stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע קריק
אחרית דבר

אחרי שהוטבעו האוניות הגרמניות, הצליחו 13 הצוללות הגרמניות להטביע בשארית חודש מרץ אוניית סוחר אחת, פנמית, Nortun שנשאה 3,363 טונות סחורות. בחודש אפריל שאחר כך הם הצליחו להטביע עוד שלוש אוניות, ירידה בהשוואה ל-13 האוניות שהוטבעו בחודש מרץ.
הצוותים שהיו על הסיפון הגרמני, הצליחו לשחות לחוף, שם נעצרו על ידי הרשויות הפורטוגזיות והוחזקו במבצר אגואדה, שם לפי השמועות הם מרדו. ב-1 באוקטובר 1943 קבע בית הדין במורמוגאו כי לא התרחשה מעולם תקיפה על ידי כוח זר, וגזר את דינם על סמך העובדה שהם הטביעו את הספינות שלהם. הם נותרו במאסר עד סוף המלחמה, ובינתיים נהנו מתנאים נוחים, כשהצליחו לשחד את הרשויות ולהסתובב חופשי במתחם המאסר. מאוחר יותר, לאחר ששוחררו, שבו חלקם דרך הודו הבריטית למולדתם, שעה שאחרים החליטו להתיישב בגואה.
מאחר שהתקיפה נשמרה בסוד, חברי צוות התקיפה לא קיבלו עיטור או הערכה על תפקודם. כדי להנציח את המבצע, החליטו חברי יחידת קולקטה לבנות אנדרטה בצורת סוסון-ים. שתי היחידות פורקו ב-1947 בשל מתן העצמאות להודו. רק ב-1974 הסכימה ממשלת בריטניה לשחרר את המסמכים שתיעדו את המבצע, זמן מה אחרי פירוק האימפריה הפורטוגזית.
ב-1951 חולצו שרידי ארבע אוניות הסוחר מהנמל, בעזרת הגרמנים שנותרו להתגורר שם. ב-2017 הוכרז כי האוניות ייגרטו.
ב-2002, תיעוד ששוחרר מהארכיון הלאומי הבריטי חשף כי שלושת הצוותים הגרמניים נכנעו והצטרפו ל-SOE וסייעו למבצעים ברחבי הודו, וכי אחרי המלחמה הם הורשו לשוב למדינותיהם. המסמך גם מציע שמבצע קריק נועד במקור ללכוד את הספינות, דבר שלא התרחש אחרי שהצוותים הטביעו אותן.
בתרבות הפופולרית

המבצע הגיע לתודעת הציבור ב-1978, עם פרסום הספר "Boarding Party" מאת ג'יימס ליזור. בשנות ה-80 יצא לאקרנים הסרט "The Sea Wolves" ("זאבי הים") שהיה מבוסס על המבצע.
לקריאה נוספת

Leasor, James (1978). Boarding Party. House of Stratus. ISBN 978-0-7551-0135-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: date and year (link)
הערות שוליים

↑  Jon Zimmerman, Dwight (10 באוגוסט 2013). "Operation Creek: SOE Enlists an "Over the Hill Gang" for a Mission". Defense Media Network. נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Karthikeyan, Ananth (30 בדצמבר 2018). "Strategic Operations Executive in India". DNA India. נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Leasor 1978, p. 213.
↑  Jon Zimmerman, Dwight (12 באוגוסט 2013). "Operation Creek: Going to War on a River Barge". נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fernandes, Paul (8 באוגוסט 2014). "German descendants are reminder of Goa's". נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MPT to salvage remnants of German ships wrecked in World War II". The Indian Express. 12 באוקטובר 2017. נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jackson, Ashley (9 במרץ 2006). The British Empire and the Second World War. A&C Black. p. 280. ISBN 978-0-8264-3760-0. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Pai Raikar, Ramnath (18 באוגוסט 2018). "The Sea Wolves: WWII adventure in Goa". The Navhind Times. נבדק ב-25 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
הנסיכה והאפון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הנס כריסטיאן אנדרסן
 שפת המקור:  דנית
 סוגה:  מעשיה סיפור ילדים סיפור קצר
 הוצאה
 הוצאה:  C. A. Reitzel
 תאריך הוצאה:  1835
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002804165
הנסיכה והאפוּן (בדנית: Prinsessen på ærten, בתרגום חופשי: הנסיכה על האפונה, תורגם לעברית גם כהנסיכה על העדשה) הוא מעשייה לילדים מאת הסופר והמשורר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן. הסיפור הקצר הוא על אודות נערה צעירה אשר זהותה כנסיכה נקבעת לפי מידת הרגישות הגופנית שלה. הסיפור פורסם במקור יחד עם שלושה סיפורים נוספים אשר אוגדו יחד בספרון אשר יצא לאור ב-8 במאי 1835 בקופנהגן שבדנמרק, על ידי חברת ההוצאה לאור "C. A. Reitzel".
אנדרסן שמע את הסיפור כילד, ומקורו ככל הנראה בפולקלור השוודי, שכן הוא אינו מוכר בסיפורי העם הדניים, אשר סופרו באופן מסורתי בעל-פה. "הנסיכה והאפונה", כמו גם סיפורים אחרים שכתב אנדרסן בשנת 1835, לא התקבלו בעין טובה על ידי מבקרים דנים. אלה לא אהבו את סגנונם היום-יומי והפשוט ואת היעדרו של מוסר השכל. הסיפור מסווג 704 בסיווג ארנה-תומפסון.
בשנת 1959 עובד הסיפור למחזמר תחת השם "Once Upon a Mattress" בכיכובה של קרול ברנט. מאז יצא הסיפור במהדורות רבות חדשות, עובד לגרסאות טלוויזיה ואף משחק לוח.
עלילה

