stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זקום מצרי
פנולוגיה - מחזור חיים

זקום מצרי משיר את עליו בקיץ היבש או לפעמים בחורף הקר. גם לאחר מכן נמשכת פעילותו כמו בשאר הרותמיים.
לבלוב העלים של זקום מצרי נמשך מסוף אוקטובר ועד תחילת יולי.
תקופת הפריחה מתחילה בסוף ינואר ונמשכת עד תחילת דצמבר, עם שיא באביב בין תחילת מרץ לתחילת יולי. פריחה דלילה נמשכת גם במהלך הקיץ והסתיו.
חניטת הפירות והבשלתם מתפרשות על פני תקופה ממושכת, מאמצע ינואר ועד סוף אוגוסט, כאשר שיא ההבשלה מתרחש באביב. למרות שהבשלת הפירות מסתיימת בספטמבר, פיזור הזרעים מתחיל רק בתחילת דצמבר ונמשך עד תחילת ינואר. הפירות מתפתחים על העץ במשך חודשים ארוכים, וכאשר הם מבשילים, צבעם משתנה מירוק לחום-צהבהב. בשלב זה, הפירות נעשים מתוקים יותר, אך עדיין שומרים על טעם מריר.
הצמח מתרבה מזרעים, אך חלק מאוכלוסיותיו מתרבה עתה על יד התחדשות ענפים משורשים חשפים או חתוכים. תהליך זה מוביל להיווצרות שיבוטים – פרטים הנמצאים בקרבת צמח האם ואשר זהים לו מבחינה גנטית.
מקור השם

השם העברי זקום נגזר משמו הערבי של העץ, الزقوم (אַל-זַקוּם). השם "זקום" במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 110 ואושרר במילון צמחי ארץ ישראל משנת 2003.
שם הסוג Balanites מקורו ביוונית עתיקה, מהמילה balanos" (βάλανος)", שמשמעותה "בלוט" או "פרי דמוי בלוט". השם מתאר את צורת הפרי של מיני הסוג זקום, בעל מראה המזכיר בלוט.
מהשם היווני נגזר גם שמו של השמן בלנוס, הנקרא באנגלית "Balanos oil" ובלטינית "Oleum Balanos". בעברית, שמן זה מוכר בשם "צורי הגלעד".
בתקופה האחרונה התפתחה מסורת הגורסת שה"צרי" הוא השמן המופק מפירות זקום מצרי שגדל בבקעת הירדן, ואותו מכרו המקומיים לצליינים השם המוטעה "צרי הגלעד". אולם כפי שמעיד שמו המדעי, עץ זה גדל גם במצרים ולא סביר שנזקקו בעת העתיקה להביאו למצרים מארץ ישראל כפי שמעיד המקרא.
רבי סעדיה גאון זיהה את "הלענה", הנזכרת במקרא, במקום אחד עם זקום מצרי, שנזכר בקוראן כצמח מקולל שפירותיו ניתנים לרשעים. אם כי, בכל המקומות האחרים רס"ג תרגם "לענה" בשם "עלקם" המזוהה בימינו עם הלענה (artemisia).
שימושים

פרי הזקום שימש כמזון לעבדים באפריקה, והעץ זכה לכינוי "תמר העבדים" בשל מראהו הדומה לתמר ירוק. מפירותיו נהגו להכין גם משקה משכר.
הזרעים של הזקום עשירים בשמן, המשמש בסודן כמקור מזון וכחומר סיכה. בימי קדם, מפירות הזקום הופק שמן שכונה בידי נזירי מדבר יהודה "צורי הגלעד", אשר שימש לתעשיית סבון ולרקיחת תרופות.
העצה החזקה של הזקום מהווה חומר גלם חשוב באזורי תפוצתו העיקריים (הסוואנות של צפון אפריקה). העץ משמש לבנייה, להקמת גדרות ולחרושת העץ.
בישראל, זקום מצרי משמש בעיקר כעץ נוי. הוא מותאם לאור מלא, רגיש לקרה, אך עמיד לשרב, לקרקעות גיריות ולמליחות. העץ מתאים במיוחד לאזורי השפלה והבקעה וגדל היטב על סוגי קרקע מגוונים. הריבוי מתבצע באמצעות זרעים, בעיקר בעונות הקיץ והחורף.
הזקום המצרי ברפואה העממית

