stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית מדרש דרך חיים

ערך זה עוסק בישיבת הסדר חרדית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 ישיבת הסדר
 השתייכות:  מגזר חרדי
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 מייסדים:  הרב כרמי גרוס, רמי ליבר
 התמחות:  ישיבת הסדר חרדית טכנולוגית
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  יוסי לוי
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב כרמי גרוס
 תלמידים
 :  160
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′51″N 34°42′01″E﻿ / ﻿31.7808341°N 34.7004088°E﻿ / 31.7808341; 34.7004088
 https://www.derechaim.com/
  (למפת אשדוד מוגדלת) בית מדרש דרך חיים(למפת אשדוד רגילה) בית מדרש דרך חיים(למפת השפלה רגילה) בית מדרש דרך חיים(למפת השפלה מוגדלת) בית מדרש דרך חיים
 
בית מדרש דרך-חיים (ישיבת דרך-חיים) היא ישיבת ההסדר החרדית הראשונה והגדולה בישראל. הישיבה ממוקמת בגן יבנה, שלוחה נוספת של הישיבה נמצאת בתוככי המרכז האקדמי לב. בראש הישיבה עומד הרב כרמי ישראל גרוס. יו"ר הנהלת הישיבה הוא רס"ן במיל׳ יוסי לוי המכהן במקביל כמנכ"ל עמותת נצח יהודה (עמותת הנח"ל החרדי).
היסטוריה

בית המדרש הוקם בשנת ה'תשע"ג (2013) על ידי הרב כרמי גרוס וסא"ל במיל׳ רמי ליבר ביוזמה משותפת עם משרד הביטחון ומשרד החינוך.
בית המדרש החל את דרכו בירושלים בתוך המרכז האקדמי לב. בשנת ה'תשע"ד (2014) בית המדרש העתיק את מקומו לקמפוס החרדי למצוינות בגן יבנה והחל בשיתוף פעולה עם השלוחה החרדית של המכללה האקדמית אשקלון.
למשך תקופה קצרה בשנת ה'תשפ"ג (2023) עזב ראש הישיבה הרב גרוס את הישיבה. בתקופה זו מלאו את מקומו הרב יצחק ברוך רוזנבלום והרב יצחק מאיר יעבץ. במהלך קיץ ה׳תשפ"ג חזר הרב גרוס לכהן כראש הישיבה והרב רוזנבלום עזב את הישיבה. בתקופה זו החלה הישיבה בשיתוף פעולה עם עמותת נצח יהודה (הנח"ל החרדי) ומנכ"ל העמותה יוסי לוי התמנה ליו"ר הנהלת הישיבה. בהמשך, במהלך חורף ה'תשפ"ד (2024) עזב הרב יעבץ את הישיבה.
בשנת הלימודים ה'תשפ"ה הקימה הישיבה שלוחה במרכז האקדמי לב. בראש בית המדרש בשלוחה שבמכון לב עומד הרב נתנאל עמר. בראש בית המדרש בגן-יבנה עומד הרב יוסף נתן מילר.
הישיבה כיום

תלמידי הישיבה מגיעים מכל המגוון והמנעד של הקהילות החרדיות. לישיבה מתקבלים בוגרי ישיבות קטנות, בוגרי ישיבות תיכוניות חרדיות ותלמידים לאחר תקופה של לימודים בישיבות גדולות אחרות. נכון לשנת 2024 מונה הישיבה כ-160 תלמידים. ב-90 מהם לומדים בישיבה והשאר נמצאים בתהלך שירותם הצבאי. הישיבה שומרת על קשר על התלמידים במהלך השירות הצבאי ולאחר סיום המסלול. רבים מהבוגרים שוהים בישיבה באופן קבוע בשבתות ובחגים ותורמים להווי המיוחד הנרקם בה.
לצד לימודי התורה לומדים תלמידי בית המדרש לימודים אקדמיים. בסיום שנות הלימודים בישיבה משתלבים בוגרי בית-המדרש בתפקידים משמעותיים בצה"ל במיוחד בתפקידים טכנולוגיים. בין היתר ביחידות חיל המודיעין (יחידה 8200, יחידה 81) חיל התקשוב, חיל האוויר (יחידה אופק), החטיבה הטכנולוגית ליבשה, היועץ הכספי לרמטכ"ל (אגף התקציבים במשרד הביטחון) ועוד.
לימודים תורניים

