stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולף קירסטן
קריירה בינלאומית

לקירסטן יש 100 הופעות בינלאומיות בדיוק. 49 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, בהם כבש 14 שערים ו-51 הופעות במדי נבחרת גרמניה המאוחדת, בהן כבש 21 שערים, ו-35 שערים בסך הכל בשתי הנבחרות. עם נבחרת גרמניה המזרחית לא הגיעה קירסטן לטורנירים גדולים, אך עם נבחרת גרמניה שיחק במונדיאל 1994 ומונדיאל 1998, בהם הודחה גרמניה בשלב רבע הגמר, וביורו 2000, בו הודחה גרמניה כבר בשלב הבתים. לאחר יורו 2000 פרש קירסטן מהנבחרת.
קריירת אימון

קירסטן שימש לאחר הפרישה כעוזר מאמן בבאייר לברקוזן, והחל משנת 2005 אימן את קבוצת המילואים של המועדון, עד לשנת 2011.
חיים אישיים

קירסטן מכונה "der Schwatte", עיוות של "der Schwarze", שפירושו "השחור".
קירסטן נהג לגדל זקן, ולכן נבחר כפרזנטור של מותג מכונות הגילוח בראון.
בנו של קירסטן, בנימין קירסטן, משחק נכון לשנת 2015 בניימכן מליגת העל ההולנדית, לאחר שבע שנים בדינמו דרזדן.
תארים

עם דינמו דרזדן:
אליפות ליגת העל המזרח-גרמנית (2): 1988/89, 1989/90
הגביע המזרח-גרמני (2): 1984/85, 1989/90
עם באייר לברקוזן:
הגביע הגרמני: 1992/93
תארים אישיים:
מלך השערים של הבונדסליגה (3): 1992/93, 1996/97, 1997/98
מלך השערים של גביע אופ"א: 1994/95
מלך השערים של גביע אירופה למחזיקות גביע: 1993/94
כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית: 1990
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני המבקיעים של באייר לברקוזן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
↑  טבלת שיאני המבקיעים של הבונדסליגה באתר worldfootball.net
| מלך השערים של גביע אופ"א והליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| גביע אופ"א | 1972: ברונדל • 1973: היינקס ויורינג • 1974: שונמאקר • 1975: היינקס • 1976: חילס • 1977: באוולס • 1978: דייקרס ופונטה • 1979: סימונסן • 1980: הנס וניקל • 1981: וארק • 1982: נילסון • 1983: פיליפוביץ' • 1984: נילאשי • 1985: באהטיץ' ובאניסטר • 1986: אלופס 1987: קסקאוול, האוטמן, קיפט ורנטאנן • 1988: ברייל וסרוואקוס • 1989: גוטשואו • 1990: גץ ורידלה • 1991: פלר • 1992: סאונדרס • 1993: באטיקל • 1994: ברגקאמפ ושמיט • 1995: קירסטן • 1996: קלינסמן • 1997: גאנץ • 1998: גיבארש • 1999: קייזה, קובצ'ביץ' וקולאוויק   2000: קובצ'ביץ' • 2001: ברבאטוב ובולו • 2002: ואן הוידונק • 2003: דרליי ולארסון • 2004: אנדרסון • 2005: שירר • 2006: דלגאדו • 2007: פנדיאני 2008: פוגרבניאק וטוני • 2009: ואגנר לאב |  |
| הליגה האירופית | 2010: קרדוסו ופיסארו • 2011: פלקאו • 2012: פלקאו • 2013: קוז'אק • 2014: סוריאנו • 2015: אלן ולוקאקו • 2016: אדוריס • 2017: דז'קו וג'וליאנו • 2018: אדוריס ואימובילה • 2019: ז'ירו • 2020: פרננדש • 2021: מיוראל, מורנו, פיזי ויאזיג'י • 2022: טברנייר • 2023: רשפורד ובוניפייס • 2024: אובאמיינג |  |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 1994 |
| --- | --- | --- |
|  1 אילגנר •  2 שטרונץ •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הלמר •  6 בוכוואלד •  7 מולר •  8 הסלר •  9 רידלה •  10 מתאוס •   11 קונץ •  12 קפקה • 13 פלר •  14 ברטולד • 15 גאודינו • 16 זאמר • 17 ואגנר • 18 קלינסמן • 19 קירסטן • 20 אפנברג • 21 באסלר • 22 קאן • מאמן: פוגטס |  1 אילגנר •  2 שטרונץ •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הלמר •  6 בוכוואלד •  7 מולר •  8 הסלר •  9 רידלה •  10 מתאוס •   11 קונץ •  12 קפקה • 13 פלר •  14 ברטולד • 15 גאודינו • 16 זאמר • 17 ואגנר • 18 קלינסמן • 19 קירסטן • 20 אפנברג • 21 באסלר • 22 קאן • מאמן: פוגטס | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 1998 |
| --- | --- | --- |
|  1 קפקה •  2 ורנס •  3 היינריך •  4 קולר •  5 הלמר •  6 תון •  7 מולר •  8 מתאוס •  9 קירסטן •  10 הסלר •   11 מארשל •  12 קאן • 13 ירמיס •  14 באבל • 15 פרוינד • 16 האמאן • 17 ציגה • 18 קלינסמן • 19 רויטר • 20 בירהוף • 21 טרנאט • 22 להמן • מאמן: פוגטס |  1 קפקה •  2 ורנס •  3 היינריך •  4 קולר •  5 הלמר •  6 תון •  7 מולר •  8 מתאוס •  9 קירסטן •  10 הסלר •   11 מארשל •  12 קאן • 13 ירמיס •  14 באבל • 15 פרוינד • 16 האמאן • 17 ציגה • 18 קלינסמן • 19 רויטר • 20 בירהוף • 21 טרנאט • 22 להמן • מאמן: פוגטס | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 באבל •  3 רהמר •  4 לינקה •  5 בודה •  6 נובוטני •  7 שול •  8 הסלר •  9 קירסטן •  10 מתאוס •   11 רינק •  12 להמן • 13 באלאק •  14 האמאן • 15 ווש • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 דייסלר • 19 יאנקר • 20 בירהוף • 21 ראמלו • 22 בוט • מאמן: ריבק |  1 קאן •  2 באבל •  3 רהמר •  4 לינקה •  5 בודה •  6 נובוטני •  7 שול •  8 הסלר •  9 קירסטן •  10 מתאוס •   11 רינק •  12 להמן • 13 באלאק •  14 האמאן • 15 ווש • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 דייסלר • 19 יאנקר • 20 בירהוף • 21 ראמלו • 22 בוט • מאמן: ריבק | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122957601  ISNI: 0000 0000 1585 5299  VIAF: 20576844   WorldCat (עם VIAF): 20576844
המינהל הכללי לביטחון הציבור (אוסטריה)

