stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוביישוב
יהודי לוביישוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1648. בין מלחמות העולם ישבו בעיירה כ-1,500 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.
במהלך מבצע ברברוסה נסוגו מהעיירה הסובייטים, ובחודש שעבר עד כניסת הגרמנים אליה, ערכו אוקראינים פוגרום ביהודיה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, הוציאו בה להורג כ-60 מנכבדי הקהילה היהודית, ובהם רב הקהילה, והטילו על יהודי היישוב תשלומי כופר. בהמשך, גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, בהן עשרות מהם נרצחו. ב-5 בינואר 1942 נרצחו 48 נשים וילדים של עובדים שלא התייצבו לעבודות הכפייה.
בתחילת מאי 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך גם יהודי יישובי הסביבה. ב-10 באוגוסט 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה, בה נרצחו כ-1,200 יהודים בבורות ירי. כ-80 יהודים שהושארו בגטו נרצחו ב-2 בנובמבר 1942.
לרנז'יירס

| --- | --- |
לרנז'יירס
לרנז'יירס
 מידע
 עיר:   ריו דה ז'ניירו
 שטח:  2.49 קמ"ר
 אוכלוסייה:  45,554 (2010)
 קואורדינטות:  22°56′9″S 43°11′20″W﻿ / ﻿22.93583°S 43.18889°W﻿ / -22.93583; -43.18889
  מיקום השכונה בריו
 
לרנז'יירס (בפורטוגזית: Laranjeiras) היא שכונה של המעמד הבינוני שממוקמת באזור הדרומי של ריו דה ז'ניירו. השכונה היא אחת מהשכונות הוותיקות ביותר בריו דה ז'ניירו, השכונה נוסדה במאה ה-17 עם תחילת הבנייה בעמק שליד נהר הקריוקה וליד הר קורקובדו. בעקבות זאת בעבר נקראה השכונה קריוקה ועמק קריוקה.
אתרים חשובים בשכונה:
מקום מושבה של ממשלת ריו דה ז'ניירו.
מעונו הרשמי של מושל מדינת ריו דה ז'ניירו
אצטדיון הכדורגל לרנז'יירס
השכונה היא בסיסה של קבוצת הכדורגל פלומיננסה.
השכונה גובלת בשכונות: קוסמי ויליו, בוטפוגו, פלמנגו וקטאטה.
תושבים מפורסמים שגרים או התגוררו בשכונה

קרטולה - סופר, מלחין ומשורר
קסיה אלר - זמרת
מאשאדו די-אסיס - סופר
מל ליסבואה - שחקנית
אוסקר נימאייר - אדריכל
לואיס סיניסטרה

לואיס פרננדו סיניסטרה לוקומי (בספרדית: Luis Fernando Sinisterra Lucumí; נולד ב-17 ביוני 1999 בסנטנדר דה קיליצ'או שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בורנמות'  ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים

סיניסטרה החל את הקריירה המקצוענית שלו באונסה קלדס מליגת העל הקולומביאנית.
ב-8 ביולי 2018 חתם על חוזה לשלוש עונות בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד

ב-7 ביולי 2022 הצטרף סיניסטרה ללידס יונייטד לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים. שווי העסקה עמד על 21 מיליון ליש"ט. ב-13 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק מול סאות'המפטון, שהסתיים בתוצאה 2–2. את שערו הראשון במדי לידס יונייטד הבקיע ב-24 באוגוסט, בניצחון 1–3 על ברנסלי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. את שערו הראשון בפרמייר ליג הבקיע ב-30 באוגוסט, בתיקו 1-1 מול אברטון. ב-3 בספטמבר הבקיע בפעם השנייה ברציפות בליגה, ובפעם השלישית ברציפות בכל המסגרות, בהפסד לידס 2–5 לברנטפורד. ב-2 באוקטובר הורחק בכרטיס צהוב שני במשחק מול אסטון וילה, שהסתיים בתוצאה 0-0.
לאחר נשירתה של לידס לצ'מפיונשיפ בסיום עונת 2022/2023, פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-26 באוגוסט הבקיע שער בכורה לעונה במשחק הליגה מול איפסוויץ' טאון, שהסתיים בניצחון בתוצאה 3–4.
קריירת מועדונים > לידס יונייטד > השאלה לבורנמות'

ב-2 בספטמבר 2023 הושאל לבורנמות' לעונה אחת, תמורתו עבר בהשאלה ג'יידון אנתוני ללידס. ב-17 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד צ'לסי. ב-9 בפברואר 2024 חתם באופן קבוע בקבוצה.
קריירה בינלאומית

