stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרך סולינג
הערות שוליים

↑  לדוגמה:
היבואו תיירים לא"י, הארץ, 23 ביוני 1929
אינג'נר ש. אטינגן, כביש חיפה-בגדאד, דבר, 8 במרץ 1939
↑  אם כי לרוב המילה סולינג משמשת לתאר את תשתית הכביש ולא את הכביש עצמו, לדוגמה:
סולל הכבישים הוותיק, למרחב, 15 ביולי 1963
כביש בערבה, דבר, 18 בינואר 1952
הוחל בסלילת הכביש החדש מסדום לעין גדי, על המשמר, 3 באפריל 1961
↑  מהנדס אזרחי שהתמחה בתכנון גשרים, תעלות ודרכים
↑  הרומאים בנו גם הם דרכים מאבנים אך הם נהגו להשתמש באבנים יותר גדולות
↑  הלית ינאי לויזון, ‏ג'ון לאודון מקאדם - ממציא הכביש המודרני, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2009
↑  יאיר השולמי, עולם הולך ונעלם, הוצאת מלוא, 1995, עמ' 107-108
↑  דרך זו נסללה בשנת 1938 על ידי עולים שהגיעו בעלייה החמישית והיו זקוקים לפרנסה. היא חיברה בין יוקנעם לג'וערה אם כי במפות היא מגיעה רק עד לכפר ריחני'ה
↑  נכון לאוגוסט 2014 החפירות ליד תל קשיש כוסו בעפר (כנראה שזו הייתה חפירת הצלה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb170981722 (data)
המנון ליכטנשטיין

| --- | --- |

 מדינה:  ליכטנשטיין ליכטנשטיין
 שפה:  גרמנית
 מילים:  יאקוב יוזף יאוך
 לחן:  מלחין לא ידוע
 תאריך מעמד רשמי:  1920
 ‏האזנהקובץ:Oben am jungen Rhein, by the U.S. Navy Band.ogg‏Ⓘ‏
 
מעל, במקור הריין (בגרמנית: Oben am jungen Rhein) הוא ההמנון הלאומי הרשמי של נסיכות ליכטנשטיין. ההמנון מנוגן בלחן דומה ל"אלוהים, נצור את המלך", המנונה הלאומי של בריטניה. ההמנון אומץ ב-1920.
המילים המקוריות של השיר נכתבו על ידי הכומר השווייצרי יאקוב יוזף יאוך ב-1850, בזמן שנסיכות ליכטנשטיין, שנחשבה לשריד האחרון של האימפריה הרומית הקדושה, הייתה חלק מהקונפדרציה הגרמנית. כעשור מוקדם יותר, תבעה צרפת את הגדה השמאלית של נהר הריין, תביעה שהביאה לאופנה של שירי ריין גרמנים, שזהו אחד מהם.
ההמנון אומץ כהמנון הלאומי של ליכטנשטיין בשנת 1920. בשנת 1963 נערכו בו שינויים והוסרו ממנו אלמנטים גרמניים: שם השיר שונה מ"מעל, בריין הגרמני" ל"מעל, במקור הריין", ההתייחסות ל"מולדת הגרמנית" שונתה ל"מולדת האהובה", ומן השיר הושמטו כליל הבתים השני, השלישי והרביעי.
מילות ההמנון

| תרגום לעברית | תעתיק עברי | גרמנית |
| --- | --- | --- |
| מעל, במקור הריין  נשענת ליכטנשטיין   על פסגות האלפים.  את מולדת אהובה זאת,  ארץ אבותינו היקרה,  בחרה לנו   ידו החכמה של האל.    תחי ליכטנשטיין,   ותלבלב על מקור הריין,  מאושרת ונאמנה.  יחי נסיך ארצנו,  תחי מולדתנו,  באחווה וברעות   מאוחדת וחופשייה. | אוֹבְּן אַם יוּנְגְן רַיְן  לֶנֶט זִיך לִיכְטֶנְשְׁטַיְן  אַן אַלְפֶּנְהֵן.  דִּיס לִיבֶּה הַיְמַטְלַאנְד,  דַּאס טוֹיְרֶה פַאטֶרְלַאנְד,  הַאט גּוֹטֶס וַיְזֶה הַאנְד  פִיר אוּנְס אֶרְזֵן.    הוֹך לֶבֶּה לִיכְטֶנְשְׁטַיְן  בְּלִיהנְד אַם יוּנְגְן רַיְן,  גְּלִיקְלִיך אוּנְד טְרוֹי.  הוֹךְ לֶבּ דֵּר פִירְסְט פוֹם לַאנְד,  הוֹך אוּנְזֶר פַאטֶרלַאנְד,  דּוּרְךְ בְּרוּדֶרְלִיבֶּה בַּאנְד  פֵרְאַיְנְט אוּנְד פְרַי. | Oben am jungen Rhein  Lehnet sich Liechtenstein  An Alpenhöh'n.  Dies liebe Heimatland,  Das teure Vaterland,  Hat Gottes weise Hand  Für uns erseh'n.    Hoch lebe Liechtenstein  Blühend am jungen Rhein,  Glücklich und treu.  Hoch leb' der Fürst vom Land,  Hoch unser Vaterland,  Durch Bruderliebe Band  Vereint und frei. |
מדיה

| --- | --- |
: מנגינת המנון ליכטנשטיין 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ראו גם

