stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צעדת מיליון האמהות
הערות שוליים

↑  Dionne, E.J. (16 במאי 2000). "Because they say so". Pittsburgh Post-Gazette. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Goodman, Ellen (5 במאי 2000). "Idealism fuels Million Mom March". Deseret News. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  James, George (31 באוקטובר 1999). "Politics and Government; Mothers Hope They're One in a Million". New York Times. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fuoco, Linda Wilson (24 ביולי 2002). "What happened to Million Mom chapter?". Pittsburgh Post-Gazette. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "About Us: Million Mom March". Brady Campaign. 2015. נבדק ב-30 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Decade Later, Million Mom March Endures As a Force to Save Lives". Common Dreams (Press release). 6 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Deam, Jenny (5 בספטמבר 2000). "Million Mom March modeled after MADD". Denver Post. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kelly, Jack (21 במאי 2000). "A muddled mom march". Pittsburgh Post-Gazette (Opinion). נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gibson, Megan (12 באוגוסט 2011). "The Million Mom March". Time. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Minnesotans Joined and Estimated 750,000 in Washington, D.C., on Mother's Day to Draw Attentionto Gun Violence". St. Paul Pioneer Press. 15 במאי 2000. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Opposing Women Gird For Million Mom March". Reading Eagle. 14 במאי 2000. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nagourney, Adam (10 במאי 2000). "Mrs. Clinton Backs Gun-Control Initiatives". New York Times. נבדק ב-30 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Reprise by anti-gun moms falls far short". Washington Times. 14 במאי 2001. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Payne, Elizabeth Anne (2011). Writing Women's History. University Press of Mississippi. pp. 172–195. ISBN 978-1617031731.
↑  "Million Mom March comes up a bit short". Star Tribune. 16 במרץ 2005. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
צמריר הקדד

| צמריר הקדד |
| --- | --- |
 צמריר הקדד זכר.  רמות מנשה ליד דליה, 21 בפברואר 2014
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
סוג:: Tomares
מין:: צמריר הקדד
שם מדעי
 Tomares nesimachus ‏אוברטיר, 1894

צַמְרִיר הַקֶּדֶד (שם מדעי: Tomares nesimachus, שם קודם: כחליל הקדד) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים. כנפיו בחלקן העליון כתומות אדומות ובעלות שוליים כהים, הכנפיים בצדן התחתון מעוטרות בנקודות כתומות ושחורות, ובחלקן התחתון הקרוב לגוף הפרפר, בגוון ירוק כחול טורקיזי. המין הוגדר בשנת 1893 על ידי בחינת פרטים שנמצאו בסוריה. תפוצת המין כוללת את צפון סוריה, דרום מזרח טורקיה, לבנון, עבר הירדן וישראל. המין הוא פרפר מוגן בישראל.
אזור מחיה

בישראל הוא נמצא בעיקר באזור רמות מנשה, הרי אפרים ובגליל, יצחק איזנשטיין דווח בספרו אודות פרפרי ירושלים על תצפית בצמריר הקדד בשדה בירושלים במרץ 1987. במשך שנים רבות לאחר תצפית זו לא נמסר דיווח על צפייה בפרפר באזור ירושלים, אך ב-2018 נצפו עשרות פריטים באתר הלאומי הקסטל שבמבשרת ציון.
צמריר הקדד נמצא בישראל בנסיגה מתמדת ונמצא על סף הכחדה. בעיקר בשל פגיעה משמעותית בבתי גידולו. על-כן נבחר פרפר זה להיות בארבעה עשר מיני הפרפרים המוגנים על-פי חוק.
צמריר הקדד מעופף בקרבת הצמח הפונדקאי שלו – קדד גדול-פרי. הפרפרים הבוגרים הם הראשונים להגיח מבין פרפרי היום, הם מגיחים מגלמיהם בסוף החורף עם ראשית האביב, החל מאמצע פברואר ועד אמצע מרץ. הפרפר מותאם להבשלת פירותיו של הקדד גדול-פרי שזחליו ניזונים ממנו. הזחלים מתפתחים בתוך הפירות ובכך הם מוגנים מפני טורפים ומזיקים, וגם זוכים למזון עשיר - הזחלים ניזונים בעיקר מהזרעים.
שלבי התפתחות > הביצה

הביצים מוטלות יחידות על הפרחים והעלים, בדומה למיני כחליליים אחרים היא פחוסה ומרושתת בבליטות.
שלבי התפתחות > הזחל

