stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדיאטק הייטק
היסטוריה

מדיאטק הייטק הוקמה בשנת 1991 כחברת בת של מדיאטק – חברה חיפאית למחשוב, רשתות ותקשורת.
בשנת 1991 החלה חברת מדיאטק בע"מ להכשיר עובדי מערכות מידע. לשם כך הקימה כיתת הדרכה מרושתת והחלה ללמד בה בעיקר את רשתות תקשורת של חברת נובל. הפעילות נוהלה על ידי משה גרבלי.
בשנת 1994 התאגדה פעילות ההדרכה והרשתות לכדי חברה והוקמה חברה-בת למדיאטק בע"מ: "מדיאטק הדרכה ורשתות (1994) בע"מ". בהמשך אותה שנה החלה החברה להכשיר תלמידים מקרב הציבור הרחב והפכה למכללה. רוב פעילותה התמקדה ברשתות תקשורת נובל ומיקרוסופט. למנכ"ל החברה החדשה מונה יעקב טרגנו.
בשנת 1998 קיבלה חברת מדיאטק הדרכה ורשתות (1994) בע"מ זיכיון ללמד קורסי טכנאי מחשב A+ מטעם CompTIA – ארגון יצרני החומרה הבינלאומי. בשנה זו החברה החלה לפרסם עצמה כ"מכללת מדיאטק".
בשנת 2000, הקימה החברה סניף בראשון לציון ובו שלוש כיתות מחשב. הסניף זכה להכרה מטעם מיקרוסופט כשותף הדרכה מוסמך לאזור ראשון לציון.
בשנת 2002, בעקבות המשבר בשוק ההייטק, רכשה חברת אי.אס.אי ייעוץ והכוונה התל אביבית, 50% ממניותיה של החברה, הקימה את החברה החדשה "מכללות היי-טק מדיאטק (2002) בע"מ" אשר מניותיה הוחזקו שווה בשווה על ידי חברת מדיאטק בע"מ וחברת אי.אס.אי ייעוץ והכוונה. חברת אי.אס.אי ייעוץ והכוונה החזיקה גם ב-100% ממניות מכללת היי-טק בהרצליה ולמעשה הפכה את שתי החברות לחברות אחיות. מאז שינוי הבעלות מוכרת החברה כ"מדיאטק הייטק", שם המשלב את שמות המותגים "מכללת מדיאטק" ו"מכללת היי-טק".
בחודש ספטמבר 2002 סיים יעקב טרגנו את תפקידו כמנכ"ל המכללה ויריב ענבר מונה לנהלה.
בשנת 2003, העבירה מדיאטק הייטק בשיתוף מיקרוסופט ומשרד התמ"ת את קורס פיתוח התוכנה הראשון בישראל בטכנולוגיית דוט.נט.
בחודש מאי 2005 נרכשו 100% ממניות החברה על ידי חברת מטריקס, יחד עם כל מניות מכללת היי-טק מהרצליה. החברות הפכו למעשה לחברות אחיות לחברת ג'ון ברייס הדרכה.
בינואר 2012 עברה מדיאטק הייטק למבנה חדש בשד' ההסתדרות 46 בחיפה.
בינואר 2013 מיזגה את פעילותה הצפונית של ג'ון ברייס הדרכה לתוכה ושינתה את שמה ל"ג'ון ברייס מדיאטק הייטק בע"מ".
באפריל 2013 קיבלה המכללה הכרה כמרכז ההדרכה המוסמך של אדובי מערכות בצפון.
הערות שוליים

↑  מטריקס-חברות בת
↑  מיקרוסופט-אתר ההדרכות וההסמכות
↑  Microsoft Learning
↑  Prometric
↑  VUE
↑  GreenAgenda
↑  Matrix Greentech College
↑  משרד החינוך - קורסים לגמול השתלמות
↑  מדיאטק הייטק בקהילה
↑  CompTIA
↑  דנסגייד
↑  מאיה-מערכת הודעות בורסה
↑  אתר השותפים הבינלאומי של אדובי מערכות
טקס סיום קורס נגמלי סמים ואסירים משוחררים כטכנאי פיסי ורשתות - מדיאטק הייטק, משרד התמ"ת, הביטוח הלאומי ועיריית חיפה - דצמבר 2006
טקס סיום קורס פיתוח דוט נט הראשון בישראל בשיתוף מיקרוסופט ומשרד התמ"ת - אוגוסט 2003. בתמונה (מימין לשמאל): יריב ענבר, מנכ"ל מדיאטק הייטק, בועז מגן (מצטיין הקורס), טלי רוזנבאום - מנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה, אריה סקופ, מנכ"ל מיקרוסופט ישראל, איסר דובדבני, ס. ממונה מחוז חיפה - משרד התמ"ת, יוני שטריקס - נשיא קבוצת אי.אס.אי, אפרים אהרון - נשיא קבוצת מדיאטק.
מוחמד חמיד אנסרי

