stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוקצסיה (אקולוגיה)
חשיבות הסוקצסיה ליצירת תיאוריה מדעית והוליסטית של מערכות אקולוגיות

האבולוציה והסוקצסיה של הצומח והחי הם שני התהליכים הבסיסיים העיקרים היוצרים את עולם החיים על כדור הארץ ולכן מהווים מטרה למחקר מקיף, לקבלת תיאוריה כוללנית שתוכל להסביר את רצף האירועים בכל מקטע ואזור פיטוגאוגרפי.
חשיבות הסוקצסיה ליצירת תיאוריה מדעית והוליסטית של מערכות אקולוגיות > ארבעה מודלים עיקריים הוצגו בסיכום המחקר ( 2023)

מודל ראשון :מקטע ופרטים- מתחילת המאה ה־20 התרכז המחקר בתהליכים רציפים המתקיימים בביוטופ מוגדר ובמערכת ביוטית מוגדרת. כאשר הדגש היה על ההתפתחות ה" אינדיוידואלית" של כל מין ביחס לגורם המגביל שמונע את התפתחותו.
מודל שני: מערכות אקולוגיות- ( החל מ 1965) בחינת התהליכים המתקיימים במערכת האקולוגית של אינטראקציה בין מערכות חיים ( ביוטה) בביוטופ מוגדר.
מודל שלישי : ( החל מ־2000) מערכות נוף- השפעת הסביבה שמסביב לתחום שבו מתרחשת סוקצסיה, הקרבה לביוטופים ואזורים פיטוגאוגרפים שמחוץ לתחום על מגוון הצמחייה שתתפתח באזור הסוקצסיה. למשל אפשרות הפצת זרעים, מקור לבעלי חיים מסיעים או מעכבים התפתחות ועל היתרון התחרותי .
המודל הרביעי: ( החל מ־2015)מערכות סוציו-אקולוגיות: הוספת השפעת האדם המקומית והגלובלית על תהליך הסוקצסיה.
המודל הרביעי והאחרון יוצר תמונה רחבה של הקשרים בין האדם למערכות האקולוגיות, תנאי הסביבה והאבולוציה של כל מערכות החיים, באזור שבו מרחשת סוקצסיה ובסביבתו הקרובה והרחוקה.
ראו גם

השערת ההפרעה הבינונית
הערות שוליים

1 2  Lourens Poorter, Lucy Amissah, Frans Bongers, Iris Hordijk, Jazz Kok, Susan G. W. Laurance, Madelon Lohbeck, Miguel Martínez-Ramos, Tomonari Matsuo, Jorge A. Meave, Rodrigo Muñoz, Marielos Peña-Claros, Masha T. van der Sande, Successional theories, Biological Reviews 98, 2023, עמ' 2049–2077 doi: 10.1111/brv.12995
↑  H. A. Gleason, The Individualistic Concept of the Plant Association, Bulletin of the Torrey Botanical Club 53, 1926-01, עמ' 7 doi: 10.2307/2479933
↑  Robert van Hulst, Vegetation Dynamics or Ecosystem Dynamics: Dynamic Sufficiency in Succession Theory, Dordrecht: Springer Netherlands, 1980, עמ' 147–151, ISBN 978-94-009-9202-3
| אקולוגיה |
| --- | --- | --- |
| תת-תחומים | אקולוגיה התנהגותית |  |
| רמות ארגון | אורגניזם • אוכלוסייה • חברה • מערכת אקולוגית • ביומה • ביוספירה • פרט |  |
| יחסי גומלין | טריפה • תחרות • קניבליזם • הדדיות • טפילות • פרזיטואידיות |  |
| תהליכים | אבולוציה • סוקצסיה • הכחדה • גמישות פנוטיפית • פירוק |  |
| מושגי יסוד | כושר נשיאה • גומחה אקולוגית • בית גידול • גורם מגביל • מגוון ביולוגי • מארג מזון • מין פולש • גילדה • מין מהנדס סביבה • אקולוגיה - מונחים |  |
פורטל ביולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531365605171  BnF: cb121215746 (data)  GND: 4058542-6  LCCN: sh85040749  NKC: ph119799
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1926

