stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומר שפירא (ספורטאית)

| --- | --- |

שפירא, 2018
 לידה:  9 בספטמבר 1994 (בת 30) 
 כינוי:  הומי
 תחום:  כביש
 התמחות:  טיפוס
 קבוצות עבר:  ג'וזפרדי ביאנקי (2017)   Cylance Pro Cycling (2018)   קניון סראם (2021-2019)   EF Education-TIBCO-SVB (2023-2022)   Doltcini O'Shea (2024) ישראל נבחרת ישראל
 הישגי שיא:  אליפות ישראל באופני כביש (2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022)  אליפות ישראל במרוץ נגד השעון (2020, 2022)  מקום 19 בלה קורס בי טור דה פראנס
 
שפירא במרוץ נגד השעון באליפות העולם באינסברוק, 2018
שפירא במרוץ הכביש באליפות העולם באופני כביש באינסברוק (בתלבושת הכחולה. בתלבושת הכתומה: הרוכבת ההולנדית אלן ון דייק (אנ')), 2018
עומר שפירא (נולדה ב-9 בספטמבר 1994) היא רוכבת אופני כביש ישראלית מקצועית לשעבר. היא מחזיקה בתואר אלופת ישראל במרוץ הכביש לשנים 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 ו-2022. היא הרוכבת היחידה שניצחה באליפות ישראל שש שנים רצופות. כמו כן, היא מחזיקה בתואר אלופת ישראל במרוץ נגד השעון בשנים 2020 ו-2022. שפירא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020).
ביוגרפיה

גדלה במושב עין הבשור שבדרום, והחלה לרכוב במסגרת מועדון אופני ההרים בקיבוץ בארי שבנגב. בגיל 18 עברה להתאמן במועדון CCC באזור השרון, בהדרכתו של גל צחור. עד 2017 שפירא התחרתה תחת מועדונים ותחת הנבחרת הלאומית, אך ב-2017 קיבלה חוזה מקצועני ראשון בקבוצת ג'וספרדי-ביאנקי (אנ') האיטלקית. תחת מדיה של הקבוצה היא זכתה באליפות ישראל באופני כביש, הגיעה במקום ה-8 בג'ירו דל טרנטינו אלטו אדיג'ה (אנ') והשתתפה באליפות אירופה באופני כביש לנשים ביחד עם אביטל גז, רותם גפינוביץ ושני בלוך, אך לא סיימה את המירוץ. בג'ירו ד'איטליה לנשים, סיימה במקום ה-35. באליפות העולם בנגד שעון הגיעה במקום ה-27 ובאליפות העולם בכביש סיימה במקום ה-49.
בתום העונה, הקבוצה האיטלקית בה רכבה שפירא נסגרה והיא הצטרפה לקבוצת סיילאנס פרו סייקלינג (אנ'). היא סיימה שביעית במירוץ גרציה-אורלובה (אנ'), שמרה על תארה כאלופת ישראל וסיימה כסגנית של רותם גפינוביץ באליפות ישראל בנגד שעון. אבל ההישג הלאומי הנחשב שלה באותה שנה היה המקום ה-19 במירוץ הלה קורס בי טור דה פראנס (אנ'), שהוא בעצם הגרסה החד יומית של הטור דה פראנס (מכיוון שלא מתקיים מרוץ טור דה פראנס בקטעים לנשים בשנים האחרונות).
באליפויות אירופה, במקצה נגד השעון הגיעה במקום ה-23 ובכביש הגיעה במקום ה-44. שפירא סיימה רביעית בקטע השביעי של טור סיקליסט פמינין אינטרנסיונל דה ל'ארדש (אנ'), וסיימה במקום ה-19 הכללי. באליפות העולם, הגיעה במקום ה-49 במקצה הכביש ובמקום ה-27 במקצה נגד השעון.
ב-2019 הצטרפה ביחד עם רותם גפינוביץ לקבוצת קניון-SRAM (אנ'), וניצחה שוב את אליפות ישראל באופני כביש. בטור קליפורניה לנשים (אנ'), סיימה במקום החמישי את הקטע השני וסיימה במקום השמיני בדרוג הכללי. באוגוסט באותה שנה, היא השתתפה בטור של קולורדו. בקטע השני, שהסתיים במעבר הרים, היא סיימה במקום השלישי. בסיום המרוץ היא דורגה במקום השלישי בדרוג הכללי; הישג שיא לספורטאית ישראלית. בספטמבר 2019 סיימה במקום ה-13 במרוץ נגד השעון באליפות העולם באופני כביש שנערכה ביורקשייר, אנגליה; אף זה הישג שיא של רוכב כביש ישראלי באליפות העולם.
ב-2021 שפירא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו 2020. במרוץ הכביש הצטרפה שפירא לבריחה של שלוש רוכבות שהובילו במרוץ במשך רוב אורכו. בק"מ ה-5 לפני הסיום נעקפה על ידי דבוקת הרוכבות וסיימה במקום ה-24. בהמשך המשחקים האולימפיים, היא סיימה במקום ה-15 במרוץ נגד השעון.
לאחר שלקחה הפסקה של שנה וחצי שבה ילדה את בתה, חזרה שפירא לרכוב בשורות קבוצת הקונטיננטל הבריטית Doltcini O'Shea, שבה רכבה יחד עם הרוכבות הישראליות נופר מעוז ואדר שריקי. במרוץ הראשון בו השתתפה לאחר השיבה לספורט, Pro Costa De Almería, שנערך ב-28 בינואר 2024, היא סיימה במקום ה-23.
ב-8 במאי 2024 הודיעה על פרישה מרכיבה תחרותית.
חיים אישיים

