stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי פלד
קורות חיים > פעילות פוליטית > אלטרנטיבה והרשימה המתקדמת לשלום

עם הפילוג השתתף האגף הרדיקלי הפורש ממחנה של"י, לצד פעיל "הוועד לסולידריות עם אוניברסיטת ביר זית" יהודה נאמן, פעיל "יש גבול" אורי רם, פעיל "שלום עכשיו" אנדרה יפה, ואחרים, בהקמת קבוצת "אלטרנטיבה".
בשנת 1984 השתתף פלד, יחד עם שותפיו הפוליטיים ל"אלטרנטיבה", "התנועה המתקדמת" מנצרת (שחבריה פרשו מ"החזית הדמוקרטית", שהביאה לבחירתו של תאופיק זיאד לראשות העיר, ב-1981, וגרפו הצלחה בריצה עצמאית בבחירות לרשות המקומית בנצרת ב-1983), ועוד כמה חוגים שונים (בהם "אל אנצאר" מאום אל-פחם, שפרשה מבני הכפר, ומצפן, שחברה חיים הנגבי היה למזכיר המפלגה) ויחידים נוספים, בהקמת הרשימה המתקדמת לשלום – מפלגה משותפת ליהודים וערבים שמצעהּ קרא לשוויון מוחלט בין אזרחי ישראל ולסיום הכיבוש. פלד הוצב במקום השני ברשימה, שזכתה בשני מנדטים, ונבחר לכנסת.
פלד כיהן כחבר הכנסת בשנים 1984–1988. בתקופת כהונתו בכנסת האחת עשרה היה חבר בוועדת החינוך והתרבות ובוועדת הכלכלה.
כחבר כנסת המשיך להיאבק, בין השאר, למען משא ומתן לשלום בין ישראל לאש"ף, למען פיקוח הדוק יותר של משרד האוצר על תקציב משרד הביטחון והקטנתו של תקציב זה, למען איכות הסביבה בתבעו, נוכח אסון צ'רנוביל, להקים רשות להגנה על הסביבה, נגד פרויקט הלביא, ונגד ייצוא נשק ישראלי למשטרי דיכוי ב"עולם השלישי" כמו שלטונות גואטמלה, צ'ילה של אוגוסטו פינושה ודרום אפריקה של תקופת האפרטהייד.
פלד הועמד במקום השני מטעם "הרשימה המתקדמת לשלום" גם בבחירות לכנסת השתים-עשרה, אולם לא נבחר לכנסת עקב ירידת כוחה של הרשימה למנדט אחד.
קורות חיים > פעילות פוליטית > פעילות פוליטית באחרית ימיו

פלד המשיך בפעילות פוליטית גם בשנות התשעים, ונמנה עם מקימי תנועת גוש שלום, אולם את עיקר מאודו הקדיש לפעילות אקדמית. בשנת 1994 התפרסם תרגומו (מערבית לעברית) לספר "חכמי האפלה" של הסופר הכורדי-סורי הגולה סלים ברכאת, שעליו זכה פלד בפרס ארגון המתרגמים הישראלי.
מתי פלד נפטר בשנת 1995 מסרטן הכבד ונקבר בבית הקברות של קיבוץ נחשון.
חיים אישיים

למתי ולאשתו זיקה נולדו ארבעה ילדים. בנו הבכור הוא יואב פלד, פרופסור אמריטוס בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, בת אחרת היא נורית פלד-אלחנן, פרופסור לחינוך בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית, כלת פרס סחרוב לזכויות האדם, ממייסדי "טריבונל ראסל" בנושא הפלסטיני. בנו הצעיר, מיקו פלד (אנ'), מתגורר בארצות הברית, וספרו הראשון "The General's Son – Journey of an Israeli in Palestine" מתאר את התהפכות הלב ההדרגתית שלו ושל אביו, כל אחד בנפרד, ומותח ביקורת חריפה על מדינת ישראל וצה"ל והוא גם פעיל בתנועת ה BDS. נכדתו סמדר (בתה של פלד-אלחנן) נרצחה בפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים ב-4 בספטמבר 1997 ונקברה בקיבוץ נחשון, ליד סבה.
מספריו

סופרים והוגים מצרים על המטרות הלאומיות, הוצאת מאגנס, 1978 (יחד עם שמעון שמיר)
ביאורים

↑  מימין לשמאל: מתי פלד, ישראל עמיר, מאיר עמית, שמעון פרס, ישראל גלילי, הנשיא יצחק בן-צבי, דוד בן-גוריון, יעקב דורי, שאול אביגור, חיים לסקוב
המכולת של דוד חיים

