stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Athlon
Athlon 64

סדרת Athlon 64 יצאה לאור ב-23 בספטמבר 2003 והייתה לסדרת המעבדים השלישית הנושאת את שם המותג את'לון. סדרת מעבדים זו הציגה חידושים רבים. המאפיין החדש הבולט ביותר הוא תמיכה בטכנולוגיית 64 ביט חדשה שפיתחה AMD ונקראה בשם x86-64 (ידועה גם כ-AMD64). היתרון הגדול של סט פקודות זה לעומת הטכנולוגיות לעיבוד ב-64 ביט שהיו קיימות עד אותו הזמן כמו ה-IA-64 של אינטל נעוץ בעובדה שהוא למעשה הרחבה של סט הפקודות הישן x86-32 ולכן בעל תמיכה לאחור בעיבוד 32 ביט. אף על פי כן, יש הטוענים שבראייה לטווח ארוך ההתבססות על טכנולוגיה ישנה תהפוך דווקא לחיסרון. את סט הפקודות החדש שילבה AMD קודם לכן במעבדי השרתים Opteron, אולם ה-Athlon 64 היו המעבדים הראשונים שכללו את ארכיטקטורת 64 ביט ויועדו לשוק הביתי. סדרת מעבדי Athlon 64 הצטרפה למעבדי האופטרון בדור המעבדים החדש - K8.
עוד טכנולוגיה שנוספה ל-Athlon 64 היא ה-Cool'n'Quiet שחשיבותה רבה בעיקר במעבדים למחשבים ניידים. כאשר לא נעשה שימוש רב במעבד, טכנולוגיית ה-Cool'n'Quiet מפחיתה את מהירותו וכך גם את צריכת החשמל ופליטת החום. בנוסף, על החלק העליון של המעבדים שולב Heat Spreader, שכבת מתכת המיועדת לסייע בפיזור החום ולמנוע פגיעה לא מכוונת במעבד כתוצאה מהתקנת גוף הקירור.
AMD ערכה גם שינוי משמעותי במיקום בקר הזיכרון כששילבה אותו במעבד עצמו ולא בגשר הצפוני כפי שהיה נהוג עד אז. מעבר לעובדה שהבקר פעל באותו התדר של המעבד, המרחק הפיזי בין הבקר למעבד קטן וכתוצאה מכך התקצר זמן האחזור.
חידוש נוסף שהביא Athlon 64 הוא המעבר לתושבות חדשות. Athlon 64 יוצר עבור מגוון גדול של תושבות:
Socket 754 - התושבת הראשונה שייצרה AMD למעבדי Athlon 64. עלויות הייצור של התושבת היו נמוכות והיא יועדה לפלח השוק הנמוך. מאפיין חשוב של המעבדים שיוצרו לתושבת הזו הוא היעדר התמיכה בזיכרון דו-ערוצי (Daul Channel Memory), טכנולוגיה שנועדה להכפיל את רוחב הפס בין המעבד לזיכרון. רוחב הפס הכפול מושג באמצעות הכללת שני בקרי זיכרון במעבד, כשכל אחד מהם בעל רוחב פס של 64 ביט ויחד יוצרים רוחב פס של 128 ביט.
Socket 939 - התושבת השנייה שייצרה AMD למעבדי ה-Athlon 64. היא שווקה החל מיוני 2004 ויועדה לשוק הבינוני והגבוה.
Socket 940 - תושבת המיועדת לשרתים (מעבדי האופטרון) ולמעבדי ה-Athlon 64 לשוק הגבוה שקיבלו את שם המותג Athlon FX. בגלל היותה פלטפורמה לשרתים, המעבדים שיוצרו לתושבת זו עבדו עם זיכרון Registered בלבד.
AM2 - תושבת שנועדה להחליף הן את Socket 754 והן את Socket 939. התושבת שווקה החל מ-23 במאי 2006. מספר הפינים בתושבת ה-AM2 הוא 940 כמו ב-Socket 940. למרות זאת, בגלל סידור הפינים השונה מעבד שמיוצר עבור Socket 940 לא יתאים ל-AM2 ולהפך. תושבת ה-AM2 תמכה בזיכרונות DDR2 שמסוגלים להעביר יותר מידע בכל מחזור שעון לעומת זיכרונות DDR, אך בעלי זמן אחזור גדול יותר.
בזמן ההשקה בספטמבר 2003 היו רק שתי תושבות, ה-754 וה-940. מעבדי Athlon 64 הראשונים היו בעלי ליבה בשם Clawhammer והיו מיועדים ל-Socket 754 ואילו ה-Sledgehammer, ליבת Athlon FX הראשונה, ל-Socket 940. עם השקת תושבת 939 ביוני 2004 היא הפכה לתושבת העיקרית ל-Athlon 64 ול-Athlon FX כשהיא מותירה את Socket 940 כתושבת בלעדית למעבדי האופטרון ותושבת 754 הופכת לתושבת לשוק הנמוך. בהמשך עברה AMD לייצר את הליבות הבאות של Athlon 64 ו-Athlon FX בליתוגרפיה של 90 ננומטר ואחר כך גם ב-65 ננומטר.
Athlon 64 > ליבות Athlon FX

