stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאט אדרלי
אלבומיו

זוהי רק רשימה חלקית של הקלטותיו, בעיקר הקלטותיו העצמאיות (ולא במסגרת החמישייה של אחיו קנונבול אדרלי)
1955, That`s Nat Adderley, הוצאת Savoy
1955, Introducing Nat Adderley, הוצאת EmArcy
1960, Work Song, הוצאת Riverside/OJC
1960, That`s Right, הוצאת Riverside/OJC
1964, Autobiography, הוצאת Atlantic
1968, You Baby, הוצאת A&M
1968, Calling Out Loud, A&M
1990, Autumn Leaves, הוצאת Evidence
משטרת פולין

| --- | --- |


 Badge of Polish Police.png
 מידע כללי
 מדינה:  פולין 
 סוכנות אם:  Ministry of Interior and Administration 
 תאריך הקמה:  10 במאי 1990 
 מטה מרכזי:  ורשה 
 עובדים:  97,778 (נכון ל־1 באוקטובר 2019) 
 Policja (אנגלית)
 
משטרת פולין, הידועה בפשטות כפוליציה (Policja) הוא כח המשטרה הלאומי בפולין ונודע בשם זה בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה (1918–1939) וברפובליקה הפוסט-קומוניסטית המודרנית מאז 1990.
גודל הכח הנוכחי הוא 100,000 קצינים וכ-25,000 עובדים אזרחיים. בין הסניפים בכוח ניתן למצוא: שירות פלילי, שירות משטרת תנועה, שירות מניעה ושירות תומך. ברוב הערים ובכפרים מסוימים יש משמרות עירוניות משלהן, המפקחים על הסדר הציבורי ועל בטיחות הדרכים. עם זאת, למשמרות אלה סמכות שיפוט רק על מעשי פשיעה קלים, ובמקרים של פשעים חמורים עשויים לשמש רק בתפקיד מסייע עבור משטרת המדינה.
מינוח

שמו של הכוח, "פוליציה", מתורגם כמשטרה.
שוטר נקרא בדרך כלל policjant; עם זאת, אלה אינם תארים רשמיים ואינם כלולים במבנה הדרגות הרשמי, הם פשוט מונחים המשמשים להתייחסות לכל קצין משטרה ללא קשר לדרגתו. תחנת משטרה ידועה בשם Komenda Policji או Komisariat Policji שניהם מתורגמים פחות או יותר כמפקדת המשטרה. נשים מכונות policjantka.
בסך הכל, דרגות הקצינים אינן משמשות את הציבור הרחב ולכן כשפונים לקצין, מקובל לשמוע את המונח Pan (לנקבה - Pani), שמשמעותו אדון,או גברת לנקבה, לרוב מוסיפים Oficer (קצין) לאחר מכן.
משטרות אזוריות

| כוח טריטוריאלי> עירייה | כוח טריטוריאלי> כוח משטרתי | מטה הפיקוד |
| --- | --- | --- |
| פולין גדול | פיקוד פולין רבתי | פוזנן |
| קויאוויה-פומרניה | פיקוד קויאוויה-פומרניה | בידגושץ' |
| פולין קטן | פיקוד פולין קטן | קרקוב |
| לודז' | פיקוד לודז' | לודז' |
| שלזיה תחתית | פיקוד שלזיה תחתית | ורוצלב |
| לובלין | פיקוד על לובלין | לובלין |
| לובוש | פיקוד לובוש | גוז'וב ויילקופולסקי |
| ורשה | פיקוד משטרת הבירה | ורשה |
| מזוביה | פיקוד מזוביה | ראדום |
| אופולה | פיקוד אופולה | אופולה |
| פודלסיה | פיקוד פודלסקי | ביאליסטוק |
| פומרניה | פיקוד פומרניה | גדנסק |
| שלזיה | פיקוד שלזיה | קטוביץ |
| פודקרפצקיה | פיקוד פודקרפצקיה | ז'שוב |
| שוויינטוקז'יסקיה | פיקוד שוויינטוקז'יסקיה | קיילצה |
| ורמיה-מזוריה | פיקוד וורמיה-מזוריה | אולשטין |
| פומרניה המערבית | פיקוד פומרניה המערבית | שצ'צ'ין |
גלריה

