stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחנה אם שטאו
מחנה מעפילי האקסודוס 1947 > מבנה המחנה

מחנה אם שטאו שכן במחוז ליבק קיקניץ של העיר ההנזית ליבק, במרחק של כ־2 קילומטרים מדרום למחנה פפנדורף וכ-2 קילומטר מצפון מזרח לעיר ליבק, על חצי האי הרנינזל. ליד המחנה עברה החשמלית מספר 12 שנסעה בין הרנויק (גר') לליבק תוך מעבר מספר מחסומים וסבך של גדרות תיל חלוד. מהמחנה ניתן היה לראות את האניות המפליגות בנהר טרווה. המחנה היה נח יותר למגורים ממחנה פפנדורף. המעפילים התגוררו בצריפי עץ שטוחי גג (כפי שהיו במחנות צה"ל "במחנה צריפין - סרפנד" מימי הבריטים בארץ). בכל צריף שוכנו 16–20 איש במיטות קומתיים. רוב הצריפים היו מצוידים בשולחנות וכיסאות. המעפילים קיבלו 3 שמיכות לכל אחד וניצלו שקי תפוחי אדמה ריקים והפכו אותם למזרנים לאחר שמלאו אותם בקש ועשבים. את בדי הברזנט, של מיטות השדה המתקפלות שקבלו מהבריטים, פרמו ותפרו מהם גרביים. מתקני המים היו בלתי נאותים. לא היו אמצעי חימום בצריפים. במחנה לא היו שבילים סלולים. בימי גשם המעפילים בוססו בבוץ בין הצריפים.
מחנה מעפילי האקסודוס 1947 > החיים במחנה

כפי שהמעפילים היו מאורגנים בטרם ההפלגה על האקסודוס במסגרות של התנועות הפוליטיות כך הם הקפידו לשמור על הזיקה הפוליטית שלהם גם במחנה. במחנה אם שטאו בשונה ממחנה פפנדורף, בו המעפילים התלכדו סביב הנהגתו של מרדכי רוזמן שהיה ממנהיגי השומר הצעיר עוד בגרמניה בטרם העלייה על האקסודוס, המשיך להנהיג את הקבוצות השומריות על האקסודוס, על אוניית הגירוש ראנימיד פארק ובהמשך באופן ישיר גם במחנה פפנדורף. במחנה אם שטאו, לעומת זאת, התלכדו המעפילים סביב אנשי ההגנה מיכה פרי (פרלסון "גד"), סימה שמוקלר שהייתה אחות על האקסודוס, יוז'ק לימון ואלחנן ונחוצקר (ישי) שעלו לאמפייר רייוול בפורט-דה-בוק. שליוו אותם על האקסודוס וגם על אוניית הגירוש אמפייר רייבל. מיכה פרי ואלחנן ונחוצקר, אנשי ההגנה היו בעלי אוריינטציה מפא"יניקית בעיניהם כל מי שלא מסכים אתם, הוא מפורר את אחדות המחנה. למעשה במחנה אם שטאו נמשך הפיקוד הארץ ישראלי על המעפילים כפי שהיה על האקסודוס ובאוניית הגירוש אמפייר רייבל. בשונה ממחנה פפנדורף בו המעפילים הנהיגו את עצמם. בסופו של דבר מיכה פרי ארגן ועד פעולה/מזכירות המייצגת את כל המפלגות מהן הגיעו המעפילים למחנה. מזכירות אם שטאו שיתפה פעולה עם מזכירות המעפילים שהקים מרדכי רוזמן במחנה פפנדורף. שתי המזכירויות הנפיקו במשותף את תעודות המעפילים בהן היו רק תמונת פרופיל מספור וציון שהמעפילים גורשו בכוח לגרמניה מנמל חיפה.
בתאריכים 13, 20, 25 בספטמבר וב־2 באוקטובר 1947 נכנסו למחנה נציגי הג'וינט והביאו למחנה מצרכים ממחסני הג'ויינט כגון מזון, חפצי רחצה, ספרי דת, תשמישי קודש לחגים, ספרים ועיתונים בעברית וביידיש. החל מ־7 באוקטובר 1947 נכנסו למחנה צוותי רווחה על בסיס יומי. מבחינה בריאותית המעפילים היו במצב של חולשה כללית לאחר התלאות שעברו במשך 3 חודשים בים, התנאים הסניטריים והמזון הירוד שקבלו מהבריטים.
המעפילים התארגנו במחנה לחיים כמו בקיבוץ תוך כדי חלוקה שוויונית של המצרכים שנתקבלו מהג'ויינט ומיתר ארגוני הסיוע. במחנה הוקם מטבח משותף לבישול ארוחות צהריים שנוהל על ידי שף גרמני ו־3 עוזרות, ממחסן המחנה נתנו הקצבות פרטניות של מצרכים להכנת ארוחות הערב והבוקר בצריפים. הילדים קיבלו ארוחת 10 מיוחדת במסגרת כיתות לימוד שאורגנו במחנה. הילדים ובני הנוער היו עסוקים ברוב שעות היום. הם עסקו בלימוד עברית, כתיבת העיתון "בדרך", בספורט, אמוני שדאות, קרב מגע וקפא"פ, קונצרטים, הרצאות ואספות פוליטיות.
הבריטים עשו הכול כדי לשבור את רוחם של המעפילים במחנה באופנים שונים. צמצום מנות המזון וניסיונות לנטרל את כוחם של המנהיגים. בכך התכוונו לפורר את אחדות המעפילים במטרתם להגיע כמה שיותר מהר לארץ ישראל. מבין הפעולות שביצעו הבריטים היה ניסיון כושל ליצר רישום אוכלוסין. המעפילים הבינו שניסיון זה נעשה על מנת לדעת מאיזה ארצות הגיעו המעפילים כדי לגרשם חזרה לארצות מוצאם. לאחר מספר ימים מזכירות המחנה קראה להרוס את שולחנות הרישום, בהן ניהלו הבריטים את הרישום. כמו כן קראו למעפילים לא למסור את שמותיהם האמתיים וארצות מוצאם. בנימין גרושקה (בולק), מתורגמן מטעם מזכירות המחנה שתרגם ליידיש את הוראות הבריטים קרא למעפילים "לא" (באלף רבתי) להישמע להוראות של הבריטים שהוא תרגם להם. בתוך קבוצות הנוער התארגנו קבוצות נערים ונערות שתפקידם היה לאבטח את אנשי ההגנה שהגיעו אתם למחנה מאניות הגירוש, מפני הבריטים. הם הכינו עבורם מקומות מסתור ותעלות בריחה מתחת לצריפי המחנה ואבטחו את מקומות המסתור במשמרות.
מחנה מעפילי האקסודוס 1947 > אחרית דבר

