stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלושה גברים בבומל
תוכן הספר

הספר מתאר מסע שני של אותם שלושה גברים מ"שלושה בסירה אחת". הפעם זהו מסע אופניים בגרמניה, שהייתה ב-1900 אומה חדשה לאחר איחוד גרמניה. הוא בנוי באופן דומה ל"שלושה בסירה אחת", כאשר בראש כל פרק מובאים מספר משפטים המתארים באופן אירוני את עלילת הפרק. רוב הספר משעשע וקליל. עם זאת, בניגוד ל"שלושה בסירה אחת", שכל כולו הומור, חלקים מסוימים מהספר אינם קומיים אלא מביעים באופן נחרץ ואף קודר את דעתו של המחבר על גרמניה בכלל והגרמנים בפרט. הוא דן באכזריותם הקטלנית, באופיים הצייתני לחלוטין ובכניעתם לכל צורה של חוק ומשטר בלי להפעיל שיקול דעת עצמי. בספר, למרות לשונו הקלילה וסגנונו ההומוריסטי של ג'רום, ניכרת גם המתיחות המחריפה בין העמים, השוני בין הבריטים לבין הגרמנים והתחזקות תפיסת הלאומנות הגוברת אצלם. בין היתר כותב ג'רום מספר משפטים אשר קולעים היטב אל המטרה: "מילוי החובה הוא נושא הלימוד האלמותי [בבתי הספר הגרמניים]... על פי השקפתם מדובר בציות עיוור לכל דבר עם כפתורים [כלומר, לובש מדים]...עד כה בורך הגרמני בממשלה טובה להפליא. אם דבר לא ישתנה הרי שחייו ימשיכו להיות טובים. צרותיו יחלו רק אם יקרה משהו למכונת הממשל."
יחד עם הביקורת על הגרמנים, מגלה ג'רום גם אמונה בטוב לבם, וכמה הערות שלו היו מתקבלות היום בתמיהה. בתקופה שבה נכתב הספר, נראתה גרמניה בעיני האנגלים כארץ שוחרת שלווה ושלום, ואיש לא תיאר לעצמו את מה שעתיד להתחולל שנים לא רבות מאוחר יותר. ג'רום עצמו נחל מפח נפש כאשר היה עד לזוועות מלחמת העולם הראשונה כנהג אמבולנס מתנדב בצלב האדום הצרפתי.
המילה "בּוּמֶל" היא מילה גרמנית שפירושה "טיול לשם הנאה". ג'רום משלב בספר עוד עשרות מילים בגרמנית, שאת חלקן הגדול הוא אינו מתרגם ואינו מסביר.
תרגומים לעברית

שלושה בבומל, תרגם גבריאל רוזן, הוצאת גמיר, 1982.
שלושה גברים בבומל, הוצאה מחודשת לספר שלושה בבומל. תרגם יונתן בר, הוצאת קמין, 2012.
הערות שוליים

1 2 3  גבריאל רוזן (רוזנבאום), מבוא ל"שלושה בבומל", תל אביב: גמיר, תשמ"ב, עמ' 5–6
↑  תרגום יונתן בר, עמוד 245
עטיפת הספר במהדורה העברית בהוצאת "גמיר" עם איור של דני קרמן
שורש 97

שורש 97 או גוּאַה בּוּ (בסינית: 瓜部, פין-יין: Guā bù) הוא השורש התשעים-ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "פרי ממשפחת הדלועיים" (כגון אבטיח או מלון) והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מחמישה קווים (וביפנית שישה).
במילון קאנגשי יש 55 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת רדיקל זה.
התפתחות

הצורה בכתב החותם הגדול דָאגְ'ווָאן (大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
הצורה בכתב החותם הקטן או שְׂיָאוגְ'ווָאן (小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 瓜
+3: 瓝
+5: 瓞瓟
+6: 瓠
+8: 瓡
+11: 瓢
+14: 瓣
+17: 瓤
+19: 瓥
וריאנטים

יש ניואנס עיצובי בין הצורה של 瓜 ביפנית מודרנית ובשפות אחרות. באופן מסורתי, הדמות מורכבת מחמישה קווים. אולם בפישוט הקאנג'י היפני, הקו השלישי (כלומר קו אנכית-אופקית) נשבר לשני קווים, ו-瓜 הפך לדמות שורש של שישה קווים. שינוי זה חל גם על קאנג'י היוגאי.
| סִינִית (סין) | סִינִית (טאיוואן) | יפנית מודרנית |
| --- | --- | --- |
瓜
瓞
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש ממוצע הריבועים

.
שורש ממוצע הריבועים, או ממוצע RMS (באנגלית: Root mean square), הוא מספר המשמש לתיאור ממוצע הגודל של פונקציה או של סדרת ערכים. זהו שם אחר לנורמת L2, כמו גם לשונות של משתנה מקרי בעל תוחלת אפס.
הגדרה

