stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תרזה ריבק
הערות שוליים

↑  Brandeis Magazine- Theresa Rebeck
↑  Interview Theresa Rebeck, Bomb,New Art Publications
↑  Theresa Rebeck, University of Houston
↑  IMDb- Theresa Rebeck
1 2 3  Theresa Rebeck
↑  Playbill- Theresa Rebeck
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340012205171  PLWABN: 9810591949405606  BIBSYS: 2033042  BnF: cb14131096m (data)  GND: 1257998250  ISNI: 0000 0000 3185 574X  LCCN: n94020549  NTA: 313065683  RERO: 02-A025534338  SUDOC: 169849015  VIAF: 65695757   WorldCat (עם VIAF): 65695757
באירוח אצל דמיטרי גורדון

| --- | --- |
 סוגה:  ראיון
 יוצרים:  דמיטרי גורדון
 מנחים:  דמיטרי גורדון
 ארץ מקור:  אוקראינה אוקראינה
 שפות:  רוסית, אוקראינית
 הפקה
 מפיק:  דמיטרי גורדון 
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  1996–הווה
 
באירוח אצל דמיטרי גורדון (באוקראינית: В гостях у Дмитра Гордона) היא תוכנית ראיונות של דמיטרי גורדון, שמאז 1996 משודרת בטלוויזיה האוקראינית ובאינטרנט.
תיאור

מתכונת התוכנית היא שיחות עם אנשים מפורסמים בני זמננו: דמויות תרבות, אמנות, מדע, ספורט ופוליטיקה. במשך השנים התארחו בתוכנית מיכאיל גורבצ'וב, בוריס ג'ונסון, ליאוניד קרבצ'וק, ויקטור יושצ'נקו, אלכסנדר לוקשנקו, וולודימיר זלנסקי, מיכאיל סאקשווילי, יוליה טימושנקו, ויקטור צ'רנומירדין, אדוארד שוורדנדזה, מייק פומפאו, אנדריי שבצ'נקו, אולג בלוחין, ויטלי קליצ'קו, גארי קספרוב, בוריס ברזובסקי, ניקיטה מיכאלקוב, מוסלים מגומאייב, ולדימיר ז'ירינובסקי, בוריס נמצוב, מיכאיל חודורקובסקי, יוסיף קובזון, סרגיי בובקה, אנדריי קונצ'לובסקי, פרנסיס פוקויאמה ואחרים.
לרוב, ראיונות מתפרסמים בחלקים במספר תוכניות. במהלך קיומה של התוכנית הפכו כ-1,000 איש מרחבי העולם לבני שיחו של דמיטרי גורדון.
ערוץ היוטיוב של התוכנית

גורדון יצר את ערוץ היוטיוב של התוכנית "באירוח אצל דמיטרי גורדון" ביוני 2012. בערוץ הוא מפרסם גרסאות מלאות של ראיונות וקטעים מהם. נכון למאי 2022, לערוץ "באירוח אצל דמיטרי גורדון" יש 3.12 מיליון מנויים.
הוריקן גלווסטון הגדול (1900)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  1900 
 תאריך התחלה:  27 באוגוסט 1900 
 תאריך סיום:  17 בספטמבר 1900 
 משך האסון:  27 באוגוסט 1900 – 17 בספטמבר 1900 (22 ימים) 
 קואורדינטות:  29°16′52″N 94°49′33″W﻿ / ﻿29.2811°N 94.8258°W﻿ / 29.2811; -94.8258
 he
 
הוריקן גלווסטון הגדול, https://en.wikipedia.org/wiki/1900_Galveston_hurricane  ידוע גם כסערה הגדולה של שנת 1900, היה אסון הטבע הקטלני בהיסטוריה של ארצות הברית, בעוצמת קטגוריה 4 בסולם ספיר-סימפסון המודרני, גרם למותם של 8,000 אנשים, עשרות אלפי פצועים, הרס עצום בעיר גלווסטון ובאזורים רבים לאורך כל פעילותה. הערכת הנזק במושגים של סוף המאה ה-20 היא למעלה ממיליארד דולר.
עד היום הוא גם נקרא הסערה הגדולה של 1900, סופת 1900, Galveston Flood
תחזיות מטאורולוגיות

