stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחייני השנה של סווימינג וורלד
שחיינית ושחיין השנה באמריקה

כל הזוכות והזוכים הם מארצות הברית פרט לפעמיים בהם זכו שחיינים מקנדה
| שנה | שחיינית | שחיין |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | טרייסי קולקינס | מייק ברונר |  |  |
| 1981 | טרייסי קולקינס | קרייג ברדסלי |  |  |
| 1982 | טרייסי קולקינס | סטיב לנדקוויסט |  |  |
| 1983 | טיפני כהן | ריק קארי |  |  |
| 1984 | טרייסי קולקינס | פאבלו מוראלס |  |  |
| 1985 | מרי טי מאהר | מאט ביונדי |  |  |
| 1986 | בטסי מיצ'ל | מאט ביונדי |  |  |
| 1987 | ג'נט אוונס | דייוויד וורטון |  |  |
| 1988 | ג'נט אוונס | מאט ביונדי |  |  |
| 1989 | ג'נט אוונס | מייק ברוומן |  |  |
| 1990 | ג'נט אוונס | מייק ברוומן |  |  |
| 1991 | ג'נט אוונס | מייק ברוומן |  |  |
| 1992 | סאמר סאנדרס | מייק ברוומן |  |  |
| 1993 | ג'ני תומפסון | אריק נמסניק |  |  |
| 1994 | אלסיון ווגנר | טום דולאן |  |  |
| 1995 | אמי ואן דיקן | טום דולאן |  |  |
| 1996 | אמי ואן דיקן | רביעיית השליחים 100X4 מטר מעורב |  |  |
| 1997 | קריסטין קוואנס | לני קרייזלברג |  |  |
| 1998 | ג'ני תומפסון | לני קרייזלברג |  |  |
| 1999 | ג'ני תומפסון | לני קרייזלברג |  |  |
| 2000 | ברוק בנט | לני קרייזלברג |  |  |
| 2000 | ברוק בנט | טום דולאן |  |  |
| 2001 | נטלי קוגלין | מייקל פלפס |  |  |
| 2002 | נטלי קוגלין | מייקל פלפס |  |  |
| 2003 | אמנדה בירד | מייקל פלפס |  |  |
| 2004 | אמנדה בירד | מייקל פלפס |  |  |
| 2005 | קייטי הוף | ארון פירסול |  |  |
| 2006 | קייטי הוף | מייקל פלפס |  |  |
| 2007 | קייטי הוף | מייקל פלפס |  |  |
| 2008 | נטלי קוגלין | מייקל פלפס |  |  |
| 2009 | אריאנה קוקורס   רבקה סוני | מייקל פלפס |  |  |
| 2010 | רבקה סוני | ראיין לוכטה |  |  |
| 2011 | רבקה סוני | ראיין לוכטה |  |  |
| 2012 | מליסה פרנקלין | מייקל פלפס |  |  |
| 2013 | קייטי לדקי | ראיין לוכטה |  |  |
| 2014 | קייטי לדקי | ראיין קוקריין (קנדה קנדה)   טיילר קלרי |  |  |
| 2015 | קייטי לדקי | מייקל פלפס |  |  |
| 2016 | קייטי לדקי | מייקל פלפס |  |  |
| 2017 | קייטי לדקי | קיילב דרסל |  |  |
| 2018 | קייטי לדקי | צ'ייס קייליש |  |  |
| 2019 | רגן סמית' | קיילב דרסל |  |  |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | קייטי לדקי | קיילב דרסל |  |  |
| 2022 | קייטי לדקי | רוברט פינק |  |  |
| 2023 | סאמר מקינטוש (קנדה קנדה) | ראיין מרפי |  |  |
| 2024 | סאמר מקינטוש (קנדה קנדה) | רוברט פינק |  |  |
שחיינית ושחיין השנה באזור האוקיינוס השקט

