stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנדון באס
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005/2006 | ניו אורלינס | 29 | 1 | 9.2 | 0.400 | 0.000 | 0.632 | 2.3 | 0.1 | 0.1 | 0.2 | 2.3 |
| 2006/2007 | ניו אורלינס | 21 | 3 | 7.7 | 0.341 | 0.000 | 0.750 | 2.0 | 0.1 | 0.1 | 0.1 | 2.0 |
| 2007/2008 | דאלאס | 79 | 1 | 19.7 | 0.499 | 0.000 | 0.822 | 4.4 | 0.7 | 0.3 | 0.6 | 8.3 |
| 2008/2009 | דאלאס | 81 | 0 | 19.4 | 0.496 | 0.000 | 0.867 | 4.5 | 0.5 | 0.3 | 0.7 | 8.5 |
| 2009/2010 | אורלנדו | 50 | 3 | 13.0 | 0.511 | 0.000 | 0.825 | 2.5 | 0.4 | 0.2 | 0.5 | 5.8 |
| 2010/2011 | אורלנדו | 76 | 51 | 26.1 | 0.515 | 0.000 | 0.815 | 5.6 | 0.8 | 0.4 | 0.7 | 11.2 |
| 2011/2012 | בוסטון | 59 | 39 | 31.7 | 0.479 | 0.000 | 0.810 | 6.2 | 0.9 | 0.6 | 0.9 | 12.5 |
| 2012/2013 | בוסטון | 81 | 69 | 27.6 | 0.486 | 0.000 | 0.860 | 5.2 | 1.0 | 0.5 | 0.8 | 8.7 |
| 2013/2014 | בוסטון | 82 | 73 | 27.6 | 0.486 | 0.333 | 0.858 | 5.7 | 1.1 | 0.4 | 0.9 | 11.1 |
| 2014/2015 | בוסטון | 82 | 43 | 23.5 | 0.504 | 0.281 | 0.790 | 4.9 | 1.3 | 0.5 | 0.4 | 10.6 |
| 2015/2016 | לייקרס | 66 | 0 | 20.3 | 0.549 | 0.000 | 0.845 | 4.3 | 1.1 | 0.5 | 0.8 | 7.2 |
| 2016/2017 | קליפרס | 52 | 0 | 11.1 | 0.575 | 0.333 | 0.875 | 2.5 | 0.4 | 0.3 | 0.2 | 5.6 |
| קריירה |  | 758 | 283 | 21.7 | 0.499 | 0.207 | 0.832 | 4.5 | 0.8 | 0.4 | 0.6 | 8.7 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | דאלאס | 5 | 0 | 26.6 | 0.472 | 0.000 | 0.960 | 6.8 | 0.4 | 0.6 | 0.6 | 11.6 |
| 2009 | דאלאס | 10 | 0 | 19.2 | 0.550 | 0.000 | 0.903 | 4.1 | 0.7 | 0.7 | 0.4 | 9.4 |
| 2010 | אורלנדו | 7 | 0 | 6.0 | 0.538 | 0.000 | 0.833 | 1.1 | 0.1 | 0.0 | 0.0 | 2.7 |
| 2011 | אורלנדו | 6 | 6 | 23.2 | 0.421 | 0.000 | 0.923 | 4.2 | 0.3 | 0.5 | 0.8 | 7.3 |
| 2012 | בוסטון | 20 | 20 | 30.4 | 0.463 | 0.000 | 0.922 | 5.3 | 0.8 | 0.7 | 0.5 | 11.1 |
| 2013 | בוסטון | 6 | 5 | 34.0 | 0.483 | 0.000 | 0.800 | 6.7 | 1.2 | 0.3 | 0.2 | 6.7 |
| 2015 | בוסטון | 4 | 4 | 21.5 | 0.350 | 0.000 | 0.600 | 2.0 | 2.5 | 0.3 | 0.8 | 5.0 |
| 2017 | קליפרס | 1 | 0 | 3.8 | 0.333 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 2.0 |
| קריירה |  | 59 | 35 | 23.9 | 0.471 | 0.000 | 0.890 | 4.4 | 0.7 | 0.5 | 0.4 | 8.4 |
בנימין איש-שלום