| --- | --- |


מבנה המינהל במינוריטנפלאץ, וינה
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטריה 
 תחום שיפוט:  אוסטריה אוסטריה
 משרד אחראי:  הממשלה הפדרלית
 סוכנות אם:  משרד הפנים
 סוכנות בת:  המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין משטרת הפלילים הפדרלית  המשטרה הפדרלית יחידת קוברה
 תאריך הקמה:  1930
 ראש:  פרנץ רוף
 מטה מרכזי:  מינוריטנפלאץ, וינה
 האתר הרשמי
 
המינהל הכללי לביטחון הציבור (בגרמנית: Generaldirektion für die öffentliche Sicherheit, בראשי תיבות "GDföS") הוא מחלקה של משרד הפנים האוסטרי האחראית לכל מה שקשור לענייני ביטחון הציבור במדינה. בראש המחלקה עומד המנהל הכללי לביטחון הציבור, שמדווח ישירות לשר הפנים.
משרדי המינהל ממוקמים במינוריטנפלאץ שבבירת אוסטריה, וינה.
ארגון ומבנה

הבסיס החוקי של המינהל הכללי לביטחון הציבור, הוא פסקה 6 בחוק משטרת הביטחון הפדרלית.
מספר רשויות אכיפת חוק שאינן חלק מהמשטרה הפדרלית כפופות למינהל הכללי:
המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין: שירות ביון וביטחון פנים
משטרת הפלילים הפדרלית: גוף פדרלי למלחמה בפשיעה חמורה
המשטרה הפדרלית: גוף אכיפת החוק והסדר העיקרי במדינה
יחידת קוברה: יחידת כוחות מיוחדים לתגובה מהירה
Flugpolizei: משטרת האוויר
Sondereinheit für Observation: יחידה מיוחדת למעקב טכני
המשרד הפדרלי למאבק בשחיתות
מרכז ההתראה הפדרלי
הגנה אזרחית
אטלס אייר

