stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פונאר
היסטוריה

ההערכה המקובלת היא שהפרוור נוסד במהלך המאה ה-14. בשנת 1390 עבר האזור לבעלות הבישופות של וילנה (אנ'), ועד מהרה הפך פונאר לספקית העיקרית של לבֵנים לעיר הסמוכה. לאחר חלוקת פולין בשנת 1795 היה האזור ובו פונאר לחלק מפלך וילנה של האימפריה הרוסית.
במרד נובמבר אירע במקום ב-19 ביוני 1831 קרב שבו הובסו כוחות פולנים בהנהגתו של דֶזידֶרי חְְלַפּובסקי (אנ') ואנטוני גיֶילגוּד (אנ') על ידי ארבעה גדודי חיל רגלים רוסיים. ב-6 ביוני 2001 הוקם בפרוור מצבת זיכרון לזכר המורדים שנהרגו בפרוור.
בשנת 1861 נחפרה באזור פונאר מנהרת הרכבת הראשונה מסוגה בליטא.
בעקבות נסיגתה של רוסיה מהאזור במהלך מלחמת העולם הראשונה והחתימה על הסכם ברסט-ליטובסק נכבש האזור בידי כוחות גרמניים והשליטה בו עברה לרפובליקה העממית של בלארוס (אנ'). בעקבות תבוסתה של גרמניה כמה חודשים לאחר מכן, ובעקבות המלחמה הפולנית-סובייטית, ומלחמת פולין-ליטא (אנ') הפך האזור שבו פונאר לחלק מפולין.
ב-1939, בעת הפלישה הסובייטית לפולין, נכבשה פונאר על ידי ברית המועצות, שהחלה ב-1940 להקים באזור פונאר חוות טנקים. התוכנית התממשה רק באופן חלקי עד הכיבוש הגרמני, ובורות גדולים נחפרו על מנת שיאוחסן בהם דלק לטנקים.
מנהרת הרכבת בפונאר - הראשונה מסוגה שהוקמה בליטא. תמונה מ-1879
מצבת זיכרון לזכר המורדים שנהרגו בפרוור
היסטוריה > הטבח בפונאר במלחמת העולם השנייה

כאשר גרמניה הנאצית כבשה את ליטא במהלך מבצע ברברוסה בקיץ 1941 היער של פונאר הפך למקום בו בוצע רצח המוני של עד 100,000 אנשים על ידי אנשי האס דה ואנשי האס אס הגרמנים ומשתפי פעולה ליטאים במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה באזור הכיבוש הנאצי "נציבות הרייך אוסטלנד". הרציחות החלו לאחר תחילת מבצע ברברוסה, ונערכו בין יולי 1941 לאוגוסט 1944 בקרבת תחנת הרכבת בפונאר. כ-70,000 יהודים נרצחו בפונאר יחד עם עד 20,000 פולנים ו-8,000 שבויי מלחמה סובייטים, אשר רובם הובאו לשם מווילנה.
באתר הטבח הוקמה אנדרטה לזכר קורבנות הטבח במלחמת העולם השנייה ומוזיאון קטן.
נוף יער פונאר
בור הריגה בפונאר
בור הזונדרקומנדו בו נשרפו הגופות כדי לטשטש את הפשע
האנדרטה המרכזית בפונאר לזכר היהודים שנרצחו שם
שלט זיכרון בכניסה ליער פונאר
כתובת בכניסה לאתר הזיכרון ביער פונאר
שלט זיכרון לביקורו של משה קצב בפונאר
אחד מבורות ההריגה בפונאר
הערות שוליים

↑  KŚZpNP (2003). "Investigation of the mass murder of Poles in 1941–1944 at Ponary near Wilno by functionaries of German police and the Lithuanian collaborationist forces" [Śledztwo w sprawie masowych zabójstw Polaków w latach 1941-1944 w Ponarach koło Wilna dokonanych przez funkcjonariuszy policji niemieckiej i kolaboracyjnej policji litewskiej]. Documents of the ongoing investigation (בפולנית). Institute of National Remembrance – via Internet Archive, 17 October 2007.
1 2  Michalski, Czesław. "Ponary — the Golgotha of Wilno" [Ponary - Golgota Wileńszczyzny] (בפולנית). Konspekt nº 5, Winter 2000–01, Academy of Pedagogy in Kraków – via Internet Archive, 24 December 2008.
1 2  Kazimierz Sakowicz, Yitzhak Arad, Ponary Diary, 1941–1943: A Bystander's Account of a Mass Murder, Yale University Press, 2005, ISBN 0-300-10853-2, Google Print.
↑  Ponary. Last accessed on 10 February 2007.
↑  Niwiński, Piotr (2011). Ponary : the Place of "Human Slaughter" (בפולנית, אנגלית, and ליטאית). Warsaw: Instytut Pamięci Narodowej, Komisja Ścigania Zbrodni przeciwko Narodowi Polskiemu; Ministerstwo Spraw Zagranicznych Rzeczpospolitej Polskiej, Departament Współpracy z Polonią. pp. 25–26.
↑  Piotrowski, Tadeusz (1997). Poland's Holocaust. McFarland & Company. p. 168. ISBN 0-7864-0371-3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge844301
עורב הודי