ניידת ישנה, לא בשימוש, בסימונים ישנים
רכב שטח חדש, מדגם Suzuki Escudo, בסגנון הצביעה חדש
שני שוטרים (מדי סיור ישנים) מסיירים בכיכר השוק העתיקה של קרקוב
ניידת ב.מ.וו סדרה 3.
קצין משטרה למלחמה בטרור מטעם יחידת SPAP במהלך אימונים
קציני המשטרה צועדים במדי טקס ביום החופשה במאי
גופים קודמים

המשטרה הכחולה של פולין
שירות המיליציה (Milicja Obywatelska, MO) - שירות המשטרה בעידן הקומוניסטי
משרד הפנים ומינהל רפובליקת פולין (Ministerstwo Spraw Wewnętrznych i Administracji)
שירות הביטחון (Służba Bezpieczeństwa, SB) - שירות המשטרה החשאית בעידן הקומוניסטי
זוג קצינים במדים המשטרה הפולנית.
ניידת משטרה בפוזנן.
מפרץ ליידי ניונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  73°40′00″S 167°30′00″E﻿ / ﻿73.6667°S 167.5°E﻿ / -73.6667; 167.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ ליידי ניונס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ ליידי ניונס
 
מפרץ לידי ניונס (באנגלית: Lady Newnes Bay) הוא מפרץ בחוף בורשקווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
אורך פתחו של המפרץ 111 קילומטרים – בין כף סיבולד לבין האי קולמן.
המפרץ נפתח אל ים רוס.
קרחון פוקנר יוצר לשון קרח החודרת אל המפרץ.
היסטוריה > גילוי המפרץ

המפרץ התגלה על ידי משלחת החקר הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת צלב הדרום) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1898–1900, בפיקודו של קאשטן בורשקרווינק.
היסטוריה > מקור השם

בורשקרווינק נתן למפרץ את שמו.
בורשקרווינק קרא למפרץ על שמה של הליידי ניונס (Lady Newnes), אשר בעלה סר ג'ורג' ניונס מימן את המשלחת.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 231
• Bozzo, E., Caneva, G., Capponi, G., & Colla, A. (1995), ,
 Antarctic Science, 7(2), 149-157. doi:10.1017/S0954102095000216
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
מפרץ לנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  ים אמונדסן 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  75°25′00″S 141°45′00″W﻿ / ﻿75.4167°S 141.75°W﻿ / -75.4167; -141.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ לנד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ לנד
 
מפרץ לנד (באנגלית: Land Bay) המכונה גם מפרץ אמורי לנד (באנגלית: Emory Land Bay) הוא מפרץ מלא קרח, בחוף ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרץ 70 קילומטרים.
המפרץ ממוקם בסמוך ממזרח לאי גרובס.
היסטוריה > גילוי המפרץ

המפרץ התגלה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941).
היסטוריה > מקור השם

המפרץ נקרא על שם קרחון לנד הנשפך אליו.
הקרחון נקרא על שמו של אדמירל אמורי ס. לנד (Emory S. Land), שהיה יושב ראש המועצה הימית של ארצות הברית (U.S. Maritime Commission).
לקריאה נוספת

• R. Kwok, , Journal of Climate: Vol. 18, No. 18, pp. 3759–3776. doi: 10.1175/JCLI3507.1
הערות שוליים

1 2  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
↑
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מקור שמו של קרחון לנד
נבוישה סטפנוביץ'

נבוישה סטפנוביץ' (בסרבית: Небојша Стефановић; נולד ב-20 בנובמבר 1976) הוא פוליטיקאי סרבי מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. כיהן כנשיא האספה הלאומית בין 2012–2014, כשר הפנים בין 2014–2020, כסגן ראש ממשלת סרביה בין 2016-2022, וכשר ההגנה בין 2020-2022.
ביוגרפיה

סטפנוביץ' נולד בבלגרד ב-20 בנובמבר 1976. ב-2001 הוא הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית ב-2004 הוא החל לעבוד כמנהל שיווק בחברת "Interspeed Ltd" באותה שנה נבחר למועצת העיר בלגרד. ב-2007 הוא נבחר לאספה הלאומית הסרבית ומונה ליו"ר הוועדה למסחר ותיירות. ב-2008 פרש סטפנוביץ' מהמפלגה הרדיקלית והיה בין מקימי המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. ב-2011 הוא השלים תואר שני בכלכלה. ב-2012 הוא נבחר שוב לאספה הלאומית מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. ביולי של אותה שנה הוא מונה לנשיא האספה הלאומית. בתפקידו זה הוא התבלט בעיקר בשל מאבקיו למען נשים הרות ואמהות.
לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2014, מונה סטפנוביץ' לשר הפנים בממשלתו של אלכסנדר ווצ'יץ'. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם בממשלתו של אנה ברנאביץ'. ברנאביץ' מינה אותו במקביל גם לסגן ראש הממשלה. ב-28 באוקטובר 2020 הוא מונה לשר ההגנה. ב-26 באוקטובר 2022 הוא פוטר משני תפקידיו.
הערות שוליים

