stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנרי למברט
שירותו בצי

למברט היה בנו של קפטן רוברט למברט, והצטרף לצי בגיל צעיר, ב-1795. האונייה הראשונה בה החל את שירותו הייתה אה"מ "קאמברלנד" (74 תותחים), שהוצבה בים התיכון, עימה השתתף בקרב איי ייר (îles d'Hyères). בשש השנים הבאות הוסיף למברט לשרת בים התיכון באוניות "וירג'ין (44 תותחים) ו"סאפוק" (74 תותחים), וב-1801 הועלה לדרגת לפטננט. הוא עבר אל אה"מ "ויקטוריוס", וב-1802 – השנה בה נחתם שלום אמיין – אל אה"מ "סנטוריון".
כשהתחדשה המלחמה, ב-1803, הועלה למברט לדרגת קומנדר וקיבל את הפיקוד על אה"מ "וילהלמינה". שנה אחר כך קיבל דרגת פוסט קפטן ואת הפיקוד על אה"מ "סן פיורנצו" (38 תותחים) בתחנת הצי בתת-היבשת ההודית. בפברואר 1805 לכד למברט את הפריבטיר הצרפתי "פסישה"  (Psyché‏, 36 תותחים), וביוני אותה שנה שב לאנגליה. ב-1808 נמסר לו הפיקוד על הפריגטה "אִיפִיגֶ'נָאיה" (36 תותחים), שהוצבה תחילה בקוויבק ואחר כך הועברה אל האוקיינוס ההודי. אונייתו צורפה אל השייטת בפיקודו של ג'וסייאס רולי שהטילה מצור על איל בונפרט (ראוניון) ואיל דה פראנס (מאוריציוס), וביולי 1810 השתתף למברט בנחיתה בחוף והתקפה על איל בונפרט. חודש אחר כך יצאה "איפיג'נאיה" עם אוניות נוספות להתקפה על מעגן גרנד פורט באיל דה פרנס. הפעולה, בפיקודו של סמיואל פים, נחלה כישלון צורב כתוצאה מאי ידיעה מדויקת של המקום. האוניות עלו על שרטונות, שתי פריגטות טבעו ושתיים אחרות ובהן "איפיג'נאיה" ניזוקו קשות ונפלו לידי האויב. למברט ואנשיו שוחררו מן השבי לאחר התקפה מוצלחת על איל דה פראנס. הוא עמד בפני בית דין צבאי כנהוג במקרה של אובדן אונייה, ולאחר חקירה זוכה מכל אשמה. "איפיג'נאיה" עצמה חולצה משבייה.
ב-1812 ניתן ללמברט הפיקוד על אה"מ "ג'אווה" (38 תותחים), פריגטה ישנה שנתפסה שלל במערכה במאוריציוס. ב-29 בדצמבר נתקלה "ג'אווה" בחופי ברזיל ב"קונסטיטושן", פריגטה אמריקנית גדולה וחזקה ממנה פי כמה. לאחר קרב מר ועקוב־דם נכנעה "ג'אווה" ונפלה לידי האויב. למברט עצמו נפצע אנושות בחזהו מכדור מוסקט. הרופא של "קונסטיטושן" ניסה להצילו, אך הוא מת מפצעיו ב-4 בינואר 1813 בסלבדור ונקבר למחרת היום.
ה'תט"ז

ה'תט"ז (5,416) ובקיצור תט"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 באוקטובר 1655, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1656.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 18 שעות ו-219 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחא. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 12 (סימנה יביגז) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,587 לחורבן הבית, ושנת 1,967 לשטרות.
אירועים

רבי משה בן יצחק בונמש מלובומל התמנה כרבה של לובלין (במקום רבי השיל מקראקא).
נפטרו

י"ד בתשרי – רבי יוסף שלמה דלמדיגו, "יש"ר מקנדיאה", רב, פילוסוף, רופא, אסטרונום ומתמטיקאי. (נולד בכ"ה בסיוון ה'שנ"א)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
המנון צ'ילה

| --- | --- |

 מדינה:  צ'ילה צ'ילה
 שפה:  ספרדית
 מילים:  אאוסביו ליו
 לחן:  רמון קרניסר
 תאריך מעמד רשמי:  1828
 שמות נוספים:  Canción Nacional (שיר לאומי)
 ‏האזנהקובץ:United States Navy Band - National Anthem of Chile.ogg‏Ⓘ‏
 
