stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רונדיי הוליס-ג'פרסון
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | ברוקלין | 4 | 0 | 15.5 | 0.485 | 1.000 | 0.800 | 3.0 | 1.5 | 0.3 | 1.3 | 13.3 |
| 2019/2020 | טורונטו | 5 | 0 | 7.8 | 0.400 | 0.000 | 0.750 | 2.0 | 0.6 | 0.4 | 0.2 | 2.8 |
| קריירה |  | 9 | 0 | 11.2 | 0.465 | 0.500 | 0.788 | 2.4 | 1.0 | 0.3 | 0.7 | 7.5 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של הוליס-ג'פרסון, באתר sports-reference.com
↑  פרסי עונת 2014/2015 במחוז Pac-12, באתר הרשמי, 9 במאי 2015
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2015, באתר basketball-reference.com
↑  ברוקלין רוכשת את הוליס-ג'פרסון בטרייד, באתר הרשמי של הקבוצה, 26 ביוני 2015
↑  הוליס-ג'פרסון חותם על חוזה בטורונטו, באתר הקבוצה, 18 ביולי 2019
↑  הוליס-ג'פרסון חתם על חוזה במינסוטה, באתר הקבוצה, 3 בדצמבר 2020
רכבות 68-80-88

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דני רובס
 מתוך האלבום בגוף ראשון
 יצא לאור:  1991
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  דני רובס
 לחן:  דני רובס
 
רכבות 68-80-88 הוא שיר של דני רובס המוקדש לג'ון לנון. זהו השיר השני באלבומו הרביעי "בגוף ראשון" (1991), אורכו ארבע דקות ושלושים ושש שניות (4:36), והוא השיר המוכּר ביותר מבין שירי האלבום. השיר נכלל גם באלבום האוסף של רובס "עשור! או שאני יורה..." (1994). רובס שר אותו כמעט בכל הופעותיו והוא השיר היחיד פרי עטו שהוא מבצע בהופעותיו משירי הביטלס. הוא נוהג לספר בפירוט את הסיפור מאחורי השיר, החל מתיאור יום הרצח של לנון וכלה באופן שבו הוא השפיע על חייו.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"א (1991) של רשת ג' דורג השיר במקום ה-36.
הרקע לשיר

סדר האירועים בשיר מתחיל דווקא מהשנה האמצעית ונגמר בשנה הקדומה יותר. דהיינו העלילה מתחילה ב-1980, ממשיכה ב-1988 ונגמרת ב-1968.
הרקע לשיר > 1980

ב־1980 היה רובס נשוי לאשתו הראשונה דינה והם התגוררו בכיכר דיזנגוף בתל אביב ועברו מדירה בצד אחד של הכיכר לדירה בצד האחר. ב־8 בדצמבר 1980, היום שבו נרצח ג'ון לנון בידי מארק צ'פמן, הגיעו המובילים והעבירו את כל הארגזים לדירה החדשה. רובס, אחרי לילה של הופעה, נשאר לישון על מזרן בדירה הישנה עם טרנזיסטור פועל לצידו. רצף שירים של הביטלס משך אותו מתוך השינה, ואז הוא שמע את קולו הנוגה של יואב קוטנר מכריז: "ולמי שעוד לא שמע את הידיעה, הלילה נרצח ג'ון לנון". רובס,הצטער מאד על הידיעה והלך אל אשתו, ששמעה אף היא את הידיעה ממקור אחר. הם נפגשו בכיכר והתחבקו באבל משותף על לנון, היוצר האהוב שהשפיע על חייהם.
הרקע לשיר > 1988

ב-1988 יצא לאקרנים "דמיין" (Imagine: John Lennon), סרט תיעודי על חייו של לנון. הסרט הורכב מראיונות עם בני משפחה וקולגות של לנון ומקטעי ארכיון. בין המרואיינים הייתה סינתיה לנון, אשתו הראשונה. ג'ון וסינתיה התחתנו צעירים, באופן לא מתוכנן, ב־1962, לאחר שהיא גילתה שהיא בהיריון עם בנם ג'וליאן, שלבסוף המשיך את דרכו של לנון והפך לזמר. נישואיהם ידעו קשיים ומשברים רבים, והסתיימו סופית ב־1968.
הרקע לשיר > 1968

