stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטלה סלברג
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה ולאחריה

בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד סלברג בבידוד, עקב הכיבוש הנאצי של נורווגיה. לאחר המלחמה התפרסמה עבודתו של סלברג בעולם, ובעיקר עבודתו על פונקציית זטא של רימן. הוא הוכיח כי אחוז האפסים המצויים על הקו Re(s)=1/2 אינו שואף לאפס ככל שמתקדמים על ציר המספרים. אחרי המלחמה הוא פנה לתאוריית הנפה, שננטשה על ידי המתמטיקאים עד שסלברג החזירה שוב לאור הזרקורים. במאמר משנת 1947 הוא הציג את שיטת הנפה של סלברג. בשנת 1948 הציג סלברג הוכחה אלמנטרית למשפט המספרים הראשוניים. פאול ארדש השתמש בתוצאה חשובה של סלברג והגיע להוכחה בערך באותו הזמן, מה שגרם למחלוקת ביניהם לגבי זכות הראשונים. בעבור כל התגליות הללו ועוד, קיבל סלברג את מדליית פילדס, הפרס החשוב ביותר למתמטיקאים, בשנת 1950.
סלברג היה גאון מתמטי שפועלו היה רב, ואחדים כינו אותו הגאוס החדש. הסיפור מספר על קרל לודוויג זיגל, ששב מאוניברסיטת פרינסטון וביקר את חברו הטוב הארלד בוהר. הוא שאל אותו: "ובכן, קרה משהו מאז יצאתי לגלות בפרינסטון?", בוהר השיב במילה אחת: "סלברג!".
בשנת 1950, עזב סלברג את נורווגיה למכון למחקר מתקדם בארצות הברית, שם נשאר עד מותו ב-2007, מאי-ספיקת לב.
סלברג נשא לאשה את הדוויג ליברמן, שעבדה אף היא במכון למחקר מתקדם, ולזוג נולדו שני ילדים. אחרי מותה ב-1995 נישא בשנית.
פרסים והוקרה

מלבד מדליית פילדס בה זכה, זכה סלברג בפרס וולף במתמטיקה בשנת 1986. הוא נבחר לאקדמיה הנורווגית למדעים ולאמנויות, האקדמיה המלכותית הדנית למדעים ולאמנויות, והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
קרב רב

קרב רב הוא שם כולל לתחרויות ספורט, בדרך כלל תחרויות אתלטיקה המורכבות ממספר תחרויות נפרדות.
הספורטאים המתחרים בקרב רב צוברים נקודות עבור ביצועיהם בכל תת-תחרות (הנקראת גם: מקצוע, או באנגלית event), על פי נוסחה מיוחדת. המנצח הוא מי שצבר את מירב הנקודות בסך הכל. שיטת הניקוד בנויה כך שכדי לנצח בקרב רב לא די בהצטיינות יתרה במספר מקצועות בודדים, אלא יש צורך בתוצאה טובה מאוד בכל המקצועות כולם.
היסטוריה

מקורו של הקרב רב בפנטאתלון היווני העתיק, שהורכב מחמישה מקצועות: קפיצה למרחק, זריקת דיסקוס, הטלת כידון, ריצה והיאבקות. הפנטאתלון שוחק לראשונה באולימפיה ב-708 לפנה"ס וזכה לפופולריות רבה במשך מאות שנים. ב-393 שם הקיסר תאודוסיוס הראשון קץ למשחקים האולימפיים. לאורך ימי הביניים השתמרה המסורת של תחרות המורכבת ממספר אתגרים שונים, בין השאר במבחניהם של אבירים ובטקסי החניכה של לוחמים ויקינגים. החל מאמצע המאה השמונה עשרה החלו להופיע גרסאות שונות של קרב רב במקומות שונים ולפי נוסחאות ניקוד שונות.
עם חידוש המשחקים האולימפיים התעורר צורך בסטנדרטיזציה של הענף. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) התחרו לראשונה גברים בקרב עשר והחל באולימפיאדת סטוקהולם (1912) גם בקרב חמש ובקרב חמש מודרני במקביל. מאז אמסטרדם (1928) בוטלה תחרות קרב החמש המסורתי. נשים התחרו מ-1964 ועד 1980 בקרב חמש, ומאז מתחרות בקרב שבע.
שיטת הניקוד בקרב רב מעניקה לכל תוצאה בכל מקצוע בודד מספר נקודות מסוים, לפי טבלת ניקוד המתעדכנת מעת לעת על ידי ההתאחדות הבינלאומית. לשיטה ייחודית זו שני מאפיינים בולטים המבדילים אותה ממקצועות האתלטיקה האחרים: ראשית, שבכל מקצוע ומקצוע אין כל משמעות למיקום האתלט ביחס למתחריו, אלא לניקוד שהוא קיבל; שנית, שינויים בטבלאות הדירוג גרמו לכך שסדרת תוצאות מסוימת מקבלת ניקוד אחר לגמרי, לעיתים גבוה ולעיתים נמוך מזה שקיבלה לפני עדכון הטבלאות. כתוצאה מכך היו מקרים בעבר שבהם תוצאות שהקנו מדליית זהב אולימפית לפי הטבלה באותו זמן, היו פחות טובות מהתוצאות שזיכו בכסף לאחר שינוי הטבלה. מאפיין ייחודי זה מקשה גם על ההשוואה בין שיאי עולם מעידנים שונים.
קרב עשר