החל מאמצע חודש ספטמבר 1947 הנהגת המחנה בראשות מיכה פרי וסימה שמוקלר ארגנו סרטיפיקטים מזויפים למעפילים ושלחו אותם בקבוצות קטנות למינכן שבאזור הכיבוש האמריקאי על מנת שימשיכו משם בעלייה ד' לארץ ישראל.
לקראת אמצע אוקטובר 1947 אנשי ההגנה החלו לעזוב את המחנה כדי לצאת למשימות נוספות שנועדו להם במסגרת העפלה והמוסד לעלייה ב'. הראשונים שעזבו אלחנן ונחוצקר ויוזק לימון והאחרונים עזבו מיכה פרי והאחות סימה שמוקלר. (בדצמבר 1947 מיכה פרי הגיע לרומניה כדי ללוות את מעפילי אוניית המעפילים עצמאות).
בסוף אוקטובר 1947 מזכירות המחנה בשיתוף פעולה עם הבריטים התארגנו למעבר המעפילים למחנה משופר יותר. המתאים למגורים במהלך החורף בגרמניה (ראו טבלת אקלים בהמשך). בתחילת חודש נובמבר 1947 הועברו המעפילים במשאיות לתחנת הרכבת בבאד שווארטאו (גר') ומשם ברכבות לעיר וילהלמסהאפן. מתחנת הרכבת בעיר הובלו המעפילים שוב במשאיות למחנה הצבאי שליד הכפר זנגווארדן, כיום קסרקטין הצי הגרמני – האדמירל ארמין צימרמן.
נכון לאוגוסט 2020, אין כל ציון הנצחה במקום על המצאות מחנה מעפילי האקסודוס, על חצי האי הרנינזל.
גאוגרפיה > אקלים

הטבלה המובאת למטה מבטאת את הטמפרטורות והמשקעים הממוצעים לתקופה שבין השנים 1890 ועד שנת 2017.
| אקלים במחנה אם שטאו> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במחנה אם שטאו> ינואר.2.-2.52 | אקלים במחנה אם שטאו> פברואר.3.-2.41 | אקלים במחנה אם שטאו> מרץ.7.0.43 | אקלים במחנה אם שטאו> אפריל.12.3.42 | אקלים במחנה אם שטאו> מאי.17.6.51 | אקלים במחנה אם שטאו> יוני.20.10.60 | אקלים במחנה אם שטאו> יולי.22.12.74 | אקלים במחנה אם שטאו> אוגוסט.21.12.52 | אקלים במחנה אם שטאו> ספטמבר.18.9.52 | אקלים במחנה אם שטאו> אוקטובר.13.5.55 | אקלים במחנה אם שטאו> נובמבר.7.2.54 | אקלים במחנה אם שטאו> דצמבר.3.0.56 | אקלים במחנה אם שטאו> שנה.21.-1.654 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: hikersbay.com/climate/germany/lubek
גאוגרפיה > נהר טרווה

