stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כבש כחול גמדי
תפוצה, אקולוגיה, ומחזור חיים

הכבש הכחול הגמדי אנדמי לסין העממית למשולש המחוזות הסינים: מערב סצ'ואן, מזרח המחוז האוטונומי הטיבטי, וצפון יונאן באזור הערוץ העליון של נהר היאנגצה עד מספר קילומטרים מהגבול עם בורמה. מרבית הפרטים מרוכזים בטווח של 295 קילומטרים רבועים. ציידים מקומיים מדווחים שהוא מתרחש גם בצפון מערב יונאן, דרום מערב סצואן ומזרח צ'ינגהאי, אם כי סוקרים רבים מטילים בכך ספק וייתכן שהדבר נובע מבלבול עם הכבש הכחול המצוי. התפוצה של המין הגמדי מופרדת מבית גידולו התת-אלפיני של המין המצוי על ידי חגורת יער אלונים של 1,000 מטרים בסך הכול. שני המינים אינם נכנסים ליער, כך שהם אינם נפגשים כלל.
בית גידולו של כבש זה הוא מדרונות תלולים ומחוספסים בזויות של 40 מעלות ומעלה, הכוללים כרי דשא, סלעים, צוקים, שיחים, צמחייה דלילה ומרעה טרשי. בניגוד למין המצוי, הכבש הכחול הגמדי נראה פעמים רבות ביערות מחטניים ובקרחות יער. לעומת המין המצוי המין הגמדי נמצא באזור הררי נמוך יותר בגבהים של 3,200-2,600 מטר מעל פני הים.
האקולוגיה על מין זה ידועה מעט מאוד בשל היותו זהיר וביישן, ומרביתה מושווית לזו של המין המצוי.
הכבש הכחול הגמדי פעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ושעות הצהריים המאוחרות, ומבלה את זמנו בין אכילה ומנוחה לסירוגין; בשעות המנוחה הוא נוהג לחפור לעצמו גומא בקרקע בעזרת פרסותיו. בעבר כאשר מספר הפרטים היה גבוה, הקבוצות הנפוצות היו 36-15, אולם כיום הם נצפים בעיקר בקבוצות קטנות של 8-6 פרטים (80% מהתצפיות) או בזוגות (20%), כשהמספר הגדול ביותר שתועד היה של 15 פרטים בשנת 2000; פרטים בודדים כמעט ואינם נצפים כלל. הכבשים בקבוצות נמצאים בגילאים שונים, ומחולקים בדרך כלל לפי מגדר - זכרים לחוד ונקבות לחוד; עם זאת אין זה נדיר לצפות בקבוצות מעורבות.
תזונתם מורכבת מ-20 צמחים שונים הכוללים בעיקר עשבים ועשבי תיבול, ולפעמים גם שיחים, ענפים, עלים, זרעים, טחבים, וכדומה.
הטורפים של המבוגרים בטבע הם בעיקר נמרים, זאבים ודולים, בעוד שעופות דורסים גדולים יתפשו בעיקר קטנים.
מעט מאוד ידוע על הרבייה של הכבשים הכחולים הגמדים. על פי דיווחים מקומיים, עונת הרבייה מתרחשת בין אמצע נובמבר לאמצע דצמבר, כאשר הזכרים מקיימים ביניהם קרבות לשליטה על הנקבות; צורת הלחימה שלהם היא נגיחות, דחיפות, ועמידה על הרגליים תוך כדי הכאת היריב לסירוגין, המזכיר את קרבות היעלים מאשר את הקרבות של כבשי הבר. נקבות בדרך כלל יולדות גדי אחד בין סוף מאי וסוף יוני לאחר תקופת הריון של שישה חודשים (160 ימים), ולעיתים נדירות הן מולידות תאומים. הגדיים נגמלים לאחר שישה חודשים ומגיעים לבגרות בגיל שנה וחצי, אם כי זכרים לא יצליחו להתרבות לפני הגיעם לגודל ממוצע בסביבות 7-5 שנים, שאז קרניהם מפותחות למדי.
תוחלת החיים של כבש כחול גמדי אינה ידועה, אולם ייתכן כי היא זהה לזו של המין המצוי (15-10 שנים).
איומים ושימור

