stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד צור
הערות שוליים

↑  אסף גור,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'דוד צור ניצב לבדו, באתר nrg‏, 26 במרץ 2005.
↑  אתר סיירת צנחנים
↑  על מבצע "מוביל" באתר חטיבת הצנחנים.
↑  יוסי יהושוע וראובן וייס, "הגדוד של המדינה", ידיעות אחרונות מוסף 7 ימים, ‏ 07.10.2011.
↑  דוד צור., באתר הגבורה
1 2  קורות חיים באתר משטרת מחוז תל אביב.
↑  מפקח ששון מורדוך ז"ל.
↑  שרון רופא-אופיר,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'צה"ל הרג את המחבל שהתבצר במאור, באתר ynet, 2 בינואר 2003.
↑  אפרת וייס,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'מג"ב: סיכלנו יותר ממחצית הפיגועים במרחב התפר ב-2002, באתר ynet, 12 במרץ 2003.
↑  אבי כהן ואבירם זינו,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'סייען התבצר 8 שעות בשגרירות הבריטית - ונעצר, באתר ynet, 31 באוגוסט 2006.
↑  אבי כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'מצוד אחר האנס הסדרתי בני סלע שנמלט, באתר ynet, 24 בנובמבר 2006.
↑  אפרת וייס,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'בריחת סלע: מפקד משטרת תל אביב יוצא נקי, באתר ynet, 21 בדצמבר 2006.
↑  אבי כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'ניצב דוד צור הודיע על פרישה מהמשטרה, באתר ynet, 19 באפריל 2007.
↑  שי אספריל,'"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"'ישראל בעלייה: המקפצה הקולומביאנית של ישראל זיו, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2011
↑  הודעת ציפי לבני על רשימת מועמדי התנועה, 6 בדצמבר 2012.
↑  נוטשים את התנועה: ח"כ דוד צור הודיע ללבני על פרישתו, באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336785505171  VIAF: 371149366073985600880   WorldCat (עם VIAF): 371149366073985600880
השדרה התשיעית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  7.9 ק"מ 
 מיקום
 עיר:  מנהטן, ניו יורק 
 
 קואורדינטות:  40°45′15″N 73°59′45″W﻿ / ﻿40.7543°N 73.9957°W﻿ / 40.7543; -73.9957
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) השדרה התשיעית(למפת מנהטן רגילה) השדרה התשיעית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מפגש השדרה השביעית עם רחוב 49, מבט לכיוון דרום
השדרה התשיעית (באנגלית: Ninth Avenue), המכונה גם שדרת קולומבוס (באנגלית: Columbus Avenue) היא שדרה בצידו המערבי (ה"וסט סייד") של רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
השדרה חד סטרית, והתנועה בה נעה לכיוון דרום.
מהלך השדרה

מוצאה של השדרה ברחוב 14 במערב שכונת גריניץ' וילג' שבדרום רובע מנהטן. השדרה משתרעת צפונה על פני 45 גושי בניינים עד מפגשה עם רחוב 59, שם משתנה שמה ל"שדרת קולומבוס" על שם כריסטופר קולומבוס. מרחוב 59 ממשיכה השדרה צפונה דרך שכונת האפר וסט סייד (הצד המערבי העליון של רובע מנהטן), עד רחוב 110, שם משתנה שם השדרה ל"דרך מורנינגסייד" (Morningside Drive), והשדרה ממשיכה את מהלך צפונה דרך שכונת מורנינגסייד הייטס עד רחוב 122, שם נפסק מהלכה של השדרה. השדרה מופיעה שוב בין הרחובות 201 ו-208, נפסקת שוב ומופיעה בשלישית בין הרחובות 215 ועד 225.
אתרים בעלי חשיבות

בשדרה נמצאת תחנת האוטובוסים המרכזית של רשות הנמלים (במפגש השדרה עם רחוב 41), ומרכז לינקולן לאמנויות הבמה (במפגש השדרה עם ברודוויי ורחוב 65).
היסטוריה

השדרה נבנתה בהתאם לתוכנית חברי הוועדה (1811). בשנת 1891 נבנה לאורך השדרה הקו העילי של השדרה התשיעית (Ninth Avenue Elevated), אשר השתרע לכל אורכה של השדרה מראשיתה ועד רחוב 116. רכבת זו הייתה הרכבת העילית הראשונה ובה שלוש מסילות (אף שהשימוש במסילה האמצעית החל רק בשנת 1916. המסילה נבנתה בגובה של כ-30 מטרים מעל הרחוב, והעיקול החד בפנייה מהשדרה לרחוב 110 זכה לכינוי "עיקול ההתאבדות" ("Suicide Curve"). קו הרכבת פעל עד שנת 1940, עת נהיה מיותר לאור הארכת קו הרכבת התחתית של השדרה השמינית; לאחר הפסקת פעולתו פורקה המסילה.
השדרה בתרבות

