stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלקטרון
כימיה

האלקטרונים משמשים ליצירת קשר קוולנטי, שהוא סוג של קשר כימי בין אטומים. הבסיס ליצירת קשר קוולנטי הוא הנטייה של אטומים מסוימים להגיע למצב נייטרלי בדומה לאטום גז אציל באמצעות הוספת אלקטרונים. נטייה זו מתאפיינת בתכונתם של האלקטרונים סביב האטום להתפרס באורביטלים (מסלולים), שבהם עשויים להיות שני אלקטרונים לכל היותר. ברמת האנרגיה הגבוהה ביותר בכל אטום (מלבד מימן והליום) נמצאים ארבעה אורביטלים, שבהם עשויים להתקיים אורביטלי זוגות אלקטרונים, ואורביטלי אלקטרונים חופשיים (ראו הרחבה בערך קשר קוולנטי).
ראו גם

קונפיגורציה אלקטרונית
צפיפות אלקטרון
חלקיק תת-אטומי
פרוטון
נייטרון
האפקט הפוטואלקטרי
מיון החלקיקים
המודל הסטנדרטי
פולריזביליות
הערות שוליים

↑  Fundamental Physical Constants from NIST, physics.nist.gov
↑  באנגלית על גילוי הספין - גודשמיד מספר על עצמו.
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| חלקיקים בפיזיקה - חלקיקים יסודיים - לפטונים |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים | אלקטרון • מיואון • טאו • נייטרינו אלקטרוני • נייטרינו מיואוני • נייטרינו טאואוני |  |
| אנטי-חלקיקים | פוזיטרון • אנטי-מיואון • אנטי-טאו • אנטי-נייטרינו אלקטרוני • אנטי-נייטרינו מיואוני • אנטי-נייטרינו טאואוני |  |
| המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים> בוזונים | המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים> פרמיונים | המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים> פרמיונים | המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים> פרמיונים |
| --- | --- | --- | --- |
: קווארקים
|  פוטון |  למעלה |  קסום |  עליון |
|  גלואון |  למטה |  מוזר |  תחתון |
: לפטונים
|  בוזוןZ |  נייטרינואלקטרוני |  נייטרינומיואוני |  נייטרינוטאואוני |
|  בוזון W |  אלקטרון |  מיואון |  טאו |
 בוזוןהיגס: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540957605171  BnF: cb13319069f (data)  GND: 4125978-6  LCCN: sh85042423  NDL: 00561425  NKC: ph137952 
ג'וזף ג'ון תומסון, מגלה האלקטרון
המודל הפלנטרי של האטום
סי. רייט מילס

| --- | --- |

 לידה:  28 באוגוסט 1916 וייקו, ארצות הברית 
 פטירה:  20 במרץ 1962 (בגיל 45) ניאק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Oak Hill Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת טקסס A&M  אוניברסיטת טקסס באוסטין  אוניברסיטת קולומביה 
 מעסיק:  אוניברסיטת מרילנד, אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 www.cwrightmills.org
 
צ'ארלס רייט מילס (באנגלית: Charles Wright Mills;‏ 28 באוגוסט 1916 – 20 במרץ 1962) היה סוציולוג אמריקאי ופרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה מ-1946 ועד מותו ב-1962. כתביו של מילס פורסמו בהרחבה, הן בכתבי עת פופולריים, הן בכתבי עת מדעיים, והוא זכור בזכות מספר ספרים שכתב, בהם The Power Elite ((בעברית: אליטת הכוח) (1956)), White Collar: The American Middle Classes ו-The Sociological Imagination. מילס עסק בתחומי האחריות של אינטלקטואלים בחברה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הוא תמך במעורבות פוליטית וציבורית וביכר אותה על פני תצפית בלתי מעורבת. אחד מכותבי הביוגרפיות על מילס, דניאל גירי, כתב שלכתיבתו של מילס הייתה השפעה חזקה במיוחד על תנועות השמאל החדש של שנות ה-60 של המאה ה-20. מילס הוא שהפך את הביטוי New Left ("השמאל החדש") לפופולרי בארצות הברית במכתבו הפתוח "Letter to the New Left" מ-1960.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

