stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון באגוט גלאב
ספריו

The Story of the Arab Legion, Hodder & Stoughton, 1948.
A Soldier with the Arabs, Hodder & Stoughton, 1957.
Britain and the Arabs: A Study of Fifty Years, 1908 to 1958, Hodder & Stoughton, 1959.
War in the Desert: An R.A.F. Frontier Campaign, Hodder & Stoughton, 1960, Norton, 1961.
The Great Arab Conquests, Hodder & Stoughton, 1963, Prentice-Hall, 1964.
The Empire of the Arabs, Hodder & Stoughton, 1963, Prentice-Hall, 1964.
The Course of Empire: The Arabs and Their Successors, Hodder & Stoughton, 1965, Prentice-Hall, 1966.
The Lost Centuries: From the Muslim Empires to the Renaissance of Europe, 1145-1453, Hodder & Stoughton, 1966, Prentice-Hall, 1967.
Syria, Lebanon and Jordan, Walker & Co., 1967.
The Mixture of Races in the Eastern Arab Countries, Holywell Press, Oxford, 1967.
The Middle East Crisis: A Personal Interpretation, Hodder & Stoughton, 1967.
A Short History of the Arab Peoples, Stein & Day, 1969.
The Life and Times of Muhammad, Stein & Day, 1970.
Peace in the Holy Land: An Historical Analysis of the Palestine Problem, Hodder & Stoughton, 1971.
Soldiers of Fortune: The Story of the Mamlukes, Stein & Day, 1973.
The Way of Love: Lessons from a Long Life, Hodder & Stoughton, 1974.
Haroon Al Rasheed and the Great Abbasids, Hodder & Stoughton, 1976.
Into Battle: A Soldier's Diary of the Great War, Cassell, 1977.
The Fate of Empires and Search for Survival, Blackwood (Edinburgh), 1978.
Arabian Adventures: Ten Years of Joyful Service, Cassell (London), 1978.
The Changing Scenes of Life: An Autobiography, Quartet Books (London), 1983.
לקריאה נוספת

רונן יצחק, שותפות ועוינות: עבדאללה, הלגיון הערבי ומלחמת 1948; תל אביב: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006
בני מוריס, הדרך לירושלים: גלאב פשה, ארץ ישראל והיהודים, תרגם מאנגלית: יעקב שרת, ספרית אופקים, עם עובד, 2007.
עמי סלנט, קווים לדמותו של הקצין הבריטי ג'ון בגוט גלאב (Glubb) אשר פיקד על הלגיון הערבי בירדן, תקציר ספרו של בני מוריס, הדרך לירושלים: גלאב פשה, ארץ ישראל והיהודים, באתר רגעים היסטוריים, 2020.
ניר ברעם, אני רואה שאתה סקפטי, באתר הארץ, 7 בפברואר 2007, (ראיון עם בני מוריס)
מירון בנבנישתי, גלאב פשה מחייך חיוך רחב מתחת לשפמו, באתר הארץ, 21 במרץ 2007 (ביקורת)
מרדכי בר-און, ‏אנטישמיות במדים: הערות בשולי ספרו של בני מוריס, קתדרה 112, יוני 2004, עמ' 168-155 (ביקורת)
הערות שוליים

↑  מוריס, עמ' 134.
↑  מוריס, עמ' 243.
1 2 3  מוריס, עמ' 23.
↑  מוריס, עמ' 56.
↑  מוריס, עמ' 69–70.
↑  מוריס, עמ' 72–73.
↑  מוריס, עמ' 82.
1 2  מוריס, עמ' 84.
↑  מוריס, הערות לפרק 3: הערה 28, עמ' 262.
↑  מוריס, עמ' 28–29, 87; הערות לפרק 3: הערה 33, עמ' 262.
↑  מוריס, עמ' 87–90.
1 2  מוריס, עמ' 157.
↑  מוריס, עמ' 203.
↑  מוריס, עמ' 207.
↑  מוריס, עמ' 36.
1 2  מוריס, עמ' 38.
1 2 3  מוריס, עמ' 238.
↑  מוריס, עמ' 225.
1 2  מוריס, עמ' 230–231.
↑  מוריס, עמ' 219, 221, 222, 224, 226.
↑  מוריס, עמ' 232.
↑  מוריס, עמ' 26–27.
↑  מוריס, עמ' 29.
↑  מוריס, עמ' 32–35.
↑  מוריס, עמ' 240.
↑  מוריס, עמ' 241; הערות לפרק הסיכום: עמ' 295, הערה 14.
↑  מוריס, עמ' 47.
↑  מוריס, עמ' 57–58.
↑  מוריס, עמ' 77.
↑  מוריס, הערות לפרק 2, הערה 34, עמ' 259.
↑  מוריס, עמ' 62.
↑  מוריס, עמ' 39.
↑  מוריס, עמ' 181.
↑  שמואל כץ, אדמת מריבה, פרק 2: פליטים, עמ' 29.
↑  מוריס, עמ' 185; הערות לפרק 5: עמ' 285, הערה 129.
↑  מוריס, הערות לפרק 3, הערה 17, עמ' 261.
↑  מוריס, עמ' 22.
↑  מוריס, עמ' 210.
↑  מוריס, עמ' 226.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261713705171  PLWABN: 9810591106005606  BIBSYS: 90189556  BNE: XX1285647  BnF: cb123201746 (data)  GND: 118695479  ICCU: RAVV072566  ISNI: 0000 0001 0864 807X  LCCN: n50077516  NKC: jn20000601901  NLA: 35128737  NLG: 140746  NTA: 07050945X  RERO: 02-A000072553  SELIBR: 188334  SUDOC: 032107471  TDVİA: glubb-pasa  Trove: 834982  VIAF: 5000175   WorldCat (עם VIAF): 5000175 
ג'ון גלאב בחגיגות יום השנה ה-24 למרד הערבי בעמאן, 11 בספטמבר 1940
ג'ון גלאב עם עבדאללה הראשון, מלך ירדן, שנות ה-40
גלאב (מימין) עם עבדאללה, יום לפני שנרצח, 1951
מסעד קסיס

