stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית האיום המשולב
תיאוריית שני רכיבים מעודכנת

סטפן ורנפרו הציעו בשנת 2002 גרסה מעודכנת של התיאוריה, אשר צמצמה את ארבעת המרכיבים לשני סוגים בסיסיים: איומים מציאותיים ואיומים סמליים.  המרכיבים של סטריאוטיפים שליליים ושל חרדה בין-קבוצתית הוסרו מהמסגרת הבסיסית של התיאוריה מכיוון שנמצא שהם מובנים טוב יותר כתתי סוגים של איום. הם יכולים להוביל לאיומים מציאותיים או סמליים במקום לעמוד כקטגוריות נפרדות בפני עצמם. חרדה בין-קבוצתית למשל, יכולה להתבסס על ציפיות לסכנה פיזית שקשורה לאיום מציאותי, וכן לציפיות לפגיעה בזהותו של האדם, המהווה איום סמלי.
תיאוריית שני רכיבים מעודכנת > ניסויים התומכים בתיאוריה

מכיוון ש-ITT טוען טענה סיבתית על פיה איום נתפס גורם לדעות קדומות, יש צורך במחקרים שעושים שימוש בניסוי. כמה חוקרים לקחו על עצמם משימה זו וחקרו באמצעות ביצוע מניפולציות, סוגים של איום מציאותי ושל איום נתפס, על מנת לבחון אם הם גורמים לדעות קדומות. לדוגמה, אסס ואל ביצעו מחקרים בהם הם הפעילו מניפולציה על הבנתם של משתתפי המחקר בנוגע לאיום הכלכלי הנשקף ממהגרים. הם קראו למשתתפי המחקר, שהיו סטודנטים קנדיים לתואר ראשון, אחד משני מאמרי מערכת שנכתבו עבור המחקר. מאמר מערכת אחד דן בקבוצה חדשה של מהגרים ללא אזכור של שוק העבודה, בעוד מאמר המערכת השני דן באותה קבוצה והדגיש את הצלחתם במציאת עבודה למרות המחסור במשרות בקנדה . לאחר מכן בחנו החוקרים את ההשפעות של תפיסת איום כלכלי, שהוא סוג של איום מציאותי, על עמדות בנוגע למהגרים ועל דיווחי הנכונות לעזור להם. התוצאות הראו כי למשתתפים שקראו את מאמר המערכת שהדגיש תחרות היו עמדות פחות חיוביות כלפי מהגרים והם נטו פחות לתמוך בתוכניות להעצמתם.  אסס ואל ביצעו ניסויים דומים נוספים בהם נעשה שימוש במאמרי מערכת. תוצאותיהם הראו שלמשתתפים שקראו מאמרים שהדגישו את שוק העבודה הקשה, היו יחס שלילי יותר כלפי המהגרים, הם תמכו פחות בהגירתם לקנדה ותמכו פחות בתוכניות להעצמת מהגרים.  הנתונים מניסויים אלה מספקים תמיכה מסוימת לקשר הסיבתי בין איום מציאותי לבין דעות קדומות כלפי מהגרים.
ההשפעה הסיבתית של איום סמלי על דעות קדומות נחקרה בחלקה במחקר של ברנסקומב ווון, שהתמקדו בחקר השפעת האיום הנתפס על זהות קבוצתית. המשתתפות, סטודנטיות לתואר ראשון מארה"ב, ענו בתחילת המחקר על שאלונים לגבי מידת הגאווה שלהם בזהותם האמריקאית. לאחר מכן החוקרים הפעילו מניפולציה על תפיסת המשתתפות את האיום על זהות קבוצת הפנים, באמצעות קטעי וידאו, שבהם נראה מתאגרף אמריקאי או רוסי מכים את השני במשחק. לאחר שראו גרסה אחת של הסרטון, מילאו המשתתפות שאלון שמדד את רצונם להתרחק מקבוצת החוץ, במקרה זה, הרוסים. תוצאות המחקר הראו שתפיסה מוגברת של איום על זהות קבוצת הפנים, מעוררת רצון להתרחק מקבוצת החוץ. יש צורך במחקר ניסיוני נוסף על מנת לבסס בצורה תקפה ורחבה יותר את התפקיד הסיבתי של איומים מציאותיים וסמליים על דעות קדומות.
גורמים המשפיעים על רמות האיום הנתפס

ישנם מספר גורמים שיכולים להשפיע על רמות תפיסת האיום בקבוצה.
גורמים המשפיעים על רמות האיום הנתפס > דינמיקות של כוח

