stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר בידל

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,320 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  קולומביה הבריטית, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס בואו 
 קואורדינטות:  51°19′24″N 116°18′26″W﻿ / ﻿51.323333333333°N 116.30722222222°W﻿ / 51.323333333333; -116.30722222222
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בידל(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בידל(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר בידל(למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר בידל
 
הר בידל (באנגלית: Mount Biddle) הוא הר ברכס בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 3,320 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 731 מטרים מעל סביבתו (מעל מעבר אופאבין, המפריד בין הר בידל לבין הר האנגאבי). הר בידל הוא ההר ה-84 בגובהו בקולומביה הבריטית.
ההר ממוקם בסמוך לאגם מקארתור, ולאגם אוהרה, בשטח הפארק הלאומי יוהו.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי סמואל אי. אס. אלן (Samuel E.S. Allen) בשנת 1894. ההר נקרא על שם אנתוני ג'וזף דרקסל בידל האב, חברו של אלן. אלן קרא לכתף הדרומית של ההר "פסגת קרטיס" (Curtis Peak) על שם רסט רנו קרטיס, מורה למתמטיקה במספר מוסדות אקדמיים בניו אינגלד אשר חקר את ההרים.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו על ההר היו א. אגרס (A. Eggers), ה. סי. פארקר (H.C. Parker), סי. קאופמן (C. Kaufmann) ו-ה. קאופמן (H. Kaufmann) בשנת 1903.
לקריאה נוספת

• Brian Patton, Bart Robinson, , P 278
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
↑  לפי מקור אחר גובה ההר 3,319 מטרים מעל פני הים
↑  הרי קולומביה הבריטית לפי גובהם
↑  Glen W. Boles, William Lowell Putnam, Roger W. Laurilla, Canadian Mountain Place Names: The Rockies and Columbia Mountains, P 75
האלפים הברניים

| --- | --- |
פינסטרארהורן, ההר הגבוה ברכס האלפים הברניים
פינסטרארהורן, ההר הגבוה ברכס האלפים הברניים
 מידע כללי
 גובה:  4,274 מטר (פינסטרארהורן)
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ שווייץ
 רכס הרים:  הרי האלפים
 אורך הרכס:  100 ק"מ
 קואורדינטות:  46°25′N 7°45′E﻿ / ﻿46.42°N 7.75°E﻿ / 46.42; 7.75
 
 
האלפים הברניים (בגרמנית: Berner Alpen; בצרפתית: Alpes bernoises) הם רכס הרים בהרי האלפים בדרום־מערב שווייץ.
אף על פי שמשמם ניתן להבין כאילו הם שייכים לקנטון ברן, רכס האלפים הברניים עובר גם בקנטונים הסמוכים פריבורג, וו, וואלה. ואכן יש המכנים את הרכס ה'אלפים הפריבורגים' או 'האלפים של קנטון וו' בהתאמה.
הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא הר פינסטרארהורן (Finsteraarhorn), שהוא גם הנקודה הגבוהה ביותר בקנטון ברן.
גבולות הרכס הם עמק הרון מאגם ז'נבה במערב עד העיר מרטיני שם פונה העמק מזרחה והופך לגבולם הדרומי עד לחיבורו עם נהר ארה על ידי נהר טוטנסיבאך (Totenseebach) היורד מאגם טוטנסי (Totesee), נהר ארה ממזרח עד לאגם ברינץ, והאגמים ברינץ ותון מצפון. הגבול הצפון-מערבי שלהם אינו מוגדר בבירור, והוא עובר בערך בקו שבין אגם ז'נבה ואגם תון, שם מתמזגים ההרים בהדרגה אל תוך השפלה השווייצרית ונעלמים באזור העיר פריבורג.
עמק הרון מפריד בין האלפים הברניים לבין האלפים השבליים (Chablais Alps) ממערב, ובין האלפים הפניניים (Pennine Alps) מדרום. חלקו העליון של עמק הרון מפריד בינם לבין האלפים הלפונטיניים (Lepontine Alps) בדרום מזרח.
מעבר גרימזל ונהר ארה מפרידים בינם לבין האלפים האוריים (Uri Alps) ממזרח, ובין האלפים האמנטליים (Emmental Alps) מצפון.
השלגים המפשירים ברכס האלפים הברניים מתנקזים על ידי נהר ארה ויובלו נהר זאנה (Saane) מצפון, ועל ידי נהר הרון מדרום ונהר רויס (Reuss) ממזרח.
הנוף ואפשרויות הטיול שהורחבו עם פריסת קווי הרכבת, הפכו את החלק הצפוני של האלפים הברניים, המכונה גם רמת ברן, לאחד האזורים המתוירים ביותר בהרי האלפים, ופרסמו בעולם את השמות גרינדלוולד, לאוטרברונן ואינטרלאקן.
גאוגרפיה

