stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דויטשה פלשתינה בנק
הערות שוליים

↑  פטר ברגהיים– החלוץ 'המשומד' בבלוג "סיפורי ארץ ישראל - מצבות מדברות
↑  נחום גרוס, תמורות כלכליות בארץ ישראל בסוף התקופה העות'מאנית, קתדרה, חוברת 2, תשל"ז
↑  שלמה נקדימון, הבנק - יצירתו של בנימין זאב הרצל, הוצאת סטימצקי, 2003, פרק 8
↑  איתן בורנשטיין, בנקאות בארץ ישראל, רבעון לבנקאות, אדר ב' תשע"ד מרץ 2014
↑  א' פ' מיכאליס, מאה שנה בנקאות ומטבע בארץ-ישראל, רבעון לבנקאות, כסלו תשמ"ה, דצמבר 1984
↑  נחום גרוס, DIE DEUTSCHE PALÄSTINA-BANK
↑  איתן בורנשטיין, האחות הפולנייה של בנק לאומי, רבעון לבנקאות, אייר-סיון תשע"ב מאי 2012
↑  יהודה ברלב ומיכה אבני (עורך:איתמר לוין), ערך נקוב התפתחות הבנקאות בישראל בראי תעודות של ניירות ערך מאוסף ברלב, חמו"ל, 2013, עמ' 19
↑  הכרזות - פרוק העסקים של הבנק החקלאי הקיסרי העות'מאני בפלשתינה (א"י}, דואר היום, 24 במאי 1921
גורה

ערך זה עוסק באי באוקיינוס האטלנטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
האי גורה (בצרפתית: Île de Gorée) הוא אי במפרץ דקר באוקיינוס האטלנטי השוכן כקילומטר בודד מזרחית למרכז העיר דקר, בירת סנגל. האי, ששטחו כ-0.182 קמ"ר, הוא אחד מ-19 מחוזות העיר. אורך האי כ-900 מטר ורוחבו כ-350 מטר, והוא מוגן על ידי חצי האי קאפ-ור. בגורה מתגוררים 1,056 תושבים (נכון ל-2005), והוא המחוז הקטן בשטחו ובאוכלוסייתו מבין מחוזות העיר.
בשל מיקומו האסטרטגי ובשל העובדה כי הוא מציע מקלט טבעי לכלי שיט, קרץ גורה מאז המאה ה-15 למעצמות אירופה ששלטו בו זו אחר זו, ואשר עשו בו שימוש כמעגן וכמרכז לסחר בעבדים. בשנת 1978 הוכרז האי גורה כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