עלילת הסיפור היא על אודות נסיך המבקש להינשא לנסיכה, אך מתקשה למצוא את האחת שתתאים להיות כלתו. בכל אחת מהנשים אותן הוא פוגש יש משהו שלא מוצא חן בעיניו, והוא לא משוכנע בכך שהן נסיכות אמיתיות. לילה סוער אחד מגיעה נערה צעירה לטירתו של הנסיך בעוד בגדיה מרופטים וספוגים במים, כדי לבקש מקלט מפני הגשם.
האורחת הלא-צפויה טוענת שהיא נסיכה, וכדי לבדוק את אמיתות דבריה מחליטה אמו של הנסיך להניח גרגר אפונה מתחת למיטה שהוצעה עבורה, ולכסות אותו בעשרים מזרנים ועשרים כריות ממולאות נוצות. בבוקר מספרת הנערה לאמו של הנסיך כי היא סבלה מלילה נטול שינה בשל "משהו קשה במיטה" אשר הקשה עליה להירדם, והיא אף חוששת שהוא גרם לה לחבורה. למשמע הדברים הפך הנסיך מאושר, שכן לדעתו רק נסיכה אמיתית תהיה רגישה מספיק כדי לחוש בגרגר אפונה מבעד לכמות גדולה של מזרנים. השניים נישאים, וגרגר האפונה הונח במוזיאון המלכותי.
עיבודים

"הנסיכה והאפון" עובד למחזמר בשנת 1959 תחת השם "Once Upon a Mattress" (משחק מילים בין "היה היה פעם" ובין "פעם מתחת למזרן"), בכיכובה של הקומיקאית קרול ברנט בתור הנסיכה. המחזמר הועלה מחדש בשנת 1997, כאשר את התפקיד הראשי גילמה שרה ג'סיקה פרקר. עיבוד לטלוויזיה של "הנסיכה והאפון" נעשה בשנת 1984 ובו כיכבה לייזה מינלי. הסיפור עובד לשני סרטי קולנוע וסרט אנימציה אחד באורך מלא בשנת 2002, והפקת IMAX אחת בשנת 2001. בנוסף, חברת "Winning Moves", הוציאה לאור משחק לוח בעקבות הסיפור, והסופר ג'ון סחיזקה (Scieszka) כתב פרודיה על הסיפור.
בסדרה "הנסיכה סופיה הראשונה" נעשה פרק המבוסס על האגדה תחת השם "מפתח הברקת", כשבפרק עצמו האפון מוחלף בטבעת. 
בישראל נעשו מספר עיבודים לאגדה, בין היתר היא הייתה אחת מארבע האגדות שעליהן התבסס המחזמר "הכל אגדה" (האגדות האחרות היו:סינדרלה, שלגיה ושבעת הגמדים וזהבה ושלושת הדובים) שעלה ב-2003, המחזמר "הנסיכה והאפון" בו שיחקה אפרת רייטן בתפקיד הנסיכה, גיא אריאלי בתפקיד הנסיך. כמו כן, היא הופיעה בסדרה "ספר לי סיפור: אגדות" שמשודרת בHOT V.O.D וכן בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס האגדתי" ששודרה בערוץ הילדים. בסרט 3096 ימים על פרשת חטיפת נטשה קמפוש, קורא החוטף וולפגנג לנטשה הקטנה את הסיפור לפני השינה, בלילה השלישי לחטיפתה לפני השינה, ויוצר אנלוגיה בין האגדה למצבה של הילדה הכלואה בחדרון במרתף ביתו.
הערות שוליים

