stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני קרוון
הערות שוליים

1 2    אמיר קמינר, דני שלי, באתר "ידיעות אחרונות", 24 באוגוסט 2021
1 2 3  הפסל דני קרוון הלך לעולמו בגיל 90, באתר ynet, 29 במאי 2021
1 2  מונומנטים אדירים, קווים עדינים: יצירותיו הבולטות של דני קרוון בעולם, באתר ynet, 29 במאי 2021
↑  דור גליק, דני קרוון נגד ועדות הקבלה: כסו יצירתי בכנסת, באתר ynet, 21 בנובמבר 2010
שני ליטמן, האמן דני קרוון: מתבייש בקיר שיצרתי בכנסת, ביקשתי שיוסר, באתר הארץ, 15 ביוני 2016
↑  מאת מערכת טיים אאוט, דני קרוון ז"ל: האמן הסביבתי שהגדיר את תל אביב נפטר בגיל 90, באתר טיים אאוט, ‏2021-05-29
↑  מיכאל יעקובסון, מיתוס כבר 50 שנה: זיכרון, אהבה, מוות ובטון באנדרטת חטיבת הנגב, באתר Xnet‏, 4 ביולי 2005
↑  כרמלה טייכמן בשיחה עם דני קרוון, אמן(הקישור אינו פעיל, 30.5.2021), באתר "בית לאמנות ישראלית", ספטמבר 2015
↑  ראו: רשימת מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד בשנות ה-90 של המאה ה-20, באתר האוניברסיטה העברית.
↑  אמיר רוזנבליט, תואר ד"ר לאות כבוד לפסל דני קרוואן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 במאי 2009
↑  מוזיאוני חיפה - שישה מוזיאונים במסגרת אחת, באתר www.hms.org.il
↑   נעמה ריבה, הסרט "דני קרוון" הוא כמו זיכרון לילד נצחי, באתר הארץ, 1 ביוני 2021
| זוכי פרס ישראל בתחומי האמנות החזותית |
| --- | --- | --- |
| פיסול | זאב בן-צבי (1953) • יצחק דנציגר (1968) • אריה ארוך (1971) • ראובן רובין (1973) • דני קרוון (1977) • בתיה לישנסקי, יחיאל שמי (1986) • מנשה קדישמן (1995) • יגאל תומרקין (2004) • מיכה אולמן (2008) |  |
| ציור | יוסף זריצקי (1959) • מרדכי ארדון (1963) • מרסל ינקו (1967) • יוסל ברגנר, אנה טיכו, פנחס ליטבינובסקי (1980) • יחזקאל שטרייכמן (1990) • לאה ניקל (1995) • משה קופפרמן (2000) • פנחס כהן גן (2008) |  |
| ציור ופיסול | זהרה שץ • (1955) בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1958) • מיכאל גרוס (2000) |  |
| אדריכלות | דב כרמי (1957) • אריה שרון (1962) • דורה גד, אלפרד מנספלד (1966) • בנימין אידלסון (1968) • יעקב רכטר (1972) • אריה אלחנני (1973) • אברהם יסקי (1982) • דוד רזניק (1995) • ליפא יהלום, דן צור (1998) • רם כרמי (2002) • יעקב יער, עדה כרמי-מלמד (2007) • אדם מזור (אדריכלות ועיצוב; 2013) |  |
| עיצוב | יונה פישר, אלישבע כהן (1977) • דן ריזינגר (1998) • דוד טרטקובר (2001) • ירום ורדימון (2007) |  |
| תולדות האמנות | בצלאל נרקיס (1999) • זיוה עמישי-מייזלש (2004) |  |
| צילום | דוד רובינגר (תקשורת; 1997) • מיכה בר-עם (2000) • אלכס ליבק (2005) • פטר מירום (2010) |  |
| אמנות פלסטית | יעקב דורצ'ין (2011) • מיכל נאמן (2014) • שרה ברייטברג-סמל (2020) • מיכל רובנר (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 277305  NLI: 987010204960005171  PLWABN: 9810622050305606  BIBSYS: 98037563  BnF: cb14063935t (data)  CiNii: DA10449547  GND: 118559931  ISNI: 0000 0000 7841 3754  LCCN: n81003587  LNB: 000334167  NDL: 00514200  NKC: jo2002101667  NSK: 000084231  NTA: 069496080  RERO: 02-A003442318  RKD: 233622  SNAC: w63j3ddr  SUDOC: 069213267  ULAN: 500010360  VIAF: 95744241   WorldCat (עם VIAF): 95744241
פליסיטי מונטגיו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1960 (בת 64) לידס, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  פליסיטי ג'יין מונטגיו
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לובורו 
 בן או בת זוג:  Alan Sutherland Nixon (1985–2006) 
 צאצאים:  Olivia Chuter Nixon, Luke Sutherland Nixon 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
פליסיטי ג'יין מונטגיו (באנגלית: Felicity Jane Montagu; נולדה ב-12 בספטמבר 1960) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