פרס שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט חולק לראשונה ב-1995, שנה לאחר ששני שחיינים אוסטרלים (קירן פרקינס וסמנתה ריילי) זכו בפרס שחיין ושחיינית השנה בעולם. השחיינים האוסטרלים שולטים בפרס זה. איאן ת'ורפ הוא השחיין בעל מספר הזכיות הגבוה ביותר (שש זכיות, חמש מתוכן ברציפות) וסוזי אוניל היא השחיינית עם מספר הזכיות הגבוה ביותר (ארבע זכיות, שלוש מתוכן ברציפות). ת'ורפ ולייזל ג'ונס הם הזוכים הצעירים ביותר בפרס, כאשר ת'ורפ זכה בגיל 16 וג'ונס בגיל 18. גרנט האקט ואוניל הם הזוכים המבוגרים ביותר בפרס, כאשר האקט זכה בגיל 15 ואוניל בגיל 27.
| שנה | שחיינית | מדינה | שחיין | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | סקוט מילר | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1996 | ג'ינגי לי | הרפובליקה העממית של סין  סין | דניון לואדר | ניו זילנד ניו זילנד |
| 1997 | סמנתה ריילי | אוסטרליה אוסטרליה | מייקל קלים | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1998 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 1999 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2000 | סוזי אוניל | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2001 | פטריה תומאס | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2002 | פטריה תומאס | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2003 | לייזל ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | קוסוקה קיטאג'ימה | יפן יפן |
| 2004 | ג'ודי הנרי | אוסטרליה אוסטרליה | איאן ת'ורפ | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2005 | לייזל ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | גרנט האקט | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2006 | לייזל ג'ונס | אוסטרליה אוסטרליה | פארק טאי-הוואן | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 2007 | ליבי טריקט (לנטון) | אוסטרליה אוסטרליה | קוסוקה קיטאג'ימה | יפן יפן |
| 2008 | סטפני רייס | אוסטרליה אוסטרליה | קוסוקה קיטאג'ימה | יפן יפן |
| 2009 | ג'סיקה שיפר | אוסטרליה אוסטרליה | ז'אנג לין | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2010 | אלישיה קוטס | אוסטרליה אוסטרליה | קוסוקה קיטאג'ימה | יפן יפן |
| 2011 | יה שיוון | הרפובליקה העממית של סין  סין | סון יאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2012 | יה שיוון | הרפובליקה העממית של סין  סין | סון יאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2013 | קייט קמפבל | אוסטרליה אוסטרליה | סון יאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2014 | קייט קמפבל | אוסטרליה אוסטרליה | קוסוקה הגינו | יפן יפן |
| 2015 | אמילי סיבום | אוסטרליה אוסטרליה | מיץ' לרקין | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2016 | ריאה קנטו | יפן יפן | קוסוקה הגינו | יפן יפן |
| 2017 | אמילי סיבום | אוסטרליה אוסטרליה | סון יאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2018 | קייט קמפבל | אוסטרליה אוסטרליה | סון יאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2019 | אריארן טיטמוס | אוסטרליה אוסטרליה | דאיה סטו | יפן יפן |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | אמה מקיאן | אוסטרליה אוסטרליה | זאק סטבלטי-קוק | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2022 | אריארן טיטמוס | אוסטרליה אוסטרליה | זאק סטבלטי-קוק | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2023 | קיילי מקיואן | אוסטרליה אוסטרליה | שין האיאנג | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2024 | קיילי מקיואן | אוסטרליה אוסטרליה | פאן ג'אנלה | הרפובליקה העממית של סין  סין |
שחיינית ושחיין השנה באפריקה

פרס שחיין השנה באפריקה חולק לראשונה ב-2004, שנה בה זכתה נבחרת השחייה של דרום אפריקה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לגברים באולימפיאדה, זה היה הניצחון הראשון של דרום אפריקה במשחה שליחים.
| שנה | שחיינית | מדינה | שחיין | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2005 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2006 | סוזן ואן ביליון | דרום אפריקה דרום אפריקה | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2007 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | רולנד סקומן | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2008 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | אוסאמה מלולי | תוניסיה תוניסיה |
| 2009 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | אוסאמה מלולי   קמרון ואן דר בורג | תוניסיה תוניסיה   דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2010 | מנדי לוץ | דרום אפריקה דרום אפריקה | קמרון ואן דר בורג | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2011 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | קמרון ואן דר בורג | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2012 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2013 | קרין פרינסלו | דרום אפריקה דרום אפריקה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2014 | קרין פרינסלו | דרום אפריקה דרום אפריקה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2015 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2016 | קירסטי קובנטרי | זימבבואה זימבבואה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2017 | פרידה עות'מאן | מצרים מצרים | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2018 | טטיאנה סמית' | דרום אפריקה דרום אפריקה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2019 | טטיאנה סמית' | דרום אפריקה דרום אפריקה | צ'אד לה קלו | דרום אפריקה דרום אפריקה |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | טטיאנה סמית' | דרום אפריקה דרום אפריקה | אחמד חפנאווי | תוניסיה תוניסיה |
| 2022 | לארה ואן ניקרק | דרום אפריקה דרום אפריקה | פיטר קוטצה | דרום אפריקה דרום אפריקה |
| 2023 | טטיאנה סמית' | דרום אפריקה דרום אפריקה | אחמד חפנאווי | תוניסיה תוניסיה |
שחיינית ושחיין השנה במים פתוחים