1 2  Tatar, Maria (2008), The Annotated Hans Christian Andersen, New York and London: W. W. Norton & Company, ISBN 978-0-393-06081-2
↑  Wullschlager, Jackie (2000), Hans Christian Andersen: The Life of a Storyteller, Penguin Group, ISBN 0-713-99325-1
↑  D. L. Ashliman, "The Princess on the Pea: folktales of Aarne-Thompson-Uther type 704 about the search for a sensitive wife, pitt.edu
↑  על-פי מריה טאטאר, לילות סוערים בסיפוריו של אנדרסן מבשרים כמעט תמיד על סיטואציה של סכנת חיים או הזדמנות לקשר רומנטי
↑  de Mylius, Johan (2009). "The Timetable Year By Year, 1835: The First Collection of Fairy-Tales". H.C. Andersens liv. Dag for dag. The Hans Christian Andersen Center. Retrieved 2009-02-08.
↑  Opie, Iona; Opie, Peter (1974), The Classic Fairy Tales, Oxford and New York: Oxford University Press, ISBN 0-19-211559-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 14f8f4df-e7f8-4a1c-bbb1-efb50ac528af
צ'אוהוזאורוס

| צ'אוהוזאורוס |
| --- | --- |
  איור של שלדי הצ'אוהוזאורוס והשוואה לאדם
תקופה
טריאס תחתון 251.3–247.2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: גריפידיה
משפחה:: Grippiidae
סוג:: צ'אוהוזאורוס
מינים
 Chaohusaurus geishanensis  Chaohusaurus zhangjiawanensis  Chaohusaurus brevifemoralis
שם מדעי
 Chaohusaurus ‏ג'ונגג'יין וג'ה-מינג, 1972

איור של צ'אוהוזאורוס
צ'אוהוזאורוס (שם מדעי: Chaohusaurus; מילולית: "הלטאה של צ'אוהו") הוא סוג של זוחל ימי פרהיסטורי שהיה קרוב לאיכתיוזאורים דמויי-הדגים אך היה שייך לסדרת דיאפסידים שונה שהשתייכה לקבוצה דמויי איכתיוזאורים. מאובניו נמצאו ב-1972 ליד העיר צ'אוהו (Chaohu) שבמחוז אנחווי, סין.
מאפיינים

זוחל ימי זה הגיע לאורך 50–200 סנטימטר ולמשקל 10–45 ק"ג והיה קטן בהרבה מהאיכתיוזאורים האמיתיים. במראהו הוא התאים פחות לחיים ימיים אך היה בעל זנב ארוך דמוי-דג, סנפירים דמויי-משוטים וגוף זרים והייתה לו לסת מוארכת מלאה בשיניים חרוטיות שהותאמו לציד דגים ורכיכות בים. למרות הדמיון לאיכתיוזאורים, גופו הזכיר מראה לטאי והוא היה חסר סנפיר גבי ובעל סנפירים קצרים יחסית שאולי התאימו לעלייה לפני המים. הוא דמה מאוד למיקסוזאורוס מאותה תקופה.
ייתכן שהיצור היה מאבותיהם של האיכתיוזאורים האמיתיים והיה בעל אורח חיים דמוי כלב ים מודרני שיכל לעלות ליבשה לנוח אך ניזון מטרף בים.
המטבח הקטלוני

מיקום קטלוניה בספרד
מיקום קטלוניה בספרד ובאירופה. רוב השטח הקטלוני הוא חלק מאגן הים התיכון, והמטבח שלו שייך בעיקר למסורת הקולינרית של אזור זה
המטבח הקטלוני הוא מטבח המאפיין את אזור קטלוניה בספרד. המונח "המטבח הקטלוני" יכול גם להתייחס למטבחי אזור רוסיון ומדינת אנדורה, שניהם מאופיינים במאכלים דומים לאזורים שכנים בספרד, שם מכונה המטבח: "מטבח קטלוני הררי". הוא נחשב לחלק מהמטבח הים-תיכוני המערבי.
היסטוריה

ישנם מספר ספרי בישול בשפה הקטלאנית מתקופת מימי הביניים הידועים לחוקרים מודרניים. אחד מספרי הבישול שהשפיעו ביותר על ספרד בתקופת הרנסאנס הוא הספר Libre del Coch משנת 1520. הספר כולל מספר מתכוני רוטב המבוססים על מרכיבים כמו ג'ינג'ר, אבקת אגוז מוסקט, קינמון, זעפרן, ציפורן, יין ודבש. מאכלים אופייניים בהיסטוריה למטבח זה הם למשל סלסה דה פאגו שקיבל את שמו מהמילה הקטלאנית לטווס עליו מבוסס במקור המתכון, אך המנה יכולה להיות מבוססת על עוף אחר, והיא הייתה חלק מארוחת חג המולד בימי הביניים. מנה נוספת היא Salsa mirraust - עופות בסלסה מעובה בחלמונים, שקדים קלויים ופירורי לחם. בגרסה אחרת של המתכון מהמאה ה-14, הרוטב מעובה בכבד עופות מרוסק במקום החלמונים שבמתכון המקורי.
היפוקרטס הוא משקה היסטורי המאפיין את האזור, שהיה מבוסס על יין מתובל עשוי קינמון, ציפורן, ג'ינג'ר, פלפל, דבש ויין שהוגש בתוך שקית בד מיוחדת שתוכננה במקור על ידי היפוקרטס לסינון מים.
נקניק בוטיפרה ידוע עוד מתקופה הרומית.
מרכיבים בסיסיים