מונטגיו נולדה בלידס שבווסט ריידינג של יורקשייר. אביה היה לוטננט-קולונל ג'ון דרוגו מונטגיו, צאצא של אדמירל ג'ורג' מונטגיו, שהיה צאצא של לורד ג'יימס מונטגיו, שהיה הבן הצעיר של הנרי מונטגיו הרוזן הראשון של מנצ'סטר. היא למדה באוניברסיטת לאפבורו (Loughborough University) ובאקדמיית ובר דאגלס לאמנות הדרמה.
קריירה > קולנוע

מונטגיו בולטת בהופעותיה בתפקידים קומיים כגון בדמות פרפטואה, עמיתה לעבודה של ברידג'ט, בסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס". ב-2006 שיחקה בסרט "קונפטי" בתפקיד עורכת המגזין ויוויאן קיי-ויילי. בסרט "רוצה להיות כוכבת פורנו" גילמה את דמות אמו של נער שאפתן בגיל העשרה. ב-2008 הופיעה בסרט "איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים". ב-2013 חזרה לגלם את לין בנפילד בסרט "אלן פרטרידג'". ב-2016 גילמה את גברת מנוורינג בסרט הקולנוע "הצבא של אבא". עוד ב-2016 שיחקה גילמה את דמותה של מיס אדולף מסדרת "Hank Zipzer" בסרט הקולנוע "Hank Zipzer's Christmas Catastrophe".
קריירה > טלוויזיה

ב-2004 ו-2006 כיכבה מונטגיו בסדרת הדרמה של ITV "דוק מרטין" בתפקיד קרוליין בוסמן, שדרנית הרדיו של תחנת רדיו פורטוון. עוד כיכבה בתפקיד לין, העוזרת האישית הנאמנה, בסדרה "אני אלן פרטרידג'", ובתפקיד אשתו של הכומר בסדרה "נומי נומי". ב-2006 שיחקה בתפקיד ראשי בדמות ברברה דו פרז, עקרת בית ומנהיגה של כנופיית נשים, בסדרה הקומית "סקס, רובים ופרברים". תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו במיני-סדרה "מאפ ולוצ'יה", הסדרה "Wish Me Luck", "המופע של הארי אנפילד", "2.4 ילדים בממוצע", "A Touch of Frost", "ג'וני והפצצה", "Lead Balloon", "סקינס", "Hank Zipzer", "סוף הפאקינג עולם", ובסדרה "סאלי לנצח".
קריירה > תיאטרון

אחרי שסיימה את לימודיה בבית ספר למשחק לוהקה מונטגיו לשחק במחזה "Unsuitable for Adults" מאת טרי ג'ונסון שהועלה בתיאטרון בוש. בהמשך עבדה בתיאטרון רויאל קורט ובתיאטרון המלכותי הלאומי. אחרי הפסקה ארוכה חזרה מונטגיו להופיע על הבמה ב-2013 ושיחקה לצדו של רואן אטקינסון בהפקה של הווסט אנד למחזה "Quartermaine's Terms" שהוצג בתיאטרון וינדהם. ב-2017 הופיעה בליברפול פלייהאוס בעיבוד בימתי של הרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן בו גילמה את גברת בנט לצדו של מתיו קלי בתפקיד מר בנט.
קריירה > רדיו

מונטגיו מופיעה בקביעות בתוכניות רדיו קומיות החל מאמצע שנות השמונים של המאה העשרים. בין השאר השתתפה בתוכניות "סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי", "Delve Special",‏ "Dial M For Pizza",‏ "Old Harry's Game",‏ "The Million Pound Radio Show",‏ "Revolting People", ו-No Commitments".
חיים אישיים

