stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ השלישי, מלך צרפת

פיליפ השלישי "הנועז" (בצרפתית: Philippe Trois le Hardi;‏ 3 באפריל 1245 – 5 באוקטובר 1285), בן לשושלת הקאפטינגים, מלך על צרפת מ-1270 עד מותו. פיליפ זכה לכינוי "הנועז" משום שניחן בגבורה וגילה אומץ לב בקרב.
פיליפ היה בנם של לואי התשיעי מלך צרפת ושל מרגריט מפרובאנס. ב-28 במאי 1262 הוא נשא לאישה את איזבלה מאראגון (1247–1271). ב-1270 מת המלך לואי התשיעי, ופיליפ ירש את הכתר בשם פיליפ השלישי. לפיליפ ולאיזבלה מאראגון נולדו ארבעה ילדים. איזבלה מתה והיא בת 24 בלבד. ב-21 באוגוסט 1274 נשא פיליפ השלישי לאישה את מארי מברבנט (אנ') (1254–1321) ולהם נולדו שלושה ילדים נוספים.
הכתרתו ומלכותו

ב-1270 ליווה פיליפ את אביו, המלך לואי התשיעי, במסע הצלב השמיני (לתוניסיה), אך המלך לואי חלה בדיזנטריה ומת בתוניסיה ב-25 באוגוסט של אותה שנה, ועם מותו הוכרז פיליפ כמלך צרפת. באמצעות דודו, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הגיע פיליפ להסכם על הפוגה בקרבות עם המורים בתוניסיה, מה שאיפשר לו לחזור לצרפת. ב-12 באוגוסט 1271 נמשח והוכתר פיליפ השלישי למלך צרפת.
המלך פיליפ השלישי היה נעים הליכות ונחבא אל הכלים. הוא סמך על עצות מקורביו, ובעיקר על אלה של דודו שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה. פיליפ השלישי ירש מדודו אלפונס מפואטייה הרוזן מטולוז, את מחוז פואטו שבמערב צרפת וחלק ממחוז אוברן שבדרום צרפת, שהפכו לנחלותיו של מלך צרפת.
ב-1282 פרץ מרד בסיציליה נגד השלטון הצרפתי בראשותו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה.
אנשי סיציליה קראו לעזרתם את פדרו השלישי, מלך אראגון, שכבש את סיציליה מידי שארל. ב-1285 הטיל פיליפ השלישי מצור על העיר גרונה שבקטלוניה, אך ללא הצלחה (26 ביוני - 7 בספטמבר). נסיגתו הייתה הרת אסון בשל מגפה שתקפה את האזור ובגלל מחסור באספקה. ב-5 באוקטובר 1285 נפטר המלך פיליפ השלישי בעיר פרפיניאן שבדרום צרפת, ובנו פיליפ ירש את הכתר בשם פיליפ הרביעי.
ילדיו > ילדיו מאשתו איזבלה מאראגון

לואי (1265 - 1276), הורעל, ככל הנראה בידי אמו החורגת.
פיליפ הרביעי (1268 - 1314), ירש את כסאו של אביו לאחר מותו.
רובר (1269 - 1271).
שארל, רוזן ולואה (1270 - 1325), הרוזן הראשון מבית ולואה. אבי המלך פיליפ השישי.
ילדיו > ילדיו מאשתו מארי מבראבנט

לואי, רוזן אברו (1276–1319).
מרגריט (1279–1318), הייתה אשתו השנייה של אדוארד הראשון, מלך אנגליה.
בלאנש (1282–1305), נישאה לרודולף הראשון, מלך בוהמיה.
פננג

פֶּנַנְג (במלאית: Pulau Pinang, "פּוּלַאוּ פִּינַנְג") היא מדינה במלזיה. המדינה מורכבת משני חלקים: האי פננג, שנמצא במצר מלאקה, וחלק יבשתי בשם סברנג פראי (Seberang Perai) הנמצא בחוף המערבי של חצי האי המלאי. בחלקה היבשתי פננג גובלת בקדה בצפון ובמזרח ובפרק בדרום. בירתה היא ג'ורג' טאון.
מקור השם

השם פננג הוא עיוות של השם המלאי פולאו פיננג. משמעות השם פולאו היא אי ומשמעות השם פיננג היא העץ Areca catechu (אנ'), עץ ממשפחת הדקליים שגדל באי. השם התייחס במקור לאי פננג והוא הפך לשם כלל המדינה.
היסטוריה

