stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליטי מלחמת האזרחים בסוריה
התפשטותם של הפליטים

ב-3 במאי 2012, 3,171 סורים ממוצא כורדי נרשמו בנציבות האו"ם לפליטים, כאשר על פי נתוני האו"ם התווספו אליהם כ-65 איש מדי יום.
עם תחילת חודש יוני, יותר מ-4,000 סורים ממוצא כורדי חצו את הגבול אל כורדיסטן העיראקית. באותו הזמן עמד מספר הפליטים הסורים בירדן על 120,000, דבר שהווה נטל כבד על מאגרי המים בירדן. בלבנון, דווח על מספר כולל של 26,000 פליטים, כאשר רוב הפליטים הם נשים וילדים. עד סופו של החודש, עמד מספר הפליטים בטורקיה על 24,500.
בחודש יולי, דיווחו הרשויות בארמניה על בקשתם של 3,248 סורים ממוצא ארמני לקבלת ויזה לכניסה למדינה.
על פי מקורות לבנונים, כ-19,000 סורים ברחו מדמשק ללבנון בין ה-18 ביולי-ה-20 ביולי בשל הידרדרות המצב בעיר.
על פי נתוני האו"ם מספר הפליטים הסורים באזור עמד נכון ל-17 ביולי על 112,000.
בכורדיסטן העיראקית, יותר מ-6,500 פליטים נרשמו במדינה ויותר מ-1,400 חיכו לאישור כניסה.
בטורקיה, מספר הפליטים הרשומים עמד ב-21 ביולי על 43,000, כאשר אלף סורים חזרו אל סוריה בשל המצב התברואתי הקשה במחנות הפליטים.
ב-9 באוגוסט, ספינה הנושאת על סיפונה 124 פליטים סורים הגיעה אל איטליה.
על לאמצע חודש אוגוסט, נציבות האו"ם לפליטים דיווחה על מספר הפליטים הסורים הרשומים הגיע ל-200,000.
בסוף חודש אוקטובר, מספר הפליטים בכורדיסטן העיראקית הגיע לשיא של 35,000.
ב-13 ביולי 2013 דיווחה נציבות האו"ם לפליטים כי מצרים סירבה לאפשר נחיתה של מטוסים בהם פליטים סורים בשדות התעופה של מצרים.
נכון לאוגוסט 2022 התגוררו בטורקיה 3.7 מיליון פליטים סורים.. כמות כה גדולה של פליטים תרמה לעליה באנטי-ערביות בטורקיה.
התפשטותם של הפליטים > משבר ההגירה באירופה

בשנת 2015 החלה נהירה של רבבות פליטים סורים לאירופה, פעולה שהיוותה מרכיב בולט במשבר ההגירה באירופה.
הסכמים זמניים להפסקת אש

בשנת 2016 ואילך נקבעו מספר הסכמי הפסקת אש, אשר הפסיקו את הלחימה לזמן מה.
ב-25 בינואר 2017 שר הפנים אריה דרעי החליט באישורו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לקבל את המתווה לקליטתם של מאה ילדים יתומים, פליטים מהקרבות בסוריה; הילדים יקבלו תחילה מעמד של תושב ארעי, ולאחר ארבע שנים הוא יהפוך למעמד של תושב קבע.
בחודש פברואר 2017 הוקפאה התוכנית לקליטת היתומים מסוריה בשל התנגדות של גורמים ממשלתיים.
בשנת 2019 הודיעה דנמרק שבעקבות הרגיעה היחסית במלחמה, היא משנה את מדיניותה כלפי הפליטים ובוחנת אפשרויות לשלוח אותם מחדש לסוריה, הודעה שספגה גינוי מארגון אמנסטי. ביוני 2021 עבר בדנמרק חוק המאפשר לדנמרק לבחון את בקשות הפליטים בשטחה בעודם מוצאים מהמדינה ונמצאים בפועל במחנות מחוץ לאדמת דנמרק.
תגובות בינלאומיות

