stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיט

| --- | --- |


הדגמת שימוש בסיסי בתוכנת Git
 מפתח:  ג'וניו המאנו, לינוס טורבאלדס
 מחזור חיים:  7 באפריל 2005 – הווה (19 שנים) 
 גרסה אחרונה:  2.47.0 (7 באוקטובר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  C, Bourne Shell, Tcl, Perl
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו
 קוד מקור:  https://git.kernel.org/pub/scm/git/git.git 
 קטגוריה:  ניהול גרסאות
 git-scm.com
 
גיט (באנגלית: Git) היא מערכת ניהול גרסאות מבוססת קוד פתוח, שמטרתה לסייע למפתחים בניהול קוד, תיאום עבודה צוותית ומעקב אחר שינויים בקובצי תוכנה. מטרותיה העיקריות הן לספק מהירות, שלמות מידע ותמיכה בתהליכים מבוזרים ולא ליניאריים.
כמערכת בקרת גרסאות מבוזרת, עותק שלה הוא מאגר שמכיל את מלוא המידע עם תיעוד מלא ואפשרויות מעקב אחר שינויי גרסה, ללא תלות בגישה לרשת או בשרת מרכזי.
היוצר של גיט הוא לינוס טורבאלדס והוא יצר את המערכת באפריל של שנת 2005. נכון לשנת 2020, היא נחשבת למערכת ניהול הגרסאות הפופולרית ביותר.
היסטוריה

החל משנת 2002, הפיתוח של פרויקט לינוקס השתמש במערכת ניהול הגרסאות המבוזרת הקניינית BitKeeper (אנ'). בשנת 2005 הצליח אנדרו טריגל לפתח לקוח עצמאי, ובעקבות כך נשלל רישיון השימוש במערכת לפרויקט לינוקס. טורבאלדס לא היה מרוצה ממערכות ניהול הגרסאות האחרות שהיו קיימות באותו שלב, והחליט לכתוב אחת משלו. הוא החל לעבוד על גיט ב-3 באפריל 2005. פחות מחודש לאחר מכן כבר הייתה גרסה שאפשרה פיתוח יעיל של לינוקס (מערכת מרקוריאל נכתבה באותו הזמן ומאותן הסיבות). ביולי של אותה השנה, הפך ג'וניו המאנו למתחזק הראשי.
ברחבי העולם, מספר עצום של חברות הזנק (סטארט-אפ), קולקטיבים וחברות בין-לאומיות, כולל גוגל ומיקרוסופט, משתמשים בגיט כדי לשמור על קוד המקור של פרויקטי התוכנה שלהם. חלקם מארחים פרויקטי גיט משלהם, אחרים משתמשים בגיט באמצעות חברות אירוח מסחריות כמו GitHub (נוסדה בשנת 2007), Bitbucket (נוסדה בשנת 2010) ו-GitLab (אנ') (נוסדה בשנת 2011). הגדולה שבהן, GitHub, מונה 40 מיליון מפתחים רשומים ונרכשה על ידי מיקרוסופט תמורת 7.5 מיליארד דולר בשנת 2018.
בסקר מפתחים שנערך על ידי Stack Overflow בשנת 2018, נמצא כי 88.4% מכלל 74,298 המשתתפים בסקר השתמשו בגיט באותה השנה (עלייה מ-69.3% בשנת 2015).
מבנה

גיט היא מערכת ניהול גרסאות מבוזרת - כל עותק מקומי של המאגר מכיל את כל המידע (כל ההיסטוריה). המידע הזה נשמר בדרך כלל בתת-תיקייה בשם "‎.git". גיט שומרת אובייקטים מסוג מידע (blob, בדרך כלל קובץ), עץ (tree, מבנה ספריות) וגרסה (commit). האובייקטים מזוהים על ידי שם שהוא גיבוב תוכנם לפי SHA-1.
בניגוד לרוב מערכות ניהול הגרסאות המודרניות ששומרות שינויים בין גרסאות שונות[דרוש מקור], גיט שומרת את תוכני הקבצים עצמם. גיט תוכננה להיות מעין מערכת קבצים משוכללת שמעליה תבנה מערכת ניהול גרסאות. בתחילה השם היה אמור להתייחס רק לקרביים ("צנרת"), אולם בהמשך התברר שעדיף לספק גם מימוש אחיד של מערכת ניהול גרסאות ("פורצלן").
לרוב מקובל להסתכל על גרסאות כעץ: בנקודות מסוימות מתפצל הפיתוח לעבודה על ענפים שונים. בגיט אפשר גם למזג ענפים שונים. לכן גיט מתייחס לגרסאות כגרף מכוון חסר מעגלים: גרסה מתבססת על גרסה קודמת ומכילה שינויים כלפיה. אולם גרסה יכולה להיות גם תוצאת מיזוג שתי גרסאות שונות.
מונחים > מיזוג (merge)