שורש ממוצע הריבועים של סדרת הערכים  \{x_{1},x_{2},\dots ,x_{n}\} הוא שורש הממוצע החשבוני של ריבועי הערכים:  x_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{{x_{1}}^{2}+{x_{2}}^{2}+\cdots +{x_{n}}^{2}} \over n}}
ממוצע RMS של פונקציה  \!f(t) בקטע  T_{1}\leq t\leq T_{2} הוא:  f_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{1 \over {T_{2}-T_{1}}}{\int _{T_{1}}^{T_{2}}{[f(t)]}^{2}\,dt}}}
ממוצע RMS של הפונקציה על פני כל התחום  -\infty \leq t\leq \infty  הוא:  f_{\mathrm {rms} }=\lim _{T\rightarrow \infty }{\sqrt {{1 \over {2T}}{\int _{-T}^{T}{[f(t)]}^{2}\,dt}}}. אם  \!f(t) היא פונקציה מחזורית, גודל זה שווה לממוצע ה-RMS על פני מחזור אחד.
דוגמאות

| צורת הגל | משוואה | ממוצע RMS |
| --- | --- | --- |
| גל סינוסי |  y=a\sin(2\pi ft+\phi )\, |  {\frac {a}{\sqrt {2}}} |
| גל מרובע |  y={\begin{cases}a&(ft\mod 1)<0.5\\-a&(ft\mod 1)>0.5\end{cases}} |  a\, |
| שן מסור |  y=2a(ft\mod 1)-a\, |  a \over {\sqrt {3}} |
t היא זמן,  f היא התדירות,  a היא המשרעת,  \phi  היא המופע ההתחלתי,  \ {\mbox{mod}} - פעולת המודולו.
שימושים > הספק חשמלי

בהנדסת חשמל, לעיתים קרובות יש צורך לדעת מהו ההספק החשמלי הנצרך על ידי נגד. ההספק P הנצרך על ידי נגד בעל התנגדות R כאשר זורם דרכו זרם קבוע I הוא:  P=I^{2}R\,\!.
אם בנגד זורם זרם חילופין (I(t, ההספק הרגעי הנצרך על ידו משתנה ובמקומו מחשבים את ההספק הממוצע:  P_{\mathrm {avg} }=\langle I(t)^{2}R\rangle =R\langle I(t)^{2}\rangle =(I_{\mathrm {RMS} })^{2}R\,\!. כלומר הזרם ה-RMS הוא הזרם הקבוע שהיה גורם לאותה צריכת הספק ממוצעת על ידי הנגד.
את ההספק ניתן לרשום גם כתלות במתח החשמלי:  P={V^{2} \over R}\,\!, ובאותו האופן במתח חילופין ההספק הממוצע הוא:  P_{\mathrm {avg} }={(V_{\mathrm {RMS} })^{2} \over R}\,\!. מתח החילופין הנפוץ ביותר הוא סינוסי:  V=V_{0}\sin(2\pi ft)\,, ועבורו  P_{\mathrm {avg} }={V_{0}^{2} \over 2R}\,\!.
מאחר שמתח ה-RMS שימושי לחישוב הספקים, המתח המוצהר של זרם החילופין הביתי (220 וולט בשיטה האירופית ו-110 וולט בשיטה האמריקאית) הוא מתח ה-RMS ולא המשרעת.
שימושים > מהירות

בפיזיקה, גודל מהירות החלקיקים בגז אידיאלי קלאסי מתפלגת לפי התפלגות מקסוול-בולצמן וכל רכיב של המהירות בשלושת כיווני המרחב מתפלג באופן נורמלי. לכן, הממוצע החשבוני של וקטורי המהירות הוא וקטור האפס, ואת הממוצע החשבוני של גודל המהירות ניתן לחשב כתוחלת של התפלגות מקסוול-בולצמן על ידי אינטגרל גאוסיאני. לעומת זאת את ממוצע ה-RMS של המהירויות ניתן למצוא באופן פשוט יותר משיקולי אנרגיה ולקבל קשר בינו לבין טמפרטורת הגז.
האנרגיה הקינטית הממוצעת של מולקולה בגז אידיאלי תלויה בממוצע ה-RMS של מהירות המולקולות:  E_{\mathrm {k} }={{1} \over {2}}mv_{\mathrm {rms} }^{2}={{3} \over {2}}nRT={\frac {3}{2}}NkT, ולכן המהירות ה-RMS היא:
 v_{\mathrm {rms} }={\sqrt {{2E_{\mathrm {k} }} \over {m}}}={\sqrt {{3kT} \over {m}}}={\sqrt {{3RT} \over {M_{m}}}}, כאשר m המסה של מולקולה, M המסה המולרית של הגז, R הוא קבוע הגזים, T הטמפרטורה במעלות קלווין, N מספר המולקולות ו-k קבוע בולצמן.
שימושים > שוֹנוּת

