stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניהול עצמי בחינוך
מאפייני בתי ספר בניהול עצמי

בית ספר בניהול עצמי ניחן במאפיינים הבאים:
יש לבית הספר סמכות אוטונומית לפתור את בעיותיו ולקבל החלטות ביחס לתקציבים, לתוכניות לימודים ולכוח אדם במסגרת קווי המדיניות שהמדינה קובעת.
על צוות בית הספר מוטלת האחריות והמחויבות להחלטות ולתוצאותיהן.
יש בבית הספר פורומים וועדות הפועלים במשותף להשגת מטרות בית הספר.
בית הספר מקיים ערוצי תקשורת רב כיווניים ופתוחים, שהם תנאי הכרחי לשיפור הכושר הארגוני.
סביבת בית הספר היא סביבה תומכת, התובעת מהצוות בבית הספר פתיחות, שקיפות, פשטות ויכולת ליישם כל שינוי מוצע.
בית הספר מפעיל מנגנונים של מדידה והערכה בחינוך פורמלי.
בית הספר בניהול עצמי בישראל

הנחת היסוד העומדת מאחורי הרעיון של בית ספר בניהול עצמי היא שמתן אוטונומיה לבית הספר מעניקה לו את היכולת להסתגל לסביבה המשתנה תדיר, להתחדש, להתייעל, להיות קשוב לצורכי התלמידים ולשאת באחריות לתוצאות והחלטותיו. בדומה לכך אדם רואה במתן אוטונומיה לבית הספר כתנאי לקיום בית ספר בניהול עצמי, אחד המרכיבים של האפקטיביות הבית ספרית .
בית הספר בניהול עצמי בישראל צמח על רקע של מציאות משתנה שדרשה פתרונות לבעיות, כמו: הישגים לימודיים נמוכים, נשירה רבה של תלמידים מבתי ספר, פערים לימודיים בין קבוצות תלמידים, מורים מנוכרים ושחוקים, תחושת חוסר שביעות רצון מפעילותה של מערכת החינוך ומכך שבית הספר הקונבנציונלי לא השיג את מטרתו. במקביל, התפתחו תאוריות בתחום המבנה הארגוני של בית הספר ובתחום הפרופסיה של ההוראה, וכל אלה יחד הביאו לקידום הרעיון של הקמת בית הספר בניהול עצמי
בית הספר בניהול עצמי בישראל > הגדרת משרד החינוך לבית ספר בניהול העצמי

משרד החינוך בישראל (1993) מגדיר את בית הספר בניהול עצמי כך:
"בית ספר במסגרת מערכת החינוך הממלכתי, אשר מידה ניכרת של סמכות ואחריות הועברה אליו, והוא נהנה מגמישות מרבית בשימוש במכלול המשאבים העומדים לרשותו, לשם שיפור וקידום הישגיו הפדגוגיים והחברתיים. בית ספר בניהול עצמי פועל כארגון בעל מוקד שליטה פנימי, המקבל החלטות באשר למטרותיו וסדר העדיפויות שלו, במסגרת המדיניות הממלכתית מחד והצרכים המקומיים מאידך. בית הספר מחויב למטרות שהגדיר, קובע ומתכנן את הדרכים להשגתן ואחראי לתוצאות. בית הספר בניהול עצמי מקיים בקרה והערכה ומדווח על הישגיו ותוצאות פעילותו לשותפיו ולמערכת שהאצילה לו את סמכויותיו."
בשנת תשנ"ו החליטה הנהלת משרד החינוך והתרבות על הפעלת הניסוי של מעבר בתי ספר יסודיים לניהול עצמי. הניסוי הופעל בתשעה בתי ספר בארבעה מחוזות של משרד החינוך: הצפון, חיפה, המרכז, והדרום.
ממצאי מחקרים בבתי ספר בניהול עצמי בארץ

ממצאי מחקרים בארץ מעלים כי:
ניהול בית ספר על-פי עקרונות הניהול העצמי גורם למורים לתפוס את עבודת המנהל ואת פעילות בית הספר ברמה אוטונומיה גבוהה.
ניהול בית ספר על-פי עקרונות הניהול העצמי מביא לידי תחושות האוטונומיה בקרב המורים בבית הספר.
תחושות האוטונומיה של המורים בבית הספר מעוררת בהם שביעת רצון
תוכנית עבודה מקושרת תקציב

