stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרס ברינג בריוויק
פרסומיו > פורומים

יאנה כריסטיאנסן (Janne Kristiansen), מפכ"ל שירות הביטחון של המשטרה הנורווגית (PST), הצהירה כי בריוויק "חדל במכוון מן התוכחות האלימות ברשת וכבר פחות או יותר הפך למתון בדעותיו, והוא לא חלק מרשת של קיצוניים". בריוויק כתב דברים רבים על האסלאם הקיצוני שפורסמו באתר document.no. הוא גם השתתף בפורומים המזוהים עם האתר. דבריו של בריוויק פורסמו באתר document.no בין ספטמבר 2009 לבין יוני 2010.
בכתביו בריוויק מציג הערצה לליגת ההגנה האנגלית (English Defence League), ארגון ימני, מביע עניין גם בארגון דומה בנורווגיה וכתב שהוא יעץ להם להמשיך באסטרטגיה של תגובה מוגזמת ומעוררת להתפשטות "הג'יהאד האסלאמי", שעשוי למשוך יותר אנשים להצטרף לארגון. ב-25 ביולי 2011, הודיע ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון על הגברת האבטחה בבריטניה בעקבות הפיגועים, זאת כיוון שליגת ההגנה האנגלית פרסמה הצהרה המגנה את הטרור ככלי להשגת מטרות. העיתון Dagens Næringsliv כתב כי בריוויק ביקש להתחיל בגרסה נורווגית של תנועת מסיבת התה בשיתוף עם בעלי אתר document.no, אלא שהם, לאחר הבעת עניין ראשונית, בסופו של דבר דחו את הצעתו כי לא היו לו הקשרים שהבטיח. הוא גם הביע את הערצתו לראש ממשלת רוסיה, ולדימיר פוטין, וטען כי מצא אותו "מנהיג תקיף והוגן", אף על פי שהיה "לא בטוח בשלב זה אם יש לו את הפוטנציאל להיות החבר הטוב ביותר שלנו או האויב הגרוע ביותר שלנו". דוברו של פוטין, דמיטרי פסקוב, גינה את פעולותיו של בריוויק ותיארן כ"הזיות של מטורף".
פרסומיו > 2083: הכרזת העצמאות האירופית

בריוויק כתב מניפסט בן 1,516 עמודים שכותרתו "2083: הכרזת העצמאות האירופית" (תוך התייחסות למצור הכושל שהאימפריה העות'מאנית הטילה על וינה ב-1683), תחת שם העט "אנדרו ברוויק", שבו הוא נשלח בדואר אלקטרוני ל-1,003 כתובות דואר וזאת שעה וחצי לפני פיצוץ רכב התופת באוסלו. במניפסט, המהווה חלק בדיון פוליטי, חלק וידוי, וחלק מסוים תוכנית פעולה, בריוויק טוען כי מעשיו יסייעו להצית מלחמת אזרחים באירופה שתימשך במשך עשרות שנים, ושתתקדם דרך שלושה שלבים ברורים ותסתיים בשנת 2083 עם השמדת המרקסיסטים האירופיים וגירוש המוסלמים מאירופה.
פרק המבוא של המניפסט שכותרתו "המרקסיזם התרבותי" הוא העתק של החוברת "התקינות הפוליטית: קיצור תולדות האידאולוגיה" מאת קרן הקונגרס החופשית. החלקים העיקריים של המניפסט מיוחסים בשם בדוי לבלוגר פיורדמן (Fjordman). הטקסט כולל עותקים מקטעי המנשר "החברה התעשייתית ועתידה" מאת היונבומבר, ללא מתן קרדיט, כאשר המילים "שמאלנים" מוחלפות ב"מרקסיסטים תרבותיים" או במקום "שחורים" - "מוסלמים". הניו יורק טיימס תיאר את ההשפעות האמריקאיות בכתביו של בריוויק וציין כי המניפסט שלו מזכיר את האנטי-איסלמיסט האמריקאי רוברט ספנסר 64 פעמים ומצטט יצירות של ספנסר באריכות רבה. עבודתה של הסופרת היהודייה, ילידת מצרים, בת יאור מצוטטת לעיתים קרובות והסופר הנאו-פגני קונראד אלסט (Koenraad Elst), הבלוגרית פמלה גלר, והסופר הניאו קונסרבטיבי דניאל פייפס מוזכרים כמקורות השראה. החוברת מצטטת מתוך כתבי תומאס ג'פרסון וג'ורג' אורוול, כמו גם את כותב הטור של הסאנדיי טיימס ג'רמי קלארקסון, וכותבת הטור של הדיילי מייל מלאני פיליפס. כמו כן, מוזכרים בה בהערצה אייאן חירסי עלי, ברוס באואר, סרדה טריפקוביץ, הנריק מ. ברודר, חרט וילדרס ואחרים, ובריוויק עצמו הצהיר על הערצתו לווינסטון צ'רצ'יל וטארו אסו.
במניפסט, בריוויק מחשיב עצמו כ"גיבור אירופי אמיתי", "מושיע הנצרות" ו"המגן הגדול ביותר של שמרנות תרבותית באירופה מאז 1950". בריוויק משתוקק לראות באירופה מדיניות לגבי רב תרבותיות הדומה יותר למדיניותן של יפן וקוריאה הדרומית, שלדבריו הם "שמרנות לאומיות תרבותית במיטבה". הוא הביע הערכה ל"חד-תרבותיות" של שתי מדינות אלה המתבטאת בין השאר בסירובן לקבל אליהן פליטים ממדינות זרות.
ראו גם

הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
אירו ערביה
הערות שוליים

↑  מגדל ירקות, בעל רשיון נשק: מיהו הרוצח מאוסלו?, באתר ynet, 23 ביולי 2011
↑  מבצע הטבח בנורווגיה - תומך נלהב של ישראל, באתר וואלה, 25 ביולי 2011
↑  נורווגיה: אנדרס ברייויק נשלח ל-21 שנות מאסר, באתר ynet, 24 באוגוסט 2012
↑   בית משפט בנורווגיה דחה את בקשתו של רוצח ההמונים בריוויק לשחרור מוקדם, באתר הארץ, 1 בפברואר 2022.
↑  Christina Anderson, Norwegian Killer’s Father: ‘He Should Have Taken His Own Life’, NYTimes, ‏25 ביולי, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389398205171  PLWABN: 9810564257505606  BIBSYS: 11064835  BnF: cb16672846g (data)  GND: 1028099398  ISNI: 0000 0003 6748 5287  LCCN: n2012009514  NKC: pna2016932582  NTA: 341016969  SELIBR: 352025  SUDOC: 162398034  VIAF: 232221692   WorldCat (עם VIAF): 232221692 
מראה חלונות בניין הממשלה באוסלו לאחר פיצוץ מכונית התופת
אזור שהוקצה להנחת נרות ופרחים לזכר הנספים בפיגועים
כוכב לכת

.
מערכת השמש החדשה.
כּוֹכַב לֶכֶת או פלנטה (מיוונית: Πλανήτης, "נע ונד") הוא גרם שמיים, שאינו כוכב, המוגדר על פי האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי באופן הבא:
נמצא במסלול קבוע סביב השמש;
בעל מסה גדולה דיה כדי שכוח המשיכה שלו יצור צורה הקרובה לצורה כדורית;
הוא מפנה את מסלולו מעצמים אחרים שגודלם קרוב לשלו.
נמצא במסלול קבוע סביב כוכב או שאריות של כוכב;
המסה שלו מתחת למסה הדרושה להיתוך תרמו-גרעיני של דאוטריום;
בעל דרישות מסה/גודל למעמד פלנטרי במערכת השמש שלנו; כוכב לכת מקיף את השמש.
לעומת השמש, שהיא כוכב הפולט קרינה אלקטרומגנטית – כוכבי הלכת המקיפים את השמש אינם מקרינים אור: המסה שלהם קטנה בהרבה ממסתם של הכוכבים הכי קלים, והלחץ במרכזם אינו מאפשר תגובות גרעיניות מספיק משמעותיות בשביל לפלוט כמות ניכרת של אנרגיה. לפיכך אין להם אור משל עצמם, אך הם עדיין מאירים בעזרת אור השמש הפוגע בהם.
הגדרת כוכב לכת במערכת השמש הוכרזה על ידי האיגוד האסטרונומי ב־2006, בעוד ההגדרה של כוכב לכת חוץ־שמשי הוצגה ב־2003. הכרזות אלו נועדו להסדיר הגדרות פורמליות בתחום, לאחר עשורים של תגליות. בהתאם, מכילה מערכת השמש שלושה סוגי גופים:
כוכבי לכת;
כוכבי לכת ננסים;
גופים קטנים במערכת השמש (אסטרואידים, קנטאורים, שביטים, גופים טרנס־נפטוניים, כוכבי לכת מינורים ואחרים).
על פי אותן הגדרות במערכת השמש ישנם שמונה כוכבי לכת – ארבעת כוכבי הלכת הארציים כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ, מאדים, וארבעת ענקי הגז צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון. בעבר פלוטו נחשב אף הוא לכוכב לכת, אך מעמדו שונה לכוכב לכת ננסי.
מבחינה פיזיקלית לא קיים הבדל משמעותי בין כוכבי לכת במערכת השמש לבין כוכבי לכת חוץ שמשיים, כך שלעיתים מכנים את שתי הקבוצות בשם "כוכבי לכת". הענף המדעי שחוקר כוכבי לכת נקרא מדעים פלנטריים והוא משלב בתוכו מדעי החלל עם מדעי כדור הארץ.
היסטוריה