בסטטיסטיקה, השונות של אוכלוסייה מוגדרת כהפרש בין ממוצע הריבועים (ריבוע ממוצע ה-RMS) לבין ריבוע הממוצע החשבוני:  {\sigma _{x}}^{2}={x_{\mathrm {rms} }}^{2}-{\bar {x}}^{2}, או באופן שקול:  {x_{\mathrm {rms} }}^{2}={\bar {x}}^{2}+{\sigma _{x}}^{2}. כלומר, ממוצע ה-RMS תמיד גדול או שווה לממוצע החשבוני, והוא שווה לשונות במקרה שהממוצע החשבוני הוא אפס.
שלושה דברים שהאל לא היה צריך לברוא: פרסים, יהודים וזבובים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ח'יראללה טולפאח 
 שפת המקור:  ערבית 
 סוגה:  מאמר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1940 
 
שלושה דברים שהאל לא היה צריך לברוא: פרסים, יהודים וזבובים (בערבית: ثلاثة كان على الله ان لا يخلقهم: الفرس، اليهود والذباب) הוא מאמר שנכתב בשנת 1940[דרוש מקור] על ידי ח'יראללה טולפאח, דודו, חותנו ופטרונו של סדאם חוסיין וחבר מפלגת הבעת'. המאמר זכה לתפוצה רחבה בעיראק בתקופת שלטונו של סדאם.[דרוש מקור] בשנת 1981 לאחר פרוץ מלחמת איראן–עיראק בית הדפוס של הממשלה העיראקית "דאר אל-ח'וריא" פרסם את המאמר מחדש. ומשרד החינוך העיראקי לימד אותו בבתי הספר כתעמולה.[דרוש מקור]
תוכן המאמר

המאמר הציג את הפרסים כ"חיות שהאל יצר בצורת אדם", את היהודים כ"תערובת של עפר ושאריות מגוונות של אנשים" ואת הזבובים כיצורים מסכנים ובלתי מובנים שלגביהם "איננו מבינים את מטרת אלוהים ביצירתם".
ראו גם

רשיד עאלי אל-כילאני
אנטישמיות בעולם הערבי
הפרהוד
הערות שוליים

↑   He dreamed of glory but dealt out only despair, The Telegraph, 18 March 2003
ח'יר אללה טאפאח, מחבר הפרסום
ריו ורדה

ריו ורדה (בפורטוגזית: Rio Verde) היא עיר במדינת גויאס שבברזיל. העיר מרוחקת מבירת גויאס, גויאניה, ב-229 קילומטר ומבירת ברזיל, ברזיליה, ב-420 קילומטר. גובהה של העיר הוא 758 מטרים מעל פני הים.
חלק מהסראדו נמצא בשטחה של העיר.
אקלים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא בין 20 מעלות צלזיוס בחורף ל-35 מעלות צלזיוס בקיץ.
דמוגרפיה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
2010: 176,424
2019: 235,647
2020: 241,518
לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2020, מספר התושבים בעיר הוא 241,518. העיר ממוקמת במקום ה-154 מתוך 5,570, מבחינת אוכלוסייה בברזיל ובמקום הרביעי מתוך 246 במדינה גויאס. בשנת 2010, צפיפות האוכלוסייה של העיר הייתה 21.05 נפשות לקמ"ר.
חינוך

נכון ל-2018, יש בעיר 82 בתי ספר יסודיים ו-22 בתי ספר תיכון. אחוז הרשומים ללימודים בעיר בין הגילאים 6–14, נכון ל-2010, עומד על 97%. העיר ממוקמת במקום ה-72 מתוך 92 הערים במדינת ריו דה ז'ניירו מבחינת תמותת תינוקות, ובמקום ה-3987 מתוך 5,570 הערים בברזיל.
בריאות

בעיר יש 9 בתי חולים. נכון לשנת 2017, אחוז תמותת התינוקות בעיר עומד על 1.09%. העיר ממוקמת במקום ה-117 מתוך 246 הערים במדינת גויאס מבחינת תמותת תינוקות ובמקום ה-2,893 מתוך 5,570 הערים בברזיל.
כלכלה

העיר היא היצרנית הגדולה ביותר של דגנים וחלב במדינה. העיר מייצרת 61 טון מיליון ליטר חלב בחודש. נכון ל-2018, 56.3% מההכנסות של העיר הן ממקורות חיצוניים.
ערים תאומות