אטלס אייר בע"מ היא חברת תעופה אמריקאית גדולה למטענים, חברת תעופה מסוג שכר עבור נוסעים ומשכירת מטוסים שבסיסה בפרצ'ס (אנ'), ניו יורק. זוהי חברה בת בבעלות מלאה של Atlas Air Worldwide Holdings. אטלס אייר היא המפעילה הגדולה בעולם של מטוסי הבואינג 747, עם צי כולל של 54 מסוג זה. בשנת 2021 היו לחברת התעופה 4,056 עובדים ופעלה ליותר מ-300 יעדים בינלאומיים.
ב-31 בינואר 2023, חברת התעופה קיבלה את ה-747 ה-1,574 והאחרון שיוצר אי פעם - 747-8F (רשום N863GT). בתור ה-747 האחרון שיוצר על ידי בואינג, המטוס כולל מדבקה של ג'ו סאטר, המעצב של ה-747, בצד הקדמי, הימני והמילים "לָנֶצַח מַדְהִים". עובדים ומנהלים רבים של בואינג, כולל אלה שהיו חלק מה"מדהימים", האנשים שעבדו על אב הטיפוס הראשון של 747, התאספו במפעל אוורט של בואינג כדי להיפרד מהמטוס האחרון.
מטוס בואינג 747-8F של אטלס אייר עומד בתור על מסלול 27 בנמל התעופה הבינלאומי של סינסינטי/צפון קנטקי כשאחד ממטוסי ה-747-400F של חברת התעופה נוחת על מסלול 18C
צי

נכון לפברואר 2023, אטלס אייר מפעילה את המטוסים להלן:
| כלי טיס> כלי טיס.צי נוסעים | בשירות> בשירות.צי נוסעים | הוזמנו> הוזמנו.צי נוסעים | נוסעים> F.צי נוסעים | נוסעים> C.צי נוסעים | נוסעים> Y+.צי נוסעים | נוסעים> Y.צי נוסעים | נוסעים> סה"כ.צי נוסעים | הערות> הערות.צי נוסעים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 747-400 | 5 | — | 10 | 143 | — | 36 | 189 | משמש לשירות VIP |
| בואינג 747-400 | 5 | — | 12 | 52 | 70 | 240 | 374 | משמש לשירות VIP |
| בואינג 747-400 | 5 | — | — | 23 | — | 505 | 528 |  |
| בואינג 767-300ER | 6 | — | — | 30 | — | 218 | 248 |  |
צי מטען
| בואינג 737-800BCF | 8 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור אמזון אייר |
| בואינג 747-400BCF | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 747-400BDSF | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 747-400ERF | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 747-400F | 28 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 747-400F | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור קוואנטס |
| בואינג 747-400F | 5 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור Nippon Cargo Airlines |
| בואינג 747-400LCF | 4 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור בואינג |
| בואינג 747-8F | 6 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 747-8F | 1 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור Kuehne + Nagel |
| בואינג 747-8F | 1 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור Apex Logistics ה-747 האחרון שנבנה, N863GT, נמסר בפברואר 2023 |
| בואינג 767-300ERF | 3 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| בואינג 767-300ERF | 21 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מושכר לטייטן איירקראפט אינבסטמנטס, 17 מהם (נכון ל-2021) מופעלים על ידי אטלס |
| בואינג 767-300ERF | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור DHL |
| בואינג 777F | 2 | 2 | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור MSC |
| בואינג 777F | 7 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | בבעלות טייטן איירקראפט אינבסטמנטס, המופעלת על ידי אטלס |
| בואינג 777F | 6 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען | מופעל עבור DHL |
| סה"כ | 110 | 2 |  |  |  |  |  |  |
שירותי נוסעים

אטלס אייר החלה להפעיל שירות שכר פרטי לנוסעי פרימיום עבור איגוד האנרגיה של ארצות הברית-אפריקה בשיתוף עם SonAir ב-2010. שירות השכר כלל שני מטוסי בואינג 747-400 מותאמים אישית שסופקו על ידי SonAir. המטוסים הוגדרו לשרת 189 נוסעים בתצורה של שלוש מחלקות. שירות הצ'רטר, שנודע בשם "יוסטון אקספרס", כלל שלוש טיסות שבועיות ייעודיות ללא הפסקה בין יוסטון, טקסס ללואנדה, אנגולה.
נכון לשנת 2021, אטלס אייר החזיקה בצי של 10 מטוסי נוסעים מסוגים בואינג 747 ובואינג 767 הזמינים להשכרה בשוק השכר.
החל משנת 2017, אטלס אייר היא חברת השכר של ג'קסונוויל ג'אגוארס.
ראו גם