דוגמה, מ-http://tzafrir.org.il/~tzafrir/git_test/.git, של מאגר גיט פשוט:
* 8f56b9b (HEAD, tag: v0.3, master) Some integration work
* 45ace55 Merge branch 'feature-branch'
|\
| * 5f90c8c (feature-branch) Add a new feature
| | * b76c518 (experiment) Testing an experimental feature
| |/
|/|
* | b70df95 (tag: v0.2) Adding a new header
* | b65d3e3 Adding documentation
|/
* 5742dfe (tag: v0.1) Adding hello.
בדוגמה זו נראה מאגר תוכנה קטן. כל גרסה נקראת בשמה המקוצר, ב-7 ספרות הקסאדצימליות. שלוש גרסאות סומנו בתגיות (v0.1, v0.2, v0.3). רוב התיקונים נעשו בענף הראשי (master). כל התגיות הם של גרסאות על הענף הראשי. אולם היו שני ענפי פיתוח צדדיים: הענף 'feature-branch' נוצר לאחר גרסה v0.1 ומוזג לענף הראשי לאחר סימון v0.2. הענף השני הוא הענף הניסיוני 'experiment' שלא מוזג עדיין.
מונחים > איסוף זבל

איסוף זבל (Garbage Collection) הוא תהליך שבו תוכנה מוחקת אובייקטים שקיימים עדיין בזיכרון למרות שהצורך בהם הסתיים.
בהקשר של git, מחיקה של ענף גרסאות לדוגמה איננה כוללת מחיקה מיידית של כל הגרסאות המקושרות אליו[דרוש מקור]. במקום זאת, מופעל באופן תקופתי תהליך של "איסוף זבל" הבודק את כל הגרסאות ומוחק גרסאות שכבר אין שום ענף או תגית המפנים אליהן.
שרת

המאגר בגיט עובד מול מאגרים אחרים. המאגרים הללו יכולים להיות קבצים על מערכת הקבצים המקומית או קבצים מרוחקים על שרתים אחרים. אם הקבצים יושבים על שרתים אחרים יש כמה אפשרויות לגשת אליהם:
פרוטוקול טיפש (dumb)‏ - HTTP‏, HTTPS (כאשר שרתים מאפשרים גישה לקבצים בתיקייה) או כל פרוטוקול אחר שמאפשר גישה לתוכנם של קבצים על שרת מרוחק (לדוגמה: FTP). לקריאה בלבד.
שרת גיט: מקשיב בדרך כלל על פורט TCP‏ 9148. לקריאה בלבד.
חיבור דרך SSH
ההתחברות דרך SSH או דרך שרת גיט יעילה יותר (מהירה יותר וצורכת פחות נפח תעבורה) מאשר הפרוטוקול הטיפש, מכיוון שאפשר להשתמש במידע בצורה יעילה יותר (בקשת fetch-pack). פרוטוקול גיט לא כולל הזדהות ולכן לא נהוג לאפשר העלאת תוכן דרכו. נהוג לאפשר העלאת תוכן רק דרך SSH (במקרים רבים ההזדהות היא על ידי מפתחות ציבוריים).
ממשקי גיט

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: תרגמת, משפטים שנעצרים באמצע ומתחילים באמצע.
במצבו הטבעי, Git הוא יישום הפועל בטרמינל Linux.
עם זאת, מאחר שמדובר בקוד מקור פתוח מעוצב היטב, מפתחים מכל רחבי העולם עיצבו דרכים אחרות לגשת אליו.
הוא חינמי ומגיע בחבילות Linux,‏ BSD,‏ Illumos ומערכות הפעלה אחרות דמויות Unix. הוא נראה כך:
$ git --version
git version 2.43.0
ככל הנראה, ממשקי הגיט הכי מוכרים הם מבוססי אתרים: אתרים כמו GitHub, המקור הפתוח GitLab,‏ Savannah,‏ BitBucket ו־SourceForge כולם מציעים אירוח קוד מקוון כדי למקסם את ההיבט הציבורי והחברתי של קוד פתוח, ברמות שונות, יחד עם GUI מבוסס-דפדפן כדי למזער את עקומת הלמידה של השימוש בגיט. השילוב השקוף ביותר מגיע בצורה של תמיכה במנהל קבצים. מנהל הקבצים KDE, Dolphin, יכול להראות את מצב הגיט של תיקייה ואף ליצור התחייבויות, דחיפות ומשיכות. SparkleShare (אנ') משתמשת בגיט כבסיס לממשק שיתוף קבצים בסגנון Dropbox.
סיעוף ומיזוג

