stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1979
הדרך אל הגמר > נוטינגהאם פורסט

הגרלת הסיבוב הראשון זימנה לנוטינגהאם פורסט את אחד המפגשים הקשים ביותר שיכלה לקבל - מפגש כל-אנגלי מול אלופת אירופה שנתיים ברציפות, ליברפול. במשחק הראשון בבית הצליחה נוטינגהאם להדהים את ליברפול, וגברה עליה 2-0. שוויון 0-0 באצטדיון אנפילד קבע כי נוטינגהאם מעפילה על חשבון ליברפול לשמינית הגמר, ואלופת אירופה מסיימת את דרכה כבר בסיבוב הראשון. הנקמה הספורטיבית של ליברפול באותה עונה הייתה הזכייה באליפות אנגליה על חשבונה של סגניתה נוטינגהאם.
לאחר שגברה על ליברפול, פגשה נוטינגהאם בשמינית הגמר את א.א.ק. אתונה היוונית. המשחק הראשון באתונה הסתיים בניצחונה של נוטינגהאם 2-1, ובגומלין המשיכה אלופת אנגליה להפגין יכולת מרשימה, השלימה ניצחון כפול עם ניצחון 5-1, והעפילה לשלב הבא.
ברבע הגמר פגשה נוטינגהאם את גראסהופרס ציריך עם החלוץ הפורה של העונה באירופה, קלאודיו סוסלר. סוסלר העלה את גראסהופרס ליתרון מפתיע במשחק הראשון בנוטינגהאם, אך המארחת השוותה לפני המחצית, ובמחצית השנייה כבשה שלוש פעמים בדרך לניצחון 4-1. בגומלין בציריך שוב העלה סוסלר את גראסהופרס ליתרון, שערו ה-11 בשישה משחקים, אך מרטין אוניל קבע שוויון 1-1 וניצחון 5-2 בסיכום לנוטינגהאם.
שלב חצי הגמר הפגיש בין נוטינגהאם לפ.צ. קלן, נציגת גרמניה המערבית. המשחק הראשון בנוטינגהאם היה דרמטי ורב שערים. קלן הובילה 2-0 כבר לאחר עשרים דקות, אך נוטינגהאם הצליחה להשלים מהפך, ולאחר שעה של משחק התוצאה עמדה על 3-2 ביתי. חמש דקות לסיום מצאה קלן את השוויון, 3-3 דרמטי בסיום. נוטינגהאם הגיעה למשחק הגומלין בידיעה כי היא חייבת לכבוש שער, והיא אכן עשתה זאת בדקה ה-65, כשאיאן בוייר קבע את תוצאת המשחק - 1-0 לנוטינגהאם פורסט, שהעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות.
הדרך אל הגמר > מאלמה

מאלמה החלה את המסע לעבר הגמר הראשון בתולדותיה במפגש מול מונקו, שהעפילה מהסיבוב המוקדם בו הדיחה את סטיאווה בוקרשט. המשחק הביתי הראשון של מאלמה הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין הספיק שער בודד בדקה ה-35 כדי לקבוע 1-0 למאלמה, שמעפילה לשמינית הגמר.
השוודים פגשו בשמינית הגמר את דינמו קייב מברית המועצות. במשחק הראשון בחוץ שמרה מאלמה על רשת נקייה, והקבוצות נפרדו בשוויון 0-0. בגומלין הביתי ניצחה מאלמה 2-0, נותרה ללא ספיגה לאחר ארבעה משחקים במפעל והעפילה לשלב הבא.
ברבע הגמר נחלה מאלמה הפסד ראשון בטורניר. היא פגשה את ויסלה קרקוב הפולנית, שהפכה שער יתרון מוקדם של טומי הנסון לניצחון 2-1. במשחק הגומלין בשוודיה עלתה קרקוב ליתרון בדקה ה-58, ונראה היה כי הגיע סוף דרכה של מאלמה בטורניר, אך השוודים הצליחו בכל זאת להשלים מהפך. שלושער של אנדרס ליונגברג, שניים מתוכם בפנדלים, הובילו את מאלמה לניצחון 4-1 שמחק את ההפסד מהמשחק הראשון. 5-3 בסיכום שני המשחקים למאלמה, שהעפילה לשלב הבא.
בחצי הגמר פגשה מאלמה את אוסטריה וינה. המשחק הראשון בווינה הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין שער ניצחון של הנסון בדקה ה-47 קבע 1-0 למאלמה, שמעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות.
| אנגליה נוטינגהאם פורסט | אנגליה נוטינגהאם פורסט | אנגליה נוטינגהאם פורסט | אנגליה נוטינגהאם פורסט | סיבוב | שוודיה מאלמה | שוודיה מאלמה | שוודיה מאלמה | שוודיה מאלמה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| אנגליה ליברפול | 2 – 0 | 2 - 0 (בית) | 0 - 0 (חוץ) | סיבוב ראשון | צרפת מונקו | 1 – 0 | 0 - 0 (בית) | 1 - 0 (חוץ) |
| יוון 1828 א.א.ק. אתונה | 7 – 2 | 2 - 1 (חוץ) | 5 - 1 (בית) | שמינית הגמר | הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית דינמו קייב | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0 (בית) |
| שווייץ גראסהופרס ציריך | 5 – 2 | 4 - 1 (בית) | 1 - 1 (חוץ) | רבע גמר | הרפובליקה העממית הפולנית ויסלה קרקוב | 5 – 3 | 1 - 2 (חוץ) | 4 - 1 (בית) |
| גרמניה המערבית פ.צ. קלן | 4 – 3 | 3 - 3 (בית) | 1 - 0 (חוץ) | חצי הגמר | אוסטריה אוסטריה וינה | 1 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 1 - 0 (בית) |
סיכום המשחק

