stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליס אין צ'יינס
היסטוריה > הקפאת הפעילות ומותו של ליין סטאלי (1998–2005)

קאנטרל ניסה לשמור על קשר עם סטאלי, אך היה ברור אז כי מצבו הבריאותי של סטאלי לא יניח לו לשוב אל אולפן ההקלטות במשך הזמן הנראה לעין. קאנטרל החל לעבוד על חומרים חדשים והוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Boggy Depot, ב-1998. מכיוון ששון קיני ומייק אינז (וכן המפיק של הלהקה טובי רייט) תרמו משמעותית ליצירתו של האלבום, מעריצים רבים של אליס אין צ'יינס מתייחסים אליו כאל מעין "אלבום אבוד" של הלהקה.
ב-1998 התאחד סטאלי עם שאר חברי הלהקה בפעם האחרונה לשם הקלטתם של שני שירי חדשים, "Get Born Again" ו-"Died". השירים הוקלטו לכבוד יציאתו של מארז תקליטורים בשם Music Bank, שכולל את שיריה של הלהקה מכל הזמנים. המארז כולל 48 שירים הכוללים גם שירים נדירים, דמואים ישנים ואת רוב השירים שלא נכללו באלבומים. מאוחר יותר באותה שנה יצא האוסף הראשון של הלהקה, Nothing Safe - The Best Of The Box, שכלל 14 קטעים מתוך המארז ועוד דמו אחד שלא מופיע בו. שני השירים החדשים הם השירים האחרונים שהקליט סטאלי בחייו, והמארז הוא החומר המוקלט החדש האחרון שהוציאה הלהקה. אלבום ההופעה היחיד של הלהקה (לא כולל ההופעה האקוסטית), Live, יצא ב-2000, וב-2001 יצא אוסף נוסף בן עשרה שירים בשם Greatest Hits. ב-2004 הוכרז על כוונה להוציא אלבום אוסף כפול בשם The Essential Alice in Chains, שיצא לבסוף ב-5 בספטמבר 2006.
במשך זמן רב בידד את עצמו סטאלי מן העולם בגלל מותה של חברתו וארוסתו לשעבר מזיהום בקטריאלי שנגרם כתוצאה משימוש בסמים. התקוות המועטות שעדיין נשארו לאיחודה של הלהקה נגוזו ב-20 באפריל 2002 כאשר נמצאה גופתו של סטאלי בדירתו בסיאטל. סיבת מותו המשוערת היא מנת יתר של הרואין וקוקאין. תאריך מותו נקבע ל-5 באפריל, שהוא גם יום השנה למותו של אייקון גראנג' נוסף, קורט קוביין מנירוונה.
קאנטרל הקדיש לסטאלי את אלבומו השני מ-2002, Degradation Trip. רשימת השירים כמעט והושלמה עוד טרם מותו של סטאלי, אבל קאנטרל הוסיף לאלבום מספר שירים שמביעים את צערו הגדול על מות חברו.
היסטוריה > איחוד (2005 – היום)

