stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החקלאות בישראל
תוצרת חקלאית > דיג וחקלאות ימית

מאז ומעולם היה הדיג גורם כלכלי חשוב בארץ ישראל. עם הקמת המדינה חלה פריצה משמעותית בתחום הדיג בארץ. הוקמו קואופרטיבים לדיג על ידי דייגים מעוזבי הקיבוצים. חברת "נחשון" ההסתדרותית חידשה את פעולתה, שיפצה ספינות מודממות ורכשה ספינות חדשות. מחלקת הדיג שהוקמה במשרד החקלאות רכשה ספינות מכמורת בהולנד, דנמרק ואנגליה ובשנת 1954 כבר פעלו בחופי הארץ 28 ספינות עבור הקיבוצים שדות ים, מעגן מיכאל, נווה ים וסער, המושבים מכמורת ודור וכמה קואופרטיבים.
דיג מסחרי במזרח הים התיכון היה בעבר המקור העיקרי לדיג בארץ ישראל, אך הוא ירד באופן משמעותי עקב הידלדלות מאגרי דגים, וכיום האספקה של דגים טריים בישראל תלויה כמעט לחלוטין בחקלאות ימית. דגים מהכנרת כוללים אמנון הגליל, קרפיון כסוף, קרפיון העשב, ברמונדי, קיפון בורי, בורי אפור ועוד.
דיג במים מתוקים מתבצע בכנרת בכמויות קטנות יותר. עם זאת, מנתוני אגף הדיג עולה כי בעשור הראשון של המאה ה-21, ובייחוד בשנים 2007–2008 ירדה כמות הדגים בעלי הערך המסחרי בכנרת, בעיקר זו של האמנון בעשרות אחוזים מדי שנה. כך, בשנת 2008 נידוגו בכנרת 224 טונות בלבד לעומת 2,163 טונות בשנת 1998, שהיא ירידה של כ-90%. להערכת רוב אנשי המקצוע הירידה נגרמת בשל הקורמורנים – עופות בר נודדים – שניזונים ממנה.
כיום טכנולוגיה חלוצית נמצאת בשימוש לגידול דגים באגמים מלאכותיים במדבר הנגב. מדענים ממרכז בנג'יס לחקלאות מים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב גילו שהמים המעט מלוחים במדבר יכולים לשמש לחקלאות שדה, חקלאות ימית ולשילוב של שניהם. מחקר זה הוביל לגידול דגים, שרימפס וסרטנים בנגב.
ישראל, הענייה במים מתוקים-שפירים, הייתה אחת המדינות הראשונות בחלק זה של העולם שהחלה לנצל מי ים לגידול מיני דגים ויצורים ימיים אחרים בעלי ערך חקלאי-כלכלי. תחילת החקלאות הימית בישראל הייתה כבר בתקופת היישוב בשנות עשרים של המאה העשרים שהתפתחה מדיג לגידול דגים במים מתוקים בבריכות ומכלים ביבשה, לא באגמים. בשנת 1970, במסגרת "החברה לחקר ימים ואגמים בע"מ" (חיא"ל), הוקם באילת "מרכז לאומי לחקלאות ימית" (מלח"י). המרכז עוסק בפיתוח טכנולוגיית חקלאות ימית בבריכות ביבשה. שם, מנוצלים מי הים לגידול זני דגים ואצות, צדפות, סרטנים וקיפודי ים.
תוצרת חקלאית > פירות וירקות

ישראל היא אחת מהיצרניות והמייצאות המובילות בעולם בפירות הדר. פירות אלו כוללים תפוזים, אשכוליות, קלמנטינות ופומלית, שהיא הכלאה של אשכולית ופומלה שפותחה בארץ.
יותר מארבעים סוגים של פירות גדלים בישראל. ומלבד ההדרים, הם כוללים גם:
אבוקדו, בננות, תפוחים, דובדבנים, שזיפים, נקטרינות, אפרסקים, משמש, שקד, פקאן, ענבי מאכל וענבי יין, תמרים, מיני קקטוסים, אפרסמונים שסקים ורימונים. ישראל היא היצרנית המובילה של השסק לאחר יפן.
בשנת 1973, שני מדענים ישראלים, חיים רבינוביץ ונחום קידר מן הפקולטה למדעי החקלאות של האוניברסיטה העברית, פיתחו מגוון זנים מיוחדים של עגבניות המבשילות בקצב איטי יותר מאשר עגבניות רגילות באקלים חם. צוות החוקרים הצליח, באמצעות הכלאות עם זני מאכל מקובלים, לטפח זנים בעלי חיי מדף הארוכים ביותר בעולם, המאפשרים לקטוף את הפרי בעודו בשל ועשיר בטעם. הפרי נשאר מוצק וטרי במשך שבועיים-שלושה, ללא כל צורך בקירור.
גילוי זה שינה את פני כלכלת החקלאות הישראלית, וזרעי העגבניות מהזנים שפותחו בישראל הם מענפי הייצוא החשובים של החקלאות בישראל. כמות העגבניות למאכל המיוצרת בשנה בארץ מגיעה ליותר מ-140,000 טונה, וכמות העגבניות לתעשייה היא כפולה מכך. חלק ניכר מהגידול נעשה בחממות, מזני מכלוא שפותחו בישראל. מלבד זאת, הייתה לפיתוח הזן השפעה עולמית בכך שאפשר ייצור בקנה מידה גדול יותר מאשר בעבר מבלי לחשוש מקלקול וריקבון. בעבר, חקלאים נאלצו להשליך כ-40 אחוזים מתוצרתם.
תוצרת חקלאית > פרחים