| --- | --- |

אצטדיון מועדון הטניס וסט סייד
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  16 באוגוסט 1926 – 13 בספטמבר 1926 (29 ימים) 
 מספר תחרות:  46 
 עיר מארחת:  ניו יורק, בוסטון
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד מועדון הקריקט לונגווד
 זוכה:  גברים:רנה לקוסט (צרפת) נשים:מולה מלורי (ארצות הברית) זוגות גברים:ריצ'רד ויליאמס/וינסנט ריצ'רדס (ארצות הברית)  זוגות נשים:אליזבת ריין/אלאנור גרוס (ארצות הברית) זוגות מעורבים:אליזבת ריין (ארצות הברית)/ז'אן בורוטרה (צרפת)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1925 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1927 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1926 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. למעט תחרות זוגות גברים התחרויות התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבקווינס. התחרות התחילה ב-16 באוגוסט בתחרות נשים שהסתיימה ב-23 באוגוסט. תחרויות זוגות הגברים התקיימו בפרברי בוסטון.הם החלו ב-13 בספטמבר והסתיימו ב-18 בספטמבר.
אליזבט ריין ניצחה בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. מנצח אליפות ארצות הברית הפתוחה 1925 ביל טילדן הודח ברבע הגמר. במשחק הגמר רנה לקוסט מצרפת ניצח ב-3 מערכות את ז'אן בורוטרה גם הוא מצרפת.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 59 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות, 8 הטניסאיות החזקות דורגו כדלקמן:
הלן וילס ארצות הברית ארצות הברית, מנצחת תחרות 1925, הודחה בסיבוב הראשון
אליזבת ריין ארצות הברית ארצות הברית, הפסידה בגמר
מולה מלורי ארצות הברית ארצות הברית, ניצחה בתחרות
מרי בראון ארצות הברית ארצות הברית, הודחה בחצי הגמר
אלאנור גוס ארצות הברית ארצות הברית, הודחה ברבע הגמר
מרתה בייארד ארצות הברית ארצות הברית, הודחה בחצי הגמר
שרלוט שפין ארצות הברית ארצות הברית, הודחה ברבע הגמר
פנלופ אנדרסון ארצות הברית ארצות הברית, הודחה ברבע הגמר
מנצחת תחרות 1925 הלן וילס סיימה בסיבוב הראשון. בגמר מולה מלורי מארצות הברית נפגשה עם אליזבת ריין וניצחה אותה ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1925 ריצ'רד ויליאמס ווינסנט ריצ'רדס מארצות הברית נפגשו עם ביל טילדן ואלפרד שפין מארצות הברית וניצחו אותם ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 30 זוגות. במשחק הגמר אליזבת ריין ואלאנור גוס מארצות הברית נפגשו עם מרי בראון ושרלוט שפין גם הן מארצות הברית וניצחו ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 20 זוגות. התחרות נערכה ב-30 באוגוסט/4 בספטמבר. במשחק הגמר אליזבת ריין מארצות הברית וז'אן בורוטרה מצרפת נפגשו עם הייזל הוצ'קיס וייטמן מארצות הברית ורנה לקוסט מצרפת וניצחו ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום תחרויות
רנה לקוסט, מנצח תחרות הגברים
מולה מלורי, מנצחת תחרות הנשים
צבא מצרים העתיקה

פרעה רעמסס השני נוהג במרכבה. תחריט ממקדש אבו סימבל המתאר את קרב קדש
הצבא המצרי בתקופה העתיקה הורכב משני חילות עיקריים - חיל הרגלים, שהתחלק לקל ולכבד, ומרכבות. את שריון הקשקשים והמרכבות אימצו המצרים מיריביהם, החיקסוס.
הממלכה הקדומה והתיכונה