האי פננג היה שייך לסולטנות קדה עד המאה ה-18. ב-1786 הסולטאן של קדה מסר את האי לידי נציג חברת הודו המזרחית הבריטית פרנסיס לייט בתמורה לכך שהחברה תגן על הסולטנות מפני סיאם. הבריטים קיוו כי בעזרת המושבה הזו, שהייתה הראשונה שלהם בדרום מזרח אסיה, הם יצליחו לבלום את ההתפשטות של צרפת בהודו-סין ושל הולנד בסומטרה. ב-11 באוגוסט כוחות בריטיים בפיקוד לייט נחתו באי ושינו את שמו ל"אי נסיך ויילס", כהוקרה לנסיך ויילס באותו זמן ג'ורג' הרביעי.
לרוע מזלו של הסולטאן, החוזה נחתם על דעת לייט בלבד והחברה עצמה לא התכוונה לעזור לקדה. 1790 לייט חזר בו סופית מהחוזה והסולטאן ניסה לכבוש את האי מחדש, אך ללא הצלחה. לאחר מכן הוא אולץ להעביר באופן רשמי את האי לידי הבריטים תמורת תשלום שנתי. בהמשך האי הוכרז כנמל חופשי כדי למשוך סוחרים מתחנות המסחר ההולנדיות במצר מלאקה.
בשנים שלאחר מכן הגיע הלויטננט קולונל ארתור ולסלי כדי לארגן את מערך ההגנה של האי. ב-1800 נכבשה רצועת אדמה על חוף חצי האי המלאי מול האי כדי להגן על האי. לרצועה זו ניתן השם פרובינציית ולסלי על שם ריצ'רד ולסלי, אחיו של ארתור ולסלי ובאותו זמן המושל הבריטי הכללי של הודו. בשלב מסוים שונה שמה של פרובינציית ולסלי לשם הנוכחי, סברנג פראי.
ב-1826 הקולוניה אוחדה ביחד עם סינגפור ומלאקה ליצירת הקולוניה מושבות המצרים. תחילה הבירה של הקולוניה הייתה פננג, אך כעבור כמה שנים הבירה הועברה לסינגפור.
במחצית השנייה של המאה ה-19 המסחר הבריטי במזרח הרחוק התרחב, בין היתר בשל פתיחת תעלת סואץ ב-1869, והאי הפך למרכז מסחרי גדול. בעקבות כך החלה הגירה גדולה לפננג.
ב-1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הסיירת הקלה הגרמנית אמדן הגיעה לנמל ג'ורג' טאון והטביעה שתי ספינות מלחמה של מדינות ההסכמה.
ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, האי ספג הפצצות קשות של האימפריה היפנית במסגרת קרב מלאיה עד שנכבש ב-19 בדצמבר. האי שוחרר על ידי בעלות הברית ב-6 בספטמבר 1945.
ב-1946 הקולוניה צורפה לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה. פדרציית מלאיה קיבלה עצמאות ב-1957 והיא הייתה בין החלקים המרכיבים של מלזיה שנוצרה ב-1963.
כלכלה

כיום כלכלת פננג מסתמכת בעיקר על תעשייה ופחות על הנמל של ג'ורג' טאון עקב התפתחותם של נמלים גדולים אחרים במלזיה. בנוסף הכלכלה מסתמכת על חקלאות, חקלאות ימית, דיג וגידול מקנה. כמו כן המדינה היא מרכז בנקאות אזורי.
פרדיננד מיינדינג

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1806 (יוליאני) קאליש, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  1 במאי 1885 (יוליאני) (בגיל 79) טרטו, האימפריה הרוסית 
 ענף מדעי:  גאומטריה דיפרנציאלית, אלגברה, חשבון דיפרנציאלי, חשבון וריאציות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  האוניברסיטה האימפריאלית של דרפט 
 פרסים והוקרה:  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3 
 
