stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ גלאס
יצירתו > מינימליזם

לאחר שזכה לאהדה מועטה בלבד בקרב אמנים מסורתיים, גלאס הקים בסוף שנות ה-60 בניו יורק אנסמבל עם מי שהיו חבריו ללימודים סטיב רייך ג'ון גיבסון ואחרים, והופיע עימם בגלריות לאומנות. הגלריות שבהן הופיע היו הקשר האמיתי היחיד בין המוזיקה המיניליסטית של גלאס לבין אומנות מיניליסטית חזותית, זאת בנוסף לכך שחבריו של גלאס מתחום האומנות החזותית תמכו ביצירתם של גלאס ורייך (הם גם עיצבו את הכרזות לחלק מהקונצרטים).
הקונצרט הראשון שבו ניגן גלאס את יצירותיו החדשות התקיים ב-"Film-Makers Cinematheque" ב-1968. בקונצרט נוגנו היצירות: "Music in the shape of a square", המיועדת לשני חלילים (מחווה לאריק סאטי בביצועם של גלאס וגיבסון) ו-"Strung Out", לכינור חשמלי בביצועה של דורותי פיקסלי-רוטשילד. תווי הנגינה היו תלויים על הקירות והנגנים התהלכו תוך כדי הנגינה. יצירותיו החדשות של גלאס התקבלו בהתלהבות רבה מצד קהל בעל דעה פתוחה שכלל בעיקר אומנים חזותיים ואומני מיצג שרחשו אהדה רבה לגישתו המינימליסטית של גלאס.
בנוסף לביצוע יצירותיו, גלאס עבד כנהג מונית, והיה בעליה של חברת הובלות בשיתוף עם סטיב רייך. הוא גם שימש כעוזרו של הפסל ריצרד סרה. בתקופה זו התחבר עם אמנים נוספים מניו-יורק כמו סול לה-ויט, ננסי גרייבס, לורי אנדרסון וצ'אק קלוז. לאחר שהתגלו חילוקי דעות בינו לבין סטיב רייך, הקים גלאס את "אנסמבל פיליפ גלאס" שכלל קלידים, כלי נשיפה וקולות סופרן. בתחילה, יצירותיו המשיכו להיות מינימליסטיות, בסולם דיאטוני ובעלות מבנה חזרתי כמו היצירות "Two Pages" ",Contrary Motion" ו-"Music in Fifths". בהמשך הפכה יצירתו לפחות צנועה, יותר מורכבת ויותר דרמטית, ולדעתו של גלאס, לא מינימליסטית בכלל. בין היצירות בתקופה זו היו "Music in Similar Motion" ו-"Music with Changing Parts". שיא יצירתו בתקופה זו היה יצירה בת ארבע שעות בשם "Music in Twelve Parts".
בשנת 1982 שיתף פעולה עם הבמאי ג'פרי רג'יו ליצירת הסרט "הנבואה (Koyaanisqatsi)" ולהמשכיו. הסרטים הם רצף של דימויים ויזואליים על רקע פסקול מאת גלאס, שהופך לחלק בלתי נפרד מהיצירה.
בין היצירות המינימליסטיות החשובות שחיבר ניתן למנות את המוזיקה שחיבר ל"ספר הכמיהה" של לאונרד כהן בשנת 2007.
יצירתו > The Portrait Trilogy

גלאס המשיך ביצירתו וחיבר שתי יצירות נוספות: "Another Look at Harmony" ו-"Fourth Series", אך יצירות תיאטרליות שכתב בתקופה זו, זכו לפרסום רב יותר. הראשונה מביניהן הייתה האופרה "Einstein on the Beach", בביצוע האנסמבל שלו, כינור, מקהלה ושחקנים שכתב בשיתוף פעולה עם רוברט וילסון ולוסינדה צ'יילדס. היצירה זכתה לביקורת מהללת בוושינגטון פוסט. מאוחר יותר הפכה היצירה ליצירה אחת מתוך טרילוגיה (Portrait Trilogy).
בהמשך חיבר גלאס את החלק השני של הטרילוגיה, האופרה "Satyagraha" (סאטיאגרהא), שעסקה בצעירותו של מהטמה גנדי ובחוויותיו בדרום אפריקה. יצירה זו הייתה נקודת מפנה ביצירתו של גלאס. הייתה זו היצירה הראשונה שלו מזה 15 שנה שנכתבה לתזמורת סימפונית, גם אם החלקים הבולטים שבה נכתבו לזמרים (אופראיים) ומקהלה.
הטרילוגיה הסתיימה באופרה אחנתון, יצירה קולית ותזמורתית שהושרה באכדית, עברית מקראית ומצרית עתיקה. בנוסף השתתף באופרה שחקן שקרא בשפתו של הקהל השומע טקסטים מתורגמים ממצרית עתיקה. גלאס החליט לבטל את תפקידי הכינורות בתזמורת שניגנה את היצירה. הדבר נעשה משום שבית האופרה בשטוטגרט, שם עלתה האופרה, היה בשיפוצים ובאולם החילופי לא היה מקום לכל התזמורת. לדבריו, ביטול הכינורות נתן לתיזמורת צליל נמוך ואפל שהפך למאפיין של היצירה והתאים מאוד לנושא שלה. באותה שנה שב גלאס ושיתף פעולה עם רוברט וילסון בכתיבת האופרה "the CIVIL warS".
יצירתו > מוזיקה תיאטרלית: גלאס וסמואל בקט