לקראת מוצא נהר טרווה לים הבלטי הוא זורם באזור מישורי יחסית וכתוצאה מכך הזרימה בנהר אטית וערוץ הנהר נעשה נפתול ומתפתל. הופעת הנפתולים בנהרות מתרחשת בדרך כלל בשטחים מישוריים, שאין בהם נטייה חזקה של הזרימה לכיוון מסוים והקרקע פעמים רבות מורכבת מסחף. הנפתולים אינם יציבים, זרם המים מביא סחף, שעלול למלא חלק מהפיתול ומצד שני הזרם עשוי לחפור נתיב חדש בתוך אדמת הסחף. בנפתול זרם המים נדחף לכיוון הגדה הקעורה ומוסיף לחפור בה בעוד שהסחף נוטה להצטבר בגדה השנייה, שם המים פחות עמוקים. חצי האי הרנינזל היה חלק מנפתול והוא נוצר באופן מלאכותי כתוצאה מעבודות שנעשו בראשית המאה ה-19 ליישור ערוץ הנהר על מנת לשפר את ערוץ לשיט בנהר.
אורך נהר טרווה כ־124 ק"מ והוא משמש ערוץ תחבורה עם הרבה מאוד תעלות שייט המתחברות אליו לכל אורכו והן מהווה תחנות יציאה בדרך, באזורים שונים בגרמניה.
בפברואר 2020 בבדיקות שגרתיות של ערוצי הנהר נמצאו ממצאים, שהתגלו בנובמבר 2021 כשרידי ספינת משא מהמאה ה-17, שהעבירה סיד ולא הגיעה ליעדה. שרידי הספינה נחקרים על ידי המכון למדעי הגאוגרפיה באוניברסיטת קיל ומאוניברסיטת גטינגן.
גאוגרפיה > פני השטח בחצי האי

חצי האי הרנינזל נמצא בגובה ממוצע של שלושה עד ארבעה מטרים מעל פני הים. להקמת מגורים במקום, גובה הקרקע חייב להיות 3.87 מטר מעל פני הים. על כן צומצמה הבניה בחצי האי למבנים כפריים, חד קומתיים וחד משפחתיים. יתרת השטח יועד למגרשי ספורט ומעגני סירות ומפרשיות.
גאוגרפיה > הגשר ומנהרת הגברים

מחנה אם שטאו נמצא ממזרח לאתר בו נכנסת כיום המנהרה התת-קרקעית (גר') החוצה את נהר טרווה מתחת למי הנהר. המנהרה בנויה בצורת 2 גלילים שעוברים בהם הכבישים 75B ו-104B. חצי האי Herreninsel (Lübeck) הוא רובע במחוז קוזניץ ליבק השייך לעיר המדינה ההנזית ליבק.
מנהרת הגברים (גר) Herrentunnel עם הכבישים הפדרליים 75 ו-104 נכנסת אל מתחת לפני האדמה באמצע חצי האי הרנינזל. אורך המנהרה 866 מטר. המנהרה נפתחה לשימוש הקהל הרחב ב־26 באוגוסט 2005. אל חצי האי ניתן להגיע מהעיר ליבק לאחר שעוברים את תחנת תשלום האגרה.
מנהרת הגברים החליפה את גשר הגברים. בשנת 2006 הגשר נהרס לחלוטין. לפניו חצו את הנהר במעבורת כבלים ידנית.
חצי האי הרנינזל נכון ל־2018

חצי האי הרנינזל הוא אזור בנייה מיוחד למעגני סירות ופעילות ספורט.
חצי האי הרנינזל נכון ל־2018 > בתים משפחתיים

חצי האי הרנינזל משמש למגורים מאז שנת 1934. בשל הקרבה לנמל ליבק שממוקם מעבר לנהר, בגדה הצפונית של הנהר טרווה. קיים במקום מטרד רעש מעצם פעילות הנמל במשך היום והלילה ובנוסף קיים החשש מסערות בים הבלטי שעשויות לגרום לשיטפונות בחצי האי. על כן, המשך הבנייה במקום בעתיד הותנה בבניית מערכי הגנה מרעש ומפני שיטפונות. בשנת 2017 הוקמה בחצי האי מערכת ניקוז ציבורית במימון פדרלי.
חצי האי הרנינזל נכון ל־2018 > מעגנים ומרינות

על גדות חצי האי הרנרינזל נמצאים מעגנים לסירות. כגון מרינה אם שטאו, ומעגנים ומרינות נוספות כגון:
מועדון שייט Segler-Verein Trave-SVT
מועדון שייט Siems
נמל סירות Quandt
מועדון שייט Kattegat
ספרות נוספת

אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, הוצאת עם עובד, 1990
ברכה חבס, הספינה שנצחה הוצאת "מערכות", תל אביב 1949
Jacques Derogy, La loi du retour, Fayard 1969
ז'אק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 1971
ראו גם

זנגווארדן
מחנה פפנדורף
אמדן
מבצע אואזיס
מבצע מבוכה
אמפייר רייוול
אקסודוס (אוניית מעפילים)
אמדן, פפנדורף וזנגוורדן
צבי חטקביץ
הערות שוליים

