stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ride on Time
הוצאה לאור

בלאק בוקס הראתה את השיר לחברות תקליטים איטלקיות רבות, אך אף אחת מהן לא התעניינה בכך, משום שהרגישו שהוא אינו תואם את השווקים שלהן. דבולי אמר כי חברות התקליטים התעניינו יותר בלהיטי Hi-NRG, בסגנון של המפיק הבריטי סטוק אייטקן ווטרמן. השיר הוחתם בסופו של דבר בחברת התקליטים Discomagic Records.
זמן קצר לאחר סיום השיר, התקליטנים הבריטים פול אוקנפולד ודני רמפלינג ביקרו באיטליה בחיפוש אחר מוזיקת האוס איטלקית. הם שמעו גרסת ניסיון של השיר בחנות תקליטים, רכשו את כל העותקים והביאו אותם לאנגליה. חברת התקליטים הבריטית Deconstruction Records רכשה רישיון לאלבום "Ride on Time" והוציאה אותו ללא קידום, תוך שהיא מתחרה בעותקים המיובאים שהגיעו לחנויות התקליטים בבריטניה.
"Ride on Time" נכלל באלבום הבכורה של בלאק בוקס, "Dreamland" בשנת 1990. בשנת 2019, לרגל חגיגות 30 שנה לשיר, בלאק בוקס יצרה מיקס חדש בסגנון מוזיקת הדיסקו משנות ה-70.
מכירות

"Ride on Time" נכנס למצעד הסינגלים הבריטי במקום ה-28 בשבוע של ה-12 באוגוסט 1989. הודות לביקוש, הוא הגיע למקום הראשון בשבוע החמישי שלו, ב-3 בספטמבר 1989. השיר עמד בראש המצעד במשך שישה שבועות והפך לסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1989. בלאק בוקס הופתעו מההצלחה; לימוני אמר שהם ציפו לכל היותר למכור 1,000 עותקים שיושמעו במועדונים.
השיר הגיע למקום הראשון באיסלנד ואירלנד, למקום השני בשוודיה וביוון, ולעשירייה הראשונה באוסטריה, בלגיה, פינלנד, צרפת, איטליה, נורווגיה, ספרד, שווייץ וגרמניה המערבית. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד Eurochart Hot 100, המבוסס על מצעד הסינגלים של 17 מדינות באירופה.
באוסטרליה ובניו זילנד, "Ride on Time" הגיע למקום השני. בארצות הברית הגיע השיר למקום ה-39 במצעד Hot Dance Club Play. נכון לשנת 2018, "Ride on Time" הושמע יותר מתשעה מיליון פעמים בספוטיפיי. הוא זכה בתקליט זהב בשוודיה, כסף בצרפת ופלטינה באוסטרליה ובבריטניה.
מצעדים

| מצעד (1989–1990) | מיקום שיא |
| --- | --- |
אוסטרליה (ARIA): 2
אוסטריה (Ö3 אוסטריה טופ 40): 8
בלגיה (Ultratop 50 פלנדריה): 7
ריקוד קנדה/עירוני (RPM): 3
אירופה (Eurochart Hot 100ׂׂׂׂׂׂ): 4
פינלנד (Suomen virallinen lista): 3
צרפת (SNEP): 3
יוון (IFPI): 2
איסלנד (Íslenski Listinn Topp 10): 1
אירלנד (IRMA): 1
איטליה (Musica e dischiׂ): 10
הולנד (הולנד טופ 40): 22
הולנד (סינגל טופ 100): 17
ניו זילנד (מוזיקה מוקלטת ניו זילנד): 2
נורווגיה (VG-lista): 5
ספרד (AFYVE): 3
שוודיה (Sverigetopplistan): 2
שווייץ (Schweizer Hitparade): 5
סינגלים בריטיים (OCC): 1
US Hot Dance Club Play (בילבורד): 39
מכירות מוזיקת דאנס חמה בארצות הברית/מקסי סינגלים (בילבורד): 44
מערב גרמניה (GfK): 5
| מצעד (2021) | מיקום שיא |
| --- | --- |
הונגריה (סינגל טופ 40): 36
מצעדים > מצעדי סוף השנה