ההמנון הלאומי של צ'ילה (בספרדית: Himno Nacional De Chile) נכתב על ידי אאוסביו ליו והולחן על ידי רמון קרניסר. לשיר שלוש גרסאות שונות. על אף שצ'ילה הוכרזה כמדינה עצמאית ב-1810, הגרסה הנוכחית אומצה בשנת 1828. כיום שרים את הבית החמישי מהשיר המלא כהמנון.
מילים

| תרגום לעברית | ספרדית |
| --- | --- |
טהורים, צ'ילה, הם השמיים הכחולים שלך,  משבים טהורים נושבים בך גם,  והשדה של הפרחים הרקומים  הוא ההעתק השמח של גן העדן.  מלכותי הוא ההר הלבן  שנתן לך האל כמעוז  שנתן לך האל כמעוז,  והים אשר בשקט שוטפך  מבטיח לך עתיד מפואר  והים אשר בשקט שוטפך  מבטיח לך עתיד מפואר.    פזמון:  מולדת מתוקה, קבלי את הנדרים  בהם בצ'ילה נשבעה לכבודך  היי קבר לחופשיים  או מקלט מפני הדיכוי  היי קבר לחופשיים  או מקלט מפני הדיכוי  היי קבר לחופשיים  או מקלט מפני הדיכוי  או מקלט מפני הדיכוי  או מקלט מפני הדיכוי.: Puro, Chile, es tu cielo azulado.  Puras brisas te cruzan también.  Y tu campo de flores bordado  Es la copia feliz del Edén.  Majestuosa es la blanca montaña  Que te dio por baluarte el Señor  Que te dio por baluarte el Señor,  Y ese mar que tranquilo te baña  Te promete un futuro esplendor  Y ese mar que tranquilo te baña  Te promete un futuro esplendor.    Estribillo:  Dulce Patria, recibe los votos  Con que Chile en tus aras juró:  Que o la tumba serás de los libres  O el asilo contra la opresión  Que o la tumba serás de los libres  O el asilo contra la opresión  Que o la tumba serás de los libres  O el asilo contra la opresión  O el asilo contra la opresión  O el asilo contra la opresión.
השיר המלא

פזמון:
Dulce Patria, recibe los votos

con que Chile en tus aras juró

que o la tumba serás de los libres 

o el asilo contra la opresión.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   I   Ha cesado la lucha sangrienta;  ya es hermano el que ayer invasor;   de tres siglos lavamos la afrenta   combatiendo en el campo de honor.   El que ayer doblegábase esclavo   hoy ya libre y triunfante se ve;   libertad es la herencia del bravo,   la Victoria se humilla a su pie.    II   Alza, Chile, sin mancha la frente;   conquistaste tu nombre en la lid;   siempre noble, constante y valiente   te encontraron los hijos del Cid.   Que tus libres tranquilos coronen   a las artes, la industria y la paz,   y de triunfos cantares entonen   que amedrenten al déspota audaz.     |   III   Vuestros nombres, valientes soldados,   que habéis sido de Chile el sostén,   nuestros pechos los llevan grabados;   los sabrán nuestros hijos también.   Sean ellos el grito de muerte   que lancemos marchando a lidiar,   y sonando en la boca del fuerte   hagan siempre al tirano temblar.     IV   Si pretende el cañón extranjero   nuestros pueblos, osado, invadir;   desnudemos al punto el acero   y sepamos vencer o morir.   Con su sangre el altivo araucano   nos legó, por herencia, el valor;   y no tiembla la espada en la mano   defendiendo, de Chile, el honor.     |   V  Puro, Chile, es tu cielo azulado,  puras brisas te cruzan también,  y tu campo de flores bordado  es la copia feliz del Edén.  Majestuosa es la blanca montaña  que te dio por baluarte el Señor,  y ese mar que tranquilo te baña  te promete futuro esplendor.    VI   Esas galas, ¡oh, Patria!, esas flores   que tapizan tu suelo feraz,   no las pisen jamás invasores;   con su sombra las cubra la paz.   Nuestros pechos serán tu baluarte,   con tu nombre sabremos vencer,   o tu noble, glorioso estandarte,   nos verá, combatiendo, caer.   |
בתקופת הדיקטטורה הצבאית, נהוג היה לשיר את הבית השלישי אחרי החמישי כחלק מההמנון.
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת ההמנון הצ'יליאני 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ראו גם

דגל צ'ילה
סמל צ'ילה
הערות שוליים

↑  Ortiz de Rozas, Marilú (19 בספטמבר 2008). "Puro Chile... tiene una larga historia" (ASP). EMOL. נבדק ב-3 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e3d3e1da-ab7c-3d53-ba55-44c78ac07971
הנרי מאלמיין

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1235 ממלכת אנגליה גלוסטרשייר, ממלכת אנגליה
 פטירה:  13 במרץ 1271 (בגיל 35) האימפריה הרומית הקדושה ויטרבו, האימפריה הרומית הקדושה
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  Hailes Abbey 
 בן או בת זוג:  קונסטנס מברן (5 במאי 1269–?) 
 
