stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור נרקיס
ביוגרפיה > בעשור השלישי של המאה ה-21

במרץ 2020 הקליט יחד עם עומר אדם ומשה פרץ גרסה חדשה ל"שירו של שפשף" של מאיר בנאי.
ב-20 באוגוסט 2020 הוציא יחד עם הזמר החסידי האמריקאי שלומי סעדון (SHUKY) את השיר "ברוך ה' אני נושם" (מילים ולחן: איציק שמלי) שלווה בקליפ שכלל את מילות השיר על רקע גרפיקה משתנה.
ב-13 בספטמבר 2020 הוציא את השיר "אהבה זה דמעות" שאותו כתב והלחין נרקיס בעצמו יחד עם נאור סינואני ואבי אוחיון, לשיר צולם קליפ בהשתתפות הדוגמנית והשחקנית הישראלית מורן אטיאס.
ב-19 בינואר 2021 הוציא את "חלקת אלוהים", מתוך הפרויקט "השיר של אופיר" של אופיר כהן. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. באותה השנה הוציא גם את "חיבוק". ובאותה שנה הוציא את השיר כוסות ריקות עם הצמד סטטיק ובן אל. ב-5 ביולי 2021 הוציא את הסינגל "אין לי שום סיכוי", ביחד עם הזמרת מור. את השיר כתבו והלחינו תמר יהלומי ויונתן קלימי. ובדצמבר 2021 הוציא את הסינגל "עד סוף העולם שלי".
באוקטובר 2021 קבע בית המשפט כי על נרקיס לשלם פיצויים בסך יותר מ-2 מיליון שקל לאדם שעלה על הבמה בזמן שהופיע ונפצע. נרקיס הודיע שיערער על ההחלטה.
ב-9 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "הוויסקי והיין". השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט. ב-10 באוגוסט הוציא את הביצוע "מואט" מתוך המופע ט"ו באב עושים אהבה - קיסריה 2023" יחד עם נסרין קדרי. השיר הגיע למקום ה-79 במצעד ההיטליסט. ב-7 בספטמבר הוציא את הסינגל "פרחים ודמעות". ב-28 בספטמבר הוציא את הסינגל "ושמחת בחגך" יחד עם אברהם פריד. ב-22 באוקטובר הוציא את הסינגל "אחינו כל בית ישראל". ב-6 בנובמבר הוציא את הסינגל "וואלק מי". ב-29 בנובמבר הוציא את הסינגל "מאמי". ב-20 בדצמבר הוציא את הסינגל "בסוף הכל יהיה בסדר". השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-26 בפברואר 2024 נרקיס הוציא מיני-אלבום בשם "מחתנים את הלוחמים". באלבום יש שישה דואטים עם המוזיקאים אודיה, אושר כהן, איתי לוי, עדן חסון, עומר אדם ושלומי שבת. נרקיס הקים יחד עם אשתו, ספיר נרקיס, ובית חב"ד סביון את פרויקט "חתונות לחיילים" במהלך מלחמת חרבות ברזל. הפרויקט נועד לחתן חיילים שחתונותיהם בוטלו עקב המלחמה. לפרויקט גויסו עשרות מתנדבים, עמותות, אמנים, שחקנים ואמני סטנדאפ. נרקיס הוציא את המיני-אלבום המכיל הופעות מחתונות מתוך הפרויקט. באפריל 2024 שחרר נרקיס את השיר "יש כאן טוב", אותו יצרו נעם חורב ועמרי קסטן. ב-9 במאי של אותה השנה יצא לאור אלבום האוסף "ישראל בידור – שרים למדינה", שם ביצע נרקיס את השיר "ביחד ננצח" לצד אברהם טל. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט. ב-14 באוגוסט נרקיס פרסם שיר בשם "נגמר" לאחר פרידתו מאשתו ספיר כסינגל הראשון מתוך אלבום חדש. ב-5 בספטמבר הוציא את הסינגל "אלף סליחות". ב-16 באוקטובר הוציא את המיני-אלבום "זריחות". בנובמבר 2024 יצא סינגל "השכם להרקידו".
חיים אישיים

בנובמבר 2009 התחתן נרקיס עם בת זוגו ספיר ואנונו. לזוג שני בנים ובת.
בנובמבר 2021 חוו השניים משבר בזוגיות ואף יצאו בתקשורת ידיעות על פרידה. לאחר מספר חודשים חזרו השניים לחיות יחד. ב-2024 השניים התגרשו.
דיסקוגרפיה > אלבומים

תפילת חיי (1994)
העולם כמו גלגל (1995)
את הוא הכוכב (1997)
סימנים (1998)
חי לאהבה (1999)
רק איתך (2000)
זה מהלב (2001)
מילים לאהבה (2003)
חתול רחוב (2005)
מילים שלא אמרת (2006)
סהרורי (2008)
ערב טוב (2010)
אם תרצי (2012)
יהלום (2014)
עשינו היסטוריה (2016)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