הסופה מקורה בגל טרופי שנע מהחוף המערבי של אפריקה ואז הגיח לאוקיינוס האטלנטי, התצפית הרשמית הראשונה של הסופה הטרופית התרחשה ב-27 באוגוסט 1900, בערך 1,600 קילומטרים) מזרחית לאיי ווינדוורד, (קבוצה של איים בים הקריבי, והם חלק מהאנטילים ) על ידי ספינה שנתקלה באזור במזג אוויר לא רגוע. בגלל שיטות התצפית המוגבלות דוחות מהספינות היו הכלי האמין היחיד לצפייה בהוריקנים.גם כאשר הסופה עברה את קובה ברביעי בספטמבר 1900 והתקרבה לפלורידה לחזאים של לשכת מזג האוויר לא הייתה דרך לדעת את מסלול הסופה. לשכת מזג האוויר פעלה במדיניות של חסימת דיווחי טלגרף של מטאורולוגים קובנים עקב מתחים בעקבות מלחמת ספרד-אמריקאית. בעיר הוואנה בקובה היה מצפה שנחשב לאחד המוסדות המטאורולוגיים המתקדמים בעולם באותה תקופה. אחד החזאים מהמצפה חזה שההוריקן ימשיך למרכז טקסס ליד סן אנטוניו והעיר גלווסטון. אבל חזאי לשכת מזג האוויר בארצות הברית סברו כי הסופה תגיע ללעיר מיאמי פלורידה ותמשיך לאוקיינוס האטלנטי. על כן המשרד המרכזי של לשכת מזג האוויר שישב בוושינגטון פרסם אזהרת סערה בפלורידה בלבד. באותה תקופה לא עודדו את השימוש במונחים כמו "הוריקן" או " טורנדו " כדי להימנע מתושבים להיכנס לפאניקה.
מהלך הסופה > מהלך הסופה עד העיר גלווסון

כאמור הסופה דווחה לראשונה בים הקריבי בקבוצת איים אנטיליים כמזג אויר גרוע. האי אנטיגואה ולאחריה פוארטו ריקו דיווחו ב-30 באוגוסט 1900 על סופות רעמים ורוחות של 60–70 קמ"ש.
בג'מייקה, גשם כבד מהסופה גרם לכל הנהרות לעלות על גדותיהם. מי שיטפונות פגעו קשות במטעי בננות ושטפו קילומטרים של מסילות ברזל. כשהסופה הגיע לקובה הגיעו הגשמים לשיא בעיר סנטיאגו. הקצה הדרומי של העיר היה שקוע בתוך 1.5 מטרים של מים.
מהלך הסופה > הסופה בעיר גלווסטון

העיר גלווסטון ממוקמת באי גלווסטון, רצועת אדמה באורך 45 קילומטר, כעשרה קילומטר מהחוף של טקסס וכשמונים קילומטר דרומית מזרחית ליוסטון. המיקום שלה איפשר הקמה והפעלת נמל מסחרי עוד מהמאה ה-19 כשהייתה עיירה קטנה. להלן מבט על העיר כיום ואחרי הסערה.
סופת ההוריקן הגיעה לגלווסטון ב-8 בספטמבר 1900, ברוחות מוערכות של 230 קמ"ש. גאות החלה להציף את העיר משעות הבוקר והשיטפון הגיע עד לגובה של 4.6. מטרים. כל בית בגלווסטון ספג נזק, 3,636 בתים נהרסו לגמרי. בערך 10,000 אנשים בעיר נותרו חסרי בית, מתוך אוכלוסייה כוללת של כמעט 38,000.כל הגשרים המחברים את האי ליבשת נשטפו, 24 קילומטרים של מסילת הרכבת נהרסו. הסערה הפיל גם את חוטי החשמל, הטלגרף והטלפון. כל מבני הציבור ספגו נזקים, לרבות בניין העירייה –בית חולים, מפעל גז עירוני, מפעל מים עירוני ובית המכס. בנין העירייה, בית האופרה, שלושה בתי ספר והאוניברסיטה כמעט נהרסו. גם מקומות תפילה רבים בעיר ספגו נזקים קשים או נהרסו כליל. כ- 8,000 אנשים נהרגו, ועשרות אלפים נפצעו. הערכת הנזק במושגים של סוף המאה ה-20 היא למעלה ממיליארד דולר.
מהלך הסופה > הסופה לאחר העיר גלווסטון

אזורים וערים נוספות בטקסס סבלו מהסופה. מספר ערים דיווחו על הרס של כל הבניינים או הבתים, כולל אלטה לומה, אלווין, אנגלטון, ברזוריה, ברוקשייר, אל קמפו, פרלנד, וריצ'מונד. בעיר יוסטון עיר הבירה של טקסס ההוריקן גרם נזק למבנים רבים, כולל בית המשפט, כנסיות, בתי מלון ומבני בתי ספר. הרחובות היו עמוסים בענפים מעצי צל וחוטי חשמל שהופלו, והותירו מספר כבישים בלתי עבירים לחלוטין לכלי רכב
מהלך הסופה > מסקנות לאחר הסופה

