stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים
היסטוריה > לאחר סגירת קו הרכבת

שנה לאחר סגירת קו הרכבת, ביולי 1999, פרסמה רכבת ישראל מכרז להשכרת מבני התחנה. המבנה המרכזי של התחנה הוכשר למסעדה בשם "הרציף", שפעלה במקום במשך מספר שנים. במקביל קידמו הרשות לפיתוח ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל תוכנית לבניית שכונה חדשה בשטח מגרש העריכה והמוסכים של תחנת הרכבת. התוכנית כללה גם הזזה של בניין התחנה בכ-20 מטר כדי לפנות מקום לכביש. גורמי שימור הביעו חשש כי הזזת התחנה תגרום להרס המבנה כולו, למרות היותו אחד מ-110 המבנים שנבחרו לשימור בירושלים. גם רכבת ישראל התנגדה להעברת השטח מתחום אחריותה.
בעקבות ההחלטה על הקמה מחודשת של הקו ההיסטורי לירושלים בתחילת 2002, נשקלה גם האפשרות של חידוש תחנת הרכבת ההיסטורית שגם ממוקמת במרכז העיר ירושלים. הרעיון נתמך על ידי סקר נוסעים שחזה ביקוש רב יותר לנסיעה ברכבת מתחנת החאן במרכז ירושלים מאשר מתחנה אחרת שתמוקם בקצה ירושלים. במרץ 2002, אף פרסמה רכבת ישראל מכרז לחידוש, שיפוץ ושימור מבנה תחנת הרכבת. אולם הרעיון נדחה בשל התנגדותה של עיריית ירושלים בראשות ראש העיר אהוד אולמרט שחפצה להפוך את המתחם למיזם נדל"ן. כתחליף, הוחלט על בניית תחנה באזור מלחה, בשולי העיר, שתשמש כתחנת הרכבת העיקרית של העיר עד להשלמת מסילת ירושלים - גנות שתחנתו הסופית בתחנת הרכבת ירושלים - יצחק נבון.
לאחר שהוחלט לא לחדש את המסילה, התחנה נותרה נטושה וסבלה מהזנחה ומוונדליזם. בינואר 2006, מינהל מקרקעי ישראל, עיריית ירושלים ורכבת ישראל הגיעו להסכם לפיו המינהל יקצה את מתחם התחנה, בהרשאה לשימוש זמני לשימושים ציבוריים לחמש שנים. לצורך מיזם משותף של העירייה ורכבת ישראל, שלא יצאה לפעול, הקמת "מוזיאון לתולדות התחבורה בירושלים". באותה עת עלה לראשונה גם הרעיון להקים את פארק המסילה על תוואי הנטוש. בעקבות ההזנחה סגרה רכבת ישראל את המתחם. בסוף חודש מרץ 2010 הוצת חלקה העליון של התחנה על ידי אלמונים. כתוצאה מכך נגרם נזק כבד למבנה התחנה, אשר בנוי בחלקו הפנימי מקורות עץ עתיקות. בחודש אוגוסט 2010 הוקף המתחם בגדרות תיל גבוהות והוצבה במקום שמירה.
היסטוריה > שיפוץ התחנה וסביבתה

לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 החלה העירייה להפעיל את הרחבה ששימשה במקור למטענים כזירה לאירועי תרבות רבים בדרום מזרח ירושלים (כמו פסטיבל הקולנוע ירושלים, פסטיבל הג'אז של ירושלים, שבוע הספר העברי וכדומה). בשטח שמדרום לתחנה הוכשר חניון, ובית המדפיס הממשלתי שממערב לתחנה, שופץ ונפתח כחממת היי-טק ב-2008.
לאחר שהתוכנית להקמת שכונה בשטח התחנה בוטלה, פנתה הרשות לפיתוח ירושלים לרכבת ישראל, בהצעה להפוך את המקום למתחם תרבות ופנאי. בינואר 2011 החל פרויקט שימור מבני התחנה וסביבתה. המקום, שסבל מהזנחה רבה, נוקה מעשבים שוטים, הוסרו חלקים מהמבנה כגון גגות אזבסט, ברזלים חלודים ומסוכנים, ופתחי המבנה נסגרו בשלטי אתר בנייה. בסמוך למבנה נסלל פארק המסילה - שביל להולכי רגל ורוכבי אופניים שמשתמש במסילה ההיסטורית. במאי 2013 נחנך המתחם המשופץ כמתחם "התחנה הראשונה".
תוכניות עתידיות > חידוש התחנה כתחנה תת-קרקעית

