stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביאטריס וב
כתביה

Cooperative Movement in Great Britain (1891)
Wages of Men and Women: Should they be equal? (1919)
My Apprenticeship (1926)
Our Partnership (1948)
History of Trade Unionism (1894)
Industrial Democracy (1897)
English Local Government Vol. I-X (1906 through 1929)
The Manor and the Borough (1908)
The Break-Up of the Poor Law (1909)
English Poor-Law Policy (1910)
The Cooperative Movement (1914)
Works Manager Today (1917)
The Consumer's Cooperative Movement (1921)
Decay of Capitalist Civilization (1923)
Methods of Social Study (1932)
Soviet Communism: A new civilization? (1935)
The Truth About Soviet Russia (1942)
הערות שוליים

1 2  "Beatrice Webb". Women's History Month (באנגלית אמריקאית). 2011-01-26. נבדק ב-2017-07-17.
1 2 3 4  "Sidney and Beatrice Webb | British economists". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2017-07-17.
↑  DEBORAH EPSTEIN NORD, The Apprenticeship of Beatrice Webb, Palgrave Macmillan UK, 1985, עמ' 96-99
↑  DEBORAH EPSTEIN NORD, The Apprenticeship of Beatrice Webb, Palgrave Macmillan, 1985, עמ' 115-118
↑  Beatrice Potter Webb, faculty.webster.edu
1 2 3 4 5 6  "Beatrice Webb". Spartacus Educational. נבדק ב-2017-07-23.
↑  Animal Sensibility and Inclusive Justice in the Age of Bernard Shaw. p.205
↑  Lisanne Radice, Beatrice and Sidney Webb: Fabian Socialists, St. Martin's Press, 1984, עמ' 118
↑  Lisanne Radice, Beatrice and Sidney Webb: Fabian Socialists, St. Martin's Press, 1984, עמ' 137
↑  Kathleen Woodroofe, The Royal Commission on the Poor Laws, 1905–09, International Review of Social History Volume 22 Issue 2, 1977
↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 209
↑  תום שגב, ימי הכלניות : ארץ ישראל בתקופת המנדט, עמ' 269.
↑  אניטה שפירא, בן-גוריון: דמותו של מנהיג, עמ' 79.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269775005171  PLWABN: 9810629155405606  BIBSYS: 90123335  BNE: XX1034865  BnF: cb12284981q (data)  CANTIC: a10177905  CiNii: DA00201807  GND: 118806378  ICCU: CUBV127709  ISNI: 0000 0003 6865 2198  LCCN: n79060987  NDL: 00460350  NKC: skuk0001466  NLA: 36571065  NLG: 240026  NLK: KAC199629419  NSK: 000703650  NTA: 068359942  RERO: 02-A023137623  SELIBR: 250414  SNAC: w66m35nm  SUDOC: 027323234  Trove: 1298739  VcBA: 495/375578  VIAF: 86607236   WorldCat (עם VIAF): 86607236 
הזוג וב ב-1932
ביהרנאג'באיום

| --- | --- |
סמל ביהרנאג'באיוםסמל ביהרנאג'באיום
בית מסורתי בביהארנאג'באיום
בית מסורתי בביהארנאג'באיום
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון המישור הגדול
 מחוז:  היידו-ביהר היידו-ביהר
 ראש העיר:  Szitó Sándor
 שטח:  6,135 ק"מ קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,355 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°13′24″N 21°14′27″E﻿ / ﻿47.22333°N 21.24083°E﻿ / 47.22333; 21.24083
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.biharnagybajom.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ביהרנאג'באיום(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ביהרנאג'באיום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ביהרנאג'באיום (בהונגרית: Biharnagybajom. בעבר: נאג'-באיום ובפי היהודים גם רק "באיום" או "באיאם") הוא כפר במחוז היידו-ביהר בהונגריה, 55 ק"מ מדברצן, שבו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
היסטוריה