מסעד קסיס (בערבית: مسعد قسيس; 1 בנובמבר 1918 - 25 בדצמבר 1989) היה חבר הכנסת בכנסות השנייה והשלישית מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל.
ביוגרפיה

קסיס נולד במעיליא למשפחה קתולית. בן דודו היה ארכימנדריט בצור. את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר התיכון של העדה הקתולית-יוונית בחיפה ובבית הספר החקלאי כדורי.
פעילותו הציבורית החלה בשנת 1945 כשהיה בין מייסדי האגודה השיתופית לשיווק טבק ובכהונתו כמזכיר האגודה הראשון. בשנת 1950 היה שותף להסתדרות העובדים הכללית בייסוד אגודה שיתופית לשיווק ירקות. לקראת הבחירות לכנסת השנייה, היה קסיס בין מקימי הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, מטעמה כיהן כחבר הכנסת בין השנים 1951–1959 והיה חבר בוועדת הכלכלה ובוועדת החוקה, חוק ומשפט.
בבחירות לכנסת הרביעית נתנו מנהיגי העדה את תמיכתם לאליאס נח'לה וקסיס הוסר מרשימת מועמדי המפלגה. בבחירות אלו התמודד בראש רשימה עצמאית, אך לא עבר את אחוז החסימה והגיש תלונה לוועדת הבחירות המרכזית בדבר התערבות של בכירים בממשל הצבאי בבחירות. לאחר כהונתו בכנסת נותר פעיל פוליטית ובשנת 1969 נבחר לראשות המועצה המקומית מעיליא. בשנת 1976 היה בין מקימי הוועד להגנה על האדמה בישראל.
בשנת 1955 נישא לבת דודו, לואזיה נג'יב לאיוס, בטקס שערך הבישוף ג'ורג' חכים.
הערות שוליים

↑  רשימה ערבית נייטראלית מקים ח"כ מסעד קסיס, מעריב, 23 באוגוסט 1959
↑  4 רשימות ניצלו, מעריב, 29 בספטמבר 1959
↑  חתונה בכפר, דבר, 15 ביולי 1955
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדוארד פייגנבאום

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1936 (בן 89) וויהוקן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, מערכת מומחה, בינה מלאכותית, מדעי האינפורמציה, מידענות רפואית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרנגי מלון  Weehawken High School 
 מנחה לדוקטורט:  הרברט סיימון 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  פיטר ד. קארפ, Lawrence Marvin Fagan, John Llewelyn Mohammed, Jonathan Jay King, Douglas B. Lenat, ניקלאוס וירת, Robert Elliot Kling, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוץ המחשב (2013)  עמית מוזיאון היסטוריית המחשב (2012)  עמית ACM (2007)  פרס טיורינג (1994)  עמית האגודה האמריקאית לבינה מלאכותית (1990) 
 אתר רשמי
 
אדוארד אלברט "אד" פייגנבאום (בשם מלא באנגלית: Edward Albert "Ed" Feigenbaum; נולד ב-20 בינואר 1936) הוא מדען מחשב יהודי-אמריקאי, המוכר במיוחד בתחום הבינה המלאכותית, זוכה פרס טיורינג של ACM לשנת 1994. הוא זכה לכנוי "אבי המערכת המומחה."
קורות חיים

