stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Live at Leeds
היסטוריה

לאחר שהוציאו לאור את אופרת הרוק טומי בשנת 1969, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי לקידום האלבום וחזרה לאנגליה בסוף השנה, כשבכוונתה להוציא לאור אלבום הופעה מסיבוב ההופעות. חברי הלהקה מצאו עצמם בבעיה, כשמולם ניצבו מאות שעות של האזנה להקלטות מסיבוב ההופעות במטרה להחליט על ההופעה הטובה ביותר לאלבום. בעקבות כך הם העלו באש את כל ההקלטות מסיבוב ההופעות במטרה למנוע אפשרות להעתקה פירטית, ותכננו שתי הופעות באנגליה. האחת באוניברסיטת לידס, והשנייה באוניברסיטת האל, כשהמטרה של שתיהן הייתה להופיע באופן הטוב ביותר בשביל אלבום ההופעה המתוכנן. ההופעות בוצעו יום אחר יום. ההופעה בלידס ב-14 בפברואר 1970, וההופעה בהאל התקיימה יום לאחר מכן, ב-15 בחודש, אך בעיה טכנית בהקלטה של ההופעה השנייה בה לא הוקלטה גיטרת הבס, אילצה את הלהקה להשתמש בהקלטות מההופעה בלידס למען האלבום.
אולי בגלל הנסיבות הנ"ל, אולי בגלל ההצלחה המסחרית סביב אופרת הרוק טומי, או אולי עקב מעמדה של הלהקה שהייתה אז בתקופת השיא שלה, אלבום ההופעה בלידס הפך לפופולרי בקנה מידה עצום. האלבום קיבל ביקורות משבחות, כשהניו- יורק טיימס הכריז כי "זהו אלבום הופעת הרוק הטוב ביותר שנוצר אי פעם". המוניטין של האלבום גבר כאשר המגזין Q מיקם את האלבום בראש רשימת "אלבומי ההופעה של כל הזמנים". בעקבות ערכו הנשגב, המיקום בו הוא הוקלט הפך לנקודת ציון בינלאומית.
עטיפתו של האלבום נראית כמו עטיפה פשוטה של תקליט פירטי המתאים לאותה התקופה: מראהו של צידה החיצוני הוא של קרטון פשוט, עליו מוטבעת חותמת בדיו כחול או אדום, כשהכיתוב על גביו הוא- "The Who - Live At Leeds". התקליט המקורי נפתח כך שמצידו הפנימי היו שני כיסים בכל אחד מן הצדדים. בכיס אחד היה התקליט עצמו בעטיפה הפנימית שלו, ובכיס השני היו עותקים של מסמכים ומזכרות שונות, כולל תמונה מהפקת הצילומים לעטיפה של אלבום הבכורה של הלהקה, "My Genreation", מילות שירים כתובות ביד מטומי, חשבונית על קנייה של פצצות עשן ופוסטר ישן בשחור-לבן המציג את פיט טאונסנד בתנוחת הפריטה המפורסמת שלו על הגיטרה המזכירה טחנת רוח. תווית התקליט עצמה הייתה כתובה בכתב יד, ככל הנראה של טאונסנד, וכללה הוראות לא לנסות ולבטל את הקולות החרוכים שברקע.
רשימת השירים > Live At Leeds (Original 1970 Released)

התקליט המקורי כלל בתוכו שישה שירים בלבד:
צד ראשון
Young Man Blues 4:45
Substitute 2:05
Summertime Blues 3:22
Shakin' All Over 4:15
צד שני
My Generation 14:27
Magic Bus 7:30
רשימת השירים > Remasteres 1995 CD

