stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'נט פריים
כתביה של ג'נט פריים > קובצי סיפורים קצרים

Owls Do Cry, Pegasus Press, Christchurch, 1957
Faces in the Water, Pegasus Press, Christchurch, 1961.
The Edge of the Alphabet, Pegasus Press, Christchurch, 1962.
Scented Gardens for the Blind, Pegasus Press, Christchurch, 1963.
The Adaptable Man, Pegasus Press, Christchurch, 1963
A State of Siege, Brazillier, New York, 1966.
The Rainbirds, WH Allen, London, 1968.(Published in the US as Yellow Flowers in the Antipodean Room in 1969.)
Intensive Care, Brazillier, New York, 1970.
Daughter Buffalo, Brazillier, New York, 1972.
Living in the Maniototo, Brazillier, New York, 1979.
The Carpathians, Brazillier, New York 1988.
"University Entrance" in New Zealand Listener, 22 March 1946.
"Alison Hendry" in Landfall 2, June 1947. (reprinted in The Lagoon and Other Stories as "Jan Godfrey".)
The Lagoon and Other Stories, Caxton Press, Christchurch, 1951 (1952).
The Reservoir: Stories and Sketches, Brazillier, New York, 1963.
Snowman Snowman: Fables and Fantasies, Brazillier, New York, 1963.
The Reservoir and Other Stories, Pegasus Press, Christchurch, 1966.
You Are Now Entering the Human Heart, Victoria University Press, Wellington, 1983.
כתביה של ג'נט פריים > ספרי ילדים

Mona Minim and the Smell of the Sun, Brazillier, New York, 1969.
Mona Minim and the Smell of the Sun, (New Edition) Random House/Vintage, Auckland, 2005.
כתביה של ג'נט פריים > ספרי שירה

The Pocket Mirror, Brazillier, New York, 1967.
"Three Poems by Janet Frame" in New Zealand Listener, 28 August-3 September 2004 Vol 195 No 3355. view online
The Goose Bath: Poems, Random House/Vintage, Auckland, 2006.
כתביה של ג'נט פריים > אוטוביוגרפיות

To the Is-Land (Autobiography 1), Brazillier, New York, 1982.
An Angel at My Table (Autobiography 2), Brazillier, New York, 1984.
The Envoy From Mirror City (Autobiography 3), Hutchinson, Auckland, 1984.
Janet Frame: An Autobiography (Autobiography 1-3), Century Hutchinson, Auckland, 1989.
כתביה של ג'נט פריים > מאמרים

"A Letter to Frank Sargeson" in Landfall 25, March 1953, p. 5.
"Review of Terence Journet's Take My Tip" in Landfall 32, December 1954, pp. 309–310.
"Review of A Fable by William Faulkner" in Parson's Packet, no. 36, October-December 1955, pp. 12–13.
"Memory and a Pocketful of Words" in Times Literary Supplement, 4 June 1964, pp. 12–13.
"This Desirable Property" in New Zealand Listener, 3 July 1964, pp. 12–13.
"Beginnings" in Landfall 73, March 1965, pp. 40–47.
"The Burns Fellowship" in Landfall 87, September 1968, pp. 241–242.
"Charles Brasch 1909-1973: Tributes and Memories from His Friends" in Islands 5, Spring 1973, pp. 251–253.
"Janet Frame on Tales from Grimm" in Education, Early Reading Series, 24, 9, 1975, p. 27.
"Departures and Returns" in G. Amirthanayagan (ed.) Writers in East-West Encounter, Macmillan, London, 1982.
"A last Letter to Frank Sargeson" in Islands 33, July 1984, pp. 17–22
הערות שוליים