טיסה 3591 של אטלס אייר
הערות שוליים

1 2 3  "Atlas Air Worldwide Holdings Inc Annual Report 10-K".(הקישור אינו פעיל, August 2023)
↑  "Boeing, Atlas Air Celebrate Delivery of Final 747, an Airplane that Transformed Aviation and Global Air Travel". MediaRoom. נבדק ב-2023-02-02.
↑  "Please verify your request | Planespotters.net". www.planespotters.net. נבדק ב-2023-08-01.
↑  Bueti, Grazia (2022-08-11). "Atlas Air Extends Partnership with Qantas Freight". Atlas Air Worldwide (באנגלית). נבדק ב-2022-12-08.
↑  "Atlas Air Worldwide Announces Expanded 747-400F Service For Nippon Cargo Airlines" (הודעה לעיתונות). 8 בינואר 2019. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Kuehne+Nagel receives its first Boeing 747-8 Freighter "Inspire." from Atlas Air". Kuehne+Nagel Newsroom. 23 בנובמבר 2022. נבדק ב-23 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Atlas Air Worldwide Purchases Four Boeing 747–8 Freighters" (הודעה לעיתונות). 12 בינואר 2021. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "MSC Air Cargo prepares to take off ahead of schedule". Supply Chain Dive (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-12-08.
↑  How This Central African City Became the World's Most Expensive (באנגלית בריטית), נבדק ב-2022-09-02
↑  "Company involved in deadly plane crash flies Jaguars players". 26 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
הכוחות המזוינים של סלובקיה

| --- | --- |

 מדינה:  סלובקיה סלובקיה
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1993 – הווה (32 שנים) 
 הגוף הקודם:  צבא צ'כוסלובקיה 
 מטה:  ברטיסלאבה 
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא סלובקיה 
 כוח אדם
 גיל הגיוס:  17
 כוחות פעילים:  15,000
 תקציב
 תקציב שנתי:  881 מיליון אירו (2016)
 אחוזי תמ"ג:  1.11% (2016)
 
 www.mil.sk/14329/home.php
 
הכוחות המזוינים של סלובקיה (בסלובקית: Ozbrojené sily Slovenskej Republiky) מכילים 12,500 חיילים ועוד כ-3,700 אזרחים.
היסטוריה

הכוחות המזוינים של סלובקיה הוקמו לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1 בינואר 1993, על בסיס חלק מהצבא הצ'כוסלובקי שהופרד, שרוב הכוחות עברו לצבא צ'כיה.
באוקטובר 2000, נפגש סגן שר הביטחון, אפרים סנה עם ראש ממשלת סלובקיה, עם שר ההגנה, הרמטכ"ל, מפקד חיל האוויר וראש איגוד התעשיות הביטחוניות המקומיות. בין השאר במטרה לקדם את השתתפותן של התעשיות הביטחוניות הישראליות בפרויקטים להשבחה של מטוסי קרב ומסוקי קרב בסלובקיה.
סלובקיה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004. לאחר הצטרפות סלובניה לנאט"ו זכתה חברת תדיראן קשר מישראל בחוזה לאספקת מערכות קשר מודרניות לכוחות המזוינים של סלובניה, אך החוזה בוטל.
החל משנת 2006 הצבא צבא קבע מלא וגיוס החובה בוטל.
בינואר 2021, נחתם הסכם יצוא ביטחוני בין ישראל וסלובקיה, הכולל מכירת 17 מערכות מכ"ם מתוצרת התעשייה האווירית לישראל ומערכות נוספות תמורת כ-150 מיליון אירו. עוד כולל ההסכם העברת טכנולוגיה וידע מישראל לסלובקיה ושיתוף פעולה תעשייתי, לרבות תמיכה בתעשייה המקומית. במסגרת העסקה ייוצרו מרכיבי המכ"מים בשיתוף תעשיות ביטחוניות מקומיות בסלובקיה.
מבנה הכוחות המזוינים

מבנה הכוחות המזוינים של סלובקיהכוחות היבשה - מורכבים מ-2 חטיבות חיל רגלים ממוכן וחטיבה תומכת לחימה.
חיל האוויר וההגנה האווירית - מורכב מכנף אחת של מטוסי קרב, כנף של מסוקים למטרות שונות וגדוד טיל קרקע-אוויר אחד.
כוחות שונים תחת פיקודו הישיר של המטה הכללי, כולל הגדוד החמישי של כוחות המיוחדים.
חיל האוויר

