stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוצלוזיס
בישראל

המחלה קיימת בשעורים גבוהים יחסית באוכלוסייה הבדואית בנגב, אך ישנן גם התפרצויות בקרב האוכלוסה הערבית בצפון הארץ, באזור ואדי עארה, ובגליל. גורם סיכון עיקרי הוא צריכת מוצרי חלב לא מפוסטרים, וכן גידול בלתי מפוקח של עדרי צאן לא מחוסנים. מוצרי בשר וחלב נגועים המגיעים משטחי הרשות הפלסטינית מהוים אף הם גורם סיכון חשוב. במגזר היהודי ישנם מקרים של הדבקות ילדים בחיידק עקב שתיית חלב לא מפוסטר כטיפול עממי כנגד אפטות (מחלת הפה והגפיים),  יעילותו של טיפול זה לא הוכחה באופן מדעי.  באוגוסט 2016 דווח על הידבקות של שני ילדים כתוצאה של צריכת מוצרי חלב נאקות לא מפוסטר שמקורו ב"חלב בראשית" ממושב סתריה,  חלב הנאקות לא מפוסטר,  מאותו מקור נצרך בין השאר על ידי חולים אונקולוגיים אשר מערכת החיסון שלהם מוחלשת,  בהתפרצות זו דווחו כ-20 מקרי תחלואה.
המחלה הייתה נפוצה בישראל במין הנישא על ידי בקר ובמין הנישא על ידי צאן עד ראשית שנות ה-80, אז בוער כמעט המין הנישא על ידי בקר, וכיום המחלה נדירה מאוד בקרב עדרי בקר.
בשנת 1996 עלה חשד להידבקות בקרב עדר היעזים בקיבוץ להב, מה שהוביל להשמדת העדר. במספר מועט של מקרים התגלתה המחלה בעדרי גמלים. מספר המקרים השנתי של המחלה בבני אדם ירד מ-300 מקרים בסוף שנות ה-80, לכ-100 מקרים בראשית עשור הראשון של המאה ה-21. אך החל מ-2004 חלה שוב עלייה במספר השנתי של חולים בישראל, שהגיע לכ-150 מקרים, וב-2013, דיווח משרד הבריאות על כ-340 חולים בנגב, וישנה הערכה כי מספר החולים רב אף יותר. עד אוגוסט 2014 דווח על כ-400 חולים בישראל.
שיעור חיסון העדרים בנגב עמד ב-2013 על כ-30%, וכ-20% מהעדרים חשודים כנגועים בחיידק גורם המחלה. בעקבות כך, יזם משרד החקלאות מבצע חיסון מקיף לאזור הנגב, במהלכו מחוסנים העדרים על חשבון המדינה, במקביל לרישום והסדרה של העדרים. ב-2014 נרשמה התפרצות משמעותית של המחלה באזור ירכא וואדי עארה, לצד התפרצות קטנה יותר באזור ירושלים, כאשר המקור העיקרי להדבקה היה צריכת גבינות ממקור נגוע, וללא פיסטור.
באוקטובר 2020 בוצע פשיטה על בית גידול פיראטי לכלבים בצפון שהרביע כלבי שי טסו, ונמצא כי הכלבים חולים בחיידק. המקום נסגר באמצעות צו, אולם בעל בית הגידול הצליח להבריח משם את כל הכלבים. במקביל למקרה זה החיידק התגלה בבית גידול נוסף באזור הצפון המגדל בין השאר כלבי פומרניאן. על פי המלצת השירותים הוטרינרים כל מי שרכש כלב גזעי מכל סוג במהלך החצי שנה שקדמה לגילוי מתבקש לגשת עימו לוטרינר ולבצע בדיקה סרולוגית.
שימוש כנשק ביולוגי

החיידק גורם המחלה הוא אחד החיידקים הפופולריים בפיתוח אמצעי לחימה ביולוגיים. במהלך מחקר בחיידק בברית המועצות אירעה דליפה של החיידק שהובילה להתפרצות המחלה בקרב 500 איש. פותח חיסון לבני אדם מהמחלה, שניתן לחיילים הרוסיים במלחמת צ'צ'ניה.
הערות שוליים