המטבח הקטלוני מבוסס במידה רבה על מרכיבים פופולריים שניתן למצוא לאורכם של חופי הים התיכון, כולל ירקות טריים (במיוחד עגבניות, שום, חצילים, פלפלת וארטישוק), מוצרי חיטה (לחם, פסטה), שמני זית, יינות, קטניות (שעועית, חומוס), פטריות (במיוחד פטריות בר), אגוזים (צנוברים, אגוזי לוז ושקדים), מיני סוגים של מאכלי בשר חזיר (נקניק, פואט, שינקן), גבינות כבשים ועזים, עופות, בשר כבש, וסוגים רבים של דגי מאכל כמו סרדין, אנשובי, טונה ודג קוד.
המטבח הקטלוני המסורתי הוא מגוון למדי, החל ממנות עתירות חזיר שמאפיינות בעיקר את החלק הפנימי של האזור (קטלוניה היא אחת היצרניות העיקריות של מוצרי בשר חזיר בספרד) ועד מתכונים מבוססי דגים לאורך החוף.
המטבח הזה כולל צורות הכנה רבות המערבות טעמי מתוק ומלוח, ותבשילים עם רטבים על בסיס בוטייפרה (נקניק חזיר) ופיקדה (תערובת של שקדים טחונים, אגוזי לוז, צנוברים ואגוזים שונים, לעיתים בשילוב של שום, עשבי תיבול, ביסקוויטים ועוד).
פירות משוק לה בוקריה בברצלונה
פטריות בר אופייניות לאזור
מנות מלוחות

דג בקלה בסגנון קטלאני (עם צימוקים וצנוברים)
אסקודלה (תבשיל, היכול להיות מוגש כמרק עם פסטה ובשר טחון וירקות, או כמרק בסיסי)
אסקיקסאדה (סלט בקלה מלוח עם עגבנייה ובצל)
לחם עם עגבניות (בספרדית: (Pa amb tomàquet, לחם מרוח בעגבנייה ושמן, ולפעמים שום)
Suquet de peix (קדירת פירות ים)
מנות Mar i Muntanya ("ים והר") המשלבות בשר ופירות ים
קלצ'וט (בצל גינה בגריל)
Cargols a la llauna (חלזונות מבושלים)
רטבים ותבלינים

איולי, רוטב סמיך עשוי שום ושמן זית, המשמש לליווי של מנות בשרים או ירקות בגריל
סמפיינה, המכונה גם tomacat או pebrots amb tomàquet. זו ואריאציה על תבשיל רטטוי אוקסיטני או פיסטו ספרדי.
קסאטו, ואריאציה על רוטב סלביטקסאדה ללא עגבניות.
ממתקים וקינוחים

קרמה קטלנה - פודינג קטלאני עם קרמל. הקרם הצהוב המפורסם עשוי מחלמון ביצה, חלב וסוכר, במרקם הנע בין מרקם של חביצה לפלאן; נהג למלא כמות גדולה של מאפים, או להכין קינוחים פשוטים עם מילוי של פירות למשל הנאכלים בצלחת חרס קטנה שטוחה, לאחר שכיסו את הקרם בסוכר מקורמל, על מנת ליצור שכבת סוכר מוצק שיש לשבור בכפית קטנה לפני שמגיעים לקרם.
מאטו דה פדרלבס - סוג נוסף של קינוח קרם קטלוני, דומה לקרמה קטלנה, שמקורו בברצלונה.
פרס דה ליידה - קינוח טיפוסי שמקורו בעיר ליידה המורכב מאגסים קלופים מבושלים במעין קרמה קטלנה בהיר המוגש קר, מכוסה במרנג ומקושט בדובדבנים.
Xuixos - מאפה מטוגן שמקורו בעיר ז'ירונה, ממולא בקרם קטלני.
ביסקוטי - ביסקוויטי שקדים פריכים שנאכלים לעיתים קרובות בזמן שתיית הקפה.
Pets de monja - עוגיות קטנות בצורת פטמה שאוכלים גם בזמן הקפה. בהתחלה הם נקראו בורות דה מונג'ה (פטמות הנזירות) אך עם הזמן השתנה שמם.
תחילה אכלו קוקות מתוקות רק בחגים. לקטאלונים יש לפחות סוג אחד של קוקה מסורתית לכל חג ויום חג בשנה.
אורלטים - מאפים מטוגנים דקיקים מכוסים בסוכר שנהוג לאכול במהלך הקרנבל. הם נפוצים גם באזורים סמוכים בספרד או בצרפת.
בורמואלוס ממתקים עם קרם קטלוני שנאכלים לרוב בימי רביעי ושישי במהלך הצום.
מונה דה פסקווה - מאפה עשיר מצופה בשקדים, ריבת חלמונים, ביצי שוקולד ועיטור צבעוני שהסנדקים מעניקים במתנה מדי שנה לילדי הסנדקות שלהם בחג הפסחא. זו מסורת קדומה-נוצרית עתיקה שסימנה את המעבר מילדות לעולם המבוגרים.
פנייטס - מאפים קטנים עשויים צנוברים, שקדים וסוכר עם צורות וטעמים שונים, הנאכלים במהלך לה קסטניאדה, אותם חוגגים הקטאלונים ב-1 בנובמבר במקום ליל כל הקדושים. מקורם יהודי לפני ימי הביניים, אך מסורת הקסטניאדה עתיקה בהרבה.
עוגת המלך - עוגה עגולה עשויה בצק עלים או תערובת דומה עם מילוי של תערובת קקאו, שוקולד ושמנת או קרם קטאלני. נהוג לאכול אותה אחרי ארוחת הצהריים של יום ראשון, במשפחה או עם חברים. אלטרנטיבה נפוצה היא עוגת הרולדה (זרוע הצוענים), שבקטלוניה נהוג לצפות בריבת חלמונים.
מאטו - גבינה מאטו עם דבש.
יינות