האומות המאוחדות האומות המאוחדות – הוועדה לזכויות אדם באו"ם סיפקה באפריל 2012 מזרנים, תנורי נפט, וג'ריקנים לפליטים הסורים בלבנון ועיראק.
הארגון הבינלאומי להגירה – הארגון סיפק ביוני 2012 מסנני מים, תנורים, שמיכות וכריות לפליטים הסורים בלבנון ועיראק.
כורדיסטן העיראקית כורדיסטן העיראקית – הממשלה האזורית הכורדית הכריזה על תוכנית לבניית מחנה פליטים שני לאזרחים סוריים שנמלטו מהאלימות במדינה שלהם.
ישראל ישראל – ישראלים מקבוצות הומניטריות נמצאים בירדן כדי לסייע לפליטים הסורים. איוב קרא, סגן השר לפיתוח הנגב והגליל, אמר שישראלים מסייעים לילדים ותינוקות שנפצעו מצבא סוריה. כמו כן, סגן השר ציין שקבוצות ישראלים מגישות סיוע הומניטארי בטורקיה וירדן. איש העסקים הישראלי-אמריקאי מוטי כהנא (אנ'), החל אף הוא בפעילות למען הפליטים מסוריה בתחילת המשבר בשנת 2011, במשלוח סיוע כספי והומניטרי לפליטים. בהמשך פעל כהנא לחילוץ משפחות היהודיות האחרונות בסוריה, ביניהן המשפחה היהודית האחרונה בעיר חלב.
ירדן ירדן – ירדן החלה לבנות בחודש מרץ 2012 מחנה פליטים על שטח של 30,000 מטר מרובע. כמו כן, ירדן הביעה נכונות לבניית מחנות פליטים לקליטת 113,000 פליטים סורים. עם זאת, הרשויות בירדן גירשו חזרה אל סוריה פליטים ממוצא פלסטיני, דבר שהביא לביקורת מארגוני זכויות אדם.
טורקיה טורקיה – טורקיה נותנת מקלט למרבית הפליטים הסורים בערי אוהלים שהחלו להיבנות בקיץ 2011.
ראו גם

האביב הערבי
נציבות האו"ם לפליטים
משבר ההגירה באירופה
גביע המלחמה 1943

| --- | --- |
 מארחת:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 תקופת התחרות:  ? – 16 באוקטובר 1943
 מספר משתתפות:  26
 הזוכה:  גאנרס חיפה (1)
 → 19421944 (גביע המלחמה) ←
 
גביע המלחמה 1943 הייתה התחרות ה-14 מאז תחילת משחקי גביע. המשחקים הסתיימו ב-16 באוקטובר 1943. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. בניגוד לתחרויות קודמות, הפעם הקבוצות המשתתפות חולקו ל-4 אזורים. מנצחי האזורים נפגשו למשחקי חצי הגמר.
הקבוצה של הצבא הבריטי גאנרס, חיפה זכתה בגביע.
התוצאות > השלב הראשון > אזור חיפה

בתחרות אזורית השתתפו 5 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקבוצה המארחת | הקבוצה המתארחת | תוצאה |
הסיבוב הראשון
| שבאב אל ערב | טרסנה | 0:4 |
חצי הגמר
| הפועל חיפה | שבאב אל ערב | 1:1 |
| גאנרס, חיפה | בתי המלאכה | 3:4 |
משחק הגמר
| גאנרס, חיפה | הפועל חיפה | 1:5 |
↑  המשחק הופסק כאשר בהפסקה לפני הארכה הקהל תקף את השופט. במשחק החוזר הפועל חיפה ניצחה 0:2
התוצאות > השלב הראשון > אזור השומרון

בתחרות אזורית השתתפו 4 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקבוצה המארחת | הקבוצה המתארחת | תוצאה |
חצי הגמר
| קון-דפו | מכבי נתניה | 2:5 |
| בית"ר נתניה | הפועל הרצליה | 3:1 |
משחק הגמר
| קון-דפו | הפועל הרצליה | 0:5 |
התוצאות > השלב הראשון > אזור ירושלים

בתחרות אזורית השתתפו 5 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקבוצה המארחת | הקבוצה המתארחת | תוצאה |
הסיבוב הראשון
| מכבי חשמונאי ירושלים | ספלינטס | 1:3 |
חצי הגמר
| הפועל ירושלים | הומנטמן, ירושלים | 0:5 |
| מכבי חשמונאי ירושלים | דגל ציון ירושלים | 1:5 |
משחק הגמר
| הפועל ירושלים | מכבי חשמונאי ירושלים | 2:2 |
↑  המועדון ספורט ארמני
↑  המשחק הופסק כאשר כדורגלן סירד לעזוב את השדה לאחר הרחקה
↑  המשחק הופסק כאשר כדורגלנים החלו להרביץ אחד לשני. במשחק חוזר שנערך בראשון לציון כדורגלני מכבי תקפו את השופט בדקה 88' לאחר קביעת בעיטת עונשין. המשחק הופסק עם תוצאה 1:3 לטובת הפועל
התוצאות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | - | - |  |  |  |  |
|  |  גאנרס, חיפה | 7 |   |  |  |  |
|  |  קון-דפו | 0 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 16 באוקטובר - פתח תקווה | 16 באוקטובר - פתח תקווה |
|  |  |  |   |  |  גאנרס, חיפה | 7 |
|  |  |  |   |   |  הפועל ירושלים | 1 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | - | - |   |   |  |  |
|  |  בית"ר תל אביב  |  |   |   |  |  |
|  |  הפועל ירושלים | נ"ט |   |   |  |  |
↑  הורחקה מהתחרות לאחר קיום משחק לא מאושר
יוהנס פסיון