על פי תוכניות הפיתוח העתידיות של ירושלים, לצד מתחם החאן תוקם תחנת רכבת תת-קרקעית אליה יגיעו מסילות קו הרכבת המהיר מתל אביב שיכלול גם תחנה במרכז העיר, תחנת ירושלים מרכז. התוכנית כוללת הקמה של מרכז מסחרי, תיירותי ועסקי באזור התחנה. מתוכנן במקום גם אתר ההתארגנות הלוגיסטי של הרכבת שממנו יכרו את המנהרות. ייתכן שגם תוארך מסילת הרכבת הישנה מתחנת מלחה אל תחנת החאן התת-קרקעית.
ב-2019 אושר תקציב לביצוע הליך תכנוני לבחינת סלילת מסילות רכבת במנהרות תת-קרקעיות במרכז ירושלים וכן הקמת תחנות רכבת תת-קרקעיות שאחת מהן מיועדת לקום בסמוך למתחם תחנת החאן ההיסטורית. בפברואר 2020, אישרה המועצה הארצית לתכנון ובנייה את תוכנית הארכת מסילת ירושלים - גנות עד למתחם החאן.
בדצמבר 2022 פרסם מנהל התכנון את תת"ל 108 ובמסגרתה תוארך מסילת ירושלים - גנות עד לתחנת החאן. בתחנת החאן מתוכננות 2 קומות תת-קרקעיות אחת מהן תשמש לדיור רכבות בלבד ותאפשר את הגדל כמות הרכבות אשר יכולות לשרת את התחנה.
תוכניות עתידיות > הקו הכחול של הרכבת הקלה

הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים מתוכנן לעבור דרך המתחם ולקשר בין דרך חברון לרחוב דוד המלך. בנוסף שלוחה של הקו תסתעף לכיוון רחוב עמק רפאים. במקום גם תקום תחנה של הקו הכחול, המכרז להקמת הקו פורסם במרץ 2021, והשלמתו צפויה ב-2027.
תוכניות עתידיות > הרכבל לכותל

על פי התכנון הרכבל לכותל יתחיל את מסלולו בסמוך לתחנת הרכבת משם יעבור מעל לגיא בן הינום להר ציון. מתחת לשער האשפות תוקם התחנה שתשמש את הכותל המערבי, העיר העתיקה ועיר דוד.
תוכניות עתידיות > תוכניות בינוי

בשנת 2020 אושרו שלוש תוכניות בינוי במתחם התחנה והשטחים שמדרום לה, הכוללת בסך הכולל בניית 850 דירות ו-35 אלף מ"ר למלונאות, משרדים ומסחר. שניים מתוך הפרויקטים שאושרו שייכים לאנשי העסקים רמי לוי ואראל מרגלית, שיבנו כל אחד 200 יחידות דיור. חלק משהשטח נמצא בבעלות הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים.
מתחם התחנה הראשונה