↑  77iton, גליון 423, באתר עיתון 77, ‏2022-04-10
↑  גרנטה, גרנטה 12: חיים אילמים - כתיבת טבע חדשה, באתר גְרַנְטָה, ‏2023-12-24
↑  מלאך אצל שולחני, באתר Jerusalem Cinematheque – Israel Film Archive
↑  יובל פלוטקין, הרופאים רצו לפגוע באחד המוחות המיוחדים בעולם - למזלנו זה לא קרה, באתר ynet, 2 במרץ 2022
↑  Review: The Lagoon by Janet Frame, The Mistress of the House of Books, ‏2022-03-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  The New Yorker: Fiction, The New Yorker: Fiction - Etgar Keret Reads Janet Frame, Google Podcasts
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437492805171  PLWABN: 9810658434205606  BIBSYS: 90159086  BNC: 000187009  BNE: XX1046321  BnF: cb12035479n (data)  CiNii: DA05269433  GND: 118684388  ISNI: 0000 0001 2103 8719  LCCN: n82023868  MusicBrainz: d52a4704-2083-4c4f-8719-871d154c47ad  NDL: 00466671  NKC: jn19990002374  NLA: 35142494  NLK: KAC199609163  NTA: 069353506  RERO: 02-A000064750  SELIBR: 187298  SNAC: w6c25tvz  SUDOC: 028538978  Trove: 840511  VIAF: 111645907   WorldCat (עם VIAF): 111645907 
לוח זיכרון לכבוד ג'נט פריים בדנידין ניו זילנד, בשדרת הסופרים
לחמניית ארוחת בוקר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון, כריך 
 מרכיבים עיקריים:  לחמנייה, ארוחת בוקר אירית 
 
לחמניית ארוחת הבוקר (באירית: Rollóg bhricfeasta; באנגלית: Breakfast roll) היא לחמנייה מלאה במרכיבים של ארוחת בוקר אירית מטוגנת מסורתית.
מאפיינים

הלחמנייה על צורותיה השונות ותוכנה המגוון מוגשת במגוון רחב של חנויות נוחות, דוכני עיתונים, סופרמרקטים, תחנות דלק ומסעדות מזדמנות ברחבי אירלנד.
סוגים

לחמניית ארוחת בוקר מורכבת בדרך כלל מלחמנייה או בגט המכילים מילוי אחד או יותר כגון נקניקיות, בייקון, פודינג שחור פודינג לבן, חמאה, פטריות, עגבניות, קטשופ או רוטב חום. (דומה לרוטב ווסטרשייר. במקרים מסוימים ניתן להוסיף האש בראונס או ביצת עין. המילויים הללו משתנים בין טבחים ומסעדות. הלחמנייה עצמה היא בדרך כלל אחד משלושה סוגים:
כריך סאב
לחמניית ארוחת ערב עגלגלה או כדורית
חצי-בגט
החצי-בגטים מופצים לחנויות אפויים חלקית וקפואים בחלקם, מה שמאפשר לחנויות לאפות במהירות את הלחם ל"לחמנייה טרייה". ניתן להשתמש במקום זאת בכריך "ארוחת בוקר של כל היום" הכולל חלק מהמרכיבים שלעיל או את כולם בתוך כריך מסורתי של שתי פרוסות לחם פרוס.
פופולריות

הפופולריות של לחמניית ארוחת בוקר באירלנד הובילה לשיר "Jumbo Breakfast Roll" של הקומיקאי פט שורט (אנ'), שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האירי ונשאר שם שישה שבועות. השיר היה במקום ה-11 במצעד האירי של השירים הנמכרים ביותר של שנות ה-2000.
נטען כי לחמניית ארוחת הבוקר הפכה למאכל לאומי באירלנד במהלך הפריחה הכלכלית של "הנמר הקלטי" (אנ') של שנות ה-90 וה-2000, והפכה לשם נרדף ל"Breakfast Roll Man", קבלן המשנה הארכיטיפי שהיה עסוק בעבודות בנייה, נזקק למזון תוך כדי תנועה, לפני התפוצצות "בועת הרכוש האירית" (אנ') בסוף העשור הראשון של המאה ה-21.
לקריאה נוספת

כריך לארוחת בוקר
ארוחת בוקר בוריטו
לחמניית פילה עוף
מיטראיט
רשימת נושאי ארוחת הבוקר
רשימת מנות איריות
רשימת כריכים
לחמניית בוקר
הוט דוג
הערות שוליים

