stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת אזרחים
נסיבות לפריצת מלחמה

כמעט בכל מדינה קיימות קבוצות מיעוט לאומיות, ריבוי של דתות, וחלוקה אידאולוגית, אך חברות מעטות נותנות לקווי חלוקה אלו לדרדר אותן אל מלחמת אזרחים. סוציולוגים חיפשו את הסיבות הגורמות להידרדרות אל מלחמת אזרחים. בעולם המודרני נמצא כי מלחמות אזרחים פורצות באומות שהן עניות, אוטוקרטיות ומחולקות באופן אזורי. עם זאת, ארצות הברית של המאה ה-19 הייתה מדינה עשירה ודמוקרטית, ובכל אופן הייתה הבמה לפרוץ אחת ממלחמות האזרחים העקובות מדם בהיסטוריה האנושית.
מודלים אחרים מדגישים את חשיבות השינוי והמעבר. על פי הגיון זה מלחמת האזרחים האמריקנית נגרמה בשל המעבר של הכוח הכלכלי מן הדרום לצפון, ומלחמת האזרחים בלבנון בשל הפרת האיזון הבין דתי באוכלוסייה ועלייתם המספרית של השיעים. מלחמת האזרחים באנגליה בשל גידול כוחו של המעמד הבינוני והסוחרים, על חשבון האצולה.
תחרות על משאבים ועושר בתוך חברה נתונה היא עילה מוכרת למלחמת אזרחים, עם זאת לרוב אין הצדדים מצהירים על סיבה זו כעילה למלחמה. היסטוריונים מרקסיסטים מדגישים את הגורמים הכלכליים והמעמדיים וטוענים כי מלחמות אזרחים נוצרות על ידי שליטים אימפריאליסטים הנלחמים להגביר את כוחם, המשתמשים בדת ובלאומיות ככלים לגרור אל המאבק את ההמונים המשועבדים.
לא רק הסיבות למלחמות אזרחים הן מקור לוויכוח ונושא למחקר, אלא אף התמשכותן. מלחמות רבות נמשכות במשך עשורים רבים. סיבה מוכרת לכך היא כי במלחמות רבות הופכים הצדדים היריבים לכלי משחק של מעצמות זרות החפצות בהשפעה במדינה בה מתרחש הסכסוך, ואינן נותנות לסכסוך לגווע. כך אירע במלחמת האזרחים בספרד אשר בה השתתפו כוחות חיצוניים לצד הצדדים הלוחמים, כגון "לגיון הקונדור" הגרמני אל מול הבריגדות הבינלאומיות, והמלחמה נתפסה כמעין "ניסיון" במלחמה בין הקומוניזם והפאשיזם, וזאת מעבר למשמעות שייחסו לה הספרדים בינם ובין עצמם.
לאחר המלחמה

בנייתה של חברה לאחר מלחמת אזרחים היא קשה לרוב. במלחמה בינלאומית שני הצדדים יכולים פשוט לפנות לדרכם לאחר המלחמה. במלחמת אזרחים לא רק שהאלימות צריכה להיפסק אלא שהצדדים המעורבים צריכים ללמוד לחיות בצוותא. הליך זה יכול להיות קשה במקרה שחלק ניכר מהאוכלוסייה איבד את האנשים הקרובים לליבו במהלך המאבק, ומאשים בכך את יריבו. מלחמות אזרחים נטו לגרום לצדדים אתניים, דתיים או אידאולוגיים להתבצר בעמדתם, והחזרת האחדות לחברה יכולה להוכיח עצמה כקשה. כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות אשר מאז הקמת הארגון ניסו לשמור על השלום בחברות שלאחר מלחמות אזרחים, נכשלו לעיתים קרובות במאמציהם.
מלחמות אזרחים מפורסמות

