stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Songs of Faith and Devotion
סיבוב ההופעות 1993-1994

החלק המרכזי בסיבוב ההופעות של האלבום, The Devotional Tour, התחיל ב-19 במאי 1993 בליל, צרפת והסתיים ב-20 בדצמבר 1993 בלונדון, אנגליה. לאחר מכן התחיל החלק השני, The Exotic Tour, שהתחיל בפברואר 1994 והסתיים ביולי של אותה שנה לאחר כעוד 63 הופעות שבמהלכם ביקרה הלהקה בעיקר בארצות הברית, דרום אמריקה, דרום אפריקה ואסיה. בסה"כ הלהקה הופיעה כ-158 הופעות מול כקרוב ל-2 מיליון איש.
תקופה זו לוותה בבעיות בריאותיות של חברי הלהקה, בין השאר התמכרותו של הסולן דייב גהאן להרואין, התמכרותם של שאר חברי הלהקה לשתייה מופרזת, תשישות וזמן ארוך מהרגיל בו נדרשו להיות בסיבוב ההופעות, שבהיסטוריית הלהקה עד אז נמשך קרוב לשנה.
ב-6 בדצמבר 1993, יצא האלבום Songs of Faith and Devotion Live, שהכיל גרסאות חיות של כל שירי האלבום שהוקלטו בסיבוב ההופעות.
רשימת השירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | I Feel You  | 4:35 |
| 2. | Walking in My Shoes  | 5:35 |
| 3. | Condemnation  | 3:20 |
| 4. | Mercy in You  | 4:17 |
| 5. | Judas  | 5:14 |
| 6. | In Your Room  | 6:26 |
| 7. | Get Right with Me  | 3:53 |
| 8. | Rush  | 4:37 |
| 9. | One Caress  | 3:32 |
| 10. | Higher Love  | 5:57 |
רשימת השירים > רצועות בונוס במהדורה המחודשת, 2006

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | My Joy  | 3:57 |
| 2. | Condemnation ‏(Paris Mix)  | 3:21 |
| 3. | Death's Door ‏(Jazz Mix)  | 6:38 |
| 4. | In Your Room ‏(Zephyr Mix)  | 4:50 |
| 5. | I Feel You ‏(Life's Too Short Mix)  | 8:35 |
| 6. | Walking in my Shoes ‏(Grungy Gonads Mix)  | 6:24 |
| 7. | My Joy ‏(Slowslide Mix)  | 5:11 |
| 8. | In Your Room ‏(Apex Mix)  | 6:43 |
כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן למעט Judas ו-One Caress, שאותם שר גור.
בסוף השיר Get Right With Me קיים קטע אינסטרומנטלי מוחבא. זוהי הפעם האחרונה שהלהקה הוסיפה קטע אינסטרומנטלי כשיר מוחבא בסוף שיר עד האלבום Sounds of the Universe, משנת 2009.
מיקומים בטבלאות

| טבלה (1993) | מיקום שיא | מעמד | מכירות |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה | 14 |  | 60,000+ |
| אוסטריה | 1 | אלבום זהב | 80,000+ |
| צרפת | 1 | זהב כפול | 480,000+ |
| גרמניה | 1 | זהב | 850,000+ |
| הולנד | 18 | זהב | 50,000+ |
| נורווגיה | 16 |  | 80,000+ |
| שוודיה | 2 | פלטינה כפולה | 75,000+ |
| שווייץ | 1 | פלטינה משולשת | 90,000+ |
| הממלכה המאוחדת | 1 | זהב | 355,000+ |
| ארצות הברית — בילבורד 200 | 1 | פלטינה | 1,000,000+ |
| סך כל המכירות באירופה |  |  | 2,140,000 |
| סך כל המכירות העולמיות |  |  | 7,050,000+ |
הערות שוליים

