stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי אדום
הכחדה

בסביבות 1936 נחשב הצבי האדום כנכחד בסבירות גבוהה, ומקורות מודרניים רבים הציעו שתאריך ההכחדה האמיתי שלו עשוי להיות עוד לפני 1894. עד 2008 סווג הצבי האדום על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין נכחד (EX), עד שבמהלך אותה שנה זיהה חוקר טבע את אחד מהדגימות המקוריות כשייכת לצבי אדום-חזית, מה שהוביל את IUCN לסווג את הצבי האדום כמין חסר נתונים (DD) לאור הספיקות במעמדו הטקסונומי.
הערות שוליים

↑  צבי אדום באתר הרשימה האדומה של IUCN
| צבאיים |
| --- | --- | --- |
| אנטילופות ערבה | אנטילופות ערבה |  |
| צבי | צבי הנגב • צבי מצוי • צבי הודי • צבי קווייר • צבי רים • צבי ספיקי • צבי הזפק • צבי החול • צבי ארלנג'ר • צבי ערבי |    |
| צבי אמיתי | צבי תומסון • צבי מונגאלה • צבי אדום חזית • צבי הוגלין • צבי אדום |    |
| צבי דק-צוואר | צבי יחמורי • צבי גראנט • צבי סומרינג |    |
| צבי קלארק | צבי קלארק |    |
| צבי ג'ירפי | צבי ג'ירפי |    |
| אנטילופה הודית | אנטילופה הודית |    |
| דלגן | דלגן |    |
| צבי יעלי | צבי יעלי פרז'וואלסקי • צבי יעלי מונגולי • צבי יעלי טיבטי |    |
| סאיגות | סאיגות |    |
| סאיגה | סאיגה |    |
| אנטילופות סבך | אנטילופות סבך |    |
| אוריבי | אוריבי |    |
| צבי הסלעים | צבי הסלעים |    |
| אנטילופה ננסית | דלקרן המושק • אנטילופה מלכותית • אנטילופת בייטס |  |
| דיקדיק | דיקדיק גינתר • דיקדיק קירקי • דיקדיק כסוף • דיקדיק סולט |  |
| דוקרן | דוקרן הסטינבוק • דוקרן הכף • דוקרן שארפי |  |
| אנטילופת ביירה | אנטילופת ביירה |  |
צמרן צהוב-זנב

| צמרן צהוב-זנב |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: Oreonax 
מין:: צמרן צהוב-זנב
שם מדעי
 Oreonax flavicauda ‏הומבולדט, 1812
תחום תפוצה


צמרן צהוב-זנב (שם מדעי: Oreonax flavicauda) הוא מין של קוף ממשפחת קופי עכביש החי ביערות גשם טרופיים והוא המין היחיד בסוגו. בעבר היה שייך לסוג צמרן. קוף זה אנדמי לפרו בסמוך להרי האנדים.
מאפיינים

אורכו של הצמרן 51–53 ס"מ עם זנב באורך 63 ס"מ וגוף ששוקל עד 8 ק"ג בממוצע. הזכרים גדולים מהנקבות. פרוותו חומה ולעיתים גם כתומה עם פנים כהות וחוטם ושפתיים לבנות. הוא שעיר ובעל רעמת פנים קטנה והוא בעל זנב ארוך ולופתני כמו קוף העכביש. הוא מצוי בין העצים ביער ומסוגל לקפוץ למרחק של 15 מטרים.
הצמרן חי בקבוצות קטנות של עד 23 פרטים המכילים זכרים ונקבות הנעים יחדיו ביער. הוא ניזון בעיקר מעלים אך מגוון בפרחים, פירות, אגוזים וזרעים, ביצים, חרקים וחסרי חוליות אחרים. קולו נשמע כמו קול כלב ומשמש לאזעקה, הרתעת יריבים או לחיזור.
צמרן זה נעשה נדיר מאוד בטבע וייתכן ששרדו רק 250 פרטים בוגרים שלו. הוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב הפגיעה ביער ועקב ציד וילודה נמוכה.
צ'וקצ'י

| --- | --- |
 מדינות:  רוסיה 
 אזורים:  המזרח הרחוק הרוסי
 דוברים:  5,100 (נכון ל־2010) 
 כתב:  כתב קירילי
 משפחה:  שפות צ'וקוטקו-קמצ'טקיות שפות צ'וקוטקיות צ'וקצ'י
 קוד שפה:  ckt
 קוד ISO 639-3:  ckt 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
צ'וקצ'י ידועה גם בשם צ'וקות היא שפה פלאו-אסיאתית וצ'וקוטקו-קמצ'טקית, שפתם של בני העם הצ'וקצ'י שמקום מושבם במחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה. השפה קרובה לשפת קורייאק, שהיא שפה נוספת ממשפחת השפות הצ'וקטקיות.
דוברים

