stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנק סוזה
הערות שוליים

↑  Hibernian's cult heroes, באתר ה-BBC‏, 8 באפריל 2005
↑  אירווין ולש, Only one Sauzee, באתר הגרדיאן, 22 במאי 2009
↑  סטיוארט פישר, NON, JE NE REGRETTE RIEN Franck Sauzee looks back fondly on his, באתר הסאנדיי הראלד, 22 במאי 2008
↑  Hibs sack Sauzee, באתר ה-BBC‏, 21 בפברואר 2002
| נבחרת צרפת – יורו 1992 |
| --- | --- | --- |
|  1 מרטיני •  2 אמורוס •  3 סילבסטרה •  4 פטי •  5 בלאן •  6 קסוני •  7 דשאן •  8 סוזה •  9 פאפן •  10 פרננדס •   11 פרז •  12 קוקרד • 13 בולי •  14 דורן • 15 דיבר • 16 ואהירואה • 17 גרדה • 18 קאנטונה • 19 רוסה • 20 אנגלומה • מאמן: פלאטיני |  1 מרטיני •  2 אמורוס •  3 סילבסטרה •  4 פטי •  5 בלאן •  6 קסוני •  7 דשאן •  8 סוזה •  9 פאפן •  10 פרננדס •   11 פרז •  12 קוקרד • 13 בולי •  14 דורן • 15 דיבר • 16 ואהירואה • 17 גרדה • 18 קאנטונה • 19 רוסה • 20 אנגלומה • מאמן: פלאטיני | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5661 6202  LCCN: no2011172832  SUDOC: 075005743  VIAF: 190469391   WorldCat (עם VIAF): 190469391
פרנק ייטס

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1902 מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  17 ביוני 1994 (בגיל 92) הרפנדן, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום קבורה:  St Nicholas Church, Harpenden 
 מקום לימודים:  מכללת קליפטון (1920)  קולג' סנט ג'ון (1924) 
 מנחה לדוקטורט:  Marina Cavazzana 
 מוסדות:  אימפריאל קולג' (1968–1977)  Rothamsted Research (1931–1968) 
 תלמידי דוקטורט:  Timothy Morgan Carey 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1948)  מדליית גיא מזהב (1960)  המדליה המלכותית (1966)  פרס לזכר ולדון (1953) 
 
פרנק ייטס (באנגלית: Frank Yates;‏ 12 במאי 1902 – 17 ביוני 1994) היה אחד מחלוצי הסטטיסטיקה של המאה ה-20 הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על עיצוב ניסויים והסקה סטטיסטית.
קורות חיים

ייטס נולד במנצ'סטר, אנגליה, הבכור מבין חמישה ילדים (ובנם היחיד) של סוחר הזרעים פרסי ייטס ואשתו אדית. הוא למד בוואדהאם האוס, בית ספר פרטי, לפני שזכה במלגה לקליפטון קולג' ב-1916. ב-1920 קיבל מלגה למכללת סנט ג'ון קולג', קיימברידג', וארבע שנים לאחר מכן סיים את לימודיו בתואר ראשון בהצטיינות.
הוא בילה שנתיים בלימוד מתמטיקה לתלמידי בתי ספר תיכוניים במכללת מלוורן לפני שנסע לאפריקה שם היה יועץ מתמטי בחוף זהב (קולוניה בריטית לשעבר כיום גאנה). הוא חזר לאנגליה עקב בריאות לקויה והכיר והתחתן עם כימאית, מרגרט פורסיית' מרסדן, בתו של עובד מדינה. נישואים אלה התפרקו ב-1933 והוא התחתן מאוחר יותר עם פראסקובי (פולין) צ'יצ'קין. לאחר מותה ב-1976, הוא נישא לרות האנט, מזכירתו הוותיקה.
בשנת 1931 ייטס מונה לעוזר סטטיסטיקאי בתחנת הניסויים רוטאמסטד על ידי ר.א. פישר. בשנת 1933 הוא הפך לראש הסטטיסטיקה כאשר פישר למד לקולג' האוניברסיטאי בלונדון. הוא עבד על עיצוב ניסויים, כולל תרומות לתאוריית ניתוח השונות ומקור האלגוריתם של ייטס ועיצוב הבלוק הבלתי שלם המאוזן.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד על מה שייקרא לימים חקר ביצועים.
אחת התרומות המשמעותיות ביותר של ייטס הייתה פיתוח התיאוריה של מחקר פקטוריאלי, המשמשים לחקר ההשפעות של מספר גורמים על משתנה תגובה בניסויים. הוא הציג את הרעיון של ניסויים פקטוריאליים חלקיים, המאפשרים לחוקרים לחקור מספר רב של גורמים תוך שימוש במספר קטן יותר של ריצות ניסוי, מה שמאפשר לבצע ניסויים יעילים יותר.
ייטס תרם גם תרומה חשובה לפיתוח ניתוח השונות (ANOVA), שיטה סטטיסטית המשמשת לבדיקת הבדלים בין הממוצעים בקבוצות שונות. הוא פיתח את הרעיון של מערכים אורתוגונליים, המשמשים לתכנון ניסויים כדי למזער את מספר הריצות הניסוי הנדרשות כדי לזהות הבדלים בין אמצעים.
בשנת 1954 השיג אליוט תקציב לפיתוח הראשוני של מחשוב סטטיסטי. במהלך השנים 1960–1961, הוא היה נשיא אגודת המחשבים הבריטית, וירש את הנשיא המייסד, מוריס ווילקס. בשנת 1960 הוענק לו מדליית גיא בזהב של החברה המלכותית לסטטיסטיקה ובשנת 1966 הוענק לו המדליה המלכותית של החברה המלכותית.
הוא פרש מרוטאמסטד כדי להיות חוקר בכיר באימפריאל קולג' בלונדון.
הוא נפטר בשנת 1994 כאשר היה בן 92.
ראו גם

