stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפס הפרדה
אפס הפרדה בצורה בטוחה > חשיבות המלווה באפס הפרדה

תפקיד המלווה מתחיל כבר בחדר הלידה. לעיתים היולדת עייפה, מטושטשת, כואבת או מורדמת, וצוות בית החולים יבקש לקחת את היילוד לבדיקה בתינוקייה ללא נוכחות האם. מלווה צמוד יכול להוות קול נוסף שמבהיר את רצונות האם לאפס הפרדה. ישנה חשיבות בטיחותית גדולה למלווה צמוד ביממה הראשונה, בעיקר למי שיולדת בפעם הראשונה. על פי מחקר, יש סיכון מוגבר לתינוקות בלידה ראשונה לחסימת דרכי נשימה או נפילה. לכן, על המלווה להישאר ער בשעות שהאם ישנה או עייפה, ולהשגיח על מדדי התינוק. על כל התלבטות על המלווה לפנות לצוות הרפואי.
במידת הצורך, המלווה יוכל לבצע חצי הפרדה עם היילוד, ועל כן חשוב שהמלווה והאם יסכמו מראש מה הם רוצים עבור התינוק (אילו חיסונים הם רוצים, האם לקלח, האם לתת מוצץ וכן הלאה). מומלץ על ידי גופים העוסקים בנושא להכין תוכנית לידה מסודרת לבית החולים, ולתת עותק למיילדת ועותק למלווה.
התפתחות אפס הפרדה בישראל

ב-2015, נפתח עמוד פייסבוק וקבוצת נלווית, בשם "אפס הפרדה – הזכות שלכם מרגע הלידה", שבו תוך זמן קצר עלו פוסטים מרובים המלינים על הפרדת אמהות ותינוקות בבתי חולים בישראל, ועל הפרת זכויות היילוד. הקבוצה נהייתה ויראלית, ואלפי עדויות החלו להציף את הרשת. הקבוצה החלה גם למשוך תשומת לב מהתקשורת.
מאחורי הקבוצה עומדות נשים שבהמשך לפעילות ברשת ייסדו ארגון בשם "אפס הפרדה". אליענה עובדיה, מנהלת מוצרים ומדריכת הנקה מוסמכת, חוותה הפרדה משני ילדיה הראשונים, ובלידות האחרונות שלה סירבה להיפרד. מתוך ההכרות שלה עם התינוקיות בארץ, היא התחילה מסע להעלאת מודעות לטיפול נכון בתינוקות לאחר לידה. רוני בארי היא יוצרת ומרצה לקולנוע ובעלת משרד פרסום, אשר הפכה לאקטיביסטית בתחום זכויות האישה בלידה. כשהיא עצמה הייתה קרובה ללידה, בחרה שלא ללדת בבית חולים אלא במרכז לידה טבעי, כדי להימנע מהפרדה בתינוקייה. השתיים יחד פתחו את עמוד הפייסבוק והארגון שצמח ממנו, בהמשך, עו"ד גאיה הבר ברנע הצטרפה לצוות, אם לשלושה שהופרדה מבכורה לאחר לידתו בשל אשפוזו בפגיה. לקראת הלידה של בנה השני פעלה כדי ללדת לראשונה בישראל בניתוח קיסרי באפס הפרדה. ביחד הן ניהלו את הארגון והרחיבו את פועלן לתחומים נוספים, ביניהם, בנוסף לאיסוף העדויות, עריכת מיפוי של הנהלים של כל בתי החולים בישראל ביחס לשלב שלאחר הלידה שבו נוצרת ההפרדה, והעלו את התוצאות לרשת. בנוסף העמוד ובהמשך האתר שהן הכינו הנגישו ליולדות ואנשי רפואה מעל ל-350 מחקרים בנושא, כדי לסייע בבחירות מודעות.
אחד השינויים המידיים שקרו בעקבות העלאת המודעות לזכויות הקשורות ללידה והחשיפה למחקרים אשר הועלו בקבוצה, היה שנשים יולדות החלו להתקשר ולגשת לבתי החולים, לשאול לגבי אפס הפרדה, ולחקור לגבי נוהלי המוסד, אשר התגלו כשונים מאוד ממקום למקום. הדבר יצר לחץ ציבורי, ועד מהרה, הצטרפו לשיח גם נשות צוות ונציגי בתי החולים, אשר נדרשו לענות למחאה ולדרישה לשינוי ושמירה על זכויות האם והיילוד אשר הציפו את הרשת והתקשורת בישראל. תוך שנה נוצר מצב שכל צוותי בתי החולים בתחום המיילדות מכירים את המונח "אפס הפרדה", ויתרה מכן, נכנסה האפשרות למדיניות אפס הפרדה גם בלידה קיסרית, בעיקר בבית החולים לניאדו שבנתניה. בזכות הפעילות של הנשים, אומצו נוהלי אפס הפרדה בדרגות שונות בכל בתי החולים הגדולים בארץ, ביניהם תל השומר, איכילוב, כרמל, לניאדו, אסף הרופא, ובחלקם נפתחו מחלקות מיוחדות לאפס הפרדה, ותוכניות ניסיוניות לאפס הפרדה בלידה קיסרית. הקבוצה והאתר פעילים וממשיכים לספק מידע מעודכן מהשטח לגבי אפס הפרדה בישראל.
כוח המשימה הלהטב"קי הלאומי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ארצות הברית וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־51 שנים) 
 thetaskforce.org
 
