stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבי גבאי
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > מפלגת העבודה

בדצמבר 2016 הצטרף למפלגת העבודה. במרץ 2017 הודיע על התמודדותו בבחירות המקדימות לראשות מפלגת העבודה, שנקבעו ל-4 ביולי 2017. בסיבוב הראשון קיבל 27% אחוזים מהקולות (מקום שני) והעפיל לסיבוב השני, שהתקיים ב-10 ביולי. בסיבוב השני ניצח את עמיר פרץ ונבחר לראשות המפלגה, לאחר שזכה במעל ל-52 אחוזים מקולות הבוחרים. ביוני 2018 נקנס בידי מבקר המדינה בתשעים אלף ש"ח בגין חריגה של כחצי מיליון ש"ח מתקרת ההוצאה המותרת בבחירות המקדימות.
אף שגבאי הוביל את הסיעה הגדולה באופוזיציה, הוא לא היה חבר הכנסת, ולכן לא היה יכול לשמש כראש האופוזיציה. את תפקיד זה המשיך למלא, לבקשתו של גבאי, יושב הראש הקודם של המפלגה, חבר הכנסת יצחק הרצוג. לאחר התפטרותו של הרצוג ביולי 2018 מילאה את התפקיד ציפי לבני, בעקבות הסכם שאליו הגיעה עם גבאי. בעקבות פירוק "המחנה הציוני" מונתה שלי יחימוביץ' ליו"ר האופוזיציה.
לאחר בחירתו יזם שינויי חוקה שיאפשרו לו, בין השאר, לשריין ארבעה מקומות ברשימה לכנסת ולהעביר סמכויות מהמזכ"ל לידיו. המהלך עורר התנגדות פנימית במפלגה, אך אושר בוועידתה.
בנובמבר 2017 יזם גבאי שינוי בעמדתה של סיעת המחנה הציוני, אשר תמכה קודם לכן בהסדרת מעמדם בישראל של מסתננים שלא ניתן להשיבם לארצות מוצאם. בעקבות כך החליטה הסיעה, על חודו של קול, לתמוך בהצעת החוק הממשלתית שלפיה ייכלאו מסתננים שיסרבו לעזוב מרצון למדינה שלישית.
בעקבות הצהרת טראמפ על הכרה בירושלים כבירת ישראל אמר גבאי בראיון ש"ירושלים מאוחדת" עדיפה על הסדר מדיני עם הפלסטינים. כחצי שנה קודם לכן אמר ש"ירושלים המאוחדת" בעיניו אינה כוללת את הכפרים הערביים סביבה.
בעקבות דרישות של חברות כנסת מ"העבודה" לסלק את חה"כ איתן ברושי מהמפלגה, הודיע לו גבאי על השעייתו מהסיעה בכנסת וכינה אותו "עבריין מין". ברושי הגיש נגדו תביעת דיבה. לאחר שנפתח המשפט, הגיעו הצדדים ביוני 2019 להסכם ובמסגרתו פרסם גבאי התנצלות על הדברים ופיצה אותו בהוצאות משפט בסך 40,000 ש"ח.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > מפלגת העבודה > הבחירות לכנסת העשרים ואחת

אחרי החלטת הכנסת להתפזר ולערוך בחירות לכנסת העשרים ואחת, בישיבת סיעת העבודה בכנסת ב-1 בינואר 2019, הודיע גבאי לציפי לבני בנוכחות התקשורת, על פירוק המחנה הציוני והפסקת השותפות עם מפלגת התנועה.
בינואר 2019 יצא לאור, בהוצאת "ידיעות ספרים" ספרו "הכל אפשרי" המספר את סיפור חייו של גבאי ופורס את חזונו למדינת ישראל.
ב-19 בפברואר שריין גבאי את האלוף במיל' טל רוסו ואת חבר הכנסת חיים ילין מיש עתיד שפרש ממפלגתו במקומות השני והעשירי בהתאמה ברשימת "העבודה" לכנסת. במהלך מערכת הבחירות הצהיר שלא יצטרף לקואליציה בראשות בנימין נתניהו, ותקף את נתניהו על רקע עדתי.
בבחירות עצמן, שהתקיימו ב-9 באפריל, ספגה מפלגת העבודה בראשות גבאי מפלה וקיבלה שישה מנדטים. גבאי עצמו נכנס לכנסת והודיע שיקדים את הפריימריז לראשות המפלגה.
בסוף מאי 2019 ניהלו גבאי ובכירים נוספים במפלגת העבודה מגעים עם ראש הממשלה נתניהו בדבר אפשרות של כניסת מפלגת העבודה לממשלתו. המגעים נחשפו בתקשורת והמהלך לא יצא אל הפועל. בכירי "העבודה", ובהם עמיר פרץ, איציק שמולי, שלי יחימוביץ' וסתיו שפיר, דרשו מגבאי להתפטר לאלתר מתפקידו כיו"ר המפלגה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > מפלגת העבודה > הבחירות לכנסת העשרים ושתיים