ארנסט פרדיננד אדולף מיינדינג (11 בינואר 1806 - 30 במאי 1885) היה מתמטיקאי גרמני-רוסי הידוע בשל התרומות שלו בנוגע לגאומטריה דיפרנציאלית. הוא המשיך את עבודתו של קרל פרידריך גאוס על הגאומטריה הדיפרנציאלית של משטחים, במיוחד את ההיבטים הקשורים בגאומטריה הפנימית (intrinsic geometry) של משטחים, ולעיתים מתואר כמתמטיקאי החשוב ביותר לתחום הגאומטריה הדיפרנציאלית בתקופה שבין גאוס לברנהרד רימן. מיינדינג הציג את המונח המתמטי של עקמומיות גיאודזית, אף שהוא לא כינה אותו כך והראשון שנתן לו שם זה הוא המתמטיקאי הצרפתי פייר אוסיין בונה ב-1848. מיינדינג חקר שאלות של עיקום איזומטרי של משטחים והוכיח את האינווריאנטיות של העקמומיות הגיאודזית תחת עיקומים איזומטריים (גאוס הגיע לתוצאה זאת עוד ב-1825, אך הוא לא פרסם זאת). הוא חקר משטחי ישרים, משטחי סיבוב, ונתן את הדוגמה הראשונה למשטח עם עקמומיות גאוס שלילית קבועה - הפסאודוספירה. הוא קבע עקומים גיאודזיים על המשטח הזה, ובשנת 1840 הגיע אף ליותר מכך; תוצאותיו על הגאומטריה של משולשים גיאודזיים על הפסאודוספירה הראו שהם מצייתים לחוקי הטריגונומטריה ההיפרבולית (התקפה בגאומטריה היפרבולית), ובכך חזו את הגישה של אאוג'ניו בלטראמי ליסודות הגאומטריה הלא-אוקלידית (מ-1868).
עבודתו

נוסף על עבודתו החשובה בתחום הגאומטריה הדיפרנציאלית, מיינדינג חקר גם משוואות דיפרנציאליות (על עבודתו בתחום זכה בפרס דמידוב לשנת 1861 של אקדמיית סנט-פטרסבורג), עקומים אלגבריים, שברים משולבים ומכניקה אנליטית. רשימת הפרסומים שלו כוללת 60 כותרים, ביניהם מספר ספרים. רבים מהישגיו המדעיים זכו להוקרה רק לאחר מותו.
פניניתיים

ערך זה עוסק במשפחת עופות. אם התכוונתם למשפחת צדפות, ראו .
| פניניתיים |
| --- | --- |
 פנינייה בדרום אפריקה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פניניתיים
שם מדעי
 Numididae ‏לונשאן, 1842

פניניית החושן
פנינייה מצויצת
פניניתיים (שם מדעי: Numididae) היא משפחה בסדרת תרנגולאים. העופות במשפחה זו מכונים גם עופות גינאה (באנגלית: Guineafowl). מוצאם של בני המשפחה היא יבשת אפריקה, אם כי חלק מהמינים בויתו ונפוצים כיום ברחבי העולם.
מיון

סוג ובו מין יחיד, פניניית 1 (Acryllium vulturinum)
סוג פנינייה 2 (Agelastes )
פנינייה 3 (Agelastes meleagrides)
פנינייה 4 (Agelastes niger)
סוג פניניית 5 (Guttera )
פניניית 6 (Guttera plumifera)
פנינייה 7 (Guttera pucherani)
סוג ובו מין יחיד, פנינייה 8 (Numida meleagris). המין מגודל בפינות חי בארץ ישראל.
הפנינייה בארץ ישראל הקדומה

עוף זה ידוע בתקופות ההיסטוריות במזרח התיכון, אפריקה ואירופה, בעיקר כעוף נוי. לעוף יש את כל סימני הטהרה: זפק, קורקבן נקלף ואצבע יתרה. הוא הוכנס לאזור ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית-רומית, ומופיע על רצפות פסיפס של בתי כנסת וכנסיות בארץ ישראל וסביבותיה בתקופה הביזנטית, כמו בבית הכנסת העתיק במעון, בתל מסטאבה (בית שאן), שלאל (דרומית לעזה), הר נבו וגרש.
כשרות הפנינייה

