stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרפדת המדבר הסונורי
תיאור

קרפדה זו גדולה מאוד, באורך של 150 מילימטרים והיא הגדולה בקרפדות אמריקה הצפונית לאחר המין קרפדת קנים, שהופץ מאמריקה הדרומית. היא בעלת עור חלק בצבעי ירוק-זית עד לחום מנומר עם גוני כהים בבטן ובתחילת הגפיים. הראש ירוק ורחב ומצידיו ישנה פתח אוזניים ירוק. העיניים גדולות ומאחוריהם נמצאות בלוטות רעל בולטות דמויות כליה וישנם גם מספר בלוטות דמויות יבלת הן בפיהם והן על רגליהם המפרישות רעל ייחודי. רעל זה חלש יחסית מכדי להרוג אדם אך יכול עדיין להשפיע וכן גורם לתמותת כלבים התוקפים את הקרפדה. הצפרדע בעלת יכולת ספיגת מים ייחודית, דבר המאפשר לה להימצא באזורים יבשים יחסית.
קרפדת המדבר הסונרי נפוצה בעיקר באזור אמריקה הדרומית ובפרט במסו-אמריקה ומקסיקו. תפוצתה היא באזור דרום-מערב ארצות הברית שלגדות נהר חילה ונהר הקולורדו שבין ניו מקסיקו, דרום אריזונה ואולי גם בקליפורניה וכן מדרימה למקסיקו בסונורה, סינלואה וצ'יוואווה. הקרפדה חיה גם במדבר סונורה, ובעוד מדבריות ואזורים צחיחים יחסית אך בהם היא נמצאת סמוך לנחלים, מעיינות ותעלות ניקוז.
הקרפדה היא פעילת לילה המתחבאת ביום במאורות מכרסמים. היא ניזונה לרוב מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים. עונת רבייה שלה חלה בין יולי לאוגוסט בבריכות רדודות, בהם הנקבה מטילה עד 8,000 ביצים.
הארס של הקרפדה מורכב בעיקר מהחומר O-methyl-bufotenin, אשר מרתיע טורפים כמו כלבים אף שדביבונים למדו לאכול רק את החלקים הרכים שלה וכך להימנע מהם. בתרבות היא ידועה במסו-אמריקה במקומות מסוימים במקסיקו נוהגים לאדות את הארס שלה, ולקבל השפעות פסיכואקטיביות המתקבלות מהמולקולה 5-MeO-DMT הנמצאת בארס שלה.
במחקרים אחרונים שנעשו, התגלה שסשן של עישון ארס הבופו יכול לשמש לטיפול אנטי דיכאוני ולהביא לשיפורים מהירים ונמשכים במצבים פסיכולוגים שונים.
תרבות ושימושים

בדרום מערב ארצות הברית והצפון מקסיקו נמצאו עדויות לשימוש של ילידים מקומיים בחומרים המופרשים מהקרפדה לשימוש בטקסים רוחניים ורפואיים.
כאשר הקרפדה נמצאת במצוקה או סטרס היא מפרישה חומר מתוך בלוטות שנמצאות מאחורי עיניה, ההפרשה הזו מורכבת ממגוון חומרים שונים וביניהם bufagins, cardioactive, וקטכולאמינים שונים כגון אפינפרין ונוראפינפרין, סטרולים noncardioactive כגון כולסטרול, פרוביטמין. אחד החומרים הפסיכדלים אשר נחשב לחומר חזק מאוד מופרש גם כן על ידי הקרפדה והוא 5-MeO-DMT. החומר 5-MeO-DMT הינו חומר פסיכדלי רב עוצמה, מהיר פעולה, הפועל כאגוניסט לקולטן סרטונין. (Barsuglia et al. 2018)
תרבות ושימושים > כמויות

קרפדה אחת מסוגלת להפיק כ-0.25 עד 0.50 גרם של הפרשה, שהכמות של 5-MeO-DMT בה נעה סביב 15%. קרפדה אחת יכולה לייצר 75 מיליגרם של 5-MeO-DMT בהפרשה אחת, כמות זו נחשבת ככמות וגבוה ויכולה להתאים לשימושים שונים.
תרבות ושימושים > חוויה מהשימוש

