stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניו ברנזוויק
היסטוריה

לפני בואם של המתיישבים האירופאים, ישבו באזור פרובינציית ניו ברנזוויק השבטים האינדיאניים:
מיקמאק
מאליסיט
פאסמאקוודי
ניו ברנזוויק הייתה חלק מהחבל ההיסטורי אקדיה, בו החלה ההתיישבות הצרפתית בקנדה ב-1604. בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, עבר השטח לשליטה בריטית.
מושבת ניו ברנזוויק הוקמה בשנת 1784, והתיישבו בה הן לויאליסטים – נאמני בריטניה שברחו מארצות הברית לאחר המהפכה האמריקאית, והן יוצאי צרפת החדשה שגורשו על ידי הבריטים מאדמותיהם בנובה סקוטיה במהלך המלחמה והורשו להתיישב בניו ברנזוויק. המושבה הוקמה לאחר שהמתיישבים התנגדו לשלטונה של מושבת נובה סקוטיה עליהם ופנו לממשל הבריטי להרשות להם להקים מושבה נפרדת. גבולה עם מדינת מיין בארה״ב נקבע באמנת וובסטר-אשבורטון 1842.
מקור השם ניו ברנזוויק הוא בעיר הגרמנית בראונשווייג, ששמה בניבים גרמניים מסוימים הוא Brunswiek. מוצאו של ג'ורג' השלישי, המלך הבריטי בתקופה בה הוקמה המושבה, היה מבית הנובר - הנקרא גם בית ברנזוויק ולינבורג.
העיר פרדריקטון נקראת על שם בנו השני של המלך - הנסיך פרדריק אוגוסטוס.
ניו ברונזוויק היא אחת מארבע הפרובינציות המקוריות שהקימו את הקונפדרציה של קנדה בשנת 1867.
ערים

בניו ברנזוויק שמונה ערים (לפי מספר תושביהן):
סנט ג'ון – עיר הנמל העיקרית של ניו ברונזוויק, ובה נמצאות תעשיות נייר, בתי זיקוק ומבדוקים יבשים, כולם בבעלות משפחת אירווינג (אשר בבעלותה גם שלושה מארבעת העיתונים היומיים של הפרובינציה).
מונקטון
פרדריקטון (בירת הפרובינציה) — עיר אוניברסיטאית. הקתדרלה בעיר היא העתיקה באמריקה הצפונית.
מיראמיצ'י
אדמונסטון
דייפי
בת'רסט
קמפבלטון
כלכלה

כלכלת ניו ברנזוויק מתבססת על חטיבת עצים, כרייה, חקלאות ודיג.
הגידול העיקרי של המדינה הוא תפוחי אדמה.
ההכנסה הגולמית הממוצעת לנפש היא 20,833 דולרים.[דרוש מקור]
השכלה

בניו ברנזוויק מערכת בתי ספר דו לשונית - באנגלית ובצרפתית (החל בגני הילדים וכלה בבתי הספר התיכוניים).
מערכת המכללות הקהילתיות של ניו ברנזוויק כוללת קמפוסים בכל הערים הגדולות בפרובינציה, המלמדים הן בשפה האנגלית והן בשפה הצרפתית.
אוניברסיטת ניו ברנזוויק נוסדה בשנת 1785 בעיר פרדריקטון (ונקראה אז "קינגס קולג'" - המכללה המלכותית).
אוניברסיטת סיינט ת'ומס נוסדה בקת'ם בשנת 1910 כאוניברסיטה קתולית.
אוניברסיטת מאונט אליסון נוסדה בסקוויל בשנת 1839 על ידי הקהילה הנוצרית המתודיסטית.
פרס המוזיקה של MTV אירופה לאמן ה-R&B טוב ביותר

| --- | --- |
 הגוף המעניק:  MTV
 תקופת הפרס:  1997–הווה (כ־28 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  אלישה קיז (3)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ג'ניפר לופז, ביונסה ואשר (4)
 
פרס המוזיקה של MTV אירופה לאמן ה-R&B טוב ביותר הוענק לראשונה במהלך הטקס של שנת 1997 והופסק לאחר הטקס של שנת 2006, אך הוחזר מאוחר יותר לטקס של שנת 2022. שיאנית הזכיות בקטגוריה היא אלישה קיז ואילו שיאני המועמדויות הם אשר, ביונסה וג'ניפר לופז.
שיאני מועמדויות וזכיות > זכיות

