stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תעלת גרנד

| --- | --- |

תעלת גרנד סמוך לעיר גרנד
 מידע כללי
 סוג:  תעלת מים 
 מיקום:  מחוז גרנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1890
 תאריך פתיחה רשמי:  1890 
 
 קואורדינטות:  40°27′34″N 105°51′01″W﻿ / ﻿40.459444°N 105.850278°W﻿ / 40.459444; -105.850278
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט תעלת גרנד(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט תעלת גרנד(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.תעלת גרנד(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.תעלת גרנד
 
הצלקת שיצרה תעלת גרנד במורדות ההר.
תעלת גרנד (באנגלית: Grand Ditch או גם Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד), ובמקור North Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד הצפוני)) הוא מיזם הטיית מים בהרי נוור סמר, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית. אורך התעלה 21.3 קילומטרים, רוחבה 6.1 מטרים ועומקה 90 סנטימטרים בממוצע. פלגים ונחלים הזורמים מהפסגות הגבוהות של הרי נוור סמר מוטים לתעלה, החוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר לה פודר בגובה 3,101 מטרים, וזורמים לנהר קש לה פודר לטובת החקלאים במישורים שלרגלי המדרונות המזרחיים של הרי הרוקי. את התעלה החלו לחפור ב-1890 והיא הושלמה ב-1936. התעלה מטה בין 20% ל-40% ממי הנגר מהרי נוור סמר, ומספקת בממוצע 25 מיליון מטרים מעוקבים בשנה. לתעלה יש השפעה משמעותית על האקולוגיה של העמק מתחתיה. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית נאבק באמצעות בתי המשפט למען צמצום כמות המים המוטים.
היסטוריה

תעלת גרנד נבנתה על ידי "חברת תעלת מחוז לרימר" (Larimer County Ditch Company), בעיקר על ידי צוותים יפניים, שעבדו עם כלים ידניים ואבק שרפה. המים הראשונים שהוטו זרמו דרך מעבר לה פודר ב-15 באוקטובר 1890. "חברת אספקת ואגירת מים" (Water Supply and Storage Company) קיבלה בעלות על המיזם ב-1891. התעלה הוארכה כל שנה והגיעה לאורך של חמישה קילומטרים ב-1894.
אחרי הקמת הפארק הלאומי הרי הרוקי גרם הביקוש הגובר למים ליצירת אגם לונג דרואו (Long Draw Reservoir), והשטח שנדרש עבור המאגר נלקח מהפארק בהחלטת קונגרס ארצות הברית ב-1923. אגם לונג דרואו נפתח ב-1930. תעלת גרנד הוארכה פעם נוספת בספטמבר 1936 ל-23 קילומטרים, וגם פעולה זו דרשה אישור הקונגרס משום שהתוואי עבר עתה דרך פארק לאומי.
במאי 2003 נפרץ קטע בן 30 מטרים כ-3.9 קילומטרים דרומית למעבר לה פודר, המים שטפו במורד המדרון ולתוך נהר הקולורדו. השיטפון הותיר צלקת נראית לעין על המדרון: 20,000 עצים נפלו ו-36,400 מטרים מעוקבים של המפולת נחתו בערוץ לולו (Lulu Creek) ובמקורותיו של הנהר קולורדו. "חברת אספקת ואגירת מים" הגיעה להסדר לשלם 9 מיליון דולרים דמי נזיקין לפארק הלאומי הרי הרוקי. הצפות תקופתיות של התעלה, שבהם השיטפון של שנת 2003 הוא דוגמה אחת בלבד, הותירו שפוכת על כל הצד המערבי של העמק. הצד המזרחי לא הושפע.
תעלת הנהר גרנד נרשמה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) ב-29 בספטמבר 1976. אפשר ללכת לאורכה החל בתחילת שביל בואן/בייקר (Bowen/Baker Trailhead) בפארק הלאומי הרי הרוקי.
הערות שוליים

↑  Effects of the Grand Ditch, National Park Services, 2004
↑  Water across the Divide'
1 2  Perry, Phyllis J. (2008). It Happened in Rocky Mountain National Park. Globe Pequot. pp. 35–37. ISBN 9780762742387.
↑  Dickman, Pamela (23 במרץ 2012). "RMNP to take comment on options for Grand Ditch restoration -". Loveland Reporter-Herald. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Baker Gulch to the Grand Ditch: Stealing Water from the West". Walking Into Colorado's Past: 50 Front Range History Hikes. Big Earth. 2006. pp. 37–40. ISBN 9781565795198.
תאודורו פרננדס