בתחילת 1968 נסעו חברי הביטלס ובנות זוגם למהרישי מהש יוגי בהודו. הזוג לנון נפרד זמן קצר לאחר שובו לאנגליה, אך למעשה הסיפור שמתארת סינתיה בסרט התרחש באוגוסט 1967, כשנסעו הביטלס לשמוע את המהרישי בפעם הראשונה, בסמינר בנסיעה בבנגור, ויילס, שקוצרה עקב מותו הפתאומי של אמרגן הלהקה בריאן אפשטיין. חברי הלהקה נסעו לבנגור ברכבת, והתחנה בלונדון שקקה המולת מעריצים, אנשי תקשורת, שוטרים ונוסעים. ג'ון, שהיה רגיל שיש מי שדואג לו לציוד, רץ לרציף עם חבריו ללהקה. סינתיה נשארה מאחור עם המזוודות וניסתה למהר בעקבותיו כשהיא מפלסת את דרכה בין ההמון, אך כשהגיעה לרציף עוכבה בידי שוטר שלא זיהה אותה; הוא חסם את דרכה והבהיר לה שהיא איחרה את הרכבת. סינתיה סיפרה כי ראתה בכך רגע סימבולי שסימן את תום היחסים ביניהם – ג'ון ברכבת המתרחקת, ממשיך קדימה, בשעה שהיא נשארת מאחור על הרציף, מוצפת דמעות.
אזכורים תרבותיים

בשיר מוזכרים בשמם שני שירי ביטלס מפורסמים שכתב לנון ושר כסולן באלבומם Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏: "Lucy in the Sky with Diamonds" ו"A Day in the Life".
עיבוד הכינורות בשיר הוא מחווה לעיבוד הכינורות של ג'ורג' מרטין בשירם של הביטלס "Eleanor Rigby".
קרדיטים

דני רובס – מילים, לחן, עיבוד, שירה וגיטרות אקוסטיות.
מיכה מיכאלי – גיטרה בס
עמוס הדני – גיטרות חשמליות
עדי רנרט – קלידים
יצחק מרקובצקי – כינור
אליקום זלצמן – כינור
אברהם לבנטל – ויולה
אלכסנדר כגנובסקי – צ'לו
דובי אנגלר – פרותאוס, U-110
ז'אן פול זימבריס – תופים וכלי הקשה
יהודה זיתון – הפקת סאונד
מצעדים שנתיים

השיר דורג במקום 36 במצעד הפזמונים העברי השנתי 1991.
הערות שוליים

↑  Cynthia Lennon (2005), John, pp.196–198
רכס אמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  527 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  צפון השומרון
 קואורדינטות:  32°31′00″N 35°09′06″E﻿ / ﻿32.51661°N 35.15176°E﻿ / 32.51661; 35.15176
  (למפת הכרמל מוגדלת) רכס אמיר(למפת הכרמל רגילה) רכס אמיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רכס אמיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רכס אמיר
 
רכס אמיר הוא קמר, רכס הרים המהווה את חלקו הדרומי של הכרמל בצפון-מערב השומרון.
שטח הרכס כ-200 קמ"ר וצורתו מעין טרפז עם בסיס רחב במזרח ובסיס צר במערב. גבולותיו הם נחל עירון בצפון, עמק יזרעאל במזרח, עמק דותן ונחל חדרה בדרום ומישור החוף במערב. פסגתו של הרכס בהר אלכסנדר, שגובהו 527 מטרים מעל פני הים.
הרכס מנוקז למזרח אל נחל קישון, ולדרום, מערב וצפון אל נחל חדרה באמצעות מספר נחלים. העיקריים שבהם הם נחל עוז, נחל רימונים, נחל תענך וואדי אל-ג'אמוס הנשפכים לנחל קישון, ונחל נרבתה הנשפך לנחל חדרה.
לאורך הרכס עוברים הקו הירוק וגדר ההפרדה. חלק מהרכס נמצא בשליטה אזרחית וביטחונית של הרשות הפלסטינית (A ו-B).
יישובים

על רכס אמיר נמצאים יישובים רבים, המשתייכים בחלקם לישראל ובחלקם לרשות הפלסטינית. היישובים הגדולים ביותר ברכס הם אום אל-פחם, חריש וערערה (ישראל), יעבד ואל-יאמון (הרשות הפלסטינית).
שמורת הר אמיר

ליד עין אל-סהלה נמצאת שמורת הר אמיר אשר ידועה בעצי האלון המצוי, שרידים ליער קדום אשר היה באזור נחל עירון,  
יער שנעלם ברובו בגלל שתי סיבות מרכזיות:
כריתת עצים להרחבת האדמות החקלאיות בעקבות גידול האוכלוסייה באזור נחל עירון במאה ה-20.
כריתת עצים לייצור פחם, שהיה תעשייה דומיננטית באזור עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריצ'י דה לאט

ריצ'י דה לאט (נולד ב-28 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן בלגי המשחק כבלם ברויאל אנטוורפן.
קריירה