ב-11 ביוני 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, הודיע גבאי שלא יתמודד על ראשות מפלגת העבודה. יום לאחר מכן הודיע כי הוא פורש מהחיים הפוליטיים. ב-2 ביולי 2019 נבחר עמיר פרץ ליו"ר מפלגת העבודה.
ביוגרפיה > פעילות חברתית

בשנת 2016 החל לשמש בהתנדבות כיו"ר הדירקטוריון של עמותת "ידיד", אך הודיע על פרישתו עקב ניגוד העניינים עם היבחרו לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה ב-2017. גבאי חבר בעמותת: "אור למשפחות", התומכת בהורים שכולים.
בשנים 2013 - 2015 שימש כיו׳ר הוועד המנהל של עמותת ׳תפוח׳ שעוסקת בצמצום הפער הדיגיטלי בישראל. סיים את תפקידו עם כניסתו לתפקיד השר להגנת הסביבה
עמדות פוליטיות > מדיני-ביטחוני

על פי התוכנית המדינית שפרסם גבאי, יש להגיע לפתרון של שתי מדינות לשני עמים, ועל המדינה הפלסטינית להיות מפורזת. לדבריו, "גושי התיישבות ימלאו תפקיד ביטחוני חשוב במסגרת גבולות הקבע של מדינת ישראל", ושכונות ערביות במזרח ירושלים יעברו לשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית (שטח B). יישובי בקעת הירדן הם לדבריו "חלק אינטגרלי ממדינת ישראל, היום ובעתיד", והבקעה "צריכה להיות חלק מחגורת הביטחון המזרחית של המדינה". הפליטים יקבלו פיצויים ויאוזרחו במדינות ערב. ההסכם צריך להיות במסגרת אזורית, במטרה לחזק את ציר המדינות שדתם של רוב תושביהן היא אסלאם סוני מתון, ובכך למתן את השפעותיהן האסלאמיות הקיצוניות של איראן, סוריה וחזבאללה. עד פתרון הסכסוך, צה"ל וכוחות הביטחון הישראליים יהיו פרושים לאורך נהר הירדן, ויהיו בעלי חופש פעולה ליזום ולהגיב בכל שטחי יהודה ושומרון, אם הדבר יידרש. גבאי תומך בהקפאת הבנייה שבהתנחלויות המבודדות, הנמצאות מחוץ לגושי ההתיישבות, במטרה להעביר את הכספים לטובת אזורי הפריפריה בישראל.
בראיון טלוויזיוני באוקטובר 2017, התבטא גבאי כי אין זה הכרחי לפנות התנחלויות במסגרת הסכם שלום עתידי בין ישראל לפלסטינים. לאחר שנוצרה סערה בעניין, אמר כי הוא מבחין בין גושי התיישבות להתנחלויות מבודדות. לדבריו, יש לעצור את הבנייה באחרונות, אך לטעמו אין צורך לשרטט בשלב זה את גבולות המשא ומתן ואת מתכונתו, לרבות התחייבות מוקדמת לפינוי מיידי של כלל ההתנחלויות, וכי כל פתרון שיוביל להסכם ראוי שייבחן.
בינואר 2018 הצהיר כי אם המשא ומתן עם הפלסטינים ייכשל יש לבצע התנתקות חד-צדדית, ושתוכנית כזו לא מחייבת בהכרח פינוי התנחלויות.
עמדות פוליטיות > כלכלה וחברה