↑  USVOJEN ZAKON O OSTVARIVANJU PRAVA NA ZDRAVSTVENU ZAŠTITU DECE, TRUDNICA I PORODILJA
↑  Društvena briga za decu i trudnice
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1259096815  VIAF: 3650165450338527100001   WorldCat (עם VIAF): 3650165450338527100001
משרד החינוך (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

בניין משרד החינוך בלונדון
 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת 
 סוכנות אם:  ממשלת בריטניה 
 סוכנות בת:  Qualifications and Curriculum Development Agency 
 תאריך הקמה:  2010
 ממשלה:   ממשלת בריטניה
 שר:  ג'יליאן קיגן
 תאריך כניסה:  25 באוקטובר 2022
 מטה מרכזי:  Sanctuary Buildings, רחוב גראנד סמית', לונדון, אנגליה, בריטניה
 תקציב:  58.2 לירה שטרלינג
 אתר רשמי
 
משרד החינוך (באנגלית: Department for Education) משרד בממשלת בריטניה האחראי למתן שירותי חינוך והשכלה לילדים, בשלב הגיל הרך, בתי ספר היסודיים, התיכוניים, ההשכלה הגבוהה, חניכות ומיומנויות רחבות באנגליה.
בראש משרד החינוך עומדת מזכירות המדינה לענייני חינוך. המזכירה הנוכחית היא ג'יליאן קיגן.
תפקידים

תפקידי משרד החינוך:
הוראה ולמידה לילדים בגיל הרך ובבתי הספר היסודיים.
הוראה ולמידה לנוער בבתי ספר תיכוניים.
הוראה, למידה והדרכה לצעירים ולמבוגרים.
הוראה ולמידה לצעירים ולמבוגרים בהשכלה הגבוהה.
תמיכה באנשי מקצוע שעובדים עם ילדים, צעירים ולומדים מבוגרים.
לעזור לילדים וצעירים מוחלשים להשיג יותר.
לוודא ששירותים מקומיים מגנים ותומכים בילדים.
סוכנויות בת

למשרד החינוך מספר סוכנויות בת אשר מסייעות לו בביצוע משימתו:
הסוכנות למימון מיומנויות חינוך – אחראית על מימון ספקי חינוך ומיומנויות באנגליה.
הסוכנות לבחינה והערכה – המשמשת כגוף מקצועי האמון על המדידה וההערכה של מערכת החינוך הבריטית.
הסוכנות להסדרת הוראה – אחראית על הסדרת מקצוע ההוראה, בית הדין המשמעתי למורים, והנפקת רישיונות ותעודות הוראה.
מועצת ההכשרה בענף הבנייה – אחראית על ההכשרה בתעשייה לענף הבנייה.
מועצת ההכשרה ההנדסית – אחראית על הכשרת מהנדסים.
המשרד לטוהר הבחינות – מסדיר את תחום, הבחינות והמבחנים באנגליה ואחראי על טוהר הבחינות במערכת החינוך הבריטית.
LocatED – חברת נכסים בבעלות ממשלתית, האחראית על רכישה ופיתוח קרקעות באנגליה כדי לסייע בעמידה בהתחייבות הממשלה לבנות בתי ספר חדשים בחינם.
האקדמיה הלאומית Oak – עובדת עם מורים ברחבי המדינה, ומעניקה להם ולתלמידיהם גישה למשאבי תוכנית לימודים דיגיטלית באיכות גבוהה שהם בחינם, וניתנים להתאמה.
משרד הסטודנטים – מוסד עצמאי האחראי לאסדרת תחום השכלה גבוהה.
לשכת נציב הילד – אחראית לקידום הזכויות, השקפותיהם והאינטרסים של ילדים במדיניות או בהחלטות המשפיעות על חייהם.
ארגון העובדים הסוציאליים אנגליה – אחראית להסדיר את תחום העובדים סוציאליים באנגליה.
חברת SLC – ארגון ללא מטרות רווח בבעלות ממשלתית המנהל הלוואות ומענקים לסטודנטים במכללות ובאוניברסיטאות בבריטניה.
מוסד הביקורת של המורים בבית הספר – מגיש המלצות לגבי השכר, החובות המקצועיות וזמני העבודה של מורים בבתי ספר באנגליה ומדווח למזכיר המדינה לחינוך ולראש הממשלה.
הערות שוליים

