stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשואים פלוס
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 5 באפריל 1987 | 28 ביוני 1987 |
|  | 2 | 22 | 22 | 27 בספטמבר 1987 | 1 במאי 1988 |
|  | 3 | 22 | 22 | 6 בנובמבר 1988 | 21 במאי 1989 |
|  | 4 | 23 | 23 | 3 בספטמבר 1989 | 13 במאי 1990 |
|  | 5 | 25 | 25 | 23 בספטמבר 1990 | 19 במאי 1991 |
|  | 6 | 26 | 26 | 8 בספטמבר 1991 | 17 במאי 1992 |
|  | 7 | 26 | 26 | 13 בספטמבר 1992 | 23 במאי 1993 |
|  | 8 | 26 | 26 | 5 בספטמבר 1993 | 22 במאי 1994 |
|  | 9 | 28 | 28 | 4 בספטמבר 1994 | 21 במאי 1995 |
|  | 10 | 26 | 26 | 17 בספטמבר 1995 | 19 במאי 1996 |
|  | 11 | 24 | 24 | 28 בספטמבר 1996 | 9 ביוני 1997 |
הדמויות > השכנים

מרסי רודס-דארסי (אמנדה בירס): חברתה הטובה של פגי והשכנה בבית הסמוך לבית באנדי. עובדת כבנקאית, עם השקפות רפובליקניות ופמיניסטיות. היא מחשיבה את עצמה כנעלית מעל רמתם של בני משפחת באנדי, אולם רבות "שוקעת" לרמתם. אל מעליב אותה רבות בכך שהוא טוען שהיא דומה לתרנגולת (מפני כשמרסי צועקת על מישהו לפעמים היא נראית כמו תרנגולת מקרקרת) או לילד קטן (מפני שמרסי נמוכה ושטוחת חזה - כמו ילד קטן). באחד הפרקים שיחקה אמנדה בירס את מנדי, בת דודה לסבית של מרסי, כאנלוגיה לכך שהיא עצמה לסבית בחיים האמיתיים. בתחילה הייתה נשואה לסטיב אך אחר שעזב אותה בפתאומיות ולאחר עונה היא התחתנה בטעות לאחר ליל שיכרות עם ג'פרסון.
סטיב רודס (דייוויד גאריסון): בעלה הראשון של מרסי. עבד כבנקאי באותו בנק עם מרסי, אך במשרה נמוכה ממנה. באמצע העונה הרביעית (פרק 16) עזב את הסדרה, לאחר שהשחקן החליט שאינו רוצה להיות מחויב לסיטקום שבועי. סטיב, הדמות שלו, עזב את מרסי כדי להפוך להיות יערן. הוא חזר להתארח בסדרה בעוד ארבעה פרקים נוספים, שבאחד מהם הוא עובד כדיקן בקולג' של באד ובאחר מתגלה כנהג לימוזינה.
ג'פרסון דארסי (טד מק'גינלי): בעלה השני של מרסי. הוא מעין ג'יגולו עצלן שהתחתן עם מרסי בשביל הכסף. מרסי, שקיבלה את שם המשפחה שלו, אמרה שזהו שם של דמות מצוירת (עקב החריזה מרסי-דארסי). חבר קרוב של אל, דבר שמרגיז את מרסי. טוען שהיה סוכן של ה-CIA, ופוטר משום שהתחבר עם דיקטטור בו היה אמור להתנקש. לפני הגעתה של הדמות לתוכנית, ג'פרסון ישב בכלא בשל מסחר בקרקע מזוהמת שאינה מאפשרת מגורים, קרקע שאותה אל רכש באחד מן הפרקים. השחקן טד מק'גינלי הופיע בתור בעלה של פג בפרק המציג עולם שבו אל אינו קיים. דארסי חבר באגודת "נו מא'אם". והוא אובססיבי להופעתו החיצונית, בעיקר לשיער שלו.
הדמויות > דמויות נוספות

