stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבת ירושלים
היסטוריה > מלחמת לבנון הראשונה

חטיבה 97 גויסה לקראת מלחמת שלום הגליל. חטיבה 266 הייתה מגויסת לתקופת אימונים. חטיבה 97 תפסה שטח באזור חאצביא לאחר סיום הקרבות ביולי 1982, ואף השתתפה במבצע טרף ב-22 ביולי. חטיבה 266 הייתה מגויסת אך לא נכנסה ללבנון. חטיבה 97 המשיכה לשרת בתעסוקה מבצעית בלבנון בשנים שלאחר מכן באזור בקעת הלבנון ואזורים אחרים.
לאחר המלחמה בשנות ה-80 הופעלה החטיבה בצורה מוגברת באזורי איו"ש. במקביל ללחימה בקווים התפתחה פעילות מניעת פח"ע ענפה בתוך שטחי יהודה ושומרון. מפקדת חטיבה 16 הפכה לחטיבה מרחבית וככזאת פיקדה על המבצעים ועל כוחות הבט"ש שפעלו במרחבי נפות יהודה: חברון, בית לחם ורמאללה. במקביל פקדה מפקדת חטיבה 5 על הפעילות בנפות השומרון. הפעילות המשולבת בשטח התבססה על המושלים הצבאיים בנפות, על שירות הביטחון (שב"כ) ועל זו של משטרת ישראל. לרשותה עמדו מעת לעת הסיירת הפיקודית חרוב וכן כוחות סדירים וכוחות מילואים.
בשנת 1985 נסגרה חטיבה 266 וחטיבת חיר"מ 97 הפכה לחטיבה 310.
היסטוריה > מבצע חומת מגן

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עברה החטיבה, שמספרה הוחלף ל-310, תהליך הצערה וקלטה חיילים מחטיבות החי"ר הסדירות של צה"ל: גבעתי, הנח"ל וגולני. החטיבה השתלבה במשימות הביטחון השוטף של צה"ל בגזרות יהודה ושומרון (במסגרת ההתמודדות עם האינתפאדה הראשונה) וצפון הארץ.
במסגרת מבצע חומת מגן בפסח ה'תשס"ב 2002 החטיבה גויסה בצו 8, תחת פיקוד אוגדה 720. משימתה של החטיבה הייתה כיבוש העיר בית לחם.
החטיבה בפיקוד אל"ם רמי צור חכם, בסיוע כוחות שריון מגדוד 445 של חטיבה 576, גדוד "אדם" של חטיבה 500 וגדוד 21 של חטמ"ר עציון נכנסה לעיר בלחימה מצפון ומדרום. במהלך כיבוש העיר ומעצר של עשרות מבוקשים, התבצרה ב־2 באפריל 2002 קבוצה של 39 מבוקשים חמושים ברובי סער ובמטעני חבלה, בכנסיית המולד. הקבוצה, שבראשה עמד הקולונל עבדאללה דאוד, ראש המודיעין הפלסטיני בבית לחם, לקחה כבני ערובה את 46 הנזירים ששהו בכנסייה, ובנוסף כ-200 אזרחים, בהם נערים וילדים. המשא ומתן איתם עורר הד רחב ועניין רב ברחבי העולם גם בגלל העניין הפוליטי וגם בגלל החשש לפגיעה במקום הקדוש לנצרות. הנצורים קיבלו תמיכה מפעילי שמאל מחוץ לישראל. לאחר כחודש של שירות שוחררה החטיבה והעבירה את האחריות על העיר בית לחם והמצור על המתבצרים בכנסיית המולד לחטיבת הצנחנים (35). לאחר שבועות ארוכים של משא ומתן הושג ב־9 במאי הסכם על ידי צוות משא ומתן בכיר, והחל פינוי מדורג של אזרחים והגליית 26 מבוקשים מדרג הביניים לעזה. במהלך ההתבצרות נהרגו לפחות שישה פלסטינים, חמושים, מבוקשים, ואנשי הרשות. מסמכי שלל שנתפסו במהלך המבצע, חשפו כי בשנים שקדמו להתבצרות סבלו תושבי בית לחם, בעיקר תושביה הנוצרים, מהתנכלויות של כנופיות של מיליציות פלסטיניות חמושות, שבתוכן בולטים אנשי הפת"ח.
בעקבות מבצע חומת מגן גדל חופש הפעולה של צה"ל בשטחי יהודה ושומרון, ונוצרה מציאות ביטחונית חדשה. גם החטיבה השתלבה באתגרים החדשים בהגנה על גבולות הארץ ואזרחיה. החטיבה ביצעה אימונים רבים ואינטנסיביים, שיפרה את כשירותה והצטיידה בציוד לחימה חדיש. כמו כן במהלך שנת 2003 בתקופת המח"ט אל"ם גיל ברק הוקם בחטיבה גדס"ר 6310, גדוד הסיור הראשון בחטיבות המיל' בצה"ל. במסגרת הארגון מחדש של כוחות המילואים בצה"ל החלה החטיבה לקלוט חיילים משוחררים בעיקר מגדוד 50 "בזלת" של חטיבת הנח"ל שמהווים כיום את עמוד השידרה והזהות החטיבתית. החטיבה ביצעה תעסוקות מבצעיות רבות בכל הגזרות בארץ וזכתה לאותות הצטיינות רבים עקב שירות מוצלח זה.
היסטוריה > המאה ה-21

