stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
+ (אלבום של אד שירן)
רשימת רצועות

| +> מס' | +> שם | +> מפיק(ים) | +> משך | +>  | +>  | +>  | +>  | +>  | +>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The A Team  | ג'ייק גוסלינג, שירן | 4:18 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Drunk  | גוסלינג, שירן | 3:20 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | U.N.I.  | גוסלינג, שירן | 3:48 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Grade 8  | גוסלינג, שירן, צ'ארלי הוגאל | 2:59 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Wake Me Up  | גוסלינג, שירן | 3:49 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Small Bump  | גוסלינג, שירן | 4:19 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | This  | גוסלינג, שירן | 3:15 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The City  | גוסלינג, שירן | 3:54 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Lego House  | גוסלינג, שירן | 3:05 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | You Need Me, I Don't Need You  | גוסלינג, האגיל, שירן | 3:40 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Kiss Me  | שירן,.No.I.D | 4:40 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Give Me Love (followed by the hidden track, "The Parting Glass")   | גוסלינג, שירן | 8:46 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 49:53 |  |  |  |  |  |  |
| מהדורת דלוקס> מס' | מהדורת דלוקס> שם | מהדורת דלוקס> מפיק(ים) | מהדורת דלוקס> משך | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  | מהדורת דלוקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Autumn Leaves  | גוסלינג, שירן | 3:20 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Little Bird  | גוסלינג, שירן | 3:44 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Gold Rush  | גוסלינג, שירן | 4:03 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Sunburn  | גוסלינג, שירן | 4:35 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 65:35 |  |  |  |  |  |  |
| מהדורת בונוס CD יפנית> מס' | מהדורת בונוס CD יפנית> שם | מהדורת בונוס CD יפנית> משך | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  | מהדורת בונוס CD יפנית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. | The A Team (גרסה אקוסטית)   | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית> מס' | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית> שם | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית> משך | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  | מהדורת בונוס יפנית דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. | Sofa  | 3:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Homeless  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Lego House (וידאו קליפ)   | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | 4:05  |   |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011-17)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011-17)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011-17)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 21 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 28 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 5 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 12 |
|  דנמרק | היטליסטן | 13 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 8 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 38 |
|  יפן | אוריקון | 75 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 61 |
|  נורווגיה | VG-lista | 11 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 59 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 40 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 34 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 9 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 60 |
|  צרפת | SNEP | 44 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 5 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 19 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 22 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 100 |
ביאורים

