stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מילים יפות מאלה
הערות שוליים

↑  עידן רייכל תמיד איתנו אבל לא שלנו, באתר web.archive.org, ‏2018-04-12
↑  The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל (Ft. Kabra Kassai - כברה קסאי) – Milim Yaffot Me'Eleh - מילים יפות מאלה (באנגלית), נבדק ב-2020-04-14
1 2   The Idan Raichel Project - הפרויקט של עידן רייכל - מילים יפות מאלה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:48)
↑   הפרויקט של עידן רייכל - מילים יפות מאלה - הופעה חיה - The Idan Raichel Project, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:15)
↑  גליקריה | מתנה, באתר דיסק סנטר
↑   מילים יפות מאלה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 0:30)
↑   Finales Millim Yaffot Me'Eleh - RabidAnce (Phantom Singer Season 3), בביצוע RabidAnce, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:41)
↑  חדשות סרוגים, ‏הלם: כך נשמע הלהיט של עידן רייכל בגרסה הקוריאנית. צפו, באתר "סרוגים", 23 בנובמבר 2020
1 2 3  מילים יפות מאלה, באתר "פזמונט"
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
תורת ההפרעות (מכניקת הקוונטים)

תורת ההפרעות (בתרגומים ישנים מכונה גם טרידה) היא שיטה לפתרון מקורב של בעיות במכניקת הקוונטים, על ידי שימוש בתורת ההפרעות המתמטית. עיקר השיטה הוא הפרדת הבעיה הפיזיקלית לשתי תתי-בעיות:
בעיה עיקרית שפתרונותיה ידועים מראש, אם בצורה אנליטית ואם בצורה מקורבת - זוהי בעיית הבסיס.
בעיה נוספת בעלת ערכים עצמיים קטנים ביחס לבעיית הבסיס - זוהי ההפרעה.
על פי השיטה ניתן להרכיב את הפתרונות של הבעיה הכללית (כולל ההפרעה) באמצעות סופרפוזיציה של פתרונות של בעיית הבסיס.
מבוא

במסגרת תורת ההפרעות ניתן לנתח מערכות פיזיקלית עם המילטוניאן מהצורה:
{\hat {H}}={\hat {H}}_{0}+\lambda {\hat {V}}
כך ש- \lambda \ll 1 ול- {\hat {H}}_{0} אוסף מצבים עצמיים בדידים  |n^{(0)}\rangle  עם אנרגיות עצמיות  E_{n}^{(0)}. על פי השיטה ניתן למצוא אנרגיות עצמיות ומצבים עצמיים של ההמילטוניאן הכללי  {\hat {H}} באמצעות הפתרונות הידועים של  {\hat {H}}_{0}. פתרונות אלו יהיו מהצורה:
|n\rangle =|n^{(0)}\rangle +\lambda |n^{(1)}\rangle +\lambda ^{2}|n^{(2)}\rangle +\dots
עם אנרגיות עצמיות מתאימות מהצורה:
E_{n}=E_{n}^{(0)}+\lambda E_{n}^{(1)}+\lambda ^{2}E_{n}^{(2)}+\dots
האיברים  E_{n}^{(k)} ו- |n^{(k)}\rangle  נקראים התיקון מסדר  k לאנרגיה ולמצב העצמי בהתאמה.
בעיות מתחום תורת ההפרעות ניתן לחלק לשני סוגים:
תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן: זהו המקרה בו ההפרעה  {\hat {V}} בעלת תלות מרחבית בלבד ואינה תלויה בזמן. במקרה זה ישנו שימור אנרגיה ועל כן ניתן לפתור את הבעיה כפתרון בעיית ערכים עצמיים.
תורת ההפרעות שתלויה בזמן: זהו המקרה בו ההפרעה תלויה במרחב ובזמן, כלומר  {\hat {V}}\equiv {\hat {V}}(t). במקרה זה האנרגיה אינה נשמרת ולמעשה הפתרון מיוצג על-ידי מעברים משתנים בזמן בין המצבים העצמיים של בעיית הבסיס.
את תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן פיתח ארווין שרדינגר ב-1926 כהמשך ישיר לעבודתו על משוואת שרדינגר. את תורת ההפרעות התלויה בזמן פיתח פול דיראק.
תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן > ללא ניוון