פרס שחיין השנה במים פתוחים חולק לראשונה ב-2005, שנה בה החליט ההוועד האולימפי הבינלאומי להכניס את מקצוע השחייה במים פתוחים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008).
| שנה | שחיינית | מדינה | שחיין | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | אדית ואן דיק | הולנד הולנד | תומאס לורץ   צ'יפ פטרסון | גרמניה גרמניה   ארצות הברית ארצות הברית |
| 2006 | לריסה אילשנקו | רוסיה רוסיה | תומאס לורץ | גרמניה גרמניה |
| 2007 | לריסה אילשנקו | רוסיה רוסיה | ולדימיר דיאצ'ין | רוסיה רוסיה |
| 2008 | לריסה אילשנקו | רוסיה רוסיה | מרטן ון דר ויידג'ן | הולנד הולנד |
| 2009 | קרי-אן פיין | בריטניה בריטניה | תומאס לורץ | גרמניה גרמניה |
| 2010 | מרטינה גרימלדי | איטליה איטליה | ולריו קלרי | איטליה איטליה |
| 2011 | קרי-אן פיין | בריטניה בריטניה | תומאס לורץ   ספירידון יאניוטיס | גרמניה גרמניה   יוון יוון |
| 2012 | אווה ריסטוב | הונגריה הונגריה | אוסמה מלולי | תוניסיה תוניסיה |
| 2013 | פוליאנה אוקימוטו | ברזיל ברזיל | תומאס לורץ | גרמניה גרמניה |
| 2014 | שרון ון רוונדאל | הולנד הולנד | אנדרו גמל | ארצות הברית ארצות הברית |
| 2015 | אורלי מולר | צרפת צרפת | ג'ורדן וילימובסקי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 2016 | שרון ון רוונדאל | הולנד הולנד | פרי וירטמן | הולנד הולנד |
| 2017 | אורלי מולר | צרפת צרפת | פרי וירטמן | הולנד הולנד |
| 2018 | שרון ון רוונדאל | הולנד הולנד | כריסטוף רשובסקי | הונגריה הונגריה |
| 2019 | אנה מרסלה קוניה | ברזיל ברזיל | פלוריאן ולברוק | גרמניה גרמניה |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | אנה מרסלה קוניה | ברזיל ברזיל | פלוריאן ולברוק | גרמניה גרמניה |
| 2022 | אנה מרסלה קוניה | ברזיל ברזיל | גרגוריו פלטריניירי | איטליה איטליה |
| 2023 | לאוני בק | גרמניה גרמניה | פלוריאן ולברוק | גרמניה גרמניה |
שחיינית ושחיין הנכה של השנה

פרס השחיין הנכה של השנה חולק לראשונה בשנת 2003, אבל בשנת 2004 לא חולק.
| שנה | שחיינית | מדינה | שחיין | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | דניאלה ווטס | בריטניה בריטניה | סרגיי פונקו | בלארוס בלארוס |
| 2004 | לא חולק |  | לא חולק |  |
| 2005 | ארין פופוביץ' | ארצות הברית ארצות הברית | בנואה הוט | קנדה קנדה |
| 2006 | ג'סיקה לונג | ארצות הברית ארצות הברית | וואנג קסיאפו | הרפובליקה העממית של סין  סין |
| 2007 | ואלרי גראנדמזון | קנדה קנדה | מתיו קאודרי | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2008 | נטלי דו טואה | דרום אפריקה דרום אפריקה | מתיו קאודרי | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2009 | מלורי ווגמן | ארצות הברית ארצות הברית | דניאל דיאס | ברזיל ברזיל |
| 2010 | מלורי ווגמן | ארצות הברית ארצות הברית | דניאל דיאס | ברזיל ברזיל |
| 2011 | ג'סיקה לונג | ארצות הברית ארצות הברית | דניאל דיאס | ברזיל ברזיל |
| 2012 | ג'קלין פרני | אוסטרליה אוסטרליה | מת'יו קאודרי | אוסטרליה אוסטרליה |
| 2013 | סופי פאסקו | ניו זילנד ניו זילנד | דניאל דיאס | ברזיל ברזיל |
| 2014 | אינגריד תונם | נורווגיה נורווגיה | יאן סילברמן | ארצות הברית ארצות הברית |
| 2015 | רבקה מאיירס | ארצות הברית ארצות הברית | איהר בוקי | בלארוס בלארוס |
| 2016 | אורלי ריווה | קנדה קנדה | דניאל דיאס | ברזיל ברזיל |
| 2017 | סופי פאסקו | ניו זילנד ניו זילנד | וינצ'נצו בוני | איטליה איטליה |
| 2018 | קרלוטה ג'ילי | איטליה איטליה | איהר בוקי | בלארוס בלארוס |
| 2019 | סופי פאסקו | ניו זילנד ניו זילנד | ריס דאן | בריטניה בריטניה |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | ג'סיקה לונג | ארצות הברית ארצות הברית | מקסים קריפק | אוקראינה אוקראינה |
שחקנית ושחקן הכדורמים הטוב של השנה