לא נמצאו עדויות רבות העוסקות בצבא היבשתי המצרי מהתקופה שלפני פלישת החיקסוס. עיקר הצבא נשען על הצי שפעל בנילוס ורוב מסעי המלחמה התנהלו בצמוד לנתיב הנהר. הצי נהנה ממעמד הבכורה, יחסית לצבא היבשה, והפיקוד עליו נמסר לעיתים קרובות לנסיכים מבית המלוכה. ידוע שלא היו למצרים פרשים או מרכבות. הצבא כלל חיל רגלים קל וכבד, כאשר חימושו העיקרי של החי"ר הכבד הייתה החנית ואילו החי"ר הקל חומש בקשתות. בתקופת הממלכה התיכונה היוו הקשתים לפחות מחצית מהצבא. מצרים הייתה מחולקת ל"נומים" או שבטים, וכל נום היה צריך לספק מספר מגויסי חובה. בנוסף למיליציה זו, גייסו המצרים שכירי חרב רבים, בעיקר מלוב ונוביה.
הצבא אורגן בשיטה העשרונית עם יחידות בנות 100, 600, 1,000, 2,000 ו-3,000 איש. הצבא כלל, ככל הנראה, בין 10,000 ל-13,000 חיילים שהיו מחולקים לשני גייסות גדולים בני 5,000 לוחמים כל אחד ומשמר אישי של המלך. הגייסות קיבלו את שמות האלים, כך, נקרא הגייס הראשון "גייס רע" והשני "גייס אמון". החיילים שגויסו נשארו לשרת בצבאו של פרעה עד יום מותם. עד כמה שידוע, לא שימש הצבא למסעות כיבושים והתרכז בבעיות הפנים. כל זה השתנה לאחר פלישת החיקסוס.
החיקסוס הצליחו להביס את המצרים בעזרת המרכבות ושלטו במדינה כ-150 שנה (בין המאה ה-18 למאה ה-16). גירוש החיקסוס פתח תקופה חדשה בתולדות מצרים - הממלכה החדשה.
הממלכה החדשה

החיקסוס הביאו כמה חידושים - שריון הקשקשים ואת הקשת המורכבת, אך השינוי החשוב יותר היה הכנסתו של חיל חדש, חיל המרכבות. בדומה לתקופות הקודמות, סיפק כל נום את מכסת מגויסי החובה, אך הפעם גויסו החיילים לתקופה קצובה, שבסופה חזרו לביתם. השיטה החדשה היטיבה עם הצבא מכיוון שסיפקה בסיס איתן לחיילי מילואים מאומנים.
הממלכה החדשה > ארגון הצבא

בתחילת תקופת הממלכה החדשה, בתקופת הארמהב (1340 - 1320 לפנה"ס) עדיין כלל הצבא שני גייסות בלבד, אך בתקופת יורשו, סטי הראשון (1318 - 1298 לפנה"ס), גדל הצבא לכדי שלושה גייסות שקיבל את השם "סת". רעמסס השני הכניס גייס נוסף ובזמן מסוים אחרי 1288 לפנה"ס גדל הצבא לכדי חמישה גייסות.
הארגון התנהל עדיין על פי השיטה העשרונית, כאשר על כיתה בת 10 חיילים פיקד חייל ותיק, שאפשר לקרוא לו "סמל" אם משתמשים בטרמינולוגיה מודרנית. כיתות כונסו למחלקות בנות 40 חיילים תחת פיקודו של "מהן" וארבע או חמש מחלקות היו פלוגה תחת פיקודו של "אטן". הפלוגות כונסו לגדודים בני 500 איש כל אחד, תחת פיקודו של "מר", אשר בתורם התכנסו לגייסות בני 5,000 לוחמים כל אחת תחת פיקודו של "האוט". פרעה היה המפקד הראשי של הצבא ובדרך כלל הובילו בקרב. בניו הופקדו על האגפים או על החילות.
הממלכה החדשה > חילות הצבא > חיל הרגלים