אפשר להבחין בהתאמה בין תפוצתה הטבעית ושכיחותה לבין קיומה של מסורת כשרות. בתימן, לדוגמה, נמצאה הפניניה כעוף בר, ומסורת כשרותה הייתה ידועה.
במהלך המאה התשע עשרה עלתה לדיון סוגיית כשרות הפנינייה בספרות ההלכה בקרב הפוסקים האשכנזים. הרב אלעזר פלקלס מפראג התייחס לראשונה לסוגיית הפנינייה בשנת 1821 כשכתב שלא שמע מאף פוסק על היתר לאכילתה. זמן קצר לאחר מכן התייחס החתם סופר להיעדר מסורת כשרות הפנינייה בהונגריה, והוסיף שהעוף מותר במדינות שיש להן מסורת כזו. חלק מרבני גרמניה התירו זאת על סמך מסורת קדומה שהייתה בידיהם.
באיטליה, הידועה במסורת של עופות טהורים רבים, הותרה הפנינייה לאכילה בכמה קהילות, מסורת אשר התקיימה עד ימינו.
באנגליה הוחזקה הפניניה כעוף טהור ובמודעות פרסום של העיתון היהודי ג'ואיש כרוניקל משנת 1876 הוא נזכר בין העופות שנמכרו במרכז לונדון בחנות בשר כשרה. מבין פוסקי צפון אפריקה המאוחרים יותר יש שהתירו ויש שאסרו ויש שביקשו להימנע מקביעת עמדה נחרצת.
לפי דברי הרב משאש הייתה מסורת כשרות של הפניניה גם בארץ ישראל. בשנים האחרונות נערכו שחיטות של פניניות בהיקף קטן. למשל, לצורך סעודת ההלכה שנערכה בירושלים בתאריך ג' תמוז תשס"ב (13 ביוני 2002) במעמד רבנים וחוקרים, התבצעה שחיטה של פניניות, ובמהלך הסעודה הועברה מסורת כשרות הפנינייה לקהל המשתתפים.
הערות שוליים

↑  להרחבה: זהר עמר, מסורת העוף, תל אביב תשס"ד, עמ' 103–117.
↑  זהר עמר, בעקבות 'סעודת ההלכה', על אתר יב, תשס"ג. עמ' 109-112
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000335555  NKC: ph124043
פינים

.
| --- | --- |

 אוכלוסייה
 6-7 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 פינלנד פינלנד - 4.7-5.1 מיליון ארצות הברית ארצות הברית - 653,222 שוודיה שוודיה - 156,045-712,000 קנדה קנדה - 143,645 רוסיה רוסיה - 127,600 אוסטרליה אוסטרליה - 30,359 גרמניה גרמניה - 16,000 (ב-2002) נורווגיה נורווגיה - 15,000-60,000 הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת - 15,000-30,000 ספרד ספרד - 12,961 (ב-2016) אסטוניה אסטוניה - 8,260 דנמרק דנמרק - 3000 בלגיה בלגיה - 3000 ישראל ישראל - 700 
 שפות
 פינית והדיאלקטים שלה
 דת
 בדרך כלל לותרניזם
 קבוצות אתניות קשורות
 קוונים, טורנדלינים, פינים אינגריאניים, פינים שודים
 
פינים או אנשים פינים (בפינית: Suomalaisett או ˈs̠uo̯mɑlɑi̯s̠et̪) הם קבוצה אתנית פינית-בלטית (אנ') ילידי מדינת פינלנד.
חוץ מפינלנד עצמה, הפינים מחולקים באופן מסורתי לקבוצות אזוריות קטנות יותר המשתרעות על פני כמה מדינות הסמוכות לפינלנד, יש קבוצות אזוריות שמקורן במדינות אלה יש כאלו שהתיישבו בהן. כמו כן, חלק מהקבוצות עלולות להיות מסווגות כקבוצות אתניות נפרדות, ולאו דווקא אנשים פינלנדים במלואם. קבוצות אלו כוללות את הקוונים (אנ') בנורווגיה, את הטורנדלינים (אנ') בשוודיה ואת הפינים האינגריאניים (אנ') ברוסיה.
פינית, השפה המדוברת על ידי הפינים, קשורה בקשר הדוק לשפות בלטו-פיניות אחרות, למשל, אסטונית וקרלית. השפות הפיניות הן תת-קבוצה ממשפחת השפות האוראליות הגדולה יותר, הכוללת גם הונגרית. שפות אלה שונות באופן ניכר מרוב השפות האחרות המדוברות באירופה, השייכות למשפחת השפות ההודו-אירופית. ניתן לחלק את ילידי מדינת פינלנד גם על פי דיאלקט לתתי-קבוצות המכונות לפעמים "היימו", אם כי חלוקות כאלה הפכו לאי-רלוונטיות עקב הגירות.
נכון ל-2021 ישנם כ-6–7 מיליון פינים אתניים הכוללים צאצאים פינים אתניים ברחבי העולם, כאשר רובם גרים בפינלנד ובמדינות הסביבה, כלומר שוודיה, רוסיה ונורווגיה. פינים התפזרו גם מעבר לים עוד מזמנים עתיקים ביבשות כמו אמריקה ואוקיאניה, בעוד שמהגרים גרים בהם בעיקר, כלומר אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, ברזיל וארצות הברית.
קבוצות אתניות > פינים שוודים