רצח הנרי מאלמיין
הנרי מאלמיין (באנגלית עתיקה: Henri d'Almayne;‏ 2 בנובמבר 1235 – 13 במרץ 1271) או הנרי מקורנוול היה בנו הבכור של ריצ'רד, רוזן קורנוול.
כאחיינם של הנרי השלישי, מלך אנגליה ושל סימון דה מונפור, התלבט במי לתמוך מבין השניים בתחילת מלחמת הברונים השנייה, אך לבסוף עמד לצד הכוחות המלכותיים והיה מבני הערובה שנשבו על ידי דה מונפור לאחר קרב לואס. הוא שוחרר לבסוף.
הנרי נרצח ב-13 במרץ 1271, בעת טקס מיסה שנערך בוויטרבו, על ידי בני דודיו גאי (אנ') וסימון (אנ'). הרצח בוצע כנקמה על עריפת ראשיהם של אביהם ואחיהם הגדול בקרב אוושם. הוא נקבר במנזר בגלוסטרשייר.
הנרי נישא ב-5 במאי 1269 בטירת וינדזור לקונסטנס מברן (אנ'). הזוג לא הביא ילדים לעולם, ובכך הפך אחיו למחצה, אדמונד (אנ'), ליורש העצר של אביהם.
הערות שוליים

↑  Henry of Almain, Henry III and his reign, ‏13 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138991391  ISNI: 0000 0000 7074 6562  VcBA: 495/64382  VIAF: 95593135   WorldCat (עם VIAF): 95593135
המפלגה העממית-לאומית יהודית

| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית
 מייסד:  בנו שטראוכר
 תקופת הפעילות:  1906–הווה (כ־118 שנים)
 
המפלגה העממית-לאומית יהודית (ברומנית: Partidul Popular-Național Evreiesc) הייתה מפלגה אזורית בדוכסות בוקובינה, באימפריה האוסטרו-הונגרית, שייסד בנו שטראוכר ב-1906 והמשיכה להתקיים גם לאחר סיפוח חבל בוקובינה לממלכת רומניה.
בבחירות למועצת העיר צ'רנוביץ, שנערכו ב-1905, "הרשימה של שטראוכר" זכתה בעשרים מתוך חמישים המקומות ואחד מנציגיה נבחר לראשות העירייה. בבחירות האזוריות, שנערכו בבוקובינה ב-1911, בין 10 הנציגים היהודים שנבחרו, שמונה היו מהמפלגה העממית-לאומית יהודית.
ברומניה

לאחר צירוף בוקובינה לממלכת רומניה לאחר מלחמת העולם הראשונה נבחר שטראוכר לפרלמנט הרומני ב-1920 ושוב ב-1922.
ה'רפ"א

ה'רפ"א (5,281) ובקיצור רפ"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 1520 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 1 בספטמבר 1521.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 15 שעות ו-1069 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-278. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 17 (סימנה יזלגא) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,452 לחורבן הבית, ושנת 1,832 לשטרות.
אירועים

בוונציה, הודפסה לראשונה התוספתא.
נולדו

רבי שמואל יהודה קצנלבוגן, מרא דאתרא וראש ישיבה בוונציה, דרשן ופוסק, בנו של מהר"ם פאדובה ואביו של רבי שאול ואהל. (נפטר בו' בניסן ה'שנ"ז)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ה'ת"ץ

ה'ת"ץ או ה'ת"צ (5,490) ובקיצור ת"ץ או ת"צ – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-24 בספטמבר 1729, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 1730.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 6 שעות ו-54 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחא. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-289. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 2 (סימנה בלהז) במחזור השמש ה-197.
שנה זו היא שנת 1,661 לחורבן הבית, ושנת 2,041 לשטרות.
אירועים

כ"א בניסן - נחנך בניין בית הכנסת של קהילת שארית ישראל, בית הכנסת הראשון בניו יורק
נולדו

רבי מנחם מנדל מויטבסק, מתלמידי המגיד ממעזריטש.
י"ז בתמוז – רבי לייב שרה'ס, מתלמידי הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש.
נפטרו