↑  McWilliams, David (22 באוקטובר 2009). David McWilliams' Follow the Money: David McWilliams Ireland 2. Gill & Macmillan Ltd. ISBN 9780717155576 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Anderson, Heather Arndt (11 ביולי 2013). Breakfast: A History. AltaMira Press. ISBN 9780759121652 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  McWilliams, David (11 בינואר 2011). The Pope's Children: The Irish Economic Triumph and the Rise of Ireland's New Elite. John Wiley & Sons. ISBN 9781118045374 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Centra Westland Row restaurant menu in Dublin 2 - Order from Just Eat". Just Eat (באנגלית). נבדק ב-2022-12-17.
↑  Bergin-Holly, Dan (13 בפברואר 2018). "The Irish Breakfast Roll Will Save Your Soul". MyRecipes (באנגלית). נבדק ב-2022-12-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "8 songs that topped the Irish charts (that you may have forgotten)". נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jan Battles (10 בינואר 2010). "Six makes hit of the decade". The Sunday Times. News International. נבדק ב-10 בינואר 2010. It also shows the popularity of novelty comedy songs, which the Irish public always appear to have a bit of a thing for, such as Jumbo Breakfast Roll by Pat Shortt at number 11. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McDonald, Brian (12 במאי 2008). "Top breakfast baguette rolls into Irish history". Irish Independent (באנגלית). נבדק ב-3 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Share, Perry (20 במאי 2011). "The Rise and Fall of the Jumbo Breakfast Roll: How a Sandwich Survived the Decline of the Irish Economy". Sociological Research Online. 16 (2): 143–149. doi:10.5153/sro.2289. אורכב מ-המקור ב-17 בספטמבר 2014. נבדק ב-16 בספטמבר 2014. {{cite journal}}:  (עזרה)
תכולת לחמניית ארוחת בוקר
ניק גאראט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1947 פרת', אוסטרליה 
 פטירה:  8 ביולי 2019 (בגיל 71) Penrith, אוסטרליה 
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטרליה 
 השכלה:  קולג' אקווינס 
 ספורט
 ענף ספורט:  חתירה
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 תפקידים נוספים:  מאמן חתירה
 הישגים
 פרסים והוקרה:  חבר מסדר אוסטרליה (26 בינואר 2016) 
 
ניקולס ריצ'רד גאראט (6 בדצמבר 1947 - 8 ביולי 2019) היה מאמן חתירה אוסטרלי. הוא היה המאמן הראשי של Rowing ACT, אימן את תוכנית ה-ACT High Performance יחד עם תוכנית ה-ACT Academy of Sport Rowing בקנברה, אוסטרליה.
ביוגרפיה

גאראט תפקד כמאמן הראשי במועדון החתירה של הייברפילד (כיום מועדון החתירה UTS) בין השנים 1988–1992. הוא חזר למערב אוסטרליה כדי לתפוס את תפקיד הסקאוט במכון הספורט המערבי של אוסטרליה, תפקיד בו מילא עד 1995. משם מילא את תפקיד המאמן הראשי במועדון החתירה מוסמן, בסידני, אוסטרליה, עד תחילת 2017.
בשנת 1995 הוא אימן את צוותו האוסטרלי הראשון, טים פרקינס וסטיוארט רזיד, באליפות העולם לנוער בחתירה בשנת 1995 בפוזנן, פולין.
בשנה שלאחר מכן בסטרטקלייד, סקוטלנד, הצוותים של גאראט זכו להצלחה ניכרת באליפות העולם לנוער בחתירה ב-1996. סטיוארט רזיד זכה בזהב, ואילו גראט אימן גם את ג'ונתן פיבז וטים פרקינס, שזכו בגביע הגברים לזוגות.
ההצלחה נמשכה באליפות העולם בחתירה לנוער ב-1997 כשהוא הגיע עם אמבר בראדלי למדליית זהב בקטגוריית היחידים לנשים.
האולימפיאדה הראשונה שלו כמאמן הייתה סידני 2000. גראט אימן את הגביע לרביעיות גברים (פיטר הארדקאסטל, ג'ייסון דיי, סטיוארט רזיד ודאנקן פרי). הם זכו במקום הרביעי.
גאראט אימן שני צוותים באולימפיאדת 2004 באתונה, יוון. קרייג ג'ונס היגיע למקום ה-11 בגביע היחיד לגברים, בעוד שברנדן לונג ופיטר הארדקאסל סיימו במקום ה-12 בגביע לזוגות גברים.
גאראט אימן חמישה אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג 2008 (פיטר הארדקאסטל, טום לאוריץ', דניאל נונאן, זואי מעלה ואיימי קליי).
אולימפיאדת לונדון 2012 הייתה הרביעית של גאראט כמאמן. הוא אימן את נבחרת השמיניות לנשים והגיע איתן למקום השישי.
בשנת 2016 מונה גאראט לחבר בחטיבה הכללית של מסדר אוסטרליה.
ניק מת ב-8 ביולי 2019 בגיל 71, בזמן שאימן את צוות החתירה האוסטרלי מתחת לגיל 23.
הערות שוליים