לאורך ההיסטוריה האנושית, ניסו רבים לחקור את גרמי השמיים, וכך נולד מדע האסטרונומיה. תת-ענף של מדע זה, אסטרונומיה פלנטרית, חקר את הגופים, ובעיקר את הפלנטות, שבמערכת השמש.
בעת העתיקה, לא היה מקובל לראות את כדור הארץ ככוכב לכת. במקום זאת, רווחה הסברה שכוכבי הלכת אותם ניתן לראות בעין בלתי מזוינת (כוכב חמה, נוגה, מאדים, צדק ושבתאי) – סובבים את כדור הארץ, שעומד במקומו (ראו המודל הגאוצנטרי). כיום, הפך המודל ההליוצנטרי למקובל בקרב הקהילה המדעית לצורך חיזוי מיקומם של כוכבי הלכת בשמיים.
עם פיתוח הטלסקופ חוקרי גרמי שמיים גילו כוכבי לכת חדשים, כך שמספר כוכבי הלכת במערכת השמש שונה מספר פעמים:
1543 – 6 כוכבי לכת (כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ, מאדים, צדק ושבתאי)
1781 – 7 כוכבי לכת (עם אורנוס)
1807 – 11 כוכבי לכת (עם קרס, פאלאס, יונו ווסטה)
1845 – 12 כוכבי לכת (עם אסטריה)
1846 – 13 כוכבי לכת (עם נפטון)
1851 – 23 כוכבי לכת (עם הבה, איריס, פלורה, מטיס, היגיאה, פרטנופה, ויקטוריה, איגריה, איירנה ואבנומיה)
1852 – 8 כוכבי לכת (ללא האסטרואידים)
1930 – 9 כוכבי לכת (עם פלוטו)
2006 – 8 כוכבי לכת (ללא פלוטו)
כאשר גילו את הגופים החדשים קרס, פאלאס, יונו ווסטה במסלול סביב השמש באזור שבין מאדים לצדק הם הוגדרו ככוכבי לכת ונותרו כאלה במשך 5 עשורים. אך בהמשך, כשהתגלו גופים נוספים באזור זה הוחלט לשלול מהם את מעמדם ככוכבי לכת ולהגדירם כאסטרואידים. המתנגדים הרבים טענו כי קרס הוא גדול מכדי להחשב אסטרואיד פשוט אך קול המתנגדים לא היה חזק מספיק ומעמדו כאסטרואיד לא השתנה.
דבר דומה התרחש כאשר בשנת 1930 התגלה בקצה מערכת השמש גוף חדש, פלוטו, אשר מיד נחשב ככוכב הלכת החדש – התשיעי במספר. מעמדו ככוכב לכת נשאר במשך 7 עשורים אך מעמד זה עורער כאשר בשנת 2003 התגלה גוף נוסף, מרוחק יותר, וגדול מפלוטו ב-5% – בשם אריס. תחילה רצו להגדיר את אריס ככוכב לכת העשירי אולם הדבר חייב להגדיל את מספר כוכבי הלכת ל-13 היות שגופים מרוחקים נוספים שהתגלו התאימו להגדרה.
בשנת 2006 כונסו האסטרונומים מרחבי העולם תחת האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי, הגוף העולמי הרשמי האחראי על מדע האסטרונומיה, כדי להחליט האם להגדיל שוב את מספר כוכבי הלכת או לשלול את מעמדו של פלוטו. לאחר דיונים, ויכוחים והצעות שונות הוחלט לשנות שוב את הגדרת כוכב לכת ולהוסיף קטגוריה חדשה – כוכב לכת ננסי, שתתאים לגופים קטנים יותר כדוגמת האסטרואיד קרס, וכן הגופים הטרנס-נפטוניים פלוטו ואריס. ב-2016 פורסמה היפותזה על קיום כוכב לכת תשיעי.
שמות כוכבי הלכת