על פי מפקד האוכלוסין ברוסיה לשנת 2002, מספר דוברי הצ'וקצ'י הוערך כ-7,000 עד 15,700 נפש. מספר דוברי הצ'וקצ'י נמצא בירידה, כשבני העם הצ'וקצ'י מאמצים לעצמם מאפיינים רוסיים ובין היתר השפה הרוסית. פחות ממאה דוברי צ'וקצ'י דיווחו כי אינם דוברים רוסית כלל.
השפה מוגדרת על ידי אונסק"ו כשפה בסכנת הכחדה.
אלפבית

שפת הצ'וקצ'י נכתבת באלפבית קירילי עם השפעות קלות לטיניות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ё ё | Ж ж |
| З з | И и | Й й | К к | Ӄ ӄ | Л л | М м | Н н |
| Ӈ ӈ  | О о | П п | Р р | С с | Т т | У у | Ф ф |
| Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш | Щ щ | Ъ ъ | Ы ы | Ь ь |
| Э э | Ю ю | Я я | ' |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Laurie Bauer, 2007, The Linguistics Student’s Handbook, Edinburgh
↑  Chukot (ckt) in ISO 639-3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286314305171  GND: 4120368-9  LNB: 000306706  NDL: 00573910
פרויקט משפחות

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה תיעודית 
 יוצרים:  דוד דרעי-ברקאי רוני מנור שגית שלום יניב רייז-שפי
 כותבים:  דוד דרעי-ברקאי
 בימוי:  דוד דרעי-ברקאי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 מפיק:  שגית שלום רוני מנור
 מפיקים בפועל:  אורטל דהן
 חברת הפקה:  ד.ד הפקות מעגלות הפקות
 עורכים:  יניב רייז-שפי
 צלמים:  אבנר שחף
 בעלי תפקידים נוספים:  אילן שיזף (תחקיר) שיילה יוגב (תחקיר)
 מוזיקה:  יונתן בר גיורא
 אורך פרק:  65 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  15 באפריל 2021 – 28 באפריל 2021
 קישורים חיצוניים
 פרויקט משפחות
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פרויקט משפחות היא סדרה דוקומנטרית ישראלית אשר עלתה לשידור בכאן 11 ב-15 באפריל 2021. הבמאי והתסריטאי של הסדרה הוא דוד דרעי-ברקאי, יוצריה הם: דוד דרעי-ברקאי, רוני מנור, שגית שלום ויניב רייז-שפי, והיא מבוססת על רעיון של דרעי-ברקאי.
רקע

הסדרה, בהשראת הפרויקט התיעודי הבריטי "7 UP", תעקוב, החל משנת 2020, אחר חייהן של עשר משפחות ישראליות ממגזרים ושבטים שונים של החברה הישראלית. דוד דרעי, יוצר הסדרה, יציג מעקב דוקומנטרי ייחודי אחר המשפחות, אשר בכל אחד מהן ילד/ה שעלה עם תחילת התיעוד לכיתה א', ויבחן שאלות יסוד הנוגעות לזהות המשפחתית, השבטית והקולקטיבית של המשפחות.
העונה הראשונה שעלתה לשידור ביום העצמאות 2021, ליוותה את התמודדותן של עשר המשפחות עם מגפת הקורונה. לאן יובילו המתחים והמאבקים בין השבטים השונים בחברה הישראלית את המשפחות הישראליות בעשורים הבאים של המדינה? איך נראים הדילמות, השינויים ותהליכי ההתבגרות האישיים והמשפחתיים?
הסדרה צפויה לחזור מדי כמה שנים אל המשפחות ולבדוק מה התחדש בחייהן.
המשפחות המשתתפות