תוכנית העבודה הבית ספרית בניהול עצמי, תתבסס על מדיניות משרד החינוך ותוכנית הלימודים הרשמית, ותבטא יעדי חינוך מחוזיים, עירוניים וקהילתיים, תוך התייחסות לאופייה וייחודה של אוכלוסיית התלמידים, ההורים והמורים.
התוכנית תכלול יעדים מדידים כמותית ואיכותית ותקבע סף הישגי תפוקות לבית הספר בתחומים השונים. לבית הספר ניתנת האפשרות לקבוע את סדרי העדיפויות תוך המרה בין סעיפי תקציב שונים. זאת, למעט תקציב שכר ולמעט כספי תשלומי הורים. בית הספר יוכל להעביר יתרות תקציב משנה אחת לשנייה. בית הספר מקבל כספים ממשרד החינוך ומהרשות המקומית, כמו כן יכול בית הספר לקבל תרומות וחסויות מסחריות ותמיכה ממפעל הפיס. בחלק מן המקרים בית הספר מתנהל כעמותה והוא מנוהל באמצעות ועד מנהל הכולל: מנהל בית הספר, מורים, נציגי הרשות המקומית, הקהילה וההורים. בית הספר יתנהל כמשק כספים סגור, בעל מסגרת תקציבית שנתית כוללת. משרד החינוך והתרבות יעביר לזכותו של בית הספר את מירב המשאבים המצויים בספר התקציב והמיועדים לתלמיד, למורה ולמוסד, וזאת באמצעות תקצוב התלמיד הבודד. בית הספר ייהנה מתקציב כולל, המורכב מתקציבי שכר ותקציבי פעולות. בית הספר רשאי להתקשר ישירות עם ספקים לרכישת מוצרים ושירותים. הבעלות (משרד החינוך, הרשות המקומית, רשת חינוך או עמותה) תשתתף בנושאי ההצטיידות והשיפוצים, על פי מדדים מוסכמים. תקציבי הפיתוח ימשיכו להיות מטופלים ומבוצעים באופן מלא על ידי הבעלות.
עקרונות בית הספר בניהול עצמי

ראיית בית הספר כמוקד קבלת ההחלטות ביחס להתנהלותו כולל באחריות לפעולותיו.
מידה של אחריותיות (accountability ) למנהל בית הספר וצוות בית הספר ביחס להישגי תלמידיו בתחום החינוכי והלימודי .
קידום עבודת הצוות של סגל בית הספר.
התאמת תוכנית עבודה שנתית מותאמת לצורכי בית הספר ותלמידיו.
איגום כלל המשאבים הבית ספריים במסגרת תוכנית העבודה.
קיום הערכה ומשוב בית ספרי וחוץ בית ספרי.
חיזוק השותפות בין משרד החינוך העירייה ובית הספר.
הגברת העצמאות של בית הספר בניהול התקציב.
היתרונות של בית הספר בניהול עצמי

המעבר לניהול עצמי מיועד לשפר את הישגי התלמידים ולהבטיח את התנאים להצלחתם. המנהל והמורים נוטלים אחריות אישית ומקצועית להישגי התלמידים (בלועזית: ACCOUNTABILITY). בתי-הספר יפתחו מאפיינים ייחודיים בהתאם לחזון למטרות ולתוכניות הפעולה הפרטניות לכל מוסד ומוסד. כל זאת במסגרת הכללים הנהוגים במערכת החינוך הכוללת בישראל. השיטה מאפשרת לבית הספר לקבל החלטות בזמן אמת. נוצרים תנאים לעידוד והמרצה של מנהיגות חדשה בכל הרמות ובכל תחומי הפעולה וכן אפשרות לסגנון ניהולי, יזמי ואוטונומי המאפשר פתיחת "צווארי בקבוק" לטובת התלמידים, בטווחי זמן קצרים. המעבר לניהול עצמי מאפשר חיבור בין סמכות לבין אחריות.
יתרונות פדגוגיים : יסוד חשוב בניהול העצמי מגדיר את מנהל בית הספר וצוות מוריו כמומחים בתחומם ובעלי יכולת קבלת החלטות באשר לשיפור הלמידה וטיוב ההוראה.
ניהול עצמי מאפשר צמיחה והתפתחות מקצועית של כל ממלאי התפקידים בבית הספר ושל אלה המלווים אותם בתפקידי פיקוח במשרד החינוך וברשות המקומית. הנחת היסוד של השיטה גורסת כי המנהלים והמורים קרובים לתלמיד ובידיהם היכולת לאבחנה צרכיו באופן המיטבי ובידם להחליט על הצעדים והתוכניות הפדגוגיות הנדרשות. האצלת סמכויות ישירות לבתי-הספר, תאפשר מיקוד ישיר של התכנון הפדגוגי בצרכי התלמיד והכתה. ישתפר הביטחון העצמי של חברי הצוות, הואיל ותוענק תחושת בעלות לכל אחד ממלאי התפקידים. השיטה מאפשרת הגברת שביעות הרצון והערכה של ההורים והקהילה כלפי הצוות.
יתרונות כלכליים : הקצאת התקציב על פי נוסחה פומבית שוויונית. השיטה תביא לניצול מלא של השקל לצורכי התלמיד ובית הספר. מתאפשרת גמישות בהמרה בין סעיפי תקציב (למעט בכספי הורים). יוגבר הקשר בין תכנון פדגוגי לניצול תקציבי ללא התחשבות ב"צבע הכסף". תקטן עלות רכישת מוצרים ושירותים לתלמידים, כתוצאה מביצוע תשלומים ישירות לספקים באמצעות תקציב בית הספר. תינתן האפשרות להעביר יתרות תקציב משנה אחת לשנייה. השיטה מעודדת חיסכון והתייעלות תקציבית והסבתו ליעדים פדגוגיים. התכנון התקציבי הכולל של המוסד יעשה באופן עצמאי בכל בית ספר וייגזר מן היעדים שיקבע המוסד לעצמו.
הערות שוליים