חַמְשָׁה של הקטע הראשון של יוהנס פסיון
יוהנס פסיון (בגרמנית: Johannespassion) או "הפסיון על פי יוחנן", 245 ברשימת יצירותיו של באך לקולות סולו, מקהלה ותזמורת. היצירה כתובה לפרקים 18 ו-19 של הבשורה על-פי יוחנן. המילים לפתיחה, לאריות ולכוראלים לקוחות ממקורות שונים, בחלקם מתוך המתאוס פסיון. ידוע גם כי באך השתמש במילים מתוך תרגום התנ"ך של מרטין לותר.
תולדות היצירה

במקור הייתה היצירה אמורה להתבצע בראשונה בכנסיית תומאס שבלייפציג, אך לבסוף הייתה הופעת הבכורה בכנסיית ניקולאי בלייפציג ב-1724. יצירה זו קצרה יותר מן המתאוס פסיון, והיא שוכתבה פעמים רבות לפני שנחתמה. קטעים שבאך הסיר מן היצירה צורפו כנספחים ליצירה, אך הם לא נוגנו עוד כחלק מהיצירה בתפילות בכנסייה. ישנם שני רצ'יטטיבים אשר מילותיהם נלקחו מתוך הבשורה על-פי מתי, ולא מתוך הבשורה על-פי יוחנן.
גרסאות

בניגוד למתאוס פסיון, אשר כמעט ולא עבר שינויים, היוהנס עבר שינויים רבים מהמקור. הגרסה המוכרת ביותר היא משנת 1724. ב-1725 החליף באך את הפתיחה המקורית (Herr, unser Herrscher, dessen Ruhm) ב-O Mensch bewein dein Sünde groß, אשר מאוחר יותר שימש גם כפרק הסיום של המתאוס פסיון. פרק הסיום המקורי (Ach Herr, lass dein lieb Engelein) הוחלף ב-Christe, Du Lamm Gottes מתוך קנטטה 23 של באך. כמו כן הוא הוסיף שלוש אריות נוספות.
ב-1730 שינה באך שוב את היצירה. הוא החזיר את הפתיחה והסיום המקוריים והסיר את שלוש האריות שהוסיף. כמו כן הוא גם הוסיף לבקשת הרשות הכנסייתית שני רצ'יטטיבים מתוך הבשורה על-פי מתי. ב-1749 הוא שינה מספר דברים נוספים, כך שהיא הייתה כמעט זהה למקור מ-1724. רוב השינויים היו בהחלפת הויולה ד'אמורה בכינורות מסוג אחר.
ראו גם

מתאוס פסיון
משה מרדכי פרבשטין

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1943 (בן 81) 
 מדינה:  ישראל 
 תחומי עיסוק:  תלמוד בבלי, חושן משפט, רפואה והלכה
 רבותיו:  רבי יחזקאל סרנא, רבי אברהם פרבשטיין
 חיבוריו:  קונטרס בענייני יוחסין, משפטי הדעת, עין הדעת
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה, דיין, ראש כולל
 
הרב משה מרדכי פרבשטין (נולד בכ"ג בתשרי ה'תש"ד, 22 באוקטובר 1943) הוא ראש ישיבת חברון בירושלים, חבר נשיאות ועד הישיבות וראש בית המדרש לרבנים בברלין.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב אברהם פרבשטין, ולחנה, בתו של רבי יחזקאל סרנא, שניהם ראשי ישיבת חברון. בנעוריו למד בישיבת תפארת צבי, הישיבה הקטנה הליטאית הראשונה בירושלים ברוח ישיבת סלבודקה, ולאחר מכן בישיבת חברון. בשנותיו בישיבה היה קרוב מאוד לסבו רבי יחזקאל סרנא, ראש הישיבה, ואף למד עמו בחברותא.
בשנת תשכ"ה (1965) נשא לאשה את אסתר, בתו של ר' לייבל היינה, נינת האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר מגור.
לאחר נישואיו למד בכולל הסמוך לישיבת חברון. במשך הזמן למד שולחן ערוך הלכה למעשה, זכה לסמיכה מרבי חיים שמואלביץ, ראש ישיבת מיר, ומרבי משה חברוני, ראש ישיבת חברון, ולתעודת כושר לדיינות. במקביל שימש ככותב ערכים באנציקלופדיה תלמודית וכעורך-מבקר של מהדורת משנה תורה לרמב"ם בהוצאת שבתי פרנקל.
שירת בצה"ל כרב צבאי במילואים. בשנת 1982, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, ליווה יחידות שריון קרביות שבהן שירתו תלמידי ישיבות הסדר. במסגרת תפקידו היווה כתובת לשאלות הלכתיות, בעיקר בהלכות שבת.
תפקידים תורניים