קרב עשר מתחלק לשני ימים של תחרויות. היום הראשון, שעיקרו כח מתפרץ ומהירות, כולל חמש תחרויות: ריצת מאה מטר, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לגובה וריצת 400 מטר. היום השני עומד בסימן טכניקה וסבולת, ובו נכללות חמש התחרויות הנותרות: ריצת 110 מטר משוכות, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, הטלת כידון וריצת 1500 מטר.
קרב עשר > שיא העולם

שיא העולם בקרב עשר לגברים שייך לקווין מאייר צרפת צרפת ועומד על 9,126 נקודות, נקבע ב-2018.
שיא העולם בקרב עשר לנשים שייך לאוסטרה סקיוטיי ליטא ליטא ועומד על 8,358 נקודות, נקבע ב-2005.
קרב עשר > שיטת הניקוד

שיטת הניקוד השתנתה במהלך השנים, אך היא מבוססת על ניקוד מצטבר בכל מקצוע.
מאז שנת 2001, שיטת הניקוד שקבעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית היא כזו:
עבור מקצועות השדה: ניקוד = ‏ (INT(A*(P-B)C ‏
עבור מקצועות המסלול: ניקוד = ‏ (INT(A*(B-P)C ‏
כאשר: A,B,C הם פרמטרים הלקוחים מהטבלה הנמצאת מטה. P הוא משתנה המייצג את תוצאת האתלט, הנמדדת בשניות בענפי הריצה, במטרים בענפי ההטלה ובסנטימטרים בענפי הקפיצה. משמעות ה-INT היא שכל הספרות שלאחר הנקודה מושמטות.
| מקצוע | A | B | C |
| --- | --- | --- | --- |
| ריצת 100 מטר | 25.4347 | 18 | 1.81 |
| קפיצה לרוחק | 0.14354 | 220 | 1.4 |
| הדיפת כדור ברזל | 51.39 | 1.5 | 1.05 |
| קפיצה לגובה | 0.8465 | 75 | 1.42 |
| ריצת 400 מטר | 1.53775 | 82 | 1.81 |
| ריצת 100 מטר משוכות | 5.74352 | 28.5 | 1.92 |
| זריקת דיסקוס | 12.91 | 4 | 1.1 |
| קפיצה במוט | 0.2797 | 100 | 1.35 |
| הטלת כידון | 10.14 | 7 | 1.08 |
| ריצת 1500 מטר | 0.03768 | 480 | 1.85 |
קרב עשר > אתלטים מפורסמים

ג'ים ת'ורפ ארצות הברית ארצות הברית - אלוף אולימפי (אולימפיאדת סטוקהולם (1912))
בוב מתיאס ארצות הברית ארצות הברית - פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (אולימפיאדת לונדון (1948) ואולימפיאדת הלסינקי (1952)) ושיאן עולם
ברוס ג'נר ארצות הברית ארצות הברית - אלוף אולימפי (אולימפיאדת מונטריאול (1976)) ושיאן עולם
דיילי תומפסון בריטניה בריטניה - פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (אולימפיאדת מוסקבה (1980) ואולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)), אלוף העולם הראשון (הלסינקי 1983) ושיאן עולם
דן אובריאן ארצות הברית ארצות הברית - אלוף אולימפי (אולימפיאדת אטלנטה (1996)), 3 פעמים ברציפות אלוף עולם (טוקיו 1991, שטוטגרט 1993 וגטבורג 1995) ושיאן עולם
תומאס דבוז'אק צ'כיה צ'כיה - 3 פעמים ברציפות אלוף העולם (אתונה 1997, סביליה 1999 ואדמונטון 2001) ושיאן עולם
ארקי נול אסטוניה אסטוניה - אלוף אולימפי (אולימפיאדת סידני (2000))
רומן שברלה צ'כיה צ'כיה - אלוף אולימפי (אולימפיאדת אתונה (2004)) ואלוף עולם (אוסקה 2007), שיאן עולם
בריאן קליי ארצות הברית ארצות הברית - אלוף אולימפי (אולימפיאדת בייג'ינג (2008)) ואלוף העולם (הלסינקי 2005)
קרב שבע

קרב שבע לנשים (להבדיל מגרסה אחרת, שבה מתחרים גברים באולמות) כולל ביומו הראשון תחרויות ריצת 100 מטר משוכות, קפיצה לגובה, הדיפת כדור ברזל וריצת 200 מטר. ביום השני משלימים את התחרות קפיצה לרוחק, הטלת כידון וריצת 800 מטר.
קרב שבע > שיא העולם