3 זכיות: אלישה קיז
שיאני מועמדויות וזכיות > מועמדויות

4 מועמדויות: ג'ניפר לופז, ביונסה ואשר
3 מועמדויות: אאוטקאסט, אלישה קיז, מרי ג'יי בלייג', סיזה
2 מועמדויות: מריה קארי, דסטיניז צ'יילד, ג'נט ג'קסון, קרייג דייוויד, אשנטי, סאמר ווקר, קלואי
הערות שוליים

↑  "Puffy, Radiohead Lead MTV Europe Nominees". MTV News. 19 בספטמבר 1997. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Britney, BSB Top Nominations For MTV Europe Awards; Spears, Mariah, Puffy, Manson To Perform". MTV News. 5 באוקטובר 1999. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tadeusiak, Aneta. "MTV Europe Music Awards 2000". ukmix.org. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MTV Europe: Award nominations 2001". BBC News. 25 בספטמבר 2001. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mancini, Robert (30 בספטמבר 2002). "Eminem, Pink, Shakira Nab Most Noms For MTV Europe Music Awards". MTV News. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MTV Europe Awards 2004: The winners". BBC News. 18 בנובמבר 2004. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rawson-Jones, Ben (20 בספטמבר 2006). "MTV Europe Awards 2006: The Nominees". דיגיטל ספיי. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gil Kaufman, Taylor Swift, Olivia Rodrigo and SZA Lead 2023 MTV EMAs Nominations: See List, בילבורד, ‏4 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Max Pilley, Here are all the winners from the 2024 MTV EMAs, NME, ‏2024-11-10 (באנגלית בריטית)
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה |
| --- | --- | --- |
| טקסים | 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| קטגוריות מרכזיות | שיר • קליפ • שיתוף פעולה • אמן • מופע החדש • פופ • אלקטרוני • רוק • אלטרנטיבי • היפ הופ • לטיני • ‏R&B • מופע חי • מופע הפוש • מעריצים הגדולים ביותר • קיי פופ • וידאו קליפ למטרה טובה • הקליפ הארוך הטוב ביותר • מופע המטהוורס הטוב ביותר |  |
| קטגוריות אזוריות | אוסטרליה • אפריקה • בלגיה • ברזיל • קנדה • קריבי • צרפת • גרמניה • סין • הונגריה • הודו • ישראל • איטליה • יפן • קוריאה • אמריקה הלטינית – צפון • אמריקה הלטינית – מרכז • אמריקה הלטינית – דרום • הולנד • ניו זילנד • המדינות הנורדיות • פולין • פורטוגל • רוסיה • דרום מזרח אסיה • ספרד • שווייץ • בריטניה ואירלנד • ארצות הברית |  |
| קטגוריות עבר | אלבום • זמר • זמרת • מראה • עולמי • להקה • אייקון עולמי |  |
המכונים הלאומיים לבריאות

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית 
 סוכנות בת:  National Institute on Minority Health and Health Disparities 
 תאריך הקמה:  1887 
 מנהל:  מתיו ממולי (בפועל)
 מטה מרכזי:  בת'סדה 
 עובדים:  18,478 (2021)
 תקציב:  45 מיליארד דולר (2022)
 www.nih.gov
 קואורדינטות:  38°59′51″N 77°06′07″W﻿ / ﻿38.9975°N 77.101944444444°W﻿ / 38.9975; -77.101944444444
 he
 