4 Ever (2023)
מחתנים את הלוחמים (2024)
זריחות (2024)
הערות שוליים

↑  שוש גבאי, ליאור נרקיס מסתער על ערד, באתר ynet, 16 ביולי 2000
↑  מאת שגיא גרין, אפילו פולנים רוקדים, באתר הארץ, 8 באפריל 2001
↑  ליאור נרקיס ומלוויו יצאו לריגה לקראת האירוויזיון בשבת, באתר הארץ, 19 במאי 2003
↑  מיכל פלטי, ליאור נרקיס איכזב: הגיע למקום ה-19 באירוויזיון, באתר הארץ, 25 במאי 2003
↑  נבחרו השירים המועמדים לאירוויזיון, באתר הארץ, 12 בינואר 2003
↑  ליאור נרקיס ייצג את ישראל באירוויזיון, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2002
↑  הזמר ליאור נרקיס נחקר בחשד לעבירות מס, באתר ynet, 26 בספטמבר 2005
עמית בן-ארויה, הזמר ליאור נרקיס נחקר אמש במשרדי מס הכנסה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2005
↑  עכבר העיר, האם ליאור נרקיס גנב שיר מזמר מצרי?, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2010
↑  טל הנדלס, עכבר העיר, ליאור נרקיס בהופעה: כבש עוד יעד בדרך למעלה, באתר הארץ, 22 במרץ 2012
↑  אסף נבו, ‏ליאור נרקיס באלבום חדש: "יהלום", באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2014
↑  גילי איזיקוביץ, ליאור נרקיס יופיע בסדרה החדשה “זגורי אימפריה”, באתר הארץ, 3 ביוני 2013
↑   בן שלו, הקשר בין "אני עף אלייך" של ליאור נרקיס לבין "She Loves You” של הביטלס, באתר הארץ, 28 ביוני 2014
1 2 3 מיקומי שיא במדיה פורסט - המצעד הישראלי השבועי:
"יום שעובר": בשבוע ה-15 בשנת 2015.
"בסוף הכל יהיה בסדר": השבוע ה-52 בשנת 2023.
"ביחד ננצח": השבוע ה-21 בשנת 2024.
↑   בן שלו, בואו נקווה שגרוע יותר מהחדש של ליאור נרקיס לא יכול להיות, באתר הארץ, 16 בפברואר 2017
↑   בן שלו, ליאור נרקיס ודודו אהרון חולמים להפוך את השיר הזה להימנון. הלוואי שזה לא יקרה, באתר הארץ, 9 באפריל 2017
↑   איתמר זהר, ליאור נרקיס יצא מהבידוד כדי לעודד את עם ישראל עם עומר אדם ומשה פרץ, באתר הארץ, 19 במרץ 2020
↑  דור מאיר מועלם, ‏עקיצה וחלום: התמכרנו לשיר החדש של נטע ברזילי עם סטטיק ובן אל, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2021
↑  גיל משעלי, ‏"לא אל תניחי לי ליפול": ליאור נרקיס מגיב על הכל בשיר חדש, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2021
↑  יורם ירקוני, "לא נכנסתי לכיס של ליאור נרקיס ולא תבעתי אותו. אני הקורבן כאן, לא הוא", באתר ynet, 8 באוקטובר 2021
↑  גאיה חלמיש, ‏אחרי שנדרש לשלם 2 מיליון שקל - ליאור נרקיס מערער, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2021
↑  ליאור נרקיס בווידוי חשוף: "מסתובב לבד בבית בלעדיה", באתר ישראל היום, 9 ביולי 2023
↑  היטליסט: מצעד המוזיקה של ישראל mako, באתר היטליסט, ‏4 בספטמבר 2023
↑  קים קונקשנ'ס, ליאור נרקיס באלבום חדש "מחתנים את הלוחמים הדואטים הגדולים", באתר בלינקר, ‏26 בפברואר 2024
↑  ישראל בידור - שרים למדינה, באתר Spotify
↑  מאיה כהן, ליאור נרקיס מדבר לראשונה לאחר הפרידה: "די, זה נגמר, רציתי ללכת", באתר ישראל היום, 14 באוגוסט 2024
↑  דודי פטימר, ‏אייל גולן בשיר אהבה למדינה, שמרגש למרות מנגינה לא מקורית במיוחד | מדור חם באוזן, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2024
↑  יפעת הללי, ‏מזל טוב: ליאור נרקיס התחתן, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2009
↑  יפעת הללי אברהם, ‏המשבר הכריע: ליאור נרקיס ואשתו נפרדים, באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2021
יפעת הללי אברהם, ‏ליאור נרקיס בתגובה ראשונה לפרידה מאשתו: "גם אם לא יסתדר אנחנו תמיד נדאג אחד לשניה", באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297714605171  ISNI: 0000 0000 5351 5834  LCCN: no2005048070  MusicBrainz: 043640c5-5728-40e5-9122-6ee30103b2a9  VIAF: 4662290   WorldCat (עם VIAF): 4662290
שיח-אברהם מצוי