| עורב הודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: עורב
מין:: עורב הודי
שם מדעי
 Corvus splendens ‏וייו, 1817
תחום תפוצה


עוֹרֵב הוֹדִי (שם מדעי: Corvus splendens) הוא מין בסוג עורב, הנפוץ בדרום-מזרח אסיה (בדרום מערב תאילנד), בתת-היבשת ההודית, באיים המלדיביים והלקדיביים ובחופי דרום איראן. הוא הגיע, בעזרת האדם, למזרח אפריקה, באזור זנזיבר וסודאן, לרוטרדם שבהולנד ולאוסטרליה, שם הודבר. במקומות בהם אינו מין מקומי, הוא רודף עופות מקומיים ומאיים עליהם בהכחדה.
העורב ההודי חולק את אזורי המחיה שלו עם האדם - הוא חי בהתיישבויות של האדם, מכפרים קטנים ועד לערים. הוא ניזון משאריות האדם ומבעלי חיים קטנים הנמצאים בסביבה האנושית - עכברים, שממיות וכדומה. צבעו שחור, והצוואר והחזה אפורים, כאשר מידת הכהות של האזור האפור משתנה בהתאם לתת-המין.
בישראל, הוא עוף פולש, המופיע בצורה סדירה באזור מפרץ אילת, השרון ובערבה. עיריית אילת הגישה בקשה לירות בעורבים פולשים עקב תוקפנותם לאנשים ובעיקר לילדים.
עקב תקופת המעבר של הממשלה שאינה מאפשרת לספק אישורי ירי המשרד להגנת הסביבה פרסם הוראת שעה לתקופה בת שנתיים, אשר מגדירה את העורב ההודי כמין מוגן, וזאת על מנת להעביר את הסמכות הירי בעורבים מהמדינה לרשות הטבע והגנים שיוכלו לספק רישיונות ציד ולדלל את מספרם..
גלריה

עורב ניזון מדג מת
Eudynamys scolopaceus + Corvus splendens
הערות שוליים

↑  עורב הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ליטל דוברוביצקי, עיריית אילת לבג"ץ: "מבקשים אישור לירות בעורבים התוקפניים", באתר כלכליסט, 11 באוגוסט 2019
↑  אילנה קוריאל, תקנה חוקית תאפשר להגן על העורב ההודי - כדי לירות בו, באתר ynet, 7 בדצמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554164605171
פול גרייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 1913 ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  28 באוגוסט 2009 (בגיל 96) ברקלי, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קורפוס קריסטי קולג'  מכללת קליפטון 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  Carus Lectures (1983) 
 
הרברט פול גרַייס (באנגלית: 'Herbert Paul Grice, חותם שמו פול פרייס ובראשי תיבות באנגלית H.P Grice, ויש הרושמים גראיס) (13 במרץ 1913 – 28 באוגוסט 1988), היה הוגה דעות בריטי משפיע בתחום הפילוסופיה של הלשון, ומנסח כללי עקרון שיתוף הפעולה (נקראים גם כללי גרייס) בשיח שהפרתם יוצרת משמעות משנית מכוונת (אימפליקטורה).
עיקרון זה היה לאחד מיסודות ענף חקר כוונת השיח - הפרגמטיקה, ענף של חקר המשמעות המילולית - הסמנטיקה, ויש אומרים ענף עצמאי נפרד וחדש בבלשנות.
חייו

