stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חואקין קסטרו
ביוגרפיה > בבית הנבחרים של טקסס

בבחירות 2002 התמודד קסטרו על ייצוג מחוז הבחירה ה-125 בבית הנבחרים של טקסס. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הדמוקרטית גבר על נציג המחוז המכהן, ארתור ריינה, כאשר זכה ב-64% מהקולות לעומת 36 האחוזים שגרף ריינה. בבחירות הכלליות הוא ניצח את נלסון באלידו, מועמד המפלגה הרפובליקנית, ביחס של 60% מול 40%. בעת היבחרו לבית התחתון של בית המחוקקים היה בן 28. ב-2004 נבחר קסטרו מחדש ללא התנגדות. בשנת בחירות אמצע הכהונה ב-2006 הוא נבחר מחדש לתקופת כהונה שלישית כשהוא מנצח בשנית את באלידו, הפעם ביחס פחוּת יותר בן 58% לעומת 38%. בבחירות 2008 נבחר, שוב ללא התנגדות, לתקופת כהונה רביעית. בשנת 2010 קסטרו נבחר בפעם החמישית, אחרי שגבר על ג'פרי בלאנט, מועמד המפלגה הליבטריאנית, עם 78% מקולות הבוחרים לעומת 22% שקיבל בלאנט.
ביוגרפיה > חבר בית הנבחרים האמריקאי

ביוני 2011 הכריז קסטרו על מועמדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-35 של טקסס, אשר עוקם זה עתה בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010, בבית הנבחרים של ארצות הברית. בתחילה הוא אמור היה להתייצב בפני עמיתיו הדמוקרטים בבחירות המוקדמת ולאתגר את לויד דוגט (אנ') המכהן המזה 18 שנה אשר ביתו באוסטין נכלל בשטחי המחוז. אך, עם זאת, ב-28 בנובמבר, לאחר שצ'ארלי גונזלס מהמחוז ה-20 הסמוך הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים לאחר 14 שנה בבית הנבחרים, קסטרו השיק את מסע הבחירות שלו במחוז הקונגרס ה-20. בפריימריז הדמוקרטים נבחר ללא התנגדות, מה שהבטיח למעשה את ניצחונו במחוז הדמוקרטי בעל הרוב ההיספני ביום הבחירות הכלליות. בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012, הציג חואקין את אחיו התאום חוליאן כנואם המרכזי. בנובמבר 2012 גבר קסטרו על יריבו הרפובליקני עם 64% מקולות הבוחרים, והפך לאדם החמישי המייצג מחוז זה מאז נוסד ב-1935.
קסטרו הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2013, והחל את כהונתו עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית. כמו כן, הוא נבחר לנשיא מחזור הדמוקרטים החדשים בקונגרס ה-113. בקונגרס ה-114 הכריז מצליף הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, סטני הוייר, על קסטרו כסגן המצליף הראשי. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, קסטרו ניהל מסעי תעמולה ובחירות עבור המועמדת הדמוקרטית לנשיאות הילרי קלינטון. בקונגרס ה-116 נבחר ליושב ראש השדולה ההיספנית בקונגרס.