סריקה בוטנית של הפרח עם העלים
שִׂיחַ-אַבְרָהָם מָצוּי (שם מדעי: Vitex agnus-castus) הוא שיח ים-תיכוני גדול או עץ קטן, נפוץ, נשיר, ארומטי, המגיע לגובה של 5 מ'. בישראל הוא נציג הבר היחיד של הסוג שיח-אברהם, שמונה 214 מינים ממשפחת השפתניים. סוג זה הועבר ממשפחת הוורבניים בשנת 2009 למשפחת השפתניים.
לפי שיטת המיון העכשווית שִׂיחַ-אַבְרָהָם קִפֵּחַ (Vitex pseudonegundo), שתואר בעבר כמין נפרד, נחשב כיום כשם נרדף לשִׂיחַ-אַבְרָהָם מָצוּי (Vitex agnus-castus).
בשונה ממרבית המינים של שיח-אברהם, שתפוצתם באזורים הטרופיים והסובטרופיים, שיח-אברהם מצוי וגדל בר באזורים הממוזגים של אירופה ואסיה, בארצות הגובלות עם הים התיכון ובהן ישראל. הוא נשתל כצמח תרבות באירופה באזור הממוזג.
שיח-אברהם מצוי הוכנס זה מקרוב, בשנת 2017, לרשימה האדומה של IUCN ושייך לקטגוריה "אין מספיק נתונים" (DD) בגלל חוסר מידע ונתונים לגבי מצבם האמיתי של האוכלוסיות. כמו כן, הוא הוכרז כערך טבע מוגן בישראל בשנת 2005.
מאפייני המין

שיח אברהם הוא שיח ים-תיכוני, מסועף, גובהו עד 5 מ' ונשיר. אין בישראל שיח-אברהם מצוי, שאינו נשיר בחורף, נכון שבמדבר יהודה תקופת ההַשָּׁרָה קצרה יותר, אבל השיחים נשירים אפילו בחופי ים המלח.
השורשים עמוקים ומסייעים לו להיעגן בקרקע בשיטפונות החורף ולקלוט מים מתחת לשכבות החלוקים בנחלי אכזב בעיצומו של הקיץ.
הענפים התחתונים מעוצים. הגבעולים בעלי 4 פאות (רבועים, זוויתיים) מכוסים בפלומה עדינה וארומטית. הענפים ארוכים, גמישים וחזקים ומחזיקים מעמד בשיטפונות החורף. הצמח ידוע גם כצמח שגבעוליו משמשים לקליעת סלים.
העלים נגדיים, בעלי פטוטרות ארוכות וללא לוואים. הם עלים מורכבים מאוצבעים (כפניים) עם 5 עד 7 עלעלים. העלעלים תמימים, צרים, ומפורדים, שאורכם 4 עד 10 ס"מ, וצורתם אליפטית או דמוית ביצה או אזמלית והם בעלי פטוטרת ועורק מרכזי בולט. מראה העלים מזכיר במעט את צורת עלי הקנביס, אך בניגוד לעלי הקנביס, שפת העלה אינה משוננת אלא תמימה. העלעל האמצעי תמיד ארוך יותר מאלה שמצדדיו. צדם העליון של העלים ירוק כהה וצדם התחתון על פי רוב מאפיר עם פלומה לבנבנה-אפורה וצפופה.
התפרחות מסוג שיבולת או בשיבולות אחדות, חיקיות (מתפתחות בחיקי העלים) ואף אמיריות (יוצאות מקודקודי הגבעולים). לאורך עמוד התפרחת ערוכים הפרחים בדורים צפופים.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, מאוחי עלים, קטנים, אורכם 10 מ"מ, ועוקציהם קצרים וצבעם כחול-לילך.
הגביע דמויי פעמון שמורכב מ-5 עלים מאוחים. כל עלה גביע מסתיים בשן בולטת. הגביע משתייר אחרי הפריחה. לא כן, הכותרת שנושרת לאחר ההפריה.
הכותרת דו-שפתנית ועשויה מ-5 עלי כותרת מאוחים היוצרים בבסיסם צינור המתרחב בהמשכו ומסתיים ב-5 אונות חופשיות.
צינור הכותרת בולט מהגביע, בצבעי כחול-לילך. בכניסה ללוע הכותרת, השפה התחתונה של הכותרת קירחת או שעירה באופן חלקי מבפנים בשערות לבנות בולטות. גודל הקטע השעיר אינו אחיד. בשיח-אברהם משולש הכתם הלבן ברור מאוד.
אוגן הכותרת דו-שפתני במקצת ופרוש (הדו-שפתיים אינם ניכרות ו-5 האונות פרושות לצדדים). האונה התחתונה ארוכה, רחבה ובולטת. שאר האונות שמצדדיה ומעליה קטנות יותר.
ארבעת האבקנים, שזיריהם מעורים בצינור הכותרת, בולטים מאוד החוצה. שני אבקנים קצרים ושניים ארוכים יותר במקצת. הזיר דק וצבעו סגלגל.
השחלה עילית, והיא מורכבת משני עלי שחלה, המתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות עם ביצית אחת בכל אחת מהן.
עמוד העלי, מתפתח מבין המגורות, מבסיס השחלה. בעת בשלותו הוא יוצא ובולט מחוץ לכותרת, אך אורכו קצר מהאבקנים.
הצלקת בעלת 2 אונות דקיקות וקירחות.
הפרי הוא בית גלעין זעיר שקוטרו 2 עד 5 מ"מ. הוא עטוף בגביע משתייר ומכיל זרעים אחדים.
אטימולוגיה