כאשר פתרונות בעיית הבסיס הם ללא ניוון, ניתן לחשב את התיקון מסדר ראשון ושני לאנרגיה באופן הבא:
E_{n}^{(1)}=\langle n^{(0)}|V|n^{(0)}\rangle
E_{n}^{(2)}=\sum _{k\neq n}{\frac {|\langle k^{(0)}|V|n^{(0)}\rangle |^{2}}{E_{n}^{(0)}-E_{k}^{(0)}}}
את התיקון למצב העצמי מסדר ראשון ניתן לחשב באמצעות:
|n^{(1)}\rangle =\sum _{k\neq n}{\frac {\langle k^{(0)}|V|n^{(0)}\rangle }{E_{n}^{(0)}-E_{k}^{(0)}}}|k^{(0)}\rangle
פתרונות אלו נכונים אך ורק במידה ואין ניוון. במקרה ויש ניוון המכנה בתיקון מסדר שני לאנרגיה ומסדר ראשון למצב מתאפס וישנה חלוקה באפס. במקרה זה נדרשת שיטה אחרת.
תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן > עם ניוון

במקרה שבו ישנו ניוון, ניתן להניח כי המצבים העצמיים של אותה אנרגיה עצמית מתערבבים זה עם זה בלבד, זאת בהינתן הפרעה קטנה. כלומר, התיקון למצבים העצמיים יהיה סופרפוזיציה של מצבים בעלי אנרגיה עצמית זהה.
עבור אוסף מצבים עצמיים  |1\rangle ,|2\rangle ,\dots ,|k\rangle  בעלי אותה אנרגיה עצמית  E_{n} בבעיית הבסיס, ניתן לצמצם את ההפרעה  {\hat {V}} למרחב הנפרס על ידי מצבים אלו ולהציג אותה בייצוג מטריצי:
V=\left({\begin{matrix}V_{11}&V_{12}&\dots &V_{1k}\\V_{21}&V_{22}&\dots &V_{2k}\\\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\V_{k1}&V_{k2}&\dots &V_{kk}\end{matrix}}\right)
כך ש:
V_{ij}=\langle i|{\hat {V}}|j\rangle
עבור וקטור עצמי  (\alpha _{1},\dots ,\alpha _{k}) וערך עצמי מתאים  \Delta E של המטריצה  V, מתקבל מצב עצמי ואנרגיה עצמית מתוקנים כך שהאנרגיה המתוקנת היא  E+\lambda \Delta E והמצב המתוקן הוא:
|\psi \rangle =\sum _{i=1}^{k}{\alpha _{i}|i\rangle }
ובכך ניתן לקבל  k מצבים עצמיים מתוקנים עם אנרגיות מתוקנות.
תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן > דוגמאות > אלקטרונים כמעט חופשיים בגביש חד-ממדי

ניתן לתאר גביש חד־ממדי כמערכת עם המילטוניאן מהצורה  H={\frac {p^{2}}{2m}}+V, כאשר  V הוא הפרעה מחזורית עם מחזור מאורך  a. כלומר, לכל  x\in \mathbb {R}  מתקיים  V(x+a)=V(x). במקרה זה ההמילטוניאן הבלתי מופרע הוא  {\frac {p^{2}}{2m}} והמצבים העצמיים שלו הם האלקטרונים החופשיים  |k\rangle  עם האנרגיות  E_{k}={\frac {\hbar ^{2}k^{2}}{2m}} כאשר  k\in \mathbb {R}  הוא מספר הגל.
ניתן לתאר את הפוטנציאל המחזורי באמצעות טור פורייה:
V(x)=\sum _{n\in \mathbb {Z} }{{\tilde {V}}_{n}e^{nKx}} כאשר  K={\frac {2\pi }{a}} ו- {\tilde {V}}_{-n}={\tilde {V}}_{n}^{*} (זאת מכיוון ש- V חייב להיות הרמיטי)
מאחר שהוספת קבוע להמילטוניאן שקול להזזת פאזה, מה שאינו משנה את סטטיסטיקת מיקום האלקטרונים, ניתן להניח בלי הגבלת הכלליות כי  {\tilde {V}}_{0}=0.
בבעיית הבסיס אין ניוון באנרגיה, לכן בעזרת תורת ההפרעות מתקבל כי התיקון הראשון לאנרגיה מתאפס והתיקון השני לאנרגיה הוא:
E_{k}^{(2)}=\sum _{0\neq n\in \mathbb {Z} }{\frac {|{\tilde {V}}_{n}|^{2}}{E_{k}-E_{k+nK}}}
פתרון זה נקרא מודל אלקטרונים כמעט חופשיים והוא ניתן להרחבה גם לשלושה ממדים.
תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן > דוגמאות > אפקט שטארק באטום מימן

