העתיד הרחוק
עתיד כדור הארץ, מערכת השמש והיקום

| --- | --- |
 :  ראו גם – גאולוגיה, אסטרופיזיקה, ביוכימיה
| שנים בעתיד | המאורע החזוי |
| --- | --- |
10,000: בעוד מספר מאות צפוי להיסדק מחסום הקרח של אגן וילקס (אנ') שמתחת לקרחונים ולסכן את מזרח אנטארקטיקה. כתוצאה מכך עשויה שכבת הקרח של מזרח אנטארקטיקה להיעלם וגובה פני הים יעלה ב-3 עד 4 מטרים. זאת בנפרד להשפעה ארוכת הטווח שתהיה להתחממות העולמית גם על גובה פני הים בעקבות הפשרתם של הקרחונים בשאר חלקי אנטארקטיקה.
10,000: העל-ענק אדום אנטארס יסיים את חייו בסופרנובה שניתן יהיה לצפות בה מכדור הארץ באור יום.
15,000: צפוי להתחיל עידן קרח חדש, אם תושג שליטה על כמות פחמן דו-חמצני שנפלטת לאטמוספירה. בריטניה הגדולה תחזור להיות חלק מיבשת אירופה.
20,000–100,000: הר הגעש התת-ימי לואיהי (Lōʻihi Seamount) צפוי לעלות מעל גובה פני האוקיינוס ולהפוך לאי נוסף בהוואי.
25,000: במאדים תחול נסיגה מקסימלית של שכבת הקרח בקוטב הצפוני.
36,000: הננס האדום רוס 248 יחלוף במרחק 3.024 שנות אור מכדור הארץ ויהיה לכוכב הקרוב ביותר לשמש, לאחר מכן יתרחק וכעבור 8,000 שנה יחזור שוב אלפא קנטאורי ולאחריו גליזה 445.
50,000: תחילתו של עידן קרח חדש, לפי מחקר של ברגר ולוטר. מפלי ניאגרה יישחקו וימת אירי לא תהיה ניתנת לזיהוי.
50,000: אורך היממה יתארך ותתווסף דקה מעוברת לכל יום.
100,000: VY בכלב גדול יתפוצץ בהיפרנובה.
100,000: לפי מחקר של אוניברסיטת פוטסדאם, פעילות האדם דחתה את תחילתו של עידן קרח חדש לכל הפחות עד לתקופה זו.
100,000: כדור הארץ צפוי לחוות התפרצות-על שתכסה עד כדי 400 קילומטר מעוקב של מאגמה
300,000: כוכב וולף-ראייה WR 104 (אנ') צפוי להתפוצץ בסופרנובה תוך מאות אלפי שנים.
500,000: בתרונות הפארק הלאומי בדלנדס שבמדינת דרום דקוטה, ארצות הברית, עשויים להיעלם.
950,000: מכתש המטאור שבמדינת אריזונה, ארצות הברית, עשוי להיעלם.
1 מיליון: עשויה להתרחש התפרצות-על שתפלוט 3,200 קילומטר מעוקב של מאגמה, בדומה לכמות בעת ההתפרצות לפי תאוריית אסון טובה לפי כ-75,000 שנה.
1.4 מיליון: הכוכב גליזה 710 (אנ') יתקרב עד לכדי 1.1 שנות אור מהשמש בטרם יתרחק שוב, בזמן זה "יפריע" לגרמי שמיים בעננת אורט וגופי קרח אחרים בקצה מערכת השמש בגלל כוח הכבידה. כתוצאה מכך עולה הסבירות לכניסתם של שביטים לפנים מערכת השמש.
לפחות 2 מיליון: הגרנד קניון שבמדינה אריזונה, ארצות הברית, יישחק. אמנם הקניון יהיה מעט יותר עמוק, אבל העמק של נהר קולורדו יהיה רחב הרבה יותר.
10 מיליון: ים סוף ישטוף את הבקע המזרח אפריקאי (East African Rift) ויחצה את אפריקה לשניים כתוצאה מתזוזה של הלוח הסומלי (אנ').
50 מיליון: הזמן המקסימלי עד להתנגשותו של פובוס במאדים.
50 מיליון: אפריקה תנוע צפונה לכיוון אירואסיה ותסגור את הים התיכון, ייווצר רכס הרים דומה להימלאיה.
50–60 מיליון: הרי הרוקי הקנדיים יהפכו למישוריים. לחלקים הדרומיים שבארצות הברית התהליך יימשך זמן יותר ממושך.
50–400 מיליון: הזמן הדרוש לכדור הארץ לחדש באופן טבעי את מלאי דלק המאובנים.
