stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלורנס אייסי
הערות שוליים

↑  "Biography of Florence Ayisi". African Success. 3 ביוני 2008. אורכב מ-המקור ב-2018-11-30. נבדק ב-2018-11-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cannes award for courtroom film". BBC News. 24 במאי 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winner 2007 Independent Lens: Sisters in Law". Peabody Awards (באנגלית).
1 2 3 4 5 6 7  "Florence Ayisi". Women Make Movies.
↑  "Hollywood embraces Britain's black film talent". The Independent (באנגלית בריטית). 2008-05-10.
1 2 3  "Honourees 2008". UK Film Council. 2012-02-23. אורכב מ-המקור ב-23 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "University of South Wales - Florence Ayisil".
↑  White, Patricia (2006-01-01). "Cinema Solidarity: The Documentary Practice of Kim Longinotto". Cinema Journal. 46 (1): 120–128. JSTOR 4137156.
↑  Mayer, Sophie (2015-10-22). Political Animals: The New Feminist Cinema (באנגלית). I.B.Tauris. ISBN 9780857729941.
1 2  "Independent Lens . SISTERS IN LAW . The Filmmakers | PBS". www.pbs.org.
↑  Meskimmon, Marsha; Rowe, Dorothy C. (2012). "Editorial". Women, the Arts and Globalization. Manchester University Press. p. 10. ISBN 9780719096716.
↑  Tchouaffé, Olivier Jean (2012). "Women in Film in Cameroon: Thérèse Sita-Bella, Florence Ayisi, Oswalde Lewat and Josephine Ndagnou". Journal of African Cinemas. 4 (2): 191–206. doi:10.1386/jac.4.2.191_1.
↑  Malkowski, Jennifer (2007-06-01). "Reel Paradise / Sisters in Law". Film Quarterly (באנגלית). 60 (4): 30–34. doi:10.1525/fq.2007.60.4.30. ISSN 0015-1386.
↑  Maher, Jennifer; Moorman, Marissa (Spring 2008). "A Black Camera Movie Review: Sisters in Law by Florence Ayisi; Kim Longinotto". Black Camera. 22/23: 120–122. JSTOR 27761711.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327471005171  BIBSYS: 7047210  BnF: cb15739648h (data)  ISNI: 0000 0000 5141 3439  LCCN: nr2006011601  NTA: 297594753  SUDOC: 112842615  VIAF: 309661449   WorldCat (עם VIAF): 309661449
פלורנס אנד דה משין

| --- | --- |

הלהקה בהופעה בפולין, 2013
 מקום הקמה:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 סוגה:  אינדי פופ, אינדי רוק, ארט רוק, בארוק פופ, נשמה
 חברת תקליטים:  מושי מושי רקורדס, איילנד רקורדס 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 פלורנס וולש, איזבלה סאמרס, רוברט אקרויד, טום מונגר, לורן האמפרי, סיירוס ביינדור, הייזל מיילס, אקו אורקה טטה, דיאון דאגלס
 חברים לשעבר
 כריסטופר לויד היידן, ראסטי בראדשאו, מאק סאנדרס
 
פלורנס אנד דה משין (באנגלית: Florence and the Machine, נכתב לעיתים גם כ-Florence + The Machine) היא להקת פופ אינדי בריטית. הרכב הלהקה כולל את הסולנית, פלורנס וולש (באנגלית: Florence Welch) ועוד מקבץ מוזיקאים המספקים פסקול לשירים שכותבת ושרה ולש.
סוגת הלהקה מתוארת לעיתים כשילוב בין כמה סוגות, בהן רוק ומוזיקת נשמה.
עוד לפני הצלחתה זכתה הלהקה לתשבחות רבות ממבקרים בתעשיית המוזיקה, בייחוד מה-BBC. בנוסף, ה-BBC תרמו להצלחת הלהקה, שכן הציגו אותם כחלק ממיזם "BBC מציג".
בטקס פרסי גראמי ה-53 פלורנס אנד דה משין היו מועמדים לפרס האמן החדש הטוב ביותר. בנוסף, הופיעו בטקס ה-VMA ‏2010 ובקונצרט פרסי נובל.
אלבום הבכורה שלהם, Lungs, יצא לאור ב-6 ביולי 2009. לאחר 28 שבועות במצעד, הגיע האלבום אל פסגת מצעד הסינגלים הבריטי, שם שהה במשך שבועיים רצופים.
האלבום שהה במצעד במשך 65 שבועות רצופים, והפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בשנים 2009 ו-2010.[דרוש מקור]
האלבום זכה בפרס מאסטר-קארד לאלבומים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2010.
באוקטובר 2011 יצא האלבום השני של ההרכב, "Ceremonials". ביוני 2015 יצא האלבום השלישי של ההרכב, "How Big, How Blue, How Beautiful". ביוני 2018 יצא האלבום הרביעי של ההרכב, "High as Hope".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: Lungs
2011: Ceremonials
2015: How Big, How Blue, How Beautiful
2018: High as Hope
2022: Dance Fever
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2011: Live at the Wiltern
2012: MTV Unplugged
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2009: A Lot of Love. A Lot of Blood
2010: iTunes Festival: London 2010
2010: iTunes Live from SoHo
2011: Lungs – The B-Sides
2015: Apple Music Festival: London 2015
2016: Songs from Final Fantasy XV
הופעות > סיבובי הופעות

