stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עטלף פרחים
אקולוגיה

המינים בסוג פעילים בשעות הלילה, ומבלים את שעות היום בשינה בעלווה צפופה. בניגוד לעטלפי רבים, עטלפי הפרחים אינם לנים במקום קבוע, אלא משנים את מקום הלינה מדי יום. הרגל זה נועד לאפשר להם לזוז בעקבות זמינות התפרחות. בשל כך, הם אינם צריכים לנדוד בין העונות, אלא רק לשנות את אזור הפעילות מקצה היער בחורף ללב היער בקיץ. עטלפי הפרחים חיים בבדידות ומחליפים בהדרגה אזור האכלה אחת לכמה ליליות. בתקופות קרות, הם נכנסים למצב של נמנום במהלכו קצב חילוף החומרים מואט וכך הם יכולים לחסוך באנרגיה ולשרוד עד למזג אוויר נאה יותר.
עטלפי הפרחים ניזונים בעיקר מצוף, מיץ פירות ואבקנים, ומשלימים את תזונתם בבננות, גויאבות וחרקים. במקרה הצורך, הם משתמשים בחוטמם המחודד לפתוח תפרחות סגורות. האבקה שנדבקת לעיתים קרובות לגחון מועברת ממקום למקום במעופו של העטלף ובדרך זו הוא מאביק פרחים רבים. בנוסף, הם אוכלים לעיתים קרובות מהתפרחות עיסה שמורכבת מצוף, אבקה וזרעים, ובסיום תהליך העיכול הזרעים מופרשים החוצה ללא פגע ומוכנים לנביטה. העטלפים תרים אחר מזונם סמוך לקרקעית היער ומסוגלים לעוף לאט או לרחף באוויר תוך כדי יניקת צוף. הם מאתרים תפרחות באמצעות חושי הריח והראייה, ופרחים ליליים מסוימים אף מפיצים ריח מיוחד כדי למשוך את העטלפים אליהם. העטלפים מתקשרים זה עם זה בציוצים, אך אינם יכולים לנווט באמצעות אקולוקציה. הטורפים העיקריים של הסוג כוללים דורסי לילה, ועטלפי הפרחים מנסים להתחמק מהם על ידי שהיה בעלווה צפופה. בלילות עם ירח מלא, הם לרוב לא יוצאים ממחבואם.
בתחילת עונת הרבייה, עטלפי הפרחים מתקבצים בקבוצות רבייה קטנות למשך שבועיים עד חודש, והם מזהים באמצעות הריח את הזוויג של העטלפים האחרים. הזכרים מנסים לשמור על טריטוריה עשירה בתפרחות, ולמשוך עליהן בדרך זו את הנקבות. לאחר היריון של 4-3.6 חודשים, הנקבה ממליטה גור יחיד שנגמל לאחר חודשיים. הנקבה מגיעה לבגרות בגיל 6–8 חודשים, והזכר בגיל שנה. תוחלת החיים בשבי 2–6 שנים, אך בטבע היא ככל הנראה גבוהה יותר.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
עטלף פרחים מצוי (Syconycteris australis) - נפוץ בגינאה החדשה ובאוסטרליה.
עטלף פרחים הוביט (Syconycteris hobbit) - אנדמי ליערות טחב הרריים בגינאה החדשה. בעל כפות שעירות ופרווה כהה.
עטלף פרחים הלמהרה (Syconycteris carolinae) - המין הגדול בסוג. אנדמי להלמהרה.
פאר-עם

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שפה רשמית:  עברית
 תאריך ייסוד:  1950
 סיבת נטישה:  החלטת ממשלה
 תאריך נטישה:  1952
 דת:  יהודים
 קואורדינטות:  32°59′07″N 35°32′00″E﻿ / ﻿32.985398°N 35.533217°E﻿ / 32.985398; 35.533217
 אזור זמן:  UTC +2
 פאר-עם (למפת ישראל מוגדלת) פאר-עם(למפת ישראל רגילה) פאר-עם
 
פאר-עם היה כפר עבודה של עולים יוצאי תימן בגליל, חצי קילומטר מערבית לחצור הגלילית.
היסטוריה של המקום

במקום נמצאו שרידים המעידים על קיומו של יישוב יהודי ובית כנסת בתקופת המשנה. במאות השנים האחרונות התקיים במקום הכפר פירעם (או פירים) שהיה מיושב על ידי ערבים. היו גם עדויות על יהודים שגרו או ביקרו ב"כפר פרעם", וכן עלו לקברו של חוני המעגל שבמקום. ערבים המשיכו להתגורר בכפר עד כיבושו במלחמת השחרור.
הקמת הכפר