ב־2005 הופיעו קאנטרל, אינז וקיני במסגרת קונצרט צדקה בסיאטל למען נפגעי הצונאמי שפגע בדרום אסיה. סולן להקת דמג'פלאן לשעבר, פט לחמן, תיפקד כסולן הלהקה. במשך ההופעה תיפקדו כסולנים גם ווס סקנטלין מלהקת פאדל אוף מאד ומיינארד ג'יימס קינן מלהקת טול. אן וילסון שרה את החלק מן השיר "Brother" שאותו ביצעה במסגרת האלבום. חברי הלהקה הודיעו כי נהנו לנגן שוב ביחד, אך קאנטרל ציין כי הנגינה ללא סטאלי "הותירה חור גדול" לדבריו והוא אינו רואה איחוד נוסף של אליס אין צ'יינס באופק, למרות שאינו פוסל זאת על הסף.
ב-10 במרץ 2006 הופיעו שלושת חברי אליס אין צ'יינס עם הזמר ויליאם דובאל מלהקת "Comes With The Fall" כסולן, במסגרת קונצרט שמפיק ערוץ VH1. הקונצרט הופק במטרה לחלוק כבוד לצמד הרוקריות מסיאטל, אן וננסי וילסון מלהקת הארט. באתר של ג'רי קאנטרל הוכרז על סיבוב הופעות שתקיים הלהקה באירופה בקיץ 2006 במסגרת מספר פסטיבלים.
בראיון מ-2006 ציין שון קיני כי הוא מעוניין לכתוב חומר חדש אך לא תחת השם אליס אין צ'יינס. ב-2006 אף נפתח אתר רשמי חדש ללהקה. הלהקה קיימה סיבוב הופעות במהלך 2006 כשאת עמדת הסולן ממלא ויליאם דובאל. בספטמבר 2006 יצא אלבום האוסף הכפול "The Essential Alice in Chains", שבמקור היה מיועד לצאת ב-2004. האלבום כולל 28 שירים ובנוסף את The Nona Tapes לראשונה על גבי די.וי.די.
אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Black Gives Way To Blue", יצא ב-29 בספטמבר 2009, ובו שר דובאל כסולן הראשי.
ב-8 במרץ 2011 נמצאה גופתו של בסיסט הלהקה לשעבר, מייק סטאר בסולט לייק סיטי. סטאר בן ה-44 נעצר שלושה שבועות קודם לפטירתו על אחזקת סמים ותרופות ללא מרשם.
ב-28 במאי 2013, יצא אלבום האולפן החמישי של הלהקה "The Devil Put Dinosaurs Here", מתוכו יצאו הסינגלים Hollow ו-Stone.
הלהקה הופיעה בישראל לראשונה ב-17 ביולי 2018 בקיסריה. ב-24 באוגוסט 2018 יצא אלבום האולפן השישי של הלהקה "Rainier Fog".
חברי ההרכב

ויליאם דובאל (שירה) (2006 – היום)
ג'רי קאנטרל (גיטרה, שירה וקולות רקע) (1987 – היום)
מייק אינז (בס) (1993 – היום)
שון קיני (תופים) (1987 – היום)
חברי ההרכב > חברים לשעבר

ליין סטאלי (שירה) (1987–2002)
מייק סטאר (בס, קולות רקע) (1987–1993)
דיסקוגרפיה > אלבומים

Facelift –‏ 21 באוגוסט 1990 (Columbia Records)‏ #42 ארצות הברית פלטינה כפולה
Dirt – ‏29 בספטמבר 1992 (Columbia Records)‏ #6 ארצות הברית, #42 בריטניה פלטינה מרובעת
Alice in Chains – ‏7 בנובמבר 1995 (Columbia Records)‏ #1 ארצות הברית, #37 בריטניה פלטינה כפולה
Black Gives Way To Blue – ‏29 בספטמבר 2009 (Virgin Records/EMI)
The Devil Put Dinosaurs Here –‏28 במאי 2013 (קפיטול רקורדס)
Rainier Fog – ‏24 באוגוסט 2018 (BMG)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

1990 We Die Young
1992 Sap
1994 Jar of Flies
דיסקוגרפיה > הופעות

1996 Unplugged
2000 Live
דיסקוגרפיה > אוספים

1999 Nothing Safe - The Best Of The Box
1999 Music Bank
2001 Greatest Hits
2006 The Essential Alice in Chains
מארזי DVD וקלטות וידאו

1990 Live Facelift (וידאו בלבד)
1995 The Nona Tapes
1996 Unplugged
1999 Music Bank
הערות שוליים

↑  Quinn, Ben (9 במרץ 2011). "Mike Starr, legendary Alice in Chains bass player, found dead". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Goodman, Dean (8 במרץ 2011). "Former Alice in Chains rocker Mike Starr dies". Reuters. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Metcalf, Jr. Dan. "Former 'Alice in Chains,' 'Celebrity Rehab' star dies in Salt Lake City" ABC News, March 8, 2011
↑  עמי פרידמן, אליס אין צ'יינס בקיסריה: הלהקה שחזרה מהמתים, באתר ynet, 18 ביולי 2018
↑  מני אבירם‏, הרבה זמן לא ראיתי אושר טהור כמו בהופעה של אליס אין צ'יינס, באתר וואלה, 18 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327734905171  BIBSYS: 1077831  BnF: cb13951034q (data)  GND: 10294377-1  ISNI: 0000 0001 2191 6454  LCCN: n91111266  MusicBrainz: 4bd95eea-b9f6-4d70-a36c-cfea77431553  NKC: xx0017818  SUDOC: 158431464  VIAF: 156077397   WorldCat (עם VIAF): 156077397
האספה הכללית של מיזורי

