stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות העולם באתלטיקה 2003
תוצאות > נשים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | הסטרי קלוטה   דרום אפריקה דרום אפריקה | 2.06 מטר   שיא אפריקה | מרינה קופצובה   רוסיה רוסיה | 2.00 מטר | קייסה ברגקוויסט   שוודיה שוודיה | 2.00 מטר |
| קפיצה במוט | סווטלנה פאופנובה   רוסיה רוסיה | 4.75 מטר   שיא אליפות | אניקה בקר   גרמניה גרמניה | 4.70 מטר | ילנה איסינבייבה   רוסיה רוסיה | 4.65 מטר |
| קפיצה לרוחק | אוניס ברבר   צרפת צרפת | 6.99 מטר | טטיאנה קוטובה   רוסיה רוסיה | 6.74 מטר | אנג'ו בובי ג'ורג'   הודו הודו | 6.70 מטר |
| קפיצה משולשת | טטיאנה לבדייבה   רוסיה רוסיה | 15.18 מטר | פרנסואז מבנגו אטון   קמרון קמרון | 15.05 מטר   שיא אפריקה | מגדלין מרטינז   איטליה איטליה | 14.90 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | סווטלנה קריבליובה   רוסיה רוסיה | 20.63 מטר | נדזיה אסטפצ'וק   בלארוס בלארוס | 20.12 מטר | ויטה פבליש   אוקראינה אוקראינה | 20.08 מטר |
| זריקת דיסקוס | אירינה יצ'נקו   בלארוס בלארוס | 67.32 מטר | אנסטסיה קלסידו   יוון יוון | 67.14 מטר | אקטריני וגולי   יוון יוון | 66.73 מטר |
| יידוי פטיש | ייפסי מורנו   קובה קובה | 73.33 מטר | אולגה קוזנקובה   רוסיה רוסיה | 71.71 מטר | מנואלה מונטברון   צרפת צרפת | 70.92 מטר |
| הטלת כידון | מירלה מנג'אני   יוון יוון | 66.52 מטר | טטיאנה שיקולנקו   רוסיה רוסיה | 63.28 מטר | שטפי נריוס   גרמניה גרמניה | 62.70 מטר |
| קרב שבע | קרולינה קלופט   שוודיה שוודיה | 7001 נקודות | אוניס ברבר   צרפת צרפת | 6755 נקודות | נטליה סזנוביץ'   בלארוס בלארוס | 6524 נקודות |
תוצאות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | קים קולינס   סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס | 10.07 שניות | דרל בראון   טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 10.08 שניות | דרן קמפבל   בריטניה בריטניה | 10.08 שניות |
| ריצת 200 מטר | ג'ון קפל   ארצות הברית ארצות הברית | 20.30 שניות | דרוויס פטון   ארצות הברית ארצות הברית | 20.31 שניות | שינגו סואצוגו   יפן יפן | 20.38 שניות |
| ריצת 400 מטר | טיירי וושינגטון   ארצות הברית ארצות הברית | 44.77 שניות | מרק רקיל   צרפת צרפת | 44.79 שניות | מייקל בלקווד   ג'מייקה ג'מייקה | 44.80 שניות |
| ריצת 800 מטר | עיסא ג'ובייר סעיד קורוני   אלג'יריה אלג'יריה | 1:44.81 דקות | יורי בורזקובסקי   רוסיה רוסיה | 1:44.84 דקות | מבולאני מולאודזי   דרום אפריקה דרום אפריקה | 1:44.90 דקות |
| ריצת 1500 מטר | הישאם אל גרוז'   מרוקו מרוקו | 3:31.77 דקות | מדי באלה   צרפת צרפת | 3:32.31 דקות | איוון השקו   אוקראינה אוקראינה | 3:33.17 דקות |
| ריצת 5000 מטר | אליוד קיפצ'וגה   קניה קניה | 12:52.79 דקות   שיא אליפות | הישאם אל גרוז'   מרוקו מרוקו | 12:52.83 דקות | קנניסה בקלה   אתיופיה אתיופיה | 12:53.12 דקות |
| ריצת 10000 מטר | קנניסה בקלה   אתיופיה אתיופיה | 26:49.57 דקות   שיא אליפות | היילה גבריסלאסי   אתיופיה אתיופיה | 26:50.77 דקות | סילשי סיהינה   אתיופיה אתיופיה | 27:01.44 דקות |
| ריצת מרתון | ג'וואד עריב   מרוקו מרוקו | 2:08:31 שעות   שיא אליפות | חוליו ריי   ספרד ספרד | 2:08:38 שעות | סטפנו בלדיני   איטליה איטליה | 2:09:14 שעות |
