stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד'
ארכיטקטורה > פרשנות > אדריכלות פלטיאלית וסמליות

מחקר אדריכלי בסוף המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 התמקד פחות בהיבטים הצבאיים של הביצורים, אולם יותר בתפקידיהם כארמונות מפוארים וסמלים של כוח מלכותי. כל אחת מהטירות תוכננה כך שתתאים לתמוך בחצר המלוכה. בסוף המאה ה-13 פירוש הדבר היה שיש כמה אזורים של תאים פרטיים, מתקני שירות דיסקרטיים והסדרי אבטחה, וכך ייצרו למעשה ארמון מלכותי בזעיר. חלקם הצליחו לשרוד בשלמותם; לקונווי, למשל, יש את מה שההיסטוריון ג'רמי אשבי מחשיב כ"חדרי מלכות פרטיים טובים ביותר מימי הביניים באנגליה ובויילס", כולל גן פרטי לשימוש המלכה. כשנבנו, הטירות היו צבעוניות יותר מהיום, בהתאם לאופנות המאה ה-13.
הטירות הוכיחו באופן ברור על כוונותיו של אדוארד לשלוט בצפון וויילס באופן קבוע. קרנארבון בולטת במיוחד בשימוש בשימוש באבן מפוספסת וצבעונית בקירות, בפסלי נשרים ובמגדליה המצולעים, ולא העגולים. היה ויכוח אקדמי נרחב על פרשנות תכונות אלה. ההיסטוריון ארנולד טיילור טען כי סגנון עיצוב הטירה נלקח מחומות קונסטנטינופול.
ארכיטקטורה > פרשנות > השפעת סבוי

באתרים קיימים קישורים ארכיטקטוניים חזקים לטירות ולחומות העיר שנבנו בממלכת סבויה בצפון איטליה באותה תקופה. הדמיון בין שתי קבוצות המבנים צוין לראשונה על ידי ההיסטוריון ארנולד טיילור בשנות החמישים. הדמיון כולל קשתות חצי עגולות לדלתות, סגנון החלונות, מגדלים בצורה מדורגת, ומגדלים עגולים וגבוהים עם צריחים, שנמצאו בטירות; ניתן לראות את מאפיינים אלה בסבויה במבנים כדוגמת טירת שיון. רבים מדמיון זה נחשבו כתוצאה מהשפעתו של האדריכל הסבויי ג'יימס מסנט ג'ורג', שהועסק על ידי אדוארד הראשון, והביא עמו אדריכלים סבויים אחרים לצפון וויילס.
מחקר מתחילת המאה ה-21, לעומת זאת, העלה כי ייתכן שתפקידו של ג'יימס, והשפעתם של הסבויים, באופן כללי, היה מוגזם. עבודות האבן של האתרים בצפון ויילס איכותיות בהרבה מזו שבצפון איטליה, ותכונות עיקריות - כמו בתי השערים - אינן נראות בסבויה. מחקרים מצביעים על כך שנראה כי לג'יימס הייתה פונקציה חזקה יותר של ניהול הפרויקטים, ולא התכנון האדריכלי. יתר על כן, בחלק מהמקרים, המבנים הסבויים הרלוונטיים נבנו רק לאחר שג'יימס עזב את האזור, ולעולם לא נראו על ידי האדריכל. הדמיון בפרטים האדריכליים עשוי, אם כן, להיות תוצאה של תפקידם הרחב יותר של בעלי מלאכה ומהנדסים סבויים בפרויקטים, ולא של אדם יחיד.
ארכיטקטורה > האתרים > טירת בומריס

טירת בומריס נבנתה סביב פני הים ונבנתה מאבן אנגלסית מקומית. הכניסה הראשית לטירה הייתה "השער ליד הים", ליד מזח הגאות של הטירה שאפשר לייבא אליה ציוד אותה ישירות דרך הים. הרציף מוגן על ידי קיר שנקרא מאוחר יותר בשם שדרת התותחנים שייתכן שהכיל טרבושה בתקופת ימי הביניים. החלק החיצוני כללה קיר מסך בעל שמונה צדדים ושנים עשר צריחים; שער אחד הוביל אל השער ליד הים, והשני, שער לאנפיס, הוביל לצד הצפוני של הטירה. קירות החלק הפנימי היו משמעותיים יותר מאלה של החלק החיצוני, וכללו מגדלי ענק ושני בתי שערים גדולים. החלק הפנימי נועד להחזיק את בתי המגורים ובניינים ביתיים אחרים של הטירה.
ההיסטוריון ארנולד טיילור תיאר את בומריס כ-"דוגמה המושלמת ביותר לבנייה קונצנטרי סימטרית", ובמשך שנים רבות נחשבה הטירה כפסגת ההנדסה הצבאית בתקופת אדוארד הראשון. הטירה נחשבת על ידי אונסק"ו ל-"הישג אמנותי ייחודי", לאופן שבו משלב, "מבנים כפולים אופייניים מהמאה ה-13" וליופי של צורת והבנייה שלה.
טירת קונווי (משמאל) וחומות העיר (ימין).
טירת קונווי (משמאל) וחומות העיר (ימין).
ארכיטקטורה > האתרים > טירת הרלך

