stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל
בפסיקה

בשנות החמישים, לבקשת מנהל בית הספר דאז, אליהו קראוזה, נערכה עסקת חליפין של משבצת קרקע בפינה הדרום מערבית, אשר נמסרה לקק"ל, ובתמורה קיבל בית הספר משבצת תואמת בפינה הצפון מזרחית; המשבצת הדרום מערבית חולקה ל-24 מגרשי בנייה והקק"ל החכירה אותם למורים בבית הספר. מורים אלו הקימו קבוצת רכישה ופנו לחברת רסקו לבניית בתיהם, בשכונה שזכתה לשם "שיכון המורים". בשנות ה-60 רצה אחד המורים להעביר את זכויותיו בדירה למי שאינו נמנה עם עובדי בית הספר. בית הספר התנגד לכך, ומינהל מקרקעי ישראל הסכים, תוך העלמת הסכמתו זאת משאר החוכרים בשכונה, שלא לתת הסכמתו להעברת זכות החכירה למישהו אחר, ללא המלצה מבית הספר לגבי רוכש הזכות המוצע. כאשר נחקק החוק, הוכללו בו גם המגרשים שבשיכון המורים, זאת ללא שהובהר לחברי הכנסת שמגרשים אלו הם בבעלות פרטית. כאשר התגלתה התרמית, נאלצו החוכרים לנהל משא ומתן עם נציגי המדינה בדבר הסדר שיאפשר להם למכור את מגרשיהם לבית הספר במחיר הוגן, תוך התחייבות של בית הספר לרכוש בעצמו. במהלך הדיון נתגלעו פערים בין עמדות הצדדים באשר למצב המשפטי טרם חקיקת החוק; העניין הגיע לבית המשפט המחוזי בתל אביב אשר פסק לטובת החוכרים, ולאחר ערעור המדינה הגיע גם לבית המשפט העליון, אשר קבע ב 26.12.90, טרם חקיקת חוק יסוד חופש הקניין, כי "חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל מעיד בבירור על כך, כי למדינה יש אינטרס העולה בקנה אחד עם האינטרס של בית הספר לשמור על אופיה וצביונה של הקרקע המיועדת לשימושו. מכאן, שהסכמתו ונכונותו של המינהל לפעול בתיאום עם בית הספר לשימורו של השיכון כמיועד לסגל בית הספר ולמניעת הפיכתו למקום מגורים לכול אינה מעידה על הוצאת שיקול הדעת מידיו והעברתו לאחר, אלא מבטאה את המדיניות שלו עצמו, ובכך אין פסול".
בנובמבר 2004 אושרה תוכנית המתאר המחוזית לפארק איילון. נגד תוכנית זו הוגשו עתירות אחדות לבג"ץ, בהן עתירה של בית הספר החקלאי מקוה ישראל, שהתנגדה לתוכנית בנימוק שהתכנית שאושרה, החלה על שטחי בית הספר החקלאי מקוה ישראל, עומדת בניגוד להוראות חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל. בג"ץ דחה טענה זו וקבע כי "הוראות תוכנית פארק איילון לא רק שאינן סותרות את הגיונן של הוראות חוק
מקוה ישראל, אלא הן מקדמות אותן, הן על פי לשונן והן על פי רוחן. התכנית מעניקה להוראות החוק ולתכליותיו משנה תוקף."
השלכות החוק

למרות קצב ההתפשטות העירונית הגבוהה של גוש דן נשמרו שטחי מקוה ישראל במעמד נבדל מהרשויות שמסביבו והוא במעמד של שטח גלילי.
כפועל יוצא מהרחבת פארק אריאל שרון והפיכתו לפארק מטרופוליני הכולל בהיבטים מסוימים גם את שטחי מקוה ישראל, ותוך התחשבות בחוק, הוחלט על תוכנית שימור למתחם מקוה ישראל.
בשנת 2021 אושרה להפקדה תוכנית המתאר של בית הספר החקלאי מקוה ישראל בה נקבעו תוספת זכויות בנייה של כ-85,000 מ"ר לטובת מבני חינוך, פנימיות, מעבדות מחקר, מבני משק ולצורך תוספות למבנים לשימור ובפרט נקבעו בה גבולות הטריטוריה של המוסד והיכן אסור יהיה לבנות בשטחו כמו גם שינויי התנועה והתשתיות המשמעותיים הצפויים במרחבו.
ראו גם