| שם הליבה | ליתוגרפיה | זיכרון מטמון L1 | זיכרון מטמון L2 | תושבת | תאריך השקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sledgehammer | 130nm | 128KB | 1024KB | Socket 940 | 23 בספטמבר 2003 |
| Clawhammer | 130nm | 128KB | 1024KB | Socket 939 | 1 ביוני 2004 |
| San Diego | 90nm | 128KB | 1024KB | Socket 939 | 15 באפריל 2005 |
Athlon 64 > ליבות Athlon 64

| שם הליבה | ליתוגרפיה | זיכרון מטמון L1 | זיכרון מטמון L2 | תושבת | תאריך השקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Clawhammer | 130nm | 128KB | 1024KB | Socket 754 Socket 939 | 23 בספטמבר 2003 |
| Newcastle | 130nm | 128KB | 512KB | Socket 754 Socket 939 | 2004 |
| Winchester | 90nm | 128KB | 512KB | Socket 939 | 2004 |
| Venice | 90nm | 128KB | 512KB | Socket 754 Socket 939 | 4 באפריל 2005 |
| San Diego | 90nm | 128KB | 1024KB | Socket 939 | 15 באפריל 2005 |
| Orleans | 90nm | 128KB | 512KB | AM2 | 23 במאי 2006 |
| Lima | 65nm | 128KB | 512KB | AM2 | 20 בפברואר 2007 |
Athlon 64 X2

מעבדי Athlon 64 X2 הם המעבדים כפולי הליבה הראשונים של AMD. זהו למעשה מעבד המכיל שתי ליבות Athlon 64 על פיסת סיליקון אחת. היתרון בשימוש במעבדים מרובי ליבות הוא האפשרות לעבד מספר תהליכונים (Threads) במקביל. כדי לנצל את העיבוד המקבילי מערכת ההפעלה או היישום צריכים להיות מתוכנתים לכך מראש. כאשר תוכנות כאלה רצות על Athlon 64 X2 הן יכולות להשיג כמעט כפליים מהביצועים בהשוואה ל-Athlon 64 חד ליבה.
מספר הטרנזיסטורים במעבדים כפולי ליבה גבוה משמעותית ממעבדים חדי ליבה וכתוצאה מכך פרוסת הסיליקון שאותה חותכים למעבדים רבים מספקת מספר קטן יותר של מעבדים בסיום תהליך הייצור. תפוקת המעבדים הקטנה גורמת לכך שעלות הייצור של Athlon 64 X2 גבוהה יותר.
Athlon 64 X2 > Athlon FX כפולי ליבה

| שם הליבה | ליתוגרפיה | זיכרון מטמון L1 | זיכרון מטמון L2 | תושבת | תאריך השקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toledo | 90nm | 128KB | 1024KB | Socket 939 | 10 בינואר 2006 |
| Windsor | 90nm | 128KB | 1024KB | AM2 | 23 במאי 2006 |
| Windsor | 90nm | 128KB | 1024KB | Socket F | 30 בנובמבר 2006 |
Athlon 64 X2 > ליבות Athlon 64 X2

| שם הליבה | ליתוגרפיה | זיכרון מטמון L1 | זיכרון מטמון L2 | תושבת | תאריך השקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Manchester | 90nm | 128KB | 256KB 512KB | Socket 939 | 1 באוגוסט 2005 |
| Toledo | 90nm | 128KB | 512KB 1024KB | Socket 939 | 21 באפריל 2005 |
| Windsor | 90nm | 128KB | 256KB 512KB 1024KB | AM2 | 23 במאי 2006 |
| Brisbane | 65nm | 128KB | 512KB | AM2 | 5 בדצמבר 2006 |
מחליפו של ה-Athlon

לאחר שנים רבות שבהן נשאו מעבדיה את השם Athlon, במאי 2007 חשפה AMD את מעבדי Phenom, מעבדי הדור הבא המבוססים על ארכיטקטורת K10 ויועדו לצאת לשוק בתחילת 2008. את סדרת Athlon 64 X2 יחליפו מעבדי Phenom X2 שיכילו שתי ליבות בשם Kuma ומעבדי Phenom X4 שיכילו ארבע ליבות בשם Agena. סדרת המעבדים לשוק הגבוה שתחליף את Athlon FX X2 תהיה גם היא מרובעת ליבות ותקרא Phenom FX. שם הליבות של Phenom FX יהיה Agena FX. כל מעבדי סדרת ה-Phenom החדשה יותאמו לתושבת ה-AM2+ שמחליפה את ה-AM2 ויכללו זיכרון מטמון מרמה 3 בגודל 2MB. למרות זאת, סדרה אחת בדור K10 תשתמש עדיין בשם Athlon 64 X2 אך לא תכלול זיכרון מטמון מרמה 3 ותיועד לשוק הנמוך.
ראו גם