היסטוריה של המתמטיקה
שרשראות מרקוב
הערות שוליים

1 2 3  Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 41: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863.
↑  Neider, John (1994), "Obituary: Frank Yates: 1902–1994", The IMS Bulletin, 23 (5): 529–530תבנית:Deadlink
↑  Finney, D. J. (1995). "Frank Yates. 12 May 1902 – 17 June 1994". Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. 41: 554–573. doi:10.1098/rsbm.1995.0033. JSTOR 770162. PMID 11615364. S2CID 26871863.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277253105171  PLWABN: 9810648710705606  BIBSYS: 90366798  CiNii: DA01864796  GND: 1089111916  ISNI: 0000 0001 1607 9153  LCCN: n83825570  MGP: 229943  NDL: 00527490  NLA: 35623689  NTA: 067666981  RERO: 02-A003991299  SUDOC: 084138696  Trove: 1018885  VIAF: 218291360   WorldCat (עם VIAF): 218291360
פרדיקס הראשון, מלך מוקדון

| --- | --- |

טטרדרכמא מוקדונית מתקופת פרדיקס הראשון
 לידה:  המאה ה־7 לפנה״ס ארגוס, יוון 
 פטירה:  המאה ה־7 לפנה״ס מוקדון 
 מדינה:  מוקדון 
 
פרדיקס הראשון (ביוונית: Περδίκκας Α΄) היה מלכה של מוקדון באמצע המאה ה-7 לפנה"ס. יש המונים אותו כשליטה הרביעי של מוקדון, בעוד יש הסוברים שהוא היה המלך הראשון.
ביוגרפיה