2008–2011: Lungs Tour
2011–2013: Ceremonials Tour
2015–2016: How Big, How Blue, How Beautiful Tour
2018–2019: High as Hope Tour
2022–2023: Dance Fever Tour
הערות שוליים

↑  פלורנס אנד דה משין, באתר AllMusic
↑  Alan Woodhouse, Florence And The Machine’s ‘Lungs’ finally tops UK albums chart, באתר NME, ‏17 בינואר 2010 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007373081305171  PLWABN: 9810542497405606  BnF: cb16146385g (data)  GND: 16339288-2  ISNI: 0000 0001 2019 2060  LCCN: no2009189520  MusicBrainz: 5fee3020-513b-48c2-b1f7-4681b01db0c6  NKC: xx0114931  RERO: 02-A017529648  SUDOC: 161835368  VIAF: 157579313   WorldCat (עם VIAF): 157579313
פיגוע הירי בלואיסטון (2023)

| חלק מירי המוני בארצות הברית |
| --- | --- |
 תאריך:  25 באוקטובר 2023 
 קואורדינטות:  44°07′32″N 70°11′51″W﻿ / ﻿44.12561709539°N 70.197607931898°W﻿ / 44.12561709539; -70.197607931898
 סוג:  טבח, ירי המוני, רצח המוני, רצח מתוכנן מראש
 נשק:  רובה חצי אוטומטי 
 הרוגים:  18 
 פצועים:  13 
 מספר מפגעים:  1 
  (למפת מיין מוגדלת) אוגוסטה פורטלנד לואיסטון בנגור קנדה נ. המ.  האוקיינוס האטלנטיפיגוע הירי בלואיסטון(למפת מיין רגילה) אוגוסטה פורטלנד לואיסטון בנגור קנדה נ. המ.  האוקיינוס האטלנטיפיגוע הירי בלואיסטון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פיגוע הירי בלואיסטון(למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פיגוע הירי בלואיסטון
 
ב-25 באוקטובר 2023 התרחש אירוע ירי המוני בשני מקומות בעיר לואיסטון (אנ') אשר במדינת מיין שבארצות הברית. לפחות 16 בני אדם נרצחו באירוע ועשרות נוספים נפצעו. משטרת לואיסטון פרסמה תמונה של החשוד, שצולמה על ידי מצלמות האבטחה, וכעבור 48 שעות הוא נמצא ללא רוח חיים.
הטבח

בסביבות השעה 19:15 כוחות משטרה, כיבוי אש וצוותי הצלה הגיעו לבית העסק "Sparetime Recreation" אשר מכיל מסעדה ואולם באולינג, לאחר שהתקבל דיווח על ירי במקום. זמן קצר לאחר מכן, דווח על כך שבוצע ירי נוסף במסעדת "Schemengees Bar & Grille", אשר נמצאת במרחק 6 קילומטרים מבית העסק הראשון בו התרחש ירי. יריות דווחו במרכז הפצה של וולמארט באזור, אך לפי החברה ירי לא התרחש שם.
בסביבות השעה 20:00 משרד השריף של מחוז אנדרוסקוגין ומשטרת מדינת מיין פרסמו אזהרה לכלל תושבי לואיסטון שהרוצח עדיין מסתובב חופשי. משרד השריף פרסם תמונות של היורה שנקלטו על ידי מצלמת האבטחה בהן נראה בבירור כי הוא מחזק ברובה סער.
המפגע