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 בימוי:  קובי מחט
 שחקנים:  חיים אוסדון, ליאור דטאוקר, ויקה פינקלשטיין, ליאור פאוקר, דרור טייכנר, שראל פיטרמן, שירה דוד, אסף אשתר, מוטי רז, עמית שקד, יובל שם-טוב
 מדבבים בעברית:  שראל פיטרמן (דיבוב פיוטר)
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  עמית שקד, מוטי רז, קובי מחט, גלית כהן קרספי, תותי שניר
 חברת הפקה:  ערוץ הכוכבים, חברים הפקות
 עורכים:  מור יוגב, איתי ברזילי, אילן רהב
 מוזיקה:  אסי טל
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הכוכבים
 תקופת שידור מקורית:  2011–הווה
 
המכולת של דוד חיים היא סדרת טלוויזיה ישראלית המשודרת בערוץ הכוכבים החל מ-2011 ובה מככב כוכב הילדים חיים אוסדון, המכונה בשם הבמה דוד חיים.
עלילה

הסדרה יוצאת לאור לאחר שני הסרטים של הדוד חיים ("דוד חיים" ו"דוד חיים 2"). הדוד חיים ובובו מנסים לעבוד כרגיל במכולת, פנצ'ר ופופיק יוצרים במהלך הסדרה צרות רבות, אך הדוד חיים ובובו ביחד עם חבריהם, ויקה (השכנה שבכל פעם שצריך אותה היא כבר כאן) והמחשב שהיא הרכיבה, פיוטר, תמיד מערימים עליהם לבסוף. במהלך כל פרק צצה בעיה, אך היא נפתרת על ידי הדוד חיים באמצעות שיר.
הדמויות

הדוד חיים (חיים אוסדון): דוד מצחיק ומפוזר בעל פפיון אשר עובד במכולת משלו.
בובו (ליאור דטאוקר): חייזר בעל חדק של פיל אשר מדבר בשפה מאוד מיוחדת "הבובאית", פוחד מרעמים וברקים, חברו הטוב של דוד חיים.
ויקה השכנה (ויקה פינקלשטיין): שיפוצניקת השכנה של דוד חיים ובובו, כל פעם שצריכים אותה היא מיד מופיעה כדי לעזור.
פיוטר (דיבוב:שראל פיטרמן): המחשב המעורר של דוד חיים, ויקה יצרה אותו מכיוון ששעונו המעורר של דוד חיים נהרס.
פנצ'ר ופופיק (ליאור פאוקר ודרור טייכנר): שני שובבים אשר מפריעים לדוד חיים וחבריו, על ידי, למשל, גנבת חפצים שהם זקוקים להם.
דמויות אורחות

שפי שף (אסף אשתר): שף אשר מכין לדוד חיים וחבריו מטעמים מרובים.
יובל המבולבל (יובל שם-טוב): ילד מבולבל וחברו הטוב של הדוד חיים, הופיע כאשר פיוטר התקשר אליו כדי לשמור על המכולת של דוד חיים אבל בעצם הוא רק בלגן אותה.
פרקים

שלום דוד חיים
ארוחת בוקר
זהירות בדרכים
החבילה
החנות של בובו
לב זהב
לדבר עברית
הליצן העצוב
הסערה
עוגת יום הולדת
הפקח והפיל
צבעים
סן סבא

ערך זה עוסק בכנסיית ברומא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסיית רובע, בזיליקה זוטרה, כנסייה 
 על שם:  סבאס 
 כתובת:  סן סבא, Lesser Aventine 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־10
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־10 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית 
 
 קואורדינטות:  41°52′43″N 12°29′08″E﻿ / ﻿41.878638888889°N 12.485541666667°E﻿ / 41.878638888889; 12.485541666667
 sansaba.gesuiti.it
  (למפת רומא מוגדלת) סן סבא(למפת רומא רגילה) סן סבא
 
חזית הבזיליקה.
סן סבא (באיטלקית: San Saba) היא בזיליקה ואחת הכנסיות הטיטולריות של העיר רומא בירת איטליה. הכנסייה נמצאת על גבעת האוונטין בסמוך לחומת אורליאנוס הקדומה.
היסטוריה

