stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איוואנה בקרו
ביוגרפיה

בקרו נולדה וגדלה בברצלונה, ספרד. בתם של איוון בקרו וחוליה מסיאס. היא למדה בבית הספר פרטי אמריקאי בברצלונה, שם למדה לדבר אנגלית, ספרדית וקטלאנית שוטפת.
קריירה

החלה את דרכה בקולנוע הספרדי כילדה בסרטי האימה "רומנסנטה", "רוטווילר" (2004) ו"שבירים" (2005).
בשנת 2005 נבחרה באופן אישי על ידי הבמאי המקסיקני גיירמו דל טורו לשחק בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה המצליח שלו "המבוך של פאן". על הופעתה בתפקיד הילדה אופליה זכתה בפרס גויה לשחקנית הצעירה הטובה ביותר ובפרס סאטורן.
בשנת 2009 שיחקה לצד קווין קוסטנר בסרט האימה הספרדי "הבת החדשה".
בשנים 2019-2020 שיחקה בשלוש עונות של סדרת המסתורין הספרדית "בלב האוקיינוס", של שירות הזרמת המדיה נטפליקס, בתפקיד של אווה וילאנואבה, סופרת צעירה וסקרנית, שמוקפת במסתורין על ספינת תענוגות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Romasanta | אנה |  |
| 2004 | Rottweiler | אספרנסה |  |
| 2005 | Frágiles | מנדי |  |
| 2006 | המבוך של פאן | אופליה / הנסיכה מואנה |  |
| 2008 | La mujer del anarquista | פלומה (גיל 15) |  |
| 2009 | הבת החדשה | לואיזה ג'יימס |  |
| 2013 | עיני פנדה | קיילי |  |
| 2014 | El club de los incomprendidos | מרי |  |
| 2016 | Gelo | קתרינה / ג'ואנה |  |
| 2017 | Demonios Tus Ojos | אורורה |  |
| 2019 | Feedback | קלייר |  |
| 2021 | Black Friday | מרני |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Historias para no dormir | מוני | סרט טלוויזיה |
| 2017-2016 | תולדות השנארה | ארטריה | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2020-2019 | בלב האוקיינוס | אווה וילאנואבה | תפקיד ראשי (3 עונות); 22 פרקים |
אלכסנדר החמישי (אנטי-אפיפיור)

שלט האצולה האפיפיורי של אלכסנדר החמישי
אלכסנדר החמישי (בלטינית: Alexander V;‏ 1339 – 3 במאי 1410) היה אנטי-אפיפיור בתקופת הקרע המערבי, מה-26 ביוני 1409 עד מותו.
ביוגרפיה

פטרוס פילארגיס נולד בשנת 1339 בנאפוליס, כרתים, שהייתה חלק מהרפובליקה של ונציה. הוא הצטרף למסדר הפרנציסקני, ובזכות יכולותיו נשלח ללמוד באוניברסיטאות אוקספורד ופריז. כשהיה בפריז התרחש הקרע המערבי. פילארגיס תמך באפיפיור אורבנוס השישי, שב ללומברדיה, ושם, הודות לתמיכתו של ג'אן גליאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו, הפך לבישוף הראשון של פיאצ'נצה (1386), לבישוף ויצ'נצה (1387), לבישוף נוברה (1389) ולבסוף לארכיבישוף מילאנו (1402).
לאחר בחירתו של האפיפיור אינוקנטיוס השביעי הקדיש פילארגיס כל מרצו לאיחוד המחודש של הכנסייה, אף על פי שהיו שני אפיפיורים יריבים. הוא היה אחד היזמים של מועצת פיזה, והתמרונים הפוליטיים שלו עוררו את אי שביעות רצונו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, שהורה לשלול מפילארגיס את תפקידיו, הן כארכיבישוף והן כקרדינל.
במועצת פיזה (מה-25 במרץ 1409) בחרו הקרדינלים את פילארגיס לאפיפיור, והוא הוכתר ב-26 ביוני 1409, כאלכסנדר החמישי, מה שהפך אותו למעשה לאפיפיור המתחרה השלישי. בעקבות הבחירה, הכירו בו רוב המשטרים באירופה בתור האפיפיור האמיתי, למעט ממלכת אראגון וממלכת סקוטלנד, אשר נותרו נאמנות לאפיפיור באביניון, ומדינות איטלקיות שונות, אשר דבקו באפיפיור הרומאי.
בתקופת שלטונו, שנמשכה עשרה חודשים, הייתה מטרתו של אלכסנדר החמישי להרחיב את התמיכה בו בסיוע צרפת, ובמיוחד את תמיכת לואי השני, דוכס אנז'ו, שלו הוא העניק את ממלכת סיציליה, לאחר שהוציא אותה מלדיסלאו, מלך נאפולי. הוא הכריז על כמה רפורמות: נטישת זכויות "שלל" ו"הנצחות", והקמת מערכת הבחירות הקנונית בקתדרלות ובמנזרים העיקריים. הוא גם חילק טובות הנאה ביד רחבה, שממנו נהנו המנדיקנטים במיוחד.
אלכסנדר החמישי מת ב-3 במאי 1410 בפתאומיות, בעת ששהה עם הקרדינל בלדסרה קוסה בבולוניה, ובמקומו נבחר האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. עד המאה ה-20 נחשבו אלכסנדר ויורשו לאפיפיורים לגיטימיים, אולם כיום הם נחשבים כאנטי-אפיפיורים.
אליזבת דילר

