stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אביגדור וילנץ
ביוגרפיה > גלילאו

בשנת 1993 הקים יחד עם איל וולדמן את חברת גלילאו טכנולוגיות, העוסקת בפיתוח רכיבי VLSI. בשנת 1997 הנפיק וילנץ את גלילאו בנאסד"ק ובאוקטובר 2000 הוביל את מכירתה לחברת מארוול טכנולוגיות האמריקאית, אשר שילמה 2.7 מיליארד דולר בתמורה ל־25% ממניות גלילאו. עסקה זו נחשבת לאקזיט המיליארדים הראשון בישראל.
לאחר מכן עסק בנדבנות, דרך "קרן גלילאו" שהקים. בנוסף רכש חלק מחוות "כרם מדבר" בהר הנגב, בין שדה בוקר למצפה רמון. בחווה מגדלים ענבים וזיתים ומייצרים יין. בעצת פרופ' יאיר טאומן השקיע, עם אחרים, בחברת QXL הבריטית שנמכרה לאחר שנתיים תמורת 1.9 מיליארד דולר, והניבה לקבוצת המשקיעים הישראלית רווח של 330 מיליון דולר. השקיע בחברות הזנק אחדות, בהן "ליבה סמיקונדקטור", שנמכרה בשנת 2016 לסיסקו מערכות תמורת 320 מיליון דולר. השקיע גם בחברות הזנק שלא מתחום השבבים, כגון חברת הפרסום באינטרנט "טבולה". בחלק מהחברות שבהן השקיע כיהן כדירקטור.
ביוגרפיה > אנאפורנה לאבס

ביולי 2011 נמנה עם המשקיעים המייסדים בחברת אנאפורנה לאבס, האחראית על פיתוח שבבי השרתים של אמזון AWS. אלו הביאו לחיסכון בהוצאות - ביחס לשבבים מתחרים כמו אינטל או אנבידיה - בהיקף של 5 מיליארד דולר. אנאפורנה לאבס נמכרה בשנת 2015 לחברת אמזון האמריקאית תמורת כ-370 מיליון דולר.
ביוגרפיה > הבאנה לאבס

בשנת 2016 היה הנשיא והמשקיע הראשון של חברת ההזנק לייטביטס. באותה שנה הקים, יחד עם דוד דהן ורן חלוץ, את חברת הבאנה לאבס, העוסקת בפיתוח מעבדים ליישומי בינה מלאכותית. הוא היה גם המשקיע הראשון בחברה וכיהן כיו"ר הדירקטוריון שלה. בדצמבר 2019 נמכרה החברה לחברת אינטל האמריקאית תמורת שני מיליארד דולר. בעקבות עסקה זו העריך המגזין "פורבס ישראל" את הונו ב-2.7 מיליארד ש"ח.
ביוגרפיה > פעילות חברתית ופוליטית

נוסף על פעליו העסקיים, וילנץ היה מעורב גם בתחום החינוך העל-יסודי בישראל. בכהונתו כיו"ר מכללת תל חי מנע את קריסתה הכלכלית של המכללה. עוד כיהן כיו"ר הראשון של דרכא, עמותה המפעילה רשת בתי ספר על-יסודיים במטרה לחזק את בתי הספר בפריפריה.
במהלך שנותיו בישראל תמך וילנץ במספר רב של ארגונים המקדמים סדרי יום בתחום החברתי והפוליטי. הוא היה מהפילנתרופים הבולטים של עמותות שוברים שתיקה, בצלם, עדאלה וקול רבני לזכויות אדם. כפעיל איכות סביבה, תרם לחברה להגנת הטבע ומכון דש"א - דמותה של הארץ, מיסודה של החברה להגנת הטבע, העוסק בשמירה על השטחים הפתוחים בישראל. בתנועת אדם, טבע ודין ישב וילנץ בהנהלה. הוא נטל חלק פעיל בניסיונות הידברות בין יהודים וערבים וביצירת גשרים בין חלקי החברה, בין השאר באמצעות תמיכה בקרן תקווה ובקרן החדשה לישראל. פוליטית, וילנץ תמך ביאיר לפיד וסייע לכניסתה של יפעת שאשא ביטון לפוליטיקה כאשר התמודדה בבחירות המוניציפליות לעיריית קריית שמונה.
חיים אישיים

וילנץ התגורר ביישוב כמון שבגליל, בו נמנה עם ראשוני המתיישבים, ומאוחר יותר בקיבוץ חניתה. התגורר ביישוב האקולוגי כדיתה.
בשנת 2021 היגר וילנץ לקנטון ברן בשווייץ, שם הוא מתגורר עם בת זוגו. ילדיו ונכדיו חיים בישראל.
הערות שוליים