↑  כחלק מפסטיבל אייטונס 2012.
הערות שוליים

↑  Chang, Mary (26 במאי 2011). "Ed Sheeran / October 2011 UK Tour". There Goes the Fear. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chang, Mary (31 באוגוסט 2011). "Ed Sheeran / January 2012 UK Tour". There Goes the Fear. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ed Sheeran to Support Snow Patrol on Tour". There Goes the Fear. 9 בינואר 2012. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zanotti, Marc (19 באפריל 2012). "Ed Sheeran Australian Tour July/August 2012". Music Feeds. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  FM, Capital (6 ביוני 2012). "Ed Sheeran Announces 2012 North American Tour". Capital FM. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  FM, Capital (23 בינואר 2012). "Ed Sheeran Announces Autumn 2012 UK Tour". Capital FM. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  FM, Capital (25 בספטמבר 2012). "Ed Sheeran Announces 2013 US Tour Dates". Capital FM. נבדק ב-10 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ARIA Top 100 Albums Chart, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית)
| אד שירן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | + • × • ÷ • No.6 Collaborations Project • = • - • Autumn Variations |  |
| אלבומי אוסף | 5 |  |
| מיני-אלבומים | Loose Change • Songs I Wrote with Amy • No. 5 Collaborations Project • The Slumdon Bridge |  |
| אלבומי וידאו | Jumpers for Goalposts: Live at Wembley Stadium |  |
| סיבובי הופעות | Tour + • x Tour • Tour ÷ • +–=÷x Tour |  |
| אד שירן – שירים |
| --- | --- | --- |
| + | "The A Team" • "Drunk" • "Small Bump" • "You Need Me, I Don't Need You" • "Lego House" • "Give Me Love" |  |
| × | "One" • I'm a Mess • "Sing" • "Don't" • "Photograph" • "Bloodstream" • "Tenerife Sea" • "The Man" • "Thinking Out Loud" • "Afire Love" |  |
| ÷ | "Eraser" • "Castle on the Hill" • "Dive" • "Shape of You" • "Perfect" • "Galway Girl" • "Happier" • "New Man" • "Hearts Don't Break Around Here" • "What Do I Know?" • "How Would You Feel (Paean)" • "Supermarket Flowers" • "Barcelona" • "Bibia Be Ye Ye" • "Nancy Mulligan" • "Save Myself" |  |
| No.6 | "Beautiful People" • "South of the Border" • "Cross Me" • "Take Me Back to London" • "Best Part of Me" • "I Don't Care" • "Antisocial" • "Remember the Name" • "Nothing on You" • "Blow" |  |
| = | "Bad Habits" • "Visiting Hours" • "Shivers" • "Overpass Graffiti" • "The Joker and the Queen" |  |
| - | "Eyes Closed" |  |
| שיתופי פעולה | "If I Could" • "Young Guns" • "Teardrop" • "Hush Little Baby" • "Dreamers" • "Watchtower" • "Everything Has Changed" • "Old School Love" • "All About It" • "I Was Made for Loving You" • "Growing Up (Sloane's Song)" • "Dark Times" • "Lay It All on Me" • "Reuf" • "Boa Me" • "End Game" • "River" • "Amo Soltanto Te" • "Own It" • "Those Kinda Nights" • "Run" • "Bam Bam" • "Sigue" • "Forever My Love" • "Celestial" |  |
| שירים אחרים | "All of the Stars" • "Candle in the Wind" • "I See Fire" • "Make It Rain" • "Afterglow" • "Merry Christmas" • "Sausage Rolls for Everyone" • "Peru" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 05ce100c-eddf-4967-8d7e-33fc0883fe39 
שירן מופיע באקדמיה 1 במנצ'סטר.
יחסי ישראל–פינלנד

| יחסי ישראל–פינלנד |
| --- | --- |
ישראל: פינלנד


ישראל: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 338,145
אוכלוסייה
10,023,983: 5,620,855
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 53,406
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

בין מדינת ישראל והרפובליקה של פינלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1950. כמו כן, שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה נרחב בנושאים שונים, בין היתר בתחומי תיירות, מסחר ותרבות. לישראל יש שגרירות רשמית בהלסינקי, בעוד שלפינלנד יש שגרירות רשמית בתל אביב.
היסטוריה

המגע הראשון בין שתי המדינות החל זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של ישראל, כאשר פינלנד הכירה בישראל דה-פקטו בתאריך 11 ביוני 1948, כחודש לאחר הכרזת העצמאות. בתאריך 18 במרץ 1949 פינלנד הכריזה על הכרתה בישראל באופן רשמי, ובעקבות זאת כוננה עימה יחסים דיפלומטיים מלאים בתאריך 14 בנובמבר 1950. פינלנד פתחה את שגרירותה בתל אביב בשנת 1952, בעוד שישראל פתחה את שגרירותה בהלסינקי בשנת 1956.
בסוף שנות ה-60, עם עליית הנושא הפלסטיני לסדר היום העולמי, ירדה תמיכתה של פינלנד בישראל והיא החלה למתוח ביקורת על מדיניותה ולתמוך בעניין הפלסטיני. סיבה נוספת שניתנה ליחסים הקרירים עם ישראל הייתה קרבתה של פינלנד לברית המועצות. בשנת 1978 ביקר שר החוץ משה דיין בפינלנד, ונשיא פינלנד, אורהו קקונן, נמנע בדיפלומטיות מלפוגשו.
על רקע אירועי המשט לעזה בשנת 2010, אשר הוביל לגל אנטי ישראלי ברחבי אירופה ולשורה של הפגנות כנגד מדינת ישראל, התקיים בהלסינקי מפגן תמיכה המוני, אשר נועד להפגין את תמיכתו של העם הפיני במדינת ישראל ובפעולותיה. בין היתר, מחו משתתפי המפגן על הסיקור התקשורתי בפינלנד אודות הסכסוך הישראלי-פלסטיני, אשר לטענתם מוצג מראשיתו בצורה עוינת לישראל.
נכון לשנת 2013, ישראל ופינלנד מקיימות שיתוף פעולה רחב בתחומים פוליטיים, לצד תחומי מסחר ותיירות, כאשר מספרם של התיירים הפינים שמבקרים בישראל מדי שנה מוערך בכ-10,000.
ב-19 במאי 2021, במהלך העימות בין ישראל לחמאס, (מבצע שומר החומות), נערך בהלסינקי מפגן תמיכה בישראל. תחת מגבלות התקהלות של מגפת הקורונה. מספר המשתתפים במפגן זה היה נמוך ביחס למפגן תמיכה פרו-פלסטיני שהתקיים במקביל.
יחסים ביטחוניים

החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הפכה ישראל לספק נשק חשוב עבור כוחות ההגנה של פינלנד.
בשנת 1999 רכשה פינלנד מערכת כלי טיס בלתי מאויש מדגם "ריינג'ר" תוצרת התעשייה האווירית לישראל, תמורת כ-20 מיליון דולר. במשך תקופה ביצע צבא פינלנד ניסוים לבחינת התאמת הכלי לטופוגרפיה המיווחדת של המדינה ותנאי האקלים הקשים בחורף. בעקבות התוצאות החיוביות הוחלט לרכוש מערכת שנייה מסוג ריינג'ר בשנת 2003.
בשנת 2000 זכתה חברת תדיראן קשר בחוזה להספקת 3,000 מכשירי קשר עבור צבא פינלנד.
בשנים 2004־2005 סיפקה חברת ECI Telecom לצבא הפיני ציוד תקשורת בהיקף של 18 מיליון דולר.
בשנת 2007 חברת אלביט מערכות הקימה מיזם משותף עם חברת Patria AMV, הנמצאת בבעלות ממשלת פינלנד, שזכה בחוזה בהיקף מוערך ב-40 מיליון דולר לשדרוג הרכב המשוריין של צבא סלובניה לתקן נאט"ו.
בשנת 2009 זכתה חברת אלביט מערכות בחוזה בהיקף של 17 מיליון יורו לאספקת מערכות קשר המיועדות לשימוש הדרגים הלוחמים למשרד הביטחון של פינלנד.
בשנת 2012 זכתה חברת אירונאוטיקס אספקת מיני מל"טים מדגם "אורביטר". במסגרת החוזה סיפקה אירונאוטיקס לצבא פינלנד גם הדרכה, חלפים ושירותי תחזוקה, והקימה בפינלנד יכולת עצמאית לתחזוקה ותמיכה במערכות ה"אורביטר".
בשנת 2018 הודיעה ממשלת פינלנד כי היא בחרה בטילי גבריאל של התעשייה האווירית להחלפת מערך טילי הים-ים של פינלנד, שבעלות של 162 מיליון יורו עם אופציה לעסקת המשך בשווי 193 מיליון יורו.
בשנת 2019 זכתה חברת אלתא מערכות במכרז לאספקת מכ"מים רב-משימתיים לצבא פינלנד. בינואר 2020 זכתה חרת תעש מערכות במכרז של צבא פינלנד לאספקת תחמושת טנקים מסוג חצב ויחידות הזנת נתונים לתחמושת, בעלות של 40 מיליון דולר.
בשנת 2023, עם הצטרפותה לנאט"ו, פינלנד הודיעה כי תרכוש מישראל את מערכת ההגנה מטילים קלע דוד. בנובמבר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, התבצעה רכישת המערכת בעלות של 1.3 מיליארד ש"ח.
יחסים כלכליים