פייגנבאום נולד בוויהוקן (אנ') שבניו ג'רזי בשנת 1936 למשפחה יהודית, ועבר לגור בצפון ברגן הקרובה עד שהחל את לימודיו במכללה בגיל 16. הוא נכנס ל"היכל התהילה" של התיכון ב-1996.
פייגנבאום השלים את התואר הראשון שלו ב-1956, ואת הדוקטורט ב-1960, במכון הטכנולוגי של קרנגי (כיום אוניברסיטת קרנגי מלון). תזת הדוקטורט שלו, הייתה תחת פיקוחו של הרברט א. סימון, הוא פיתח את EPAM, אחד המודלים המוקדמים של הלמידה האנושית.
מאז 2000 אד פייגנבאום הוא פרופסור אמריטוס למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד.
הצטיינות ופרסים

1984 נבחר כאחד החברים הראשונים של ACMI.
1994 פרס טיורינג במשותף עם ראג' רדי על "חלוצי העיצוב והבנייה בקנה מידה גדול של מערכות בינה מלאכותית".
1997 "Exceptional Civilian Service Award" של חיל האוויר האמריקאי
2007 מונה להיות חבר ב-ACM.
2011 חבר IEEE Intelligent Systems בהיכל התהילה של הבינה המלאכותית
2012 חבר במוזיאון היסטוריית המחשב "על עבודתו החלוצית בתחום הבינה המלאכותית".
2013 IEEE Computer Society פרס "עבודה חלוצית בתחום בינה מלאכותית, כולל פיתוח של העקרונות הבסיסיים והשיטות של מערכות מבוססות ידע ויישומיהם המעשיים".
ממאמריו

*
The Age of Intelligent Machines: Knowledge Processing--From File Servers to Knowledge Servers by Edward Feigenbaum
Feigenbaum, Edward A. (2003). "Some challenges and grand challenges for computational intelligence". Journal of the ACM. 50 (1): 32–40. doi:10.1145/602382.602400.
אנטנת טלאי

מבנה אנטנת טלאי
אנטנת טלאי, 2.4 GHz
אנטנת טלאי (באנגלית: Patch Antenna) היא סוג של אנטנת רדיו, אשר צורתה אינה בולטת מבחינה ויזואלית, והיא ניתנת להתקנה על משטח שטוח. האנטנה מורכבת מיריעה ריבועית שטוחה או "טלאי" ממתכת, המורכב על יריעת מתכת גדולה יותר המשמשת כ"מישור הקרקע". הן הסוג המקורי של אנטנה מיקרו-רצועה (microstrip antenna) שתוארה על ידי Howell ב-1972; שני לוחות המתכת יוצרים יחד קו תמסורת בתהודה (resonance) עם אורך גל של חצי מאורך הגל המשודר\נקלט. מנגנון הקרינה נובע מקיטועים בקצוות החתוכים של רצועות קו התמסורת. הקרינה בקצוות גורמת לאנטנה לפעול באופן חשמלי כאילו הייתה גדולה יותר מבחינת הממדים הפיזיים, כך שעל-מנת שהאנטנה תהיה בתהודה, נעשה שימוש בקו תמסורת מעט קצר יותר מאשר מחצית אורך הגל של התדר.
וריאציה של אנטנת טלאי נמצאת בשימוש נפוץ בטלפונים ניידים היא אנטנת טלאי מקוצרת (shorted patch antenna), או planar inverted-F antenna (ראשי תיבות :PIFA). באנטנה זו, בפינה אחת של הטלאי (או לפעמים בקצה אחד) יש קירקוע בעזרת סיכה.
הערות שוליים

↑  "Microstrip אנטנות," IEEE סימפוזיון בינלאומי בנושא אנטנות והתפשטות, וויליאמסבורג, וירג 'יניה, 1972 עמ' 177-180
↑  הקרינה"מ Microstrip רדיאטורים," IEEE עסקאות על מיקרוגל תאוריה וטכניקות, אפריל 1969, כרך א'. 17, No. 4 עמ ' 235-236
26 בפברואר

26 בפברואר הוא היום ה-57 בשנה בשבוע ה-9 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 308 ימים (309 בשנה מעוברת).
אירועים היסטוריים ביום זה