ב-1984 התחתנה מונטגיו עם אלן ניקסון. השניים התגרשו ב-2006. לבני הזוג נולדו שני ילדים, אוליביה (ילידת 1990) ולוק (יליד 1996). פליסיטי עבדה עם בתה אוליבה בסדרה "Guilt Trip" של BBC Radio 4, בה גילמו דמויות של אם ובת.
הערות שוליים

↑  Maltin, Leonard (2008-08-05). Leonard Maltin's 2009 Movie Guide. Penguin. pp. 275–. ISBN 9780452289789. נבדק ב-9 במאי 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Felicity Jane Montagu". thepeerage.com. 12 באוגוסט 2011. נבדק ב-13 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Murphy, Amy (26 באוקטובר 2014). "Dad's Army film: First photos of Catherine Zeta Jones, Toby Jones and Bill Nighy released". the Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Groves, Nancy (15 בספטמבר 2016). "Pride and Partridge: Felicity Montagu's comedy gold with Coogan and Austen". the Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7206 8162  LCCN: no2008069594  MusicBrainz: d890e433-a173-4320-810b-88ea2da07289  VIAF: 66279926   WorldCat (עם VIAF): 66279926
פלורה מונטגומרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בינואר 1974 (בת 50) גרייאבי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Rockport School 
 בן או בת זוג:  Søren Jessen (30 באוגוסט 2014–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פלורה אן סלינה מונטגומרי (באנגלית: Flora Anne Selina Montgomery; נולדה ב-4 בינואר 1974) היא שחקנית צפון אירית.
ביוגרפיה

מונטגומרי נולדה בבית אבותיה בגרייאבי שבמחוז דאון בצפון אירלנד. בתם של ויליאם הווארד קלייב מונטגומרי, OBE, מ"רוזמאונט האוס" ומגרייאבי ואשתו השנייה דפני ברידג'מן. סבא שלה מצד אמה הוא ג'פרי ברידג'מן (אנ'). היא צאצאית של הוויקונט הראשון מונטגומרי (אנ').
מונטגומרי למדה בבית הספר "רוקפורט" ובבית הספר "דאון האוס". אחר כך למדה בבית הספר למשחק " The Gaiety School of Acting" (אנ') בדבלין, אירלנד, וסיימה את לימודיה ב-1994.
בין תפקידיה הבולטים בטלוויזיה היו בסדרות "The Bill" בתפקיד אמה, ב-"Urban Gothic" וב-"Pulling Moves" וכן בסדרה המשטרתית "רציחות במידסומר". בשנת 2001 השתתפה בסרט "The Discovery of Heaven" וב-2006 הופיעה בסרט "אינסטינקט בסיסי 2". ב-2001 שיחקה מונטגומרי בפרק בסדרה הרפואית "Body Story 2", בה גילמה אישה בשם פיבי המילטון שנעקצת על ידי צרעה. ב-2012 השתתפה בפרק הפיילוט של הסדרה "Endeavour" של ITV.
חיים אישיים