בתקופת הממלכה החדשה השתנה לא רק גודלו של הצבא, אלא גם חימושו. הצבא קיבל מספר חילות חדשים - המרכבות והקלעים. הקשתים המצרים היו בין הטובים בעולם העתיק, וישנם תגליפים רבים בהם נראים מצרים המתאמנים בירי בחץ וקשת. החנית נותרה נשקו העיקרי של החייל הרגלי הכבד שצויד גם בגרזן, קופיש (מעין חרב קצרה ומעוקלת) או חרב כופש (חרב עם להב דמוי מגל) כנשק מסייע. מהממצאים הארכאולוגיים עולה, שהחי"ר הכבד לחם במבנים צפופים, הדומים מאוד לפלנקס היוונית.
גם חיל השכירים גדל מאוד. לצד הנובים והלובים של הממלכה הקדומה והתיכונה גויסו פלשתים, כנענים ושרדן. השכירים שמרו בדרך כלל על כלי נשקם ולבושם המסורתי והרכיבו חטיבה נפרדת בצבא המצרי. עם הזמן, החלה מצרים לשקוע ויחד עם השקיעה הכלכלית שקע גם הצבא. מספר הגייסות הצטמצם, אם כי הם עדיין שמרו על המבנה ההיררכי. לצד צמצום הצבא, עלה אחוז שכירי החרב וכך, עם התגברות המשבר הכלכלי, לא היה בידי הפרעונים את האמצעים להחזיק חיל שכירים גדול ומצרים נכבשה על ידי אשור במאה ה-7 לפנה"ס.
הממלכה החדשה > חילות הצבא > חיל המרכבות

צבאו של תחותמס השלישי (1490 - 1426 לפנה"ס) הורכב בעיקר מחיל רגלים, עם כמה מרכבות, שהיו חלק אינטגרלי מגדודי הרגלים. מאה שנים לאחר מכן, הגיע תור הזהב של המרכבות. מספרן גדל והן היו לחיל נפרד. תעודות שנתגלו מתארות יחידות בנות 10, 30 ו-50 מרכבות. שלוש עד חמש פלוגות של מרכבות היוו "גדוד" בן 150 מרכבות, שכונסו לחטיבה בת 500 מרכבות שסופחה לכל גייס של חיל רגלים. המרכבה המצרית הייתה קלה מאוד והיו בה רק שני לוחמים - נהג וקשת או מטיל כידונים. לפחות אחד החיילים היה מוגן בשריון קשקשים חלקי.
המרכבה המצרית התפתחה מהמרכבה הכנענית של החיקסוס. המצרים חיזקו את המרכבה הכנענית בלי לאבד את כושר התמרון שאפיין אותן, דבר שהושג על ידי שינוי מבנה הגלגלים - במקום ארבעה חישורים עשו המצרים שימוש בגלגלים בעלי שישה חישורים. שינוי נוסף היה הזזת הציר לחלקה האחורי של המרכבה. לצד המרכבות הופעל חי"ר קל שתפקידו היה לסייע למרכבות בעזרת מטחי חצים והטלת כידונים. כמו כן, היו הרגלים הקלים מסוגלים להשמיד צוותי מרכבות של האויב שנפגעו כבר על ידי המרכבות המצריות.
תפקידיו העיקריים של החי"ר הקל היו לוחמה נגד מרכבות האויב, תמיכה בחי"ר הכבד ובמקרה הצורך אף שבירת מערכי החי"ר של האויב במטחי חצים. בדומה למרכבות הכנעניות, היה כלי הנשק העיקרי של המרכבות המצריות החץ והקשת.
שכירי חרב

בדומה לצבאות אחרים בעולם העתיק העסיקו המצרים שכירי חרב רבים, אך אין לראותם במנותק מהחברה המצרית. שכירי החרב לא היו מנותקים מהחברה ולא נלחמו רק תמורת בצע כסף. שכירי חרב רבים, במיוחד השרדן, נטמעו בחברה המצרית ואין עדויות למרד שכירי חרב או ניסיון השתלטות על מצרים על ידם, כפי שקרה לא אחת בהיסטוריה במקומות אחרים.
ראו גם

צבאות העמים בסהר הפורה
אסטרטגיה צבאית
לקריאה נוספת

הרב אברהם קוסמן, "סוס ורוכבו רמה בים" חיל המרכבות המצרי לאור פסוקי המקרא והממצאים הארכאולוגים. "קולמוס", ניסן תשס"ט
Spalinger, Anthony J. War in ancient Egypt. John Wiley & Sons, 2008. ISBN 0470777508
הערות שוליים