שיא העולם בקרב שבע לנשים שייך לג'קי ג'וינר קרסי ארצות הברית ארצות הברית ועומד על 7291 נקודות. הוא נקבע ב-24 בספטמבר 1988 באולימפיאדת סיאול (1988).
שיא העולם בקרב שבע לגברים (באולם) שייך לאשטון איטון ארצות הברית ארצות הברית ועומד על 6645 נקודות. הוא נקבע ב-10 במרץ 2012 באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה.
קרב שבע > אתלטיות מפורסמות

ג'קי ג'וינר קרסי ארצות הברית ארצות הברית - שיאנית העולם הנוכחית, פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (סיאול 1988 וברצלונה 1992) ופעמיים אלופת העולם (רומא 1987 ושטוטגרט 1993)
זאבינה בראון גרמניה גרמניה - פעמיים אלופת העולם (טוקיו 1991 ואתונה 1997)
דניס לואיס - בריטניה בריטניה - אלופה אולימפית (סידני 2000)
קרולינה קלופט שוודיה שוודיה - אלופה אולימפית (אתונה 2004) ו-3 פעמים ברציפות אלופת העולם (פריז 2003, הלסינקי 2005 ואוסקה 2007)
ע'אדה שועאע סוריה (1980–2024) סוריה - אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) ואלופת העולם (גטבורג 1995)
הערות שוליים

↑  "iaafst24">IAAF Scoring Tables for Combined Events, p.24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4169303-6
היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות

היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות היא יחידה במשרד המשפטים בראשות ציקי שטסברג דיל, שמטרתה מניעה ומיגור גזענות ממסדית - במשרדי ממשלה ומוסדות ציבור - על רקע צבע עור, מוצא, לאום, דת וכלפי כלל הקבוצות בישראל, באמצעות שינוי מדיניות ופרקטיקות ארגוניות, לקידום שוויון וחוסן חברתי במדינת ישראל.
הקמת היחידה

בעקבות מחאות יוצאי אתיופיה בחודשים אפריל-מאי 2015, הוקם צוות בין-משרדי למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה, בראשותה של מנכ"לית משרד המשפטים, אמי פלמור. בחודש יולי 2016 פורסם דו"ח הצוות, והמלצותיו אומצו על ידי ועדת שרים בהחלטת ממשלה מספר 1958. אחת ההמלצות המרכזיות הייתה הקמת יחידה ממשלתית, במשרד המשפטים, לתיאום המאבק בגזענות.
תחומי אחריות

היחידה הוסמכה על ידי הממשלה, בין היתר, לקבל תלונות בנושא גזענות ממסדית ולנתב את הטיפול בהן לגורמים המוסכמים, לרכז מידע בנושא המאבק בגזענות, לפעול למניעת גזענות ולהגיש דו"ח לממשלה על פעילות משרדי הממשלה השונים למיגור הגזענות.
אחד מתפקידיה המרכזיים של היחידה הוא קבלה של פניות ותלונות ממי שחוו או היו עדים למופעי גזענות ממסדית/מוסדית, הפנייתן לגורמים הרלוונטיים ומעקב אחר הטיפול בהן.
בשנת 2019 נפתחו ביחידה 497 תלונות, כדלקמן:
33% מהתלונות הן בגין התבטאות גזענית, 30% - בגין אפליה במתן שירות, 13% - בגין אפליה בתעסוקה, 8% - בנושא משטרה וגורמי אכיפה, 7% - בנושא פרסום גזעני או סטראוטיפי, 3% - בתחום החינוך.
37% מקרב המתלוננים הם יוצאי אתיופיה, 27% - ערביי ישראל, 5% - חרדים, 5% - יוצאי ברית המועצות, 3% - מזרחים, 3% - להט"ב והשאר קבוצות שונות בחברה הישראלית.
במקביל לטיפול פרטני בתלונות, היחידה פועלת לשינויים רוחביים בדרכים אלה:
מעקב אחר יישום המלצות דוח הצוות הבין-משרדי למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה ושתי החלטות הממשלה שמעגנות המלצות אלו.
הנכחה חיובית של יוצאי אתיופיה: היחידה פועלת להגברת ההנכחה החיובית של יוצאי אתיופיה במרחב הציבורי לרבות בתקשורת.
זיהוי של מדיניות שמקבעת, משעתקת או מאפשרת גזענות, או פרקטיקות גזעניות שמחייבות שינוי מערכתי, והובלה של שינויים אלה במשרדי ממשלה ובשירות הציבורי.
היחידה מקדמת פיתוח של ידע מקצועי, משפטי ומחקרי בנושא של גזענות, שבעזרתו ניתן לפתח הכשרות, לייעץ ולהוביל תהליכי שינוי בשירות הציבורי ומשרדי הממשלה.
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושא אפליה ואי שוויון במשרדי מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  אודות היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות
↑  החלטת הממשלה 1958
↑  היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות, באתר כל זכות
↑  דו"ח פעילות לשנת 2019, באתר היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות
שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם

| --- | --- |

 פעילות:  ארגון זכויות אדם
 התאגדות:  עמותה
 תחום:  international activities 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים
 מייסדים:  קבוצת רבנים בהנהגתו של הרב דוד פורמן
 מנכ"ל:  אבי דבוש
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים)
 פרסים והוקרה:  Niwano Peace Prize 
 אתר הבית של שומרי משפט - רבנים למען זכויות אדם
 
שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם (מכונה כיום קול רבני לזכויות אדם) היא עמותת רבנים המגדירה את מטרתה כהשמעת קול המסורת היהודית בתחום זכויות האדם. הארגון מגדיר עצמו א-פוליטי/מפלגתי, וחברים בו כמאה רבנים וסטודנטים לרבנות מזרמים שונים, כולל אורתודוקסים, רפורמים, קונסרבטיבים, רקונסטרוקטיבים, רבני התנועה להתחדשות יהודית, וכשלושים אנשי צוות ובהם חילונים, נוצרים ומוסלמים. תחום העיסוק הוא בעיקר במאבק במה שלטענתו מהווה פגיעה בזכויות האדם של הפלסטינים ומבקשי המקלט מאפריקה.
צוות ומימון

בראש ההנהלה עומדים הרב משה יהודאי והרבה אניטה סטיינר. מנכ"ל הארגון הוא אבי דבוש.
בשנת 1995 הצטרף לארגון הרב אריק אשרמן, שהפך למנכ"ל הארגון שלוש שנים אחר כך ופרש מהארגון בשנת 2016. כיום מנכ"ל הארגון הוא אבי דבוש ובתפקיד נשיא העמותה משמש הרב לוי קלמן-ויימן. בין חברי ההנהלה ניתן למנות את יו"ר הארגון, הרבה מעיין טרנר; היו"ר היוצא, הרב אד רטיג; הרבות נעמה קלמן, אביטל הוכשטיין ואניטה סטיינר; הרבנים מיכאל מרמור, יחיאל גריינימן, שאול פיינברג, אורי רגב, משה יהודאי, וג'רמי מילגרום; ותלמיד הרבנות רענן מאלק.
בשנים 2007–2009 עמד תקציב הארגון על למעלה מ־3 מיליון שקלים. בשנים אלו הופנו עבור שכר לפעילים למעלה ממיליון שקלים בכל שנה. בשנת 2013 הסתכמו התרומות לארגון בכחמישה מיליון ש"ח.
התורם העיקרי לעמותה הוא "אגודת שומרי משפט בצפון אמריקה". תורמים נוספים הם הקרן החדשה לישראל, קרן פורד והאיחוד האירופי, כמו־גם בתי כנסת וקהילות רפורמיות וקונסרבטיביות בצפון־אמריקה ואירופה.
הערות שוליים

↑  אבישי רובינשטיין, עובד עם פלשתינים, באתר ערוץ 7, 11 בדצמבר 2008
↑  מי אנחנו, באתר שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם
↑  אליאור לוי ויואב זיתון, פלסטינים הגנו על מתנחלים שהוכו בכפר, באתר ynet, 7 בינואר 2014
↑  בשבע 321: עובד עם פלשתינים - ערוץ 7, באתר web.archive.org, ‏2021-09-26
↑  "האם זה אנחנו?" חייבים לחקור מה קרה במהלך המלחמה בעזה(הקישור אינו פעיל, 23.9.2020), כנס: האם זה אנחנו?
↑  הפגנות מחאה ברחבי הארץ, באתר "העוקץ"
↑  20.5.2015 רבנים למען זכויות אדם במתקן הכליאה ב"חולות", באתר web.archive.org, ‏2016-09-23
↑  כנס בנושא התוכנית לגירוש מבקשי מקלט מסודן ואריתראה, באתר web.archive.org, ‏2018-09-12
↑  אינדקס הארגונים ליהדות פלורליסטית בישראל, באתר פנים
↑  לפי הדוחות הכספיים של העמותה(הקישור אינו פעיל, 23.9.2020), עמ' 3, באתר guidestar
↑  רבנים לזכויות אדם - שומרי משפט
↑  EIDHR: Additional European Funding for Mideast Conflict Groups, ‏16 במרץ 2010
היריון