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 71 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ירושלים 
 השכלה:  ישיבת הר עציון  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  ישיבה יוניברסיטי, בית מורשה בירושלים 
 
בנימין (בני) איש-שלום (נולד ב-1953) הוא פרופסור למחשבת ישראל, מייסד ונשיא בית מורשה בירושלים ויו"ר המכון המשותף ללימודי יהדות למבקשים להתגייר.
קורות חייו

איש-שלום נולד בירושלים למשפחה מסורתית. למד לימודים תורניים בישיבת ההסדר הר עציון ורכש את השכלתו האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים, ממנה קיבל ב-1985 תואר מוסמך ולאחר מכן תואר דוקטור במחשבת ישראל שכותרתו "הגותו של הרב קוק בין רציונליזם ומיסטיקה" בהנחיית רבקה שץ אופנהיימר. רוב מחקריו עוסקים בניתוח תורת הרב קוק. מראשית שנות השמונים מלמד איש-שלום באקדמיה. בעבר נמנה עם סגל האוניברסיטה העברית ועמד בראש קתדרה בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. לימד באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1990 הקים את בית מורשה בירושלים, מרכז אקדמי השואף להעמדת מנהיגות יהודית משכילה ומתונה, ומאז הוא מכהן כנשיאו.
איש-שלום היה שותף ליוזמות לחיזוק הלכידות בחברה הישראלית, בהן הקמת ארגון "גשר" (1970), ייסוד אמנת "שלום בישראל" (1997) ושותפות בהקמת "קבוצת הסכמה לאומית", אשר עסקה במציאת דרכים לגישור והסכמה בנושאים השנויים במחלוקת בציבוריות הישראלית (1998). בשנת 1999, בעקבות המלצות ועדת נאמן, ייסד בשיתוף עם הסוכנות היהודית את המכון המשותף ללימודי יהדות, כמענה לרצונם של אלפי עולים חדשים להכיר את מורשתם היהודית ולאפשר למעוניינים בכך להתגייר. במסגרת המכון מתקיים שיתוף פעולה בין נציגים אורתודוקסים, קונסרבטיבים ורפורמים. בשנת 2002 הקים יחד עם הרמטכ"ל וקצין חינוך ראשי את "קורס נתיב" בצה"ל, המקנה לחיילים עולים השכלה יהודית-ציונית, חינוך ואפשרות לגיור במסגרת שירותם הצבאי. כמו כן פיתח עם גורמים אלה תוכנית חינוכית מקיפה לזהות יהודית-ציונית בשם "ייעוד וייחוד", המיועדת לכלל מפקדי וחיילי צה"ל. בשנת 2004 קיבל איש שלום את פרס אבי חי על "פעילותו החינוכית, ההגותית והציבורית הרחבה והמגוונת, שבמרכזה הקמתו של בית מורשה".
בשנת 2010 התמנה על ידי שר החינוך גדעון סער לראש ועדת מקצוע הליבה החדש - "תרבות ישראל ומורשתו". מקצוע זה נועד לחזק את החינוך לערכים יהודיים וציוניים במערכת החינוך.
איש-שלום מתגורר בירושלים, נשוי לרבקה ואב לשישה בנים.
מספריו > חיבורים

הרב קוק בין רציונליזם למיסטיקה, ספרית אופקים, עם עובד, תל אביב תש"ן. רסלינג, 2019.
תחת חופת ברזל, מסכת חייו של דניאל אורליק, בן ישיבת הר עציון, שנפל במלחמת יום הכיפורים.
מספריו > עריכה

יובל אורות, הגותו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק זצ"ל, ספריית אלינר ובית מורשה בירושלים, תשס"ה (עם שלום רוזנברג)
בדרכי שלום, עיונים בהגות יהודית מוגשים לשלום רוזנברג, בית מורשה בירושלים, תשס"ז
לך לך, עיונים ביצירתו של אברהם יהושע השל, (עם ד"ר דרור בונדי), אדרא, תשע"ט 2019
מספריו > מאמרים

