stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד משה רוזן
עימותיו עם חוגים אנטישמיים

כלוחם עקבי מנעוריו באידאולוגיות האנטישמיות משה רוזן לא עשה הנחות להן גם בימי השלטון הקומוניסטי הלאומי של צ'אושסקו.
בשנות ה-80 - תוך כדי העצמה של הלאומנות הרומנית והתמקחות המשטר על מחיר העלייה היהודית, עודד צ'אושסקו כמה חוגים, ובראשם הסופר אואוג'ן בארבו בראש המגזין "ספטמנה" (השבוע) המשורר קורנליו ודים טודור (בקובץ שיריו "Saturnalii" ובמדור העיתונאי שלו "Idealuri" - אידיאלים) ואנשי רוח אחרים כמו יון לנקרנז'אן, פומפיליו מרצ'ה, מיכאי פלין - לפרסם מדי פעם השמצות נגד היהודים, חלקן בצורת התקפות אישיות על הרב משה רוזן או נגד ישראל.

לכותרות רבות זכה הרב רוזן בגלל הפולמוס על פרסום לראשונה על ידי האקדמיה הרומנית במסגרת כלל יצירותיו של המשורר הלאומי של רומניה מהמאה ה-19, מיכאי אמינסקו, של המאמרים שכתב הלה כעיתונאי בגנות היהודים. הכרך התשיעי בעריכת דומיטרו וטמניוק, שכלל את המאמרים האנטישמיים של המשורר לא לווה בהסברים נאותים על השקפותיו ועל ההקשר שבו נכתבו המאמרים.
בגלל ביקורתו על דרך הפרסום של אותו כרך, הואשם הרב רוזן על ידי אקדמאים רומנים רבים בעין "חילול השם" של המשורר הלאומי.
אחת ההתקפות העיקריות באו מאותו קורנליו ואדים טודור ששימש משורר חצר של הנשיא צ'אושסקו ושלימים אחרי המהפכה ברומניה ב-1989 הקים מפלגה ימנית קיצונית בשם "רומניה מארה".
משה רוזן הרים את קולו נגד המגמות ברומניה לטיהורו של המרשל יון אנטונסקו, הרודן האנטישמי של רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה, שהוצא להורג כפושע מלחמה, בין היתר בגלל רצח העם שיזם נגד יהודי יאש, יהודי בסרביה, צפון בוקובינה ואודסה.
אחרי המהפכה ב-1989

על אף הביקורות עליו בגין שיתוף הפעולה עם השלטון הקומוניסטי, שיתוף פעולה ששרת בפועל את האינטרסים של הגנת זכויות המיעוט היהודי, המשיך הרב רוזן לזכות בהוקרה גם מצד השלטון החופשי החדש שקם אחרי המהפכה מדצמבר 1989.
בשנת 1990 נבחר, כמו קודמו הרב אלכסנדר שפרן, כחבר כבוד באקדמיה הרומנית.
גם בישראל נהנה הרב רוזן ממעמד מכובד ונבחר עוד כמה שנים קודם בראש הנהלת בית התפוצות ולאחר מכן קיבל אזרחות ישראלית ודירת שרד בתל אביב.
הרב משה רוזן היה נשוי משנת 1949 לעמליה, בת לבית רוקנשטיין מבורדוז'ן-סוצ'אבה, שהייתה עורכת דין בהכשרתה, אך בחרה להישאר עקרת בית, לצד בעלה. לזוג לא נולדו ילדים.
הרב ד"ר רוזן נפטר ב-6 במאי 1994 והובא לקבורה בבית העלמין סנהדריה בירושלים.
לפני הבאת גופתו לישראל, בטקס לזכרו שהתקיים ב-8 במאי 1994 בבית הכנסת הכוראלי בבוקרשט נכחו נשיא רומניה, יון איליאסקו, ראש הכנסייה האורתודוקסית הרומנית, הפטריארך תאוקטיסט ואישים רבים אחרים מרומניה ומחו"ל.. בלווייה בירושלים נכחו בין היתר שרים מרומניה ומישראל, ראש ממשלת ישראל לשעבר, יצחק שמיר והרב הראשי של ישראל, ישראל מאיר לאו.
אחיו הבכור למחצה של משה רוזן, מנישואיו הראשונים של אביו, אליהו רוזן היה רבם של יהודי העיר הפולנית אושוויינצ'ים (יהודי אושפיצים) במערב גליציה, הקרויה בגרמנית אושוויץ ונספה בשואה יחד עם צאן מרעיתו. אחותו למחצה של משה רוזן, חיה (קלרה) בומבך נרצחה על ידי הנאצים בלבוב יחד עם כל משפחתה. אחות אחרת, לאה, התחתנה עם אדריכל. והאחות הצעירה, ברכה (בטי) לבית רוזן נישאה לרב ד"ר זאב וולף גוטליב שפעל בווינה ושהיה לימים רבה הראשי של סקוטלנד.
צדדים שנויים במחלוקת