דגל ליכטנשטיין
סמל ליכטנשטיין
הכלאת אורביטלים אטומיים

ארבעה אורביטלי sp3.
שלושה אורביטלי sp2.
בכימיה קוונטית ובמכניקת הקוונטים, הכלאת אורביטלים אטומיים (מכונה גם היברידיזציית אורביטלים) היא ערבוב של האורביטלים של אטומים היוצרים קשר כימי, כלומר מולקולה, זה עם זה. 

האורביטלים, שהם מסלולי האלקטרונים במרחב, מתערבבים, או מכליאים האחד את השני, כדי ליצור אורביטלים חדשים שמתאימים למולקולה במקום האורביטלים הנפרדים שמתאימים לאטומים בודדים.

בניסוח פיזיקלי של מכניקת הקוונטים, האורביטלים המוכלאים הם המצבים העצמיים של המולקולה, במקום האורביטלים הנפרדים שהם המצבים העצמיים של האטומים.
אורביטל בכלל, ואורביטל אטומי בפרט, מייצג את ההסתברות של האלקטרון להימצא בנפח מסוים על פני זמן מסוים. לכן הכלאה אטומית היא חישוב מחדש של ההסתברויות הללו בהינתן הקשר הכימי המתגבש, מעיין יישום של חוק בייס לעולם הכימיה הקוונטית, כאשר הנתון הוא הקשר הכימי.
תיאור הכלאת אורביטלים משמש להבנת הקשר בין המבנה הגאומטרי של המולקולה, לבין פערי האנרגיה באורביטלים האלקטרוניים שלה.
כללי יסוד לשימוש בהכלאה אורביטלית

הכלאה אורביטלית יעילה מאוד כשמדובר באורביטלים המתקבלים עבור אלקטרון לו תנע זוויתי נמוך, כלומר אורביטלי s ואורביטלי p.
כדי להיעזר בהכלאה אורביטלית להבנה מלאה של רמות האנרגיה במולקולה נדרש ידע מעמיק בתורת הקוונטים.
עם זאת, ניתן להשתמש בה להבנת הצורה המולקולרית, והבנה חלקית של רמות האנרגיה על פי כמה כללים בסיסיים:
כיווניותו של כל אטום במולקולה קובעת את מספר האורביטלים המוכלאים
כל קשר יחיד במולקולה מייצג אורביטל מולקולרי מסוג אורביטל סיגמא
בכל קשר כפול במולקולה, הקשר השני מייצג אורביטל מולקולרי מסוג אורביטל פאי
דוגמה: ניתוח ההכלאה האורביטלית של אטום פחמן במולקולת אֶתֶן

דוגמה טובה לכך היא מולקולת האֶתֶן, במולקולה זו כל אטום פחמן נקשר לשלשה אטומים אחרים משלושה כיוונים שונים, לכן כיווניותו שלוש, כלומר עליו להיעזר בשלושה אורביטלים ובארבעה אלקטרונים. עבור כל אטום פחמן ישנם שני קשרים יחידים וקשר כפול אחד. הקשר הכפול חייב להיווצר מהקבלה של אורביטלי פאי, ושני הקשרים היחידים נוצרים מחפיפה בין אורביטלי סיגמא.
מבט בטבלה המחזורית מגלה את ההערכות האלקטרונית של אטום פחמן במצב היסוד (לארבעת האלקטרונים העליונים)-
הכיווניות 3 לכן עלינו לערבב שלשה אורביטלים, כאשר לפחות אחד מהם חייב להיות s, ועל פי הנוסחה: (הכיווניות פחות אחת)×(אורביטלי P) + (אורביטליS)
המדובר הוא בהכלאה בין שני אורביטלי p ואורביטל s אחד, נהוג לסמנה כ sp2.
נוצרו שלושה אורביטלים חדשים, כל אחד מהם sp2. לידיעת אכלוס האלקטרונים בהם יש לדעת את גובה האנרגיה שלהם, שאותה ניתן לאמוד בעזרת חישובי תוחלת -
משקלי אורביטלי ה p הוא שני שלישים, ומשקל אורביטל ה s הוא שליש לכן האנרגיה של האורביטלים המעורבבים היא:
שליש מהאנרגיה של אורביטל s ועוד שני שלישים מהאנרגיה של אורביטל p.
כעת נוצרו שלושה אורביטלי sp2 נמוכים באנרגיה, ואורביטל P אחד נותר מעליהם באנרגיה, האכלוס החדש צריך להיות:
sp2 2 sp2 1 sp2 1 p 0, אלא שכדי ליצור את הקשרים אחד האלקטרונים עובר עירור והתוצאה היא sp2 1 sp2 1 sp2 1 p 1
לכן מצאנו במולקולת אֶתֶן סביב אטום הפחמן- 3 קשרי סיגמא, כל אחד נוצר מחפיפה של אורביטלי sp2.
וקשר פאי אחד, שנוצר מהקבלה בין שני אורבטלי 2p. וכן ניתן להעריך בצורה גסה את המאזן האנרגטי מההברידיזציה- לפני ההיברידיזציה היו שני אלקטרונים באורביטל s ו2 באורביטל p. אחריה היו 4 אלקטרונים בשני שלישים הדרך בין אורביטל s וp. כלומר 2 אלקטרונים טיפסו שני שלישים של הדרך, ושני אלקטרונים ירדו שליש הדרך, כלומר בסה"כ המולקולה הפסידה כמות אנרגיה הזהה לשני שלישים פער האנרגיה בין אורביטלי 2p ל 2s.
(הרווח האנרגטי מתהליך זה, יתגלה בעת יצירת הקשר הכימי אז חפיפת האורביטלים תהפוך את התהליך לאקסותרמי).
כללי אצבע של הכלאת אורביטלים