אפקט שטארק באטום מימן מתקבל כאשר המימן מצוי בשדה חשמלי. במקרה זה ההמילטוניאן הוא מהצורה  H=H_{0}+eEz כאשר  H_{0} הוא ההמילטוניאן של אטום המימן ו- V=eEz מתאר שדה חשמלי מגודל  E בכיוון ציר  z ( e הוא מטען האלקטרון).
בבעיה הבלתי מופרעת של אטום המימן ישנו ניוון מגודל  n^{2} לכל רמת אנרגיה  n ולכן יש להשתמש בתורת ההפרעות במקרה המנוון.
עבור  n=2, המצבים היחידים המקיימים אינטראקציה זה עם זה הם  |200\rangle  ו- |210\rangle  עם  \langle 200|V|210\rangle =3eEa_{0} כאשר  a_{0} הוא רדיוס בוהר.
מכל זה, המצבים  |211\rangle  ו- |21{-1}\rangle  נשארים ללא שינוי, ומתקבלים מצבים מלוכסנים (לפי ההפרעה),  {\frac {\sqrt {2}}{2}}\left(|200\rangle \pm |210\rangle \right), בעלי אנרגיות  E_{2}\pm 3eEa_{0} בהתאמה.
תורת ההפרעות התלויה בזמן > מעבר בין מצבים עצמיים של ההמילטוניאן הבלתי מופרע

לרוב בבעיות של תורת ההפרעות התלויה בזמן יש למצוא את הסיכוי שחלקיק ימצא במצב קוונטי סופי  |f\rangle  בהינתן מצב התחלתי  |b\rangle , כאשר  |b\rangle  ו- |f\rangle  שניהם מצבים עצמיים של ההמילטוניאן הבלתי מופרע. ניתן לעשות זאת על-ידי הנוסחה:
\ c_{f}^{(1)}(t)=-{\frac {i}{\hbar }}\lambda \int _{t_{0}}^{t}{V_{fb}(t)e^{i\omega _{fb}t}dt}
כאשר  V_{fb}(t)=\langle f|V(t)|b\rangle  ו- \omega _{fb}={\frac {E_{f}-E_{b}}{\hbar }}, וכן  t_{0} הוא הזמן שממנו מתחילה ההפרעה. הסיכוי שחלקיק ימצא במצב קוונטי  |f\rangle  בזמן  t כלשהו הוא  |c_{f}^{(1)}(t)|^{2}.
פיתוח זה תקף רק עבור  \lambda \ll 1 ו- \ |c_{f}|^{2}\ll 1.
תורת ההפרעות התלויה בזמן > פיתוח מתמטי

בתורת ההפרעות התלויה בזמן יש לפתור את משוואת שרדינגר מהצורה:
i\hbar {\frac {\partial }{\partial t}}\psi (t)=(H_{0}+\lambda V(t))|\psi (t)\rangle .
מנחשים פתרון מהצורה:
\ |\psi (t)\rangle =\sum _{n}c_{n}(t)e^{-iE_{n}t/\hbar }|n\rangle
כאשר אף כאן המצבים הקוונטיים  |n\rangle  הם מצבים עצמיים של ההמילטוניאן הבלתי מופרע עם האנרגיה העצמית  E_{n}. בגבול  \lambda \to 0 המקדמים  c_{n} מתנוונים לקבועים בזמן. מציבים אותה במשוואה ומטילים על מצב עצמי כלשהו, ובכך מקבלים מערכת משוואות דיפרנציאליות מצומדות עבור המקדמים  c_{n}(t).
על-ידי סימון  \ \omega _{nk}=(E_{n}-E_{k})/\hbar  ו- V_{nk}=\langle n|V(t)|k\rangle , מתקבלת הצורה הסופית:
אפשר לפתור את המשוואה על ידי לכסון מטריצת ההפרעה המוכפלת ב"תדירויות ההפרשים". לרוב, הפתרון הכללי מסובך לחישוב.
תורת ההפרעות התלויה בזמן > תמונת האינטראקציה של דיראק