וינסנט "ויני" ורדוצ'י (מאט לה-בלאנק) - בנו של צ'רלי וחבר של קלי היוצא איתה. בדומה לה, גם הוא נאה למראה מחד ולא חכם מאידך, ומחפש עבודות ללא הצלחה. ויני הוא הדמות הראשית של הספין-אוף "Top of the Heap".
צ'ארלי ורדוצ'י (ג'וזף בולוניה) - אביו הגרוש של ויני. אדם עצלן ולא ישר שגנב בעבר מצית מאמה של פגי, המחפש לבנו עבודות ללא הצלחה. לצד ויני הוא הדמות הראשית של הספין-אוף "Top of the Heap".
גריף (הרולד סילבסטר): חבר של אל ושותפו לעבודה בחנות הנעליים וחבר באגודת "נו מא'אם". גרוש מאשתו אשר הפסיד לה את כל רכושו.
בוב רוני (א. א. בל) - חבר שמנמן ולא חכם באגודת "נו מא'אם". נחשב לאיש התיקון בחבורה ועובד כשוחט.
אייק (טום מק'קלייסר): חבר שמנמן באגודת "נו מא'אם". נוטה לשתות הרבה בירות ובדומה לאל חושש מאוד מיחסי מין עם אשתו.
השוטר דן (דן טוליס ג'וניור): חבר של אל, המשלב בין עבודתו כשומר-חוק לבין חברותו באגודת "נו מא'אם", אף שהוא מודה שהוא שוטר מושחת.
מירנדה וראקרוס דה לה הויה קרדינל (תרזה פרנטה): כתבת החדשות ההיספנית המקומית. אומרת את שמה המלא והארוך בכל פעם שהיא מציגה את עצמה.
ג'רי ספרינגר: בתפקיד עצמו. משחק גרסה פארודית של עצמו בעודו נחשב בידי אל וחבריו ל"זכר הפמיניסטי" ובהמשך נתפס בידיהם כבן ערובה.
הזוג וונקר: הוריה של פגי המתגוררים במחוז וונקר. אמה של פגי לעולם אינה נראית (על אף שהיא התגוררה בבית המשפחה תקופה מסוימת, רק קולה נשמע בידי קת'לין פרימן). אביה, אפרים וונקר התארח בגילום השחקן טים קונווי. הבדיחות על אמה של פגי מתבססות בעיקר על משקלה העצום ואל באנדי היה נוהג להפחיד את חבריו על ידי הצגת התמונה שלה בפניהם. אמה של פג עסקה בשיחות ארוטיות במשך זמן מה כשהשתמשה בכינוי "חמאה" בקולה של ג'ניפר מרטין.
גארי (ג'נט קרול): בעלת חנות הנעליים שאל עובד בה. סולדת מאל ומנסה להתנקם בו, בין השאר בידי פיטוריו או יציאה עם בנו.
לוק ונטורה (ריץ׳ שידנר): עבד לצד אל בחנות הנעליים בעונה הראשונה. רווק נהנתן המבלה עם בחורות יפות ובז לחיי נישואין. הוא מוזכר בעונה 9 לאחר שעבר לחנות נעליים אחרת ומאז אל כועס עליו.
הסדרה ב-DVD

מ-2003 יצאה הסדרה ב-DVD עד לעונה האחרונה. היא הופקה על ידי חברת "Sony Pictures Home Entertainment". העונה הראשונה יצאה ב-28 באוקטובר 2003, העונה השנייה ב-16 במרץ 2004, והעונה השלישית ב-25 בינואר 2005. אחרי יציאתן של העונות הראשונות, חל עיכוב קטן ביציאת העונות הבאות בשל בעיה שנגעה לזכויות של שיר הפתיחה, אז שיר הפתיחה שונה לגרסה מעט שונה. העונה הרביעית יצאה ב-30 באוגוסט 2005, העונה החמישית ב-20 ביוני 2006, העונה השישית ב-19 בדצמבר 2006, העונה השביעית ב-18 בספטמבר 2007, העונה השמינית ב-18 במרץ 2008, העונה התשיעית ב-19 באוגוסט 2008, העונה העשירית ב-17 במרץ 2009 והעונה האחת עשרה ב-13 באוקטובר 2009.
הגרסה הישראלית

"שידורי קשת" במסגרת ערוץ 2 רכשה את זכויות הפורמט עבור הפקת גרסה ישראלית של הסדרה.
ליאור אשכנזי - שוקי אברהמי (אל באנדי)
דורית בר-אור - מלי אברהמי (פגי באנדי)
נועה וולמן - מיטל אברהמי (קלי באנדי)
אלון סנדלר - אושר אברהמי (באד באנדי)
שלומי קוריאט ותמר קינן - השכנים ערן ואפרת קלדרון (סטיב ומארסי)
אורי פפר - דדי (לוק ונטורה)
18 פרקי העונה הראשונה של הגרסה הישראלית שודרו בשנת 2012, בין החודשים מאי ואוגוסט. הסדרה קיבלה ביקורות שליליות.
ב-22 בפברואר 2015 חזרה הסדרה לעונה שנייה שכללה 32 פרקים, כשהאחרון שבהם שודר ב-25 באפריל 2017 לאחר חורים גדולים בזמני השידור. הפרק הראשון של העונה השנייה זכה למדרוג של 15.5% אחוז. גם העונה השנייה קיבלה ביקורות שליליות. סך הכול הופקו ושודרו 2 עונות ו-50 פרקים.
הערות שוליים