הגרסה המחודשת משנת- 1995, כללה את כל השירים מהתקליט המקורי בנוסף לשירים נוספים מההופעה.
Heaven and Hell 4:50
I Can't Explain 2:58
Fortune Teller 2:34
Tattoo 3:42
Young Man Blues 5:51
Substitute 2:06
Happy Jack 2:13
I'm a Boy 4:41
A Quick One, While He's Away 8:41
Amazing Journey/Sparks 7:54
Summertime Blues 3:22
Shakin' All Over 4:34
My Generation 15:46
Magic Bus 7:46
ההוצאה המחודשת כללה מבואות לשירים ועוד הלצות שנחתכו מהעריכה המקורית של התקליט. פורמט זה קיים גם ב-Deluxe Eddition, שכוללת עוד דיבורים בין השירים וגם ביצוע כמעט שלם ל"טומי" בדיסק השני. בהופעה המקורית "טומי" בוצע בין השיר "A Quick One, While He's Away" לבין "Summertime Blues". ההוצאה של הדלוקס העבירה את השיר "Amazing Journey/Sparks" למקום המתאים בביצוע של "טומי", והיא כוללת כמעט את כל מה שבוצע בהופעה.
הביצוע ל"My Generation" נמתחת בהופעה למחרוזת שירים באורך של רבע שעה, שכוללת את השירים: See Me, Feel Me" / "Listening To You", "Naked Eye", "The Seeker," ועוד מספר לחנים לא מוכרים. השיר "Magic Bus" נמתח עד לשבע וחצי דקות. שאר השירים מההופעה בוצעו באופן ישיר ובאורך רגיל עם העוצמה שהייתה ללהקה על הבמות במקום ביצוע יבש כמו באולפן.
רשימת השירים > Live at Leeds - Deluxe Edition (2001)

צד ראשון
Heaven and Hell
I Can't Explain
Fortune Teller
Tattoo
Young Man Blues
Substitute
Happy Jack
I'm a Boy
A Quick One, While He's Away
Summertime Blues
Shakin' All Over
My Generation
Magic Bus
צד שני - Tommy
Overture
It's a Boy
1921
Amazing Journey
Sparks
Eyesight to the Blind
Christmas
The Acid Queen
Pinball Wizard
Do You Think It's Alright?
Fiddle About
Tommy, Can You Hear Me?
There's a Doctor
Go to the Mirror
Smash the Mirror
Miracle Cure
Sally Simpson
I'm Free
Tommy's Holiday Camp
We're Not Gonna Take It
במהלך ההופעה בוצעו השירים "Summertime Blues," "Shakin' All Over," "My Generation," "Magic Bus" לאחר הסט של "טומי", אך למען האזנה נוחה יותר הועברו ארבעת השירים הללו לדיסק הראשון, כשהדיסק השני הוקדש כולו ל"טומי". הופעות הלהקה ב-1970 נערכו לפי הסדר המקורי של ההופעה בלידס, אך לא היה אלבום הופעה נגיש בסדר הזה עד 1996, כשהופעתה של הלהקה בפסטיבל "Isle Of Wight" משנת 1970 שוחררה.
קרדיטים

פיט טאונסנד - גיטרה, שירה
רוג'ר דלטרי - שירה, מפוחית פה
ג'ון אנטוויסל - גיטרה בס, שירה
קית' מון - תופים
פוסטר ההופעה בלידס
אן מארי דאף

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1970 (בת 54) צ'יזוויק, לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  בית ספר מלו ליין  Hewens College  דרמה סנטר לונדון  סט. מרטינ'ס סקול אוף ארט  West Thames College 
 בן או בת זוג:  ג'יימס מקאבוי (18 באוקטובר 2006–מאי 2016) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטוב ביותר (2009)  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אן מארי דאף (באנגלית: Anne-Marie Duff; נולדה ב-8 באוקטובר 1970) היא שחקנית אנגלייה, הידועה מתפקידה בתור פיונה גלאגר בסדרה "לגדול בלי בושה" ומתפקידה כאליזבת הראשונה במיני-סדרה "המלכה הבתולה".
ביוגרפיה