↑  About us, GOV.UK (באנגלית)
↑  Departments, agencies and public bodies - GOV.UK, www.gov.uk (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9732 3201  UKPARL: 7dSvuueH
מפרצון שווארץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרצון 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  72°24′00″S 99°28′00″W﻿ / ﻿72.4°S 99.4667°W﻿ / -72.4; -99.4667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון שווארץ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון שווארץ
 
תצלום לוויין של האי ת'רסטון.
מפרצון שווארץ (באנגלית: Schwartz Cove) הוא מפרצון מכוסה קרח, בחופו הדרומי של האי ת'רסטון, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
המפרצון ממוקם ממערב לחצי האי ויליאמסון.
בפתח המפרצון ממוקמים איי טרייס.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרצון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המפרצון נקרא על שמו של איזידור ג'י. שווארץ (Isidor J. Schwartz) קצין המבצעים בנושאת מטוסי- הים אוניית צי ארצות הברית פיין איילנד (USS Pine Island), שהייתה חלק מקבוצת האוניות המזרחית של הצי במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בין השנים 1946–1947.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה

"מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה" (משמעות מילולית: מתביעה שעילתה (שמתבססת על) מעשה אסור, לא יצמח דבר חיובי דוגמת תרופה) היא טענת הגנה משפטית שמעלה נתבע על מנת להביא לדחיית התביעה על ידי בית המשפט. משמעותה היא כי בית המשפט לא צריך לתת סעד משפטי לאדם אשר תביעתו מסתמכת על מעשה אסור. הטענה מוכרת ומקובלת לשימוש בדיני החוזים אך קיימות מחלוקות באשר ליישומה בדיני הנזיקין. להחלת הכלל "עילה בת עוולה" בדיני הנזיקין, ולאופן החלתו, השלכות משמעותיות הן על תוצאות סכסוכים משפטיים, הן על קביעת מדיניות חברתית והן על הכוונת התנהגות בקרב הציבור.
סקירה תאורטית

הכלל אשר מקורו במשפט הרומי, עוגן במשפט האנגלי וחדר דרכו למשפט הישראלי. משמעות הכלל בדיני החוזים היא שצד לחוזה בלתי חוקי לא יוכל לתבוע על בסיס חוזה שכזה ולזכות בסעד מבית המשפט. לדוגמה, כרתו שניים חוזה לשיתוף פעולה בביצוע שוד בנק וצד אחד ממאן למלא את חלקו בהסכם. אם בית המשפט יקבל את טענת ההגנה, הוא ידחה את התביעה ולא יעניק לתובע שום סעד בגין הפרת החוזה. למעשה, התוצאה היא: חטאו שניהם כאחד, יד הנתבע על העליונה.
סקירה תאורטית > הטעמים לכלל