מלחמת האזרחים הנורווגית: התרחשה בשנים 1130–1240. הרקע למלחמה – סדר הירושה הנורווגי שלא היה ברור, המצב החברתי והעימותים בין המלוכה לבין הכנסייה.
מלחמות השושנים בממלכת אנגליה: התרחשו בשנים 1455–1485. הרקע למלחמה – סכסוך על ירושת הכתר האנגלי בין בית לנקסטר ובין בית יורק.
מלחמת האזרחים האנגלית: 1642–1649 מרד הפרלמנט האנגלי כנגד המלך צ'ארלס הראשון.
מלחמת האזרחים האמריקנית: התרחשה בשנים 1861–1865, בין מדינות הצפון ("האיחוד") לבין מדינות הדרום ("הקונפדרציה") בארצות הברית; סיבתה העיקרית: המחלוקת על זכויות המדינות (States' rights) כלומר, חלוקת הסמכות בין הממשל המרכזי למדינות שמרכיבות את ארצות הברית, וכן התנגדות מדינות הצפון לעבדות הנהוגה בדרום.
מלחמת האזרחים ברוסיה: 1917–1923 הקומוניסטים נגד הצבא הלבן.
מלחמת האזרחים הפינית: התרחשה בשנת 1918 בין ה"אדומים" הקומוניסטים תומכי ברית המועצות, לבין ה"לבנים" הלאומנים.
מלחמת האזרחים הסינית: התרחשה בשנים 1927–1950 בין הלאומנים לבין הקומוניסטים.
מלחמת האזרחים בספרד: התרחשה בשנים 1936–1939. עיקרה היה לחימה בין כוחות הימין הלאומני בפיקוד הגנרל פרנקו לכוחות השמאל הסוציאליסטי.
מלחמת האזרחים האיטלקית: התרחשה בשנים 1943–1945. עיקר הלחימה היה בין הדמוקרטים והקומוניסטים (בתמיכת בעלות הברית) לפאשיסטים והנאצים (בתמיכת מדינות הציר) באיטליה הפשיסטית.
מלחמת האזרחים ביוון: התרחשה בשנים 1944–1949 בין פלגים קומוניסטים, דמוקרטים, לאומנים ומלוכנים.
מלחמת ביאפרה: התרחשה בשנים 1967–1970 בניגריה, על רקע ניסיונם של בני איגבו הנוצרים להקים להם מדינה עצמאית בשם ביאפרה.
מלחמת האזרחים האתיופית: התרחשה בשנים 1974–1991 באתיופיה, בין תנועות המחתרת לבין החונטה הצבאית האתיופית, המערכה של המלחמה באריתריאה נקראה מלחמת העצמאות של אריתריאה.
מלחמת האזרחים בלבנון: התרחשה בשנים 1975–1990, בין תושביה המוסלמים של המדינה לבין תושביה הנוצרים.
מלחמת האזרחים בסרי לנקה: התרחשה בשנים 1983–2009, בין הרוב הסינהאלזי למיעוט הטמילי.
מלחמת האזרחים האלג'יראית התרחשה בשנים 1991–2002 בין הכת הצבאית השלטת באלג'יריה ובין קיצונים איסלאמים.
מלחמת האזרחים בסיירה לאון התרחשה בשנים 1991–2002 בין ממשלת סיירה לאון למורדים.
מלחמת האזרחים בלוב התרחשה ב-2011.
מלחמות האזרחים בחוף השנהב התרחשו ב-2002–2007 וב-2010–2011 בין הממשלה לבין כוחות מורדים.
מלחמת האזרחים בדרום סודאן התרחשה בין השנים 2013–2015 בין שבטים יריבים במדינה.
מלחמות אזרחים מתמשכות

מיאנמר מלחמת האזרחים במיאנמר – מאז ה-2 באפריל 1948.
אינדונזיה סכסוך פפואה – מאז 1963.
קולומביה מלחמת האזרחים בקולומביה – מאז 1964.
הפיליפינים הסכסוך בדרום הפיליפינים – מאז 1969.
אנגולה מלחמת קבינדה – מאז 1975.
סומליה מלחמת האזרחים בסומליה – מאז 1989.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הסכסוך באיטורי – מאז 1999.
תאילנד הסכסוך בדרום תאילנד – מאז 2004.
פרגוואי ההתקוממות בפרגוואי – מאז 2005.
סוריה מלחמת האזרחים בסוריה – מאז 15 במרץ 2011.
מאלי מלחמת האזרחים במאלי – מאז 16 בינואר 2012.
הרפובליקה המרכז-אפריקאית מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית – מאז 10 בדצמבר 2012.
תימן מלחמת האזרחים בתימן – מאז 19 במרץ 2015.
בורקינה פאסו ההתקוממות הג'יהאדיסטית בבורקינה פאסו – מאז 23 באוגוסט 2015.
קמרון משבר אנגלופון – מאז 2017.
מוזמביק ההתקוממות האסלאמית במוזמביק – מאז 2017.
עיראק ההתקוממות בעיראק – מאז 9 בדצמבר 2017.
ניגריה ההתקוממות בדרום-מזרח ניגריה – מאז 2021.
סודאן מלחמת האזרחים הסודאנית השלישית – מאז 2023.
לקריאה נוספת

Eric Stover & Harvey M. Weinstein, My Neighbor, My Enemy: Justice and Community in the Aftermath of Mass Atrocity (Cambridge University Press, 2004)
איור של קרב טווקסברי, מלחמות השושנים, 1491.
חיילים מארצות הברית ומאיטליה מאבטחים ציר ראשי במוגדישו המפריד בין הצדדים במהלך מלחמת האזרחים בסומליה, 1993.
חלוקה מנהלית של ליטא

