stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאגי לנה ווקר
הערות שוליים

↑  Virginia Historic Landmarks Commission Staff (באפריל 1981). "National Register of Historic Places Inventory/Nomination: St. Luke Building" (PDF). Virginia Department of Historic Resources. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosenwald, Michael S. (14 ביולי 2017). "The first woman to start a bank — a black woman — finally gets her due in the Confederacy's capital". Washington Post. נבדק ב-18 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129503398  ISNI: 0000 0000 3287 9073  LCCN: n97044100  SNAC: w6f79550  VIAF: 23220401   WorldCat (עם VIAF): 23220401 
שלט הפרדה גזעית המכוון "צבעוניים" להמתנה באזור נפרד, דרום ארצות הברית, 1943
בית הספר התיכון מגי ווקר, ריצ'מונד
האתר ההיסטורי הלאומי של מגי ל ווקר, ריצ'מונד
מבצע שטיפת רכב

משמאל לימין, מלמעלה למטה: מטה פטרוברז בריו דה ז'ניירו; סמל המשטרה הפדרלית בברזיל; השופט סרג'יו מורו; דלטן דאלגנול עם רודריגו ג'אנוט; המשטרה הפדרלית בפעולה; לוגו של חברת אודברכט.
מבצע שטיפת רכב (בפורטוגזית: Operação Lava Jato) היא חקירה פלילית מתמשכת על ידי המשטרה הפדרלית בברזיל, סניף קוריטיבה. תחילה פיקד על המבצע השופט סרג'יו מורו, ובשנת 2019 מונה במקומו השופט לואיז אנטוניו בונאט.
המבצע שהחל ב-17 במרץ 2014 הביא להגשת 429 כתבי אישום כנגד 159 מורשעים, בחקירה שהיו מעורבות בה 18 חברות ומנהלים על ידי 429 חוקרים פדרליים.
המבצע נחשב למבצע חסר תקדים של גורמי האכיפה בברזיל, שהביא למעצרם של נבחרי ציבור רבים. בתחילה החקירה התמקדה בענייני הלבנת הון, אך התרחבה לכדי האשמות לשחיתות בפטרובראז, חברת הנפט הלאומית, שם על פי החשד קיבלו מנהלים שוחד בתמורה למתן חוזים לחברות בנייה במחירים מנופחים. התוכנית הפלילית הזו נודעה בתחילה בשם "פטרולאו" (פורטוגזית בשם "נפט גדול") מכיוון שבשערוריה הייתה מעורבת חברת הנפט שבשליטת המדינה. החקירה נקראת "מבצע שטיפת רכב" מכיוון שנחשפה לראשונה בשטיפת מכוניות בברזיליה.
מטרת המבצע היא לחשוף את שיטת הלבנת ההון ששימשה את הרשויות והחברות המסחריות שהביאו להיעלמותם של למעלה מ-6 מיליארד ריאל ברזילאי. בפרשיה היו מעורבים אנשי עסקים ומדינאים משלל מפלגות פוליטיות במדינה, כולל נשיאים לשעבר. לפחות אחת-עשרה מדינות אחרות, בעיקר באמריקה הלטינית, היו מעורבות והחברה הברזילאית אודברכט הייתה מעורבת עמוקות.
במסגרת המבצע הואשמו ונלקחו לכלא כמה פוליטיקאים ידועים, כולל הנשיא לשעבר לואיס אינסיו לולה דה סילבה (הידוע בכינויו: "לולה"). השערורייה גדלה אפוא בחלקה מכיוון שנראה כי החקירה מאתגרת את חסינותם של פוליטיקאים ואנשי עסקים ואת השחיתות המבנית במערכת הפוליטית והכלכלית ששררה עד אז. תחילה היה זה אפשרי בגלל עצמאותה של מערכת המשפט.
עם זאת, ביוני 2019, מסמכים שהודלפו לגלן גרינוולד ב"Intercept" מרמזים כי ייתכן שהשופט סרג'יו מורו היה מוטה בנוגע לחלק מהמעורבים, והעביר עצות, כיווני חקירה ומידע פנימי לתובעים. על פי ה-Intercept, זה נעשה כדי 'למנוע ממפלגת הפועלים של לולה' לנצח בבחירות 2018. מספר רשויות ומומחי משפט בכירים בתחום הגיבו בתגובה להדלפות בכך שתיארו את הנשיא לשעבר לולה כאסיר פוליטי וקראו לשחרורו.
לולה שוחרר מהמאסר ב-8 בנובמבר 2019, וב-2021 בית המשפט העליון של ברזיל קבע, במרץ 2021, כי השופט מורו היה מוטה כנגד לולה, שבשנת 2022 ניצח בבחירות לנשיאות ברזיל.
ראו גם

