דימיטר פנב
קריירה כמאמן

פנב נחשב לאחד מגדולי המאמנים הבולגרים בהיסטוריה. הוא החל את דרכו כשמונה שנים לאחר שפרש, כשהתמנה למאמנה של הקבוצה המזוהה עמו ביותר, צסק"א סופיה. בקנדציה זו הוביל את צסק"א פעמיים לזכייה בדאבל המקומי, ובסך הכל לשלושה תוארי אליפות ושלושה גביעים.
ב-1991, לאחר כישלונה של נבחרת בולגריה להעפיל לטורניר יורו 1992, מונה פנב לתפקיד מאמן הנבחרת, ובקמפיין הראשון כמאמן נבחרת הוליך את הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1994, בבית שכלל בין היתר את נבחרות שוודיה, צרפת וישראל בהופעתה הראשונה במוקדמות מונדיאל בבית אירופי. בולגריה הגיעה לשני משחקי הנעילה של שלב הבתים בידיעה שלצרפת מספיקה נקודה אחת על מנת להעפיל, ולהשאיר את בולגריה מחוץ לשתי המוליכות. בולגריה השיגה ניצחון ביתי 4-1 על אוסטריה, ונעזרה בניצחון חוץ מפתיע של ישראל על צרפת בתוצאה 3-2, על מנת להגיע למחזור האחרון בצרפת עם סיכוי. שם, על אף שפיגרה 1-0 משער של אריק קנטונה, הצליחה בולגריה לחזור ולנצח 2-1 מצמד של אמיל קוסטדינוב, כשהשער השני נכבש בשניות הסיום של המשחק. בכך, הצליחה בולגריה להעפיל למונדיאל השישי בתולדותיה.
בטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית הפכו בולגריה ומאמנה פנב לאחת ההפתעות הגדולות של הטורניר. לאחר שפתחה בהפסד 3-0 לניגריה, השיגה בולגריה צמד ניצחונות מרשימים, 4-0 על יוון ו-2-0 על ארגנטינה החזקה, והעפילה מהמקום השני בבית. בשמינית הגמר ניצחה בולגריה את מקסיקו בדו-קרב פנדלים לאחר 1-1 בתום הארכה, והבטיחה כבר בשלב זה כי הטורניר יהיה המוצלח בתולדותיה עד אז. ברבע הגמר הפתיעה בולגריה פעם נוספת, כשגברה 2-1 גרמניה. בחצי הגמר הדיחה איטליה את בולגריה עם ניצחון 2-1, מצמד של רוברטו באג'ו. בולגריה אמנם הובסה במשחק על המקום השלישי 4-0 על ידי שוודיה, אך הטורניר הוכתר כהצלחה גדולה עבור הנבחרת, ופנב זכה לשבחים רבים עבור הצלחתה.
לאחר ההצלחה במונדיאל, החלה בולגריה את דרכה במוקדמות יורו 1996. פנב הוביל את נבחרתו לשישה ניצחונות רצופים בשלב הבתים, כולל ניצחון נוסף על גרמניה בתוצאה 3-2. בסיום שלב הבתים, סיימה בולגריה במקום השני, עם שלוש נקודות פחות מהגרמנים, והעפילה לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה, הישג נוסף עבור המאמן.
את טורניר יורו 1996 באנגליה פתחה בולגריה עם שוויון 1-1 מול ספרד, ולאחריו ניצחה 1-0 את רומניה. אמנם, הפסד 3-1 לצרפת במחזור השלישי, במקביל לניצחון ספרדי על רומניה, חרץ את גורלה של בולגריה בטורניר והיא הודחה מהמקום השלישי בבית. בסיום הטורניר, סיים פנב את תפקידו כמאמן הנבחרת לאחר חמש שנים.
לאחר קדנציות קצרות כמאמן בכווית, סעודיה וכמאמן ספרטק וארנה הבולגרית, חזר פנב ב-1998 לצסק"א סופיה. הקדנציה השנייה של המאמן בקבוצה הייתה מוצלחת פחות, והוא הוסיף במהלכה זכייה בגביע הבולגרי. פנב לא אימן בין השנים 2000 ל-2003, אז התמנה לקדנציה קצרה בליאונינג הסינית.
ביולי 2007 חזר פנב לקדנציה שנייה בנבחרת בולגריה, אך הוא סיים את דרכו בנובמבר של אותה שנה לאחר הכישלון להפעיל ליורו 2008.
באוגוסט 2008 התמנה בפעם השלישית לתפקיד המאמן בצסק"א סופיה, אך התפטר במרץ 2009 בעקבות חילוקי דעות והוחלף על ידי אחיינו, לובוסלב פנב. עם זאת, לאחר התפטרותו קיבל תואר נשיא של כבוד מטעם המועדון, תואר אותו הוא מחזיק עד היום. הוא החזיק בתפקיד המאמן למשך שתי קדנציות קצרות נוספת, בין אפריל ליוני 2010, ובין אוקטובר 2011 למרץ 2012
במהלך הקריירה שלו נודע פנב כמאמן מצליח הן ברמה הטקטית והן בהשפעה הפסיכולוגית על שחקניו. במשך הקדנציות המרכזיות שלו בצסק"א סופיה, הוכיח פנב את יכולת קידום הצעירים שלו, כאשר בין השחקנים הצעירים שאימן ואחר כך התפתחו לכוכבים גדולים בכדורגל הבולגרי ניתן למצוא את חריסטו סטויצ'קוב, אמיל קוסטדינוב, אחיינו לובוסלב פנב, מרטין פטרוב, סטיליאן פטרוב ודימיטר ברבאטוב.