הספרות מפרטת טעמים שונים המצדיקים את השימוש בכלל לשם דחיית תביעה. טעם אחד הוא שמירה על כבוד בית המשפט, שכן חוזה בלתי חוקי נתפס כדבר שאינו יאה לעיסוקו. טעם שני הוא החשש שמא הדיון במעשה שאינו כשר יתן לו לגיטימציה בעיני הציבור ויעודד התנהגות בלתי חוקית ובלתי מוסרית. טעם שלישי הוא 'בל יהא חוטא נשכר'. בית משפט שיושיט ידו לתובע ויפסוק סעד לניזוק על בסיס מעשה בלתי חוקי, יסייע בידי החוטא להרוויח ממעשהו האסור.
כנגד טעם שלישי זה, מביא דניאל מור במאמרו ביקורת הגורסת כי גם בהחלת הכלל "עילה בת עוולה" ודחיית התביעה, ייצא החוטא נשכר ואף נשכר גדול יותר. זאת משום שתנאי הכרחי להחלת הכלל על ידי בית המשפט הוא ששני הצדדים, הן התובע והן הנתבע, יהיו חוטאים. דחיית התביעה אמנם תשלול מהתובע שחטא בעסקה בלתי חוקית את זכותו לסעד מבית המשפט, אך באותה נשימה תעניק חסינות לנתבע, אף על פי שנחשד כי חטא פעמיים: גם בעסקה שאינה חוקית וגם בהפרתה.
ביקורת נוספת מובאת במאמרו של חיים הלפגוט ומתייחסת למישור הדיוני. נטען כי הפעלת הכלל מביאה לדחייה על הסף של התביעה, עוד בטרם בחנו באופן קונקרטי את זכויותיהם של הצדדים ואת שאלת השכר העומד על הפרק לאור חטאו של התובע.
טובת הציבור אף היא מחייבת ליצור הרתעה מפני התקשרות בעסקאות בלתי חוקיות. המתקשרים הפוטנציאלים יצפו שהרשויות, ובית המשפט ביניהם, לא יושיטו סעד אם עסקה אסורה תשתבש. דורית ביניש, לשעבר נשיאת בית המשפט העליון, מעלה בעבודת ההסמכה שלה נימוק דומה המתמקד בצורך להרתיע מפני התנהגות עבריינית. לפי נימוק זה, העבריין הפוטנציאלי יחשוש לשאת באחריות נזיקית מלאה אם יינזק ולכן ישקול שלא לעסוק בפעילות בלתי חוקית מלכתחילה. דניאל מור מבקר נימוק זה בטענה שהרתעה זו תפעל גם לכיוון ההפוך ודווקא תעודד התנהגות עבריינית. יעילות ההרתעה, לדידו, מוטלת בספק משום ששני הצדדים חוטאים והכלל למעשה מעניק חסינות מפני תביעות לעבריינים המזיקים. בהענקת חסינות זו, בית המשפט מרתיע מהתנהגות עבריינית מצד אחד, אך מעודד אותה מצד שני.
ולבסוף, שיקולי מוסר. המוסר האובייקטיבי מונע מתן סעד על ידי בית המשפט. התובע אינו ראוי לסיוע לאחר שהתקשר בעסקה בלתי חוקית גם אם הוא ניזוק.
סקירה תאורטית > החלת הכלל בדיני הנזיקין - השיקולים המתנגשים