הכבש הכחול הגמדי מסווג כאמור על ידי IUCN בסכנת הכחדה (EN), בשל ירידה דרסטית של האוכלוסייה המוערכת בלמעלה 
מ-50% בתקופה של 21 שנים. ככל הנראה כאשר מין זה התגלה אוכלוסייתו הייתה בסביבות 7,000 פרטים, אולם המספר ירד מאז לכ-200 פרטים בלבד עד שנת 2000; ירידה זו נגרמה בשילוב של ציד, תחרות עם בעלי חיים מקומיים, והרס בית-גידול או פלישה אליו. גם כיום הציד הוא איום החמור ביותר, ואם לא יאכפו אמצעי הגנה יעילים מין זה עלול להיכחד בעתיד הקרוב; בהתבסס על שילוב האיומים עליו צפוי כי האוכלוסייה הנוכחית תקטן ב-50% במהלך עשר השנים הבאות (פחות מ-100 פרטים), מה שיגרום להכללתו בקטגוריה המאוימת ביותר - "סכנת הכחדה חמורה" (CR). בני אדם או בעלי החיים מקומיים נמצאים לכל אורך הטווח של הכבשים הכחולים הגמדים, כך שאין להם אזור בטוח שיוכלו לברוח אליו.
כבש זה מקבל הגנה מסוימת בחלקים בסצ'ואן, שבו המקומיים אינם נוגעים בו לרעה כיוון שהוא נחשב לבעל חיים "קדוש". באזורים שבהם מתרחש ציד, יש ניסיונות של ארגוני שימור לחנך את המקומיים ולהעלות את המודעות הציבורית למניעת הכחדתו של הכבש הכחול הגמדי. רשויות השימור הסיניות עדיין אינן מחשיבות אותו למין מוגן, כיוון שכאשר הוקמה רשימת בעלי החיים המוגנים הוא עדיין היה נחשב כשייך לכבש הכחול המצוי שלא נשקפת לו כלל סכנה. בשנת 1995, הוקם אזור מוגן "זובאלונג" המכסה שטח של 142.4 קמ"ר (והורחב ל-300 קמ"ר בשנת 2007) ומיועד להגנה על מין זה. עם זאת, בפועל אין כלל הגנה או אכיפה של ציד באזור, כך שאנשים עדיין פולשים אליו למטרות שונות כגון איסוף פטריות, מרעה צאן וציד, וממשיכים לאיים על אוכלוסייתו הקטנה.
הערות שוליים

| יעלים |
| --- | --- | --- |
| כבשי שור | כבשי שור |  |
| כבש המושק | כבש המושק |     |
| טאקין | טאקין |     |
| יעלים | יעלים |     |
| עבדקן הרעמה | עבדקן הרעמה |     |
| טאר ההימלאיה | טאר ההימלאיה |     |
| טאר ערבי | טאר ערבי |     |
| טאר נילג'ירי | טאר נילג'ירי |     |
| כבש | כבש ארגאלי • כבש מופלון • כבש הבית • כבש אוריאל • כבש גדול-קרניים • כבש דאל • כבש השלג |     |
| כבש כחול | כבש כחול מצוי • כבש כחול גמדי |     |
| יעל | יעל קווקזי מערבי • יעל קווקזי מזרחי • עז מבריגה • יעל איברי • יעל האלפים • יעל נובי • יעל סיבירי • יעל אתיופי • עז הבר (תת-מין: עז הבית) |     |
| צפירים | צפירים |     |
| צפיר | צפיר האלפים • צפיר הפירנאים |     |
| צפיר הקורדילרים | צפיר הקורדילרים |     |
| סרו | סרו יפני • סרו סומטרי • סרו סיני • סרו ההימלאיה • סרו אדום • סרו טאיוואני |  |
| גוראל | גוראל סיני • גוראל ההימלאיה • גוראל אדום • גוראל אמור |  |
כבש כחול מצוי צעיר, זהה כמעט לחלוטין לכבש כחול גמדי בוגר.
מוהילב (מחוז משנה)

מחוז משנה מוהילב (בבלארוסית: Магілёўскі раён; ברוסית: Могилёвский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר מוהילב.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מוהילב 43,166 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 40,230 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 93.07% בלארוסים, 5.02% רוסים, 1.03% אוקראינים ו-0.88% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (73.94%) ורוסית (24.30%).
כל מה שרציתי להיות

"כל מה שרציתי להיות" הוא שיר של הזמר הישראלי רן דנקר, שיצא לאור כסינגל ב-23 בינואר 2023, באמצעות חברת התקליטים NMC. הוא נכתב על ידי סתיו בגר, רון ביטון ודנקר עצמו והופק על ידי בגר.
רקע וכתיבה

השיר הוא בלדת פופ בהשפעת דראם נ' בייס. הוא תואר על ידי מאקו כשיר "פופ-אישי-מתוחכם", אשר עוסק בהתמודדותו של דנקר עם הביקורת המופנית אליו מהתקשורת הישראלית וממעריציו. בין היתר, מתייחס דנקר ליציאתו מהארון.
וידאו קליפ

את הווידאו קליפ ביים אינדי חאיט והוא צולם בפולין. הוא פורסם ביוטיוב בסמוך לצאתו של הסינגל. על פי מאקו, הקליפ מושפע מסרטי היקום הקולנועי של מארוול אשר מכילים בתוכם מעבר בין יקומים (Multiverse).
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 6 |  |
הערות שוליים