השדרה מופיעה במרכז יצירתו של סול סטיינבר "מבט על העולם מהשדרה התשיעית" המתארת את השקפת המבט של תושב ניו יורק על יתר ארצות הברית.
ברחוב נערכים במהלך השנה מספר ירידי רחוב, ובהם יריד אוכל בינלאומי שנערך מדי שנה בשכונת מטבח הגיהנום.
רפליקה של הפסל "דוד" (מיכלאנג'לו) במפגש השדרה התשיעית עם רחוב 14, מבט לכיוון צפון
אתריום

| --- | --- |

לוגו אתריום
 משתמשים:  שימוש גלובלי חופשי, אינו נתון להגבלה על ידי חוקים מקומיים.
 סמל:  ETH
 יחידות על
 :  את'ר
 יחידות משנה
 תחילת שימוש:  30 ביולי 2015 
 בנק מרכזי
 https://www.ethereum.org/
 
אתריום (באנגלית: Ethereum) היא פלטפורמת קוד-פתוח מבוססת בלוקצ'יין, המאפשרת יצירה ושימוש באסימונים מבוזרים, באסימונים חסרי תחליף ובחוזים חכמים, המקלים על סגירת עסקאות והסכמים דרך האינטרנט בצורה מבוזרת, קרי ללא ישות מרכזית המנהלת אותם.
אתריום מספקת מכונה וירטואלית שלמה-טיורינג המכונה EVM‏ - Ethereum Virtual Machine, שמטרתה הפעלה והרצה של סקריפטים באמצעות רשת בינלאומית של צמתים פומביים. בנוסף, מספקת אתריום מטבע וירטואלי קריפטוגרפי בשם את'ר (Ether), שניתן להעבירו בין משתמשים באמצעות ארנק קריפטוגרפי ולפצות משתמשים התורמים מכח החישוב שלהם לביצוע החישובים של הרשת. לרשת מנגנון תמחור ייחודי המכונה "גז" (דלק), המשמש למניעת ספאם והקצאת משאבים יעילה.
רשת האתריום מאפשרת פעילות של אפליקציות מבוזרות שפועלות על גביה. דוגמה לאפליקציות מבוזרות מפורסמות שעובדות על רשת האתריום: Uniswap, Kyber, Bancor.
השם אתריום מתייחס גם לארגון גג ללא מטרות רווח, הרשום בשווייץ ועוסק בפיתוח הפלטפורמה.
שם הפלטפורמה

השם "את'ריום" מקורו בסרט הטירה המרחפת, שם את'ריום הוא אבן בעלת יכולות יוצאות דופן, כגון ריחוף.
היסטוריה

מאז השקתה, התפתחה הרשת והפכה לפלטפורמה העיקרית ליצירת אפליקציות בלוקצ'יין. המטבע הקריפטוגרפי של הרשת, האת'ר, הפך למטבע הווירטואלי השני בשימושו בעולם אחרי הביטקוין, עם שווי שוק כולל של כ־357 מיליארד דולרים, נכון לאפריל 2022. בהשוואה לביטקוין, הערך המוסף המרכזי של אתריום הוא יכולתו לטפל בחוזים מתוחכמים ולהתמודד עם כמות גדולה יותר של נתונים.
הרשת הוצעה לראשונה בשנת 2013 על ידי ויטליק בוטרין, חוקר ומתכנת קריפטוגרפי והוגה המיזם, בגיל 19. פיתוח הפלטפורמה מומן באמצעות קמפיין מימון המונים במהלך יולי ואוגוסט 2014, וכעבור שנה, ב-30 ביולי 2015, רשת האתריום עלתה לאוויר. המנגנון של הרשת נקרא Modified GHOST, ומבוסס על מנגנון שהוצע על ידי אביב זהר ויונתן סומפולינסקי.
ב-2016, לאחר שהאקר ניצל פרצה בפרוטוקול והזרים לכיסו מטבעות וירטואליים בשווי עשרות מיליוני דולרים, עברה הפלטפורמה "פיצול" ולמעשה נוצרה לה גרסה חדשה ומתוקנת. קוד האתריום המקורי עדיין שמיש והרשת שלו מכונה "אתריום קלאסי", אך רוב שווייה ופעילותה של הרשת נדדו לאחר הפיצול לאתריום המתוקן.
ב-2022 דיווחה קבוצת חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (אביב יעיש, גלעד שטרן ואביב זהר) שבריכת כריה בשם F2Pool תקפה בריכות כריה אחרות הפועלות באתריום במשך שנתיים על ידי החלפה של הבלוקים של האחרות עם בלוקים משל עצמה.
אתריום, כשאר המטבעות המבוזרים נמצא במחלוקת סביב הצורך לאזן שמירה על אבטחה גבוהה של התהליך הפיננסי, וניסיון למזער טביעת רגל פחמנית במשבר האקלים, שכן המנגנון איתו נוצרו המטבעות המבוזרים סופג ביקורות חוזרות על כך שהוא צורך כמות גבוהה במיוחד של אנרגיה. בשנת 2022 השתנתה שיטת הכריה באתריום, כך שתדרוש רק 1% מאנרגיית הכריה שהייתה נדרשת קודם לכן.
בשנת 2025 נפרצה בורסה "Bybit" ונגנבו כ-400 אלף אתריום.
היסטוריה > שווי שוק