ב-30 באוגוסט 2014 נישאה מונטגומרי לסורן יסן (Søren Jessen) מסעדן דני, בגרייאבי אחוזת משפחת מונטגומרי בצפון אירלנד. בין האורחים בחתונה היו אורלנדו בלום, הנסיך פרדריק והנסיכה מרי מדנמרק.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  | The Governor | סוזן פישר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1997 |  | The Perfect Blue | סטודנטית לקולנוע |  |
| 1997 |  | Bugs | ג'ואן | סדרת טלוויזיה (בפרק "Renegades") |
| 1997 |  | The Tale of Sweeney Todd | אישה צעירה | סרט טלוויזיה |
| 1998–2000 |  | The Bill | קרול צ'מברס / אמה רוברטס | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1998 |  | Heat of the Sun | דורותי מייקלג'ון | מיני-סדרה (בפרק "The Sport of Kings") |
| 1998 | מוזלי | Mosley | ליידי אלכסנדרה מטקאלף | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 1998 |  | A Certain Justice | מיני-סדרה (3 פרקים) | אוקטביה אולדרידג' |
| 1998 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | איזבלה לינטון |  |
| 2000 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | פלורה אקרויד | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Murder of Roger Ackroyd") |
| 2000 | מטרופוליס | Metropolis | סופי המילטון |  |
| 2000 |  | Urban Gothic | ג'יין | סדרת טלוויזיה (בפרק "Turn On" |
| 2000 |  | When Brendan Met Trudy | טרודי |  |
| 2001 | בחזרה לאחוזת העמק | Monarch of the Glen | טניה קונוויי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2001 |  | An Unsuitable Job for a Woman | לורה פרגוסון | סדרת טלוויזיה (בפרק "Playing God") |
| 2001 |  | The Discovery of Heaven | אדה |  |
| 2003 |  | Benedict Arnold: A Question of Honor | פגי שיפן | סרט טלוויזיה |
| 2003 | זיכרון של דג זהב | Goldfish Memory | אנג'י |  |
| 2003 |  | Ultimate Force | סוזי בראון | סדרת טלוויזיה |
| 2003 | האנס כריסטיאן אנדרסן | Hans Christian Andersen: My Life as a Fairytale | ג'ני לינד | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | Pulling Moves | קרול |  |
| 2004 | התעלומות של הבלש מורדוק | Murdoch Mysteries | אטי וסטון | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2005 |  | Man to Man | אביגיל מק'ברייד |  |
| 2005 | חוק מרפי | Murphy's Law | לורה | סדרת טלוויזיה (בפרק "The Goodbye") |
| 2006 | אינסטינקט בסיסי 2 | Basic Instinct 2 | מישל ברודווין |  |
| 2006 |  | Rabbit Fever | ג'ורג'יה |  |
| 2006 |  | After... | אדי |  |
| 2007 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סופי בקסטר | סדרת טלוויזיה (בפרק "King's Crystal") |
| 2007 |  | Speed Dating | ג'ניפר |  |
| 2007 |  | Anner House | רות' מגווייר |  |
| 2008 |  | The Daisy Chain | אורלה גנון |  |
| 2009 |  | Father & Son | אנה קרומן | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2011 |  | The Waiting Room | אנה / אחות | סרט קצר |
| 2012 |  | Endeavour | רוזלינד סטרומינג |  |
| 2024 | חולית: הנבואה | Dune: Prophecy | דוברת האמת ורה | תפקיד אורח |
| 2024 | חשודה בחשיפה גבוהה (אנ') | Showtrial | גרייני ווסטווד | 3 פרקים |
הערות שוליים

↑  Charles Mosley, editor, Burke's Peerage, Baronetage & Knightage, 107th edition, 3 volumes (Wilmington, Delaware, U.S.A.: Burke's Peerage (Genealogical Books) Ltd, 2003), volume 1, page 499.
↑  Profile, thepeerage.com; accessed 17 November 2014.
↑  Flora Montgomery at the Internet Movie Database
↑  Mary and Frederik attend celebrity wedding with Orlando Bloom
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810657217405606  BnF: cb16577714m (data)  GND: 1015503993  ISNI: 0000 0000 4964 9207  LCCN: nr2003031048  VIAF: 59027981   WorldCat (עם VIAF): 59027981
עמית אולמן

| --- | --- |

עמית אולמן מתוך הסרט "העיר הזאת"
 לידה:  11 בדצמבר 1985 (בן 39)  רחובות
 שם במה:  פדרו גראס 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקן, במאי, מוזיקאי, משורר
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
עמית אולמן (נולד ב-11 בדצמבר 1985), המוכר בשם הבמה שלו פדרו גראס, הוא שחקן, במאי, מחזאי, משורר ומוזיקאי ישראלי. זוכה פרס קיפוד הזהב בקטגוריית המוזיקה ובקטגוריית הכתיבה למחזות "העיר הזאת" ו"תיכון מגשימים". אולמן נמנה עם מייסדי פואטרי סלאם ישראל.
ביוגרפיה

אולמן נולד ברחובות וגדל ביישוב הסמוך קריית עקרון. בתור נער היה פעיל בבימת הנוער ברחובות. שירת בצה"ל כלוחם ביחידת דובדבן ובחטיבת הצנחנים, ופיקד על מ"כים. נלחם במלחמת לבנון השנייה. ב-2010 התחיל ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים. ב-2011 החל לעבוד וליצור במסגרת תיאטרון האינקובטור.
קריירה > פואטרי סלאם

אולמן החל להתעניין בשירה מדוברת עוד בנעוריו לאחר צפייה בסרטו של סול ויליאמס "סלאם". ב-2010 הצטרף לליין הספוקן וורד הישראלי הראשון, WORD UP, תחילה כמשתתף ולאחר מכן כמפיק שותף. ב-2011 יזם והפיק את ערבי הפואטרי הסלאם הראשונים במסגרת תיאטרון האינקובטור. בה בעת, יחד עם אריק אבר ונילי קופלר, החל להפיק גם אירועים נוספים ברחבי הארץ. השלושה ייסדו את פואטרי סלאם ישראל. ב-2012 ניצח ב"סלאם הגדול" (אליפות הפואטרי סלאם הארצית) וייצג את ישראל בסלאם הבינלאומי בפריז.
קריירה > תיאטרון