למרות תרומתו הרבה לשמירת המורשת של יהודי רומניה, לסיוע לתהליך העלאת קהל יהודי רומניה לישראל, וחיזוק יחסי הידידות בין רומניה ולישראל ובין העמים הרומני והיהודי, לא ניתן להתעלם כי הרב רוזן עודד בעשורים האחרונים להנהגתו מנהגי פולחן אישיות של עצמו
 שנראו חיקוי של דרכי השלטון של הנשיא צ'אושסקו. ייתכן שפולחן אישיות זה היה גם אחד מכליו הדיפלומטיים מול השלטונות באותן הנסיבות. הוא יכול היה להזכיר גם מנהגי חצרות של אדמו"רים חסידים.
בימי ה"תכנון החדש של בוקרשט" - תוכנית ענק להריסה ובנייה מחדש שהוחלט על ידי מנהיג רומניה צ'אושסקו ואשתו, לא הייתה לו יכולת למנוע הריסת כ-60 מבתי הכנסת של בוקרשט - בית הכנסת קהל צ'יקו, ראשית דעת, בית אל, איזיק איליה, עדת ישורון, גאסטר, שפילמן, קאריטאטיה, הירש, מלבי"ם, זיסו ואחרים, ומצא נחמה בכך שניצלו בית הכנסת הגדולים ביותר ובראשם בית הכנסת הכוראלי, בית הכנסת הגדול, בניין בית הכנסת אחדות הקודש ואחרים.
באותה תקופה גם הכנסייה האורתודוקסית הרומנית ומחאות של אקדמאים כולל אדריכלים, לא הצליחו למנוע הריסתם של כנסיות ומנזרים חשובים.
ההיסטוריון הישראלי ליביו רוטמן העריך כי הרב רוזן "היה המנהיג המתאים במצב האנורמלי" שבה נמצאה קהילת יהודי רומניה בימי השלטון הקומוניסטי. לדבריו "הוא חונן בכישורים דיפלומטיים, וידע להשתמש בשפה ובטיעונים שהיו נהוגים" בידי השלטון. הדבר שירת את טובת האינטרסים של הקהילה היהודית לשמור על מורשתה ולעלות לישראל.
הוקרה

1954 - עיטור ה"מסדר כוכב הרפובליקה" - "על זכויות מיוחדות בתחום בניית המדינה, הכלכלה, החברה והתרבות" לרגל "עשור משחרור המולדת"
חבר כבוד באקדמיה הרומנית - 1990
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת בר-אילן - 1993
דוקטור לשם כבוד של ישיבה יוניברסיטי
הנצחה

1994 - ככר בירושלים נקראה על שמו ועל שם רעיתו.
1998 - הוקמה קרן "משה רוזן" שנועד להעניק מלגות לימודים בעיקר בתחם המוזיקה לצעירים מוכשרים מרומניה וישראל, ללא הבדל מוצא ודת
גן בכניסה לשכונת רמות בבאר שבע קרוי על שמו
ספריו

באור התורה În lumina Torei (Bucureşti, 1971);
The paper bridge; essays on Judaism (Washington, 1973); גשר הנייר- מסות על יהדות.
Izvoare şi mărturii referitoare la evreii din România (Bucureşti, 1988),
עתים לתורה, ירושלים, 1988 מקורות ועדויות על אודות יהודי רומניה.
מסות תנ"כיות Eseuri biblice Ed. Hasefer, Bucureşti, 1992;
Evreii din România între anii 1940-1944 (în colaborare, Bucureşti, 1993);
והסנה איננו אוכל:זכרונות מתקופות המאבק להצלת יהודי רומניה, ירושלים 1993
לקריאה נוספת