| מצעד (1989) | מיקום |
| --- | --- |
בלגיה (Ultratop 50 פלנדריה): 50
אירופה (Eurochart Hot 100): 6
סינגלים בריטיים (OCC): 1
גרמניה המערבית (מצעד גרמני רשמי): 42
| מצעד (1990) | מיקום |
| --- | --- |
אוסטרליה (ARIA): 14
אירופה (Eurochart Hot 100}: 81
גרמניה (מצעד גרמני רשמי): 52
ניו זילנד (מוזיקה מוקלטת ניו זילנד): 13
שווייץ (Schweizer Hitparade): 25
הערות שוליים

1 2 3 4  Ben Osborne, Game Changer: Black Box 'Ride On Time', DJ Mag, ‏26.6.2018
1 2  John Earls, Lawsuits! Miming! An M-Person! Rave-pop glory! 30 years on, the inside story of Black Box’s ’80s mega-hit ‘Ride On Time’, NME, ‏13.9.2019
1 2  Michael Hann, Black Box: how we made Ride on Time, The Guardian, ‏16.6.2020
↑  Michael R. Smith, Dreamland, Daily Vault, ‏21.6.2019
↑  Black Box – Awards, AllMusic, ‏23.1.2014
↑  Black Box-Ride on Time-Gold Certification, British Phonographic Industry (BPI)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7563c455-bc30-3210-9a1e-b33caa4dc4a6  MusicBrainz work: bba3fcaa-13e7-4ff5-a749-771d07b61168
אדוארד אוספנסקי

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1937 יגורייבסק, רוסיה 
 פטירה:  14 באוגוסט 2018 (בגיל 80) Puchkovo, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 שם עט:  Э. Дзюров 
 מקום לימודים:  המכון לתעופה במוסקבה 
 שפות היצירה:  רוסית 
 תקופת הפעילות:  1960–2018 (כ־58 שנים) 
 פרסים והוקרה:  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (1997) 
 www.uspens.info
 
אדוארד ניקולאיביץ' אוספנסקי (ברוסית: Эдуа́рд Никола́евич Успе́нский; ‏ 22 בדצמבר 1937 – 14 באוגוסט 2018) היה סופר ילדים רוסי. בין דמויותיו הספרותיות האהובות בולטת דמותו של ילד רציני אך הרפתקני, אותו כינה באופן ציני "דוֹד פיודור" (Дядя Фёдор), המופיע בספריו "דוד פיודור, כלבו וחתולו"; והצמד המואנש גנה התנין (Крокодил Гена), וצעצוע הפרווה צ'בורשקה (Чебурашка), אשר הופיעו בסיפור הילדים של אוספנסקי אודות הרפתקאותיהם של שני החברים.
קורות חייו

אוספנסקי נולד ביגורייבסק, במחוז מוסקבה למשפחה רוסית. אביו ניקולאי מיכאילוביץ אוספנסקי הוא מן העיר יילץ, והיה קרוב משפחה רחוק של טיחון חרניקוב. הוא שימש כפקיד בכיר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. אמו של אדוארד, נטליה אלכסייבנה אוספנסקיה, הייתה מהנדסת מווישני וולצ'יוק, ומוצאה מבית אחוזה בתקופת האימפריה הרוסית. אבותיה היו פולנים אשר יושבו מחדש ברוסיה לאחר המרד הפולני.
בשנת 1941, עם התקרבות החזית במלחמת העולם השנייה, המשפחה פונתה לסיביר, שם שהו שנתיים ולאחר מכן חזרו למוסקבה. לאחר שסיים לימודי הנדסה התפרנס אוספנסקי מכתיבה והפקת אנימציות.
לצד עבודתו בכתיבה והפקה, אוספנסקי נהנה מקריירה ארוכה ברדיו ובטלוויזיה הרוסית. הוא היה בין מייסדיה של סדרת הטלוויזיה לילדים אשר הוקרנה לאורך תקופה ארוכה ביותר: "לילה טוב, קטנטנים!" (Спокойной ночи, малыши!) ותוכנית הרדיו הפופולרית "המטפלת" (Радионяня; Radionyanya) בהנחיית אלכסנדר ליפשיץ ואלכסנדר לבנבוק, המשלבת שירים ודיאלוגים הומוריסטיים כחלק מתוכנית רדיו חינוכית אשר נועדה ללמד ילדים מושגים בדקדוק, מתמטיקה, נושאים מדעיים, והתנהגות אדיבה. בשנותיו האחרונות עבד כמארח של תוכנית הטלוויזיה המוזיקלית: V Nashu Gavan' Zahodili Korabli, אשר בה שודרו שירים פופולריים מן העבר, בביצוע זמרים חובבים מוכשרים, לקהל מבוגר.
בנוסף לספרי ילדים, יצירתו של אוספנסקי כללה גם מחזות ושירה.
אוספנסקי נפטר ב-14 באוגוסט 2018 במוסקבה, לאחר מאבק בסרטן.
תרומתו הספרותית של אוספנסקי