בשנת 2010 נערך בגבעת התחמושת בירושלים טקס שבו הוחזר לחטיבה 310 מספרה המקורי, 16, במעמד ראש העירייה. עד שנת 2009 היה מפקד החטיבה גם מפקד משמר הכבוד בטקס פתיחת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ברחבת הכותל, אחראי על סידורי הקבורה של מנהיגי העם בחלקת גדולי האומה בהר הרצל, ואחראי על מצעדי צה"ל שהתקיימו בירושלים.
החטיבה גויסה למילואים במלחמת לבנון השנייה; מבצע עמוד ענן ובמבצע צוק איתן למשימות אבטחה גדודיות.
בספטמבר 2020 החטיבה הוכפפה לעוצבת סיני, לאחר שאוגדת האם של החטיבה, עוצבת עידן, נסגרה.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > השלב הראשון – טיהור צפון מערב הנגב ממחבלים והגנה מרחבית

עם פתיחת המלחמה בטבח שבעה באוקטובר גויסו גדודי החטיבה, גדוד 8119, גדוד הסיור 6310 וגדוד 9207 ומפקדת החטיבה בצו 8. הגדודים סופחו לחטיבת הגפן וסייעו בטיהור יישובים מגזרת ניר עם ועד זיקים במערב ובעיר שדרות עצמה ממחבלי חמאס. במקביל אומנו גדודי החטיבה לשם הכנה ללחימה התקפית.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > השלב השני – תמרון קרקעי ברצועה > 2023

עם תום הטיהור תחת אוגדת עזה המרחבית, הופנתה החטיבה לסייע בתימרון הקרקעי ואבטחת הציר המבתר את הרצועה.
החטיבה הפכה לצק"ח 16 בפיקוד המח"ט נתאי עוקשי, והשתתפה בתמרון הקרקעי במסגרת מלחמת חרבות ברזל מתחילת התמרון עד ראשית חודש דצמבר תחת עוצבת געש, וסופחו אליה כוחות שריון והנדסה. במהלך התמרון גדודי החטיבה כולם – גדוד 8119, גדוד 9207, וגדוד הסיור של החטיבה – תחזקו את הציר ההומניטרי מצפון הרצועה לדרומה, ואבטחו את מעבר האוכלוסייה המקומית לאזור רפיח. לוחמי החטיבה פשטו על פירי מחבלים והשמידו אמצעי לחימה לאורך הציר המוביל ממסוף קרני ועד חוף הים של הרצועה. מכלול האש והמודיעין החטיבתי איתרו והשמידו חוליית מחבלים שביצעה ירי רקטי לעבר ישראל, באמצעות הכוונת כלי טיס של חיל האוויר, ולחמו במשותף עם יחידות יהל"ם וכוחות שריון בחוליות מחבלים לאורך הציר.
משימת החטיבה כללה תקיפה והשמדה של כוחות חמאס הנמצאים בגזרתה, וכן אבטחה והפעלת הציר ההומניטרי לירידה של תושבי עזה דרומה. בין ההישגים המבצעיים של החטיבה, היה נטרול חוליות מחבלים שביצעו ירי למרכז הארץ וגוש דן. לוחמי הגדס"ר בשיתוף מכלול האש החטיבתי הכווינו כלי טיס שחיסל את המחבלים, וכך עצרו את המשך הירי לתל אביב.
כוחות החטיבה פעלו עם יחידת יהל"ם, מודיעין, מכלול האש וחיל האוויר, וביחד השתלטו על מספר מבנים ששימשו כמפקדות של החמאס בשטח הרצועה והיוו איום על הכוחות בשטח, ובוצעו מהם מספר ניסיונות צליפה וירי על הכוחות. לוחמי החטיבה השמידו פירי מנהרות ואמצעי חבלה במסגרת ההשתלטות על המבנים. כמו כן, החטיבה אִבטחה את הציר ההומניטרי מירי מחבלים.
ב-12 בדצמבר לוחמי צוות קרב של חטיבת ירושלים יחד עם כוחות מודיעין, יבשה ואוויר סיכלו ניסיון פיגוע בכוחות והשמידו פיר מנהרה בשטח המגנן. לאור התרעה מודיעינית על תקיפה מתוכננת של ארגון הטרור חמאס על אזור המגנן של לוחמים מצוות הקרב של חטיבת ירושלים, פינו הלוחמים את המגנן ונכנסו לכוננות להתקפת מחבלים. בהמשך, הלוחמים שהיו במארב ירו לעבר המחבלים שיצאו מפיר המנהרה, ירי שהוביל לפיצוץ מטען בפיר ולאחריו פיצוצי משנה. הלוחמים בשיתוף יחידת יהל"ם חשפו פיר נוסף במרחב והשמידו אותו.
מפקד החטיבה אל"ם נתאי עוקשי ניסח את פעילות החטיבה בדף הקרבי החטיבתי באופן הבא:
חטיבת ירושלים פועלת בלב רצועת עזה. החטיבה שותפה במאמץ ההתקפי, מסכלת חוליות טרור ומשמידה תשתיות אויב. חיילי ומפקדי החטיבה נחושים, חדורי מוטיבציה ושליחות ויעשו כל שיידרש להשלמת המשימה. חטיבת ירושלים תמשיך להילחם עד הניצחון, ממלחמת העצמאות ועד עכשיו!
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל > השלב השני – תמרון קרקעי ברצועה > 2024