↑  Billboard.com Chart Beat Chat, Billboard
1 2 3  Modus Operandi - SOS Magazine July 1993
↑  "Discography Depeche Mode". Australian-Charts.com. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Discographie Depeche Mode". AustrianCharts.at. Retrieved 5 May 2009.
↑  "Depeche Mode Gold Certification". Ifpi.At. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Depeche Mode Songs of Faith and Devotion chart. Infodisc.fr. Retrieved 5 May 2009.
↑  "Depeche Mode Double Gold Certification". Infodisc.fr. Retrieved 5 May 2009.
↑  "Suchergebnis". Charts-Surfer.de. Retrieved 16 April 2009. Note: User must define 'neuer suchbegriff' search parameter as "Depeche Mode".
↑  "Discografie Depeche Mode". DutchCharts.nl. Retrieved 5 May 2009.
↑  "Discography Depeche Mode". NorwegianCharts.com. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Discography Depeche Mode". SwedishCharts.com. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Chart Stats: Depeche Mode". ChartStats.com. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Songs of Faith and Devotion UK gold certification". British Phonographic Industry. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Depeche Mode > Charts & Awards > Billboard Albums". Allmusic. Retrieved 16 April 2009.
↑  "Searchable Database". Recording Industry Association of America. Retrieved 16 April 2009. Note: User must define 'Artist' search parameter as "Depeche Mode".
| דפש מוד |
| --- | --- | --- |
| מרטין גור • דייב גהאן • אנדרו פלטשר  חברי עבר: וינס קלארק • אלן ויילדר | מרטין גור • דייב גהאן • אנדרו פלטשר  חברי עבר: וינס קלארק • אלן ויילדר |  |
| אלבומי אולפן | Speak & Spell (1981) • A Broken Frame (1982) • Construction Time Again (1983) • Some Great Reward (1984) • Black Celebration (1986) • Music For The Masses (1987) • Violator (1990) • Songs of Faith and Devotion (1993) • Ultra (1997) • Exciter (2001)  • Playing the Angel (2005) • Sounds of the Universe (2009)• Delta Machine (2013)  • Spirit (2017)  |  |
| אוספים | People Are People (1984) • The Singles 81-85 (1985) • Catching Up With Depeche Mode (1985) • The Singles 86>98 (1998) • Remixes 81-04 (2004) • The Best Of - Volume 1 (2006) • |  |
| הופעה | 101 (1989) • Songs of Faith and Devotion Live (1993) • Recording The Angel (2006) • Recording The Universe (2009) |  |
| סינגלים | Dreaming of Me • New Life • Just Can't Get Enough • See You • The Meaning of Love • Leave in Silence • Get the Balance Right! • Everything Counts • Love, In Itself • People are People • Master & Servant • Blasphemous Rumours/Somebody • Shake the Disease • It's Called a Heart • Stripped • A Question of Lust • A Question of Time • Strangelove • Never Let Me Down Again • Behind the Wheel • Little 15 • Personal Jesus • Enjoy the Silence • Policy of Truth • World in my Eyes • I Feel You • Walking in my Shoes • Condemnation • In Your Room • Barrel of a Gun • It's No Good • Home • Useless • Only When I Lose Myself • Dream On • I Feel Loved • Freelove • Goodnight Lovers • Precious • A Pain that I'm Used To • Suffer Well • John the Revelator/Lillian • Martyr • Wrong • Peace • Fragile Tension / Hole to Feed • Heaven • Soothe My Soul |  |
ראו גם: יאזו • אירייז'ר • סינת' פופ • אנטון קורבין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e171597d-e6d5-36c8-8d0e-63daf79796b8
ריי סרמרד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  טופלו 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  היפ הופ • טראפ • R&B
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס
 http://raesremmurd.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 סלים ג'ימי סוואה לי
 
ריי סרמרד (באנגלית: Rae Sremmurd) הוא צמד היפ הופ אמריקאי שמקורו בטופלו, מיסיסיפי. הצמד מורכב משני האחים, סלים ג'ימי וסוואה לי.
ביוגרפיה

אקוויל איבן שמון בראון (הידוע גם בשם סלים ג'ימי) ואחיו הקטן חליף מאליק אבן שמון בראון (הידוע גם בשם סוואה לי) נולדו באינגלווד שבקליפורניה. הם גדלו עם אמם, ברנדט ווקר, ואחיהם, מייקל. אביהם נטש את משפחתו כמה שנים לאחר הולדת בניו. אמם עבדה בצבא והועברה בקביעות למדינות שונות. המשפחה עברה מספר פעמים, עזבה את קליפורניה למיסיסיפי ומרילנד ובסופו של דבר התיישבה במחנה הצבאי פורט הוד בטקסס. שני האחים התחילו להתאמן, לרקוד ולכתוב מוזיקה יחד בגיל צעיר. כששני הנערים היו בחטיבת הביניים, המשפחה עזבה את טקסס וחזרה למיסיסיפי כדי להצטרף לבן זוגה החדש של אמם, פלויד סאליבן, לאחר שעזבה את הצבא. הם התיישבו בעיר טופלו שבמיסיסיפי בפרויקטים של דיור ידוע לשמצה ברחוב אידה, בהם התגורר אביהם החורג. לזוג הצעיר נולד בן בשם פלויד ג'וניור סאליבן. כדי לפרנס את המשפחה ולשמור על הנערים בבית הספר מכר אביהם החורג סמים.
היסטוריה