כפר העבודה פאר-עם הוקם בי' ניסן תש"י (28 במרץ 1950) במסגרת תוכניתו של יוסף ויץ, מראשי הקרן  הקיימת, להקמת כפרי עבודה להתיישבות עולים בגליל ובהרי יהודה.  בתחילת שנת 1951 היו בו 70 משפחות.
הכפר הוקם בתוך בתיו של הכפר הערבי הנטוש פירעם ובתיו שופצו על ידי המתיישבים. 66 משפחות עולי תימן הגיעו למקום ממחנה עולים עין שמר. הובטח להם שיקבלו את שטחי האדמה שבאזור וכן סיוע בהקמת משק עצמאי, ובתחילה אכן ניתן להם ציוד חקלאי ואף טרקטור ומשאית. בינתיים התפרנסו התושבים מעבודות סיקול, הכשרת קרקעות וחציבה באזור.
במקום היה בית ספר עם 2 כיתות ובו 90 תלמידים ותלמידות.
תושבי פאר-עם נחשבו לאנשים חרוצים ובעלי רצון להצליח להתיישב. הם היו דוגמה ומופת לחריצות והתבלטו בין כפרי העולים.
”כשרצו להזכיר כפר נטוש שהיה לנקודה ישראלית ברוח ובמעשה, אמרו 'פאר-עם'.” ”עד היום הזה לא נזדמן לי לראות פועלים טובים ואנשים טובים כאנשי 'פאר עם'.”
התושבים רצו להשתלב בהווי מדינת ישראל, אך נתקלו בקשיים:
... קיבלנו הודעה ממשרד החינוך והתרבות ... שתתקיים ההצגה במושבנו בשעה 9:30 בערב על תוכנית יום העצמאות. לצערינו הרב חיכינו עד 12 בלילה ואף אחד לא הופיע אצלנו לבקרנו ולהסביר לנו את הפרטים של חג הנ"ל בכדי שנוכל לשמוח עם אזרחי מדינת ישראל
ההחלטה על ביטול המושב

פחות משנה לאחר אכלוסו, הוחלט לבטלו ולהקים על שטחו את היישוב חצור הגלילית. ב־2 בינואר 1951 נשלחה הודעה מטעם המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, ובה החלטה בדבר על העברת שטחיו  של כפר העבודה פאר-עם: "היות ששטחי חצור הגלילית כוללים את כל השטח המיועד לכפר העבודה פאר-עם, הננו נאלצים לבטל את הכפר הזה.
לאחר שנה נוספת, הופסק הסיוע למושב ונלקח מהם הציוד החקלאי כולל המשאית והטרקטור. התושבים נדרשו על ידי המוסדות להחליט אם ברצונם לעבור ולהתיישב במקום אחר, או להשתכן בחצור. התקיימה אספה בנושא זה בבית הכנסת בתחילת 1952. בינתיים הוסיפו התושבים לעבוד בסביבה בהכשרת קרקעות, וכן בבניית הבתים הראשונים של חצור.
המוסדות שכנעו את רוב התושבים לעבור למושב חדיד עילית ליד לוד. הייתה טענה שהעברתם למקום זה לא הייתה מתוך שיקול של טובת התושבים, אלא מתוך שיקול של תנועת ההתיישבות של הפועל המזרחי, שהאזור שבו נמצאת חדיד הוקצה להם, והיה להם צורך למלא את היישוב חדיד עילית שהתרוקן מתושביו הקודמים. מנגד, הכחישו טענה זו, וטענו שלא הייתה זו החלטה של הפועל המזרחי אלא של המוסדות המיישבים, וההחלטה להושיבם בחדיד הייתה על פי גורמים ביטחוניים.
פירוק היישוב

בחודש אוגוסט 1952 עברו 15 משפחות ליישוב ספסופה, ובחודש אוקטובר אותה השנה עברו 44 משפחות לחדיד. כמה משפחות עברו לחצור או למקומות אחרים בגליל. נראה שכמה משפחות נשארו בפאר-עם עוד מספר חודשים, לפני שעברו לחצור הגלילית, שהוקמה תחילה כמעברה בשנת 1953.
בשנת תשכ"ב-1962 הועלה רעיון להפוך את שרידי הכפר ל"כפר מזרחי לתיירים" כדי לפתח את התיירות באזור חצור, אך רעיון זה לא יצא לפועל.
בקיץ תשכ"ו-1966 נהרסו שרידי בתי הכפר פירעם, והמושב פאר-עם הועבר לידי מינהל מקרקעי ישראל, כחלק ממהלך ארצי, ושטחו סופח לחצור הגלילית.
הערות שוליים