המחצית הראשונה של יום הלימודים בבית המדרש מוקדשת ללימודי-תורה. לאחר תפילת שחרית וסדר הלכה, התלמידים לומדים סדר א׳ כמקובל בעולם הישיבות. לאחר ארוחת צהרים ותפילת מנחה מתקיים סדר ב׳ מקוצר עד השעה שלוש וחצי. אחת לשבוע מתקיימים מבחנים (בעיון, בקיאות ובהלכה) על החומר הנלמד.
לצד מסלולי הלימוד בגמרא, נמסרים בישיבה שיעורים בנושאים מגוונים, בין היתר: פילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל, הלכה למעשה בדגש על סוגיות הלכתיות רלוונטיות לחיי הצבא, שיחות בנושאי השקפה מוסר וחסידות ועוד. מפעם לפעם מתקיימים ימי עיון אליהם מוזמנים רבנים אורחים ומתקיימים סיורים לימודיים והתוועדויות המלוות בשירה.
צוות הישיבה מעודד את תלמידי הישיבה להרחיב דעת ולרכוש ידע במגוון רחב של תחומים. הישיבה מקיימת פעילויות חברתיות שמטרתן לגבש את הקשר החברתי ולחזק את האווירה הטובה והרוחנית בין בני בית-המדרש.
לימודים אקדמיים

המחצית השנייה של היום מוקדשת ללימודים אקדמיים המתקיימים בקמפוס הישיבה בשלוחה החרדית של המכללה האקדמית אשקלון. הלימודים מתקיימים בין השעות ארבע אחרי הצהריים עד השעה עשר בערב. בסוף יום הלימודים מסיימים התלמידים את היום בתפילת ערבית.
רוב התלמידים בישיבה לומדים תואר ראשון במדעי המחשב (.B.Sc), כלכלה או עבודה סוציאלית. תלמידים המגיעים מישיבות תיכוניות חרדיות ולהם בגרות מלאה משתלבים כבר בשנת הלימודים הראשונה בלימודים אקדמיים. תלמידים מישיבות קטנות או גדולות המגיעים ללא בגרות מקדישים את שנת הלימודים הראשונה להשלמת פערים בלימודי מכינה קדם אקדמית ומתחילים את לימודי התואר הראשון בשנת הלימודים השנייה בישיבה.
התלמידים בשלוחה שבמכון לב לומדים מתוך מגוון התארים שבמרכז האקדמי לב בין היתר תארים באלקטרואופטיקה ועוד.
צוות

הרב כרמי ישראל גרוס - ראש הישיבה. מכהן גם כרב קהילה בבית שמש. בוגר ישיבות לייקווד, היכל התורה בציון ואיתרי. השלים תואר ראשון בהיסטוריה יהודית ותלמוד, ותואר שני בפילוסופיה של החינוך. בעבר שימש כר"מ, מחנך וראש ישיבה במספר ישיבות ומוסדות חינוך בארצות הברית וקנדה, והיה ממקימי ישיבת מערבא.
הרב דוד בלוך - ר"מ בוגרים. בוגר ישיבת פוניבז'. לשעבר ראש מדרשית נעם בפרדס חנה וממקימי גדוד נצח יהודה (הנח״ל החרדי).
הרב יוסף נתן מילר - ראש בית המדרש בגן-יבנה: מלמד גם במספר מדרשות ומכינות. בוגר ישיבות תורת רפאל וחברון כנסת ישראל. למד לתואר ראשון ושני בפילוסופיה.
הרב נתנאל עמר - ראש בית המדרש בירושלים: בוגר ישיבת קול תורה. בעל כושר לרבנות ותואר ראשון בחינוך. בעבר שימש כר״מ בישיבה לצעירים מצוינים חיפה ובישיבת כתר-תורה בקרית אתא.
הרב רפאל קרויזר - ר״מ. מחבר ספרים תורניים בהם ׳הגירושין בהלכה׳ ומכהן גם כרב קהילה ברמות (ירושלים). בוגר ישיבת חברון כנסת ישראל. בעל תואר ראשון בפילוסופיה ומחשבת ישראל ותואר שני בהיסטוריה. הרב קרויזר מחזיק בתעודת כושר לדיינות.
הרב יצחק רצקר - ר״מ.
הרב אליהו סננס - משגיח ומנהל חינוכי.
ר׳ יוסי לוי - יו״ר הנהלת הישיבה
ר׳ משה פריגן - מנהל הישיבה. משמש גם כמנכ"ל העמותה ׳נתיבי תורה וטכנולוגיה׳ המפעילה את בית-המדרש לצד ישיבות הסדר חרדיות נוספות. ר׳ רמי ליבר - סמנכ״ל פיתוח.
הערות שוליים