↑  12 על 12: הדמויות המשפיעות בענף השבבים, באתר tech12, ‏2022-01-04
1 2 3 4 5 6  אסף גלעד, ‏"המדינה מתעללת במי שמשלם מסים": מיליארדר השבבים שעזב לבקתה באלפים שובר שתיקה, באתר גלובס, 14 באפריל 2023
↑  יסמין יבלונקו, ‏ממגורים בקרוואן לשלושה אקזיטים: הכירו את יזם ההייטק האניגמטי שמכר את הבאנה לאבס לאינטל ב-2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2019
↑  "Marvell to acquire LAN-chip supplier Galileo for $2.7 billion in stock". eetimes. 2000-10-17.
↑  טלי ציפורי, ‏סיסקו רוכשת את ליבה סמיקונדוקטור ב-350-400 מ' ד' במזומן, באתר גלובס, 2 במרץ 2016
↑  שלומית לן, ‏נמאס לו לגדל זיתים: הסטארט-אפ החדש של אביגדור וילנץ, באתר גלובס, 29 במרץ 2011
↑  אבי בליזובסקי, לייטביטס הישראלית הציגה ב-Dell Technology World, "אנשים ומחשבים", 2 במאי 2019
↑  אורי ברקוביץ', ‏אינטל רוכשת את הבאנה לאבס הישראלית ב-2 מיליארד דולר מזומן, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2019
↑  רוני קרצנר, בזכות האקזיט הרביעי: אביגדור וילנץ זינק למקום ה-66 בדירוג העשירים, באתר "פורבס ישראל", 17 בדצמבר 2019
המתקפה הכימית בח'אן שייח'ון

| חלק ממלחמת האזרחים בסוריה |
| --- | --- |

 תאריך:  4 באפריל 2017
 מקום:  ח'אן שייח'ון, סוריה (1980–2024) סוריה
 קואורדינטות:  35°26′43″N 36°39′06″E﻿ / ﻿35.445277777778°N 36.651666666667°E﻿ / 35.445277777778; 36.651666666667
 סוג:  תקיפה אווירית 
 נשק:  סארין
 הרוגים:  100-74
 פצועים:  557-300
 מבצע:   חיל האוויר הסורי
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהח'אן שייח'ון(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהח'אן שייח'ון
 
המתקפה הכימית בח'אן שייח'ון התרחשה ב-4 באפריל 2017 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה: העיר ח'אן שייח'ון במחוז אידליב שבסוריה, הנשלטת על ידי ארגון המורדים הסוני היאת תחריר א-שאם, הופצצה מהאוויר בגז רעיל, ככל הנראה סארין, וכתוצאה מכך נהרגו כ-87 בני אדם ונפצעו כ-400.
מתקפה זאת היא ככל הנראה המתקפה הכימית הקטלנית ביותר במלחמת האזרחים בסוריה מאז המתקפה הכימית בע'וטה שהתרחשה בשנת 2013. נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, שר החוץ הבריטי בוריס ג'ונסון ואחרים הטילו את האשמה על משטרו של בשאר אל-אסד ובעלת בריתו רוסיה, בעוד המשטר הסורי וממשלת רוסיה טענו שהאירוע התרחש כתוצאה מתקיפת מחסן נשק כימי של המורדים.
רקע

השימוש בנשק כימי במלחמת האזרחים בסוריה אומת על ידי מקורות מקומיים בסוריה ובאומות המאוחדות. מתקפות קטלניות בולטות במהלך מלחמת האזרחים היו המתקפה הכימית על ע'וטה בפרברי דמשק באוגוסט 2013 והמתקפה על ח'אן אל-אסל בפרברי חלב במרץ 2013. אף על פי שאף גורם לא נטל אחריות למתקפות הכימיות, צבא סוריה של משטר הבעת' בראשות בשאר אל-אסד נחשב לחשוד העיקרי, בשל ארסנל גדול של נשק להשמדה המונית שנמצא ברשותו. משלחת של האו"ם וועדת החקירה של ה-UNRC חקרו בו זמנית את המתקפות שנחשדו ככימיות בשנת 2013. משלחת האו"ם מצאה שנעשה שימוש ודאי בגז העצבים סארין בתקיפות על העיירה ח'אן אל-אסל (19 במרץ 2013), סרקיב (29 באפריל 2013), ע'וטה (21 באוגוסט 2013), שכונת ג'ובר בדמשק (24 באוגוסט 2013) ואשרפיית סהניה (25 באוגוסט 2013). ועדת הנציבות האירופית אישרה מאוחר יותר שנעשה שימוש בסארין בהתקפות על ח'אן אל-אסל, סרקיב וע'וטה, אך לא הזכירה את שכונת ג'ובר ואשרפיית סחניה. הוועדה גם גילתה כי הסארין שנעשה בו שימוש במתקפה על חאן אל-אסל בחלב נשא את אותם "סימני ההיכר הייחודיים" של הסארין שנעשה בו שימוש במתקפה על עו'טה, וציינה כי למבצעי המתקפה הייתה גישה לכימיקלים רעילים שמקורם במלאי הצבא הסורי. תקיפות אלה גרמו לקהילה הבינלאומית להוביל לתהליך של פירוק הנשק הכימי בסוריה אשר בוצע במהלך 2014. למרות תהליך הפירוק, עשרות תקריות של שימוש בנשק כימי התרחשו גם לאחר מכן בכל רחבי סוריה, רובם על ידי כוחות משטר הבע'ת ומיעוטם על ידי ארגון המדינה האסלאמית וארגוני מורדים אחרים שלרשותם נפלו חומרים כימיים ממחסני צבא סוריה שכבשו.
באוגוסט 2016, דו"ח סודי של האו"ם האשים במפורש את הצבא הסורי של בשאר אל-אסד בשימוש בנשק כימי בתקיפות על העיירות טלמאן באפריל 2014 וסארמין במרץ 2015. מספר תקיפות כימיות אחרות דווחו או נחקרו. ב-19 במרץ 2017 פתחו המורדים במתקפה מתואמת על עמדות צבא סוריה בצפון חמה ובמזרח דמשק, והצליחו לכבוש מספר עיירות וכפרים בחמה ולהיכנס לשכונות במרכז דמשק. המתקפה שהפתיעה את צבא סוריה אילצה אותו לשנע כוחות קרקעיים במהירות בין הזירות השונות, וההתקפות האוויריות על אזורים שבשליטת המורדים גדלו בהתאם. ב-30 במרץ 2017 הפציץ מטוס של חיל האוויר הסורי את העיר אל-לטינה שבצפון מחוז חמה הנמצאת כ-15 ק"מ מח'אן שייח'ון, ולמעלה מ-70 אנשים באזור נחשפו לחומר כימי לא מזוהה והראו תסמינים של בחילה, קצף לבן, התכווצות שרירים ומיוזיס; דום לב התרחש אצל שני נפגעים ורופא אחד מת.
המתקפה