מאחר שבאי כמעט ואין מים ראויים לשתייה, האי לא יושב לפני בוא האירופים. הפורטוגזים היו הראשונים שהתיישבו בגורה, בשנת ה-40 של המאה ה-15.
בגורה נמצא בית העבדים (צרפתית: Maison des esclaves), שנבנה על ידי משפחת מסטיסים אפרו-צרפתים בין השנים 1780–1784. בית העבדים הוא אחד מהבתים העתיקים על האי. כיום הוא משמש כמוזיאון המציג את זוועת סחר העבדים דרך האוקיינוס האטלנטי.
ככל הנראה שלא יותר מכמה מאות עבדים הועברו מגורה מדי שנה לאמריקה, ואלו לא הועברו בספינות גדולות, אלא בספינות נוסעים שחלפו על פני האי במקרה, ועליהן היה מטען אחר. לאחר דעיכת סחר העבדים בסנגל בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-18, האי הפך לנמל חשוב לספינות מטען של בוטנים, שמן בוטנים, גומי ערבי, שנהב וסחורות חוקיות אחרות. כנראה למטרת סחר זה נבנה בית העבדים.
האי גורה היה אחד מהמקומות הראשונים באפריקה שנכבשו על ידי האירופים. הפורטוגזים נחתו לראשונה על האי בשנת 1444. ב-1588, האי נכבש על ידי הרפובליקה ההולנדית, עבר חזרה לפורטוגזים ושוב חזרה להולנדים - שקראו לו על שם האי ההולנדי גורה. בשנת 1664, האי נכבש על ידי בריטניה בהנהגתו של רוברט הולמס, וב-1677 נכבש על ידי צרפת. האי נשאר בשליטת צרפת עד שנת 1960, עת הוענקה לסנגל עצמאות. היו מספר כיבושים בריטיים של האי במהלך מספר מלחמות עם צרפת בין השנים 1677 ו-1815.
גורה הייתה בעיקר נקודת מסחר, שמרכזה המנהלי היה בסן-לואי, בירת הקולוניה של סנגל. מלבד עבדים, באי נסחרו גם דונג, עורות ותבואה. אוכלוסיית האי נדה על פי הנסיבות, ממאות אחדות ועד 1,500 ילידים אפריקאים וקריאולים. מעת לעת, האי אף יושב על ידי אירופים.
במאות ה-18 וה-19, ישבו בגורה קריאולים אפרו-צרפתים, קהילת סוחרים לה היו קשרים עם קהילות דומות בסן-לואי, מדרום לגמביה, ומעבר לאוקיינוס האטלנטי, במושבות באמריקה.
בפברואר 1794, במהלך המהפכה הצרפתית, צרפת הייתה האומה היחידה בעולם שאסרה על העבדות (מלבד מספר מדינות בארצות הברית כמו מסצ'וסטס). ב-1802, נפולאון השיב את סחר העבדים על כנו, לאחר שידולים רבים מצד בעלי מטעי הסוכר בקריבים הצרפתיים. במרץ 1815, במהלך שובו הפוליטי של נפולאון בשלטון מאה הימים, בוטלה סופית העבדות, למען יצירת קשר דיפלומטי עם בריטניה, שאסרה על העבדות בשנת 1807.
במהלך דעיכתו של סחר העבדים במאה ה-18 וביטולו הגמור בתחילת המאה ה-19, הפכה גורה למרכז מסחר חוקי. מיקומה של העיר ונמלה הקטן נגרע מעיניהם של סוחרי סחר הבוטנים, שהחל להגיע בכמויות גדולות מהיבשת. לכן, תושבי האי הפגינו נוכחות על היבשת עצמה, ראשית ברופיסקו (1840), ומאוחר יותר גם בדקר (1857). רבים מתושבים אלו החלו לעזוב את האי.
בעקבות כך שאי היה מרכז חשוב של שחר עבדים להיסטוריה שלו הוקדשו שירים של מספר אמנים כמו ברנינג ספיר, אלפא בלונדי, סינסמיליה, ז'ילברטו ז'יל ומרקוס מילר.
בשנת 2007 באי נפתח בית ספר לתלמידות מצטיינות על שם מריאמה בה.
גואנו

קן של סולה פרואנית (Sula variegata) עשוי כולו מגואנו
פיקוס השדרות שמצא גומחה אקולוגית על דקל תמר מצוי בישראל. הפיקוס הגיע לשם על ידי גואנו של עטלף פירות מצוי, או על ידי לשלשת ציפור.
גוּאָנוֹ (בספרדית: Guano) הוא השם הקיבוצי שניתן ללשלשת של עופות ימיים ולגללים של עטלפים וכלבי ים. מקור המילה הספרדית מהמילה Wanu בקצ'ואה, שפת האינקה, שפירושה "לשלשת של עופות ימיים". המונח "גואנו" משמש גם לתיאור זבל אורגני שמקורו בדיג. בשימוש כזבל, הגואנו הוא דשן פורה ביותר בשל תכולה גבוהה של חנקות, זרחות ואשלגן - חומרי מזון חיוניים להתפתחות צמחים. למסחר בגואנו במאה ה-19 היה תפקיד מרכזי בהתפתחות שיטות החקלאות האינטנסיבית המודרניות, והוביל להשתלטות של מדינות ואנשים פרטיים על איים נידחים ברחבי העולם ששימשו מושבות לעופות. ניצול הגואנו הביא במהלך המאה ה-20 להכרה בצורך לשמר את העופות מייצרי הגואנו, ויושמו תוכניות שנועדו להגנתם. עם הגידול שחל בפופולריות של מזון אורגני חל גם גידול בביקוש לגואנו, המשמש בחקלאות אורגנית כתחליף לדשן הכימי.
במערות בהן שוכנים עטלפים, מצטברות לעיתים ערימות גדולות של גואנו. הן מהוות גומחה אקולוגית עבור יצורים רבים, בהם עכבישים, תיקנים ופרוקי-רגליים אחרים. ערימות אלו פולטות צחנה גדולה (כתוצאה מתהליכי הפירוק והחמצון של הגואנו), עד שיש מערות שמחייבות שימוש בבגדים ובציוד מתאים על מנת להיכנס ולחקור אותן.
שימוש