הזחל הבוגר לבן עם נקודות צהובות ומכוסה בשערות שחורות קצרות.
שלבי התפתחות > הגולם

הזחל מתגלם באדמה, הגולם צבעו חום. הוא נכנס לדיאפאוזה של עשרה חודשים עד לאביב הבא. דובי בנימיני מדווח במגדירו על גלמים שנכנסו לדיאפאוזה של שנה-שנתיים.
השמירה על צמריר הקדד בישראל

הרס בתי הגידול בשל פיתוח מואץ של שכונות וכבישים מהווה גורם משמעותי לפגיעה בצמריר הקדד. בשל פגיעה במרחב תפוצת המין במהלך העבודות לסלילת כביש חוצה ישראל (כביש 6) נשתלו שתילי קדד גדול-פרי באזור מחלף עין תות. במקום נשתלו עשרות פרטים ובסיור שנערך ב-11 במרץ 2007 דווח האקולוג ד"ר רון פרומקין על תצפית בפרט בוגר שעמד על אחד מהקדדים השתולים. עדות זו מחזקת את העמדה ששתילה מכוונת של שתילי קדד גדול-פרי עשויות לסייע בשימור צמרירי הקדד במרחב תפוצתם המשתנה,
בעקבות הנסיגה המתמדת בכמות צמרירי הקדד שנצפו בבתי-גידולם, וכדי לתת הערכה מחקרית נכונה של המצב, יצאו בחודשים פברואר-מרץ בשנת 2014 כמה קבוצות של חובבים המשתייכים ל"אגודת חובבי הפרפרים בישראל" ובראשם דובי בנימיני וגיא פאר בחיפוש אחר צמרירי הקדד במופעם כבוגרים, ובמופעם כזחלים וביצים באזורים שונים ברחבי הארץ אשר בעבר נצפו בהם פרטים, ושישנם באתרים אלה קדדים גדולי-פרי. החיפוש נערך בעיקר באזור הגליל, עמק יזרעאל ורמות מנשה. הנתונים שנאספו מהווים בסיס נתונים למחקר אודות המין ומצבו באזורינו.
לקריאה נוספת

דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 162 - 163.
דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 203.
יצחק איזנשטיין, פרפרי ארץ ישראל, הוצאת המחבר, 2003, עמ' 206–207.
יצחק איזנשטיין, על צמחים ופרפרים בירושלים, הוצאת הספרים של הסתדרות המורים בישראל, עמ' 122.
יצחק איזנשטיין, על פרפרים וצמחים בישראל, הוצאת משרד הביטחון, עמ' 110–111
הערות שוליים

1 2 3 4  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמ' 163-162
↑  "גינת הפרפרים" מאת דובי בנימיני, 2009, עמ' 203
↑  "על צמחים ופרפרים בירושלים" מאת יצחק איזנשטיין, הוצאת "אוצר המורה", עמ' 122
↑   צפריר רינת, עשרות פרטים של פרפר נדיר התגלו באזור ירושלים, באתר הארץ, 26 בפברואר 2019
1 2  ד"ר רון פרומקין,"ביטאון אגודת חובבי הפרפרים בישראל כח'(1) תשע"א- מאי 2011, עורכים דובי בנימיני ואופיר תומר
↑  "על פרפרים וצמחים בארץ ישראל " מאת יצחק איזנשטיין, הוצאת "משרד הביטחון", עמ' 111
1 2  "על פרפרים וצמחים בארץ ישראל " מאת יצחק איזנשטיין, הוצאת "משרד הביטחון", עמ' 112-111
↑  שמירת כחליל הקדד - דו-קיום של פרפר נדיר לצד כביש 6, ד"ר רון פרומקין, ייעוץ אקולוגי וסביבתי
↑  צפריר רינת, כאוס הפוך: סלילת חוצה ישראל תקטע משק כנפי הפרפר בצפון, באתר הארץ, 6 במרץ 2005
צמריר הקדד, באתר NCBI (באנגלית)
צמריר הקדד, באתר GBIF (באנגלית)
צמריר הקדד זכר שנצפה באזור רמות מנשה - ליד דליה, ב-21 בפברואר 2014
קדד גדול-פרי, הצמח הפונדיקאי של צמריר הקדד
קו רקיע (פארק אריאל שרון)

