stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקאם נבי יושע

| --- | --- |
מקאם נבי יושע
מקאם נבי יושע
 היסטוריה
 תקופות:  עותמאנית
 בונה:  האמיר מהדאווי
 נבנה:  המאה ה-16
 מיקום
 מדינה:  ירדן
 קואורדינטות:  32°04′17″N 35°42′33″E﻿ / ﻿32.0714°N 35.7091°E﻿ / 32.0714; 35.7091
 he
 
מקאם נבי יושע (בערבית: مقام النبي يوشع) הוא מתחם דתי היסטורי הממוקם בעיר סלט שבירדן. המתחם מורכב ממסגד מודרני ומהמאוזוליאום מהמאה ה-16 המיוחס ליהושע בן נון.
היסטוריה

המאוזוליאום המוקדש ליהושע בן נון נבנה בתקופה הממלוכית על ידי המושל, האמיר מהדאווי. המאוזוליאום נבנה מחדש במאה ה-16, במהלך השנים הראשונות של השלטון העות'מאני. לאחר מכן, בתקופת שלטונו של המלך עבדאללה השני, הוצמדו למאוזוליאום מסגד ומבנה חדש עם מתקנים וגם המאוזוליאום שופץ. השחזורים הושלמו במלואם בשנת 2004 ובאותה שנה נפתח המתחם מחדש.
פרטים כלליים

המתחם הדתי כולל את המאוזוליאום, המסגד, וכן מתקנים לאזרחים, כגון אולם רב תכליתי, ספרייה, קפיטריה, מעון לאימאם של המסגד ומעון למואזין. השטח הפנימי הכולל של המסגד הוא 1,400 מטרים. מחוץ לכותל המאוזוליאום קיים בית קברות, בו קבורים מאמינים הקשורים למקאם ובני משפחותיהם.
מאפיינים אדריכליים > מאוזוליאום

המאוזוליאום הוא החלק העתיק ביותר של המתחם הדתי, המתוארך למאה ה-16 עם יסוד מהתקופה הממלוכית. בפנים, הצנוטף שהונח מעל קברו לכאורה של יהושע באורך של יותר משישה מטרים, ומכוסה בבד ירוק. המאוזוליאום היה מאז ומתמיד אתר קדוש ורוחני עבור תושבי אס-מלח.
מאפיינים אדריכליים > מסגד

המסגד המחובר למאוזוליאום הושלם ב-2004 ונפתח באותה שנה. זהו מבנה מודרני יחסית. גובה הצריח של המסגד הוא 27 מטרים ואולמות התפילה במסגד מופרדים בין המינים.
גלריה

לוח שהוצב על קיר המסגד, המעדכן על פתיחת המבנה המודרני בשנת 2004
בתוך החצר של המבנה המודרני
אולם התפילה של המסגד המודרנית, עםמחרב ומינבר גלויים
מבט נוסף על קברו של יהושע
ראו גם

קבר יהושע, מאוזוליאום נוסף המיוחס ליהושע בארץ ישראל
רשימת מקומות הקבורה של דמויות אברהם
הערות שוליים

↑  "مقام النبي يوشع عليه السلام". www.asfarplus.com (בערבית). נבדק ב-2024-01-04.
↑  Atiyat, Omar Al (2017-09-09). "مقام النبي يوشع عليه السلام". Jordan Heritage (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-01-04.
↑  "مقام النبي يوشع". موضوع (בערבית). נבדק ב-2024-01-04.
↑  admin (2021-09-24). "ضريح النبي يوشع بن نون". visitsalt (בערבית). נבדק ב-2024-01-04.
הצנוטף באורך שישה מטרים שהוצב מעל קברו לכאורה של יהושע
חזית חיצונית של בניין המסגד המודרני
תותי פרוטי

| --- | --- |

גלידת תותי פרוטי
 
 מאכלים
 סוג:  גלידה 
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  גלידה, פירות מסוכרים 
 
תוּתִי פְרוּטי (מאיטלקית: Tutti i frutti, 'כל הפירות') הוא ממתק צבעוני המכיל סוגים רבים ושונים של פירות (בדרך כלל מסוכרים) או תמצית טעם מלאכותית המדמה את הטעם של השילוב של פירות שונים. לרוב הוא משמש כדי ליצור את הטעם של גלידת תותי פרוטי וגם מסטיק.
הפירות המשמשים ליצירת גלידת תותי פרוטי כוללים ביניהם דובדבנים, צימוקים ואננס ולעיתים קרובות מתווספים גם האגוזים. בהולנד תותי פרוטי מתייחס ללפתן של פירות יבשים המוגשים כקינוח, או כתוספת למנת בשר. בבלגיה תותי-פרוטי מתייחס למנה אחרונה.
בארצות הברית תותי פרוטי מתייחס לעיתים גם לפירות המושרים עם ברנדי או משקאות חריפים אחרים או גם לפירות המותססים יחד עם נוזל המכיל סוכר ושמרים.
ארנולד שבשטין