↑  גזיאל ,ח. (2002). בית ספר בניהול עצמי – תאוריה מחקר ומעשה
↑  ניר,א'.& פירו,פ'.(2007). ניהול עצמי של בית ספר : מרעיון למעשה. מכון הנריטה סאלד, ירושלים
↑  גזיאל ,ח. (2002). בית ספר בניהול עצמי – תאוריה מחקר ומעשה. הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב
↑  Apodaca-Tucker, M.T & Slate, J.R (2002). School-Based Management: Views from public and private elementary school principals. Education Policy Analysis Archives, 10(23)
↑  פרידמן, י' 2010. ניהול עצמי להעלאת רמת-ההישגים של בית הספר: הכוונה עצמית, אפקטיביות ואחריותיות. נייר עמדה שהוגש למנהל הכללי של משרד החינוך.
↑  ניר, א' (2001). היבטים התפתחותיים של בתי ספר בניהול עצמי. ירושלים- האוניברסיטה העברית בירושלים, בית הספר לחינוך, המכון לחקר הטיפוח בחינוך.
↑  Sergiovanni, T.J (2001). The principalship. Needham Heights, M.A Allyn and Bacos
↑  Bush, T & Bell, L (2002). The Principles and Practice of Educational Management. London Paul Chapman.
↑  Siegel, D (2003). Performance- Driven Budgeting: The Example of New York citys School. ERIC no- ED474305
↑  מדינת ישראל, משרד החינוך התרבות והספורט (1993). המלצות ועדת ההיגוי לבתי הספר בניהול עצמי – דו"ח ביניים, טיוטה 2
↑  גזיאל ,ח. (2002). בית ספר בניהול עצמי – תאוריה מחקר ומעשה. הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב.
↑  פרידמן, י' ברמה, ר' תורן, ש' (2001). רמת הניהול העצמי של בית הספר. כלי הערכה ירושלים מכון הנרייטה סאלד.
↑  וולנסקי, ע' (2001). ניהול עצמי- מניסוי חינוכי למדיניות מערכתית. ספר תקצירים. ירושלים משרד החינוך
↑  גזיאל ,ח. (2002). בית ספר בניהול עצמי – תאוריה מחקר ומעשה. הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב.
↑  תלקיט מעבר בתי הספר היסודיים לניהול עצמי, תשע"ב. משרד החינוך, המינהל הפדגוגי מינהל בתי ספר בניהול עצמי.
↑  גזיאל ,ח. (2002). בית ספר בניהול עצמי – תאוריה מחקר ומעשה. הוצאת רמות, אוניברסיטת תל אביב
נקז'ן

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אוזד
 שטח:  14.1 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  609 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°10′05″N 20°25′49″E﻿ / ﻿48.168180555556°N 20.430361111111°E﻿ / 48.168180555556; 20.430361111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.nekezsenykozseg.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נקז'ן(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נקז'ן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נקז'ן (בהונגרית: Nekézseny) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית נקז'ן נמצאת בירידה שנים רבות מ-951 תושבים בשנת 1990 עד 652 תושבים בשנת 2020 (ירידה של כ-31%).
המרחק האווירי בין הכפר לבודפשט הוא 128 ק"מ. המרחק בנסיעה הוא 174.3 ק"מ. זמני הנסיעה הם: ברכבת - 3 שעות ו 39 דקות, באוטובוס - 3 שעות ו 44 דקות, ברכב פרטי - שעתיים ו 13 דקות.
יהודי נקז'ן

