stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמניה (ספינה)
הטבעתה

בלילה שבין ה-6 ל-7 בנובמבר 1941 ארמניה נשאה אלפי נוסעים מסבסטופול, בין מראות של כאוס. העיר אמנם עמדה במצור הגרמני במשך תשעה חודשים לפני שנפלה, אך נראה כי כיבוש האויב היה קרובה. צוותי בית חולים סובייטיים שלמים ובכירים אזרחיים ומשפחותיהם הועלו על סיפונה לצד אלפי הפצועים, לעיירה טואפסה, 250 מיל (400 קילומטרים) משם לחוף הצפון-מזרחי של הים השחור. לאחר שעזבה את הנמל בשעות הבוקר המוקדמות של ה-7 בנובמבר, קפטן הארמניה ולדימיר פלאושבסקי, קיבל הוראה לעצור ביאלטה, כמה קילומטרים מזרחית לסבסטופול, שבו הספינה העמוסה ממילא נדרשה להעלות עוד נוסעים. כאן לא נעשה שום ניסיון לרשום את הנובעים; חיילים ואזרחים פצועים פשוט נדחסו לסיפון. פלאושבסקי היה להוט לצאת לדרך כשחושך עוד מספק הגנה מסוימת, אך הצטווה לחכות למלווים שיגיעו. בשעה 07:00 עזבה ארמניה סוף סוף את יאלטה, מלווה בשתי סירות מזוינות ושני מטוסי קרב.
לגרמנים ובני בריתם הרומנים והאיטלקים היו רק ספינות מעטות על הים השחור; לכן, הים השחור נותר למעשה בשליטה סובייטית לאורך כל מלחמת העולם השנייה. עם זאת, בשנים הראשונות של המלחמה היו לנאצים ובעלי בריתם עליונות אווירית מלאה. למעלה ממאה אוניות סוחר סובייטיות הוטבעו וכך גם עשרות ספינות ימיות. רק הספינות החמושות והכבדות ביותר יכלו לנסוע לאור יום בתקווה סבירה לבטיחות; ספינות שנתפסו לבדן או בנמל במערב הים השחור היו ככל הנראה מותקפות.
המעמד של הארמניה כספינת בית חולים היה ברור. אף על פי שצדדיה וחלקה העליון היו צבועים בסמלי צלב אדומים גדולים, היה לה חימוש קל נגד מטוסים, היא העבירה בעבר חיילים ותחמושת צבאית ובבוקר ה-7 בנובמבר נסעה עם ליווי צבאי, אך לא היה זה מספיק.
בשעה 11:30, במרחק של בערך 25 מיל (40 קילומטרים) מיאלטה, הארמניה הותקפה על ידי היינקל He 111, מפציץ בינוני של הלופטוואפה שהפיל שני טילי טורפדו. טורפדו אחד החמיץ; השני פגע פגיעה ישירה. הספינה נשברה לשניים ושקעה תוך ארבע דקות. רק שמונה אנשים חולצו.
אפילו לפי ההערכה הנמוכה ביותר של כ-5,000 הרוגים, שקיעת הארמניה נותרה האסון הימי הקטלני ביותר בתולדות רוסיה וברית המועצות. מבחינת אובדן חיים בטביעה של ספינה יחידה, היא לרוב מופיעה כשלישית בהיסטוריה העולמית, לאחר שקיעתם של וילהלם גוסטלוף וטביעת הגויה, אוניות חיל הים הגרמניות שהובילו אנשי צבא ופליטים אזרחיים, שהוטבעו על ידי צוללות סובייטיות בים הבלטי בשנת 1945.
חיפוש האונייה

בתחילת שנות האלפיים המחלקה למורשת ימית של אוקראינה החלה במבצעי איתור וחיפוש שרידי האונייה אך לא הצליחו לאתרה. בשנת 2006 מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA) נרתמה לסייע לממשלת אוקראינה, האמריקאים הצליחו למצוא את מיקום הטביעה האפשרי, אך לא הצליחו לאתרה בפועל.
בשנת 2014, חברת GeoResonance האוסטרלית טענה כי מצאה את הארמניה בשנת 2005 בעומק של 520 מטר, בטכניקת חישה מרחוק שלא נחשפה. אולם טענה זו לא אוששה.
בשנת 2020, החברה הגאוגרפית הרוסית באמצעות המרכז למחקרים תת-ימיים איתרה את שרידי הארמניה.
הנצחה

בשנת 2007 נחנכה כנסייה של הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית לזכר קורבנות הספינה, בעיירה מאלורצ'נסקויה בחצי האי קרים. בשנת 2009 בקומה התחתונה נפתח מוזיאון לקורבנות אסונות ימיים שהוקדש לאסון הארמניה.
בחוף יאלטה ניצבת אנדרטה לזכר קורבנות האסון.
הערות שוליים