נולד בהרבורן (כיום פרבר של בירמינגהם באנגליה), למד במכללת קליפטון ולאחר מכן במכללת קורפוס קריסטי שבאוקספורד. לאחר תקופת הוראה בבית הספר רוסאל, חזר לאוקספורד להשלמת לימודיו משנת 1936 עד 1938 במכללת מרטון שם וכמנחה ומרצה משנת 1938 במכללת סיינט ג'ון.
בעת מלחמת העולם השנייה שימש גרייס בחיל הים ואחר המלחמה שב לעבודתו כמרצה במכללת סיינט ג'ון (יוחנן הקדוש) עד שנת 1967. בשנה זו עבר לאוניברסיטת קליפורניה שבברקלי שם הורה עד מותו בשנת 1988. שנתיים לפני מותו בשנת 1979 שב לאנגליה והתארח בה במסגרת הרצאות ג'ון לוק בהם הרצה את מאמריו על היבטי ההגיון הישר.
הוא שב וליקט הרבה ממאמריו בספרו מחקרים אודות מלים (1989).
בעניין המשמעות השיח

השערותיו ורעיונותיו בעניין משמעות השיח היו למרכזיים בתחום חקר התקשורת והלשון, ובפרט בבלשנות. מאמרו הראשון משמעות נכתב בשנת 1948 אך יצא לאור רק בשנת 1957 בעידוד חברו פיטר סטרוסון. את גישתו בחקר המשמעות פיתח יותר בהרצאה החמישית והשישית בסדרת הרצאותיו במסגרת הרצאות ויליאם ג'יימס על "הגיון ושיחה" (On Logic and Conversation), באוניברסיטת הרווארד משנת 1969. מאמרים אלו פורסמו בשנתיים שלאחר מכן, האחד "משמעות המביע וכוונותיו" (Utterer's Meaning and Intentions) והשני "משמעות המביע, משמעות המשפט, ומשמעות ההמילה" (Utterer's Meaning, Sentence Meaning, and Word Meaning) שראו אור שוב בספרו מחקרים אודות מלים משנת 1989.
בעניין המשמעות השיח > משמעות 'טבעית' ו-'לא-טבעית'

במאמרו "משמעות" משנת 1957 הבחין גרַייס בין שתי דרכים בהן אנחנו משתמשים במילה משמעות. הראשונה, משמעות טבעית היא משמעות אשר מגלמת סיבות ותוצאות בעולם. למשל במשפט "המשמעות של הפצעונים האלה היא שאתה חולה באבעבועות", המילה "משמעות" היא במובן של משמעות טבעית.
הסוג השני של משמעות הוא משמעות לשונית (אותה גרייס מכנה גם "משמעות לא-טבעית"). משמעות לשונית מגלמת את הכרת הנמען בכוונתו של הדובר. המשמעות הלשונית נבדלת מן המשמעות הטבעית משום שהנמען מסוגל לנמק את הבנתו אך הוא אינו היה מוכרח להבין כפי שהבין - הוא היה יכול להבין גם אחרת. משום כך, הנימוקים של הנמען שונים מסיבות טבעיות שכן סיבות טבעיות בהכרח גוררות את התוצאה שלהן ואילו שימוש במשפט יכול להוות נימוק להבנה מסוימת אבל הוא לא גורר אותה. בשל שוני זה בצורת ההשפעה של המשמעות הלשונית, גרייס מכנה אותה גם משמעות לא-טבעית. הנה שתי דוגמאות למשפטים בהם המילה "משמעות" משמשת במובן של משמעות לא-טבעית: "הר שניר משמעותו הר החרמון." ו- "ג'ון מתכוון שהוא יאחר".
בעניין המשמעות השיח > משמעות מכוונת - סמנטיקת אינטציה

בדיוני ההמשך בנושא משמעות, גרַייס מתמקד במשמעות המלאכותית, זו הניתנת בידי אדם ואינה מתארת משמעות הנובעת ישירות מן המציאות. מאוחר יותר נקראה גישתו משמעות מבוססת כוונה (סמנטיקה אינטנציונלית, Intention based semantics) מכיוון שהוא דן בכוונותיו של הדובר.
ההגדרות של גרַייס מדגישות את הפסיכולוגיה והעיבוד המוחי של המשמעות, לעומת תפישות שדיברו על משמעות מילולית בלא הקשר למוען ולנמען במהלך השיח.
הוא הגדיר שני סוגי כוונה: כוונת המביע Utterer's intention השונה לעיתים מהמקובל, לעומת כוונה על-זמנית הקיימת בכל עת מתוך המשמעות המקובלת בדרך כלל על דוברי השפה. את הכוונה הנצחית העל-זמנית והאַל-זמנית הוא מתאר כשימוש של המביע במוסכמה של ציבור המביעים וכוונתם במשמעות שאמורה לפי זה להגיע לאוזני השומע או לעיני הקורא.
בהמשך הוא דן במבעים היוצרים מציאות או מובילים לפעולה ולא במבעים שהם טענות על המציאות או מבעים המתארים אותה.
סטפן שיפר המשיך את הרעיונות של גרייס וניסח אותם באופן שהתקבל יותר במחקר.
בעניין המשמעות השיח > עקרון שיתוף הפעולה בשיח והפרתו