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1883 קלוצ'ה, הונגריה 
 פטירה:  3 ביוני 1930 (בגיל 46) בל-בודה, הונגריה 
 שם לידה:  Stroh Arnold 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
ארנולד שבשטין (במקור סטרו-Stroh, בהונגרית: Sebestyén Arnold; קלוצ'ה, 24 ביולי 1883 – בודפשט, 3 ביוני 1930) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מוציא לאור של עיתון.
ביוגרפיה

ארנולד שבשטין נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ סטרו ושל מריה קאופמן. הוא למד משפטים באוניברסיטת בודפשט ולאחר מכן הפך לאחד מראשי המינהל של "מגזין היזמים" (בהונגרית: Vállalkozók Lapja, היה העיתון הרשמי למחצה בנושא בנייה, תחבורה, נושאים טכניים ותעשייה בין השנים 1879–1944). מיום הקמתו של העיתון על ידי אנדור מיקלוש בשנת 1910, הוא היה המנכ"ל ההוצאה של עיתוני אשט ואחר כך גם מנכ"ל כל קבוצת העיתונים בשם אשט. פעילותו העיקרית הייתה הארגון העסקי של הפצת העיתונים והפרסום בהם. אף על פי שבין היתר הוא דאג לפיטוריו של לרינץ סאבו מהעיתונים של אשט, סאבו הקדיש לזכרו של שבשטין את שירו "גם אז לא או רק אז".
ב-8 ביוני 1910, בטרזווארוס, בודפשט, נשא שבשטין לאישה את יולאן מיקלוש, בתם של שמואל מיקלוש ורוזליה שנפלד. ילדיהם היו : אנדראש, ורוניקה, ז'וז'אנה.
שבשטין נפטר בטרם עת בגיל 46 והובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית: אגנש קניירש. 1969
ארנולד שבשטין
ארקנום- ארנולד שבשטין
גזה לנדיאל: טייקוני עיתונים הונגריים (1963).
adtplus.arcanum.hu
זכרונות לרינץ סאבו על ארנולד שבשטין
גם אז לא רק לא
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kalocsai izraelita hitközség születési akv. 35/1883. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 1343/1930. folyószáma alatt".
↑  http://krk.szabolorinc.hu/04/36c.htm lábjegyzet
↑  http://krk.szabolorinc.hu/03/45d06.htm
↑  A házasságkötés bejegyezve a Budapest VI. kerületi állami házassági akv. 720/1910. folyószáma alatt.
לוסיה סראטה

| --- | --- |

לוסיה סראטה (תצלום משנת 1879)
 לידה:  2 בינואר 1863 אורסולו גלוואן, וראקרוס, מקסיקו
 פטירה:  29 בינואר 1890  (בגיל 27) קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  מקסיקו
 מקום קבורה:  סמפואלה, וראקרוס, מקסיקו
 מקום מגורים:  מקסיקו; ארצות הברית
 פעילות בולטת:  בדרנית מופעי שוליים
 ידועה בשל:  הגמדה הקטנה ביותר בהיסטוריה ושיאנית גינס כאדם הקל ביותר
 תקופת הפעילות:  1876–1890 (כ־14 שנים)
הכניסה למוזיאון "קאסה גרנדה" בבית הולדתה של לוסיה סראטה (2011)
לוסיה סראטה ו"גנרל מייט", תחריט עץ. עומד מימין: פרנק אופנר, פטרונה הראשון בארצות הברית.
כרזה המודיעה על הופעה של לוסיה סראטה בלונדון.
לוּסִּיה סָרָאטֶה (בספרדית: Lucía Zárate; מקסיקו,‏ 2 בינואר 1863 (?) – ארצות הברית, 29 בינואר 1890) הייתה אזרחית מקסיקנית, ידועה כאדם הקטן ביותר בהיסטוריה של הגמדות, האישה הראשונה שאובחנה כתופעת גמדות פרימורדיאלית מדרגה שנייה. סראטה נרשמה בספר השיאים של גינס כ"אדם המבוגר הקל ביותר": בגיל 17 שקלה 2.1 ק"ג, ובגיל 20 היה משקלה 5.9 ק"ג. גובהה המרבי המתועד, אליו הגיעה כנראה בגיל שנה, היה 51 ס"מ. היא והוריה התעשרו מהופעותיה כאטרקציה בקרקסים ובמופעי שוליים, והיא נחשבת לאדם הקטן המרוויח ביותר בכל הזמנים. בית משפחתה שבעיר סֶמְפּוֹאָלָה, הנקרא "קאסה גרנדה", (הבית הגדול, בספרדית), הוא כיום מוזיאון הפתוח לקהל הרחב.
ממקורות שונים יש מידע מעורפל ולעיתים סותר על אודותיה. פרטים בדף זה ללא הפנייה למקורות חיצוניים, מבוססים על מאמר באתר Sideshow World שמפרסם מידע היסטורי על קרקסים ומופעי שוליים, ועל הבלוג של מוזיאון "קאסה גרנדה".
שנות ילדותה