דאף נולדה בצ'יזוויק שבמערב לונדון. היא הבת הצעירה מבין שני ילדים של משפחת מהגרים אירית. המשפחה התגוררה בסאות'הול שבלונדון. אן-מארי למדה בבית הספר המקיף "מלו ליין". כבר מגיל צעיר השתתפה דאף בתיאטרון נוער מקומי "Young Argosy" כדי להתגבר על ביישנותה ועד מהרה נשבתה בקסמי הבמה.
כשהייתה בת עשרה הצטרפה לתיאטרון חובבים והחלה לחשוב ברצינות על לימודי משחק. בקשתה הראשונה להרשם לבית ספר למשחק נדחתה. אחרי לימודים נוספים בנושאי קולנוע ותיאטרון, נרשמה בגיל 19 לבית הספר "דרמה סנטר" שבלונדון, ולמדה יחד עם ג'ון סים, אנסטסיה היל, וחברה הטוב פול בטאני.
בשנת 2000 הייתה דאף מועמדת לפרס לורנס אוליבייה, אך תשומת הלב העיקרית הופנתה אליה כשגילמה את פיונה בסדרת הטלוויזיה "לגדול בלי בושה" וכשגילמה את המלכה אליזבת הראשונה במיני-סדרה של ה-BBC משנת 2005 "המלכה הבתולה" בכיכובם של טום הארדי, ג'ואן ויילי וטרה פיצג'רלד. בסרט "נער משום מקום" גילמה דאף את אמו של ג'ון לנון הצעיר, ג'וליה סטנלי. בדרמה הביוגרפית "The Last Station" על שנות חייו האחרונות של הסופר הרוסי לב טולסטוי שיחקה דאף בתפקיד סאשה, בתו המסורה של טולסטוי.
בתיאטרון הרבתה דאף להופיע עם התיאטרון המלכותי הלאומי, בין השאר בהפקה משנת 1996 של הלן אדמונדסון, עיבוד לרומן "מלחמה ושלום" מאת לב טולסטוי. כמו כן שיחקה בווסט אנד של לונדון במחזות "Vassa" ו -"Collected Stories". בתיאטרון הלאומי הופיעה דאף ב-"Collected Stories" במחזה "המלך ליר" ובתפקיד הראשי כז'אן ד'ארק בהפקה של מריאן אליוט למחזה "ז'אן ד'ארק" מאת ג'ורג' ברנרד שו וזכתה לשבחים רבים.
ב-2011 שיחקה דאף בתפקיד אלמה רטנבורי במחזה "Cause Célèbre" מאת טרנס רטיגן בתיאטרון האולד ויק בבימויה של ת'יאה שארוק. ב-2007 הייתה דאף אחת מתשע הנשים שהשתתפו בקמפיין "What's it going to take?" להעלאת המודעות לאלימות במשפחה בבריטניה.
בשנת 2018 שיחקה בסרט "על חוף צ'זיל" בכיכובה של סירשה רונן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת איאן מקיואן.
חיים אישיים

בשנים 2006–2016 הייתה נשואה לשחקן הסקוטי ג'יימס מק'אבוי, שכיכב לצדה בסדרה "לגדול בלי בושה". ב-2010 נולד בנם הבכור, ברנדן מק'אבוי.
פרסים