↑  "Rowing ACT". rowingact.org.au. נבדק ב-2017-12-28.
↑  "1995 World Junior Championships - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info. אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2015. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1996 World Junior Championships - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1997 World Junior Championships - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info. אורכב מ-המקור ב-25 בפברואר 2016. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2000 Sydney Olympic Games - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info. אורכב מ-המקור ב-8 ביולי 2018. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2004 Athens Olympic Games - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info. אורכב מ-המקור ב-1 ביולי 2018. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Olympic Games - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info (בAustralian English). אורכב מ-המקור ב-2018-04-27. נבדק ב-2021-05-17.
↑  הלורן, ג'סיקה (12 באפריל 2008). "Garratt lays Robbins fears to rest". The Sydney Morning Herald. נבדק ב-2021-05-17. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2012 London Olympic Games - Australian Rowing History". www.rowinghistory-aus.info (בAustralian English). אורכב מ-המקור ב-2018-06-18. נבדק ב-2021-05-17.
↑  "Three key members of Australia's rowing community receive Australia Day honours | Rowing Australia". www.rowingaustralia.com.au (בAustralian English). נבדק ב-2021-05-17.
↑  בראון, אנדרו (9 ביולי 2019). "ACT rowing community mourns shock death of Academy of Sport head coach Nick Garratt". The Canberra Times. נבדק ב-2021-05-17. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניק גאראט".
פיוצ'ר פרופסי

| --- | --- |

חגי אלעזר, היוצר העיקרי במיזם
 מוקד פעילות:  באר שבע, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  טראנס פסיכדלי מוזיקה אלקטרונית
 חברת תקליטים:  BNE
 אתר רשמי
 חברים
 חגי אלעזר
 חברים לשעבר
 איתי אלעזר
פיוצ'ר פרופסי (Future Prophecy) הוא מיזם של יוצר המוזיקה האלקטרונית הישראלי חגי אלעזר, הפועל משנת 1996 ומופיע בפסטיבלים ובמועדונים ברחבי העולם.
עד היום הוציא המיזם אחד עשר אלבומים באורך מלא, מספר מיני אלבומים ואלבום אוסף אחד. המיזם עבד עם היוצרים Yahel, ‏X-Dream וסגיב כהן.
הקמה ופעילות

המיזם המוזיקלי פיוצ'ר פרופסי נוסד על ידי חגי אלעזר, ישראלי יליד אוגוסט 1975 מבאר שבע, אשר שימש כתקליטן במועדון הפורום בעיר.
בתחילתו בשנת 1996, היה "פיוצ'ר פרופסי" הרכב מוזיקלי של חגי ואחיו הצעיר איתי, גם הוא תקליטן ב"פורום". הם החלו לעבוד באולפן ביתי קטן שרכשו, הוציאו רצועות ראשונות (ראו Advanced Options להלן, משנת 1997), ובהמשך חתמו חוזה לשני תקליטים בחברת התקליטים הליקון. ב-1998 סיים הצמד את עבודתו על אלבום האולפן הראשון שנקרא כשמו Future Prophecy, ושמונה חודשים אחר כך, עדיין ב-1998, הוציא את האלבום השני Seeds Of Rage. הצמד הוציא אלבומים גם בשנים 1999 (Shadows) ו-2000 (Freak), ועזב את חברת התקליטים הליקון לטובת חברת התקליטים .B.N.E (גם היא ישראלית), הודות להתמחותה במוזיקה אלקטרונית.
בשנת 2001 לערך החל חגי בלימודי הנדסת תוכנה, ועקב כך פחתה פעילות הצמד ולא הוצאו אלבומים עד שנת 2004, כשיצא Concept Of Love. בשנה זו עזב איתי את המיזם והוא מנהל כיום חברת הפקות.
בשנת 2006 יצר חגי את אלבום האוסף הראשון שלו והיחיד עד כה, שכלל רצועות מוזיקליות של אמני טראנס מהארץ ונקרא Advanced Options 2. בשנת 2007 נבחר חגי לאמן המוזיקה האלקטרונית במגזין המוזיקה MixMag.
חגי אלעזר סבור שהורדות פיראטיות עוזרות להפצת המוזיקה ולכן אינו מתנגד להן.
דיסקוגרפיה