747 לפנה"ס – על פי חישובי האסטרונום תלמי, זהו תאריך עלייתו לשלטון של נבונצר מלך בבל
1154 – רוג'רו השני, מלך סיציליה מת ומותיר את הממלכה לבנו, גוליילמו
1266 – קרב בנוונטו: כוחות בפיקודו של שארל הראשון מביסים את כוחותיו של מנפרד, מלך סיציליה (אשר נהרג בקרב)
1535 – האפיפיור פאולוס השלישי מאשר את מינויו של ג'וריס ואן אגמונד לבישוף של אוטרכט
1616 – האינקויזיציה הרומית מורה לגלילאו גליליי לנטוש את תאוריית ההליוצנטריות
1797 – בנק אנגליה מנפיק את שטר הליש"ט (pound) הראשון
1815 – נפוליאון בונפרטה בורח מהאי אלבה
1832 – החוקה הפולנית מבוטלת על ידי הצאר ניקולאי הראשון
1848 – הכרזת הרפובליקה הצרפתית השנייה
1863 – אברהם לינקולן חותם על סעיף המטבע הלאומי ומייסד את המטבע האמריקני הלאומי היחיד
1876 – סין מכריזה על עצמאות קוריאה
1885 – קונגרס ברלין נותן לבלגיה את קונגו ולבריטניה את ניגריה
1901 – הגנרל הבריטי לורד קיצ'נר נועד עם מנהיג הבורים גנרל לואי בותה לשיחה על תנאי השלום
1907 – הקונגרס האמריקני מעלה את משכורות חבריו ל-7,500 דולר
1909 – אוסטריה וטורקיה משלימות הסכם ביניהן שבו טורקיה מכירה בסיפוח בוסניה והרצגובינה (1908) על ידי אוסטריה
1912 – כורי הפחם בבריטניה מכריזים על שביתה
1917 – מהפכת פברואר ברוסיה. הצאר ניקולאי השני מורה על הכנעת אי השקט האזרחי בפטרוגראד
1919 – הקונגרס האמריקאי מאשר הקמת פארק לאומי בגראנד קניון
1919 – הישיבה הרשמית הראשונה של הוועד הפועל הציוני
1919 – הוקמה אחדות העבודה, מפלגת פועלים ציונית סוציאליסטית, בפתח תקווה
1921 – ברית המועצות חותמת על אמנות המכירות בשלמותן של פרס ואפגניסטן
1924 – משפט הבגידה של היטלר בפוטש מרתף הבירה במינכן מתחיל
1935 – ניסוי בהפעלת מכ"ם נערך בממלכה המאוחדת. בעקבות הצלחתו משתכנעת הממלכה המאוחדת להשקיע בפיתוח המכ"מים, שמילאו תפקיד משמעותי במלחמת העולם השנייה
1936 – הפיכה צבאית ביפן
1941 – צרפת של וישי מכריזה על לימודי דת בבתי הספר כחובה
1943 – משלוח ראשון של צוענים מגיע לאושוויץ
1949 – מלחמת העצמאות: הצבא המצרי נסוג מכיס פלוג'ה
1951 – מתחיל קיצוב בחלוקת לחם בצ'כוסלובקיה
1952 – ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל מודיע על קיומה של פצצה גרעינית בריטית
1960 – מנהיג ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב מודיע על הגשת עזרה לאינדונזיה
1962 – בית המשפט העליון בארצות הברית מבטל את ההפרדה הגזעית בתחבורה הציבורית
1966 – במסגרת תוכנית אפולו האמריקאית, השיגור הראשון של משגר סטורן IB, במשימת AS-201
1969 – עם פטירת ראש ממשלת ישראל, לוי אשכול, מתמנה יגאל אלון לראש הממשלה בפועל
1980 – ישראל ומצרים מחליפות ביניהן שגרירים בפעם הראשונה
1983 – מחוז אקסטרמדורה בספרד מקבל מעמד אוטונומי
1991 – טים ברנרס-לי מציג את הדפדפן הראשון
1991 – מלחמת המפרץ: עיראק מתחילה להסיג כוחות מכווית
1993 – ניסיון של ארגון אל-קאעידה להפיל את מגדלי התאומים בניו יורק על ידי מחבלים מוסלמים. 6 הרוגים וכ-1,000 פצועים
2003 – התחיל רצח העם בדארפור
2004 – ארצות הברית מסירה את החרם הכלכלי על לוב
2005 – נשיא מצרים חוסני מובארק מורה על שינוי בחוקה כך שבחירות נשיאותיות רבות משתתפים תוכלנה להתקיים
2007 – בית הדין הבינלאומי לצדק מרשיע את סרביה באי-מניעת רצח עם בזמן טבח סרברניצה, אך מנקה אותה מאשמה ישירה ומשותפות בביצועו
2008 – התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, בניצוח לורין מאזל, מנגנת לראשונה בקוריאה הצפונית הקומוניסטית
נולדו

