stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי איבניץ
מוסדות חינוך ותנועות נוער

בעיירה הוקמו מספר בתי ספר יהודיים: חורב ותרבות, החדש יותר. מספר בעלי בתים לא היו מרוצים מהתנהלות חברת "תרבות". בעיניהם הגישה של "תרבות" התרחקה קצת יותר מדי מ"ריבונו של עולם", הם היו מודאגים מהליברליות, ומהרצון הגורף לעלייה לארץ. כפי שכתב: "איך ייתכן לדבר על נסיעה לארץ ישראל ללא וויזה מהמשיח?." בנוסף, היה גם בית ספר הפולני באיבניץ בבית ספר זה למדו והתחנכו ילדים יהודים רבים. הוא מנה 7 כיתות שהיו פזורות בבניינים בעיירה. בתחילה היו היהודים פטורים מהגעה לבית הספר בשבתות, אולם מאוחר יותר, נגזר עליהם להגיע לבית הספר גם בשבת, אולם ללא חובת כתיבה. רמת הלימודים בבית הספר ודרישות המורים היו גבוהות. בכיתות הגבוהות יחסי התלמידים היהודים והפולנים היו טובים. חלק מהמורים היו אנטישמיים וחלק התנהגו באופן שווה לכולם ללא הפליית היהודים.
בשנת 1925 התארגן באיבניץ הגרעין של השומר הצעיר, אך הוא לא היה קשור למרכז התנועה. רק שנה לאחר מכן קיבל הקן אישור רשמי והיווה ארגון נוער ראשון בעיירה. הקן חולק ל-4 שכבות גיל. בשנת 1928 חל פילוג בקן ומספר חברים עזבו אותו וייסדו את בית"ר, אך התנועה התפתחה ובשנים 1931–1932 היו בה 70 איש. בוגרי התנועה עבדו בקיבוצי הכשרה. בשנת 1930 נוסד "החלוץ" ששימש מרכז מחוזי לארגונים בסביבה ובשנת 1931 נערך כנס מחוזי בהשתתפות נציגי וולוזין, רקוב, וישניבה וגורודוק. החל משנת 1932 התחילו בוגרי הקן לעלות ארצה.
בשנת 1928 פרשה קבוצת נוער מתנועת "השומר הצעיר" ויסדה את הסתדרות "מכבי הצעיר" שמאוחר יותר הפכה לבסיס של תנועת בית"ר. הם יסדו ספריה ובית עם בביתו של משה טוביה פונט. תנועת בית"ר גדלה והתחזקה ונטלה חלק בחיים הציבוריים. בוגרי הקן השתתפו בכינוס של ביתר שהתקיים בווילנה. רוב חברי ביתר היו בני פועלים, רחוקים מפינוקים ורובם קיבלו רק השכלה יסודית, אך הודות לתנועת הנוער התחילו ללמוד עברית, לקרוא עיתונים וספרים ושיפרו כך את השכלתם. התחרות בין תנועות הנוער הפיחה רוח חדשה בחיי הנוער. בשנת 1932 נערך קורס מדריכים ובסיומו נשלחו לכנס בברנוביץ מרדכי בן יהודה ושאול פורנציק אשר נבחר כחבר המפקדה האזורית.
הנצחת הקהילה

המפעל המרכזי להנצחת הקהילה הוא ספר הזיכרון שהוציא "ועד יוצאי איבניץ" (1973). כל עמוד מתוך 484 העמודים בספר מציג זווית, נקודה, זיכרון אישי או קולקטיבי של העיירה הזו שהייתה הבית שלהם. רוב הפרקים האישיים כתובים ביידיש, והספר גם לא זמין לכל אחד. בנוסף, הוקם לוח זיכרון בשנת 1995.
דמויות מוכרות יוצאות הקהילה > חילונים