80 מיליון: איי הוואי ישקעו לתוך האוקיינוס השקט, למעט האי הוואי שיישאר אחרון בשרשרת האיים.
100 מיליון: הזמן המשוער הכי רחוק לקיומן של טבעות שבתאי.
240 מיליון: מערכת השמש תשלים שנה גלקטית (סיבוב אחד שלם סביב המרכז הגלקטי של שביל החלב) מאז מיקומה הנוכחי.
250 מיליון: כל היבשות תתחברנה יחדיו ותיווצר יבשת-על, כאשר ישנן השערות בשם פנגיאה פרוקסימה, אמאסיה ונובופנגיאה ויפרדו שוב כעבור 150–250 מיליון שנה לאחר מכן.
500–600 מיליון: עד העת הזו צפויה להתרחש התפרצות גמא, או סופרנובה רבת עוצמה, במרחק של עד 6,500 שנות אור מכדור הארץ – קרוב מספיק כדי להרוס את שכבת האוזון ולחולל הכחדה המונית.
600 מיליון: לפי קצב ההתרחקות של הירח מכדור הארץ (3.8 סנטימטר בשנה), בזמן ההוא, הוא יהיה במרחק הגדול ב-14,600 מילים (כ-23,500 ק"מ) ממרחקו כיום – מנקודה זו והלאה לא ניתן יהיה לצפות בליקוי חמה מלא מכדור הארץ.
600 מיליון: תגבר עוצמת ההארה של השמש ותשבש את מחזור קרבונט-סיליקט (Carbonate–silicate cycle), מה שיגרום לבליה של סלעים על פני השטח וילכוד פחמן דו-חמצני באדמה בצורת פחמן. כתוצאה מכך, מים יתאדו מפני כדור הארץ ותיעצר תנועת טקטוניקת הלוחות בסופו של תהליך. תרד כמות הפחמן הדו-חמצני, כך שקיבוע פחמן במסלול C3 (Carbonate–silicate cycle) לא יוכל להתקיים וכל הצמחים המתקיימים מכך יחדלו מלהתקיים.
800 מיליון: רמת הפחמן הדו-חמצני בכדור הארץ תרד, כך שקיבוע פחמן במסלול C4 לא יוכל יותר להתקיים. החמצן ושכבת האוזון ייעלמו מאטמוספירת כדור הארץ ויצורים רב-תאיים יכחדו.
1 מיליארד: הטמפרטורה הממוצעת על פני כדור הארץ תגיע ל~320 קלווין (47 מעלות צלזיוס) וזאת בעקבות עליה של 10 אחוזים בעוצמת ההארה של השמש.
1.3 מיליארד: חיי האאוקריוטים יכחדו מהעולם כתוצאה מהעדר פחמן דו-חמצני; יישארו בכדור הארץ אך ורק פרוקריוטים.
1.5–1.6 מיליארד: האזור הישיב סביב השמש נע החוצה, כתוצאה מעלית עוצמת ההארה. רמת הפחמן הדו-חמצני במאדים עולה וכתוצאה מכך הטמפרטורה בכוכב הלכת עולה לזו שהייתה בזמן עידן קרח על פני כדור הארץ.
1.75–3.25 מיליארד: מנקודת זמן כלשהי בתקופה הזו כבר לא יתאפשרו חיים רב-תאיים על פני כדור הארץ.
2.3 מיליארד: גלעין כדור הארץ החיצוני יקפא, אם הגלעין הפנימי ימשיך להתרחב בקצב הנוכחי של 1 מילימטר בשנה. ללא גלעין חיצוני במצב נוזלי ייעלם השדה המגנטי של כדור הארץ.
2.5 מיליארד: גלקסיית ענן מגלן הגדול עשויה עד לזמן הזה להתמזג לתוך שביל החלב.
2.8 מיליארד: הטמפרטורה הממוצעת על פני השטח בכדור הארץ תגיע ל~422 קלווין (149 מעלות צלזיוס). החיים בכדור הארץ מנקודה זו יכללו רק חד-תאיים.
3 מיליארד: הנקודה של הקוטב האמיתי של כדור הארץ (True polar wander) תתעה ממקום למקום בצורה כאוטית וקיצונית, אחרי שהירח יגיע לנקודה החציונית ותושפע נטיית ציר הסיבוב.
3.5–4.5 מיליארד: כדור הארץ יהיה דומה לכוכב הלכת נוגה כיום כתוצאה מ-40% של אדי מים באטמוספירה הנמוכה ועליית עוצמת ההארה של השמש ב-35%–40% לעומת המצב כיום. הטמפרטורה בכדור הארץ תטפס לכדי 1,600 קלווין (1,330 מעלות צלזיוס).