המנזר הראשון הוקם באתר בשנת 648 על ידי נזירים שנמלטו ממנזר מר סבא בעקבות הכיבוש הערבי והגיעו לרומא. הנזירים השתתפו בוועידת הלטרון ובסיומה הקימו מנזר במבנה אחוזה נטוש שמצאו (באותה עת פחתה אוכלוסיית רומא והיו בה מבנים נטושים רבים). על פי מסורת מקומית היה האתר שייך לסילביה הקדושה, אימו של האפיפיור גרגוריוס הראשון אשר ציוותה במותה את האתר למנזר, אולם ככל הנראה מקורה של מסורת זו במאה ה-12.
המנזר שהוקם שגשג במהלך המאה השמינית והתשיעית ונזיריו אף השתתפו במשלחות רשמיות שנשלחו לביזנטיון ובוועדות שנערכו בקונסטנטינופוליס כנציגי הכנסייה הקתולית והאפיפיור. בשנת 768 נכלא במנזר האנטי-אפיפיור קונסטנטינוס השני בטרם הוצא להורג על ידי הלומברדים.
המנזר שופץ במאה העשירית והועבר למסדר הבנדיקטיני של מונטה קאסינו ושופץ שוב במאה ה-13 בטרם הועבר לנזירי קלוני. במאה ה-15 הועבר המנזר לנזירים הציסטרציאנים.
בשנת 1959 הפכה הכנסייה לכנסייה טיטולרית.
תיאור המבנה

בקדמת המבנה נמצאת אכסדרת עמודים שנבנתה במאה ה-13. במרכז הכנסייה אולם תווך שמשני צדדיו שני אולמות צידיים. במבנה שלושה אפסיסים. ככל הנראה הכנסייה נבנתה תוך שימוש מבני בעמודים שנלקחו ממבנים עתיקים.
מתחת לכנסייה נמצאת קריפטה שנבנתה באתר בו היה, על פי המסורת, ביתה של סילביה הקדושה, ובה מוחזקים שרידים של סבאס.
נמלטים (סדרת טלוויזיה, 2010)

| --- | --- |

 מבוסס על:  נמלטים 
 סוגה:  דרמה המשכית   מתח   פעולה
 יוצרים:  פול שורינג
 כותבים:  יורי קורוטקוב סרגיי קלוז'אנוב אירינה פיבובוארובה
 בימוי:  אנדריי מליוקוב, זינובי רויזמן 
 שחקנים:  יורי צ'ורסין ולדימיר יפיפאנצב טימופיי טריבונצב דנה אגישבה יקטרינה קלימובה יאן צפניק
 פסקול:  ראמין דג'וואדי
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  38 
 תוכנית מקור:  נמלטים
 הפקה
 מפיק:  קונסטנטין ארנסט דניס יבסטיגנייב ולדימיר צ'ודובסקי
 חברת הפקה:  הריבוע האדום
 אתר צילומים:  מוסקבה 
 צלמים:  ולדימיר ספורישקוב אלכסיי פיודורוב
 מוזיקה:  רמין ג'וואדי 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 1
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2010 – 2012
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"נמלטים" (ברוסית: Побег; מילולית: "הבריחה") היא סדרת טלוויזיה רוסית, המהווה לגרסה רוסית ולעיבוד של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "נמלטים".
הסדרה שודרה במשך שתי עונות בערוץ הראשון של הטלוויזיה הרוסית בשנים 2010–2012.
עלילת הסדרה > עונה 1

שני אחים, קיריל ואלכסיי – בעבר ילדים בבית יתומים; אביהם נטש אותם בילדותם ואמם מתה. האח הגדול קיריל פאנין, מנסה ככל יכולתו לתת חסות לאחיו הצעיר, אלכסיי צ'רנוב. כבוגר בית ספר מקצועי, הוא מנסה ונוטל הלוואה על סך $25,000, במסווה של ירושה מהאב ומשלם את שכר הלימוד של אחיו באוניברסיטה. על רקע בעיות בחייו וחוסר היציבות ואיבוד משרות תדיר פאנין נאלץ להרוג אדם שמסתבר כשר האוצר אנדריי מצנקו.
כדי להיפטר מקיריל, מארגני הרצח מתבררים כבעלי קשרים בדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ומנסים לארגן ביטול ההקפאה על עונש מוות, כך שיוטל עונש מוות על פשעי "פדופיליה" ו"טרור" וקיריל פאנין נידון למוות, בזריקה קטלנית.
אלכסיי צ'רנוב תחילה מסרב להאמין בחפות אחיו אבל אחרי מפגש עם עורכת הדין סבטלנה דונאייבה הוא נחוש להוציא את אחיו מהכלא הזה, לאחר שהוא מבין שהאח לא ביצע את הפשע.
אלכסיי עובד בחברת בנייה כמהנדס וכשהחברה שלו מקבלת חוזה לשיפוץ מתקן הכליאה מספר 24 שבו נמצא אחיו, קיריל, הוא מחליט לנצל את ההזדמנות ומקבל גישה לתוכניות הכלא ומחליט לקעקע אותם על גופו. כדי להיכלא בכלא שבו אחיו יושב הוא מבצע שוד בנק. כשהוא רוקח תוכנית מבריקה שכוללת בניית מערכות יחסים עם שאר האסירים, הוא מנסה להציל את אחיו.
במהלך הסדרה, מתברר כי את רצח שר האוצר מצנקו, יזמה אשתו של חבר הפרלמנט קוצ'טקוב (שמשתפת פעולה עם ארגוני פשיעה בין-לאומיים) והיא רוקחת מזימה, שמטרתה לקדם את בעלה כמועמד לתפקיד נשיא רוסיה תוך סילוק אויבים אפשריים.
עלילת הסדרה > עונה 2