צאצאים מוכרים ומפורסמים של יוצאי איבניץ נמצאים בארץ מאלו שעלו לפני השואה וחלק גם שעלו לאחריה.
בן עמי גוב שהיה מנהל פרויקט המטוס כפיר בחיל האוויר הישראלי ומנכ"ל משרד התקשורת. הוא בנה של פרידה כץ - גודוביץ ממשפחת כץ שעלתה לארץ בשנת 1926 ונישאה כאן. שתי אחיותיה סוניה ורחל הגיעו לארץ אחריה בשנת 1934, אולם אחיה ואחותה ובני משפחותיהם שנשארו שם ניספו.
האחים אהוד ורמי דקל מקיבוץ עין שמר שהיו שחקני כדורעף מחוננים בשנות ה-60 וייצגו עם הנבחרת את ישראל בכל התחרויות. הם בניה של איידלה סירוטקין-דקל, שהייתה בין מקימי הקיבוץ.
הזמרת שלומית אהרון היא ביתו של אהרון דביניק שעלה לארץ לאחר המלחמה ולאחר שנשא לאישה את זושה שגם היא ניצולת שואה.
אביה פרבשטיין-פפושדו הייתה אשתו של אלי פפושדו, וניהלה ביחד איתו מלונות בירושלים ובאילת. המלון בטאבה שהקים נקרא על שמה "אביה סונסטה". נרצחה ביחד עם אחותה שושנה באוקטובר 1982 על ידי יוסי מזרחי בעלה של שושנה שגם התאבד. אביה ושושנה אחותה, הן בנותיה של זהבה רייכשטיין פרבשטיין שעלתה לארץ בשנת 1936, נישאה כאן וכשנולדה ביתה הבכורה שושנה נסעה איתה לאיבניץ בשנת 1939 והצליחה לחזור לארץ עם פרוץ המלחמה.
דמויות מוכרות יוצאות הקהילה > רבני העיירה

כמה מרבני איבניץ התפרסמו:
רבי צדוק בלוך היה רב ראשי באיבניץ, כתב פירוש על ספר "הבהיר" - אחד מספרי הקבלה הקדמונים בשם "אם לבינה" שהתפרסם בווילנא בשנת 1774. (כתב היד מצוי בגנזי הספרי הלאומית בירושלים ).
רבי ישראל - מחבר הספר "מי נח", ממקורבי רבי חיים מוולוז'ין
רבי ראובן לוין - (1817-1887) נולד בסמורגון. היה אב בית דין באיליה, עד 1848 ואחר כך אב בית הדין בלבדובי, איבניץ, ניסשביז' אמצ'סלב ובהמשך רבה הנודע של דווינסק. נודע בבקיאותו ובחריפותו. התפרסם כפוסק בעל כח דהיתרא, ורבנים רבים שלחו לו שאלות כדי שיפסוק בהן.
רבי אליקים שלמה שפירא - (1823-1908) רבן של עיירות חשובות נוספות בליטא. נולד בסילעצניק, משנת 1843 היה אב בית הדין בהורודוק, ולאחר מכן באיבניץ ואיישישוק. היה חריף ובקי ומלבד גדולתו בתורה היה גם חכם בענייני דעלמא. היה שאר בשרו של הגאון ר' אריה ליב שפירא מקובנה. ר' אליקים עלה ארצה בשנת 1905 ונפטר בירושלים.
רבי מאיר נח לוין - (1834-1904) נולד בברעזי, בגיל 14 היה תלמידו המובהק של הגאון ר יעקב מאיר פדובה מבריסק. התחתן ב-1844 עם בתו של הגאון ר' אליעזר פריד. כיהן בעיירה בין השנים 1858, תרי"ח - 1865, תרכ"ה. משם עבר לסטביסק וכיהן בה עד 1873 משם עד 1886 שימוש ברבנות בסטויבץ ולאחר מכן היה רבה של מוסקבה עד 1894. בשנה זו עבר לוולוז'ין כדי למלא את מקומו של ר' נפתלי צבי יהודה ברלין (הנצ"יב) ונשאר שם שנתיים. ומשם ועד לפטירתו ב-1904 היה בווילנה מגיד מישרים ומורה צדק..
רבי יהושע לנג - (1837-1908) כיהן בעיירה בין השנים 1865, תרכ"ה - 1874, תרל"ד
רבי אליעזר שטראשון - מחבר "עמוד האש" ו"חומת האש", כיהן בעיירה בין השנים 1876, תרל"ו - 1894, תרנ"ד
רבי אריה מיכאל דבורצקי - היה בנו של ר' צבי הירש הכהן שהיה רבה של ז'טיל. משנת 1891 מילא את מקומו של הרב של טומקביץ - פלך מינסק. כיהן כרבה של איבניץ בין השנים 1894–1909. ואז עבר לסטביסק, וממנה לז'טיל - שם כיהן רק כ-30 יום ואז נפטר.
רבי יחזקאל שמחה רבינוביץ
רבי מיכאל מנחם גורניצקי - הרב האחרון, נספה בשואה. היה ממלא מקום של חותנו הרב יחזקאל שמחה רבינוביץ שהיה רב באיבניץ במשך הרבה שנים. מהרגע הראשון שבו הרב גורניצקי קיבל את כס הרבנות התעוררה מחלוקת גדולה בעיירה בין 2 מחנות והיה חילול השם. אבל, הרב גורניצקי עם אישיותו הנעימה זכה באהדה של יהודי איבניץ והמחלוקת הושתקה. הוא היה פעיל בכל הפעולות ומעורה בחיי הקהילה בעיירה. הוא זכה לכבוד ולהכרה על ידי "נאטשאלסטווא" על כך שתרגם את שפת המדינה הפולנית, דבר שהיה נדיר בקרב רבנים בתקופה זו. הוא הצטיין בדרשותיו שבהן התייחס גם לעולם. הוא היה תלמיד חכם גדול, אחד מהתלמידים המעולים של ישיבת מיר, ותלו בו תקוות רבות שיהיה מוביל דרך להנהגת העם. אבל הרוצחים הנאצים הרגו אותו ביחד עם כל משפחתו.
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "איוויינייץ", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 120–123.
הערות שוליים