רוברט ראסל קארד (4 באפריל 1983 – 27 באוקטובר 2023) היה מדריך כלי ירי בן 40 ואיש מילואים בצבא ארצות הברית. קארד היה תושב של העיירה בודואין שבמדינת מיין. קארד היה סמל מדרגה ראשונה במערך המילואים של צבא ארצות הברית. דובר הצבא אישר שקארד היה חבר במערך המילואים אך הוא מעולם לא נשלח למשימות צבאיות כולשהן מחוץ לבסיס הבית שלו.
בין השנים 2001–2004 קארד למד הנדסה באוניברסיטת מיין אך לא השלים את לימודיו. קארד התגייס לצבא בדצמבר 2002. במאי 2023 בנו וגרושתו של קארד דיווחו לסגן השריף במחוז סגדהוק שמצב בריאותו הנפשי של קארד דעך באופן מהותי. ביולי 2023 חיילים שהתאמנו לצד לצד קארד בבסיס ווסט פוינט דיווחו כי הוא איים "לירות" באנשים בבסיס צבאי בעיר סאקו שבמדינת מיין, ובעקבות כך הם יידעו בכך את רשויות אכיפת החוק. משטרת מדינת ניו יורק בתגובה העבירה את קארד לבית החולים בבסיס ווסט פוינט לצורך הערכה פסיכולוגית. הוא אושפז במשך שבועיים נוספים בבית החולים פסיכיאטרי בקטונה, ניו יורק.
דובר הצבא ברייס דובי ציין שקארד שוחרר לביתו ב-3 באוגוסט 2023. בנוסף נקבע גם שקארד "לא יוכל להחזיק בכלי נשק, לטפל בתחמושת או להשתתף בפעילות בה יורים" ונקבע שקארד בלתי כשיר לצמיתות לתפקיד בסביבה קרבית או מבצעית. עוד באותו היום חנות כלי נשק בעיר אובורן שבמדינת מיין מנעה ממנו רכישת משתיק קול בעקבות האשפוז האחרון.
הקורבנות

בסך הכל נרצחו בטבח 18 בני אדם, ו-13 נפצעו. שבעה מהקורבנות נרצחו ב"Just-In-Time Recreation", שמונה נרצחו במסעדת "Schemengees Bar & Grille", ושלושה נפטרו לאחר האירוע בבית החולים. ארבעה מההרוגים במסעדה היו חירשים אשר לקחו חלק בטורניר קורנהול שאורגן עבור קהילת חירשים מקומית. הקורבנות באירוע היו בין הגילאים 14 עד 76.
עלי רזא פהלווי

הנסיך עלי רזא פהלווי (בפרסית: علی‌رضا پهلوی, בתעתיק מדויק: עלירצ'א פהלוי; 1 במרץ 1922 - 17 באוקטובר 1954) היה בנו של רזא ח'אן, ואחיו הצעיר של מוחמד רזא פהלווי. לאחר שהוגלה אביו בעקבות הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן, התלווה אליו למאוריציוס ומאוחר יותר ליוהנסבורג.
עלי רזא היה בוגר תואר במדע המדינה מאוניברסיטת הרווארד. הוא נספה בתאונת טיסה בשמי אלבורז.
הערות שוליים

↑  Ali Akbar Dareini (1 January 1999). The Rise and Fall of the Pahlavi Dynasty: Memoirs of Former General Hussein Fardust. Motilal Banarsidass Publ. p.
↑  Montgomery-Massingberd, Hugh (1980). Burke’s Royal Families of the World: Volume II Africa & the Middle East. p. 149.
↑  Cockcroft, James D (1989). Mohammed Reza Pahlavi, Shah of Iran. Chelsea House Publishers. p. 79.
↑  ‏סואדכוהי‏ (Q108933097)
↑  הבא בירושה אחרי רזא כורש עלי פהלווי, מקור: סדר הירושה בוויקיפדיה הצרפתית | הפריט שלו בוויקינתונים: ‏כאמיאר פהלווי‏ (Q109170741)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17149179v (data)  GND: 1241844003  ISNI: 0000 0004 6337 7083  VIAF: 2951150749001616420006   WorldCat (עם VIAF): 2951150749001616420006 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיגוע הירי במועדון הלילה באיסטנבול (2017)

| --- | --- |

מועדון הלילה "ריינה", 2012
 תאריך:  1 בינואר 2017 
 מקום:  ריינה, איסטנבול, טורקיה 
 קואורדינטות:  41°03′00″N 29°01′57″E﻿ / ﻿41.049922°N 29.03262°E﻿ / 41.049922; 29.03262
 סוג:  ירי המוני, פיגוע, טבח 
 נשק:  קלאצ'ניקוב
 הרוגים:  39 
 פצועים:  70 
 מבצע:  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית
  (למפת איסטנבול מוגדלת) מועדון הלילה "ריינה"(למפת איסטנבול רגילה) מועדון הלילה "ריינה"מיקום הירי באיסטנבול, טורקיה
 
