stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראמנה מהארשי
ביוגרפיה

הוא נולד בשם ונקאטאראמאן אייר (Venkataraman Iyer) בטירוצ'לי (אנ') שבמדינת טאמיל נאדו בדרום הודו.
בהיותו בן 16 איבד את תחושת העצמי האישית שלו, התעוררות שלימים הוכרה על ידו כהארה, והובילה אותו כשישה שבועות לאחר מכן לעזוב את ביתו ולצאת למסע אל ההר הקדוש ארונצ'לה (אנ') בעיר טירובאנאמאלי (אנ') שבטאמיל נאדו.
שנותיו הראשונות הועברו בבדידות מוחלטת, אך השקט שלו והחזות שדבקה בו כקדוש מתבודד משכו במהרה חסידים רבים. בשנים מאוחרות יותר הוא השיב לשאלות של חסידים אשר באו לפניו, אך תמיד עמד על כך שהשתיקה הייתה ההוראה הטהורה ביותר. בשנים מאוחרות יותר, קהילה החלה גדלה סביבו, וראמנה מהארשי היה זמין עשרים וארבע שעות ביממה למבקרים אשר באו לשמוע את מוצא פיו. למרות שנערץ על ידי אלפים, מעולם לא הרשה לאף אחד לטפל בו טיפול מיוחד, ומעולם לא הסכים לקבל מתנות פרטיות. הוא נתן לכל יחס שווה. מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 תורתו צברה פופולריות גם במערב.
ונקאטאראמאן קיבל את השם בהגוואן שרי ראמנה מהארשי (Bhagavan Sri Ramana Maharshi) על ידי אחד מחסידיו הראשונים, גאנאפאטי מוני (Ganapati Muni). לימים הפך כינוי זה לשמו הידוע בעולם.
בתגובה לשאלות על שחרור עצמי ועל הטקסטים הקלאסיים על יוגה וודאנטה, ראמנה מהארשי המליץ על חקירה עצמית (אנ') כדרך העיקרית להתעוררות או הארה, שחרור העצמי והשגת מוקשה. הוא גם המליץ על בהַקטי ונתן את אישורו למגוון רחב של דרכים ותרגולים רוחניים.
ביוגרפיה > המסע לטירובאנאמאלי

בשנת 1896 ונקאטאראמאן החליט לעזוב את ביתו ולצאת לעבר ארונצ'לה. בידיעה שהמשפחה שלו לא תאפשר זאת, ונקאטאראמאן  חמק מביתו וסיפר לאחיו שהוא צריך להשתתף בשיעור מיוחד בבית הספר. למזלו, אחיו ביקש ממנו לקחת חמישה רופי ולשלם את דמי המכללה שלו בדרכו לבית הספר. ונקאטאראמאן חישב את העלות של מסעו, לקח שלושה רופי והשאיר את שני הנותרים עם פתק בו נכתב שהוא יוצא למסע, שאין להתאבל על עזיבתו וכי דמי המכללה לא שולמו. בבוקרו של ה-1 בספטמבר 1896, ונקאטאראמאן עלה על הרכבת ונסע לטירובאנאמאלי, שם נשאר לשארית ימיו.
הוראתו של ראמנה מהארשי

ראמנה מהארשי נתן אופאדשה (upadesa, הוראה או הדרכה הניתנת לתלמיד על ידי הגורו שלו) והצביע על ה"עצמי" האמיתי של התלמידים בניסיון להראות להם את המהות של עצמי אמיתי זה. בשלב מוקדם, הוא משך תלמידים רבים שישבו בחברתו ושאלו אותו שאלות. חלקם הקליטו את התשובות שלו לשאלות הספציפיות שלהם, או שמרו את גליונות הנייר שעליהם רשם כדי להשיב ופרסמו אותם מאוחר יותר. אחדים הקליטו את השיחות שהתקיימו בין ראמנה מהארשי ותלמידים רבים אחרים, וכמות גדולה מהקלטות אלה פורסמו.
אף על פי שההוראה של ראמנה מהארשי בדרך כלל עולה בקנה אחד עם הינדואיזם, האופנישדות ואדוואיטה ודאנטה (אנ'), יש כמה הבדלים מול האסכולה המסורתית של האדוואיטה.
כתביו בתרגום עברי

אוסף הכתבים של שרי רמנה מהארישי; מאנגלית: דיויה (שחר לב), רעננה: אבן חושן, 2009.
לקריאה נוספת