↑  Slownik Geograpiczny, Warsawa, 1882
↑  ווייסרוסישע וויסענשאפטלעכע אקאדעמיע, מינסק, 1930
↑  עברייסקאיא ענציקלאפעדיה
↑  ארגון יוצאי איבניץ, ספר זכרון איבניץ קאמין והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973
1 2 3  שלמה בר צבי מיליקובסקי, איבניץ עיירת מולדתי בתוך ספר זכרון איבניץ קאמין והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 19-61
↑  איידלה סירוטקין-דקל/ קיבוץ עין שמר, בית אבא בתוך ספר זיכרון איבניץ והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 199-200
↑  זאב (וולקע) רזניק - קיבוץ עמיר, העיירה עד ספטמבר 1939, זכרונות פון קינדער און יוגנט יארן בספר זכרון איבניץ והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 185-194
1 2 3 4 5 6  אברהם מיליקובסקי, חיפה, פון איוועניצער שטייגער - מאורח החיים באיבניץ מתוך ספר הזכרון איבניץ, קאמין והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 129-143
↑  ארגון יוצאי איבניץ, העיירה עד ספטמבר 1939, בית הספר הפולני באיבניץ בתוך ספר זכרון איבניץ והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 211-212
↑  דוד בן אשר, היסטוריה עם כבוד בעין שמר, איגוד הכדורעף - ארכיון החדשות
↑  שולמית קיסרי, ראיון ערב המוות - האם היא נרצחה במקרה?, העולם הזה, 1982, עמ' 71-72
1 2  עו"ד מאיר ארן, רבני איווניץ בתוך ספר זכרון לאיבניץ והסביבה, תל אביב: ארזי, 1773, עמ' 233-241
↑  מאיר ארן (ארנובסקי) ירושלים, מדמויותיה, אישים ורבניץ באיווניץ בתוך ספר זכרון לאיבניץ והסביבה, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 234-235
↑  עורך - לייב גרפונקל סגן עורך - צבי ברק, יהדות ליטא, כרך כרך ג' היהודים בליטא העצמאית, אישים, יישובים, הוצאת רשפים
הוצאת איגוד יוצאי ליטא בישראל, תל אביב, תשד"מ, 1984
↑  הרב זאב גורדון - קנדה, מדמויותיה, הרב מיכאל גרוניצקי בתוך ספר זיכרון לאיבניץ, תל אביב: ארזי, 1973, עמ' 243-244
אנדרטה על קבר האחים שבו קבורים 600 ילדים ו-200 מבוגרים מאיבניץ והאזור
חברי קבוצת ההכשרה ברית הצהר באיבניץ 1931
הקמת לוח הזיכרון על קבר האחים באיבניץ
קונרד קאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2000 (בן 24 בערך) קמדן, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Conrad Louis Khan 
 פרופיל ב-IMDb
 
קונרד לואיס קאן (באנגלית: Conrad Louis Khan נולד ב-2000) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

קאן נולד בצפון לונדון לאב פקיסטני ולאם גרמנייה.  הוא למד בבית ספר יסודי י בהמפסטד .  הוא שיחק בתיאטרון ארקולה לנוער בדלסטון .   הוא לומד לתואר בלימודי קולנוע אוניברסיטת קווין מרי בלונדון.
קריירה