נכון ל-2024 שפירא מתגוררת בעיר ז'ירונה שבספרד יחד עם בן זוגה, רוכב האופניים הישראלי גיא שגיב.. ביולי 2023 נולדה לזוג בת.
יהודה לוי טוקטלי

יהודה לוי טוקטלי (11 בנובמבר 1922 – 18 בספטמבר 2023) היה מטאורולוג, חזאי ומרצה ישראלי שכיהן כמנהל השירות המטאורולוגי הישראלי, והיה מאבות החיזוי בישראל. בשנים האחרונות לחייו פרסם ארבעה ספרי שירה.
ראשית חייו

יהודה לוי טוקטלי נולד בירושלים. אמו חיה-וידה לבית אלעזר בת למשפחה ספרדית מסלוניקי שביוון, ואשר עלתה לארץ ישראל בשנת 1878. אביו יצחק, איש הגדודים העבריים ובעל חנות מכולת, היה יליד העיר טוקט שבטורקיה, בן למשפחה שהגיעה לשם מאזור אודסה בחצי האי קרים.
התחנך בבית הספר דורש ציון ובתיכון בית הכרם (במחזור השני). בנערותו היה מראשוני שבט הצופים "מודיעין", בו גם שימש כמדריך וכמרכז השבט וכן הצטרף לקלוב התעופה בירושלים.
פועלו כמטאורולוג

ב-1941, בהיותו כבן 19, התקבל לעבודה בשירות המטאורולוגי של ממשלת המנדט, בתפקיד צופה-משרטט. ב-1946 השתתף בקורס החזאים הראשון בארץ ישראל ולאחר מכן שימש כחזאי בשדה התעופה לוד. היה אחד מילידי הארץ היחידים שעבד בשירות המטאורולוגי בימים שטרם הקמת מדינת ישראל.
לאורך שנות ה-40 היה חבר ההגנה, בתחילה בחי"ש הצעיר (ח"ץ) ולאחר מכן בש"י ובשירות האוויר. בהיותו מטאורולוג, סיפק בין היתר תחזיות על מצב הים ומזג האוויר בחוף לכוחות ההגנה, שהביאו מעפילים באוניות. כמו כן, היה מדריך מטאורולוגי של קורס הטיס הראשון של שירות האוויר, ועם הקמת צה"ל שירת כחזאי ביחידה המטאורולוגית של חיל האוויר.
ב-1949 הוקם השירות המטאורולוגי הישראלי, וטוקטלי עבד בו מיום הקמתו. ב-1950 חזה את אירוע השלג הנדיר בתל אביב ובשפלה. ב-1952 מונה כמנהל החיזוי בשדה התעופה לוד, ובשנים הבאות היה למנהל מחלקת החיזוי בשירות המטאורולוגי ולסגן מנהל השירות.
ב-1955 החל ללמד מטאורולוגיה סינופטית בחוג לקלימטולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בהמשך לימד גם בחוג למטאורולוגיה, ובסך הכל הרצה באוניברסיטה כשני עשורים. לאורך השנים העביר הרצאות פופולריות בנושאי מטאורולוגיה גם ברדיו.
משעמד על חסרונם של מונחים מטאורולוגיים בשפה העברית חידש מספר מילים (כגון "אובך") וכן ערך מילון למונחי מטאורולוגיה שיצא לאור בהוצאת משרד הביטחון. כמו כן, כיהן כחבר ועדת המונחים המטאורולוגיים של חיל האוויר ובהמשך של האקדמיה ללשון העברית.
ב-1963 נמנה טוקטלי עם מקימי האיגוד המטאורולוגי הישראלי, ב-1970 היה ממארגני הכנס הבינלאומי למטאורולוגיה, הראשון שנערך בישראל, ובמהלך השנים ייצג את ישראל בוועידות ובכנסים רבים של ארגון המטאורולוגיה העולמי (WMO).
ב-1975 מונה למנהל השירות, תפקיד אותו ביצע במשך כ-12 שנה, עד פרישתו לגמלאות ב-1987. גם לאחר פרישתו הקפיד להתעדכן בהתפתחויות המקצוע, לרבות באמצעות השתתפות בסמינרים והרצאות שערך השירות המטאורולוגי, עמו המשיך לשמור על קשר.
פעילויות אחרות