חומרה - מונחים
הערות שוליים

↑  ביקור בכירי AMD בישראל HWzone, נובמבר 2005
↑  AMD משיקה את מעבדי ה-Athlon
↑  AMD Athlon אתר AnandTech, אוגוסט 1999
↑  AMD משיקה את ליבת ה-Thunderbird
↑  AMD משיקה את מעבדי ה-Athlon XP
↑  AMD משיקה את ליבת ה-Thoroughbred
↑  AMD משיקה את ליבת ה-"T-Bred "B
↑  AMD משיקה את ליבת ה-Barton
↑  AMD משיקה את מעבדי ה-Athlon 64
↑  זיכרון מחשב המאפשר עבודה עם מספר רב של מודולי זיכרון ועלותו גבוהה במיוחד.
1 2 3 4  עבור כל ליבה
↑  AMD to Drop "Athlon" Moniker on the High End אתר DailyTech, מאי 2007
מעבד את'לון על תושבת מסוג Slot A
לוגו Athlon XP
מעבד Athlon XP 2400+ למחשבים ניידים
AMD Athlon 64 FX - ניתן לראות את ה-Heat Spreader המכסה את החלק העליון
Athlon 64 3400+ עם ליבת Newcastle בתושבת 754
אהרון בן יעקב

אין תמונה חופשית
אהרון בן יעקב (1906 – 9 בינואר 1972), היה מייסד ומארגן ליגות כדורגל לילדים ולנוער בבאר שבע החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד מותו ב-1972. מפעלו החינוכי והספורטיבי כלל בשיאו פעילות של אלפי ילדים וזכה להכרה ושבחים ממוסדות המדינה ומגורמי הכדורגל הבכירים בישראל, דוגמת המאמן גיולה מאנדי.
ביוגרפיה

בן יעקב נולד בברלין וכבר שם החל לעסוק בספורט באגודת ספורט מקומית והתמקד בענפי ההתעמלות, אתלטיקה קלה ובכדוריד. עלה לארץ ישראל ב-1933 והשתקע תחילה בתל אביב, שם הצטרף לקבוצת הכדוריד של מכבי תל אביב. היה אלוף ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל ב-1934, וייצג בענף זה את ארץ ישראל בתחרויות המכביה השנייה ב-1935, הוא עבר לחיפה והחל לארגן שם ליגות כדורסל לנוער בחיפה ובקריית מוצקין. היה מראשי אגודת מכבי חיפה בכדורסל וניהל במשך שנים רבות את הליגות העירוניות בכדורסל בעיר.
ב-1955 העתיק את מגוריו לבאר שבע, ובתחילה ארגן בה ליגות כדורסל עירוניות. לבקשת הצעירים במקום החל ב-1957 להתרכז בכדורגל והקים ליגת כדורגל ראשונה לנוער. שנה לאחר מכן הקים ליגה נוספת, וגם בשנים שלאחר מכן נוספה ליגה בכל שנה. בסוף עונת 1961, שיחקו בליגות 800 בני נוער (מתוך אוכלוסייה עירונית של 43 אלף נפש) ובאר שבע הייתה העיר היחידה בישראל בה התקיימו ליגות עירוניות בהיקף כה נרחב. ב-1964 כבר התקיימו שבע ליגות לנוער שכללו כ-1,200 ילדים ונערים שהיו מאורגנים ב-82 קבוצות. בעת מותו, בתחילת 1972, שיחקו בליגות העירוניות בבאר שבע כ-2,000 ילדים ובני נוער (מתוך אוכלוסייה עירונית של 85 אלף נפש) שהיו מאורגנים ב-150 קבוצות ששובצו בארבע ליגות.
בן יעקב עבד לפרנסתו במפעל "חרסה" שבבאר שבע וארגן את הליגות בזמנו הפנוי. מפאת חסרון מגרשי כדורגל בעיר (ארבעה מגרשים ב-1964) נערכו המשחקים במשך שלושה ימים: בימים שישי, שבת וראשון, כשבסך הכל נערכו בכל שבוע (ב-1964) כ-35 משחקים. במהלך השבוע התאמנו הקבוצות ובאמצע השבוע נהג בן יעקב לכנס את ראשי הקבוצות לתדרוך. כשופטי המשחקים שימשו נערים שקיבלו הכשרה והסמכה מאיגוד השופטים. תקציב מפעל הליגות עמד ב-1964 על 500 לירות והוא זכה לתמיכת עיריית באר שבע ולתמיכת ועדה ציבורית לנושא הליגות והספורט בעיר שבראשה עמד חבר הכנסת גדעון בן ישראל. אף על פי שחלק קטן מהקבוצות הצליחו לגייס תרומות ממפעלים ועסקים בעיר ובאזור, דבר שאפשר להן לרכוש תלבושות לקבוצות, רוב הנערים שיחקו בשנים הראשונות לליגות ללא תלבושות ולעיתים גם יחפים. בן יעקב הדגיש בתדרוכיו את עקרונות המשמעת העצמית, רוח הצוות, שיתוף פעולה בין השחקנים והתנהגות ספורטיבית. הקבוצות שהפגינו בכל שבוע את ההתנהגות הטובה ביותר זכו לקיים משחק בן 10 דקות בהפסקות המחצית של משחקי הבית של הפועל באר שבע, לעיניהם של אלפי אוהדים.
השפעה