נוטינגהאם פורסט הגיעה למשחק הגמר תחת המאמן המצליח בתולדותיה, בריאן קלאף. על אף שנחשבה קבוצה קטנה יחסית בכדורגל האנגלי, היא צלחה את כל שלבי הטורניר והעפילה עד לגמר. בחודש פברואר של אותה עונה, רכש קלאף את טרבור פרנסיס מברמינגהאם סיטי, תמורת סכום חסר תקדים בזמנו של מיליון ליש"ט. לפי חוקי אופ"א, לא יכול היה פרנסיס ליטול חלק במשחקיה של הקבוצה באירופה לשלושה חודשים מזמן הרכישה, כך שהמשחק הראשון בו יכול היה להשתתף היה הגמר עצמו. בהיעדרו של מרטין אוניל הפצוע, בחר קלאף לפתוח עם פרנסיס, במשחקו הראשון בקריירה במסגרת אירופית, בהרכב הפותח על חשבונו של ארצ'י גמיל שנותר על הספסל.
מנגד התייצבה מאלמה, שהפתיעה מאוד בעצם העפלתה לגמר. מאמנה האנגלי של מאלמה, בוב האוטון, הוביל את קבוצתו במפתיע למעמד המכובד, אך סבל מחסרונם של בו לארסון ושל רוי אנדרסון, שניים משחקני המפתח של הקבוצה, שנעדרו עקב פציעות. גם קפטן הקבוצה, סטפן טאפר, היה בספק למשחק לאחר ששבר את בוהן רגלו באימון ערב משחק הגמר, אך לבסוף עלה בהרכב.
הגעתן של שתי הקבוצות הקטנות יחסית למשחק הגמר הביאה לכך שהאצטדיון האולימפי במינכן לא התמלא, ונותר ריק בחלקו הגדול. גם המשחק עצמו, שלא התעלה לרמה גבוהה, פגע מעט ביוקרתו של המעמד. מאלמה, שגם כך, חסרה מספר שחקנים חשובים, בחרה מפתיחת המשחק להתבצר בהגנה וכמעט ולא יצרה מצבי הבקעה כלל.
ההזדמנות הראשונה של נוטינגהאם פורסט במשחק הגיעה מרגליו של גארי בירטלס. החלוץ עקף את שחקני ההגנה כדי להשתלט ראשון על הגבהת עומק שהותירה אותו לפרוץ לבד מול השוער יאן מולר שיצא לעברו. בירטלס הקפיץ את הכדור מעל לשוער, אך הכדור עלה מעל השער. נוטינגהאם הוסיפה להפעיל לחץ על שערה של מאלמה, כשג'ון מקגוברן הקפטן בעט כדור חד מקצה הרחבה שהחמיץ במעט את המסגרת. גם איאן בוייר ניסה את מזלו בבעיטה מרחוק שמצאה את השוער מוכן. עוד במחצית הראשונה, טוני וודקוק מצא עצמו לבד מול השוער וניסה לעבור אותו, אך מולר ירד טוב וקלט את הכדור מרגליו.
כשהמחצית הייתה על סף סיום, עם הכניסה לתוספת הזמן, מצאה נוטינגהאם את השער הראשון במשחק. נוטינגהאם חטפה כדור במרכז המגרש, ובוייר שלח אותו שמאלה לכיוונו של ג'ון רוברטסון. הקיצוני השמאלי של נוטינגהאם עבר שני שחקני הגנה שניצבו מולו, ושלח הגבהה אל תוך תיבת החמש. מי שהגיע לכדור ראשון תוך כדי פריצה היה טרבור פרנסיס, שתוך כדי נפילה נגח אותו לרשת הגבוהה וקבע 1-0 לנוטינגהאם פורסט.
במחצית השנייה הגיע בירטלס למצב בטוח לכיבוש. וודקוק שלח כדור גובה לכיוון הרחבה, ובירטלס עלה מעל המגן ונגח ראשון. הכדור עלה גבוה, וכשירד חזרה מצא עצמו בירטלס לבד לחלוטין מול השוער. הוא ניסה לבעוט מהאוויר, חופשי לגמרי, אך הכדור עלה גבוה מעל השער. מספק דקות עברו, והפעם רוברטסון היה קרוב לכיבוש השער השני. פרנסיס פרץ על קו ימין ועבר שלושה שחקני הגנה עד שהגיע ממש אל קו החוץ. משם, שיגר כדור רוחב לרחבה. הראשון להגיע היה רוברטסון, שבעט בנגיעה אחת הישר לקורת השער של מולר.
תוצאת המחצית נשמרה עד לסיום, ונוטינגהאם פורסט הייתה לאלופת אירופה לראשונה בתולדותיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 1979 | אנגליה נוטינגהאם פורסט | 1 - 0 | שוודיה מאלמה | האצטדיון האולימפי, מינכן, גרמניה צופים: 68,000 שיפוט: אוסטריה אריך לינמאייר |
| 30 במאי 1979 | טרבור פרנסיס  45' | (סיקור) |  | האצטדיון האולימפי, מינכן, גרמניה צופים: 68,000 שיפוט: אוסטריה אריך לינמאייר |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              נוטינגהאם פורסט :               מאלמה
ויטוריו סטוררו