בכפר חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 30 |  |
| 1880 | 17 | 497 |
| 1910 | 14 |  |
| 1920 | 9 |  |
| 1930 | 4 |  |
| 1941 | 6 | 1,005 |
סואטרי

הסואטרי (בלטינית: Suetrii; בגאלית עתיקה: Su(p)etrioi, כלומר "הציפורים הטובות") היו שבט גאלי ששכן סביב קסטלאן (האלפים של פרובאנס עילית) של ימינו בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.
שם

הם מוזכרים כ-Suebri ו-Svetri על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה), כ-(Souētrōn) Σουητρ Σουιντρ על ידי תלמי (המאה ה-2 לספירה), וכסואטריו על כתובות.
ניתן להסביר את השם האתני Suetrii בגאלית su-(p)etri-, שמשמעותה "ציפורים טובות".
גאוגרפיה > טריטוריה

הסואטרי שכנו בעמק האמצעי של נהר ורדון, עם שלוחה בעמק ז'אברון. שטחם היה ממוקם דרומית לוורגוני ולסנטי, מערבית ל-Nerusii, וצפונית לליגאוני. במערב הם הופרדו מהסנטי והריאי על ידי קניון ורדון.
גאוגרפיה > יישובים

העיירה הראשית שלהם, סאלינה (קסטלאן של היום), נוסדה בתקופה הרומית וקיבלה את שמה על שם אספקת המלח המקומית. סאלינה הייתה ממוקמת ממערב לעיירה מימי הביניים, באזור שנקרא לֶה פלאן. היא הייתה ממוקמת על דרך מסחר שהמובילה מ-Ventium (Vence), ליד החוף, לדיניה (Dignes), בהרי האלפים, דרך Salinae ו-Sanitium (Senez).
מיקומו המדויק של האופידום הפרה-רומי עדיין לא ידוע, אם כי ככל הנראה הוא ישב על אחת הגבעות המקיפות את סאלינה. ייתכן ששמה היה דוקליה, כפי שהציעו מסמכים מאוחרים יותר מימי הביניים.
היסטוריה

הסואטרי מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 15–16 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום.
לקריאה נוספת

Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 978-0674993648.
ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Barruol, Guy (2004). "Castellane / Salinae (Alpes-de-Haute-Provence)". Supplément à la Revue archéologique du centre de la France. 25 (1): 393–395. ISSN 1951-6207.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:20.
↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 3:1:38.
↑  Corpus Inscriptionum Latinarum 5:7900
↑  Falileyev 2010, s.v. Suetrii.
↑  Delamarre 2003, p. 168.
↑  Barruol 1969, pp. 378–379.
↑  Barruol 1969, p. 379.
↑  Talbert 2000, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum.
1 2  Barruol 2004, p. 394.
↑  Rivet 1988, pp. 342–343.
סויוז 2

סויוז 2 (ברוסית: Союз 2, "ברית 2") הייתה החלליתסויוז מדגם סויוז 7K-OK. החללית הייתה בלתי מאוישת, היא שוגרה למסלול ב־25 באוקטובר 1968 ומטרתה הייתה לבצע תמרוני עגינה עם סויוז 3. אף על פי ששתי החלליות התקרבו מאוד אחת לשנייה, העגינה לא התבצעה. סויוז 2 הונחתה ב־28 באוקטובר ויומיים אחר כך הונחתה סויוז 3.
סטניסלב קוט

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1885 רודה, ממלכת גליציה ולודומריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  26 בדצמבר 1975 (בגיל 90) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות נורת' שין 
 השכלה:  הפקולטה למשפטים של אוניברסית לבוב (העשור של 1910) 
 מעסיק:  האוניברסיטה היגלונית 
 מפלגה:  People's Party, Front Morges 
 
סטניסלב קוט (בפולנית: Stanisław Kot;‏ 22 באוקטובר 1885 - 26 בדצמבר 1975) היה היסטוריון פולני ושר בממשלה הפולנית הגולה בלונדון בעת מלחמת העולם השנייה.
חייו