המשטרה הפדרלית: אף אחד לא מעל החוק
המנגנון (סדרת טלוויזיה ברזילאית)
הערות שוליים

↑  "Luiz Antonio Bonat é confirmado na antiga vaga de Moro" [Luiz Antonio Bonat is Confirmed in Moro's Old Position] (בפורטוגזית).
↑  "A Lava Jato em números no Paraná — Caso Lava Jato" [Car Wash by the Numbers in Paraná State - Car Wash Case] (בBrazilian Portuguese). Ministério Publico Federal. נבדק ב-2019-06-13.
↑  פרשת השחיתות שמאיימת על היציבות בברזיל, באתר גלובס, 26 בנובמבר 2015
↑  Connors, Will (6 באפריל 2015). "How Brazil's 'Nine Horsemen' Cracked a Bribery Scandal". The Wall Street Journal. נבדק ב-12 במאי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   אנדרו ג'ייקובס ופולה מורה, במקום שבו צמחה השחיתות בברזיל נחשפים קורבנותיה, באתר הארץ, 16 ביוני 2016
↑   נשיא ברזיל לשעבר מישל טמר נעצר בגין שחיתות: "עמד בראש ארגון פשיעה", באתר הארץ, 21 במרץ 2019
↑  ניסה להשתיק עד: ההקלטה שמסבכת את נשיא ברזיל, באתר וואלה, 19 במאי 2017
↑  Kurtenbach, S., & Nolte, D. (2017). Latin America’s Fight against Corruption: The End of Impunity. GIGA Focus Lateinamerika, (03).
↑  גולן חזני ורן אברמסון, כסף מפרשת השוחד הגדולה בתולדות ברזיל הגיע לדיסקונט, באתר כלכליסט, 24 ביולי 2018
↑  "אין בי פחד. הייתי הנשיא הטוב ביותר בתולדות ברזיל", באתר כלכליסט, 6 במרץ 2016
↑  Fausto, S. (2017). The Lengthy Brazilian Crisis Is Not Yet Over. Issue Brief, 2.
↑  Vincent Bevins, The Dirty Problems With Operation Car Wash, The Atlantic, ‏2019-08-21 (באנגלית)
↑  "Judge Sergio Moro Directed Car Wash Prosecutors on Lula Case". The Intercept. 17 ביוני 2019. נבדק ב-6 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Judge Sergio Moro Directed Car Wash Prosecutors on Lula Case". The Intercept. 17 ביוני 2019. נבדק ב-6 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jurista americana admirada por Dallagnol defende libertação de Lula" [American lawyer Admired by Dallagnol Advocates for Lula's Release]. Carta Capital.
↑  Bergamo, Mônica (11 באוגוסט 2019). "Juristas estrangeiros se dizem chocados e defendem libertação de Lula". {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shasta Darlington; Taylor Barnes (8 בנובמבר 2019). "Brazil's former President Lula released from prison". CNN. נבדק ב-2020-01-18. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brazil's Supreme Court rules judge Moro was biased in Lula corruption trial". France24. 24 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
מאורו רודריגש

מאורו דניאל רודריגש טיישיירה (בפורטוגזית: Mauro Daniel Rodrigues Teixeira; נולד ב-15 באפריל 2001 בפורטוגל) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירת מועדונים

רודריגש גדל במחלקת הנוער של פ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. ב-12 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במסגרת הסיבוב השני של הגביע השווייצרי. ב-21 בפברואר 2021 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-14 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 לסרבט ז'נבה במסגרת המחזור ה-25 לעונת 2020/2021. הוא ערך שתי הופעות ליגה בעונה זו.
קריירה בינלאומית