ספרו הראשון של אוספנסקי על דוד פיודור, "דוד פיודור, כלבו וחתולו", יצא לאור ברוסית ב-1974. הדמות הראשית בסיפור היא ילד בן שש המכונה "דוד פיודור" כי הופעתו רצינית, הוא עצמאי ואחראי. לאחר שהוריו אינם מתירים לו להמשיך ולהחזיק ב"מטרוסקין", חתול מדבר, דוד פיודור עוזב את הבית. בעזרת כלבו שאריק השלושה מקימים בית, בכפר בשם פרוסטוקוואשינו (Простоквашино, מן המילה הרוסית לחובצה, Простоквашa). לאחר שהם מוצאים אוצר, דוד פיודור יכול לקנות טרקטור הפועל על דלק של מרק ותפוחי אדמה, וכן שמש ניידת המחממת במהלך החורף. הספר עובד לסרט אנימציה, "שלושה מפרוסטוקוואשינו" (והיו לו שני סרטי המשך). אוספנסקי המשיך לכתוב על דמותו של דוד פיודור בספרים נוספים, אך אלה לא זכו להצלחה דומה.
ספרו "היה היה פילון אחד" תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2017.
הערות שוליים

↑  "Uspenskiĭ, Ė (Ėduard)". WorldCat Identities. נבדק ב-16 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vladimir Kozhemyakin. "The Head of the Zionist Nest" interview // Argumenty i Fakty, № 34, August 22, 2001 (in Russian)
↑  Hannu Mäkelä (2014). Edik. An Adventure Into the World of the Children's Writer Eduard Uspensky. Moscow: AST, 448 pages. ISBN 978-5-17-080593-8
↑  USPENSKY Eduard Nikolayevich at the International United Biographical Center (1996-2016) (in Russian)
↑  Good Night, Little Ones! by RIA Novosti, September 1, 2014 (in Russian)
↑  Умер Эдуард Успенский
↑   עופרה רודנר, "היה היה פילון אחד": בשם התקינות הפוליטית, הפליק נהפך לדגדוג, באתר הארץ, 15 בפברואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605660505171  PLWABN: 9810627904805606  BIBSYS: 1023433  BNE: XX893237  BnF: cb12084405w (data)  CiNii: DA05252791  GND: 129761281  ISNI: 0000 0001 1051 955X  LCCN: n88216074  LNB: 000043673  MusicBrainz: ae07ff82-12bf-4c9f-b50a-291fb07c24fe  NDL: 00476462  NKC: jo2003168078  NLG: 63838  NLK: KAC200605922  NTA: 070020353  RERO: 02-A013529937  SELIBR: 232566  SUDOC: 174585721  VIAF: 33085904   WorldCat (עם VIAF): 33085904
אבי בנדי

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1980  (בן 44) ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל, בולגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  זמר-יוצר, מוזיקאי
 סוגה:  פופ, פולק פופ (פופ בלקני), דיסקו
 סוג קול:  טנור 
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה, תופים
 חברת תקליטים:  Payner Music
 פרופיל ב-IMDb
 