רכס האלפים הברניים הוא אחד מהרכסים החשובים ביותר בהרי האלפים, המתחיל בערוץ סן-מוריס (Saint-Maurice) דרך שפך הרון לאגם ז'נבה ועד מעבר גרימזל (Grimsel Pass).
אורכו של הרכס המרכזי הוא 100 קילומטר ממערב (הר הדאן דה מורסל) למזרח (ההרים זידלהורן מדרום וצ'ינגל מצפון), והפסגה הגבוהה ביותר בו היא פסגת הפינסטרארהורן המתנשאת לגובה של 4,274 מטר ומהווה את קו פרשת המים בין קנטון ברן וקנטון ואלה. בנוסף היא מהווה קו פרשת המים בין נהר הריין ונהר הרון ובעצם בין הים הצפוני והים התיכון.
בנוסף ישנם מספר רכסים נמוכים יותר הנקראים גם "טרום האלפים" (Pre-Alps), המתחילים באזור אגם תון וממשיכים לכיוון הרכס המרכזי (רכס ניזן-אלבריסטהורן), בעוד אחרים (רכס גאנטריש-שאפברג-רושה דה ניי ועוד) ממשיכים במקביל לרכס המרכזי לכיוון אגם ז'נבה ונעלמים בהדרגה אל תוך השפלה השווייצרית.
מפגשו של הרכס עם עמק הרון יוצר הבדל גדול בין צדו הדרומי, בו מסתיימים ההרים בצוקים מרשימים מעל עמק הרון, לצדו הצפוני, שבו ההרים נכנסים אל החלק היפה ביותר בקנטון ברן (המכונה גם רמת ברן), ושולחים זרועות אל תוך הקנטונים הסמוכים, וו ופריבורג, ובהדרגה יורד גובה הפסגות עד שההרים נעלמים אל תוך השפלה השווייצרית או אל תוך האגמים תון וברייניץ ממזרח.
מחקר

בשונה מאזורים רבים אחרים בהרי האלפים שנחקרו בעיקר על ידי מדענים זרים, האלפים הברניים נחקרו על ידי מדענים מקומיים, ביניהם האחים מייר (Meyer) אראו (Aarau) ופרנץ יוזף (Franz Joseph) הוגי (Hugi). הם חקרו את ההרים הנוחים לגישה, ובנוסף, גם כבשו את רוב הפסגות הגבוהות באזור. בשנת 1841 חוקר ההרים השווייצרי לואי אגסי יחד עם מספר מדענים נוספים, הקימו תחנת מחקר זמנית על קרחון אונטראר, ומשם צפו על הקרחונים מסביב והוציאו מספר משלחות מחקר.
עדות נוספת למחקר השווייצרי באזור ניתן למצוא בפרסומים על עבודתם של דזור (Pierre Jean Édouard Desor) וגוטליב סטודר (Gottlieb Samuel Studer), שאף שחברי מועדון האלפים האנגלי קדמו להם בטיפוסים באזור, עדיין מצאו כר נרחב למחקר באזור, והיו בין היתר הראשונים שטיפסו על האלטשהורן והשרקהורן, וכן הראשונים לצלוח את מעברי היונגפראויוך והאייגריוך הנחשבים לקשים ביותר באלפים.
אזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן

במזרח הרכס שוכן אזור קרחון אלטש הנחשב לאזור הקרחונים הגדול ביותר באלפים.
הקרחון הוכרז בשנת 2001 על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ובשנת 2007 הורחב עוד וכיום הוא כולל גם את הר הביטשהורן והרים וקרחונים נוספים באזור.
האתר נקרא יונגפראו-אלטש-ביטשהורן, על שם קרחון אלטש ושתי הפסגות המפורסמות יונגפראו וביטשהורן המאפיינות ביותר את הרכס.
רשימת הקרחונים

| שם הקרחון | שם בשפת המקור | קנטון | אורך בקילומטרים |
| --- | --- | --- | --- |
| אלטש | Aletsch Glacier | ואלה | 23.6 |
| פישר | Fiescher Glacier | ואלה | 16 |
| אונטראר | Unteraar Glacier | ברן | 13 |
| לאוטראר | Lauteraargletscher | ברן | 9 |
| גרינדלוולד התחתון | Lower Grindelwald Glacier | ברן |  |
| אובראלטש | Oberaletsch Glacier | ואלה | 9 |
| לנג | Lang Glacier | ואלה | 6.6 |
| קנדר | Kander Glacier | ברן | 6.6 |
| גאולי | Gauli Glacier | ברן | 6.2 |
| גרינדלוולד העליון | Upper Grindelwald Glacier | ברן | 6 |
| מיטלאלטש | Mittelaletsch Glacier | ואלה | 5 |
| רוזנלאוי | Rosenlaui Glacier | ברן | 5 |
| אובראר | Oberaar Glacier | ברן | 4 |
| טסנפלאורון | Tsanfleuron Glacier | ואלה / וו | 3.5 |
| צ'ינגל | Tschingel Glacier | ברן | 3 |
| פלן מורט | Plaine Morte Glacier | ברן / ואלה |  |
| וילדשטרובל | Wildstrubel Glacier | ואלה | 2.5 |
| דיאבלרה | Diablerets Glacier | ואלה / וו | 1 |
הערות שוליים

↑  פרק האלפים המרכזיים, במדריך לאלפים שיצא לאור בלונדון בשנת 1866 על ידי ג'ון בל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4005781-1  NKC: ge138018  VIAF: 242961098   WorldCat (עם VIAF): 242961098 
אתר יונגפראו-אלטש-ביטשהורן במבט מהחלל
אייגר, מנך ויונגפראו
גרוסהורן
גרינהורן
קרחון אלטש
וילדהורן
שרקהורן ומטנברג
לאוטרארהורן
נסטהורן
העיירה גרינדלוולד והר וטרהורן
הר דולדנהורן ואגם אושינן
הר גרוס וננהורן (במרכז) וקרחון אלטש
בלימליזאלפהורן
מוטהורן
השביל העולה לפסגת מורגנברגהורן ואגם תון
רושה דה ניי (מאחור) ודאן דה ז'אמאן (מלפנים)
הינטר פישרהורן
גרוס פישרהורן
פאולהורן ומלון ברגהוטל
האלטלס ממערב
האגאסיהורן (מלפנים) והפינסטרארהורן (מאחור)
אבנפלו
ריצליהורן
שילטהורן
זילברהורן
קרחון אלטש מפסגת אגיסהורן
קרחון קנדר
הר בישוף (רכס פאנין)

ערך זה עוסק בהר ברכס פאנין. אם התכוונתם להר אחר בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,509 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  קולומביה הבריטית, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס פאנין 
 קואורדינטות:  49°25′49″N 122°55′37″W﻿ / ﻿49.4303°N 122.927°W﻿ / 49.4303; -122.927
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בישוף(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בישוף(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר בישוף(למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט הר בישוף
 