↑  World War II, C.L. Sulzberger, p. 249, American Heritage Pub. Co., 1966
↑  C. Peter Chen. "Battle of Sevastopol | World War II Database". Ww2db.com. נבדק ב-2016-02-18.
↑  by admin (2011-11-07). "Hospital ship torpedoed by the Nazis – the Sinking of the ArmeniaHistory in an Hour". Historyinanhour.com. אורכב מ-המקור ב-2018-08-01. נבדק ב-2016-02-18.
1 2  by admin (2011-11-07). "Hospital ship torpedoed by the Nazis – the Sinking of the ArmeniaHistory in an Hour". Historyinanhour.com. אורכב מ-המקור ב-2018-08-01. נבדק ב-2016-02-18.
↑  Soviet Storm: World War II – In The East. ep.3. The Defence of Sevastopol. https://www.youtube.com/watch?v=p_OuKwwzTvs retvd 5 7 16
↑  de Zeng, H.L.; Creek, Eddie J. (2007). Bomber Units of the Luftwaffe 1933–1945; A Reference Source, Volume 1. Ian Allan Publishing. p. 86. ISBN 978-1-85780-279-5.
↑  "WRECKSITE – ARMENIA PASSENGER SHIP 1928–1941". Wrecksite.eu. 2014-10-27. נבדק ב-2016-02-18.
↑  "Wreck Wrak Epave Wrack Pecio". Wrecksite.eu. נבדק ב-2016-02-18.
↑  Black Sea 2006 Expedition Summary
↑  ЧФ зачищает «следы» американского «Следопыта» // Свободная пресса. — 2016. — 1 августа.
↑  "GeoResonance Survey Projects". Georesonance.com. נבדק ב-2016-02-18.
↑  https://tass.ru/obschestvo/8344977
↑  "Список приходов". Алуштинское благочиние. Симферопольская и Крымская епархия. אורכב מ-המקור ב-2014-10-11.
↑  "Храм-маяк Святого Николая Чудотворца". Журнал «Крым-путеводитель».
↑  "Часовня Собора новомучеников и исповедников российских в Ялте". turizm.sputnik.ru. אורכב מ-המקור ב-2019-04-12. נבדק ב-2020-05-16.
אתר משוער של מיקום הטבעת הארמניה
ארמניה (קולומביה)

ארמניה (בספרדית: Armenia) היא בירתה של קינדיו, קולומביה. ארמניה הוקמה בשנת 1889 וביססה את כלכלתה על חקלאות, שאיפשרה התפתחות ניכרת בין שנות העשרים והשמונים, בזכות בום הקפה.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (16 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יוני (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,912 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (250 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (59 מ"מ גשם).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפני למעלה מ-10,000 שנה הייתה תרבות בשם קימבאיאס (Quimbayas), שנמצאת בעיקר באזור בו נמצאת כיום ארמניה. ייצור הצורפות שלו בולט, ממנו התגלו פסלים שונים שאפשרו לנו ללמוד את הצורות והפרקטיקות העתיקות של הקימביה.
כלכלה

הפעילות המסחרית של ארמניה נתמכת בעיקר על ידי מסחר, חקלאות, תיירות, אספקת סחורות ושירותים, תקשורת, ובמידה פחותה, תעשייה ובנייה.
ערים תאומות

קולומביה קלרקה (אנ'), קולומביה
קולומביה פריירה, קולומביה
קולומביה מניסלס, קולומביה
קולומביה מדיין, קולומביה
הערות שוליים

↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562451805171  BNE: XX6184533  GND: 4526239-1  LCCN: n85345737  VIAF: 133767630   WorldCat (עם VIAF): 133767630 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמפיתיאטרון

האמפיתיאטרון הרומי בארל, כיום בצרפת
אמפיתיאטרון (מכונה בעברית גם "אמפי") הוא מבנה גדול ופתוח המשמש להצגות, מופעים, תחרויות ספורט וכדומה. האמפי-תיאטרון הוא המצאה רומית שמקורה בתיאטרון ביוון העתיקה. 
מקור המלה יווני: "אמפי" αμφί = "דו-", "משני צדדים", או "מסביב", ו"תיאטרון" θέατρον  = "מקום צפייה".
האמפיתיאטרון הקלאסי