עד לפני כ-30 שנה חקלאות הפרחים בישראל התמקדה רק בשוק המקומי, והגידולים השתרעו על שטחים קטנים יחסית של כמה עשרות דונם. בעקבות מחקרים שנעשו, הפך גידול הפרחים לענף היצוא הראשון של מוצרי חקלאות טריים בישראל. כיום ישראל מייצרת כמויות עצומות של פרחים ליצוא. יצוא הפרחים בשנת 2000 עלה על 50 מיליון דולרים. הגידולים הנפוצים ביותר הם מינים שונים של פרחי שעווה, ואחריהם ורדים, אשר גדלים על 214 דונם של קרקע. מלבד זאת בולטים הציפורן, הגרברה והגיפסופילה, בנוסף לפרחים המועדפים במערב כמו חבצלות, ורדים, וצבעונים. עובדות אלו הופכות את ישראל לשחקנית מרכזית בתעשיית הפרחים העולמית, ובמיוחד כספקית של פרחים אירופיים מסורתיים בחודשי החורף, וכיום נחשבת ישראל ליצואנית הפרחים השלישית בגודלה בעולם.
תערוכות וועידות חקלאות

תערוכת אגרומשוב ("Agro mashov") היא תערוכה בין-לאומית שנתית לחקלאות, המתקיימת באקספו תל אביב. התערוכה מתקיימת משנת 1991, ומוצגים בה תוצרת חקלאית, טרקטורים, כלים חקלאיים, זרעים, השקיה, חממות ועוד.
תערוכת אגרו ישראל היא התערוכה הגדולה ביותר המתקיימת בצפון, בעין חרוד, במקביל לתערוכה נערך כנס ובו מוצגים מחקרי השנה האחרונה בתחום החקלאות.
תערוכת אגריטק התקיימה בישראל אחת לשלוש שנים עד לשנת 2018. יעודה של התערוכה היה הצגת טכנולוגיות חקלאיות ישראליות ובין-לאומיות.
ועידת ישראל לחקלאות היא אירוע שנתי הנמשך יומיים בשיתוף גורמים בתחום - חקלאים, רשתות שיווק, סיטונאים, חוקרים, יזמים ובכירים בתעשייה ובממשלה. הוועידה מתקיימת ביוזמת הירחון משוב חקלאות מאז 2010.
תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות

במדינת ישראל קיימת תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות, הבאה לידי ביטוי במגוון דרכים: מכסי מגן מיוחדים – במיוחד בענפי הלול והרפת, היתר לתאם מחירים בין החקלאים השונים (כלומר, היעדר איסור על קרטל) בניגוד לתחומים אחרים במשק, מניעת תחרות בענף הלול – באמצעות הקצאת מכסות לבעלי לולים, סובסידיה, מחירי מים מופחתים, השתתפות ממשלתית בביטוח מפני נזקי טבע, והקלות במיסוי.
לצד אלו קיים משרד ממשלתי מיוחד: משרד החקלאות, ורמ"י וקק"ל נוקטות מדיניות של החכרת קרקעות רבות בתנאי שישמשו עבור חקלאות בלבד.
תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות > טענות בעד ונגד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות

עיקר הטענות בעד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות מתמקדות בחקלאות של גידולי שדה ובמרעה, ואילו הטענות העיקריות נגד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות מתמקדות בענפי הרפת והלול – בטענה שאין הצדקה לתמוך בהם יותר מאשר בענפי תעשייה אחרים.
בין התומכים בתמיכה ייחודית לבין המתנגדים, שורר ויכוח אם החקלאות בישראל תורמת מבחינה סביבתית, או שנזקיה עולים על התועלת. ביחס לטענות שמצדיקות תמיכה ייחודית בחקלאות מכיוון שהחדשנות הישראלית בתחום תורמת לישראל גם מבחינה כלכלית וגם מבחינה בין-לאומית – המתנגדים משיבים שאותם תחומים המתאפיינים בחדשנות טכנולוגית ייחודית עומדים בזכות עצמם, ואינם זקוקים לתמיכה ממשלתית.
תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות > טענות בעד ונגד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות > טענות בעד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות

באזור הנגב ויהודה ושומרון, חקלאות עברית של גידולי שדה ומרעה (שמשתרעת על שטחים נרחבים) תורמת להגברת הריבונות הישראלית באותם שטחים.
באזור הנגב ויהודה ושומרון, חקלאות עברית של גידולי שדה ומרעה (שמשתרעת על שטחים נרחבים) מגבירה באופן משמעותי את אכיפת החוק באותם שטחים – בין על ידי החקלאים עצמם ובין בידי גורמי שיטור שמסייעים לחקלאים.
חקלאות של גידולי שדה ומרעה מאפשרת לנצל שטח רב – במקביל לשימורו כ"שטח פתוח" יחסית.
מדינות ברחבי העולם תומכות בחקלאות המקומית, ולכן בהיעדר תמיכה ממשלתית, החקלאות הישראלית תהיה בעמדת נחיתות כלפי הכלכלות המתחרות.
ישראל צריכה לשמר ענף חקלאי יעיל, כדי להבטיח אספקה חקלאית גם במקרה של מחסור בהיצע במדינות שניתן לייבא מהן סחורה חקלאית.
היכולת של חקלאים לתאם מחירים חיוניים ליכולת לשימור כושר ההתמקחות שלהם מול רשתות השיווק הגדולות.
תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות > טענות בעד ונגד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות > טענות נגד תמיכה ממשלתית ייחודית בחקלאות

לענפי הלול והרפת כיום, אין כל יתרון על ענפי כלכלה שאינם חקלאיים ולכן אין כל הצדקה לתמוך בהם באופן ייחודי.
במאה ה-21 התזונה של ישראל ממילא מבוססת על יבוא, ולכן התמיכה בחקלאות הישראלית לא מאפשרת הסתמכות על תוצרת עצמית בעיתות מלחמה וכדומה.
הטלת מכסי מגן והיכולת של החקלאים לתאם מחירים, פוגעת ברווחתם של הצרכנים שהיו יכולים ליהנות ממחירים נמוכים יותר.
הטלת מכסי מגן ומתן סובסדיה מאפשרים לענפים חקלאיים לא יעילים להמשיך להתקיים ומנציחים מצב של אי יעילות במשק.
הטלת מכסי מגן ומתן סובסדיה גורמים להטיית השוק החופשי ופגיעה בשווי משקל כלכלי.
סבסוד המים מעודד שימוש בזבזני במים, במקום להתמקד בגידולים חסכוניים או בטכנולוגיות חסכוניות.
המצב שבו החקלאות בישראל מבוססת על תמיכה ממשלתית משדר חוסר אמון ביעילות הכלכלית שלה, ומרתיע צעירים מוכשרים מלהיכנס לענף.
החקלאות בישראל מול משבר האקלים

צפון ומרכז ישראל שייכים לאזור האקלים הים-תיכוני, המתרכז סביב אגן הים התיכון (למעט מצרים וחלק מלוב). ככל שמדרימים בישראל, לכיוון הרצועה המדברית, פוחתים הגשמים, הטמפרטורה עולה והלחות היחסית פוחתת.(60% משטח ישראל הוא מדבר)
החקלאות, הנפגעת משינויי האקלים, אף היא עצמה "תורמת" לפליטת גזי חממה (מֶתַאן), הובלת תוצרת וחומרי גלם מיובאים אל משקי החקלאות והובלת תוצרת חקלאית אל הצרכן, ויצירת פסולת מסוגים שונים כמו פלסטיק, גם אם מדובר באחוזים בודדים יחסית למדינות אחרות בעולם (פחות מ-3%).
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > שינוי האקלים מתבטא בתופעות הבאות

עליית טמפרטורה
שינוי במדדים שונים של המשקעים, על ציר הזמן
עלייה בשכיחות אירועי קיצון ומשך זמן התרחשותם
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > ההשלכות העיקריות על החקלאות