בסדרה משתתפות עשר משפחות:
משפחת גוליברוצקי, כפר סבא – מתגוררת במרכז
משפחת עבד אל קאדר, טייבה – נמנית עם החברה הערבית
משפחת שוסהיים, עפרה – מתגוררת בהתנחלות
משפחת טשומה, ראשון לציון – נמנית עם יוצאי אתיופיה
משפחת ועקנין, בית שמש – נמנית עם המגזר החרדי
משפחת בסרבוב, קריית ביאליק – נמנית עם יוצאי רוסיה
משפחת אתר-פלד, גונן – מתגוררת בקיבוץ
משפחת שלומי, ירוחם – מתגוררת בפריפריה
משפחת אבו אלקיעאן, אום אל-חיראן – נמנית עם הבדואים בישראל
משפחת דרעי-ברקאי, תל אביב-יפו – משפחה חד-מינית, משפחתו של יוצר הסדרה, דוד דרעי-ברקאי.
סקירת סדרה

הסדרה עלתה לשידור בכאן 11 ב-15 באפריל 2021, מוצאי יום העצמאות.
| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 3 | 3 | 15 באפריל 2021 | 28 באפריל 2021 |
פרקים

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | שלום כיתה א' | 15 באפריל 2021 |
היכרות ראשונה עם המשפחות ועם ילדיהן שעולים לכיתה א'. מאחורי ההתרגשות הגדולה – חבויות תפיסות העולם המתגבשות של הילדים – שגרים ומתחנכים בשבטים השונים בישראל: מי מהם מאמין באלוהים? למי, מבחינתם, שייכת המדינה? ומי באמת החליט על הסגר שריתק את רובם לבית שלושה שבועות לאחר שהחלו את שנת הלימודים?
| 2 | 2 | קורונה משפחתית | 21 באפריל 2021 |
התמודדות המשפחות עם משבר הקורונה. בתוך איזה התמודדות משפחתית לכדו הקורונה והסגרים את ההורים במשפחות השונות? לידה, מוות, חתונה, מחלה, פיטורין, אבטלה – מה קורה כשהרגעים האלה מתערבבים במושגים כמו 'ריחוק חברתי' ו'בידוד'? איך העיר המשבר את מפלס החרדה של המשפחות? עד כמה שונה ההתמודדות הפרטית והמשפחתית בשנה האחרונה בין הבתים השונים כל-כך זה מזה?
| 3 | 3 | שייכות וזרות | 27 באפריל 2021 |
מערכת הבחירות הרביעית חושפת את תפיסות העולם השונות כל-כך של המשפחות. רגע לפני ההצבעה ב"בחירות הרביעיות" - האם שינתה שנת הקורונה, שהציפה את הקוטביות בחברה הישראלית, את תחושת השייכות של המשפחות? באיזה תפיסת עולם אידאולוגית מחזיקה, בעצם, כל אחת מהמשפחות? עד כמה זו באמת מתנגשת בתפיסה של האחרות? עד כמה נוכחים השסעים החברתיים, על כל המתחים והקונפליקטים שבהם, בחיי המשפחות? ואיך אלה קשורים לחלומות הקטנים והגדולים של הילדים, ההורים והמשפחה כולה?
קאריסמה קאפור

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1974 (בת 50) מומבאי, הודו 
 מדינה:  הודו 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  Cathedral and John Connon School 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרסי פילמפייר  National Film Award for Best Supporting Actress 
 פרופיל ב-IMDb
 
קאריסמה קאפור (הינדית: करिश्मा कपूर, נולדה ב-25 ביוני 1974) היא שחקנית הודית.
חייה

קאפור נולדה במומביי שבהודו, בת למשפחת קאפור. היא בתם של השחקנים בביטה (Babita) ורנדהיר קאפור, אחותה של קארינה קאפור ונכדתו של ראג' קאפור.
קאפור החלה את הקריירה שלה בשנת 1991. בתחילת דרכה טענו מבקרי הטלוויזיה שהיא הפכה לשחקנית רק בזכות היותה נכדתו של ראג' קאפור, אך מאוחר יותר הוכיחה קאפור את כשרונה וזכתה להצלחה בשל עבודתה. היא אף זכתה לפרסים על משחקה בסרטים כמו "דיל טו פאגאל היי" עם שאהרוח' ח'אן, בקטגוריית שחקנית משנה. בשנת 2000 זכתה במקום הראשון בתחרות האגודה הלאומית של הודו כשחקנית השנה.
מבין סרטיה אפשר למנות את: "מרוץ בין אחים" עם סלמאן ח'אן, "קשר משפחתי" עם אקשאיי קומאר ועוד.
בשנת 2024 שיחקה בסרט המותחן של נטפליקס, "מזל טוב, רצח" (אנ') בבימויו של הומי אדג'אניה (אנ').
חייה האישיים