במלאת גיל שמונים לרב הראשי של רומניה, דר משה רוזן 1992
Şef-Rabinul României Dr. Moses Rosen la cea de-a 80-a aniversare (Ed. Hasefer, Jerusalem-Bucharest, 1992);
Anca Ciuciu - “Acţiunea Credinciosul – Şef rabinul dr. Moses Rosen şi comunitatea evreiască în arhivele CNSAS
אנקה צ'וצ'ו - המבצע "המאמין" - הרב הראשי ד"ר משה רוזן והקהילה היהודית בארכיוני הסקוריטטה, הוצאה לאור הספר, בוקרשט, 2008
Leon Volovici, “National Communism and Jewish Politics: Romanian Chief Rabbi Rosen’s Miracles and Dilemmas,” in Jewish Centers and Peripheries: Europe between America and
Israel Fifty Years after World War II, ed. Ilan Troen, pp. 85–98 (New Brunswick, N.J.,
(לאון וולוביץ' - "קומוניזם לאומי ופוליטיקה יהודית: הנסים והדילמות של הרב הכולל של רומניה, משה רוזן" בספר "מרכזים ופריפריות יהודיים: אירופה בין אמריקה ובין ישראל, חמשים שנה אחרי מלחמת העולם השנייה בעריכת אילן טרואן, ע' 85–89, ניו ברונסוויק, ניו ג'רזי, 1999
Leon Volovici, “Romanian Jewry under Rabbi Moses Rosen during the Ceauşescu Regime,” Studies in Contemporary Jewry 19 (2003): 181–192.
(לאון וולוביץ' - "יהדות רומניה תחת הנהגתו של הרב מזה רוזן בעת משטרו של צ'אושסקו"
, בכתב העת "מחקרים ביהדות בת זמננו" באנגלית, 19, 2003, ע' 181–192.
Zvi Feine - Jewish Communal Service in Romania and Poland 1986-2006, Gefen Publishing House, Jerusalem 2019
הערות שוליים

↑  הערך משה רוזן בלקסיקון הביוגרפי "היהודים בעולם", הוצאה לאור הספר, בוקרשט 2001, מהדורה רומנית של הלקסיקון של ג'פרי ויגודר
1 2 3 4 5 6 7 8 9  G.Catalan
↑  הרב מאיר וונדר - (1990) ע'760
↑  דוד תדהר - אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו כרך 13, ע' 4306
↑  משה רוזן (1991)
↑  הרב מאיר וונדר - (1990) ע'760.
↑  .B.Tercatin,L.Z.Herşcovici ע' 460
↑  הרב מאיר וונדר - (1990) ע'760 - 761.
↑  B.Tercatin,L.Z.Herşcovici ע' 460
↑  טשו סולומונוביץ' - מאמר על הוועד הדמוקרטי היהודי בעיתון הרומני "זיוואה" ב-22.9.2007
↑   דוד משה רוזן (1912-1994), דף שער בספרייה הלאומית
↑  calatorie-2&tmpl=component&print=1&page=&option=com_content אורי ולוריאנו אודות ספרה של אנקה צ'ו'ו שחקרה את הרישומים שבארכיון הסקוריטטה על הרב רוזן - ישור-פרס - נט 28 ביוני 2008
↑  ב  -בעיתון הארמנים ברומניה araratonline פברואר 2009 -הכתבה "היהודים והארמנים - עמים  קשורים על ידי הסבל" עם תמונה של משה רוזן עם הפטריארך הרומני יוסטיניאן
↑  Joint Jewish and Christian-Orthodox Statement
↑  ISPMN Cronologia
↑  Victor Neumann ‏(1999) ע' 167
↑  Liviu Rotman Evreii din Romania comunistă în perioada 1944-1965, Polirom,Iași  2004 ע' 85
↑  צו של נשיאות האספה הלאומית הגדולה " מס.368 מ-21 באוגוסט 1954- בבטאון הרשמי של האספה  שנת ג - מס.42, 30 באוגוסט 1954 עמ' 380
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267221405171  BnF: cb12228840k (data)  GND: 119261715  ISNI: 0000 0000 9486 6278  LCCN: n85828970  NLR:   NTA: 097383635  SUDOC: 030835542  VIAF: 4981269   WorldCat (עם VIAF): 4981269
נבחרת בריטניה בכדורגל נשים

נבחרת בריטניה בכדורגל נשים לאולימפיאדת לונדון (2012)
נבחרת בריטניה בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל נשים הכוללת שחקניות כדורגל בריטיות. בניגוד למדינות אחרות, פועלות בבריטניה ארבע נבחרות כדורגל רשמיות, המייצגות כל אחת מאומות הבית - אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד, והן אלה המתחרות בטורנירים רשמיים כגביע העולם בכדורגל ואליפות אירופה בכדורגל, לעיתים זו מול זו. לכל אחת מהאומות גם ליגות נפרדות. הנבחרת הבריטית השתתפה רק במשחקי ידידות ספורים, וכן במשחקים האולימפיים, שכן הוועד האולימפי הבינלאומי מכיר רק בנבחרות המייצגות מדינות או טריטוריות שלהן ועד אולימפי מוכר.
היסטוריה > רקע