יצירתו של גלאס לתיאטרון בתקופה זו כללה יצירות רבות ללהקת התיאטרון "Mabou Mines" שהיה שותף להקמתה ב-1970. יצירות אלה כללו מוזיקה למחזות מאת בקט ולעיבודים לתיאטרון של יצירות ספרותיות של בקט כמו "The Lost Ones" ,"Cascando" ",Mercier and Camier" ,"Endgame" ו-"Company". הפקת המחזה "The Lost Ones" זכתה לברכתו של בקט, אך לא כן הפקת המחזה "סופמשחק", שאותה ביימה ג'ואן אקלטיס וגלאס חיבר עבורה פרלוד. בקט אישר את המוזיקה למחזה "Company", שהורכבה מארבעה קטעים קצרים לרביעיית מיתר. מאוחר יותר פורסמה המוזיקה למחזה כיצירה לרביעיית מיתרים וכיצירה לתזמורת מיתרים.
חיים אישיים

גלאס הוא בודהיסט, ותומך בעצמאות טיבט. ב-1987 הקים את "בית טיבט" יחד עם רוברט תורמן מאוניברסיטת קולומביה (אביה של שחקנית הקולנוע אומה תורמן) ועם שחקן הקולנוע ריצ'רד גיר. גלאס התגרש שלוש פעמים והתאלמן פעם אחת (מהאמנית קנדי ג'רניגן, שמתה מסרטן הכבד ב-1991), ולו ארבעה ילדים, שניים מהם מנישואיו לבמאית התיאטרון ג'ואן אקלטיס ושניים מנישואיו להולי קריטצ'לואו. גלאס חי בניו יורק ובנובה סקוטיה.
הערות שוליים

↑  אדוארד סטריקלנד, הערך "פיליפ גלאס" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  ראו גם אלכס רוס, Sound and Vision - Glass's "Koyaanisqatsi" and the art of film scoring, מאמר מהניו יורקר (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261731505171  PLWABN: 9810576741405606  BIBSYS: 90337491  BNE: XX852766  BnF: cb13894531f (data)  CiNii: DA03008450  GND: 11895864X  ICCU: TO0V074230  ISNI: 0000 0001 2136 7029  LCCN: n82099802  LNB: 000181121  MusicBrainz: 5ae54dee-4dba-49c0-802a-a3b3b3adfe9b  NDL: 01064332  NKC: js20020122071  NLA: 36084228  NLK: KAC201758301  NSK: 000068568  NTA: 073180858  RERO: 02-A003301087  RKD: 250903  SELIBR: 213013  SNAC: w6hx4h0h  SUDOC: 034623124  TePapa: 27535  Trove: 1209152  ULAN: 500331387  VIAF: 64191786   WorldCat (עם VIAF): 64191786 
פיליפ גלאס בחזרה עם רביעיית הגיטרות האירית
גלי מיר-תיבון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1962 (בת 62) קבוצת שילר, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופרת. מרצה באוניברסיטת בר-אילן ומכללת אורות ישראל. יו"ר המכון למצוינות בהומניסטיקה.
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  רומן
 נושאי כתיבה:  שואה. מלחמת העצמאות.
 פרסים והוקרה:  פרס י"ל גולדברג ופרס שרת התרבות
 
גלי מיר-תיבון (נולדה ב-4 במרץ 1962) היא סופרת ישראלית ויו"ר המכון למצוינות בהומניסטיקה. בעלת תואר דוקטור להיסטוריה בנושא שואת יהודי רומניה.
ביוגרפיה

מיר-תיבון נולדה וגדלה בקיבוץ קבוצת שילר. למדה בתיכון האזורי בקיבוץ גבעת ברנר.
ניהלה את תיכון מקיף אורט מעלות במעלות-תרשיחא ואת תיכון אורט הבונים בבת-ים.
כתבה דוקטורט באוניברסיטת תל אביב על ההנהגה היהודית בגטאות מחוז מוגילב בטרנסניסטריה ויחסיה עם השלטון הרומני בתקופת השואה (2013).
פוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת קרנגי מלון, בפיטסבורג, פנסילבניה בארצות הברית, שם גם לימדה קורס על גטאות בתקופת השואה (עד 2018).
מרצה באוניברסיטת בר-אילן ומכללת אורות ישראל.
ב-2013 הקימה את המכון למצוינות בהומניסטיקה – עמותה לקידום הוראת מדעי הרוח במערכת החינוך.
ספרה הראשון "רשימת האימהות" (הוצאת עם עובד) יצא לאור בשנת 2017, וזכה בפרס י"ל גולדברג ופרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית.
כיום מתגוררת בתל אביב. נשואה לאלוף (מיל') נעם תיבון, ואם לשניים – העיתונאי אמיר תיבון והרופא ד"ר אורי תיבון.
ביוגרפיה > אירועים מיוחדים