שימוש פשוט בתוצאות של התורה נעזר בכללי אצבע של הכלאה אורביטלית:
חוק שימור האורביטלים - מספר האורביטלים המעורבבים הוא מספר האורביטלים שנוצרו. בדוגמת האתן, עלינו ליצור שלושה אורביטלים, לכן נערבב שלושה אורביטלים. חוק זה נכון מסיבות חישוביות: כל אורביטל הוא בעצם וקטור עצמי של ההמילטוניאן של המולקולה, המילטוניאן זה נפרש על בסיס שעוצמתו כעוצמת האורביטלים המעורבבים, וכיוון שלמטריצה הרמיטית nXn יש n וקטורים עצמיים, מספר הווקטורים העצמיים שווה למספר וקטורי הבסיס.
הכיווניות היא סכום המעריכים - מכיוון שנהוג לכתוב את מספר האורביטלים המעורבבים בכתב עילי (למשל בדוגמה של אתן שני אורביטלי p ואורביטל s נכתבים כ: sp2) קל לסכום את המספרים בכתב העילי, וסכום זה צריך להיות שווה לכיווניות. לדוגמה במקרה של אתן, sp2, ה"מעריך" של s הוא 1, ה"מעריך" של p הוא 2 לכן 2+1=3, היברידיזציה זו טובה לכל אטום בעל כיווניות 3.
האנרגיה מצייתת לחוק המנוף - האורביטלים החדשים נמצאים בתווך בין האורביטלים הישנים, וקרוב יותר לאורביטל ממנו ערבבנו יותר, ביחס ישר. למשל, בדוגמה של אתן ערבבנו שלשה אורבטלים לכן עלינו לחלק את הפער לשלש יחידות. היחס בין האורבטלים הישנים היה 1:2 אורביטלי s:p, לכן גם האנרגיה נמצאת בשני שלישים הפער בין s לp. חוק המנוף משמש במקרה זה משום שהוא הצגה אחרת של חישוב תוחלת.
מולקולת אתן
הוגו לארסון

הוגו עמנואל לארסון (בשוודית: Hugo Emanuel Larsson; נולד ב-27 ביוני 2004 בסווארטה שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה ובנבחרת שוודיה.
קריירת מועדונים

לארסון גדל במחלקת הנוער של מאלמה. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל השוודית.
קריירה בינלאומית

ב-9 בינואר 2023 ערך לארסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה, בניצחון 2-0 על נבחרת פינלנד במשחק ידידות.
תארים

הגביע השוודי (1): 2021/2022
החברה המוסקבאית

החברת המוסקבאית (אנגלית: Muscovy Company ) (נקראה גם החברה הרוסית או חברת המסחר המוסקבאית) הייתה חברת סחר באנגליה שהוקמה בשנת 1555. הייתה זו חברת המניות המשותפת הראשונה. היא בישרה סוג עסקים שפרח באנגליה באותם ימים. החברה הייתה קשורה קשר הדוק לשמות מפורסמים כמו הנרי הדסון ויליאם באפין. לחברת המוסקבאית היה מונופול על הסחר בין אנגליה למוסקבה עד שנת 1698 והיא שרדה כחברת סחר עד המהפכה הרוסית בשנת 1917. מאז 1917 החברה פעלה כחברת צדקה בתוך רוסיה.
היסטוריה > חברה ליזמות מסחריות בארצות חדשות