אָבִי בֵּנֵדִי (נולד ב-4 באפריל 1980) הוא זמר-יוצר ישראלי.
חיים אישיים

בנדי נולד ב-4 באפריל 1980 בישראל. כשהיה בן ארבע, עברה משפחתו להתגורר בווינה שבאוסטריה. למשפחתו ישנם שורשים רוסיים. אביו, אדווארד בבדוסט, הוא טנור מפורסם באוסטריה וסבו הוא היה אמן פולק בטג'יקיסטן. אחיו, ליאור בבדוסט, הוא במאי צעיר שביים את רוב הקליפים שלו.
בנדי שולט ואף שר במספר שפות: עברית, אנגלית, גרמנית, רוסית, בולגרית, פרסית, בוכרית, סלובקית ורומנית.
קריירה > תחילת הקריירה: 1999–2013

בנדי הוא בוגר האקדמיה לאמנות של וינה. משנת 1999 עד 2008 עבד כמנהל בפועל בערוץ טלוויזיה אוסטרי. במקביל החל לכתוב מוזיקה משלו ולעבוד עם להקתו, "להקת יהלום". בין השנים 2003–2006 הופיעה הלהקה בקונצרטים שונים ברחבי העולם. בישראל בנדי ולהקתו זכו פרסום בזכות שירם "Live Like In A Movie". בשנת 2006 פתח בקריירת סולו ברוסיה, בה התגורר במשך מספר שנים.
קריירה > פיינר מיוסיק: 2014-הווה

מאז תחילת 2014 עבד בנדי עם חברת ההקלטות הבולגרית פיינר מיוסיק (Payner Music). כזמר וכמלחין התפרסם בבולגריה בזכות שני שיתופי הפעולה עם הכוכבת המקומית אמיליה: Кой ще му каже (בואי תגלי לי) ובלקניה (Balkania).
לאחר ההצלחה של שני הדואטים הוזמן בנדי להתארח בתוכניות אירוח פופולריות ברחבי בולגריה. בפברואר 2015 זכה הדואט "Who Will Tell Him" (מי יאמר לו) בתואר הדואט הטוב ביותר של 2014 בחלוקת הפרסים השנתית של הערוץ הבולגרי פלנטה. ב-29 באוקטובר 2014 הוציא בנדי את פרויקט הסולו הראשון שלו שנכתב כמתנה לבולגריה, Боже, пази (אלוהים ישמור אותם). הוא הוקדש לטרגדיה האנושית שנבעה משיטפונות בבולגריה ב-2014.
ב-2015 הוא הוציא עוד שני שירי סולו: За теб, Любов (בשבילך, אהבה), שנכתב על ידו ועל ידי המשוררת דוני וסילבה ו-Хубав е Живота (החיים יפים) עם אנליה, שהיא זמרת פופ פולק מפורסמת בבולגריה. בסוף השנה הוא הודיע על יציאה של שיר חדש Истинска Жена (נשים אמיתיות) יחד עם מריה וגומזטה, שהן גם כן זמרות פופ פולק בולגריות. אבי כתב את החלק בעברית של השיר, ואילו החלק בבולגרית נכתב על ידי מרייתה אנג'לובה. הקליפ הרשמי פורסם ב-15 בפברואר 2016.
במאי 2016 הוציא אבי שיר חדש בשם Ekel em Yerevan שממוקד בכוכב הארמני אלכס.
קליפים

| שיר | תאריך פרסום | בימוי |
| --- | --- | --- |
| Встретились поздно (נפגשנו מאוחר) עם לאורה סטפנובה | 29 בפברואר 2012 | ליאור בבדוסט |
| Кой ще му каже, Boi Tgali Li (מי יספר לו, בואי תגלי לי) עם אמיליה | 21 בפברואר 2014 | ליאור בבדוסט |
| Балкания (בלקניה) עם אמיליה ואמ סי ברייאן | 20 ביוני 2014 | ליאור בבדוסט |
| Боже, пази (אלוהים ישמור אתכם) | 29 בספטמבר 2014 | ליאור בבדוסט |
| За теб, любов (בשבילך, אהבה) | 8 במאי 2015 | ליאור בבדוסט |
| Хубав е животът (חיים טובים) | 19 באוגוסט 2015 | ליאור בבדוסט |
| Истинска жена, Zug Yonim (נשים אמיתיות, זוג יונים) עם אמיליה וגומזטה | 15 בפברואר 2016 | ליאור בבדוסט |
| Идем В Армения, Ekel Em Yerevan (עבור אל ארמניה) עם אלכס | 16 במאי 2016 | זארא נאזריאן |
אלבומים > אלבומי סטודיו