כוח המשימה הלהט"בקי הלאומי (באנגלית: National LGBTQ Task Force) הוא ארגון ללא כוונת רווח אמריקאי המארגן את אירועי הקהילה הלהט"בית בארצות הברית. הארגון תומך בפעולה ובאקטיביזם של להט"בים ומקדם חזון לליברציה.
הארגון מארגן את הכנס הארצי-שנתי לשוויון הלהט"בי: יצירת שינוי, אירוע שמתקיים בכל שנה ומדבר על מיומנויות הקהילה הלהט"בית, ומשתתפים בה יותר מ-2,000 משתתפים. צוות החשיבה של מכון המדיניות של הארגון מבצע מחקרים בתחומים מדעי החברה, ניתוח מדיניות (אנ'), פיתוח אסטרטגיה, חינוך ציבורי וסנגוריה (אנ')‏.
הערות שוליים

↑  "Just before Saturday's Miami Beach dinner, National Gay and Lesbian Task Force rebrands itself National LGBTQ Task Force". miamiherald (באנגלית). ארכיון מ-2019-10-11. נבדק ב-2019-03-08.
↑  "National Gay and Lesbian Task Force — Info". Facebook. ארכיון מ-2013-08-15. נבדק ב-2013-09-05.
↑  "Labor Leader Dolores Huerta Opens Creating Change Conference". Advocate.com. 2009-01-31. ארכיון מ-2014-10-14. נבדק ב-2013-09-05.
↑  Policy Institute, NGLTF website, אורכב מ-המקור ב-2007-09-27, נבדק ב-2007-10-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85274932  VIAF: 124407096   WorldCat (עם VIAF): 124407096 
ערך זה הוא קצרמרבנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ונתן ואן נס

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1987  (גיל: 37) קווינסי, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 עיסוק:  מעצב שיער ושחקן אמריקאי, עורך פודקסט, פעיל חברתי, סופר ואישיות טלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אריזונה  Quincy Senior High School 
 https://www.jonathanvanness.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונתן מקדונלד ואן נס (באנגלית: Jonathan Van Ness; נולד ב-8 במרץ 1987) הוא מעצב שיער ושחקן אמריקאי, עורך פודקסט, פעיל חברתי, סופר ואישיות טלוויזיה. הוא מוכר בעיקר כמומחה לטיפוח אישי בסדרה עין קווירית המופקת על ידי נטפליקס, סדרת הרשת הפרודית Gay of Thrones וכמגיש הפודקאסט וסידרת הטלוויזיה המבוססת עליו: Getting Curious with Jonathan Van Ness.
קורות חייו

ג'ונתן ואן נס נולד ב-28 במרץ 1987 ובילה את שנות חייו המוקדמות בעיר קוויניסי, הנמצאת במדינת אילינוי בארצות הברית. הוא בן למשפחת אוקליי (Oakley), המחזיקה העיקרית בקבוצת התקשורת והמדיה Quincy Media משלהי המאה ה-19.
ואן נס סבל מהטרדות ואף קיבל איומים על חייו בגלל סגנונו הנשי והמוחצן. הוא אמר שכילד, מנהגו למרוח לק ציפורניים וללבוש אביזרי אופנה של אמו גררו גיחוך ואיומים. לדבריו הוא חשב שנדרש ממנו להסתיר את אישיותו, אך תמיד היה שלם עם עצמו. עם הזמן למד כיצד להתמודד עם התגובות וההטרדות שזכה להן, בזכות חוש ההומור שלו והתמיכה שקיבל מקבוצה קטנה של חברים קרובים. מאוחר יותר בחייו הבין שהוא א-בינארי ו"ג'נדר נון-קונפורמינג". בראיון למגזין האמריקאי OUT הוא אמר: "לפעמים אני מרגיש גבר, ולפעמים כאישה. זה לא באמת ש... אני חושב שהאנרגיות של הולכות לכל עבר".
בילדותו הוטרד מינית על ידי ילד בוגר ממנו, מה שהוביל בהמשך חייו להתנהגות שהיו לה מאפיינים של נטייה להרס עצמי. בצעירותו יזם מפגשים עם גברים בגירים ברשתות החברתיות.
בתיכון בו למד הוא היה המעודד הראשון, ובהמשך גם באוניברסיטת אריזונה, שם למד לתואר במדע המדינה.
התמכרותו לסמים בתקופה זו הובילה אותו לעיסוק בשירותי מין בתשלום. בתקופה זו גברה גם התלות שלו בסמים ובמין, והובילה לנשירתו מלימודיו. כתוצאה פנה ללימודי עיצוב שיער במוסד Aveda במיניאפוליס. לאחר מספר שנים בהן עבד כספר באריזונה העתיק מקום מגוריו ללוס אנג'לס.
קריירה