ב-15 באוקטובר 2019 ערך סיניסטרה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה, בהפסד 0–3 לנבחרת אלג'יריה במשחק ידידות. ב-24 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחונה של קולומביה 1–4 על גואטמלה. ב-27 בספטמבר הבקיע צמד בניצחון 2–3 על מקסיקו.
הערות שוליים

↑  Feyenoord rondt komst Sinisterra (19) af באתר Allgemeen Dagblad, ‏ 9 ביולי 2018 (בהולנדית)
↑  Adam Pope, Leeds Utd complete signing of winger Luis Sinisterra from Feyenoord, BBC Sport.  7 July 2022
↑  Mantej Mann, Southampton 2 Leeds United 2, BBC Sport. 13 August 2022
↑  Leeds United 3 Barnsley 1, BBC Sport. 24 August 2022
↑  Alistair Magowan, Leeds United 1  Everton 1, BBC Sport. 31 August 2022
↑  Ben Miller, Brentford 5 Leeds United 2, BBC Sport. 3 September 2022
↑  Michael Emons, Leeds United 0 Aston Villa 0, BBC Sport, 2 October 2022
↑  Dafydd Pritchard, Leeds United 2 Cardiff City 2, BBC Sport, 6 August 2023
↑  Ipswich Town 3 Leeds United 4, BBC Sport, 26 August 2023
↑  Cesar Hernandez, Mexico's collapse against Colombia leaves a sour taste for Martino's side ahead of World Cup, ESPN, 28 September 2022
| נבחרת קולומביה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוספינה •  2 קואסטה •  3 לוקומי •  4 ס. אריאס •  5 קסטניו •  6 ריוס •  7 דיאס •  8 קרסקל •  9 בורחה •  10 רודריגס •   11 ג'. אריאס •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 דוראן • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 סיניסטרה • 19 בורה • 20 קינטרו • 21 מוניוס • 22 אספרייה • 23 סאנצ'ס • 24 קורדובה • 25 מונטרו • 26 מצ'אדו • מאמן: לורנסו |  1 אוספינה •  2 קואסטה •  3 לוקומי •  4 ס. אריאס •  5 קסטניו •  6 ריוס •  7 דיאס •  8 קרסקל •  9 בורחה •  10 רודריגס •   11 ג'. אריאס •  12 ורגאס • 13 מינה •  14 דוראן • 15 אוריבה • 16 לרמה • 17 מוחיקה • 18 סיניסטרה • 19 בורה • 20 קינטרו • 21 מוניוס • 22 אספרייה • 23 סאנצ'ס • 24 קורדובה • 25 מונטרו • 26 מצ'אדו • מאמן: לורנסו | קולומביה |
לרנו!

| --- | --- |

 סוג:  אתר ללימוד שפה
 תקופת הפעילות:  דצמבר 2002 – הווה (כ־21 שנים)
 מייסדים:  E@I
 בעלות:  E@I 
 שירותים עיקריים:  לימוד אספרנטו, פורום
 הרשמה:  ללא תשלום
 lernu.net
 
לרנו! (!lernu) הוא שירות מקוון המיועד ללימוד שפת האספרנטו. האתר הוקם ב-21 בדצמבר 2002 על ידי E@I (אנ'), ארגון נוער בינלאומי אשר החל בתור קבוצת עבודה באגודת הנוער האספרנטי העולמי ומנוהל על ידם.
משמעות המילה "לרנו" באספרנטו היא "למד" במודוס הציווי.
נכון לשנת 2013 דיווח האתר כי הוא זוכה ל-150–300 אלף כניסות מדי חודש, וכיום יש בו למעלה מ-300 אלף משתמשים רשומים.
הקורס הראשי באתר מבוסס על סיפור מסוגת המדע הבדיוני בשפת האספרנטו המתאר מכונת זמן, ויחד עם התרגילים המצורפים לכל שיעור, לומד התלמיד במהלך הקורס את יסודות השפה. יחד עם לימוד השפה, הקורס חושף את התלמיד לפעילות האספרנטיסטית בעולם. זהו אחד הקורסים הפופולריים באינטרנט ללימוד שפת האספרנטו וייחודו בכך שהוא מציע את הקורס ב-36 שפות שונות, בהן: קטלונית, מנדרינית, דנית, אנגלית, פינית, צרפתית, גיאורגית, גרמנית, עברית, הונגרית, איטלקית, קירונדי, סווהילית, נורווגית, פרסית, פורטוגזית, רומנית, סרבית, סלובקית, סלובנית, שוודית, אוקראינית. (זאת, בניגוד לקורס של אפליקציית לימוד השפה דואלינגו לדוגמה, שמציעה קורסים באספרנטו רק מאנגלית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית וסינית).
הקורסים בשפות השונות מתורגמים על ידי מתנדבים מהגרסה האספרנטית, ולפיכך רמת התרגום שלהן משתנה בין קורס לקורס.
מלבד הקורסים, האתר כולל מגוון שירותים וכלים נוספים ללימוד אספרנטו, כגון משחקים, מילונים, סיפורים מוקלטים וסרטונים. הוא גם מספק שירותים תקשורתיים כגון צ'אט, פורום דיונים וחדשות בנוגע לאירועי אספרנטו.
דוברי השפה וארגוני אספרנטו יכולים לפרסם תוכן שקשור לפעילויות ולשירותים שלהם באתר.
הערות שוליים