ב-7 באוקטובר 2023, עם פרוץ המלחמה בעזה, כאשר חדרו מחבלים גם לקיבוץ נחל עוז, שבו מתגוררים בנה אמיר תיבון ומשפחתו, יצאה מיר-תיבון, עם בעלה, אלוף במיל' נעם תיבון, לכיוון הקיבוץ. כאשר לא הורשו להתקדם לכיוון אזור הלחימה, תיבון הצטרף לכוח של יחידת מגלן וביחד הצליחו לחלץ את תושבי הקיבוץ ובהם את בני משפחתו, ולטהר את הקיבוץ מהמחבלים, וגלי פינתה במכוניתה פצועים שנמצאו בשטח.
ספריה

"רשימת האימהות" – שאלות של אחריות ואשמה ברומן מטלטל המתרחש בגטו מוגילב שבטרנסניסטריה בתקופת השואה, ובחדרי החקירות ברומניה שלאחר המלחמה. בלב החקירה שילוחן של מאות אימהות יחידות עם ילדיהן הצעירים למחנה המוות פצ'ורה. הוצאת עם עובד, 2017.
"הדס בקצה הלילה" (יולי 2021 על הדסה למפל) הוצאת עם עובד.
פרסומים נוספים

דפים לחקר השואה מאסף ל"א 2018 גלי מיר-תיבון -השומר אחי אנוכי? הוועדים היהודיים בגטאות מחוז מוגילב והשלטון הרומני בטרנסניסטריה בתקופת השואה, 1941--1944
A different version is included in a collection of essays: The Ghetto in Global History: 1500 to the present, Goldman Wendy, Joe Trotter (eds.), London, Routledge (2017).
Two-Front Battle: Opposition in the Ghettos of the Mogilev District in Transnistria 1941–1944. “Romania and the Holocaust” Ibidem, Stuttgart (November 2016).
"חששנו פן נתפוגג" עריכה מדעית ליומן מתקופת השואה. הוצאת יד ושם, ירושלים, (2017).
הערות שוליים

↑  הסכת על חילוץ הבן ומשפחתו בריאיון בתוכנית "סדר יום" באתר רשת ב' 8.10.2023
↑   מוטי גולני, היא הלכה בשדות על "הדס בקצה הלילה", באתר הארץ, 12 באוקטובר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428535905171  BnF: cb17740815d (data)  GND: 1251987435  ISNI: 0000 0004 6761 5704  LCCN: n2020004132  VIAF: 756149066688565601659   WorldCat (עם VIAF): 756149066688565601659
אנוסארה יוגה

אנוסארה יוגה (Anusara Yoga) היא זרם חדש של האטה יוגה המתבסס על הפילוסופיה הטנטרית אשר רואה טוב פנימי שמימי בכל. 
אנוסארה יוגה נוסדה על ידי ג'ון פרינד (באנגלית) ב-1997. ג'ון פרינד ממשיך לקחת תפקיד פעיל בביסוס הזרם באמצעות הנהגתו, הכשרת מורים והסמכתם.
הדגש בזרם זה הוא ב"עקרונות האוניברסליים ליישורת ואמת", אנוסארה יוגה מדגישה את הקהילתיות (Kula) הנותנת תחושת שייכות ובו בזמן מאפשרת את החופש האישי.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה

התרגול של אנוסארה יוגה מוגדר על ידי שלושה עקרונות בסיסיים: "כוונה", "התיישרות" ו"פעולה". באנגלית 3A of Anusara Yoga ובעברית הכי"ף של אנוסארה.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה > כוונה

כוונה (Attitude), היא עוצמת הלב להוביל את האדם להיות אחראי לכל פעולותיו והיא באה לידי ביטוי בתנוחות של יוגה. הציפייה להתעוררות מחדש לחלק האלוהי הטבוע בנו, כבני אדם המאפשר לנו לחגוג את החיים במלואם.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה > התיישרות

התיישרות (Alignment), מתן תשומת הלב להתמזגות והחיבור של חלקים שונים בגוף האדם תוך שיתוף פעולה ביניהם.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה > התיישרות > חמשת העקרונות של ישורת אוניברסלית