בחקלאות ובגינון משתמשים בגואנו למספר מטרות. השימוש העיקרי הוא כחומר דישון שמשפר איכות הקרקע ולטיפול במדשאות. כמו כן, משתמשים בגואנו בתור קוטל פטריות (פונגיציד) וכקוטל נמטודות.
בנוסף, משמש הגואנו כמאיץ תהליכי הדשנה. החומרים האקטיביים שבו והמיקרואורגניזמים מזרזים ריקבון.
תיאור ותפוצה

הגואנו הוא הדשן הטבעי היעיל ביותר. הוא מכיל חנקן, זרחן ואשלגן, שלושת היסודות העיקריים שחסרונם מגביל את התפתחות הצמח. לכן קרקע ענייה בחומרים אורגניים הופכת פורייה יותר בתוספת הגואנו. אחוז החנקן שבו (8%–15%) הוא פי שלושה עד פי חמישה מאשר בזבל בהמות רגיל (3%). החנקן מופיע בגואנו כאמוניה (NH3) וחומצת שתן (C5H4N4O3), הזרחן כחומצה זרחתית (H3PO4) והאשלגן כאשלגן חנקתי (KNO3). הגואנו מכיל גם חומצה פחמתית (H2CO3), וחומצה אוקסלית (H2C2O4).
ריכוז החנקות הגבוה הפך את הגואנו למוצר שניתן לייצר ממנו חומרי נפץ.
גואנו נאסף באיים שונים באוקיינוס השקט (למשל נאורו, בצורת זרחה שמקורה כנראה גואנו) וגם באיים באוקיינוסים אחרים (למשל האי חואן דה נובה שבין מדגסקר למוזמביק באוקיינוס ההודי). איים אלה משמשים אתרי קינון נרחבים למושבות עופות ים במשך מאות שנים, והצטבר בהם גואנו בשכבה בעומק של מטרים רבים.
הגואנו האיכותי ביותר מצוי בסדרה של איים מול חופי פרו. אלה הם איים צחיחים וסלעיים. צמחייה אינה גדלה באיים אלה, משום שכמעט לא יורד בהם גשם. האיים המרכזיים הם קבוצת איי צ'ינצ'ה (Islas Chincha), בהם האי הגדול ביותר הוא צ'ינצ'ה נורטה (Isla Chincha Norte), קבוצת איי בייסטס (Islas Ballestas), קבוצת איי לובוס דה אפוורה (Islas Lobos de Afuera), האי לובוס דה טיירה (Isla Lobos de Tierra), האי מכבי (Isla Macabi) וקבוצת איי גואנייפה (Islas Guañape).
הסיבה לאיכותו של הגואנו הפרואני נעוצה בתנאי האקלים המיוחדים של החוף הפרואני. זרם הומבולדט (הידוע גם כזרם פרו), המביא את מימיה הקרים של יבשת אנטארקטיקה לחופי פרו, יוצר תבנית אקלים ייחודית שבה הצירוף של מים קרים ואוויר חם מונע ירידת גשמים בחלק זה של העולם. בשל היעדר הגשמים על האיים שלחוף פרו, לשלשת הציפורים המתאספת "נאפית" באוויר היבש ובכך נמנע מהחנקות שבלשלשת להתמוסס ולהיעלם. גורם נוסף התורם ליעילות הגואנו הפרואני הוא שמקורו בעופות אוכלי דגים. נחילי הדגים העצומים (בעיקר עפיין פרואני), שניזונים מהפלנקטון העשיר שבזרם הומבולדט, גרמו להגירה של עופות וכלבי ים רבים לאיים. עופות הים החלו לקנן באיים אלו בשל ההגנה היחסית בפני טורפים. במרוצת מאות ואלפי שנים, ובשל תנאי האקלים שהוסברו לעיל, הצטברו באיים עתודות גואנו שהגיעו לעומק שבין 30 ל־50 מטרים. יצרני הגואנו העיקריים הם עופות ממיני הקורמורנים - קורמורן גוואנאי (Phalacrocorax bouganvillii) הוא יצרן הגואנו החשוב ביותר, השקנאים, בעיקר שקנאי פרואני ומיני הסולה, בעיקר סולה פרואנית. מעריכים כי עופות אלה, המצויים במושבות שבהן עד מיליון פרטים, מייצרים כ־11,000 טון גואנו לשנה.
היסטוריה > עבדים וקולים