1 2 3 4 5  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 204
↑  "Telephone monitoring for a bridge." In: "Lübeck city newspaper." March 25, 2003, accessed November 19, 2008 .
1 2  Hafenplan – S14/8 – Herreninsel bei NV Pedia
1 2 3 4 5  https://geschichtswerkstatt-herrenwyk.de/httpsgeschichtswerkstatt-herrenwykwissenswertes-ueber-herrenwyk
↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 273
↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור אחר, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 273
↑  ז'ק דקוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 274
↑   סיפורה של לאה ברגמן חלק-2, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, 1971, עמ' 273
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 213
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסוודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 213
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, 1990, עמ' 213
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 215
↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 274
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 220
↑  תמונה, באתר www.palmach.org.il
↑  ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 280
↑  פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 230
↑  יוגב ישראלי, שרידי ספינה מהמאה ה-17 התגלו בקרקעית נהר בגרמניה, באתר ynet, 2 באוגוסט 2022
1 2  Anfrage zur Zukunft der Herreninsel. Sitzung der Bürgerschaft der Hansestadt Lübeck Nr. 4/2013-2018.(הקישור אינו פעיל)
↑  "Herrentunnel und Mautgebühr - Das müssen Sie wissen!" Bei herrentunnel.de
↑  "Wohnen am Seehafen? Der Interessenkonflikt um die Herreninsel in Lübeck." Bachelor-Thesis an der HafenCity Universität Hamburg vom 14. Dezember 2016.
מעבורת הגברים 1850–1909
גשר הגברים
גשר מסוג מדפי כביש מתרוממים למעבר אניות
מפת מחנות הקיץ של מעפילי האקסודוס פפנדורף ואם שטאו במחוז ליבק גרמניה בין החודשים ספטמבר-נובמבר 1947
דוד חטקביץ מלמד עברית במחנה אם שטאו
אמבולנס מחנה אם שטאו בכניסה למחנה
אימוני שדאות במחנה אם שטאו
אספת מעפילים ליד הצריף הגדול כנגד היציאה לצרפת
מיכה פרי מפקד מחנה המעפילים באם-שטאו
נפתול בנהר בשטח מישורי
כניסת מנהרת הגברים לתוך האדמה בחצי האי הרנינזל ומרינה אם שטאו
רחוב Wiesensteig על חצי האי הרנינזל
לובק-קיקניץ, הרנוויק: אזור החוף בהרנייזל (לובק)
ליבק: הרנינזל, חגורת קנים ונמל הסירה Quandt an der Trave
ולטאבה

ערך זה עוסק בנהר בצ'כיה. אם התכוונתם לפרק מפואמה סימפונית מאת סמטנה, ראו .
| --- | --- |
הוולטאבה בפראג
הוולטאבה בפראג
 מידע כללי
 אורך:  430 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  150 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  28,090 קמ"ר
 מוצא:  הרי שומאבה
 גובה מוצא הנהר:  1,017 מטרים
 שפך:  נהר האלבה
 מדינות באגן הניקוז:  צ'כיה צ'כיה, אוסטריה אוסטריה, גרמניה גרמניה
 אגן הניקוז של הוולטאבה
וְלְטָאבה (בצ'כית: ‏Vltavaקובץ:Cs-Vltava.ogg‏Ⓘ‏, בגרמנית: Moldau, בהונגרית: Moldva) הוא הנהר הארוך ביותר בצ'כיה.
גאוגרפיה

הוולטאבה זורם ממקורותיו בהרי שומאבה ועובר דרך הערים צ'סקי קרומלוב, צ'סקה בודייוביצה ופראג, ומתחבר לאלבה במניילניק (Mělník). אורכו 430 קילומטר וגודל אגן ההיקוות שלו הוא 28,090 קמ"ר. בוולטאבה זורמים יותר מים מאשר באלבה, אבל כיוון שהוולטאבה מתחבר לאלבה בזווית ישרה הוא נראה במפה כאילו הוא פלג של האלבה.
באוגוסט 2002 היה בוולטאבה שיטפון שהביא למספר קורבנות בנפש, לנזק רב ולהרס רב לאורך גדותיו של הנהר, בייחוד בפראג.
אחד מחלקי היצירה "Má vlast" (מולדתי) בת שש הפואמות הסימפוניות של המלחין הצ'כי הקלאסי בדז'יך סמטנה קרוי ולטאבה (בישראל הוא נקרא בטעות "מולדבה" הדומה לשם הגרמני,"מולדאו"), והוא מתאר מוזיקלית את מהלכו של הנהר. קיים דמיון מוזיקלי בין היצירה וההמנון של ישראל "התקווה".
הסימון למקום שאליו הגיעו המים בשיטפון שפקד את העיר בקיץ 2002
יחידת רימון (2010)

