stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטיסל
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ, פרסום ראשון: עונה שנייה לדרמה "שטיסל", באתר הארץ, 10 בדצמבר 2013
↑   עקיבא, שולם, רוחמי וכל משפחת שטיסל חוזרים הביתה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  שטיסל 2: נו נו, בהחלט! מה השאלה?, בערוץ YouTube של yes
יצחק טסלר, מילון "שטיסל" השלם: רשועים ארורים, וכולי, באתר ynet, 16 בינואר 2016
↑  שטיסל, באתר המיזם לקולנוע וטלוויזיה בירושלים
↑  nrg יהדות, טיפים למציאת שידוך במגזר החרדי, באתר nrg‏, 27 ביוני 2013
↑  יצחק טסלר, כבר לא מדביקים זקן: החרדים מגיעים לטלוויזיה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2012
↑  טלי קיים‏, חסדי השם: החלה כתיבת העונה השלישית של "שטיסל", באתר וואלה, 1 ביוני 2016
↑  שגיא בן נון‏, שח"ם מאיימת לעצור את הפקת העונה השלישית של "שטיסל", באתר וואלה, 21 במאי 2019
↑  זהו זה, הסתיימו צילומי העונה השלישית של "שטיסל"., באתר פייסבוק, ‏2020-08-24
↑  רן בוקר, אורלי זילברשץ מצטרפת לסדרה "שטיסל", באתר ynet, 25 ביולי 2012
↑  דובל'ה גליקמן ומיכאל אלוני מספרים על 'שטיסל', סדרת דרמה חדשה בכיכובם: אל תחמיצו!, באתר רדיו ללא הפסקה, ‏28 ביוני 2013
↑  'שטיסל' גורשו מהשטעטל • "דרשו שלא נצלם בשכונה", באתר בחדרי חרדים, 3 בספטמבר 2012
↑  yes tv (יס) (2015-10-18), שטיסל עונה 2, נבדק ב-2025-02-22
↑  yes tv (יס) (2020-12-16), תקציר העונות הקודמות | שטיסל 3, נבדק ב-2025-02-22
↑  קדימון, באתר רשות השידור (הקישור אינו פעיל, 13 בדצמבר 2020)
↑  Nellie Andreeva, Nellie Andreeva, Marta Kauffman Sets Miniseries At HBO Starring Natalie Portman, Drama Series At Amazon, Deadline, ‏2016-08-05 (באנגלית)
↑  Andreeva, Nellie (March 16, 2021). ‘Everybody Hates Chris’ Animated Reboot, ‘Shtisel’ & ‘Panther Baby’ Adaptations In Works As CBS Studios Enters New Stage Post-Merger. Deadline Hollywood. Retrieved March 16, 2021
↑  רן בוקר, הזוכה הגדולה של פרסי הטלוויזיה: "שטיסל", באתר ynet, 24 בינואר 2014
↑  לילך וולך‏, "שטיסל": דרמה ששומעים גם מבלי שתצטרך לצעוק, באתר וואלה, 30 ביוני 2013
↑  נטע חוטר, ‏דוס קריק: בקיץ הזה תתאהבו ב"שטיסל", באתר ‏מאקו‏, 30 ביוני 2013
↑  אופיר ארצי, עכבר העיר אונליין, "שטיסל" לא מתעניינת בקירוב לבבות, באתר הארץ, 30 ביוני 2013
↑  נעמה עידן, שטיסל מסעירה את המגזר החרדי: המדיה מתקשה להתעלם, תמונות הכוכבים מופצות ברשתות, באתר אייס, 26 בינואר 2016
↑  אלי שגב, הוכרזו המועמדים לפרסי האקדמיה לטלוויזיה 14–2013: הוט מובילה עם 16 מועמדויות, באתר אידיבי, 30 בדצמבר 2013
↑  אלי שגב, הוכרזו זוכי פרסי האקדמיה לטלוויזיה 14–2013: "שטיסל" ו"הפרלמנט" הטובות ביותר, באתר אידיבי, 26 בינואר 2014
↑  מיכל שוורץ, זוגות זוגות – שטיסל עונה שנייה, באתר "תרבות.il",‏ 18 בנובמבר 2015
↑  חגית כהן, שטיסל: להיפרד מכל הלב, באתר "yes blog",‏ 20 בדצמבר 2015
1 2  שרי שביט, "שטיסל 2": סדרה חילונית עם ציציות, באתר ynet, 1 בנובמבר 2015
↑  שרי שביט, "שטיסל": להתאהב בחדרי חרדים, באתר ynet, 15 בספטמבר 2013
↑  סמדר שילוני, יישר כוח: "שטיסל" סיימה עונה מצוינת, באתר ynet, 17 בינואר 2016
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2012 – 30 ש"ח לשעה | פרס האקדמיה לטלוויזיה – סדרת הדרמה היומית  2013 – שטיסל | הבא: 2014 – זגורי אימפריה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012423469505171 
מסעדת שטיסל בירושלים, על שמה נקראה הסדרה
מתוך פתיח הסדרה
ישיבת בית מאיר