סי. רייט מילס נולד בווייקו, טקסס, ב-28 באוגוסט 1916. אביו, צ'ארלס גרובר מילס (1889 – 1973) עבד כסוכן ביטוח. אמו, פרנסס אורסולה (רייט) מילס (1893 – 1989) הייתה עקרת בית. הוריו היו בני מעמד הביניים, אדוקים בדתם וממוצא אנגלי-אירי. מילס היה נער מקהלה בכנסייה הקתולית של וייקו, ופיתח סלידה לכל החיים מהנצרות. מילס למד ב-Dallas High School והתעניין במיוחד בלימודי הנדסה כשהוריו הכינו אותו לקריירה מעשית בטקסס שעברה תהליכי תיעוש מהירים. מלבד הנדסה התעמק מילס גם בלימודי אלגברה, פיזיקה ושרטוט מכני.
ביוגרפיה > חינוך

ב-1934 סיים מילס את בית הספר התיכון הטכני של דאלאס (Dallas Technical High School) ואביו לחץ עליו להגיש מועמדות ללימודים באוניברסיטת טקסס A&M. על מנת לעמוד בציפיות של אביו, החל מילס את לימודיו באוניברסיטה, אולם מצא את האווירה "חונקת" ועזב את לימודיו בתום שנת הלימודים הראשונה. הוא עבר ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין שם למד אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה חברתית, סוציולוגיה ופילוסופיה. באותה תקופה פיתחה האוניברסיטה מחלקה חזקה להוראה לתארים מתקדמים, הן בתחום מדעי החברה והן במדעי הטבע. מילס נהנה מהשילוב הייחודי הזה והוא הרשים את מרציו עם האינטלקט החריף שלו. ב-1939 סיים את לימודיו עם תואר בוגר בסוציולוגיה ובנוסף תואר שני בפילוסופיה. עד סיום לימודיו כבר פרסם מאמרים בשני כתבי העת המובילים בסוציולוגיה, ה-American Sociological Review וה-American Journal of Sociology.
בעת לימודיו באוניברסיטה בטקסס, הכיר מילס את אשתו הראשונה, דורותי הלן סמית, סטודנטית אף היא, אשר הייתה בעיצומם של הלימודים לתואר שני בסוציולוגיה. קודם לכן למדה סמית ב-University of Science and Arts of Oklahoma, אשר עד 1965 נקראה Oklahoma College for Women. סמית סיימה שם תואר ראשון במסחר. לאחר נישואיהם, ב-1937, עבדה דורותי הלן, שנודעה בכינוי "פרייה", כחברת צוות של מנהל מעונות הסטודנטים של אוניברסיטת טקסס. דורותי הלן פירנסה את הזוג בעת שמילס השלים את התואר האקדמי שלו. כמו כן עסקה דורותי הלן בהדפסות, צילום ועריכת חלק ניכר מעבודתו של מילס, כולל הדיסרטציה לדוקטורט. בנסיבות אלו פגש מילס את הנס גרת', פליט מדיני מגרמניה ופרופסור במחלקה לסוציולוגיה. על אף שמילס לא למד אף קורס עם גרת', הפך הלה למנטור ולחבר קרוב של מילס. ביחד, ערכו ותרגמו מילס וגרת' כמה מעבודותיו של מקס ובר. השניים גם שיתפו פעולה בכתיבת Character and Social Structure, טקסט בתחום הפסיכולוגיה החברתית. עבודה זאת שילבה את תובנותיו של מילס אודות תהליך החיברות ואת אלו של גרת' ביחס לחברות בנות זמננו ולחברות קודמות בהיסטוריה.
ב-1942 קיבל מילס את הדוקטורט בסוציולוגיה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. כותרת הדיסרטציה שלו הייתה "A Sociological Account of Pragmatism: An Essay on the Sociology of Knowledge". מילס עזב את ויסקונסין בראשית 1942, לאחר שמונה למשרת פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת מרילנד.
ביוגרפיה > ראשית הקריירה