↑  agricultureIsrael (2017-05-09), על חלב עזים לא מפוסטר ומחלת הברוצלוזיס, נבדק ב-2017-05-09
↑  20 שנה אחרי מותו, החוקר "חולה הנפש" הוכר כמושיע האמהות, באתר Xnet‏, 14 בפברואר 2019
↑  ברוצלוזיס ("קדחת מלטה") ודרכי מניעתה, ד"ר איתן רפופורט, רופא ראשי למחלות צאן, השירותים הוטרינריים, משרד החקלאות
1 2  דו"ח לשנת 2012, השירותים הוטרירנרים בית דגן
↑  תקנות מחלות בעלי חיים (ברוצלוזיס הבקר), אתר יצרני החלב
↑  נורית קדוש, משרד הבריאות משמיד חלב נאקות במושב סתריה בשל זיהום, באתר כלכליסט, 11 באוגוסט 2016
↑  חולת הסרטן ששתתה חלב נאקות על מנת להקל על מחלתה – ונדבקה בחיידק קשה, נבדק ב-2017-05-09
↑  [https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path=HebrewVerdicts\04/980/038/r06&fileName=04038980.r06&type=4 רע"א 3898/04 קיבוץ להב נ' מדינת ישראל, ניתן ב־4 באוקטובר 2010, סעיפים 2-1]
↑  מחלת הברוצלוזיס, אפידמיולוגיה, פתוגנזה, פיתוח תרכיבים ומבט על משק הבקר הישראלי
↑  דוח אפידמיולוגי שבועי של משרד הבריאות
↑  התפרצות מחלת ברוצלוזיס בואדי עארה, אתר משרד הבריאות
↑  ירכא רושמת 60 מקרי "קדחת מלטה", אתר פורטל הכרמל
↑  יולי חרומצ'נקו, מצטערים, כרגע אין צורך במומחים לנשק ביולוגי, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553885905171  BNE: XX528711  BnF: cb11964811x (data)  GND: 4146716-4  LCCN: sh90002256  NDL: 00561086  NKC: ph859035 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קתדרלת אוטן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בזיליקה זוטרה, קתדרלה קתולית 
 על שם:  לזרוס 
 כתובת:  place du Terreau, rue Notre-Dame 
 מיקום:  אוטן 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1120
 תאריך פתיחה רשמי:  1120 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית 
 
 קואורדינטות:  46°56′42″N 4°17′57″E﻿ / ﻿46.945°N 4.2991666666667°E﻿ / 46.945; 4.2991666666667
 אתר רשמי
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קתדרלת אוטן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קתדרלת אוטן
 
קתדרלת סן לזאר של אוטן
קתדרלת סן-לזאר של אוטן (בצרפתית: Cathédrale Saint-Lazare d'Autun) היא קתדרלה קתולית בעיירה אוטן, שבמחוז סון-אה-לואר (Saône-et-Loire) בחבל בורגון, ומונומנט לאומי בצרפת. היא מקום מושבו של בישוף אוטן.
הקתדרלה נבנתה במאה ה-12 בסגנון רומנסקי בהשראת  מנזר קלוני, וידועה הודות לפסלים הרומנסקיים מעשה ידי גיסלברטוס (Gislebertus).
קתדרלת סן-נאזר

הקתדרלה הראשונה של אוטן נבנתה החל מהמאה החמישית והלאה, והיא הוקדשה לקדוש נזאריוס (בצרפתית: St. Nazaire), שכן שוכנים בה על-פי האמונה שרידי הקדושים נזאריוס וסלזוס (Nazarius and Celsus). המקום שופץ והורחב מספר פעמים. בשנת 970 לספירה לערך, השיגה הקתדרלה שרידי קדושים ממרסיי של הקדוש לזרוס. שרידים אלו הפכו בהדרגה למקור עלייה לרגל והקתדרלה הייתה צרה מלהכיל את הקהל הרב שצבא עליה. לכן החליט בישוף אוטן, אטיין דה בּזֶ'ה (Etienne de Bâgé), בשנת 1120 בערך לבנות קתדרלה חדשה שתשמש ככנסייה צליינית ותעניק כבוד רב יותר לשרידים. לקתדרלה החדשה הוקצה מקום בצפון הקתדרלה הקודמת של סן-נזאר, ממנה קיימים עד היום מספר שרידים.
קתדרלת סן לזאר

העבודה על קתדרלת סן-לזאר החלה בסביבות שנת 1120 והתקדמה במהירות רבה, כך שהמבנה הוקדש כבר בשנת 1130. מרבית הבנייה הסתיימה עד שנת 1146, אז הועברו אליה שרידי הקדוש לזרוס מהקתדרלה הישנה. קבר לזרוס, מקדש ובו שרידי הקדוש, נבנה בבית המקהלה בין השנים 1170 ל-1180. אזור הכניסה (נרתקס) לא הושלם עד סוף המאה. מקור ההשראה למבנה החדש, הן בתוכנית והן בעיצוב, היה סגנון מנזר קלוני. העיצובים היו מעשה ידי הבישוף אטיין דה בז'ה.
במשך מספר שנים לאחר 1146 פעלו שתי הקתדרלות האחת אחרי השנייה, כשסן-לזאר משמשת כקתדרלת הקיץ (מחג הפסחא ועד יום כל הקדושים), וסן-נאזר כקתדרלת החורף. סן לזאר הפכה לבסוף לקתדרלה הרשמית של אוטן בשנת 1195.
במאה ה-15 המראה הרומנסקי החיצוני שונה באופן ניכר בשל תוספת של מגדלים וקפלות צדדיות, חלקם בסגנון הגותי. בשנת 1462 הקנצלר ז'אן רולן הקים מגדל פעמונים חדש במקום זה הרומנסקי, שנהרס על ידי מכת ברק.
עד שנת 1793 הייתה הקתדרלה מקום משכנו של הציור המפורסם הבתולה עם הקנצלר רולן, מאת יאן ואן אייק, המצוייה כיום במוזיאון הלובר.
תיאור כללי > טימפנון