מוחמד חמיד אנסרי (בבנגלית: মহম্মদ হামিদ আনসারি ‏האזנהקובץ:Hamid Ansari Pronunciation.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-1 באפריל 1937) הוא פוליטיקאי ודיפלומט הודי בדימוס, שכיהן כסגן נשיא הודו השנים עשר, מ-2007 עד 2017. אנסרי הוא אחד משני סגני נשיאי הודו שכיהנו שתי כהונות, לצד סרוופלי רדהקרישנן.
ביוגרפיה

מוחמד חמיד אנסרי נולד ב-1 באפריל 1937 בכלכולתה, בנשיאות בנגל שבהודו הבריטית (היום קולקטה, מערב בנגל, הודו), למוחמד עבדול עזיז אנסרי, שבא ממשפחה שהתייחסה על עבדאללה אנצארי.
אנסרי למד בבית הספר סנט. אדוארד בשימלה (אנ'), וקיבל תואר במדעי המדינה מהאוניברסיטה המוסלמית של אליגרה (אנ').
קריירה דיפלומטית

אנסרי הצטרף לשירות החוץ ההודי ב-1961, ושימש בשגרירויות הודו בבגדד, רבאט, ג'דה ובריסל. ב-1976 מונה לשגריר הודו באיחוד האמירויות (1976–1979), ב-1980 חזר להודו ושימש עד 1985 כראש הטקס ההודי. ב-1985 מונה לנציב העליון של הודו באוסטרליה (1985–1989) ולאחר מכן לשגריר הודו באפגניסטן (1989–1990), שגריר הודו באיראן (1990–1992), שגריר הודו לאו"ם (1993–1995) ושגריר הודו בערב הסעודית (1995–1999).
קריירה פוליטית

ב-2006 מונה אנסרי לראש הוועדה הלאומית למיעוטים (אנ'), ועדה רשמית הודית המייצגת את קבוצות המיעוט הלא-הינדואיות בהודו. הוא התפטר מתפקידו בוועדה לאחר הודעתו על התמודדותו לנשיאות הודו.
ב-2007 אנסארי הוכרז כמועמד מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי השלטת לסגן נשיא הודו. הוא קיבל 455 קולות והביס את מועמדת מפלגת העם ההודית, נ'גאמה הפתוללה (אנ'), שקיבלה 222 קולות.
ב-2012 התמודד אנסארי למשרת סגן נשיא הודו בשנית, ונבחר. אנסארי הוא סגן הנשיא השני להיבחר לשני כהונות (אחרי סרוופלי רדהקרישנן) והיחיד לכהן תחת שלושה נשיאים (פרטיבה פטיל, פרנב מוקהרג'י וראם נאת' קובינד).
פרסים והוקרה

ב-1984 קיבל את העיטור ההודי פאדמה שרי.
חיים אישים

אנסרי נשוי לסלמה, ולהם שתי בנים ובת.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301872605171  GND: 1062528298  ISNI: 0000 0000 6708 0608  LCCN: no2005004820  SUDOC: 109311671  VIAF: 66195656   WorldCat (עם VIAF): 66195656
מוזיאון אלברטינה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאמנות
 על שם:  אלברט קזימיר, דוכס טשן 
 כתובת:  מרכז העיר, וינה
 מיקום:  אינרה שטאדט 
 מדינה:  אוסטריה 
 מייסדים:  אלברט קזימיר, דוכס טשן 
 מפעיל:  Bundesmuseen Austria 
 מבקרים בשנה:  366,250 (נכון ל־2021)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1801
 תאריך פתיחה רשמי:  1776 
 אדריכל:  Emanuel Silva-Tarouca, יוזף קורנהויזל 
 קואורדינטות:  48°12′16″N 16°22′06″E﻿ / ﻿48.204561111111°N 16.368319444444°E﻿ / 48.204561111111; 16.368319444444
 http://www.albertina.at/
  (למפת וינה מוגדלת) מוזיאון אלברטינה(למפת וינה רגילה) מוזיאון אלברטינה
 
אלברטינה (Albertina) הוא מוזיאון לאמנות השוכן במרכז וינה, שבאוסטריה.
אודות

בשנת 1919, עברה הבעלות על הבניין ועל האוסף שבו, ממשפחת המלוכה ההבסבורגית, אשר ברחה מהמדינה, לרפובליקה האוסטרית החדשה שהוקמה. בשנת 1921 נקבע שם המוזיאון ל"אלברטינה".
בניין המוזיאון ניזוק קשות בעת הפצצות בעלות הברית בסוף מלחמת העולם השנייה. הבניין שופץ מאז פעמים, כאשר בין השנים 1998 ל-2003 נערך שיפוץ יסודי.
אוסף המוזיאון