לפני שמילס פנה לקידום הקריירה שלו, ודחה את גיוסו לצבא ארצות הברית בשל יתר לחץ דם, הוא התגרש מאשתו "פרייה" באוגוסט 1940. אולם לאחר שנה של גירושים, שכנע מילס את פרייה לשנות את ההחלטה ובמרץ 1941 נישא הזוג מחדש. מספר שנים לאחר מכן, ב-15 בינואר 1943, נולדה בִּתם, פמלה מילס. במהלך התקופה הזאת, בין 1941 ל-1945, בה עבד מילס כמרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת מרילנד, גדלה מודעותו ומעורבותו לגבי הפוליטיקה של ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה התיידד מילס עם הפרופסורים להיסטוריה ריצ'רד הופשטדטר, פרנק פרידל וקנת' סטאמפ. ארבעתם שיתפו פעולה במגוון של נושאים, וכל אחד מהם כתב על סוגיות הרלוונטיות לאותה העת, הקשורות למלחמת העולם השנייה, והשפעתן על החברה האמריקאית.
בעת שהיה עדיין באוניברסיטת מרילנד, החל מילס לכתוב ב-"journalistic sociology", ולפרסם טורי דעה לכתבי עת אינטלקטואליים כגון ניו ריפבליק, The New Leader ו-Politics, כתב עת שנוסד על ידי חברו, דווייט מקדונלד, ב-1944. בעת ששהה באוניברסיטה מרילנד, התיידד מילס עם ויליאם פורם, לימים עורכו של כתב העת American Sociological Review, אשר זיהה כי העבודה המחקרית של מילס "שלטה באופן גורף" בחייו. מילס המשיך בעבודתו המשותפת עם גרת' בעת שניסה לפרסם את עבודתו של מקס ובר, "Klassen, Stande und Parteien" (מעמד חברתי, סטטוס חברתי ומפלגות). פורם הסביר שמילס היה נחוש בדעתו לשפר את הכתיבה שלו לאחר שספג ביקורת על אחת מעבודותיו.
ב-1945 עבר מילס לניו יורק לאחר שזכה במשרת שותף מחקר ב-Bureau of Applied Social Research (מוסד מחקר המתמחה בחקר תקשורת ההמונים) באוניברסיטת קולומביה. מעבר זה הביא לפרידתו השנייה מאשתו פרייה, והזוג התגרש ב-1947. ב-1946 מונה מילס למרצה במחלקה לסוציולוגיה של האוניברסיטה. באפריל 1945 קיבל מילס את מלגת גוגנהיים בסך 2,500 דולר מהקרן לזכרו של ג'ון סימון גוגנהיים, למימון מחקרו בשנת 1946. במהלך תקופה זאת כתב מילס את ספרו White Collar: The American Middle Classes, אשר פורסם ב-1951. ב-1946 פרסם מילס את From Max Weber: Essays in Sociology, תרגום למסות של מקס ובר, אותן תרגם בשיתוף עם הנס גרת'. ב-1953 פרסמו השניים ספר נוסף, Character and Social Structure: The Psychology of Social Institutions.
לאחר גירושיו מאשתו הראשונה, פרייה, התחתן מילס עם רות הארפר, סטטיסטיקאית ב-the Bureau of Applied Social Research. הארפר עבדה עם מילס על ספריו New Men of Power (‏1948),  White Collar ‏(1951) ו-The Power Elite‏ (1956). ב-1949 עברו מילס והארפר לשיקגו, כי מילס התמנה לפרופסור אורח באוניברסיטת שיקגו. מילס חזר ללמד באוניברסיטת קולומביה לאחר סמסטר באוניברסיטת שיקגו וקודם לדרגת פרופסור חבר לסוציולוגיה ב-1 ביולי 1950.  לאחר שש שנים נוספות קוּדם מילס למשרת פרופסור מן המניין, ב-1 ביולי 1956.
ב-1955 ילדה הארפר את בִּתם קתרין. בשנים 1957 – 1956 זכה מילס למלגת מחקר מטעם תוכנית פולברייט, וכך שהתה המשפחה בקופנהגן, דנמרק, שם שימש מילס כמרצה באוניברסיטת קופנהגן. מילס והארפר נפרדו ב-1957 והתגרשו סופית ב-1959.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת

מילס נשא לאישה את אשתו השלישית, ירוסלבה סורמאק, אמנית אמריקאית ממוצא אוקראיני והזוג התיישב במחוז רוקלנד שבמדינת ניו יורק ב-1959. בנם, ניקולאס צ'ארלס, נולד ב-19 ביוני 1960.
באוגוסט 1960 שהה מילס בקובה שם שקד על פיתוח הטקסט Listen, Yankee. הוא בילה שם 16 ימים וראיין פקידים בממשלת קובה וכן אזרחים קובנים. מילס שאל אותם האם ארגון הגרילה אשר חולל את המהפכה הקובנית, נשאר כמות שהוא גם כמפלגה פוליטית. בנוסף, ראיין מילס את נשיא קובה פידל קסטרו, אשר טען כי קרא ולמד את The Power Elite של מילס. על אף העובדה שמילס בילה רק חלק קטן מהזמן שלו בקובה בחברת קסטרו, הם פיתחו מערכת יחסים ידידותית, וכאשר הלך מילס לעולמו לאחר כמה שנים, שלח קסטרו זר פרחים לאות ניחומים.
מילס תואר כאדם ממהר. בנוסף היה ידוע מאוד בשל לוחמנותו. הן חייו הפרטיים – ארבע חתונות עם שלוש נשים שונות, ילד אחד מכל אחת מהן, לצד כמה פרשיות אהבים – כמו גם חייו המקצועיים, שהיו כרוכים באִתגור ובמתיחת ביקורת על רבים מהפרופסורים שלימדו אותו וכן על עמיתיו החוקרים, משהפך לחוקר בעצמו, אופיינו כ"סוערים". הוא כתב מאמר ברור למדי, שבו ביקר את יו"ר המחלקה בוויסקונסין לשעבר, וכינה את הסוציולוג הבכיר שם, פרופ' הווארד ס. בקר (אנ'), "טיפש אמיתי".
במהלך ביקור שקיים בברית המועצות, זכה מיל לכבוד כמבקר בולט של החברה האמריקאית. בעודו שם הוא מתח ביקורת על הצנזורה בברית המועצות באמצעות הרמת כוסית שלו למנהיג סובייטי מוקדם ש"טוהר ונרצח על ידי הסטליניסטים". הוא אמר, "לחיי היום שבו יצירותיו השלמות של לאון טרוצקי תתפרסמנה בברית המועצות!".
בריאות

סי. רייט מילס נאבק בבריאות רעועה עקב מצב לִבּו. לאחר שקיבל את הדוקטורט ב-1942, נכשל מילס בבדיקה גופנית בשל יתר לחץ דם. בשל העובדה שנכשל בבדיקה הגופנית, שוחרר מילס משירות בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה.
מותו

בביוגרפיה של מילס שכתב ארווין לואי הורוביץ, ציין המחבר את מוּדעוּתו החריפה של מילס למצב לִבּו. הוא משער שהייתה לכך השפעה על הדרך בה חי את חייו הבוגרים. מילס תואר כמישהו שעובד מהר וביעילות. הורוביץ תיאר את מילס כ"אדם בחיפוש אחר גורלו".
ב-1962 סבל מילס מהתקף הלב הרביעי והאחרון שלו. הוא נפטר ב-20 במרץ בווסט ניאק, ניו יורק. טקס האשכבה נערך באוניברסיטת קולומביה, אליה נסעו הנס גרת' ודניאל בל על מנת לשאת דברים לזכרו. טקס אשכבה לחברים ולמשפחה נערך ב-interfaith pacifist Fellowship of Reconciliation בניאק.
יחסיו עם סוציולוגים אחרים

