stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סי לי סופר
קריירה

קריירת המשחק של סופר החלה בגיל שש, כששיחק בפרסומת לדגנים של קיקס. בשנת 1993, ביותו בן שמונה, ערך את הופעת הבכורה שלו עם ג'ון גודמן וקת'י מוריארטי בקומדיה "הצגה יומית".
בשנת 1994 השתתף סופר בתפקיד פרסיוול בדרמה "מעבר בטוח". בשנת 1995 השתתף סופר בתפקיד בובי בריידי בסרט הקומדיה "חבורת בריידי" ובסרט ההמשך "A Very Brady Sequel" כעבור שנה.
בשנת 1998 לוהק בתפקיד טיילור דונובן לצדן של התאומות-השחקניות מרי קייט ואשלי אולסן בסיטקום "טובות השתיים", של רשת ABC האמריקנית.
הוא גילם את מקס ניקרסון בסדרת אופרת הסבון "Guiding Light" בשנת 1999. אולם לאחר כחצי שנה בתפקיד זה, סופר עזב אותו על-מנת להתרכז בלימודיו.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, חזר סופר לקריירת הטלוויזיה שלו. בשנת 2004 הוא גילם את וויל מונסון בסדרת אופרת הסבון של רשת CBS האמריקנית "כשהעולם מסתובב". הוא שיחק בסדרה עד 4 באפריל 2008. החל משנת 2008 הוא היה מועמד 3 פעמים לפרס אמי לבידור בשעות היום ל"שחקן הצעיר המצטיין בסדרת דרמה" על תפקיד זה, וכן מועמד לפרס אופרה דייג'סט עבור השחקן הראשי הצעיר המצטיין לשנת 2005.
בשנת 2007 חזר סופר לקריירה הקולנועית שלו וכיכב יחד עם קרלי שרדר בדרמת הספורט "גרייסי" של הבמאי דייוויס גוגנהיים, המבוסס על סיפור אמיתי. ביולי 2010 חזר סופר לגלם את וויל מונסן באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב". בזמן משחקו בסדרה "כשהעולם מסתובב", הוא לוהק גם לפרק של "חוק וסדר: מדור מיוחד" של המפיק דיק וולף. עם זאת, הוא לא הצליח להצטלם לסדרה בשל התחייבויות קודמות. בשנת 2011 שיחק במותחן הפעולה והמדע-בדיוני הדיסטופי "עולם הזמן".
מאז הוא שיחק במספר תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה, כגון "CSI: מיאמי", "המנטליסט" ו-"Rizzoli &amp; Isles". בשנת 2012 הוא כיכב יחד עם ג'ורדנה ספירו בדרמה הרפואית של פוקס קצרה "הרופא ההמון" בתפקיד נייט דבלין, אחיו הרחוב של ד"ר גרייס דוולין (ספירו). מאוחר יותר באותה שנה, הוא השתתף בתפקיד טראוויס אלכסנדר בסרט המקורי "ג'ודי אריאס: הסוד הקטן והמלוכלך".
ביוני 2013 דווח כי סופר הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הדרמה של רשת NBC האמריקנית - "שיקגו PD", בתפקיד הבלש ג'יי הלסטד, ובתפקיד אורח בסדרת-האם "שיקגו FIRE", מבית זיכיון "וואן-שיקגו". הוא החל לשחק בעונה השנייה של "שיקגו Fire". פרק הבכורה של "שיקגו PD" שודרה ב־8 בינואר 2014. ב־19 במרץ 2014, רשת NBC חידשה את הסדרה לעונה שנייה. רשת NBC הודיעה רשמית כי העונה השנייה תעלה בבכורה ב־24 בספטמבר 2014. דווח כי סופר עושה פעלולים משלו בסדרה, ולא נזקק לפעלולן. לקראת עלייתה של העונה העשירית של הסדרה, פורסם במגזין חדשות הבידור האמריקאי "Variety", כי לאחר כ-10 שנות עשייה כאחד משחקני הקאסט המקוריים של הזיכיון, סופר החליט לעזוב את הסדרה. אם כי, דווח כי סופר יחזור לגלם בסדרה לקראת עונתה העשירית, ועזיבת דמותו תתרחש ככל הנראה במהלך חלקה הראשון של עונה הזו.
ב־24 בספטמבר 2014, הופיע סופר בבכורת עונתה השנייה של סדרת הרשת "Talking Marriage with Ryan Bailey". בנוסף באותה שנה, הוא הצטרף לסדרת דרמת הפשע "FBI: אינטרנשיונל" בעונתה הרביעית בתפקיד ווסלי מיטשל, המפקד החדש של היחידה המוטסת.
חיים אישיים