המכונים הלאומיים לבריאות (באנגלית: The National Institutes of Health; בראשי תיבות: NIH) הם סוכנות של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש בממשלת ארצות הברית והסוכנות הממשלתית העיקרית האחראית למחקר ביו-רפואי. המכונים אחראיים ל-28%, כ-26.4 מיליארד דולר – מן ההוצאה הכללית בארצות הברית על מחקר ביו-רפואי.
סוכנות ה-NIH פועלת בשני מישורים: הראשון, פונה אל מחוץ לסוכנות ומכיל את תחומי האחריות של ה-NIH למימון מחקר ביו-רפואי המתבצע מחוץ למכוני ה-NIH, בעוד שהשני עוסק בניהול המחקר במכונים. המחקר של ה-NIH מנוהל ברובו בקמפוס המרכזי הנמצא בבת'סדה, מרילנד, הסמוכה לוושינגטון הבירה. שאר מעבדות ומשרדי המכון נמצאים ברובם במדינת מרילנד, במיוחד בערים רוקוויל ופרדריק. המכון הלאומי לזקנה והמכון הלאומי לחקר התמכרות לסמים נמצאים בבולטימור שבמרילנד והמכון למדעי בריאות הסביבה נמצא בקרוליינה הצפונית. למכון הלאומי לאלרגיה ולמחלות מידבקות יש מעבדות בהרי הרוקי ובהמילטון שבמונטנה.
תחילתו של ה-NIH במוסד שנקרא "המעבדה להיגיינה" ואשר נוסד בשנת 1887. משגדל המוסד, הוא עבר ארגון מחדש בשנת 1930, ונקרא על פי חוק המכון הלאומי לבריאות (עדיין בלשון יחיד). היום ה-NIH הוא אחד ממכוני המחקר הביו-רפואי המובילים בעולם ומשמש מוקד לפעילות ממשלתית אמריקאית בתחום מחקרי בריאות. ה-NIH מורכב מ-27 מוסדות מחקר, מרכזי מחקר ולשכת מנהל ומהווה חלק מן המחלקה הממשלתית לבריאות ושירותי אנוש. המנהלת הנוכחית של ה-NIH היא מוניקה ברטנולי.
מטרת מחקרי ה-NIH היא לרכוש ידע חדש כדי למנוע, לאתר, לאבחן ולטפל במחלות ובנכויות. מחד מתבצעים ב-NIH מחקרים על מומים גנטיים נדירים ביותר, ומאידך חוקרים אף תופעות בריאותיות נפוצות כמו הצטננות. משימת ה-NIH היא לחשוף ידע חדש אשר יוביל לחיים בריאים יותר לכל. ה-NIH מנסה להגשים את משימתו על ידי ניהול מחקר במעבדותיו, תמיכה במחקר של מדענים, אוניברסיטאות, בתי ספר לרפואה, בתי חולים ומוסדות מחקר בארצות הברית ומחוצה לה, אשר אינם חלק מן המנגנון הממשלתי. ה-NIH פועל להכשרת חוקרים במדע ולעידוד והפצת מידע מתחום הרפואה ומדעי הבריאות.
המכונים הלאומיים לבריאות ידועים בקרב מדענים ישראליים רבים, שכן בשורותיהם מספר רב של פוסט-דוקטורנטים מישראל. ברוב המקרים, תוכנית הפוסט-דוקטורט כוללת שלוש-ארבע שנים של מחקר באחת ממעבדות המכונים, כאשר ממשלת ארצות הברית מנפיקה ויזת-עבודה למועמדים המתאימים. מלבד פוסט-דוקטורנטים, קיימת במכונים הלאומיים לבריאות תוכנית השתלמות לבעלי תואר ראשון הכוללת שנה או שנתיים של מחקר ביו-רפואי.
דירוג: המכונים הלאומיים לבריאות מדורגים במקום ה-14 בשנת 2022 על ידי Nature Index המודד את התורמים הגדולים ביותר למאמרי מחקר שפורסמו ב-82 כתבי עת מובילים.
מכוני ומרכזי ה-NIH

ה-NIH מורכב מ-27 מכונים ומרכזים נפרדים המקיימים ומתאמים מחקר בתחומים שונים של מדע ביו-רפואי. להלן רשימת המכונים והמרכזים:
מכוני ומרכזי ה-NIH > מכונים

אחד ממבני ה-NIHהמכון הלאומי לסרטן (NCI) (National Cancer Institute)
המכון הלאומי לעין (NEI) (National Eye Institute)
המכון הלאומי ללב, ריאות ודם (NHLBI) (National Heart, Lung, and Blood Institute)
המכון הלאומי לחקר הגנום האנושי (NHGRI) (National Human Genome Research Institute)
המכון הלאומי לזקנה (NIA) (National Institute on Aging)
המכון הלאומי להתמכרות לאלכוהול ואלכוהוליזם (NIAAA) (National Institute on Alcohol Abuse and Alcoholism)
המכון הלאומי לאלרגיה ולמחלות מידבקות (NIAID) (National Institute of Allergy and Infectious Diseases)
המכון הלאומי לדלקת מפרקים, מחלות שרירים ושלד ומחלות עור (NIAMS) (National Institute of Arthritis and Musculoskeletal and Skin Diseases)
המכון הלאומי להדמיה ביו-רפואית והנדסה ביו-רפואית (NIBIB) (National Institute of Biomedical Imaging and Bioengineering)
המכון הלאומי לבריאות הילד ולהתפתחות אנוש (NICHD) (National Institute of Child Health and Human Development)
המכון הלאומי לחירשות והפרעות תקשורת אחרות (NIDCD) (National Institute on Deafness and Other Communication Disorders)
המכון הלאומי למחקר שיניים ופנים (NIDCR) (National Institute of Dental and Craniofacial Research)
המכון הלאומי לסוכרת, עיכול ומחלות כליה (NIDDK) (National Institute of Diabetes and Digestive and Kidney Diseases)
המכון הלאומי להתמכרות לסמים (NIDA) (National Institute on Drug Abuse)
המכון הלאומי למדעי רפואה סביבתיים (NIEHS) (National Institute on Environmental Health Sciences)
המכון הלאומי למדעי הרפואה הכלליים (NIGMS) (National Institute of General Medical Sciences)
המכון הלאומי לבריאות הנפש (NIMH) (National Institute of Mental Health)
המכון הלאומי לבריאות מיעוטים ופערים בריאותיים (NIMHD) (National Institute on Minority Health and Health Disparities)
המכון הלאומי למחלות עצבים ושבץ (NINDS) (National Institute of Neurological Disorders and Stroke)
המכון הלאומי למחקר סיעודי (NINR) (National Institute of Nursing Research)
הספרייה הלאומית לרפואה (NLM) (National Library of Medicine)
מכוני ומרכזי ה-NIH > מרכזים

