stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווין מרפי
מחקריו

לאורך הקריירה שלו, נוהג מרפי לשתף פעולה עם חוקרים נוספים, כל עשרות המאמרים שפרסם היו עם לפחות עמית נוסף. בשיקגו החל לעבוד עם גארי בקר שהיה פורץ דרך בשילוב בין המחקר הכלכלי לסוציולוגיה. בתחילת שנות ה-90 פרסם מרפי סדרה של מאמרים עם בקר ועמיתים נוספים בנושא הביקוש למיומנויות ושכר העבודה. במאמרים אלו הצביעו על הגידול באי-שוויוניות שנוצרה כתוצאה מהירידה בדרישה לעובדי צווארון כחול, וכי ההשקעה בלימודים לתואר ראשון חזרה להניב דיבידנדים גבוהים בשל הדרישה למיומנויות, לאחר שבשנות ה-70 הייתה השקעה זו כדאית פחות. בסדרת מאמרים נוספת הראה כיצד הביקוש היורד לעובדים הפחות מיומנים הביא לפליטת רבים משוק העבודה, ללא אפשרות ריאלית לחזור אליו. במאמר שפרסם ב-1991 ב-Quarterly Journal of Economics, עם עמיתיו אנדריי שלייפר ורוברט וישני, הראה כיצד מושפעת הצמיחה הכלכלית מחלוקת כוח העבודה בין סוגי מקצועות שהם יצרנים של הון חדש (כגון מהנדסים) לאלו שעוסקים בחלוקת הון קיים (כגון עורכי דין), המאמר הראה שלמעבר אנשים מוכשרים לתחום הלא יצרני השפעה שלילית על שיעור הגידול בתוצר הלאומי.
במחקר נוסף בדק את התפתחות כניסת נשים לשוק העבודה ושכר העבודה לגברים, מרפי הראה כי אין לייחס את הירידה בשכר אצל גברים בעשורים האחרונים לגידול בשיעור הנשים העובדות, הראה כי עיקר הגידול בהשתתפות נשים בשוק העבודה היה דווקא אצל נשים הנשואות לגברים בעלי הכנסות בינוניות-גבוהות ששכרם אף עלה בתקופה הנסקרת.
במאמר שפרסם עם גארי בקר ב-1988 הציגו השניים תאוריה אותה כינו "התמכרות רציונלית" (Rational Addiction) בה ניתחו את התנהגות המכורים והראו שניתן לייחס להם התנהגות רציונלית במובן של מיקסום תועלתם על פני זמן. המחקר מסביר גם מדוע גמילה חדה ומוחלטת היא היעילה ביותר במקרים של התמכרות חזקה, ומנתח את השפעת מחירי המוצרים הממכרים על שיעור צריכתם.
בסדרת עבודות שעשה עם עמיתו מאוניברסיטת שיקגו, רוברט טופל, הראו השניים כיצד השקעה במחקר רפואי (כמוצר ציבורי) מביאה לתוצאות חיוביות מאוד הן מבחינה חברתית והן מבחינה כלכלית.
במחקר שעשה יחד עם עמיתיו טופל וסטיבן דייוויס, עבור הלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER), בדקו השלושה את עלות המלחמה בעיראק לעומת עלות המשך מדיניות ההכלה. העלות נבדקה בגישת אקס-אנטה, מנקודת מבטם של מקבלי ההחלטות ב-2003. נבחנה עלות הלחימה עצמה וכן עלות פיצוי משפחות ההרוגים ושיקום הפצועים, לעומת היוון עלות המשך הסנקציות על עיראק והשלכותיה. כמו כן נבחנה העלות עבור העם העיראקי, הן מבחינה כלכלית והן מבחינת שיעור האבדות, כשהם חוזים במחקרם את ההפסד הכלכלי והאבדות הצפויות תחת המשך משטרו הרודני של סאדאם חוסיין. מסקנותיהם היו שהעלויות הכלכליות לארצות הברית לא היו צפויות להיות נמוכות בהרבה במצב של הימנעות ממלחמה, ושהעלויות לעיראק היו צפויות להיות גבוהות יותר הן בצד הכלכלי והן בחיי אדם.
הערות שוליים