תיאוריית ה-ITT המעודכנת מושפעת מהממצאים של השערת המגע, הטוענת כי חשוב שיהיה שוויון בין קבוצות. נראה כי לדינמיקה של כוח בין שתי קבוצות יש השפעה על האופן שבו הקבוצות מתייחסות ותופסות זו את זו. קבוצות בעלות כוח רב נוטות יותר להשפיע ולאיים על קבוצות אחרות. קבוצות בעלות כוח מועט חשופות לרוב להשפעה ולאיומים של קבוצות אחרות. לפיכך, קבוצות בעלות כוח מועט נוטות יותר להיות בדריכות ולתפוס איומים בעוצמה רבה יותר מאשר קבוצות בעלות כוח רב.  קורבלום וסטפן מצאו למשל, כי ילידים קנדים חשו מאוימים יותר על ידי קנדים לבנים, מאשר קנדים לבנים חשו לגביהם.  עם זאת, כאשר קבוצות בעלות כוח רב כן תופסות כי קיים איום מקבוצה אחרת, הן "מגיבות חזק יותר" מקבוצות בעלות כוח מועט.  סביר להניח שהסיבה לכך היא שיש להן יותר מה להפסיד אם האיום הוא אמיתי וכן כיוון שיש להם יותר משאבים המאפשרים להם להתמודד עם איומים כאלה. שתי קבוצות בעלות מעמד של כוח שווה יחסית יכולות להיות רגישות במיוחד לתחושת איום אם הן מתחרות ביניהן על משאבים, כדוגמת משרות.
גורמים המשפיעים על רמות האיום הנתפס > זהות

סטפן ורנפרו חזו שככל שהחברות בקבוצה חשובה יותר לתחושת הזהות האישית של החברים בקבוצה, כך גדל הסיכוי שאותם אנשים ירגישו איום וחוסר נוחות בעת אינטראקציה עם קבוצות אחרות. על פי השערה זו, אנשים בעלי הזדהות פנימית חזקה, צפויים להיות ממוקדים יותר בהבדלים בין הקבוצות, והדבר ייתן להם יותר מוטיבציה להחזיק בסטריאוטיפים שליליים כלפי קבוצות אחרות כדי שיוכלו להאמין שהקבוצה שלהם היא הטובה ביותר.
גורמים המשפיעים על רמות האיום הנתפס > תַרְבּוּת

ייתכן שיש קשר בין החשיבות האישית של החברות בקבוצה, לבין התרבות הרחבה יותר שאליה שייכות הקבוצות. תרבויות קולקטיביסטיות, למשל, שמות דגש רב יותר על חשיבות החברות בקבוצה, בהשוואה לתרבויות אינדיבידואליסטיות.  תרבות יכולה גם להשפיע על האיום הנתפס בין קבוצות, באמצעות מידת ההימנעות מאי וודאות בתרבות. הופסטד ובונד מגדירים הימנעות מאי ודאות כ"המידה שבה אנשים חשים מאוימים ממצבים מעורפלים, ויצרו אמונות ומוסדות המנסים להימנע מהם".  סטפן ורנפרו מציעים אפוא שתרבויות אשר תופסות נורמות וחוקים כחשובים מאוד, צפויות לחוש איום מ"קבוצות לא מוכרות".  מחקר נוסף בנושאים אלה יכול להבהיר טוב יותר את תפקידה של התרבות ביחסים בין קבוצות.
יישומי מחקר

נעשה שימוש ב-ITT במחקר על קבוצות חברתיות שונות, כולל מהגרים, מוסלמים, תיירים ועוד.
יישומי מחקר > מהגרים

מחקרים רבים על יחסים בין קבוצות התמקדו במהגרים. וורד ומסגורט לדוגמה, שילבו בין ITT לבין המודל האינסטרומנטלי של קונפליקט קבוצתי, כדי לבחון מודל של עמדות כלפי מהגרים, במחקר מניו זילנד . משתתפי הניסוי מילאו שאלונים שמדדו אידיאולוגיה רב-תרבותית, חרדה בין-קבוצתית, מגע עם מהגרים, איום בין-קבוצתי נתפס ועמדות כלפי מהגרים. התוצאות תמכו במודל, מה שמצביע על כך שהמגע המוגבר עם מהגרים ואידיאולוגיה רב-תרבותית קשורים לרמות נמוכות יותר של איום נתפס מהמהגרים, אשר בתורו קשור ישירות לעמדות חיוביות יותר כלפי מהגרים.
יישומי מחקר > קבוצות מיעוט

ויצמן־שגיא ושורצולד בחנו את התוקף האמפירי של תיאוריית האיום הבין-קבוצתי על התייחסות שוטרים לארבע קבוצות מיעוט בישראל: ערבים, חרדים, עולים מברית המועצות לשעבר (רוסים) ועולים מאתיופיה. התגלה קשר חיובי בין האיום הנתפס לבין ההתייחסות השלילית לקבוצת החוץ. האיום הנתפס מפני הערבים היה הגבוה ביותר, ואחריו חרדים, רוסים ואתיופים. עוצמת התגובות לקבוצות תאמה את דפוסי האיום הנתפס.
הערות שוליים