משתמשים אשר עישנו את ההפרשה המיובשת דיווחו על השפעה חזקה ואינטנסיבית יותר בהשוואה לחומרים פסיכדליים אחרים. החוויה מהשימוש משפיע על מערכת העצבים המרכזית ויכול לגרום לשינויים בתודעה, תחושות של התפשטות תודעתית, ולעיתים גם לחוויות עמוקות. ההשפעות כוללות תחושות של חיבור עמוק, התעלות רוחנית, ולעיתים אובדן תחושת העצמי.
אנשים רבים דיווחו גם על השפעות חיוביות שעלו לאחר השימוש בארס הקרפדה. משתמשים דיווחו על ירידה בסימפטומים של ההפרעות הפסיכיאטריות איתן הם מתמודדים. משתמשים דיווחו על הפחתה בתסמיני חרדה, דיכאון ולחץ פוסט טראומטי. מחקרים נוספים הראו כי לעישון הארס ישנה השפעה חיובית גם על התמודדות עם התמכרויות לאלכוהול וסמים (Davis et al. 2018; Davis et al. 2019). ואף השפעה על שביעות רצון מהחיים, מיינדפולנס ותסמינים פסיכופתולוגיים נוספים.
דרכי צריכה > עישון

הדרך הנפוצה ביותר היא על ידי עישון האדים של ההפרשה המיובשת. ניתן לקבל חוויה חזקה ואינטנסיבית. שאיפה אחת של האדים מייצרת חוויה פסיכדלית תוך 15 שניות ועשויה להימשך למשך 20 – 40 דקות.
דרכי צריכה > ליקוק

בעבר, כאשר רצו להיחשף לחומרים הפסיכואקטיביים המופרשים על ידי הקרפדה המדברית הסונרית (Sonoran Desert toad), השתמשו בשיטה פשוטה של ליקוק. כלומר, היו מלקקים את הבלוטות שעל גבה של הקרפדה וזאת על מנת להיחשף לחומר המופרש.
דרכי צריכה > ייבוש

השיטה השכיחה ביותר היא על ידי איסוף הארס מהקרפדה, טיפולו במעבדה ליצירת תמצית מרוכזת וייבוש החומר למצב של אבקה או תמצית יבשה. הדבר מאפשר שליטה טובה יותר בכמות החומר הנצרכת ובשליטה על השפעתו.
הערות שוליים

↑  קרפדת המדבר הסונורי באתר הרשימה האדומה של IUCN
שי-לי הירש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1988 (בת 36) רעננה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 פרופיל ב-IMDb
 
שי-לי הירש (נולדה ב-15 בספטמבר 1988) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה ברעננה וגדלה בבנימינה. לאחר שירותה הצבאי, למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-2010 עלתה לשידור סדרת הדרמה של קשת, "חיים אחרים", בה גילמה את דמותה של אמונה חרות.
מאוחר יותר באותה השנה, עלתה לשידור הסדרה "חסמבה דור 3" ששודרה בערוץ HOT3 ובערוץ הילדים, שם גילמה את דמותה של רנן זהבי. הסדרה המשיכה לעונה שנייה בקיץ 2013.
בנוסף, שחקה בהצגה "מהומה רבה על לא דבר" של תיאטרון באר שבע שעלתה ב-2011, שם היא גילמה את הרו. ב-2011 שיחקה בהצגה "אמא שלו" של תיאטרון בית לסין, שם גילמה את ג'סיקה. באותה השנה שיחקה בהצגה "ארץ קליק" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, שם גילמה את גילי. על משחקה בהצגה זו זכתה שי-לי בשחקנית המצטיינת של 2011 מטעם פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים.
בנוסף, זכתה במקום השני בתחרות מלגות על שם עדי קמרי בשנת 2008.
ב-2016 שיחקה בסרטו הקצר של שחר שמאי "מנוטרל" לצד דניאל ליטמן.
הערות שוליים

↑  טל אימגור, חדשות הבמה: סשה דמידוב הוא דון ז'ואן, באתר עכבר העיר, 5 בדצמבר 2010

איתן בר יוסף, "המון רעש על לא כלום": שייקספיר בגרסת המאפיה, באתר עכבר העיר, 1 במרץ 2011
↑  כרטיס שחקן באתר פרי כפרי
מנחם תלמי

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1926 י"א בתשרי תרפ"ז רמת גן, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  28 במרץ 2018 (בגיל 91) 
 מדינה:  פלשתינה (א"י), ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 שם עט:  מאו"ל 
 עיסוק:  סופר, עיתונאי, עורך
 שפות היצירה:  עברית 
 
מנחם תלמי בקפריסין, פברואר 1949
מנחם תַּלְמִי (19 בספטמבר 1926 – 28 במרץ 2018) היה סופר עברי, עיתונאי ועורך ישראלי.
ביוגרפיה