בתחילת שנת 1999, שתי המדינות חתמו על הסכם אמנת מס בין שתי המדינות, אשר נועד לסייע בהרחבת הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות.
בשנת 2004, שיתוף הפעולה הכלכלי-מסחרי בין המדינות הוביל להקמתו של מיזם משותף לשתי המדינות, אשר נועד להרחיב את שיתוף הפעולה הבין-מדינתי בתחומי המחקר והפיתוח של טכנולוגיות חדשות. לשכת המדען הראשי מישראל, וכן הסוכנות הפינית למחקר וחדשנות, הקצו כל אחת סכום של 5 מיליון יורו למימון הפרויקט.
בשנת 2005, היקף היצוא הישראלי לפינלנד עמד על סך של כ-96 מיליון יורו בשנה, בעוד שהיקף היבוא הישראלי מפינלנד עמד על כ-155 מיליון יורו בשנה. היבוא הישראלי מפינלנד מתמקד בעיקר בתחומי המכונות, מוצרי טלפוניה, עצים, נייר ותוצרים כימיקליים מהתעשייה הפינית, בעוד שהיצוא הישראלי לפינלנד מתמקד בעיקר בתחומי מוצרי טלפונייה, מוצרים תעשייתיים, וכן פירות וירקות מתוצרת ישראלית.
ארגון הסחר פינלנד-ישראל, אשר מקום מושבו בפינלנד, משמש כמתווך בין חברות פיניות וישראליות, וזאת על מנת להקל על יצירת קשרים עסקיים חדשים. כמו כן, הארגון מסייע בארגונם ושיגורם של משלחות עסקיות פיניות לישראל, ומארח משלחות עסקיות מישראל המבקרות בפינלנד.
קשרים תרבותיים

במהלך שנת 2006, ובמסגרת שיתוף הפעולה התרבותי הנרחב בין שתי המדינות, אשר מחויבות לערכי הליברליזם והדמוקרטיה, התקיימה בתל אביב, בסיוע של ממשלת פינלנד, תצוגה בנושא חיי הקהילה היהודית בפינלנד בין השנים 1830-1970.
ראו גם

יהדות פינלנד
מעבר לאשמה ולכפרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ז'אן אמרי 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  רדיפת יהודים 
 
מעֵבר לאשמה ולכפרה: ניסיונותיו של אדם מובס לגבור על התבוסה (בגרמנית: Jenseits von Schuld und Sühne. Bewältigungsversuche eines Überwältigten) הוא ספר מאת ז'אן אמרי, שם העט של הנס חיים מאייר, סופר אוסטרי ממוצא יהודי ושורד שואה. התרגום העברי של הספר יצא לאור בשנת 2000.
רקע

הספר החל כתסכית ברדיו דרום גרמניה (SDR) ופורסם בשנת 1966. בתקופה זו גדל השיח בחברה המערב-גרמנית על מלחמת העולם השנייה ובשאלות סביב פשעי המלחמה והפרות זכויות האדם תחת המשטר הנאצי. במיוחד נידונה סוגיית רדיפת היהודים שהחלה לפני המלחמה, שהביאה לשואה. הדיונים התגברו עם התגלותם של הפרטים המחרידים על ההשמדה במהלך השנים שלאחר 1945.
הספר הוא אוסף של מאמרים אוטוביוגרפיים מאת המחבר, שהיה בעצמו אסיר במחנה אושוויץ. אביו של אמרי היה יהודי ואמו קתולית והוא סווג כיהודי על פי הקריטריונים של האידאולוגיה הגזענית הנאצית כפי שנקבעו בחוקי נירנברג.
הספר מאופיין בבחינה עצמית רדיקלית של המחבר, שמטרתה הייתה: "לתאר את אופי קיומו של הקורבן". ההתמקדות היא בחוויותיו כפליט, כאסיר וכקורבן של רדיפה והעינויים שאליהם היה נתון. בה בעת, מאמריו של אמרי משקפים את הקושי של החברה המערב-גרמנית שלאחר המלחמה להטמיע את העבר הקרוב ואת רגשות האשמה והבושה שמעוררות עובדות היסטוריות בדיון הציבורי על העבר הנציונל-סוציאליסטי שצבר תאוצה בשנות השישים.
לפני מותו, כתב אמרי: ”הדבר שמעסיק אותי והדבר שאני מוסמך לדבר עליו הם הקרבנות של הרייך הזה. איני מבקש להעמיד להם אנדרטה, שכן היות קרבן כשלעצמו עדיין אין בכך משום כבוד. רק את מצבם הקיומי אני רוצה לתאר, והמצב הזה קבוע ואינו ניתן לשינוי.”
לקריאות נוספות