מפירות הזקום המצרי ניתן להפיק שמן, הנחשב ברפואה העממית כתרופה לכאבי פרקים ושרירים. שמן הזקום המצרי נמכר בעבר בשם "צרי גלעד", המוזכר בתנ"ך בספר ירמיהו. העלים ידועים כמחטאים פצעים מוגלתיים, ואכילת הפירות הבשלים נחשבה לתרופה נגד תולעים ועצירות קשה.
הזקום בתרבויות האזור

במצרים הקדומה הזקום נחשב כבעל תכונות המביאות לחיי נצח. פירותיו נמצאו בקברי מלכים וכהנים. לעומת זאת, באסלאם הזקום נחשב לעץ השאול שמבעיר את מעי החוטאים במרירותו (סורא 37 וסורה 44). הבסיס לדימוי זה היא טעם הלוואי המר של הפרי שניתן להוציאו בבישול (קריספיל, ילקוט הצמחים, ב, תשמ"ג, עמ' 196–200). ראו הרחבה בערך זקום (אסלאם).
ויקטור גרן לועג לצליינים הבורים שזיהו את הצמח עם העץ שזכאי טיפס עליו כדי לחזות בישו, אף שעץ זה היה שקמה. הזיהוי הזה מתועד במקורות נוספים ונעשה מחמת דמיון השמות.
הערות שוליים

↑  זקום מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Balanites aegyptiaca, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Balanites aegyptiaca, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏4-6-2024
1 2  זקום מצרי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2 3  מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1982, עמ' 492-493
1 2  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקדום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 65
↑  Balanites Delile, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏24-1-2025
1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 22, 218-219
1 2  זוהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 2012, עמ' 164-165, 175-176
↑  ירמיהו ח' 22
↑  לוקס י"ט 4
Balanites aegyptiaca
פרי בית גלעין גדול של זקום מצרי
ענפים נושאי פרחים ופירות של זקום מצרי
העלה מחולק לשני עלעלים
קודקוד (מותג)

לוגו החברה
קודקוד משחקי חברה בינלאומיים הוא מותג ישראלי של משחק וצעצועים המיוצרים ומשווקים על ידי חברת למדע תעשיות קלות בע"מ.
חברת למדע הוקמה בשנת 1978 על ידי אפרים הרצנו, מפתח משחק הרמיקוב, וכיום היא מנוהלת על ידי ילדיו, מיכה ומריאנה הרצנו. לחברה יש מפעל בערד שבו מועסקים 150 עובדים. במפעל מייצרת החברה משחקי קופסה ומשחקים המכילים רכיבים מפלסטיק. החברה מייצאת למעל 50 מדינות, כאשר יותר מ-90% מתוצרת המפעל מיועדת לייצוא.
קודקוד מייצרת ומשווקת בישראל את משחקי חברת הסברו תחת הסכם זיכיון משנת 2004, אך עוד בטרם העברת הזיכיון לייצור המשחקים, הייתה קודקוד הזכיינית לשיווק משחקי הסברו בישראל. עם משחקים אלה נמנים: מונופול, סיכון, והרמז, שטרם הסכם הזיכיון יובאו לישראל מאירלנד. מנגד, משווקת חברת הסברו בעולם את משחק הרמיקוב, שהוא המשחק הנמכר ביותר בעולם לאחר מונופול ושבץ-נא.
החברה גם פיתחה מספר משחקי מחשב שנועדו לקדם את משחקיה השונים.
הערות שוליים

↑  https://youtu.be/ncruRlXcnRQ
ערך זה הוא קצרמרבנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אופנת ישראל באירוויזיון