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1940 (בן 84) רומא, ממלכת איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  1960–1975 (כ־15 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר הניסיוני לקולנוע של רומא 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (1979)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (1987)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לצילום (2000)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (1981)  פרס אוסקר  Premio Cinearti La chioma di Berenice  טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-44 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויטוריו סטוררו (באיטלקית: Vittorio Storaro;‏ נולד ב-24 ביוני 1940 ברומא) הוא צלם קולנוע איטלקי.
ביוגרפיה

אביו של סטוררו היה מקרין סרטים באולפני לוקס שברומא, כך התוודע סטוררו לקולנוע ולאמנות הצילום כבר בגיל צעיר. בגיל 11 החל ללמוד צילום בבי"הס למקצועות טכניים.
בגיל 18 נרשם לבית הספר האיטלקי ללימודי צילום (אנ') והיה לאחד הסטודנטים הצעירים ביותר שהתקבלו לבית הספר אי-פעם. בגיל 20 הועסק כעוזר צלם וקודם לתפקיד צלם בתוך שנה בלבד. סטוררו בילה לאחר מכן מספר שנים בביקור בגלריות ומוזיאונים ברחבי אירופה מתוך רצון ללמוד עבודות שונות של אמנים, מוזיקאים ויוצרים מתחומים שונים.
בשנת 1965 חזר לעבודתו כעוזר צלם בסרטו הראשון של ברנרדו ברטולוצ'י "לפני המהפכה". את הקרדיט הראשון שלו כצלם בסרט קיבל כאשר צילם את "Giovinezza, Giovinezza" מ-1968. "אסטרטגיית העכביש" היה הסרט השלישי שצילם והוא הסרט שסימן את תחילת שיתוף הפעולה הפורה עם ברטולוצ'י. סטוררו צילם לברטולוצ'י גם את "הקונפורמיסט", "הטנגו האחרון בפריז", "לה לונה"," שמיים מגינים מעל", "הקיסר האחרון" ו"בודהה הקטן".
סטוררו זכה בפרס אוסקר הראשון שלו עבור צילום הסרט "אפוקליפסה עכשיו", סרטו האפי של פרנסיס פורד קופולה. לאחר שקופולה נתן לו יד חופשית ביצירת המראה הוויזואלי של הסרט. שיתוף הפעולה בין סטוררו לקופולה נמשך בסרטים "אחד מהלב", "טאקר - האיש והחלום" ו"החיים בלי זואי" (חלק מהסרט "סיפורי ניו יורק").
את האוסקר השני שלו קיבל על צילום סרטו של וורן בייטי "Reds" מ-1981. סרטו של ברטולוצ'י "הקיסר האחרון" הביא לסטוררו את האוסקר השלישי שלו. סטוררו קיבל גם מועמדות לאוסקר על צילום הסרט "דיק טרייסי" משנת 1990.
סטוררו צילם גם שניים מסרטיו של וודי אלן: "קפה סוסייטי" ו"גלגל ענק".
סטוררו נחשב לצלם רב-השפעה בקולנוע המודרני, בעיקר בשל השימוש בצבע באורות ובצללים בסרטיו. אסתטיקת הצילום והשימוש שלו בצבעים מושפעים רבות מהפילוסופיה של גתה ובעיקר מספרו "תאוריית הצבעים" אותו פרסם ב-1810. בספרו מתמקד גתה בתופעות פסיכולוגיות המיוחסות לצבעים שונים ובדרך בה הצבע משפיע על התפיסה שלנו של מצבים מסוימים. סטוררו משתמש בצבעוניות בסרטיו כדי להדגיש רגשות שונים ואף הגדיר את "אפוקליפסה עכשיו" כמסע בין צבעים. "כל סרטי הקולנוע הגדולים הם תוצאה של קונפליקט בין אור וחשכה" אומר סטוררו "אין דרך אחת נכונה לבטא את עצמך, יש אינסוף אפשרויות לשימוש באור, צללים וצבע. ההחלטות שתעשה לגבי קומפוזיציה, תנועה ושלל הקומבינציות של השילובים הללו- הם אלה שהופכים את הקולנוע לאמנות"
בשנת 2002 הוציא סטוררו לאור סדרת ספרים שבה הוא פורש את משנתו בנושא קולנוע וצבע באופן מוצק.
בשנת 2003 נבחר לאחד מעשרת צלמי הקולנוע המשפיעים בעולם על ידי גילדת צלמי הקולנוע הבינלאומית.
סטוררו מוכר גם בשל הופעתו האופנתית והמהודקת, כאדם ראוותני ומוחצן.
קופולה אמר עליו שסטוררו הוא האדם היחיד שיכול ליפול מסולם לתוך בוץ בעודו לובש חליפה לבנה, ולצאת נקי לחלוטין.
פילמוגרפיה חלקית