כבר מאמצע שנות ה-60 החלו חלק ממצטייני הליגות העירוניות להגיע לסגל הבוגר של הפועל באר שבע, ששיחקה באותה עת בליגה א' (ליגת המשנה).. במקביל, החלו קבוצות הנוער של באר שבע להיות גורם משמעותי בליגת הנוער. ב-1969 זכתה הפועל באר שבע בתואר אלופת ישראל לנוער, וקבוצת הנוער השנייה של באר שבע, הפועל "השלושה", הפכה לקבוצת צמרת בליגת הנוער וזכתה באליפות בשנים 1974 ו-1976. קבוצת הבוגרים שזכתה בשתי אליפויות רציפות בעונות 1974/1975 ו-1975/1976 נסמכה במידה רבה על כדורגלנים ששיחקו בנעוריהם בליגות העירוניות.
מפעל ליגות הנוער נשא בפעמים רבות אופי חינוכי יותר מאופי הישגי. מאמן הפועל "השלושה", חיים סנה, התלונן בזמנו כי "הליגות העירוניות רחבות ההיקף - אך נעדרות יד מקצועית מכוונת".
הוקרה והנצחה

בן יעקב זכה בשנות ה-60 בתעודת הוקרה מנשיא המדינה.
11 שנים לאחר מותו, בשנת 1983 זכה בן יעקב בפרס "תמר הזהב".
בתחילת 2017 נקרא על שמו רחוב בבאר שבע  המצוי בין אצטדיון טוטו טרנר ובין אולם הקונכייה.
הערות שוליים

1 2  מאנדי בטקס סיום של ליגות בנגב, דבר, 28 בינואר 1962
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  שלמה גבעון, אצל בן-יעקב "זה" לא היה קורה (שני הטורים הראשונים במאמר), מעריב, 30 במרץ 1964, הטור האחרון במאמר, מעריב, 30 במרץ 1964
↑  יעקב לוי, זוכרים את אהרון בן־יעקב וחיים סנה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 במרץ 2012
1 2 3  ר. אריה, מת "אבי" הכדורגל בבאר שבע, מעריב, 10 בינואר 1972
↑  שלמה גבעון, 10 שנות הפועל באר שבע, מעריב, 3 בינואר 1965
1 2  ר. אריה, "השלושה" - גאוותם של אלפי כדורגלנים, מעריב, 25 ביולי 1974
↑  אורי בינדר, ה"דאבל" של באר שבע: הנוער בעקבות הבוגרים, דבר, 27 ביוני 1976
↑  אילן שי, חיים סנה פינת ארתור וסרמיל, באתר "שבע"-חדשות ספורט בנגב, ‏19 בינואר 2017
↑  נקבעו חתני "תמר הזהב", דבר, 12 באוקטובר 1983
↑  נטע פלג, אילו רחובות בבאר שבע נקראו על שם אגדות כדורגל מקומיות ?, באתר beershevatimes.co.il, ‏22 בינואר 2017
אהרן מאוסטרהא

רבי אהרן מאוסטרהא (-כ"ו באדר ב' ה'תק"ע, 1810), היה מצדיקי תנועת החסידות בדור ה-3, תלמידו של המגיד ממזריטש. מפורסם גם בשמו ד"ר גארדיא, בשל היותו רופא, לפני התקרבותו לחצר המגיד ממזריטש.
ביוגרפיה

על פי המסורת החסידית, ד"ר גארדיא עזב בצעירותו את דרך אביו, ולמד רפואה, ולבסף היה רופאו האישי של מלך פרוסיה. עקב מופת ששמע על המגיד ממזריטש, הגיע לחצרו, וביקש ממנו דרך תשובה, ולאחר תקופה הפך לתלמיד מן המניין בחצרו.
בספר 'מזכרת לגדולי אוסטרהא' מסופר שלאחר חזרתו בתשובה, היה רופא המחוז, והיה הולך חגור בחרב כאות כבוד לתפקידו, והיה מכונה 'רבי', בשל האמונה כי הוא מרפא את החולים בדרך מופת ולא בדרכי הרפואה.
סיפורו מוזכר בקצרה בספר 'שארית ישראל', לרבי ישראל דב בער מווילעדניק:'כמו שידוע מהמגיד הגדול ממזריטש, שלקח את הרופא גארדע מעמקי הקליפות והושיבו ברום המעלות...'. סיפורים נוספים עליו מובאים בספר 'בית אברהם' לרבי אברהם מסלונים, כתבי רבי יאשע שו"ב, ספר 'מזקנים אתבונן' (ירושלים תשס"ז), 'מאמר מרדכי' (ירושלים תשס"ב, סיפורי רבי מרדכי חיים סלונים),
בתו חנה, הייתה גם רופאה, וכונתה "חנה'לי דיא דאקטרין" (חנה הרופאה).
ראו גם