פיגוע הירי במועדון הלילה באיסטנבול התרחש ב-1 בינואר 2017 סמוך לשעה 01:15 באיסטנבול שבטורקיה. במהלך חגיגות השנה האזרחית החדשה, מחבל חמוש פתח בירי במועדון הלילה "ריינה" ברובע בשיקטש של איסטנבול, טורקיה, אחד המועדונים המפורסמים ביותר בעיר, אליו מגיעים בעיקר תיירים ממדינות אחרות. המחבל רצח 39 אנשים ופצע 69. ארגון המדינה האיסלאמית נטל אחריות לפיגוע.
רקע

כוחות הביטחון ברחבי העולם נערכו לאבטחת חגיגות השנה החדשה בצל האיומים לפיגועי ארגון דאעש במוקדי החגיגות, במיוחד במדינות מערביות. ב-31 בדצמבר עצרו כוחות הביטחון הטורקיים שמונה פעילי דאעש, בחשד שתכננו לבצע פיגועים לפני ראש השנה האזרחית בבירה אנקרה. במדינות רבות באירופה סידורי האבטחה הודקו, ומחסומים הוקמו במקומות שונים. המטה ללוחמה בטרור בישראל פרסם אזהרת מסע להודו ברמה 3, המוגדרת "איום קונקרטי בסיסי". בעקבות הערכת מצב, פורסם כי ישנה אפשרות למימוש פיגועי טרור נגד יעדים מערביים ותיירותיים "בטווח המיידי". בעל המועדון אמר לעיתון "הורייט" כי הייתה התרעה מהמודיעין האמריקאי ובעקבותיה החליטו להגביר את האבטחה במקום.
הפיגוע

דיווחים ראשוניים מסרו על שני מחבלים מחופשים לסנטה קלאוס, אך בהמשך דווח על מחבל יחיד שלא היה מחופש. המחבל הגיע למועדון בשעה 01:15 כשהוא נושא רובה קלשניקוב AK-47 מוסתר מתחת למעילו, ירה בשומר בכניסה, נכנס למועדון ופתח בירי ללא הבחנה במבלים. המחבל שהה שבע דקות במועדון וטען את הנשק האוטומטי שלו פעמיים לפני שנמלט.
בזמן הירי שהו במועדון 700–800 אנשים שחגגו את השנה האזרחית החדשה. מבלים שהיו במקום קפצו למי נהר הבוספורוס הסמוך על מנת לברוח מהירי, ומשטרת איסטנבול פעלה למשות אותם מהמים. אמבולנסים וניידות משטרה רבות הקיפו את האזור. אחד הניצולים אמר כי היורה צעק "אללה אכבר" בהתקפה.
ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגוע, ובהודעתו ציין שבמועדון "חגגו את חג הנוצרים הכופרים" ותקף את טורקיה על חלקה במלחמת האזרחים בסוריה.
חקירה

המחבל נמלט כשהוא משאיר את הרובה מאחוריו, ומשטרת טורקיה פתחה בחיפושים אחריו. ב-4 בינואר הודיע שר החוץ הטורקי כי זהותו של המחבל מהפיגוע באיסטנבול ידועה לצוות החקירה, אך לא מסר פרטים נוספים. בימים שלאחר האירוע בוצעו מספר מעצרים באזור איזמיר. לדברי צוות החקירה ישנם קווי דמיון בין הפיגוע במועדון לבין הפיגוע בנמל התעופה איסטנבול אטאטורק. ב-17 בינואר דווח שהמחבל נלכד בפרוור של איסטנבול. הוא זוהה כעבדול קדיר משאריפוב, ממוצא אוזבקי.
קורבנות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. טבלה לפי לאומים.
בין ההרוגים היו עשרה אזרחים טורקים, אזרח טורקי-בלגי, שבעה קורבנות מסעודיה, שלושה מלבנון, שלושה מעיראק, שניים מתוניסיה, שניים מהודו, שניים ממרוקו, שניים מירדן, והרוג אחד מהמדינות הבאות: כווית, קנדה, ישראל (ליאן נאסר, צעירה מטירה), סוריה ורוסיה. כמו כן נהרגו שני תושבי בוואריה, אחד מהם אזרח טורקי והשני טורקי-גרמני.
ראו גם