ב-30 במרץ 2021 ערך רודריגש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בניצחון 3-0 על נבחרת הרפובליקה של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת גינאה ביסאו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Mauro Rodrigues et Edgar André prolongent au FC Sion באתר Rhone FM, ‏ 9 בפברואר 2021 (בצרפתית)
↑  Der umgekehrte Söldnercheck der RSL-Spieler: Einige Debüts und wichtige (Sieg-)Treffer באתר Sport, ‏ 1 באפריל 2021 (בגרמנית)
↑  BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 פ. קאנדה •  3 אוצ'ה •  4 ז'וניור •  5 קמארה •  6 בורה •  7 רודריגש •  8 ז'אקיטה •  9 אמברי •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 גומיס • 13 א. מנדי •  14 פ. מנדי • 15 אנסדה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 סנגאנטה • 23 סמדו • 24 מנואל באלדה • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 פ. קאנדה •  3 אוצ'ה •  4 ז'וניור •  5 קמארה •  6 בורה •  7 רודריגש •  8 ז'אקיטה •  9 אמברי •  10 פלה •   11 ז'ורז'יניו •  12 גומיס • 13 א. מנדי •  14 פ. מנדי • 15 אנסדה • 16 קסאמה • 17 מאמה באלדה • 18 פיקטי • 19 ג'. מנדש • 20 מאנה • 21 נאנו • 22 סנגאנטה • 23 סמדו • 24 מנואל באלדה • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
מאג'יד ג'ורדן

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 סוגה:  R&B‏ • R&B אלטרנטיבי • סינת'פופ  • סינת'ווייב
 חברת תקליטים:  OVO סאונד • האחים וורנר
 שיתופי פעולה בולטים:  דרייק, 40
 חברים
 מאג'יד אל מסקטי ג'ורדן אולמן
 
מאג'יד ג'ורדן (באנגלית: Majid Jordan) הוא צמד R&B קנדי, המורכב מהזמר מאג'יד אל מסקטי והמפיק ג'ורדן אולמן מטורונטו, אונטריו. הצמד הוקם בשנת 2011 והוחתם בחברת התקליטים OVO סאונד, שנוסדה על ידי הראפר דרייק, המפיק נואה "40" שביב ואוליבר אל קטיב. בשנת 2014, הוציא הצמד את מיני-אלבום הבכורה שלו, A Place Like This.
רקע

מאג'יד ג'ורדן הוקמו בשנת 2011 על ידי ג'ורדן אולמן (נולד ב-8 בספטמבר 1993), במקור מטורונטו, אונטריו, ומאג'יד אל מסקטי (נולד ב-22 באוטוקבר 1990, במקור מבחריין, לאחר שנפגשו זה עם זה במסיבת יום ההולדת של מאג'יד בבר בטורונטו. שניהם היו סטודנטים באוניברסיטת טורונטו, ובהמשך אותו שבוע הם החלו לעבוד על מוזיקה במעונות של ג'ורדן, והוציאו את הסינגל הרשמי הראשון שלהם, "Hold Tight", ביום אחד בלבד, אותו פרסמו בעילום שם ב-SoundCloud. בעבודה בין חדר המעונות של אולמן למרתף של הוריו, השיקו הצמד את המיני-אלבום המשותף הראשון שלהם, Afterhours ב-SoundCloud תחת שם בדוי, "Good People". נואה "40" שביב, מפיקו של הראפר דרייק, התרשם מהמיני-אלבום והחתים אותם בחברת התקליטים OVO סאונד.
קריירה

בשנת 2013 הפיקו והתארחו הצמד בשיר "Hold On, We're Going Home" של דרייק, מתוך אלבומו, Nothing Was the Same, שזכה בתואר הפלטינה. השיר הגיע לעשירייה הפותחת במצעדים של מספר מדינות, כולל ארצות הברית, קנדה, בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
ב-7 ביולי 2014 הוציא הצמד את הסינגל הרשמי הראשון שלו באמצעות SoundCloud. ב-17 ביולי, כעבור 10 ימים, הוציאו את מיני-אלבום הבכורה הרשמי שלהם, A Place Like This, שפורסם להורדה דיגיטלית באמצעות OVO סאונד, חברת התקליטים שהקים הראפר דרייק. הם הוציאו קליפים לשלושה משירי המיני-אלבום: "A Place Like This",‏ "Her" ו-"Forever".
ב-10 ביולי 2015 הציג דרייק בבכורה את הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלהם, "My Love" ברדיו Beats 1 של אפל, במהלך ריאיון עם מנחה הרדיו זיין לואו, דרייק משתתף גם הוא בשיר. לאחר הבכורה, פורסם השיר באפל מיוזיק וחנות האייטונס. בפברואר 2016 הוציא הצמד את אלבום הבכורה שלו, הנושא את שם הצמד, ובו השיר "My Love" עם דרייק. האלבום הגיע בשיאו למקום השישי במצעד אלבומי ה-R&B של הבילבורד. ב-17 בפברואר 2016, הצמד חשף גם את סיבוב ההופעות הראשון שלהם אי פעם בצפון אמריקה, המתחיל מהופעה בסן פרנסיסקו, עם הופעות אחרות במיאמי, ברוקלין, אטלנטה, טורונטו, שיקגו ולוס אנג'לס.
ב-21 באפריל 2017 הוציא הצמד את "Phases", הסינגל המוביל מאלבום האולפן השני שלהם. ב-25 במאי, פורסם הווידאו קליפ של השיר. ב-15 ביוני, הוציאו את הסינגל השני, "One I Want", בהשתתפות PartyNextDoor, לו פורסם קליפ ב-7 ביולי. ב-29 בספטמבר, הוציאו את הסינגל השלישי, "My Imagination" בהשתתפות dvsn, שיצא יחד עם הזמנה מראש של האלבום. ב-27 באוקטובר, יצא האלבום, שנקרא The Space Between. האלבום הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד אלבומי ה-R&B של הבילבורד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2016: Majid Jordan
2017: The Space Between
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2014: A Place Like This
הערות שוליים