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  אמפיתיאטרון 
 כתובת:  פארק אריאל שרון 
 מיקום:  בקעת אונו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2021
 תאריך פתיחה רשמי:  2021 
 קואורדינטות:  32°02′02″N 34°49′09″E﻿ / ﻿32.03385°N 34.819153°E﻿ / 32.03385; 34.819153
 kavrakia.com
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) קו רקיע(למפת גוש דן רגילה) קו רקיע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קו רקיע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קו רקיע  he קו רקיעhe קו רקיעמפת  __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון וממערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) מצפון: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממזרח: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) מדרום: __ אזור (in English: Area), __ חולון (in English: Holon) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קו רקיע בפארק אריאל שרון הוא מתחם הופעות על גבי הר הפסולת המשוקם, שהחל לפעול בשנת 2021. הבמה נמצאת בפסגת ההר, עם תצפית גובה על גוש דן. במקום כ-1,400 מקומות ישיבה.
ההופעות נערכות בתקופת הקיץ, ומלוות בפסטיבלי אוכל.
היסטוריה

ביוני 2021 לאחר סיום הגבלות ההתקהלות בעקבות מגפת הקורונה בישראל, נפתח לציבור מתחם ההופעות בפארק אריאל שרון. המתחם נמצא בתוך הפארק שהיה במשך שנים הר הפסולת "חירייה", אתר קליטת הפסולת המרכזי של גוש דן והכיל מיליוני טונות של אשפה וביניהם שכבות עפר. שיקום ההר החל בתחילת שנות ה-2000 לאחר שהפך ההר למפגע סביבתי, תברואתי ובטיחותי.
בראשיתו הכיל מתחם ההופעות כ-1,250 מקומות. ההופעה הראשונה במקום הייתה החברים של נטאשה ובשבועות הראשונים הופיעו בו שלום חנוך, איפה הילד?, מארינה מקסימיליאן, תיסלם ואמיר דדון.
המתחם כולל במרכזו אמפיתיאטרון פתוח ענק הנמצא תחת כיפת שמיים מותאם להופעות. מיקום האמפי בראש ההר מאפשר תצפית על גוש דן, ובהופעות שמקיים דויד ברוזה בשעות הלילה, אף מתאפשר לראות את הזריחה.
במתחם "אואזיס" הסמוך פועלת מסעדה קבועה של מחלבת עברי המשרתת גם את צופי ההופעות ומעת לעת מוקמים דוכני אוכל של שפים מפורסמים. הראשון שפעל בצורה זו היה תומר אגאי ממסעדת סנטה קתרינה. מאז מפעיל את הדוכנים השף גיא גמזו.
על אף מספר הכיסאות המצומצם לעומת מתחמי הופעות אחרים, הופיעו במתחם זמרים בינלאומיים ובהם הזמרת לאלי אספוסיטו שהגיעה בספטמבר 2022. להקת דייר סטרייטס הייתה אמורה להופיע שם בתחילת 2021 אך ההופעה בוטלה בעקבות הגבלות הקורונה וההופעה באוקטובר הועברה להיכל התרבות.
ראו גם

פארק הירקון
לייב פארק ראשון לציון
הערות שוליים

↑  אילן ארנון, ‏היינו בהופעה של החברים של נטאשה באחד המקומות היפים בארץ, באתר ‏מאקו‏, 21 ביוני 2021
↑  שרון בן-דוד, ‏לא רק מוזיקה: מה בתפריט במתחם ההופעות החדש בפארק שרון?, באתר "Time Out ישראל", 21 ביוני 2021
↑  רן בוקר, צפו: לאלי אספוסיטו על הבמה בפארק אריאל שרון, באתר ynet, 29 בספטמבר 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסס אשקרופט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1952 (בת 72) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  Talbot Heath School 
 מוסדות:  אוניברסיטת לסטר  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1999)  מדליית בנטינג (2022)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2015)  G L Brown Prize Lecture (1996)  הרצאת קרוניאן (2013)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2012)  Annual Review Prize Lecture (2003)  קרן פלדברג (2010)  עמית האקדמיה למדעים רפואיים  עמית כבוד של החברה הביופיזיקאית הבריטית 
 