מפת מחוזות ליטא
חלוקת ליטא למחוזות משנה
ליטא מחולקת, מעל רמת היישוב הבודד, למחוזות, רמת החלוקה המנהלית הראשונה, ולמחוזות משנה.
עד שנת 2010 הייתה גם לחלוקה למחוזות משמעות מנהלית שלטונית, ולכל מחוז היה מושל עצמאי. בעשור השני של המאה ה-21, רמת החלוקה הראשונה במדינה משמשת רק להגדרה טריטוריאלית וצרכים סטטיסטיים, והחלוקה המנהלית המשמעותית היא זו המוניציפלית: מחוזות המשנה והיישובים עצמם.
היסטוריה של החלוקה המנהלית של ליטא > החלוקה המנהלית בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כינון אזורים מנהליים בליטא החל בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא במאה ה-18. ב-1795 קבעה קתרינה השנייה את חלוקת המחוזות ובירותיהן, והחלוקה המנהלית הרוסית נותרה ללא שינוי עד תום מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה של החלוקה המנהלית של ליטא > בין מלחמות העולם

עם סיום המלחמה, ב-1918, הייתה ליטא למדינה עצמאית. ב-17 בדצמבר 1918 הוכרז על חלוקת ליטא לאזורים/מחוזות בשם "apskritys".
היסטוריה של החלוקה המנהלית של ליטא > המחוזות הסובייטיים (1940–1950)

בשנת 1940 כבשה ברית המועצות את ליטא וחוללה רפורמה במערכת השלטונית והחלוקה המנהלית, חלוקת המחוזות נותרה זמנית על כנה, עד שנת 1950. אז בוטלו המחוזות ונוצרה חלוקה מנהלית מדרג נמוך יותר, למחוזות משנה (rajonas).
היסטוריה של החלוקה המנהלית של ליטא > החלוקה המנהלית בליטא העצמאית המודרנית

רק בשנת 1994, ארבע שנים לאחר כינון ליטא העצמאית המודרנית, הוחזרה החלוקה המסורתית לעשר מחוזות תוך שימור שמות המחוזות, לעומת זאת חלוקת השטחים בין המחוזות נעשתה לפי שיקולי מנהלה, ולא השתמרה החלוקה המקורית שנהגה לפני מלחמת העולם השנייה, ולכן ישנם יישובים שהיו לפני המלחמה במחוז אחד, ובחלוקה החדשה נמצאים במחוז אחר.
ב-2010 בוטל הממשל העצמאי של מחוזות ליטא, והם משמשים רק להגדרה טריטוריאלית וצרכים סטטיסטיים.
מחוזות ליטא

ברמת החלוקה המנהלית הראשונה מחולקת ליטא ל-10 מחוזות (בליטאית: apskritis, אפסקריטיס).
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה | שטח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מחוז אליטא | אליטא | Alytaus apskritis | 153,600 | 5,425 |
| 2 | מחוז קובנה | קובנה | Kauno apskritis | 596,200 | 8,089 |
| 3 | מחוז קלייפדה | קלייפדה | Klaipėdos apskritis | 333,100 | 5,209 |
| 4 | מחוז מריאמפולה | מריאמפולה | Marijampolės apskritis | 157,900 | 4,463 |
| 5 | מחוז פוניבז' | פוניבז' | Panevėžio apskritis | 244,300 | 7,881 |
| 6 | מחוז שאולאי | שאולאי | Šiaulių apskritis | 293,100 | 8,540 |
| 7 | מחוז טאורגה | טאורגה | Tauragės apskritis | 107,200 | 4,411 |
| 8 | מחוז טלז | טלז | Telšių apskritis | 148,800 | 4,350 |
| 9 | מחוז אוטנה | אוטנה | Utenos apskritis | 147,400 | 7,201 |
| 10 | מחוז וילנה | וילנה | Vilniaus apskritis | 806,100 | 9,729 |
מחוזות משנה של ליטא

ברמת החלוקה המנהלית השנייה מחולקת ליטא ל-60 מחוזות משנה, בשמם המקובל בליטא, "סאוויוואלדיבה" או ראיון. ישנן גם ערים בעלות חשיבות אזורית, המשמשות כערי הבירה של המחוזות (האפסקריטיס) ושוות במעמדן המנהלתי לזה של מחוזות המשנה.
הערות שוליים

↑  ראו על כך: אודות ביטול מנהל מושלי המחוזות, באתר הסיים, 10 במרץ 2010 (בליטאית). וגם: אגלה גאולה, "ניתוח של הרפורמה של 2010 במנהל מושלי המחוזות של ליטא," מדיניות ציבורית ומנהל, כרך 10, מס' 3 (2011), עמ' 413–426 (האוניברסיטה הטכנולוגית של קובנה) (בליטאית).
↑  לפי שנת 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000355577 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נדב אסולין