חוק גני רמת הנדיב
הערות שוליים

↑  חוקים ששרת החינוך אחראית על ביצועם ותיאור תחומי אחריות המשרד על פיהם באתר משרד החינוך.
↑  הצעת חוק בית הספר החקלאי מקרה ישראל, תשל״א-1971, ה"ח 953 מ-12 ביולי 1971
↑  הצעת חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל, התשל"ה-1975, ה"ח 1176 מ-26 באפריל 1975
↑  חוק בית הספר החקלאי מקוה ישראל, התשל"ו-1976, ס"ח 816 מ-1 ביולי 1976
↑  משרד האוצר, טיוטת התכנית הכלכלית, באתר www.gov.il, ‏10.10.2024
↑  חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018, ס"ח 2712 מ-22 במרץ 2018
↑  קידום ביצוע מסילת רכבת רביעית באיילון, החלטה מספר 3427 של ממשלת ישראל השלושים וארבע מיום 11 בינואר 2018
↑  ע"א 15/87 מדינת ישראל נ' יהודה וייס ו-28 אחרים, ניתן ב-26 בדצמבר 1990
↑  בג"ץ 3017/05 חברת הזרע (1939) בע"מ ואחרים נ' המועצה הארצית לתכנון ובניה, משרד הפנים ואחרים, ניתן ב־23 במרץ 2011
↑  לקראת אישור: הצצה ראשונה לפארק המטרופוליני של גוש דן, מיטל ליאור גוטמן, 11 בינואר 2022, באתר אונו-ניוז.
↑  הוחלט על תוכנית שימור למתחם מקוה ישראל, 01 בדצמבר 2011, באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה.
↑  גיא נרדי, ‏אושרה להפקדה תוכנית המתאר של בית הספר החקלאי מקוה ישראל, באתר גלובס, 28 ביולי 2021
חלק מ-מקוה ישראל במבט לכיוון דרום מערב (2012)
מקוה ישראל, שטחיו החקלאיים, פארק אריאל שרון והרשויות מסביבו. (מפה מהעשור הראשון של המאה ה-21)
היום בספורט

ערך זה עוסק בתוכנית ספורט בטלוויזיה. אם התכוונתם לתוכנית ספורט ברדיו, ראו .
לוגו התוכנית
היום בספורט היא תוכנית ספורט יומית המשודרת בערוץ הראשון כיורשת לתוכנית "מבט ספורט".
שידור התוכנית החל בקיץ 2011. ב-2012 ירדה מלוח השידורים וב-2013 חזרה למסך. כיום היא משודרת בימים א', ג', ו-ד' ב-18:20 מהאולפן ברוממה, ירושלים, באיכות HD. ביום חמישי משודרת תוכנית הסיכום "סופ"ש בספורט".
במהלך התוכנית מוצגים תקצירים מאירועי הספורט הרלוונטיים בארץ ובעולם, מתקיימים דיונים באולפן ומשודרות כתבות ספורט.
מגישי התוכנית הם אורי לוי, עמית הורסקי, שרון פרי, ליאן וילדאו ומירי אליקים. עד מעברו לערוץ הספורט הגיש את התוכנית בוני גינצבורג. במהלך המשדר מתארחים אישים שונים מעולם הספורט, ובהם פרשן הכדורגל של הערוץ דני נוימן.
תומאס דה חנט

| --- | --- |

תומאס דה חנט במירוץ ה-לה סאמין ב-2016
 לידה:  6 בנובמבר 1986 (בן 38) סנט ניקלאס, פלנדריה, בלגיה
 גובה:  179 ס״מ 
 משקל:  69 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצות עבר:  קוויק סטפ (2014)   לוטו–סודאל (2024-2015)
 הישגי שיא:  2 קטעים בטור דה פראנס (2016,2019)   קטע בג'ירו ד'איטליה (2012)   קטע בוואלטה אספנייה (2017)   2 קטעים בפריז - ניס (2011,2012)   מקום 3 כללי בג'ירו ד'איטליה 2012  
 
תומאס דה חנט (בצרפתית: Thomas De Gendt; נולד ב-6 בנובמבר 1986, סנט ניקלאס, פלנדריה) הוא רוכב אופניים בלגי מקצועי לשעבר. חלק גדול מהקריירה שלו עשה בקבוצת לוטו–סודאל. דה חנט סיים שלישי בג'ירו ד'איטליה 2012 והוא מלך ההרים מוואלטה אספניה 2018. הוא ניצח שני קטעים בטור דה פראנס (2016, 2019) קטע בוואלטה אספנייה (2018), וקטע בג'ירו ד'איטליה (2012).
קריירה > 2009–2010 (טופ ספורט ולאנדרן)