| שם אלבום | פרטים |
| --- | --- |
Avi Benedi & Diamond Band (אבי בנדי ולהקת יהלום):  שוחרר ב-2001  לייבל: אבי בנדי הפקות מוזיקליות  פורמטים: קלטת שמע, תקליטור, אריך נגן
(Встретились поздно (We Met Late (נפגשנו מאוחר):  שוחרר ב-2012  לייבל: אבי בנדי הפקות מוזיקליות  פורמטים: הורדה דיגיטלית, קלטת שמע, תקליטור, אריך-נגן
הופעות מוזיקליות > קונצרטים

חלוקת הפרסים השנתית של ערוץ "פלנטה" 2013- „Кой ще му каже/Boi tegali li“
סיבוב הופעות הקיץ של ערוץ "פלנטה" 2014- „Балкания“ и „Кой ще му каже/Boi tegali li“
מליאת 13 שנה לערוץ "פלנטה"- „Боже, пази“
פרסי טלוויזיה של ערוץ "פלנטה" 2014- „Кой ще му каже/Boi tegali li“
פרסי טלוויזיה של ערוץ "פלנטה" 2015- „Истинска жена/Zug yonim“
הופעות מוזיקליות > טלוויזיה

קונצרט חג המולד „Една нощ в Приказките“ 2014
אדואר ברנדון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 ביולי 1831 פריז, צרפת 
 פטירה:  20 במאי 1897 (בגיל 65) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jacques Émile Édouard Brandon 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 חתימה:   
 
ז'אק אמיל אדואר ברנדון (בצרפתית: ‏Jacques Émile Édouard Brandon‏; ‏3 ביולי 1831 - 20 במאי 1897‏) היה אמן יהודי-צרפתי שנודע במיוחד בציוריו בנושאים יהודיים.
רוב המקורות מפרטים את מקום הולדתו כפריז, אם כי יש המציינים את בורדו או ליסבון. הוא חתם על ציוריו "אד. ברנדון", ושמו המלא ניתן בדרך כלל כז'אק אמיל אדואר ברנדון, אך גם כז'אקוב אמיל אדואר פריירה ברנדון.
קורות חייו

אביו היה אלי פרירה-ברנדון, איש כספים פריזאי אמיד, אם כי מספר מקורות מתארים אותו כסוחר אמנות. משפחתו הייתה מצאצאי גירוש פורטוגל וישבה בבאיון. ברנדון החל בלימודיו ב-בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז ב-1849, והיה תלמידם של אנטואן אלפונס מונפורט, פרנסואז אדוארד פיקו וז'אן בטיסט קמיל קורו. ברנדון וקורו התכתבו לעיתים קרובות ונשארו קרובים לאורך כל חייו של קורו.
ב-1856 ברנדון עבר לרומא, שם שהה עד 1863. בזמן שהותו שם הוא התוודע לאדגר דגה, ובשנים מאוחרות יותר הם אספו זה את יצירותיו של זה. במהלך שהותו ברומא ההתמקדות האמנותית שלו הייתה בכנסיית סנטה בריג'ידה שנמצאת בפיאצה פרנסה. הוא עיטר חדר בו התגוררה בריגיטה הקדושה משוודיה (1303–1373), וקישט אותו במגוון ציורים ויצירות אמנות אחרות. כמה מהם הוצגו בסלונים הפריזאיים במהלך שנות ה-60, כולל הקנוניזציה של ברידג'ט הקדושה ב-1861 והמיסה האחרונה של ברידג'ט הקדושה ב-1863. הוא זכה במדליות בסלון ב-1865 וב-1867.
כאמור, ברנדון היה ממשפחה יהודית-ספרדית, ולאחר שובו לפריז ב-1863 התמקד בעיקר בנושאים יהודיים. רבים מציוריו המאוחרים יותר הציגו רבנים ובתי כנסת; דוגמה אחת היא Scene in a Synagogue (1868–1870), כעת באוסף של מוזיאון פילדלפיה לאמנות.
על פי הזמנתו של דגה, ברנדון הציג חמישה ציורים בתערוכת 1874 שלימים נודעה בתור התערוכה האימפרסיוניסטית הראשונה. שלוש מהעבודות שדגה הציג בתערוכה ההיא היו בבעלותו של ברנדון.
בפריז עבד ברנדון בשיתוף פעולה הדוק עם האמן האירי נתנאל הונה הצעיר, שהתגורר עם ברנדון.
בשנת 1890 ברנדון הציג 17 תמונות בסלון שאמפ דה מארס בפריז. משתתפים נוספים בתערוכה היו פייר פובי דה שאבאן, מקס ליברמן, וג'ון סינגר סרג'נט.
ברנדון היה חלק משלישייה של ציירים יהודים בפריז של סוף המאה התשע עשרה, יחד עם אלפונס לוי ואדואר מויס.
ברנדון מת בפריז ב-20 במאי 1897. האוסף האישי שלו, הכולל 176 יצירות אמנות, כולל ציורים של קורו וז'אן -אוגוסט-דומינקה אינגרס, נמכר ב-13–14 בדצמבר 1897 בבית דרואו(Hotel Drouot). ליאון רוז'ה-מילה (1859–1928) רכש מספר יצירות, שחלקן נמצאות כעת במוזיאון לאמנות והיסטוריה של היהדות בפריז.
יצירותיו היום

