מבצעי מפצח
מפצח 22

תכנון מבצע מפצח 22 הושלם ב-17 באוקטובר והוא יצא לפועל למחרת, ב־18 באוקטובר. מפצח 22 תוכנן כמבצע המשך לתוכנית הכוללת של חיל האוויר להשמיד את כל מערך סוללות הנ"מ בשלבים – מצפון לדרום. בתוכנית המקורית של השלב הראשון, "מפצח 22", תוכנן לתקוף 12 סוללות – שש באזור קנטרה ושש באזור הצליחה ממערב לאגם המר. לאור התקדמות כוחות אוגדה 162 ממערב לתעלת סואץ והציפייה שהם ישמידו סוללות נוספות החליט חיל האוויר ערב המבצע לוותר על תקיפת הסוללות באזור הצליחה, מבלי ליידע את הרמטכ"ל בכל פרטי התכנית. בתכנון המבצע הוטמעו לקחים מהכישלון במבצע דוגמן 5; בראש ובראשונה הימנעות מטיסה בגובה נמוך מעל ריכוזי כוחות אויב. מכיוון שמרבית הנ"מ הקני נפרס ממזרח לתעלה, עברו נתיבי התקיפה של הסוללות ממערב לפורט סעיד ומעל שטחי ביצות, והמטוסים תקפו את הסוללות מכיוון צפון-מערב.
מטס התקיפה הראשון כלל מבנה של שישה מטוסי F-4 פנטום "קורנס" מטייסת 201 "האחת" ומבנה של חמישה (באחד התגלתה תקלה לפני ההמראה) מטייסת 69. מטס התקיפה נועד לתקוף את כל שש הסוללות של חטיבת הטילים המצרית 107. המטוסים טסו ליעד מעל אזור ביצתי בגובה של כ-100 רגל, כאשר כל זוג טס כמבנה נפרד למטרה משלו. הזוג הראשון והזוג השלישי של טייסת 201 תקפו כמתוכנן את מטרותיהם.
במהלך הטיסה, לקראת המשיכה, לתקיפה זיהה הזוג השני להקת ציפורים על הנתיב באותו גובה. במטרה להימנע מהתנגשות עמם נאלץ זוג המטוסים להגביה את גובה הטיסה ובכך לחשוף את המטוסים לשיגור טילי קרקע אוויר. המוביל רס"ן רון חולדאי עם הנווט יורם רומם הגביה ראשון את גובה טיסתו וזמן קצר לאחר מכן ספג פגיעת טיל ששוגר לעברו. הוא הטיל את חימושו בנוהל חירום, וטס פגוע מזרחה לנחיתת חירום ברפידים. מספר שתיים שלו התרומם אף הוא, נפגע משני טילים, והצוות נטש ונפל בשבי (גורי פלטר ויצחק ברעם). גם על שאר המבנים שוגרו טילים ומטוס נוסף נפגע וצוותו נטש ונפל בשבי (דורון שלו ויוסי לב ארי) לאחר שהפציץ את יעדו. שני מטוסים אבדו בתקיפה ועל פי סיכום חיל האוויר הושמדה בוודאות סוללת SA-3 אחת.
בהמשך למטס זה הגיעו שלושה מטסים נוספים, כל אחד של 12 מטוסי עיט (סקייהוק) מטייסת 110 "אבירי הצפון" ומטייסת 109 "העמק" כשהם חמושים בפצצות שימוש כללי. הם טסו בנתיב מערבית לפורט סעיד. במטס הראשון אבדו שני מטוסים והושמדו שתי סוללות. במטס שני, שתי דקות אחריו, נפגע מטוס אחד מטיל. סוללות שכבר הותקפו נפגעו פגיעה חוזרת, וייתכן שנפגעה סוללה נוספת. במטס האחרון הופל מטוס אחד ונפגעו ארבע סוללות. בסך הכל הושמדו במבצע כל שש הסוללות של מערך קנטרה. אמנם המבצע השיג את יעדיו, החשש מנ"מ קני והרצון לוודא שהמטרות הושמדו, הביאו למספר גיחות גדול שחשף בצורה מוגברת את המטוסים לטילי נ"מ, מה שהביא לריבוי אבדות.
במבצע הופלו שני מטוסי פנטום וארבעה מטוסי סקייהוק, ושלושה מטוסים נוספים נפגעו. טייס ישראלי אחד, סרן גרשון פונק, נהרג, חמישה טייסים נשבו, טייס אחד חולץ משטח מצרים וטייס אחד (חיים גופן) נטש את מטוסו הפגוע וצנח מעל לשטח ישראל.
המחיר הכבד ששילם חיל האוויר במבצע מפצח 22, בחלקו תוצאה של תקלות מקריות ולא של שגיאות תכנון יסודיות, העיב על הצלחת חיל האוויר בהשמדת כל מערך הנ"מ בקנטרה. סימן השאלה סביב נחיצות המבצע עלה בעוד המבצע נמצא בעיצומו ועורר ויכוח נוקב בין הרמטכ"ל דוד אלעזר לבין מפקד חיל האוויר בני פלד. הרמטכ"ל הבין שהתקיפה לא מתבצעת באזור הצליחה אלא באזור קנטרה, רק בשעה 9:35, חמש דקות לאחר שהחלה התקיפה, ומיד הבהיר שאם היה יודע שחיל האוויר מתכוון לתקוף שם הוא היה אוסר זאת, שכן כוחות צה"ל אינם זקוקים לסיוע בגזרה זו. גם שר הביטחון משה דיין אמר שזו הייתה תקיפה מיותרת, לאחר ששמע על התקיפה. בדיון סוער באותו יום אחר הצהרים בין הרמטכ"ל לבין בני פלד, רצה הרמטכ"ל להמחיש את חוסר שביעות רצונו מכך שחיל האוויר אינו מתואם עם כוונות המטכ"ל והתבטא במילים אלו: ”למשל קנטרה – קנטרה מעניינת את זקנתי – מבחינתי אני לא מפריעות לי לא הסוללות, ואני לא צריך לתת סיוע קרוב שמה.” לאחר שהוצגה התכנית הכוללת של חיל האוויר, יחד עם המבצעים הנוספים, אישר הרמטכ"ל את המשכה.