Godman, David (1985). Be As You Are. Penguin. ISBN 0-14-019062-7.
Venkataramiah, Muranagala (2006), Talks With Sri Ramana Maharshi, Sri Ramanasramam
רוב (הלכה)

רוב הוא מושג המשפיע על נידונים הלכתיים לרוחב המשפט העברי, ישנם מצבים בהם עצם הימצאות רוב הוא תנאי מספיק כדי להכריע את הדין, ישנם מצבים בהם הוא תנאי הכרחי אך לא מספיק, וישנם מצבים בהם אין הרוב משפיע על הדין, כדוגמת "כל קבוע כמחצה על מחצה דמי" שבו בפירוש מבטלים את השפעת הרוב.
מקור לדין זה מובא בפרשת משפטים: ”לֹא-תִהְיֶה אַחֲרֵי-רַבִּים לְרָעֹת וְלֹא-תַעֲנֶה עַל-רִב לִנְטֹת אַחֲרֵי רַבִּים לְהַטֹּת” (שמות כ"ג, ב). לפי פרשנות חז"ל לפסוק זה יש להטות את הדין אחרי דעת הרוב, למעט מקרים בהם הרוב מוביל "לרעות".
בתוספתא

בתוספתא מובאים כמה סיפורים בנושא זה, שבהם רבי עקיבא קובע הלכה באמצעות מעשה על פי דבריו של רבן גמליאל:
מעשה ברבן גמליאל וזקנים שהיו מסובין ביריחו, הביאו לפניהם כותבות (תמרים מיובשים) ואכלום. ונתן רבן גמליאל רשות לברך (ברכה אחרונה), קפץ רבי עקיבא וברך ברכה אחת מעין שלוש. אמר לו רבן גמליאל: עקיבא מה לך אתה מכניס ראשך בין המחלוקת? אמר לו: למדתנו רבינו 'אחרי רבים להטות', אף על פי שאתה אומר כך וחביריך אומרים כך, הלכה כדברי המרובין.
סיפור דומה לגבי זקיפת מנורה שנפלה בליל יום טוב מובא בתוספתא.
סוגי רוב

רובא דאיתא קמן (= רוב שישנו לפנינו) הוא כשיש לנו מציאות מסופקת וגורם הספק, כלומר הרוב והמיעוט, נמצא לפנינו. לדוגמה, אם יש לפנינו עשר חנויות, תשע מוכרות בשר כשר ואחת מוכרת בשר טרף, ונמצא לידם חתיכת בשר. במקרה זה אנו מסופקים לגבי חתיכת הבשר, שנמצאת לפנינו, וכיוון שאנו פוסקים על פי הרוב נכשיר את הבשר, וכן במקרה ההפוך.
רובא דליתא קמן (= רוב שאינו לפנינו) הוא רוב של מציאות או הרגל בעולם (דומה קצת לחזקה). כגון רוב נשים מתעברות ויולדות – רוב הנשים שחיות עם בן זוג, מתעברות ויולדות לבסוף. רוב שוורים לחרישה – כלומר רוב קוני השוורים קונים אותם בשביל לחרוש איתם ולא בשביל לשחוט אותם. רוב מצוין אצל שחיטה – מומחים. כלומר, רוב אלו ששוחטים הם שוחטים מומחים. לרוב מסוג זה, יש גם כוח של חזקה וכאשר מתעורר ספק, גם במצב שאין יותר רוב, ניתן להעמיד את המצב על חזקתו.
בקרב האחרונים הגישות חלוקות באשר ליחס בין שני סוגי הרוב. מרביתם סבורים כי רובא דאיתא קמן חזק יותר מרובא דליתא קמן, אך ר' שמעון שקופ סבור כי רובא דליתא קמן חזק יותר.
המקור לכך שניתן להסיק מסקנות על פי הרוב (ברובא דליתא קמן) הוא מהפסוק "מכה אביו ואמו מות יומת". הפסוק קובע שהמכה את אחד מהוריו חייב מיתה, וזאת למרות שהיות אביו של המכה אביו הביולוגי נתון בספק, שכן אין שום עדות על כך. מכאן ניתן ללמוד שמכיוון שלרוב מי שידוע כאביו של האדם הוא אכן אביו הביולוגי, ניתן להסיק כי הוא אכן אביו. כלל זה נקרא רוב בעילות אחר הבעל. הגמרא מקשה: אולי ייתכן שחיוב המיתה על מכה אביו ואמו הוא רק כאשר אביו ואמו של המכה היו אסורים יחד בבית הסוהר וידוע כי לא התייחדו עם אדם נוסף ולכן חושבים שאבי המכה הוא אביו הביולוגי. על כך משיבה הגמרא כי לא ניתן לסמוך בנושא זה על הסוהרים והכללים הרגילים האומרים כי הם אכן היו אסורים יחד ולא נכנס אדם נוסף לשם גם אם לפי חוקי בית הסוהר הדבר היה אסור, שכן בנושא עריות אין אפשרות להבטיח הימנעות של אדם (למשל הסוהר) מעבירה.
ביטול ברוב