הטימפנון המערבי (1130–1135) המראה את יום הדין, החלק הראוי ביותר לציון בקתדרלה, נחשב לאחת מפסגות אמנות הרומנסק בצרפת. הוא יוצא דופן בכך שבניגוד לעבודות אמנות אחרות בנות התקופה, שמו של הפַּסָּל שיצר את פיסול הטימפנון ידוע, מכיוון שנחרת בכתובת למרגלות ישו – "גיסלברטוס עשה זאת" (GISLEBERTUS HOC FECIT).
בטימפנון נראה ישו ישוב על כיסא המלכות מעל למשקוף, מוקף קשת, שבחלקה החיצוני מעוטרת מדליונים פיגורטיביים המורכבים מייצוגי גלגל המזלות, ומייצוגי עבודה בעונות השנה השונות. כל הסצנה מונחת על גבי עמודים בעלי כותרת מפוסלת.
הסצנה המרכזית מראה את יום הדין, עם ישו מוקף הילה. ניתן למצוא בה את המרכיבים הקלאסיים של הנושא:
תחיית המתים, חלקם מסתירים עדיין את פניהם, אחרים נושאים את סימני הצליינות;
ישו דומיננטי בקנה מידה עצום ביחס לשאר הדמויות;
לימינו, פטרוס מקבל את פני הצדיקים בגן העדן; מתחתיו, מקום גדול לכבוד הבתולה מריה.
משמאלו של ישו, מקום שקילת הנשמות; כרגיל במחזות מסוג זה, השטן מרמה ונשען על המאזניים, אך בצורה יוצאת דופן, המלאך מיכאל מרמה גם הוא את השטן לטובת בני האדם. הגיהנום תופס מקום מצומצם יותר.
זהו, לפיכך, ייצוג אופטימי של יום הדין האחרון, התואם את השגשוג ואת הלך הרוח הכללי בתקופה שבה נבנתה הקתדרלה.
ראו גם

אדריכלות ימי הביניים
אדריכלות רומנסקית
הטימפנון של קתדרלת סן-לזאר באוטן
קטע מפיסול הטימפנון שבו הכתובת הנושאת את שמו של הפסל גיסלברטוס
חדר הכותרות בקתדרלת סן לזאר. בצד שמאל ניתן לראות את כותרות העמודים המתארות את הערצת המאגים, שנת המאגים והירידה מצריימה
טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס

| --- | --- |

כלי הטיס כפי שנראה ביוני 2014 בנמל התעופה בגואנגז'ואו.
 תאריך:  14 במאי 2018
 מיקום:  מעל מחוז צ'יאוג'ין, סצ'ואן, סין
 גורם:  לא הוכרז
 הרוגים:  0
 פצועים:  2
 נעדרים:  0
 ניצולים:  129
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  איירבוס A319
 זיהוי:  B-6419
 מפעיל:  סצ'ואן איירליינס
 נוסעים:  119
 אנשי צוות:  9
 הרוגים:  0
 פצועים:  2
 נעדרים:  0
 ניצולים:  128
טיסת 8633 של סצ'ואן איירליינס הייתה טיסה מנמל התעופה הבינלאומי צ'ונגצ'ינג ג'יאנגביי לשדה התעופה להאסה גונגר ב-14 במאי 2018, שנאלצה לבצע נחיתת חירום בנמל התעופה הבינלאומי צ'נגדו שואנגליו לאחר שהשמשה הקדמית של תא הטייס ניתקה ממקומה. המטוס המעורב היה מטוס איירבוס A319-100. האירוע עובד לסרט קולנוע משנת 2019 בשם "הקברניט".
כלי טיס והצוות

טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס הייתה איירבוס A319-100, מספר סידורי 4660, רישום B-6419. המטוס טס לראשונה ב-11 ביולי 2011 לאחר שיצא מפס הייצור הסופי של איירבוס טיאנג'ין והועבר לחברת התעופה סצ'ואן איירליינס ב-26 באותו החודש. עד ל-14 במאי 2018, המטוס רשם למעלה מ-7004199000000000000♠19,900 שעות טיסה ו-7004129200000000000♠12,920 סבבים לפני התקרית. בנוסף לשלושת הטייסים, מטוס הסילון הוביל גם שישה צוותים ו-119 נוסעים.
הטייסים היו: ליו צ'ואנג'יאן (刘传健), ליאנג פנג (梁 鹏) והו רואיצ'ן (徐瑞辰). לפני שליו הצטרף לחברת התעופה סצ'ואן בשנת 2006, הוא עבד כמדריך טיסה במשך עשר שנים במכללת התעופה השנייה של סצ'ואן בחיל האוויר של צבא השחרור העממי.
התקרית