↑  כלומר בעל דרגה המקבילה לסרג'נט (אנ') ולסמל.
חיל רגלים מצרי
פרעה נוהג במרכבתו
לוחמים שרדנים, משומרי ראשו של רעמסס השני
איטלקית

| --- | --- |

 מדינות:  איטליה, שווייץ, סן מרינו, קריית הוותיקן, קרואטיה (איסטריה), סלובניה (איסטריה), מלטה, אלבניה, לוב, סומליה, מונקו, צרפת אריתראה.
 אזורים:  דרום אירופה, אפריקה
 דוברים:  85,000,000
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  הודו-אירופית איטלית רומאנית איטלו-רומאנית איטלקית
 לאום:  איטליה איטליה סן מרינו סן מרינו שווייץ שווייץ
 ארגון:  האיחוד האירופי
 מוסד:  אקדמיה דלה קרוסקה 
 קוד שפה:  it 
 קוד ISO 639-1:  it 
 קוד ISO 639-2:  ita 
 קוד ISO 639-3:  ita 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
איטלקית (באיטלקית: Italiano; איטליאנו) היא שפה רומאנית מערבית מתוך קבוצת השפות הרומאניות של משפחת השפות ההודו-אירופאיות. האיטלקית מדוברת כשפת אם בפי כ-85 מיליון איש, ובהם 59 מיליון איטלקים החיים באיטליה. זוהי שפתה הרשמית של איטליה, ובכ־23 מדינות ישנן קהילות גדולות המדברות את השפה. האיטלקית היא גם מן השפות המדוברות ביותר בעולם שלא כשפת אם.
כמרבית השפות הלאומיות, האיטלקית המודרנית היא ניב ש"זכה להצלחה", כלומר שזכה לשמש שפה הרשמית בשטח גדול הרבה יותר מהמחוז שבו דובר בתחילה. במקרה זה הניב הפלורנטיני, היינו הניב שדובר בפירנצה, הוא שגבר על האחרים. שלא כמו ברוב המקרים, שבהם הסיבות לשליטת ניב כלשהו הן פוליטיות, במקרה זה הסיבה הייתה יוקרה תרבותית. למעשה, הניב הטוסקני, ובייחוד זה הפלורנטיני (אשר הועשר במידה רבה על ידי הסיציליאנית, הצרפתית והלטינית), היה השפה שבה כתבו דנטה אליגיירי, פרנצ'סקו פטררקה וג'ובאני בוקאצ'ו – שלושת הסופרים והמשוררים האיטלקיים הנחשבים ביותר באותה תקופה (המאות ה-13 ו־14). ניב זה שרווח בפירנצה, שהייתה במשך שנים מרכז של פריחה תרבותית (ובעיקר בתקופת הרנסאנס), כונה גם שפת המלומדים.
הניבים הנהוגים באיטליה

את הניבים האיטלו-רומאניים הרבים ניתן לחלק לקבוצות על פי מקורותיהם הלשוניים המשותפים. ככלל, ניבים אלה נגזרים מן הלטינית, אך לשוני בהתפתחות שפות הדיבור המקומיות, הניכר בין מחוז למחוז, אחראיות שפות שנבלעו על ידי שפות אחרות ("סובסטראטום") שקדמו לכיבוש הרומי ובעיקר השפות הדומיננטיות שהשתלטו על שפות אחרות ("סופרסטראטום")(אנ'), שנבעו מקשרים עם עמים אחרים.
בשנים האחרונות נהוג לבודד את הניבים הצפוניים ("רומאניים-מערביים") מאלה של המרכז והדרום ("רומאניים-מזרחיים"). בתחום הצפוני, לסובסטראטום הקלטי כפי הנראה הייתה השפעה על הניבים הגאלו-איטאליים אך לא על הניב הוונֶטי. עם זאת, ישנם מאפיינים רבים המשותפים לניבים הצפוניים ולאלה של המרכז והדרום. לדוגמה: צורת רבים נון-סיגמטית (שאינה מסתיימת באות S). הניבים של הצפון מכונים "גאלו-איטאליים" או "גאלו-רומאניים" מסיבות רבות, ביניהן: הנוכחות הרבה של תנועות ביניים כגון ö ו-ü בלומברדיה, אמיליה-רומאניה, פיימונטה וליגוריה; הנוכחות של צורות דקדוקיות מיוחדות המוכרות כ"גאליציזמים" הניכרות אף בצרפתית; האפשרות להרכבת משפט שאלה על ידי היפוך סדר חלקי המשפט (תופעה הנפוצה בלומברדיה ובאמיליה רומאניה); נוכחות ה-n המאונפפת בניבים שונים, הפיכת ה-a המוטעמת ל-ä או ל-è באזורים שונים של פיימונטה ושל אמיליה רומאניה.
הניבים הנהוגים באיטליה > ניבים צפוניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הניבים הנהוגים באיטליה > ניבי המרכז והדרום