1361 – ונצל, מלך גרמניה (נפטר ב-1419)
1416 – כריסטופר מבוואריה, מלך דנמרק (נפטר ב-1448)
1564 – כריסטופר מרלו, מחזאי אנגלי (נרצח ב-1593)
1587 – סטפאנו לאנדי, מלחין ומורה איטלקי (נפטר ב-1639)
1770 – אנטון רייכה, מלחין צ'כי-צרפתי (נפטר ב-1836)
1802 – ויקטור הוגו, סופר, משורר ופוליטיקאי צרפתי (נפטר ב-1885)
1808 – אונורה דומייה, צייר צרפתי (נפטר ב-1879)
1829 – לוי שטראוס, ממציא מכנסי הג'ינס (נפטר ב-1902)
1842 – ניקולא קאמי פלמריון, אסטרונום וסופר צרפתי (נפטר 1925)
1846 – באפלו ביל קודי, לוחם ובדרן בתקופת המערב הפרוע (נפטר ב-1917)
1852 – ג'ון הארווי קלוג, ממציא הקורנפלקס (נפטר ב-1943)
1861 – פרדיננד הראשון, מלך בולגריה (נפטר ב-1948)
1869 – נאדז'דה קרופסקיה, מהפכנית מרקסיסטית (נפטרה ב-1939)
1896 – אנדריי ז'דאנוב, פוליטיקאי סובייטי בברית המועצות תחת שלטון סטלין (נפטר ב-1948)
1901 – אהרן ציזלינג, שר החקלאות הראשון של ישראל וחבר הכנסת מטעם מפ"ם (נפטר ב-1964)
1903 – אורד צ'ארלס וינגייט, קצין בצבא הבריטי ותומך בציונות (נהרג ב-1944)
1907 – ג'ון בולבי, פסיכולוג התפתחותי בריטי, אבי תאוריית ההתקשרות (נפטר ב-1990)
1909 – טלאל, מלך ירדן, (נפטר ב-1972)
1925 – משה העליון, ניצול שואה, משורר, מתרגם וסופר (נפטר ב-2022)
1926 – אפריין סאנצ'ס, שוער ומאמן כדורגל קולומביאני (נפטר ב-2020)
1928 – אריאל שרון, ראש הממשלה האחד עשר של מדינת ישראל (נפטר ב-2014)
1928 – אנטולי פיליפצ'נקו, קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשתי משימות במסגרת תוכנית סויוז (נפטר ב-2022)
1931 – אוסקר סירקוביץ'-סער, מהנדס בניין וחוקר ישראלי (נפטר ב-2021)
1931 – ג'וזפין טוסון, שחקנית תיאטרון וטלוויזיה אנגלייה (נפטרה ב-2022)
1932 – ג'וני קאש, זמר אמריקאי (נפטר ב-2003)
1938 – לוליק לוי, זמר ישראלי
1940 – עמוס קלונר, פרופסור במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וחתן פרס א.מ.ת (נפטר ב-2019)
1944 – רון לאודר, איש עסקים יהודי-אמריקאי
1945 – דוד אדלר, מהנדס רפואי וחוקר בתחום הלב ומשורר ישראלי
1946 – אורי אליצור, פובליציסט ועיתונאי ישראלי, ממייסדי גוש אמונים (נפטר ב-2014)
1946 – קולין בל, כדורגלן אנגלי (נפטר ב-2021)
1946 – אפרים סידון, סאטיריקן, סופר ילדים ומחזאי ישראלי
1947 – סנדי שו, זמרת פופ אנגלייה, אחת מהזמרות הבריטיות המוצלחות בשנות ה-60, זוכת אירוויזיון 1967 כנציגת בריטניה
1950 – הלן קלארק, ראש ממשלת ניו זילנד
1952 – יהודה שנהב, סוציולוג ישראלי
1954 – יולי תמיר, שרה וחברת הכנסת מטעם העבודה
1954 – רג'פ טאיפ ארדואן, ראש ממשלת טורקיה
1957 – צחי הנגבי, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד וקדימה
1962 – דניאל טאוב, משפטן ודיפלומט ישראלי
1963 – ברנרדו רדין, כדורגלן קולומביאני
1977 – ג'יימס ואן, במאי, תסריטאי ומפיק סרטים אוסטרלי
1981 – שילו איילון, שחיין ישראלי
1983 – קפלר לברן לימה פריירה (פפה), כדורגלן פורטוגזי
1986 – אוסקר הולטר, מוזיקאי שוודי
1993 – חסה רודריגס, כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בסטוק סיטי
1994 – אהמט צ'אליק, כדורגלן טורקי (נפטר ב-2022)
נפטרו