↑  יוני בינרט, מגעילה, מרושעת והיסטרית: "נשואים פלוס" שינתה את פני הטלוויזיה, באתר ynet, 11 בפברואר 2024
↑  Amanda Bearse and Ed O'Neill about their longtime Feud, נבדק ב-2019-10-29
↑  לילך וולך‏, "נשואים פלוס": חיקוי לא רלוונטי ולא מוצלח, באתר וואלה, 8 במאי 2012
מתן שרון, משפחה מיושנת: "נשואים פלוס" לא שורדת את התרגום לעברית, באתר nrg‏, 8 במאי 2012
אריאנה מלמד, נשואים פלוס: תעיפו את זה מהמסך, בבקשה, באתר ynet, 8 במאי 2012
↑  משפחה בהפרעה: נשואים פלוס חוזרת, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2015
↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: גב האומה VIP, באתר וואלה, 23 בפברואר 2015
↑  ג'וני דוב, משפחה לא מודרנית: 'נשואים פלוס' עלובה ומבזה, באתר nrg‏, 23 בפברואר 2015
The Onion

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  טים קק כריסטופר ג'ונסון
 תקופת הפעילות:  29 באוגוסט 1988 – הווה (36 שנים)
 מיקום המטה:  שיקגו, אילינוי אילינוי ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 עובדים:  140
  
 www.theonion.com
 
The Onion (בתרגום חופשי לעברית: "הבצל") היא חברת מדיה אמריקאית המפרסמת מאמרים סאטיריים על חדשות בינלאומיות, לאומיות ומקומיות. מרבית המאמרים מהווים פרודיות לעיתוני החדשות המסורתיים ועוסקים באירועים אקטואליים מזווית קומית ובאופן מוגזם או אבסורדי.
היסטוריה

The Onion נוסד ב-29 באוגוסט 1988 במדיסון שבוויסקונסין כעיתון מודפס שבועי על ידי טים קק וכריסטופר ג'ונסון. באביב 1996 הושק אתר האינטרנט של The Onion, ובעקבות כך קהל נרחב בהרבה החל להיחשף לתכנים של The Onion. לאורך השנים האתר זכה להצלחה ניכרת.
בשנת 2001 החברה העבירה את המטה של לניו יורק. בשנת 2007 הארגון החל לפרסם חדשות סאטיריות – הן כאודיו והן כווידאו – באינטרנט. בשנת 2012 החברה החזירה את המטה שלה לאזור המערב התיכון, לעיר שיקגו.
בשנת 2013 הופסק פרסום המהדורה המודפסת של The Onion כאשר החברה החלה להתמקד במקום זאת בפרסום במדיה הדיגיטלית. באותה השנה החברה השיקה את משרד הפרסום Onion Labs אשר מתמחה בהפקת קמפיינים שיווקיים סאטיריים למותגים שונים.
באוגוסט 2024 החברה חזרה לפרסם מהדורה מודפסת למנויים, כאשר גיליון חדש יוצא פעם בחודש.
תוכן וסגנון

המאמרים שמתפרסמים ב-The Onion מחקים לרוב מאמרי חדשות מסורתיים אך משלבים אלמנטים סוריאליסטיים, מוגזמים או אבסורדיים אשר מדגישים את ההיבטים המגוחכים של אירועים שונים בעולם האמיתי. לעיתים רבות נעשה שימוש בנימה סמכותית בסגנון המקובל בעיתונאות על מנת להעצים את האפקט הקומי של הסאטירה.
המאמרים הסאטירים של The Onion עוסקים לרוב בתחומים פוליטיקה, עסקים, מדע, טכנולוגיה, ותרבות פופולרית. להלן מספר כותרות פופולריות לדוגמה:
"סיבוב כדור הארץ מביא את כל יבשת אמריקה הצפונית לחשיכה"
"מומחים מזהירים שבינה מלאכותית עשויה להחליף את הטיפשות האנושית עד 2030"
"כלבי האומה נשבעים לעבוד בשיתוף פעולה על מנת לגרום למישהו להפיל אוכל על הרצפה"
בנוסף, לאורך השנים The Onion פרסם גם מספר ספרים, בהם הספר "Our Dumb Century" משנת 1999, אשר מכיל היסטוריה סאטירית של המאה ה-20, ו"Our Dumb World" משנת 2007 אשר הוא אטלס פארודי של העולם.
השפעה

לאורך השנים הייתה ל-The Onion הייתה השפעה ניכרת על תרבות האינטרנט, והוא העניק השראה לתכנים סאטיריים ואתרי פרודיה מקוונים רבים.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התפוצצות זימוניות חזבאללה

| חלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |

פיצוץ אחת הזימוניות בשוק בביירות
 תאריך:  17 בספטמבר, 18 בספטמבר 2024
 מקום:  לבנון לבנון סוריה סוריה (דמשק)
 סוג:  פיצוצים מרובים; מתקפת סייבר/לוחמה אלקטרונית (מיוחסת)
 תוקף:   המוסד
 יעדים:  חזבאללה חזבאללה
 תוצאות:  פגיעה במערכת הקשר הפנימית של חזבאללה, פעילים רבים נפגעו
 אבדות:  הרוגים: לפחות 59 פעילי חזבאללה: 33 בלבנון ו-26 בסוריה;   פצועים: כ-4,500, מתוכם כ-450 קשה עד אנוש
 אמצעי תקיפה:  זימונית 
 