פרנסס מרי אשקרופט (באנגלית: Frances Mary Ashcroft; נולדה ב־15 בפברואר 1952) היא פרופסור לפיזיולוגיה במחלקה לפיזיולוגיה, אנטומיה וגנטיקה באוניברסיטת אוקספורד ומנהלת את מרכז אוקספורד לתפקוד גנים (Oxford Centre for Gene Function (אנ')). נוסף על כך היא עמיתה בטריניטי קולג'. החל משנת 1999 אשקרופט היא עמיתה בחברה המלכותית של לונדון למדעי הטבע.
אשקרופט היא פיזיולוגית רפואית בריטית החוקרת תעלות יונים - נקבוביות זעירות בקרום התא המובילות יונים ובכך משפיעות על דחפים עצביים, הפרשת הורמונים והנעת שרירים. אשקרופט מתמקדת במחקרה בתעלות המעורבות בהפרשת האינסולין מהלבלב בתגובה לעלייה ברמת הסוכר בדם. עבודתה בוחנת את מעורבות תהליך הפרשת האינסולין בסוכרת מסוג 2 וכיצד ניתן להתערב באופן תרופותי למניעת סוכרת מסוג 2. כמו כן, עבודתה עם הפרופסור אנדרו האטרסלי סייעה לאפשר לילדים שנולדו חולי סוכרת מסוג 1 לעבור מזריקות אינסולין לטיפול בטבליות.
קורות חיים

אשקרופט נולדה בשנת 1952 בבריטניה. היא התחנכה בפנימית טלבוט הית' ובאוניברסיטת קיימברידג', שם הוענק לה תואר במדעי הטבע, ואחריו, בשנת 1978, דוקטורט בזואולוגיה. באותה שנה עברה לליסטר, שם עשתה את הפוסט-דוקטורט עם פיטר סטנפילד. אשקרופט פרסמה מאמרים בכתבי עת רבים, ביניהם Nature ו-Journal of physiology על נושאים כגון תעלות יונים ותפקידם במחלת הסוכרת. בשנת 1996 מונתה לפרופסור לפיזיולוגיה באוקספורד ובשנת 1999 נבחרה אשקרופט כעמיתה ה-8000 של החברה המלכותית של לונדון.
מחקר

אצל אדם בריא, אינסולין משתחרר מתאי הבטא שבלבלב כתגובה לעלייה ברמת הסוכר בדם, מה שממריץ את ספיגת הגלוקוז בשריר, בכבד ובשומן, וכך מחזיר את הגלוקוז בדם לרמתו התקינה. סוכרת מתרחשת כאשר תאי הבטא אינם משחררים מספיק אינסולין או כאשר מתפתחת תנגודת לאינסולין, וכתוצאה מכך רמות הסוכר בדם גבוהות.
ישנם שני סוגים עיקריים של סוכרת: סוכרת נעורים (או סוכרת מסוג 1) וסוכרת מסוג 2, הצורה הנפוצה ביותר. סוכרת בילודים היא סוג מונוגני נדיר של סוכרת מסוג 1 המופיע לאורך הלידה או מעט אחריה. בשנת 1984, אשקרופט ועמיתיה מצאו כי התפקוד של תעלת אשלגן הרגיש ל-ATP (תעלת KATP) בממברנת התא של תאי בטא בלבלב היא קריטית לקישור רמות הגלוקוז בדם להפרשת אינסולין. הם טענו שמוטציה שגרמה לפתיחת תעלת KATP לצמיתות תפגע בשחרור האינסולין. עשרים שנה לאחר מכן, זוהו מוטציות אלו והוכחו כגורם לסוכרת בילודים.
מחקר > חידושים במחקר

מחקרים תפקודיים הראו כי מוטציות בערוץ KATP שנמצאו בסוכרת בילודים פוגעות ביכולתו של ATP לסגור את התעלה ולעורר את שחרור האינסולין. אשקרופט שיערה שתרופות שיכולות לסגור ישירות את תעלת KATP, ולעורר את שחרור האינסולין יהוו טיפול לסוכרת בילודים. ידוע כי תרופות סולפונילוריאה סוגרות ישירות את תעלת KATP ונמצאות בשימוש בבטחה לטיפול בסוכרת מסוג 2 במשך שנים רבות. על סמך ידע זה, חולים רבים עם סוכרת בילודים עברו מזריקות אינסולין לתרופות סולפונילוריאה דרך הפה. המעבר מזריקות אינסולין לטיפול בטבליות הביא לבקרת גלוקוז טובה והקלו על איכות חיי המטופלים. תובנות מהמחקר על סוכרת בילודים הובילו בין היתר להבנה טובה יותר של ההשפעה של היפרגליקמיה כרונית בסוכרת מסוג 2.
פרסים