מעֵבר לאשמה ולכפרה: נסיונותיו של אדם מובס לגבור על התבוסה, תרגם מגרמנית: יונתן ניראד, עם עובד, 2000.
הערות שוליים

↑  גיל הראבן, "מעבר לאשמה ולכפרה" – מרגש, אבל בדרך אחרת, באתר ynet, 11 בספטמבר 2000
↑  Deutschlandfunk Kultuer  Archiv Jean Améry: Werke, Bd. 2: Jenseits von Schuld und Sühne; Unmeisterliche Wanderjahre; Örtlichkeiten. Hg. von Gerhard Scheit
↑  ז'אן אמרי באתר יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16715313s (data)  GND: 4456361-9  VIAF: 219192000   WorldCat (עם VIAF): 219192000
בייאז פייניר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה, גבינה לבנה 
 מוצא:  טורקיה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב 
 
בייאז פייניר (בטורקית: Beyaz peynir) שפירושו "גבינה לבנה" היא גבינה מלוחה המיוצרת מחלב כבשים, פרה או חלב עיזים לא מפוסטר.
ייצור

הגבינה בעלת מראה מעט גרגירי והיא דומה לליגוואן, פטה, גבינה בולגרית ושאר גבינות לבנות של חבל הבלקן. לחלב הכבשים מוסיפים אנזים הגבנה כגורם לקרישה. לאחר הפקת הגבן הקרוש, הוא נכבש (להוצאת מים), נקצץ ומסונן בטרם מתגבש ואז נחתך לגושים שמומלחים וגם מונחים בתמלחת למשך כחצי שנה.
בייאז פייניר מיוצר במגוון סגנונות, החל מגבינה לא מובשלת ועד לגרסה בוגרת חזקה למדי. היא נאכלת רגיל, למשל כחלק מארוחת הבוקר הטורקית המסורתית, המשמשת בסלטים, ומשולבת במאכלים מבושלים כגון מנמן, בורקס, גזלמה ופידה.
הערות שוליים

↑  Y. H. Hui; E. Özgül Evranuz (14 במאי 2012). Handbook of Animal-Based Fermented Food and Beverage Technology, Second Edition. CRC Press. pp. 364–. ISBN 978-1-4398-5022-0. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Ghillie Basan, Classic Turkish Cookery, I.B.Tauris, 1997, 224 p. (מסת"ב 9781860640117), p. 26
↑  "Beyaz Peynir". Cheese.com. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2017. נבדק ב-24 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
מאשה זוסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בת 53 בערך) חרקיב, ברה"מ 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור, רישום 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר הנדלר (2017) 
 
מאשה זוסמן (נולדה ב-1972) היא אמנית ישראלית, העוסקת בציור, רישום והדפס.
ביוגרפיה

מאשה זוסמן נולדה בחרקוב, אוקראינה (אז ברית המועצות). היא היגרה לישראל בשנת 1989. בשנת 1999 השלימה לימודי דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולאחר מכן פנתה ללימודי תואר ראשון במחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ולעיצוב בצלאל.
בשנת 2005 ייסדה זוסמן יחד עם קבוצה של אמנים ואמניות נוספים את גלריה ברבור: גלריית אמנות לא למטרות רווח, בשכונת נחלאות בירושלים.
בשנים האחרונות הגלריה, בה זוסמן היא חברת צוות פעילה, מנהלת מאבק בפני איום סגירה שהוטל עליה מצד עיריית ירושלים המחזיקה בבעלות על הנכס.
טכניקה ותהליך עבודה