תבנית:מוסד לימודי
בית מאיר היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית השוכנת בבני ברק.
הישיבה הוקמה בשנת תשי"ח (1957) על ידי הרב זלמן רוטברג. לצדו כיהן במשך כעשרים שנה הרב ראובן פיין. לאחר פטירת הרב רוטברג התמנה תחתיו בנו הרב צבי רוטברג. הישיבה ידועה באוצר הספרים שלה.
מאפייני הישיבה

הישיבה קרויה על שם חותנו של הרב רוטברג, הרב מאיר קרליץ. תחילה למדו התלמידים בבית המדרש לדרמן, ולאחר מכן עברו לרחוב דבורה הנביאה. בשנותיה הראשונות הייתה הישיבה קשורה למשפחת קרליץ. הרב יעקב ישראל קניבסקי ובנו הרב חיים קניבסקי היו מבאי בית המדרש. הרב חיים שאול קרליץ כיהן בה כמשגיח.
צוות הישיבה

בין הר"מים בישיבה: הרב דניאל גינזבורג חתנו של הרב זלמן רוטברג,
הרב שמחה רוטברג ואחיו הרב טוביה רוטברג מכהנים כר"מ בישיבה. ראש הקיבוץ הוא הרב שלמה אהרן ברמן
בעבר כיהן כר"מ בישיבה הרב זאב שפירא, עד לפטירתו בתשפ"ה.
ראש הכולל הוא הרב אליעזר מרקוביץ בנו של הרב צבי מרקוביץ וחתנו של הרב זלמן רוטברג.
הרב יונתן שרגא דומב כיהן במשך כארבעים שנה כמשגיח הישיבה, עד לעזיבתו באלול תשע"ח והוא הוחלף על ידי הרב יחיאל סלר אשר כיהן בעברו משגיח בישיבת ויזמן. בנוסף מכהנים כמשגיחים: הרב ישראל מאיר ויסנשטרן, הרב יהודה ברונר, הרב רפאל שטיינוביץ, הרב אורי ארלנגר.
בישיבה הגדולה כשלש מאות וחמישים בחורים מישראל ומחוץ לה, בעיקר ממקסיקו ומדרום אמריקה.
בוגרים

בין בוגרי הבוגרי הישיבה ידועים הרב שמעון גלאי, הרב נפתלי נוסבוים, הרב הלל פלאי, והרב אברהם יוסף לייזרזון.
ספריית הישיבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
"אוצר הספרים" של הישיבה הוא מהגדולים בספריות הישיבות בישראל והאוסף התורני הגדול ביותר הפתוח לעיון הציבור הרחב בעיר בני ברק. לאחר פטירתו של הרב שלמה שמשון קרליץ (גיסו של הרב זלמן רוטברג) תרמו בני משפחתו את אוסף הספרים שלו לספרייה, חדר האוסף נקרא "עטרת שלמה" על שמו.
הערות שוליים

↑  ראו: גבריאל יצחק רוונה, "אוצר הספרים" של ישיבת "בית מאיר", בעלון איגוד ספרני היהדות כז.
#invoke:Navbox with collapsible groups
תבנית:בקרת זהויות
תבנית:קצרמר
Techno Cumbia

Techno Cumbia (בעברית: טכנו-קומביה) הוא שיר של הזמרת סלינה, כאשר יצא כצד ב' לשיר "Dreaming of You" ונלקח מתוך אלבומה הרביעי. שני השירים יצאו ב-14 באוגוסט 1995 על ידי EMI לטין. בנוסף לכך, הוא נכלל גם באלבום האולפן החמישי שלה Dreaming of You.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השירים הלטיניים.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי פיט אסטודילו ואחיה של סלינה והופק על ידי אחיה של סלינה. השיר הוא שיר טכנו-פופ וקומביה עם השפעות של דאנסהול, ראפ, דאנס לטיני ומוזיקת מועדונים. מבחינה לירית בשיר סלינה קוראת לכולם לרקוד לצלילים של טכנו קומביה שהיה לסגנון מוזיקה חדש שטרם היה נהוג להשתמש בו קודם.
ביקורת והצלחה

השיר זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה שהוא אחד מהשירים הטובים ביותר באלבום. מומחים האמינו כי הטכנו-קומביה הצליח לחדור לשוק המוזיקה האורבנית אודות לסלינה. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השירים הלטינים של בילבורד ובמצעד השירים המקסיקניים האזוריים והגיע למעמד פלטינה לטינית בארצות הברית. השיר קיבל את פרס שיר השנה לשיר הקרוסאובר הטוב ביותר בטקס פרסי מוזיקת הטחאנו ואף היה מועמד לפרס נוסף בטקס בקטגוריית קליפ השנה. בנוסף הוא גם היה מועמד לפרס BMI פופ בקטגוריית סינגל השנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים המקסיקניים האזוריים | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הלטיניים | 4 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה (לטיני) | 60,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
הערות שוליים