לגיט יש מודל סיעוף שמייחד אותה מתוכנות אחרות לניהול קוד. גיט מאפשרת ליצור מספר ענפים (branch) מקומיים על מחשב, שיכולים להיות בלתי תלויים זה בזה לחלוטין ומאפשרים להוסיף לקוד חלקים חדשים במקביל ובצורה נוחה. מיזוג הקוד שנכתב בענפים השונים לכדי גרסה יציבה אינו מסובך בזכות הממשק הוויזואלי של גיט.
בקרב המפתחים קיימות קונבנציות לשמות של ענפים בהתאם לתפקידם, ונהוג שלכל פרויקט יש ענף ראשי שכל הענפים מסתעפים ממנו, ומתמזגים אליו בסיום הפיתוח הנקודתי. במשך שנים רבות היה נהוג לכנות את הענף הראשי בשם "master", אך ב-2021 שונה השם ל-"main" בעקבות מחאות על הקונוטציה השלילית של השם master שמתקשרת לעבדות. ענף נוסף שנהוג להשתמש בו הוא "develop" - ענף שמשמש לייצוג גרסת הפיתוח היציבה שעדיין לא שוחררה לשימוש. לעיתים נעשה שימוש גם ב-"stable" שמשמש ליצוג הגרסה האחרונה של מערכת שהיא יציבה בוודאות.
מודל הסיעוף מאפשר התנסות בפיתוח ללא חשש לפגוע במהימנות של המוצר הראשי ולכן הופך את חוויית הפיתוח של המשתמשים לקלה יותר ולנוחה יותר. המודל גם מאפשר מעבר מהיר בין גרסאות במקרה של תקלות ובאגים.
גרסאות

רשימה של גרסאות:
| מספר גרסה | תאריך שחרור גרסה |
| --- | --- |
0.99: 11-07-2005
1.0: 21-12-2005
1.1: 08-01-2006
1.2: 12-02-2006
1.3: 18-04-2006
1.4: 10-06-2006
1.5: 14-02-2007
1.6: 17-08-2008
1.7: 13-02-2010
1.8: 21-10-2012
1.9: 14-02-2014
2.0: 28-05-2014
2.1: 16-08-2014
2.2: 26-11-2014
2.3: 05-02-2015
2.4: 30-04-2015
2.5: 27-07-2015
2.6: 28-09-2015
2.7: 04-10-2015
2.8: 28-03-2016
2.9: 06-06-2016
2.10: 02-09-2016
2.11: 29-11-2016
2.12: 24-02-2017
2.13: 10-05-2017
2.14: 04-08-2017
2.15: 30-10-2017
2.16: 17-01-2018
2.17: 02-04-2018
2.18: 21-06-2018
2.19: 10-09-2018
2.20: 09-12-2018
2.21: 24-02-2019
2.22: 07-06-2019
2.23: 16-08-2019
2.24: 04-11-2019
2.25: 13-01-2020
2.37: 27-07-2022
2.38: 03-10-2022
2.38.1: 18-10-2022
2.38.2: 11-12-2022
2.38.3: 17-01-2023
2.38.4: 14-02-2023
2.38.5: 25-04-2023
2.39.0: 12-12-2022
2.39.1: 17-01-2023
2.39.2: 14-02-2023
2.39.3: 25-04-2023
2.39.4: 14-05-2024
2.39.5: 31-05-2024
2.40.0: 13-03-2023
2.40.1: 25-04-2023
2.40.2: 14-05-2024
2.40.3: 31-05-2024
2.41.0: 01-06-2023
2.41.1: 14-05-2024
2.41.2: 31-05-2024
2.42.0: 21-08-2023
2.42.1: 02-11-2023
2.42.2: 14-05-2024
2.42.3: 31-05-2024
2.43.0: 20-11-2023
2.43.1: 09-02-2024
2.43.2: 14-02-2024
2.43.3: 23-02-2024
2.43.4: 14-05-2024
2.43.5: 31-05-2024
2.44.0: 23-02-2024
2.44.1: 14-05-2024
2.44.2: 31-05-2024
2.45.0: 29-04-2024
2.45.1: 14-05-2024
2.45.2: 31-05-2024
2.46.0: 29-07-2024
ארגון

טורבאלדס היה המפתח של גיט בחודשים הראשונים של הייצור. לאחר מספר חודשים הפך ג'וניו המאנו למפתח הראשי. גיט לא דורשת השמת זכויות יוצרים, ונכון לסוף 2010 יותר מ-600 אנשים תרמו קוד למיזם. החל מה־16 בדצמבר 2010 המיזם מנוהל בחסות מוסד חופש התוכנה (Software Freedom Conservatory) גוף זה מספק ישות משפטית (לדוגמה: עבור תרומות) וייעוץ משפטי.
ראו גם

