stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרום אירופה

חלוקת אזורי כלל יבשת אירופה (הגדרה יחסית);
בירוק בהיר – דרום אירופה
דרום אירופה הוא כינוי לקבוצת מדינות וטריטוריות באירופה, השוכנות בחלק הדרומי של היבשת האירופאית.
אין זהות מוחלטת בין מדינות דרום אירופה לבין מדינות הים התיכון, אם כי יש חפיפה רחבה בין שני המושגים.
מדינות וטריטוריות דרום אירופה הן:
איטליה איטליה
סן מרינו סן מרינו
קריית הוותיקן קריית הוותיקן
מלטה מלטה
אלבניה אלבניה
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
מונטנגרו מונטנגרו
מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
סלובניה סלובניה[דרושה הבהרה]
סרביה סרביה
קרואטיה קרואטיה
מונקו מונקו
ספרד ספרד
אנדורה אנדורה
פורטוגל פורטוגל
גיברלטר גיברלטר
יוון יוון
טורקיה טורקיה (החלק האירופאי בלבד)
בולגריה בולגריה
קוסובו קוסובו
יש המוסיפים גם את:
קפריסין קפריסין
ראו גם

צפון אירופה
מערב אירופה
מזרח אירופה
אגן הים התיכון
התקפת נפל במגרש הרוסים

התקפת נפל במגרש הרוסים הייתה ניסיון משותף של האצ"ל ולח"י, במסגרת "תנועת המרי העברי" לפשוט ולחלץ לוחמים מבית הסוהר המרכזי בירושלים השמור שבמגרש הרוסים ב-19 בינואר 1946. בראש הפעולה עמד איש לח"י, יעקב בנאי ("מזל"). הניסיון נכשל והלוחמים נסוגו. בפעולה נהרג לוחם אצ"ל וארבעה נפצעו. לבריטים נהרגו שני קצינים ומספר שוטרים נפצעו.
רקע

בית הסוהר המרכזי בירושלים פעל בתקופת המנדט הבריטי בירושלים, ושימש לכליאתם של אסירים יהודים וערבים, ובהם רבים מחברי המחתרות העבריות שפעלו נגד שלטונות המנדט, ובכלל זה אחדים מעולי הגרדום.
עם גבור הסכסוך בין השלטון הבריטי ותנועת המרי העברי לאחר סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945, חששו הבריטים שחברי תנועת המרי יפוצצו מבנים בתחומי מגרש הרוסים. בשל כך הם תחמו את האזור כולו בגדרות תיל, וכינוהו 'אזור ביטחון'. חברי תנועת המרי, לעומת זאת, כינו את המתחם הסגור בשם "בֵּווינגרד" על שם ארנסט בווין, שר החוץ של בריטניה, שנודע בגישתו האנטי-ציונית לפתרון הסכסוך בארץ ישראל.
מהלך הפעולה

ב-19 בינואר 1946 תקפו לוחמי אצ"ל ולח"י את בית הסוהר המרכזי בירושלים. ההכנות למבצע בתוך הכלא כללו פתח לבריחה, אותו הכינו האסירים מבעוד מועד, על ידי הוצאת אבנים מקיר של חדר. מחוץ לכלא ברחוב סנט פאול שמצפון לכלא, פוצצה חוליות לוחמים גנרטור, כדי להחשיך את הסביבה בעת הנסיגה. בהתקרב הכוח הפורץ ליעדו, הותקף במפתיע במטח ירי של כוחות המשטרה והצבא הבריטים. ההתקפה לא עלתה יפה ותוך זמן קצר הגיעו כוחות צבא ומשטרה לאזור והלוחמים מצאו את עצמם לכודים. בנאי פקד על נסיגה. הלוחמים הבקיעו את דרכם תוך כדי שימוש במקלעים וזריקת רימונים והצליחו להחלץ.
בפעולה נהרג לוחם אצ"ל וארבעה נפצעו. לבריטים נהרגו שני קצינים ומספר שוטרים נפצעו.
הערות שוליים

↑  היכנס/י לפייסבוק, באתר Facebook
↑  יהודה לפידות, ההתקפה על בית-הסוהר המרכזי, פרק מספרו "בלהב המרד".
החמצה

מלפפונים מוחמצים
פטריות מוחמצות
החמצה היא תהליך הכנה ושימור מזון, תוך שימוש במים בתוספת חומץ או מלח, שמטרתו העיקרית לשמר את מרבית הרכיבים המזינים, תוך כדי הפיכתו לאכיל לאורך זמן רב מהרגיל. התהליך מלווה גם בשינויי טעם וריח אופייניים. החמצה נעשית בעיקר בתהליך תסיסה שאותו מבצעים מיקרואורגניזמים.
יתרון זה של חיי מדף ארוכים יחד עם שמירה על הערך התזונתי, ובשילוב הטעם שאהוב על אנשים רבים, הביא לכך שכיום סוגי מזון רבים משווקים כמוחמצים ונהנים מפופולריות. המוכרים שביניהם הם מלפפון חמוץ, כרוב חמוץ, ביצה כבושה ועוד.
גם החקלאים מנצלים את הטכניקה המאפשרת הכנת כמות גדולה של מזון בהמות בתהליך החמצה, ועל ידי כך אספקה של תזונה טובה לאורך כל השנה ללא תלות בכמות היבולים החודשית ובאיכותם. לפיכך, החמצת מספוא לבהמות במגדלי ובבורות תחמיץ היא מראה שכיח במשקים חקלאיים רבים.
התהליך עצמו