↑  עומרי פיינשטיין, ‏להיטי ינואר מגלים: לפופ הישראלי נמאס ממסיבות והרמות, באתר "Time Out ישראל", 29 בינואר 2023
1 2  גיל משעלי, ‏"כל מה שרציתי להיות": רן דנקר עם קליפ מושקע, באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2023
↑  ענבר פלד, סיכומוזיקלי: הטופ ליסט שהפתיע אותנו, באתר פרוגי, ‏5 בundefined 2023
↑  חמישי עם יואב קרקובסקי, רן דנקר לכאן רשת ב: "כמי שלקח לו שנים לצאת מהארון - אני מודאג", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בפברואר 2023
↑   רן דנקר - כל מה שרציתי להיות (Prod. by Stav Beger), סרטון בערוץ "רן דנקר - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:41)
לטינית חדשה

לטינית חדשה (באנגלית: Neo-Latin, ולעיתים New Latin או Modern Latin) הוא הסגנון של לטינית כתובה ששימש ביצירות ספרותיות, מדעיות ואקדמיות מקוריות, תחילה באיטליה בתקופת הרנסאנס האיטלקי במאה ה-14 וה-15, ולאחר מכן ברחבי צפון אירופה אחרי שנת 1500. לטינית חדשה נחשבת למרכיב מרכזי בתנועת ההומניזם.
התפתחות הלטינית החדשה > השורשים ההיסטוריים

בתקופת הרנסאנס האיטלקי חוקרים כגון אבי ההומניזם פרנצ'סקו פטרארקה ושאר ההומניסטים ביקשו לחזור ללטינית הקלאסית של ימי הזהב (Golden Latinity). הם השוו את הלטינית של התקופה הקלאסית לזו של ימי הביניים, ושאפו להחזיר את התקנים הדקדוקיים, הסגנוניים והאיותיים של הלטינית העתיקה.
הלטינית החדשה הייתה גם שפה פאן-אירופית להפצת ידע ותקשורת בין אנשים עם שפות מקומיות שונות ברפובליקת המכתבים (Res Publica Litterarum). למרות שהלטינית ירדה בחשיבותה לאחר שנת 1650, היא נותרה חיונית לתקשורת בינלאומית של יצירות רבות, שנפוצו בלטינית מתורגמת ולא במקור בשפות המקומיות. הדבר מסביר במידה רבה את השימוש המתמשך בלטינית בארצות סקנדינביה וברוסיה – מקומות שמעולם לא היו חלק מהאימפריה הרומית – להפצת ידע עד המאה ה-19.
עם נפילת האימפריה הרומית המערבית במאה ה-5, הלטינית הקלאסית השתנתה באופן משמעותי והפכה ללטינית של ימי הביניים. שינויים אלו היו תוצאה של השפעות אזוריות כגון התפשטות החינוך העירוני באיטליה, ולאחר מכן עליית הדפוס והחינוך המודרני המוקדם. הלטינית של ימי הביניים הושפעה רבות מהשפות הגרמאניות והקלטיות, והתפתחה לכדי שפה עשירה ומגוונת אך מרוחקת מהסטנדרטים של הלטינית הקלאסית.
התפתחות הלטינית החדשה > תחיית הלטינית ברנסאנס

בתחילת הרנסאנס, התעוררה תנועת ההומניזם, אשר שאפה להחיות את התרבות הקלאסית, כולל השפה הלטינית. ההומניסטים האמינו כי הלטינית הקלאסית היא המודל האידיאלי של תקשורת והבעה. הם חקרו טקסטים קלאסיים ושאפו להחזיר את השפה הלטינית לרמתה הקלאסית, תוך הדגשת הדיוק הדקדוקי, הסגנון והאיות. תהליך זה כלל את השוואת הטקסטים של התקופה הקלאסית לטקסטים של ימי הביניים ושיפורם בהתאם.
התפשטות והשפעה > חינוך והדפסה

הלטינית החדשה התפשטה בכל רחבי אירופה, תחילה דרך החינוך העירוני באיטליה ולאחר מכן דרך המצאת הדפוס ועליית החינוך המודרני. השפה נלמדה גם כשפה מדוברת וגם כשפה כתובה, והייתה השפה המרכזית של החינוך והאוניברסיטאות. השפות המקומיות כמעט ולא היו בשימוש במסגרות חינוכיות אלו, ולכן הלטינית שלטה בפרסומים המוקדמים ויצרה חלק משמעותי מהעבודות המודפסות עד המאה ה-19.
המצאת הדפוס באמצע המאה ה-15 על ידי יוהאן גוטנברג, אפשרה הפצה רחבה יותר של טקסטים בלטינית החדשה. הדפוס הפך את הידע לזמין יותר והקל על הפצת רעיונות וחידושים. עם הזמן, הלטינית החדשה הפכה לשפה הבינלאומית של המדע, הפילוסופיה, המשפט והתאולוגיה. בתקופה זו, הלטינית הייתה השפה המרכזית גם בתחומים כמו היסטוריה, ספרות, תיאטרון ושירה.
התפשטות והשפעה > תפקידה של הלטינית החדשה במדע ובחינוך