ב-14 במאי 2018 המריאה טיסה 8633 מנמל התעופה הבינלאומי בג'יאנגביי בשעה 6:25 CST (22:25 UTC). כ-40 דקות לאחר ההמראה בזמן שטסה מעל מחוז שיאוג'ין, סצ'ואן בגובה 30,000 רגל (כ- 9,000 מטר), נפרד החלק הקדמי הימני של השמשה הקדמית מהמטוס בלחץ בלתי מבוקר. כתוצאה מהפירוק הפתאומי, לוח הבקרה נפגע והרעש החיצוני הקשה מאוד והפך את התקשורת לבלתי אפשרית. טייס המשנה הצליח להזהיר את בקרת שדה התעופה הבינלאומי של צ'נגדו שואנגליו על מצבם. הטייסים החליטו להפסיק את הטיסה מערבה לטיבט, ולחזור מזרחה לשדה תעופה פנוי לנחיתת חירום.
פרוק השמשה פער פתח בגוף המטוס וכתוצאה מכך לחץ האוויר במטוס צנח. מעל גובה 3,500 מטר, האוויר דליל ורוב בני האדם אינם יכולים לנשום בגובה כזה בבטחה. המטוס כאמור נמצא אותה עת בגובה כ-9,000 מטר. הנוהל במקרים אלה הוא הנמכה מהירה לגובה המאפשר לנשום. אבל טיסה 8633 נמצאה מעל רמת טיבט, שגובה הממוצע מעל 4,000 מטר, כלומר לא ניתן להנמיך לגובה בטוח (8,000 רגל, כ-3,300 מטר). הטייסים נאלצו להנמיך ככל יכולתם, מבלי שניתן יהיה להנמיך מספיק מצד אחד, ותוך סכנה של התקרבות רבה מדי לקרקע ההררית מצד שני. בנוסף לכל זאת, התחוללה באזור סערה. בדרך כלל מטוסים נמנעים מסערות כאלה בטיסה מעליהן. הפעם, בשל אובדן לחץ האוויר במטוס, המטוס לא היה יכול להגביה, הטייסים נאלצו להמשיך את הטיסה בגובה נמוך ופרוש הדבר היה לטוס לתוך הסערה, מכיוון שהיה עליהם לשמור על טיסה בגובה הנמוך ככל האפשר ביותר שיכלו לטוס בו בבטחה מבחינת לחץ האויר.
מטוס הסילון ביצע נחיתת חירום בשעה 7:42 CST (23:42 UTC), כ-35 דקות לאחר מכן, בנמל התעופה הבינלאומי של צ'נגדו שואנגליו. מכיוון שהטיסה התקצרה, נותר במטוס דלק רב והמשקל העודף הקשה על הנחיתה. כתוצאה מכך מרחק העצירה של המטוס התארך עד כמעט קצה המסלול. כמו כן הצמיגים התפוצצו בעת הנחיתה.
הו, הקצין הראשון, אף על פי ששחגר חגורת בטיחות, נשאב חלקית מהמטוס וסבל מפגיעה קלה בעין ימין ונקע במותן. אחד הדיילים במטוס, ג'ואו ינאן (周彦雯), סבל גם הוא מפציעה במותניים וקיבל טיפול. בשל תכנון הבידוד של איירבוס A319, הטמפרטורה לא צנחה מיידית בתא הנוסעים, למרות חשיפת תא הטייס לסביבה החיצונית, מה שמנע את התרחשותן של כוויות קור. הקברניט ושני טייסי המשנה נותרו בהכרה ולא חוו אספיקציה או כוויות קור. אף איש צוות או נוסע אחר לא נפצע.
חקירה

מינהל התעופה האזרחית של סין אומנם פתח בחקירה בשיתוף עם איירבוס וסיצ'ואן איירליינס אך לא פורסמה גרסה רשמית לגורם לכך שהשמשה ניתקה ממקומה. על פי אמנת שיקגו בנושא תקנות נספח 13, איירבוס נמנעת מכל הערה נוספת על התקדמות החקירה.
לאחר התקרית

אנשי הצוות של טיסת 8633 של סצ'ואן איירליינס זכו לשבחים כגיבורים על ידי התקשורת הציבורית והקברניט, ליו צ'ואנג'יאן, קיבל פרס של 5 מיליון יואן (569,400 ליש"ט). לא ננקטו צעדים אחרים כתוצאה מהתקרית.
אנשי הצוות והטייסים ממשיכים לעבוד בחברת Sichuan Airlines וחברת התעופה ממשיכה להפעיל את טיסה 3U8633 באותו מסלול. המטוס B-6419 תוקן והוחזר לשירות ב-18 בינואר 2019.
בתרבות הפופולרית