השם "אמפי-תיאטרון" ניתן במקור למבנים ציבוריים מהעת העתיקה (בעיקר מתקופת האימפריה הרומית) ששימשו לספורט עם צופים או למופעי צפייה אחרים.
ההבדל העיקרי בין אמפיתיאטרון לתיאטרון רומי, בנוסף להבדל בשימוש, הוא שהאמפי הוא עגול או עגלגל, בעוד שהתיאטרון צורתו חצי עיגול. האצטדיון היה שונה מהאמפי בגודלו ובצורתו, שהייתה בדרך-כלל מוארכת יותר.
האמפי המוכר ביותר בעולם הוא הקולוסיאום שברומא, שבנייתו החלה בשנת 72 לספירה. ברחבי העולם נותרו כ-75 אמפיתיאטראות רומיים, המפוזרים ברחבי שטחי האימפריה הרומית -- בין השאר באיטליה, אלבניה, אנגליה, בולגריה, גרמניה, הולנד, ויילס, יוון, ישראל, ספרד, צרפת, קפריסין, קרואטיה, ובתוניסיה.
אמפיתיאטראות מודרניים

כיום השתרשה טעות בשימוש במונח "אמפיתיאטרון" גם לתיאור מקומות פתוחים, בדרך-כלל בצורת חצי-עיגול, בעלי תכנון אקוסטי המתאים לקיום מופעים כגון מופעי מוזיקה או תיאטרון. בישראל חלקם מכונה לעיתים גם "אמפיפארקים".
המונח אמפיתיאטרון טבעי משמש לתיאור מקומות המשמשים לקיום מופעי מוזיקה או תיאטרון, שנוצרו באופן טבעי – למשל, על צלע הר.
טבלת השוואה בין תיאטרון רומי לאמפיתיאטרון

|  | מטרות | גודל מבנה | סוג מבנה | מקום ההופעה | קיום פודיום (במה) | מקום ישיבת הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תיאטרון רומי | מחזות,  שירת מקהלה, נאומים לקהל | בינוני | מבנה סגור, יש אקוסטיקה | ההופעה מתבצעת על הפרוסניום ועל הבמה, במקביל | יש פודיום (במה) ומאחוריו קיר גדול, ומתחם "אחורי הקלעים" | מושבים מסודרים (אודיטוריום) לפי מעמדות.  מקום הישיבה מקורה בסכך ומוצל |
| אמפיתיאטרון | קרבות בין גלדיאטורים לבין עצמם, קרבות בין גלדיאטורים לחיות מסוכנות, מרוצי כרכרות | גדול | מבנה פתוח, אין אקוסטיקה | ההופעה מתבצעת על הפרוסניום בלבד | לא קיים | מושבים מסודרים (אודיטוריום) לפי מעמדות.  מקום הישיבה לא מקורה |
ראו גם

אדריכלות רומית
אצטדיון
התיאטרון בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים
אלפרד הגדול

אלפרד הגדול (Alfred the Great, נולד ב-848 או 849 – 26 באוקטובר 899) היה מלך וסקס שבאנגליה מ-871 ועד 899, אם כי מעולם לא שלט בכל הארץ. אלפרד ידוע במלחמתו כנגד הדנים (ויקינגים), והודות לפועלו הוא המלך האנגלי היחיד שנקרא "הגדול" בפי עמו. מרבית הפרטים על חייו ידועים הודות לעבודתו של המלומד הוולשי אשר, בישוף שרבון. אלפרד תמך בחינוך ושיפר את המערכת המשפטית של הממלכה.
ילדותו

אלפרד נולד בסביבות 849, בוונטג', אנגליה, במחוז ברקשייר (היום חלק מאוקספורדשייר), והיה בנם החמישי והצעיר ביותר של אתלוולף, מלך וסקס, ואשתו הראשונה, אוסבורגה. הוא ירש את אחיו, אתלרד הראשון, כמלך וסקס ומרסיה ב-871.
ככל הנראה היה אלפרד ילד מבטיח, ואגדות רבות סופרו על ילדותו. ב-853, כשהיה בן חמש, נשלח אלפרד לרומא, שם "נמשח למלך" על ידי האפיפיור לאו הרביעי. סופרים מאוחרים הבינו כי הייתה זו הכתרה לקראת הירושה של המלוכה. אך לא ייתכן כי דבר זה נודע כבר ב-853, שכן לאלפרד עדיין היו שלושה אחים בוגרים בחיים. ייתכן כי הכוונה היא להענקת דרגה נמוכה יותר, או המלכה על תת-ממלכה כגון קנט. מסתבר כי סיפור זה נוצר בתקופה מאוחרת יותר, אם כי בשנים 854–855 אלפרד אכן עלה לרגל יחד עם אביו לרומא, ועבר, בין היתר, בחצרו של שארל הקירח, מלך הפרנקים (שאת בתו, יהודית, נשא אביו לאישה במהלך ביקור זה). עם שובם לאנגליה ב-856 הודח אתלוולף בידי אחיו הבכור של אלפרד, אתלבאלד, שעלה לשלטון בעצמו. אתלוולף מת ב-858, ושלושת אחיו הגדולים של אלפרד היו מלכים אחריו.
תחת שלטון אחיו