כשהוקמה ההתאחדות לכדורגל ב-1863, תחומי השפעתה לא היו ברורים. לא נקבע האם תפקח על הכדורגל באנגליה בלבד, בממלכה המאוחדת כולה, ואולי אף בעולם כולו. תחום אחריותה הוגדר במידת מה באופן שיורי, עם הקמת התאחדות הכדורגל הסקוטית (1873), התאחדות הכדורגל של ויילס (1876) והתאחדות הכדורגל האירית (1880). ארבע התאחדויות כדורגל אלה היו התאחדויות הכדורגל הראשונות שהוקמו בעולם. כל התאחדות קמה בנפרד, ומעולם לא קמה התאחדות כדורגל אחת לבריטניה כולה.
היסטוריה > המשחקים האולימפיים בלונדון

לקראת אולימפיאדת לונדון 2012 שבה ועלתה שאלת קיומה של נבחרת בריטית. לפי הכללים, בריטניה, כמדינה המארחת של המשחקים, זכאית לשלוח נבחרת למשחקים. הוועד האולימפי הבריטי הודיע כי נבחרת בריטית תשתתף במשחקים, והחל במגעים לקראת הקמת הנבחרת. התאחדות הכדורגל הסקוטית סירבה להשתתף בשיחות, מחשש שקיומה של נבחרת מאוחדת יפגע במעמדה העצמאית של ההתאחדות במסגרות אחרות. ההתאחדויות של ויילס וצפון אירלנד פרשו מהמשא ומתן במהלך 2007. הסוגיה עוררה עניין ציבורי רב. ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון הביע את תקוותו כי נבחרת בריטית תשתתף במשחקים, בעוד השר הראשון של סקוטלנד, אלכס סאמנד, התבטא נגד הרעיון. לאחר שנשיא פיפ"א ספ בלאטר התחייב בפני ההתאחדויות כי מעמדן לא ייפגע אם תוקם נבחרת בריטית, הודיעו ההתאחדויות של סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד כי אין להן התנגדות להקמת נבחרת בריטית שתהיה מורכבת משחקניות אנגליות בלבד. עם זאת, השחקניות הסקוטיות הביעו את נכונותם לשחק בנבחרת, ושלוש מהן אף שולבו בסגל. למשרת המאמן מונתה מאמנת נבחרת אנגליה - הופ פאוול, ואילו קייסי סטוני מונתה לקפטנית. בהיבט הספורטיבי, הודחה הנבחרת בשלב רבע הגמר אחרי הפסד 0–2 לקנדה.
היסטוריה > עתיד הנבחרת

העתיד של נבחרת בריטניה לוט באפלה כרגע, משום שהנבחרות של ארבע המדינות המרכיבות את הממלכה המאוחדת ימשיכו להשתתף בגביעי העולם ובאליפויות אירופה בנפרד. אחרי ההופעה באולימפיאדת לונדון, מאמנת הנבחרת - הופ פאוול, הביעה את תקוותה שהנבחרת תמשיך להשתתף באולימפיאדות הבאות. ביוני 2013, הגישה התאחדות הכדורגל האנגלית הצעה לוועדת המשחקים האולימפיים בבית הלורדים, המוכנה להקים נבחרת נשים בריטית למשחקים האולימפיים הבאים, אם אחת מארבע הנבחרות הבריטיות תעמוד בקריטריון ההעפלה (לסיים כאחת משלוש הנבחרות האירופאיות הראשונות בגביע העולם).
סגל השחקנים

סגל הנבחרת ששיחק במשחקים האולימפיים בלונדון 2012. הסגל מכיל 16 שחקניות מאנגליה, שתי שחקניות מסקוטלנד ואף לא שחקנית אחת מווילס ומצפון אירלנד.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוערת | קרן בארדסלי | 14 באוקטובר 1984 | 5 | 0 | שוודיה לינשפינג |
| 18 | שוערת | רייצ'ל בראון | 2 ביולי 1980 | 1 | 0 | אנגליה אברטון |
| 2 | מגנה | אלכס סקוט | 14 באוקטובר 1984 | 5 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 3 | מגנה | סטף הוטון | 23 באפריל 1988 | 5 | 3 | אנגליה ארסנל |
| 5 | מגנה | סופי ברדלי | 21 באוקטובר 1989 | 4 | 0 | אנגליה לינקולן |
| 6 | מגנה | קייסי סטוני | 13 במאי 1982 | 5 | 1 | אנגליה לינקולן |
| 13 | מגנה | איפאומה דייקה | 26 בפברואר 1981 | 3 | 0 | שוודיה ויטסיו |
| 16 | מגנה | קלייר ראפרטי | 11 בינואר 1989 | 1 | 0 | אנגליה צ'לסי |
| 19 | מגנה | דוניה סוסי | 11 באוגוסט 1987 | 0 | 0 | אנגליה צ'לסי |
| 4 | קשרית | ג'יל סקוט | 2 בפברואר 1987 | 5 | 1 | אנגליה אברטון |
| 8 | קשרית | פארה ויליאמס | 25 בינואר 1984 | 5 | 0 | אנגליה אברטון |
| 12 | קשרית | קים ליטל | 29 ביוני 1990 | 5 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 14 | קשרית | אניטה אסנטה | 27 באפריל 1985 | 5 | 0 | שוודיה גטבורג |
| 7 | חלוצה | קרן קארני | 1 באוגוסט 1987 | 5 | 0 | אנגליה ברמינגהאם סיטי |
| 9 | חלוצה | אלן ווייט | 9 במאי 1989 | 4 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 10 | חלוצה | קלי סמית' | 29 באוקטובר 1978 | 4 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 11 | חלוצה | רייצ'ל יאנקי | 1 בנובמבר 1979 | 5 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 15 | חלוצה | אניולה אלוקו | 21 בפברואר 1987 | 5 | 0 | אנגליה ברמינגהאם סיטי |
| 17 | חלוצה | רייצ'ל ויליאמס | 10 בינואר 1988 | 1 | 0 | אנגליה ברמינגהאם סיטי |
הערות שוליים