| --- | --- |

 לידה:  1954 (בת 70 בערך) לודז', רפובליקת פולין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קופר יוניון 
 מעסיק:  אוניברסיטת פרינסטון, ליז דילר 
 פרסים והוקרה:  פרס וולף לאדריכלות (2022)  עמיתי מקארתור (1999)  טיים 100 (2018)  פרס ג'יין דרו  Women in Architecture Forum & Awards 
 www.dsrny.com
 
אליזבת דילר (משמאל),Diller Scofidio + Renfro: השקת הספר אדריכלות אחר דימויים
אליזבת דילר (ידועה גם בשם ליז דילר, באנגלית: Elizabeth Diller; נולדה ב-1954), היא אדריכלית יהודיה אמריקאית ילידת פולין. שותפה בסטודיו לאדריכלות בשם Diller Scofidio + Renfro, אותו ייסדה ב-1979. דילר היא פרופסור לאדריכלות באוניברסיטת פרינסטון. היא מתמחה בתכנון מבני תרבות וחללים ציבוריים גדולים. בין השאר היא תכננה את פארק High Line בניו יורק ואת בניין Blur בנשאטל שבשווייץ.
קורות חיים

דילר נולדה להורים יהודים בשנת 1954 בלודז', פולין. בגיל שש משפחתה היגרה לארצות הברית ב-1960. דילר קיבלה את התואר הראשון בשנת 1979 מבית הספר לארכיטקטורה של קופר יוניון.
הערות שוליים

1 2  Wainwright, Oliver (2017-10-20). "Meet Liz Diller, the rebel architect behind MoMA, the High Line and now a home for Simon Rattle". The Guardian. נבדק ב-3 בדצמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The 6 Architects Who Have Won MacArthur 'Genius' Grants". ArchDaily (באנגלית אמריקאית). 2016-09-22. נבדק ב-2019-12-13.
↑  "Edinburgh International Culture Summit". נבדק ב-3 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bernstein, Fred A. (16 בפברואר 2018). "How Elizabeth Diller's Polish Heritage Shaped Her Career". Architectural Digest. נבדק ב-2019-12-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Diller, Elizabeth; Vidler, Anthony (2013). "Architecture is a technology that has not yet discovered its agency". Log (28): 21–26. ISSN 1547-4690. JSTOR 43630864.
↑  Heathcote, Edwin (24 במאי 2019). "Elizabeth Diller and Ricardo Scofidio: 'The city is a public resource'". RA Magazine. נבדק ב-2019-12-13. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456228005171  BIBSYS: 90345920  BnF: cb12559493f (data)  CiNii: DA03752035  GND: 11936607X  ISNI: 0000 0000 7834 7443  LCCN: n88199524  NKC: xx0145201  NLA: 35672930  NTA: 145600297  RERO: 02-A005878351  SUDOC: 11241060X  ULAN: 500029001  VIAF: 51806005   WorldCat (עם VIAF): 51806005
אחד מאיתנו הבא בתור

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קארן מ. מקמנוס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 נושא:  מסתורין, מתח
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  רנדום האוס
 תאריך הוצאה:  2020 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה דביר
 תאריך:  מרץ 2021
 סדרה
 ספר קודם:  One of Us Is Lying 
 