בקטלוניה 11 אזורי גידול יין שאושרו על ידי המכון הקטלוני ליין - INCAVI.
קאווה, יין מבעבע, המיוצר בעיקר באזורי פנדס ואנוייה, הוא המקבילה הקטלאנית לשמפניה ומיוצא באופן נרחב.
יין המוסקטל (אמפורדה) המבוסס על זן ענבי מוסקט, הוא יין קטלאני מתוק שיש לו זנים דומים במדינות אחרות כמו צרפת, איטליה, פורטוגל, אלבניה, סלובניה, יוון, רומניה וטורקיה, כמו גם באזורים אחרים בספרד. עם זאת, מוסקטל קטלאני נחשב בטעמו לעשיר יותר ממוסקט צרפתי ואינו מוגש בדרך כלל כאפריטיף של לפני הארוחה אלא כיין קינוח לאחר האוכל.
שפים ומסעדות

טבחים ושפים קטלאניים הם בעלי שם בעולם הקולינריה וזוכים לתשבחות ולביקורות חיוביות ברחבי העולם. שלוש מתוך 50 המסעדות הטובות בעולם נמצאות בקטלוניה ולארבע מסעדות יש שלושה כוכבי מישלן. ברצלונה נבחרה לעיר הגסטרונומית הטובה ביותר על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאית MSNBC בשנת 2009, והובילה את רשימת עשר הערים הגסטרונומיות הטובות בעולם. באזור של העיר ז'ירונה שתי המסעדות הטובות בעולם, ביניהן אל סייר דה קאן רוקה, המחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום וזכתה מספר רב של פעמים למסעדה הטובה ביותר בעולם עד לסגירתה בשנת 2011.
ראו גם

המטבח המנצ'גני (ספרד)
המטבח המזרח-תיכוני
הערות שוליים

↑  Sen, Miquel, et al, 2005, La Cuina comarca a comarca: Andorra-Cerdanya, Ciro DL. Barcelona.
↑  Patricia Wells, FOOD; Spain: A Catalan Ole, The New York Times. May 13, 1990
↑  Scholliers, Peter (2012). Writing Food History: A Global Perspective.
↑  Lybre de doctrina Pera ben Servir: de Tallar: y del Art de Coch
↑  Alimentació i societat a la Catalunya medieval. CSIC Press. 1998. ISBN 9788400069209.
↑  "Pollastre o capó rostit amb salsa de pagó". Fundació Institut Català de la Cuina.
↑  Two Ways of Looking at Maestro Martino Gastronomica Spring 2007 Vol. 7 Issue 2
↑  Pedralbes. Universidad de Barcelona.
1 2  Pujol 2009.
↑  Pujol, Anton (2009). "Cosmopolitan Taste". Food, Culture & Society. 12 (4): 437–455. doi:10.2752/175174409X456737.
↑  "Spain's El Bulli named best restaurant in world". The Economic Times. India. 21 באפריל 2009. נבדק ב-30 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560349505171  LCCN: sh85031909  LNB: 000290924 
קוקס
נקניקיות אופייניות
קלקוטים ברוטב רומסקו לטבילה
קרמה קטלנה
שואיקסו
מגש של פנייטס כפי שהם מוגשים בדרך כלל
פראן אדריה היה השף הראשי של מסעדת אל בולי
שמואל אדמון (כדורגלן)

שמואל יאיר אדמון (נולד ב-1944) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדות הקיצוני והחלוץ.
ביוגרפיה