תאודורו פרננדס (בספרדית: Teodoro Fernández;‏ 20 במאי 1913 – 17 בספטמבר 1997) כונה בשם "לולו", היה כדורגלן פרואני, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא זכה עם נבחרת פרו בטורניר הקופה אמריקה ב-1939, ונחשב לאליל במועדון אוניברסיטריו דה דפורטס ובליגת העל הפרואנית.
קריירה

תאודורו "לולו" פרננדס נולד בשנת 1913 והיה הילד השביעי מבין שמונת אחיו להוריו תומאס פרננדס וריימונדה מייזן. הוא למד לשחק כדורגל בבית הספר היסודי ועד מהרה נאסף על ידי המועדון המקומי, הוראקן דה הואלקרה, שם התבלט מיד. בגיל 16 הוריו שלחו אותו לבירת המדינה לימה להמשך לימודיו. לולו נשאר עם אחיו ארתורו פרננדס שהיה אז השוער של סיקליסטה לימה. כשעבר אחיו ארתורו לשחק בליגה הפרואנית הבכירה עם אוניברסיטריו דה דפורטס הוא הביא איתו את לולו, שם השתתף מעט באימונים והוצג על ידו בפני נשיא המועדון, פלסידו גאלינדו שייצג את נבחרת פרו במונדיאל 1930. גאלינדו החליט ב-1931 להתחים את לולו שם נשאר במשך 22 שנותיו ככדורגלן מקצועי.
את הופעת הבכורה המקצועית שלו באוניברסיטריו דה דפורטס עשה ב-29 בנובמבר 1931 במשחק ידידות נגד דפורטיבו מגאלאנס הצ'יליאנית. לולו כבש את שער הניצחון במשחק שנגמר בתוצאה 0–1. בעונתו הראשונה עמה הקבוצה סיימה כסגנית אלופה והוא היה מלך שערי הליגה, הישג ששחזר גם בעונה שלאחר מכן.
בעונת 1934 זכה עמה בליגה הפרואנית בפעם השנייה בלבד של המועדון, ובסיום הקריירה שלו סיים עם שש תוארי אליפות. בנוסף לכך, לולו זכה בתואר מלך שערי הליגה שבע פעמים. מספר פעמים במהלך הקריירה דחה הצעות מקבוצות מצ'ילה, ארגנטינה ואירופה. השמועה אומרת כי בצ'ילה הציעו לו "צ'ק ריק", כדי שהוא יהיה זה שיקבע את סכום השכר שאותו יקבל אם יעבור.
משחקו האחרון בקריירה היה ב-30 באוגוסט 1953 כשהוא בן 40 בו סיים עם שלושער בקלאסיקו הפרואני מול היריבה אליאנסה לימה שנגמר בתוצאה 2–4. לולו הוא מלך השערים של אוניברסיטריו דה דפורטס בכל הזמנים עם 156 שערים ב-180 הופעות.
נבחרת פרו

לולו הופיע במדי נבחרת פרו בין השנים 1935–1947, וכבש 24 שערים ב-32 משחקים. הוא ממוקם במקום הרביעי במלכות השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
בשנת 1936 ייצג אותה לולו במשחקים האולימפיים שבברלין. פרו הגיעה עד רבע הגמר לאחר שניצחו את פינלנד (3–7) ואוסטריה (2–4) בשלבים המוקדמים. בסך שני אותם המשחקים לולו כבש 6 שערים.
לולו זכה עימה בקופה אמריקה 1939, שהיה לתואר הגדול הראשון שלה באותו הזמן. במשחק הראשון נגד אקוודור כבש שלושער ובשני המשחקים הבאים כבש פעמיים נגד הנבחרות צ'ילה ופרגוואי. בסך הכל כבש שבעה שערים שזיכו אותו בתואר הכובש המצטיין, 
 ובכלל נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
הוקרה