אתגרי חוץ ופנים על סדר יומה של הציונות הדתית, אקדמות ו' (תשנ"ט), עמ' 79–87
בין הרב קוק לשפינוזה וגיתה : יסודות מודרניים ומסורתיים בהגותו של הרב קוק, בתוך: קולות רבים ב' (תשנ"ו, 1996), עמ' 525–556
דת, תשובה וחירות האדם במשנת הרב קוק, בתוך: יובל אורות (תשמ"ח, 1988), עמ' 295–329
החינוך היהודי במערכת הממלכתית-דתית : בין תורה לבין "דרך ארץ", סקירה חודשית 35, 8 (1988), עמ' 39–48
טוהר הנשק וטוהר השיפוט המוסרי, בתוך: הכיפה והכומתה א' (תש"ע, 2009), עמ' 13–24
המצוות ומעמדן בפילוסופיה הדתית של ר’ נחמן קרוכמל, תרביץ נ"ו, ג' (תשמ"ז), עמ' 373–383
הסובלנות במשנת הרב קוק ושורשיה העיוניים, דעת 20 (תשמ"ח, 1988), עמ' 151–168
על מדע ושלימות הרוח - ביקורת המודרניות והפוסט-מודרניות: הרי"ד סולובייצ’יק וההגות הנאו-אורתודוקסית, בתוך: אמונה בזמנים משתנים (תשנ"ז, 1996), עמ' 347–381
עקידת יצחק - בחינה מחודשת, לימוד ושיח (תשנ"ו) 31-24
ציונות דתית בין אפולוגיה להתמודדות, קתדרה 90 (תשנ"ט), עמ' 145–149
השפה כקטגוריה דתית בהגותו של רי"ד סולוביצ’יק, בתוך: ספר היובל לרב מרדכי ברויאר ב (תשנ"ב), 821-799
תנין, לויתן ונחש - לפשרו של מוטיב אגדי, דעת 19 (תשמ"ז), עמ' 79–101
תרבות המחלוקת בהגות היהודית : השלכות חינוכיות ויישומן, בתוך: יהדות ודמוקרטיה, מחלוקת ואחדות (תשנ"ו) 81-70
הערות שוליים

↑  האוניברסיטה העברית בירושלים - רשימת המסיימים תשמ"ה, מעריב, 22 באוגוסט 1985
↑  הגותו של הרב קוק בין רציונליזם ומיסטיקה, באתר huji.primo.exlibrisgroup (באנגלית)
↑  פרס אבי חי תשס"ד - The Avi Chai Prize 2004, באתר The Avi Chai Foundation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300427705171  GND: 103454314  VIAF: 63106396   WorldCat (עם VIAF): 63106396
גחן ענק

| גחן ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: גחן
מין:: גחן ענק
שם מדעי
 Genetta victoriae ‏תומאס, 1901
תחום תפוצה


גחן ענק (שם מדעי: Genetta victoriae) הוא מין גדול במשפחת הגחניים והוא חי בטבע במרכז אפריקה שמדרום לסהרה. זהו המין הגדול ביותר בסוג גחן והוא מגיע לאורך 550-600 מ"מ. הוא בעל פרווה עבה צהובה ומנומרת בשחור ולאורך הראש ישנם 2-3 פסים עבים עד הכתפיים. הזנב עבה ומפוספס בשחור-לבן.
הגחן נפוץ ברחבי אפריקה המשוונית ואינו מצוי בסכנה. הוא חי ביערות הגשם של אגן הקונגו וניזון בהם מפירות ובעלי חיים קטנים.
ראו גם

גחן מצוי
זבד אפריקאי
גחניים
הערות שוליים

↑  גחן ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
בנימין אהרן סלניק

אין תמונה חופשית
הרב בנימין אהרן סלניק (ה'ר"ץ - ה'ש"פ 1530–1620), היה רב בוועד ארבע ארצות, ואב"ד בפולין במאה ה-16, מחבר הספר משאת בנימין.
קורות חייו