ב-2011 החל לעבוד כשחקן בתיאטרון האינקובטור ושיחק בהצגות שונות.
ב-2012 העלה בתיאטרון האינקובטור את ההצגה העיר הזאת. אולמן משחק בהצגה, כמו כן הוא במאי ההצגה וכן כתב והלחין אותה יחד עם ג׳ימבו ג׳יי ואיציק פצצתי. אולמן זכה בפרסי קיפוד הזהב על בימוי ההצגה ועל כתיבת ההצגה. ההצגה גם זכתה בפרס המוזיקה ופרס האנסמבל המצטיין.
ב-2014 העלה בתיאטרון האינקובטור את "הטרגדיה של מקבת", עיבוד שירה מדוברת לטקסט של ויליאם שייקספיר. אולמן משחק בהצגה, כמו כן הוא הבמאי, המתרגם והמעבד הראשי של ההצגה.
ב-2016 העלה בתיאטרון האינקובטור את ההצגה תיכון מגשימים, אולמן משחק בהצגה, כמו כן הוא במאי ההצגה וכן כתב והלחין יחד עם עומר הברון ועומר מור. ההצגה זכתה בפרס קיפוד הזהב עבור האנסמבל המצטיין.
ב־2019 ביים את ההצגה שיר של אמונה וכפירה שעלתה בתיאטרון האינקובטור, והיה שותף לכתיבת המחזה.
קריירה > מוזיקה

בשנת 2003, בגיל 17, הקים יחד עם עומר מור את הלהקה אן או די, אליה חברו גם עומר הברון וראפרים נוספים. ב-2009 הלהקה שינתה את שמה ל-"המופע של ויקטור ג'קסון".
ב-2010 החל להופיע תחת שם הבמה "פדרו גראס" בערבי שירה שונים. ב-2017 הוציא את הספר-אלבום "חצי סוגריים" המאגד עיבודים מוזיקליים לקטעי שירה מדוברת. ב-2019 הצהיר כי הוא נפרד משם הבמה שלו ושאת אלבומו הבא יוציא תחת שמו האמיתי ולא תחת הכינוי "פדרו גראס". באותו אלבום הופיע השיר "אלוהים בג'ימייל" שזכה לקליפ שהיה הקליפ הראשון של שיר ספוקן וורד בישראל.
בנובמבר 2019 פרסם עמית אולמן את הסינגל "השיר שלך" שעתיד להתפרסם באלבומו השני.
באוגוסט 2020 הוציא את האלבום "לאורך החשק" תחת שמו המקורי.
בדצמבר 2023 השתתף בשיר "מפקיר במאני טיים" באלבום "אה וואו" של ג'ימבו ג'יי לצד מוריה אקונס ואלון נוימן, ששיחקו לצדם בסרט "העיר הזאת" מוקדם יותר באותה השנה. אולמן גילם בשיר מורה לחינוך גופני.
בספטמבר 2024 הוציא אלבום שירה מדוברת בשם "אז כזה".
קריירה > דיבוב

ב-2019 אולמן דיבב את דמותו של הקטור פלאפמייקר ממשחק המחשב הישראלי "פיפוש – האודישן", וב-2021 חזר לגלם את דמותו בחידוש של משחק המחשב פיפוש.
קריירה > טלוויזיה

ב-2021 החל להשתתף ב"החנות שיש בה הכל" בכאן 11.
ב-2023 יצא לאקרנים סרטו "העיר הזאת", סרט אופרת ראפ בלשית ישראלי המבוסס על מחזה בשם זה. אולמן זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע צ'לסי בניו יורק על בימויו בסרט זה, בעוד הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר באותו הפסטיבל.
הערות שוליים