בפקודת הנזיקין, בניגוד לחוק החוזים, אין הוראה מפורשת המקנה סמכות לבית המשפט לפסול תביעה הנגועה בחוסר חוקיות או מוסריות. קיימת מחלוקת בכתיבה התאורטית בנוגע להחלת ההגנה בתביעות נזיקיות והפסיקה אף היא איננה עקבית בנושא.
הנימוקים המרכזיים בעד ונגד החלת הכלל הם:
הנימוקים החוזיים.
יש הגורסים כי הנימוקים החוזיים התומכים בהחלת הכלל תופסים גם ליישומו בדיני הנזיקין. כפי שפורטו לעיל, הנימוקים העיקריים ליישום הכלל בדיני החוזים הם שמירה על כבוד בית המשפט, החשש ממתן לגיטימציה להתנהגות בלתי חוקית ובלתי מוסרית, עיקרון 'בל יהא חוטא נשכר', טובת הציבור ושיקולי מוסר.
הקוהרנטיות במשפט.
לפי נימוק זה שמובא במאמרו של דניאל מור, בית המשפט לא צריך לתת סעד נזיקי בגין עילה שנשלל ממנה הסעד החוזי. ואולם, סתירה זו אינה מתעוררת בסוגיות נזיקיות מובהקות, שאינן קשורות כלל לדיני החוזים.
הקוהרנטיות נדרשת בהיבט הכללי של מערכת המשפט אך באה לידי ביטוי גם בפרקטיקה הספציפית בכל דיון. בית המשפט עלול להגיע למצב בלתי רצוי בו הוא דוחה תביעה בגין הפרת חוזה בלתי חוקי מן הצד האחד, ומאידך דן בהשלכות הנזיקיות של אותו מעשה אסור.
פקודת הנזיקין כרשימה סגורה.
יש הטוענים כי יש לשלול את הגנת "עילה בת עוולה" משום שאיננה מופיעה בפקודת הנזיקין. הפקודה, לגישתם, כוללת רשימה סגורה של הגנות ועוולות ולא ניתן להחיל הסדרים נוספים שאינם מצוינים בה.
דורית ביניש מבקרת טענה זו וטוענת כי ניתן לראות בכלל "עילה בת עוולה" עקרון-על שאינו כפוף לרשימת ההגנות והעילות שבפקודת הנזיקין, אלא עומד מעליה.
סתירה למגמת דיני הנזיקין.
נימוק נוסף לשלילת ההגנה "עילה בת עוולה" בתביעות נזיקיות גורס שהיא מנוגדת למגמת דיני הנזיקין לצמצום ההגנות המוחלטות. בעבר, כשהיה לתובע אשם כלשהו בגרימת הנזק, בית המשפט שלל ממנו כל פיצוי. כלומר, ההגנה לנתבע הייתה מוחלטת. עם הזמן, כחלק ממגמת הצמצום שצוינה מעלה, התפתחה דוקטרינת האשם התורם שמאפשרת להעניק לתובע מסוג זה פיצוי חלקי, באופן יחסי למידת תרומתו לנזק. מגמה זו התפתחה מתוך ההבנה שהפעלת הגנות בצורה מוחלטת עשויה להביא גם לדחיית תביעות שאי-החוקיות או אי-המוסריות שבהן היא שולית וטכנית בלבד. מסיבה זו, דניאל מור טוען במאמרו כי גם לאחר אימוצו של הכלל לדיני הנזיקין יש לדחות תביעה על פיו רק כשהיא פגומה בצורה מהותית.
עונש כפול.
יש הרואים את שלילת זכות התביעה האזרחית כמעין עונש נוסף על הסנקציה הפלילית שמוטלת ממילא על התובע, בהיותו מעורב בפעולה בלתי חוקית. כך, יוצר הכלל הפליה בין העבריין שניזוק בעת המעשה האסור לבין זה שלא ניזוק.
דורית ביניש מבקרת נימוק זה וטוענת שהמשפט הפלילי והמשפט האזרחי מקימים מישורים שונים של אחריות ואינם סותרים זה את זה. הסעד האזרחי אינו מושפע מההרשעה הפלילית או מסיפוק מטרות הענישה של הציבור. לכן, ההפליה בין העבריינים אינה בתוצאה המשפטית אלא בבסיס העובדתי, בעצם קרות הנזק לאחד ולא לשני. יתרה מזאת, לא בכל מקרה של הפעלת הכלל בנזיקין התובע ביצע עבירה פלילית. דורית ביניש נמנית עם הסבורים כי שיקולים אלו ושיקולי מדיניות נוספים מחייבים את צמצום ההגנה למקרים קיצוניים בנסיבותיהם אך לא את ביטולה המוחלט.
זמינות דוקטרינות משפטיות אחרות.
מעבר לטעמים שפורטו לעיל, קיימת טענה רחבה לפיה הכלל הוא בעייתי גם בהחלתו בדיני החוזים, ולכן ספק אם ראוי להחילו בדיני הנזיקין. טענה זו מתחזקת לאור העובדה שבדיני הנזיקין קיימים כלים משפטיים אחרים בעזרתם ניתן להגיע לאותו פתרון. שני הכלים העיקריים הם דוקטרינות "האשם התורם" וה"הסתכנות מרצון".
סקירה תאורטית > החלת הכלל בדיני הנזיקין - השיקולים המתנגשים > אשם תורם