↑  סקר ארכאולוגי של זאב ייבין 6/1966
↑  ארכיון המדינה רשימת מושבי עולים תיק גל- 47083/4
1 2 3  ע' שמשון, "דרמה" התיישבותית ב-3 מערכות, זמנים, 27 במאי 1954
↑  במושבים דתיים בגליל העליון, הצופה, 16 ביולי 1950
1 2 3  שבתי טבת, מעשה בתימנים, בהפועל המזרחי ובתכנון, הארץ, 5 ביוני 1953
↑  הארכיון הציוני המרכזי, תיק מס kkl 5/8379, מכתב מאת א' בובריצקי, הסוכנות היהודית לארץ ישראל 2/1/1951
↑  הצופה 8/6/53 מעשה בתכנון ובהתיישבות גושית
↑  הבקר 19/10/52 חוסל הכפר פארעם בגליל 27/5/54
↑  הצפה⁩, 29 ינואר 1953⁩ אנשי זרם העובדים מונעים בכוח מתן חינוך דתי לילדי המקום
↑  יוסף גלילי, עיירת העולים חצור מצניעה עשור לקיומה, על המשמר, 30 ביולי 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011345045305171
עורך HTML

BlueGriffon - דוגמה לעורך HTML המשלב את השיטה החזותית (WYSIWYG) עם עריכת קוד מסורתית.
עורך HTML הוא כינוי לתוכנה לעריכת קוד HTML, שהיא שפת התגיות שבאמצעותה בונים דפי אינטרנט. בעוד שניתן ליצור ולערוך קוד HTML באמצעות כל כלי לעריכת טקסט, עורכי HTML ייעודיים מספקים כלים שימושיים ונוחים יותר. לדוגמה, עורכי HTML רבים מטפלים לא רק ב-HTML, אלא גם בטכנולוגיות קשורות כגון:CSS, XML, ובשפות תכנות נוספות לסביבת האינטרנט דוגמת JavaScript. עורכים מסוימים גם עשויים לכלול כלים לניהול אתרי אינטרנט שלמים; כלי ניהול פרויקטים, יצירת תקשורת עם שרתי אחסון אתרים באמצעות FTP ו- WebDAV, ומערכות לבקרת גרסאות כמו Subversion או Git.
תוכנות רבות לעיבוד תמלילים, עיצוב גרפי ותוכנות עימוד שאינן מתמקדות בהכרח בעיצוב אתרים, כגון Microsoft Word או Quark XPress, יכולות גם הן לתפקד כעורכי HTML.
סוגי עורכים

ישנם שני סוגים עיקריים של עורכי HTML: עורכי HTML מבוססי טקסט, ועורכי HTML חזותיים, מבוססי שיטת WYSIWYG. בעוד שבעבר ההבדלה הזו הייתה יותר בולטת, כיום לא נדיר לראות עורכי HTML שמשלבים למעשה את שני הסוגים.
סוגי עורכים > עורכי HTML מבוססי טקסט

בעוד שניתן ליצור ולערוך קוד HTML באמצעות כל כלי לעריכת טקסט, דוגמת פנקס הרשימות של חלונות, עורכי HTML ייעודיים מספקים כלים שימושיים ונוחים יותר.
עורכי טקסט המותאמים לכתיבת קוד HTML בדרך כלל יספקו סכמת צביעה לקוד כאלמנט בסיסי בתוכנה. עורכים מסוימים מציגים, בנוסף, גם תבניות, סרגלי כלים וקיצורי מקשים כדי להכניס במהירות עצמים ומבני HTML נפוצים, כמו כן גם אשפים, Tooltips וטכניקות כהשלמה אוטומטית, המקלים על המפתח במהלך עבודתו.
עורכי HTML מבוססי טקסט מכילים בדרך כלל, כפונקציות מובנות או כאפשרויות להרחבה, גם כלים ייעודיים נוספים למשימות כגון בקרת גרסאות, בדיקת קישורים, ניקוי ועיצוב קוד, בדיקת איות ודקדוק, יצירת קשר עם שרת מרוחק באמצעות FTP או WebDAV, וניהול האתר כפרויקט.
בהיותם כלים תכנותיים, עורכי HTML שכאלו מחייבים ידע בשפת HTML לפחות, ובכל טכנולוגיות אינטרנט אחרות בהן מעוניין המפתח להשתמש כמו CSS, JavaScript או שפות צד-שרת, ועל כן הם נתפסים לרוב כלא-ידידותיים למשתמש המתחיל ועם זאת מועדפים על ידי מפתחים מנוסים יותר שמעדיפים "להתעסק ישירות" עם הקוד. עם זאת, חלק מהעורכים מקלים על המשתמש באמצעות כלים ויזואליים שונים שהמשתמש יכול להיעזר בהם כדי לערוך קטעי קוד, דוגמת תכונות של תגיות HTML, מבלי לכתוב אותם ישירות, וכן חלקם מספקים כלי לתצוגה מקדימה של הקוד שנכתב.
דוגמאות לעורכים כאלו: Notepad++, AceHTML, HomeSite, Visual Studio Code, בראקטס.
סוגי עורכים > עורכי HTML חזותיים - מבוססי שיטת WYSIWYG