לקאפור היה קשר עם השחקן אבישק באצ'אן אך קשר זה הסתיים בשנת 2002 ומאוחר יותר היא נישאה לסאנג'י קאפור ובשנת 2005 נולדה בתם הראשונה. בשנת 2014 הזוג התגרש.
קאפור ובעלה
פסקטריאניזם

בייגל עם גבינת שמנת וסלמון, כריך פסקטריאני חלבי.
כריך פסקטריאני ללא ביצים וחלב
פסקטריאניזם (באנגלית: Pescetarianism; מכונה בעברית גם צמחודג) הוא אורח חיים תזונתי הכולל דגים ומאכלי ים אך לא בשר של בעלי חיים יבשתיים. בנוסף לדגים, מאכלי ים ורכיכות, התזונה הפסקטריאנית כוללת גם ירקות, פירות, אגוזים, פיצוחים, דגנים, קטניות, ובמקרים מסוימים גם ביצים ומוצרי חלב. עם זאת, יש פסקטריאנים שנמנעים מאכילת ביצים ומוצרי חלב, בהיותם תוצרים של בעלי-חיים יבשתיים.
אטימולוגיה

פסקטריאניזם הוא תחדיש שנוצר בארצות הברית בשנות התשעים של המאה העשרים, מהלחם של המילה האיטלקית "Pesce" (דג), עם המילה האנגלית "Vegetarian" (צמחוני).
בעברית מוכרים כינויים מקבילים, כמו התואר "צמחודג" שהיא הלחם של המילים "צמחוני" ו"דג", התואר "פישיונר" (סלנג) והתואר "פישחוני" שהיא הלחם של המילים "פיש" (דג, באנגלית) ו"צמחוני".
ראו גם

צמחונות
טבעונות
טבעונאות
פירותנות
תחליף בשר
הערות שוליים

↑  מקור ואטימולוגיה של pescatarian במילון ובסטר
↑  רוביק רוזנטל‏, יש סרטון בן של זונה, באתר "הזירה הלשונית", 13 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407549505171  LCCN: sh2017003925 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צמרן חום

| צמרן חום |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: צמרן
מין:: צמרן חום
שם מדעי
 Lagothrix lagotricha ‏הומבולדט, 1812
תחום תפוצה


צמרן חום (שם מדעי: Lagothrix lagotricha) הוא מין צמרן ממשפחת קופי עכביש והוא קוף שעיר וגדול ואחד מהמינים הגדולים ביותר של קופים רחבי אף.
מאפיינים

על אף שמו, לצמרן פרווה אפורה כהה. הצמרן החום חי בקבוצות קטנות ביערות האמזונאס במדינות קולומביה, אקוודור, פרו וברזיל.
זהו קוף גדול שיכול להגיע לאורך 70 ס"מ ולמשקל 5–7 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך ושעיר, מתפתל והוא יכול להיאחז בעזרתו. הוא בעל פרווה עבה וצמרירית, שנתנה לו את שמו והיא אפורה כהה עם פנים חומות והידיים ורודות וחזקות עם אחיזה טובה בענפים. קופים אלה אינם נפוצים והם יותר איטיים מקרובי משפחתם. הם צמחוניים ואוכלים בעיקר עלים ופירות על העצים וגם זרעים וחסרי חוליות. הם ממעטים מאוד לרדת לקרקע היער.
קופים אלו נעשים נדירים יותר ויותר והם בסכנת הכחדה כתוצאה מכריתה של יערות הגשם.
הערות שוליים

↑  צמרן חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
פנמינדה

| --- | --- |
סמל פנמינדהסמל פנמינדה
תחנת הרכבת בכפר
תחנת הרכבת בכפר
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה
 מחוז:  גרייפסוואלד-מערב פומרניה
 שטח:  24.97 קמ"ר
 גובה:  3 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  351 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  11 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  54°08′06″N 13°46′30″E﻿ / ﻿54.135°N 13.775°E﻿ / 54.135; 13.775 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.amt-usedom-nord.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפנמינדה(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניפנמינדה(למפת מקלנבורג-מערב פומרניה רגילה) שוורין רוסטוק נויברנדנבורג שטרלזונד גרייפסוואלד ויסמר גיסטרו נוישטרליץ ווארן פרכים ברנדנבורג סקסוניה התחתונה  שלזוויג הולשטיין  פו. הים הבלטי דנמרקפנמינדה(למפת מקלנבורג-מערב פומרניה מוגדלת) שוורין רוסטוק נויברנדנבורג שטרלזונד גרייפסוואלד ויסמר גיסטרו נוישטרליץ ווארן פרכים ברנדנבורג סקסוניה התחתונה  שלזוויג הולשטיין  פו. הים הבלטי דנמרקפנמינדה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פנמינדה (גרמנית: Peenemünde ‏- IPA‏: [peːnəˈmʏndə]), הוא כפר בצפון-מזרח האי הגרמני אוזדום. פנמינדה שוכנת קרוב לפתחו של נהר הפנה שבקצה המזרחי של החוף הגרמני לים הבלטי.
מתקן הטילים

