stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האקדמיות המלכותיות השוודיות
אמנות ותרבות

האקדמיה השוודית (Svenska Akademien), (1786)
האקדמיה המלכותית השוודית לאמנות (אנ') (Kungl. Akademien för de Fria konsterna), (1773)
האקדמיה המלכותית השוודית למוזיקה (Kungl. Musikaliska Akademien), (1771)
האקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות, היסטוריה ועתיקות (אנ') (Kungl. Vitterhets-, Historie- och Antikvitetsakademien), (1753)
מדעים

האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (Kungl. Vetenskapsakademien), (1739)
האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה (אנ') (Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien), (1919)
האקדמיה המלכותית השוודית לחקלאות ויערנות (אנ') (Kungl. Skogs- och Lantbruksakademien), (1813)
צבאי

האקדמיה המלכותית השוודית למדעי המלחמה (אנ') (Kungl. Krigsvetenskapsakademien), (1796)
החברה המלכותית  השוודית למדעי הים (אנ') (Kungl. Örlogsmannasällskapet), (1771)
אגודות עם צ'רטר מלכותי

החברה המלכותית למדעים באופסלה (אנ') (Kungl. Vetenskapssocieteten i Uppsala), (1710)
החברה המלכותית הפיזיוגרפית בלונד (אנ') (Kungl. Fysiografiska Sällskapet i Lund), (1772)
החברה המלכותית לאמנויות ומדעים בגטבורג (אנ') (Kungl. Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg), (1759)
החברה המלכותית סקייטאן (אנ') באומאו (Kungl. Skytteanska Samfundet), (1956)
האקדמיה המלכותית גוסטבוס אדולפוס (אנ') באופסלה (Kungl. Gustav Adolfs Akademien), (1932)
החברה המלכותית למדעי הרוח באופסלה (אנ') (Kungl. Humanistiska Vetenskaps-Samfundet i Uppsala), (1889)
החברה המלכותית לאמנויות ומדעים באופסלה (אנ') (Kungl. Vetenskapssamhället i Uppsala), (1954)
הערות שוליים

↑  Nobel Prize facts". NobelPrize.org. Retrieved 2020-10-11.
↑  Nobel Prizes". The Royal Swedish Academy of Sciences. Retrieved October 11, 2020.
דרור (סוג)

| דרור |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: דרוריים
סוג:: דרור
שם מדעי
 Passer ‏בריסון, 1760

דרורי כף בנמיביה
דְּרוֹר (שם מדעי: Passer) הוא סוג במשפחת הדרוריים. הסוג כולל את דרור הבית ואת דרור ההרים, שתיים מהציפורים הנפוצות ביותר בעולם. אלה ציפורים קטנות עם מקור עבה המותאם לאכילת זרעים, צבען השכיח הוא אפור או חום. חלק מסוגי הדרורים הם ציפורים פולשות במקומות מסוימים בעולם.
טקסונומיה

מחקרים רבים בחנו את הקשר האבולוציוני של הסוג דרור עם חברים אחרים במשפחת הדרוריים. לפי מחקרים אלו הסוג דרור מקורו באפריקה, והמין דרור הכף הוא בבסיס אילן היוחסין של הסוג. אילן היוחסין המדויק בתוך הסוג דרור, כגון דרור הבית ודומיו, ככל הנראה הגיעו מדרום ומערב אפריקה.
מינים > בישראל

דרור הבית (Passer domesticus)
דרור הירדן (Passer moabiticus)
דרור ספרדי (Passer hispaniolensis)
מינים > בעולם

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Passer ammodendri  Passer pyrrhonotus  Passer castanopterus  Passer rutilans  Passer flaveolus  Passer motitensis  Passer insularis  Passer iagoensis |  דרור הכף (Passer melanurus)  Passer griseus  Passer swainsonii  Passer gongonensis  Passer suahelicus  Passer diffusus  Passer simplex  Passer montanus |  דְּרוֹר פָּז (Passer luteus)  Passer euchlorus  Passer eminibey  Passer italiae  Passer rufocinctus  Passer cordofanicus  Passer shelleyi  Passer zarudnyi |
תיאור

דרורים אלו הם בעלי מופע חום או אפרפר, לרוב עם כתמי שחור, צהוב או לבן. בדרך כלל אורכן בין 10 ל-20 ס"מ. גודלם נע בין ה-Passer eminibey שאורכו 11.2 ס"מ ומשקלו 13.4 גרם, ל-Passer gongonensis שאורכו 18 ס"מ ומשקלו 42 גרם. יש להם מקור חזק וקוני. לכל המינים יש קריאות הדומות לדרור הבית, וכמה מינים פיתחו שירה, מלבד קריאותיהם.
תפוצה