עבודות של ברנדון מוצגות כיום במכון ספרטוס ללמידה ומנהיגות יהודית בשיקגו, המוזיאון היהודי בניו יורק, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון וולטרס לאמנות בבולטימור; מוזיאון בוסטון לאמנויות יפות ; הגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון; הגלריה הלאומית של אירלנד בדבלין; מוזיאון ברסט בברסט, צרפת; ארמון האמנויות היפות של ליל; ה־Musée départemental de l'Oise בבואה, צרפת; מוזיאון האמנות וההיסטוריה של היהדות בפריז; המוזיאון המלכותי לאומנות יפה באנטוורפן, בלגיה; מוזיאון יהודי בלגיה בבריסל, בלגיה וומוזיאון תל אביב לאמנות.
לקריאה נוספת

גולדמן-אידה, בת שבע, "פנים בית כנסת מאת דוארד ברנדון", סקירה שנתית של מוזיאון תל אביב לאמנות 6 (1996-1997): 62-72.
גודמן, סוזן תומרקין וריצ'רד איי כהן. הופעת האמנים היהודים באירופה של המאה התשע-עשרה . ניו יורק: המוזיאון היהודי, 2001.
גוזאני, טל, "תמונות וזהות יהודית: שלושה אמנים יהודים בצרפת של המאה התשע-עשרה", יהדות 50, מס'. 3 (קיץ 2001): עמ'. 307.
קלייבלט, נורמן. אוצרות המוזיאון היהודי . ניו יורק: ספרי היקום, 1986.
לובשטיין, דומיניק. "ברנדון, אדוארד (ג'ייקוב-אמיל-אדואר-פריירה) ." Allgemeines Künstler-Lexikon: Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker . מינכן ולייפציג, KG Saur, 1996.
סון, יוסף . "ברנדון, ג'ייקוב אמיל אדואר ." האנציקלופדיה היהודית . ניו יורק ולונדון, Funk and Wagnalls, 1907.
טבלאות, אקוורליים, אטיודים, פרסומים של ברנדון: טבלאות עתיקות ועכשוויות, אקוורליות ותזורים לבאשלייר, קורוט, א. דלקרואה, אינגרס, לגרו, דה מונפורד, לואיאר ... פריז: Hôtel Drouot, 1897.
תייר, אדולף. ""ברנדון (ג'ייקוב-אמיל-אדואר) . " אנציקלופדיה לה גרנדה: Inventaire raisonné des sciences, des lettres et des arts . פריז, ה' למירו, 1888-1889.
הערות שוליים