ההתחלה של פעולת ההחמצה היא אטימת החומר האורגני (ירק, מספוא) מפני כניסה של חמצן. הירק בדרך כלל מושם בצנצנת אטומה עם מים בתוספת מלח או חומץ. הוספת מלח או חומץ למים בעת ההחמצה מסלקת מהמים את החמצן המומס בהם: ללא הוספת המלח או החומץ תהליך ההחמצה עלול להשתבש משום שהסביבה עלולה להכיל חמצן. את המספוא כובשים בבור תחמיץ כדי למזער כיסי אוויר, ולאחר כך מכסים ביריעת ניילון אטומה.
בכל חומר מן החי וגם בסביבה, כלומר במים ובאוויר, קיימת אוכלוסיית חיידקים פעילה, שמהווה חלק בלתי נפרד מהפעילות התקינה של חיי האורגניזם. לא מדובר בחיידקים הגורמים בהכרח למחלות, אלא כאלה שנוכחים תמידית בסביבה ובתוך החומר החי.
עם היעלמות החמצן מהסביבה, מתחילה אוכלוסיית חיידקים מסוימים, הקרויים ארוביים (אשר חמצן דרוש לפעולתם) להצטמצם. ככל שמתארכת השהיה בסביבה נטולת החמצן, אוכלוסיית החיידקים האנארוביים (אשר לא מתבססים על חמצן) שבדרך כלל זניחה, מתחילה לשגשג. חיידקים אלה מאופיינים בחילוף חומרים שונה מהחיידקים הארוביים, כלומר הם צורכים חומרים אחרים לשם ייצור אנרגיה ופולטים חומרים שונים כתוצאה מהייצור הזה. החיידקים האנארוביים משתמשים בסוכר הנמצא בחומר המוצא ופולטים לאחר עיבודו חומצה הנקראת חומצה לקטית. חומצה זו, וכן ירידה ברמות הסוכר של חומר המוצא, היא שמקנה לחומר המוחמץ את הטעם והריח האופייניים לו.
תהליך ההחמצה מסתיים כאשר ריכוז החומצה הלקטית בחומר המוחמץ אינו מאפשר לחיידקים שיצרו את החומצה לשרוד (למרות שניתן לסיימו קודם לכן). גם לאחר שהתהליך מסתיים, חיי המדף של החומר ארוכים ביותר כשהוא עדיין אטום, בשל חומציותו והיעדר חמצן בסביבתו.
טיוב התהליך

מאחר שחיידקים מסוימים צריכים ריכוזים ספציפיים של סוכר, גזים וחומרים אחרים, חומרי מוצא כגון ירקות ספציפיים הם אידיאליים לתהליך ההחמצה, בעוד שלדוגמה רוב הפירות לא מתאימים לכך. כמו כן, בשל החשיבות הרבה של החמצת המספוא לבהמות במשק החקלאי, ובעקבות תיעוש של תעשיות המזון, פותחו זני חיידקים מותאמים במיוחד להחמצה, שניתנים לערבוב עם חומר המוצא טרם אטימתו ומבטיחים החמצה אחידה ויעילה, בעלת טעם ידוע מראש.
הרבה אור, למשל על ידי הנחת הכלי עם החומרים להחמצה חשוף לשמש ישירה, מאיץ את התהליך, אך עלול גם לגרום לקלקול.
בהינתן התנאים האמורים תתרחש החמצה. לכן קל להתנסות בהכנה ביתית של שלל ירקות מוחמצים בתיבולים שונים. אפשר לעקר את הצנצנת במים רותחים ולקררה לפני הכנסת הירקות, הנוזלים והתבלינים. המוצר המוחמץ צריך להיות לכל משך זמן ההחמצה מתחת לפני הנוזל על מנת למנוע מגע עם החמצן שבאוויר.
ראו גם

כבישה
צנצנת מלפפונים מוחמצים
ביצים מוחמצות
דעם

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  יואב גל טמיר
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים)
 אפיון:  סוציאליזם, שמאל רדיקלי
 אידאולוגיות:  סוציאליזם דמוקרטי, התנגדות לכיבוש ולהתנחלויות, שוויון, צדק חברתי, פתרון המדינה האחת
 כנסות:  לא נבחרה לכנסת
 אותיות:  ד (הבחירות לכנסת ה-14) קם (הבחירות לכנסת ה-15) ק (הבחירות לכנסת ה-16, ה-17, ה-18 וה-19) ץ (הבחירות לכנסת ה-21, ה-22, ה-23 וה-24)
 שיא כוחה:  לא נבחרה לכנסת, קיבלה 3,692 קולות בבחירות לכנסת ה-17
 נוצרה מתוך:  דרך הניצוץ
 מטה:  תל אביב-יפו 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי בישראל
 ארגונים בינלאומיים:  —
 http://www.daam.org.il/
 