ב-1937 הוקם במקום Heeresversuchsanstalt, אתר ניסוי ופיתוח נרחב לטילים. לפני כן, הקבוצה בראשותם של ורנר פון בראון ו-ולטר דורנברגר עבדה בקומרסדורף, דרומית לברלין. אולם קומרסדורף התברר כקטן מדי לניסויים. פנמינדה, השוכנת על החוף, איפשרה שיגור טילים ומעקב לאחר מכן לאורך כ-200 מייל של מים פתוחים.
בין 1937 ל-1945 פותחו בפנמינדה רבים מהיסודות של טכנולוגיית הטילים ושני כלי נשק, ה-V-1 ה-V-2. בתחילת 1942 נערך ניסוי הירי הראשון ב-V-1 והטיסה הראשונה של ה-V-2 (שנקרא אז A-4) נעשתה ב-3 באוקטובר 1942 מפורפסטנד VII. חיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה, ביצע את הניסויים בטילי השיוט ה-V-1 במערב פנמינדה, ואילו צבא היבשה הפעיל את פרויקט פיתוח הטילים הבליסטיים (V-2). פנמינדה שימשה גם כאתר פיתוח מערכות מכ"ם ומערכות ניווט לילי חדשניות, תחת פיקודו של ד"ר הנס פלנדל.
פנמינדה ברמת הסודיות שלו היה דומה מאוד לאזור 51.
בפנמינדה פותחו גם אמצעים חדשניים אחרים, כדוגמת המערכת הראשונה בעולם של טלוויזיה במעגל סגור שהותקנה בפריפשטנד VII ("עמדת ניסוי 4") למעקב על הטילים המשוגרים.
במהלך מלחמת העולם השנייה כוונו כמה מתקפות אוויריות כבדות כלפי האתר, כולל תקיפה של כמעט 500 מפציצים כבדים של חיל האוויר המלכותי הבריטי בליל 16–17 באוגוסט 1943 ("מבצע הידרה"). בתקיפה נהרגו לפי דיווח גרמני רשמי 815 איש, ביניהם ולטר תייל, ראש הפיתוח של המנועים. רוב ההרוגים היו שבויי מלחמה זרים. תקיפה זו הניעה את העברת ייצור טילי ה-V אל מתחת לאדמה.
למרות התקיפות, התקנים טכניים רבים בפנמינדה נשארו ללא פגע בסוף המלחמה, היות שמרבית הפצצות נחתו ביערות מסביב, באזורי הדיור ובמחנות ריכוז לשבויי מלחמה זרים.
קיימת אי ודאות כיצד גילו בעלות הברית על פנמינדה. הגרסה הבריטית הרשמית היא שצילומי איסוף מידע אוויריים גילו את המידע על פנמינדה. מאידך, עדים ומסמכים מצהירים שמודיעין מהצבא הפולני המחתרתי (ארמייה קריובה) חשף את פנמינדה. המודיעין הבריטי הכחיש במשך שנים שקיבל מידע כלשהו אודות פנמינדה מפולין, ובמקום זה הדגישו את חשיבותם של מקורות אחרים, כגון טייס דני שצילם משהו שנראה כטיל V קרוב. עם זאת, לאחר המלחמה התגלו צילומי מסמכים בפולין.
במהלך המלחמה הוקם בארצות הברית בסיס מודיעין בפורט האנט בווירג'יניה (Fort Hunt), שכונה בשם הקוד ת.ד. 1142 (P. O. Box 1142), ובו הוחזקו ונחקרו מדענים גרמנים ושבויי מלחמה גרמנים בכירים. בין החוקרים היו פליטים יהודים מגרמניה, שגרמנית הייתה שפת אימם והם הכירו את התרבות הגרמנית. אופי פעילותו של הבסיס הותרה לפרסום רק ב-1990, ונודע שבין היתר החוקרים שאבו מידע על ייצור טילי V-1 וV-2 בפנמינדה.
בסוף המלחמה נמלטו רוב המדענים ובהם פון בראון למערב כדי להבטיח שייתפסו על ידי האמריקנים. הבריטים והסובייטים תפסו את האזור ואת רוב הטכנאים שנותרו במקום.
נוסף לפנמינדה היו אתרים אחרים בגרמניה שבהם נעשו שיגורי טילים: בין השנים 1957 ל-1964 בוצעו כמה בקוקסהבן שבסקסוניה התחתונה ובשנים 1988 עד 1992 בצינגסט שבמקלנבורג-מערב פומרניה.
הערות שוליים