סופת ההוריקן של 1900 הייתה קריאת השכמה שלשכת מזג האוויר צריכה להיות ערוצי תקשורת טובים יותר אם היא רוצה לשמור על בטיחות האנשים. הוריקן גלווסטון גרם לאנשים להבין שאי אפשר לשחק פוליטיקה עם לשכת מזג אוויר אמר קרי עמנואל פרופסור אמריטוס למדעי האטמוספירה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. והבעיה הגדולה יותר היא האתגר הלוגיסטי של פינוי מטרופולינים גדולים בפרקי זמן קצרים
הערות שוליים

↑  "תצפיות מבוססות ספינה", הוריקנים מדע וחברה, אוניברסיטת רוד איילנד
1 2  Fox News (2017-07-07), A look back at the devastating 1900 Galveston hurricane, נבדק ב-2024-12-21
↑  אובדן הרכוש" - פיטסבורג דיילי פוסט, 10 במרץ 1901
↑  "קלרה ברטון וגיבוש המדיניות הציבורית בגלווסטון 1900" עמודים 3–5, ארכיון אוניברסיטת יוסטון
↑  How the Galveston Hurricane of 1900 Became the Deadliest US Natural Disaster, HISTORY, ‏2023-08-25 (באנגלית)
ניצ'ירן (בודהיזם)

| --- | --- |

פסלו של הנזיר ניצ'ירן בקיוטו שביפן
 שורשים, סיווג והנהגה
 זרם:  Kamakura Buddhism 
 תאריך ייסוד:  המאה ה־13 
 מייסד:  ניצ'רן 
 
איור של סוטרת הלוטוס, אשר נערצת מאוד בזרם הניצ'רן. מתקופת קמקורה, משנת 1257 לערך. דיו, צבע ועלי זהב על נייר
נִיצִ'ירֶן הוא זרם בודהיסטי המשוייך למסורת המהאיאנה הנקרא על שם מייסדו, הנזיר הבודהיסט היפני ניצ'ירן, ונחשב אחד מהזרמים היחידים שפותחו ביפן באופן בלעדי. נזירי ומתרגלי הניצ'ירן נחשבים קנאים, וכתיבתו של ניצ'ירן נחשבת נהירה ביחס לכתבים בודהיסטים יפנים אחרים, במיוחד כתבי זן.
היסטוריה

הנזיר ניצ’ירֶן יצר את הזרם בתקופת הפלישות המונגוליות ליפן. הוא סלד משני זרמים שהיו נפוצים ביפן בתקופתו (ונפוצים בה עד היום): בודהיזם הארץ הטהורה והזן, שלדעתו, ויתרו על כללי האתיקה הבודהיסטים, הזניחו את הקאנון הפאלי והתעלמו מגאוטמה הבודהה, מייסד דת הבודהיזם, והעדיפו על פניו דמויות מיתולוגיות כגון אמיטאבהה ותרגולים מיסטיים כגון שינון מנטרות (במקרה של הארץ הטהורה) או תרגולים אינדיוידואליסטים ושחרור ממסורת הבודהה במקרה של הזן (סנטינמנט המובע בקואן "אם תפגוש את הבודהה בדרכים, הרוג אותו").
הנזיר ניצ'ירן קרא לשילוב של לימוד, מוסר ופולחן. ניצ’ירן הנזיר נודע בקנאות הדתית שלו וביחסו השלילי לרוב ההוגים הדתיים שקדמו לו.
ניצ’ירן קידש אך ורק את סוטרת הלוטוס בטענה שהיא מכילה את כל הדרוש לדת, ושלל את כל הכתבים האחרים של הבודהיזם. מלבד זאת, הוא דגל בהפצה מסיונרית של תורתו ועודד את תלמידיו לעשות זאת.
הפוליטיקה היפנית תפסה חלק משמעותי בתוך הזרם הדתי, ובשנת 1269 נכתב בידי הנזיר ניצ’ירן הספר "הדרך להגשמת האמת והגנת המדינה" שבו טען כי יפן נמצאת בסכנה גדולה, שעל מנת להינצל ממנה יש לדבוק בסוטרת הלוטוס ולהשמיד את כל הכתות האחרות מלבד ניצ'ירן. בעקבות פרסום הספר, הגלו אותו השלטונות לאי סאדו שבים יפן.
מכיוון שלאורך כל שנות קיומו, הפעיל זרם זה מיסיון אינטנסיבי, הוא התבסס היטב ביפן, וכיום הוא נחשב לאחד מארבעת זרמי הבודהיזם העיקריים ביפן.
הערות שוליים