2008 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה במחזה "ז'אן ד'ארק"
2010 - מועמדות לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה ב"נער משום מקום"
2007 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"המלכה הבתולה"
2006 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"לגדול בלי בושה"
2005 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"לגדול בלי בושה"
2008 - פרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב-" The History of Mr Polly"
2005 - פרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"לגדול בלי בושה"
2010 - פרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"נער משום מקום"
2008 - מועמדות לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע על תפקידה ב-"Garage"
מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי בטלוויזיה על תפקידה ב"המלכה הבתולה"
2005 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה על משחקה ב"לגדול בלי בושה"
2004 - פרס השחקנית הטובה ביותר בדרמת טלוויזיה על משחקה ב"לגדול בלי בושה"
2006 - מועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"לגדול בלי בושה"
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  | Mild and Better | האישה | סרט קצר |
| 2001 | אניגמה | Enigma | קיי |  |
| 2002 | האחיות מגדלנה | The Magdalene Sisters | מרגרט |  |
| 2006 | רמז לסקנדל | Notes on a Scandal | אנאבל |  |
| 2007 |  | Garage | כרמל | מועמדות לפרס IFTA לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע |
| 2007 |  | The Waiting Room | אנה |  |
| 2008 |  | French Film | סופי |  |
| 2009 |  | Is Anybody There? | אמא |  |
| 2009 | התחנה האחרונה | The Last Station | סאשה טולסטוי |  |
| 2009 | נער משום מקום | Nowhere Boy | ג'וליה לנון | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר פרס הקולנוע של איבנינג סטנדרד לשחקנית הטובה ביותר פרס חוג מבקרי הקולנוע של לונדון לשחקנית המשנה של השנה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר מועמדות לפרס אמפייר לשחקנית הטובה ביותר מועמדות לפרס האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה לשחקנית המשנה מועמדות לפרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2012 |  | Sanctuary | מארי | מועמדות לפרס IFTA לשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע |
| 2013 | מעגל סגור (אנ') | Closed Circuit | מליסה |  |
| 2013 |  | Molly Moon: The Incredible Hypnotist |  |  |
| 2014 | לפני השינה | Before I Go to Sleep | קלייר |  |
| 2015 | סופרג'יסטיות | Suffragette | ויולט קיימברידג' |  |
| 2018 | על חוף צ'זיל | On Chesil Beach | מרג'ורי מאייהו |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | משפט ועונש | Trial & Retribution | קאתי גילינגהם | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1998 |  | Amongst Women | שילה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1999 | אריסטוקרטים | Aristocrats | לואיזה | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2001 | העולם על פי מלמוט | The Way We Live Now | ג'ורג'יאנה | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2002 | דוקטור ז'יוואגו | Doctor Zhivago | אוליה |  |
| 2002 | הולבי סיטי | Holby City | אליסון מק'קרתי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2002 |  | Wild West | הולי | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2002 |  | Sinners | אן-מארי / תרזה | סרט טלוויזיה |
| 2003 | צ'ארלס השני | Charles II: The Power and The Passion | הנרייטה אן, נסיכת אנגליה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2004–2005, 2013 | לגדול בלי בושה | Shameless | פיונה גלאגר | סדרת טלוויזיה (19 פרקים) |
| 2006 | המלכה הבתולה | The Virgin Queen | המלכה אליזבת | סדרת טלוויזיה (19 פרקים) מועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר מועמדות לפרס IFTA לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי |
| 2006 |  | Born Equal | מישל | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | The History of Mr Polly | מרים | פרס באפט"א הוולשי לשחקנית הטובה ביותר |
| 2008 |  | Pop Britannia | קריינות |  |
| 2009 | מרגו | Margot | מרגו פונטיין | סרט טלוויזיה |
| 2012 |  | Accused | מו מארי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2012 | הג'נטלמן האחרון | Parade's End | אדית דוצ'מין | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2015 | מתוך החשיכה | From Darkness | קלייר צ'רץ' | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2019 | חומריו האפלים | His Dark Materials | מא קוסטא |  |
| 2020 | ההרעלות בסולסברי | The Salisbury Poisonings | טרייסי | מיני-סדרה |
| 2020 | חינוך מיני | Sex Education | ארין ויילי | סדרת טלוויזיה |
| 2022 - 2024 | החשודים | Suspect | סוזנה | תפקיד ראשי (2 עונות); 16 פרקים |
| 2022 - הווה | אחיות רעות | Bad Sisters | גרייס ויליאמס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | הפקה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | הדוד סיילס | מוד רות'ין |  |
| 1994 | הטחנה על הנהר פלוס | מגי |  |
| 1995 | La Grande Magia | אמיליה |  |
| 1995–96 | פיטר פן | ונדי |  |
| 1996 | מלחמה ושלום | נטשה |  |
| 1997–98 | המלך ליר | קורדליה |  |
| 1999 | Vassa | לודמילה |  |
| 1999–2000 | Collected Stories | ליסה |  |
| 2000 | בית בובות | נורה |  |
| 2002 | The Daughter in Law | מיני |  |
| 2004 | The Playboy of the Western World |  |  |
| 2005 | ימים של יין ושושנים | מונה |  |
| 2007 | The Soldier's Fortune | ליידי דונס |  |
| 2007 | ז'אן ד'ארק | ז'אן |  |
| 2011 | Cause Célèbre | אנה רטנבורי | אולד ויק לונדון |
| 2013 | Strange Interlude | נינה לידס | התיאטרון הלאומי, לונדון |
| 2013 | מקבת' | ליידי מקבת' | הופעת בכורה בברודוויי בתיאטרון לינקולן סנטר |
הערות שוליים

↑  Lane, Harriet; "Real-life romance" Guardian.co.uk, 8 February 2004 (Retrieved: 31 July 2009)
↑  Brown, Peter; "Saint Joan" LondonTheatre.co.uk, 13 July 2007 (Retrieved: 31 July 2009)
↑  Masters, Tim (27 במרץ 2011). "BBC News - Anne-Marie Duff on Rattigan revival". bbc.co.uk. נבדק ב-27 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Todd, Ben (27 בינואר 2010). "Glowing Anne-Marie Duff, 39, confirms first pregnancy with husband James McAvoy". Daily Mail. London. נבדק ב-26 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mcdonald, Toby (24 באפריל 2011). "Doting mum Anne-Marie Duff reveals toddler's name". Sunday Mail. ארכיון מ-2011-11-13. נבדק ב-13 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Masters, Tim (8 בפברואר 2010). "Duff and Serkis scoop Standard film awards". BBC News. ארכיון מ-2010-02-11. נבדק ב-9 בפברואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Billington, Michael (5 ביוני 2013). "Strange Interlude – review". The Guardian. London. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450184605171  PLWABN: 9810537289405606  BIBSYS: 5074695  BNE: XX1029298  BnF: cb155499304 (data)  GND: 142514403  ISNI: 0000 0001 1457 5399  LCCN: no00073918  NKC: xx0157369  NTA: 296069337  SUDOC: 08343951X  VIAF: 161270695   WorldCat (עם VIAF): 161270695
עובדיה ספורנו

| --- | --- |
 לידה:  1470? צ'זנה, איטליה 
 פטירה:  1549, ה'ש"ט (בגיל 79 בערך) בולוניה, מדינת האפיפיור 
 תקופת הפעילות:  ?–1549
 