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 משכן
  
 Missouri State Capitol 
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
האספה הכללית של מיזורי (באנגלית: Missouri General Assembly) היא בית המחוקקים של מדינת מיזורי שבארצות הברית. בית המחוקקים הדו-ביתי מורכב מסנאט בן 34 חברים ובית הנבחרים בן 163 חברים. הבחירות נערכות במחוזות חד נציגיים בעלי אוכלוסייה שווה בערך. חברי שני הבתים של האספה הכללית כפופים למגבלות כהונה של כשמונה שנים. האספה הכללית מתכנסת בקפיטול מדינת מיזורי בבירה ג'פרסון סיטי.
חברי בית הנבחרים חייבים להיות בני 24 כדי להיבחר, וחייבים גם להיות בעלי זכות הצבעה במיזורי למשך שנתיים, ותושבי מחוז הבחירה שלהם למשך שנה אחת. סנאטורים חייבים להיות בני 30, בעלי זכות הצבעה במיזורי למשך שלוש שנים, ובדומה לבית הנבחרים, חייבים להיות תושבי מחוז הבחירה שלהם במשך שנה אחת לפני בחירתם.
שון עדרי

שון עדרי (נולד ב-24 באוקטובר 2003 בגדרה שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה, בהשאלה ממכבי תל אביב.
קריירת מועדונים

עדרי נולד בגדרה שבישראל, וגדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. את לימודיו התיכוניים השלים בתיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון. ב-3 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על מכבי יפו במסגרת שלב רבע הגמר של גביע המדינה לעונת 2021/2022.
ב-18 ביולי 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב, והושאל למשך עונה אחת להפועל אשדוד מהליגה הלאומית. ב-1 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 להפועל ניר רמת השרון במסגרת גביע הטוטו של הליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 מול מכבי אחי נצרת במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-14 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למכבי קביליו יפו במסגרת המחזור התשיעי בליגה.
ב-26 ביולי 2023 הושאל לעונה אחת להפועל ניר רמת השרון. ב-24 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–3 על מ.ס. כפר קאסם.
ב-18 ביוני 2024 הושאל לעירוני קריית שמונה.
בינואר 2025 עבר להפועל פתח תקווה.
קריירה בינלאומית

עדרי החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2022, בו סיימה נבחרת ישראל במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת אנגליה עד גיל 19, וערך ארבע הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  רז אמיר, ‏עדרי חתם במכבי ל-3 שנים והושאל לאדומים אשדוד, באתר ONE‏, 18 ביולי 2022
↑  תומר חבז, ‏שון עדרי הושאל ממכבי ת"א לעירוני רמת השרון, באתר ONE‏, 26 ביולי 2023
↑  עלה לליגת העל: שון עדרי הושאל לעירוני קרית שמונה, באתר וואלה, 18 ביוני 2024
↑  אוסקר גלוך בחוץ: סגל ישראל למונדיאליטו, באתר ערוץ הספורט, 7 במאי 2023
כפר עזה

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שער הנגב
גובה ממוצע: ‎89 מטר
תאריך ייסוד: 1951
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 959 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 934 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) כפר עזה(למפת מערב הנגב רגילה) כפר עזה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר עזה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר עזה31°29′01″N 34°31′55″E﻿ / ﻿31.4836260480497°N 34.5319593346342°E﻿ / 31.4836260480497; 34.5319593346342  heמפת היישובים של מועצה אזורית שער הנגב באדום - כפר עזה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.kfar-aza.org.il
כְּפַר עַזָּה הוא קיבוץ הנמצא בנגב הצפוני על כביש 232, כ־2 ק"מ מזרחית לגבול רצועת עזה, סמוך לשדרות ונתיבות.
הוא שוכן במועצה אזורית שער הנגב ומשתייך לתנועה הקיבוצית.
היסטוריה > גלגול ראשון