רוב מיני הדרור נמצאים באופן טבעי באזורי מחיה פתוחים בעלי מזג אוויר חם של אפריקה ודרום אירואסיה. מחקרים אבולוציוניים הראו כי מקור הדרור הוא באפריקה. כמה מינים הסתגלו לסביבת האדם, וסתגלנות זו סייעה לכמה מהם, במיוחד לדרור הבית, להרחיב את תחום מחייתם הרבה מעבר לאזור אירואסיה, ומה שהיה בעבר אזורי מחייתו הטבעיים שהיו ככל הנראה במזרח התיכון. מלבד התפשטות טבעית זו, דרור הבית הובא לחלקים רבים בעולם מחוץ לאזור מחייתו הטבעי לרבות אמריקה, אפריקה שמדרום לסהרה, ואוסטרליה. דרור ההרים הובא באופן מלאכותי בקנה מידה קטן יותר, לאוסטרליה ולמקומות מסוימים בארצות הברית כגון מיזורי ואילינוי.
התנהגות

הדרורים נוהגים לקנן במושבות, בתלות במין עצמו ובזמינות אתרי קינון. הקן עשוי להיות בשיחים או בעצים, בחורים טבעיים בעצים, בבניינים או על סכך, או בקנים של ציפורים אחרות. התטולה מונה עד 9 ביצים, ושני המינים דוגרים עליהם בין 12 ל-14 ימים, ועוד 14 - 24 ימים עד לפריחת הגוזלים מהקן. הדרורים הם באופן טיפוסי ציפורים הניזונים מן הקרקע, אוכלי זרעים, אולם יצודו גם חרקים קטנים במיוחד בזמן הרבייה. כמה מינים, כגון דרור הבית, יתורו אחר אוכל בסביבה אורבנית, והם כמעט אוכלי כל. רוב הדרורים הם ידידותיים ויצרו להקות גדולות.
הדרור במסורת ישראל

הדרור הוא עוף טהור וקרוב לוודאי שהוא העוף אשר נזכר בהקשר לטהרת המצורע (ויקרא יד, ד; משנה נגעים יד, א).[דרוש מקור]
לדרור ישנה מסורת כשרות בכל קהילות ישראל: מזרח אירופה, בכמה מקהילות גרמניה, איטליה, מרוקו, תימן וארץ ישראל.
הדרור כביטוי לחופש

כבר במקרא מציין המונח דרור - חופש, חירות ושחרור מעבדות. בספר ויקרא מתואר שילוח העבדים בשנת היובל כדרור "וקראתם דרור בארץ לכל יושביה".
הערות שוליים

↑  זהר עמר, מסורת העוף, תל אביב, תשס"ד, עמ' 88-69
↑  זהר עמר, אכילת צפורי דרור (עצפר) במסורת יהודי תימן, אפיקים קכג–קכד, תשס"ג, עמ' 51–52
↑  פרופ' זהר עמר על הדרור בסעודת המסורת תשפ"א, סרטון באתר יוטיוב.
↑  ויקרא, כ"ה, י'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529577205171 
להקת דרור זהוב סודני (Passer luteus)
המין Passer griseus מרואנדה
האסון במכה (1990)

| --- | --- |

 תאריך:  2 ביולי 1990 
 מיקום:  מכה, ערב הסעודית
 הרוגים:  1,426 
 
המוני עולים לרגל במישור ערפאת במכה, נובמבר 2010
האסון במכה התרחש ב-2 ביולי 1990. במהומה שפרצה במנהרה בעיר במהלך העלייה לרגל אליה (החג') נהרגו 1,426 אנשים בתדחוקת קהל.
האירוע

האסון אירע במנהרת הולכי רגל המובילה ממכה אל הר ערפאת. הוא התרחש כאשר קהל שנכנס למנהרה הממוזגת עצר באמצעה, בעוד המונים שעמדו בכניסה אליה נדחפו קדימה כדי להימלט מהחום שמחוץ לה, שהגיע ליותר מ-44 מעלות צלזיוס. ההרוגים נחנקו בצפיפות או נרמסו תחת רגלי הקהל. מספר הפצועים באירוע איננו ידוע.
מרבית ההרוגים באסון היו עולים לרגל ממלזיה, אינדונזיה ופקיסטן.
על פי דיווחים ראשונים מהאירוע, האנשים עצרו בתוך המנהרה בגלל הפסקת חשמל.
גורמים ואירועים דומים

מספרם העצום של המשתתפים בעלייה לרגל למכה - כ-2 מיליון עד 4.5 מיליון מדי שנה - הביא עם השנים למספר רב של אסונות רמיסה ואסונות אחרים. במהלך 16 השנים שלאחר אסון 1990 אירעו במכה עוד שבעה אירועים במהלך הח'ג (אנ'), שבהם נרמסו עשרות עד מאות אנשים למוות תחת רגלי הקהל. ב-12 בינואר 2006, נהרגו לפחות 346 אנשים, וב-24 בספטמבר 2015 לפחות 2200 בני אדם נרמסו למוות בעמק מינא שבמזרח העיר מכה.
ראו גם

