stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרברב
פעולות

יש שרברבים העובדים כעצמאים, לעיתים כעסק של אדם אחד בלבד, וכן הפעילים בחברות שרברבות, ובחברות בעלות התמחות רחבה יותר בתחום הבנייה.
שרברב מומחה מבצע מגוון רחב של התקנות ושל תיקונים בתחומי הצנרת השונים בבית ומחוצה לו:
התקנה צנרת מים - התקנת צנרת המים או הביוב. מרבית השרברבים מתמחים במערכות הצנרת הביתית אך ישנם שרברבים המתמחים גם בהתקנת ותחזוק מערכות צנרת עירונית בעלות קוטר רחב יותר.
שימוש בביובית ושאיבת ביוב - ביובית היא משאית קטנה הנושאת ציוד מתקדם להתמודדות עם בעיות במערכות ביוב בעלי קוטר רחב, על הביובית מותקנים סיב אופטי ומצלמה המיועדים לצילום ומיפוי מערכת הביוב מבפנים ואיתור התקלה באופן יעיל ומהיר, על המשאית גם מותקן צינור המספק מים בלחץ גבוה ומשמש לפירור מחוללי סתימות ולניקוי הצינורות, כמו כן ישנה משאבה המחוברת אל מכל שאיבה גדול לשאיבת נוזלים ופסולת מוצקה במקרה של הצפת מי שופכין.
פתיחת סתימות - סתימה בבית שימוש, בכיור או באמבט הן הבעיה הנפוצה ביותר בה מטפל השרברב. היא נפוצה בעיקר עקב הקושי למנוע אותה, הסתימות נוצרות ממשקעים שנוצרים מחדירת פסולת לצנרת כמו שערות שנשטפות במקלחת או מגבונים לחים הנשטפים באסלה, תפקיד השרברב לזהות את מקור הסתימה ולפתחה.
איתור ותיקון של נזילות – בעיה נפוצה נוספת בצנרת היא דליפה של נוזלים מהצנרת, הנזילות נובעות בעיקר מסדקים בצינורות, אך יכולות להיווצר גם כתוצאה מהתקנה לקויה או סיבות אחרות. השרברב צריך לזהות את מוקד הנזילה ולתקנה על ידי החלפת האזור הפגוע בצנרת. באם הנזילה אינה במקום גלוי, השרברב בעזרת ציוד ייעודי לכך, יכול לאתר נזילה/דליפה בצינור הנמצא בתוך הקיר.
התקנת ברזים וציוד קצה של מערכת האינסטלציה – השרברב אחראי על חיבור תשתיות הבית השונות למערכת המים, וכחלק מכך הוא מתקין ברזים, מערכת ג'קוזי, ברז אינטרפוץ לאמבט, בידה לאסלה ועוד.
שרברב מיומן אמור להדריך את דיירי הבית במניעת סתימות ברכיבי האינסטלציה השונים בבית.
התקנה ותיקון דודי שמש וחשמל – ישנם שרברבים המתמחים בטיפול בדודי שמש וחשמל, עבודה מסוג זה מצריכה ידע טכני ומקצועי הקשור למערכות הייחודיות שיש בדוד, כמו ידע בחשמלאות.
סיכונים מקצועיים

מלבד הסיכון הכרוך בעבודה באתר בניה, חשוף השרברב לסיכון עקב עבודתו בסביבה מזוהמת, העבודה בסמוך להפרשות אנשים עלולה לחשוף את השרברב לחיידקים שעלולים להמצא בצואה או בקיא, כמו כולרה, טיפוס הבהרות, דלקת כבד, פוליו ועוד.
בנוסף ישנם אנשים המנסים לטפל בעצמם בבעיות הצנרת על ידי הזרמת חומצת בסיס כמו סודה קאוסטיק לצינור במטרה להמיס את גורם הסתימה, במהלך העבודה עלול השרברב להיפגע מאותה החומצה.
הכשרה מקצועית

בישראל ישנם שני אופני התמקצעות: הכשרה מקצועית על ידי משרד העבודה, והתלמדות כשוליה.
קבלנות אינסטלציה

נוסף על עבודה בשרברבות, ישנה המקבילה המיועדת לעבודות תשתית, התקנה ותיקון צנרת מבנים ודירות. תחום זה נקרא קבלנות אינסטלציה ובו לא די בקבלת תעודה מטעם משרד העבודה, כי אם ברישום פורמלי בפנקס הקבלנים.
הערות שוליים