↑  בן עמי שילוני, יפן המסורתית, 2, הוצאת שוקן, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4284525-7 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יזמות סדרתית

יזמות סדרתית היא יזמות משמעותית של מיזמים, בדרך כלל של חברות הזנק, שנעשתה פעמים אחדות על ידי אותו יזם. במחקרים שונים, נוהגים להגדיר יזם סדרתי, ככזה אשר הקים בעברו שלושה מיזמים, לפחות. יזמות סדרתית היא מקצוע, אך גם ובעיקר דרך חיים.
הגם שיזמות יכול שתהיה נטולת חדשנות, הרי שמרביתן המכריע של היזמויות הן של חדשנות והנחשבות למנוע צמיחה של משקים כלכליים.
סוגי יזמים סדרתיים

היזמים הסדרתיים אינם קבוצה הומוגנית אלא נחלקים לשתי קבוצות:
יזמים סדרתיים הפועלים בטור, או יזמי "קפיצות הצפרדע" – היזמים אשר יוזמים מיזם, מקימים אותו, מעלים אותו על דרך המלך ומממשים השקעתם בו ורק אז עוברים למיזם הבא. קבוצה זו כוללת את מרבית היזמים הסדרתיים.
יזמים סדרתיים הפועלים במקביל או יזמי "תיק השקעות" ("פורטפוליו"), או יזמי ה"להטוטנות" – היזמים המקימים אשכול של מיזמים ומנהיגים אותם כולם במקביל.
מגמות ביזמות סדרתית

מספרם היחסי של היזמים הסדרתיים בקרב כלל היזמים מצוי בעלייה מתמדת במקביל להפיכתו של העולם לטכנולוגי יותר ולבגרות העסקית הכללית, מספרם גדל מכ־10% מכלל היזמים בשנות ה-80 לכ־30% בתחילת המאה ה-21.
מאפיינים אישיותיים של היזם הסדרתי

קווי האופי של היזם הסדרתי כוללים גם תכונות נרכשות אך בעיקר תכונות מולדות הטבועות בגנים. חלק מקווי אופי אלה נחשבים לשליליים. מחקר מתחום הפסיכולוגיה מצא קשר תדיר בין יזמים טכנולוגיים להפרעת היפומאניה
ככלל, היצירתיות היזמית היא תוצר של מיומנות, כשרון ואישיות (בונו, 1996).
מאפייני היזמים למיניהם נחקרו רבות.
מאפיינים אישיותיים של היזם הסדרתי > תכונות חיוביות

הישגיות קיצונית.
חריצות חסרת ליאות.
יצירתיות, חדשנות וכושר המצאה.
ראייה ויכולת הפשטה רב ממדיות.
מנת משכל גבוהה.
ידענות ויכולות למידה גבוהות.
אופטימיות מוקצנת.
מידה בלתי מבוטלת של אלטרואיזם בעשייה ולא מונעות למען התועלת האישית בלבד.
נחישות, עקביות ודבקות במטרה.
יכולת לעקוף ביצירתיות ומקוריות כל מכשול בדרכם - הכישרון "לצאת מהקופסה".
כושר עיתוי גבוה.
היעדר יחסי של החשש מכישלון והכישרון להפיק ממנו לקחים לעתיד.
בעלי היכולת להוכיח את היעדר גבולות משאב הזמן וכי דווקא לאנשים עסוקים במיוחד יש די זמן לכול.
מאפיינים אישיותיים של היזם הסדרתי > תכונות שליליות

היותם מכורים לעשייה עד כדי כפייתיות.
אינדיבידואליות וכישורים בינאישיים מוגבלים.
עקשנות חסרת פשרות.
הם שוברי מסגרות כרוניים ואלרגיים לסמכות מכל סוג ושואפים להיות מניעים ולא מונעים על ידי אחרים.
עקומת הלמידה של היזם הסדרתי

כאמור, היזם הסדרתי הוא בעל היכולת ללמוד מהכישלון ולהפיק לקחים. מגזין היזמות INC מתווה את מסלול ההכשרה האופייני:
מהמיזם הראשון - לומד את תולדות עיתוי הפרישה האופטימאלי.
מהמיזם השני – לומד שאין להתאהב במיזם.
מהמיזם השלישי – השלמת מיומנות היצירתיות במינוף המשאבים.
מהרביעי-חמישי - מותר לעיתים גם להיכשל.
מהשישי-שביעי – שהוא אינו "מציאה" כל כך גדולה ושאל לו לגייס עובדים הדומים לו מדי.
לומדים בסוף - שהתהליך הופך קל ממיזם למיזם.
לא לומדים לעולם - מתי להפסיק/לפרוש.
הנשים כיזמיות