↑  POWs and Intel at Fort Hunt in World War II
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564489305171  GND: 4045005-3  LCCN: n82140012  NARA: 10038010  NKC: xx0084509  VIAF: 152470860   WorldCat (עם VIAF): 152470860 
צילום איסוף מידע של חיל האוויר המלכותי הבריטי של פריפשטנד VII בפנמינדה.
צ'וקי

| --- | --- |
פתיח הסדרה
פתיח הסדרה
 מבוסס על:  Chocky 
 סוגה:  מדע בדיוני
 יוצרים:  ג'ון וינדהם
 כותבים:  ג'ון וינדהם   אנתוני ריד
 בימוי:  ויק יוז
 שחקנים:  ג'יימס הייזלדין   קרול דרינקווטר   אנדרו אלאמס   זואי הארט   אנאבל וורל   פרנטיס הנקוק   גלניס ברוקס
 ארץ מקור:  אנגליה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ויק יוז   פאמלה לונדייל
 עורכים:  אוסקר ווב
 צלמים:  אלן ג'ונס
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  איי.טי.וי (תמז)
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  9 בינואר 1984 – 16 באוקטובר 1986
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צ'וקי (באנגלית: Chocky) היא סדרת מתח-מדע בדיונית לנוער המבוססת על ספר שנכתב על ידי ג'ון וינדהם הנושא את אותו השם שפורסם ב-1968.
תקציר העלילה > צ'וקי

מת'יו בן ה 12 חי עם הוריו המאמצים: דייוויד ומארי גור, ועם פולי אחותו הקטנה החורגת. חייו משתנים כשאנרגיה מוזרה נכנסת לגופו והוא מתחיל לשמוע קול השואל אותו שאלות והוא עונה תוך שהוא נראה כמדבר לעצמו. מת'יו מתחיל לבצע דברים מוזרים כמו ציורים משונים והכנת שיעורי הבית שלו בקוד בינארי. האנרגיה שנכנסה לתוכו היא ישות חייזרית בשם "צ'וקי" שהגיעה מכוכב אחר במטרה לבדוק האם כדור הארץ מתאים ליישוב על ידי הגזע שלה. צ'וקי אינה נמצאת פיזית בכדור הארץ אלא רק האנרגיה של מוחה. נמצא כי כדור הארץ אינו מתאים וצ'וקי מחליטה לתת במתנה לתושבי כדור הארץ מקור אנרגיה בלתי נדלה וחופשי של אנרגיה קוסמית. צ'וקי התכוונה להעביר למת'יו את הידע על האנרגיה, אך כוונתה מתגלה לאנשים רבי השפעה בעלי עניין מתעשיות האנרגיה, שיאבדו בעקבות המצאה שכזו את כוחם וממונם הרב. מת'יו נחטף על ידי ויליאם ת'ורב שמנסה להוציא ממנו מידע על צ'וקי ועל הדרך להפקת האנרגיה, אך מת'יו עדיין לא יודע מספיק כדי לספק תשובות. צ'וקי מחליטה לבסוף שהסכנה למת'יו גדולה מדי אם תישאר והיא מחליטה לעזוב. בסיום היא אף מדברת ישירות עם אביו של מת'יו כשהיא מבקשת ממנו שירחיק אותו מהמדע ויכוון אותו לאמנות, אך צ'וקי לא ויתרה על הרעיון שלה אלא מחליטה לפזר את המידע בדיסקרטיות גדולה יותר בין גורמים שונים על פני כדור הארץ.
תקציר העלילה > ילדי צ'וקי