↑  מגרמנית ששאלה מצרפתית:installateur מן הפועל installer המילה הפרנקית העתיקה stal - עמדה, מקום,+ in=ּבְּ- מלטינית
| מקצועות הבנייה |
| --- | --- | --- |
| תכנון | מודד • אדריכל • מהנדס קונסטרוקציה (הנדסת מבנים) |  |
| תכנון משני | מהנדס חשמל • יועץ בטיחות • יועץ אינסטלציה • יועץ מיזוג אוויר • יועץ מעליות • יועץ תחבורה • יועץ אקוסטיקה • אדריכל נוף • אדריכל פנים |  |
| ביצוע | קבלן בניין • מהנדס ביצוע |  |
| פיקוח | מפקח בנייה • חשב כמויות |  |
| עבודות שלד | בנאי • מניח לבנים • טייח • טפסן • רתך • מקים ומאחזק פיגומים • מפעיל ציוד מכני כבד |  |
| עבודות פנים | רצף • שרברב • חשמלאי |  |
| עבודות גמר | צבע • נגר • מנקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558096305171  LCCN: sh85103550  NDL: 00562797 
שרברב סוגר את צנרת המים ברחוב פינסקר בירושלים
אגם השמיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  גבול סין – קוריאה הצפונית 
 סוג:  אגם לוע 
 מידות
 שטח:  9.82 קילומטר רבוע
 אורך:  4.85 קילומטר
 רוחב ממוצע:  3.35 ק"מ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  הרפובליקה העממית של סין, קוריאה הצפונית 
 קואורדינטות:  42°00′22″N 128°03′25″E﻿ / ﻿42.006°N 128.057°E﻿ / 42.006; 128.057
  (למפת קוריאה הצפונית מוגדלת) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב אגם השמיים(למפת קוריאה הצפונית רגילה) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב אגם השמיים(למפת ג'ילין רגילה) צ'אנגצ'ון ג'ילין ר. חיילונגג'יאנג מונגוליה הפנימית  ליאונינג קוריאה הצפוניתאגם השמיים(למפת ג'ילין מוגדלת) צ'אנגצ'ון ג'ילין ר. חיילונגג'יאנג מונגוליה הפנימית  ליאונינג קוריאה הצפוניתאגם השמיים
 
אגם השמיים (בהנגול: 천지, תעתיק: צ'נג'י בסינית: 天池, בפין-יין: תעתיק: טיאנצ'י) הוא אגם קלדרה הנמצא בגבול בין מנצ'וריה שבסין לבין קוריאה הצפונית. האגם שוכן בתוך לועו של ההר הוולקני פאקטו, חלקו נמצא במחוז רייאנגאנג בקוריאה הצפונית וחלקו במחוז ג'ילין בצפון-מזרח סין.
גאולוגיה ולימנולוגיה

הקלדרה המכילה את האגם נוצרה בהתפרצות געשית בשנת 946 לספירה, המכונה "התפרצות המילניום" עקב כך שהייתה אחת משלוש ההתפרצויות הגעשיות הגדולות והאלימות שאירעו בהיסטוריה המתועדת.
רומו של האגם הוא 2,189.1 מטר מעל פני הים. האגם משתרע על שטח של 9.82 קמ"ר עם אורך לכיוון דרום-צפון באורך 4.85 ק"מ ואורכו לכיוון מזרח-מערב 3.5 ק"מ. העומק הממוצע של האגם הוא 213 מטר ועומקו המרבי 384 מטר. בדרך כלל מכוסה האגם קרח מאמצע אוקטובר עד אמצע יוני.
האגדה על קים ג'ונג איל

התעמולה הצפון-קוריאנית טוענת כי קים ג'ונג-איל נולד על ההר ליד האגם. על פי אגדה זו, ביום לידתו בפברואר הקפוא, זרחה השמש, הפציעה קשת בענן והאביב החל. בהתאם לתפישה זו, סוכנות הידיעות של קוריאה הצפונית דיווחה שכאשר הוא מת, הקרח על אגם נסדק "בקול רם כל כך, זה היה נדמה כאילו השמים והארץ רעדו".
מפלצת אגם השמיים

על פי האגדה, אגם השמיים הוא גם ביתה של מפלצת טיאנצ'י (Tianchi).
ב-6 בספטמבר 2007 צילם ז'ו יונשנג (מנהל מרכז החדשות של תחנת טלוויזיה המנוהלת בידי המשרד האחראי על שמורת הטבע על הר צ'אנגבאישאן, ג'ילין) סרטון באורך של כ-20 דקות שבו נראים 6 יצורים דמויי טורפים ימיים הדומים לתיאור המפלצת של אגם השמיים, ליד הגבול עם קוריאה הצפונית. הוא שלח תמונות של היצורים דמויי המפלצת מלוך נס ללשכה המחוזית בג'ילין של השינחואה. אחת מהתמונות הראתה את היצורים שוחים בשלושה זוגות במקביל. תמונה אחרת הראתה אותם מעלים אדווה בתוך האגם.
לקריאה נוספת