תדחוקת קהל
הערות שוליים

↑  סעודיה: 1,420 נמחצו למוות במנהרה במכה, חדשות, 4 ביולי 1990
↑  כ-100 עולי רגל נמחצו למוות במנהרה ליד מכה, חדשות, 3 ביולי 1990
↑  רויטרס ואי-פי, אסון חג הקורבן: לפחות 717 עולים לרגל נרמסו למוות במכה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2015
האקדמית גורדון

| --- | --- |
סמליל המכללה
אזור הכניסה למכללה, ספטמבר 2020
אזור הכניסה למכללה, ספטמבר 2020
 מכללה
 על שם:  אהרן דוד גורדון 
 מוטו:  מובילים למצוינות בחינוך
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' יואל מנספלד
 סגן נשיא:  יגאל שייניס ד"ר אלי וינוקור
 יו"ר:  ד"ר אהרון בר-עוז (יו"ר חבר הנאמנים) אליעזר ויידה (יו"ר הוועד המנהל)
 דקאן:  ד"ר ניצה שוובסקי ד"ר רוקסנה רייכמן ד"ר כלנית סגל לויט גב' מיה אבינערי
 מיקום
 מיקום:  הכרמל הצרפתי, חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°49′30″N 34°58′09″E﻿ / ﻿32.824958888889°N 34.969186111111°E﻿ / 32.824958888889; 34.969186111111
 Gordon.ac.il
  (למפת חיפה מוגדלת) האקדמית גורדון(למפת חיפה רגילה) האקדמית גורדון(למפת הגליל המערבי רגילה) האקדמית גורדון(למפת הגליל המערבי מוגדלת) האקדמית גורדון
 
האקדמית גורדון (או בשמה עד לסוף 2011, "גורדון - המכללה האקדמית לחינוך"), הידועה בעיקר בכינוי "מכללת גורדון", היא מכללה אקדמית להכשרת מורים, גננות וסגלי הוראה, הנמצאת בחיפה.
היסטוריה

ראשיתה של המכללה האקדמית גורדון בקורס דו-שנתי להכשרת מורים, שהוקם על ידי ד"ר ארתור בירם בשנת 1947, לצד בית הספר הריאלי. הלימודים התקיימו בבית פבזנר. לקראת סוף 1949 הקים זרם העובדים בית מדרש למורים וגננות מיסודם של אליעזר ירושלמי ופרופ' שמואלי, בו הייתה כיתה לגננות וכיתה להוראה. בכל כיתה היו כ-65 תלמידים. לצד זאת התקיימו קורסים מקוצרים להכשרת מורים בהתאם לצורכי השעה. הלימודים התקיימו ברחוב שבתאי לוי ובשנת 1952 עברו לחליסה. בתקופה זאת למדו בקורס של בית הספר הריאלי מעל 100 תלמידות ומספר מועט ביותר של תלמידים. בבית המדרש של זרם העובדים למדו כ-160 תלמידים, כמעט כולן תלמידות.
בשנת 1953 הוחל בהקמת בית מדרש עירוני להכשרת מורים בחיפה, אל תוכו אוחדו בית המדרש של זרם העובדים ושל הריאלי. בשנת 1954 רכשה עיריית חיפה מגרש בן 9 דונם עבור המוסד בכרמל הצרפתי על רכס הכרמל. בסוף 1955 הוחל בהכנת תוכניות למבנה. במקביל הוקמה אגודת ידידי בית המדרש, שנקרא כשאר המוסדות להכשרת מורים: "בית המדרש הממלכתי למורים ולגננות" בחיפה.
באמצע שנות ה-60 נקרא בית המדרש על שמו של א. ד. גורדון. בשנת 1966 אישר משרד החינוך לבית המדרש לקיים שנת לימודים שלישית ולהעניק תואר מורה בכיר. בעקבות זאת, הוסב שמו של בית המדרש ל"סמינר גורדון".
בחלוף השנים קיבל הסמינר הכרה אקדמית, התחיל להעניק תואר ראשון בחינוך ושינה את שמו ל"מכללת גורדון". בשנת 2006 נפתח מסלול המקנה תואר שני ישראלי באישור המל"ג. מאז, מעניקה המכללה תואר ראשון, תואר שני ותעודת הוראה.
המכללה זכתה ב"פרס החינוך" בשנת 1967.
פעילות המכללה זכתה להוקרה בצורת שני כוכבי מצוינות בקטגוריית הכסף, במסגרת הפרס הלאומי לאיכות ומצוינות במגזר הציבורי ע"ש יצחק רבין לשנת 2018.
היסטוריה > מסלולי הלימוד