בינואר 2015 הוציא הצמד את אלבום הבכורה שלהם, SremmLife. האלבום זכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
באוגוסט 2016 הוציא הצמד את אלבומם השני, SremmLife 2. הצמד ידוע בעיקר בזכות הסינגל שלהם ""Black Beatles" מתוך אלבומם השני, שהגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד הוט 100, תוך שהגיע לעשירייה הפותחת במצעדים במדינות שונות, ביניהם ישראל. כמו כן, הצמד סינגלים נוספים בעלי הסמכת פלטינה, כמו "No Type", "No Flex Zone" ו-"Swang".
ב-4 במאי 2018 הוציאו את אלבומם השלישי, SR3MM. האלבום שימש כאלבום משולש.
בדצמבר 2024, פורסם כי הצמד הם בין המוזיקאים שקיבלו מענקים מתוכנית Shuttered Venue Operations Grant (SVOG), שנועדה לסייע למקומות עצמאיים וקבוצות אמנות שנפגעו במהלך מגפת הקורונה. התוכנית נחתמה כחוק על ידי דונלד טראמפ בשנת 2020, והייתה מיועדת לכיסוי הוצאות "רגילות ונחוצות" עבור חברות ההפקה של האמנים וניתנו רק לאמנים שהראו ירידה בהכנסות של לפחות 25% בין רבעון אחד בשנת 2019 לרבעון המקביל בשנת 2020, ונדרשו להצהיר על כך בתום לב. הצמד קיבל מענק של 7.7 מיליון דולר עבור חברת Sremm Touring, שחלק משמעותי ממנו הועבר לצמד עצמו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: SremmLife
2016: SremmLife 2
2018: SR3MM
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: Party Animal
2012: Three Stooges Mixtape
2016: Trail Mix
הערות שוליים

↑  Rae Sremmurd: 21 Under 21 (2014), Billboard, ‏2014-09-11
↑  Rae Sremmurd Behind The Scenes [BET Awards 2014 Exclusive], Z 107.9, ‏2014-07-02 (באנגלית)
↑  Hip-hop group appears on BET - Daily Journal, archive.is, ‏2015-06-16
1 2 3 4  Rae Sremmurd’s Best Life, The FADER (באנגלית)
↑  Kyle Kramer, Becoming Rae Sremmurd, Vice, ‏2014-10-14 (באנגלית)
↑  eMinor, Dem Outta ST8 Boyz | Hip Hop from Atlanta, GA, ReverbNation (באנגלית)
↑  About, Rae Sremmurd, ‏2015-03-11 (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  Rae Sremmurd, Billboard
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
↑  Steven J. Horowitz, Lil Wayne, Chris Brown and Marshmello Allegedly Misused Pandemic Grants to Pay Themselves or Throw Lavish Parties, Variety, ‏2024-12-18 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16982291c (data)  LCCN: no2015005178  MusicBrainz: c78c3026-426b-4580-ab23-08490bb8b515  VIAF: 313496034   WorldCat (עם VIAF): 313496034
Wir sind Helden

| --- | --- |

מימין לשמאל: יהודית הולופרנס, פולה רוי, ז'אן-מישל טורט, מארק טבאסול
 מקום הקמה:  גרמניה 
 מוקד פעילות:  ברלין, גרמניה
 תקופת הפעילות:  2000–2012 (כ־12 שנים)
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, פופ
 חברת תקליטים:  EMI 
 www.wirsindhelden.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 יהודית הולופרנס (כתיבה, שירה וגיטרות) ז'אן-מישל טורט (גיטרות וקלידים) מארק טבאסול (בס) פולה רוי (תופים)
 
Wir sind Helden (תעתיק: "ויר סינד הלדן", גרמנית: "הננו גיבורים") היא להקת רוק ברלינאית, שפעלה בין השנים 2000 עד 2012.
היסטוריה