בתמונת האינטראקציה של דיראק מעבירים את התלות הטריוויאלית בזמן, זו הנובעת מ-H0, ההמילטוניאן הלא מופרע, מפונקציות הגל לאופרטורים. אזי:
ואז הנוסחה הכללית למצב המופרע נהפכת ל
כאשר  \ {\dot {c_{n}}}\neq 0\iff \lambda V\neq 0. משוואת התנועה הופכת להיות
ופתרונה הכללי הוא
כאשר אנו מניחים ש  \ \forall t_{1},t_{2}\ :\ \left[V_{I}(t_{1}),V_{I}(t_{2})\right]=0.
נסמן  \ U_{I}=e^{-{\frac {i}{\hbar }}\lambda \int _{0}^{t}{V_{I}(t')dt'}} את האופרטור של הקידום בזמן של ההפרעה. זהו אופרטור אוניטרי.
אזי ההסתברות לעבור ממצב עצמי b למצב עצמי f נתונה על ידי
וכדי לפתור זאת, מפתחים את אופרטור הקידום בזמן של ההפרעה לפי  \lambda  במה שנקרא סדרת דייסון
כדי לחשב במפורש את התיקונים בסדרת דייסון, נשים לב שאופרטור הקידום בזמן של ההפרעה מקיים את המשוואה הבאה
מציבים ופותרים לכל סדר, וכך למשל מקבלים את התיקון הראשון
את התיקון השני
כאשר תמיד מתקיים  \ 0\leq t''<t'<t.
התיקון הראשון מייצג מעבר בין b ל-f בקפיצה אחת, התיקון השני מייצג מעבר בין b ל-f ב-2 קפיצות דרך רמת ביניים אחת, השני מייצג מעבר בין b ל-f ב-3 קפיצות דרך 2 רמות ביניים, וכן הלאה.
תורת ההפרעות התלויה בזמן > דוגמאות > תהליך אדיאבטי

בתהליך אדיאבטי ההפרעה משתנה לאט מאוד כתלות בזמן. במקרה זה, המצב העצמי ה- n-י הבלתי מופרע משתנה בצורה רציפה למצב ה- n-י המופרע המקביל לו והאנרגיה משתנה כך גם כן.
ניתן לתאר תהליך אדיאבטי באמצעות הפרעה מהצורה:
כאשר השינוי בהפרעה איטי מאוד, אזי:
כאשר  \ (H+\lambda V)|n'\rangle =E_{n}'|n'\rangle  ואותם אפשר למצוא באמצעות תורת ההפרעות שאינה תלויה בזמן.
הפתרון במקרה זה הוא
וזה פתרון רק אם השינוי בפונקציית הגל של המצב העצמי הוא מאוד איטי, כלומר, בגבול  \tau \to \infty .
תורת ההפרעות התלויה בזמן > דוגמאות > הפרעה מחזורית

נניח הפרעה מחזורית  \ V(t)=V\sin(\omega t) בתדירות  \omega . כמו בנוסחה הכללית ניתן לסמן  \ \omega _{fb}=\left(E_{f}-E_{b}\right)/\hbar . במקרה זה, האמפליטודה למעבר ממצב b למצב f היא
האיבר  \ A_{-} מייצג בליעה של פוטון ועלייה ברמת האנרגיה, ואילו האיבר  \ A_{+} מייצג פליטה של פוטון וירידה ברמת האנרגיה. כל איבר נהייה דומיננטי כאשר התדירות קרובות להפרש האנרגיות המתאים. אם מניחים כי  \ \omega \approx \omega _{fb} מתקבל ש- \ A_{-} דומיננטי. במקרה זה, ההסתברות למעבר רמות מ-b ל-f היא:
ניתן לראות שההסתברות מתנהגת כמו פונקציית  {\mbox{sinc}}(\zeta )=\sin(\zeta )/\zeta  בריבוע כאשר  \zeta =(\omega _{fb}-\omega )t/2. רק כאשר תדירות ההפרעה מקיימת  \ \omega _{fb}-{\frac {2\pi }{t}}<\omega <\omega _{fb}+{\frac {2\pi }{t}} יש הסתברות משמעותית למעבר רמות. תופעה זאת נקראת רזוננס, שבה המערכת מגיבה רק לתדירות אחת. רוחב עקומת התהודה הוא  \ 4\pi /t ועבור  \ \omega \to \omega _{fb} מקבלים שההסתברות למעבר רמות פרופורציונית למשך ההפרעה:
הניתוח לעיל תקף עבור  \ {\frac {4\pi }{\omega _{fb}}}\ll t\ll {\frac {2\hbar }{\lambda |V_{fb}|}}, כלומר:
על המערכת לדגום מחזורים רבים של ההפרעה. תנאי זה נובע מרוחב עקומת התהודה.
התנאי השני נובע מדרישת תקפות הפיתוח של תוה"פ, ש  \ |c_{f}|^{2}\ll 1. בשביל שיהיה t מספיק גדול שעבורו התנאי הראשון יתמלא, על ההפרעה להיות קטנה מאוד מהפרש האנרגיות, כלומר:  \ |V_{fb}|\ll \hbar \omega _{fb}=E_{f}-E_{b}.
הערות שוליים