ח'אן שייח'ון היא עיר הנמצאת בדרום מחוז אידליב בסמוך לצפון מחוז חמה, והיא נכבשה על ידי כוחות המורדים במהלך 2014. מאז כיבושה העיר נשלטה על ידי ג'בהת פתח א-שאם - אחד הארגונים החזקים בסוריה וסניף אל-קאעידה בסוריה לשעבר שהתאחד מאוחר יותר עם מספר ארגונים להיאת תחריר א-שאם. ח'אן שייח'ון יושבת על הכביש הראשי המקשר בין חלב לחמה, חומס ודמשק, והיא סמוכה לזירת הלחימה בין המורדים למשטר בצפון מחוז חמה.
ב-4 באפריל, בסביבות השעה 7 בבוקר, כאשר רוב תושבי העיר טרם יצאו לעבודתם, מטוסי קרב השייכים ככל הנראה לחיל האוויר הסורי השליכו פצצות על העיר. עדי ראייה דיווחו על ריח מוזר שנישא באוויר כ-10 דקות לאחר ההתקפה, ומיד לאחר מכן עוברי אורח הציגו סימפטומים ברורים של הרעלה. עובדים רפואיים הצביעו על כך שההתקפה הייתה שונה מהתקפות גז כלור שחוו בעבר, שכן בעוד שבמתקפות קודמות גז הכלור המית אנשים בעיקר בבניינים שהופצצו, בהתקפה הנוכחית אנשים רבים מתו ברחובות. התסמינים של הנפגעים העידו על השפעה של חומרים עצביים ורעלנים אחרים, וכללו בין השאר קור בגפיים, ירידה בקצב הלב ולחץ דם נמוך; רבים מהנפגעים שהושפעו ישירות מהחומר הכימי מתו בו-במקום, וחלק חלו לאחר שבאו במגע עם הקורבנות. מקורות רפואיים באדלב דיווחו זמן קצר לאחר המתקפה שלמעלה מ-58 בני אדם, בהם 11 ילדים, נהרגו, ולמעלה מ-300 נפצעו.
בשעה 7:30 הגיעו 100 פצועים לבית חולים שדה מקומי, לאחר שבית החולים הגדול ביותר באזור הופצץ יומיים קודם לכן. שר הבריאות של אדלב מטעם המורדים, מוחמד פיראס אל-ג'ונדי, אמר כי הקורבנות חווים חנק, נוזל בריאות, קצף בפה, חוסר הכרה, התכווצות ושיתוק. שעות ספורות לאחר המתקפה, הופצצה גם מרפאה שטיפלה בנפגעים. לדברי ד"ר עבד אל טנרי, שטיפל ב-22 נפגעים של המתקפה הכימית, הסימפטומים של הקורבנות תואמים את הסימפטומים של חשיפה לסארין. מצבם של החולים שקיבלו פרלידוקסימה (תרופה נגד סארין) התייצב בתוך כשעה.
ב-5 באפריל אמרו רופאים מקומיים ועובדי הצלה במקום כי מספר הנפגעים עלה ל-74 הרוגים ול-600 פצועים, ואילו נשיא טורקיה רג'פ טייפ ארדואן והשגריר הצרפתי לאו"ם, פרנסואה דלאטר, אמרו שנהרגו למעלה מ-100 אנשים. אנשי ההצלה אספו דגימות מהקרקע באזורים המופצצים ושלחו אותן לאנשי מודיעין מערביים לניתוח.
אחריות