בשנת 1999 הוציאה יהודית הולופרנס אלבום סולו, "Kamikazefliege", ב-500 עותקים. האלבום זכה להצלחה מעטה בלבד, הגם שניכר בו כשרונה. בחיפושיה אחרי נגנים, פגשה הולופרנס בשנת 2001 את המתופף פולה רוי והגיטריסט והקלידן ז'אן-מישל טורט, והקימה עמם את הלהקה; הבסיסט מארק טבאסול צורף מאוחר יותר על ידי רוי.
בשנת 2002 הפיצה הלהקה (בהפקה עצמית) 3000 עותקים מהמיני־אלבום Guten Tag, שהקנה לה פופולריות מסוימת בברלין. סינגל בשם זהה, שהגיע למקום החמישים ושלושה במצעד הפזמונים ונוגן בתדירות גבוהה יחסית בתחנת הרדיו המקומית Radio-eins וברשת MTV, והופעתה של הולופרנס בתוכנית הטלוויזיה "המופע של הראלד שמידט" הרחיבו משמעותית את החשיפה שלה זכתה הלהקה, ושיחקו, מן הסתם, תפקיד משמעותי בהצלחתו המיידית של אלבומה הראשון, Die Reklamation, שיצא בשנה העוקבת. האלבום, שבו נכללו ארבעה שירים מהמיני־אלבום ועוד שניים מאלבום הסולו של הולופרנס, הגיע עם יציאתו למקום הששי בטבלאות המכירות בגרמניה, וטיפס עד למקום השני.
אלבומה השני של הלהקה, Von hier an blind, יצא בשנת 2005, והגיע כבר בשבוע המכירות הראשון לראש טבלאות המכירות הן בגרמניה, הן באוסטריה. בסך הכול מכרה הלהקה למעלה ממיליון ומאתיים אלף עותקים משני אלבומיה. בעקבות הצלחתה, הוזמנה הלהקה להשתתף בקונצרט הצדקה "לייב 8".
במאי 2007 הוציאה לאור הלהקה את אלבומה השלישי, Soundso, שהתמקם מיד במקום השני בטבלאות המכירות בגרמניה ובאוסטריה. הלך הרוח השולט בו הוא פסימי בעיקרו.
Bartholomeus Night

| --- | --- |

 מוקד פעילות:  ירושלים, ישראל
 תקופת הפעילות:  2000–2011 (כ־11 שנים)
 סוגה:  בלאק מטאל
 אתר הלהקה
 חברים
 T.K.O.R  Refahim  Dark Wrath  Ratimus
Bartholomeus Night (תרגום חופשי: ליל ברתולומיאוס) הייתה להקת בלאק מטאל ישראלית מירושלים.
היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי הגיטריסטT.K.O.R ב-1998 כפרויקט של איש אחד, אך באפריל 1999 ביקש מ-Refahim, שהיה עד אז חלק מDalmerot's Kingdom, להצטרף כזמר סשנים. מאוחר יותר הצטרף רועי סופרין (הקלידן של פיליגראן).
בשנת 2000 הקליטו את שירם הראשון, The End Of Time, באולפני מידיקול בירושלים, ובעקבות התגובות החיוביות חזרה הלהקה להקליט באולפן עוד צמד שירים (True Natureו-Nocturnal Chant) שהרכיבו את הדמו הראשון של הלהקה - The End Of Time.
בשל שירותו הצבאי של T.K.O.R הלהקה הפסיקה את פעולתה למשך תקופה לתקופה, עד שנת 2001, בה החליטו להוסיף נגנים נוספים ללהקה כדי שיוכלו להופיע.
כמתופף צורף אילן הוכמן (Decayed Soul) וכגיטריסט שני צורף D.Wrath, שהיה מחליפו של רפאים ב-Dalmerot's Kingdom.
הלהקה נכנסה לחזרות מספר חודשים ובסיומם הקליטה חומר חדש, ואחד השירים ("Survival of the Fittest") אף נכלל באוסף המטאל הישראלי "Holy Shit".
הופעת הבכורה של הלהקה נערכה בחיפה בשנת 2002 ב-26 ביוני לצד הלהקות Emblaze (שמאוחר יותר הפכה לנייל וית'ין) ולהבות.
הופעה חשובה נוספת נערכה ב-2003, ב-1 בינואר מופע ההשקה של הEP, שנקרא Survival, אליו הגיעו כ-600 צופים. כל עותקי EP נמכרו.
אחרי ההופעה המריאה הלהקה לפולין לאולפני סלאני, שם הקליטו בעבר להקות מטאל עולמיות כ-ויידר ו-בהמות. הלהקה הקליטה שם את אלבום הבכורה, Theosophia Pneumatica, שיצא ביוני 2004.
חברי הלהקה