אוסטרליה אדלייד, אוסטרליה
הולנד הארלם, הולנד
ברזיל פורטו אלגרה, ברזיל
ארצות הברית סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  מידע על העיר, באתר האתר הרשמי של העיר (בפורטוגזית)
1 2 3 4  מידע על העיר, באתר cidades.ibge.gov.br
שריר סוגר הלוע העליון

| --- | --- |

הפנים, מבט מהצד. שריר סוגר הלוע העליון מסומן בחץ שחור, ובכיתוב CONSTRICTOR PHARYNGIS SUPERIOR
 שיוך:  pharyngeal muscles 
 עצבוב:  העצב התועה
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1143) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. constrictor pharyngis superior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.3.01.103 
 TA2 (2019):  2179 
 FMA:  46621 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224206 
 
פנים הלסת התחתונה, מבט מהצד. המקור בעצם המכתשים של שריר סוגר הלוע העליון מסומן כ-"sup const" ובאדום, מעל לקצה האחורי של קו הטוחנות ועצם הלשון ("Mylohyoid line"), באזור שן הבינה
.
שריר סוגר הלוע העליון (באנגלית: Superior pharyngeal constrictor muscle) הוא העליון בשלושת שרירי סוגר הלוע, היוצרים את הלוע. ראשיתו של השריר בארבעה מקורות: אונקל הכנפה (Pterygoid hamulus), תפר כנפת הלסת התחתונה, צד הלשון ועצם המכתשים (Alveolar process), מעל לחלקו האחורי של קו הטוחנות ועצם הלשון. הוא נאחז בתפר הלועי (Pharyngeal raphe). תפקידו של השריר לסייע בבליעה.
הערות שוליים

↑  Michael Paks, Superior pharyngeal constrictor muscle | Radiology Reference Article | Radiopaedia.org, Radiopaedia (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A05.3.01.103 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שבילים

מצפה
רמון
מצפה
רמון
בריכת המים ומבנה הביטחון של קיבוץ שבילים
השלט של המועצה
קיבוץ שבילים היה קיבוץ שהוקם במרץ 1948, על ידי תנועת הנוער הציוני על גבעה מול כפר הנוער עיינות בסמוך לנס ציונה, והתפרק ב-1950.
היסטוריה

הקיבוץ הוקם במטרה לשמש כמקום הכשרה לפליטים ניצולי השואה, בעיקר מפולין ומרומניה, שעלו לישראל אחרי מלחמת העולם השנייה.
הקיבוץ התפרק במאי 1950, לאחר שסיים את ייעודו כמקום הכשרה. בגבעה המשיכו להתגורר משפחות ובודדים עד שנת 1956, תוך שימוש בצריפים ובמתקנים שנותרו במקום. על הגבעה נותרו עד היום מגדל המים ומבנה מבטון בן ארבעה חדרים, ששימשו את הקיבוץ. 
בקיבוץ היו כ-60 עד כ-80 חברים. הם עבדו בעבודות כפיים בשדות ובפרדסים הסמוכים לשבילים. בקיבוץ היו בית מלאכה להרכבת אטבי כביסה, לול, רפת, אורווה וגן ירק, שהיוו מקור תעסוקה נוסף לחברים. בנוסף לכך, עבדו חברי שבילים בעבודות משקי בית ובלולים של אנשי מושב בית עובד הסמוך. הקיבוץ ידע שמחות, חתונות ולידות, והיה בו הווי חברתי-חלוצי.
חברי קיבוץ שבילים היו כוח החלוץ והגרעין הראשוני בהקמת  המושבים שורש שבהרי ירושלים - באוקטובר 1948,   ותלמי יפה בסמוך לאשקלון – באפריל 1950; וכן במשימת יישוב מחדש של מושב מבטחים שבנגב – במאי 1949. שלושת קיבוצים אלה התפרקו ובמקומם קיימים כיום מושבים.
במלחמת העצמאות הגנו אנשי שבילים על הגבעה וסביבתה בעיקר כנגד פעולות איבה של תושבי הכפרים הערביים נבי רובין ואל-קובייבה (רמלה), שהיו באזור שבילים, וגם נגד מסתננים מצריים. מספר חברי הקיבוץ נפצעו, חלקם קשה,  כשהיו במשימת יישוב מחדש של קיבוץ מבטחים. שקית עפר מאדמת קיבוץ שבילים הוטמנה בקברו של בנימין זאב הרצל, יחד עם שקיות עפר של כל היישובים במדינת ישראל, בעת הבאת עצמותיו לקבורה בירושלים באוגוסט 1949.
הקיבוץ סיים את ייעודו במאי 1950, לאחר הקמת הקיבוצים שורש, מבטחים ותלמי יפה. חברי שבילים עברו בהדרגה לגור ביישובי קבע, ובעיקר בעיינות, בנס ציונה, בירושלים ובתל אביב.
האתר הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ובשנים 2017–2018 שופץ המקום. במרץ 2018 נערך במקום טקס הסרת הלוט מהשלט של המועצה בהשתתפות חברי הקיבוץ ובני המשפחות.
הערות שוליים