לפני היותו סוציולוג, היה מילס סטודנט שהתעמק בלימודים אינטנסיביים של פילוסופיה. החזון שלו ביחס לדמוקרטיה שוויונית, רדיקלית, היה תוצאה ישירה של השפעת רעיונות של תורסטן ובלן, ג'ון דיואי וג'ורג' הרברט מיד. במהלך תקופתו באוניברסיטת ויסקונסין, הושפע מילס עמוקות מהנס גרת', פרופסור לסוציולוגיה מגרמניה. מגרת' נחשף מילס לתובנות מתיאוריות סוציולוגיות אירופאיות ומההשכלה האירופאית.
מילס וגרת' החלו את שיתוף הפעולה בן 13 השנים ביניהם ב-1940. כמעט מיד בתחילת שיתוף הפעולה הזה, ביטא גרת' את ספקותיו ביחס לעבודה משותפת עם מילס. בסופו של דבר התברר כי גרת' צדק, כאשר התגלעו בין השניים מתחים קשים ביחס לאתיקה אינטלקטואלית. שניהם גייסו עורכי דין שיצדדו בעמדותיהם והם עשו שימוש בעמדות מוסריות כבכלי נשק. עם זאת, הם המשיכו לעבוד ביחד ולכל אחד מהם היו המטלות שלו כחלק משיתוף הפעולה ביניהם. מילס פיתח חלוקת עבודה וערך, ארגן ושיכתב את הטיוטות של גרת', בעוד שגרת' תרגם ופירש את החומרים שנכתבו בגרמנית. הפרסום המשותף הראשון שלהם היה "A Marx for the Managers" שהיה ביקורת על "The Managerial Revolution: What is Happening in the World" של ג'יימס ברנהאם. מילס וגרת' גיבשו את רוב עמדותיהם על בסיס מקורות גרמניים. היו ביניהם חילוקי הדעות, אך לצד זאת הם שיתפו פעולה ועבדו ביחד במשך תקופה ממושכת על מנת ליצור ולגבש עמדות משפיעות בשדה המחקר הסוציולוגי.
סי. רייט מילס הושפע עמוקות מאסכולת הפרגמטיזם ובעיקר מעבודותיהם של ג'ורג' הרברט מיד, ג'ון דיואי, צ'ארלס פרס וויליאם ג'יימס. על אף שההנחה המקובלת היא שמילס הושפע מהגותם של קרל מרקס ותורסטן ובלן, האספקטים של המבנה החברתי בעבודתו של מילס הושפעו עמוקות ממקס ובר ומכתביו של קרל מאנהיים, שעקב מקרוב אחר הגותו של ובר. עבודתו של ובר תרמה רבות להשקפותיו של מילס אודות העולם בכללותו. בהיותו אחד מתלמידיו של ובר, התמקד חלק משמעותי מעבודתו של מילס ברציונליזם. בעבודתו של מילס ניכרה גם השפעה משמעותית של המרקסיזם; מילס ציין שהמרקסיזם הפך כלי חיוני לסוציולוגים ולכן הם חייבים להכיר במהלך לימודיהם את התיאוריה המרקסיסטית. כל השפעה מרקסיסטית הייתה, לפיכך, תוצאה של חינוך מספק. נאו-פרוידיאניזם היווה השפעה נוספת בעלת משמעות על עבודתו של מילס.
ביקורתו של מילס על הסוציולוגיה בזמנו

מכיוון שמילס הוא סוציולוג בעצמו, העובדה שמילס היה ביקורתי למדי ביחס לגישות סוציולוגיות שרווחו בזמנו, עשויה להוות הפתעה. למעשה, חוקרים ראו את ספרו של מילס, The Sociological Imagination כ"פרידתו הסופית של מילס מהסוציולוגיה האקדמית". בספרו זה מתח מילס ביקורת על אנשים ספציפיים כמו טלקוט פרסונס ופול לזרספלד, עמיתו למחלקה באוניברסיטת קולומביה. בעוד שמילס אכן היה מתוסכל מהתיאוריות של פרסונס ומהמחלקה באוניברסיטה קולומביה, הטיעונים שלו ב-The Sociological Imagination מבוססים כיותר מאשר דברי נקמה גרידא. בעוד ש-The Sociological Imagination היה ועודנו נקרא לעיתים כ"מתקפה על המחקר האמפירי", בפועל הוא מהווה "ביקורת על סגנון מחקרי מסוים". מילס היה מודאג שהסוציולוגיה נופלת לתוך המלכודות של חשיבה נורמטיבית, ומפסיקה לבקר את החיים החברתיים. לאורך הקריירה האקדמית שלו, נאבק מילס בזרם המרכזי הסוציולוגי ביחס לסגנונות סוציולוגיים שונים ומנוגדים. מילס היה מודאג במיוחד מכך שמדעי החברה יהיו רגישים ל"עוצמתה ויוקרתה של התרבות הנורמטיבית", וייסטו מהיעד המקורי שלהם.
קשה לקבוע האם הסוציולוגיה אכן פנתה בכיוון שמילס חשש ממנו. עם זאת, לחוקרים ידוע שעד מותו, לחם מילס על מנת לשמר את מה שהוא תפס כיושרה של הסוציולוגיה.
מורשת