קיים אזכור למקום החל משנת 1215. בתחילה, היו במקום שני כפרים שונים, אחד מהם נהרס על ידי הטטרים והטורקים. במאה ה-14 הועברו אדמות הכפר לידיים חדשות, ובעקבות כך עבר צמיחה משמעותית, עד שבשנת 1552 קיבל מעמד של עיירת שוק מידי פרדיננד הראשון.
ביהרנאג'באיום היה היישוב הראשון בהונגריה שהצטרף לנצרות הפרוטסטנטית, על ידי הכומר המקומי מתיאש נוגראדי (הו').
חלק ממוסדות השלטון של מחוז ביהור שכנו בביהרנאג'באיום. תושבי הכפר עסקו באופן מסורתי באריגה. חוזה טריאנון ניתק את הקשרים בין ביהרנאג'באיום לבין אוראדיה, שסופחה לרומניה, ופגע קשות בכלכלת הכפר.
בשנת 1941 מנתה אוכלוסיית הכפר 4725 תושבים. בשנות החמישים החלו להתבצע קידוחי נפט באזור, שהגבירו את התיעוש בכפר, אך תוך זמן קצר מגמת התיעוש נבלמה.
נכון לשנת 2015, חיים בכפר כ־2824 נפש. כ-96% מהם הונגרים והיתר צוענים.
קהילה יהודית

יהודים החלו לשבת בביהרנאג'באיום בתחילת המאה ה-19, רובם סוחרים ומיעוטם בעלי מלאכות זעירות וחקלאים. "חדר" נוסד במקום בשנת 1816. בשנת 1826 התארגנה הקהילה באופן רשמי, אך הייתה כפופה לקהילת גרוסווראדיין (אורדאה). ב-1848 (ה'תר"ח) נוסדה ישיבה במקום ונתמנה רב, וב-1885 הפכה רשמית לקהילה עצמאית. בשנת 1880 מנתה הקהילה 208 נפש. בשנת 1930 מנתה הקהילה 144 נפש. במפקד הקהילות בהונגריה שנערך ב-1944, מנתה הקהילה 98 איש, מהם 20 משלמי מיסים.
קהילה יהודית > בשואה

עם פרסום חוקי הגזע בשנת 1938 נפגעה קשות פרנסתם של יהודי העיירה. יהודים רבים גויסו לעבודות כפייה. יהודים ראשונים נשלחו לאושוויץ באפריל 1944, אך רוב הקהילה גורשה לגטו באורדאה במאי, ומשם נשלחה לאושוויץ בתחילת יוני. יהודים לא שבו לביהרנאג'באוים אחרי המלחמה. נכון לשנת 2009, בית הקברות היהודי בכפר מוזנח.
קהילה יהודית > רבנים

בסביבות שנת ה'תר"ה (1844/1845) החל לכהן כרב בביהרנאג'באיום הרב יעקב גוטליב מטוקאי, שכיהן לפני כן כרבה של חוסט. כיהן בביהרנאג'יבאיום עד לפטירתו בשנת ה'תר"ך 1860.
הרב שמואל זאב הלוי יונגרייז (בנו של הרב אשר אנשל יונגרייז) כיהן עד לפטירתו בשנת ה'תרס"ט (1909/1910) מיד לאחריו ועד שנת 1918, כיהן כרב העיירה הרב מנחם סופר (לימים רבה של טרגו מורש), בעל שו"ת "מנחם משיב".
משנת 1926, אלול ה'תרפ"ו ועד השואה כיהן כרב המקום הרב נפתלי בריסק (בן הרב נתן צבי בריסק, אב בית דין מאג'ארטשעקע, חתן הרב מנחם מנדל שיק אב"ד סיקסו ואחיין הרב חיים צבי אהרנרייך אב"ד מאד). נספה באושוויץ.
קהילה יהודית > בתרבות

קהילת יהודי ביהרנאג'באיום התפרסמה בעקבות ספרו של הרב חיים סבתו "בואי הרוח", שם מספר אדון פרקש כיצד כילד יתום נשלח מעירו היידובסרמן והפך לשוליית אופה בביהרנאג'יבאיום:
נסעתי ברכבת עד עיר הבירה של המחוז, דברצן,  ומשם באוטובוס עד ביהרנאג'יבאיום... רק פעם בשבוע נסע האוטובוס מדברצן לביהרנאג'יבאיום... הדבר הראשון שראיתי שם היה גגות בתים העטופים קש עבה, סגולה נגד הכפור העז
הווי החיים היהודים בעיירה מתואר בספר. בין השאר נכתב שם כך:
שאלה אחת שאלתי כשבאתי לשם: יש כאן שיעור גמרא? לא, לא היה. זה היה כפר קטן של יהודים קשי יום העמלים לפרנסתם, מפטמים אווזים משחר ועד לילה, ובשבת אחרי התפילה מענגים את השבת בשומן אווזים ובעיתון הונגרי
נולדו כאן