בשנת 2017, שבתחילתה היה שווי האת'ריום כ-7 דולר, זינק ערכו במעל 19,000% עד לשיא זמני של 1,386 דולר. לאחר מכן ירד חזרה והתייצב על שווי של 150–200 דולר עד אמצע 2020. לאחר תקופה זו זינק במשך שנה אחת מעל 2,600% נוספים עד לרמה של 4,800 באוקטובר 2021.
היסטוריה > שדרוגים לרשת

הרשת החלה בתהליך שדרוג, הכולל מעבר לתהליך של מערכת הוכחת סיכון במקום מערכת הוכחת עבודה, מה שמאפשר הגעה בטוחה לקונצנזוס ללא השקעה משמעותית של משאבים חיצוניים. לגרסה ישנם 3 שלבים מתוכננים:
שלב 0: (קרה בדצמבר 2020) יצירת שרשרת הביקון (beacon), שרשרת בלוקים שעובדת באמצעות מערכת הוכחת סיכון שאמורה להיות השרשרת הקונצנזוס.
שלב 1 (הושלם ב-15 בספטמבר 2022): כיבוי מערכת הוכחת העבודה ומעבר להסתמכות על שרשרת הביקון לצורך קביעת קונצנזוס.
שלב 3 (אין תאריך צפי): הוספת שכבת מידע המסתמכת על שבר (בסיסי נתונים).
יתרונות השדרוג:
הפסקת השימוש בהוכחת עבודה תאפשר חיסכון במשאבים ואנרגיה ותעודד עוד מוסדות פיננסיים להשקיע באיתריום.
ההסתמכות על מערכת הוכחת סיכון מורידה את הסבירות שתוקף ישיג שליטה על רוב הרשת.
הערות שוליים

↑  Ethereum Whitepaper, ethereum.org (באנגלית)
↑  Aviv Yaish, Gilad Stern, Aviv Zohar, Uncle Maker: (Time)Stamping Out The Competition in Ethereum, Cryptology ePrint Archive, 2022
↑  F2Pool co-founder responds to allegations it's cheating the Ethereum POW system, Cointelegraph (באנגלית)
↑  מטבע הקריפטו את'ריום מבצע שינוי מהפכני במערכות שלו, באתר אייס, 23 באוקטובר 2022
↑  יובל מן, עידן חדש בעולם הקריפטו: "המיזוג" הושלם, באתר MSN‏, 15 בספטמבר 2022
↑  Andrew R. Chow, Why the Ethereum Merge Matters, Time, ‏07.09.2022 (באנגלית)
| מטבעות מבוזרים - סוגים וטכנולוגיות |
| --- | --- | --- |
| מבוססי SHA-256 | ביטקוין • Bitcoin Cash • Factom • Namecoin • NuBits • Peercoin |  |
| מבוססי Scrypt | Auroracoin • דוז'קוין • Litecoin • PotCoin |  |
| מבוססי Zerocoin | Zcash • Zcoin • Zclassic • ZeroVert |  |
| מבוססי CryptoNote | Boolberry • Bytecoin • DigitalNote • Monero |  |
| מבוססי Ethash | אתריום • Ethereum Classic • Ubiq |  |
| שיטות שאינן Proof-of-work | Ardor • BitShares • BlackCoin • Burstcoin • Counterparty • Enigma • FunFair • Gridcoin • Lisk • Melonport • NEM • NEO • Nxt • OmiseGO • Polkadot • Qtum • RChain • ריפל • Shadow • Simple Token • Stellar • Waves Platform • Nimiq |  |
| מבוססי Proof-of-stake | Nimiq • טזוס |  |
| טכנולוגיות | רשת ברק • בלוקצ'יין • Cryptocurrency tumbler • Initial coin offering • Proof-of-space • מערכת הוכחת סיכון • מערכת הוכחת עבודה • Zerocoin |  |
בית הכנסת זיכרון משה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  נוסח אשכנז (במניין הראשי)
 
 קואורדינטות:  31°47′14″N 35°13′00″E﻿ / ﻿31.78711111°N 35.21661111°E﻿ / 31.78711111; 35.21661111
 he
 