שטח התחנה נשכר על ידי העירייה מרכבת ישראל, והרשות לפיתוח ירושלים פרסמה מכרז להקמת מרכז תרבות במתחם התחנה בדומה למתחם שהקימה עיריית תל אביב בתחנת הרכבת של יפו. בינואר 2012 נבחרה חברת פלורנטין כזוכה לשיפוץ והפעלת המתחם לעשר שנים. בהקמת המתחם הושקעו כ-35 מיליון ש"ח. חלקו הראשון של המתחם החדש נחנך במאי 2013 ובו מסעדות, בתי קפה ודוכני מסחר. חלק מחנויות המתחם פתוחות גם בשבתות ובחגים. המקום קיבל את השם: "התחנה הראשונה". ב-2014 נבנה במתחם מבנה ייעודי המכונה "ההאנגר" לאירועים ומופעים וכן לאטרקציית "עיר הקרח" (שאותה שנה כבר כונתה "ימבקרח") שפעלה כמה שנים במתחם בעונת החורף וזאת לאחר שקודם לכן פעלה אטרקציית הקרח במתחם במבנה זמני. בדצמבר 2014 הושלם בעלות של 1.5 מיליון ש"ח קירוי חורף מעל רחבת הדק המרכזי של המתחם.
בשטח המתחם מוצג קרון נוסעים היסטורי בן כמעט 100 שנה שניתן בהשאלה ממוזיאון הרכבת בחיפה ושופץ על ידי הזכיין הפרטי. הקרון הוא קרון נוסעים מס' 322 שנבנה ב-1922 על ידי חברת בירמינגהאם הבריטית והיה מיועד למחלקה 3. בתקופת מבצע קדש הוא הוסב למוצב שליטה קדמי הנייד של הרכבת ועל גגו הותקנה אנטנה ענקית מתקפלת. לאחר שתם שימושו בתפקיד זה המשיך לשרת כקרון לצוות שימוטים, ולאחר מכן כמשרד בתחנת בני ברק.
בשטח התחנה הפעילה העירייה בעונות החורף החל מחודש מרץ 2012 את "עיר הקרח" מתחם מקורר עם מבני קרח ומגרש החלקה. המתחם פעל במתחם שלוש שנים בעונות החורף של 2014-2013-2012 במתחם בו הוקם ב-2014 ביתן האירועים "האנגר התחנה" שתחילה שימש את אטרקציית הקרח. אך בחורף 2015 ואילך עברה אטרקציית ההחלקה על קרח להתקיים במתחם סינמה סיטי ירושלים וב-2019 הוקמה בקונספט אחר בגן מיטשל, לצד מתחם בריכת הסולטן. אטרקציה אחרת שנוסדה ב-2014 היא מתחם החוף המלאכותי שהוקם בשטח מתחם התחנה ופעל במשך כמה עונות קיץ.
במתחם פועלות גם אטרקציות קבועות כגון לונה פארק קטן בשם "יורולנד" הכולל אטרקציות לילדים, אולם המופעים "ההאנגר" הפועל במתחם לצד אולמות מופעים קטנים יותר בקומות הגלריה במתחם, וכן קיום מופעים ברחבה המרכזית המקורה, גלריות, מתקני ספורט הפועלים "בשטח הפתוח" תחת סככה, ג'ימבורי לילדים, כדורגל מים, מתקני מציאות מדומה, ועוד. בנוסף מתוכננות במתחם אטרקציות נוספות כגון כדור פורח ומגדל תצפית.
גלריית תמונות

מבנה התחנה לשימור ב-2011
מבנה התחנה בשנת 2011
מבנה תחנת הרכבת - צילום משנת 1914
תחנת הרכבת ובתי המושבה הגרמנית מאחור. מחצית מתמונת סטריאוסקופ
חזית מבנה התחנה (לאחר סגירתה)
סובבן הקטרים בפעולה
שרידי שלוחת הרכבת לבניין המדפיס הממשלתי ברחוב מרים החשמונאית, באזור התחנה
ראו גם

פיצוץ תחנת הרכבת בירושלים
פארק המסילה
החאן הירושלמי
בית המדפיס הממשלתי
מסילת ירושלים - גנות
תחנת הרכבת מלחה
לקריאה נוספת

Paul Cotterell, The Railways of Palestine and Israel, Tourret Publishing, 1986
הערות שוליים