בשנת 2015 הופיע בסרט הטלוויזיה "Virtuoso". הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה שנה לאחר מכן כשהופיע בסרט, הצייד: מלחמת החורף.
בשנת 2019 הופיע בסרט "County Lines", הופעה שזיכתה אותו במועמדויות לפרסי הקולנוע של מעגל המבקרים בלונדון,  פרס השחקן העולה החדש והמבטיח ביותר בטקס פרסי הקולנוע העצמאי הבריטי,  ופרס באפט"א לכוכב העולה.  הוא גם זכה בתואר "כוכב המחר הבינלאומי של המסך" לשנת 2020.
בשנת 2021 הוא הופיע בעונה השנייה בסדרת הטלוויזיה בפטיסט. ושנה לאחר מכן גילם את דיוק שלבי בעונה השישית בסדרת הפשע כנופיית ברמינגהאם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | הצייד: מלחמת החורף | אריק צעיר |  |
| 2019 | County Lines | טיילר |  |
| 2019 | הנוסע | גאס | סרט קצר |
| 2023 | Kindling | דריבל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Virtuoso | אוסקר | סרט טלוויזיה |
| 2019 | מראה שחורה | דיבס | פרק: Smithereens |
| 2021 | בפטיסט | וויל צ'יימברס | 5 פרקים |
| 2022 | כנופיית ברמינגהאם | דיוק שלבי | 3 פרקים |
| 2023 | The Burning Girls | לוקאס ריגלי | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  Godwin, Richard (4 באפריל 2022). "Conrad Khan: the Peaky Blinders bombshell on joining the iconic cast". Evening Standard. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Galton, Bridget (25 במרץ 2021). "Conrad Khan: From Hampstead schoolboy to BAFTA rising star". נבדק ב-22 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Introducing Conrad Khan – BAFTA nominee and the newest star of 'Peaky Blinders'". NME (באנגלית בריטית). 2021-04-01. נבדק ב-2022-06-03.
↑  Godwin, Richard (2022-04-04). "Conrad Khan: the Peaky Blinders bombshell on joining the iconic cast". Evening Standard (באנגלית). נבדק ב-2022-06-03.
↑  "Queen Mary student nominated for BAFTA Rising Star Award". Queen Mary University of London (באנגלית). נבדק ב-2022-06-03.
↑  Pope, Nick (2021-04-08). "Conrad Khan on Season Six of 'Peaky Blinders', and the Dark Beauty of British Film". Esquire (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-06-03.
↑  Michael Rosser2020-09-28T08:00:00+01:00, Stars of Tomorrow 2020: Conrad Khan (actor), Screen (באנגלית)
↑  Steve Rose, County Lines' Conrad Khan: 'Kids with no emotional support are easy prey', The Guardian, ‏15 בנובמבר 2020
↑  Cline, Rich (2021-01-12). "Female filmmakers lead nominees for the Critics' Circle Film Awards". The Critics' Circle (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-03.
↑  "MOST PROMISING NEWCOMER LONG LIST 2020 · BIFA · British Independent Film Awards". BIFA · British Independent Film Awards (באנגלית בריטית). 2020-11-18. נבדק ב-2022-06-03.
↑  "EE Rising Star Award in 2021". www.bafta.org (באנגלית). 2021-03-02. נבדק ב-2022-06-03.
↑  Rosser2020-09-28T08:00:00+01:00, Michael. "Stars of Tomorrow 2020: Conrad Khan (actor)". Screen (באנגלית). נבדק ב-2022-06-03.
↑  Lauren Morris, Meet the cast of Baptiste – as season 2 launches on Netflix, Radio Times, ‏17 בינואר 2023
↑  Emma Fraser, Conrad Khan on his Peaky Blinders finale twist and the future of Duke Shelby, British GQ, ‏4 באפריל 2022
↑  Grater, Tom (6 באוגוסט 2021). "'Sex Education' Star Boards UK Feature 'Kindling'; Venice Passion For Film Award; ITV Hub Record – Global Briefs". נבדק ב-9 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1244797006  VIAF: 2571163631436823690009   WorldCat (עם VIAF): 2571163631436823690009
קונסטנס צ'פמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במרץ 1912 וסטון-סופר-מר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 באוגוסט 2003 (בגיל 91) בריסטול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Redland High School for Girls 
 פרופיל ב-IMDb
 
קונסטנס צ'פמן (באנגלית: Constance Chapman;‏ 29 במרץ 1912 – 10 באוגוסט 2003) הייתה שחקנית אופי אנגלייה, שהופיעה בתיאטרון ובטלוויזיה וכן במספר סרטי קולנוע.
ביוגרפיה

