stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וורנר רובינס
היסטוריה

וורנר רובינס נוסדה בשנת 1942 על בסיס יישוב ששכן אז במקום ונקרא וולסטון. העיר נקראה על שמו של גנרל אוגוסטין וורנר רובינס, שהיה אבי המערך הלוגיסטי של חיל האוויר של ארצות הברית. היא התאגדה כיישוב ב-1943 וקיבלה מעמד של עיר ב-1956.
על פי המפקד הארצי של 1940 היה וולסטון יישוב שיושב בדלילות בעיקר על ידי חוואים ומשפחותיהם. נקודת הציון הבולטת ביותר ביישוב הייתה תחנת העצירה על מסילת הרכבת. בנוסף היו בוולסטון מנסרה קטנה וחנות מכולת. באדמות שסבבו את העיירה השתרעו מטעי אפרסקים.
מלחמת העולם השנייה שינתה את מצב העניינים באזור. מחלקת המלחמה (קודמתה של מחלקת ההגנה של ארצות הברית) הכינה תוכניות לבנות שדה תעופה באזור. בסיועו של חבר הקונגרס רב ההשפעה, קרל וינסון, פעל מנהיג הקהילה בוולסטון, צ'ארלס בוסטיק ווטסון, יחד עם פקידי ממשל במייקון להגיש הצעה למקם את שדה התעופה המיועד במחוז יוסטון. ביוני 1941 קיבלה ממשלת ארצות הברית את ההצעה להקים את השדה על שטח של 12 קמ"ר.
בסיס אווירי זה נקרא בסיס וולסטון והוא נפתח ב-1942. מפקדו הראשון היה קולונל צ'ארלס א. תומאס שרצה לקרוא לבסיס על שם המנטור שלו, אוגוסטין וורנר רובינס. תקנות הצבא אסרו זאת ועל פיהן לבסיס ניתן היה לקרוא על שם העיר הקרובה. קולונל תומאס לא נרתע מכך ושכנע את ווטסון ואת שאר מנהיגי הקהילה לשנות את שמה של וולסטון, כך שב-1 בספטמבר 1942 ניתן לעיירה שם חדש "וורנר רובינס". זמן קצר לאחר מכן, ב-14 באוקטובר אותה שנה, שונה שם הבסיס כפי שביקש ווטסון.
בסיס רובינס פעיל עד היום, אך הוא למעשה לא שוכן בתוך שטח השיפוט של העיר ורק כביש 129 מפריד בינו לבין העיר. ליד הבסיס שוכן המוזיאון השני בגודלו בארצות הברית לתולדות חיל האוויר.
באפריל 1953 פגעה בעיר ובחלקים מהבסיס סופת טורנדו בדרגה 4 עם רוחות במהירות של 320 קמ"ש. כתוצאה מכך נהרגו 18 איש ונפצעו 300.
ב-2009 דירג השבועון ביזנסוויק את וורנר רובינס כמקום הטוב ביותר בג'ורג'יה להקים בו משפחה. באותה שנה דורגה לשכת המסחר של העיר כאחת משלוש לשכות המסחר הטובות ביותר בארצות הברית על ידי אגודת לשכות המסחר הארצית. ב-2012 דירג אתר CNNMoney את וורנר רובינס במקום השביעי ברשימת המקומות הטובים ביותר להתגורר בהם מבין הערים הקטנות בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "American FactFinder". United States Census Bureau. Retrieved 2012-12-18.
↑  Hellmann, Paul T. (May 13, 2013). Historical Gazetteer of the United States. Routledge. p. 251. Retrieved 30 November 2013.
↑  Gopal, Prashant (November 10, 2008). "Business Week Rankings – Top Cities To Raise A Family". Business Week
| דגל ג'ורג'יה מדינת ג'ורג'יה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אטלנטה |  |
| אזורים גאוגרפיים | מישור החוף האטלנטי • הרי בלו רידג' • המטרופולין של אטלנטה • עמק טנסי |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אטלנטה • אוגוסטה • קולומבוס • סוואנה • את'נס • סנדי ספרינגס • רוזוול • מייקון • ג'ונס קריק • אולבני • וורנר רובינס • אלפארטה • מריאטה • ולדוסטה • סמירנה • דאנוודי • רום • איסט פוינט • מילטון • גיינסוויל |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות ג'ורג'יה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550577205171  LCCN: n81090069  MusicBrainz: 434587be-def2-4284-9e4a-a439fb4f5b92  VIAF: 138385932   WorldCat (עם VIAF): 138385932
חוז'לה