↑  Selena – Techno Cumbia (באנגלית), נבדק ב-2020-12-30
↑  Selena, Billboard
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
| סלינה |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה | אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Selena • Ven Conmigo • Entre a Mi Mundo • Amor Prohibido • Dreaming of You |  |
| פסקולים | Selena: The Original Motion Picture Soundtrack • Selena: The Series Soundtrack |  |
| אלבומי הופעה | Selena Live! • Selena Live! The Last Concert • Unforgettable: The Live Album • Selena ¡Vive! |  |
| אלבומי רמיקס | Siempre Selena • Anthology • Enamorada de Ti • Moonchild Mixes |  |
| אלבומי אוסף | Mis Mejores Canciones – 17 Super Éxitos • 12 Super Éxitos • Las Reinas del Pueblo • Éxitos y Recuerdos • All My Hits: Todos Mis Éxitos • All My Hits: Todos Mis Éxitos Vol. 2 • Ones • Greatest Hits • Momentos Intimos • Unforgettable • Dos Historias • Through the Years/A Traves de los Años • La Leyenda • Lo Mejor de...Selena |  |
| אלבומי וידאו | Selena Remembered • Live! The Last Concert • Performances |  |
| ערכים קשורים | סלינה ולוס דינוס • "פיאסטה דה לה פלור" • אנשים שהושפעו מסלינה • מיראדור דה לה פלור • "לסלינה, באהבה" • קיו-פרודקשנס • Selena Etc. • "סלינה לנצח" • Selena ¡Vive! • "סלינידד" • רצח סלינה ("הסוד של סלינה" • יולנדה סלדיבר • משפט יולנדה סלדיבר) • "סלינה" • "סלינה: הסדרה" • "קורפוס: סרט ביתי על סלינה" • ריקי ולה • פיט אסטודילו |  |
| סלינה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Selena | "Contigo Quiero Estar" • "Sukiyaki" • "Mentiras" |  |
| Ven Conmigo | "Ya Ves" • "Baila Esta Cumbia" • "La Tracalera" |  |
| Entre a Mi Mundo | "Como la Flor" • "¿Qué Creías?" • "La Carcacha" • "Ámame" |  |
| Selena Live! | "No Debes Jugar" • "La Llamada" |  |
| Amor Prohibido | "Amor Prohibido" • "Bidi Bidi Bom Bom" • "No Me Queda Más" • "Fotos y Recuerdos" |  |
| Dreaming of You | "I Could Fall in Love" • "Tú Sólo Tú" • "Dreaming of You" • "I'm Getting Used to You" |  |
| Siempre Selena | "Siempre Hace Frio" • "Costumbres" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Buenos Amigos" • "Donde Quiera Que Estés" • "Puede Ser" |  |
| שירים אחרים | "Dame Tu Amor" • "Quiero" • "Enamorada de Ti" • "No Quiero Saber" • "Missing My Baby" • "El Chico del Apartamento 512" • "El Toro Relajo" • "Techno Cumbia" • "Si Una Vez" • "Where Did the Feeling Go?" • "Last Dance/The Hustle/On the Radio" • "A Boy Like That" • "Como Te Quiero Yo A Ti" |  |
כהן גדול