טוקטלי היה חבר מועדון רוטרי וכיהן כנשיא מועדון רוטרי סביון.
ערוב ימיו

טוקטלי החזיק בחשבון פייסבוק פעיל, בו פרסם בין היתר שירים בהם שילב דימויים רבים מעולם הטבע והמטאורולוגיה יחד עם תובנות ממרום גילו.
בשנים האחרונות לחייו פרסם ארבעה ספרי שירה, ובמלאת לו 99 שנים, בשנת 2021, התקבל כחבר באגודת הסופרים העברים בישראל.
נפטר בספטמבר 2023, חודשיים לפני יום הולדתו ה-101, ונטמן בבית העלמין הר המנוחות בירושלים, עיר הולדתו.
חיים אישיים

בצעירותו התגורר טוקטלי בירושלים, ובהמשך התגורר בשפלה. בהגיעו לגיל מתקדם עבר לבית הדיור המוגן משען אפקה בתל אביב.
היה נשוי במשך שנים רבות לחוה לבית סימון, ונולדו להם הבנים אורן ואהוד, נכדים ונינים. כלתו היא האמנית טליה טוקטלי.
ספריו

מילון למונחי המטאורולוגיה (משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1994)
שירי קיץ (כתב, 2018)
הגיגים (כתב, 2019)
יפיו של עולם (אשמורת, 2021)
מלב אוהב: שירים של אהבה (אשמורת, 2022)
הערות שוליים

1 2 3 4  יהודה לוי טוקטלי, באתר Ktav
1 2 3 4   עופר אדרת, בגיל 101: מת החזאי שצפה את השלג בתל אביב, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2023
↑  פרסום נשואין בלשכת הרבנות בירושלים, באתר הצופה, ‏20 ביולי 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009841770405171  ISNI: 0000 0000 4976 1047  LCCN: n2019043992  VIAF: 1467164913183918980004   WorldCat (עם VIAF): 1467164913183918980004
מתח חשמלי

.
בחשמל, מתח חשמלי הוא מדד מספרי ליכולת לדחוף אלקטרונים במוליך, כאשר מחושב ההפרש בפוטנציאל החשמלי בין שתי אלקטרודות מאנודה לקטודה. המתח מסומן באות V ונמדד במערכת היחידות הבין-לאומית בוולט.
הגדרה

הכוח האלקטרוסטטי הוא כוח משמר ולכן ניתן לגזור אותו מאנרגיה פוטנציאלית, הנקראת אנרגיה פוטנציאלית חשמלית. האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית של מטען בנקודה כלשהי היא העבודה שיש להשקיע עליו על מנת להביאו מנקודת ייחוס אל הנקודה, כאשר נקודת הייחוס לרוב נבחרת כמרחק אינסופי מיתר המטענים. באופן שקול, האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית בנקודה היא עבודת הכוח החשמלי הפועל על מטען לאורך דרכו מהנקודה אל האינסוף. האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית של מטען פרופורציונית לגודל המטען, ולכן ניתן להגדיר פוטנציאל חשמלי כאנרגיה פוטנציאלית חשמלית ליחידת מטען. הפוטנציאל החשמלי במרחב מסומן  \phi . הוא תלוי רק בפילוג המטענים המרחבי וניתן לחשב אותו בעזרת משוואת פואסון (או משוואת לפלס).
מתח חשמלי (מסומן באות V) בין שתי נקודות במרחב הוא ההפרש בין הפוטנציאלים החשמליים באותן נקודות:
המתח מבטא את ההפרש באנרגיה הפוטנציאלית החשמלית ליחידת מטען, ולכן הוא גודל חשוב בתיאור מערכות חשמליות. המתח מסומן באות V ונמדד בוולט (על שם אלסנדרו וולטה).
הגדרה שקולה היא: מתח הוא האינטגרל לאורך מסלול של הרכיב המקביל למסלול של השדה החשמלי. כאשר הרכיב המקביל של השדה קבוע לכל אורך המסלול, המתח הוא הדרך כפול השדה (הרכיב המקביל לדרך). אם השדה אינו מקביל למסלול, יש להכפיל בקוסינוס הזווית ביניהם.
מתח וזרם חשמלי