על פי התוכנית הכלכלית-חברתית שפרסם, גבאי תומך בהגדלת ההוצאה האזרחית של המדינה בכל הקשור לקצבאות ולשירותים החברתיים, לצד תהליכי התייעלות במגזר הציבורי. הוא תומך בצמצום אי-שוויון בין המרכז לפריפריה ובין יהודים לערבים במערכת החינוך. הוא מתנגד לתופעת מורי הקבלן במערכת החינוך. על פי תוכנית זו, הוא מאמין בחיזוק ותמיכה קבועה במערכת הבריאות הציבורית והפרדה מוחלטת בינה לבין הרפואה הפרטית. הוא בעד הרחבה של משאבי הבריאות והחלת רפורמת הסיעוד תוך השוואת ההוצאה הציבורית לממוצע ה-OECD. לפי גבאי, תחבורה ציבורית יכולה להיות כלי חברתי המצמצם אי-שוויון ותורם לניעות חברתית, לכן הוא בעד השקעה תוספתית בתחבורה הציבורית של 100 מיליארד ש"ח על פני עשור, והעדפת התחבורה הציבורית על פני הפרטית בתשתיות ובנגישות.
גבאי תומך בהרחבת רשתות ההגנה לכלל העובדים במשק, וקביעת מנגנון הצמדת השכר למדד המחירים לצרכן. גבאי בעד תשלום שכר מינימום לחיילים המשרתים במערך הלוחם. על פי התוכנית, יש ליצור מערכת מיסוי שוויונית, כדי להתמודד עם הפערים העמוקים בחברה הישראלית. כדי להוריד את יוקר המחיה בישראל יש להגביר את התחרות בשווקים, להפחית בירוקרטיה וליצור תחרות בין גופי כשרות. על מנת להתמודד עם העלייה במחירי הדיור בישראל, גבאי מציע לבנות 300,000 יחידות דיור בבניה תקציבית ממשלתית בתוך חמש שנים, לעבור למודלים של דיור בר-השגה ולשנות את תהליכי התכנון על מנת לקצר את זמן הבנייה של דירות.
עמדות פוליטיות > יחסי דת מדינה

גבאי הביע תמיכה בהפעלת תחבורה ציבורית בשבת, מרכולים ומקומות בילוי, בגיורים רפורמיים, נישואים אזרחיים ובפשרת מתווה הכותל. התנגד למה שכינה פעולות ההדתה בבתי הספר באמצעות עמותות. בעניין גיוס חרדים, לעומת זאת, הצהיר כי הדבר לא ריאלי.
בנובמבר 2017 בפגישה עם סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון אמר: "אנחנו יהודים, חיים במדינה יהודית. אני חושב שאחת הבעיות של חברי מפלגת העבודה, ברצינות, זה שהיא התרחקה מזה. נתניהו אמר ב-99' לרב כדורי: [...] 'השמאל שכח מה זה להיות יהודי'. את יודעת מה השמאל עשה כתגובה לזה? שכח מה זה להיות יהודי". הדברים גררו תגובות מעורבות מצד חברי הכנסת במחנה השמאלי. לאחר מכן אמר שדבריו לא צוטטו בהקשר המלא בתקשורת וכי "השמאל הוא לא פחות יהודי מאף אחד אחר".
עמדות פוליטיות > חינוך

גבאי קרא לרפורמה במערכת החינוך בה יאוחדו כל זרמי החינוך לזרם אחד.
חיים אישיים

נשוי לאיילת, מנהלת בית הספר היסודי צהלה ובעבר רכזת שכבה בתיכון ומורה לאנגלית שהייתה בעבר אשת הייטק, לזוג שלושה ילדים. מתגוררים בשכונת תל ברוך בתל אביב.
גבאי הוא חובב ספורט וצלילה והשתתף במספר ריצות מרתון.
על פי פורבס, ב-2019 הונו של גבאי הוערך בכ-29 מיליון שקל.
כתביו

הכל אפשרי, ידיעות ספרים, תשע"ט-2019 ISBN 978-965-564-780-8
שרפה מעל אנגליה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן "שרפה מעל אנגליה של אלפרד מייסון
 בימוי:  ויליאם הווארד
 הופק בידי:  אריך פומר
 תסריט:  קלמנס דיין, סרגיי נובלדוב 
 עריכה:  ג'ק דניס
 שחקנים ראשיים:  פלורה רובסון לורנס אוליבייה ויויאן לי
 מוזיקה:  ריצ'רד אדינסל 
 צילום:  ג'יימס וונג הוו
 מדינה:  בריטניה
 חברת הפקה:  London Films 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 במרץ 1937
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שרפה מעל אנגליה (באנגלית: Fire Over England) הוא סרט היסטורי בריטי משנת 1937 בבימויו של ויליאם הווארד, עם פלורה רובסון, לורנס אוליביה וויויאן לי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "שרפה מעל אנגליה" של אלפרד מייסון (אנ')‏ (1936) המתאר דרמה בתקופת המאבק בין אנגליה בראשות המלכה אליזבת הראשונה לבין הארמדה הספרדית. הספר היה מיד לרב מכר בגלל דמיונו לאותה תקופה בה עמדה בריטניה לפני גרמניה הנאצית המתעצמת. תוך זמן קצר הוא עובד לקולנוע עם גוון של תעמולה לאומית.
הופעתה של ויויאן לי בסרט, שכנעה את המפיק דייוויד או. סלזניק לשבץ אותה לתפקיד חייה בחלף עם הרוח.
בעת צילומי הסרט היו לי ואוליביה מאוהבים אך עדיין נשואים לבני זוג אחרים.
הסרט עבר רסטורציה שמוצגת באתר יוטיוב.
תקציר העלילה

