מצודת לונדון
היסטוריה > הקמת המצודה וההיסטוריה המוקדמת

הדוכס מנורמנדי, ויליאם הכובש, ניצח בקרב הייסטינגס ב-14 באוקטובר 1066 את הרולד גודווינסון. כדי לחזק את אחיזתו בטריטוריה החדשה, הקים מספר טירות לאורך הדרך ללונדון, אך ביצע גם מספר מעקפים; רק כאשר הגיע לקנטרברי הוא פנה לעבר העיר הגדולה ביותר באנגליה. החיילים הסקסונים החזיקו בגשר המבוצר שהוביל לתוך לונדון, ולפיכך החליט ויליאם לכבוש קודם את האזור שבו שוכן כיום רובע סאת'ק לפני שהמשיך במסעו בדרום אנגליה.
סדרה של ניצחונות נורמנים לאורך הדרך ניתקה את קווי האספקה של לונדון, ובדצמבר 1066 נכנעו ללא תנאי המנהיגים של העיר, וזאת לאחר שהיא נותרה מבודדת ומאוימת. בין 1066 ל-1087 הקים ויליאם 36 טירות, ואזכורים בספר יום הדין מייחסים לפקודיו את הקמתן של טירות רבות נוספות. מבנים אלה היו רב-תכליתיים, שימשו כביצור חזק (שהיה גם בסיס פעולה בשטח האויב), מרכזי מינהל, ומקום מגורים.
ויליאם שלח משלחת שתכין את העיר לקראת כניסתו, להכין את חגיגות הניצחון שלו ולהקים טירה; במילותיו של ויליאם דה פואטייה, הביוגרף של ויליאם הכובש, "ביצורים מסוימים הושלמו בעיר על מנת להגן מפני חוסר השקט של ההמון הגדול והברוטלי. כיוון שהוא [ויליאם] הבין כי יש חשיבות ראשונה במעלה לרסן את הלונדונים".[דרוש מקור] באותה עת הייתה לונדון העיר הגדולה ביותר באנגליה. הקמת מנזר וסטמינסטר וארמון וסטמינסטר הישן תחת שלטונו של אדוארד המודה סימלו את היותה מרכז ממשל, וכיוון שהיה בה גם נמל ימי משגשג היה הנורמנים ראו חשיבות בביסוס השליטה על המקום. שתי הטירות האחרות בלונדון - טירת ביינארד וטירת מונטפיצ'ט - הוקמו גם כן באותה תקופה. המבצר שלימים ייקרא מצודת לונדון נבנה בפינה הדרום-מזרחית של חומות העיר הרומיות, תוך שימוש בהן כקווי הגנה ראשוניים, והתמזה שימש כקו הגנה דרומי. שלב ראשוני זה של הטירה הוקף בחפיר והוגן על ידי גדר עץ, וככל הנראה הכיל מגורים שהיו ראויים לוויליאם.
חלק ניכר מהטירות הנורמניות הקדומות נבנו מעץ, אך לקראת חלק מהן, כולל מצודת לונדון, הכילו חלקים מאבן או הוחלפו בטירות שכולן בנויות מאבן. העבודה על המגדל הלבן - שממנו נגזר שמה של המצודה כולה - החלה ככל הנראה בשנת 1078, אם כי התאריך המדויק אינו ידוע.[דרוש מקור] ויליאם מינה את הבישוף של רוצ'סטר לתפקיד האחראי על בניית המגדל, אך זו ככל הנראה הסתיימה רק לאחר מותו של ויליאם ב-1087. המגדל הלבן הוא מגדל העוז מאבן הקדום ביותר באנגליה שעדיין קיים, והוא היה גם הנקודה החזקה ביותר במצודה הקדומה. המגדל הכיל אגף מגורים גדול עבור המלך. בניית המגדל הסתיימה ככל הנראה בשנת 1100 לכל המאוחר, כאשר הבישוף מדרהאם רנולף פלמבארד נכלא בו. פלמבארד הוא האסיר המתועד הראשון במצודה, והוא היה גם האדם הראשון שנמלט ממנה, לאחר שהשתמש בחבל שהוברח אליו בתוך כד יין.