שינויים בכמות ובאיכות של התוצרת החקלאית
עלייה בתצרוכת המים אל מול הירידה בזמינותם
התגברות תהליכי הגרעת קרקע (הגרעת קרקע: פוריות הקרקע פוחתת כאשר הקרקע נסחפת בעקבות פגיעה בתכסית הצומח שלה) שנגרם כתוצאה של פעילות חקלאים בארצות בשולי המדבר – מִדְבּוּר.
תנודות במועדי זריעה ושתילה
עלייה בהיקף ובעוצמה של מחלות ומזיקים בחקלאות הצומח ובמשקי החי
שינויים בזמינות ובמחיר של מזון לבעלי חיים
בשנים האחרונות קיימת עלייה של מקרי קיצון, אשר גורמים לנזקים עצומים: היעדר מספיק מנות קור למטעים נשירים (דבר המשפיע על ירידה משמעותית בהיקף התוצרת ובאיכותה), ימים רצופים רבים ללא גשם בחורף, תנודות בכמויות היבולים, השפעה על מחירי התוצרת, מחסור בתוצרת טרייה, נטישת קרקעות.
השלכות אלו פוגעות גם במדינות אחרות ולכן אי אפשר להסתמך על יבוא תוצרת חקלאית.
ביטוי נוסף לכך שמשבר האקלים כבר כאן הוא עליית הצורך בפיצוי החקלאים (המבטחים את גידוליהם) ועקב כך עליית הפרמיות.
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > היערכות משרד החקלאות

נושא הגידולים החקלאיים והסתגלותם לשינויים בתנאי האקלים הוא נושא מורכב מאוד. מגוון של צמחים ואורגניזמים (ידידותיים או מזיקים), שלכל אחד פיזיולוגיה ייחודית ותגובה שונה לתנאי אקלים וסביבה, ומערכות הקרקע והמים שסובבות אותם.
בעולם מתקיימים מחקרים שונים סביב צפי לפגיעה בגידולי מפתח (חיטה, אורז, תירס, סויה), התגברות מזיקים ומחלות ומחקרים בגידולים אינטנסיביים, שמשרד החקלאות נעזר בהם.
בישראל התקיים מחקר לגבי חיטה הגְדֵלָה ללא השקיה שֶצָפָה ירידה ביבול בעקבות ירידת כמות המשקעים והשפעה משמעותית של תפרוסת המשקעים.
כמו כן התבצע בישראל מיפוי של רגישות לשינויי אקלים בחקלאות. המיפוי עסק בגידולי חיטה, עגבניות בבתי צמיחה, מטעים נשירים וסובטרופיים וכותנה, רפת לחלב, בקר לבשר, ודבורים. המיפוי התבצע בעזרת ראיונות מבוססי שאלון, ומפגשים משולבים של מדריכים, מגדלים וחוקרים, שבהם ניסו לקבל תשובות לגבי סף פיזיולוגי ביחס לאירוע האקלימי לגבי ענפים שונים, אילו גידולים רגישים יותר ואילו פחות, תקופת הגידול, אזור הגידול (יש גידולים מסורתיים לכל אזור, שבעבר התאימו לאקלים ושבעתיד יצטרכו לבחון היכן מתאים יותר לגדלם), עיתוי החשיפה בשלב גידול מסוים (למשל חנטה) משך החשיפה והנזק וכן אמצעי הסתגלות קיימים או המצויים בפיתוח ועלותם. מחקר זה הוא מחקר מקדים הבא לאתר ולמפות מדדים שונים.
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > דוגמאות לפגיעה בענפים השונים בעקבות שינויי האקלים

עומס חום גבוה עלול לפגוע בתפוקה, בפוריות ובבריאות הפרות.
מטעי נשירים רגישים לטמפרטורה חמות בחורף ולשרב בתקופת הפריחה, שפוגעים בחנטה ובהתפתחות תקינה של הפרי.
מטעים נשירים, שהותאמו אצלנו לגידול, מקורם באזורי אקלים קרים יותר. בעונת החורף הם נכנסים לתרדמת (שלכת), ובתקופה זו הם זקוקים למנות קור (מִשתַּנֶּה בין המינים והזנים השונים). נתון זה משפיע על עוצמת הפריחה שתביא ליבולים גדולים יותר.
עגבניות רגישות ללילות חמים שבהם הטמפרטורה עולה על 20 מעלות (בעקבות שינויי האקלים, אירועים כאלה נמשכים זמן רב יותר ושכיחותם עולה).
גידולי שדה חורפיים, גידולי בעל (חיטה) תלויים מאוד בכמות הגשם ובתפרוסת ימי הגשם לאורך העונה, עוצמת הגשם, תקופות יובש ממושכות בין אירועי הגשם. התוצאה: פגיעה בתפוקת הגרעינים בגידולי דגנים.
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > פתרונות הסתגלות לשינוי האקלים

