אביחי רונצקי
ביוגרפיה > שירותו כרב הצבאי הראשי

ב-19 בספטמבר 2006 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לרב הצבאי הראשי, כמחליפו של הרב ישראל וייס. בתקופת כהונתו שם דגש על הרחבת היקף הפעילות של תחום "תודעה יהודית" (לשעבר ענף "ערכי תורה ללחימה", שהוקם על ידי הרב ישראל וייס) ברבנות הצבאית, תחת פיקודו של ראש התחום הרב צדוק בן ארצי. פעולתו זו גררה ביקורת מצד גורמים רבים בצבא ומחוצה לו, בטענה שהוא פולש לתחום של חיל החינוך. הרב רונצקי טען כנגדם כי מטרתו היא חיזוק צה"ל על ידי הגברת רוח הלחימה שלו.
לכל אורך כהונתו ואף לאחריה התבטא נגד סירוב פקודה. לדבריו, "לא משנה מה העמדה הפרטית שלי, אבל אם המדינה מחליטה לפנות מקום, הצבא צריך לבצע את הפקודה" ואף הוסיף, "כל מקום". כשנשאל לגבי עמדתו של הרב אברהם שפירא, שפסק שיש לסרב פקודה, השיב כי "אין זה משנה כי רוב רובם של הרבנים בציבור הדתי פסקו שאין לסרב פקודה".
בערב פסח (שחל בשבת) ה'תשס"ח, 19 באפריל 2008, כאשר שהה עם לוחמים מבית הספר למ"כים בדרום הארץ, הוקפצו מספר מפקדים מהבסיס לרצועת עזה, בעקבות הודעה על חדירת מחבלים לישראל, ורונצקי הצטרף אליהם, לאחר מכן המשיך לביקור בחטיבה הצפונית ובמהלך השבת חזר לבית הספר למ"כים. רבנים האשימו אותו בחילול שבת, בטענה שלא הייתה לו סיבה להצטרף לכוח הצבאי, משום שאינו נושא בתפקיד מבצעי. הרב רונצקי כתב באיגרת תגובה:
ברצוני להרחיב ולפרט בעניין יציאת הרב הצבאי יחד עם היחידה לפעילות מבצעית בשבת. ההתייחסות לעניין זה נגזרת מהבנת תפקיד הרב ביחידתו. ובכן, עוד בימי קדם אנו פוגשים את הרב הצבאי בדמותו של הכהן משוח המלחמה. אותו רב, הכהן, ניצב בפני הלוחמים טרם יציאתם לקרב ונוסך בהם רוח לחימה, ובהמשך – אף יוצא עימם לשדה הקרב. אם כן, משימתו העיקרית של רב היחידה היא חיזוקם של הלוחמים. חיזוק זה הינו הכרחי ונחוץ ביותר לניצחון בקרב, מפני שכידוע, ההסתערות אל מול פני האויב וחירוף הנפש אינם טבעיים לאדם, ובוודאי לא לחיילנו הצעירים. ממילא, רב המעורה היטב ביחידותיו, המשתתף עימם באימונים ובתעסוקות המבצעיות, יכול לסייע מאוד להתגבר על מצוקות נפש ומשברים המאפיינים בעת שכזו.
אפשר לדמות עניין זה לחולה שיש בו סכנה. שאנו יודעים בוודאות שהבאת קרוביו יכולה לסייע לשיפור מצבו. במצב זה מצאנו בפוסקים שהתירו את הבאת הקרובים אף במלאכות דאורייתא. ממילא, קל וחומר שיש להתיר במקרה זה שהרי כאן מדובר בחיזוק רוחם של הלוחמים – דבר המשפיע באופן ישיר על הצלחת המבצע, וזה הרי חשוב לאין ערוך מחייו של היחיד. אך באמת אין כל צורך בכל זה, שהרי אמרנו בראשית דברנו שהרב הוא חלק בלתי נפרד מיחידתו ויוצא עם הלוחמים למשימותיהם אף בשבת. מכאן פשוט שהרב הצבאי, ובעיקר רב של יחידה לוחמת, צריך לשאת עמו את הפלאפון בדרך קבע ביום ובלילה, ואף בשבת. וכאן אולי המקום להוסיף ולהזכיר שמלבד שותפות הרב ביחידתו בחיזוק רוב הלוחמים והמפקדים בעת התעסוקה המבצעית והיציאה לקרב, שותף הרב ביחידתו אף בחיי השגרה.
במהלך מבצע עופרת יצוקה ליוו אנשי הרבנות הצבאית, בהוראת הרבצ"ר, תא"ל רונצקי, את הכוחות הלוחמים, העבירו להם הרצאות ושיעורים וכן חילקו דפים לחיזוק הרוח. רונצקי עצמו השתתף בלחימה וליווה את כוחות גדוד 890 ויחידות נוספות. הדבר יצר חיכוך עם אנשי חיל החינוך והנוער. הרמטכ"ל, רא"ל גבי אשכנזי, קיים פגישה עם קצין חינוך ראשי, תא"ל אלי שרמייסטר, ורונצקי כדי להסדיר את חלוקת התפקידים בין שני הגופים האחראים בצה"ל על הקניית תכנים ערכיים וחינוכיים לחיילים וללוחמים. אשכנזי הודה לאנשי הרבנות על חיזוק רוח הלחימה בקרב הכוחות הלוחמים, אך ציין גם כי אנשי הרבנות הפיצו חוברת שיש בה גוון פוליטי.
בעקבות ריאיון עם קצין דתי הומוסקסואל בשבועון "במחנה" ביולי 2009, שלח רונצקי מכתב חריף לראש אכ"א ולקצין חינוך ראשי בו כתב ש"אין מקום לכתבה על אנשים בעלי נטיות הפוכות בעיתון של הצבא". מכתב זה ספג גינוי מארגוני להט"ב וכן לתגובה רשמית מצד דובר צה"ל המתנערת מאמירות המייצגות "דעה אישית ולא את מדיניות צה"ל".
ב-1 ביוני 2010 הוחלף בתפקידו על ידי הרב רפי פרץ, ושובץ לשירות מילואים כ"מנהל לחימה" באוגדת עזה.