כהן גדול בבגדיו המהודרים
הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל הוא תוארו של ראש הכהנים בעם ישראל. הכהן הגדול עמד בראש הממסד הדתי היהודי החל מייסודו ועד לחורבן בית המקדש השני. ככזה, נבדל משאר הכהנים במעמדו, בהשפעתו הדתית והמדינית, בתפקידיו ובחובותיו הדתיים והפרטיים, ובזכויות היתר הנוספות שקיבל מתוקף תפקידו. בשונה מאחיו הכהנים, לכהן הגדול יוחד לבוש נוסף, הדור, יקר ערך וקשור בסמליות רוחנית ובציוויים דתיים שניתנו בתורה. תואר כֹּהֵן הָרֹאשׁ המופיע בתנ"ך מתייחס ככל הנראה לכהן הגדול.
בימי בית המקדש הראשון, מונה הכהן הגדול באמצעות משיחתו בשמן המשחה, ועל כן הוא קרוי גם 'כהן משוח' או 'כהן משיח'. בימי בית המקדש השני לא היה שמן המשחה (לפי מסורת חז"ל הוא נגנז בידי יאשיהו המלך), ולכן נעשה מינויו באמצעות לבישת בגדי הכהן הגדול,, כלומר ארבעת הבגדים המיוחדים לו ונוספים על ארבעת הבגדים שלבש ככהן הדיוט. בתקופה זו כונה הכהן הגדול גם 'מרובה בגדים'.
בתקופות הפרסית וההלניסטית היה הכהן הגדול ממנהיגי העם היהודי תחת השלטון הזר. המקביל במידה מסוימת לתפקידו של 'רב הכהנים' הידוע מכתבי אוגרית. עד לימי יאסון עברה משרת הכהן הגדול בירושה, והמחזיקים בה התייחסו אל אהרן כ"הכהן הגדול הראשון" ואל אלעזר בנו כממשיכו. החל מהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל ועד לחורבן הבית השני עבר התפקיד לעיתים בירושה, אך לרוב הוענק כראות עיניו של הממסד הזר השולט בארץ ככלי לשליטה פוליטית ביהודים, ולפעמים אף בתמורה לכסף שניתן לשלטון בתמורה למינוי.
מעמדו ההלכתי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על אישיותו של הכהן הגדול, ראש משרתי ה', להיות מושלמת מכל הבחינות, ולכן נאמר עליו:
"והכהן הגדול מאחיו" שיהא גדול מאחיו בכח בנוי בחכמה ובעושר. אחרים אומרים מנין שאם אין לו שאחיו הכהנים מגדלין אותו ת"ל "והכהן הגדול מאחיו" גדלהו משל אחיו
קדושתו של כהן גדול היא קדושה עצמית, ואינה תלויה בדבר, ולכן מובא בתלמוד שגם כאשר כהן גדול חטא, מענישים אותו והוא ממשיך בתפקידו:
כהן גדול שחטא - מלקין, ואין מעבירין אותו מגדולתו.. (שנאמר:) "כי נזר שמן משחת אלהיו [עליו] אני ה'", כביכול מה אני בקדושתי אף אהרן בקדושתו
מעמדו ההלכתי > כדיין וכנידון

במשנה נאמר שכהן גדול יכול להיות דיין, וגם אפשר לדון אותו. בתלמוד הבבלי נטען שהחלק השני של ההלכה מתחייב מחלקה הראשון, כיוון שלא ייתכן שתהיה לכהן גדול רשות לשפוט אחרים כאשר הוא עצמו חסין משיפוט. הגמרא מבססת את הנימוק על הפסוק בספר צפניה "התקוששו וקושו" ועל דברי ריש לקיש "קשט עצמך, ואחר כך קשט אחרים".
בתלמוד הירושלמי מובא שכהן גדול משמש כדיין רק בהרכבים של סנהדרין קטנה (המונה 23 דיינים) ושל סנהדרין גדולה (המונה 71 דיינים). מגבלה זו אינה מופיעה בתלמוד הבבלי וכן אינה מובאת בדברי הרמב"ם.
במשנה מובא שדינו של הכהן הגדול נידון בפני בית דין של 71 דיינים. התלמוד מבאר שדין זה תקף רק כאשר דנים בעניין דיני נפשות של הכהן הגדול. בתלמוד הירושלמי מובא שכאשר עניין השייך לכהן גדול נידון בבית דין, אם הוא נוגע לדיני ממונות, הוא נידון בהרכב של 23 דיינים. לעומת זאת, בתלמוד הבבלי משמע שדיני ממונות של כהן גדול נידונים בפני שלושה דיינים, כמו דינו של כל אדם. אם הכהן הגדול נידון בדין של מלקות הוא נידון בשלושה דיינים, ובירושלמי, הסובר שדיני ממונות שלו בעשרים ושלושה דיינים, מוסבר שכאן די בשלושה דיינים, לשם שמירה על כבודו של הכהן הגדול.
תפקידיו הדתיים של הכהן הגדול

הכהן הגדול החדש היה יכול להיכנס לתפקידו רק לאחר שנמשח בשמן המשחה והקריב קורבן מנחה מיוחד (לאחר שיבת ציון ואובדן הארון והאורים ותומים נעשתה המשיחה לתפקיד רק על ידי הלבשת הבגדים המיוחדים).
על הכהן הגדול מוטלת האחריות לשאול באורים ותומים כאשר יש צורך.
הכהן הגדול מקריב בכל יום מנחת חביתין - עשירית האיפה סולת, מחציתה בבוקר ומחציתה בין הערבים.
הוא היחיד שהיה יכול להיכנס לקודש הקודשים בבית המקדש, ורק ביום הכיפורים. כל עבודת יום הכיפורים נעשית על ידו בלבד.
עבודת כהן גדול ביום כיפור - בתקופה שהיה קיים בית המקדש, הייתה עבודת הכהן הגדול החלק המרכזי של יום הכיפורים. הכהן הגדול של אותה תקופה, היה קורא בתורה ב"עזרת הנשים" של המקדש שתי פרשיות. ("אחרי מות" בויקרא טז, א, ו"אך בעשור" בויקרא כג, כז) והיה נכנס לקודש הקודשים בפעם היחידה בשנה ומקטיר שם קטורת ומתפלל תפילה קצרה, על גשמים ושלא תשמע תפילת עוברי דרכים (שמבקשים להפסיק את הגשם). על המשכיות מלכות ישראל, ועל הפרנסה. על פי המתואר במקורות, הוא היה עלול למות בקודש הקודשים, ולכן היה נחפז לאחר ביצוע תפקידו לצאת במהירות כדי לא להבהיל את העם.
הכהן הגדול היה מבצע וידוי ובקשת מחילה על כל עם ישראל כאשר היה מתפלל את תפילת "כל עוונות ישראל".
הכהן הגדול היה יכול להקריב קורבנות בכל עת שרצה בכך, בלי להתחשב בסדר המשמרות. המנהג היה שהכהן הגדול הקריב בשבתות, ראשי חודשים וחגים. בנוסף היו מעלים בכל יום מנחה לקורבן מכספו האישי בשמו.
מצוות אישיות