1 2  משה ליכטמן, ‏לעצור את הרכבת ולחשוב, באתר גלובס, 25 ביולי 2005
↑  טל נתנאל-נוריאל, הבשורה של רכבת ישראל להנהלת מתחם התחנה: בוטלו דמי השכירות עד סוף חודש אפריל, באתר כל העיר, 20 במרץ 2020
↑  דנים בהקמת תחנת-רכבת חדישה במערב ירושלים, הַבֹּקֶר, 26 בספטמבר 1962
1 2  דליה טל, ‏תחנת הרכבת: המיכרז מול תוכנית המינהל, באתר גלובס, 19 ביולי 1999
↑  רון פז, ‏מסמך: סקירת מצב השימור בירושלים, ההפקרות, הבעיות, והצעות לפתרונות, באתר גלובס, 12 במרץ 2006
↑  גל ניסים, ‏"מתחמי המחלוקת" בין האוצר והרכבת: בני ברק, סבידור והחאן, באתר גלובס, 19 בינואר 2003
↑  גל ניסים, ‏הרכבת לירושלים: כמה כבר אפשר לשדרג מסילה מהמאה הקודמת, באתר גלובס, 3 בנובמבר 2002
↑  אליסה אודנהיימר, מנכ"ל הרכבת: נשקלת מחדש ההסכמה להקים תחנה במלחה שבי-ם - במקום בחאן, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2002
↑  הרכבת פירסמה מכרז להקמת תחנה בסמוך לתיאטרון החאן הירושלמי, באתר הארץ, 21 במרץ 2002
↑  גל ניסים, ‏הקו המשודרג: התחנה הסופית תהיה במלחה ולא בחאן, באתר גלובס, 2 ביוני 2002
↑  אורית בר-גיל, ‏מוזיאון לתולדות התחבורה בירושלים יוקם בתחנת הרכבת ההיסטורית "החאן", באתר גלובס, 22 בינואר 2006
↑  ניר חסון, עוד אתר שימור בי-ם בסכנה - תחנת הרכבת עלתה באש, באתר הארץ, 29 במרץ 2010
↑  חגית פלג-רותם, ‏בירה על קרח: פסטיבל הקרח הבינלאומי מגיע לירושלים, באתר גלובס, 2 באפריל 2012
↑  נועם דביר, הדפוס חוזר לבית המדפיס, באתר הארץ, 18 ביוני 2009
1 2  קשת רוזנבלום, ירושלים מחכה ל"מתחם תחנה" משלה, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012
↑  שלומי הלר, "יום גדול ומרגש": אושרה התוכנית להארכת קו הרכבת המהירה למתחם החאן, באתר כל העיר, 17 בפברואר 2020
↑  קותי פונדמינסקי, רכבת מהירה מתל אביב עד לעמק רפאים: כך תיראה התחנה החדשה ״ירושלים מרכז״, באתר mynet‏ ירושלים, 29 בנובמבר 2022
↑   מוטי בסוק, ירושלים: אושר הקו השלישי של הרכבת הקלה, באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2016
↑  ליאת בכרך, תוכנית הרכבת הקלה חותכת את עמק רפאים, באתר כל העיר, 19 באוקטובר 2017
↑  גיא ליברמן, ‏המכרז לקווי הרכבת הכחול והסגול מתחמם: מי בשלב הגמר?, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2021
↑  אמיתי גזית, אראל מרגלית יבנה מאות דירות ורובע חדשנות במתחם התחנה בירושלים, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2020
↑  שלומית צור, ‏רשת קפה לנדוור פותחת סניף חדש במתחם התחנה בירושלים, באתר גלובס, 4 במרץ 2013
↑  ניר חסון, אלפי ירושלמים פקדו את מתחם הבילויים החדש שפתוח בשבת, באתר הארץ, 26 במאי 2013
חזית בניין תחנת הרכבת של ירושלים בשנת 2004, שלט התחנה נמצא שם גם כיום (2023)
קרון נוסעים מס' 322 בשטח התחנה הראשונה מחכה לשיפוץ
לחיות (שיר של קורין אלאל)

"לחיות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה בדצמבר 1996 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי של הזמרת, "כשזה עמוק".
על השיר

"לחיות" נכתב והולחן על ידי מירי פיגנבוים ואלאל בהתאמה. על הפקתו המוזיקלית היה ערן צור אחראי. השיר מבטא רצון עז לקשר פשוט ואמיתי, המנוגד לחוויות שליליות וכאבים רגשיים של הדוברת מעברה. היא מתארת את הדברים שאינם רוצה בהם: רגעים של שטות וחוסר משמעות, ים סוער בלי יציבות, אבק דרכים שמסתיר את הדרך, שתיקה מפחד ותחושת בערה בלתי פוסקת. כל אלה הם סמלים לאירועים קשים מעברה המפריעים לה לחוות אהבה ולחיות חיים שלווים ומלאים.
הדוברת מבקש אהבה פשוטה ואמיתית, שתאפשר לה לחיות ולא למות מבחינה רגשית. היא רוצה לחוות שמחה ותחושת חום, לא שקיעות כשהשמש עדיין זורחת ולא לדעת למה הטוב הופך לרע. היא מבקשת לא להיות לבד במיטה קרה, אלא להיות בחברת מישהו שאוהב אותה. השיר כולו משדר כמיהה לקשר משמעותי ויציב, שבו הדוברת תוכל לחיות בצורה מלאה ואוהבת.
עטיפה