↑  "שבילים", קבוצה חדשה של "הנוער הציוני" בבית עובד, הַבֹּקֶר, 12 במרץ 1948
↑  קב' "שבילים" עלתה על הקרקע אי-שם בהרים, דבר, 6 באוקטובר 1948
↑  הוקם בדרום "תלמי יפה", יישוב חדש ע"ש לייב יפה, על המשמר, 14 באפריל 1950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395061605171
שי ראשוני

אות הנשיא למתנדב לשנת תשע"ו מוענק לשי ראשוני על ידי ראובן ריבלין נשיא מדינת ישראל
שי ראשוני (2 במרץ 1966 - 24 במאי 2018) היה איש עסקים, אלוף-משנה בצה"ל וספורטאי. מאז אבחונו כחולה ALS פעל למציאת תרופה למחלה, ועד למותו עמד בראש עמותת "פרס לחיים" (Prize4Life). חתן אות הנשיא למתנדב ויקיר העיר רמת השרון. התנדב במשטרה בדרגת תת-ניצב (המתנדב הבכיר ביותר במשטרה).
ביוגרפיה

שי ראשוני גדל ברמת השרון, ולמד בתיכון "רוטברג". קיבל רישיון טיס פרטי בגיל 17, והיה בכך הטייס הצעיר בארץ[דרוש מקור]. מאוחר יותר הוציא גם רישיון מסחרי ועבד מעט כטייס. עם גיוסו לצה"ל, התקבל לקורס טיס אך עם סיומו עבר לשרת בחיל המודיעין, שם הגיע לתפקיד קמ"ן גייס במילואים בדרגת אלוף-משנה.
בהשכלתו, ראשוני היה בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת הרטפורד שבקונטיקט, ארצות הברית, שם נישא לתמי, ולהם נולדו שני בנים. למד לקראת תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, אך לא סיים. פרסם Case Study באוניברסיטת INSEAD. היה מדריך טיולים בתת-היבשת ההודית ובסין, וכן הדריך טרקים בהימלאיה. במשך מספר שנים מילא תפקיד סמנכ"ל בקבוצת פליינג קרגו, והקים חברה לניהול והפקת אירועי ספורט, מדיטרנאו 365, שיזמה והפיקה את אירועי האופניים הגדולים בארץ בשעתו, ביניהם "רוכב ישראל" "גראן פונדו גלבוע חרמון", "גראן פונדו מכתשים" ו"ג'ירו ד'איטליה בירושלים" וכן את "מרוץ החברים למען חולי ה-ALS" ברמת השרון. בעצמו, התחרה בענפי המרתון והטריאתלון, וזכה במקום שלישי בתחרות "איש הברזל" הישראלית בקטגוריית הגיל שלו באילת בינואר 2011.
על פעולתו בתחום הספורט, זכה ב-2012 בתואר איש השנה של מגזין "אופניים", וב-2013 נבחר כספורטאי השנה בקטגוריית משפיע השנה בספורט של גולשי אתר "שוונג".
שי היה חבר במועצה הציבורית של תנועת "עתיד כחול לבן", הפועלת לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני על ידי כינון שתי מדינות לשני עמים.
ביוני 2016 זכה לקבל את אות הנשיא למתנדב.
באוקטובר 2016 הגיש תוכנית רדיו בגלי צה"ל והיה בכך כנראה האילם הראשון בהיסטוריה שהגיש תוכנית רדיו. (אח'"כ הגיש תוכנית נוספת).
בנובמבר 2016 זכה בפרס Masschallenge Impact על "תרומה יוצאת מגדר הרגיל לחברה".
בדצמבר 2016 נבחר לאחד מ-50 המשפיעים חברתית של ידיעות אחרונות. במאי 2017 זכה באות יקיר העיר רמת השרון. ב-2017 השלים בעזרת קבוצת חברים ומשפחה את מרתון תל אביב והיה בכך כנראה המשותק / מונשם / אילם הראשון בעולם שעשה זאת. זכה על כך בתואר אירוע הספורט של השנה מטעם "שוונג". במרץ 2018 השלים גם את מרתון ירושלים.
כתב ופרסם ספר מדריך לרץ המתחיל, עם דנה צימרמן.
בספטמבר 2017 התנדב למשטרה כפרויקטור להפקת מרוץ האופניים ג'ירו דיאיטליה, אירוע הספורט הגדול ביותר שאי פעם נערך בישראל ולצורך כך הוענקה לו דרגת תת-ניצב, והוא היה המתנדב בעל הדרגה הבכירה ביותר במשטרה.
היה שותף בשני פטנטים ושלושה מאמרים אקדמיים.
התמודדות עם מחלת ה-ALS