בשנת הלימודים תש"פ לומדים במכללה מעל ל-4,000 סטודנטים במסלולי לימוד שונים, הכוללים לימודים לתואר ראשון, לתואר שני, מכינות ולימודי הסבת אקדמאים להוראה. כמו כן, מתקיימות במקום באופן שוטף השתלמויות בנושאים שונים לסגלי הוראה מכל סוגי מוסדות הלימוד. במכללה מלמדים בה 220 מרצים, כשרובם בעלי תואר ד"ר.
תואר ראשון .B.Ed ותעודת הוראה במסלולי הלימוד הבאים:
גננות לחינוך הרגיל
גננות לחינוך המיוחד (בוגרי המסלול מקבלים גם תעודה לחינוך הרגיל)
מורות-גננות במסלול הגיל הרך - הוראה לגילאי גן חובה וכיתות א'-ב'
מורים לכיתות א'-ו' במקצועות "מקרא", "ספרות", "לשון", "הומניסטיקה", "אנגלית", "מתמטיקה", "מדעים", "תקשורת וחינוך", "חינוך קהילתי" ו"מורשת העדה הדרוזית"
חינוך מיוחד
מסלול משולב - חינוך מיוחד וחינוך רגיל
חינוך בלתי פורמלי
מסלול לבית הספר העל-יסודי בחוגים "אנגלית", "ספרות", "מקרא", "מתמטיקה", "לשון", "תקשורת" ו"תרבות ישראל ומורשתו"
תואר שני במסלולים:
ניהול וארגון מערכות חינוך
הוראה ולמידה - פיתוח מורים לתפקידי הדרכה
חינוך משלב
חדשנות בחינוך
הוראת המתמטיקה
M.Teach
לימודי המשך ופיתוח מקצועי:
כניסה להוראה - סדנאות התמחות ו"מורים חדשים"
הסבת אקדמאים להוראה
השלמת תואר אקדמי למורים ותיקים חסרי תואר
הרחבת הסמכה
לימודי תעודה
פיתוח מקצועי של אנשי חינוך והוראה
מרכז הורות
החל משלהי שנות ה-90, מקיימת המכללה חוגים ייחודיים לתלמידים בכיתות ג'-ו', תחת המותג "חוגורדון". מדובר בחוגי העשרה לילדים מחוננים וכישרוניים. החוגים, במתכונת אקדמית, עוסקים בנושאים שונים מתחומי המדע, מדעי הרוח והחברה, העיצוב והאמנות, חשיבה לוגית, מחשבים ועוד. בחוגים נוטלים חלק, מדי שנה, מעל ל-200 ילדים מחיפה ומסביבתה.
מספר הסטודנטים הלומדים לתואר ראשון ולתואר שני במכללה בשנות האלפיים: (מיקום הסמן מעל לכל עמודה, יביא להצגת המספר המדויק)
500
1,000
1,500
2,000
תשס"א
תשס"ב
תשס"ג
תשס"ד
תשס"ה
תשס"ו
תשס"ז
תשס"ח
תשס"ט
תש"ע
תשע"א
תשע"ב
תשע"ג
תשע"ד
תשע"ה
תשע"ו
תשע"ז
תשע"ח
תשע"ט
תש"פ
תשפ"א
תואר ראשון
תואר שני
היסטוריה > מנהלי המכללה ונשיאיה

ד"ר יוסף שכטר - 1954–1959
ד"ר שאול זיו - 1959–1963
ד"ר צמח צמריון - 1963–1984
ד"ר משה כספי - 1984–1986
ד"ר יהודה מוטעי - 1986–1989
ד"ר יוסף גולדשטיין - 1989–1996
ד"ר צפרירה שור - 1996–2005
ד"ר ציפורה אשרת - 2005–2011
פרופ' יחזקאל טלר - 2011–2023
פרופ' יואל מנספלד 2023 -
הערות שוליים