דעם – מפלגת פועלים /  כלכלה ירוקה, מדינה אחת (בערבית: حزب دعم العمالي) היא מפלגת שמאל סוציאליסטית רדיקלית בישראל.
אידאולוגיה ומצע המפלגה

בתחילת דרכה היא רצה כ"מפלגת פועלים", אך היום היא שינתה את הגדרתה והיא הצטרפה למה שקרוי הסדר הירוק החדש או הניו דיל הירוק. דעם מציגה תפיסת עולם סוציאליסטית, קוראת לסיום הכיבוש הישראלי על השטחים, והקמת מדינה אחת לשני עמים, על בסיס כלכלה ירוקה ושיתופית. דעם טוענת כי יש לחזק את מעמד הפועלים הישראלי והפלסטיני כאחד, דבר שישקף את המשותף בין העמים, ויאפשר קיום חברה סולידרית וצודקת.
מתוך תפיסה שמאלנית, דעם התנגדה להסכמי אוסלו, וטענה כי "הסכמים אלה משמרים את העליונות הישראלית ואת הסדר הקפיטליסטי הקיים באזור". דעם מתנגדת גם לסחף האיסלאמי החזק באזור.
היסטוריה

דעם הוקמה בשנת 1995 על ידי פעילים חברתיים ערבים ויהודים שחלקם היו חברים לשעבר בתנועת "דרך הניצוץ". הסניף הראשון של המפלגה הוקם ביפו כחלק ממאבק לפתרון בעיות הדיור של התושבים הערבים בעיר. בתחילת דרכה עמד בראש הרשימה אסף אדיב. בשנת 2002 מונתה לעמוד בראש המפלגה אסמא זחאלקה אגבארייה.
היסטוריה > התמודדות בבחירות לכנסת

מעת הקמתה התמודדה המפלגה 10 פעמים בבחירות לכנסת, אך לא הצליחה להיבחר. בפעם הראשונה שהמפלגה התמודדה לכנסת היא הייתה המפלגה הקטנה בישראל, שיא כוחה היה בשנת 2006, בבחירות לכנסת ה-17. לקראת הבחירות לכנסת העשרים הודיעה המפלגה שלא תתמודד בבחירות האלו לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הודיעה שתתמודד שוב, הפעם בכינוי "כלכלה ירוקה - מדינה אחת" ובראשות יואב גל טמיר, ומהבחירות שאחריהן היא מתמודדת בכינוי "דעם - כלכלה ירוקה מדינה אחת".
| בחירות | מועמדים |
| --- | --- |
הכנסת ה-14 (1996):  אסף אדיב, סמיה נאסר, קמל אלג'עפרי (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-15 (1999): סאמיה ח'טיב, והבה בדארנה, אסמא אגבארייה (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-16 (2003): אסמא אגבארייה, ניר נאדר, סאמיה ח'טיב (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-17 (2006):  אסמא אגבארייה, ניר נאדר, סאמיה ח'טיב (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-18 (2009):  אסמא אגבארייה-זחאלקה, ניר נאדר, מאלכ מוראד (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-19 (2013): אסמא זחאלקה אגבארייה, ניר נאדר, דני בן שמחון (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-21 (2019) בשם כלכלה ירוקה - מדינה אחת: יואב גל טמיר, חנאן מנאדרה זועבי, מיכל שוורץ בן אפרת (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הבחירות לכנסת ה-22 (2019): יואב גל טמיר, ופא טייארה, חנאן זועבי, ארז וגנר (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הבחירות לכנסת ה-23 (2020): יואב גל טמיר, ופא טייארה, חנאן זועבי, ארז וגנר (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הבחירות לכנסת ה-24 (2021) : יואב גל טמיר, חנאן זועבי, מיכל שוורץ בן אפרת, סאמיה נאסר (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
היסטוריה > התמודדות בבחירות מקומיות

בשנת 2008 התמודדה המפלגה בפעם הראשונה בבחירות לרשויות המקומיות בישראל והציגה רשימת מועמדים למועצת העיר תל אביב-יפו. כמו כן הציגה ראש המפלגה אסמא אגבארייה, תושבת יפו, את מועמדותה לראשות העיר (בסוף לא נרשמה למועמדות). אגברייה עצמה קיבלה 0.45% מקולות הבוחרים, והרשימה לא עברה את אחוז החסימה ולא הכניסה נציג למועצה.
בשנת 2013 התמודדה אסמא אגבארייה בבחירות למועצת העיר  במסגרת רשימת "עיר ללא גבולות" (שהתמודדה בבחירות למועצת עיריית תל אביב-יפו) אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה והתפזרה לאחר הבחירות, שיסדה אשת התקשורת והפוליטיקאית הישראלית, אמילי מואטי. ברשימה התמודדו דן חיימוביץ, הפסיכולוגית עירא ענר, וכן השחקן והמנחה ישי גולן. אסמא אגבארייה-זחאלקה הוצבה במקום הראשון ברשימת "עיר ללא גבולות" כשסוכם מראש על רוטציה בין חברי הרשימה השונים. הרשימה קיבלה כ-1,900 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
הערות שוליים