מלגת האקדמיה למדעי הרפואה, בשנת 1999.
תואר כבוד לדוקטור מהאוניברסיטה הפתוחה (OU), בשנת 2003.
פרס וולטר ברדפורד קנון, בשנת 2007.
תואר כבוד לדוקטור מאוניברסיטת לסטר, ב־13 ביולי 2007.
פרס לוריאל – אונסק"ו לנשים במדע, בשנת 2012.
פרס הרצאת קרוניאן, בשנת 2013.
עיתור המסדר המצוין ביותר של האימפריה הבריטית, בשנת 2015.(אנ')
הערות שוליים

↑  Frances Ashcroft, Physiology, Anatomy & Genetics
↑  Frances M. Ashcroft, Adenosine 5'-Triphosphate-Sensitive Potassium Channels, ANNUAL REVIEWS, ‏Volume 11, 1988
↑  Frances Ashcroft, THE ROYAL SOCIETY
↑  Frances Ashcroft, iBiology
1 2 3  Oration for Professor Frances Ashcroft by Professor Gordon Campbell, University of Leicester, ‏2007
↑  ד"ר דנה פלורנטין, ד"ר אברהם ישי, ד"ר ילנה צ'רטוק שחם, סוכרת - המדריך המלא, באתר שירותי בריאות כללית, ‏18.07.2018
1 2  Talk Overview, iBiology
↑  Professor Dame Dame Frances Ashcroft DBE FRS FMedSci, The Academy of Medical Sciences (ארכיון)
↑  Oxford physiology professor earns APS' Walter B. Cannon Award, EurekAlert!
↑  Frances Ashcroft wins top women in science award, UNIVERSITY OF OXFORD
↑  Croonian Lecture, EXCELLENCE IN SCIENCE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437966305171  PLWABN: 9810551548405606  BIBSYS: 56697  BnF: cb123395991 (data)  CiNii: DA06799953  GND: 123818214  ISNI: 0000 0000 2927 310X  LCCN: n91800492  LNB: 000014665  NDL: 00881284  NKC: xx0058111  NLK: KAC202126061  NTA: 104038462  ORCID: 0000-0002-6970-1767  RERO: 02-A002942407  SUDOC: 032349327  VIAF: 54220244   WorldCat (עם VIAF): 54220244
פרס סיגקום

| --- | --- |
 תיאור:  מפעל חיים בתחום תקשורת נתונים
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  SIGCOMM 
 תקופת הפרס:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס סיגקום (אנגלית: SIGCOMM Award) הוא פרס שניתן עבור מפעל חיים בתחום תקשורת נתונים. הפרס ניתן מאז 1989 ע״י הארגון המדעי SIGCOMM, בכנס שנתי בעל אותו השם. הארגון הוא חלק ממספר ארגונים מדעיים הפועלים תחת המטריה של ארגון הגג ACM שהוא אגודה מדעית חשובה בתחום מדעי המחשב. ACM מורכב מ״קבוצות עניין מיוחד״ (SIGs - Special Interest Groups) בתחומים ספציפיים הקשורים למדעי המחשב, כך שתחילית השם של כל קבוצה היא SIG, וסיומת השם מבטא את תחום העניין שבו הקבוצה מתמקדת. במקרה זה, הסיומת COMM מהווה קיצור של המילה 
communication
אשר מבטאת את התעניינות קבוצת ההתמחות הזו בנושאי תקשורת בין מערכות מחשב.
זוכים