מדינות רבות גינו את המתקפה, וייחסו אותה או נטו לייחס אותה לצבא סוריה. בתגובות:
האיחוד האירופי האיחוד האירופי: הנציגה העליונה לענייני חוץ וביטחון של האיחוד האירופי, פדריקה מוגריני, כינתה את ההתקפה "איומה" והוסיפה כי ממשלתו של בשאר אל-אסד נושאת באחריות העיקרית לכך.
האו"ם האומות המאוחדות: מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש, אמר כי הוא "מוטרד מאוד" מהדיווחים על ההתקפה הכימית באדלב, וציין כי השימוש בנשק כימי אסור על פי המשפט הבינלאומי. צרפת, בריטניה וארצות הברית (שהן חברות קבועות במועצת הביטחון), הפיצו טיוטה ל-15 חברי מועצת הביטחון הדורשת לגנות את הפיגוע בסוריה ולערוך חקירה מלאה. עקב התנגדות רוסיה וסין, הטיוטה לא התגבשה להחלטה.
רוסיה ממשלת רוסיה, המעורבת במלחמת האזרחים בסוריה, הכחישה באופן מוחלט את מעורבותה במתקפה הכימית; משרד ההגנה של רוסיה פרסם הודעה בה נאמר כי חיל האוויר הרוסי "לא ביצע כל תקיפה ליד ח'אן שייח'ון במחוז אדלב". על פי ה-CNN, רוסיה טענה כי מקרי המוות היו כתוצאה מגז ששוחרר כאשר המשטר הסורי תקף מפעל של המורדים ליצור נשק כימי, בעוד שלפי ה-BBC רוסיה אמרה כי חיל האוויר הסורי הפציץ בח'אן שייח'ון מחסן תחמושת גדול של הטרוריסטים. ניצולים אמרו לכתבים כי הם ראו פצצות כימיות מוטלות על ידי המטוסים.
אחריות > טענות האופוזיציה הסורית

על פי מרכז המדיה של אדלב, לחומר הכימי היו מאפיינים של סארין. הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים האשימה את משטר הבעת' ואת הכוחות המזוינים של סוריה בביצוע המתקפה הכימית וקראה לחקירה מיידית של מועצת הביטחון של האו"ם. מפקד בצבא סוריה החופשי, סרן חאג' עלי, אמר כי טענתה של רוסיה היא "שקר", שכן המורדים אינם מסוגלים לייצר נשק כימי וכי לא הופצצו שום עמדות צבאיות באזור. לטענתו "כולם ראו את המטוס בזמן שהוא הפציץ בגז".
אחריות > טענות הממשלה הסורית

ביום המתקפה, בכיר בממשלת סוריה אמר לסוכנות הידיעות "רויטרס" כי "הממשלה לא השתמשה ולא תשתמש בנשק כימי, לא בעבר ולא בעתיד". על פי ספקית החדשות הערבית "אל-מסדר" מאיחוד האמירויות הערביות, צבא סוריה טען כי תקף בית חרושת לטילים בח'אן שייח'ון באמצעות מפציצי סוחוי Su-22 שאת פצצותיהם לא ניתן למלא בחומרים כימיים כלשהם, וכי לא היה ידוע להם שמפעל התחמושת של המורדים כלל כימיקלים רעילים. השימוש במטוסי הקרב הללו במתקפה הכימית צוין גם על ידי מקורות תומכי מורדים כמו המרכז הסורי לזכויות אדם. מאוחר יותר, משרד ההגנה הרוסי חזר על טענת הכוחות המזוינים של סוריה, אך טען כי ההתקפה על מחסן התחמושת של המורדים התרחשה בין 11:30 ל-12:30. שר החוץ הסורי, ואליד אל-מועלם, אמר במסיבת עיתונאים בדמשק כי כוחותיהם המזוינים "לא השתמשו ולא ישתמשו בנשק כימי, גם לא נגד קבוצות טרור הנלחמות נגד משטר אסד". הוא הבטיח למסור מידע לארגון למניעת הפצת נשק כימי (OPCW) ולאו"ם בנוגע להעברת חומרים כימיים מעיראק לסוריה או מטורקיה לסוריה על ידי ארגוני המורדים.
דובר משרד החוץ האיראני, בהראם קאסמי, גינה כל שימוש בנשק כימי בסוריה, אך הציע שהאשמים במתקפה הכימית הם "קבוצות טרור" ולא ממשלת סוריה.
התגובה האמריקאית

נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, האשים את המשטר הסורי בביצוע המתקפה הכימית, ואמר כי העולם המתורבת לא יכול להתעלם מן המעשה. טראמפ גם הטיל את האחריות להתקפה הכימית על הממשל של קודמו, ברק אובמה שהתחייב לתקוף את סוריה אם תשתמש בנשק כימי וחזר בו לאחר המתקפה הכימית בע'וטה. שר החוץ האמריקני, רקס טילרסון, אמר כי "כל מי שמשתמש בנשק כימי כדי לתקוף את בני עמו מראה התעלמות בסיסית מההגינות האנושית והוא חייב לתת דין וחשבון".
יומיים לאחר המתקפה הכימית, ב-7 באפריל 2017, בסביבות השעה 4:00 לפנות בוקר תקף צי ארצות הברית במזרח הים התיכון את בסיס חיל האוויר הסורי בחומס, שממנו המריאו יומיים קודם לכן המטוסים שביצעו את המתקפה הכימית. זו הייתה הפעם הראשונה שהבית הלבן הורה בגלוי ובפומבי על מתקפה צבאית נגד כוחות של צבא אסד.
ראו גם

המתקפה הכימית בע'וטה
תוכנית הגרעין הסורית
פירוק הנשק הכימי בסוריה
המתקפה הכימית בדומא (2018)
הערות שוליים

↑  רועי קייס וסוכנויות הידיעות, בתגובה למתקפה הכימית: טראמפ תקף בסוריה עם עשרות טילים, באתר ynet, 7 באפריל 2017
מפה של אזורי השליטה וזירת הלחימה בדרום אידליב וצפון חמה ביום המתקפה. העיר ח'אן שייח'ון מסומנת בעיגול אדום מקווקו.

  שטח בשליטת האופוזיציה הסורית
  שטח בשליטת משטר בשאר אל-אסד
שרה אמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 תל אביב, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 פטירה:  1986 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה אמָן (באנגלית: Sara Aman; נפטרה ב-1986) הייתה שחקנית תיאטרון קולנוע וטלוויזיה ישראלית-אמריקאית.
ביוגרפיה

אמן נולדה בתל אביב לאביגדור ושושנה, ושהתה בילדותה תקופות ארוכות עם משפחתה במדינות שונות בעולם, בעיקר בסינגפור. למדה שנתיים בגימניסה רחביה בירושלים לפני שעברה ב-1945 לניו יורק על מנת לפתח קריירה במחול. בניו יורק למדה משחק אצל לי סטרסברג ותנועה ומחול בסטודיו של מרתה גרהם. השתתפה במחזות זמר בארצות הברית, בהם במחזמר "המלך ואני" לצד יול ברינר.
בישראל שיחקה ב"הבימה" כמחליפתה של דינה דורון ב"אירמה לה דוס" (ב-1963, תפקיד בעקבותיו השתקעה באופן קבוע בישראל). כן שיחקה בהפקות תיאטרון גיורא גודיק, כגון "הלו, דולי!".
אמן השתתפה בסרטים הישראלים "סלומוניקו" (1972), "יופי של צרות" (1976) ו"אסקימו לימון" (1976, בו גילמה את הרוקחת). בנוסף שיחקה בתוכניות הטלוויזיה הלימודית "רגע עם דודלי" (1981, בתור גברת רחל), Here we are‏ (1976, בתור שרה מגדת העתידות), ו-Neighbours ‏(1976, בתור הבובה "סוזי סורפרייז"). תפקידה הקולנועי האחרון היה בהפקה אנגלית נחשבת -"לא ממש גן-עדן"- בבימויו של לואיס גילברט. הסרט צולם ברובו בישראל. (1985)
חיים אישיים

אמן נישאה לדני מולטיז ולהם שני ילדים. הייתה בעלת גלריה לאמנות בתל אביב. היא נפטרה ב-1986 ממחלת הסרטן. נקברה בהרצליה.
הערות שוליים

↑  שרגא הר-גיל, הנדודים המרים אחר תפקיד "המתוקה", מעריב, 31 במאי 1963
↑  הלם: האם "סוזי סופרייז" היא מתחזה?, באתר nana10‏, 27 באפריל 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3ac978df-997f-4459-9600-5d462f317abf 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליהו אזולאי

| --- | --- |

 לידה:  1901 רבאט, מרוקו 
 פטירה:  1986 (בגיל 85 בערך) 
 מקום קבורה:  הר הזיתים 
 תאריך עלייה:  1948
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  סורבון 
 מקום מגורים:  קזבלנקה, מגדים, חיפה 
 מקום פעילות:  קזבלנקה, מגדים
 תקופת הפעילות:  1946–1986 (כ־40 שנה) 
 השתייכות:  יהודים מרוקאים
 
אליהו אזולאי (י' כסלו תר"ס, 1899 – כ' באדר א' תשמ"ו, מרץ 1986) היה רב ומחבר ספרים, מקים מושב מגדים.
ביוגרפיה