קסטרו הצביע נגד החלטה של בית הנבחרים לגנות את החלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם, שקבעה כי ההתנחלויות הישראליות בשטחים שנכבשו בשנת 1967 בגדה המערבית ובמזרח ירושלים, המכונים על ידי מועצת הביטחון בשם "השטחים הפלסטיניים הכבושים", אינן חוקיות. ב-12 בינואר 2019, קסטרו הביע תמיכה רשמית והציג את אחיו התאום חוליאן, לשעבר מזכיר השיכון והפיתוח העירוני, בעצרת השקת מסע הבחירות של חוליאן לנשיאות ארצות הברית לקראת פריימריז הדמוקרטים 2020 לנשיאות.
בפברואר 2019 חיבר קסטרו את "ההחלטה המשותפת 46 של בית הנבחרים", שקראה לבטל את הכרזתו של טראמפ הנשיא דונלד טראמפ על מצב חירום לאומי בגבול ארצות הברית–מקסיקו, לפיו טראמפ אמר כי ינתב כספים ממקורות שונים לבניית חומה בגבול האמריקאי עם מקסיקו. הצעת החוק עברה במליאת בית הנבחרים ברוב של 245 תומכים מול 182 תומכים ב-15 בפברואר, וב-15 במרץ אימץ הסנאט של ארצות הברית גם הוא את ההחלטה ברוב של 59 מול 41. טראמפ הטיל וטו על ההחלטה המשותפת באותו היום.
באוגוסט 2019 צייץ קסטרו ברשת החברתית "טוויטר" את שמותיהם ומעסיקיהם של 44 תושבי סן אנטוניו שהעניקו את התרומה המרבית המותרת למסע הבחירות של הנשיא דונלד טראמפ לכהונה שנייה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. לדבריו, ”עצוב לראות כל כך הרבה תושב סן אנטוניו שתרומתם מזניקה קמפיין של שנאה המאפיין מהגרים היספנים כ'פולשים'.” המידע הגיע מרשימות ציבוריות שפורסמו על ידי ועדת הבחירות הפדרלית. הרפובליקנים הוקיעו את הציוץ של קסטרו באומרם כי פרסום רשימה שכזו כזו מהווה הטרדה ואף עלול להצית אלימות.
ביולי 2020, לאחר הפסדו לג'מאל באומן בבחירות המקדימות של יו"ר ועדת החוץ של בית הנבחרים אליוט אנגל, הכריז קסטרו על מועמדותו לראשות ועדת החוץ. נוסף עליו, חברי בית הנבחרים גרגורי מיקס מניו יורק ובראד שרמן מקליפורניה (שבדומה לבאומן הביס גם הוא את יו"ר ועדת החוץ הווארד ברמן בפריימריז 2012) הכריזו גם הם על מועמדותם לתפקיד. בסופו של דבר לראשות הוועדה נבחר חבר בית הנבחרים מיקס.
ב-12 בינואר 2021 מונה קסטרו לאחת מתשעת מנהלי ההדחה מטעם בית הנבחרים במהלך משפט ההדחה השני של דונלד טראמפ.
הערות שוליים