↑  Brown pays tribute to GB success, אתר BBC,‏ 24 באוגוסט 2008
↑  "Salmond rejects UK football team", אתר BBC,‏ 25 באוגוסט 2008
↑  Stuart Pearce and Hope Powell to lead GB Olympic teams, אתר BBC,‏ 20 באוקטובר 2011
↑  Stoney named GB women's captain, אתר יורוספורט,‏ 8 ביולי 2012
↑  Hope Powell wants GB team in Brazil in 2016, אתר BBC,‏ 4 באוגוסט 2012
↑  GB women's football team could compete at Rio Olympics, אתר BBC,‏ 26 ביוני 2013
אגם קזנוי-אם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  2 קילומטר רבוע
 אורך:  2.7 קילומטר
 רוחב ממוצע:  0.735 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Kharsum, Kaukha 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה 
 קואורדינטות:  42°46′38″N 46°09′11″E﻿ / ﻿42.777222222222°N 46.153055555556°E﻿ / 42.777222222222; 46.153055555556
 he
 
אגם קזנוי-אם (מילולית: האגם העמוק, ברוסית: Кезенойам, Голубое; בצ'צ'נית: Къоьзана Iaм) הוא האגם העמוק ביותר בהרי הקווקז, בשטח הפדרציה הרוסית, בעיקר בצ'צ'ניה אך חלקו משתרע גם בדאגסטן. האגם עובר דרך רכס אנדיאן. הוא ממוקם בגובה 1,870 מטר מעל פני הים וממלא שטח של 2.4 קמ"ר. עומקו המרבי של האגם הוא 74 מטר. בחורף פני האגם קופאים ובקיץ טמפרטורת המים היא סביב 5 מעלות צלזיוס. במי האגם יש אספקת חמצן בכל ימות השנה, מה שמאפשר לפלנקטון לשרוד. סלמו אזנמי (אנ') הוא זן טרוטה נדיר, אנדמי למי האגם. האוכלוסייה שלהם בסכנת הכחדה עקב כניסת הצ'ובות האירופאיות ((אנ')) אשר צורכים את דגיגי הסלמו.
בסביבות האגם ממוקם בית נופש ובית מלון הנושא את שם האגם ומאז 2011 זהו אתר נופש פופולרי באזור הקווקז.
לקריאה נוספת

Kottelat, Maurice; Freyhof, Jörg (2007). Handbook of European Freshwater Fishes. Berlin. p. 428. ISBN 978-2-8399-0298-4.
הערות שוליים

↑  Freyhof, J. & Kottelat, M. 2008. Salmo ezenami. In: IUCN Red List of Threatened Species. Version 2010.1. Downloaded on 5 April 2010.
EUFOR

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  האיחוד האירופי האיחוד האירופי
 שיוך:   המטה הצבאי של האיחוד האירופי
 סוג:  כוח תגובה מהירה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  300 חיילים -EUFOR Concordia 2,500 חיילים - EUFOR Althea 2,500 חיילים - EUFOR RD Congo 4,300 חיילים - EUFOR Tchad/RCA
כוח האיחוד האירופי (באנגלית: European Union Force; בקיצור: EUFOR) הוא השם הכללי של כוח התגובה המהירה הפועל מטעם האיחוד האירופי כחלק ממדיניות הביטחון וההגנה המשותפת. EUFOR כפוף למטה הצבאי של האיחוד האירופי, ופועל לצד כוחות צבאיים אחרים של האיחוד האירופי כמו יורוקורפוס, כוח הז'נדרמריה האירופי, הכוח הימי האירופי וקבוצות הקרב של האיחוד האירופי. EUFOR הופעל 4 פעמים עד היום: במקדוניה ממרץ 2003 ועד דצמבר 2003 כ-EUFOR Concordia, בבוסניה והרצגובינה מאז 2004 כ-EUFOR Althea, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ב-2006 ובצ'אד והרפובליקה המרכז-אפריקאית מאז 2007.
מבצעים ופעילויות > EUFOR Concordia