היה בזוגיות של כשנתיים וחצי עם עמיתתו לסדרה "שיקגו PD" השחקנית סופיה בוש, בין מאי 2014 לבין נובמבר 2016.
דווח שהיה גם בקשר זוגי עם שחקנית "שיקגו MED" טורי דה ויטו, לאחר שהיו יחדיו כבר במשך כשנה קודם-לכן, כשוויטו אישרה זאת באוגוסט 2018. אם כי דווח שהזוג נפרד במהל חודש מאי 2019.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | הצגה יומית | דניס לומיס |  |
| 1993 | The Silent Alarm | ילד | סרט קצר |
| 1994 | מעבר בטוח | פרסיבל, בן 9 ו-10 |  |
| 1995 | חבורת בריידי | בובי בריידי |  |
| 1996 | A Very Brady Sequel | בובי בריידי |  |
| 2007 | גרייסי | ג'וני ביון |  |
| 2011 | עולם הזמן | ווב |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | כנפיים | בובי בריידי | פרק: "בית למות" (מופיע בשם ג'סי לי) |
| 1995 | From the Mixed-Up Files of Mrs. Basil E. Frankweiler | ג'יימי קינקייד (ג'יימס) | סרט טלוויזיה (מופיע בשם ג'סי לי) |
| 1996 | רויאל | בילי | סרט טלוויזיה (מופיע בשם ג'סי לי) |
| 1998 | טובות השתיים | טיילור דונובן | תפקיד חוזר; 6 פרקים |
| 1999 | אור מנחה | מקס ניקרסון # 1 | תפקיד חוזר (מופיע בשם ג'סי לי) |
| 2004–2008; 2010 | כשהעולם מסתובב | וויל מונסון | תפקיד קבוע; 502 פרקים |
| 2008 | האביב מתעורר | מייקל | סרט טלוויזיה |
| 2008 | CSI: מיאמי | שיין הנטינגטון | פרק: "ואיך זה גורם לך להרוג?" |
| 2009 | The Philanthropist | דין פיצימונס | פרק: "סן דייגו" |
| 2010 | The Whole Truth | מאהב צעיר | פרק: "אהבה צעירה" |
| 2011 | המנטליסט | אלן דינקלר | פרק: "תותים ושמנת: חלק 1" |
| 2011 | Rizzoli & Isles | ג'ייקוב וילסון | פרק: "זכור אותי" |
| 2012–2013 | רופא האספסוף | נייט דבלין | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2013 | Hatfields & McCoys | פטריק מקוי | פיילוט |
| 2013 | Jodi Arias: Dirty Little Secret | טרוויס אלכסנדר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2013–2023 | שיקגו FIRE | ג'יי הלסטד | תפקיד חוזר; 18 פרקים |
| 2014–2023 | שיקגו PD | ג'יי הלסטד | תפקיד ראשי; 133 פרקים |
| 2014–2015 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'יי הלסטד | תפקיד אורח; 2 פרקים |
| 2015–2023 | שיקגו MED | ג'יי הלסטד | תפקיד חוזר; 28 פרקים |
| 2024–הווה | FBI: אינטרנשיונל | ווסלי מיטשל | תפקיד ראשי; עונה 4–הווה |
מועמדויות לפרסים

מועמד לפרס אופרה דייג'סט עבור השחקן הראשי הצעיר המצטיין (2005)
מועמד לפרס אמי לבידור בשעות היום, שחקן צעיר מצטיין בסדרת דרמה (2006, 2007, 2008)
Cyberpunk 2077: Trauma Team

| --- | --- |

עטיפת החוברת הראשונה, שיצאה לאור בספטמבר 2020.
 מידע קומיקס
 יוצר:  קולן בון (כתיבה)   מיגל ולדרראמה (איורים)   פרנק סבטקוביס (לטרינג)   ג'ייסון וורדי (צביעה)
 סוגה:  סייברפאנק, מדע בדיוני, פעולה, הרפתקאות, פשע, מותחן, דיסטופיה
 סטטוס:  לא פעיל
 תקופת פרסום מקורית:  9 בספטמבר 2020 – 16 בדצמבר 2020 (99 ימים)
 סינדיקציה:  CD Projekt RED
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפת המקור:  אנגלית
 מוציא לאור:  דארק הורס קומיקס
 מספר החוברות:  4
 מספר האוגדנים:  1
 אתר רשמי
Cyberpunk 2077: Trauma Team (בתרגום חופשי לעברית: סייברפאנק 2077: צוות טראומה) היא סדרת חוברות קומיקס מסוגת הסייברפאנק והדיסטופיה, שנכתבת על ידי קולן בון, מאויירת על ידי מיגל ולדרראמה ומוצאת לאור על ידי דארק הורס קומיקס, אשר מתרחשת ביקום של משחק הווידאו Cyberpunk 2077. החוברת הראשונה יצאה לאור ב-9 בספטמבר 2020.
עלילה