לפני המהפכה (1965)
אסטרטגיית העכביש (1970)
הקונפורמיסט (1970)
הטנגו האחרון בפריז (1972)
1900 (1976)
שמיים מגינים מעל
אפוקליפסה עכשיו (1979)
Reds ‏ (1981)
הקיסר האחרון (1987)
בודהה הקטן
אחד מהלב
טאקר - האיש והחלום
החיים בלי זואי
הקיסר האחרון (1987)
סיפורי ניו יורק - החיים ללא זואי (1989)
דיק טרייסי (1990)
קפה סוסייטי (2016)
גלגל ענק (2017)
יום גשום בניו יורק (2019)
הפסטיבל של ריפקין (2020)
עניין של מזל (2023)
הערות שוליים

1 2 3 4  יכין הירש, באמצעות האור - וזו התמונה: בצו האחר, ־הקיסר האחרון", מההישגים הצילומ"ס המרשימים ביותר בשנים האחרונות. בשני, ־הבטלנים מאישתר", סרט חסר יופי. באמצע, ויטוריו סטוררו, הצלם האיטלקי הגדול, חדשות, 24 בדצמבר 1987
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, "קפה סוסייטי": לא כל הנוצץ זהב, באתר הארץ, 19 ביולי 2016
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, גלגל ענק: סוף עידן וודי אלן, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440188805171  PLWABN: 9810571667405606  BNE: XX1259280  BnF: cb14044595d (data)  GND: 123917832  ICCU: CFIV114649  ISNI: 0000 0001 1450 5673  LCCN: no92017705  NKC: xx0034127  NTA: 129685860  RKD: 406574  SUDOC: 074174843  ULAN: 500262264  VIAF: 85511428   WorldCat (עם VIAF): 85511428
ארקולוגיה