להלן סקירה של האופנה של ישראל באירוויזיון.
הופעות בשירים שייצגו את ישראל

ב-1973 ישראל השתתפה לראשונה באירוויזיון. לזמרת אילנית עיצבה המעצבת רוז'י בן יוסף שמלה ארוגה בסגנון בדואי עם גזרה רחבה עם שרוולי פרפר ועוצבה סביב פיסת קרושה אדומה שהייתה ממוקמת במפתח החזה, השמלה עם הפסים הצבעוניים נוצרה במטרה לעצב בגד בסגנון ישראלי המייצג את ישראל.
באירוויזיון 1976 לבשו בתחרות חברות להקת שוקולד מנטה מסטיק חליפות לבנות, שלכל אחת מהן פרח בחולצה בצבעים שונים אותם יצר גדעון אוברזון.
המעצבת דורין פרנקפורט הייתה אחראית על עיצוב תלבושות של מספר הופעות של ישראל באירוויזיון, ב-1978 עיצבה ליזהר כהן בגד שלקח השראה מבגדי מוזיקת הדיסקו שהייתה פופולרית בשנות השבעים ושילב בתוכו גם את הסגנון הישראלי של הקיבוץ.
ב-1979 פרנקפורט הייתה מעוניינת להעניק לגלי עטרי ולהקת חלב ודבש ביגוד בגוון קליל וזאת מכיוון שהשיר הללויה הוא בסגנון גוספל, היא יצרה עבור עטרי שמלת מעטפת עם מכנסיים רקומים בצבע לילך שהושפע גם מלבוש תימני מסורתי, את שלושת זמרי חלב ודבש הלבישה בלבן עם אביזרים של פפיונים ושלייקס מפייטים.
באירוויזיון 1983 שנערך בגרמניה יצרה פרנקפורט ביגוד בהשראת הטלאי הצהוב, היא הלבישה את הזמרת עפרה חזה בטוניקה עם מכנסיים לבנים ואת להקת הליווי בצבע צהוב מסנוור.
ב-1987 הבגדים שלבשו צמד הבטלנים הושפעו מהסרט האחים בלוז.
ב-1988 המעצבת פרח ראובן הייתה אחראית על הביגוד למשלחת, הזמרת ירדנה ארזי לבשה חולצה אדומה עם כתפיים חשופות וחצאית שחורה עטירת בד.
ב-1990 הוכנה לריטה שמלה שחורה בעלת שסעים עמוקים ובישיבתה על הבמה נחשף שהשמלה יכולה לשמש גם כמיני בנוסף לשמלה הארוכה.
התלבושות של אורנה ומשה דץ ב-1991 הושפעו מקולקציית הגמר בשנקר של המעצב ירון מינקובסקי, העיצוב היווה חיבור בין טקסטיל של מפות בוכריות עם השראות מקומיות ובינלאומיות, השמלה של אורנה דץ הושפעה מאוד עם הלבוש המזרח תיכוני, בגדיהם הוצגו בתערוכה שנערכה לכבוד שבעים שנה לאופנה ישראלית שנערכה במוזיאון ישראל.
עבור אירוויזיון 1998 העניק המעצב הצרפתי ז'אן-פול גוטייה לדנה אינטרנשיונל שמלה עם נוצות של תוכי אותה עיצב, בחזרות לקראת התחרות נראה שהנוצות מסתירות את פניה של אינטרנשיונל ובעקבות זאת בביצוע השיר היא לבשה שמלה של גלית לוי, אך כשנודע לה על זכייתה היא החליפה לשמלתו של גוטייה וביצעה עמה את השיר המנצח.
באירוויזיון 2005 לבשה שירי מימון שמלה של המעצבת ריבה אושידה.
באירוויזיון 2013 עיצבה אפרת קליג את השמלה למורן מזור.
ב-2019 נערכה בקניון האופנה "TLV" תערוכת "השמלה המנצחת" בה מעצבים הציגו שמלות בהשראת שמלות שלבשו נציגות ישראל באירוויזיון.
בארכיון האופנה בשנקר מצויים דגמים של שמלת אירוויזיון 1973 ובגדי אירוויזיון 1991.
מנחי ישראל באירוח התחרות

באירוויזיון 1979 אותו לראשונה אירחה ישראל, לבשה המנחה ירדנה ארזי שמלה שעשויה מאריג תחרה בצבע לבן-שמנת עם סיומת של דאנטל בשוליים ובסגנון רך של המעצבת יהודית גוטפריד.
באירוויזיון 1999 גדעון אוברזון עיצב את השמלות למנחות דפנה דקל וסיגל שחמון.
באירוויזיון 2019 הדוגמנית בר רפאלי שהנחתה לבשה בחצי גמר אחד שמלה של פאקו רבאן וחצי גמר שני שמלה של גליה להב ובגמר גם בחרה בשמלות של להב.
הערות שוליים