המרכז לטכנולוגיית מידע (CIT) (Center for Information Technology)
המרכז לביקורת מדעית (CSR) (Center for Scientific Review)
המרכז הבינלאומי פוגרטי (FIC) (Fogarty International Center)
המרכז הלאומי לקידום מדעי התרגום (NCATS) (National Center for Advancing Translational Sciences)
המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) (National Center for Complementary and Integrative Health)
המרכז הקליני הלאומי לבריאות (CC) (National Institutes of Health Clinical Center)
ראו גם

המכון הלאומי למזון וחקלאות (NIFA)
הקרן עבור מכוני הבריאות הלאומיים (FNIH)
מנהל המכונים הלאומיים לבריאות
ראשי ארגוני מחקר בין-לאומיים (HIROs)
שירות הבריאות הציבורי של ארצות הברית (USPHS)
אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית

| --- | --- |

 סוג:  עמותה
 אוניברסיטה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 חברים:  כ-22 אלף
 יו"ר:  נעמה פלג
 www.aguda.org.il
אגודת הסטודנטים והסטודנטיות בעברית (או בשמה הקודם: אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית) היא הגוף המייצג את כלל הסטודנטים הלומדים בכל ארבעת הקמפוסים של האוניברסיטה העברית (הר הצופים, גבעת רם, עין כרם והפקולטה לחקלאות). האגודה מייצגת (נכון לשנת הלימודים תשפ"א) 24,206 סטודנטים. האגודה היא חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים בישראל והייתה ממייסדות ההתאחדות בשנות ה-30.
פעילות פוליטית במסגרת האגודה > השנים הראשונות

כבר בשנים הראשונות לאחר הקמת האגודה החלו להתארגן תאי סטודנטים על בסיס פוליטי; הן פעלו תחילה תחת השם "אגודות סטודנטים" והאגודה עצמה נקראה "הסתדרות הסטודנטים". רובם של תאי סטודנטים והפעילים בהם היו בעלי נטייה פוליטית לימין. ב-1931 פעלו חמישה תאי סטודנטים:
"אגודת הסטודנטים חברי מפא"י"
סקציה אקדמית של סטודנטים רוויזיוניסטים
ברית סטודנטים דתיים "יבנה"
אגודת סטודנטים "אל על" (הציונים הכלליים)
אגודת סטודנטים לאומיים "חולדה"
תחילה ביקשה "הסתדרות הסטודנטים" להפריד את הפעילות הפוליטית מפעילותה, אך עד מהרה נערכו בחירות לראשות האגודה על בסיס פוליטי. בבחירות שנערכו במאי 1934 זכו ברוב נציגי ארץ ישראל העובדת.בבחירות 1939 חיזקו את כוחם נציגי הציונים הכלליים, הרוויזיוניסטים והדתיים, אולם זמן קצר אחר כך ברית סטודנטים הדתיים "יבנה" הכריזה על הקמת הסתדרות סטודנטים דתית עצמאית, במחאה על כך שדרישתה להכניס בתקנות סעיף המכריז על העיקרון שבמוסדות ההסתדרות הסטודנטים ובמפעליה לא תפגע המסורת היהודית ולא תחולל הדת נדחתה. בהמשך חזרה הקבוצה לפעול במסגרת הכללית. ב-1944 שוב זכו נציגי ארץ ישראל העובדת לרוב.
פעילות פוליטית במסגרת האגודה > שינוי שיטת הבחירות