הלטינית החדשה שלטה בתחומים מדעיים רבים. מדענים כמו גלילאו גליליי, אייזק ניוטון ורנה דקארט כתבו את עבודותיהם המדעיות בלטינית, מה שאפשר הפצה רחבה יותר של רעיונותיהם בקרב הקהילה המדעית הבינלאומית. בנוסף, הלטינית החדשה הייתה השפה המרכזית בהוראה ובחינוך באוניברסיטאות, והייתה כלי מרכזי בהפצת הידע והחינוך המודרני.
דעיכה והמשכיות

במאה ה-18, הלטינית החלה לאבד מחשיבותה כשפה מדוברת ונלמדה יותר כשפה כתובה. במאה ה-19, הדגש בחינוך עבר יותר לקריאה ודקדוק, והלטינית הפכה לנושא לימוד 'קלאסי'. במזרח אירופה ובסקנדינביה, הלטינית נותרה בשימוש פעיל לאורך זמן רב יותר. בפולין, היא שימשה ככלי שלטון מקומי ואף בחלקים שסופחו לגרמניה. הלטינית שימשה כשפה משותפת בחלקים מהאימפריה האוסטרית לפחות עד שנות ה-1820.
הלטינית נותרה כשפת הכנסייה הקתולית וכשפת דיונים ברמה גבוהה בכנסים בינלאומיים עד אמצע המאה ה-20. הלטינית שימשה כשפה מרכזית בטקסים דתיים ובתיעוד דתי, ומשמשת שפתו הרשמית של הוותיקן עד היום.
החל משנת 1970, חוקרים החלו להקדיש תשומת לב רבה יותר ללטינית החדשה ולהשפעתה. הלטינית החדשה נחשבת כיום להקשר חיוני להבנת התרבויות המקומיות בתקופות שבהן הלטינית הייתה בשימוש נרחב. חקר הלטינית החדשה מאפשר הבנה טובה יותר של ההיסטוריה התרבותית, המדעית והחברתית של אירופה בתקופות הרנסאנס, ההשכלה והמודרניות המוקדמת.
הערות שוליים

↑  "What is Neo-Latin?". אורכב מ-המקור ב-9 באוקטובר 2016. נבדק ב-8 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "When we talk about "Neo-Latin", we refer to the Latin ... from the time of the early Italian humanist Petrarch (1304–1374) up to the present day" Knight & Tilg 2015, p. 1
↑  Waquet, Francoise The Republic of Letters, in Knight & Tilg 2015, pp. 66–79
↑  Knight & Tilg 2015, p. 1
↑  Knight & Tilg 2015, pp. 1–2
כבש המושק

| כבש המושק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: יעלים
שבט:: כבשי שור
סוג:: כבש המושק
מין:: כבש המושק
שם מדעי
 Ovibos moschatus ‏צימרמן, 1780
תחום תפוצה


כבש המושק או כבש-השור (שם מדעי: Ovibos moschatus; באנגלית: "Musk-Ox", "שור המושק") הוא מין של פרסתן גדול יחיד בסוגו, מתת-משפחת היעלים שבמשפחת הפריים. כבש זה מצוי רק ברחבי האזור הארקטי.
מאפיינים

כבש המושק דומה במראהו לשילוב בין צאן לבקר, אך למעשה מקורב יותר לכבשים והעזים וקרוב בעיקר לטאקין האסייתי. אורכו 135-200 סנטימטר בנקבות ו-200-250 סנטימטר בזכרים. גובהו בכתפיים מגיע ל-1-1.5 מטר ומשקלו יכול לעלות על 400 קילוגרם, כשהכבש הגדול ביותר הגיע למשקל 650 ק"ג. גופו של כבש המושק מסורבל, רגליו קצרות, עבות וחזקות צווארו קצר ועיניו ואזניו קטנות. לכבש המושק פרווה בעלת שערות צפופות וארוכות ביותר, ותחתיה צמר רך הנושר בקיץ. צבעו של כבש המושק חום-כהה עד שחור, על גבו כתם בהיר, אפו, בטנו, חזהו וחלק זנבו העליון שחורים, רגליו ותחתית זנבו לבנים. קרניו אפורות; חלקן העליון רחב ומחוספס, חלקן התחתון המתעקל כלפי חוץ חלק. אורכן מגיע ל-70 ס"מ אצל הזכרים. לזכר בלוטות מתחת לעיניים המפיצות ריח מושק חזק. הכבש מגרד לעיתים את הבלוטות על ידי רגליו הקדמיות או חפצים אחרים, דבר הגורם להפצת הריח.
תפוצה