אנדרה לאזאר באיומי (במקורי אנדראש איבאן לאזאר, André Lazar ביצירותיו בצרפתית, בהונגרית: Bajomi Lázár Endre; ביהרנאג'באיום, 19 באוגוסט 1914 – בודפשט, 17 במאי 1987), היה סופר יהודי-הונגרי, מתרגם ספרותי, עורך, היסטוריון ספרותי.
לקריאה נוספת

שלמה שפיצר, קהילות הונגריה, עמ' 88.
הערות שוליים

↑  יש להבדיל בין נאג'באיום במחוז ביהר לבין נאג'באיום (אנ') במחוז שומוג' וכן לכפר בויאנו מארה (אנ') במחוז ביהור ברומניה שנקרא בפי היהודים "באיום".
↑  Ellen Renck, BIHARNAGYBAJOM: H&B | Hungary | International Jewish Cemetery Project, IAJGS Cemetery Project (באנגלית בריטית)
↑  Születése bejegyezve Nagybajom állami születési akv. 111/1914. folyószám alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4208910-4  NKC: ge1131160  VIAF: 234653212   WorldCat (עם VIAF): 234653212
בדיחות רדיו ירוואן

בדיחות רדיו ירוואן הן בדיחות נושאות אופי פוליטי שהעבירו ביקורת על המשטר הקומוניסטי. הן הופיעו בברית המועצות במחצית השנייה של המאה העשרים והיו מוכרות היטב בכל ארצות מזרח אירופה.
רדיו ירוואן הוא שם נרדף ל"תחנת הרדיו הציבורית הבינלאומית של ארמניה" (בארמנית: Հայաստանի հանրային ռադիո ) שהוקמה בשנת 1967 ושידרה חדשות ומוזיקה בשפות ארמנית, כורדית, ערבית, טורקית ושפות מערב אירופאיות רבות. כיום (שנת 2023) פועלת בארמניה תחנה בשם רדיו ירוואן FM המשדרת מוזיקה בשפה הארמנית.
בדיחות רדיו ירוואן
בדיחות רדיו ירוואן נבנו במתכונת של תוכנית שאלות ותשובות בדיונית בה מאזינים פונים בשאלה לתחנת הרדיו והתחנה עונה. מבנה הבדיחה היה: המאזין שואל ... רדיו ירוואן עונה ... . התשובה אמרה דבר והיפוכו ( בעיקרון כן\לא, באופן כללי כן\לא, אבל ...) הייתה לא הגיונית וגילמה בתוכה ביקורת סמויה, גלויה או מרומזת על המשטר ועל החיים במדינה.
כותבי הבדיחות נשארו אלמוניים. לא ידוע בוודאות באיזה מקום בברית המועצות נכתבו הבדיחות הראשונות או מדוע הוחלט לבסס את הבדיחות על תוכנית ששודרה כביכול ברדיו ירוואן.
גם בנושא זה הופצה בדיחה:
המאזין שואל: איפה אפשר למצוא את ממציא הבדיחות של רדיו ירוואן?
רדיו ירוואן עונה: בוודאי אפשר למצוא אותו באחד מבתי הסוהר.
מחברי הספר "תרבות ירוואן" סבורים שבדיחות רדיו ירוואן היו פרודיה לתוכנית הרדיו הרוסית "שאלות ותשובות" בה ניתנו תשובות מתחמקות ודו-משמעיות לשאלות שנשאלו על ידי מאזינים זרים. לדעתם הבדיחות לא הומצאו בארמניה על ידי ארמנים.
הבדיחות הופצו בדרך כלל מפה לאוזן וזכו לגרסאות שונות, המותאמות לתרבות המקומית במדינות השונות של הגוש הקומוניסטי. לדוגמת הבדיחה הבאה, הלועגת לחוסר אמינות המידע המופץ לציבור:
מאזין שואל: האם זה נכון ש XXX זכה ב YYYY (פרס) ב ZZZZ (מקום הזכייה)?
התחנה עונה: באופן כללי כן, אבל זה לא היה XXX כי אם AAA וזה לא היהYYYY כי אם BBB
והוא לא זכה בו אלא נגנב ממנו.
כל היתר נכון.
בדיחות שנגעו לחיי היום-יום, דוגמת הבדיחה:
המאזין שואל: מי המציא את ריקוד הסטפס?
רדיו ירוואן עונה: סטפ סטפנוביץ' סטפנוב שהיו לו עשרה ילדים ורק בית שימוש אחד.
הופצו במזרח אירופה באמצעות כתב העת הסובייטי "ספוטניק" (גר') שיצא לאור בין השנים 1967 – 1991 בברית המועצות.
במהלך השנים נעשו מספר ניסיונות להוציא לאור אוספים של "בדיחות רדיו ירוואן", ביניהם אוסף של 300 בדיחות שיצא לאור ברוסית וברומנית, ערכת זיכרון הכוללת רדיו וספר, ואוסף של 50 בדיחות שיצא לאור בצרפתית.
שפע רב של בדיחות רדיו ירוואן ממשיך להתפרסם באינטרנט.
הערות שוליים