לוסיה סראטה נולדה בעיר סן-קרלוס (כיום: אורסולו גלוואן Úrsulo Galván) במדינת וראקרוס שבמקסיקו, לפרמין (Fermin) סראטה ואשתו טומאסה ליקונה (Tomasa Licona), וגדלה בעיר אָגוֹסְטָדֶרוֹ (Agostadero; כיום: סֶמְפּוֹאָלָה - Cempoala) בווראקרוס. ממידע ביוגרפי עולה שהיא נולדה בשנת 1863, ובדיווחים אחרים מוזכרת שנת 1864 כמועד לידתה. בהיותה מקרה יוצא דופן, הוצגה לוסיה בפני נשיא מקסיקו, פורפיריו דיאס, אביה רקם עסקה להצגתה במופעי שוליים של גמדים בערים גדולות בעולם, ובשנת 1876 היגרה המשפחה לארצות הברית. עם הגעתה לשם, הוצגה לוסיה בתיאטרון של טוני פסטור, ממייסדי הוודוויל, שם נבדקה על ידי מומחים מאוניברסיטת אוקספורד שלא הצליחו לאשר שגילה הוא 12 כפי שהיא והוריה טענו, אך קבעו שלפי התפתחות שיניה, היא הייתה אז לפחות בת 6 שנים. לכן, ייתכן שהיא נולדה מאוחר יותר, בשנת 1870 או סמוך לכך. המומחים קבעו עוד שמבנה גופה היה מושלם והיא הייתה בריאה ואינטליגנטית, הבינה ושוחחה בספרדית וידעה כמה מילים באנגלית. ללוסיה היה אח מבוגר יותר, מנואל, גמד אף הוא, ובארצות הברית נולדה אחותה אוונגלינה.
הופעת הבכורה של סראטה כאטרקציה הייתה ב-1876 בפילדלפיה, במסגרת חגיגות 100 שנה לעצמאות ארצות הברית.
קריירה

סראטה הופיעה בתחילה בארצות הברית עם להקת הגמדים של פרנק אופנר, ואחר כך עם הקרקס של פי. טי. ברנום. סראטה יצאה עם הוריה להופעות בלונדון, ולפי ספרי הפגישות של ארמון המלוכה באנגליה, היא הוצגה בפני המלכה ויקטוריה ב-26 בפברואר 1881, בטירת וינדזור. לאחר חזרתה לארצות הברית, היא הופיעה בעיקר באזור החוף המזרחי שהיה האזור המאוכלס ביותר. יחד איתה הופיע גמד מפורסם אחר, פרנסיס פלין, שנודע בשם הבמה "גנרל מייט" (General Mite). בחודש מאי 1879 פרסם העיתון הניו יורקי Brooklyn Daily Eagle כתבה שבה נאמר שסראטה ופלין יועדו להינשא זו לזה. גילה היה יותר מ-15, ופלין היה כבן 14 (פלין התחתן לבסוף עם גמדה אנגלייה בשם אמילי "מילי" אדוארדס).
אף כי ייתכן שהדיווחים על הכנסותיה מוגזמים, נאמר שסראטה הרוויחה 20 דולר לשעת הופעה (בחישוב אינפלציוני – כ-400 דולר), ולחלופין – בין 500 ל-700 דולר לשבוע (10,000‏-14,000 דולר), וכאשר היא הופיעה יחד עם גנרל מייט, הם הרוויחו יחד 500 דולר לשבוע ועוד 10% מרווחי האמרגן. לפי דיווח אחר, האמרגן של סראטה עשק אותה ושילם לה פחות מכפי ההכנסות האמיתיות.
נאמר עליה עוד, שהיא השקיעה את כספה בנכסי דלא-ניידי במקסיקו, ורכשה חווה במדינת צ'יוואווה.
נסיבות מותה