EUFOR Concordia הוא כוח צבאי במקדוניה.
מבצעים ופעילויות > EUFOR Althea

EUFOR Althea הוא כוח צבאי בבוסניה והרצגובינה במטרה לפקח על היישום הצבאי של הסכם דייטון. הכוח הוא ממשיכו של כוחות כוח הייצוב וכוח האכיפה.
מבצעים ופעילויות > EUFOR קונגו

נעשה שימוש בראשי התיבות EUFOR גם בפרישה הקצרה בשנת 2006 ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ב-25 באפריל 2006, החלטה 1671 של מועצת הביטחון, אישרה הצבה זמנית של כוחות האיחוד האירופי לתמיכה במשימות האומות המאוחדות בקונגו (MONUC).
מבצעים ופעילויות > EUFOR צ'אד / הרפובליקה המרכז-אפריקאית

EUFOR ביצעו גם משימות מטעם האיחוד האירופי בצ'אד והרפובליקה המרכז-אפריקאית משנת 2007 ועד היום.
מבצעים ופעילויות > EUFOR RCA

EUFOR RCA הוא כוח במסגרת משימת שמירת שלום ברפובליקה המרכז-אפריקאית.
חיילי האיחוד האירופי בצ'אד.
פוגיצ'ניה

לוקיה (Lockeia) מתצורת דקוטה (הקרטיקון העליון). אלו הן מחילות מילוט בעלות שני קצוות (fugichnia)
פוגיצ'ניה (באנגלית: Fugichnia) היא מחלקה אתולוגית (בטקסונומיה של תיעוד המאובנים) של מאובני עקבות המאופיינת כ"מחילות בריחה" שנוצרו כתוצאה מניסיונות של אורגניזמים להימלט מקבורה באירועים פתאומיים של השקעת משקעים, למשל זרמי עכירות. המאורות, או המחילות, מסומנות לעיתים קרובות בדפוסי שברון (chevron) המציגים את כיוון התנועה של האורגניזמים שפנו כלפי מעלה בנסותם לברוח.
הערות שוליים

↑  Allaby, Michael, ed. (2008). A dictionary of earth sciences. Oxford paperback reference (3rd ed.). Oxford; New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-921194-4. OCLC 177509121.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה ובנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ציניות

ערך זה עוסק בעמדה פסיכולוגית. אם התכוונתם לתנועה הפילוסופית ביוון העתיקה, ראו .
ציניות היא עמדה המאופיינת באי אמון כלפי בני אדם, מתוך אמונה כי הם אנוכיים מטבעם, וכן חוסר אמון כללי במניעים של אחרים. ציניות מודרנית הוגדרה כיחס של חוסר אמון כלפי ערכים אתיים וחברתיים הנטענים על ידי קבוצות או אנשים מסוימים, ודחייה של הצורך להיות מעורב חברתית. הציניות פסימית לגבי יכולתם של בני אדם לעשות בחירות מוסריות נכונות. במקרים קיצוניים, ציניות יכולה להתפתח למיזנתרופיה; כתוצאה מחוסר אמון בבני אדם, הציניקן עלול להתחיל לשנוא את המין האנושי.
המקור הלשוני של המונח בשמה של תנועה פילוסופית ביוון העתיקה מיסודו של אנטיסתנס, שנקראה "ציניקנים", אף כי אמונותיה היו אחרות.
מקורות היסטוריים

שורשי התפיסה הצינית מיוחסים למאה הרביעית לפני הספירה, כאשר אנטיסתנס ואחר כך דיוגנס מסינופה החלו לבטא את רעיונותיהם הפילוסופיים. הציניקנים האמינו בחיים של סגפנות ומינימליזם, ודגלו בדחיית הרצונות המקובלים, הרכוש החומרי והנורמות החברתיות. הם שאפו להשיג עצמאות באמצעות רדיפה אחר מידות טובות, חוכמה וחופש מהשפעות חיצוניות.
אבולוציה של ציניות