ואן נס החל את חייו המקצועיים כשוליה בסלון בלוס אנג'לס. כשהיה בן 25 התעלף בזמן העבודה. בבדיקות רפואיות מאוחר יותר אובחן כנשא נגיף HIV. התפתחות זו הובילה אותו לתהליך "ניקוי עצמי" ולהתרחקות מצריכת סמים. בפודקאסט שלו אמר למאזינים: "אני רוצה שאנשים יבינו שאתה לעולם לא שבור ללא תקנה".
ואן נס מייסד שותף של שני סלוני שיער בלוס אנג'לס, שם הוא עובד כיום.
קריירה > מדיה

ואן נס עשה צעדיו הראשונים בתחום המדיה בעקבות עיבוד הומוריסטי של אחד מפרקי הסדרה משחקי הכס עבור האתר Funny or Die, שהפך לסדרת רשת בזכות עצמה בשם Gay of Thrones, עבורה היה מועמד לפרס אמי ב-2018.
החל מ-2015 הוא מארח את הפודקסט Getting Curious with Jonathan Van Ness, שזכה לתשומת לב רבה לאחר שידור הפרק הראשון של הסדרה עין קווירית, בה הוא משמש מומחה לטיפוח אישי. הפודקאסט עובד אף הוא לסדרת טלוויזיה בהפקת נטפליקס.
קריירה > ספריו

ואן נס כתב על האופן בו השפיע עברו על נסיבות חייו בספר הזכרונות הראשון שלו, "Over the Top: A Raw Journey to Self-Love", שיצא לאור ב-2019.
בספר האיורים "Peanut goes for the Gold", שיצא לאור ב-2020, הוא מספר את סיפורו של שרקן א-בינארי בשם "פינאט" ו"הרפתקאותיהם" כעילוי התעמלות אמנותית. הספר דורג במקום מס‘ 14 ברשימת ספרים רבי מכר לילדים בנושא התעמלות. בשיחה עם ג'ימי פאלון הוא הסביר ש"פינאט" לא "מצאו" מודל ראוי לחיקוי ולכן "החליטו" ליצור מרחב "משלהם". בהזדמנות אחרת הסביר שכתב את הספר משום ש"רציתי לעשות משהו שיחגוג את כל הילדים שהם אינדיבידואלים ונאמנים למי שהם", והתייחס לחשיבותה של הייחודיות עבורו והיכולת להתמיד ברדיפה אחר תחומי העניין האישיים.
דעותיו

בשנת 2019 הוא תמך במועמדת הדמוקרטית לנשיאות אליזבת וורן, בזכות תמיכתה בזכות לבריאות.
בשנת 2020 שיבח את החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית על כך שהפליית להט"ב במקום העבודה מנוגדת לחוק זכויות האזרח משנת 1964. ואן נס סבור שסעיף השוויון המוצע כתיקון לחוק זה הכרחי.
חייו הפרטיים

ואן נס מתאר עצמו כא-בינארי, אף שהוא אינו עקבי בהכרח בשימוש שהוא עושה בכינויי התואר השונים.
הוא עובד כיום בלוס אנג'לס וניו יורק. הוא סובל ממחלת הפסוריאזיס ומייעץ ללקוחותיו בעניין טיפוח העור.
בשנת 2020 הכריז על נישואיו לבן זוגו, מרק פיקוק.
פרסים

בשנים 2016, 2018 ו-2019, הסדרה Gay of Thrones בכיכובו של ואן נס הייתה מועמדת לפרס אמי (אנ').
בשנת 2019, ספרו של ואן נס 'Over the Top' זכה בתחרות הספר הטוב ביותר (אנ') בקטגוריית 'אוטוביוגרפיה' מטעם Goodreads.
בשנת 2019, הפודקאסט של ואן נס 'Getting Curious with Jonathan Van Ness' זכה בפרס הפודקאסט הטוב ביותר בקטגוריית להט"ב (אנ') מטעם IHeartRadio.
בשנת 2019, זכה ואן נס בקטגוריית 'כוכב השנה' מטעם פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי.
ראו גם