↑  9.1: Time-Independent Perturbation Theory, Physics LibreTexts, ‏2016-12-16 (באנגלית)
↑  E. Schrödinger, Quantisierung als Eigenwertproblem, Annalen der Physik 385, 1926, עמ' 437–490 doi: 10.1002/andp.19263851302
↑  Albert Messiah, Quantum mechanics, Mineola, N.Y.: Dover Publications, 1999, ISBN 0-486-40924-4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538619405171  LCCN: sh85100182  NKC: ph378900 
הסתברות למעבר רמה כתלות בתדירות ההפרעה. ההסתברות מתנהגת כמו פונקציית sinc סביב הפרש האנרגיות בין הרמות
וסט מידלנדס

| --- | --- |
דגל וסט מידלנדסדגל וסט מידלנדס

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מערב המידלנדס
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  ברמינגהאם
 תאריך ייסוד:  1 באפריל 1974 
 שטח:  902 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  2,939,927 (2020)
  ‑ צפיפות:  3,039 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  52°30′00″N 1°50′00″W﻿ / ﻿52.5°N 1.8333333333333°W﻿ / 52.5; -1.8333333333333 
 אזור זמן:  UTC
 https://westmidlandscombinedauthority.org.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וסט מידלנדס (באנגלית: West Midlands) הוא מחוז מטרופוליטני (Metropolitan county) הממוקם באזור מערב המידלנדס באנגליה. המחוז נוצר בשנת 1974 עם כניסה לתוקף של חוק הרשויות המקומיות (1972) כשהוא מורכב בחלקיו מן המחוזות ווסטרשייר, ווריקשייר וסטפורדשייר. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר היא ברמינגהאם.
בשנת 2014 נמנו בווסט מידלנדס כ-2,808,356 תושבים, והוא היה המחוז המאוכלס ביותר באנגליה אחרי לונדון רבתי. בשטח עליו הוקם המחוז התקיימו תעשייה ומסחר משגשגים במשך מאות שנים. קובנטרי הייתה אחת הערים החשובות באנגליה בימי הביניים, ובברמינגהם ישנה תעשייה מפותחת (בדגש על נשק) עוד מהמאה ה-16. האזור התפתח מאוד בימי המהפכה התעשייתית.
המחוז ללא מוצא לים, והוא גובל במחוזות ווריקשייר במזרח, ווסטרשייר בדרום וסטפורדשייר במערב. וסט מידלנדס הוא אחד מהמחוזות העירוניים ביותר בבריטניה עם הערים ברמינגהם, וולברהמפטון וערים נוספות. עם זאת, בין המטרופולין הגדול של ערים אלו לבין העיר קובנטרי ישנה רצועה כפרית של כ-24 קילומטרים.
אח"י גל

| --- | --- |


אח"י גל, מוצגת במוזיאון ההעפלה וחיל הים
 
 תרשים צוללת מסדרת גל
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:  חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת גל
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת T
 סדרה עוקבת:  הצוללות מסדרת דולפין
 אוניות בסדרה:  אח"י גל, אח"י תנין ואח"י רהב
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ויקרס, בריטניה בריטניה
 תקופת הפעילות:  דצמבר 1976 – 2007 (כ־30 שנה)
 אחריתה:  מוצגת במוזיאון ההעפלה וחיל הים
 מיקום:  32°49′49″N 34°58′18″E﻿ / ﻿32.83016073°N 34.97153323°E﻿ / 32.83016073; 34.97153323 
 מידות
 הֶדְחֶק:  420 טון על פני המים, 600 טון בצלילה
 אורך:  45 מטר
 רוחב:  4.70 מטר
 שוקע:  3.70 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  17 קשר בצלילה, 11 קשר על פני הים
 גודל הצוות:  23 לוחמים
 הנעה:  2 מנועי דיזל, מנוע חשמל אחד
 צורת הנעה:  מדחף אחד
 אמצעי לחימה
 חימוש:  טילי ים-ים הרפון מתוצרת מקדונל דאגלס בעל ראש נפץ במשקל 227 ק"ג. 8 צינורות טורפדו 533 מ"מ, בעל התבייתות פאסיבית/אקטיבית וראש נפץ במשקל 150 ק"ג
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם חיפוש וסונאר Atlas Elektronik
 