סקיי סיטי 1000 המתוכנן ביפן. ניתן לראות במבנה זה סוג של ארקולוגיה
ארקולוגיה (באנגלית: Arcology) הוא רעיון ריאליסטי בחלקו אך גם שייך למדע הבדיוני של מגה-מבנה המאכלס בתוכו כמות גדולה מאוד של תושבים ובצפיפות בלתי רגילה. הרעיון המרכזי בארקולוגיה הוא בנייה של עיר ורטיקלית אשר טביעת הרגל האקולוגית שלה היא מצומצמת ביותר והיא מספקת סוג חדש של סביבה.
מקור המילה הוא הלחם בין שתי המילים: "ארכיטקטורה" ו"אקולוגיה". המונח הוטבע על ידי האדריכל פאולו סולרי (Paolo Soleri), שהגה רעיון זה ועסק בו בפירוט באחד מספריו.
הרעיון של הארקולוגיה מהווה דרך אלגנטית להשתמש באדמות באופן יעיל יותר, ובכך להעניק מקום מחיה ברמה גבוהה למספר רב של נפשות. כמו כן הוא מציע בנייה של שטחים ירוקים ואף חקלאיים הנבנים באופן מלאכותי במרומי הבניין. רעיון זה הועלה על ידי אנשים שונים כבר בתחילת המאה ה-20 כאשר הצפיפות העירונית הגיעה לשיאים בעקבות המהפכה התעשייתית. הרעיון של מבני-על ו"ערים ורטיקליות" נהגה על ידי סופרי מדע בדיוני שונים והושפע גם מרוחה של תנועת הפוטוריזם. רעיון דומה העלה האדריכל פרנק לויד רייט בשנת 1956 בשם The Illinois. בשנת 1970 החלה בניית עיר ניסיונית ארקוסנטי המבוסס על רעיונות ארקולוגיות.
ארקולוגיות רבות מתוארות בספרות המדע הבדיוני כצורת התיישבות הכרחית בעתיד המין האנושי. כיום ישנן כמה תוכניות, בעיקר ביפן ובסין, לבנייה של כמה מבני על. הם אינם מכונים "ארקולוגיה" אך הם מבוססים על עקרונות דומים מאוד.
ראו גם

חזון הערים המקורות על ידי כיפות גאודזיות של האדריכל בקמינסטר פולר.
בנייה ירוקה
המגדל הביוני
ברית לאומית מתקדמת

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  האשם מחאמיד
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ערבית-ישראלית
 כנסות:  הכנסת החמש עשרה
 אותיות:  צף
 שיא כוחה:  מנדט אחד כסיעת יחיד
 נוצרה מתוך:  רע"מ
 התמזגה לתוך:  לא התמזגה
 אתר רשמי
 
ברית לאומית מתקדמת, במקור אחדות לאומית - הברית הלאומית המתקדמת, הייתה מפלגה ערבית-ישראלית בכנסת ה-15.
את הסיעה הקים חבר הכנסת האשם מחאמיד לקראת סוף כהונת הכנסת ה-15. הסיעה נקראה "אחדות לאומית - הברית הלאומית המתקדמת", והיא הוקמה עקב פרישתו של מחאמיד מסיעת רע"מ (רשימה ערבית מאוחדת). מחאמיד היה חבר בסיעה עד לסוף כהונתה של אותה הכנסת.
לפני הבחירות לכנסת השש עשרה ב-2003 שינתה המפלגה את שמה ל"ברית לאומית מתקדמת". בבחירות קיבלה המפלגה 20,571 קולות, רובם מאום אל-פחם, אך לא עברה את אחוז החסימה.
היסטוריה

"ברית לאומית מתקדמת" הייתה מפלגה פוליטית ערבית-ישראלית שהוקמה בתחילת המאה ה-21. המפלגה נוסדה לאחר ששלושה חברי כנסת פרשו מרשימת רע"ם. אחד מהם ייסד את המפלגה "הערבי הלאומי", בעוד ההשאם מחמיד ייסד את המפלגה "אחדות לאומית – הברית הלאומית המתקדמת". מחמיד הפך את הסיעה למפלגה פוליטית ושינה את שמה ל"ברית לאומית מתקדמת" כדי להתמודד בבחירות 2003. עם זאת, המפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה של 1.5% ולא הצליחה להשיג יותר מ-20,571 קולות (0.7%), כאשר רוב הקולות היו מהעיר אום אל-פחם, עיר הולדתו של מחמיד. המפלגה נודעה כמפלגה קטנה וכוללת אזורית, שנוסדה במטרה לקדם את האינטרסים והזכויות של ערביי ישראל במערכת הפוליטית של ישראל.
הערות שוליים

↑  Progressive National Alliance
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סקיי סיטי 1000

ערך זה עוסק במיזם עתידני. אם התכוונתם למתחם באוקלנד שבניו זילנד, ראו .
| --- | --- |

עיצוב בניין הסקיי סיטי 1000
 מידע כללי
 סוג:  מיזם, מבנה אדריכלי, unbuilt building or structure 
 שימוש:  מגורים, מסחר, פנאי ומוסדות לימוד
 כתובת:  טוקיו
 מיקום:  טוקיו 
 מדינה:  יפן יפן
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  תאגיד טקנקה 
 מידות
 גובה:  1,000 מטר
 שטח:  492,000 מ"ר 
 קומות:  196 
 