טירת הרלך בנויה על שלוחת סלע הנקראת כיפת הרלך; האדמה מונמכת בחדות בצפון ובמערב, ותעלה שנחתכת בסלע מגנה על הגישות הנותרות לטירה. לטירה עיצוב קונצנטרי, עם קו הגנה אחד, היוצר חלק פנימי וחיצוני. הקיר החיצוני במקור היה גבוה במקצת מהיום. הרלך בנוי מאבן חול אפורה-ירוקה מקומית, בלוקים גדולים רגילים המשמשים למגדלים, וחומר מיוחד אחר, שייתכן שנלקח מהתעלה, המשמש לקירות. הכניסה הראשית לטירה הייתה כרוכה בחציית גשר אבן בין שני מגדלי גשר התעלה המזרחית ובית השער הראשי.
בבית השער שני מגדלי הגנה מסיביים "בצורת D" האגופים בכניסה. לבית השער שתי קומות עליונות, המתפצלות לחדרים שונים. בכל קומה שלושה חלונות גדולים המשקיפים על המחלקה הפנימית; בקומה השנייה שני חלונות מפוארים נוספים בצידי בית השער. בית השער היה מצויד באח ובמקור היו לו ארובות בולטות. החלק הפנימי נשמר על ידי ארבעה מגדלים מעגליים גדולים שהכילו צינוק וסדנת ארטילריה. סביב החלק הפנימי נבנו מבנים, בהם היו קפלה, מטבח, בנייני שירות, אסם ואולם גדול. ייתכן כי המבניים המקוריים נבנו במקור עם גימורים משולשים באופן דומה לטירת קונווי, אם כי מעטים מהם נותרו בעידן המודרני.
ארכיטקטורה > האתרים > טירת קרנארבון וחומות העיר

טירת קרנארבון מחולקת למחלקה עליונה ותחתונה. המחלקה התחתונה הכילה מקומות לינה מלכותיים, ואילו העליונה כללה מתקני שירות ואירוח לחיל המצב. אלה מוקפים בקיר מסך, המוגן על ידי מגדלים מצולעים. לאורך הצד הדרומי של הטירה נבנו גלריות ירי הגנתי. ישנן שתי כניסות עיקריות, שער המלך, המוביל מהעיירה, ושער המלכה, המאפשרים גישה ישירה יותר לטירה. כל מה שנשאר מהבניינים הכלולים בטירה הם היסודות. אם קרנארבון הייתה שלמה כמתוכנן, היא הייתה יכולה להכיל בית מלוכה של כמה מאות אנשים. לדעתו של ההיסטוריון הצבאי אלן בראון, קרנארבון הייתה "אחד הריכוזים האדירים ביותר של כוח אש שנמצא בימי הביניים".
חומות העיר קרנארבון משתרעות לאורך 734 מטרים (2,408 רגל) במעגל ארוך סביב העיירה, המקיף 4.18 הקטאר (10.3 אקר). הם בנויים בעיקר מאותה אבן גיר פחמנית המשמשת בטירה. שמונת המגדלים לאורך החומה הם ברובם חסרי קירות בחלקם הפנימי, וכללו במקור גשרי עץ. שתי הכניסות המקוריות לעיר היו דרך השערים המערביים והמזרחיים. השער המערבי פנה אל הנמל, ונודע גם כשער הזהב, על שם השער הראשי בעיר קונסטנטינופול.
ארכיטקטורה > האתרים > טירת קונווי וחומות העיר