ניהול גרסאות
GitHub
Team Foundation Server
הערות שוליים

↑  ראה לדוגמה סקר Stack Exchange שמוזכר בהמשך הערך
↑  Linus Torvalds, Kernel SCM saga, Linux-Kernel, התשובה של טרובאלדס, ‏7 באפריל 2005
↑  "Microsoft Buys GitHub for $7.5 Billion, Going Back to Its Roots". Bloomberg.com (באנגלית). 2018-06-04. נבדק ב-2024-02-03.
↑  Stack Overflow Developer Survey 2018, Stack Overflow
↑  סקוט צ'אקון, Git on the Server - The Protocols
↑  Git Internals - Transfer Protocols
↑  Catalin Cimpanu, GitHub to replace "master" with alternative term to avoid slavery references, ‏14 ביוני 2020
↑  Vincent Driessen, A successful Git branching model, ‏5 בינואר 2010
↑  מספר התורמים: 683, נכון ל־21 בדצמבר 2010, לפי הדף About Git בדף הבית של המיזם
↑  הודעה לעיתונות על הצטרפות מיזם גיט ל-Software Freedom Conservatory
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365079405171  BIBSYS: 14065119  BnF: cb17031353d (data)  GND: 7687494-1  LCCN: n2013035657  NKC: ph559299  SUDOC: 192014498  VIAF: 304416640   WorldCat (עם VIAF): 304416640 
ממשק האתר GitLab
ולדיסלב דורונין

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1962 (בן 62) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, שוודיה 
 מקום מגורים:  Capital Hill Residence 
 השכלה:  אוניברסיטת מוסקבה 
 תפקיד:  נשיא-מנכ"ל 
 אתר רשמי
 
ולדיסלב יורייביץ' דורונין (ברוסית: Владислав Юрьевич Доронин; נולד ב-7 בנובמבר 1962) הוא איש עסקים רוסי, בעלים משותף של קפיטל גרופ (רו'), בעלים של Aman Resorts (אנ') ומייסד OKO Group (אנ').
ביוגרפיה

ולדיסלב דורונין נולד ב-7 בנובמבר 1962 בלנינגרד. בוגר אוניברסיטת מוסקבה, קיבל תואר MBA בשווייץ.
ב-1989 החל את הקריירה המקצועית שלו בחברת הסחר הבינלאומית Mark Rich & Co.
ב-1991 הקים דורונין את חברת "קפיטל גרופ", שכללה ב-1993 את אדוארד ברמן ופבל טה. קפיטל גרופ הפכה לאחת החברות הפרטיות הראשונות שהשתתפו בפרויקט מוסקבה סיטי.
עם הזמן, חברת "Capital Group" התרחבה באופן משמעותי, ותפסה את אחד המקומות המובילים בקרב מפתחי נדל"ן במוסקבה.
דורונין הקימה את קפיטל גרופ בשנת 1991 כחברת סחר בסחורות. בשנת 1993, קפיטל גרופ נכנסה לשוק הנדל"ן המסחרי במוסקבה עם משרדים ופרויקטים קמעונאיים מסוג A, ולאחר מכן התרחבה עם פיתוחי מגורים פרימיום אחרים. השותפים השווים של דורונין בקפיטל גרופ מתחילת שנות ה-90 היו פאבל טיו ואדוארד ברמן. קפיטל גרופ בנתה את הפורטפוליו שלה כך שיכלול 71 פרויקטים יוקרתיים למגורים ומסחר עם שטח כולל של 7 מיליון מ"ר.
בשנת 2009 בנתה קבוצת קפיטל של דורונין את מתחם עיר הבירה המעורב (משרדים ומגורים) בעיר מוסקבה, שהורכב משני מגדלים רבי קומות ועד 2011 היה הבניין הגבוה ביותר ברוסיה. המתחם תוכנן על ידי אריק ואן אגראט.
בשנת 2011 קפיטל גרופ בנתה את מתחם המגורים, המשרדים והקמעונות עטור הפרסים 'אגדת צווטנוי' במוסקבה. המתחם תוכנן על ידי NBBJ.
בשנת 2013 קבוצת קפיטל של דורונין הקימה מיזם משותף עם גבריאל יושבייב, יזם רוסי, לבניית OKO – פיתוח רב-קומות מעורב (מסחרי ומגורים) ברובע העיר מוסקבה במוסקבה. OKO, שבנייתו הושלמה ב-2015, הפך לגורד השחקים השלישי בגובהו באירופה. בשנת 2016, 55,000 מ"ר של שטחי משרדים בפיתוח OKO נמכר לממשלת מוסקבה.
בריאיון שלו לפברואר 2016 למגזין פורבס הסביר דורונין כי קפיטל גרופ מנוהלת במשותף על ידי שלושת השותפים שמקבלים החלטות אסטרטגיות יחד. האחריות התפעולית מחולקת כאשר דורונין אחראית על מכירת ורכישות נכסים, גיוס משקיעים, פיתוח תפיסות אדריכליות ושיווק, טיאו אחראית על הקשרים עם מתחם הבנייה במוסקבה, פרויקטים חדשים ועבודות משפטיות וברמן מתמקדת בעבודות התאמה ובנייה. בפרויקטים של קבוצת Capital.
במרץ 2022 רכש דורונין כמעט דונם אחד של קרקע בצד המערבי הלא מפותח של אספן מאונטיין תמורת 76 מיליון דולר מ-Norwegian Island LLC, ישות עסקית הכוללת את ג'ים דהפרנסיה, בריאן פיטרסון וג'ף גורסוץ', רוכב סקי לשעבר של קבוצת הסקי האמריקאית, בעלים. של רשת קטנה של חנויות סקי קמעונאיות יוקרתיות, ובן דודו של השופט עמית בית המשפט העליון, ניל גורסוץ' . העסקה יצרה מחלוקות רבות באספן מכיוון שמונה חודשים קודם לכן, גורסוץ' ושותפיו קנו את המגרש מחברת הסקי אספן תמורת 10 מיליון דולר. לדברי דורונין, יש לו תוכנית ארוכת טווח, הכוללת בניית נכס יוקרתי של מלון במקום.
סוגיות משפטיות