רבי עובדיה סְפוֹרְנוֹ (נקרא גם הספורנו; איטלקית: Sforno. נולד 1468, ה'רכ"ח או 1473, ה'רל"ג – נפטר בשנת 1549, ה'ש"ט) היה פרשן מקרא יהודי-איטלקי, רב, רופא ואחד מראשי קהילת יהודי רומא וקהילת בולוניה. חיבורו החשוב והנפוץ ביותר הוא ביאור לתורה. עוד חיבר פירושים למספר ספרי מקרא נוספים (בהם תהילים, שיר השירים וקוהלת) ופירוש לפרקי אבות. פירושיו מקוריים, מבוססים על הפשט ולשונו קצרה ובהירה.
תולדות חייו

רבי עובדיה ספורנו נולד בין השנים 1468 (ה'רל"ח) - 1473 (ה'רמ"ג) בעיר צ'זנה. אביו, ר' יעקב ספורנו, נזכר בתשובות המהרי"ק. בנוסף ללימוד תורה למד ספורנו גם לימודים כלליים ובכללם פילוסופיה, מתמטיקה, בלשנות ורפואה. הוא שלט בלטינית ובערבית אך עיקר עניינו היה בעברית, עבורה חיבר ספר דקדוק לבקשת מושל Tossignano.
ההומניסט והפילוסוף הגרמני יוהנס רויכלין, מראשי ההבראיזם וממחוללי הרפורמציה הפרוטסטנטית יחד עם ידידו מרטין לותר, למד את השפה העברית אצל רבי עובדיה, בעת שביקר רויכלין באיטליה בין השנים 1498–1500.
בעיר הולדתו סבל רבי עובדיה מרדיפות אנטישמיות. ב-1524 הוא נזכר כאחד מראשי "קהל רומא" שנפגשו עם דוד הראובני. הוא נדד בין ערי איטליה עד שהתיישב בבולוניה עם אחיו חננאל. בבולוניה יסד בית דפוס עברי ושימש כרופא. בבולוניה הגיע לשיא פרסומו וענה לשאלות חכמים מכל רחבי איטליה כולל מפרארה הסמוכה שהייתה ידועה בחכמיה. שמו הגיע עד חצר אנרי השני, מלך צרפת, לו הקדיש את ספרו הפילוסופי "אור עמים" ושלח לו את פירושו לספר קהלת.
תאריך פטירתו נקבע לשנת 1549 (ה'ש"ט).
השקפתו > עם ישראל והעמים

דעתו שהחכם הוא בעל ערך רק אם הוא בעל מעלה מוסרית, בלי קשר לחריפותו או בקיאותו, עוברת כחוט השני בכל הגותו. החכמה ועמדת המנהיגות הציבורית של התלמיד החכם לשיטתו היא זכות אך גם חובה שאחריות רבה בצדה: "חיוב הדור מוטל על נשיאו" (שמות, י"ג, י"ט). ייתכן שהדרישות המוסריות והביקורת שמותח ספורנו על נשיאי העם בנוגע לאחריותם לעדתם מושפעים מן המתיחות ששררה בקהילות איטליה בין פשוטי העם לבין מנהיגי הקהל (ה"תקיפים").
בהקדמה לפירושו לתורה מציג הספורנו את העמדה לפיה מטרת התורה היא להדריך את האדם באשר הוא אדם. רק משנכשל מין האדם, בחר אלוהים באומה הישראלית. הספורנו חוזר ומדגיש שהבחירה בישראל משמעותה אחריות, היא איננה זכות אלא חובה. בפירוש לשמות, י"ט, ה' (”וְעַתָּה אִם שָׁמוֹעַ תִּשְׁמְעוּ בְּקֹלִי וּשְׁמַרְתֶּם אֶת בְּרִיתִי וִהְיִיתֶם לִי סְגֻלָּה מִכָּל הָעַמִּים כִּי לִי כָּל הָאָרֶץ.”) מציין הספורנו: "חסידי אומות העולם יקרים אצל ה' בלי ספק... חביב אדם שנברא בצלם... ובזה הודעת, שכל המין האנושי סגולה אצלך". תכלית ההיסטוריה היא לא ניצחון עם ישראל על העמים אלא הכרת העמים באמונת ישראל.
הספורנו ספג רדיפות אנטישמיות בעיר הולדתו וראה נכוחה שגם כאשר הגויים מיטיבים עם ישראל הם עושים זאת רק לשם תועלת ארצם הזקוקה לכישרון היהודי. מאידך, הוא נהנה ברומא מהנהגתם הנאורה של האפיפיורים לאו העשירי וקלמנס השביעי, שנתנו אמון ברופאים היהודים, התירו להדפיס את התלמוד והעניקו ליהודי רומא זכויות אזרחיות.
בניגוד לאחריות המוסרית הכללית אותה הוא תובע מן היהודי, הספורנו איננו מטיף להתערבות פעילה. היהודי לא אמור להיכנס בריב בין גויים ו"ליישר אורחותם בתוכחות מוסר" (פירושו לשמות, ב', י"ז) אלא הוא מחויב להציג דוגמה אישית נעלה ומוסרית, לשמור את החוקים ולשאת ולתת ביושר גם עם נכרים רמאים.
השקפתו > יחסו להשכלה