במהלך מאות השנים, הציניות התפתחה והופיעה מחדש בצורות שונות, לעיתים קרובות בהשפעת ההקשר החברתי והתרבותי של תקופות שונות. בעידן המודרני, ציניות יכולה להתייחס לגישה כללית של ספקנות, חוסר אמון או התפכחות מהחברה, המוסדות ומהטבע האנושי. זה קשור לעיתים קרובות לפרספקטיבה המניחה מניעים אנוכיים או לא כנים אצל אחרים.
שימוש עכשווי

בשפה העכשווית, ציניות משמשת בדרך כלל לתיאור השקפה ספקנית או פסימית על החיים, לעיתים קרובות מסומנת על ידי חוסר אמון בכוונות של אחרים. צורה זו של ציניות יכולה להתבטא כאמונה שאנשים פועלים בעיקר מתוך אינטרס אישי או שהמאמצים האידיאליים הם בסופו של דבר חסרי תועלת.
התנהגות צינית

בימינו, המילה משמשת בדרך כלל לתאר, את דעותיהם של אלו שנוטים לפקפק בכנות האנושית, במוסריות ובאלטרואיזם: אלו הטוענים כי רק מניעים אנוכיים מכתיבים את ההתנהגות האנושית. ציניקן מודרני מתייחס בבוז לנורמות חברתיות, בפרט כאלו שמשמשות מטרות סמליות ולא מעשיות, והוא נוטה לבטל חלק ניכר מהאמונות הפופולריות ולהחשיב את כללי המוסר המקובלים כמיושנים או אף כשטויות גמורות.
בשימוש לא מדויק ועל בסיס הכתוב לעיל, "ציניות" יכולה לעיתים לתאר התנהגות או דרך חשיבה שהיא קרה, תועלתנית ומחושבת. לאדם שאין בו אמונה בטוב לבם של בני אדם אחרים עשויים להיות פחות עכבות בשימוש בגישה מחושבת וחסרת חמלה, אך זה אינו בהכרח המקרה עבור כל הציניקנים.
למרות הדימוי השלילי של הציניקנים, ניתן לטעון שהם פשוט "מסרבים להביט בעולם דרך משקפיים ורודים" ואינם חוששים משחיטת פרות קדושות. לרוב, ציניקנים נוטים לראות את עצמם ככאלה, ומחשיבים את עצמם כבעלי חשיבה פתוחה ומשוחררת, ואת מבקריהם בתור אנשים הטומנים את ראשם בחול.
הציניקנים עשויים להיראות כאילו הם מאמצים אורח חשיבה של "אל תתערב, זה רק יכול לגרום צרות", אבל חוסר המעש שלהם לרוב נובע מאמונה פטאליסטית עמוקה יותר לפיה לא ניתן לשנות דבר ממילא. לכן לעיתים משתמשים במילה "ציניות" כדי לתאר פסיביות הנובעת, לכאורה, מהשקפה מפוכחת על העולם.
מבקרי הציניות נוטים להתייחס לציניות כאל צורה של מיזנתרופיה או ניהיליזם וכפוגעת במהלך החיים התקין.
ציניות וסרקזם

בעברית הישראלית השתרש השימוש במילה "ציניות" כמילה נרדפת לסרקזם, אף ששימוש זה אינו נכון, כך הוא נתפש בחברה. ציניקן עשוי להשתמש בסרקזם כדי לומר אמירות ציניות, אך אין זה מתחייב מהמציאות.
דוגמאות לאמירות ציניות

"שמעתי שכוכבת הטלוויזיה נסעה למזרח הרחוק לסייע לנפגעי הצונאמי. מה לא עושים בשביל יחסי ציבור..." (דוגמה לחוסר אמון במניעים אלטרואיסטיים).
"בשביל מה להצביע בבחירות? ממילא כולם מושחתים ומתעסקים רק בסידור ג'ובים לעצמם ולמשפחה." (דוגמה להשקפה הפטאליסטית לפיה כולם פועלים ממניעים אנוכיים בלבד).
"הוא הרוויח מזה שאמו חולת האלצהיימר נפטרה. גם ירושה גדולה וגם לא צריך להמשיך לשבור את הראש איך לטפל בה" (דוגמה לדרך חשיבה תועלתנית, קרה ומחושבת).
"בשביל מה צריך לעמוד בצפירה? זה לא יחזיר לחיים אף אחד" (דוגמה להתייחסות בביטול לנורמות חברתיות שאינן "מעשיות").
"כשאדם אחד מת זו טרגדיה. כשעשרים מיליון אנשים מתים זו סטטיסטיקה" (דוגמה לאמירה כנה ומחושבת, אך קרה וחסרת רגש). האמירה מיוחסת לסטלין.
"הבחור הציע לבקר אותי בעבודה ולהביא קצת טייק-אווי. הוא בטח סתם רוצה לבדוק את הסחורה" (דוגמה לחוסר אמון במחוות רומנטיות אלטרואיסטיות)
"אם אני ממילא לא יכול לשנות דבר, אז למה עלי להיות אדם רע ולבחור לעסוק דווקא בפשע?" (דוגמה בה ציניות יכולה לשמש כנשק נגד גישה צינית)
ראו גם