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1971 (בן 53) ירושלים, ישראל
 סוגה מועדפת:  תיאטרון
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 פרופיל ב-IMDb
 
נדב אסולין (נולד ב-9 בנובמבר 1971 בירושלים) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

אסולין נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א. סמית בירושלים. את שירותו הצבאי שירת בתיאטרון צה"ל, ולאחר שחרורו החל לשמש כבוחן בכיר בבחינות ללהקות צבאיות. ב-1996 סיים 3 שנות לימוד משחק במחזור ל"א של הסטודיו למשחק ניסן נתיב לצד גולן אזולאי, גלעד פרלמן ואמנון וולף.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

ב-1997 גילם דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "איתי ורבותיי" שהנחה איתי שגב.
ב-1998 התארח בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה ״20 פלוס״ ששודרה בטלוויזיה החינוכית גילם את האקס של מיקי. שנה לאחר מיכן התארח שוב בעונה השנייה של הסדרה וגילם את יובל ידיד של איילה.
ב-1999 השתתף בתפקיד אורח בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "שבתות וחגים" שביים רני בלייר.
ב-2002 הופיע בסרט ״הלילה של אתי״ שיחק את סמי.
בשנים 2003–2005 שיחק לצד מיה דגן בתוכניות "ג'ונגל" ו"מסטיק" שהיו רצועות יומיות בערוץ ניקלודיאון.
בשנים 2003–2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות" גילם את בדש (השטן).
ב-2004 הופיע בסדרה ״ג'ונגל״ גילם דמויות שונות.
ב-2005 כיכב בסדרה הקומית של ערוץ ניקלודאון "בצפר" גילם את שרון רוזן(תלמידה, החברה הכי טובה של לירון פרידמן (רוני דואני)ופקאצה), ראובת בן חמו (המורה לתנ"ך, להיסטוריה ולתושב"ע), חביבה (יועצת בית הספר) ועוד מספר דמויות.
ב-2007 שיחק בסרט ״ביקור התזמורת״ גילם את סמי.
ב-2008 השתתף בסדרה "חמישה גברים וחתונה" שביימו ערן קולירין ואריק רוטשיין ושודרה בערוץ 10. באותה השנה גם התארח בסדרה הקומית ״החיים זה לא הכל״ ששודרה בערוץ 2.
ב-2010 התארח בעונה השלישית בסדרת הדרמה של ערוץ הילדים "האי" בתפקיד קפטן רוס.
ב-2012 גילם אב משפחה בלובי בסרטו של ערן קולירין "ההתחלפות".
ב-2013 התארח בסדרה "חברות" ששודרה בערוץ 10.
ב-2019 שב לגלם את ראובת בן חמו(המורה לתנ"ך, להיסטוריה ולתושב"ע),אביבה(מנהלת הקפיטריה של בית הספר), ארקדי (המורה לאנגלית עילגת) ועוד מספר דמויות בחידוש לסדרה "בצפר" וכך הפך להיות השחקן היחיד מהסדרה המקורית שמופיע גם בחידוש. באותה השנה שיחק בסדרה ״השוטר הטוב״ ששודרה ב–yes גילם את חסון. באותה השנה גם הופיע בסדרה ״דוז פואה״ ששודרה בכאן 11.
ב-2021 השתתף בסדרה ששודרה בכאן חינוכית ״מי פה הבוס?״ גילם את פטריס לוי.
ב-2022 גילם עורך דין בסרט הטלוויזיה ״מלכה - סיפורה של לינור אברג'יל״.
השתתף בפרסומות ל"לוטו" ו"מירס", וגילם גנב הגונב את רכבו של בועז שרעבי בפרסומת לחברת "ביטוח ישיר".
עסק גם בדיבוב: ב-2006 דיבב את היאה בסדרה "יו יו האקושו" וב-2018 נתן את קולו לסרט "החברים הסודיים של לואי". באותה השנה קריין בסדרת הטלוויזיה ״מומנטו השף הגדול״.
קריירה > בתיאטרון

בין השנים 2000–2004 השתתף בהצגת הילדים "נולד לחופש" בתיאטרון אורנה פורת, שכתבה תלמה אליגון וביים סיני פתר.
ב-2004 השתתף בהצגה "שירה" שיצר וכתב יורם פאלק (על פי ספרו של ש"י עגנון בעל אותו השם) וביים ניר ארז. באותה שנה השתתף בהצגה "ילד משלי" שכתבה וביימה חגית רכבי ניקוליבסקי.
בשנת 2006 ביים את המחזה הקצר "לרוץ" מאת נילי יצחקי (בהשתתפות תום אבני), במסגרת פסטיבל קריאת מחזות "צו קריאה" בצוותא.
הצגות לילדים: גילם את העץ בהצגה "זוטא ועץ התפוחים", וגילם את השועל בהצגה "למשל שועל" מאת חמוטל בן זאב.
קריירה > בתיאטרון > בתיאטרון הקאמרי