מנחם תלמי נולד לאפרים תלמי ולטובה בת מנחם לנצנר, בשנת 1926 ברמת גן, יישוב חקלאי קטן באותם ימים. אביו אפרים תלמִי, עיתונאי ב"דבר", היה גם הוא סופר לנוער. לימים האב ובנו שיתפו פעולה, ערכו והוציאו לאור יחדיו לקסיקונים ומדריכים שונים. הוא למד בבית החינוך לילדי עובדים, ואחר כך יצא לבית הספר החקלאי בבן שמן.
בן 18 התגייס לפלמ"ח, והצטרף להכשרה מגויסת שישבה בקיבוץ מזרע. בתקופת המאבק נגד הבריטים השתתף בכמה פעולות מחתרת של ארגון "ההגנה". משפרצה מלחמת העצמאות הצטרף לחטיבת גבעתי, ובמסגרתה לחם בקרבות על הדרך לירושלים ובשער הגיא.
לאחר תום המלחמה פנה לעיתונאות, ועשה את ראשית צעדיו ככתב שטח (נהגו לכנותו "כתב משוטט") של השבועונים "במחנה" ו"דבר השבוע".
בשנת 1958 הצטרף לעיתון "מעריב", והיה שנים רבות חבר המערכת של היומון. הוא פרסם ב"מעריב" מאות כתבות, ברוח של כתיבה בלטריסטית ייחודית. הוא כתב על נושאים שונים, ובהם מסעדות, בתי אוכל ויין, צה"ל וגיבוריו, לוחמי הבריגדה, היישוב העברי בימי המלחמות ועוד. על כתיבתו העיתונאית זכה בפרס שווימר לעיתונאות. על רשימות ביקורת המסעדות שכתב, חתם בשם העט "מאו"ל", ראשי התיבות "מנחם אוהב לאכול". שמות עט נוספים בהם השתמש היו "מ. סייר", ו"מ. אחי-דורון".
את דרכו הספרותית החל כאחד מהסופרים הצעירים והמבטיחים של דור הפלמ"ח. ספר סיפוריו הראשון, "לחיות לחיות", שיצא לאור בשנת 1949, נחשב להבטחה ספרותית רצינית. בהמשך דרכו בחר שלא לכתוב עוד סיפורת רצינית, והלך אל הכתיבה הקלה, הז'אנריסטית והמנייריסטית.
תלמי הרבה לכתוב לנוער על נושאי מלחמת העצמאות והמלחמות שבאו לאחריה. כתיבתו הייתה פשוטה, צבעונית, נשענת על הדיבור היומיומי, ומושכת את הלב. אחדים מספריו, כמו "יחי האומץ", זכו להצלחה רבה בשעתם ולתפוצה מאוד נרחבת בקהל הקוראים הצעירים.
תלמי היה סופר פורה ועיתונאי שהרבה לכתוב. הוא כינס את פרסומיו בכרכים רבים של סיפורת למבוגרים ולילדים, ובקבצים של כתבותיו הייחודיות מהעיתון "מעריב", שהוציאו לו בשעתו שם מצוין. יחד עם אביו, אפרים תלמי, כתב וערך קבצים, לקסיקונים ואנתולוגיות בנושאי ידיעת הארץ, הציונות ומלחמות ישראל.
ב-28 במרץ 2018 נפטר בגיל 91. הותיר אחריו את רעייתו, דליה, שלושה ילדים ושתי נכדות. נטמן בבית העלמין נחלת יצחק.
מספריו > לילדים ולנוער

יחי האומץ, צייר - משה פרופס, 1952
הבחורים לא הכזיבו, ציור - יוסי שטרן, תל אביב, 1953
תעלומת הצלחת המעופפת, צייר -מ' אריה, תל אביב, 1955
המטוס המריא בחצות, צייר - יוסי שטרן, תל אביב, 1956
הכנופיה של חיימו, סיפור, צייר - גרשון גרא, תל אביב, 1957
הנזיר מאי האלמוגים, צייר יוסי שטרן, תל אביב, 1959
מכנסי עור היגואר, צייר - אהרון אבדי, תל אביב, 1960
צוחק מי שצוחק אחרון, צייר - משה בן-שאול, תל אביב, 1969
מרדף במדבר, צייר - משה בן-שאול, תל אביב, 1970
ילדי הירקון, עם עובד, תל אביב, 1993
מספריו > למבוגרים

לחיות, לחיות, סיפורי מלחמה, ספרית פועלים, מרחביה, ספרי משלט, 1949
הנתיב החדש, "דרך בורמה", כתב מנחם תלמי, הציורים - נחום גוטמן, צה"ל, 1949
כך לחם ישראל, תיאור קרבות מלחמת העצמאות, הוצאת "יזרעאל", 1953
בעוז רוחם, מעשי גבורה במלחמת העצמאות, צייר מ' אריה, הוצאת "עמיחי", תל אביב, 1956
כך לחמנו בסיני, תל אביב, 1957
ילקוט דרכים, 1958
כל הארץ-לכסיקון גאוגרפי של ישראל (במשותף עם אפרים תלמי),הוצאת "עמיחי",1962
ארבעה ספורי קרבות בדרום, קצין חינוך ראשי, 1966
כשגבר היה גבר, ציורים - זאב, מסדה, 1970
ישובים באש, על מלחמת העצמאות, צייר גרשון גרא, תל אביב, 1975
שיירות באש, צייר - גרשון גרא, תל אביב, 1975
כך התגונן ישראל, פרשת ההתגוננות והמאבק מימי השומרים ועד קום המדינה, תל אביב, 1978
נחש הכסף, סיפורים ורשימות מן המלחמות, משרד הביטחון, 1978
הבונבונים הכי יפים, ציורים - זאב, רמת גן, מסדה, 1978
תמונות יפואיות : סדרת ספרים בהוצאת ספריית מעריב, על פי טור תלמי במוסף "מעריב". לטורים נלוו איורים של שמואל כץ. ספרי הסדרה:
תמונות יפואיות, 1979
תמונות יפואיות: סיבוב שני, 1982
יפו סבאבה: תמונות יפואיות: סיבוב שלישי, 1983
פעמיים טורקי!, 1986.
הערות שוליים