זוסמן עוסקת בעיקר בפעולות של ציור, רישום וחריטה באמצעות עטים כדוריים על גבי לוחות עץ. את לוחות העץ, לרוב לוחות משומשים העשויים מעץ אורן פשוט, היא אוספת ממקורות שונים. פלטת הצבעים של העטים הכדוריים בהם זוסמן משתמשת היא מצומצמת: שחור, אדום, כחול וירוק, אליה היא מוסיפה לעיתים צבע תעשייתי שחור, עלי זהב מזויפים או צריבה בעט חשמלי. תהליך עבודתה מתחיל מרישום בקווי מתאר של דימוי, אותו היא ממלאת לאחר מכן בקיווקווי עט. את הדימויים היא לוקחת לרוב מספרים וחוברות, מצלמת, מגדילה ומעבירה אל העץ. בתהליך העבודה נוהגת זוסמן לחזור ולשכפל את הדימויים ולהפוך אותם לדגם. בשלבים מתקדמים יותר היא משייפת את העץ ומוסיפה שכבות של צבע בתהליך שיכול לקחת מספר חודשים.
תהליך יצירתה של זוסמן הדורש את הטמעת הצבע במצע באמצעות חריטה, מושווה לא פעם לקעקוע שבו מצע העץ משמש כמעין קליפה או עור.
על יצירתה

בעבודותיה של זוסמן ניתן לזהות תנועה ממסורת הציור המופשט לקישוטיות ומלאכת יד עמלנית. מקורות הדימויים הנפוצים ביצירתה של זוסמן, פרחים, צמחייה ובעלי חיים, נטועים במסורת האורנמנטלית, באגדות ומיתוסים, ובסמלי דת ופולקלור עממי. זוסמן לוקחת בחשבון את תכונותיו של מצע העץ עליו היא מציירת ומשתמשת בו כדי להפיק יצירות שבהן מתקיימים זה לצד זה סדר וכאוס, מציאות ומאגיה, הגיון ופנטזיה.
על יצירתה > ציורים שחורים

תערוכת היחיד הראשונה של זוסמן, "ציורים שחורים", הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות. בתערוכה זו הציגה זוסמן סדרה של רישומים גדולים שציורו על גבי משטחי עץ באמצעות עטים כדוריים, סגנון ציורי אותו פיתחה בשנת לימודיה האחרונה בבצלאל.
אוצרת התערוכה אלן גינתון מתייחסת לבחירה של זוסמן בעטים כדוריים, אמצעי זול ונגיש כנגד השימוש המסורתי בצבעי שמן, ובמצע עץ מארגזי מטען המקושרים עם מעבר והגירה. שני אלו מבטאים לטענתה את העכשוויות של ציוריה.
על יצירתה > נאדיר

בביקורת על תערוכתה של זוסמן "נאדיר" שהציגה זוסמן בגלריית עינגע בתל אביב, מתייחס יונתן אמיר לאתיקה והמשמעת שזוסמן גזרה על עצמה בבחירת אמצעים אלו והדבקות בהם. הוא מדגיש כי העטים והדיקט הם שני חומרים מנוגדים והמפגש ביניהם בעבודותיה של זוסמן מייצר תהליך של הרס כפול, ממנו נוצרת עבודת האמנות.
תערוכות יחיד וזוגיות

2005 - ציורים שחורים, ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות עכשווית, מוזיאון תל אביב
2006 - בית, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה
2008 - מאשה זוסמן: ציורים, גלריית זוכרות, תל אביב. אוצרות: נורמה מוסי
2011 - מאשה זוסמן: עבודות חדשות, סדנאות האמנים (אליפלט), תל אביב
2013 - נאדיר, עינגע גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2014 - רוח צד, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב, אוצרות: אירית טל
2014 - הזמנות, גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות
2016 - Fitting In, יחד עם ולרי בולוטין, Saitama Triennale of Contemporary, סאיטאמה, יפן
2017 - אי, עינגע גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2017 - קונטיינר, גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות
2025 - אוויר דק - עינגע גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
מבחר תערוכות קבוצתיות