בשנת 1889 חתמו סראטה והוריה על חוזה הופעות בסן פרנסיסקו, ובחודש ינואר 1890 נסעו לשם ברכבת. סופת שלגים עזה גרמה לירידתה מהפסים של רכבת משא שהובילה בקר במעבר ההרים "דונר" (אנ') בהרי סיירה נבדה, ועקב התאונה נתקעו לאורך המסילה 12 רכבות שהסיעו 700 נוסעים בסך הכל. החסימה נמשכה כשבועיים ונודעה בשם "חסימת השלג הגדולה של 1890" (The Great Snow Blockade of 1890). הרכבת שמשפחת סראטה נסעה בה, נתקעה ליד העיירה טראקי (אנ') במחוז נבדה (אנ'), קליפורניה. הטמפרטורה ירדה עד 29- מעלות צלזיוס, המזון אזל והעצים להסקה נרטבו או נקברו בשלג. בתנאים קשים אלה, מצבה הבריאותי של לוסיה הידרדר, והיא מתה ביום רביעי 29 בינואר 1890. לפי דיווח של סוכנות אסושיאייטד פרס יומיים אחר כך, סראטה מתה מהרעלת מזון, כנראה עקב אכילת שימורים מקולקלים שסיפקו אנשי ההצלה לנוסעים הלכודים. לפי מקורות אחרים, היא מתה מהיפותרמיה.
לוסיה סראטה נקברה בבית הקברות באגוסטדרו, לא לפני שפקידי המכס המקסיקנים סחטו שוחד גבוה תמורת העברת הגופה, כאשר נודעה להם זהות המשפחה.
בספרות הפופולרית

ביוני 2017 יצא לאור רומן היסטורי מאת הסופרת האמריקאית ילידת אקוודור ססיליה ולאסטגי, בשם: "Lucia Zarate: The Odyssey of The World's Smallest Woman" (בתרגום לעברית: "לוסיה סראטה: מסעה של האישה הקטנה ביותר בעולם"). בספר משולבות עובדות על חייה של סראטה, בעקבות עבודת תחקיר שעשתה הסופרת. ולאסטגי מצביעה בספר על כך שהוריה של לוסיה סראטה מכרו אותה למעשה, והיא נוצלה בידי מעסיקיה.
הערות שוליים

1 2  World's Heaviest Man - and Lightest too, www.topendsports.com (באנגלית)
↑  Revolvy, LLC, "Casa Grande (Museum)" on Revolvy.com, www.revolvy.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  Sideshow World, Sideshow Performers from around the world., www.sideshowworld.com
↑  Museo Casa Grande, casagrande-museo.blogspot.co.il
↑  Dr Radmass & Shivkumar, Anuradha, Obesity, New Delhi: Lotus Press, 2006, עמ' 162, ISBN 81-8382-030-1
↑  Lucia Zarate, faind A Grave, ‏Retrieved 6.11.2018
↑  Marc Hartzman, American Sideshow, Penguin, 2006-09-21. (באנגלית)
1 2  Mason, James, The history of the year 1876, containing 'The Year book of facts' and 'The Annual summary', London: Ward, Lock and Tyler, 1877, עמ' 4-5
↑  The Truth About Lucia Zarate, Beyond Bizarre Stories, ‏25.10.2009
↑  General Mite Lucia Zarate WONDERFUL MIDGETS Ad Card Frank Uffner Little People | #410790513, Worthpoint (באנגלית)
↑  "Lucia Zarate - San Francisco Book Review". San Francisco Book Review (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-22.
↑  Afflictor.com · Lucia Zarate, afflictor.com (באנגלית)
↑  "Mrs General Mite – 'one of the most interesting personalities that has ever visited the Dominion'". Lost Christchurch (באנגלית אמריקאית). 2013-08-24. נבדק ב-2018-06-10.
↑  The Five Snowiest Winters In Tahoe, Kozz Radio, ‏12 בינואר 2017
↑  McLaughlin, Mark, The Great Sierra Snow Blockade, Moonshine Ink, ‏10.3.2017 (ארכיון)
↑  McLaughlin, Mrk, Reign of the Sierra Storm King: Weather History of Donner Pass, Sieraa College Natural History Museum, ‏Winter 2009
↑  Lucia Zarate (1863 - 1890) - Find A Grave Memorial, www.findagrave.com
↑  Hall, Judith G., Christina Flora, Charles I. Scott, Jr., Richard M. Pauli, Kimi Tanak, "Majewski Osteodysplastic Primordial Dwarfism Type II (MOPD II): Natural History and Clinical Findings, American Journal of Medical Genetics 130A, Wiley-Liss, 2004, עמ' 55
↑  Lucia Zarate, www.goodreads.com
↑  Lucía Zárate - A novel from award-winning author Cecilia Velástegui, Lucia Zarate (באנגלית)
↑  LUCIA ZARATE: THE ODYSSEY OF THE WORLD'S SMALLEST WOMAN by Cecilia Velástegui named 2017 Foreword INDIES Book of the Year Awards Finalist, www.prnewswire.com (באנגלית)
מרק עוף