בשנת תשל"ח (1978) התמנה למגיד שיעור בישיבת עטרת ישראל, בראשות הרב ברוך מרדכי אזרחי, שם שימש בתפקיד כשתים עשרה שנה יחד עם הרב ישראל מאיר וייס, הרב אליעזר סילבר והרב דוד כהן.
במקביל שימש כראש כולל במסגרות שונות שבהן התווה תוכנית מקיפה ללימודי דיינות. בין השנים תשמ"ב-תשנ"א (1981–1992) היה ראש מכון בני דוד ביישוב פסגות, המזוהה עם הציבור הדתי לאומי. בשנים תשנ"ג-תשס"ד (1993–2004) שימש כראש המחלקה להכשרת דיינים במוסדות אמרי דוד בירושלים. רבים מתלמידיו בכוללים אלו משמשים ברבנות ובדיינות. מאז שנת תשס"א (2001) הוא משמש כראש הכולל לדיינות במכון הרי פישל בירושלים.
בשנת תש"נ (1990) התמנה לדיין בבית הדין הרבני בנתניה, ולאחר מכן לאב"ד. בתקופה זו התרחשה העלייה הגדולה מרוסיה, עם פתיחת מסך הברזל. חלק מעיסוקו בבית הדין היה בשאלות הנוגעות לאישור יהדות של העולים ולבירור ייחוסם. הקונטרס בדיני יוחסין שהוציא באותה תקופה מבטא את גישתו ההלכתית, והיווה בשעתו מקור משמעותי לדיינים ופוסקים שעסקו בנושא.
בשנת תשנ"ו (1996) עם פטירת אביו התמנה לראש ישיבת חברון, לצד הרב דוד כהן והרב שלמה כץ. בישיבה הוא מוסר שיעור כללי, ושיעוריו מודפסים על ידי תלמידיו מדי שנה בחוברת "שיעורי מורנו ראש הישיבה". בנוסף מקיים קבוצות לימוד ("חבורות") לתלמידי הישיבה בספרות תורנית הלכתית, כגון ספרי קצות החושן, נתיבות המשפט ועוד.
במקביל לתפקידיו כראש ישיבה וכראש כולל התמנה בשנת תשפ"א (2021) לנשיא עמית של בית המדרש לרבנים בברלין והחליף את הרב חנוך הכהן ארנטרוי, עם פטירתו.
מומחיות הלכתית

הרב פרבשטין הוא מומחה בתחומי הלכה ורפואה, ובפרט בהיבטים הלכתיים של בריאות הנפש. בנושא זה פרסם בשנת תשנ"ה (1995) את ספרו "משפטי הדעת", ספר עיון וברור הלכה בגדרי הדעת והלכות שוטה, במשך השנים פרסם מאמרים ומחקרים בתחומי הלכה ופסיקה שונים.
בשנת תשע"ו יצא לאור ספרו "עין הדעת", בו רוכזו מאמרים ומחקרים בתחומים רבים.
נחשב מומחה ללימודי חושן משפט, ומהווה כתובת בנוגע לשיטות הלימוד ולתכני הלימודים. בביתו מתקיים אחת לשבועיים שיעור לקבוצת דיינים פעילה.
מעורבות ציבורית

הרב פרבשטין עוסק בהרבצת תורה ובאופן כללי נמנע מלעסוק בפעילות ציבורית, בשנת תשע"ד (2014) התמנה כחבר ועד הישיבות, בשנת תשע"ד (2014) הוביל מאבק נגד זיכוי גט לאשה שבעלה הוגדר כ"צמח" על ידי בית הדין בצפת.
משפחתו