בעבר, המשפט המקובל לא אפשר לתובע שדבק בו אשם כלשהו, להגיש תביעה נזיקית. עם השנים התרכך הכלל והופיעה דוקטרינת האשם התורם, לפיה אשמתו של הניזוק באה לידי ביטוי בהפחתת סכום הפיצויים המגיע לו. לדוגמה, ראובן הולך ברחוב בעיניים עצומות, עובר באזור בו נערכות עבודות בניה עירוניות ונופל לבור פתוח. העירייה התרשלה בעבודתה בכך שלא כיסתה או גידרה את המפגע הבטיחותי. עם זאת, ראובן נהג בחוסר זהירות בכך שבחר לעצום את עיניו תוך כדי הליכה ברחוב. בית המשפט יעריך את מידת תרומתו של ראובן לנזק שנגרם לו כתוצאה מהנפילה. אחוז יחסי זה הוא האשם התורם של ראובן לנזק, ולכן יופחת משיעור הפיצויים שתחויב העירייה לשלם.
מקורה של דוקטרינה זו במשפט המקובל. היא חדרה לפסיקה הישראלית כשבית המשפט העליון אימץ את פסק הדין האנגלי N.C.B v. England והתקבלה על ידי המחוקק בסעיף 68 לפקודת הנזיקין. יש הטוענים כי חקיקה זו מייתרת את הצורך בשימוש בכלל "עילה בת עוולה". לדידם, אין צורך לדחות את התביעה על הסף משום שאשמת התובע תבוא לידי ביטוי בשיעור הפיצויים המופחת.
מנגד, מלומדים מבקרים טענה זו. דורית ביניש ודניאל מור גורסים שתחת נסיבות מסוימות אכן ישנו מקום לשימוש בכלל. לדבריהם, שתי ההגנות אינן חופפות: הבדל אחד הוא ברמת האשמה הנדרשת מהצדדים. במצב בו חלה דוקטרינת האשם התורם, נדרשת אשמת שני הצדדים לסכסוך, אולם אשמה זו איננה חייבת להיות שווה במידתה. ניתן להחיל את הדוקטרינה כשהמזיק אשם יותר מהניזוק. לעומת זאת, על מנת להקים את הגנת "עילה בת עוולה" ולדחות על הסף את התביעה נדרש שהצדדים יהיו שווים באשמתם או לכל הפחות שהתובע יהיה אשם יותר מהמזיק. יש להדגיש שבבחינת חומרת העבירה, בית המשפט מתחשב במכלול נסיבות המקרה ולא רק משווה בין חומרת העבירות הפליליות בהן הורשעו או נחשדו הצדדים.
הבדל נוסף שמציינים המלומדים הוא בהתנהגות הנדרשת מהתובע לצורך החלת הדוקטרינה. סעיף 68 לפקודת הנזיקין שדן ב"אשם תורם" מתייחס רק למקרים בהם התנהגות התובע הייתה רשלנית, סטתה מסטנדרט הזהירות, ובכך תרמה להיווצרות נזקו. אשם תורם זה, כאמור, אינו שולל אפשרות תביעה אלא אך מפחית מסך הפיצויים. לעומת זאת, כלל "עילה בת עוולה" מתייחס למקרים בהם התלוו להתנהגותו של התובע אלמנטים נוספים, כגון פליליות או אי מוסריות. במקרים כאלה יהיה מקום לשלול מהניזוק את זכות תביעתו.
המשפט המקובל אף הוא מוצא כי בשל אלמנט הפליליות או אי המוסריות שבמעשה האסור של התובע, עדיף לטפל בו באמצעות ההגנה הנפרדת של "עילה בת עוולה" (Clerk & Lindsell on Torts, עמוד 144).
סקירה תאורטית > החלת הכלל בדיני הנזיקין - השיקולים המתנגשים > הסתכנות מרצון - Volenti non fit injuria

בתרגום מילולי מלטינית: To the consenting, no injury is done - "אין הרוצה נפגע". דוקטרינה זו מעוגנת בסעיף 5 לפקודת הנזיקין המקנה הגנה מפני תביעה נזיקית אם הניזוק ידע והעריך את מצב הדברים שגרם לנזק וכי חשף עצמו או רכושו למצב זה מרצונו. רואים את הניזוק שאינו נקי כפיים כמי שהסכים ליטול על עצמו את הסיכון להיפגע, וכפועל יוצא מכך - גם כמי שוויתר על זכותו לפיצוי.
ואולם, מתעוררים קשיים בעניין תוקף ה"הסכמה" הנ"ל. בדין הפלילי, אין מחלוקת כי הסכמתו של אדם כי יבוצע בו מעשה בלתי חוקי איננה פותרת את המבצע מאחריות פלילית ומעונש. יש הסבורים כי במקרים מסוימים, גם בדין האזרחי אין הסכמתו של הניזוק פותרת מאחריות את המזיק. לדוגמה, השופט כהן בפרשת אבוטבול, ציין כי הסכמת קטינה לקיום יחסי אישות עם גבר מבוגר לא תוכר לצורך החלת דוקטרינת ההסתכנות מרצון. לא ניתן יהיה לומר שהנערה "הסתכנה מרצונה" במקרה זה. לפי ביניש, במקרים כאלו בהם נשללת הגנת "הסתכנות מרצון", כלל ה"עילה בת עוולה" עודנו עומד בעינו ויכול להביא לדחיית התביעה.
סקירה תאורטית > החריגים לכלל

בתנאים מסוימים, כלל "עילה בת עוולה" לא יחול. החריג העיקרי ליישומו של הכלל הוא במצב בו הצדדים אינם In Pari Delicto. In Pari Delicto הוא מונח לטיני ומשמעותו המילולית היא "in equal fault" - באשמה שווה. כלומר, גם אם דבק אשם כלשהו בתובע שניזוק, כל עוד אשמו של הנתבע גדול מזה של התובע, בית המשפט ידון ויפסוק בסוגיה כבכל תיק רגיל.
מקרים חריגים נוספים בהם לא יחול הכלל הם: כשהתובע יכול להסתמך על עילה עצמאית שאינה קשורה לאי החוקיות; כשאי החוקיות אינה חמורה דיה כדי להכשיל את התביעה; כשהמטרה הבלתי חוקית טרם בוצעה והתובע חזר בו בכנות. כמו כן, כשהצדדים לא ידעו בתום לב על הנסיבות העובדתיות המשוות לעילה אופי בלתי חוקי. בהחלט ייתכן שאי ידיעה זו לא תפטור אותם מעונש, אך היא לא תשפיע על התדיינות בית המשפט בסכסוך האזרחי ולא תביא לדחיית התביעה.
סקירה תאורטית > היקף הגנת Ex Turpi Causa בדיני הנזיקין