במהלך חייו לולו הוכר וזכה לכבוד. עם חניכת האצטדיון החדש נסיונל דל פרו ב-27 באוקטובר 1952 הוא קיבל מהממשלה את הכבוד הגבוה ביותר שהוענק לספורטאי. הנשיא, מנואל אודריה, העניק לו פרס הצטיינות על התרומה היוצאת דופן שלו לכדורגל הפרואני. המועדון אוניברסיטריו דה דפורטס בו שיחק לכל אורך הקריירה החליט לקרוא לאצטדיון שלהם על שמו. אצטדיון זה נפתח רשמית ב-20 ביולי אותה שנה עם משחק ידידות נגד אוניברסידד דה צ'ילה. גם האצטדיון העירוני של העיר סן ויסנטה דה קנטה, על החוף המרכזי של פרו, נקרא על שמו יחד עם קטע ממרפאת מייסון דה קנטה בה בילה את החודשים האחרונים לחייו.
המלחין הפרואני, לורנצו הומברטו סוטומאיור, הקדיש יצירה עבורו בשם "לולו פרננדס". יצירה נוספת שנקראה על שמו הייתה הריקוד אל טייטה עם מוזיקה מאת אלקידס קרניו ומילים מאת פרננדו סוריה. בספטמבר 1996, שבוע לאחר פטירתו, הוצגה קרזה עם הביטוי "לולו לנצח, הברית בהווה" במהלך משחק בין היריבות סיסליסטה לימה ואליאנסה לימה. ב-17 בספטמבר 1997 במשחק של אוניברסיטריו דה דפורטס נגד ספורטינג קריסטל שחקני קבוצתו לשעבר לבשו גופיות עם דמותו של לולו המודפסת על החזה. בשנת 2013, במהלך חגיגת מאה שנים להולדתו, הציגה גליירת דיו צ'רמני תערוכת ציורים שנעשו על ידי תשעה אמנים לכבוד לולו.
תארים

אליפות פרו (6): 1934, 1939, 1941, 1945, 1946, 1949
קופה אמריקה: 1939
מלך השערים בליגה הפרואנית (7): 1932, 1933, 1934, 1939, 1940, 1942, 1945
מלך השערים בקופה אמריקה: 1939
השחקן המצטיין בקופה אמריקה: 1939
מקום שלישי בטבלת מלך השערים של הקופה אמריקה בכל הזמנים: 15 שערים
מלך השערים של הקלאסיקו הפרואני בכל הזמנים: 29 שערים
השחקן שזכה הכי הרבה פעמים בתואר מלך השערים של הליגה הפרואנית: 7
השחקן עם ממוצע השערים הגבוהה ביותר במשחק אולימפי: 5 שערים
השחקן הפרואני עם הכי הרבה הופעות בקופה אמריקה: 24 משחקים
מלך השערים של אוניברסיטריו דה דפורטס בכל הזמנים: 156 שערים
לולו (שורה ראשונה, שלישי משמאל) עם נבחרת פרו באולימפיאדת 1936
פסלו של לולו מחוץ לאצטדיון המונומנטל
תעלת השקיה

תעלת השקיה בניו מקסיקו
תעלת השקיה באיטליה
תעלת השקיה היא תעלת מים המיועדת להובלה של מים לשם השקיה של שדות בחקלאות שלחין.
תעלת השקיה יוצאת ממקור מים (אגם, מאגר מים, נהר וכדומה), ועושה דרכה אל השדות שאותם נועדה להשקות. לעיתים התעלה נחפרת במיוחד, ולעיתים היא מהווה הרחבה מלאכותית של ערוץ קיים. לעיתים התעלה מדופנת בבטון, למניעת חלחול של מים. הובלת המים בתעלה נעשית בכוח המשיכה, ולעיתים בסיוע מלאכותי, שנועד להתגבר על מכשולים. לעיתים משולבים בתעלה מרכיבים הידרולוגיים נוספים, כגון בריכות אגירה.
תעלות השקיה נחפרו כבר בעת העתיקה, לאורך הנהרות הגדולים: פרת וחידקל במסופוטמיה, הנילוס במצרים העתיקה, האינדוס בתת-היבשת ההודית, עמק זניה (אנ') בפרו ועוד. תרבות הוהוקם התקיימה בצפון אמריקה לאורך הקטע המרכזי של הנהר חילה החל מהמאה הראשונה לספירה, ובין 600 ל-700 לספירה החלו בני תרבות זו ליישם השקיה בקנה מידה גדול, ועשו זאת יותר מכל קבוצה ילידית אחרת באגן הנהר קולורדו. מערכת רחבה של תעלות השקיה, שההערכות השונות על אורכן הכללי נעות מ-290 ל-480 קילומטרים, המסוגלות להשקות בין 100 ל-1,000 קמ"ר, נבנתה על הנהרות חילה וסולט. במאה העשרים נבנתה התעלה הכול-אמריקנית, הקרויה כך משום שהיא זורמת כולה בתחומי ארצות הברית (בניגוד לתעלת השקיה קודמת, שאותה החליפה, שעברה גם בתחום מקסיקו). עם כושר ספיקה של 740 מטרים מעוקבים בשנייה, זו תעלת ההשקיה הגדולה ביותר בעולם, המספקת מים לשטח בן 2,000 קילומטרים רבועים בעמק אימפריאל שבקליפורניה.
במוביל הארצי, המשמש להובלת מים מהכנרת לדרום, משולבות גם תעלות פתוחות (יחד עם צינורות, מנהרות ועוד).
דוגמה: תעלות ההשקיה בטרסות האורז בחונגחה האני