בעולם המערבי שמות כוכבי הלכת במערכת השמש מבוססים על שמות האלים מהמיתולוגיה היוונית והמיתולוגיה הרומית. באירופה היו אלה היוונים שנתנו שמות לכוכבי הלכת הראשונים שהתגלו, אבל בשלב מאוחר יותר, בשל השפעתה של האימפריה הרומית, ולאחר מכן בהשפעת הכנסייה הקתולית, כוכבי הלכת היו ידועים בשם הרומי (לטיני) ולא בשמם היווני.
הרומאים העריכו את היוונים וחלקו איתם את התרבות, המנהגים והאלים – אך בשמות שונים. רק בתקופה המאוחרת של הרפובליקה הרומית המשכתבים הרומאים שאלו את מרבית העלילות של האלים היווניים ויישמו אותן על האלים שלהם. מאוחר יותר כאשר הרומאים למדו את האסטרונומיה היוונית הם נתנו לשבעת כוכבי הלכת את השמות של האלים שלהם:
כוכב חמה נקרא אצל הרומאים מרקוריוס ואצל היוונים הרמס;
נוגה נקרא אצל הרומאים ונוס ואצל היוונים אפרודיטה;
מאדים נקרא אצל הרומאים מרס ואצל היוונים ארס
צדק נקרא אצל הרומאים יופיטר ואצל היוונים זאוס;
שבתאי נקרא אצל הרומאים סטורנוס ואצל היוונים קרונוס.
כאשר התגלו כוכבי הלכת העוקבים במאה ה-18 ובמאה ה-19 מנהג השמות לא השתנה:
אורנוס (השם העברי: אורון) על שם אורנוס מהמיתולוגיה היוונית;
נפטון (השם העברי:רהב) על שם האל הרומאי נפטון (מקבילו היווני פוסידון).
כוכבי לכת במערכת השמש

על פי האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי, מערכת השמש מכילה 8 כוכבי לכת:
() כוכב חמה – מרקורי
() נוגה – ונוס
() כדור הארץ
() מאדים – מארס
() צדק – יופיטר
() שבתאי – סטורנוס
() אורון – אורנוס
() רהב – נפטון
כוכבי לכת במערכת השמש > כוכבי לכת ננסים

לפני שנת 2006 מרבית הגופים הגדולים שהתגלו סווגו ככוכבי לכת, ואולם בשנה זו חלק מגופים אלה סווגו מחדש ככוכבי לכת ננסיים היות שהמסה והרכב שלהם היו שונים מכוכבי הלכת המקובלים.
נכון להיום חמישה גופים סווגו ככוכבי לכת ננסים:
| מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> סוג | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> שם | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> קוטר* (בקו המשווה) | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> מסה* | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> רדיוס מסלול (AU) | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> משך מסלול (שנים) | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> נטיית מסלול (°) | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> אקסצנטריות | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> יום (ימים) | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> ירחים | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> טבעות פלנטריות | מאפיינים של כוכבי הלכת הננסיים> אטמוספירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| כוכבי לכת ארציים | קרס | 0.08 | 0.0002 | 2.76 | 4.60 | 10.59 | 0.080 | 0.38 | אין | אין | אין |
| גופים טרנס-נפטוניים | פלוטו | 0.18 | 0.0022 | 39.48 | 248.09 | 17.14 | 0.249 | ‎-6.39 | 5 | אין | אין |
| גופים טרנס-נפטוניים | האומיה | 0.12×0.15 | 0.0007   | 43.13 | 285.38 | 28.19 | 0.189 | 0.16 | 2 |  |  |
| גופים טרנס-נפטוניים | מאקה-מאקה | ‎~0.12 | 0.0007 | 45.79 | 309.88 | 28.96 | 0.159 |  | 0 |  |  |
| גופים טרנס-נפטוניים | אריס | 0.19 | 0.0025 | 67.67 | ‎~557 | 44.19 | 0.442 | ‎~0.3 | 1 | אין | אין |
*ביחס לכדור הארץ.
כוכב לכת חוץ-שמשי

כוכב לכת חוץ-שמשי הוא כוכב לכת שלא נמצא בתחומה של מערכת השמש, ומקיף כוכב שאינו השמש. נכון לינואר 2016, אושר הגילוי של 2,049 כוכבי לכת כאלה וזוהו עוד אלפי מועמדים. ב-18 בינואר 2007 שוגר הלוויין COROT של סוכנות החלל האירופאית שמטרתו לגלות כוכבי לכת חוץ-שמשיים נוספים. ב-6 במרץ 2009 שוגר טלסקופ החלל קפלר שמיועד גם הוא למצוא כוכבי לכת חוץ-שמשיים. נכון ל-2011 התפלגות המועמדים לכוכבי לכת (כולל אלה שעדיין לא אושרו) שקפלר מצא היא כ-50% דמויי נפטון ואורנוס כ-40% כוכבי לכת סלעיים וכ-10% דמויי צדק או גדולים מצדק. בנוסף ישנם גם סוג של כוכבי לכת הנקראים כוכבי לכת ארציים, שהראשון ביניהם שנתגלה הוא קפלר 10B.
ראו גם