הקיבוץ נוסד ב-23 באוגוסט 1951, כהיאחזות נח"ל החמישית על גבול רצועת עזה, כחלק מההתיישבות לאורך קווי שביתת הנשק לאחר מלחמת העצמאות. בטקס העלייה על הקרקע השתתפו מפקד הנח"ל, משה נצר, ומנהל אגף הנוער במשרד הביטחון, אליהו שומרוני. המתיישבים הראשונים היו שני גרעיני מח"ל (מתנדבי חוץ לארץ) של תנועת הבונים – האחד של עולים ממצרים, שקיבל את הכשרתו באפיקים, והשני של עולים מטנג'יר, שקיבל את הכשרתו בקיבוץ איילת השחר. בראשיתו, נקרא הקיבוץ בשם "יגב" ו"שדמות" והוא חלש על יותר מ-8,000 דונם. בני הגרעין מנו כ-85 איש. לאחר עלייתם על הקרקע התיישבו באוהלים והחלו בעיבוד האדמה. רבים מהחברים עבדו בעבודות חוץ. בתחילת 1953 נוסף לקיבוץ גם ענף צאן, אף על פי שלא הושג מימון לדיר, ורעפייה לייצור רעפים. ביוני 1953 שונה שם הקיבוץ ל"כפר עזה", שם ששימש קודם לכן את נחל עוז השכן, על שום ישיבתו ממול העיר עזה וסמוּך לשדותיה.
עד תחילת 1954 עזבו חברים רבים את הקיבוץ בגלל התנאים הקשים, שכללו מזון לא מספק, חשמל מוגבל, היעדר כביש כך שהדרך לקיבוץ מנותקת בימי גשמים, וצרות עם המסתננים אשר גנבו צינורות השקיה ותוצרת חקלאית. במאי 1955 נשרף המתבן של הקיבוץ.
חלל ראשון של הקיבוץ, דוד חזן, נפל באוקטובר 1951 בעלייה על מוקש בתל רעים. בינואר 1953 עלה טרקטור של הקיבוץ על מוקש, הפעם ללא נפגעים, אך לא קיבלו פיצוי על הנזק לטרקטור. באוגוסט 1953 גנבו כ-25 מסתננים מעזה 60 כוורות של הקיבוץ. עם זאת, יחסית ליישובים אחרים בעוטף עזה הקיבוץ היה שרוי בשקט יחסי עד תחילת 1956.
בראשית שנת 1956 תהליך התפוררות הגרעין המייסד הושלם גם על רקע סכסוכים עדתיים בין שתי הקבוצות שהרכיבו את הגרעין המייסד.
היסטוריה > גלגול נוכחי

על-מנת למנוע את פירוקו המוחלט של היישוב הצעיר, נשלחו בשנים 1955–1956 מתנדבים צעירים מקיבוצים ותיקים, להחזיק את היישוב. הקבוצה מנתה כחמישה עשר חברים ונקראה "הפלוגה המקובצת". רובם חיו בקיבוץ בין שנה לשנתיים והחזיקו ותפעלו את המקום, בעזרת כוחות עזר שונים שנשלחו על ידי איחוד הקבוצות והקיבוצים.
בשנת 1956, נקבע כי גרעין "מתערים" יהיה זה שיקים את כפר עזה מחדש. הגרעין היה אז באמצע השירות הצבאי, בנח"ל המוצנח, וחבריו היו חניכי הנוער העובד והלומד ממרכז ישראל וחניכי תנועת הצופים ירושלים, שקיבלו את הכשרתם בתל יוסף ובחצרים. במאי 1956, הגיעו בנות הגרעין לשל"ת בכפר עזה. הבנים, שהשתתפו בפעולות התגמול של שנות ה-50 ובמבצע קדש, השתחררו והגיעו לקיבוץ בדצמבר 1956.
בשנת 1956 התגברו הבעיות הביטחוניות של היישוב. באפריל 1956 הגיעו מסתננים מרצועת עזה לקצור את התבואה של הקיבוץ. ביוני 1956 עלה קומביין של הקיבוץ על מוקש במהלך הקציר. באוגוסט 1956 ירו על הקיבוץ מכיוון רצועת עזה. עם זאת, הקיבוץ לא הופגז במהלך מבצע קדש.
בינואר 1957, בט"ו בשבט, חגגו ברוב עם את חג העלייה וזהו גם התאריך הרשמי של הקמת הקיבוץ מחדש. גרעין "קמה", שחבריו השתחררו משירות בנחל מוצנח גדוד 88, הצטרפו למשק עם הקמתו מחדש וכן חברים מכפר סבא, רמת השרון, פתח תקווה והרצליה ובסיוע של קיבוץ אפיקים, שחבריו הוותיקים – חיים ייני וחייקל – הצטרפו למשק.
הקיבוץ סבל מפעילות המסתננים גם בסוף שנות ה-50.
במשך השנים נוספו גרעיני נח"ל רבים, מהנוער העובד והלומד, מהתנועה המאוחדת, מהצופים וכן לא מעט בני ובנות קיבוצים ומתנדבים מכל העולם שבאו לתקופה של שנה ונשארו כחברים.
בראשית שנות ה-60 השתתף הקיבוץ בניסויים של מכון וולקני לבחינת היעילות של תוספת השקיה בגידולי בעל של דורה וכותנה. חדר האוכל החדש של הקיבוץ נחנך בל"ג בעומר 1966.
בתקופת ההמתנה לפני מלחמת ששת הימים המשיכו אנשי כפר עזה לעבד את שדותיהם. לאחר פינוי כוח החירום של האומות המאוחדות איישו אנשי כפר עזה עמדת תצפית שלא הייתה בשימוש מאז מבצע סיני. הילדים לא פונו מהקיבוץ, כדי לא לפגוע במורל ההורים. בפרוץ מלחמת ששת הימים הופגז הקיבוץ וחבריו שהו במקלטים במשך 36 שעות. תבואה על שטח של 250 דונם נשרפה מההפגזות וחבר הקיבוץ נהרג בעלות רכבו על מוקש.
בשנות ה-70 וה-80 נהנה הקיבוץ משגשוג כלכלי כמו גם קליטת חברים חדשים ופיתוח תשתיות. באותה עת עבר הקיבוץ שינוי ומעבר ללינה משפחתית. כמו כן הוקם המרכז של הקיבוץ, שכלל את הרחבת חדר האוכל עם מועדון לחבר ואת הקמתו של בית תרבות.
במאי 2008 נהרג חבר הקיבוץ, ג׳ימי קדושים מפגיעת פצמ"ר, דבר שהביא לעזיבה של לא מעט מחברי הקיבוץ, במה שהוגדר על ידי שי חרמש כ"קריסת היישוב".
ב-2022 מנה הקיבוץ כ-800 נפש, וענפי המשק העיקריים היו תעשייה וחקלאות.
היסטוריה > הטבח בקיבוץ