שם הסוג Vitex  מופיע אצל פילוניוס ונגזר מהלטינית vīteo שמשמעותו "לארוג" או "לקשור", בהתייחסות לשימוש ב-V. agnus-castus בקליעת סלים.
שם המין Agnus-Castus מגיע מלטינית: Agnus – פירושו "טלה", Castus – פירושו "טהור" או "צנוע". השילוב של שתי המילים מרמז על הקשר למסורת עתיקה שבה הצמח שימש, לכאורה, לעידוד צניעות ואיפוק מיני, בעיקר בקרב נזירים ונזירות.
השם: monk's pepper - "פילפל הנזיר" נובע בשל הדמיון של פירות השיח לגרגרי פלפל שחור (Piper nigrum) . הנזירים באירופה טחנו את הפרי ונטלו אותו כדי לדכא את היצר המיני.
לפי האגדה צמח זה הוא השיח בו נתפס אילו של אברהם בעקידת יצחק ומכאן שמו.
שם בערבית: ע'אר, שַגַ'רָה איבּרַהים (شجر العفة ، الارثد ، حب الفقد).
שמותיו הנוספים בשפה האנגלית הם:
Chaste tree - שם נפוץ מאוד "עץ הצניעות".
hemp tree - משום שהעלים דומים לעליו של צמח הקנביס.
vitex - סתם ויטקס, על שמו המשותף של כל הסוג.
Vitex pseudonegundo, Vitex pseudo-negundo - מצוי במאמרים מדעיים כשם נרדף לשם המדעי Vitex agnus-castus.
מחזור החיים של הצמח

שיח-אברהם מצוי הוא שיח נשיר חורף. כלומר, במשך כל תקופת העונה הקרה, מחודש נובמבר עד מרץ, אין הוא עוטה עלים כלל. אין בישראל שיח אברהם מצוי, שאינו נשיר בחורף, נכון שבמדבר יהודה תקופת ההַשָּׁרָה קצרה יותר, אבל השיחים נשירים אפילו לחופי ים המלח. בתקופה זו מצויים עליו פירות בשלים.
עם בוא האביב, השיח מלבלב ופורץ, ולאחר מכן גם מתפתחים תפרחות סגולות מרשימות האופייניות לצמח: 'שרביטים' בצבע כחול, ולעיתים רחוקות לבן. במשך כל עונת הקיץ החמה והיבשה עומד הצמח כשהוא בולט בצבעו הירוק והרענן בהשוואה לסביבתו היבשה יותר. האבקה באמצעות חרקים.
הרבייה באמצעות זרעים והשרשה.
תפוצה בעולם

שיח אברהם מצוי תפוצתו רחבה באגן הים התיכון, הוא גדל בר באיים בים התיכון, בצפון אפריקה להוציא מצרים, ספרד, צרפת, דרום אירופה עם חדירה לדרום אוקראינה, טורקיה, המזרח התיכון, ומרכז אסיה (ארמניה; אזרבייג'ן; גאורגיה; טג'יקיסטן; טורקמניסטן; ואוזבקיסטן). למרות תפוצתו הרחבה, הוא מפוזר ומפוצל ובדרך כלל נדיר.
מחוץ לאירופה, הוא אוקלם כצמח גינה באופן נרחב וכעת הוא התאזרח בארצות הברית ובמקומות אחרים באזורים הטרופיים.
שיח-אברהם מצוי בישראל