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מרק, מזון, מנת עוף 
 מרכיבים עיקריים:  בשר עוף 
 ברכתו:  שהכל
 
מרק עוף
מרק עוף הוא מרק המבוסס על בישול עוף וירקות. המרק מוגש בדרך כלל ללא העוף, עם או בלי הירקות. בצורתו המסוננת משמש המרק כציר להכנת מאכלים רבים אחרים. אבקת מרק עוף משמשת בבישול כתבלין.
מרק עוף במטבחים שונים > במטבח היהודי המזרח אירופאי

בשל העוני בשטעטלים שבמזרח אירופה, המשפחות שאפו לנצל כמה שיותר חלקים מן העוף. תבשילים כגון רגל קרושה, כבד קצוץ או שמאלץ הם דוגמאות לשימוש משני בעוף. גם המרק אפשר ניצול מקסימלי של העוף. נתחים מחזה העוף בושלו במרק, על מנת להקנות לו את הטעם, ולאחר מכן הוצאו מהמרק והשתמשו בהם לשם הכנת קרעפלאך או קניש. התוספת המקובלת למרק הייתה אטריות ("לוקשען" ביידיש), והוא תובל בפטרוזיליה ובשמיר. תוספות אפשריות נוספות הן סלרי, גזר ובצל. בפסח הוחלפו האטריות בקניידלעך.
מרק עוף במטבחים שונים > במטבחים אחרים

בארצות הברית ובקנדה מכונה המרק "מרק עוף ואטריות" (Chicken Noodle Soup), הן משום שהאטריות מהוות חלק כמעט בלתי נפרד ממנו, והן בשל השימוש בשם זה בפרסומת של חברת קמפבל'ס סופ ששודרה ברדיו בשנות ה-30.
בבולגריה מתובל המרק ברוטב לימון או חומץ.
בבריטניה מקובל להכניס למרק עוף גם תירס ואפונה.
בגרמניה מספר סוגים של מרק עוף, הנבדלים זה מזה בחלקי העוף ובירקות המוכנסים אליהם.
ביוון, נקרא המרק אבגולמונו. למרק מוסיפים חלב, מיץ לימון, אורז, ביצים וחמאה.
במקסיקו העוף והירקות המוכנסים למרק לא נחתכים לחתיכות קטנות, אלא לחתיכות גדולות יחסית. המרק כולל גם תפוחי אדמה וכרוב.
בפולין מרק עוף בשם רוסוו (rosół) מוגש עם תוספת המזכירה שקדי מרק.
במטבח הפורטוגזי ובברזיל מרק העוף נקרא קאנז'ה (Canja). בנוסף לעוף, מוכנסים למרק גם אורז, גזר, בצל, שום וכמון.
בצרפת מקובל לתבל את מרק העוף בעלי דפנה, טימין, יין לבן ושום.
בבוגוטה שבקולומביה מוגש מרק עוף מוקרם בשם אחיאקו (Ajiaco). למרק מצורפים גם תירס, תפוחי אדמה, אבוקדו, צלפים ועשבי תיבול.
בקוריאה מוסיפים למרק ג'ינסנג, פירות שיזף מיובשים, שום, זנגביל ואורז דביק.
מרק עוף כתרופה עממית

רבים מייחסים למרק עוף סגולות רפואיות, וסברה רווחת היא כי הוא מסייע נגד הצטננות ושפעת. ביוון הוא נתפס כיעיל גם נגד חמרמורת ובקוריאה הוא נחשב יעיל גם לשם מניעתן של מחלות.
היסטוריונים סבורים כי כבר במצרים העתיקה השתמשו במרק למטרה זו, ואף מלומדים כמו אבן סינא והרמב"ם המליצו עליו לחולים שפנו אליהם. הרמב"ם הגדיל לעשות בהמליצו על המרק כתרופה לטחורים ולצרעת.
במחקר שנערך בראשותו של ד"ר סטיבן רנארד מאוניברסיטת נברסקה, הגיעו החוקרים למסקנה שייתכן ולמרק עוף יש סגולות רפואיות, אף שלא עלה בידיהם להוכיח זאת בוודאות. הם מצאו כי במרק מרכיבים וויטמינים שיכולים להאט את פעילותם של תאי דם לבנים מסוימים, וייתכן שבכך יש כדי להקל על כמה מהסימפטומים של המחלה.
בישראל נחשב מרק העוף בקרב רבים לתרופת סבתא.
הערות שוליים

↑  Abraham Ohry & Jenni Tsafrir, "Is chicken soup an essential drug?", Canadian Medical Association Journal, 14.12.1999
↑  "Chicken Soup Inhibits Neutrophil Chemotaxis In Vitro", Chest Journal
טבסקו