↑  מנחם תלמי (1926), לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  דפנה ארד, ההיסטוריה של מבקרי המסעדות בישראל, באתר הארץ, 18 במאי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277355505171  PLWABN: 9811261448905606  BnF: cb12772391j (data)  CiNii: DA16811829  GND: 1125479590  ISNI: 0000 0000 7939 257X  LCCN: n82062479  NTA: 203258924  RERO: 02-A003886610  SUDOC: 251462587  VIAF: 120777515   WorldCat (עם VIAF): 120777515
קונסול כבוד

קונסול כבוד, המכונה לעיתים גם קונסול של כבוד, הוא תואר דיפלומטי המוענק מטעם מדינה זרה לאדם המתגורר במדינה אחרת כדי לייצג את האינטרסים שלה באותה מדינה. הנושא בתואר קונסול כבוד יכול לשמש כנציג יחיד של אותה מדינה, כאשר אין לה כל נציגות אחרת, או כנציג נוסף לצד נציג קיים אחר, כגון שגריר או קונסול כללי.
התואר אינו תואר רשמי ואינו דורש עמידה בכללים הרגילים לבחירה לשירות דיפלומטי.
בישראל

בישראל (נכון ל-2007) פועלים 154 קונסולים של כבוד, חלקם מייצגים מדינות קטנות אשר אין להן נציגות דיפלומטית בישראל, כגון איי מרשל או מיקרונזיה (ובלשונו של ש"י עגנון: "קונסול כבוד של מדינה קטנה שאינה תופסת מקום מרובה במפה"). האחרים נושאים את התואר בנוסף לנציגות רשמית כמו שגרירות. בין מקבלי התואר ישנם כאלה אשר להם זיקה מסחרית או שהם בעלי קשרים שיצרו עם מדינות שונות, והתואר ניתן להם כמחווה מיוחדת ומתוך רצון לפתח קשרים עם ישראל. בין מקבלי התואר ישנם גם ידוענים כמו אלכסנדר פרננד (הונדורס), יוסי מימן (פרו), רוני מילוא (אקוודור), עופר קרז'נר (אוקראינה), רני רהב (איי מרשל), משה מנו (רוסיה), מורן מנו (מלטה), ד"ר הרמן צבי ברקוביץ' (רופאו האישי של בנימין נתניהו) (רומניה),עו״ד ענת ברנשטיין-רייך (סרי לנקה) חזי בצלאל (רואנדה), דן גרטלר (קונגו) ואיתן הבר, ששימש קונסול כבוד של קוריאה הדרומית.
קונסול כבוד אינו מקבל שכר מהמדינה אותה הוא מייצג, וכל פעולותיו נעשות פרו בונו. הוא אינו נהנה מחסינות דיפלומטית, וזוכה להטבות ספורות, כמו: לוחית רישוי דיפלומטית או מקום חניה שמור. רבים רואים בתפקיד סמל סטטוס, אך מנגד יש כאלה היוצקים תוכן של ממש לתפקיד ויוזמים פעילויות בין המדינות, מנפיקים ויזות, מקדמים עסקי מסחר, מארחים את נציגי המדינה בביקורם בארץ, ובעיתות מצוקה אף מסייעים במישור הדיפלומטי בין המדינות.
על פי התקנון של משרד החוץ, כל מדינה יכולה למנות עד ארבעה קונסולים של כבוד. אדם יכול להתמנות לתפקיד לאחר שנשלחת בקשה מהמדינה הזרה למשרד החוץ. המועמד נדרש להציג תעודת יושר ולנמק את הסיבות מדוע הוא מעוניין בתפקיד. לאחר שוועדת מינויים מיוחדת מאשרת את התפקיד, מפרסמים הנשיא ושר החוץ את כתב ההסמכה.
בראש ארגון הסגל הדיפלומטי של הקונסולים של כבוד עמד, עד לפטירתו בספטמבר 2017, עורך הדין גד נשיץ, ששימש מאז 1956 כקונסול כבוד של איסלנד.
בין קונסולי הכבוד הראשונים הידועים בישראל היו חיים אמזלג, סגן הקונסול הבריטי ביפו; יוסף ביי מויאל, סגן הקונסול הספרדי ביפו; אברהם פינצ'י, סגן הקונסול הבריטי בעכו; מרדכי (מרכוס) סגל, סגן הקונסול הבריטי בצפת וכן שימש באופן זמני כסוכן קונסולרי אוסטרי עד 1860; וד"ר פסח פרידמן, שהיה סוכן קונסולרי מטעם גרמניה. מ-1874 כיהנו בני משפחת עבו בתפקיד סגן קונסול צרפת בגליל. הם כונו סגני קונסולים (ויצי קונסולים) או סוכנים קונסולריים.
ישראלים בעולם