השיח הוא צמח ים-תיכוני עם חדירה לאזור האירנו-טורני היובשני יותר. הוא גדל בר בבתי-גידול לחים מאכלס גדות נחלי אכזב ואיתן בארץ ישראל.
שיח אברהם מצוי הוא צמח גדות נחלי אכזב בהרים, שמנקזים שטח רחב, שמתאפיינים בזרימת מים במשך תקופה קצרה בחורף וביובש ממושך בחורף. ניתן למצוא אותו גם בנחלי האכזב בדרום הארץ. הוא מגלה רגישות גבוה לזיהום בשפכים וכן הוא נעלם מקטעי נחל מזוהמים. הוא מצוי לאורך נחלי איתן בחברה אחת עם הרדוף הנחלים, קנה מצוי ומינים נוספים.
חברת שיח-אברהם מצוי מתפתחת על תשתית של חלוקי נחל בחופה הצפוני של הכנרת, באזור גבעות הבזלת. באזורים אלה מהווה החברה תצורה של שיחים נמוכים, עם שיח-אברהם כמרכיב העיקרי. ואילו במקומות שבהם מכוסה החצץ הבזלתי בקרקע סחף, נוספים אליו מינים רבים ובעיקר הרדוף הנחלים, ערבה מחודדת ואשל הירדן. חברה זו יוצרת תצורה של חורש גדות צפוף. עליית מפלס המים בכנרת גורמות להצפתם של חלקי הגבעול התחתונים של שיח-אברהם וריקבון וכתוצאה מכך למותם של רבים מהם. בנחלי האכזב של בקעת בית ציידה על תשתית של חלוקים שולטים שיח-אברהם והרדוף הנחלים..
הוא גדל בכל חלקי ישראל מלבד דרום הנגב. הוא נפוץ בבקעת חולה, בבקעת כנרות, בחוף הגליל ובחוף הכרמל; מצוי בגולן (ליד בריכות או בנחלים החוצים את הגולן), בגליל העליון, בגליל התחתון, בעמק עכו; נדיר בשרון, בשומרון, בערבות הירדן, בשפלה, במדבר יהודה ובבקעת ים המלח, בדרום שפלת החוף, במדבר שומרון, ובהרי יהודה; נדיר מאוד בחרמון, בכרמל, בגלבוע, בבקעת בית שאן, ובצפון הנגב.
שיח-אברהם כצמח תרבות

השיח משמש בישראל כצמח גינון, בשל מראהו היפה בעונת קיץ, עלים רעננים ופריחה שופעת. הוא נשתל בעיקר בגינות ציבוריות וצדי כבישים, ואף בגינות פרטיות. למרות שהצמח גדל בערוצים בטבע, בגינון הוא נחשב לצמח חסכן מים מומלץ ביותר הפורח לאורך הקיץ ביחד עם הרדוף הנחלים ושקיימים כמה זני נוי שלו עם פרחים בגוונים לבן עד סגול, כמו כן קיימים זנים קטנים וקומפקטיים יותר. שיח אברהם מצוי גדל במגוון קרקעות, עמיד יחסית ליובש ולקור ולמליחות.
שיח-אברהם מצוי כצמח מרפא ומאכל

שיח-אברהם מצוי הוא צמח מרפא. ברפואה העממית הוא משמש כתרופה לכאבי ראש מעלי השיח, כמשחה לכאבי מפרקים משתמשים בזרעים השחורים. מרתח הזרעים משמש גם כתרופה להרעלות קשות, וכאבי בטן וחיזוק שורשי השיער. ברפואה הסינית שימושו העיקרי בריפוי הסמפונות, הפירות שימשו לטיפול בתעוקת לב, שיעול, זיבה ושבר. השורשים שימשו לריפוי דלקות פרקים ולמניעת קדחת.
מפרי הצמח מפיקים תמציות המסייעות בריפוי מחלות הורמונליות, סיוע בבעיות פוריות ובהקלת תסמיני תסמונת קדם וסתית. מרכיבי הצמח ידועים ברפואה כמסייעים לנשים בעלות בעיות באיזון ההורמון פרוגסטרון. [חסר מקורות]. בפרק השני בסדרת הדרמה "הקיסרית" (2022) מובא שקיסרית האימפריה האוסטרית עשתה אמבטיה עם חלב אתון ושיח אברהם, שעתיים בבוקר ושעתיים בערב כדי להגביר את הפוריות.
במחקרים מודרניים הצמח נמצא יעיל במקרה של תסמונת טרום-ויסתית ובעיות מחזור. בצמח מצויים גליקוזידים ולבנואידים. הפלבונואידים (ויטמין P) הם תרכובות מטבוליות משניות המסונתזות על ידי צמחים שונים ולהם תפקידים כמו: מתן צבע צהוב אדום וכחול וכן הם בעלי יכולת אנטי-בקטריאלית גבוהה. זרעי הצמח מכילים שמן בריכוז בין 0.4 ל-0.7 אחוז, מבין החומרים המצויים בשמן הזרעים, החשובים בהם הם קסטיצין (Casticin), וויטקסין (Vitexin). הקסטיצין משמש לאיזון הורמוני מין נשיים.
כמו כן הזרעים, הדומים לזרעי פלפל שחור, משמשים למטרת תיבול מאכלים.
גלריה לתמונות