טאן פרנס
עין קווירית
הערות שוליים

↑  Jonathan Van Ness Gets to the Bottom of Being Over the Top, www.advocate.com, ‏2019-07-29 (באנגלית)
↑  דרור בלילטי, ‏סיכום חציון: 20 המפורסמים שיצאו מהארון ב-2019 (עד כה), באתר ‏מאקו‏, 5 ביולי 2019
1 2  The Week: The Latest News, Opinion, Sport, People & Business, The Week (באנגלית)
↑  Netflix’s Queer Eye in Conversation, נבדק ב-2022-02-01
↑  Matt Dutton, LIFE STORIES: Van Ness on whirlwind journey as one of Fab Five on 'Queer Eye' reboot, Herald-Whig (באנגלית)
↑  Nicholas Quah, The Best Podcasts of 2018 (So Far), Vulture, ‏2018-10-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Getting Curious with Jonathan Van Ness, 2022-01-28, נבדק ב-2022-02-01
↑  Jonathan Van Ness, Over the top : a raw journey to self-love, First edition, New York, NY, 2019, ISBN 978-0-06-290637-3
↑  Jonathan Van Ness, Peanut goes for the gold, First edition, New York, NY, 2020, ISBN 978-0-06-294100-8
↑  Jonathan Van Ness Book Signing & Interview | "Peanut Goes for the Gold", נבדק ב-2022-02-01
↑  Best Memoir & Autobiography, goodreads.com
↑  2019 iHeartRadio Podcast Awards: Full List of Winners, iheart.com
↑  “Queer Eye” Leads Winners Of The Inaugural Critics Choice Real TV Awards, criticschoice.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018042213  MusicBrainz: b7efbb3c-576a-4d66-b704-ba703343b883  VIAF: 1162115721302110233   WorldCat (עם VIAF): 1162115721302110233
מצודת פראג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבצר גבעה, אטרקציה תיירותית, טירה 
 על שם:  פראג 
 מיקום:  פראג/רובע המצודה והרובע הקטן 
 מדינה:  צ'כיה 
 בעלים:  צ'כיה 
 מפעיל:  Správa Pražského hradu 
 מבקרים בשנה:  512,800 (נכון ל־2020)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־9
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־9 
 אדריכל:  מאתיאס מאראס, Benedikt Rejt, יוז'ה פלצ'ניק 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית, אדריכלות הרנסאנס, אדריכלות גותית, אדריכלות הבארוק 
 מידות
 אורך:  570 מ' 
 רוחב:  130 מ' 
 גובה מעל פני הים:  250 מ' 
 קואורדינטות:  50°05′N 14°24′E﻿ / ﻿50.09°N 14.4°E﻿ / 50.09; 14.4
 www.hrad.cz
  (למפת פראג מוגדלת) מצודת פראג(למפת פראג רגילה) מצודת פראג
 
מצודת פראג. מימין: בזיליקת ג'ורג' הקדוש. משמאל: קתדרלת ויטוס הקדוש.
קתדרלת ויטוס הקדוש ממוקמת במצודת פראג.
מצודת פראג וגשר קארל בלילה
החומה הצפונית של המצודה, מגדל מיהולקה וקתדרלת ויטוס הקדוש
מפת המצודה
מצודת פראג (בצ'כית: Pražský hrad) היא טירה בפראג ששימשה כמקום משכנם העיקרי של מלכי בוהמיה. בעבר קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, וכיום נשיאי הרפובליקה של צ'כיה מחזיקים בה לשכות ומשרדים. כיום, חוץ מלשכות ומוזיאונים, תכשיטי הכתר של מלכי בוהמיה נשמרים בה. מצודת פראג היא אחת הטירות הגדולות בעולם (ולפי ספר השיאים של גינס היא הטירה העתיקה הגדולה ביותר בעולם) עם אורך של 570 מטר ורוחב ממוצע של 130 מטר.
היסטוריה

