stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סולומון ארונוביץ' גורליק
קורות חיים

נולד במשפחת פועלים יהודית.
סיים 5 שנות לימוד בבית ספר. אחר כך סיים בית ספר מקצועי עם מומחיות במקצוע חרט כלים ועבד כחרט על מכונה.
בצבא האדום מאז 1931. בשנת 1932 סיים בית ספר למשוריינים בלנינגרד, ובשנת 1934 - השתלמויות לאנשי פיקוד. השתתף במלחמת החורף והיה מועמד להיות חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
בחזיתות המלחמה מאז יוני 1941. בקרבות עם ורמאכט גילה אומץ וגבורה גבוהה. כשפינה שוב ושוב טנקים סובייטיים משדה הקרב, תיקן נזקים, ואף הוביל טנקים להתקפה בשילוב תפקיד נהג ומפקד טנק.
במהלך ההתקפות הללו חיסל מספר רב של מרגמות, תותחים, עמדות מקלעים, חיילים וקצינים. ביולי 1941, בקרבות על שפטיבקה, השמיד 4 תותחים נגד טנקים, 6 מרגמות ויותר משתי מחלקות של חיל רגלים. ב-20 בספטמבר 1941, בקרב בסמוך לעיר בוגודוכוב במחוז חרקוב, הוא השמיד באופן אישי 8 תותחים, 3 מרגמות ומעך כמה עמדות מקלעים עם פסי הטנק שלו. קידם את ההתקפות של טנקים אחרים.
23 באוקטובר 1941, בפאתי העיר בלגורוד, כשהם עם כוחות חדשים, הגרמנים פרצו הגנת הכוחות הסובייטיים בפרצה בין יחידות הסיור. על חטיבת הטנקים הראשונה בפיקודו של אברהם חסין הוטלה פקודה להשמיד את קבוצת האויב שהתקדמה לכיוון העיר. 5 טנקים תקפו את הגרמנים. מקדימה היה הטנק הכבד של סגן ליסנקו, שנהגו היה גורליק. הטנק הצליח לפרוץ לעמדת התותחים הגרמניים, מחץ שני תותחים ונפגע כך שנמנעה תנועתו. במשך שעתיים הטנק המשיך לירות וכאשר אזלו הפגזים והמחסניות, חייליו נלחמו ברימונים. הגרמנים הקיפו את הרכב, הציעו לצוות להיכנע. לאחר שסירבו, העלו אותו באש. גורליק נשרף עם המפקד בטנק ההרוס.
קבור בקבר אחים בעיר בלגורוד. כמו כן, הוקמה מצבה (קנוטף) בבית הקברות פראוברז'נסקי היהודי בסנט פטרסבורג. חלקה 4/3 חדשה, קבר מס' 1325.
הזיכרון

רחוב בעיר בלגורוד נקרא על שמו
אנדרטה הוקמה בקבר אחים בו נקבר.
בשנת 2005 נקרא על שמו רחוב בעיר הולדתו בוברויסק בשכונת קיסלביצ'י.
הערות שוליים

↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
↑  "Аннотационная доска на улице Горелика" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2012-09-12. נבדק ב-2012-04-20.
קבר האחים של 399 חיילים סובייטים, ביניהם גיבורי ברית המועצות, שריונרים סמיון גורליק ופיודור סאמוחבאלוב
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת הגברים של קוריאה הדרומית בכדורגל. אם התכוונתם לנבחרת הנשים, ראו .
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של קוריאה הדרומית.
מבחינה היסטורית נחשבת נבחרת קוריאה הדרומית לנבחרת המצליחה ביותר באסיה, ולזכותה 10 הופעות בטורניר גביע העולם בכדורגל, יותר מכל נבחרת אסייתית אחרת. הישג השיא של הנבחרת במפעל היה במונדיאל 2002, שאותו אירחה יחד עם יפן. הנבחרת הודחה במונדיאל זה בשלב חצי הגמר, לאחר הפסד לגרמניה בתוצאה 1:0.
כמו כן, לזכותה של הנבחרת שתי זכיות בטורניר גביע אסיה, בשנים 1956 ו-1960.
הדירוג הנוכחי של נבחרת קוריאה הדרומית ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-23 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,572.61 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 17 נמדד לראשונה בדצמבר 1998, והדירוג הנמוך ביותר 69 נמדד לראשונה בנובמבר 2014.
היסטוריה > השנים הראשונות