חצי האי הקוריאני
הערות שוליים

↑  Horn, Susanne; Schmincke, Hans-Ulrich (2000). "Volatile emission during the eruption of Baitoushan Volcano (China/North Korea) ca. 969 AD". Bulletin of Volcanology. 61 (8): 537–555. doi:10.1007/s004450050004.
↑  "Mount Changbai Sets Two Guinness Records". People's Daily. 2000-08-11.
↑  Kim Jong-il death: 'Nature mourns' N Korea leader
↑  "Chinese monster rivals Nessie". BBC Newsround. 2003-07-31.
↑  English.people.com, 'Tianchi monster' caught on film
פנורמה של אגם השמיים
ארץ האבודים

| --- | --- |

 מבוסס על:  ארץ האבודים 
 בימוי:  בראד סילברלינג 
 הופק בידי:  ג'ימי מילר, סיד ומרטי קרופט 
 תסריט:  כריס הנצ'י, דניס מק'ניקולס 
 עריכה:  פיטר טשנר 
 שחקנים ראשיים:  ויל פרל  אנה פריל  דני מקברייד  ג'ורמה טאקונה
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו 
 צילום:  דיון ביבי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  רלטיביטי מדיה, סיד ומרטי קרופט, Mosaic Media Group 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 ביוני 2009
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה, הרפתקאות
 הכנסות באתר מוג'ו:   landofthelost
 landofthelost.net
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארץ האבודים (באנגלית: Land of the Lost) הוא סרט קומדיה והרפתקאות אמריקאי שיצא לאקרנים ב-5 ביוני 2009 בידי אולפן סרטי יוניברסל. הסרט בכיכובם של ויל פרל, אנה פריל, דני מקברייד וג'ורמה טאקונה מבוסס על סדרת הטלוויזיה ארץ האבודים, בה קבוצת מדענים מגלה יקום שונה הנשלט בידי דינוזאורים, אנשי מערות ואנשי לטאה. עם זאת היו הרבה מאוד הבדלים בין הסרט לסדרת הטלוויזיה.
סרט זה לא הצליח בקופות וגרף רק 68.8 מיליון דולר אף שהפקתו עלתה 100 מיליון דולר, כך שהוא הפסיד בקופות. הוא גם נקטל בידי המבקרים שנתנו לו ציונים שליליים. הסרט זכה בפרס פטל הזהב לפריקוול, הרימייק, ההמשך או ההעתק הגרוע ביותר לשנת 2010.
עלילה

ד"ר רייק מרשל, פלאונטולוג בעל תאוריות מוזרות, מקבל עבודות זולות כמורה בבית ספר לאחר פיצוץ ריאיון עם המגיש מאט לאוור בתוכניתו לפני 3 שנים. באחד הימים מועמדת דוקטורט בשם הולי קנטרל מספרת לו שתאוריה שלו על מסעות בזמן אפשרית ומוכיחה זאת באמצעות מאובן שהגיע ממערה נידחה. הם נוסעים לחקור אותה מלווים בוויל סטנטון, בעל חנות ממתקים המסיע אותם ברפסודה שלו. המערה מכוסה בגבישים חזקים בעלי אנרגיית טכיון חזקה וכשמרשל מפעיל את הממיר שהכין הוא מסיע אותם לשממה נידחה.
בשממה מדברית זו הם מצילים פרימט אנושי בשם צא-קא מזוג שודדים והוא חובר אליהם. הם נמלטים מטירנוזאורוסית גדולה שמתקרבת לעברם, מתחבאים במערה ושם ישנים. מרשל מקבל בבוקר הודעה טלפתית מאיש הלטאה אנוק הצריך עזרה ומצוי בקצה חורבות בקצה העמק. מרשל וחבריו מגיעים לשם ונתקלים בצבא אנשי לטאה קטלניים המובילים אותם לאנוק, המודיע להם שגורש משבטו ומנסה למנוע מהמנהיג זארם לכבוש את כדור הארץ בעזרתם.
לאחר מכן הם יוצאים לשממה ומוצאים מכונת גלידה המושכת קומפסוגנתוסים, ולוצירפטורים ונקבה של אלוזאורוס רעבה הנתקלת בטירנוזאורוסית. שני הענקים מחליטים לרדוף אחרי האנשים ולאחר מרדף מרשל זורק לעבר האלוזאורוסית מכל של חנקן נוזלי הגורם לה להתפוצץ ומחלץ מגופה את הממיר שלהם ואולם הוא נחטף מהם בידי פטרנודון. הם מחלצים את הממיר מהקן מלא הביצים והולי משתמשת בו, בזמן שהחבורה נרגעת בחיפוש ביצי הלטאים. אך היא נתפסת ומובאת אל המנהיג זארם, המודיע לה שאנוק משקר להם ומנסה בעצמו לכבוש את כדור הארץ.
מרשל וסטנטון לצד צא-קא מגיעים לחלץ אותה משוביה ומצליח. המאבק מושך את הטירנוזאורוסית המכונה "גראמפי" ומרשל לוחם איתה בדו-קרב שבסופו הוא נבלע בבטנה אך שורד. הטירנוזאורוסית מתיידדת איתו ויחדיו הם נעים לצבא אנשי הלטאה ומביסים אותם ואז עוברים דרך דלת גבישית לחדרו של אנוק. הם לוחמים איתו ושוברים את גביש הבדולח, איתו הוא יכול לחדור לכדור אך להולי יש גביש נוסף שאיתו הם יכולים לחזור לכדור. ואולם וויל מחליט להישאר בעולם האבוד, כדי למנוע מאנוק להגיע לכדור הארץ.
בסוף הסרט, לאחר שנים ד"ר מרשל המוציא ספר חדש שוב מוזמן לתוכניתו של מאט לאוור על הביצה שהולי הביאה. לבסוף מסתבר שהביצה לא הייתה ביצה של דינוזאור.
צוות השחקנים הראשי