מדעים פלנטריים
כוכב לכת ננסי
גופים קטנים במערכת השמש
ננס חום
ניווט אסטרונומי
כוכב לכת חוץ-שמשי
הערות שוליים

↑  האספה הכללית של האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי באוגוסט 2006: תוצאות ההצבעה על שינוי ההגדרה – IAU אוגוסט 2006. (באנגלית)
↑  קבוצת עבודה בנושא כוכבי לכת חוץ-שמשיים (WGESP) של האיגוד האסטרונומי העולמי – IAU פברואר 2001, הוחזר במאי 2006. (באנגלית)
↑  תנועת כוכבי הלכת על כיפת השמים, באתר של המרכז הישראלי למידע אסטרונומי.
↑  תנועת כוכבי הלכת בשמים, באתר של סוכנות החלל הישראלית.
↑  יוניברס טודיי, ‏מתקרבים לאלף כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש, באתר "הידען", 17 באוקטובר 2013
↑  715 כוכבי לכת חדשים שגילתה החללית קפלר זכו לאישור בבת אחת בהם שניים גדולים מעט מכדור הארץ באיזורי החיים של השמשות שלהם, באתר הידען, ‏27 בפברואר 2014
↑  ידיעה באתר נאס"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550799605171  BnF: cb119528802 (data)  GND: 4046212-2  LCCN: sh85102653  NARA: 10646853  NDL: 00574136  NKC: ph115737 
כוכבי הלכת במערכת השמש: חמה, נוגה, כדור הארץ, מאדים, צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון.
מערכת השמש, כוכבי הלכת, חגורת האסטרואידים ושביט (לא בקנה מידה).
כוכבי לכת ארציים משמאל לימין: חמה, נוגה, כדור הארץ ומאדים.
ענקי הגזים משמאל לימין: צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון.
שיפוע ציר
תנועה אחורית של מאדים על פני מפת השמיים וחזרה לתנועה קדומנית
אנדריאה בואן

| --- | --- |

בואן ב-2009
 לידה:  4 במרץ 1990 (בת 34) קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית
 שם במה:  אנדריאה בואן
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מקום לימודים:  בית הספר המקצועי לאמנויות הבמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדריאה בואן (באנגלית: Andrea Bowen; נולדה ב-4 במרץ 1990) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בשל גילום תפקידה של ג'ולי מאייר (אנ') בסדרת הטלוויזיה "עקרות בית נואשות" (2004–2012).
ביוגרפיה

אנדריאה בואן נולדה ב-4 במרץ 1990 בקולומבוס, אוהיו. היא אחותם הצעירה של גרהאם בואן, אלכס בואן, קמרון בואן, ג'סיקה בואן וג'יליאן בואן, שחקנים אף הם.
בואן למדה לזמן קצר בבית הספר המקצועי לאמנויות הבמה (אנ') במידטאון מנהטן, ניו יורק לצד חברתה הטובה שרה היילנד.
קריירה