סקיי סיטי 1000 (ביפנית: スカイシティー1000) הוא הצעה לפרויקט בנייה עתידני שנועד להקל את בעיית צפיפות האוכלוסין בטוקיו שביפן.
על פי התוכנית, שהוצגה על ידי תאגיד טאקנקה ב-1989, המבנה יורכב מ-14 יחידות עגולות המונחות אחת על גבי השנייה. גובהו של הבניין יהיה 1,000 מטרים, רוחב בסיסו 400 מטרים ושטחו הפנימי 8 קמ"ר. הבניין יכיל אזורי מגורים ל-35,000 תושבים וכן משרדים, אזורי מסחר, פנאי ומוסדות חינוך שיספקו 100,000 מקומות עבודה.
התוכנית משכה תשומת לב רבה בקרב חוגי אדריכלות מכל העולם. ככל הנראה הפרויקט נבחן ברצינות רבה יותר מפרויקטים דומים כמו אקס-סיד 4000, בניין המילניום של לונדון של נורמן פוסטר, או אפילו המבנים הארקולוגיים של פאולו סולרי ו"עיר הזוהר" של לה קורבוזיה. בדיקות לבחינת המבנה העתידי כללו שימוש במסוק הכיבוי היחיד של טוקיו להדמיה שתבדוק מה יקרה אילו תפרוץ שריפת ענק בתוך הבניין. בנוסף, נבדקה מעלית מיוחדת במעבדות ניסוי מחוץ לטוקיו, המעלית נעה במהירות גבוהה במיוחד עם שלושה סיפונים שכל אחד מהם יכול להכיל עד 70 אנשים. העיצוב הוצג בערוץ דיסקברי בתוכנית על הנדסה קיצונית בשנת 2002, ובטור 'השבוע ביפן' בערוץ CNN בשנת 1989.
ראו גם

גורד שחקים
מגה-מבנה
מועצה מקומית תעשייתית

בניין המועצה התעשייתית במגדל תפן
מועצה מקומית תעשייתית בישראל היא רשות מקומית המנהלת אזור תעשייה בין עירוני הכולל כמה מפעלים בעלי תשתית ומערכות ציבוריות משותפות.
קיימות שתי מועצות מקומיות תעשייתיות: נאות חובב בדרום ומגדל תפן בצפון.
מבנה והרכב המועצה

המועצה היא בת תשעה חברים. יושב ראש המועצה הוא נציג של שר הפנים, שאינו מקרב עובדי המדינה. כן חברים בה נציג שר התעשייה המסחר והתעסוקה, נציג שר הבריאות, שלושה נציגים של הרשויות המקומיות הגובלות באתר התעשייתי ושלושה נציגים של המפעלים במועצה.
מבנה זה נועד ליצור איזון בין האינטרסים השונים של המפעלים ושל הציבור. תשעת חברי המועצה לא נבחרים בבחירות כברשויות מקומיות אחרות, אלא ממונים על ידי משרדי הממשלה.
תפקידים וסמכויות

הכשרת קרקעות, כבישים, מערכות ביוב, ניקוז, שפכים, מים, גינון, חשמל, מקלטים ושטחים ציבוריים אחרים.
שמירה ואחזקה של השטחים והמתקנים הציבוריים באתר התעשייתי.
פיקוח על קיום חוקים, תקנות וצווים בקשר לבנייה, הפעלה והחזקת המפעלים באתר התעשייתי.
פיקוח על מיחזור האנרגיה ועל איכות הסביבה באתר התעשייתי.
ארגון וניהול שירותים משותפים באתר התעשייתי: בטיחות, שירותי כבאות, עזרה ראשונה ותחבורה.
בשונה מרשויות מקומיות אחרות, המועצה לא עוסקת בנושאי חינוך, רווחה ודומיהם. מפעלי המועצה אינם משלמים ארנונה ליישובים הסמוכים, אלא משלמים אגרה למימון פעילות המועצה התעשייתית, אגרה זו נמוכה מתשלומי הארנונה המקובלים. המועצה נטולת מענקים ומתפקדת לפי הנחיות משרד הפנים ולפי חוק השלטון המקומי.
ביקורת

בקרב ארגוני איכות הסביבה קיימת ביקורת נגד המועצות התעשייתיות. לטענתם, מועצה תעשייתית היא מועצה של מפעלים שמפקחת על עצמה, ובכך האינטרס שלה הוא לשמור על המפעלים ולא על הסביבה והיישובים שסביבה. בכך היא שונה ממועצה מקומית רגילה שבה תושבי המועצה יכולים לפקח על פעילות המועצה.
הערות שוליים