דה חנט חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בשנת 2007, כאשר הצטרף לקבוצת טופ ספורט ולאנדרן - מרקאטור. הוא לא רשם תוצאות בולטות בחלקה הראשון של העונה, והשתתף בקלאסיקות האביב מרוץ אמסטל גולד, לה פלש ואלון ובלייז'–בסטון–לייז'. בלה פלש וואלון, הגיע במקום ה-132, אך את שני המרוצים האחרים לא סיים. הוא ניצח את הקטע ה-4 של הטור של וואלני, לאחר שגבר על פאבל ברוט הרוסי בספרינט. באליפות בלגיה בנגד השעון, הגיע במקום ה-7. ב-2010 דה חנט לא רשם תוצאות בולטות מלבד הישג שיאו באותה שנה, המקום ה-2 בקלאסיקה, חץ ברמברנט, לאחר שנכנע לסבסטיאן רוסלר בספרינט.
קריירה > 2011–2013 (ואקנסוליל)

ב-2011 חתם דה חנט על חוזה בקבוצת וורלד טור עם קבוצת ואקאנסוליל די.סי.אמ ההולנדית. בתחילת מרץ, השיג את הישגו הגדול הראשון בקריירה שלו, כאשר ניצח בשלב הראשון של מרוץ הפריז-ניס. מאוחר יותר בעונה הוא גם נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס, מה שהפך לגראנד טור הראשון בקריירה שלו. התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה המקום ה-3 שלו בקטע ה-20. (במקור, אלברטו קונטאדור סיים שלישי אך תוצאה זו הייתה חלק מתוצאותיו שנשללו ממנו).
ב-2012 סיים שני בתחילת העונה בטור דאון אנדר בדירוג המטפסים. הוא ניצח את הקטע ה7 של פריז-ניס בפער של יותר
מ6 דקות מריין טראמיי האסטוני שהגיע במקום השני. במאי, רכב את הגרנד טור השני בקריירה שלו כאשר נבחר לסגל קבוצתו בג'ירו ד'איטליה, הוא ניצח את קטע 19 ובקטע ה-20 שהיה נגד שעון והיה גם הקטע האחרון במרוץ, סיים חמישי ועלה על חשבונו של מיקלה סקרפוני למקום השלישי הכללי.
ב-2013 דה חנט לא הצליח להתבלט, כאשר מלבד הניצחון שלו בקטע ה-7 של וולטה אה קטלוניה והמקום ה-3 שלו בקטע ה-11 של טור דה פראנס לא רשם הישגים בולטים.
קריירה > 2014 (אומגה פארמה קוויק סטפ)

בשנת 2014 חתם דה חנט בקבוצת אומגה פארמה קוויק סטפ הבלגית, הוא נבחר לסגל הקבוצה לג'ירו ד'איטליה 2014. וסיים שישי בקטע ה-18 ורביעי בקטע ה-17, מלבד זה, לא רשם עוד תוצאות בולטות.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2015

בשנת 2015 עבר דה חנט מקבוצה בלגית אחת לאחרת, ללוטו סודאל. הוא ניצח את דירוג המטפסים בטור דה סוויס, פריז - ניס, וסיים שני באותו הדירוג בטור של טורקיה.
הוא השתתף בפעם השלישית בטור דה פראנס, והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה המקום ה-8 שלו בקטע ה-16.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2016

בשנת 2016 דה חנט ניצח שוב את דירוג המטפסים של פריז - ניס, וגם את דירוג המטפסים של וולטה אה קטלוניה, ואף ניצח את הקטע הרביעי. הוא נבחר שוב לטור דה פראנס ואף ניצח את הקטע ה-12, בעקבות ההישג עלה למקום הראשון בדירוג המטפסים ושמר עליו עד לקטע ה-15, בו הפסיד אותו לרפא מייקה הפולני. דה חנט נבחר גם לוואלטה אספנייה, באותה שנה.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2017

את 2017 פתח דה חנט עם ניצחון בדירוג המטפסים בטור דאון אנדר, והוסיף ניצחון בקטע הראשון של דופינה ליברה. בטור דה פראנס סיים שלישי את דירוג המטפסים ובוואלטה אספנייה ניצח את הקטע ה-19, ובכך הצטרף לרשימה של רוכבים שניצחו קטע בכל גראנד טור.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2018