ההיסטוריה של מצודת פראג מתחילה עוד מהמאה ה-9 לספירה (שנת 870). הבניין בעל הקיר הראשון היה כנסיית גבירתנו. בזיליקת ג'ורג' הקדוש ובזיליקת ויטוס הקדוש נוסדה במחצית הראשונה של המאה ה-10. המנזר הראשון בבוהמיה נוסד בתוך המצודה, ליד כנסיית ג'ורג' הקדוש. ארמון רומנסקי הוקם במהלך המאה ה-12. במאה ה-14, תחת שלטונו של הקיסר קארל הרביעי נבנה הארמון המלכותי מחדש בסגנון גותי וביצורי המצודה חוזקו. במקום הרוטנדה והבזיליקה של ויטוס הקדוש החלה בניית קתדרלה גותית (1344), שהושלמה רק שש מאות שנה לאחר מכן (1929).
בזמן מלחמות ההוסיטים ובעשורים שלאחר מכן, המצודה הייתה לא מיושבת. בשנת 1485 ולדיסלב השני, מלך בוהמיה החל לבנות מחדש את המצודה. אולם ולדיסלב הגדול (נבנה בידי Benedikt Rejt) נוסף לארמון המלכותי. בנוסף נבנו מגדלי הגנה חדשים בצד הצפוני של המצודה. ב-1541 נהרסו חלקים גדולים של המצודה בשרפה. תחת שלטון בית האבסבורג נוספו בניינים חדשים בסגנון הרנסאנס. הקיסר פרדיננד הראשון בנה את ארמון בלוודר, ארמון קיץ לאשתו אן. הקיסר רודולף השני השתמש במצודת פראג כמקום מגוריו העיקרי. הוא בנה את האגף הצפוני של הארמון, עם האולם הספרדי, שם הוצג האוסף האמנותי היקר שלו.
ההשלכה השנייה מהחלון ב-1618 התחילה את ההפיכה הבוהמית, במהלכה ניזוקה הטירה ונרגמה. יצירות אמנות רבות מהאוסף של רודולף השני נבזזו בידי שוודים ב-1648 במהלך מלחמת שלושים השנים. הבנייה המשמעותית האחרונה במצודה נעשתה בידי הקיסרית מריה תרזה במחצית השנייה של המאה ה-18. פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה בחר במצודה כביתו, לאחר שהתפטר מכהונתו.
ב-1918 נהפכה המצודה למושב הנשיא של צ'כוסלובקיה החדשה. הארמון המלכותי החדש והגנים חודשו בידי האדריכל הסלובני יוז'ה פלצ'ניק (Jože Plečnik).
בזמן השלטון הנאצי במלחמת העולם השנייה הפכה מצודת פראג למטהו של ריינהרד היידריך, שזכה לתואר "פרוטקטור הרייך של בוהמיה ומוראביה". פחות משנה לאחר שעלה לשלטון התנקשו בהיידריך והוא מת. אחרי שחרור צ'כוסלובקיה והכיבוש הקומוניסטי, שיכנה המצודה את משרדי הממשלה הקומוניסטית. לאחר שצ'כוסלובקיה התפצלה לצ'כיה וסלובקיה, הפכה המצודה למקום מושבם של נשיאי צ'כיה.
אתרים ומבנים במצודת פראג

מצודת פראג שימשה לכל אורך ההיסטוריה כסמל שלטוני, ולכן כל שליט ששלט בפראג הקפיד להוסיף בניין למצודה שינציח את שלטונו. עובדה זו הביאה לכך שכיום הבניינים המצויים במצודת פראג מייצגים כמעט כל סגנון אדריכלי מרכז במהלך המילניום האחרון. המצודה כוללת את קתדרלת ויטוס הקדוש הגותית, את בזיליקת ג'ורג' הקדוש הרומנסקית, מנזר, מספר ארמונות, גנים ומגדלי מגן. רוב חלקי המצודה פתוחים לתיירים. כיום במצודה נמצאים מספר מוזיאונים, בהם הגלריה הלאומית ובה אוסף של יצירות אומנות מהבארוק, תערוכה המוקדשת להיסטוריה של צ'כיה, מוזיאון הצעצועים, גלריית תמונות של מצודת פראג המבוססת על האוסף של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. פסטיבל הקיץ של שייקספיר מתקיים מדי שנה בחצר ארמון בורגרב. מדי שעה מתקיימים בחצר הראשונה חילופי משמרות כאשר בשעה 12:00 בכל יום מתקיים טקס חילופי משמרות מרכזי הכולל את כל פלוגת המשמר בהרכב מלא ובליווי תזמורת ונגינת חצוצרות.
השכונה שמסביב מצודת פראג נקראת הראדצ'אני Hradčany והיא נחשבת לאחד האזורים המתוירים ביותר בעיר פראג.
אתרים ומבנים במצודת פראג > כנסיות

גידול גפנים ותצפית ממצודת פראג. אוקטובר 2016קתדרלת ויטוס הקדוש
בזיליקת ג'ורג' הקדוש (יז'י הקדוש)
קפלת הצלב הקדוש (כיום קופה לקניית כרטיסים לחלקי המצודה)
אתרים ומבנים במצודת פראג > ארמונות