↑  כינון מועצה מקומית תעשייתית, פקודת הרשויות המקומיות
↑  מיכל נבו, מועצה תעשייתית, באתר אזרחים למען הסביבה, ‏ינואר 2005
בניין המועצה ומרכז המבקרים נאות חובב
גמר גביע אירופה לאלופות 1982

גמר גביע אירופה לאלופות 1982 התקיים באצטדיון פיינורד ברוטרדם, הולנד ב-26 במאי 1982, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1981/1982 היא אסטון וילה האנגלית, שניצחה במשחק באיירן מינכן מגרמניה המערבית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-27 של גביע אירופה לאלופות.
אסטון וילה העפילה לגמר הראשון בתולדותיה. זכייתה בתואר הייתה הזכייה השישית (והאחרונה) ברציפות של קבוצה אנגלית בגביע אירופה לאלופות. אסטון וילה הפכה לאנגלית הרביעית אי פעם (אחרי מנצ'סטר יונייטד, ליברפול ונוטינגהאם פורסט) שזוכה בתואר. עבור באיירן, הייתה זו העפלה רביעית בתולדותיה לגמר, והראשונה מאז שלוש הזכיות הרצופות שלה בין 1974 ל-1976.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר לאחר שזכו באליפות בעונת 1980/1981. אסטון וילה זכתה באליפות אנגליה הראשונה שלה מזה 71 שנים, לאחר שסיימה את העונה בפער ארבע נקודות מאיפסוויץ' טאון. באיירן מינכן זכתה בבונדסליגה בפער זהה של ארבע נקודות מהמבורג, זכייה שנייה ברציפות עבורה בתואר.
המשחק עצמו הוכרע משער של פיטר ווית' בדקה ה-67, שכבש מקרוב לאחר כדור רוחב של טוני מורלי.
הדרך אל הגמר > אסטון וילה

אסטון וילה החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון מול ואלור האיסלנדית. המשחק הראשון בבית הסתיים בניצחון מרשים של 5-0 לאסטון וילה (צמדים לפיטר ווית' ולטרי דונובן). בגומלין השלימה אסטון וילה את המלאכה עם ניצחון חוץ 2-0 (צמד לגארי שו).
השלב הבא הפגיש את אסטון וילה עם דינמו ברלין מגרמניה המזרחית לצמד מפגשים קשים. במשחק הראשון בברלין כבש טוני מורלי לאחר חמש דקות את שער היתרון. הגרמנים חזרו למשחק זמן קצר לאחר פתיחת המחצית השנייה, אך מורלי השלים צמד חמש דקות לסיום וקבע את תוצאת המשחק, 2-1 לאסטון וילה. במשחק הגומלין כבשה דינמו ברלין כבר בדקה ה-15, אך לא הצליחה לכבוש שער נוסף. בסיכום שני המשחקים התוצאה עמדה על 2-2, ואסטון וילה עלתה שלב בזכות חוק שערי חוץ.
ברבע הגמר פגשה אסטון וילה את דינמו קייב, נציגת ברית המועצות. אסטון וילה חזרה ממשחק החוץ עם שוויון 0-0, ובגומלין הביתי ניצחה 2-0 והעפילה לחצי הגמר.
שלב חצי הגמר זימן לאסטון וילה מפגש כפול עם אנדרלכט ההבלגית. מורלי העניק לקבוצתו ניצחון 1-0 במשחק הראשון בבית. בגומלין נשמרה התוצאה על שוויון 0-0 ואסטון וילה, שצלחה את שלבי רבע הגמר וחצי הגמר ללא שער חובה, העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה.
הדרך אל הגמר > באיירן מינכן