↑   Stephan, Walter G.; Ybarra, Oscar; Morrison, Kimberly Rios, Handbook of Prejudice, Stereotyping, and Discrimination., .  Taylor and Francis Group. Psychology Press, 2009
↑  Stephan, W. G.; Stephan, C. W. (2000). An integrated threat theory of prejudice. In Oskamp, S. (Ed.) Reducing Prejudice and Discrimination (pp. 23–45). Mahwah, N.J.: Lawrence Erlbaum Associates.
↑  Stephan, W.G. & Stephan, C.W. (1993) Cognition and affect in stereotyping : parallel interactive networks. In Mackie, D.M. & Hamilton, D.L. (Eds.), Affect, cognition, and stereotyping - interactive processes in group perception (pp. 137-166). San Diego, CA: Academic Press.
↑  Stephan, Walter G.; Ybarra, Oscar; Morrison, Kimberly Rios (2009). "Intergroup Threat Theory".  In Nelson, Todd D. (ed.). Handbook of Prejudice, Stereotyping, and Discrimination. Psychology Press. Taylor and Francis Group. pp. 44.
1 2  Esses V., Haddock G., and Zanna M.

Values, stereotypes, and emotions as determinants of intergroup attitudes. In Mackie, D.M. & Hamilton, D.L. (Eds.), Affect, cognition, and stereotyping - interactive processes in group perception., Values, stereotypes, and emotions as determinants of intergroup attitudes. In Mackie, D.M. & Hamilton, D.L. (Eds.), Affect, cognition, and stereotyping - interactive processes in group perception., San Diego, CA: Academic Press, 1993, עמ' 137-166
↑  Stephan, W.G. & Stephan, C.W. ., Intergroup Anxiety, Journal of Social Issues 41, 1985, עמ' 157-175
↑  Stephan, W.G. & Stephan, C.W., Cognition and affect in stereotyping : parallel interactive networks. In Mackie, D.M. & Hamilton, D.L. (Eds.), Affect, cognition, and stereotyping - interactive processes in group perception., San Diego, CA:: Academic Press., 1993, עמ' 137-166
↑  Stephan, W. G., & Renfro, C. L., The role of threat in intergroup relations. In D. M. Mackie & E. R. Smith (Eds.), From prejudice to inter-group emotions: Differentiated reactions to social groups, New York, NY: Psychology Press, 2002, עמ' 191–207
↑  Esses, V.M., Jackson, L.M., Armstrong, T.L., . Intergroup competition and attitudes toward immigrants and immigration: An instrumental model., 54,Journal of Social Issues, 1998, עמ' 699-724
↑  לימור ויצמן־שגיא ויוסף שורצולד, בחינת התוקף האמפירי של תאוריית האיום הבין־קבוצתי על התייחסות שוטרים לקבוצות מיעוט בישראל
המובילים

| --- | --- |

המובילים (צוות השחקנים של העונה השנייה)
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  איציק קריחלי, אורי הלוי, דגנית אטיאס
 כותבים:  עדן גוריון, נדב בן סימון, דפנה ממן, איציק קריחלי, נועם סלונים
 שחקנים:  ליאת הר לב יובל סטוניס בן פרי אוולין הגואל קלים קמנקו שמרית לוסטיג גיא לואל
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  49
 הפקה
 עורכים:  דרור אשקנזי דגנית אטיאס גיגי נעם סלונים דנה גור חן קלימן קרן רטנבך-חליבה ליבי בן עמוס
 אורך פרק:  24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ לוגי
 תקופת שידור מקורית:  11 באפריל 2007 – 22 בספטמבר 2009
 
המובילים היא קומדיית מצבים ישראלית לנוער, ששודרה בערוץ לוגי. הסדרה שודרה בין השנים 2007–2009 והופקו לה שלוש עונות על ידי חברת ההפקה "מטר פלוס". בעקבות מותו של קלים קמנקו בוטלה העונה הרביעית.
עלילה > עונה ראשונה