תערובת שנמצא בה איסור והיתר, או שני מאכלי היתר שאסורים בתערובת (כמו בשר וחלב), גם בתערובת זו אנו נפסוק על פי הרוב, כלומר המיעוט שהתערבב עם הרוב יתבטל ודין התערובת יהיה כדין הרוב.
מן התורה כל דבר בטל בכל רוב שהוא, אפילו אחד בשניים. אך מדרבנן יש כמה חילוקים: א. בתערובת לחה קבעו חכמים שהביטול הוא אחד בשישים, כלומר צריך שיהיה פי שישים כנגד המיעוט כדי שהוא יתבטל. ב. בדבר שיש לו מתירין, כלומר בדבר שיש אפשרות להתיר אותו מאוחר יותר, האיסור לא בטל כלל. ג. בחמץ החמירו חכמים ביותר, שאפילו באלף אינו בטל.ד. "בריה" כלומר איסור שהוא שלם כמו נמלה שלמה וכדומה אפילו באלף לא בטלה.ה. "דבר שבמנין" ו"חתיכה הראויה להתכבד" כלומר דבר שרגילים למכור אותו ביחידות וכן חתיכה חשובה שדרך להגישה בפני אדם חשוב כגון מנת עוף שלמה, אפילו באלף לא בטלים.
תוקף

בוודאותו של הרוב נחלקו האם יחסינו אליו הוא כבירור, כלומר ודאי לי שהחתיכה של הבשר היא כשרה כי רוב החנויות כשרות. או שהוא הנהגה, כלומר כך אנו נוהגים כי התורה לא אסרה חתיכה הקיימת בצורה כזו, אבל אין אנו מתייחסים כאילו שזו המציאות האמיתית. אך בכל אופן אפילו אם הרוב הוא בירור יש דברים שיותר מבררים את המציאות ממנו, כמו עדים, כך שאם יש עדים שמעידים נגד הרוב, אנו נפסוק כדברי העדים ולא כדברי הרוב. אך במציאות של רוב נגד קרוב אנו פוסקים דווקא כמו הרוב.
מחצה

לעיתים, ניתן להחשיב גם מחצה כרוב. כך למשל נחלקו חכמי הגמרא במסכת חולין בדין שחיטת שני הסימנים בבעל חי שהם קנה וושט או סימן אחד בעוף, שההלכה היא שיש לשחוט את רוב ה"סימן", האם די במחצית או לא. באופן דומה נחלקו חכמי המשנה בכלי חרס שנטמא ונחצה, האם נחשב הכלי לשלם מכיוון שמחציתו קיים או לא.
ישנם האומרים, שגם שיטתו של רבי שמעון בן אלעזר בשם רבי מאיר, שעם ישראל צריך להביא קרבן חטאת הקהל במקרה שמחצית משבטי העם חטאו, קשורה לדין זה.
מיעוט המצוי

על אף הכלל 'הלך אחר הרוב', לעיתים חששו חכמים גם ל'מיעוט המצוי' (מיעוט ניכר) וקבעו שכאשר ישנם מיעוט ניכר של פריטים אסורים, חובה לבדוק כל פריט ופריט ולוודא שאינו נמנה עם אותו מיעוט. בין הדברים המרכזיים הנכנסים תחת קטגוריה זו הם: בדיקת ריאת הבהמה מסירכות, ובדיקת מאכלים מן הצומח משרצים.
בנוסף לכך, כאשר קיימת עדות על אדם שטבע בים או אדם שהוטל גוסס על ערש דווי, אין מתירים את אשתו להינשא לאדם אחר על סמך עדות זו, מאחר שישנו מיעוט ניכר של אנשים שאינם מתים מטביעה או מגסיסה.
הכרעת רוב בדיינים