אישה בשלב מתקדם של היריון
היריון הוא תהליך שבו נקבה נושאת ברחמה צאצא אחד או יותר, הקרוי עובר, המתפתח עד לשלב בו הוא מסוגל לחיות מחוץ לרחם. ההיריון מתחיל מהפריית ביצית על ידי תא זרע (התעברות) היוצרת זיגוטה המשתרשת ברחם ומקבלת משאבים מגופה של הנקבה שהתעברה. היריון תקין של אישה מסתיים בלידה והיריון של יונקים מסתיים בהמלטה. לעיתים היריון מסתיים בהפלה טבעית או מלאכותית, תלוי מצב גופני של האם, בריאות העובר וגורמים נוספים.
היריון מסוג שונה מתבצע אצל חיות כיס. ההיריון עצמו נמשך זמן קצר (כחודש) והתפתחות העובר ממשיכה בכיס.
הפריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – הפריה חוץ-גופית, הקפאת ביציות, הקפאת עוברים
השלב הראשון של ההיריון מתחיל בדרך כלל במגע מיני כשתאי המין (ה"גמטות") הזכריים - תאי הזרע - נשפכים אל תוך נרתיק הנקבה. נוזל הזרע המיוצר בגופו של הזכר, מכיל - מלבד תאי זרע - גם סוכרים, חלבונים וחומרים אחרים שמסייעים להגביר את חיוניות תאי הזרע. תא זרע אנושי יכול לשרוד כחמישה ימים בגוף האישה. לתאי הזרע יש שוטון המאפשר להם לנוע לעבר הביצית. תאי הזרע הם התאים היחידים בגוף האדם בעלי יכולת זו. תאים אלו נקראים "הפלואידים" (במשמעות של "חצויים"), שכן הם מכילים רק מחצית הכרומוזומים שבתא רגיל, לאחר שעברו מיוזה מתאי נבט בבלוטות הזרע. בפליטה גברית נפלטים לרוב בין 300 מיליון ל-500 מיליון תאי זרע.
הביציות הן תאי המין הנקביים, וגם הן הפלואידיות. ביצית יכולה להתאחד עם תא זרע אחד ואז ליצור זיגוטה מופרית, שתגדל ברחם ותהפך לעובר מתפתח. הביציות המיוצרות בשחלות, מיוצרות אף הן בתהליך של מיוזה, ונשארות שם במצב של חיות מושהית עד שהן מופעלות על ידי שינויים הורמונליים במחזור החודשי של האישה. בדרך כלל משוחררת ביצית אחת בכל מחזור.
בזמן הביוץ, קצה אחת החצוצרות זז לעבר השחלה שנמצאת מולו ותופס את הביצית המשתחררת. הפריה מתרחשת בדרך כלל בתוך החצוצרה (שם פוגש הזרע את הביצית) לפיכך על הזרע לעבור את הנרתיק, את צוואר הרחם ואת הרחם לפני שהוא מגיע לחצוצרה - מרחק ניכר לעומת גודלו של תא הזרע.
כשתאי זרע ששרדו את הדרך הארוכה מגיעים לביצית, הם מנסים להפרות אותה. כל תא זרע מורכב, בין השאר, מ"מכל" של אנזימים הנקרא אקרוזום, ובו הוא משתמש כדי לפריצת המעטה החיצוני של הביצית כדי להתמזג לתוכה. תהליך זה יכול לקחת עד עשרים דקות. כשתא זרע אחד מצליח להתמזג עם הביצית משתנה מעטפת הביצית ומונעת חדירה והתמזגות עם תאי זרע נוספים. התמזגות הביצית וגרעין תא הזרע יוצרים תא דיפלואידי, וזהו השלב הראשון של ההיריון.
שיטות הפריה אחרות כמו הפריה מלאכותית והפריית מבחנה משמשות לעיתים במקרים של חוסר פוריות, נשים רווקות וזוגות של לסביות.
משך ההיריון

משך ההיריון שונה אצל יונקים שונים. ההיריון הארוך ביותר הוא של הפילה, הנושאת את עוברה 22 חודשים. לעומת זאת אצל מכרסמים קטנים כמו אוגרים ועכברים ההיריון נמשך 16–20 יום. אצל בני אדם ההיריון אורך בערך 40 שבועות, מאז הווסת האחרונה שהתקיימה לפני ההתעברות ועד הלידה.
בעלי חיים שונים מתעברים במועדים מוגדרים של השנה, וזאת על מנת לאפשר לצאצא לקבל אספקת מזון הולמת עם לידתו. (עשב אצל אוכלי העשב וגורי אוכלי עשב עבור גורי הטורפים).
היריון אצל האדם מחולק לשלושה שלישים שאורכים שלושה חודשים כל אחד. בשליש הראשון נקלט העובר ונוצרות מערכות הגוף, שליש זה נושא בחובו את הסיכון הגבוה ביותר להפלה טבעית, ואם זו מתרחשת, היא נובעת בדרך כלל בעטיים של פגמים בעובר, באם, או בשל נזק שנגרם לאחר ההתעברות.
התפתחות > טרום-השתרשות

ברגע ההתמזגות הזיגוטה היא תא יחיד בר חלוקה עם היכולת להפוך לאדם שלם. השלב הבא הוא חלוקת תא מיטוזית, שבו כל תא מכפיל את עצמו ויוצר תא דיפלואידי נוסף. הזיגוטה מתחלקת לשני תאים קטנים יותר, המכונים בלסטומרים, בערך כל 20 שעות. התאים הופכים קטנים יותר ויותר עד שהתבצעו ארבע חלוקות שהביאו ליצירת תאים עצמאיים. צבר זה, המונה 16 תאים, המכונה תותית (מורולה), עוזב את החצוצרה ועושה את דרכו לעבר הרחם.
התפתחות > היריון חוץ-רחמי