Advanced Options‏ (1997). רשימת הרצועות: (PsyCraft vs. Beat Hackers Night Drive (Future Prophecy Remix‏,Remix - Future Prophecy‏, Sesto Sento vs. Apocalypse - Trance In Motion‏, Time Lock - Inner Bright‏, Astral Projection - The Prophecy‏, Basic - Days Of Power‏, Freak Show - The Fantasy‏, Echotek - Your Inside Voice‏, B-Wicked - R U Ready‏, Atomic Pulse vs. Cyrus The Virus Unreal‏, Future Prophecy Feel The Vibration‏.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

Summer of 99 ‏(2000). מיני-אלבום הכולל 3 רצועות המושפעות מהשינוי המוזיקלי של ההרכב. הרצועות באלבום מייצגות את זרם המועדונים, מוזיקה מלודית עם טמפו נמוך. הרצועות הן: Summer Of '99‏,Flying ‏,Viva‏.
Daydream‏ (2004): מיני-אלבום הכולל 3 רצועות ושוחרר כמיני-אלבום מקדים לתקליט החמישי של ההרכב Concept Of Love. הסינגל מכיל 2 רצועות שכלולות האלבום Concept Of Love ורצועה אחת שלקוחה מהאלבום השני של ההרכב Seeds Of Rage. הרצועות הן: Daydream ‏,Indra Reloaded ‏, Holyland‏.
דיסקוגרפיה > סינגלים

Yashkef‏ (2005) עם סגיב כהן
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

Advanced Options ‏(2009) הוא האוסף הראשון של פיוצ'ר פרופסי. האלבום כולל 12 רצועות ומציג את מיטב אומני הטראנס הפסיכדלי.
הערות שוליים

1 2  ארי קטורזה, האחים אלעזר: הנביאים הגדולים מבאר שבע, באתר ynet, 4 בספטמבר 2000
1 2  ליאור אבידב, החדש של "פיוצ'ר פרופסי": באווירה אירופאית, באתר ynet, 11 במאי 2004
מרטין ג'ראם

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1858 צ'ובהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  19 במרץ 1933 (בגיל 74) אלברסטוק, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  Woodcote House School 
 השתייכות:  הצי המלכותי הצי המלכותי הבריטי
 תקופת הפעילות:  1871–1917 (כ־46 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד אה"מ נורת'המפטון   מפקד אה"מ קורקואה   מפקד אה"מ אלביון   מפקד אה"מ ראסל   מפקד תחנת סין   מפקד שייטת אוניות המערכה השנייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אביר מפקד במסדר האמבט  אביר הצלב הגדול במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 
אדמירל סר תומאס הנרי מרטין ג'ראם, GCMG, KCB (באנגלית: Sir Thomas Henry Martyn Jerram;‏ 6 בספטמבר 1858 – 19 במרץ 1933) היה קצין בצי המלכותי שכיהן כמפקד העליון, תחנת סין.
ביוגרפיה