| תמונה | סוג | שם | כמות | ארץ ייצור | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מטוס קרב | Mikoyan-Gurevich MiG-29 Fulcrum | 9 | רוסיה רוסיה | שודרגו על ידי נאט"ו |
F-16V: 
|  | מטוס אימון | Aero L-39 Albatros | 7 | צ'כיה צ'כיה | שודרגו על ידי נאט"ו |
|  | מטוס מטען | Antonov An-26 | 1 | ברית המועצות רוסיה | יוחלף ב-Alenia C-27J Spartan |
|  | מטוס נוסעים | Let L-410 Turbolet | 6 | צ'כיה צ'כיה | שודרגו על ידי נאט"ו |
|  | מסוק תובלה | Mil Mi-17 Hip-H | 9 | ברית המועצות רוסיה | יוחלף ב-UH-60 בלק הוק |
|  | מטוס מטען | Alenia C-27J Spartan |  | איטליה איטליה | הוזמנו 2 ויוספקו בין 2016-2019 |
|  | סוללת טילי קרקע-אוויר | 2K12 קוב | 5 | ברית המועצות רוסיה |  |
|  | סוללת טילי קרקע-אוויר | S-300 | 1 | ברית המועצות רוסיה |  |
|  | טיל כתף נגד מטוסים | 9K38 איגלה |  | ברית המועצות רוסיה |  |
כוחות מיוחדים

הגדוד החמישי של כוחות המיוחדים הוא יחידת הלוט"ר והכוחות המיוחדים של סלובקיה. היחידה כפופה ישירות למטה הכללי של הכוחות המזוינים.
משימות

סלובקיה פרשה 158 אנשי צבא בקפריסין כחלק מכוח שמירה על השלום UNFICYP של האומות המאוחדות. סלובקיה התחייבה להעלות את מספר החיילים באפגניסטן ל-36 עד סוף 2015. כמו כן שלחה 41 לבוסניה והרצגובינה לטובת כוח EUFOR Althea. מאז עצמאות סלובקיה ב-1993 ועד 2015, נהרגו 59 חיילים במסגרת תפקידם באומות המאוחות ונאט"ו.
| נאט"ו ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO) |
| --- | --- | --- |
| הכוחות המזוינים של המדינות החברות | איטליה • איסלנד • אלבניה • אסטוניה • ארצות הברית • בולגריה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מונטנגרו • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קנדה • קרואטיה • רומניה |  |
| פעולות צבאיות עיקריות | מלחמת המפרץ • מבצע משמר משותף • מבצע כוח מאוחד • מלחמת אפגניסטן • מלחמת עיראק • מבצע מגן האוקיינוס • התקיפה הצבאית הבין-לאומית בלוב • מבצע המאמץ הפעיל • מבצע שומר הים |  |
הערות שוליים

↑  דרור מרום, ‏תעשיות ביטחוניות ישראליות ישתתפו בפרוייקטים של השבחה בסלובקיה, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2000
↑  שירות "הארץ", שבע מדינות ממזרח אירופה הצטרפו לנאט"ו, באתר הארץ, 29 במרץ 2004
↑  עידו אלון, עיתונים בסלובקיה: חברת תדיראן קשר הפסידה חוזה של 50 מיליון יורו, באתר הארץ, 7 ביולי 2004
↑  דני זקן, ‏ממשלת סלובקיה אישרה רכישת מערכות מכ"מ מתע"א בחצי מיליארד שקל, באתר גלובס, 14 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: kn20020930003  VIAF: 157599940   WorldCat (עם VIAF): 157599940 
סמל חיל האוויר הסלובקי ובתוכו נראה גם הרונדל
מיג-29 סלובקי
גדוד הכוחות המיוחדים פועל באפגניסטן
הכוחות המזוינים של שוודיה

הכוחות המזוינים של שוודיה (בשוודית: Försvarsmakten) הם הכוחות הצבאיים של שוודיה, אשר אחראיים על הגנת המדינה, וכן דואגים לשמירה על האינטרסים של שוודיה, מסייעים במאמצים בינלאומיים לשמירה על השלום ומספקים סיוע הומניטרי.
הכוחות מורכבים מ: צבא שוודיה, חיל האוויר השוודי וחיל הים השוודי, בתוספת כוחות מילואים הנקראים משמר הבית. מאז 1994, כל הכוחות המזוינים מאורגנים תחת סוכנות ממשלתית אחת, ובראשם עומד המפקד העליון. קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה מחזיק באופן טקסי בדרגה הגבוהה ביותר בכל שלוש הזרועות של הכוחות המזוינים של שוודיה, המלך לא משמש עוד כמפקד העליון והוא מחזיק בדרגות באופן טקסי בלבד. סמכות הפיקוד היחידה שלו היא על הסגל הצבאי שבחצר מלכותו.
ההיסטוריה הצבאית של שוודיה כוללת כמה בריתות ומלחמות עם כל המדינות השכנות, כולל מעורבות נרחבת במלחמת שלושים השנים. המלחמה עם רוסיה (1808-1809) הפכה למלחמה הפינית במהלכה שוודיה הפסידה את פינלנד. במהלך מלחמת עולם, המלחמה הקרה ולאורך כל המאה ה-20, שמרה שוודיה על נייטרליות, בעוד כוח האדם של הכוחות המזוינים התבסס על גיוס חובה. ב-2010 בוטל גיוס החובה בעיתות שלום, והוחלף בגיוס על בסיס התנדבותי עד שנת 2018.
יחידות שוודיות מוצבות במספר פעילויות בינלאומיים כיחידות פעילות או כנספחים צבאיים, כולל באפגניסטן כחלק מכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי ובקוסובו.
ייעוד