היכרותה הראשונה של קוריאה עם משחק הכדורגל נערכה בשנת 1882, כאשר אנשי צוות אונייה בריטיים שיחקו בעת ביקור בנמל אינצ'ון. בשנת 1921, נערך לראשונה טורניר כדורגל קוריאני ובשנת 1928 הוקמה התאחדות הכדורגל הקוריאנית שהקימה את הבסיס להפצת ופיתוח הכדורגל בקוריאה. אולם בשנת 1940 המושל של קוריאה ביטל את ההתאחדות. בעקבות הקמתה של רפובליקת קוריאה, ההתאחדות הורכבה מחדש בשנת 1948 והצטרפה לפיפ"א. באותה שנה, נבחרת קוריאה ערכה את הופעתה הבינלאומית הראשונה כאשר השתתפה באולימפיאדת לונדון. ההתאחדות הקוריאנית הצטרפה להתאחדות הכדורגל האסייתית בשנת 1954.
היסטוריה > 1954-1989

קוריאה הדרומית השתתפה לראשונה במונדיאל 1954, כנציגה האסייתית השנייה אי פעם שמתמודדת בגביע העולם, אחרי נבחרת הודו המזרחית ההולנדית שעשתה זאת ב-1938. היא הובסה בשלב הבתים 9-0 על ידי הונגריה ו-7-0 על ידי טורקיה. מאוחר יותר השתתפה קוריאה הדרומית בגביע אסיה הראשון שנערך בשנת 1956. קוריאה הדרומית זכתה בטורניר לאחר שסיימה בתיקו עם הונג קונג וניצחה את ישראל ודרום וייטנאם. שנתיים לאחר מכן, אירחה קוריאה הדרומית את גביע אסיה השני וזכתה גם בו, כשהיא מנצחת בכל משחקיה בטורניר. בטורנירים הבאים, לא הצליחה קוריאה הדרומית לשחזר את הצלחתה. בגביע אסיה שנערך בשנת 1964 הפסידה קוריאה הדרומית בכל משחקיה ולטורניר שנערך בשנת 1968 קוריאה הדרומית לא הצליחה להעפיל. קוריאה הדרומית התאוששה בטורניר שנערך בשנת 1972 וסימה במקום השני. קוריאה הדרומית שוב לא הצליחה להעפיל לטורניר בשנת 1976, אך סיימו במקום השני פעם נוספת בשנת 1980.
קוריאה הדרומית העפילה בפעם השנייה למונדיאל 1986, לראשונה מזה 32 שנים. טורניר זה היה מוצלח יותר מקודמו, אולם גם בו לא הצליחה קוריאה הדרומית לנצח אף משחק. זאת למרות שבנבחרת שיחק צ'ה בום-קון, אחד השחקנים האסייתים הטובים בזמנו. קוריאה הדרומית הפסידה 3-1 לארגנטינה, סיימה בתיקו 1-1 עם בולגריה והפסידה 3-2 לאיטליה. החל מטורניר זה החלה קוריאה הדרומית להעפיל בקביעות לטורנירי גמר גביע העולם. כעבור שנתיים העפילה קוריאה הדרומית לגמר גביע אסיה, אך הפסידה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לערב הסעודית.
היסטוריה > 1990-2001

קוריאה הדרומית העפילה למונדיאל 1990, בו הפסידה בכל משחקיה לספרד 3-1, אורוגוואי 1-0 ובלגיה 2-0. כעבור שנתיים לא הצליחה קוריאה הדרומית להעפיל לגביע אסיה.
במונדיאל 1994 הצליחה קוריאה הדרומית להפתיע את ספרד, כאשר סיימה עימה בתיקו 2-2. הספרדים הובילו במשחק 2-0, אולם הונג מיונג-בו צמצם ל־2-1 כשנותרו 5 דקות לסיום המשחק וסאו יונג וון השווה בדקה ה־90 ל־2-2. בהמשך סיימה קוריאה הדרומית בתיקו נוסף, 0-0 עם בוליביה. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה קוריאה הדרומית לגרמניה 3-2 לאחר שכבר פיגרה במשחק 3-0. כעבור שנתיים הודחה קוריאה הדרומית ברבע הגמר של גביע אסיה.
לאחר מכן, מונה צ'ה בום-קון למאמן קוריאה הדרומית לקראת מוקדמות מונדיאל 1998. קוריאה הדרומית העפילה לטורניר הגמר, אך הפסידה במונדיאל למקסיקו 3-1 והובסה 5-0 על ידי הולנד. בעקבות התבוסה להולנדים, פוטר צ'ה בום-קון מאימון הנבחרת. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם בלגיה. כעבור שנתיים הפסידה קוריאה הדרומית בחצי גמר גביע אסיה לערב הסעודית וסיימה במקום השלישי לאחר ניצחון על סין.
היסטוריה > מונדיאל 2002