ויל פרל - ד"ר רייק מרשל.
אנה פריל - הולי קנטרל.
דני מקברייד - וויל סטנטון.
ג'ורמה טאקונה - הפרימטית צא-קא.
ג'ון בוילאן - אניק.
מאט לאוור - בתפקיד עצמו.
לנרד נימוי - הזארם.
דגלאס טייט - סליסטאק.
מורן אטיאס - אשת פרימט צא-קא
נואה קרופורד - נער מתבגר
דיוקלטיאנוס

גַּאיוּס אָוּרֶלְיוּס וַלֶרְיוּס דִּיוקְלֶטִיָאנוּס (בלטינית: Gaius Aurelius Valerius Diocletianus Augustus; ‏22 בדצמבר 242–245 – 3 בדצמבר 311/312) היה קיסר האימפריה הרומית מ-20 בנובמבר 284 ועד פרישתו מרצון ב-1 במאי 305. דיוקלטיאנוס הוא דמות היסטורית ייחודית, ושלטונו שינה את מהלך ההיסטוריה של האימפריה הרומית, בהביאו לגמר של משבר המאה השלישית. במהלך חמישים שנות המשבר, התחלפו באימפריה הרומית כעשרים וחמישה קיסרים, והיא הייתה נתונה למלחמות אזרחים, פלישות של אויבים ומשברים כלכליים. דיוקלטיאנוס הביא את האימפריה אל יציבות שלטונית. מדע ההיסטוריה לא האיר פנים לדיוקלטיאנוס, והוא נשפט לעיתים קרובות לשבט ולא לחסד. ההיסטוריון הבריטי בר-הסמכא אדוארד גיבון לתולדות האימפריה הרומית כתב על דיוקלטיאנוס:
”יכולותיו היו מועילות יותר מנהדרות, מחשבה נמרצת שהשתפרה על ידי ניסיון ולימוד של האנושות, מיומנות שיושמה בעסקים, תערובת מאוזנת של ליברליות וחסכנות ושל חומרה ומתינות, יכולת להיות מזוהה כחלק מהצבא, דבקות במטרה והיכולת לשנות את האמצעים ומעל הכל האומנות של רתימת רצונותיו ורצונות אחרים לאינטרס של שאיפותיו וצביעת האמביציות שלו כצרכי הציבור”
תקופת שלטונו סימנה את סופה של תקופת הפרינקיפאט שתחילתה בשלטונו של אוקטביאנוס קיסר אוגוסטוס, ואת התחלת תקופת הדומינאט שבה הרפורמות שיזם דיוקלטיאנוס הביאו לשינוי מהותי בכל מערכות השלטון הרומאיות. דיוקלטיאנוס הגה, יישם ועמד בראש שיטת חלוקת שלטון הידועה בשם טטרארכיה לפיה התחלק עומס השלטון בין ארבעה שליטים, שניים מהם בדרגת אוגוסטוס ושני שליטים הכפופים להם בדרגת קיסר. על פי שיטה זו, השליטים נבחרו לתפקידם ופרשו ממנו מרצונם. כך היה דיוקלטיאנוס לשליט הרומאי הראשון והיחיד שפרש מכס המלכות מרצונו. השיטה שאמורה היה למנוע זעזועים התפרקה הלכה למעשה משעזב דיוקלטיאנוס את מושכות השלטון. מאידך, הסדר זה ו-21 שנות שלטונו של דיוקלטיאנוס הבטיחו את המשך קיום האימפריה הרומית לדורות הבאים.
דיוקלטיאנוס חילק את האימפריה הרומית לדיוקסיות ולפרובינקיות חדשות והקים מנגנון שלטוני לניהול כל אחת מיחידות אלו. מנגנון בירוקרטי זה היה הגדול ביותר בתולדות הקיסרות. רפורמה נוספת הייתה במערכת גביית המיסים והמערכת המוניטרית וכן רפורמה רחבת היקף בצבא הרומאי, שכללה שינויים מבניים ביחידות הצבא ומערך הגיוס. דיוקלטיאנוס ביסס את הגנת האימפריה על מערכת מורכבת של מבצרי גבול, ערים מבוצרות על גבולות האימפריה, ורשת דרכים שאיפשרה ניידות כוחות. לא כל הרפורמות שעליהן הכריז הוכתרו בהצלחה. הרפורמה לקביעת מחירים לסחורות ומוצרים נכשלה וסימנה את גבולות הכוח של שלטון מרכזי מול כוחות השוק, ורדיפתו חסרת הפשרות את הנצרות נכשלה משתהליכים ונסיבות ייחודיים שינו את מהלך ההיסטוריה.
קורות חייו > רקע