אח"י גל הוא השם שניתן בחיל הים הישראלי לצוללת הראשונה בסדרת גל, המבוססת על צוללות מדגם 540 של חברת ויקרס (Vickers) הבריטית. שלוש צוללות מסדרה זו, אח"י (אוניית חיל הים) גל, אח"י תנין ואח"י רהב, שירתו בחיל הים הישראלי בשנות השבעים, השמונים והתשעים. לאח"י "תנין" ואח"י "רהב" מדגם גל קדמו צוללות באותו שם, שהיו מדגם S, והיו הצוללות הראשונות ששירתו בחיל הים – מ-1958 עד יציאתן משירות בסוף שנות השישים.
היסטוריה

הצוללות מסדרת גל נבנו עבור חיל הים במספנות ויקרס בבריטניה על פי תכנון גרמני שהיה מבוסס במידה רבה על צוללת דגם 206 הגרמנית. הצוללת הראשונה, אח"י גל בפיקודו של סא"ל ישראל לשם, הגיעה לארץ ב-21 בדצמבר 1976. ב-18 בינואר 1977 בהיותה בצלילה מול ראש הכרמל, ספגה הצוללת חבטה חזקה בקרקעית. מפקד מספנת חיל הים חנוך בן אליהו שכנע את מפקד חיל הים מיכאל ברקאי לבצע את התיקון המסובך בארץ. התיקון ארך כחצי שנה והצוללת שבה לתפקוד מלא.
במלחמת לבנון השתתפה אח"י גל, במשימות של התרעה מהתערבות הצי הסורי.
בשנת 2007, לאחר שלא נמצאו קונים לצוללות המיושנות, שופצה אח"י גל על ידי המספנה הגרמנית והפכה לצוללת מוזיאון. בעזרת מימון גרמני הועברה הצוללת אל מוזיאון ההעפלה וחיל הים שבחיפה. הצוללת שבה לישראל ב-7 באוקטובר 2007 והועברה על גבי משאית למוזיאון.
מפקדי הצוללת

| מפקדי אח"י גל |
| --- | --- | --- | --- |
| דרגה ושם | תקופת כהונה כמפקד הספינה | פעילות | תמונה |
| ישראל לשם | יולי 1976 - דצמ' 1976 |  |  |
| דורון עמיר | אוג' 1977 אוק' 1977 |  |  |
| מיכאל קיסרי | אוק' 1977 - יולי 1979 |  |  |
| אילן רותם | יולי 1979 - אוג 1981 |  |  |
| גיורא סער | פבר' 1982 - ספט' 1982 | מלחמת שלום הגליל |  |
| ניר מאור | ספט' 1982 - יולי 1984 |  |  |
| אילן רותם | יולי 1984 - אוק' 1985 |  |  |
| אייל בן ציון | ינו' 1986 ספט' 1989 | עם הפסקה של מספר חודשים |  |
| יובל צור | ספט' 1989 - אוג' 1991 |  |  |
| אייל בן ציון | אוג' 1991 - ספט' 1992 |  |  |
| ארז אבנר | ספט' 1992 - אפר' 1993 |  |  |
| יהונתן ורט | אפר' 1993 - יולי 1993 |  |  |
| רונן קלר | אוג' 1995 ינו 1997 |  |  |
| מייקל עזריאל | ינו' 1997 - נוב' 1999 |  |  |
| עודד גור לביא | נוב' 1999 - אוק' 2000 |  |  |
ראו גם

צוללות מסדרת גל
שייטת הצוללות
לקריאה נוספת

יורם בר-ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי, עמותת דולפין
ביאורים

↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
הערות שוליים

↑  אחיה ראב"ד, חיפה: המסע הושלם - הצוללת עגנה במוזיאון, באתר ynet, 12 באוקטובר 2007
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר:
מגפת הקורונה בעיראק