| שנה | זוכה | תרומה בתחום |
| --- | --- | --- |
| 1989 | פול ברן | מיתוג מנות |
| 1990 | דייוויד קלרק, לאונרד קליינרוק | ארכיטקטורת אינטרנט |
| 1991 | יוברט צימרמן | תקנים בינלאומיים בתקשורת מחשבים |
| 1992 | סנדי פרייזר | מיתוג מנות |
| 1993 | בוב קהן | פיתוח טכנולוגיות מערכות מידע |
| 1994 | פול גרין | APPN, תקשורת אופטית |
| 1995 | דייוויד פרבר | תקשורת מחשבים |
| 1996 | וינט סרף | אחד מ"אבות האינטרנט" |
| 1997 | ג'ון פוסטל, לואיס פוזין |  |
| 1998 | לורנס רוברטס | ARPANET |
| 1999 | פטר קירסטין | אינטרנט, Internetworking |
| 2000 | אנדרה דנתין | רשתות מחשב |
| 2001 | ואן ג'קובסון | TCP/IP |
| 2002 | סקוט שנקר | עיצוב וארכיטקטורה של אינטרנט |
| 2003 | דייוויד צ'ריטון | רשתות נתונים |
| 2004 | סיימון לאם | איכות השירות (Quality of service) |
| 2005 | פול מוקפטריס | Domain Name System |
| 2006 | דומניקו פררי | איכות השירות של אינטרנט, BSD |
| 2007 | סאלי פלוייד | פיקוח על עומסים |
| 2008 | דון טוסלי | רשתות תקשורת |
| 2009 | ג'ון קרוקרופט | מולטימדיה ותקשורת |
| 2010 | רדיה פרלמן | "אם האינטרנט" |
| 2011 | ורן פקסון | מדידה וביטחון של האינטרנט |
| 2012 | ניק מקקיאון | נתבי נפח גבוה |
| 2013 | לארי פיטרסון | חקר רשתות ומערכות מבוזרות |
| 2014 | ג'ורג' וארגזה | אלגוריתמים בחקר רשתות |
| 2015 | אלברט גרינברג | רשתות מרכזי נתונים |
| 2016 | ג'ם קיורוז | חקר רשתות ותרומה לקהילת סיגקום |
| 2017 | ראג' ג'יין | בקרת עומסים וביצועים ברשתות תקשורת |
| 2018 | ג'ניפר רקספורד | חקר רשתות תקשורת |
| 2019 | מארק האנדלי | מולטימדיה ותקשורת |
קו רחוב 42 של הרכבת התחתית של ניו יורק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק
 שם המערכת:  הרכבת התחתית של ניו יורק
 מפעיל:  רשות התחבורה של ניו יורק 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  1 באוגוסט 1918 
 מידע על הקו
 אורך הקו:  0.44 מיל 
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 מתח חשמלי:  625V DC railway electrification 
 צבע על המפה:  אפור
 מספר התחנות:  2
 תרשים הקו
 
 
קו S או בשמו המלא קו רחוב 42 (באנגלית: 42nd Street Shuttle) הוא קו רכבת תחתית במחלקה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע אפור והוא משמש כקו קישור בין תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42 לבין תחנת גרנד סנטרל. הקו שנקרא גם "גרנד סנטרל- טיימס" הוא הקו הקצר ביותר במערכת, אורכו 732 מטר ומרחק הנסיעה בין 2 תחנותיו עומד על 90 שניות.
היסטוריה

הקו ברחוב 42 נבנה והופעל על ידי חברת Interborough Rapid Transit Company) IRT), והוא כיום חלק מחטיבה A של הרכבת התחתית של ניו יורק. המסילה שבה הקו משתמש נפתח בשנת 1904 כחלק מפרויקט הרכבת התחתית הראשונה בעיר. מסלולו של קו הרכבת התחתית המקורי היה מתחיל צפונית מהעירייה פונה מערבה אל רחוב 42 ומשם פונה צפונה אל רחוב ברודוויי. מסלול זה שהיום משמש בחלקו את קו 1 של הרכבת התחתית של ניו יורק פעל עד שנת 1918. כשנבנה קו ברודוויי- השדרה השביעית, בוטל רוב המסלול של הקו והוא ממשיך לפעול עד היום בקטע הקצר שבין תחנת כיכר טיימס לתחנת גרנד סנטרל. ברשימות של חברת IRT הוא נקרא "קו 0" (אפס) כדי להבדיל אותו משאר הקווים. ובשלטי התחנות הוא מסומן כ- S.
מסלול הקו

הקו עובר מתחת לרחוב 42 ממזרח למערב בין תחנת כיכר טיימס עד לתחנת הרכבת גרנד סנטרל, המרחק הכולל בין 2 תחנותיו עומד על 732 מטר בלבד.
קווים נוספים בשם זה

במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק פועלים עוד 2 קווי קישור הנקראים "קו S" הראשון הוא קו פרנקלין- אבהמה (אנ') הפועל בין 2 תחנות חשובות בברוקלין, והשני הוא קו רוקוואי פארק (אנ') המשמש כקו קישור בין 5 תחנות חשובות בדרום ברוקלין.
ראו גם