על פי מקורות עתיקים רבים היה קרנוס ראשון מלכי מוקדון. על פי אותם מקורות, אחרי קרנוס מלך קוינוס, אחריו טירימאס ואז פרדיקס. אותם מקורות לא מציינים אם פרדיקס עלה לשלטון כקרוב משפחתו של טירימאס או באמצעים אחרים. לטענת אוסביוס מקיסריה שלט פרדיקס 48 שנים.
הרודוטוס לעומת זאת, טוען שפרדיקס היה מלך מוקדון הראשון. הרודוטוס מביא אגדה על פיה פרדיקס היה צאצא של טימנוס, וגר בארגוס. מסיבות לא ידועות, נמלט פרדיקס יחד עם אחיו הגדולים גאואנס ואארופוס אל אזור מוקדון. הם מצאו עבודה אצל מלך מקומי. המלך היה עני למדי, ולפיכך אשתו אפתה את הלחם לפועלים. האשה גילתה שהלחם של פרדיקס גדל מעצמו בכל פעם לפני שהיא מגישה אותו, וסיפרה על כך לבעלה. המלך ראה בכך סימן רע, והחליט לגרש את האחים מארצו. אולם הם דרשו שקודם לכן יתן להם המלך את שכרם. המלך הצביע על קרני השמש שחדרו מבעד לחלון ואמר לאחים שזה יהיה שכרם. האחים הגדולים נדהמו, אולם פרדיקס לקח חופן מהאדמה שקרני השמש האירו, והודה למלך על השכר. מדובר במעשה סמלי שנועד להמחיש את קניינו של הקונה על הבית שהשמש זורחת בו. המלך שלח את אנשיו לרדוף אחרי האחים, אולם כאשר הם עברו נהר, סערו לפתע מי הנהר ומנעו גם מרודפיהם לעבור אותו. פרדיקס מיהר לכבוש את כל האזור והפך למלך מוקדון הראשון.
ככל הנראה עליו תוקידידס הסתמך על הרודוטוס כאשר כתב שארכלאוס הראשון היה התשיעי במלכי מוקדון. ישנם חוקרים הסבורים שלמעשה הרודוטוס הסתמך על מסורות מוקדוניות, בעוד שאר ההיסטוריונים הסתמכו על מסורות שרווחו בארגוס.
את פרדיקס ירש בנו, ארגיוס הראשון. על פי יוסטינוס הראה פרדיקס לארגיוס היכן הוא רוצה להיקבר, וציווה שכל המלכים המוקדוניים הבאים יקברו שם. הוא ניבא שמלך שייקבר שם, הכתר יישאר בידי משפחתו. לטענתו של יוסטינוס, הראשון שחרג מהמסורת היה אלכסנדר הגדול שנקבר באלכסנדריה, ואכן לאחר מותו עבר השלטון מידי השושלת הארגיאדית.
הערות שוליים

↑  יוסטינוס, ספר שביעי, 1.
1 2  אוסביוס, "כרוניקה", 86
↑  אלכסנדר שור, כתבי הרודוטוס, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. עמ' 238 הערה 1
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 137–139
1 2  Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Cara'nus", 1873
↑  יוסטינוס, ספר שביעי, 2
פרידייש פרנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 1890 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 באוקטובר 1976 (בגיל 86) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1911) 
 
פרידייש פרנק (בהונגרית: Frank Frigyes; בודפשט, 19 באוגוסט 1890 – בודפשט, 24 באוקטובר 1976) היה צייר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

פרידייש פרנק נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט פרנק, פקיד (1859-1937) ושל אילונה צילצר. בתום בחינות הבגרות מ-1908 למד באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות, תחת אדה באלו, אילש אלדאר אדווי וטיבדאר זמפלני. אחר כך בין 1911 לבין 1914 הוא תלמידו של אנג'לו יאנק, כסטודנט באקדמיה של מינכן. משנת 1911 הציג את יצירותיו בהיכל לאמנות ובסלון הלאומי. בשנים האחרונות של מלחמת העולם הראשונה עבד בחזית כצייר מלחמה. כצייר צעיר, בלט עם דיוקנאותיו, מבקריו שיבחו את חוש האופי שלו מלכתחילה. הוא זכה בפרס על דיוקנו העצמי ב-1916. אחרי מלחמת העולם הראשונה, עבר לפריז, שם השתתף בתערוכות גדולות ב-
Societe des Artistes Français
Salon d'Automne
בשנת 1920 הצטרף כחבר ב"איגוד האמנים החדשים" (UME) שהייתה קבוצה של אמנים צעירים. היא נוסדה בשנת 1923 על ידי הצייר והמורה יאנוש ואסארי. כמו כן השתתף באגודת בנצור, בגילדת מונקאצ'י, ב"איגוד האמנים באגודת הציירים ההונגרים לדיוקנאות". וכן השתתף בפעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך עם שלוש תערוכות. בשנת 1920 נשא לאישה את מרגיט פרנקל, בתם של איזידור פרנקל ושל נטי זלצברגר ברובע 5 בבודפשט. הוא יצא למסע לימודים באיטליה ב-1925 וחי בפריז שוב בין השנים 1926–1927. בין 1929 לבין 1936 בילה כל קיץ במארטיי (Mártély - יישוב במחוז צ'ונגראד-צ'נאד). עבודותיו הן לרוב דיוקנאות (חלקן של אשתו), נופים, תמונות עירוניות וטבע דומם של פרחים.
פרסים והוקרה