ניהיליזם
מיזנתרופיה
פסימיות
הערות שוליים

↑  Luis E. Navia, Classical Cynicism: A Critical Study, Westport, CT: Greenwood, 1996, p. 1.
↑  Luis E. Navia, The Adventure of Philosophy, 1999
↑  Synonym for cynicism (n) - antonym for cynicism (n) - Thesaurus - MSN Encarta, web.archive.org, ‏2010-04-23
↑  Melissa Dahl, Your Misanthropy Is Only Hurting You, The Cut, ‏2014-05-28 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538307805171  LCCN: sh85035150  NKC: ph317141
S7 Space

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  Vladislav Feliksovich Filev 
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 חברת אם:  S7 Group
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית חלל ברוסיה
 מוצרים עיקריים:  שיגור רקטות למסלול הנדסת אווירונאוטיקה
  
 https://www.s7space.ru
 
"S7 Space" (ברוסית: ‏«S7 Space», אס-7 ספייס, эс сэвэн спэйс; רשמית — ООО «С7 косми́ческие тра́нспортные систе́мы») היא חברת חלל פרטית רוסית, שעיקר פעילותה היא שיגור רקטות ורכיבי חלל. החברה מפעילה פרויקטים של שיגורי ים.
פעילות

החברה עוסקת בשיגור רכיבי חלל לחלל החיצון, ייצור חלליות, רכבי שיגור, ייצור חלקים ואביזרים אחרים לחלליות, מתן שירותים לתיקון, תחזוקה והתקנת מנועים לכלי טיס, פעילויות תומכות אחרות של תחבורת חלל, מחקר ופיתוח בתחום מדעי החלל.
ב-27 בספטמבר 2016, הוכרזה על עסקה בין קבוצת Sea Lunch (הבעלים של נמל חלל הצף בים) לבין קבוצת S7 (חברת האם של S7 Space) לרכישת נמל החלל הצף על ים. העסקה קובעת רכישת ספינת Sea Launch Commander ופלטפורמת אודיסיאה עם ציוד שיגור טילים המותקן עליהם, וכן ציוד קרקעי בנמל הבסיס בלונג ביץ', ארצות הברית וסימן ההיכר Sea Launch. לפי מנכ"ל קבוצת S7 ולדיסלב פיליוב, קבוצת החברות S7, לאחר סגירת העסקה, תשקיע בפרויקט יותר מ-150 מיליון דולר. בנוסף, מתוכנן ליצור חברת בת בשם S7 Sea Launch בארצות הברית. ב-17 באפריל 2018, קבוצת S7 סגרה עסקה לרכישת נכסי פרויקט Sea Launch‏.
ב-26 בפברואר 2019, S7 הגישה תביעה לבית הדין לבוררות באזור מוסקבה כנגד הבעלים הקודם של הפרויקט - חברת אנרגיה. הדיון המקדים נערך ב-9 באפריל 2019. סכום התביעה 11.3 מיליון רובל.
S7 Space מתכוונת לבנות נמל חלל פרטי משלה עבור שיגורים לתחנת החלל הבינלאומית. הפרויקט מוצע לביצוע בסוף 2022–2024 במתכונת של הסכם זיכיון שיאפשר לה גם להפעיל את המתחם הרוסי בתחנת החלל. ב-25 בדצמבר 2018, S7 Space הודיעה שהעבודה על הפרויקט החלה.
בדצמבר 2018 קיבלה החברה רישיון ליצור ומודרניזציה של רכבי שיגור, על בסיס סויוז-5 הנמצא בפיתוח, היא מתכננת ליצור גרסאות משלה של הרקטות סויוז-7 וסויוז-7SL שניתנות לשימוש חוזר; מתוכנן לבצע שיגור מבחן בשנת 2022.
החברה מתכננת ליצור חללית משלה לאספקת מטען לתחנת החלל, כמקבילה פרטית לפרויקט הממשלתי "אוריול".
שיגורים

| № | תאריך, שעת שיגור | נמל חלל | טיל שיגור | רכיב חלל | מוצר | תוצאה | וידאו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26.12.2017, 22:00:00 (שעון מוסקבה) | בייקונור, אזור 45 | Zenit-3SLBF | Frigat-S.B. | רוסיה אנגוסאט-1 | הצלחה | שיגור |
ראו גם

SpaceX