הכרעת הדין על פי רוב הדיינים היא אחת מתרי"ג מצוות במשפט העברי הקובעת כי במחלוקת בין דיינים מוכרע הדין על פי דעת הרוב.
מקור הדין הוא בפסוק: ”לֹא-תִהְיֶה אַחֲרֵי-רַבִּים לְרָעֹת וְלֹא-תַעֲנֶה עַל-רִב לִנְטֹת אַחֲרֵי רַבִּים לְהַטֹּת” (שמות כ"ג, ב). הרמב"ם במשנה תורה כותב ”בית דין שנחלקו, מקצתן אומרין 'זכאי' ומקצתן אומרין 'חייב' - הולכין אחר הרוב. וזו מצוות עשה שלתורה שנאמר 'אחרי רבים להטות'”.
בדומה לכלל בדיינים, למדו מכאן חכמים גם את הדין של יחיד ורבים הלכה כרבים, הכלל היסודי בפסיקת הלכה.
הכרעת רוב בדיינים > הכרעת רוב בדיינים ועקרון הרוב בהלכה

מדברי הפסוק "אחרי רבים להטות" למדו חז"ל את העיקרון הכללי של רוב בהלכה, שמהווה מקור להיזדקקות לרוב בהכרעת ספקות מסוגים שונים - לא רק בהכרעה בין דיינים. הכרעה על פי רוב הדיינים היא איפוא היישום הראשי והדוגמה המרכזית לעקרון הכללי של רוב בהלכה.
קבוע

כל קבוע כמחצה על מחצה דמי הוא כלל האמור בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ט"ו, עמוד א', האומר כי כאשר הרוב מכריע ומבטל דבר שהוא קבוע ומקומו ידוע ומיוחד לו, אין הולכים אחר הרוב.
ראו גם

אין הולכין בממון אחר הרוב
רוב בעילות אחר הבעל
עיקר וטפל
הערות שוליים

↑  מקור זה מצוטט בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף י"א, עמוד א'.
↑  דניאל רביב, "אחרי רבים להטות": מקרא או מדרש?, טללי אורות יג, תשס"ז, עמ' 205-225
↑  ביצה ב, ח.
↑  הרשב"א בחולין י"ב ע"א.
↑  לטענתו קיימות לעמדתו הוכחות מדברי הרמב"ם. ראו בספרו שערי ישר, שער ג
'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף י"א, עמוד ב'.
↑  ראו זיכרון צבי מאיר (על פרק שנים אוחזים, סי' כה) שמבאר המחלוקת בין התוספות עם הריטב"א והרא"ש (בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ו', עמוד ב'), שנחלקו אם גדר ההנהגה של רוב הוא שננהוג כאילו אנו יודעים את הדבר, או שההנהגה של רוב היא שנאמר שאין אנו יודעים, רק שאף על פי כן אנו עושים מעשה כפי הרוב כיוון שכך ציוותה התורה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ג, עמוד ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק ח', הלכה א'.
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קרל ביילי

קרל אדוארד ביילי (באנגלית: Carl Edward Bailey;‏ 8 באוקטובר 1894 –  23 באוקטובר 1948) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו ה-31 בשנים 1937–1941, ולפני כן, החל מ-1935, כתובע הכללי של ארקנסו.
ראשית חייו

קרל ביילי נולד בעיר ברני שבמחוז סטודרד שבדרום-מזרח מיזורי. הוא למד בבתי ספר ציבוריים וסיים את לימודי התיכון בעיר קמפבל שבמיזורי ב-1912.
ביילי קיווה להתקבל ללימודים באוניברסיטת מיזורי שבעיר קולומביה, אך לא עלה בידו לממן את לימודיו. ב-1915 הוא למד בקולג' לעסקים צ'יליקוטי, שם הוא למד הנהלת חשבונות. לזמן מה הוא עבד בחברת רכבות בטקסס ומאוחר יותר פתח בית קפה בקמפבל. הוא גם שימש כסגן גובה המס במחוז דנקלין שבמיזורי.
ב-1917 עבר ביילי לוואונה שבמחוז פוינסט, ארקנסו, שם עבד כקופאי והמשיך בעבודה זו בעיר טרומן ובעיר אוגוסטה הסמוכות.
קריירה משפטית