ב-17 בפברואר נרצח רס"ל (מיל') אורי יעיש לוחם בפלס"ם 8119, של חטיבת ירושלים, בפיגוע הירי בצומת ראם. רס"ל יעיש, היה בדרכו הביתה לסופ"ש מהרצועה.
במהלך אוגוסט 2024 חזרה החטיבה לפעול במרחב ציר נצרים ופתחה בהתקפה חטיבתית נרחבת על שכונות דרום העיר עזה.
ב-17 באוגוסט במהלך נסיעה מנהלתית במסדרון נצרים, אירע פיצוץ מטען חבלה בציר הדרך כתוצאה מכך נהרגו 2 חיילים בהם מפקד פלוגת הסיוע המנהלתית בגדוד 8119
ב-22 באוגוסט פתחו לוחמי חטיבת ירושלים לקראת 8:30 בבוקר, בהתקפה חטיבתית על שכונת זייתון. כאשר במהלכה כוח לוחמים מגדס"ר 6310 נכנס במבנה לסריקה ומטען שהונח בסמוך לחומת הבית, והופעל בידי מחבלים באמצעות מנגנון הפעלה מרחוק התפוצץ, כתוצאה מפיצוץ המטען נהרגו 3 לוחמים. בנוסף באותה תקרית 7 לוחמים נפצעו קשה ובינוני ופונו במסוקים לטיפול רפואי.
ב-23 באוגוסט, אחר הצהריים בדרום העיר עזה, במרחב ציר נצרים, כוח לוחמי המילואים גדוד 8119 של חטיבת ירושלים שפעלו במקום נתקלו בחוליה של 4 מחבלים מטווח קצר, פנים אל פנים. המחבלים ירו לעברם. במהלך ההיתקלות, הכוח הצליח לחסל 3 מהמחבלים. המחבל הרביעי נמלט, וחוסל דקות לאחר מכן באמצעות מטוס קרב. במהלך ההתקלות נפגע ונהרג יניב יצחק אורן.
ב-25 באוגוסט נהרג מפיצוץ מטען במרכז רצועת עזה לוחם גדוד 9207 של חטיבת ירושלים. באותו אירוע נפצע לוחם נוסף מגדוד 9207 באורח קשה.
ב-28 באוגוסט נהרג לוחם החטיבה מפגיעת ירי צלף במסדרון נצרים.
מבנה חטיבת ירושלים 16

בחטיבה ארבעה גדודים, שלושה גדודי חי"ר וכן גדוד סיור. בנוסף לכך, פלוגת תצפיות (פלת"צ) חטיבתית, המורכבת מצוותי סיירת, אמונים על הפעלת אש בעומק האויב.
בעבר השתייכה החטיבה לעוצבת עידן (אוגדה 340, בעבר אוגדה 880), שהייתה אוגדת מילואים הכפופה לפיקוד המרכז, ומפקדת האוגדה הייתה ממוקמת במחנה נחשונים. החל משנת 2014, החטיבה שייכת לעוצבת סיני, ומחסני החירום של החטיבה הם במחנה שדה תימן, המשמש גם כיחידת מחסני חירום לעוצבת סיני.
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד 7007 – "גדוד הר ציון"

במלחמת העצמאות נקרא גדוד בית חורון בחטיבת עציוני. עד אחרי מלחמת יום כיפורים נקרא גדוד 62 בחטיבת מחוז 16. לאחר מלחמת יום כיפור, שונה מספר הגדוד ל-7007. גדוד 7007 הוא גדוד חי"ר המונה מפקדים וחיילים ששירתו בגדודי החי"ר השונים בצה״ל. בשנים האחרונות[דרושה הבהרה], מרבית החיילים הנקלטים בגדוד מגיעים משורותיה של חטיבת הנח״ל.
בשנת 2012 ניתן לגדוד סמל חדש, ושמו החדש "גדוד הר ציון", על ידי המג"ד בעז כהן. השם מייצג את הקשר לירושלים, כחלק מחטיבת ירושלים, וכן את סמל הגבורה המתחדשת בצה"ל – על שם מאיר הר-ציון שהיה ביחידה 101 שהוקמה בחטיבה 16 והועברה לצנחנים.
מפקדי הגדוד (רשימה חלקית): מאיר זורע (תש"ח), גדעון רוטשילד (ששת הימים), שי רז (שהיה גם מפקד פנמ"צ הריאלי חיפה), ציון ארסלן (מלחמת יום כיפור), יוסי לונץ (1975),
תנחום, חיים כפיר, משה (מושקו) רום, יהודה ימאי, אבירם מטוסביץ' (1996), יוסי בן חמו, רמי מגנזי (חומת מגן), אלי פנירי, בעז כהן (מבצע עמוד ענן וצוק איתן), דובי גינזברג, מעוז שוורץ (מלחמת חרבות ברזל).
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד 8119 – "גדוד חלמיש"