העלילה מתרחשת בשנת 2077 ומתמקדת בנדיה, חובשת העובדת במגה-תאגיד מיליטריסטי פרטי בשם "טראומה טים אינטרנשיונל" (Trauma Team International). לאחר קרב יריות טראומטי עקוב מדם בו כלל חברי הצוות שלה נהרגו, נדיה מסכימה להמשיך לעבוד עבור החברה.
הוצאה לאור

הקומיקס Trauma Team נוצר על ידי שיתוף פעולה של דארק הורס קומיקס ביחד עם CD Projekt RED והוא בעל יקום משותף עם משחק הווידאו של CD Projekt RED, ‏Cyberpunk 2077. הכתיבה בוצעה על ידי קולן בון (שבעברו כתב עבור הקומיקסים Harrow County,‏ Uncanny X-Men ו-X-Men Blue), האיורים בוצעו על ידי מיגל ולדרראמה (בעברו אייר עבור הקומיקס Giants יחד עם אחיו, קרלוס), הצביעה בוצעה על ידי ג'ייסון וורדי והלטרינג בוצע על ידי פרנק סבטקוביס.
ההכרזה על סדרת הקומיקסים התפרסמה ב-21 ביוני 2020 בחשבון הטוויטר הרשמי של Cyberpunk 2077, מספר ימים לאחר ההכרזה כי תאריך הוצאתו של המשחק עבר מ-17 בספטמבר ל-19 בנובמבר.
החוברת הראשונה בסדרת הקומיקסים יצאה לאור ב-9 בספטמבר 2020. מהדורה מוגבלת של החוברת הראשונה גם כן יצאה לאור, אשר מכילה עטיפת אלטרנטיבית וליתוגרפיה שעוצבה על ידי האמן רוברט סאממלין. הכרך הראשון של הסדרה, שמאגד את ארבעת החוברות הראשונות, יצא לאור ב-9 בפברואר 2021.
הערות שוליים

↑  קווין, REVIEW: ‘Cyberpunk 2077: Trauma Team,’ Issue #1, באתר But Why Tho?, ‏‏26 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  מת'יו אגוילר, Cyberpunk 2077: Get Your First Look at New Figures and Trauma Team Series From Dark Horse (Exclusive), באתר Comic Book, ‏‏4 בספטמבר 2020 (באנגלית)
1 2 3 4 5  קונור שרידן, Cyberpunk 2077: Trauma Team comic is coming in September, באתר GamesRadar, ‏‏22 ביוני 2020 (באנגלית)
1 2  ג'סי שצ'דין, Cyberpunk 2077: Dark Horse Reveals Exclusive Trauma Team Comic Bundle, באתר IGN, ‏‏13 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  קייטלין רוסברג, Carlos & Miguel Valderrama’s Giants #1 Follows in Massive, Familiar Footsteps, But Shows Off Kaiju-Sized Skill, באתר Paste, ‏‏12 בדצמבר 2017 (באנגלית)
1 2  בריאן ווילר, Cyberpunk 2077: Trauma Team #1 (REVIEW), באתר GWW, ‏‏8 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  תמרה דוויס, Cyberpunk 2077 Tie-In Comic Will Debut Before Launch, באתר mxdwn.com, ‏‏23 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  סטיבן פטיט, Best Cyberpunk 2077 Merch To Buy Right Now, באתר GameSpot, ‏‏10 בדצמבר 2020 (באנגלית)
| סייברפאנק מאת מייק פונדסמית' |
| --- | --- | --- |
| פרסומים | רשימת ספרים • Cyberpunk 2077: Trauma Team |  |
| תוספות לסייברפאנק 2013 | עיווט: ספר המקורות • ליד מסלול • רוקרבוי • הסולו של ההון |  |
| תוספות לסייברפאנק 2020 | נשקי הרחוב של בלאקהאנד 2020 • אירוסורס פלוס • המדריך לרשת של ראץ' בראטמוס |  |
| ספרים ברישיון ואחרים | Cybergeneration • The Arasaka Brainworm • Greenwar |  |
| משחקי קלפים | נטראנר • סייברפאנק |  |
| משחקי ווידאו | Cyberpunk 2077 (Phantom Liberty, Roach Race) • Orion |  |
| סדרות טלוויזיה | Cyberpunk: Edgerunners |  |
| מוזיקה | "I Really Want to Stay at Your House" |  |
| ערכים קשורים | מערכת אינטרלוק • פיוזן • אינטרפייס |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפור

ערך זה עוסק בצבע אפור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שלשת הקסא:  #808080
 ייצוג RGB:  R=128, G=128, B=128
 ייצוג HSV:  H=0, S=0, V=50
 ייצוג CMYK:  C=0, M=0, Y=0, K=50
אפור הוא צבע נפוץ בטבע. הוא נוצר על ידי ערבוב חומרים לבנים ושחורים או על ידי שילוב אורות אדומים, ירוקים וכחולים, בפרופורציות שוות. העין האנושית רואה לעיתים עצמים בצבעים מגוונים כאפורים, בשל תנאי התאורה.
המילה העברית "אפור", היא תואר שם, שהוא גיזרון, של שם העצם, "אֵפֶר".
שימוש ומשמעות

"חיים אפורים" מציינים חיים משעממים, ללא מטרה או תועלת.
אפור היה צבע מדי חיילי קונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, בניגוד לכחול שהיה צבע מדי חיילי הצפון.
"אפור", או גוני האפור, משמשים כביטוי למנעד בין נקודות קיצון, כניגוד לדיכוטומיה החדה של שחור ולבן.
"החיים זה לא רק שחור ולבן. יש גם הרבה אפור באמצע"
בדיונים על מוסר, אפור או "שטח אפור" מסמל תחומים שאינם ניתנים להכרעה ברורה.
אפור מקושר גם לסתיו, מזג אוויר סגרירי, ועצבות.
שיערם של אנשים מבוגרים נוטה להלבין בהדרגה כך שהשילוב של השיערות הלבנות עם השיערות בצבע המקורי, בעיקר אם הן שחורות יוצר אשליה שהשיערות אפורות כשלב מקדים להפיכתו המלאה ללבן של השיער, על כן אפור מסמל גם הזדקנות לעומת הלבן שמסמל כבר זקנה.
המונח "השוק האפור" מתייחס להלוואות שאינן נלקחות בבנק, ואשר ניתנות בדרך כלל ללווים אשר הבנק מסרב להלוות להם כסף, משום שהוא רואה בהם סיכון.
"חינוך אפור" הוא העשרה בתשלום שמקבלים ילדים להורים אמידים, באופן מוסדר על ידי בית הספר, אף על פי שקיים חוק חינוך חובה חינם.
"עבודה אפורה" היא עבודה משעממת וחסרת תהילה.
בשבטי ישראל, הצבע האפור מסמל את שבט גד.
בצה"ל, אפור בהיר (כסוף) הוא צבע הכומתה של חיל ההנדסה הקרבית ואפור כהה הוא צבע הכומתה של חיל האוויר.
הבסיס לצבעים משלימים

שני צבעים ייחשבו משלימים אם ערבובם יוצר את הצבע האפור. המשלימים הראשיים בפסיכולוגיה הם:
שחור ולבן
כחול וצהוב
אדום וציאן
ירוק ומג'נטה
צבעים משלימים נוספים הם למשל:
כתום ותכלת
תרוג וסגול
ירוק אביב וורוד שושנה
אפור הוא המשלים של עצמו. בדמות גרר, אותה ניתן לראות לאחר שמביטים בתמונה למשל כ-30 שניות, הצבעים יהפכו למשלימים שלהם.
קואורדינטות

ייצוג תחום הצבעים האפורים משתנה משיטת צביעה אחת לאחרת:
RGB:
CMYK:
HSV:
הערות שוליים

↑  צבעי השבטים וסמלם, באתר "מחלקי המים" - מדרשים לפרשות השבוע ומועדי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538555705171  BnF: cb124994159 (data)  LCCN: sh85056573  NKC: ph948618 
העיר מינסק ונהר סוויסלץ' בבלארוס
אדיר לחקים

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 2000 (בן 24) כ"ו באדר ב' ה'תש"ס קריית ביאליק, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  עכשיו 14 
 סוג כתב:  כתב אזורי (בצפון)
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100078784269551
 טוויטר:  AdirLM1
 
אדיר לחקים (נולד ב-2 באפריל 2000) הוא עיתונאי ישראלי. משמש ככתב של ערוץ עכשיו 14 בצפון.
ביוגרפיה

נולד וגדל בקריית ביאליק. לדוד ומזל. למד בבית ספר יסודי "הרמב"ם" ובתיכון "אורט" בקריית ביאליק.
בשנת 2018 התגייס לצה"ל ושירת כנהג מבצעי ואמבולנס בתאג"ד בחטיבת גולני. ביוני 2021 השתחרר מצה"ל ומשרת במילואים.
את דרכו התקשורתית החל כעיתונאי עצמאי כאשר פתח קבוצת טלגרם משותפת בשם "עמוד חדשות הקבינט הביטחוני" ולאחר מכן קבוצה אישית בשם "אדיר לחקים" המעדכנת דיווחי צפון.
ביולי 2021 עם שחרורו מצה"ל הצטרף לערוץ 20 ככתב ועורך בדיגיטל. לאחר שנה וחצי מונה לכתב הצפון של עכשיו 14.
במהלך מלחמת חרבות ברזל סיקר בין היתר את העסקים הסובלים מפגיעה בהכנסות בצפון ואת הנעשה בגבול הצפון במקביל לשירותו במילואים.
ב-17 במאי 2024 זכה בפרס הוקרה מהאקדמיה לטלוויזיה על דיווח בזמן אמת תוך סיכון חיים החל מ-7 באוקטובר.
לחקים רווק ומתגורר בקריית ביאליק.
הערות שוליים