משבר המאה ה-3, הידוע גם בשמות האנרכיה הצבאית והמשבר האימפריאלי, (235–284) הוא תקופה בהיסטוריה של האימפריה הרומית שבמהלכה האימפריה כמעט קרסה תחת שילוב של לחצים, בהם פלישה, מלחמת אזרחים, מגפה ומשבר כלכלי.
המשבר החל עם ההתנקשות בחייו של הקיסר אלכסנדר סוורוס על ידי חייליו בשנת 235. ההתנקשות פתחה תקופה בת חמישים שנה, שבה עשרים ושישה אנשים התקבלו באופן רשמי על ידי הסנאט הרומי כקיסרים, ובכך הפכו לקיסרים לגיטמיים. רובם היו מצביאים בולטים בצבא הרומי.
בשיאו של המשבר, בשנת 268, האימפריה הייתה מחולקת לשלוש מדינות מתחרות: האימפריה הגאלית, הכוללת את הפרובינקיות של גאליה, בריטניה ולתקופה קצרה גם היספניה; האימפריה התדמורית, הכוללת את הפרובינקיות המזרחיות: סוריה-פלשתינה ומצרים; והאימפריה הרומית העצמאית במרכז איטליה, בין שתי האימפריות האחרות. המשבר הביא לשינויים עמוקים במוסדות האימפריה, בחברה, בחיים הכלכליים, ובסופו של דבר, בדת. התקופה נתפסת, בעיני רוב ההיסטוריונים, כתקופת המעבר בין העת העתיקה הקלאסית, לבין שלהי העת העתיקה.
קורות חייו > מקורות היסטוריים

המקורות הראשוניים וכתבי ההיסטוריונים בני זמנו של דיוקלטיאנוס נכתבו על ידי אבות הכנסייה ובטון עוין מאוד לשליט הפגאני שיזם והוציא לפועל שורה של גזירות כנגד הדת הנוצרית והכנסייה. היסטוריונים אלו מיקדו את תשומת ליבם ואת כתביהם ברדיפות הנוצרים, בכשלונות של דיוקלטיאנוס בהוצאה לפועל של תוכניותיו, ובמאבקי הכוח בטטרארכיה. מידע נוסף על תקופת שלטונו נמצא באוסף של נאומי שבח לאוגוסטוס הידוע בשם הפנגיריקים הלטיניים ומכיל נאומים בפני שליטי הטטרארכיה. מקור נוסף נמצא בקובצי חקיקה ותקנות שמקורם בתקופת שלטונו של דיוקלטיאנוס.
קורות חייו > עד לעלייתו לשלטון

דיוקלטיאנוס נולד בעיר סלונה בדלמטיה (סולין בקרואטיה) בסוף שנת 244 או תחילת 245. עם עלייתו לכס השלטון בשנת 284, הוא קבע את ה-22 בדצמבר כיום הולדתו הרשמי. מעט מאוד ידוע על ילדותו ומעט מאוד מידע קיים על 40 השנים הראשונות לחייו. על פי ההיסטוריונים הנוצרים העוינים, דיוקלטיאנוס נולד בשם דיוקלס למשפחה ממעמד נחות - עבדים משוחררים או רועי חזירים, וכך גם כתוב בתלמוד הירושלמי.
ידוע שהוא היה חייל מגיל צעיר ובחר בקריירה צבאית כקצין. ידוע כי הוא מונה לקונסול בגיל צעיר ובכתובת משנת 285 מצוין שהוא נבחר לתפקיד קונסול בפעם השנייה. יואנס זונאראס מציין כי הוא מונה לשמש כמושל מואסיה, חבל ארץ בבלקן לאורך הגדה הדרומית של הדנובה. בשנת 282 מינה אותו האוגוסטוס קארוס לתפקיד יחידת הפרשים המובחרת ששימשה ככוח האבטחה של חצר המלוכה שקיבלה את השם פרוטקטורס דומסטיקי (Protectores domestici). ההיסטוריון משה עמית קובע כי מתווה הקריירה הזה מעיד כי דיוקלטיאנוס היה אדם בעל ניסיון ויכולת, ובעל רקע בניהול וכי אין לתת משקל של ממש לכתבי ההיסטוריונים הנוצרים.
קורות חייו > עלייתו לשלטון