המגבלות ההלכתיות שהוטלו עלעל הכהן הגדול חמורות יותר מהמגבלות שהוטלו על יתר הכהנים, והן מתייחסות בעיקר לנושאי אישות וטומאה. ישנם לכהן הגדול איסורים מורחבים יותר בתחומים אלה:
מצוות אישיות > איסורי נישואים

מלבד סוגי הנשים האסורות לכהן הדיוט, שהן: גרושה, חלוצה, זונה, חללה וגיורת, לכהן הגדול נוסף איסור נישואין לאלמנה, אף אם היא התאלמנה מהאירוסין.
מצוות אישיות > חיוב לישא בתולה

הכהן גדול נצטוו לישא אשה בתולה שלא נישאה לאחר, שנאמר: ”וְהוּא אִשָּׁה בִבְתוּלֶיהָ יִקָּח” (ויקרא, כ"א, י"ג). כהן העובר ונושא אישה בעולה ביטל מצוות עשה זו.
מצוות אישיות > איסורי היטמאות

לכהן הגדול אסור להיטמא למת בשום מצב (להבדיל מכהן הדיוט, שמצווה להיטמא לשבעת הקרובים: אב, אם, אח, אחות, ילד, ילדה, אישה) מלבד למת מצווה.
לבוש הכהן הגדול

הכהן הגדול יוחד בבגדיו משאר הכהנים. הכנת הבגדים המקוריים הוטלה לפי המקרא על בצלאל בן אורי ואהליאב בן אחיסמך, שני אמנים מומחים שעסקו גם ביצירת המשכן וכליו.
הכהן גדול היה לבוש בשעת עבודתו בשמונה בגדים.
מכנסיים
כתונת
אבנט
מצנפת
מעיל
אפוד
חושן
ציץ
בתקופת שלטון הנציבים הרומאים הייתה השמירה על בגדי הכהן הגדול מקור לחיכוך מתמיד בין השלטונות הרומאים לבין מנהלת בית המקדש, עד שלבסוף הועברה האחריות שלהם לשלטונות היהודים.
על פי התלמוד הבבלי, לכהן הגדול הייתה תספורת לוליינית, תספורת ייחודית שהייתה מחודשת פעם בשבוע בערב שבת.
מעמדו והשפעתו לאורך ההיסטוריה

לפי המסורת, הכהן הגדול הראשון היה אהרון הכהן, יורשו היה בנו אלעזר ולאחר מכן פינחס בנו של אלעזר. מאז ממשיכה, לפי המסורת, שושלת הכהונה כקו ישיר מבני אהרון. נראה, שעוד בתקופה שקדמה למלכים, היו לכהנים הגדולים מעמד והשפעה חזקים בחברה השבטית, כמו שנראה בתיאור המקראי על בית עלי, שבניו שימשו ככוהנים במשכן שילה. בימי המלוכה הקדומה שימשו הכוהנים גם כשרים למלכים, וכהנים נזכרים לאורך כל תקופת המלוכה כיועצי מלכות ובעלי שררה, ובמיוחד הכוהנים הגדולים. בתקופת שלמה בערך החלה עלייתה של משפחת צדוק לכהונה הגדולה. בימי מלכותו של יאשיהו והתיקון הדתי שביצע התחזק מעמד הכהנים בכלל, וכהני ירושלים בפרט, בייחוד הכהנים הגדולים.
בימי ממלכת יהודה הייתה לכהן הגדול השפעה פוליטית מרכזית, וכפי שמתואר בספר מלכים, יהוידע הכהן הגדול היה הרוח החיה מאחורי הקשר נגד עתליה והמלכתו של יואש.
עם גלות בבל גלה גם נצר לכהונה - יהוצדק, שהיה בנו של שריה, הכהן הגדול בזמן חורבן הבית.
מעמדו והשפעתו לאורך ההיסטוריה > בתקופת בית שני