נולד בפולין בשנת 1530 לרבי אברהם מהעיר סלוניקי (ומכאן שם משפחתם)[דרושה הבהרה][דרוש מקור], מצאצאי דון יצחק אברבנאל. היה תלמידם של הרמ"א, המהרש"ל, הרב שלמה מלובלין (מהר"ש השני) והמהר"ם מלובלין. בצעירותו, לימד תורה בקראקא. בהמשך שימש זמן קצר כרב מדינת שלזיה, ולאחר מכן התמנה לרב ואב"ד בקהילת פודהייצה, תפקיד אותו מילא כ-40 שנה. נמנה בין חברי ועד ארבע ארצות, ולאחר מכן התמנה לראש הוועד. נפטר בשנת 1620 ונטמן בעיר פודהייצה. בניו שימשו אחריו ברבנות העיר.
ספריו > שו"ת משאת בנימין

התפרסם כמורה הוראה ושאלות הלכתיות נשלחו אליו מכל תפוצות ישראל. חיבר מספר ספרים, אך המפורסם בהם הוא ספר השאלות והתשובות משאת בנימין. בספר 112 שאלות ותשובות הלכתיות. יש בו תשובות מאת גדולי דורו מהם: רבי יהושע פלק כץ, מהר"ם מלובלין, רבי מרדכי יפה ורבי משה מת.
הוא יצא לראשונה בקראקא בשנת 1633. הספר נחשב בר סמכא, וספרים תורניים אחרים מסתמכים על דברים הכתובים בו. מקור השם בפסוק מספר בראשית - "ותרב משאת בנימין ממשאות כולם חמש ידות"
(ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ל"ד).
ספריו > מצוות נשים

הרב סלניק התפרסם ברבים גם בזכות ספרו "סדר מצוות הנשים" שנכתב בשפת היידיש העתיקה ונדפס במהדורות רבות באירופה של אותה תקופה, ואף תורגם לאיטלקית על ידי הרב יעקב הלפרין בשנת 1616. לאחרונה תורגם החיבור לאנגלית ונדפס במהדורה ביקורתית בידי אדוארד פראם.
הספר תורגם לעברית על ידי ש. צוויבל ויצא לאור בהוצאת זיכרון אהרן, ירושלים תשע"ג.
משפחתו

בנו, הרב יעקב סלניק שימש אחריו ברבנות העיר פודהייצה, גם הוא השתתף בוועד ארבע ארצות, יחד עם רבי יום-טוב ליפמן הלר, חיבר את הספר 'נחלת יעקב', על פירוש רש"י לתורה נפטר בשנת ת"ג.
בנו, הרב אברהם סלניק כיהן כרבה של טרנופול, ומאוחר יותר כראש ישיבה בבריסק. חתנו, הרב מנחם מאן שימש כרב וכראש ישיבה בעיר וינה.
לקריאה נוספת

ספר פודהייצה, עורך: מ"ש גשורי, ת"א תשל"ב[דרושה הבהרה]
ברוך פפירמייסטר

ברוך פפירמייסטר (1842, תר"ב, טוקום שבלטביה - 26 באוקטובר 1925, תרפ"ו, שיקגו, ארצות הברית) היה מהנדס ואדריכל, ממתיישביה הראשונים של המושבה ראשון לציון. בשנים 1902–1909 כיהן כחבר ועד המושבה ונבחר פעמיים לעמוד בראשה. תכנן את בית הכנסת הגדול בראשון לציון, את בית הסארייה ביפו ובניינים נוספים.
ילדותו ולימודיו

כשסיים את לימודיו בחדר ובישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים, נסע לברלין ולמד הנדסה ואדריכלות בבית ספר גבוה לאדריכלות (Bauakademie(גר')).
עבר לקווקז ועבד בבאקו ובטשקנט.
החיים כאיכר במושבה ראשון לציון