הארמון המלכותי הישן (אולם ולדיסלאב)
ארמון הקיץ בלוודר (מחוץ לחומות)
ארמון לובקוביץ'
ארמון רוזנברג
הארמון המלכותי החדש (האולם הספרדי, גלריית רודולף)
ארמון ולדשטיין
אתרים ומבנים במצודת פראג > בניינים אחרים

מגדל דאליבור
מגדל האבקה מיהולקה
סמטת הזהב (Zlatá ulička)
בית 22 בו התגורר פרנץ קפקא
בית 24 בו יש כניסה לתערוכת נשק
מוזיאון הצעצועים
Supreme Burgrave's House
אולם משחקי הכדור
בית ספר לרכיבה
האורוות הקיסריות
מגורי הראש הישנים
מגורי הראש החדשים
אתרים ומבנים במצודת פראג > גנים

הגן המלכותי
גני הטרסות של בית הספר לרכיבה
גני הבסטיון
הגנים הדרומיים
גני גן עדן
גן הביצורים
גן הארטיג
חפיר הצבאים
אמצעי מניעה מבוססי לוח שנה

אמצעי מניעה מבוססי לוח שנה (באנגלית: Calendar-based contraceptive methods) הם שיטות שונות להערכת הסבירות לפוריות אצל האישה, בהתבסס על תיעוד קודם של תקופת הווסת. שיטת הימים הבטוחים (Standart Day Method), שהיא אחת מהשיטות השונות המבוססות לוח שנה, לוקחת בחשבון את תזמון הביוץ, חלון הזמנים בו הזרע והביצית עשויים להיפגש ואת ימי המחזור החודשי המשעורים, כך שניתן לקבוע את הימים בהם יש להימנע מקיום יחסי מין ללא צורך בהסתמכות על תסמינים פיזיים של פוריות.
דיאגרמה המתארת את מידת הסיכון להפריה בימים מסוימים בחודש.
הגדרה

חלק מהאנשים עלולים לחשוב כי שיטת הקצב (Rhythm method) ומודעות לפוריות הם מונחים נרדפים. למעשה, מודעות לפוריות משמשת בדרך כלל כמונח רחב וכללי, הכולל מעקב אחר טמפרטורת גוף בסיסית, והפרשות מהנרתיק, וכן מעקב אחר אורך המחזור. ארגון הבריאות העולמי סבור ששיטת הקצב היא סוג ספציפי של השיטה המבוססת על לוח השנה, וששיטות המבוססות על לוח השנה הן רק צורה אחת של מודעות לפוריות.
שיטות למודעות לפוריות, שעוקבות אחר טמפרטורת גוף בסיסית ו/או הפרשות מהנרתיק אפקטיביות יותר משיטות המבוססות על לוח השנה, והן ידועות בשם שיטות מבוססות סימפטומים.
בעבר, המונח "שיטת הקצב" היה מונח נרדף ל-NFP(אנ') (תכנון משפחה טבעי). NFP הוא מונח גג שכולל שיטות מודעות פריון המבוססות על סימפטומים, וכן את שיטת ההנקה כאמצעי למניעת היריון (lactational amenorrhea(אנ')) וכן שיטות מבוססות לוח שנה, כמו שיטת הקצב.
לפעמים משתמשים, בטעות, במונח "שיטת הקצב" כדי לתאר את ההתנהגות של אנשים שמקיימים יחסי מין וגינאליים ללא הגנה, ועם זאת רוצים להימנע מהיריון.
היום הראשון של הדימום נחשב ליום הראשון של מחזור הווסת.
היסטוריה

בשנת 388, אוגוסטין מהיפו כתב על התנזרות תקופתית.
יותר ממאה שנים קודם לכן, הרופא היווני סורנוס כתב ש"הזמן שמיד לפני ואחרי הווסת" הוא החלק הפורה ביותר במחזור של האישה. מספר היסטוריונים חושבים שגם אגוסטין זיהה בטעות את הימים שמיד אחרי הווסת כתקופה הפורייה ביותר.
התייחסויות בכתב ל"תקופה בטוחה" אינן מופיעות יותר במשך למעלה מאלף שנים.
במחצית הראשונה של המאה העשרים, רוב המשתמשים בשיטת הקצב היו קתוליים. הם פעלו על פי מה שלימדה הכנסייה שלהם, שכל שאר השיטות של מניעת היריון הן חטא.
היסטוריה > כיום