ערך זה עוסק ברוטב הטבסקו. אם התכוונתם למדינה במקסיקו, ראו .
| --- | --- |

בקבוק טבסקו קלאסי
בקבוק טבסקו קלאסי
 
 מאכלים
 סוג:  hot sauce 
 מוצא:  ארצות הברית 
 תאריך יצירה:  1868 
 מרכיבים עיקריים:  טבסקו (פלפל), מלח שולחן, חומץ יין 
 
טבסקו הוא מותג של רטבים חריפים המיוצרים על-ידי חברת מק'ילני, מפלפלים חריפים מסוג טבסקו. החברה מייצרת מספר רטבים הנושאים את שם זה, כשהרוטב הקלאסי מיוצר מפלפלים חריפים, מלח וחומץ ומיושן כשלוש שנים בחביות עץ ששימשו ליישון ויסקי לפני בקבוקו.
הרוטב נמכר בכל העולם בבקבוקון זהה. הבקבוקון שקוף ועליו מדבקות, המכסה אדום ובעל שמונה צלעות. הרוטב נחשב פופולרי באזורים רבים בעולם.
חברת מק'ילֶני ("McIlhenny Company"), החברה המייצרת את הרוטב, נמצאת בבעלות משפחתית זה הדור החמישי. כל 166 מחזיקי המניות של החברה ירשו אותן או קיבלו אותן כמתנה מחבר במשפחת מקילני.
תהליך ייצור והפקת הטבסקו > מזרעים לרוטב

זרעי הפלפל המשמשים לרוטב נאספים מגידולי טבסקו באי אייברי שבלואיזיאנה. הזרעים נשלחים לגידול באמריקה המרכזית ובדרום אמריקה.
כחלק מהמסורת המשפחתית, הפלפלים נקטפים ידנית ולא על ידי מכונות. כל עובד נושא עמו מקל מיוחד ועליו סקאלה של צבעים. את הצבעים שעל המקל משווים לצבע הפלפלים. פלפל שצבעו לא מתאים, כלומר אינו בשל מספיק או בשל מדי, לא נקטף.
מאזורי הגידול השונים נשלחות מחיות הפלפלים למפעל באי אייברי, שם הם נטחנים למחית ומעורבבים עם מלח וחומץ. תחילה, נותנים לתערובת לתסוס במשך זמן קצר, ולאחר מכן המחית מוכנסת לתוך חביות מעץ אורן לבן שבהם היא עוברת תהליך ארוך של תסיסה ויישון במשך שלוש שנים. בגלל החומציות של הרוטב, התערובת מאכלת את המלגזות במפעל אותן יש להחליף כל שש שנים. [דרוש מקור] שישה מכלי-אחסון ענקיים מחזיקים את הרוטב המוגמר, והוא מעורבב תדירות. כל מכל מחזיק בתוכו 1,660 קילו של מחית-פלפלים ו-5,300 ליטר חומץ. כל מכל כזה מפיק כ-6,166 ליטר רוטב המוגמר בכל מחזור.
בשנת 2005 נפגע האי אייברי קשות על ידי סופות טרופיות, והידועה שבהן היא סופת ההוריקן ריטה. המפעל ניצל בקושי מנזק גדול מאוד. כתוצאה מכך החליטו בעלי המפעל להשקיע סכום של חמישה מיליון דולר בהקמת סכר לוויסות המים והתקנת גנרטור לגיבוי.
תהליך ייצור והפקת הטבסקו > מוצרים נוספים

בנוסף לרוטב הקלאסי, החברה מייצרת מספר רב של רטבים נוספים. ביניהם:
רוטב מפלפל חלפניו ירוק
רוטב מפלפלי צ'יפוטלה, טעמו מעושן
רוטב מפלפל הבנרו ופירות, חריף במיוחד
רוטב בטעם שום
טבסקו בסגנון סיראצ'ה
טבסקו סקורפיון, עשוי מפלפלי סקורפיון המסווגים כ"סופר חריפים"
בנוסף משווקת החברה מוצרים שונים, בטעם טבסקו או בתוספת טבסקו, בין המוצרים:
פופקורן
אגוזים
חרדל
רוטב לסטייק
רוטב ווסטרשייר
רוטב סויה
רוטב טריאקי
רוטב לגריל
רוטב צ'ילי
ממרחים שונים אחרים
קטשופ
בסיס לקוקטייל בלאדי מרי
רוטב לכנפיים חריפות בסגנון באפלו
ראו גם