רעייתו היא חוקרת השואה הרבנית אסתר פרבשטין.
בנו הרב יעקב הוא חתנו של הרב דוד יצחק מן; דיין בבית דינו של הרב נסים קרליץ, ואב בית דין בבית הדין נתיבות חיים.
מחתניו, הרב צבי מרדכי פלדהיים, דיין בבית הדין של המועצה הדתית ירושלים ומחבר הספר "דברי התנאים", הרב יוסף אלפנט, מראשי ישיבת מיר בירושלים, והרב דוד שרייבר, ר"מ בישיבה הגדולה עטרת שלמה בראשון לציון.
ספריו

קונטרס בענייני יוחסין, הוצאת מוסדות אמרי דוד, תש"נ
משפטי הדעת: עיונים וברורי הלכה בגדרי הדעת ובהלכות שוטה, הוצאת מכון שער המשפט, תשנ"ה
עין הדעת: חידושי תורה, ברורי הלכה, פסקי דין, הוצאת מוסד הרב קוק, תשע"ו
הערות שוליים

↑  ספרו קונטרס בענייני יוחסין התפרסם גם כמאמר תחת הכותרת יהדותם של העולים מרוסיה, תחומין י"ב, תשנ"א, בהוצאת מכון צומת, עמ' 20
↑  לדוגמה, הגרי"ש אלישיב, קובץ תשובות, חלק ד' סימן קל"ו
↑  קול חי, הודעות כינוס רבני אירופה
↑  מאמרי הרב פרבשטין באתר מכון שלזינגר לחקר הרפואה על פי ההלכה; שאלות בהלכה בענייני בריאות הנפש, הכינוס הבינלאומי לרפואה, אתיקה והלכה, ספר הכינוס, עורך: הרב ד"ר מרדכי הלפרין; גדרי ״ספק פיקוח נפש״ – חילול שבת לכל צורכי חולה מסוכן, כתב עת אסיא נג-נד, תשנ"ד, עמוד 87 ועוד.
↑  דרכי ההכרעה במחלוקת הפוסקים, מוריה שט"ז-שי"ח, תשס"ה, עמ' קס"ו ועוד
↑  ראה למשל אתר בית מדרש אורח משפט
↑  בעלי תפקידים בוועד הישיבות, לפי אתר גיידסטאר
↑  בנימין י. רבינוביץ', ‏גט (ואיסורי) כריתות • הזעקה בפרשת "הגט מצפת", באתר כיכר השבת
| רבני ישיבת חברון כנסת ישראל |
| --- | --- | --- |
| ראשי הישיבה בהווה | הרב דוד כהן • הרב שלמה כץ • הרב משה מרדכי פרבשטין • הרב יוסף חברוני |  |
| משגיחים בהווה | הרב חיים יצחק קפלן |  |
| ראשי ישיבה שנפטרו | הרב משה מרדכי אפשטיין • הרב יחזקאל סרנא • הרב משה חברוני • הרב אהרן כהן • הרב שמחה זיסל ברוידא • הרב אברהם פרבשטין |  |
| משגיחים שנפטרו | הרב נתן צבי פינקל (הסבא מסלבודקא) • הרב יהודה לייב חסמן • הרב אברהם נח פאלי • הרב מאיר חדש • הרב צבי הירש פאלי • הרב אברהם סלומון |  |
| רבנים בולטים בישיבה שנפטרו | הרב אהרן יפה'ן • הרב משה פינקל  • הרב נחמן טוקר |  |
| רבנים שעזבו | הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב הלל זקס • הרב חיים סרנא • הרב רפאל שמואלביץ • הרב שלמה פאליי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517173305171  ISNI: 0000 0004 0267 9491  LCCN: n95091068  VIAF: 298428396   WorldCat (עם VIAF): 298428396
ארכאוסייסמולוגיה

ארכאוסייסמולוגיה הוא ענף בחקר רעידות אדמה היסטוריות וארכאיות, המנסה להגיע לממצאים מדידים אודות רעידות אלה, על בסיס עדויות מאתרים ארכאולוגיים. זהו ענף צעיר מאוד במדע, וכנס מדעי שנערך בשנת 1991 באתונה שביוון, נחשב כאירוע ההתנעה של תחום זה, הגם שמחקרים ארכאוסייסמיים התקיימו גם עשור ויותר לפניו. המחקר בתחום זה עשוי לשפר את ההבנה ויכולת ההערכה של סיכונים סייסמיים אזוריים.
הרעיון המרכזי