העבודה באיי הגואנו הייתה עבודה קשה שהייתה כרוכה גם בסיכוני בריאות. הכרייה התבצעה באקלים חם בסביבה מדברית בתוך ענני האבק הצהוב בעל ריח האמוניה שהיתמרו בשל פעולות הכרייה, שיש שדימו אותם לסצנה מהגיהנום. לכן התקשו חברות הגואנו למצוא עובדים. החברות פנו לשני מקורות של כוח אדם זול: עובדי כפיים בשכר נמוך שמוצאם מסין, אשר כונו "קולים", ועבדים.
הקבוצה הראשונה בת 79 עובדים סיניים הגיעה לפרו ב-1849, ועם סיום המסחר בגואנו כרבע המאה לאחר מכן "יובאו" למעלה מ-100,000 מבני ארצם לפרו. לא כולם הועסקו בכריית הגואנו, חלקם עסק בהקמת מסילת הברזל, וחלקם במטעי הסוכר והכותנה, אבל אלו שהועסקו בכריית הגואנו סבלו במיוחד והיו לא מעט מקרים של התאבדויות בקרב העובדים. בעקבות מקרים אלו עצרה הממשלה הפרואנית את ייבוא העובדים בין 1856 ל-1861 והחוזים החדשים שנחתמו עם העובדים בשנות ה-60 של המאה ה-19 כללו סעיפים האוסרים על עבודה במכרות הגואנו שלא תמיד כובדו. מורשת העובדים הסינים בפרו בולטת בקהילה של יוצאי סין המוערכת בין 1.3 מיליון ל-1.6 מיליון המהווים בין 3% ל-4% מתושבי פרו.
אחד המקרים הידועים לשמצה הקשור לעבדים באיי הגואנו אירע בשנת 1862 כאשר ספינות סוחרי עבדים פרואנים פשטו על אי הפסחא ושבו כ־1,000 איש לעבודה במכרות הגואנו. שנה אחר כך, כשהשלטונות הפרואנים נאלצו, בלחץ הבישוף של טהיטי, להחזיר את התושבים לאי, נותרו בחיים רק 100 מהם, ורובם מתו בדרך חזרה לאי ממחלת האבעבועות השחורות.
היסטוריה > חוק איי הגואנו