הפינים השוודים הם פינים שנולדו בשוודיה או פינים שהיגרו מפינלנד לשוודיה. על פי הערכות, 450,000 מהגרים מהדור הראשון או השני מפינלנד מתגוררים בשוודיה, מתוכם רק כ-מחצית הם דוברי פינית. הרוב עברו מפינלנד לשוודיה לאחר מלחמת העולם השנייה וניצלו את הכלכלה השוודית שהתרחבה במהירות. הגירה זו הגיעה לשיאה בשנת 1970 ומאז היא הולכת ופוחתת. קיים גם מיעוט מולד של דוברי פינית בשוודיה, הטורנדלינים באזור הגבול הקיצוני של שוודיה. לשפה הפינית מעמד רשמי כאחת מחמש שפות המיעוט בשוודיה, אך רק בחמש העיריות הצפוניות ביותר בשוודיה.
קבוצות אתניות > קבוצות אחרות

המונח פינים משמש גם עבור קבוצות של פינים-בלטיים אחרים, כולל אזוריאנים באינגריה, קרליאנים בקארליה וופים, כולם ברוסיה. בקרב קבוצות אלה, הקארלים הם המאוכלסים ביותר ואחריהם האנגלים. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2002, נמצא כי האנגלים מזדהים גם עם זהות אתנית פינית, כשהם מכנים את עצמם פינים אינגריאנים.
טרמינולוגיה

לפינים קוראים "פינים" משם מקור מדינתם, פינלנד, ומהמילה של שפת המדינה, פינית.
הערות שוליים

↑  Oxford Dictionary of English - Oxford Reference, web.archive.org, ‏2020-03-09
↑  Коми народ / Финно-угры / Народы / Финны-ингерманландцы, web.archive.org, ‏2015-02-16
↑  Homework Help and Textbook Solutions | bartleby, www.bartleby.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10647884  NDL: 00576984  NKC: ph117554
פינינפארינה בטיסטה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אוטומובילי פינינפארינה
 שנות ייצור:  2020–הווה (הייצור מוגבל ל-150 יחידות)
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  מכונית-על חשמלית
 מרכב:  קופה עם שתי דלתות
 אורך:  4,611 מ"מ
 רוחב:  1,979 מ"מ
 גובה:  1,206 מ"מ
 משקל:  1,435 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-1,900 כוחות סוס
 מהירות מרבית:  350 קילומטרים לשעה
 תאוצה:  1.9 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 120 קילוואט שעה
 טווח נסיעה:  450 קילומטרים
 קשר:  רימאק נברה
 מעצב:  לוקה בורגוגנו
פינינפארינה בטיסטה (באנגלית: Pininfarina Battista) היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת בייצור מוגבל (150 יחידות) על ידי אוטומובילי פינינפארינה משנת 2020. היא היא הוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2019. הבטיסטה נקראת על שמו של מייסד ומעצב פינינפארינה, בטיסטה פינינפארינה.
מפרט טכני

הבטיסטה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-1,900 כ"ס (1,400 קילוואט) ומומונט מרבי של 234.5 קילוגרמים, וסוללת ליתיום-יון בקיבולת 120 קילוואט שעה המספק טווח נסיעה מרבי של 450 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 1.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 350 קילומטרים לשעה.
גלריה

מבט לפגוש האחורי
מבט לפגוש הקדמי
מבט לצד
הדלתות נפתחות כלפי מעלה (דלתות פרפר)
ראו גם

אסטרמה פולמינאה
רימאק נברה
הערות שוליים

↑  Luca Borgogno (Automobili Pininfarina): così si entra nel mondo del design auto, באתר מוטור 1, ‏21 ביוני 2018
↑  עוצמה חשמלית: פינינפארינה בטיסטה עם 1900 כ"ס, באתר קארטיוב, ‏6 במרץ 2019
↑  חזי גורן, פינינפארינה בטיסטה – 1,900 כ"ס חשמליים, באתר פורטל הרכב גיר, ‏07 במרץ 2019
| אוטומובילי פינינפארינה |
| --- | --- | --- |
| אישיים | פר סוונטסון - מנכ"ל החברה • לוקה בורגוגנו - סמנכ"ל עיצוב |  |
| כלי רכב | פינינפארינה בטיסטה |  |
| אחר | פינינפארינה (חברת האם ומייסדת החברה) |  |
פסנתרן

פסנתרן
ציור של אישה המנגנת על פסנתר
פסנתרן הוא אדם המנגן בפסנתר כמקצוע או כתחביב. פסנתרן מקצועי משמש במגוון רחב של תפקידים ובמסגרות מוזיקליות שונות – נגינה כסולן, ליווי זמרים והשתתפות בהרכבים מוזיקליים.
לימודי פסנתר