לוח זיכרון במרתף השואה, הר ציון, ירושלים
חוז'לה (בפולנית: Chorzele) היא עיירה במחוז פשאסניש שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

חוז'לה נזכרת לראשונה בשנת 1472, ובשנת 1542 הוענקו לה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בשטח פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
חיבור העיירה למסילת הברזל בסוף המאה ה-19 האיץ את התפתחותה. עם זאת, בשנת 1898 פגעה בה שרפה גדולה, שבלמה התפתחות זאת.
יהודי חוז'לה

תחילת התיישבות היהודים בעיירה הייתה במאה ה-18, ובמחצית השנייה של המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית, עם נציגות בולטת לחסידים. בשנת 1900 הוקם בעיירה חוג ציוני ראשון. במהלך הכיבוש הגרמני של העיירה במהלך מלחמת העולם הראשונה, נערכו ביהודיה פרעות בידי איכרים מהסביבה. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, ביצעו אלו מעשי התעללות, ביזה ורצח ביהודיה.
בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיירה, לצד פעילות של אגודת ישראל, ונוסד בה בית ספר עברי. בתקופה זו נמנו בעיירה 928 יהודים, קרוב למחצית מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך חרם על עסקי היהודים בעיירה.
יהודי חוז'לה > בשואה

עוד טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה עברו רבים מיהודי העיירה לוורשה ולערי הסביבה, בעקבות המתיחות בגבול עם גרמניה, ששכן במרחק של קילומטר וחצי מהעיירה.
ב-1 בספטמבר 1939, היום הראשון למלחמת העולם השנייה, נכנסו הגרמנים לעיירה, ומצאו אותה כמעט ריקה מיהודים. בזמן זה בזזו הפולנים המקומיים את בתי היהודים ביישוב. ב-8 בספטמבר רצחו הגרמנים בין 41 ל-85 יהודים מהעיירה בבית הכנסת המקומי. מאות יהודים נוספים מהעיירה נרצחו בפשאסניש.
כ-130 יהודים שנותרו בעיירה הועסקו בידי הגרמנים בעבודות כפייה, ואולצו להרוס בידיהם את בית הכנסת ובית המדרש בעיירה. כמו כן, אולצו יהודי העיירה לענוד טלאי צהוב. יהודים אלו גורשו בהמשך לגטו מקוב מזובייצקי, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
אנדרטה לזכר יהודי חוז'לה (חורז'ל) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
וסטי FM

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו פדרלי לאומי
 שפה:  רוסית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלות:  VGTRK
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  מוסקבה מוסקבה
 נקלט בתדר:  97.6 מגהרץ
 אזור קליטה:  סנקט פטרבורג סנקט פטרבורג
 נקלט בתדר:  89.3 מגהרץ
 https://radiovesti.ru/main
וסטי FM (ברוסית: Вести ФМ) היא תחנת רדיו פדרלית, שהוקמה בשנת 1990 ונמצאת בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות החברה הרוסית הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה. זוהי תחנת רדיו המתמקדת בדיווחי אקטואליה וחדשות יומיומיות ומהווה לתחנת השידור של פורטל Vesti.ru.
תחנת הרדיו החלה את שידוריה בפברואר 2008.
היסטוריה

התחנה החלה את שידוריה לראשונה ב-5 בפברואר 2008 בתדר 97.6 מגהרץ במוסקבה ותחילה שידרה למוסקבה ולסנקט פטרבורג. כיום משדרת ל-60 יישובים ברחבי רוסיה.
חוזה (תכנות)
השפעה על ביצועים

תנאי החוזה לעולם לא אמורים להיות מופרים בזמן הריצה של תוכנה נקייה מבאגים. לפיכך, החוזים נבדקים בדרך כלל רק ב-debug mode, בזמן הפיתוח של התוכנה. מאוחר יותר, בשחרור התוכנה, מבטלים את בדיקות החוזה על מנת לשפר את הביצועים.
בשפות תכנות רבות, חוזים ממומשים עם בדיקות נכונות (asserts). כברירת מחדל, בדיקות אלה לא עוברות הידור ב-release mode ב-++C/C, ומבוטלות באופן דומה ב-C#/Java. זה מבטל את עלויות זמן הריצה של שימוש בחוזים בגרסת ה-release.
יחס לבדיקות תוכנה