ב-2011 אובחן שי ראשוני כחולה במחלת ה-ALS. זמן קצר לאחר מכן, החל לפעול למען חולי ALS ולמען מציאת תרופה למחלה. במסגרת זאת, ראשוני היה חבר בוועד המייעץ של הארגון האמריקאי Answer ALS וכיהן כמנכ"ל ויו"ר עמותת "פרס לחיים", שהוקמה על ידי חולי ALS ופועלת לקידום חקר המחלה על מנת למצוא לה תרופה או טיפול. העמותה היא זוכת פרס ראש הממשלה לחדשנות ויצירתיות. כחלק מההתמודדות האישית והמשפחתית עם המחלה, כתב שי עם בנו הצעיר ספר, שנקרא "אבא לא מגיע", העוסק בחוויה היום-יומית של משפחה בה האב חולה.
גם כשהיה משותק ומונשם, עדיין פעל להאצת חקר המחלה ולקידום מציאת תרופה או טיפול וכן לפיתוח טכנולוגיה מסייעת לחולים.
באפריל 2015 הוביל את עמותת פרס לחיים לזכייה בפרס Bloomberg Genesis Generation בסך מאה אלף דולר לצורך פיתוח אפליקציה למעקב אחר חולי ALS. האפליקציה זכתה גם במימון המדען הראשי.
היה חבר ב-Leadership Team של IBT - Israel Brain Technology. היה שותף מייסד בחברת הסטארט אפ EyeControl שזכתה גם היא במימון המדען הראשי, וחבר בוועד המדעי של חברת Neurosense. היה חבר בוועדה המייעצת ל-FDA בנושאי ניסויים קליניים ותרופות ל-ALS ופעיל להנגשת צה"ל.
הוביל צוות אינטרדיסציפלינרי לשינוי מתודת ההקשבה למטופל בבתי חולים בארץ[דרוש מקור].
בינואר 2017 פרש מתפקיד המנכ"ל ונותר בתפקיד יו"ר פרס לחיים. העמותה מציעה את פרס שי ראשוני לחולה המשפיע בעולם בחקר ה-ALS. הפרס הוא שנתי בגובה $25,000.
הערות שוליים

↑  "MassChallenge Israel Awards 1 Million NIS in Zero-Equity Prizes to Top Startups". אורכב מ-המקור ב-2016-11-26. נבדק ב-2016-11-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522152705171  VIAF: 310737486   WorldCat (עם VIAF): 310737486
שלמה בן נתן

רבי שלמה ב"ר נתן (רשב"ן בראשי תיבות ומכונה גם אלג'יבלי) הוא חכם תימני מהמאה ה-12 שחי במצרים. חיבר ספר הלכה גדול על סידור התפילה המבוסס בעיקרו על התלמוד וחיבורי הגאונים. כתבי יד ממנו נמצאו בספריית אוקספורד ובספריית הוותיקן.
מוצאו וכינויו של רבי שלמה

רבי שלמה אלג'יבלי היה חכם ידוע במצרים בדורו של הרמב"ם. מוצאו מהעיר "דו אלג'יבלה" שהייתה בירת תימן בשעתו. לצד חכמתו היה ידוע כמי שאינו נושא פנים גם לגדולי מלכות ועשירים. בהיותו בקהיר שבמצרים הוא חלק על דרשתו של אחד מגדולי התורה שם בצורה חריפה, דבר שהביא לתלונה נגדו אצל הרמב"ם שאמנם הצדיק את המתלונן, אך עם זאת ייעץ למתלונן כי עדיף שיסיר את תלונתו במילים הבאות "ואולם מאחר שהוא ידוע ביראת שמים ובחכמה, אינו ראוי לומר עליו דבר, עד אשר ישמעו דבריו, הואיל והתורה הקדושה חייבה להדר תלמידי חכמים ולהכריעם לכף זכות, על כן מוטב להעלים עין מכל השאלה הזאת".
רבי שלמה אלג'יבלי התפרסם בחיבורו שהוא סידור הגדוש בהלכות רבות המבוססות על התלמוד ותורת הגאונים. רבי שלמה כיהן כדיין. כפי הנראה הוא רבי שלמה בר נתן שהיה חבר בית דינו של רבי סעיד בן מרחב אב"ד עדן בשנת 1156. רבי שלמה אלג'בלי מכונה "אב בית דין" בכת"י, וכך נדפס בחיבורו שיצא על ידי שמואל חגי.
לדברי פרופסור גויטיין בנו הוא רבי אברהם אלימני ממצרים שלימים עלה לירושלים וייסד בה בית כנסת הנקרא על שמו "כניסה בן אלימני". הוא כיהן בירושלים כדיין.
הערות שוליים

↑  שלמה דב גויטיין, הודו ב', עמ' 496.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007508150905171  VIAF: 3146462673027772241   WorldCat (עם VIAF): 3146462673027772241
שי ראובני

| --- | --- |

שי ראובני (משמאל) לצד צ'ולי זכאי
 לידה:  פרדס כ"ץ
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
שי ראובני  הוא מוזיקאי, מלחין, מפיק ומעבד מוזיקלי ישראלי המתמקד במוזיקה המזרחית.
ביוגרפיה