לאחר הקמת המדינה החל לפעול גם תא סטודנטים של המפלגה הקומוניסטית הישראלית, שזכה בשנות ה-50 להצלחה יחסית, שקיבל כ-10% מהקולות. בנוסף פעלו תאי סטודנטים של תנועת החרות, מפ"ם, מפא"י ואחדות העבודה. עם זאת העניין בבחירות דעך ואחוזי ההצבעה ירדו; ב-1956 אף החולט לבטל את הבחירות, שהנציגים מהשנה הקודמת נשארו בתפקידם. עקב כך עלתה הצעה לערוך שינוי בשיטת הבחירות, במקום בחירות בשיטה היחסית לפי מפתח מפלגתי, לעבור לבחירות אישיות למועמדים, זאת על פי הצעת נציגי מפא"י והציונים הכלליים, ששאר נציגי המפלגות התנגדו לשינוי. ב-1958 שונתה שיטת הבחירות לאחר משאל שנערך, אך לא נערכו בחירות. ב-1959 נערכו לראשונה בחירות אישיות, אך עלו טענות שנציגי מפא"י ניצלו את השיטה להבטיח שרוב הנבחרים יהיו נציגיה. בשנים הבאות שבו עלו מדי שנה טענות על אי-סדרים. מאז השינוי ועד 1965 זכו מדי שנה ברוב הקולות נציגי מפא"י. בשנת 1965 אירע מהפך, כאשר קבוצה של סטודנטים התארגנה במסגרת לא-מפלגתית בשם "ליכוד" וזכתה ברוב הקולות.
שינוי שיטת הבחירות הביא לכך שנוצרה "מערכת דו-מפלגתית" בבחירות לאגודה עם פעילי גח"ל (לימים "הליכוד") מצד אחד ופעילי "המערך" (לימים מפלגת העבודה) מצד שני, שפעילי נציגי המפלגות הקטנות התקשו להיבחר. פעילים בולטים בתקופה זהו היו דן מרידור, מוריאל מטלון ומשה עמירב. החל מ-1975 זכה תא הסטודנטים "קסט"ל" ("קבוצת סטודנטים לאומיים"), שהיה מזוהה עם "הליכוד", בראשות האגודה ברציפות עד 1984. בעקבות סכסוך בין הפעילים המרכזיים "קסט"ל" צחי הנגבי, ישראל כ"ץ ואביגדור ליברמן התפלג התא ב-1980. בהמשך הוחלף בידי תא סטודנטים גלע"ד (גוף סטודנטים לאומי עצמאי דמוקרטי) שהקים דני נוה ב-1983. בין 1984 ל-1988 זכה בבחירות תא "אופק" המזוהה עם מפלגת העבודה, אז זכה שוב תא גלע"ד. "אופק" ו"גלע"ד" זכו לסירוגין, מלבד שנה אחת בהובלת תא מפלגת מרצ[דרושה הבהרה][דרוש מקור].
פעילות פוליטית במסגרת האגודה > במאה ה-21

בשנת 2005 ניצח בבחירות לאגודה תא תנועת רוח חדשה שהיה מזוהה עם ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת. בשנת 2009 קואליציה משותפת של תאי "אופק", תא "התעוררות" ותא "לביא" שהיה מזוהה עם מפלגת הליכוד, החליפה את "רוח חדשה" בראשות האגודה.
החל מבחירות 2011 הוביל את האגודה תא "אופק". בבחירות 2013 הוסכם בין תאי "אופק" ו"התעוררות" על שיתוף פעולה בבחירות, בעקבותיו נבחר גיורא ואלה מתא "אופק" ליו"ר האגודה ואלדד פוסטן מתא "התעוררות" לסיו"ר האגודה, כאשר בשנה שלאחר מכן תא "התעוררות" קיבל את תפקיד יו"ר האגודה ותא "אופק" את תפקיד סיו"ר האגודה. בשנת 2015 הוחלט להוביל מהלך להוצאת הגופים הפוליטיים מהאגודה, תוך שינוי תקנון העמותה וקביעת תקופת צינון בין תפקידים נבחרים בתאים לבין תפקידים נבחרים באגודת הסטודנטים. יו"ר האגודה הנוכחית (2024-עד היום) היא נעמה פלג.
פעילות פוליטית במסגרת האגודה > ראשי האגודה