זנים מותאמים לחורף חם / לעקת חום / למשקעים פחותים ועוצמתיים
התאמת אזורי הגידול
התאמת עונות הגידול
מבנים מבוקרי אקלים (כרוך בהשקעות הון גבוהות)
מחקר ופיתוח (פיתוח זנים עמידים יותר אמצעים נוספים)
שימוש בכלים כלכליים (ביטוח) תמרוץ החקלאים ופריסת רשת ביטחון כלכלית
קיים שיתוף פעולה הדוק של משרד החקלאות עם השירות המטאורולוגי שהוציא לפועל מיזם "מדדים אקלימיים משמעותיים לחקלאות" (מאמ"ל), ניתוח מגמות אקלימיות בנתונים היסטוריים שנמדדו מאז 1950 וחיזוי שינויים צפויים ל-30 השנים הבאות שמתבסס על תחנות מטאורולוגיות הפרושות בישראל למיפוי מגמות טמפרטורה ומשקעים.
מהממצאים שכבר קיימים עולה כי רפת חלב, מטעים וחלק מגידולי הירקות רגישים לטמפרטורה הגבוהה מ-34 מעלות (בערכים מוחלטים) בתקופות שונות בשנה. בשלושת העשורים האחרונים קצב ההתחממות הֶחריף והצפי הוא שעד שנת 2050 יעלה מספר הימים שבהם סף הטמפרטורה מעל 34 מעלות ילך ויעלה (29 עד 35 ימים). מגמה זו תצריך שינוי בצורת הגידול: זנים מותאמים, בקרת אקלים (מבני רשתות, צינון בעזרת מים ועוד) או מעבר לאזור גידול קר יותר, השקעות כלכליות ("ללא חרטה", החל מ-45:04) שתיתנה מענה בכל מצב של שינוי ותנודה אקלימיים.
החקלאות בישראל מול משבר האקלים > דרכים להפחתת פליטות ממערכי מזון

שיפור היעילות בהפקת התוצרת – לקבל יותר מכל יחידת ייצור
ייעול משאבי המים
ממשק דישון יעיל
שמירה על שטחים פתוחים
שימור קרקע
טיפול יעיל בזבל
מעבר לתזונה צמחית והקטנת הייצור מן החי
צמצום בזבוז בצריכה
חינוך
ראו גם

חקלאות
פשיעה חקלאית בישראל
בתי ספר חקלאיים בישראל
לקריאה נוספת

נועם טל, חקלאות בישראל, חשבון הענף, מדדי המחירים של תפוקה ותשומות, 2014-2015, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, דצמבר 2016. ISSN 1565-9402
נחום קרלינסקי, פריחת ההדר - יזמות פרטית ביישוב, 1890 - 1939, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים, 2000.
חזי עמיאור, משק בית האיכר — המשק המעורב במחשבה הציונית, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2017.
גלעד שמואלי (שחקן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1981 (בן 44 בערך) עין ורד
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקן תיאטרון, מדבב וזמר-יוצר
 מקום לימודים:  בית צבי 
 
גלעד שמואלי (נולד ב-1981) הוא שחקן תיאטרון, תסריטאי, מחזאי, מדבב, מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
ביוגרפיה מוקדמת

שמואלי נולד ב-1981, וגדל במושב החקלאי עין ורד. בנם של דורון ואיילה שמואלי. לגלעד אחות קטנה - מורן שמואלי ואח גדול - שופט הכדורסל בליגת העל, גיא שמואלי. כנער, גלעד התמחה באמנויות לחימה שונות ביניהם - קרב מגע, שם הגיע לדרגת חגורה שחורה אצל מייסד השיטה קרב מגן ישראלי - אלי אביקזר. ובנוסף למד את אמנויות הלחימה הסיניות ווינג צ'ון קונג פו וג'יט קון דו. מאוחר יותר פנה גלעד ללימודי מוזיקה, פסנתר קלאסי וגיטרה.
בשנת 1999, התגייס לצה״ל, לחיל המודיעין, שם שירת 3 שנים.
קריירת תיאטרון לימודי משחק

שמואלי למד בבית הספר ללימודי משחק בית צבי תחת ניהולו של גרי בילו, בין השנים 2002–2005.
קריירת תיאטרון לימודי משחק > הצגות בהן השתתף

תיאטרון הספרייה (בית צבי) - אאידה, יוסף וכתונת הפסים, משהו יפה, אחים בדם, שורת המקהלה, קברט, תהילה, פאול ג'ואי, חתולים.
הצגות בתיאטרון הקאמרי - המפיקים, מלון פלזה, סאלח שבתי, כנר על הגג, ינטל, זהב טורקי, קברט, קומדיה של טעויות, הרטיטי את לבי, משפחה חמה, סיראנו דה ברז'ראק, סיפור הפרברים (על תפקיד ברנרדו בהצגה - גלעד היה מועמד לפרס התיאטרון לשנת 2017), אופרה בגרוש, שורת המקהלה, שיגעון המוזיקה, השיבה, הנכד, עוץ לי גוץ לי, לילה בפריז, בואו נפתח את זה, מלצרית, טרטיף, "מי שלא נולד - מפסיד" (מופע במלאת 80 להולדתו של חנוך לוין).
בתיאטרון באר שבע - עלי כינור.
בתיאטרון הבימה - כמעט נורמלי.
בתיאטרון אמנות ותקשורת - צלילי המוזיקה.
תיאטרון המדיטק - שומבצל, סוד הגן הנעלם, אוזו ומוזו.
תיאטרון ארצי לנוער - הכבש השישה עשר, הילד הזה הוא אני.
לימודים נוספים - כתיבת תסריט ומחזאות.