החברת המוסקבאית המשיכה את דרכה של "חברת היזמים המסחריים בארצות חדשות" שנוסדה בשנת 1551 על ידי ריצ'רד קנצלר, סבסטיאן קבוט וסר יו וילובי, שהחליטו לחפש את המעבר הצפוני-מזרחי לסין .
את המסע הראשון של "חברת הייזמות המסחרית" הוביל וילובי, שנבחר על פי כישורי ההנהגה הצבאית שלו לאחר שירות מוערך נגד הסקוטים שהגן על טירות אנגליות בצפון אנגליה. לא היה לו שום ניסיון ימי או ניווט קודם, וקיווה שהוא יעבור לחיי הימאות באותה הצלחה שהראה ביבשה. הוא צריך היה לתפקד כמפקד של צי קטן שהורכב משלוש אוניות. הצי הקטן יצא מלונדון ב־10 במאי 1553, אך בסמוך לאיי לופוטן, בנורווגיה, סערה פגעה בספינות והפרידה בין ספינת הדגל לשתיים האחרות.
וילובי חצה בסופו של דבר את ים ברנץ והגיע לנוביה זמליה. הוא הפליג לאורך החוף ואז פנה דרומה לעבר סקנדינביה. אולם בשפך נהר ורזינה בחוף שממזרח למורמנסק של ימינו נלכדה הספינה בקרח. וילובי וצוותו נמצאו כמה שנים אחר כך על ידי דייגים רוסים כשהספינה קפואה בקרח. שנכנסו לספינה הם מצאו את גופותיהם של וילובי ואנשיו קפואים. ההנחה היא שהצוות קפא לאחר חורף רוסי קר על סיפון הספינה, עם זאת, וילובי ואנשיו היו מצוידים היטב לחורף על סיפון ספינה - הייתה להם אספקת מזון מספיק למסע שנועד להגיע לאסיה והיו להם הרבה בגדי צמר המיועדים למסחר בכל יעד שאולי הם עשויים להגיע אליו. על פי היסטוריונים, וילובי והצוות שלו לא מתו מחשיפה לקור, אלא מהרעלת פחמן חד-חמצני. במפרץ שמסביב היה מספיק מרבצים של פחם ים וסביר להניח שהאנשים היו נשלחים לאסוף חומר זה כדי להתחמם, כל בעירה של פחם ים באזור סגור יכול בקלות להוביל למותם. בכל אופן וילובי שלח שליחים לכיוונים שונים עם ההנחיה לחזור לאחר שלושה ימי נסיעה אם הם לא ימצאו קשר אנושי. כל המסעות הללו נכשלו.
לקנצלר היה יותר מזל. הוא חדר לים הלבן, שם הדהים את המקומיים מגודל ספינתו שנבנתה במערב. הוא הגיע לנמל מנזר ניקולו-קורלסקי שבנהר דווינה הצפוני (בסמוך לארכנגלסק של ימינו, שהוקמה בשנת 1584 כדי לשרת את המסחר ההולך וגדל). באותה תקופה האזור צורף לנסיכות מוסקבה, וכששמע הצאר איוואן הרביעי על בואו של קנצלר, הוא הזמין מיד את האורח האקזוטי לבקר במוסקבה לחצר המלוכה.
קנצלר עשה מסע של יותר מאלף קילומטר למוסקבה דרך אזור מכוסה שלג וקרח. הוא מצא במוסקבה עיר גדולה (גדולה בהרבה מלונדון) ורוב הבתים בה בנויים מעץ. עם זאת, ארמון הצאר היה מפואר מאוד, וכך גם הארוחות שהציעו לקנצלר. הצאר הרוסי שמח לפתוח את דרכי המסחר בים עם אנגליה ומדינות אחרות, שכן לרוסיה עדיין לא היה קשר בטוח עם הים הבלטי באותה תקופה וכמעט כל האזור נשלט על ידי המעצמות השכנות של הדוכסות הגדולה של ליטא, כתר מלכות פולין והאימפריה השוודית. בנוסף, לברית ערי הנזה היה מונופול על הסחר בין רוסיה למרכז ומערב אירופה. קנצלר היה לא פחות אופטימי - הוא מצא שוק טוב לצמר האנגלי שלו וקיבל בתמורה פרוות ומוצרי יבשת רוסיים אחרים. כשחזר לאנגליה בשנת 1554 היו איתו מכתבי הצאר, שהזמינו סוחרים אנגלים והבטיחו רישיונות סחר.
היסטוריה > מעמד החברה המוסקבאית

"חברת היזמות המסחריות לארצות חדשות" הפכה ל"חברה המוסקובאית" על ידי מרי הראשונה מלכת אנגליה בשנת 1555, ובאותה שנה נסע שוב קנצלר לרוסיה. החברת המוסקבאית הפכה לערוץ קשר דיפלומטי חשוב בין מוסקבה לאנגליה, והוערכה במיוחד על ידי נסיכות מוסקבה המבודדת. עם הגעתו לחצר הארמון של איוואן הרביעי, הבטיח קנצלר מספר רישיונות לחברה ברוסיה, כולל מעבר חופשי, שליטה בהתנחלות אנגלית וחופש ממעצר.
כשחזר קנצלר לאנגליה שנה לאחר מכן בשנת 1556, הצטרף אליו שגריר רוסיה הראשון באנגליה, אוסיפ נפייה. עם זאת, בנקודה זו אזל המזל של הקנצלר. מול החוף הסקוטי, ספינתו נקלעה לסערה פתאומית וטבעה. קנצלר טבע, אך השגריר נפייה הצליח להגיע לחוף, שם נלקח כבן ערובה על ידי הסקוטים והיה עצור במשך כמה חודשים לפני שהרשו לו לנסוע ללונדון .
היסטוריה > סחר ברוסיה