טרסות האורז בחונגחה האני נמצאות בנציבות האוטונומית חונְגְחֶה הָאנִי ויִי במחוז יונאן שברפובליקה העממית של סין. הטרסות הן אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מערכת המים באתר המורשת היא שילוב בין מערכת מים טבעית ומערכת מעשה ידי אדם. בשל המבנה הגאולוגי המיוחד דולפים מים מהקרקע בפסגת ההרים, המים מתלכדים לפלגים הזורמים במורד ההר ונלכדים בתעלות ומשמשים לצורכי הכפרים ולהשקיית הטרסות. המים העודפים זורמים לנחלים דוגמת מָאלִיגָ'אי, דָאוָאגֶ'ה, אָאמֶנְגְקוֹנְג וגֶטָה וכל הנחלים זורמים בסופו של דבר לנהר האדום או לנהר טֶנְגְטְיָאו.
תושבי אתר המורשת חפרו רשת ענפה של תעלות ותעלות משנה על מנת לתעל את המים לכפרים ולטרסות. האורך הכללי של התעלות באתר המורשת הוא 445.83 קילומטרים. באתר יש ארבע תעלות מרכזיות ברוחב שבין 50 סנטימטר למטר ובאורך הכללי של 30 קילומטרים, ו-392 תעלות משנה שרוחבן פחות מ-30 סנטימטרים ואורכן הכללי 415 קילומטרים. תהליך בניית התעלות מתחיל בשימוש בערוצים טבעיים שאת מימיהם מסיטים לבריכות אגירה שנועדו להתמודד עם שיטפונות פתע בגלל סופות גשמים ולבריכות השקעה שבהן שוקעים הבוץ, הטיט והחצץ. מבריכות אלו זורמים המים לתעלות המרכזיות. אלו מזרימות את המים על פני הרכסים ומחלקות אותם לכפרים השונים ולשדות. חיסכון בכוח אדם הושג בזמן חפירת התעלות באמצעות הזרמת מים ופינוי הקרקע והסלעים שעוצרים את זרימת המים. בזמן בניית התעלה המרכזית הושארו פתחים לתעלות המשנה שנועדו לחלק את המים לכפרים על פי גודל הכפר. המים זורמים לטרסות ויורדים בכוח הכבידה מטרסה לטרסה ובסופו של דבר זורמים דרך תעלות הניקוז לנחלים שבתחתית העמק. הסחף ששוקע בתעלות מתנקה באופן טבעי בתקופה שבה יש זרימה חזקה.
בניית ותחזוקת התעלות היא מלאכה אליה נרתמים כל בני ההאני בשל החשיבות הגדולה של תעלות ההשקיה לעצם קיומם. תעלה מרכזית נבנית במאמץ משותף של כמה כפרים. ההאני יתחזקו בהתנדבות תעלות, גם אם תעלות אלו לא שייכות להם. עקב כך, אף על פי שמערכת התעלות היא בת למעלה מאלף שנים היא מסוגלת להבטיח הספקה רצופה ואפקטיבית של מים גם בימינו.
הערות שוליים