אלכסיי וקיריל מצליחים להימלט מהכלא כשרודף אותם מייג'ור בלנקו. יחד איתם רודפים אותם גם אנשי ארגון חשאי בשם מחלקת המבצעים המיוחדים, OSO – משרד מיוחד בראשות קצין בשם אלכסנדר מקאנין.
אשתו של קוצ'טקוב מקבלת לידיה הנחיות מאדם בשם לפטנדר שמבקש להושיב על כס הנשיאות אדם הנאמן לו. עורכת הדין סבטלנה מוצאת את מצנקו בבית שבו היה עצור בהוראות קוצ'טקובה ומה שלמעשה מסיר כל אחריות פלילית מקיריל, היא מנסה לשכנע אותו להעיד לטובת קיריל פאנין, אך זה נהרג.
קיריל ואלכסיי בורחים למחוז קרסנודאר ומנסים להגיש סיוע לבנו של קיריל, מקסים, שנמצא בכלא ולמצוא יהלומים שהובטחו להם בכלא על ידי אחד האסירים. במהלך המשפט, אלכסיי וקיריל מנסים להבריח את מקסים אך מקאנין מפריע להם.
בלנקו, יחד עם המאבטח סיצ'ב מגלים שצ'רנוב ופאנין ברחו להשיג יהלומים ולאחר חיפוש ממושך מוצאים אותם, אך מגלים כי תיק היהלומים הוחלף. הם בורחים לחוף ומנסים להימלט לטורקיה, אך מוצאים עצמם מוקפים בכוחות אומו"ן, עד שמתברר כי הממשלה עלתה על הקנוניה של קוצ'טקוב ופעלה למנוע אותה.
צוות השחקנים הראשי

יורי צ'ורסין – אלכסיי צ'רנוב
ולדימיר יפיפאנצב – קיריל פאנין
יקטרינה קלימובה – עורכת הדין סבטלנה דונאייבה
ביקורת

על פי המבקרים, הסדרה הרוסית הייתה ניסיון כושל ליצור עלילה מקורית בהתבסס על סדרת הטלוויזיה האמריקאית. עם זאת, רבים שיבחו את העלילה שנוצרה על ידי פול שרינג ומוניקה מייסר (ומופיעים בכתוביות הפתיחה כיוצרים וכותבי התסריט), בתור אחד מהיתרונות הבודדים של הסדרה.
המבקרים ביקרו את איכות המשחק של רוב השחקנים ויכולתם המוגבלת לעבד את תמונת הדמויות הססגוניות, מהגרסה האמריקאית.
הערות שוליים

↑  Российская адаптация западных сериалов: «Побег-2»
↑  Сравниваем американский и русский «Побег»
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'"Вертикальные сериалы на Первом: провал или разгон?". אורכב מ-המקור ב-2012-05-10. נבדק ב-2017-09-08.
המלון של פיני

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "המלון של פיני", בביצוע קטריקס ודורון ביטון
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  אבי בלקין
 כותבים:  אבי בלקין
 שחקנים:  ישראל קטורזה קובי מימון שושה גורן נוי שליין גיה באר גורביץ' אורי לייזרוביץ יפתח סמוכה דורון מלכה יאיר פרש
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  25 + פרק מאחורי הקלעים
 הפקה
 אורך פרק:  25 דקות (ממוצע)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים, FOMO
 תקופת שידור מקורית:  12 בנובמבר 2017 – 24 בנובמבר 2017
המלון של פיני היא קומדיית מצבים ישראלית, בכיכובו של ישראל קטורזה. העלילה מתרחשת במלון "הברון" שבנתניה. הסדרה שודרה החל מ-12 בנובמבר 2017 בערוץ הילדים ללקוחות HOT והחל מ-1 בינואר 2018 משודרת גם ללקוחות סלקום TV ופרטנר TV. העונה הראשונה הסתיימה ב-24 בדצמבר 2017[דרושה הבהרה].
עלילה

מנהל המלון, פיני רובנס (ישראל קטורזה) נקלע לחובות מצטברים של שני מיליון שקלים. הוא מנסה להציל את המלון מממשפחת קונטיננטל שמנסה להשתלט על המלון ולשייך אותו לרשת המלונות שלה. אלכס רובנס (נוי שליין), ביתו של פיני, עוזרת לו בכל בעיה וכך הם שומרים על המלון. העובדים של פיני, שלומי "בלוטה" לוי (קובי מימון) המציל בבריכה, רוזה כהן כהן (שושה גורן) החדרנית ובילי (גיה באר גורביץ') הבשלנית עוזרים לפיני בתפקוד המלון ובהשגת הכסף. חבריה של אלכס מצטרפים גם הם לצוות העובדים של המלון ועוזרים לפיני.
דמויות > עובדי המלון