"אחד מאיתנו הבא בתור" הוא ספר המשך לרב המכר "אחד מאיתנו משקר" מאת קארן מ' מקמנוס. הספר תורגם מאנגלית על ידי יעל אכמון ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה דביר במרץ 2021. הספר שהה כ-26 שבועות ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. הספר הראשון בסדרה "אחד מאיתנו משקר" זכה למספר שבחים, כיכב כ-166 שבועות ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס ועובד לסדרת טלוויזיה בעלת אותו שם.
תקציר עלילה

תלמידים רבים מנסים ליצור אפליקציות רכילויות חדשות מאז מותו של סיימון. ביניהם אדם מסתורי שמוציא לאור את המשחק "אמת או חובה". בכל סיבוב נשלחת הודעה לאחד התלמידים ועליו לבחור בין "אמת" ל"חובה". הבחירה ב"אמת" חושפת סוד. הבחירה ב"חובה" מציבה אתגר. אם התלמיד אינו משתף פעולה – הבחירה האוטומטית היא אמת. הספר עובר בין נקודות מבט שונות ובהתמודדות עם השלכות המשחק החדש, וזאת במקביל לאירועי החיים השוטפים – משפחה, התאהבויות וקבלה חברתית.
תקציר עלילה > חלק א

הספר "אחד מאיתנו הבא בתור" מתחיל כ-18 חודשים לאחר אירועי "אחד מאיתנו משקר", הקבוצה הראשית מהספר הקודם מתפצלת: ברוונווין לומדת באוניברסיטת "ייל"; נייט עובד בחברת בנייה ולוקח שיעורי לילה בקולג׳ מקומי; אדי עובדת ב"קפה קונטיגו"; קופר משחק בייסבול בקולג׳.
בינתיים צצה תעלומה חדשה בתיכון בייביו, התלמידים מקבלים הודעה ממספר לא ידוע על משחק חדש. האדם מאחורי ההודעה בוחר בכל פעם אדם אחד לסיבוב של "אמת או חובה". הבחירה ב"אמת" חושפת סוד, הבחירה ב"חובה" מציבה אתגר. פיבי נבחרת לשחק ראשונה, הסוד שלה נחשף – היא קיימה מערכת יחסים עם ברנדון וובר, האקס של אחותה. לאחר מכן מופיעים שני סיבובי "חובה", ואז מייב נבחרת, הסוד שלה מתגלה. לאחר אותם סיבובים מתפרסמות חדשות שברנדון מת באתר בנייה. גם נוקס היה שם, אבל הוא נפצע, ואינו זוכר דבר.
תקציר עלילה > חלק ב

פיבי, מייב ונוקס מנסים להבין מה קרה. מאוחר יותר נקבע כי מותו של ברנדון הוא תוצאה של תאונה שהתרחשה במהלך מטלת "חובה". נייט סבור שזאת לא הייתה תאונה מקרית וכי אתר הבנייה הוקם כדי לגרום נזק לברנדון. בנוסף, פיבי מקבלת הודעה מאדם זר שמבקש להיפגש עימה. פייב, מייב, לואיס ונוקס יוצאים למצוא את הזר ולתעד את פרטי לוחית המכונית שלו, כדי לברר מיהו. נוקס חושד שהוריו מעורבים במותו של ברנדון, לכן מייב גונבת מספר קבצים מהמחשב של אימו. יחד עם זאת, מייב עוקבת אחר פורום שנראה כי אחד מהמשתתפים בו מעורב במשחק, ופיבי מוזכרת בו.
בינתיים, מגיעה החתונה של אלי ואשטון, נוקס מתמחה אצל אלי – עורך דין שלאחרונה הרשיע כמה שוטרים בתיק בעל פרופיל גבוה. מייב ונוקס עסוקים במכונית של האדם המסתורי ובמחקר. הם מגלים שהאדם המסתורי הוא ג'רד ג'קסון, אחיו הצעיר של אחד השוטרים שאלי הרשיע ושמו ריי ג'קסון. הם גם מגלים שאביה של פיבי נהרג לפני שנים רבות על ידי מלגזה שהתקלקלה. מי שהשתמש במלגזה הפוגעת היה ברנדון, שהיה אז בן 13, ולא נענש על מעשיו.
מייב ונוקס עוקבים אחר ג'רד ג'קסון, שמופיע בחתונת אלי ואשטון ומטיל פצצה. מייב ונוקס ממהרים להרחיק את הפצצה, והיא מתפוצצת מבלי לפגוע באף אחד. לאחר מכן, אמה מודה שהתחזתה לפיבי וכרתה הסכם עם ג'רד. עורך דינה של אמה מראה לה יומן צ'אט, לפיו אמה ופיבי מבינות במרומז שאחיהן הצעיר בעל הידע הטכנולוגי, אוון, יצר קשר מחודש עם ג'רד בשביל המשחק. עם זאת, כאשר ברנדון מת, אוון הפסיק קשר זה.
דמויות