תשומת לב חדשה הופנתה אל שיטות מבוססות לוח שנה בשנת 2002, כאשר המכון לבריאות הרבייה באוניברסיטת ג'ורג'טאון הציג את שיטת הימים הבטוחים. השיטה נועדה להיות פשוטה יותר ללימוד ולשימוש בהשוואה לשיטת הקצב הישנה יותר, משולבת בתוכניות של תכנון משפחה בעולם כולו.
סוגים ויעילות

לרוב מחזורי הווסת יש בתחילתם כמה ימים שהם לא פוריים, תקופת פוריות, ואחר כך כמה ימים ממש לפני הווסת הבאה, שהם לא פוריים (לאחר הביוץ). היום הראשון של הדימום נחשב ליום הראשון של מחזור הווסת. כדי להשתמש בשיטות אלה, האישה נדרשת לדעת מהו אורך מחזורי הווסת שלה.
שימוש לא יעיל בשיטות מבוססות לוח שנה כולל מעקב לא נכון אחר אורך מחזור הווסת, כך שהאישה תשתמש במספרים שגויים בתוך הנוסחה, או קיום יחסי מין לא מוגנים ביום שמוגדר כפורה.
הדרישה לעקוב בצורה מדויקת אחרי מחזורי הווסת והצורך להימנע מקיום מיחסי מין לא מוגנים הופכים מביאים לאחוז כישלונות של 25% בשנה בשיטות מבוססות לוח שנה.
סוגים ויעילות > שיטות מסורתיות

מבוססות על יום קבוע בלוח השנה:
שיטת הקצב או קנאוס-אוגינו (Knaus–Ogino(גר')) - כדי למצוא את האורך המשוער של השלב הלא פורה טרום הביוץ, מחסרים 19 מאורך מחזור הווסת הקצר ביותר של האישה. כדי למצוא את ההתחלה המשוערת של השלב הלא פורה אחרי ביוץ, מחסירים 10 מאורך מחזור הווסת הארוך ביותר של האישה. אישה שמחזורי הווסת שלה נעים בין 30 ל-36 יום תהיה על פי הערכות אלה פורייה ב-11 הימים הראשונים של המחזור (11=30-19), תהיה פורייה בימים 12–25, ותחזור להיות לא פורייה ביום ה-26 (26=36-10). כאשר משתמשים בה כדי להימנע מהיריון, שיטת הקצב היא בעלת אחוזי כישלון של 9% בשנה.
שיטת הימים הבטוחים - בעלת סט כללים פשוט יותר, והיא יותר אפקטיבית משיטת הקצב. מוצר בשם CycleBeads(אנ') (חרוזי מחזור) פותח לצד השיטה, כדי לעזור למשתמשת לעקוב אחר נקודות פריון גבוהות ונמוכות משוערות, במהלך מחזור הווסת שלה. בשיטה זו יכולות להשתמש רק נשים שאורך המחזור החודשי שלהן נע בין 26 ל-32 ימים, באופן הבא:
ימים 1–7 של מחזור הווסת של נשים נחשבים לא פוריים.
ימים 8–19 נחשבים פוריים - נחשבים לבלתי בטוחים ליחסי מין לא מוגנים.
יום 20 עד סוף המחזור נחשבים לא פוריים.
טוענים כי כאשר משתמשים בה כדי למנוע היריון, שיטת הימים הבטוחים היא בעלת יעילות של 95% בשימוש אידיאלי, ויעילות של כ-88% בשימוש סביר. עם זאת, חוקרים הראו שנתונים אלה הם כנראה אופטימיים מדי, ושהיעילות ככל הנראה נמוכה בהרבה.
בשתי השיטות מדווחת רמת שביעות רצון גבוהה. כיום קיימות מספר תוכניות אינטרנטיות של שיטת המחזור, וישנן גם אפליקציות סלולר, כמו Natural Cycles(אנ'), שמאפשרות שימוש בשיטות המסורתיות באופן דיגיטלי ובכך מפחיתות את הסיכוי לטעות בחישוב.
סוגים ויעילות > שיטות חדישות

מבוססות על ניטור חילוף החומרים של הורמון הרבייה בשתן של נשים.
טכנולוגיית הניטור - מכשיר הפרסונה (Persona Contraception Monitor) לדוגמה, הוא מכשיר כף יד אלקטרוני של חברת ClearBlue(אנ')בעל רצועות בדיקה חד פעמיות. המוניטור מגלה תוצרי פירוק בשתן של הורמוני לוטאין (LH) ואסטרוגן, אסטרון-3-גלוקורוניד (E3G) בדגימות שתן בשעות הבוקר המוקדמות. ברצועות הבדיקה יש נוגדנים ספציפיים ל-E3G וללוטאין, אשר נספגים לתוך מבנה לטקס. ככל שיש יותר תוצרי E3G בשתן, שורת הנוגדנים המתאימה על הרצועה משנה את צבעה לכחול בהיר. ככל שיש יותר תוצרי LH בשתן, שורת הנוגדנים המתאימה על הרצועה משנה את צבעה לכחול כהה. אור אינפרא אדום המובנה במכשיר מגלה את רמות שינוי הצבע על ידי מנגנון שבירת אור.
שיטות למודעות לפוריות, שעוקבות אחר טמפרטורת גוף בסיסית (חום השחר) ו/או הפרשות מהנרתיק אפקטיביות יותר משיטות המבוססות על לוח השנה, והן ידועות בשם שיטות מבוססות סימפטומים.
יתרונות השיטה