1154 – רוג'רו השני, מלך סיציליה (נולד ב-1095)
1275 – מרגרט מאנגליה, המלכה הרעיה של אלכסנדר השלישי (נולד ב-1240)
1577 – אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה (נולד ב-1533)
1638 – קלוד באשה, מתמטיקאי וחידונאי צרפתי (נולד ב-1581)
1882 – מוריץ דניאל אופנהיים, צייר יהודי (נולד ב-1800)
1921 – קרל מנגר, כלכלן, מייסד האסכולה האוסטרית (נולד ב-1840)
1931 – אוטו וולך, כימאי גרמני יהודי (נולד ב-1847)
1938 – לואי בונו, מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1851)
1940 – אבא לפין, פעיל ציוני, רופא, סופר ומנהיג קהילת יהודי קובנה שבליטא (נולד ב-1863)
1961 – מוחמד החמישי, מלך מרוקו (נולד ב-1909)
1969 – לוי אשכול, ראש ממשלת ישראל השלישי (נולד ב-1895)
1972 – יוסף ספיר, ראש עיריית פתח תקווה, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נולד ב-1902)
1980 – אחמד שוקיירי, יו"ר אש"ף הראשון ומנסח האמנה הפלסטינית (נולד ב-1908)
1994 – ביל היקס, סטנדאפיסט אמריקאי (נולד ב-1961)
2004 – בוריס טרג'קובסקי, הנשיא השני של מקדוניה הצפונית בשנים 1999–2004 (נולד ב-1956)
2006 – שלמה ניצן, סופר ומתרגם ישראלי (נולד ב-1921)
2008 – דן שומרון, הרמטכ"ל ה-13 של צה"ל (נולד ב-1937)
2009 – ונדי ריצ'רד, שחקנית טלוויזיה אנגליה (נולדה ב-1943)
2011 – אורה איל, מאיירת ישראלית (נולדה ב-1946)
2019 – יצחק סדאי, מלחין ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב וחתן פרס א.מ.ת למוזיקה לשנת 2008 (נולד ב-1935)
2019 – ארנונה אקסלרוד, אדריכלית ישראלית (נולדה ב-1935)
2021 – האנו מיקולה, אלוף עולם בראלי (נולד ב-1942)
2022 – צבי שפירר, רופא ילדים ומומחה ישראלי לאימונולוגיה קלינית (נולד ב-1937)
2022 – יבגני שפובלוב, זמר אופרה ישראלי (נולד ב-1968)
2023 – בוב ריצ'רדס, אתלט אמריקאי (נולד ב-1926)
2023 – יצחק אלידר, איש חינוך, מורה ומנהל (נולד ב-1926)
2024 – גבריאל באנון, כלכלן ואיש עסקים צרפתי-מרוקני, יועץ כלכלי של מדינאים וארגונים בארצות שונות (נולד ב-1928)
2025 – רנן שור, במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק סרטים, אוצר, מחנך, מורה, יזם תרבות ופעיל קולנוע ישראלי (נולד ב-1952)
2025 – מישל טרכטנברג, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית (נולדה ב-1985)
חגים ואירועים החלים ביום זה

25 בפברואר – 27 בפברואר
פברואר
לוח אירועים שנתי
הערות שוליים

באפלו ביל
אריאל שרון
ג'וני קאש
מוחמד החמישי
לוי אשכול
טירת צ'סקי קרומלוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו, טירה 
 מיקום:  צ'סקי קרומלוב 
 מדינה:  צ'כיה 
 בעלים:  צ'כיה 
 מבקרים בשנה:  196,400 (נכון ל־2020)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־13
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־13 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס, אדריכלות הבארוק, אדריכלות גותית 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  497 מ' 
 
 קואורדינטות:  48°48′45″N 14°18′55″E﻿ / ﻿48.8125°N 14.315277777778°E﻿ / 48.8125; 14.315277777778
 www.zamek-ceskykrumlov.cz
  (למפת צ'כיה מוגדלת) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהטירת צ'סקי קרומלוב(למפת צ'כיה רגילה) פראג צ'סקה פלזן קרלובי וארי  אוסטי ליברץ פרדוביצה אולומואוץ אוסטרבה ברנו זלין ייהלבה פולין סלובקיה אוסטריה גרמניהטירת צ'סקי קרומלוב
 
טירת צ'סקי קרומלוב
טירת צ'סקי קרומלוב היא מוזיאון שנמצא בעיירה הצ'כית צ'סקי קרומלוב. הטירה נבנתה בשנת 1240 על ידי משפחת Witigonen, הענף העיקרי של משפחת רוזנברג.
היסטוריה