תכנות לפי חוזה אינו מחליף שיטות רגילות לבדיקות תוכנה כדוגמת בדיקות יחידה, בדיקות אינטגרציה ובדיקות מערכת. ליתר דיוק, השיטה משלימה לבדיקות תוכנה חיצוניות על ידי הוספת בדיקות-עצמיות פנימיות שניתן להפעיל הן עבור בדיקות נפרדות והן בתוכנה המוגמרת בזמן שלב הבדיקות. היתרון בבדיקות עצמיות פנימיות הוא בכך שהן יכולות לגלות שגיאות לפני שהן מופיעות בצורה של תוצאות שגויות הנראות ללקוח. זה מוביל לגילוי שגיאות מוקדם וספציפי יותר.
ראו גם

Defensive programming
פיתוח מונחה-בדיקות
וורסקלה פולטבה

וורסקלה פולטבה (באוקראינית: Ворскла Полтава) הוא מועדון כדורגל אוקראיני מפולטבה, המשחק בליגת העל האוקראינית. הישג השיא של המועדון היה זכייה בגביע האוקראיני בעונת 2008/09.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה ב-1955 ביוזמתו של מיכאיל סטאחורסקי, מזכ"ל הוועדה המחוזית של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה. בעת שהוקמה הקבוצה נקראה קולחוזניק. ב-1965 זכתה הקבוצה בגביע אוקראינה הסובייטית, והחלה להיקרא בשם "קולוס".
ב-1968 הקבוצה נקראה סלסטרוי ואחר כך סטרויטל. ב-1984 הקבוצה נקראה וורסקלה.
החל מעונת 1991 שיחקה הקבוצה בליגת המשנה האוקראינית, שם שיחקה עד להעפלתה לליגת העל האוקראינית בשנת 1996. בעונת הבכורה שלה בליגה האוקראינית, סיימה הקבוצה במקום השלישי וקיבלה את הזכות התמודד במפעלים האירופאיים לראשונה בתולדותיה. כמו כן, בעונה זו הצליחה וורסקלה לגבור בתוצאה 4:3 על דינמו קייב והייתה לקבוצה האוקראינית הראשונה בתולדות הליגה שהבקיעה 4 שערים לדינמו קייב.
במאי 2009 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע האוקראיני אחרי ניצחון על מטאליסט חרקוב ובגמר הקבוצה ניצחה את שחטאר דונצק וזכתה בגביע האוקראיני, שהיה לתואר הראשון שלה מאז 1965.
בשלבי המוקדמות של הליגה האירופית הפסידה הקבוצה לבנפיקה ליסבון 5:2 בסיכום הכללי.
בעונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השישי בליגה האוקראינית ובעונת 2011/2012 העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית והוגרלה מול פ.צ. קופנהגן, סטנדרד לייז' והנובר 96. זהו הישגה הטוב ביותר של הקבוצה מאז ההעפלה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2000/2001. מלבד הישגים אלה הסתיימו הופעותיה של הקבוצה באירופה בהדחה בסיבוב המוקדמות השני, בעונת 1996/1997 על ידי אנדרלכט מבלגיה בגביע אופ"א ובעונת 1998/1999 על ידי פורטונה סיטארד מהולנד בגביע האינטרטוטו.
בעונת 2019/2020 העפילה לגמר הגביע האוקראיני אך הפסידה לדינמו קייב בדו-קרב פנדלים.
תארים

גביע אוקראינה (1): 2009
גביע אוקראינה הסובייטית (1): 1965
כדורגלנים מפורסמים ששיחקו בקבוצה

אוקראינה סרגיי בלנצ'וק
אוקראינה אנדריי פיאטוב
אוקראינה איוואן ירמצ'וק
אלבניה ארמנד דלקו
אלבניה דבטיק צורי
סרביה יוואן מרקוסקי
ברית המועצות יורי רזניק
טורקמניסטן סרגיי צ'ויצ'נקו
לוקסמבורג אוליביה טיל
חואן דה מריאנה