שיטת הימים הבטוחים (Standard Days Method) מוצגת יותר ויותר כחלק מתוכניות לתכנון המשפחה בארצות מתפתחות. השיטה משביעת רצון בעיני נשים ובכלל בקרב זוגות רבים. גם העלות הנמוכה של השיטה מאפשרת לה כנראה למלא תפקיד מועיל בארצות שאין להן מימון לספק שיטות אחרות של מניעת היריון. כל השיטות המסורתיות ככלל, לא כרוכות בעלויות כספיות או בהבנה טכנית לצורך שימוש בהן.
פוטנציאל נזק > אחוזי כישלון

אחת הדאגות לגבי שימוש בשיטות מבוססות לוח שנה היא אחוז הכישלון הגבוה יחסית שלהן, בהשוואה לשיטות אחרות של מניעת היריון. אפילו כאשר משתמשים בהן באופן מושלם, שיטות מבוססות לוח שנה, במיוחד שיטת הקצב, מובילות לשיעור גבוה של הריונות בקרב זוגות שהתכוונו למנוע היריון. רמת האמינות הנמוכה של שיטות מבוססות לוח שנה נובעת מכך שהנוסחאות שלהן מניחות מספר הנחות שהן לא תמיד נכונות.
השלב שלאחר הביוץ הוא באופן רגיל בין 12 ל-16 ימים, והנוסחה של שיטת הקצב קובעת שאצל כל הנשים אורך השלב הזה הוא בתוך הטווח הזה, אך בקרב נשים רבות שלב זה הוא קצר יותר, ולאחרות הוא ארוך יותר. אצל הנשים האלה, הנוסחה של שיטת הקצב מזהה לא נכון כמה ימים פוריים כאילו הם נמצאים בתוך התקופה הלא פורייה.
אם אצל אישה שבעבר היו לה מחזורים סדירים יש כעת עיכוב בביוץ בגלל סיבות כאלו ואחרות כמו גורמי לחץ, לקיחת תרופות, מחלה, מנפאוזה, הנקה, היא עדיין תהיה פורייה כאשר השיטה תגיד לה שהיא נמצאת בשלב הלא פורה שלאחר ביוץ. אם הביוץ שלה מקדים באופן חריג, שיטות מבוססות לוח שנה יגידו לה שהיא נמצאת עדיין בשלב הלא פורה שלפני הביוץ כשלמעשה היא כבר פורייה.
שיטות מבוססות לוח שנה מניחות שכל דימום הוא ווסת אמיתית, אך למעשה דימום באמצע מחזור או דימום ללא ביוץ עלול להיגרם עקב מספר גורמים. זיהוי לא נכון של דימום כווסת יגרום לכך שהחישובים של השיטה יהיו שגויים.
פוטנציאל נזק > בריאות העובר

מחקרים טענו שהריונות כתוצאה מכישלונות של שיטות של התנזרות תקופתית הם הריונות בסיכון גבוה יותר להפלה, בגלל הזדקנות הגמטות (תאי זוויג) בזמן ההתעברות. מחקרים אחרים טוענים שלתזמון ההתעברות אין כל השפעה על אחוזי ההפלות, משקל לידה נמוך, או לידה מוקדמת.
פוטנציאל נזק > הרס ביציות

לוק בובנס ((אנ')) טען שיחסי מין לא מוגנים בתקופות לא פוריות של מחזור הווסת עשויים עדיין להוביל להתעברות, אבל ליצור זיגוטות שאינן מסוגלות להשתרש. בובנס טען שאם מגדירים הרס ביציות מופרות כהפלה, אז השימוש בשיטת הקצב מוביל ככל הנראה למספר גדול של הפלות.
ראו גם

פוריות (ביולוגיה)
אמצעי מניעה
היריון
לוח שנה
לקריאה נוספת

Deitra Leonard Lowdermilk; Shannon E Perry; Mary Catherine Cashion; Kathryn Rhodes Alden; Ellen Olshansky, St. Louis Mosby, (2019) . Maternity and Women's Health Care