הצטרף לתנועת "חובבי ציון" ובשנת 1885, בגיל 43, עלה לארץ והתיישב במושבה ראשון לציון. הוא כתב לאחיו הבכור, אהרון פפירמייסטר, שנותר בגולה והציע לו לרכוש קרקע במושבה. בכספו של אחיו נקנו במושבה אלף דונמים עבור שניהם. את האדמה נטע ועיבד עבורם אשר לוין שהיה בראשית דרכו במושבה.
פפירמייסטר נעזר בידע שלו בתחום הכימיה וערך ניסיונות בכרם שנטע, בשטח של 400 דונם, כדי לשפר את איכות הענבים, אך נקלע למצוקה כלכלית עם אחיו, שכן לא היו להם מספיק אמצעים כספיים עד שהכרם יניב פרי. הנדבן יצחק ליב גולדברג הסכים להלוות לפפירמייסטר חמשת אלפים רובל. בתמורה, ברוך הסכים כי בתום שבע שנים בהן יוכל הכרם להתפתח, יוכל הנדבן לקחת חלק במשק או לקבל את כספו חזרה בתוספת ריבית מתאימה. בהמשך התברר לברוך שאדמת המושבה מתאימה רק לנטיעות של עצים ולא לכרם.
פפירמייסטר הקים משק עופות שנחשב הלול המודרני הראשון בארץ ישראל עם תרנגולות גזעיות מגרמניה, שהטילו ביצים רבות יותר.
בהיותו כבן 50 נישא להלנה פרליס, מורה במקצועה, ונולדו להם שני ילדים: עמנואל (בשנת 1892) ואליסף (בשנת 1893) שעברו לשיקגו, ארצות הברית.
פעילותו ב"חובבי ציון"

פפירמייסטר השתתף בכינוסים השנתיים של חובבי ציון בווילנה. הוא נהג להביא לישיבות מפירות המשק שלו.
ב-1888 השתתף באספה של "חובבי ציון" שהתכנסה כדי לדון, יחד עם גדולי הרבנים בגולה, בשאלת שנת השמיטה בארץ ישראל. פפירמייסטר ניסה לשכנע את הרבנים לבטל את שנת השמיטה, בנימוק שהמושבות החדשות רק החלו להתפתח והשבתת העבודה החקלאית בהן למשך שנה עלולה לפגוע קשות בחידוש היישוב היהודי והחקלאות במושבות. הרבנים הציעו למכור את הקרקע באופן זמני לנוכרים וכך היהודים יוכלו להמשיך לעבוד את האדמה בלי לעבור על מצוות היהדות.
במאבק נגד משטר הפקידות של הברון רוטשילד

פפירמייסטר היה אחד ממנהיגי המרד נגד שיטת האפוטרופסות שנקט הברון רוטשילד במושבות, ביניהן ראשון לציון. בשנת 1901 הוא הגיע לפריז, יחד עם איכר נוסף, כדי להסביר לרוטשילד את טענות המתיישבים ולהביא לשיפור במעמדן העצמאי של המושבות. הברון קיבל חלק מטענותיו והדיח את הפקיד במושבה, אבל מינה אחר תחתיו, אדולף בלוך, שהיה גרוע מקודמו.
בלוך נקט מדיניות נוקשה כלפי האיכרים ורובם קיבלו את הוראותיו ואחרים הורחקו מהמושבה. בלוך פעל לחסל את שרידי העצמאות של האיכרים במושבה ואילץ אותם לחתום על "מכתב תודה" לברון על הקמת בניין היקב במושבה, ובתמורה הם נדרשו לוותר על זכויותיהם במושבה בעבר, בהווה ובעתיד. פפירמייסטר סירב לחתום ולכן נתקפחו זכויותיו, אף על פי שהיה בעל קרקע, וענביו הוכרזו "טרפה" ולא התקבלו ליקב בראשון לציון. לכן הוא נאלץ במשך שנתיים-שלוש להעביר את הענבים שגידל אל היקב של הטמפלרים בשרונה כדי ל'מוכרם' שם חינם אין כסף. פפירמייסטר גם סייע לאנשי גדרה שהפקידות סירבה לקבל את ענביהם ליקב בראשון לציון, ולימד אותם בהתנדבות לייצר ליקר וקוניאק. בסופו של דבר, פפירמייסטר נכנע וקיבל את דרישות הפקידים, שכן הכרם היה מקור הכנסה עיקרי לו ולאחיו, אהרון.
במסגרת התנגדותו למשטר הפקידות במושבה, יזם פפירמייסטר בשנת 1896 הקמתה של אגודה ספרותית, "ערבי קריאה", לקריאת ולשיחה על נושאים תרבותיים ולאומיים, וכיהן כחבר הנהלתה. "ערבי הקריאה" וספריית המושבה היו במטבח ביתו. האגודה פעלה בחשאי עקב הפיקוח הנוקשה של הפקידות על כל הפעילות של האיכרים במושבה, כולל דיווח על ביקורי אורחים, ועקב התנגדותו של בלוך לכל פעילות תרבותית של איכרי המושבה. הפקידות ראתה בהשכלה ובקריאת ספרים דבר מזיק ומסוכן, וייתכן גם שחששה שהאיכרים זוממים לפעול נגדה במסווה של פעילות תרבותית.
בשנת תרנ"ז, 1897, היה פפירמייסטר בין החותמים על ספר התקנות המחודש של המושבה.
ביקור הרצל במושבה בשנת 1898