ב-2018 ניצח את דירוג המטפסים בפריז - ניס, בטור דה רומאנדי (בנוסף לכך, ברומאנדי זכה גם בדירוג המאיצים). אך גם בוואלטה אספנייה. בנוסף לכך ניצח את הקטע ה2 בטור דה רומאנדי ואת הקטע ה-3 בוולטה אה קטלוניה. בטור דה פראנס, לא הגיע להישגים בולטים.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2019

ב-2019 ניצח דה חנט את דירוג המטפסים בפריז - ניס ובוולטה אה קטלוניה, וגם ניצח את הקטע הראשון במרוץ האחרון. בג'ירו ד'איטליה, הישגו הבולט היה המקום ה-3 בקטע האחרון. בטור דה פראנס, ניצח את הקטע ה-8 לאחר שהקדים את טיבו פינו ואת ז'וליאן אלאפיליפ ב-6 שניות. ואף סיים שלישי בקטע ה-13 שהיה נגד השעון.
באוגוסט הפך דה חנט לרוכב היחידי שרכב בעונה הזו גם את הג'ירו ד'איטליה, גם את הטור דה פראנס, וגם את הוואלטה אספנייה.
קריירה > 2015–הווה (לוטו סודאל) > 2020

דה חנט סיים רביעי באליפות בלגיה בנגד השעון, 1:47 דקות מווט ואן ארט המנצח. הוא השתתף בטור דה פראנס בו סיים במקום ה-52 ונבחר גם לג'ירו ד'איטליה. דה חנט סיים רביעי בקטע ה-14 שהיה נגד השעו, 1:11 מפיליפו גאנה המנצח. הוא גם סיים שלישי בקטע ה-17, 1:10 מבן או'קונור המנצח. דה חנט סיים את הג'ירו במקום ה-41 ושלישי בקטגוריית ההרים.
סגנון

דה חנט נחשב לאחד הרוכבים ההתקפיים והאגרסיביים בעולם, עקב הישגיו השונים שמו נקשר והפך למזוהה עם קבוצת הבריחה במרוץ, כשהוא נוהג להצטרף אליה באופן שכיח ולנצח ממנה. הפודיום שלו בג'ירו ד'איטליה 2012 מחשיב אותו גם למטפס לא רע, אך במהלך הקריירה הראה יכולות טובות גם בנגד השעון, ספרינט, ומרוצים חד יומיים, מה שהופך אותו לרוכב "אול–אראונדר" שמסוגל להתבטא בתוואי מרוץ שונים.
הערות שוליים

↑  La Flèche Wallonne 2009 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de Wallonie 2009 | Stage 4 | Results, www.procyclingstats.com
↑  National Championships Belgium - ITT 2009 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Paris - Nice 2011 | Stage 1 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2011 | Stage 20 (ITT) | Results, www.procyclingstats.com
↑  Giro d'Italia 2012 | Stage 19 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Giro d'Italia 2012 | Stage 20 (ITT) | Results, www.procyclingstats.com
↑  Thomas De Gendt, www.procyclingstats.com
↑  Tour de Suisse 2015 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Paris - Nice 2015 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Volta Ciclista a Catalunya 2019 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Volta Ciclista a Catalunya 2016 | Stage 4 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Santos Tour Down Under 2017 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Critérium du Dauphiné 2017 | Stage 1 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2017 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Vuelta a España 2017 | Stage 19 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Volta Ciclista a Catalunya 2019 | Stage 1 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2019 | Stage 8 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2019 | Stage 13 (ITT) | Results, www.procyclingstats.com
דה חנט בקטע ה-20 של טור דה פראנס 2011, בו הגיע במקום ה-3
דה חנט במדי אומגה פארמה קוויק סטפ
דה חנט בחולצת המטפס המנוקדת בטור דה פראנס 2016
דה חנט ושאר קבוצתו (באדום) עובדים עבור אנדרה גרייפל, שגם ניצח את הקטע
תומאס סטאפורד

| --- | --- |

תומאס סטאפורד
 לידה:  17 בספטמבר 1930 ווד'רפורד, אוקלהומה
 פטירה:  18 במרץ 2024 (בגיל 93) סטלייט ביץ', ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקני  האקדמיה הימית של ארצות הברית 
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1962–1979 (כ־17 שנים)
 דרגה:   חיל האוויר האמריקאי
 זמן שהייה בחלל:  21 יום, 3 שעות ו-42 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  תומאס סטאפורד
 משימות
 ג'מיני 6A, ג'מיני 9A, אפולו 10, אפולו-סויוז
 