התפוצצות זימוניות חזבאללה ,"פיצוץ הביפרים" או "מתקפת הביפרים" הייתה סדרת התפוצצויות מתואמת של אלפי זימוניות (בִּיפֵּרים) ומאות מכשירי ווקי-טוקי של פעילי חזבאללה בלבנון ובסוריה, בתאריכים 17–18 בספטמבר 2024 שבוצעה על ידי המוסד. לפחות 59 אנשים נהרגו בלבנון ובסוריה (מהם 4 אזרחים), וכ־4,500 נפצעו, מתוכם מאות פצועים באורח קשה עד אנוש. המתקפה פגעה בעיקר בפעילי חזבאללה, אך גם באנשי רפואה המקושרים לארגון, בשגריר איראן בלבנון מוג'תבא אמאני ובאזרחים ששהו בסביבת נושאי הזימוניות של חזבאללה. מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה אמר כי מתקפה זו על ארגונו היא מכה "חסרת תקדים בהיסטוריה של ההתנגדות בלבנון, בלשון המעטה".
על פי רויטרס, כ־1,500 מחבלים בארגון יצאו מכשירות, לאחר שהתעוורו או נפצעו פציעות קשות בראש ובגפיים בעקבות ההתפוצצות.
מתקפת הזימוניות נחשבת לצעד הראשון בהסלמה של החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל לקראת מבצע חיצי הצפון. תחילה לא לקחה ישראל אחריות על האירוע, אך לאחר כחודשיים, במהלך התמרון הקרקעי בלבנון, אישר ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, כי ישראל היא זו שביצעה את התקיפה.
רקע

ארגון הטרור חזבאללה הלבנוני, שלוח־איראן, הצטרף מצפון ללחימה במלחמת חרבות ברזל, יום לאחר טבח שבעה באוקטובר שהוציא חמאס מרצועת עזה באוקטובר 2023. הלחימה בחזית זו נמשכה מאז תחילתה, וגרמה להרוגים ולהרס רב בשני צידי גבול ישראל–לבנון.
ב־15 בספטמבר 2024 הצהיר שר הביטחון יואב גלנט שהשקט לא ישוב לצפון ללא פעולה צבאית. ב-16 בספטמבר 2024, במהלך פגישה עם עמוס הוכשטיין, אמר ראש הממשלה בנימין נתניהו כי "לא ניתן יהיה להחזיר את תושבי הצפון ללא שינוי יסודי במצב הביטחוני בצפון". ב-17 בספטמבר 2024, כ-11 חודשים לאחר תחילת הלחימה ופינוי עשרות אלפי תושבים מצפון ישראל, התקבלה בקבינט המדיני-ביטחוני של ישראל החלטה, שיצירת תנאים לחזרת תושבי הצפון לבתיהם היא אחת ממטרות המלחמה. ההחלטה הסמיכה את שר הביטחון יואב גלנט וראש הממשלה בנימין נתניהו "לנקוט בפעולות הגנה והתקפה נגד חזבאללה על מנת לעמוד במטרת המלחמה".
ההכנות