עם שיבת ציון ומראשית ימי בית שני, תחת השלטון הפרסי, החלו הכהנים הגדולים לתפקד כראשי העם. במיוחד בלט כוחם בתקופת הכנסת הגדולה - מוסד הלכתי שהיו בו מאה ועשרים חברים, והיווה סמכות הלכתית בלעדית עליונה. בתקופה זו, שנמשכה כנראה משיבת ציון, ועד לדורות הראשונים של התנאים, עמד הכהן הגדול בראש הכנסת הגדולה כדוגמת שמעון הצדיק, שהיה ידוע כאחד משיירי הכנסת הגדולה ושימש ככהן גדול. הכהן הגדול, יחד עם הפחה שפעל מטעם המלכות הפרסית, עמד בראש השלטון ביהודה, וטיפל למעשה בכל ענייניו הפנימיים של העם. נראה שלכהן הגדול הייתה גם השפעה על יהודים מחוץ ליהודה. המקרא מציין את יהושע בן יהוצדק -מבין הכהנים בני צדוק- ככהן הגדול שחזר בשיבת ציון, ושימש ככהן הגדול שבזמנו שוקם בית המקדש.
במהלך התקופה הפרסית, לפי יוסף בן מתתיהו היה מאבק ירושה בין יוחנן בן יוידע הכהן הגדול ואחיו ישוע על הכהונה הגדולה, מאבק שהוביל להתערבות תקדימית של הפחה בגוהי, נציגו של ארתחשסתא השני, בענייניה הפנימיים של יהודה.
לכהן הגדול הייתה כנראה גם עמדה דיפלומטית כלפי כוחות זרים, כפי שנראה מהאגדה על המפגש בין הכהן הגדול שמעון הצדיק לבין אלכסנדר מוקדון.
בתקופה ההלניסטית הפך מעמד הכהונה הגדולה לחשוב והמשפיע ביותר בקרב העם. שכבת ההנהגה המדינית של היהודים בארץ ישראל יצאה ממעמד זה. הכוהנים הגדולים היו למעשה ראשי יהודה האוטונומית. בית המקדש שימש גם כמוסד הדתי העיקרי וגם כמוסד המדיני העיקרי.
תפקידם של הכוהנים הגדולים כלל ייצוג העם לפני השלטון, פיקוח וניהול עבודת המקדש, שמירה על ביטחון ירושלים, דאגה לאספקת מי השתייה, וגביית המיסים לשלטון הזרים. הכהן הגדול היה גם בעל תפקיד תרבותי רוחני חשוב, ובעל השפעה גדולה על ההתפתחות הדתית של העם. תרגום התורה ליוונית נעשה, לפי איגרת אריסטיאס, תחת ניהולו של אלעזר הכהן הגדול. גם בתחום החינוך היה לכהן הגדול תפקיד מרכזי כפי שאנו לומדים מדברי השבח של רב יהודה בשם רב ליהושע בן גמלא במסכת בבא בתרא (דף כ"א, עמוד א').
בתחילת המאה השנייה לפני הספירה, בימי שלטונם של הסלאוקים על הארץ, החל מאבק פוליטי ואידאולוגי על משרת הכהונה הגדולה.
המאבק התבטא במאבקים בין-משפחתיים. בית צדוק ממשמרת ידעיה (צאצאי יהושע בן יהוצדק), החזיקו את הכהונה הגדולה לאורך כל התקופה הפרסית וההלניסטית. עליהם קראו תגר בני טוביה ומשמרת בילגה. שני הצדדים גם החזיקו באידאולוגיות מנוגדות בקשר לצביון התרבותי דתי של העם. בעוד רוב בני צדוק דגלו בשמירה על המסורת הקיימת, דגלו בני טוביה בהתייוונות ואימוץ התרבות ההלניסטית. הצדדים גם התחלקו למפלגות פרו-תלמיות, ומפלגות פרו-סלאוקיות.
המאבק הגיע לשיא חדש בהדחת חוניו השלישי מהכהונה הגדולה על ידי המלך הסלאוקי אנטיוכוס הרביעי אפיפנס, ומינוי יאסון, אחיו המתייוון של חוניו, לכהן גדול, בתמיכת בני טוביה. ההדחה הייתה תקדים מסוכן במעמד הכהונה הגדולה.
לראשונה התערב שליט זר באופן ישיר בענייניה הפנימיים של יהודה, ובמינוי של מנהיג האומה. לראשונה בוטלה הכהונה הגדולה, אשר הייתה אמורה להיות משרה לכל החיים.
שיאו של המאבק הגיע במלחמת האזרחים בין יאסון ובין מנלאוס על הכהונה הגדולה. יאסון הפך את ירושלים לפוליס הלניסטית, אך מדיניותו ההלניסטית הייתה מתונה מדי בשביל בני טוביה. עובדה זו בתוספת שאיפות פוליטית אישיות, הביאו את מנלאוס לקנות את הכהונה הגדולה מאנטיוכוס הרביעי. הדבר הוביל למלחמה בין שני הכהנים הגדולים, ובין הפלגים המתונים לפלגים הקיצונים של התייוונות.
מעמדו של הכהן הגדול בקרב העם ירד בעקבות אירועים אלה, בעקבות קשריו עם מדיניות אנטיוכוס, ובעקבות התייוונות חלק גדול מהמשפחות השולטות במעמד זה.
מעמדו והשפעתו לאורך ההיסטוריה > בתקופת בית שני > בית חשמונאי