חזית בית הכנסת זיכרון משה
הבימה וארון הקודש בשטיבל המרכזי.
בית הכנסת "זיכרון משה", או שטיבלאך זיכרון מוישה הוא כינויו הנפוץ של בית הכנסת המרכזי "אהלי יעקב" בשכונת זיכרון משה בירושלים.
בית כנסת זה מפורסם בכך שהוא משמש כ"שטיבל", שמתקיימות בו תפילות ברציפות כמעט עשרים וארבע שעות ביממה ללא הפסקה. מסיבה זו יכול כל אדם המקפיד על תפילה בציבור, למצוא מניין מאוחר לתפילת שחרית, מניין מוקדם לתפילת מנחה או מניין לתפילת ערבית באשמורת הבוקר. בנוסף, מתקיימים בבית הכנסת שיעורי תורה רבים, בכל שעות היממה. בית הכנסת מהווה אתר תיירות למעוניינים לצפות מקרוב בהווי החיים החרדי.
קורות בית הכנסת

בית הכנסת נבנה בשנת ה'תר"ע (1910) במרכז שכונת זיכרון משה הירושלמית (כיום רחוב חפץ חיים 8). תחילה הוא נקרא "אוהל יעקב" על שם התורם העיקרי של המבנה - יעקב דוד ברנט. לוח זיכרון לזכרו של ברנט מספר כי הוא תרם 3,000 פרנק לבניית בית הכנסת. השלמת מבנה עזרת הנשים בסך 40 לירות מצריות נתרמה על ידי יעקב יוסף ברוידא. נוסח התפילה בבית הכנסת נקבע לנוסח אשכנז, כמנהג הפרושים, מייסדי היישוב האשכנזי הישן בירושלים.
עם השנים הפך שמו של בית הכנסת ל"אהלי יעקב". חדרי תפילה נוספו בצמוד לאולם התפילה המרכזי, והחלו להתפלל בו ברציפות, מניין אחר מניין. כיום קיימים עשרה חדרי תפילה וניתן למצוא בבית הכנסת מניינים לתפילת שחרית מלפני הנץ החמה ועד סמוך לחצות היום. מיד לאחר מכן ניתן למצוא מניינים לתפילת מנחה, שנמשכים ברצף עד שקיעת החמה ואף לאחריה(במסגרת ההלכה שבו אדם שנאנס ולא התפלל יש לו 13.5 דקות לאחר השקיעה להתפלל מנחה). בד בבד מתחילים המניינים של תפילת ערבית, אשר נמשכים עד סמוך לעלות השחר. במניינים המתקיימים בית הכנסת המרכזי מקפידים על נוסח התפילה המקורי של בית הכנסת - נוסח אשכנז כמנהג הפרושים, ואילו בשאר תשעת החדרים, החזן יכול להתפלל לפי מנהגו.
בית הכנסת נודע שנים רבות בהיותו מקום דרשנות לדרשנים רבים, המפורסם שבהם הוא הרב שלום שבדרון שהיה דורש בו מדי ליל שבת. הרב שבדרון נמנה עם "חברת עיתים לתורה", שתרמה את אחד מחדרי בית הכנסת. דרשן מפורסם נוסף שהיה דורש בו, הוא הרב בן ציון ידלר, המגיד הירושלמי, שדרש גם בבתי כנסת אחרים בירושלים. דרשן אחר שהיה דורש בבית הכנסת מדי שבת בשבתו היה הרב מרדכי דרוק. וכן הרב שמואל רפפורט.
בצמוד לבית הכנסת פועל "המרכז העולמי להפצת הדף היומי". שיעורים בדף היומי נמסרים בבית הכנסת בכל שעות היממה, לצד שיעורים בנושאים נוספים. מדי יום נלמדים למעלה מארבעים וחמישה שיעורי הדף היומי בחדריו השונים של בית הכנסת.
בשבתות ובחגים הרב הערשעל קרישבסקי מארח באופן קבוע לכל מי שצריך סעודות שבת וחגים באחד החדרים.
מתנהל על ידי בית הכנסת ארגון 'חסדי זכרון משה' שמציע שירותי אוכל, שתייה, הבדלה, ארבעת המינים, וכמה עוד שירותים הנצרכים.
בכניסה לבית הכנסת נמצאים בקביעות רוכלים ועניים המבקשים צדקה. בבית הכנסת נמצאים גם חסרי בית שבהוראת הרב לא מוציאים אותם משם. חלקם ישנים במקום.
כרב בית הכנסת כיהן הרב ישראל יעקב פישר, ראב"ד העדה החרדית, עד לפטירתו בכ"ה באדר ה'תשס"ג. אחריו כיהן בנו הרב אהרן פישר עד לפטירתו בו' בשבט ה'תשפ"ה. בהלווייתו הכריז אחיו הרב יהודה פישר חבר בד"ץ העדה החרדית, כי בנו של הנפטר, רבי יהודה פישר, יתמנה לרב בית הכנסת.
גלריה