ההשפעה החשובה ביותר על תחום חקר המשמעות באה מניסוח עקרון שיתוף הפעולה של השיח, וארבעת כללי השיח על פי עיקרון זה. גרייס טוען שבבסיס כל שיחה קיים שיתוף פעולה הדדי בין הדוברים, ומתוך כך המבעים מקבלים את משמעותן. הדובר המפעיל עיקרון זה על מבעיו ידבר על פי כללים המשמרים את שיתוף הפעולה. ארבעת כללי שיתוף הפעולה הם: כמות - התאמת עומק ואורך המבע למצופה, איכות - שיח ישיר כנה אמיתי ונכון, שייכות - היצמדות לנושא, ואופן - בהירות ונהירות הדברים. השומע (או הקורא) מניח שהדובר משתף אתו פעולה על פי כללים אלו, ולאור זאת מבין את דבריו. אם הדובר יחרוק מצורת שיח זו, השומע ישתדל להבין אם יש פה מסר נוסף חבוי במבע, או שמא הדובר מתעמת עם השומע ואינו מקיים דו-שיח.
לעיתים נדרשת שיחה לא ישירה, למשל לפי כללי הנימוסים המגינים על השומע מפני תוקפנות, או לצורך מחאה, התחמקות או בידור. כדי ליצור שיח לא ישיר כזה ולומר מבע שאינו במשמעות הראשונית המפורשת שנאמרה, כלומר כדי להפיק משמעות משנית מרמזת (אימפליקטורה) יש להפר את אחד מכללי שיתוף הפעולה.
גרַייס מדגים זאת בארבע צורות ביטוי (פיגורות רטוריות) המפרות את עיקרון האיכות לצורך התחמקות ומחאה. ואלו הן: עקיצות ולעג מר (סרקאזם ואירוניה), שימוש בדימוי והשאלה לשונית (מטאפורה ומטונימיה), עידון לשון ושימוש בלשון המעטה (מיאוזיס, אנדרסטייטמנט) מתוך נימוס או לעג, והפרזה או הגזמה (היפרבולה לשונית) כדי להרשים, להצחיק, לפגוע, להחמיא או להביע מחאה.
כדי שהמשמעות המשנית תיחשב מרומזת ומכוונת ותהווה בכך "אימפליקטורה" (מלשון imply לְרָמֵּז או להשליך על אחרים) שחבוי בה מסר משני אשר אינו במשמעות הראשונית של מה שנאמר במפורש, עליה לקיים את התנאים הבאים: צירוף הכרחי Nondetachability - אין לנתק את הביטוי, בת השבה cancelable - ניתן לבטל את הרמיזה באמצעות הבהרה או בדרך אחרת ובכך להשיב את המשמעות הראשונית על כנה, בלתי מקובלת - המשמעות המרומזת אינה מוסכמת כמשמעות הראשונית של המבע, בת השגה calculability - ניתן להבין את המרומז מתוך הדברים.
הערות שוליים

↑  עבודת היסטוריה על גרַייס, אתר אוניברסיטת אוטווה שבקנדה
1 2  על פי רישומי המכללות משנת 1964
↑  מחקרים אודות מלים, עמודים 213-215
↑  (באנגלית) משמעות, סטפן שיפר, 1972, פרקים 4,5, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
↑  לשון חברה תרבות, מלכה מוצ'ניק, עמוד 108, האוניברסיטה הפתוחה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583272005171  PLWABN: 9810658535905606  BIBSYS: 90361394  BnF: cb121537338 (data)  CANTIC: a11354902  CiNii: DA03652358  GND: 118542117  ISNI: 0000 0001 0887 6507  LCCN: n85008877  LNB: 000152606  NDL: 00689051  NKC: xx0059923  NSK: 000320864  NTA: 071714952  RERO: 02-A000074417  SELIBR: 188689  SNAC: w6f26gtc  SUDOC: 030040329  VIAF: 36888969   WorldCat (עם VIAF): 36888969
עורב אלסקה

| עורב אלסקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: עורב
מין:: עורב אלסקה
שם מדעי
 Corvus caurinus ‏ברד, 1858
תחום תפוצה