כ' בסיוון - הרב יוסף אירגס ב"ר עמנואל,  מקובל מחבר ספר "שומר אמונים הקדמון"
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית

| --- | --- |
 מדינה:  אתיופיה 
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 אידאולוגיות:  פדרליזם 
 מטה:  וושינגטון די. סי. 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 www.eprp.com
 
המפלגה העממית-מהפכנית האתיופית (אמהרית: የኢትዮጵያ ሕዝባዊ አብዮታዊ ፓርቲ מילולית: יאיתיופיה הזבאווי אביוטאווי פארטי או בקיצור יחאפה) הייתה ארגון מרקסיסטי בולט באתיופיה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20. ארגון זה וארגון המאיסון היו תומכים נלהבים של המהפכה הקומוניסטית שהפילה את שלטונו של הקיסר היילה סלאסי ושמה קץ למונרכיה האתיופית. ארגון יחאפה אומנם תמך במהפכה שהפילה את הקיסר, אך הסתכסך עם חונטת הדרג בגלל מחלוקת על האידאולוגיה של המשטר החדש.
היסטוריה

היחאפה הוקם ב-1972 על ידי סטודנטים ואנשי צבא שדגלו באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית. אחרי הדחתו של הקיסר היילה סלאסי ב-1974 פרץ סכסוך אידאולוגי-פוליטי בין היחאפה לבין יריבו המרקסיסטי העיקרי המאיסון. המאיסון תמך בדרג ובמנגיסטו, ואילו היחאפה התנגד לו וטען שהדרג רחוק מיצירת "רפובליקה עממית", שהוא גוף פשיסטי ולמעשה חטף את המהפכה לידיו. הסכסוך הפוליטי-אידאולוגי הגיע לסכסוך אלים, היחאפה הקים זרוע צבאית בשם "הצבא העממי-מהפכני האתיופי", שיא האלימות בין שתי הקבוצות התרחש ב-1976 כאשר היחאפה החל לבצע התקפות כנגד מבני ציבור ופקידי דרג בכירים. בתגובה לכך הדרג האשים את היחאפה בטרור לבן נגדו והחל הטרור האדום נגד היחאפה וארגוני גרילה אחרים. הטרור האדום היה פעולה אכזרית להשמדת כל תומכי המפלגה, בתחילה עם עזרה מהמאיסון ופקידי ממשלה מקומיים. לאחר הטרור האדום המפלגה לא יכלה להתאושש למרות שהצליחה לבצע התקפות קטנות ולא משמעותיות. חלק מן הזרוע הצבאית של היחאפה פרש ממנה והקים את התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית בשנת 1980 ופעל יחד עם הוויאנה, ושאר המפלגה פעלה יחד עם היריבה המאיסון, שהפנתה עורף לדרג.
היחאפה הוא חלק ממפלגת כוחות האיחוד הדמוקרטי-אתיופי (אנ').
ה'ת"ף

ה'ת"ף או ה'ת"פ (5,480) ובקיצור ת"ף או ת"פ – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-14 בספטמבר 1719, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 באוקטובר 1720.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 11 שעות ו-2 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 8 במחזור העיבור ה-289. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 20 (סימנה כיוז) במחזור השמש ה-196.
שנה זו היא שנת 1,651 לחורבן הבית, ושנת 2,031 לשטרות.
אירועים

י' בתמוז – שרפה פרצה בפרנקפורט דמיין. ביהדות פרנקפורט נקבע יום זה לדורות כתענית ציבור עד חצות היום.
נולדו

ט"ו בניסן – רבי אליהו מווילנה (הגאון מווילנא), פוסק ומקובל יהודי-ליטאי, וממנהיגי ההתנגדות לחסידות. לא שימש במשרת רבנות, ובכל זאת התקבל ביהדות ליטא כסמכות עליונה כמעט בתקופת האחרונים. (נפטר בי"ט בתשרי ה'תקנ"ח)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
הגנים הקלאסיים של סוג'ואו