הכניסה למסדרון המוביל לבית כנסת הגדול.
הכניסה מרחוב פרי חדש
הכניסה לשטיבל "נצח ישראל".
לוח זיכרון בכניסה לשטיבל "בית שלמה".
הערות שוליים

↑  חמישה במבנה המרכזי, שניים נוספים ("נצח ישראל" ו"בית שלמה") משמאל, ושלושה נוספים (המיועדים בדרך כלל לשיעורי תורה) במפלס התחתון אליו נכנסים מרחוב פרי חדש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298587105171  VIAF: 138920707   WorldCat (עם VIAF): 138920707
דיידו אליזבת בל

| --- | --- |

 לידה:  1761 טרינידד
 פטירה:  1804 (בגיל 43 בערך) לונדון
 מדינה:  אנגליה
 מקום קבורה:  St George's Fields 
 מקום מגורים:  לונדון, פנסקולה, בית קנווד 
 ידועה בשל:  היותה אישה שחורה באצילות האנגלית
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן זוג:  ג'ון דאבינייה
 
דיידו אליזבת בל (באנגלית: Dido Elizabeth Belle‏; 1761–1804) נולדה בטרינידד לעבדות, בתם של מריה בל, שפחה אפריקאית, וסר ג'ון לינדסי (Lindsay)(אנ'), קצין בחיל הים הבריטי שהיה מוצב שם. לינדסי זכה מאוחר יותר לתואר אבירות, וקודם לדרגת אדמירל. כשחזר לינדסי לאנגליה בשנת 1765, הביא את בל עמו, והפקיד אותה בידיהם של דודו, ויליאם מארי, רוזן מנספילד הראשון, ואשתו אליזבת מארי, רוזנת מנספילד. הזוג מארי סיפקו לבל השכלה, וגידלו אותה כבת חורין ובת החברה הגבוהה באחוזתם, בית קנווד, יחד עם אחייניתם, ליידי אליזבת מארי (אנ'), שהייתה יתומה מאם. בל התגוררה באחוזה במשך 30 שנה. בצוואתו, הלורד מנספילד אישר את החירות שלה, והוריש לה קצבה שנתית לשארית חייה, וכך נהייתה ליורשת.
בשנים אלה, דודה הרוזן, במסגרת תפקידו כשופט הראשי של אנגליה, הכריע בשני תיקי עבדות משמעותיים. בשנת 1772 הוא מצא כי אין לעבדות תקדים במשפט המקובל באנגליה, ומעולם לא היתה מורשית תחת החוק המחייב. החלטה זו נחשבת לסיום הרשמי של העבדות בבריטניה. בתיק שעסק בטבח זונג, מקרה בו נטען כי ספינת הסחר בעבדים עמדה בפני מחסור במים ובשל כך 133 מהעבדים הושלכו לים, הוא קבע שלא מגיעים לבעלי הספינה פיצויים מחברת הביטוח בגין אובדן רכוש, מפני שהוכח שלא היה מחסור במים ובעלי הספינה רק רצו להרוויח את דמי הביטוח של 'הסחורה'. התיק היה מרכזי לשאלת אנושיותם וזכויותיהם של העבדים השחורים, אך לורד מנספילד הצליח שלא להכריע לכאן או לכאן בשאלה.
ביוגרפיה

דיידו אליזבת בל נולדה לעבדות באיים הקאריביים לשפחה אפריקאית בשם מריה בל. אביה היה סר ג'ון לינדסי, קצין בחיל הים הבריטי, ורב החובל של הספינה המלכותית "טרנט". הוא היה בן למשפחת אצולה. לינדסי חזר לאנגליה לאחר המלחמה בשנת 1765, והביא עמו את בתו המעורבת גזעית. הוא מסר אותה לטיפולו של דודו, ויליאם מארי, הרוזן מנספילד, ואשתו אליזבת מארי, רוזנת מנספילד. היא הוטבלה בשם דיידו אליזבת בל בשנת 1766.
הודעת פטירה של סר ג'ון לינדסי, שקודם בסופו של דבר לדרגת אדמירל, הכירה בכך שהוא היה אביה של דיידו בל: "הוא נפטר, אנו מאמינים, ללא כל שאירים חוקיים, אך הותיר אחריו בת ממזרה, מעורבת אשר גדלה בבית משפחתו של הלורד מנספילד מאז גיל ינקות, ואשר בשל אופייה החביב והישגיה זכתה בהערכתם הגבוהה של כל קרוביו של הלורד." היסטוריונים האמינו שאמה הוחזקה בעבדות בספינה שנלכדה על ידי לינדסי במהלך הקרב על הוואנה (1762), אך התאריכים אינם מסתדרים, כיוון שדיידו נולדה בשנת 1761, שנה קודם לכן.
בית קנווד