↑  הדס שואף, זה טוב, זה טוב, באתר Xnet‏, 2 במאי 2005
↑  נאוה סילוורה‏, ביגוד כמו אמנות: תערוכת רטרוספקטיבה למעצב ירון מינקובסקי, באתר וואלה, 23 ביולי 2017
↑  זיו כהן, שירי מימון תשיר עם שמלה אחרת, באתר ynet, 8 במאי 2005
↑  כתבה ממעריב, 1979
↑  אירוויזיון 99 דפנה דקל וסיגל שחמון, באתר יוטיוב
להקת שוקולד מנטה מסטיק באירוויזיון

בר רפאלי בשמלה של גליה להב
50 הברים הטובים בעולם

50 הברים הטובים בעולם (באנגלית: The World's 50 Best Bars) היא רשימה שנתית של דירוג עולמי של ברים, שמפרסמת חברת התקשורת הבריטית William Reed Business Media (אנ').
הרשימה, שפורסמה לראשונה בשנת 2009, אמנם קרויה "50 הברים הטובים בעולם", אך מייצגת דירוג מ-1 ועד 100 את הברים הטובים מכל רחבי העולם.
הרשימה מפורסמת אחת לשנה בטקס חגיגי, בו כל בר שנכלל ברשימה מקבל פסלון.
עבור תעשיית הברים בכלל וברי הקוקטיילים בפרט, דירוג זה נחשב לדירוג היוקרתי ביותר כיום, והוא שקול לרשימת 50 המסעדות הטובות בעולם (The World's 50 Best Restaurants), שמפורסמת גם היא בידי אותה חברת התקשורת הבריטית William Reed Business Media.
שיטת בחירת הברים ברשימה

הדירוג נקבע לפי ההצבעות של האקדמיה העולמית של מוסד הרשימה (The World’s 50 Best Bars Academy).
האקדמיה המורכבת מיותר מ-500 מומחי משקאות, כולל ברמנים, מנהלי ברים, יועצי משקאות, שגרירי מותגים, מחברי ספרי משקאות, היסטוריונים וחובבי קוקטיילים.
התפלגות המצביעים מפוזרת על פני הגלובוס כדלקמן:
150 באירופה.
140 בצפון אמריקה ומרכזה.
40 בדרום אמריקה.
115 באסיה.
35 באפריקה ובמזרח התיכון.
30 באוסטרליה.
על כל אחד מהמצביעים לבחור 7 ברים, בהתבסס על חוויות הבר הטובות ביותר שלו במהלך 18 החודשים שקדמו להצבעה, כאשר לפחות 3 מתוכם צריכים להיות עבור ברים שממוקמים מחוץ למדינת המגורים של הבוחר.
פרסים ותארים פרטניים

בנוסף לדירוג השנתי של 50 הברים הטובים בעולם, מוענקים גם פרסים ותארים שנתיים פרטניים בקטגוריות שונות:
פרס בר בר-הקיימא (Sustainable Bar Award).
תואר הבר המבטיח (One To Watch).
תואר הברמן של הברמנים (Bartenders’ Bartender).
תואר אגדת הרשימה (Legend of the List).
פרס המטפס הגדול ביותר ברשימה (Highest Climber Award).
פרס הבר החדש הטוב ביותר (Best New Opening Award).
פרס הבר הגבוה ביותר בדירוג שלראשונה נכנס לרשימה (Highest New Entry Award).
פרסים ותארים אלו מוענקים בחסות של מותגי משקאות שונים בעולם.
היסטוריית הברים הטובים בעולם לפי שנים