נולד ליצחק וליקות (לבית עמאר) ברבאט שבמרוקו. בילדותו למד בבית ספר אליאנס ואצל חכמי העיר, לדבריו הוא "גדל באווירה חב"דית". בתרע"ט התחיל ללמוד ראיית חשבון בהתכתבות באוניברסיטת סורבון. בתום לימודיו הוא עבר לקזבלנקה.
בתש"ז סייע לרבי רפאל עבו ולרב אברהם קלמנוביץ, להקים את מוסדות 'אוצר התורה', ושימש בהתנדבות כמזכיר הכללי של המוסדות. במוסדות היו ישיבות ותלמודי תורה בהם למדו אלפי תלמידים.
עלה לישראל עם הקמתה בתש"ח. במשך תקופה קצרה התגורר במחנה עולים ליד נתניה.
ב-15 באוגוסט 1949 ייסד את מושב מגדים יחד עם 96 משפחות עולים, רובן ממרוקו. המושב החל כמושב דתי, ונקרא בתחילה "צפון עתלית" ו"עתלית ב'". המושב הוקם על אדמות שהיו שייכות לעיירה הערבית א-טירה. אזולאי הנהיג את היישוב. באופן רשמי הוא עסק במושב בהנהלת חשבונות, ועסק גם בענייני ציבור.
כן היה חבר במרכז המושבים ושימש בו כראש הוועדה הדתית. במסגרת זו הקים בתי כנסיות ומקוואות במושבי העולים.
בשנת תשכ"ח (1968) יצא לגמלאות והקים בחיפה מרכז סיוע לקשישים בעיקר בנושאים בירוקרטיים.
נפטר בכ' באדר א' תשמ"ו. נקבר בהר הזיתים.
חיים אישיים

בשנת תרפ"ה נישא לפנינה, בת אחיו אברהם, לזוג היו שישה ילדים.
ספריו

חיבר מספר ספרי הלכה והגות, בלשון פשוטה וקלה להבנה. לספריו הסכמות מאת הרבנים: מאיר ועקנין, יעקב סודרי, יצחק חזן, שלום משאש, אליהו בקשי דורון, אברהם חפוטא, שאר ישוב הכהן ועוד רבים. הוא פרסם גם שבחים על ספריו ממספר פוליטיקאים דוגמת יגאל ידין, זבולון המר, משה קצב ועוד ח"כים רבים. הביא גם מספר שבחים מרבניות ומורות.
לצורך כתיבת ספרו הוא התכתב עם רבנים רבים ביניהם הרב יוסף משאש, הרב משה מלכה הרב עובדיה יוסף ועוד.
אגרת אליהו, דינים שונים, חיפה תשל"ה, באתר אוצר החכמה
אגרת שבת, חיפה תשל"ו, באתר אוצר החכמה
אגרת המועדים, ירושלים תשל"ו, באתר אוצר החכמה
אגרת לבר המצווה, ירושלים תשל"ו, באתר אוצר החכמה
אגרת לאשה, ירושלים תשל"ז
אגרת המידות, ליקוטים בנושאי מוסר ממחברים רבים בעיקר בני זמנו, חיפה תשל"ט, באתר אוצר החכמה
אגרת המוסר, ירושלים תשל"ח, באתר אוצר החכמה
אגרת הברכות - ברכת אליהו, חיפה תש"מ, באתר אוצר החכמה
אגרת הקדושה והטהרה, תשמ"א, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  אליהו אזולאי, שלמות הגאולה ואחדות העם, מעריב, 20 במאי 1971
↑  אגרת שבת, חיפה תשל"ו, בהסכמת הרב רפאל עבו, באתר אוצר החכמה; ועד אוצר התורה קזבלנקה, בית האוצר, גיליון א, דו"ח של אוצר התורה קזבלנקה, עמ' 18, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  עולי 1949 - אזרחי 1953, דבר, 2 בינואר 1953
↑  מקימים 4 מושבי עולים חדשים, דבר, 15 באוגוסט 1949
↑  התכתבות שלהם נדפסה בספרו יחווה דעת חלק ב סימן יט
↑  התכתבות של שניהם נדפסה בספרו של האחרון מענה אליהו חלק ד וחלק ו
↑  אגרת הברכות - ברכת אליהו, חיפה תש"מ, באתר אוצר החכמה
↑  הרב יוסף משאש, אוצר המכתבים, חלק ג תשובה אלף תשע
↑  שו"ת מקוה המים, חלק ד תשובה כא
↑  התכתבותם נדפסה באור תורה, אב תשמ"ב, שנה יד חוברת יא, גיליון קעא, עמ' תקנט
↑  הרב אפרים גרינבלט מצטט ממנו בספרו רבבות אפרים, חלק ה או"ח סימן נו, ממפיס תשל"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302831005171  ISNI: 0000 0000 6697 5768  LCCN: n79040946  VIAF: 40646087   WorldCat (עם VIAF): 40646087
תקיפת שדה התעופה T-4 (אפריל 2018)