↑  דן מריקה, Julián Castro officially announces 2020 presidential bid, באתר CNN‏, 13 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  With his twin brother in the spotlight, Joaquin Castro prepares for prominent role of his own, באתר Dallas Morning News‏, 14 בספטמבר 2012 (באנגלית)
↑  ג'ון וו. גונזלס, Joaquín Castro is headed to D.C., באתר My San Antonio‏, 6 בנובמבר 2012 (באנגלית)
↑  אליזבת לורנטה, Joaquin Castro Elected President of Democrat Freshmen of 113th Congress, באתר פוקס ניוז, 7 בינואר 2013 (באנגלית)
↑  ארי שפירו, Rep. Joaquin Castro On Hillary Clinton's Campaign After Super Tuesday, באתר NPR‏, 1 במרץ 2016 (באנגלית)
↑  מריה רסיו, Joaquin Castro Files Legislation to Counter President Trump’s National Emergency Declaration, באתר Texas Monthly‏, 22 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  אמילי קוקריין, Senate Rejects Trump’s Border Emergency Declaration, Setting Up First Veto, באתר הניו יורק טיימס, 14 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  שירות כלכליסט, טראמפ הטיל וטו על ההצעה לבטל את מצב החירום בגבול מקסיקו, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2019
↑  פרדריקה שאוטן, Rep. Joaquin Castro tweets names, employers of Trump donors in San Antonio, באתר CNN‏, 7 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  סונאם שת', Joaquin Castro was called 'dangerous' by Republicans for tweeting the names of Trump donors, but Democrats say people should be able to follow the money, באתר Business Insider‏, 8 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  אלכס אמונס, PROGRESSIVES LOOK TO WIELD POWER IN A NEW PLACE: THE FOREIGN AFFAIRS COMMITTEE, באתר The Intercept‏, 25 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  אבי ליווינגסטון, Joaquin Castro loses bid to lead U.S. House Foreign Affairs Committee, באתר טקסס טריביון, 3 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  מרי קלייר ג'לוניק, Pelosi’s nine impeachment managers hope to ‘finish the job’, באתר AP‏, 15 בינואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009041801  SNAC: w67x73tz  US Congress: C001091  VIAF: 83609527   WorldCat (עם VIAF): 83609527 
חואקין קסטרו לצד אחיו התאום חוליאן, אפריל 2013
קסטרו נואם בכינוס המפלגה הדמוקרטית של קליפורניה, יוני 2019
קים שרייר