באוקטובר 2021 דחה בית המשפט הגבוה לצדק של האיים הבלאריים את הערעור של דורונין על פסק הדין משנת 2019, שהורה לו להרוס את העבודות שבוצעו באופן בלתי חוקי בשנת 2014 באחוזתו באזור מיוער על קרקע כפרית מוגנת באיביזה . הבנייה הבלתי חוקית אותרה ב-Platges de Comte על ידי שירות הגנת הטבע של המשמר האזרחי של ספרד בשנת 2014, אך המקרה נמשך מספר שנים. פסיקת בג"ץ חייבה את דורונין לשלם קנס של מיליון יורו למועצת העיר סנט ג'וזף ועוררה תיק משפטי נוסף להערכת חומרת ההפרה העירונית שביצע דורונין. הוחלט כי יצירות בלתי חוקיות יהרסו על ידי דורונין ואם לא יעשה זאת על ידי בית העירייה של סנט ג'וזף.
במרץ 2022 תבע דורונין את קורנגי הוצאה לאור, המוציאה לאור של מגזין "העסקה האמיתית", על 20 מיליון דולרים, בטענה כי מאמר שפורסם ב-27 בפברואר 2022 באתר, הצהיר באופן כוזב כי דורונין ו-Aman Resorts תומכים במשטר פוטין ובפלישה לאוקראינה וכי דורונין הוא אזרח רוסי וכי הצהרות מסוג זה, חזרו על עצמם במאמרים ב-1 במרץ 2022, הפגין 'קמפיין הטרדה ממוקד' נגד דורונין. הוצאת קורנגי הגיבה על ידי ביטול רטרואקטיבי של תוכן המאמרים המקוונים שלה על דורונין וביולי 2022, דורונין הפסיק את תביעתו.
באפריל 2022 הגישה דורונין תביעת לשון הרע סוויפט תקשורת, חברת אחזקות, המחזיקה ב"אספן טיימס " לאחר שהעיתון פרסם מאמרי דעה ומכתב לעורך, מהם השתמע כי דורונין משתמש בהשקעתו באספן להלבנת כספים נגועים מרוסיה. . דורונין ביקש להטיל פיצויים עונשיים על סוויפט תקשורת, בטענה ש'אספן טיימס' '...בחר לעשות... לעשות נרטיב שקרי שמכוון למר דורונין פשוט בגלל שהוא נולד במה שהיא היום רוסיה...'. לפי כתבי בית המשפט של דורונין, הוא הרוויח את עושרו באופן לגיטימי ולא יכול להיחשב אוליגרך רוסי, משום ש'...אוליגרכים אינם רק אנשים אמידים ממוצא רוסי; הם אנשים שצברו את עושרם באמצעות ניצול משאבי הטבע הרוסיים, כיוון מושחת של מפעלים בבעלות ממשלתית רוסית, וזיקה פוליטית הדוק עם ולדימיר פוטין". תיאור זה, נטען בתביעה, אינו מתאים לדורונין. בתקופת התביעה הושעה סיקור דורונין על ידי ההוצאה לאור. המתח בעניין הביא לפיטוריו של העורך, אנדרו טראוורס. התביעה המשפטית הוסדרה בהסכם סודי ונדחתה ב-27 במאי 2022.
אוסף אמנות