במסגרת הפירוש למקרא, הספורנו כותב לעם ולא למשכילים ומטרתו לחנך, לא להרשים משכילים אחרים בידיעותיו המדעיות או להתפלמס עמם. על אף שלמד והשכיל, אין הספורנו מעודד את ההשכלה הכללית לציבור הרחב. הדיון הנרחב ביותר בנושא מצוי בפירושו לפרקי אבות. בפירוש למשנה "דע מה שתשיב לאפיקורוס" הוא כותב: "הנה בשקידת תלמוד תורה בלבד ולא בזולת זה תמצא בה תשובה מספקת לכופרים." (פרקי אבות ב' י"ט) ובפירוש למשנה "הפוך בה והפוך בה" הוא כותב: "הפוך בתורה להבין ולהביט נפלאות ממנה ולא תצטרך לספרי פילוסופי האומות וחוקריהם" (ה' כ"ה).
שיטתו הרעיונית של הפירוש מוסברת על ידי הספורנו במילים הבאות:
להבין ולהורות במופתים שכליים את מציאות האל יתברך. מזה החלק העיוני הוא להתבונן בדרכי טובו ורחמיו על כל מעשיו ובפרט על המין האנושי, אשר ברא בצלמו ובדמותו למען ישתדל המעיין בבחירתו להידמות לבוראו ככל האפשר.
כלומר, הדרך השכלית, המחקרית, להגיע ולאשש את מציאות האל היא להתבונן במעשיו, להכיר בכך שהם טובים, מושלמים ורחומים ומכאן להגיע למסקנה השכלית שהאל קיים. מסע שכלי זה איננו נחלתם של חכמים בלבד, אלא הוא פתוח לכל.
השכלתו של הספורנו כרופא ניכרת בפירושיו, הוא מציין כי לשרה נעשה נס כפול, הן של לידה בגיל מבוגר והן של לידת בן זכר, "שלא כמנהג המולידות בעת זקנה שיולידו על פי רוב נקבה". כמו כן, הוא מנסה להתאים את הכתוב על שחין מצרים עם הידוע לו על התפשטות מגפות בזמנו (שמות, ט', ח'; דברים, ז', ט"ו). בנוסף, הוא מספק טעמים רפואיים להבנת דיני הזב בפרשת מצורע.
הספורנו קושר את הידיעות המדעיות לתיקון המידות, מושגים שהיו מוכרים למדע של זמנו מוסברים בדרך מדעית ומוסקות מהן מסקנות רציונליות לגבי משמעותן לאדם. ממושגים לא מוכרים למדע ("פלא בלתי טבעי") נעשה ניסיון ללמוד על דרך האלגוריה. כך למשל בפירושו לקשת בענן שנגלתה לנח בבראשית, ט', י"ג, הוא כותב "נלאו חכמי המחקר לתת טעם לסדר צבעי הקשת... תהיה אות לצדיקי הדור שדורם חייב... ויתפללו ויוכיחו וילמדו דעת את העם". מצד שני על מעשי החרטומים הוא פוסק שהם "אחיזת עיניים בלבד" (שמות, ז', כ"ג).
ספריו