לכוחות המזוינים של שוודיה יש 4 משימות עיקריות:
שמירה על השלמות הטריטורילית של שוודיה.
להגן על המדינה מפני התקפה של מדינה זרה.
לסייע לאוכלוסייה האזרחית מקרה אסון (הצפות וכו').
לפרוש כוחות למשימות בינלאומיות לשמירת השלום.
שוודיה מעוניינת לשמור את האפשרות של מדינה נייטרלית במקרה של מלחמה באזור. יחד עם זאת, לשוודיה שיתוף פעולה צבאי עם מספר מדינות. כחלק מחברותה באיחוד האירופי, שוודיה היא מדינה מובילה בגדודי האיחוד האירופי, וכן יש לה שיתוף פעולה קרוב, כולל תרגילים משותפים עם נאט"ו והיא חברה בשותפות לשלום. בשנת 2009 הצהירה שוודיה כי תנקוט בצעדים אקטיביים אם אחת מהמדינות הנורדיות או מדינות האיחוד האירופי תותקף.
במאי 2022, בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה, ביקשו פינלנד ושוודיה הנייטרליות, להצטרף לברית נאט"ו. תהליך האישור להצטרפות שוודיה ארך 20 חודשים, בשל התנגדות של טורקיה והונגריה, החברות האחרונות בברית שאישרו את הבקשה. בפברואר 2024 הוגריה הייתה האחרונה להצביע ולאשר את הבקשה. האשרור נחתם בוושינגטון על ידי ראש ממשלת שוודיה, אולף קריסטרסון, ב-7.3.2024. שוודיה היא החברה ה-32 בנאטו.
שוודיה תהווה תוספת חשובה לברית, בשל מיקומה האסטרטגי בים הבאלטי, טופגרפיה קשה לפלישה קרקעית, תעשייה צבאית ואווירית מהמובילות בעולם, תעשיית הייטק וסייבר מתקדמת, ומחצבים חיוניים לתעשייה הצבאית.
ארגון

המפקד העליון הוא גנרל 4 כוכבים אשר עומד בראש הכוחות המזוינים, והוא הקצין המקצועי בשירות פעיל בעל הדרגה הגבוהה ביותר. המפקד העליון מדווח, בדרך כלל באמצעות שר הביטחון לממשלת שוודיה, אשר מדווחת לריקסדאג.
מלך שוודיה היה מפקד הכוחות עד שינוי החוק ב-1974, וכיום יש לו תפקיד טקסי בלבד.
ארגון > משימות בינלאומיות

עד נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן ב-2021 היו לשוודיה כוחות במדינה זו בהובלת נאט"ו. בנוסף, כיום מהווים הכוחות השוודים חלק מכוח קוסובו. משגיחים צבאיים שוודים נשלחו למספר מדינות כולל גאורגיה, לבנון, ישראל וסרי לנקה. כמו כן כוחות שוודים מפקחים באזור המפורז הקוריאני.
בעבר נפרש כוח הייצוב בהובלת נאט"ו ובהשתתפות כוחות שוודים.
כוח אדם > משירות חובה לגיוס התנדבותי

ב-1995 מערכת השירות הלאומית התבססה על אימון צבאי כללי, הצבא השוודי היה מורכב מ-15 חטיבות, ובנוסף 100 גדודים שונים (הנדסה, הגנה אווירית, אבטחה, מעקב ועוד), עם זמן התארגנות של בין יום ליומיים. כאשר הגיוס הלאומי הוחלף בגיוס סלקטיבי, פחות ופחות גברים גויסו בשל הקטנת היקף הכוחות. עד שנת 2010 היו לצבא השוודי 2 גדודים שהיו יכולים להיות מוכנים תוך 90 ימים. כאשר גיוס המתנדבים ייושם במלואו עד שנת 2019, הצבא יכלול 7 גדודים הניתנים לניוד ועוד 14 גדודים מסוגים שונים המוכנים לפעולה תוך שבוע אחד. משמר הבית יקטין את כוחו ל-22,000 חיילים.
כוח אדם > חזרה לגיוס חובה