↑  היום קיימנו יום גיבוש לשבעים תלמידי ישיבת ההסדר החרדית דרך חיים בגן יבנה שיתחילו את לימודיהם בעוד שלושה ימים - בראש חודש אלול. אלו הטובים שבטובים שבחרו... | By משה | Facebook, נבדק ב-2024-12-07
קיה ריו
דורות > דור ראשון

יוצר בין השנים 1999–2005 בקוריאה הדרומית, בין השנים 2001–2013 באקוואדור על ידי "Automóviles de Ecuador" (אנ'), בין השנים 2005–2012 באיראן על ידי יצרנית הרכב האיראנית "Saipa Motor Corporation" (אנ') וברוסיה על ידי יצרנית הרכב הרוסית "Avtotor" (אנ').
תצורות: 4 דלתות סדאן, 5 דלתות האצ'בק, 5 דלתות סטיישן.
מספר נוסעים: 5.
מנוע הנעה קדמית.
בשנת 2002 עברו דגמי "קיה ריו" מתיחת פנים, ובאיראן בשנת 2005.
דורות > דור שני

יוצר בין השנים 2005–2011 בדרום קוריאה, רוסיה וסין.
בסין דגמי "קיה יורו" יוצרו על ידי "Dongfeng Yueda Kia" (אנ'), חברה במיזם משותף של קיה ו-"Dongfeng Motor Corporation" (אנ').
תצורות: 5 דלתות הצ'בק, 4 דלתות סדאן.
מנועים: מנועי בנזין, מנוע דיזל.
קיבולת מכל דלק: 45 ליטר.
קיבולת תא מטען 4 דלתות: 370 ליטר, תא מטען 5 דלתות האצ'בק – 270 ליטר (ללא קיפול מושבים אחוריים).
בשנת 2010 עברו דגמי "קיה ריו" מתיחת פנים.
דורות > דור שלישי (דגמי "UB", גרסה עולמית)

יוצר בין השנים 2011–2017 בדרום קוריאה ובמלזיה.
תצורות: 3 דלתות האצ'בק, 5 דלתות האצ'בק, 4 דלתות סדאן.
מנועים: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
קיבולת תא מטען 4 דלתות: 400 ליטר, תא מטען 5 דלתות האצ'בק – 292–390 ליטר (ללא קיפול מושבים אחוריים).
קיבולת מכל דלק: 43 ליטר.
בשנת 2012 נמכרו 466,826 יחידות.
בשנת 2015 נמכרו 466,573 יחידות.
בשנת 2016 נמכרו 445,404 יחידות.
דורות > דור שלישי (דגמי "QB")

יוצר בין השנים 2011–2017 ברוסיה וסין.
תצורות: 5 דלתות האצ'בק, 4 דלתות סדאן.
מנועים: מנועי בנזין.
דורות > דור רביעי (דגמי "YB")

מיוצר משנת 2017 בדרום קוריאה, מקסיקו ואלג'יריה.
תצורות: 5 דלתות האצ'בק, 4 דלתות סדאן.
מספר מושבים: 5.
מנועים: מנועי בנזין, מנוע דיזל.
רמות גימור: "M", "L", "XL", "GT Line", "EX", "LX", "S".
קיבולת מכל דלק: 45 ליטר.
דורות > דור רביעי (דגמי "FB/UC")

מיוצר משנת 2017 ברוסיה וסין.
תצורות: 5 דלתות האצ'בק, 4 דלתות סדאן.
מנועים: מנועי בנזין.
פלטפורמה: "Hyundai-Kia K2 platforms" (אנ').
גלריה

"קיה ריו DC"
"קיה ריו DC"
"קיה ריו DC"
"קיה ריו DC" דגם "LS" האצ'בק
"קיה ריו" האצ'בק, שנת 2001
"קיה ריו" מונית (צולם בג'קרטה)
"קיה ריו LS", דור ראשון
"קיה ריו" 5 דלתות האצ'בק - דור שני
"קיה ריו" 4 דלתות סדאן, דור שני, שנת 2010
"קיה ריו JB" האצ'בק, שנת 2010 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"קיה ריו", דור שני - מונית בעיר קאיפנג בסין
"קיה ריו" דגם "QB" (רוסיה)
"קיה ריו" 4 דלתות סדאן, דגם "QB" (רוסיה)
"קיה ריו", דור שלישי, שנת 2013 דגם "UB"
"קיה ריו", דור רביעי, שנת 2016 דגם "YB"
"קיה ריו", דור רביעי, שנת 2017 דגם "YB"
"קיה ריו", שנת 2018, דגם "FB" (רוסיה)
ראו גם