היריון חוץ-רחמי (היריון מחוץ לרחם) הוא מצב שבו מתקיים היריון, אבל העובר מתפתח מחוץ לרחם.
בדרך כלל הריונות חוץ-רחמיים מוטמעים בחצוצרות מאחר שהביצית המופרית לא השלימה את מסעה מהחצוצרה לרחם, לרוב עקב חסימה או דלקת, אך יש מקרים שבהם הזיגוטה נטמעת במקום אחר בבטן האישה.
מאחר שרק הרחם מתאים להתפתחות העובר, הריונות חוץ-רחמיים בדרך כלל מסתבכים כאשר העובר המתפתח הופך גדול מכדי יכולת אספקת הדם של המיקום החוץ-רחמי, שלא יכול לספק את צרכיו יותר. כשזה קורה, ההיריון החוץ-רחמי נמצא בסכנת קריעה, שיכולה לגרום לאובדן דם משמעותי. לכן, היריון חוץ-רחמי עלול להיות מצב מסכן-חיים.
כ-2% מההריונות הם הריונות מחוץ לרחם, והם אינם מסתיימים בלידה. לעיתים ההיריון נספג מעצמו ומתרחשת הפלה טבעית. במקרים אחרים ההיריון לא נספג אלא ממשיך להתפתח. מכיוון שלא ניתן לאפשר את הימשכות ההיריון עקב הסיכון שהוא יוצר לאיברי הרבייה ואף לחייה של האישה, יש צורך בהתערבות לסיום ההיריון. אם היריון חוץ-רחמי מתגלה בשלב מוקדם, לרוב מפסיקים אותו על ידי זריקה של התרופה הכימותרפית מתוטרקסט. במקרים של גילוי מאוחר, יש להוציאו בניתוח לפרוסקופיה דחוף, על מנת להגן על החצוצרה (או האיבר שבו ההיריון השתרש).
התפתחות > היריון כימי

היריון כימי הוא מצב שבו הזיגוטה לא משתרשת ברחם, לרוב בגלל בעיה במטען הגנטי. ההיריון נספג והאשה מקבלת וסת. בגלל השלב המוקדם מאוד של ההריון, נשים רבות כלל לא יודעות שעברו היריון כימי. רק במקרה שאשה עוקבת אחרי הורמון ההריון, ורואה שהוא מתחיל לעלות, ואז לרדת, רק אז תדע, שעברה היריון כימי.
התפתחות > בתר-השתרשות

בתוך צבר התאים ישנו שקע המכונה בלסטוצל (Blastocele) שהתאים המתפתחים גדלים סביבו. בחלק החיצוני של השקע תהיה שכבה שטוחה של תאים, וה-zona pellucida יישאר באותו גודל. התאים הופכים קטנים יותר ויותר כדי להתאים. המבנה החדש הזה עם השקע במרכזו והתאים המתפתחים סביבו נקרא בלסטוציסט (Blastocyst).
הימצאותו של הבלסטוציסט פירושו ששני סוגים של תאים מתעצבים - מסת תאים פנימית שגדלה בחלק הפנימי של הבלסטוציסט ותאים הגדלים בחלקו החיצוני. תוך 24 עד 48 שעות, מחסום הבלטוציסט, ה-zona pellucida, נפרץ. התאים בחלקו החיצוני של הבלסטוציסט מתחילים להפריש אנזים ששוחק את ציפוי ה-epithelial uterine ויוצר אתר להשתרשות.
הבלסטוציסט גם מפריש הורמון ששמו Human chorionic gonadotropin שבתורו, גורם לגופיף הצהוב (Corpus luteum) בשחלות האם להמשיך ולייצר פרוגסטרון, שפועל כדי לשמור שציפוי הרחם ימשיך ויזין את העובר. הבלוטות בציפוי הרחם יתנפחו בתגובה לבלסטוציסט וקפילריות (capillaries) יגורו כדי להתפתח באזור זה, מה שמאפשר לבלסטוציסט לקבל חומרי מזון מהאם.
בדיקות היריון מזהות את נוכחותו של הורמון גונדוטרופין כוריוני אנושי, המכונה גם בטא.
התפתחות > מערכת הדם השלייתית

בשלב זה, כ-10 ימים אחרי ההזדווגות, התאים שמקיפים את הבלסטוציסט הורסים תאים בציפוי הרחם, ויוצרים בריכות דם קטנות שבתורן גורמות ליצירת קפילרות. זו ההשרשה, השלב הראשון של היווצרות השליה. מסת התאים הפנימית של הבלסטוציסט מתחלקת בתכיפות, ויוצרת שתי שכבות. השכבה העליונה תהפוך לעובר והתאים משם ישמשו ליצירת השקע האמניוטי (amniotic). השכבה התחתונה תהפוך לשק קטן. אם התאים מתחילים להתפתח במצג לא רגיל, עלול להתפתח גם כאן היריון חוץ-רחמי.
לאחר כמה ימים, chorionic villi בשליה המתעצבת מעגנים את אתר ההשתרשות ברחם. בשלב זה מתפתחת מערכת כלי דם בסביבת השליה המתפתחת, ליד אתר ההשתרשות. השק הקטן בתוך הבלסטוציסט מתחיל לייצר תאי דם אדומים. במשך 24 השעות הבאות, רקמת חיבור מתפתחת בין השליה המתעצבת והעובר הקטנטן שגדל. רקמה זו תהפוך מאוחר יותר לחבל הטבור.
התפתחות > התמיינות התאים