↑  "Majid Al Maskati on Twitter: Happy birthday @jordanullman". Twitter. נבדק ב-8 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jordan Ullman on Twitter: Happy birthday to my brother for life @majidalmaskati !!!". Twitter. נבדק ב-22 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Majid Jordan - About". Official website. אורכב מ-המקור ב-18 באוגוסט 2016. נבדק ב-11 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Majid Jordan Talk About Meeting Drake + New Album". YouTube. N.p., 2016. Web. 5 Apr. 2016.
↑  "A Place Like This by Majid Jordan". SoundCloud. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch Majid Jordan's Video for "A Place Like This"". Complex. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch Majid Jordan's "Her" Video". Complex. נבדק ב-8 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch Majid Jordan's "Forever" Video". Complex. נבדק ב-19 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Majid Jordan kicking off North American tour". Rap-Up. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Majid Jordan and Drake Release "My Love" On Apple Music". Complex. נבדק ב-10 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Majid Jordan – Chart History: R&B/Hip-Hop Albums". Billboard. נבדק ב-7 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Majid Jordan kicking off North American tour". Rap-Up. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Majid Jordan kicking off North American tour". Rap-Up. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2014013956  MusicBrainz: abaa7001-0d80-4e58-be5d-d2d246fd9d87  VIAF: 307458358   WorldCat (עם VIAF): 307458358
לאוניד וולקוב

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1980 (בן 43) סברדלובסק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  האוניברסיטה ממלכתית של אורל (2002)  תוכנית עמיתי העולם של ייל (2018) 
 עיסוק:  מתכנת, פוליטיקאי
 מפלגה:   רוסיה של העתיד
 https://leonidvolkov.ru
 
 פרסים והוקרה
 לחצן הפעלה מכסף 
 חתימה:   
 
ליאוניד מיכאילוביץ' וולקוב (ברוסית: Леони́д Миха́йлович Во́лков; נולד ב-10 בנובמבר 1980, סברדלובסק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור יהודי-רוסי, מומחה לטכנולוגיית מידע, ראש מטה קמפיין הבחירות של אלכסיי נבלני לבחירות לנשיאות רוסיה בשנת 2018, ולאחר מכן ראש המטה של "שביתת מצביעים", שבתום הבחירות עשה הכשרה מחדש לרשת המטה האזורי של נבלני, מייסד שותף של החברה להגנת האינטרנט.
מ-1 במרץ 2009 עד ספטמבר 2013 כיהן וולקוב כחבר בדומה העירונית של יקטרינבורג. בהיותו יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, שנוצרה לבחירות למועצת התיאום של האופוזיציה, שימש כראש מטה הבחירות של אלכסיי נבלני בבחירות לראשות עיריית מוסקבה ב-2013. וולקוב הוא ממייסדי מפלגת הברית העממית בראשות נבלני אשר הפך לימים למנהיג האופוזיציה הרוסית, ויושב ראש סניפה בסברדלובסק, חבר במועצה הפוליטית הפדרלית של מפלגת החופש העממי וחבר במועצה הפוליטית הפדרלית של תנועת סולידריות לשעבר. בשנת 1997 שימש כקפטן נבחרת רוסיה-אורל בטורניר הבינלאומי ה-10 של פיזיקאים צעירים "IYPT", והשתתף באליפות העולם בתכנות 2001, בה זכה במקום ה-14.
בינואר 2021, ועדת החקירה של רוסיה האשימה אותו שלא בפניו ב-"השראת קטינים לבצע מעשים בלתי חוקיים ברשתות מידע ותקשורת" והכניסה אותו לרשימת המבוקשים במדינה. ב-10 באוגוסט 2021, ועדת החקירות פתחה בתיק פלילי נגד וולקוב באשמת "מימון ארגון קיצוני" וב-14 בינואר 2022 צירף השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי של רוסיה את וולקוב לרשימת האנשים שלגביהם יש מידע על "מעורבותם בפעילות קיצונית או טרור".
קורות חיים