קוריאה הדרומית נבחרה לארח את מונדיאל 2002 ביחד עם יפן. מכיוון שקוריאה הדרומית מעולם לא ניצחה משחק במסגרת המונדיאל, הציפיות מהנבחרת לא היו גבוהות. שנה לפני הטורניר, אירחו קוריאה הדרומית ויפן את טורניר גביע הקונפדרציות וקוריאה הדרומית השתתפה בו לראשונה. במשחקה הראשון הובסה קוריאה הדרומית 5-0 על ידי צרפת, אך בהמשך ניצחה 1-2 את מקסיקו ו־0-1 את אוסטרליה. למרות זאת, קוריאה הדרומית סיימה רק במקום השלישי בבית בגלל הפרש שערים נחות לעומת צרפת ואוסטרליה שסיימו מעליה עם אותו מספר נקודות.
קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל בניצחון ראשון בתולדותיה במסגרת גביע העולם, 0-2 על פולין. במשחקה השני סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם ארצות הברית. במשחקה האחרון בשלב הבתים התמודדה קוריאה הדרומית מול פורטוגל. במהלך המשחק נותרה פורטוגל ב-9 שחקנים, לאחר ששניים משחקניה הורחקו. פארק ג'י-סונג הבקיע בהמשך את שער הניצחון לקוריאה הדרומית שניצחה 0-1 ולראשונה בתולדותיה עברה שלב במסגרת המונדיאל. קוריאה הדרומית העפילה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית.
בשמינית הגמר התמודדה קוריאה הדרומית מול איטליה במשחק שנוי במחלוקת. בשלב מוקדם במשחק, קיבלה קוריאה הדרומית, בהחלטה מפוקפקת של השופט, כדור עונשין מ-11 מטרים, אותו הדף השוער האיטלקי ג'אנלואיג'י בופון. בהמשך עלו האיטלקים ליתרון 1-0, אולם שתי דקות לסיום השווה סאול קי יון את התוצאה ל־1-1 והמשחק עבר להארכה. במהלך ההארכה, נפסל שער זהב חוקי למהדרין של נבחרת איטליה ושחקן נבחרת איטליה, פרנצ'סקו טוטי, הורחק בכרטיס אדום על התחזות, למרות שהילוכים חוזרים הראו בבירור כי הוא רק מעד. 3 דקות לסיום ההארכה הבקיע אהן יונג הוואן שער זהב לקוריאנים שקבע 1-2 והעלה אותם לרבע הגמר.
גם משחקה של קוריאה הדרומית ברבע הגמר מול ספרד היה שנוי במחלוקת ובמהלכו נפסלו שני שערים חוקיים של ספרד. המשחק הסתיים בתיקו 0-0 וקוריאה הדרומית ניצחה 3-5 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים והפכה לנבחרת האסייתית הראשונה שמעפילה לחצי גמר המונדיאל. בחצי הגמר הפסידה קוריאה הדרומית 1-0 לגרמניה ובמשחק על המקום השלישי הפסידה קוריאה הדרומית 3-2 לטורקיה. בכך סיימה קוריאה הדרומית במקום הרביעי. קפטן הנבחרת, הונג מיונג-בו, קיבל את כדור הברונזה כשחקן השלישי בטיבו במונדיאל והפך בכך לשחקן האסייתי הראשון הזוכה בפרס זה. בנוסף נבחר הונג, יחד עם יו סאנג צ'ול לנבחרת הטורניר. זו הייתה הפעם הראשונה בה כדורגלנים אסייתים נבחרים לנבחרת הטורניר. הטורניר המוצלח של קוריאה הדרומית גרם לעלייה בפופולריות המשחק במדינה. מאמן הנבחרת, חוס הידינק, הפך לגיבור לאומי בקוריאה הדרומית והיה לאדם הראשון שקיבל אזרחות כבוד בקוריאה הדרומית.
היסטוריה > מונדיאל 2006