לסינגל לא הוכנה עטיפה משלו. אולם במקביל אליו פורסמה גרסת הרמיקסים שלו, לה הופקה עטיפה משלה. רק התמונה בצבע ירוק עם אפקט טשטוש וצורת דמות מעורפלת. בחלק העליון יש לוגו האלבום "כשזה עמוק", שני חצאי סהר בצבע שחור על רקע לבן ושחור. הכיתוב המרכזי מציג את שמה של קורין אלאל, את שם השיר, "לחיות", ו"גרסאות רמיקס" בסוגריים.
בהמשך מופיעים שמות הרמיקסים: "דאנס רמיקס" ו"קלאב רמיקס", כאשר אלי אברמוב אחראי על הראשון ודי. ג'יי ג'אז על השני.
הצלחה מסחרית

ב-8 בדצמבר 1996 הוצג "לחיות" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן נכנס לדירוג במקום העשירי. ב-12 בינואר 1997 עלה למקום הראשון – שם שהה שלושה שבועות רצופים. לבסוף, ב-23 בפברואר יצא מטבלת הדירוג השבועי לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1997)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1997)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1997)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1997)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר "לחיות", באתר שירונט
↑  לחיות (Remixes) - Single, אפל מיוזיק
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
התזמורת הממלכתית של ברלין

| --- | --- |

מקהלת הנערים של וינה, אגודת הזמר הווינאית, המקהלה הפילהרמונית ברטיסלאבה, התזמורת הממלכתית של ברלין –  מוזיקפראיין
 תאריך ייסוד:  1570
 מיקום:  ברלין, גרמניהגרמניה
 אולם קונצרטים:  Staatsoper Unter den Linden
 מנצח:  כריסטיאן תילמן (מיועד)
 פרסים:  אקו קלאסיק להרכב/תזמורת 
 אתר רשמי
 
התזמורת הממלכתית של ברלין (בגרמנית: Staatskapelle Berlin) היא תזמורת האופרה של ברלין.
היסטוריה

ראשיתה של התזמורת בשנת 1570, כאשר יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ייסד תזמורת בחצרו. בשנת 1701 הוביל סיפוחם של הנסיכים הבוחרים מברנדנבורג למלך פרוסיה להגדרת התזמורת כ"תזמורת החצר של מלך פרוסיה" ("Königlich Preußische Hofkapelle") והיא כללה כ-30 נגנים. התזמורת התחברה אל אופרת החצר המלכותית, מייסודו של פרידריך הגדול בשנת 1742. בין המוזיקאים ידועי השם ששמם נקשר עם התזמורת היו קרל פיליפ עמנואל באך, פרנץ בנדה ויוהאן יואכים קוונץ.
הקונצרט הראשון שנתן ההרכב לקהל רחב יותר, מחוץ לחצר המלכות, התקיים ב-1 במרץ 1783 ב"מלון פאריז", בניצוחו של יוהאן פרידריך רייכארדט, הקאפלמייסטר (מנהל מוזיקלי של ההרכב. אחרי כניסתו של ג'אקומו מאיירבר לתפקיד הקאפלמייסטר, משנת 1842, התרחב תפקיד התזמורת וסדרה שנתית ראשונה של קונצרטים למנויים יצאה לפועל. התזמורת ניגנה יצירות משל וגנר, מנדלסון ואוטו ניקולאי בביצועי בכורה, חלקם עולמיים וחלקם בגרמניה.
המנהל המוזיקלי של התזמורת, ה"שטאטסקאפלמייסטר" (Staatskapellmeister), תופס משרה מקבילה באופרה של ברלין. כיום מחזיק בשתי המשרות, מאז 1992, דניאל בארנבוים. מאז שנת 2000 נושא בארנבוים בתואר "מנצח למשך חייו" של התזמורת. בארנבוים והתזמורת הממלכתית של ברלין ערכו כמה הקלטות לחברת טלדק.
מנהלים מוזיקליים

יוהאן פרידריך אגריקולה (1759 - 1775)
יוהאן פרידריך רייכארדט (קאפלמייסטר של החצר) (1775 - 1794)
ברנהרד אנסלם ובר (1816 - 1820)
גספרה ספונטיני (1820 - 1841)
ג'אקומו מאיירבר (1842 - 1846)
אוטו ניקולאי (1848 - 1849)
רוברט ראדקה (קאפלמייסטר של החצר) (1871 - 1887)
יוזף שוכר (1888 - 1899)
ריכרד שטראוס (1899 - 1913)
לאו בלך (קאפלמייסטר של החצר) (1913 - 1920)
אריך קלייבר (1923 - 1934)
קלמנס קראוס (1935 - 1936)
הרברט פון קאראיין (1941 - 1945)
יוזף קיילברת (1948 - 1951)
אריך קלייבר (1954 - 1955)
פרנץ קונוויטשני (1955 - 1962)
אוטמר זואיטנר (1964 - 1990)
דניאל בארנבוים (1992 - 2023)
כריסטיאן תילמן (מיועד, צפוי להתחיל מעונת 2024/25)
הערות שוליים