על פי סטיבן סקאנלאן וליז גראורהולץ, חשיבתו של מילס אודות מפגש הדרכים בין הביוגרפיה להיסטוריה, ממשיכה להשפיע על חוקרים ועל עבודותיהם וכמו כן, משפיעה על הדרך בה הם מתקשרים עם הסטודנטים שלהם ועל הדרך בה הם מלמדים אותם. האגודה הסוציולוגית הבין-לאומית קבעה כי ספרו של מילס The Sociological Imagination הוא ספר הנמצא במקום השני ברשימת "ספרי המאה" בסוציולוגיה.
בטקס האשכבה של מילס, הנס גרת' התייחס למילס כאלטר אגו שלו, על אף חוסר ההסכמות הרבות שהיו ביניהם. מעניין כי רבים מחבריו הקרובים של מילס "העלו זיכרונות ביחס לידידותם עם מילס בראשית הדרך, ועל ריחוק מאוחר יותר, כשמילס לעג להם על כך שהם תמכו בסטטוס קוו ובאוניברסיטאות השמרניות שלהם". בנוסף על ההשפעה שהייתה למילס על האנשים שהיו חלק מחייו, ניתן להתבונן על השפעתו גם באמצעות בחינת הדומיננטיות של עבודתו לאחר מותו. ויליאם פורם התייחס לסקר מ-2005 אשר בחן את 11 הטקסטים הנמכרים ביותר, אשר מילס הוזכר בו 69 פעמים, הרבה יותר מכל כותב בולט אחר.
הערות שוליים

↑  ס. רייט מילס, תרגום: מרדכי חלמיש, העילית השלטת: סוציולוגיה של החברה בזמננו, מרחביה: ספרית פועלים, 1958
↑  Geary, Daniel (2009). "C. Wright Mills, the Left, and American Social Thought". Radical Ambition: C. Wright Mills, the Left, and American Social Thought. Berkeley, California: University of California Press. ISBN 978-0-520-94344-5. JSTOR 10.1525/j.ctt1ppzdg.
↑  Mills, C. Wright (1960). "Letter to the New Left". New Left Review. 1 (5). Retrieved May 5, 2019 – via Marxists Internet Archive
↑  (1984). C. Wright Mills: A Native Radical and His American Intellectual Roots. University Park, Pennsylvania: Pennsylvania State University Press. ISBN 978-0-271-00360-3.
↑  Horowitz, Irving Louis (1983). C. Wright Mills: An American Utopian. New York: Free Press. ISBN 978-0-02-914970-6.
1 2  Form, William (March 2, 2022). "Memories of C. Wright Mills: Social Structure and Biography". Work and Occupations; Thousand Oaks: 148–173
1 2  Geary, 2009, pp. 76
↑  (2000a). Mills, Kathryn; Mills, Pamela (eds.). C. Wright Mills: Letters and Autobiographical Writings. Berkeley, California: University of California Press. ISBN 978-0-520-21106-3.
↑  Mills, 2000a, pp. 47
↑  Mills, 2000a, pp. 93
↑  Mills, 2000a, pp. 259
↑  Mills, 2000a, pp. 346
↑  Mills, 2000a, pp. 312
↑  Oakes, Guy (1999). Collaboration, Reputation, and Ethics in American Academic Life: Hans H. Gerth and C. Wright Mills. University of Illinois Press. pp 14-31. ISBN 0-252-06807-6.
1 2 3 4  Frank W. Elwell, The Sociology of C. Wright Mills - http://www.faculty.rsu.edu/
1 2 3 4 5  McQuarie, Donald. 1989, The "The Sociological Imagination": Reclaiming a Vision?, American Sociologist. 20(3):291-96/
↑  Eisenhower, Dwight D, [https://www.archives.gov/milestone-documents/president-dwight-d-eisenhowers-farewell-address President Dwight D. Eisenhower's Farewell Address (1961)
↑  Stephen J. Scanlan and Liz Grauerholz, ntroduction: 50 Years of C. Wright Mills and the "Sociological Imagination"
↑  Form, William (March 2, 2022), ["Memories of C. Wright Mills: Social Structure and Biography", Work and Occupations; Thousand Oaks: 148–173 – via ProQuest.]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304920305171  PLWABN: 9810561658805606  BIBSYS: 90097462  BNE: XX1116393  BnF: cb119161839 (data)  CANTIC: a10416092  CiNii: DA00476598  GND: 118784064  ICCU: RAVV020739  ISNI: 0000 0001 2283 4565  LCCN: n80013055  LNB: 000032952  MGP: 291691  NDL: 00450116  NKC: jn99240000726  NLA: 36516402  NLG: 158287  NLK: KAC199618934  NSK: 000053534  NTA: 068264097  RERO: 02-A003596252  SELIBR: 231955  SNAC: w6jd59xn  SUDOC: 02703058X  Trove: 1267198  ULAN: 500282925  VIAF: 100236274   WorldCat (עם VIAF): 100236274
שיר ידידות (טורבוביץ)