דה לאט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אנטוורפן ועלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה בבלגיה בעונת 2006/2007. ב-2007 חתם בסטוק סיטי האנגלית ששילמה עבורו כ-250,000 לירה שטרלינג, אך הושאל תוך זמן קצר לבורנמות' ורקסהאם מהליגות הנמוכות באנגליה.
בינואר 2009 רכשה מנצ'סטר יונייטד את החוזה של דה לאט מסטוק סיטי. ב-24 במאי 2009 ערך דה לאט את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במדי מנצ'סטר יונייטד בניצחון על האל סיטי והפך לבלגי הראשון שמשחק עבור המועדון. עם זאת, מעולם לא הצליח לתפוס מקום של קבע בהרכב והושאל למספר קבוצות באנגליה.
בקיץ 2012 חתם דה לאט בלסטר סיטי ולראשונה הפך לשחקן הרכב קבוע ומוביל. הוא שיחק 3 וחצי עונות בלסטר ורשם 129 הופעות ליגה. במהלך עונת 2015/2016 הושאל למידלסברו ולא שיחק עבור לסטר כשזו זכתה באליפות.
לאחר מכן חתם דה לאט באסטון וילה אך לא הצליח לבסס את מעמדו והושאל תחילה בחזרה לאנטוורפן ולאחר מכן למלבורן סיטי מהליגה האוסטרלית.
בקיץ 2019 חתם דה לאט על חוזה קבוע באנטוורפן, המועדון בו התחיל את הקריירה. מאז הפך לשחקן מפתח בהגנת הקבוצה.
נבחרת לאומית

מספר ימים לאחר הופעת הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד, זומן דה לאט למשחקי גביע קירין של בלגיה נגד צ'ילה ויפן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד צ'ילה ב-29 במאי 2009. דה לאט היה קבוע עבור עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה 2011.
הערות שוליים

↑  Man Utd sign De Laet from Stoke, bbc
↑  OFFICIEEL: Antwerp haalt De Laet terug naar de Bosuil, voetbalprimeur
רוברט מריל

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1917 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוקטובר 2004 (בגיל 87) ניו רושל, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסיקו 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון ניו אוטרכט 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA ויקטור 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית לאומנויות  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט מריל (באנגלית: Robert Merrill; ‏4 ביוני 1917 - 23 באוקטובר 2004) היה בריטון אופראי יהודי-אמריקאי.
ראשית חייו

נולד בשם מוריס (משה) מילר בשכונת ויליאמסבורג בברוקלין, ניו יורק, בן לחייט אברהם מילר ולאשתו ליליאן, לשעבר באלאבן, מהגרים מוורשה, פולין. ליליאן טענה לקריירה של זמרת אופרה וקונצרטים בפולין (טענה שבנה הכחיש בביוגרפיה שלו) ועודדה את בנה לפתח את קולו בגיל צעיר: הייתה לו נטייה לגמגם, שנעלמה כאשר שר. הרעיון לטפח את כישרון השירה שלו לרמה מקצועית עלה בלבו של מריל כאשר צפה בבריטון ריצ'רד בונלי בתפקיד הרוזן די לונה, בהצגת הטרובדור של ורדי במטרופוליטן אופרה. את שיעורי הזמרה מימן בכסף שהרוויח כשחקן כדור בסיס מקצועי למחצה.
קריירה