קוט יליד הכפר רודה, סיים לימודי פילוסופיה באוניברסיטה של לבוב בשנת 1909 וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1911. בצעירותו היה פעיל בארגוני נוער. במלחמת העולם הראשונה עבד במחיצתו של ולדיסלב שיקורסקי (מי שהיה לימים ראש הממשלה הפולנית הגולה בעת מלחמת העולם השנייה). בין השנים 1914–1919 הוציא קוט לאור עיתון בשם "חדשות פולין".
כשפולין זכתה בעצמאותה יסד קוט הוצאה לאור של ספרים, פרסם כתב עת להיסטוריה, שימש כפרופסור באוניברסיטה בקרקוב וחיבר 54 ספרי היסטוריה.
עם פלישת הנאצים לפולין ב-1939 נמלט קוט לצרפת, והשתתף בייסוד הממשלה הפולנית בגולה, בה שירת כשר לענייני פנים. לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות וכינונם מחדש של היחסים הדיפלומטיים בין הממשלה הפולנית הגולה לבין ברית המועצות (שנותקו ב-1939 עם תפיסת חלקים ממזרח פולין על ידי הסובייטים, לאחר הפלישה הנאצית, שנעשתה בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב), נתמנה קוט לשגריר פולין בברית המועצות. בין השנים 1942–1943 כיהן קוט כשר המדינה לענייני המזרח התיכון, אזור שבו הוצבו כוחות צבא פולניים בפיקודו של הגנרל ולדיסלב אנדרס (בין היתר גם בארץ ישראל).
בסוף שנת 1942 ביקר קוט בארץ ישראל, ונפגש עם דוד בן-גוריון, שהציע לממשלת פולין הגולה באמצעות קוט כי לוחמים מן היישוב יאומנו בלונדון, ומשם ייצאו לפולין כשליחי המחתרת הפולנית. קוט הזהיר את בן-גוריון כי שליחי ממשלת פולין בגולה לשטחי הכיבוש אינם חוזרים. קוט אמר כי עם ההערכה לנכונותם של אנשי היישוב לסכן את חייהם ולהכרתם את פולין ושפתה, הוא מסופק אם יוכלו להתקיים שם. לאחר לחץ מצד בן-גוריון הביע קוט הסכמה להצעה, אך בסופו של דבר שיתוף הפעולה שהציע בן-גוריון לממשלת פולין לא נתממש. בעת ביקורו בארץ הזמין קוט לפגישה את יעקב קורץ, מאנשי היישוב שנקלעו לפולין בעת הפלישה הנאצית והוחזרו לארץ בסוף שנת 1942, במסגרת חילופים של נתינים ארץ ישראליים עם טמפלרים גרמניים, ומי שחיבר את הספר הראשון שנתפרסם בארץ ישראל אודות השואה ספר עדות. קורץ מסר לקוט דו"ח מפורט על ההשמדה לה היה עד.
בשנת 1943 נתמנה קוט לשר העיתונות והתעמולה בממשלת פולין בגולה ונטל חלק חשוב במשבר שפרץ בין ממשלת פולין בגולה לבין ברית המועצות, עם הגילוי אודות טבח יער קאטין.
משנת 1945 ועד 1947 פעל קוט במסגרת ממשלת האחדות הלאומית הזמנית, שניסתה ליישב את ההדורים בין ממשלת פולין בגולה לבין הממשלה הפולנית הקומוניסטית שבחסות הסובייטים. באותה עת שימש קוט כשגריר פולין ברומא. כשהחלו הסובייטים לרדוף את אוהדי הממשלה הפולנית בלונדון בשנת 1947, פרש קוט מתפקידו כשגריר ונשאר בגלות, מחשש לחזור לפולין ולהישפט כבוגד על ידי הקומוניסטים. קוט היה פעיל בחוגים פולניים לאומיים בגלות עד למותו באנגליה בשנת 1975.
נגעי בגדים

נגעי בגדים (בלשון המקרא צרעת הבגד) הם נגעים המופיעים על בגדים הגורמים להם להיטמא על ידי כך שכהן רואה את הנגע וקובע שהבגד טמא. לנגעי בגדים דינים שונים מנגעי אדם ונגעי בתים וצבעיהם הם ירוק ואדום חזקים. תהליך הטמאות הבגד כולל כמה שלבים וכמה תוצאות אפשריות - הבגד יכול להטהר לגמרי או חלקית (רק מקום הנגע נקרע מהבגד) או שכולו נטמא ונשרף.
נוהגים בדיני צרעת הבגד רק בזמן שיש כהנים שבקיאים בנגעים.
מקור