וולקוב נולד ב-10 בנובמבר 1980 ביקטרינבורג (סברדלובסק לשעבר). אביו הוא מיכאיל ולדימירוביץ' וולקוב, פרופסור וחוקר ראשי של המעבדה לאלגברה קומבינטורית של אוניברסיטת אורל הפדרלית. אימו, סוזנה בוריסובנה וולקובה (קופצ'יק), מרצה בכירה במחלקה לטכנולוגיות מידע חדשות בחינוך מטעם האוניברסיטה הפדגוגית של מדינת אורל. וולקוב הוא ממוצא יהודי.
בשנת 2002 סיים את לימודיו בפקולטה למתמטיקה ומכניקה של אוניברסיטת מדינת אורל. בשנת 2005 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטה ובשנת 2006 הפך למועמד למדעי הפיזיקה והמתמטיקה, לאחר שהציג את עבודת הדוקטורט שלו בנושא "מודלים ואלגוריתמים לעיבוד מידע במערכות תוכנה לניהול מסמכים אלקטרוניים".
משנת 1998 עבד כמתכנת בחברת "SKB Kontur" שפיתחה מערכות חשבונאות ודיווח אלקטרוניות לעסקים ולמגזר הציבורי. בשנת 2004 לקח את תפקיד המנהל הכללי, ובשנת 2007 עמד בראש מחלקת הפרויקטים הפדרליים של החברה. בשנת 2010, עזב את החברה.
ב-1 במרץ 2009 נבחר לדומה העירונית של יקטרינבורג במחוז בחירות מס' 10 של מחוז קירובסקי (מינוי עצמי). במהלך הקדנציה כיהן כחבר בוועדת המשנה הקבועה לכלכלה עירונית, תכנון עירוני ושימושי קרקע וסגנית הוועדה הקבועה לממשל עצמי מקומי, מדיניות תרבות והסברה.
בשנת 2013 עבר עם משפחתו מיקטרינבורג ללוקסמבורג, וחזר לרוסיה בסוף 2014.
בשנת 2018, וולקוב השלים מחקר בן שישה חודשים באוניברסיטת ייל במסגרת תוכנית העמיתים העולמית של מוריס ר. גרינברג.
באוגוסט 2019, עקב העמדה לדין פלילי באשמת "השראת קטינים לבצע מעשים בלתי חוקיים ברשתות מידע ותקשורת", וולקוב עזב את רוסיה והחל משנת 2020 מתגורר בבירת ליטא, וילנה.
חיים אישיים

במשך השנים, נישא וולקוב פעמיים, בשנת 2007 התחתן עם נטליה גרדינה, בנו בוריס (2009) ובתו מרגריטה (2012) נולדו בנישואים. לאחר גירושיהם, ב-2015 נישא לאנה ביריוקובה, ראש השירות הסוציולוגי של הקרן נגד שחיתות, ממנה יש לו בן, מארק (2017). בשנת 2020, לאחר גיורה של ביריוקובה, נישאו בני הזוג מחדש על פי הפולחן היהודי. אחיו, יבגני וולקוב גר ביקטרינבורג, ועובד כאדריכל.
לאיוש בתיאני

חתימתו
הרוזן לאיוש פרנץ יוז'ף בתיאני מִנֵמֶט-אוּיוואר (בהונגרית: németújvári Lajos Batthyány‏, 10 בפברואר 1807 ברטיסלבה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית - 6 באוקטובר 1849 פשט, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית) היה פוליטיקאי ומהפכן הונגרי, ראש ממשלה חוקתי ראשון של הונגריה (מרץ 1848-אוקטובר 1849) בימי המהפכה ההונגרית באביב העמים (1849-1848). נידון למוות על ידי השלטון האוסטרי והוצא להורג במקביל לשלושה עשר המפקדים של הצבא המהפכני ההונגרי ב-1849. בתיאני היה בן למשפחת אצילים הונגרית, עם שורשים קרואטיים, מצד אמו, חבר למשך שנים רבות בפרלמנט ההונגרי, משפטן בהכשרתו.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