 עיטורים
 
 
תומאס פאטן "טום" סטאפורד (באנגלית: Thomas Patten Stafford;‏ 17 בספטמבר 1930 – 18 במרץ 2024) היה לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני ובתוכנית אפולו.
השכלה

נולד בווד'רפורד שבאוקלהומה. קיבל תואר בוגר במדעים מאקדמיית הצי של ארצות הברית ב-1952. בנוסף, קיבל מספר רב של תוארי דוקטור לשם כבוד ממוסדות אקדמיים באוקלהומה, במדינות אחרות, ואף מהאוניברסיטה הלאומית של קורדובה בארגנטינה.
שירות צבאי

בתום לימודיו באקדמיית הצי, הוצב כסג"ם בחיל האוויר האמריקני, ובשנת 1953 קיבל את כנפי הטייס. סיים לימודי יירוט מתקדמים, והוצב בטייסת היירוט ה־54 בבח"א אלסוורת' בדקוטה הדרומית. בדצמבר 1955 הוצב בטייסת היירוט 496 בבסיס האן בגרמניה, שם הטיס מטוסי F-86D. הדריך באימוני טיסה, והתמחה בנושאים אקדמיים - כתב מספר ספרי הדרכה והנחה את כתיבתם של ספרים אחרים.
שירות בנאס"א

הצטרף לנאס"א בספטמבר 1962 במסגרת הקבוצה השנייה, במטרה להשתתף בתוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו. בדצמבר 1965 היה הטייס של ג'מיני 6A, שהייתה הפעם הראשונה בה שתי חלליות נפגשו בחלל, ועזר לפתח את התאוריות והפרקטיקה של חבירה בחלל. ביוני 1966 פיקד על ג'מיני 9A, בה פותחו שיטות מפגש אשר שימשו מאוחר יותר בתוכנית אפולו.
מאוגוסט 1966 עד אוקטובר 1968 היה אחראי לניתוח ותכנון פרויקט אפולו, ולפיתוח התוכנה עבור הפרויקט. הוא הוביל את הקבוצה שתכננה את רצף המשימות שהובילו להנחתת חללית אפולו על הירח.
במאי 1969 פיקד על אפולו 10, הטיסה הראשונה של מודול הירח אל הירח, ביצע את החבירה הראשונה סביב הירח, וביצע את כל משימת הנחיתה על הירח, למעט הנחיתה עצמה. במשימה זו רשם שיא גינס במהירות, כאשר חדר לאטמוספירה במהירות 24,791 מייל לשעה.
ביוני אותה שנה מונה לראש קבוצת האסטרונאוטים. בתפקיד זה היה אחראי לתוכנית האימונים של האסטרונאוטים ולשיבוצם במשימות.
ביוני 1971 מונה לסגן מנהל פעולות צוות אוויר במרכז הטיסות המאוישות של נאס"א (לימים מרכז החלל ע"ש ג'ונסון ביוסטון). בתפקיד זה עזר למנהל בתכנון וביצוע תוכניות עבור קבוצת האסטרונאוטים, פעולות מטוסים, וניהול ואימון צוות האוויר.
בין 15 ל־24 ביולי 1975 פיקד על משימת אפולו-סויוז, שהייתה הטיסה הרביעית שלו לחלל.
לאחר מכן עזב את נאס"א וחזר לחיל האוויר, בדרגת מייג'ור ג'נרל (אלוף).
לאחר נאס"א