קימברלי מרל שרייר (באנגלית: Kimberly Merle Schrier; נולדה ב-23 באוגוסט 1968) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת וושינגטון. שרייר נבחרה לתפקיד ב-2018 מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

שרייר נולדה בלוס אנג'לס שבמחוז לוס אנג'לס בקליפורניה, ולמדה בבית הספר התיכון פליסיידס (Palisades). ב-1991 סיימה לימודי תואר ראשון באסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס למדה רפואת ילדים, וקיבלה תואר דוקטור ברפואה ב-1997. את תקופת ההתמחות בענף רפואת הילדים השלימה באוניברסיטת סטנפורד, ועבדה כרופאת ילדים בעיר אשלנד שבאורגון למשך שנה אחת טרם הצטרפותה למרכז הרפואי וירג'יניה מייסון בסיאטל שבמדינת וושינגטון.
באוגוסט 2017, לקראת בחירות 2018 בארצות הברית הודיעה שרייר על התמודדותה לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של וושינגטון במקומו של דייב רייצ'רט, נציג המחוז המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. שרייר בחרה להציב במרכז מסע הבחירות שלה את הרחבת המדיקר וחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בבחירות הכלליות ניצבה בפני חבר הסנאט של וושינגטון דינו רוסי. מסע הבחירות לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של וושינגטון בבית הנבחרים היה כרוך בהוצאת 25 מיליון דולר אמריקני לשם מימונו, מה שהפך מסע בחירות זה ליקר בהיסטוריה של מדינת וושינגטון ואחד היקרים מבחינה לאומית במהלך בחירות 2018, וכלל קמפיין נגטיבי מעורר מחלוקת מצדו של המועמד הרפובליקני רוסי. ביום הבחירות הכלליות זכתה שרייר ב-52% מקולות הבוחרים ונבחרה לבית הנבחרים.
שרייר נכנסה לתפקידה ב-3 בינואר 2019. בקונגרס ה-116 של ארצות הברית חברה שרייר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת החקלאות.
שרייר נשואה לדייוויד גואינג ולהם בן משותף, והם גרים בעיר סאמאמיש שבוושינגטון. סביה הם יהודים שהיגרו לארצות הברית מאירופה טרם מלחמת העולם השנייה. שרייר היא חולת סוכרת מסוג 1.
הערות שוליים

↑  ג'ים בראנר, Kim Schrier, a doctor, makes health care a centerpiece of her 8th District campaign for Congress, באתר סיאטל טיימס, 26 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  ג'ים בראנר, Dino Rossi concedes 8th District race to Kim Schrier as new votes widen her lead, באתר סיאטל טיימס, 7 בנובמבר 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6pm16sd  US Congress: S001216
גלן תומפסון

גלן ויליאם "ג.ט." תומפסון הבן (באנגלית: .Glenn William "GT" Thompson Jr; נולד ב-27 ביולי 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של קהיליית פנסילבניה מאז 2009. בשנים 2009–2019 ייצג תומפסון את מחוז הקונגרס החמישי, אך לקראת בחירות 2018 בארצות הברית הורה בית המשפט העליון של פנסילבניה על שינוי מפת מחוזות הבחירה במדינה.
ביוגרפיה