בתיאני נולד בשנת 1807 בפוז'ון, ברטיסלבה של ימינו, כיום בסלובקיה, אז חלק ממלכת הונגריה, תחת שלטון אוסטרי. הוא היה בנם השני של הרוזן ההונגרי יוז'ף שאנדור בתיאני (1812-1777) ושל בורבאלה (ברברה) לבית שקרלץ, (1834-1779), הונגריה בעלת שורשים קרואטיים.
האב היה צאצא למשפחת מגנאטים הונגרים קתוליים ותיקה, שתולדותיה מרחיקות עד שנת 1398.
משפחת בתיאני כמו משפחות אחרות מן האליטה האריסטוקרטית ההונגרית ממערב הונגריה תמכה בקיסרות האוסטרית מכל מאודה וראתה בה מבצר ומגן של הנצרות המערבית. לעומת זאת ציפתה שהמשטר הקיסרי יבוא לקראת השאיפות הלאומיות של ההונגרים ויידע להעניק לממלכה ההונגרית במסגרת האימפריה את מקומה הראוי.
הוריו של בתיאני נפרדו זמן קצר אחרי לידתו והילד עבר עם אמו ואחיו לווינה. כשמילא 5 התיתם מאביו ואמו ירשה רכוש רב ואחוזות רחבות ידיים שאיפשרו לה לנהל חיי פאר.
בתיאני למד בבית עם מורים פרטיים ובגיל 8 נשלח לפנימייה. התראה מאז לעיתים רחוקות בלבד עם אמו וגדל כמו יתום למחצה. אופיו נתגלה כמרדני וקשה.
בגיל 16 סיים את "גימנסיית שוטן" בווינה והתקבל לאקדמיה למשפטים בזגרב. עד שנת 1827 שירת למשך 4 שנים כחייל בצבא האוסטרי באיטליה. בגלל היותו זכאי לירושה גדולה, בזבז כספים רבים על תענוגות. אחרי מריבות רבות עם אמו השיג את חלקו בירושת אביו. סיים את השירות הצבאי כלוטננט ביחידת הוסרים ובו זמנית סיים לימודי משפטים.
בשובו לאחוזותיו במחוז ואש, קנה היכרות יותר מקרוב עם התרבות והשפה ההונגרית.
כחבר בבית העליון של הפרלמנט ההונגרי - בית המגנאטים, נכח ב-1830 בטקס הכתרתו של הקיסר פרדיננד הראשון. למרות חברותו בפרלמנט, בהתחלה, לא נמשך בתיאני לפוליטיקה.
ב-4 בדצמבר 1834 הוא התחתן באיקרוואר עם הרוזנת אנטוניה זיצ'י ואז'ונקאי (Zichy Vazsonkői), שילדה לו בהמשך שתי בנות - אילונה ואמליה ובן, אלמר. יחד עם אשתו ערך בתיאני מסעות במערב אירופה ובמזרח. במערב אירופה התוודע לרעיונות הליברליזם ולהצלחות עולם העסקים המקומי.
לדברי חבריו, הייתה זו אשתו שעודדה אותו להיות יותר מעורב בזירה הפוליטית. גיסתו, קרולינה ז'יצי, הייתה נשואה לרוזן גיירג' קארוי (1877-1802), פוליטיקאי, שכיהן כפרפקט (פה-אישפאן) והיה גם יושב ראש האקדמיה ההונגרית למדעים.
המשפחות זיצ'י וקארוי עמדו באותם הימים במרכז החיים הציבוריים, הפוליטיים ושל הסלונים של פשט, ברטיסלבה ואיקרוואר.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית למען רפורמות