בשנת 2007 הוענק למוזיאון בהשאלה מקרן ריטה והרברט באטלינר (Rita und Herbert Batliner), אוסף רחב מאוד של אמנות מודרנית, אשר משמש כתצוגה הקבועה של המוזיאון. בין השאר מציגים בו יצירות של פיקאסו, מגריט, פרנסיס בייקון, מארק שאגאל ואחרים.
מוזיאון אלארד פירסון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לארכאולוגיה
 על שם:  Allard Pierson 
 כתובת:  אמסטרדם 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 מבקרים בשנה:  60,430 (נכון ל־2012)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 12 בנובמבר 1934
 תאריך פתיחה רשמי:  12 בנובמבר 1934 
 קואורדינטות:  52°22′07″N 4°53′36″E﻿ / ﻿52.368611111111°N 4.8933305555556°E﻿ / 52.368611111111; 4.8933305555556
 allardpierson.nl
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) מוזיאון אלארד פירסון(למפת אמסטרדם רגילה) מוזיאון אלארד פירסון
 
מוזיאון אלארד פירסון (בהולנדית: Allard Pierson Museum) הוא המוזיאון לארכאולוגיה של אוניברסיטת אמסטרדם. המוזיאון ממוקם ברחוב אודה טורפמארקט (Oude Turfmarkt) באמסטרדם שבהולנד ומציג יצירות אמנות וכלים שימושיים ממצרים העתיקה, המזרח הקדום, יוון העתיקה ורומא העתיקה.
היסטוריה

המוזיאון נקרא על שמו של פרופסור אלארד פירסון, שהיה המרצה הראשון לארכאולוגיה באוניברסיטת אמסטרדם, ואשר בין השנים 1877–1895 אסף עותקי גבס של פסלים ואלמנטים אדריכליים מהמזרח התיכון, יוון ואיטליה.
יאן סיקס אשר לימד אף הוא ארכאולוגיה באוניברסיטה לאחר פירסון, צבר אוסף ניכר של ספרות ומוצגים ארכאולוגיים. עם מותו בשנת 1926, רכשה האוניברסיטה את האוסף. בשנת 1932 הקים יאן לודווייק, בנו של פירסון, את קרן אלארד פירסון, שמטרתה רכישת מוצגים למטרות מחקר עבור האוניברסיטה. עם השנים גדל האוסף, וב-12 בנובמבר 1934 נפתח רשמית מוזיאון אלארד פירסון בסאפיאטיסטראט.
לימים גדל האוסף ולא היה די מקום להציגו, לכן הוחלט להשתמש בבניין בנק הולנד שהתפנה באודה טורפמארקט (Oude Turfmarkt) בשנת 1976. המוזיאון החדש נחנך ב-6 באוקטובר באותה שנה בנוכחות הנסיכה ביאטריקס.
אוספי המוזיאון

אוספי המוזיאון כוללים מוצגים ממצרים העתיקה, המזרח הקדום, יוון העתיקה ורומא העתיקה. כמו כן מוצגים במוזיאון דגמים של מקדשים ומבנים קדומים, ובאגף המצרי מוצגים מומיות, סרקופגים וסרטים המראים את תהליך יצירת המומיות.
מונולופוזאורוס

| מונולופוזאורוס |
| --- | --- |
  שלד של מונולופוזאורוס והשוואה לאדם
תקופה
יורה תיכון 165 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: מונולופוזאורוס
מין:: Monolophosaurus jiangi
שם מדעי
 Monolophosaurus ‏שיג'ין וקורי, 1993

מונולופוזאורוס (שם מדעי: Monolophosaurus; מילולית: "לטאה בעלת ציצה בודדת") הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הטטנורים שחי ביורה האמצעי לפני 165 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במחוז שינג'יאנג בסין ב-1993 ונמצא עם שלד כמעט שלם שהיה שייך לפרט מבוגר כנראה.
מאפיינים

דינוזאור זה הגיע לאורך 5.5 מטר ולמשקל 475 ק"ג והיה בעל זרועות גדולות, רגליים ארוכות וחזקות ולסת גדולה עם חוטם רחב דמוי-גרזן שבלט בקצה הראש מעל העיניים. החלק הבולט תיפקד באופן דומה לקסדת הדילופוזאורוס שהשתמש בה כדי להילחם ביריבים, למשוך נקבות וכו'.
דינוזאור זה לא קרוב לאף דינוזאור אחר והיה כנראה מאבותיהם של המגלוזאוריים, האלוזאוריים והספינוזאוריים, להם שלד דומה מעט.
בתרבות