צ'פמן נולדה בווסטון-סופר-מר שבאנגליה. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה בשנת 1938 במחזה "Hay Fever" בתיאטרון נייטסטון שבווסטון-סופר-מר. היא המשיכה להופיע בתיאטרון וב-1969 הופיעה לראשונה בתיאטרון רויאל קורט שבלונדון אצל הבמאי לינדזי אנדרסון.
בטלוויזיה הופיעה צ'פמן בתפקיד גברת בראון בעיבוד של טלוויזיית גרנדה לרומן "A Kind of Loving", ובתפקיד אן בסדרת המדע בדיוני לילדים "The Georgian House" משנת 1976. ב-1986 שיחקה בסרט הקומי "בקצב השעון" של ג'ון קליז. היא השתתפה בפרק בסדרה הקומית "Victoria Wood As Seen On TV", וגילמה את אלזי פרטרידג', חברתו של הדוד אלברט, בפרק בסדרה "על שוטים ואנשים". היא הופיעה שוב בתפקיד הראשי בסרטו של לינדזי אנדרסון "In Celebration" משנת 1975, אחרי שהופיעה בסרטו "הו בן מזל!" (1973). עוד בקולנוע שיחקה בסרטים "The Raging Moon"‏ (1971), "Doomwatch"‏ (1972), "הדה" (1975), "The Three Hostages"‏ (1977) ו"ליידי אוסקר" (1979).
הערות שוליים

↑  "Constance Chapman". BFI.
↑   Constance Chapman (Obituary), The Telegraph, 21 August 2003
↑  Eric Shorter. "Obituary: Constance Chapman". the Guardian.
↑  "Constance Chapman". TV.com. CBS Interactive.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5119552  ISNI: 0000 0000 4459 6548  LCCN: no2003100663  MusicBrainz: 506a5d07-1753-4f54-ae2a-d1488278be8a  SNAC: w6hz17f7  VIAF: 66167429   WorldCat (עם VIAF): 66167429
קראן

.
קראן (בסלובנית: Kranj) היא העיר הרביעית בגודלה בסלובניה. אוכלוסייתה מונה כ-55,000 תושבים. העיר ממוקמת כ-20 ק"מ צפון מערבית מליובליאנה במחוז קרניולה. העיר נמצאת בגובה 386 מ' מעל פני הים, ובנויה סביב נקודת המפגש של נהרות הסאווה והקוקרה.
קראן הוזכרה כעיר בשנת 1256. בקראן נמצא קבר המוני מהתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. מספר הקבורים אינו ידוע, וגם לא זהותם - ייתכן שהיו אסירים גרמנים, חיילי משמר המולדת הסלובני ששבו מאוסטריה או אזרחים סלובנים מקומיים. העיר העתיקה של קראן נשמרה עד היום כעיר מקורית מימי הביניים.
ערים תאומות

בריטניה אולדהאם, אנגליה, בריטניה
צרפת לה קיוטט, צרפת
איטליה ריבולי, איטליה
בוסניה והרצגובינה באניה לוקה, בוסניה והרצגובינה
מקדוניה ביטולה, מקדוניה
מונטנגרו הרצג נובי, מונטנגרו
קרואטיה אוסייק, קרואטיה
סרביה זמון, סרביה
בוסניה והרצגובינה קוטור וארוס, בוסניה והרצגובינה
סרביה סנטה, סרביה
אוסטריה באד אייזנקפל, אוסטריה
קרואטיה פולה, קרואטיה
גרמניה אמברג, גרמניה
סרביה נובי סאד, סרביה
בוסניה והרצגובינה זניצה, בוסניה והרצגובינה
גרמניה סינגן, גרמניה
אוסטריה פילאך, אוסטריה
קוסטורינו

| --- | --- |

בית התרבות בקוסטורינו
 מדינה:  מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 מחוז:  דרום מזרח
 נפה:  סטרומיצה
 גובה:  506 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  895 (2021)
 קואורדינטות:  41°21′26″N 22°36′34″E﻿ / ﻿41.3572°N 22.6094°E﻿ / 41.3572; 22.6094 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.strumica.gov.mk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקדוניה הצפונית מוגדלת) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהקוֹסְטוּרִינוֹ(למפת מקדוניה הצפונית רגילה) סקופיה ביטולה קומאנובו פרילפ טטובו ולס שטיפ אוחריד גוסטיבר סטרומיצה יוון א ל ב נ י ה  קוסובו סרביה בולגריהקוֹסְטוּרִינוֹ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוֹסְטוּרִינוֹ (במקדונית: Костурино) הוא כפר השוכן בדרום מזרח מקדוניה הצפונית, בשטח הרשות המקומית סטרומיצה שבמחוז הדרום מזרחי במדינה, השוכן 12 קילומטרים מסטרומיצה וסמוך לגבול יוון. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה הכפר אזור קרבות במסגרת החזית המקדונית.
בסמוך לכפר מצויים שרידי מצודה מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. בראשית המאה ה-20 מנה הכפר 790 נפשות והיו בו כנסייה ובית ספר יסודי. לאחר מלחמת הבלקן השנייה נכלל הכפר בתוך שטחי ממלכת בולגריה בכפוף לסיכומי הסכם בוקרשט (1913). במהלך מלחמת העולם הראשונה היה הכפר בקו החזית המקדונית ובספטמבר 1918 נכבש על ידי כוחות מדינות ההסכמה. לאחר סיום המלחמה, בהתאם לתנאי חוזה ניי, הועבר הכפר לשטחי ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941 נכבש האזור על ידי גרמניה הנאצית ועם סיום מלחמת העולם השנייה נכלל בשטחי יוגוסלביה. בספטמבר 1991 הפכה מקדוניה למדינה עצמאית וקוסטרינו נכלל בשטחה. ב-2002 נמנו בכפר 1,280 תושבים. באזור שורר אקלים ממוזג ללא השפעות ממתנות כך שישנם הפרשים ניכרים בין עונת החורף לקיץ.
קוסטה ריקה במשחקים הפאראלימפיים