כבר בשנים 1834–1836 נעשה בתיאני חבר פעיל של האופוזיציה במסגרת הדיאטה ההונגרית בפוז'ון. החל מהשנים 1840-1839 הגביר את פעילותו הפוליטית והפרלמנטרית והפך לראש האופוזיציה בבית העליון. מתוקף מעמדו זה הוא הגה תוכנית מדוקדקת לרפורמות. ב-1840 לפי הצעתו הונהגה הקצרנות ברישום הדיונים בפרלמנט. יחד עם אישטוון סצ'ני העלה רעיונות חדשים בתחום הכלכלה והפוליטיקה.
שאיפתו העיקרית הייתה לממש את זכויות העם ההונגרי לממשל עצמי ולחוקה חדשה משלו.
התנגד לשימוש באלימות והעדיף לקדם את הרפורמות שבהן האמין באמצעות משא ומתן עם המשטר בווינה. בכך גישתו היית יותר קרובה לזו של סצ'ני מאשר לזו של לאיוש קושוט. סצ'ני הזהיר נגד דרישות לאומיות לשוניות מרחיקות לכת לטובת ההונגרים לעומת שאר הקבוצות האתניות בממלכה ונגד ההיפרדות מאוסטריה. לעומת זאת תמך קושוט ברפורמה חברתית עמוקה יותר על חשבון האריסטוקרטים ושאף להונגריזציה של הקבוצות האתניות האחרות.
בתיאני, שהיה אחד מבעלי האחוזות הגדולים של הונגריה, קידם בשטחי אחוזותיו את גידול הסוסים וענפים אחרים והקים את האגודה לכלכלה ההונגרית. בעקבות סצ'ני תמך בפיתוח ענף תולעי המשי ושתל לשם כך על אדמותיו מעל 50,000 עצי תות.
היה מעורב גם בהקמת האיגוד הכלכלי של העיר סומבטהיי וניהל מפעל לסוכר.
אף על פי שדבק בהתחלה ברעיונותיו של סצ'ני שראה אך ורק באצולה הגבוהה ובאצולה הצעירה את המעמדות הראויים להנהיג רפורמות בהונגריה, החל מ-1843 התחיל בתיאני להתקרב ללאיוש קושוט ולשתף איתו פעולה באופן יותר ויותר הדוק.
בשנים 1844-1843 נהיה בתיאני לראש האופוזיציה בפרלמנט כולו. מתח בקורת נוקבת על ניהול הממלכה על ידי האוסטרים ועל מעורבותה של וינה בענייניה הפנימיים של הונגריה ובמדיניות החוץ שלה.
אחרי שהקיסר פרדיננד פיזר את הפרלמנט ההונגרי, התיישב בתיאני בפשט וב-1845 ונבחר ליושב ראש לשכת הבחירות המרכזית. הגביר בתקופה זו את פעילותו באיגודים כלכליים שונים - אגודת המסחר, אגודת יצרני הסוכר של הונגריה,- הקים אגודה לביטחון. ב-15 במרץ 1847 נבחר ליושב ראש קואליציה ראשונה של המפלגות ההונגריות מן האגף ה"שמאלי" - דהינו "מפלגת האופוזיציה" (Ellenzéki Párt) שנאבק במחנה השמרני שבראשות הקנצלר של הונגריה, גיירג' אפוני. תמיכתו של בתיאני בקושוט הייתה עכשיו לא רק מוסרית אלא גם כספית. בתיאני תמך במועמדותו של קושוט לדאטה ההונגרית מטעם הרוזנות פשט.
ב-18 באוקטובר 1847 נבחר קושוטעם 2948 קולות נגד 1314 מקרב 14,000 האצילים שבמחוז. והפך לראש האופוזיציה בבית התחתון של הפרלמנט ההונגרי. בתיאני היה למקבילו בבית העליון. מינוי ידידו של בתיאני, הארכידוכס שטפאן, כפלטין הונגריה, חיזק את מעמדו של בתיאני בזירה הפוליטית.
ביוגרפיה > אחרי ההתפטרות

במהלך החודש אוקטובר צר וינדיש-גרץ על וינה המורדת ודיכא שבה את המהפכה המקומית.
בתיאני הצטרף כחייל פשוט לכוחו של יוז'ף וידוש, מפקד המשמר הלאומי ההונגרי, שנאבק בכוח של הגנרל האוסטרי טודורוביץ' קוזמן. אולם ב-11 באוקטובר 1848 שבר בתיאני את ידו תוך נפילה מעל סוס ונאלץ להישאר בפשט לשם הבראה. משם המשיך במאמצים לפיוס עם האוסטרים.
ב- 2 בדצמבר 1848 דצמבר החליף פרנץ יוזף הצעיר את הקיסר פרדיננד וההנהגה ההונגרית לא הכירה בו כמלך הונגריה. באמצע החודש יצא הצבא האוסטרי של 90,000 חיילים בפיקודו של הפלדמרשל הנסיך וינדיש-גרץ למתקפה על הונגריה הפלגנית והתקדם אל פשט ובודה. פשט ובודה נכבשו.
ב-3 בינואר 1849 יחד עם עוד נציגים הונגרים ביקר בתיאני במטה הכללי של צבא הקיסר בביצ'קה, אולם וינדיש-גרץ סירב לקבלם מכיוון שהוכרזו כמורדים.
בתיאני המשיך לשהות בימים הבאים בפשט ללא הטרדות, מבלי לנסות להימלט לדברצן.
ב-8 בינואר 1849 הוא נעצר בארמון קארוי והושלך לכלא בקסרקטין של בודה. כשהתקרב הצבא ההונגרי אל פשט, הועבר בתיאני לברטיסלבה, אחר כך רחוק יותר, לליובליאנה ולבסוף לאולומוץ.
מהפכנים הונגרים ניסו להצילו אך בתיאני סירב. הוא סבר שמעשיו היו לגיטימיים ושלבית הדין אין סמכויות לשופטו.
בשנת 1849 מלחמת העצמאות של ההונגרים התנהלה בכמה חזיתות. ממזרח נאבקו ההונגרים בצבא הרוסי בפיקודו של איוואן פסקביץ' שתקף אותם במאי 1849, בדרום לחמו בסרבים ובקרואטים של יילצ'יץ' ובמערב, מול הכוחות האוסטריים בפיקודו של הנסיך אלפרד הראשון, נסיך וינדיש-גרץ.
ביוגרפיה > מותו