טירת קונווי צמודה רכס חוף סלעי של אבן חול אפורה ואבן גיר, וחלק ניכר מהאבנים שבטירה נלקחה מהרכס עצמו, כנראה כאשר האתר שופץ לראשונה. לטירה צורה מלבנית והיא מחולקת למחלקה פנימית וחיצונית, עם ארבעה מגדלים גדולים מכל צד. הכניסה הראשית לטירה היא דרך הברביקן המערבי, הגנה חיצונית מול השער הראשי. הברביקן מכיל את משיקולי האבן הקדום ביותר ששרד בבריטניה. שער אחר הוביל במקור לנהר בו הוקם רציף קטן, המאפשר למבקרים מרכזיים להיכנס לטירה באופן פרטי ולצייד את המבצר דרך סירה. המחלקה החיצונית של קונווי הייתה צפופה במקור בבנייני ניהול ושירותים. המחלקה הפנימית הופרדה מהחוץ על ידי חומה, גשר ושער, שהוגנו על ידי תעלה שנחתכה בסלע. בפנים היא הכיל את חדרי בית המלוכה, הצוות שלהם ומתקני השירות. בצד המזרחי של המחלקה הפנימית נמצא ברביקן נוסף, הסוגר את גן הטירה.
חומות קונווי משתרעות לאורך 1.3 קילומטרים, במעגל משולש ארוך סביב העיירה, המקיף 10 הקטאר (25 אקר). הם בנויים לרוב מאותם אבן חול וגיר מקומיים המשמשים בטירה, וכן עם אבן ריוליט המשמשת לאורך החלקים העליונים של הקירות המזרחיים. כשנבנו לראשונה, ייתכן שהקירות סוידו. 21 המגדלים ששרדו הם לרוב חסרים קירות בחלק הפנימי, וכללו במקור גשרים מעץ. מערך ייחודי של שתים-עשרה לטרינות מימי הביניים נבנה בחומות העיר הדרומיות, ונועד במקור לשימוש עובדי הממלכה, העובדים במבנים סמוכים במאה ה-13.
יפאט

| --- | --- |

 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 ראש המדינה:  סולטן
 שפה נפוצה:  סומלית   הרארית   ערבית   עפרית   ושפות אתיו-שמיות נוספות
 עיר בירה:  זיילה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך הקמה:  1285
 פירוק:   
 תאריך פירוק:  1415
 ישות קודמת:  סולטנות שוווה
 ישות יורשת:  סולטנות עדאל
 דמוגרפיה
 דת:  אסלאם
 
יפאת(ኢፋት) הייתה סולטנות במערבה של שאווה ומאוחר יותר מחוז אתיופי בתוך האימפריה האתיופית.
על פי ההיסטוריון צ'יהאב אל אמארי, ממלכת יפאט שכנה לחוף ים סוף. אורכה היה כ-20 ימי הליכה ורוחבה כ-15. מספר חייליה עמד על כ-15,000 פרשים ו-20,000 חיילים רגליים. צ'יהאב אל אמארי גם מזכיר את שבע הערים הגדולות שלה שהוא קרא להם בשם "ערי אם": באלקלזאר, קאלג'ארה, שימי, שאווה, אדאל, ג'אם ולאבו. היסטוריונים מודרניים מקבלים את הערכותיו של אל אמארי וכוללים בשטח יפאט גם את פאטאגאר, דאווארו ובלה. שטחים אלו נתנו ליפאט שליטה על דרכי המיסחר מפנים הארץ ועד לעיר הנמל זילע.
היסטוריה

יפאט מוזכרת לראשונה במאה ה-13. בשנת 1285 יפאט, בהנהגת הסולטאן עומר וולאשמה (או בנו עלי, לפי מקור אחר), כבשה את סולטנות שאווה. נטען שהסולטאן עומר כבש את השטחים המוסלמים בדרום אתיופיה כתגובה לכיבוש הצפון הנוצרי על ידי הקיסר האתיופי יקונו אמלאק. שתי המדינות נלחמו באופן קבוע על השליטה באזור שאווה ודרומה יותר. המלחמות בין שתי הממלכות נמשכו עד שיפאט הובסה על ידי אתיופיה בתקופת שלטונו של עמדה ציון הראשון בשנת 1332. הקיסר האתיופי מינה את ג'מאל א-דין הראשון, ומאוחר יותר גם את אחיו נאסר א-דין למלכי יפאט.
תושביה המוסלמים של יפאט התמרדו בתחילת המאה ה-15, והקיסר האתיופי כינה אותם "אויבים של אלוהים" ופלש שוב ליפאט. צבא יפאט הובס שוב, ומלך יפאט סעאד א-דין השני נמלט לעיר הנמל זילע. הקיסר האתיופי רדף אחריו עם צבאו ובסופו של דבר הרג אותו. יפאט סופחה סופית לאתיופיה ללא האוטונומיה שנהנתה ממנה בעבר, והפסיקה למעשה להתקיים כישות עצמאית. המקורות ההיסטוריים סותרים זה את זה בשאלה איזה קיסר ניהל את המערכה הזו: על פי ההיסטוריון מימי הביניים אל-מאקריזי, בשנת 1403 הקיסר לבנה דנגל רדף אחרי הסולטאן של אדאל, סעאד א-דין השני לזילע שם הרג אותו ותקף את העיר זילע אך מקור אחר מציין שהסולטאן סאד א-דין השני מת ב-1415, תאריך זה תואם את שלטונו של הקיסר יסחק הראשון.
המושג יפאט נעלם לבסוף תחת פלישתו של האימאם אחמד גראן והגירת האורומו הגדולה שבאה לאחר מכן לאזור זה. נכון לשנת 2007, יפאט הוא שמו של פלך במחוז אורומיה המודרני.
הערות שוליים