הרכבת התחתית של ניו יורק
רכבת תחתית
צפרדע העגבנייה

| צפרדע העגבנייה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
משפחה:: מיקרוהיליים
סוג:: צפרדע עגבנייה
מין:: צפרדע העגבנייה
שם מדעי
 Dyscophus antongilii ‏גרנדידייה, 1877

צפרדע העגבנייה (שם מדעי: Dyscophus antongilii) היא מין צפרדע שמנמנה החיה באי מדגסקר והיא בעלת יכולת להתנפח כדי להרשים את אויביה.
מאפיינים

הנקבות גדולות מהזכרים ומגיעות לאורך 10.5 ס"מ ולמשקל 230 גרם, כשהזכרים כחצי מזה. צבען האדום החזק נתן להם את שמם ולהן ראש גדול, גוף שטוח עם צידיים מוארכים שבקצם פס שחור והרגליים קטנות. צבעה נועד להזהיר את אויביה שהיא ארסית, ובנוסף יש לה הפרשת ריר דביקה היכולה לגרום לפגיעה קשה לאלרגיים אליה.
צפרדע זו חיה רק באי מדגסקר שלחופי אפריקה. הם חיים בצפון מזרח האי לחופי מפרץ אנטולין (ששמם המדעי קרוי על שמו). לעיתים מבלבלים בינה לבין קרובתה Dyscophus guineti, שקטנה ממנה ולא יכולה להתנפח. הצפרדע חיה בבריכות מים ברחבי האי וכן ערבות לחות ויערות גשם, נהרות, ביצות ואף באזורים עירוניים.
הצפרדע היא אוכלת בשר הניזונה מחרקים שונים, זבובים, חגבים, חיפושיות וכיוצא בזה. כשהיא מותקפת (בעיקר על ידי נחשים אך גם עופות טורפים, תנינים או טורפים מקומיים כמו הפוסה), היא תנפח את גבה כדי להיראות גדולה יותר והצבע יזהיר מארסיותה. אם זה לא עוזר, העור מפריש נוזל רירי דביק ולבן הגורם לתגובות אלרגיות.
צפרדע זו נמצאת בסיכון בטבע. חלה ירידה במספרה עקב זיהומים קשים, פגיעה ביערות בהם היא חיה ובעיקר גידולה כחיית מחמד. היא נכללת במינים האסורים לגידול של ארגון CITES, עקב הירידה במספרם.
הערות שוליים

↑  צפרדע העגבנייה באתר הרשימה האדומה של IUCN
צעדת הרבנים בוושינגטון

צעדת הרבנים בוושינגטון הייתה הפגנת תמיכה בפעולה של בעלות הברית לעצירת שואת יהדות אירופה. הצעדה התקיימה בוושינגטון די. סי. ב-6 באוקטובר 1943, ז' בתשרי ה'תש"ד, שלושה ימים לפני יום הכיפורים.
הצעדה

הרבנים התקבלו במדרגות הקפיטול על ידי מנהיגי הרוב והמיעוט בסנאט של ארצות הברית, ויושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. לאחר שנשאו תפילות להצלחת המאמץ המלחמתי באנדרטת לינקולן, צעדו הרבנים לבית הלבן ובקשו לדבר עם נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט. מהבית הלבן נמסר כי הנשיא עסוק מכדי לקבלם, ובמקום זאת נפגשו עם סגן נשיא ארצות הברית הנרי וולאס. מאוחר יותר נודע כי לרוזוולט היו כמה שעות פנויות באותו אחר הצהריים, אך הוא נמנע מלפגוש את המשלחת, בשביל לשמור על נייטרליות דיפלומטית, ובעצת כמה מעוזריו, שחשבו שהמחאה תעורר אנטישמיות. סטיבן שמואל וייז, ראש הקונגרס היהודי העולמי, וסמואל רוזנמן, יועצו של הנשיא, כותב הנאומים וראש הוועד היהודי-האמריקאי, טענו כי הרבנים המוחים, שרבים מהם היו אורתודוקסים, ומהגרים טריים, "לא מייצגים את יהדות אמריקה" והנשיא לא צריך לפגוש אותם. בנובמבר 1943 התייחס ווייז לצעדה כ"תערוכה כואבת ואף מצערת", כינה אותה "תעמולה", והאשים את הרבנים בפגיעה בכבוד העם היהודי.  מאוכזבים וכועסים על כך שהנשיא סירב להיפגש עמם, הרבנים עמדו מול הבית הלבן, שם פגשו את הסנאטור וויליאם וורן ברבור (אנ') ואחרים.
הצעדה זכתה לתשומת לב תקשורתית רבה. בכותרת בוושינגטון טיימס הראלד נכתב: "רבנים מדווחים על יחס קר בבית הלבן". עורכי "הפורוורד" תהו, "האם משלחת דומה של 500 כמרים קתולים הייתה מקבלת יחס גרוע כזה?".
משתתפים