רעידות אדמה שהתרחשו בעבר, לרבות בעבר הרחוק, צופנות בחובן ערך רב לצורך הערכת סיכונים מרעידות אדמה באזורים בהם התרחשו. נתונים כמותיים על רעידות אדמה יש רק מתחילת המאה ה-20, עת נכנס לשימוש הסייסמוגרף. מאידך, רעידות אדמה התרחשו מאז ומעולם ובזמני חזרה שונים מאוד בין אזור אחד למשנהו, ואף באותו אזור עצמו, וכן בגדלים ועוצמות שונים. כך שהידע הכמותי שנאסף מצטמצם למאה ועשרים שנים בלבד, מתוך מאות ואף אלפי שנים בהן התמודדה האנושות עם רעידות אדמה. על כן, התפתח במהלך המאה ה-20 תחום מחקר העוסק בשחזור רעידות אדמה היסטוריות מהעידן הטרום-מכשירני באמצעות מתודולוגיה של ניתוח תעודות היסטוריות ראשוניות. המידע שהתקבל ממחקרים אלה היה חלקי, וככל שמדובר היה ברעידות אדמה ארכאיות, כך היו המסקנות שניתן היה להסיק ממחקרן מצומצמות. על כן, במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 התפתחו ניסיונות להשלים את הידע באמצעות חקר אתרים ארכאולוגיים, שידוע, או שנחשדו ככאלה, שנפגעו בזמן רעידת אדמה.
קיימת דעה, שעל הגדרת התחום לציין שמדובר באיתור נתונים על רעידות אדמה שנעלמו מהרקורד ההיסטורי. לפחות אודות 2,500 השנים האחרונות, באזור ארץ ישראל, אין הדבר נכון. זאת עקב העובדה שארץ ישראל בכלל וירושלים בפרט ריכזו את תשומת הלב של שלוש הדתות המונותאיסטיות, במיוחד לאחר מותו של ישו הנוצרי. לא סביר שרעידת אדמה הרסנית שהתרחשה באזור זה, ואשר פגעה בצורה בולטת באתרים אז, נעלמה מהרקורד ההיסטורי.
ראשית המחקר

הבעיה הראשונה והעיקרית שניצבה בפני החוקרים היא, להגדיר מדדים שיסייעו להגיע למסקנה שהרס או פגיעה מסוג מסוים, צריכים להיות מיוחסים לרעידת אדמה. המבקרים את התחום טענו שארכאולוגים ממהרים לייחס הרס לא מוסבר שהם מוצאים באתר ארכאולוגי, לרעידת אדמה. או אז הם פונים לקטלוג רעידות אדמה מהאזור, ובוחרים רעידת אדמה מתקופת האתר, שלדעתם פגעה בו קשות. כך למשל מחקרו מתחילת המאה ה-20 של ארתור אוונס אודות התרבות המינואית בכרתים, אשר הציע רעידת אדמה קטסטרופלית במיוחד שהביאה להכחדתה של תרבות זו. יש הרואים במחקר זה את לידתה של הארכאוסייסמולוגיה, גם אם החוקר והמחבר של סדרת הכרכים שסקרה את מחקרו, לא התכוון אלא לקיים מחקר ארכאולוגי מובהק. ביקורת עקיפה ניתן לראות גם במאמרו של ניקולאס אמברייזיס (אנ'), שטען שרעידת אדמה, גדולה ככל שהייתה, מעולם לא הביאה להכחדתה של תרבות כלשהי.
ככל הידוע, עד המחצית השנייה של המאה ה-20, לא התקיימו מחקרים ספציפיים שמטרתם הייתה כהגדרה לעיל. אמברייזיס קרא לביצוע מחקרים בתחום זה בשנת 1973 בכתב עת ארכאולוגי, במטרה להסב תשומת ליבם של היסטוריונים וארכאולוגים לפוטנציאל הטמון בממצאים מחפירותיהם. אך הראשונים שהתייחסו לניסיונות ספורדיים לייחס רעידות אדמה לאסונות שמוזכרים במקרא, ולהרס בלתי מוסבר באתרים ארכאולוגיים היו יעקב קארץ' ואורי כפרי מהמכון הגיאולוגי לישראל במאמר המוקדש לכך. במאמר זה, הם הציעו לראשונה 15 משתנים שיש לבחון, לפני שמייחסים להרס או נזק באתר ארכאולוגי תוצאה של רעידת אדמה כלשהי. בקונגרס הארכאולוגי התשעה עשר בישראל, הופנתה תשומת ליבם של הארכאולוגים שהשתתפו בכנס למשתנים שמאפיינים הרס באתרים ארכאולוגיים כתוצאה מרעידת אדמה, במטרה שבמידה ונתקלים בכך בעבודתם בשדה, יוכלו לפתח את הכיוון הזה יחד עם חוקרים ממדעי כדור הארץ. ס. סטירוס, מהמכון הגאולוגי והמינרולוגי היווני שבאתונה, גם הוא מראשוני החוקרים בתחום, פיתח בשנת 1996 את מרחב המשתנים שיש לבחון, כדי לזהות האם ממצאים מאתרים ארכאולוגיים יכולים להיות מזוהים עם תוצאות של רעידת אדמה כלשהי.
ראו גם