1913: דיפלומה של הכרה, מינכן, האקדמיה;
1914: מדליית ארד, האקדמיה, מינכן;
1915: פרס פרידייש הרקאני בתערוכת האביב של היכל האמנות;
1916: פרס הלמוש איזידור בתערוכת החורף של היכל האמנות;
1920: תעודת הצטיינות;
1924: פרס קזינו ליפוטווארוש;
1926: Mention Honorable, Français Société des Artistes, פריז;
1927: Diplôme d'Honeur, תערוכה בינלאומית, בורדו;
1935: Diplôme Commémoratif, התערוכה העולמית של בריסל (1935);
1961: מדליית הנצחה של אישטוואן צ'וק;
1965: פרס מונקאצ'י;
1969: פרס האמן המעוטר;
1974: פרס הטריאנלה לציור, Cagnes-sur-Mer (FR);
1975: פרס האמן הדגול;
מסדר ההצטיינות של העבודה דרגת הזהב
תערוכות יחיד

1913 הסלון הלאומי, בודפשט
1927 Galerie Bernheim Jeune, פריז
1933 סלון פרנקל, אולם תערוכה לאמנות
1935 1944 • גלריה טמאש, בודפשט
1958 1968 • גלריית צ'וק, בודפשט
1964 מוזיאון ארנסט, בודפשט
1965 בית התרבות שאנדור הבשי, נג'קניז'ה • מוזיאון יאנוש טורנאי, הודמזוואשרהיי • מוזיאון המלך אישטוואן הקדוש, סקשפהרוואר
1972 מרכז תרבות, נירבאטור
1973 היכל האמנות בודפשט • מוזיאון גצ'אי, זאלאגרסג
1976 מוזיאון דרי, דברצן
1981 מוזיאון יאנוס טורניאי, הודמזוושרהיי
1984 מוזיאון גצ'אי, זאלאגרסג
1991 גלריה ויגאדו, בודפשט
תערוכות קבוצתיות נבחרות

1913 • Őszi Tárlat, Nemzeti Szalon, Budapest (nagyobb anyaggal)
1914 • Neue Sezession, München
1921 • Magyar művészeti kiállítás, Amszterdam • Hága
1922 • Az Országos Magyar Képzőművészeti Társulat 60 éves jubiluemi kiállítása, Műcsarnok, Budapest • Magyar művészeti kiállítás, Stockholm • XIII. Velencei Biennálé, Velence
1923 • Csoportos kiállítás, Ernst Múzeum, Budapest (nagyobb anyaggal)
1924 • Magyar művészeti kiállítás, Bécs
1925 • a Benczúr Társaság kiállítása, régi Műcsarnok, Budapest (nagyobb anyaggal) • Magyar művészeti kiállítás, Berlin
1926 • Société des Artistes Français, Párizs • Salon d'Automne, Párizs • XV. Velencei Biennálé, Velence
1927 • a Benczúr Társaság kiállítása, Nemzeti Szalon, Budapest • Salon d'Automne, Párizs; Nemzetközi kiállítás, Bordeaux; XCIII. kiállítás, Ernst Múzeum, Budapest (nagyobb anyaggal)
1928-tól • a Munkácsy Céh kiállítása, Ernst Múzeum, Budapest • Nemzeti Szalon, Budapest
1929 • Magyar művészeti kiállítás, Genf • Zürich • Oslo • Világkiállítás, Barcelona
1930 • XVII. Velencei Biennálé, Velence
1930-tól • az Új Művészek Egyesülete kiállítása, Nemzeti Szalon, Budapest
1931 • Magyar művészeti kiállítás, Nürnberg
1932 • XVIII. Velencei Biennálé, Velence
1933-tól • Nemzeti Képzőművészeti kiállítás, Műcsarnok, Budapest
1935: Világkiállítás, Brüsszel
1936 • Az Országos Magyar Képzőművészeti Társulat 75 éves jubileumi kiállítása, Műcsarnok, Budapest
1941-től • Képzőművészek Új Társasága kiállítás, Nemzeti Szalon, Budapest
1947 • Ötven művész kiállítása, Nemzeti Szalon, Budapest
1948 • 90 művész kiállítása, Nemzeti Szalon, Budapest
1951-től • 2. Magyar Képzőművészeti kiállítás, Műcsarnok, Budapest
1957 • Tavaszi Tárlat, Műcsarnok, Budapest
1958 • Kortárs magyar festészeti, grafikai, szobrászati kiállítás, Zaal Wynen, Antwerpen
1960 • Képzőművészetünk a felszabadulás után, Magyar Nemzeti Galéria, Budapest
1962-től • Vásárhelyi Őszi Tárlat, Tornyai János Múzeum, Hódmezővásárhely
1965-től • Nyári Tárlat, Móra Ferenc Múzeum Képtára, Szeged
1969 • Magyar művészet 1945-1969, Műcsarnok, Budapest
1971 • Új művek, Műcsarnok, Budapest
1974 • VI. Festészeti Triennálé, Cagnes-sur-Mer (FR)
1979 • A hódmezővásárhelyi Őszi Tárlatok negyedszázados jubileuma alkalmából rendezett retrospektív kiállítás, Műcsarnok, Budapest.
יצירותיו באוספים ציבוריים