ערך זה עוסק ביחידה מיוחדת שהוקמה ב-2010. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

סיכת יחידת רימון
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 סוג:  קומנדו, סיור
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2010 – יוני 2018 (כ־7 שנים)
 מקים היחידה:  רס"ן בני מאיר
 מלחמות:    מבצע צוק איתן
 נתוני היחידה
 ייעוד:  קומנדו ולוחמה בטרור בשטח מדברי (בעיקר באזור הנגב ורצועת עזה)
 ציוד עיקרי:  נשק קל, מקלעים, רובי צלפים ואמצעים מיוחדים
 פיקוד
 יחידת אם:   חטיבת עוז  (בעבר תחת חטיבת גבעתי)
 דרגת המפקד:    רב-סרן
 מפקדים:  רשימה בהמשך
 עיטורים
   צל"ש אלוף
יחידת רימון הייתה יחידת קומנדו עצמאית בצה"ל, תחת פיקוד חטיבת עוז (עוצבה 89).
בין אוגוסט 2010 לדצמבר 2015, היחידה הייתה כפופה לחטיבת גבעתי. ב-27 בדצמבר 2015 היא הוכפפה כיחידה עצמאית לחטיבת עוז. ב-27 ביוני 2018 היחידה פורקה, ולוחמיה עברו ליחידת מגלן ויחידת אגוז.
היסטוריה

היחידה הוקמה באוגוסט 2010, בלחצו של מפקד פיקוד הדרום, יואב גלנט, אשר גרס כי לפיקוד הדרום נדרשת יחידה מיוחדת ללחימה ברצועת עזה מחד ובחדירות המחבלים מחצי האי סיני בעומק הנגב מאידך, תוך שימת דגש על לוחמה במדבר. הרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי, הביע הסתייגות מן הבחירה בשם "רימון" ליחידה, אולם גלנט התעקש והשם נבחר. הקמת היחידה הוטלה על רס"ן בני מאיר, איש היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) בעברו, ולשעבר מפקד פלחה"ן גבעתי. שלא כמו יחידות ייעודיות אחרות, יחידת רימון הוקמה באמצעות גיוס צוות סדיר שהתגייס ישירות ליחידה, ולא באמצעות העברת חיילים מיחידות מיוחדות אחרות. האיתור והגיוס ליחידה נעשה באמצעות הגיבוש של חטיבת גבעתי.
היחידה נקראה על שם סיירת רימון, שפעלה בפיקוד הדרום משנת 1970 עד שנת 2005.
היסטוריה > פעילות ביטחון שוטף

בפעילות הביטחון השוטף (בט"ש), היחידה הייתה מסופחת אל עוצבת אדום. לזכות היחידה נזקפת ההצלחה בהורדה הדרסטית בהיקף ההברחות בגבול מצרים, ובסיכול ההברחות על ידי טכניקות מיוחדות שפותחו על ידי היחידה. היחידה פעלה באופן גלוי וסמוי במרחב הדרום, ופעלה לסיכול פח"ע. לזכותה נזקפות פעילויות מבצעיות רבות, שבזכותן נשמר השקט והביטחון במרחב הדרומי.
עם השלמת בניית גדר הגבול ישראל-מצרים נבלמו כמעט לגמרי תופעות ההסתננות, ההברחות וחדירות מחבלים. עם הקמת חטיבת הקומנדו, היחידה העתיקה את פעילותה למרחב אוגדת איו"ש ובשנת 2018 נסגרה ולוחמיה שולבו ביחידת מגלן.
היסטוריה > מבצע "צוק איתן"

ביולי 2014 לחמה היחידה, תחת פיקודו של רס"ן טל אשור, במבצע צוק איתן. במהלך המבצע, חיסלה היחידה כ-50 מחבלים, איתרה עשרות פירי מנהרות, והשמידה כמה מנהרות לחימה, ובהן מנהרת לחימה שיצאה מתוך מסגד אל תוך שטח ישראל. בנוסף, אספה היחידה מודיעין בעל ערך רב, חשפה אמל"ח, ופעלה לחיסול קיני טרור ואיתור מנהרות בערים ח'ירבת אח'זעה, ח'אן יונס ורפיח. היחידה השתתפה בקרב על ח'ירבת אח'זעה. על לחימתה הוענק ליחידה צל"ש אלוף.
יחידת רימון פעלה תחת פיקוד חטיבת גבעתי לאורך המבצע, והייתה הכוח היחידי שפעלו בו חיילי מילואים אשר לחמו ביחד עם הלוחמים הסדירים כחלק מהכוח, על מנת לחנוך את הצוותים בזמן לחימה, ולשפר את היכולות המקצועיות של הלוחמים וטכניקות הלחימה של היחידה.
היחידה השתתפה במבצע לפני הכניסה הקרקעית, להשמדת מנהרת לחימה ממנה חדרו 13 מחבלים בסמוך לקיבוץ סופה.
ב-27 ביוני 2018 היחידה נסגרה ושולבה בפלגה ביחידת מגלן.
ציונים לשבח