4 מיליארד: נקודת הזמן החציונית מבין האפשריות שגלקסיית אנדרומדה תתנגש בשביל החלב ותיווצר גלקסיה אחת בשם "מילקרומדה" (אנ'), אולם התנגשות זו לא תשפיע על מערכת השמש (למעט באשר למיקומה בתוך הגלקסיה החדשה).
4.5 מיליארד: לפי מחקר משנת 2019, עד לזמן הזה צפויה גלקסיית אנדרומדה להתנגש בגלקסיית שביל החלב, אף כי לא צפויה התנגשות חזיתית אלא פגיעה מהצד.
5 מיליארד: המימן בליבת השמש יאזל וזו תעזוב את הסדרה הראשית ותהפוך לענק אדום, תוך שזו "תבלע" ותשרוף את כוכב חמה ונוגה ותמלא את מחצית משמי כדור הארץ
7.5 מיליארד: כדור הארץ ומאדים עשויים להקיף סינכרונית את השמש, שתהיה אז תת-ענק.
7.9 מיליארד: השמש תגיע לסף האפשרי לענק אדום לפי דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל כשתגיע לגודל של פי 256 מהיום ו"תבלע" גם את כדור הארץ וגם את מאדים. בזמן הזה התנאים בטיטאן, ירחו של שבתאי, יתמכו בקיומם של חיים.
8 מיליארד: השמש תהפוך לננס לבן ותאבד כמחצית מהמסה שלה בתוך כמה עשרות אלפי שנים, בפרק זמן זה הטמפרטורה של כוכבי מערכת השמש תצנח משמעותית מאחר שננס לבן פולט הרבה פחות אנרגיה.
20 מיליארד: על פי תאוריית הקריעה הגדולה – זמן קץ היקום.
50 מיליארד: אם כדור הארץ והירח לא "ייבלעו" בתוך השמש, הרי ששניהם יינעלו בהקפה סינכרונית תוך שהם מראים תמיד את אותו צד אחד כלפי השני. לאחר מכן, ייווצר תנע זוויתי מתוך מערכת שיגרום לסיבוב הירח לעצור מלכת ולסיבוב כדור הארץ על צירו להאיץ.
100 מיליארד: התפשטות היקום תגרום לכל הגלקסיות מעבר לקבוצה המקומית (בימינו) להידחק מעבר לגבולות היקום הנצפה.
150 מיליארד: קרינת הרקע הקוסמית תצנח לטמפרטורה של 0.3 קלווין (לעומת ~2.7 כיום), משמעות הדבר שלא יהיה ניתן להבחין בה באמצעים הטכנולוגיים הקיימים כיום.
450 מיליארד: הנקודה החציונית מבין ההשערות לפיהן גלקסיות הקבוצה המקומית יתמזגו לגלקסיה אחת משותפת.
1 טריליון: הזמן המינימלי שבין ההשערות לפיהן תיפסק היווצרות הכוכבים בגלקסיות, זאת מאחר שהגלקסיות יתרוקנו מענני גז הדרושים לשם היווצרות הכוכבים.
3 טריליון: יהיה ניתן להבחין רק בגלקסיה המקומית, והיקום ייראה סטטי.
4 טריליון: פרוקסימה קנטאורי, הכוכב הקרוב ביותר לשמש, יעזוב את הסדרה הראשית ויהפוך מננס אדום לננס לבן.
100 טריליון: הזמן המקסימלי עד שלא תיתכן יותר היווצרות רגילה של כוכבים בגלקסיות. זוהי תקופת המעבר בין Stelliferous Era (אנ') לבין Degenerate Era (אנ').
110–120 טריליון: עד לזמן הזה יאבדו כל הכוכבים ביקום את הדלק שלהם (כוכבים בעלי מסה נמוכה יסיימו את חייהם אפילו תוך עשירית מהזמן הזה). יישארו ביקום רק שאריות כוכבים (ננסים לבנים, כוכבי נייטרונים וחורים שחורים) וננסים חומים.
1015: עד לזמן הזה מפגש בין כוכבים ינתק את כל כוכבי הלכת מהקפה סביב הכוכב שלהם. עד לזמן הזה השמש תתקרר לטמפרטורה של 5 מעלות צלזיוס מעל האפס המוחלט.
1019–1020: הזמן המשוער עד ש-90%–99% מהננסים החומים ושאריות הכוכבים ייפלטו אל מחוץ לגלקסיות. כאשר שני גרמי שמיים חולפים מספיק קרוב אחד לשני הם מחליפים אנרגיה ביניהם, ועצמים בעלי מסה נמוכה נוטים להרוויח יותר אנרגיה.