עיקרון הזרימה בנועם: המתרגל מכוון את גופו ונפשו לזרם של תודעה נשגבת. מטרת תרגול התנוחות (אסאנה (אנ')) היא כוונה אל רכות לב ופתיחות רעיונית.
עיקרון העוצמה השרירית: המתרגל שואב אנרגיה מהפריפריה של הגוף אל נקודת המגוז (focal point) של התנוחה, שהיא מרכז הפעולה. המטרה היא להגדיל את היציבות, החוזק והחיבריות של התנוחה.
עיקרון הספירלה המתרחבת: ספירלה של אנרגיה מרחיבה העולה מהקרקע לכיוון מרכז הגוף. בתנוחות עמידה היא עולה מפנים כפות הרגליים במעלה הרגליים כלפי חוץ המותניים. ספירלה זו מפנה אנרגטית את הרגליים פנימה, את פנים השוקיים אחורה ומרחיבה את השוקיים והאגן הירכיים.
עיקרון הספירלה המתכנסת: אנרגיה ספירלית מכנסת. בתנוחות עמידה זוהי אנרגיה היורדת מהמותניים, דרך עצם הזנב ודרך הצד החיצוני של הרגל לכיוון כפות הרגליים. ספירלה מכווצת שומטת את האגן ועצם הזנב למטה וקדימה ומסובבת אנרגטית את הרגליים לכיוון חיצוני.
עיקרון העוצמה האורגנית: המתרגל מפנה אנרגיה מנקודת המגוז (focal point) של התנוחה לאורך הקווים העיקריים של הגוף לכיוון הפריפריה. אנרגיה זו מגבירה את ההתרחבות, הגמישות וחופש הפעולה של התנוחות.
שלושת העקרונות של אנוסארה יוגה: כוונה, התיישרות, ופעולה > פעולה

פעולה (Action), היא זרימה חופשית של אנרגיה דרך הגוף, אשר מאפשרת הן יציבות והן חופש פעולה מהנה.
תפילת האנוסארה

| סנסקריט | תעתיק אנגלי | עברית | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| ॐ नमः शिवय गुरवे | Om Namah Shivāya Gurave | אום נאמה שיוואיה גוראווה | אני קד לאור, טוב הלב הפנימי, הנפש הפנימית שהיא המורה האמיתי היחיד השוכן בתוכנו ומחוצה לנו. |
| सचिदननद मुतयै | Satchidānanda Mūrtaye | סאטצ'יטאננאנדה מורטיה | מהות פנימית זו לובשת צורה של מציאות ,תודעה ואושר. |
| निसपपचय शनतय | Nishprapanchāya Shāntaya | נישפראפאנצ'איה שאנטאיה | מהות זו אף פעם לא נעדרת והיא מלאה בשקט ושלווה. |
| निरलमबय तेजसे | Nirālambāya Tejase | ניראלאמבאיה טג'אסה | חופשייה לחלוטין ועצמאית בקיומה, המהות מלאת החיים הזו, מאירה בזוהר שמימי. |
| ॐ | Om | אום | אום |
קהילה

אנוסארה יוגה מרושתת ומאורגנת כקהילה (Kula). הדגש הוא על שייכות מחד וייחודיות מאידך מתוך יצירתיות, וחופש.
"אנוסארה יוגה מתפתחת מתוך הרמוניה והגינות, באמצעות החזון המשותף שמנחילים המורים - והוא לחשוף את הטוב הטבוע באופן טבעי באדם באשר הוא. המטרה היא לשאוף למצות את הערכיות וטבעו העליון של כל תלמיד וישות." 
ג'ון פרינד מדמה את ההשפעה הדדית של שלושת העקרונות, "כוונה", "יישורת" ו"פעולה", בתרגול היוגה לנגינה:
"כפי שמוזיקאי (-מתרגל יוגה) יוצר מוזיקה (-תנוחות היוגה) תוך הבעה של נפשו (-"כוונה") על ידי נגינה (-פעולה) על כלי מכוון היטב (-ישורת של הגוף), כך גם הבעה מקסימלית של תנוחות היוגה (-נגינה עילאית של נגן על כלי נגינה) מתרחשת כאשר המתרגל מכוונן את הגוף בישורת מקסימלית, אזי הפעולה היא יציבה ומאוזנת, וה"כוונה" היא טהורה וחזקה.
הערות שוליים

↑  Principles of Anusara yoga philosophy
↑  Yoga Journal - Yoga Asana Columns - Go with the Flow: Alignment in Anusara
↑  אודות אנוסארה יוגה, באתר Anusara (באנגלית)
חמי שלו

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1953 (בן 71) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הגימנסיה העברית רחביה 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  ChemiShalev
 
מנחם "חמי" שלו (נולד ב-14 באפריל 1953) הוא עיתונאי ישראלי, לשעבר כתב ופרשן של עיתון "הארץ" ועורך משנה של "ישראל היום". קודם לכן עבד כפרשן ועורך ב"מעריב" וב"ג'רוזלם פוסט".
ביוגרפיה