צל"ש אלוף - מאת מפקד פיקוד הדרום, סמי תורג'מן, הוענק ליחידה בשנת 2015, על פעילותה במבצע צוק איתן, "יחידת רימון סייעה בפיתוח והטמעת יכולות טכנולוגיות בקרב כוחותינו, תוך שהיא מגלה יוזמה וחדשנות. במהלך "מבצע צוק איתן" לחמו לוחמי היחידה בקרבות רבים בעומק שטח האויב. בקרבות שהשתתפו הלוחמים, הם מילאו את משימותיהם בהצלחה, ופגעו בעשרות מחבלים. בתוך כך נפגעו לוחמים מהיחידה, אשר פונו בכללם על ידי חבריהם במהירות וביעילות, וחייהם ניצלו עקב כך. יחידת רימון הראתה במעשיה דבקות במשימה לאור המטרה, יוזמה, התקפיות ותחבולה."
גיוס ליחידה והכשרת הלוחם

אורך המסלול ביחידה הוא שנה וארבעה חודשים, והוא כולל בתוכו: טירונות ואימון מתקדם עם גדס"ר גבעתי, קורס מודיעין וסיור, קורס צניחה, קורס לוט"ר, קורס לת"ק, הכשרת כלל הצוות בקורס מ"כים ליחידות ייעודיות במסגרת חטיבת ביסלמ"ח, קרב מגע, לוחמה בשטח בנוי, ניווטים, תצפית, הסוואה וסדרות מדבריות המסכמות את יכולת החייל בשבועות שכוללים לוחמת קומנדו, מילוט, לוחמה בתנאי מדבר והתמחויות ייעודיות נוספות.
לוחמי היחידה נעלו בעבר נעלי חי"ר שחורות כאשר היו שייכים לחטיבת גבעתי. משעברו בשנת 2015 לחטיבת עוז הוחלפו הנעליים לצבע האדום. בנוסף עברו לענוד את תג חטיבת עוז. עם זאת המשיכו הלוחמים לחבוש את הכומתות הסגולות. אולם החל מ-30 באפריל 2018 עברו לכומתות האדומות.
מפקדי יחידת רימון

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| בני מאיר | 2010 - 2012 | מקים היחידה ומפקדה הראשון. מעוטר צל"ש מח"ט. לימים מפקד גדוד שחר |
| אסף חממי | 2012 - 2013 | לימים מפקד חטיבת קטיף, נהרג במלחמת חרבות ברזל במתקפת הפתע על ישראל |
| טל אשור | 2013 - 2015 | מפקד היחידה במבצע צוק איתן. לימים מפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה |
| עברי אלבז | 2015 - 2016 | לימים מפקד חטיבת הנגב |
| יונתן הלוי | 2016 - 2017 |  |
| דוד רון | 2017 - 2018 | מפקד היחידה האחרון, לימים סגן מפקד חטיבת גבעתי |
הערות שוליים

↑   יחידת "רימון" נסגרת ומוטמעת ב"מגלן". תיעוד מסכם מ-8 שנות פעילות מבצעית, באתר צה"ל, 7 בפברואר 2018.
↑  אנשיל פפר, ערב ראש השנה, צה"ל פותח את סיירת רימון, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2011
↑  אמיר בוחבוט‏, "כמו זיקית": הצצה לאימון החורף של לוחמי המדבר, באתר וואלה, 1 בפברואר 2014.
↑  נעמי נידם, מפקד שמלכלך את הידיים, לא מפקד טפלון, במחנה.
↑   יחידת הנדסה חושפת מנהרה בעומק 14 מטר בתוך מסגד - צוק איתן, באתר YouTube
↑  אמיר בוחבוט‏, "היחידה שהוקמה להתמודדות עם ג'יהאד עולמי נסגרת - ונטמעת במגלן", באתר וואלה, 3 במאי 2018.
↑  אלון בן דוד, מבור למנהרה, עם לוחמי גבעתי בעזה: "יש לנו עוד עבודה לעשות. זאת מלחמה", באתר nana10‏, 26 ביולי 2014.
| חטיבת עוז |
| --- | --- | --- |
| יחידות החטיבה | מגלן  • דובדבן  • אגוז  |  |
כריסטופר לקסון

כריסטופר לקסון (באנגלית: Christopher Luxon;‏ נולד ב-19 ביולי 1970) הוא פוליטיקאי ניו זילנדי שנבחר לכהן כראש ממשלת ניו זילנד באוקטובר 2023 ומשמש כמנהיג המפלגה הלאומית של ניו זילנד (מפלגת ימין - מרכז) מאז נובמבר 2021. קודם לכן, החל משנת 2021 ועד לבחירתו לתפקיד ראש הממשלה הוא כיהן בתפקיד מנהיג האופוזיציה.
ביוגרפיה