רעידת אדמה
לקריאה נוספת

Niemi T.M. (2017) Archaeoseismology. In: Gilbert A.S. (eds) Encyclopedia of Geoarchaeology. Encyclopedia of Earth Sciences Series. Springer, Dordrecht, pp. 47-57.
Cordova C., 2018. Geoarchaeology - The Human-Environment Approch. Bloomsbury, London, 320p
Nur, A., Burgess, D., 2008. Apocalypse.: Earthquakes, Archaeoloigy and Warth of God. Princeton University Press, N.J., 309p
רומן ידין, 1991., ברעם וברעש ובקול גדול - חיזוי רעידות אדמה בעזרת המחקר הארכאולוגי. ארץ היעל, ה', 2, עמ' 43 - 52.
אבני, רון., אורן, אליעזר., 1992. עדויות לרעידות אדמה היסטוריות באתרים ארכאולוגיים - דוח שדה פנימי. נספח ב' - רשימת הרס באתרים ארכאולוגיים בעולם החשוד ממקור סייסמי. אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 38 עמ'.
ביאורים

↑  פרופסור לסייסמולוגיה הנדסית מהקולג' המלכותי של לונדון, שהיה אחד מחלוצי המחקר לשיחזור רעידות אדמה היסטוריות והפורה שבהם.
↑  בעמוד 251 בו, ראו בקישורים החיצוניים לעיל.
↑  שנה קודם לכן, פרסמו בכתב העת היוקרתי "Nature" מאמר כללי וקצר בנושא:Karch,I., Kafri, U., Meshel, Z., 1977. Archaeological Evidence for Subrecent Seismic Activity Along the Dead Sea–Jordan Rift. Nature 269, pp. 134-235
↑  סקירה על פעילותו שם ראו כאן.
↑  רעידה זו התרחשה בעיצומן של העבודות על הקמת בית המקדש השלישי שיזם הקיסר יוליאנוס (המכונה במקורות היהודיים "הקדוש" ואילו במקורות הנוצריים "הכופר"). הרעידה התרחשה לפנות בוקר, בעת החשיכה, והלפידים שהאירו לפועלים את האתר גרמו לשריפה גדולה באתר, שבעקבותיה הופסקו העבודות.
↑  דוגמה מובהקת מאזורנו היא אתר סוסיתא, שקריסת העמודים המקבילים ששוכבים שם, מיוחסת לרעידת האדמה הגדולה של שנת 749 לספירה. כך גם עמודים שקרסו באותה צורה בבית שאן העתיקה באותה רעידת אדמה.
הערות שוליים