עורכי HTML המשתמשים בשיטת "WYSIWYG" (ראשי תיבות מאנגלית של "מה שאתה רואה זה מה שאתה מקבל") מספקים ממשק עריכה חזותי, שבו דף האינטרנט מוצג בצורה דומה לאופן הצגתו בדפדפן אינטרנט, ובכך שימוש בתוכנה שכזו דומה למדי לשימוש בתוכנת עיבוד תמלילים או עיצוב גרפי. מכיוון ששימוש בעורך חזותי עשוי לא לדרוש שום ידע מוקדם ב-HTML, עורכים שכאלו לרוב נחשבים לידידותיים יותר למשתמש שרק התחיל את צעדיו בעולם עיצוב האתרים.
במישור הטכני, תצוגת ה-WYSIWYG מושגת על ידי הטמעת מנוע פריסת תצוגה בתוך תוכנת העריכה, כדי לדמות עריכה "ישירה" של דף כאילו נלקח מהדפדפן. מנוע שכזה יכול להיות מותאם אישית (ובכך משרת רק את התוכנה עצמה) או מבוסס על מנוע קיים (דוגמה: עורך המשתמש במנוע פריסת התצוגה של מוזילה, Gecko). המטרה היא שכל פעולה שהמשתמש יעשה צריכה לייצג את מה שייראה בהמשך בדפדפן אינטרנט טיפוסי.
עם הזמן, פותחו פרדיגמות עיצוב נוספות, דוגמת WYSIWYM (מה שאתה רואה זה מה שאתה מתכוון) שהבסיס העומד מאחוריה הוא שבמקום להתמקד בפורמט או במצגת המסמך, יש להתמקד במשמעות של כל אחד מהרכיבים. לדוגמה, כותרות דפים, קטעים, פסקאות וכו' מתויגות ככאלה בתוכנית העריכה, כדי שיהיו מוצגות כראוי בדפדפן.
סוגי עורכים > עורכי HTML חזותיים - מבוססי שיטת WYSIWYG > קשיים ביישום WYSIWYG

לעיתים, מסמך HTML לא יהיה עקבי במראהו ותפקודו בפלטפורמות שונות מסיבות כלשהן, מה שמקשה על השגת האידיאל אליו גישת WYSIWYG חותרת להגיע. לדוגמה:
דפדפנים שונים עשויים לרנדר את אותו הקוד בצורות שונות. כיוון שדפדפנים שונים משתמשים במנועי פריסת תצוגה שונים, התוצאה המתקבלת עשויה להכיל הבדלי תצוגה ופונקציונליות בדפדפנים שונים. הדבר נעשה מסובך עוד יותר כאשר לוקחים בחשבון דפדפנים המיועדים למכשירים שאינם מחשבים שולחניים, דוגמת מחשבי כף-יד, טאבלטים או טלפונים חכמים. גישת עיצוב האתרים הרספונסיבית נותנת מענה לחלק מהבעיות שצצות במקרים אלו.
דפדפני אינטרנט, ככל תוכנות המחשב, עשויים להכיל באגים או מגבלות טכניות המונעות יישום טכנולוגיות חדשות. הבעיה הייתה בולטת בעיקר בעבר היותר רחוק, כאשר היו עוד קיימים אתרי אינטרנט שהשתמשו בפקדים מיוחדים שרק דפדפנים מסוימים יכלו להציג. (דוגמת ActiveX)
סגנון עיצובי מסוים יכול לייצג מספר משמעויות סמנטיות. משמעות סמנטית של עצמים במסמך חשובה למנועי חיפוש וגם לכלי נגישות שונים. על הנייר, אנו יכולים לדעת מתוך ההקשר ומהנסיון האישי שלנו האם טקסט מודגש מייצג כותרת, או טקסט שיש להתייחס אליו בתשומת לב, או כל דבר אחר. אבל קשה מאוד להעביר את ההבחנה הזו לעורך חזותי. סימון טקסט מסוים כמודגש לא בהכרח יגרום לעורך לדעת למה סימנת את הטקסט כך, ומה רצית להשיג באמצעות הדגשת הטקסט.
אתרי אינטרנט מודרניים בדרך כלל משתמשים במערכת ניהול תוכן או בדרך אחרת לבניית דפים מתבנית מוכנה מראש תוך כדי שימוש בתוכן המאוחסן במסד נתונים. דפים נפרדים לעולם אינם מאוחסנים בשרת האחסון מכיוון שהם עשויים להיות מועתקים, ולכן ניהול התוכן מבסיס הנתונים והכנסתו אל תוך תבנית מופשטת הוא צעד בלתי נמנע, והיא מבטלת את אחד היתרונות העיקריים של שימוש בעורך חזותי.
סיבות אלו ואחרות הובילו מפתחי תוכנה לפתח מוצרים המשלבים את שתי הגישות (התכנותית מבוססת הטקסט, והחזותית מבוססת WYSIWYG), ונדיר מאוד למצוא עורכי HTML מקצועיים ייעודיים הדוגלים רק בשיטה החזותית (אם כי לא נדיר לראות עורכי HTML מבוססי קוד בלבד).
דוגמאות לעורכים כאלו: Microsoft FrontPage, Dreamweaver, BlueGriffon, Amaya, Microsoft Expression Web. למעשה, תוכנות רבות שבכלל יועדו לעיצוב גרפי ועיבוד תמלילים כוללות באמתחתן אפשרות ייצוא לפורמט HTML, אם כי, לרוב, הקוד המופק מתוכנות אלו אינו תקני (ראו בהמשך) ועשוי שלא לרוץ כמו שצריך על חלק מהדפדפנים.
קוד HTML תקני