בעת חיבור מוליך לשתי נקודות שביניהן קיים מתח חשמלי, למשל חיבור תיל מתכתי בין שני מוליכים טעונים בעלי פוטנציאלים שונים, יפעל על המטענים החופשיים כוח חשמלי שיגרום לכך שהם יזרמו בתיל המוליך מהגוף בעל הפוטנציאל הגדול יותר לגוף בעל הפוטנציאל הקטן יותר עד שהפוטנציאלים בשני הגופים ישתוו. כמות המטענים במוליך הוא הזרם החשמלי, ובמקרה הזה הוא רגעי. על מנת ליצור זרם חשמלי לאורך זמן יש צורך בכוח אלקטרו מניע – גורם שישמור על מתח קבוע בין שתי נקודות. הכוח האלקטרו מניע (בקיצור: כא"מ) הוא העבודה החיצונית שיש להשקיע על יחידת מטען על מנת ליצור הפרש פוטנציאלים בין שני הדקים מנותקים. סוללה חשמלית, למשל, מסוגלת ליצור מתח בין שני הדקים על ידי הפרדת מטענים חיוביים משליליים באמצעות תגובה כימית עם אלקטרודות אליהן מחוברים ההדקים. התקן שיוצר כא"מ נקרא מקור מתח. ההדק שבו הפוטנציאל גדול יותר מסומן + וההדק בו הפוטנציאל קטן יותר מסומן -.
ברוב המוליכים קיים יחס ישר בין המתח והזרם – קשר הידוע כחוק אוהם. היחס בין המתח לזרם נקרא התנגדות חשמלית:
ניתן לייחס לנגד הספק משום שמטענים נעים בו מפוטנציאל גבוה לנמוך. קצב השינוי באנרגיה הפוטנציאלית החשמלית של המטענים בזמן נקרא הספק חשמלי. ההספק מסומן באות P ונמדד בוואט (על שם ג'יימס ואט). ההספק החשמלי נתון על ידי מכפלת הזרם הזורם דרך נגד במתח הנופל עליו, ותוך שימוש בחוק אוהם ניתן לכתוב אותו כתלות במתח בלבד או בזרם בלבד:
מתחים אופייניים

מתח החשמל הביתי: המתח בין מוליך הפאזה למוליך הניוטרל (אפס): 230 וולט (ישראל ואירופה) או 120 וולט (צפון אמריקה)
צרכני חשמל תעשייתיים: המתח בין שתי פאזות במערכת תלת פאזית (מתח שלוב) 400 וולט (ישראל)
קווי טלפון: 5.0 וולט (בזמן המתנה)
מערכות חשמליות ברכב: 12 וולט או 24 וולט
סוללה חשמלית: 1.5 וולט או 9 וולט
אותות במכשירי אלקטרוניקה: 0.001 וולט עד 5 וולט
מתח נמוך – מתח ששיעורו בפעולה אינו עולה על 1,000 וולט בין המוליכים
קווי מתח גבוה מתחנות המשנה לשנאי אזורי: 13,000 וולט, 22,000 וולט או 36,000 וולט (בישראל)
קווי מתח עליון בין תחנות כוח לתחנות המשנה: 161,000 וולט או 400,000 וולט ("מתח על-עליון" בישראל)
שלט על עמוד חשמל המזהיר מפני סכנת הפגיעה ממתח חשמלי גבוה ברחוב בירושלים
ג'ק וולטון (מושל אוקלהומה)

ג'ון קאלווי "ג'ק" וולטון (באנגלית:John Calloway "Jack" Walton;‏ 6 במרץ 1881 –  25 בנובמבר 1949) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוקלהומה החמישי מינואר ועד נובמבר 1923. הוא היה מושל אוקלהומה שכיהן במשך תקופת הכהונה הקצרה ביותר והראשון בתולדות המדינה שהודח מתפקידו.
לאחר הדחתו הוא ניצח בבחירות המקדימות של מפלגתו על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הרפובליקני ויליאם פיין. ב-1932 הוא נבחר לנציבות התאגידים של אוקלהומה, שם הוא שירת עד 1939. הוא התמודד שוב למשרת המושל ב-1934 וב-1938.
ראשית חייו

וולטון נולד בעיירה גרינסבורו שבאינדיאנה. כשהיה בן שש עברה המשפחה ללינקולן, נברסקה. ב-1897, כשהיה בן 16 התגייס וולטון לצבא ארצות הברית, ושירת בו שש שנים. במלחמת ארצות הברית-ספרד הוא לא השתתף בקרבות, אך הוא הוצב במקסיקו לזמן מה.
לאחר שחרורו מהשירות ב-1903, עבר וולטון לטריטוריית אוקלהומה כדי להתפרנס כקבלן בניין. הוא קבע את מושבו בעיר המשגשגת של אוקלהומה סיטי. ב-16 בנובמבר 1907, בעת שהתגורר שם, התקבלה אוקלהומה כמדינה בארצות הברית. ב-1910 עברה בירת המדינה מהעיר גתרי לאוקלהומה סיטי.
וולטון הצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית והיה למשתתף פעיל בענייני הפוליטיקה של המדינה. ב-1917, בתקופת ממשלו של רוברט ויליאמס, נבחר וולטון למשרתו הפוליטית הראשונה. בשל ניסיונו בענף הבנייה, הוא נבחר בקלות למשרת נציב העבודות הציבוריות של אוקלהומה סיטי. לאחר הצלחתו בתפקיד זה, הוא נבחר שנתיים לאחר מכן כראש עיריית אוקלהומה סיטי, תפקיד בו הוא כיהן עד 1923.
לקראת תום כהונתו כראש העיר, הגיש וולטון את מועמדותו לבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל אוקלהומה במקומו של ג'יימס רוברטסון. לאחר שזכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית, נסע וולטון ברחבי המדינה וניהל את מסע הבחירות התוסס ביותר שהיה עד אז באוקלהומה. בבחירות הכלליות ניצח וולטון, על אף פרסומים מצד דמוקרטים שמרנים שהאשימו אותו ב"סובייטיזם" ובסוציאליזם. טקס ההשבעה ונשף ההשבעה שלו היו מלאי חיות כמו מסע הבחירות שלו.
מושל אוקלהומה