ברונווין רוחא'ס - תלמידה הישגית, מהווה חלק מהדמויות הראשיות בספר הקודם ("אחד מאיתנו משקר"), חלק מ"רביעיית בייבייו", אחותה של מייב, לומדת באוניברסיטת ייל.
מייב רוחא'ס - דמות ראשית, אחותה של ברונווין, סובלת מלוקמיה במשך תקופה, לומדת בתיכון בייביו.
אדי פרנטיס - פופולרית, מהווה חלק מהדמויות הראשיות בספר הקודם, חלק מ"רביעיית בייבייו", עובדת ב"קפה קונטיגו".
נייט מקולי - סוחר סמים, בין החשודים המרכזיים בספר הקודם, מהווה חלק מהדמויות הראשיות בספר הקודם, חלק מ"רביעיית בייבייו", עובד בחברת בנייה ולוקח שיעורי לילה בקולג׳ מקומי.
קופר קליי - שחקן בייסבול בקולג׳ עם קריירה מבטיחה, מהווה חלק מהדמויות הראשיות בספר הקודם, חלק מ"רביעיית בייבייו"
פיבי לוטון - דמות ראשית, הקורבן הראשון במשחק "אמת או חובה", יש לה אחות גדולה בשם אמה ואח קטן בשם אוון. ניהלה קשר רומנטי עם האקס של אחותה - ברנדון וובר. אביה נהרג בתאונת עבודה שנגרמה על ידי ברנדון וובר בהיותו בן 13. פיבי הואשמה בכך שהחלה את משחק ה"אמת או חובה", כשלאמיתו של דבר הייתה זו אחותה שהחלה בכך.
נוקס מיירס - דמות ראשית, לומד בתיכון בייביו, נפגע מהמשחק "אמת או חובה".
לואיס סנטוס - אחד מחבריו של קופר קליי
אמה לוטון - אחותם הגדולה של פיבי ואוון לוטון. התחילה את משחק ה"אמת או חובה" בתיכון בייבייו שבו אם תבחר אמת הסוד האפל ביותר שלך יתגלה, ואם תבחר חובה אתה עלול למות. אמה התחזתה לפיבי כדי ליצור את המשחק ואמרה שלפיבי לא אכפת ממנה (פיבי קיימה קשר רומנטי עם האקס שלה). אמה הפסיקה עד מהרה לדבר עם יוצר המשחק, אבל הוא המשיך בפעולותיו ולבסוף הרג את ברנדון וובר במהלך "חובה".
ברנדון וובר - דמות ראשית, היה במערכת יחסים עם אמה לוטון, שניהם נפרדו ולאחר מכן ניהל מערכת יחסים עם פיבי לוטון - אחותה של אמה. ידוע בכך שהרג בטעות את אביה של פיבי ואמה. מת במהלך "חובה".
הערות שוליים

↑  אחד מאיתנו הבא בתור - קארן מק'מנוס, באתר www.e-vrit.co.il
↑  "Young Adult Hardcover Books - Best Sellers - Books - September 13, 2020 - The New York Times". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-07-17.
↑  "Young Adult Hardcover Books - Best Sellers - Books - April 21, 2019 - The New York Times". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-05-23.
↑  One of Us Is Next: Recap & Summary, The Bibliofile, ‏2020-08-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  One Of Us Is Next (Novel), One of us is lying Wiki (באנגלית)
אליזבת הארדוויק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1916 לקסינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בדצמבר 2007 (בגיל 91) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת קנטקי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  רוברט לוואל (28 ביולי 1949–1972) 
 צאצאים:  הארייט וינסלו לוואל 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1948)  פרס ג'ורג' ג'ין נתן (1966)  Ivan Sandrof Lifetime Achievement Award (1995)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  George Jean Nathan Award for Dramatic Criticism 
 
אליזבת הארדוויק (באנגלית: Elizabeth Hardwick; ‏27 ביולי 1916 – 2 בדצמבר 2007) הייתה מבקרת ספרות וסופרת אמריקאית.
ביוגרפיה