תפוצתו של כבש המושק משתרעת על-פני גרינלנד, צפון קנדה ואלסקה. בעידן הפליסטוקן היה כבש המושק נפוץ באסיה, אירופה וברחבי אמריקה הצפונית. בתקופות מאוחרות יותר, התמעט כבש המושק עקב ציד בלתי מבוקר, והיה על סף כיליון, אך בימינו מתאוששת אוכלוסייתו ואף הוקמו גרעיני רבייה ברוסיה ובסקנדינביה. האזורים העיקריים בהם חי הם הטונדרה, משטח ערבות גדול וקר בו קרקע מועטה ועשב נמוך אשר בחורף מכוסה בשלג.
התנהגות

כבש המושק מותאם לחיים באזורים קרים וקשים. חרף ממדיו וצורת גופו הוא רץ וקופץ היטב על הסלעים באזורי מחייתו. הוא חי בעדרים בני 20–30 פרטים ולרוב אינו תוקפני, אך מתגונן היטב מפני טורפים. הטורף העיקרי של כבשי המושק הוא הזאב הארקטי כשפרטים צעירים או תשושים יכולים להיטרף גם בידי דובי קוטב או דובי גריזלי. על הצאצאים מגן העדר כולו על ידי שהבוגרים מקיפים את הצעירים במעגל צפוף. דבר זה מגן על הצעירים גם מהקור.
עונת הרבייה וההזדווגות חלה בסוף הקיץ בעת שהזכרים נאבקים בעזרת קרניהם העצומות ומתנגשים בעוצמה עם יריביהם עד שהחלש יותר בורח. ההריון של הכבשה נמשך כתשעה חודשים ובהמלטה נולד טלה אחד אשר בחודשים הראשונים מטופל בידי אמו וכל העדר ולאט מתחיל לאכול עשבים. לאחר שנתיים האם כבר לא מטפלת בטלה והוא הופך לעצמאי. בשנים שבהן החורפים קשים מאוד הכבשים לא ינסו להתרבות כלל.
בשרו הטעים של כבש המושק, חלבו המשובח וצמרו המבוקש, הפכו אותו למטרה מבוקשת על ידי ציידים.
ראו גם

איילי מושק
הערות שוליים

↑  כבש המושק באתר הרשימה האדומה של IUCN
טלה של כבש המושק
| יעלים |
| --- | --- | --- |
| כבשי שור | כבשי שור |  |
| כבש המושק | כבש המושק |     |
| טאקין | טאקין |     |
| יעלים | יעלים |     |
| עבדקן הרעמה | עבדקן הרעמה |     |
| טאר ההימלאיה | טאר ההימלאיה |     |
| טאר ערבי | טאר ערבי |     |
| טאר נילג'ירי | טאר נילג'ירי |     |
| כבש | כבש ארגאלי • כבש מופלון • כבש הבית • כבש אוריאל • כבש גדול-קרניים • כבש דאל • כבש השלג |     |
| כבש כחול | כבש כחול מצוי • כבש כחול גמדי |     |
| יעל | יעל קווקזי מערבי • יעל קווקזי מזרחי • עז מבריגה • יעל איברי • יעל האלפים • יעל נובי • יעל סיבירי • יעל אתיופי • עז הבר (תת-מין: עז הבית) |     |
| צפירים | צפירים |     |
| צפיר | צפיר האלפים • צפיר הפירנאים |     |
| צפיר הקורדילרים | צפיר הקורדילרים |     |
| סרו | סרו יפני • סרו סומטרי • סרו סיני • סרו ההימלאיה • סרו אדום • סרו טאיוואני |  |
| גוראל | גוראל סיני • גוראל ההימלאיה • גוראל אדום • גוראל אמור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555764105171  BnF: cb11946840k (data)  GND: 4170573-7  LCCN: sh85089052
מוהואידיים

| מוהואידיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: מוהואידיים
סוג:: מוהואה
שם מדעי
 Mohouidae ‏לסון, 1837

מוהואידיים (שם מדעי: Mohouidae) הם משפחה של ציפורי שיר האנדמיות לניו זילנד, וכוללת סוג יחיד - מוהואה (Mohoua) ובו שלושה מינים. בעבר שלושתם נחשבו למינים במשפחת מעובי הראש מאוסטרליה.
מאפיינים