כריסטופר נולד ב-19 ביולי 1970 בקרייסטצ'רץ', בגיל שבע עבר עם משפחתו לאוקלנד לזמן מה, אך מאוחר יותר הם חזרו ולקסון סיים את בית הספר בעיר הולדתו.
בשנת 1992 סיים את לימודיו באוניברסיטת קנטרברי עם תואר שני במנהל עסקים. הוא עבד ביוניליוור במשך שמונה עשרה שנים, ומאז 2011 באייר ניו זילנד, שם שימש כמנכ"ל חברת התעופה מ-19 ביוני 2012, וכן כיהן במועצות המנהלים של לשכת התיירות של ניו זילנד וחברת Virgin Australia.
קריירה פוליטית

בשנת 2020, כמועמד המפלגה הלאומית של ניו זילנד, הוא קיבל מושב בבחירות לפרלמנט. ב-30 בנובמבר 2021, הוא נבחר למנהיג המפלגה הלאומית ולראשות האופוזיציה בניו זילנד, לאחר התפטרותה השערורייתית של קודמתו ג'ודית קולינס.
ראש ממשלת ניו זילנד

ב-14 באוקטובר 2023 נערכו בחירות לפרלמנט של ניו זילנד, בהן ניצחה המפלגה הלאומית והוא היה למועמד המוביל להרכיב את הממשלה.
עמדותיו

לקסון הוא נוצרי אוונגליסטי ושמרן חברתי. בנאום הבכורה שלו בפרלמנט, לקסון הגדיר את עצמו כמרכז-ימין.
עמדותיו > ישראל

בתגובה לטבח שבעה באוקטובר, הצהיר לקסון כי הוא מזועזע ועצוב מהתקיפות של חמאס נגד ישראל. לוקסון גינה את ההתקפות של חמאס והצהיר כי לישראל יש זכות להגן על עצמה.
הערות שוליים

↑   יוקר המחיה הכריע את הבחירות בניו זילנד: היורש של ארדרן הובס ונבחרה ממשלה שמרנית, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2023
↑  מנהיגי ניו זילנד מגיבים לתקיפות בעזה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020109321  VIAF: 20160120736340441731   WorldCat (עם VIAF): 20160120736340441731
מחשבות ותפילות

"מחשבות ותפילות" (באנגלית: Thoughts and prayers) הוא ביטוי נפוץ בארצות הברית ובמדינות נוספות להבעת תנחומים לאחר מקרים כמו אסון טבע או ירי המוני. הובעה ביקורת על השימוש ביטוי זה, שמביע תנחומים מבלי להציע דרכי פעולה אקטיביות.
היסטוריית שימוש

הביטוי "מחשבות ותפילות" הוא ביטוי תנחומים מקובל המביע חמלה, נחמה ועידוד. לדוגמה, ג'ו מאזולה השתמש בביטוי זה כדי להביע אהדה לישראל לאחר מתקפת הפתע ב-7 באוקטובר, וגם מינסוטה ויקינגס השתמשו בביטוי זה להבעת הזדהות ותנחומים.
קיים תיעוד לשימוש בביטוי לפחות משנת 1999, לאחר הטבח בתיכון קולומביין. בין המקרים שבהם נעשה שימוש בביטוי זה נמנים אסונות הטבע הוריקן קתרינה, רעידת האדמה בכרייסטצ'רץ' (2011), רעידת האדמה בפואבלה (2017) והוריקן מריה. כמו כן נעשה שימוש בביטוי כתנחומים למשפחות של קורבנות ירי המוני, בהם פיגועי נובמבר 2015 בפריז, פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו, הירי בלאס וגאס והטבח בתיכון דאגלס.
דונלד טראמפ, בזמן כהונתו כנשיא ארצות הברית, השתמש פעמים רבות בביטוי "מחשבות ותפילות" או "תפילות ותנחומים", בין השאר לאחר ההתקפה על חברי הקונגרס בווירג'יניה 2017 ולאחר הירי במשרדי קפיטל גאזט.
סקוט מוריסון, שהיה ראש ממשלת אוסטרליה, השתמש בביטוי זה לניחום קורבנות גל השרפות באוסטרליה (2019–2020) וספג ביקורת על ניסיונו להידמות לפוליטיקאים אמריקאים.
שימוש אקטיבי

בארצות הברית, לאחר מקרים של אסון טבע או ירי המוני, לעיתים קרובות מתפרסמת קריאה "לא להסתפק במחשבות ותפילות" אלא להגיע לתרום דם או לספק סיוע הומניטרי או סיוע כלכלי לקורבנות ולמשפחותיהם.
ביקורת