המונולופוזאורוס נראה בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון בעונה הרביעית, בה מספר פרטים מתקיפים את החבורה בפנטהאוז של אביו של קנג'י, אך הם נמלטים דרך פיר מעלית ועם לימוזינות החוצה. בהמשך נראים עוד פרטים המתקיפים את אנשיו של ד"ר וו, לאחר שברוקלין מושכת אותם.
הוא נראה גם בסרט הפעולה "Jurassic City".
המונולופוזאורוס נראה גם במספר משחקי מחשב ביניהם בעולם היורה: המשחק, פארק היורה 3: בניית פארק, " The Isle"‏, Jurassic World: Alive ועוד.
כמו כן ישנם מוצגים בולטים שלו במוזיאונים כמו במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע, בו מוצב שלד שלו לצד שלד טואוג'יאנגוזאורוס.
מוזיאון איי פוקלנד

| --- | --- |
מוזיאון איי פוקלנד מאז שנת 2014מוזיאון איי פוקלנד מאז שנת 2014
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 מיקום:  איי פוקלנד 
 מדינה:  ארגנטינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1989
 תאריך פתיחה רשמי:  1989 
 קואורדינטות:  51°41′27″S 57°51′55″W﻿ / ﻿51.69088°S 57.86516°W﻿ / -51.69088; -57.86516
 falklands-museum.com
  (למפת איי פוקלנד מוגדלת) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטימוזיאון איי פוקלנד(למפת איי פוקלנד רגילה) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטימוזיאון איי פוקלנד
 
בית בריטניה, מבנה המוזיאון קודם לשנת 2014
מוזיאון איי פוקלנד (באנגלית: Falkland Islands Museum) הוא מוזיאון הממוקם באתר המספנות ההיסטורי שבעיר סטנלי, בירת איי פוקלנד, בדרום האוקיינוס האטלנטי.
המוזיאון מנוהל על ידי קרן מוזיאון איי פוקלנד והקרן הלאומית (the Falkland Islands Museum and National Trust).
המוזיאון מציג את ההיסטוריה של ההתיישבות באיים, ואת החי והצומח של איי פוקלנד, וכן המוזיאון מטפל בשימור והגנה על מבנים בעלי חשיבות ארכאולוגית והיסטורית באיי פוקלנד.
במוזיאון למעלה מ-5,000 מוצגים, ובהם תצלומים, סרטים, אפמרה, וכן הקלטות של עדויות חיות של תושבי האיים.
המוזיאון הוא אחד מאתרי התיירות המרכזיים של העיר סטנלי.
היסטוריה

הרעיון להקים מוזיאון באיים, הועלה בראשית המאה ה-20 על ידי הגברת אולארדייץ', רעייתו של מושל איי פוקלנד סר ויליאם לאמונד אולארדיץ'.
אולארדייץ' הציעה לאסוף מוצגים הנוגעים להיסטוריה של האיים. ב-9 בנובמבר 1909 נחנך המוזיאון הראשון על ידי מושל האי.
אוסף המוצגים הוצג בבית הספר היסודי הישן של האיים, והציג ממצאים שונים (חלקם ללא קשר לאיים), ובהם אוסף של ביצי ציפורים מקומיות, וכן אבנים שהתגלו בקיבות בעלי חיים ימיים, ומאובנים. המוזיאון היה פתוח לשעתיים, בימים בהם הגיעה אוניית הדואר לאיים.
לאחר מספר שנים עבר המוזיאון לקומה התחתונה של בית העירייה, ובהיותו שם נוספו ממצאים רבים העוסקים בטבע של האיים, ואולם כל המוצגים נשרפו עת שהמבנה עלה באש ב-16 באפריל 1944.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 קבוצת מתנדבים פתחה את המוזיאון מחדש בחדר האחורי של אולם הספורט של העיר סטנלי. האוסף גדל עד שצר המקום להכילו, וחברת איי פוקלנד הציעה שני חדרים עבור המוזיאון בבניין החברה.
במהלך מלחמת פוקלנד, אוסף המוזיאון נארז ואוכסן על מנת להגן עליו.
הוחלט לפתוח את המוזיאון מחדש בשנת 1987. מאחר שאזור המספנות שבו רצו לפתוח את המוזיאון להא היה מוכן לכך, הוחלט לפתוח את המוזיאון ב-"בית בריטניה" שהיה זמין באותה עת. בית בריטניה היה מבנה טרומי שהובא מברזיל בשנת 1981 עבור חברת תעופה ארגנטינאית (Argentine airline L.A.D.E.) - והורכב עבור חברת תעופה זו בשדה התעופה של סטנלי. לאחר תום מלחמת פוקלנד שונה שמו של המבנה, והוא שימש את מפקדי חיל האוויר הבריטי ששהו בסטנלי, עד שהכוחות הצבאיים האלה הועברו בשנת 1985 לשדה התעופה הר פלזנט והמבנה התפנה.
המוזיאון נפתח רשמית ב -13 בפברואר 1989 ב"בניין בריטניה" על ידי מושל איי פוקלנד לשעבר, סר רקס האנט.
במשך מספר שנים גויסו כספים, והמבנה הנוכחי, בשטח המספנה ההיסטורית נפתח בשנת 2014.
במבנה החדש נפתח חדר ובו תצוגות אינטראקטיביות המציגות את מלחמת פוקלנד, וכן תצוגות חדשות המציגות את ההיסטוריה הימית של האיים. בשנת 2010 קיבל המוזיאון את אוסף הבולים הלאומי של איי פוקלנד.
הערות שוליים