מקובל להניח כי כדי להיות פסנתרן מקצועי יש להתחיל ללמוד ולתרגל לימודי פסנתר כבר בגילי הילדות. הלימודים מתקיימים במסגרות ממוסדות כמו קונסרבטוריון או בתי ספר למוזיקה. במסגרות כאלו נלמדים אספקטים נוספים מלבד הפסנתר, כמו תאוריות, היסטוריה של המוזיקה, הרמוניה, הרכבים עם כלים אחרים ועוד. לא פחות נפוצים, ואולי אף יותר, הם הלימודים במסגרות מצומצמות של שיעורים פרטיים ותרגולים בבית.
הפסנתרן במוזיקה הקלאסית

הפסנתרים הם מרכיב בולט בתחום המוזיקה הקלאסית, ויש להם מקום נכבד ברוב ההרכבים המוזיקליים. מלחינים מפורסמים רבים נודעו כפסנתרנים וירטואוזיים, בהם וולפגנג אמדאוס מוצרט, לודוויג ואן בטהובן, פרנץ שוברט, פרדריק שופן, פרנץ ליסט, וסרגיי רחמנינוב. ביצירות רבות שכתבו מלחינים אלה הפסנתר משמש כלי נגינה מרכזי.
תפקידי הפסנתרן בימינו מנותבים בשני מסלולים עיקריים:
סולן/מבצע – הפסנתרן הסולן מנגן לבדו בקונצרטים וברסיטלים או משתתף כמבצע בתזמורת גדולה.
מלווה – פסנתרן המתמחה בליווי ממעט לנגן יצירות סולו. הוא מלווה זמרים אחרים ומשתתף בהרכבים מצומצמים.
ברחבי העולם מתקיימות תחרויות לפסנתרנים סולנים, וכמה מהפסנתרנים הגדולים של ימינו קנו את פרסומם בתחרויות אלו, למשל ולדימיר אשכנזי, איוו פוגורליץ', מרתה ארחריץ', בנימין רביץ ומאריי פרחיה.
הפסנתרן במוזיקה של המאה ה-20

במוזיקה שהתפתחה במאה ה-20, כמו הרוק והפופ, תפקידו של הפסנתרן הוא בעיקר ליווי – כמלווה יחיד או כחלק מתזמורת. יוצאים מהכלל, למשל ריצ'רד קליידרמן, עוסקים בהשמעת מוזיקה קלה בנגינות סולו. פסנתרנים אחרים נודעו בעיקר בעיסוקם המוזיקלי האחר, בהם סטיבי וונדר, אייזק הייז, אלישה קיז, בילי פרסטון, נורית הירש, נעמי שמר, שמעון כהן ויוני רכטר.
גם בג'אז הפסנתרן מלווה, אך לעיתים הוא מאלתר ואף מוביל את ההרכב. בין הפסנתרנים הידועים בתחום הג'אז: דיוק אלינגטון, אוסקר פיטרסון, ת'לוניוס מונק וביל אוונס.
עם התפתחות כלי המקלדת החשמליים הדומים לפסנתר באופן השימוש בהם, כמו האורגן, צמחו מוזיקאים המתמחים בנגינה על כלים אלה. נגן על אורגן או על מקלדת אלקטרונית מכונה קלידן.
הפסנתרן בתרבות

כמה סרטי קולנוע מפורסמים עוסקים בפסנתרנים, בהם:
ניצוצות (1996), המספר את סיפורו של דייוויד הלפגוט, הפסנתרן היהודי שגדל בבית אביו הקפדן וקיבל חינוך מוזיקלי תובעני המביא אותו עד כדי טירוף. הסרט זכה בפרסי אוסקר, והלפגוט עצמו זכה בעקבותיו לפרסום בינלאומי.
מאדאם סוזצקה (1988), שבו מככבת שירלי מקליין כמורה לפסנתר המשתלטת על חייו של תלמיד. הסרט זיכה אותה בפרס גלובוס הזהב.
הפסנתרן (2002), סרטו של רומן פולנסקי על ולדיסלב שפילמן, פסנתרן יהודי פולני אשר ניצל מהשמדה בשואה בזכות נגינתו.
"אגדת הפסנתרן" (The Legend of 1900 (1998, סרטו של ג'וזפה טורנאטורה בכיכובו של טים רות'. הסרט מספר על פסנתרן שנולד בשנת 1900 באונייה וגדל בה כפסנתרן וירטואוז.
"התחרות" (1980) סרטו של הבמאי ג'ואל אוליאנסקי, בכיכובם של ריצ'רד דרייפוס ואיימי אירווינג, עוסק בתחרות פסנתר בינלאומית ובסיפורם האישי של שניים מן המתחרים.
שני סרטים תעודיים על חיי הפסנתרנית עליזה זומר, שנגינתה בפסנתר הצילה את חייה ואת חיי בנה במלחמת העולם השנייה בטרזיינשטט ומנעה את שילוחם לאושוויץ.
לקריאה נוספת