בחשון תרנ"ט, אוקטובר 1898, ביקר הרצל במושבה ראשון לציון. הוא נפגש עם המתיישבים בבית העם, שקיבלו אותו בתשואות גיל ובמחיאות כפיים. ברוך פפימייסטר בירך אותו כראש הוועד של המושבה [אף כי ידוע שהוא נבחר לתפקיד הזה רק ב-1902]. הרצל השיב שהוא מאושר לראות את חלוצי העם שמאסו בחיי עבדות בגולה וסללו נתיב לתחיית העם והארץ והחזיקו מעמד בתנאים קשים, הודות לסיוע של הברון רוטשילד. הרצל ביקר ביקב ובמספר בתים של איכרים ולן בבית הפקידות.
פועלו בוועד המושבה 1902–1909

בשנים 1902–1909 הוא כיהן כחבר ועד המושבה ופעמיים, ב-1903-1902 וב-1909, הוא נבחר לראש הוועד השישי של המושבה. בשנות כהונתו כראש הוועד נטעו כרמים חדשים רבים והפקידות הכשירה 15 איכרים בעלי אדמות חדשים וסיפקה להם בתים.
בנוסף, ברוך יחד עם דוד יודילוביץ הכניסו 12,000 פרנק זהב לקופת המושבה על ידי מכירת מניות הבנק הציוני שהיו מוחזקות בידי הרצל. בעזרת הכסף שגויס נחפרה בשנת 1903 הבאר השלישית במושבה ורוצף הרחוב מבית הכנסת הגדול עד לבית הפקידות.
בשנת 1909 הגיעו למושבה עולים מתימן וברוך תכנן עבורם בתים ונבנתה להם שכונה חדשה על אדמות הקרן הקיימת לישראל.
פועלו כאדריכל ומהנדס

פפירמייסטר תכנן מספר מבנים היסטוריים. בשנת 1885 החל לתכנן את בית הכנסת הגדול בראשון לציון, על פי התכנון של בתי כנסת בדרום צרפת. לאחר השלמת הבנייה של הקומה הראשונה, עצר השלטון העות'מאני את הבנייה. רק בשנת 1889 המשיך פפירמייסטר את התכנון והבנייה לאחר שקיבל מימון מהברון רוטשילד.
כמו כן, הוא תכנן את אורוות הברון רוטשילד בראשון לציון בשנת 1888.
בשנת 1897 תכנן ברוך את בית הסארייה בכיכר השעון ביפו, שהחליף את בית הסראייה הישן. פפירמייסטר תכנן את הבניין המפואר שנועד לשקף את כוח השלטון.
ברוך תכנן את בית העם העברי הראשון בארץ ישראל בראשון לציון בין השנים 1898-1896. המבנה הוקם ביוזמתם ובמימונם של איכרי המושבה שגייסו 11,000 פרנק זהב מ-75 משפחות. המבנה הוקדש לברון רוטשילד ואשתו ובו התארחו ונאמו הרצל, הברון רוטשילד, המושל הטורקי ג'מאל פאשה ואלברט איינשטיין.
מבנים ידועים אותם תכנן פפירמייסטר
בית הכנסת הגדול בראשון לציון
אורוות הברון בראשון לציון
בית הסראייה ביפו
ימיו האחרונים ופטירתו