ביילי למד משפטים וב-1923 התקבל ללשכת עורכי הדין של ארקנסו, וב-1925 פתח משרד עורכי דין פרטי. הוא שימש כסגן התובע של המחוז השיפוטי השישי של ארקנסו בשנים 1927–1931. לאחר מכן ועד 1935 הוא שימש כתובע. ב-1934 נבחר ביילי למשרת התובע הכללי של ארקנסו, תפקיד בו הוא כיהן במשך שנתיים. ב-1936 נעצר המאפיונר לאקי לוצ'יאנו בהוט ספרינגס, ארקנסו, והציע לביילי שוחד של 50,000 דולר אם הוא לא יסגיר אותו למדינת ניו יורק. ביילי סירב להצעת השוחד.
מושל ארקנסו

ב--1936 נבחר ביילי לתקופת כהונתו הראשונה מבין שתיים כמושל ארקנסו. בבחירות הכלליות הוא הביס בקלות את המועמד הרפובליקני אוסרו קוב שייצג את מחוז מונטגומרי בבית הנבחרים של ארקנסו בשנים 1927–1930. קוב ניהל מסע בחירות אקטיבי בו הוא טען שהעובדה שהוא נולד בארקנסו, בעוד שביילי נולד במיזורי, הפכה אותו ל"איש הצפון".
סגנו של ביילי היה רוברט ב. ביילי (ללא קשרי משפחה). ממשל ביילי הקים ספרייה מדינתית, פיתח מערכת לגמלאים והקים את תחנת הניסיונות החקלאית הראשונה במדינה בבייטסוויל. במהלך תקופת כהונתו הוקמה מחלקת הרווחה הציבורית וארקנסו נהייתה זכאית לקבלת סיוע מתוכניות הרווחה הפדרליות. ביילי תמך בתוכניות הניו דיל של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט. במהלך תקופת כהונתו, הוקמה משטרת המדינה של ארקנסו ונחקקו חוקי השירות הציבורי, הראשונים במדינות הדרום.
ב-1937 נפטר הסנאטור ג'וזף טיילור רובינסון, וביילי ניסה להיבחר כמחליפו. הוא נבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד על ידי ועידת המפלגה המדינתית, שבה הייתה לו שליטה. אף על פי כן, כאשר הוא התמודד על משרת המושל, הוא הבטיח שהוא יביא החלטות על בחירת בעלי תפקידים כאלו להצבעת הציבור. יריביו הפוליטיים במפלגה הדמוקרטית הריצו מועמד עצמאי לכאורה, שמתח ביקורת על הפרת ההבטחה של ביילי. בבחירות נוצח ביילי בהפרש גדול על ידי ג'ון א. מילר.
בבחירות לתקופת כהונתו השנייה כמושל ב-1938 ניצח ביילי בהפרש של 91.4 מול 8.6 אחוזים את המועמד הרפובליקני צ'ארלס פ. קול. ב-1940 הוא ביקש להיבחר לתקופת כהונה שלישית, אך נוצח על ידי יריבו במפלגה הומר מרטין אדקינס.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו כמושל, שימש ביילי כשדלן לטובת חברת רכבות ולימד משפטים באוניברסיטת ארקנסו בפאייטוויל. ב-1942 הוא ייסד את חברת קרל ביילי, זכיינית של חברת ייצור הציוד International Harvester, שמכרה ציוד חקלאות חדשני. ביילי נשאר פעיל בפוליטיקה והמשיך להיות בעל השפעה מסוימת. ב-1944 התמודד ג'יימס ויליאם פולברייט, לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, שפוטר על ידי המושל הומר מרטין אדקינס מתפקידו כנשיא אוניברסיטת ארקנסו, מול אדקינס בבחירות על מושב בסנאט של ארצות הברית. ביילי תמך בפולברייט, שהביס את אדקינס ושני יריבים נוספים, ולאחר מכן כיהן בסנאט עד אשר ב-1974 הובס על ידי עמיתו הדמוקרטי, דייל במפרס.
קרל ביילי נפטר בליטל רוק כתוצאה מהתקף לב ב-23 באוקטובר 1948. הוא נטמן בבית הקברות רוזלון שבעיר. בניין חברת קרל ביילי (אנ') שברחוב ברודוויי בליטל רוק רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשל משמעותו האדריכלית. בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ארקנסו מעניק מלגות על שמו של ביילי.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 90-91.
הערות שוליים