↑  Tom Dillehay, HH Eling Jr, J Rossen (2005). "Preceramic irrigation canals in the Peruvian Andes". Proceedings of the National Academy of Sciences. 102 (47): 17241–4. doi:10.1073/pnas.0508583102. PMC 1288011. PMID 16284247.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Howard, Jerry B. "Hohokam Legacy: Desert Canals". Pueblo Grande Museum Profiles No. 12. WaterHistory.org. אורכב מ-המקור ב-2012-01-24. נבדק ב-2016-07-20.
↑  "All-American Canal, California–Mexico border". Earth Observatory. National Aeronautics and Space Administration. 23 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "All-American Canal System". Boulder Canyon Project. U.S. Bureau of Reclamation. 1 בפברואר 2012. אורכב מ-המקור ב-2012-06-27. נבדק ב-2016-07-20. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph534663
שמואל אלימלך טורק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1917 
 פטירה:  2009 (בגיל 92 בערך) 
 השכלה:  הסיטי קולג' של ניו יורק  אוניברסיטת ניו יורק  ישיבה יוניברסיטי 
 תקופת הפעילות:  ?–2009 
 
הרב שמואל אלימלך טורק (לעיתים טוירק) (1917–2009) היה ממייסדי ונשיאה הראשון של אגודת הרבנים בארצות הברית. רב קהילה באמריקה למעלה מ-40 שנה, ומחבר שו"ת כרם צבי.
השכלה

בצעירותו למד בבית הספר רבי יעקב יוסף, לאחר מכן למד בישיבת תורה ודעת אצל הרב שלמה היימן זצ"ל, שהיה רבו המובהק, וממנו קיבל סמיכה לרבנות. מאוחר יותר נסמך גם על ידי הרב משה פיינשטיין. הרבה לשאת ולתת בהלכה עם הרב מנשה קליין, והתכתבויותיהם הרבות מתועדות בספרו כרם צבי.
התואר הראשון שלו היה מסיטי קולג', תואר שני מ-NYU ודוקטורט מ-Yeshiva University .
רב קהילה

במשך 40 שנה, הרב טורק כיהן כרב קהילת של מרכז קינגסברידג' בישראל בריברדייל".
פעילות ארגונית

הרב טורק היה הנשיא הראשון ומייסד שותף של איגוד הרבנים בארצות הברית.
הוא היה אחד הרבנים שצעדו בוושינגטון די.סי ב-1943 כדי לנסות להציל את יהודי אירופה מהנאצים, בתקופה בה הפגנות פומביות מצד אנשי דת היו מחזה נדיר.
כתבים

הרב טורק היה בעל טור קבוע בעיתון ובו כתב למעלה מ-1500 טורים, במגוון נושאים הנוגעים ליהדות, הלכה ומוסר.
בשנת תשל"ג פורסם ספרו 'כרם צבי'.
הערות שוליים

↑  decades of columns in The Jewish Press
↑  Image of a 1986 column, including Rabbi Turk's photo
1 2 3  Obit, Jewish Press, July 10, 2009, p. 58
↑  Samuel Turk, prabook.com (ב־)
↑  "Wyman Institute Update: September 5, 2007". 5 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286762405171 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמואל אלימלך טורק".
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריימונד קארבר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אוסף סיפורים קצרים
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 הוצאה בשפת המקור:  Alfred A. Knopf
 תאריך הוצאה:  1981
 מספר עמודים:  142
 עורך:  חנן חבר, משה רון
 הוצאה בעברית
 תאריך:  1992 תשנ"ג
 תרגום:  משה רון
 פרסים
 20th Century's Greatest Hits: 100 English-Language Books of Fiction 
 סדרה
 סדרת ספרים:  הסדרה הלבנה
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 32-1825
 
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה (באנגלית: What We Talk About When We Talk About Love) הוא אוסף סיפורים קצרים מאת הסופר האמריקאי ריימונד קארבר, שיצא לאור בשנת 1981. הספר נקרא על שם אחד הסיפורים הקצרים המופיעים באוסף.
העריכה הספרותית