שנת 1587, היחסים בין אליזבת הראשונה (פלורה רובסון) ובין פיליפ מלך ספרד (ריימונד מאסי) מתערערים בגלל פשיטות של פיראטים בפיקודו של פרנסיס דרייק על אניות ספרדיות נושאות מטענים יקרים. אליזבת לא נוקטת אמצעים נגד הפשיטות של דרייק מפני שהיא נהנית מזה וזה מרגיז את הספרדים.
לצד המלכה נמצאים לורד ברלי, הלורד הראשון של האוצר (מורטון סלטן) והרוזן לסטר (לסלי בנקס). אחת המלוות שלה היא סינתיה (ויויאן לי) נכדתו של לורד ברלי, והמלכה מקנאת בה בגלל יופייה.
סינתיה אוהבת את מייקל (לורנס אוליבייה), למגינת ליבה של אליזבת, שמכירה בעובדה שאינה יפה ומצווה לסלק את המראות מהארמון.
מיל נמצא עם אביו, סיר ריצ'רד אינגולבי (לין הרדינג) כשספינתם מותקפת ונכבשת על ידי הספרדים בפיקודו של דו מיגואל (רוברט רנדל) ידידו בעבר. דון מיגואל מציע למייקל לקפוץ ולהגיע לחווילתו ואילו אביו נתפס על ידי האינקוויזיציה.
מייקל מגיע בשארית כוחותיו לבית מיגואל שם מטפלת בו אלנה בתו (תמרה דסני) והאהבה ביניהם פורחת. כאשר נודע למייקל שאביו הועלה על המוקד, הוא מחליט לחזור ללונדון שם נפגש עם סינתיה ועם המלכה.
הילרי ויין (ג'יימס מייסון) הוא בוגד אנגלי שלסטר חושד בו ואוסר עליו לעזוב את אנגליה. כאשר הוא מנסה להתחמק הוא נאסר על הספינה אך קופץ למים וטובע.
לסטר חושש שיש באנגליה בוגדים שמשתפים פעולה עם הספרדים. הוא מציע למלכה שמייקל יחזור לספרד בדמותו של ויין כדי שיגלה את הבוגדים.
מייקל מתקבל אצל המלך פיליפה (ריימונד מאסי שבתחילה מאמין בו ומוסר לו את שמות הבוגדים. אלנה מזהה אותו אך לא מסגירה אותו. כאשר פיליפה חוקר אותו, הוא אינו זוכר את שמו של אחד הבוגדים ופיליפה מצווה לאסרו.
דון פדרו, בעלה של אלנה, מאפשר לו לברוח כי לא רוצה שיגלה את סוד הקשרים שלו עם אלנה. לאחר דו-קרב עם שומרי הארמון מצליח מייקל לברוח ולהגיע ללונדון.
מוכרז גיוס חרום בכל הממלכה כדי להתמודד מול הארמדה. המלכה יוצאת להיפגש לפני החיילים בטילבורי ואז היא נשאת בפניהם את נאומה המפורסם.
...יודעת אני כי גופי אינו אלא גוף חלוש של אשה; אך יש בי לב ורצון של מלך, מלך אנגליה, וחושבת אני בלעג מלא קלון שפרמה או ספרד, או כל נסיך באירופה, יעזו לפלוש לגבולות ממלכתי; לא אעמוד בחוסר כבוד מולם, אלא אקח נשק בעצמי, ובעצמי אהיה המפקד, השופט ואתגמל כל אחד מכם על סגולותיו בשדה הקרב.
מייקל מצליח להגיע למקום, מתקבל על ידי המלכה ומוסר לה את שמות הבוגדים. היא מעניקה לו תואר סר, מזמנת את הבוגדים הנשבעים לה כעת אמון ומצווה עליהם לצאת עם מייקל למלחמה נגד הארמדה.
מייקל ואנשיו משיטים ספינות הבערה נגד הארמדה ומעלים אותה באש.
אנגליה חוגגת ומייקל והילרי נישאים בברכת המלכה לקול תשואות ההמון.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| פלורה רובסון | אליזבת הראשונה | מלכת אנגליה |
| ריימונד מאסי | פליפה השני | מלך ספרד |
| מורטון סלטן | לורד ברלי | הלורד הראשון של האוצר |
| לורנס אוליבייה | מייקל אינגולבי |  |
| ויויאן לי | סינתיה | מלוות המלכה |
| לסלי בנקס | הרוזן לסטר | יועץ המלכה |
| תמרה דסני | אלנה | אצילה ספרדית |
| רוברט רנדל | דון מיגואל | אביה של אלנה |
| לין הרדינג | סיר ריצ'רד אינגולבי | אביו של מייקל |
| ג'יימס מייסון | הילרי ויין | בוגד אנגלי |
ג'יימס והאפרסק הענק (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ג'יימס והאפרסק הענק 
 בימוי:  הנרי סליק 
 הופק בידי:  טים ברטון דניס די נובי ג'ייק איברטס
 תסריט:  סיפור מקורי: רואלד דאל תסריט: סטיבן בלום קיירי קירקפטריק ג'ונתן רוברטס
 עריכה:  סטן וב
 שחקנים ראשיים:  פול טרי סיימון קאלו ריצ'רד דרייפוס סוזן סרנדון ג'יין ליבס מרים מרגוליס דייוויד תיוליס ג'ואנה לאמלי פיט פוסלתווייט (קריינות)
 מדבבים:  סיימון קאלו ג'יין ליבס מרים מרגוליס כריס סרנדון סוזן סרנדון ריצ'רד דרייפוס דייוויד ת'יוליס טוני אנסלמו 
 מוזיקה:  רנדי ניומן 
 צילום:  פיט קוזאצ'יק הירו נאריטה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, Skellington Productions, אלייד פילמייקרס, Guild Home Video 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה הפקות
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 באפריל 1996
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט ילדים, סרט מוזיקלי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 תקציב:  $38,000,000
 הכנסות:  $28,946,127
 הכנסות באתר מוג'ו:   jamesandthegiantpeach
 פרסים:  Annecy Cristal for a Feature Film 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'יימס והאפרסק הענק (באנגלית: James and the Giant Peach) הוא סרט הנפשה מוזיקלי המבוסס על ספר באותו שם. הסרט בוים על ידי הנרי סליק והופק על ידי טים ברטון.
לאחר שהסרט הופץ בישראל עם תרגום עברי, בינואר 2023 הסרט הופץ בדיבוב עברי בשירות הסטרימינג דיסני+.
עלילה