תקיפת שדה התעופה T-4 ב-9 באפריל 2018 הייתה תקיפה אווירית על שדה התעופה T-4 הנמצא בבסיס צבאי גדול בסוריה ובה בין היתר נהרגו 7 חיילים סורים ו-7 חיילים איראניים. לדברי המדינות המעורבות במלחמת האזרחים בסוריה את התקיפה ביצעה ישראל, אך ישראל שמרה על מדיניות של עמימות וסירבה לקבל אחריות על התקיפה. אחרי חדירת המל"ט האיראני ותגובת הנגד הישראלית ב-10 בפברואר 2018 זוהי התקיפה הגלויה הראשונה של ישראל ישירות נגד איראן.
רקע

ב-2011 פרצה בסוריה התקוממות נגד שלטונו של בשאר אל-אסד. אסד הפעיל כוח צבאי רב כדי לדכא את ההתקוממות, וכתוצאה מכך שקעה סוריה למלחמת אזרחים עקובה מדם, שנמשכת עד היום (נכון ל-2018) ובה נהרגו למעלה מחצי מיליון בני אדם ומיליונים נוספים הפכו לפליטים. בעקבות חוסר יכולתו של אסד לדכא את ההתקוממות, ובזכות היותו בעל ברית של איראן, הוא החל לקבל סיוע צבאי ניכר שהתבטא במשלוחי נשק, בייעוץ צבאי של קצינים ממשמרות המהפכה האסלאמית, ובמיליציות שיעיות, שבראשן חזבאללה ששלח אלפי לוחמים למערכה. בהדרגה החלה איראן לשלוח עוד ועוד כוחות לסוריה ואף הקימה בה בסיסים צבאיים. מלבד לסייע לסורים מטרת איראן הייתה להתבסס בסוריה על מנת לפעול משטחה נגד ישראל. ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הודיע שמבחינת ישראל מדובר ב"קו אדום" ושישראל לא תרשה לאיראן להתבסס בסוריה.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה הוצבו בבסיס גם כוחות איראניים. ב-10 בפברואר 2018 התחיל בסיס זה את יום הקרבות בין ישראל לסוריה: מבסיס זה יצא מל"ט איראני מדגם שאהד 141 שחדר לישראל והופל באזור בית שאן. בתגובה תקפו מטוסי F-16I ישראלים את קרון ההפעלה של המל"ט בבסיס T-4 והשמידו אותו. אחד מהמטוסים התוקפים נפגע והתרסק בשטח ישראל ובתגובה תקף צה"ל 12 מטרות סוריות ואיראניות ברחבי סוריה.
התקיפה

ב-9 באפריל 2018 לפנות בוקר, לדברי ארצות הברית ורוסיה, תקפה ישראל את שדה התעופה T-4 שבסוריה. בתקיפה נהרגו כ-14 אנשי צבא, מהם 7 חיילי משמרות המהפכה האסלאמית של איראן ובהם מפקד מערך המל"טים האיראני בסוריה. לפי דיווחים זרים ישראל ביצעה את התקיפה באמצעות מטוסי F-15I רעם ששיגרו טילי אוויר-קרקע. ישראל סרבה להתייחס לדיווחים אלה. מטרת התקיפה הייתה, לפי אחד המקורות, מערך מל"טים איראני, ולפי מקור אחר - מערכת הגנה אווירית איראנית מדגם 9K330 טור, וייתכן שהן מל"טים והן מערכת הטור הושמדו בתקיפה.
תגובות

רוסיה אמרה אף היא שחיל האוויר הישראלי הוא זה שתקף והאשימה את ישראל על כך שלא תיאמה עימה את התקיפה. לדברי הרוסים, ישראל ביצעה את התקיפה באמצעות מטוסי F-15I רעם ששיגרו 8 טילי אוויר-קרקע, מהם 5 יורטו.
איראן וחזבאללה האשימו את ישראל בתקיפה ואיימו בתגובה חריפה מאוד.
ישראל הרשמית שמרה על עמימות ולא לקחה אחריות על התקיפה, אך תומאס פרידמן מהניו יורק טיימס כתב שבכיר בצה"ל הודה בביצוע התקיפה ואמר שזו הפעם הראשונה בה הייתה כוונה לפגוע ב"מטרות אנושיות" איראניות ולא רק בתשתיות ואמצעי לחימה.
התקיפה התרחשה יום אחרי שמשטר אסד הפציץ מאות אזרחים סורים בדומא באמצעות נשק כימי (ראו גם מלחמת האזרחים בסוריה). ברשתות החברתיות המקוונות זכתה התקיפה לשבחים בלתי-צפויים מגולשים ערביים שראו אותה כתגובה ישראלית ועונש על ההפצצה הכימית בדומא, לעומת חוסר המעש של מדינות ערב והעולם המערבי מול הפשעים של משטר אסד. בפורטל התגובות של אל-ג'זירה נכתב:
"צריך להודות על האמת, ישראל היא המדינה היחידה שמענישה את אסד על מעשי הטבח שהוא מבצע. עבור מדינות ערב, זו בושה וחרפה. בזמן שמנהיגי ארצות ערב רק מדברים ומצקצקים בלשון כמה נורא הטבח בסוריה, ישראל שותקת ופועלת. ערבים, סורים, לבנונים, מי האויב האמיתי של הערבים? ישראל, או איראן שכבשה את סוריה ללא שום התנגדות?"
ראו גם

העימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן (פברואר 2018)
תקיפת מחסן התחמושת האיראני בסוריה (אפריל 2018)
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  כך יירט צה"ל את המל"טים האיראניים בדרכם לישראל, באתר צה"ל
↑  עדי חשמונאי, דניאל סיריוטי, שלומי דיאז, שלמה צזנה, מתקפה נרחבת בעומק סוריה: מטוסי חיל האוויר תקפו את מערך ההגנה האווירית הסורית ומטרות איראניות, באתר ישראל היום, 10 בפברואר 2018.
↑  ynet, בכירים בארה"ב: "ישראל תקפה בסוריה ועדכנה מראש את וושינגטון", באתר ynet, 9 באפריל 2018.
↑  דניאל סיריוטי, דיווחים באיראן: מפקד מערך המל"טים נהרג בתקיפה בסוריה, באתר ישראל היום, 9 באפריל 2018.
↑  דיווח: יעד התקיפה בסוריה - מערכת הגנה אווירית איראנית חדשה, באתר ynet, 18 באפריל 2018.
↑  ynet, בכיר בצה"ל הודה: "זו הפעם הראשונה שתקפנו חיילים איראנים", באתר ynet, 16 באפריל 2018.
1 2  דניאל סיריוטי, "רק ישראל מעמידה את איראן ואסד במקום", באתר ישראל היום, 10 באפריל 2018.
מטוס קרב F-15I רעם. לפי דיווחים זרים מטוסים מדגם זה ביצעו את התקיפה.
אליהו הלוי חלפן

| --- | --- |
 לידה:  1760? פירט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  5 בנובמבר 1826 (בגיל 66 בערך) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 צאצאים:  ז'אק פרומנטל הלוי, ליאון הלוי 
 
אליהו הלוי חלפן (בצרפתית: Élie Halévy Chalfan; פירט 1760 - פריז 5 בנובמבר 1826), היה סופר יהודי-צרפתי שחיבר את יצירותיו, ובעיקר את שירתו, בעברית. הוא אביהם של ז'אק פרומנטל הלוי וליאון הלוי.
ביוגרפיה

נולד ליעקב הלוי בפירט (בבוואריה של היום). בגיל צעיר נסע לפריז, שם הפך לחזן ומזכיר הקונסיסטואר (אנ') היהודי של פריז. הידע שלו בתלמוד וכישרונו הפיוטי זיכו אותו בהערכתם של חוקרים צרפתים רבים, במיוחד המזרחן הידוע סילבסטר דה סאסי.
שירו הראשון היה "השלום", שיר הלל שחיבר לרגל הסכם אמיין; הוא הושר בבית הכנסת של פריז, הן בעברית והן בצרפתית, ב-17 בברוימר (8 בנובמבר) 1801. בשנת 1808 חיבר הלוי תפילה שתקרא ביום השנה לקרב וגראם.
ב-1817, בעזרת כמה יהודים נוספים, הוא הקים את השבועון הצרפתי L'Israélite Français, אותו הוציא במשך שנתיים. הספר לימודי דת ומוסר שלו (מץ, 1820) הוא ספר לימוד המלוקט מהתנ"ך, עם הערות, תרגום לצרפתית והחלטות הסנהדרין שהקים נפוליאון.
הלוי גם השאיר שתי יצירות שטרם פורסמו, מילון עברי-צרפתי ומסה על אגדותיו של אסופ. הוא מייחס את האגדות לשלמה, וחושב שהשם 'אסופ' הוא צורה של 'אסף'.
הערות שוליים

1 2 3 4  אליהו הלוי חלפן, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  ראה הרחבה על לוח השנה המהפכני בצרפת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313067905171  BnF: cb132617230 (data)  GND: 1015979459  ISNI: 0000 0000 6651 9551  MusicBrainz: a8cbac1f-eee0-475b-b28e-e3d30f9e3d0a  VIAF: 46904538   WorldCat (עם VIAF): 46904538
נסקנית ערפילית

| נסקנית ערפילית |
| --- | --- |
 נקבה, ספרד
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: שפיראים
תת־סדרה:: Epiprocta
משפחה:: טיסניתיים
סוג:: Selysiothemis
מין:: נסקנית ערפילית
שם מדעי
 Selysiothemis nigra ‏Linden, 1825

נַסְקָנִית עַרְפִלִּית (שם מדעי: Selysiothemis nigra) היא מין יחיד בסוגו של שפירית במשפחת הטיסניתיים. תפוצתה משתרעת ממרכז אסיה עד המזרח התיכון; באירופה היא מוגבלת בעיקר לאזורי החוף של הים התיכון והים השחור.
בישראל ישנה אוכלוסייה קטנה יחסית בצפון הארץ.