ב-7 באוקטובר 2023 מחבלים מארגון הטרור חמאס חדרו לקיבוץ כחלק מטבח שבעה באוקטובר, טבחו ב-64 איש, בהם, ילדים וקשישים, וחטפו 20 תושבים לשטח רצועת עזה. שמו של ההרוג הראשון ששמו הותר לפרסום היה אופיר ליבשטיין כשיצא להגן על הקיבוץ כחלק מפעולת ההגנה של כיתת הכוננות, אופיר ליבשטיין שימש כראש מועצת שער הנגב בחמש השנים האחרונות לחייו והיה מועמד לקדנציה נוספת. לאחר הגעת כוחות צה"ל לקיבוץ התחולל קרב ממושך שארך מעל שלושה ימים עד לטיהור הקיבוץ ממחבלים, שבמהלכו נהרגו לוחמים מיחידת דובדבן, מגלן וגדוד 202. המקום הוגדר במשך חודשים שטח צבאי סגור.
תושבי הקיבוץ פונו בעיקר לקיבוץ שפיים.
ב-25 בפברואר 2025 הציג מפקד פיקוד העורף אלוף רפי מילוא לתושבי קיבוץ כפר עזה את תחקיר צה"ל על אירועי שבעה באוקטובר בקיבוץ.
גלריית תמונות