נתן דונביץ', ענקים ופסנתרנים אחרים, הוצאת זמורה ביתן, 2000.
ילדות ליד פסנתר - ציור משנת 1892, של פייר-אוגוסט רנואר. מוזיאון ד'אורסה
פרגרינו אנסלמו

פרגרינו אנסלמו (בספרדית: Juan Peregrino Anselmo;‏ 30 באפריל 1902 – 27 באוקטובר 1975) היה כדורגלן ומאמן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת פניארול ובנבחרת אורוגוואי.
ביוגרפיה

אנסלמו נולד ב-30 באפריל 1902, במונטווידאו בירת אורוגוואי.
הוא שיחק לאורך כל הקריירה שלו בקבוצה האורוגוואית פניארול, ולאחר מכן גם אימן אותה. כשחקן זכה עימה בשבע אליפויות אורוגוואי, וכמאמן הוא אימן אותה למשך שנה אחת ב-1962, בה הצליח להוביל אותה לאליפות נוספת. הוא החליף בתפקיד את בלה גוטמן ההונגרי, אך סיים לאמן אותה כנראה עקב חזרתו של גוטמן או החלפתו בתפקיד בידי רוקה מספולי.
בנבחרת אורוגוואי זכה במדליית זהב באולימפיאדת 1928, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר. היה שותף בזכייה של אורוגוואי במונדיאל 1930, וכבש 3 שערים לאורך הטורניר, כולל צמד שערים בחצי הגמר נגד יוגוסלביה. הוא לא שיחק במשחק הגמר נגד ארגנטינה עקב פציעה, ומחליפו היה הקטור קסטרו. אנסלמו  היה שותף לזכייתה של נבחרתו זכה בקופה אמריקה 1935.
אנסלמו נפטר ב-27 באוקטובר 1975, בגיל 73.
תארים > כשחקן

אליפות אורוגוואי (7): 1928, 1929, 1932, 1935, 1936, 1937, 1938
מדליית זהב אולימפית: 1928
מונדיאל: 1930
קופה אמריקה: 1935
תארים > כמאמן

אליפות אורוגוואי: 1962
פרגננולון

| --- | --- |

המבנה הכימי של פרגננולון
 
 שם סיסטמטי:  3β-hydroxypregn-5-en-20-one
 כתיב כימי:  C₂₁H₃₂O₂ 
 מסה מולרית:  316.483 גרם/מול
 מספר CAS:  145-13-1
 
פרגננולון (Pregnenolone) הוא הורמון סטרואידי המשמש כחומר המוצא לכל ההורמונים הסטרואידים בגוף האדם: פרוגסטרון, הורמונים מינרלקורטיקואידים (כמו אלדוסטרון), גלוקוקורטיקואידים (כמו קורטיזול) ועוד.
פרגננולון נוצר מכולסטרול. פרגננולון אינו בשימוש במדינת ישראל.
כיום נמכר בארצות הברית כתוסף מזון (בדומה ל-DHEA).
שימושים

רוב המחקרים על ההורמון פרגננולון בוצעו בשנים 1940–1950. כיום חוזרת ההתעניינות בהורמון וישנם מחקרים חדשים.
במחקר שבוצע בשנת 1995 התוצאות הראו קשר בין חוסר בפרגננולון לבין פגיעה ביכולת הלמידה והזיכרון.

במחקר אחר שבוצע על עכברים, נמצא שעכברים שהוזרק להם פרגננולון ביצעו משימות קוגניטיביות בהצלחה רבה הרבה יותר מעכברים שלא הוזרק להם.
כמו כן בוצע מחקר הקושר את נתינת ההורמון פרגננולון ועוד הורמונים סטרואידיים לעלייה במסת העצם.