↑  מתוך תקציר הרצאה על האתר מקונגרס האספרנטו ה-98 שנערך ב-2013(באספרנטו)
לה קבניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצודה 
 מיקום:  הוואנה 
 מדינה:  קובה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1762
 תאריך פתיחה רשמי:  1762 
 מידות
 שטח:  9.2 הקטאר 
 קואורדינטות:  23°08′50″N 82°21′00″W﻿ / ﻿23.14722222°N 82.35°W﻿ / 23.14722222; -82.35
 he
 
חפיר במבצר לה קבניה
לה קבניה, או בשמה המלא פורטלסה דה סן קרלוס דה לה קבניה (בספרדית: Fortaleza de San Carlos de la Cabaña) הוא מבצר בכניסה המזרחית לנמל הוואנה.
במהלך המאה ה-16 הקימו הספרדים שלושה מבצרים שנועדו להגן על הוואנה מפני התקפותיהם של שודדי ים ושל פריבטירים - קאסטיו דה לה ריאל פוארסה במרכז העיר, אל מורו, בצידו המזרחי של מפרץ הוואנה וסן סלוודור דה לה פונטה בצידו המערבי של המפרץ. ב-1762, במהלך מלחמת שבע השנים, הצליחו חיילי הצי המלכותי הבריטי להשתלט על מבצר אל מורו בדרך היבשה, ומכאן נסללה דרכם לכיבושן של הוואנה ושל קובה כולה. לאחר החזרתה של הוואנה לידי הספרדים ב-1763 הורה המלך קרלוס השלישי על הקמת מבצר נוסף, בסמוך לאל מורו.
עם סיום בנייתה, ב-1774, הייתה לה קבניה המבצר הגדול ביותר ביבשת אמריקה. על פי אמונה מקובלת, קרלוס השלישי סבר כי יוכל לחזות במבצר בעזרת טלסקופ מארמונו שבמדריד. על החומות המבוצרות נבנו צריחים והוצבו תותחים, והן הוקפו בחפירים. מדי יום, ב-4:30 בבוקר וב-9 בערב, ירה אחד מתותחי המבצר, לציון פתיחתם של שערי הנמל וסגירתם.
המבצר שימש לא רק כבסיס צבאי, אלא גם כבית סוהר, במשך קרוב למאתיים שנה. בתקופת המאבק הקובני לעצמאות במאה ה-19, הועמדו רבים מהמורדים להורג מול כיתת יורים והוצאו להורג, בסמוך לחומה הדרום-מזרחית. בין האסירים שנכלאו בבית הסוהר היה גם חוסה מארטי, אבי האומה הקובני.
במהלך המהפכה הקובנית ב-1959, השתלט על המבצר צ'ה גווארה, וקבע בו את מפקדתו לתקופה של כחצי שנה. בתקופה זו, נערכו במבצר משפטי שדה והוצאות להורג של נאמניו של פולחנסיו בטיסטה ושל חברי "הלשכה לדיכוי הפעילות הקומוניסטית" במשטרה החשאית. לאחר מכן, שימש המבצר כאקדמיה צבאית.
ב-1991 שופץ המבצר, הוא נפתח לציבור הרחב, והוקם בו מוזיאון צבאי (Museo de Fotificaciones y Armas). במקום נערכות מעת לעת תערוכות שונות, ומדי ערב בשעה 21:00 יורים אנשים מצוות המוזיאון בתותח המוצב בו, כשהם מחופשים לחיילים ספרדים מהמאה ה-18, זכר לנוהג שהיה בעבר.
לריסה רובלסקאיה

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1945 (בת 79) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Лариса Алексеевна Рубальская 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  האוניברסיטה האזורית של מוסקבה (1970) 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 פרסים והוקרה:  פרמיה "אולימפיה" (2005)  לחצן הפעלה מכסף  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
לריסה רובלסקאיה (ברוסית: Лариса Рубальская; נולדה ב-24 בספטמבר 1945 במוסקבה) היא משוררת סובייטית-רוסית ממוצא יהודי.
קורות חיים