| שנה | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי | מקום רביעי | מקום חמישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Dante | Connaught Bar | Florería Atlántico | NoMad Bar | American Bar at The Savoy |
| 2019 | ניו יורק | לונדון | בואנוס איירס | ניו יורק | לונדון |
| 2018 | Dandelyan | American Bar at The Savoy | Manhattan | NoMad Bar | Connaught Bar |
| 2018 | לונדון | לונדון | סינגפור | ניו יורק | לונדון |
| 2017 | American Bar at The Savoy | Dandelyan | NoMad Bar | Connaught Bar | The Dead Rabbit Grocery & Grog |
| 2017 | לונדון | לונדון | ניו יורק | לונדון | ניו יורק |
| 2016 | The Dead Rabbit Grocery & Grog | American Bar at The Savoy | Dandelyan | Connaught Bar | Attaboy |
| 2016 | ניו יורק | לונדון | לונדון | לונדון | ניו יורק |
| 2015 | The Artesian | The Dead Rabbit Grocery & Grog | Nightjar | Employees Only | American Bar at The Savoy |
| 2015 | לונדון | ניו יורק | לונדון | ניו יורק | לונדון |
| 2014 | The Artesian | The Dead Rabbit Grocery & Grog | Nightjar | Attaboy | Employees Only |
| 2014 | לונדון | ניו יורק | לונדון | ניו יורק | ניו יורק |
| 2013 | The Artesian | Nightjar | High Five | Connaught Bar | The Dead Rabbit Grocery & Grog |
| 2013 | לונדון | לונדון | טוקיו | לונדון | ניו יורק |
| 2012 | The Artesian | PDT | Nightjar | Connaught Bar | American Bar at The Savoy |
| 2012 | לונדון | ניו יורק | לונדון | לונדון | לונדון |
| 2011 | PDT | Connaught Bar | The Artesian | Death & Co | Milk & Honey |
| 2011 | ניו יורק | לונדון | לונדון | ניו יורק | לונדון |
| 2010 | Milk & Honey | PDT | Harry’s Bar | Milk & Honey | Buddha Bar |
| 2010 | לונדון | ניו יורק | ונציה | ניו יורק | פריז |
| 2009 | Milk & Honey | Milk & Honey | Buddha Bar | PDT | Pegu Club |
| 2009 | לונדון | ניו יורק | פריז | ניו יורק | ניו יורק |
בכל שנות הדירוג המקומות הראשונים היו בערים לונדון או ניו יורק.
בר The Artesian במלון The Langham בלונדון, זכה ארבע פעמים ברצף בין השנים 2012–2015, בהובלת הברמנים אלכס קרטנה וסימונה קפורלה, שהחליטו לעזוב את הבר אחרי ההצלחה הרבה שזכו לה.
בר Dandelyan במלון Mondrian בלונדון, בהובלת הברמן ריאן צ'טייאוורדנה (המכונה גם Mr Lyan), נסגר מיד לאחר הזכייה ב-2018, ובמקומו ריאן פתח בר חדש בשם Lyaness, שכבר ב-2019 נכנס לרשימה במקום ה-39.
ברים ישראלים ברשימה

ההישג הגדול ביותר של בר ישראלי ברשימה היה של Imperial Craft במלון אימפריאל בתל אביב בשנת 2015 כאשר הגיע למקום ה-17 בעולם. אותו בר ב-2016 היה במקום 56, ב-2017 במקום 50 וב-2018 במקום 94.
גם בר ה-Bellboy במלון "B ברדיצ'בסקי" בתל אביב נכנס לרשימה והיה במקום ה-96 בשנת 2016.
ראו גם

50 המסעדות הטובות בעולם
הערות שוליים

↑  The World's 50 Best Bars - Frequently Asked Questions
↑  The World's 50 Best Bars - Individual Awards
↑  World's 50 Best Bars
תקשורת אופטית

סיבים אופטיים
תקשורת אופטית היא הגדרה לכל צורה של תקשורת המשתמשת באור לנשיאת נתונים.
מערכת התקשורת האופטית מורכבת משלושה חלקים עיקריים: המשדר האופטי, הממיר את הנתונים לאור, התווך המעביר את הנתונים אל היעד והמקלט, המקבל את האות האופטי ביעד וממיר את האור חזרה לנתונים.
מערכת אופטית נפוצה היא מערכת הראייה אצל בני אדם ובעלי חיים. לדוגמה, כאשר אנו רואים אור מתחלף ברמזור (המשדר), האור מתקדם באוויר (תווך חופשי) ונקלט על ידי העין והמוח (מערכת הקליטה). בתקשורת נתונים משתמשים במערכת שידור אופטית המבוססת על סיבים אופטיים.
רק חלק קטן מהספקטרום האלקטרומגנטי הוא בתחום האופטי: קרינת תת-אדום, אור נראה, ורוב טווח העל-סגול.
רכיבי מערכת תקשורת אופטית > המשדר האופטי

משדר אופטי הוא החלק ההופך את המידע אותו מעוניינים לשדר לאות אופטי.
אם המידע לשידור הוא אופטי מלכתחילה יש צורך רק לצמד אותו למערכת השידור. אם מידע שמעוניינים לשדר הוא אות חשמלי או כל צורה אחרת (לדוגמה קול), יש צורך להפוך אותו לאות אופטי בעזרת משדר. האמצעי הנפוץ ביותר הוא על ידי אפנון לייזר או דיודת לייזר, בשיטה זו ניתן ליצור אותות של אור וחושך (באות אנלוגי גם שלבי ביניים), ובעזרתם ניתן לשדר את המידע הרצוי.
רכיבי מערכת תקשורת אופטית > תווך השידור האופטי