↑  "Carl Edward Bailey(1937-1941)". Old State House Museum. Archived from the original on November 14, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1211773175  LCCN: n2008162124  SNAC: w6sn3k5x  VIAF: 46243762   WorldCat (עם VIAF): 46243762 
פרוטומה של ביילי בבית המדינה של ארקנסו
רוארי אוקונור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביולי 1991 (בן 33) האות', אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  אקדמיית ליר 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוארי אוקונור (באנגלית: Ruairi O'Connor; נולד ב-9 ביולי 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי, אשר ידוע בתפקידו כהנרי השמיני בסדרת הטלוויזיה "הנסיכה הספרדייה".
ביוגרפיה

אוקונור גדל בהוט שבמחוז דבלין, באירלנד. לאחר מכן עברה משפחתו לאזור כפרי באירלנד. אוקונור סיים תואר ראשון במשחק באקדמיית ליר בטריניטי קולג' בדבלין בשנת 2015.
קריירה

אוקונור הופיע לראשונה בתפקיד ניאל בסרטו של לני אברהמסון "מה שריצ'רד עשה".
בשנת 2016 היה לאוקונור תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "Can't Cope, Won't Cope" ותפקיד בסדרה "אמא שלי ואנשים זרים אחרים" של רשת BBC. הוא קיבל תפקיד ראשי כמייקל וינסנט בסדרת הטלוויזיה One "Delicious" משנת 2016 עד 2018. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "שד נאה".
אוקונור כיכב לצד אל פנינג בסרט "Teen Teen". בחודש מאי 2018 פורסם כי אוקונור יגלם את הנסיך הארי טיודור (לימים הנרי השמיני) בסדרת הטלוויזיה "הנסיכה הספרדייה". עונה שנייה בת שמונה פרקים הוזמנה על ידי Starz והחלה להצטלם בספטמבר 2019.
אוקונור שיחק בתפקיד ארני שאיין ג'ונסון בסרט הקולנוע "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן", שהוקרן בהקרנת בכורה ביוני 2021.
חיים אישיים

אוקונור גר בין לונדון ובדבלין לסירוגין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | מה שעשה ריצ'רד | ניאל |  |
| 2016 | שד נאה |  |  |
| 2018 | רוח נעורים | קיאן ספירס |  |
| 2020 | Postcars Killing | מק |  |
| 2021 | לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן | ארני שאיין ג'ונסון |  |
| 2023 | Surprised by Oxford | קנת' וובר |  |
| TBA | Clear Lake | באדי הולי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Can't Cope, Won't Cope | סיימון | פרק: "אני רוצה להיות כמוך" |
| 2016 | אמי וזרים אחרים | אנדרו בלק | 3 פרקים |
| 2016–2018 | טעים מאוד (Delicious) | מייקל וינסנט | תפקיד ראשי |
| 2019 – הווה | הנסיכה הספרדייה | הנסיך הארי טיודור / המלך הנרי השמיני | תפקיד ראשי |
| 2021-הווה | תוכנית הבוקר | טיי פיצ'גרלד | תפקיד חוזר; עונה שנייה |
הערות שוליים

1 2  Kaseko, Baraka; Eakin, Marah (30 באפריל 2019). "The Spanish Princess' Charlotte Hope and Ruairi O'Connor on all the drama of the British court". נבדק ב-6 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Lenker, Maureen Lee (4 במאי 2019). "The Spanish Princess offers audiences a Henry VIII unlike any they've seen before". נבדק ב-6 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Molony, Julia (16 בדצמבר 2019). "Ruairi sinks his teeth into Delicious role". נבדק ב-5 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Acting Profiles / Alumni 2015: Ruairi O'Connor". The Lir. נבדק ב-5 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rooney, David (17 בספטמבר 2016). "'Handsome Devil': Film Review - TIFF 2016". נבדק ב-6 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schaefer, Stephen (19 באפריל 2019). "Modern fairy tale shines in 'Teen Spirit'". נבדק ב-6 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Squires, Josh (19 נוב' 2019). "Patrick Wilson talks Conjuring 3 "It's definitely a different beast"". נבדק ב-20 נוב' 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020108244  VIAF: 36158367869401282996   WorldCat (עם VIAF): 36158367869401282996
קרב 10