עם הקמת מדינת החשמונאים הגיע מעמדו המדיני של הכוהן הגדול לשיאו. הכהן הגדול החשמונאי (משפחת כהנים ממשמרת יהויריב) היה למעשה גם נשיא האומה העצמאית ומאוחר יותר מלכה. אולם יחד עם עליית מעמדו המדיני של הכהן הגדול בקרב העם החלה ירידה במעמדו כמנהיגו הרוחני. עליית הפרושים כמנהיגים הדתיים של העם הובילה לדחיקת הכהנים בכלל, והכהנים הגדולים (שרובם היו מנהיגי הצדוקים) בפרט, ממעמדם הרוחני בקרב האומה. הפרושים, ובייחוד הקיצונים שבהם, דרשו מהחשמונאים להפריד את הכהונה הגדולה מהשלטון החילוני של הנשיאות, דרישה שהלכה והתגברה עם הפיכת החשמונאים למלכים.
מעמדו והשפעתו לאורך ההיסטוריה > בתקופת בית שני > סוף ימי הבית השני

סוף המדינה החשמונאית ועליית הורדוס לשלטון סימנו את תחילת סופה של הכהונה הגדולה. לראשונה עבר השלטון המדיני של היהודים מאז שיבת ציון לגורם שאינו הכהן הגדול: בתקופת שלטונה של שלומציון הייתה הכהונה הגדולה שייכת לבנה יוחנן הורקנוס השני. לאחר שחיסל הורדוס את בית חשמונאי מינה את חנמאל המצרי ככוהן גדול. השערת החוקרים היא שבדרך זו ניסה לשלול את כוח הכהונה בכך שהמשרה לא עברה יותר בירושה, והפסיקה להיות משרה לכל החיים. במהלך שנות שלטונו מינה לתפקיד הכהן הגדול שבעה כהנים כראות עיניו. בעקבות כך חל פיחות במעמדו של הכוהן הגדול. מעמדו של הכהן הגדול הצטמצם למעמד טקסי, ותפקידו היה בעיקר ביצוע עבודת יום הכיפורים.
הורדוס העדיף למנות את כוהנים ממשפחות כהונה מחוץ לארץ ישראל כך שהם יהיו חסרי בסיס תומכים מקומי ולא יוכלו לאיים על מעמדו.
לאחר מותו של הורדוס עברה סמכות מינוי הכהנים הגדולים לבנו ארכלאוס שהמשיך במדיניות אביו ולאחר הדחתו וסיפוחה של יהודה לאימפריה הרומית בשנת 6 מינו הנציבים הרומאים את הכהנים הגדולים, מה שהוביל לירידה גדולה במעמד של הכהנים הגדולים בפני העם, והגברת הפיקוח של ההנהגה הדתית הפרושית על סדרי בית המקדש.
עם המלכתו של אגריפס הראשון על יהודה בשנת 41 הוא קיבל גם את הסמכות למנות כהנים גדולים, אחרי מותו וסיפוחה מחדש של יהודה לאימפריה הזכות עברה לבני משפחתו, קודם לאחיו הורדוס וכשזה מת הזכות עברה לבנו אגריפס השני.
התפתח מעמד של משפחות כהונה מיוחסות ועשירות (בית ביתוס, בית פיאבי, בית חנן, בית קתרוס, ועוד) שמקרבן התמנו רוב הכהנים הגדולים. המשפחות יצרו ביניהן מעין שלטון משותף על הכהונה הגדולה, שלטון שנקנה מידי השלטונות, והמחזיק בו התחלף כל שנה. אצולה זו הייתה בעלת זכויות יתר מופלגות, שאפשרו התעשרות מהירה ורדייה בעם. מדי פעם היו מאבקים פנימיים בתוך המשפחות שהובילו לסבל של יושבי ירושלים (לדוגמה בימי הכה"ג ישוע בן דמנאי (אנ')).
משפחתו של הכהן הגדול חנן בן שת, העמידה חמישה מבניה לכהנים גדולים: אלעזר, יונתן, תאופילוס, מתתיהו וחנן. המשפחה נמנתה, ככל הנראה על הצדוקים, ולכל הפחות לגבי חנן בן חנן אומר זאת יוספוס מפורשות. משפחת ביתוס העמידה תחילה את אחד מבניה, שמעון בן ביתוס, לכהונה הגדולה ובזמן המרד עלה למשרה זו יהושע בן גמלא, שאשתו הייתה מבית בייתוס, והתלמוד (יבמות סא ע"א) מספר כי קנתה בשבילו את המשרה.
העם בכלל, ופשוטי הכהנים בפרט, היו מנותקים כמעט לגמרי מהכהונה הגדולה. בעוד רוב הכהנים הגדולים היו צדוקים, היה רוב העם פרושים. ההבדל הכלכלי העצום ביניהם, היחס הרודני של רוב הכהנים הגדולים, והיות הכהנים הגדולים בני חסותו של השלטון הרומאי ונאמניו, העמיקו את הקרע ביניהם. הכהנים הגדולים לא התנהגו כפי המצופה מהם ורבים מהם היו מושחתים ואלימים, כך נמסר עליהם מפי חכם שחי בתקופה זו:
”אמר אבא שאול בן בטנית משום אבא יוסף בן חנין: אוי לי מבית בייתוס אוי לי מאלתן, אוי לי מבית חנין אוי לי מלחישתן, אוי לי מבית קתרוס אוי לי מקולמוסן, אוי לי מבית ישמעאל בן פיאכי [פיאבי] אוי לי מאגרופן. שהם כהנים גדולים, ובניהן גיזברין, וחתניהם אמרכלין, ועבדיהן חובטין את העם במקלות.”
בזמן המרד הגדול השתתפו הכהנים הגדולים בהנהגת העם. כאשר השתלטו הקנאים על ירושלים התפרצה האיבה כלפי מעמד הכוהנים. הקנאים הדיחו את כולם, רצחו חלק ניכר מהם ומהמנהיגים המתונים.
הכהן הגדול האחרון של ישראל, פינחס בן שמואל מכפר חבתא, אדם פשוט וסתת, לפי יוסף בן מתתיהו, אך לפי מקורות חז"ל היה מקורב לנשיאות, נבחר על ידי הקנאים בגורל. עם נפילת העיר ונפילת בית המקדש נפל גם הוא.
הכהנים הגדולים של מקדש חוניו