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1536 טלברה דה לה ריינה, ספרד 
 פטירה:  17 בפברואר 1624 (בגיל 87) טולדו, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 השכלה:  אוניברסיטת מדריד 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 חתימה:   
 
חואן דה מריאנה (ספרדית: Juan de Mariana;‏ כנראה 16 בפברואר 1536–1624) היה סופר ומלומד ישועי קשור לאסכולת סלמנקה בכלכלה הידוע בזכות טענתו על הזכות להרוג עריצים, השקפותיו בנושאי כלכלה וספרו על ההיסטוריה של ספרד. נחשב גם לאחד מאבותיה הקדומים של התפישה הכלכלית של האסכולה האוסטרית.
פסל חואן דה מריאנה בטאלברה דה לה ריינה
חייו

חואן מריאנה נולד בטאלָברה דה לה רֵיינה, סמוך לטולדו בספרד. לא ידוע הרבה על מוצאו או קורות חייו לפני הצטרפותו למסדר הישועי ב-1 בינואר 1554, אם כי היה כנראה בנו הבלתי חוקי של קאנון כנסייה. אחרי סיום לימודיו במסדר בשנת 1561 נקרא לרומא, שם לימד תאולוגיה במשך ארבע שנים. אחרי תקופה קצרה בסיציליה עבר ללמד תאולוגיה בפריז עד שנת 1574 ואז חלה ושב לספרד, שם שהה בטולדו והקדיש עצמו לכתיבה.
פרי עמלו הראשון היה ה"היסטוריה של ספרד" (Historiæ de rebus Hispaniæ) משנת 1592, ספר שהמשיך לצאת בהוצאות מחודשות עוד מאתיים שנה אחרי מותו. משמעותי אף יותר היה "על המלך וחינוכו של המלך" (De rege et regis institutione) משנת 1599. ספר זה, במתכונת שהייתה מקובלת באותה תקופה של ספרים האמורים לשמש "מראה למלך" והדרכה בפעולתו, ביטא דעות קיצוניות באותה תקופה על זכותם של נציגי העם להדיח כל מלך הפועל באופן רודני. הספר הוקדש לפליפה השלישי, מלך ספרד ובאותה עת לא עורר כל התנגדות בספרד. בצרפת, לעומת זאת, מחו הישועים כנגד ההסכמה שהובעה בספר לרצח אנרי השלישי, מלך צרפת. המחאה שהוגשה לראש המסדר בספרד הייתה ככל הנראה הגורם לתיקונו במהדורה משנת 1605 שלא הוכנה על ידי מריאנה. הסערה לא שככה ובשנת 1610 הוחרם הספר ונשרף בצו הפרלמנט בצרפת.
ספר חשוב נוסף של מריאנה היה "מסה על השתנות הכסף" משנת 1605 בספר זה התנגד מריאנה לפיחות בערך המטבע והואשם בשל כך בבגידה במלך, מה שהיה ככל הנראה תירוץ לכולאו. מריאנה, שהיה אז בן שבעים ושלוש, נדון למאסר עולם במנזר פרנציסקני. הוא שוחרר מן המאסר רק זמן קצר לפני מותו, חמש עשרה שנים אחרי כן.
"מסה על השתנות הכסף"