במאה ה-19 החל מחירו של הגואנו הפרואני לעלות, בשל איכותו המעולה. הביקוש הגובר לגואנו, מחקלאים אמריקאים, בריטים ואירופאים, עודד את הממשלה הפרואנית להעלות את המס על מקור העושר החדש שנתגלה. הבריטים, בהבינם כי כמות הגואנו היא סופית ולפיכך סופיים גם הרווחים מהמסחר בו, בקשו וקיבלו מממשלת פרו מונופול על כריית הגואנו ויצואו. פעולה זו הפכה את האמריקנים ללקוחות של הבריטים. החקלאים האמריקנים התנגדו נחרצות לשלם לכתר הבריטי תמורת הגואנו הפרואני, ופנו בנושא לבית הנבחרים.
עיקר מחאתם הייתה כנגד עלותו של הגואנו המיובא. הקונגרס ניסה להתמודד עם נושא זה באמצעות סדרה של דרכי פעולה כלכליות ודיפלומטיות, אך אף אחת מהשיטות לא צלחה. גם הטלת מיסים מצד אחד והצעת תמריצים מצד שני לא גרמו לירידה במחירי הגואנו.
לאחר הכישלון בנושא הגואנו מפרו, חיפשו האמריקנים מקורות חדשים של החומר. בשנת 1856 עברה בקונגרס הצעת חוק בשם "חוק איי הגואנו" (Guano Islands Act), והיא אושררה על ידי הנשיא ג'יימס ביוקנן. בחוק נאמר:
בכל עת שתושב ארצות הברית יגלה מאגר של גואנו על אי, איון, או סלע, שאינו בתחום השיפוט של ממשלה אחרת, ושאינו מיושב על ידי אזרחים של ממשלה אחרת, וישתלט עליו באמצעים שלווים, ויחזיק בו. אותו אי, איון או סלע יחשבו, בהסכמת הנשיא כחלק השייך לארצות הברית.
בשפה פשוטה: מותר לאזרחים אמריקניים להשתלט על כל אי בעולם המכיל מרבצי גואנו, ובלבד שאינו מיושב או שייך כבר למישהו אחר. החוק מתיר לנשיא ארצות הברית להשתמש בכוח על מנת לשמור על אי שהושג בדרך זו. החוק גם קבע שארצות הברית אינה מחויבת להחזיק באי לאחר שכל הגואנו שבו ייכרה, אך לא קבע מה יהיה מעמדו של האי לאחר שהחברה הפרטית שניצלה את הגואנו שבו תנטוש אותו.
חוק זה קיים עדיין בספר החוקים הפדרלי.
היסטוריה > איי הגואנו האמריקנים

יזמים ארגנו משלחות חקר לאיתור גואנו, שהשתמשו בידע של הקרטוגרפים וחוקרי הטבע האמריקנים הטובים ביותר שיכלו היזמים לשכור. ערים כמו בולטימור שימשו נקודת מוצא למשלחות יקרות, מסובכות ומסוכנות. המשלחות הצליחו לאתר כ-60 איים זעירים בלתי ידועים, בעיקר באוקיינוס השקט, כדוגמת האיים האולנד, בייקר וג'רוויס, אך גם באוקיינוס האטלנטי, כדוגמת איי סרנילה (Serranilla), נבאסה ופטרל (Petrel), שחלקם ננטשו לאחר שהביקוש לגואנו דעך בתחילת המאה ה-20.
גילוי האיים אילץ את הקונגרס ובתי המשפט להתערב, על מנת להגן על הרכש האמריקני החדש ועל האנשים שעבדו בו. בזמן שהמדינאים התווכחו על חקיקה שתגן על הרכוש החדש, עבדים לשעבר ממרילנד הועסקו בתנאי עבדות מפרכים באי נבאסה, שבין האיטי לג'מייקה בים הקריבי. האי ננטש ב-1889, כאשר העובדים התמרדו ורצחו את מנהלי העבודה הלבנים.
בתוך חמישים שנה דעכה חשיבותו של הגואנו. במקומות מסוימים, כגון האי הבודד "קליפרטון" בצפון האוקיינוס השקט (כיום בשליטת צרפת), לא נותר יותר גואנו לכרות. אך הסיבה העיקרית לדעיכת חשיבותו של הגואנו הייתה פיתוח דשנים סינתטיים מורכבים סביב תחילת המאה ה-20, שאיכותם, ובפרט זמינותם, עלתה על אלה של הגואנו. האנשים שעבדו באיי הגואנו חזרו הביתה, והחברות שאיי הגואנו היו שייכים להן התפרקו. הגואנו נעלם, או במקרים שעדיין נותר גואנו, האנשים נעלמו מהאיים.
נושאים כגון בעלות וחוקי רכוש היו ועדיין ממשיכים להיות מושפעים מהחקיקה סביב איי הגואנו. ארצות הברית מצאה עצמה בסוף תקופת הגואנו בעלת אוסף של רכישות חדשות. לכמה מהאיים הייתה משמעות אסטרטגית שנים רבות אחר כך. למשל, במהלך מלחמת העולם השנייה, כשהצבא האמריקאי עשה שימוש באיים כקרש קפיצה לכיבוש איים אחרים מידי האימפריה היפנית. האי הידוע ביותר מבין איי הגואנו הוא אטול מידוויי שבאוקיינוס השקט, ששימש בשנת 1942 (80 שנה אחרי שנתגלה) כזירה שבה התחולל קרב מידוויי, שהיה נקודת המפנה ביחסי הכוחות בין יפן לארצות הברית. כמו כן, קיימת טענה כי ה-CIA השתמש באיים אלה בזמן המלחמה הקרה להקמת תחנות האזנה סביב קובה וניקרגואה.
היסטוריה > הגואנו בפרו במאה ה-20