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נוכחות השפה האיטלקית בעולם > שפה רשמית

האיטלקית היא השפה הרשמית באיטליה ובסן מרינו. כמו כן, משמשת כשפה הרשמית, לצד השפה הסלובנית בארבעה יישובים סלובניים לחוף הים, ובאיסטריה שבקרואטיה, לצד השפה הקרואטית. היא אף אחת השפות הרשמיות בשווייץ (כ-10% מהדוברים), בקנטון טיצ'ינו ובקנטון הגריג'וני- לצד השפות: גרמנית (63%), צרפתית (25%) ורומאנש.
בוותיקן נמצאת האיטלקית בשימוש נרחב והיא אף משמשת כשפה הרשמית השנייה של מושב הוותיקן, לאחר השפה הלטינית. גם אנשי הכנסייה בוותיקן משתמשים בה לרוב בתקשורת היומיומית ביניהם.
נוכחות השפה האיטלקית בעולם > תפוצה בעולם

האיטלקית נפוצה ביותר במלטה, שבה רבים דוברים את השפה, ורבים אף יותר מבינים אותה. האיטלקית שימשה במלטה כשפה רשמית עד לשנת 1934. השפה האיטלקית נפוצה אף ברצועות החוף של חבל דלמטיה (קרואטיה), בסלובניה, באלבניה ובתוניסיה, בין היתר הודות לתוכניות הטלוויזיה המשודרות שם ולמיעוטים דוברי האיטלקית החיים במקום. האיטלקית נפוצה מאוד גם באי קורסיקה שבצרפת מפני שהשפה הקורסיקאית המדוברת שם דומה מאוד לטוסקנית, וכמו כן, אף בריוויירה הצרפתית ובנסיכות מונקו.
לשפה האיטלקית תפוצה נרחבת גם בקולוניות לשעבר באפריקה: לוב (בה משמשת האיטלקית שפת העבודה), אריתרֵיאה, אתיופיה, ובסומליה (בזו האחרונה שימשה האיטלקית שפה רשמית עד לשנת 1963, והייתה בשימוש בלימודים הגבוהים עד לפרוץ מלחמת האזרחים, בשנת 1991). בחלקים אחרים בעולם, אליהם הייתה הגירה רחבה של איטלקים, ישנן עד היום קהילות גדולות דוברות איטלקית (ארצות הברית, דרום אמריקה ובמיוחד ברזיל וארגנטינה, אוסטרליה, קנדה, מקסיקו, צרפת, גרמניה ובלגיה). קהילות אלה מנסות כיום להעביר לצאצאיהם את שפת מוצאם ואת מורשת איטליה ותרבותה בכלל. מאתר האינטרנט של משרד החוץ האיטלקי עולה כי ישנן קהילות גדולות של אזרחים איטלקים החיים מחוץ לאיטליה (קהילות של יותר מ-10,000 אנשים).[דרוש מקור] מספרים אלה כוללים אך ורק את אזרחי איטליה ולא את כל דוברי האיטלקית, ומכאן ניתן ודאי להסיק שמספרם של אלה האחרונים גדול בהרבה:
גרמניה 708,019 איטלקים
ארגנטינה 618,443
שווייץ 520,550 (כ-7% מהאוכלוסייה, מתוכם 435,226 החיים מחוץ למחוז טיצ'ינו)
צרפת 358,603
ברזיל 292,519
בלגיה 281,674 (כ-3% מהאוכלוסייה, שהם יותר מדוברי השפה הגרמנית בבלגיה, אשר משמשת בה כאחת השפות הרשמיות)
ארצות הברית 188,926
בריטניה 173,493
קנדה 140,812
אוסטרליה 131,679
מקסיקו 125,655
אורוגוואי 74,163
ספרד 61,383
צ'ילה 44,734
רומניה 38,500
מנתוני משרד החוץ עולה גם כי 6,631 תושבים איטלקיים מתגוררים בנסיכות מונקו (כ-21% מהאוכלוסייה).
האיטלקית השפיעה רבות על הספרדית המדוברת בארגנטינה ובאורוגוואי עקב ההגירה רחבת ההיקף.
לסיכום: אף על פי שהשפה האיטלקית ניצבת רק במקום ה-21 ברשימת השפות המדוברות ביותר (כ-70 מיליון דוברים), היא השפה השלישית הנלמדת ביותר בעולם לאחר האנגלית והצרפתית ולפני גרמנית וספרדית. בחלק דובר האנגלית של קנדה, זו השפה השנייה הנלמדת ביותר (לאחר הצרפתית), בעוד שבארצות הברית ובממלכה המאוחדת היא השפה הרביעית הנלמדת ביותר, לאחר הצרפתית, הספרדית והגרמנית. על פי מחקר של האיחוד האירופי, האיטלקית נמצאת במקום השני על פי מספר דוברים כשפת אם בתחום אירופה (כ-16%) לאחר הגרמנית (24%) ולצד הצרפתית והאנגלית, אך היא מדורגת רביעית מבחינת מספר הדוברים הכולל.
על פי מחקרים מהימנים, דוברי האיטלקית בעולם מספרם כ-200 מיליון, מתוכם כ-70 מיליון אזרחים איטלקיים, אזרחי מדינות דוברות איטלקית או המשתייכים למיעוטים דוברי השפה, ו-65 מיליון ממוצא איטלקי.
האלפבית האיטלקי