גדוד 8119 הוא גדוד חי"ר המונה מפקדים וחיילים ששירתו בגדודי החי"ר השונים בצה"ל. בשנים האחרונות, מרבית האוכלוסייה הנקלטת בגדוד מגיעה משורותיה של חטיבת הנח"ל. הגדוד ביצע תעסוקות מבצעיות ואימונים בכל הגזרות וזכה לשבחים על מקצועיותו. הגדוד היה בעבר, עד אחרי מלחמת יום כיפורים, גדוד 161.
2002 – הגדוד נטל חלק מרכזי בכיבוש העיר בית לחם במסגרת מבצע "חומת מגן".
2004 – תעודת הוקרה הוענקה לגדוד, אשר נבחר על ידי נשיא המדינה כיחידת מילואים מצטיינת על הישגיו ועל תרומתו לחיזוק ביטחון המדינה.
2005 – במהלך תעסוקה מבצעית תפס הגדוד חוליית מחבלים בדרכה לפיגוע בגזרת איו"ש וזוכה על כך בתעודת הערכה מאלוף הפיקוד.
2023 – הגדוד השתתף בלחימה בגזרת עזה במלחמת חרבות ברזל. בשבועות הראשונים לקח חלק במאמץ להגנה על יישובי העוטף והגבול ולאחר מכן הוביל את החטיבה לאחר הצטרפותה לתמרון הקרקעי.
במסגרת פעילותו באבטחת המסדרון ההומניטרי, היה אמון הגדוד על הקמת מוצב עוז 8 שמתוכו נוהל הבידוק במעבר הפליטים במסדרון ההומניטרי.
עם תחילת ההפוגה הצליחו צלפי הגדוד לבלום הסתערות המונים לכיוון מוצב עוז 8 מכיוון דרום, והגדוד זכה על כך לתשבחות מכל דרגי הפיקוד בצה"ל.
הגדוד היה שותף לאיתור פירי כניסה למנהרות המטרו שנחפרו מתחת רחוב סלאח א-דין, הוביל השמדת פירים וזירות מטענים במרחב פעולתו, ואף השמיד סוס ממולכד שאולץ להסתער על הכוחות במטרה לפגוע בפליטים המנסים להימלט דרומה ובכוחות המאבטחים את המסדרון.
פלוגת המסייעת של הגדוד השמידה בעזרת טילי נ"ט ובעזרת הכוונה של חיל האוויר מספר חוליות נ״ט, תצפית, וצליפה בשכונת זייתון ובמחנות המרכז.
מפקדי הגדוד: סא"ל אשר דר (מלחמת ששת הימים), סא"ל יעקב שריד, סא"ל אלי קידר (מלחמת יום הכיפורים), סא"ל ישראל הרשקוביץ, סא"ל דוד (דייב) ברוך, סא"ל אריאל חזק, סא"ל גיא גוטמן (מבצע "חומת מגן"), סא"ל יאיר אהרונוב, סא"ל בנימין טלקר, סא"ל רמו אלמוג (מבצע עמוד ענן וצוק איתן), סא"ל עומר אסף, סא"ל לוטם פארן פרח (מלחמת חרבות ברזל).
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד 9207 – "גדוד מוריה"

במלחמת העצמאות היה גדוד מוריה בחטיבת עציוני. בחטיבה 16 היה גדוד 68.
גדוד 9207 הוא גדוד חי"ר המונה מפקדים וחיילים ששירתו בגדודי החי"ר השונים בצה"ל. בשנים האחרונות, מרבית האוכלוסייה הנקלטת בגדוד מגיעה משורותיה של חטיבת הנח"ל.
ב-2002 הגדוד נטל חלק מרכזי בכיבוש העיר בית לחם במסגרת מבצע "חומת מגן". לאחר ההשתלטות על העיר ביצע הגדוד את המצור על המחבלים שהתבצרו בכנסיית המולד.
תעודת הוקרה מטעם נשיא המדינה הוענקה לגדוד 9207 של חטיבת ירושלים בפיקוד המרכז, אשר נבחר כיחידת מילואים מצטיינת על הישגיו ועל תרומתו לחיזוק ביטחון המדינה. התעודה הוענקה על ידי שמעון פרס באוגוסט 2013.
הגדוד קיבלת תואר גדוד מצטיין מאלוף פיקוד הדרום לשנת 2023.
במלחמת חרבות ברזל השתתף הגדוד בהגנה על מרחב היישובים בגזרת שדרות ובזיקים, וכן בתמרון הקרקעי במסדרון נצרים בתוך רצועת עזה.
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד 9207 – "גדוד מוריה" > מפקדי גדוד 9207 – "גדוד מוריה"