| שנה | שחיינית | מדינה | שחיין | מדינה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | כריסטינה אלוגבו | קנדה קנדה | סטפנו טמפסטי | איטליה איטליה |
| 2012 | מגי סטפנס | ארצות הברית ארצות הברית | מארו ג'וקוביץ' | קרואטיה קרואטיה |
| 2013 | ג'ניפר פרחה | ספרד ספרד | ויקטור נאגי | הונגריה הונגריה |
| 2014 | אשלי ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | פיליפ פיליפוביץ' | סרביה סרביה |
| 2015 | אשלי ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | דוסקו פייטלוביץ' | סרביה סרביה |
| 2016 | אשלי ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | פיליפ פיליפוביץ' | סרביה סרביה |
| 2017 | מגי סטפנס | ארצות הברית ארצות הברית | מרטון ואמוש | הונגריה הונגריה |
| 2018 | קתרינה ואן דר שלוט | הולנד הולנד | אלכסנדר איבוביץ' | מונטנגרו מונטנגרו |
| 2019 | אשלי ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | פרנצ'סקו די פולביו | איטליה איטליה |
2020: הוחלט שלא להעניק עקב מגפת הקורונה
| 2021 | מאדי מסלמן | ארצות הברית ארצות הברית | פיליפ פיליפוביץ' ודושאן מנדיץ' | סרביה סרביה |
| 2022 | אשלי ג'ונסון | ארצות הברית ארצות הברית | פרנצ'סקו די פולביו | איטליה איטליה |
סיפורי בריאת העולם במצרים העתיקה

השמש זורחת מעל התל העגול של הבריאה בתור אלות על המים הקדומים שסביבו.
סיפורי בריאת העולם במצרים העתיקה הם התיאורים המצריים הקדומים של בריאת העולם. כתבי הפירמידות, עיטורי קירות קבר והכתבים, המתוארכים לתקופת הממלכה הקדומה (בסביבות 2700–2200 לפני הספירה) סיפקו את רוב המידע בנוגע לסיפורי הבריאה המצריים העתיקים. מיתוסים אלה יוצרים גם את האוסף הדתי המתועד הקדום ביותר בעולם. למצרים הקדמונים היו אלים יוצרים רבים ואגדות קשורות. לפיכך, העולם או ליתר דיוק מצרים נוצרה בדרכים שונות בהתאם לחלקים שונים של מצרים העתיקה. גרסאות מסוימות של המיתוס מצביעות על יריקה, אחרות על אוננות, כמעשה הבריאה. האל הקדום ביותר, רע ו/או אתום (שניהם בהיותם אלי שמש) יצאו ממצב כאוטי של העולם והולידו את שו (אוויר) ותפנות (לחות), שמאיחודם באו גב (אדמה) ונות (שמיים), אשר בתורם יצרו את אוסיריס, איסיס, סת ונפתיס. הרחבה למסגרת בסיסית זו הייתה מיתוס אוסיריס שכלל את אוסיריס, בת זוגו איסיס ובנם הורוס. רצח אוזיריס על ידי סת, והמאבק על השלטון שנבע ממנו, בו ניצח הורוס, סיפקו נרטיב רב עוצמה שקשר את האידאולוגיה המצרית העתיקה של מלכות עם בריאת העולם.
בכל המיתוסים הללו, נאמר שהעולם הגיח מתוך ים אינסופי וחסר חיים כאשר השמש עלתה בפעם הראשונה, בתקופה רחוקה המכונה "המאורע הראשון" (zp tpj לעיתים מתומלל כ-Zep Tepi). מיתוסים שונים ייחסו את הבריאה לאלים שונים: קבוצה של שמונה האלוהויות הקדומות הנקראות אוגדואד, האלוהות המהורהרת פתח והאל המסתורי והטרנסצנדנטי אמון. בעוד שהקוסמוגוניות השונות הללו התחרו במידה מסוימת על האמת, במובנים אחרים הם השלימו זו את זו, כהיבטים שונים של ההבנה המצרית של הבריאה.
יסודות משותפים