בית בקיבוץ
חזית חדר האוכל
נוף מכפר עזה אל רצועת עזה
תחנת אוטובוס ממוגנת
אולם האוכל בחדר האוכל
אולם האוכל בחדר האוכל בעת ארוחת צהריים, אוקטובר 2023
שביל בקיבוץ
חדר האוכל בתכנון אדריכל ויטוריו קורינלדי
בית התרבות (אינו פעיל)
מועדון לחבר
חדר האוכל
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שמות נכונים ליישובים, חרות, 5 במאי 1954
1 2  מקום בלב (משמעויות שמות ישובים בקווי העימות), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  יגב ישוב חדש ראשון לאיחוד הקיבוצים עלה על אדמתו, דבר, 24 באוגוסט 1951
1 2 3 4  אהרן דולב, כפר עזה אינו רוצה להיות ישוב ספר, מעריב, 1 בפברואר 1957
1 2 3 4  יוסף ווינשטיין, בני אדם על הגבול, הַבֹּקֶר, 19 בפברואר 1954
↑  עשרות עדרי־צאן נוספו בחודשים האחרונים, על המשמר, 3 ביוני 1953
↑  שוד הקרקעות בישראל, על המשמר, 23 בינואר 1955
↑  הרעפיה ביגב, דבר, 24 ביולי 1953
↑  שמות חדשים ליישובים, על המשמר, 10 ביוני 1953
↑  דליקה גדולה בכפר עזה, הארץ, 10 במאי 1955
↑  דויד חזן, אתר יזכור
↑  ברחבי המדינה, הַבֹּקֶר, 7 בינואר 1953
↑  נתפס מסתנן, על המשמר, 16 באוגוסט 1953
↑  מסתננים הונסו מסביבות כפר־עזה, שערים, 28 באפריל 1956
↑  קומביין כפר עזה עלה על מוקש, חרות, 10 ביוני 1956
↑  ירו על כפר עזה, הארץ, 5 באוגוסט 1956
1 2  כפר עזה מוכן לבאות, דבר, 28 במאי 1967
↑  חג העלייה, דבר, 14 בינואר 1957
↑  אולם ראו: כפר עזה חגג אמש חמש שנים להתנחלותו, דבר, 11 באוקטובר 1961
↑  אלף נערים לעבודה במשקים ביוזמת הנוער העובד, למרחב, 20 בפברואר 1957
↑  פידאין נתפס ליד כפר עזה, מעריב, 14 במרץ 1957
מסתננים, דבר, 17 במרץ 1957
מסתננים גונבים, חרות, 30 במאי 1957
חיילי כוח האו"ם ירו במסתננים, הארץ, 6 ביוני 1957
מסתננים גונבים, הצופה, 21 ביוני 1957
מסתננים ביישובי הנגב, חרות, 14 ביולי 1957
מסתננים מרצועת עזה גונבים, חרות, 22 באוגוסט 1957
מסתננים גנבו בכפר עזה, מעריב, 13 באוגוסט 1958
חמישה צינורות השקיה, למרחב, 5 בנובמבר 1958
מסתננים גנבו בכפר עזה, למרחב, 4 בפברואר 1959
↑  ראו לדוגמה: עצרת הגשמה ופרידה, הַבֹּקֶר, 20 ביוני 1956
↑  נבדקה כלכליות השימוש במים בגידולים בנגב, הצופה, 22 באוגוסט 1965
↑  אברהם הרצפלד, צרור מעשים בכפר עזה, למרחב, 3 ביולי 1966
↑  העבודה בשדות - כרגיל, הצופה, 19 במאי 1967
↑  משק כפר עזה הקים תצפית למניעת הצתה של שדות, מעריב, 22 במאי 1967
הופעל מגדל התצפית, למרחב, 23 במאי 1967
↑  רפאל גאון, הישובים לאורו הרצועה ממשיכים בעבודתם הרגילה, על המשמר, 23 במאי 1967
↑  שקט במשקים מול הרצועה, מעריב, 7 ביוני 1967
↑  מפלסים וכפר עזה הופגזו על־ידי המצרים, הצופה, 8 ביוני 1967
↑  שמוליק חדד, בשל הקסאם: בכפר עזה כבר מדברים על עזיבה, באתר ynet, 13 במאי 2008
↑  שמוליק חדד, שקט מההפגזות: יוצאים מכפר עזה "להתאוורר", באתר ynet, 2 ביוני 2008
↑  עוזי רובין, ממטרד לאיום אסטרטגי: מתקפת הרקטות מרצועת עזה על דרום מדינת ישראל, מרכז בס"א אוניברסיטת בר-אילן, פברואר 2011
↑  כפר עזה, באתר מועצה איזורית שער הנגב
↑  מאותו הכפר: תחת שמיים כחולים להכעיס בשפיים, קולות שורדי כפר עזה מתלכדים לזעקה עצומה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-11-08
↑  איתן גליקמן, ניצולי הטבח בכפר עזה השתכנו בקרווילה בשפיים: "נחזור, כשישוב הביטחון לתמיד", באתר ynet, 8 בנובמבר 2023
↑  ניצן שפירא, ‏זעם התושבים על תחקיר כפר עזה: "איפה היה צה"ל?", באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491702505171
קיט בונד