דורונין הוא אספן אמנות רציני. האוסף שלו נרחב מאוד וכולל יצירות של אמנים כמו ג'ף קונס, פרנק סטלה, אנדי וורהול, ג'וליאן שנאבל, אניש קאפור, סלבדור דאלי ופבלו פיקאסו . דורונין גם עושה מאמצים גדולים לתמוך באמנים מתעוררים.
לדורונין יש בית במיאמי, פלורידה, ובבעלותו דירה בוואן הייד פארק .
נולד בברית המועצות, ויתר על אזרחותו הסובייטית ב-1986. מאז הוא הפך לאזרח שוודי . הוא גם תושב שווייץ.
בריאיון לפורבס ב-2016, סיפר דורונין כי הוא נוסע לעיתים קרובות למוסקבה, שם יש לו עסק ולבקר חברים. בשנת 2018 סיים דורונין לבנות את קפיטל היל רזידנס, ביתו הפרטי בברוויחה, שכונה יוקרתית מחוץ למוסקבה. הנכס, שתוכנן על ידי זאהה חדיד, כולל 3,300 מ"ר. של שטח וכולל בריכת שחייה, ספא וספרייה והוערך בשווי שוק של 140 מיליון דולר. המגרש והנכס עצמו רשומים על שם אמו של דורונין, זיניידה.
אחד מחבריו הקרובים ביותר של דורונין הוא השחקן לאונרדו דיקפריו . השניים מבלים זמן רב ביחד ומבלים חופשות באופן קבוע בוילה של דורונין באיביזה וביאכטות של דורונין. בשנת 2010 דורונין ושותפתו דאז נעמי קמפבל היו בין המארגנים של אירוע הצדקה Help the Tiger, שהתקיים בתיאטרון מיכאילובסקי בסנט פטרסבורג והשתתפו בו דיקפריו ולדימיר פוטין .
פרסים והכרה

על תרומתו לכנסייה הרוסית האורתודוקסית עיטר דורונין על ידי הפטריארך אלכסי השני, הפטריארך של מוסקבה וכל רוסיה, הפרימאט של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית .
בשנת 2010 זכה דורונין בפרס "איש העסקים של השנה" ברוסיה. טקס הענקת הפרס התקיים ב-25 בפברואר 2010 בקרמלין במוסקבה .
בשנת 2015, ה"ניו יורק פוסט" זיהה את דורונין ברשימת "20 שחקני הכוח הגדולים בנדל"ן בניו יורק. ביוני 2022, הוא הוכר כאחד ממאה האנשים החזקים ביותר בתחום האירוח העולמי על ידי ה-Global 100 של מכון האירוח הבינלאומי.
חיים אישיים

דורונין היה במערכת יחסים עם דוגמנית העל האנגלית נעמי קמפבל משנת 2008 עד 2013. הוא בזוגיות עם קריסטינה רומנובה מאז 2015.
ג'ורג' אדמונד סטריט

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1824 Woodford, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  18 בדצמבר 1881 (בגיל 57) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  Camberwell Collegiate School 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  Church of St. Margaret of Antioch, Liverpool, St. Mary's Church, Southampton, Church of the Resurrection and All Saints, Caldy, St James the Less, Pimlico 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב המלכותית (1874) 
 
כנסיית סנט פיליפ וסנט ג'יימס, אוקספורד
בתי המשפט המלכותיים, לונדון
ג'ורג' אדמונד סטריט (באנגלית: George Edmund Street;‏ 20 ביוני 1824 – 18 בדצמבר 1881) היה ארכיטקט בריטי, איש סגנון התחייה הגותית הוויקטוריאנית. המבנה החשוב ביותר שתכנן הוא מתחם בתי המשפט המלכותיים במרכז לונדון.
תולדות חייו

סטריט נולד בלונדון ולמד אדריכלות באקסטר ובוינצ'סטר. בראשית דרכו עבד במשרדו של ג'ורג' גילברט סקוט בשיקום ושחזור מבנים ישנים, בעיקר כנסיות בלונדון ובקורנוול. ב-1849 פתח משרד אדריכלות משלו. ב-1850 התמנה לאדריכל הדיוקסיה של אוקספורד, שם שיקם ותכנן מבנים עבור הכנסייה והאוניברסיטה של אוקספורד. בין היתר תכנן את כנסיית סנט פיליפ וסנט ג'יימס בעיר (כיום משמשת את המרכז ללימודי המיסיון). ב-1855 שב סטריט ללונדון.
סטריט חקר את האדריכלות הגותית ויצא למספר סיורים באירופה על מנת להכיר מקרוב את שכיות החמדה של אדריכלות זו. ב-1855 פרסם ספר מחקרי מאויר בקפידה בשם The Brick and Marble Architecture of Northern Italy ("ארכיטקטורת הלבנים והשיש של צפון איטליה"); ב-1865 ראה אור ספרו The Gothic Architecture of Spain ("האדריכלות הגותית של ספרד"). מחקריו אודות השימוש בצבעוניות בעיטורים הובילו לגישה הפוליכרומית בתחייה הגותית הבריטית, כלומר שימוש באריחים, רעפים ופריטי אבן בצבעים רבים.
ב-1864 בנה סטריט מחדש את הספינה הראשית של קתדרלת בריסטול. ב-1869 התמנה לאדריכל הדיוקסיות של ריפון ושל יורק ולאדריכל הקתדרלות של סולסברי ושל קארלייל (קאמבריה). כן הוזמן סטריט למספר מסעות באירלנד, בהם שיפץ מספר כנסיות, עבודות שנויות במחלוקת במסגרתן הרס בקתדרלת קרייסט צ'רץ' בדבלין חלקים "חסרי ערך היסטורי" לדבריו.
ב-1868 נבחרה תוכניתו של סטריט, שהיה אחד מ-11 אדריכלים שהגישו הצעות להקמת בתי המשפט המלכותיים בלונדון. סטריט התמנה לאדריכל היחיד של המתחם (פנים וחוץ). העבודות להקמת המבנה החלו ב-1873 והתקדמו באיטיות תחת פיקוחו. סטריט לא זכה לראות בהשלמת המבנה, שנחנך בדצמבר 1882, כשנה לאחר מותו.
סטריט נקבר במנזר וסטמינסטר.
פרסים ומשרות כבוד