מוזיאון דרי, דברצן
מוזיאון גצ'אי, זאלאגרסג
מוזיאון המלך אישטוואן הקדוש, סקשפהרוואר
הגלריה המודרנית של מוזיאון יאנוש פאנוניוס, פץ'
הגלריה הלאומית ההונגרית, בודפשט
המוזיאון הספרותי פטפי, בודפשט
מוזיאון יאנוש טורנאי, הודמזוואשרהיי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti izr. hitközség születési akv. 1720/1890. folyószáma alatt".
↑  "Frank Albert halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 549/1937. folyószáma alatt".
↑  "Frank Frigyes (1890-1976)". omike.hu.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 662/1920. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7889 3495  LCCN: n87918464  RKD: 123447  ULAN: 500054614  VIAF: 1542577   WorldCat (עם VIAF): 1542577
פרידי באנומיונג

פְּרִידִי בָּאנוּמְיוֹנג (בתאית: ปรีดี พนมยงค์;11 במאי 1900 –  2 במאי 1983) נודע גם בתואר המלכותי לוּאַנְג פְרָדִיטְמֶנוּטָאַם (תאית: หลวงประดิษฐ์มนูธรรม), היה פוליטיקאי, עורך דין ומדינאי תאילנדי.
שימש כראש התנועה לשחרור תאילנד בזמן מלחמת העולם השנייה, תנועה אשר פעלה לצד בעלות הברית בחסות ראמה השמיני, מלך תאילנד נגד פלק פיבונסונגרם.
שנותיו הראשונות

פרידי נולד למשפחה ענייה מאיוטהאיה אשר במקור הייתה מגואנגדונג בדרום סין. על אף העוני קיבל חינוך טוב. בשנת 1915, בהוראת ראמה השישי, מלך תאילנד הורד התואר הממלכתי "נוי" משם משפחתו.
פרידי נשלח ללמוד דין והועבר אל המכון למדע המדינה של פריז. היה בוגר סורבון (שם סבסד לעצמו דוקטורט) ולבסוף בשנת 1927 חזר לארצו והחל קריירה פוליטית במפלגת קהנה רטסרדום העממית.
קריירה פוליטית

בשנת 1932, ראשי מפלגת קהנה רטסרדום אשר נודעה כמפלגה העממית האזרחית ובהם גם פרידי החלו באירוע הפיכה מהיר נגד ראמה השביעי, מלך תאילנד שבסופו נוצר פרלמנט והמונרכיה אבסולוטית הוחלפה במונרכיה חוקתית הבנויה בסגנון אירופאי.
קריירה פוליטית > שר בממשלה

מאז המהפכה יצא פרידי בראש תפקידים ממשלתיים כגון שר הפנים ושר החוץ. בזמנו בשירות תפקידים אילו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הקים את אוניברסיטת תמאמסאט, מהאוניברסיטאות המתקדמות ביותר בתאילנד, בנק תאילנד, הבנק הרשמי והמרכזי של המדינה ועוד תשתיות רבות מפותחות כמו אלו. בתור שר החוץ שמר פרידי על מדיניות נייטרלית של תאילנד אל מול היחס הבין-לאומי וההשפעה הגוברת של מה שיקרא תוך זמן קצר מדינות הציר.
קריירה פוליטית > מלחמת העולם השנייה

