בדיקות סקר בהיריון
הערכה פרה-נטלית > היסטוריה מיילדותית

יש לבחון את הלידות הקודמות ו/או ההפלות של המטופלת, אם היו, ולברר את סיבתן. באופן ספציפי, יש להעריך את הפרמטרים הבאים:
הפלות חוזרות: באופן כללי, ניתן לאבחן כי הזוג סובל מהפלות חוזרות כאשר קיימות לפחות שלוש הפלות עוקבות שהסתיימו ספונטנית. יש להעריך את הסיבה לכך לפני תחילת ההיריון הנוסף - ניתן לקחת קריוטיפ של ההורים, להעריך מחלות הקשורות למחלות רקמת חיבור, הערכה של תפקוד בלוטת התריס (תת תפקוד בלוטת התריס עלול להביא להפלות חוזרות), מחלות הקשורות בקרישתיות יתר כגון תסמונת אנטי פוספוליפידית, וכן מחלות זיהומיות שונות.
אם קיים סיפור של מות התינוק במהלך הלידה או לאחריה יש לברר את הסיבה לכך - לעיתים קיים קשר למומים מבניים של העובר, דימום או תרומבופיליה של האם והעובר, הדורשים התייחסות ובירור ספציפיים.
אם ההריונות הקודמים הסתיימו בלידה מוקדמת, יש עלייה בסיכון ללידות מוקדמות גם בהריונות הבאים. נמצא כי מתן הזרקות של 17a hydroxyprogesterone הניתנות שבועית החל מתחילת הטרימסטר השני, יכול להוריד את הסיכון ללידה מוקדמת אצל מטופלות עם היסטוריה של לידות מוקדמות.
כל הנשים בהיריון אמורות לעבור בדיקת נוגדנים בביקורן הראשון. נשים שהן מסוג דם Rh שלילי, ללא עדות לנוגדנים, יקבלו זריקת אנטי-D בשבוע ה-28 להיריון. אם אצל האישה קיימים נוגדנים נגד Rh חיובי, יש לעקוב אחר כיל נוגדנים ובמידת הצורך לבצע דיקור מי שפיר והערכת דופלר באולטראסאונד כדי למנוע מצבים של הידרופס פטאליס.
סיפור קודם של רעלת היריון מעלה את הסיכון ליתר לחץ דם בהיריון הנוכחי ולרעלת היריון נוספת, במיוחד כשיש יתר לחץ דם כרוני או מחלת כליות.
אם נולד תינוק קודם הסובל מבעיה גנטית או ממום מולד- יש להעריך את העובר במהלך ההיריון הנוכחי על ידי שיטות שונות.
חשיפה לטרטוגנים: טרטוגן הוא חומר כלשהו שיש לו השפעה שלילית על העובר המתפתח. דוגמאות לטרטוגנים כוללות תרופות: נגד אפילפסיה (פנטואין, חומצה ולפורית), ליתיום, תלידומיד, DES, קומדין, איזותרטינואין ועוד, מזהמים כגון ציטומגלווירוס, ליסטריה, אדמת, טוקסופלסמה, ווריצלה, מיקופלסמה ועוד, וכן קרינה.
בדיקה פיזיקלית צריכה להתבצע באישה מיד בביקורה הראשון. יש להעריך סימנים חיוניים - חום, למשל, עלול להצביע על זיהום מי שפיר, ובמידה שיש חשד לכך יש לערוך דיקור מי שפיר ובהתאם להחליט האם להפסיק את ההיריון. טכיקרדיה (עלייה בדופק) של האם עלולה להצביע על סימנים לזיהום, אנמיה או שניהם. טכיקרדיה מבודדת, מעל 100 דפיקות לב לדקה, צריכה להיות מוערכת ובמעקב. גם בדיקת לחץ דם צריכה לעבור מעקב, כאשר רמות לחץ דם הן מעל 140/90 מגדירות את המטופלת כסובלת יתר לחץ דם במהלך ההיריון. שילוב יתר לחץ דם במהלך ההיריון עם חלבונים בשתן מגדיר את המטופלת כסובלת מרעלת היריון, ועליה להיות תחת מעקב קפדני במקרה זה.
בדיקת שת: בביקור הראשון יש לערוך בדיקת שתן, ולטפל באנטיביוטיקה אם הייתה צמיחת פתוגנים בתרבית. יש לחזור על בדיקת השתן בביקורים נוספים ולקחת מדדים כגון חלבון, גלוקוז, דם, לויקוציטים כדי להעריך האם חל שינוי מול המצב הבסיסי.
בבדיקות דם הראשונות יש לערוך בדיקה מקיפה הכוללת: המטוקריט, המוגלובין, ספירת תאי דם לבנים, סוג דם ונוגדנים לסוג דם וכן בדיקות סרולוגיות ל-VDRL, אדמת, הפטיטיס B,‏ HIV. מטופלות בסיכון צריכות לעבור בדיקה נגד טוקסופלסמוזיס. כמו כן יש לבדוק היתכנות של גונוריאה, כלמידיה וכן ביצוע בדיקת פאפ סמיר.
עגבת: אם תוצאות ה-VDRL חיוביות, ניתן לבדוק נוגדנים לטרפונומה. אם הוכח כי קיימת עגבת, ניתן לטפל בפניצילין במהלך ההיריון, אשר יכול לעבור שליה ולטפל בעובר. יש לבצע בדיקות סרולוגיות מדי חודש כדי להעריך את התגובה לטיפול.
כלמידיה- הטיפול הניתן הוא לרוב 7 ימים של אריתרומיצין או מנה אחת של אזיתרומיצין.
גונוריאה מטופלת על ידי צפטריאקסון במרבית המקרים. אם קיימת הדבקה בהרפס יש לקחת אציקלוויר ויש לשקול לקחת החל משבוע 36 כמניעת התפרצות המחלה במהלך הלידה.
חיסון יכול להינתן לנשים בהיריון אם הוא חיסון מומת, רקומביננטי או טוקסואיד. כך למשל, נשים הנמצאות בטרימסטר שני או שלישי במהלך החורף יקבלו חיסון כנגד שפעת. עם זאת, חיסונים חיים מוחלשים אינם מותרים במהלך ההיריון, ולכן אישה שאינה מחוסנת לאדמת, חצבת, פוליו, חזרת או ווריצלה צריכה להתחסן לפחות שלושה חודשים טרם כניסתה להיריון.