חיים דוד ברנהרד (רופא יהודי נוסף שחזר בתשובה, והפך לצדיק חסידי).
לקריאה נוספת

מרדכי גרליץ, הנהר היוצא מעדן, פרק יב, בני ברק תשס"ו.
ישראל יעקב קלפהולץ, המגיד ממזריטש, עמוד קנא, בני ברק תשל"ב.
הרב ישכר בעריש ווייס, עלים לתרופה גיליון א'רו, ויקהל פקודי תש"פ.
הרב שמואל דוד פרידמן, בדידי הוי עובדא, נ"י, תשע"ו, פרק לד, עמ' תקכח-תקלב. (עם תמונה מהמצבה).
הערות שוליים

↑  ספר עדת צדיקים (לובלין תר"ס), דף יט (37 בדפי הספר). גרסאות נוספות בדור דעה (חלק א') לרבי יקותיאל אריה קמלהאר, נר ישראל (רוז'ין) חלק ו, ועוד
↑  ברדיצ'ב תרס"ז, עמ' 246
↑  ליקוטים לשער ההתקשרות
↑  מאמרי ימים נוראים עמ' ל.
↑  מזכרת לגדולי אוסטרהא.
↑  הגיליון באתר 'אידישע וועלט פארומס'.
אוג קוצני

| אוג קוצני |
| --- | --- |
 עלה של אוג קוצני
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אלתיים
סוג:: אוג
מין:: אוג קוצני
שם מדעי
 Rhus tripartita ‏Moffett, 2007
אוֹג קוֹצָנִי (שם מדעי: Rhus tripartita) הוא שיח קוצני, מין בסוג אוג, ממשפחת האלתיים.
גובהו של האוג הקוצני 0.5-3 מטרים. השיח מורכב מענפים מארכים רבים המתפצלים מחלקו התחתון, והמצמיחים ענפי משנה, שעליהם סעיפים קצרים נושאי קוצים. העלים מנוצים, בעלי שלושה עלעלים. מערכת השורשים מפותחת, ומעמיקה חדור לקרקע.
הצמח דו ביתי. הפרחים ירקרקים וקטנים, צומחים בתפרחות על ענפים קצרים שבבסיסיהם שושנות עלים. ההאבקה נעשית על ידי הרוח ועל ידי חרקים.
הפרי הוא בית גלעין כדורי, פחוס מעט. צבעו אדום בזמן ההבשלה, קוטרו כחצי ס"מ. לאחר ההבשלה נושרים הפירות ונובטים במקום נפילתם.
משרעת התפוצה של האוג הקוצני היא מערב אירנו-טורנית, בייחוד הוא נפוץ בארצות מערב צפון אפריקה. בארץ ישראל נפוץ הצמח באזורי הספר במדבר השומרון, מדבר יהודה והנגב. ריכוז גדול נוסף מצוי בארץ בחבל הים-תיכוני, בצפון מערב השומרון. האוג הקוצני צומח בעיקר בין סלעים, טרשים ומצוקים; שורשיו המפותחים חודרים היטב בין הסלעים - שם משופר יחסית משק המים.
מחזור חייו ומקצב פעילותו של האוג הקוצני ייחודי ושונה משאר השיחים והעצים באזור תפוצתו. הצמח ירוק רוב השנה, ועליו נושרים בשלכת קיץ קצרה ביולי-אוגוסט. הליבלוב מתחיל כבר בספטמבר, ונמשך עד אפריל. הפריחה, המתחילה מעט אחרי הליבלוב, בספטמבר, מסתיימת בדצמבר, הפירות מבשילים בין ינואר למאי.
סבורים כי מחזור חייו השונה של האוג הקוצני מעיד כי הוא שריד מתקופות בהן היה האקלים בארץ ישראל לח יותר. לגבי האוכלוסיות של האוג הקוצני אשר בחבל הים תיכוני, סבורים כי הן צומחות שם בשל פעילות האדם - כריתה, שרפה ורעייה.
האוג הקוצני משמש כמו גם בן סוגו אוג הבורסקאים להפקת חומרים לעיבוד עורות, לצבע ולרפואה.
בישראל, האוג הקוצני הוא ערך טבע המוגן על פי חוק.
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  אוג קוצני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
אוניית דגל