דיוקלס (שבאותה עת עוד לא שינה את שמו לדיוקלטיאנוס), החל את עלייתו לשלטון בעת מערבולת של מלחמות בין קציני צבא הטוענים לשלטון, מערבולת ששיאה היה בעלייתו של קארוס לכס השלטון. קארוס הספיק למנות את בניו קארינוס ונומריאנוס, לשליטים לצידו, ויצא בשנת 283 להילחם בשטחי האימפריה הסאסאנית, אלא שבמהלך המסע נמצא לפתע מת באוהלו ליד העיר קטסיפון. לפי גרסה אחת הוא מת ממכת ברק, דיווחים אחרים מספרים על כך שמת ממחלה, והשערה נוספת היא שהוא הורעל על ידי אריוס אפר, הפרפקט הפרטוריאני ואבי אשתו של נומריאנוס. המחקר המודרני נוטה לייחס מעורבות לדיוקלס, שהיה אז מפקד המשמר האימפריאלי, והדבר מעוגן במעורבותם של דיוקלטיאנוס ושל אריוס אפר במותו של נומריאנוס.
עם מותו של קארוס התמנו שני בניו לשליטי האימפריה. קארינוס שלט בחלק המערבי ונומריאנוס קיבל את השליטה בחלק המזרחי. עם זאת הוא היה מרוחק מענייני שלטון וצבא והפקיד את הכוח דה-פקטו בידי אריוס אפר, שהיה מפקד המשמר הפרטוריאני של אביו, קארוס. ביזמת אפר הוחלט להפסיק את מסע המלחמה כנגד הסאסאנים ולסגת לכוון הפרובינציות המזרחיות של האימפריה. במהלך המסע, מנע אפר משאר הקצינים מלהיפגש עם נומריאנוס ומשהגיעה השיירה לעיר ניקומדיה התגלה כי נומריאנוס מת וככל הנראה הורעל זמן מה לפני כן. במשפט השדה שאורגן על ידי קציני המטה קם דיוקלטיאנוס, הצביע בחרבו על אפר, הכריז כי הוא רצח את הקיסר והרג אותו במקום. האספה שתיפקדה כבית משפט בחרה מיד לאחר הוצאתו להורג של אפר בדיוקלס לאוגוסטוס. עם בחירתו שינה דיוקלס את שמו לגאיוס אורליוס ולריוס דיוקלטיאנוס.
כשהגיע הדיווח על מותו של אחיו, ועל הכרזת דיוקלטיאנוס כקיסר, עזב קארינוס את רומא בבהילות, ויצא בראש צבא למזרח במטרה לחסל את הטוען לכתר. בדרכו עבר קארינוס בפרובינציית פאנוניה, ודיכא בהצלחה את מרידתו של טוען לקיסרות נוסף, מרקוס אורליוס גוליאנוס. המלחמה בין קארינוס ודיוקלטיאנוס נערכה ברובה בפרובינציית מואסיה. קארינוס ניצח במספר קרבות, אולם בקרב העיקרי שנערך על נהר מרגוס ביולי 285, דיוקלטיאנוס הוא שזכה בניצחון מוחץ. הקרב החל ביתרון לצד קארינוס שמספר החיילים בצבאו היה גדול יותר ומהלך הקרב נטה לטובתו. המהפך הגיע כאשר קארינוס נרצח על ידי טריבון צבאי במהלך הקרב, כנקמה על כך שפיתה את אשתו של הטריבון, ובעקבות רצח זה התמוטטו צבאותיו של קארינוס והניצחון, דחוק אך מוחלט ניתן לדיוקלטיאנוס.
קורות חייו > כינון הטטררכיה הראשונה > מינוי קיסרים והשלמת הטטררכיה

ביום ה-1 במרץ 293 מינה מקסימיאנוס את קונסטנטיוס כלורוס לקיסר איתו הוא חילק את השלטון. ובמקביל מינה דיוקלטיאנוס את גלריוס לקיסר איתו הוא חילק את השלטון. בכך השיקו דיוקלטיאנוס ומקסימיאנוס את הטטררכיה הראשונה. הסיבה לשינוי יכולה להיות חלוקת האחריות ועול ניהול המערכות הצבאיות שהתנהלו לאורך כל גבולות האימפריה ומאידך היה בצעד זה משום הכנה לקראת העברת מושכות השלטון בבוא העת. שני הקיסרים החדשים היו קציני צבא ששירתו לצד האוגוסטוסים. ארבעת השליטים ששלטו במקביל באימפריה, הובחנו במעמדם על ידי שימוש בתארים 'אוגוסטוס' ו'קיסר': התואר 'אוגוסטוס' שימש בתקופה זו לתיאור השליט הרם יותר בכל צמד, בעוד התואר 'קיסר' שימש לתיאור השליט הזוטר בכל צמד.
לצורך יצירת קשרי משפחה על מנת למנוע תחרות עתידית על השלטון בין הקיסרים, שני הקיסרים החדשים אומצו כבניהם של האוגוסטים, ונשאו לנשים את בנותיהם של שני האוגוסטים, גלריוס שהתמנה לקיסר לצידו של דיוקלטיאנוס התגרש מאשתו הראשונה ונשא לאשה את ולריה בתו של דיוקלטיאנוס. מערכת זו של קשרי משפחה בין כל ארבעת שליטי האימפריה נבנתה על מנת למנוע תחרות ולהבטיח את השלטון ואת חלוקתו העתידית. חלוקת השלטון קיבלה גם ביטוי אדמיניסטרטיבי, ולצידם של ארבעת השליטים הוקמו מנגנון אזרחי, וכן חיל משמר שלצידו מפקד משמר פרטוריאני ששימש כסגנו של השליט וראש המנגנון האזרחי. כל אחד מארבעת השליטים הטביע מטבעות וקבע את מקום מושבו באזור שהוקצה לתחום שלטונו: דיוקלטיאנוס בעיר ניקומדיה ומשל על המנהל וההגנה של תרקיה, יון, אסיה הקטנה סוריה ומצרים, גלריוס התמנה לשלוט על הגנת הגבול לאורך הדנובה קבע את מקום מושבו העיקרי בסירמיום. במקביל נשמרה אחידות החקיקה וכל ארבעת השליטים היו חתומים על הצווים והתקנות. גם התארים שנובעים מהצלחה במערכות הוענקו לכל ארבעת השליטים יחד. התיאום בין האוגוסטוס לקיסר היה יחסית פשוט ואף על פי שאין כל תיעוד לגבי השאלה לקשר ולמערכת קבלת ההחלטות שבין דיוקלטיאנוס למקסימיאנוס ברור כי דיוקלטיאנוס היה ראש ההררכיה השלטונית ושלושת שותפיו לשלטון קיבלו את מרותו. תופעת לוואי של חלוקת האימפריה הייתה ירידה בקרנה של עיר הבירה רומא שהפסיקה להיות מקום מושבו של שליט האימפריה והחל תהליך שבו ירדה חשיבות הסנאט ואבדו עיקר סמכויותיו. מאידך העיר שמרה על מקומה כמרכז דתי.
קורות חייו > מלחמה לאורך גבולות האימפריה