שלו נולד בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית כבן לאיש משרד החוץ, ובילה חלק ניכר מילדותו מחוץ לישראל במסגרת שליחות הוריו. בוגר הגימנסיה העברית בירושלים (סיים בשנת 1971). בשירותו הצבאי שימש קצין שלישות חטיבתי בחיל השריון. לאחר סיום השירות הצבאי, למד משפטים באוניברסיטה העברית, ועסק בהוצאה לאור של ספרות משפטית. בשנים 1983–1985 שימש קצין העיתונות של הקונסוליה הישראלית בניו יורק ועסק בהסברה.
החל את הקריירה העיתונאית באמצע שנות ה-80. שימש כתב ופרשן מדיני בעיתונים "ג'רוזלם פוסט", "דבר" ו"מעריב", וכפרשן לענייני ישראל בעיתון היהודי-אמריקני "הפורוורד" והרבה להתראיין בנושאים הקשורים לישראל ברשת CNN.
בין השנים 2003 ל-2007 שהה באוסטרליה, שם שימשה רעייתו נילי שלו בתפקיד הנספחת המסחרית של ישראל. באותה תקופה שימש עורך המשנה של העיתון היהודי הארצי "אוסטראליאן ג'ואיש ניוז" (אנ'). ביולי 2007 עבר מ"מעריב" ל"ישראל היום", שם שימש משנה לעורך ופרשן מדיני.
באוגוסט 2011 עבר עם רעייתו לניו יורק, לאחר שזו מונתה לנספחת המסחרית של ישראל בקונסוליה שם, והחל לעבוד בעיתון "הארץ" כעורך האתר של העיתון באנגלית וכפרשן לענייני ארצות הברית. שלו כותב את מאמריו בשתי השפות שבהן מתפרסם עיתון הארץ, עברית ואנגלית. ליווה כפרשן בכיר את מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2012, ואת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, בה טען לכל אורכה כי דונלד טראמפ יובס בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית, וגם יובס על ידי הילרי קלינטון.
ב-31 בדצמבר 2020 פרש שלו מעיתון הארץ, ופרסם מאמר פרידה מהעיתון.
שלו נשוי לנילי שלו, מנכ"לית מכון הייצוא. אב לשלוש בנות, בהן העיתונאית טל שלו (שהיא בתו מנישואיו הראשונים). שלו הוא מצאצאי הרב שלמה גאנצפריד. מתגורר בגבעתיים.
הערות שוליים

↑   חמי שלו עונה לגולשים: "לא חוזר בי. בחירתו של טראמפ היא יום שחור בהיסטוריה", באתר הארץ, 10 בנובמבר 2016
↑   חמי שלו, את מאמר הפרידה אני מקדיש לתקשורת החופשית, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2020
↑   חמי שלו, מתנתו של ליברמן לשמאל, באתר הארץ, 7 במאי 2015
גרי גולדשטיין

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1950 (בן 74) נאשוויל, טנסי, ארצות הברית
 מקום לימודים:  מכון פראט 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  פופ ארט, סוריאליזם, דאדא 
 www.gary-goldstein.com
 
גרי גולדשטיין (נולד ב-20 ביוני 1950) הוא אמן ישראלי ומורה לאמנות. עבודותיו בציור, רישום, ספרים ואובייקטים מטופלים הוצגו בתערוכות בגלריות ובמוזיאונים, בארץ ובחו"ל ונכללות בין השאר באוספי מוזיאון תל אביב, מוזיאון ישראל, מוזיאון ויקטוריה ואלברט וגלריית טייט בלונדון והמוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.
ביוגרפיה

גולדשטיין נולד בנאשוויל, טנסי, לניצולי שואה אשר היגרו לארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה והוא גדל בהרטפורד שבקונטיקט.
גולדשטיין הוא מוסמך M.F.A מטעם מכון פראט לאמנות בניו יורק (1977). הוא מושפע מפופ ארט, מסוריאליזם, מדאדא ומכתבי יד מאוירים, ויוצר מערכים דמויי קומיקס, פרסומות וכרזות קולנוע.
גולדשטיין עלה לישראל ב-1977. בתחילה היה חבר קיבוץ אפיקים. בתקופת מגוריו בקיבוץ ייסד את מגמת האמנות בבית הספר התיכון האזורי של עמק הירדן בית ירח. ב-1981 עבר לירושלים והתגורר בשכונת רחביה, וב-2011 עבר לתל אביב.
לימד אמנות פלסטית בבצלאל בירושלים, בבית הספר הגבוה לאמנות קלישר בתל אביב, במרכז לאמנות חזותית ובמכללת קיי בבאר שבע.
משנת 2014 מרצה לאמנות חזותית ב-HIT המכללה הטכנולוגית חולון.
תערוכות > תערוכות יחיד ודואו