הארדוויק נולדה בלקסינגטון, קנטקי, למשפחה פרוטסטנטית אדוקה. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קנטקי בשנת 1938, ושנה לאחר מכן גם תואר שני באותו מוסד. משם עברה לניו יורק, ללימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1947 הוענקה לה מלגת גוגנהיים.
בשנת 1949 נישאה למשורר רוברט לוול. לזוג נולדה בת, הארייט לוול. בשנת 1972, עזב לוול את הארדוויק ונישא לאחרת.
בשנת 1959 פרסמה הארדוויק מסה בכתב העת Harper's תחת הכותרת "The Decline of Book Reviewing" ("שקיעתה של ביקורת הספרים"). המסה הכילה ביקורת חריפה על מצב ביקורות הספרים בכתבי העת האמריקאיים של אותה עת, ובראשם המוסף הספרותי של הניו יורק טיימס. בשנת 1962, בזמן שביתת העיתונות הכללית בניו יורק, סייעה הארדוויק לג'ייסון אפסטין, רוברט לוול, ברברה אפסטין, ורוברט סילברס לייסד את כתב העת המשפיע The New York Review of Books.
בשנות ה-70 וה-80 לימדה הארדוויק כתיבה יוצרת במכללת בארנרד ובבית-הספר לאמנויות באוניברסיטת קולומביה. היא נתנה לתלמידיה ביקורות כנות על עבודתם, וטיפחה את המבטיחים ביניהם.
בשנת 1996 נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. היא מתה במנהטן בשנת 2007.
יצירתה

הארדוויק חיברה שלושה רומנים: The Ghostly Lover‏ (1945); The Simple Truth‏ (1955); ו-Sleepless Nights‏ (1979). אסופּה מסיפוריה הקצרים פורסמה לאחר מותה, תחת הכותרת The New York Stories of Elizabeth Hardwick‏ (2010).
כמו כן פרסמה ארבע אסופּות של מסות ומאמרי ביקורת: A View of My Own‏ (1962); Seduction and Betrayal‏ (1974); Bartleby in Manhattan‏ (1983); ו-Sight-Readings‏ (1998).
בשנת 1961 ערכה ופרסמה מבחר ממכתביו של ויליאם ג'יימס, ובשנת 2000 פרסמה ביוגרפיה קצרה על הרמן מלוויל.
בשנת 2008 בחרה ההוצאה לאור Library of America לכלול את כתבתה של הארדוויק על פשעיו של קריל צ'סמן ברטרוספקטיבה של "מאתיים שנות כתיבה על פשע אמיתי".
כתביה טרם תורגמו לעברית.
הערות שוליים

↑  כריסטופר לימן-האופט, נקרולוג (אנגלית) באתר הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 2007.
1 2  פול ביילי, נקרולוג באתר האינדיפנדנט, 8 בדצמבר 2007.
↑  רשימת חברי האקדמיה לשנים 1780–2010 באות H (אנגלית) באתר האקדמיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271602905171  PLWABN: 9811537286905606  BIBSYS: 90081301  BnF: cb12612005w (data)  CiNii: DA04822180  GND: 124036694  ISNI: 0000 0001 0878 3642  LCCN: n79077178  NKC: xx0232283  NTA: 072131853  RERO: 02-A003347771  SELIBR: 241143  SNAC: w6hq3x3c  SUDOC: 05054456X  VIAF: 22261787   WorldCat (עם VIAF): 22261787
אליזבת הייך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1897 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  31 ביולי 1994 (בגיל 97) פונטה טריסה, שווייץ 
 מדינה:  הונגריה 
 בן או בת זוג:  סלברג'אן יסודיאן 
 
אליזבת הייך (בהונגרית: Haich Erzsébet‏; 20 במרץ 1897 - 31 ביולי 1994) הייתה מיסטיקנית הונגרית, שהתפרסמה בזכות ספרה "התקדשות", המתאר את גלגולי הנשמה הקודמים שלה. הייך הייתה פסנתרנית ידועה, פסלית וכתבה כמה ספרים בתחום היוגה והרוחניות.
ביוגרפיה