↑  אתר רשות התיירות של איי פוקלנד
↑  oral traditions
1 2  מוצגי המוזיאון
↑  אתרי התיירות בסטנלי
1 2 3 4 5 6 7 8  ההיסטוריה של מוזיאון איי פוקלנד
| איי פוקלנד |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים   איים אחרים | האי פוקלנד המזרחי • האי פוקלנד המערבי   לואו • פאסג' |  |
| רכסי הרים ורמות | רמת ביירון • הרי הורנבי |  |
| הרים | הר מודי • הר מריה • הר סטורם |  |
| יישובים | סטנלי |  |
| מצרים | ביירון • פוקלנד |  |
| מפרצים | מפרצון ביירון |  |
| תרבות | דגל איי פוקלנד • המנון איי פוקלנד • סמל איי פוקלנד |  |
| מבנים | בית הממשלה • מוזיאון איי פוקלנד |  |
| ממשל | בית הממשלה • מושל איי פוקלנד |  |
| כלכלה | לירה שטרלינג של איי פוקלנד |  |
| היסטוריה | מלחמת העולם הראשונה: קרב איי פוקלנד   מלחמת פוקלנד: הטבעת הסיירת גנרל בלגראנו • מבצע אייל שחור |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2011007263  VIAF: 169588143   WorldCat (עם VIAF): 169588143
מונולית

מונולית אולורו
מונולית הוא מצבה, פסל או צורה טבעית העשויה מאבן יחידה. מקורה של המילה במילה היוונית μόνος ("אחת" או "יחידה") ו-λίϑος ("אבן").
דוגמה ידועה למונולית היא אתר המורשת העולמית אולורו שבאוסטרליה.
בתרבות

מונולית שחור משחק מוטיב מרכזי בסרטו של הבמאי סטנלי קובריק, 2001: אודיסיאה בחלל על פי תסריט המבוסס על סיפור קצר של ארתור סי. קלארק (שבעקבות הסרט הורחב לספר שלם). בסדרת הטלוויזיה סוכני S.H.I.E.L.D. נעשה שימוש בשלושה מונוליתים שמאפשרים שליטה במרחב, בזמן ובתודעה.
בתרבות > מונוליתים ידועים

מגדל השטן
מונולית מאדים
מונולית פובוס
פניון דה גואטפה
ראו גם

אובליסק
מואי
לרקוד לרקוד לרקוד

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  הרוקי מורקמי
 איורים:  מאקי סאסאקי 
 שפת המקור:  יפנית
 סוגה:  ריאליזם קסום
 הוצאה
 הוצאה:  קודנשה 
 תאריך הוצאה:  1988
 מספר עמודים:  374
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כתר ספרים
 תרגום:  2010, מאנגלית, כרמית גיא
 סדרה
 ספר קודם:  יער נורווגי 
 הספר הבא:  דרומית לגבול, מערבית לשמש 
 
לרקוד לרקוד לרקוד (ביפנית: ダンス・ダンス・ダンス, מבוטא "דַנסוּ דַנסוּ דַנסוּ") הוא רומן מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי שיצא לאור ביפן ב-1988. זהו ספרו השישי של מורקמי והוא המשכון לספרו "מרדף הכבשה" שיצא לאור ב-1982. הספר יצא לאור באנגלית ב-1994, בתרגום של אלפרד בירנבאום (אנ'), ויצא לאור בעברית ב-2010 בתרגום מאנגלית של כרמית גיא.

על פי דבריו של מורקמי, הוא כתב את הספר בסוגת הריאליזם הפנטסטי כפעולה תרפויטית עצמית, לאחר הצלחתו המסחרית המסחררת של "יער נורווגי", ספר ההתבגרות הריאליסטי העדין שכתב וזכה להצלחה גדולה.
דמויות

המספר - ללא שם. עוסק בכתיבת טקסטים לגופים מסחריים ולעיתונים בנושאים מגוונים
מיס יוּמיוֹשי - פקידת קבלה ממושקפת במלון דולפין החדש
איש הכבשה - מסתתר במלון דולפין הישן, החבוי במלון דולפין החדש והמפואר
יוּקי - נערה בת 13, בעלת רגישות יוצאת מן הכלל, המתיידדת עם המספר
ריוֹצ'י גוֹטַאנדַה - שחקן קולנוע פופולרי, ידידו של המספר
קיקי - נערת ליווי שהייתה חברתו של המספר ב"מרדף הכבשה" ושיחקה בסרט עם גוטאנדה
מאי העז - נערת ליווי יפהפייה
היראקוֹ מַקימוּרה - אביה של יוקי, סופר עבר מפורסם, חי בנפרד מאמה
אַמֶה - אִמה של יוקי, צלמת בעלת מוניטין
דיק נורת' - משורר גידם, בן זוגה הזמני של אַמֶה
עלילה