רק כשליש מהיזמים הסדרתיים הן נשים. מגמה זו היא בינלאומית וגם בישראל.
היזמות הסדרתית בישראל

העם היהודי כעם הרוח, היצירה והחדשנות הטכנולוגית, הוא מקור בלתי נדלה של רוח היזמות – בכלל, ובתוכה תופעת היזמות הסדרתית – בפרט וממצב את מדינת ישראל במקום גבוה במרבית המשתנים והמדדים של היזמות והחדשנות.
עם זאת, יש להתייחס פרטנית למהות היזמות הישראלית ולא רק למידת קיומה.
כאשר ההתבוננות היא על עצם ומידת קיום היזמות בישראל באופן כללי, קיום התופעה אינו ממקם את ישראל במקום גבוה בין ארצות העולם (מקום 25 בלבד, בשנת 2008, עם עסק אחד לכל 24 תושבים, על פי סקירת D&B - דן אנד ברדסטריט). שונה התמונה כאשר ההתבוננות היא על היזמות הטכנולוגית, אז ממוקמת ישראל במקום של כבוד במעלה הרשימה.
כיום בישראל ובעולם, יזמים סדרתיים ישראלים ויהודים רבים אשר "עשו זאת" – בעלי "מגע זהב" – מידאס, בהצלחה מספר פעמים והם חלק ותוצר התצרף של מדינת ישראל והיותה מובילת חדשנות ובכלל זה:
הראשונה בעולם ברישומי פטנטים (היחס בין מספר הפטנטים לאוכלוסייה).
הראשונה בעולם ביחס פטנטים - [קפיטה].
הראשונה בעולם בהוצאה למו"פ ביחס לתל"ג - 4.5% בשנת 2006 (אחריה שוודיה 3.7%).
הראשונה בעולם במספר המדענים והמהנדסים ביחס לכוח העבודה.
הראשונה בעולם במספר חברות ההזנק לנפש (מעל 4,000 ל־7 מיליון תושבים).
הראשונה בעולם במספר היחסי של חברות ההזנק בתחום הביוטק.
הראשונה בעולם במספר הפרסומים המדעיים לנפש.
המדינה מחוץ לצפון אמריקה אשר מספר החברות אשר מקורן ובסיס פעילותן מצוי בה ונסחרות בבורסת הטכנולוגיה נאסד"ק הוא הגדול ביותר בעולם.
השלישית בעולם אחרי ארצות הברית וקנדה במספר היזמים לנפש. ממחקרם של דר' מירי לרנר ויואש אברהמי, אוניברסיטת תל אביב, פלטי 2000.
מספר הישראלים מקבלי פרס נובל בתחום המדע והטכנולוגיה (8 נכון לשנת 2007) גבוה ב־20% משיעור המדענים באוכלוסייה.
ממוקמים בה מרכזי פיתוח של 43 מתוך 50 ענקי הטכנולוגיה בעולם (2008).
מחקר כמותי אשר נערך על היזמים הסדרתיים הישראלים, מדד בקרבם במובהק רמת פטריוטיות גבוהה מאשר אצל אוכלוסיית אנשי העסקים הבכירים האחרים.
יזמים סדרתיים ישראלים

רשימת היזמים הסדרתיים הישראלים ארוכה ומגוונת וכוללת כיום כבר עשרות, חלקם נחשבים למניחי יסודות היזמות בארץ: החל מאפי ארזי, יוסי גרוס (למעלה מ-30 חברות ביומד), יהודה וזוהר זיסאפל, ראובן ושי אגסי, שלמה קאליש, שלמה בן-חיים, אורני פטרושקה, רפי ומוטי ביאר, שלמה קרמר, גיורא ירון, גידי ברק (15 חברות הייטק), מיקי שחם (5 חברות, 4 מהן חברות הייטק), אמנון שעשוע, אביגדור וילנץ ועוד רבים טובים ומוכשרים.
לקריאה נוספת

Kirzner, I. Competition and Entrepreneurship, 1973
John G. Burch.usiness Horizons, 1986
Brouwer, M.T. Weber, Schumpeter and Knight on entrepreneurship and economic development. Journal of Evolutionary Economics, vol. 12(1-2), p. 83, 2002
Casson, M. Entrepreneurship and the theory of the firm. Journal of Economic Behavior & Organization, 58 (2), 327-348, 2005
הערות שוליים