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  פברואר 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 במדינות או באזורים:  עיראק עיראק
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  איראן איראן
 מקרי מוות:  25,375 ‏
 מקרי הדבקה:  2,465,545‏   • 673 מהם חולים פעילים     • 21 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  2,439,497 ‏ רענון נתונים
 קואורדינטות:  33°13′23″N 43°40′45″E﻿ / ﻿33.223191°N 43.679291°E﻿ / 33.223191; 43.679291
  
 
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בעיראק, התפשטה אל המדינה בסוף פברואר 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
חיילי צבא ארצות הברית בעיראק

ב-20 במרץ אישר כוח המשימה המשולב המנוהל על ידי אמריקה כי כוחות מסוימים ייסוגו מעיראק בגלל המגפה. באותו יום הורה פיקוד המרכז של ארצות הברית על "עצירת תנועה" למשך 14 יום, דבר שמונע מכוחות ארצות הברית להיכנס לעיראק ואפגניסטן או לעזוב אותם בגלל המגפה. המדינה האיסלאמית בעיראק והלבנט תכננו לנצל את הוואקום במדבר סוריה שנגרם בגלל נסיגה מזורזת הכוחות של ארצות הברית בשל הנגיף.
יהודה לייב פישמן מימון

הרב מימון יושב משמאל לבן-גוריון בעת הכרזת העצמאות
ממשלת ישראל הראשונה, הרב מימון ראשון מימין
ביקור הרבנים יהודה לייב פישמן מימון ובן-ציון מאיר חי עוזיאל בבגדאד לצד הרבנים ששון כדורי ועזרא דנגור
הרב יהודה לייב הכהן פישמן מימון (י"ב בכסלו ה'תרל"ו, 11 בדצמבר 1875 – ט' בתמוז ה'תשכ"ב, 10 ביולי 1962) היה ממקימי תנועת המזרחי, חבר מנהלת העם, מחותמי מגילת העצמאות, חבר הכנסת, שר הדתות הראשון של מדינת ישראל וחתן פרס ישראל לספרות תורנית. יו"ר ומייסד מוסד הרב קוק
תולדות חייו > באירופה

נולד במרקולשט, בבסרביה, אז תחת שלטון האימפריה הרוסית. מ-1900 שימש כ"מגיד" בעיר-מולדתו, ובשנים 1905–1913 כרב באונגן, בבסרביה. בתקופה זו עמד בקשר עם רבני הדור.
אביו, אברהם אלימלך פישמן-מימון, היה תלמיד של המלבי"ם ממשפחת מתנגדים שהתגלגל לסביבה חסידית. הוא התייתם מאמו בלידה ומאביו בגיל שנתיים וגדל בבית המלבי"ם. בגיל 13 עבר לגור בבית דודו במרקולשט. אביו (סבו של הרב יהודה לייב), הרב מרדכי, בחר בשם המשפחה מימון בשל ייחוס משפחת אשתו לרמב"ם. עם זאת, אברהם אלימלך נאלץ במרקולשט להשתמש בדרכון של יהודי אחר, בשם פישמן, וכך התקבע שמו. אחותו הצעירה של יהודה הייתה עדה מימון, שכיהנה בכנסת הראשונה והשנייה מטעם מפא"י. הוא עצמו גדל בתחילה בסביבה של חסידים, דבר שהשפיע לאחר מכן על כתיבתו הספרותית.
למד בישיבות ליטא ושהה אף בווילנה, עקב הערצתו הגדולה לגר"א (הגאון מווילנה), שעליה כתב בתחילת ספרו "תולדות הגר"א". היה תלמיד מובהק של הרב יחיאל מיכל אפשטיין, בעל ערוך השולחן והוסמך להוראה על ידו. הוסמך גם על ידי הרב חיים חזקיהו מדיני. הוא היה מקורב לרב שלמה הכהן רבה של וילנא, לרב אברהם יצחק הכהן קוק ולרבנים אחרים.
בצעירותו התקרב הרב מימון לתנועת חובבי ציון. הוא ניהל תעמולה ציונית בערי דרום רוסיה ונעצר בשל כך. בהמשך היה בין מייסדי תנועת המזרחי. הוא הסתובב במקומות שונים באירופה על מנת לחזק את השפעת הציונות הדתית, ועל כן כונה "המזרחי הנודד".
תולדות חייו > בארץ ישראל