אנתוני ג'נקינסון ירש את קנצלר כסוחר הראשי של החברה המוסקבאית. ג'נקינסון עשה בעצמו שני מסעות חשובים - באחד ניסה להגיע אל סין היבשתית דרך מוסקבה, ובסופו של דבר נעצר בבוכרה. המסע השני, בין 1562 ל -1579 מטרתו הייתה להקים נתיבי סחר יבשתיים דרך רוסיה לפרס. אף שמסעותיו של ג'נקינסון אישרו שהתוואי היבשתי לפרס הוא בר קיימא, הוא ננטש בשנת 1573 בגלל קשיים באזור. המסלול לא נפתח מחדש עד שהפרלמנט הבריטי החזיר את זכות החברה לנתיב בשנת 1741. בשנת 1567, כשסחר החברה התנהל כשורה בזמן מלחמת ליבוניה - בין רוסיה לקואליציית לטבית-פולנית (1558–1583), ביקש הצאר איוואן הרביעי מג'נקינסון לשכנע את המלכה אליזבת הראשונה, מאנגליה, להנשא ולספק לו מקלט אפשרי אם ייאלץ לברוח מהארץ. המשא ומתן לא הניב תוצאות, ואיבן הרביעי נאלץ עד מהרה לחתום על הפסקת אש (1570) עם הקואליציה הפולנית-ליטאית.
בשנת 1571 בוטלה זכות החברה לסחר חופשי ושייט במעלה הוולגה על ידי איוון הרביעי, שנעלב מדרישות האנגלים לסגור את הסחר הרוסי בפני מדינות אחרות באירופה. ג'נקינסון חזר למוסקבה בשנת 1572 בניסיון להחזיר את רישיונות החברה, משימה בה הצליח במידה רבה. עם זאת, ניכרה התקררות היחסים האנגלו-רוסיים. משבר היחסים בין חברת הסחר האנגלית לרוסיה נמשך עד סוף המאה השש-עשרה, בהשפעת בתי המשפט הרוסיים, בראשות פיודור איבנוביץ ובוריס גודונוב, שפעלו נגד האנגלים.
התרחבות

המלכה אליזבת הראשונה העניקה לחברה המוסקבאית רישיון לצייד לווייתנים בשנת 1577. שטחי הלווייתנים העיקריים והמשתלמים ביותר של חברת מניות משותפת זו התרכזו סביב שפיצברגן בראשית המאה ה -17, והרישיון המלכותי משנת 1613 העניקה לה מונופול. המונופול על צייד הלווייתנים בשפיצברגן, ניתן על בסיס הטענה (השגויה) כי יו וילובי גילה את האיים בשנת 1553. בתחילה ניסו האנגלים לגרש משם את המתחרים, אולם לאחר מספר שנים הם טענו לזכויות רק למים דרומית לאיים הארקטיים הללו.
זמן קצר לאחר מותו של קנצלר בשנת 1556, שלחה החברה המוסקבאית אוניות להפלגה נוספת כדי לגלות את המעבר הצפוני-מזרחי, שהפעם הוביל אותה סטיבן בורו. הוא הצליח להפליג דרך שערי קארה, המיצר בין איי וויגאך לנוביה זמליה באוקיינוס הארקטי. בשנת 1607 ו- 1608, החברה שלחה את הנרי הדסון לשני מסעות נפרדים בניסיון למצוא את המעבר הצפוני-מזרחי. שתי ההפלגות האלה לא צלחו.
דעיכה

בשנת 1646 ביטל הצאר אלכסיי הראשון את הפטור של החברה המוסקבאית ממכס ברוסיה, בתגובה לתמיכתה לכאורה של החברה בפרלמנטים במלחמת האזרחים האנגלית. לאחר הוצאתו להורג של צ'ארלס הראשון מאנגליה בשנת 1648, גירש אלכסיי הראשון סוחרים אנגלים מרוסיה לגמרי, למעט מהעיר ארכנגלסק. בעוד ששיקום המלוכה האנגלית על ידי צ'ארלס השני בשנת 1660 הביא להפשרת זמנית של היחסים בין אנגליה לרוסיה. בינתיים, סוחרים הולנדים החליפו את האנגלים כסוחרים דומיננטיים ברוסיה. עם זאת, החברה החזיקה במונופול על הסחר האנגלי-רוסי עד שנת 1698, אז איבדה את זכויות היתר בגלל התנגדות פוליטית.
החברה סייעה לספק כנסיות ואנשי דת אנגליקנים בתקופות שונות בערים ארכנגלסק, מוסקבה, סנקט פטרבורג. החברה המשיכה להתקיים עד המהפכה הרוסית בשנת 1917 ומאז פעלה בעיקר כחברת צדקה.
אנדרוס הקדוש ומטה החברה (נקרא החצר האנגלית העתיקה), נבנו בתקופת שלטונו של איוואן הרביעי, ואינם רחוקים מקרמלין במוסקבה. בשנת 1994 ביקרו אותה המלכה אליזבת השנייה .
הערות שוליים