קיה
הערות שוליים

↑  קינן כהן‏, בשורה לרס"נים ולנגדים הבכירים: קיה ריו - הסוף, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2023
↑  קיה ריו שנת 2001 newcartestdrive.com/reviews/2001-kia-rio
↑  קיה ריו, סדאן, שנת 2006 iihs.org/ratings/vehicle/kia/rio-4-door-sedan/2006
↑  קיה ריו סדאן, שנת 2012 iihs.org/ratings/vehicle/kia/rio-4-door-sedan/2012
↑  קיה ריו שנת 2017 במלזיה paultan.org/2017/07/20/2017-kia-rio-1-4-mpi-launched-in-malaysia
↑  קיה ריו שנת 2012 motor1.com/photo/433315
↑  גיל מלמד, תגידו שלום ולא להתראות לקיה ריו - TheCar חדשות רכב ותחבורה, באתר TheCar, ‏12 בפברואר 2023
פרנץ שוברט

.
| --- | --- |

דיוקן מ-1847 מאת יוזף קרייהובר
 לידה:  31 בינואר 1797 וינה, האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  19 בנובמבר 1828 (בגיל 31) וינה, האימפריה האוסטרית
 שם לידה:  Franz Peter Schubert 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  וינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1810 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 זרם:  קלאסית, רומנטית
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, כינור 
 מספר יצירות ידוע:  1047
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
פרנץ פטר שוברט (בגרמנית: Franz Peter Schubert;‏ 31 בינואר 1797 – 19 בנובמבר 1828) היה מלחין אוסטרי שפעל בתקופה הקלאסית המאוחרת והרומנטית המוקדמת. בין יצירותיו המפורסמות נמנות: הסימפוניה השמינית ("הבלתי גמורה"), הסימפוניה התשיעית, חמישיית דג השמך, רביעיית כלי הקשת מספר 14 ("המוות והעלמה"), מחזור השירים "הטוחנת היפה" והפנטזיה בפה מינור לפסנתר בארבע ידיים.
ביוגרפיה

שוברט נולד למשפחה מוזיקלית. אביו, שהיה מנהל בית ספר, טיפח במיוחד את הנגינה בצוותא. את ראשית חינוכו המוזיקלי קיבל מאביו, שלימד אותו נגינה בכינור, ומאחיו הבכור, שממנו למד נגינה בפסנתר. בשנת 1808, כשהוא בן 11, התקבל שוברט לבית הספר של הכנסייה הקיסרית (Stadtkonvikt) כנער מקהלה, שם חי בתנאי פנימייה, ואף זכה למלגת לימודים. הוא למד תאוריה ונגינה בעוגב, והתוודע למוזיקה התזמורתית של היידן, מוצרט ובטהובן. בבית הספר היה שוברט גם כנר, ועד מהרה נעשה לכנר הראשי. מפעם לפעם, כשנעדר מנצח התזמורת, מילא שוברט את מקומו. בשנים אלו התמסר גם להלחנה, ובסתר החל לחבר את יצירותיו הראשונות: קטעי פסנתר ל-4 ידיים, 3 רביעיות כלי קשת, מספר פתיחות ואופרטה בלתי גמורה.
בשנת 1813 עזב את בית הספר, והמשיך ללמוד באופן פרטי אצל אנטוניו סליירי. במקביל רכש גם את מקצוע ההוראה, ומשנת 1814 שימש מורה עזר בבית הספר של אביו, משרה בה החזיק עד 1818.
השנים בהן עסק בהוראה היו פוריות והניבו יצירות רבות: עד שנת 1815 חוברו שורה ארוכה של יצירות, בהן 5 רביעיות כלי קשת, 3 מיסות, 3 סימפוניות ואופרה ראשונה.
ב-1814 הלחין שוברט את השיר "גרטכן ליד הכישור" לטקסט מתוך המחזה פאוסט מאת גתה. שיר זה הוא אחד השיאים בתולדות ה"ליד" (השיר הגרמני האמנותי).
במהלך השנה העוקבת הלחין למעלה מ-150 שירים אחרים, ביניהם "שר היער", "ורד בר" ואחרים.
בשנים 1816–1817 התגורר שוברט בבית ידידיו. הוא התמסר להלחנה וכתב את הסימפוניה הרביעית בדו מינור ("הטרגית"), את הסימפוניה החמישית בסי במול מז'ור, את המיסה הרביעית וכן מספר סונאטות וקטעים אחרים לפסנתר.
בשנת 1818 עזב את ההוראה ומאז חי חיי אמן, ללא פרנסה קבועה, ועבר לגור עם המשורר מאיירהופר.
הוא הלחין במהירות רבה ועד שנת 1820 הספיק לחבר מעל 500 יצירות.
בשנת 1822, בגיל 25, לקה במחלת העגבת, שהביאה אותו לכדי ייאוש ודיכאון, שנבע גם מכישלונו בתחום האופרה, אך לא פגעה בכושרו היצירתי.
מסיבות כלכליות נאלץ לשוב ולשמש מורה למוזיקה בבית אסטרהאזי בעונת הקיץ של 1823–1824.
השנתיים האחרונות בחייו הקצרים של שוברט (1827–1828) היו פוריות במיוחד; הוא הוציא מתחת ידיו שורה ארוכה של יצירות מופת, בהן מחזור השירים "מסע החורף", שנחשב לאחד משיאי הלידר, חמישיית כלי הקשת בדו מז'ור, והסימפוניה מס' 9 בדו מז'ור ("הגדולה").
שוברט מת ב-19 בנובמבר 1828, בן 31. סיבות המוות היו ככל הנראה מחלת העגבת ומחלת הטיפואיד.
יצירתו והשפעתה