↑  היזם הבלתי נלאה
↑  ניתוח וצפי התפתחות העסקים בירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל.
↑  הספר ניהול אסטרטגי M.A. Hitt, R.D. Ireland and R.E. Hoskisson, Strategic Management: Competitiveness and Globalization, 4th ed. (South-Western College Publishing, 2001)
↑  מה מבדל את היזם הסדרתי.
↑  THE ENTREPRENEURIAL GENE
↑  Is There a Gene for Business?, Bloomberg,  31 October 2006
↑  Brent Bower - Former New York Times editor
↑  Technology entrepreneurs frequently experience hypomania
↑  .John G. Burch, Business Horizons(1986)
↑  מה מבדל את היזם הסדרתי.
↑  מחקר של דר' מירי לרנר ויואש אברהמי, אוניברסיטת תל אביב, פלטי 2000
↑  ארזי, עשות ודנינו (1996)
↑  מחקר ישראלי: יש להם אלרגיה לסמכות
↑  (הם פשוט אינם יכולים לעצור – INC  Magazine).
↑  המחקר: פי שניים יזמים מיזמיות.
↑  תוצאות מחקר.
אנג'ליקה באלאבנוב

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1878 צ'רניהיב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בנובמבר 1965 (בגיל 87) רומא, איטליה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית העלמין הפרוטסטנטי של רומא 
 השכלה:  אוניברסיטת בריסל החדשה 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, המפלגה הדמוקרטית הסוציאליסטית האיטלקית 
 בן או בת זוג:  Michail Balabanov 
 
אנג'ליקה באלאבנוב, 1917
אנג'ליקה באלאבנוב מבקרת את ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון במשרד ראש הממשלה בתל אביב-יפו, 1962
אנג'ליקה באלאבנוב (ברוסית: Анжелика Балабанова; נולדה ב-4 באוגוסט 1878 – 25 בנובמבר 1965) הייתה מהפכנית קומוניסטית יהודייה-אוקראינית-איטלקייה, הידועה אף בשל השפעתה על בניטו מוסוליני בתחילת דרכו, בטרם אימץ את הפאשיזם.
ביוגרפיה

באלאבנוב נולדה בעיר צ'רניגוב באוקראינה, ונחשפה לפעילות מהפכנית וקומוניסטית בעת שהייתה תלמידה באוניברסיטה החופשית של בריסל. היא התיישבה ברומא והחלה לארגן פועלים במפעלי הטקסטיל. בשנת 1900 הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, והייתה מקורבת למנהיגיה כאנטוניו לבריולה ג'אסינטו מנוטי סראטי, פיליפו טוראטי ואף בניטו מוסוליני אותו הדריכה בתורת המרקסיזם. בניגוד למיתוס הרווח, מעולם לא הייתה מאהבתו של מוסוליני.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הקצינו דעותיה לשמאל, והיא הפכה לפעילה ב"תנועת צימרוולד", אינטרנציונל קומוניסטי שהתכנס בשווייץ, והביע התנגדות למלחמה. זמן רב בילתה בשווייץ הנייטרלית, והפכה לפעילה בתנועות השמאל שם.
ב-1917 הצטרפה למפלגה הבולשביסטית ברוסיה והפכה למזכירת הקומינטרן בין השנים 1919 ל-1920. היא עבדה לצידם של לנין, ליאון טרוצקי וגריגורי זינובייב, כמו גם לצד אמה גולדמן ורבים אחרים. ב-1922 עזבה את רוסיה עקב חילוקי דעות עם הנהגת המפלגה. היא שבה לאיטליה והצטרפה לסראטי בסירובו לציית להוראות הקומינטרן.
באיטליה הנהיגה את "התנועה המקסימליסטית" (מקסימליזם הוא כלל הדרישות שאם תושגנה ניתן יהיה לומר שהושג הסוציאליזם בניגוד ל"דרישות המינימום" שהועלו על ידי ה-SPD למשל, בגרמניה, המהוות אך שלב ביניים ונועדו לפתור מצוקות מיידיות). היא המשיכה להנהיג את התנועה גם לאחר עזיבתו של סראטי, ששב לשורות הקומוניסטים. עם עליית הפאשיזם נאלצה להימלט, בתחילה לשווייץ, ולאחר מכן לפריז ומשם לניו יורק. לאחר מלחמת העולם השנייה שבה לאיטליה.
אחרי 1947 תמכה בג'וזפה סרגאט לאחר שסירב לקבל את בריתה של המפלגה הסוציאליסטית עם הקומוניסטים, והצטרפה אליו להקמת "מפלגת העובדים הסוציאליסטית", שלאחר גלגולים ושינויים היא כיום "המפלגה הסוציאליסטית הדמוקרטית האיטלקית", מפלגת שמאל קטנה, המיוצגת בפרלמנט.
ב-1965 מתה ברומא ונקברה בבית הקברות הפרוטסטנטי של רומא.
גפן ברקאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בפברואר 1995 (בן 29) ישראל הוד השרון, ישראל
 סוגה מועדפת:  דרמה, סדרות נעורים
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  דוגמנות, משחק
 פרופיל ב-IMDb
 