ג'ראם נולד ב-6 בספטמבר 1858 בצ'ובהאם, והתחנך בבית הספר Woodcote House. הוא הצטרף לצי המלכותי ב-1871. הוא פיקד על גדוד של החטיבה הימית במשלחת לקניה ב-1890. לאחר מכן הוא היה ממלא מקום סגן הקונסול בביירה ומפנדה במזרח אפריקה הפורטוגלית במהלך התסיסה ב-1891. הוא המשיך לפיקוד על הספינות אה"מ נורת'המפטון ואה"מ קורקואה. מספטמבר 1899 עד מרץ 1902 הוא פיקד על ספינת ההדרכה אה"מ בוסקוואן, שהוצבה בנמל פורטלנד. במרץ 1902 הוא מונה לקפטן הדגל של אה"מ אלביון, ספינת הדגל השנייה בתחנת סין. מאוחר יותר פיקד על אה"מ ראסל.
הוא הצטרף למטה מפקד הפלגה השלישית של שייטת הבית ב-1909 ופיקד על הצי הלבן בתמרונים מאוחר יותר באותה שנה. בשנה שלאחר מכן הוא קיבל את הפיקוד על אוניות המערכה של הפלגה הרביעית ולאחר מכן הפך להיות סגן המפקד בצי הים התיכון.
הוא שירת במלחמת העולם הראשונה כמפקד העליון של תחנת סין בין השנים 1913 ל-1915, שם היה מעורב במרד בסינגפור ב-1915 לפני שמונה למפקד שייטת אוניות המערכה השנייה, במסגרתה השתתף בקרב יוטלנד ב-1916. האדמירל לורד ביטי היה לאחר מכן מלא ביקורת על תפקידו של ג'ראם והתלונן שג'ראם לא הצליח לתמוך בו עם רדת החשיכה. הוא פרש מהצי ב-1917 ומת באלברסטוק ב-19 במרץ 1933.
משפחתו

ב-1892 התחתן עם קלרה איזבל פרסונס, אך התחתן שוב עם אן ג'יי לפני 1901, כאשר התגורר בפורטלנד. היו לו שני בנים:
רוי מרטין ג'ראם, נולד ב-1895.
נייג'ל מרטין ג'ראם, נולד ב-1900.
הנצחה

הר ג'ראם בהרי הרוקי הקנדיים נקרא על שמו בשנת 1922.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Liddell Hart Centre for Military Archives
1 2 3  Sir Martyn Jerram at Oxford Dictionary of National Biography
↑  "The Descendants of Humphrey Stanger, circa 1570".
↑  Place-names of Alberta. Ottawa: Geographic Board of Canada. 1928. p. 69.
חלוצה (משלט)

מצפה
רמון
מצפה
רמון
הקמת המשלט ב-19 בנובמבר 1947
היישוב לאחר הקמתו, 19 בנובמבר 1947
משלט חלוצה היה היאחזות אשר הוקמה על ידי הפלמ"ח בקרבת חלוצה שבנגב המערבי. המשלט עלה על הקרקע ב-19 בנובמבר 1947, יחד עם משלט רמת הנגב, במסגרת המדיניות לעיבוי רצף היישובים בנגב והצבת "עובדות בשטח" לקראת ההצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה.
חלוצה הוקמה בסמוך לחורבות העיר הנבטית חלוצה, מזרחית למקום מפגשו של נחל הבשור עם כביש 222, כ-10 ק"מ מרביבים וכ- 15 ק"מ מצאלים. הנקודה הוקמה על ידי חברים מקבוצת "משאבים", חניכי הנוער העובד והלומד, בני ובנות גרעין שנוסד בפתח תקווה שלוש שנים קודם לכן. הגרעין הוכשר במשך שנתיים בקיבוץ גבת, וכשנה לפני העלייה לקרקע התקיים כ"פלוגה" עצמאית בהרצליה, שם הוקם גם משק זעיר.
לקראת העלייה לחלוצה הצטרפה לקבוצה הכשרת הנוער העובד "במעלה" מבית השיטה שהתאחדה קודם לכן עם הכשרה של יוצאי טורקיה מחולתה.
ביום העלייה לקרקע, יצאה שיירת כלי הרכב באישון לילה מרביבים, והובילה כמאה איש וציוד. לאחר כשלוש שעות הגיעה אל היעד, ובשעות הראשונות הוקמו גדר, חדר אוכל ושלושה מבנים. לאחר מכן עזב הכוח המסייע את המקום ונשארו בו 35 מתיישבים, 25 גברים ו-10 נשים, אשר החלו בעבודת חפירת עמדות הגנה ותעלות הקשר. הנקודה הייתה מבודדת, עם קשר רדיו בלבד וללא אספקת מים סדירה. הדבר הביא למשמעת מים חמורה והקצבת מזון ומים מדוקדקות.
הקיצוב במים ומזון ביישוב החמיר מאוד כאשר הנגב היה נצור בידי הצבא המצרי במלחמת העצמאות. חלוצה ספגה התקפה ב-16 בדצמבר 1947. באותו יום יצא רכב מחלוצה לרביבים, נתקל במארב ביציאה מהכפר חלסה הסמוך, ושני חברי ועדת הביטחון של הקיבוץ המאוחד, אהרון שטולץ ויוסף הפנר נפגעו. שטולץ נהרג במקום והפנר שנפצע, קיבל טיפול ברביבים.
הקבוצה מנתה 105 חברים וחברות ושני תינוקות. מרביתם ישבו בהרצליה. ב-1949, ועם ההבנה שמחסור במים לא יאפשר היאחזות בקרקע לאורך זמן, עברה הנקודה מעט מזרחה, סמוך לביר עסלוג' (כיום צומת משאבים) ויחד עם גרעינים נוספים, הכשרות הנוער העובד מגינוסר ומיגור הקימו את היישוב "משאבים". לימים שינה הקיבוץ את שמו למשאבי שדה על שמו של יצחק שדה.
הערות שוליים