במסה העיקרית שלו בענייני כלכלה שאל מריאנה מהי זכותו של המלך לבעלות על קניינם של הוסאלים או האזרחים שלו ומגיע למסקנה כי אין לו זכות כזו. מריאנה מבחין כאן בין מלך לעריץ, כשהמלך הוא זה המכיר במגבלות ההיגיון על יכולתו בנוגע לרכושם של האזרחים.
מכאן ממשיך מריאנה וטוען כי למלך אין זכות לגבות מיסים או לכונן מונופולים של המדינה בלי הסכמת האזרחים. לדעתו, מונופול של המדינה (כמו מונופול על הגרלות לוטו) הוא "גנבה" בדיוק כמו מיסוי.
חשוב מכך, מריאנה שולל את האפשרות שהמלך יהנה מהכנסה באמצעות הפחתת כמות המתכת במטבעות – שהיא צורה של אינפלציה – אלא במקרה של מלחמה או מצור וגם אז, הוא נדרש לפצות את האזרחים על הצעד האינפלציוני הזה. הורדת כמות המתכת במטבעות אינה אלא צורה אחרת של מיסוי בעיני מריאנה.
מריאנה מבחין בין שני סוגי הערך של כסף: פנימי וטבעי, שהוא ערכו של הכסף כפי שהוא נקבע על פי תכולת המתכות השונות בו; וחיצוני ומלאכותי, הערך שנקבע על ידי השליט כערך הכסף הרשמי. כאשר ערכים אלו אינם תואמים, לדוגמה, כאשר המלך מייצר מטבעות פחותי ערך ("בלאנקה"), אורבת לפתח סכנה חמורה. מריאנה מנתח את המצב בצורה מבריקה:
מריאנה גם מאבחן את הסיבה העיקרית לפופולריות של צעדים אינפלציוניים מצד מלכים: "הם נהנים משליטה גדולה יותר בכסף מבדברים אחרים" אך שליטה זו היא גם מדומה, טוען מאריאנה ומציג מעין גרסה בסיסית של תיאורית כמות הכסף:
אך זו אינה הצרה האחרונה המזומנת למלך יוזם האינפלציה. מריאנה צופה היווצרות קשיים במסחר, שהוא "יסוד הרווחה הציבורית והפרטית":
חואן גואידו

חואן חררדו גוּאַיְדוֹ מארקס (בספרדית: Juan Gerardo Guaidó Márquez; נולד ב-28 ביולי 1983) הוא פוליטיקאי ונצואלני, חבר מפלגת הרצון העממי, המייצג את מדינת ורגאס באספה הלאומית של ונצואלה מאז 2016 ומכהן כנשיא האספה הלאומית מאז ינואר 2019.
גואידו הושבע כנשיאה הזמני של ונצואלה ב-23 בינואר 2019, בתמיכת האספה הלאומית. השבעתו נערכה כשבועיים לאחר השבעתו של ניקולאס מדורו לתקופת כהונה שנייה, זאת בעקבות הטענה של האופוזיציה בוונצואלה ושל מדינות וארגונים בינלאומיים, שתוצאות הבחירות לנשיאות במאי 2018 אינן לגיטימיות. מדורו סירב להכיר בגואידו כנשיא, ומאז המדינה נמצאת במשבר חוקתי.
ביוגרפיה

גואידו סיים את לימודיו בשנת 2000 וב-2007 הוכשר כמהנדס תעשייה באוניברסיטה הקתולית אנדרס בייו. הוא היה חלק מתנועת סטודנטים פוליטית שמחתה נגד החלטת הממשלה שלא לחדש את רישיון השידור לרשת הטלוויזיה RCTV. הקבוצה גם הביעה מחאה נגד הרפורמות של הוגו צ'אווס, בעיקר אלה הקשורות למשאל העם על החוקה ב-2007. ב-2009 הפך גואידו לאחד ממייסדי מפלגת רצון העם, יחד עם לאופולדו לופס.
בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2010 נבחר גואידו למושב כנציג פדרלי מטעם מדינת ורגאס, ונבחר גם למושב באספה הלאומית בבחירות 2015.
באספה הלאומית הוא עבד על חקירת תיקי שחיתות בממשלתו של מדורו, דבר שסימן אותו כאחד ממנהיגי האופוזיציה לשלטונו של מדורו. בדצמבר 2018 נבחר לנשיא האספה הלאומית והושבע רשמית לתפקיד ב-5 בינואר 2019. הוא נשבע להתנגד למדורו והאשים את האחרון בהפרת החוקה בכך שהאריך את תקופת כהונתו למרות המניעה החוקתית לכך. ב-10 בינואר 2019 קרא למדורו להתפטר ולערוך בחירות חדשות לנשיאות. אך מדורו הושבע לתפקיד נשיא ונצואלה. בתגובה לכך הכריז גואידו על ההשבעה כצעד לא לגיטימי והכריז כי האספה הלאומית נטלה לידיה את השלטון וכי היא תמשיך בתוכניתה להדחת מדורו. הדבר תרם להתפתחות משבר נשיאותי חוקתי. האספה הכריזה על גואידו כנשיא, בצעד שזכה לתמיכת ארגון מדינות אמריקה.
ב-13 בינואר 2019 עצרו אותו השירותים החשאיים בוונצואלה, ושחררו אותו באותו יום. באותו היום הכריז על עצמו כממלא מקום נשיא המדינה. ב-23 בינואר הוא נשבע כנשיא בהפגנה בקראקס, והוכר על ידי מספר מדינות, בראשן ארצות הברית, כנשיא ונצואלה. נשיאותו של גואידו הוכרה על ידי 57 מדינות, בעוד ש-21 מדינות תמכו במדורו.
ב-30 בדצמבר 2022 הודח גואיידו מתפקידו כממלא מקום נשיא המדינה.
הערות שוליים