ב-1997 גילם את ולנטין בהצגה הלילה השנים עשר מאת שייקספיר בבימוי מיכאל גורביץ'; גילם את החייל השזוף בהצגה "רצח"; וגילם את זאבי בהצגה "אדון וולף" שכתב הלל מיטלפונקט (ע"פ וולפונה מאת בן ג'ונסון) וביים אילן רונן. ב-1998 גילם את אנוצ'קין בהצגה "שידוכים" מאת ניקולאי גוגול שביים מיכאל גורביץ', והשתתף בהצגה "פטרה" שכתב יהונתן גפן וביים אלדד זיו. ב-1999 השתתף בהצגה "אויב העם" שכתב הנריק איבסן וביים עמרי ניצן.
ב-2001 השתתף בהצגה "קברט לוין" שכתב חנוך לוין וביים ישראל גוריון; והשתתף בהצגה "לכל השדים והרוחות" שכתב וביים מייקל אלפרדס ע"פ סיפור מאת יצחק בשביס-זינגר. ב-2002 השתתף במחזה "רווקים ורווקות" של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי בבימויו של אלדד זיו. ב-2003 השתתף בהצגה "כובע הקש האיטלקי" מאת אז'ן לביש ומארק מישל שביים מיטקו בוזקוב. ב-2005 החל לגלם את הורציו לצד אסף פריינטא בהצגה "המלט" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן, הצגה שעלתה כ-1000 פעמים. ב-2007 גילם את רוברט בהצגה "הכתובה" שכתב אפריים קישון וביים משה נאור; גילם את הרב יואל כהן רב היישוב היהודי בחברון בהצגה "חברון" (הפקה משותפת לתיאטרון הקאמרי ולתיאטרון הבימה) שכתב תמיר גרינברג וביים עודד קוטלר;; והשתתף בהצגה "זה הים הגדול" שכתב יוסף בר-יוסף וביימה דדי ברון. ב-2008 החל להשתתף בהצגה "אשכבה" שכתב וביים חנוך לוין. ב-2010 החל להשתתף בהצגה "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני שביים מוני מושונוב.
ב-2012 גילם את הצורף במחזה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר שביים משה קפטן. על משחקו בהצגה זו היה מועמד לפרס שחקן משנה בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2012. באותה שנה השתתף בהצגה "פופר" מאת חנוך לוין שביים מוני מושונוב. ב-2013 השתתף בהצגה "הם יורים גם בסוסים" שביימה דדי ברון, והחל לשחק במחזמר "קזבלן" שביים צדי צרפתי. ב-2015 שיחק בהצגה "גורודיש" שכתב וביים הלל מיטלפונקט, ובהצגה "נשוי במנוסה" מאת ריי קוני שביים אלון אופיר. על תפקידו כסטנלי בהצגה "נשוי במנוסה" קיבל את פרס התיאטרון הקאמרי לשחקן משנה על שם השחקן יהודה פוקס לשנת 2015. ב-2016 החל לשחק ב"מלון רנדוו" מאת ז'ורז' פדו ובבימוי אודי בן-משה. מ-2017 משחק במחזה "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש" מאת א' ב' יהושע שביים איציק ויינגרטן. מ-2018 מגלם את רודריגו במחזה "אותלו" מאת שייקספיר בבימויו של עירד רובינשטיין. מ-2019 משחק בקומדיה "אניהו" על פי אתגר קרת שביימה שירילי דשא ובקומדיה "לא לריב" שכתב גור קורן וביים גלעד קמחי. מ-2021 משחק במחזה "כימים אחדים" על פי מאיר שלו שהמחיז וביים חנן שניר וכן בהצגה "אהבה ומגפה" בבימויו של עירד רובינשטיין העוסקת במספר סיפורי אהבה לא סטנדרטיים המתרחשים בסמיכות זמנים באותו מלון קורונה. בשנת 2024 מגלם תפקידים שונים במופע "מי שלא נולד - מפסיד" בתיאטרון הקאמרי במלאת 80 להולדתו של חנוך לוין. משתתף גם בהצגה ״נעמי ונורמה״ של תיאטרון הקאמרי.
הערות שוליים