↑  אילן ליאור, בדעם מקווים שהפעם, המחאה החברתית תכניס אותם לכנסת, באתר הארץ, 3 בינואר 2013
↑  שני ליטמן, "דקארט פירק לי הכל", באתר הארץ, 3 בפברואר 2009
↑  עמית סלונים, ‏"המהפכה צריכה להיות שיתוף פעולה של יהודים וערבים", באתר ‏מאקו‏, 8 במרץ 2015
1 2  עיר ללא גבולות, באתר Google Sites
↑  אלה תמרי, ‏"יש שוביניזם בעירייה", באתר גלובס, 9 באוקטובר 2013
ויסקי סאוור

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  בורבון, כוס אולד פאשן, פלח תפוז, קוביית קרח, סירופ, מיץ ליים, דובדבן מסוכר 
 כוס:   כוס אולד פאשנד
 קישוט:  פלח לימון
 הערות:  ניתן להוסיף דש חלבון ביצה
 
וויסקי סאוור (מאנגלית: Whisky sour) הוא קוקטייל קלאסי על בסיס ויסקי, נהוג להכינו מויסקי אמריקני (בורבון) או כל ויסקי אחר.
כדי להכין את הקוקטייל נהוג למזוג לשייקר כ-45 מ"ל ויסקי וכ-45 מ"ל תערובת סאוור אל שייקר עם מעט קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס אולד פאשן. נהוג להוסיף סטירר וקשית ופרוסת לימון לשם קישוט.
בגרסה נוספת מכינים את הקוקטייל מבורבון או כל ויסקי אחר, ובגרסה זו הוא מורכב מכ-60 מ"ל ויסקי, כ-30 מ"ל מיץ לימון סחוט טרי ומעט סוכר, את המרכיבים נהוג לנער היטב עם קרח גרוס בשייקר ולהגיש בכוס ויסקי ("אולד פאשן") עם קרח גרוס במגרסת קרח. בווריאציה המוקצפת של הקוקטייל מוסיפים למרכיבים גם כמה טיפות חומר מקציף כמו חלבון ביצה, ובגרסה זו הוא נקרא "ויפד ויסקי סאוור" ("Whipped whisky sour"), או בארצות הברית "בוסטון סאוור" ("Boston Sour"). את הקוקטייל מקשטים לעיתים בפרוסת לימון או בדובדבן מסוכר או בשניהם.
ויסקי סוואר בכוס אולד פשנד
ניתן גם להכין ניו יורק סאוור (New York sour) שהוא וויסקי סאוור עם "פלואט" (הצפה) של יין אדום (בדרך כלל יין אדום יבש) מעל. ניתן לשנות את המינונים והווריאציות של הוויסקי סוואר בהתאמה לטעמו של כל אחד וקיימים היום הרבה וריאציות והרבה מתכונים ומינונים.
הרפתקאות רוקי ובולווינקל

ערך זה עוסק בסרט קולנוע משנת 2000. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה משנת 2018, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  רוקי ובולווינקל 
 בימוי:  דס מקאנוף 
 הופק בידי:  רוברט דה נירו, ג'יין רוזנטל 
 תסריט:  קנת' לונרגן 
 עריכה:  דניס וירקלר 
 שחקנים ראשיים:  רוברט דה נירו רנה רוסו ג'ייסון אלכסנדר פייפר פראבו
 מוזיקה:  מארק מות'רסבו 
 צילום:  תומאס אקרמן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 30 ביוני 2000
 משך הקרנה:  88 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, פרודיה, סרט הרפתקאות, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט פרודיה, סרט ילדים, סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   rockyandbullwinkle
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרפתקאות רוקי ובולווינקל (באנגלית: The Adventures of Rocky and Bullwinkle) הוא סרט קומדיה בשילוב אנימציה משנת 2000 שהופק על ידי סרטי יוניברסל ויצא לקולנוע. הסרט מבוסס על סדרת האנימציה רוקי ובולווינקל. העלילה עוסקת ברוקי ובולווינקל שמנסים לעזור לסוכנת חשאית לעצור תוכנית רשע של האויבים שלהם, בוריס ונטאשה ומנהיג "אל פחד".
הסרט היה לכישלון קופתי גדול כאשר תקציב הסרט היה 76 מיליון דולר אל מול הכנסות בגובה 35.1 מיליון דולר בלבד.
עלילה