בשנת 2015 שמואלי למד באוניברסיטה הפתוחה (ביה״ס חשיפה) כתיבת תסריטאות, קולנוע, טלוויזיה וניו מדיה. תחת ניהולו של צביקה קרצנר.
כמו כן, למד במספר קורסים של כתיבה בשח״ם - בין היתר אצל ניר ברגמן, יובל שפרמן, אסף ציפור, אסף בייזר ושבי גביזון.
פעילות כמחזאי

כתב את המחזה ״בואו נפתח את זה״ ביחד עם סתיו אידיסיס. המחזה הופק ועלה כהצגה בתיאטרון הקאמרי באפריל 2022.
כתב את המחזה ואת המוזיקה למחזמר ״קטנצ׳יק״ שעלה כהצגה בשנת 2018 בתיאטרון הקיבוץ ואף ביים את ההצגה בשיתוף עם הבמאי גלעד קמחי.
זכה בפרס המחזאי לשנת 2019 בתיאטרון הקאמרי, במסגרת פסטיבל ״כאן ועכשיו״, על כתיבת המחזה ״בואו נפתח את זה״.
קריירת דיבוב

שמואלי דיבב בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה בכל מיני תפקידים:
אמדאוס - מריו
רוץ, דייגו, רוץ! - דמויות שונות
לאקי דאק: ברווז בר מזל - דמויות שונות
בית - או
פלונטר: הסדרה - יוג'ין פיצהרברט (פלין ריידר)
קיקוריקי: הקבוצה הבלתי מנוצחת - קראש
רובוט ומפלצת - רובוט
רוץ, דייגו, רוץ! - דמויות שונות
אלאדין - אלאדין
סוניק – הסרט - הסוכן סטון
אנקאנטו - מארינו
מכושפת 2 - הנסיך אדוארדו
המשאלה - מגניפיקו
מוזיקה

גיבור מנייר - מופע יחיד בתיאטרון ״תמונע״ (מילים ולחנים מקוריים - גלעד שמואלי)
תוצרת הארץ - מופע יחיד - מחווה לאריק איינשטיין בקפה תיאטרון הקאמרי.
כתב את המוזיקה המקורית למחזמר ״קטנצ׳יק״ שבתיאטרון הקיבוץ.
שר את הפתיח של הסדרה רובוט ומפלצת, ושר בתוכנית הטלוויזיה שרים סינטרה וחברים.
כתב את המילים והלחן לקליפ ״נשתגע״ וגם ביים את הקליפ בשיתוף עם גלעד קמחי, בהשתתפות שחקני תיאטרון הקאמרי, פרויקט שנולד מתוך משבר הקורונה בתיאטרון.
איידן

| --- | --- |

מרכז העיר איידן, 2007
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  הים האגאי
 נפה:  איידן
 ראש העיר:  אזלם צ'רצ'יאואולו (מפלגת העם הרפובליקאית)
 שפה רשמית:  טורקית 
 שטח:  7,851 קמ"ר
 גובה:  65 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,161,702 (2023)
  ‑ צפיפות:  148 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  37°50′53″N 27°50′43″E﻿ / ﻿37.848055555556°N 27.845277777778°E﻿ / 37.848055555556; 27.845277777778 
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העיר (בטורקית)
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראיידין(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראיידין(למפת הים האגאי (מחוז) רגילה) איזמיר דניזלי מניסה בודרום פטהייה סומה קיטהיה הים התיכון מרכז אנטוליה י. מרמרה יוון הים האגאי הים התיכוןאיידין(למפת הים האגאי (מחוז) מוגדלת) איזמיר דניזלי מניסה בודרום פטהייה סומה קיטהיה הים התיכון מרכז אנטוליה י. מרמרה יוון הים האגאי הים התיכוןאיידין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ערך זה עוסק בעיר בטורקיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
איידן (בטורקית: Aydın; ביוונית: Αϊδίνιο/Αϊδίνι) היא עיר במחוז הים האגאי שבדרום-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה. העיר ממוקמת בלב העמק התחתון של נהר בויוק מנדרס בעמדת שליטה על האזור המשתרע מהעמק ועד לחוף הים. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir – "עיר גדולה") ובשנת 2023 התגוררו בה כ-1.16 מיליון בני אדם.
העיר איידן ממוקמת לאורך אזור שהיה מפורסם בפוריותו ובפרודוקטיביות שלו מאז ימי קדם. תאנים נותרו היבול הידוע ביותר במחוז, לצד מוצרים חקלאיים אחרים הגדלים בה.
בין איידן לאיזמיר מחבר כביש מהיר בן שישה נתיבים. הנמל השני בגודלו של טורקיה נמצא במרחק של פחות משעה ממנה, ונמל התעופה הבין-לאומי איזמיר אדנאן מנדרס ממוקם לאורך הכביש שבין שתי הערים. נמל התעופה איידן, הקטן יותר, ממוקם מספר קילומטרים מדרום-מזרח לאיידן. אזור איידן גם היה חלוץ בהכנסת מסילות הברזל לטורקיה במאה ה-19, ועדיין יש בו את רשת הרכבות הצפופה ביותר במדינה.
בנפת איידן מרוכזים מספר אתרים היסטוריים ידועים בינלאומיים וכן מרכזי תיירות מפורסמים.
אטימולוגיה