↑  נהדפה התקפה על נבטים. - אבידות קשות לתוקפים, דבר, 18 בדצמבר 1947
↑  בווין הגיש שטר לגובינא, דבר, 21 בדצמבר 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467856705171
חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד

שלט האצולה של מלך ספרד
המלך חואן קרלוס הראשון (בספרדית: Juan Carlos I; נולד ב-5 בינואר 1938) הוא מלך ספרד לשעבר שכיהן בתפקיד מ-22 בנובמבר 1975 עד 19 ביוני 2014.
ביוגרפיה

דון חואן קרלוס אלפונסו ויקטור מריה דה בורבון אי בורבון – בנו של דון חואן דה בורבון, רוזן ברצלונה, ונכדו של אלפונסו השלושה עשר, המלך האחרון של ספרד לפני הקמת הרפובליקה הספרדית השנייה – נולד ברומא שבאיטליה, מקום גלותה של משפחת המלוכה הספרדית. הוא הוטבל לנצרות על ידי מי שיהיה לימים האפיפיור פיוס השנים עשר.
בפגישה שנערכה ב-25 באוגוסט 1948 בין שליט ספרד דאז, פרנקו, לבין אביו של חואן קרלוס, הוסכם כי הנסיך בן ה-10 יעבור לספרד להשלמת חוק לימודיו. לאחר שסיים בית-ספר תיכון במדריד, הוא עבר הכשרה צבאית במספר אקדמיות צבאיות בין השנים 1955 עד 1959.
בשנת 1956 נהרג מיריה אחיו הצעיר, הנסיך אלפונסו במה שהוגדר כתאונת נשק. על פי חלק מהמקורות, חואן קרלוס עצמו היה זה שירה בטעות באחיו הצעיר והרגו.
בשנת 1962 התחתן עם הנסיכה סופיה מיוון, בתו של מלך יוון פאולוס, ונולדו להם שתי בנות ובן: אלנה (1963), כריסטינה (1965) ופליפה (1968).
ב-1969 אישר הפרלמנט הספרדי את הצעתו של פרנקו למנות את הנסיך חואן קרלוס ליורשו, אשר בבוא העת יהפוך למלך ספרד (בהתאם לחוק ירושת ראשות המדינה). זאת אף על פי שהמלוכה הייתה אמורה לעבור לידי אביו, חואן דה בורבון, בנו ויורשו של המלך אלפונסו ה-13. קיומה של תנועה שקראה לשים קץ לשלטון פרנקו ולהכתיר את חואן דה בורבון למלך ספרד, וכן היחסים השליליים בין האחרון לבין פרנקו, גרמו לדילוג האמור בסדר ההורשה של הכתר הספרדי. הנסיך חואן קרלוס הסכים לדילוג זה לטובתו, וגרם בכך משבר פנימי במשפחת המלוכה. רק ב-1977, שנתיים אחרי שחואן קרלוס הוכתר למלך ספרד, הסכים אביו, חואן דה בורבון, לוותר על תביעתו לרשת את הכתר הספרדי.
פעמיים בתקופת שלטונו של פרנקו חואן קרלוס קיבל לידיו באופן זמני את משוכות השלטון עקב מחלתו של פרנקו - פעם אחת בין 19 ביולי ל-2 בספטמבר 1974, ופעם נוספת בין 30 באוקטובר ל-20 בנובמבר 1975. אחרי מותו של פרנקו, הוכרז חואן קרלוס כמלך ספרד ב-22 בנובמבר 1975, וחמישה ימים לאחר מכן הוכתר בטקס הכתרה שהתקיים במדריד. בנו פליפה הפך ליורש העצר הספרדי וקיבל את התואר נסיך אסטוריאס.