↑  What is Archaeosesmology? What does Archaeosesmology mean? Archaeosesmology meaning, The Audiopedia
1 2 3  Karch, I., Kafri, U. 1978. Evaluation of Supposed Archaeoseismic Damage in Israel. Journal of Archaeological Science. 5, pp. 237-253
1 2 3  Ambraseys, N. N., 1973. https://scholar.google.co.il/scholar?q=Antiquity,+47+pp.+229-230&hl=iw&as_sdt=0&as_vis=1&oi=scholart. Antiquity, 47 pp. 229-230
↑  Evance, A., 1921-1936 (several volumes). The Palace of Minos: a comparative account of the successive stages of the early Cretan civilization as illustrated by the discoveries at Knossos. London: MacMillan and Co.
↑  אבני, רון., 1993. עדויות לרעידות אדמה באתרים ארכאולוגיים. הקונגרס הארכאולוגי התשעה עשר בישראל, ניסן תשנ"ג, עמ' 40.
↑  Stiros, S. C., 1996. Identification of Earthquakes from Archaeological Data: Methodology, Criteria and Limitation. In (Stiros & Jones Eds.) Archaeoseismology. Fitch Laboratory Occasional Paper 7, Oxford, pp. 129-152
1 2  Russel, K., W. 1980. The Earthquake of May 19, A.D. 363. Bulletine of the American Schools of Oriental Research. 238, pp. 47-64
↑  Baramki, D.C. 1936-1944. Excavations at Khirbet Mafjar I-IV. Qs. Dept. Antiq. Palest. 5, 6, 8, 10. ארבעה מאמרים ועוד אחד מטעם מח' העתיקות בעמאן.
↑  Reches, Z., Hoexter. D.F., 1981. Holocene Seismic and Tectonic Activity in the Dead Sea Area. Tectonophysics, 80, pp. 235-254.
↑  Nur, A., Ron, H., 1996. And the Walls Came Tambling Down: Earthquake History in the Holy Land. In: Stiros & Jones (Eds.) Archaeoseismology. Fitch Lab. Occasonal Paper, 7 pp. 205-209
↑  Marco, S., 2008. Recognition of Earthquake-Related Damage in Archaeological Sites: Exaples from the Dead Sea Fault Zone. Tectonophysics, 453, pp.148-156
1 2  Jones, R. E., Stiros, S. C., 2000. The Advent of Archaroseismology in the Meditranean. In McGuir, W. G. et al (Eds.) The Archaeolgy of Geological Catastrophs. Geological Society, London, 171, pp. 25-32
↑  Sinopoli, A., 1991. Dynamic Analyisis of a Stone Column Excited by a Sine Wave Motion. Applied Mechanics Review. 44, pp.S246-S256
↑  Soren, D., 1981. The Last Days of Kurion. In: Baiers& Soren (Eds.) Studies in Cypriot Archaeology. Institute of Archaeology UCLA Monograph, XVIII pp. 117-123
↑  Steven A. Austin,Gordon W. Franz & Eric G. Frost., 2000, Amos's Earthquake: An Extraordinary Middle East Seismic Event of 750 B.C., International Geology Review, 42: pp. 657 - 671
↑  Quaternary International, 2001. Volume 242 Issue 1 pp.1-258
↑  Journal of Seismology, 2005. Vol. 10 Issue 4. Archaeoseismology at the Beginning of the 21st century. pp. 393-537
↑  Ronnie Ellenblum et al., 1998., Crusader Castle Torn Apart by Earthquake at Dawn, 20 May 1202, The Hbrew University.
ארמון קנוסוס בכרתים, שהיווה אחד משני מרכזי ההתעניינות בחפירות של אוואנס מתחילת המאה.
מראה כללי של השבר הסורי אפריקאי במזרח אגן הים התיכון, הקרוב מאוד לרוב מוקדי ההתיישבות בארץ ישראל
ארמון החליף הישאם מצפון ליריחו.
קריסת עמודים בצורה מקבילה, כמו זו שבתמונה מאתר סוסיתא שברמת הגולן, מהווה עדות מובהקת לקריסה כתוצאה מרעידת אדמה. הקריסה מיוחסת לרעידת האדמה הגדולה בשנת 749 לספירה בארץ ישראל.
אחד הסדקים בחומת מצד עתרת המעידים על תנועות טקטוניות מאז נבנה המצד ב-1179
גביע הטוטו

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל 
 תאריך ייסוד:  1984 
 ארגון מפעיל:  ההתאחדות לכדורגל בישראל ומנהלת הליגות לכדורגל טוטו ווינר
 מספר מתמודדים:  14 בליגת העל ו-16 בליגה הלאומית
 מדינות משתתפות:  ישראל ישראל
 שמות קודמים:  גביע הליגה
 זוכה:  הליגה הבכירה: מכבי תל אביב (2024/2025)   ליגת המשנה: הפועל תל אביב (2024/2025)
 הכי הרבה זכיות:  הליגה הבכירה: מכבי תל אביב (9) ליגת המשנה:   הכח רמת גן, מכבי יפו (3) הליגה השלישית:   הפועל אשקלון, הפועל רמת-גן גבעתיים (3)
 מפעל גבוה יותר:  גביע המדינה בכדורגל
 מפעל נמוך יותר:  גביע הטוטו לאומית
 באתר ההתאחדות לכדורגל
 
טקס הענקת גביע הטוטו לעונת 2016/2017
לוגו גביע הטוטו הישן
גביע הטוטו הוא טורניר כדורגל ישראלי, התחרות השלישית בחשיבותה בכדורגל בישראל אחרי אליפות המדינה וגביע המדינה. בכל עונה נערכים שני טורנירים נפרדים: גביע הטוטו לקבוצות ליגת העל וגביע הטוטו לקבוצות הליגה הלאומית. בין השנים 1999–2009 נערך טורניר נוסף ובנפרד: גביע הטוטו לליגה הארצית שהייתה הליגה השלישית בישראל, אך טורניר זה בוטל כשהליגה הארצית בוטלה.
גביע הטוטו מאפשר לקבוצות ליגת העל לשלב שחקנים צעירים והרכבים משניים ולבחון שחקנים חדשים לפני פתיחת העונה הסדירה, ומהווה פעמים רבות מעין "ניסוי כלים" לקבוצות הישראליות.