ב-9 בינואר 1923 הושבע וולטון כמושל אוקלהומה החמישי. הוא ייצג את האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית והדבר השתקף במדיניותו. על אף זאת, רבים מצעדי מדיניות הפנים שלו התקבלו על ידי בית המחוקקים המדינתי, ו-1923 הייתה אחת השנים הפרוגרסיביות ביותר בהיסטוריה החקיקתית של המדינה. בין הרפורמות של וולטון היו תוכנית נרחבת לסיוע למשקים חקלאיים בקשיים, עדכון החוק לפיצויי עובדים לשיפור תנאיהם, וחוק קפדני יותר לפיקוח על המחסנים כדי לספק את שביעות רצונם של מגדלי הכותנה והחיטה.
וולטון שאב רבים מרעיונותיו מקודמו בתפקיד. כפי שנושא החינוך היה חלק מרכזי בפועלו של רוברטסון, כך היה הדבר אצל וולטון. הוא העביר בבית הנבחרים את התוכנית הראשונה של אוקלהומה לאספקת ספרי לימוד בחינם והעברת מענקים בהיקף של מיליון דולר מכספי המדינה לבתי ספר נחשלים. בגישה פרוגרסיבית אמיתית, הנהיג וולטון עונשים כבדים יותר על הפרת חוקי המדינה ותקנותיה, הרחיב את ההוצאה על תוכניות רווחה, וויזם תוכנית לייצוב המשקים החקלאיים בפיקוח מועצת החקלאות של המדינה.
צרותיו של וולטון החלו כאשר הוא החל לזגזג בין הפרוגרסיבים שתמכו בתוכניותיו לבין השמרנים שהתנגדו להן. הוא החל לאבד את השליטה על בית המחוקקים ובניסיונותיו לפנות לשני הצדדים, הוא איבד את כלל התמיכה. מתוך תקווה להשיב לעצמו את התמיכה, ניסה וולטון להשיג את תמיכת הסיעות באמצעות מינויים למנהיגי הסיעות למשרות ממשלתיות וחינוכיות גבוהות יותר. על אף שראה הצלחה מועטת בתוכניותיו, בטווח הארוך הם הוכחו כחסרות תועלת.
ב-1921 צמחו כבר ממדיו של ארגון העליונות הלבנה הקו קלוקס קלאן באוקלהומה באופן מסוכן וכתוצאה מכך התחולל הטבח בטולסה, שבו פשטו לבנים זועמים על שכונות האפרו-אמריקאים, וביצעו מעשי אלימות ורצח. האלימות המשיכה גם בתקופת ממשלו של וולטון. כדי לפצח את הקלאן, הכריז וולטון על ממשל צבאי במחוזת אוקמולגי וטולסה, והשעה את צו הביאס קורפוס במחוז טולסה.
הדחתו