| ריצת 110 מטר משוכות | אלן ג'ונסון   ארצות הברית ארצות הברית | 13.12 שניות | טרנס טראמל   ארצות הברית ארצות הברית | 13.20 שניות | ליו שיאנג   הרפובליקה העממית של סין  סין | 13.23 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | פליקס סאנצ'ס   הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית | 47.25 שניות | ג'וי וודי   ארצות הברית ארצות הברית | 48.18 שניות | פריקליס לקובקיס   יוון יוון | 48.24 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | סאיף סעיד שאהין   קטר (מדינה) קטר | 8:04.39 דקות | אזקייל קמבוי   קניה קניה | 8:05.11 דקות | אליסאו מרטין   ספרד ספרד | 8:09.09 דקות |
| 20 ק"מ הליכה | ג'פרסון פרז   אקוודור אקוודור | 1:17:21 שעות   שיא עולם | פאקווילו פרננדס   ספרד ספרד | 1:18:00 שעות | רומן רסקזוב   רוסיה רוסיה | 1:18:07 שעות |
| 50 ק"מ הליכה | רוברט קוז'ניובסקי   פולין פולין | 3:36:03 שעות   שיא עולם | גרמן סקוריגין   רוסיה רוסיה | 3:36:42 שעות | אנדריאס ארם   גרמניה גרמניה | 3:37:46 שעות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   ג'ון קפל   ברנרד ויליאמס   דרוויס פטון   ג'ושוע ג'יי. ג'ונסון | 38.06 שניות | ברזיל ברזיל   ויסנט דה לימה   אדסון לוסיאנו ריברו   אנדרה דומינגוז דה סילבה   קלאודיו רוברטו סוזה | 38.26 שניות | הולנד הולנד   טימותי בק   טרוי דאגלס   פטריק ון בלקום   קיימין דאגלס | 38.87 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | צרפת צרפת   לזלי דג'ון   נמן קייטה   סטפן דיאגנה   מרק רקיל | 2:58.96 דקות | ג'מייקה ג'מייקה   ברנדון סימפסון   דני מק'פארלן   דאויין קלארק   מייקל בלקווד | 2:59.60 דקות | בהאמה בהאמה   אוורד מונקור   דניס דרלינג   נתנייל מק'קיני   כריס בראון | 3:00.53 דקות |
תוצאות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | ז'אק פרייטג   דרום אפריקה דרום אפריקה | 2.35 מטר | סטפן הולם   שוודיה שוודיה | 2.32 מטר | מארק בוזוול   קנדה קנדה | 2.32 מטר |
| קפיצה במוט | ג'וזפה ג'יביליסקו   איטליה איטליה | 5.90 מטר | אוקרט בריטס   דרום אפריקה דרום אפריקה | 5.85 מטר | פטריק קלופט   שוודיה שוודיה | 5.85 מטר |
| קפיצה לרוחק | דווייט פיליפס   ארצות הברית ארצות הברית | 8.32 מטר | ג'יימס בקפורד   ג'מייקה ג'מייקה | 8.28 מטר | יאגו לאלמלה   ספרד ספרד | 8.22 מטר |
| קפיצה משולשת | כריסטיאן אולסון   שוודיה שוודיה | 17.72 מטר | יואנדרי בטנזוס   קובה קובה | 17.28 מטר | ליוואן סנדס   בהאמה בהאמה | 17.26 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | אנדריי מיכנביץ'   בלארוס בלארוס | 21.69 מטר | אדם נלסון   ארצות הברית ארצות הברית | 21.26 מטר | יורי בילונו   אוקראינה אוקראינה | 21.10 מטר |
| זריקת דיסקוס | וירגיליוס אלקנה   ליטא ליטא | 69.69 מטר | רוברט פזקוש   הונגריה הונגריה | 69.01 מטר | ואסילי קפצוך   בלארוס בלארוס | 66.51 מטר |
| הטלת כידון | סרגיי מקארוב   רוסיה רוסיה | 85.44 מטר | אנדרוס וארניק   אסטוניה אסטוניה | 85.17 מטר | בוריס הנרי   גרמניה גרמניה | 84.74 מטר |
| יידוי פטיש | איוואן ציחאן   בלארוס בלארוס | 83.05 מטר | אדריאן אנוש   הונגריה הונגריה | 80.36 מטר | קוז'י מורופושי   יפן יפן | 80.12 מטר |
| קרב עשר | טום פפס   ארצות הברית ארצות הברית | 8750 נקודות | רומן שברלה   צ'כיה צ'כיה | 8634 נקודות | דמיטרי קרפוב   קזחסטן קזחסטן | 8374 נקודות |
ישראל ישראל באליפות