↑  Maya Balakirsky Katz, Revising Dreyfus (Leiden, Boston: Brill, 2013), p. 288
↑  Alfred Robaut, L'Oeuvre de Corot (Paris: Leonce Laget, 1965), pp. 165–168
↑  Ann Dumas, The Private Collection of Edgar Degas (New York: Metropolitan Museum of Art, 1997), p. 298
↑  Maria Antonietta De Angelis, Santa Brigida (Rome: Istituto Nazionale di Studi Romani, 1991), pp. 183–188
↑  Norman Kleeblatt, Treasures of the Jewish Museum (New York: Universe Books, 1986), p. 162
↑  Ian Dunlop, Degas (London: Thames and Hudson, 1979), p. 95
↑  "Brandon (Jacob-Emile-Edouard)," Dictionnaire général des artistes de l'école française. Paris, Libraire Renouard, 1882, p. 160
↑  "The Champ De Mars Salon". Times. London. 15 במאי 1890. p. 5. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lobstein, Dominique. "Brandon, Edouard (Jacob-Emile-Edouard-Pereijra)." Allgemeines Künstler-Lexikon: Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker. München and Leipzig, K.G. Saur, 1996, v. 13 p. 627
↑  "Musée d'Art et d'Histoire du Judaïsme". נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Raising of the Law in the Portuguese Synagogue of Amsterdam". Spertus Institute Collection Highlights. נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Jewish Museum". The Jewish Museum. נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Search: brandon". philamuseum.org. נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Portuguese Synagogue at Amsterdam | The Walters Art Museum". Online Collection of the Walters Art Museum. נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smee, Sebastian (29 בינואר 2020). "Tiny Painting, Big Book". The Washington Post. נבדק ב-22 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jacques Emile Edouard Brandon - National Portrait Gallery". www.npg.org.uk. נבדק ב-6 פבר' 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527162105171  BnF: cb148777005 (data)  GND: 1255686154  ISNI: 0000 0000 6657 7348  LCCN: no2009056301  RKD: 12065  ULAN: 500002996  VIAF: 39645861   WorldCat (עם VIAF): 39645861 
שמע ישראל
Wide Open Spaces

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
Robert Christgau: 
Wide Open Spaces הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת דיקסי צ'יקס, והראשון שלהן בלייבל גדול. האלבום הוא הראשון עם הסולנית נטלי מיינס, והיה פריצת הדרך שלהן להצלחה מסחרית. האלבום הגיע למעמד של אלבום יהלום על ידי RIAA ב-20 בפברואר 2003 בארצות הברית, לאחר מכירת 14 מיליון עותקים ברחבי העולם, והוא שהה יותר משש שנים בטופ-20 בהמצעד האוסטרלי למוזיקת קאנטרי.
בטקס פרסי גראמי ה-41, האלבום זכה ב-2 פרסים מתוך 3 מועמדויות: אלבום הקאנטרי הטוב ביותר (הראשון מתוך 4 סך הכל בקטגוריה זו ללהקה: הן זכו אחר כך עבור Fly ב-2000, Home ב-2003, ו-Taking the Long Way ב-2007); וכן בביצוע הקאנטרי הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה ווקאלית עבור "There's Your Trouble" (פרס בו זכו הצ'יקס עוד 5 פעמים: ב-2000 עבור "Ready to Run", ב-2003 עבור "Long Time Gone", ב-2005 עבור "Top of the World" ו-2007 עבור "Not Ready to Make Nice", הישג שרק צמד הג'אדס הגיע אליו). בנוסף, הצ'יקס היו מועמדות לפרס האמן החדש הטוב ביותר.
האלבום נרשם במקום 62 ברשימת NPR של "150 האלבומים הגדולים של כל זמנים מאת נשים".
רשימת השמעה