↑  Renowned economist Murphy lends smarts to NBPA's cause, ריאיון עם מרפי באתר ה-NBA, ‏27 באוקטובר 2011
↑  עדותו במשפט נגד מיקרוסופט
↑  שי אספריל, הישראלי שפיתח את מכונת המט"ח שהדפיסה 415 מיליון דולר ב-2008, באתר כלכליסט, 17 בנובמבר 2009
↑  בשנות ה-70 חל גידול משמעותי בכמות הסטודנטים בשל דור הבייבי בומר וההימנעות מגיוס למלחמת וייטנאם
↑  WAR IN IRAQ VERSUS CONTAINMENT, המחקר באתר NBER
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439499705171  BnF: cb145206448 (data)  CiNii: DA17666995  GND: 128635762  ISNI: 0000 0000 6659 4367  LCCN: n88257393  MGP: 208181  SUDOC: 055849792  VIAF: 93003766   WorldCat (עם VIAF): 93003766
ד'תר"ן

ד'תר"ן (4650)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 889 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 890. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תר"ז

ד'תר"ז (4607)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 846 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 14 בספטמבר 847. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דג'ודג'

פארק הציפורים הלאומי של דג'ודג' (בצרפתית: Parc national des oiseaux du Djoudj) הוא פארק לאומי בצפון-מערב סנגל השוכן על הגדה הדרום-מזרחית של נהר סנגל ובתחומי הדלתה שלו, כ-60 ק"מ צפונית-מערבית לעיר סן-לואי. הפארק שוכן לאורך נתיבי נדידת הציפורים באפריקה המערבית ונחשב לאזור קינון חשוב ולביתם של כשלושה מיליון עופות ימיים. בשנת 1981 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית.
גאוגרפיה

הפארק הוקם ב-14 באפריל 1971 במקום בו שכנה שמורת טבע שהוכרזה ב-1962, והורחב ב-1975 לשטחו הנוכחי המשתרע על פני 16,000 הקטאר. הפארק שוכן באגן רחב ידיים בגבהים הנעים בין גובה פני הים ל-20 מטר, בין ערוץ הנהר העיקרי בצפון לבין ערוצי דג'ודג' באיו (Djoudj bayou) וגורום (Gorom) מדרום. בתחומי הפארק ערוצי מים, בריכות ואגמים רבים וכן אגם גדול המכסה כרבע משטחו. דלתת הסנגל חשופה להצפות ומערכת של מחסומים מלאכותיים מאפשרת את שימור המים המתוקים בתחומי האגן משך תקופות ארוכות יחסית, דבר המועיל לעופות הימיים החיים במקום. האקלים בפארק הוא אקלים אופייני לסאהל המצטיין בעונה יבשה ובעונה גשומה שבמהלכה יורדים במקום משקעים בהיקף שנתי ממוצע של 300 מ"מ. עם זאת בשנים האחרונות נצפה צמצום ממשי בכמות המשקעים השנתית, המגיעה לעיתים לחמישית בלבד מהממוצע.
החי והצומח

הצמחייה במקום אופיינית לאקלים ולכמות המשקעים, וסוואנת הסאהל נשלטת על ידי שיחים ומספר סוגים של שיטה ואשל. בעונה הגשומה אוכלוסייה גדולה של סוף ונימפאה מתפשטת באזורים המוצפים.
הכרזת הפארק נעשתה בעיקר על מנת להעניק הגנה לאוכלוסיית הציפורים המפותחת שבו, הכוללת כשלושה מיליון עופות ימיים המתגוררים דרך קבע במקום, ובין אלה אלפי פלמינגואים ושקנאים ומספר מינים של ברווזים, אווזים וקורמורנים; ובשל חשיבותו כנקודת עצירה לעופות נודדים להם הוא משמש כמקור מים ראשון לאחר מעוף של כ-200 ק"מ מעל מדבר סהרה. בכל שנה בין ספטמבר לאפריל, חולפים במקום כשלושה מיליון עופות נודדים.
היונקים במקום כוללים את חזיר היבלות המצוי, את תחש הנהרות האפריקני ומספר מיני צבאים, וכן חיה בפארק אוכלוסייה של תניניים.
גלריה

קורמורנים בפארק
ד'תר"ע

ד'תר"ע (4670)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 909 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 910. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תר"ם

ד'תר"ם (4640)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 879 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 880. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
צ'נאיין

מועדון הכדורגל צ'נאיין (בהינדי: चेन्नई फुटबॉल क्लब) הוא מועדון כדורגל הודי מהעיר צ'נאי, טמיל נאדו, המשחק כיום בליגת העל ההודית.
היסטוריה