קוסטה ריקה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בברצלונה (1992) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות, מלבד המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה קוסטה ריקה חלק מעולם.
המשלחות אותן שולחת קוסטה ריקה אל המשחקים הפאראלימפיים הן תמיד משלחות קטנות: אתלט בודד אל המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) ואל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012), שחיין יחיד אל המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), שני שחקני טניס שולחן אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). קוסטה ריקה זכתה בשתי מדליות ראשונות במסגרת תחרויות האתלטיקה של המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020).
ראו גם

קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים
קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים לנוער
קונלייד לוצ'אנגה

קונלייד לוצ'אנגה (באנגלית: Conlyde Luchanga; נולד ב-11 במרץ 1997 בנדולה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רד ארוס מליגת העל הזמבית ובנבחרת זמביה.
קריירת מועדונים

לוצ'אנגה החל את הקריירה המקצוענית שלו בפאור דינמוס מליגת העל הזמבית.
ב-6 בספטמבר 2016 חתם לוצ'אנגה בהפועל רעננה מליגת העל הישראלית. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 למכבי תל אביב במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2016/2017. ב-5 בינואר 2017 הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 1–4 על מכבי אחי נצרת במסגרת סיבוב ח' של גביע המדינה לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון.
בהמשך שיחק לוצ'אנגה במועדונים לוסקה דינמוס ופורסט ריינג'רס מליגת העל הזמבית.
ב-21 ביוני 2022 חתם לוצ'אנגה ברד ארוס מליגת העל הזמבית.
קריירה בינלאומית

ב-17 באוקטובר 2015 ערך לוצ'אנגה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 0–3 על נבחרת מוזמביק במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2016. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הערות שוליים

↑  עינת הירש, ‏הושלם הסגל: קונלידה לוצ'נגה הצטרף לרעננה, באתר ערוץ הספורט, 6 בספטמבר 2016
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קונלייד לוצ'אנגה".
קראנוג

שחזור של קראנוג הבנוי על קורות עץ באגם לוך טאי, פרת' וקינרוס, סקוטלנד.
קראנוג באגם ססיג, דניגול, אירלנד
קראנוג (באירית: crannóg; בסקוטית גאלית: crannag) הוא אי מלאכותי ששימש להתיישבות ממוגנת ואפיין את העמים הגאלים ברחבי אירלנד, ויילס וסקוטלנד.
קראנוגים הוקמו בגופי מים, לרוב אגמים או שפכי נהר, בצמוד לגדת המים או לא רחוק ממנה. הם הורכבו מטבעת קורות עץ שהוכנסו לקרקעית המים ולרוב שטח הפנים מולא באבנים, חימר או אדמה עד שעבר את פני המים ונוצר למעשה אי מלאכותי. בין הקראנוג לגדת המים נבנה גשר עץ או שהגישה אליו הייתה באמצעות כלי שיט, ברוב המקרים הוקמה חומת עץ שביב הקראנוג מה שהקנה לו הגנה נוספת והפך אותו למעשה ליישוב מבוצר עם נקודת גישה אחת. באופן טיפוסי קראנוגים היו בקוטר של בין 10 ל-30 מטר ומבין האתרים השונים שנחפרו נמצאו עדויות לשימושים שונים, כולל יישוב מבוצר, אחוזה ואף חווה.
ההערכה כיום היא שקיימים כ-1,200 קראנוגים ברחבי אירלנד ובין 350 ל-500 קראנוגים ברחבי סקוטלנד. בויילס התגלה רק קראנוג אחד שנבנה על ידי בנאים מאירלנד כבירת ממלכת ברכיניוג, בעוד שבאנגליה התגלו מספר איים מלאכותיים ששימשו להתיישבות ולפעמים נחשבים גם הם קראנוגים, אך לא חולקים רבים מהמאפיינים ולרוב גדולים בהרבה מהקראנוגים הטיפוסיים.
הקראנוגים הראשונים מתוארכים להתקופה הנאוליתית, סביב 3500 לפנה"ס (תיארוך פחמן-14 של בין 3380 ל-3680 לפנה"ס), כאשר איילין דומנהיל (Eilean Dòmhnuill) ואתר נוסף בלוך בוגסטייל באיים ההברידיים נחשבים לקדומים ביותר שנתגלו. בעוד שישנם מספר קראנוגים שהמשיכו לשמש להתיישבות אל תוך המאה ה-17, נראה שהשיא בשימוש בקראנוגים היה סביב תקופת הברזל (בין 800 לפנה"ס לעד 500 לספירה).
דוגמאות לקראנוגים