HTML היא שפת סימון בעלת מבנה קבוע. ישנם כללים ברורים כיצד לכתוב קוד HTML כדי להתאים לתקני W3C עבור האינטרנט. המטרה שלפיה יש להקפיד על כללים אלו היא לגרום לכך שאתרי אינטרנט יהיו זמינים בכל סוגי המחשבים, יהיו נגישים לבעלי מוגבלויות, וגם ניתנים להפעלה במכשירים ניידים כמו טלפונים ניידים ומחשבי כף יד. עם זאת, מרבית מסמכי ה-HTML באינטרנט אינם עומדים בדרישות של תקני W3C. במחקר שנערך ב -2011 על 350 אתרי האינטרנט הפופולריים ביותר (שנבחרו על ידי מדד Alexa), 94 אחוז מאתרי האינטרנט נכשלו במבחני מבנה הקוד ותקינות גיליונות הסגנון, או שיישמו קידוד תווים באופן לא תקין. אפילו המסמכים הנכונים מבחינה תחבירית עשויים להיות לא יעילים בגלל "שכפול קוד" מיותר, או על סמך כללים שהוצאו מכלל שימוש (deprecated) לפני זמן רב. המלצות W3C הנוכחיות על השימוש ב-CSS עם HTML פורסמו לראשונה על ידי W3C בשנת 1996 ועברו מספר שינויים ותיקונים מאז.
הנחיות אלה מדגישות כי צריכה להתקיים הפרדה בין תוכן (HTML או XHTML) לסגנון (CSS). המשמעות של הפרדה כזו היא שמפתחי אתרים יכולים להעביר מידע סגנוני הממוקם בקובץ CSS לכלל דפי האתר במקום "לשכפל את הקוד" בדפים נפרדים. מפתחים של תוכנות עריכה חזותיות משתדלים להדריך את המשתמשים כיצד ליישם עקרונות אלו מבלי לבלבל אותם, והתוצאה היא שרוב העורכים החזותיים המודרניים מצליחים בכך במידה מסוימת, אך אף אחד מהם לא הצליח לחלוטין.
עם זאת, כאשר מתכוונים ליצור דף אינטרנט, גם אם בצורה חזותית או "ידנית", על המפתח לזכור לשמור על תקינות ותקניות הקוד, ובכך יוכל להתאים את האתר לקהלי יעד רבים ולשמור על ה"עולמיות" של האינטרנט. לשם כך המפתח יכול להיעזר בשירותי Validator W3C חופשיים (W3C HTML Validator ו- W3C CSS Validator) או באלטרנטיבות אחרות אמינות.
על המפתח לזכור כי הנגשתם של דפי אינטרנט לבעלי מוגבלויות לא רק שמומלצת על ידי גופי התקינה אלא גם מחויבת לפי החוק. מדינות רבות בעולם חוקקו חוקים המחייבים מפתחי אתרים להוסיף אפשרויות נגישות, וכך גם בישראל, מתוקף סימן ג' לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג-2013. הנגשת דפים מורכבת יותר מסתם בדיקת תקינות; תקינות האתר היא תנאי מוקדם, אך ישנם גורמים רבים אחרים שיש לקחת בחשבון. עיצוב טוב של אתרי אינטרנט, בין אם נעשה בצורה חזותית וגם "ידנית", צריך להתחשב גם בנושא זה..
בסופו של דבר, הכלי בו משתמשים לבניית דפי האינטרנט אינו משנה את איכות הקוד, אלא כישוריו של מפתח האינטרנט. ידע מסוים בשפות הרלוונטיות - HTML, CSS ושפות סקריפט אחרות, כמו גם היכרות עם ההמלצות הנוכחיות של W3C בתחומים אלה, יעזרו לכל מפתח או מעצב להפיק דפי אינטרנט טובים יותר, ללא תלות בכלי העבודה.
הערות שוליים