צ'נאיין הוקמה באוגוסט 2014 כחלק מהקמת הסופר ליג ההודי על ידי השחקן הבוליוודי, אבישק באצ'אן ושחקן הקריקט מאהנדרה סינג דוני. מאמנה הראשון של צ'נאיין היה כדורגלן העבר מרקו מטראצי. בעונה הראשונה סיים במקום הראשון, אך הפסיד בחצי גמר פלייאוף האליפות. עונה לאחר מכן זכה באליפות הראשונה בהיסטוריה שלו.
למועדון יריבות מרכזית עם בנגלור והמשחקים בין הקבוצות נקראים "הדרבי של דרום הודו".
תארים

ליגת העל ההודית: 2015, 2017/2018
דג'ונה בארנס

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1892 Cornwall-on-Hudson, ארצות הברית 
 פטירה:  18 ביוני 1982 (בגיל 90) גריניץ' וילג', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  גריניץ' וילג' 
 השכלה:  מכון פראט  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 בן או בת זוג:  תלמה ווד 
 
דג'ונה בארנס (באנגלית: Djuna Barnes;‏ 12 ביוני 1892 – 18 ביוני 1982) הייתה אומנית, מאיירת, כתבת וחוקרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תרומתה לספרות המודרניסטית, תרומתה בתחום הספרות הלסבית (אנ') בתקופתה וכן, בזכות הנובלה Nightwood (1936).
קורות חייה

בארנס נולדה בשנת 1892 בקורנוול או האדסון שבניו יורק לאליזבת שאפל ווואלד בדינגטון בארנס. היא גדלה עם הוריה, המאהבת של אביה, פרנסיס קלרק, שלושת אחיה ושני אחים ואחיות למחצה. אביה, שהיה מוזיקאי וצייר כושל, זנח את מימון המשפחה וזו הסתמכה על עבודתה ותמיכתה הכלכלית של סבתהּ, זאדל בארנס גוסטפסאן (אנ'). בארנס לא זכתה לחינוך רשמי בילדותה, וסבתה חינכה אותה בביתה- בעיקר בכתיבה, אומנות חזותית ומוזיקה. כשהייתה בת 18 שודכה והתחתנה בטקס פרטי עם אחיה בן ה-52 של קלרק, פרסי פולקנר, אך נישואים אלו שרדו חודשיים בלבד.
כשבארנס הייתה בת עשרים אמה עזבה את אביה עקב המשבר הכלכלי העיקש במשפחתה ועברה עמה ועם שלושת אחיה לעיר ניו יורק. המעבר אפשר לה ללמוד אומנות באופן ממוסד לראשונה, אך בשנת 1916 נאלצה לנטוש את לימודיה על מנת לתמוך כלכלית בעצמה ובמשפחתה. היא החלה לעבוד ככתבת ומאיירת בשלל עיתונים והציגה ראיונות, ביקורות תיאטרון וסיקורים חדשותיים רבים ומגוונים. באותן שנים היא פרסמה גם סיפורים קצרים בחלק מהעיתונים הללו. דרך כתיבתה העיתונאית היא בחנה גם אספקטים פמיניסטיים וסופרג'יסטיים ואתגרה את המחשבה הציבורית אל מול גילויים וחשיפות של דיכוי נשים.
ב-1915 עזבה את בית משפחתה ועברה לגור בגריניץ' ויליג', שם החלה להתחבר עם קהילת הבוהמה. בתוך הקהילה, היא יצרה קשר עם איש הפרסום גוידו ברונו, שהוציא לאור קובץ של חיבורים וציורים מאת בארנס באותה שנה. בארנס לקחה חלק גם בכתיבת מחזות, שחלקם פורסמו תחת שם העט "לידיה סטפטוו". ב-1916 נישאה לפילוסוף ומבקר סוציאליסטי בשם קורטני למון, אך אלו התגרשו לאחר מכן. בנוסף לכך, בארנס, שנודעה כביסקסואלית, ניהלה קשר רומנטי ארוך עם כתבת ה – New York Press (אנ') מרי פיין, שהסתיים עם מותה של פיין משחפת ב-1919.
ב-1921 הגיעה לצרפת כחלק מקריירת הכתבות שלה. שם, היא החלה להשתלב בסצנה המודרניסטית של פריז ולכתוב ברוחה. באותה שנה הכירה את תלמה ווד (אנ'), ואלו החלו לגור יחד שנה לאחר מכן וניהלו מערכת יחסים רומנטית. בשנת 1928 השתיים נפרדו עקב ציפייתה של בארנס למונוגמיה. הדבר תרם לשקיעתה של בארנס לאלכוהוליזם, ולכתיבה של ספרה המשפיע ביותר- (1936) Nightwood (אנ').
בשנת 1939 ניסתה להתאבד במלון בלונדון, ונשלחה לאחר מכן חזרה לניו יורק על ידי פגי גוגנהיים, שמימנה את רוב פעילותה וחייה בשנים לאחר פרידתה מווד. היא חלקה דירת חדר עם אמה, ונשלחה על ידה למוסד גמילה ב-1940. מלאת טינה על המעשה, בארנס כתבה את The Antiphon (אנ') בהשראה משנאתה הגוברת למשפחתה. כאשר חזרה לבית אמה מהמוסד, רבה איתה ונזרקה מהבית.
שקועה בעבודתה, בארנס נעשתה חשדנית ומרוחקת מזרים לאורך השנים. היא נפטרה בשמונה עשר ביוני 1982 כשורדת האחרונה של הכותבים המודרניסטים דוברי האנגלית.
עבודתה