לריסה רובלסקאיה נולדה במוסקבה למשפחת יהודית. אביה היה יליד וצ'וראישה והאם עם שורשים מפולין.
לאחר סיום לימודי בית הספר היא למדה במכון למורים וקיבלה תואר בשפה הרוסית. זמן קצר לאחר מזה היא קיבלה הסמכה כמתרגמת מיפנית. במשך שנים היא עבדה כמתרגמת בנציגויות של עיתונים וחברות טלוויזיה יפניות במוסקבה.
בשנת 1983 לריסה רובלסקאיה החלה לפרסם את שיריה. בסך הכל היא כתבה מעל ל-600 שירים. הם בוצעו על ידי זמרים רוסים רבים - אלה פוגצ'ובה, פיליפ קירקורוב, יוסיף קובזון, אלכסנדר מלינין, מיכאיל בויארסקי. זאת תוך שיתוף פעולה עם מלחינים פופולריים רוסים כמו ויאצ'סלב דוברינין, דוד טוכמנוב ונוספים.
בשנת 1984 היא זכתה לראשונה בפסטיבל "שיר השנה" בהמשך היא זכתה מספר רב פעמים בפסטיבל זה.
היא מופיעה באופן קבוע בתוכניות שונות בטלוויזיה רוסית[דרוש מקור].
לוקומוטיב מוסקבה (הוקי קרח)

| --- | --- |
 אולם ביתי
 
 היכל הספורט סוקולניקי
 (5,000 מושבים)
 מוסקבה
 מדינה:  ברית המועצות
 תאריך ייסוד:  1949
 תאריך פירוק:  1983
 בעלים:  אגודת לוקומוטיב
 
מועדון ההוקי קרח לוקומוטיב מוסקבה (ברוסית: Хоккейный клуб «Локомотив» Москва) הוא מועדון הוקי קרח סובייטי מהעיר מוסקבה שהתמודד באליפות המדינה מהקמתו ועד פירוקו בשנת 1983.
היכל הבית של הקבוצה היה היכל הספורט סוקולניקי במוסקבה שהכיל 5,000 מושבים. הישג השיא של הקבוצה הוא מקום שלישי בעונת 1960/1961.
היסטוריה

קבוצת ההוקי קרח של לוקומוטיב הוקמה בשנת 1947 כחלק מאגודת לוקומוטיב. בעונת 1947/1948 התמודדה לראשונה באליפות ברית המועצות בהוקי קרח בליגה השנייה.
בעונת 1949 העפילה לליגה הראשונה. בעונת 1949/1950 הדריך אותה אלכסנדר נובוקרשצ'ונוב אך הקבוצה סיימה במקום ה-12 והאחרון בטבלת האליפות.
בעונת 1954 העפילה לשמינית גמר הגביע הסובייטי, אך הפסידה לקבוצת "קריסטל אלקטרוסטאל" בתוצאה 3:5. בעונת 1955 חזרה לליגה הבכירה אך סיימה במקום ה-14, הלפני אחרון.
בעונת 1956 מונה אנטולי קוסטריוקוב למאמן הקבוצה, במקביל להיותו מאמן נבחרת ברית המועצות לנוער בהוקי קרח. באותה עונה הקבוצה סיימה במקום השביעי ושחקן הקבוצה ניקולאי סנטקוב נכנס לרשימת מלכי השערים בעונת 1956/1957 לאחר שהבקיע 27 שערים במהלך העונה.
בעונת 1957/1958 הקבוצה סיימה במקום הרביעי והייתה לאחת הטובות בליגה הסובייטית. בעונת 1958/1959 הם שחזרו את ההישג מהעונה שעברה וסיימו במקום הרביעי שוב. למלך השערים של העונה הוכתר שחקן הקבוצה ויקטור יאקושב בן 19 שהבקיע 21 שערים במהלך העונה.
בעונת 1959/1960 נערך שינוי בליגה ששוחקה בשיטת גביע כאשר 18 קבוצות הליגה שובצו בשני בתים. לוקומוטיב התמודדה נגד צסק"א, דינמו וקריליה סובייטוב מוסקבה, בעוד ספרטק וחימיק ווסקרסנסק שיחקו בית נפרד. לוקומוטיב סיימה במקום הרביעי בבית שלה והעפילה לשמינית גמר פלייאוף הליגה וגברה על קלינין בדרך להעפלה לרבע הגמר, שם הביסה את טרקטור מצ'ליאבינסק בדרך להתמודדות בדרבי נגד דינמו בחצי גמר הליגה. אך דינמו ניצחה והעפילה לגמר, בעוד לוקומוטיב התמודדה על משחק על המקום השלישי נגד קריליה סובייטוב מוסקבה.
בעונת 1960/1961 אימן את הקבוצה, מאמן צסק"א לשעבר, גריגורי מקרטיצ'אן. באותה עונה לוקומוטיב סיימה במקום השלישי באליפות וזכתה במדליית ארד לראשונה בתולדותיה. בנוסף הקבוצה העפילה עד לחצי גמר הגביע הסובייטי, ממנו הודחה לאחר הפסד לצסק"א.
בעונת 1961/1962 הקבוצה התמודדה על טורניר סובייטסקי ספורט והפסידה בגמר לאותה צסק"א. באליפות עצמה, הקבוצה הייתה לנחותה ביותר מבין שאר הקבוצות המוסקבאיות.
הקבוצה אומנם ניצבה בראשות טבלת האליפות, אך לא שבה לזכות במדליות ולא העפילה שוב למקום השלישי, אם כי סיימה במקום הרביעי.
בעונת 1967 לוקומוטיב הוזמנה להתמודד בגביע שפנגלר, בו זכתה לאחר שגברה בגמר על קינגסטון אייסס הקנדית. בעונת 1969 זכתה שוב בגביע שפנגלר, הפעם לאחר שגברה על קבוצת ההוקי של דאבוס השווייצרית בגמר.
בעונת 1971/1972 נשרה לליגה השנייה ועד לפירוקה בסיום עונת 1982/1983 לא חזרה לליגה הבכירה.
תארים והישגים