אלו הן עופות עדינים בעלי ראשים גדולים, מקורים חדים המזכירים מעט מקורי פרושים. הם קטנים ובעלי כנפיים מעוגלות ונוצותיהם לבנות, חומות או צהובות. הזכרים גדולים יותר מהנקבות.
הם חיים ביערות של ניו זילנד והרבה מזמנם מצויים על הקרקע או על הענפים הנמוכים. הם מסתובבים בחבורות וצדים חסרי חוליות קטנים.
מינים אלו עלולים להיפגע בעקבות השפעת האדם על החי בניו זילנד והבאתו חיות מזיקות כמו חתוליים וחולדות טורפות שמסכנים את הציפורים.
מיון

משפחה מוהואידיים (Mohouidae)
סוג מוהואה (Mohoua)
מין לבן-ראש (Mohoua ochrocephala)
מין צהוב-ראש (Mohoua albicilla)
מין טפסן ניו זילנד (Mohoua novaeseelandiae)
שלושת מיני המשפחה.
לודוביק ז'ולי

לודוביק ז'ולי (בצרפתית: Ludovic Giuly; נולד ב-10 ביולי 1976 בליון) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקיצוני הימני. לזכותו של ז'ולי 17 הופעות במדי בנבחרת צרפת.
קריירה

ז'ולי החל את הקריירה המקצועית שלו בעיר הולדתו, בקבוצה אולימפיק ליון. בגיל 18, ב-1994, ערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים. בעונה הראשונה שותף בשמונה משחקים בלבד, אבל בשתי העונות הבאות שלו במועדון שותף ב-73 משחקים בהם כבש 20 שערים (16 מהם בעונת 1996/97). במחצית הראשונה של עונת 1997/98 עדיין שיחק בליון, אך באמצע העונה עבר למונקו. במונקו זכה להערכה רבה ככדורגלן.
הוא שיחק במונקו במשך שבע עונות בסך הכול. בעקבות היכולת שהציג במונקו זכה לזימון ראשון לנבחרת צרפת בשנת 2000. הוא זכה עם קבוצתו באליפות בסוף אותה שנה. ובגביע הצרפתי ב-2003. ב-2004, הוביל ז'ולי את הקבוצה כקפטן שלה אל גמר ליגת האלופות. בגמר הפסידה הקבוצה לפורטו.
בקיץ אותה שנה שילם עבורו המועדון הספרדי ברצלונה 7 מיליון אירו. במהרה ביסס את מעמדו כקיצוני הימני הבכיר בקבוצה. למרות מספר פציעות בשריריו, הופיע ז'ולי בעונתו הראשונה ב-29 משחקי ליגה ובשישה נוספים בליגת האלופות, בסך הכול הבקיע 12 שערים, ועזר לברצלונה לזכות באליפות. מקומו של ז'ולי בברצלונה התערער עם עלייתו של ליונל מסי הצעיר ובואו של הנריק לארסון. אי לכך, בעונת 2005/06 נותר ז'ולי שחקן קבע בהרכב, פתח ב-20 משחקים, נכנס כמחליף בתשעה נוספים, והבקיע חמישה שערים. בחצי גמר ליגת האלופות הבקיע שער לרשתה של מילאן שבזכותו העפילה הקבוצה לגמר שנערך בפריז. בגמר ניצחה הקבוצה, ובכך השלימה דאבל - זכייה בליגת האלופות ובליגה הספרדית. העונה הבאה הייתה פחות מוצלחת מקודמתה. ז'ולי אמנם כבש את השער היחיד בסופר קאפ, שהביא לקבוצתו את התואר, ואף היה בין 50 המועמדים לתואר כדור הזהב, אך ברצלונה כשלה הן בליגה והן בליגת האלופות ובקיץ 2007 עבר ז'ולי לרומא, ששילמה עבורו 4.5 מיליון אירו.
ברומא שיחק עונה בודדת, הופיע ב-32 משחקי ליגה והבקיע שישה שערים. בתום העונה עבר לפריז סן-ז'רמן תמורת סכום העברה של 2.5 מיליון אירו.
בשנת 2011 חזר ג'ולי למונקו ששיחקה בליגת המשנה הצרפתית. ב-31 ביולי 2012 חתם בשורות לוריאן מליגת העל הצרפתית.
באוגוסט 2013 פרש ממשחק פעיל.
למרות ההודעה על פרישה ממשחק פעיל, בקיץ 2013 חתם ז'ולי באזרגס מהליגה השנייה בצרפת.
נבחרת לאומית

את הופעת בכורתו בנבחרת צרפת ערך במרץ 2000 במשחק מול נבחרת סקוטלנד. אף על פי שלא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2000, הוא זכה לשחק יותר עם מינויו של ז'אק סנטיני לאימון הנבחרת ב-2002. הוא שותף עם הנבחרת בגביע הקונפדרציות ב-2003, ובזכות הצלחתו במונקו בעונת 2003/04 זומן ליורו 2004, אך פציעתו בגמר ליגת האלופות מנעה ממנו להשתתף ביורו. ז'ולי לקח חלק במשחקי ההעפלה של הנבחרת למונדיאל 2006, אך לא זומן אליו. את משחקו האחרון בנבחרת ערך ב-2005. בסך הכול ז'ולי הבקיע שלושה שערים ב-17 משחקים.
תארים