חוקת אוקלהומה אוסרת במפורש על ביטולו של צו הביאס קורפוס ובית המחוקקים זעם על מעשיו של וולטון. בתגובה לכך, הוקם באוקלהומה סיטי חבר מושבעים גדול שעליו הוטל לנהל חקירה. ב-5 בספטמבר 1923 בעקבות ההכרזה על הקמת חבר המושבעים, הכריז וולטון על "ממשל צבאי מוחלט" בכל רחבי המדינה. הדרישות להליך הדחה נגד וולטון מילאו את הקפיטול המדינתי ומנהיגי בית הנבחרים והסנאט של אוקלהומה קראו לכינוס מושב מיוחד ב-2 באוקטובר.
מתוך תקווה למנוע את קידום הליך ההדחה, כינס וולטון את בית המחוקקים למושב מיוחד ביוזמתו ב-11 באוקטובר, כשהנושא על סדר היום היה הקו קלוקס קלאן. בית המחוקקים סירב להתכנס והתפזר עד 17 באוקטובר, כאשר עד אז הוכנו האישומים להליך ההדחה. בפיקוחו של יושב ראש בית הנבחרים ויליאם דלטון מק'בי, הציג בית הנבחרים 22 סעיפי אישום נגד וולטון, והצביע בעד הדחתו. זמן קצר לאחר מכן, ב-23 באוקטובר, הושעה וולטון מתפקידו וסגן המושל מרטין טראפ היה למושל בפועל.
חבר בית הנבחרים ווסלי דיסני פעל כתובע בסנאט שהתכנס לטובת הליך ההדחה, ובראשו ישב נשיא בית המשפט העליון של אוקלהומה. מתוך 22 סעיפי האישום, התקבלו 11 סעיפים, כולל "איסוף בלתי חוקים של כספי מערכת הבחירות, הגדלת השכר הציבורי, השעיית חוק הביאס קורפוס, שימוש נרחב בסמכות החנינה, וחוסר מיומנות כללי". ב-19 בנובמבר 1923 הורשע וולטון והודח מתפקידו. סגן המושל טראפ החליפו ובאותו יום הושבע כמושל אוקלהומה השישי.
נאמר שהחלה ההדחה של וולטון הכניס את אוקלהומה לדפוס הצבעה בבחירות שאמור היה למנוע מינויים לקבוצות מיעוט. וולטון קיבל אחוזים קטנים בבחירות המקדימות של מפלגתו, אך עדיין נבחר כמועמדה למשרת המושל. מצב זה שנתפש על ידי בית המחוקקים כאי-צדק, הוביל אותו לאמץ שיטת בחירות שונה. בסופו של דבר נוצרה מערכת הבחירות המקדימות של אוקלהומה.
שנותיו האחרונות

ב-1924 פרש מתפקידו הסנאטור רוברט לתאם אוון. אוון ייצג את אוקלהומה בסנאט מאז קבלתה כמדינה ב-1907. וולטון מייד הציג את מועמדתו בבחירות המקדימות וזכה במועמדות המפלגה עם 30 אחוזים בלבד מקולות המצביעים, והביס את חבר בית הנבחרים של ארצות הברית אברט האוורד. הסיבה לניצחונו של וולטן זמן כה קצר לאחר הדחתו הייתה ככל הנראה שהוא היה המועמד הדמוקרטי היחידי שגינה בפומבי את הקו קלוקס קלאן. על כל פנים, בבחירות הכלליות נחל וולטון תבוסה כאשר ב-62 אחוזים מהקולות זכה מועמד הרפובליקנים ויליאם פיין, מול 35 הקולות שהצביעו לוולטון. בתגובה לתבוסתו של וולטון, הנהיגו מנהיגי הדמוקרטים באוקלהומה "הצבעה מדורגת" (Ranked voting), על פיה נספרו רק פתקי הצבעה בהם סומנו מועמדים בעדיפות שנייה ושלישית, כלל שבסופו של דבר נפסק שהוא נוגד את החוקה.
ב-1932 נבחר וולטון לנציבות התאגידים של אוקלהומה, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1933–1939. בשנים 1934 ו-1938 הוא ניסה להתמודד שוב על משרת המושל, אך בשתי הפעמים נוצח בבחירות המקדימות של הדמוקרטים. לאחר סיום כהונתו בנציבות התאגידים פרש וולטון מן החיים הפוליטיים והעביר את שנותיו הבאות בעריכת דין באוקלהומה סיטי.
ג'ק וולטון נפטר באוקלהומה סיטי ב-25 בנובמבר 1949, בגיל 68. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבעיר.
הערות שוליים

↑  "A Democratic Vote For Fields Is A Protest —Against 'The March of the Iron Battalions of Sovietism'" full-page advertisement The Morning Tulsa Daily World, November 05, 1922, Society Section p. 17
↑  Barth, H A (July 1925). "Oklahoma Adopts Preferential Voting in the Primary". National Municipal Review. United States: National Municipal League. 14 (7): 410–413.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649489905171  GND: 1188258060  ISNI: 0000 0004 9835 0593  LCCN: no2017069079  VIAF: 4199149662183407020000   WorldCat (עם VIAF): 4199149662183407020000
סטטיק

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1990 (בן 34) ישראל ישראל
 שם לידה:  לירז רוּסוֹ
 שם במה:  סטטיק / סטטבוי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  היפ הופ • פופ • היפ הופ מזרחי • רגאטון
 שפה מועדפת:  עברית 
 
לירז רוּסוֹ (נולד ב-8 בדצמבר 1990), המוכר בשם הבמה סטטיק (לעיתים גם סטטבוי) הוא זמר פופ וראפר ישראלי. היה חבר בצמד סטטיק ובן-אל תבורי עם בן-אל תבורי והמפיק ג'ורדי, יחד הוציאו להיטים שזכו להצלחה בישראל, ובהם "טודו בום", "כביש החוף", "ברבי", "אפס מאמץ" ואחרים. הלהיטים זכו לעשרות מיליוני צפיות באתר יוטיוב.
ביוגרפיה