1976 גרי גולדשטיין, מכון פרט, ברוקלין. ניו יורק.
1978 גרי גולדשטיין, מוזיאון ע"ש אורי ורמי נחושתן, אשדות יעקב (אצר: ירוחם כהן).
1979 גרי גולדשטיין, גלריה הקבוץ, תל אביב (אצר: ראובן כליפא) קטלוג.
1980 גרי גולדשטיין, בית האמנים, ירושלים קטלוג.
1982 גרי גולדשטיין, גלריה הוראס רכטר, יפו העתיקה (אצר: הוראס ריכטר).
1984 גרי גולדשטיין, גלריה דביר, תל אביב (אצר: דביר אינטרטור).
1989 גרי גולדשטיין, גלריית המחלקה לאמנות של בצלאל, ירושלים (אצר: איציק ליבנה).
1990 גרי גולדשטיין - ספרים, גלריה שרה לוי, תל אביב (אצרה: שרה לוי).
1991 15 בינואר - 25 בפברואר 1991, מוזיאון ישראל, (עם מריים נייגר), ירושלים (אצרה: מאירה פרי).
1992 Gary Goldstein, גלריה ברטה אורדנג, ניו יורק, ארצות הברית (אצרה: ברטה אורדנג).
1992 גרי גולדשטיין, ליד הספרייה, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב (אצרה: עדנה מושינזון) ספר אמן.
1993 גרי גולדשטיין, גלריה שרה לוי, תל אביב (אצרה: שרה לוי).
1994 Gary Goldstein, המוזיאון היהודי, סן פרנסיסקו, ארצות הברית (אצרה: לינדה שטיינברג) ספר אמן.
1995 גרי גולדשטיין, בית הספר לצילום, ירושלים (אצר: ניר אלון) ספר אמן.
1997 Gary Goldstein, פסאז' דה רץ, פאריס, צרפת (אצר: יונה פישר) קטלוג.
1998 רישומים, גלריה סלס, דיסלדורף, (עם איליה קבקוב), גרמניה (אצרה: קלרה מריה סלס).
1998 גרי גולדשטיין, מוזיאון יאנקו דאדא, עין הוד (אצר: סורין הלר) ספר אמן.
1998 Gary Goldstein, מוזיאון העיר מולהיים, מולהיים און דר רור, גרמניה (אצר: ד"ר גבריאל אולסברג).
1998 Gary Goldstein, דורטמונד קונצווריין, דורטמונד, גרמניה (אצר: אובה שרם) קטלוג.
1999 מחזורי/ממוחזר, הגלריה לאמנות, אוניברסיטת בן-גוריון, ב"ש (אצר: פרופ. חיים פינקלשטיין) קטלוג.
2000 Gary Goldstein, הארטאוטק של קון (CAEN), קון, צרפת (אצרה: קלייר טאנג'י) ספר אמן.
2001 Gary Goldstein, גלריה שופנהאור, קלן, גרמניה (אצרה: קריסטל שופנהאור).
2002 English Painting, גלריה הקבוץ, תל אביב (אצרה: טלי תמיר) ספר אמן.
2004 אל מול השקיעה, גלריה אלון שגב, תל אביב (אצר: אלון שגב).
2005 Beautiful Israel, בית גבריאל, עמק הירדן (אצר: ד"ר גדעון עפרת) קטלוג.
2009 פורנו רך, גלריה 39, תל אביב.
2010 אירועים נקודתיים, מוזיאון תל אביב לאמנות, (עם רונית אגסי), תל אביב (אצרה: אירית הדר) קטלוג.
2010 אי שקט, הגלריה העירונית, בית קנר, ראשון לציון (אצרה: אפי גן) קטלוג.
2012 אל הפרטים הקטנים, הגלריה העירונית לאמנות, רחובות (אצרה: אורה קראוס) קטלוג.
2015 The Nut-Case & the Victim, מקום לאמנות, (עם דן אלון), תל אביב (אצר: ד"ר גיא מורג צפלביץ).
2015 The Shock of the Present, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה (אצרה: סויטלנה ריינגולד).
2017 הקירות האחרים, גלריה שער 3, חיפה, (אצר: דסו – ברוקן פינגז) קטלוג.
2017 Objects of Desire, גלריה ויטרינה, HIT - המכללה הטכנולוגית חולון (אצרה: דליה דנון).
2017 Antique Show, Cuckoo’s Nest, יפו (אצרה: מרינה פוזנר).
2020 השתאות Well Being, תערוכת יחיד, גלריה שכטר, תל אביב. קטלוג מקוון.
2021 העולם מלא זכירה ושיכחה, תערוכת דואו, (עם צילה פרידמן) גלריית גבעת חיים איחוד (אוצרת: דליה דנון).
2023 רץ במעלה הקיר, מוזיאון פתח תקווה לאמנות (אצרו: רעות פרסטר ודוד פרנקל), "בונקר" ספר אמן.
ספרי אמן

