דקוטה הדרומית (BB-57)
היסטוריית שירות > סיור שני באוקיינוס השקט > איי מריאנה ופלאו > קרב ים הפיליפינים

לי החזיק את אוניותיו בהפלגה במעגל בקוטר 6 מיל ימי (11 קילומטרים; 6.9 מיל) על מנת לכסות שטח רחב כאשר מטוסי התצפית היפנים התקרבו לצי מוקדם ב-19 ביוני. דקוטה הדרומית ושאר אוניות המערכה עקבו אחר המטוסים הללו במכ"מי החיפוש האווירי שלהם. עד השעה 10:04 קלטה דקוטה הדרומית את הגל הראשון של מטוסי תקיפה שנכנסו והורתה לצוות שלה להגיע לעמדות קרב. בקרב ים הפיליפינים שלאחר מכן, מטוסי ה-CAP ירו על המטוס הנכנס בשעה 10:43, אך מטוסים יפנים פרצו והמשיכו אל הצי. אחד מהם, מפציץ צלילה יוקוסוקה D4Y, פגע בדקוטה הדרומית עם פצצה במשקל 500 ליברות (230 קילוגרם) בשעה 10:49, הפיצוץ יצר חור 8–10 רגל (2.4–3.0 מטרים) בסיפון, השבית צריח תותחי 40 מ"מ, והרג עשרים וארבעה ופצע עוד עשרים ושבעה איש. צוותי התותחים טענו כי הפילו את המטוס, אך משקיפים על סיפון אלבמה ציינו כי המטוס התחמק מהאש ונמלט.
בשעה 11:50, גל שני של כעשרים מטוסים חדר את דרכם דרך ה-CAP. שני מפציצי טורפדו נקג'ימה B6N ניסו לשגר את הטורפדות שלהם לעבר דקוטה הדרומית, אך אש חזקה ממנה ומאלבמה אילצה אותם להפסיק את ההתקפות שלהם. מטוסים אחרים תקפו את דקוטה הדרומית בסביבות השעה 11:55, אך היא שוב יצאה ללא פגע. גל שלישי ורביעי פגעו בצי מאוחר יותר באותו היום, אך דקוטה הדרומית לא הותקפה במהלך פעולות אלו. באותו ערב נקברו האנשים שנהרגו בפגיעת הפצצה בים; אחד הפצועים נפטר מפצעיו למחרת בבוקר וגם הוא נקבר. הקרב נמשך לאורך 20 ביוני, אך דקוטה הדרומית לא ראתה פעולה נוספת. מטוסי התקיפה האמריקנים נאלצו לטוס בטווח קיצוני כדי לתקוף את הצי היפני הנסוג, ולכן רבים נאלצו לנטוש את מטוסיהם לאחר שנגמר הדלק; דקוטה הדרומית בילתה את הבוקר שלמחרת בחיפושים אחר צוותי אוויר שהופלו. בשלב זה מת אדם נוסף שנפצע מפגיעת הפצצה.
דקוטה הדרומית פנתה מזרחה ב-22 ביוני; כאשר הצי הנייד הראשון נפגע קשות על ידי מתקפת נושאות המטוסים של מיצ'ר, צי הפלישה מול איי מריאנה כבר לא היה תחת איום משמעותי ואניות המערכה של TG 58.7 יכלו לסגת מהאזור. דקוטה הדרומית הועברה ל-TG 58.2 ונשלחה לאניווטוק ב-23 ביוני, והגיעה לשם ארבעה ימים לאחר מכן. משם, היא יצאה לדרך לעבר פיוג'ט סאונד דרך פרל הארבור; בעודה בפרל הארבור ב-2 ביולי, היא העלתה קבוצה של 248 פצועים, 279 מלחים, ו-90 נחתים והובילה אותם ליבשת. היא הגיעה לפיוג'ט סאונד ב-10 ביולי והורידה את נוסעיה ואת אנשי הצוות הפצועים שלה למחרת. לאחר מכן עגנה לתיקון באותו ערב. העבודה הסתיימה עד 6 באוגוסט ולאחר שהוצפה מחדש, היא העמיסה תחמושת ב-19 באוגוסט. ניסויים ימיים החלו יומיים לאחר מכן. לאחר מכן היא שובצה ליחידת משימה (TU) 12.5.1 יחד עם זוג משחתות ב-25 באוגוסט, ביציאה לפרל הארבור, אליה הגיעה ביום האחרון של החודש.
האונייה השתתפה בסדרה של תרגילי ירי מול הוואי בין 6 ל-8 בספטמבר, כולל ירי נגד מטוסים והגנה מפני התקפות מדומה של סירות טורפדו. היא מילאה דלק ותחמושת בפרל הארבור ב-9 בספטמבר ויצאה יומיים לאחר מכן לתמרונים נוספים. במהלך התרגילים הללו היא חוותה קשיים במנועים שלה; צוללנים בדקו את המדחפים וגילו שכמה מהלהבים בשלושה מארבעת המדחפים שלה היו כפופים או סדוקים. במקום להשתתף בתרגילים המתוכננים, היא נאלצה לחזור למבדוק היבש בפרל הארבור לתיקונים שנמשכו עד 16 בספטמבר. היא חידשה את פעולות האימונים באותו יום לפני שיצאה לדרך כדי להצטרף מחדש לצי ב-18 בספטמבר. TU 12.5.1 פנו בתחילה לנמל סידלר באי מאנוס מול גינאה החדשה, אך במהלך הדרך הם הופנו לאוליטי, אשר נתפס לאחרונה כדי לשמש כבסיס מוקדם של הצי. הם הגיעו ליעדם ב-30 בספטמבר, אז הצי השלישי השתלט על כוח המשימה של נושאות המטוסים המהירות.