במאה ה-17 נחלשה שליטתה של משפחת רוזנברג במקום. כתוצאה מכך הועברה השליטה בעיר על ידי פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להנס אולריך פון אגנברג. עם העברת השליטה הוא זכה לכינוי דוכס קרומלוב. לאחר מות בנו של הנס אולריך, יוהאן אנטון הראשון פון אגנברג, הטירה נוהלה בין השנים 1649 ל-1664 על ידי אלמנתו, אנה מריה פון אגנברג, לבית ברנדנבורג-ביירוית.
אחד מבניה של אנה מריה, יוהאן כריסטיאן הראשון פון אגנברג, הוא האחראי לשיפוצים שנערכו בה בסגנון הבארוק ולהרחבתה, כמו למשל הוספת תיאטרון למקום. עם סופה של שושלת אגנברג ב-1717 הועברה השליטה בטירה והדוכסות כולה לשליטת בית שוורצנברג. ב-1947 כל נכסי המשפחה ובכללם הטירה הולאמו, תחילה על ידי השלטון המקומי, וב-1950 על ידי ממשלת צ'כוסלובקיה. הטירה הוכרזה כאתר לאומי בשנת 1989 ובשנת 1992 נוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
כיום תיאטרון הטירה בסגנון הבארוק נחשב לאחד מהתיאטראות המשוחזרים הטובים בעולם מתקופה זו. התיאטרון כולל את מבנהו המקורי, מקום לתזמורת, במה ואביזרים שונים כגון תלבושות שונות.
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי של טירת צ'סקי קרומלוב'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'(ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015162068  NKC: ko2002101769  VIAF: 155258473   WorldCat (עם VIAF): 155258473
שמחה שולמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1859 טבריה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1944 (בגיל 85 בערך) צפת, פלשתינה (א"י) 
 
שמחה שולמן (תרי"ט, 1859 - תש"ה, 1944) היה איש ציבור בצפת במחצית הראשונה של המאה ה-20, מייסד ומזכיר חברת "בני ציון", מייסד ומנהל "בית מושב זקנים הכללי" בעיר. נשיא "בני ברית" בצפת.
ביוגרפיה

נולד בטבריה, בנו של אריה לייב שולמן ואחיו של שמואל שולמאן. קיבל חינוך תורני. נישא לפרומה, בתו של אברהם רוטנברג, סופר סת"ם שעלה מוורשה לארץ ישראל והתיישב בצפת.  למד אצל חותנו את מלאכת הסת"ם ובמשך תקופה עסק בה לפרנסתו. כעבור זמן התמנה למזכיר בכולל ז'יטומיר.
בשנת 1897 ייסד בצפת את חברת "בני ציון", שעסקה בארגון התיישבות של יהודים מהארץ ומחו"ל על אדמות הג'יפתליק (קרקעות שנרשמו על שמו של הסולטאן הטורקי ואינן ניתנות למכירה) ושימש מזכיר החברה. בשנת 1933 הוא מכר 200 דונם בקרקעות שבראשותו לשרה אדלר לוי.
בשנת 1901 יזם וייסד את "בית מושב הזקנים הכללי" לצפת והגליל, וניהל אותו במשך למעלה מארבעים שנה, עד מותו.
היה ממייסדי "בני ברית" בצפת והיה נשיאה במשך שנים רבות. בסוף ימיו מסר את הנשיאות לדוד שוב והוא נשאר סגן נשיא.
השתתף בייסוד בית הספר הראשון לבנות בצפת. היה ממייסדי סניף "המכבים הקדמונים" ויושב ראש שלו, כמו כן היה ממייסדי חברת "צופיה" לפיתוח הר כנען ויושב הראש שלה.
פרסם מאמרים עיתוני התקופה "הצפירה" ו"המליץ".
נמנה עם קבוצת רבני וראשי היישוב בצפת שהשתתפו בהכתרת הרב צבי פסח פרנק כרבה של ירושלים וחתמו על מכתב הברכה לרגל מינויו.
נפטר בשנת 1944, והובא למנוחות בבית העלמין העתיק של צפת . בנו משה שולמן, שהיה המוכתר של יבנאל, מילא את מקומו כמנהל מושב בזקנים בצפת.
כפולה

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לתוצאת פעולת כפל (כגון: כפולות של מספר), ראו .
| --- | --- |