פיני רובנס (ישראל קטורזה) - מנהל המלון. ירש את המלון ממשפחתו ונתקע בחובות לאחר שגילה שלמלון היו חובות גדולים. מנסה לשמור על המלון בעזרת עובדיו. אבא של אלכס.
אלכס רובנס (נוי שליין) - ביתו היחידה של פיני. מנסה לעזור לאביה לנהל את המלון בצורה הטובה ביותר.
שלומי (בלוטה) לוי (קובי מימון) - המציל בבריכה הריקה של המלון. קפץ ראש לבריכה כשלא היה בה מים, וקיבל בלוטה ובעקבות כך קיבל את כינויו.
רוזה כהן כהן (שושה גורן) - החדרנית של המלון. זקנה מאוד ולא ידוע גילה. מכורה לסדרה "היפים והאמיצים". אוהבת להציע עצות לרום, לין ואושר אבל הן לרוב לא מצליחות.
בילי (גיה באר גורביץ') - הבשלנית במלון. נוהגת לדבר עם האוכל במטבח.
דמויות > דמויות משנה

רום (יפתח סמוכה) - חבר טוב של אלכס. בחור עצלן. מעין טיפוס שלא עושה כלום אבל זה מסתדר לבד.
לין (דורון מלכה) - בת זוגו של אושר. אופטימית מאוד, בניגוד לאושר.
אושר (יאיר פרש) - בן זוגה של לין. סימפתי מאוד, בניגוד ללין.
רודי קונטיננטל (אורי לייזרוביץ) - מנסה להשתלט על המלון. אוהב כסף.
דמויות > שחקנים אורחים

שלומי שבת - הופיע בערב הפתיחה של המלון
ליאור סושרד - אשף
מיכל (מיקי) מוכתר - צילמה סרט במלון
תמרה קליינגון
איילת רובינסון
גבי עמרני
אורלי קטן
רמי קליינשטיין - הופיע במלון
נדב אבוקסיס - אח של בילי
צפריר אלבז
מורדי גרשון
חיים זנאתי
דורון אורן
רוני דלומי - הופיעה במלון
יוסי סגל
קטריקס ודורון ביטון
עומר חזן
יובל שם-טוב
רוני הדר -ערכה את הטבעוניאדה במלון
יותם קורן - כפיר גייגו
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 25 | 25 | 12 בנובמבר 2017 | 24 בדצמבר 2017 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | מלון בסימן שאלה |
| 2 | 2 | מיקי בחופשה |
| 3 | 3 | בלוטה כי ימלוך |
| 4 | 4 | הבחירות |
| 5 | 5 | הדוד מכלומיניסטן |
| 6 | 6 | הריון מתקדם |
| 7 | 7 | הסכו"ם |
| 8 | 8 | הברמנים |
| 9 | 9 | ביקורת רווחה |
| 10 | 10 | יום האהבה |
| 11 | 11 | מרתון נתניה |
| 12 | 12 | רמי בא לבקר |
| 13 | 13 | הקריינית של וויז |
| 14 | 14 | רופא שיניים |
| 15 | 15 | השוטר בלוטה |
| 16 | 16 | הטייסים |
| 17 | 17 | כוכבת המלון |
| 18 | 18 | מלך מרוקו |
| 19 | 19 | יאללה חתונה |
| 20 | 20 | כוכב |
| 21 | 21 | טקס שבועות |
| 22 | 22 | בלוטה שיק |
| 23 | 23 | שלווה |
| 24 | 24 | גמר המונדיאל |
| 25 | 25 | טבעוניאדה |
מפלגת פועלים השומר הצעיר

| --- | --- |
 מדינה:  היישוב היהודי בארץ ישראל
 מנהיגים:  מאיר יערי יעקב חזן
 תקופת הפעילות:  1946–1948 (כשנתיים)
 אפיון:  מפלגת פועלים
 אידאולוגיות:  ציונות, מרקסיזם
 התמזגה לתוך:  מפ"ם
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 
מפלגת פועלים השומר הצעיר בארץ ישראל הייתה מפלגת פועלים ציונית מרקסיסטית ביישוב שהוקמה בפברואר 1946 כאיחוד בין מפלגת השומר הצעיר לבין מפלגת הלוויין שלה הליגה הסוציאליסטית. המפלגה ייצגה את דעותיהם של תנועת השומר הצעיר ושל הקיבוץ הארצי. מנהיגי התנועה היו מאיר יערי ויעקב חזן.
תולדות המפלגה