בתחילת המאה ה־20 התברר כי מרבצי הגואנו של פרו הולכים וכלים, לפיכך החליטה ממשלת פרו לנקוט צעדים על מנת לשמר את עתודות הגואנו. הוקמה "מנהלת הגואנו" כדי שתנהל בצורה טובה יותר את עתודות הגואנו באמצעות שמירה על עופות הגואנו ועל סביבתם.
מאמצי השימור כללו מניעת הגישה מחברות הגואנו לאיים במשך חצי שנה, על מנת לאפשר לעופות לצבור מחדש את עתודות הגואנו ולגדל בבטחה את גוזליהם בלי הפרעה של פעילות אנושית. אמצעי נוסף שננקט היה הגבלה על תעשיית הדיג המסחרי וקביעת מכסות דיג, על מנת לשמר את עתודות הדגה ולאפשר לעופות הגואנו להיזון ממנה כדי לשמור על גודל אוכלוסייה מספק. אמצעי משמעותי אחרון היה להכין שמורות טבע על היבשת, מקום שחלק מעופות הים נודד אליו, ולהבטיח כי יהא זה מקלט בטוח מטורפים. אמצעים אלה אפשרו לפרו להמשיך להשתמש בגואנו עבור החקלאות המקומית בעשרות השנים האחרונות.
איום נוסף על האקלים המיוחד של איי הגואנו של פרו הוא התחממות האוקיינוסים. בשל התחממות האוקיינוסים והתופעה הידועה כאל ניניו, המים החמימים משבשים את המערכת האקלימית בתוך זרם הומבולדט וגורמים למוות המוני של דגים שמשפיע באופן ישיר על אוכלוסיית עופות הגואנו.
היסטוריה > גואנו כיום

החל מסוף המאה ה-20 נוצר ביקוש מחודש לגואנו בשל העניין הגובר בחקלאות אורגנית. על אף שרוב הגואנו הנמכר באינטרנט מקורו בגללי עטלפים הנאספים ממערות, ניתן לקנות גם גואנו שמקורו באיים.

בגלל הביקוש הגובר נרשמו פטנטים לגואנו "מלאכותי".
גואנו בתרבות

עלילת ספרו של איאן פלמינג ד"ר נו מתרחשת על אי גואנו בקריביים. הרשע המרכזי בספר מת כשהוא טובע בגואנו.
בסרט משנת 1995 אייס ונטורה: בלש פראי, הגיבור שמגלם ג'ים קארי מנסה למנוע השתלטות על מערות גואנו של שבטים אפריקאיים השוות מיליארדים.
ראו גם

מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית
לקריאה נוספת

Jimmy Skaggs, The Great Guano Rush: Entrepreneurs and American Overseas Expansion, St. Martin's Griffin, 1995, ISBN 0312123396
Gregory T. Cushman, Guano and the Opening of the Pacific World, ‏2013 (באנגלית)
הערות שוליים