באיירן מינכן החלה את דרכה לגמר מול אסטר השוודית. במשחק הראשון בחוץ התקשתה באיירן וניצחה רק בזכות פנדל של קרל היינץ רומניגה רבע שעה לסיום, אך בגומלין הביתי הפגינה יכולת גבוהה והביסה את השוודים 5-0 (צמדים לרומניגה ולדיטר הנס).
בשמינית הגמר פגשה באיירן את בנפיקה ליסבון מפורטוגל. המשחק הראשון בליסבון הסתיים בשוויון 0-0, ובגומלין דיטר הנס עם שלושער סייע לקבוצתו להעפיל לשלב הבא עם ניצחון 4-1.
בשלב רבע הגמר פגשה באיירן את אוניברסיטטה קראיובה הרומנית. באיירן הכריעה במהרה את המשחק הראשון בחוץ, כשקבעה 2-0 בדקה העשרים, תוצאה שנשמרה עד לסיום. במשחק הגומלין הביתי באיירן עלתה ראשונה ליתרון, אך המשחק הסתיים בשוויון 1-1, תוצאה שלא הפריעה לבאיירן להעפיל עם 3-1 בסיכום המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה באיירן את צסק"א דגל ספטמבר (כיום צסק"א סופיה) מבולגריה. המשחק הראשון בסופיה היה מופת לכדורגל התקפי משני הצדדים. לאחר פחות מעשרים דקות צסק"א כבר הובילה 3-0 ונראתה בדרך להעפלה. באיירן חזרה למשחק, והמחצית הסתיימה ב-3-2 בלבד לבולגרים. במחצית השנייה כבשה כל קבוצה שער נוסף, תחילה צסק"א שהגדילה ל-4-2 ולאחריה שער של פול ברייטנר קבע את תוצאת המשחק, 4-3 לצסק"א. בניגוד למשחק הראשון והצמוד, במשחק הגומלין באיירן שמרה על רשת נקייה והביסה את צסק"א 4-0 מצמדים של ברייטנר ושל רומניגה. בסיום שלב חצי הגמר, תפסו שלושה שחקני באיירן את שלושת המקומות הראשונים בטבלת מלך שערי הטורניר - הנס (7), רומניגה (6) וברייטנר (5, במשותף עם וילי גרטס מאנדרלכט). באיירן העפילה לגמר גביע אירופה הרביעי בתולדותיה, והראשון לאחר שש שנים.
| אנגליה אסטון וילה | אנגליה אסטון וילה | אנגליה אסטון וילה | אנגליה אסטון וילה | סיבוב | גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן | גרמניה המערבית באיירן מינכן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| איסלנד ואלור | 7 – 0 | 5 - 0 (בית) | 2 - 0 (חוץ) | סיבוב ראשון | שוודיה אסטר | 6 – 0 | 1 - 0 (חוץ) | 5 - 0 (בית) |
| גרמניה המזרחית דינמו ברלין | 2 – 2 | 2 - 1 (חוץ) | 0 - 1 (בית) | שמינית הגמר | פורטוגל בנפיקה ליסבון | 4 – 1 | 0 - 0 (חוץ) | 4 - 1 (בית) |
| ברית המועצות דינמו קייב | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0 (בית) | רבע גמר | רומניה (1965-1989) אוניברסיטטה קראיובה | 3 – 1 | 2 - 0 (חוץ) | 1 - 1 (בית) |
| בלגיה אנדרלכט | 1 – 0 | 1 - 0 (בית) | 0 - 0 (חוץ) | חצי הגמר | בולגריה צסק"א סופיה | 7 – 4 | 3 - 4 (חוץ) | 4 - 0 (בית) |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              אסטון וילה :               באיירן מינכן 
תיאורו של שער הניצחון פרוש על שלט ענק ביציע הצפוני של אצטדיון וילה פארק
דרגון בול Z: החזק בעולם

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  "דרגון בול Z"
 בימוי:  דייסוקה נישיו
 הופק בידי:  צ'יאקי אימדה
 תסריט:  טקאו קויאמה
 עריכה:  שיניצ'י פוקומיצו
 מוזיקה:  שונסוקה קיקוצ'י
 צילום:  מוטואקי איקגמי
 מדינה:  יפן יפן
 חברת הפקה:  טואי אנימציה 
 חברה מפיצה:  טואי
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  יפן10 במרץ 1990 ארצות הברית26 במאי 1998
 משך הקרנה:  58 דקות
 שפת הסרט:  יפנית
 סוגה:  פנטזיה, אנימה
 הכנסות:  2.4 מיליארד ין (בערך 18 מיליון דולר)
 סרט קודם:  דרגון בול Z: האזור המת
 סרט הבא:  דרגון בול Z: עץ העוצמה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרגון בול Z: החזק בעולם (באנגלית: Dragon Ball Z: The World's Strongest; ביפנית: ドラゴンボールZ　この世で一番強いヤツ) הוא סרט קולנוע יפני מסוגת האנימה. את הסרט ביים דייסוקה נישיו. היה זה הסרט השני המבוסס על הסדרה "דרגון בול Z".
הסרט יצא לאור בבתי הקולנוע היפניים ב-10 במרץ 1990, ולאחר מכן עשתה גרסה אנגלית את דרכה אל בתי הקולנוע בצפון אמריקה ב-26 במאי 1998. הסרט גם דובב לעברית ושודר לראשונה בערוץ הילדים ב-2005.