ב-1866 נבחר לעמית האקדמיה המלכותית לאמנויות וב-1871 התקבל כחבר מלא ופרופסור לאדריכלות ולהיסטוריה של האדריכלות בימי הביניים. היה נשיא המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA), חבר האקדמיה האוסטרית למדעים (דאז, האקדמיה המלכותית של וינה) וחבר לגיון הכבוד הצרפתי, עבור שרטוטיו לתערוכה העולמית של פריז (1878).
הערות שוליים

↑  1871 – Design for Restoration of Christ Church Cathedral & Synod House, Dublin
↑  An exhibition marking the 1870s restoration of Christ Church Cathedral, Dublin
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317375405171  BNE: XX1447297  BnF: cb12375112w (data)  CANTIC: a12276157  CiNii: DA12471070  GND: 118892169  ICCU: USMV969039  ISNI: 0000 0000 8118 3259  LCCN: n80113754  NLA: 35528621  NTA: 070739102  RKD: 75697  SNAC: w632051z  SUDOC: 032790317  Trove: 985765  ULAN: 500016371  VcBA: 495/18760  VIAF: 39458164   WorldCat (עם VIAF): 39458164
יחיאל מיכל פינס

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1843 כ"ג בתשרי תר"ד רוז'ינוי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 במרץ 1913 (בגיל 69) ו' באדר ב' תרע"ג יפו, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  איטה ילין 
 
הרב יְחִיאֵל מִיכְל פִּינֶס (17 באוקטובר 1843, כ"ג בתשרי תר"ד – 15 במרץ 1913, ו' באדר ב' תרע"ג) היה סופר ציוני, מאבות הציונות הדתית, ממיישבי ארץ ישראל והוגה דעות. מושב כפר פינס ואולפנת כפר פינס, קרויים על שמו.
תחילת דרכו

פינס נולד בעיירה רוז'ינוי שבפלך גרודנו, בתחום המושב שבמערב האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) להורים חרדים ועשירים. רבו היה הרב מרדכי גימפל יפה, שהיה רב העיר. פינס נשא לאישה את חיה ציפה, בתם של חנה (בתו של הלל ריבלין) ושמריהו לוריא (גביר ונדבן ממוהילב) ועבר לגור שם. הוא התפרנס ממסחר אך במקביל כיהן כראש ישיבה והרבה לכתוב מאמרים פובליציסטיים בעיתונות. עוד לפני שהגיע לגיל 30, הטיף במאמריו ליישוב הארץ, ללאומיות ולא לאמנציפציה, ודחה טענות בחוגים חרדיים בגנות "דחיקת הקץ". כן תמך בחינוך תיכוני לרבות השכלה כללית, ולא בחינוך דתי בלבד. את מאמריו כינס בספר "ילדי רוחי".
הספרייה הלאומית

בשנת תרנ"ג, עם מעברו לירושלים, התמנה לחבר בהנהלה של "בית הספרים מדרש אברבנאל" (לימים בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי) ובהמשך גם עמד בראשה והיה בין מנהליה כמעט עד יום מותו. מדיניותו של פינס הייתה שהספרייה מיועדת לספרים "ברוח העם ותורתו", ובכלל זה ספרים תורניים וספרי היסטוריה, לשון ומדע, אך אין בה מקום לספרות יפה. מדיניות זאת הביאה עליו ביקורת מצד אליעזר בן-יהודה, יעקב רבינוביץ ואחרים אשר דרשו להוציא את הספרייה מידי ארגון בני ברית. פינס נתן שיעורים בספר הכוזרי באולם הספרייה.
מספריו