במהלך תקופות המלוכה הקצרות של שני אחיו הבכירים, אתלבאלד ואתלברט, לא נודע דבר על אלפרד. חייו הציבוריים החלו עם עלייתו של אחיו השלישי, אתלרד הראשון, לשלטון. בזמן זה אשר מתייחס לאלפרד כ"סקונדריוס", תואר שכנראה הקביל ל"טניסט" הקלטי, שפירושו יורש מוסכם, המקורב למלך. ככל הנראה התקבל מעמד זה בהסכמת הוויטנגמוט, על מנת למנוע מאבקי ירושה במקרה שאתלרד ייפול בקרב. הסידור של הצבת יורש כשליט בעל סמכות מסוימת עוד בחיי המלך, הוא מנהג ידוע בקרב השבטים הגרמאנים, כגון השוודים והפרנקים, שהיו קרובים במנהגיהם לאנגלו-סקסונים.
ב-868 התחתן אלפרד עם איאלסווית, בתו של אתלרד מאסיל, שכונה "הזקן של הגייני", עם ששכן בלינקולנשייר, באזור גיינסבורו. היו להם חמישה או שישה ילדים, ביניהם אתלפלדה, לימים מלכת מרסיה, ואדוארד, ששלט באנגליה אחרי אביו.
באותה השנה, בזמן שלחם נגד הצבא הוויקינגי הגדול לצד אחיו אתלרד, ניסה אלפרד ללא הצלחה לשחרר את מרסיה מהאיום הדני. במשך שנתיים שרר במרסיה שלום, אך בסוף שנת 870 החלה הסערה, והשנה שלאחר מכן קרויה בצדק "שנת הקרבות של אלפרד".
תשעה קרבות נערכו במלחמה זו, אם כי המקום והזמן של שניים מהם אינו ידוע. לאחר ניצחון בקרב אנגלפילד (31 בדצמבר 870), הגיעה תבוסה בקרב רדינג (4 בינואר 871), וארבעה ימים מאוחר יותר ניצחון (אם כי לא מכריע) בקרב אשדון. ב-22 בינואר 871 הובסו האנגלים שוב בבסינג, וב-22 במרץ במרטון. ייתכן כי שני הקרבות הלא ידועים נערכו בין שני האחרונים.
התארגנות מחדש