↑  מיה אשרי, "הלילה הקצר ביותר בשנה" זכתה בפרס הצגת השנה בטקס פרסי הפרינג' "קיפוד הזהב", באתר הארץ, 2 בדצמבר 2017
↑  אדר פינקסוביץ' ששון, ‏לא סלאם פואטרי: מרביצים שירה, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2017
↑  שי אצלן, חיים משוגעים: המופע של ויקטור ג'קסון, חלק ראשון בסדרה, באתר Andy Was Wrong, ‏20/02/2016
↑  דניאל בוקס, טקס פרסי הפרינג': "העיר הזאת" היא הזוכה הגדולה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2014
↑  הוכרזו הזוכים בפרס קיפוד הזהב 2017, באתר ynet, 1 בדצמבר 2017
↑   מאי פלטי, ההצגה החדשה של "ויקטור ג'קסון" מכניסה את ההיפ-הופ לתיאטרון בדלת הקדמית, באתר הארץ, 19 בינואר 2017
↑  נדב מנוחין‏, שני קילומטר מעל כולם: פדרו גראס ממציא את ההיפ הופ הישראלי מחדש, באתר וואלה, 28 באפריל 2017
↑  עמית אולמן, עמית אולמן נפרד מפדרו גראס בריאיון מוזר לאללה, באתר טיים אאוט, ‏24 ביולי 2019
↑  נועם ברדין, ‏פדרו גראס מחפש את אלוהים בג'ימייל, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2015
↑  סרטון השיר "השיר שלך" של עמית אולמן, ‏27 בנובמבר 2019
↑  Yaron Ten Brink, אמרנו לכם: "העיר הזאת" סחף את הפרסים הגדולים בפסטיבל צ'לסי, באתר אמרנו לכם: "העיר הזאת" סחף את הפרסים הגדולים בפסטיבל צ'לסי - טיים אאוט, ‏2024-10-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413261405171  VIAF: 3158156497226517740008   WorldCat (עם VIAF): 3158156497226517740008
מזוביה

מָזוֹביה (בפולנית: Mazowsze, בלטינית: Mazovia) היא אחת משש-עשרה הפרובינציות (בפולנית: Województwo, ווייוודות, ביחיד: ווייוודה) של פולין. היא שוכנת במזרח פולין, וגובלת בצפון בווייוודה פודלסיה, במזרח בווייוודות ורמיה-מזוריה ולובלין, בדרום בווייוודה שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה, ובמערב בווייוודות קויאוויה-פומרניה ולודז'. ווייוודת מזוביה חופפת את רובו של האזור ההיסטורי מזוביה, אך לא במדויק. האזור ההיסטורי כולל גם חלק ממזרח פודלסיה ומצפון-מערב לודז', ואינו כולל חלקים מדרום ומזרח ווייוודת מזוביה.
מזוביה היא הווייוודה הגדולה ביותר בשטחה בפולין וכך גם המאוכלסת ביותר – אוכלוסייתה עומדת על למעלה מחמישה מיליון תושבים. מבחינה היסטורית, למזוביה חשיבות רבה בהתפתחותה של פולין. מבחינה גאוגרפית מזוביה נמצאת במרכז אגן הניקוז של נהר ויסלה. מזוביה היא ווייוודה מישורית במיוחד, ובניגוד לחלקים אחרים בפולין, היא חסרה אגמים וגבעות. כחמישית משטח הווייוודה מכוסה ביערות, וחלק ניכר אחר מכוסה בשטחים חקלאיים וכפריים.
בירתה של מזוביה והעיר הגדולה ביותר בה היא העיר ורשה, השוכנת במרכזה. במקביל, היא משמשת בירתה של פולין כולה. ערים גדולות נוספות הן ראדום, פלוצק ושדליץ.
מקור השם

הווייוודה מזוביה נושאת את שמו של האזור ההיסטורי החופף בצורה ניכרת את שטחה. אזור מזוביה נקרא ככל הנראה על שמו של השבט הסלאבי שהתגורר בו עד למאה ה-9 - המזוביאנים (Mazowszanie). עם זאת, ישנה חוסר ודאות באשר למקור שם השבט, כאשר הסברה המרכזית קושרת בין המילה מזוביה לביצה. ביצות כיסו את אזור מזוביה בימי קדם באופן ניכר, ובימינו אפשר גם כן למצוא כאלו באזור. אחרים טוענים שמקור הביטוי מזוביה מהמילה הסרבית mezewo, מילה אשר משמעותה מישור - התיאור הגאוגרפי הבולט של מזוביה. סברה נוספת טוענת שהאזור נקרא על שמו של המלך הפולני מיישקו השני למברט, אשר שלט במקום למשך תקופה מסוימת.
גאוגרפיה