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
בני ברבש: 
בועז רגב: 
יורם ששון: 
אבנר כרמלי: 
משה לנגר: 
בועז רוזמן: 
יוסי בן הרוש: 
עמיר סנדר: 
יואב (יובא) גל: 
יובל כהן: 
| עומרי אפשטיין | 2019–2023 | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל |
| גיא בן סעדון | 2023– |  |
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד סיור 6310

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא בעיות ניסוח, NPOV.
גדוד 6310 הוא גדוד סיור שהוקם בשנת 2002 לאחר מבצע חומת מגן, על ידי איחוד הסיירות החטיבתיות (פלנ"ט, פלחה"ן, סיירת). לאחר מלחמת לבנון השנייה, פוצלו צוותי התצפית מפלוגת הסיור (פלס"ר), והוקמה פלגת תצפיות חטיבתית (פלת"צ).
הגדוד כלל בעבר מפקדים וחיילים ששירתו בסיירות חטיבות החי"ר וביחידת מגלן. בשנים האחרונות, מרבית המשרתים בגדוד מגיעים משורותיו של גדס"ר נח"ל ומיחידת מגלן.
ב-2015 גדס"ר 6310 נבחר על ידי נשיא המדינה ראובן ריבלין, כיחידת מילואים מצטיינת, על הישגיו ועל תרומתו לחיזוק ביטחון המדינה, ובאוגוסט 2015 העניק הנשיא לגדוד תעודת הצטיינות על כך.
במהלך מלחמת חרבות ברזל השתתף גדוד סיור 6310 בלחימה בצפון רצועת עזה, בין המרחבים זייתון ואל-בורייג'. תחת פיקוד מפקד הגדוד סא"ל איתי יערי, ביצע הגדוד מגוון משימות לחימה מורכבות תוך הפגנת יכולות קרביות גבוהות. לוחמי הסיור איתרו והשמידו מנהרות התקפיות שחפר חמאס במטרה לבצע התקפות כנגד כוחות צה"ל. בנוסף ביצע הגדוד שורת פשיטות ומארבים בעומק הרצועה שגרמו לפגיעה אנושה בכוח המחבלים – הותירו מחבלים הרוגים והשמידו מרבית הנשק הכבד שברשות חמאס באותו אזור. צוות מהפלת"צ סייע באיתור מטרות והפעלת אש אפקטיבית מטווחים רחוקים. במקביל, כוחות הגדס"ר ביצעו פשיטות במסגרת מבצע ייחודי לאיתור והשמדת מחרטות ברצועה. לאורך כל שלבי הלחימה הפגינו לוחמי הגדוד אומץ לב וקור רוח תחת אש, ותרמו תרומה מכרעת להישגי צה"ל תוך מניעת אבידות בקרב כוחות צה"ל.
במהלך חודש יולי 2024, שב גדס"ר 6310 לתמרון ברצועת עזה, והוביל מבצעים נרחבים להשמדת תשתיות תת-קרקעיות של חמאס. הגדוד פעל במקצועיות ובנחישות לחיסול עשרות מחבלים ולנטרול איומים במרחב. צוותי הפלת"צ, בסיוע חיל האוויר, תרמו רבות להצלחת המבצעים על ידי איתור מטרות והשמדתן בצורה אפקטיבית. במהלך הלחימה הפגינו הלוחמים מיומנות גבוהה ושיתוף פעולה יוצא דופן עם הכוחות האוויריים, שהובילו להצלחות מבצעיות רבות ולפגיעה משמעותית במערך הטרור של חמאס.
מבנה חטיבת ירושלים 16 > גדוד סיור 6310 > מפקדי גדוד סיור 6310

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| בני גנור | 2002–2006 |  |
| אבישי כהן | 2006–2009 |  |
| אוהד מנור | 2009–2011 |  |
| ערן ביטון | 2011–2016 |  |
| לירון ארוך | 2016–2020 |  |
| איתי יערי | 2020–2024 | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל |
| תום אלגרט | 2024- מכהן | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל |
נשק ואמצעים