ב-8 בדצמבר 1941, יום לאחר המתקפה על פרל הארבור, האימפריה היפנית החלה במבצע הפלישה היפנית לתאילנד אשר נמשך כחמש שעות עד אשר הפילדמרשל התאי, פלק פיבונסונגרם סבסד יחסי שלום עם יפן, הפך עצמו לשליט אבסולוטי דה פקטו ואת אומתו לחברה במרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי ובמדינות הציר.
בשמו של ראמה השמיני, מלך תאילנד הצעיר שבזמן המהפכה של פלק היה בלימודים בשווייץ פרידי הפך לעוצר הלגיטימי של תאילנד והחל בהקמת התנועה לשחרור תאילנד שהתחברה עם בעלות הברית.
עם הזמן הפכה התנועה לשחרור תאילנד לארגון מיליטנטי שכלל בתוכו 90,000 חיילי גרילה אשר נראו בפעולותיהם במיוחד במערכה על בורמה ובקרב מלאיה.
שלושת הגדולים (וינסטון צ'רצ'יל, יוסיף סטלין ופרנקלין דלאנו רוזוולט) הכירו גם הם בלגיטימציה של פרידי ותנועתו לממשל על תאילנד ולקראת סוף המלחמה הפך פרידי לדמות הפוליטית הרכזית בממשל התאילנדי החדש שהושם תחת שלטונו של ראמה השמיני.
לאחר המלחמה

פרידי היה ראש ממשלה לאורך חצי שנה ב-1946, בזמן שראמה השמיני, מלך תאילנד הצעיר נרצח והוחלף בראמה התשיעי, מלך תאילנד אשר שלט עד לשנת 2016. תוך זמן מה חזר פלק פיבונסונגרם לשלטונו הדיקטטורי ולאחר שניסיון הפיכה נכשל בשנת 1949, פרידי עזב את תאילנד ומעולם לא חזר. הוא המשיך להנהיג ממשלה גלותית עד למותו בשנת 1983 בפריז.
מורשת

פרידי נחשב לאחד מאבות הדמוקרטיה והדמויות החשובות ביותר בהיסטוריה של תאילנד בזמן מלחמת העולם השנייה, הוא שימש את פניה של תאילנד החופשית ועד היום נחשב דמות מרכזית בהיסטוריה התאית.
"במהלך 15 שנות שלטון פרידי השיג יותר ממה שיורשיו אי פעם הצליחו", אומר ד"ר כריבת סנטאבוטר, סגן מנכ"ל מחלקת הארגונים הבינלאומיים במשרד החוץ, במחקר על מדיניות החוץ התאילנדית בין השנים 1932 - 1946 אשר הייתה תחת פיקודו של פרידי.
ראו גם

פלק פיבונסונגרם
ראמה השמיני, מלך תאילנד
הפלישה היפנית לתאילנד
בעלות הברית
Pridi Banomyong in 1915
פרידי בהרצאה ראשונה באוניברסיטת תמאמסאט אותה הקים, 1935.
פרידי מימין בביקור בלונדון.
פרוטאז

פרוטאז (באנגלית: Protease) הוא מושג בביוכימיה המתייחס לקבוצה של אנזימים (הנקראים גם "אנזימים פרוטאוליטים", "פרוטאזות", או "פרוטאינאזות") שתפקידם הוא לפרק חלבונים לאבני הבניין הבסיסיות שלהם, חומצות אמינו, באמצעות הידרוליזה של הקשרים הפפטידים בחלבון.
סיווג

פעילות הפרוטאז מתרחשת באופן טבעי בכל האורגניזמים. בגוף האדם ישנם כ-500 סוגי פרוטאזות ומספר דומה מצוי גם בצמחים, חרקים ואורגניזמים ימיים.
מוגדרות שש קבוצות עיקריות של פרוטאזות:
סרין פרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים המכילים סרין ריאקטיבית באתר הפעיל כקבוצה קטליטית החיונית לצורך הפעילות האנזימטית.
תראונין פרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים המכילים תראונין ריאקטיבית באתר הפעיל כקבוצה קטליטית החיונית לצורך הפעילות האנזימטית. זוהי קבוצה חדשה של אנזימים, שהתגלתה בשנת 1995.
ציסטאין פרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים מכילים ציסטאין ריאקטיבית באתר הפעיל כקבוצה קטליטית החיונית לצורך הפעילות האנזימטית.
מטלופרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים אשר פעילות ההידרוליזה שלהם תלויה בנוכחות אטום ברזל.
אספרטיל פרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים המכילים שתי חומצות אספרטיות באתר הפעיל כקבוצות קטליטיות.
גלוטמט פרוטאזות - אנזימים פרוטאוליטיים בהם במנגנון הקטליזה חשובה חומצה גלוטמית. זוהי קבוצה חדשה של אנזימים פרוטאוליטיים, שהתגלתה בשנת 1994.
מנגנון פעולה