עורב אלסקה (שם מדעי: Corvus caurinus) הוא מין של עורב ממשפחת העורביים החי רק באלסקה ובסביבתה. עורב זה הוא קרוב של העורב האמריקאי החי קצת יותר דרומה ובעבר נחשב לתת-מין שלו, אך הוא קטן יותר ובעל צבעים בהירים יותר.
מאפיינים

אורכו של העורב 33-41 סנטימטר ומשקלו 340-440 גרם. הוא בעל כסות נוצות חומה כהה במקום שחורה ובעל זנב, מקור וכפות רגליים קצרים יותר מהעורב האמריקאי. העורב בעל ראייה טובה, רגליים ארוכות בעלות טפרים בקציהם וזנב ארוך. כמו רוב העורבים הוא אוכל-כול מנצל הזדמנויות. מזון חשוב עבורו הוא יצורי ים כמו סרטנים, צדפות ודגים שהוחפו. הוא אוכל גם נבלות ומתלווה לציידים גדולים הצדים באזור.
עורב זה מצוי ביערות המחטניים ובחופים של אלסקה, קולומביה הבריטית ומדרים עד וושינגטון. העורב יימצא גם בערים שונות.
הערות שוליים

↑  עורב אלסקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575225505171  LCCN: sh2020008051
עורב (קבוצת כוכבים)

| עורב Corvus |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים עורב
 סמליות:  עורב
 עלייה ישרה:  12 שעות
 נטייה:  °‏20-
 שטח נראה:  184 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־70
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  4
 הכוכב הבהיר ביותר:  γ בעורב (ג'יינה)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  2.6
 מטר מטאורים:  קורבידים
 מערכות כוכבים גובלות:  בתולה  גביע  נחש מים
 נראית בין קוי הרוחב °‏60 ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש מאי
עורב הוא קבוצת כוכבים קטנה  בשמי הדרום שנכללה כבר ברשימת 48 הקבוצות של תלמי. הקבוצה נמצאת בסמוך לקבוצות נחש מים וגביע שקשורות אליה היסטורית.
כוכבי הקבוצה

α בעורב הוא כוכב לבן צהבהב במרחק של כ-48 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 4. הכוכב נקרא גם "אל-כיבה" - בערבית "האוהל". למרות סימונו באות היוונית α הוא רק הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצה.
β בעורב (קראז) הוא ענק צהוב במרחק של כ-140 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.8. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
γ בעורב (ג'יינה) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כחול במרחק של כ-165 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.6.
δ בעורב (אלגורב) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-90 שנות אור ומורכב מכוכב כחול עם בהירות מדרגה 3.1 עם בן זוג עמום בדרגת בהירות 8, הניתן לצפייה בטלסקופ חובבים.
ε בעורב (מינקר) הוא ענק כתום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.
מיתולוגיה

הקבוצה זוהתה במיתולוגיה היוונית עם העורב שסיפר לאפולו על בגידתה של קורוניס - אחת מאהובותיו. אפולו שלא האמין לעורב הפך את צבעו מלבן לשחור, אך לאחר שנוכח באמיתות דבריו הפך אותו לעוף קדוש.
על פי אגדה אחרת, אפולו שלח עורב עם גביע להביא לו מים מהנהר, אך העורב התמהמה בדרכו וכשהבין שהוא מאחר ועתיד להיענש, הביא לאפולו נחש מים שכביכול מנע ממנו את הגישה לנהר. כעונש על השקר והאיחור קבע אפולו את העורב יחד עם הגביע ונחש המים בשמיים כקבוצות כוכבים סמוכות.
פון נוימן פוקר

פון נוימן פוקר הוא גרסה מופשטת של משחק הפוקר שהוצגה לראשונה על ידי ג'ון פון נוימן בספרו Theory of Games and Economic Behavior שיצא בשנת 1944. המשחק הוא "משחק שני שחקנים סכום אפס". במשחק זה, כל שחקן מקבל באופן אקראי קלף אחד שנלקח מהתפלגות אחידה על הקטע [0,1] באופן בלתי תלוי אחד בשני. כל שחקן יודע את ערכו של הקלף שלו אך לא את ערכו של הקלף של השחקן השני.
שלבי המשחק