למיתוסים השונים יש מספר אלמנטים משותפים. כולם סברו שהעולם קם מתוך מימי הכאוס חסרי החיים, הנקראים נו. הם כללו גם תל בצורת פירמידה, הנקרא בנבן, שהיה הדבר הראשון שיצא מהמים. אלמנטים אלה נוצרו כנראה בהשראת ההצפה של נהר הנילוס מדי שנה; מי השיטפונות הנסוגים השאירו בעקבותיהם אדמה פורייה, וייתכן כי המצרים השוו זאת להופעתם של חיים מהכאוס הקדום. התמונות של התל הפירמידלי נגזרו מהתלוליות הגבוהות ביותר של כדור הארץ שצצו עם נסיגת הנהר.
השמש גם הייתה קשורה קשר הדוק לבריאה, ונאמר שהיא עלתה לראשונה מהתל, בתור אל השמש הכללי רע או בתור האל ח'פרי, שייצג את השמש שזה עתה עלתה. היו גרסאות רבות להופעתה של השמש, ונאמר שהיא הגיחה ישירות מהתל או מפרח לוטוס שצמח מהתל, בצורה של אנפה, בז, חיפושית חרפושית או ילד אנושי.
מרכיב נפוץ נוסף של הקוסמוגוניות המצריות הוא דמותה המוכרת של ביצה קוסמית (אנ'), תחליף למים הקדמוניים או לתל הקדמון. גרסה אחת של גרסת הביצה הקוסמית מלמדת שאל השמש, ככוח קדום, הגיח מהתל הקדמוני, שעמד בתוהו ובוהו של הים הקדום.
קוסמוגוניות

תיאורי הבריאה השונים היו קשורים כל אחד לפולחן של אל מסוים באחת הערים הגדולות של מצרים: הרמופוליס (אנ'), און, ממפיס ותבאי. במידה מסוימת, המיתוסים הללו מייצגים תאולוגיות מתחרות, אך הם מייצגים גם היבטים שונים של תהליך הבריאה.
קוסמוגוניות > הרמופוליס

מיתוס הבריאה שהוכרז בעיר הרמופוליס (אנ') התמקד בטבע היקום לפני בריאת העולם. האיכויות המובנות של המים הקדומים יוצגו על ידי קבוצה של שמונה אלים, הנקראים אוגדואד. האלה נאונת ועמיתה הגברי נו מייצגים את המים הקדמוניים העומדים עצמם; הו (אנ') ומקבילו האוחת (Hauhet) מייצגים את היקף המים האינסופי; קוק (אנ') וקאוקט גילמו את החושך הקיים בתוכו; ואמון ואמונת מייצגים את טבעו הנסתר והבלתי ניתן לידיעה, בניגוד לעולם המוחשי של החיים. המים הקדומים היו בעצמם חלק מתהליך הבריאה, לכן ניתן היה לראות את האלוהויות המייצגות אותם כאלים בוראים. על פי המיתוס, שמונת האלים חולקו במקור לקבוצות זכרים ונקבות. הם הוצגו באופן סמלי כיצורים מימיים מכיוון ששכנו בתוך המים: הזכרים הוצגו כצפרדעים, והנקבות הוצגו כנחשים. שתי הקבוצות הללו התכנסו בסופו של דבר, והביאו למהפך גדול, שיצר את התל הפירמידלי. ממנו יצאה השמש, שעלתה לשמים כדי להאיר את העולם.
קוסמוגוניות > און