שנה לאחר מכן, מת'יו נפרד מחברתו החייזרית ובמהלך חופשת הקיץ הוא פוגש באלברטין, ילדה מחוננת במתמטיקה שנקראה על שמו של אלברט איינשטיין. מת'יו מגלה כי יש קשר טלפתי בינו לבין אלברטין. יום אחד צ'וקי חוזרת כדי להזהיר את מת'יו ששניהם בסכנה. הוא חש כדי להזהיר את אלברטין, אך מגלה שהיא נעלמה.
תקציר העלילה > האתגר של צ'וקי

צ'וקי מקווה כי בעזרתם של מת'יו ואלברטין הגזע האנושי יגלה את האנרגיה הקוסמית, שבניגוד לאנרגיה בה משתמשים בכדור הארץ, לא תאזל כל עוד היקום קיים. הידע שלהם גורם לגורמים צבאיים להתעניין בכך המוכנים לבצע צעדים קיצוניים כדי להשיג את מטרתם.
צמרן

| צמרן |
| --- | --- |
 צמרן חום
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופי עכביש
סוג:: צמרן
שם מדעי
 Lagothrix ‏סנט-אילר, 1812

צמרן (שם מדעי: Lagothrix) הוא סוג קוף ממשפחת קופי עכביש החי ביערות גשם טרופיים באמריקה הדרומית. בסוג זה ישנם 4 מינים.
מאפיינים

כל המינים גדולים יחסית ושוקלים בממוצע 7 קילוגרם, כשהזכרים שוקלים בממוצע 45% יותר מהנקבות, אבל שני הזוויגים באותו גודל. הם בעלי פרווה חומה עד שחורה והפרווה עבה מאוד. הראשים כהים וכפות הרגליים שלהם ורודות. הזנב ארוך וגמיש ועוזר ללפות ענפים ביער. לעיתים הם גם הולכים על הקרקע.
אלו קופים חברתיים הנעים בקבוצות קטנות ביער (10–45 פרטים בקבוצה). הם מתפצלים לקבוצות קטנות יותר כשיש תחרות על מזונות. מזונם מורכב מעלים, פרחים, זרעים, פירות, ביצים וחסרי חוליות. אלו קופים פוליגמיים, וכל זכר מזדווג עם כמה נקבות וכן להפך.
לקופים אלה מספר טורפים טבעיים - היגואר, הפומה, האוצלוט וחתולים קטנים נוספים וכן עיט ההרפיה, קונדוריים ונחשים גדולים. עם זאת האויב העיקרי שלהם הוא האדם הצד אותם והורס את יערות הגשם.
מינים

צמרן חום (Lagothrix lagotricha)
צמרן אפור (Lagothrix cana)
צמרן קולומביאני (Lagothrix lugens)
צמרן כסוף (Lagothrix poeppigii)
פרנסה

פרנסה היא מקור הכנסה של אדם למימון צורכי הקיום שלו.
מקור פרנסה עיקרי הוא הכנסה מעבודה, כשכיר או כעצמאי. מקור זה משמש את מרבית האנשים מיום כניסתם למעגל העבודה, בדרך כלל בעשור השלישי לחייהם, ועד לפרישתם ממנו, בדרך כלל בעשור השביעי לחייהם.
למי שאינו מסוגל לפרנס עצמו מעבודה, כתוצאה מנכות, מספקת מדינת הרווחה פרנסה בסיסית באמצעות ביטוח לאומי, בדמות קצבת נכות. גם במקרים של חוסר יכולת זמני להתפרנס מעבודה מספק הביטוח הלאומי גמלאות מחליפות שכר. מקרים אלה כוללים, בין השאר:
דמי אבטלה, המשולמים לתקופה מוגבלת למי שאינו מצליח למצוא עבודה ראויה
דמי לידה, המשולמים לאישה (ובמידה מסוימת גם לגבר) בתקופה שבה היא נמצאת בחופשת לידה.
דמי פגיעה, המשולמים למי שיכולתו לעבוד נפגעה כתוצאה מתאונת עבודה או מחלת מקצוע.
הבטחת הכנסה, משולמת למי שאינו מסוגל לפרנס את משפחתו, עקב היעדר מקור הכנסה אחר, וגם כאשר יש מקור הכנסה אך הוא אינו מספיק לצורכי הקיום הבסיסיים.
לאחר הפרישה מעבודה, בעקבות הגעה לגיל פרישה או מחמת נכות, מקור פרנסה עיקרי הוא תשלומי פנסיה, הניתנים לאדם בהתאם לזכויות שצבר בשנות עבודתו.
מקורות נוספים:
הכנסה מנכסים פיננסיים, כגון ריבית או דיבידנד.
הכנסה מרכוש, כגון שכר דירה.
מלגה, הניתנת בעיקר לסטודנטים, על מנת שיוכלו להתמקד בלימודיהם ללא עול פרנסה.
צ'אשניקי