לאחר מונדיאל 2002, התפטר חוס הידינק מאימון הנבחרת, למרות הפצרות נרחבות שיישאר. לאחר עזיבתו הושם דגש על מינוי מאמנים זרים לנבחרת.
קוריאה הדרומית העפילה למונדיאל 2006 והשיגה ניצחון ראשון במסגרת המונדיאל מחוץ ליבשת אסיה, 1-2 על טוגו משערים של לי צ'ון סו ואהן יונג הוואן. במשחקה השני סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 1-1 עם צרפת, כאשר פארק ג'י-סונג מבקיע את שער השוויון 9 דקות לסיום המשחק. במשחקה האחרון הפסידה קוריאה הדרומית לשווייץ 2-0 וסיימה במקום השלישי בבית, לאחר שצרפת ניצחה במשחק המקביל את טוגו. שנה לאחר מכן סיימה קוריאה הדרומית בממקום השלישי בגביע אסיה.
היסטוריה > מונדיאל 2010

קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2010 בניצחון 0-2 על יוון. בהמשך הובסה קוריאה הדרומית על ידי ארגנטינה 4-1. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה קוריאה הדרומית בתיקו 2-2 עם ניגריה והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית הודות לניצחונה של ארגנטינה על יוון במשחק המקביל. הייתה זו הפעם הראשונה שקוריאה הדרומית עוברת את שלב הבתים בטורניר המתקיים מחוץ לאסיה. בשמינית הגמר הפסידה קוריאה הדרומית לאורוגוואי 2-1. שנה לאחר מכן, סיימה קוריאה הדרומית במקום השלישי בגביע אסיה לאחר שהפסידה בחצי הגמר ליפן בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים וניצחה את אוזבקיסטן במשחק על המקום השלישי.
היסטוריה > מונדיאל 2014

קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2014 בתיקו 1-1 עם רוסיה. בהמשך הפסידה קוריאה הדרומית לאלג'יריה 4-2 ולבלגיה 1-0 וסיימה אחרונה בבית. בכך, לראשונה מאז מונדיאל 1998,קוריאה הדרומית סיימה את משחקיה במונדיאל ללא ניצחון. שנה לאחר מכן הגיעה קוריאה הדרומית לגמר גביע אסיה אך הפסידה בו 2-1 לאוסטרליה אחרי הארכה.
היסטוריה > מונדיאל 2018

קוריאה הדרומית פתחה את שלב הבתים במונדיאל 2018 בהפסד 1-0 לשוודיה. בהמשך הפסידה קוריאה הדרומית למקסיקו 2-1, אולם במשחקה האחרון ניצחה את אלופת העולם  גרמניה 0-2 ובכך הודחה גרמניה מהמונדיאל לראשונה בשלב הבתים. למרות הניצחון המפתיע, קוריאה הדרומית סיימה במקום השלישי בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
היסטוריה > מונדיאל 2022