הפרוטאזות שייכות למחלקה של אנזימים הידועים כהידרוליזות המזרזות באופן קטליטי את ריאקציית ההידרוליזה (שבירת קשר על ידי הוספת מולקולת מים) של כל מיני סוגים של קשרים פפטידים.
על פי המנגנון המוצע לפעילות של סרין, טראונין וציסטאין פרוטאזות, הקבוצה הקטליטית (המצוינת בשם הקבוצה) היא חלק משלשה קטליטית החיונית לצורך הפעילות הקטליטית.
בשלשה הקטליטית החומצה האמינית היסטידין הופכת את סרין, ציסטאין או תראונין לנוקלאופיל, אשר תוקף את הפחמן הקרבונילי של הקשר הפפטידי.
לחלופין (לדוגמה, במנגנון המוצע למטלופרוטאזות) מולקולת מים משמשת כנוקלאופיל. על מנת לזרז את הריאקציה, קבוצות קטליטיות, או אטום הברזל, מהאתר הפעיל מזרזים את יצירת הנוקלאופיל על ידי פולריזציה של מולקולת המים.
סלקטיביות

פרוטאוליזה לא מוגבלת - הפרוטאז מבקע פפטיד שלם למרכיביו ללא תלות ברצף חומצות האמינו שלו.
פרוטאוליזה מוגבלת - פרוטאזות סלקטיביות, אשר פעילותן תלויה ברצף חומצות האמינו של החלבון. ההידרוליזה מתבצעת רק על קשרים פפטידיים מוגדרים, ברצף חומצות אמינו ספציפי. בקבוצה זו ישנם פרוטאזות המסירים את חומצת האמינו מקצה הפפטיד בשרשרת החלבון. פרוטאזות אלו נקראות אקסופפטידאז (כגון קרבוקסיפפטידאז A, אמינופפטידאז). בנוסף, ישנן פרוטאזות התוקפות באמצע שרשרת הפפטיד ואלו נקראות אנדופפטידאז (כגון טריפסין, כימוטריפסין ופפסין). הסלקטיביות נקבעת על ידי מבנה האתר הפעיל וכיס ההיכרות של האנזים עם הסובסטראט.
תפקיד פיזיולוגי

פרוטאזות קובעות את זמן החיים של חלבונים אחרים המשתתפים בתפקידים פיזיולוגיים חשובים. פרוטאזות הם אנזימים שהאורגנזימים משתמשים בהם כל הזמן, עבור מגוון תהליכים מטבוליים ומעורבים בריאקציות פיזיולוגיות רבות: מעיכול פשוט של חלבונים המגיעים אלינו מן המזון עד לרצף תהליכים מבוקרים כגון קרישת דם, מערכת המשלים או אפופטוזה.
לדוגמה פרוטאזות חומציות מופרשות לקיבה (כמו פפסין) ומאפשרות לנו לעכל את החלבונים שאנו מקבלים דרך המזון. פרוטאזות נוכחות בסרום הדם (טרומבין, פלסמין) ומבצעות תפקיד חשוב בקרישת דם, כמו גם בפירוק קרישי הדם ובפעילות תקינה של מערכת החיסון (לדוגמה, בלויקוציטים). פירוק חלבונים באמצעות פרוטאזות יעיל גם כדי לעזור לגוף להילחם בזיהומים, בווירוסים, פטריות, פרזיטים ובקטריות.
מחסור בפרוטאז בגוף האדם

מחסור בפרוטאז יכול לגרום לחרדה ונדודי שינה. מכיוון שהוא ישפיע על רמת האלקלין בדם ומאחר שהוא מעורב בנשיאת חלבוני הסידן בזרם הדם, מחסור בפרוטאז ישפיע גם על רגישות לדלקת פרקים, אוסטאופורוזיס ומחלות הקשורות למחסור בסידן.
מאחר שהחלפת החלבון בגוף היא חיונית עבור הגלוקוז בגוף, בעיה קלה בעיכול חלבונים יכולה להוביל למיעוט סוכר בדם, עצבנות, ושינויים קיצוניים במצב הרוח.
פרוטאז משמש לניקוי חומרים לא נחוצים מהדם כמו גם וירוסים ובקטריות, מחסור בו יוכל לגרום לירידה ביעילות מערכת החיסון. הסימפטומים הם עצירות, דלקת חניכיים, בעיות בגב, בעיות שמיעה, לחץ דם גבוה ונדודי שינה.
מעכבים