לאחר היווצרות השליה, קו דק של תאים מופיע על פני השטח של העובר. גדילתו מראה שהעובר יעבור תהליך של "גסטרולציה" (gastrulation) שבו שלוש השכבות של העובר, האקטודרם (ectoderm), מזודרם (mesoderm), ואנדודרם (endoderm) יתפתחו. הקו הצר של התאים מתחיל ליצור את האנדודרם והמזודרם. האקטודרם מתחיל לגדול במהירות כתוצאה של הפרשת כימיקל המיוצר במזודרם. שלוש השכבות הללו משמשות כאבן בניין לכל סוגי הרקמות בגוף.
האנדודרם יהפוך בסופו של דבר ללשון, צינור העיכול, הריאות, כיס השתן ובלוטות מסוימות. המזודרם יהפוך לשרירים, עצמות, ורקמת הלימפה, כמו גם לחלק הפנימי של הריאות, הלב, ומערכת הרבייה ופליטת הפסולת. הוא גם יהווה בסיס לטחול, וישמש ליצירת תאי דם. האקטודרם יהפוך לעור, לציפורניים, שיער, קרנית, ציפוי האוזן החיצונית וחלקיה הפנימיים, האף, הסינוסים, הפה, פי הטבעת, השיניים, בלוטת יותרת המוח, בלוטות החלב, העיניים וכל חלקי מערכת העצבים.
כ-18 יום לאחר ההפריה, העובר התחלק די צורכו והוא מכיל את רוב הרקמה לה יזדקק. הוא בצורת אגס, ואזור הראש גדול מהזנב. מערכת העצבים של העובר היא אחד האיברים הראשונים שגדלים. היא גדלה באזור קעור המכונה "השקע העצבי".
מערכת הדם ממשיכה להצמיח רשתות המאפשרות זרימת דם סביב העובר. תאי דם כבר מיוצרים בשלב זה, ונעים ברשתות המתפתחות. כלי דם משניים מתחילים להתפתח סביב השליה, כדי לספק לה חומרי מזון נוספים. תאי דם יתחילו להיווצר על השק במרכז העובר, כמו גם תאים שיתחילו להתמיין לכלי דם. תאים אנדוקרדיאלים (Endocardial) מתחילים ליצור את מערכת השרירים שתהפוך ללב.
כ-24 יום לאחר ההפריה מתעצב לב צינורי בצורת האות S המתחיל לפעום. זרימת נוזלים דרך העובר מתחילה בשלב זה.
השפעת ההיריון על האם

בגוף האישה חלים מספר שינויים הנובעים מההיריון:
שינוי במראה החיצוני
המחזור החודשי נפסק
מתפתח גודש בשדיים והם גדלים כתוצאה מהתפתחות בלוטות החלב
שינויים בתחושת השובע והרעב, השמנה שבחלקה מוסברת על ידי משקל העובר ומשקל מי השפיר
בחילות והקאות, בעיקר בחילות בשעות הבוקר, ולרוב בשליש הראשון של ההיריון
צרבות
הגברת תכיפות מתן שתן בעיקר בגלל לחץ הגובר על שלפוחית השתן
הגברת קצב פעימות הלב ועליה בקצב זרימת הדם במטרה לזרז את חילוף החומרים ולאפשר אספקת חמצן גם לעובר
כתמי פיגמנט על העור
עייפות
מחסור אפשרי בברזל (הנצרך על ידי העובר) שעלול לגרום לאנמיה
"טפשת היריון", כינוי לתופעה של שכחה ורגשנות יתר בזמן ההריון
היריון בסיכון