אליפות ברית המועצות בהוקי קרח: מקום שלישי בעונת 1960/1961
גביע שפנגלר 1967, 1968
מאמנים

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אלכסנדר נובוקרישצ'יונוב | 1948 - 1951 |  |
| לאוניד אסטאפוב | 1956 |  |
| יורי דמיטרייבסקי | 1956 - 1957 |  |
| בוריס סוקולוב | 1957 |  |
| אנטולי קסטריוקוב | 1958 - 1960 |  |
| גריגורי מקרטיצ'יאן | 1961 - 1962 |  |
| א. קסטריוקוב | 1963 - 1973 | קדנציה שנייה |
| דמיטרי בוגינוב | 1974 - 1975 |  |
| סטניסלב אילין | 1976 - 1978 |  |
| ניקולאי קרפוב | 1978 - 1980 |  |
| ויקטור ציפלאקוב | 1980 - 1983 |  |
הערות שוליים

↑  «Была такая команда…»
↑  מידע על תולדות הקבוצה (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט ברוסיה ובנושא הוקי קרח. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לריסה שפיטקו

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1938 באחמוט, ברה"מ 
 פטירה:  2 ביולי 1979 (בגיל 41) מחוז טבר, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית העלמין קונצבסקויה 
 שם לידה:  Лариса Юхимівна Шепітько 
 מדינה:  ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  1956–1979 (כ־23 שנים) 
 מקום לימודים:  המכון לקולנוע על שם גרסימוב 
 בן או בת זוג:  אלם קלימוב 
 פרסים והוקרה:  פרס דב הזהב (1977)  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  פרס ברית המועצות 
 פרופיל ב-IMDb
 
לריסה שפיטקו (ברוסית: Лариса Шепитько;‏ 6 בינואר 1938 – 2 ביולי 1979) הייתה שחקנית ובמאית קולנוע סובייטית. קיבלה פרס ברית המועצות בשנת 1979, לאחר פטירתה.
ביוגרפיה

לריסה שפיטקו נולדה בעיירה ארטיומובסק, אוקראינה הסובייטית (כיום אוקראינה). בשנת 1954 היא סיימה לימודי בית הספר בלבוב והחלה לימודי במאות במכון לקולנוע על שם גרסימוב במוסקבה. כבר בזמן לימודיה היא השתתפה במספר סרטים כשחקנית.
בשנת 1961 היא ביימה את הסרט הראשון שלה. בעבודה על הסרט היא קיבלה עזרה מאלם קלימוב, לו נישאה מאוחר יותר. סרטה, "כנפיים", זכה ב-1966 להצלחה והשחקנית מאיה בולגקובה זכתה בפרס שחקנית השנה על תפקידה בסרט.
ב-1976 ביימה שפיטקו את הסרט "בעליה" על אירועי מלחמת העולם השנייה. הסרט כמעט ונאסר  על ידי הצנזורה הסובייטית, אך בסופו של דבר אושר להקרנה. הוא זכה בפרס הגדול בפסטיבל הקולנוע בריגה ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 1979, בזמן הכנות לסרטה החדשה היא נהרגה בתאונת דרכים. בעלה, אלם קלימוב, השלים את בימוי הסרט והוא הוקרן בשנת 1981.
כתב טיבטי