אליפות צרפת: 1999/00
גביע הליגה הצרפתית: 2002/03
אליפות ספרד: 2004/05, 2005/06
ליגת האלופות: 2005/06
הסופר קאפ הספרדי: 2006/07, 2005/06
הסופר קאפ האיטלקי: 2007
קופה איטליה: 2008
גביע הקונפדרציות: 2003
להקת מגפיים

להקת מגפיים היא להקה של כ-30 חברי מושבים שפעלו ביחד בין השנים 1978 עד 1992. שיריה מבוססים על שירי מושב וקיבוץ. ב-14 השנים שפעלה הפיקה הלהקה שתי תוכניות, שכל הופעותיה הופקו על ידי שי לביא. לקראת פירוקה, הפיקה הלהקה תוכנית ששודרה בטלוויזיה הישראלית. בתוכנית שרו חברי הלהקה מבחר שירים משתי תוכניותיה, אך עוד לפני זה, בתחילת פעילות הלהקה, הוזמנה הלהקה לתוכנית הערוץ הראשון "שעה טובה", עם המנחה מני פאר ומשם התפרסמה. חברי הלהקה ביצעו שם את "לחיות בחיק הטבע",(מילים  פוצ'ו) ואת "שיר ערש לפרה" אותו ביצעה הסולנית של הלהקה אתי עמית. בעקבות הופעה מוצלחת זו הגיעה הלהקה גם לתוכנית האירוח סיבה למסיבה בהנחייתה של רבקה מיכאלי. בעקבות הצעתו של חיים מלובן נערכו באולם המופעים בכפר מנחם שני ימי צילום שחוברו לתוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ הראשון והייתה לחלק בלתי נפרד מהצלחתה של הלהקה בבימויו של שי לביא. בשנת 2018 הלהקה חזרה לפעילות בהרכב חדש שנקרא "רביעיית מגפיים +" וכלל את אבי גבע, אבי רוזנבלום ונחמן רונן, ובתו של גבע, מיכל גבע.
חברי הלהקה

בין חברי הלהקה מופיעה הזמרת/שחקנית אתי עמית, בוגרת להקת הנח"ל – 1963, בתוכניתה "שמש במדבר". בלהקת הנח"ל עמית הייתה הסולנית בשירים "מטרייה בשניים" ו"חפש אותי". בלהקת מגפיים שרה את "הבלדה לבן-גוריון", "שיר ערש לפרה" ו"הורה מגפיים", ששלושתם מתוך תוכניתה הראשונה של הלהקה.
עוד אחד מהסולנים הוא המושבניק אבי גבע, ששר את "שיר הבוץ" ו"כרם אור" והיה הסולן המרכזי של הלהקה גם בבתים בשירים שונים, כמו ב"חשבון פשוט" ו"הורה מגפיים". בתוכניתה השנייה של הלהקה שר כסולן את ה"חכמה של אבא", "ילדי האדמה" ו"מיזוג גלויות".
שני סולנים נוספים בלהקה היו אבי רוזנבלום ושרון שפריר, ששרים ביחד דואט בשיר "סתיו לבן" מהתוכנית הראשונה. השיר התפרסם גם כריקוד עם קלאסי של הכוריאוגרף שלמה ממן. חוץ מ"סתיו לבן", רוזנבלום שר כסולן גם את "ערב על הגורן" מהתוכנית השנייה. שפריר שרה את הפזמון של פוצ'ו: "לחיות בחיק הטבע", ובית אחד מתוך "כרם אור".
לתוכניתה השנייה של הלהקה הצטרפה השחקנית רוחל'ה אגמון, ששרה כסולנית את "טנגו המין החלש" של חיים חפר. עוד סולן באותה תוכנית היה יוחנן מיינרט ששר את "לעבודה".
עוד מחברי הרכב: יחיאל אייל, שלמה ברמן, רני בר-נס, אבי גבע, עירית גבע, עליזה גורן, תרצה היימן, גאולה זילברשטיין, נחמה חסיד, נירה יניב, נילי ירון, אוהד כהן, לוי לב גורן, חביבה עציון, אבי עדי, אורנה קלגרד, חדווה קמחי, נחמן רונן, חמדה שינבוים, מירל'ה שפי ויצחקי ויין.
שירי הלהקה