צוות השחקנים הראשי של הסדרה
 שיר הנושא:  "באלי לכוון בענק", נכתב בידי פן חזות ודולב רם ובביצוע נועה קירל
 סוגה:  דרמת ילדים, קומדיה, מוזיקלי
 יוצרים:  רז יובן-בן ארי רועי עידן רוברטו בן שושן אלעד חן יואב גרוס
 כותבים:  רז יובן בן ארי רועי עידן
 בימוי:  שי כנות (עונות 1–4) אביעד קידר (עונה 5)
 שחקנים:  נועה קירל, שלום אסייג, עומר דרור, עפר שכטר, תובל שפיר, ריף נאמן, דין הפנר, אלי נוס, אלעד אטרקצ'י, איאן פינקוביץ', קובי מאור, נירו לוי, עדי חבשוש, אורי לייזרוביץ', ספיר בן רובי, תום אמסלם, נאיה פדרמן, אגם בוחבוט, קים אור אזולאי, און רפאלי, בר ברימר, אור נורוזי, עמנואל לוי, רוני מרון קליין, גיל וייס, לירון וייסמן, תמרה קלינגון, גולן אזולאי, אלון חמאווי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  114
 הפקה
 מפיק:  יואב גרוס דוד בצר חיים סלוצקי עינת ברכה
 מפיקים בפועל:  רונן שגיא
 חברת הפקה:  יואב גרוס הפקות
 עורכים:  יואב גרוס איתן בראון רינת קליין מרון אלעד חן
 צלמים:  רם שוויקי פלאמן ז'ליאקוב עידו ברלד אלון סיגאווי
 מוזיקה:  דניאל סלומון
 אורך פרק:  23 דקות (בממוצע)
 שידור
 רשת שידור:  kidZ HOT yes NEXT TV STINGTV ערוץ זום (ש.ח.)
 תקופת שידור מקורית:  1 בינואר 2018 – 6 באוקטובר 2020
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
כפולה היא סדרת ילדים קומית-מוזיקלית ישראלית בכיכובה של נועה קירל, ששודרה החל מ-1 בינואר 2018 עד ל-6 באוקטובר 2020 במשך 5 עונות ו-114 פרקים בערוץ kidZ ששודר ללקוחות STINGTV, yes, NEXT TV, HOT. במאי 2021 החלו לשדר את כל פרקי הסדרה בשידור חוזר בערוץ זום לצופי yes.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 23 | 23 | 1 בינואר 2018 | 7 בפברואר 2018 |
|  | 2 | 23 | 23 | 1 ביולי 2018 | 7 באוגוסט 2018 |
|  | 3 | 23 | 23 | 3 בפברואר 2019 | 13 במרץ 2019 |
|  | 4 | 23 | 23 | 1 ביולי 2019 | 7 באוגוסט 2019 |
|  | 5 | 22 | 22 | 1 בספטמבר 2020 | 6 באוקטובר 2020 |
עלילה > עונה 1

הסדרה מגוללת את סיפורה של נועה קירל, זמרת וידוענית שנמאס לה מכך שאנשים אחרים קובעים ומחליטים על חייה. בעקבות זאת, נועה יוצרת דמות בשם "קיטי פופר", בלוגרית ששונאת את נועה ויוצאת כנגדה ברשת הפייסבוק, (בפועל, נועה היא זו שמעליבה את עצמה). נועה יוצרת נערה פיקטיבית בשם ליבי עומר ("השם האמיתי" של קיטי פופר). במהלך העונה נועה עומדת בפני שלל ניסיונות התנקשות המבוצעים בידי אישה אלמונית בשם נמסיס (על שמה של אלת הנקמה במיתולוגיה היוונית). בשיתוף פעולה עם שחר, תלמיד חדש בכיתה, נועה מנסה לגלות מי עומד מאחורי כל הדברים הרעים שקורים לה.
עלילה > עונה 2

לאחר ששחר הובא אל בית החולים בסוף העונה הקודמת, ושרד, ליבי עומר והוא הופכים לזוג, אף על פי שהוא עדיין לא יודע שהיא זו נועה. יחד עם ליבי הוא מקים את הצמד "משהו אירוני". באותו זמן רננה (סוכנת מוסד לשעבר) מחפשת אחר מכשיר הזודיאק, שהופך כל שיר ללהיט עולמי.
עלילה > עונה 3

ליבי עומר משתתפת במחזה "וודג". אכדיה מתכננת להתנקם בנועה ולהרוג אותה. בסוף העונה נועה שותה רעל ונופלת על הבמה. לאחר מכן רואים את ליבי הולכת למיצוצייה כשרק גבה נראה ובגלל זה אי אפשר לדעת אם זאת באמת נועה.
עלילה > עונה 4

עונה 4 מתחילה בלוויה של נועה, שמתגלה לבסוף כמפוברקת על מנת לעצור את אכדיה. נועה מספרת לשחר שהיא וליבי והן אותו אדם, לאחר הפתק שהיא השאירה בעונה הקודמת שבו היא גילתה לו שהיא אינה מתה. מוקיון מסתורי מתחיל להופיע. ביום השיגור של "הנריק גלקטיק" הנוסעים מתעוררים ומגלים שהמוקיון תכנן לפוצץ אותם ולהציל את נועה. לשחר חזר הזיכרון מכל מה שאירע מאז התאונה, והוא נזכר שנועה וליבי אותו אדם.
עלילה > עונה 5

העונה החמישית מהווה פריקוול לעונות הקודמות והעלילה מתרחשת שלוש שנים לפני אירועי העונה הראשונה. בשלב הזה בחייה החלום הגדול ביותר של נועה הוא להתקבל לחטיבת הביניים "תהילה". איתמר, ספק תלמיד ספק עובד תחזוקה בבית הספר התאהב בנועה מהרגע הראשון שראה את פניה. אבל מיכאל, אחיו המפורסם של איתמר מתאהב בה גם.