ערך זה נמצא כעת בעבודה. מומלץ לא ליצור אותו בלי תיאום עם העורכים שעובדים עליו כעת.
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרב זאב וולף טורבוביץ
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מוסר, דרש
 נושא:  פרשנות על מזמור "אשת חיל"
 הוצאה
 הוצאה:  בית הדפוס של ר' אברהם צבי קאצינעלינבוגין
 מקום הוצאה:  וילנה
 תאריך הוצאה:  1878
 מספר עמודים:  33
שיר ידידות הוא ספר מוסר ודרש מאת הרב זאב וולף טורבוביץ, העוסק בפרשנות למזמור אשת חיל ( משלי, ל"א, י'–ל"א). הספר נכתב מתוך מגמה לבאר את המזמור בשני רבדים – פשט ודרש – והוא מציג את שני הפירושים זה לצד זה, באופן ייחודי.
מבנה ותוכן הספר

הספר מחולק לשני פירושים מקבילים אשר נכתבו על ידי הרב טורבוביץ:
משל – מופיע בצד הימני של הדף, ומפרש את אשת חיל כפשוטו, כשיר שבח לאישה צדקת, תוך הדגשת תכונותיה ומעשיה.
מליצה – מופיע בצד השמאלי של הדף, ומפרש את המזמור באופן אלגורי, כמדרש על התורה, חכמתה והשפעתה על האדם.
הרב טורבוביץ כותב בהקדמתו כי מטרתו היא "להלהיב את הנפשות באהבת התורה הקדושה" וכי השילוב בין שני הפירושים – הן כפשט על האישה, והן כדרש על התורה – נועד להעמיק את ההבנה במזמור ולהעניק לו משמעות רחבה יותר.
סגנון והיקף הספר

שיר ידידות כתוב בסגנון דרשני-מוסרי, תוך שימוש נרחב במקורות יהודיים, כולל תנ"ך, מדרשי חז"ל, ספרות ההלכה והקבלה. המחבר מרבה לשלב רעיונות מוסריים עמוקים, תוך הדגשת חשיבות התורה ולימודה.  
בספר מופיעים רעיונות קבליים לגבי הקשר בין התורה לנשמת האדם, והשוואות בין האישה לבין חכמת התורה.
מהדורות וזמינות

הספר הודפס לראשונה בשנת 1878 בעיר וילנה, בבית הדפוס של ר' אברהם צבי קאצינעלינבוגין. מאז לא ידוע על מהדורות נוספות מודפסות, אך ניתן למצוא אותו בספריה הלאומית בירושלים, ובאתר האינטרנט "Hebrewbooks"
עותקים דיגיטליים קיימים באתרים המוקדשים לשימור ספרות יהודית ישנה.
חשיבות הספר

שיר ידידות משתלב במסורת של פירושים על אשת חיל, אך ייחודו בכך שהוא מביא שני פירושים מקבילים, דבר המאפשר לקוראים לראות את המזמור גם בהיבט המעשי של חיי המשפחה וגם בהיבט הרוחני-תורני.
שיטת הפירוש הכפולה מעניקה לספר עומק מחשבתי וייחודיות בין פירושי חז"ל על אשת חיל.
הערות שוליים