לירז אומץ בגיל חמישה חודשים על ידי משה וניצה רוסו וגדל בחיפה, לאחר שהיה במשפחת אומנה. הוא למד בתיכון "חוגים" בחיפה, ואת כינויו "סטטיק" קיבל מחבר ילדות בשם גל פרידמן, שטען שהוא "עוקצני ומפתיע כמו חשמל סטטי".
רוסו התגייס לצה"ל במסלול ייעודי לקצונה, ובשירותו שימש קצין באכ"א. עם זאת, בגיל 21 חלה בריקציה ולכן השתחרר מסיבות בריאותיות.
קריירה > 2005–2015: תחילת הקריירה

בנעוריו היה חניך בקבוצת מוזיקה בתנועת האמנים "תנועת תרבות". בילדותו החל ללמוד לנגן על פסנתר וגיטרה ובגיל 15 החל לעסוק במוזיקה ולהתאמן בפריסטייל ראפ, והופיע בפסטיבלים עירוניים עם להקת נוער חיפאית. הופעות ראשונות רשם כחלק מהרכב ראפ חיפאי בשם "יוניק טי" (Unique T), לצד שמחה חודטוב ופבל פסין. לאחר שעזב את ההרכב, החל עבודה משותפת עם המפיק והראפר מור שגב (הידוע כ"דיגיביט"). כששגב ירד מהארץ המשיך סטטיק בשיתופי פעולה עם זמרים ישראלים, בהם הראפר והמפיק עומרי סגל והראפר רון נשר. לפרסום משמעותי ראשון זכה כששיתף פעולה עם אלון דה לוקו בשיר "לוקו ויין", שהיה ללהיט מועדונים.
בשנת 2015 זכה סטטיק לפרסום כאשר היה שותף לשיר "בא לה לרקוד" ביחד עם הדי ג'יי גל מלכה. השיר זכה להצלחה, נכנס לפלייליסט של גלגלצ ולמצעדי הפזמונים השנתיים באותה השנה. בשנה זו אף יצא השיר "דוביגל" יחד עם רון נשר, ג'ורדי ובן-אל תבורי, שזכה לוויראליות רבה עוד לפני צאתו.
קריירה > 2015–2022: סטטיק ובן-אל תבורי

בנובמבר 2015, בעקבות הצלחת "דוביגל", הוציא ביחד עם תבורי שיר נוסף: "ברבי", השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום תשיעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. לאחר הצלחת השיר, השניים החלו קריירה משותפת כצמד, והוציאו ביחד שירים נוספים, שזכו להצלחה רבה, ביניהם: "כביש החוף", "סלסולים", "זהב" ו"טודו בום", שזכו בזה אחר זה להגיע למקום הראשון במצעד השבועי של "מדיה פורסט".
בנובמבר 2016 הצטרף ביחד עם תבורי לצוות השיפוט של העונה הרביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון" בערוץ 2 בקשת (ובהמשך בקשת 12), לצד אסף אמדורסקי, קרן פלס והראל סקעת. באותה שנה, השתתפו שניהם לראשונה בפסטיגל, אשר נקרא "היי סקול פסטיגל 2". בפסטיגל 2017 הופיע הצמד כבר במעמד של "אמן אורח" ולא לקח חלק בעלילה.
במהלך שנת 2018 הוציא הצמד את השירים "נמסטה", "קאוואי" ו"גומיגם", שהיו ללהיטים במצעדי הפזמונים. באותה השנה, חתם הצמד על חוזה בינלאומי עם איש העסקים הישראלי-אמריקאי חיים סבן בחברת התקליטים קפיטול רקורדס. ב-12 בדצמבר הוציא הצמד את החומר הראשון שלו תחת החוזה, הגרסה הלועזית לשיר "סלסולים", אשר נקראת "Broke Ass Millionaire".
ב-15 בפברואר הוציאו ביחד עם ג'יי באלווין את הגרסה הלועזית לשיר "טודו בום" הנקראת "Tudo Bom", ב-10 בינואר 2020 הוציאו בשיתוף עם הראפר האמריקאי פיטבול את השיר "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)", וב-30 באוקטובר 2020 יחד עם הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז את השיר "Shake Ya Boom Boom". השירים זכו להצלחה מתונה ברחבי העולם. אף על פי כן, השני הצליח להיכנס למצעד השירים הלטיניים של בילבורד.
קריירה > 2022–הווה: קריירת סולו