ראובני נולד וגדל בפרדס כץ בבית מוזיקלי משם ינק את אהבתו הגדולה למוזיקה ים תיכונית. למד לנגן על הקלידים בילדות ובגיל 17 החל ללוות את הזמר עופר לוי בהופעותיו. בהמשך היה קלידן בלהקה של אייל גולן במשך שלוש שנים.
במקביל לנגינה על הקלידים, החל לעבוד ראובני כמפיק מוזיקלי באולפנו של יעקב למאי עם האמרגן אבי גואטה, והזמרת שאותה גילה, שרית חדד, שהייתה בראשית דרכה המקצועית. מאז הפיק עימה כ-10 אלבומים. כמו כן, הפיק עשרות אלבומים לאמנים רבים מהז'אנר המזרחי.
בשנת 1994 עיבד 3 שירים לאלבומו השני של איציק הרוש "הדובדבן שבקצפת, בהם בלט השיר "כמו צל".
ב-1997 עיבד את שירי האלבום "שימי רון בהופעה".
ב-1998 ניהל מוזיקלית את אלבום הפרצה של שרית חדד "חוק החיים", בו בלטו עיבודיו לשיר הנושא, וכן ל"לב זהב" ו"הכל סגור". עוד באותה שנה עיבד כמחצית משירי אלבום הבכורה של שרון לביא "חולם הביתה".
ב-1999 עיבד את אלבומה של שרית חדד "כמו סינדרלה", שהפך רב מכר, והכיל להיטים רבים דוגמת: "הייתי בגן עדן", ל"דמעות שלך יש פה", "חמותי", ושיר הנושא. עוד באותה שנה עיבד כמחצית משירי אלבומו של ליאור פרחי "את כל חיי", בהם בלט "למה את כועסת", כמן כן כמחצית משירי אלבומו השלישי של לידור יוספי - "הכל הפוך", בהם בלטו שיר הנושא והדואט "סודך גלי לי" עם חיים משה.
בשנת 2000 החל ראובני לעבוד בשיתוף עם הפזמונאי צ'ולי זכאי, כאשר האחרון משמש גם כמנהל הפקה ויועץ אומנותי, וראובני הוא המלחין והמפיק המוזיקלי. השיר הראשון שיצרו השניים, "יש בי את כל הכוח" של קובי פרץ, הפך ללהיט. עוד באותה שנה הפיק מוזיקלית של אלבומה של שרית חדד "לעשות מה שבא לי", בו בלטו עיבודיו ל"קח את הכל", "הכאב הזה" ושיר הנושא.
ב-2001 עיבד כמחצית משירי אלבומה של שרית חדד "אשליות מתוקות" בו בלט במיוחד עיבודו לשיר "שמע ישראל", שהפך לאחד השירים המזוהים ביותר של חדד. ב-2002 עיבד את השיר בלבלי אותו לקובי פרץ שהפך ללהיט.
בשנת 2004 הפיק ראובני מוזיקלית את מרבית שירי אלבומה של שרית חדד חגיגה, בהם בלט במיוחד עיבודו לשיר "בחום של תל אביב".
בשנת 2005 הפיק ועיבד יחד עם יעקב למאי את אלבומו של עופר לוי "מצייר אותך". עוד באותה שנה עיבד 6 שירים לאלבומה של שרית חדד "מיס מיוזיק".
בשנת 2007 הקימו ראובני וצ'ולי זכאי לייבל עצמאי - "שי ראובני הפקות" במסגרתו הופקו במהלך כ-3 שנים מעל ל-100 שירים שונים.
ב-2008 הפיק מוזיקלית את אלבומו של קובי פרץ "כמה אהבה", בו בלט שיר הנושא.
הדואט "יחד" אותו הלחין ועיבד שי ראובני, זכה בקטגוריית השיר הים תיכוני הטוב ביותר במסגרת תחרות ה-Big Apple Music Awards בניו יורק. בשנת 2009 הלחין ועיבד ראובני את השיר "מקודשת", עבור הזמרת שרית חדד, שנכלל באלבומה ה-18, מרוץ החיים. בשנת 2010 הפיק מוזיקלית ביחד עם הנרי את השיר "Do You Love Me".
הפיק מוזיקלית את מרבית שירי אלבומו של קובי פרץ "כתוב בשניים" שיצא ב-2012, בהו בלטו עיבודיו ל"אחת של חיי" (בשיתוף עם עמית הראל) ו"אולי" (בשיתוף עם רון תיכון).
בשנת 2013 הפיק מוזיקלית את הגרסה העברית ללהיט "סה לה וי" שביצע קובי פרץ, והפיק מוזיקלית את השיר "קול העולם" עבור מרגלית צנעני וזהבה בן. שני השירים הפכו ללהיטים וכבשו את פסגת מצעד ההשמעות של מדיה פורסט.
ב-2014 הלחין ועיבד את השיר "עיניים" לעופר לוי.
בשנת 2016, הפיק מוזיקלית את השיר "בסיבוב השני" עבור נסרין קדרי. השיר נכלל באלבומה השני בנאדיק.
חיים אישיים