מתוך למעלה מ-150 ספרי אמן יחידאיים של גולדשטיין, יצאו לאור 15 ספרי אמן במהדורות דפוס מוגבלות:
1991 BUK, בהוצאת סדנת ההדפס וקרן ירושלים, ירושלים, 300 עותקים.
1991 BE TRUE, בהוצאת סדנת ההדפס וקרן ירושלים, ירושלים, 300 עותקים.
1992 THAT'S NOT THE WAY, בהוצאת שלום יהודה, ירושלים, בשיתוף פעולה עם יהודה מקלף, 14 עותקים ממוספרים וחתומים.
1992 ספר אמן, גרי גולדשטיין ליד הספרייה. הוצאת האמן ומוזיאון תל אביב, תל אביב, 500 עותקים (במקביל לתערוכה ליד הספרייה במוזיאון תל אביב).
1993 MAKLATURA, הוצאת האמן, ירושלים, 3 עותקים.
1994 LOTTO, המוזיאון היהודי סן פרנסיסקו, ארצות הברית, 1000 עותקים (במקביל לתערוכה במוזיאון היהודי סן פרנסיסקו, ארצות הברית).
1995 IF I FORGET THEE, בהוצאת שלום יהודה, ירושלים, בשיתוף פעולה עם יהודה מקלף וארתורו שוורץ. 60 עותקים ממוספרים וחתומים.
1995 EYIN LE ZION, שגב הפקות, ירושלים, 1000 עותקים.
1996 SMOLE, בהוצאת בית הספר לצילום, ירושלים, 500 עותקים (במקביל לתערוכה בבית הספר לצילום מוסררה).
1998 UNE BONNE NOUVELLE: QUI VOUS RENDRA HEUREUX, בהוצאת מוזיאון יאנקו דאדא, עין הוד, 1000 עותקים (במקביל לתערוכה במוזיאון ינקו דאדא).
2000 PEACE TALKS, בהוצאת ארטאוטק של קון (CAEN), קון, צרפת, 600 עותקים (במקביל לתערוכה בארטאוטק של קון, צרפת).
2002 ENGLISH PAINTING, בהוצאת ד.ק. גראוברט, ירושלים, 1000 עותקים (במקביל לתערוכה בגלריה הקבוץ).
2005 אל מול השקיעה, בהוצאת Brave New Banana, תל אביב, 500 עותקים (במקביל לתערוכה בגלריה אלון שגב).
2007 HE-MAN, בהוצאת אמנות לעם, תל אביב, 1000 עותקים.
2023 BUNKER, יצא לאור בספטמבר 2023 בהוצאת האמן, ב-300 עותקים (במקביל לתערוכה במוזיאון פתח תקווה לאמנות).
פרסים

1980 - פרס מלגת שהייה, ב-Cité Internationale des Arts, פריז. משרד החינוך והתרבות.
1990 - קרן ירושלים, מלגה לפרסום ספר.
2007 - פרס שר המדע, התרבות והספורט לאמנות פלסטית.
2010 - פרס ע"ש כרמלה רחמני.
2015 - פרס אריק איינשטיין ליוצרים ותיקים, משרד התרבות והספורט.
הערות שוליים

↑  רעות ברנע, האמן גרי גולדשטיין: "הרוחות בבית שלנו היו יותר נוכחות מהחיים", באתר כלכליסט, 1 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272443  NLI: 987007296481105171  GND: 12023565X  ISNI: 0000 0000 7864 1183  LCCN: no2005102792  SUDOC: 133621952  ULAN: 500376388  VIAF: 98375281   WorldCat (עם VIAF): 98375281
זיאד עומרי

| --- | --- |

זיאד עומרי
 לידה:  25 בדצמבר 1962 (בן 61) סנדלה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 עיסוק:  איש עסקים, בעלים רדיו א-נאס, בעלים מעון רנד
 מספר צאצאים:  4 
 
זיאד עומרי (נולד ב־25 בדצמבר 1962) הוא איש עסקים, יזם, משקיע ופילנתרופ בערבי ישראלי העוסק בתחומי הסיעוד, שירותים וחינוך לאנשים עם צרכים מיוחדים, נדל"ן, תשתיות ותקשורת. עומרי נחשב כאחד מבכירי אנשי העסקים במגזר הערבי בישראל וכמעסיק הגדול ביותר במגזר הערבי. זאת, באמצעות החברות 'רנד לחינוך ורווחה', 'רנד השקעות', 'רנד נדל"ן', 'זיאד אל עומרי להשקעות', 'אוליביה נדל"ן' ו'רדיו נאס' שבשליטתו.
ביוגרפיה

זיאד עומרי נולד וגדל בכפר סנדלה בעמק יזרעאל למשפחת חקלאים. חלום הוריו היה שלכל ילדי המשפחה תינתן השכלה אקדמית, וזיאד נשלח (כמו שאר אחיו ואחיותיו) ללימודי תואר. בשנת 1983 החל את לימודי התואר בתחום הסיעוד באוניברסיטה העברית בירושלים. לשם מימון הלימודים עבד במקביל ללימודיו כעובד סיעוד בבתי החולים בירושלים.
בשנת 1986, לאחר לימודי התואר הראשון, עבד כמורה במגמת סיעוד בבית הספר תיכון 'דבורי'. שנתיים אחר כך, ב־1988, השלים באוניברסיטה העברית תואר שני בבריאות הציבור ורפואה קהילתית בהדסה.
פעילות עסקית