בהופעותיו הראשונות ברדיו כזמר פזמונים נקרא לעיתים בשם "מריל מילר". כאשר הופיע בשירה במסיבות בר מצווה ובחתונות במלונות של רצועת הבורשט, פגש סוכן בשם מו גייל, שמצא לו עבודה ברדיו סיטי בניו יורק ועם התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית בניצוחו של ארטורו טוסקניני, ועם הזמן זכה לשיר בשני שידורים של אופרות מפורסמות, לה טרוויאטה (עם ליצ'יה אלבנז) בשנת 1946 ונשף המסכות (עם הרווה נלי) בשנת 1954. שני השידורים האלה יצאו במשך הזמן בתקליטים אריכי-נגן ואחר בתקליטורים.
הופעת הבכורה של מריל באופרה הייתה בשנת 1944, באאידה של ורדי בניוארק, ניו ג'רזי. עמו בהצגה שר הטנור המפורסם ג'ובאני מארטינלי, שהיה אז בסוף קריירה בימתית ארוכה. מריל, שהמשיך בלימודי שירה אצל סמואל מרגוליס, הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה בשנת 1945 בתפקיד ג'רמון בלה טרוויאטה. באותה שנה גם הקליט אלבום תקליטי 78 עם ז'אנט מקדונלד, שכללו מבחר שירים מתוך האופרטה "שם בסנטרל פארק"; מקדונלד ומריל שרו שני דואטים באלבום הזה. 
תפקידו בסרט בקומדיה המוזיקלית "אהרון סליק מפאנקין קריק" גרם לסכסוך עם סר רודולף בינג ולנתק קצר מן המטרופוליטן בשנת 1951. מריל שר מספר רב של תפקידי בריטו שונים ואחרי מותו של ליאונרד וארן בשנת 1960 היה לבריטון הראשי של המטרופוליטן. בסוף שנות ה-50' וראשית ה-60' הופיע בניצוחו של אלפרדו אנטוניני בשירת אריות מרפרטואר האופרות האיטלקיות בסדרת הקונצרטים "לילה איטלקי" באצטדיון לוויסון בניו יורק. מגזין טיים תיאר אותו כ"אחד הבריטונים הטובים ביותר של המטרופוליטן". הדואט טנור-בריטון "Au fond du temple saint" מתוך האופרה "דולי הפנינים"של ז'ורז' ביזה, שהקליט עם יוסי ביירלינג, נחשב במשך שנים לאחד האהובים ביותר על המאזינים ולאחד הביצועים המושלמים של דואט טנור-בריטון בכל הזמנים.
מריל המשיך להופיע גם בשידורי רדיו וטלוויזיה, במועדוני לילה וברסיטלים. הוא פרש מן המטרופוליטן בשנת 1976. כחזן, ניהל במשך שנים טקסי תפילה של ראש השנה ויום הכיפורים, רבים מהם במלונות רצועת הבורשט.
כאות הוקרה לתרומתו העצומה למוזיקה הווקאלית של אמריקה, קיבל מריל ב-16 בפברואר 1981 את "אות השירות המצוין" היוקרתי ממועדון הזמרה (Glee Club) של אוניברסיטת פנסילבניה. פרס זה ניתן משנת 1964 "כהצהרת הערכה מדי שנה לאדם יחיד, המעלה תרומה משמעותית לעולם המוזיקה ועוזר ליצירת אקלים, שבו יכולים בעלי הכישרון שלנו לבוא לידי ביטוי ראוי ואמיתי." בשנת 1993 קיבל את המדליה הלאומית לאמנויות.
הערות שוליים

↑  The New York Times, May 14, 1959, pg. 29
↑  The New York Times, May 19, 1959, pg. 28
↑  The New York Times, July 10, 1959, pg. 28
↑  The New York Times, July 21, 1960, pg. 17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007333791305171  PLWABN: 9810545603205606  BIBSYS: 90169590  BNE: XX894587  BnF: cb144121847 (data)  CANTIC: a10575005  CiNii: DA08154631  GND: 12494812X  ICCU: DDSV078208  ISNI: 0000 0003 6861 2866  LCCN: no88001193  LNB: 000067489  MusicBrainz: a591bedb-64ea-438b-a481-136ebed13e53  NKC: xx0075093  NLA: 35662069  NLK: KAC2020P0045  NSK: 000043513  RERO: 02-A012325309  SNAC: w6bk19nd  SUDOC: 081406347  VIAF: 113686664   WorldCat (עם VIAF): 113686664
רכס אינסל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°24′S 161°18′E﻿ / ﻿77.4°S 161.3°E﻿ / -77.4; 161.3
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אינסל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס אינסל
 
רכס אינסל (באנגלית: Insel Range) הוא רכס של פסגות שטוחות (הרי שולחן) שאינן מכוסות קרח, המתנשאות מעל המישור שסביבן, באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הרכס מפרקי בין עמק מקלווי לבין עמק בולהאם.
היסטוריה > מקור השם

שמו של רכס הגבעות ניתן לו על ידי משלחות חקר מטעם המרכז לחקר אנטארקטיקה ( Victoria University's Antarctic Expeditions; בראשי תיבות: VUWAE), של אוניברסיטת ויקטוריה מהעיר ולינגטון, שבניו זילנד.
משלחת זו (VUWAE) חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958–1959.
שם של הרכס תאורי.
הרי הרכס נראים כאיים המתנשאים מעל המישור סביבם; באנגלית המילה "אינסל" משמעה "אי".
גאוגרפיה

אתרים ברכס אינסל:
עמק בולהאם
אגם בולזאיי
עמק מקלווי
הר אינסל
| אתרים ברכס אינסל |
| --- | --- | --- |
| הרים | אינסל • גרין • האלזן • קנפילד |  |
| עמקים | בולהאם • מקלווי |  |
| אגמים | בולזאיי |  |
שושלת בלתה

שושלת בלתה הייתה אחת משושלות המלוכה הראשונות של השבטים הגרמאנים. תקופת שלטונה של השושלת היא בערך בין השנים 395 ו-531. מייסד השושלת, אלאריק, היה בן למשפחת אצולה ויזיגותית בשם "בלתה". יורשיו של אלאריק שלטו בשיא כוחה של השושלת על רוב שטחי ספרד ודרום צרפת של היום (הממלכה הוויזיגותית - שטחי גאליה נרבונסיס, אקוויטניה, טרקוננסיס, לואיסיטניה ובאיטיקה).
מלכי השושלת