מראה כללי עם פרחים
מראה כללי עם פירות
הבדל בין שני צידי העלה המאוצבע, האצבע האמצעית תמיד גדולה יותר
תפרחות ועלים
אופן סידור התפרחות
סידור הפרחים בתפרחת
פרחים
תקריב של פרח
אבקנים ועמוד עלי
אבקנים
פרחים ופירות
פירות, עלים ופרחים
פירות ועלים
תקריב של פירות
תקריב של פירות
תקריב של פירות
הערות שוליים

↑  שיח-אברהם מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  .Vitex L, World Flora Online, ‏2022 (באנגלית)
↑  Vitex pseudonegundo (Hausskn.), World Flora Online
↑  Euphorbia milii, The IUCN Red List of Threatened Species, ‏2020
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
1 2  עדות של ד"ר אורי פרגמן-ספיר המנהל המדעי של הגן הבוטני האוניברסיטאי בירושלים
↑  Frumin, Suembikya; Maeir, Aren M.; Eniukhina, Maria; Dagan, Amit; Weiss, Ehud, Plant-related Philistine ritual practices at biblical Gath, Scientific Reports, ‏12 בפברואר 2024
1 2  עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 8, רמת גן: משרד הביטחון, 1984, עמ' 112-118
↑  שיח-אברהם מצוי, באתר צמחיית ישאל וסביבתה
↑  דן פלביץ' וזהרה יניב, צמחי המרפא של ארץ ישראל, תל אביב: תמוז-מודן, 1991, עמ' 322
↑  ערגה אלוני, שיח-אברהם מצוי Vitex agnus-castus פורח בגדות נחלי איתן ואכזב, באתר כלנית - כתב עת לצמחי ישראל, ‏יולי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551750705171  GND: 4488606-8  LCCN: sh97008691
הכוחות המזוינים של סולטנות עומאן

| --- | --- |

 מוטו:  "אלוהים- המולדת - הסולטאן"
 מדינה:  עומאן עומאן
 תקופת הפעילות:  1907–הווה (כ־118 שנים)
 זרועות בצבא:   צבא המלכותי של עומאן   הצי המלכותי העומאני   חיל האוויר המלכותי העומאני   כוחות הסולטנות המיוחדים   כוחות המשמר המלכותי העומאני
 מטה:  עומאן מסקט, עומאן
 מנהיגות
 המפקד העליון:  סולטאן עומאן
 שר ההגנה:  שביב בן טאריק
 ראש המטה:  סגן אדמירל עבדאללה בן חמיס בן עבדאללה אל ראיסי
 כוח אדם
 כוחות פעילים:  42,600
 כוחות מילואים:  100,000
 תקציב
 תקציב שנתי:  8.686 מיליארד דולר (2017)
 
הכוחות המזוינים של סולטנות עומאן (בערבית: القوات المسلحة لسلطان عمان) הם הכוח הצבאי של עומאן. הכוחות אחראיים להגן על שלמותה וריבונותה של עומאן, ולשמור על סולטאני עומאן. הצבא מורכב מזרועות: הצבא המלכותי של עומאן, הצי המלכותי העומאני, חיל האוויר המלכותי עומאני, כוחות הסולטנות המיוחדים וכוחות המשמר המלכותי עומאן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ההיסטוריה הצבאית של עומאן היא ארוכת שנים מפני שמדינה זו הצליחה לשמור על עצמאות החלקית לאורך רוב התקופת  הקולוניאלית. ואף לתקופה מסוימת גבר צבאה על צבאות אירופאיים מתקדמים ממנו והיה לאימפריה קולונילית על חשבון זו הפורטוגלית. (להרחבה ראה ערך: היסטוריה של עומאן)
צבא המודרני של עומאן הוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20, וגם כיום רוב נשקו והתמיכה הביטחונית של הצבא מסופק על ידי הממלכה המאוחדת. בזמן זה חלו מספר ניסיונות מרידה במדינה שלא צלחו, וכיום הצבא לוקח חלק במספר שיתופי פעולה ביטחוניים עם מדינות ערב השכנות.
ציוד