לישראל יש קונסולים של כבוד במדינות שונות בעולם, הפועלים גם במקביל לסגל הדיפלומטי של משרד החוץ וגם במקומות בהם אין לישראל נציגות אחרת. כך למשל במדינת גמביה שבאפריקה בה אין נציגות רשמית והאינטרסים של ישראל מיוצגים על ידי השגריר בסנגל המדינה השכנה, ובנוסף פועל בגמביה קונסול כבוד.
ראו גם

שגריר של רצון טוב
הערות שוליים

↑  "שבועת אמונים", עד הנה, הוצאת שוקן, 1952, עמ' רכא
↑  השומרים - בין 170 קונסולי הכבוד בישראל: מקורבים לנתניהו ואנשי עסקים, באתר www.hashomrim.org
בית קונסול הכבוד של פולין בירושלים
חניה שמורה לקונסול כבוד
טנק הצוערים

הטנק בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה
לוחית הזיכרון הקבועה למרגלות הטנק
טנק הצוערים הוא כינוי לצוות טנק של צה"ל שהורכב מארבעה צוערים בבה"ד 1 לקראת קורס קציני שריון, חברים, בוגרי מחזור י"ח (1972) של הפנימייה הצבאית בחיפה, שלחם במלחמת יום הכיפורים בגזרת תעלת סואץ. צוות הטנק נלחם בגבורה ופגע בכוחות אויב רבים. במהלך קרב החווה הסינית נפגע הטנק וארבעת אנשי צוותו נהרגו. לאחר מותם, הועלו לדרגת סגן משנה וזכו לצל"ש הרמטכ"ל.
תיאור המקרה

ארבעת חברי הצוות היו ישעיהו בן דב, ברוך ליסיצקי, יורם גור ונמרוד גזית. הארבעה התגייסו לחיל השריון בנובמבר 1972 לאחר שלמדו יחד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה, סיימו יחד קורס מפקדי טנקים ויצאו לבה"ד 1.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, הוטסו לבסיס צה"ל בחצי האי סיני והתבקשו להצטוות על טנקים, בחבורתם נמנה צוער נוסף שלמד עמם בפנימייה הצבאית, אך בהגרלה שערכו נקבע שיצוות לטנק אחר. כשהם נוהגים את טנק המגח, עברו בין יחידות שונות עד שלבסוף צורפו לגדוד 79 בחטיבה 14, בפיקודו של המג"ד עמרם מצנע — גדוד שהורכב במהלך ימי הלחימה משרידים של שני גדודי שריון וכוחות נספחים. הצוות הצטיין בקרבות נגד כוחות הצבא המצרי באזור המעוזים "לקקן" ו"מצמד", כשארבעת הצוערים מתחלפים ביניהם בפיקוד על הטנק. במהלך הקרבות השמיד הצוות טנקי אויב רבים, וכן פגע בכוחות רק"מ וחי"ר. הארבעה נודעו במורל הגבוה שלהם ובדבקותם במשימה ונודעו בכינוי "טנק הצוערים".
בליל 15 באוקטובר 1973 הועבר הצוות מפלוגה י' בפיקודו של יובל נריה לפלוגה בפיקודו של ישראל בן-ארי, ויחד עמה השתתפו בקרב החווה הסינית. במהלך הקרב נפגעו טנקים רבים בפלוגה, והטנקים הנותרים בגדוד אורגנו למסגרת אחת תחת פיקודו של הסמג"ד נתן בן ארי והמ"פ רמי מתן. במהלך הלחימה נותק הקשר עם "טנק הצוערים", ולאחר שנפגע מאש אויב הודיע מפקד הטנק בקשר כי אנשי הצוות נפצעו, אך כוחות הגדוד לא הצליחו לחבור אליהם ולחלצם. הארבעה נטשו את הטנק הפגוע ונמלטו רגלית. חודשים מאוחר יותר התברר כי יצאו מהטנק ונמלטו בטעות לכיוון התעלה עד שנתקלו בכוחות מצריים ושם נהרגו.
בשוך הקרבות, שבועיים אחרי הפסקת האש, יצאו יוחנן גור, אביו של יורם גור, ודב בן דב, אחיו של ישעיהו בן דב לתור אחריהם. הם מצאו את שרידי הטנק, ללא השרשראות פגוע מתחת לגחון, אך אנשי הצוות לא אותרו ונחשבו כנעדרים. רק במרץ 1974, זמן קצר לפניי החזרת השטח למצרים, במסגרת הסכם הפרדת הכוחות, אותרו שרידי גופותיהם של יורם גור, ישעיהו בן דב וברוך ליסיצקי בחולות סיני, שרידי גופתו של נמרוד גזית נמסרו לישראל על ידי המצרים כמה חודשים לאחר מכן. נסיבות מותם המדויקות נותרו תעלומה.
לאחר מותם הועלו הארבעה לדרגת סגן משנה וזכו לצל"ש הרמטכ"ל על גילוי רוח התנדבות, אומץ לב ודבקות במשימה. טנק המגח הפגוע שבו לחמו נגרר והובא עד לכניסה לבסיס מצל"ח שבצריפין, שם הוצב כאנדרטה, כשהוא על משטח נטוי בזווית של 30 מעלות, זווית העלייה המרבית של הטנק, התותח מוגבה למקסימום וכך המקלעים, על-מנת לסמן כי הם עשו כל מה שהיו יכולים לעשות. ליד הטנק הוצבו חמישה לוחות, על אחד מהם סיפור לחימת טנק הצוערים ועל ארבעת האחרים סיפורו של כל אחד מחברי הצוות.
ב-18 ביוני 2013 הועבר טנק הצוערים לאנדרטה חדשה שנבנתה במיוחד עבורו במתחם הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה.
לקריאה נוספת