T.K.O.R - גיטרה, סולן
רועי סופרין - קלידים
רפאים - סולן
אילן הוכמן - תופים
רטימוס - גיטרה  בס
גלעד ערמה - תופים
Dark Wrath - גיטרה
אלבומים

(2001) The End of Time (דמו)
(2003) Survival (מיני-אלבום)
(2004) Theosophia Pneumatica (אלבום בכורה)
מונוטוניקס

| --- | --- |
 מקום הקמה:  תל אביב-יפו 
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  2005–2011 (כ־6 שנים)
 סוגה:  רוק גראז' רוק
 חברת תקליטים:  דראג סיטי פאסט מיוזיק
 www.monotonix.com
 חברים
 עמי שלו יונתן גת רן שמעוני חגי פרשטמן
 
מונוטוניקס היא להקת גראז' רוק ישראלית שפעלה בין 2005 ל-2011. הלהקה הורכבה מהסולן עמי שלו המתופף חגי פרשטמן והגיטריסט יונתן גת.
הלהקה הוציאה שני אלבומים.
בשנת 2008 הגדיר מגזין המוזיקה "ספין" את הלהקה כ"להקת הרוקנרול עם ההופעה הטובה ביותר".
היסטוריה

בשנת 2004 הוציאו חברי להקת מונו אדיקטד אסיד מן (עמי שלו, רן שמעוני וליאור מיכל) את השיר Lucky One בלייבל פאסט מיוזיק תחת השם מונוטוניקס.
באוקטובר 2005 הלהקה שחררה EP ראשון גם הוא בליבל פאסט מיוזיק, כשאת הגיטריסט ליאור מיכל החליף יונתן גת מלהקת פאנקייק.
הלהקה התפרסמה בכך שלא נגנה על הבמה אלא בתוך הקהל, ובווליום גבוה, עד כדי כך שלא מעט פעמים כיבו להם את החשמל או הזמינו משטרה.
בשנים 2006–2007 הלהקה נגנה בארצות הברית ואירופה כ-300 הופעות. חלקם בפסטיבלים גדולים וחממו את להקת סילבר ג'וז במספר הופעות. לקראת סוף ההופעות הלהקה הייתה מדליקה את התופים ולפעמים הקהל היה מרים את התופים והמתופף. הבמאי הרמוני קורין כתב עליהם שהם "שילוב של תיאטרון אקסטרים וחיזיון".
בשנת 2008 ציין האתר AllMusic את הלהקה כ"אחת מחמשת הלהקות שאסור לפספס את ההופעה שלהן".
באותה שנה החליף המתופף גיא שכטר מהלהקות קרוסלה וראול את המתופף רן שמעוני לסיבוב הופעות אחד. ולבסוף חגי פרשטמן החליף את גיא כמתופף הקבוע של הלהקה.
באפריל 2008 הוציאו בלייבל Drag City מיני-אלבום בשם Body Language שהכיל 6 שירים. את האלבום הפיק טים גרין מלהקת fucking champs.
בספטמבר 2009 הוציאו את אלבומם הראשון Where Were You When It Happened. מתוך האלבום השיר Set Me Free פתח פרק בסדרה האוס.
בנוסף השיר Body Language נכלל במשחק הווידאו המצליח GTA
בסך הכל בין השנים 2005 ל-2009 הלהקה ערכה כ-600 הופעות, רובן בארצות הברית ובאירופה.
בשנת 2010 הקליטו באולפנים של סטיב אלביני ובהפקתו את אלבומם השני Not Yet. האלבום שוחרר בינואר 2011.
הערות שוליים