על פי תחקיר תוכנית "60 דקות", פיצוץ מכשירי הקשר תוכנן במשך כעשר שנים. בשנת 2018, קצינת מודיעין ישראלית של המוסד ניסחה תוכנית שתשתמש בטכניקה דומה כדי להשתיל חומר נפץ לתוך סוללת זימונית, המוסד הבין כי חזבאללה מתעניין ברכישת זימוניות חדשות לאנשיו. בעקבות זאת, פותחה במוסד תוכנית מתוחכמת למלכוד הזימוניות, שנוסתה תחילה על בובות כדי להבטיח שהפגיעה תתרחש אך ורק במי שאוחז בזימונית.
BAC, החברה ההונגרית שייצרה את הביפרים, הוקמה במאי 2022 במטרה לייצר מכשירים מתפוצצים ולהעבירם לידי פעילי חזבאללה.
ראש "המוסד", דדי ברנע, חשף כי המשלוח הראשון של 500 הזימוניות הגיע ללבנון מספר שבועות לפני טבח שבעה באוקטובר. סך חומר הנפץ שהכילו כלל הזימוניות ומכשירי הקשר יחד לא עלה על כמות המקבילה למוקש סטנדרטי אחד. הוא ציין שמבצע מכשירי הקשר תוכנן כבר לפני כעשור, בתקופת כהונתו של תמיר פרדו, והמשיך תחת יוסי כהן. מבצע הזימוניות הונח תשתיתית רק בשלהי 2022. הוא אמר שהיו גורמים שביקשו להפעיל את המבצע כבר בתחילת המלחמה, אך במקרה כזה הייתה מושגת רק כעשירית מהפגיעה שנגרמה מהזימוניות וכמחצית מהפגיעה שנגרמה ממכשירי הקשר שהתפוצצו בסופו של דבר.
בטרם הפעלת פיצוץ הזימוניות, היו בידי חזבאללה כ-5,000 מכשירי זימונית מדגם "AR-924 Rugged" של חברת "גולד אפולו" הטאיוואנית, שיוצרה בזיכיון חברת "BAC" ההונגרית, שהיא בעצם חברת קש (יחד עם חברות קש נוספות אותן הקימה ישראל).
דגם זה גדול וכבד מעט יותר מהמכשיר המקורי שיצרה חברת האם הטיוואנית. עם זאת, החברה ההונגרית הבטיחה מכשיר משודרג בעל יכולות משופרות כגון חיי סוללה ארוכים ועמידות במים בהשוואה למקור. לצורך כך, הופקו פרסומות וביקורות חיוביות מזויפות באינטרנט כדי לייצר מראית עין של אמינות, פרסומים אלו עוררו עניין גם בקרב לקוחות שאינם קשורים לחזבאללה. כדי להרתיע לקוחות אלה מלרכוש את הביפרים, הוצעו להם מחירים גבוהים ולא אטרקטיביים, בעוד שחזבאללה קיבל הצעות במחירים מפתים במיוחד.
המוסד השתמש באשת המכירות המקורית של גולד אפולו (כנראה ללא ידיעתה כי מדובר במוסד). בתחילה נמכרו לחזבאללה 16,000 מכשירי קשר ממולכדים, אך מאחר שמכשירי הקשר משמשים רק בשדה הקרב, החל בשנת 2022 ייצור של מכשיר הביפר שאותו פעילי חזבאללה יישאו בקביעות. עד להפעלת מנגנון הפיצוץ בספטמבר 2024 נמכרו לחזבאללה 5,000 ביפרים.
חזבאללה בחר להשתמש בזימוניות כדי להעביר הודעות לפעילי הארגון, מתוך מחשבה שזו דרך מוצפנת ובטוחה יותר להעברת מסרים לעומת מכשירי סלולר (זימוניות אינן מחזירות מיקום ואין בהן מצלמה). לפי סוכן המוסד שהתראיין בתוכנית 60 דקות, המכשיר "טיפש" ולא שימש למעקב אחרי פעילי חזבאללה אלא רק כדי "לקבל הודעות טקסט ולשאת כמה גרמים של חומר נפץ".
בשלבי התכנון, ראש המוסד דדי ברנע הציג את המכשיר לראש הממשלה נתניהו. במהלך ההצגה, נתניהו זרק את המכשיר על הקיר בניסיון לבדוק את עמידותו. המכשיר נותר שלם ולא נשבר.
ההכנות > עיתוי המבצע

סביב בחירת העיתוי להפעלת המבצע שררו חילוקי דעות במערכת הביטחון. הרמטכ"ל הרצי הלוי ושר הביטחון יואב גלנט ביקשו לפוצץ את מכשירי הקשר כחלק מפתיחת מערכה כנגד חיזבאללה ב-11 באוקטובר 2023, לאחר שהמחבלים יצטיידו במכשירים. נתניהו התנגד לפתיחת מערכה רחבה נגד חזבאללה באותה עת. הוא צירף לקבינט המלחמה את בני גנץ ואת גדי איזנקוט, ובכך עצר את פתיחת המערכה ואת פיצוצי מכשירי הקשר. לפי חלק מהדיווחים נשיא ארה"ב ביידן היה מעורב בעצירת המבצע, אולם נתניהו הכחיש.
בעת הפעלת המבצע בפועל ההחלטה התקבלה בחילוקי דעות כאשר בהמלצת ראש המוסד דדי ברנע, נתניהו ביקש להפעיל את המבצע, בעוד שר הביטחון יואב גלנט והרמטכ"ל הרצי הלוי התנגדו. ההחלטה התקבלה בין היתר בשל חשש לחשיפת חומר הנפץ בידי חיזבאללה. בתחילת חודש אוגוסט 2024 חזבאללה שלחו מכשירים לבדיקה באיראן, ובעקבות כך ישראל הרגה בכיר חזבאללה שהוביל את הבדיקה, יחד עם פעיל נוסף שהיה עמו, בכדי לטשטש את מטרת ההריגה. אולם, מכשירים עדיין נשלחו לבדיקה.
קיימים חילוקי דעות וספקולציות באשר לנזק שהיה נגרם בהפעלת המתווה הראשון. כאשר לאורך המלחמה הוזרמו מכשירי ביפר רבים נוספים לחיזבאללה, אולם מנגד פיצוץ מכשירי הקשר בגל השני, הביא לתוצאה פחותה מאשר היה מביא פיצוצם בשלב קודם.
הפיצוצים > פיצוץ זימוניות