↑  Andrew Clements (2004-02-27). "Schumann: The Symphonies, Staatskapelle Berlin/ Barenboim". The Guardian. נבדק ב-2009-02-08.
↑  Anthony Holden (2006-04-02). "Classical CDs: Mahler". The Observer. נבדק ב-2009-02-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301449105171  BnF: cb139046253 (data)  CiNii: DA06303898  GND: 5074733-2  ISNI: 0000 0001 1015 9371  LCCN: n81109044  MusicBrainz: 3b67833c-fd91-4387-90f5-d34ca131f886  NKC: pna2005259493  NLA: 35644834  SUDOC: 086231693  VIAF: 133248134   WorldCat (עם VIAF): 133248134
פיקוד הלחימה המיוחדת (קוריאה הדרומית)

| --- | --- |

 "התקרב כמו רוח רפאים, הכה כמו רעם, היעלם כמו עשן"
 פרטים
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 שיוך:   הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה
 סוג:  כוחות מיוחדים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  5,000
 פיקוד
 יחידת אם:   צבא היבשה של קוריאה הדרומית
פיקוד הלחימה המיוחדת של צבא הרפובליקה של קוריאה (בקוריאנית: 대한민국 육군 특수전사령부, הידוע גם כ"הכומתות השחורות") הוא פיקוד בצבא היבשה של קוריאה הדרומית, האחראי על הפעלת והכשרת כוחות מיוחדים של הצבא. במסגרת תחום אחריותו, הפיקוד מנהל את הפעלת יחידות סיור מיוחד, אשר עוסקות באיסוף מודיעין עומק על האויב, ביצוע הסחות דעת והתקפות מפתיעות, במטרה לתמוך בכוחות הלוחמים. המשימות של יחידות פיקוד הלחימה המיוחדת מבוצעות בשיתוף פעולה הדוק עם פיקוד המבצעים המיוחדים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. במהלך מבצעי הלחימה, לוחמי הקומנדו מבצעים חדירה מוקדמת לאזורי הפעולה ומבצעים מבצעי הטעיה לפני תחילת פעולתו של הכוח העיקרי.לוחמי פיקוד הלחימה המיוחדת לוקחים חלק במבצעי ביטחון, לוחמה בטרור והשתתפות בהתערבויות בינלאומיות, תוך שיתוף פעולה עם כוחות צבא ובעלויות ברית נוספות.
מבנה

| סמל | שם היחידה | כינוי | ייעוד |
| --- | --- | --- | --- |
|  | החטיבה הראשונה לכוחות מיוחדים (נחיתה אווירית) | "נשר" | היחידה מתמחה במגוון תחומים כולל מבצעי תקיפה אווירית, פעולות סמויות, פשיטות בסגנון קומנדו, לוחמה בטרור, קרב פנים-אל-פנים (CQB/CQC) בשטחים עירוניים, חילוץ בני ערובה, לוחמה לא סדירה, חדירות ארוכות טווח, פעולות מיוחדות וסיור מיוחד. היחידה מתמחה במשימות בעלות מורכבות גבוהה, תוך שימוש בטכניקות מתקדמות והכשרה אינטנסיבית שמאפשרת לה לפעול במגוון תחומים קרביים תחת תנאים מזג אוויר קיצוניים. |
|  | קבוצה 707 למשימות מיוחדות | 707 | מהווה חלק מהפיקוד הלחימה המיוחדת של צבא קוריאה, ומתמחה במגוון משימות, כולל מבצעי לוחמה מיוחדים, סיור, חילוץ, והכוונה מדויקת של פעולות קרביות לפי הצורך. |
|  | חטיבה 13 למשימות מיוחדות | "הפנתר השחור" | היחידה מיועדת לביצוע התקפות והתנקשויות (Decapitation) נגד מטרות אסטרטגיות או טקטיות חשובות. החטיבה ה-13 היא מתמקדת במשימות בעלות רגישות גבוהה וחשיבות רבה, תוך התמקדות במטרות מפתח שיכולות לשנות את מאזן הכוחות במהלך עימותים קרביים. |
ראו גם