כריסטופר סמואל בונד (באנגלית: Christopher Samuel Bond; נולד ב-6 במרץ 1939) הוא פוליטיקאי לשעבר אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיזורי בשנים 1987–2011. טרם כהונתו בסנאט היה מושל מיזורי במשך שתי תקופות כהונה לא רצופות, הראשונה בשנים 1973–1977, והשנייה בשנים 1981– 1985. ב-2009 הודיע כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה חמישית בסנאט לקראת בחירות אמצע הכהונה של 2010. הוא עזב את הסנאט בראשית 2011, ונעשה שותף במשרד עורכי הדין "תומפסון קובורן".
ביוגרפיה > תחילת דרכו וקריירתו

בונד, דור שישי לתושבי מיזורי, נולד בסנט לואיס שבמדינה, בנם של אליזבת' (לבית גרין) וארתור ד. בונד. אביו היה קפטן בקבוצת הפוטבול מיזורי טייגרס משנת 1924 וזוכה במלגת רודס. סבו מצד אמו, א. פ. גרין, הקים את "א.פ. תעשיות ירוקות", יצרנית של מוצרי כיבוי אש ומעסיק מרכזי במשך שנים רבות בעיר מקסיקו שבמיזורי, שם גדל בונד.
ב-1956 סיים בונד את לימודיו באקדמיית דירפילד שבמסצ'וסטס, וב-1960 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון שבניו ג'רזי. שלוש שנים אחר כך, ב-1963, קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה. הוא היה עוזרו המשפטי של השופט אלברט טאסל, נשיא בית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית באטלנטה שבג'ורג'יה. בונד עסק בעריכת דין בין השנים 1964–1967 במשרד עורכי הדין "קובינגטון & ברלינג" שבוושינגטון הבירה.
בסתיו 1967 שב בונד למקסיקו שבמיזורי, עיר ביתו, וב-1968 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מיזורי, שבסיסו יישובים וערים בצפון-מזרח המדינה. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית הוא גבר על עמיתו אנתוני שרודר ברוב של 56% מהקולות, וזכה ב-19 מתוך 23 מחוזות מיזורי. בבחירות הכלליות שהתקיימו בנובמבר בונד כמעט והצליח לגבור על יריבו, חבר הקונגרס המכהן ביל האנגייט, אך הפסיד לו בפער של 4% מקולות הבוחרים. בונד זכה בשמונת המחוזות התחומים במחוז הקונגרס התשיעי. ב-1969 שכר ג'ון דנפורת' — אז התובע הכללי של מיזורי — את בונד כעוזר התובע הכללי. במשרדו של דנפורת' הוביל בונד את האגף להגנת הצרכן במשרד זה. ב-1970, כאשר היה בן 31, נבחר בונד למבקר המדינה של מיזורי.
ביוגרפיה > מושל מיזורי

ב-1972 נבחר בונד למושל מיזורי ברוב של 55 אחוזים מקולות הבוחרים לעומת 45% של יריבו מהמפלגה הדמוקרטית, מה שהפך אותו, בגיל 33, למושל הצעיר ביותר בתולדות מיזורי. בונד היה הרפובליקני הראשון זה 28 שנה שהושבע לתפקיד זה.
על עמידתו של בונד בדרישה החוקתית למגורים במיזורי כדי למלא את תפקיד המושל האפילה הטלת דופי, אך בית המשפט העליון במיזורי דחה הטלת דופי זו ב-1972. החוק במיזורי קובע כי על המושל להיות תושב מיזורי לפחות במשך עשור. בעשר השנים שקדמו להתמודדותו של בונד, הוא למד בבית הספר למשפטים במדינת וירג'יניה, היה עוזר משפטי לשופט באטלנטה, עבד במשרד עורכי דין בוושינגטון הבירה, הגיש בקשה להירשם בלשכות עורכי הדין של וירג'יניה וג'ורג'יה, רשם מכונית על שמ במחוז קולומביה והגיש בקשה לרישום נישואין בקנטקי. בית המשפט העליון של מיזורי גיבה את בונד וציין כי מגורים "הם בעיקר עניין של כוונה" ולא דרושה "נוכחות פיזית ממשית". בית המשפט קבע בנוסף כי בית מגורים הוא "אותו מקום בו שוכן ביתו האמיתי, הקבוע והיציב של האדם, אליו ישוב כאשר הוא נעדר ממנו".
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976 נמנה בונד ברשימת האישים הפוטנציאליים לתפקיד סגן הנשיא כעמית למרוץ של ג'רלד פורד. במובנים רבים הפגין בונד עמדות מתונות במהלך כהונתו הראשונה כמושל. לראיה, נמתחה עליו ביקורת מצד האגף השמרני במפלגתו על תמיכתו בתיקון לשוויון זכויות. ב-25 ביוני 1976 הוא חתם על צו מנהלי שמבטל את "צו ההשמדה" נגד חברי כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים שהונפק על ידי המושל לילברן בוגס ב-27 באוקטובר 1838.
בבחירות 1976, בהפסד מפתיע, הפסיד בונד בפער זעום בבחירות לכהונה שנייה בידי ג'וזף פ. טיזדייל, אז התובע המחוזי במחוז ג'קסון. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1980, רשם בונד קאמבק מוצלח למשרד המושל אחרי שהצליח לגבור בבחירות המקדימות על סגן המושל המכהן ביל פלפס. בבחירות הכלליות הוא ניצב בפני המושל טיזדייל, וגם אותו ניצח. בשנת 1977 וב-1983 היה יושב ראש אגודת המושלים במערב התיכון. ב-1985 הוחלף בתפקיד המושל בידי ג'ון אשקרופט, אותו בונד מינה לתפקיד מבקר המדינה כאשר נבחר למושל. לימים ישרתו השניים זה לצד זה בסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה > בסנאט של ארצות הברית