איילין דומנהיל בלוך אולבט, סקוטלנד
הקראנוג בלוך בורדסטיל, סקוטלנד
הקראנוג באגם ל'אנגורס, ויילס
קראנוג באי אכיל, אירלנד
קראנוג בלוך אכילטי, סקוטלנד
קראנוג בלוך קרנסרי, סקוטלנד
ראו גם

בית עגול
צ'ארלס קווארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1905 אדמונטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1976 (בגיל 71 בערך) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקצוע:  איש צבא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (16 בפברואר 1965) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  צ'ארלס קווארד
 
צ'ארלס ג'וזף קווארד (באנגלית: Charles Joseph Coward;‏ 1905 – 1976), המכונה "הרוזן מאושוויץ", היה חייל בריטי שנפל בשבי הגרמנים במלחמת העולם השנייה אשר הציל יהודים מאושוויץ.
בשבי ובבריחות

צ'ארלס קווארד נולד באנגליה בשנת 1905. התגייס לצבא הבריטי ב-16 ביוני 1937. בשנת 1940 כשהיה רב-סמל פלוגתי ביחידת תותחנים השתתף קווארד עם יחידתו במערכה על צרפת. ב-25 במאי 1940 נפל בשבי הגרמנים ליד קאלה. קווארד עבר מספר מחנות שבויים וניסה לברוח מספר פעמים, אך נתפס בכל פעם. לבסוף הוכנס על ידי הגרמנים לכלא בגרמניה. בכלא התוודע אל יצחק פרסקי, שבוי יהודי מארץ ישראל ממתנדבי היישוב בחיל החפרים. פרסקי, אביו של שמעון פרס מי שיהיה לימים נשיא מדינת ישראל, נשבה על ידי הגרמנים ביוון באפריל 1941. גם ליצחק פרסקי היה עבר של בריחות מן השבי. לאחר שנשבה והיה בדרך למחנה השבויים, קפץ מהרכבת והסתתר במשך תקופה ארוכה בהרים, נזירים יוונים שחיו במנזרים הררים נתנו לו מדי פעם מעט מזון, אך לבסוף, בעקבות הלשנה, נתפס על ידי הגרמנים. לאחר שנתפס, ברח יצחק שוב מן השבי ונתפס בשנית.
ההיכרות ביניהם הביאה לבריחה משותפת מן הכלא. שניהם חפרו מנהרה ונמלטו מן הכלא, גנבו בגדים אזרחיים והתחזו לכפריים גרמנים. יצחק פרסקי ששלט בשפה הגרמנית אמר לחברו להעמיד פני אילם כדי שמבטאו האנגלי לא יסגיר אותו. הם עלו לרכבת במטרה להגיע לגבול שווייץ, אך שוטרים גרמנים עצרו אותם. קווארד ניסה לדבר והשוטרים גילו כי הם שבויים נמלטים. שניהם נחבשו בצינוק ולאחר מכן נשלחו למחנה שבויים בפולין E715 ליד העיירה אושוויינצ'ים, שהיה חלק ממחנה מוֹנוֹבִיץ. מחנה מונוביץ היה אחד המחנות בקומפלקס המחנות של אושוויץ ופעל כמחנה עבודת כפייה עבור מפעל "בונה" (Buna) של חברת אי גה פארבן. בעבודת הכפייה הועסקו כ-10,000 אסירים יהודים ובמחנה השבויים הוחזקו בין 1,200 ל-1,400 שבויים בריטים.
הודות לשליטתו בשפה הגרמנית נתמנה קווארד לנציג השבויים מטעם הצלב האדום. בתוקף תפקידו הוא הורשה לנוע בחופשיות יחסית במחנה ובעיירות הסמוכות לו. עד מהרה נודע לצ'ארלס קווארד דבר קיומו של מחנה ההשמדה אושוויץ - בירקנאו הסמוך, ונתברר לו כי מתנהלת בו השמדה המונית של יהודים. הוא צפה בהגעתן של רכבות עמוסות ביהודים למחנה ההשמדה, ובסלקציה שבוצעה לשם הפרדתם של היהודים לעבודת פרך או להובלה לתאי הגז בבירקנאו.
הצלת יהודים