את דרכו העסקית החל בשנת 1989, כאשר הקים את חברת 'רנד שירותי חינוך ורווחה', העוסקת במתן שירותי סיעוד ועזרה לאנשים עם צרכים מיוחדים. החברה החלה את פעילותה כסניף בודד בנצרת. ב־1991, עם הפרטת שירותי הפנימיות לצרכים מיוחדים, החלה החברה להתרחב, תוך שהיא זוכה במכרזי שירותי הרווחה ומקימה פנימיות לאנשים עם צרכים מיוחדים בצפון ובמרכז בקרב החברה הערבית.
כיום מפעילה החברה מגוון שירותים לאנשים עם מוגבלות שכלית־התפתחותית בקרב כלל החברה הערבית, מהצפון ועד לירושלים, באמצעות שלושה מרכזים: נצרת, טירה וירושלים. כמו כן, מפעילה החברה מעונות יום אזוריים, כגון מרכזי יום שיקומיים לפעוטות, רשת פנימיות ארציות לאנשים עם מוגבלויות, בתי ספר ומרכזי תעסוקה. בנוסף, מעניקה הרשת טיפול סיעודי לאלפי קשישים בבתיהם - וזאת במסגרת ביטוח סיעוד בחוק הביטוח הלאומי.
ב־2009 הקים את 'רנד שירותי נדל"ן', ובמסגרת פעילות זו בנה והקים את מלון 'רמדה אוליביה' בנצרת ושכונות מגורים בנוף הגליל ובהר הקפיצה בנצרת.
ב־2010 התמודד במכרזי מועצת הכבלים והלווין כבעלים על הקמתו של ערוץ טלוויזיה חדש בערבית, בשיתוף עם חברת 'פאנט' וזכיינית הטלוויזיה 'רשת'. ב־2012 הודיעה המועצה על זכיית הקבוצה, וזיאד התמנה כיו"ר ובעלים של הערוץ - ערוץ 'הלא TV'. ב־2015 מכר את אחזקותיו בערוץ לאיש התקשורת בסאם ג'אבר.
ב־2018 התמודד במכרז הרשות השנייה על הקמתו של רדיו אזורי חדש בשפה הערבית, בתפקיד יושב ראש ובעל שליטה. ב־2019 הודיעה הרשות כי קבוצתו של עומרי זכתה במכרז. לתחנה נבחר השם 'רדיו נאס' ומשדרים בה בכירי אנשי התקשורת בחברה הערבית, כגון מוחמד מג'אדלה, פוראת נסאר ושירין יונס.
פעילות פילנתרופית

בשנת 2004 הקים זיאד את עמותת 'אלסמא' - עמותה העוסקת במתן שירותי חינוך ורווחה, בעיקר בקרב הגיל הרך. זאת, מתוך עמדה כי "העולם שייך לצעירים" וכי טיפוח דור העתיד יוביל ליצירת חברה טובה וערכית יותר. במסגרת פעילותה, מספקת העמותה פעילויות חינוך וחברה לכ־2,000 תלמידים מהגיל הרך ועד לגיל תיכון, אשר ידם אינם משגת, כמו גם סבסוד שכר הלימוד עבורם ורכישה של ציוד וספרי לימוד. בנוסף, מעניקה העמותה מלגות לימוד לסטודנטים ואף תומכת כלכלית במשפחות נזקקות.
בשנת 2020, כתוצאה מאירוע שרפה קשה שהתחולל בנוף הגליל, פתח זיאד את שערי מלונו, 'רמדה אוליביה', בחינם בעבור כל אדם שפונה מביתו ונזקק לקורת גג ואירוח. בשנת 2021, לאחר השרפה הגדולה בהרי ירושלים, חזר בשנית על נוהג זה אל מול המפונים.
חיים אישיים

זיאד עומרי נשוי לדועא, אותה הכיר במהלך לימודיו באוניברסיטה. דועא היא בוגרת תואר בכימיה מהאוניברסיטה העברית, בעלת תעודת הוראה ומשמשת כמנהלת אדמיניסטרטיבית במוסדות רנד לחינוך מיוחד. הזוג מתגורר בנוף הגליל, ולו ארבעה ילדים אקדמאים. שניים מהם, רנד ועלא, עובדים בעסקי המשפחה. עלא (בעל תואר ראשון במשפטים) משמש מנכ"ל מלון 'רמדה אוליביה' בנצרת. רנד (מוסמכת לפסיכולוגיה קלינית לילדים) מועסקת כמנהלת במוסדות החינוך של הקבוצה.