השפה האיטלקית משתמשת ב-21 אותיות מתוך האלפבית הלטיני. האיטלקית עושה שימוש באותיות j, k, w, x, y רק בשמות פרטיים (שמות ערים, נהרות, מחוזות וכיוצא בזה), שמות ממקורות זרים, או כחלופות גרפיות של כתיב (לואיג'י פיראנדלו, למשל, נהג לכתוב gioja במקום gioia). באיטלקית קיימים גם שלושה אקצנטים גרפיים (accento grave, accento acuto, accento circonflesso) המצביעים על ההטעמה במילה, לעיתים על אופן הגיית התנועה, ולעיתים מצביעים על אות שנעלמה. (ראו הרחבה בערך: הגיית האיטלקית).
דקדוק השפה האיטלקית

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: נתגלו מספר שגיאות וחוסרים בפרק זה.
דקדוק השפה האיטלקית > מערכת הפועל האיטלקי > הבינוני > בינוני ההווה

בינוני ההווה הוא צורת הפועל המשמש בדרך כלל לשם תואר שמתאר נושא המבצע פעולה, למשל: .La donna cantante è la mia amica (האשה השרה היא חברה שלי.)
בשביל פעלים של הנטייה הראשונה (are-)
| נטיית בינוני ההווה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | נטייה ראשונה (are-) | נטייה שנייה (ere-) | נטייה שלישית (ire-) |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | mangiante  (פועל: mangiare, "לאכול") | perdente   (פועל: perdere, "לאבד") | vestente   (פועל: vestire, "להלביש") |  |  |  |  |  |  |  |  |
דקדוק השפה האיטלקית > מערכת הפועל האיטלקי > הבינוני > בינוני העבר

בינוני העבר, עוד צורה שנגזרת מן הפועל, הוא הן מרכיב בפעלים והן שם תואר.
בתור מרכיב בפעלים, בינוני העבר מופיע בכל זמני הפרפקט ובעבר הקרוב שמסומן למעלה. בכל הזמנים האלו, בינוני העבר מופיע לצד צורה מתאימה של הפעלים avere או essere. למשל: Il giocatore ha lanciato la palla. ("השחקן זרק את הכדור.") או .Avrò sentito la canzone prima di sabato ("עד יום שבת, אני אשמע את השיר)."
בתור שם תואר, בינוני העבר מתנהג בדיוק כמו בינוני הפעול בעברית (שבור, דחוס...) ומתאר מצב שבו נמצא חפץ או אדם. למשל: Non voglio la tua mela masticata! ("אני לא רוצה את התפוח הלעוס שלך!")
| נטיית בינוני העבר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | נטייה ראשונה (are-) | נטייה שנייה (ere-) | נטייה שלישית (ire-) |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | mangiato  (פועל: mangiare, "לאכול") | perduto   (פועל: perdere, "לאבד") | vestito   (פועל: vestire, "להלביש") |  |  |  |  |  |  |  |  |
דקדוק השפה האיטלקית > מערכת הפועל האיטלקי > הפעלים האוגדים (להיות) ופועל השייכות > הפעלים האוגדים