↑  נולד לחופש באתר תיאטרון אורנה פורת
↑  מרב יודילוביץ', שמונה מחזות ב"צו קריאה", באתר ynet, 17 בדצמבר 2006
↑  חברון באתר הבימה
↑  טל פרי, ‏המועמדים לפרסי התיאטרון 2012: "קברט" זכה ל-9 מועמדויות, באתר גלובס, 22 במרץ 2012
↑  אורית הראל, ביקורת תיאטרון באתר מוטק'ה: "גנב הסצנות והצחוקים הוא נדב אסולין, המגלם גרסה ערסית עסיסית של הצורף, הרודף אחר ה"צַ'רצֶ'רת" הנעלמת"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ed3258fe-a4a5-425a-8708-20bbe504d469
מתכת אלקלית עפרורית

| שם | מספר אטומי | סמל |
| --- | --- | --- |
| בריליום | 4 | Be |
| מגנזיום | 12 | Mg |
| סידן | 20 | Ca |
| סטרונציום | 38 | Sr |
| בריום | 56 | Ba |
| רדיום | 88 | Ra |
מתכות אלקליות-עפרוריות הן קבוצה של יסודות כימיים. לקבוצה זו משתייכים ששת היסודות הנמצאים בטור השני של הטבלה המחזורית: בריליום (Be), מגנזיום (Mg), סידן (Ca), סטרונציום (Sr), בריום (Ba), ורדיום (Ra).
בדומה למתכות האחרות הן מוצקות, בעלות צבע אפור עם ברק מתכתי אופייני, מוליכות חשמל וחום וניתנות לריקוע. היסוד האחרון בקבוצה, רדיום, הוא רדיואקטיבי.
מקור השם "עפרוריות" הוא מימי הביניים. האלכימאים אז התייחסו לחומרים שאינם מתמוססים במים ושאינם בוערים כאל "חומרי אדמה", עפר, ולכן השם עפרוריות.
תגובות כימיות

בשל נטייתן החזקה להגיב עם יסודות אחרים הן אינן נמצאות בצורתן החופשית בטבע. למתכות אלה ערכיות שתיים, כלומר בקליפת הערכיות של האטומים ישנם שני אלקטרונים.
בתגובות חמצון-חיזור המתכות העפרוריות משמשות בדרך כלל בתפקיד המחזר, כלומר נותנות את אלקטרוני הערכיות לאטומים מחמצנים כמו כלור וחמצן.
היסוד מגנזיום ששייך לקבוצה זו משמש בתהליכים ביוכימיים רבים. אנזימים רבים (ביניהם כאלה המשמשים לניצול ATP, ואנזימים ליצירת RNA ו-DNA מנוקלאוטידים) כוללים מגנזיום. בצמחים נמצא מגנזיום במרכזו של האתר הפעיל של מולקולת הכלורופיל.
ראו גם

תרכובת גריניאר – תרכובות חשובות בסינתזה כימית, הכוללות אטום מגנזיום.
קבוצה (כימיה)
מעבדות אנאפורנה

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ביליק הרבויה, נאפע בשארה, רונן בונה
 תקופת הפעילות:  מאי 2011 – הווה (כ־13 שנים) 
 חברת אם:  אמזון 
 מיקום המטה:  פארק מת"ם,  חיפה
 שליטה בחברה:  אמזון
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה
 מנכ"ל:  ביליק הרבויה
 אנשי מפתח:  נאפע בשארה – סמנכ"ל טכנולוגיות  רונן בונה – סמנכ"ל הנדסה
 
מעבדות אנאפורנה בע"מ (באנגלית: Annapurna Labs) היא חברה ישראלית בענף השבבים. החברה נוסדה ב-2011, וב-2015 נרכשה על ידי חברת אמזון האמריקאית.
היסטוריה

חברת מעבדות אנאפורנה נוסדה במאי 2011 על ידי ביליק הרבויה, נאפע בשארה ורונן בונה, שקיבלו השקעה ראשונית מאביגדור וילנץ. הרבויה מונה למנכ"ל החברה, בשארה מונה לנשיא וסמנכ"ל טכנולוגיות, בונה מונה לסמנכ"ל ההנדסה ווילנץ מונה ליו"ר הדירקטוריון. שלושת המייסדים עבדו קודם לכן בחברת מארוול טכנולוגיות. משרדי החברה שכנו ביוקנעם עילית, ובשנת 2016 עברו לפארק מת"ם בחיפה.
החברה פיתחה שבבים ומערכת מחשוב מבוססת הנדסת רשת ואחסון. בינואר 2015 נמכרה החברה לחברת אמזון האמריקאית, תמורת כ-370 מיליון דולר. בעקבות הרכישה החברה מפתחת מעבדים לשירותי הענן של אמזון, Amazon Web Services.
מוצר מרכזי שפותח בחברה עבור חטיבת AWS של אמזון הוא סדרת מעבדי גרביטון (AWS Graviton): הראשון הוכררז בנובמבר 2018, גרביטון 2 הוכרז בדצמבר 2019, גרביטון 3 הוכרז בדצמבר 2021, וגרביטון 4 הוכרז בנובמבר 2023.
שבב נוסף שהוכרז בדצמבר 2018 הוא AWS Inferentia, שנועד ליישומי בינה מלאכותית.
סדרת שבבים נוספת ליישומי בינה מלאכותית היא Trainium, המיועדת בעיקר לאימון של מודלי שפה גדולים למען יישומי בינה מלאכותית יוצרת. מעבד Trainium2 הוכרז בנובמבר 2023.
הערות שוליים