כתובות בודהיסטיות בכתב טיבטי
הכתב הטיבטי הוא כתב מסוג אבוגידה המשמש לכתיבת השפה הטיבטית והדזונגקה. הכתב נוצר במאה ה-7 על ידי סונגסטם גאמפו, נזיר טיבטי שהביא את יסודות הבודהיזם לטיבט ופיתח את הכתב על בסיס כתב הדוונאגרי לצורך תרגום הטקסטים המקודשים מסנסקריט.
הכתב הטיבטי, בדומה לשאר הכתבים המבוססים על הדוונאגרי, הוא כתב אבוגידה, שבו צורתו הבסיסית של כל עיצור היא בתנועת "A", ואילו תוספות ושינויים שונים במבנה האות יוצרים את שאר התנועות. הכתב הבסיסי כולל 30 עיצורים. למרות היותה של השפה הטיבית שפה טונאלית, הטונים אינם מסומנים כלל בכתב, וזאת מאחר שעדיין לא היו קיימים בשפה בתקופת יצירתו של הכתב.
ירון הנובר

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1964 מולדת, ישראל ישראל
 פטירה:  20 בספטמבר 2022  (בגיל 58)
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנות לחימה 
 
ירון הנובר (1 בינואר 1964 – 20 בספטמבר 2022) היה אמן לחימה ישראלי בשיטת דניס הישרדות דאן 10, אלוף ישראל במשקל של עד 75 ק"ג בין השנים 1985–1998 ומייסד שיטת "אולטימייט קרב מגע".
ביוגרפיה

הנובר נולד וגדל במולדת, בן לרוזלין ודניס הנובר, מייסד שיטת דניס הישרדות. להנובר אח ואחות. כאשר היה בן שלוש עברה המשפחה להרצליה. כבר בגיל חמש החל הנובר ללמוד אמנויות לחימה. בגיל 16 קיבל את החגורה השחורה. בנוסף התאמן גם באתלטיקה קלה. בצה"ל שירת בסיירת שלדג.
העביר סדנאות סמינרים של הגנה עצמית וקרב מגע בארץ ובעולם.
בשנת 1999 זכו הנובר וחברת טנדו במכרז להדרכת תלמידי בתי הספר בכל ערי קו העימות של מדינת ישראל, הודרכו כמאה אלף תלמידים בהדרכה ביטחונית.
ירון נהרג בתאונת אופנוע סמוך ליישוב אשלים ב-20 בספטמבר 2022.
אליפויות וזכיות

1980 - אלוף ישראל לנוער בג'ודו.
בין השנים 1985–1998 - אלוף ישראל בשיטת דניס הישרדות.
1993 - אלוף האלופים של ישראל במשקל פתוח.
תארים

בעל חגורה שחורה דאן 10 באמנויות הלחימה בישראל– דניס הישרדות בשנת 2017
חגורה שחורה דאן 9 מטעם האקדמיה בין לאומית BUDO ACADEMY, 2002
חגורה שחורה דאן 8 מטעם התאחדות האירופאית EJJU 2000
תואר הנצ'י (מאסטר) מטעם התאחדות האמריקאית לג'וג'צו
זכייה בתעודה קרב – ALL ROUND FIGHTING SHO SHIN DO
האגודה האמריקאית לג'וג'יצו תואר HACHIDAN 2 2000
ראו גם

דניס הישרדות
הערות שוליים

↑  אשר אטדגי, אבל בהרצליה: ירון הנובר בנו של "דניס הישרדות" נהרג בתאונת אופנוע, באתר מיינט רעננה, ‏22 לספטמבר 2022
לובי אוסטין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1887 צ'טנוגה, טנסי, ארצות הברית 
 פטירה:  10 ביולי 1972 (בגיל 84) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית 
 שם לידה:  קורה טיילור
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1920–1972 (כ־52 שנים)
 סוגה:  ג'אז • בלוז
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  Paramount Records
 שיתופי פעולה בולטים:  אלברטה האנטר, אידה קוקס
 
קורה "לובי" אוסטין (באנגלית: Cora "Lovie" Austin;‏ 19 בספטמבר 1887 – 8 ביולי 1972) הייתה מובילת הרכב בשיקגו, נגנית אולפן, מלחינה, זמרת ומעבדת בתקופת הבלוז הנשי הקלאסי של שנות ה-20.
היא וליל הארדין ארמסטרונג מדורגות כשתיים מנגני פסנתר הבלוז הג'אז הטובים ביותר בתקופה.
ביוגרפיה