בספר ויקרא נאמר:
וְהַבֶּגֶד כִּי יִהְיֶה בוֹ נֶגַע צָרָעַת בְּבֶגֶד צֶמֶר אוֹ בְּבֶגֶד פִּשְׁתִּים. אוֹ בִשְׁתִי אוֹ בְעֵרֶב לַפִּשְׁתִּים וְלַצָּמֶר אוֹ בְעוֹר אוֹ בְּכָל מְלֶאכֶת עוֹר. וְהָיָה הַנֶּגַע יְרַקְרַק אוֹ אֲדַמְדָּם בַּבֶּגֶד אוֹ בָעוֹר אוֹ בַשְּׁתִי אוֹ בָעֵרֶב אוֹ בְכָל כְּלִי עוֹר נֶגַע צָרַעַת הוּא וְהָרְאָה אֶת הַכֹּהֵן. וְרָאָה הַכֹּהֵן אֶת הַנָּגַע וְהִסְגִּיר אֶת הַנֶּגַע שִׁבְעַת יָמִים. וְרָאָה אֶת הַנֶּגַע בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי כִּי פָשָׂה הַנֶּגַע בַּבֶּגֶד אוֹ בַשְּׁתִי אוֹ בָעֵרֶב אוֹ בָעוֹר לְכֹל אֲשֶׁר יֵעָשֶׂה הָעוֹר לִמְלָאכָה צָרַעַת מַמְאֶרֶת הַנֶּגַע טָמֵא הוּא. וְשָׂרַף אֶת הַבֶּגֶד אוֹ אֶת הַשְּׁתִי אוֹ אֶת הָעֵרֶב בַּצֶּמֶר אוֹ בַפִּשְׁתִּים אוֹ אֶת כָּל כְּלִי הָעוֹר אֲשֶׁר יִהְיֶה בוֹ הַנָּגַע כִּי צָרַעַת מַמְאֶרֶת הִוא בָּאֵשׁ תִּשָּׂרֵף. וְאִם יִרְאֶה הַכֹּהֵן וְהִנֵּה לֹא פָשָׂה הַנֶּגַע בַּבֶּגֶד אוֹ בַשְּׁתִי אוֹ בָעֵרֶב אוֹ בְּכָל כְּלִי עוֹר. וְצִוָּה הַכֹּהֵן וְכִבְּסוּ אֵת אֲשֶׁר בּוֹ הַנָּגַע וְהִסְגִּירוֹ שִׁבְעַת יָמִים שֵׁנִית. וְרָאָה הַכֹּהֵן אַחֲרֵי הֻכַּבֵּס אֶת הַנֶּגַע וְהִנֵּה לֹא הָפַךְ הַנֶּגַע אֶת עֵינוֹ וְהַנֶּגַע לֹא פָשָׂה טָמֵא הוּא בָּאֵשׁ תִּשְׂרְפֶנּוּ פְּחֶתֶת הִוא בְּקָרַחְתּוֹ אוֹ בְגַבַּחְתּוֹ. וְאִם רָאָה הַכֹּהֵן וְהִנֵּה כֵּהָה הַנֶּגַע אַחֲרֵי הֻכַּבֵּס אֹתוֹ וְקָרַע אֹתוֹ מִן הַבֶּגֶד אוֹ מִן הָעוֹר אוֹ מִן הַשְּׁתִי אוֹ מִן הָעֵרֶב. וְאִם תֵּרָאֶה עוֹד בַּבֶּגֶד אוֹ בַשְּׁתִי אוֹ בָעֵרֶב אוֹ בְכָל כְּלִי עוֹר פֹּרַחַת הִוא בָּאֵשׁ תִּשְׂרְפֶנּוּ אֵת אֲשֶׁר בּוֹ הַנָּגַע. וְהַבֶּגֶד אוֹ הַשְּׁתִי אוֹ הָעֵרֶב אוֹ כָל כְּלִי הָעוֹר אֲשֶׁר תְּכַבֵּס וְסָר מֵהֶם הַנָּגַע וְכֻבַּס שֵׁנִית וְטָהֵר. זֹאת תּוֹרַת נֶגַע צָרַעַת בֶּגֶד הַצֶּמֶר אוֹ הַפִּשְׁתִּים אוֹ הַשְּׁתִי אוֹ הָעֵרֶב אוֹ כָּל כְּלִי עוֹר לְטַהֲרוֹ אוֹ לְטַמְּאוֹ.
בתנחומא מצורע ד נאמר: "על אחד עשר דברים הנגעים באים על האדם: על עבודה זרה ועל חילול השם ועל גילוי עריות ועל הגנבות ועל לשון הרע ועל המעיד עדות שקר ועל הדיין המקלקל את הדין ועל שבועת שווא ועל הנכנס בתחום שאינו שלו ועל החושב מחשבות של שקר ועל המשלח מדנים בין אחים, ויש אומרים אף על עין רעה". בתלמוד יש רשימה דומה אך חלקית שמונה שבעה דברים בלבד.
הרמב"ם תיאר את צרעת הבגד כאות אזהרה לאדם שחטא (בלשון הרע) ובאם לא יחזור בתשובה יתדרדר מצבו לכדי צרעת האדם. גם הרמב"ן תיאר את הצרעת כמקרה לא טבעי שנועד לאותת לאדם על מצבו בכך שהוא מכער את לבושו בשונה מהמצב הרצוי בישראל, בו אדם שומר על גופו, בגדיו וביתו נקיים וטהורים.
דיני צרעת הבגד