בנוסף לזיכרון, רמות נמוכות פרגננולון בדם הן גם גורם אפשרי לדיכאון. במחקר שביצע ה-NIH נמצא שבאנשים הסובלים מדיכאון נמצאות רמות נמוכות באופן משמעותי של פרגננולון בדם.
ראו גם

טיפול הורמונלי
DHEA
קורטיזול
הערות שוליים

↑  Flood JF, et al., "Age related decrease of plasma testosterone in SAMPX mice: replacement improved age related impairment of learning and memory." Physiol Behav (Apr 1995): 669-73.
↑  Rebel, P et al., "Biosynthesis and assay of neurosteroid in rats and mice: functional correlates." J Steroid Biochem Mol Biol, (June 1995), 355-60.
↑  Shiraki M1 et al., "The effect of estrogen and sex steroids and thyroid hormone preparation on bone mineral density in senile osteoporosis--a comparative study of the effect of 1 alphahydroxycholecalciferol on senile osteoporosis." Nippon Naibunpi Gakkai Zasshi (Feb 199 1)84-95.
↑  George, MS et al., "CSF neuroactive steroids in affective disorders: pregnenolone. progesterone, and DBI." Biol Psychiatry, (May 1994), 775-80.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פסגת גובש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  78°27′24″S 84°09′58″W﻿ / ﻿78.4567°S 84.1661°W﻿ / -78.4567; -84.1661
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת גובש(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת גובש
 
מפת רכס סנטינל
פסגת גובש (באנגלית: Gubesh Peak; בבולגרית: връх Губеш) היא פסגה בגבעות פלאוורז, ברכס סנטינל בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,407 מטרים מעל פני הים.
פסגת גובש מתנשאת מעל זרם הקרח ראטפורד שממזרח לפסגה;
פסגת גובש מתנשאת מעל עמק סיקרה שממערב לפסגה.
פסגת גובש ממוקמת 11.29 קילומטרים צפון-מזרחית מהר האבנר;
פסגת גובש ממוקמת 13.95 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מפסגת דיקי;
פסגת גובש ממוקמת 13.4 קילומטרים צפונית-מערבית ממצוק באטיל;
פסגת גובש ממוקמת 8.31 קילומטרים צפונית-מזרחית ממצוק טיילור.
היסטוריה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים אמריקאים בשנת 1961; המיפוי עודכן בשנת 1988.
הפסגה נקראת על שם היישוב גובש במערב בולגריה.
צ'ארקי

| --- | --- |

צ'ארקי מבשר כלאיים
 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס בקר 
 מוצא:  אמריקה הדרומית 
 
צ'ארקי (מקצ'ואה: בשר מיובש ומלוח, בספרדית: Charqui) הוא מאכל העשוי בשר מיובש ומומלח.
המאכל אופייני לאזור האנדים ומיוצר בפרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה מבשר אלפקה, למה או הכלאה של שניהם.
תהליך הייצור של הצ'ארקי כולל את המלחת הבשר ויבושו בשמש. ישנם אזורים (אגם טיטיקקה, למשל) בהם הבשר נפרס לרצועות לפני יבושו, ובאזורים אחרים, כגון בקוסקו, הבשר מיובש בנתחים שלמים כולל העצם. בספרדית נקראים נתחים אלה "צארקי קומפלטו" (charqui completo).
מקור הצ'ארקי הוא בתרבות האינקה, אשר ניצלה את האוויר הקר והיבש ואור השמש העז של הרי האנדים לשימור בשר. האינקה השתמשו בצ'אנקי לאספקת מזון בתחנות הדרכים (בקצ'ואה: טמפו) שפרסו לאורך מערכת הדרכים ששימשה את האימפריה.
פרו היא היצרנית הגדולה עם 450 טון צ'ארקי בשנה. בברזיל מיוצר הצ'ארקי מבשר בקר. בארצות הברית קיים מאכל המבוסס על הצ'ארקי ומיוצר מבשר בקר או חזיר שנקרא ג'רקי.
צ'ארקי מסחרי נקרא "צ'ארקואדס" (charqueadas), ובארגנטינה ואורוגוואי גם "סלדרוס" (saladeros).
הערות שוליים

↑  http://etimologias.dechile.net/?charqui
↑  https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0308814611010077?via%3Dihub
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרשת דניאל פינטו

פרשת דניאל פינטו התרחשה בשנת 1979 בישראל, ובמסגרתה הואשם קצין הצנחנים, סגן דניאל פינטו, ברצח ארבעה אזרחים בכפר הלבנוני עין-בעל (אנ') במהלך מבצע ליטני והורשע ברצח אחד מהם. פינטו נידון לשמונה שנות מאסר על רצח, אולם הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה על קיצור עונשו לשנתיים והוא שוחרר כעבור מספר שבועות.