2006 - תערוכה קבוצתית- ראשומון, הגלריה החדשה - סדנאות האמנים, ירושלים
2008 - עבודת האבל, חנינא, מקום לאמנות עכשווית, תל אביב. אוצרות: יונתן הירשפלד
2008 - זמן אמת: אמנות בישראל 1998 – 2008, מוזיאון ישראל, ירושלים. אוצרות: אפרת נתן ואמיתי מנדלסון
2008 - נופים פנימיים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים
2010 - No Soul for Sale, טייט מודרן, לונדון, אנגליה
2010 - ציור 2009-2010, אורנים - גלריית המכון לאמנות, טבעון. אוצרות: דוד וקשטיין
2011 - רשמים IV - נאחז בסבך, הביאנלה הרביעית לרישום, בית האמנים, ירושלים. אוצרות: תמר מנור-פרידמן
2012 - בין ירוק לאדום: באסטת אבטיחים בשטח ההפקר, שכונת מוסררה (מורשה), ירושלים
2014 - גרסת כיסוי, גלריה כורש, ירושלים. אוצרות: נעמי טאנהאוזר
2015 - דופק מקומי 2, בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב
2015 - במדבר - דברים: יצירה משותפת למקום מתהווה, גלריה ברבור, ירושלים
2016 - With Passion, Slag Gallery, ניו-יורק, ארצות הברית
2016 - מחנה ציור 2016: פעילים, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע. אוצרות: דויד וקשטיין
2017 - Triumph Project Space ,The Dangerous Professors, שיקגו, ארצות הברית
2017 - This Must Be the Place, עינגע גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2018 - אור יקרות, עינגע גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2018 - ממחטה ופודרייה, נולובז - חלל שיתופי לאמנות, תל אביב
2019 - דיאלוג: סידון רוטנברג ואמנים בסדנה, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים. אוצרות: אירנה גורדון.
מלגות ופרסים

2004 - מלגה על שם ד"ר רן ספוז'ניק, בצלאל, אקדמיה לאומנות ועיצוב, ירושלים
2004 - פרס ע"ש אהוד אלחנני, המחלקה לאמנות, בצלאל האקדמיה לאומנות ועיצוב
2013 - פרס מישל קיקואין, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב
2017 - פרס אוסקר הנדלר לאמנים ישראלים, גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות.
פרסומים

זוסמן מ. "גלריה לאמנות", מפתח - כתב עת למחשבה פוליטית, גיליון 6 (2013), מרכז מינרבה למדעי הרוח
זוסמן מ. (2009) "מדוע אני לא משתתפת ביריד 'צבע טרי'?", מארב - כתב עת מקוון לאמנות ותרבות
הערות שוליים

1 2  חגית פלג רותם, גלריה ברבור מתארחת בלובי מקום לאמנות, באתר מגזין פורטפוליו, ‏16 בדצמבר 2018
↑  מיטל רז, חברי גלריה ברבור נאבקים בסגירה ומזהירים: זה קצה הקרחון, באתר טיים אאוט, ‏30 לדצמבר 2018
↑  אלי פטל, "ללא כותרת: שיחה עם מאשה זוסמן" בתוך קטלוג התערוכה רוח צד, תל אביב: הגלריה האוניברסיטאית ע"ש גניה שרייבר, 2014, עמ' 21
1 2  אלן גינתון, "הפרח שנולד מהעץ" מאמר מתוך קטלוג התערוכה ציורים שחורים, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2005
↑  "מחוץ למסגרת" (29 לאוגוסט 2013), עיתון הארץ, עמ' 20
1 2  אירית טל, "איקונה בשדה המורחב" מאמר מתוך קטלוג התערוכה רוח צד, תל אביב: הגלריה האוניברסיטאית ע"ש גניה שרייבר, 2014, עמ' 19
1 2  יונתן אמיר, פרחוניות צרובה ומפעפעת, באתר ערב רב, ‏24/06/2013
↑   עוזי צור, השתי וערב שבסיס הדברים, באתר הארץ, 18 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 280030  NLI: 987007299181505171  GND: 131747916  ISNI: 0000 0001 1992 4463  LCCN: no2009051369  SUDOC: 120835819  ULAN: 500480459  VIAF: 86325421   WorldCat (עם VIAF): 86325421
היסטוריה של דרום סודאן