לאחר פיזורם של הפולשים מהצבא הוויקינגי הגדול, הפנה אלפרד את תשומת לבו להגדלת הצי המלכותי, וספינות נבנו לפי התוכניות שלו, חלקן על מנת להביס את התקפות הצבא הוויקינגי הגדול מאנגליה המזרחית ומנורת'מבריה על וסקס בדרך הים, וכן על מנת למנוע פלישות נוספות. לא הייתה זו תחילתו של הצי האנגלי, שכן כבר נעשו תחת אלפרד פעולות ימיות קודמות. בכרוניקה האנגלו-סקסונית נכתב כי אלפרד בנה סוג חדש של ספינות, "מהירות, יציבות וגבוהות יותר מהאחרות", אך יעילותן הייתה מועטה, שכן ידוע כי רבות מהן קורקעו בלחימה או טבעו בסערות. אף על פי כן רואים הצי המלכותי הבריטי והצי האמריקני באלפרד את מייסד המסורת שלהם.
הכוח העיקרי של אלפרד חולק לשניים, כך שתמיד "הייתה מחצית בבית ומחצית בחוץ" (על פי הכרוניקה האנגלו-סקסונית). הזנה של מחצית מהצבא על ידי המחצית השנייה דרשה ככל הנראה רמת ארגון גבוהה. על מורכבותה של המערכת של אלפרד ניתן ללמוד מצ'רטר, שרשימת העדים עליו כוללת אוצר, אפסנאי וראש משרתים. למרות כישלונות אחדים של השיטה – לדוגמה, כשמחצית מצבאו חדלה לצור על הצבא הוויקינגי הגדול כאשר תם תורה – במרבית המקרים היא פעלה כיאות.
אחת מחולשותיה של מערכת ההגנה שהייתה נהוגה לפני הרפורמות של אלפרד הייתה, שבהיעדר צבא קבוע, המבצרים בדרך כלל לא היו מאוישים, ולכן כוח ויקינגי יכול היה לכבוש בקלות עמדה אסטרטגית משמעותית. אלפרד שיפר בצורה משמעותית רבים מהמבצרים של וסקס (באנגלית עתיקה: בורג), כפי שהודגם בחפירות השיטתיות של ארבע ערים סקסוניות (בוורהם, קריקלייד, לילפורד ו-וולינגפורד), ש"מכל מקום החומה שהחופרים ייחסו לתקופה האלפרדית הייתה ההגנה העיקרית של המקום". ידוע כי מערכות הגנה אלה לא נבנו בידי הפולשים הצבא הוויקינגי הגדול, הודות למסמך אדמיניסטרטיבי מהמאה ה-11, הידוע כ"בורגל הידג'". מסמך זה הוא העתק של מסמך מתקופת חייו של אלפרד או מזמן קצר לאחר מכן, וכנראה משקף את המדיניות שלו. המסמך מציין את מיקומן של ארבע ערים אלו, לצד אחרות, ומציין כי הן ערי מבצר קבועות. השוואה בין התוכניות של וולינגפורד ווורהם ושל וינצ'סטר, מראה שהן נבנו על פי אותה התוכנית. עובדה זו תומכת בהצעה כי ערים חדשות אלה תוכננו כמרכזי מגורים ומסחר, וכן כמקלטים בעת סכנה.
ה"בורגל הידג'" קובע כיצד יש לשמר את ההגנה של ערים אלו, ובצורה זו היגר חלק ניכר מהאוכלוסייה האנגלית לערים, שם היו בטוחים יותר מהאויב ובנוסף קל היה יותר לגבות מהם מיסים.
אלפרד היה אחראי, אם כן, למידה משמעותית של ארגון עירוני, במיוחד באזורים שנהרסו בידי הצבא הוויקינגי הגדול. למרות קיומן של טענות לפיהן ה"בורגל הידג'" אינו מזמנו של אלפרד, ברור כי בחלקים של מרסיה שאלפרד כבש מידי הצבא הוויקינגי הגדול הונהגה שיטת ה"פלך" לראשונה. אם כן, ישנו גרעין מסוים של אמת בטענה כי אלפרד הוא שייסד את ה"פלך", ה"מאות", וה"תית'ינג". הוא פעל גם בתחום הכלכלי, אך בנושא זה מקורות המידע מועטים, ולא ניתן לראות את תיאורו של אשר בנושא זה כיותר משרטוט כללי. עדויות לדאגתו של אלפרד לעשיית משפט מופיעה גם בהיסטוריה וגם באגדה, והתואר "מגן העניים" ניתן לו ללא ספק בזכות. אין עדויות רבות על פועלה של הוויטנגמוט תחת שלטונו של אלפרד. ברור כי היה חשוב לו להגן על זכויותיו, אך גם תנאי הזמן וגם אישיותו של המלך גרמו, בוודאי, להעברת סמכויות רבות לידיו. מרבית החקיקה של אלפרד נעשתה ככל הנראה בתקופת מלכותו המאוחרת, לאחר שכבר סר צלו של האיום הדני.
יחסים בינלאומיים

אשר מדבר רבות על יחסיו של אלפרד עם מדינות אחרות, אך ישנו מעט מידע ודאי. ישנן עדויות להתעניינותו בארצות אחרות בתוספות שהכניס לתרגומו לפאולוס אורוסיוס. ידוע כי אלפרד התכתב עם אליאס השלישי, הפטריארך האורתודוקסי של ירושלים. כמו כן נוצר קשר עם הח'ליף של בגדאד, וככל הנראה נשלחה גם משלחת להודו. שליחים מרומא שהביאו כספים מאנגליה לאפיפיור היו מחזה שכיח. מגלה הארצות ווּלפסטן מֵהֶדְבִּי, שבסביבות 890 יצא מיוטלנד למסע לאורך חוף הים הבלטי עד לעיירה הפרוסית טרוסו, דיווח על מסעו לאלפרד הגדול.
על יחסיו של אלפרד הגדול עם הנסיכים הקלטיים בחציו הדרומי של האי ישנו מידע רב יותר. בשלב מוקדם יחסית בתקופת מלכותו הצטרפו אליו הנסיכים הדרום-ולשים, בשל לחץ ממרסיה ומצפון-ויילס. מאוחר יותר הצפון-ולשים הצטרפו גם כן, ושיתפו פעולה עם האנגלים בקרבות של שנת 893. אשר מספר כי אלפרד שלח כספים למנזרים באירלנד ובאירופה. אין ספק במהימנות הסיפור על ביקורם של שלושת עולי הרגל ה"סקוטים" (כלומר, האירים) אצל אלפרד בשנת 891. על אף היותו אגדה, הסיפור על כך שהוא עצמו נשלח לאירלנד בילדותו על מנת שמודוונה הקדושה (נזירה אירית, מייסדת מנזר בסטפורדשייר) תרפא אותו, מצביע על התעניינותו של אלפרד באי האירי.
נצרות וספרות