לאור הנימוקים דלעיל, גם אלו התומכים בהחלת הכלל בדיני הנזיקין סבורים כי יש לעשות בו שימוש אך ורק במקרים מועטים ומצומצמים. נראה כי במקרים בהם ברור כי קיימת פליליות חמורה ומרכזית בעילת התביעה, הכול יסכימו להפעלת הכלל. המחלוקת תלך ותתחדד ככל שנדון במקרים פחות מובהקים.
הספרות והפסיקה מציעות מבחנים שונים לתיחום היקף הכלל, על מנת להתמודד עם סיטואציות בעייתיות שכאלה. להלן העיקריים שבהם:
סקירה תאורטית > היקף הגנת Ex Turpi Causa בדיני הנזיקין > מבחן הסיבתיות

בדיני החוזים, ההתדיינות המשפטית מתבססת על החוזה האסור גופו: צד לחוזה הפר את הוראותיו והצד שכנגד תובע את המגיע לו על בסיס ההסכם הבלתי חוקי. קשה לחשוב על מצב בו אי החוקיות לא תהווה חלק מהותי בדיון. לעומת זאת, בדיני הנזיקין לעיתים יהיה קשה לראות את הקשר בין המעשה האסור לנזק. במילים אחרות, יהיה קשה לקבוע אם אי החוקיות שבמעשה היא הסיבה האמיתית לנזק. מבחן הסיבתיות מבקש להתגבר על קושי זה, הייחודי לתביעות נזיקיות.
מבחן זה, שאומץ על ידי השופט משה זילברג בפרשת אבוטבול משנת 1965, מציע לבחון את הקשר הסיבתי בין המעשה הבלתי חוקי או הבלתי מוסרי לבין הנזק. אם הקשר הסיבתי הוא מקרי בלבד, הכלל לא יחול והתביעה לא תדחה. כאשר הקשר הוא טיפוסי, יחול הכלל והתביעה תדחה.
על מנת לזהות את סוג הקשר הסיבתי, השופט זילברג עושה שימוש במבחן ביניים שמספק המשפט האנגלי. לפי מבחן הביניים, יש לשאול האם הנזק נשוא התביעה היה נגרם גם אם הפעולה הייתה מותרת ונתפסת כמוסרית. אם הנזק היה קורה גם אילו היה התובע נוהג כשורה ולא עובר על החוק, אזי הקשר הסיבתי הוא מקרי. אם הנזק לא היה נגרם לו נהג התובע כחוק, אזי עצם אי החוקיות שבמעשה היא מקור הרעה, מדובר בקשר סיבתי טיפוסי וניתן יהיה להפעיל את הגנת ה"עילה בת עוולה".
פסק הדין האנגלי N.C.B v. England משנת 1954 מדגים מבחן זה: ראובן ושמעון מסיגים גבול לשם ביצוע פריצה. תוך כדי הסגת הגבול ראובן מכייס את שמעון. במקרה זה, מסביר לורד אסקווית', הקשר בין הכיוס לפריצה הוא מקרי בלבד. לכן, לא יוכל ראובן לטעון את הגנת "עילה בת עוולה" על מנת להביא לדחיית התביעה הנזיקית של שמעון נגדו. לעומת זאת, מקרה אחר הוא כשראובן ושמעון מניחים חומרי נפץ במטרה לפרוץ לכספת, אך בשל התרשלותו של ראובן שמעון נפגע. כאן דווקא מתקיים קשר סיבתי מובהק בין המעשה האסור לבין הנזק.
פרופ' אהרן ברק מבקר את מבחן הסיבתיות. לדידו, ייתכנו מקרים בהם אף על פי שמתקיים הקשר הסיבתי בין הפעולה והנזק, לא יהיה מקום להחיל את הגנת "עילה בת עוולה". על מנת להתמודד עם קושי זה, מציע פרופ' ברק את המבחן הבא.