לאחר שהסנאטור תומאס איגלטון החליט שלא להתמודד מחדש לסנאט, נבחר בונד ב-1986 לסנאט של ארצות הברית, תוך שהוא מנצח את סגנית המושל הארייט וודס ברוב של 53% לעומת 47%. בונד נבחר מחדש ב-1992 בשיעור תמיכה פחוּת מן הצפוי, כשפעם זו גבר על חברת מועצת עיריית סנט לואיס ג'רי רוטמן-סרוט. ב-1998 הביס בונד באופן מוחץ את התובע הכללי של מיזורי (ולימים מושל המדינה) ג'יי ניקסון ואת תמרה מילאי, מועמדת המפלגה הליברטריאנית לאחר מסע בחירות ממושך, וב-2004 זכה בפעם האחרונה לכהונה רביעית בסנאט.
בונד היה תומך נלהב בהרחבת הסחר החופשי עם העולם השלישי, ודגל במתן סמכות לנשיא ארצות הברית לעקוב אחרי יחסי מסחר עם מדינות אחרות. הוא הצביע בעד אשרור הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) ובעד הסכם הסחר החופשי של מרכז אמריקה (CAFTA). כמו כן, כסנאטור, בונד האמין בהסדרת יחסי המסחר בין ארצות הברית לווייטנאם וסין. במהלך כהונתו בסנאט היה סגן יו"ר ועדת המודיעין, וחבר בוועדת העסקים הקטנים והיזמות, בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות ובוועדת ההקצבות של הסנאט.
במהלך הקונגרס ה-109 של ארצות הברית, הארגון הסביבתני "רפובליקנים להגנת הסביבה" (REP) העניק לבונד דירוג נמוך במיוחד בן "מינוס 2" עבור מושב קונגרס זה, בנימוק הצבעותיו נגד הגנת הסביבה בשבע סוגיות שנחשבו קריטיים על ידי הארגון. על פי כרטיס הניקוד של ארגון זה משנת 2006, בונד תמך בקידוחי נפט הן מחוץ לחוף והן בשמורת הטבע הארקטית הלאומית (Arctic National Wildlife Refuge), תוך התנגדות להצעת חוק שהציעו "תוכניות יעילות ומשאבים מתחדשים לשיפור אבטחת האנרגיה, הפחתת עלויות והפחתת השפעות סביבתיות הקשורות באנרגיה". בונד בתגובה הצהיר כי מעדיף אנרגיה נקייה מפחמן מאשר אנרגיה גרעינית.
עם תום כהונתו הרביעית בינואר 2011, הודיע בונד ב-8 בינואר 2009 כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה חמישית בסנאט ועל הסרת מועמדותו הצפויה לקראת בחירות אמצע הכהונה ב-2010. רוי בלאנט, אז חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, נבחר אל המושב הריק שהותיר אחריו בונד אחרי שגבר בבחירות על רובין קרנהאן, מזכירת המדינה של מיזורי ובתם של מל קרנהאן וג'ין קרנהאן.