↑  "Responsive Web Design, Domain Registration, Web Hosting". Sikoswebconsulting.com. אורכב מ-המקור ב-2018-10-22. נבדק ב-2013-10-23.
↑  "Cascading Style Sheets, level 1". W3.org. נבדק ב-2013-10-23.
1 2  Harold, Elliotte Rusty (2008). Refactoring HTML. Boston: Addison Wesley. ISBN 978-0-321-50363-3.
↑  הנגשת אתרי אינטרנט, באתר GOV.IL
↑  "Web Content Accessibility Guidelines (WCAG) 2.0". W3.org. 2008. נבדק ב-2013-10-23.
↑  "Dave Raggett's Introduction to HTML". W3.org. 2005-05-24. נבדק ב-2013-10-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558985405171  NKC: ph138722 
בראקטס מבית אדובי, עורך HTML חופשי מבוסס טקסט
פוזלק

| --- | --- |
קציצות הונגרית ופלפל אדום יוצרים סמיילי בתוך מנת פזלק
קציצות הונגרית ופלפל אדום יוצרים סמיילי בתוך מנת פזלק
 
 מאכלים
 סוג:  מנה 
 מוצא:  הונגריה 
 
פֶזֶלֵק (בהונגרית: Főzelék) מילולית: תבשיל והכוונה תמיד לתבשיל מירקות כלשהן) הוא מאכל המשתייך למטבח ההונגרי. הפזלק נחשב למאכל מיוחד, שכן הוא אינו מוגדר כמרק או כנזיד ומהווה מעין הכלאת ביניים. את מנת הפזלק מחממים בעדינות, אין מועכים את רכיביה לעיסה. לרוב, המנה לא תכיל בשר, אך מוסיפים לה כתוספת בשר כלשהו או נקניקייה חריפה או ביצת עיין כדי להוסיף לטעמה. המנה מוגשת בתור ארוחת צהריים או בתור תוספת למנות בשריות. הפזלק נחשב למאכל ביתי ועל כן נדיר מאוד לראותו מופיע בתפריטי מסעדות, אלא רק במזללות זולות.
אטימולוגיה

שם המאכל לקוח מן הפועל "פז" (főz בהונגרית) שמשמעו לבשל. סיומת המילה "לק" פירושה תוצר של הבישול. לפי חוקי השפה ההונגרית יש להוסיף תחילית למילה שתבאר ממה התבשיל עשוי. כך למשל המילה "טוקפזלק" פירושה פזלק העשויה מקישואים ו"בבפזלק" פירושה פזלק העשוי משעועית.
הכנה

את הפזלק ניתן להכין ממגוון גדול של מרכיבים: כרוב, פלפל, תפוח אדמה, כרוב כבוש, עגבנייה, אפונה, גזר, כרוב על, קולורבי, עדשים, תרד, חומעה, אפונה ירוקה וכן מתערובת ירקות.
על מנת להוסיף סמיכות למנה נהוג להוסיף לה רביכה ו/או שמנת חמוצה וכן מוסיפים שילובים מהמרכיבים הבאים: בצל, פפריקה, פלפל שחור, שבת ריחני, כרוויה תרבותית, שום, מיץ לימון, פטרוזיליה או חומץ. אם אוכלים את המנה לבד נהוג להוסיף לה פרקלט (Pörkölt), ביצת עין, נקניק מעושן, קציצות בשר הנקראות בהונגרית פשירט ("fasírt") או מאכל מטוגן אחר.
פוזילי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פסטה 
 מוצא:  איטליה 
 
סלילי פוסילי ארוכים
פוזילי (באיטלקית: Fusilli) היא סוג של פסטה, שמיוחדת בצורתה הדומה לסליל. השם "פוזילי" בא ככל הנראה מהמילה האיטלקית fuso, שפירושה ציר, מכיוון שבאופן מסורתי הפסטה נוצרה על ידי לחיצת מוט קטן אל רצועות הפסטה וסיבובן סביבו, וכך קיבלה צורה מסולסלת.
כינוי עממי נפוץ בישראל לפוזילי הוא "פסטה ביסלי", על שם החטיף ״ביסלי גריל״ שעשוי מפוזילי מוקשה.
המונח "פוזילי" משמש גם לתיאור פסטה קצרה ומפותלת, הידועה בארצות הברית בשם "רוטיני".
סוגים

הפוזילי מגיע בסוגים רבים: לעיתים הוא עשוי מדגנים רגילים ולעיתים מדגנים מלאים. אפשר להכין את הפוזילי בטעמים ובצבעים שונים; סלק או עגבנייה יעניקו לפסטה צבע אדמדם, תרד יעניק צבע ירוק ודיו של דיונון משמש לצביעת הפסטה בשחור.
פוזילי עשוי להיות מוצק או חלול. הפוזילי החלול נוצר על ידי סלסול צינורות פסטה חלולים.
הערות שוליים