עקב האכזבה מכישלונו לשנות את משטר הפקידות במושבה, לצד גירושיו והגעגועים העזים לבניו, עזב פפירמייסטר את ראשון לציון לאחר 25 שנים, ועבר לשיקגו בארצות הברית, שם בילה את שנותיו האחרונות עם בניו ושם נפטר והובא לקבורה.
ראו גם

ראשון לציון
הסגנון הארץ ישראלי
בית הסארייה
בית הכנסת הגדול
הברון רוטשילד
לקריאה נוספת

דוב חביב-לובמן וזרובבל חביב. ראשון לציון מיום ייסודה עד פרוץ מלחמת ששת הימים (ראשון לציון, 1971).
דוד יודילוביץ. ראשון לציון 1841-1882 (ראשון לציון, חברת כרמל מזרחי, 1941).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  פפירמייסטר ברוך, באתר אלבום המשפחות - עדת ראשון-לציון
1 2 3  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, 1941, עמ' 418
1 2  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, 1941, עמ' 169
↑  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, , 1941, עמ' 330
1 2  יהודה ליב אפל, בתוך ראשית התחייה, באתר פרויקט בן-יהודה
↑  דוד תדהר (עורך), "ברוך פפירמייסטר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 909
↑  אחיעזר ארקין, המאבק על שמירת השמיטה בשנת תרמ"ט במזכרת בתיה
↑  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, 1941, עמ' 170
↑  בלוך אדולף, באתר אלבום המשפחות - עדת ראשון-לציון
↑  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, 1941, עמ' 317
↑  בית כנסת הגדול, באתר ראשון לציון (ארכיון)
↑  בית הכנסת הגדול, באתר מוזאון ראשון לציון
↑  יעל עברי-דראל, ראשל"צ: כך הפך מבנה היסטורי למפגע סביבתי, באתר ynet, 24 ביוני 2008
↑  אורוות הברון, באתר מוזאון ראשון-לציון
↑  שובה של האמפריה- מרכז תרבות טורקיה נפתח ביפו, באתר MyTurkey - טורקיה שלא הכרת
↑  דוד יודילוביץ, ראשון לציון, כרמל מזרחי, 1941, עמ' 418
גחן מצוייץ

| גחן מצוייץ |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: גחן
מין:: גחן מצוייץ
שם מדעי
 Genetta cristata ‏היימן, 1940
תחום תפוצה


גחן מצוייץ (שם מדעי: Genetta cristata) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים החי האנדמי ליערות הגשם של מערב אפריקה במדינות ניגריה וקמרון והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. בעבר הוא נחשב למין של גחן סרוולניה אך עתה הוא מין עצמאי.
הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה באזורי המחיה שלו, הפניה של נהר קרוס לאורי ניקוז חקלאיים. כמו כן ישנם קידוח נפט בדלתת הניז'ר והזיהום משפיע על היער סביבה.
תיאור

פרוותו של הגחן בצבע צהוב-אפרפר והוא מנומר בכתמים שחורים. כפי ששמו מרמז הוא בעל ציצת שיער מאחורי אוזניו הארוכות ולאורך עורפו. אורך הגוף מגיע ל 49 - 62 ס"מ ויש לו זנב כמעט באורכו של הגוף.
כמו רוב הגחנים הוא אוכל כל שניזון מיצורים קטנים ומצמחים. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי נמרים, עופות דורסים, נחשים וצבועים.
הערות שוליים

↑  גחן מצוייץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
גחן פארדין

| גחן פארדין |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: גחן
מין:: גחן פארדין
שם מדעי
 Genetta pardina ‏סנט-אילר, 1832
תחום תפוצה


גחן פארדין (שם מדעי: Genetta pardina) הוא מין של טורף קטן ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה.
תיאור