הרוזן והרוזנת מנספילד גרו בבית קנווד בהמפסטד, הסמוך ללונדון. לזוג לא היו ילדים משלהם, והם גידלו את האחיינית היתומה שלהם, ליידי אליזבת מארי, שנולדה בשנת 1760. ייתכן והזוג מנספילד הסכימו לקבל לביתם את בל כחברה למשחקים לליידי אליזבת, כדי שתשמש מאוחר יותר כבת לווייתה.
בל חייתה בבית קנווד במשך 30 שנה. מעמדה היה יוצא דופן, כי היא נולדה לתוך העבדות על פי החוק הקולוניאלי, אך לורד וליידי מנספילד גידלה אותה, במידה מסוימת, כבת משפחה. וכשהיא התבגרה, היא לעיתים קרובות סייעה למנספילד בכתיבת מכתביו, מה שמעיד שרכשה השכלה. על פי אחד מחבריו של מנספילד, האמריקאי תומאס האצ'ינסון, לשעבר מושל מסצ'וסטס, וכנאמן לכתר עבר ללונדון בעת המהפכה האמריקאית, כתב כי בל "עמדה לרשותו של הלורד בכל דבר קטן, וגילתה עניין רב בכל דבריו". הוא תיאר אותה כ"לא נאה ולא אצילית - אך חמודה דיה".
לורד מנספילד פסק בעניינים הקשורים למעמדם של עבדים באנגליה במסגרת במסגרת תפקידו כשופט הראשי של אנגליה. ב-1772, בתיק סומרסט נ' סטיוארט, מקרה של עבד נמלט, שבעליו רצו לשלוח אותו בחזרה לאיי הקאריביים למכירה, הוא קבע:
טבעה של העבדות היא כזו, שאין היא יכולה להתקיים על סמך הצדקות, בין אם מוסריות או פוליטיות, אלא רק מתוך משפט מחייב, אשר מתחזק את קיומה גם זמן רב לאחר שכל הסיבות, הנסיבות, והמקומות שהולידו אותה נמחקו מהזיכרון: היא כל כך דוחה, שאין שום כוח שיכול לתמוך בה, מחוץ למשפט מחייב. ולכן, למרות אי הנוחות שעלולה להיגרם מהחלטתי, איני יכול לקבוע שמקרה זה הוא מותר או נתמך על ידי החוק האנגלי.
פסיקתו של מנספילד כי העבדות אינה קיימת בחוק המקובל, הובנה על ידי מתנגדי העבדות כביטול העבדות באנגליה. מנספילד אמר מאוחר יותר שההחלטה שלו נועדה רק למקרה הנדון. היו כאלה שסברו שניסיונו האישי של מנספילד בגידול אחייניתו דידו בל השפיע על ההחלטה שלו.
בית קנווד > מעמד חברתי

המוסכמות החברתיות בביתו של מנספילד לא לחלוטין ברורות. מתערוכה שנערכה בקנווד ב-2007, עולה כי מעמדה של בל הייתה של "קרובת משפחה אהובה אך ענייה", ולכן לא תמיד הורשתה לסעוד עם אורחים ולעיתים הייתה מצטרפת אל הנשים בסלון אחרי הארוחה. ב-2014, פולה בירן כתבה שכנראה הדרתה של בל משולחן האוכל היה משיקולים פרגמטיים, ואילו בהיבטים אחרים של החיים, כגון טיפולים רפואיים יקרים וריהוט יוקרתי בחדריה, היה מעמדה של בל בקונווד דומה לזה של ליידי אליזבת.
כשהתבגרה, לקחה בל על עצמה את האחריות על ניהול הרפת ולול העופות בקנווד. עיסוק כזה היה אופייני לנשות האצולה, ואילו סיועה ללורד בתכתובות היה יוצא דופן. סיוע מסוג זה בדרך כלל התבצע על ידי מזכיר או פקיד. בל קיבלה קצבה שנתית של 30 ליש"ט ו-10 שילינג, פי כמה מהשכר של משרתים באחוזה. לעומת זאת, ליידי אליזבת קיבלה בערך 100 ליש"ט, אך היא הייתה גם יורשת מצד אמה. בל, מלבד הגזע שלה, נולדה מחוץ למסגרת הנישואים, בזמן ובמקום שבדרך כלל הדביק לכך סטיגמה גדולה.
חיים מאוחרים