ברפואה, פרוטאזות מייצגות מטרה פוטנציאלית חשובה להתערבות רפואית בגלל תפקידיהם המגוונים בוויסות הפעילות הפיזיולוגית. קיימות עשרות תרופות אשר מנגנון הפעילות שלהן הוא מעכב פרוטאזות. לדוגמה:
רטרווירוסים כגון וירוס HIV או וירוס צהבת C התלויים בפרוטאזות כדי להמשיך את מעגל הרבייה שלהם. לכן, פותחו תרופות מיוחדות המעכבות פרוטאז כאמצעי אנטיויראלי וזהו כיום הטיפול היעיל ביותר כנגד וירוס ה-HIV.
מעכב טרומבין, פרוטאז אנושי המעורב בקרישת הדם, נמצא בקרב אחד הטיפולים היעילים ביותר עבור שבץ מוחי ומחלות לב.
מאחר שהפפטיד Angiotensin II גורם לכיווץ כלי דם, מעכב של הפרוטאז היוצר פפטיד זה (Angiotensin Converting Enzyme; ACE) משמש כתרופה כנגד לחץ דם גבוה ובעיות קרדיווסקולריות נוספות.
פרד לזין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1943 (בן 81 בערך) בוסטון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדע המדינה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
פרד לזין (באנגלית: Frederick A. Lazin; נולד ב-2 ביוני 1943) הוא פרופסור למדעי המדינה וחבר במחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון.
אודות

לזין נולד ב-2 ביוני 1943 בבוסטון וגדל בעיר שרון במסצ'וסטס למשפחה קונסרבטיבית. בנעוריו היה חבר בתנועת הצופים והגיע לדרגה הגבוהה ביותר, Eagle Scout. בתיכון שימש כנשיא האזורי של תנועת הנוער יהודה הצעיר ואחרי התיכון בילה בישראל שנה במסגרת התנועה. הוא החל ללמוד לתואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה באוניברסיטת מסצ'וסטס. לאחר שנה, נסע לישראל ולמד כחצי שנה כלכלה באוניברסיטת העברית. אולם, החליט לחזור לארצות הברית ושם סיים את התואר בהצטיינות יתרה (1966). הוא היה נשיא מקומי של ארגון הלל. אחר כך סיים תואר שני (1969) ושלישי (1973) במדעי המדינה מאוניברסיטת שיקגו.
בשנת 1975 עלה לישראל, הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת בן-גוריון והתגורר ביישוב עומר. הוא לימד באוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אוניברסיטת העיר ניו יורק ובאוניברסיטת קורנל.
מספריו

Fred A. Lazin, The Struggle for Soviet Jewry in American Politics (expanded and revised), Beer Sheva: BGU Press. (Forthcoming, in Hebrew).
Fred A. Lazin, Matt Evans, Vincent Hoffmann-Martinot and Hellmut Wollmann (eds.), Local Government Reforms in Countries in Transition: A Global Perspective, Lexington Books, (forthcoming).
Fred A. Lazin, The Struggle for Soviet Jewry in American Politics: Israel versus the American Jewish Establishment, Lexington Books, 2005. (Israel Political Science Association award for Outstanding Book in English 2005).
Fred A. Lazin, Project Renewal: Politics & Implementation, Beer Sheva: BGU Press, 1999. (In Hebrew). (Updated version of 1994 Book).
Fred A. Lazin (ed.), The Policy Implementation Process in Developing Nations, Volume 6 of Policy Studies and Developing Nations, JAI Press, 1999.
הערות שוליים

↑  מתוך עמוד הפייסבוק של פרד לזין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264318905171  PLWABN: 9811406407805606  BnF: cb12434116c (data)  CiNii: DA00679427  GND: 130830771  ISNI: 0000 0001 0914 8640  LCCN: n84072702  NTA: 071255966  SUDOC: 03347916X  VIAF: 72507623   WorldCat (עם VIAF): 72507623
פרד לייסט

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1878 סידני, אוסטרליה 
 פטירה:  18 בפברואר 1945 (בגיל 66) מוסמן, אוסטרליה 
 מקום לימודים:  בית ספר לאמנות ע"ש ג'וליאן אשטון  בית הספר הלאומי לאמנות 
 תחום יצירה:  ציור 
 
פרדריק ויליאם לייסט (באנגלית: Frederick William Leist‏;  21 באוגוסט 1873 – 18 בפברואר 1945) היה אמן אוסטרלי. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היה אמן מלחמה רשמי עם כוחות אוסטרלים באירופה.