בחייו הקצרים הספיק שוברט לכתוב 9 אופרות, 7 מיסות, 9 סימפוניות, 15 רביעיות, 2 חמישיות, 3 שלישיות, חיבורים רבים לפסנתר (סונאטות, כלי סולו, דואטים ועוד) וכ-600 שירים.
שוברט היה מיוצריו החשובים של הליד (השיר האמנותי הגרמני),
בו מתמזגים מנגינת השיר, מילות השיר והפסנתר המלווה לכלל אחדות מלאת הבעה.
יצירתו של שוברט משקפת את המעבר מהתקופה הקלאסית לתקופה הרומנטית במוזיקה. אף שהושפע מהמודל הקלאסי של צורת הסונטה, סגנונו של שוברט מבוסס יותר על התפתחות מלודית ופחות על התפתחות הרמונית. המנגינות הארוכות והפיוטיות שחיבר מצאו את דרכן לא רק לשיריו אלא גם ליצירותיו האינצידנטליות (מוזיקת ליווי) ולסימפוניות. הייתה לו השפעה ניכרת על מלחינים רומנטיים שבאו אחריו כמו רוברט שומאן ויוהנס ברהמס.
בימי חייו של שוברט רק יצירות בודדות מפרי עטו זכו לצאת לאור או להיות מבוצעות בקונצרט פומבי, בין אלה היו רבים משיריו, בהם מחזורי השירים הטוחנת היפה ומסע החורף, שאותם שר חברו זמר הבריטון יוהאן מיכאל פוגל בליוויו של שוברט עצמו בפסנתר. רבות מיצירות המופת שחיבר התגלו רק עשרות שנים לאחר מותו וכך, בהדרגה, היה שוברט למלחין פופולרי שיצירותיו מבוצעות שוב ושוב.
יצירותיו של שוברט (כאלף במספר) קוטלגו ומוספרו בשנת 1951 בידי אוטו אריך דויטש. מהדורה חדשה ומעודכנת של הקטלוג התפרסמה בשנת 1978. רשימת היצירות קרויה על שם יוצרה: רשימת דויטש (רשימת D).
השוברטיאדה

עוד בחייו של שוברט החלה מסורת של מסיבות רעים שבהן מנגנים ושרים מיצירותיו של שוברט (לעיתים קרובות בהשתתפות המלחין עצמו). עם הזמן החלו להתייחס לאירועים אלה בשם "שוברטיאדה", בהשראת התמונה "שוברטיאדה בבית יוזף פון שפאון" של הצייר הווינאי מוריץ פון שווינד. בתמונה יושב שוברט ליד הפסנתר, מוקף ידידים וביניהם הצייר (התמונה צוירה בשנות השישים של המאה ה-19). כמאה שנים לאחר מותו של שוברט החלו לערוך במקומות שונים בעולם "שוברטיאדות", חלקן ביום הולדתו של שוברט שחל ב-31 בינואר. כיום ה"שוברטיאדה" היא כינוי נפוץ לפסטיבלים או לקונצרטי מרתון שבהם מנגנים מיצירותיו של שוברט. בישראל התקיימה "שוברטיאדה" כזו לראשונה ב-2007.
מיצירותיו > מוזיקה תזמורתית