נבחרת ישראל כללה 8 אתלטים, 4 נשים ו-4 גברים. אירנה לנסקי הגיעה למקום 11 בריצת 100 מטר משוכות, הדרוג הגבוה ביותר מבין האתלטים הישראלים.
ישראל ישראל באליפות > תוצאות > נשים

| שם האתלטית | התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנה טקאץ' | ריצת 400 מטר | מוקדמות | 52.06 שניות, שיא ישראלי | 21 |
| אנה טקאץ' | ריצת 400 מטר | חצי גמר | 52.25 שניות | 21 |
| אירנה לנסקי | ריצת 100 מטר משוכות | מוקדמות | 12.92 שניות | 9 |
| אירנה לנסקי | ריצת 100 מטר משוכות | חצי גמר | 12.89 שניות | 11 |
| סבטלנה גנזדילוב | קרב שבע | גמר ישיר | 2330 נקודות (פרשה אחרי 3 מקצועות) | - |
| שליחות   אירנה לנסקי   סבטלנה גנזדילוב   ענת מורד   אנה טקאץ' | ריצת שליחות 4x400 מטר | מוקדמות | 3:32.99 דקות, שיא ישראלי | 15 |
ישראל ישראל באליפות > תוצאות > גברים

| שם האתלט | התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אסף בימרו | ריצת מרתון | גמר ישיר | 2:14:52 שעות, שיא ישראלי | 27 |
| היילה סטאין | ריצת מרתון | גמר ישיר | לא סיים את הריצה | - |
| אלכס אברבוך | קפיצה במוט | מוקדמות | לא עבר 5.60 מטר, גובה התחלתי | - |
| ואדים בביקין | הטלת כידון | מוקדמות | 77.06 מטר | 13 |
טבלת מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 8 | 7 | 1 | 16 |
| 2 | רוסיה רוסיה | 7 | 7 | 5 | 19 |
| 3 | צרפת צרפת (מארחת) | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 4 | אתיופיה אתיופיה | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 5 | בלארוס בלארוס | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 6 | שוודיה שוודיה | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 7 | קניה קניה | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 7 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 9 | מרוקו מרוקו | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 10 | יוון יוון | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 11 | קובה קובה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 12 | איטליה איטליה | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 13 | קנדה קנדה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 14 | אלג'יריה אלג'יריה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | אוסטרליה אוסטרליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | אקוודור אקוודור | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | ליטא ליטא | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | מקסיקו מקסיקו | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | מוזמביק מוזמביק | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | פולין פולין | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | קטר (מדינה) קטר | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14 | סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 24 | ג'מייקה ג'מייקה | 0 | 4 | 2 | 6 |
| 25 | ספרד ספרד | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 26 | הונגריה הונגריה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 27 | גרמניה גרמניה | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 27 | יפן יפן | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 27 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 30 | בריטניה בריטניה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 31 | ברזיל ברזיל | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | קמרון קמרון | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | צ'כיה צ'כיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | אסטוניה אסטוניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | אירלנד אירלנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 31 | טורקיה טורקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 38 | בהאמה בהאמה | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 39 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 40 | הודו הודו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | קזחסטן קזחסטן | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | הולנד הולנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 40 | סנגל סנגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
ראו גם

שיאי עולם באתלטיקה
הערות שוליים

↑  בתחרויות אלו הנערכות במסלולים שונים ולא אחידים, התוצאות אינן מוגדרות כשיאי עולם, אלא, בתור התוצאות הטובות ביותר בעולם
|  אליפויות העולם באתלטיקה |
| --- | --- | --- |
| אליפות העולם באתלטיקה | הלסינקי 1983 • רומא 1987 • טוקיו 1991 • שטוטגרט 1993 • גטבורג 1995 • אתונה 1997 • סביליה 1999 • אדמונטון 2001 • פריז 2003 • הלסינקי 2005 • אוסאקה 2007 • ברלין 2009 • טגו 2011 • מוסקבה 2013 • בייג'ינג 2015 • לונדון 2017 • דוחה 2019 • יוג'ין 2022 • בודפשט 2023 |  |
| אליפות העולם באתלטיקה באולם | פריז 1985 • אינדיאנפוליס 1987 • בודפשט 1989 • סביליה 1991 • טורונטו 1993 • ברצלונה 1995 • פריז 1997 • מאבאשי 1999 • ליסבון 2001 • בירמינגהם 2003 • בודפשט 2004 • מוסקבה 2006 • ולנסיה 2008 • דוחה 2010 • איסטנבול 2012 • סופוט 2014 • פורטלנד 2016 • בירמינגהם 2018 • בלגרד 2022 • גלאזגו 2024 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10065264-5
נקודת עוגב