מתקפת הטרור באיסטנבול
הערות שוליים

1 2 3  39 הרוגים בהתקפת טרור במועדון לילה באיסטנבול; מצוד אחר המחבל, באתר הארץ, 1 בינואר 2017
↑  משה שטיינמץ‏, דאעש קיבל אחריות על הפיגוע באיסטנבול: "בהוראת אל-בגדאדי", באתר וואלה, 2 בינואר 2017
1 2  ‏רויטרס, טבח באיסטנבול: מחבל בתחפושת סנטה קלאוס רצח 39, באתר ynet, 1 בינואר 2017
1 2  ‏חדשות 2, ‏לפחות 39 הרוגים במתקפת הירי באיסטנבול, באתר ‏מאקו‏, 1 בינואר 2017
↑  איתי בלומנטל, תיעוד: המחבל יורה לכל עבר ופורץ למועדון באיסטנבול, באתר ynet, 2 בינואר 2017
↑  "Son Dakika: Ünlü gece kulübüne silahlı saldırı". Hürriyet. נבדק ב-31 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  רויטרס, אי-פי, הגרדיאן וברק רביד, 39 הרוגים בהתקפת טרור במועדון לילה באיסטנבול; מרדף אחר המחבל, באתר הארץ, 1 בינואר 2017
↑  "İstanbul'da Reina gece kulübünde silahlı saldırı: 2 ölü, çok sayıda yaralı var". Cumhuriyet. נבדק ב-1 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יאסר עוקבי, ‏דאעש נטל אחריות לפיגוע באיסטנבול: "נהפוך את החגיגות שלכם לאבל", באתר מעריב אונליין, 2 בינואר 2017.
↑  שר החוץ הטורקי: זהותו של המחבל מאיסטנבול ידועה לנו, באתר ynet, 4 בינואר 2017.
↑  דיווחים בטורקיה: נתפס המחבל שרצח 39 בני אדם באיסטנבול בערב השנה החדשה, באתר הארץ, 17 בינואר 2017
↑  שלומי גבאי ודנה ירקצי‏, ישראלית נהרגה בפיגוע בטורקיה: "אמרנו לה לא לנסוע בגלל המצב", באתר וואלה, 1 בינואר 2017
פאם פריס

| --- | --- |

פאם פריס
 לידה:  11 במאי 1948 (בת 76) הנובר, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 בן או בת זוג:  רוג'ר פרוסט (1986–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פמלה אי. "פאם" פריס (באנגלית: Pamela E. "Pam" Ferris; נולדה ב-11 במאי 1948) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה וולשית. שיחקה בתפקיד 'מא' לארקין בסדרת הטלוויזיה "The Darling Buds of May", וכלורה ת'יים בסדרה "רוזמרי ות'יים". היא השתתפה בסרטי משפחה המבוססים על יצירות של סופרים בריטים כמו בתפקיד מיס טראנצ'בול בסרט "מטילדה" והדודה מארג' בסרט "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן".
ביוגרפיה