לפני קבלת הקלפים כל שחקן מהמר על סכום של (P/2 (ex ante כך שישנו סכום התחלתי של P בקופה.
לאחר שקיבל את הקלף שלו שחקן 1 מחליט אם להמר (bet) על סכום נוסף a או לקרוא (check).
אם שחקן 1 קורא אז משווים את הקלפים והשחקן עם הקלף הגבוה יותר מקבל את הכסף שנמצא בקופה.
שחקן 1 מהמר, אז בפני שחקן 2 עומדות שתי אפשרויות:
להשוות את ההימור (call) ולהוסיף סכום a של כסף
או לצאת (fold).
אם שחקן 2 יוצא אז שחקן 1 לוקח את הקופה.
אם שחקן 2 משווה אז עורכים השוואה בין הקלפים והשחקן בעל הקלף הגבוה יותר מקבל את הכסף שנמצא בקופה.
ניתוח המשחק

(על מנת לפשט את הניתוח, נניח ש: P =a=1)
תוחלת הרווח של שחקן 1 אם הוא קורא ללא תלות בקלף שבידו היא 0 (שהוא גם הערך המינמקס של המשחק).
ערך המינמקס של שחקן 1 אינו גבוה מ-P/2 (כלומר, מ-1/2) משום ששחקן 2 יכול לצאת ואז שחקן 1 ירוויח רק את ההימור ההתחלתי P/2 של שחקן 2.
דוגמה לזוג אסטרטגיות אפשריות

נתבונן בזוג האסטרטגיות הבאות:
שחקן 1 יקרא אם הקלף שלו קטן מ-1/2 ויהמר אם הקלף שלו גדול מ-1/2.
שחקן 2 יוצא אם הקלף שלו קטן מ-2/3 וישווה אם הקלף שלו גדול מ-2/3.
תוחלת הרווח של שחקן 1 היא:
 {\frac {P}{2}}*{\frac {1}{8}}-{\frac {P}{2}}*{\frac {3}{8}}+{\frac {P}{2}}*{\frac {1}{3}}+({\frac {P}{2}}+a)*{\frac {1}{18}}-({\frac {P}{2}}+a)*{\frac {1}{9}}=-{\frac {1}{24}}<0
מכאן שהאסטרטגיה המצוינת לשחקן 1 אינה אסטרטגיה אופטימלית עבורו, שכן היא אינה מבטיחה לו את ערך המינמקס, שהוא גדול או שווה ל-0.
פתרון של פון נוימן

ננסה למצוא שיווי משקל במשחק באמצעות עקרון האדישות. כלומר, נמצא שיווי משקל שבו הרווח של שחקן 1 זהה כאשר הוא מהמר וכאשר הוא קורא והרווח של שחקן 2 זהה כאשר הוא משווה וכאשר הוא יוצא:
עבור שחקן 1 צריך להתקיים:
באופן דומה, עבור שחקן 2 צריך להתקיים:
פתרון עבור (P=a=1)
במילים אחרות, שחקן 1 מהמר כאשר הקלף שלו קטן מ- 1/9 או גדול מ- 7/9 הוא קורא אחרת, ושחקן 2 יוצא כאשר הקלף שלו קטן מ- 5/9 ומשווה אחרת.
זוג אסטרטגיות זה הוא שווי משקל.
תוחלת התשלום של שחקן 1 היא  5/9 ולכן זהו גם ערך המשחק.
זאת אומרת, פון נוימן מצא זוג אסטרטגיות שיווי משקל: האסטרטגיה של שחקן 2 היא התשובה הטובה ביותר
כנגד האסטרטגיה של שחקן 1, והאסטרטגיה של שחקן 1 היא התשובה הטובה ביותר כנגד האסטרטגיה של שחקן 2.
פון נויומן מסיק שעל מנת לצאת עם רווח מקסימלי, על השחקן לרמות (bluff) כאשר היד שלו גרועה במיוחד.
פול גרינגרד