הגנים הקלאסיים של סוג'ואו הם תשעה גני נוי בעיר סוג'ואו שבמחוז ג'יאנגסו שבמזרח סין.
ההיסטוריה של טיפוח גני נוי בסין משתרעת על פני תקופה של כאלפיים שנה. במשך תקופה זו חלו שינויים בעיצוב הגנים והם משקפים את התמורות שחלו בסין בתחום התרבות וההשכלה. מתוך עיצוב הגן הסיני הקלאסי ניתן כיום ללמוד על היבטים רבים של הידע והתרבות הסינית – פילוסופיה, פולקלור, אדריכלות, אסתטיקה, בוטניקה והנדסת משאבי מים וסביבה.
הגנים הרבים שהשתמרו בעיר סוג'ואו מייצגים את גולת הכותרת של טיפוח הגן הקלאסי בסין, ומסיבה זו התקבלה באונסק"ו בשנת 1997 החלטה להכריז על ארבעה גנים בסוג'ואו כ"אתר מורשת עולמית" בשם "הגנים הקלאסיים של סוג'ואו". בשנת 2000 הוחלט באונסק"ו לצרף לאתר המורשת העולמית עוד חמישה גנים בסוג'ואו ובקרבתה, מתוך הבנה שגנים נוספים אלו משלימים את תמונת עיצוב הגן הסיני הקלאסי על פני תקופות שונות.
התפתחות הגן הסיני הקלאסי

משערים שמקורה של אמנות עיצוב הנוף בגנים בסין היה באמנות הציור באמצעות מברשת הצבע, בייחוד בתקופת שושלות טאנג וסונג. שני סוגים של גנים התפתחו בסין – גנים מלכותיים וגנים פרטיים. דוגמה לגנים מלכותיים הם הגנים שנמצאים מסביב לבייג'ינג, ומתאפיינים בפאר רב. הגנים של סוג'ואו הם דוגמה לגנים פרטיים, והם מתאפיינים באלגנטיות מאופקת.
הגנים המוקדמים ביותר בסוג'ואו נוצרו בתקופה שבה הוקמה העיר, במאה השישית לפני הספירה. לשיא פריחתם הגיעו הגנים בתקופת שלטונן של שושלות מינג וצ'ינג, בייחוד החל מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18. בתקופה זו הביא שגשוגה של העיר להקמתם של כמאתיים גנים בין חומות העיר. איכותם ושפעתם של הגנים זיכו את סוג'או בכינוי "גן עדן עלי אדמות".
שני גדולי המעצבים של גנים סיניים, גִ'י צֶ'נְג וּוֶן גֶ'נְגהֶנְג היו בני סוג'ואו וביססו את תורתם על הגנים במקום.
עקב המלחמות והכיבושים שעברה העיר במהלך השנים נהרסו חלקים בגנים ונבנו מחדש. למעשה, חלק גדול ממה שמוצג כיום לציבור הוא שחזורים, שהאחרונים בהם נעשו בשנות ה-50 של המאה ה-20. ממאתיים הגנים שהיו בעיר בשיא פריחתה נותרו כ-60 גנים.
עיצוב הגנים

הגן הקלאסי של סוג'ואו מעוצב כמיקרוקוסמוס של העולם החיצוני המשורטט באמצעות האלמנטים הבסיסיים של מים, אבן, צמחים ובניינים. הגנים מעוצבים כחיקוי של הנוף הטבעי, במטרה להפיק מהם הן סיפוק אינטלקטואלי והן חוויה רוחנית על פי העקרונות המטאפיזיים שנקבעו על ידי הפילוסופים הטאואיסטים בני המאה הרביעית לפני הספירה, לאו דזה וגְ'וָאנְג דזה. הגנים של סוג'ואו מאפשרים לדיירי הבתים הצמודים לגן הנוי לחיות בנוחות, ועדיין לחוש קרבה לטבע.
נופים מורכבים של טראסות, מגדלים, סלעים, גבעות, פלגים, ובריכות מים מונחים זה בצד זה בשטח מצומצם תוך שילוב בין יופיו של הטבע והאסתטיקה האנושית. תוך שימוש בחומרים מהנוף המקומי יצרו מתכנני הגנים נופים מיניאטוריים, שנראים כאילו אינם פרי התערבות אנושית. במסמך המסכם מכנה הוועדה הממליצה על אתרי מורשת עולמית באונסק"ו את הגנים בסוג'ואו "טבעיים באופן בלתי טבעי".
כהשלמה לנופים הטבעיים יש בגנים מבנים רבים, קטנים וגדולים, שנועדו למטרות שונות כדוגמת מדיטציה, קריאה וכתיבה, שתיית תה, נגינה והאזנה למוזיקה ופעילויות אחרות. הבניינים עשירים בקישוטים ומרוהטים בסגנון הסיני המסורתי. המבנים בתוך הגנים אופייניים לאזור שמדרום לנהר היאנגצה בתקופות שושלות מינג וצ'ינג, וסיפקו השראה לצורת הבנייה באזור בתקופה מאוחרת יותר. כתובות ואסטלות אבן עתיקות מוסיפות ממד נוסף לגנים. כל מאפייני הגנים כגון הכתובות, הגילופים, סוגי הצמחים והעצים, והעיצוב הכללי של הגן מבטאים היבטים של הפילוסופיות הקלאסיות: טאואיזם, קונפוציוניזם ובודהיזם.
רשימת הגנים