אלאריק הראשון (395–410)
אטהאולף (410–415)
זיגריק (415)
ואליה (415–419)
תאודריד הראשון (419–451)
תוריסמונד (451–453)
תאודריד השני (453–466)
אאוריק (466–484)
אלאריק השני (484–507)
גזאלק (507–511)
עוצרות תאודוריק הגדול (511–526)
אמאלריק (526–531)
ריצ'י אדובאטו

| --- | --- |
 לידה:  23 בנובמבר 1937 (בן 86) אירווינגטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 מכללה:  אוניברסיטת ויליאם פטרסון
 קבוצות כמאמן
 1972–1978 1978–1979 1979–1980 1982–1985 1986–1989 1989–1993 1993–1994 1994–1997 1997 1999–2004 2005–2007:  מכללת אופסלה (עוזר) דטרויט פיסטונס (עוזר) דטרויט פיסטונס ניו יורק ניקס (עוזר) דאלאס מאבריקס (עוזר) דאלאס מאבריקס קליבלנד קאבלירס (עוזר) אורלנדו מג'יק (עוזר) אורלנדו מג'יק ניו יורק ליברטי וושינגטון מיסטיקס
ריצ'רד אדם אדובאטו (באנגלית: Richard Adam Adubato; נולד ב-23 בנובמבר 1937) הוא מאמן כדורסל אמריקאי. אימן בעברו את קבוצות ליגת ה-NBA דטרויט פיסטונס (1979–1980), דאלאס מאבריקס (1989–1993) ואורלנדו מג'יק (1997), ואת קבוצות ליגת ה-WNBA ניו יורק ליברטי (1999–2004) ווושינגטון מיסטיקס (2005–2007).
קריירת אימון > ליגת ה-NBA

אדובאטו נולד בעיר אירווינגטון שבניו ג'רזי, ובבגרותו למד באוניברסיטת ויליאם פטרסון אשר בעיר ויין הסמוכה.
בשנת 1978, לאחר 6 שנים כעוזר מאמן בקבוצת "מכללת אופסלה" (בניו ג'רזי), הצטרף לצוות האימון של דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, אותה אימן דיק וייטל. בנובמבר 1979, לאחר 12 משחקים בעונת 1979/1980, החליף את וייטל כמאמן הראשי של הפיסטונס, ועד לסיום אותה עונה הדריך את הקבוצה למאזן ניצחונות שלילי 12–58.
בין השנים 1982–1985 שימש כעוזר מאמן בניו יורק ניקס, תחת יובי בראון.
לקראת עונת 1986/1987 עבר לצוות האימון של דאלאס מאבריקס, אותה אימן דיק מוטה. בעונה העוקבת העפילה דאלאס לגמר האזור המערבי, לראשונה בתולדותיה, בהובלתם של המאמן ג'ון מקלאוד, והשחקנים מארק אגוויר, רולנדו בלאקמן ודרק הרפר. לאחר 11 משחקים בעונת 1989/1990 מונה אדובאטו למאמן הראשי של המאבריקס, במקומו של מקלאוד. בסיום אותה עונה הודחה הקבוצה בסיבוב הפלייאוף הראשון, ובשתי העונות הבאות כלל לא העפילה אליו, לאחר שסיימה במקום ה-12 באזור המערבי. לאחר שקבוצתו פתחה את עונת 1992/1993 עם 2 ניצחונות מ-29 משחקים, פוטר אדובאטו מתפקידו, ובמקומו מונה עוזרו גאר הרד. לאורך תקופתו כמאמן המאבריקס, העמידה הקבוצה מאזן כולל של 94 ניצחונות ו-170 הפסדים (35.6%).
בעונת 1993/1994 היה עוזר מאמן בקליבלנד קאבלירס, תחת המאמן מייק פראטלו, ובקיץ 1994 עבר לצוות האימון של אורלנדו מג'יק, אותה אימן בראיין היל. כוכבי הקבוצה הצעירים – שאקיל אוניל ופני הארדוויי – הוליכו את המג'יק לגמר ה-NBA בפלייאוף 1995, בו הפסידו מול יוסטון רוקטס (0–4). באמצע עונת 1996/1997 מונה אדובאטו למחליפו של היל כמאמן אורלנדו, ועד לסיום העונה רשמו המג'יק מאזן חיובי 21–12, אך הודחו מפלייאוף 1997 כבר בסיבוב הראשון.
קריירת אימון > ליגת ה-WNBA