קוריאה הדרומית פתחה את משחקיה במונדיאל 2022 בתיקו 0-0 עם אורוגוואי ולאחר מכן הפסידה 3-2 לגאנה. במשחקה האחרון בשלב הבתים העפילה באופן דרמטי לשמינית הגמר לאחר שגברה על פורטוגל במשחק בו פיגרה 1-0 וניצחה 1-2 משער בתוספת הזמן של וואנג הי-צ'אן. בעקבות הניצחון של קוריאה הדרומית והתוצאה במשחק המקביל בבית, 0-2 לאורוגוואי על גאנה, העפילה קוריאה הדרומית מהמקום השני בבית בזכות כמות שערי זכות גבוהה יותר מאורוגוואי שסיימה עימה באותו מספר נקודות ובאותו הפרש שערים. בשמינית הגמר הובסה קוריאה הדרומית 4-1 על ידי ברזיל והודחה.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא הייתה חברה בפיפ"א
הממלכה האיטלקית 1934: לא הייתה חברה בפיפ"א
צרפת 1938: לא הייתה חברה בפיפ"א
ברזיל 1950: לא נרשמה
| שווייץ 1954 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 16 |
שוודיה 1958: רישום נדחה על ידי פיפ"א
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: פרשה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
| מקסיקו 1986 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 7 |
| איטליה 1990 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 6 |
| ארצות הברית 1994 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 4 | 5 |
| צרפת 1998 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 9 |
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | מקום רביעי | 7 | 3 | 2 | 2 | 8 | 6 |
| גרמניה 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 4 |
| דרום אפריקה 2010 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 6 | 8 |
| ברזיל 2014 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 |
| רוסיה 2018 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 3 |
| קטר (מדינה) 2022 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 8 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 11/22 | 38 | 7 | 10 | 21 | 39 | 78 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הונג קונג (1876–1959) 1956 | מקום ראשון | 3 | 2 | 1 | 0 | 9 | 6 |
| קוריאה הדרומית 1960 | מקום ראשון | 3 | 3 | 0 | 0 | 9 | 1 |
| ישראל 1964 | מקום שלישי | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 |
איראן (1964–1979) 1968: לא העפילה
| תאילנד 1972 | מקום שני | 5 | 1 | 2 | 2 | 7 | 6 |
איראן (1964–1979) 1976: לא העפילה
| כווית 1980 | מקום שני | 6 | 4 | 1 | 1 | 12 | 6 |
| סינגפור 1984 | סיבוב ראשון | 4 | 0 | 2 | 2 | 1 | 3 |
| קטר (מדינה) 1988 | מקום שני | 6 | 5 | 1 | 0 | 11 | 3 |
יפן 1992: לא העפילה
| איחוד האמירויות הערביות 1996 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 7 | 11 |
| לבנון 2000 | מקום שלישי | 6 | 3 | 1 | 2 | 9 | 6 |
| הרפובליקה העממית של סין 2004 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 9 | 4 |
| אינדונזיה מלזיה תאילנד וייטנאם 2007 | מקום שלישי | 6 | 1 | 4 | 1 | 3 | 3 |
| קטר (מדינה) 2011 | מקום שלישי | 6 | 4 | 2 | 0 | 13 | 7 |
| אוסטרליה 2015 | מקום שני | 6 | 5 | 0 | 1 | 8 | 2 |
| איחוד האמירויות הערביות 2019 | רבע גמר | 5 | 4 | 0 | 1 | 6 | 2 |
| קטר (מדינה) 2023 | חצי גמר | 6 | 2 | 3 | 1 | 11 | 10 |
| ערב הסעודית 2027 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 15/18 | 73 | 38 | 19 | 16 | 117 | 74 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביע הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערב הסעודית 1992: לא העפילה
ערב הסעודית 1995: לא העפילה
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
מקסיקו 1999: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2001 | מארחת מונדיאל 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 6 |
צרפת 2003: לא העפילה
גרמניה 2005: לא העפילה
דרום אפריקה 2009: לא העפילה
ברזיל 2013: לא העפילה
רוסיה 2017: לא העפילה
| סה"כ |  | 1/10 | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 6 |
גביעי הזהב של CONCACAF

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2000 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 |
| ארצות הברית 2002 | מקום רביעי | 5 | 0 | 2 | 3 | 3 | 7 |
| סה"כ | 2 הופעות | 7 | 0 | 4 | 3 | 5 | 9 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

הונג מיונג-בו
סאול קי יון
צ'ה בום-קון
פארק ג'י-סונג
פארק צ'ו-יונג
סון יונג-מין
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת לקראת משחקי מונדיאל 2022.
הנתונים מעודכנים ל-11 בנובמבר 2022.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | קים-סונג ג'ו | 30 בספטמבר 1990 | 67 | 0 | ערב הסעודית א-שבאב |
| 12 | שוער | סונג בום-קון | 15 באוקטובר 1997 | 1 | 0 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |
| 21 | שוער | ג'ו יון-וו | 25 בספטמבר 1991 | 22 | 0 | דרום קוריאה אולסן יונדאי |

| 2 | הגנה | יון ג'ונג-ג'ו | 20 במרץ 1998 | 4 | 0 | דרום קוריאה סיאול |
| 3 | הגנה | קים ג'ין-סו | 13 ביוני 1992 | 61 | 2 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |
| 4 | הגנה | קים מין-ג'יי | 15 בנובמבר 1996 | 44 | 3 | גרמניה באיירן מינכן |
| 14 | הגנה | הונג צ'ול | 17 בספטמבר 1990 | 46 | 1 | דרום קוריאה דאיגו |
| 15 | הגנה | קים מון-וואן | 1 באוגוסט 1995 | 22 | 0 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |
| 19 | הגנה | קים יאנג-וון | 27 בפברואר 1990 | 96 | 6 | דרום קוריאה אולסן יונדאי |
| 20 | הגנה | קון קיונג-וון | 31 בינואר 1992 | 28 | 2 | יפן גמבה אוסקה |
| 23 | הגנה | קים טא-וואן | 24 ביולי 1989 | 19 | 0 | דרום קוריאה אולסן יונדאי |
| 24 | הגנה | צ'ו יו-מין | 17 בנובמבר 1996 | 4 | 0 | דרום קוריאה טג'אן האנה סיטיזן |