גודל הצרעת המטמאת הוא מגריס ומעלה בדומה לצרעת האדם. במקרה שהנגע נראה על גבי מוכין שיוצאים מהבגד ולא על הבגד עצמו, אינו מטמא.
דיני צרעת הבגד > תהליך הטומאה והטהרה

אם הנגע שהופיע בבגד הוא בצבעים המטמאים (להלן) ובגודל גריס, הכהן מורה להסגיר את הבגד במשך שבוע. בסוף אותו שבוע – אם הנגע התרחב, הבגד טמא ושורפים אותו. אם הנגע נשאר בגודלו המקורי (גם אם צבעו הוכהה או חוזק), מכבסים את מקום הנגע ומסגירים את הבגד שבוע נוסף.
בסוף השבוע השני:
הנגע עמד בגודלו המקורי – הבגד טמא ונשרף כולו.
הנגע כהה – קורעים את מקום הנגע ושורפים את הקרע ושאר הבגד טהור לאחר הטלאה וכיבוס. לדעת הרמב"ם אם הנגע התכהה ממראהו הבגד צריך כיבוס וטהור ואם הנגע שינה את צבעו מירוק לאדום ולהפך צריך לקרוע. ולדעת הראב"ד אין זה נחשב לכהה אלא לעומד בעינו שצריך להשרף.
דיני צרעת הבגד > הבגד > צבע הבגד

בגד לבן לכל השיטות מקבל טומאה. במשנה נחלקו בבגדים צבעוניים:
לדעת רבי מאיר כל בגד צבוע לא נטמא בצרעת. וכן פסק הרמב"ם.
לדעת רבי יהודה בגד צבוע נטמא בצרעת.
לדעת רבי שמעון, אם מדובר באריג שיש לו צבע באופן טבעי יכול לקבל צרעת (צבוע בידי שמיים). ואם צבוע בידי אדם אינו יכול לקבל טומאה. וכן פסק הרמב"ן.
אם חלק מהחוטים היו צבעוניים וחלקם לבנים, הולכים על פי המראה.
בגד שיש בו גם צבע לבן וגם צבעים אחרים ונראה נגע צרעת בחלק הלבן שבבגד (גם אם הוא מאוד קטן – כגריס), יסגיר את הבגד גם כשאין לו לאן להתרחב מכיוון שגם נגע שעומד בעינו שבועיים הבגד טמא. אם הנגע פשה לחלק לבן אחר, גם אם יש חלק צבעוני ביניהם, נחשב פשיון והבגד טמא.
דיני צרעת הבגד > הבגד > גודל הבגד

גודל הבגד שיכול להיטמא הוא שלוש אצבעות על שלוש אצבעות שהן בערך כ-18 סמ"ר. אם הנגע נראה בבגד קטן מזה ולאחר מכן ארג עוד בבגד, הבגד טהור. אמנם, אם תפר כמה אריגים קטנים משלוש על שלוש לבגד אחד גדול, הבגד מקבל טומאה.
דיני צרעת הבגד > צבעי הצרעת

בתורה כתוב שהצבעים המטמאים הם ירקרק או אדמדם ופירשו חז"ל שכוונת התורה היא לצבעי ירוק ואדום חזקים, בתוספתא ישנה מחלוקת לגבי משמעות המילה ירקרק – רבי אליעזר מתאר את הצבעים בגווני צהוב חזק – "שעווה וכורכום" ואילו סומכוס משווה את הצבעים לצבע של כנף הטווס ולולב הדקל, דוגמאות לצבעים ירוקים חזקים. במשנה מובאת דעתו של סומכוס וכך גם פסק הרמב"ם.
הצבעים מצטרפים זה לזה לגודל גריס. כמו כן, אם הנגע התחיל מצבע אחד והתרחב לצבע אחר (לדוגמה: גודלו המקורי בצבע ירוק וההרחבה בצבע אדום) הדבר נחשב ל"פשיון" (התרחבות) והבגד טמא.
דיני צרעת הבגד > פשיון