סיראצ'ה
הערות שוליים

↑  Tabasco’s Ties to Football Burn Deep באתר הניו יורק טיימס, 3 בפברואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555920805171  LCCN: sh85131781
דניאל סטיל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1947 (בת 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Danielle Fernandes Dominique Schülein-Steel 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו יורק, פריז, סן פרנסיסקו 
 שם עט:  Danielle Steel 
 מקום לימודים:  בית הספר הצרפתי של ניו יורק, בית הספר לאמנויות ע"ש טיש, בית הספר החדש לעיצוב ע"ש פרסונס 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  רומן רומנטי, דרמה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 בן או בת זוג:  Thomas Perkins (1998–2002)  William George Toth (1978–1981)  Danny Zugelder (1975–1978)  Claude-Éric Lazard (1965–1974)  John Traina (1981–1998) 
 צאצאים:  Nick Traina, Beatrix Lazard Seidenberg, Samantha Traina, Zara Alexandra Traina, Vanessa Danielle Traina, Maximilian John Traina, Victoria Traina 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של קליפורניה (2009)  אבירה בלגיון הצרפתי (2014)  קצין מסדר האמנויות והספרות (2002) 
 www.daniellesteel.com
 חתימה:   
 
דניאל פרננדה דומיניק שוליין-סטיל (באנגלית: Danielle Fernandes Dominique Schuelein-Steel; נולדה ב-14 באוגוסט 1947 בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי, הכותבת בעיקר רומנים. רבים מספריה הם רבי מכר.
את ספריה אפשר לתאר ככתובים בז'אנר הרומן הרומנטי. סטיל מכרה למעלה מ-530 מיליון עותקים מספריה (עד שנת 2005). הם הופיעו ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס יותר מ-390 שבועות ו-21 מספריה עובדו לטלוויזיה.
ספריה של דניאל סטיל תורגמו ל-43 שפות.
סטיל נולדה כבת יחידה בניו יורק וגדלה בעיקר בצרפת.
אמה, נורמה דה קמרה סטון דוס רייס, קתולית ובתו של דיפלומט פורטוזי.
אביה, ג'ון סטיל-שוליין, יהודי-גרמני ממשפחה בעלת בנק ומבשלת הבירה לוונברוי במינכן, נאלץ להגר מגרמניה עם עליית הנאצים לשלטון.
היא גדלה כקתולית ואף רצתה להיות נזירה בצעירותה. היא החלה לכתוב בהיותה ילדה, ובשנות נעוריה החלה לכתוב שירים. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת Lycée Français de New York בשנת 1965. בגיל 19 סיימה לכתוב את הרומן הראשון פרי עטה אך זה ראה אור לראשונה רק בשנת 1973.
תסריטים

הטבעת (1996) - של הבמאי ארמאנד מסטרויאני
מספריה שראו אור בעברית

בלתי אפשרי, בהוצאת שלגי רמדור
ברק, בהוצאת שלגי רמדור
הבית, תרגום: יפעת הדר, בהוצאת שלגי רמדור, 2006
הוד מלכותה, בהוצאת שלגי רמדור
זדון, בהוצאת שלגי רמדור
מעגל בהוצאת שלגי רמדור
פעם בחיים, בהוצאת שלגי רמדור
אלבום משפחה, הוצאת ספרי שחף
מפגשים, הוצאת ספרי שחף
לאהוב, הוצאת ספרי שחף
פאלומינו, הוצאת כנרת
ההבטחה, הוצאת כנרת
מגע של חסד, הוצאת כנרת
רוח רפאים
דברים יפים
תאוות נדודים
קלידוסקופ
סודות
אביב חדש
נשר בודד
הטבעת
הנשיקה
בונגלו 2
סטאר
החתונה
תאומות
הטבעת
כוכב זוהר
אני והכפיל
אבן חן
כנפיים
הנס
חיים מושלמים
תאונה
חיזורים, 1992
עוגת שוקולד

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגה, קינוח 
 מרכיבים עיקריים:  סוכר, קמח, שוקולד 
 
בלילה לעוגת שוקולד
עוגת שוקולד סגלגלה ללא בצק, שכבות או תוספות כלשהן
עוגת שוקולד שטוחה
פרוסות עוגת שוקולד
עוגת שוקולד היא קינוח פופולרי ביותר ברוב חלקי העולם עוד מסוף המאה ה-19. העוגה מוגשת בדרך כלל במפגשים כגון מסיבות יום הולדת וחתונות.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רכיבים