בארנס כתבה בסגנון הספרות המודרניסטית, השובר את מוסכמות הספרות ומהווה מעיין הקצנה של הרומנטיקה. ספרה המפורסם ביותר, Nightwood, נכתב במקצב פרוזאי וכמעט מולחן (על פי ביקורות רבות) וכלל בתוכו אלמנטים רבים מחייה האישיים, כולל צמד דמויות ראשיות שהתבססו עליה ועל בת זוגה לשעבר וסצנות רבות שהתבססו על אירועים מחייה.
נוסף על כתיבתה הייחודית בסגנון המודרניסטי, בספר זה ורבים מסיפוריה הופיעו אלמנטים לסביים בולטים, שהפכו אותה לאייקון של הספרות הלסבית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Deirdre Neilen, Phillip Herring, Djuna Barnes, Djuna: The Life and Work of Djuna Barnes, 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304688205171  PLWABN: 9810578617305606  BIBSYS: 90091568  BNE: XX878814  BnF: cb11890268q (data)  CANTIC: a10938801  CiNii: DA03125738  GND: 118657283  ICCU: CFIV010425  ISNI: 0000 0001 0934 3139  LCCN: n79108379  LNB: 000231396  MusicBrainz: a22480d5-705a-4278-93e4-92bef3a0bbec  NDL: 00432330  NKC: ola2002151934  NLA: 35013980  NLG: 73272  NLK: KAC2018L4529  NTA: 069075840  RERO: 02-A002970244  SELIBR: 176815  SNAC: w61m024z  SUDOC: 02670577X  Trove: 790193  VIAF: 110217112   WorldCat (עם VIAF): 110217112 
ק
צ'נגדו יי-לונג-1

צ'נגדו יי-לונג-1 (בסינית: 翼龙-1; בפין-יין: Yì-Lóng-1; מכונה גם Chengdu GJ-1 או Wing Loong 1) הוא כלי טיס בלתי מאויש לגובה בינוני (MALE), שפותח על ידי התאגיד הסיני התעשייה האווירית צ'נגדו. הוא מיועד לשימוש כפלטפורמת מעקב וסיור אווירי, ומסוגל לשאת נשק אוויר-קרקע.
עיצוב ופיתוח

תוכנן ופותח על ידי המכון לעיצוב מטוסים של צ'נגדו (CADI), חטיבה של תאגיד תעשיית התעופה של סין (AVIC), הוא בעל דמיון מובהק במראה למשפחת המל"טים Predator ו Reaper שפותחו על ידי ארצות הברית. יי-לונג מצויד במגוון חיישנים, כולל צריח אינפרא אדום צופה קדימה ומכ"ם מפתח סינתטי. בנוסף, המל"ט מסוגל לשאת נשק. קיבולת המטען הכוללת שלו עבור חיישנים וכלי נשק היא 200 ק"ג.
היסטוריה תפעולית