פשיון הוא הרחבה והתפשטות של הנגע. כאשר הנגע פושה בצבעים הטמאים הבגד נטמא וזקוק לשרפה. במקרה שבמרכז הנגע היה מקום לא מנוגע והנגע התרחב לשם, אין זה נחשב לפשיון מכיוון שכל מה שהנגע מקיף נחשב נגע.
אם הפשיון קרה סמוך לנגע, הוא נחשב לטמא בגודל מינימלי, אמנם, אם הופיע נגע במקום רחוק מהנגע ההתחלתי, הוא צריך להיות בגודל גריס על מנת לטמא את הבגד.
דיני צרעת הבגד > כיבוס הבגד

כיבוס הנגע צריך להעשות יחד עם מעט מהבגד שמחוץ לו, על פי הכתוב – "וכבסו את אשר בו הנגע", כלומר את השטח המקיף את הנגע.
בכיבוס הנגע, כמו בכיבוס כתמי נדה, יש צורך לכבס בשבעה סממנים – ”רוֹק תָּפֵל, וּמֵי גְרִיסִים, וּמֵי רַגְלַיִם, וְנֶתֶר, וּבוֹרִית, קִימוֹנְיָה, וְאֶשְׁלָג.” שהם מעבירים את הכתם בצורה מיטבית.
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות טומאת צרעת, פרק ט"ז, הלכה י'
1 2  רמב"ן, ספר ויקרא, פרק י"ג, פסוק מ"ז
↑  משנה נגעים ה
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות טומאת צרעת, פרק י"ב, הלכה א'
↑  משנה, מסכת נגעים, פרק י"א, משנה ד'
↑  רבי אברהם אבן עזרא פירש שהצבע מוחלש, כמשמעות המילה היום.
↑  תורת כהנים פרשת תזריע
↑  משנה, מסכת נידה, פרק ט', משנה ו'
נוצות הטווס, צבען ירוק חזק
סטניסלב קון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1895 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1940 (בגיל 45 בערך) Palmiry, רפובליקת פולין 
 מקצוע נוסף:  רופא 
 מדינה:  פולין 
 
סטניסלב קון  (בפולנית: Stanisław Kohn;‏ 1895–1940) היה שחמטאי יהודי-פולני.
קריירה

קון ייצג את פולין  באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות  (ניצח: קארל הרומאדקה).
בשנת 1925 ניצח קון באליפות ורשה בשחמט. בשנת 1926 חלק מקום 3-7 אחרי דויד פז'פיורקה ופאולינו פרידמן  באליפות השחמט הראשונה של פולין. בשנת 1927 חלק מקום 5-7 בתחרות לודז, אליפות פולין השנייה (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום ראשון עם ליאון קרמר באליפות ורשה.
קון, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, קרול פילץ, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי.
היה רופא במקצועו.
הערות שוליים

↑  בתחילת הדרך היו מספר אולימפיאדות "לא רשמיות" שלא נכללות במניין המסודר של פיד"ה. הראשונה במניין הרשמי היא לונדון, 1927
↑  Chess Olympiad: Paris 1924, Consolation Cup - Standings, באתר OlimpBase
↑  I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926, באתר pol base
↑  II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927, באתר pol base
סויוז 28

סויוז 28 (ברוסית: Союз-28) הייתה חללית סויוז שהמריאה ב-2 במרץ 1978 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס. לראשונה היה בחלל נציג של מדינה שלישית, בנוסף לברית המועצות ולארצות הברית.
צוות

אלכסיי גוברב - מפקד
צ'כוסלובקיה ולדימיר רמק - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

ניקולאי רוקאבישניקוב - מפקד
אולדריך פלצ'ק - מהנדס טיסה
תיאור טיסה

"סויוז 28" שוגרה ב-10 בינואר 1978 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T.
החללית הייתה אמורה לעגון בתחנת החלל סאליוט 6, ולהביא את המשלחת שעל סיפונה לשהות קצרה בתחנה. העגינה בוצעה ב-3 במרץ לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל בה כבר פעל צוות של משלחת מס' 1. במשך 6 ימים ביצע הצוות בן ארבעת הקומונאוטים מספר ניסויים בתחום הטכנולוגי, הביולוגי והרפואי.
הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית "סויוז 28" נכנסו לתא החללית ב-10 במרץ 1978, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.
לטיסה הייתה חשיבות פוליטית גדולה, לאור אי-הפופולריות של המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה.
סויוז 21

סויוז 21 (ברוסית: Союз 21, "ברית 21") היא חללית סויוז שהמריאה ב-6 ביולי 1976 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לעגון בתחנת חלל סאליוט 5.
צוות

בוריס וולינוב – מפקד
ויטאלי ז'ולובוב – מהנדס טיסה
צוות גיבוי

ויאצ'סלב זודוב – מפקד
ואלרי רוז'דסטבנסקי – מהנדס טיסה