באון (הליופוליס) יוחסה הבריאה לאתום, אלוהות הקשורה קשר הדוק לרע, שנאמר כי התקיים במימי נו כיצור פוטנציאלי אינרטי. אתום היה אל שנוצר בעצמו, המקור לכל היסודות והכוחות בעולם, והמיתוס ההליופוליטני תיאר את התהליך שבו הוא "התפתח" מישות יחידה לריבוי היסודות הזה. התהליך החל כאשר הופיע אתום על התל והוליד את אל האוויר שו ואחותו תפנות, שקיומם ייצג את הופעת החלל בין המים. כדי להסביר איך אתום עשה זאת, המיתוס משתמש במטאפורה של אוננות, כאשר היד שבה השתמש במעשה זה מייצגת את העיקרון הנשי הטבוע בו. כמו כן, אומרים שהוא "התעטש" ו"ירק" כדי לייצר שו ותפנות, מטאפורה שעלתה ממשחקי מילים בשמותיהם. לאחר מכן, שו ותפנות הזדווגו כדי ליצור את אל האדמה גב ואת אלת השמיים נות, אשר הגדירה את גבולות העולם. גב ונות הולידו בתורם ארבעה ילדים, שייצגו את כוחות החיים: אוסיריס, אל הפריון וההתחדשות; איסיס, אלת האימהות; סת, אל הכאוס; ונפתיס, אלת ההגנה. המיתוס ייצג אפוא את התהליך שבו התאפשרו החיים. תשעת האלים הללו קובצו מבחינה תאולוגית כאניאדה, אך שמונת האלים הפחותים, וכל שאר הדברים בעולם, נתפסו בסופו של דבר כהרחבות של אתום.
קוסמוגוניות > ממפיס

הגרסה הממפית של הבריאה התרכזה בפתח, שהיה האל הפטרון של בעלי המלאכה. ככזה, הוא מייצג את יכולתו של בעל המלאכה לדמיין מוצר מוגמר, ולעצב חומרי גלם כדי ליצור את המוצר הזה. התאולוגיה הממפית אמרה שפתח ברא את העולם באופן דומה. זאת, בניגוד ליצירות המצריות האחרות, לא הייתה יצירה פיזית אלא יצירה אינטלקטואלית על ידי דבר ודעת אלוהים. הרעיונות שהתפתחו בליבו של פתח (שנחשפו על ידי המצרים כמקום מושבה של המחשבה האנושית) קיבלו צורה כאשר הוא קרא להם בשפתו. על ידי אמירת השמות הללו, הוציא פתח את האלים ואת כל שאר הדברים.
מיתוס הבריאה של ממפיס התקיים במקביל לזה של און, שכן האמינו שהמחשבה והדיבור היצירתי של פתח גרמו להיווצרותם של אתום והאניאדה. פתח היה קשור גם לתתנן (Tatenen), האל שגילם את התל הפירמידלי.
קוסמוגוניות > תבאי

התאולוגיה התבאנית טענה שאמון לא היה רק חבר באוגדואד, אלא הכוח החבוי מאחורי כל הדברים. ישנו שילוב של כל מושגי הבריאה לאישיותו של אמון, סינתזה המדגישה כיצד אמון מתעלה על כל האלוהויות האחרות בהווייתו "מעבר לשמים ועמוק יותר מהעולם התחתון". מיתוס תבאי אחד השווה את מעשה הבריאה של אמון לקריאה של אווז, ששברה את השקט של המים הקדומים וגרמה להיווצרות האוגדואד והאניאדה. אמון הופרד מהעולם, הטבע האמיתי שלו הוסתר אפילו מהאלים האחרים. אולם במקביל, מכיוון שהוא היה מקור הבריאה האולטימטיבי, כל האלים, כולל שאר היוצרים, היו רק היבטים של אמון. בשל אמונה זו הפך אמון בסופו של דבר לאל העליון של הפנתיאון המצרי.
אמון הוא שם נרדף לצמיחת תבאי כבירה דתית מרכזית. אבל אלו האולמות העמודים, האובליסקים, הפסלים האדירים, תבליטי הקירות וכתובות ההירוגליפים של מקדשי תבאי שאנו מחפשים להשיג את הרושם האמיתי של עליונותו של אמון. תבאי נחשבה למיקום הופעתו של התל הקדמוני בראשית הזמן.
הערות שוליים