במקורות יווניים עתיקים, שמה של העיר נקרא אנתיאה (Ανθέα או Ευανθία). בתקופה הסלאוקית היא קיבלה את השם אנטיוכיה (ביוונית: Αντιόχεια). בתקופות אחרות היא נקראה גם סלאוקיה עד מאאנדרום (Σελεύκεια επί του Μαιάνδρου) וארינינה (Ερυνίνα). בתקופה הרומית והביזנטית העיר הייתה ידועה כ-טראלס (בלטינית) או טראליס (Τράλλεις ביוונית עתיקה), והייתה אחת הערים האגאייות הגדולות ביותר בעת העתיקה. יש אינדיקציה לכך שבעבר העיר נשאה את השם כאראקס (Χάραξ), אך ייתכן ששם זה היה שייך לאכראקה.
לאחר לכידת העיר הראשונה על ידי הטורקים תחת שלטון הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה הם כינו אותה בתחילה בשם גיזלהיסאר (Güzelhisar), שפירושו "הטירה היפה". מאוחר יותר השתלטו על העיר טורקים מהאיידנים, שאדמותיהם השתרעו לכיוון צפון, שקראו לה על שם שושלת האיידנים – "Aydın" שפירושו "צלול, נאור" בטורקית, ובאבולוציה מובהקת של המונח, פירושו "אותיות, משכיל, אינטלקטואלי" בטורקית מודרנית.
אף על פי כן, השם גיזלהיסאר שימש גם במהלך המאות הראשונות של הממשל העות'מאני בטורקיה, לעיתים קרובות מתועד בצורת תואר, כ"גיזלהיסאר של איידן" אך השם איידן הועדף יותר ויותר. השם הטורקי הקדום מצא את דרכו גם לאוצר המילים של הסחר הבינלאומי עד סוף המאה ה-18 לפחות, וצורותיו המשונות ג'וסלאסאר (Joselassar) ואפילו ג'וזף לאסאט (Joseph Lasat) שימשו לתיאור סוג כותנה משובח ומבוקש מאד שיוצר באותו אזור.
היסטוריה > עתיקות

לפי ההיסטוריון סטראבון, העיר טראלס נוסדה על ידי הארגיבים והטראליאנים. יחד עם שאר ממלכת הלידיה נפלה העיר לידי האימפריה הפרסית. לאחר הצלחתה נגד אתונה במלחמה הפלופונסית, ספרטה ביקשה ללא הצלחה לקחת את העיר מידי הפרסים, אך בשנת 334 לפני הספירה, טראלס נכנעה לאלכסנדר מוקדון ללא התנגדות. הגנרל של אלכסנדר אנטיגונוס החזיק בעיר משנת 313 עד 301 לפנה"ס, ומאוחר יותר החזיקו הסלאוקים בעיר עד שנת 190 לפנה"ס, כאשר היא נפלה בידי פרגמון. מ-133 עד 129 לפנה"ס, העיר תמכה באריסטוניקוס מפרגמון נגד הרומאים. לאחר שהרומאים הביסו אותו, הם שללו את זכותה של העיר להטביע מטבעות.
לתקופה מסוימת טראלס הייתה מנזר תחת הרפובליקה הרומית, אך העיר אפסוס השתלטה מאוחר יותר על תפקיד זה. העיר נכבשה על ידי המורדים במהלך המלחמה המיתרידטית שבמהלכה נהרגו תושבים רומים רבים. טראלס סבלה מאוד מרעידת אדמה בשנת 26 לפני הספירה. אוגוסטוס סיפק כספים לבנייתה מחדש, ולאחר מכן העיר הודתה לו בכך ששינתה את שמה לקיסריה.
סטראבון מתאר את העיר כמרכז מסחר משגשג, והוא מפרט את תושביה המפורסמים של העיר, כולל פיתודורוס (יליד ניסה), והנואמים דמסוס סקומברוס ודיוניסוקלס. כמה מאות שנים מאוחר יותר, אנתמיוס מטראלס, אדריכל האיה סופיה בקונסטנטינופול, נולד בטראלס.
היסטוריה > הנצרות והתקופה הביזנטית