1966–1967 – עלס דוברונסקי
1972–1974 – יגאל לנקר
1975–1976 – אריאלה רבדל
1979–1980 – צחי הנגבי
1980–1981 – ישראל כ"ץ
1982–1983 – שמוליק כהן
1988–1989 – נדב ליסובסקי
1989–1990 – יעקב אדרי
1992–1993 – שאול שניידר
2007–2009 – שלמה לוי, עין כרם: ולדי דבויריס, גבעת רם: נדב לחמן (2007), אדם מתן (2008)
2009–2010 – עפרי רביב, עין כרם: משה צוריאל, גבעת רם: גבריאל גוידל, רחובות: יהודה בצלאל
2010–2011 – יובל אדמון, עין כרם: משה צוריאל, גבעת רם: מתן סעדה, רחובות: מקסים פרימפוליאנסקי
2011–2012 – איתי גוטלר, עין כרם: אנדרה רטמן
2012–2013 – יעל סיני, עין כרם: נתן ארגמן
2013–2014 – גיורא ואלה, עין כרם: ליאור זורניצקי
2014–2016 – אלדד פוסטן, עין כרם: מתן אזולאי, גבעת רם: נגה כהן, רחובות: נועם רשיד
2016–2017 – שלומי יחיאב, עין כרם: רוני קורן, גבעת רם: רואי לאונר-וקס, רחובות: טטיאנה גרוסמן
2017–2018 – שלומי יחיאב, עין כרם: גיא קלר, גבעת רם: פני אפרצב, רחובות: טטיאנה גרוסמן, הר הצופים: שרון דיל
2018–2019 – שיר מורדכי, עין כרם: נוי סער, גבעת רם: אסף נוידרפר, הר הצופים: דנה קציר, רחובות: קארוליין נגה סטנצקו
2019–2020 - שיר מורדכי, עין כרם: נוי סער, גבעת רם: תמר ספיר, הר הצופים: דורון אלבז, רחובות: אדר מזרחי
2020–2021 - שי פודולר, עין כרם: נוי סער, גבעת רם: אליאב מרלנד, הר הצופים: ענבר נווט, רחובות: אוהד נוריאל
2021–2022 - יובל ריבלין, עין כרם: נתן רונין, גבעת רם: אורלי אברבנל, הר הצופים: דנה שפטר, רחובות: אוסנת דגן
2022–2023 - יובל ריבלין, עין כרם: נועה ורסנו, גבעת רם: אלעד שיפטן, הר הצופים: יוני מרגוליס, רחובות: ענבל להב
2023–2024 - נעמה פלג, עין כרם: מור עובד, גבעת רם: נעמה ושדי, הר הצופים: ליאם גרינדאה, רחובות: ניצן נגר
2024–הווה - נעמה פלג, עין כרם: רעות ארד, גבעת רם: פיני כץ, הר הצופים: ליאם גרינדאה, רחובות: ליאור יעקובי
מטרות ומבנה האגודה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסר מידע על בעלי תפקידים נוספים (למשל מנכ"ל או יועמ"ש) ואופן הבקרה הפנימית.
מטרתה של האגודה היא לפעול למען הסטודנטים ולייצגם מול האוניברסיטה, עיריית ירושלים, עיריית רחובות, גופי הממשל וגופים נוספים. האגודה מאופיינת בפעילות חברתית שהתבטאה לאורך שנים בהובלת מאבקים ציבוריים שונים.
שמה של האגודה והלוגו שלה שונו בשנת תשע״ד, המילה ״אוניברסיטה״ הושמטה משמה של האגודה על-מנת לייצר הבחנה בינה לבין האוניברסיטה, ולהדגיש את היותה גוף סטודנטיאלי. לוגו האגודה שונה לריבוע בעל ארבע צלעות, המייצגות את ארבעת הקמפוסים בהם נמצאים שלוחותיה של האגודה. בשנת תשפ"א שונה שם האגודה ל"אגודת הסטודנטים והסטודנטיות בעברית" במטרה לשקף פנייה שווינית לנשים ולגברים.
מפאת ריבוי קמפוסי האוניברסיטה העברית, קמו ברבות השנים אגודות סטודנטים מקומיות בקמפוסים השונים – אגודת הסטודנטים למדעי הטבע בקמפוס אדמונד יעקב ספרא שבגבעת רם, אגודת הסטודנטים לרפואה בקמפוס עין כרם ואגודת הסטודנטים בפקולטה לחקלאות שברחובות. אגודות אלו מהוות זרוע ביצועית לאגודה המרכזית היושבת בקמפוס הר הצופים. ישנה מועצה בכל קמפוס, עם מספר משתנה של נציגים ואלה בעלות יכולת לקבל החלטות אשר נוגעות לקמפוס שלהן. בנוסף, ישנם עובדים באגודות בקמפוסים בנוסף לעובדים באגודה הכללית. כלל הקמפוסים מיוצגים בגוף העליון של האגודה - ועידת האגודה, לה נבחרים 44 נציגים מארבעת הקמפוסים אשר בוחרים את הנהלת האגודה ומקבלים את ההחלטות המרכזיות בפעילות האגודה, לרבות אישור תקציב האגודה השנתי ויציאה לשביתות.
מטרות ומבנה האגודה > גופים נבחרים