אביה של בל נפטר בשנת 1788 ללא יורשים לגיטימיים, והוריש 1000 ליש"ט לילדיו מחוץ למסגרת הנישואים, ג'ון ואליזבת לינדסי. ייתכן שהתייחסותו בצוואתו לבל בשם אליזבת, שהוא שם הולדתה, מעיד על כך שהיא נקראה על ידו בשם זה, ושהיא נקראה לראשונה בשם דיידו על ידי דודה ודודתה כשבאה להתגורר עמם. מקור אחר טוען שהייתה ללינדסי בת נוספת, בשם אליזבת פאלמר (נולדה c. 1765), בסקוטלנד.
בל גם ירשה 100 ליש"ט מליידי מרג'רי מאורי בשנת 1793, אחת משתי קרובות המשפחה שבאו לחיות עם משפחת מארי על מנת לעזור לטפל בזוג מארי לעת זקנתם. בצוואתו, שנכתבה בשנת 1783, לורד מנספילד באופן רשמי אישר את היותה של בל בת-חורין; הוא גם הוריש לה כסף באופן ישיר, בנוסף לירושה הגדולה שהגיעה לה דרך אביה, שהיה היורש הרשמי של לורד מנספילד.
ב-1793, נישאה בל לג'ון דאבינייה, צרפתי שעבד כעוזר אישי לבני האצולה. ידוע על שלושה בנים שנולדו לזוג: תאומים צ'ארלס וג'ון, ב-1795; וויליאם תומאס, ב-1802.
בל נפטרה ב-1804 בגיל 43.
צאצאיה

בנה של בל, צ'ארלס דאבינייה, שירת בצבא מדרס, אחד הצבאות הטריטוריאליים של חברת הודו המזרחית, שקדמה לצבא הבריטי ההודי. בשנת 1810, הוא היה רשום כסגן בחיל הרגלים הילידי, אך סביר שהיה לפני זה סג"ם בצבא חברת הודו המערבית. באוגוסט 1836, הוא נישא בכנסיית קנסינגטון לחנה נאש, בתו הצעירה של ג'יי נאש. בשלב זה, הוא החזיק בדרגת סרן.
צאצאה האחרון הידוע של בל, נין רבא שלה, הרולד דאבינייה, מת ללא ילדים בדרום אפריקה ב-1975.
תיעודים אמנותיים שלה

המשפחה הזמינה ציור של דידו ואליזבת. הציור, שהושלם בשנת 1779, יוחס בעבר לצייר יוהאן זופאני. היום, הציור הוא בבעלות הרוזן הנוכחי של מנספילד, ושוכן בבית קנווד, לאחר ששנים היה בארמון בסקוטלנד. הוא היה חלק מתערוכה על בל בבית קנווד, לציון מאתיים שנה לחוק לביטול סחר העבדים של 1807.
תיעודים אמנותיים שלה > קולנוע, מוזיקה, ותיאטרון

דיידו בל (2006), סרטו של ג'ייסון יאנג, נכתב במקור כדרמה היסטורית קצרה בשם קנווד האוס, ובהמשך הפך להפקה טלוויזיונית.
שירלי ג'יי תומפסון כתבה טרילוגיה אופרטית, שירי רוח, על חייה של דיידו, אליזבת' בל, עם אביגיל קלי בתפקיד הראשי, אשר בוצעה עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון במרץ 2007, כחלק מחגיגות ה-200 שנה לביטול סחר העבדים הבינלאומי בבריטניה.
תנו לצדק להיעשות, של קבוצת התיאטרון Mixed Blessings עלה לבמה ב-2008, ובחן את ההשפעה האפשרית של בל על פסק הדין של דודה ב-1772.
המחזה מטען אפריקאי מאת מרגרט באזבי, בבימויו של ניטרו (מהתיאטרון הקואופרטיבי השחור) ב-2007, במלאת מאתיים שנה לביטול סחר העבדים. המחזה עוסק בציון המשפט של הטבח בזונג ב-1783.
בל (אנ')‏ (2013), סרט עלילתי בבימויה של אמה אסנטה, על חייה של דיידו כאישה מעורבת גזעית ואשר נולדה מחוץ למסגרת הנישואים לאציל במאה ה-18 באנגליה. בסרט מככבים גוגו אמבתה-רו בתפקיד דיידו וטום וילקינסון, בתפקיד האפוטרופוס שלה לורד מנספילד.
תיעודים אמנותיים שלה > ספרים