תווך השידור האופטי הוא התווך המשמש כ"צינור" לצורך העברת האות האופטי במערכת. תווך זה חייב להיות מסוגל להעביר את האות האופטי למרחק הרצוי ללא הפרעות ורעשים. בתקשורת האופטית משתמשים בעיקר בסיב אופטי מזכוכית (סיליקה) מצופה, סיב זה מתאים לאורך הגל של השידור האופטי הנפוץ בתת-אדום (1300-1550 ננומטר); אך יש מוליכי גל שונים עבור סוגים שונים של תקשורת, לדוגמה האוויר משמש תווך שידור לאותות רדיו לצורך תקשורת בתווך חופשי.
רכיבי מערכת תקשורת אופטית > המקלט האופטי

מקלט אופטי הוא החלק שמטרתו להפוך את האות האופטי המתקבל, חזרה למידע בצורה שבה מעוניינים לקבל אותו. לדוגמה, פוטודיודה הופכת אות אופטי לאות חשמלי (זרם או מתח).
רכיבי מערכת תקשורת אופטית > רכיבים נוספים

למערכת האופטית יכולים להתווסף מספר מרכיבים בהתאם לצורך, למשל:
מגבר אופטי - כאשר מקור השידור הוא בעוצמה נמוכה או לאורך טווח ארוך, יש צורך בהגברת עוצמת האות; שימוש במגבר אופטי מסוגים שונים מהווה פתרון לבעיה זו. שימוש נכון ומושכל במגברים אופטיים במערכת יכול להביא לשיפור יחס האות לרעש במקלט.
מעבד אופטי - ביצוע פעולות באות המשודר לצורך קידודו או כל פעולה אחרת, יכול להתקיים על ידי מעבד אופטי במערכת השידור. מעבד זה יכול למנוע צורך במעבר בין אות אופטי לחשמלי ולהפך, ומשפר את ביצועי המערכת. כיום מפתחים טכנולוגיה לעיבוד המידע בסיב האופטי עצמו.
מתג אופטי - כאשר בכניסה למערכת או ביציאה ממנה יש מספר מקורות שידור או קליטה, בהתאמה, יש צורך בהכוונה של האות ליעד הנדרש; במקרה כזה ניתן להשתמש במתג אופטי, המאפשר שליטה על העברה או חסימה של האות וכן הפנייה ליעד מתאים.
מרבב ומפלג אופטי (מסנן) - משמש לצורך הכנסת מספר אורכי גל לשידור יחדיו, וכן לפענוח השידור ביציאת המערכת.
מבודד אופטי (איזולטור) - רכיב המסוגל ליצור מחסום חד כיווני לאור העובר במערכת, כך שייתכן מעבר אור בכיוון אחד בלבד (רכיב בלתי הפיך)
מצמד סיבים אופטיים - רכיב המסוגל לצמד שתי מערכות תקשורת זו לזו, לדוגמה שני סיבים שונים לחבר אותם יחדיו לסיב בודד, או להפך, להפריד אות מסיב בודד לשני מקורות שונים ביחס רצוי.
מנחת אופטי - רכיב שמטרתו להנחית את האות המשודר. ה"מנחת" מפחית את עוצמת (משרעת) האות האופטי על ידי בליעת אור או פיזורו.
תקשורת אופטית מבוססת סיב אופטי

תקשורת אופטית מבוססת סיב אופטי היא שיטה המבוססת על מעבר של אות אופטי דרך מנחה גל סגור. השיטה יעילה ביותר לשידור לטווח ארוך. השידור הנפוץ הוא שידור על מערכת תקשורת מבוססת סיב אופטי ויעיל ביותר לשידור מידע מבוסס אור. כיום המערכות משמשות בעיקר את תחום הטלפוניה והאינטרנט, רשתות מחשבים, שידורי טלוויזיה בכבלים, ובגלל העלות האטרקטיבית - אף לשידורים לטווח קצר. רוב המערכות כיום מבוססות על סיב אופטי עם ליבת זכוכית (סיליקה), אולם לטווחים קצרים משתמשים גם בסיבי פלסטיק.
תקשורת אופטית מבוססת סיב אופטי > התפתחות היסטורית