רפליקה של "סנטה מריה", אוניית הדגל של כריסטופר קולומבוס
ספינה מסדרת סער 6 משמשת כספינת הדגל של חיל הים הישראלי.
אוניית דגל היא האונייה המובילה בשייטת או בצי אוניות מלחמה. בדרך כלל זוהי אונייה בעלת מאפיין ייחודי: גדולה, מהירה, חדישה, בעלת החימוש הכבד ביותר, או מפורסמת מסיבה אחרת. האונייה היא האונייה המובילה משום שבה נמצא הקצין הבכיר ביותר, המפקד על השייטת או הצי שבה נמצאת האונייה. מקור השם נובע מהמנהג להניף את דגל הדרגה על תורן האונייה שבה הוא נמצא. בשל כך, ההגדרה "אוניית דגל" היא הגדרה משתנה: אוניית הדגל היא כל אונייה שבה נמצא האדמירל. עם זאת, בדרך כלל אוניית הדגל היא אונייה גדולה ומהירה, הן בשל הצורך במגורים ומקום למטהו של האדמירל, והן בשל הצורך של הקצין הבכיר להיות בלב הקרב, במהירות וללא סיכון מיותר.
בימי אוניות הקו היו אוניות הדגל בדרך כלל אוניות מן הדרג הראשון. האדמירל היה מתמקם במגורים בחלקה האחורי של האונייה, יחד עם קציני מטהו. דוגמה לכך ניתן לראות עד היום באה"מ ויקטורי, אוניית קו בצי הבריטי מזמן המלחמות הנפוליאוניות, שהתפרסמה במיוחד כאוניית הדגל של האדמירל הוריישו נלסון בקרב טרפלגר. ויקטורי, הנמצאת כיום במבדוק בפורטסמות' שבבריטניה, משמשת גם כיום כאוניית הדגל של מפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי.
עם התפתחות הלוחמה הימית במאה העשרים, גדלו ממדיהן של רוב אוניות המלחמה, כך שרובן היו יכולות לארח על סיפוניהן מפקדים בכירים. מכיוון שכך, השתנה אופייה של אוניית הדגל. בזמן מלחמת העולם השנייה העדיפו אדמירלים אוניות מהירות על פני אוניות גדולות יותר. במקביל, התקדמות דרכי התקשורת בין אוניות, ומאוחר יותר צורכי המחשוב, הביאו לפיתוח אוניות ייעודיות לשליטה ובקרה.
חיל הים הישראלי

המונח המקביל לאונית דגל בחיל הים הישראלי הוא  "ספינת חפ"ק". מטבע הדברים ספינות החפ"ק הישראליות הן סטי"ל מדגם סער 6, בזכות היותן הספינות הגדולות והמתקדמות ביותר של חיל הים. לרוב פיקוד על הכוח הימי בעתות מלחמה מופקד בידי מפקד שייטת 3 וההחלטה למינוי ספינה בה ימוקם החפ"ק נמצאת בידיו.
שימוש בתחומים אחרים

המונח "אוניית דגל" או "ספינת דגל" חדר לשפה הנפוצה, כמושג שמשמעותו הפריט, או המוסד, החשוב או המוביל בקבוצתו. בנוסף הפך המושג לשם תואר למוצר, מותג, אתר או שירות כלשהו, שהם המובחרים ביותר הניתנים על ידי חברה מסוימת. כך למשל ניתן למצוא סוג רכב שהוא "אוניית הדגל" של החברה, המכונית היוקרתית ביותר, אם כי לא בהכרח היקרה ביותר (כמו מרצדס בנץ דגם S, או יגואר XJ). בדומה, קיימות "חנויות דגל" של רשתות חנויות. חנות דגל היא חנות הממוקמת בדרך כלל באזור קניות מרכזי, המושך אליו מספר רב של קונים, ובדרך כלל גם קונים בעלי הכנסה גבוהה. קנייה בחנויות כאלה נחשבת למעין סמל סטטוס, הן גדולות יותר מאחיותיהן ברשת ונחשבות יוקרתיות יותר.
חנות הדגל של רשת מייסיס, Macys, בניו יורק
אבי פרץ (זמר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בדצמבר 1965  (בן 58) בת ים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
אבי פרץ (נולד ב-18 בדצמבר 1965) הוא זמר, מלחין ויוצר ישראלי במוזיקה הים-תיכונית.
ביוגרפיה