בשנות ה-30, ג'יימס הנרי טרוטר הוא ילד קטן אשר חי עם הוריו בחוף ים באנגליה. ביום הולדתו של ג'יימס, הם תכננו לנסוע לניו יורק כדי לראות שם את בניין האמפייר סטייט, אולם התוכנית השתבשה כאשר הגיע קרנף מהשמים והרג את ההורים של ג'יימס, וג'יימס עצמו עבר אל הדודות המרושעות ספייקר וספונג' אשר התייחסו אליו ברוע לב, העבידו אותו בפרך ואמרו לו שאם יעזוב יבוא הקרנף ויטרוף אותו.
כאשר הציל עכבישה מהמחיצה של הדודות, ג'יימס פגש איש מסתורי אשר הביא לו "לשונות תנינים" ירוקות אשר יכלו לשפר את חייו של ג'יימס, אולם האיש הזהיר אותו לא לאבד את הלשונות ונעלם. כאשר ג'יימס חזר לביתו הוא החליק ולשונות התנינים נפלו לאדמה. לפתע, בעץ ישן נתגלה אפרסק שגדל לממדים עצומים, בעקבות כך, ספייקר וספונג' החליטו להפוך את האפרסק הענק לאטרקציה ולהרוויח כסף. כאשר ג'יימס יצא החוצה ולקח ביס מהאפרסק הוא נתפס על ידי אחד מלשונות התנין והפך לדמות מונפשת. הוא קפץ דרך החור של האפרסק וגילה חבורה של חרקים ענקיים עם חלומות שונים (חגב, פרת משה רבנו, מרבה רגליים, עכבישה, תולעת גשם וגחלילית). בזמן שהדודות חיפשו את ג'יימס, מרבה הרגליים חתך את הקצה העליון של האפרסק, ואחרי מלא סיבובים, ג'יימס וחבריו החרקים נצפו עם האפרסק באוקיינוס האטלנטי.
כאשר ג'יימס נזכר בחלומו לנסוע לניו יורק, הוא והחרקים החליטו לנסוע לשם יחד בפיקודו של מרבה הרגליים (שציין כי הוא טייל ברחבי העולם), כאשר הם נלחמו בכריש רובוטי, הם תפסו 100 שחפים בעזרת הקורים של גברת עכבישה וניצחו את הכריש, בהמשך הדרך ג'יימס והחבורה היו רעבים ואז הבינו כי האפרסק הוא האוכל שלהם לחמישה מסעות. לאחר ששבעו וישנו, ג'יימס דיבר עם גברת עכבישה והיא סיפרה לו שהיא העכבישה שג'יימס הציל מהדודות וכשג'יימס דאג בגלל הדודות, העכבישה עודדה אותו, נשקה לו והשכיבה אותו לישון.
בסיוטו, ג'יימס נהיה תולעת והדודות ספייקר וספונג' עקבו אחריו וניסו לרסס אותו יחד עם הקרנף. כשג'יימס התעורר הוא וחבריו מצאו את עצמם באנטארקטיקה וכולם כעסו על מרבה הרגליים כי הוא נרדם בזמן השמירה. כשג'יימס שאל אותו אם הוא באמת טייל ברחבי העולם, אז מרבה הרגליים אמר שהוא טייל על שני דפים של נשיונל ג'יאוגרפיק. אולם לאחר ששמע את משאלתו של החגב ותקוותו למצפן, סיכן מרבה הרגליים את חייו וקפץ אל האגם הקפוא. במצולות הים הוא מצא מצפן, אולם נתפס על ידי שלדים פיראטים. בעזרתם של ג'יימס וגברת עכבישה מרבה הרגליים ניצל והמסע נמשך.
כשהחבורה סוף סוף הגיעה לניו יורק, צצה סערה והקרנף הגיע, ג'יימס היה מפוחד, אבל התגבר על הפחד שלו בעזרת חבריו. הקרנף הכה בברק על ג'יימס והאפרסק וכל חבריו החרקים נעלמו. בתוך האפרסק, כאשר לשון תנין נוסף תפס את ג'יימס הוא התעורר משנתו וכשיצא מהאפרסק הופתע ג'יימס לגלות כי הוא נמצא על בניין האמפייר סטייט.
אחרי שחולץ ג'יימס על ידי המשטרה ומכבי האש, ספייקר וספונג' הגיעו והכריחו את ג'יימס לחזור לביתן, אולם ג'יימס סירב וסיפר את כל הסיפור. לפתע כשהדודות עמדו להרוג את ג'יימס, הגיעו החרקים ועזרו לג'יימס להיפטר מהדודות המרושעות. ג'יימס הכיר לכל תושבי ניו יורק את חבריו החרקים והרשה להם לאכול מהאפרסק. גרעין האפרסק הפך לבית בסנטרל פארק וג'יימס חי עם חבריו החרקים והיו לו הרבה חברים. מרבה הרגליים התחרה לראשות העיר ניו יורק, החגב הפך לכנר מקצועי, תולעת הגשם הפכה להיות סמל של קרם גוף חדש, פרת משה רבנו הפכה לאחות, הגחלילית האירה את פסל החירות, העכבישה פתחה את "מועדון העכביש" וג'יימס חגג את יום הולדתו התשיעי עם משפחתו החדשה.
לאחר הכתוביות, ישנו משחק ארקייד חדש בשם "לעקוץ את הדודות" בהשתתפות הקרנף.
סוף הרומן (סרט, 1955)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של גרהם גרין
 בימוי:  אדוארד דמיטריק
 הופק בידי:  דייוויד לואיס
 תסריט:  לנור קופי
 עריכה:  אלן אוסביבטון
 שחקנים ראשיים:  ואן ג'ונסון דברה קר ג'ון מילס
 מוזיקה:  בנג'מין פרנקל
 צילום:  וילקי קופר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בפברואר 1955
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סוף הרומן (באנגלית: The End of the Affair) הוא סרט רומנטי אמריקאי - בריטי משנת 1955 בשחור לבן בבימויו של אדוארד דמיטריק, עם ואן ג'ונסון, דבורה קר וג'ון מילס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת גרהם גרין (1951). ב-1999 הופק רימייק בכיכובם של רלף פיינס וג'וליאן מור.
העלילה מתרחשת בלונדון בתקופת מלחמת העולם השנייה וקצת לאחריה.
דברה קר הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר.
אדוארד דמיטריק היה מועמד לפרס דקל הזהב.
תקציר העלילה