↑  "Diputado por Vargas Juan Guaidó" (בספרדית). Popular Will Party. אורכב מ-המקור ב-2018-11-18. נבדק ב-5 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smith, Scott (5 בינואר 2019). "Venezuela's congress names new leader, vows to battle Maduro". The Charlotte Observer. אורכב מ-המקור ב-2019-01-05. נבדק ב-5 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  https://www.semana.com/mundo/articulo/detienen-a-juan-guaido-presidente-de-la-asamblea-nacional-de-venezuela/59772
↑  "Venezuela opposition leader briefly detained" (באנגלית בריטית). 2019-01-13. נבדק ב-2019-12-02.
↑  מושלך לתוך רכב: מנהיג האופוזיציה של ונצואלה נעצר באמצע הכביש, באתר וואלה, 13 בינואר 2019
↑  סוכנויות הידיעות, התסיסה בוונצואלה: טראמפ הכיר במנהיג האופוזיציה כנשיא הזמני, באתר ynet, 23 בינואר 2019
↑  "Opposition-controlled Venezuela legislature calls for protest to oust Maduro". France 24. 12 בינואר 2019. נבדק ב-12 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Share America, More than 50 countries support Venezuela’s Juan Guaidó, November 15, 2019
↑  ניו יורק טיימס, חואן גואיידו, ששימש כנשיא בפועל בוונצואלה, הודח מתפקידו, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810620262905606  GND: 1176088920  ISNI: 0000 0005 0083 7684  LCCN: no2019151776  VIAF: 4639154867605660100007   WorldCat (עם VIAF): 4639154867605660100007 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ז'אק דפרה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 ביולי 1880 פונטנה-או-רוז, צרפת 
 פטירה:  7 במרץ 1935 (בגיל 54)
 ענף מדעי:  גאולוגיה, פלאונטולוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 הערות:  היה גם סופר פורה
 תרומות עיקריות
 מחקר מאובנים בדרום-מזרח אסיה
 
ז'אק דפרה (בצרפתית: Jacques Deprat‏; 31 ביולי 1880 – 7 במרץ 1935) היה גאולוג פלאונטולוג וסופר צרפתי שעיקר מחקריו היו בהודו-סין ובדרום סין. בשנת 1917 הוא הואשם בזיוף ממצאים מדעיים והודר מהקהילה המדעית. דפרה פנה לקריירה חדשה מוצלחת בתור סופר בשם העט הרברט ויילד. שמו טוהר ב-1991.
לקריאה נוספת

Roger Osborne The Deprat Affair—Ambition, Revenge and Deceit in French Indo-China, Random House, 2013, ISBN 9781448163083
Richard Fortey Trilobite: Eyewitness to Evolution, Knopf Doubleday Publishing Group, 2010, ISBN 9780307434678
הערות שוליים

↑  אם כי כבר ב-1927 גילה הפלאנטולוג ז'אק פרומאז'ה טריבוליטים דומים בהודו-סין
↑  Michel Durand-Delga, L'Affaire Deprat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb166852620 (data)  GND: 122478940  ISNI: 0000 0000 8641 5557  LCCN: nr99040162  NTA: 138901015  SUDOC: 028480627  VIAF: 86739623   WorldCat (עם VIAF): 86739623
ז'אק דה ורט

| --- | --- |
 לידה:  1535 Weert, בלגיה 
 פטירה:  6 במאי 1596 (בגיל 61 בערך) מנטובה, דוכסות מנטובה 
 מקום קבורה:  מנטובה 
 מוקד פעילות:  ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 שפה מועדפת:  הולנדית, צרפתית 
 בן או בת זוג:  Tarquinia Molza 
 
ז'אק דה ורט (בפלמית: Giaches de Wert, ‏
1535 - 6 במאי 1596) היה מלחין פרנקו-פלמי, שחי ופעל באיטליה. הוא היה בשורה הראשונה של המלחינים, שפיתחו את סגנון המדריגל בשלהי הרנסאנס.
חייו