1 2  Seabird Guano and Bat Dung
↑  Guano as a nitrogen source for fertigation in organic farming
↑  Fungicide
↑  Nematicide
↑  Guano: The White Gold of the Seabirds
↑  Cow Dung Fertilizer: Learn The Benefits Of Cow Manure Compost
↑  Cushman page 169
↑  Influence of Seabird guano and Camelid dung fertilization on the nitrogen isotopic composition of field-grown maize (Zea mays)
↑  Guano Trade
↑  אזכור ראשון מופיע בספר "כרוניקה של פרו" של פדרו סייסה דה לאון (אנ')
↑  Cushman page 8
1 2 3  History shows guano is the organic fertilizer with the most mystique
↑  The Guano Age in Peru
1 2  Cushman עמוד 52
↑  Cushman page 53
↑  דר משה נחמני, הריבוזום - המפתח לחיים ברמה האטומית. הסבר על המערכת שעליה זכו פרופ' עדה יונת ושניים מעמיתיה בפרס נובל, באתר הידען - Hayadan, ‏2009-10-17
↑  המידע על עידן הגואנו בפרו הוא בעיקר סיכום המאמר The Guano Age in Peru
1 2  David Northrup, Indentured Labor in the Age of Imperialism, 1834-1922 page 110
↑  Overseas Chinese Affairs Council
↑  U.S. Code Chapter 8 - GUANO ISLANDS
↑  ספר החוקים של ארצות הברית, כרך 48, פרק 8, חלקים 1411-1419
↑  Cushman, Gregory T. (2013). Guano and the Opening of the Pacific World: A Global Ecological History. Cambridge and New York: Cambridge Univ. Press. ISBN 9781107004139.
↑  Method of producing artificial guano
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
קורמורן גוואנאי (Phalacrocorax bouganvillii) הוא היצרן החשוב ביותר של גואנו
כריית גואנו באיי צ'ינצ'ה (1860 בערך)
איי צ'ינצ'ה בפרו, 21 בפברואר 1863
ספינות משא שנועדו להובלת גואנו, איי צ'ינצ'ה (1866 בערך)
סוללת תותחים פרואנית בפעולה במהלך קרב קייאו
ניקולס דה פירולה, שר האוצר של פרו, ולעתיד נשיאה, שחתם על ההסכם עם סינדיקט הגואנו
כרזת פרסומת מ-1884 למכירת גואנו לחוואים בארצות הברית
מפת נבאסה, אחד מאיי הגואנו האמריקאים
דברטה

| --- | --- |
סמל דברטהסמל דברטה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אדלן
 מושל:  Tibor Csigó
 שטח:  9.62 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  14 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°29′57″N 20°51′58″E﻿ / ﻿48.49915°N 20.866019444444°E﻿ / 48.49915; 20.866019444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.debrete.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דברטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דברטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דברטה (בהונגרית: Debréte) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בדברטה התגוררו לתקופת זמן מוגבלת מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 2 | 238 |
דברונץ

דברונץ (בהונגרית: Dabronc) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בדברונץ מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 535 ובשנת 2020 רק 338 תושבים.
יהודי דברונץ

בדברונץ חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 13 | 843 |
| 1910 | 6 |  |
| 1920 | 7 |  |
| 1930 | 7 |  |
| 1941 | 4 | 1,073 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מדברונץ שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת שימג |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שימג • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר |  |
דברון

| --- | --- |
סמל דברוןסמל דברון

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת דווצ'ר
 שטח:  17 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  363 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°14′37″N 17°19′50″E﻿ / ﻿47.2436°N 17.330638888889°E﻿ / 47.2436; 17.330638888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.dabrony.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דברון(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.דברון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דברון (בהונגרית: Dabrony) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בדברון מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 486 תושבים, ובשנת 2019 רק 363 תושבים.
יהודי דברון

בצ'גלה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 5 |  |
| 1880 | 18 | 733 |
| 1910 | 12 |  |
| 1920 | 2 |  |
| 1941 | 4 | 793 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת דווצ'ר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | דווצ'ר • אדוריאנהאזה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • אגראליה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה • ויד • טישקוואר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011555168905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.