קרב 10 (קרב עשר, נקרא גם דקאתלון; באנגלית: Decathlon) הוא מקצוע אולימפי ואחד מתחרויות הקרב רב. הוא מתחלק ליומיים של תחרויות. היום הראשון, שעיקרו כוח מתפרץ ומהירות, כולל חמש תחרויות: ריצת מאה מטר, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לגובה, וריצת 400 מטר. היום השני עומד בסימן טכניקה וסיבולת, ונכללות בו חמש תחרויות אחרות: ריצת 110 מטר משוכות, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, הטלת כידון, וריצת 1500 מטר.
שיטת הניקוד

שיטת הניקוד השתנתה במהלך השנים, אך היא מבוססת על ניקוד מצטבר בכל מקצוע.
מאז שנת 2001, שיטת הניקוד שקבעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית היא כזו:
עבור מקצועות השדה: ניקוד = ‏ (INT(A*(P-B)C ‏
עבור מקצועות המסלול: ניקוד = ‏ (INT(A*(B-P)C ‏
כאשר: A,B,C הם פרמטרים הלקוחים מהטבלה הנמצאת מטה. P הוא משתנה המייצג את תוצאת האתלט, הנמדדת בשניות בענפי הריצה, במטרים בענפי ההטלה ובסנטימטרים בענפי הקפיצה. משמעות ה-INT היא שכל הספרות שלאחר הנקודה מושמטות.
| מקצוע | A | B | C |
| --- | --- | --- | --- |
| ריצת 100 מטר | 25.4347 | 18 | 1.81 |
| קפיצה לרוחק | 0.14354 | 220 | 1.4 |
| הדיפת כדור ברזל | 51.39 | 1.5 | 1.05 |
| קפיצה לגובה | 0.8465 | 75 | 1.42 |
| ריצת 400 מטר | 1.53775 | 82 | 1.81 |
| ריצת 110 מטר משוכות | 5.74352 | 28.5 | 1.92 |
| זריקת דיסקוס | 12.91 | 4 | 1.1 |
| קפיצה במוט | 0.2797 | 100 | 1.35 |
| הטלת כידון | 10.14 | 7 | 1.08 |
| ריצת 1500 מטר | 0.03768 | 480 | 1.85 |
שיאי העולם

שיא העולם לגברים שייך לקווין מאייר (צרפת צרפת) ועומד על 9,126 נקודות אותו קבע ב-2018 בבורדו.
שיא העולם לנשים שייך לאאוסטרה סקויטה (ליטא ליטא) ועומד על 8,353 נקודות אותו קבעה ב-2005.
כל הזוכים במדליה באליפויות העולם בקרב 10