↑  G.W.B. Huntingford, The Glorious Victories of Ameda Seyon, King of Ethiopia (Oxford: University Press, 1965), p. 20.
↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia (1270-1527) (Oxford: Clarendon Press, 1972), p. 84. ISBN 0198216718;
↑  Taddesse Tamrat, p. 125
↑  G.W.B. Huntingford, The Glorious Victories, p. 107.
↑  J. Spencer Trimingham, Islam in Ethiopia (Oxford: Geoffrey Cumberlege for the University Press, 1952), p. 74. ISBN 0714617318
| שושלת וולאשמה |
| --- | --- | --- |
סולטנות יפאט • סולטנות אדאל
| סולטאנים | עלי אבן וולי אסמה • עומר אבן דונאיה • חאק א-דין הראשון • סאבר א-דין הראשון •  ג'מאל א-דין הראשון • עלי אבן סאבר א-דין • אחמד אבן עלי • חאק א-דין השני • סעאד א-דין השני • סאבר א-דין השני • מנסור א-דין • ג'מאל א-דין השני • בדלאי אבן סעאד א-דין • מוחמד אבן בדלאי • שמס א-דין אבן מוחמד • אבו בכר אבן מוחמד |  |
| ראו גם | הסכסוך האתיופי-סומלי • אחמד אבן איברהים אל-גאזי • מלחמת אתיופיה-אדאל |  |
ממלכות האימפריה האתיופית • היסטוריה של סומליה
יקנה אפרוטרופית

| יקנה אפרוטרופית |
| --- | --- |
 יקנה אפריקנית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יקניים
סוג:: יקנה אפרוטרופית
מינים
 Actophilornis albinucha  Actophilornis africanus
שם מדעי
 Actophilornis ‏אוברהולסר, 1925
תחום תפוצה
 בירוק- תפוצת היקנה האפריקאית, באדום - תפוצת היקנה המדגסקרית

יקנה אפרוטרופית (שם מדעי: Actophilornis) הוא סוג של עופות מים ממשפחת היקניים החיים באפריקה שמדרום לסהרה ובמדגסקר. בסוג זה 2 מינים.
היקאנות הן עופות קטנים באורך 20–30 ס"מ ובעלי גוף חום, ראש שחור ועורף לבן והמקור והמצח בצבע תכלת. הן חיות בין צמחייה מימית ובביצות ומחפשות חרקים ויצורים קטנים למאכל, לעיתים תוך הפיכה של העלים וחיפוש תחתם. למרות קרבתן למים הן לא יודעות לשחות.
מינים

יקנה אפריקנית (Actophilornis africanus)
יקנה מדגסקרית (Actophilornis albinucha)
יו הופר

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1945 קנטרברי, קנט, אנגליה
 פטירה:  7 ביוני 2009 (בגיל 64)
 שם לידה:  יו קולין הופר
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1963–2009 (כ־46 שנים)
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  רוק מתקדם, פיוז'ן
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 http://www.hugh-hopper.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יו קולין הופר (באנגלית: Hugh Colin Hopper; ‏29 באפריל 1945 - 7 ביוני 2009) היה מוזיקאי, מלחין ובסיסט בריטי. הופר היה מהמוזיקאים הבולטים בסצנת הקנטרברי והיה חבר בלהקות Wilde Flowers, סופט מאשין ובלהקות רבות אחרות.
קריירה > התקופה המוקדמת

הופר החל את הקריירה שלו בשנת 1963 כאשר ניגן עם דייוויד אלן ורוברט ואייט בהרכב שנקרא The Daevid Allen Trio. בשנת 1964 ייסד ביחד עם אחיו, בריאן הופר, רוברט וויאט, קווין איירס וריצ'רד סינקלייר את להקת The Wilde Flowers, ועל אף שהלהקה לא הוציאה אלבום מעולם, היא נחשבת למייסדת זרם הקנטרברי, ואשר ממנה נולדו להקות סופט מאשין וקרוואן.
קריירה > סופט מאשין (1968-1972)