↑   מצוקת תושבי הצפון: אדיר לחקים עם בעלי עסקים בסובלים מפגיעה משמעותית בהכנסות, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 7:34)
↑  עכשיו 14, כתבי הדרום והצפון של ‘עכשיו 14’ זכו בפרס על סיקור המלחמה, באתר עכשיו 14, 19 במאי 2024
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין וסג"ל • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדן • שי גולדשטיין • בועז גולן • שרון גל • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
חולצה כחולה

"שומרית" של "השומר הצעיר"
"חולצת תנועה" של "הנוער העובד והלומד"
החולצה הכחולה היא החולצה המשמשת את חניכי תנועות הנוער הציוניות-סוציאליסטיות המכונות גם בפי חניכיהן ומדריכיהן "התנועות הכחולות" על שם חולצה זו.
היסטוריה של החולצה הכחולה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
צבע החולצה הכחול מסמל את מעמד הפועלים ולכן כשהוקמה בשנת 1924 תנועת הנוער העובד החולצה נבחרה לשמש כמדי התנועה. בשנת 1929 כשהוקמה תנועת השומר הצעיר הארץ ישראלית הוחלט לאמץ את החולצה הכחולה אך צבע השרוך שונה מאדום ללבן. אחרי השואה שינתה התנועה העולמית של השומר הצעיר את חולצתה גם.
היסטוריה של החולצה הכחולה > כיום

התנועות המשתמשות בחולצה זו כיום נבדלות זו מזו במאפיינים שונים של החולצה:
הנוער העובד והלומד ובני המושבים: שרוך אדום, המסמל את דם הפועלים והעמדות הסוציאליסטיות של התנועה. כינוי החולצה בתנועה הוא "חולצת תנועה" בנוער העובד והלומד ו"חולצה כחולה" בבני המושבים במחנות העולים כיום נהוג לכנות את החולצה בשני השמות. בנוער העובד והלומד נהוג להוסיף את סמל התנועה בצד האחורי של החולצה, ובחטיבת בני המושבים היה נהוג להוסיף את סמל בני המושבים על הכיס הקדמי.
השומר הצעיר: שרוך לבן, המשלים את צבעי הלאום בחולצה, ומסמל טוהר מידות (ראו הרחבה בערך השומר הצעיר). כינוי החולצה בתנועה הוא "שומרית".
התנועה החדשה: שרוך תכלת, שביחד עם הכחול מסמלים את המרחבים האינסופיים: מים ושמיים.
המחנות העולים: שבעה כפתורים לבנים שלושה בחזה שניים בכיסי החולצה ושניים בשרוולים אשר מסמלים את שבעת ערכי התנועה. בנוסף לסמל התנועה מאחור כנהוג בכל התנועות, תפור גם סמל התנועה על הכיס השמאלי. כינוי החולצה בתנועה הוא "חולצה כחולה".
האיחוד החקלאי: חולצה כחולה (כהה יותר משל שאר התנועות) עם סמל של האיחוד החקלאי בצד שמאל, כאשר בצד שני יש בדרך כלל את סמל הסניף. מאחורי החולצה יש את סמל התנועה ומתחתיה את שם הסניף (או את מספר הגרעין). כינוי החולצה בתנועה הוא "חולצת תנועה" או "חולצת איחוד".
שירי מורל