| 5 | קישור | יונג וו-יאנג | 14 בדצמבר 1989 | 66 | 3 | קטאר א-סד |
| 6 | קישור | וואנג אין-בום | 20 בספטמבר 1996 | 37 | 4 | יוון אולימפיאקוס |
| 8 | קישור | פאיק סאנג-הו | 17 במרץ 1997 | 14 | 2 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |
| 10 | קישור | לי ג'אי-סונג | 10 באוגוסט 1992 | 64 | 9 | גרמניה מיינץ |
| 11 | קישור | וואנג הי-צ'אן | 26 בינואר 1996 | 49 | 9 | אנגליה וולבס |
| 13 | קישור | סון ג'ו-הו | 12 במאי 1992 | 15 | 0 | הרפובליקה העממית של סין שנדונג טאיסן |
| 17 | קישור | נא סאנג-הו | 12 באוגוסט 1996 | 24 | 2 | דרום קוריאה סיאול |
| 18 | קישור | לי קאנג-אין | 19 בפברואר 2001 | 6 | 0 | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 22 | קישור | קון צ'אנג-הון | 30 ביוני 1994 | 42 | 12 | דרום קוריאה קימצ'אן סנגמו |
| 25 | קישור | ג'אונג וו-יאונג | 20 בספטמבר 1999 | 9 | 2 | גרמניה פרייבורג |
| 26 | קישור | סונג מין-קיו | 12 בספטמבר 1999 | 13 | 1 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |

| 7 | חלוץ | סון יונג-מין (קפטן) | 8 ביולי 1992 | 116 | 41 | אנגליה טוטנהאם |
| 9 | חלוץ | צ'ו גו-סאנג | 25 בינואר 1998 | 16 | 4 | דרום קוריאה ג'אונבוק יונדאי מוטורס |
| 16 | חלוץ | הוואנג אוי-ג'ו | 28 באוגוסט 1992 | 49 | 16 | יוון אולימפיאקוס |
שיאי שחקנים

נכון ל-6 בפברואר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הונג מיונג-בו | 1990–2002 | 136 | 10 |
| 1 | צ'ה בום-קון | 1972–1986 | 136 | 58 |
| 3 | לי וון-ג׳יאה | 1999–2011 | 133 | 0 |
| 4 | לי יונג-פיו | 1994–2010 | 127 | 5 |
| 5 | קים הו-קון | 1971–1979 | 124 | 5 |
| 6 | סון יונג-מין | 2010–הווה | 124 | 44 |
| 7 | יו סאנג-צ'ול | 1994–2005 | 122 | 18 |
| 8 | צ'ו יונג-ג׳ונג | 2008–2019 | 113 | 1 |
| 9 | קי סונג-יונג | 2008–2019 | 110 | 10 |
| 10 | קים יאנג-וון | 2010-הווה | 108 | 7 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים | שערים | הופעות | יחס |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צ'ה בום-קון | 1972–1986 | 58 | 136 | 0.43 |
| 2 | וואנג סון-הונג | 1998–2002 | 50 | 103 | 0.49 |
| 3 | סון יונג-מין | 2010–הווה  | 44 | 124 | 0.35 |
| 4 | פארק לי-צ'ון | 1969–1974 | 40 | 86 | 0.47 |
| 5 | קים ג׳יאה-האן | 1972–1979 | 33 | 57 | 0.58 |
| 5 | לי דונג גוק | 1998–2017 | 33 | 105 | 0.31 |
| 7 | צ'וי סון-הו | 1980–1991 | 30 | 103 | 0.29 |
| 8 | קים דו-הון | 1994–2003 | 29 | 72 | 0.4 |
| 8 | יו ג'ונג-מו | 1974–1986 | 29 | 84 | 0.35 |
| 10 | צ'וי יונג-סו | 1995–2003 | 27 | 67 | 0.4 |
| 10 | לי טיה-הו | 1980–1991 | 27 | 72 | 0.38 |
| 10 | קים ג'ין-גוק | 1972–1978 | 27 | 88 | 0.31 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
הונג מיונג-בו שיאן ההופעות (136) במשותף בנבחרת דרום קוריאה בכל הזמנים.
צ'ה בום-קון שיאן ההופעות (136) ומלך השערים (58) בנבחרת דרום קוריאה בכל הזמנים.
עבדול חלים