בשנת 1999 מונה אדובאטו למאמן קבוצת ניו יורק ליברטי מליגת ה-WNBA. בעונות 1999, 2000 ו-2002 העפילה תחתיו הקבוצה לגמר ה-WNBA, אולם בשלושת המקרים הפסידה בסדרת הגמר. בשניות הסיום של המשחק השני בסדרת גמר 1999, מול יוסטון קומטס, קלעה שחקנית הליברטי תרזה ות'רספון שלשה מחצי מגרש, אשר העניקה לניו יורק את הניצחון בתוצאה 68–67; קליעה זו נחשבת לאחד המהלכים הגדולים בתולדות ליגת ה-WNBA.
בין השנים 2005–2007 אימן את קבוצת וושינגטון מיסטיקס מה-WNBA. לאחר 4 משחקים בעונת 2007 התפטר מתפקידו, והוחלף על ידי טרי רולינס. לאורך תקופתו כמאמן ראשי ב-WNBA, רשמו קבוצותיו של אדובאטו מאזן כולל של 134 ניצחונות ו-116 הפסדים (53.6%).
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות האימון של אדובאטו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  סטטיסטיקות האימון של אדובאטו ב-WNBA, באתר basketball-reference.com
1 2  פרופיל של אדובאטו, באתר ה-WNBA
↑  "הזריקה": רגע הקסם של תרזה ות'רספון, באתר ה-WNBA,‏ 4 בספטמבר 2016
↑  עשרת המהלכים הגדולים בתולדות ה-WNBA,‏ בדף היוטיוב של ESPN,‏ 14 במאי 2020
שושלת ג'וסון

שושלת ג'וסון (בקוריאנית: 조선), או בשמה הרשמי הממלכה הגדולה של ג'וסון (대조선국, מילולית: "הארץ הקוריאנית הגדולה"), הייתה ממלכה קוריאנית שהתקיימה בחצי האי הקוריאני במשך כחמש מאות שנים – הממלכה עם תקופת השלטון הארוכה ביותר בהיסטוריה של קוריאה. הממלכה נוסדה במקור על ידי יי סונג-גיי ביולי 1392, והגיעה לסיומה בעקבות פלישה יפנית באוקטובר 1897.
תקופת השלטון של שושלת ג'וסון הותירה השפעה ניכרת על המורשת של קוריאה המודרנית – חלק ניכר מהתרבות הקוריאנית המודרנית, כולל הנימוסים, הנורמות, והעמדות החברתיות כלפי נושאים שונים (איסור נישואיי בני אותו שם משפחה בוטל רק לאחרונה – סעיף 809 של הקוד האזרחי הקוריאני), וכמו גם השפה הקוריאנית המודרנית והדיאלקטים שלה, נובעים כולם מהתרבות והמסורות של שושלת ג'וסון.
שליטי שושלת ג'וסון

| # | שם השליט> תמונה | שם השליט> שם בעברית | שם השליט> בהנגול | שם השליט> בהנג'ה | תקופת כהונה | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | טאג'ו | 태조 | 太祖 | 1392 | 1398 |
| 2 |  | ג'אוג'יונג | 정종 | 定宗 | 1398 | 1400 |
| 3 |  | טאג'ונג | 태종 | 太宗 | 1400 | 1418 |
| 4 |  | סג'ונג הגדול | 세종 | 世宗 | 1418 | 1450 |
| 5 |  | מונג'ונג | 문종 | 文宗 | 1450 | 1452 |
| 6 |  | דנג'ונג | 단종 | 端宗 | 1452 | 1455 |
| 7 |  | סהג'ו | 세조 | 世祖 | 1455 | 1468 |
| 8 |  | יהג'ונג | 예종 | 睿宗 | 1468 | 1469 |
| 9 |  | סהאונג'יונג | 성종 | 成宗 | 1469 | 1494 |
| 10 |  | יאונסאנגון | 연산군 | 燕山君 | 1494 | 1506 |
| 11 |  | יונגיונג | 중종 | 中宗 | 1506 | 1544 |
| 12 |  | אינג'ונג | 인종 | 仁宗 | 1544 | 1545 |
| 13 |  | מיאונג'יונג | 명종 | 明宗 | 1545 | 1567 |
| 14 |  | סהאונג'ו | 선조 | 宣祖 | 1567 | 1608 |
| 15 |  | גוואנגהאגון | 광해군 | 光海君 | 1608 | 1623 |
| 16 |  | אינג'ו | 인조 | 仁祖 | 1623 | 1649 |
| 17 |  | היוג'ונג | 효종 | 孝宗 | 1649 | 1659 |
| 18 |  | האייאונג'ונג | 현종 | 顯宗 | 1659 | 1675 |
| 19 |  | סוקיונג | 숙종 | 肅宗 | 1675 | 1720 |
| 20 |  | גאונגיונג | 경종 | 景宗 | 1720 | 1724 |
| 21 |  | יאונג'ו | 영조 | 英祖 | 1724 | 1776 |
| 22 |  | ג'נגג'ו | 정조 | 正祖 | 1776 | 1800 |
| 23 |  | סאנג'ו | 순조 | 純祖 | 1800 | 1834 |
| 24 |  | האונג'ונג | 헌종 | 憲宗 | 1834 | 1849 |
| 25 |  | צ'לג'ונג | 철종 | 哲宗 | 1849 | 1863 |
בתקופת האימפריה הקוריאנית
| 26 |  | קוג'ונג | 고종 | 高宗 | 1863 | 1907 |
| 27 |  | סאנג'ונג | 순종 | 純宗 | 1907 | 1910 |
ריצ'י דומאס