לאחר שהסדרה שלהם מ-1964 בוטלה, חיו רוקי הסנאי המעופף ובולווינקל האייל בשידורים חוזרים, בעקבות כך העיירה שלהם נהרסה והעצים ביער נכרתו. בינתיים מנהיג אל-פחד ועוזריו בוריס ונטאשה יצאו ממסך הטלוויזיה כדי לשלוט בטלוויזיה בכבלים ולהפוך לנשיא ארצות הברית. בעקבות זאת, יצאו רוקי ובולווינקל מעולמם המצויר כדי לעזור לסוכנת ה-FBI, קרן סימפתיה, על מנת לעצור תוכנית מרושעת של מנהיג "אל פחד" ועוזריו בוריס ונטאשה לשלוט בעולם, ויחד הם נוסעים ברחבי אמריקה, מתחמקים מהמלכודות של בוריס ונטאשה ונתקלים בהרפקאות מצחיקות.
הלן ג'נקינס

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1984 (בת 40) אלגין, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 משקל:  55 ק"ג 
 גובה:  1.68 מטרים
 www.helenjenkins.co.uk
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 
הלן ג'נקינס במהלך תחרות ב-2010
הלן רבקה ג'נקינס (באנגלית: Helen Jenkins; נולד ב-8 במרץ 1984) היא טריאתלטית בריטית, אלופת העולם בשנת 2008 ובשנת 2011.
ביוגרפיה

ג'נקינס נולדה באלגין שבסקוטלנד, בתם של אד וג'ו טאקר. אביה שירת בחיל האוויר המלכותי ועמו נדדה המשפחה לגרמניה ולסאות גלמורגן שבדרום ויילס. כנערה התחרתה בשחייה ובריצות קרוס קאנטרי וייצגה את ויילס בתחרויות שונות. היא החלה להתחרות בטריאתלון בגיל 15 לאחר שהבינה שלא תוכל להגיע לרמות הגבוהות ביותר בשחייה תחרותית. ב-2002 סיימה במקום התשיעי באליפות העולם לנוער בטריאתלון, ב-2003 זכתה באליפות בריטניה לנוער ודורגה חמישית באליפות העולם לנוער, בטריאתלון לונדון סיימה במקום השביעי.
ב-2005 החלה להשתתף בסבב לבוגרים, היא זכתה בשתי מדליות ארד בתחרויות הגביע העולמי, סיימה במקום ה-32 באליפות העולם שהתקיימה ביפן והייתה סגנית אלופת בריטניה. ב-2006 ייצגה את ויילס במשחקי חבר העמים וסיימה במקום ה-17, באותה שנה זכתה באליפות בריטניה. בהמשך השנה סבלה מפציעה בגיד אכילס שהשביתה אותה כמעט לחלוטין מפעילות נוספת ב-2006 וב-2007. לאחר חזרתה זכתה באליפות העולם ב-2008 ובמקום השלישי בסבב הגביע העולמי. היא ייצגה את בריטניה באולימפיאדת בייג'ינג וסיימה במקום ה-21.
ב-2009 וב-2010 סיימה במקומות החמישי והרביעי בהתאמה בסבב תחרויות אליפות העולם. ב-2011 זכתה בפעם השנייה באליפות העולם לאחר שניצחה בטריאתלון לונדון, סיימה שנייה בשלוש תחרויות ורביעית בתחרות הספרינט. ב-2012 סיימה במקום השני בתחרות סבב אליפות העולם בסידני, ניצחה בתחרות בסן דייגו והובילה את הדירוג העולמי, אך בעקבות פציעה בברכה לא השתתפה בשאר מרוצי הסבב. באותה שנה ייצגה ג'נקינס את בריטניה באולימפיאדת לונדון וסיימה במקום החמישי.
ג'נקינס נישאה ב-2008 למארק ג'נקינס, טריאתלט שייצג את בריטניה באולימפיאדת אתונה והפך למאמנה. ב-2019 הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית.
ההתפטרות הגדולה

גרף המציג את מצב התעסוקה בארצות הברית:  סך כל המובטלים  סך כל המשרות החדשות  שיעורי העזיבה
ההתפטרות הגדולה היא מגמה כלכלית מתמשכת כיום ובה עובדים מתפטרים בהמוניהם ממקומות העבודה שלהם. המגמה החלה ב-2021 והיא בולטת בעיקר בארצות הברית. הסיבות האפשריות להתפטרות ההמונית כוללות קיפאון בשכר על אף העלייה ביוקר המחיה, חופש כלכלי שהתאפשר דרך התמריצים ששולמו במהלך מגפת הקורונה, חוסר שביעות רצון מתמשך מהעבודה ודאגות בריאותיות בשל המגפה. מספר כלכלנים רואים את המגמה הזו כשביתה כללית.
המושג נטבע על ידי אנתוני קלוץ, פרופסור למנהל באוניברסיטת טקסס A&M, אשר חזה התפטרות המונית במאי 2021.
רקע