נקודת עוגב (או פדאל, צליל עוגב) הוא מונח מוזיקלי אשר נמצא בשימוש במוזיקה הטונאלית, הבא לתאר צליל ארוך ומתמשך שמופיע באופן טיפוסי בקול הבס.
לרוב, מתחיל צליל העוגב כאחד מצלילי האקורד, אך בניגוד לשאר הקולות אשר מתחלפים ויוצרים אקורדים שונים, הוא ממשיך להשמע, ובכך באופן בלתי נמנע יוצר דיסוננסים עם אקורדים שבהם הוא נחשב לצליל "זר". לקראת סיומה של נקודת העוגב יופיע אקורד אשר בו צליל העוגב נחשב לאחד מצלילי האקורד. לכן צליל נקודת העוגב נכלל בקטגוריה אחת של צלילים זרים לאקורד, כגון צליל שוהה, צליל מקדים וצלילים עוברים. הוא שונה מהם בכך שהוא מתחיל כצליל של אקורד, ומסתיים כצליל של אקורד, אשר לרוב הוא יהיה צלילו הבסיסי של אותו אקורד.
דוגמה אופיינית, מתוך טוקטה בדו מז'ור לעוגב מאת יוהאן פכלבל
נקודות עוגב יוצרות תחושה טונאלית חזקה, כמו מושכת את ההרמוניה חזרה אל שורשהּ. הצליל שעליו מבססים נקודת עוגב הוא בדרך כלל צליל הטוניקה (המדרגה הראשונה בסולם) או צליל הדומיננטה (מדרגתו החמישית). מבחינה הרמונית, על ידי הסתכלות אנכית של כל אקורד הנופל בדרכה של נקודת העוגב, ניתן לומר שנקודת העוגב מרככת את הצבע ואת הפונקציה ההרמונית שיוצר כל אקורד, מכיוון שצליל הבס זר לו, ולכן התחושה שיוצר האקורד היא פחות בהירה וברורה. לפיכך, באופן פרדוקסלי, אי ההתאמה בין נקודת העוגב לבין האקורדים, מעמעמת במעט את המתח ההרמוני, במקום לחזקו.
לעיתים משתמשים מלחינים בצליל מתמשך בקול שאינו הבס, באופן שזהה לנקודת עוגב. צליל זה נקרא "נקודת עוגב הופכית". נקודות עוגב נפוצות ברוב הסוגות המוזיקליות החל מן הבארוק, כאשר בתקופה זו ניתן למצוא רבות מהן בסיומי פרקים (למשל בסיומם של הפרלוד והפוגה הראשונים מתוך ספר  הפסנתר המושווה הראשון של י. ס. באך. כמו כן, שימוש בנקודת עוגב נפוץ במיוחד במוזיקה עממית אותנטית, למשל במוזיקה קלטית טיפוסית לחמת חלילים, בה משאירים לרוב צליל שוהה אחד או יותר, אשר מתפקדים כנקודת עוגב, שמעליהם קולות נוספים ובהם צלילים משתנים, דרך כלל יוצרים מלודיה. הופעת נקודת עוגב במוזיקה עממית מכונה "דרון" (Drone), כאשר לעיתים ישנו יותר מצליל מתמשך אחד.
מתוך פתיח הפרק המסיים של הסימפוניה מס' 104 מאת היידן. הקונטרבס והבסון מחזיקים דרון, במקרה זה, משום שניכר בו שהוא מלווה מוזיקה בסגנון עממי, ומתחיל לפני כניסת שאר הקולות (לא מופיע בתמונה)
מקור המונח בא מטכניקת הנגינה בעוגב, אשר בו ניתן "להחזיק" צליל לפרק זמן בלתי מוגדר, כל עוד העוגב פועל. צלילים אלה מנוגנים לרוב בעזרת דוושות (פדאלים), ומכאן בא הכינוי צליל "פדאל". בעזרת טכניקת נגינה זו, יכול העוגבר להחזיק צליל ארוך בעזרת דוושה, ולנגן בחופשיות בשתי ידיו שנותרות פנויות.
ראו גם

אורגנום
הערות שוליים

1 2  Frank, Robert J. (2000). "Non-Chord Tones", Theory on the Web, Southern Methodist University.
↑  Benward & Saker (2003). Music: In Theory and Practice, Vol. I, p.99. Seventh Edition. ISBN 978-0-07-294262-0.
קארל פון דרייס

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1785 האימפריה הרומית הקדושה קרלסרוהה, באדן
 פטירה:  10 בדצמבר 1851 (בגיל 66)  קרלסרוהה, באדן
 מקום מגורים:  גרמניה,ברזיל
 מקום קבורה:  בית הקברות הראשי בקרלסרוהה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 תרומות עיקריות
 אופניים, מכונת כתיבה, קוודריציקל, מטחנת בשר
 
הברון קרל פון דרייס (29 באפריל 1785 – 10 בדצמבר 1851) היה ממציא גרמני שבנה אב טיפוס לאמצעי תחבורה דו גלגלי מונע בכוח אדם שנקרא "לאופמשינה" (Laufmaschine, "מכונת ריצה"), לימים הבסיס לפיתוחם של האופניים והאופנוע.