ב-2014 פרסם מבקר המדינה דוח שהזהיר שהצבא לא יעמוד בדרישות המבצעיות בשל מחסור בכוח אדם. בשנת 2017 הוחלט בשוודיה על חזרה למודל של גיוס חובה שבמסגרתו נעשה גיוס בררני.
הערות שוליים

↑  Swedish Presence in Afghanistan, מתוך אתר sverigesradio.se (באנגלית)
↑  רמי אברהם שוורץ, ‏מודלי גיוס לצבא בישראל ובעולם: סקירת חלופות, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0529 7489 
Strf 90 נגמ"ש לחימה בשימוש שוודיה
JAS-39 גריפן שוודי
‏NHI NH90 של הכוחות המזוינים השוודים
גרף המציג את גודל הכוחות המזוינים השוודים בין השנים 1965-2010. צהוב = מספרי כנף. כחול = מספר רגימנט רגליים. אדום = מספר רגימנט ארטילרי. ירוק = מספר רגימנט אמפיביים.
המישור הגדול הצפוני

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 מחוזות בחבל:  3
 בירת החבל:  דברצן
 שטח:  17,728 קמ"ר (דירוג: 2)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל:  1,450,960 (דירוג: 2, 1 בינואר 2019)
  ‑ צפיפות:  83.3 נפש לקמ"ר (דירוג: 5, 2015)
 קואורדינטות:  47°31′48″N 21°38′21″E﻿ / ﻿47.53°N 21.639166666667°E﻿ / 47.53; 21.639166666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.eszakalfold.hu/en
  אתר מורשת עולמית
 הפארק הלאומי הורטובג’ (Hortobágyi nemzeti park)
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המישור הגדול הצפוני (בהונגרית: Észak-Alföld) הוא אחד מחבלי הונגריה המוגדרים לצרכים סטטיסטיים ותכנוניים ושוכן בחלקו הצפון-מזרחי של המדינה. הוא כולל בתוכו את המחוזות היידו-ביהר, יאס-נאג'קון-סולנוק וסבולץ'-סטמאר-ברג. מרכז החבל נמצא בעיר דברצן.
ערים מרכזיות

| שם העיר | אוכלוסייה |
| --- | --- |
דברצן: 201,981
נירג'האזה: 117,689
סולנוק: 71,765
היידובסרמן: 30,717
יאסברן: 26,360
היידוסובוסלו: 23,781
הערות שוליים

1 2 3  Gazetteer of Hungary, 1 January 2017 (בהונגרית) (באנגלית)
↑  Eurostat - Population density by NUTS 2 regions
היסטוריה של דנמרק

סמל דנמרק
ההיסטוריה של דנמרק כוללת היסטוריה ארוכת שנים באזור של ממלכת דנמרק של היום.
דנמרק יושבה כבר לפני כ-100,000 שנה. בסביבות המאה ה-8 לספירה החלה האימפריה הפרנקית להתפשט לכיוון דנמרק, כתוצאה מכך התאחדו הדנים עם הנורווגים ועם הגיטים, והקבוצה האתנית שנוצרה מאיחוד זה נקראה ויקינגים. הוויקינגים היו בעלי השפעה רבה במסחר באירופה וכבשו שטחים רבים.
דנמרק אוחדה כממלכה בשנת 980 לערך על ידי האראלד כחול-השן, שהתנצר יחד עם תושבי הממלכה. בשנים שלאחר מכן הספיקה דנמרק להתפרק, להתאחד מחדש, להתעצם ולכבוש שטחים נרחבים כשאז הגיעה המפלה והיא נאלצה להחזיר שטחים רבים. דנמרק חזרה לאחר מכן לגדולתה, אך בעקבות סכסוך בינה לבין שוודיה וברית ערי הנזה נפלה שנית.
ב-1397 אוחדו דנמרק, שוודיה, נורווגיה והשטחים שבחסותם, תחת שלטונה של מרגרט הראשונה, מלכת דנמרק, ונקראו איחוד קאלמאר. בעקבות מתחים רבים בין דנמרק ונורווגיה לבין שוודיה, יצאה שוודיה מן האיחוד בשנת 1521. כשעזבה שוודיה, דנמרק ונורווגיה המשיכו לשתף פעולה בתור אוניה פרסונלית שנקראה, דנמרק-נורווגיה. במאה ה-16 החלה תנועת הלותרניזם לשלוט בדנמרק, דבר שגרם להתנגדות הקתולים ולמרד שדוכא ביד קשה על ידי השלטונות הדנים.
במאה ה-17 השתתפה דנמרק במלחמת שלושים השנים והובסה בה קשות. ב-1657, הצטרפה דנמרק למלחמה הצפונית הקטנה, וגם בה נחלה מפלה. בסוף המלחמה נחתם הסכם קופנהגן שקבע את הגבולות בין דנמרק, נורווגיה ושוודיה, וגבולות אלו תקפים עד היום.
היסטוריה מוקדמת