חיילי החטיבה חמושים בעיקר ברובי M16. בשנת 2018 עברו גדודי החטיבה הסבה לרוס"רים מסוג "מיקרו תבור", אך לאחר כשנה בוטלה ההסבה וחזר השימוש ב-M16. שאר כלי הנשק זהים לשאר כלי הנשק של גדודי החי"ר בצה"ל וכוללים מטול רימונים מדגם M-203, רובי צלפים מדגמים רמינגטון M-24,‏ SR-25, ברק ורוגר 10/22, מטולי רקטות נגד טנקים מדגמי לאו M-72 ומטאדור, מקלע בינוני מאג, מקלע קל נגב, מקלע כבד מדגם M2 בראונינג, מטול רימונים אוטומטי (מקל"ר) סאקו דיפנס Mk-19 בקליבר 40 מ"מ, וטילי נ"ט מדגם טילי גיל 1 ו-2 ספייק. החטיבה מצוידת בנגמ"שי M-113.
רובה סער M16 קצר
ה-M-203 בנפרד מרובה סער
מקלע נגב ומקלעי מאג
מק"כ M2 בראונינג
רובה צלפים רמינגטון M-24
רובה צלפים SR-25
רובה צלפים ברק
רובה צלפים רוגר 10/22 עם עיצוב ישראלי
מקל"ר סאקו דיפנס Mk-19 בקליבר 40 מ"מ
לאו M-72
מטאדור
נגמ"ש M-113
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יצחק לוי (לויצה) | 1948-1949 | הקמת חטיבת מחוז בירושלים |
| מישאל שחם | 1949–1953 | הקמת חטיבה (מחוז) 16, הקמת יחידה 101 |
| אתיאל עמיחי | 1953–1954 |  |
| חיים הרצוג | 1954–1957 | מלחמת סיני, לימים ראש אמ"ן ונשיא מדינת ישראל |
| מתי פלד | 1957–1959 | לימים ראש אגף האפסנאות |
| יעקב פרי (פרולוב) | 1959–1961 | לימים נשיא בית הדין הצבאי לערעורים |
| יוסף נבו | 1961–1964 | לימים ראש עיריית הרצליה |
| אביב ברזילי | 1964–1967 |  |
| אליעזר אמיתי | 1967–1969 | מלחמת ששת הימים |
| דוד הגואל | 1969–1973 | מלחמת ההתשה |
| זאב עופר | 1973–1974 | מלחמת יום הכיפורים, לימים מפקד פיקוד ההדרכה |
| בני ענבר | 1974–1975 | לימים קצין משטרה צבאית ראשי, שינוי מספר לחטיבה 97 |
| מרא אלעמי | 1976–1977 |  |
| יעקב אבן | 1977–1979 | לימים דובר צה"ל |
| ישראל מאיר | 1979–1981 |  |
| יאיר רפאלי | 1981–1983 | מלחמת לבנון הראשונה |
| שמעון נוה | 1983–1984 |  |
| אריה רמות-שיפמן | 1984–1986 |  |
| מרדכי רוזנברג | 1986–1989 | האינתיפאדה הראשונה, שינוי מספר לחטיבה 310 |
| יעקב עמר | 1989–1992 |  |
| יוסי אלעד (הלפנד) | 1992–1994 |  |
| מרדכי שפס | 1994–1997 |  |
| אפי עידן | 1997–2000 | האינתיפאדה השנייה |
| רמי צור חכם | 2000–2002 | מבצע חומת מגן |
| גיל ברק | 2002–2004 | הקמת הגדס"ר 6310 הראשון בחטיבות המיל' |
| ירון בוים | 2004–2007 | מלחמת לבנון השנייה |
| נוחי מנדל | 2007–2010 | מבצע עופרת יצוקה |
| אילן עזרן | 2010–2013 | מבצע עמוד ענן, שינוי מספר לחטיבה 16 |
| יואב מרדכי | 2013–2015 | מבצע צוק איתן |
| כפיר כהן | 2015–2018 |  |
| איציק גץ | 2018–2020 |  |
| יהודה לב | 2020–2022 |  |
| נתאי עוקשי | 2022 – 2024 | מלחמת חרבות ברזל |
| ניר איפרגן | 2024 – | מלחמת חרבות ברזל |
לקריאה נוספת