בתחילה, תפקידו של הופר בלהקה היה מנהל הלהקה, למרות שהשתתף בהלחנת חלקים מהאלבום הראשון The Soft Machine, ואף ניגן בבס בשיר אחד. בשנת 1969 הוא צורף כחבר ללהקה באלבומה השני, Volume Two, והשתתף ביחד עם וויאט ומייק רטלדג' בהקלטות אלבום הסולו הראשון של סיד בארט, The Madcap Laughs. הופר המשיך כבסיסט וכמלחין בלהקה עד לשנת 1973, במהלך תקופתו בלהקה התפתחה הלהקה מסגנון של פופ פסיכדלי לסגנון של פיוז'ן ג'אז אינסטרומנטלי. בשנת 1972, מעט לפני עזיבתו את הלהקה, הקליט הופר את אלבום הסולו הראשון שלו אשר נקרא 1984 (על שם ספרו של ג'ורג' אורוול), אשר היה אלבום ללא שאיפות מסחריות בו הוא השתמש בטכניקות של לולאות מוזיקליות בסרט מגנטי.
קריירה > 1973 - 2009

לאחר עזיבתו את סופט מאשין, ועד לסוף שנות השבעים עבד הופר עם אמנים רבים כסטומו ימשטה היפני, קרלה בליי, להקת גילגמש ועוד. בשנות השמונים לקח הופר הפסקה מנגינה ויצירה, אך חזר כעבור כשנתיים. באמצע שנות השמונים ניגן עם חבורה של מוזיקאים הולנדים בהרכב אשר נקרא Hopper Goes Dutch, אך לאחר הצטרפותו של הגיטריסט הצרפתי פטריס מאייר שונה שמו של ההרכב ל-the Hugh Hopper Franglo-Dutch Band. במקביל לכל זאת, לא זנח הופר את קריירת הסולו שלו, והמשיך להקליט אלבומים במהלך כל אותה התקופה.
קריירה > מותו

הופר אובחן כחולה במחלת הלוקמיה ביוני 2008, והחל לקבל טיפולי כימותרפיה. לאור מצבו הבריאותי, ביטל הופר את סבב ההופעות המתוכנן שלו.
הוא נישא לשותפתו לחיים, כריסטין, ב-5 ביוני 2009, וכעבור יומיים, ב-7 ביוני 2009 נפטר.
אלבומי סולו

1973: 1984
1976: Cruel But Fair
1977: Hopper Tunity Box
1978: Soft Head - Rogue Element
1979: Soft Heap
1980: Two Rainbows Daily
1985: Mercy Dash
1985: Monster Band
1989: Alive
1991: Meccano Pelorus
1993: Hugh Hopper and Odd Friends
1993: Short Wave Live
1994: A Remark Hugh Made
1994: Hooligan Romantics
1995: Carousel
1995: Caveman Hughscore
1995: Adreamor
1996: Somewhere In France
1996: Bracknell-Bresse Improvisations
1996: MASHU - Elephants in your head?
1996: Best Soft (compilation)
1997: Huge
1997: Highspot Paradox
1998: Different
1999: Delta Flora
2000: Cryptids
2000: Parabolic Versions
2002: Jazzloops
2003: In a Dubious Manner
2004: The Stolen Hour
2007: Soft Mountain
2007: Numero D'Vol
2008: Dune
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באתר calyx
↑  כתבה באתר הגארדיאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1658355  BnF: cb14051714m (data)  GND: 1049179919  ISNI: 0000 0000 7824 2676  LCCN: nr97027604  MusicBrainz: a3626f69-2434-4e51-819c-6d4751abc51d  NKC: xx0102493  SUDOC: 085648736  VIAF: 2673516   WorldCat (עם VIAF): 2673516
יקנה חומת-כנף

| יקנה חומת-כנף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יקניים
סוג:: Metopidius
מין:: יקנה חומת-כנף
שם מדעי
 Metopidius indicus ‏לאת'אם, 1790
תחום תפוצה


יקנה חומת-כנף (שם מדעי: Metopidius indicus) היא מין של עוף מים אסיאתי ממשפחת היקאניים. זהו מין יחיד בסוגו. תחום תפוצתן של היקאנות חומות-הכנף מתפרש על פני דרום-מזרח אסיה והודו.
אצבעות רגליה, המותאמות להליכה על צמחייה צפה
בית הגידול המועדף על היקאנות הוא בריכות וביצות. אצבעותיהן ורגליהן המוארכות מתאימות במיוחד להליכה על פני הצמחייה הצפה של הבריכה או הביצה. היקאנות ניזונות מחרקים ומחסרי חוליות אחרים, שאותן הן מוצאות על הצמחייה הצפה או על פני המים.
אורכה של היקנה הוא כ-29 ס"מ, בעוד הנקבות גדולות מהזכרים. אצל יקנות בוגרות רוב הגוף צבוע בכחול בוהק, חוץ מכנפיהן החומות, רצועת הגבה הלבנה, רגליהן האפורות ומקורן הצהוב. לעומתן, רוב גופן של היקאנות הצעירות צבוע בחום, חוץ מצווארן הלבנבן, מקורן הצהוב ורגליהן האפורות.
היקאנות חומות-הכנף הן פוליאנדריות, וכל טריטוריה של נקבה מוקפת בטריטוריות של עד כארבעה זכרים, בעוד הנקבות נלחמות אחת עם השנייה על הזכות להטיל ביצים בקינו של זכר או כמה זכרים; כך הנקבות "כובשות" לעצמן את טריטוריות הזכרים הסמוכות. הזכרים נוהגים לקרוא לנקבות בעונת הרבייה בקריאות מיוחדות, המכונות "צעקות", על מנת שאלה יזדווגו איתן. מחקרים הוכיחו שהנקבות מזדווגות הכי הרבה עם הזכרים ש"צועקים" הכי חזק, כך שעוצמת הקריאות מהווה עבור הנקבה ראייה לבריאותו וחוזקו של הזכר.
הערות שוליים