במהלך שנת 286 ניהל דיוקלטיאנוס סדרה של מבצעים צבאיים לאורך גבולות נהר הדנובה, ובסופם הצליח להדוף את הפולשים הגרמאניים ולזכות בתואר גרמניקוס מקסימוס. בשנת 287 הוא העביר את משקל המערכה אל הגבול עם האימפריה הסאסאנית, ובשנת 288 הגיעו הצדדים להסכמה על הפסקת הלחימה, שבמסגרתה השאה הפרסי בהראם השני אשר התמודד עם טוענים לכתר ואי שקט פנימי במסופוטמיה, הכיר בחלק מהאימפריה הרומית והסכים להמלכת טירידתס השלישי בן חסות רומאי על ארמניה וזכה לתואר פרסיקוס מקסימוס (Persicus Maximus). בין השנים 289 ו-292 חזר דיוקלטיאנוס לגבולות הדנובה והדף במאמץ ניכר פלישות של שבטים סרמטים שחצו את הנהר אל תוך שטחי האימפריה. במקביל דיכאו הלגיונות הנאמנים לקיסר מרידה בפרובינציה מצריים.
קורות חייו > מלחמה לאורך גבולות האימפריה > לחימה מול האימפריה הסאסאנית

בשנת 293 עלה לכס המלוכה של האימפריה הסאסאנית השאה נרסה, והחל בסדרת פשיטות אל מעבר לגבול האימפריה הרומית. מגבלות כוח האדם של האימפריה הרומית הותירו את הגבול ללא הגנה של ממש. הסאסאנים הצליחו לחדור אל האזור שבין נהר הפרת והחידקל, והמפגש הראשון בין צבא רומאי בפיקודו של גלריוס עם הצבא הפרסי בשנת 296 הסתיים בתבוסה רומאית בקרב חרן. בעימות בין גלריוס ודיוקלטיאנוס הודה גלריוס באשמה - וכעונש על כישלונו, הוא צעד רגלית (ולא רכוב על סוס כנהוג) לבוש בגלימת הארגמן של הקיסר, לאורך כמייל לפני מרכבתו של האוגוסטוס; המסר היה שהכישלון והתבוסה רובצים על כתפי גלריוס בלבד ואינם אשמת החיילים שלחמו תחת פיקודו.
שנה לאחר מכן חזר הצבא הרומאי בסדר כוחות מוגדל עם לגיונות שהועברו מגדות הדנובה תחת פיקודו של גלריוס. הצבא הרומאי תקף דרך ארמניה ובמפגש בין שני הצבאות הדפו הרומאים את הפרסים והצליחו ללכוד את מחנה השאה, חלק מהאוצר ואת בני משפחתו. הפרסים נסוגו מכל השטחים שנכבשו בשלב הראשון של הלחימה ופינו את אזור מסופוטמיה, ולגיונות צבא רומאיים תחת פיקודו של דיוקלטיאנוס שצעדו מסוריה תפסו מחדש את הטריטוריות של מסופוטמיה. גלריוס המשיך את המומנטום וצעד אל לב הטריטוריה הסאסאנית, בכובשו את נציבין, ולאחר מכן הטיל מצור על הבירה קטסיפון וככל הנראה הצליח לכבוש את העיר. במשא ומתן שהתנהל לבקשת הפרסים שביקשו לשחרר את בני משפחת השאה, נכרת הסכם שלום בניגוד לדעתו של גלריוס. על פי הסכם השלום הכירו הפרסים בשלטון הרומאי במסופוטמיה ובארמניה ובתמורה הוחזרו בני משפחת השאה הפרסי. בעקבות הפסדו, פרש נרסה משלטונו ב-301, ומת שנה לאחר מכן. חולשת האימפריה הסאסאנית ומאבקי כוח פנימיים הביאו לשקט בפרובינציות המזרחיות של האימפריה הרומית למשך 50 שנה.
קורות חייו > מלחמה לאורך גבולות האימפריה > מרד קראסינוס

