חוק המפלגות
פסקי דין מרכזיים

רע"א 2316/96 איזקסון נ' רשם המפלגות (פ"ד נ (2) 529) - בית המשפט העליון קבע, כי קיים קשר בין הוראת סעיף 5 לחוק המפלגות לבין הוראת סעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת, ולפיכך יש לתת לשתי הוראות החוק פירוש זהה ופרישה זהה מבחינה מהותית. עוד נקבע, כי הזכות להתאגד כמפלגה היא זכות הנגזרת מזכויות היסוד של חופש ההתאגדות, חופש הביטוי והזכות לבחור ולהיבחר, ומשכך יש לפרש בצמצום את הוראות החוק שמטרתן להגביל זכות זו. מן הצד השני, גם האינטרסים שחוק המפלגות בא להגן עליהם הם מן הנפילים: עצם קיום המדינה, היותה יהודית ודמוקרטית והצורך הנחרץ להילחם בתופעת הגזענות. רשימת עילות הפסלות המופיעה בחוק היא רשימה סגורה, שלא ניתן להוסיף עליה או לגרוע ממנה. במקרה הנדון, בית המשפט סירב לבטל את החלטת רשם המפלגות שלא לפסול את מפלגת "התנועה הערבית להתחדשות", מאחר שלא הוכח שיש במטרותיה או במעשיה כדי לשלול את קיומה של מדינת ישראל. בית המשפט קבע, כי לא יהיה זה נכון לקבוע שהאומר כי מדינת ישראל היא "מדינת כל אזרחיה" שולל, מיניה וביה, את קיומה של המדינה כמדינה יהודית.
רע"א 7504/95 יאסין נ' רשם המפלגות (פ"ד נ (2) 45) - הערעור נסב על סירובו של רשם המפלגות לפסול את רישומה של מפלגת "ימין ישראל". בית המשפט העליון, בדחותו את הערעור, קבע כי התכלית המונחת ביסוד הוראת סעיף 5 לחוק היא במציאת איזון בין שתי מגמות נוגדות. המגמה האחת היא מתן חופש מלא לכל פרט להתאגד, יחד עם פרטים אחרים, לשם יצירת גוף משפטי אשר מקדם מטרות מדיניות או חברתיות ולהביא לייצוגם בכנסת על ידי נבחרים. מיצוי זכויות האדם החוקתיות במסגרת הדמוקרטית מוביל למסקנה כי אין להציב תנאים מהותיים להקמתן של מפלגות. המגמה השנייה היא שמירה על האופי של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, הסולדת מגזענות, וכן הבטחת פעולתן של התאגדויות הפועלות בדרכים חוקיות. מדינה זכאית להגן על עצם קיומה, ודמוקרטיה זכאית להגן על עצמה בפני המבקשים להשתמש בה לשם פגיעה בעצם קיומה. החשיבות הרבה שיש לחופש ההתאגדות במפלגה במרקם החיים הדמוקרטיים מחייבת את המסקנה, כי יש למנוע ייסודה של מפלגה רק במקרים הקיצוניים ביותר.
רע"א 10503/02 אהרון נ' רשם המפלגות (תק-על 2002(4) 616) - ערעור על החלטת רשם המפלגות שלא לפסול את רישומה של מפלגת "ישראל אחרת", על אף קיומן של מפלגה רשומה אחרת בעלת שם דומה, "ישראל אחת", ושל עמותה ששמה הוא "אפשר ישראל אחרת - מתעוררים ונלחמים באדישות (ע"ר)". בית המשפט העליון דחה את הערעור וקבע, כי הרשם רשאי לסרב לרשום מפלגה בשם פלוני רק אם קיימת ודאות קרובה כי רישום בשם פלוני יביא להטעיה של הציבור. ראוי הוא שלא להרחיב בדרך פרשנות את המקרים המונעים רישומה של מפלגה בשל שמה. יש לאפשר ל"שוק הדעות הפוליטי" לפעול. יש לשמור על הדינמיות בתחרות בין המפלגות.
ע"א 8414/08 טל נ' פריד (תק-על 2008(4) 1001) - סכסוך פנימי במפלגת הליכוד שהגיע לבית המשפט. נקבע, כי יש ליתן למפלגות לנהל את ענייניהן על פי חוקתן ותקנונן. לשם כך נחקק חוק המפלגות, ולמפלגות נקבעה חובת תקנון. תחומי ההתערבות של בתי המשפט בעניינים הפנימיים של מפלגות הם צרים, בהיותם מוגבלים לעילות של חריגה מסמכות ופגיעה בעיקרי הצדק בלבד.
רע"א 312/09 מפלגת הירוקים נ' רשם המפלגות (תק-על 2009(1) 1722) - מפלגת הירוקים ערערה לבית המשפט העליון על החלטת רשם המפלגות לאשר את רישומה של מפלגת התנועה הירוקה בשל הדמיון בשמות. נקבע, כי הסמכות הניתנת לרשם המפלגות למנוע את רישומה של מפלגה בשם העלול להטעות, נועדה להגן על עקרונות יסוד של המשטר הדמוקרטי ובהם הזכות הנתונה למפלגה להתמודד בהגינות בבחירות לכנסת וכן הזכות הנתונה לאזרח לבחור, בלא חשש להטעיה, במפלגה הרצויה לו. נוכח הבדל זה שבין הזירה העסקית לזירה הפוליטית, ייתכן כי ככל שהדבר נוגע לזירה הפוליטית ראוי למתן את הכלל המשפטי הנוהג בזירה העסקית לעניין שמות גנריים ולקבוע כי העובדה שמפלגה פלונית מבקשת להירשם בשם הכולל מונח גנרי, היא כשלעצמה אינה מקנה לה חסינות אוטומטית מפני פסילת השם המבוקש, וכי גם שימוש בשם גנרי צריך שייעשה בהגינות ובאופן שיש בו כדי להבדיל בין השם המוצע על ידי מפלגה אחת לשמה של מפלגה אחרת שנרשמה לפניה תוך שימוש באותו שם גנרי. הערעור נדחה, לאחר שבית המשפט קבע שבנסיבות העניין החלטת רשם המפלגות לא חרגה ממתחם הסבירות.