גפן ברקאי (נולד ב-7 בפברואר 1995) הוא שחקן ודוגמן ישראלי.
ביוגרפיה

ברקאי נולד וגדל בהוד השרון ולמד בתיכון הדרים בעיר. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל.
חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012 כאשר שיחק בסדרת הנעורים "יומני החופש הגדול" ששודרה בערוץ דיסני לצופי Yes, בה שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של גור, בן זוגה של תמר (ליהי קורנובסקי). על תפקידו בסדרה היה מועמד לתואר שחקן השנה בטקס נבחרי הילדים לשנת 2012. ברקאי שיחק גם בעונה השנייה של הסדרה, בשנת 2013.
בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של אריאל בעונה השנייה של סדרת הנוער "שוברי גלים" ששודרה בערוץ הילדים לצופי Yes.
בשנים 2015 ו-2016 הנחה את "פסטיבל יותר" למתגייסים.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "ירח בבית 12" בבימויה של דורית חכים. בסדרת המתח שיצרה וכתבה קרן ויסמן, "מלאך של אמא", שיחק בתפקיד אורח. בדצמבר אותה שנה החל לגלם את מייקל רוזן בסדרת הנוער "Oboy" בערוץ הילדים לצופי Yes.
בשנת 2017 שיחק בסרט "פוקסטרוט".
בשנת 2014 החל לשמש כפרזנטור של חברת האופנה הישראלית "רנואר". ביולי 2021 פורסם כי שיתוף הפעולה בין ברקאי לרנואר הגיע לסיומו.
בשנת 2019 החל לגלם את דמותו של אדר שיין (תפקיד ראשי) מתנדב במד"א ואחיה של רומי שיין (שירה לוי) בסדרת הנוער "התחנה".
ביולי 2019 החל לשחק בקומדיה הרומנטית של קשת 12, "זה לא הגיל", בתפקיד בן זוגה של מירי מסיקה הצעיר ממנה בשני עשורים.
בשנת 2019 השתתף במופע הפסטיגל השנתי, "play פסטיגל".
מאפריל 2021 נמצא בזוגיות עם גל לוזון ביתה של הקוסמטיקאית מימי לוזון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | ירח בבית 12 | בן |  |
| 2017 | פוקסטרוט | יואל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012-2013 | יומני החופש הגדול | גור |  |
| 2015-2016 | שוברי גלים | אריאל |  |
| 2016 | מלאך של אמא | סלע גוטמן |  |
| 2016-2018 | Oboy | מיכאל "מייקל" רוזן |  |
| 2019-2020 | התחנה | אדר (שי)/אשכנזי |  |
| 2019-2020 | זה לא הגיל | ישי רחמים בן דוד |  |
מועמדויות ופרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | טקס נבחרי הילדים | שחקן השנה | מועמדות |
| 2014 | טקס פרסי האופנה | דוגמן השנה | מועמדות |
| 2017 | טקס נבחרי הילדים של פרוגי | אינסטגרם השנה | זכייה |
הערות שוליים

↑  חבצת דמארי, המורה שאזכור לעד, באתר ynet, 11 בפברואר 2018
↑  ערן סויסה, הכינו את הממחטות: גפן ברקאי נוטש את "רנואר", באתר ישראל היום, 15 ביולי 2021
↑  מירי מסיקה - זוכרת את הים, באתר ‏מאקו‏, 3 ביולי 2019
מעגל שלם

| --- | --- |

 סוגה:  סרט תיעודי 
 יוצרים:  מייקל פיילין 
 שחקנים:  מייקל פיילין 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 אורך פרק:  50 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  BBC 
 תקופת שידור מקורית:  10 באוגוסט 1997 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מעגל שלם היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בהפקת רשת ה-BBC ובהנחייתו של השחקן מייקל פיילין, שעלתה לשידור בשנת 1997.
הסדרה מתעדת מסע בן עשרה חודשים ו-80,000 קילומטרים שערך פיילין במדינות שלחופי האוקיינוס השקט במהלך השנים 1995 ו-1996. הייתה זו סדרת הטלוויזיה השלישית מתוך שמונה אודות מסעות שערך פיילין בעולם (קדמו לה מסביב לעולם בשמונים יום ומקוטב לקוטב). היא כוללת עשרה פרקים בני 50 דקות כל אחד.
במהלך המסע ביקר פיילין (יחד עם אנשי צוות הצילום שהתלוו אליו) ב-17 מדינות שונות.
המסע

