הורדה בדרגה
בצה"ל > בפסיקת בית הדין הצבאי לערעורים

בפסיקת בתי הדין הצבאיים ניכרת המגמה להימנע מהורדת דרגתו של חייל, ובמיוחד כשמדובר בדרגת קצונה. בתי הדין מרבים לצטט את קביעת בית הדין הצבאי לערעורים בעניינו של תת-אלוף משה תמיר, אשר הורשע בהתנהגות שאינה הולמת:
"בעבר הרחוק שלטה בכיפה ההשקפה כי כישלון פיקודי משמעותי מחייב את שלילת דרגת הקצונה. ברבות השנים עם התפתחות תורת המידתיות ולצידה תורת האיזונים במשפט כבש את הבכורה קו הענישה, היוצר מתאם בין מידת הכישלון הפיקודי וכלל הנסיבות לבין מידת ההורדה בדרגה. הובהר, כי יש ליתן הדעת למכלול רכיבי הענישה שהוטלו, ולמשקלו של עונש ההורדה בדרגה במסגרת כלל העונשים המוטלים"
באותו העניין, דן בית הדין הצבאי בעניינו של מפקד בכיר שהתיר לבנו לנהוג ללא רישיון ברכב צבאי, ולאחר שהבן גרם לתאונה - לא דיווח על כך דיווח אמת. בית הדין נדרש לאיזון המורכב שבין הזכויות הרבות שצבר הקצין במהלך שירותו הצבאי התורם, לבין חומרת מעשיו ומידת פגיעתם בערכי צה"ל.
בתי הדין מרבים לצטט אמירה נוספת, מעניין ע/153/03 סא"ל שגיא נ' התובע הצבאי הראשי, מפסקה 23 (2004), שם נקבע כי הפגיעה בדרגה עלולה להיות:
"חמורה, לעתים מעונש המאסר. זאת, במיוחד, באשר למי שהדרגה מהווה עבורו סמל לדרך החיים בה בחר."
כך, בעניין ע/7/11 סרן רועי בן חמו נ' התובע הצבאי הראשי מ-2011, הלה הורד לדרגת סג"ם, הגם שפעמיים ביצע מעשים מגונים שעל-פי טיבם היו מעשים מגונים ללא הסכמה, והורשע בעבירות התנהגות שאינה הולמת. בע/3/08 סרן אלירן וקנין נ' התובע הצבאי הראשי (2009), דובר על מי שלאחר שביצע תאונת דרכים ניסה להניא את נפגעי התאונה מלפנות לבית החולים והציע להם כסף בתמורה. הלה הורד לדרגת סגן בלבד, כאשר שופט המיעוט ביקש להימנע מפגיעה בדרגתו בכלל. בע/193/01 התובע הצבאי הראשי נ' סג"ם יוגב (2002), דובר על קצין בדרגת סג"ם, אשר הורשע בעבירות של שימוש בסם מסוכן, בקבלו את ערעור התביעה על קולת העונש, נמנע בית-הדין לערעורים מלפגוע בדרגתו, באשר משמעות הפגיעה הייתה שלילת דרגות קצונה ממנו. בית הדין נמנע מלפגוע בדרגת הקצונה אף בעניין ע/32/06 התובע הצבאי הראשי נ' סג"ם דקל בר (2006), שהורשע בהתנהגות שאינה הולמת ונידון ל-60 ימי מאסר בפועל, בגין התנהגות שעל-פי אופייה היא גניבה, בשלוש הזדמנויות. בעניין צפון (מחוזי) 284/18 התובע הצבאי נגד סמ"ר גביראל אלברז פשקו, דובר על מי שהורשע בהיעדרות מילואים למשך 757 יום, וקיבל 12 יום מאסר על תנאי. בית הדין ניהל דיון בשאלה האם להוריד את דרגתו, וקבע כי אין לפגוע בדרגותיו, אף שלא היה מדובר על דרגות קצונה. בע/13/18 התובע הצבאי הראשי נ' רב"ט ע' ג' (2018), נמנע בית הדין הצבאי מלהוריד את דרגתו של רב"ט, אף שכיוון את נשקו הצבאי במהלך חופשה לעבר צבי, ורק התערבות של רב-סרן שעבר במקום מנעה את הירי. בסמוך לאחר מכן, התכוון החייל לירות בנשקו על שני רועי צאן, אך חברו הניא אותו מלעשות כן. לבסוף, ירה החייל מספר יריות בשטח פתוח. בצפון (מחוזי) 462/18 התובע הצבאי נ' רב"ט נדיר אבראהים (2020), נמנע בית הדין מלהוריד את דרגתו של רב"ט, אף שדחף את חברו מספר פעמים, תפס אותו בחולצתו ואיים להכותו, ורק התערבות של חיילים אחרים מנעה את התגרה. בהמשך, איים על חברו שלוש פעמים בירי, דקירה והמתה, והורשע בהתנהגות פרועה.