ארבעת הגנים הכלולים בהחלטה של אונסק"ו משנת 1997 הם:
גן המנהלן העניו
הגן המשתהה
גן אומן הרשתות
חווילה הררית אפופת יופי
חמשת הגנים הכלולים בהחלטה של אונסק"ו משנת 2000 הם:
ביתן הגל הכחול
גן פרדס האריה
גן הטיפוח
מפלט גן הזוג
גן הנסיגה וההרהור
תשעת הגנים הקלאסיים של סוג'ואו הם רכוש ממשלתי, והם מוגנים בחקיקה כ"שרידים תרבותיים מוגנים של ממשלת העם של מחוז ג'יאנסו". האחריות לטיפול השוטף בגנים מצויה בידי לשכת הגנים בעיריית סוג'ואו. הכניסה לגנים היא בתשלום.
תיאור הגנים > גן המנהלן העניו

גן המנהלן העניו (拙政園 - גְ'ווֹגֶ'נְג יְוֵּ'אן באנגלית: Humble Administrator's Garden ‏ 31°19′33.44″N 120°37′28.74″E﻿ / ﻿31.3259556°N 120.6246500°E﻿ / 31.3259556; 120.6246500) שוכן ברחוב דוֹנְגְבֵּיי מס' 178 שבצפון מזרח סוג'ואו. גן זה, יחד עם "הגן המשתהה" הסמוך לו בסוג'ואו, והגנים של ארמון הקיץ שבבייג'ינג ושל אתר הנופש ההררי בצ'נגדה (כולם אתרי מורשת עולמית), הם ארבעת הגנים המפורסמים ביותר בסין. הגן משתרע על שטח של 51,950 מ"ר (כחמישית ממנו אגם) והוא הגן הגדול ביותר בסוג'ואו ומקובל כגן הנאה ביותר בדרום סין.
המקום בו שוכן כיום גן המנהלן העניו היה קודם מקום משכנם של אצילי סוג'ואו מהמאה השנייה, אחר כך גן למלומדים בתקופת שושלת טאנג, ולבסוף גן מנזר עבור מקדש דָאהוֹנְג בתקופת שושלת יואן. לעיצוב הגן בצורה הדומה לדמותו כיום אחראי המבקר הקיסרי, וָאנְג שְׂייֵנְצֶ'ן, שפרש מהחיים הציבוריים בשנת 1509 וחזר לעיר הולדתו סוג'ואו. ב-1513, בתקופת הקיסר העשירי של שושלת מינג, גֶ'נְגדֶה (שלט 1521-1505), רכש וָאנְג את מקדש דָאהוֹנְג והסב אותו לחווילה פרטית מוקפת גנים. הגן תוכנן תוך שיתוף פעולה עם האמן הידוע וֶן גֶ'נְגמִינְג, והיה גדול כמו הגן הנוכחי ובו מספר רב של עצים וביתנים. בגן נחפרו כמה אגמים מלאכותיים ונעשה שימוש בעפר של החפירות על מנת ליצור איים מלאכותיים. ואנג קרא לגן בשם "גן המנהלן העניו" בעקבות שורה ממאמר שכתב פָּאן יְוֵּ'ה מתקופת ג'ינג על החיים האידיאליים "בניית בית, שתילת עצים, השקיית הגן וגידול ירקות הם המעשים (גֶ'נְג) של העם העניו (גְ'ווֹ)". לאחר מותו מכר בנו, שהפסיד כסף רב בהימורים, את הגן והוא החליף ידיים פעמים רבות מאז.
לקראת סוף תקופת שושלת מינג פוצל הגן והוזנח עד לתקופת שלטונם של הקיסרים שׁוּנְגְ'ה וקָאנְגשִׂי משושלת צ'ינג, שבתקופתם נבנה הגן מחדש ונעשו שינויים נרחבים בתוכנית המקורית שלו. בתקופת הקיסר  צְ'ייֵנְלוֹנְג חולקו הגנים שוב ל"גן הלימוד" (שׁוּ יְוֵּ'אן) ו"הגן המשוחזר" (פֿוּ יְוֵּ'אן). בתקופה בה השתלטו לוחמי הטאיפינג על סוג'ואו (1860 עד 1864) הוצבה מפקדתם במבנים שבגן.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 בוצעו עבודות שחזור נרחבות בגן והוא נפתח לציבור הרחב. ב-1961 הוכרז הגן "שריד תרבותי בעל חשיבות לאומית" וב-1997 הכריז אונסק"ו על הגן "אתר מורשת עולמית".
הגן בימינו שונה מאוד מהגן המקורי, אך דומה במידה רבה למראהו בשלהי שושלת צ'ינג. מספר ביתנים וגשרים פזורים במבוך הבריכות והאיים. הגן בנוי משלושה חלקים: החלק המרכזי (גְ'ווֹגֶ'נְג יְוֵּ'אן), החלק המזרחי (שהיה קרוי פעם גְווֵיטְייניְוֵּ'אנְג'וּ', "מגורים בעת החזרה לכפר"), והחלק המערבי ("הגן הנוסף"). החלק המרכזי משחזר את הנוף של אזור הדלתה של היאנגצה. ממזרח וממערב לאגם המרכזי מתרוממות גבעות מיוערות באורנים ושיחי חזרן ובראשן ביתנים. ממערב לאגם יש קבוצה של מבנים עם נוף לאגם. מספר סוגי הצמחים הוא רב כאשר נעשה שימוש נרחב בצמחי לוטוס, ויסטריה ופורסיתיה. בית המגורים הבנוי מארבעה מבנים, כולם בסגנון מסורתי, שוכן מדרום לגן ומשמש כמוזיאון.
בסך הכל מכיל הגן 48 מבנים שונים, 101 לוחות אבן, 40 אסטלות אבן, 21 עצים עתיקים יקרי ערך ומעל ל-700 עצי בונסאי בסגנון סוג'ואו.
בשנים האחרונות ארח גן המנהלן העניו תערוכות פרחים רבות, וכל אביב וקיץ מארח הגן את פסטיבל האזילאה ואת פסטיבל הלוטוס.
מידע נוסף מצוי באתר Travel China Guide ובאתר China Vista.
תיאור הגנים > הגן המשתהה