↑  צבי קצבורג, ‏הכוח המניע מאחורי המעבדים של AWS, באתר "אנשים ומחשבים", 5 באוגוסט 2022
↑  הטרק שלהם, מגזין הטכניון, חורף 2019
↑  מאיר אורבך, אמזון מעבירה את פעילות הפיתוח בישראל מיקנעם לחיפה, באתר כלכליסט, 6 במרץ 2016
↑  מאיר אורבך, אסף גלעד, אמזון תרכוש את אנפורנה מיקנעם ב-370 מיליון דולר ותקים מרכז פיתוח, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2015
↑  הצוות של אנפורנה מפתח את מעבדי Graviton של אמזון, באתר TechTime‏, 31 בדצמבר 2020
↑  אמזון השיקה שרתים מבוססי אנפורנה, באתר TechTime‏, 25 במאי 2022
1 2  צבי קצבורג, ‏AWS חושפת את הדור החדש של המעבדים שפיתחה לשרתי ענן ו-AI, באתר "אנשים ומחשבים", 29 בנובמבר 2023
↑  מאיר אורבך ורפאל קאהאן, הרכישה המוצלחת של אמזון בישראל נותנת פירות ל-AWS, באתר כלכליסט, 4 בדצמבר 2019
↑  AWS Trainium, באתר AWS
ג'ירף

ערך זה עוסק בבעל החיים. אם התכוונתם לערכים אחרים בשם ג'ירף, ראו .
| ג'ירף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
משפחה:: ג'ירפיים
סוג:: ג'ירף
שם מדעי
 Giraffa ‏בריסון, 1762
תחום תפוצה
   תפוצת הג'ירף לפי המינים ותת-המינים

ג'ירף או בשמו העממי ג'ירפה (שם מדעי: Giraffa) הוא סוג פרסתן מעלה גירה ממשפחת הג'ירפיים, הכולל ארבעה מינים. הג'ירף נחשב לחיה היבשתית הגבוהה בעולם.
מאפיינים

לג'ירף רגליים וצוואר ארוכים מאוד. גובה כתפיו כ-3 מטרים מעל הקרקע וגובה ראשו כ־5.3 מטר מעל פני הקרקע. צבעו חום-צהוב עם כתמים כהים וגדולים. צבע זה משמש לו בתור הסוואה מאויביו. ראיית הג'ירף חדה, והוא מיטיב לרוץ ולהימלט מאויביו במהירות של עד 60–65 קמ"ש. במצחו בין שתיים לחמש קרניים. בכל רגל של הג'ירף קיים זוג אצבעות אחד בלבד. כמו אצל כמעט כל היונקים, גם לג'ירף יש שבע חוליות צוואר, רק שבמהלך האבולוציה הן התארכו מאוד.
מסה של זכר בוגר היא בממוצע 1,200 קילוגרמים. הנקבה שוקלת כ-828 ק"ג בממוצע, והיא מעט יותר נמוכה מהזכר.
הג'ירף ניזון מעלים, אותם הוא קוטף בעזרת הלשון הארוכה שלו, ובדרך כלל חי בעדרים, בערבות אשר באפריקה. משך ההיריון של הג'ירפה הוא כ-15 חודשים, ובסופו נולד גור אחד; מקרה של תאומים אפשרי, אך נדיר ביותר. תוחלת החיים המקסימלית היא כ-30 שנה. ג'ירפות החיות בשבי מגיעות לגיל 28 בממוצע.
על פי מאמר, שפורסם בכתב העת Mammal Review באוגוסט 2021, על ידי חוקרים מאוניברסיטת בריסטול, אנגליה, ירדו מספרי הג'ירפות ב-40% מאז 1985, ונכחדו כבר משבע מדינות.
האיגוד הבינלאומי לשימור טבע (IUCN) סיווג אותן בקטגוריית "מין פגיע".
בחודש אוגוסט 2023 דווח כי בגן חיות בטנסי נולדה ג'ירפה נדירה, ללא כתמים.
המינים של הג'ירף הם:
| שם | שם מדעי | תמונה | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| ג'ירף מנומר | Giraffa camelopardalis |  | צפון ומרכז אפריקה שמדרום לסהרה |
| ג'ירף דרומי | Giraffa giraffa |  | דרומה של אפריקה |
| ג'ירף מרושת | Giraffa reticulata |  | קניה, סומליה ואתיופיה |
| ג'ירף מסאי | Giraffa tippelskirchi |  | קניה וטנזניה |
בעבר היה מוסכם כי קיים מין אחד של ג'ירף, הג'ירף המנומר, הכולל מספר תת-מינים (בין שישה לתשעה). עם זאת, בסוף 2007 התפרסם מחקר שהראה כי לפחות ארבעה מתת-המינים של הג'ירף אינם מתרבים ביניהם (כלומר, ג'ירף מתת-מין אחד לא יזדווג עם ג'ירף מתת-מין אחר). קריטריון הרבייה בין האוכלוסיות הוא קריטריון מקובל להפרדה בין מינים, ולכן מסקנת המחקר היא כי קיימים ארבעה מינים שונים של ג'ירפים.
מאפיינים > מינים נוספים שנכחדו