1 2 3  אחרי 12 שנה: נשיא גורדון פרופ' טלר מסיים את תפקידו, באתר כלבו – חיפה והצפון, 23 במאי 2023
↑  קורס להכשרת מורים ליד ביה"ס הריאלי בחיפה, משמר, 21 בספטמבר 1947
↑  החינוך מזרם העובדים עושה חיל בחיפה, על המשמר, 12 בספטמבר 1949
↑  זרם החינוך יכשיר 400 מורים, על המשמר, 15 באוגוסט 1949
↑  הקורסים המקצועיים למורים, דבר, 8 בספטמבר 1952
↑  בתיה"ס הגבוהים בחיפה, דבר, 9 במרץ 1953
↑  מ. ע. חיפה אישרה דחיית בקשה בדבר רשיון לחנות מוכרת חזיר, הצופה, 26 באוקטובר 1954
↑  בית מדרש למורים תקים עירית חיפה, דבר, 7 בדצמבר 1955
↑  יעקב ברגמן, אישור הקמת האגודה, דבר, 13 במרץ 1955
↑  הרשמה למוסדות להכשרת מורים וגננות, מעריב, 9 באפריל 1965
↑  ש. שחורי, סמינר למורים בדרך למכללה, דבר, 11 במאי 1973
↑  ביהמ"ד למורים ע"ש גורדון בחיפה אושר כסמינר, דבר, 20 באפריל 1966
↑  טקס הפרס הלאומי לאיכות ומצוינות במגזר הציבורי ע"ש יצחק רבין שנת 2019, באתר נציבות שירות המדינה, 3 ביולי 2019
האקדמית גורדון זכתה בפרס לאומי לאיכות ומצוינות, באתר המכללה
↑  תלמידים שיגרו טילים מחומרים ממוחזרים, באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2007
↑  לפי קובצי נתונים סטטיסטיים אודות ההשכלה הגבוהה בישראל, באתר האינטרנט של המועצה להשכלה גבוהה:
לוח 5: סטודנטים לתואר ראשון במכללות האקדמיות לחינוך ובמכללות האקדמיות, תשמ"ט-תש"ף ו-לוח 6: סטודנטים לתואר שני במכללות האקדמיות ובמכללות האקדמיות לחינוך, תשנ"ט-תש"ף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299529605171  ISNI: 0000 0001 2035 1535  LCCN: n85009721  VIAF: 157650103   WorldCat (עם VIAF): 157650103 
סמליל ישן של המכללה
מרחב למידה במכללה ב-2020
דיליה סמית'

| --- | --- |

דיליה סמית' ובעלה מייקל וין-ג'ונס
 לידה:  18 ביוני 1941 (בת 83) ווקינג, הממלכה המאוחדת 
 מסעדות:  השף המזמר
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית 
 www.deliaonline.com
 
דיליה סמית' (באנגלית: Delia Smith; נולדה ב-18 ביוני 1941) היא שפית בריטית, כותבת ספרי בישול ומגישת תוכניות בישול טלוויזיונית. סמית' היא אבירה בדרגת מפקדת במסדר האימפריה הבריטית.
למעלה מ-21 מיליון עותקים מספריה נמכרו ברחבי בריטניה.
כמו כן סמית' היא הבעלים של מועדון הכדורגל נוריץ' סיטי.
קורות חיים

סמית' נולדה בווקינג שבסארי למשפחה ממוצא וולשי. סמית' למדה בבית הספר בקסליהית' (Bexleyheath School) אולם נטשה את לימודיה בגיל 16 ולא קיבלה תעודת בגרות. סמית' החלה לעבוד כספרית ולאחר מכן עבדה כזבנית בחנות וכסוכנת נסיעות. בגיל 21 החלה לעבוד במסעדה בפדינגטון שבלונדון בשם "השף המזמר" (The Singing Chef). בתחילה עבדה כשוטפת כלים, לאחר מכן כמלצרית ובהמשך החלה לבשל במטבח המסעדה. לצורך זה החלה לקרוא מתכונים בחדר הקריאה של הספרייה הבריטית כיום - חדר הקריאה של המוזיאון הבריטי, וניסתה את המתכונים על המשפחה אצלה התגוררה.
בשנת 1969 החלה סמית' לכתוב בעיתון ה"דיילי מירור" ככתבת בישול. במערכת העיתון פגשה את העורך מיילק וין-ג'ונס, אשר לימים הפך לבעלה.
בשנת 1972 החלה לכתוב ב"איוונינג סטנדרד" בו כתבה כ-12 שנים, עד שנת 1984.
בין השנים 1973–1975 הופיע סמית' בתוכנית הבישול "Family Fare" אשר הפכה אותה למפורסמת. סמית' הגתה את התוכנית והציעה ל-BBC להפיק תוכנית במסגרתה ילמדו אנשים לבשל כבר מהבסיס, כאשר התוכנית תתחיל להסביר אפילו את הטכניקות הפשוטות ביותר. לימים הפכה התוכנית לספר הבישול בן שלושת החלקים "קורס הבישול" (Cookery Course).
בשנות ה-70 וה-80 הפכה סמית' לדמות מזוהה ביותר בשל השתתפותה בתוכניות טלוויזיה בהן תוכנית הטלוויזיה לילדים "Multicoloured Swap Shop" ששודרה ברשת ה-BBC מידי שבת בבוקר ובה הדגימה סמית' מתכונים קלים.
קורות חיים > אפקט דיליה