(המספור של הסימפוניות של שוברט נתון למחלוקת ועשוי להשתנות בין מקורות שונים)
סימפוניה מס' 1 ברה מז'ור דויטש 82
סימפוניה מס 2 בסי במול מז'ור דויטש 125
סימפוניה מס 3 ברה מז'ור דויטש 200
סימפוניה מס 4 בדו מינור דויטש 417 "הטראגית"
סימפוניה מס 5 בסי במול מז'ור דויטש 485
סימפוניה מס 6 בדו מז'ור דויטש 589 "הקטנה"
סימפוניה מס 7 במי מז'ור (תוזמרה ופורסמה לאחר מותו לאחר גילוייה במאה ה-20)
סימפוניה מס 8 בסי מינור דויטש 759 "הבלתי גמורה"
סימפוניה מס 9 בדו מז'ור דויטש 944 "הגדולה"
סימפוניה מס 10 ברה מז'ור דויטש 936/708א (תוזמרה ופורסמה לאחר גילוייה במאה ה-20)
פתיחה וקטעי מוזיקה למחזה "רוזמונדה מקפריסין"
שתי פתיחות "בסגנון איטלקי" (ברה מז'ור דויטש 590 ובדו מז'ור דויטש 591)
פתיחה במי מינור דויטש 648
פתיחה בסי במול מז'ור דויטש 470
מיצירותיו > מוזיקה קאמרית

חמש עשרה רביעיות לכלי קשת:
רביעייה מס' 1 בדו מינור / סי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 18 (בסולמות מתחלפים)
רביעייה מס' 2 בדו מז'ור לכלי קשת דויטש 32
רביעייה מס' 3 לכלי קשת בבסי במול מז'ור דויטש 36
רביעייה מס' 4 בדו מז'ור לכלי קשת דויטש 46
רביעייה מס' 5 בסי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 68
רביעייה מס' 6 בדו מז'ור לכלי קשת דויטש 74
רביעייה מס' 7 בדו מז'ור לכלי קשת דויטש 94
רביעייה מס' 8 בסי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 112
רביעייה מס' 9 לכלי קשת בסול מינור דויטש 173
רביעייה מס' 10 במי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 87
רביעייה מס' 11 במי מז'ור לכלי קשת דויטש 353
רביעייה מס' 12 בדו מינור לכלי קשת דויטש 703 (פרק אחד)
רביעייה מס' 13 בלה מינור לכלי קשת דויטש 804 "רוזמונדה"
רביעייה מס' 14 ברה מינור לכלי קשת דויטש 810 "העלמה והמוות"
רביעייה מס' 15 בסול מז'ור לכלי קשת דויטש 887
פרק רביעייה בדו מינור דויטש 103
חמישיית דג השמך בלה מינור לפסנתר, כינור, ויולה, צ'לו וקונטרבאס דויטש 667
חמישייה בדו מז'ור לשני כינורות, ויולה ושני צ'לי דויטש 956
שלישיות לפסנתר, כינור וצ'לו:
שלישייה מס' 1 בסי במול מז'ור לפסנתר, כינור וצ'לו דויטש 898
שלישייה מס' 2 במי במול מז'ור לפסנתר, כינור וצ'לו דויטש 929
פרק שלישייה, "נוטורנו", לכינור, פסנתר וצ'לו במי במול מז'ור דויטש 897
שלישייה בסי במול מז'ור בפרק אחד (סונאטה) דויטש 28
שלישיות לכלי קשת:
שלישייה בסי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 581
שלישייה בסי במול מז'ור לכלי קשת דויטש 471 (פרק אחד)
פנטסיה לכינור ופסנתר בדו מז'ור דויטש 934
שמינייה למיתרים וכלי נשיפה בפה מז'ור דויטש 803 (שני כינורות, ויולה, צ'לו, קונטרבס, קלרינט, בסון, קרן)
מינואט וסיום לשמיניית כלי נשיפה בפה מז'ור דויטש 72 (שני קלרינטים, שני אבובים, שתי קרנות, שני בסונים)
שלוש סונטינות לכינור ופסנתר (דו מז'ור דויטש 384, לה מינור דויטש 385, סול מינור דויטש 408)
סונאטה "גראנד דואו", לכינור ופסנתר
רונדו לכינור ופסנתר
סונאטה בלה מינור לארפג'ונה ופסנתר דויטש 821 (כיום מבוצעת בעיקר בצ'לו או ויולה)
מבוא ווריאציות על השיר "פרחים נובלים", לחליל ופסנתר
מיצירותיו > מוזיקה לפסנתר סולו