עבדול חלים (במלאית: Abdul Halim; ‏28 בנובמבר 1927 – 11 בספטמבר 2017) היה הסולטאן של מדינת קדה במלזיה. כמו כן הוא היה היאנג די-פרטואן אגונג, ראש המדינה (מונרך-נשיא) של מלזיה, ה-5 וה-14 והוא היחיד שכיהן בתפקיד פעמיים.
לאחר מות אביו בשנת 1958, הוא מונה לסולטאן קדה, תפקיד אותו מילא עד יומו האחרון.
כהונתו הראשונה כיאנג די-פרטואן אגונג הייתה בשנים 1970–1975. באוקטובר 2011, בגיל 84, נבחר שוב לתפקיד, והוא כיהן מדצמבר 2011 עד דצמבר 2016. הוא היחיד בתולדות מלזיה אשר כיהן פעמיים בתפקיד.
סינדי כהן

| --- | --- |

 לידה:  30 בנובמבר 1963 (בת 60) דטרויט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת איווה 
 תפקיד:  מנהלת כללית 
 
סינדי כהן (באנגלית: Cindy Cohn; נולדה ב-30 בנובמבר 1963) היא עורכת דין יהודייה-אמריקאית לזכויות אזרחיות המתמחה בדיני הפרת פרטיות, פשעי אינטרנט וזכויות אלקטרוניות.
ביוגרפיה

כהן נולדה בדטרויט, שבמישיגן, ארצות הברית. למדה משפטים באוניברסיטת מישיגן. היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת איווה ובבית הספר לכלכלה של לונדון.
קריירה

לפני שהחלה בקריירת עריכת הדין, עבדה כשנה במרכז האו"ם לזכויות אדם בז'נבה.
בשנת 2000 מונתה ליועצת המשפטית של קרן החזית האלקטרונית, ובשנת 2015 מונתה למנכ"לית בפועל שלה. היא משמשת כחברת דירקטוריון העמותות "Human Rights Advocates" ו"Verified Voting Foundation".
קריירה > משפטים מפורסמים

כהן ייצגה את דניאל ג'יי ברנשטיין ואת קרן החזית האלקטרונית במשפטם נגד מדינת ארצות הברית (אנ') בתיק הקובל על איסור ייצוא קריפטוגרפיה מארצות הברית בשנים 1995–1997. התיק זכה לפרסום רב.
בין השנים 2002–2012 היא ייצגה את קרן החזית האלקטרונית בתובענה ייצוגית נגד חברת AT&T, בטענה כי החברה סייעה בצורה לא חוקית למעקבים של הסוכנות לביטחון לאומי האמריקאית, וסיפקה האזנות סתר ומכירת נתונים.
בשנים 2005–2007 הייתה שותפה בתביעה הייצוגית שהוגשה נגד חברת "Sony BMG" בשל אי שמירת ניהול הזכויות הדיגיטלי של לקוחותיהם. כמו כן הובילה בהתנדבות את התביעה נגד חברת "Diebold Nixdorf".
פרסים והוקרה

1997 - מנה אותה מגזין עורכי הדין של קליפורניה כאחת מ"עורכות הדין של השנה".
2006 - נבחרה על ידי כתב העת למשפט לאומי לאחת ממאה עורכי הדין המשפיעים בארצות הברית.
2010 - קיבלה את פרס ואנגרד מהמחלקה לקניין רוחני של לשכת עורכי הדין בקליפורניה.
2012 - קיבלה את פרס חופש המידע ע"ש ג'יימס מדיסון מאיגוד העיתונאים המקצועיים של צפון קליפורניה.
2018 - נבחרה על ידי מגזין פורבס לאחת מ"חמישים הנשים המובילות בטכנולוגיה בארצות הברית".
הערות שוליים

↑  "Cindy Cohn". Guardian News and Media Limited. נבדק ב-3 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cindy Cohn to become EFF's new executive director in 2015". Electronic Frontier Foundation. 5 בנובמבר 2014. נבדק ב-20 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cindy Cohn | RSA Conference, www.rsaconference.com (באנגלית)
↑  "Cindy Cohn". Forbes.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419586605171  ISNI: 0000 0000 9367 2981  LCCN: no2010147813  VIAF: 137628956   WorldCat (עם VIAF): 137628956
סרטני נהרות

| סרטני נהרות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: מעשירי רגל
תת־סדרה:: Astacidea
על־משפחה:: סרטני נהרות
משפחות
 Astacidae  Cambaridae
שם מדעי
 Astacoidea
סרטני נהרות (שם מדעי: Astacoidea) הם קבוצת פרוקי-רגליים מסדרת מעשירי רגל השייכים למחלקה סרטנים עילאיים. הם קרובי משפחה של הלובסטר ושל החסילונים, אך חיים רק במים מתוקים ברחבי העולם. הם אינם חיים בישראל בצורה טבעית.
בסתיו 2022 נתגלו סרטני נהרות בנחל בצת שבגליל המערבי, והם מוגדרים מין פולש.
מאפיינים