תומפסון נולד בבלפונטה שבמרכז פנסילבניה וגדל בעיירה הווארד הסמוכה. אביו היה יוצא צי ארצות הברית. תומפסון בעל תואר ראשון בטיפול תרבותי (therapeutic recreation) מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, ותואר שני כפול באותו המקצוע ובמדעי הבריאות מאוניברסיטת טמפל. במשך 28 שנה עבד תומפסון כמטפל ומנהל בית אבות במחוז לייקומינג, ובמשך שש שנים היה יושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז סנטר. טרם היבחרו לקונגרס התנדב כלוחם אש והיה פעיל בשירותי הצלה ועזרה ראשונה מקומיים.
במהלך 2008 נבחר תומפסון אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס החמישי של פנסילבניה, אחרי שגבר על מארק מקרקן, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברוב של 58% מקולות הבוחרים לעומת 42% שסחף מקרקן. ב-3 בינואר 2009 תומפסון הושבע לתפקידו. כאשר הקונגרס ה-112 התכנס ב-5 בינואר 2011 לשם בחירת יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, קולו של תומפסון היה ה-218 עבור ג'ון ביינר, מה שהעניק לביינר רוב קולות. במהלך הקונגרס ה-112 מונה תומפסון ליו"ר ועדת המשנה של ועדת החקלאות של בית הנבחרים לענייני ייעור, שימור ואנרגיה.
עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית מונה תומפסון לסגן יו"ר ועדת החקלאות של בית הנבחרים, ובדצמבר 2020, לקראת הקונגרס ה-117, מונה לחבר הבכיר בוועדה, והחליף בתפקיד זה את מייק קונאוויי. באוקטובר 2017 הציג תומפסון ביחד עם חבר הקונגרס ג'ו קורטני מקונטיקט את "חוק תזונת החלב בבתי הספר משנת 2017", הצעת חוק לקידום צריכת חלב בידי תלמידים בבתי ספר. לאחר הטבח בתיכון דאגלס ב-2018, אמר תומפסון לקהל תלמידים שהוא אינו מסכים עם הרעיון לחמש מורים, וכי הצביע בעד מימון מערכת בדיקת רקע לאומית משופרת.
בדצמבר 2020 נמנה תומפסון בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
לאחר שהסנאטור הרפובליקני פט טומי הודיע על כוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים לקראת בחירות 2022, עלה שמו של תומפסון כמועמד פוטנציאלי לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  צ'אק בידקה, Democrats in 15th Congressional District primary focus on broadband expansion, באתר Trib Live‏, 12 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Bill hopes to reverse declining milk consumption in schools, באתר Feed Stuffs‏, 25 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  אנדרו באנדי, Glenn Thompson talks about new district, gun control, באתר TheCourierExpress.com‏, 2 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020
↑  ג'ונתן טמרי, אנדרו סידמן, שון קולינס וולש וכריס ברנן, Pat Toomey just made the 2022 elections in Pennsylvania a total free-for-all, באתר The Philadelphia Inquirer‏, 6 באוקטובר 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: T000467
ג'יימי רסקין

ג'יימין בן "ג'יימי" רסקין (באנגלית: Jamin Ben "Jamie" Raskin; נולד ב-13 בדצמבר 1962) הוא פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת מרילנד, מאז 2017. רסקין חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז קונגרס השוכן במחוז מונטוגומרי, פרוור אמיד של וושינגטון הבירה, המשתרך דרך מחוז פרדריק הכפרי עד לגבול הצפוני של מרילנד עם פנסילבניה. טרם היבחרו לקונגרס היה פרופסור למשפט חוקתי בקולג' וושינגטון למשפטים של אמריקן יוניברסיטי.
ביוגרפיה