חברי אגודת הסטודנטים באוניברסיטה בוחרים באופן דמוקרטי, מדי שנה, 44 נציגים מחוגים שונים לכהונה כנציגיהם בוועידת אגודת הסטודנטים, שהיא האספה הכללית של העמותה. הוועידה, המתפקדת כמעין "פרלמנט", מתכנסת מספר פעמים לאורך שנת הלימודים ומאשרת את התקציב, שינויי תקנון ושינויים אסטרטגיים בפעילות האגודה. בראש הוועידה עומדת הנשיאות, האחראית על תפקודה וכינוסה (בדומה ליו"ר הכנסת וסגניו).
יו"ר האגודה הכללית נבחר על ידי ועידת האגודה לכהונה של שנתיים. הוא אחראי על ניהול האגודה והוצאה לפועל של החלטות הוועידה. בשנת 2015 הוחלט לבטל את תפקיד סגן היו"ר.
הוועד המנהל של אגודת הסטודנטים מורכב משבעה חברי ועידה (נציגי הסטודנטים מהפקולטות השונות). תפקיד הוועד המנהל, שהוא מעין "רשות מבצעת", הוא להתוות את מדיניות האגודה ופעילותה.
בכל קמפוס קיימת מועצה נפרדת מהוועידה הרוחבית, אשר בוחרת את היו"ר של אותו קמפוס.
מטרות ומבנה האגודה > הגוף המקצועי

בראש הגוף המקצועי עומד מנכ"ל האגודה, שנבחר אחת לשנתיים על ידי הוועד המנהל באמצעות מכרז. גוף זה מורכב מארבע מחלקות ביצועיות ושתי מחלקות מעטפת. ניהולה הרוחבי של כל מחלקה מתבצע על ידי ראש המחלקה, תחתיו עובדים הרכזים הייחודיים לכל קמפוס. פעילות המחלקות השונות מבטיחה את השמירה על זכויות הסטודנטים וכן את טיפוח חיי החברה והתרבות בקמפוס ובעיר.
מחלקות האגודה
פעילות האגודה מתבצעת בפועל באמצעות שש מחלקות, כאשר לכל אחת מהן ראש מחלקה, החולשות על תחומים שונים הנוגעים לסטודנטים ולאגודה.
מחלקת אקדמיה – מסייעת לסטודנטים בתחום הפדגוגי באמצעות מתן שירותים שונים כמו "בנק אקדמי" וספריית השאלה, ובאמצעות ייצוג האינטרסים הסטודנטיאליים אל מול רשויות האוניברסיטה, ייצוג בוועדות משמעת ותיקון ותיקוף תקנונים אקדמיים.
מחלקת רווחה – מעניקה לסטודנטים שירותי רווחה בתחום הדיור, תחבורה, בירוקרטיה, פיקוח על מחירים המוצרים שנמכרים בקמפוסים ונושאים נוספים הקשורים לחיי הסטודנט, הן בתוך הקמפוס והן מחוצה לו.
מחלקת קהילות ותרבות – עוסקת בחיזוק המרקם הקהילתי בקרב הסטודנטים, גיבוש סטודנטים סביב תחומי עניין משותפים, קידום נושאי איכות הסביבה והובלת מנהיגות ויזמות בקרב סטודנטים. בנוסף, המחלקה עוסקת בהפקת אירועים בקמפוסים השונים, במעונות בירושלים וברחבי העיר כמו ירידים, ציון חגים, טקסים, הופעות, סרטים, מסיבות, סיורים, יום הסטודנט ועוד.
מחלקת הסברה – מחלקה רוחבית האחראית על פרסום ושיווק אירועי האגודה בקרב הסטודנטים. בנוסף לפרסומים במדיה המודפסת, מתפעלת המחלקה את אתר אגודת הסטודנטים ואת פלטפורמות המדיה החברתית של האגודה.
מחלקת אוכלוסיות - אחראית על הקשר של האגודה לאוכלוסיות שנבחרו על ידי חברי ועידת האגודה: האוכלוסייה הערבית, האוכלוסייה החרדית, אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, אוכלוסיית הלהט"ב, דור ראשון להשכלה גבוהה, הורים, משרתי מילואים ובני זוגם, ואנשים בעלי המוגבלויות. המחלקה עובדת בשיתוף פעולה עם נציגי האוכלוסיות במטרה לקדם את זכויותיהן ולפעול להנגשת האקדמיה למגזרים נוספים.
מחלקת לוגיסטיקה ותפעול – מספקת שירותים לוגיסטיים לשאר מחלקות האגודה, אחראית על תפעול מועדוני הסטודנטים ופינות מנוחה לסטודנטים.
מטרות ומבנה האגודה > גופים בבעלות האגודה