ההיסטוריון פוליביוס מזכיר את העיר במכתב מאת איגנטיוס הקדוש מאנטיוכיה שנשלח לכנסייה בטראלס. העיר התנצרה רשמית, יחד עם שאר חלקי קאריה, לאחר התנצרות האימפריה הרומית על ידי קונסטנטינוס. בין הבישופים הרשומים: הרקלאון (431), מקסימוס (451), אורניוס (553), מיירון (692), תיאופילקטוס (787), תיאופנס ותאופיסטוס שניהם מהמאה התשיעית וג'ון (1230). הכנסייה הקתולית כוללת את הבישופות הזו ברשימת המועצות הטיטולריות שלה כטראלס באסיה, ומבדילה אותה מטראלס בלידיה. היא לא מינתה בישוף חדש לכנסים המזרחיים הללו מאז מועצת הוותיקן השנייה.
לאחר קרב מנצ'יקרט בשנת 1071, כשהאימפריה הביזנטית הייתה בכאוס אזרחי, הסלג'וקים כבשו את טראלס בפעם הראשונה, אך אלכסיוס הראשון קומננוס כבש מחדש את העיר עבור ביזנטיון במחצית השנייה של המאה ה-11.
עד המאה ה-13, העיר הייתה חרבה. בשנת 1278, החליט אנדרוניקוס השני פלאיולוגוס לבנות ולאכלס אותה מחדש, ואז שונה שם העיר לאנדרוניקופוליס או פלאיולוגופוליס, במטרה להוות מעוז נגד פלישה טורקית לאזור. הוא בנה מחדש את חומות העיר ויישב בה 36,000 אנשים מהאזורים הסמוכים. מדיניות ההתיישבות הביזנטית של המאה ה-13 לאורך עמק המונדרים כללה באופן מיוחד את הקומאנים הטורקים. עם זאת, ההתקפות הטורקיות התחדשו זמן קצר לאחר מכן. העיר הייתה במצור, ומחוסר אספקה וגישה למים, נכבשה על ידי הנסיכות הבייליקית בשנת 1284. העיר ספגה הרס רב וחלק מתושביה נטבחו. למעלה מ-20,000 תושבים נמכרו כעבדים.
היסטוריה > התקופה הטורקית והעות'מאנית

תחת שלטונו של מנטשה (אנ'), שאדמותיו השתרעו לכיוון דרום, שונה שמה של העיר לגיזלהיסאר (Güzelhisar) שפירושו "טירה יפה". מאוחר יותר נשלטה העיר על ידי האיידנים, שהפכו אותה לאחד מהיישובים העיקריים שלהם, אך לא לבירתם.
הבייליק של איידין נוסד באזור בשנת 1307, והם שלטו באדמות שמצפון לנהר בויוק מנדרס עד וכולל איזמיר. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-14, האיידנים היו פעילים, כמו העות'מאנים, בלחצים על האיים והאדמות שממערב לאנטוליה, והם גרמו לקשיים רבים לתלות הביזנטית והלטינית בים האגאי וביבשת יוון. הנסיכות נשלטה על ידי האימפריה העות'מאנית העולה, זמן קצר לפני קרב אנקרה בין העות'מאנים לטמרלן ב-1402. לבסוף העות'מאנים כבשו אותה ב-1425.
איידן הפכה לחלק ממחוז אנטוליה של האימפריה העות'מאנית, עד שנת 1827 אז הפכה למושבה שהועברה לאיזמיר בשנות ה-40 של המאה ה-19, ועם ביטול האיילטים במסגרת הרפורמות המנהליות של 1864, הפכה איידן לסנג'ק של הווילאיט.
במאה ה-19 איידן המשיכה ליהנות ממיקומה במרכז עמק מנדרס הפורה, ואוכלוסייתה גדלה. באותה תקופה, מלבד תאנים ושמן זית, שהיו הגידולים המסורתיים של האזור, גדלה חשיבותה של הכותנה, כאשר משקיעים אירופאים רבים חיפשו מקורות כותנה חלופיים בזמן מלחמת האזרחים האמריקאית.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007503154005171  GND: 4209664-9  LCCN: n2009032327  VIAF: 239954432   WorldCat (עם VIAF): 239954432 
העיר העתיקה טראלס באיידין.
רמון השלישי מטריפולי

רמון השלישי מטריפולי, רוזן טריפולי ונסיך הגליל (1140–1187) היה מבכירי האריסטוקרטים בממלכת ירושלים הצלבנית, ושימש כדמות מפתח פוליטית בתקופת שלטונם של בלדווין הרביעי, בלדווין החמישי וגי דה ליזיניאן מלכי ירושלים.