קרוב לוודאי שדה ורט נולד בעיר ורט, סמוך לאנטוורפן ועבר לחיות באיטליה עוד בילדותו. הוא היה נער מקהלה בקאפלה של מריה דה קרדונה בנאפולי ואחר היה תלמידו של צ'יפריאנו דה רורה בחצר ד'אסטה בפרארה (בין 1550 ל-1555 בערך). בהמשך עבד לתקופות קצרות בחצרות של נובלארה, מנטובה ופארמה.
בשנת 1565 התקבל לשירותם של בני גונזגה במנטובה והיה למנצח מקהלה בקאפלה הדוכסית של סנטה ברברה, שם נשאר עד 1592. מחליפו היה ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי.
חייו הפרטיים היו סוערים; אשתו עזבה אותו והוא ניהל פרשיית אהבים לא מוצלחת עם טארקואיניה מולצה, זמרת בחצר של פרארה.
מוזיקה והשפעה

דה ורט כתב יותר מ-230 מדריגלים ושאר יצירות חילוניות (שיצאו לאור ב-16 כרכים בין 1558 ל-1608), ויותר מ-150 יצירות שתיות (מוטטים, מזמורי תפילה וכן הלאה), אות ומופת לשליטתו באמנות הקונטרפונקט.
מבחינה סגנונית, המדריגלים שלו היו בין המתקדמים ביותר לתקופתם; בשנות ה-80' של המאה ה-16, היה אחד המובילים בפיתוח סגנון חדש, אקספרסיבי ורוגש, יחד עם לוצאסקו לוצאסקי ולוקה מארנציו, סגנון שהגיע לשיאו ביצירות מונטוורדי וג'זואלדו. דה ורט נוטה להשתמש במרקם הומופוני במדריגלים, אם כי לא באופן בלעדי; קטעי פוליפוניה המופיעים מדי פעם מכניסים רוח חיים, בניגוד שהם מציגים. ביצירותיו המאוחרות ביותר, בשנות ה-90' של המאה ה-16, החל לערוך ניסויים בסגנון הקונצ'רטאטו עם קבוצות של קולות בדיאלוג.
דה ורט ניצב בין צ'יפריאנו דה רורה וקלאודיו מונטוורדי, שעבד בפיקוחו במנטובה והושפע ממנו רבות.
דה ורט מת במנטובה.
לקריאה נוספת

"Giaches de Wert", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers., 1980. ISBN 1-56159-174-2
Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
Giaches de Wert ז'אק דה ורט, במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, הוצאת מקמילן, 1980. ISBN 1-56159-174-2
גוסטב ריס, Music in the Renaissance "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, ו. ו. נורטון ושות', 1954, ISBN 0-393-09530-4
וורסקלה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  464 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  36 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  14,700 קמ"ר 
 מוצא:  מחוז בלגורוד 
 יובלים:  וורסקליציה, קוסטולובה, טרפונקה, טהמליק, קובז'יז'ה, קולומק, מרלה, קריניצ'נאיה, קודנץ, ביסטרה, וסלה דולינה, ויסמאצ'קה, קיסליחה, דובבינקה, קוטלווה, חוחרה, פולוזריה, וליקי קובליאצ'וק, בולנובה, בורימליה, אולשניה, ברזובה, הראיוורונקה, איוואני, אחטרקה, ברטניציה, הוסינקה, ריאבינה, פונורי 
 שפך:  דנייפר 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה, אוקראינה 
 