ראובני מתגורר באור יהודה, נשוי לאלינור ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  "יחד" של קובי פרץ ואישתאר זכה בפרס בינלאומי, חריף, ‏ 27/10/09
↑  SaritHadadOfficial (2009-09-22), שרית חדד - מקודשת - Sarit Hadad - Sacred, נבדק ב-2018-08-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296339405171  ISNI: 0000 0000 7067 8950  VIAF: 97347186   WorldCat (עם VIAF): 97347186
רשימת יצירות מוזיקליות מאת פרידריך ניטשה

להלן רשימת יצירותיו המוזיקליות של פרידריך ניטשה.
Albumblatt
הקלטות נבחרות

Lieder - Klavierwerke - Melodrama. Dietrich Fischer-Dieskau (Bariton, Klavier), Albert Reimann (Klavier), Elmar Budde (Klavier), 1996. Phillips, #4268632.
La Musique de Friedrich Nietzsche. Peter Schubert (dir.), The Orpheus Singers, et al., 1996-1997. ATMA Classique (אורכב 30.03.2013 בארכיון Wayback Machine),  ACD #22148-49, 1999.
Weihnachtsoratorium: per soli, coro e pianoforte. Marco Berrini (dir.), Francesco Lotoro (pianoforte), Ars Cantica Choir, 1998. Sarx Records, SX-030.
Sämtliche Werke für Klavier Solo. Michael Krücker (Klavier), 2007. New Classical Adventure (אורכב 09.06.2013 בארכיון Wayback Machine), #60189.
Michael Steinmann, "Sie hätten singen sollen, diese Seele..." - Friedrich Nietzsches Denken und Musik (Aachen: der blaue reiter Verlag für Philosophie, 2012). Hörbuch und Doppel-Musik-CD. Klaus Hemmerle (Sprecher), Michael Stiller (Sprecher), Yasuko Kozaki (Gesang), Cornelius Witthoeft (Klavier und Orgel).
ביבליוגרפיה

Curt Paul Janz (Hrsg.), Friedrich Nietzsche. Der musikalische Nachlaß: Gesamtausgabe in einem Band (Basel: Bärenreiter-Verlag, 1976). BA 5771, M-006-47345-8.
הערות שוליים

↑  NWV = Nietzsches Werke Verzeichnis = קטלוג רשימת יצירות ניטשה.
| פרידריך ניטשה |
| --- | --- | --- |
| כתביו | חמש הקדמות לחמישה ספרים שלא נכתבו (על הפאתוס של האמת; על עתיד מוסדות החינוך שלנו; המדינה היוונית; היחס בין הפילוסופיה השופנהארית לתרבות הגרמנית; התחרות ההומרית) • הולדת הטרגדיה • על אמת ושקר במובן החוץ מוסרי • פילוסופיה בעידן הטראגי של היוונים • ראיית העולם הדיוניסית • עיונים שלא בעיתם (דוד שטראוס: המתוודה והסופר; כיצד מועילה ומזיקה ההיסטוריה לחיים; שופנהאור כמחנך; ריכרד וגנר בביירוית) • אנושי, אנושי מדי • דמדומי שחר • המדע העליז • כה אמר זרתוסטרא • מעבר לטוב ולרוע • לגנאלוגיה של המוסר  • פרשת וגנר • אנטיכריסט • שקיעת האלילים • ניטשה נגד וגנר • הנה האיש • הרצון לעוצמה |  |
| מושגים בהגותו | אלוהים מת • החזרה המתמדת • על-אדם • האדם האחרון • מוסר אדונים ומוסר עבדים • פרספקטיביזם • אהבת הגורל • החיוב הניטשיאני  • הטשאנדלה • רסנטימנט • הרצון לעוצמה • מה שלא הורג אותי מחשל אותי |  |
| יצירות אחרות | רשימת יצירות מוזיקליות מאת פרידריך ניטשה • דיתירמבים דיוניסיים • אידיליות ממסינה |  |
| אישים קשורים | אליזבת פרסטר-ניטשה • לו אנדריאס-סלומה • פאול ריי • גאורג ברנדס • יעקב בורקהרדט |  |
| נושאים קשורים | ארכיון ניטשה • כשניטשה בכה • אחותי ואני • הפרס הבין-לאומי על שם פרידריך ניטשה • ניטשה והציונות |  |