בשנת 1925 עלו להופעה חברי "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" (לימים אפיקים), לכבוד חדר האוכל החדש של קיבוצם בעפולה. ההופעה שנכתבה על ידי מרדכי זעירא ודודיק ורטמן נקראה "חולצה כחולה" וכך גם התלבשו כל המופיעים, כמחווה ללהקות שהיו מופיעות בברית המועצות שלאחר מהפכת אוקטובר, להקות אלו היו להקות של לובשי חולצות כהות שהיו מופיעות במפעלים ומעבירות מסרים פוליטיים בהופעותיהן. ההופעה בחדר האוכל הייתה לכבוד הקמת ההסתדרות וכל קטע בהופעה עסק באחד ממוסדותיה בצורה הומוריסטית וביקורתית. הפזמון של אותו ערב היה השיר שלימים יהיה הבסיס לשלל שירי תנועות הנוער לובשי החולצות הכחולות.
חולצה כחולה במפעלה
תמשוך לבם של כל הפועלים.
חולצה כחולה והיא עולה
בלי שום ספק על כל העיתונים.
הגרסה הידועה יותר נכתבה והולחנה אף היא בידי מרדכי זעירא. הבית הראשון בשיר דומה לשתי השורות האחרונות לעיל, תוך החלפת "עיתונים" ב"עדיים" כדלקמן:
חֻלְצָה כְּחֻלָּה, וְהִיא עוֹלָה,
וְהִיא עוֹלָה עַל כָּל הָעֲדָיִים.
חֻלְצָה כְּחֻלָּה, וְהִיא עוֹלָה
בְּלִי שׁוּם סָפֵק עַל כָּל הָעֲדָיִים.
(הבית השני זהה לשתי השורות הראשונות בגרסת אפיקים.)
הערות שוליים

↑  כך הפך שיר בערב תרבות של אפיקים להמנון תנועות הנוער
אברהם קרוון

| --- | --- |

 לידה:  1902 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  23 במרץ 1968 (בגיל 66 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקצוע:  גנן
 
גן מאיר
גן העצמאות
אברהם קרוון (1902 – 23 במרץ 1968) היה גנן העיר תל אביב במשך כארבעה עשורים אשר במהלכן השפיע רבות על תפיסת הגנים הציבוריים והמרחב הפתוח בעיר תל אביב, עבודותיו וחותמו ממשיכים לקבל ביטוי עד לימינו ברחבי העיר תל אביב וגניה. קרוון נחשב בעיני רבים כאחד מאבות אדריכלות הנוף הישראלית על אף שמעולם לא קיבל תואר של אדריכל נוף. בנו דני קרוון (7 בדצמבר 1930 – 29 במאי 2021) היה פסל, מעצב תפאורות וצייר ישראלי, חתן פרס ישראל לשנת 1977.
ביוגרפיה

קרוון נולד בלבוב, אז בגליציה. בשנת 1903 היגרה משפחתו למנצ'סטר באנגליה. מסופר שאהבתו לטבע ולגנים החלה בילדותו במנצ'סטר שם הוא נהג לטייל עם אמו בגני העיר. באותה עת הושפע רבות מהגן האנגלי על צורותיו השונות. בשנת 1914 כאשר היה בן 12 חזרה משפחתו ללבוב עקב בעיות בריאותיות של אביו. לאחר 6 שנים, בשנת 1920 כאשר קרוון היה בן 18 הוא עזב את משפחתו יחד עם אשתו לעתיד, זהבה לבית גרינר וחמישה צעירים נוספים, ועלו לארץ ישראל. החבורה חצתה את הגבול הצ'כי בשעת לילה והמשיכו לווינה, למשרדי התנועה הציונית שם הם קיבלו דרכונים מזויפים. משם הם עלו לספינה שעשתה את דרכה מטריאסט (כיום בצפון איטליה) לחופי יפו, משם הועברו ישירות לביתניה (כיום קיבוץ אלומות) בגליל התחתון. את משפחתו לא ראה עוד לעולם.
גנן העיר של תל אביב

קרוון הגיע לתל אביב בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 והחל לעבוד במחלקת הנטיעות של עיריית תל אביב, אשר עיקר פעילותה בימים אלו הייתה נטיעת עצים בצידי צירי התנועה הראשיים בעיר (דוגמה שקיימת עד היום הם שדרות רוטשילד בעיר). לאחר מספר שנים במחלקה, בעיצומן של העבודות על גן מאיר נפטר אביגדור משל שהיה ראש המחלקה. ראש העיר דאז ישראל רוקח הציע לקרוון את התפקיד, וכך בשלהי שנות השלושים התמנה לראש מחלקת הנטיעות ולגנן הראשי של העיר תל אביב - תפקיד שהחזיק כמעט עד לסוף חייו.
קרוון האמין שיש חשיבות לשימור ערכי הטבע ו"החזרת" הטבע לעיר שכן ועבודתו התאפיינה בגנים נטולי כבישים ובניינים ומתן דגש על צמחייה בת-קיימא, השפעתו על העיר תל אביב וגניה ניכרת עד היום והוא היה מעורב בתכנון ובביצוע של גנים רבים בעיר.
בתחילת שנות החמישים יצא קרוון למסע חובק עולם אשר התחיל בקיוטו ביפן שם הוזמן לכנס של IFLA (ארגון אדריכלי הגן והנוף הבינלאומי), משם המשיך וטייל בהודו, קליפורניה, ניו יורק, לונדון ואף חזר למנצ'סטר.
קרוון נפטר בשנת 1968, בן 66 היה במותו. קרוון מוכר כאחד מאבי אדריכלות הנוף הישראלית, כפורץ הדרך ומניח אבני היסוד שלה יחד עם אישים נוספים כליפא יהלום, הלל עומר ועוד. כיום מוענק פרס על שמו "פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף" על ידי קרן למתן פרסים על שמו אשר הוקמה לעידוד אדריכלות הנוף בישראל.
להלן חלק מהגנים שקרוון היה מעורב בתכנון ובביצוע שלהם ברחבי העיר ת"א: גן מאיר, גן יעקב, גן לונדון, גן העצמאות, גן הפסגה, גן סעדיה שושני, גן התקווה, גן הכובשים.
אברהם קרוון נפטר בתל אביב ונטמן לבקשתו בקיבוץ שובל. הותיר אחריו את רעייתו, בת ובן.
עיריית תל אביב הנציחה את שמו ב"גינת אברהם קרוון" ברחוב הרמן שפירא.
לקריאה נוספת