בואן הופיעה בברודוויי לראשונה ב-1996 בעלובי החיים כקוזט הצעירה/אפונין הצעירה. בגיל 6 היא הייתה השחקנית הצעירה ביותר שאי פעם גילמה את התפקיד. מ-1996 עד 2001 הייתה בואן נוכחת בצורה עקבית בברודוויי. ב-1998 היא הופיעה בגרסה מחודשת של צלילי המוסיקה כמרתה, וב-2000 יצרה את תפקידה של אדל בגרסת המחזמר של ג'יין אייר. בואן הייתה חברה בקבוצת הקונצרט של ילדי ברודוויי. חלק מאחיה של בואן מעורבים אף הם במחזות זמר, כשהם מבצעים תפקידים במחזות זמר שונים בברודוויי.
בין 2004 ל-2012 גילמה בואן את ג'ולי מאייר בעקרות בית נואשות. במהלך השנים היא דגמנה עבור "מיס סלפרידג'". היו לה תפקידים חוזרים ותפקידי אורח בתוכניות כמו מגרש ביתי (עם חברתה סופיה בוש), Boston Public וחוק וסדר: מדור מיוחד. בסרט כיפה אדומה היא הופיעה כ-Ashley. ‏ב-2006 היא גילמה את תפקידה של קנדיס בסרט ההרפתקאות עין הדולפין. היא הופיעה גם בסרט המקורי "Girl, Positive", שבו הייתה לה הזדמנות לסייע בהפצת המסר בקרב בני נוער כי "HIV הוא דבר שניתן להגן על עצמך ממנו". בהמשך היא הופיעה בסדרה הלוחשת לרוחות באחד הפרקים במהלך העונה הרביעית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Highball | מכשפה, פייה | צולם ב-1997 |
| 2006 | Final Fantasy VII: Advent Children | ילדת מוגל | דיבוב |
| 2006 | במבי 2 | פאלין | דיבוב |
| 2006 | כיפה אדומה (אנ') | אשלי קריין |  |
| 2006 | Eye of the Dolphin | קנדיס |  |
| 2012 | Twinkle Toes | הגבוהה היפה | דיבוב |
| 2012 | הזמנה לגירושין (אנ') | מלאני |  |
| 2013 | החבר הטוב ביותר (אנ') | שליי אוסגודי |  |
| 2017 | Jonny's Sweet Revenge | ניקי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996–1997 | חוק וסדר | בס | 2 פרקים |
| 2001 | חוק וסדר: מדור מיוחד | סופי דאגלס | פרק: Countdown" |
| 2001 | משמרת שלישית (אנ') | רייצ'ל | פרק: "Adam 55-3" |
| 2002 | ארליס (אנ') | ג'יני | פרק: "In with the News" |
| 2002 | That Was Then | זואי גלאס | 7 פרקים |
| 2003 | בוסטון פאבליק (אנ') | ריליי אליס | 3 פרקים |
| 2003 | מגרש ביתי | סטלה | פרק: "With Arms Outstretched" |
| 2003 | רפואה שלמה (אנ') | שרה באק | פרק: "Seize the Day" |
| 2004 | Party Wagon | בילי בארטלי/מניפסט דסטיני | דיבוב; סרט טלוויזיה של Cartoon Network |
| 2004–2012 | עקרות בית נואשות | ג'ולי מאייר (אנ') | תפקיד ראשי (עונות 1-4) תפקיד חוזר (עונות 8-5); 107 פרקים |
| 2005 | ללא עקבות | בקי גרולניק | פרק: "A Day in the Life" |
| 2006–2007, 2009 | המלך היל | סנדי, נערה | דיבוב; 3 פרקים |
| 2007 | Girl, Positive | רייצ'ל סנדלר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2008 | המפענחת | מישל קלארק | פרק: "Cherry Bomb" |
| 2009 | הלוחשת לרוחות | רבקה קלי | פרק: "Greek Tragedy" |
| 2010 | באטמן: האמיצים והנועזים (אנ') | טליה אל-גול (אנ') | דיבוב; פרק: "Sidekicks Assemble!" |
| 2010 | After the Fall | ג'נה דאנוויל | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2011 | הוואי חמש-אפס | איימי | פרק: "Ho'ohuli Na'au" |
| 2012 | סודות ההתבגרות | ג'קי | פרק: "Allies" |
| 2012 | The Preacher's Daughter | האנה וייט | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') גם מפיקה-שותפה |
| 2013 | סקנדל | מייבל דויל | פרק: "Snake in the Garden" |
| 2014 | Zoe Gone | תמי רוברטס | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2016 | Pretty Little Addict | ג'ניפר פיליפס | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2016 | Under Fire | סופי האוול | סרט טלוויזיה של LMN (אנ') |
| 2017 | חתונת חורף | היילי ריינולדס | סרט טלוויזיה של UPtv (אנ') |
| 2020 | Sinister Sister | היילי דוואנס | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2021 | תחנה 19 | איימי | פרק: "All I Want for Christmas Is You" |
| 2022 | Hall Pass Nightmare | קארי פאלמר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית | זכייה |
| 2005 | פרס האמן הצעיר (Young Artist Award) | השחקנית הצעירה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2006 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית | זכייה |
| 2007 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית | מועמדות |
| 2008 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית | מועמדות |
| 2008 | Prism Award | שחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר | זכייה |
| 2009 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Chael Needle, ‏A&U: America's AIDS Magazine, יוני 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1487 9253  LCCN: no2007129457  SUDOC: 124062628  VIAF: 12099259   WorldCat (עם VIAF): 12099259
מגלן (גשושית)

| --- | --- |

הדמיית אמן של מגלן בנוגה
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  JPL
 יצרן:  מרטין מריאטה, יוז איירקראפט
 תאריך שיגור:  4 במאי 1989
 משגר:  מעבורת החלל אטלנטיס (STS-30)
 אתר שיגור:  39B־LC, מרכז החלל קנדי
 מגלן
 משימה
 סוג משימה:  מקפת
 לוויין של:  נוגה
 תאריך כניסה למסלול:  1 באוגוסט 1990
 הקפות:  15,032 
 משך המשימה הכולל:  4 במאי 1989 – הווה (1,988 ימים) 
 משך המשימה:  4  שנים, חודשיים ו־12  ימים (1 באוגוסט 1990 - 13 באוקטובר 1994)
 מידע טכני
 משקל:  1,035 ק"ג
 כוח:  1,029 ואט
 אורך:  6.3627 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  19969
 מאגר המידע הלאומי:  1989-033B
 