בני משפחת דגני הם מובילים בחברת ההובלה "מוטי הובלות". הם נאלצים לטפל בחברה לאחר שאב המשפחה, מוטי דגני, נמחץ ונהרג בידי פסנתר כנף שנפל עליו באחת ההובלות. עקב מותו, מחברה עשירה ומצליחה היא הופכת לכושלת וקטנה. בני משפחת דגני נאלצים לעבוד בחברת ההובלות מפני שהם חייבים לבנק שלהם מעל למאה אלף שקל (בעונה הראשונה של הסדרה). הם כושלים בכל הובלה וכמעט לא מרוויחים כסף. באחד הימים שומע האח האמצעי, שרון, קול של אדם עם מבטא רוסי. מרוב פחד הוא מנסה לברוח מהארץ, ויפעת משכנעת אותו שהקול אינו הרוח של אביהם המנוח. עד מהרה יפעת מגלה ששרון צודק ואכן יש קול שמדבר אליו. הם מגלים שמאחורי הארון של המשרד מסתתרת דלת למחסן, שממנה יוצא ואלרי, עובד רוסי שנלכד במחסן יום לפני מותו של מוטי. במהלך העונה יפעת מתאהבת ביאיר, מפקד המחלקה שלה לשעבר מהצבא. מנהל הבנק, דוד לוציפר, מודיע לחברה שאם לא ישיגו מאה אלף שקלים בתוך עשרים וארבע שעות, העסק המשפחתי שלהם יעוקל לתמיד. המשפחה מוכרת את כל תכולת ביתה על מנת להרוויח מספיק כסף. הכול נמכר, כולל כרטיסי הטיסה של יפעת להודו, אך המשפחה מצליחה להרוויח רק עשרים אלף שקלים. לאחר שואלרי מביא במפתיע מאה אלף שקלים, דוד מוותר על הרעיון לעקל את החברה ועוזב על מנת לתכנן את הנקמה הבאה שלו. בסוף העונה המשפחה טסה להודו, יחד עם יאיר. ואלרי נתקע בשירותים של בית משפחת דגני ויפעת מאחרת את המונית לשדה התעופה. בתחילת העונה השנייה מסתבר שיפעת וואלרי טסו להודו, אבל כשהם חוזרים, המשפחה מגלה שהם שכחו את ואלרי בהודו שוב.
עלילה > עונה שנייה

בני משפחת דגני חוזרים מהודו. שרון הופך לצמחוני, אך חוזר בו, יאיר גילח את ראשו והפך לבודהיסט, בתיה הפסיקה לקנות ותומר חזר שבועיים לפני כולם על מנת לשקם את העסק. כשהמשפחה חוזרת לביתם הם מגלים שכל רהיטיהם נמכרו על מנת לפרנס המצאה של תומר, טלפון שפורס ביצים קשות. לאחר שמגלים שמי שקנה את הרהיטים של משפחת דגני הוא דוד לוציפר, הם מנסים לשכנע אותו שיחזיר להם את הרהיטים אך ללא הצלחה אמיתית. בתיה מבינה שהיא לא יכולה בלי רהיטים וחוזרת לקנות. לאחר הובלה שמבצעת החברה לתיאטרון שפשט רגל, יפעת מוצאת רעיון ולוקחת את כל רהיטי התפאורה של התיאטרון שכולה נראתה בדיוק כמו הרהיטים שלהם ומביאה אותם לבית המשפחה. שרון מגלה באותו זמן תור ארוך למקום לא מובן ולאחר שעובר אותו, מגיע לאודישנים לתוכנית מציאות בשם "משהו נולד" ומתקבל מבלי לרצות בכך. בן זוגו של שרון לתוכנית הוא אדם בשם רן בנקר (פארודיה של רן דנקר). יפעת מתאהבת ברן במהלך העונה. לאחר מכן, מצליחים תומר ושרון לשחרר את ואלרי שנתקע בשירותים בנמל התעופה של דלהי. לאחר שוואלרי טוען שצריך עובד חדש בחברה, מגיע עובד בשם סיני קטן-קטן שנראה תמים למדי אך מתגלה בסופו של דבר כמרגל מצד לוציפר. ואלרי מחליט לנקום ופונה לבעליו של הבנק בו לוציפר עובד. בסופו של דבר, לאחר שבתיה מבטלת את מנויה בבנק, מפוטר לוציפר מעבודתו, משום שהבנק לא יכול להרשות לעצמו לאבד בזבזנית גדולה כבתיה. נקמתו של ואלרי מצליחה. לוציפר מחליט לרוץ לראשות העיר ובתיה רצה אחריו בגלל המחשבה שתוכל בתפקיד לעשות כרצונה. תומר פוגש במסעדת "עלי דפנה" את העובדת החדשה, רווית, ומתאהב בה. רווית היא בעלת קול צפצפני ודיבור מהיר. השניים מתכננים להתחתן, אבל אז, דפנה, חברה טובה של יפעת שכל הגברים מחזרים אחריה, מגלה רגשות קנאה ואומרת לתומר שהיא מאוהבת בו, ותומר חייב לבחור בין רווית לדפנה. לאחר ששרון ובנקר עוברים את כל המשימות, הם עולים לגמר ומתחרים זה מול זה. תומר בסופו של דבר בוחר ברווית, אך מגלה שהיא בורחת עם מארגן החתונות שלהם. בפרק הגמר, מגיעים שרון ובנקר לניקוד זהה ובגלל זה עליהם לבחור את מי להדיח. בנקר מדיח את שרון ושרון מדיח את אימו, כשהוא זוכר את הבטחתו להצביע לאמא. בשל כך בנקר זוכה בתחרות ושוכח מיפעת, דבר המעציב אותה. מי שמנצח בבחירות הוא לוציפר לאחר הפרש של קול אחד מכיוון ששרון כתב על פתק של לוציפר מאחור "אמא". העונה מסתכמת בכך שדפנה מזמינה את תומר לצאת איתה והם הופכים לבני זוג.
עלילה > עונה שלישית