באוגוסט 2022 הודיע סטטיק על פירוק הצמד סטטיק ובן-אל ויציאה לדרך עצמאית. בפברואר 2023 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "לירז". את האלבום ליווה סרט תיעודי בשם "לירז – הגירושים הכפולים של סטטיק". האלבום זכה במהרה להצלחה רבה, אף על פי שלא קודם על ידי סינגלים רשמיים, ומתוכו הצליחו השירים "לירז", "להיט של שיר אחד", "הפשע המושלם" עם עדן בן זקן ו"טרנטולה" עם אגם בוחבוט להגיע לעשירייה הפותחת במצעדי המוזיקה הישראליים.
באפריל 2024 הוציא את אלבום הסולו השני שלו, "להרים". ב-9 במאי של אותה השנה יצא לאור אלבום האוסף "ישראל בידור – שרים למדינה", שם ביצע סטטיק את השיר "חתולים שחורים" לצד אייל גולן. ב-5 ביוני יצא לאור המיני אלבום "מרגיש כמו אהבה" של מרגי, בו סטטיק משתתף בשיר "פירוטכניקה". ב-19 באוגוסט הוציא את הסינגל "עטלף". ב-4 בספטמבר הוציא את הסינגל "צ'יק צ'ק". ב-1 באוקטובר סטטיק הוציא שיר בשם "נעמי", העוסק בטרגדיה אישית מחייו, בשיתוף פעולה עם הזמרת נרקיס. השיר נכתב בעקבות סיפור של חברת ילדות של סטטיק, שהותקפה מינית ונטלה את חייה. האירוע הזה התרחש יותר מעשור קודם. במקור, השיר "נעמי" היה מיועד לאלבומו הראשון של סטטיק. ב-20 באוקטובר סטטיק ואיתי גלו השיקו שיתוף פעולה ראשון והוציאו סינגל בשם "קומנדו".
קריירה > פעילות חברתית ופרסום

במרץ 2017 חתם, יחד עם שותפו המוזיקלי בן-אל תבורי, על חוזה פרסום כפרזנטורים של רשת האופנה "קסטרו".
במהלך 2017 הביע בחשבון הפייסבוק והאינסטגרם שלו תמיכה בסוגיית האימוץ של הקהילה הגאה ובצעדת השרמוטות.
באוגוסט 2019 הוא פתח ערוץ גיימינג ביוטיוב בשם "Buzzer" ובו אירח עוד יוטיוברים שקשורים לגיימינג. הערוץ היה פעיל במשך כשנה וסך הכל הועלו בו 13 סרטונים.
בשנת 2024 שימש כפרזנטור של חברת פרטנר TV לחוד ועם אילן פלד.
חיים אישיים

בשנת 2021 נישא לשרית פולק, ובנובמבר 2022 התגרשו. בשנים 2023–2024 היה בזוגיות עם הרקדנית רונה-לי שמעון.
רוסו הוא קרוב משפחה של הרמטכ"ל לשעבר משה יעלון. רוסו שומר מסורת.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 :  ראו גם – דיסקוגרפיה של סטטיק ובן-אל תבורי
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2023: לירז
2024: להרים
מרי אן שד

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1823 וילמינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביוני 1893 (בגיל 69) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Mary Ann Camberton Shadd 
 מקום קבורה:  Columbian Harmony Cemetery 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית הספר למשפט של אוניברסיטת הווארד 
 עיסוק:  עיתונאית, מוציאה לאור, עורכת, מורה, עורכת דין
 סוג כתב:  פועלה בתנועה לביטול העבדות
 צאצאים:  Sarah Cary, Linton Cary 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1998)  היכל התהילה של נשות דלאוור (1997)  אישיות בעלת חשיבות היסטורית-לאומית (נובמבר 1994) 
 
מרי אן שד קרי (באנגלית: Mary Ann Shadd Cary‏; 9 באוקטובר 1823, וילמינגטון, ארצות הברית – 5 ביוני 1893, וושינגטון די. סי., ארצות הברית) הייתה פעילה חברתית אמריקאית-קנדית בתנועה לביטול העבדות ובתנועה הסופרג'יסטית, עיתונאית, מוציאה לאור, מורה ועורכת דין. שד הייתה האישה המוציאה לאור השחורה הראשונה בצפון אמריקה, והאישה המוציאה לאור הראשונה בקנדה. בשנת 1853 ערכה את העיתון "The Provincial Freeman" והפכה בכך לאישה השחורה הראשונה שערכה עיתון בצפון אמריקה.
ראשית חייה

שד נולדה בווילמינגטון דלאוור בתשעה באוקטובר 1823, הבכורה מבין 13 ילדים. לאביה, אברהם דורס שד, הייתה סנדלריה שפעלה בווילמינגטון, ולאחר מכן בפנסילבניה. בשני המוקדים, הוא פעל במסגרת ארגון מסילת הרכבת המחתרתית, על מנת להסתיר ולהבריח עבדים שחורים ממדינות הדרום למדינות הצפון. כאשר המוסדות להשכלה עבור ילדים אפרו-אמריקאים במדינת דלאוור הוצאו מחוץ לחוק, עברה משפחת שד לפנסילבניה, ומרי נרשמה לבית ספר קווייקרי. בגיל 17, ייסדה שד בית ספר לילדים שחורים בווסט צ'סטר (אנ'). לימים, היא עסקה בהוראה גם בניו יורק. שלוש שנים לאחר שחוקק חוק העבד הנמלט 1850, משפחת שד עברה לאונטריו שבקנדה.