מגלן (באנגלית: Magellan, מבוטא "מג'לן") הייתה גשושית לחקר כוכב הלכת נוגה, ששוגרה על ידי נאס"א ב־4 במאי 1989 על גבי מעבורת החלל אטלנטיס במשימת STS-30 – ובכך הפכה לגשושית הראשונה לחקר מערכת השמש ששוגרה ממעבורת חלל, והראשונה להשתמש במערכת ה־IUS ששיגרה אותה מן המעבורת. מטרתה העיקרית של מגלן הייתה למפות את נוגה באמצעות מכ"ם. כמו כן בחנה מגלן את טכניקת הבלימה האטמוספירית (ההאטה באמצעות חיכוך עם אטמוספירת נוגה), זאת על מנת לעגל את מסלולה האליפטי. מגלן הייתה המשימה המוצלחת הרביעית של נאס"א לחקר נוגה, והביאה לסיומה של תקופה בת 11 שנים במהלכם לא שיגרה נאס"א אף משימה לחקר מערכת השמש (הקודמת הייתה פיוניר־ונוס ששוגרה ב־1978 גם כן לחקור את נוגה).
הגשושית נקראה על שמו של חוקר הארצות פרדיננד מגלן, שהיה הראשון לצאת להקיף את כדור הארץ בספינה ב־1519 (הוא לא סיים את המסע) והאירופאי הראשון ששט באוקיינוס השקט ונתן לו את שמו.
היסטוריה

החל מסוף שנות ה־70 מדענים עודדו שיגור משימה שתמפה את פני נוגה באמצעות מכ"ם. מיפוי נוגה באמצעות מצלמה הוא בלתי־אפשרי, זאת בגלל מעטה העננים העבה המכסה אל כל פני הכוכב. בתחילה, תוכננה להיבנות גשושית שכונתה "מקפת נוגה למיפוי באמצעות מכ"ם" ("Venus Orbiter Imaging Radar"), אך משהובן כי החללית לא תעמוד בתקציבים, התוכנית בוטלה ב־1982. ב־1983 המליצה ועדת חקר מערכת השמש של נאס"א להמשיך את התוכנית אך עם חללית קטנה שתכלול רק רכיב מדעי מרכזי אחד - המכ"ם. ב־1985 ניתן לחללית השם "מגלן".
מטרות המשימה היו:
מיפוי רחב־היקף של נוגה באמצעות מכ"ם, באיכות הפרדה של קילומטר אחד.
מיפוי טופוגרפי של נוגה ברזולוציה של 50 ק"מ במרחב האופקי ו־100 ק"מ במרחב האנכי.
מיפוי שדה הכבידה של נוגה ברזולוציה של 700 ק"מ ובדיוק של 2 עד 3 ס"מ לשנייה בריבוע.
הבנת מבנהו הגאולוגי של כוכב הלכת, כולל צפיפותו והדינמיקה שלו.
הגשושית תוכננה ונבנתה על ידי מרטין מריאטה ויוז איירקראפט, והמשימה נוהלה עבור נאס"א על ידי המעבדה להנעה סילונית (JPL).
מבנה החללית