ביאור לתורה עם מבוא בשם "כוונות התורה", על מבנה ספר התורה וטעמי המצוות. הודפס לראשונה בוונציה בשנת 1567. מהדורה קמא של הפירוש מתוך כתב יד המחבר הודפסה לראשונה בשנת תש"ע (2010) במהדורת עוז והדר של הפירוש.
תרגום עברי (מערבית) ל"שמונת היסודות" של אוקלידס (חובר בסביבות 1520 ברומא), כ"י פאריס סי' 435
הספר הפילוסופי "אור עמים", הכולל סתירת סברותיו של אריסטו (חובר ב-1537, בלטינית)
פירוש פילוסופי לפרקי אבות, חלק ממחזור בני רומא שנדפס בבולוניה ב-1540
פירוש לשיר השירים, חלק ממקראות גדולות
פירושים לספרי תהלים (וינציא 1586), קהלת, איוב ("משפט צדק"; וינציא 1589)
פירושים לספרי יונה, חבקוק וזכריה, נדירים בשימוש, נדפסו בספר "ליקוטי שושנים" לדוד אבן חין (אמשטרדם 1724)
כוונות התורה יצא לאור על ידי הרב יהודה קופרמן תשנ"ד
'אמר הגאון', שיעורי רבנו עובדיה ספורנו על התורה מכתב יד תלמידו.
הנצחתו

במוזיאון היהודי בבולוניה (איט') מוקדש לו אזור נרחב.
ביתו שבבולוניה בפיאצה סנטו סטפנו (אנ'), קיים עד היום.
לקריאה נוספת

יוסף ולק, ר' עובדיה ספורנו, הפרשן ההומניסט מתוך: כיום אתמול, הוצאת ששר, אוניברסיטת בר-אילן ומכון ליאו בק, 1997. עמ' 183–211.
הערות שוליים

↑  לפי הצורה שהוא כתב את שמו בלטינית בספרו אור עמים, ההגייה הנכונה של השם היא 'סְפוּרְנוֹ'. משום מה השתרש המנהג להגות את השם 'סִפּוֹרְנוֹ', וכן הוא בשפה הפולנית בשער הספורנו על התורה שיצא לאור בוורשה בשנת תרט"ז. מתוך המבוא לספורונו המבואר בהוצאת עוז והדר, הערה 4.
↑  עד לא מכבר החוקרים העריכו שנפטר סביבות שנת ה'ש"י (1550). בשנת 2021 התברר שנפטר בשנת ה'ש"ט (1549), לאחר שנחשפו צוואתו של רבי עובדיה ורישומי הדיונים על הירושה בארכיון בולוניה, זאת, בנוסף למה שנדפס בקרית ספר שנת תשכ"ו שם פרסם אפרים קופפר תשובה מרבי יעקב פינצי מרקנטי, בו הוא מזכיר את הספורנו כ"זכרונו לברכה", התשובה מתוארכת סיון ש"ט. הודפס בספר "אמוני עם סגולה" - קורות מעמד הר סיני וקבלת התורה על פי רבותינו ובמשנת הספורנו, מאת משה קרביץ
↑  יוסף ולק, ר' עובדיה ספורנו, הפרשן ההומניסט מתוך: כיום אתמול, הוצאת ששר, אוניברסיטת בר-אילן ומכון ליאו בק, 1997. עמ' 193
↑  יוסף ולק, ר' עובדיה ספורנו, הפרשן ההומניסט מתוך: כיום אתמול, הוצאת ששר, אוניברסיטת בר-אילן ומכון ליאו בק, 1997. עמ' 206
↑  ביתו של רבי עובדיה ספורנו עומד על תילו גם לאחר כ-470 שנה, באתר בחדרי חרדים
| פרשני המקרא בימי הביניים |
| --- | --- | --- |
| פרשני המזרח | רס"ג • שמואל בן חפני הכהן גאון • אברהם בן הרמב"ם • תנחום הירושלמי |  |
| פרשנים פילולוגיים מספרד והמגרב | יהודה אבן קריש • מנחם • דונש • דוד בן אברהם אלפאסי • חיוג' • שלמה פרחון • אבן ג'נאח • משה הכהן אבן ג'יקטילה • יהודה אבן בלעם |  |
| פרשני ספרד | יצחק אבן גיאת • ראב"ע •  רמב"ן • רבנו בחיי • בעל הטורים • בעל העקידה • אברבנאל |  |
| פרשני צרפת | מנחם בן חלבו • רש"י • יוסף קרא • רשב"ם • אהרן בן יוסי הכהן • בכור שור • אליעזר מבלגנצי • חזקוני |  |
| פרשני פרובאנס | יוסף קמחי • משה קמחי • רד"ק • מנחם בן שמעון • יוסף אבן כספי • רלב"ג |  |
| פרשני אשכנז | יהודה החסיד • מנחת יהודה • אביגדור כ"ץ • רא"ש |  |
| פרשני איטליה | הרי"ד • עובדיה המון • רקנאטי • ספורנו |  |
| פרשני תימן | נתנאל בן ישעיה • אברהם בן שלמה • זכריה הרופא • סעדיה עדני • דוד הלוי חמדי |  |
| פרשני המגרב | רבנו חננאל • יהודה אבן קריש • יוסף בן יהודה אבן עקנין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268075105171  CiNii: DA16759944  GND: 100967191  ISNI: 0000 0000 6632 6290  LCCN: n81118823  NTA: 301248923  SELIBR: 170026  SUDOC: 143872443  VcBA: 495/37445  VIAF: 29887312   WorldCat (עם VIAF): 29887312
אוקוולי רואץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בספטמבר 1985 (בן 39) דרבי, דרבישייר, אנגליה, בריטניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוקוולי רואץ' (באנגלית: Ukweli Roach; נולד ב-22 בספטמבר 1986) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד הפסיכיאטר ד"ר רוברט בורדן בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "שטח מת".
ביוגרפיה