על חטיבת ירושלים במלחמת העצמאות ולאחריה:
יצחק לוי (לויצה), יגאל עילם (עורך), תשעה קבין: ירושלים בקרבות מלחמת העצמאות.
מרדכי נאור (עורך ראשי), לקסיקון כח המגן ההגנה, 1992
ארגון חברי ההגנה בירושלים, ההגנה בירושלים, ירושלים תשל"ג - תשל"ה - תולדות חטיבת עציוני
בן-ציון דינור (עורך ראשי), ספר תולדות ההגנה. הוצאת מערכות, 1955-1972 כרכים ג' ו-ד'
מאיר פעיל, התפתחות כוח המגן העברי, אוניברסיטה משודרת, 1987
יהודה ואלך, אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, ירושלים, 1974 עמודים 115, 106, 59
דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים, תרגם אהרן אמיר, הוצאת שוקן, 1978.
ישראל עמיר בדרך לא סלולה, משרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1988
יעל ידידיה קצ'ה, שמעון כהנר, להיות אחד מרבים, סיפור חיים. ידיעות אחרונות, 2019.
על חטיבת ירושלים במלחמת ששת הימים:
בעז זלמנוביץ (עורך), אברהם איילון, דב גפני, רעיה טאוב, דוד בית און, דוד איגר, (מכינים), לכבוש את ההר, המערכה בזירה הירדנית במלחמת ששת הימים. הוצאת משרד הביטחון, אג"ם - מה"ד היסטוריה - יוני 1972, אמ"ץ - תוה"ד - המחלקה להיסטוריה - 2017. (להלן המחלקה להיסטוריה (צה"ל))
מיכאל אורן, שישה ימים של מלחמה - המערכה ששינתה את פני המזרח התיכון. הוצאת דביר, 2004 (להלן אורן).
נחום ברוכי, חטיבת הראל שריון (10) במלחמת ששת הימים. הוצאת ספרים אריאל, ירושלים, ועמותת גבעת התחמושת. ירושלים, 2010. (להלן ברוכי)
מרדכי (מוטה) גור, "הר הבית בידינו!". הוצאת מערכות, צבא הגנה לישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ד, 1986.
יהודה ואלך, משה ליסק, שמעון שמיר (עורכים): אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל - עשור שני. הוצאת כרטא, החברה הישראלית למפות ולהוצאה לאור, משרד הביטחון – ההוצאה לאור. ירושלים, 1980. (להלן כרטא)
אריה יצחקי, שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים. אריאל, כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 44 - 45, אייר תשמ"ו, מאי 1986. (להלן יצחקי)
עוזי נרקיס, אחת ירושלים. הוצאת עם עובד, תל אביב, 1975. (להלן נרקיס)
משה נתן, המלחמה על ירושלים. הוצאת אותפז בע"מ, תל אביב, אייר תשכ"ח, מאי 1968.
א. קם (עורך), חוסיין פותח במלחמה: מלחמת ששת הימים בעיני הירדנים. הוצאת מערכות, 1974.
"גדוד אפור אחד", הוצאת גדוד 163, ירושלים, 1969.
ירושלמים של זהב: הסיירת הירושלמית במלחמת ששת הימים, הוצאה פנימית, 1968.
גדעון אביטל-אפשטיין, 67', ירושלים, מלחמה, מטר - הוצאה לאור, 2017, חלק שלישי - חטיבה 16 ("ירושלים") הקו העירוני והאגף הדרומי של העיר, עמ' 265–309.
יוסי לנגוצקי, "הירושלמים משחררי ירושלים", חלק א' חלק ב', חלק ג', ynet
על גדוד 68 וקרב המעוזים במלחמת יום הכיפורים:
שמעון גולן, מלחמה ביום הכיפורים, קבלת ההחלטות בפיקוד העליון במלחמת יום הכיפורים. צה"ל - הוצאת מערכות, צה"ל - המחלקה להיסטוריה, 2013.
עופר רגב, הדס רגב ירקוני - מעוז צור הוצאת פורת 2010. עדויות לוחמים.
מוטי אשכנזי עם ברוך נבו ונורית אשכנזי, הערב בשש תפרוץ מלחמה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003.
איתן הבר וזאב שיף, "לקסיקון מלחמת יום הכיפורים", הוצאת דביר זמורה-ביתן, 2003, עמוד 64.
אמיר ראובני מג"ד 68 במלחמת יום הכיפורים - ארגון מחדש, החלטת פינוי מעוזים, קרבות 6–8 באוקטובר, המבט של המג"ד, באתר ארכיב מחלקה ראשונה News1.
ביאורים

↑  "מחטף - כינוי לפעולה התקפית מהירה וקצרה של השתלטות על שטח בשעת כושר, כדי לקבוע עובדה פוליטית-צבאית בשטח." מתוך: יאיר בורלא, לקסיקון למונחים צבאיים, דביר, 1988.
↑  המחנה היה מערבה מעין כרם.
↑  במלחמת ששת הימים נהרגו 779 חיילי צה"ל.
↑  על שם אנטנות הקשר של האו"ם שהיו מוצבות עליה.
שבתי דון-יחייא

שלט ברחוב שבתי דון-יחייא
לוחית זיכרון בכניסה לביתו של שבתי דון יחייא בתל אביב
שבתי דון-יחיא (נקרא גם ש. דניאל או י.ש. רבינסון) (כ"ה בטבת תרס"ט, 18 בינואר 1909 – כ"ג בכסלו תשמ"ב, 19 בדצמבר 1981) היה עיתונאי ואיש ציבור ישראלי, עורך עיתון "הצופה" וחבר הכנסת השישית למשך 10 ימים.
ביוגרפיה

דון-יחיא נולד במארינהאוזן שבלטביה. משפחתו, משפחת דון-יחיא, הייתה משפחת רבנים ידועה בליטא ובלטביה.  אביו, הרב בן ציון דון-יחיא, היה רב עיר הולדתו ובהמשך רב העיר לודזה (ובשנת ה'תש"א נספה עם בני קהילתו בשואה). אמו חיה הייתה בתו של הרב יצחק ציוני, מחבר הספר "עולת יצחק". סבו מצד אביו היה הרב אליעזר דון יחיא, רבה של לוצין ומרבותיו של הרב קוק.
בשנת 1931 עלה דון-יחיא לארץ ישראל, והחל את לימודיו בישיבת מרכז הרב. מאוחר יותר למד באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך להוראה. שימש כמורה בכפר יעבץ ובכפר חסידים והחל לכתוב בעיתון "הצופה" מיום היווסדו. לאורך השנים היה גם חבר הפועל המזרחי ומפד"ל.
דון-יחיא היה עורך העיתון "הצופה" בשנים 1949–1981. כמו כן עסק בחיבור ביוגרפיות של אישים מהציונות הדתית, דוגמת האדמו"ר החלוץ, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב יעקב משה חרל"פ, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, שמואל חיים לנדוי (שח"ל), משה חיים שפירא ומשה קלמר.
בשנת 1965 נבחר דון-יחיא לכהן מטעם המפד"ל בכנסת השישית, בה היה חבר בוועדת החינוך והתרבות, אך שבועות ספורים לאחר כינונה של הכנסת בחר להתפטר והוחלף על ידי פריג'א זוארץ.
הוא התגורר בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו שבתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים בולטים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, לוי יצחק הירושלמי, נפתלי קראוס, דוד לאזר וברוך אדלר. הוא נפטר בגיל 72 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
בנו הוא עורך הדין בני דון-יחיא, המומחה לדיני משפחה וירושה, אשר משמש פרקליטם של ידוענים רבים. נכדו, הרב יונתן דון יחיא, הוא רב מושב הזורעים.
על שמו - רחוב בדרום תל אביב ליד שכונת נווה צדק.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב הפלמ"ח 13.
חיבוריו