היא נולדה כקורה טיילור בצ'טנוגה, טנסי. לובי גדלה עם שמונה אחים ואחיות.  קבלה את השם קורה קלהון בשנות העשרה שלה מנישואים מוקדמים; אוסטין הייתה נשואה לזמן קצר למפעיל בית קולנוע בדטרויט ולאחר מכן התחתנה עם שחקן וודוויל, פיליפ אוסטין. היא למדה את תורת המוזיקה באוניברסיטת רוג'ר ויליאמס בנאשוויל, ובמכללת נוקסוויל בעיר נוקסוויל, טנסי, דבר שלא היה נפוץ בקרב נשים אפרו-אמריקאיות כמו גם בקרב נגני ג'אז באותה תקופה.
בשנת 1923 החליטה לובי אוסטין להפוך את שיקגו לביתה, והיא חיה ועבדה שם עד סוף חייה. לעיתים קרובות היא נראתה נוסעת ברחבי העיר במכונית ה-Stutz Bearcat שלה עם ריפודי עור נמר. הקריירה המוקדמת שלה הייתה בהופעות וואדוויל, שם ניגנה בפסנתר והופיעה בקטעים שונים.
ליווי זמרות בלוז הייתה המומחיות של לובי, ואפשר לשמוע אותה בהקלטות עם מא רייני ("Moonshine Blues), אידה קוקס ("Wild Wild Don't Have the Blues"), את'ל ווטרס ("Craving Blues") ואלברטה האנטר ("Sad 'n' Lonely Blues").
היא הובילה להקה משלה, "Blues Serenaders", שכללה בדרך כלל את נגני החצוצרה טומי לדנייר, בוב שופנר, נאטי דומיניק או שירלי קליי בקורנית, קיד אורי או אלברט ווין בטרומבון, וג'ימי אובריאנט או ג'וני דודס על קלרינט, יחד עם בנג'ו ותופים מדי פעם. הלהקה פיתחה סאונד ייחודי משלהם בתוך ז'אנר הג'אז. הם התרחקו מהפרדיגמה של להקת הג'אז הטיפוסית. אוסטין עבדה עם נגני ג'אז מובילים רבים אחרים של שנות ה-20, כולל לואי ארמסטרונג, איתו עבדה על השיר "Heebie Jeebies". את כישוריה של אוסטין ככותבת שירים אפשר לשמוע בקלאסיקה "Down Hearted Blues", מנגינה שכתבה יחד עם אלברטה האנטר. השיר מתאר סיפורה של אישה עם לב שבור, ומספר כיצד הגבר שאהבה "הרס את חייה". הזמרת בסי סמית הפכה את השיר ללהיט בשנת 1923. אוסטין הייתה גם נגנית האולפן של חברת Paramount Records. אוסטין ולהקת Blues Serenaders" הקליטו ב-Paramount Records במהלך המעבר הזמני מניו יורק לשיקגו בשנת 1923.
כאשר שיגעון הבלוז הקלאסי החל לדעוך בתחילת שנות ה-30, אוסטין קבלה את תפקיד המנהל המוזיקלי של "תיאטרון המונוגרמה" בשיקגו, שם כל התרכזו ההזמנות לבעלי תיאטרון הוודביל האפרו-אמריקאים (T.O.B.A). היא עבדה שם 20 שנה. במהלך המלחמה, נגני ג'אז רבים נאלצו למצוא צורות עבודה אחרות כדי לפרנס את עצמם, ועל פי הדיווחים, אוסטין עבדה כמאבטחת במפעל ביטחוני. לאחר מלחמת העולם השנייה היא הפכה לפסנתרנית בבית הספר לריקוד של ג'ימי פיין באולפני פנטהאוז, והופיעה והקליטה מדי פעם. בשנת 1961 העניין בקריירה המוקדמת שלה הלך וגדל והיא הצליחה לעשות הקלטה משמעותית עם הזמרת אלברטה האנטר בשיקגו.
אוסטין נפטרה ב-8 ביולי 1972 בשיקגו.
מרי לו ויליאמס, פסנתרנית ילידת אטלנטה, ג'ורג'יה, טוענת, כי לובי אוסטין היא ההשפעה הגדולה ביותר שלה. ויליאמס מתייחסת לאוסטין כאל "אישה נהדרת ומוזיקאית נפלאה. אני לא מאמינה שיש אישה בסביבה שיכולה להתחרות בה. היא הייתה כישרון גדול יותר מרבים מהגברים בתקופה זו."
עם הופעותיה והלחנותיה העשירה לובי את חייהן של אמניות שחורות בתקופת הרנסאנס של הארלם.
דיסקוגרפיה