ב-27 בדצמבר 1978 התקבלה חוקת ספרד, אשר בין השאר שללה ממלך ספרד את סמכויותיו הביצועיות והפכה אותו לתואר סמלי בלבד. בכך ספרד הפכה להיות מונרכיה חוקתית. המלך מוגדר בחוקת ספרד כיורש הלגיטימי של שושלות המלוכה ההיסטוריות.
על פי הערכות, המלך הוא בעליו של הון בשווי 1.7 מיליארד יורו. על פי חוקת ספרד, בית המלוכה זכאי למימון פעולות המלך הכרוכות בתפקידו כראש המדינה. במסגרת התקציב השנתי מופרש סכום מסוים, שעמד בשנת 2007 על 8 מיליון יורו.
ב-2 ביוני 2014 הודיע חואן קרלוס, כי החליט לפרוש מתפקידו ולהעביר את הכתר לבנו הנסיך פליפה. באוגוסט 2020, נמסר מבית המלוכה הספרדי שחואן קרלוס הודיע לבנו פליפה, שהחליט לעזוב את ספרד. בעקבות פתיחת חקירה נגדו שנועדה לבדוק את מעורבותו בשחיתות - במיזם הרכבת המהירה בסעודיה. החקירה נסגרה בדצמבר 2021.
חואן קרלוס נחקר גם בעבירות מס. תיק אחד נסגר ובמקביל חואן קרלוס שילם 600 אלף אירו. כמו כן, הוא נחקר לגבי קיום חשבונות בנק בניו ג'רזי ובשווייץ. הוא התמודד עם תביעה בפרשה אחרת של אישה אשר טענה שהיא הייתה מאהבת שלו. כמו כן, התקיימה חקירה ביחס לקשריו עם קרן לוכום.
חואן קרלוס עזב את ספרד באוגוסט 2020 ובהמשך נודע שהוא עבר לגור באיחוד האמירויות הערביות.
ניסיון ההפיכה ב-1981

ב-23 בפברואר 1981, התרחש בספרד ניסיון הפיכה צבאית, שמכונה בספרד 23F (ספ'), במהלכו השתלט קצין צבא עם כ-200 חיילים על קונגרס הנציגים.
למחרת, ב-24 בפברואר הופיע חואן קרלוס בשידור טלוויזיה, במדים של "קפיטן גנרל" (מקביל לרב-אלוף, הדרגה הצבאית הגבוהה ביותר), ובו הביע תמיכה בלתי מסויגת במוסדות הדמוקרטיה ושלטון החוק.
נאומו של חואן קרלוס למעשה סימן את סיום וכישלון ניסיון המרידה, שהחל להתפורר מיד בתום הנאום, וחלק מהחיילים שהשתתפו בהפיכה ניסו לחמוק מבניין הקונגרס דרך חלונותיו, ואחרים נכנעו.
אחרי ניסיון ההפיכה ונאומו הבלתי מתפשר, נהנה המלך מתמיכה רחבה חסרת תקדים בציבור. מנהיג המפלגה הקומוניסטית של ספרד, סנטיאגו קרייו, שכינה את המלך "חואן קרלוס הקצר" (Juan Carlos El Breve) בציפייה שהעם הספרדי יבטל את מוסד המלוכה תוך זמן קצר, אמר אחרי נאומו של חואן קרלוס, "היום כולנו מלוכנים".