ספרי השנים האנגלו-סקסיים מתעדים כי ב-1097 הורה המלך ויליאם השני להקים חומה מסביב למצודת לונדון. החומה נבנתה ככל הנראה מאבן, וייתכן כי החליפה את גדר העץ שהקיפה את הצד הצפוני ואת הצד המערבי של הטירה, בין החומה הרומית והתמזה.[דרוש מקור] הכיבוש הנורמני של לונדון הפגין את כוחו באמצעות מעמד שליט חדש, וגם באמצעות הדרך שבה נבנתה העיר. הקרקעות הוחרמו וחולקו מחדש בין הנורמנים, שהביאו עמם מאות יהודים מסיבות כלכליות. היהודים זכו להגנתו הישירה של הכתר, וכתוצאה מכך היו יהודים רבים בקרבת הטירות. היהודים השתמשו במצודה כמקום מקלט כאשר היו נתונים לאיום של אלימות אנטי-יהודית.
עם מותו של הנרי הראשון ב-1135 החלה מחלוקת על סוגיית היורש; המלך אמנם שכנע את רוב האצילים החזקים להישבע כי יתמכו במתילדה הקיסרית, אך ימים אחדים לאחר מותו של הנרי הגיע מצרפת סטפן מבלואה על מנת לתבוע לעצמו את הכתר. החשיבות של העיר ושל המצודה שלה באו לידי ביטוי במהירות שבה הן נכבשו על ידי סטפן. המצודה, שלא שימשה מזה זמן מה באותה עת כמגורים מלכותיים, הושארה בדרך כלל באחריותו של הנציב, שבאותה עת היה ג'פרי דה מנדוויל, הרוזן הראשון מאסקס.
כיוון שהמצודה נחשבה למבצר בלתי חדיר בעמדה בעלת חשיבות אסטרטגית, החזקתה הייתה משמעותית מאוד. מנדוויל ניצל זאת, ומכר את נאמנותו למתילדה לאחר שסטפן נשבה ב-1141 במהלך קרב לינקולן. מנדוויל החליט למכור את נאמנותו לסטפן בשנה לאחר מכן, וזאת לאור התמעטות התמיכה במתילדה. תוך ניצול תפקידו כנציב המצודה הפך מנדוויל לאחד האנשים העשירים והחזקים ביותר באנגליה. כאשר ניסה לחזור על תרגיל זה פעם נוספת, הפעם באמצעות שיחות חשאיות עם מתילדה, הורה סטפן על מעצרו, אילץ אותו לוותר על השליטת בטירותיו, והחליף אותו באחד מהאנשים הנאמנים לו.
עד למהלך זה עבר התפקיד בירושה, כשהראשון שהחזיק בו היה ג'פרי דה מנדוויל (מחבריו של ויליאם הכובש ומאבותיו של ג'פרי שעמו נשאו ונתנו סטפן ומתילדה), ומאותה עת סמכויות התפקיד הוגדרו על ידי המונרך הממנה. התפקיד ניתן בדרך כלל לאישים רמי מעלה, שבגלל חובות אחרים לא בהכרח היו תמיד במצודה. הנציבים אמנם המשיכו להחזיק באחריות על תחזוקת המצודה וחיל המצב ששכן בה, אך כבר משלב מוקדם החזיקו בעוזר שתפקידו היה לסייע בביצוע מטלה זו - סגן נציב המצודה. לנציבים היו גם חובות אזרחיות הקשורות לעיר. בדרך כלל הם קיבלו את השלטון על העיר והיו אחראים לגביית מיסים, אכיפת חוק ושמירה על הסדר. עם ייסודה של משרת הלורד ראש העיר של לונדון ב-1191 ניטלו רוב הסמכויות האזרחיות מהנציבים, ולעיתים נוצרו חיכוכים בין שני בעלי התפקידים.