בין קארבר לבין העורך הספרותי שלו, גורדון ליש (אנ') התעוררה מחלוקות סביב כמה סיפורים באוסף. קארבר התלונן כי הסיפורים עוברים "קטיעה כירורגית והשתלה, כדי שיוכלו איכשהו להתאים לתוך קרטון כך שהמכסה ייסגר." בסופו של דבר, הספר יצא לאור עם שינויים נרחבים של ליש, וזכה לשבחי המבקרים.
זמן קצר לפני מותו, קארבר ליקט יחדיו סיפורים (מתוך 37 הסיפורים שלו) תחת הכותרת "Where I'm Calling From: Selected Tales" (בתרגום חופשי: מהיכן שאני קורא: סיפורים נבחרים). קארבר ליקט בספר זה כמה סיפורים בעריכת ליש, אחדים שוחזרו מכתבי היד המקוריים שלו וכמה סיפורים שלא פורסמו.
אלמנתו של קארבר, טס גלאגהר, התעמתה עם הוצאת Knopf כדי לקבל אישור לפרסם מחדש את 17 הסיפורים ב"על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה" כפי שנכתבו במקור על ידי קארבר. גרסאות מקוריות אלה הופיעו בסופו של דבר במתחילים, שפרסמו אצל ג'ונתן קייפ בשנת 2009, וב"ספרי האוסף" של ספריית אמריקה.
תוכן > אולי תרקדו?

(במקור: Why Don't You Dance?)
תוכן > עינית

(במקור: Viewfinder)
איש בלי ידיים מגיע לבית המספר כדי למכור לו תצלום של חזית ביתו. המספר מזמין אותו פנימה לקפה.
תוכן > מיסטר קופי ומיסטר פיקסיט

(במקור: Mr. Coffee and Mr. Fixit)
תוכן > סוכה

(במקור: Gazebo)
תוכן > יכולתי לראות את הדברים הכי קטנים

(במקור: I Could See the Smallest Things)
תוכן > שקיות

(במקור: Sacks)
תוכן > האמבטיה

(במקור: The Bath)
אמא מזמינה עוגת יום הולדת לכבוד בנה שמאוחר יותר באותו היום נפגע ממכונית ומובל לבית החולים במצב של תרדמת. הוריו יושבים לצידו וכל אחד בתורו יוצא הביתה להתרעננות לעשות אמבטיה.
תוכן > תגיד לנשים שאנחנו הולכים

(במקור: Tell the Women We're Going)
תוכן > אחרי הג'ינס

(במקור: After the Denim)
תוכן > כל-כך הרבה מים כל-כך קרוב הביתה

(במקור: So Much Water So Close to Home)
תוכן > הדבר השלישי שהרג את אבי

(במקור: The Third Thing That Killed My Father Off)
תוכן > שיחה רצינית

(במקור: A Serious Talk)
תוכן > הרגיעה

(במקור: The Calm)
תוכן > מכניקה פופולרית

(במקור:Little Things)
זוג נפרד וכל אחד מבני הזוג רב על משמורת התינוק, ריב שמדרדר לאלימות.
תוכן > הכל נדבק לו

(במקור: Everything Stuck to Him)
תוכן > על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה

(במקור: What We Talk About When We Talk About Love)
תוכן > עוד דבר אחד

(במקור: One More Thing)
אל.די. מתווכח עם בתו ריי בת ה-15, כאשר אשתו מקסין חוזרת הביתה, ומתחילה לריב איתו בעצמה. אל.די. השיכור מתנהג בפראות, ומרלין מסלקת את אל.די. מהבית. בסוף הסיפור, כשהוא עומד בכניסה עם המזוודה, לאל.די נותר עוד דבר אחד.
בתרבות

הסיפורים "כל-כך הרבה מים כל-כך קרוב הביתה" ו"תגיד לנשים שאנחנו הולכים" עובדו על ידי הבמאי רוברט אלטמן ונכללו בסרטו תמונות קצרות משנת 1993.
הסיפור "תגיד לנשים שאנחנו הולכים" עובד מאוחר יותר גם לסרט Jindabyne (אנ') משנת 2006.
הסיפור "אולי תרקדו?" מהווה בסיס לסרט הקצר עטור הפרסים "הכל הולך" (אנ') משנת 2004, וכן עבור הסרט "מכירת חיסול" (אנ') בכיכובו של ויל פרל משנת 2010.
ריגן תומאסון, גיבור הסרט "בירדמן" של הבמאי אלחנדרו גונסלס איניאריטו, הוא כוכב הוליוודי דועך המעלה הפקה בברודוויי ל"על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה". ההפקה בברודוויי כוללת מספר היבטים מהסיפור של קארבר, כמו ארבעת החברים שסיפרו סיפורים על בקבוק ג'ין וסיפורו של מל על הזוג בתאונת הדרכים, אך כולל גם סיפורים אחרים, מלודרמטיים יותר, שאינם חלק מהסיפור המקורי.
בתרבות > פרפרזות על הכותרת