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
האולימפיאדה: 
| 1983 | דיילי תומפסון   בריטניה בריטניה | ירגן הינגזן   מערב גרמניה מערב גרמניה | זיגפריד ונץ   מערב גרמניה מערב גרמניה |
| 1987 | טורסטן פוס   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | זיגפריד ונץ   מערב גרמניה מערב גרמניה | פאבל טרנובצקי   ברית המועצות ברית המועצות |
| 1991 | דן אובריאן   ארצות הברית ארצות הברית | מייקל סמית'   קנדה קנדה | כריסטיאן שנק   גרמניה גרמניה |
| 1993 | דן אובריאן   ארצות הברית ארצות הברית | אדוארד המליינן   בלארוס בלארוס | פאול מאייר   גרמניה גרמניה |
| 1995 | דן אובריאן   ארצות הברית ארצות הברית | אדוארד המליינן   בלארוס בלארוס | מייקל סמית'   קנדה קנדה |
| 1997 | תומאס דבוז'אק   צ'כיה צ'כיה | אדוארד המליינן   פינלנד פינלנד | פרנק בוסמן   גרמניה גרמניה |
| 1999 | תומאס דבוז'אק   צ'כיה צ'כיה | דין מקי   בריטניה בריטניה | כריס הפינס   ארצות הברית ארצות הברית |
| 2001 | תומאס דבוז'אק   צ'כיה צ'כיה | ארקי נול   אסטוניה אסטוניה | דין מייסי   בריטניה בריטניה |
| 2003 | טום פפס   ארצות הברית ארצות הברית | רומן שברלה   צ'כיה צ'כיה | דמיטרי קרפוב   קזחסטן קזחסטן |
| 2005 | בריאן קליי   ארצות הברית ארצות הברית | רומן שברלה   צ'כיה צ'כיה | אטילה ז'יווצ'קי   הונגריה הונגריה |
| 2007 | רומן שברלה   צ'כיה צ'כיה | מוריס סמית'   ג'מייקה ג'מייקה | דמיטרי קרפוב   קזחסטן קזחסטן |
| 2009 | טריי הארדי   ארצות הברית ארצות הברית | לאונל סוארס   קובה קובה | אלכסנדר פוגורלוב   רוסיה רוסיה |
| 2011 | טריי הארדי   ארצות הברית | אשטון איטון   ארצות הברית | לאונל סוארס   קובה |
| 2013 | אשטון איטון   ארצות הברית ארצות הברית | מיכאל שרדר   גרמניה גרמניה | דמיאן וורנר   קנדה קנדה |
| 2015 | אשטון איטון   ארצות הברית ארצות הברית | דמיאן וורנר   קנדה קנדה | ריקו פריימוט   גרמניה גרמניה |
| 2017 | קווין מאייר   צרפת צרפת | ריקו פריימוט   גרמניה גרמניה | קאי קצמירק   גרמניה גרמניה |
| 2019 | ניקלאס קאול   גרמניה גרמניה | מייסל אויבו   אסטוניה אסטוניה | דמיאן וורנר   קנדה קנדה |
| 2022 | קווין מאייר   צרפת צרפת | פירס לפייג'   קנדה קנדה | זך זימק   ארצות הברית ארצות הברית |
| 2023 | פירס לפייג'   קנדה קנדה | דמיאן וורנר   קנדה קנדה | לינדון ויקטור   גרנדה (מדינה) גרנדה |
|  אלופים אולימפיים – קרב רב (גברים) |
| --- | --- | --- |
| קרב חמש | (1906) היילמר מלאנדר שוודיה • (1912) ג'ים ת'ורפ ארצות הברית ופרדיננד ביה נורווגיה • (1920) אירו לייטונן פינלנד • (1924) אירו לייטונן פינלנד |  |
| קרב 10 | (1904) טום קיילי בריטניה • (1912) ג'ים ת'ורפ ארצות הברית והוגו וייסלנדר שוודיה • (1920) הלגה לובלנד נורווגיה • (1924) הארולד אוסבורן ארצות הברית • (1928) פאבו יריאולה פינלנד • (1932) ג'ים באוסץ' ארצות הברית • (1936) גלן מוריס ארצות הברית • (1948) בוב מתיאס ארצות הברית • (1952) בוב מתיאס ארצות הברית • (1956) מילט קמפבל ארצות הברית • (1960) רייפר ג'ונסון ארצות הברית • (1964) ווילי הולדורף גרמניה • (1968) ביל טומיי ארצות הברית • (1972) מיקולה אבילוב ברית המועצות • (1976) ברוס ג'נר ארצות הברית • (1980) דיילי תומפסון בריטניה • (1984) דיילי תומפסון בריטניה • (1988) כריסטיאן שנק מזרח גרמניה • (1992) רוברט זמליק צ'כוסלובקיה • (1996) דן או'בריאן ארצות הברית • (2000) ארקי נול אסטוניה • (2004) רומן שברלה צ'כיה • (2008) בריאן קליי ארצות הברית • (2012) אשטון איטון ארצות הברית  • (2016) אשטון איטון ארצות הברית • (2020) דמיאן וורנר קנדה • (2024) מרקוס רות' נורווגיה |  |
ראו גם

קרב 7
רועי חסן

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1983 (בן 41) חדרה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ברנשטיין (2015)  תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" 
 
רועי חסן (נולד ב-9 באפריל 1983) הוא משורר ישראלי. פעיל בקבוצות ערס פואטיקה וגרילה תרבות ואתר קפה גיברלטר, חתן פרס ברנשטיין לשנת 2015 עבור ספר הביכורים שלו, "הכלבים שנבחו בילדותנו היו חסומי פה". שיריו, המביעים זעם נגד ה"הגמוניה האשכנזית", בעלי ההון, קיבוצניקים ותושבי צפון תל אביב, מתפרסמים בעיתונות, בעיקר במוסף "תרבות וספרות" של הארץ בעריכת בני ציפר ובמקומוני ידיעות תקשורת.