החל מ־17 בספטמבר בשעות אחר הצהריים (15:30), ובמשך כחצי שעה, התפוצצו אלפי מכשירים ברחבי לבנון וסוריה. אלפים נפצעו בדאחייה בביירות בירת לבנון ובאזורים נוספים בלבנון ובהם הר הלבנון והגבול הדרומי עם ישראל. הפיצוצים גרמו לבהלה נרחבת – תיעודים אשר הופצו בשעות הראשונות לאירוע, העידו על בלבול ותדהמה בקרב הציבור בלבנון ובסוריה ובארגון חזבאללה בפרט. בתי חולים שטיפלו בפצועים קראו לציבור לתרום דם. חלק מבתי החולים לא פתחו את שעריהם מהחשש לתקיפה נוספת ספציפית נגד פעילי חזבאללה שפונו לבתי החולים.
לפחות 13 אנשים נהרגו ועוד כ־4,000 נפצעו, מהם לפחות 400 באופן קשה עד אנוש, כתוצאה מפיצוץ הזימוניות בלבנון. גם בסוריה התפוצצו זימוניות. מוג'תבא אמאני, שגריר איראן בביירות, נפגע במתקפה בעת ששהה בסוריה, איבד אחת מעיניו והעין השנייה נפגעה משמעותית ותפקודה לקוי. בנוסף, לפי דיווחים בסוריה, 7 מפקדים של חזבאללה נהרגו ו־19 חיילים של משמרות המהפכה האסלאמית נהרגו. מהדי עמאר, בנו של חבר בפרלמנט הלבנוני מטעם מפלגת חזבאללה, עלי עמאר (אנ'), נהרג. בהרוגים גם ילדה בת 10, בתו של פעיל חזבאללה. ביום זה נהרגו בלבנון ובסוריה לפחות 39 אנשים.
לאחר האירוע דווח כי בתוך הסוללה הוחדרו כ-6 גרם של חומר נפץ קטלני מסוג PETN, יחד עם רצועת הצתה ששימשה כנפץ. הסוללה נראתה כלפי חוץ כמו סוללת ליתיום רגילה, אך הדגם LI-BT783 אינו קיים באמת בשוק. על מנת להקנות לדגם אמינות, הוקמו חנויות מקוונות מזויפות, נוצרו דפי אינטרנט, ואף התקיימו שיחות בפורומים מקצועיים ששיבחו את הדגם כדי ליצור לו היסטוריה מזויפת. באתר חברת האם "גולד אפולו" מטאיוואן הוצג הביפר תחת השם AR-924 ותואר כמוצר חדשני, המציע סוללה ייחודית בעלת זמן טעינה של עד 85 יום.
חומר הנפץ PETN, בהיותו נטול מתכות, קשה יותר לגילוי במערכות אבטחה בנמלי תעופה. מקורות לבנוניים אישרו לרויטרס שחזבאללה בדק את הביפרים במכשירי שיקוף בנמל התעופה של ביירות כדי לוודא שאינם ממולכדים, אך לא הצליח להבחין בחומר הנפץ. חומר הנפץ הוטמן במכשירים כמה חודשים לפני מסירתם לחזבאללה. בעקבות האירועים, משרד הבריאות הלבנוני קרא לאזרחים להיפטר ממכשירים מסוג זה.
בתחקיר שערך "הוושינגטון פוסט" דווח כי הזימוניות תוכננו בצורה שבה כדי לקבל הודעה שנחשבה לסודית היה צורך להשתמש בשתי הידיים וכך הובטחה פגיעה בכשירותם של מקבלי ההודעה. ההודעה נשלחה לפעילים, וכאשר פתחו אותה, הוביל הדבר לפיצוץ המכשיר. בזימוניות שבהן לא נפתחו ההודעות לאחר חצי שעה, הופעל מנגנון הפיצוץ ללא קריאת ההודעה.
בתחקיר התוכנית "60 דקות" טען סוכן המוסד כי קיימות "שמועות מבוססות" שנסראללה היה עד לפציעתם של בכירי חזבאללה ששהו בקרבתו בעקבות התפוצצות הזימוניות.
ג'וואד נסראללה, בנו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה שנהרג, חשף בראיון כי מתקפת הזימוניות גרמה לאביו "צער רב" והשפיעה עליו באופן דרמטי. חסן נסראללה עצמו התייחס למתקפה כ"מכה חסרת תקדים בהיסטוריה של ההתנגדות בלבנון".
הפיצוצים > פיצוץ מכשירי הקשר