מקורה של המפלגה היה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", שממנה צמחה גם תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. לפני הקמת המפלגה, הייתה התנועה הפוליטית של השומר הצעיר מפלגה שחבריה היו על טהרת חברי הקיבוץ הארצי. אוהדים ותומכים עירוניים של התנועה, לא נמצאו במסגרת אחת עם חברי הקיבוץ הארצי, אלא, במסגרת מפלגת לוויין בשם הליגה הסוציאליסטית שהוקמה בשנת 1936.
המפלגה הוקמה בפברואר 1946 כאיחוד בין מפלגת השומר הצעיר לבין מפלגת הלוויין שלה הליגה הסוציאליסטית. המפלגה ייצגה את דעותיהם של תנועת השומר הצעיר ושל הקיבוץ הארצי.
למרות שעוד לפני הקמת "מפלגת פועלים השומר הצעיר" קיימה תנועת השומר הצעיר פעילות פוליטית והשתתפה בבחירות ביישוב ובהסתדרות, נמתחה ביקורת על הקמת המפלגה, בטענה שתנועת נוער אינה צריכה מפלגה פוליטית ושאין לערב נערים בנושאים פוליטיים. בין המבקרים היה נתן אלתרמן, שבעקבות הקמת המפלגה כתב את שירו אילוף ילדים.
בינואר 1948 התאחדה מפלגת השומר הצעיר עם התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון ושם התנועה המאוחדת נקבע למפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם). בשנת 1954 התפלגה מפ"ם כאשר אנשי "התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון" יסדו את מפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון ואילו אנשי "השומר הצעיר" נשארו במפ"ם ושמרו על שמה.
אידאולוגיה

האידאולוגיה של המפלגה, מכל הבחינות, פרט לנושא הציונות, הייתה זהה לזו של המפלגה הקומוניסטית, והיא תמכה ללא סייג (פרט לסייג הציוני) בברית המועצות ובמשטר הסטליניסטי. היא הייתה סבורה, שרק בנושא הציונות חלה טעות זמנית בתנועה הקומוניסטית, טעות שתתוקן עם הזמן. במקורה החזיקה התנועה בדעה כי הדרך היחידה להגשמת הציונות הסוציאליסטית היא במסגרת הקיבוץ (כמובן, הקיבוץ הארצי). אולם, עם הקמת המפלגה המאוחדת עם הליגה הסוציאליסטית, הסכימה לקבל לאותו ארגון מפלגתי גם חברים שאינם חברי קיבוץ.
המפלגה התנגדה להקמת מדינה יהודית ושאפה להקמת מדינה דו-לאומית, יהודית-ערבית, בכל ארץ ישראל על פי הגדרתו המקורית של המנדט בועידת סן רמו (1920) טרם הפריד הספר הלבן של 1922 את עבר הירדן, "חלק אינטגרלי של המאנדאט הארצישראלי", "מתחום הפעלתן של ההוראות הציוניות הכלולות במאנדאט".
בוועידת בילטמור שהתקיימה בשנת 1942 הצביעו נציגי תנועת השומר הצעיר נגד תוכנית החלוקה שהוצעה על ידי דוד בן-גוריון. בהתנגדותה לחלוקת ארץ ישראל הייתה המפלגה שותפה באופן פרדוקסלי למפלגות אחרות שהתנגדו לחלוקת הארץ כמו התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון בהנהגת יצחק טבנקין, הרוויזיוניסטים ואף התנועה הדתית המזרחי. המפלגה שבה והצהירה על עמדתה זו בתזכיר שנמסר לוועדת החקירה האנגלו-אמריקאית ב-1946.
הערות שוליים

↑  מפלגת השומר הצעיר, הארץ, 21 בפברואר 1946
↑  נתן אלתרמן,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'אילוף ילדים, דבר, 16 באפריל 1943
↑  היום כינוס מפלגות השמאל הראדיקאלי לאישור האיחוד, הארץ, 22 בינואר 1948
1 2  מתוך תזכיר מפלגת הפועלים השומר הצעיר בארץ-ישראל שנמסר לוועדת החקירה האנגלו-אמריקאית, הסכסוך הערבי הישראלי, אוסף מקורות ומאמרים ומדריך לתלמיד, משרד החינוך והתרבות, הוצאת מעלות, 1979, עמ' 57
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389330405171  LCCN: n84160658  VIAF: 146633721   WorldCat (עם VIAF): 146633721 
סמל ועידת היסוד של מפ"ם
המיוחדת