1 2  What Is Fusilli?, באתר "The Spruce Eat"
↑  Fusilli recipes, באתר ה-BBC
פוזיטרון

| --- | --- |

צילום עקבות המסלול בתא ערפל של הפוזיטרון הראשון שגילה קארל דייוויד אנדרסון
 מידע כללי
 הרכב:  חלקיק יסודי
 סטטיסטיקה:  פרמיון
 קבוצת שיוך:  אנטילפטון
 דור:  ראשון
 אנטי-חלקיק:  אלקטרון
 סמל:  e+ β+
 תכונות
 מסת מנוחה:  ‎9.10938356×10-31‎ kg 0.5109989461 MeV/c2
 מטען חשמלי:  1 e
 ספין:  1⁄2 ħ
 מספר לפטוני:  -1
 מספר באריוני:  0
 מטען צבע:  0
 אינטראקציות:  אלקטרומגנטיות, הכוח החלש, כבידה
 אורך חיים:  יציב
 היסטוריה
 נצפה?:  כן
 תאריך גילוי:  1932
 מגלה:  קארל דייוויד אנדרסון
 ניסוי:  תצפית על קרניים קוסמיות בתא ערפל
 מוסד:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה
 הכרה:  פרס נובל לפיזיקה לשנת 1936
פּוֹזִיטְרוֹן (positron) הוא חלקיק יסודי, האנטי-חלקיק של האלקטרון. הפוזיטרון דומה בתכונותיו לאלקטרון, שכן מסתו והספין שלו זהים לאלו של האלקטרון. לעומת זאת, המטען החשמלי שלו שווה בגודלו למטען האלקטרון אך הפוך בסימנו, כלומר, מטען הפוזיטרון חיובי (ומכאן שמו), בניגוד למטען האלקטרון השלילי.
פוזיטרונים נוצרים בדעיכה רדיואקטיבית מסוג β+, המכונה גם פליטת פוזיטרון (positron emission). בתהליך זה, פרוטון מגרעין אטום הופך לנייטרון ובוזון W+. לאחר מכן, הבוזון W+ דועך לפוזיטרון ונייטרינו אלקטרוני. פוזיטרונים נוצרים גם במסגרת תהליך של יצירת זוג, בו פוטון אנרגטי מגיב עם גרעין של אטום כך שחלק מהאנרגיה של הפוטון הופך לאלקטרון ופוזיטרון, על פי הנוסחה  \ E^{2}=m^{2}c^{4}+c^{2}p^{2}. זו היא דוגמה לאירוע של יצירת חומר (matter creation). כל זאת, בהתאם לשקילות המסה והאנרגיה. גם התהליך ההפוך אפשרי: כאשר אלקטרון ופוזיטרון נפגשים, מתרחש איון (annihilation) ומסתם של שני החלקיקים הופכת כולה לאנרגיה של שני הפוטונים.
קיומו של הפוזיטרון נחזה על ידי משוואת דיראק, שפורסמה ב-1928 על ידי פול דיראק, אם כי דיראק עצמו לא הגיע למסקנה זו באופן ישיר.
הפוזיטרון התגלה לראשונה בתצפית ב-2 באוגוסט 1932 על ידי קארל דייוויד אנדרסון מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, בקרינה קוסמית שעברה דרך תא וילסון שהיה בתוך שדה מגנטי ושהיה בו לוח עופרת. אנדרסון הבחין בתצלומים מהתא במסלול חלקיק שעבר דרך לוח העופרת ויצא ממנו במהירות נמוכה יותר (כפי שהשינוי ברדיוס המסלול הראה). כיוון התנועה הראה שהחלקיק חיובי. מכיוון שהיה ידוע שפרוטון (או חלקיק אחר עם מסה דומה) לא יכול לעבור מרחק כזה בחומר, הסיק אנדרסון שמדובר ב"אלקטרון חיובי". את השם "פוזיטרון" נתנו העורכים של Physical Review בו פרסם אנדרסון ב-1933 את המאמר על הגילוי.
ראו גם

אנטי-חומר
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים
הערות שוליים

↑  Anderson, C. D. (1933). "The Positive Electron". Physical Review. 43 (6 ). February 28, 1933
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| חלקיקים בפיזיקה - חלקיקים יסודיים - לפטונים |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים | אלקטרון • מיואון • טאו • נייטרינו אלקטרוני • נייטרינו מיואוני • נייטרינו טאואוני |  |
| אנטי-חלקיקים | פוזיטרון • אנטי-מיואון • אנטי-טאו • אנטי-נייטרינו אלקטרוני • אנטי-נייטרינו מיואוני • אנטי-נייטרינו טאואוני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529508805171  GND: 4175441-4  LCCN: sh85105392  NDL: 00574256  NKC: ph683099
סיווג ספקטרלי