↑  Josh Modell, https://www.spin.com/2008/06/monotonix/, באתר ספין, 25 ביוני 2008
↑   Monotonix - Lucky One 2004 - FMCD32, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:06)
↑  The State Press, Q&A WITH MONTONIX LEAD SINGER AMI SHALEV
↑  אור ברנע, המערב הפרוע, באתר ynet, 24 במאי 2005
↑  Drag City, https://www.dragcity.com/products/body-language
↑  אסף נבו, ‏עמי שליו ממונוטוניקס: "אולי האלבום הבא יהיה בעברית", באתר ‏מאקו‏, 25 באוגוסט 2009
↑  בועז גולדברג, מונוטוניקס: הלהקה שהפכה את השיגעון לאמנות, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2009
↑  עינב שיף‏, "האלבום הזה הוא פיצוי": ראיון עם יונתן גת מלהקת מונוטוניקס, באתר וואלה, 28 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9502 075X  LCCN: no2010044585  MusicBrainz: 618b4848-9402-4b38-9b34-c251938def8e  VIAF: 139958859   WorldCat (עם VIAF): 139958859 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארק (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  וקשה 
 תקופת הפעילות:  1991–2011 (כ־20 שנה) 
 סוגה:  גלאם רוק, פופ רוק 
 חברת תקליטים:  וירג'ין רקורדס, רוקסי רקורדינגס, יוניברסל מיוזיק גרופ 
 thearkworld.com
 חברים
 Ola Salo 
 
סולן הלהקה, אולה סאלו
ארק (בשוודית: The Ark) היא להקת גלאם רוק שוודית.
היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1991.
ב-1996 הוציאה מיני אלבום עם ארבעה שירים שמתוכם השיר "Racing With The Rabbits" הוא הידוע ביותר, אך המיני אלבום זכה להצלחה מועטה.
ב-2000 הוציאה את אלבומה המלא הראשון "We Are the Ark" שמכר מעל 173,000 עותקים.
ב-2002 הוציאה את הסינגל "Father of a Son" הדיבר על הזכות לזוגות הומוסקסואלים לאמץ ילדים.
ב-2004 שירה "One of Us is Gonna Die Young" דורג במקום הרביעי במצעד הפזמונים השוודי.
ב-2006 הלהקה הופיעה בשגרירות השוודית בארצות הברית, במהלך ההופעה חברי הלהקה זכו לביקורת אודות הערה שהעירו אודות אירועי 11 בספטמבר.
ב-2007 היא נבחרה לייצג את שוודיה באירוויזיון לאחר שזכתה במלודיפסטיבלן, עם שירה "The Worrying Kind". הם סיימו במקום ה-18 עם 51 נקודות בתחרות שנערכה בהלסינקי.
ב-2010 הלהקה הודיעה על התפרקותה. בספטמבר 2011 הם ביצעו את הופעתם האחרונה בפארק השעשועים "Gröna Lund" בסטוקהולם מול קהל של 15,000 אנשים.
הם זכו במספר פרסים ונחשבים ללהקה השוודית המצליחה ביותר מאז אבבא.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  כתבה על התפרקות הלהקה באתר thelocal
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10338041-3  ISNI: 0000 0000 8575 6464  MusicBrainz: 6e17c8d1-2493-46cc-88d4-64b848a32593  VIAF: 307169547   WorldCat (עם VIAF): 307169547 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Freak Out!

Freak Out! הוא אלבום הבכורה של להקת אמהות ההמצאה (The Mothers of Invention), בהנהגת פרנק זאפה, שיצא בשנת 1966.
הנושא המרכזי של האלבום הוא סאטירה של זאפה על תרבות הפופ האמריקאית. זהו אלבום הבכורה הכפול הראשון, אחד מאלבומי הרוק הכפולים הראשונים ונחשב לאחד מאלבומי הקונספט הראשונים בהיסטוריה של הרוק. חברי להקת הביטלס העידו כי הושפעו ממנו ביצירת אלבומם המוערך Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.
סגנון