פריס נולדה בהנובר שבגרמניה להורים מוויילס, כאשר אביה שרת בחיל האוויר המלכותי. את ילדותה בילתה באברקנפיג (אנ') בוויילס. אביה, פרד פריס, היה שוטר ואמה, אן פרקינס, עבדה במאפייה המשפחתית. כשהייתה בת 13 היגרה המשפחה לניו זילנד. היא חזרה לאנגליה בשנות העשרים המוקדמות שלה. ב-1986 התחתנה עם רוג'ר פרוסט. פריס מתגוררת בקנט בדרום מזרח אנגליה.
בנעוריה הופיעה פריס בתיאטרון מרקורי באוקלנד ניו זילנד. כשחזרה לבריטניה שיחקה בלהקות תיאטרון אזוריות.
בשנים 1991 עד 1993 גילמה את 'מא' לארקין האימהית בסדרת הטלוויזיה "The Darling Buds of May" של ITV. כמו כן השתתפה בתוכניות טלוויזיה כמו "Meantime", בה גילמה את אמם הקוקנית של פיל דניאלס וטים רות', הסדרה "קוני", הסיטקום "Hardwicke House", הדרמה "Oranges Are Not the Only Fruit", בסדרת הטלוויזיה "Where the Heart Is", וב-"Paradise Heights". מ-2003 ועד 2006 כיכבה כבלשית גינון, לורה ת'יים, בסדרה "רוזמרי & ת'יים" לצידה של פליסיטי קנדל.
פריס השתתפה בדרמות תקופתיות אחדות בהם עיבודים לרומנים "מידלמארץ'", "הדיירת מאחוזת ויילדפל", "ידידנו המשותף", "בטבעת החנק", "פוליאנה" ו"ג'יין אייר".
היא גילמה את דמות המנהלת מיס אגאת'ה טראנצ'בול בסרט "מטילדה" על פי הספר באותו שם. כמו כן שיחקה בתפקיד הדודה מארג' הנבזית בסרט מסדרת סרטי הארי פוטר "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן", והופיעה בסרט "הילדים של מחר". שני הסרטים בוימו על ידי אלפונסו קוארון.
ברדיו השתתפה בתסכיתים שהופקו ברדיו 4 של ה-BBC.
הופעותיה בתיאטרון כללו הופעות בהפקות של תיאטרון רויאל קורט ושל התיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2007 שיחקה בתפקיד פיבי רייס בהפקה מחודשת של המחזה "הבדרן" מאת ג'ון אוסבורן בתיאטרון אולד ויק שבלונדון. עוד ב-2007 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "Coming Home" של "BBC Wales" על ההיסטוריה המשפחתית שלה בוויילס.
ב-2008 השתתפה פריס בגרסה עתירת כוכבים של ה-BBC לרומן "דוריט הקטנה" מאת צ'ארלס דיקנס וגילמה את דמותה של גברת ג'נרל. ב-2009 הופיעה בעונה האחרונה של הסדרה הקומית "גאווין וסטייסי". ב-2010 הופיעה בתפקיד אורח בסיטקום "Grandma's House".
החל מ-2012 משתתפת פריס בסדרת הדרמה "תקראו למיילדת" בתפקיד הנזירה האחות אוונג'לינה. בשנת 2019 שיחקה בדרמה הביוגרפית "טולקין", אשר מבוסס על חייו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 |  | BBC Play of the Month | פאק ופיירי |  |
| 1984 |  | Dramarama | דורותי |  |
| 1985 |  | The Bill | גברת דרייפר | בפרק "Death of a Cracksmen" |
| 1985 | קוני | Connie | נסטה |  |
| 1986 |  | Ladies in Charge | צ'ארלי |  |
| 1987 |  | Hardwicke House | מיז קראב |  |
| 1987 |  | Lizzie's Pictures | גרייס |  |
| 1987 |  | Dramarama | אמו של פול | בפרק "Peter" |
| 1987 | חדר מיון | Casualty | לינדה | בפרק "The Raid" |
| 1988 |  | The Fear | ברנדה |  |
| 1988 |  | Valentine Park | גברת פוקס |  |
| 1988 |  | South of the Border | ברנדה |  |
| 1989 |  | All Change | מגי אולדפילד |  |
| 1990 |  | Oranges Are Not the Only Fruit | גברת ארקרייט |  |
| 1990 |  | A Sense of Guilt | מגדלן פארי |  |
| 1991–1993 |  | The Darling Buds of May | פלורנס "מא" לרקין |  |
| 1992 |  | Mr Wakefield's Crusade | מריון המטורפת |  |
| 1992 |  | Cluedo | גברת וייט |  |
| 1992 |  | Performance | גברת בריאנט |  |
| 1993 |  | Comedy Playhouse |  |  |
| 1994 | מידלמארץ' | Middlemarch | גברת דולופ | מיני-סדרה |
| 1994 |  | The World of Peter Rabbit and Friends |  |  |
| 1994 | אשת הכומר | The Rector's Wife | אלינור רמזי |  |
| 1996 |  | Wycliffe | פט טרתואן |  |
| 1996 | הדיירת מאחוזת ויילדפל | The Tenant of Wildfell Hall | גברת מרקהם | מיני-סדרה |
| 1997–2000 |  | Where the Heart Is | פגי סנואו |  |
| 1998 | ידידנו המשותף | Our Mutual Friend | גברת בופין | מיני-סדרה |
| 2001 | לינדה גרין | Linda Green | נורמה פיטס |  |
| 2002 |  | Paradise Heights | מריון יוסטס |  |
| 2002 | סמוצ'י חייב למות | Death to Smoochy | טומי קוטר |  |
| 2003 | לדפוק שעון | Clocking Off | פט פלטשר |  |
| 2003–2006 |  | Rosemary & Thyme | לורה ת'יים |  |
| 2004 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | אלספת' מקגיליקודי | בפרק "4:50 from Paddington" |
| 2006 | ג'יין אייר | Jane Eyre | גרייס פול | מיני-סדרה |
| 2007 |  | Lilies | אליס בירד |  |
| 2008 | דוריט הקטנה | Little Dorrit | גברת הורטנזיה ג'נרל |  |
| 2009 | גאווין וסטייסי | Gavin & Stacey | קתרינה "קאת" סמית' |  |
| 2010 |  | Grandma's House | דבורה אדלר |  |
| 2011 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ליז טומלין | בפרק "Echoes of the Dead" |
| 2011 | לות'ר | Luther | באבא |  |
| 2012 - | תקראו למיילדת | Call the Midwife | האחות אוונג'לינה |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 |  | Meantime | מייוויס |  |
| 1996 | מטילדה | Matilda | אגאת'ה טראנצ'בול | מועמדות לפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2001 | ניקולס ניקלבי | The Life and Adventures of Nicholas Nickleby | גברת סקווירס |  |
| 2004 | הארי פוטר והאסיר מאזקבאן | Harry Potter and the Prisoner of Azkaban | מארג' דרסלי |  |
| 2004 | פיקדילי ג'ים | Piccadilly Jim | גברת טרימבל |  |
| 2006 | הילדים של מחר | Children of Men | מרים |  |
| 2009 |  | Nativity! | גברת ביוואנס |  |
| 2009 |  | Telstar | גברת ויולט שנטון |  |
| 2009 | מאליס בארץ הפלאות | Malice in Wonderland | הדוכסית |  |
| 2012 |  | The Raven | גברת ברדלי |  |
| 2012 |  | Nativity 2: Danger in the Manger | גברת ביוואנס |  |
| 2013 |  | Saving Santa | גברת קלאוס | דיבוב |
| 2019 | טולקין | Tolkien | גברת פוקנר |  |
הערות שוליים