↑  Leeming 2010, p. 102.
↑  Hart 2004, p. 9.
↑  Seton-Williams 1999, p. 6.
↑  Allen 2000, p. 466.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 24, 27,30.
1 2  Allen 2000, p. 144.
↑  Wilkinson 2003, p. 206-207.
↑  Leeming 2010, p. 104.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 24-28.
1 2  Allen 2000, p. 126.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 27.
↑  Wilkinson 2003, p. 78.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 27-28.
↑  Allen 2000, p. 143-145.
↑  Wilkinson 2003, p. 99-100.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 24.
↑  Allen 2000, p. 145.
↑  Wilkinson 2003, p. 18, 99.
↑  Allen 2000, p. 143.
↑  Allen 2000, p. 44.
↑  Allen 2000, p. 144-145.
↑  Wilkinson 2003, p. 99.
↑  Allen 2000, p. 172-173.
↑  Seton-Williams 1999, p. 13.
1 2  Fleming & Lothian 1997, p. 25.
↑  Allen 2000, p. 172.
↑  Hart 2004, p. 22.
↑  Fleming & Lothian 1997, p. 28-29.
↑  Allen 2000, p. 182-183.
↑  Hart 2004, p. 22-24.
לקריאה נוספת

Allen, James P. (2000). Middle Egyptian: An Introduction to the Language and Culture of Hieroglyphs. Cambridge University Press. ISBN 0-521-77483-7.
Fleming, Fergus; Lothian, Alan (1997). The Way to Eternity: Egyptian Myth. Amsterdam: Duncan Baird Publishers. ISBN 0-7054-3503-2.
Hart, George (2004). Egyptian Myths. Austin, Texas: University of Texas.
Leeming, David Adams (2010). Creation Myths of the World. Santa Barbaro: ABC-CLIO. ISBN 978-1-59884-174-9.
Seton-Williams, M.V. (1999). Egyptian Legends and Stories. U.S.A: Barnes & Noble Publishing.
Wilkinson, Richard H. (2003). The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. Thames & Hudson. pp. 206–207. ISBN 0-500-05120-8.
נון מרים דוברת שמש עם השמש הנולדת ממי הבריאה.
תיאור של האוגדואד מתבליט מהתקופה הרומית במקדש חתחור בדנדרה (אנ') שבו לחלקם יש ראשי צפרדע ולאחרים יש ראשי נחש.
כפר נחמן

תבנית:מוסד לימודי
כפר נחמן היה כפר חקלאי בשרון שהוקם בשנת 1931. בשנת 1951 הוקמה שם מעברה מצפון למושבה רעננה. משנת 1964 משמש המקום להוסטל לאנשים מעל גיל 40, עם לקויות קלות עד בינוניות.
משנת 1980 שוכן בית העלמין החדש של רעננה במקום, הכולל גם חלקה אזרחית.
היסטוריה

כפר נחמן נוסד בשנת 1931 על ידי 35 משפחות, באזור השרון, מערבית צפונית מהמושבה רעננה, על אדמות השייכות ליהודים (אחוזה א' ניו יורק, אחוזת מגדל וליהודים מלודז'). שטחו של הכפר כ-570 דונם בלבד. הכפר נקרא על שמו של נחמן סירקין, שהיה מראשי תנועת העבודה הציונית. במקום ניטעו פרדסים ונחפר באר, אך בפועל, במאי 1934, עדיין לא יושב:
לאחר חצי שעה הליכה לצד צפון נמצא כפר נחמן (על שם נחמן סירקין) .פועלים בודדים רכשו שם 500 דונם. מתחילה, היו תוכניות לבנות שם ישוב. מחצית השטח, בערך, נטוע פרדסים. חפרו באר ומקימים גם בריכה, אך על התיישבות אין קופצים. במשך הזמן רכשיו חברי הכפר מגרשים ברעננה. מנהלים משא ומתן ליישב בפינה ההיא קבוצת פועלים, שמא יועיל זה?
אבל בכל זאת הופיע באותה שנה (1934) ברשימת היישובים החקלאיים במישור החוף שפרסם העיתון "Palestine Post".
מאוחר יותר נקרא הכפר לעיתים "כפר מגדל נחמן" או "כפר נחמן־מגדל".
היסטוריה > קיבוץ "מצפה השרון"