סונאטות לפסנתר סולו:
סונאטה בסי במול מז'ור דויטש 960
סונאטה במי מז'ור דויטש 154
סונאטה במי מז'ור דויטש 157
סונאטה בדו מז'ור דויטש 279
סונאטה במי מז'ור דויטש 459
סונטה בלה מינור דויטש 537
סונאטה בלה במול מז'ור דויטש 557
סונאטה במי מינור דויטש 566
סונאטה ברה במול מז'ור דויטש 567
סונאטה במי במול מז'ור דויטש 568
סונאטה בפה דיאז מינור דויטש 571
סונאטה בסי מז'ור דויטש 575
סונאטה בדו מז'ור דויטש 613
סונאטה בפה מינור דויטש 625
סונאטה בדו דיאז מינור דויטש 655
סונאטה בלה מז'ור דויטש 664
סונאטה במי מינור דויטש 769A
סונאטה בלה מינור דויטש 784
סונאטה בדו מז'ור דויטש 840
סונאטה בלה מינור דויטש 845
סונאטה ברה מז'ור דויטש 850
סונאטה בסול מז'ור דויטש 894
סונאטה בדו מינור דויטש 958
סונאטה בלה מז'ור דויטש 959
3 קטעים לפסנתר (מס' 459A ברשימת דויטש)
4 אימפרומפטי לפסנתר (מס' 899 ברשימת דויטש)
4 אימפרומפטי לפסנתר (מס' 935 ברשימת דויטש)
6 מומנטים מוזיקליים לפסנתר (מס' 780 ברשימת דויטש)
3 קטעים לפסנתר (מס' 946 ברשימת דויטש)
פנטסיית "הנודד" בדו מז'ור דויטש 760
מיצירותיו > שירים

שוברט הלחין מעל 600 שירים (Lieder). להלן כמה מהמפורסמים שבהם:
מחזור השירים "מסע החורף"
מחזור השירים "הטוחנת היפה" (מס' 795 ברשימת דויטש)
מחזור השירים "שירת הברבור"
השיר "שר היער"
השיר "גרטכן ליד הכישור" (פרנץ ליסט הכין גרסה לפסנתר של היצירה)
השיר "המוות והעלמה"
השיר "דג השמך"
השיר "שושנים באחו"
השיר "הנודד"
השיר "סרנדה"
השיר "מי היא סילביה"
השיר "הרועה על הסלע" (לסופרן, פסנתר וקלרינט)
מיצירותיו > מוזיקה לפסנתר בארבע ידיים

פנטסיה בפה מינור דויטש 940
"גרנד דואו", בדו מז'ור דויטש 812
דיברטיסמן בסגנון הונגרי דויטש 818
דיברטיסמן בסגנון צרפתי דויטש 823
אלגרו בלה מינור דויטש 947 "סערות החיים"
6 מצעדים צבאיים דויטש 819
רונדו בלה מז'ור דויטש 951
4 פולונזים דויטש 599
6 פולונזים דויטש 824
3 מארשים צבאיים דויטש 733
מרש אבל דויטש 859
סונאטה בסי במול מז'ור דויטש 617
מוזיקה דתית

מיסה מס' 1 בפה מז'ור
מיסה מס' 2 בסול מז'ור
מיסה מס' 3 בסי במול מז'ור
מיסה מס' 4 בדו מז'ור
מיסה מס' 5 בלה במול מז'ור
מיסה מס' 6 במי במול מז'ור
המיסה הגרמנית
"טוב להודות לה'" דויטש 953, לפי תהלים צ"ב בעברית (נכתב עבור החזן הוינאי זולצר)
הנצחה

מפרצון שוברט באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של פרנץ שוברט.
ראו גם

רשימת דויטש ליצירות שוברט
לקריאה נוספת

אלפרד איינשטיין, שוברט, תרגום: יצחק הירשברג, הוצאת עידית, תש"כ 1961.
וודפורד פגי, שוברט, תרגום: פז שריג, הוצאת דביר, תשמ"ט 1989.
רוברט הייבן שאופלר, שוברט, תרגום: בנימין חיימירון, הוצאת לדורי, 1990.
צבי צרי, שוברט - מבט אל עולמו, הוצאת נהר ספרים, 2010.
סוכרת נאונטלית

סוכרת נאונטלית היא סוג של סוכרת נדירה, תפוצתה היא 1:400,000.
מדובר בהיפרגליקמיה בחודש הראשון לחיים לפחות במשך שבועיים, כאשר אצל חלק מילודים אלו הסכרת חולפת ולא חוזרת, אצל חלקם היא חוזרת לאחר שנים, ואצל חלק הסוכרת נשארת באופן תמידי. ישנן שתי קבוצות עיקריות של סוכרת נאונטלית:
סוכרת נאונטלית חולפת- אצל תינוקות בחודש הראשון לחיים- לרוב, מצב זה עובר בשנה הראשונה לחיים, ואולם חלק ניכר מתינוקות אלו יחזרו להיות סוכרתיים שנים לאחר מכן. בחלק מהמקרים נמצא קשר לפגם בכרומוזום 6.
סוכרת נאונטלית פרמננטית- לרוב אצל תינוקות גדולים יותר- בני יותר מחודש אולם פחות מחצי שנה. לעיתים תינוקות אלו מפתחים קטו-אצידוזיס.
גנטיקה