חוניו הרביעי, בנו של חוניו השלישי, שהיה המועמד החוקי לכהונה הגדולה לאחר רצח אביו, מעולם לא קיבל את המשרה. אלקימוס ויונתן החשמונאי נתמנו במקומו. חוניו עזב את יהודה ועבר למצרים שם, ברשות המלך תלמי הרביעי הקים, בין השנים 170 ל-154 לפני הספירה הנוצרית, בית מקדש בלאונטופוליס.
לפי סברה אחת, ראה חוניו את המקדש בירושלים כמופקע מקודשו לאחר חילולו בידי אנטיוכוס ומנלאוס. לפי סברה שנייה, חוניו לא הכיר בכשרות הכהונה הגדולה של בית חשמונאי. סברות נוספות הן, כי רצה ליצור לעצמו מרכז כוח חדש בקרב העם היהודי, או לחלופין להקים מרכז דתי מיוחד לקהילה היהודית הגדולה במצרים.
על כל פנים, שושלת בניו של חוניו הרביעי שימשו בבית מקדש זה ככהנים גדולים, ולמעשה המשיכו שם את שושלת בית צדוק. יהודי מצרים הקריבו בו קרבנות, אולם לא נראה שראו בו תחליף שווה ערך לבית המקדש הירושלמי.
שושלת הכוהנים הגדולים של מקדש חוניו המשיכה להתקיים עד סגירתו על ידי אספסינוס בשנת 73 לספירה.
הכהן הגדול במקרא

התייחסויות לכהן הגדול במקרא:
שמות כח - הוראות יצירת בגדי הכוהן.
שמות לה, ל - לט - הטלת יצירת בגדי הכהן הגדול על אמנים.
שמות לט - ביצוע הוראות אלה.
ויקרא ד, ג-כא - קורבן חטאת של הכהן הגדול (מכונה "הכוהן המשיח").
ויקרא פרק ט"ז (עבודת יום הכיפורים בקודש הקודשים)
ויקרא כא, י-טו - דיני אישות וטומאה של כהן גדול.
במדבר כ, כה-כח - הלבשת אלעזר בבגדיו של אהרון.
במדבר כה, יג - הבטחת כהונת-עולם לפינחס בן אלעזר ובניו.
במדבר כז, כא - שימושו של הכהן הגדול באורים ותומים.
מלכים א ד, ד - מצוין שצדוק ואביתר משמשים ככהנים.
מלכים ב, כב, ד - אזכור ראשון של "כהן גדול" במסגרת סיפור תנ"כי, הכוהן הגדול חלקיהו בן שלום.
ספר עזרא ג, ב - הזכרת יהושע בן יהוצדק כהן.
נחמיה יב, י-יא - רשימת ייחוס של מספר כהנים ולויים.