בשנת 1935 עלה על הקרקע במקום גרעין של השומר הצעיר, להקמת קיבוץ "מצפה השרון". בין היתר, עבדו חברים מהקיבוץ בפרדסי כפר נחמן. הקיבוץ מוזכר באוקטובר 1937 בשם "קבוצת מצפה השרון בכפר נחמן", כמקומה של אחת הקלפיות בבחירות למועצת הפועלים רעננה, וב-1943 הוא מוזכר בסדרת כתבות "מיומנו של אופנאי": "רעננה, וצפונית לה: מצפה השרון, מלווים אותנו ממערב".
חברי קיבוץ מצפה השרון התאחדו עם קיבוץ "לשחרור" שהקים את רמת השופט ועלו ב-1943 להרי אפרים.
היסטוריה > מעברת כפר נחמן והמיזוג עם רעננה

בשנת 1951 הוקמה על אדמות הכפר מעברה ושוכנו בה כ-3000 עולים. בשונה ממרבית המעברות בארץ, לא קיבלו בתחילה תושבי המעברה שירותים מונציפליים, מכיוון שגם המועצה האזורית חוף השרון וגם המושבה רעננה סירבו לקחת את המעברה תחת חסותם. לאורך השנים, דרשו תושביה להסתפח למושבה רעננה, ואף יצאו להפגנות בעניין, ובשנת 1957 סופחה המעברה לשטחה של המועצה המקומית של רעננה. במהלך תחילת שנות השישים עברו בהדרגה תושבי המעברה לדיור קבע ברעננה, הרצליה ורמת גן והתושב האחרון עזב את המעברה בשנת 1964
תבנית:הערה
.
היסטוריה > מעון למבוגרים הסובלים ממוגבלות שכלית התפתחותית

בשנת 1964 הוסב כפר נחמן למעון למוגבלים שכלית התפתחותית מגיל 17
תבנית:הערה
תבנית:הערה
. הכפר מספק לדייריו את כל צורכיהם הפיזיים והטיפוליים, וכן פעילויות רבות ומגוונות בתחום תרבות הפנאי, חוגים, ספורט ויציאה לפעילויות בקהילה - למשל, עם ילדי בית הספר הדמוקרטי של רעננה ועם בית איזי שפירא
תבנית:הערה
. בנוסף, משתלבים חלק מהדיירים, לפי יכולתם, בפעילות תעסוקתית בתוך הכפר ומחוצה לו, בתחומים כמו נגריה, פרדס, חממה, עבודות מיון ואריזה.

טיפול בדרי המקום הוא אחת האפשרויות המוצעות למתנדבות השירות הלאומי
תבנית:הערה
.
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
↑  מעון "כפר נחמן", באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים
↑  כפר נחמן, דבר, 6 בינואר 1932
↑  ה. חיותמן, טיול לכפר נחמן, דואר היום, 4 בינואר 1932
↑  ב.ג., "רעננה", דבר, 31 במאי 1934
↑  Jewish Progress in 5694 - SOME FACTS AND FIGURES, פלסטיין פוסט, 9 בספטמבר 1934
↑  Jewish Progress in 5694 - SOME FACTS AND FIGURES, פלסטיין פוסט, 9 בספטמבר 1934
↑  הקטיף בשרון, הצופה, 16 בדצמבר 1948
↑  בכפר - מצב העבודה והשיכון ברעננה, דבר, 17 באפריל 1949
1 2  "מצפה השרון", דבר, 25 באפריל 1937
↑  בכפר, דבר, 8 באוקטובר 1937
↑  א. ברטורא, "עמוד השדרה של השרון" - מיומנו של אופנאי; פרק ג', "מרמתייך לחדרה", הצופה, 9 במאי 1943
↑  רן חכים, הקיבוצים בישראל - מבט היסטורי כלכלי, פרק 3 תקופת העלייה החמישית ומלחמת העולם השנייה (1945-1929), עמוד 72
↑  "שכונת רסקו - בן צבי", באתר המורשת של עיריית רעננה
1 2 3 4  אילן זומר, חוסלה מעברת כפר־נחמן, הַבֹּקֶר, 17 ביוני 1964
↑  תושבי מעברת כפר נחמן שבתו והפגינו לפני המועצה המקומית. ברעננה, קול העם, 28 בינואר 1954
↑  מעברת כפר נחמן דורשת סיפוח לרעננה, דבר, 5 במרץ 1954
↑  סיפוח מעברת כפר־נחמן לרעננה נחוג ברוב־עם, על המשמר, 4 בספטמבר 1957
↑  מעברת רעננה חוסלה סופית, דבר, 28 במאי 1964