תפקידו הראשון בחיל האוויר לאחר שעזב את סוכנות החלל היה פיקוד על מרכז ניסויי הטיסה של חיל האוויר האמריקאי.
במרץ 1978 קיבל דרגת לוטננט ג'נרל וב־1 במאי אותה שנה מונה לתפקיד סגן ראש מטה חיל האוויר לענייני מחקר, פיתוח ורכש במטה החיל בוושינגטון. בתפקיד זה היה מעורב אישית בהתחלת פרויקט מטוס התקיפה החמקן F-117A.
בתחילת 1979 כתב את המפרט הראשוני שנדרש ממטוס המפציץ החמקן, והתחיל את הפיתוח שלו. מטוס זה נודע מאוחר יותר בשם B-2. בנובמבר 1979 פרש סטאפורד מחיל האוויר.
לאחר שחרורו מונה ליו"ר חברת גיברלטר אקספלוריישן בע"מ, העוסקת בחיפוש והפקת נפט וגז. הוא הועסק בחברה זו עד 1984.
בשנת 1982 ייסד עם שותפים את חברת הייעוץ "סטאפורד, בורק והקר", העוסקת בייעוץ טכני.
בין 1984 ל־1986 כיהן כסגן נשיא NL תעשיות, העוסקת במוצרי מתכת וכימיקלים באמצעות שתי חברות בת.
ביוני 1990 מונה לעמוד בראש ועדה שתמליץ כיצד לממש את חזונו של ג'ורג' בוש האב לחזור אל הירח, ולשלוח אדם אל מאדים. סטאפורד הרכיב צוותים של 40 עובדים במשרה מלאה ו־150 עובדים במשרה חלקית ממחלקת ההגנה, מחלקת האנרגיה ונאס"א, וביוני 1991 הציג את הדו"ח במסיבת עיתונאים עם סגן הנשיא דן קווייל. תוכנית זו לא בוצעה מעולם, ככל הנראה משיקולי תקציב וסדר עדיפויות שונה של ממשל קלינטון שבא אחריו. רק לאחר אסון הקולומביה, בו נספו שבעה אסטרונאוטים, חזר בנו של בוש, ג'ורג' בוש הבן והעלה תוכנית דומה, הפעם עם מסגרת תקציב מרוסנת הרבה יותר, שהתבססה בעיקר על העברת תקציבים בתוך נאס"א.
בשנת 1994 עמד בראש ועדה לבחינת היעילות של יוזמות המחקר והפיתוח בנאס"א, במסגרת בחינה של כל התקציבים הפדרליים למחקר ופיתוח שהוביל קלינטון.
כיהן בתפקיד יו"ר ועדת הפיקוח על הפעולות למשימת השירות והתיקון הראשונה של טלסקופ החלל האבל שתיקנה את תקלת הייצור בטלסקופ. על כך קיבל מנאס"א את אות השירות הציבורי.
כיהן כיו"ר הוועדה המייעצת לנאס"א בנושא תפעול תחנת החלל הבינלאומית.
היה יו"ר-שותף בקבוצת המשימה להחזרת מעבורת החלל לטיסה, שתפקידה ליישם את המלצות ועדת החקירה לחקר אסון הקולומביה.
היה חבר במועצות מנהלים של מספר חברות בורסאיות, ביניהן בחברת סיגייט טכנולוגיות, המייצרת דיסקים קשיחים למחשבים.
סטאפורד נפטר ב-18 במרץ 2024.
אותות ועיטורים

כמו אסטרונאוטים אחרים, קיבל סטאפורד במהלך השנים שלל מדליות ועיטורים מנאס"א, מחיל האוויר האמריקאי, ומגופים אחרים, ממשלתיים וחוץ ממשלתיים. בין היתר, קיבל בשנת 1969 פרס אמי מיוחד מטעם חבר הנאמנים ואת פרס אלן אמיל בשנת 1980.
הערות שוליים

1 2  "NASA astronaut Tom Stafford, famed for U.S.-Soviet orbital handshake, has died at 93". NPR. 18 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812665891305606  BIBSYS: 14012771  GND: 124459471  ISNI: 0000 0003 7428 0319  LCCN: nr92021128  NARA: 10573538  PIC: 8805  SNAC: w6vf48v3  VIAF: 56474779   WorldCat (עם VIAF): 56474779
שון כבשון הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סדרת האנימציה "שון כבשון" מאת ניק פארק
 בימוי:  ריצ'רד גולסזוקי, מארק ברטון 
 הופק בידי:  פול קאולי, ג'ולי לוקהארט 
 תסריט:  מארק ברטון, ריצ'רד גולסזוקי 
 עריכה:  סים אוון-ג'ונס 
 שחקנים ראשיים:  ג'סטין פלטשר ג'ון ספארקס קייט הארבור אומיד ג'לילי
 מדבבים:  Andy Nyman ג'סטין פלצ'ר ג'ון ספארקס אומיד ג'לילי ניק פארק קייט הארבור Emma Tate Stanley Unwin Simon Greenall 
 מוזיקה:  אילן אשקרי 
 צילום:  צ'ארלס קופין דייב אלכס רידט
 אנימטור:  וויל בצ'ר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  ארמדן אנימציות
 חברה מפיצה:  StudioCanal
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  הממלכה המאוחדת 6 בפברואר 2015  ישראל 23 ביולי 2015
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 תקופת התרחשות:  העשור השני של המאה ה-21 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 הכנסות:  106.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   shaunthesheep
 סרט הבא:  שון כבשון הסרט: פארמאגדון 
 shaunthesheep.com/movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
שון כבשון הסרט (באנגלית: Shaun the Sheep Movie) הוא סרט פלסטלינה קומי באורך מלא שיצא לאקרנים ברחבי העולם ב-6 בפברואר 2015. הסרט מבוסס על סדרת האנימציה שון כבשון.
תקציר העלילה