ההיסטוריה של הכנסייה תחת שלטונו של אלפרד הגדול אינה ברורה כלל. הפלישות הדניות גרמו לכנסייה נזק רב, והמנזרים היוו מטרות להתקפה לעיתים קרובות. אלפרד אמנם ייסד שניים או שלושה מנזרים, והביא נזירים מארצות אחרות, אך לא הייתה תחייה של המנזרים בתקופת שלטונו.
ההקדמה לתרגום של אלפרד לאנגלית עתיקה של "פסטורל קר" (משימות הכמרים) של האפיפיור גרגוריוס הראשון מספרת על ההרס שנגרם ללימוד ולחינוך בשל הפלישות הדניות, וכן על כך שאף בין הכמורה כמעט ולא ידעו לטינית. על מנת לתקן זאת ייסד אלפרד בית ספר בחצרו, בהשראת קרל הגדול. לצורך זה ייבא מלומדים כגרימבלד, ג'ון הסקסוני ואשר מדרום ויילס. הוא אף למד שם בעצמו וביצע סדרה של תרגומים, שרובם שרדו, על מנת להחכים את הכמורה והעם. תרגומים אלה בוצעו כנראה בארבע שנות שלטונו האחרונות, עליהן הרשומות כמעט ולא מספרות דבר.
היצירה המוקדמת יותר שתורגמה הייתה הדיאלוגים של גרגוריוס הראשון", ספר שהיה פופולרי בימי הביניים. במקרה זה התרגום נעשה על ידי חברו של אלפרד, וורפרת, הבישוף של ווסטר, והמלך עצמו כתב רק הקדמה. היצירה הבאה שתורגמה היא "משימות הכמרים", לטובת הכמורה הזוטרה. כאן נצמד אלפרד למקור, אך ההקדמה שהוסיף לספר היא אחד המסמכים המעניינים ביותר מתקופתו. שתי יצירות כנסייתיות נוספות, "ההיסטוריה הכללית" של אורוסיוס, וה"היסטוריה הכנסייתית של העם האנגלי" של בדה ונרביליס, תורגמו לאחר מכן. אלפרד שינה רבות בתרגום אורוסיוס על ידי השמטות והוספות, כך שמדובר כמעט בספר חדש. בתרגום של בדה הוא נותר נאמן לטקסט ללא תוספות, אם כי אחדים מהחלקים הפחות מעניינים הושמטו. בזמן האחרון הועלו ספקות לגבי הייחוס של התרגום של בדה לאלפרד, אך ללא הוכחות חותכות.
יצירתו המעניינת ביותר של אלפרד היא תרגומו של "נחמות הפילוסופיה" מאת אניסיוס מנליוס סברינוס בואתיוס, הספר הפילוסופי הקצר הפופולרי ביותר בימי הביניים. כאן שינה אלפרד שוב את הטקסט כרצונו. במחקר המודרני הוכח כי אחדים מהשינויים אינם של אלפרד עצמו אלא של פרשנים שנעזר בהם, אך עדיין חלק גדול מהשינויים הם של אלפרד עצמו. אצל בואתיוס מופיע פעמים רבות המשפט, "רצוני היה לחיות כיאות כל ימי חיי, ולאחר חיי להותיר לאלה שיבואו אחרי את זיכרון מעשי הטובים". הספר הגיע אלינו בשני כתבי יד בלבד. באחד מאלה הוסבו השירים המפוזרים בתוך המקור לפרוזה, ובאחר לחרוזים. הייחוס של אלה אינו ברור לחלוטין, אך הגיוני כי גם הם של אלפרד. לגבי אחריותו לכל היצירה אין כל ספק.
היצירה האחרונה של אלפרד היא ה"בלוסטמן", או ה"פריחה", או האנתולוגיה. מחציתו הראשונה מבוססת בעיקר על "וידויים" של אוגוסטינוס מהיפו, והיתר ממקורות שונים, רבים מהם חתומים בחותמו המיוחד של אלפרד עצמו. המילים האחרונות בטקסט זה מהוות מצבה מתאימה למלך: "לפיכך, נדמה בעיני כאדם טיפש ומסכן, זה שאינו מעמיק את הבנתו בעת שהוא בעולם, ואינו מקווה להגיע לעולם שכולו טוב וארוך".
מלבד יצירות אלה של אלפרד, הכרוניקה האנגלו-סקסונית וכנראו גם "הקדושים הסקסוניים", ממנו שרדו רק חלקים קטנים, נכתבו ככל הנראה בהשראתו ובציוויו. גרסת פרוזה של חמישים המזמורים הראשונים של ספר תהלים יוחסה לו, ואף כי ייחוס זה לא הוכח הוא בהחלט ייתכן. בנוסף, אלפרד מופיע כדמות ב"הינשוף והזמיר", שם מעידים על חכמתו בפתגמים. בנוסף, קיים כתב יד מהמאה ה-13 שבו מופיעים פתגמים של אלפרד הגדול, שייתכן כי מקורם של לפחות חלק מהם הוא במלך.
מותו