הגן המשתהה (留园 – לְיוֹ יְוֵּ'אן, באנגלית: Lingering Garden ‏ 31°19′03.1″N 120°35′17.2″E﻿ / ﻿31.317528°N 120.588111°E﻿ / 31.317528; 120.588111) הוא אחד מארבעת הגנים המפורסמים ביותר בסין. הגן המשתרע על 23,310 מ"ר (שליש מהשטח הם בניינים) שוכן מחוץ לשער צָ'אנְגְמֶן (阊门), צפונית מערבית לסוג'ואו. את בניית הגן יזם שׂוּ' טָאישְׁה, פקיד בכיר בממשל הקיסרי, בשנה ה-21 לשלטונו של הקיסר ואן-לי משושלת מינג (1593). לשם כך הוא הזמין את אמן האבן ג'וֹאוּ שְׁאצֶ'נְג (周时臣) לבנות גן פרטי וכינה אותו "הגן המזרחי" (东园). 
הגן נרכש על ידי משפחת לְיוֹ בשנת 1794. בשנה השלישית לשלטונו של הקיסר גְ'יָאצִ'ינְג משושלת צ'ינג (1798), בנה לְיוֹ שׁוּ גן חדש על שרידיו של הגן המזרחי וקרא לו "כפר ירוק צונן" - רמז לחרוז "צבע ירוק צונן של חזרן, אור ירוק צלול של מים" (竹色清寒，波光澄碧). מהשנה השלישית לשלטונו של הקיסר דָאוגוָאנְג (1823) היה הגן פתוח לציבור.
בתקופה שבה הייתה העיר סוג'ואו תחת שלטונם של מורדי הטאיפינג (1860-1864) הלך מצבו של הגן והתדרדר בשל מצב הכאוס ששרר בעיר וההזנחה.
בשנת 1873, השנה ה-12 לשלטונו של הקיסר טונְגגְ'ה משושלת צ'ינג, רכש שֶׁנְג קָאנְג, הגזבר המחוזי של מחוז חוביי, את הגן והשקיע שלוש שנים בשיפוצו ובהרחבתו. הגן הושלם בשנת 1876 וכונה "לְיוֹ יְוֵּ'אן", כלומר "הגן המשתהה", כהוקרה לבעלים המקוריים, משפחת ליו (ששמה דומה בסינית למילה "משתהה") וכתיאור לגן "המשתהה בין שמים וארץ לנצח". במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ננטש הגן ומצבו שב והתדרדר. היפנים עשו שימוש בגן כאזור להרבעה של סוסי הצבא. לאחר ייסודה של סין העממית השתלטה עיריית סוג'ואו על הגן וב-1953 שיפצה אותו והוא נפתח מחדש לציבור ב-1954. ב-1961 הוכרז הגן "שריד תרבותי בעל חשיבות לאומית" וב-1997 הכריז אונסק"ו על הגן "אתר מורשת עולמית".
החלק המרכזי של הגן הוא נוף של אגם וגבעות המוקפים בבניינים שאליהם ניתן לגשת בשביל מתפתל החושף מדי פעם נופים חדשים. הפרט הגבוה ביותר בגן הוא "הפסגה העטורה בענן", גבעה בגובה של 6.5 מטרים בפינה הצפונית-מזרחית של הגן. חלקו המערבי של הגן הוא מישורי יותר ומכוסה עצי אדר. בחלק הצפוני של הגן נהגו לגדל ירקות, וכיום מצויים בו צמחים בעציצים. בגן יש ריכוז גדול של אסטלות אבן. בית המגורים ומקדש האבות הקדמונים מצויים מדרום לגן.
מידע נוסף מצוי באתר הרשמי של הגן, באתר Travel China Guide ובאתר China Vista.
תיאור הגנים > גן אומן הרשתות