כלי רכיבה זה היה עשוי מעץ, הכיל 2 גלגלים שנעו בקו אחד וכידון להיגוי ללא דוושות. כונה גם בשם דרייזין (draisine על שם הממציא) או ולוסיפד (velocipede). הרוכב על גבי הדרייזין הניע עצמו באמצעות דחיפת רגליו כנגד הקרקע.
קרל דרייס על הדרייזין, 1819
בנוסף לכך המציא דרייס את הדגם הראשון של מכונת הכתיבה[דרוש מקור], עם מקלדת שפותחה מאוחר יותר לסטנוגרף[דרוש מקור], תנור אפייה[דרוש מקור] ללא בעירה (Hay chest), מטחנת בשר[דרוש מקור], מתקן להקלטת פסנתר על גבי סרט נייר וקוודריציקל (רב אופן) מונע על ידי דוושות.
תולדות חייו

קרל פון דרייס נולד בקרלסרוהה, בירת נסיכות באדן הגרמנית, ב-29 באפריל 1785 למשפחת אצולה מקומית לא עשירה במיוחד אך בעלת השפעה. סנדקו היה קרל-פרידריך הדוכס של באדן שהועיד אותו בהמשך לקריירה ביערנות.

קרל דרייס למד בבית ספר בעיר הולדתו, לאחר סיום לימודיו בשנת 1800, עבר לפפורצהיים ללימודים בבית ספר פרטי למינהל היערנות.
בשנים 1805-1803 למד דרייס ארכיטקטורה, חקלאות ופיזיקה באוניברסיטת היידלברג.
עם תום לימודיו הצטרף לשירות המדינה כפקיד יערנות ועבד כמורה במכון ליערנות הפרטי של דודו. ב- 1810 קיבל את התואר של יערן ראשי, אם כי לא הוצב במשרה זו. שנה לאחר מכן פרש משירות המדינה אך המשיך לקבל משכורת (מעין פנסיה) על מנת שיוכל להקדיש את מירב זמנו לפיתוח המצאותיו. המצאתו הבולטת ביותר הייתה הדרייזין, אב טיפוס של אופניים ללא דוושות.
הרעיון מאחורי הדרייזין היה למצוא כלי תחבורה מונע על ידי אדם שיחליף את הסוס ויאפשר למספר רב של אנשים אמצעי תחבורה מהיר, יעיל וזול. הסוסים הצריכו טיפול ומזון רב ועלותם הייתה יקרה. בנוסף, בשנת 1816 בעקבות התפרצות געשית באינדונזיה התחוללה באירופה שנה ללא קיץ שגרמה לפגיעה קשה ביבולים. כתוצאה מכך סוסים רבים נטבחו לצורכי מזון.
דרייס ביצע את נסיעתו המתועדת הראשונה על גבי הדרייזין ב- 12 ביולי 1817, כשרכב מרחק של 13 ק"מ בתוך שעה מהעיר מנהיים. מספר חודשים מאוחר יותר עורר סנסציה כשרכב מרחק של כ-60 ק"מ בתוך 4 שעות מגרנסבאך לבאדן-באדן. בהמשך דרייס הוסיף לדרייזין אביזרים כגון מטרייה ומפרש רוח.
בשנת 1818 זכה דרייס במעמד מיוחד מטעם הדוכס (Großherzogliches Privileg) (בבאדן לא היה קיים חוק פטנטים באותה תקופה), על מנת שיוכל ליהנות מפירות המצאתו. בנוסף לכך מונה על ידי הדוכס למשרת פרופסור למכניקה, אולם היה זה תואר לשם כבוד בלבד שאפשר לו להמשיך ולקבל פנסיה כממציא.
עם זאת דרייס לא זכה לשווק את המצאתו או להרוויח ממנה. מלבד זאת הדרכים שהיו מיועדות לכרכרות לא היו נוחות לנסיעה, ונסיעה על מדרכות באופניים ללא בלמים הייתה מסכנת את הולכי הרגל ולפיכך בלתי מעשית. למעשה הרכיבה בכלי זה נאסרה על ידי הרשויות בגרמניה, בריטניה, צרפת, ארצות הברית ואפילו בכלכותה שבהודו ועיכבה את המשך התפתחות האופניים למשך עשרות שנים.
ב- 1820 אירע בבאדן רצח פוליטי. הנאשם ברצח, סטודנט בשם לודוויג סנד, הורשע ונידון למוות. אביו של דרייס ששימש כשופט עליון של באדן לא הסכים לחון את הנאשם. בעקבות כך קרל דרייס החל לסבול מרדיפה מצד סטודנטים בכל רחבי גרמניה ונאלץ להגר לברזיל בשנת 1822.
בין השנים 1822–1827 התגורר דרייס בברזיל, שם שימש כמפקח קרקעות, אך לבסוף חזר למנהיים.
ב- 1838 ניצל דרייס מניסיון התנקשות ועבר להתגורר בכפר וולדקצנבוך, במרחק כ- 30 ק"מ מהעיר. בתקופה זו ערך ניסויים ב"קוודריצקל" - מעין רב-אופן בעל 4 גלגלים המונע בדוושות (רב-אופן דומה קיים גם כיום ומכונה דרייזין). לבסוף חזר למקום הולדתו בקרלסרוהה.
שנותיו האחרונות