שירי להקת מגפיים מבוססים על שירי מושב וקיבוץ: רפת, חקלאות, בוץ, כרם, פרדס ועוד. רוב השירים נכתבו על ידי יורם טהרלב מלבד חמישה. פוצ'ו (ישראל ויסלר) כתב שני שירים ושמם "לחיות בחיק הטבע", ו-"היום הראשון", עליזה גורן כתבה את "הולך סובב עולם" ונגה לב גורן את "חשבון פשוט". כל ארבעתם מופיעים בתוכנית הראשונה, ובתוכניתה השנייה של הלהקה, הופיע שיר שנכתב על ידי חיים חפר ושמו "טנגו המין החלש".
שי לביא שהקים את הלהקה, אף הלחין את כל שיריה, והפיק בעצמו את הופעות, מופעי ותוכניות הלהקה.
שירי הלהקה > התקליט הראשון – תוכנית א'

שירי הלהקה מבוססים על שירי מושב וקיבוץ. בתוכניתה הראשונה של הלהקה מופיעים 11 שירים: שני שירים נכתבו על ידי הסופר ישראל ויסלר פוצ'ו: "לחיות בחיק הטבע" ו-"היום הראשון". שיר נוסף נכתב על ידי המשוררת עליזה גורן ואף היא אחת מחברות הלהקה, ושמו "הולך סובב עולם". שיר נוסף כתבה נוגה לב גורן, והוא אחד היותר מוצלחים של התוכנית: "חשבון פשוט", הידוע גם כ-"היום בחקלאות". שבעה השירים הנותרים נכתבו על ידי יהורם טהר-לב, ביניהם: "שיר ערש לפרה", "הבלדה לבן-גוריון", "סתיו לבן", "כרם אור", "שיר הבוץ", "פרח חממה", ואת המנון הלהקה, "זמר מגפיים", הידוע גם כ-"הורה מגפיים".
שירי הלהקה > התקליט הראשון – תוכנית א' > סולני הלהקה

אבי גבע: שיר הבוץ, כרם אור, הורה מגפיים, פרח חממה

אתי עמית: פרח חממה, הבלדה לבן-גוריון, שיר ערש לפרה, הורה מגפיים

שרון שפריר: לחיות בחיק הטבע, כרם אור, סתיו לבן

אבי רוזנבלום: סתיו לבן
שירי הלהקה > התקליט השני – מגף אחד חלוץ

בשנת 1985 יצאה הלהקה לסבב הופעות בארצות הברית בתוכניתה השנייה "מגף אחד חלוץ", וללהקה כבר מצטרפים שחקנים רבים, ביניהם גם לא מושבניקים וגם לא קיבוצניקים, ושיריה כבר מתבססים יותר על שירי טבע. התוכנית מכילה 10 שירים, 9 של יורם טהר-לב ואחד של חיים חפר: "טנגו המין החלש".
בין שירי טהר-לב אפשר למצוא את "ילדי האדמה", "החכמה של אבא", "ערב על הגורן", "מתחת לעץ השיקמה", "צ'ולנט", "לעבודה", "שמש בוקר", "חלוציות זו מחלה", "עוד ישנם ימים כאלה". עוד אחד משירי התוכנית הוא "מיזוג גלויות", אך הוא לא מופיע בתקליט התוכנית, אלא בתקליט שדרים בודד.
התוכנית הייתה פחות מוצלחת מהקודמת, וסימנה את דעיכתה של להקת מגפיים ופרוקה. לקראת פרוקה הופיעה הלהקה בבית באר טוביה, הופעה ששודרה בטלוויזיה, ובמופע שרו חברי הלהקה מגוון שירים משתי תוכניותיה.
שירי הלהקה > התקליט השני – מגף אחד חלוץ > סולני הלהקה

אבי גבע: ילדי האדמה, החכמה של אבא, מיזוג גלויות

אבי רוזנבלום: ערב על הגורן

יוחנן מיינרט: לעבודה

רוחל'ה אגמון: טנגו המין החלש
חזרה לפעילות – רביעיית מגפיים

בשנת 2017 במסגרת מופע בבית היוצר בתל אביב של הבמאי שי לביא פנה הבמאי אל הסולנים של הלהקה, אבי גבע, אבי רוזנבלום, נחמן רונן, וביקש אותם לבוא ולהתארח במופע.
בעקבות ההצלחה, ההרכב חזר להופעות, בתוספת חדשה ומרעננת, בתו של אבי גבע – הזמרת מיכל גבע.
ההרכב המשיך והתארח במופעי מחווה ליוצרים פוצ'ו ויורם טהרלב. בשנת 2018 התארחו בתוכניתו של יורם רותם בגלי צה"ל "בוא שיר עברי" וסיפרו על ההיסטוריה של הלהקה.
בהמשך אותה שנה יצא לרדיו סינגל מחודש של הלקה בהרכב הנוכחי, השיר "עוד ישנם ימים כאלה" עם מיכל גבע בן שבת, בתו של אבי, כסולנית.