שון הכבשון מואס בחיי היום-יום שבחווה, בעקבות זאת הוא עושה מעשה קונדס לחוואי. שהחוואי מקבל מכה בראש ומאבד את הזיכרון שלו, שון כבשון ושאר העדר יוצאים לעיר הגדולה על מנת להציל אותו. גם ביצר הכלב עוקב אחריהם.
הפקה

הסרט החל את הפקתו בינואר 2011. הבמאים רצו "להביא את שון לאזור בטוח", וכתוצאה הביאו את הסיפור לעיר הגדולה. הסרט נשאר נאמן לסדרת האנימציה, בה הדמויות היו שקטות.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרים. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 99% המבוססים על 164 חוות דעת ודירוג ממוצע של 8.07 מתוך 10. אתר Metacritic נתן לסרט 81% המבוסס על 30 חוות דעת.
הערות שוליים

↑  Owen, Luke. "Interview: Mark Burton and Richard Starzack talk Shaun the Sheep Movie". Flickering Myth. נבדק ב-13 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| וולאס וגרומיט |
| --- | --- | --- |
| ביצירתו של ניק פארק | ביצירתו של ניק פארק |  |
| סרטים קצרים | טיול לא מהעולם הזה (1989) • המכנסיים הלא מתאימים (1993) • הרפתקה מצמררת (1995) • עניין של חיים ומוות (2008) |  |
| סרטים באורך מלא | וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) • שון כבשון הסרט (2015) • שון כבשון הסרט: עף על החלל (2019) • וולאס וגרומיט: על כנפי הנקמה (2024) |  |
| סדרות | שון כבשון • טימי הטלה • וולאס וגרומיט בעולם של המצאות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015149639  VIAF: 184144782725260539667   WorldCat (עם VIAF): 184144782725260539667 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחליקים עם כוכבים

| --- | --- |

מעיין רובין ונועה קירל מתוך צילומי התוכנית
 סוגה:  תוכנית אירוח
 בימוי:  רועי שלם
 מנחים:  מעיין רובין
 משתתפים:  ראו כאן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  נטלי בן-שמעון בארי, עינת ברכה
 מפיקים בפועל:  דרי שי, חיים סלוצקי
 חברת הפקה:  סלוצקי אפיקי תקשורת
 עורכים:  רועי שלם, איתן בראון, רינת קליין
 אתר צילומים:  Ice Peaks
 צלמים:  אשר בן יאיר, רונן כהן
 אורך פרק:  8 דקות
 שידור
 רשת שידור:  KIDZ
 תקופת שידור מקורית:  1 ביולי 2018 – 5 ביולי 2018
מחליקים עם כוכבים היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים משנת 2018, אשר הונחתה על ידי היוטיוברית מעיין רובין ובוימה על ידי רועי שלם. התוכנית צולמה בהיכל הקרח "Ice Peaks" בחולון במאי 2018, ועלתה לשידור בערוץ KIDZ ב-1 ביולי באותה שנה, כאשר היא הסתיימה לאחר עונה אחת הכוללת חמישה פרקים באורך שמונה דקות.
רקע

בגלל החום של הקיץ מחליטה מעיין רובין לגור בהיכל הקרח "Ice Peaks" בחולון, ובשביל שהיא לא תרגיש שם לבד היא מארחת שם בכל פרק כוכב אחר מערוץ KIDZ. עם האורחים היא מחליקה בקרח ובו זמנית מראיינת אותם, בנוסף היא מעבירה אותם אתגר.
אורחים

| מספר הפרק | תאריך שידור | שם האורח/ת | האתגר שעבר האורח/ת |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 ביולי 2018 | נועה קירל | אתגר נסו לא לשיר |
| 2 | 2 ביולי 2018 | ריף נאמן | אתגר נסו לא לצחוק |
| 3 | 3 ביולי 2018 | עמית מורשת | אתגר הבקבוק |
| 4 | 4 ביולי 2018 | דין הפנר | אתגר שבע שניות |
| 5 | 5 ביולי 2018 | ספיר בן רובי | אתגר מה בקופסה |
הערות שוליים