בעניין 112/79 סא"ל ש' נ' התובע הצבאי הראשי (1979), הפחית הרמטכ"ל את עונש הפגיעה בדרגתו של סא"ל ש' חרף מעורבותו בהריגת מחבל שנעצר על ידי כוחות צה"ל, והלה הורד בדרגה אחת בלבד, לדרגת רס"ן. בעניין תא"ל אופק בוכריס (מ/6/16 התובע הצבאי הראשי נ' תא"ל בוכריס (2016)), הוזכר כי עבירת ההתנהגות שאינה הולמת, בנסיבות של הטרדה מינית או בעילה אסורה בהסכמה שביצע קצין בכיר, מביאה ברגיל לפגיעה בדרגה אחת לכל היותר (וראו גם עניינו של סא"ל לירן חג'בי, אל"ם שלמה ישי ואל"ם אברג'יל (מ/ 2/15 התובע הצבאי הראשי נ' סא"ל חג'בי (2015), ע/ 1/15 התובע הצבאי הראשי נ' אל"ם אברג'יל (2015), ע/123/02 שלמה ישי נ' התובע הצבאי (2004)), וכן הרשעות בהתנהגות שאינה הולמת בנסיבות אחרות, חמורות אף הן, ובהן עניינו של תא"ל תמיר לעיל וכן מ/7/16 התובע הצבאי הראשי נ' אל"ם ברגר (2016). בעניין לירן חג'בי, הלה אף לא היה מוכן להתנצל בפני קורבנו). בעניין תא"ל אופק בוכריס, הסביר הרמטכ"ל אביב כוכבי, שבאותו הזמן מונה לשמש כסגן הרמטכ"ל, כי "... לאור הנסיבות, הורדה בדרגה היא עונש קשה לקצין. ראוי לקחת בחשבון את מכלול זכויותיו ולשקלל אותם בהכרעת בית הדין". הפרקליטות נקשרה בהסדר טיעון אף מול סא"ל שלום אייזנר (מ/1/13 התובע הצבאי נ' סא"ל שלום אייזנר (2013)), במסגרתו הורשע בחריגה מסמכות והתנהגות שאינה הולמת בגין הכאה באמצעות נשק M-16 שני פעילי שמאל ואזרח פלסטיני והביא לפציעתם (שניים מהם נזקקו לטיפול רפואי). בית הדין הצבאי המיוחד כיבד את ההסדר ונמנע מלפגוע בדרגתו של סא"ל אייזנר, בין היתר נוכח ביטול מינויו לסגן מפקד בה"ד 1. בעניין מ/1/10 התובע הצבאי הראשי נ' סרן איתי ונה, הוגש כתב אישום משותף נגד סא"ל אטיאס וסרן ונה, בגין עבירה של גניבה ביד עובד ציבור, על שנטלו רכוש צבאי יחד עם אזרח בשווי כ-130 אלף ש"ח. בית הדין הרשיע את סא"ל אטיאס והוריד אותו בדרגה אחת, בהתאם לעתירת התביעה ובית הדין לערעורים הרשיע את ונה בעבירה של הוצאת רכוש מידי הצבא.
בעניין האלוף יצחק מרדכי, הוועדה התחשבה בעברו הצבאי, ונמנעה מלהורידו בדרגה למרות הרשעות במעשים מגונים. ההכרעה אושרה בבית הדין הצבאי לערעורים. בעניין ע/36,38/11 רס"ב אליהו רחימי נגד התובע הצבאי הראשי (2011), איש הקבע רב-סמל בכיר אליהו רחימי, שקיבל 40,000 דולר במרמה ממשלחת משרד הביטחון בארצות הברית, סיים את משפטו הצבאי בהורדה בדרגה אחת בלבד לדרגת רס"ם ועבודות צבאיות.
אף בדרגות פיקוד נמוכות יותר, עדיין ניתן לזהות את המגמה של הימנעות מהורדה בדרגה. כך, למשל, בעניין ע/171/69 סמ"ר שושני נ' התובע הצבאי הראשי (1969) התערב הרמטכ"ל בגזר דינו של בית הדין הצבאי לערעורים, והקל בעונשו של הסמ"ר, והורה על הורדתו בדרגה אחת בלבד, חרף העובדה שביצע סחיטה מינית באיומים.