על מנת לחסוך בעלויות הפיתוח, מגלן נבנתה מחלקיים שכבר פותחו בעבור משימות אחרות, כולל תוכנית וויאג'ר, גלילאו, יוליסס ומארינר 9. בסיס הגשושית, שנלקח מגשושיות הוויאג'ר, היה מצולע טבעתי בעל עשר פאות, אשר על כל אחת מהן הורכבה מערכת אחרת, כולל מחשב המשימה ומקלטי נתונים. קוטר הבסיס היה 4.6 מטרים וגובהו 6.4 מטרים. במרכז הטבעת מוקם מכל דלק כדורי שהכיל בשיגור 2,414 ק"ג דלק. משקל החללית עצמה היה 1,035 ק"ג, ועל כן משקל החללית בשיגור היה 3,499 ק"ג.
החללית יוצבה באמצעות שלושה גלגלי תגובה ו־24 מנועים שהונעו על ידי 132.5 ק"ג הידרזין שנשאה עימה הגשושית. מבין 24 המנועים 8 כוונו אחורה וסיפקו דחף של כ־445 ניוטון לתיקוני מסלול גדולים ולשליטה בחללית בעת הכניסה למסלול סביב נוגה. 4 מנועים נוספים מוקמו לאורך צידה של הגשושית וסיפקו כ־22 ניוטון דחף לשליטה בגלגול. 12 המנועים האחרונים היו הקטנים ביותר, וסיפקו כ־0.9 ניוטון לביצוע תיקוני גובה קלים וקיזוז פעולות גלגלי התגובה. לשם הכניסה למסלול צוידה הגשושית במאיץ מסוג סטאר 48 שהכיל 2,014 ק"ג דלק מוצק. מידע אודות מיקום וכיוון החללית התקבל מגירוסקופים וסורקי כוכבים שנשאה.
לתקשורת, נשאה מגלן אנטנת צלחת לטווח רחוק בקוטר 3.7 מטרים שנותרה מתוכנית וויאג'ר, ואנטנה לטווח בינוני שנותרה ממשימת מארינר 9. על האנטנה לטווח הרחוק הורכבה אנטנה לטווח קצר לביצוע מדידות שונות. בעודה מתקשרת עם רשת החלל העמוק יכלה הגשושית לקבל ולשדר מידע באותו זמן על תדרים שונים.
מגלן קיבלה אנרגיה חשמלית משני לוחות סולאריים, ברוחב 2.5 מטרים כל אחד, שהפיקו יחד 1,200 ואט בתחילת המשימה. עם התקדמות המשימה החלו הלוחות להפיק פחות ופחות אנרגיה בעקבות שינויי הטמפרטורה החדים שחוו. כשהייתה החללית נמצאת בצידה המואר של נוגה היו הלוחות הסולאריים מטעינים שתי סוללות נטענות ששימשו את החללית בעודה בצד החשוך של נוגה.
מערכת המחשבים שנשאה מגלן, שפותחה מהמערכת ששימשה את הגשושית גלילאו, כללה שני מחשבי ATAC-16 לבקרת הגישה, וארבעה מיקרו־מעבדים מסוג RCA 1802 לבקרת מערכת הפיקוד והנתונים (CDS). מערכת ה־CDS יכלה לשמור מידע במשך 3 ימים ולשלוט על הגשושית אם היו צצות בעיות בזמן שאין קשר עם כדור הארץ. לשמירת המידע והפקודות נשאה הגשושית שני מקלטים דיגיטליים בעלי קיבולת של עד 225 מגה־בייט.
מבנה החללית > המכ"ם

כיוון שאטמוספירת נוגה עבה ואטומה במיוחד, לא ניתן למפות אותה באמצעי מיפוי אופטיים רגילים, ולכן הוחלט למפות את נוגה באמצעות מכ"ם. רזולוציה של מכ"ם רגיל תלויה בגודל האנטנה שלו, דבר המגביל חלליות כיוון שישנן הגבלות עלות, שיגור ותמרון. לכן כדי להימנע מהצורך באנטנה גדולה, נעזרה מגלן בשיטת המפתח הסינתטי, בה אנטנה רגילה מדמה את פעילותה של אנטנה גדולה על ידי איסוף ואיחוד נתונים משידורים שונים לתמונה אחת, על ידי עיבוד נתונים מורכב שנעשה באמצעות מחשבים בכדור הארץ.
מערכת המכ"ם (RDRS) פעלה בשלושה מודים: מכ"ם מפתח סינתטי (SAR), מדידת גובה (ALT) ומד קרינה (RAD). המערכת סרקה את פני הקרקע של נוגה בעודה עוברת בין מוד למוד ובעודה מודדת את גאולוגיית, טופוגרפיית וטמפרטורת נוגה באמצעות האנטנות לטווח הרחוק והקצר.
במוד SAR שידרה האנטנה לטווח רחוק כמה אלפי דפקים של גלי מיקרו כל שנייה, בעודה מודדת את שינויי התדירות בפוגעם בקרקע.
במוד ALT שילבה המערכת פולסים של מוד ה־SAR יחד עם פעילות דומה של מד הגובה של החללית, ואספה מידע על גובה הקרקע של נוגה.
במוד RAD קלטה האנטנה לטווח רחוק פליטות רדיותרמיות של גלי מיקרו מפני השטח של נוגה. מידע זה שימש לאפיון טמפרטורת כוכב הלכת.
המידע שאספה המערכת שודר לכדור הארץ שם הורכב למפות על ידי שימוש במחשבים מתקדמים.