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1925 ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  13 באפריל 2019 (בגיל 93) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  נוירוביולוגיה, ביולוגיה מולקולרית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  קולג' המילטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת רוקפלר  אוניברסיטת קיימברידג'  ישיבה יוניברסיטי 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2000)  פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר נוירוביולוגיה (1989)  פרס רלף ג'רארד (1994)  פרס קארל ספנסר לשלי (1993)  פרס דיקסון ברפואה (1978)  פרס NAS למדעי המוח (1991)  Bengt Winblad Lifetime Achievement Award in Alzheimer’s Disease Research (1990)  המדליה הלאומית למדעים 
 בן או בת זוג:  אורסולה פון רידינגסווארד 
 
פול גרינגרד (באנגלית: Paul Greengard,‏ 11 בדצמבר 1925 – 13 באפריל 2019) היה נוירולוג אמריקאי, ממוצא יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2000, יחד עם ארוויד קרלסון השוודי ואריק קנדל.
קורות חיים

גרינגרד נולד ב-1925 בניו יורק, להורים יהודים. אביו, בנג'מין גרינגרד (נולד ב-1891), היה זמר/רקדן/קומיקאי וודביל מצליח למדי ולאחר מכן מוכר קוסמטיקה, צאצא דור שלישי למהגרים יהודים מהעיר קניגסברג, אז פרוסיה המזרחית וכיום קלינינגרד, רוסיה. אמו, פרל לבית מייסטר (1898–1925) נישאה לאביו ב-1922 ונפטרה שלוש שנים אחר כך, בעת לידתו של גרינגרד. האב נישא בשנית כשגרינגרד היה בן קצת יותר משנה והאם החורגת, שהייתה נוצריה (אפיסקופלית) גידלה גם את גרינגרד כנוצרי לכל דבר. רק בגיל 20 הוא גילה את מוצאו היהודי, שהוסתר ממנו. לגרינגרד שתי אחיות, אשר אחת מהן, כריס צ'ייס (אנ') זכתה במשותף עם ז'אן - קלוד בייקר בפרס פוליצר בגין ספרם "Josephine: The Hungry Heart" (הוצאת רנדום, 1993).
לימודים

גרינגרד למד בבתי ספר ציבוריים בברוקלין ובקווינס, התגייס בגיל 17 לצי ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה ושירת שם כטכנאי אלקטרוניקה במשך כשלוש שנים, עד תום המלחמה. ב-1948 סיים תואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה בהמילטון קולג' (אנ'), ניו יורק ואחר כך החל ללמוד ביופיזיקה באוניברסיטת פנסילבניה, בפילדלפיה. משמונה המנחה שלו לנשיא אוניברסיטת ג'ונס הופקינס הוא עבר יחד עמו לבולטימור, מרילנד והמשיך ללמוד שם ביופיזיקה עד שסיים וקיבל דוקטורט ב-1953. למד וחקר במסגרת פוסט דוקטורט, תחילה בבית חולים המשתייך לאוניברסיטת לונדון, ואחר כך באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת אמסטרדם ולבסוף שוב בלונדון, במכון הלאומי למחקר רפואי (אנ'), את מערכת היחסים שבין הביוכימיה לאלקטרופיזיולוגיה של מערכת העצבים.
בתקופה זו נישא לראשונה ושני בניו נולדו בלונדון. האחד קלוד, הוא כיום ד"ר למתמטיקה וסגן נשיא IBM והשני לסלי גרינגרד (אנ'), רופא וד"ר למחשבים (שני התארים מאוניברסיטת ייל, 1987), חבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), פרופסור ומרצה למתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת ניו יורק.
מחקר והוראה

גרינגרד המשיך במחקר בארצות הברית, בסוכנות הממשלתית - NIH (המכונים הלאומיים לבריאות) ואחר כך במעבדות המחקר של Geigy (כיום נוברטיס) (1959–1967). בשנים 1961–1967, במקביל למחקריו במעבדות גייגי הוא גם כיהן כפרופסור ומרצה לפרמקולוגיה בישיבה יוניברסיטי. אחר כך שימש תקופה קצרה בתפקיד דומה באוניברסיטת ואנדרבילט ומ-1968 חקר ולימד במשך חמש עשרה שנה באוניברסיטת ייל. במהלך תקופה זו, ב-1978 הוא קיבל את פרס דיקסון לרפואה מטעם אוניברסיטת פיטסבורג. מחקריו בראשית שנות השבעים היו הבסיס ליצירת התרופה פרוזק כנגד דיכאון. החל מ-1983 הוא חקר ולימד במעבדה למדע תאי ומולקולרי באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק וכאן גם עשה את מרבית עבודת המחקר שזיכתה אותו לבסוף בפרס נובל.
גרינגרד נישא בשנית, ב-1985, לפסלת הידועה בזכות עצמה אורסולה פון רידינגסווארד (1942).
ב-1991 הוא קיבל את פרס האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) בנוירולוגיה. ב-2010 הוא קיבל את פרס מדליית הזהב של מכון קרולינסקה השוודי, הקובע את זוכי פרס נובל לרפואה, לכבוד שנת המאתיים לייסודו של המכון, בגין מחקריו על מחלת אלצהיימר. גרינגרד כיהן, בין השאר, גם כמנכ"ל קרן מרכז פישר (אנ') לחקר מחלה זו. במהלך הקריירה המדעית שלו הוא כתב למעלה מ-1000 מאמרים וזכה בלמעלה מ-50 פרסים.
פרס נובל