ב־18 בספטמבר, החל מהשעה 17:00, התפוצצו בדאחייה שבביירות ובדרום לבנון מכשירי קשר מסוג ווקי-טוקי רבים, ולא זימוניות מסוג אלה שהתפוצצו יום קודם לכן. מפיצוצי מכשירי הקשר ביום זה נהרגו 25 מחבלים ונפצעו למעלה מ־608.
הפיצוצים גרמו למספר מוקדי בעירה בבתים פרטיים בלבנון. לפי עדויות וסרטונים, נראה כי עוצמת הפיצוץ הייתה גבוהה יותר מזו של הזימוניות. אחד מהפיצוצים תועד ברשתות החברתיות במהלך לוויה של אחד מההרוגים מאנשי חזבאללה יום קודם לכן.
לטענת מקורבי יואב גלנט, רוב מכשירי הקשר היו במחסני חזבאללה בזמן הפיצוץ. לפי התכנית המקורית הם היו אמורים להתפוצץ לאחר כניסה קרקעית של צה"ל, כאשר מחבלי חזבאללה היו נושאים אותם על גופם. במבצע בפועל ישראל נאלצה לפוצץ אותם לפני כן, יום לאחר פיצוץ הזימוניות.
גורמי מודיעין אמריקניים העריכו כי המבצע תוכנן על ידי ישראל במשך כ-15 שנה, והשתתפו בו כ-150 בני אדם.
תגובות > תגובות רשמיות

חזבאללה חזבאללה: בחזבאללה האשימו את ישראל בהתפוצצויות, שאותן הם תיארו כ"תוקפנות פושעת", והתחייבו להשיב "גמול צודק". בכיר בחזבאללה אמר כי המקרה הוא "פרצת האבטחה הגדולה ביותר עד כה בארגון". ב־19 בספטמבר נאם נסראללה והגיב אודות האירועים שהתרחשו יומיים לפני כן. בנאומו הוא כינה את מה שקרה "רצח עם", ואמר כי רק הפסקת הלחימה בעזה תוביל לחזרת תושבי הצפון. הוא אמר שחזבאללה ספג "מכה קשה", שיכולה להיחשב כהכרזת מלחמה, ושיהיה על כך עונש קשה.
לבנון לבנון: ראש ממשלת לבנון גינה את האירוע ואמר כי התקיפה היא "תוקפנות ישראלית פושעת, המהווה הפרה חמורה של ריבונות לבנון ופשע בכל קנה מידה אפשרי". ממשלת לבנון פנתה לאו"ם בבקשה להכריז שישראל היא האחראית על התקיפה. בנוסף הוחלט בתגובה לסגור את כל בתי הספר, המכללות והאוניברסיטאות ביום שלמחרת ההתפוצצויות.
איראן איראן: שר החוץ האיראני, עבאס עראקצ'י, כינה את התפוצצות הזימוניות "טרור ישראלי". הוא שוחח עם שר החוץ הלבנוני עבדאללה בו-חביב והבטיח לספק סיוע רפואי למשפחות הקורבנות והפצועים.
ישראל ישראל : בשעות שלאחר ההתפוצצות נועדו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שר הביטחון יואב גלנט ובכירים מצה"ל, מהשב"כ ומ"המוסד" במתחם הקריה בתל אביב. מדינת ישראל וצה"ל סירבו להתייחס רשמית לאירוע.
ב־18 בספטמבר, בתום הערכת מצב בפיקוד הצפון, אמר הרמטכ"ל הרצי הלוי: "יש לנו הרבה יכולות שעוד לא הפעלנו, ראינו פה חלק מהדברים, זה נראה לי במוכנות טובה ואנחנו מכינים את התוכניות האלה קדימה".
ארצות הברית ארצות הברית: הכחישו כל מעורבות וקשר לאירוע וטענו כי לא ידעו מראש על התקיפה שעומדת להתרחש. בנוסף, ארצות הברית גם קראה לאיראן להימנע מלהגיב על הפיצוצים.
האיחוד האירופי האיחוד האירופי: הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, ז'וזפ בורל, גינה את התקיפה ואמר: "גם אם התקיפות היו לכאורה ממוקדות, היו להן נזקים נלווים כבדים וחסרי הבחנה בקרב אזרחים, כולל ילדים שהיו בין הקורבנות".
האומות המאוחדות האו"ם: נציגת מזכ"ל האו"ם למשימת הסיוע של האומות המאוחדות בלבנון, ז'נין הניס-פלאסחארט, גינתה את התקיפה ואמרה שבהתאם לכללי המשפט ההומניטרי אין לפגוע באזרחים בלתי מעורבים. פולקר טירק, נציב זכויות האדם של האו"ם, אמר כי פיצוץ מכשירי הקשר בלבנון הפר את החוק הבין-לאומי, וקרא לחקירה נגד יוזמי המהלך ומבצעיו. לדבריו, במבצע נהרגו ונפגעו אזרחים רבים.
תגובות > תגובות אחרות