↑  Guildhall Library Manuscripts, accessed January 26, 2011
↑  Charity Commission. CHARITABLE FUND ADMINISTERED BY THE RUSSIA COMPANY, registered charity no. 210842
1 2  James Evans (2014) [Merchant Adventurers] [Orion Publishing co]
↑  Hamel, J. (1854). England and Russia; Comprising the Voyages of John Tradescant the Elder, Sir Hugh Willoughby, Richard Chancellor, Nelson, and others, to the White Sea, etc. London: Richard Bentley.
↑  E. Goldsmid (ed.), The Principal Navigations, Voyages, Traffiques and Discoveries of the English Nation, collected by Richard Hakluyt, Preacher, Vol. III: North-Eastern Europe and Adjacent Countries, Part II: The Muscovy Company and the North-Eastern Passage (E. & G. Goldsmid, Edinburgh 1886), pp. 101-112.
1 2  Olson, James (1996). Historical Dictionary of the British Empire: K-Z. Greenwood Publishing Group.,p. 769
↑  Dmitrieva, Ol'ga (2006). Britannia and Muscovy. Yale University Press.,p. 21
↑  Hudson, Henry; Georg Michael Asher (1860). Henry Hudson the Navigator: The Original Documents in which His Career is Recorded, Collected, Partly Translated, and Annotated. London: Hakluyt Society. pp. clix–clx.
↑  Schokkenbroek, Joost C.A. (2008). Trying-out: An anatomy of Dutch Whaling and Sealing in the Nineteenth Century, 1815-1885. p. 27.
↑  Hudson, Henry; Georg Michael Asher (1860). Henry Hudson the Navigator: The Original Documents in which His Career is Recorded, Collected, Partly Translated, and Annotated. London: Hakluyt Society. pp. clix–clx.
↑  Olson, James (1996). Historical Dictionary of the British Empire: K-Z. Greenwood Publishing Group, p. 770
↑  Coates, Ben (2004). The Impact of the English Civil War on the Economy of London: 1642 - 50. Ashgate Publishing., p. 123
1 2  Dmitrieva, Ol'ga (2006). Britannia and Muscovy. Yale University Press., p. 28
↑  Eddy, Anna (2007). English in the Russian Context: A Macrosociolinguistic Study. ProQuest, p.67
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267331605171  BIBSYS: 9078141  BnF: cb12288040m (data)  GND: 6132891-1  LCCN: n50055293  RERO: 02-A022786969  SNAC: w6jt3q2s  VcBA: 494/23029  VIAF: 172417824   WorldCat (עם VIAF): 172417824 
נסיכות מוסקבה, מפה של אנטוני ג'ינקינסון, 1593
הצאר איון האיום מראה את אוצרותיו לאנגלי ג'רום הרסי, מאנשי "החברה המוסקבאית", ציור של אלכסנדר ליטבוצנקו, 1875
התפשטות נסיכות מוסקבה בין השנים 1390–1547, ראשית הפעילות של "החברה המוסקבאית" הבריטית.
האוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו

| --- | --- |


 בית ספר לעסקים
 מוטו:  Semper Ad Altum
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 בעלי תפקידים
 דקאן:  ד"ר אנטונלה פטרס
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  620
 סטודנטים לתואר ראשון:  350
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  270
 מיקום
 מיקום:  פונטוייל (אנ'), מונקו מונקו
 מדינה:  מונקו מונקו
 קואורדינטות:  43°44′04″N 7°25′04″E﻿ / ﻿43.7345°N 7.4178888888889°E﻿ / 43.7345; 7.4178888888889
 www.monaco.edu
  (למפת מונקו מוגדלת) מונטה קרלו אצטדיון לואי השני ארמון מונקו צרפת הים התיכוןהאוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו(למפת מונקו רגילה) מונטה קרלו אצטדיון לואי השני ארמון מונקו צרפת הים התיכוןהאוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו
 
האוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו היא אוניברסיטה הממוקמת בקצה המערבי של נסיכות מונקו.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1986 והיא חלק מקבוצת "INSEEC" המובילה במוסדות להשכלה גבוהה הפרטית בצרפת. מיקומה נהנה מנוף לריביירה הצרפתית. במקום מתקיימים לימודי תואר בארבע שנים ולימודי תעודה של עשרה חודשים, סטודנטים יכולים להתמחות בשיווק, ניהול עסקי ספורט ומינהל בינלאומי, כל התוכניות העסקיות נלמדות בשפה האנגלית.
האוניברסיטה נתמכה על ידי משפחת המלוכה.
עד לשנת 2002 המקום היה נודע בשם "אוניברסיטת דרום אירופה" אך השם שונה על מנת להבליט את מיקומה במונקו.
הארה