1020: כדור הארץ, אם יצליח לשרוד מול התרחבות השמש ולא להיפלט ממערכת השמש, עד לזמן הזה צפוי להיקלע אל תוך השמש שתהיה אז ננס שחור וזאת בשל דיכוי מסלול ההקפה בשל פליטה של גלי כבידה.
1030: עד לזמן הזה הכוכבים שלא נפלטו אל מחוץ לגלקסיה ייבלעו אל תוך חור שחור על-מסיבי שבמרכז הגלקסיה שלהם. כוכבים בינאריים ייפלו זה לתוך זה, וכוכבי הלכת ייפלו אל תוך הכוכבים באמצעות פליטת גלי הכבידה; רק עצמים בודדים יישארו ביקום.
2x1036: הזמן המשוער עד שכל הנוקליאונים ביקום הנצפה יתנוונו, אם לוקחים את הערך הנמוך של אורך חיי הפרוטון (8.2x1033 שנים).
3x1043: הזמן המשוער עד שכל הנוקליאונים ביקום הנצפה יתנוונו, אם לוקחים את הערך הגבוה של אורך חיי הפרוטון, 1041. בזמן הזה, אם כל הפרוטונים יתנוונו, אז תחל תקופת החור השחור (Black Hole Era) שבה חורים שחורים יהיו הגופים היחידים ביקום.
1065: בהנחה שהפרוטונים לא יתנוונו, כבר לא ייתכן קיומם של עצמים קשיחים ביקום בזכות סידור מחדש של האטומים והמולקולות באמצעות מנהור קוונטי. כל חומר נפרד ביקום יתנהג "כמו נוזל" ויהיה מפוזר ונתון להשפעות הכבידה.
5.8x1068: הזמן המשוער שעד אליו חור שחור כוכבי בעל 3 מסות שמש ידעך לחלקיק תת-אטומי הודות לקרינת הוקינג.
1.342x1099: החור השחור המסיבי ביותר הידוע (נכון ל-2015), S5 0014+81 בעל מסה של 40 מיליארד מסות שמש, יתפזר בגלל פליטת קרינת הוקינג, בהנחה שיהיה לו תנע זוויתי ששווה לאפס (חור שחור שאינו מסתובב).
1.7x10106: עד הזמן הזה עשוי לדעוך חור שחור על-מסיבי בעל 20 טריליון מסות שמש הודות לקרינת הוקינג, דבר שיסמן את המעבר לתוך התקופה האפלה (אנ') שבה כל העצמים הפיזיים יהפכו לכדי חלקיקים תת-אטומיים. בהדרגה יחול מות החום של היקום.
10200: משערים שעד לזמן הזה יתנוונו כל הנוקליאונים ביקום הנראה.
101500: אם הפרוטונים לא יתנוונו עד לזמן הזה, הרי שעד אז הבאריון יותך כך שייווצר חומר ברזל-56 (Iron-56) או יתנוון מחומר בעל מסה גדולה יותר שייצר ברזל-56.
 10^{10^{26}}: הזמן המשוער המינימלי עד שכל העצמים מעל מסת פלאנק קורסים באמצעות מנהור קוונטי לתוך חורים שחורים, בהנחה שאין התנוונות של הפרוטונים או חור שחור וירטואלי (Virtual black hole) עד אז. אז תקופת זמן זו אפילו כוכבי ברזל מאוד יציבים יהרסו תחת אירועי המנהור הקוונטי. אלה יקרסו לתוך כוכבי נייטרונים, שיקרסו לתוך חורים שחורים. לאחר מכן, מיידית כל אלה יתנדפו לחלקיקים תת-אטומיים בתהליך שיימשך 10100 שנים.
 10^{10^{50}}: הופעתו של מוח בולצמן בתנאי ריק באמצעות הפחתה של אנטרופיה ספונטנית.
 10^{10^{76}}: הזמן המשוער המקסימלי שבו כל החומר ביקום קורס לתוך כוכבי נייטרונים או חורים שחורים, בהנחה שאין התנוונות של הפרוטונים או חור שחור וירטואלי מלפני כן. לאחר מכן כל אלה יתנדפו מיידית לחלקיקים תת-אטומיים.
 10^{10^{120}}: הזמן המשוער הגבוה עד למצב הסופי של מות החום של היקום.
 10^{10^{10^{56}}}: אירועי המנהור הקוונטי בטלאים מבודדים של ריק יכולים ליצור, באמצעות אינפלציה קוסמית, מפץ גדול חדש אשר יביא לבריאת יקום חדש.