1924–1926
Alberta Hunter with Lovie Austin's Blues Serenaders
הערות שוליים

↑  Austin, Lovie 1887–1972 | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
↑  Search Results for lovie austin | Oxford Music Online | Oxford Music, Oxford Music Online (באנגלית)
↑  Behind the Song: Ida Cox, "Wild Women Don't Have The Blues", American Songwriter, ‏8 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  SongMeanings, Bessie Smith - Downhearted Blues Lyrics, SongMeanings (באנגלית)
↑  Ozaukee Talent Events, ozaukeetalent.com, ‏11 במרץ 2016 (באנגלית)
↑  Red Hot Jazz Archive, Lovie Austin (1897-1972) – The Syncopated Times, syncopatedtimes.com (באנגלית)
↑  Dave Doyle, Lovie Austin: The Hidden Blues Queen Who Inspired Swing Kingmakers – The Syncopated Times, syncopatedtimes.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007323093505171  PLWABN: 9810557083005606  BnF: cb139247086 (data)  GND: 1044844809  ISNI: 0000 0003 6659 7236  LCCN: n85068362  MusicBrainz: 3a441ce3-4200-4a92-831f-ba3359868a5f  SNAC: w6d23txd  SUDOC: 196875250  VIAF: 231715832   WorldCat (עם VIAF): 231715832
כפר קדם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  הושעיה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1992
 תאריך פתיחה רשמי:  1992 
 מידות
 שטח:  15 דונם 
 קואורדינטות:  32°45′25″N 35°17′57″E﻿ / ﻿32.756833333333°N 35.299166666667°E﻿ / 32.756833333333; 35.299166666667
 www.k-k.co.il
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) כפר קדם(למפת הגליל המערבי רגילה) כפר קדם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קדם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר קדם
 
כפר קדם הוא אתר תיירות המשחזר את החיים בגליל לפני 2,000 שנה, בתקופת המשנה וממוקם על כביש 77 בסמוך למחלף המוביל. האתר הוקם בשנת 1992 תשנ"ב ביישוב הושעיה, על ידי מנחם גולדברג. שטחו כולל כ-15 דונם של צמחי ועצי ארץ ישראל.
האתר

האתר משחזר את חיי היהודים בגליל בתקופת המשנה. המקום שוכן בסמיכות לציפורי שהיה מיקומה של הסנהדרין, חכמיה, ולעומד בראשה רבי יהודה הנשיא עורך המשנה. בשנת 1992, החלו קבוצות ישראליות ראשונות להגיע. בשנת 1994, הגיעה קבוצה ראשונה של תיירים מהולנד.
כל המבקרים בכפר קדם מתחילים הפעילות בשיחת פתיחה קצרה שמיד לאחריה הם עוטים על עצמם את "בגדי היהודים", בגד 4 כנפות ומטפחת (כאפייה) לכיסוי הראש.
האתר כולל תחנות:
שער הדגן - בו מתנסים המבקרים בחריש, זריעה, קציר, עבודה בגורן, טחינה באבן הרחיים, וכמובן באפיית פיתות על גבי קימורית.
שער היצהר - פעילות עונתית (חורף), בה מתנסים המבקרים במסיק, עצירה והכנת שמן זית.
שער הצאן - בו מתנסים המבקרים בגז, טוויה, חליבה גיבון גבינה בתנאי שטח, כפי שנעשו בתקופת המשנה.
שער הבית - בו מתארחים ב"אוהל הרועים" העשוי משער עזים, מקבלים הסברים על חיי הנוודים בתקופות השונות, שומעים על הכנסת אורחים ולוגמים מתה הצמחים המתוק, או מהקפה המר.
שער התירוש - פעילות עונתית (קיץ), בה מתנסים המבקרים בבציר ענבים, דריכת ענבים בגת והכנת יין התירוש.
שער החמורים - בשער זה, יוצאים המבקרים לרכיבה ביער או ברחבי הכפר על גבי חמורים.
יונת דואר - בסיום הפעילות הקבוצה לוקחת איתה יונה ליעד הבא שלה, שם היא מצמידה לרגל היונה פתק עם מסר כלשהו ומשחררת אותה.
גלריה

פעילות יצהר בכפר קדם
פעילות צאן בכפר קדם
פעילות חמורים בכפר קדם
הפקת שמן זית בשיטות מסורתיות כפר קדם