רבי אליעזר דון יחיא: מגילת חייו - על סבו הגדול, ירושלים תרצ"ב (1932)
הרב קוק - ספרו הראשון שעוסק בדמות של הרב קוק, בהוצאת "אורים", ירושלים תרצ"א (1931).
הרב רבי יעקב משה חרל"פ : לצורתו הרוחנית - על גדול תלמידיו של הרב קוק וראש ישיבת "מרכז הרב" אחריו, בוצאת "דפוס העברי", ירושלים תרצ"ו (1936).
ר’ ישעיהו שפירא: פרקי חיים - על המנהיג הרוחני של הפועל המזרחי, בהוצאת ההנהלה הארצית לארגון בני עקיבא בארץ ישראל, תל אביב תש"ו.
אדמו"ר חלוץ: עלייתו של ר’ ישעיהו שפירא - בהוצאת "הספרייה הציונית של הסוכנות היהודית ומורשת", תל אביב תשכ"א (1961).
הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל חייו ומשנתו - על אחד מהרבנים הראשיים הספרדיים לישראל, בהוצאת "המדור הדתי במחלקה לענייני הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית", ירושלים תשט"ו (1955).
אנשי תורה ומלכות: שבעה אישים ודבריהם על מדינת ישראל - על שבעה אישים דתיים לאומיים: הרב חרל"פ, הרב עוזיאל, הרב זאב גולד, ר' יעקב פרידמן מהוסיאטין, ד"ר אהרן ברט, הרב שמואל ברוט והרב יהודה לייב פישמן מיימון. יצא בתל אביב תשכ"ז (1967).
ר’ שמואל חיים לנדוי ז"ל, למלאת עשר שנים לפטירתו תרפ"ח - ט"ו סיון - תרצ"ח - על אחד ממנהיגיה הבולטים של "הפועל המזרחי", בהוצאת ההנהלה הארצית של ארגון בני עקיבא בארץ ישראל, ירושלים תרצ"ח.
המרד הקדוש: שמואל חיים לנדוי ופעלו - הוצאת "מורשת", תל אביב תש"ך (1960).
השר חיים משה שפירא : דיוקנו של מדינאי דתי - על פועלו השר מטעם המפד"ל, משה חיים שפירא, תל אביב תש"ם.
בעול העשיה: משה קלמר ופעלו - על משה קלמר שכיהן כחבר כנסת מטעם המפד"ל.
באהלי תורה ועבודה : פרקי-הוי מיישובי הפועל המזרחי בארץ ישראל - על חיי חלוצי "הפועל המזרחי", בהוצאת ההנהלה הראשית של תנועת תורה ועבודה, ירושלים תרצ"ח (1938).
רחל ברקמן: תולדותיה, הערכות, זכרונות - הספר נערך על ידיו ועוסק בחלוצה הדתית הראשונה ומקימת ארגון הפועלות הדתיות. בהוצאת "מועצת הפועלות של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל", ירושלים תרצ"ט (1939).
לקריאה נוספת

הרב משה צבי נריה, 'בשדה הראי"ה', כפר הרא"ה תשנ"א, רב ספרא, עמ' 523–537
הערות שוליים

1 2  שבתי דון-יחייא באתר GRAVEZ
↑  הספרדי המדבר "ליטאית", מעריב, 23 באוגוסט 1961
↑  תמונת מצבתו באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
↑  נולדה כרחל לבקובסקי ברוסיה בתר"ס (1900). אביה היה מראשוני חובבי ציון ופעיל מסור במזרחי. למדה לימודי יהדות, לימודים כלליים ונגינה, ועבדה במור ללימודים כללים ולנגינה בגימנסיה הממשלתית בווינה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרפה לתנועת "החלוץ" ובתרפ"א (1921) עלה לארץ מווילנה עם הקבוצה הראשונה של צעירי המזרחי. החלוצה הדתית הראשונה שהתקבלה לארגון הפועלים הדתיים בפסח תרפ"ג (1923 והקימה את ארגון הפועלות הדתיות. נישאה ליצחק ברקמן והתגוררה עמו במושב כפר חיטין. בסוף ימיה התגוררה בכפר אברהם ונפטרה בתרצ"ו (1936).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276139805171  PLWABN: 9810647013905606  ISNI: 0000 0000 7106 1311  LCCN: n81063405  NTA: 308033752  VIAF: 97204574   WorldCat (עם VIAF): 97204574