במקביל לאירועים בגבולות המזרחיים ולאורך הדנובה חדרו פולשים גרמאניים אל מעבר לגבול הריין ובתוך הפרובינציה סבלו ערי החוף של גאליה מפשיטות תכופות של שודדי ים פרנקים וסאקסוניים. על מנת לפתור מטרד זה מינה מקסימיאנוס את קראסינוס (Mausaeus Carausius) קצין בעל ניסיון נרחב בלחימה ימית לבנות צי ולהילחם בפיראטים. קראסינוס הצליח להדוף את הפיראטים ובמספר קרבות ימיים הצליח לתפוס ספינות ולעצור את הפושטים. הוא צבר את הרכוש השדוד לעצמו ולחייליו ועורר את זעמם של דיוקלטיאנוס ומקסימיאנוס. הם הוציאו צו למאסרו ומשקראסינוס סירב להופיע למשפטו נגזר עליו עונש מוות. בתגובה ברח קראסינוס לפרובינציה בריטניה שם זכה לתמיכת הלגיונות המקומיים ולתומכים גם מקרב חילות המצב בערי התעלה האנגלית. בהיעדר צי ותחת האיום של פשיטות של שבטים ברבריים מתוך ומחוץ לפרובינציות המערביות דחה מקסימיאנוס את הטיפול בקראסינוס המורד שמצידו הצהיר על עצמו קיסר, הגדיל את מספר הספינות בצי שלו ושכר שכירי חרב פרנקיים להם שילם היטב. בסוף 286 שלט קראסינוס בכל בריטניה, רוב שטחם של חופי התעלה וחלקים נרחבים מצפון-מערב גאליה. בשלב זה הכריז קראסינוס על בריטניה כיישות עצמאית "אימפריית בריטניה" והחל מטביע מטבעות. החזרת הסמכות לידי שליטי האימפריה וכיבוש מחדש של בריטניה נדחו עד לשלב בו ביססו דיוקלטיאנוס ומקסימיאנוס את אחיזתם באימפריה והטיפול במורדים נפל בחלקו של קונסטנטיוס כלורוס שהיה מפקד המשמר הפרטוריאני תחת פיקודו של מקסימיאנוס.
משהתבססה הטטררכיה מקסימיאנוס שינה את אסטרטגית הלחימה בגאליה ולאורך הריין ובמקום להתעמת ישירות מול קאראסיוס הוא הפנה את המאמץ הצבאי כנגד השבטים הגרמאניים, תומכיו של קאראסיוס שישבו לאורך נהר הריין. הוא ניצל את הפילוג בין השבטים וחוסר האמון בין מנהיגיהם על מנת לנהל מערכה מולם בהצלחה חלקית בין השנים 285–288. כלורוס הנהיג את הלגיונות תחת פיקודו במסע צפונה דרך טריטוריית אויב כשהוא זורע הרס וחורבן, הפרנקים שהגיעו לאפיסת כוחות והגיעו להסכם עם כלורוס לפיו מנהיגיהם יישבעו אמונים למנהיג פרנקי שהיה בן ברית של הרומאיים ובכך הובטחה שליטה רומאית על אזור צפון גאליה. מאמץ ניכר הושקע בשיקום הפרובינציה ואבטחת הגבולות, מקסימיאנוס נקט במדיניות שעודדה יישוב מחדש של בתי-אב של שבטים גרמאניים בחבלי הארץ שנחרבו מאין ספור פלישות ומלחמות, בתי האב קיבלו את הרשות ליישב את השטחים תחת חסות רומאית שניתנה בתמורה להכרה בשלטון הרומאי. מדיניות זו יצרה אזור חיץ לאורך הגבולות הצפוניים של הפרובינציה וקהילה נאמנה שיכלה להגן על גבולות האימפריה ולהיות מאגר זמין לכוח אדם שנדרש לצבא הרומאי בעיקר כחיל מצב.
משנת 293 ועד 296 הצליח קונסטנטיוס לבסס את שליטת האימפריה הרומית בגאליה ולאורך גבולות הריין, בשנת 293 נרצח קרוסיוס על ידי אחד מקציניו הבכירים. בשנת 296 חזר מקסימיאנוס לגבול נהר הריין. ולגיונות בפיקודו של קונסטנטיוס ובגיבוי צי שנבנה לצורך המערכה פלשו אל האי הבריטי צי אחד בפיקודו של מפקד המשמר הפרטורייני הפליג משפך נהר הסיין נחת בסמוך למיצר סולנט שבמפרץ סאות'המפטון ונכנס לקרב מול הגוף העיקרי של צבאו של אלקטוס, בתום יום הקרב נכנעו המורדים ואלקטוס נהרג. צי שני יצא מבונוניה והצליח לכבוש את לונדיניום. בתום כיבוש בפרובינציה המורדת ערך קונסטנטיוס כלורוס טיהור בקרב הקצינים של הצבא המורד וכן חלוקה מחודשת של הפרובינציה על מנת להבטיח את שליטתו.