התפתחות היכולת הנרטיבית
הערות שוליים

1 2  לבוב, ו. (1975). טרנספורמציה של חוויה לתחביר סיפורי. הספרות, 20, 83-60. (המקור האנגלי מ-1967, 1972).
↑  Labov, W. (1972). Language in the inner city. Philadelphia: University of Pennsylvania Press.
1 2 3 4  צור, ב., סגל, מ. ורום, א. (2012). והילד אומר: רכישת שפה ותקשורת בילדות. מכון מופ"ת.
1 2  Berman, R. A. & Slobin, D. I. (1994). Relating events in narrative: A crosslinguistic developmental study. Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum.
↑  ברונר ג' (2000). מוחות ממשיים, עולמות אפשריים. בתוך: נ. פלד אלחנן (עורכת), דרכים לאוריינות: מדיבור לסיפור (100-19). כרמל. (המקור האנגלי מ-1986).
↑  Bruner, J.S. (1991). The narrative construction of reality. Critical Inquiry, 17(5), 1-22. Chicago: University of Chicago Press.
↑  בלום-קולקה, ש. וחמו, מ. (2010) (עורכות), ילדים מדברים: דפוסי תקשורת בשיח עמיתים. מטח.
↑  Giora, R. (1985). Towards theory of coherence. Poetics Today, 6(4), 699-716.
↑  Van Dijk, T.A. (1980) Macrostructures. Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum Associates.
↑  Thorndyke, P.W. (1977). Cognitive structures in comprehension and memory of narrative discourse. Cognitive Psychology, 9, 77-110.
↑  Bamberg, M. & Reilly, J.S. (1996). Emotion, narrative and affect: How children discover the relationship between what to say and how to say it. In: J. Gerhardt, A Kyratzis. & J. Gue (Eds.), Social Interaction, Social Context, and Language (329-342). Mahwah, NJ: Lawrence Erlbaum.
1 2 3  שן, י. וברמן, ר. (1997). מהאירוע הבודד למבנה פעולה: שלבים בהתפתחות הנרטיבית. בתוך: י. שימרון (עורך), מחקרים בפסיכולוגיה של הלשון בישראל: רכישת הלשון, קריאה וכתיבה (145-119). מאגנס.
↑  Hickmann, M. (1991). The development of discourse cohesion: Some functional and cross-linguistic issues. In: G. Le-Bonniec & M. Dolitsky (Eds.), Pragmatics and Beyond, 17,157-185. Amsterdam: John Benjamins.
↑  Peterson, C. & McCabe, A. (1983). Developmental psycholinguistics: Tree ways of looking at child's narrative. New York: Plenum.
1 2  חביב, ט., קמפף, ז. ובלום-קולקה, ש. (2010). מה הסיפור של סיפור השיחה? בתוך: ש. בלום-קולקה, ומ. חמו (עורכות), ילדים מדברים: דפוסי תקשורת בשיח עמיתים (120-87). מטח.
↑  Bruner, J. (1983). Child’s Talk: Learning to Use Language. NY: Norton.
↑  Vygotsky, L.S. (1987). The Collected Works of L.S. Vygotsky. New York: Plenum.
↑  Ninio, A. (1988). The roots of narrative: Discussing recent events with very young children. Language Sciences, 10, 35-52.
↑  חביב, ט. (2021). סיפורים ועידוד הכתיבה. בתוך: ע. גוברמן, ש. זדונאיסקי ארליך, ט. חביב, ר. יפעת, ר. וא. סנדבנק (עורכות), כתיבה בגיל הרך. (124-89). מכון מופ"ת.
↑  Nelson, K. (1986). Event knowledge: Structure and function in development. Lawrence Erlbaum Associates, Hillsdale, New Jersey.
↑  Schank, R. & Abelson, R. (1977). Scripts, plans, goals and understanding - An inquiry into human knowledge structures. New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates, Hillsdale.
↑  ברמן, ר. (1982). על דרכי השיח בגיל צעיר: עיון בסיפוריה של ילדה בת שש. בתוך: בלום-קולקה, ש., טובין, י. ו-ניר, ר. (עורכים). עיונים בחקר השיח. אקדמון.
↑  Karmiloff-Smith, A. (1992). Beyond modularity: A developmental perspective on cognitive science. Cambridge, Ma: MIT Press.
1 2  Berman, R. A. (Editor) (2004). Language development across childhood and adolescence: Psycholinguistic and crosslinguistic perspectives. Trends in language acquisition research (TILAR), Vol. 3. Amsterdam: John Benjamins.
↑  סגל, מ. (2008). מה הסיפור: על התפתחות היכולת הנרטיבית. מכון מופ"ת.
↑  פולאני, ל. (2000). הסיפור האמריקני – ניתוח מבני ותרבותי של סיפורי שיחה. בתוך: נ. פלד אלחנן (עורכת), דרכים לאוריינות: מדיבור לסיפור (281-257). כרמל. (המקור האנגלי מ-1986).
↑  Bamberg, M. & Damrad-Frye, R. (1991). On the ability to provide evaluative comments: Further explorations of children's narrative competencies. Journal of Child Language, 18, 689-710.
↑  Nippold, M.A. (1998). Later language development: The school-age and adolescent years. Austin, TX: Pro-Ed.