ערך זה עוסק בהארה כמצב תודעתי. אם התכוונתם ליכולות ביולוגיות, ראו .
הארה היא מושג רוחני-דתי המתאר הבנה פתאומית החורגת מן היומיום.
ההארה היא מושג מרכזי בבודהיזם, שם היא נקרא לרוב נירוואנה (חופש), שהשגתו היא שחרור מסבל (דוקהה) ושבירת מעגל גלגול הנשמות המכונה סמסרה. שבירת המעגל הנצחי של גלגול הנשמות מתרחשת בזכות צבירת תובנות עמוקות אודות הקיום, המובילות לשינוי מהותי בתפיסת העולם של האדם, וגורמות לשכתוב עמוק של דפוסי התנהגותו, אפיו ואישיותו. ההגעה להארה היא מושא השאיפה המרכזי בבודהיזם, ומושגת על פי רוב בזכות תרגול מדיטטיבי ממושך, המעביר את האדם ממצב הכרה שגרתי למצב תודעתי עליון ונשגב. תהליך ההארה מתרחש על פי רוב בהדרגה ובשלבים, אך לעיתים נדירות עשוי להיות מיידי ופתאומי. אדם שעבר הארה מכונה "אדם מואר". מושג ההארה קיים בדתות מזרחיות אחרות, דוגמת ההינדואיזם והג'ייניזם, והוא מופיע תכופות בספרות העידן החדש.
הגדרת מצב ההארה

על פי התפישה הבודהיסטית המקורית, מוגדרת ההארה כשחרור האדם מבורות, מהשתוקקות ומדחייה, ובזכות כך גם מהמידות הרעות ומהסבל הנובעים מתוכן. בשלב מאוחר יותר התווספו להגדרת ההארה גם התרחבות התודעה אל האינסוף, ואימוץ פרספקטיבה אוניברסלית אודות הקיום עצמו [דרוש מקור].
הגדרת מצב ההארה > שמות שונים להארה במזרח אסיה

מושגים נוספים המתכתבים עם מצב ההארה נקראים (בוואריציות קלות) "נירוואנה" בפילוסופיה הבודהיסטית, "מוקשה" בפילוסופיה הקוונדישדית, "סאטורי"(אנ') בזן ופילוסופיה יפנית, ו"סמדהי" בטרמינולוגיות נוספות של יוגה.
הגדרת מצב ההארה > הארה כמונח תאולוגי

אחת התובנות שיש לרכוש בדרך להארה היא "היעדר העצמי" (אנאטה; אנאטמן)(אנ'), המסמנת את התעוררות האדם מהאשליה שהוא ברייה נפרדת ואינדיבידואלית, והכרה במציאות קיומו כחלק מכלל היקום. בעוד שהבודהיזם איננו טוען טענות מטא-פיזיות או תאולוגיות כלשהן (ואף נושא קווים אתאיסטיים ברורים), דתות מזרחיות מסוימות [דרוש מקור] אוחזות בתפישה פאנתאיסטית, הרואה את כלל הבריאה (והאדם בתוכה) כחלק מהאל. כאשר קיימת קשירה רעיונית בין המצוי לבין האלוהי, נוצרת סתירה ביחס לתאולוגיה המערבית ההמונותיאיסטית, זו המקובלת בעיקר בדתות האברהמיות. במטרה להבטיח שאמונה דתית לא תהווה מכשול בדרך לשחרור האדם מסבלו, נמנע הבודהה מעיסוק בהגדרות קונספטואליות ופילוסופיות, והטיף לפיתוח חוכמה דרך חוויה ישירה, ולא דרך האינטלקט.
ההגעה להארה

חלק מהדתות והפילוסופיות המזרחיות מחזיקות בתפישה לפיה ההגעה להארה אינה אפשרית לכל אדם, כגון בדת הג'יינית, ובכתות בודהיסטיות מסוימות [דרוש מקור]. רוב הדתות והכתות המזרחיות שעסקו בהארה ובמוארים כללו בתוכן הוראות למאמינים, אשר תארו את הדרכים ואת שיטות התרגול הנדרשות לשם הגשמת ההארה.
סוטרת הלב (הנקראת כך משום שהיא מתארת את "לב" החכמה הבודהיסטית) מצביעה על כך שהארה אינה אובייקט ממשי הניתן "להשגה" ("אין השגה ואין מה להשיג"), אלא פרי הבשלת שלמות-החוכמה (בסנסקריט: "פראז'נה פארמיטה"); נקודה אליה מגיעים באופן טבעי בזכות השקעת מאמץ נכון לאורך זמן. יתרה מזאת, ההשתוקקות "להשגת" הארה היא עצמה מקור לסבל, ומהווה מכשול בדרך לשחרור.
ההגעה להארה > בודהיזם