רסקין נולד בוושינגטון הבירה בדצמבר 1962 למשפחה יהודית. הוא בנם של מרקוס רסקין; פעיל חברתי ולשעבר עוזרו של ג'ון פיצג'רלד קנדי במועצה לביטחון לאומי, — וברברה (לבית בלמן) רסקין, עיתונאית וסופרת. בשנת 1979 סיים את לימודיו התיכוניים, וב-1983 השלים בכבוד רב לימודי תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. כעבור ארבע שנים, ב-1987, קיבל תואר שני מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. כסטודנט למשפטים, היה עורך כתב העת המשפטי "Harvard Law Review". הוא שימש כפרקליט כללי ל"קואליציית הקשת הלאומית" של ג'סי ג'קסון בשנים 1989–1990 וייצג את רוס פרו במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1996, כאשר פרו תבע כנגד מידורו מעימותי הבחירות, ורסקין כתב מאמר בעיתון וושינגטון פוסט בו גינה בתוקף את הוועדה לעימותים נשיאותיים (CPD) על שמידרו את פרו.
בנובמבר 2006 נבחר רסקין אל הסנאט המדינתי של מרילנד כנציג מחוז הבחירה ה-20. במהלך כהונתו פעל לקידום סדר-יום ליברלית, למשל ביטול עונש המוות במדינת מרילנד, מיסוד הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין והכשרת שימוש במריחואנה רפואית כפעולה חוקית. ב-2012 מונה למצליף הסיעה הדמוקרטית בסנאט. בשנת 2014 הציג רסקין הצעת חוק ללגליזציה של מריחואנה רפואית, עליה חתם המושל מרטין אומאלי בינואר 2015. כחבר דירקטוריון לשעבר באגון "FairVote", רסקין הציג ונתן את חסותו לאמנת ההצבעה הבין-מדינתית הלאומית במרילנד.
ב-19 באפריל 2015 דיווחו העיתונים "בולטימור סאן" ו"וושינגטון פוסט" כי רסקין השיק מסע בחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של מרילנד. נציג המחוז המכהן, כריס ואן הולן, הודיע על פרישות מבית הנבחרים לשם התמודדותו לסנאט של ארצות הברית כדי להחליף את הסנאטורית הפורשת ברברה מיקולסקי. במהלך בחירות 2016 נבחר לבית הנבחרים אחרי שגבר על שישה יריבם בבחירות מקדימות, שהיוו את התחרות האמיתית במעוז הדמוקרטי המובהק.
בפעולתו הראשונה בקונגרס ה-115 של ארצות הברית, רסקין ואחדים מעמיתיו לבית הנבחרים התנגדו לאשרור קולות חבר האלקטורים עבור דונלד טראמפ מהבחירות לנשיאות 2016, בשל התערבות רוסיה בבחירת וטענות לדיכוי בוחרים. סגן הנשיא ונשיא הסנאט ג'ו ביידן דחה את התנגדותו של רסקין ועמיתיו משום שהבקשה לדחיית הקולות לא נחתמה בידי סנאטור מכהן. בשלהי יוני 2017, היה רסקין נותן החסות הראשי לחקיקה שקראה להקמת ועדת "פיקוח" בקונגרס עם הסמכות להכריז על נבצרות נשיא ארצות הברית והדחתו מכוח התיקון ה-25 לחוקה. רסקין תומך באיסור אפליה על רקע זהות מגדרית ונטייה מינית. בשנת 2019 הוא הצביע בעד "חוק השוויון" וקרא לעמיתיו בקונגרס להצטרף אליו.
בעיצומה של פרשת טראמפ–אוקראינה, קיבל רסקין — חבר ועדת המשפט של בית הנבחרים — חבילת מסמכים מרודי ג'וליאני, עורך דינו האישי של טראמפ, דרך מזכיר המדינה מייק פומפאו ביוזמתו של סטיב ליניק. ב-12 בינואר 2021 מונה רסקין לראש מנהלי בית הנבחרים במהלך משפט ההדחה השני של דונלד טראמפ. הוא היה המחבר העיקרי של סעיף הליך ההדחה בבית הנבחרים, בו הואשם טראמפ בהסתה להתקוממות בכך שהסית את תומכיו להסתער על הקפיטול.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  לואיס פק, Raskin Looking To Transfer Some Teaching Skills from Law School to Capitol Hill, באתר בת'סדה מגזין, 3 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  רייצ'ל לבמור, Should the Government 'Get' Involved?, באתר The Forward‏, 2 במאי 2012 (באנגלית)
↑  ג'יימי ב. רסקין, SILENCING THE OTHER PARTIES, באתר וושינגטון פוסט, 30 באוקטובר 1996 (באנגלית)
↑  SENATE BILL 634, מסמך מאת הסנאט של מרילנד (באנגלית)
↑  ביל טורקיו, State Sen. Jamie Raskin announces run for Van Hollen seat, באתר וושינגטון פוסט, 19 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  ג'ון פריץ, Raskin announces bid for Congress, באתר בולטימור סאן, 19 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  מייק דבוניס, 'It is over': Biden quiets Democrats as Congress meets to make Trump victory official, באתר וושינגטון פוסט, 6 בינואר 2017 (באנגלית)
↑  מייקל איסיקוף, Bill to create panel that could remove Trump from office quietly picks up Democratic support, באתר Yahoo!‏, 30 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  אביגייל ויליאמס, ג'וש לדרמן ואחרים, Giuliani says State Dept vowed to investigate after he gave Ukraine docs to Pompeo, באתר NBC News‏, 3 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  מרי קלייר ג'לוניק, Pelosi’s nine impeachment managers hope to ‘finish the job’, באתר AP‏, 15 בינואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267082605171  BIBSYS: 3102735  BnF: cb14584765q (data)  CiNii: DA15134805  GND: 1059729989  ISNI: 0000 0001 1663 7565  LCCN: n00094333  NKC: osd20241217185  SNAC: w64c3s3v  SUDOC: 074504150  US Congress: R000606  VIAF: 67700875   WorldCat (עם VIAF): 67700875
שילה שרפילוס-מקורמיק