↑  יקנה חומת-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
יורם חכם

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  14 באפריל 1955 בת ים
 נרצח:  11 ביוני 2008 (בגיל 53) תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 תקופת כהונה:  ? – 11 ביוני 2008 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 ביוני 2008 
 תפקידים בולטים:  עורך דינו של אסי אבוטבול
 
יורם חכם (14 באפריל 1955, כ"ב בניסן תשט"ו‏ - 11 ביוני 2008, ח' בסיוון תשס"ח) היה עורך דין פלילי ישראלי, שייצג בין היתר עבריינים בולטים של הפשיעה המאורגנת בישראל, בהם אסי אבוטבול, ושנרצח לאחר שני סכסוכים מתוקשרים שהובילו לקרע עמוק ביניהם.
ביוגרפיה

חכם נולד בשנת 1955 וגדל בשכונת רמת יוסף שבבת ים.
בצה"ל שימש כקצין בדרגת סגן-משנה בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. הוא לחם במלחמת יום הכיפורים בקרב החווה הסינית. אירוע זה, לטענת קרוביו, היה מכונן בחייו של חכם והוביל אותו ללמוד משפטים ולעסוק במקצוע זה לכל חייו.
לאחר שסיים את שירותו בצה"ל התכוון ללמוד עריכת דין, אך התנאים היו לרעתו - הוא לא השלים תעודת בגרות ולא היה לו די כסף לשכר לימוד. בסופו של דבר עבד כנהג מונית תוך כדי שלמד לימודים אקדמיים, וסיים את חוק לימודיו במשפטים. את צעדו הראשון כעורך דין פלילי עשה כאשר התלווה לסניגור הפלילי דוד יפתח לפגישה עם העבריין הרצל אביטן בבית הסוהר איילון. בפגישה זו הבין שיש לו כימיה טובה עם עבריינים ופושעים והחל לייצג אנשים מסוג זה. שנתיים לאחר מכן עזב את המשרד של יפתח ופתח משרד עורכי דין קטן משלו בשנת 1987.
הוא קיבל כלקוח את יוסי הררי, ממנהיגי כנופיית רמת עמידר. כמה חודשים אחדים לאחר מכן התלקח קרב כנופיות בין כנופייתו של הררי לבין כנופיית פרדס כץ והררי הועמד לדין. זו הייתה הפעם הראשונה שבה חכם עמד במרכז תשומת הלב במשפט פלילי והוא הוביל לזיכויו של הררי מההאשמות המיוחסות לו, ובזכות זאת צבר מוניטין רב כעורך דין פלילי. עד מהרה החל לייצג פושעים בולטים, בהם חייליו של זאב רוזנשטיין, משפחת חרירי ואריק אלפרון.
בחודש אפריל 2008 החל לייצג את העבריין אסי אבוטבול. בין אבוטבול לחכם נוצר משבר אמון. אבוטבול הורשע בהפעלה וניהול של ארגון פשיעה ונדון למאסר.
ביוגרפיה > מותו

ב-11 ביוני 2008 נרצח חכם בפיצוץ מטען חבלה שהוטמן מתחת למושב במכוניתו. הוא נקבר בבית העלמין ירקון.
עד לשנת 2017 לא נמצא קצה חוט בנוגע לרצח, אך ב-25 במאי 2017 שמו של אבוטבול נקשר ברצח. ב-29 באוגוסט 2017 הוגש נגד אבוטבול כתב אישום בגין הזמנת רצח עו"ד חכם.
חיים אישיים