לפי CADI, היי-לונג1 עבר בדיקות טיסה והוכיח את עצמו כמוצלח, כאשר תוכנית ניסויי הטיסה כוללת ניסויי נשק של פצצות וטילי אוויר-קרקע.
דגם של יי-לונג1 הוצג בתערוכת התעופה והחלל הבינלאומית של סין 2010 בג'והאי, ההכרה הפומבית הראשונה לתוכנית. עם זאת, נטען על ידי AVIC כי המל"ט הוצג בתערוכת האוויר של 2008. המל"ט אושר לייצוא על ידי הרשויות הסיניות; היי-לונג1 הוערך על ידי פקיסטן, אך לא נבחר לרכש.
ידוע שדגם אחת מהסוג אבד בתאונה במהלך 2011.
חטיבת הייצוא הביטחוני של סין מנהלת את הייצוא של המל"ט ו-100 פריטים יוצאו נכון לסוף 2018. מספר לא ידוע של מל"טים נרכשו על ידי ערב הסעודית במאי 2014.
מאז 2011, סין מכרה את ה-יי-לונג1 גם לכמה מדינות באפריקה ובמזרח התיכון, כולל ניגריה, מצרים ואיחוד האמירויות הערביות, בסכום מוערך של מיליון דולר ליחידה.
הערות שוליים

↑  Wong, Edward. (2013, September 21). "Hacking U.S. Secrets, China Pushes for Drones," The New York Times, p.A1 ff.
1 2 3 4 5 6  Wall 2010
1 2 3  Minnick 2010
1 2 3  Zeitler 2011, p.25.
↑  "Chinese Predator UAV look-alike crashes".
↑  "China: roll-out ceremony for 100th export of Pterodactyl-1, or Yilong-1, drone | January 2019 Global Defense Security army news industry | Defense Security global news industry army 2019 | Archive News year". Armyrecognition.com. נבדק ב-2020-06-09.
↑  Saudi Arabia signs deal for China's Pterodactyl drone (אורכב 13.05.2014 בארכיון Wayback Machine) - WantChinatimes.com, 6 May 2014
↑  Joseph E. Lin (20 במרץ 2015). "China's Weapons of Mass Consumption". Foreign Policy. {{cite web}}:  (עזרה)
צ'נג שונג'או

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
צ'נג שונג'או (במנדרינית: 程训钊; נולד ב-9 בפברואר 1991 בנאנג'ינג שבסין) הוא ג'ודוקא סיני, מדליסט ארד אולימפי מריו 2016.
קריירה

בנובמבר 2012 הוא זכה בגראנד פרי צ'ינגדאו. ביולי 2015, זכה במדליית הכסף בגראנד פרי אולן בטור לאחר שהפסיד בגמר ליריב מונגולי מקומי, באוקטובר אותה שנה הוא התחרה בגראנד סלאם פריז היוקרתי וסיים במקום השביעי.
ב-16 באפריל 2016 זכה שונג'או במדליית הארד באליפות אסיה לאחר שגבר על אבטר סינג מהודו. במאי 2016, התחרה בגראנד פרי אלמטי וזכה במדליית כסף. ב-10 באוגוסט 2016, שונג'או זכה במדליית ארד באולימפיאדת ריו, הוא הגיע עד חצי הגמר שם הפסיד למשו בייקר שזכה בזהב, שונג'או נשר לקרב על מדליית הארד וניצח יריב ממונגוליה.
בפברואר 2017 התחרה בגראנד סלאם פריז, התחרות הראשונה שלו מאז האולימפיאדה, וזכה בזהב לאחר שגבר בגמר על אקסל קלרז'ה הצרפתי המקומי.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
אליפות אסיה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

1 2  צ'נג ועוד ספורטאים אולימפיים מנאנג'ינג באתר עיריית נאנג'ינג
↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
קהילת יהודי מומבאי

צילום יהודי מומבאי על רקע בית כנסת, המאה ה-19
קהילת יהודי מומבאי היא קהילה יהודית בעיר מומבאי (שנקראה בעבר בומביי), העיר הגדולה ביותר בהודו.
יהודים ראשונים הגיעו לבומביי במהלך המאה ה-18, ככל הנראה בגלל רדיפות במדינות בהן חיו והזדמנויות כלכליות שנפתחו בהודו בעקבות שלטון בריטניה במדינה.
העדות הראשונה להתיישבות יהודית במומבאי היא משנת 1730, אז עבר לעיר יוסף סמח מקהילת היהודים הבגדאדים.
ככלל, הקהילה נבנתה על בסיס יהודים שהגיעו משלוש קהילות שונות: יהודים מקונקן, יהדות בגדאד שבעיראק ומיהדות קוצ'ין.
בניגוד לשמועה שהייתה בקרב הקהילה בדבר היווצרותה של הקהילה על בסיס מספר יהודים ששרדו את טביעת ספינתם והגיעו לחופי הודו, מחקר גנטי מעיד על שורשיהם של יהודי הקהילה מהמזרח התיכון ומאמת את עדויות הגעתם מעיראק והסביבה.
בומביי היא ביתם של רוב האוכלוסייה היהודית בהודו שבשיאה בסוף שנות ה-40, הגיעה לכמעט 30,000 איש.
בין השנים 1937–1938 ראש העיר היה בן הקהילה, הד"ר אליהו מוסס ראג'פורקר, שהיה ראש העיר היהודי השני בתולדות העיר. בין בני הקהילה נמנה גם נסים איזיקיאל, משורר הודי בשפה אנגלית.
לאחר הקמת מדינת ישראל, רבים מיהודי הקהילה עלו לישראל. בדומה לקהילות נידחות נוספות גם על יהדותם של "בני ישראל" מקהילת מומבאי היו ערעורים ודיונים בין רבני ארץ ישראל, עד שהוכרע שיהדותם אינה מוטלת בספק.
כיום פחות מ-4,000 יהודים חיים במומבאי ובעיר ישנם שמונה בתי כנסת.
הבגדאדים