הר בישופ (באנגלית: Mount Bishop) הוא הר הממוקם בגבולו הצפוני של הפארק הפרובינציאלי הר סימור, במחוז צפון ונקובר, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. ההר נמצא ברכס פאנין, שבהרי החוף הצפוניים. גובהו של ההר 1,509 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא מעל נהר אינדיין ארם.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שם ג'וזף צ'ארלס בישוף (Joseph Charles Bishop), שהיה הנשיא הראשון של מועדון מטפסי ההרים של קולומביה הבריטית, ואשר נפטר בשנת 1913 עת נפל לתוך תהום בזמן שטיפס על הר בייקר.
ההר נקרא "הר בישוף" (Bishop Mountain) בשנת 1930, וב-3 במאי 1951 שונה שם ההר ל-Mount Bishop (גם "הר בישוף").
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הטיפוס המתועד הראשון על הר בישוף נעשה בשנת 1909 על ידי קבוצת מטפסים ממועדון מטפסי ההרים של קולומביה הבריטית. בראש הקבוצה עמד פרד מילס (Fred Mills).
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של שם ההר
הר בואולן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,206 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס בואו 
 קואורדינטות:  51°18′06″N 116°11′20″W﻿ / ﻿51.3017°N 116.189°W﻿ / 51.3017; -116.189
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בואולן(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר בואולן(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר בואולן(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר בואולן
 
הר בואולן  (באנגלית: Mount Bowlen) הוא הר ברכס בואו בהרי הרוקי הקנדיים. ההר הוא אחת הפסגות המקיפות את עמק עשר הפסגות.
ההר ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, ולכן הוא ממוקם על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה (הגבול עובר על קו פרשת המים באזור זה); כמו כן בשל כך ההר נמצא על הגבול בין הפארק הלאומי באנף והפארק הלאומי קוטניי.
גובהו של ההר 3,206 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 170 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה > מקור השם

שמן של פסגות עמק עשר הפסגות ניתן להם על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור. אלן קרא לפסגות באמצעות הספרות מ-"אחד" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות).
אלן נתן להר בואולן את השם "יאמני" - שמשמעו "שלוש" בשפת הסטוני של שבט הנקודה.
שמו הנוכחי של ההר ניתן לו ב-6 במרץ 1953, והוא נקרא על שם ג'ון ג'יי. בואולן, המשנה למושל אלברטה.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו על ההר היו ג'יי. טי. ליטל (G.T. Little), צ'ארלס ס. תומפסון (Charles S. Thompson), ג'י. אם. ויד (G.M. Weed), והנס קאופמן (Hans Kaufmann), בשנת 1901.
לקריאה נוספת

• Dave Birrell, , P 87
• , P 280
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
↑  ההיסטוריה של שם ההר
הר אנדרומדה (אלברטה)

| --- | --- |

מבט על הר אנדרומדה מקרחון אתבסקה
 מידע כללי
 גובה:  3,450 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הרי הרוקי הקנדיים 
 קואורדינטות:  52°10′26″N 117°14′10″W﻿ / ﻿52.173888888889°N 117.23611111111°W﻿ / 52.173888888889; -117.23611111111
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר אנדרומדה(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר אנדרומדה(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר אנדרומדה(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר אנדרומדה
 
הר אנדרומדה (באנגלית: Mount Andromeda) הוא הר הממוקם בשטח שדה הקרח קולומביה על הגבול בין הפארק הלאומי באנף, והפארק הלאומי ג'ספר, בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח פרובינציית אלברטה שבקנדה. ניתן לראות את ההר מהכביש המהיר אייספילדס, והוא ממוקם דרומית מערבית להר אתבסקה, בסמוך למעבר סונואפטה.
גובהו של ההר 3,450 מטרים, והוא ההר ה-20 בגובהו באלברטה.
שמו של הר אנדרומדה ניתן לו בשנת 1938 על ידי רקס גיבסון (Rex Gibson), הנשיא לשעבר של המועדון האלפיני של קנדה על שם אנדרומדה, אשתו של פרסאוס במיתולוגיה היוונית.
הראשונים שטיפסו על ההר היו וו. ר. היינסוורת' (W.R. Hainsworth), ג'י. פ. לימן (J.F. Lehmann), ו-מ. מ. סטרומיה (M.M. Strumia) בשנת 1930.
הערות שוליים