בבודהיזם המוקדם, ההכרה בקיומה של האיכות המוארת (אשר זמינה לכל היצורים החיים ומגולמת בבודהה) היא הצעד הראשון בדרך להארה, ואחת משלושת הגורמים בהם לוקח המתרגל "מחסה" (שלוש אבני החן). ההדרכה המעשית להגשמת ההארה מתוארת בדרך המתומנת הנאצלת. מסורות מסוימות מחלקות את תהליך ההתעוררות לארבעה שלבים, המכונים ארבעת שלבי ההארה.
ההגעה להארה > זן בודהיזם

בזן בודהיזם ההארה מתוארת כאירוע קצר ופתאומי המכונה סאטורי(אנ'). בגרסאות מפותחות יותר של הזן-בודהיזם מדובר ביותר מסאטורי אחד, כאשר כל סאטורי מהווה שלב נוסף בדרך אל ההארה השלמה. לצד מדיטציה ותרגולים שונים לפיתוח המודעות, הזן בודהיזם עושה שימוש ייחודי בקואנים: שאלות פרדוקסליות באמצעותן אמור המתרגל להכריע את המיינד החושב, להתעלות מעל להכרתו הנורמלית, ולהגיע לתובנות חדשות ברמה האינטואיטיבית. תהליך פתירת הקואנים איננו לוגי, ולרוב מתקיים בסדרה של ראיונות או דיאלוגים, המתנהלים במתכונת טקסית עם מורה מוסמך (זן-מאסטר). תפקיד המורה הוא לאתגר את המתרגל, לנטר את התקדמותו, ולאשר את הגעתו להארה בבוא העת.
ההגעה להארה > אושו

אושו פיתח את התאוריה הזן בודהיסטית וחיבר אותה עם תורת הצ'אקרות ברפואה ההודית האיורוודית. ע"פ אושו ישנם שלושה מצבי סאטורי, המתרחשים בזה אחר זה כאשר שתיים מתוך ששת הצ'אקרות מתאחדות זו עם זו. הסאטורי הראשון מתרחש בעת איחוד הצ'אקרה הראשונה עם השנייה, הסאטורי השני מתרחש עם איחוד הצ'אקרה השלישית עם הרביעית, וכן הלאה.
ההגעה להארה > הינדואיזם

בהינדואיזם מתרחשת ההארה עם התמזגותו של האטמה (או האטמן, או אטמן) עם הברהמן; האטמה הוא הגוף הנפשי של האדם, והברהמן - כלל מציאות היקום. האלים ההינדואיסטיים מייצגים התגלמויות שונות של אותו ברהמן. התמזגות זו מתרחשת במשך מאות גלגולי חיים, שבמהלכם האדם מתעלה ומזדכך בכל מחזור של לידה ומוות.
ההגעה להארה > ג'ייניזם

בג'ייניזם ההארה מתרחשת רק לאחר המוות, והיא מותנית בהימנעות ממנעמי החיים ומתענוגות חושיים. עם זאת, מדי כמה מאות שנים נולדים מוארים מטבעם המכונים טירת'נקרות, שתפקידם לחנך את ההמונים בדרכי הדת הנאותות.
ההגעה להארה > יוגה

בתורות היוגה ההארה היא התרוממות ספונטנית של אנרגיית הקונדליני מהצ'אקרה התחתונה ועד העליונה. תרגולי היוגה השונים מכינים ומכשירים את הגוף האנרגטי של האדם לצורך התהליך, אך אינם יכולים ליצור הארה באופן יזום.
הארה בהיסטוריה > בבודהיזם

המואר המפורסם ביותר בהיסטוריה הוא סידהרתא גאוטמה, המכונה הבודהה (מילולית: "המואר"). על פי המסורת ההודית זכה להארה בגיל 35, בעת שישב תחת עץ החוכמה ("עץ הבודהי"). הוא זכה בהארה לצד התעוררות - מצב פרטי הנקרא בודהי. מאותו היום ועד למותו כעבור 45 שנה, הדריך את תלמידיו כיצד ניתן להגיע למצב זה. אחרי ימי הבודהה, ממשיכה ומספרת המסורת על נזירים בודהיסטיים רבים שזכו בהארה, וביניהם תלמידיו של גאוטמה סובהוטי, אננדה ומהא קשפא. חלק מהם מהווים את שושלת האבות הקדמונים, שמתחילה בבודהא עצמו ומסתיימת באב התשיעי.
כיתות בודהיסטיות מסוימות מאמינות בהארה לאחר המוות, כמו כת הארץ הטהורה, אשר חסידיה מאמינים כי לאחר מותם יעברו אל גן עדן בודהיסטי בו יוכלו לשקוע במדיטציה ללא הפרעות, ויגיעו אל ההארה בקלות.
הארה בהיסטוריה > בזן בודהיזם

הזן בודהיזם עוסק בעיקר בהארה ובדרכים המובילות אליה, ומציג רשימה ארוכה של מוארים מבין ראשיה. הראשון מביניהם הוא בודהידהרמה, נזיר הודי שהביא את הדת הבודהיסטית מהודו לסין, על פי המסורת. בנוסף, הזן בודהיזם מונה נזירים וראשי מנזרים שהגיעו להארה, כגון ג'ושו, נאנסן, היקאג'יו.