המשפט "על מה אנחנו מדברים כאשר אנחנו מדברים על אהבה" זכה לרפרנסים רבים כמו:
What We Talk About‏ - שיר של להקת Old 97's (אנ') משנת 1999.
What We Talk About (When We Talk About Love)‏ - שיר של להקת דאוס משנת 2005.
על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה ספר זיכרונות מאת הרוקי מורקמי משנת 2007.
מלחמות ההיפ הופ: על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על היפ הופ - ומדוע זה משנה - ספר של טרישיה רוז (אנ') משנת 2008.
אודותיו אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על האסור להאימר - סיפור קצר על קת'ולהו מאת ניק ממאטאס (אנ') משנת 2009.
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על רלף סמפסון - מאמר מאת צ'אק קולסטמן (אנ') המופיע באנתולוגיה "לאכול את ההדינוזאור" (אנ') משנת 2009.
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אנה פרנק - אוסף סיפורים קצרים מאת נתן אנגלנדר. מאנגלית: אתגר קרת ואסף גברון הוצאת כתר, 2013.
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על מלחמה - ספר מאת נח ריצ'לר (אנ') משנת 2012
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אלוהים - ספר מאת רוב בל (אנ') משנת 2013
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על משחקים - מחקר אקדמי על משחקי וידאו ועיבוד שפה טבעית משנת 2015.
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על סוריה - מחזה קצר מאת רועי מליח-רשף משנת 2017.
על מה אנחנו חושבים כשאנחנו חושבים על כדורגל - מסה מאת הפילוסוף סיימון קריצ'לי משנת 2017.
על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אונס - ספר מאת שוהאילה אבדולאלי (Sohaila Abdulali) משנת 2018.
תרגום לעברית

קארבר, ריימונד. על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אהבה, עורכים: חנן חבר, משה רון, תרגם מאנגלית: משה רון, תל אביב, עם עובד, 1992.
הערות שוליים

↑  Raymond Carver's story "Beginners" and Gordon Lish's edits of the story create the first published version, entitled "What We Talk About When We Talk About Love."
↑  The Real Carver: Expansive or Minimal?
↑  Raymond Carver's Life and Stories
↑  https://genius.com/3907536
↑  http://games.soe.ucsc.edu/sites/default/files/ryanEtAl_BottomUpGamesStudiesUsingNLP.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17764920n (data)
שמואל שפרכר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1929 (בן 95)
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 פרסים והוקרה:  יקיר רמת גן (2008) 
 
שמואל יששכר (מילון) שפרכר (נולד ב-19 במרץ 1929) הוא כימאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה באוניברסיטת בר-אילן, אשר כיהן ככרקטור האוניברסיטה בין השנים 1975-1978.
ביוגרפיה