מוריס בנדריקס (ואן ג'ונסון) הוא סופר ועיתונאי ששוחרר משירות צבאי בשל פציעה.
במסגרת עבודתו הוא מראיין עובדי ציבור ונפגש עם הנרי מיילס (פיטר קושינג) שמכיר לו את אשתו, שרה (דברה קר). תוך זמן קצר מתחיל רומן אהבה סודי ביניהם. מוריס מוצא חן בעיניה יותר מבעלה היבש והמשעמם. הם מבלים מחוץ לעיר ואחר כך בדירתו של מוריס בלונדון. הוא רוצה לשאתה והיא עדיין קשורה להנרי.
באחד הלילות פוגע טיל V-1 בבית של מוריס. דלת הכניסה נופלת עליו והוא נפצע. שרה בטוחה שהוא מת ונודרת לאלוהים שאם יחיה היא תעזוב אותו. מוריס מתאושש אך שרה בורחת משם לכנסייה ומתייעצת עם כומר והם נפרדים לשנה.
כעבור שנה נגמרת המלחמה ומוריס נפגש עם הנרי שמספר לו על התנהגות מוזרה של אשתו שנעלמת לעיתים קרובות. מוריס שוכר את שירותיו של החוקר הפרטי אלברט פרקיס (ג'ון מילס). הוא מצליח להשיג את היומן של שרה ובה היא כותבת על הנדר שלה.
מוריס עוקב אחרי שרה ברחוב בגשם שוטף ומבקש שתחזור אליו. היא מתלבטת ולבסוף מחליטה לחזור אליו ואורזת את חפציה אלא שבאותו רגע מגיע הנרי ומדבר אל ליבה והיא מחליטה להישאר אתו. היא לוקה בדלקת ריאות קשה ומתה ובזה מסתיים הרומן שלה עם מוריס.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ואן ג'ונסון | מוריס בנדריקס |  |
| דברה קר | שרה מיילס |  |
| ג'ון מילס | אלברט פרקיס | חוקר פרטי |
| פיטר קושינג | הנרי מיילס |  |
| סטפן מארי |  | כומר |
הערות שוליים