באיטלקית קיימים שני פעלים אוגדים, כלומר הפעלים "להיות": essere ו-stare. להלן רשימת שימושיהם של שני הפעלים וטבלות נטייתם:
essere מבטא:
זהות .Io sono Paolo (אני פאולו.)
מוצא ואזרחות .Voi siete israeliani (אתם ישראליים).
תכונות פיזיות .Il cielo è blu (השמיים כחולים).
מאפיינים קבועים .Lei è bella (היא יפה).
זמן .Sono le otto (השעה שמונה).
שייכות .Il cane è di Alberto (הכלב של אלברטו).
מיקום .La gelateria è in questo vicinato (הגלידריה בשכונה הזאת).
stare:
פועל עזר לפעולה עכשווית מתמשכת; Io sto cantando – אני שר (כעת. במהלך פעולת שירה).
מבטא מצב נפשי/גופני כללי; Come stai? sto bene – מה שלומך? (בתרגום מילולי חופשי: "איך אתה? אני בסדר").
צורת הפעול של פועל זה, stato, משמשת כצורת הפעול של הפועל essere בזמן עבר מורכב: È stato un piacere ("היה לעונג").
| Essere |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הווה | עבר פשוט | עבר קרוב | עתיד | תנאי |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון יחיד (Io) | sono | ero | sono stato | sarò | sarei |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני יחיד (Tu) | sei | eri | sei stato | sarai | saresti |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי יחיד (Lui Lei) |  è | era | è stato | sarà | sarebbe |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון רבים (Noi) | siamo | eravamo | siamo stati | saremo | saremmo |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני רבים (Voi) | siete | eravate | siete stati | sarete | sareste |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי רבים (Loro) | sono | erano | sono stati | saranno | sarebbero |  |  |  |  |  |  |


| Stare |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הווה | עבר פשוט | עבר קרוב | עתיד | תנאי |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון יחיד (Io) | sto | stavo | sono stato | starò | starei |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני יחיד (Tu) | stai | stavi | sei stato | starai | staresti |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי יחיד (Lui Lei) | sta | stava | è stato | starà | starebbe |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון רבים (Noi) | stiamo | stavamo | siamo stati | staremo | staremmo |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני רבים (Voi) | state | stavate | siete stati | starete | stareste |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי רבים (Loro) | stanno | stavano | sono stati | staranno | starebbero |  |  |  |  |  |  |
דקדוק השפה האיטלקית > מערכת הפועל האיטלקי > הפעלים האוגדים (להיות) ופועל השייכות > פועל השייכות

הפועל "avere" משמש באיטלקית לשני תפקידים עיקריים:
1. ציון שייכות ובעלות.
לדוגמה: Ho un libro (יש לי ספר).
2. פועל עזר לזמנים מסוימים (עבר קרוב, למשל).
לדוגמה: Hanno vinto (הם ניצחו).
| Avere |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הווה | עבר פשוט | עבר קרוב | עתיד | תנאי |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון יחיד (Io) | ho | avevo | ho avuto | avrò | avrei |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני יחיד (Tu) | hai | avevi | hai avuto | avrai | avresti |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי יחיד (Lui Lei) | ha | aveva | ha avuto | avrà | avrebbe |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון רבים (Noi) | abbiamo | avevamo | abbiamo avuto | staremo | avremmo |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני רבים (Voi) | avete | avevate | avete avuto | avrete | avreste |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי רבים (Loro) | hanno | avevano | hanno avuto | avranno | avrebbero |  |  |  |  |  |  |
ראו גם

איטלקית - הגייה