אדמון נולד ב-1944 בתימן בשם שמואל אחמר כבן הבכור לזכריה יחיא ולשרה אחמר, עלה לארץ ישראל בגיל חמש, וגדל בשכונה א' בבאר שבע.
בעונת 1960/1961 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע תחת המאמן-שחקן יחיאל מור, עת שיחקה הקבוצה בליגת המשנה. 
בעונה שלאחר מכן, הגיע עם הקבוצה למעמד חצי גמר גביע המדינה לראשונה בהיסטוריה שלה, שם הודחה הקבוצה לאחר הפסד 0–3 למכבי תל אביב.
בעונת 1963/1964 חולקה הליגה לשני מחוזות - צפון ודרום. אדמון ובאר שבע נאבקו עם בית"ר תל אביב על העלייה לליגה הלאומית במחוז דרום, אולם לבסוף נוצחו בשל הפרש שערים נחות.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1964/1965, היה אדמון שותף להעפלתה של באר שבע לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה, לאחר שבאר שבע סיימה במקום הראשון בליגה א' מחוז דרום.
בנוסף הגיע אדמון למעמד רבע גמר גביע המדינה, כשבאר שבע מנצחת בשמינית הגמר לאחר הארכה את הפיינליסטית וסגנית מחזיקת הגביע של העונה הקודמת הפועל חיפה מהליגה הלאומית בתוצאה 1–2 משער ראשון של אדמון, ומפסידה ברבע הגמר לאחר הארכה להפועל תל אביב מהליגה הלאומית בתוצאה 4-2.
במסגרת המחזור השביעי של עונת 1965/1966 כבש אדמון את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה בתיקו 1-1 מול הפועל תל אביב. הוא סיים את העונה עם חמישה שערים.
עונת 1966/1968 נפתחה בצורה מצוינת עבור אדמון וקבוצתו, שהתמקמה במקום הראשון לאחר 12 מחזורים, והמשיכה להתברג בצמרת הליגה הלאומית עד לסיום החלק הראשון של העונה הכפולה, אותו סיימה כשהיא ממוקמת במקום החמישי בטבלה. אדמון סיים את החלק הראשון של העונה הכפולה עם שמונה שערים לזכותו, והיה לאחד מ-45 הכדורגלנים המצטיינים של חלק זה של העונה.
בחלק השני של העונה לא הצליחה הקבוצה לשמור על מקומה בצמרת, וסיימה אותה כשהיא במקום התשיעי בטבלה. אדמון הבקיע עוד שבעה שערים, וסיים את העונה הכפולה עם 15 שערים לצד 12 בישולים.
בעונת 1968/1969 אדמון מסיים עם ארבעה שערים לצד עשרה בישולים.
בנוסף, הגיעו אדמון ובאר שבע למעמד רבע גמר גביע המדינה לאחר ניצחון 1–2 על מחזיקת הגביע של העונה הקודמת בני יהודה תל אביב בשמינית הגמר. ברבע הגמר ניצחה מכבי שעריים בתוצאה 2–3, לאחר שהפכה שער יתרון מוקדם של אדמון.
בשמונת מחזורים הראשונים של עונת 1969/1970 סבל אדמון מפציעות שמנעו ממנו לשחק, ומששב לא הרשים ולא הבקיע שערים. בעונה זו הקבוצה סיימה במקום ה-16 והאחרון, וירדה לליגת המשנה אחרי חמש שנים בליגה הבכירה.
בעונה שלאחר מכן, הפך אדמון לשחקן ספסל, מיעט לשחק ולא הבקיע. בו בזמן, עלתה קבוצתו שוב לליגה הבכירה מהמקום הראשון בליגה א' מחוז דרום, בפער של 14 נקודות מהשנייה הפועל יהוד.
בסוף העונה נפגשו באר שבע, אלופת ליגה א' דרום, עם אלופת ליגה א' צפון, מכבי יפו, למשחק גמר במסגרת אלוף האלופים לליגה השנייה, בו שיחק אדמון ואף בישל את אחד השערים. המשחק נמשך מעבר להארכה והסתיים בניצחון של באר שבע בבעיטות עונשין.
בעונת 1971/1972 המשיך אדמון לשמש כשחקן ספסל, ושוב מיעט לשחק ולא הבקיע.
בסיומה של העונה, שוחרר מהקבוצה, ועבר לשחק בשורות הפועל רמת גן מליגה א' צפון. בעונת 1972/1973 שיחק יותר וסיים את העונה עם שישה שערים. קבוצתו רמת גן סיימה במקום השלישי בטבלה, במרחק של 10 נקודות מהמקום הראשון, ממנו עלו לליגה הבכירה.
אדמון שיחק עונה נוספת בהפועל רמת גן, ולאחר מכן עבר לשחק במכבי רמת השקמה מליגה ב' דרום א', איתה עלה לליגה א' בעונתו הראשונה בה, ושיחק בה שתי עונות נוספות.
ב-2010 נבחר להיכל התהילה של הפועל באר שבע.
חיים אישיים