אלפרד מת ב-26 באוקטובר 899, בשנתו ה-50 או ה-51, ובנו אדוארד ירש את כסאו. מילותיו האחרונות לבנו אדוארד תועדו:
אתה בני היקר, שב עכשיו לידי, ואני אמסור לך הוראות אמיתיות. בני, אני מרגיש ששעתי מגיעה. פניי דהויים. ימי כמעט גמורים. כעת עלינו להיפרד. אלך עולם אחר, ואתה תישאר לבד עם כל הון שלי. אני מתפלל עליך (כי אתה ילדי היקר) השתדל להיות אבא, ואדון לעמך. היה אתה אבי הילדים, וידידה של האלמנה. נחם את העני והגן על החלש, ובכל כוחך תתקן את הרע. ובן, שלט בעצמך על פי חוק, אז יאהב ה' אותך, ואלוהים מעל הכל יהיה גמולך. קרא לו. הוא ייעץ לך בכל צרכיך, וכך יעזור לך, (אלוהים) יטיב לך להשיג אשר תרצה.
המקור באנגלית
Thou my dear son, set thee now beside me, and I will deliver thee true instructions. My son, I feel that my hour is coming. My countenance is wan. My days are almost done. We must now part. I shall to another world, and thou shalt be left alone in all my wealth. I pray thee (for thou art my dear child) strive to be a father, and a lord to thy people. Be thou the children's father, and the widow's friend. Comfort thou the poor, and shelter the weak; and, with all thy might, right that which is wrong. And, son, govern thyself, by law; then shall the Lord love thee, and God above all things shall be thy reward. Call thou upon him to advise thee in all thy need, and so shall he help thee, the better to compass that which thou wouldest.
אלפרד היה המלך האנגלי היחיד שזכה לכינוי "הגדול".
הנצחה

הר אלפרד, ברכס דאגלס שבצפון האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה, נקרא על שמו של אלפרד הגדול; וזאת בדומה לשמות הרים סמוכים רבים הנקראים על שמות מלכי אנגליה.
ראו גם

הממלכה האחרונה
לקריאה נוספת

Abels, Richard. Alfred the Great: War, Kingship and Culture in Anglo-Saxon England. Routledge, 2013. ISBN 1317900413.
Merkle, Benjamin R. The White Horse King: The Life of Alfred the Great. Thomas Nelson, 2009. ISBN 1418581038
הערות שוליים

↑  Merkle, עמודים 75-79
↑  Anlezark, Daniel. Alfred the Great. Arc Humanities Press, 2017. ISBN 1942401299
↑  Plummer, Charles (1911). "Alfred the Great". In Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica. 1 (11th ed.). Cambridge University Press. עמוד 582
↑  Abels, עמודים 137–138, 140-147
↑  הר אלפרד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
↑  מידע על מקור השם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
| מלכי אנגליה |
| --- | --- | --- |
| שושלות מלוכה | ממלכת מרסיה • בית וסקס • המלכים הנורמנים • בית פלנטג'נט • בית לנקסטר • בית יורק • בית טיודור • בית סטיוארט • בית הנובר • בית סקסה-קובורג-גותה • בית וינדזור |  |
| מלכים | אגברט • אתלוולף • אתלבאלד • אתלברט • אתלרד הראשון • אלפרד • אדוארד הראשון • אלפווארד • אתלסטאן • אדמונד הראשון • אדרד • אדוויג • אדגר • אדוארד השני • אתלרד השני • סוון (מדנמרק) • אתלרד השני • אדמונד השני • קנוט (מדנמרק) • הרולד הראשון (מדנמרק) • הארדיקאנוט (מדנמרק) • אדוארד השלישי • הרולד השני • אדגר אתלינג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257503205171  PLWABN: 9810577510005606  BIBSYS: 90550377  BNC: 000623271  BNE: XX1186395  BnF: cb12212704s (data)  CiNii: DA04345718  GND: 118637681  ICCU: CFIV168972  ISNI: 0000 0001 1594 5283  LCCN: n80069041  NDL: 00620256  NKC: jn20010525340  NLA: 35003154  NLG: 319155  NTA: 072253991  RERO: 02-A002918202  SELIBR: 207409  SNAC: w6zk5dt0  SUDOC: 030780098  Trove: 785659  ULAN: 500227156  VcBA: 495/5619  VIAF: 10639246   WorldCat (עם VIAF): 10639246 
אלפרד הגדול
אלפרד הגדול
אנדרוס אנסיפ

אנדרוס אנסיפ (באסטונית: Andrus Ansip; נולד ב-1 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אסטוני, שכיהן כראש ממשלת אסטוניה בשנים 2005–2014 ויושב ראש מפלגת הרפורמה.
חייו