↑  תורגם לעברית בשם "קץ הפרשה" (1960)
סופר הצללים

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם לסופר הנשכר לכתוב ספר עבור אחר, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  סופר צללים 
 בימוי:  רומן פולנסקי 
 הופק בידי:  רומן פולנסקי
 תסריט:  רוברט האריס, רומן פולנסקי 
 עריכה:  הרווה דה לוז 
 שחקנים ראשיים:  יואן מקגרגור   פירס ברוסנן  אוליביה ויליאמס קים קטרל  טימותי האטון   טום וילקינסון
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה 
 צילום:  פאבל אדלמן 
 מדינה:  צרפת, הממלכה המאוחדת, גרמניה 
 חברת הפקה:  Summit Entertainment 
 חברה מפיצה:  Summit Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 19 בפברואר 2010  ישראל18 במרץ 2010
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פשע, סרט דרמה, סרט מתח פוליטי 
 מקום התרחשות:  לונדון, מרתה'ס ויניארד 
 תקציב:  $45,000,000
 הכנסות:  $51,233,371 (7 ביוני 2010)
 הכנסות באתר מוג'ו:   theghostwriter
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לבמאי הטוב ביותר (רומן פולנסקי)  פרס סזאר לעיבוד הטוב ביותר (רוברט האריס)  דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר (רומן פולנסקי)  פרס סזאר לבמאי הטוב ביותר (רומן פולנסקי)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (יואן מקגרגור)  פרס האקדמיה הפולנית לסרט האירופי (רומן פולנסקי)  פרס סזאר למוזיקה הטובה ביותר שנכתבה לסרט (אלכסנדר דספלה)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע למלחין הטוב ביותר (אלכסנדר דספלה)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע הלאומית לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אוליביה ויליאמס)  פרס הקולנוע האירופי לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (אלברכט קונרד)  פרס הקולנוע האירופי לתסריטאי הטוב ביותר (רוברט האריס, רומן פולנסקי)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הטוב ביותר (רוברט בנמוסה, אלאיין סארדה, רוברט האריס, רומן פולנסקי) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סופר הצללים (באנגלית: The Ghost Writer) הוא מותחן קולנועי בהפקה צרפתית-גרמנית, שבוים על ידי רומן פולנסקי ומבוסס על הספר "סופר צללים" שכתב רוברט האריס. התסריט לסרט נכתב במשותף על ידי האריס ופולנסקי.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה ב-12 בפברואר 2010 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. פולנסקי זכה בפסטיבל בפרס דוב הכסף על בימוי הסרט. בטקסי האוסקר האירופאיים זכה הסרט ב-6 קטגוריות, ביניהן הסרט, הבמאי והשחקן הטובים ביותר.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע, אך ביצועיו המסחריים היו מאכזבים.
פרשנות