סרטני הנהרות חיים בתוך המים ונושמים בעזרת זימים דמויי נוצה. חלק מהמינים חיים בנהרות מהירים ושוחים היטב. אחרים חיים באגמים שונים, ביצות, תעלות ושדות אורז והם אינם יכולים לחיות במים מזוהמים.
לסרטנים צבתות גדולות איתם הם תופסים את מזונם המורכב מצמחייה, נבלות, תולעים ובעלי חיים קטנים נוספים כמו רכיכות ודגים קטנים.
סרטני נהרות מגודלים גם כחיות מחמד, אך יש לגדלם בנפרד עקב יכולתם להיות קניבלים.
מיון

על-משפחה סרטני נהרות (Astacoidea)
משפחה Astacidae
סוג Astacus
סוג Austropotamobius
סוג Pacifastacus
משפחה Cambaridae
סוג Barbicambarus
סוג ומין יחיד Bouchardina robisoni
סוג Cambarellus
סוג Cambaroides
סוג Cambarus
סוג Distocambarus
סוג Fallicambarus
סוג Faxonella
סוג Hobbseus
סוג Orconectes
סוג Procambarus
סוג ומין יחיד Troglocambarus maclanei
הערות שוליים

↑  מייבשים את נחל בצת, באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה, ‏4 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531265805171  BnF: cb119355420 (data)  GND: 4154901-6  LCCN: sh85033794  NDL: 00576957  NKC: ph124963
נמל התעופה מרסיי-פרובאנס

נמל התעופה מרסיי-פרובאנס (בצרפתית: L’aéroport de Marseille Provence) ממוקם בקרבת העיר מרסיי בדרום צרפת והוא אחד משני נמלי התעופה המשרתים את חבל פרובאנס והתיירות המבקרת בו. הוא מדורג במקום החמישי בין שדות התעופה בצרפת מבחינת היקף תנועת הנוסעים בו, ומדורג במקום השלישי מבחינת היקף תנועת המטען בו.
הנמל

נמל התעופה שוכן בסמוך לעיר מריניאן (Marignane),‏ 27 קילומטרים מצפון-מערב למרסיי ובמרחק דומה מן העיר אקס-אן-פרובאנס. הוא ממוקם על חופו המזרחי של אגם Berre ‏(Etang de Berre) ואחד משני מסלוליו בנוי בחלקו על גבי סוללה שנבנתה על מימי האגם.
בנמל התעופה, שמיתג עצמו תחת האותיות mp, שני טרמינלים הממוקמים מצפון למסלולים. בטרמינל הראשי (mp1)‏ 19 גשרי עלייה למטוסים. השני (mp2), הפועל ללא גשרי עלייה למטוסים, משמש לטיסות Low Cost בלבד.
בשנת 2009 פעלו מנמל התעופה 35 חברות תעופה, מהן 6 חברות Low Cost. הן הפעילו טיסות אל 78 יעדים ב-27 מדינות – טיסות פנים בצרפת וטיסות למערב אירופה, לצפון אפריקה ולמדינות הים התיכון וכן לקנדה. באותה שנה עברו בנמל 7.29 מיליון נוסעים וכ-49 אלף טונות מטען ב-122,664 תנועות מטוסים.
נמל התעופה משמש גם כבסיס המרכזי של שירותי התעופה לכיבוי אש של משרד הפנים הצרפתי.
הנמל מנוהל (מאז 1934) על ידי לשכת המסחר והתעשייה מרסיי-פרובאנס, שלה זיכיון לניהול הנמל עד 2017.
היסטוריה

נמל התעופה החל לפעול בשנת 1922. בשנות השלושים פעל מהנמל (שנקרא אז נמל התעופה מריניאן) שירות טיסות של מטוסי-ים, כולל טיסות של חברת פאן אמריקן. ב-1944 נהרס הנמל על ידי הצבא הגרמני.
ב-1961 נבנה בנמל הטרמינל העיקרי, וב-1996 עבר הנמל מודרניזציה. בתחילת שנות ה-2000 חל מיתון בפעילות נמל התעופה, בין השאר עקב פתיחתו ב-2001 של קו רכבות מהירות בין מרסיי לפריז, שקיצר את זמן הנסיעה ביניהן לשלוש שעות. בשנת 2006 נפתח טרמינל 2 בחלקו המערבי של הנמל במטרה למשוך לנמל תנועה של טיסות זולות.