↑  "Little Dorrit star Pam Ferris on her 15 year rift with Catherine Zeta-Jones". Daily Mail (22 November 2008). Retrieved 18 August 2010.
↑  BBC – South East Wales Bridgend – Coming Home: Pam Ferris
↑  "The day that changed my life". Daily Mail (16 May 2014).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007343051505171  BIBSYS: 1033971  BNE: XX5341947  BnF: cb140669079 (data)  GND: 142972665  ISNI: 0000 0000 0333 8614  LCCN: no2001023340  MusicBrainz: 08e02182-faf1-4714-83b9-9c0ef2ae14f2  SUDOC: 16824084X  Trove: 1449058  VIAF: 37121868   WorldCat (עם VIAF): 37121868
פאלשירמייגר

סיכת הפאלשירמייגר.
כנפי הצניחה של הפאלשירמייגר
פַאלְשִירְמְיֶגֶר (בגרמנית: Fallschirmjäger; הלחם של המילים Fallschirm, מצנח, ו-Jäger, צייד) הם צנחנים גרמנים.
הבונדסוור כיום מכיל דיוויזיה מוצנחת (דיוויזיית המבצעים המיוחדים) ובה לצד יחידות קומנדו גם שתי חטיבות פאלשירמייגר, עם סך הכל כ-10,600 חיילים. לוחמי הפאלשירמייגר, לצד הגבירגסייגר (לוחמים הרריים) וכוחות הקומנדו, נחשבים ליחידות העילית של הבונדסוור.
במהלך מלחמת העולם השנייה היו הפאלשירמייגר יחידות לוחמים מוטסות בקנה מידה גדול (דיוויזיה) בוורמאכט. מפקדם בעת המלחמה היה קורט שטודנט.
במלחמת העולם השנייה

תחילתם של הפאלשירמייגר בגרמניה הנאצית. הלופטוואפה, חיל האוויר הגרמני, הקים יחידות חי"ר קל (פאלשירמייגר). שלא כמו בבריטניה ובארצות הברית יחידות אלו היו חלק מחיל האוויר יותר מאשר חלק מחיל היבשה. הלופטוואפה, שבתחילת המלחמה היה בעל מספר גדודים כאלו, הצליח להקים מאוחר יותר דיוויזיה (הדיוויזיה האווירית ה-7) שכללה שלושה רגימנטים של פאלשירמייגר ויחידות סיוע נוספות.
אחרי אמצע 1944 הפסיקו הפאלשירמייגר להתאמן כצנחנים בשל המצב האסטרטגי (גרמניה נסוגה באותה עת בכל החזיתות) אך עדיין נותרה להם הילתם כלוחמי עילית. סמוך לסוף המלחמה הורחבו הפאלשירמייגר ל-12 דיוויזיות אך איכותם הייתה פחותה יותר. דיוויזיית הפאלשירמייגר ה-9, שהייתה דיוויזיית הפאלשירמייגר האחרונה שהוקמה, הושמדה במהלך הקרב על ברלין באפריל 1945.
54,449 לוחמי פאלשירמייגר נהרגו במהלך הלחימה ועוד כ-8,000 הוכרזו כנעדרים. הפאלשירמייגר קיבלו 134 עיטורי צלב האבירים של צלב הברזל בין השנים 1940-1945. 27 מהם הוענקו לאחר הקרב על כרתים ו-24 הוענקו מהם בחזית המערבית. מפקד אחת הדיוויזיות, הגנרל הרמן-ברנהרד ראמקה, קיבל את צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.
במלחמת העולם השנייה > מבצעים