חכם התחתן בשנות העשרים המוקדמות לחייו עם עדינה חכם, אחת מחברותיו לכיתה בבית הספר היסודי.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
1 2  מלכודת לפרקליט, באתר mako
↑  משרד עורכי-דין יורם חכם, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל
↑  מיכל שפירא, העבריין אסי אבוטבול הורשע בניהול ארגון פשיעה, באתר nrg‏, 4 ביוני 2017
↑  אבי כהן, פיגוע פלילי: עו"ד יורם חכם נרצח בפיצוץ בת"א, באתר ynet, 11 ביוני 2008
↑  תומר ולמר, מאות ליוו את עו"ד יורם חכם בדרכו האחרונה, באתר nrg‏, 12 ביוני 2008
↑  אלי סניור ורענן בן צור בסון, אסי אבוטבול הוא העבריין החשוד ברצח עו"ד יורם חכם, באתר ynet, 25 במאי 2017
↑  חן מענית, ‏אישום נגד אסי אבוטבול בגין רצח עו"ד יורם חכם וארתור רוזן, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2017
יואכים בראון

| --- | --- |

 לידה:  11 באוגוסט 1929 ריגה, Interwar Latvia 
 פטירה:  6 ביוני 2013 (בגיל 83) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 
יואכים בראון (11 באוגוסט 1929, ריגה – 6 ביוני 2013, ירושלים) היה מוזיקולוג ישראלי, פרופסור באוניברסיטת בר-אילן.
חייו

נולד בריגה בשנת 1929. משפחתו הוגלתה בשנת 1941 לסיביר וחזרה לריגה רק בשנת 1955.[דרושה הבהרה] בין השנים 1949-53 למד בקונסרבטוריון הלאומי של לטביה, שם קיבל תואר שני בהצטיינות. בין השנים 1953-60 למד בקונסרבטוריון של מוסקבה, שם כתב עבודת דוקטורט בנושא אמנות הכינור בלטביה. הוא פרסם בשנת 1968 את הספר Methods of Violin Playing וכן ספר על אודות ההיסטוריה המוזיקלית של המדינות הבלטיות. בשנת 1969 ניסה לקבל ויזה לישראל, למשפחתו ובעקבות כך סולק ממשרתו ומחברותו באיגוד המלחינים של ברית המועצות.
בשנת 1972 עלה לישראל והצטרף למחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, שם מונה בשנת 1987 לפרופסור מן המניין. בשנת 1992 שימש כראש המחלקה למוזיקה ובשנת 1997 יצא לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
בשנת 1998 פרסם בגרמנית ספר אודות המוזיקה הקדומה בישראל, אשר תורגם אחר כך לאנגלית בשם Music in Ancient Israel/Palestine: Archaeological, Written and Comparative Sources Bible in Its World.
בינואר 2011 נערך לכבודו כנס בינלאומי באוניברסיטת בר-אילן בשיתוף האיגוד הישראלי למוזיקולוגיה.
בראון נפטר ב-2013, בגיל 83.
יחסי גינאה ביסאו – רוסיה

| יחסי גינאה ביסאו – רוסיה |
| --- | --- |
גינאה ביסאו: רוסיה


גינאה ביסאו: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
36,125: 17,098,242
אוכלוסייה
2,213,394: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,966: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
888: 13,978
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי גינאה ביסאו–רוסיה הם יחסי החוץ הדו צדדיים בין שתי המדינות, גינאה ביסאו ורוסיה.
היחסים בעידן הסובייטי

היחסים בין ברית המועצות לבין מפלגת PAIGC, בראשות אמילקר קברל, החלו בשנה ה-50 להקמת ברית המועצות והתעצמו בשנת 1961, כאשר הכשרה והתחמשות של המפלגה החלה. בשנת 1965 החלה הקבוצה הראשונה של 75 מנהיגי PAIGC להתאמן בבית ספר צבאי סובייטי בפרבלנה, שם לימדו אותם מיומנויות בייצור ושימוש בחומרי נפץ ובטקטיקות גרילה.
ברית המועצות וגינאה ביסאו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 באוקטובר 1973. בשנת 1973 החלו הסובייטים לספק ל-PAIGC טילי קרקע-אוויר מסוג 9K32 סטרלה-2 לשימוש במלחמתו עם הפורטוגזים. ב-21 בפברואר 1975 נחתמו מספר הסכמים על ידי שתי המדינות, שעסקו בשיתוף פעולה כלכלי, טכני, תרבותי ומדעי, הסכם סחר והסכם שירותי אוויר.
לאחר ביקורו של אמילקר קברל במוסקבה בשנת 1961, הקימו הסובייטים רשמית קשרים עם הקבוצה המהפכנית מפלגת PAIGC. הסובייטים העניקו נשק לגרילה של ה-PAIGC, כולל בזוקות, רקטות נגד טנקים, רובי AK-47, ובסופו של דבר (זמן קצר לאחר רצח אמילקר קברל) טילי סטרלה-2. הסובייטים סיפקו גם הכשרת גרילה ללוחמי ה-PAIGC בפרבלנה, אוקראינה, וכן הכשרה לאחיות. ב-21 בפברואר 1975 חתמו הסובייטים וגינאה ביסאו על הסכם דו-צדדי המספק קשרים הדוקים; כחלק מההסכם, אירופלוט הטיסה סטודנטים מגינאה ביסאו לברית המועצות לצורך הכשרה והשכלה. בין השנים 1973–1992 למדו כ-3,000 צעירים מגינאה ביסאו על מלגות בברית המועצות; 3,000 מלגות נוספות הגיעו מקובה ו-61 מגרמניה המזרחית. חוזים תרבותיים, כלכליים וטכניים רבים אחרים נחתמו בין שתי המדינות. קשרי ברית המועצות–גינאה ביסאו נחלשו לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991. המאגר הענק של הנשק והתחמושת מתוצרת ברית המועצות נפל לידי מורדים שהובלו על ידי אנסומנה מאנה במהלך מלחמת האזרחים של גינאה ביסאו (1998–1999).
היחסים עם הפדרציה הרוסית > יחסים דיפלומטיים