פיילין החל את מסעו באי דיומיד הקטן שבמצר ברינג ונע משם במדינות שלאורך חופי האוקיינוס השקט נגד כיוון השעון. הוא סיים את מסעו בעברו המערבי של האוקיינוס השקט בניו זילנד והחל את מסעו בעברו המזרחי בכף הורן. בתום המסע הוא התכוון לשוב אל דיומיד הקטן, אך בשל תנאי מזג אוויר גרועים הצליח להגיע רק למרחק של כ-3.5 קילומטרים ממנו.
רוב מסעו של פיילין נעשה בתחבורה יבשתית וימית, לרבות שיט בנהרות. הוא פגש בתושבי המדינות שבהן שהה, ביקר באתרים ובאזורים טבעיים שונים והתוודע לתרבות ולפולקלור של אותם מקומות.
המסע > אתרי המסע

פרק ראשון - אלסקה ורוסיה :
האי דיומד הקטן, נום, האי קודיאק
חצי האי קמצ'טקה, מגדן, ולדיווסטוק
פרק שני - יפן וקוריאה :
האי סאדו, פוקויאמה, נגסאקי
פוסן, סיאול, פנמונג'ום
פרק שלישי - סין :
צ'ינגדאו, הר טאי, שאנגחאי, סכר שלושת הערוצים, צ'ונגצ'ינג, גויאנג, פינגקסיאנג ושער הידידות.
פרק רביעי - וייטנאם והפיליפינים :
האנוי, הואה, דא נאנג, הו צ'י מין סיטי
מנילה, בגואיו, זמבואנגה סיטי.
פרק חמישי - מלזיה ואינדונזיה :
בורנאו, קוצ'ינג
ג'אווה, ג'קרטה, יוגיאקרטה, סורביה
פרק שישי - אוסטרליה וניו זילנד :
דרווין, אליס ספרינגס, אדלייד, סידני
אוקלנד, קווינסטאון, דנידין
פרק שביעי - צ'ילה ובוליביה :
כף הורן, פונטה ארנס, האי צ'ילואה, מדבר אטקמה, סנטיאגו דה צ'ילה, אריקה
לה פאס
פרק שמיני - בוליביה ופרו :
קופקבנה, אגם טיטיקקה
קוסקו, מאצ'ו פיצ'ו.
פרק תשיעי - פרו וקולומביה :
איקיטוס
בוגוטה, קרטחנה
פרק עשירי - מקסיקו, מערב ארצות הברית, קנדה ואלסקה :
מקסיקו סיטי, טיחואנה
סן דייגו, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, סיאטל
ונקובר, פרינס ג'ורג', כף הנסיך מוויילס
בעקבות סדרת הטלוויזיה יצאו לאור גם ספר המסע שכתב פיילין וספר צילומים של באזיל פאו, צלם שהתלווה אליו במסעו.
הערות שוליים

↑  צוינו אתרים עיקריים בלבד.
↑  בהיותו באינדונזיה התברר לפיילין שעל אשתו לעבור ניתוח. הוא טס ללונדון לשהות לצידה ומשם טס לאחר מכן ישירות לאוסטרליה.
מפת המדינות שבהן ביקר פיילין במהלך המסע
ישיבת ההסדר שעלבים

| --- | --- |

אולם בית המדרש, נובמבר 2009
אולם בית המדרש, נובמבר 2009
 ישיבת הסדר
 השתייכות:  ציונות דתית, פא"י ישיבות הסדר
 תקופת הפעילות:  שנת ה'תשכ"א – הווה
 מייסדים:  הרב מאיר שלזינגר
 בעלי תפקידים
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב מיכאל ימר (מתשע"ו)
 תלמידים
 :  למעלה מ-300
 מיקום
 מיקום:  קיבוץ שעלבים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°52′03″N 34°59′22″E﻿ / ﻿31.8675981°N 34.9894601°E﻿ / 31.8675981; 34.9894601
 http://shaalvim.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת ההסדר שעלבים(למפת גוש דן רגילה) ישיבת ההסדר שעלבים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר שעלבים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר שעלבים
ישיבת שעלבים היא ישיבת הסדר וישיבה גבוהה הנמצאת בקריית החינוך שעלבים. בראשות הישיבה עומד הרב מיכאל ימר. הישיבה הוקמה בשנת תשכ"א (1961), היא ישיבת ההסדר השנייה שהוקמה והרביעית בגודלה,ידועה כ"אם הגרעינים התורניים" לומדים בה כ-350 תלמידים (נכון לאלול תשפ"ב).