שידורי מידע לטווח רחוק לא נראו חשובים כל כך בעבר הרחוק, אולם ככל שהתפתחה הטכנולוגיה, הלך וגבר הצורך ונפח המידע המועבר. ככל שרמת החיים והטכנולוגיה השתפרו, גבר גם הצורך במערכת יעילה ואמינה להעברת מידע לטווחים גדולים. הטלגרף ולאחריו הכבל קואקסיאלי שנעשה נפוץ החל מ-1940, הציג את הבעייתיות של מערכות אלו; הצורך במגברים לאורך הקו וכן רעשים והפרעות בשיטה זו, הובילו לחיפוש פתרון חלופי מבוסס אופטיקה.
בשנת 1966 הציגו בחברת STL את הרעיון לשימוש בזכוכית כעדיפה על כבל קואקסיאלי. פיתוח הלייזר בשנות השישים של המאה ה-20 פתר את הבעייתיות של מקור הארה מתאים. בשנת 1970 כאשר חברת "קורנינג" (Corning Glass Works) הציגה את הסיב האופטי עם האיבודים הנמוכים משמעותית, המתאים לאורכי הגל של הלייזר מבוסס מוליכים למחצה שגם הוא פותח באותה השנה - נסללה הדרך למערכות תקשורת מבוססות אופטיקה לטווח רחוק.
המערכת המסחרית הראשונה שיצאה לשוק הותאמה לאורך גל של 0.8 מיקרון. השידור הראשון שנעשה במערכת תקשורת אופטית היה ב-22 באפריל 1977, כאשר חברת "General Telephone and Electronics" שידרה לראשונה שידור טלפון מקליפורניה. הדור הבא של מערכת תקשורת אופטית היה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, והוא היה מותאם ל-1.3 מיקרון. בשנת 1988 נפרש הכבל הטרנס-אטלנטי (TAT-8) שהשתמש בטכנולוגיה אופטית ויכול היה להעביר עד 40,000 שיחות טלפון בו-זמנית. הדור השלישי של מערכות מבוססות סיב היה מותאם לאורכי גל סביב ה-1.5 מיקרון והשתמשו בו במפצי דיספרסיה, כך שלא הייתה כמעט הרחבת אות השידור באורך גל הזה. השימוש בסיב חד אופן נתן מענה לדיספרסיית האופנים. הדור הבא (הרביעי) נועד להרחבת רוחב הסרט של השידור, ומגיע היום עד ל-14 טרה-ביט בשנייה.
בשנת 2000, בעקבות המשבר הפיננסי, נפגע תחום התקשורת האופטית, חברות פיתוח וייצור נסגרו ומשקיעים נזהרו מהשקעות בתחום. רבים סברו שלא יהיה צורך בהרחבת רוחב הפס ולא יגדל עוד השימוש באינטרנט ובמידע. עם זאת, הגידול היה עצום, וכיום רבים רואים שוב את הצורך בפיתוח מערכות תקשורת אופטיות מתקדמות, ורכיבים אופטיים תואמים.
תקשורת אופטית מבוססת סיב אופטי > תחומי אורכי הגל