עשרת מחוזות דרום סודאן מרכיבים שלושה חבלי ארץ היסטוריים.
  בחר אל-ע'זאל
  אקווטוריה
  הנילוס העליון הגדול
ההיסטוריה של דרום סודאן כוללת את ההיסטוריה של האזור השייך כיום למדינת דרום סודאן והאוכלוסייה היושבת בה.
לפני הקולוניזציה > התפשטות הנילוטים

עד שנת 1500 נשלטה סודאן בעיקר על ידי דוברי השפות המרכז סודאניות. ראיות בלשניות מראות שדוברי נילוטית כמו דינקאים, שילוקים ולואוים שלטו באזור. קבוצות אלו באו מאזור ביצת סוד. ראיות ארכאולוגיות מראות שהתרבות באזור התבססה ממגדלי בקר נוודים שחיו באזור מתקופת האלף השלישי לפני הספירה.
התפשטות הנילוטים החלה כנראה במאה ה-14 לספירה. זמן זה חופף עם נפילת הממלכות הנוביות הנוצריות של מקוריה ואלודיה והחדירת סוחרים ערבים לאזור מרכז סודאן. הארכאולוג רולנד אוליבר ציין בכתביו שתקופת הברזל החלה באזור באותה התקופה. תאוריה זו עשויה להסביר כיצד דוברי נילוטית שלטו והתרבו באזור.
לפני הקולוניזציה > שילוק

במאה ה-16 לספירה החלו השילוקים להתפשט מזרחה, לכיוון גדות הנילוס הלבן, תחת הנהגתו של נייקאנג, ששלט בין השנים 1490 ל-1517. השילוקים השיגו שליטה בגדה המערבית של הנילוס הלבן עד העיירה הצפונית קוסטי בסודאן של ימינו. הם החלו לפתח את כלכלתם על בסיס גידול בקר, גידול דגן ודיג. בנוסף, פיתחו חקלאות ענפה עד המאה ה-17 וצפיפות האוכלוסין באזור דמתה לצפיפות הערים המצריות לאורך הנילוס.
בעוד שהדינקאים הגנו על עצמם והתבודדו משכניהם, השילוקים פיתחו קשרים בינלאומיים כמו סולטנות הפונג' שהתפתחה בגדותיו המזרחיים של הנילוס הלבן. לשילוקים הייתה היכולת לבצע פשיטות מהירות באמצעות סירות קנו ולשלוט במי הנילוס הלבן בעוד שלפונג' היה חיל פרשים חמוש, דבר שאיפשר להם לשלוט בחבל הסאהל.
המסורת השילוקית מספרת על המלך אודק אוקולו ששלט ב-1630 והוביל אותם למלחמה של שלושה עשורים נגד סולטנות סנאר על השליטה בנתיבי המסחר בנילוס הלבן. השילוקים כרתו ברית עם סולטנות דארפור וממלכת טקאלי כנגד הפונג', אך כניעתה של ממלכת טקאלי הובילה לסיום המלחמה כידה של הפונג' על העליונה. במאה ה-17 חברו השילוקים עם הפונג' כנגד ג'יאנג, קבוצה של דינקאים שרצו לשלוט באזור הגבול בין הפונג' והשילוקים. בראש המערכת הפוליטית השילוקית עמד מלך. בין השנים 1690 ל-1710 עמד המלך רת' טוגו וקבע את בירתו בפאשודה. באותה התקופה החלה נפילה הדרגתית של סולטנות הפונג', שהשאיר את מלוא השליטה בשטח ובנתיבי הסחר באזור לשילוקים.
לפני הקולוניזציה > אזנדה

אזנדיים, קבוצה אתנית שלא שייכת לעמים הנילוטים, חדרו לאזור במאה ה-16 לספירה וייסדו את המדינה הגדולה באזור מבחינת שטח והשלישית מבחינת אוכלוסייה בדרומה של סודאן. כיום הם מצויים בעיקר באזור מרידי, יאמביו, וטמבורה שמאופיינים ביערות גשם טרופיים במחוז אקווטוריה המערבית ובחר אל-ע'זאל. במאה ה-18 לספירה, האבונגריים חדרו לאזור במהירות ותבעו שליטה על האזנדיים. שליטתם הסתיימה עם כיבוש האימפריה הבריטית בסוף המאה ה-19.