הייך נולדה בבודפשט ולמדה באקדמיה לאמנויות בעיר, שם יצרה כאמנית, יצירות גדולות ומפורסמות בתחומיה. מגיל צעיר גילתה עניין רב בתורות אזוטריות. במשך שנים עסקה בהוראת יוגה בהונגריה, עד כיבושה על ידי הסובייטים במלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 הייך החליטה להגר לארצות הברית אך לא הרחיקה לכת והגיעה לשווייץ, שם שהתה עד מותה. הייך הקימה וניהלה בית ספר ליוגה גם בשווייץ, לאור התגליות והחזיונות הפנימיים בעבודתה הרוחנית. במקביל כתבה כמה ספרים.
התקדשות

הספר "התקדשות" (Einweihung) משנת 1953 זכה למהדורות בשפות שונות. בספר, שהוגדר על ידי הייך כאוטוביוגרפיה, טענה הייך כי זכרונות צלולים מאפשרים לה לחדור אל גלגולי חייה הקודמים, וכך להורות מפיהם של כוהני הדת במצרים העתיקה את האמת הנסתרת על גלגולי נשמות, קארמה ועוד. הספר, במקורו נקרא INITIATION ותורגם בעברית למילה "התקדשות", אך מילולית בעברית משמעו "חניכה". הוא מתאר תקופה מלפני כ-4500 שנה לפני תחילת הספירה בת זמננו. עיקר הסיפור מתרחש במצרים העתיקה, שם הכוהן הגדול היה פטאהוטפ (Ptahhotep), אשר לימד, הכשיר, העביר תרגולים רוחניים וחינך את הכותבת, על סמך זיכרונותיה ביצירה.
ספריה

התקדשות, הוצאת חדקרן
חוכמת הטארוט הוצאת חדקרן
ריפוי עצמי יוגה וגורל, הוצאת חדקרן
יוגה יום יום, הוצאת חדקרן
הייך כתבה ספרים נוספים, ביניהם כאלו העוסקים ביוגה, בריפוי עצמי ובקלפי טארוט. הספר "יוגה ובריאות" אשר נכתב במשותף על ידי הייך וסלווראג'אן יסודיאן, הוא אחד מרבי המכר בתחום היוגה, בו מוסברים בין היתר מהי ההאתה יוגה והקשר שבין יוגה לבין בריאות.
איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי

| --- | --- |

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 משרד ראשי:  בואנוס איירס
 מטה הארגון:  ארגנטינה
 מנכ"ל:  חאבייר דלופי
 תקופת הפעילות:  25 ביוני 1958 – הווה (66 שנים)
 www.capif.org.ar
 
איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי (בספרדית: Cámara Argentina de Productores de Fonogramas y Videogramas; ובקיצור: CAPIF) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בארגנטינה. האיגוד הוקם ב-25 ביוני 1958.
נכון לאפריל 2020, המנכ"ל של איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי הוא חאבייר דלופי.
תעודה על מכירות

איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
אלבומים
| תארים | לפני 1 בינואר 2001 | לאחר 1 בינואר 2001 |
| --- | --- | --- |
| זהב | 30,000 | 20,000 |
| פלטינה | 60,000 | 40,000 |
| יהלום | 500,000 | 250,000 |
סינגלים
| תארים | סינגלים פיזיים לפני 1 בינואר 2001 | סינגלים פיזיים בוטלו | הורדות דיגיטליות: מאז 2009 |
| --- | --- | --- | --- |
| זהב | 50,000 | בוטל | 10,000 |
| פלטינה | 100,000 | בוטל | 20,000 |

אלבומי וידאו
| תארים | בהתחלה | מאז 2011 |
| --- | --- | --- |
| זהב | 4,000 | 7,500 |
| פלטינה | 8,000 | 15,000 |
| יהלום | — | 75,000 |
אלבומי אוסף
| תארים | בהתחלה | בוטל ב-1 בינואר 2001 |
| --- | --- | --- |
| זהב | 100,000 | בוטל |
| פלטינה | 200,000 | בוטל |
ראו גם

איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי
הערות שוליים

1 2  CAPIF - Representando a la Industria Argentina de la Música, archive.is, ‏2011-10-06
1 2 3 4 5 6  "Discos de Oro y Platino" [Gold and Platinum discs. CAPIF. Archived from the original on July 6, 2011. Retrieved 2013-03-31.] (ארכיון)
↑  "IFPI Certification-levels 2009" (PDF). IFPI. נבדק ב-2013-03-31.
↑  "IFPI Certification-levels 2007" (PDF). IFPI. נבדק ב-2013-03-31.
↑  "IFPI Certification-levels 2011" (PDF). IFPI. אורכב מ-המקור (PDF) ב-26 ביולי 2011. נבדק ב-2013-03-31. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 20fd9756-8472-492a-95d2-281951fac55b
אלכסנדר החמישי, מלך מוקדון