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1969 (בן 55) טלסה שבאוקלהומה 
 עמדה:  סמול פורוורד 
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  21, 12, 7
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה
 דראפט:  סיבוב שני, בחירה 46, 1991 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 1990–1991 1991–1992 1992 1992–1993, 1995 1995–1996 1997 1997–1998 1998–1999 1999 1999–2000 2000 2000 2001 2001–2002 2002–2003 2003:  הפועל חולון אוקלהומה סיטי קאבלרי טרז'ר קואסט טרופיקס פיניקס סאנס פילדלפיה 76' אתלטיקוס דה סן חרמאן מונפלייה זניץ' פרושקוב ניו המפשייר ת'אנדר לונס ה.ק.ק. שירוקי דרבי סטורם פארגו-מורהד ביז אוקלהומה סטורם וילמינגטון וייב רוקרס פרונטיר סיטי ריבר דוגז וסטצ'סטר ויילדפייר
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב־NBA ‏(1993)
 
ריצ'רד ויין דומאס (באנגלית: Richard Wayne Dumas; נולד ב־19 במאי 1969) הוא כדורסלן עבר אמריקאי.
קריירת כדורסל

נולד בטלסה שבאוקלהומה. אביו ריצ' היה גם הוא שחקן כדורסל, והוא שיחק במשך עונה אחת ביוסטון מאבריקס מליגת ה־ABA.
שיחק עבור מכללת מדינת אוקלהומה, ובעונתו הראשונה שם נבחר ל"פרשמן" המוביל של מחוז הביג איסט. עונתו השנייה בליגה החלה גם היא בצורה טובה, אך בשלב מסוים הועף מהקולג' והוא עבר לשחק בישראל, בהפועל חולון. בעונה זו, 1990/1991, הגיעה חולון לגמר הגביע, בו הפסידה למכבי תל אביב, ולמקום ה־5 בליגה. בעונה זו היו ממוצעיו 20.9 נקודות, 8.0 ריבאונדים ו־1.9 אסיסטים למשחק. בדראפט 1991 ב־NBA הגיע למקום ה־46, ונבחר על ידי פיניקס סאנס. עוד בבדיקת הסמים הראשונה של העונה נכשל דומאס, והוא הושעה לשנה מהליגה. קבוצות אירופיות הציעו לו לעבור לשחק בשורותיהן, אך הוא בחר בתוכנית גמילה בהנהלת מאמן הכדורסל ג'ון לוקאס שנמשכה שנה והתקיימה ביוסטון. בשנים 1991–1992 שיחק באוקלהומה סיטי קאבלרי מליגת ה־CBA, ובשנת 1992 בטרז'ר קואסט טרופיקס מה־USBL.
בסוף שנה זו יצא נקי בבדיקות, וחזר לסגל פיניקס. באותה עונה הגיע לסאנס צ'ארלס בארקלי, מהשחקנים הטובים בהיסטוריה של המשחק. לצד שחקנים טובים נוספים, כמו קווין ג'ונסון, דן מארלי, טום צ'יימברס ודני איינג' הפכה הקבוצה לאחת הטובות בליגה. עשרים משחקים לאחר תחילת העונה הסתיימה השעייתו של דומאס, וכבר במשחקו הראשון עלה מהספסל וקלע 16 נקודות ב־17 דקות מול הלייקרס. באותה עונה קלע 15.8 נקודות ו־4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ומשחקים טובים לאורך העונה הקנו לו מקום בהרכבה הפותח של הקבוצה. בסוף עונה טובה מאוד, שאותה סיימו עם המאזן הטוב ביותר בליגה (62 ניצחונות), עלו הסאנס לגמר השני בתולדותיהם. בעקבות הישגיו הטובים לאורך העונה, נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב־NBA. את המשחק הראשון בסדרה, מול שיקגו בולס, שבה שיחק אז מייקל ג'ורדן, סיים עם 20 נקודות, 12 ריבאונדים, 4 אסיסטים, 3 חסימות ו־2 חטיפות. פיניקס הפסידה בכל זאת, כשם שהפסידה במשחק השני. במשחק השלישי סייע לסאנס לנצח עם 17 נקודות, כמות זהה לזו שקלע במשחק הרביעי. במשחק החמישי קלע עשרים וחמש נקודות, כש־12 מ־14 זריקותיו נכנסו. למרות משחקיו הטובים, פיניקס הפסידה במשחק השישי, ונכנעה 4:2 בסדרת הגמר.
בספטמבר 1993, זמן קצר לאחר שהוזכר כמועמד לעבור לדטרויט בתמורה לדניס רודמן, הושעה דומאס מהליגה בעקבות צריכת סמים. פיניקס החליטה לוותר עליו, אף על פי שהחתימה אותו על חוזה של תשעה מיליון דולר לחמש שנים באותו הקיץ. דומאס לא שיחק כלל בעונת 1993/1994, ושיחק 167 דקות בלבד בכל העונה שלאחר מכן, לפני שפיניקס ויתרה עליו באופן סופי. ג'ון לוקאס, שעזר לו להיגמל באופן זמני מהסמים לאחר שנכשל בבדיקות הסמים בעונתו הראשונה בליגה, החליט להעניק לו הזדמנות נוספת, הפעם בפילדלפיה 76', תמורת שכר המינימום של הליגה (כ־220 אלף דולר באותה תקופה). אחרי שלושים ותשעה משחקים במדי הסיקסרס, שבהם קלע 6.2 נקודות בממוצע, סיים דומאס סופית את קריירת ה־NBA הקצרה שלו.
לאחר מכן המשיך את הקריירה המקצוענית שלו באתלטיקוס דה סן חרמאן מסן חרמאן שבפוארטו ריקו (1997), במונפלייה ממונפלייה שבצרפת (1997–1998), בזניץ' פרושקוב מפרושקוב שבפולין (1998–1999), בניו המפשייר ת'אנדר לונס מה־USBL ‏(1999), בה.ק.ק שירוקי משירוקי ברייג שבבוסניה והרצגובינה (1999–2000), בדרבי סטורם מדרבי שבבריטניה (2000), בפארגו-מורהד ביז מפארגו שבדקוטה הצפונית (2000), באוקלהומה סטורם מליגת ה־USBL ‏(2001), בווילמינגטון וייב רוקרס מווילמינגטון שבקרוליינה הצפונית (2001–2002) ובפרונטיר סיטי ריבר דוגז מליגת ה־MBA ‏(2002–2003). את הקריירה סיים בווסטצ'סטר ויילדפייר מליגת ה־USBL בשנת 2003.
חיים אישיים