דרייס היה דמוקרט נלהב ותמך במהפכה בבאדן באביב העמים של 1848. בעקבות כישלון המהפכה נשללו ממנו תאריו והכנסתו הוחרמה לצורכי שיקום נזקי המהפכה. המלוכנים ניסו להכריז עליו כעל בלתי שפוי ולכלאו.
הוא מת חסר פרוטה ב-10 בדצמבר 1851 בקרסלרוהה עיר הולדתו.
נחל לוז

| --- | --- |

נחל לוז וגשר הרכבת מעליו, חלק מקו הרכבת המהיר לירושלים. באופק מסגד בידו
 מידע כללי
 אורך:  4.25 קילומטרים
 יובלים:  נחל נבר 
 שפך:  נחל שורק 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת ירושלים מוגדלת) נחל לוז(למפת ירושלים רגילה) נחל לוז(למפת הרי ירושלים רגילה) נחל לוז(למפת הרי ירושלים מוגדלת) נחל לוז
 
נחל לוז
נַחַל לוּז (בערבית: וָאדִי לוּזָא) הוא נחל הזורם מאזור נבי סמואל ושמורת אלוני שמואל שבהרי בנימין וממשיך בהרי ירושלים עד לחיבורו לנחל שורק באזור עמק הארזים.
נחל לוז מתהדר במסלול קצר יחסית וערוץ עמוק ומרשים.
תיאור כללי

בערוץ נמצא בית חווה מבוצר צלבני וסדרת מעיינות שכבה.
בערוץ הנחל מתקיימת להקה גדולה יחסית של עשרות פרטים של צבי ארץ ישראלי, תת-מין של המין צבי מצוי - אחד מסמליה של ארץ ישראל הנקראת בתנ"ך גם ארץ הצבי.
כן נצפו בעמק שועל מצוי, תן מצוי, דלק הסלעים, דרבן מצוי, וכן אוכלוסייה מגוונת של זוחלים, אוכלוסייה גדולה של עטלפים, עופות דורסים כדוגמת אוח מצוי ועקב עיטי, חיוויאי, נץ מצוי וינשוף עצים מקננים בעמק בצד ציפורי שיר ובהן צוקית בודדת וסנונית מערות.
נוף הצומח של העמק אופייני לבתה ים תיכונית, בנחל גדלים בוסתנים של עצי פרי וכרמי זיתים זכר וסימן לחקלאות משגשגת רבת שנים שלא נשתנתה ולא הפסיקה בתהפוכות ההיסטוריה. מתקופת בית ראשון לתקופה הרומית ביזנטית, מהתקופה הערבית ולכיבוש הצלבני העמק מחורץ הטרסות ומנוקד בשומרות חווה חקלאית ומערכות השקיה.
בחלקו הצפוני של הנחל הולכת ונבנית היום גדר ההפרדה.
חורבת לוזה

חרבת לוזה, (בערבית: וחירבת' א- לוזה) הם הריסות ושרידים של בית חווה מהתקופה הצלבנית וייתכן כי שרידים אלו עומדים על מבנה מהתקופה הביזנטית. מבנים דומים בהרי ירושלים ניתן לראות בעין חמד ובעין תנור.
האתר העתיק נמצא במפגש נחל לוז עם גיא קטן היורד מהמקום בו שכן המוצב הירדני חירבת א לוזה (ראו להלן) באתר מספר מבנים גדולים הבנויים על שלושה מפלסים.
אל מול החורבה מהצד השני של תוואי הנחל מוביל שביל ובו מדרגות אבן עתיקות חצובות בסלע אל מטע זיתים ומשם אל הכפר בית איכסא.
חורבת לוזה > מפלס תחתון

במפלס התחתון בריכה רבועה שגודלה 18 על 18 מטר ועומקה 7 מטר. קירות הבריכה 3 מטר בבסיסם ושני מטר בחלק העליון. בין הבריכה לאפיק מפרידה טרסה מאסיבית שאורכה 25 מטר ועליה שרידי מבנים שונים כגון שומרות.
חורבת לוזה > מפלס אמצעי

במפלס האמצעי ניצבים שרידים של מבנה גדול, מרתף המבנה נותר בשלמותו ושטחו 8 על 20 מטר. בסמוך למבנה מצד דרום חצובה מהרה בצלע המצוק ובצמוד אליה קיר פינה - שריד למבנה שעמד במקום.
חורבת לוזה > מפלס עליון

במפלס העליון של המתחם ניצבים שרידים של מבנה נוסף, ובו שני מרתפים בעלי תיקרה מקומרת. כן השתמר פתח כניסה ומשקוף הבנויים מאבנים מסותתות. מעל הפתח נמצא חלון צר דמוי חרך ירי.
עין לוזה