הזוועות שנגלו לעיניו הניעו את צ'ארלס קווארד לנקוט יוזמה ולפעול להצלת יהודים. קווארד, שנעזר במספר שבויים וביניהם יצחק פרסקי, יצר שיטה של קניית גוויות של אסירים יהודים שנספו בבירקנאו, בתמורה למצרכים של הצלב האדום שסיפק לשומרים הנאצים. את הגוויות הניח בצד הדרך למשרפות וחילץ מתוך הצועדים מספר שווה של אסירים יהודים, וכך הבטיח כי יישמר מניין האסירים ולא ייוודע חסרונם של האסירים שחולצו.
קווארד הבריח למחנה המוות מזון ומצרכים עבור האסירים ואף סיפק להם דינמיט כדי לפוצץ את המשרפות ותאי הגז. קווארד הצליח גם לשלוח לבריטניה מסרים מוצפנים במכתביו מן השבי, בהם העביר פרטים על מצבם של שבויי המלחמה הבריטים. באחת הפעמים שיחד קווארד קאפו שעזר לו לחדור למחנה המוות בבגדי אסיר על מנת לחפש בו רופא צבאי בריטי בשם ד"ר קרל שפרבר שנשבה מצוללת שטובעה, אשר בשל היותו יהודי הופרד מיתר השבויים. בחדירתו למחנה נוכח קווארד בתנאים האיומים בהם הוחזקו האסירים. תנאים אשר לימים יעיד עליהם במשפטי נירנברג. לאחר שעבר את הלילה הנורא באחד מצריפי האסירים חזר קווארד למחנה השבויים, מבלי שהצליח למצוא את הרופא בין אלפי האסירים.
בדצמבר 1944, כאשר כוחות הצבא האדום התקרבו לאושוויץ, הועבר קווארד עם יתר השבויים למחנה השבויים סטלאג B-IIV בלאמסדורף בדרום מערב פולין, ובינואר 1945 הוצעדו השבויים לבוואריה שם שוחררו על ידי כוחות בעלות הברית.
לאחר המלחמה

לאחר שחרורו שב צ'ארלס קווארד ללונדון והחל לעבוד במפעל לייצור רהיטים. שמו של קווארד נתפרסם אז כמי שהצליח להציל כ-400 אסירים יהודים מבירקנאו. קווארד הופיע כעד מטעם התביעה במשפטי נירנברג. בעדותו תיאר את התנאים ששררו במחנה מונוביץ, את היחס לשבויי המלחמה ואת מצבם האיום של האסירים היהודים ועל מיקומם של תאי הגז.
בשנת 1947 הגיע קווארד לביקור בארץ ישראל. יצחק פרסקי, חברו לשבי ביקש באותה עת משלטונות המנדט הבריטי לקבל רישיון לייבא עצים לארץ, אך נענה בסירוב. מששמע קווארד על כך הוא פנה לגורמים ממשלתיים בבריטניה וכעבור ימים אחדים זומן יצחק פרסקי למשרדי הממשל בירושלים שם נמסר לו כי ניתנה הוראה להעניק לו רישיון של יבואן.
בשנת 1953 הופיע קווארד כעד בתביעתו של נורברט וולהיים Norbert Wollheim בה תבע וולהיים, אסיר יהודי משוחרר ממחנה מונוביץ שהועסק בעבודת כפייה בחברת אי גה פארבן, פיצויים מן החברה על העסקתו בתנאי עבדות. בית המשפט בפרנקפורט קיבל את תביעתו וחייב את החברה בתשלום פיצויים לוולהיים, דבר שהיווה תקדים לתביעות של אלפי עובדי כפייה אחרים שזכו אף הם בפיצויים.
בשנת 1960 שידר ה-בי בי סי פרק בתוכנית "אלה הם חייך" אודות צ'ארלס קווארד ובהשתתפותו.
בשנת 1965 היה צ'ארלס קווארד לאזרח הבריטי הראשון שזכה לתואר חסיד אומות העולם מטעם מוסד יד ושם.