לאחר שפרש ממשחק עבד במפעל וירפול בטלסה וייצר שם כיריים.
ב־1998 נעצר על החזקת קוקאין. ב־2009 נתפס פעם נוספת כשבאמתחתו סמים, ונידון למאסר על תנאי של שנתיים. ב־19 בדצמבר 2013 נעצר על ידי סוכנים פדרליים בשל שמונה אישומי גנבה למטרות קמעוניות; שווי הגנבה הוערך ב־800 דולר. על פי הרשויות, הוא גנב מחנות בסיס חיל האוויר לוק בעודו עובד שם בניקיון. על פי הנראה ממצלמות האבטחה, הוא גנב סיגריות, משקאות אלכוהוליים, אוכל, סרטי DVD ונעליים. הוא נלקח למעצר במועדון הספורט לנוער שניהל בליצ'פילד פארק שבאריזונה; דומאס היה אחד מ־151 איש שעצר באותו יום שירות המרשלים של ארצות הברית. דומאס הודה באחריות לגנבות ב־11 בדצמבר 2014, ובינואר 2015 נידון לשלוש שנות מאסר על תנאי, במסגרת הסדר טיעון עם תובעיו.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקה של ריצ'י דומאס באתר מנהלת הליגה
↑  Richard Dumas on '93, June 13, 2003, NBA.com
↑  Richard Dumas Biography
↑  Paul Coro, Former Phoenix Suns forward Richard Dumas ‘enjoying life’ now, May 20, 2013
1 2  מערכת וואלה! ספורט‏, שלוש שנות מאסר על תנאי לשחקן הפועל חולון לשעבר ריצ'י דומאס, באתר וואלה, 20 בינואר 2015
↑  U.S. Marshals arrest 151 in Operation Grinch Stopper 2, azfamily.com, Dec 20, 2013
↑  "Probation for ex-Sun Richard Dumas". ESPN.
קתרזיס

.
קָתַרְזִיס (ביוונית: Κάθαρσις) הוא מונח שמשמעותו בעברית היא הזדככות, טיהור או מֵירוּק. הקתרזיס הוא נקודת השיא ולאחריו באה הרגיעה.