אדמון נשוי לעדנה לבית נוריאל, בת לאחד מעסקני הפועל מחנה יהודה לשעבר, ולהם ארבעה ילדים. בנו, עידו אדמון, שיחק גם כן בהפועל באר שבע.
תארים

ליגה שנייה :
אליפות (2): 1964/1965, 1970/1971
אלוף האלופים לליגה השנייה :
זכייה (1): 1970/1971
הערות שוליים

↑  ב. יהושע, מכבי תל-אביב שגבר על הפועל באר-שבע 0:3, מעריב, 4 בפברואר 1962
↑  בית"ר ת"א - האלוף הדרומי - ללאומית!, חרות, 26 באפריל 1964.
↑  הפועל באר-שבע - בליגה הלאומית, הפועל מחנה-יהודה על הסף, דבר, 23 במאי 1965.
↑  יצחק שולמן, באר-שבע - "הנציגה" של ליגה א' ברבע-הגמר, מעריב, 14 במרץ 1965; ה"פינליסט" של הגביע נוצח בבאר-שבע, חרות, 14 במרץ 1965; יאיר שטרן, "עפו": הפינליסטית דאשתקד (הפועל חיפה) והמובילה (הכוח), מעריב, 14 במרץ 1965.
↑  מכבי שעריים ובני-יהודה סיימו ב-1:1 בגביע המדינה, חרות, 7 באפריל 1965.
↑  לבאר-שבע טוב יותר באשקלון..., חרות, 28 בנובמבר 1965.
↑  למכבי חיפה והפועל באר-שבע הממוצע האישי הגבוה ב"לאומית", מעריב, 3 באפריל 1967.
↑  עמירם קלאוס, ב"ש "העיפה" את מחזיקת הגביע, מעריב, 20 באפריל 1969.
↑  מ. מוקסיי, רוח לחימה והקרבה העניקו לשעריים העליה לחצי הגמר, דבר, 27 באפריל 1969.
↑  י. בן-יעקב, השמטת כדור טראגית הורידה לליגה א', דבר, 26 באפריל 1970; ח. שמיר, סרוסי חרץ גורל באר-שבע, מעריב, 26 באפריל 1970.
↑  מתתיהו ברוש, בבעיטות 11 מ' (2:3) הכניע הפועל באר-שבע את מכבי יפו וזכה בגביע אלוף ליגה א', דבר, 20 ביוני 1971.
↑  אביטן עבר מבית"ר להפועל באר-שבע, מעריב, 30 באוגוסט 1972.
↑  יגאל ברמן, ‏ב"ש עושה כבוד: 20 הגדולים נכנסו להיכל התהילה, באתר ONE‏, 7 בינואר 2010.
↑  "בעיותיו" של שחקן, מעריב, 14 באפריל 1968.
סו קלי

סו וייסנברגר קלי (באנגלית: Sue Weisenbarger Kelly; נולדה ב-26 בספטמבר 1936) היא פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה־19 של מדינת ניו יורק מ-1995 ועד לינואר 2006.
ביוגרפיה

סו קלי נולדה בלימה שבאוהיו, ב-26 בספטמבר 1936. היא גדלה על ברכי הנצרות הפרסביטריאנית והשלימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת דניסון ב-1958. בנוסף, היא בעלת תואר שני משרה לורנס קולג'.
במרוצת השנים הייתה בעלת עסק קטן, עורכת דין פרטית, פרקליטה לענייני אונס, ומחנכת. מעורבותה הראשונית בפוליטיקה של ארצות הברית הייתה כשעבדה כיועצת ומנהלת קמפיין עבור חבר הקונגרס המילטון פיש הרביעי, שייצג בבית הנבחרים האמריקאי את אזור ביתה של קלי בעמק ההדסון בניו יורק.
כאשר המילטון פיש הרביעי החליט שלא להיבחר מחדש ב-1994, קלי התמודדה למועמדות המפלגה הרפובליקנית וניצחה את ג'וזף דיוגווארדי, גאי פריזי ופול בוקה. קלי ניצחה את בנו של פיש, המילטון פיש החמישי, שהתמודד מטעם המפלגה הדמוקרטית, ואת מועמד המפלגה השמרנית ג'וזף דיוגווארדי, שהובס על ידה בפריימריז הרפובליקני אך המשיך בקמפיין במפלגה השמרנית. היא נבחרה מחדש בהפרש של 7% ב-1996 ובשנים שלאחר מכן נהנתה מאחוזי תמיכה גבוהים במערכות הבחירות בהן התמודדה. בשנת 2004, נבחרה קלי מחדש עם 67% מקולות הבוחרים.
לזכות קלי נרשם דפוס הצבעה חברתי מתון וכלכלי שמרני. סקר משנת 2006 בעניין כוח ויעילות הקונגרס שנערך על ידי "Knowlegis" הראה כי קלי נמנתה בין 100 המחוקקים החזקים ביותר בבית הנבחרים האמריקאי. הסקר גם קבע כי קלי היא חברת הקונגרס השנייה בעוצמתה במשלחת ניו יורק לבית הנבחרים, שנייה רק לתומאס ריינולדס, שהיה יו"ר הוועדה הקונגרסיאלית הרפובליקנית לאומית.
ב-7 בנובמבר 2006 הובסה קלי בבחירות בידי יריבה הדמוקרטי ג'ון הול (אנ') בפער של פחות מ-4,700 קולות. ב-16 בנובמבר, תשעה ימים אחר כך, הודתה בהפסדה להול. מדינת ניו יורק אישרה את תוצאות הבחירות רק ב-15 בדצמבר 2006. בתחילת מערכת הבחירות נחשבו סיכוייו של הול לנצח כקלושים, אך הוא זכה למומנטום בעקבות מעורבותה של קלי בפרשת מארק פולי, חבר קונגרס רפובליקני שהואשם בשליחת הודעות מיניות לנערים שעבדו בבית הנבחרים במסגרת תוכנית שקלי הייתה ממנהליה. כמו כן, לאחר שמיאנה להתראיין לרשת חדשות מקומית ולהתייצב בעימות בחירות, יוצגה קלי בידי כיסא ריק והוצגה כמנותקת ויהירה.
הערות שוליים