דנמרק יושבה לראשונה לפני יותר מ-100,000 שנה, אך ככל הנראה תושביה הראשונים אולצו לעזוב את האזור בתקופת עידן הקרח האחרון, והתושבים הקבועים הראשונים הגיעו לאזור בסביבות האלף ה-13 לפני הספירה. בסביבות האלף ה-4 לפני הספירה התפשטה ההתיישבות החקלאית. החברה באזור, בזמן תקופת הברונזה הנורדית, קברה את מתיה עם חפציהם הגשמיים מתחת לרגמים. הרבה דולמנים וקברים הבנויים מאבן הם במקור מתקופה זו. באזור נמצאו כלי ברונזה רבים הכוללים חפצי דת מרהיבים וכלי מוזיקה המספקים את ההוכחה הקדומה ביותר למעמדות ורבדים חברתיים.
במהלך עידן הברזל הפרה-רומאי, בין השנים 500 לפני הספירה לבין שנת 1 לספירה, התקרר האקלים בדנמרק ונעשה רטוב יותר, תהליך שהקשה על החקלאות באזור וגרם לכך שחברות רבות היגרו דרומה, לאזור גרמניה. הפקת ברזל, ממחצבות שבביצות, על ידי אנשים החלה בתקופה זו. ההוכחות מראות שמתקופה זו, בדנמרק ובשאר צפון מערב אירופה, הייתה תרבות קלטית שהשפיעה על האזור רבות.
בעקבות מציאת מטבעות רומיים באזור, הוכח כי הקיסרות הרומית, שהגיעה כמעט עד לאזור דנמרק של היום, שמרה על קשרי מסחר עם השבטים המקומיים באזור, שהיו באותה התקופה מושפעים רבות מהתרבות הקלטית. הרונות הראשונות הידועות באזור באו כנראה מן הדרום בסביבות שנת 200 לפני הספירה. דבר שתרם לעליית ההגירה החיובית בצפון אירופה והגביר את הסכסוך בין התושבים הרומים בגאליה לבין הטווטונים היה מיצוי של אדמה מעובדת במאה הראשונה לפני הספירה. רוב החפצים הרומים שנמצאו באזור ייוצרו בסביבות המאה ה-1 לפני הספירה. על פי ממצאים מסוימים שירתו חלק מהלוחמים מהאצולה הדנית בצבא הרומאי.
בתקופה זו היו רציחות רבות והגופות של הנרצחים נזרקו לביצות. בכמה מן המקרים כמה מן הגופות שהושלכו לביצות, התגלו במצב די טוב, דבר שסיפק לחוקרים מידע רב ערך על האנשים שחיו באזור של דנמרק בעידן זה.
היסטוריה מוקדמת > תקופת הברזל הגרמנית

התרבות החומרית בצפון אירופה בזמן ההגירה החיובית העצומה באזור, שהתרחשה בין המאה ה-5 למאה ה-7 לספירה, מיוחסת, על פי ההיסטוריונים, כתקופת הברזל הגרמנית. כמה מן השרידים הידועים ביותר מתקופה זו כוללים "גופות כבולות מן הביצה", שביניהם גופות של 2 אנשים, שנחנקו בכוונה, במצב שימור טוב, שסיפקו מידע שימושי לגבי החיים בתקופה זו.
ימי הביניים > המקורות הספרותיים הראשונים

קיימים מספר מקורות שסיפקו כמה מהתיאורים המוקדמים ביותר על התרבות הדנית, בהם כתבי שירה באנגלית עתיקה כגון אלו של ביאוולף ווידסיט, וכן כתביהם של סקנדינבים כגון סקסו גרמטיקוס שחי בערך במאה ה-13. רובם למעשה שרידים של מיתולוגיה ואגדות. כמו הומרוס, כותבים אלו תיארו את ההיסטוריה בצורה לא מדויקת מנקודת מבט תקופתית מאוחרת יותר, אך עבודתם שפכה אור על כמה עובדות היסטוריות.