דמיון משפחתי, רומן מאת קייטלין דייוויס, משנת 2013, בהשראה חלקית של חייה של דיידו אליזבת' בל.
הסופרת פולה בירן כתבה את בל: הסיפור האמיתי של דידו בל (2014), עיבוד מהסרט שהופץ כספר אודיו עם צאת הסרט.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Slavery and Justice at Kenwood House, Part 1" (PDF). Historic England. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-06-14.
1 2 3 4  Slavery and Justice Exhibition at Kenwood House, Historic England.
1 2 3 4  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Adams, Gene (1984). "Dido Elizabeth Belle/ A Black Girl at Kenwood/ an account of a protegée of the 1st Lord Mansfield" (PDF). Camden History Review: 10–14.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000009-QINU`"'Urquhart, Frank. "Portrait of woman who inspired "Belle" to be shown". The Scotsman.
1 2 3  '"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"' Nisha Lilia Diu, ‏Dido Belle: Britain's first black aristocrat, The Telegraph, 6 June 2014
↑  Start the Week, BBC Radio 4, 14 April 2014.
↑  "Dido Elizabeth Belle and The First Earl of Mansfield", Slavery and Justice Exhibition at Kenwood House, Historic England.
1 2 3  Reyahn King, "Belle, Dido Elizabeth (1761?–1804)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, October 2007.
↑  Sarah Minney, "The Search for Dido", History Today 55, October 2005.
↑  Officers-List, '"`UNIQ--templatestyles-00000027-QINU`"'A list of the officers of the army, ordnance and medical departments, serving under the presidency of Fort St. George. Presidency of Madras Army. 1822. pp. 75, 114.
↑  "The Girl in the Picture", Inside Out: Abolition of the British Slave Trade special, BBC One, 2 March 2007.
↑  Biography, Abigail Kelly Soprano.
↑  Mixed Blessings Theatre Group.
↑  "African Cargo, An| By Margaret Busby", Black Plays Archive, National Theatre.
↑  Colette Lebrasse, "Say It Loud" (review of An African Cargo), 1 September 2007, Nitro Music Theatre website.
↑  "Guildhall, Gresham Street", London: Centre of the Slave Trade, Historic England.
↑  "The Guildhall", Museum of London.
↑  Caitlin Davies, Family Likeness (published by Hutchinson, 2013; Windmill, 2014).
↑  Paula Byrne, Belle: The True Story of Dido Belle, Harper Audiobooks, 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2014009898  VIAF: 307171640   WorldCat (עם VIAF): 307171640 
ציור של דיידו אליזבת בל (שמאל), ובת דודה אליזבת מארי (ימין).
הרואין

| --- | --- |

 שם IUPAC
 (5α,6α)-7,8-didehydro-4,5-epoxy-17-methylmorphinan-3,6-diol diacetate
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C21H23NO5 
 מסה מולרית:  369.41 גרם/מול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 מטבוליזם:  בכבד
 זמן מחצית חיים:  3–5 דקות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  נכלל בפקודת הסמים המסוכנים בישראל. בארצות הברית נכלל ב-Schedule I (סם מסוכן לשימוש וללא התוויה רפואית מאושרת בארצות הברית).
 סיכון לתלות:  גבוה מאוד
 דרכי מתן:  שאיפה, תוך ורידי, תוך נחירי, תוך שרירי, אוראלי, רקטלי
 מזהים
 קוד ATC:  N07BC06 
 מספר CAS:  561-27-3
 PubChem:  5462328
 ChemSpider:  4575379
 
מולקולת הרואין (דיאצטילמורפין). ניתן לראות את קבוצות האצטט המחליפות אטומי מימן במולקולת המורפין, מימין ומשמאל בחלקה התחתון של התמונה
הרואין אסייתי
תצלום בקבוק הרואין אשר ששיווקה חברת "באייר"
הרואין (Heroin, diacetylmorphine, diamorphine) הוא סם ממכר ביותר, אופיואידי חצי-סינתטי. בגוף, הוא פועל כמשכך כאבים. הרואין מסונתז ממורפין, שהוא עצמו אחד האלקלואידים הנמצאים בשרף של פרג האופיום (Ppaver somniferum). הרואין הוא האסטר ה-3,6 דיאצטטי של מורפין. בחילוף החומרים בגוף, הרואין הופך למורפין. מרבית השימוש בו נעשה למטרות בילוי והנאה, עקב תחושת האופוריה החזקה שהוא מסוגל לגרום. כמו כן, הוא משמש ברפואה כמשכך כאבים חזק.
כאשר הוא מופיע כמלח (בדרך כלל הידרוכלורי), נראה הרואין כאבקה לבנה. במקרים אחרים, הרואין עשוי להיראות כאבקה חומה-בהירה או כחומר שחור דמוי זפת. ההרואין החום מכונה בישראל "קוק פרסי" (אף על פי שאין לו כל קשר לקוקאין). הרואין הנמכר ברחוב רחוק מלהיות טהור, והוא מדולל בחומרים שונים כמו אקמול ופרוקטוז. הרואין ניתן לצריכה בדרכי מתן שונות, כמו הזרקה תוך-ורידית, מתן תוך-נחירי ועישון "הרצה" על נייר אלומיניום. צריכתו ומכירתו של סם זה אסורים במדינות רבות, לרבות ישראל.