הסיפור מתרחש ב-1983, בין החודשים מרץ ויוני, באזור טוקיו, בסאפורו שבהוקאידו ובהוואי. המספר, גרוש בן 34, מנצל נסיעה לסאפורו במסגרת עבודתו וחוזר לחפש את מלון דולפין המצוי בעיר, שבו שהה לפני ארבע שנים יחד עם בת זוגו, קיקי, ושאינו יוצא ממוחו. מלון דולפין הישן מתואר על ידי המספר כחור נידח עלוב ופתטי. המספר מוצא במקומו מלון בבניין רב קומות, חדש, מבריק מודרני, ששמו מלון דופין (Dauphin). הוא מתוודע ליומיושי, פקידת קבלה ממושקפת, המספרת לו בסוד על חוויה שבה מעלית המלון הביאה אותה לקומה חשוכה לגמרי שהאוויר בה טחוב ונשמע בה קול של דשדוש רגליים. המספר מתנסה בחוויה דומה ומגיע לחדר קטן בקומה האפלה, שבו מתגורר איש הכבשה המסתורי. הם מנהלים דו־שיח ואיש הכבשה אומר לו כי תפקידו הוא לקשור קשרים בין מאורעות ובין אנשים וכי על המספר "לרקוד כל עוד המוזיקה מתנגנת". המספר צופה בקולנוע בסרט של עמיתו לכיתה בתיכון, גוטאנדה, ומזהה את קיקי בסצנת אהבים קצרה עם גוטאנדה. הוא הולך לצפות בסרט שוב ושוב ומתרכז במיוחד בסצנת האהבים הקצרה.

המספר מתבקש ללוות בטיסתו חזרה לטוקיו את יוקי בת ה-13, שאמה, הצלמת המפורסמת, נטשה אותה במלון וטסה לצילומים בקטמנדו. בהמשך הספר יוקי המתבודדת והרגישה הופכת לידידתו היחידה של המספר. בשובו לטוקיו הוא נפגש עם גוטאנדה שמזמין לדירתו שתי נערות ליווי יוקרתיות והמספר שוכב עם אחת מהן, מאי היפהפייה והחכמה. מספר ימים לאחר מכן, המשטרה מזמנת אותו לחקירה. המספר צריך להתמודד עם מספר תעלומות שסובבות את חייו ותוך כדי כך מגלה שאיבד חלק מהדמויות שהיו קרובות אליו ויקרות לליבו ומצד שני, מגלה כי ניתן ליצור קשר אנושי אמיתי.
נושאים מרכזיים

כמו בחלק גדול מהרומנים שכתב מורקמי, גם ב"לרקוד לרקוד לרקוד" יש עיסוק בנושאים של מגדר, מיניות, אובדן ונטישה. לעיתים קרובות, הגיבור הגברי ברומנים של מורקמי חווה איבוד אם, בת זוג, חבר קרוב או ידידה. נושאים נפוצים נוספים של מורקמי שהרומן הזה כולל הם ניכור אנושי וניכור טכנולוגי, אבסורד וגילוי אולטימטיבי של קשר אנושי.
בארבעת ספריו הראשונים של מורקמי, כל הדמויות לא קיבלו שמות, פרט לשמות קומיים או אירוניים. דפוס זה השתנה בספרו החמישי, "יער נורווגי", ולאחר מכן ב"לרקוד לרקוד לרקוד", ספרו השישי, שבו לכל הדמויות, פרט לגיבור המחבר, יש שמות. הוא אף הוסיף שם רטרואקטיבי לדמותה של בת זוגו חסרת השם של המחבר מ"מרדף הכבשה". עם זאת, אפילו כשהשמות אמיתיים, מורקמי משתעשע איתם. לקיקי יש אוזניים יפות ופירוש שמה הוא "שמיעה". פירוש שם האם, אַמֶה, הוא גשם ופירוש שם הבת יוּקי הוא שלג. לאביה של יוקי קוראים היראקו מקימורה, אנגרמה של הרוקי מורקמי.
על פי רוב המבקרים ועל פי המשתמע מהספר, כוונת איש הכבשה בדבריו כי על המספר "לרקוד כל עוד המוזיקה מתנגנת", איננה לריקוד במשמעותו המילולית ואף לא לחוויית החיים בדרך של ביטוי אמנותי או גופני, אלא לפעולה והשתתפות בחיים הפעילים שאתה בוחר בדרך הרגילה והיומיומית, כל זמן שאתה בחיים. בהקשר זה מונח בולט נוסף בספר הוא "גריפת שלג" (ניקוי השלג מאזור הבית ומהמדרכה - עבודה סיזיפית שאיננה אהובה אך הכרחית ביפן), שבו המספר משתמש לעיסוק בעבודה שאיננה אהובה אך מביאה פרנסה. חלק מגיבורי הסיפור: המספר, מאי העז, גוטאנדה ומקימורה עוסקים ב"גריפת שלג". לעומתם, מיס יומיושי, העוסקת בעבודה חד־גונית כפקידת קבלה, אוהבת את עבודתה ומסורה אליה בכל נפשה.
נושאים מרכזיים > משמעותו של איש הכבשה