לאחר שדוד לוציפר נבחר לראשות העיר, הוא מתחיל להיטפל למשפחת דגני ואלו נקלעים לצרות. יפעת נרשמת לבית הספר "קול סקול" ("בית ספר מגניב" או "בית ספר למגניבות") ומגלה למרבה ההפתעה שהמורה שלה הוא יהויכין בלנדר, מארגן החתונות שברח עם רווית והתחתן איתה. דפנה היא כעת חברתו החדשה של תומר, וזה מתיידד עם אביה הספן, המכונה גם "הקפטן". לאחר ששרון מונע מלוציפר מלהפוך את עירו לדיקטטורה, משפחת דגני מקבלת הנחה מתשלום מיסים. בפרק האחרון תומר מגלה שמישהו מכר את המצאתו לפניו, ואלרי מגלה להם שהוא מצא את האוצר המשפחתי ועליהם לענות על כמה שאלות ולבצע כמה משימות כדי לקבל אותו, ובינתיים לוציפר מנסה לגנוב אותו ונתפס. במסגרת אחת השאלות יפעת הולכת ל"קול סקול" שם היא יכולה למצוא אנשים חכמים שיעזרו לה לפתור אותה, ומביעה את דעתה על בית הספר, ובלנדר מופתע שלא עזר לה. בשל כך, "דרדלה" ושאר התלמידים החדשים, מורדים נגד בלנדר ומבטלים את מינויים בבית הספר. להפתעת כולם, כולל ואלרי ולוציפר, האוצר נגנב על ידי הקפטן שנעלם באופן מסתורי. לאחר שתומר מבין שמי שמכר את המצאתו הוא שרון, שרצה למכור אותה לפני שמישהו אחר יעשה זאת (בשלב מסוים בפרק הקפטן אומר לתומר שניסה למכור את המצאתו ואמרו לו שהיא כבר נמכרה להם) החברה מתעשרת שנית. העונה מסתיימת כשואלרי יוצא לחופשה על מנת לאלף תנינים באפריקה.
הדמויות > דמויות ראשיות