היהודים שהגיעו לבומביי מעיראק נקראו "בגדאדים" על שם העיר ממנה הגיעו וכן נקראו קהילת "בני ישראל". הם הגיעו מעיראק עם ילדיהם וכל קהילתם, הקימו בתי כנסת ובתי ספר והמשיכו את אורח החיים הקהילתי-דתי גם בבומביי.
בכניסה לאחד מבתי הספר נכתב "זה בית התלמוד, נוסד להפיץ אור המדע על בני ישראל ולנהלם על מי מנוחות התורה והיראה ומוסר דרך ארץ ולחנכם בלמוד לשון הקודש ושפת אינגליש מבלי שכר".
מוסדות ומבנים של קהילת מומבאי

בית כנסת שער הרחמים - בית הכנסת הראשון של קהילת בני ישראל נוסד בשנת תק"נ.
בית הכנסת אליהו - בית כנסת אורתודוקסי במרכז העיר מומבאי שבהודו. זהו בית הכנסת הספרדי השני בעיר.
בית הכנסת "מגן חסידים"
בית כנסת בני ישראל - נוסד בשנת תר"צ.
בית כנסת בני ישראל קורלא - נוסד בשנת ת"ש.
בית כנסת עץ החיים - נוסד בשנת תרנ"ב.
בית כנסת תפארת ישראל - נוסד בשנת תר"נ על ידי בנימין שמשון אשטמקר ושלמה בנימין גוסלקר.
בית כנסת שערי רצון - נוסד בשנת תק"פ.
הערות שוליים

↑  יהודי בגדד של בומביי (מומביי)
↑   עידו אפרתי, מחקר גנטי משלים את הפאזל של הקהילה היהודית מהודו, באתר הארץ, 8 באפריל 2016
↑  AFP, יהודי מומבאי: הקהילה שממשלת הודו לא סופרת, באתר ynet, 15 בינואר 2018
↑  שאלת כשרותם של יהודי קוצי'ן | דין - שאל את הרב, באתר דין - שאל את הרב, ‏17 באפריל 2014
↑  Ashutosh M Shukla, Mumbai: Jewish community celebrates 180th anniversary of Shaare Rason Synagogue, Free Press Journal, ‏5 ביוני 2023
↑  הודו - ניצולי הספינה הטרופה אליהו בירנבוים במדור "יהודי עולמי", מקור ראשון
בית הכנסת מגן אברהם במומבאי
ג'ים היינס (סופר)

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1974 (בן 50) פנסילבניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של מישיגן 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
ג'ים היינס (Jim C. Hines) (נולד ב-1974) הוא סופר פנטזיה אמריקאי.
בשנת 1998 זכה ג'ים היינס בפרס בתחרות "סופרי העתיד" (של כת הסיינטולוגיה) על שם רון האברד על סיפורו "להב הארנב". הוא הסופר שיצר את טרילוגיית "מסע הגובלין", הכוללת את הספרים "מסע הגובלין", "גיבור גובלין", ו "מלחמת הגובלין". כמו כן ערך היינס את הספר "גיבורים באימונים" מאת מרטין ה. גרינברג. ספריו מתפרסמים בהוצאת DAW Books.
ג'ים הוא גם מתנדב במרכז סיוע בעיר איסט לנסינג שבמדינת מישיגן בארצות הברית. ספרו "חלומות דג הזהב", מתואר באתר של הסופר כפרוזת מיינסטרים בנושא מניעת אונס.
ספרים שכתב