דבריו של איש הכבשה כתובים ברצף אותיות. לדוגמה: "אנחנומחברימדברים, ... כמומרכזיה...אנחנוהחוליההמקשרת. לארוצימשמשהוילךלאיבוד. אתהמחפשאותו, אנחנומחברים, אתהמוצא.". או משפט המפתח: " אתהחייבלרקוד, כלעודהמוזיקהמתנגנת.". לאחר יציאת הספר המקדים, "מרדף הכבשה", עסקו מבקרים יפניים במשמעותה של הכבשה המסוגלת להיכנס לגופו של אדם ולשעבדו לרצונה. בסיום הספר "לרקוד לרקוד לרקוד", מתאר המספר את איש הכבשה ליומיושי במילים הרומזות על שאלה זו ומאמתים חלקים מהביקורות שלאחר "מרדף הכבשה": "כאן הוא גר. מסתתר." "מסתתר ממה?" "מהמלחמה, מהציוויליזציה, מהחוק, מהשיטה.. מכל מה שלא מתאים לאיש הכבשה."
ביקורת

הספר קיבל ציון של 69% באתר iDreamBooks.

מבקרת הספרות באינדפנדנט כתבה "קריאה של "לרקוד לרקוד לרקוד" היא קצת כמו טיול כיף בעיניים מכוסות עם מדריך טיולים מתלהם מחופש לקוסם... הוא מחזיק בהבטחה ליעד אלגורי עמוק. אבל בסופו של דבר, אתה יוצא מהמזראטי עם סחרחורת נעימה, רק כדי לגלות שהמדריך יצא לעולם משלו ואתה חזרת למקום שהתחלת.".

מבקר הספרות של הטלגרף כותב כי "הרומן פחות מבולגן אך גם פחות מרתק מקודמו, "מרדף הכבשה", שבו הוצגו געגועיו של המספר לחזון של יפן מוקדמת, פשוטה יותר ושלמה יותר. חזון זה חסר ב"לרקוד לרקוד לרקוד", ושום דבר לא החליף אותו... אבל עדיין יש הרבה מה לאהוב. התיאורים של מר מורקמי על טוקיו בלילה ושל הנוף היפני הם פיוטיים ותמציתיים. יש לו גם כישרון ללכוד את הטנטטיביות והמקריות של החיים העירוניים המודרניים.".
ביקורת > ביקורת בישראל

הביקורות בישראל היו מעורבות. מעט המבקרים שהתייחסו לספר, מצאו אותו כמרתק ונעים לקריאה, אך מצאו בו פגמים:

עמיחי שלו כותב: "גם בספר הזה, למרות הכל, יש כוח בלתי אמצעי, יש את היכולת הזו של הסופר להכניס אותך לתוך עולם, לחבר אותך באיזשהו אופן לדמויות הנעימות המאכלסות אותו (וכולן שם נעימות, לפעמים יותר מדי נעימות), ולגרום לך לא להרפות עד שלא יגיע הפתרון." אבל טוען שההומור בספר הוא טרחני ולא מצחיק, ו"המימד הסוריאליסטי-חידתי נותר סתום. אנחנו אמורים להבין שיש מקבילה כלשהי לעולם הזה, אבל לא להבין כלום בקשר אליה, רק שיש אנשים המסוגלים לנכוח בה והרוב לא.".
הפסיכולוגית, יעל הראל, טוענת כי החיפוש של מורקמי אחרי איש הכבשה כקול ה"אותנטי" שלו, הוא אולי נקודת החולשה של הספר. נראה לה שעלילת הסיפור משלמת מחיר על כך שבעת כתיבתה, צורך זה של מורקמי גבר על חוש הביקורתיות שלו. היא מוסיפה: "למורקמי יש יכולת מכשפת לגרום לקוראיו להתהלך ביער שבו הקיום הוא מורכב ומלא רבדים ושהאמת בו אינה מחויבת לעובדות. אבל כשפתאום הוא צץ, כמו מדריך טיולים טרחני, ומסביר לי מה אני רואה משמאלי, הקסם מתפוגג והנוף הפראי נראה פתאום יותר כמו פתח תקווה.".
הערות שוליים

1 2  יעל הראל, "לרקוד לרקוד לרקוד" מאת הרוקי מורקמי - געגועיו לסובארו, באתר הארץ, 8 ביוני 2010
↑  צורת תרגום זו הועתקה מהתרגום לאנגלית.
↑  עמ' 82
↑  עמ' 83
↑  עמוד 371
↑  Dance Dance Dance by Haruki Murakami
↑  Helen Birch, Sushi and good red herrings: Dance, dance, dance - Haruki Murakami, אינדיפנדנט, 20 במרץ 1994
↑  Mike Hale, Searching for meaning in postwar Japan, הטלגרף, 3 בפברואר 1994
↑  עמיחי שלו, חידה סתומה בלי פתרון, באתר ynet, 16 במאי 2010
↑  יעל הראל, המחלקה לספרות משווה, אוניברסיטת בר-אילן, דצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 30146462693927772245   WorldCat (עם VIAF): 30146462693927772245
מאמרים חדשים על התבונה האנושית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גוטפריד וילהלם לייבניץ 
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  פילוסופיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1765 
 