התקרית עובדה לסרט "הקברניט", בבימויו של אנדרו לאו. הסרט, שיצא במהלך 70 שנה לרפובליקה העממית של סין בשנת 2019, דורג במקום השני בקופות במהלך החג הלאומי.
ראו גם

טיסה 5390 של בריטיש איירווייז
שביתה

ערך זה עוסק בהפסקת עבודה מאורגנת במסגרת סכסוך עבודה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שביתה היא הפסקת עבודה זמנית שנוקטים עובדים נגד מעסיקיהם כאמצעי לחץ במסגרת סכסוך כלכלי בין העובדים לבין המעסיק. שביתות מאורגנות על ידי איגוד מקצועי או על ידי התארגנות עובדים אחרת. אף על פי ששביתות פוגעות בכלכלה בטווח הקצר וגוררות הפסדים כספיים למעסיקים במגזר הפרטי ולעיתים נזק משני של פגיעה בעסקים משיקים, יש הרואים בהן אמצעי הכרחי, כלי שהדמוקרטיה מעניקה לעובדים כדי שלא יעמדו חסרי כל כנגד איומים מצד מעסיקים, כגון הפחתת שכר, פיטורים, הרעה בתנאי ההעסקה ויחס לא הוגן.
השביתה הראשונה המתועדת בהיסטוריה התרחשה במצרים העתיקה באלף הראשון לפנה"ס, ובה הפועלים שבנו את קברי המלכים בדיר אל-מדינה שבתו במחאה על כך שלא סיפקו להם מזון.[דרוש מקור]
השביתה פוגעת לא רק במעסיק, אלא גם במשק ובלקוחות או במקבלי שירות הבאים במגע עם הגורם השובת. במקרים מסוימים עלול הנזק לגרום במהירות למשבר חמור, במיוחד בגופים או במגזרים שבהם תלויה פעילות רבה או קריטית, למשל בתי חולים, נמלים, רשת החשמל וכדומה.
במקרים מסוימים יכולה המדינה או יכול המעסיק להוציא צו מניעה שמונע מהעובדים (או מחלקם) לשבות, ומחייב אותם להתייצב לעבודתם - בעיקר כאשר מדובר בעובדים חיוניים למשק. קיימים אמצעים נוספים שעומדים לרשות המעסיק, או גורמים אחרים, בהתגוננות מפני שביתה. כך, למשל, סירוב לקבל עבודה חלקית, תשלום שכר ראוי בלבד, השבתת מגן ועוד.
תופרות בשביתה, במסגרת שביתת עובדות הטקסטיל בניו יורק ב-1909
מטרות השביתה

מטרות השביתה העיקריות הן על פי רוב:
העלאת שכר או מניעת הפחתת שכר.
השגת תנאים סוציאליים.
מניעת פיטורים.
שיפור בתנאי העבודה או מניעת הרעה בתנאי העבודה.
שיפור תנאי בטיחות.
צעדים שכוללים השבתת פעילות משמשים גם למחאה פוליטית או להבעת התנגדות למעשי השלטון. דוגמה לכך היא השביתה ביום האדמה שבאה למחות על הפקעת אדמות מערביי ישראל. שביתה פוליטית אינה מכוונת כלפי מעסיק, אלא כלפי הממסד (הממשלה או הפרלמנט) ובמשפט העבודה היא נחשבת לצעד לא-לגיטימי. ואולם בישראל ובעולם הוכרו לא פעם שביתות מעורבות, מעין-פוליטיות, או דו-תכליתיות כשביתות לגיטימיות שהצדיקו - לפחות - צעדים ארגוניים חלקיים, שביתת הזדהות, או שביתה וירטואלית.
ישנן גם שביתות הזדהות שמטרתן להראות סולידריות בין עובדים ובאופן עקיף ללחוץ על המעסיק.
סוגי שביתות