מזוביה מהווה שפלה רחבה ואחידה יחסית, כאשר את התכונות הגאוגרפיות שלה יוצרת העובדה שמזוביה מהווה נקודת מפגש לשורה של נהרות גדולים. לצד נהר הוויסלה החוצה אותה מצפון מערב לדרום-מזרח, שלושה נהרות נוספים מתנקזים אל הוויסלה - הבוג המערבי ונרב ממזרח, והפיליצה מממערב. את שטחה של מזוביה מכסים יערות רבים - בעיקר יערות של עצים מחטניים. שאר השטח כולל בעיקר שדות חקלאיים.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בוורשה, בירת הוויווידה, היא 8.5 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של -1.9 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 19.0 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 531.5 מ"מ.
במזוביה יש פארק לאומי (Park Narodowy) אחד, תשעה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-184 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
היסטוריה

| לוח תקופות היסטוריות של מזוביה | לוח תקופות היסטוריות של מזוביה | לוח תקופות היסטוריות של מזוביה |  |
| --- | --- | --- | --- |
| עד 990 | שבטים סלאבים | שבטים סלאבים |  |
| 990-1025 | המדינה הפולנית הראשונה | המדינה הפולנית הראשונה |  |
| 1025-1385 |  | הממלכה הפולנית הראשונה |  |
| 1385-1569 |  | הממלכה הפולנית השנייה |  |
| 1569-1655 |  | ממלכת פולין-ליטא |  |
| 1655-1658 |  | ממלכת שוודיה |  |
| 1658-1795 |  | ממלכת פולין-ליטא |  |
| 1795-1807 |  | ממלכת פרוסיה |  |
| 1807-1815 |  | דוכסות ורשה |  |
| 1815-1867 |  | פולין הקונגרסאית |  |
| 1867-1916 |  | האימפריה הרוסית |  |
| 1916-1918 |  | הממלכה הפולנית השלישית |  |
| 1918-1939 |  | הרפובליקה הפולנית השנייה |  |
| 1939-1945 |  | גרמניה הנאצית |  |
| 1945-1989 |  | הרפובליקה העממית הפולנית |  |
| החל מ-1989 |  | הרפובליקה הפולנית השלישית |  |
מתייחס לישות הדומיננטית השלטת באזור בתקופה הנתונה. בדרך כלל השליטה באזור נחלקה על ידי מספר ישויות מדיניות שונות.
היסטוריה > העת העתיקה וימי הביניים

כבר בתקופה הפרהיסטורית החלה במזוביה התיישבות אנושית מוקדמת. במהלך האלף הראשון לספירה יושב האזור בידי שבטים סלאבים, ולקראת סוף המאה ה-9 אזור מזוביה מיושב על ידי שבט סלאבי בשם מזוביאנים (Mazowszanie). במאה ה-10 עלה לגדולה השבט הסלאבי שישב בפולין גדול, ממערב למזוביה, ובמחצית השנייה של אותה המאה שולבה מזוביה בממלכת פולין, תחת המלך הפולני מיישקו הראשון לבית פיאסט, אשר ישב בפולין גדול. עם הצטרפותה של מזוביה לפולין האזור נכנס לעול הנצרות הקתולית בדומה לשאר חלקיה של פולין, שעד אז החזיקו באמונות פגאניות. תהליך זה לא היה קל, ולווה במאבקים פנימיים אלימים ובמרידות של מתנגדי נצרות שדוכאו על ידי המלוכה והאצולה בשנים הבאות פולין כולה ידעה תקופה של פריחה מסוימת, אשר זו נגדעה לאחר כמה הפסדים לכוחות זרים במהלך המאה ה-12. בשנת 1138 מת מלך פולין בולסלאב השלישי ללא יורשים, והמדינה חולקה בין יורשיו. במהלך 192 השנים הבאות, המכונות "תקופת הפיצול", הייתה פולין מחולקת לעשרות מדינות קטנות, ובכך הפכה גם מזוביה למדינה עצמאית והוגדרה כדוכסות. בתקופה זו התקשתה מזוביה להגן על עצמה מפני פולשים זרים, והיא הופרעה מפלישות של שבטים סלאבים וגרמאנים. תחת זאת הצליחה מזוביה להרחיב את נחלותיה. באותן השנים הייתה מזוביה לאזור שולי, והאפילו עליה פולין גדול ממערב ופולין קטן מדרום. מצב עניינים זה איפשר לה במובנים רבים לשמור על תרבותה. במשך תקופה ארוכה השטחים היו מוחזקים על ידי נציגים שונים של שושלת פיאסט. בשנת 1495 קונראד השלישי הצליח לרכז כל שטחי מזוביה תחת שליטתו. אומנם לבנו לא היו יורשים ושטחים הועברו לשליטת ממלכת פולין.
היסטוריה > העת החדשה