בשני העשורים שקדמו לפברואר 2021, כשנה אחרי תחילת השפעת מגפת הקורונה ברחבי העולם, שיעור ההתפטרות החודשי בארצות הברית לא עלה על 2.4% מכוח העבודה הכולל. שיעור גבוה של התפטרות מצביע על אמון העובדים ביכולתם למצוא משרות מתגמלות יותר בקלות. שיעור זה עולה בדרך כלל עם יציבות כלכלית גבוהה, כמות גדולה של עובדים ושיעורי אבטלה נמוכים. לדוגמה, במהלך השפל הגדול, ירד שיעור המתפטרים מ-2% ל-1.3%, ושיעור ההעסקה של עובדים ירד מ-3.7% ל-2.8%.
בתחילת מגפת הקורונה, שיעורי ההתפטרות בארצות הברית עקבו אחר דפוס זה. במרץ ובאפריל 2020 נשבר שיא הפיטורים עם 13 ו-9.3 מיליון עובדים שפוטרו בכל חודש בהתאמה (8.6% ו-7.2% מכוח העבודה), ושיעור ההתפטרות ירד ל-1.6%, שפל של שבע שנים. חלק ניכר מההתפטרות ומהפיטורים כלל נשים, בשל העובדה שענפים כמו החינוך, הטיפול בילדים והשירותים אשר בהם שיעור גבוה של נשים נפגעו מהמגפה.
עם זאת, ככל שהמגפה נמשכה, החלו אחוזי ההתפטרות לעלות. זאת על אף מחסור מתמשך בכוח אדם ואבטלה גבוהה.
גורמים

מגפת הקורונה אפשרה לעובדים לחשוב מחדש על הקריירה, תנאי העבודה והיעדים ארוכי הטווח שלהם. שעה שמקומות העבודה ניסו להחזיר את עובדיהם למשרדים, העובדים החלו לדרוש את החופש של עבודה מרחוק וכן גמישות בלוח הזמנים, דבר שהיה הסיבה העיקרית לחיפוש אחרי עבודה חדשה באוגוסט 2021. בנוסף, עובדים רבים, בדגש על צעירים, מנסים ליצור איזון טוב יותר בין העבודה לחיים האישיים. מיליוני אנשים גם מושפעים מהמגבלות הממושכות בשל הקורונה, ויכולתם או רצונם לעבוד משתנה.
מסעדות ובתי מלון, ענפים הדורשים אינטראקציות פנים-אל-פנים, נפגעו בצורה הקשה ביותר מגלי ההתפטרות. תשלומי התמריצים כחלק מההתמודדות עם הקורונה והעלאת דמי האבטלה אפשרו לאלה המשתכרים שכר נמוך להישאר בבית, אם כי מקומות בהם הורדו דמי האבטלה לא ראו חזרה משמעותית לעבודה. מנגד, עובדים רבים שאינם מרוצים מעבודתם מדווחים כי אינם יכולים להתפטר מעבודתם בשל חסמים כלכליים, רבים מהם שחורים.
לפי מחקר שערכה חברת אדובי, את העזיבה מובילים עובדים מדור ה-Y ומדור ה-Z. יותר ממחצית מהעובדים בני דור ה-Z דיווחו כי הם מתכננים לחפש עבודה חדשה במהלך 2021 ו-2022. לפי ממצא אחד, בין הגילאים 30–45 הייתה העלייה הגדולה ביותר בהתפטרות.
מסמך של קרן המטבע הבינלאומית התמקד בסיבות לעזיבת מקום העבודה בארצות הברית ובבריטניה בהשוואה לרמות שלפני המגפה. במסמך נמצא שאין מתאם בין התחומים בהם הכי הרבה אנשים מחפשים עבודה לעומת התחומים בהם קיימת הדרישה הכי גדולה לעובדים. השפעת המגפה על נשים מהווה כ-16% מסך המחסור בעבודה בארצות הברית, אך זניח בבריטניה. בנוסף, המחברים של המסמך מצאו כי 35% מהמחסור בעובדים בבריטניה ובארצות הברית משויך לעובדים מבוגרים (55–74) אשר יוצאים משוק העבודה. מן הצד השני, דווח כי שיעורי ההתפטרות ירדו בגילאי 60–70 לעומת 2020.
השפעות > ארצות הברית