שביתה מלאה – העובדים אינם באים לעבודה ואינם מספקים שירותים.
שביתה חלקית או עיצומים – שני סוגים אפשריים:
שביתה בה מגיעים העובדים למקום עבודתם אולם מבצעים רק חלק מעבודתם.
חלק מהעובדים מגיעים לעבודה וחלקם לא. בארגוני עובדים בעלי סניפים רבים שביתה זו מכונה לעיתים שביתה מקומית. לעיתים היא נמשכת זמן רב ורק מיקומה מתחלף מעת לעת.
שביתת האטה (שביתה איטלקית או עבודה לפי הספר) – שביתה שבה העובדים מגיעים למקום עבודתם, אך עבודתם מאופיינת בהקפדה יתרה על נהלים ובירוקרטיה, כדי לגרום להאטה בעבודתם. העבודה "לפי הספר" ועודף הרשמיות גורמים לתפוקה נמוכה. כיוון שהעובדים מצייתים לכללים הרשמיים אין הצדקה לצעדים משמעתיים נגדם. שביתה זו נקראת "שביתה איטלקית" כיוון שבזמן שלטונו של מוסליני, לא היו איגודים מקצועיים והיה איסור לקיים שביתות. ולכן במקום שביתה, הפועלים האיטלקים המשיכו לעבוד, אך לאט. העבודה האיטית הייתה גרועה כמו שביתה, אולם לא יכלו להאשימם בדבר היות שלא עצרו את העבודה.
שביתה כללית – שביתה של מסה קריטית מתוך כוח העבודה בעיר, באזור או בתאגיד. לחלופין, כאשר איגוד עובדים גדול, כמו ההסתדרות הכללית, מורה לכל חבריו לשבות, נהוג לכנות את השביתה "כללית".
שביתה וירטואלית – שביתה שבה העובדים ממשיכים לעבוד ולקבל את שכרם באופן סדיר, הכנסות המעסיק בתקופת השביתה מועברות לחשבון נאמנות עד להגעה להסדר. השביתה מאושרת ומנוהלת על ידי ביה"ד לעבודה. בישראל סוג שביתה זה אינו שכיח (בוצע לראשונה בפרשת רשות הטבע והגנים ב־1998).
שפעת כחולה – שביתה בה עובדי ציבור רבים למשל שוטרים מביאים תעודות מחלה.
שביתת חרם – שביתה נפוצה במדינות סקנדינביה אשר מבוצעת על-ידי איגודי העובדים. שביתה זו מתרחשת לרוב כאשר עסק כלשהו מסרב לחתום על הסכם קולקטיבי עם האיגודים או מפר את ההסכם. במסגרת שביתת החרם, בנוסף על שביתת עובדים רגילה, עובדים מאוגדים אחרים מסרבים לתת שירות או לשתף פעולה עם העסק שעליו מוכרזת השביתה (משמעות שביתת החרם היא שחשמלאים ושיפוצניקים יסרבו לתקן תקלות, עובדי פינוי אשפה יסרבו לפנות את הפחים, נהגים יסרבו לשנע סחורה, פקידים בבנק יסרבו לתת שירות וכדומה). מכיוון שבסקנדינביה מרבית העובדים מאוגדים, שביתה זו מאוד יעילה. שביתת החרם אסורה במרבית המדינות.
שביתת הזדהות או שביתת אהדה – היא שביתה בה לשובתים אין סכסוך או תביעות ישירות נגד מעבידם, אלא מתקיימת כפעולה הצהרתית של הסכמה למאבק אחר.
שביתת קו מחאה - (קווי כלונסאות באנגלית (אנ')) מתייחסת לקווי מחאה מאורגנים של מפגינים המוצבים בכניסה לאתרי עבודה או משרדים. מטרת הקווים היא לחסום או להפריע לעובדים, לקוחות או סחורות מלהיכנס למקום, כאמצעי לחץ בזמן שביתות או מחאות. המפגינים, המכונים "שובתים" (pickets), יוצרים מחסום אנושי כדי לשבש את פעילות המקום כחלק מהמאבק שלהם. בהפגנות, זהו כלי מקובל להפעלת לחץ על הנהלות או רשויות בזמן עימותים תעסוקתיים.
לחצים במהלך השביתה

בעת שביתה גורמים השובתים נזק כלכלי למעביד משום שהוא חדל לספק את המוצר או השירות שעליהם מתבססת פעילותו. לעיתים מדובר בנזק כבד, שהמעסיק מתקשה לעמוד בו לאורך זמן, ולעיתים מדובר בנזק שהמעסיק מסוגל לשאת (מפעלים שונים נבדלים זה מזה ביכולתם לעמוד בנזקי השביתה). כאשר למעסיק יש מתחרים, הוא מסתכן במהלך השביתה במעבר לקוחות אל המתחרים (סיכון זה אינו קיים כשהמעסיק הוא מונופול). במגזר שבו התחרות עזה נוקטים העובדים זהירות רבה בשימוש בנזק השביתה, כדי שלא להגיע למצב שבו בריחת לקוחות תחסל את מקור פרנסתם.
גם לעובדים נגרם נזק כלכלי בזמן השביתה משום שאינם זכאים למשכורת בתקופה זו. כדי לאפשר לעובדים לשבות חרף אובדן המשכורת, מקיים ארגון העובדים קרן שביתה, המעניקה לעובדים, בשביתה ממושכת, תשלום שיחליף את שכרם. גם למעסיקים יש לעיתים קרן שביתה, שנועדה לאפשר להם לעמוד בנזקי השביתה.
שביתה בדין הישראלי