בין הרבנים שהשתתפו היו הרבנים המובילים של התקופה, ביניהם הרב אליעזר סילבר והרב אברהם קלמנוביץ מוועד הצלה. אחד המשתתפים היה הרב משה פיינשטיין שיהפוך לאחד מהרבנים האורתודוקסים האמריקאים החשובים והמפורסמים והרב אליעזר פופקו, דמות בולטת בעולם הרבנות האורתודוקסית בארצות הברית.
בצעדה השתתפו גם רבנים לא-אורתודוקסים, כדוגמת ארתור הרצברג.
הנצחה

ב-29 ביולי 2007, קרובי משפחה של הרבנים שצעדו לוושינגטון שלחו מכתב למוזיאון ארצות הברית לזכר השואה ודרשו לכלול מידע על צעדת הרבנים בתערוכת הקבע של המוזיאון. עצומה דומה, חתומה על ידי 100 אישי ציבור, נמסרה ליד ושם.
ראו גם

ארצות הברית והשואה
תגובת העולם לשואה
הערות שוליים

↑  "Propaganda By Stunts" (editorial), Opinion, November 1943, p. 4.
↑  "1943: Hundreds of Rabbis March on Washington". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2022-12-18.
↑  "Petition By Relatives of Rabbis Who Took Part in the 1943 March in Washington". The David S. Wyman Institute for Holocaust Studies. 2007. נבדק ב-21 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fox, Tamar (23 ביוני 2008). "Pointing Fingers and Awarding Holocaust Heroics—What's the Big Deal?". jewcy.com. נבדק ב-21 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
קבלן

ערך זה עוסק במבצע שירות בהתאם לחוזה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קבלן הוא ארגון או אדם העוסק בהקמתו של מבנה, בייצורו של מוצר או במתן שירות, בהתאם לחוזה שנחתם בינו ובין מזמין - מי שמקבל את המבנה, המוצר או השירות.
יחסי המזמין עם הקבלן

התקשרות עם קבלן נעשית באמצעות חוזה, שבו מפורטים המוצר או השירות שעל הקבלן לספק, והתמורה שתינתן לו. פעמים רבות קודמת להתקשרות עם קבלן הוצאתו של מכרז, שעל זכייה בו מתחרים קבלנים אחדים. ההתקשרות בחוזה מוגדרת היטב: התקשרות להקמתו של מבנה מסוים, התקשרות לייצור כמות מסוימת של פריטים או התקשרות למתן שירות במשך תקופה מסוימת. לעיתים ניתנת למזמין אופציה להארכת ההתקשרות.
הקבלן חופשי לנהל את פעילותו, ובין השאר לקבוע את זהות העובדים שיעסקו במיזם, את הציוד ואת חומרי הגלם שישמשו לכך, במסגרת מגבלות כלליות שנקבעו בחוזה ההתקשרות (כגון דרישות בעניין השכלתם או הכשרתם של העובדים במיזם או איכות חומרי הגלם). בנוסף, עשוי הקבלן להיעזר בשרותיהם של קבלנים נוספים לטובת המיזם. קבלנים אלה מכונים קבלן משנה.
קבלן פועל במסגרת של תאגיד או כעובד עצמאי (בינו ובין המזמין לא מתקיימים יחסי עובד-מעביד). בדרך כלל משרת הקבלן מזמינים רבים, כל אחד והזמנתו שנקבעה בחוזה אתו, ולא מזמין יחיד.
דוגמאות

דוגמאות לעבודות המבוצעות על ידי קבלן:
הקמתו של בית מגורים (או מבנה אחר) על ידי קבלן בניין, לפי הזמנתו של יזם בנייה.
ייצורו של רכיב מסוים במוצר, לפי הזמנתו של יצרן המוצר. העוסק בכך קרוי קבלן משנה, משום שהוא פועל בשירותו של הקבלן הראשי, זה שהתחייב על ייצורו של המוצר השלם.
אספקתם של שירותי ניקיון, הניתנים על ידי עובדיו של הקבלן הפועלים בחצריו של המזמין.