Goldfish Dreams (2003) Regal Crest Enterprises (ISBN 1-9323000-3-1)
Goblin Quest (2006) DAW (ISBN 0-7564040-0-2)
Goblin Hero (2007) DAW (ISBN 0-7564044-2-8)
Goblin War (2008) DAW (ISBN 0-7564049-3-2)
The Stepsister Scheme (2009) DAW (ISBN 0-7564053-2-7)
ג'ים הול

| --- | --- |

ג'ים הול בהופעה, 2010
 לידה:  4 בדצמבר 1930 באפלו, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  10 בדצמבר 2013 (בגיל 83) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'יימס סטנלי הול
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1955–2013 (כ־58 שנים)
 מקום לימודים:  המכון למוזיקה של קליבלנד 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  ג'אז, קול ג'אז, פוסט-בופ
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  CTI רקורדס, A&M רקורדס, ArtistShare 
 שיתופי פעולה בולטים:  ביל אוונס, פול דזמונד, סאני רולינס, ארט פארמר, רון קרטר, פט מתיני
 פרסים והוקרה:  אמני הג'אז של NEA 
 www.jimhallmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס (ג'ים) סטנלי הול (James (Jim) Stanley Hall, ‏4 בדצמבר 1930 - 10 בדצמבר 2013), היה גיטריסט ומלחין ג'אז אמריקאי.
ביוגרפיה

הול למד מוזיקה במכון למוזיקה של קליבלנד (Cleveland Institute of Music) ולאחר שבגר עבר ללוס אנג'לס, שם למד גיטרה קלאסית אצל ויסנטה גומז. בהמשך ניגן בחמישייה של צ'יקו המילטון (1955- 1956), בשלישייה של ג'ימי ג'ופרה (1956 - 1959), ליווה את אלה פיצג'רלד (1960–1961) ושיתף פעולה עם מוזיקאים כבן ובסטר, ג'ון לואיס, זוט סימס, פול דזמונד, לי קוניץ וביל אוונס והפך לדמות מרכזית בסצנת הקול ג'אז של "החוף המערבי". ב-1960 עבר לניו יורק על מנת לנגן עם סאני רולינס וארט פארמר. הקלטותיו מאותה תקופה נחשבות לאחת מפסגות יצירתו (בהן (The Bridge (1962 עם סאני רולינס, (To Sweden with Love (1964 עם ארט פארמר, (Interplay (1962), Undercurrent (1963 ו- (Intermodulation (1966 עם ביל אוונס ו-(Take Ten (1963 ו-(Bossa Antigua (1963 עם פול דזמונד). נגינתו בגיטרה בתקופה זו השפיעה על סגנון הנגינה של גארי ברטון בויברפון, שביקש לחקות את הצליל שלו בכלי נגינה אחר.
סגנונו של הול מוגדר לא על ידי מונחים של הרמוניה, מלודיה וקצב, אלא על ידי מונחי "תחושה" (approach, feel) ומילים כגון "מעודן", "עשיר", "רגוע", "לא מתלהם", "חם" ו"מאזין לאחר", כלומר נותן לשותפיו מקום ומתקשר עמם תוך נגינה.
ב-1986 ניגן עם ויין שורטר ומישל פטרוצ'יאני בשלישייה Power of Three אשר תקליטה והופעותיה זכו להצלחה רבה. שותף נוסף להקלטות ולהופעות של הול הוא רון קרטר. תקליטיו "Textures" ו- "By Arrangement" מ-1996 ו-1998 מציגים יצירות מורכבות המשלבות כלי קשת, כלי נשיפה ממתכת וקולות אנושיים. הול זכה על יצירותיו אלה בפרס "חוג מבקרי הג'אז של ניו יורק" (New York Jazz Critics Circle Award) למלחין הג'אז הטוב ביותר.
הול נודע כמורה ומחנך, בין תלמידיו ביל פריזל, פט מתיני ג'ואי ברון, סקוט קולי ועוד. הוא הוציא לאור מספר ספרי הדרכה ו-DVD ללימוד והכשרה בתחום. הול היה חבר סגל בבית הספר למוזיקה "ניו סקול" בניו יורק (New School for Jazz and Contemporary Music).
ב-10 בדצמבר 2013 נפטר הול בגיל 83 בשנתו.
הערות שוליים