התפוצצות הזימוניות סוקרה בהרחבה באמצעי התקשורת בעולם. רבים מהם הגדירו את המקרה כמתקפה מתוחכמת וחסרת תקדים, וציינו שההתקפה מהווה החרפה בסכסוך ועשויה להוביל למלחמה בהיקף נרחב.
בעקבות ההתקפה, חברות תעופה שונות השעו את טיסותיהן לישראל, וחלקן גם ללבנון ואיראן.
ליאון פאנטה, שהיה ראש ה־CIA ומזכיר ההגנה של ארצות הברית, אמר בראיון ל־CBS כי לדעתו התפוצצות הזימוניות היא "סוג של טרור, שפגע ישירות בשרשרת האספקה". בינואר 2025 ראיין המגזין "פייננשל טיימס" עשרות בכירים בארגוני ביון מערביים שהודו שהמבצע היה יוצא דופן. רק שלושה מתוך העשרות אמרו כי היו מאשרים פעולה דומה, וחלקם הזהירו מפני ניסיון של ארגוני הטרור לחקות את המבצע.
ראו גם

ההתנקשות ביחיא עיאש
ההתנקשות בפואד שוכר
ההתנקשות באסמאעיל הנייה
ההתנקשות במחמוד המשארי
מבצע חיצי הצפון
רוד טריפ

| --- | --- |

רוד טריפ
 בימוי:  טוד פיליפס 
 הופק בידי:  דניאל גולדברג, ג'ו מדג'וק, שלדן קאן, איוון רייטמן 
 תסריט:  טוד פיליפס, סקוט ארמסטרונג 
 עריכה:  שלדן קאן 
 מוזיקה:  מייקל סימפסון 
 צילום:  מארק אירווין 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  The Montecito Picture Company 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 באוגוסט 2000 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  אוסטין 
 הכנסות באתר מוג'ו:   roadtrip
 סרט הבא:  Road Trip: Beer Pong 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רוד טריפ (באנגלית: Road Trip) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2000 בבימויו של טוד פיליפס. בסרט מככבים ברקין מאייר, שון ויליאם סקוט, פאולו קוסטנזו, די. ג'יי. קוואלס, איימי סמארט וטום גרין.
הסרט, אשר הופק בתקציב של 16 מיליון דולרים, זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-119 מיליון דולרים ברחבי העולם.
תקציר העלילה

ג'וש פרקר (מגולם על ידי ברקין מאייר) וטיפאני הנדרסון (מגולמת על ידי רייצ'ל בלאנצ'ארד), אשר היו זוג במהלך תקופת התיכון, מנסים לנהל זוגיות בשלט רחוק בעודם לומדים באוניברסיטאות שונות - ג'וש לומד באוניברסיטת אית'קה שבניו יורק וטיפאני לומדת באוניברסיטת טקסס באוסטין. ג'וש מקליט הודעה מצולמת עבור טיפאני על גבי קלטת וידאו על מנת לשלוח לה אותה. אף על פי כן, באחת הלילות הוא מנהל רומן עם בחורה אחרת, בת', והמפגש ביניהם מוקלט לכאורה על גבי אותה הקלטת אשר נשלחת בטעות בדואר לטיפאני.
כאשר ג'וש מבין את הטעות הוא נכנס לפאניקה, מגייס את חבריו - אי. אל. (מגולם על ידי שון ויליאם סקוט), רובין קארבר (מגולם על ידי פאולו קוסטנזו) וקייל אדוארדס (מגולם על ידי די. ג'יי. קוואלס) - ויחד החבורה נוסעים ישירות לאוסטין בניסיון לוודא שקלטת הווידאו המפלילה לא תגיע ליעדה. לאורך הדרך החבורה חווה הרפתקאות קומיות שונות.
צוות השחקנים הראשי

ברקין מאייר בתפקיד ג'וש פרקר
שון ויליאם סקוט בתפקיד אי. אל.
פאולו קוסטנזו בתפקיד רובין קארבר
די. ג'יי. קוואלס (אנ') בתפקיד קייל אדוארדס
איימי סמארט בתפקיד בת' ואגנר
רייצ'ל בלאנצ'ארד בתפקיד טיפאני הנדרסון
טום גרין בתפקיד בארי מנילו האקסצנטרי, אשר הוא המספר לאורך הסרט
אית'ן סופלי בתפקיד אד
פרד וורד בתפקיד אביו של קייל
אנדי דיק בתפקיד פקיד המוטל
סרט המשך

בעקבות הצלחת הסרט הופק בשנת 2009 סרט ההמשך "רוד טריפ: פינג-פונג בירה"(אנ') אשר כלל ברובו צוות שחקנים שונה ואשר יצא ישירות לחנויות השכרת הווידאו.
ראו גם

אמריקן פאי (סדרת סרטים)