1 2  זאב וולף טורבוביץ, שיר ידידות, ‏וילנא תרל"ח, באתר היברובוקס
ליאור ורוצלבסקי

| --- | --- |

ורוצלבסקי ב-2023
 לידה:  16 באפריל 1984 (בת 40)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  תיכון בליך  בית צבי 
 מעסיק:  חדשות 13
 סוג כתב:  כתבת לענייני חינוך
 תחום סיקור:  חינוך
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  lior.veroslavski
 טוויטר (X):  liorvero
 
ליאור ורוצלבסקי (נולדה ב-16 באפריל 1984) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת לענייני חינוך בחדשות 13. בעבר עבדה כשחקנית וזמרת.
ביוגרפיה

ורוצלבסקי נולדה וגדלה ברמת גן. בילדותה למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון העירוני. את שנות התיכון עשתה במגמת מוזיקה בתיכון בליך בעיר. בשנים 1999–2006 למדה פיתוח קול ולימודי פיתוח שמיעה.
היא בוגרת בית הספר לאומניות הבמה "בית צבי" משנת 2007 ולמדה אחר כך שנה גם באוניברסיטת תל אביב.
בשנות לימודיה ב"בית צבי" שיחקה בהצגות "כישרונות ומעריצים" בתפקיד אלכסנדרה נייגינה, "מגנוליות מפלדה" בתפקיד שלבי, "אגנס של אלוהים" בתפקיד ד"ר מרתה ליווינגסטון, "הנשים" בתפקיד מרי היינס, "שירת הלוויתן" בתפקיד קרוליין ו"טומי תם" בתפקיד המשרתת. בנוסף, ורוצלבסקי השתתפה במספר מחזות זמר כמו: "קופקבנה" (בתפקיד לולה ובתפקיד סמנתה), "מיקה שלי" (בתפקיד המלכה ובתפקיד הרבנית), "קברט" (בתפקיד פרנצ'י), "אאידה" (בתפקיד אמנריס), "אחים בדם" (בתפקיד גברת ליונס), "שיער" (בתפקיד הכוהנת) ו"ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד" (בתפקיד אמה קרו).
בשנות לימודי התיאטרון זכתה במספר מלגות ופרסים:
תחרות שירים ממחזות זמר ע"ש ג'ורג' ואל - מקום ראשון (2005)
מלגה ע"ש חיים גמזו - תלמידה מצטיינת שנה א' (2005)
"קרן שרת" (קרן התרבות אמריקה-ישראל) - מלגת לימודים למצטיינים בתחומי האמנויות (2006)
מלגה ע"ש בלהה דייוויס למצטייני קרן שרת בבית צבי (2006)
בשנת 2008 שיחקה בקברט מוזיקלי "איש הרוח, הזונה והליצן" בתפקיד הזונה ב"קפה תיאטרון" של התיאטרון הקאמרי. שנה אחר כך שיחקה במחזמר לילדים "עלי באבא וארבעים השודדים", בתפקיד אשת עלי באבא, ובשנת 2010 שיחקה בהצגה "ציפור הנפש" בתיאטרון המדיטק.
שיחקה גם בהרכב "פסק זמן" שהופיע ב"פסטיבל תיאטרון הרחוב הבינלאומי" בבת ים ובפסטיבל עכו, וכן בפרויקט "צליל ראשון" לילדים.
ביוגרפיה > כעיתונאית

את דרכה העיתונאית החלה בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא" בערוץ 10 כתחקירנית וכמגישת פינות שבועיות בנושאי צרכנות ותרבות.
ב-2016 הצטרפה לחדשות 10, שם מונתה לרכזת כתבים ובהמשך, לרכזת מערכת "ברקוד".
ב-2017 הצטרפה לצוות המבזקנים של חדשות עשר והחלה לערוך ולהגיש מבזקי טלוויזיה.
החל מ-2020 משמשת ככתבת לענייני חינוך ב"חדשות 13". עם יציאתה של ליאור קינן לחופשת לידה בשנת 2024, החלה לשמש במקביל גם ככתבת לעניינים פוליטיים.
ב-2022 החלה לשמש מעת לעת כמגישה-מחליפה בתוכנית "היום שהיה".
הערות שוליים

↑  "התגובות היו חמות אבל לא הייתי רוצה שזה יקרה שוב": התגובה של ליאור ורוצלבסקי ששברה את הרשת, באתר חדשות 13, 15 באפריל 2024
ורוצלבסקי מדווחת מהפגנה, מרץ 2023