יחידות מקבילות:
צרפת פיקוד המבצעים המיוחדים של צרפת
ארצות הברית פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית
אוסטרליה פיקוד המבצעים המיוחדים (אוסטרליה)
ישראל חטיבת עוז
הערות שוליים

↑  월남전 공수특전대, Official Website of ROK Special Warfare Command
↑  Jeremy Bender, This Incredible Special Forces Battalion Is One Of South Korea's Top Lines Of Defense, Business Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  Sofia Lotto Persio, South Korea's 'Decapitation Unit' Gets Weapons Budget, Newsweek, ‏2017-12-07 (באנגלית)
אבא (שיר של שלומי שבת)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלומי שבת
 מתוך האלבום אני שר אלייך
 שפה:  עברית
 כתיבה:  דורון מדלי 
 לחן:  דורון מדלי 
 
"אבא" הוא שיר שכתב והלחין דורון מדלי ובוצע על ידי הזמר שלומי שבת ועובד על ידי תומר בירן ושלומי שבת.
רקע לכתיבת השיר

השיר יצא לאור בשנת 2007 במסגרת המופע המשותף של הזמרים שלומי שבת ופבלו רוזנברג, ונכלל באלבום "אני שר אלייך" של שבת.
דורון מדלי סיפר שהשיר יצא אחרי "אם יש גן עדן" משנת 2006 שהפזמון שלו עוסק בקריאה לאמא. בעקבותיו עילי בוטנר, חבר של מדלי, הציע לו לכתוב שיר על אבא של מדלי. ובהתאם כך נפתח השיר "אבא, חבר אמר לי לכתוב שיר עליך". השיר כולל גם סיפורי ילדות של מדלי וחבריו.
עוד סיפר מדלי שהציע את השיר בהתחלה לזמרת שרית חדד, אך חדד לא רצתה את השיר בגלל שיש לה כבר שיר בשם "אבא".
תוכן השיר

השיר הוא שיר נוסטלגי, העוסק בגעגוע של הדובר לאביו. הוא מתאר זכרונות מהילדות ("השבילים לבית הספר", "המנגינות מתוך החדר", "הבית הישן"), ותחושת אשמה של הדובר על כך שלא דיבר מספיק עם אביו לאורך השנים.
השיר מורכב מארבעה בתים ופזמון.
הצלחה

השיר זכה להצלחה גדולה במצעד השירים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשס"ח (2008) והגיע השיר למקום השלישי. במצעד השנתי של גלגלצ הגיע למקום ה-21.
נכון לנובמבר 2020 השיר בערוץ ה-YouTube של שבת הגיע ליותר מ-7 מיליון השמעות ומעל ל-24,000 לייקים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | פסקול העשור | 11 |  |
הערות שוליים

↑  המשורר חנן בן-ארי: "אין לי עניין לשמור על קדושת העברית התקנית", באתר mako, ‏2018-01-21
↑  [
https://www.kan.org.il/content/kan/podcasts/p-8131/35296/ ראיון], כאן
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוצים שלום

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אמנים שונים
 יצא לאור:  ינואר 1987
 שפה:  עברית
 אורך:  6:40
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  דורי בן זאב, יעקב גלעד, מיקי שביב
 לחן:  יהודה פוליקר, מיקי שביב
"רוצים שלום" הוא סינגל שהוקלט על ידי מיטב אמני ישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. הוא יצא לאור בינואר 1987 דרך חברת התקליטים הד ארצי. נכתב על ידי דורי בן זאב, יעקב גלעד ומיקי שביב, שגם הלחין אותו לצד יהודה פוליקר.
על השיר