הפעולה המבצעית הראשונה של הפאלשירמייגר הייתה ב-9 באפריל 1940 כשהוצנחו בעת הפלישה לדנמרק. בפעולה זו, שנודעה כצניחה הצבאית המבצעית הראשונה, השתלטו הפאלשירמייגר על שדה התעופה באולבורג. שדה תעופה זה היה נקודת מפתח בעת הפלישה לנורווגיה. בנוסף נכבשו באותו היום גשרים הסמוכים לאולבורג וכן מבצר באי מסנדו.
בעת המערכה בנורווגיה השתלטו הפאלשירמייגר על הבסיס האווירי המוגן סולה, ליד סטוונגר. במהלך הפלישה נחלו גם הפאלשירמייגר תבוסה: פלוגה של פלשימייגר, שהוצנחה ליד הכפר וצומת מסילות הברזל דומבס, הושמדה לאחר חמישה ימי לחימה כנגד הצבא הנורווגי ב-14 באפריל 1940.
ב-10 במאי אותה שנה ביצעו הפאלשירמייגר את הפשיטה המוטסת על מצודת אבן אמאל. על תכנון הפעולה הופקד גנרל קורט שטודנט, מפקד דיוויזיית האוויר ה-7. על מנת לחדור את כיפות הבטון הכינו מהנדסי הוורמאכט מטענים חלולים מיוחדים. הכוח שנבחר למשימה היה בן 500 צנחנים וכונה כוח הסער של קוך, על שם מפקדו האופטמן (מקביל לסרן) וולטר קוך. קוך עצמו, נבחר לפקד על הפעולה בידי שטודנט והיטלר גם יחד. מתוך הכוח הזה נבחרה פלוגת צנחנים אשר הייתה מוכשרת גם כאנשי הנדסה קרבית בפיקוד סגן רודולף ויציג נחות על גג המבצר ולהשתלט עליו. בצירוף של תכנון מדוקדק ומודיעין מדויק, וכן חוסר מוכנות מהצד הבלגי, בוצעה התוכנית של היטלר באופן מושלם ובהצלחה מוחלטת. בתחילה נחת כוח משימה ראשוני בפיקוד ויציג בדאונים על "גג" המצודה, ופוצץ את כיפות הבטון באמצעות מטענים חלולים, בהם השתמשו כדי להשמיד או לנטרל את ה"כיפות" בהן הותקנו תותחים. אל מול עמדות המקלעים השתמשו הצנחנים בלהביורים. הבלגים הצליחו להשמיד את אחד הגשרים, ובכך מנעו את מעבר הכוחות הגרמנים, אך גם מעבר תגבורות להגנת המצודה.
ההצנחה המפורסמת ביותר של הפאלשירמייגר הייתה בקרב על כרתים (מאי 1941) שבמהלכה הוצנחה כל הדיוויזיה האווירית ה-7 יחד עם הדיוויזיה ההררית ה-5. זהו היה המבצע המוצנח הראשון של הורמאכט בקנה מידה גדול. במהלך הקרב על כרתים הפאלשירמייגר ספגו אבדות כבדות בעיקר בשל העובדה שהמודיעין הבריטי ידע על הכוונה להצניח חיילים לאי. הדבר שכנע את אדולף היטלר לוותר על מבצעים מוצנחים בקנה מידה גדול בהמשך המלחמה.
בספטמבר 1943 שחררו צנחנים גרמנים במבצע דאונים נועז את רודן איטליה המודח בניטו מוסוליני ממעצרו באתר מבודד בהרי האפנינים.
בקרב על מונטה קאסינו לקחה חלק דיוויזיית הפאלשירמייגר ה-1 כחי"ר רגיל. לאחר הפצצת מונטה קאסינו על ידי בעלות הברית נותרו חורבות רבות ששימשו כמעוזי הגנה מצוינים לפאלשירמייגר. עובדה זו סייעה להם לעמוד בפני הסתערויות חוזרות ונשנות מצד בעלות הברית. הם כונו בפי בעלות הברית "השדים הירוקים" ונודעו כמגנים עקשניים. בסופו של דבר הפאלשירמייגר נאלצו לסגת כדי להימנע מכיתור.