שילה שרפילוס-מקורמיק (באנגלית: Sheila Cherfilus-McCormick; נולדה ב-25 בינואר 1979) היא פוליטיקאית אמריקאית, המייצגת את מחוז הקונגרס ה-20 של מדינת פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית. שרפילוס-מקורמיק נבחרה אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שנערכו בעקבות מותו של נציג המחוז המכהן אלסי הייסטינגס באפריל 2021.
ביוגרפיה

שרפילוס-מקורמיק נולדה ברובע ברוקלין שבניו יורק לזוג הורים מהאיטי, וגדלה בקווינס. היא עברה לפלורידה בגיל 13 כדי לשם לימודיה התיכוניים. היא קיבלה תואר ראשון במדע המדינה ובממשל מאוניברסיטת הווארד, ותואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת סנט תומאס. בתום לימודיה הגבוהים שימשה שרפילוס-מקורמיק כמנהלת מיזמים ברשות התחבורה הציבורית של ניו יורק. בשנים 1999–2007 עבדה כסגנית נשיא לענייני תפעול בחברה "Trinity Health Care Services, Inc". מאז היא עבדה כמנכ"לית "Trinity Health".
בבחירות 2018 התמודדה שרפילוס-מקורמיק על ייצוג מחוז הקונגרס ה-20 של פלורידה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית מול אלסי הייסטינגס. ביום הפריימריז, שהתקיים ב-28 באוגוסט 2018, הפסידה ביחס של 73.6%–26.4%. היא הודיעה שתשוב להתייצב מולו בבחירות 2020. את התנגדותה להייסטינגס נימקה בדאגות אתיות שונות העומדות בפניו וכן את מצבו הבריאותי. גם בפריימריז זה הפסידה לאחר שגרפה 30.7% בלבד מהקולות.
ב-6 באפריל 2021 נפטר הייסטינגס בעודו חבר בית הנבחרים האמריקאי. שרפילוס-מקורמיק שוב העמידה עצמה כמועמדת בבחירות המיוחדות שהתקיימו בעקבות המוות המפתיע. במהלך מסע הבחירות הלוותה שרפילוס-מקורמיק 3.7 מיליון דולר אמריקאי למטה הבחירות שלה. את מצע הבחירות שלה ביססה על מדיניות פרוגריסיבית כגון "מדיקר לכול", גרין ניו דיל (אנ') והכנסה בסיסית אוניברסלית בת אלף דולר בחודש. הקמפיין שלה נתמך בידי "Brand New Congress", ארגון פרוגריסיבי שתמך גם בפוליטיקאיות בהן אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ורשידה טליב, חברות הסקווד.
לאחר ספירה חוזרת של הקולות בפריימריז של הבחירות המיוחדות, הוכרז כי שרפילוס-מקורמיק ניצחה את דייל הולנס בהפרש של חמישה קולות בלבד. ב-11 בינואר 2022, יום הבחירות המיוחדות, גברה בקלות על ג'ייסון מרינר, מועומד המפלגה הרפובליקנית, ונבחרה אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. היא הדמוקרטית הראשונה ממוצא האיטי שנבחרה לקונגרס האמריקאי, והשנייה בסך הכול לאחר מיה לאב הרפובליקנית.
היא הושבעה לקונגרס והחלה את כהונתה ב-18 בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  מת'יו קסל, Sheila Cherfilus-McCormick hopes the third time’s a charm in FL20, באתר The Jewish Journal of Greater Los Angeles‏, 20 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  ויין וושינגטון, Lawyer makes second run at long-time incumbent Hastings, באתר The Palm Beach Post‏, 6 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  Haitian-American Woman Looks to Unseat Hastings in Florida Primary, באתר THE HAITIAN TIMES‏, 23 באוגוסט 2018 (באנגלית)
↑  גארי פיינאאוט, 'Powerball politics': Democrats worry DeSantis is unbeatable, באתר פוליטיקו, 1 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  Health CEO leads after recount in Florida congressional race, באתר AP‏, 13 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  ראיין ניקול, Brand New Congress endorses Sheila Cherfilus-McCormick in CD 20 Special Election, באתר Florida Politics - Campaigns & Elections. Lobbying & Government‏, 11 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  דייוויד קיהארה, Cherfilus-McCormick apparent winner in Florida Democratic primary for Hastings’ seat, באתר פוליטיקו, 12 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  סטיב קונטורנו, Businesswoman Sheila Cherfilus-McCormick is apparent winner of Florida primary for late Alcee Hastings' seat, באתר CNN‏, 13 בנובמבר 2021 (באנגלית)
↑  "Sheila Cherfilus-McCormick Sworn Into Congress". CBSMIAMI.COM (באנגלית). 2022-01-18. נבדק ב-2022-01-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6m14xh5  US Congress: C001127
דייוויד שווייקרט