פרץ נולד וגדל בבת ים. סבו היה פייטן מפורסם במרוקו. מגיל צעיר למד לנגן על קלידים, ובגיל 13 החלה הקריירה המוזיקלית שלו.
בשנת 1993 הגיעה פריצתו הגדולה עם השיר "קשה לי" (מילים ולחן: דני שושן), שהפך ללהיט ענק תוך זמן קצר.
באמצע השנה הוציא את אלבום הבכורה שלו, "גלגל הזמן", שממנו בלטו גם החידוש ל"שיר אהבה ישן ("אניטה וחואן") ו"יום ועוד יום" (מילים ולחן: גבי דהאן) האלבום זכה להצלחה גדולה, נמכר במאות אלפים והסינגלים שקידמו אותו הושמעו רבות בתחנות הרדיו. ניסים בן חיים הפיק את האלבום, ומנחם (מיכי) חייק עיבד את השירים באלבום.
בסוף שנת 1993 הוציא את אלבומו השני, "אליך", שהצליח אף הוא. השירים הבולטים ביותר מהאלבום היה חידוש לשירו של אריס סאן "זוג או פרט" ("ערב ערב"), ״אלפי אותי״ וכן "אמור אמורה" (מילים ולחן: דני שושן). אושר כהן, מיכי חייק ויניב שושן עיבדו את שירי האלבום.
באותה שנה, בעקבות פתיחתה של התחנה המרכזית החדשה בתל אביב, הקליט פרץ בדואט עם מרגלית צנעני את השיר "התחנה המרכזית" (מילים: יואב גינאי, לחן: יוני רועה, עיבוד: אריה ברקוביץ').
בשנת 1995 יצא אלבומו השלישי "לך שרתי", בו בלטו שיר הנושא (מילים ולחן: דני שושן), "ישנה עיר" (מילים: יהודה אופן, לחן: אלי קניאל) שבמקור שייך לנועם קניאל וחודש על ידי מס' זמרים בז'אנר הים תיכוני כמו אוריאל שלומי ומשה הלל, וחידוש ל"שירו של שפשף", שביצע במקור מאיר בנאי.
בשנת 1997 הוציא את אלבומו הרביעי "שלווה", אשר כלל חידושים לשירים שהלחין יאיר רוזנבלום: "אוריאנה", שהתפרסם בביצועה של רבקה זהר, חידוש ל ל"שיר של יום חולין" בדואט עם ירדנה ארזי, "היה לי חבר היה לי אח" ו"מיכלי", שיר שכתב רוזנבלום לחברתו לפני מותו והוקלט לראשונה (עם טעות בהדפסה, בה נכתב "מיכאלי" במקום "מיכלי").
בשנת 1998 יצא אוסף כפול שכלל את מיטב שיריו של פרץ וכן ארבעה שירים חדשים: "בך מאוהב" (מילים: דני שושן), "אור שבעת הימים" (מילים: דודו ברק, לחן: אבי טולדנו), גם הוא בדואט עם ארזי, "זה הלילה" (מילים ולחן: אביחי מליחי) ו"התחנה המרכזית" בדואט עם מרגלית צנעני, שהוקלט 5 שנים קודם לכן. בנוסף נכללו באלבום קטעי בונוס, שירים מהופעות, ורמיקס לשיר "קשה לי".
בשנת 1999 הלחין וביצע את שיר האליפות של קבוצת הכדורגל הפועל חיפה "אדום עולה עולה" (מילים: אהוד מנור, עיבוד: קובי אושרת ואבי פרץ)
בשנת 2001 יצא אלבומו "כל פעם מחדש". מתוך האלבום הזה יצאו השירים "שוב לשוב" שכתב יוסי גיספן, הדואט עם הזמר אוריאל שלומי "אהובה" ו"כל פעם מחדש" (בשניהם - מילים: רחל שפירא), שהגיע למקום השני בפסטיבל הזמר, שחזר באותה שנה באופן חד פעמי. בניגוד לאלבומיו הקודמים, באלבום זה עיבד פרץ את כל השירים. תשעה מתוך עשרה לחנים נכתבו על ידיו.
פרט לביצוע שירים, פרץ גם כתב שירים לאמנים רבים, ביניהם מרגלית צנעני ואלי לוזון.
בשנת 2004 יצא השיר "לך" שכתב יוסי גיספן והלחין פרץ בעצמו, וזכה להצלחה.
בשנת 2006 חמש שנים לאחר אלבומו הקודם, הוציא פרץ את הסינגל "קטנטנה" (מילים: יוסי גיספן), שאותו גם הלחין ועיבד. השיר זכה להצלחה בערוץ 24 ובתחנות הרדיו. במרץ אותה שנה הוא השתתף בקדם אירוויזיון עם השיר "בואו נרקוד" (מילים: אבי פרץ, דורון אלימלך, שרון אביחלק, לחן: עדי לאון, עיבוד: דורון אלימלך ושרון אביחלק) שזכה במקום האחרון.
בשנת 2012 הוציא סינגל בשם "קיץ אמיתי" כהכנה לאלבום אולפן שתכנן להוציא. באותה שנה כתב והלחין פרץ לאומן דודו דרעי את השיר "שמחת חיים", שנחשב ללהיט במוזיקה הים תיכונית הדתית.[דרוש מקור]
בשנת 2016 הפיק והלחין לדודו דרעי את הסינגל "בואי בשלום כלה".
ב-18 בדצמבר 2020 הוציא את השיר "הולכת לאיבוד" שכתבו והלחינו אבירם דרעי ומייק צ׳זנה, לעיבוד והפקה מוזיקלית של בנו שימי פרץ.
חיים אישיים