 
אגן הדנייפר, כולל וורסקלה
וורסקלה (באוקראינית וברוסית:Ворскла) היא נהר ברוסיה ובאוקראינה, יובל שמאלי של הדנייפר.
מקור הנהר נמצא במורדות המערביים של רמת רוסיה האמצעית קרוב לכפר פוקרובקה (בראיון איניאנסק שבמחוז בלגורוד. בשטחי אוקראינה הוא זורם באזורי סומי ופולטבה בשפלת הדנייפר. וורסקלה נשפכת בדנייפר באגם המלאכותי קמנסקי (שנקרא תקופת-מה דנייפרודזרז'ינסק) במרחק 514 ק"מ משפך הדנייפר (על יד הכפר סווטלוגורסויה בראיון קובליאקי במחוז פולטבה.
אורך הנהר הוא 464 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו הוא 14,700 קמ"ר. רוחב עמק הנהר באוקראינה נע בין 10 ל-12 ק"מ. הגדה הימנית של הנהר גבוהה למדי בעוד שהגדה השמאלית נמוכה.
וורסקלה כשרה לשיט בין הדלתא שלה לקובליאקי.
יובליו הימניים העיקריים הם וורסקליציה ובורומליה ויובליו השמאליים הם מרלה, קולומק וטהמליק. הערים החשובות על הוורסקלה הן פולטבה, אוחטרקה וקובליאקי.
הנהר קופא מדצמבר עד מרץ. מי הנהר גדלים בחודשי מרץ-אפריל וקטנים ביולי-אוקטובר. הספיקה הממוצעת בשפך הנהר היא מעל 36 מ"ק/שנייה. נבנו עליו תחנות חשמל הידראוליות ותאי שיט מווסתים. מי הנהר משמשים לאספקת מים לאוכלוסייה ולמפעלים ולהשקיות. לאורך גדות וורסקלה נמצאים שמורות טבע: פארק יערות קובפק ויער פאראסוצק.
הנהר והגדותיו הציוריים מספקים אתרי נופש.
אטימולוגיה

יש משערים כי שם הנהר נגזר מהשורש הטורקי עתיק "וורסק" (דומה ל aors שהוא אחד הכינויים של האלנים) עם תוספת הסיומת הבולגרית העתיקה -לה. לפי תאוריה אחרת, לשם וורסקלה שורשים סקיתיים- סרמטיים:המלים "וור סקול" שמשמעותן "מים לבנים".(מזכיר את המילה אוסטינית "אורס" = לבן). ייתכן שמלים אלה מתייחסות לסוגהסלעים העיקריים של הנהר - הגיר.
לפי תאוריה אחרת שם הנהר בא מהמילה הטורקית "ברוסיקי" - כלומר "גירית". הנהר מוזכר בשמות "וורוסקול" ,"ורסקלה" "וסקול" ב"סיפורי השנים השחלפו" או "הכרוניקה של נסטור" (מהמאה ה-12) ובכרוניקת ההיפטית (ממנזר איפטייב) מהמאה ה-15.
החי והצומח

בוורקסלה חיים מעל 50 מיני דגים, רובם קרפיונים, לשים זאבי נהרות, פרקות, זהבונים, דיגיגים, Rutilus ,Scardenius Carassius ,Pimephales, Gustera, Alburnus, Pomatoschistus Gobio, שפמנונים, טינקות.
על גדותיה פוגשים ארנבים, שועלים, ביערות ישנם איילים, חזירי בר. מגוון רב של עופות: ברכיות, אנפות אפורות, חוגלות, פסיונים ועוד.
לאורך הגדות יש יערות נרחבים - יערות נשירים ומחטניים (יותר בגדה השמאלית).
היסטוריה

מעוז ישן, ככל הנראה גלונוס, נמצא על הוורסקלה, מדרום לאוחטרקה. באזור זה התקיים ב-1399 הקרב וורסלקה שבו הובס ויטאוטאס הגדול, הדוכס הגדול של ליטא, על ידי כוחות מונולים-טטרים של אורדת הזהב בראשות האמירים טמור קולטלוג ואדיגו. על הקרב נכתב, בין השאר, בכרוניקת ניקון הרוסית.
ההיסטוריון והשמבלן המלכותי השוודי מן מאה ה-18, גוסטב אדרפלד סיפר בספרו "ההיסטוריה הצבאית של המלך השוודי קרל השנים עשר מ-1700 ועד קרב פולטבה ב-1709, שפורסם באמסטרדם ב-1740, צוין, על בסיס טענה. של מרטין קרומר כי קרב פולטבה ב-1709 התנהל באותו שדה קרב כמו הקרב וורסקלה. השם "וורסקלו" מופיעה גם על המפה של בופלן מ-1648.
גלריה

.
שושנים צחורים בוורסקלה
הנהר וורסקלה על ידי הכפר חוחרה
וורסלקה על יד הכפר אופישניה
Vorskla הנהר על יד נובי זנדארי
וורסקלה על יד נובי זנדראי