Giraffa gracilis
ג'ירפה ג'ומה (Giraffa jumae)
Giraffa priscilla
Giraffa punjabiensis
Giraffa pygmaea
Giraffa sivalensis
Giraffa stillei
מאפיינים פיזיים

גובהם של זכרי הג'ירף נע בין 4.3–5.7 מטרים (מקצות הרגליים עד לקצות הקרניים), ומשקלם נע בין 700 ל-1,500 קילוגרמים. הנקבות נמוכות מהזכרים בכשישים ס"מ, וגם משקלן נמוך מזה של הזכרים. שני הזוויגים הם בעלי קרניים עשויות סחוס קשה, אך הקרניים של הנקבות קטנות יותר מאלו של הזכרים. אצל הזכרים עשויים להתפתח עם הגיל מרבצי סידן היוצרים בליטות על הראש. הבליטות עשויות לשוות לג'ירפים הזכרים מראה של שלוש קרניים נוספות.
גופם של הג'ירפים מנוקד כולו, ולכל ג'ירף יש תבנית שונה וייחודית של נקודות. לשונם מחוספסת וארוכה, והיא מגיעה עד לאורך של 40 סנטימטרים. המבנה המחוספס של לשונם מסייע בליקוט עלים. צוואר הג'ירף ארוך למדי, והוא משמש לניווט בין עלי וענפי העצים. בדומה למרבית היונקים, לג'ירף יש שבע חוליות בצוואר. רגליהם הקדמיות ארוכות בכעשרה אחוזים מרגליהם האחוריות.
לבם של הג'ירפים מגיע למשקל של עשרה קילוגרמים ולאורך של שישים סנטימטרים, ועליו לספק לחץ דם הגדול פי שניים מלחץ הדם של יונק גדול ממוצע, וזאת על מנת לשמור על זרימת דם תקינה למוח. מכיוון שהרגליים של הג'ירף ארוכות מצווארו, הוא נאלץ לפשק את רגליו בפישוק רחב כאשר הוא רוצה להרוות את צמאונו. עובדה זו יוצרת בעיה כפולה: כאשר הוא רוכן קדימה לשתות, מוח הג'ירף עלול לקבל זרם גדול מדי של דם; כאשר הוא מתרומם חזרה, זרם הדם קטן באופן משמעותי. בשני המקרים עלול הג'ירף לאבד את הכרתו. לכן, מפותחות בג'ירף שתי מערכות לוויסות הדם: כאשר הוא מתכופף, זרם הדם ממותן על ידי מערכת מורכבת של שסתומים המווסתים את כמות הדם המגיעה למוח; כאשר הוא מתרומם, מערכת המכונה בשם "רשת פלאים" (Rete mirabile) פועלת כמעין בולם זעזועים, ומונעת גם כן אובדן הכרה. לחץ הדם האופייני לג'ירף, שהוא גבוה מאוד יחסית ליונקים, מחייב את הג'ירפים להיות בעלי כלי-דם עבים במיוחד. התאמה נוספת לשמירה על לחץ דם גבוה היא העובדה שעורו של הג'ירף מהודק מאד ומשמש מעין חליפת לחץ סביב גופו.
קצב הליכתו של הג'ירף איטי, אולם הוא יכול להגיע למהירות של 65 קמ"ש כאשר רודפים אחריו. עם זאת, כושר ריצתו נמוך, והוא אינו יכול לעמוד במרדף ממושך. רגליו הארוכות מאלצות אותו להשתמש בצורות הליכה וריצה מיוחדות: כאשר הוא הולך, זוג הרגליים השמאליות נעות יחדיו, ואחריהן זוג הרגליים הימניות. לעומת זאת, כאשר הוא רץ, זוג הרגליים הקדמיות נעות יחדיו, ואחריהן זוג הרגליים האחוריות. הג'ירף מגונן על עצמו באמצעות בעיטות - בעיטה חזקה שמגיעה ליעדה יכולה לנפץ את גולגולתו של אריה או לשבור את עמוד השדרה שלו. חיות רבות נוהגות לשהות בסמוך לג'ירפים, שכן גובהם מאפשר להם להבחין בטורפים מרחוק.