100 מטר מדרום לחורבת לוזה על מצוק הגדה המערבית נובע עין לוזה מבין סדק בין שתי שכבות של אבן גיר. המים זורמים אל תוך בריכת אגירה קטנה ששטחה כ-2 מטר על 2 מטר ועומקה כחצי מטר.
ברצפת הבריכה חצובים שלושה אגנים עגולים אחד מהם בעומק 40 ס"מ והשניים האחרים רדודים. מי המעיין ממלאים את האגן העמוק ונשפכים לכוון טרסה סמוכה. בסמוך גדלים מספר עצי זית.
בבלוג של ירון פדות - רוכב אופניים המתמחה בטיולי שטח מצוין כי המעיין אומץ על ידי לוחמי סיירת יעל וידוע גם בשם "עין יעלים" לוחמי היחידה המובחרת מתחזקים את האתר ודואגים לניקיון ותחזוקת המקום.
מעיינות נוספים בעמק

במעלה הגיא היורד מהמוצב הירדני נובע מעיין קטן שאיננו מסומן במפה הטופוגרפית. מי הנביעה נובעים אל תוך חדר חצוב בסלע שצורתו מרובע 3 על 3 מטר וגובהו מטר וחצי. בערוץ, מתחת למעיין נמצאים שרידי בריכת אגירה עתיקה מרובעת 10 מטר על 10 מטר בעומק של 2 מטר בנקודה הנמוכה ביותר.
בעמק לוז נובעים בסך הכול שבעה מעיינות. שני מעיינות בראש הנחל בסמוך לכפר בית סוריק ובסמוך אליהם המעיין עין פטלים (בערבית: עין עוליק) שני מעיינות הסמוכים לחירבת לוזה,
שני מעיינות נוספים - שאינם מופיעים במפות טופוגרפיות - נובעים על שפת האפיק כ-400 מטר מעינות תלם ומוסתרים על ידי צמחייה סבוכה של קיסוסית קוצנית ופטל.
עינות תלם

אתר עיינות תלם הידוע גם כ"גן לאומי עינות תלם" ובשמו הערבי "עויון תולמא" הוא שם של קבוצת מעיינות הנובעים באזור בו נחל לוז נפגש עם נחל שורק. קטע זה של הנחל הוא חלק מאזור הנושק לכניסה המערבית לירושלים וידוע בשם עמק הארזים.
המעיינות, הצפוני והמרכזי, נובעים על שכבת חוואר שנחשפת בסלעי תצורת שורק. הנביעה השלישית, המעיין הדרומי מכוסה על ידי באר מעשה ידי אדם.
הגן הלאומי עיינות תלם הוא חלק משביל ירושלים.
בסמוך למעיינות תלם נמצאות מספר חורבות בתים, כולן במצב של התפוררות. אל הפינה הצפון מזרחית של בריכת האגירה הגדולה צמוד בית דו קומתי קטן יחסית ומעל המעיין המרכזי, ניצב בית דו קומתי גדול יותר שניכר בו שבנייתו לא הושלמה.
בעבר היה במקום כפר ערבי קטן בשם עויון תולמא, שחרב במלחמת העצמאות. שרידים של מבני הכפר ניתן לראות באזור המעיינות. במקום זה, הוקמה מושבה יהודית קטנה שניתן לה השם בית טלמא. בזמן מאורעות תרפ"ט (1929) היו תושבי היישוב תחת איום ונמלטו אל היישוב היהודי הקרוב, מוצא ומשננטשה מוצא, מחשש לחיי התושבים, פונו תושבי היישוב לירושלים.
שמורת אלוני שמואל

בסמוך למעיין עין פטלים, בקצה הצפוני של נחל לוז ומתחת להר שמואל שוכנת שמורת טבע "אלוני שמואל" שטחה כדונם וחצי והיא שוכנת מעבר לקו הירוק וככל הנראה תישאר מעבר לגדר ההפרדה.
בשמורה נמצאת חורשה קטנה של עצים עתיקים - שישה עצי אלון מצוי ועץ אלה ארץ-ישראלית, ששרדו בזכות קרבתם לאתר מבנה מקאם הנביא לימון (מקאם נבי לימון). אתר זה הרוס והוא לא יותר מגל אבנים גדולות הנמצא בסמוך לחורשת האלונים.
האלונים שבשמורה הם מהגדולים ביותר בישראל, שלושה מהם מגיעים לגובה כ־15 מטר, והיקף הגזע של הגדול שבהם הוא 4 מטר.
נחל לוז במלחמות ישראל > מלחמת העצמאות