בשנות ה-90 השתתפה סמית' במספר תוכניות בישול אשר זכו לצפייה רבה. כאשר דיליה נתנה מתכון בו השתמשו בביצים עלו מכירות הביצים בין לילה ב-10% ברחבי בריטניה, וכאשר המליצה להשתמש במרכיב מסוים (כגון הקרנבריז) או במוצר מסוים (כגון מחבת מסוים), אותו מרכיב או מוצר נמכר למחרת ואזל מהמדפים, ואף נוצר מחסור לאומי באותו מוצר. תופעה זו זכתה לכינוי "אפקט דיליה".
סגנון הבישול שלה כונה "סגנון דיליה" ושמה הופיע במילון קולינס כשם עצם המתאר את הסגנון.
ספריה שנמכרו לצד תוכניותיה זכו להצלחה רבה, ונמכרו בלמעלה מ-21 מיליון עותקים. ספרה "Delia Smith's The Winter Collection" משנת 1995 לבדו נמכר ב-2 מילין עותקים בכריכה קשה.
בשנת 1996 קיבלה סמית' תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת נוטינגהאם ומהמכללה האוניברסיטאית של סנט מרי (חלק מאוניברסיטת סארי).
בשנת 1999 קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת מזרח אנגליה ובשנת 2000 מאוניברסיטת ליברפול ג'ון מור.
קורות חיים > ספורט

בשנת 2009 רכשה סמית' את קבוצת נוריץ' סיטי אשר הייתה נתונה בקשיים כלכליים.
קורות חיים > ספרי דת

דיליה גדלה כאנגליקנית אולם בגיל 22 הצטרפה לכנסייה הקתולית. בשנת 1983 כתבה את הספרים "A Feast for Lent" ו"A Feast for Advent" הדנים באמונותיה הדתיות. בשנת 1988 כתבה את הספר "A Journey into God".
ספריה > ספרי בישול

How to Cheat at Cooking (1971)
Recipes from Country Inns and Restaurants (1973)
The Evening Standard Cookbook (1974)
Frugal Food (1976) (יצא לאור מחדש בשנת 2008)
Cakes, Bakes & Steaks (1977)
Delia Smith's Book of Cakes (1977)
Delia Smith's Cookery Course ב-3 כרכים: 1978, 1979 ו- 1980
One is Fun (1986)
Complete Illustrated Cookery Course (1989)
Delia Smith's Christmas (1990)
Delia Smith's Summer Collection (1993)
Delia Smith's Winter Collection (1995) (זכה בשנת 1996 בפרס ספר השנה של בריטניה).
Delia's How to Cook—Book 1 (1998) (מבוסס על סדרת הטלוויזיה)
Delia's How to Cook—Book 2 (1999)
Delia's How to Cook—Book 3 (2001)
The Delia Collection (2003) (ספרים בספר נושאים)
Delia's Kitchen Garden: A Beginners' Guide to Growing and Cooking Fruit and Vegetables (2004)
The Delia Collection - Puddings (2006)
Delia's Kitchen Garden (2007)
How to Cheat at Cooking (2008)
Delia's Happy Christmas (2009)
ספריה > ספרי דת

*
(1983)
A Feast for Lent (1983)
A Journey into Prayer (1986)
A Journey into God (1988)
סדרות טלוויזיה

אוכל משפחתי (Family Fare)
סדרה 1: 8 פרקים מ-12 בספטמבר 1973 - 7 בספטמבר 1973
סדרה 2: 12 פרקים מ-11 ביולי 1974 - 2 באוקטובר 1974
סדרה 3: 13 פרקים מ-18 באפריל 1975 - 11 ביולי 1975
קורס הבישול של דיליה סמית' 1 (Delia Smith's Cookery Course): ‏ 10 פרקים מ-3 בנובמבר 1978 - 26 בינואר 1979
קורס הבישול של דיליה סמית' 2: 10 פרקים מ-11 בינואר 1980 - 14 במרץ 1980
קורס הבישול של דיליה סמית' 3: 10 פרקים מ-6 באפריל 1981 - 18 ביוני 1981
Delia Smith's One is Fun:‏ 6 פרקים מ-28 ביוני 1985 - 9 באוגוסט 1985
חג המולד של דיליה סמית': 6 פרקים מ-15 בנובמבר 1990 - 20 בדצמבר 1990
אוסף הקיץ של דיליה סמית': 10 פרקים מ-4 במאי 1993 - 6 ביולי 1993
אוסף החורף של דיליה סמית': 12 פרקים מ-11 באוקטובר 1995 - 7 בפברואר 1996
Delia's Red Nose Collection:‏ 5 פרקים מ-9 בפברואר 1997 - 9 במרץ 1997
"איך לבשל" של דיליה 1 (Delia's How to Cook):‏ 10 פרקים מ-13 באוקטובר 1998 - 15 בדצמבר 1998
איך לבשל 2: 10 פרקים מ-10 בינואר 2000 - 13 במרץ 2000
איך לבשל 3: 8 פרקים מ-8 בינואר 2002 - 26 בפברואר 2002
חתיכי השוקולד של דיליה: 5 פרקים מ-9 בפברואר 2001 - 9 במרץ 2001
דיליה: 6 פרקים מ-10 במרץ 2008 - 14 באפריל 2008
דיליה מבעד לעשורים: 5 פרקים מ-11 בינואר 2010 - 8 בפברואר 2010
הערות שוליים