יעוז סבר, בן קפלן, "טנק הצוערים", זמן תל אביב, 28.6.2006
הערות שוליים

↑  יונתן הללי, אחרי 40 שנה: טנק הצוערים חוזר הביתה, באתר nrg‏, 18 ביוני 2013
דניאל קציר

דניאל קציר
דניאל קציר (נולד ב-11 באוקטובר 1985 בישראל) הוא שחיין ישראלי המתמקד במים פתוחים ומייסד מרכז השחייה Easy Swi
קציר נולד בחיפה והחל לשחות במסגרת מועדון מכבי חיפה בגיל שש בעקבות מחלת האסתמה שממנה סבל.
תארים והישגים

בשנים 2015-2016 נבחר לשחיין השנה של המים הפתוחים בישראל, לאחר שניצח למעלה מ-20 משחים שונים בארץ וקבע 10 שיאים ישראליים למאסטרס.
מיסטר טי

| --- | --- |

 לידה:  21 במאי 1952 (בן 72) שיקגו, ארצות הברית 
 שם במה:  Mr. T 
 שם לידה:  Laurence Tureaud 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  Dunbar Vocational High School  אוניברסיטת פריירי וויו A&M 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של WWE 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מיסטר טי כסנטה קלאוס בבית הלבן ב-1983, יחד עם הגברת הראשונה ננסי רייגן
מיסטר טי (באנגלית: Mr. T; נולד כלורנס טוּרוֹאוד ב-21 במאי 1952) הוא שחקן אמריקאי ומתאבק מקצועי לשעבר, המוכר בזכות תפקידיו כבי. איי בראקוס ב"צוות לעניין" והמתאגרף קלאבר לאנג מ"רוקי 3".
ביוגרפיה