הרב מימון עלה לארץ ישראל ב-1913 והתיישב בתל אביב, שם פעל לייסוד רשת חינוך דתית לאומית. במלחמת העולם הראשונה גורש בידי הטורקים מהארץ, כשאר הנתינים הרוסיים, ונסע לארצות הברית. עם שובו ב-1919 עמד בראש תנועת המזרחי של הציונות הדתית בארץ ישראל וערך את העיתון "התור". היה מחלוצי שכונת רוממה בירושלים, בנה בה את ביתו ב-1922 וחי בה עם משפחתו עד 1937. משנת 1935 היה הרב מימון חבר בהנהלת הסוכנות היהודית. הוא תמך במאבק נחוש במנדט הבריטי, בניגוד לעמדות הרוב בהנהגה הציונית, התייחס באהדה לאצ"ל וללח"י והתנגד לפעולות ההגנה נגד האצ"ל בתקופת הסזון. את משנתו הציונית ופועלו בתחום זה תיאר בספרו "למען ציון לא אחשה" וב"שרי המאה" חלק ו'.
ב-1936 ייסד הרב מימון את מכון המחקר וההוצאה לאור "מוסד הרב קוק".
הרב מימון נעצר בשבת השחורה על ידי הבריטים, ושהה כשבועיים במעצר במחנה המעצר בלטרון. במהלך מעצרו שבת רעב. מעצרו עורר סערה בשל מעמדו וגילו המתקדם, ובשל שהוסע בעל כורחו ביום השבת לבית המעצר במכונית, למרות בקשתו להגיע לשם ברגל. לאחר שאפילו הרבנים הראשיים לא הניאו אותו מהחלטתו לשבות, היחיד שהצליח במשימה זו בתחכום רב, היה הרב יעקב גולדמן - רב בתי הסוהר מטעם הוועד הלאומי.
בעת המאבק על הקמת המדינה תמך בדוד בן-גוריון ובעמדתו, שיש להקים מדינה עצמאית אפילו בחלק של ארץ ישראל המערבית. הוא ניסה לשכנע את חברי מועצת העם להכניס אזכור של "אלוקי ישראל" לנוסח מגילת העצמאות, ובסופו של דבר הושגה פשרה בניסוח "מתוך ביטחון בצור ישראל". במעמד הכרזת העצמאות ישב הרב מימון לצדו של בן-גוריון והיה בין החותמים על מגילת העצמאות. מיד בתום הקראת מגילת העצמאות, קם הרב מימון ובירך בקול את ברכת "שהחיינו" וכל הנוכחים קראו בהתרגשות: "אמן!" לאחר קום המדינה שימש כשר הדתות מטעם "המזרחי" בממשלה הזמנית, ומטעם החזית הדתית המאוחדת כשר הדתות וכשר לנפגעי המלחמה בממשלת ישראל הראשונה והשנייה. למרות יחסיו המיוחדים עם ראש הממשלה, הייתה כהונתו בממשלה הזמנית רצופה במאבק על דמות המדינה היהודית, ובכלל זה מעמד השבת, הכשרות, הרבנות הראשית והרבנות הראשית בצה"ל. על רקע זה איים בכמה מקרים להתפטר, נעדר מישיבות הממשלה ואף הפסיק את תפקודו כשר. לבסוף חזר לתפקידו אחרי שבן-גוריון ביקש זאת ממנו במכתב. גם כהונתו בשתי הממשלות הבאות הייתה רצופה משברים על רקע דתי, בייחוד בנושא החינוך במחנות העולים ובמעברות, ובעיקר בשאלה לאיזה זרם חינוך ישויכו ילדי העולים מתימן. התפטרות הרב מימון מתפקידו בפברואר 1951 הביאה במרץ 1951 להתפטרות הממשלה כולה ולבחירות לכנסת השנייה. החזית הדתית התפרקה והרב מימון סיים את פעילותו הפוליטית.
הרב מימון נפטר בט' בתמוז תשכ"ב (1962) ונקבר בבית הקברות סנהדריה. אלפי מלווים ובהם ראשי המדינה ליוו אותו בדרכו האחרונה.
משנתו

דרכו בלימוד - שאותה תיאר בספריו - הדגישה את הבקיאות ואת ההתרחקות מפלפול. בספרייתו היו 40 אלף ספרים, אחת הספריות הגדולות בעולם היהודי. ספרייה זו עמדה ביסוד ספריית 'מוסד הרב קוק'. בתו גאולה בת-יהודה סיפרה עליו בספרה 'הרב מימון בדורותיו' כי היה לומד במהירות דפי גמרא, רש"י ותוספות.