אלכסנדר החמישי (ביוונית: Ἀλέξανδρος Εʹ‏; ? - 294 לפנה"ס) היה מלך מוקדון, בנו של קסנדרוס.
ביוגרפיה

אלכסנדר היה בנו של הדיאדוך קסנדרוס, בנו של המצביא אנטיפטרוס. אמו הייתה תסלוניקה ממוקדון, שהייתה אחותו למחצה של אלכסנדר הגדול ובתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. היו לו שני אחים גדולים: פיליפוס הרביעי ואנטיפטרוס הראשון. אלכסנדר היה נשוי לליסנדרה, בתם של תלמי הראשון ואורידיקה, ולמעשה בת דודתו.
אלכסנדר נולד בתקופה קשה עבור מוקדון. אלכסנדר הגדול מת ללא יורש פוטנציאלי, ומצביאיו קרעו לגזרים את האימפריה שלו (מלחמות הדיאדוכים). אביו, קסנדרוס, זכה בכתר מוקדון לאחר מלחמה נגד פוליפרכון. קסנדרוס מת בשנת 297 לפנה"ס, ובאופן טבעי, פיליפוס הבכור עלה לשלטון. פיליפוס מת ממחלה זמן קצר לאחר מכן, ואנטיפטרוס, שיהיה הבא בתור, ציפה לרשת את הכתר כמובן מאליו. אלא שאמם, תסלוניקה, שחיבבה במיוחד את אלכסנדר החמישי שהיה בן הזקונים שלה, לחצה עליו ששניהם ימשלו במשותף. אנטיפטרוס הסכים בתחילה, אולם נפגע מאוד מהיחס של אמו ורצח אותה.
אלכסנדר הבין שהוא הבא בתור, והזעיק במהירות לעזרתו שני מצביאים שהחלו להתבלט: פירוס, ודמטריוס פוליורקטס. לטענת פלוטרכוס, פירוס הגיע ראשון ובתמורה לחבלי ארץ שסיפח לשלטונו העניש את אנטיפטרוס. בהמשך, הדיאדוך ליסימכוס, שתמך באנטיפטרוס, שלח אל פירוס מכתב מזויף, שנשלח כביכול מתלמי הראשון מלך מצרים. במכתב מפציר תלמי בפירוס לסייע לאנטיפטרוס. עם זאת, פירוס זיהה שמדובר בזיוף.
במקביל, דמטריוס, אשר היה עסוק בהשתלטות על קרקע שאבדה לו בפלופונסוס, נטש את השקעתו ופנה למוקדון. כשהגיע למוקדון גילה שפירוס כבר סיים את העבודה. אלכסנדר, עצבני ומובך, מיהר חיש-קל לקבל את פניו של דמטריוס שהופיע לפתע בראש צבא חמוש כה קרוב למוקדון. הוא הודה לו על הטירחה והציע ללוותו כאורח כבוד בדרכו חזרה. דמטריוס חשש מאלכסנדר, ואף קיבל הודעה שאלכסנדר מנסה ללא הרף להתנקש בחייו. על כן דמטריוס אמר לאלכסנדר שעניינים דחופים מאלצים אותו לעזוב את מוקדון מוקדם מהצפוי. אלכסנדר שמח על כך, וליווה את דמטריוס עוד כברת דרך. הייתה זו טעות גורלית, אלכסנדר נרצח בהוראת דמטריוס. עם זאת, מפאוסניאס ניתן להבין שדמטריוס הוא זה שהעניק עזרה לאלכסנדר, "אולם נראה שהוא מצא רוצח ולא בן ברית" כלשונו. כך או כך, המוקדונים המבוהלים הכתירו את דמטריוס כמלכם, והשושלת שלו עתידה הייתה למשול במוקדון עד סופה של הממלכה.
הערות שוליים