על פי החוק במדינת ישראל, ככלל מותר לעובדים לשבות, במסגרת סכסוך עבודה קיבוצי בלבד. כלל זה מסויג גם בקשר לקבוצות עובדים מסוימות, וגם בקשר לנסיבות מסוימות.
סייגים מן הסוג הראשון נקבעו לגבי חיילים ושוטרים. כתחליף לזכות השביתה, עובדים אלו אמורים לקבל הגנה על ידי הצמדת שכרם להסכם קיבוצי שנחתם במגזר דומה, קבוצות אחרות, של עובדים במפעלים חיוניים, מוגבלים ביכולת השביתה. שאר העובדים זכאים לשבות תחת סייגים מהסוג השני, כגון התחייבות ל"שקט תעשייתי" לפי הסכם קיבוצי, שביתה "כלכלית" ולא "פוליטית" ועוד.
בפסק-דין גינסטלר הוגדרה שביתה כ"פעולה מתואמת של קבוצת עובדים כלחץ על המעביד להשגת דרישות שהציגו לעניין תנאי עבודתם".
בסעיף 37א לחוק יישוב סכסוכי עבודה מוגדרת שביתה במגזר הציבורי כהפסקת עבודה מאורגנת, מלאה, או חלקית, של קבוצת עובדים. השביתה כוללת כל הפרעה מאורגנת של מהלך העבודה התקין.
בית המשפט נדרש מספר פעמים לנושא השביתה:
בג"ץ 1074/93 היועץ המשפטי לממשלה, בזק – החברה הישראלית לתקשורת בע"מ נ' בית הדין הארצי לעבודה בירושלים ואחר, פ"ד מט(2) 485, דן בנושא שביתה פוליטית או כזו שניתן לראותה כשביתה פוליטית
ע"א 593/81 - מפעלי רכב אשדוד בע"מ נ' אדם ציזיק ז"ל, פ"ד מא (3), 169., דן בנושא נזקי שביתה
דב"ע 41-92/97 ארגון העובדים בעיריית תל אביב יפו נ' עיריית תל אביב יפו עבודה ארצי כרך ל (1) 356, בעניין עובדי התברואה של עיריית ת"א - יפו מדבר על שביתה לגטימית לעומת שביתה לא לגטימית
שביתה בדין הישראלי > הכרזה על סכסוך עבודה

החוק הישראלי מחייב הודעה מראש על סכסוך עבודה וכן הודעה מראש על שביתה, אחרי הודעה שניתנת כחוק (חוק ישוב סכסוכי עבודה, חוק ההסכמים הקיבוציים) ונמסרת גם ליחידה ליחסי עבודה במשרד התעשייה המסחר והתעסוקה. ההודעה צריכה לפרט את עילות השביתה, ולא ניתן לשבות בהסתמך על הודעה לא מפורטת או שהעילות המפורטות בה אינן כדין. גם לאחר מתן ההודעה אין לפתוח בשביתה במשך תקופה של 15 יום, אשר מטרתה לאפשר מאמצים של משא ומתן וגישור לפני הסלמת הסכסוך ופגיעה בצדדים שלישיים. הכרזה כחוק על סכסוך עבודה ומעבר הזמן הקבוע בחוק הם תנאי, ברוב המקרים, לתוקף ההגנות שקובע החוק לעובדים שובתים.
שביתה בדין הישראלי > הגנת השובתים