במהלך הקרבות על ירושלים שימש ואדי לוזה כנתיב גישה של כוחות חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת ההתקפה הכושלת על נבי סמואל. התקפה זו תוכננה כחלק ממבצע יבוסי במטרה להבקיע את המערך הערבי מצפון לירושלים ולהשתלט על נבי סמואל, על כביש ירושלים-רמאללה ועל הר הצופים, ובכך למנוע מהערבים מלכתר את ירושלים.
הגדוד הרביעי של חטיבת הראל קיבל משימה לכבוש את הכפרים בית איכסא ונבי סמואל.
כיבוש המאחז תוכנן כמבצע לילי דו שלבי בהשתתפות ארבע הפלוגות של הגדוד.
פלוגה ג' בפיקוד אורי בן-ארי אמורה הייתה להתמקם באזור על הדרך מבידו לנבי-סמואל, שם להציב חסימה ולאבטח את הכוח התוקף.
אחרי כיבוש בית-איכסא, שלח בן-ארי מחלקה לרכס סמוך לבית-סוריק, לאבטח במקלעים את התקדמותו ואת אזור הפעולה, ולאחר מכן ירדה הפלוגה לוואדי לוזה, ומשם בהליכה בשטח קשה הגיעה לעין-לוזה. הדרך הקצרה הזאת קשה מאוד להליכה, וחיילי הפלוגה צלחו אותה בשעתיים וחצי. העיכוב גרם לדחיית ההתקפה לשעות הקטנות של הבוקר להתגלות הכוח לפני חיילי הלגיון ולכישלון של ההתקפה.
נחל לוז במלחמות ישראל > מלחמת ששת הימים

נחל לוז עובר דרך הקו הירוק, ובחרבת לוזה הקים הלגיון הירדני מוצב כחלק משורת ביצורים שהגנו על מבואות רמאללה ועל הדרך לצפון ירושלים.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים היו כוחות חטיבת השריון "הראל" בשטח כינוס באזור יער חולדה ויער בן שמן תחת פיקוד אל"ם אורי בן ארי, על פי תכנון מוקדם של פיקוד מרכז אמורה החטיבה לעבור את הגבול במעלה החמישה.
על גדוד 106 של החטיבה הוטל כיבוש מחנה שייח' עבד אל עזיז ולתפוס את חירבת' א-לוזה.
תוך ניהול קרב קשה תחת אש ארטילרית ודרך שדות מוקשים נכבש שייח' עבד אל עזיז בשעות הערב המאוחרות. משם יצא הכוח לכוון חירבת' א-לוזה. ולאחר קרב קצר כבש את המוצב הירדני. משם המשיך הגדוד לכוון תל אל פול.
ראו גם

עינות תלם
עמק הארזים
שביל ירושלים
נחל שורק
לקריאה נוספת

מנחם מרקוס, הרי ירושלים, רשות שמורות הטבע, 1993.
מנחם מרקוס, הרי בית-אל, רשות שמורות הטבע, 1993
הערות שוליים

↑  פה ושם בארץ ישראל
↑  מנחם מרקוס, הרי ירושלים, רשות שמורות הטבע, עמוד 55
חירבת לוזה
חירבת לוזה
עין לוזה
עין לוזה
ראס ג'ראבה

ראס ג'ראבה (בערבית: رأس جرابة) הוא כפר בלתי מוכר הנמצא מזרחית לדימונה על אדמות רשות מקרקעי ישראל (להלן רמ"י) בתוך שטח השיפוט של העיר דימונה, ומשתרע על שטח של כ-340 דונם, בחלוקה ל-10 שכונות. מיקום הכפר הוא בחלקה 1 של גוש 400255. תושביו הם 90 משפחות גרעיניות של בדואים הנמנים עם שבט אלהואשלה ומשפחות אחרות. לדברי המשפחות, הן מתגוררות בכפר מזה עשרות רבות של שנים, ואזור הכפר הוא חלק משטחי השבט הבדואי אלהוואשלה שחי באזור במשך מאות שנים. הכפר עלה לכותרות בעקבות תביעה של רמ"י לפנותו כדי שיהיה אפשר לתכנן באזור שכונה חדשה של העיר דימונה, תביעה אשר התקבלה על ידי בית משפט השלום בבאר שבע. מרכז עדאלה הגיש  בשם בני הכפר ערעור לבית המשפט המחוזי, אשר נדחה על ידי בית המשפט המחוזי בבאר-שבע.
ערך זה מתמקד בהיבט המשפטי של פינוי ראס ג'ראבה, אך לפינוי יש היבטים ציבוריים ומנהליים בתחום הליכי התכנון . פסק הדין של בית משפט השלום נמנע מעיסוק בהיבטים הללו והפנה את הנתבעים להתמודד בהם באמצעות הגשת התנגדויות לתהליכי תכנון, הגשת בג"ץ נגד החלטות מנהליות, וכדומה. אכן, בני הכפר הופיעו בפני הוועדה המחוזית לתכנון ובניה מחוז הדרום, כפי שמצוטט בהמשך.