העלילה כוללת ביקורת גלויה על הממשל הבריטי ויחסיו עם ארצות הברית. מספר דמויות מקבילות בבירור לבכירים בעבר בממשל הבריטי, ובראשם ראש הממשלה הבריטי, טוני בלייר. גם שר החוץ הבריטי שחושף את השערורייה דומה דמיון בלתי מבוטל למקבילו במציאות, רובין קוק, ומזכירת המדינה האמריקאית - קונדוליזה רייס.
המתווך (סרט, 2015)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן "The Go-Between" מאת אל פי הארטלי
 בימוי:  פיט טראוויס
 שחקנים ראשיים:  ונסה רדגרייב ג'ים ברודבנט ג'ואנה ונדרהם ג'ק הולינגטון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  BBC
 חברה מפיצה:  BBC
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 2015
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המתווך (באנגלית: The Go-Between) הוא סרט דרמה רומנטית בריטי משנת 2015 המבוסס על הרומן "The Go-Between" מאת אל פי הארטלי. הסרט צולם בבית אנגלפילד בברקשייר. הרומן עובד גם לסרט קולנוע בשנת 1971 בשם המקשר בבימויו של ג'וזף לוסי.
תקציר עלילה

ליאו, אדם מבוגר חוזר למקום בו בילה בקיץ של שנת 1900 כאורח של משפחתו האמידה של חברו ללימודים, מרקוס מודסלי. במסעו נזכר ליאו באירועים שהתרחשו בביקור המקורי, במהלכם חגג את יום הולדתו ה-13. באותו ביקור הוא התאהב באחותו הגדולה של חברו מריאן, ששאיפות משפחתה היו שהיא תתחתן עם בעל האחוזה העשיר, ויקונט טרימינגהם.
בזמן שהותו של ליאו בבית משפחת מודסלי, חברו מרקוס אני מרגיש בטוב. ליאו שנותר חסר מעש, מתחיל להעביר הודעות בין מריאן לבן טד ברג'ס, חוואי צעיר הגר בקרבת מקום. בתחילה הוא אינו מודע למשמעות המסרים, אבל לאט לאט הוא מתחיל להבין את חשיבותם, כשהוא נלכד בשורה של אירועים שאין לו שליטה בהם. כמבוגר, כל מה שקרה באותו קיץ, והזכרונות שאותם דיכא מאז, מתחילים להתבהר. בסוף מסעו, ליאו המבוגר פוגש את מריאן ואת הנכד שלה שמתנכר אליה. מריאן משכנעת את ליאו להיות המתווך פעם נוספת ואחרונה.
צוות השחקנים

ג'ק הולינגטון – ליאו קולסטון הצעיר.
ג'ים ברודבנט – ליאו הזקן.
ג'ואנה ונדרהם – מריאן מודסלי הצעירה.
ונסה רדגרייב – מריאן הזקנה.
בן בט – טד בורגס / יו אדוארד וינלאב, ויקונט טרימינגהם ה-11.
סטיבן קמפבל מור – יו וינלאב, ויקונט טרימינגהם ה-9.
לזלי מנוויל – מדלן מודסלי.
סמואל ג'וסלין – מרקוס מודסלי.
ג'ק קטמור-סקוט – דניס מודסלי.
טים מקמולן – משרת.
אמילי ליינג – ג'וליה.
ניקולס אוונס – נער.
קבלה וביקורת

ג'ספר ריס מהדיילי טלגרף נתן לסרט חמישה כוכבים מתוך חמישה. הוא כתב שהסרט "המתווך" נותר נאמן לסיפורו של ל"פ הארטלי, ושיבח את משחקו של הילד ג'ק הולינגטון.
סם וולאסטון כתב בעיתון הגרדיאן שהוא העדיף את העיבוד של ה-BBC על הסדרה "אחוזת דאונטון" ששודרה באותה עת בערוץ אחר.
הערות שוליים

↑  "The Go-Between (2015)". IMDb. נבדק ב-23 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Jasper Rees, ‏The Go-Between, BBC One, review: 'Deeply moving and true', The Telegraph, 20 September 2015
↑  Wollaston, Sam (21 בספטמבר 2015). "Downton Abbey review: 'Thank heaven there's not much more of this tedium'". The Guardian. London. נבדק ב-21 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
מוזיקה נוצרית

| --- | --- |

התרבות הנוצרית
 מקורות סגנוניים:  מוזיקה דתית
 מקורות תרבותיים:  עתיק, נצרות
מוזיקה נוצרית היא מוזיקה שנכתבה כדי לבטא אמונה אישית או קהילתית ביחס לחיים ואמונה נוצריים. נושאים נפוצים של מוזיקה נוצרית כוללים שבחים, פולחן, תשובה וקינה, וצורותיה משתנות בכל רחבי העולם.
כמו צורות מוזיקה אחרות, היצירה, הביצוע, המשמעות ואפילו ההגדרה של מוזיקה נוצרית משתנים בהתאם לתרבות ולהקשר החברתי. מוזיקה נוצרית מורכבת ומופיעה למטרות רבות, החל מהנאה אסתטית, למטרות דתיות או טקסיות, או עם מסר חיובי כמוצר בידור לשוק.