יפעת דגני (ליאת הר לב) - האחות הצעירה לבית משפחת דגני. יפעת מנסה להשתלט על העניינים בעסק ולהשיג כמה שיותר הובלות. מטרתה היא לחסוך כסף לטיסה להודו, עליה חלמה מאז שירותה הצבאי. בסוף העונה הראשונה היא ומשפחתה נוסעים להודו. בתחילת העונה השלישית, נרשמת לבית הספר "קול-סקול" לאחר שהבינה שהיא חנונית. יפעת היא החברה הטובה ביותר של דפנה. כשהתאהבה ביאיר היא גמגמה ולאחר מכן ראתה כי גם הוא מגמגם, ודפנה עזרה לה לא לגמגם ליד בנים, אך לשווא. בעונה השלישית מתפתח קשר בינה לבין "דרדלה", ובסוף העונה הם בני זוג.
תומר דגני (יובל סטוניס) - האח הבכור למשפחת דגני. תומר לוקח על עצמו את תפקיד המנהל של חברת ההובלות לאחר מות האב, והוא שואף לצאת מחברת ההובלות הקטנה ולהיות איש עסקים מצליח, או לחלופין להפוך את "מוטי הובלות" לחברה משגשגת. במשך העונות תומר היה מאוהב בדפנה. בעונה 2 הבין שהיא מתעלמת ממנו לחלוטין, והתאהב בעובדת החדשה ששכרה, רווית, ומזמין אותה לדייט. הם ביחד במהלך העונה ואפילו מתארסים, עד שבסוף העונה רווית מתאהבת במארגן החתונות שלהם, וזורקת את תומר. רק לבסוף דפנה מתוודה על אהבתה לתומר, והוא מסכים להיות בן זוגה.
שרון דגני (בן פרי) - האח השני לבית משפחת דגני. שרון הוא אחד המובילים בחברה, ושואף להיות שחקן בארצות הברית, אך הוא אינו יודע אנגלית. בתחילת העונה השנייה מצטרף לתוכנית "משהו נולד" (פרודיה על התוכנית כוכב נולד) ששם הוא בן הזוג של רן בנקר, שלבסוף מתחרה בשרון ומנצח אותו.
בתיה דגני (אוולין הגואל) - האם למשפחת דגני. בתיה אינה לוקחת חלק פעיל בעסק, וכל מה שמעניין אותה זה קניות ובזבוז כסף, מה שגרם להידרדרות במצב הכלכלי של המשפחה. בתיה לא התחשבה המון במשפחתה והחליטה שהיא קונה רק לעצמה. היא מזלזלת בוואלרי, שמאוהב בה במהלך העונה הראשונה והשנייה, ומתאהבת בקפטן עקב כספו, וכשנגמר לו הכסף זרקה אותו. מזוהה עם אמירת הצליל: "סה!".
ואלרי (קלים קמנקו) - המחסנאי של מוטי הובלות, בעל מנחוס. יוצא ברית המועצות ומאוהב בבתיה בסתר. בסוף העונה הראשונה נכנס ואלרי כשותף בחברת "מוטי הובלות". הופעתו הראשונה הייתה בפרק "אויבים חדשים". אחרי שמוטי יצא להוביל את הפסנתר שגרם למותו, ואלרי נכנס לסדר את המחסן, אך ננעל במחסן למשך שנה שלמה, וסיפר שחי על סוכריות מנטה ושרד חיית טרף. כששרון הגיע יום אחד למשרד הוא שמע את ואלרי צועק מהמחסן ושחרר אותו. ואלרי היה החכם שתמיד היה עוזר לחברה לפתור את החידות והבעיות. מסופר כאדם בעל רמת סיבולת גבוהה ביותר, כדוגמה לכך ששרד עינויים מהק.ג.ב. הסדרה נגמרת כשואלרי חותם עם תפוח אדמה על דלת המשרד את המילה: "שלום", אחר כך הוא יוצא מהדלת ונועל אותה.
דפנה (שמרית לוסטיג) - עובדת בבית הקפה "הלו". ידועה ביופייה הנדיר ומחוזרת על ידי המון בנים לאורך כל הסדרה, אך היא דוחה את כולם בקור לב במחשבה שהיא טובה מהם. חברתה הטובה ביותר של יפעת, עוד מהגן. היא שנאה את תומר מכיוון שבילדותה גרם לכולם לחשוב שהיא בן, אבל כשתומר החל להתאהב ברווית בעונה השנייה, דפנה החלה להתאהב בתומר והם הפכו לזוג בעונה השלישית.
דוד לוציפר (גיא לואל) - הנבל הראשי של הסדרה, מנהל הבנק המרושע של משפחת דגני, שכל הזמן מנסה לעקל את "מוטי הובלות", בעיקר מאחר שבתיה סירבה לו לדייט ומשום שיש לו חברת הובלות מתחרה. עושה הכול על מנת לחבל להם בעסק, כגון להתחזות ללקוח ששלח אותם ממקום למקום, או לשלוח חבר סיני שהכינוי שלו הוא "סיני קטן קטן" שיצטרף למוטי הובלות ויהרוס אותה. בעונה השנייה מתמודד לוציפר לראשות העיר מול בתיה ומנצח אותה, בעונה השלישית מצליח לקחת למשפחת דגני את הבית ומאלץ אותם לעבור לגור במשאית של החברה.
הדמויות > דמויות משנה

טל מוסרי - מופיע בחלק מהפרקים בתפקיד עצמו אך לזמן קצר בלבד.
יאיר (עידן ברקאי) (עונה ראשונה) - מפקד המחלקה של יפעת לשעבר. במהלך העונה הוא ויפעת נהיים חברים ותחילת העונה השנייה הוא נהפך לבודהיסט ומתחתן עם הודית בשם צ'אנקרה.
פולה (סנדרה שונוולד) (עונה ראשונה) - המנקה לשעבר של משפחת דגני. ארגנטינאית. שונאת את משפחת דגני ובעיקר את בתיה כיוון שניצלה אותה. מופיעה לעיתים בפלאשבקים.
רווית (יעל טל) (עונה שנייה) - עובדת בבית הקפה "עלי דפנה" שמנהלת אותו דפנה. מאוהבת בתומר דגני ואף הייתה מאורסת לו. מתוארת כחביבה וחסרת טאקט.
רן בנקר (אייל אלטויל) (עונה שנייה) - בן זוגו של שרון בתוכנית "משהו נולד". בעל חולשה לבורקסים. בנוסף, בן זוגה של יפעת.
ננסי ברנדס - (עונה שנייה) - מנחה "משהו נולד" (פארודיה לתוכנית כוכב נולד). המנחה הוא פארודיה של צביקה הדר.
סיני קטן קטן (עונות 2–3) - עוזרו של דוד לוציפר. סיני נמוך קומה המדבר באמצעות שלטים.
יהויכין בלנדר (מולי שולמן) (עונות 2–3) - שימש כמארגן החתונות של תומר ורווית ולאחר שרווית התחתנה איתו במקום, הוא הפך למורה בבית הספר "קול-סקול": בית הספר לקולים שיפעת לומדת בו. משלב בדיבורו מילים בעברית וצרפתית יחד. כתב מספר ספרים ותוכניות, אדם מקושר אשר כתב גם ספר ל"אבאים מתחילים". את ההמלצה על בלנדר קיבלו תומר ורווית מציפי שביט כאשר סיפרה על חתונה שליהק בלנדר.
הקפטן (גדי יגיל) (עונה שלישית) - אדם ללא שם הנזכר בסדרה רק בכינוי "הקפטן", אביה הספן של דפנה. איש עסקים מפוקפק גס רוח, אשר נוסע לאפריקה רבות ושם משיג את הונו. הוא רואה בעצמו מלח וברשות צי ספינות.
מיכאל דביר (דרדלה) (איתי זבולון) (עונה שלישית) - היה מאוהב ביפעת מהיסודי. חיזר אחר יפעת והתאהבו. מגושם וחסר מזל.
דימה (עונה שלישית) - אח של ואלרי העובד כשוטר בק.ג.ב., בעל אובססיה למזון ביתי.
הדמויות > הדמויות בילדותן