↑  אפקט דיליה באתר רשת ה-BBC
↑  Guardian Staff, Cookson first - but who's that at No 2?, the Guardian, ‏1999-02-04 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011508273405171  PLWABN: 9810588677105606  GND: 124891373  ISNI: 0000 0000 7372 8693  LCCN: n50013382  NKC: ola2014804163  NTA: 072338644  SNAC: w63f6674  VIAF: 15716712   WorldCat (עם VIAF): 15716712
הדוקטור (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של אדוארד רוזנבאום
 בימוי:  רנדה היינס
 הופק בידי:  לורה זיסקין
 תסריט:  אלברט ברוקס, מוניקה ג'ונסון
 עריכה:  ליסה פרוכטמן, ברוס גרין
 שחקנים ראשיים:  ויליאם הרט כריסטין לאטי אליזבת פרקינס מנדי פטינקין
 מוזיקה:  מייקל קונברטינו
 צילום:  ג'ון סיל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 ביולי 1991
 משך הקרנה:  122 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  12 מיליון דולר
 הכנסות:  38 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   doctor
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדוקטור (באנגלית: The Doctor) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1991 בבימויה של רנדה היינס, עם ויליאם הרט, כריסטין לאטי, אליזבת פרקינס ומנדי פטינקין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס חלקית על ספרו האוטוביוגרפי של ד"ר אדוארד רוזנבאום (אנ') משנת 1985 שבו הוא מתאר את חוויותיו כחולה בסרטן הגרון.
העלילה היא על כירורג בכיר ויהיר שלאחר שלקה בסרטן משתנה אופיו ויחסו לחולים, לעמיתיו בעבודה ולמשפחתו.
תקציר העלילה

ג'ורג' מק'קי (ויליאם הרט) הוא כירורג לב-חזה בכיר בבית חולים גדול בסן פרנסיסקו. הוא נמצא בשיא הצלחתו, מוערך על ידי עמיתיו ובהם ידידו הקרוב הכירורג מורי קפלן (מנדי פטינקין). הוא משקיע פחות בקשר עם אשתו אן (כריסטין לאטי) ובנו ניקי (צ'רלי קורסמו). מעניין אותו בעיקר להצליח בניתוח בלי להיכנס לתחום האישי-רגשי של המטופלים שלו.
יום אחד הוא מתחיל להשתעל ולפלוט דם. הוא פונה למרפאת אף אוזן גרון, מחכה בתור, מתבקש למלא טפסים כמו כל חולה. הוא מרגיש בפעם הראשונה איך זה להיות בצד השני. הוא מתקבל ביובש על ידי המומחית ד"ר לסלי אבוט (ונדי קרוסון) שמכניסה לגרונו ברונכוסקופ ומודיעה לו ביובש כי יש לו גידול. לאחר הביופסיה היא מודיעה לו כי יש לו גידול סרטני. בדיקת MRI מגלה שאין לו גרורות והוא מופנה לטיפול רדיותרפיה.
מקבל אותו ד"ר צ'ארלס ריד (זקס מוקאי) שמתייחס אליו יותר באמפתיות. בהמתנה לטיפולים הוא נפגש במטופלת ג'ון אליס (אליזבת פרקינס) שסובלת מגדול ממאיר במוח במצב מתקדם לאחר שהרופאים אחרו באבחנה כי חברת הביטוח לא אישרה לה MRI. הוא מעודד אותה בשקר כי הכיר חולה במצבה שהבריאה לאחר טיפול אך היא לא מאמינה לו.
הטיפול הרדותרפי לא עוזר והוא זקוק לניתוח. הוא פונה לתלמידו ד"ר בלומפילד (אדם ארקין) שמסכים לנתחו ואומר לו בבדיחות כי לאחר ההערות המעליבות שאמר עליו ג'ורג' התעוררה בו אז התשוקה לחתוך את גרונו...
ג'ון אומרת לו כי היא הולכת למות ומביעה את רצונה לחזות במופע של אינדיאנים בנבדה. באמצע הדרך היא מבקשת ממנו לעצור והם מקיימים שיחה באמצע המדבר.
ג'ורג' עובר כריתה של הגידול עם שימור מיתרי הקול וחוזר לעבודה. הוא משוחח בנימוס עם משפחתו של חולה שעומד לעבור השתלת לב, משפר את יחסיו עם אשתו ובנו ומדריך את הסטודנטים להתייחס לחולה בחמלה ולשם זה הוא מחלק להם מדי חולים לכמה ימים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ויליאם הרט | ד"ר ג'ק מק'קי | כירורג |
| כריסטין לאטי | אן מקי |  |
| מנדי פטינקין | ד"ר מורי קפלן | כירורג |
| אדם ארקין | ד"ר אלי בלומפילד | כירורג |
| אליזבת פרקינס | ג'ון אליס | חולה |
| ונדי קרוסון | ד"ר לסלי אבוט | רופאת אא"ג |
| זקס מוקאי | ד"ר צ'ארלס ריד | רדיותרפיסט |
| צ'לי קורסמו | ניקי מקי |  |
האסון בחגיגות ליל כל הקדושים בסיאול