דני קרוון, ברשות הרבים, מחווה לגנן העיר תל אביב, אברהם קרוון. בעריכת יעל מוריה וסיגל ברניר. 2003.
הערות שוליים

↑  אתר "BillionGraves"
↑  גינה ציבורית ע"ש האדריכל אברהם קרוון, מעריב, 8 ביוני 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399989405171  ISNI: 0000 0000 4453 5681  LCCN: no2005049129  SUDOC: 169379744  VIAF: 63741761   WorldCat (עם VIAF): 63741761
אלעזר גרנות

אלעזר גרנות (12 במרץ 1927 – 19 בספטמבר 2013) היה פוליטיקאי, משורר, עיתונאי וסופר ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך.
ביוגרפיה

אלעזר גרנות נולד בירושלים, בנו של משה גרינהוט ונכדו של הרב ד"ר אלעזר הלוי גרינהוט. אמו, חיה, הייתה בתו של אברהם בלומנפלד, מראשוני השומרים העבריים בארץ (חתנו של הרב נחום מגיד ונכדו של ישראל ב"ק). הוא למד ברחובות ובבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. בשנים 1944–1946 התנדב לבריגדה היהודית והשתתף בקרבות באיטליה ובפעולות החטיבה בארצות אירופה. עם שחרורו חזר לירושלים ולמד פילוסופיה, סוציולוגיה, ספרות עברית ותנ"ך באוניברסיטה העברית. במלחמת העצמאות (1947–1949) שירת בפלוגת הסטודנטים ובגדוד "בית חורון" (גדוד 62 בחטיבת עציוני), במסגרתו נלחם בקרב ארמון הנציב (18-17 באוגוסט 1948). אחר כך עבר לחטיבה 8 שבפיקודו של יצחק שדה, והשתתף בקרבות לשחרור הנגב.
בימי המצור על ירושלים, נישא למלכה (לבית מוסאיוף, נכדת שלמה מוסיוף) ונולדו להם שני ילדים (דן ורות). ב-1951 עברו לקיבוץ סאסא. ב-22 בספטמבר 1955 נרצחה מלכה בידי מסתננים שתקפו את האוטובוס בו נסעה. אלעזר נישא בשנית לאילנה ונולד להם בן (רועי). ב-1958 עברו אלעזר, אשתו וילדיו לקיבוץ שובל שבנגב. לימים נשא לאשה את יעלה, בתו של ח"כ לשעבר חנן רובין, מראשי מפ"ם.
בשנים 1962–1964 היה גרנות רכז הדור הצעיר של מפ"ם ולאחר מכן מזכירה הארגוני (1975–1979), מזכירה המדיני של הסיעה (1979–1981) וב-1985 מזכירה הכללי של המפלגה. בשנת 1981 נבחר גרנות לכנסת העשירית מטעם המערך. כהונתו נמשכה גם לאורך הכנסת ה-11, והיה חבר בוועדות הכנסת השונות. בשנים 1994–1996 כיהן כשגריר ישראל בדרום אפריקה.
שירים פרי עטו נתפרסמו בכתבי עת ספרותיים ובעיתונים. כמו כן כתב פרקי רומן בשם "שתי שקיעות באפולוניה" על רקע רצח ארלוזורוב. מאמריו בענייני חברה, מדינה ופוליטיקה נתפרסמו בעיתונות המפלגתית, בעיקר ב"על המשמר" ומוספו השבועי "חותם", וב"דבר".
בבחירות לכנסת ה-17 הוצב במקום ה-115 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת.
גרנות נפטר ב-19 בספטמבר 2013 בגיל 86. נקבר בבית הקברות של קיבוץ שובל.
ב־2016 נטען בכתבה בעיתון "ידיעות אחרונות", על בסיס מסמכים מארכיון מיטרוחין, כי גרנות קיים קשר עם הק.ג.ב. בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים, ולאחר המלחמה נותק הקשר עקב ניתוק הקשרים הדיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות. בכתבה הכחיש בנו את הטענות.
ספריו