גן אומן הרשתות (網師園 – וָאנְג שְׁה יְוֵּ'אן, באנגלית: Master of the Nets Garden ‏ 31°18′01.2″N 120°37′47.6″E﻿ / ﻿31.300333°N 120.629889°E﻿ / 31.300333; 120.629889) הוא גן קטן יחסית לגן המנהלן העניו והגן המשתהה. הגן נבנה במקור ב-1140 על ידי סגן השר בשושלת סונג הדרומית (1279-1127), שְׁה גֶ'נְגגְ'ה, שקרא לביתו "מפלט הדייג" (יוּ'יִין). השם קיבל השראה מחייו הבודדים והפשוטים של הדייג הסיני.
במשך שש מאות שנים הוזנח הגן עד ששופץ במאה ה-18 על ידי סונְג דְזונְגיְוֵּ'אן, פקיד ממשלתי בממשל שושלת צ'ינג בתקופת הקיסר  צְ'ייֵנְלוֹנְג (1796-1735), שפרש לגמלאות. סונג עיצב את הגן מחדש והוסיף בניינים רבים, אבל שימר את רוח השם הצנוע שניתן למקום וקרא לגן שהקים "גן אומן הרשתות". מלומד בשם צ'וּ' יְוֵּ'אנְצוּן, שהכיר היטב את התרבות והספרות הסיניים הקלאסיים, ערך בגן שינויים במהלך המאה ה-18, כשהוא מוסיף בניינים ומעצב קיימים, שותל עצים ומארגן את הסלעים. במהלך השנים נערכו שינויים נוספים בגן בכל פעם שהתחלפו הבעלים, אך השם ורוח המקום נותרו ללא שינוי. בשלהי המאה ה-18 נודע המקום בשל צמחי האדמונית ובתחילת המאה ה-20 הוא שימש כסטודיו לצייר הנופים הנודע גָ'אנְג דָאצְ'ייֵן. הגן הפך רכוש ציבורי ב-1958.
הגן משתרע על שטח של 5,400 מ"ר, כאשר חלקו המזרחי כולל מבני מגורים, בעוד שהגנים שוכנים בחלקו המערבי של הגן. הכניסה לגן היא מדרום, דרך שער שנפער בחומה גבוהה. הכניסה היא לאזור המגורים, שבו מצוי בניין בן שתי קומות. בבניין ישנם מספר אולמות - אולם הכניסה, אולם האפריון, האולם העיקרי (המכונה גם "אולם עשרת אלפים הכרכים"), ו"אולם החסד הלכוד" .במרכז הגנים שבחלק המערבי של הגן יש בריכת מים צלולים שסביבה שביל מקורה. הבריכה מוקפת בביתנים ומגדלים שביניהם סלעים חסונים, עצים ושיחים פורחים. תפאורה זו מייצגת נופים מעונות-השנה השונות. בקצה המערבי של הגן חצר ובה "קוטג' האדמונית" ששימש כמודל ל"אולם מינג" במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, שבו מוצגים חפצים מתקופת שושלת מינג.