באפריל 2021, בזמן שאחוזי ההתחסנות בארצות הברית עלו, החלו להצטבר עדויות לעזיבה המונית של מקומות העבודה. באותו חודש נרשם שיא של 4 מיליון אמריקאים שעזבו את עבודתם. ביוני אותה שנה כ-3.9 מיליון עזבו את עבודתם. מבחינה גאוגרפית, האזור בו שיעור העזיבה הוא הגבוה ביותר הוא הדרום (2.9%) ואחריו המערב התיכון (2.8%) והמערב (2.6%). לעומתם, צפון-מזרח ארצות הברית הוא האזור היציב ביותר, בו התפטרו בחודש יוני 2% מהעובדים.
באוקטובר 2021 דיווחה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של ארצות הברית כי שיעורי העזיבה בענף שירותי המזון עלו ל-6.8%, מעל הממוצע של 4.1% ב-20 השנים האחרונות וגבוה מהשיאים של 2006 ו-2019, אז נרשמו 5%. תעשיית הקמעונאות הייתה השנייה באחוזי העוזבים, עם 4.7%. בנוסף, מתחילת המגפה עד נובמבר 2021 התפטרו חמישית מעובדי הבריאות.
לפי מיקרוסופט, למעלה מ-41% מכוח העבודה הגלובלי שקל לעזוב את עבודתו במהלך 2021. מחקר של חברת דלויט שפורסם במגזין פורצ'ן, מצא שמבין חברות פורצ'ן 1000 73% מהמנכ"לים ציפו שהמחסור בעובדים ישבש את התנהלותם ב-12 החודשים הקרובים, 57% האמינו שמשיכת כישרונות היא מהאתגרים הגדולים ביותר של החברה שלהם ו-35% כבר הרחיבו את ההטבות שהם מעניקים כדי לשמר את העובדים הקיימים.
הגידול בשכר זינק; בדצמבר 2021 הגיעה הצמיחה בשכר ל-4.5%, הגבוהה מאז יוני 2001. המגזר הציבורי בארצות הברית ספג עזיבה נמוכה יותר לעומת המגזר הפרטי, בעיקר בשל הטבות גדולות יותר וחופשת לידה בתשלום.
בתוך גל ההתפטרות, החל גל שביתה המכונה "Striketober", כשלמעלה מ-100 אלף עובדים התכוננו או השתתפו בשביתה.
השפעות > אירופה

סקר שנערך בקרב 5,000 אנשים בבלגיה, צרפת, בריטניה, גרמניה והולנד על ידי חברת משאבי האנוש SD Worx הראה כי העובדים בגרמניה היו אלה שעזבו הכי הרבה את מקום העבודה שלהם בעקבות הקורונה, עם 6% התפטרות. אחריהם הגיעה בריטניה עם 4.7%, בהולנד 2.9%, בצרפת 2.3% ובלגיה עם 1.9% התפטרות בלבד.
השפעות > סין

בסין התעוררה תנועת מחאה חברתית המכונה טאנג פינג, אשר התחילה בסמוך להתפטרות הגדולה באפריל 2021. יש במחאה זו דחייה של הלחצים החברתיים לעבודת יתר שבאה לידי ביטוי לדוגמה בלוח משמרות 996. אלה הבוחרים לקחת חלק במחאה מעדיפים "לנוח ולתת למכות לעבור" באמצעות גישה אדישה יותר לחיים.
השפעות > הודו

הודו חוותה עזיבה נרחבת של עובדים את מקומות העבודה שלהם במגזרים רבים. ענף ה-IT חווה עזיבה מאסיבית של עובדים, כשלמעלה ממיליון התפטרו ב-2021.
השפעות > אוסטרליה

גם באוסטרליה התרחשה התפטרות גדולה של עובדים המחפשים עבודות בעלות שכר גבוה יותר ותנאים משופרים. ב-IT השכר זינק ב-10% למשרות רבות.
השפעות > ישראל

בישראל נצפתה עלייה מ-109 אלף מתפטרים באפריל 2021 ל-142 אלף בספטמבר אותה שנה, שיא במהלך המגפה. כך למשל הייתה עלייה של פי שניים במספר המתפטרים במשטרה, ותופעה זו מתרחשת בכל הענפים. לפי ההערכות, בשנת 2021 עמד שיעור המתפטרים מכלל דורשי העבודה על 22.6%, בהשוואה ל-16.1% ב-2019.
סקר שערכה בישראל חברת דלויט מצא ש-86% מהמשתתפים, רובם בני 31–50 ציינו כי הקורונה הייתה רכיב משמעותי ביותר בחייהם. 76% מהנשאלים ענו שבמהלך השנה האחרונה יחסם לקריירה השתנה, 74% אמרו ששקלו להחליף עבודה, ו-57% ענו כי הם שוקלים להחליף את תחום העיסוק לחלוטין.
דער יודישע וועקער

ערך זה עוסק בשבועון יידי בעריכת אלעזר רוקח שיצא לאור בסטניסלבוב. אם התכוונתם לירחון עברי בעריכת יוסף חיים ברנר שיצא לאור בלונדון, ראו .
שער "דער יודישע וועקער"
דער יודישע וועקער (נהגה: "דֵר יוּדִישֶׁה וֶקֶר"; יידיש: "המעורר היהודי"; בתעתיק לגרמנית, שהופיע מתחת לכותרתו היידית: Der jüdische Wecker) היה שבועון ביידיש אשר יצא לאור בסטניסלבוב (לימים איוואנו-פרנקיבסק) ובבוצ'אץ' שבגליציה בין השנים 1905–1907.
המערכת