| --- | --- |

 תאריך:  29 באוקטובר 2022
 שעה:  22:20
 מיקום:  איטוון 
 גורם:  תדחוקת קהל 
 קואורדינטות:  37°32′05″N 126°59′36″E﻿ / ﻿37.534722222222°N 126.99333333333°E﻿ / 37.534722222222; 126.99333333333
 הרוגים:  159 
 פצועים:  197 
  (למפת קוריאה הדרומית מוגדלת) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה האסון בחגיגות ליל כל הקדושים בסיאול(למפת קוריאה הדרומית רגילה) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה האסון בחגיגות ליל כל הקדושים בסיאול
 
האסון בליל כל הקדושים בסיאול היה אסון תדחוקת קהל בדרום קוריאה שהתרחש ב-29 באוקטובר 2022 במהלך חגיגות ליל כל הקדושים בסיאול, ובו, עקב מעיכה וחנק שנגרמו בתדחוקת קהל, נספו לפחות 158 בני אדם, וכ-200 נוספים נפצעו.
זהו האסון האזרחי הגדול ביותר שאירע במדינה מאז טביעת המעבורת MV Sewol ב-2014, שבה נהרגו למעלה מ-300 בני אדם.
האירוע

רובע איטוון (אנ') שבסיאול, בירת דרום קוריאה, מכיל מספר גדול של מועדוני לילה וברים. כ-100,000 בני אדם השתתפו בחגיגות ליל כל הקדושים ברובע. אלה היו חגיגות ליל כל הקדושים הגדולות ביותר שנערכו במקום אי-פעם, ואף האירוע הגדול הראשון מאז פרוץ מגפת הקורונה בקוריאה הדרומית שבו לא נדרשה עטיית מסכה.
תדחוקת הקהל החלה בשעה 22:20 לאורך רחוב צר ליד מלון המילטון, על פי גורמים רשמיים. גופי תקשורת מקומיים הצהירו שאנשים הצטופפו בבר בשל שמועה שנכח שם ידוען לא מזוהה. הרחוב בו אירע המקרה מחובר לאיטוון-רו, הרחוב הראשי של הרובע, כשהכביש משופע כלפי מעלה ובסופו של דבר נפגש עם רחוב אחר, מה שגרם לדחיקת והצטופפות האנשים לאורך הקטע הצר בכביש. אורכו של הרחוב הוא כ-45 מטרים ורוחבו 4 מטרים, מה שמנע במהלך האירוע משירותי החירום להיכנס לרחוב בצורה סדירה. גורמי חירום אמרו שלפחות 81 שיחות הגיעו למוקדי החירום על ידי אנשים שחוו קשיי נשימה.
קורבנות

גורמים רשמיים בסיאול אמרו שלפחות 149 בני אדם מתו, וכי יש צפי שהמספר יעלה. רוב ההרוגים היו בני נוער או אנשים בשנות ה-20 לחייהם. שני זרים היו בין ההרוגים. סוכנות הכבאות הלאומית ומשרד הפנים והבטיחות אמרו שכמעט 100 בני אדם נפצעו, ו-50 קיבלו טיפול רפואי בגין דום לב.
תגובות

נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הביע את תנחומיו למשפחות הקורבנות. גם מנהיגי יפן, סין, בריטניה, רוסיה, נורווגיה, קנדה, הוותיקן, איטליה, הודו, וייטנאם ומלזיה הביעו את תנחומיהם.
החקירה

צוות החקירה המיוחד לבחינת האסון קבע כי הוא נגרם בשל אי נקיטת צעדים מקדימים למניעתו ובשל תגובה לקויה בזמן אמת.
הצוות המליץ להגיש כתבי אישום נגד 23 נאשמים, בחשד לרשלנות מקצועית ועבירות נוספות. אחד הנאשמים הוא קצין משטרה הנאשם במחיקת דיווחים שהתריעו מפני דוחק אפשרי.