↑  מידע על ההר
↑  רשימת הרי אלברטה לפי גובהם
1 2  מידע היסטורי על ההר (הקישור אינו פעיל, 30 במרץ 2020)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר ביהייב (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,799 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  77°39′00″S 160°34′00″E﻿ / ﻿77.65°S 160.56667°E﻿ / -77.65; 160.56667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ביהייב(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ביהייב
 
הר ביהייב (באנגלית: Beehive Mountain) הוא הר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 9 קילומטרים צפונית להר פינגר, במוצאו של קרחון טיילור.
גובהו של ההר 1,799 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה על ידי אלברט ארמיטג' ממשלחת דיסקברי.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת דיסקברי, על פי הצעתו של אלברט ארמיטאג' מגלה ההר.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשונים שטיפסו על ההר היו חברי משלחת מחקר ניו זילנדית, ב-21 בינואר 1956.
לקריאה נוספת

על מפלי הדם באזור הר ביהייב:
PETER REJCEK, Blood Falls Becomes First Subglacial ASPA To Protect Scientific Values, ANTARCTIC SUN, August 31, 2012
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי
הר הוזמר (איווה)

ערך זה עוסק בהר במדינת איווה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הנוף הנשקף מהר הוזמר, לעבר נהר המיסיסיפי העליון
 מידע כללי
 גובה:  317 מ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  איווה, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  43°21′59″N 91°13′20″W﻿ / ﻿43.3664°N 91.2222°W﻿ / 43.3664; -91.2222
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר הוזמר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר הוזמר(למפת איווה רגילה) דה מוין סידר רפידס דבנפורט סו סיטי איווה סיטי ווטרלו מינסוטה ויסקונסין אילינוי מיזורי נברסקה ד.דהר הוזמר(למפת איווה מוגדלת) דה מוין סידר רפידס דבנפורט סו סיטי איווה סיטי ווטרלו מינסוטה ויסקונסין אילינוי מיזורי נברסקה ד.דהר הוזמר
 
הר הוזמר (באנגלית: Mount Hosmer) הוא הר שגובהו 317 מטרים מעל פני הים, בסמוך לעיירה לאנסינג שבמדינת איווה שבארצות הברית. ההר ממוקם בסמוך לנהר המיסיסיפי העליון, על הגבול בין איווה לבין מדינת ויסקונסין.
סביבות ההר הן חלק משמורת טבע - פארק הר הוזמר.
מקור השם

ההר נקרא על שם הפסלת הרייט הוזמר, שזכתה במירוץ לפסגת ההר בשנות ה-50 של המאה ה-19.
הערות שוליים

↑  מידע גאוגרפי
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הר הוזמר (איווה)".
הר הארט (אלברטה)

ערך זה עוסק בהר באלברטה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,135 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הרי הרוקי הקנדיים 
 קואורדינטות:  51°02′25″N 115°08′11″W﻿ / ﻿51.040277777778°N 115.13638888889°W﻿ / 51.040277777778; -115.13638888889
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר הארט(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר הארט(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר הארט(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתהר הארט
 
הר הארט (באנגלית: Heart Mountain; מילולית: הר הלב) הוא הר הממוקם בצידו של עמק הנהר בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהו של ההר 2,315 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 78 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1957, והוא נקרא בשם זה בשל צורת שכבת אבן הגיר בסמוך לפסגתו, שהיא בצורת לב (ראו בתמונה).
הוגשה בקשה לוועדת השמות של פרובינציית אלברטה לשנות את שם ההר ל"פסגת גראנט מקאוון" (Grant MacEwan Peak).
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי
הר הנדרסון (רכס בריטניה)

ערך זה עוסק בהר ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,660 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס בריטניה 
 קואורדינטות:  80°12′00″S 156°13′01″E﻿ / ﻿80.2°S 156.217°E﻿ / -80.2; 156.217
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הנדרסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר הנדרסון
 
הר הנדרסון (באנגלית: Mount Henderson) הוא הר נישא ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,660 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא 9 קילומטרים מערבית להר אולימפוס.
היסטוריה > מקור השם