אנסיפ נולד וגדל בעיר טרטו שבאסטוניה. הוא סיים תואר בכימיה אורגנית באוניברסיטת טרטו בשנת 1979 ונותר שנתיים לעבוד שם כמהנדס בכיר.
בשנים 1981-1983 שירת בצבא האדום בצי הבלטי. עד שנת 1987 עבד כמהנדס בכיר במכון הפתולוגי של אוניברסיטת טרטו. בשנים 1986-1988 שימש כמדריך במחלקת התעשייה וכראש מחלקת הארגון של המפלגה הקומוניסטית בטרטו.
בשנות ה-90 שימש כדירקטור בהנהלת הבנק של טרטו, וכיו"ר מועצת המנהלים בשתי קרנות הפרטה וברדיו טרטו.
את דרכו הציבורית החל אנסיפ ב-1998 כאשר התמודד מטעם מפלגת הרפורמה לתפקיד ראש עיריית טרטו וזכה בבחירות. אף על פי שנבחר לפרלמנט האסטוני ויתר על מושבו שם על מנת להישאר בתפקיד ראש עיריית טרטו. כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2004, כאשר התבקש להחליף חבר מפלגה בתפקיד שר הכלכלה והתקשורת. 
בנובמבר אותה שנה נבחר לתפקיד יו"ר מפלגת הרפורמה, תוך שהוא מחליף את סים קאלאס, שנשלח לשמש כנציב וכסגן נשיא הנציבות האירופית.
ב-31 במרץ 2005 התבקש על ידי הנשיא דאז, ארנולד רוטל, להרכיב ממשלה חדשה. 
הוא הושבע לתפקיד ראש הממשלה ב-12 באפריל 2005 וסיים את כהונתו ב-26 במרץ 2014.
נשוי לאנו, גינקולוגית במקצועה, ואב לשלוש בנות.
אמפיקט

| --- | --- |

Amphicat
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Mobility Unlimited Inc"
 שנות ייצור:  1971 - ?
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  ספרד ספרד
 חברת אם:  Magna American (חטיבה של "Magna Corporation") ("Magna Corporation" (אנ'))
 משקל:  480 ליברה (217.72 ק"ג) (משקל יבש)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע 2 פעימות המפיק 16 כ"ס (מנוע קירור אוויר)
 הילוכים:  תוצרת "Ontario Drive & Gear Limited (ODG)" (תמסורת מיוחדת המסוגלת לעבור קדימה ולאחור, עבור אמפיקאט)
אמפיקט (באנגלית: Amphicat) הוא רכב אמפיבי, בעל 6 גלגלים, מתוצרת Mobility Unlimited Inc אשר הושק בשנת 1971 בארצות הברית.
ייצור הדגם נקנה ברישיון, על ידי "Magna American" (חטיבה של "Magna Corporation") אשר ייצרה את הדגם מספר שנים ב"Raymond Mississippi" (אנ'), מיסיסיפי.
"אמפיקט"

מקום מושב היצרן "Mobility Unlimited Inc" ב-"Auburn Hills, Michigan" (אנ') במישיגן.
דגם ה"אמפיקט" הוצג לראשונה בסלון המכוניות הבינלאומי של ברצלונה ("Automobile Barcelona"(אנ') בשנת 1971.
גוף הדגם: ABS (פלסטיק) (Acrylonitrile butadiene styrene).
הנעה: 6x6.
מנוע בנזין.
מנוע מחזור שתי פעימות המפיק 16 כ"ס.
סוג התנעה: "Recoil start" (אנ').
מצמדים: ממיר מומנט אוטומטי לנהיגה, סוג דיסק להיגוי
צמיגים: 11.5x20 מסוג "Tubeless tire" (אנ').
זווית כניסה ויציאה: 45°.
מחיר היחידה של דגם "אמפיקט" בשנת 1971 בארצות הברית עמד על 1,295 דולר.
בספרד יוצרו 200 יחידות "אמפיקט" על ידי "Automobile Barcelona" (אנ').
תמונות

"אמפיקט"
"אמפיקט", שנת 1971
"אמפיקט"
ראו גם

כלי רכב אמפיבי
לקריאה נוספת

אמפיקט אמפיבי route6x6.com
הערות שוליים

↑  "אמפיקט" joseartesdearcos.com/motor_gatomontes
↑  "אמפיקט" 6x6world.com/forums
↑  "אמפיקט" הנעה 6x6 route6x6.com/museum/Amphicat/acatphotos
↑  "אמפיקט" - מפרט joesgarage.us/amphicat
↑  Hearst Magazines (June 1968). Popular Mechanics. Hearst Magazines. pp. 84–. ISSN 0032-4558.
↑  "אמפיקט" books.google.co.il