כל אחד מהאפקטים המשפיעים על איבודים ופיזורים במוליך הגל, תלוי באורך הגל האופטי העובר בו; התחום בו קיימות מינימום ההפרעות עבור אורך גל ספציפי נקבע כ"חלון". התקן שנקבע לחלונות השידור הוא:
החלון הראשון שנקבע מבחינה היסטורית, 800-900 ננומטר. בתחום זה האיבודים גבוהים וההגבר נמוך, ולכן חלון זה מתאים לטווחי עבודה קצרים בלבד.
החלון השני הוא לאורכי הגל סביב 1300 ננומטר (1.3 מיקרון), בתחום זה איבודים בסיליקה נמוכים מאוד והדיספרסיה בסיב חלשה, כך שההרחבה מינימלית. תחום זה משמש לשידור בטווח ארוך. הבעיה של תחום זה היא ההגברה האופטית, מגברים אופטיים הם לא כל כך מוצלחים יחסית למגברים סביב 1.5 מיקרון.
החלון השלישי הוא סביב 1500 ננומטר (1.5 מיקרון), שהוא כיום הנפוץ ביותר. האיבודים בסיליקה נמוכים מאוד וגם המגברים מבוססי הארביום יעילים ביותר וזמינים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תחום התדרים | תיאור התחום | תחום אורכי הגל (בננומטר) |
| O band | original - זהו התחום המקורי בו התחילו לעבוד מבחינה היסטורית ולכן השם נשאר כתחום ה"אוריגינלי" (המקורי). | 1260-1360 |
| E band | extended - כאשר התחילו להרחיב את טווח התדרים מעבר ל-1.3 מיקרון נקבע תחום זה בשם התחום "המורחב". | 1360-1460 |
| S band | short wavelengths - זהו הטווח של אורכי הגל הקצרים מתחום אורכי הגל הנפוצים ו"הרגילים" (1.5 מיקרון). | 1460-1530 |
| C band | conventional - תחום אורכי הגל הנפוצים ביותר ולכן גם נקרא התחום ה"קונבנציונלי" (ה"רגיל"). | 1530-1565 |
| L band | long wavelengths - זהו הטווח של אורכי הגל הארוכים מתחום אורכי הגל הנפוצים ו"הרגילים" (1.5 מיקרון). | 1565-1625 |
| U band | ultralong wavelengths - כאשר הרחיבו את תחום אורכי גל השידור מעבר לתחום "הרחב", כלומר אורכי גל עוד יותר ארוכים יחסית לתחום הנפוץ. | 1625-1675 |
תקשורת אופטית במרחב חופשי

תקשורת אופטית במרחב חופשי היא שיטה המבוססת על מעבר של מידע בצורה של אות אופטי בתווך חופשי (אוויר או ריק) בין שתי נקודות במרחב. היתרון העיקרי של טכנולוגיה זו הוא כאשר אין אפשרות לחיבור סיב אופטי או שלא משתלם כלכלית ליצור את החיבור, לדוגמה, בתקשורת בין מעבורת בחלל או לוויין. בצורת תקשורת זו, לרוב, המשדר יהיה לייזר באורך גל של תת-אדום, אך ייתכן גם שימוש ב-LED לטווחים קצרים בקצבי שידור נמוכים. הטווח המקסימלי לשידור יבשתי בצורה זו עומד כיום על 2–3 קילומטר
אך מכיוון שקיימת תלות בשינויי התווך, כמו שינויי חום, לחץ אטמוספירי, גשם, ערפל ואבק - יציבות השידור ואיכותו יכולים להשתנות בהתאם. שידור בחלל יציב יותר ויכול להגיע גם למספר אלפי קילומטרים. צורה יום יומית של שידור אופטי בתווך חופשי ופשוט יותר הוא תקשורת נתונים בתת-אדום (IrDA).
תקשורת אופטית במרחב חופשי > התפתחות היסטורית

התקשורת האופטית במרחב החופשי התפתחה לאורך ההיסטוריה בצורות שונות: הצבא היווני בתקופת יוון הקלאסית השתמש בהברקת המגנים לצורך איתות והעברת מסרים במהלך הקרב; ההליוגרף ומנורת האיתות שהתפתחו מאוחר יותר השתמשו בקוד מורס; בשנת 1960 עם המצאת הלייזר התעוררה תעשיית האופטיקה בעידוד התעשיות הצבאיות, אך עניין זה דעך לאחר המצאת הסיב האופטי, וכיום משתמשים בטכנולוגיה זו רק כאשר אין אפשרות לחיבור פיזי, או שאין הצדקה פרקטית או כלכלית.
תקשורת אופטית במרחב חופשי > יישומים

רשתות מחשבים (LAN-to-LAN) למרחקים קצרים כמו באוניברסיטאות או במרחבים קרובים.
כאשר אין אפשרות לחיבור פיזי, למשל כאשר יש מכשול בין המשדר לקולט, כמו תעלה, או בניין קיים.
להקמת רשת מקומית זמנית, כמו בכנסים או כאשר יש צורך להשבית את הרשת הקיימת.
מערכת גיבוי לחיבור קיים.
תקשורת בין תחנות חלל או מעבורות בחלל.
קרן האור בתקשורת אופטית במרחב חופשי יכולה להיות צרה מאוד, כך שקשה מאוד להפריע או "ליירט" אותה; ניתן לקודד את המידע בכל צורה כך שהשידור, למרות היותו במרחב חופשי, מאובטח.