| Wide Open Spaces> מס' | Wide Open Spaces> שם | Wide Open Spaces> כותב(ים) | Wide Open Spaces> משך | Wide Open Spaces>  | Wide Open Spaces>  | Wide Open Spaces>  | Wide Open Spaces>  | Wide Open Spaces>  | Wide Open Spaces>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | I Can Love You Better  | פמלה בראון הייז, קוסטס | 3:53 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Wide Open Spaces  | סוזן גיבסון | 3:44 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Loving Arms  | טום ג'אנס | 3:37 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | There's Your Trouble  | מארק סלבי, טיה סילרס | 3:10 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | You Were Mine  | אמילי ארווין, מרטי סיידל | 3:37 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Never Say Die  | ג'ורג' דוקאס, רדני פוסטר | 3:56 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tonight the Heartache's on Me  | מרי ו. פרנסיס, ג'וני מקריי, בוב מוריסון | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Let 'Er Rip  | בילי קריין, סנדי ראמוס | 2:49 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Once You've Loved Somebody  | טום מקהיו, ברוס מילר | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I'll Take Care of You  | ג'יי די סות'ר | 3:40 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Am I the Only One (Who's Ever Felt This Way)  | מריה מקי | 3:25 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Give It Up or Let Me Go  | בוני רייט | 4:55 |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דיקסי צ'יקס נטלי מיינס – שירה  אמילי ארווין – גיטרה אקוסטית, בנג'ו, דוברו, שירה  מרטי סיידל – כינור, מנדולינה, שירה |  משתתפים נוספים מארק קסטבנס – גיטרה אקוסטית  בובי צ'ארלס ג'וניור – גיטרה בס  ג'ו שמיי – גיטרה בס  בילי קריין – גיטרה אקוסטית  לויד מיינס – steel guitar  ג'ורג' מרינלי – גיטרה חשמלית  גרג מורו – תופים  טומי נאש – גיטרה חשמלית בשיר "Give It Up or Let Me Go"  טוני פאולטה – steel guitar בשיר "Give It Up or Let Me Go"  מייקל רודס – גיטרה בס  טום רודי – שייקר, קונקה, תוף מרים  מאט רולינגס – פסנתר, אורגן האמונד  בילי ג'ו ווקר גוניור – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית  פול וורלי – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית |  צוות טכני צ'אק איינלי - מיקסינג בשיר "Give It Up or Let Me Go"  ג'ים בורנט - עריכה  בלייק צ'אנסלי הפקה  דון קוב - עריכה דיגיטלית  קרלוס גרייר - עריכה דיגיטלית  ג'ון גס - מיקסינג  אריק לג - הקלטה  דני פורסל - מאסטרינג  בילי שריל - הקלטה בשיר "Give It Up or Let Me Go"  פול וורלי - הפקה |  |  |  |  |  |
מצעדים > אלבום

| מצעד (1998–1999) | מקום |
| --- | --- |
U.S. Billboard Top Country Albums: 1
בילבורד 200 US: 4
U.S. Billboard Top Heatseekers: 3
Canadian RPM Country Albums: 1
Canadian RPM Top Albums: 16
מצעדים > סינגלים

| שנה | סינגל | מקום> US Country | מקום> US | מקום> קנדה (קאנטרי) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | "I Can Love You Better" | 7 | 77 | 3 |
| 1998 | "There's Your Trouble" | 1 | 36 | 3 |
| 1998 | "Wide Open Spaces" | 1 | 41 | 1 |
| 1999 | "You Were Mine" | 1 | 34 | 1 |
| 1999 | "Tonight the Heartache's on Me" | 6 | 46 | 4 |
מצעדים > שירים אחרים

| שנה | שיר | מקום> מצעד הקאנטרי (US) |
| --- | --- | --- |
| 1999 | "Let 'Er Rip" | 64 |
מצעדים > מצעדי סוף עשור

| מצעד (1990–1999) | מקום |
| --- | --- |
U.S. בילבורד 200: 43
הסמכות

| אזור | הסמכה | יחידות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | פלטינה | 70,000 |
| קנדה | 4× פלטינה | 400,000 |
| UK | זהב | 100,000 |
| US | 12× פלטינה | 12,000,000 |
מספרי מכירות על סמך הסמכה בלבד
פרסים

פרסי גראמי
| שנה | זוכה | קטגוריה |
| --- | --- | --- |
| 1999 | "There's Your Trouble" | ביצוע הקאנטרי הקולי הטוב ביותר של צמד או להקה |
| 1999 | Wide Open Spaces | אלבום הקאנטרי הטוב ביותר |