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, מתח
 יוצרים:  עמי אמיר   משה זונדר
 כותבים:  ליאורה קמינצקי   עמית ליאור
 בימוי:  עודד רסקין
 שחקנים:  עפר שכטר יעל שרוני גל תורן אסתר רדא נתן דטנר ששון גבאי שמיל בן ארי אלון נוימן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיק:  עמי אמיר   הילה אלון   יואב חיון
 מפיקים בפועל:  תמיר כפיר
 חברת הפקה:  רשת מטר הפקות
 עורכים:  אור בן דוד   דיקלה שטרית
 צלמים:  נדב הקסלמן   רענן ברגר   רותם ירון
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  26 בינואר 2012 – 2012
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המיוחדת היא  סדרת אקשן משטרתית ששודרה בשידורי הזכיינית "רשת" בערוץ 2 ועוקבת אחרי יחידת חוקרים בכירים של המשטרה בחקירות פשיעה שונות, שהוקמה על מנת לפתור תיקים סבוכים וזכתה לכינוי "המיוחדת". היחידה הוקמה במטרה לסגור במהירות כמה שיותר תיקי רצח מתוקשרים או קשים במיוחד.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביותמטעם מבקרי הטלוויזיה, מאז עלתה לשידור בינואר 2012 ונתפסה כסדרה מתחרה לסדרת המשטרה של ערוץ 10, אחת אפס אפס.
עלילת הסדרה

בפרק הפותח את הסדרה מגויס חוקר השב"כ לשעבר, מיקי רוסו, על ידי ראש אגף החקירות במשטרה, ניצב עומר קאלו, לעבוד כחלק מצוות חקירה מיוחד שעוסק בפענוח תיקי רצח מסובכים. במהלך חקירת רצח מסיקה, יוצאת היחידה, ובראשה מפקדה, חובב כנעני, לוחם ומפקד בסיירת מטכ"ל בעברו, לחקור תיק חטיפה ורצח. עורך דין פלילי בשם ירמי הלפרין, נורה למוות לעיני בתו, ורעייתו כנרת הלפרין, עובדת בכירה במכון הביולוגי בנס ציונה, נחטפה. במהלך החקירה מתוודע מיקי רוסו לאופיים של היחידה המיוחדת ואנשיה, האחראים לחקר תיקים מתוקשרים. בפרק נחשפת העובדה כי חובב כנעני היה מעורב במבצע צבאי שבמהלכו נהרג חברו ליחידה, הוא טוען כי הצל"ש שקיבל במהלך המבצע לא הגיע לו.
במהלך העלילה היחידה חוקרת את ד"ר רפאלי, הנחשד ברצח גרושתו, במהלך החקירה הוא מתברר כאדם קר רוח שמצליח לערער מאיזון את חוקריו, בכך שחושף את סיפור חייה של תמי נוימן ומערער אותה. בניסיון לאלץ אותו להודות ברצח רעייתו, חברי היחידה עוקבים אחר ילדיו ומצלמים אותם, אלא שהדבר לא נוחל הצלחה רבה אלא מעורר את זעמו של ד"ר רפאלי שאינו משתף פעולה עם החוקרים. מאוחר יותר באותו הערב - חובב כנעני מתאבד במפתיע בירייה.
שחקנים

ששון גבאי – בתפקיד חובב כנעני, מפקד היחידה. כנעני שירת בעברו כלוחם וכקצין בסיירת מטכ"ל, ואף עוטר בצל"ש. בין פקודיו בצבא היה גם עומר קאלו, מפקדו בהווה. בהמשך עבר למשטרת ישראל ושימש כבלש חוקר וכמפקד יחידת החקירות המיוחדת. התאבד בפרק השני.
עפר שכטר – בתפקיד מיקי רוסו, חוקר מצטיין בשב"כ. עזב את השירות במפתיע, לאחר שחברתו קצינת המודיעין, יעל שרף, נרצחה באופן אכזרי. במשך כ-10 שנים התנתק משירותי הביטחון למד והסתובב בעולם, עד שהוא מחליט להתגייס במפתיע למשטרה ומצוות לצוות החקירה.
יעל שרוני – בתפקיד תמי נוימן, רכזת יחידת החקירה. תמי אישה בודדה אשר רואה את ההתאבדות של כנעני.
גל תורן – בתפקיד אהרל'ה רוזנברג, חוקר שאינו בוחל בשימוש באמצעים להשגת יעדים ומטרות.
אסתר רדא – בתפקיד הסמלת אסתר צאגה, חוקרת שצורפה לקורס חוקרות לאחר שהפילה כסוכנת סמויה רשת סוחרי סמים בצפון הארץ.
נתן דטנר –בתפקיד ניצב עומר קאלו, ראש אגף החקירות במשטרת ישראל. קאלו הוא רעו ופקודו של כנעני מימי השירות הצבאי. הוא שירת שנים רבות בשב"כ, בהמשך עבר למשטרה ויזם והקים את יחידת החקירות "המיוחדת".
שמיל בן ארי – בתפקיד שמעון מורדוך המכונה- "מורדוך הגדול", חברו של כנעני מן הסיירת ובעברו חוקר בשב"כ ומדובב עצורים. מורדוך משמש כמדובב בעבור יחידת החקירות המיוחדת.
שמעון מימרן – בתפקיד זהר קוטלר, פסיכיאטר ומומחה להיפנוזה אשר עוזר ליחידה מפעם לפעם בפתרון בעיות.
ראו גם