ב-31 בדצמבר 1991 הכירה גינאה ביסאו בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות, לאחר פירוקה של זו. אזרחים רוסים וצוות השגרירות פונו מגינאה ביסאו בשנת 1998 עקב לחימה בין כוחות הממשלה והמורדים.
היחסים עם הפדרציה הרוסית > יחסים פוליטיים

באוגוסט 2001, רוסיה ויתרה על 80% מהחוב של גינאה ביסאו, אשר הסתכם בשווי 178 מיליון דולר.
ב-1 במרץ 2009 נרצח ז'ואאו ברנארדו ויאיירה, נשיא גינאה ביסאו, על ידי קבוצת חיילים מגינאה ביסאו. רוסיה גינתה את ההתנקשות, וכשהיא מציינת את סולידריותה עם עמדות האיחוד האפריקאי, משרד החוץ הרוסי הצהיר כי הוא "נגד שינוי כוח כוחני".
נציגויות דיפלומטיות

גינאה ביסאו מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
רוסיה מחזיקה בגינאה ביסאו שגרירות בביסאו.
יחסי אזרבייג'ן–דנמרק

| יחסי אזרבייג'ן–דנמרק |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: דנמרק


אזרבייג'ן: דנמרק
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 43,094
אוכלוסייה
10,351,953: 5,983,727
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 404,199
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 67,550
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב (מימין) נפגש עם שגריר דנמרק למדינה דני אנן, יוני 2021
יחסי אזרבייג'ן–דנמרק הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים הם היחסים דיפלומטיים (נכון ל-2017) בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין ממלכת דנמרק. היחסים בין שתי המדינות הם חמים וקיימת באזרבייג'ן עמותה דנופילית בשם "עמותת הידידות דנמרק-אזרבייג'ן". שגרירות אזרבייג'ן לדנמרק ממוקמת בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. ואילו לדנמרק יש קונסוליה בבאקו, בירת אזרבייג'ן.
היסטוריה

דנמרק הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-31 בדצמבר 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 באפריל.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית ודנמרק שמרו על יחסים ידידותיים ולאזרבייג'ן הסובייטית היה שליח לדנמרק. בשנת 1996 פתחה מועצת הפליטים הדנית במבצע למען הפליטים. ובין השנים 1997 ל-2004 סיפרה דנמרק 14 מיליון דולר לפליטים אזרים. בשנת 2006, בעת פרשת פרשת קריקטורות מוחמד, אזרים יצאו לרחובות באזרבייג'ן ומחו כנגד הקריקטורות. בשנת 2010 שתי המדינות דנו בפוטנציאל היחסים, כגון שיפור הסחר הכלכלי בין שתי המדינות.
יקנה תרנגולית

| יקנה תרנגולית |
| --- | --- |
 יקנה תרנגולית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יקניים
סוג:: Irediparra
מין:: יקנה תרנגולית
שם מדעי
 Irediparra gallinacea ‏טמינק, 1828

יקנה תרנגולית (שם מדעי: Irediparra gallinacea) היא מין עוף מים יחיד בסוגו במשפחת היקניים. ככל מיני היקניים, היקנה התרנגולית מותאמת לחיים על הצמחייה הצפה במקווי מים מתוקים שבדרום-מזרח אסיה וצפון אוסטרליה.
היקנה ניזונה בעיקר מחרקים, שאותם היא תופסת על פני המים, אך גם מזרעים ומצמחייה מימית. היקנות עוברות לעיתים מאזור אחד לאחר, במהלך החיפוש אחר מזון.