שרון דגני הקטן (צח כהן) - הילד שמשחק את דמותו של שרון כשהיה קטן בפלאשבקים.
תומר דגני הקטן (עונות 1 ו-2 אייל פריאנטה, עונה 3 רן קפלן) - הילד שמשחק בפלאשבקים את תומר שהיה קטן.
יפעת דגני הקטנה (יעל שוהם) - הילדה שמשחקת בפלאשבקים את יפעת כשהייתה קטנה.
יוני דגני (עונה שלישית) - אח לא ידוע למשפחת דגני שסולק מהבית עקב שריפת בגדיה של בתיה. הופעתו היחידה הייתה בפלאשבק של הפרק "שובו של הקפטן". לא ידוע מה קרה לו.
מיכאל דרדלה הקטן (עונה שלישית) - הילד שמשחק את דמותו של מיכאל דרדלה כשהיה קטן. מאוהב ביפעת. הופיע ב-2 פרקים: בפלאשבק של הפרק "המעריץ הסודי" ובפלאשבק של הפרק "שובו של הדרדלה".
דוד לוציפר הקטן (איתי ימין) - הילד שמשחק את לוציפר כשהיה ילד ובתיה באה לעשות לו בייביסיטר. הופעתו היחידה הייתה בפרק "נכנס יין".
רקסי - הכלב של משפחת דגני שברח בגלל האוכל הגרוע של יפעת.
הדמויות > משפחת דגני (קורנפלקס)

מוטק'ה קורנפלקס - סבו של מוטי, אב משפחת קורנפלקס, שעבד כמוכר קרח לפני קום המדינה.
קטיה קורנפלקס - אשתו של מוטק'ה, אם משפחת קורנפלקס. מבוססת על בתיה.
צבי קורנפלקס - בנם הבכור של מוטק'ה וקטיה, מאוהב בורה. מבוסס על תומר.
עובדיה קורנפלקס - בנה האמצעי של משפחת קורנפלקס. טיפש שאוהב ללקק את הקרח וגם נדבק אליו. מבוסס על שרון.
שולה קורנפלקס - הבת הקטנה לבית משפחת קורנפלקס. נגנית אקורדיון כושלת, שלא יודעת לחשוב בלב. מתרימה לקק"ל. מבוססת על יפעת.
מר לוציפרסקי - בעל מבטא גרמני כבד. הוא נוטר לקטיה הרבה טינה, עקב כך שהיו מאוהבים, וכשקראו לו לשמירה, קטיה התאהבה במוטק'ה ועזבה אותו. סבו של דוד לוציפר.
וניה - ידיד נפשהּ של משפחת קורנפלקס. סבו של ואלרי.
ורה - מנהלת הקיוסק השכונתי בו היא עובדת. ממוצא פולני. סבתא של דפנה.
הדמויות > משפחת וודקה (מגולמת על ידי דוד קיגלר)