סקופוס – חברה כלכלית שמייצרת הכנסה פיננסית המאפשרת את פעילות האגודה. זאת, באמצעות שיווק, פרסום והפקה. בין היתר, החברה מפיקה את פי האתון – העיתון הסטודנטיאלי של האוניברסיטה העברית, היוצא לאור פעם בחודש ומופץ ברחבי הקמפוסים.
סיפתח - מרכז יזמות עסקית. סיפתח הוקמה לצורך סיוע לסטודנטים בתחומי תעסוקה. החברה פועלת עם גופים עירוניים וממשלתיים בירושלים לסיוע לסטודנטים במיזמים שונים, בעיקר מתחום ההיי-טק. סיוע זה כולל ליווי של חונכים מקצועיים של מיזמים, סדנאות, כנסים ועוד. מטרת המרכז היא בין היתר לקדם פתיחת עסקים בעיר ירושלים.
פרנסיסקו סוארס

| --- | --- |

 לידה:  5 בינואר 1548 כתר קסטיליה גרנדה, כתר קסטיליה
 פטירה:  25 בספטמבר 1617 (בגיל 69) ממלכת פורטוגל ליסבון, ממלכת פורטוגל
 מקום קבורה:  פורטוגל כנסיית רוכוס הקדוש בליסבון (אנ')
 השקפה דתית:  נצרות קתולית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סלמנקה
 מנחה לדוקטורט:  מרטין גוטיירס (ספ')
 מוסדות:  אוניברסיטת סלמנקה, המסדר הישועי, אוניברסיטת קוימברה
 זרם:  רציונליזם, פילוסופיה נוצרית, סכולסטיקה, תומיזם, הסכולסטיקה השנייה (אנ'), אסכולת סלמנקה
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, פילוסופיה של המשפט, תאולוגיה
 עיסוק:  פילוסוף, תאולוג, משפטן, מרצה, נזיר
 הושפע מ:  אריסטו, אנסלם, אקווינס, סקוטוס, איש אוקאם, מירנדולה, רודריגז (אנ'), מולינה (אנ')
 השפיע על:  דקארט, קקרמן (אנ'), טימפלר (אנ'), ג'ק (אנ'), אלסטד (אנ'), ולאוס (אנ'), מקובסקי (אנ'), נוריס (אנ'), לייבניץ, גרוטיוס, פופנדורף (אנ'), שופנהאואר, היידגר ועוד רבים אחרים
 מדינה:  ממלכת ספרד
 יצירות ידועות:  ,De Incarnatione ,De sacramentis ,Disputationes metaphysicae ,De divina substantia eiusque attributis ,De divina praedestinatione et reprobatione ,De sanctissimo Trinitatis mysterio ,De religione ,De legibus ,Defensio fidei ,De gratia ,De angelis ,De opere sex dierum ,De anima ,De fide,- spe et caritate De ultimo fine hominis
פרנסיסקו סוארס (בספרדית: Francisco Suárez; ינואר 1548- 25 בספטמבר 1617) היה נזיר ישועי, פילוסוף ותאולוג סכולסטי-קתולי ספרדי, דמות מפתח באסכולת סלמנקה. הגותו נחשבת לנקודת מפנה בסכולסטיקה השנייה (אנ'), בין תקופת הרנסאנס לתקופת הבארוק בסכולסטיקה.
ספרו מ-1597 Disputationes metaphysicae, ("מחלוקות מטאפיזיות"), היה מהנקראים במאה ה-17 באירופה, ונחשב על ידי חוקרים לספרו המעמיק ביותר.
סוארס נחשב לפילוסוף והתאולוג החי הגדול בזמנו, וזכה לכינוי Doctor Eximius et Pius, ("דוקטור יוצא דופן ואדוק"). כתביו כוללים מסכתות על משפט, יחסי המדינה והכנסייה, מטאפיזיקה ותאולוגיה, והוא נחשב מאבות המשפט הבינלאומי.