היריון בסיכון הוא היריון שבמהלכו נמצאת האם בסכנת חיים, או שהעובר נמצא במצוקה חריפה, או שיש סכנה כי התינוק ייוולד כבעל מום או ללא רוח חיים.
דוגמאות למצבי היריון בהם נשקפת סכנה לעובר או לאמו:
היריון מחוץ לרחם (היריון חוץ-רחמי)
מחלות המסכנות את חיי העובר או התפתחותו (כמו אדמת), בייחוד אם האם חולה באדמת במהלך השליש הראשון של הריונה, כלומר בתקופה בה מתהווים איברי העובר, אדמת עלולה למנוע התפתחות תקינה של איברים או לגרום לעיוותים בהתפתחות הגופנית או של מערכת העצבים, והחושים (בעיקר פגיעה בראיה ובשמיעה)
לידת פג (לפני השבוע ה-37 להיריון)
חוסר התאמה קיצוני בסוג הדם של האם והעובר, המקרה הנפוץ הוא אי התאמת גורם ה-Rh. מדובר במקרה בו לאם אין גורם Rh בכדוריות הדם (מוגדר כגורם Rh שלילי) בעוד שלעובר יש גורם Rh על כדוריות הדם (מוגדר כגורם Rh חיובי). במקרה זה יתקפו הנוגדנים שבדם האם את כדוריות הדם של העובר
עובר שאינו מתפתח בקצב הנורמלי
רעלת היריון
היפרדות שליה
היריון סוכרתי
טוקסופלזמוזיס
CMV
קרישה תוך-כלית מפושטת
היריון ו-HIV
הסיבות להיריון בסיכון יכולות להיות (אבל אינן רק) תוצאה של מחלה, גיל האם (צעיר מדי או היריון אחרי גיל 40), מצב בריאות האם, תת-תזונה, לידות קודמות מרובות, פגמים גנטיים באחד משני ההורים, מחלות תורשתיות מסוימות, רמת סוכר גבוהה, צריכת סמים או אלכוהול, ועוד. אחד ההרגלים המזיקים באופן כללי ובייחוד בהריון, הוא עישון.
עישון בהיריון כרוך הן בפגיעה באמא (עקב השפעה מזיקה על הריאות ומערכת הלב וכלי הדם) והן בעובר שברחמה, לרבות מומים שונים, סיכון מוגבר לפגות, משקל לידה נמוך ואף מוות פתאומי של התינוק.
לנשים שעברו בעבר היריון בסיכון, שילדו עובר מת או שסבלו מרעלת הריון יש הסתברות גבוהה יותר לסבול שוב מהיריון בסיכון. בנוסף, בהריונות מרובי עוברים, העוברים במקרים רבים קטנים מהרגיל וקיימת סכנה גדולה יותר לתמותת אחד העוברים (או יותר), לעליית לחץ הדם של האם מעל הערכים הממוצעים וללידה מוקדמת.
לנשים שלקו בעודף משקל לפני ההיריון או במהלך ההיריון יש סיכון מוגבר ללדת ילדים שיסבלו בבגרותם מיתר לחץ דם, רמת אינסולין גבוהה, רמות שומנים גבוהות בדמם, מיעוט "כולסטרול טוב" (HDL-C) ועוד, לפיכך ילדיהן מצויים בסיכון מוגבר ללקות במחלות לב קרדיו-וסקולריות ובשבץ מוחי.
בדיקות

תבנית:Rאו גם
כדי לשלול לידת עוברים בעלי מום או מחלות גנטיות ולזהות סיכונים בריאותיים לאם ולעובר, ניתן לבצע מגוון של בדיקות במהלך ההיריון. בחלק מהמקרים, כאשר עולים מהבדיקות ממצאים בעייתיים, מעדיפים ההורים והממסד הרפואי להפסיק את ההיריון באופן יזום, על ידי הפלה מלאכותית או לידה מוקדמת.
נשים שהריונן בסיכון נמצאות לרוב במעקב צמוד יותר ומבוצעות בהן בדיקות רבות יותר.
בדיקות אפשריות הן:
סקר גנטי-בדיקה הנערכת לפני ההיריון ועד השבוע ה-16 להיריון במטרה לבדוק על פי מוצא בני הזוג סיכוי למומים אפשריים בילוד
ביופסיה של השליה (בדיקת סיסי שליה) לשלילת מחלות גנטיות קשות, מהווה תחליף לבדיקת מי שפיר
בדיקת אולטרה סאונד רגילה, בה ניתן בין היתר לדעת את מינו של העובר
סקירת מערכות במטרה לאתר בעיות ופגמים אצל העובר
בדיקת שקיפות עורפית במטרה לבדוק אפשרות לפגמים כרומוזומליים הקשורים במערכת העצבים, ביניהם תסמונת דאון ומומי לב שונים
פטוסקופיה (בדיקת דם עוברי) בדיקת דם העובר במקרים בהם יש חשד סביר למחלה (זוהי בדיקה המסכנת את המשך ההיריון ולכן משתמשים בה בצמצום)
בדיקת מי שפיר או דיקור מי שפיר כאשר יש סיכון למומים מולדים גנטיים. במסגרת דיקור מי השפיר אפשר לעשות בדיקה נוספת הנקראת צ'יפ גנטי, שבודקת תסמונות גנטיות נוספות.
NIPT - בדיקת DNA עוברי, בדיקת דם לא פולשנית לגילוי תסמונת דאון ותסמונות עובריות נוספות
בדיקת חלבון עוברי לשלילת מומים פתוחים בתעלת העצבים
אקו לב עובר לשלילת בעיות הקשורות ללב העובר, נעשית על ידי קרדיולוג
תבחין משולש - בדיקת דם המודדת את הערכים של רמת חלבון עוברי (AFP) בדם, רמת האסטריול, ורמת ההורמון BHCG
העמסת סוכר במטרה לאבחן סוכרת היריון
ראו גם

היריון ולידה בישראל
מניעת היריון
מיניות ויחסי מין במהלך ההיריון
היריון לא מתוכנן
תרגילי קיגל