עורך ראשי: אלעזר רוקח (1854–1914)
עורכי משנה:
ש"י צ'אצ'קס (לימים שמואל יוסף עגנון)
אברהם לבנסארט (לעבענסארט) (1880–1909)
מו"ל:
מהגיליון הראשון ב־29 בספטמבר 1905 ועד לראשית 1906 - אייזיק ויידנפלד
מראשית 1906 ועד הגיליון האחרון מספר 65 ב־10 במאי 1907 - מאכס (מורדכי) פפר
בית דפוס:
עד גיליון מספר 26 ב־23 במרץ 1906 - דפוס ויידנפלד בסטניסלבוב
מגיליון 27 ב־25 במאי 1906 ועד לגיליון האחרון מספר 65 ב־10 במאי 1907 - דפוס וו. דרטלר בבוצ'אץ'
השם והשפה

כותב דוד פור:
"דער יודישע וועקער" ולא "דער יידישער וועקער" כפי שמתבקש מן היידיש התקנית. הסיבה: השפעת השפה הגרמנית על היידיש הגליצאית. גם כותרת המשנה כתובה בגרמנית "Der Jüdische Wecker". במאמרים אפשר למצוא הרבה גרמניזמים. כבר בעמוד הראשון של העיתון, נוסף לכותרת ביידיש וגרמנית רשומה הכתובת בפולנית. מכאן שבעיתון ישנו שימוש בארבע שפות לפחות - יידיש, עברית (ישנם גם מאמרים ומודעות בעברית), גרמנית ופולנית. זו תופעה אופיינית לקהילה היהודית בגליציה, שחיה בהוויה תרבותית רב לשונית.
סוגה ותכנים

המעורר כשמו כן הוא: השתדל לעורר את היהודים בגליציה מתרדמתם ומשקיעתם בד' אמותיהם, להפנות את המבט לעבר בעיות העם היהודי בחיפוש אחר פתרונות למצוקותיו ולסבלו. כך אנו מוצאים מאמרים ורשימות על הנעשה בקרב קהילות יהודיות בעיירות גליציה, ברחבי הקיסרות האוסטרו-הונגרית, ברוסיה ואף בארצות הים התיכון ואפריקה, תאורי פוגרומים וקריאה להתגייסות למען נזקקים. קהל קוראיו, יהודים קוראי יידיש, בעלי חינוך מסורתי יהודי, היו מעורים בחיי היום יום ומעוניינים באינפורמציה על המתרחש בעולם היהודי, בסביבתם הקרובה והרחוקה, ועל המתרחש בעולם הגדול.
"המעורר" האריך ימים למעלה משנתיים לעומת "הירדן" (ירחון בעברית בן 4 גליונות בלבד 70 עמודים כל אחד מהם, שנדפס אף הוא בתקופה ההיא בעריכת רוקח בסיועם של הסופר יצחק פרנהוף ואברהם לבנסארט, והוקדש לספרות, שירה, מדע וענייני החיים). תחום ענייני החיים תפס ב"מעורר" מקום נכבד יותר מב"הירדן", וזאת מטבע הדברים, שכן יצא בכל שבוע. עם זאת, "המעורר", שכל אחד מגיליונותיו מנה בין 4 ל-8 עמודים, עסק אף הוא בענייני מדע, בריאות וכיוצא בזה ובענייני ספרות ותיאטרון. כמעט בכל גיליון התפרסמו סיפור, שיר, פליטון וכיוצא בזה. בין היתר התפרסמו יצירות הנעורים בשירה ופרוזה של עגנון ויצירותיו ביידיש של אברהם לבנסארט.
משתתפי המעורר חתמו על פרי עטם בשמותיהם, בפסבדונימים, ולפעמים הותירו אותם בלא חתימה. מכך עולה סוגיה נפרדת בתולדות כתב העת: מי עמד מאחורי כל קטע לא חתום (או חתום בשם עט) ומי "אימץ" את רעיונותיו של חברו למערכת ביצירות מאוחרות יותר. גם ב"מעורר" וגם ב"הירדן" שלטו המגמה הציונית והעברית בדגש על יהדות גליציה, סופריה וקוראיה. הירדן היה אליטיסטי יותר וקהל קוראיו מצומצם ביחס למעורר היותר עממי שציבור קוראיו דובר יידיש. עם זאת במעורר הודגשה חשיבות העברית במאמרי המערכת ובמאמרים המעטים האחרים שנכתבו בעברית או ביידיש על השפה העברית. במאמר שכותרתו "דברים אחדים" ואינו חתום בגיליון 17 מ-19 בינואר 1906 נאמר בין השאר: ”נשמת היהדות, חיותה, פרכוסה, יומה, תלויה ונעוצה בשפתה ובספרותה”. בגיליון אחר מפרסם עגנון מאמר בשני המשכים ביידיש "איבער העברעאישע דיכטער" – "על משוררים עבריים".
כיום מצויים גיליונות העיתון במיקרופילם בספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב.
אנשי שם על אודות העיתון

כותב עגנון:
לצערי לא עלתה בידי לראות כמה ספרים שאני מכיר אותם מילדותי ... וכגון יידישע וועקער שבועון ביידיש שנערך בבוטשאטש על ידי ר' אלעזר רוקח מצפת ונדפס בבוטשאטש בדפוסו של זאב דראטלר ואני עצמי פרסמתי בו שירים וסיפורים.