בעת שביתה גורמים השובתים נזק למעביד, וגם צד שלישי, כגון לקוחותיו של המעביד, עלול למצוא עצמו ניזוק מהשביתה. על-פי הגישה הכללית, ניזוקים רשאים לתבוע פיצוי בשל הנזק שנגרם להם. כדי שלא לפגוע בחירות השביתה, ניתנת לשובתים הגנה מפני תביעה:
סעיף 19 לחוק הסכמים קיבוציים קובע ששביתה אינה מהווה הפרה של חוזה העבודה האישי בין העובד למעביד.
הגישה הכללית בדיני נזיקין, כפי שהיא באה לידי ביטוי בסעיף 62(א) לפקודת הנזיקין, היא שצד שלישי רשאי לתבוע פיצוי בשל עוולת גרם הפרת חוזה. סעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין מעניק הגנה מיוחדת לשובתים, בקובעו שלעניין סעיף זה, "שביתה והשבתה לא ייחשבו כהפרת חוזה".
המשמעות המעשית של החריג:
ארגון עובדים או ארגון מעבידים שגרם לשביתה לא ייחשבו כמפרי חוזה או כגורמי הפרת חוזה.
עובדים שגרמו בדרך שביתה להפרת חוזה עם צד שלישי לא ייחשבו כגורמי הפרת חוזה.
בבסיס החריג עומדת התפיסה כי ביחסים שבין עובד למעביד קיים פער כוחות; העובד נמצא בעמדת מיקוח נחותה ביחס למעביד. התארגנות של עובדים לפעולה קיבוצית עשויה לאזן את הפער הקיים. מטרת החריג היא להגן על זכות העובד לשבות על ידי מתן חסינות מפני תביעות בשל נזקים שנגרמו כתוצאה מהשביתה. המחוקק מגן על השובתים, על המשביתים ועל מארגני השביתה. בפסק-דין פיינשטיין אמר השופט ח' כהן כי שביתות והשבתות גורמות מטבען להשבתת חוזים שונים, ואילו היה על יוזמי השביתות או המשביתים לשאת בנזק הנובע מהפרות אלו, היה בכך כדי לחסל למעשה את מוסד השביתה ולעשותה בלתי אפשרית.
דוגמאות טיפוסיות:
ארגון עובדים יוזם שביתה מוגנת שבעטיה לא מגיעים העובדים לעבודה ומפרים את התחייבותם כלפי המעביד. למעביד נגרם נזק כלכלי עקב השביתה, אך בשל החריג הוא לא יוכל לתבוע את הארגון שגרם לעובדים לשבות.
שביתת עובדים מאופיינת בכך שהיא גוררת הפרת חוזים נוספים. לדוגמה, עקב שביתה חל עיכוב באספקת מוצר כלשהו ללקוח שעמו היה קשור המעסיק בחוזה. הלקוח ירצה אולי לתבוע את העובדים בשל הנזקים שנגרמו לו בעקבות הפרת החוזה בינו לבין המעביד, אך בשל החריג תביעתו תידחה.
בסעיף 37א לחוק יישוב סכסוכי עבודה, מוגדרת שביתה בלתי מוגנת שהיא שביתה של עובדים בשירות הציבורי בזמן שחל עליהם הסכם קיבוצי שבו הם מתחייבים שלא לשבות בתמורה לתנאים שהם מקבלים מהמעסיק. גם אם לא חל הסכם על העובדים, אך השביתה לא הוכרזה או אושרה בידי המוסדות המוסמכים לכך או שלא נמסרה עליה הודעה מוקדמת של 15 יום, תיחשב לבלתי מוגנת. על השבתה כזו לא חלות ההגנות הניתנות לשביתה, כלומר:
לא חלה הקביעה בסעיף 19 לחוק הסכמים קיבוציים, לפיה שביתה אינה מהווה הפרה של חוזה העבודה האישי בין העובד למעביד. בהתאם לכך, שביתה בלתי מוגנת מהווה הפרת חוזה, והמעביד רשאי לתבוע פיצוי בגין הנזק שנגרם לו.
לא חל החריג האמור בסעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין, וצד שלישי רשאי לתבוע פיצוי בגין הנזק שנגרם לו.
תזכיר חוק דיני ממונות בא לאחד את החוקים העיקריים במשפט האזרחי תחת מטרייה אחת, שעתידה להיות הקודקס של המשפט האזרחי הישראלי. גם כאן ניתנת הגנה לשובתים - בסעיף 377 לתזכיר החוק נקבע כי "אדם לא ישא באחריות נזיקית בשל מעשה שעשה במסגרת שביתה או השבתה כדין, ובלבד שהמעשה נעשה במהלך הטבעי והישיר של שביתה או השבתה. הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי מעשה שגרם נזק לגוף."
שבירת שביתה

בעת שביתה, נהגו מעסיקים להעסיק עובדים חלופיים במקום העובדים השובתים, דבר ששם לאל את השביתה. העובדים השובתים נהגו לכנות את העובדים החלופיים שוברי שביתה, להפגין מול מקום העבודה באופן המונע כניסת עובדים חלופיים ואף לפעול בכוח כדי למנוע העסקת עובדים חלופיים.
שבירת שביתה > בישראל

בשנת 1932, בעת שביתה ארוכה במפעל פרומין, הפעילו השובתים אלימות כלפי פועלים שבאו לעבוד בבית החרושת. לאחר 20 שנה, ציין אברהם ארסט את השביתה במפעל פרומין כנקודת זמן בה הוכרה זכות הפועל המאורגן לשימוש בכוח הזרוע למניעת שבירת שביתה. לדברי ההיסטוריונית אניטה שפירא, "שביתת פרומין" הסתיימה בכישלון ההסתדרות, משום שזו נאלצה להשלים עם העסקתם של אנשי בית"ר במקום.
בעת חקיקת חוק שירות התעסוקה בשנת 1959 נקבע בחוק שהשירות לא ינקוט צד בשביתות. שירות התעסוקה לא ישלח למפעל עובדים להחלפת עובדים שובתים, אך המפעל יורשה להעסיק עובדים במקום העובדים השובתים, אף על פי שלא הופנו על ידי שירות התעסוקה.
בישראל היו פעמים בהן מעסיקים פעלו להביא עובדים חלופיים במקום אלו ששבתו. למשל, בעת שביתת דוורים בשנת 1969 הוזמנו מתנדבים לחלק את הדואר במקום השובתים. הדוורים פעלו באלימות כדי למנוע את פעילות המתנדבים. ביולי 2013 טענו עובדי משרד החוץ כי עובדי שירות הביטחון הכללי שברו את שביתתם.
בשנת 1996, בעת חקיקת חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, תשנ"ו-1996, הוכנס סעיף 16 לחוק, האוסר על מעביד להעסיק עובדי קבלן כתחליף לעובדים שובתים.