בניגוד לאלבומים הבאים אחריו, שיציגו בעיקר רוק ניסיוני ופסיכדלי, אלבום זה מורכב ברובו ממוזיקת רית'ם אנד בלוז קלילה יחסית, לעיתים די פשוטה. המילים, לעומת זאת, הן מורכבות יותר ומבקרות את תרבות הפופ האמריקאית שזאפה וחברי הלהקה תיעבו. השיר "Who Are the Brain Police?", למשל, יוצא דופן בסגנונו המוזיקלי האפל וניסיוני יחסית. שירים אלה הם בעלי מבנה מוזיקלי בסיסי, ואורכם לא עולה על 4 דקות.
לקראת סיום האלבום, המוזיקה מקבלת תפנית חדה: לאחר שיר הבלוז "Trouble Every Day", הארוך משמעותית מכל השירים שבאו לפניו, מופיעה סוויטת רוק ניסיוני בשלושה חלקים בשם "Help, I'm a Rock" המושפעת מאחד מהאמנים האהובים ביותר על זאפה, אדגר וארז. הרצועה החותמת את האלבום נקראת "The Return of the Son of Monster Magnet", שמאופיינת בסגנון האוונגרדי מוזיק קונקרט. סגנון זה, המלווה את הקטע שאורכו 12 דקות, יהפוך באלבומים הבאים למרכיב משמעותי ביצירתם של אמהות ההמצאה בכלל וזאפה בפרט.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פרנק זאפה, פרט לשיר "Go Cry on Somebody Else's Shoulder" שנכתב על ידי זאפה וריי קולינס.
| !Freak Out> מס' | !Freak Out> שם | !Freak Out> משך | !Freak Out>  | !Freak Out>  | !Freak Out>  | !Freak Out>  | !Freak Out>  | !Freak Out>  | !Freak Out>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hungry Freaks, Daddy  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | I Ain't Got No Heart  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ?Who Are the Brain Police  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Go Cry on Somebody Else's Shoulder  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Motherly Love  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | How Could I Be Such a Fool  | 2:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Wowie Zowie  | 2:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | You Didn't Try to Call Me  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Any Way the Wind Blows  | 2:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I'm Not Satisfied  | 2:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | You're Probably Wondering Why I'm Here  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Trouble Every Day  | 5:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Help, I'm a Rock  | 8:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | The Return of the Son of Monster Magnet  | 12:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 60:55 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים > אמהות ההמצאה

פרנק זאפה - גיטרה, ניצוח, קולות
ג'ימי קרל בלאק - כלי הקשה, תופים, קולות
ריי קולינס - קולות, הרמוניקה, מצילות, אפקטים קוליים, טמבורין
רוי אסטרדה - גיטרה בס, קולות
אליוט אינגבר - קולות, גיטרה
נגנים:
ג'ין אסטס - כלי הקשה
יוג'ין די נובי, מק רבנאק, לס מק'אן - פסנתר
ניל לה ואנג - גיטרה
ג'ון רולטה - קלרינט, סקסופון
קרול קיי - גיטרת 12 מיתרים
קורט רהר, ריימונד קלי, פול ברגסטרום, אמט סרג'נט, ג'וסף סקסון, אדווין ו. ביץ' - צ'לו
ארתור מייבי - קרן, טובה
ג'ים "מוטורהד" שרווד - רעשי רקע
קים פאוולי - היפופון
פול באטרפילד - קולות
ג'ני ואסויר - קולות (סוזי קרימצ'יז)
הפקה:
טום וילסון - מפיק
פרנק זאפה - מנהל מוזיקלי, תזמורת, עיבוד
ג'ק אנש - עיצוב העטיפה
Them Crooked Vultures

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  2009–2010
 סוגה:  הארד רוק, בלוז רוק, רוק פסיכדלי
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 דייב גרוהל ג'ון פול ג'ונס ג'ושוע הומי
 
Them Crooked Vultures (תעתיק: ד'ם קרוקד וולצ'ורס; "הנשרים הרעים ההם", באנגלית) היא סופרגרופ אמריקאית המנגנת מוזיקת הארד רוק ובלוז רוק. הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס, ארצות הברית, בשנת 2009 על ידי דייב גרוהל (מלהקות Foo Fighters ו-Nirvana), ג'ון פול ג'ונס (מלהקת Led Zeppelin) וג'וש הומי (מלהקות Queens of the Stone Age ו-Kyuss).
היסטוריה