מאמרים חדשים על התבונה האנושית (צרפתית: Nouveaux essais sur l'entendement humain) חיבורו של גוטפריד לייבניץ, הוא מנשר הכחשה לאחת מיצירותיו הפילוסופיות המרכזיות של ג'ון לוק, מסה על שכל האדם. זוהי אחת משתי יצירות פילוסופיות באורך מלא מאת לייבניץ (האחרת היא התאודיציאה), והוא בנוי כאוסף ביקורות ותגובות לכל אחת מהטענות שבפרקים בחיבורו של לוק. לייבניץ סיים לחברו ב-1704 אולם מותו של לוק היה לכאורה הסיבה שלייבניץ השהה את פרסומו, והספר הופיע רק כ-60 שנה מאוחר יותר. כמו יצירות פילוסופיות אחרות מהתקופה, הוא נכתב בצורה של דיאלוג.
סקירה כללית

שתי הדמויות הדוברות בספר הן תאופיליוס ("אוהב האל" ביוונית), המייצג את השקפותיו של לייבניץ, ופילאלטס ("אוהב האמת" ביוונית), המייצג את אלו של לוק. ההתכחשות המפורסמת לתזה האמפיריציסטית על מוצאם של רעיונות מופיעה בתחילת הספר השני: "דבר אינו נמצא בתודעה ללא תיווך ראשוני של החושים, מלבד התודעה עצמה". כל הטיעונים המרכזיים של לוק כנגד רעיונות מולדים זוכים לביקורת ארכנית של לייבניץ, שמצודד בהשקפה קיצונית של קוגניציה מולדת, לפיה כל המחשבות והפעולות של הנפש הן מולדות. בנוסף לדיון שלו על רעיונות מולדים, חיבורו של לייבניץ מציג ביקורות נוקבות ושופעות תובנה על השקפותיו של לוק בנוגע לזהות אישית, רצון חופשי, דואליזם גוף-נפש, שפה, אמת הכרחית, וניסיון ההוכחה של לוק לקיום האל.
ראו גם

גוטפריד וילהלם לייבניץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12031244g (data)
ליברציה

התנודדות הירח והשינוי באזורים הנצפים באנימציה המורכבת מצילומים שבוצעו במשך חודש.
ליבְּרציה, באסטרונומיה, היא שם כולל למספר תופעות פיזיקליות, המאפשרות תצפית מפני השטח של גוף המוקף בלוויין נעול כבידתית על אותו לוויין, כך שיותר ממחצית שטחו של הלוויין ניתנת לצפייה מהגוף המוקף. ליברציה מתייחסת בדרך כלל לתופעה הנצפית בירח אולם היא מתקיימת בגופים שמימיים רבים הנעולים כבידתית לגוף שאותו הם מקיפים. שמה של התופעה נגזר מ-"libro" (התנודדות, שיווי משקל, בלטינית) והעובדה שהליברציה היא תנועה מחזורית הלוך ושוב של פני הלוויין הנצפים.
הליברציה של הירח מאפשרת לצפות מכדור הארץ בכ-59% מפני השטח שלו.
הסבר פיזיקלי

הנעילה הכבידתית של הירח לכדור הארץ גורמת לכך שהוא משלים סיבוב סביב עצמו בזמן השווה לזמן שבו הוא משלים סיבוב סביב כדור הארץ, כך שבאופן קבוע רק צד אחד שלו מופנה לכדור הארץ, ואילו הצד השני מוסתר. הליברציה של הירח היא שילוב של מספר תופעות שונות, המאפשרות לצפות במעט יותר מפני השטח של צד זה. שלוש העיקריות שבהן הן:
הסבר פיזיקלי > ליברציית קו רוחב

ליברציית קו רוחב נגרמת מכך שציר הסיבוב של הירח אינו ניצב למישור סיבובו סביב כדור הארץ, כפי שציר הסיבוב של כדור הארץ אינו ניצב למישור המילקה. סטיית צירו של הירח גורמת לכך שהוא מפנה לסירוגין את קוטבו הדרומי ואת קוטבו הצפוני לכיוון כדור הארץ.
הסבר פיזיקלי > ליברציית קו אורך

ליברציית קו אורך נגרמת מכך שמסלול ההקפה של הירח סביב כדור הארץ אינו מעגלי אלא אליפטי, על פי חוקי קפלר, ולכן מהירותו לאורך ההקפה משתנה. מאחר שמהירות סיבובו של הירח סביב צירו היא קבועה, הסינכרון בין שתי מהירויות אלו אינו מושלם, ובחלקים שונים של החודש מופנים לכיוון כדור הארץ לסירוגין חלקים מעט מזרחיים או מערביים של פני הירח.