נולד בווינה בשנת 1929. בשנת 1938 נדד עם משפחתו בארצות אירופה השונות מאימת הנאצים, ובשנת 1939 הגיע לבריטניה באמצעות הקינדר טרנספורט, שם השלים את השכלתו התיכונית. בינואר 1945 היגר עם משפחתו לארצות הברית, שם השלים תואר ראשון בשנת 1947 בישיבה אוניברסיטה, תואר שני ב-1949 ותואר שלישי בכימיה אורגנית בשנת 1953 מאוניברסיטת קולומביה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה במנגנונים של תגובות אורגניות, תחת הנחייתו של וויליאם דורינג (אנ'). בשנים 1953–1955 ביצע מחקר פוסט דוקטורט בקולג' לרופאים ומנתחים באוניברסיטת קולומביה. במקביל ללימודיו האקדמיים, בגיל 24 הוסמך לרבנות בידי הרב יוסף דב סולובייצ'יק ובידי הרב פרופ' שמואל בלקין.
על אף שלא גדל בבית ציוני, שפרכר חבר בארצות הברית לחוגי המזרחי מתוך אמונה דתית כשיטת הרמב"ן, הרואה ביישוב ארץ ישראל מצווה. בקיץ 1947, לאחר שהשלים תואר ראשון בכימיה ובמתמיטיקה, פנה שפרכר יחד עם החברותא שלו מהישיבה אוניברסיטה, נורמן לאם, שהיה עדיין סטודנט לתואר ראשון בכימיה, אל נציגות הסוכנות היהודית בארצות הברית בכדי לסייע למאמץ המלחמתי. הם הופנו לבית בהרי הקטסקיל, ושם עסקו בפיתוח חומר נפץ הודף עבור מרגמת הדוידקה, תחת השגחתו של פרופ' ברגמן
עם הקמת אוניברסיטת בר-אילן בשנת 1955, גויס ד"ר שפרכר בכדי לייסד ולעמוד בראש המחלקה לכימיה. מסתיו 1960 ועד אביב 1964, חזר שפרכר למחלקה לביוכימיה באוניברסיטת קולומביה, ובין היתר ביצע מחקר חלוצי בתחום של סטריאוכימיה של תגובות ביוכימיות המזורזות על ידי B12. לאחר מכן שב לתפקידו באוניברסיטת בר-אילן, ובנוסף, סייע להקמת המחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1971 נבחר לכהן כדיקן הפקולטה למדעי הטבע ולמתמטיקה, וב-1975 לרקטור אוניברסיטת בר-אילן. בתקופה זו יזם ופעל להקמת המדרשה לנשים, הראשונה מסוגה בארץ.
מלבד תרומותיו השונות באקדמיה, פרופ' שפרכר שינה את שיטות ההוראה של כימיה כללית, כימיה אורגנית וביוכימיה במדינת ישראל. עקב יכולותיו הפדגוגיות, הוא הוזמן ללמד קורסים באוניברסיטת תל אביב, מכון ויצמן, הטכניון, האוניברסיטה העברית בירושלים ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כאות הוקרה לפעילותו לקידום תחום הכימיה בישראל, מונה שפרכר בשנת 2014 לחבר כבוד בחברה הישראלית לכימיה. בשנת 2008 הוענק לו תואר "יקיר העיר רמת-גן".
תחומי מחקריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חיים אישיים

נולד לשלמה ואסתר (לבית בלך) שונר ולו אחות ואח צעירים. נשוי לפרידה (לבית רוקח), פסיכולוגית חינוכית, ולהם חמישה ילדים. אחת מבנותיו היא רחל שפרכר-פרנקל, שבנה, נפתלי, נרצח בפיגוע חטיפה. בנותיו אתהאל ורחלי נשואות לשניים מבניו של פרופ' אביעזרי פרנקל.
ביאורים

↑  לא ברור אם מדובר בפליקס ברגמן, כפי שהעיד שפרכר בראיון, או שמא מדובר באחיו, ארנסט דוד ברגמן, כפי שהעיד נורמן לאם ב-2008..
↑  סבו, אהרון שפרכר, נישא שלוש פעמים. הנישואין השלישיים היו לאימו של שלמה, אך הנישואין נערכו רק דתית ולא חוקית, ולכן הרשויות בפולין העניקו לשלמה את שם משפחתה של אימו. כאשר שמואל שפרכר ומשפחתו התאזרחו בארצות הברית בשנת 1950, חזרו להשתמש בשם המשפחה שפרכר,.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6   ראיון במסגרת פרוייקט תיעוד דור תש"ח - עמותת תולדות ישראל, סרטון בערוץ "עמותת תולדות ישראל", באתר יוטיוב, 1.2.2023
↑  רקטורים בעבר, אתר בר-אילן
1 2  ביוגרפיה באתר Chemistry Tree
1 2 3 4  Ehud Keinan, The 2013 Israel Chemical Society Prizes and Awards, Israel Journal of Chemistry, ‏2014 (באנגלית)
1 2  Eric Halivni (Weisberg), A Bullet Factory in the Catskills, Mizrachi website, Rabbi Dr. Norman Lamm zt”l Reflects on the War of Independence, ‏2008 (באנגלית)
1 2  Ammon Albeck,  Jordan H. Chill,  Bilha Fischer,  Yitzhak Mastai,  Abraham Nudelman,  Arlene D. Wilson-Gordon, Department of Chemistry, Bar-Ilan University (BIU), Israel Journal of Chemistry, ‏October 2014 (באנגלית)
↑  כתב מקומונט, "יקרים לליבנו", באתר מקומונט, ‏9 בספטמבר 2008
↑  נשאר לנו חור בלב
↑  רשימת מתפללי בית כנסת רמת חן (עמ' 136)
↑  יעקב נפתלי פרנקל ז"ל (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007382642405171  VIAF: 46602281   WorldCat (עם VIAF): 46602281