אחת אפס אפס
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'"המיוחדת": בשירות משטרת המחשבה, באתר ynet, 27 בינואר 2012
↑  לילך וולך‏, "המיוחדת": סדרת משטרה חכמה שעושה כבוד לז'אנר, באתר וואלה, 27 בינואר 2012
↑  קרן בר לב,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'"המיוחדת": יחידת המשטרה לענייני דרמה מצויינת, באתר הארץ, 27 בינואר 2012
↑  חובב כנעני, מתוך אתר הסדרה ברשת, "כנעני היה קצין מבטיח ומעוטר ביותר בסיירת מטכ"ל ובאגף המודיעין ופרש מצה"ל באופן מפתיע. מאוחר יותר גויס למשטרה וגם בה בלט כקצין חקירות מצטיין".
עיזאת דראוזה

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1888 שכם, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  26 ביולי 1984 (בגיל 96) דמשק, סוריה 
 שם לידה:  محمد عزة بن عبد الهادي دَرْوَزَة 
 מדינה:  ארץ ישראל, מצרים 
 מעסיק:  אוניברסיטת א-נג'אח 
 מפלגה:  מפלגת אל-איסתקלאל, אל-פתאת 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
מוחמד עיזאת דראוזה (בערבית:  محمد عزت دَرْوَزَة, תעתיק מדויק: מחמד עזת דַרְוַזַה; 1888–1984; בעיתונות העברית של התקופה נכתב שמו לרוב "עזת דרווזה") היה איש חינוך, היסטוריון ופעיל פוליטי פלסטיני, יליד שכם. מראשוני תנועת הלאומיות הערבית ב"סוריה הגדולה", מראשי הוועד הערבי העליון ומזכירו. נמנה עם מייסדי התנועות הפאן-ערביות אל-פתאת ומפלגת אל-איסתקלאל (שימש נציגה לוועד הערבי העליון ומזכירו של הוועד ב-1936). הטיף בעד עצמאות ערבית, נגד שלטון המנדט ונגד הציונות. כמקורב למשפחת חוסייני, שימש פעמים רבות שליחו ועושה דברו של המופתי של ירושלים, חאג' אמין אל-חוסייני.
לקריאה נוספת

יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמ' 232–233
הערות שוליים

↑  יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמ' 289 הע' 22, עמ' 297
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 62.
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 71.
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 72.
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 38–39.
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 48.
↑  בעיתונות הערבית,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'ספר אסור, דבר, 19 ביולי 1939
↑  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 225.
↑  יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמ' 404
↑  יהושע פורת, צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1918–1929, עמ' 155.
↑  יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמ' 297
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929, עמ' 204.
↑  ראשי האסתיקלאל בסוריה מגייסים עזרה למקרה של "משבר" בא"י, משמר, 24 באוקטובר 1945
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 299, הערה 150.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260279805171  BnF: cb13752263r (data)  ISNI: 0000 0001 1624 5000  LCCN: n83052856  NTA: 074343009  SELIBR: 238714  SUDOC: 066977215  TDVİA: derveze-muhammed-izzet  VIAF: 39353890   WorldCat (עם VIAF): 39353890 
מימין לשמאל: עיזאת דראוזה, שייח' סברי עבדין ועווני עבד אל-האדי במעצר בצריפין, 1936.
פיקסל C

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם 
 מפתח:  חברת גוגל 
 יצרן:  פוקסקון, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תאריך הפצה:  8 בדצמבר 2015 
 תאריך הפסקת שיווק:  28 בדצמבר 2017 
 סדרה:  גוגל פיקסל 
 הקודם בסדרה:  נקסוס 9 
 הבא בסדרה:  Google Pixel Slate 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד מרשמלו 
 מעבד:  טגרה X1 
 זיכרון:  3 גיגה-בית 
 סוללה:  9,000 מילי אמפ"ש 
 מידות
 רוחב:  179 מ"מ 
 גובה:  242 מ"מ 
 עובי:  7 מ"מ 
 משקל:  517 ג' 
 pixel.google.com
 
פיקסל C הוא טאבלט אנדרואיד שפותח ומשווק על ידי Google. המכשיר נחשף במהלך אירוע מדיה ב-29 בספטמבר 2015.