שיתוף הפעולה בין שלושת חברי הלהקה הוזכר בתקשורת לראשונה בשנת 2005 על ידי גרוהל בריאיון למגזין מוג'ו שבו הצהיר: "הפרויקט הבא שאני מנסה להתחיל כולל אותי כמתופף, ג'וש הומי על הגיטרה וג'ון פול ג'ונס כבסיסט. זה האלבום הבא. זה לא יהיה גרוע."
הלהקה הופיעה לראשונה במועדון "מטרו" בשיקגו, ב-9 באוגוסט 2009. ההופעה ארכה כ-80 דקות וכללה שירים מקוריים של הלהקה בלבד, ביניהם הושמעו לראשונה ""Elephants", "Scumbag Blues", "Caligulove" ושיר הסיום "Nobody Loves Me And Neither Do I".
הופעתה הראשונה של הלהקה באירופה הייתה ב-19 באוגוסט 2009, באמסטרדם.
ב-1 בספטמבר 2009 הכריזה הלהקה כי תקיים שני סיבובי הופעות בצפון אמריקה ובבריטניה באוקטובר ובדצמבר 2009, בהתאמה. כלל הכרטיסים לסיבוב ההופעות בבריטניה נמכרו בתוך פחות מ-12 דקות, הישג חסר תקדים בהתחשב בכך שהלהקה טרם הוציאה סינגל אחד רשמי בעת המכירה.
ב-26 באוקטובר שוחרר הסינגל הראשון של הלהקה, שנקרא "New Fang". מספר ימים לאחר מכן, שוחרר הסינגל להורדה בחינם באינטרנט. זמן קצר אחר כך, הלהקה פרסמה באתר שלה את אלבום הבכורה במלואו בשיטת סטרימינג ואף שלחה אותו באמצעות דואר אלקטרוני לרשימת התפוצה שלה, תחת הכותרת "לעזאזל עם הסבלנות, בואו נרקוד".
אלבום הבכורה של הלהקה, הנושא את שמה, שוחרר לחנויות באופן רשמי ב-16 בנובמבר 2009.
דייב גרוהל אישר כי הלהקה עובדת על אלבום נוסף, שיהיה לדבריו "עוצמתי יותר מהאלבום הראשון".
חברי הלהקה

ג'וש הומי - שירה, גיטרה
דייב גרוהל - תופים, קולות רקע
ג'ון פול ג'ונס - גיטרה בס, קלידים, קולות רקע
אליין ג'והנס - גיטרת קצב, קולות רקע, גיטרה בס, קלידים (בהופעות חיות בלבד)
דיסקוגרפיה > אלבומים

Them Crooked Vultures - 2009
דיסקוגרפיה > סינגלים

New Fang - 2009
2009 - Mind Eraser, No Chaser
הערות שוליים

↑  Stone Age Zeppelin Fighters Are Touring - מתוך האתר Antiquiet.com
↑  Them Crooked Vultures announce tour and ticket details - מתוך האתר NME
↑  Them Crooked Vultures Circle UK Skies - מתוך האתר Stereoboard
↑  Them Crooked Vultures' Twitter Page - מתוך האתר twitter.com
↑  Crooked Vultures Plotting Quick Second Album - מתוך האתר PreFixMag
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161689700 (data)  GND: 16047226-X  ISNI: 0000 0001 2284 6515  LCCN: no2009183821  MusicBrainz: 4bc09c51-5d42-4c93-9ba6-8cc21a0edb8d  NKC: xx0116284  VIAF: 121960603   WorldCat (עם VIAF): 121960603
מיי סיסטר'ס מאשין

| --- | --- |
 מקום הקמה:  סיאטל 
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1989–1994   2010 – 2011
 זרם:  הגראנג' של סיאטל
 סוגה:  הארד רוק, גראנג', הבי מטאל, מטאל אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Caroline Records, Chameleon, אלקטרה רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  מיסטראסט, סיז, אליס אין צ'יינס, טאנקס אוף זן, סולבנדר
 חברים לשעבר
 כריס גהד כריס איבנוביץ' ניק פולוק אוואן רייט
 
מיי סיסטר'ס מאשין (במקור: My Sister's Machine) הייתה להקת גראנג' מסיאטל שבוושינגטון, שפעלה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. הלהקה הוחתמה על ידי קולומביה רקורדס עוד בטרם הוציאה אלבום. מכירות אלבומה הראשון, "Diva", שיצא בשנת 1992, היו נמוכות מהצפוי והלהקה עברה ללייבל אחר. תחת הלייבל החדש הוציאה בשנת 1993 את האלבום "Wallflower", שכשל אף יותר מקודמו. הלהקה, שלא התאוששה מכשלונה, התפרקה בשנת 1994.
ב-2010 התאחדה הלהקה לכבוד ערב הופעה לזכרו של ליין סטאלי שהיה חברו ללהקה של פולוק בהרכב המוקדם של אליס אין צ'יינס. לאחר מכן המשיכה הלהקה לנגן במספר הופעות במשך שנה נוספת.
חברי הלהקה

ניק פולוק - סולן
אוואן רייט - גיטריסט
כריס איבנוביץ' - באסיסט
כריס גהד - תופים
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1992 - Diva
1993 - Wallflower
דיסקוגרפיה > סינגלים

"I'm Sorry"
"I Hate You"
"Enemy"