פיני וודקה - מנהל מפעל שוקולד. מבוסס על וילי וונקה "מצ'ארלי בממלכת השוקולד".
ויני וודקה - אחיו של פיני. מנהל יקב. משורר שכל לחניו מבוססים על השיר "קטיושקה".
דודו וודקה - אביהם של פיני וויני. מזכיר קיבוץ שלא מבין אף שפה פרט לעברית.
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | המשפחה שלי |
| 2 | 2 | העסק של אבא |
| 3 | 3 | אויבים חדשים |
| 4 | 4 | חתול המוות |
| 5 | 5 | הישרדות |
| 6 | 6 | טירונות בנים בנות |
| 7 | 7 | חסרי כישרונות צעירים |
| 8 | 8 | הספר של בתיה |
| 9 | 9 | בתיחקור |
| 10 | 10 | החבילה |
| 11 | 11 | הקוסם |
| 12 | 12 | ההובלה ה-13 |
| 13 | 13 | שלדים בארון |
| 14 | 14 | מפעל השוקולד |
| 15 | 15 | הובלות אקספרס |
| 16 | 16 | הסוד של תומר |
| 17 | 17 | המסיבה |
| 18 | 18 | לפעמים חלומות מתנפצים |
| 19 | 19 | השיבה להודו |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 20 | 1 | הרהיטים שבלב |
| 21 | 2 | עבודת נמלים |
| 22 | 3 | כליה בהזמנה |
| 23 | 4 | הובלה רגילה לגמרי |
| 24 | 5 | מרגל גדול-גדול |
| 25 | 6 | הנקמה |
| 26 | 7 | ימי הרדיו |
| 27 | 8 | עושים היסטוריה |
| 28 | 9 | קנאת סופרים |
| 29 | 10 | הטרולמוביל |
| 30 | 11 | ויהי חושך |
| 31 | 12 | נכנס יין |
| 32 | 13 | כוכב שביט |
| 33 | 14 | ילד הדומינו |
| 34 | 15 | תומר אחרי בן אדם |
| 35 | 16 | אתה מוכר לי מאיפשהו |
| 36 | 17 | בחירות |
פרקים > עונה 3

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 37 | 1 | איך הכל התחיל |
| 38 | 2 | חוכמה מתוקה |
| 39 | 3 | מסטיק צמיג |
| 40 | 4 | שובו של הקפטן |
| 41 | 5 | האוגר-מן |
| 42 | 6 | המעריץ הסודי |
| 43 | 7 | אוציפר! |
| 44 | 8 | עונת הנדידה |
| 45 | 9 | חופשה חלומית |
| 46 | 10 | מלחמה על הבית |
| 47 | 11 | שובו של הדרדלה |
| 48 | 12 | הסיפור האמיתי |
| 49 | 13 | תפוח אדמה |
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, עשרה דברים לראות הערב, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2008
↑  רוני קורן-דינר, משבר הטלוויזיה מחמיר: מטר פלוס בקשיים - הפקות כמו "עד החתונה" לרשת הוקפאו, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2006
↑  ארנביא (ניר), המובילים – מובילים אותי בארגזים, באתר FXP, ‏23 באוגוסט 2020
2004 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2004  במדע |  |
< · 2002 · 2003 — 2004 — 2005 · 2006 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2004 ונוגעים לעולם המדע.
אנתרופולוגיה

27 באוקטובר – גילוי הומו פלורסיינסיס
טכנולוגיה

30 באפריל – בניית טרנזיסטור ראשון תוך שימוש בננוטכנולוגיה
חקר החלל

21 ביוני – טיסה ראשונה של ספייס שיפ 1
1 ביולי – גשושית קאסיני החלה בחקר שבתאי וסביבתו לאחר 7 שנות טיסה.
2 באוגוסט – שיגור גשושית מסנג'ר לכיוון כוכב הלכת חמה
פיזיקה

גילוי יסודות כימיים מס' 113 ו-115.
17 ביוני – ביצוע טלפורטציה קוונטית למרחק של 600 מ'
22 באוקטובר – אנדריי גיים וקונסטנטין נובוסלוב מבודדים גרפן.
פרסים

פרסי נובל
פרס נובל לפיזיקה - דייוויד גרוס, דייוויד פוליצר, פרנק וילצ'ק (כולם מארצות הברית) - על גילוי חופש אסימפטוטי בתאוריה של האינטראקציה החזקה.
פרס נובל לכימיה - אהרן צ'חנובר (ישראל), אברהם הרשקו {ישראל) ואירווין רוז (ארצות הברית) - על גילוי אחד מהתהליכים המחזוריים החשובים ביותר בתא שמאפשר את פירוק החלבונים.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - לינדה ב. באק וריצ'רד אקסל (כולם מארצות הברית) - על גילוי קולטני ריח וארגון מערכת חוש הריח
פרס נובל לכלכלה - פין קידלנד (ארצות הברית), אדוארד פרסקוט (ארצות הברית) על תרומותיהם בדינמיקה מקרו-כלכלית: הקונסיסטנטיות בזמן של מדיניות כלכלית והכוחות המניעים מאחורי מחזורי עסקים
פרס אבל - מייקל עטיה (לבנון, בריטניה), איזדור סינגר (ארצות הברית) על גילוי משפט האינדקס והוכחתו, משפט המקשר בין טופולוגיה, גאומטריה ואנליזה, ועל תפקידם יוצא הדופן בבניית גשרים חדשים בין המתמטיקה לפיזיקה התאורטית.
פרס טיורינג - וינט סרף (ארצות הברית), בוב קאהן (ארצות הברית) על עבודה חלוצית בתחום רשתות תקשורת, לרבות תיכון ומימוש הפרוטוקולים הבסיסים של רשת האינטרנט ופרוטוקול TCP/IP.