להולכים בלילה: שירים (ספרית פועלים, 1956)
בפעמון הזה: שירים (ספריית פועלים, תש"ל - 1969)
שקיעה רכה (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013)
לקריאה נוספת

לאט לך, לאט, רשימת בקורת, עמיר עקיבא סגל, עיתון 77, גיליון 378	ספטמבר-אוקטובר 2014.
הערות שוליים

↑  רונן ברגמן, מרגלים בצמרת הישראלית: ח"כים ואלוף בשירות הקג"ב, באתר ynet, 26 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522805605171  BnF: cb16909968t (data)  ISNI: 0000 0000 5911 8426  LCCN: no2009055954  VIAF: 86352209   WorldCat (עם VIAF): 86352209
קונסטנטין אוכטומסקי

| --- | --- |

 לידה:  1818 
 פטירה:  1881 (בגיל 63 בערך) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית עלמין סמולנסקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1838) 
 פרסים והוקרה:  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  מסדר סנטה אנה, דרגה 2 
 
קונסטנטין אוכטומסקי (ברוסית: Константин Ухтомский;‏ 22 באוקטובר 1818 – 26 באוגוסט 1881) היה צייר ואדריכל רוסי; ידוע בסצנות הפנים שלו.
ביוגרפיה ועבודה

אביו היה אמן חרט הנחושת, אנדרי אוכטומסקי.
הוא סיים את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות בשנת 1838, עם תואר אמן באדריכלות. באותה שנה ובשנה שלאחר מכן הוענקו לו מדליות כסף על ציורי צבעי המים שלו. לאחר מכן, נסע לאירופה והפיק רישומים רבים שהפכו עם שובו, לציורים בצבעי מים.
בשנת 1843 הוא זכה בתואר "אקדמי" על "פרויקט בית אצילים". מ-1850 עד 1859 היה אוצר המוזיאון של האקדמיה; וירש את אביו בתפקיד זה.
בשנת 1858 הוא זכה בתואר "אמן חופשי" בשל השקפותיו על הבניין החדש של מוזיאון הארמיטאז', לאחר פתיחתו לקהל הרחב. באותה שנה הוענק לו אות מסדר סטניסלאוס הקדוש. הוא גם היה מעורב בבניית ארמון מייקל החדש.
בשנותיו האחרונות שימש כאדריכל הן במשרד החצר הקיסרית והן במנהלת ההנדסה הראשית של משרד המלחמה.
ב-1872 הוענק לו דרגת יועץ המדינה, ואות מסדר אנה הקדושה ב-1877.
הוא נקבר בבית העלמין סמולנסקי.
ניתן לראות חמישים מציורי צבעי המים שלו בארמיטאז'.
גלריה

חדר מדרגות בארמון החורף
חדר מלכיט בארמון החורף
פרוזדור בארמון החורף
גן החורף בארמון הצארית
הערות שוליים

↑  S. N. Kondakov, In: Anniversary reference book of the Imperial Academy of Arts. 1764-1914, Vol.2, Golike & Vilborg, 1915
↑  Konstantin Ukhtomsky". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ULAN: 500191104  VIAF: 159355271   WorldCat (עם VIAF): 159355271
מלאכת שוחט

שחיטת חיה
צייד וה"שלל" המת
איור של ציד תאו
מְלֶאכֶת הַשּׁוֹחֵט היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת. מלאכה זו נוגעת בכל מקרה של הרג בעל חיים לשם שימוש בו. איסור מלאכת שוחט הוא משום נטילת נשמה של הבעל חי.
טעם האיסור > נטילת נשמה

איסור מלאכת שוחט הוא משום 'נטילת נשמה'. מלאכה זו נעשתה במשכן בהריגתם של החלזון, האילים המאדמים והתחש, ששימשו לצביעת בדים.
טעם האיסור > צובע

לדעת רב, מלבד איסור נטילת נשמה, מתחייב גם משום צובע, שכן על ידי השחיטה נצבע מקום השחיטה בצבע אדום, ומכיוון שצביעת בית השחיטה בדם השחיטה היא דבר שיש בו תועלת, שכן הדבר מזרז את הקונים ומוכיח כי מדובר בבהמה טרייה שנשחטה היום, נחשבת מלאכה זו "מלאכה הצריכה לגופה", אך לדעת שמואל החיוב הוא רק משום נטילת נשמה.