באוגוסט 1849 אחרי הכניעה בווילאגוש (שיריה) נאלצו קושוט והגנרל גרגיי להימלט לאימפריה העות'מאנית יחד עם עוד 4900 קצינים וחיילים הונגרים. בתיאני הצהיר שהוא מוקיר את הקיסר החדש פרנץ יוזף והושאר במעצר בית.
אולם ב-16 באוגוסט 1849 התכנס בית הדין הצבאי באולומוץ. בהתחלה שקלו לדון אותו למאסר ולהפקעת נכסיו. אך בלחץ ראש ממשלת האימפריה, הנסיך שוורצנברג, נידון לבסוף למוות.
נציגים הונגרים פנו לחנינה אל הגנרל היינאו אך הלה דן את בתיאני למוות בתלייה. בביקורה האחרון בכלא, העבירה לו גיסתו חרב קטן. הוא ניסה לשים קץ לחייו על ידי חתך בצווארו אך לא הצליח. עקב פצעיו בצוואר החליט בית הדין לשנות את עונשו למוות ביריות.
ב-6 באוקטובר בערב, טושטש עם סם והועבר לבניין סמוך. ניסיון ההתאבדות החליש אותו והוא נזקק לעזרתם של שני מלווים צמודים. הוקל עליו שלא ראה עמוד תלייה אך עדיין הרגיש חלש מאוד. מפקד האזור הצבאי פשט, יוהאן קמפן, סבר שלא ניתן בנסיבות אלה להטיל את המשימה על כיתת היורים והחליט להוציאו להורג בעצמו על ידי ירי בראש. בתיאני נפל על ברך מול כיתת היורים וצעק בתערבות של שלוש שפות:
!Allez Jäger! éljen a haza ” ("יאללה, ציידים! תחי המולדת!")
אחרי הפיוס האוסטרי-הונגרי והסכם הדואליזם בשנת 1867, ב-1870 גופתו של בתיאני הועברה למאוזולאום שזה עתה נבנה בבית הקברות הלאומי קרפשי בבודפשט.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

להוציא משלושת ילדיו עם אשתו, אנטוניה, נולדה לבתיאני עוד בת בשם פאלמה קארוי, מגיסתו הנשואה, קרולינה זיצ'י, איתה ניהל קשר רומנטי חשאי.
ביוגרפיה > בתיאני והיהודים

בשנת 1843 הסכים בתיאני לקבל את "איגוד בעלי המלאכה והחקלאים היהודים ההונגרים" (Mikéfe) לשורות האיגוד הלאומי של התעשיינים בהונגריה.
כראש ממשלה בתיאני שם קץ לפרעות של תושבי פשט, גרמנים והונגרים, שקראו לעצמם "פטריוטים" וחדרו ביום השני של פסח (19 באפריל 1848) לשכונה היהודית ברחוב קיראי (Király utca) כדי להכות את היהודים ולגרש אותם מן העיר. בתיאני נאם בפני הפורעים ושלח חיילים לשמירת הסדר. אמנם הוא החליט בו זמנית לפזר את הגדוד היהודי שהתגייס למשמר הלאומי ההונגרי והפסיק את גיוס היהודים למשמר.
.
כתביו

נאומיו בפרלמנט נשמרו ביומנים ובעיתונים של התקופה.
1842 - מסה על גידול סלק הוצא לאור במגזין "Magyar Gazda" (בעל הבית ההונגרי)