מתכון עוגת השוקולד כולל בדרך כלל קמח, ביצים, סוכר, אבקת קקאו, המעניקה טעם וצבע שוקולדי (ומכאן שמה של העוגה), חמאה או שמן, מלח וחומרי התפחה כגון סודה לשתייה. לפעמים משתמשים גם במים או בחלב. בסוגים נוספים של העוגה יש גם שוקולד מומס, שמנת מתוקה, שמנת חמוצה, חובצה, מיץ פירות וסירופים למיניהם. כמו כן יש מתכונים הכוללים אגוזים, שקדים וכדומה. אופים שונים משתמשים גם במשקה אלכוהולי (ליקר, רום, ברנדי), תבלינים כמו וניל ונוזלים בטעמים כמו קפה. בווריאציות שונות משתמשים גם בציפויים, בזיגוג, בגלאזורה, קרם, ריבה, מרציפן או פראנג'יפן.
סוגים

עוגת השוקולד המקובלת בעולם היא גם בסיס לגרסות דומות לשלה, לדוגמה, עוגת היער השחור, עוגה כושית ישראלית, עוגת נמסיס צרפתית, או עוגת זאכרטורטה אוסטרית.
טורטה קפרזה היא עוגת שוקולד נטולת קמח, ולפיכך בעלת מרקם פנימי דחוס ולח.
ראו גם

עוגת שוקולד מותך
טורטה סטבלי
טורטה קפרזה
זאכרטורטה
פאי רועים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פשיטדת בשר, מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מטבח:  המטבח הבריטי 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת, אירלנד 
 מרכיבים עיקריים:  מחית תפוחי אדמה, בשר, תפוח אדמה 
 
פאי רועים העשוי מבשר בקר.
פאי רועים (באנגלית: shepherd's pie - "שפרדס פאי" או Cottage pie - "קוטג' פאי") הוא מאפה מהמטבח הבריטי או המטבח האירי הכולל בשר טחון שעליו ציפוי העשוי מחית תפוחי אדמה. במטבח הבריטי, כאשר המנה עשויה בשר בקר היא נקראת "קוטג' פאי" וכאשר היא עשויה בשר כבש היא נקראת "פאי רועים". מאכל זה נאכל הן בבתים פרטיים והן בפאבים כמזון מהיר.
היסטוריה

מאפי בשר היו נפוצים במטבח האנגלי כבר בימי הביניים. הבאת תפוחי האדמה לאנגליה בראשית המאה ה-18 הביאה ליצירת פאי הרועים. מקורו של הפאי ככל הנראה בצפונה של אנגליה או בדרומה של סקוטלנד.
המתכון להכנת המאפה פורסם לראשונה בספר בישול משנת 1791. היה זה מאכל עממי בשל מחירם הזול של מרכיביו ולכן כונה "פאי קוטג'" - שכן נאכל בבתיהם של הכפריים (הקוטג'ים) ולא בבתי האחוזה של האצילים.
המאפה עשה שימוש חוזר בבשר מבושל ובמחית תפוחי אדמה, וכך איפשר ניצולם החוזר בהיעדר קירור.
השם "פאי רועים" הופיע לראשונה בשנות ה-70 של המאה ה-19, וכך מוכר המאפה כיום ברחבי העולם.
גרסאות של המתכון

למאפה מספר גרסאות:
פאי קמברלנד (Cumberland Pie) הוא גרסה הכוללת פרורי לחם על המאפה.
גרסאות צמחוניות של המאפה כוללות תחליף בשר (כגון סויה), או גולאש בבסיס הפאי.
האשי פרמנטייה (Hachis Parmentier) מאפה צרפתי שנקרא על שמו של הרוקח והתזונאי אנטואן-אוגוסטן פרמנטייה ששינה בארצו את היחס לצריכת תפוחי האדמה למאכל.
פסטל דה פאפה (Pastel de papa) גרסה דרום אמריקאית המכילה בשר, גבינה, תפוחי אדמה, עגבניות, צימוקים ותבלינים שונים.
הערות שוליים

↑  פאי רועים באתר information britain
↑  פאי קמברלנד באתר british food
לילי פוטר

| --- | --- |

ג'רלדין סומרוויל בתפקיד לילי פוטר, בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות"
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג 
 גילום הדמות:  Dani Jae, ג'רלדין סאמרוויל, Ellie Darcey-Alden 
 דיבוב בשפה העברית:  הילה מערבי (4)
 מידע
 תאריך לידה:  30 בינואר 1960 
 מקום לידה:  מידלנדס 
 מקצוע:  לוחם צדק
 כוחות:  קסם בהארי פוטר 
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  מכתש גודריק 
 תאריך פטירה:  31 באוקטובר 1981 
 מקום פטירה:  מכתש גודריק 
 
לילי פוטר היא דמות משנה בדיונית בסדרת ספרי הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג, כאימו של הארי פוטר. לילי עצמה מופיעה בסדרה רק כסוג של רוח מאבן האוב, אך מוזכרת פעמים רבות כאשר היא נראית בהגיגית בתור זיכרון. היא נפטרה ביום 30 באוקטובר