↑  Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Alexander", 1873
↑  אוסביוס, "כרוניקה", 695, 698.
1 2  פאוסניאס, "תיאורה של יוון, 9.7.3.
↑  יוסטינוס, ספר שישה עשר, 1.
↑  פלוטרכוס, "חיי פירוס", 6.
↑  פלוטרכוס, "חיי דמטריוס", 36.
↑  דיודורוס, ספר עשרים ואחד, 7.
↑  פלוטרכוס, "חיי דמטריוס", 37.
אחד חלקי אחד

| --- | --- |

להקת אחד חלקי אחד, מתוך החוברת המצורפת לאלבומם השלישי - אושר. מימין לשמאל: שלומי מנצור, גיא יונה, בועז ריינשרייבר, גדי רונן, ערן בר-גיל, ומור שטייגל.
 מוקד פעילות:  ניר צבי, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  רוק
 חברים
 ערן בר-גיל בועז ריינשרייבר גֶדי רונן מור שטייגל גיא יונה
אחד חלקי אחד (נכתב גם 1:1) הוא הרכב מוזיקלי ישראלי. בהרכב חברים הסופר והמשורר ערן בר-גיל אשר כותב את מילות השירים והמוזיקאים בועז ריינשרייבר, גֶדי רונן ומור שטייגל אשר מלחינים ומבצעים את השירים. ההרכב הוציא שלושה אלבומים כחלק מטרילוגיה ספרותית-מוזיקלית.
פעילות מוזיקלית > 1:1

הגרעין הראשון להקמת ההרכב התרחש בעקבות מפגש בין המשורר ערן בר-גיל והמוזיקאי בועז ריינשרייבר. ריינשרייבר התרשם משיריו של בר-גיל והציע להלחין אותם. בהמשך צירף גם את חברו גדי רונן (שותפו ללהקת דבק) ואת מור שטייגל. השלושה החלו לעבד את הטקסטים מתוך שיריו של בר-גיל. הטקסטים לשירים המולחנים נלקחו מתוך שיריו של בר-גיל, כשלעיתים בתים ואף שורות ממספר שירים אוחדו לכדי שיר אחד מולחן. בשלב זה כבר התגבש הרעיון כי האלבום יהיה הראשון מתוך טרילוגיה של אלבומים בעקבות יצירותיו של בר-גיל.
ההרכב החל לעבוד על האלבום באולפנם "אפס" במושב ניר צבי כשחברי ההרכב גם מנגנים במרבית הכלים (ריינשרייבר - גיטרות, רונן - פסנתר וקלידים, שטייגל - פסנתר). להרכב צורף המתופף גיא יונה והבסיסט אייל גנור. בר גיל עצמו השתתף במספר שירים בקטעי הקראה. האלבום, אותו הפיקו ריינשרייבר ורונן, יצא בשנת 2006 על ידי התו השמיני. יחד עם האלבום יצא גם ספרון שירים של בר-גיל אשר נקרא באותו השם.
| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת אחד חלקי אחד
 יצא לאור:  2006
 סוגה:  רוק
 אורך:  59:45
 הפקה:  בועז ריינשרייבר וגדי רונן
| 1:1> מס' | 1:1> שם | 1:1> לחן | 1:1> משך | 1:1>  | 1:1>  | 1:1>  | 1:1>  | 1:1>  | 1:1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה  | בועז ריינשרייבר | 0:29 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | לעולם  | בועז ריינשרייבר | 4:24 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | השיר יפתח לי דלת  | מור שטייגל | 3:42 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לפני  | בועז ריינשרייבר | 1:15 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אין לו פנים  | בועז ריינשרייבר | 5:23 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | משפחה, חברים ועם  | גדי רונן | 2:52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | לב שחור  | בועז ריינשרייבר | 3:01 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | שירה פוליטית  | הקראה: ערן בר-גיל | 0:33 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | פני הפוליטיים  | בועז ריינשרייבר (הקראה: ערן בר-גיל) | 4:47 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אין לי חוש הומור  | בועז ריינשרייבר | 3:27 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | שתי אימות  | בועז ריינשרייבר (הקראה: ערן בר-גיל) | 2:26 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אחות תאומה  | בועז ריינשרייבר | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | אם  | גדי רונן | 3:20 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | תתפקס  | בועז ריינשרייבר | 3:26 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | מיומנו של המציל  | בועז ריינשרייבר (הקראה: ערן בר-גיל) | 3:08 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | לפעמים אני פוגע  | בועז ריינשרייבר | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | הוא אוהב את הטבע  | בועז ריינשרייבר (שירה: מור שטייגל) | 3:54 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | לילה טוב  | בועז ריינשרייבר | 0:26 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | שלג  | בועז ריינשרייבר | 5:48 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 59:45 |  |  |  |  |  |  |