↑  סו קלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6752x13  US Congress: K000078
מירה רוזנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1904
 פטירה:  ?
 מידע כללי
 מדינה:  פולין פולין
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי קרקוב
מירה רוזנר (בפולנית: Mira Rosner; ‏ 17 באפריל 1904 - ?) הייתה אתלטית יהודייה-פולנייה.
ביוגרפיה

רוזנר התאמנה בקבוצת מכבי קרקוב.
ביוגרפיה > 1923

בתחרות שנערכה בקרקוב ב-14 באוקטובר 1923 היא קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 16.0 שניות (דורגה במקום תשיעי בסוף שנה) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ונדה גולדמן, מטלס (Mateles) ואלה קלפמפר בתוצאה של 1:02.4 דקות (דורגה במקום רביעי בסוף שנה).
ביוגרפיה > 1924

בתחרות שנערכה ב-25 במאי 1924 קבעה בריצת 300 מטר תוצאה של 54.6 שניות (דורגה במקום שלישי בסוף שנה).
באליפות פולין שנערכה בוורשה ב-8 בספטמבר קבעה מחוץ לתחרות בריצת 600 מטר שיא פולני חדש של 2:23.7 דקות ובנוסף זכתה בשתי מדליות ארד בריצות שליחות 4x60 מטר (39.0 שניות) ו-4x100 מטר ביחד עם אידה קמפלר, ונדה גולדמן ואלה קמפלר.
הערות שוליים

↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1924 מוויקיפדיה (בפולנית)
מחרוזת (מוזיקה)

במוזיקה, ובפרט במוזיקה פופולרית, מחרוזת (באנגלית: Medley) היא יצירה המורכבת מחלקי שירים המבוצעים בזה אחר זה ולפעמים חופפים זה את זה. רוב המחרוזות מורכבות משירים ולא מקטעי כלי. ממחרוזת שהיא סדרת רמיקסים נקראת מגה-מיקס (באנגלית: Megamix). לעיתים קרובות מורכבת המחרוזת משירים שיש ביניהם קשר כלשהו.
מחרוזת הוא צורת הפתיחה הנפוצה ביותר להפקות תיאטרון מוזיקלי.
במוזיקה הלטינית, מחרוזות ידועות כפוטפוריס או מוסייקוס.
הערות שוליים

↑  George Torres, Encyclopedia of Latin American Popular Music, ABC-CLIO, 2013-03-27, ISBN 978-0-313-08794-3. (באנגלית)
↑  Marcano, Ángel Vicente (1998). Billo Frómeta: biografía musical. Caracas, Venezuela: Alter Libris. p. 67.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4365039-9
יהושע שפירא

ערך זה עוסק בראש ישיבת הסדר ברמת גן. אם התכוונתם להאדמו"ר מריבטיטש, ראו .
| --- | --- |

הרב יהושע שפירא בישיבת רמת גן
 לידה:  12 באוגוסט 1963 (בן 61) כ"ב באב ה'תשכ"ג
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים 
 מקום פעילות:  רמת גן
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  חסידות, תנועת התשובה
 רבותיו:  הרב אברהם שפירא,  הרב יצחק גינזבורג,  הרב צבי טאו,  הרב יעקב אריאל,  אביו הרב משה שפירא
 תלמידיו:  רן שריד, צבי איל
 אב:  משה שפירא 
 
הרב יהושע נריה כהנא שפירא (נולד בכ"ב באב ה'תשכ"ג, 12 באוגוסט 1963), הוא ראש ישיבת ההסדר ברמת גן והוגה דעות בולט בציבור הדתי לאומי.