רואץ' נולד בעיר דרבי שבדרבישייר באנגליה. בקולנוע שיחק בסרטים "ונוס והשמש", "StreetDance 3D", "רומיאו ויוליה" של השייקספיר גלוב, ו-"StreetDance: The Moves, One Day". בטלוויזיה הופיע בסדרות כגון "Eternal Law", "מונרו", "סטרלינגס", "Drifters", "הגלימה", "גרנטצ'סטר", "The Royals" ו"עלילות דיקנס". הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "שטח מת" בדמות פסיכיאטר של ה-FBI ד"ר רוברט בורדן.
ב-2018 הצטרף רואץ' לעונה השלישית של הסדרה "אנושיים" בתפקיד אנאטול.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  | Venus & the Sun | אדם | סרט קצר |
| 2010 | StreetDance 3D | StreetDance 3D | ג'יי |  |
| 2010 | רומיאו ויוליה | Shakespeare's Globe: Romeo and Juliet | טיבלט | סרט וידאו |
| 2010 |  | StreetDance: The Moves | ג'יי | סרט וידאו |
| 2011 |  | One Day | ראפר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 |  | Eternal Law | טום גרינינג |  |
| 2012 | מונרו | Monroe | ג'ייקוב נמובו |  |
| 2012–2013 | סטרלינגס | Starlings | רובן | סדרת טלוויזיה |
| 2013 |  | Drifters | ריק הנדרסון | בפרק "Friend Night Stand" |
| 2014 | הגלימה | Silk | ג'ורדן סינקלר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | גרנטצ'סטר | Grantchester | ג'וני ג'ונסון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 |  | The Royals | מרכוס | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | עלילות דיקנס | Dickensian | סרג'נט ג'ורג' | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015–היום | שטח מת | Blindspot | ד"ר רוברט בורדן | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | שמש חזקה | Hard Sun | ויל בנדטי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2018 | אנושיים | Humans | אנאטול | עונה שלישית |
| 2024 |  | Big Mood | ג'יי | 5 פרקים |
| 2024 | צחוק מהחוק (אנ') | Piglets | מייק גאן | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Ukweli Roach – interview, Breakin' Convention 2014". Afridiziak Theatre News.
↑    Gabriel Tate, ‏Immigration, terrorism... Humans must keep it simple to stay the course - review, The Telegraph, 31 May 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018069672  VIAF: 170154590199043081972   WorldCat (עם VIAF): 170154590199043081972
שרה פאריש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביוני 1968 (בת 56) יאוביל, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות חיות ומוקלטות  Preston School Academy 
 בן זוג:  ג'יימס מארי
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה פאריש (באנגלית: Sarah Parish; נולדה ב-7 ביוני 1968) היא שחקנית אנגלייה. ידועה מהופעותיה בסדרות הטלוויזיה "עמודי תבל", "Peak Practice", "לבבות ועצמות", "קצוות מפוצלים", "דוקטור הו", "מאהבות", "מרלין", "אטלנטיס" של ה-BBC והדרמה הרפואית "מונרו" של ITV.