במהלך המאות ה-14 וה-15 אוחדה פולין מחדש. בשנים אלו הפך אזור מזוביה שהיה משני במאות הקודמות לאזור חשוב ומשגשג. האזור היה נחשב למפותח למדי בהשוואה לחלקים אחרים בפולין, והיה ידוע כמקום יצוא של תבואה, עצים ופרווה. בשנת 1569, אוחדו פולין וליטא למדינה אחת, ובכך הפכה מזוביה מאזור פריפיאלי ללב המדינה הפולנית-ליטאית - כאשר ורשה בירת מזוביה נמצאת על אמצע הדרך בין בירתה של פולין עד אז קרקוב לבין וילנה, בירתה של ליטא. עקב כך באותה השנה התכנס הסיים הפולני בורשה, וזו הפכה לבירה דה פקטו של פולין. בשנים הבאות המשיכה מזוביה לשגשג, אך מגמה זו התמתנה החל מאמצע המאה ה-17. במהלך מאה זו ובמאה שלאחריה סבלה מזוביה משורה של פלישות של גורמים חיצוניים - בעיקר שוודים, סקסונים טרנסילבנים ורוסים. באותה התקופה פולין כולה חוותה היחלשות, כאשר המדינות הסובבות אותה מתחזקות משנה לשנה. מצב עניינים זה נגמר בשנת 1795, אז חולקה פולין באופן סופי בידי שכנותיה, האימפריה הרוסית, הקיסרות האוסטרו-הונגרית ופרוסיה. עקב פיצולה של פולין הפך אזור מזוביה למפוצל גם הוא לשלושה חלקים, ומאז היווה אזור מפגש גבולות בין רוסיה, אוסטריה ופרוסיה; כאשר הבירה ורשה עברה לשלטון רוסי.
במהלך מאה ושלושים השנים הבאות של שלטון זר, הייתה מזוביה לאזור שולי ותקופה זו נחשבת לתקופה חשוכה בהיסטוריה הפולנית בכלל והמקומית בפרט. במהלך מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) סבל האזור מפגעי המלחמה בין רוסיה לגרמניה ואוסטריה, כאשר הפולנים עומדים בתווך. לאחר המלחמה זכתה פולין בעצמאות מחודשת והוקמה הרפובליקה הפולנית השנייה, דמוקרטיה אשר ורשה הייתה במרכזה ושימשה כבירתה. אזור מזוביה המשיך לדעת חוסר יציבות גם לאחר מלחמת העולם במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית, אך עד ראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 פולין כולה חזרה ליציבות מסוימת. בין מלחמות העולם הושלם התיעוש של מזוביה והאזור ידע פיתוח מסוים. השקט במקום הגיע לקיצו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939), אז נכבש האזור בידי גרמניה הנאצית. באותה התקופה עברה על פולין כולה ועל מזוביה בפרט אחת התקופות האפלות ביותר בתולדותיהן, כאשר האזור ידע חורבן של ממש. כיבוש פולין גרם להרס רב, במיוחד בוורשה הבירה. הדבר המשיך בהוצאה להורג של מאות אלפים מתושבי העיר - היהודים בעיקר. ואם לא די בזה, במהלך מרד ורשה (1944) נהרגו עוד כמאתיים אלף תושבים בוורשה ובסביבותיה, וגורשו עוד עשרות אלפים רבים אחרים. מספר חודשים לאחר מכן שוחררה פולין כולה על ידי ברית המועצות, ולאחר המלחמה הוקמה פולין מחדש במסגרת הרפובליקה העממית הפולנית, מדינה שלכאורה הייתה עצמאית, אך למעשה סבלה ממרות סובייטית. בשנים הבאות אזור מזוביה היה למוכה אסון - עקב המלחמה אוכלוסיית האזור הידלדלה באופן משמעותי וההרס המשיך להיראות בכל מקום. עם זאת, עד לשנות ה-60 שוקם האזור ובירתו ורשה נבנתה מחדש, כאשר האזור עובר מודרניציה רבתי שהאיצה עם תום הקומוניזם והקמתה של הרפובליקה הפולנית השלישית בראשית שנות ה-90.