פרץ נשוי ליעל, אב לארבעה בנים, וסב.
מתגורר בבת ים.
דיסקוגרפיה

"גלגל הזמן" (1993)
"אליך" (1993)
"לך שרתי" (1995)
"שלווה" (1997)
"האוסף הכפול" (1998)
"כל פעם מחדש" (2001)
הערות שוליים

↑  חגיגות ה-20: אבי פרץ בסינגל "קיץ אמיתי" באתר חריף, 19 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298445905171  BnF: cb16604582j (data)  ISNI: 0000 0000 7057 9194  MusicBrainz: 2183a043-c9a3-4dae-8c5e-e25955ebc4ed  VIAF: 97378276   WorldCat (עם VIAF): 97378276
אוסוולד, מלך סאסקס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־7 
 פטירה:  המאה ה־8 
 
אוסוולד (באנגלית: Oswald) היה מלך ממלכת סאסקס באמצע המחצית השנייה של המאה השמינית.
ייתכן שאוסוולד היה אחד ממספר זקני הממלכה אשר משלו בה יחד, וייתכן שמלך בממלכה לצד שלושה מלכים אחרים: אוסמונד, אוסלאק ואאלפוולד.
ככל הנראה הארבעה משלו בחסותו או תחת שלטונו של אופה מלך ממלכת מרסיה, אשר כבש את הממלכה. כנראה ארבעת המלכים מלכו יחדיו בממלכה, ולאחר כיבושה על ידי אופה, נתן להם אופה אוטונומיה לנהל את ענייני הפנים של הממלכה ולהמשיך לשלוט בה.
צו משנת 772 שהוצא על ידי אופה מזכיר את שמו של אוסוולד כאחד העדים ומכנה אותו "אוסוולדוס, דוכס סאת'סק" (Osuualdus dux Suðsax).
בצו זה מצוין שמו של אוסוולד לפני שלושת המלכים האחרים: אוסמונד, אאלפוולד, ואוסלאק, דבר המעיד על היותו ראש מועצת הזקנים, או מעמדו הרם יותר מאשר שלושת המלכים האחרים.
לא ידועים כיום צווים שאוסוולד הוציא (ייתכן שלא הוציא צווים, אולם ייתכן שצווים שהוציא לא שרדו עד ימינו).
הערות שוליים

↑  צו מלכותי משנת 772
אופס (מגזין)

| --- | --- |

 סוגה:  עיתון סטודנטים
 פורמט:  מגזין סמסטריאלי
 מו"ל:  אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה
 עורך ראשי:  חנה רוקח (לוי)
 שפה:  עברית
 מערכת:  האוניברסיטה הפתוחה
 מדינה:  ישראל
 '
 
אופס הוא כתב עת של אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה. כתב העת מופץ חינם בתפוצה של למעלה מ-40,000 עותקים: גרסה אלקטרונית של המגזין נשלחת לכלל הסטודנטים והבוגרים בדואר אלקטרוני.
המגזין החל את דרכו בשנת 2009 בשם סטודנטאו"פ ואחרי שנה (ינואר 2010) החליף את שמו לאופס. מאז (נכון ל-2018) יצאו לאור אחד עשר גיליונות נוספים של המגזין.
המגזין שמדוור לסטודנטים בערכות הלימוד כולל מדורים קבועים, כתבות מגזין, תחקירים, הטבות לסטודנטים, מידע על פעילויות האגודה, טורים אישיים, ראיונות, נושאי תרבות ופנאי ועוד.
המגזין בעריכת חנה רוקח (לוי) מהווה במה לסטודנטים לתקשורת ומופק אחת לסמסטר בניצוחה של מחלקת הסברה ותקשורת של אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה המונה מעל ל-50 כתבים, מאיירים, עורכים, וצלמים שכולם סטודנטים.
אופנת רחוב

פאנקיסט צרפתי בשנת 1981
אישה יפנית לבושה בסגנון לוליטה גותית
אופנת רחוב היא סגנון אופנה שמושפע מהסגנון האישי של אנשים בציבור הרחב, ופחות מהחברות המסחריות והסטודיו של מעצבי האופנה הידועים.
המונח אופנת רחוב מיוחס לרוב למתבגרים וצעירים. היא נפוצה בעיקר באזורים עירוניים.
לתת-תרבויות שונות של צעירים מיוחסת אופנת רחוב ייחודית משלהם. למשל, ההיפים נוהגים ללבוש חולצות טי רפויות ומכנסי ג'ינס משופשפים; אופנת פאנק מזוהה עם קרעים בבגדים, תסרוקת מוהיקן ואביזרים כגון סיכות ביטחון בביגוד; אופנה גותית מזוהה עם ביגוד ואיפור שחור, מעילים ומגפיים כבדים ותכשיטי מתכת מבריקים; ועוד.
עם הופעת האינטרנט והתפתחות תרבות האינטרנט, נפוצו גם בלוגים רבים בהם מצלמים הבלוגרים אנשים ברחוב הלבושים בסגנון אישי מעניין, ומנסים בכך לתעד את אופנת הרחוב המקומית.