↑  אשר קשר, מפגש פסגה, סקירה על קוריאה וברטון לקראת הופעה בישראל, באתר nrg‏, 25 ביולי 2007
↑  Europe Jazz Network - JIM HALL
↑  סוכנויות הידיעות, גיטריסט הג'אז ג'ים הול הלך לעולמו, באתר ynet, 11 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402456905171  PLWABN: 9810605571005606  BIBSYS: 1006504  BNE: XX963673  BnF: cb13894911x (data)  CANTIC: a11797654  GND: 134396162  ICCU: MILV347566  ISNI: 0000 0001 1480 2934  LCCN: n81149277  MusicBrainz: 8c12559e-ddcf-472a-8a8c-0f0c3fc91c6a  NKC: ola2008474539  NLA: 36010433  NSK: 000263396  NTA: 071175040  RERO: 02-A003342329  SNAC: w66r4w10  SUDOC: 086262335  Trove: 1184111  VIAF: 264468044   WorldCat (עם VIAF): 264468044
פרשת אמור

פָּרָשַׁת אֱמֹר היא פרשת השבוע השמינית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק כ"א, פסוק א' ומסתיימת בפרק כ"ד, פסוק כ"ג.
תוכן הפרשה > איסורים על הכהנים

הלכות העוסקות בקדושת הכהן, בין השאר הנשים שאסור להם לשאת והאיסור להיטמא למתים.
איסורים מיוחדים החלים על הכהן הגדול.
המומים הפוסלים כהן מלשרת במקדש.
תוכן הפרשה > הגבלות על קורבנות ומקריבים

האיסור החל על טמאים להקריב קורבנות ולאכול קודשים, והאיסור על זרים שאינם כוהנים לאכול מבשר הקורבנות.
רשימה של מומים הפוסלים את הקורבן, וכן תנאים נוספים לכשרות בהמה לקורבן, בהם מצוות 'אותו ואת בנו'.
תוכן הפרשה > פרשת המועדות

פרשת המועדות: שבת וחגי ישראל והמצוות המיוחדות לכל חג וחג.
תוכן הפרשה > הדלקת הנרות ועריכת לחם הפנים

ציווי על הדלקת נר התמיד במנורה ועל לחם הפנים.
תוכן הפרשה > פרשת המקלל ודיני נזיקין

פרשת המקלל - סיפור על ריב בין שני אנשים, בן האישה הישראלית, שלומית בת דברי ממטה דן וריבו עם איש ישראלי במחנה ישראל, ועונשו של בן האישה הישראלית, שקילל את השם.
דיני מכה אדם ומכה בהמה.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת אמור יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים:
שנת השג - ג' באייר.
שנת החא - ה' באייר.
שנת זשה ושנת בחה - ח' באייר.
שנת זחג - י' באייר.
שנת בשה ושנת גכה - ט"ו באייר.
שנת זשג ושנת בחג - י"ז באייר.
שנת השא ושנת זחא - י"ט באייר.
שנת הכז - בארץ ישראל י"ג באייר, בחוץ לארץ כ' באייר.
שנת בשז ושנת גכז - בארץ ישראל ו' באייר, בחוץ לארץ י"ג באייר.
הפטרה

ההפטרה היא בספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוקים ט"ו–ל"א. ההפטרה מתארת אף היא את דיני הקדושה המיוחדים החלים על הכוהנים הנבחרים שלא נכשלו בעוון עבודה זרה בשלהי תקופת בית ראשון.
בנוסח רומניא הפטירו ספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק כ"ה עד פרק מ"ה, פסוק י"א.
ציווי על הדלקת נר תמיד
סקילת המקלל
קווין מקלאוד

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1972 (בן 52) גרין ביי, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  מוזיקת פסקול, מוזיקה להפקות, מוזיקת משחקי מחשב
 incompetech.com
 פרופיל ב-IMDb
 
Monkeys Spinning Monkeys, שיר של קווין מקלאוד
קווין מקלאוד (באנגלית: Kevin Macleod; נולד ב-28 בספטמבר 1972) הוא מלחין ומוזיקאי אמריקאי. מקלאוד חיבר למעלה מ-2,000 יצירות של מוזיקה להפקות ללא תמלוגים והפך אותם לזמינים תחת רישיון זכויות יוצרים של Creative Commons. שיטת הרישוי שלו מאפשרת לכל אחד להשתמש במוזיקה שלו בחינם כל עוד הוא מקבל ייחוס (קרדיט), מה שהביא לכך שהמוזיקה שלו משמשת באלפי סרטים. המוזיקה שלו שימשה גם בכמה משחקי וידאו מסחריים כמו Kerbal Space Program.