הצבא עדיף מבחינה איכותית על זה של מדינות שכנות רבות למעט ערב הסעודית ואיראן, עם גדוד אחד של טנקי קרב מסוג צ'אלנג'ר 2 שנבנה בבריטניה וגדוד של M60 פטון. עומאן קיבלה 174 כלי רכב משוריינים קלים מסוג מואג פיראנה (אנ') ויותר מ-80 מכוניות סיירים VBL (אנ') מצרפת כדי לחזק עוד יותר את היכולות הצבאיות. מבחינה ארטילרית, בשנות ה-90 של המאה ה-20, עומאן קיבלה הוביצרים G6 (אנ') מדרום אפריקה, ויכולות הנ"ט של עומאן אמורות להתחזק מאוד על ידי 100 טילי Javelin (אנ') שיסופקו בקרוב מארצות הברית.
הכוחות המזוינים של עומאן מאומנים ומתודרכים לעיתים קרובות על ידי הצבא הבריטי, כולל SAS (קומנדו).
חיל האוויר של עומאן (אנ') מחומש אף הוא בציוד מודרני.
הערות שוליים

↑  Policy on loan service personnel from UK to Oman and direct military assistance | The National Archives, web.archive.org, ‏2018-01-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0491 1979 
| כוחות צבאיים בעולם הערבי |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אלג'יריה אלג'יריה • בחריין בחריין • קומורו קומורו • ג'יבוטי ג'יבוטי • מצרים מצרים • עיראק עיראק • ירדן ירדן • כווית כווית • לבנון לבנון • לוב לוב • מאוריטניה מאוריטניה • מרוקו מרוקו • עומאן עומאן • קטר (מדינה) קטר • ערב הסעודית ערב הסעודית • סומליה סומליה • סודאן סודאן • סוריה סוריה • תוניסיה תוניסיה • איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות • תימן תימן • צ'אד צ'אד |  |
| מדינות עם הכרה מוגבלת | הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית הרפובליקה הדמוקרטית הערבית הסהראווית • סומלילנד סומלילנד |  |
| כוחות מזוינים אזוריים אוטונומיים | פשמרגה |  |
| שחקנים משמעותיים אחרים | המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית • חמאס חמאס • חזבאללה חזבאללה • חות'ים חות'ים • היחידות להגנת העם |  |
צבא ארצות הברית מאמן את צבא עומאן
ולדיסלב שיקורסקי

ולדיסלב אוגניוש שִׁיקוֹרְסקי (בפולנית: Władysław Eugeniusz Sikorski; 20 במאי 1881 – 4 ביולי 1943) היה ראש ממשלה ומנהיג צבאי ופוליטי פולני, בשתי מלחמות העולם וביניהן.
קורות חיים > קריירה מוקדמת, ומלחמת העולם הראשונה

שיקורסקי נולד ב-1881 בכפר טוּשׁוֹב נרוֹדוֹבִי (Tuszów Narodowy) שבקרבת העיר מיילץ (מעליץ), גליציה. כפר הולדתו היה בטריטוריות הפולניות שבשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, אחת משלוש המעצמות (בנוסף לאימפריה הרוסית והקיסרות הגרמנית) שחילקו ביניהן את שטחי פולין. אביו היה טומאס שיקורסקי, איש השלאכטה (האצולה הפולנית התורשתית), שירד מנכסיו. אמו הייתה אמיליה הברובסקה.
שיקורסקי הצעיר למד הנדסה במכון הפוליטכני בלמברג, בירת החלק האוסטרי של גליציה (כיום לבוב שבאוקראינה), והתמחה בסלילת כבישים והקמת גשרים. לאחר שסיים את לימודיו עבד עבור הממשל בגליציה בתעשיית הנפט. ב-1906 התנדב לשירות בן שנה בצבא האוסטרו-הונגרי, ולמד בבית הספר הצבאי האוסטרי. קיבל דרגת קצונה זוטרה והפך לסגן משנה במילואים. בשנת 1909 נישא להלנה זוברזבסקה.
בשנת 1907 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הפולנית (שהייתה אז במחתרת), שמטרתה הייתה להבטיח את עצמאות פולין. שם פגש לראשונה ביוזף פילסודסקי. בשנת 1908 בלבוב, שיקורסקי, ביחד עם מריאן קוקייל, ואלרי סלאבק, קאזימיר סוסנובסקי, ויטולד יודקו-נרקייביץ' והנריק מינקייביץ' ארגנו מיליציה סודית שמטרתה להביא למרד כנגד האימפריה הרוסית, אחת משלוש המעצמות שחילקו ביניהן את פולין. ב-1910 שיקורסקי ייסד בלבוב את "אגודת הרובאים", שארגנה אימונים צבאיים לחברי המחתרות הלוחמות לעצמאות פולין.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הפך שיקורסקי לראש הוועדה הצבאית ב"וועדה הלאומית העליונה" הפולנית (Naczelny Komitet Narodowy; גוף דמוי-ממשלה עבור הפולנים בגליציה בין השנים 1914–1917), ונותר בתפקידו זה עד ל-1916. לאחר מכן, התגייס ל"לגיון הפולני" – צבא שנוצר על ידי פילסודסקי על מנת לשחרר את פולין מן הכיבוש הרוסי, ולאחר מכן מהכיבוש האוסטרו-הונגרי והגרמני. הוא נלחם בהצטיינות במסגרת זו, לצד צבאות אוסטרו-הונגריה, כנגד הרוסים באזור גליציה, אך משלב זה ואילך נוצרה מתיחות גוברת בינו לבין פילסודסקי, משום שהוא הטיף לשיתוף פעולה עם האוסטרו-הונגרים בעוד פילסודסקי טען כי האוסטרו-הונגרים והגרמנים מעלו באמון העם הפולני. ביוני 1917 סירב פילסודסקי להישבע אמונים לקיסר האוסטרו-הונגרי, ולפיכך נכלא במצודת מגדבורג. שיקורסקי לעומתו, הצטרף אל הצבא האוסטרו-הונגרי. על אף שב-1918 הגיעו שני האישים להסכמה, דבר שגרר אף את כליאתו של שיקורסקי לצדו של פילסודסקי, היה "משבר השבועה" לתחילתו של הקרע בין האישים אשר עתיד היה להוביל אותם מעתה ואילך לכיוונים מנוגדים.
קורות חיים > המלחמה הפולנית סובייטית