במוח האדם יש מעל 100 מיליארד תאי עצב, המתקשרים ביניהם לבין עצמם בלי הרף. הם עושים זאת באמצעות מוליכים עצביים - נוירוטרנסמיטרים, מולקולות כימיות, שאחת הידועות שבהן קרויה דופמין. הקשר הזה מתבצע דרך נקודות מגע הקרויות "סינפסות" - לכל תא עצב יש אלפי סינפסות שכאלה. גרינגרד, קנדל וקרלסן זכו בפרס נובל בגין גילוייהם בנוגע לטרנסדוקציית (התמרת) האותות, העוברים במערכת העצבים. גרינגרד ספציפית גילה כיצד דופמין ומוליכים עצביים - נוירוטרנסמיטרים אחרים פועלים. הם מתחברים לרצפטורים - קולטנים מתאימים על פני השטח של תא עצב ובכך גורמים לשורת פעולות בתוך התא, המשפיעות על "חלבוני מפתח" מסוימים. חלבונים אלה עוברים כתוצאה מכך פוספורילציה - הוספת קבוצה זרחתית, או דפוספורילציה - הסרתה של אותה קבוצה זרחתית, וכך הם משתנים ומשנים בהתאמה גם את דרך פעילותם בתוך תא העצב. בצורה כזו עובר המסר הנדרש מתא עצב אחד למשנהו.
בכספי פרס נובל שקיבל ייסד גרינגרד ב-2004 את פרס פרל מייסטר גרינגרד לנשים מדעניות. הפרס קרוי על שם אמו הביולוגית שמתה בלידתו, וגרינגרד טען שהוא מיועד ליצור העדפה מתקנת לנשים במדע, משום שנשים אינן זוכות לפרסים ולהכרה הראויה בגין מחקריהן המדעיים.
גרינגרד נפטר בניו יורק ב-13 באפריל 2019.
ספריו

New Assay Methods for Cyclic Nucleotides (1972, with G. Alan Robison and Rodolfo Paoletti)
Physiology and Pharmacology of Cyclic AMP (1972, with G. Alan Robison and Rodolfo Paoletti)
Cyclic Nucleotides, Phosphorylated Proteins, and Neuronal Function (1978)
Advances in Cyclic Nucleotide Research (1979, with Gary Brooker and G. Alan Robison)
Protein Phosphorylation in the Nervous System (1984, with Eric J. Nestler)
עיצור דו-שפתי, חוכך, אטום

עיצור דו-שפתי, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא פי יוונית /ɸ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\p.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איינו | フチ | [ɸu̜ʧi] | 'סבתא' |  |
| טורקמנית | fabrik | [ɸabrik] | 'מפעל' |  |
| יפנית | 腐敗 fuhai | [ɸɯhai] | 'רקבון' |  |
| מאורית | whakapapa | [ɸakapapa] | 'גניאולוגיה' |  |
| ספרדית | Los viejos | [lɔh ɸjɛhɔ] | 'הישנים' | אנדלוסית |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
פול גריפיתס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1947 (בן 76) ברידג'אנד, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  לינקולן קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
פול גריפיתס (באנגלית: Paul Griffiths נולד ב-24 בנובמבר 1947) הוא מבקר מוזיקה, סופר ולבריתן בריטי. הוא נודע בעיקר בכתביו על מוזיקה קלאסית מודרנית ובכתיבת הלבריות לשתי אופרות מן המאה ה-20, "מרקו פולו" של טאן דון ו"מה עכשיו?" של אליוט קרטר.
חיים אישיים

פול גריפיתס נשוי למחברת הסיפורים הקצרים, אן וסט.