דייוויד ס. שווייקרט (באנגלית: David S. Schweikert; נולד ב-3 במרץ 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה, ברציפות מאז 2011. שווייקרט ייצג תחילה את מחוז הקונגרס החמישי של אריזונה בשנים 2011–2013, לאחר מכן את מחוז הקונגרס השישי בשנים 2013–2023, ומאז התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית מייצג את מחוז הקונגרס הראשון. שווייקרט, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו לקונגרס כחבר בית הנבחרים המדינתי של אריזונה בשנים 1991–1995 ולאחר מכן כגזבר מחוז מריקופה בין השנים 2004–2007.
ביוגרפיה

שווייקרט נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה לאם חד-הורית, שלדברי שווייקרט שקלה לבצע הפלה מלאכותית אך בחרה במקום זאת ללדת אותו ולשלוח אותו מיד לאימוץ. הוא גדל בסקוטסדייל עם הוריו המאמצים ושני אחיו החורגים. בשנת 1980 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון סאגוורו (Saguaro), ולאחר מכן השלים ב-1985 לימודי תואר ראשון במימון ובנדל"ן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת המדינה של אריזונה. בבחירות 1990 נבחר שווייקרט לבית הנבחרים המדינתי של אריזונה כנציג מחוז הבחירה ה-28, וב-1992 נבחר מחדש לכהונה שנייה. הוא ייצג בבית המחוקקים את פאונטיין הילס וחלק מסקוטסדייל.
בבחירות 1994 התמודד שווייקרט בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השישי של אריזונה בבית הנבחרים של ארצות הברית. בהרכבו הדמוגרפי דמה מחוז הקונגרס השישי לזה החמישי לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000, אך כלל גם את רוב החלק הצפון-מזרחי של המדינה, כולל פלאגסטאף ואומת נאוואחו. בפריימריז הפסיד לג'. ד. הייוורת' (אנ') ביחס של 45%–22%. אחרי מפלה זו נטל שווייקרט פסק זמן מהחיים הפוליטיים ויצא לחופשה ממושכת במהלכה ביקר בכלכותה, הפיליפינים, נפאל, מיאנמר, וייטנאם וסרביה.
שווייקרט מונה ליו"ר מועצת השוויון של מדינת אריזונה, עבודה במשרה מלאה, בה כיהן בשנים 2003–1995. כיושב ראש המועצה היה אחראי על פיקוח הערכות שווי בנות מיליארדי דולר אמריקאי ומוחי מיסים (אנ') מצד תושבים ועסקים באריזונה. בשנת 1999 עלו השערות כי מושלת אריזונה ג'יין הול עשויה למנות את שווייקרט לוועדת התאגיד של מדינת אריזונה. ב-2004 מונה לסגן הגזבר הראשי של מחוז מריקופה, ובאותה השנה נבחר לתפקיד הגזבר. ב-2007 התפטר מתפקידו על מנת להתמודד פעם נוספת לקונגרס.
ב-2 בספטמבר 2008 נבחר שווייקרט למועמד המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס החמישי של אריזונה בקונגרס. אף על פי שנתמך כלכלית בידי ארגונים שמרניים גדולים באריזונה, בהם "המועדון לצמיחה" המדינתי, הוא הפסיד בבחירות הכלליות לנציג המחוז המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, הארי מיטשל (אנ'), וגרף 44% בלבד מקולות הבוחרים. מאוחר יותר ייחס את הפסדו למאבק המר שניהל בפריימריז הרפובליקני מול יריבתו סוזן ביטר-סמית'. בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 שב שווייקרט להתמודדות חוזרת מול מיטשל. בבחירות הכלליות גבר שווייקרט על מיטשל ונבחר אל הקונגרס של ארצות הברית לראשונה. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2011 כנציג מחוז הקונגרס החמישי. אחרי התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית ב-2013 ולאחר בחירות 2012, נהיה שווייקרט לנציג מחוז הקונגרס השישי.
ב-6 בינואר 2021 נכח שווייקרט במשכן הקפיטול כדי לאשר את ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. נוכח ההסתערות על הקפיטול שהתחוללה בעת הספירה, הוא והסגל שלו חסו במקום מסתור בשעה שהפורעים חדרו למשכן. שווייקרט לא התנגד לספירת קולות חבר האלקטורים מאריזונה, אם כי כן התנגד לאלה של פנסילבניה. חרף ההסתערות שווייקרט לא הצביע בעד הדחתו השנייה של טראמפ על תפקידו בהסתערות.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  פול גיבלין, Ex-county treasurer to run again for Congress, באתר איסט ואלי טריביון, 4 בנובמבר 2007 (באנגלית)
↑  דייוויד מ. דראקר, Arizona GOP Primary Is a Heated 2-Way Affair, באתר Roll Call‏, 29 באוגוסט 2008 (באנגלית)
↑  ג'רמי דודה, Schweikert win sets up rematch with Mitchell, באתר אריזונה קפיטול טיימס, 24 באוגוסט 2010 (באנגלית)
↑  קיילי מונאהאן, Arizona Leaders React To Pro-Trump Extremists At U.S. Capitol, באתר KJZZ‏, 6 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  כריסטיאן פז, Remember Trump’s Accomplices, באתר The Atlantic‏, 18 בפברואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6r0331g  US Congress: S001183 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דייוויד שווייקרט".
מייק תומפסון

צ'ארלס מייקל תומפסון (באנגלית: Charles Michael Thompson; נולד ב-24 בינואר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית. מכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קליפורניה, מאז 1999. מחוז בחירה זה חולש על צפון-מזרח אזור מפרץ סן-פרנסיסקו: ארץ היין ואיסט ביי, חלקים ממחוזות קונטרה קוסטה, סולאנו, סונומה, נאפה ולייק, והערים קוטאטי, וואלג'ו, בניסיה ורוב מרטינז.
בשנים 1999–2013 ייצג את מחוז הקונגרס הראשון. טרם היבחרו לקונגרס, היה תומפסון חבר הסנאט המדינתי של קליפורניה בשנים 1990–1998.