ב-1918 התמוטטו המונרכיות ברוסיה, אוסטרו-הונגריה וגרמניה, ופולין הפכה שוב לעצמאית, אך גבולותיה של הרפובליקה הפולנית השנייה לא היו יציבים. במזרח נקבעו הגבולות בעימותים עם כוחות רוסיים, אוקראיניים, וכוחות המדינות הבלטיות, אשר שיאם היה המלחמה הפולנית-סובייטית, שנמשכה בין 1919 ל-1921.
בשלב הפותח של המלחמה, שיקורסקי, שעתה היה מפקד הצבא הפולני בגליציה, שחרר את לבוב ופשמישל. בתחילת 1920 פיקד שיקורסקי על כוחות פולנים במהלך "מתקפת קייב", שבה ניסו כוחות פולנים, במשותף עם כוחות אוקראינים וחיל משלוח מערבי, ליצור מדינה אוקראינית עצמאית. המתקפה נכשלה, וכתוצאה מכך נותרה אוקראינה בידי הצבא האדום.
באפריל 1920 דחק הצבא האדום – כוחה הצבאי של ברית המועצות שאך זה הוקמה – את הצבא הפולני, ופלש לפולין גופא. שיקורסקי נכשל בניסיון להגן על מצודת ברסט, אך לאחר מכן הצטיין בפיקוד על הארמייה החמישית הפולנית (בחזית נהר הוויסלה התחתון) במהלך הקרב על ורשה ב-1920, כאשר הכוחות הסובייטים, אשר ציפו לניצחון קל, סופי והחלטי, הופתעו בידי מתקפת נגד פולנית. במהלך קרב זה (שיש המכנים אותו "הנס על הוויסלה") עצר שיקורסקי את ההתקדמות הבולשביקית מצפון לוורשה, שם שהו כוחותיו של פילסודסקי, דבר שנתן לו זמן להיערך למתקפת הנגד. על הישגיו אלו זכה שיקורסקי באות הכבוד הפולני הגבוה ביותר – ה"ווירטוטי מיליטרי" (Virtuti Militari). לאחר מכן הוביל שיקורסקי את הארמייה השלישית של צבא פולין בקרב על לבוב ובקרב על זמושץ', התקדם עם כוחותיו לעבר לטביה ועמוק לתוך בלארוס. הפולנים הביסו את הסובייטים, והסכם ריגה הפולני-סובייטי מחודש מרץ 1921, העניק לפולין שטחים נרחבים ברוסיה הלבנה ובאוקראינה, הרבה מעבר להצעת בעלות הברית לתוואי קו הגבול המזרחי של פולין, הידועה כ"קו קרזון". שיקורסקי הפך לאחד מגיבורי המלחמה הנערצים בפולין, ובשנת 1923 פרסם ספר בשם "בנהרות הווקרה והוויסלה" (Nad Wisłą i Wkrą), שבו תיאר את הקרבות שבהם השתתף.
במהלך הקרבות בורשה פיתח שיקורסקי יחסים חמים עם הגנרל הצרפתי מקסים וייגאן, אשר יהיה לימים מפקדו של הצבא הצרפתי בתבוסתו הגדולה במלחמת העולם השנייה בשנת 1940.