הוא נולד וגדל בדרום שיקגו יחד עם 4 אחיות ו-7 אחים כשהוא הצעיר מביניהם, שיחק פוטבול בתיכון ולמד אמנויות לחימה, כשהיה בן 5, אביו הכומר נתנאל טורואוד עזב את המשפחה, לאחר מכן הוא קיצר את שמו ל-לורנס טורו ומאוחר יותר שינה את שמו חוקית ל"מיסטר טי". זכה במלגת ספורט מטעם אוניברסיטת "פריירי ויו" בטקסס ממנה סולק לאחר שנת לימודים אחת והשלים את לימודיו בשתי מכללות קטנות בשיקגו. לאחר סיום לימודיו שירת מיסטר טי כשוטר צבאי בצבא ארצות הברית וניסה להתקבל לקבוצת הפוטבול גרין ביי פאקרס אך קריירת הפוטבול שלו נקטעה עקב פציעה בברך.
התחלת דרכו בהוליווד הייתה כשומר ראש לכוכבים כמו דיאנה רוס ומייקל ג'קסון והוא אימץ לעצמו הופעה מפחידה שהבולט בה הייתה תספורת ייחודית אותה ראה בתמונה של לוחם מנדינקה אפריקאי בנשיונל ג'יאוגרפיק וכן תכשיטי זהב רבים אותם אהב לענוד. בשנת 1982 כיכב מיסטר טי בתפקיד קלאבר לאנג בסרט רוקי 3 תפקיד שבעקבותיו הגיע לסדרה "צוות לעניין" בה כיכב 5 עונות בתור B.A (לורנס) באראקוס (ראשי תיבות של: Bad Attitude - על שום יחסו הרע לקצינים), מהנדס צבאי בריון של יחידת קומנדו מובחרת.
בשנת 1985 הופיע מיסטר טי ב-WWF ואף התאבק כבן זוגו של האלק הוגאן בקרב הצמדים שסיים את הרסלמניה הראשונה. בשנים שלאחר מכן שיחק מיסטר טי במספר סרטים וסדרות, ביניהם "צוות לעניין".
בשנת 1987, קנה מיסטר טי אחוזה מיוערת בשטח נרחב של שבעה אקר בפרוור הצפוני של שיקגו הקרוי לייק פורסט. למחאת השכנים והעיתונאים, מיסטר טי כרת את החורש הטבעי הנרחב שבאחוזתו, בעצמו, בעזרת מסור שרשרת. הוא סיפר לעיתונאים שהוא "אלרגי לעצים". בעקבות פעולתו זו, חוקק חוק עזר עירוני ביישוב המצריך קבלת רישיון לגדיעת עצים גבוהים בשטח פרטי.
בשנת 1995, הוא אובחן כחולה במחלת הסרטן, שהטיפול בה רושש אותו מרוב כספו (עד שאפילו נאלץ למכור את תכשיטיו הרבים) אך הוא החלים ונהיה נוצרי אדוק. כיום מתגורר מיסטר טי בקליפורניה.
בשנת 2001 שיחק בסרט הפארודיה "קטע מהסרטים".
משפט קליט

המשפט הקליט המזוהה ביותר של מיסטר T הוא I Pity the Fool (בתרגום חופשי לעברית: אני מרחם על השוטה). משפט זה לקוח מן התסריט של הסרט רוקי 3.
חיים אישיים

מאשתו יש לו 2 בנות ובן, יש לו בן נוסף מאישה אחרת.
הערות שוליים

↑  על פי הסרט התיעודי Chicago's North Shore של ההיסטוריון Geoffrey Bear
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1260277  BnF: cb142093618 (data)  ISNI: 0000 0000 5939 3137  LCCN: n84080782  MusicBrainz: a4ca09a2-e561-4073-b309-21ec46a08c35  NLA: 63573495  NLK: KAC2020Q4921  SUDOC: 266950884  Trove: 1735201  VIAF: 69141146   WorldCat (עם VIAF): 69141146
אסטרל פרוג'קשן

ערך זה עוסק בהרכב מוזיקלי ישראלי בשם אסטרל פרוג'קשן. אם התכוונתם למונח המתאר חוויה חוץ גופית, ראו .
| --- | --- |
אסטרל פרוג'קשן בהופעה בNOVA Healing Concert
אסטרל פרוג'קשן בהופעה בNOVA Healing Concert
 מקום הקמה:  תל אביב-יפו 
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  טראנס גואה,טראנס פסיכדלי
 חברת תקליטים:  Trust In Trance Records, Phonokol, TIP Records, Transient Records
 אתר רשמי (באנגלית)
 חברים
 אבי ניסים ליאור פרלמוטר
 חברים לשעבר
 יניב חביב גיא סבג
 
אסטרל פרוג'קשן (Astral Projection) הוא הרכב גואה טראנס ישראלי המורכב מהצמד אבי ניסים וליאור פרלמוטר ובעבר היו חברים בו גם יניב חביב וגיא סבג.
דיסקוגרפיה