צ'אשניקי (בבלארוסית: Ча́шнікі; ביידיש: טשאַשניק או טשאַסניק) היא עיר במחוז ויטבסק בבלארוס, והיא העיר המרכזית בראיון צ'אשניקי.
היסטוריה

האזכור הראשון של העיר הוא משנת 1504, כחלק מרשימת היישובים הגדולים שבדוכסות הגדולה של ליטא, ומוחזקת בידי מספר משפחות אצולה, לוקומוסקי, פוטוצקי ועוד.
בשנת 1793, עת חלוקת פולין, עברה צ'אשניקי לשלטון האימפריה הרוסית.
בשנת 1812, במלחמת צרפת עם רוסיה, התנהל בעיר קרב צ'אשניקי (אנ'), בו הרוסים נחלו הצלחה.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 1897 בעיר 4,590 איש, רוב התושבים עסקו בחקלאות ובסחר.
לפני מלחמת העולם השנייה מספר התושבים עמד על 3,500 איש. ב-4 ביולי 1941 נכבשה צ'אשניקי על ידי הצבא הגרמני. העיר שוחררה ב-27 ביוני 1944.
הקהילה היהודית

יהודים התיישבו בצ'שניקי באמצע המאה השבע-עשרה. ב-1766 נמנו בה 215 יהודים, ב-1847 נמנו בה 1,630 יהודים וב-1897 נמנו בה 3,480 יהודים, שהיו 76% מכלל האוכלוסייה. לאחר מהפכת אוקטובר, נפתח בית ספר יידי בצ'אשניקי. הוא נסגר בסוף שנות ה-30. בשנת 1939, על פי מפקד האוכלוסין האחרון, חיו בעיר 1,109 יהודים, (31.6% מהאוכלוסייה).
בצ'אשניקי יש בית עלמין יהודי.
הקהילה היהודית > בשואה

לפני שהגרמנים כבשו את צ'אשניקי לא התקיים פינוי מאורגן של התושבים מצ'אשניקי, ורק חלק מהיהודים המקומיים עזבו את העיר לפני כניסת הגרמנים. בעיר לא הוקם גטו מסודר, ככל הנראה כי היהודים כבר גרו באופן מרוכז, אך הנאצים אילצו את היהודים לסמן את בגדיהם ואת בתיהם במגן דוד. היהודים גויסו לעבודות כפייה. יהודי צ'אשניקי נרצחו ב-14-15 בפברואר 1942.
עיר תאומה

לטביה ויליאקה, לטביה
הערות שוליים

↑  צ'אשניקי ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית).
1 2  דניאל רומנובסקי (אנ'), צ'אשניקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1658), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  Jewish Heritage Research Group in Belarus, jhrgbelarus.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475866505171  LCCN: no00050232  NKC: ge568561  VIAF: 140992135   WorldCat (עם VIAF): 140992135 
קבר האחים בצ'אשניקי
פרנס היום

פרנס היום הוא כינוי שנעשה בו שימוש בשיח היהודי הדתי והחרדי, לתורם בעבור החזקת ישיבה או בית מדרש, שנדב את הוצאות המקום, ליום אחד בשנה.
לרוב מצוין שמו של התורם, על גבי שלט מיוחד, המתנוסס במוסד לו תרם הנדיב, תוך ציון עילת התרומה, כגון: לעילוי נשמת קרוביו, לרפואה, הצלחה, ועוד.
במקומות רבים, השלט המפרסם את פרטי פרנס היום, מונח במקום בולט, זאת במטרה להביע הוקרה לתומכים, ולזכות לתרומות נוספות של בעלי יכולת, שיטלו על עצמם להיות "פרנס היום".
פרנסי היום, מהווים בהרבה מקרים, בסיס חיוני, ומקור תקציב עיקרי, למוסדות תורה וצדקה, שקיומם ורווחתם הם בזכות התורמים "פרנסי היום".
נוסף על "פרנס היום" קיימים תארים נוספים, השמורים לתומכים משמעותיים, של הישיבה או בית המדרש, כמו "פרנס החודש" המציין אדם שתרומתו נועדה להחזיק את המוסד מבחינה כלכלית, למשך חודש ימים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.