"רוצים שלום" מתאר שאיפה לשלום ולאחווה בין עמים ותרבויות שונות, תוך הדגשת הדמיון והקרבה בין בני האדם, חרף הפערים התרבותיים ביניהם. מדינת ישראל לא מוזכרת בטקסט, אולם ניתן להבחין כי היא הנושא העיקרי של השיר מכמה רבדים שונים:
קרבה ואחדות: השורה "אתה ואני כל כך קרובים, כל כך דומים כל כך משפחה" מדגישה את הקשר הקרוב בין אנשים שונים החיים בארץ, תוך התייחסות למרקם הרב-תרבותי והאתני של האוכלוסייה בישראל.
תקווה ושלום: בפזמון מופיעה השורה "אומרים שלום, רוצים שלום", שמבטאת את השאיפה המתמדת לשלום באזור, נושא מרכזי בחיים הפוליטיים והחברתיים בישראל.
תרבות משותפת: "רוצים שלום" מתאר אלמנטים תרבותיים רבים המצויים בישראל, כמו "חלב ודבש", "קפה עם תה", "דגל על דגל" "כובע טמבל" ו"כאפייה". כל התיאורים הללו מייצגים שילוב של התרבויות הקיימות בישראל, הן של החברה הערבית והן של התרבות היהודית-ישראלית.
חיבור היסטורי: השורות "נתקע בשופר נביא את ההר" ו"הבה נגילה אל עתיד מאושר" מרמזות על המסורת היהודית, ומבטאות את הקשר התרבותי של ישראל לשטחה ולמזרח התיכון.
סמליות גאוגרפית: ב"הנילוס יזרום לתוך הירקון" וב"על כנף הירדן, על גב הגמל" ניתן לראות את הקשר הגאוגרפי והתרבותי בין ישראל לשכנותיה הערביות.
אחווה וגורל משותף: השורה "אתה ואני אחים לגורל" מדגישה את התחושות השותפות והאחווה, שמתבטאות בקשרים אישיים ואתניים בין תושבי המדינה.
הצלחה מסחרית

ב-3 במרץ 1987 הוצג "רוצים שלום" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-21. ב-7 באפריל עלה למקום השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-5 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר שבעה שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום השישי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 6 |  |
שיטת ספריית הקונגרס

שיטת המיון של ספריית הקונגרס (באנגלית: Library of Congress Classification; בראשי תיבות: LCC) היא שיטת מיון ספרים בספריות שפותחה בידי ספריית הקונגרס של ארצות הברית. השיטה נפוצה במרבית הספריות האקדמאיות בארצות הברית ובמספר מדינות נוספות. מרבית הספריות הלא אקדמיות בארצות הברית עושות שימוש בשיטת דיואי.
את השיטה פיתח הרברט פטנאם (Putnam) ב-1897, זמן קצר לפני שהתמנה לספרן ספריית הקונגרס. השיטה תוכננה לשרת את צורכי ספריית הקונגרס, ולהוות תחליף לשיטת המיקום הקבוע שהנהיג תומאס ג'פרסון. היא הושפעה בעיקר משיטת קטר המתפשטת (Cutter Expansive Classification), שפיתח צ'ארלס אמי קטר, העושה שימוש במחלקות מאותיות בלבד, ומשיטת דיואי, העושה שימוש במחלקות ממוספרות בלבד. כאשר עזב פטנאם את משרת הספרן, בשנת 1939, פותחו כל המחלקות, להוציא את המחלקה "K" (חוק) ואת המחלקה "B" (פילוסופיה ודת). השיטה אינה מציעה שיטת מיון גלובלית, אלא שיטה למיון הספרים שנמצאים בספריית הקונגרס של ארצות הברית בפועל.
על השיטה נמתחה ביקורת על כך שהיא אינה מבוססת דיה מבחינה תאורטית, ועל כך שהחלטות מיון רבות נבעו מצרכים פרקטיים מיוחדים, ולא מתוך שיקולים של אופן הצגת מגוון הידע האנושי.
השיטה

מחלקות המיון הראשיות הן:
| אות | מחלקה |
| --- | --- |
A: עבודות כלליות
B: פילוסופיה, פסיכולוגיה ודת
C: מדעי עזר להיסטוריה
D: היסטוריה כללית ושל העולם הישן
E: היסטוריה של אמריקה
F: היסטוריה של ארצות הברית, של אמריקה הלטינית ושל בריטניה, הולנד וצרפת באמריקה
G: גאוגרפיה, אנתרופולוגיה ופנאי
H: מדעי החברה
J: מדעי המדינה
K: חוק
L: חינוך
M: מוזיקה
N: אמנויות יפות
P: שפה וספרות
Q: מדע
R: רפואה
S: חקלאות
T: טכנולוגיה
U: תורה צבאית
V: תורת הצי
Z: ביבליוגרפיה, ספרנות, ומקורות מידע כלליים
ראו גם

LCCN
שיטת דיואי
שיטת UDC
שיטת קטר המתפשטת
שיטת המיקום הקבוע