ההר התגלה על ידי משלחת דיסקברי (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904), אשר נתנה להר את שמו.
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אתרים ברכס בריטניה |
| --- | --- | --- |
| הרים | אדמס • אולדריץ' • אופרוס • אסקין • ביל • באנה • בורווזקי • ג'ייקובס • דארטמות' • דגאלאן • דול • דריק • הייבן • הנדרסון • וורד • טרנסטייל • לוסיה • מקלינטוק • סאבורו • סטרנברג • פריצ'רד • קאסאטלי • קריסק • ראמג' • רנד |  |
| רכסי הרים | אונום • אייסנהאואר • באנה • דאנום • דאסקי (רכס) • מגניס • נברסקה • סברינה • פונטס |  |
| מצוקים | בנסון • דאסקי (מדף סלע) • כהן • פורבס |  |
| עמקים | אבוס • אונום • איטונה • איסקה • ביברה • בלום • דובריס • טאמארוס • טיסוביס • לינדום • למאניס • מגניס • מטאריס • סברינה |  |
| מישורים | מישור ואנטייג' • וולדריפ • וורברטון • ונטה |  |
| קרחונים | הוריהאן • יאנסי • מקרו • סנט • פקהאם • ראגוצקי |  |
| נונאטאקים | דארנל • וסטהייבן • טאייק • מארטי • שלושת הנונאטאקים |  |
| מפלי קרח | ברייר • ראגוצקי |  |
אחריות שילוחית ואחריות מעביד

ככלל, אחריות בדיני נזיקין מוטלת על פלוני, רק בגין מעשיו שלו. אחריות זו היא אחריות אישית. אחריות שילוחית, לעומת זאת, היא האחריות המוטלת על פלוני לפצות את אלמוני, בגין נזק שנגרם לאלמוני על ידי גורם שלישי.
לדוגמה: שמעון מבקש מראובן לסור לביתו של לוי, ולמסור ללוי חפץ כבד. ראובן עושה זאת, אך בשל התרשלותו, החפץ נופל, פוגע בלוי, ומסב לו נזק. לכאורה, זכות התביעה בנזיקין עומדת ללוי כנגד ראובן בלבד, שהרי ראובן הוא שהזיק ללוי במישרין, אלא שבאמצעות דוקטרינת האחריות השילוחית, יוכל לוי לתבוע בנזיקין את שמעון, שולחו של ראובן.
אחריות מעביד היא מקרה ספציפי, השכיח ביותר מבין סוגי האחריות השילוחית. פקודת הנזיקין קובעת הוראות מפורשות ביחסי עובד-מעביד, ושולח - שלוח (סעיפים 13, 14 לפקודת הנזיקין- בהתאמה). סעיף 15 לפקודת הנזיקין אינו דן באחריות שילוחית, אלא באחריות למעשי הזולת. סעיף זה, פוטר בעל חוזה מאחריות בנזיקין למעשי הזולת, למעט חמישה חריגים, בהם קמה אחריות. חריגים אלו מתייחסים בעיקר למקרים של התרשלות בעל החוזה בבחירת הקבלן, או לחלופין מקרים בהם ידע בעל החוזה על פגם בחוזה, או בהתנהלות הצד השני לחוזה, ולא פעל למניעת הנזק.
ביתר המקרים, חל כאמור, העיקרון המקובל לפיו אין אדם אחראי לעוולות זולתו.
אחריות שילוחית ואחריות מעביד בדיני הנזיקין > התפתחות היסטורית של הדוקטרינה