1989-1994 - The Unreleased Tracks (בשם SFX)
1994 - Trust in Trance 1
1995 - Trust in Trance 2
1996 - Trust in Trance 3
1996 - The Astral Files
1997 - Dancing Galaxy
1998 - Trust In Trance - The Next Millennium
1999 - Another World
2000 - In the Mix
2000 - Unmixed Vinyl (unofficial)
2002 - Amen
2004 - Ten
2005 - Back To Galaxy
2010 - The Blissdom EP (11th Anniversary Limited Edition)
2010 - Open Society EP
2012 - One EP (TIP Records)
2014 - Goa Classic Remixed (TIP Records)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257911005171  BnF: cb13983808g (data)  GND: 10313789-0  ISNI: 0000 0001 0671 8468  LCCN: no2019058931  MusicBrainz: 2ba31cc4-df9e-4c21-9dbc-bb8fa9af424f  VIAF: 149717007   WorldCat (עם VIAF): 149717007
ביסמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הירמוכית 
 תקופות:  התקופה הנאוליתית 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 
גולגולת מכוירת מביסמון
בֵּיסַמוּן הוא אתר פרהיסטורי בעמק החולה 12 ק"מ מדרום לקריית שמונה, מצפון וממערב לתל אל-מלחה, לרגלי התל. האתר הוא חלק מאתר גדול המשתרע על פני שטח של 100 דונם.
האתר התגלה בעת ייבוש החולה. במקום התגלו שרידי בנייה בעומק של 70 ס"מ. הממצאים שנמצאו בעת הגילוי היו מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב', וחרסים מתקופת ואדי רבה והתרבות הירמוכית.
בשנת 1972 נערכה באתר חפירת הצלה. בחפירה זו נחפר שטח של 70 מ"ר בשלוש שכבת ארכאולוגיות בהם התגלו שרידי מבנה מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב'. מתחת למבנים הייתה קרקע בתולה המעידים שלא הייתה התיישבות במקום בתקופות קדומות יותר.
בתוך המבנה ומתחתיו נמצאו קבורות אדם. בשכבה I נחשפה קבורה משותפת בכניסה לבית. הממצאים כללו שרידים של תשעה בוגרים ושרידי ארבעה תינוקות. במרחק קטן מהקבורה המשותפת נמצאו שתי גולגולות מכוירות. אחת הגולגולות נמצאה במצב השתמרות טוב ואילו השנייה פגועה. ליד הגולגולת נמצאו כלי צור ולהבים. מחקר טכנולוגי שעשה פרופ' יובל גורן על הגולגולות המכוירות גילה שפניה של הגולגולת האחת עוצבו בסיד ואילו פניה של השנייה כוירו בטין, דבר המסביר את ההבדלים ברמת השימור. תופעה זו גם מעלה את האפשרות שהגולגלות כוירו כנראה בידי אנשים שונים ואולי גם בזמנים שונים, וקבורתן המשותפת נעשתה לאחר זמן.
בשכבה II נחשפו קבורה משותפת של שני בוגרים וקבורת ולד או עובר.
באתר נמצאו כ-4,000 פריטי צור וכן מעט פריטים מאובסידיאן שמקורו באנטוליה. בנוסף נמצאו שברי קערות וצלחות עשויות אבן גיר.
בשנת 2007  נערכה באתר חפירת הצלה בניהולם של חמודי חלאילה ועמרי ברזילי. בחפירות נחשפו שרידי בנייה וממצא רב המתאורך לתרבות הירמוכית. גודל ההתיישבות שנחשפה כ-20 דונם. בין הממצאים באתר נמצאו עצמות בעלי חיים, אבני שחיקה ומכלול של כלי צור הומוגני, בו להבי מגל משוננים שינון עמוק וקטומים, ראשי חץ גדולים וגרזנים רבים שלחלקם חורפה (חוד) מלוטשת. החוקרים הסיקו כי הבסיס הכלכלי של תושבי האתר התבסס מחד על ציד וגידול בעלי חיים מבויתים כמו עזים, כבשים, בקר וחזירים, ומאידך על חקלאות, דבר הנלמד מריבוי להבי המגל והגרזנים.
לקריאה נוספת

מוניק לשבליה, "ביסמון", בתוך: אפרים שטרן ואחרים, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, בהוצאת החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, משרד הביטחון וכרטא, 1992, כרך 1, עמ' 158-155
ז'אן פרו, "ביסמון שעל שפת החולה", קדמוניות, בהוצאת החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, שנה ח, חוברת 4 (32), תשל"ו, 1975
הערות שוליים

↑  חמודי חלאילה, עמרי ברזילי וגלעד בצלאל יפה, ‏ביסמון (מלאחה), דוח ראשוני, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", 121 (2009).
ציונה פטריוט

| --- | --- |

ציונה פטריוט במועדון ה"אוויטה", יולי 2012
 לידה:  28 באפריל 1973 (בת 51) 
 שם לידה:  יובל אדלמן
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1979
 מקום לימודים:  המסלול האקדמי המכללה למינהל 
 http://patriot.goop.co.il/
 
ציונה פטריוט היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי הבדרן הישראלי יובל אדלמן (נולד ב-28 באפריל 1973).
ביוגרפיה

לאחר שירותו הצבאי עבד אדלמן בצוות בידור באילת. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. כמו כן אדלמן למד משחק בצוותא אצל הבמאי שמחה ספקטור והוא בוגר בית הספר לקופירייטינג של תרצה גרנות. הוא לימד שנתיים דרמה במחנות קיץ בארצות הברית.
מאז שנת 1998, אדלמן מגלם דמות דראג קווין בשם ציונה פטריוט.
בשנת 2014 השתתף בעונה השנייה של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי".
בשנת 2016 השתתף בתוכנית המציאות "בייק אוף ישראל" והודח בחצי הגמר.