↑  מיקאל בוזגלו, הזמרת הכוכבת, נעה קירל קפצה השבוע להיכל הקרח בחולון להצטלם לסדרה חדש שתעלה הקיץ ב- קידס, באתר חולון אונליין, 17 במאי 2018
אסון צ'רנוביל

| --- | --- |

תחנת הכוח לאחר האסון
 תאריך:  26 באפריל 1986
 שעה:  01:23
 מיקום:  תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל, אוקראינה אוקראינה
 גורם:  רשלנות, אי־עמידה בנהלים, כשל תכנוני בכור
 קואורדינטות:  51°23′22″N 30°05′57″E﻿ / ﻿51.389438888889°N 30.099169444444°E﻿ / 51.389438888889; 30.099169444444
 הרוגים:  54 באופן מיידי, בין 4,000 ל־93,000 בשנים שלאחר מכן.
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםאסון צ'רנוביל(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםאסון צ'רנוביל
 
הכור הגרעיני לאחר האסון
תצלום של העיר ביחס לכור שצולם מתחנת החלל מיר
אסון צֶ'רנוֹבִּיל הוא תאונה גרעינית, החמורה ביותר מאז החל העולם להשתמש באנרגיה גרעינית. יש הטוענים כי זהו האסון האקולוגי החמור ביותר של המאה ה-20. האסון דורג בדרגה 7, הדרגה החמורה ביותר של הסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
התאונה התרחשה ב-26 באפריל 1986 בשעה 01:23 לפנות בוקר בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל, בצפון מערב אוקראינה, כ-16 ק"מ מהגבול עם בלארוס, בזמן ששתי המדינות היו חלק מברית המועצות. הכור נבנה בסמוך לעיר פריפיאט, כ-18 ק"מ מהעיר צ'רנוביל וכ-110 ק"מ מקייב. האסון אירע כתוצאה משילוב בין כשל תכנוני ידוע של מנגנון הדממת הכור 'AZ-5' שדוח בעיניינו נגנז לבין רשלנות במהלך ניסוי כושל שיצר עלייה חריגה בטמפרטורה של ליבת הכור אשר גרמה להתכתה ולפריצת מעטפת ההגנה שלה, תוך שהיא מפיצה חומרים רדיואקטיבים לסביבה. הענן הרדיואקטיבי שנוצר כתוצאה מהפיצוץ האדיר הורכב בעיקר מגרעינים מעוררים של אטומי יוד וצסיום והתפשט כמעט בכל שטחה של אירופה והיווה אסון פתע רב-נפגעים.
תושבים ברדיוס של כ-30 ק"מ מהכור פונו, בעוד שכ-600 אלף אנשים (שכונו ליקווידיטורים) הועסקו, בעיקר בכפייה או במסגרת השירות הצבאי, בניקוי ופינוי האזורים הנגועים בקרינה, רבים מהם ללא אמצעי מיגון מספקים. כתוצאה ישירה מהאסון נהרגו 54 בני אדם, רובם עובדי הכור וכוחות הצלה שהגיעו למקום ונפגעו מתסמונת קרינה חריפה. בשנים שלאחר האסון, נצפתה בקרב תושבי אזור האסון עלייה בתחלואה בסרטן (בעיקר סרטן בלוטת התריס) ומחלות נוספות שמקורן בנזקי קרינה. עם זאת לגבי שיעור התמותה שניתן לקשרה ישירות לנזקי הקרינה, הדעות חלוקות. על פי ההערכות של ארגון הבריאות העולמי, עד שנת 2005 נקשרו ישירות לקרינה מהאסון כ-50 מקרי מוות, ובעשרות השנים הבאות צפויים עוד כ-4,000 מקרי מוות. לעומת זאת, על פי ההערכות של ארגון גרינפיס, צפויים מקרי המוות הנובעים מהאסון להסתכם ל-93,080. עד היום נשארו אזורים רבים נגועים בקרינה רדיואקטיבית בדרגה נמוכה וניתן לסייר בכולם באמצעות מדריך ייעודי.
האסון העלה לסדר היום את המחיר הסביבתי של השימוש באנרגיה גרעינית ואת הפיקוח על כורים כאלו. בהתאם להחלטת האומות המאוחדות, 26 באפריל הוכרז כיום לציון אסון צ'רנוביל.
הכור

תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל הייתה מורכבת מארבעה כורים שנבנו בין השנים 1970 עד 1983. התאונה קרתה בכור מספר 4, שנבנה רק שלוש שנים קודם לאסון. בעת האסון, נבנו במקום עוד שני כורים חדשים. כל כור היה בעל יכולת לספק 1,000 מגה-וואט חשמל. באותה תקופה, סיפקה תחנת הכוח עשרה אחוזים מצריכת החשמל של אוקראינה.