סיווג ספקטרלי של כוכבים הוא חלוקתם להקבצות על פי אופי הקרינה הנפלטת מהם. את הכוכבים ניתן לסווג על פי ספקטרום הקרינה ועל פי עוצמת הקרינה. ספקטרום הקרינה הנפלט מכוכב מורכב מקרינת גוף שחור התואמת לטמפרטורת פני השטח שלו ועליו מופיעים קווי בליעה (ובמקרים מסוימים קווי פליטה) על פי ההרכב של היסודות בשכבותיו החיצוניות. עוצמת הקרינה תלויה בשטח הפנים של הכוכב, הנגזר ישירות מרדיוסו, ובטמפרטורת פני השטח בהתאם לחוק סטפן-בולצמן. ניתן אם כן באמצעות ניתוח הספקטרום לסווג את הכוכבים על פי הטמפרטורה שלהם, על פי עוצמת ההארה ביחס לטמפרטורה שלהם ועל פי ההרכב הכימי של שכבותיהם החיצוניות.
סיווג הרווארד

סיווג הרווארד מסווג את הכוכבים על פי קרינת הגוף השחור הנפלטת מהם ולמעשה על פי טמפרטורת פני השטח שלהם בלבד. הסיווג פותח בעיקר על ידי אנני ג'אמפ קאנון במצפה הכוכבים של אוניברסיטת הרווארד בתחילת המאה ה-20 והוא מתואר בטבלה הבאה.
| סוג | טמפרטורה   (קלווין) | צבע נמדד | צבע נראה | מסה אופיינית (מסות שמש) | רדיוס אופייני (רדיוסי שמש) | עוצמת הארה (ביחס לשמש) | קווי מימן | אחוז של כוכבי הסדרה הראשית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| O | לפחות 30,000 K | כחול | כחול | לפחות ☉M ‏16 | לפחות ☉R ‏6.6 | לפחות ☉L ‏30,000 | חלשים | 0.00003%~ |
| B | K 10,000–30,000 | כחול-לבן | כחול עד כחול-לבן | ☉M ‏2.1-16 | ☉R ‏1.8-6.6 | ☉L ‏25-30,000 | בינוניים | 0.13% |
| A | K 10,000–7,500 | לבן | לבן-כחלחל | ☉M ‏1.4-2.1 | ☉R ‏1.4-1.8 | ☉L ‏5-25 | חזקים | 0.6% |
| F | K 7,500–6,000 | לבן-צהבהב | לבן | ☉M ‏1.04-1.4 | ☉R ‏1.15-1.4 | ☉L ‏1.5-5 | בינוניים | 3% |
| G | K 6,000–5,200 | צהוב | לבן-צהבהב | ☉M ‏0.8-1.04 | ☉R ‏0.96-1.15 | ☉L ‏0.6-1.5 | חלשים | 7.6% |
| K | K 5,200–3,700 | כתום | צהוב-כתום | ☉M ‏0.45-0.8 | ☉R ‏0.7-0.96 | ☉L ‏0.08-0.6 | חלשים מאוד | 12.1% |
| M | פחות מ-3,700 K | אדום | כתום-אדום | פחות מ-☉M ‏0.45 | פחות מ-☉R ‏0.7 | פחות מ-☉L ‏0.08 | חלשים מאוד | 76.45% |
המסה, הרדיוס ועוצמת ההארה מתייחסים לכוכבי הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי זה ולא מתייחסים לענקים או לכוכבים אחרים מחוץ לה. הצבע הנמדד הוא הצבע ביחס לכוכבים מסוג A שנחשבים ללבנים. הצבע הנראה הוא הצבע כפי שבני אדם נוטים לתאר את הכוכבים כפי שהם נראים ללא ציוד עזר או רק עם משקפת בתנאי צפייה מיטביים. צבעי הרקע בטבלה הם צבע הכוכב כפי שהיה מתקבל לו הוגבר מאוד והוקרן על משטח לבן כשמסביב יש אור יום. רוב הכוכבים, למעט הבהירים ביותר, נראים למעשה לעין האנושית כלבנים או לבנים-כחלחלים מכיוון שאור הכוכבים אינו מספיק לראיית צבע. אור השמש הוא למעשה כמעט לבן, אך הוא נחשב לצהוב ביחס לכוכבים מסוג A ונתפס כצהבהב בשל הפיזור של האטמוספירה.
דרך מקובלת לזכור את האותיות המייצגות את הקבוצות היא האקרוסטיכון: Oh, Be A Fine Girl/Guy, Kiss Me.
סיווג משנה של הכוכבים בכל קבוצה מתבצע על ידי חלוקת תחום הטמפרטורות ל-10 תת-קבוצות הממוספרות בספרות 0-9 כאשר 0 ניתן לכוכבים החמים ביותר בקבוצה ו-9 לקרים ביותר. לדוגמה, השמש היא בעלת הסיווג G2 המתאים לטמפרטורה של 5,800 קלווין.