המנגנון העיקרי של סוכרת נאונטלית קשור לתעלות לשחרור אינסולין הנקראות KIR ו- SUR. מוטציות בחלבונים אלה נמצאו במקרים של סוכרת נאונטלית- תינוקות אלו מפרישים פחות אינסולין (אינסולינופניה)- בעיקר במקרים של סוכרת נאונטלית פרמננטית. (קיימות תסמונות אחרות, בהן יש הפרשה עודפת של אינסולין, אשר גורמת להיפוגליקמיה- PHHI).
אצל 60% מהילדים עם סוכרת נאונטלית חולפת מוצאים דיזומיה של כרומוזום 6 באזורים מסוימים.
טיפול

ניתן לטפל בתרופות ממשפחת הסולפניל-אוריאה.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יפים ליטבינובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1921 סמילה,
 פטירה:  29 בינואר 1993 (בגיל 71) סמרה, רוסיה 
 מדינה:  הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות, רוסיה 
 מקום קבורה:  סמרה, רוסיה
 ידוע בשל:  השתתפותו במרד בסוביבור
 
יפים ולדימירוביץ' ליטבינובסקי (ברוסית: Ефим Владимирович Литвиновский; ‏ (25 במאי 1921 – 29 בינואר 1993) היה ממשתתפי המרד בסוביבור.
קורות חיים

נולד בעיירה סמילה במרכז אוקראינה (כיום נמצאת המושבה בתחומי מחוז צ'רקאסי של אוקראינה) במשפחה יהודית. כשהיה בן שנה, עברה המשפחה לעיר סמרה שבמרכז רוסיה. הוריו נפטרו כשהיה בן 14. עבד כשוליית ספר. בשנת 1939 גויס לשירות חובה בצבא האדום.
מהיום הראשון של הפלישה הנאצית לברית המועצות לחם בחזית. במהלך הקרבות נפל בשבי הגרמני. בהתחלה הצליח להסתיר את יהדותו. נאסר במחנות שבויים תחת שם בדוי. לבסוף "התגלתה" יהדותו. הוא הופרד מהחיילים שאינם יהודים, ונשלח למחנה עבודה בגטו מינסק, שם שהה כשנה. בספטמבר 1942 נשלח עם עוד יהודים ממינסק למחנה הריכוז וההשמדה סוביבור שבפולין. במחנה הוא התקשר עם אלכסנדר פצ'רסקי, ולקח חלק פעיל התקוממות האסירים שהתרחשה במחנה ב-14 באוקטובר אותה שנה. בתחילת המרד הוא ביחד עם עוד אסירים חתך את גדר המחנה. ליטבינובסקי הצליח להימלט מהמחנה אל היערות שבסביבה. הוא, ביחד עם אסיר נוסף בשם צדוק לוין, נע דרך היערות מזרחה, עד שפגש יחידת הפרטיזנים סובייטים. הוא הצטרף אליהם ולחם בשורות הפרטיזנים עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום.
עם הגעת הצבא האדום, התגייס ליטבינובסקי מחדש לצבא. לחם בפולין, על גבורתו באחד הקרבות עוטר בעיטור התהילה. בסוף 1944 נפצע קשה, אושפז לתקופה ארוכה בבית חולים. לאחר שהחלים, שוחרר מן השירות הצבאי. לאחר המלחמה שב לסמרה. עבד לפרנסתו כספר. התחתן ונולדה לו בת.
בשנת 1963 ביחד עם אלכסיי וייצן וניצולים נוספים השתתף בפגישה הראשונה של תשתתפי המרד, אשר נערכה בדירתו של אלכסנדר פצ'רסקי בעיר רוסטוב על הדון. מאז נערך המפגש של הניצולים כל 5 שנים, עד למותו של פצ'רסקי ב-1990.
ב-29 בינואר 1993 נפטר בביתו בעיר סמרה. בשנת 2019 הותקן לוח הנצחה לזכרו על בניין, בו הייתה המספרה, בה עבד בעיר סמרה.
היסטוריה של אקס-מן

אקס-מן, זיכיון גיבורי-העל המוטאנטים של חברת מארוול קומיקס, הוא נרחב ומקיף מעל 50 שנים של סיפורים ועלילות המשתרעות על פני חוברות שלמות. להלן מובאת סקירה היסטורית של החבורה.