מקורם של דיני האחריות השילוחית באנגליה של התקופה האנגלו-סכסית, אז מקובל היה העיקרון לפיו אחראי מעביד לכל נזק שגרמו הכפופים לו באשר הם. עיקרון זה בוסס על היחס לעובד (שהיה למעשה עבד) כאל חפץ, במובן זה, שאינו שונה מבהמה שבבעלות המעביד, ולכן אחריות המעביד עליו מוחלטת, כשם שאחריותו על הבהמה שבבעלותו מוחלטת. עיקרון זה הלך והתמוסס במקביל לדעיכת מוסד העבדות, ובמקביל להבחנה שנוצרה בין אחריות פלילית לאזרחית. בתחילה פטרו את המעביד מאחריות למעשה פלילי של עובדו, ועם הזמן גם מאחריות לנזקי גוף ורכוש שאינם פליליים.
בסוף המאה ה-13 החלו להבחין בין אחריות שילוחית לאחריות ישירה (ר' לעיל), אך דוקטרינת האחריות השילוחית לא תפסה מקום מרכזי במשפט האנגלי. תהליך זה נמשך עד למאה ה-17, כאשר עקב שינויים כלכליים וחברתיים, ביניהם המהפכה התעשייתית, חלו תמורות בהתפתחות דוקטרינת האחריות השילוחית. ההתפתחות הטכנולוגית יצרה מציאות שחייבה להקל על מעבידים שהעסיקו עובדים רבים במפעליהם, ולא יכלו לשלוט על מעשיהם באופן מוחלט כבעבר, וליטול עליהם אחריות נרחבת. הדרישה הישנה לאחריות מוחלטת, נבעה מהמצב התעסוקתי-סוציאלי של שלהי המאה ה-19, אז היה כוח האדם בלתי מיומן ונדרשה שליטה מלאה של המעביד על מעשיו. עם העלייה ההדרגתית במומחיותו ומיומנותו של כוח העבודה, יכולת המעביד לשלוט על עובדיו קטנה משמעותית, ובמקביל הקטינה מיומנות העובד גם את הצורך בכך. במקרים רבים, מומחיותו של העובד בתחומו עולה עשרות מונים על זו של מעבידו, כך שיחסי העבודה מבוססים על אמון הדדי.
השופט ויליאם בלקסטון היה מהראשונים שפיתחו את דוקטרינת האחריות השילוחית בשלהי המאה ה-17, וחידושיו בתחום מלווים אותנו עד היום. בלקסטון הרחיב את הדוקטרינה בין השאר על ידי הטלת אחריות מעביד בגין הוראה מכללא, ולאו דווקא הוראה מפורשת. כלומר, פעולה שנעשתה במהלך העבודה התקין, והסבה נזק, תקים אחריות שילוחית, גם אם והשולח לא הורה מפורשות על ביצוע הפעולה. בנוסף, קבע בלקסטון, כי אחריות מעביד תיתכן, הן בפעולות שנעשו במהלך עבודתו השגרתית של העובד, והן על מעשי רשלנות של העובד.
פיתוחים אלו עוגנו בפסיקה האנגלית במספר פסקי דין במאה התשע עשרה. פסקי דין אלו יצרו הלכה לפיה מעביד אחראי לנזקים שגרם עובדו, גם אם בנסיבות מסוימות פעל העובד ברשלנות, או בניגוד להוראות המעביד. משלב זה ואילך, החלו להתפתח דיני האחריות השילוחית המודרניים בתצורה המוכרת לנו כיום.
התפתחות בולטת היא הרחבת הדינים, כך שיחולו בנסיבות מסוימות, גם על מעשה עוולה מכוון של העובד. סוגיה זו הושארה לפתחם של משפטני המאה העשרים.
בארצנו, המשפט העות'מאני לא הכיר כלל בדוקטרינת האחריות השילוחית. נעשה ניסיון של המשפט העברי לקלוט את הדוקטרינה לחיקו בתקופת השלטון הבריטי (ר' ע"א 113/40 שרמן נ' דנוביץ'), אך הניסיון כשל עקב התנגשותו עם החוק המנדטורי שהחילו הבריטים בארץ (סימן 46 לדבר המלך במועצה על ארץ ישראל) ב-1947 קבע בית המשפט המנדטורי העליון, שדיני האחריות השילוחית האנגליים חלים גם בארץ ישראל (ר' ע"א 29/47 "החברה הלונדונית להפצת הנצרות בין יהודים" נ' אור). מיד לאחר הקמת מדינת ישראל, אומצה פקודת הנזיקין המנדטורית, ועימה הפסיקה האנגלית, ששימשה כמקור היסטורי לדוקטרינה זו.