הפרווה של הגחן אפורה-צהבהבה עם חברבורות שחורות והוא בעל זנב ארוך, רגליים קצרות וטפרים חדים העוזרים לו לטפס ולנוע ברחבי העצים ביערות הלחים של אפריקה המערבית.
אורכו הממוצע 410–550 ס"מ, והזכרים גדולים מהנקבות. הזכר כמעט באותו אורך: 420–450 ס"מ. הוא יצור יחידאי היוצא בשעות בין הערביים והלילה ממאורתו לחפש יצורים קטנים כמו עכברים, עופות וחרקים ולעיתים אוכל גם פירות.
הגחן נפוץ בטבע מסנגל ומזרחה לעבר גאנה עד לנהר. הם חיים ביערות גשם, יערות נשירים ויערות לחים וכן במטעים קטנים.
הערות שוליים

↑  גחן פארדין באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
ברכות השחר

ברכות השחר בסידור
ביהדות, בִּרְכוֹת הַשַּׁחַר הן ברכות הנאמרות בבוקר לפני תפילת שחרית כדי לבטא הודיה על החיים המתחדשים מדי יום לאחר השינה.
מקורן של ברכות השחר בתלמוד מסכת ברכות על פי התלמוד, נתקנו הברכות על כל פעולה ופעולה שעושה האדם בעת קימתו והשכמתו בבוקר בשעה שנהנה מדברים אלו, אך לאורך הדורות השתנה המנהג וכיום מקובל ברוב קהילות ישראל לומר את הברכות בבית הכנסת לפני תפילת שחרית.
רשימת הברכות

סדרן של הברכות כפי שמופיעות בתלמוד, הוא כדלהלן:
כשאדם נעור משנתו, אומר ברכת אלוהי נשמה:
אלהי, נשמה שנתת בי - טהורה. אתה יצרתה בי, אתה נפחתה בי, ואתה משמרה בקרבי, ואתה עתיד ליטלה ממני ולהחזירה בי לעתיד לבא. כל זמן שהנשמה בקרבי מודה אני לפניך ה' אלהי ואלהי אבותי, רבון כל העולמים, אדון כל הנשמות. ברוך אתה ה', המחזיר נשמות לפגרים מתים.
כששומע את קול התרנגול, אומר: ”ברוך אשר נתן לשכוי בינה להבחין בין יום ובין לילה”.
כשפוקח את עיניו, אומר: ”ברוך פוקח עוורים”.
כשמיישר את איבריו ומתיישב, אומר: ”ברוך מתיר אסורים”.
כשלובש את בגדיו, אומר: ”ברוך מלביש ערומים”.
כשנעמד, אומר: ”ברוך זוקף כפופים”.
כשמניח רגליו על הקרקע, אומר: ”ברוך רוקע הארץ על המים”.
כשמתהלך, אומר: ”ברוך המכין מצעדי גבר”.
כשנועל את נעליו, אומר: ”ברוך שעשה לי כל צרכי”.
כשחוגר את חגורו, אומר: ”ברוך אוזר ישראל בגבורה”.
כשפורשׂ את הסודר על ראשו, אומר: ”ברוך עוטר ישראל בתפארה”.
כשנוטל את ידיו, אומר: ”ברוך אשר קדשנו במצוותיו וצוונו על נטילת ידיים”.
כשרוחץ את פניו, אומר:
ברוך המעביר חבלי שינה מעיני ותנומה מעפעפי. ויהי רצון מלפניך ה' אלהי שתרגילנו בתורתך, ודבקנו במצותיך, ואל תביאנו לא לידי חטא ולא לידי עברה ועון, ולא לידי נסיון, ולא לידי בזיון. ואל ישלוט בנו יצר הרע והרחיקנו מאדם רע ומחבר רע, ודבקנו ביצר הטוב ובמעשים טובים וכוף את יצרנו להשתעבד לך ותננו היום ובכל יום לחן ולחסד ולרחמים בעיניך ובעיני כל רואינו, ותגמלנו חסדים טובים. ברוך אתה ה' גומל חסדים טובים לעמו ישראל.