למרות שהביטוי "מחשבות ותפילות" הפך לביטוי תנחומים שגור, רבים מתחו עליו ביקורת וטענו שהוא סוג של סלקטיביזם, ונטען שאדם המשתמש בביטוי זה מביע תמיכה באמצעות מאמץ מינימלי, ללא מחויבות כלשהי.
ביקורת רבה כלפי השימוש בביטוי זה קיימת ביחס לחוקי הנשק בארצות הברית, ובפרט כלפי פוליטיקאים המתנגדים לשינוי חוקי הנשק אך משתמשים בביטוי זה לאחר אירועי ירי המוני. לדוגמה, לאחר הירי בבאפלו (2022) אמר פיל מרפי על הפוליטיקאים המתנגדים לשינוי חוקי הנשק: "אני חושב שכל אחד מהם יודע לאן הם יכולים לדחוף את המחשבות והתפילות שלהם."
באותו אופן, לאחר הטבח בבית הכנסת בפיטסבורג הגיבו פוליטיקאים רבים ב"מחשבות ותפילות", אך מושל פנסילבניה טום וולף התייחס גם לקלות שבה ניתן לרכוש נשק בארצות הברית, וג'ונתן גרינבלאט, מנכ"ל הליגה נגד השמצה, ציין שיש לפעול גם נגד העלייה במקרי האנטישמיות בארצות הברית.
לאחר הירי בבית הספר היסודי רוב נעשה בביטוי "מחשבות ותפילות" שימוש סאטירי בכנס של איגוד הרובאים הלאומי האמריקאי ביוסטון, טקסס.
הערות שוליים

↑  "המחשבות והתפילות צריכות להיות עם ישראל", באתר ONE‏, 9 באוקטובר 2023
↑  סוכנות הידיעות AP, ‏בין הקורונה לירי המוני: הנורמליזציה של המוות נעשתה נפוצה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 במאי 2022
↑  Murphy calls for more gun laws after Buffalo shooting. Opponents ‘can shove their thoughts and prayers.’, NJ News, ‏16 במאי 2022 (באנגלית)
↑  "מחשבות ותפילות": התגובות לירי בפיטסבורג; תוגברה האבטחה סביב בתי כנסת, באתר Hebrew News, ‏27 באוקטובר 2018
↑   איתן לשם, שולחים מחשבות ותפילות: ההטרלה שהותירה את אנשי ה-NRA מבולבלים, באתר הארץ, 31 במאי 2022
מישל זלצמן

מישל זלצמן (אנגלית: Michelle Salzman; נולדה ב-5 ביולי 1977), היא פוליטיקאית אמריקאית, חברת בית הנבחרים של פלורידה כנציגת המחוז הראשון של המדינה מטעם המפלגה הרפובליקנית.
קורות חיים

זלצמן נולדה וגדלה בפנסקולה, פלורידה. לאחר שסיימה את התיכון התגייסה לצבא, לטענה "כדי להימלט מבית מתעלל". זלצמן סיפרה בעבר שאביה היה אלכוהוליסט מתעלל ואמה התמכרה לאופיואידים כשהייתה בחטיבת הביניים; לטענתה, שני הוריה מתו בגיל צעיר מהתמכרות לאופיואידים. ב-16 בפברואר 2022, סיפרה זלצמן, במהלך דיון בתמיכה בהצעת חוק נגד הפלות, כי בילדותה, דודה התעלל מינית באופן קבוע בה ובאחותה. לטענתה, גם כאשר שירתה כחלק מכוחות נאט"ו בבוסניה, היא נאנסה על ידי אחד ממפקידה. היא התחתנה בבזמן שירותה הצבאי, אך התגרשה מבעלה לאחר שנולדו להם שני ילדים. היא חזרה לפנסקולה שם הפכה לרקדנית אקזוטית. היא למדה במכללה מקומית בפנסוקלה ומאוחר יותר קיבלה תואר הראשון שלה במנהל עסקים מאוניברסיטת מערב פלורידה.
בפוליטיקה

זלצמן החלה את דרכה הפוליטית כיושבת ראש ועדת החינוך של צוות המעבר של ראש עיריית פנסקולה, גרובר רובינסון. בשנת 2020 היא נבחרה לבית הנבחרים של פלורידה לאחר שניצחה את הרפובליקני המכהן מייק היל בפריימריז. לאחר מכן היא נבחרה מחדש ב-2022, כאשר גברה שוב על היל. במרץ 2021 זלצמן הואשמה על ידי הנציג עומרי הרדי בכינוי הנציג וובסטר ברנבי "הרפובליקני השחור הסמל" של הלשכה. זלצמן הכחישה בתוקף את ההערה וטענה כי "מדובר בשקר מוחלט"
זלצמן גינתה את טבח שבעה באוקטובר והביעה את תמיכתה בישראל ובזכותה להגנה עצמית.
בשנת 2024 קיבלה זלצמן הודעה ממחלקת המדינה של פלורידה כי הוצאות הקמפיין שלה נבדקות בחשד לאי סדרים של כמה אלפי דולרים.
חיים אישיים

זלצמן היא אם לשלושה ילדים, שניים מנישואיה הראשונים ואחד מנישואיה השניים.