פינס תרגם ספרי מדע וספרי לימוד, ובהם "ספר הכוח" ללימוד מדעי הטבע לילדים, שיצא לראשונה בשנת תרנ"ד, בספר זה שיקע כמה מחידושיו הלשוניים, ובהם גם את שמות היסודות פחמן ומימן. הוא היה שותף לבנימין שרשבסקי בחידוש שמותיהם העבריים של שישה יסודות כימיים.
כמו כן כתב פינס מאמרים נוספים - ראו להלן בפרק לקריאה נוספת.
לקריאה נוספת

יצחק ניסנבוים, רבי יחיאל מיכל פינס, בספרו "הדת והתחיה הלאומית", ע' קמה-קנא, ורשה תר"פ.
איש עברי, יחיאל מיכל פינס, בתוך "השילוח" 1, אוגוסט 1913.
איטה ילין - בתו של יחיאל מיכל פינס, "בית יחיאל מיכל פינס בירושלים", בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך א', פרק ל"ז: ממוהילוב לארץ ישראל, יפו, בירושלים
ג' קרסל, רבי יחיאל מיכל פינס - מבחר מאמריו, ספרית "שרשים", תל אביב: י' שרברק, תש"ו.
מרדכי ורבין, חייו וכתביו של יחיאל מיכל פינס, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור, אוניברסיטת דרופסי, פילדלפיה, 1975
מרדכי ורבין, ‏'עבודה ומלאכה ויישוב הארץ' – פעלו של י"מ פינס כנציג קרן 'מזכרת משה מונטיפיורי' בארץ-ישראל, 1882-1878, קתדרה 33, אוקטובר 1984, עמ' 148-125 (פרק מעובד)
שולמית לסקוב, הביל"ויים, הספרייה הציונית, 1979 (הספר בקטלוג ULI)
מרדכי אליאב (עורך), ספר העלייה הראשונה, ירושלים: תשמ"ב (הספר בקטלוג ULI)
יוסף שלמון, "ארץ ישראל בהגותו של י"מ פינס", בספר: אביעזר רביצקי (עורך),  ארץ-ישראל בהגות היהודית במאה העשרים, יד בן צבי, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  פינס, יחיאל מיכל, אתר "דעת".
↑  מלאכי, לתולדות עליית רי"מ פינס, אור המזרח, ניסן ה'תשכ"ד, עמודים 42–50
↑  איתם הנקין, החרם על רי"מ פינס בירושלים וקשריו עם גיסו רבי דוד פרידמן, המעיין, טבת תשס"ט
↑  ויקהל משה, חלק שני תשט"ז, עמוד רס"ו
↑  א"ר מלאכי, דרשת ר' יחיאל מיכל פינס(בשעת הנחת אבן-הפינה לבנין הספרייה הלאומית בירושלים), בתוך תלפיות, ניסן התש"ד-תשרי התש"ה, עמודים 753-756
↑  רונית גדיש, על חמצן ומעבדן, על חיזור ועל פלמור - כימיה בעברית באתר האקדמיה ללשון העברית
↑   אילון גלעד, ההברקה הגדולה שיצרה את שמות היסודות בעברית, באתר הארץ, 1 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266542405171  BnF: cb113120742 (data)  ISNI: 0000 0000 7152 0661  LCCN: no93025715  NLA: 35705505  NTA: 298961679  SUDOC: 240401158  VIAF: 93162942   WorldCat (עם VIAF): 93162942 
שלט רחוב על שם יחיאל מיכל פינס מול כיכר הדוידקה בירושלים
שלט רחוב על שם יחיאל מיכל פינס בתל אביב - יפו
שחפיים

.
| שחפיים |
| --- | --- |
 שחף הקלפ
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
שם מדעי
 Laridae ‏ויגורס, 1825

שחפיים (שם מדעי: Laridae) היא משפחת עופות ימיים מסדרת החופמאים (בעבר סווגו כסדרה עצמאית). השחפים בעלי תפוצה כלל־עולמית והם חיים לאורך חופים ימיים או אגמים, בהם הם מחפשים מזון מהחי ומהצומח.
מאפיינים

השחפיים הם מבין החופמאים הגדולים ביותר (לצד החמסניים), כאשר הגדול ביניהם הוא שחף ימי, שאורכו 76 ס"מ ומשקלו 1.75 ק"ג. הקטן בשחפיים הוא שחף גמדי שאורכו 29 ס"מ ומשקלו 120 גרם בלבד. למרביתם נוצות גוף לבנות, כנפיים אפורות או שחורות ומקור צהוב. אלו עופות אינטליגנטים, יחסית, בעלי מגוון קולות המשמשים לתקשורת והעברת מסרים. חלקם מאריכים ימים עד 45 שנה.
מבנה גופם מתאים לחיים בים ובחופים, בהם הם נפוצים מאוד אם כי הם שחיינים איטיים והם מעדיפים להתעופף. באזורים רבים הם עוקבים אחרי שאריות אוכל אנושי. הם מעופפים בלהקות ולרוב טורפים נמנעים מקרבה לקיניהם, עקב טבעם התוקפני.