1 2  Behance, The Armenian Radio / art directing, Behance, ‏2018-03 (באנגלית)
↑  Auswärtiges Amt, Speech by Minister of State for Europe Michael Roth on the occasion of the opening of the exhibition marking the 25th anniversary of diplomatic relations between Armenia and Germany, German Federal Foreign Office (באנגלית)
↑  Svetlana Lurie, Armen Davtyan. Yerevan Civilizati on Cultural Code and Political Myth of Contemporary Armenia: 1921-2004. (Ереванская цивилизация. Культурный код и политический миф современной Армении: 1921-- 2004 гг.). Moscow, 2007
↑  Radio Yerevan Jokes | BratislavaGuide.com, www.bratislavaguide.com
↑  Presentation of the book "300 anecdotes with Radio Yerevan" | AGBU, agbu.org
↑  Question to Radio Yerevan de Graw Böckler | Livres Blurb France, 2016-04-07. (בצרפתית)
↑  שלוש מאות בדיחות עם רדיו ירוואן (ברומנית)
אשלי מדיסון

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־23 שנים)
 מיקום המטה:  טורונטו 
 בעלות:  Avid Life Media
 ענפי תעשייה:  אתר היכרויות, רשת חברתית מקוונת 
 מוצרים עיקריים:  אתר היכרויות ורשת חברתית לאנשים נשואים או במערכת יחסים מחייבת
  
 www.ashleymadison.com
 
אשלי מדיסון (באנגלית: Ashley Madison) הוא אתר היכרויות ורשת חברתית לאנשים נשואים או במערכת יחסים מחייבת, המופעל על ידי חברת Avid Life Media הקנדית. הסיסמה של האתר היא "החיים קצרים. נהל רומן."
 האתר הושק בשנת 2001. שמו של האתר מורכב משני שמות נשיים פופולריים באנגלית, "אשלי" ו- "מדיסון". נכון לשנת 2015, לאתר יש 124 מיליון מבקרים בחודש, והוא מדורג במקום ה-18 בדירוג האתרים למבוגרים.
ב-15 ביולי 2015 הודיעו האקרים שהעתיקו מהאתר את הנתונים של כל הלקוחות, כולל שמות, כתובות, פנטזיות מיניות ונתוני כרטיס האשראי, ואיימו לפרסם את כל הנתונים באינטרנט במידה שהאתר אשלי מדיסון והאתר EstablishedMen.com, אשר אף הוא אתר היכרויות בבעלות Avid Life Media, לא ייסגרו באופן סופי. ב-22 ביולי פרסמה קבוצת ההאקרים את השמות הראשונים של לקוחות האתר, וכל שאר נתוני המשתמשים פורסמו ב-18 באוגוסט 2015. נתונים נוספים (כולל כמה תכתובות דואר אלקטרוני של המנכ"ל) פורסמו ב-20 באוגוסט 2015.
מודל עסקי

שלא בדומה לאתרי ההיכרויות הבולטים Match.com או eHarmony, המודל העסקי של אשלי מדיסון מבוסס על תשלום לפי פעולות ולא על תשלום עבור מנוי חודשי. על מנת ששני חברים באתר יקיימו שיח ביניהם אחד מהחברים, כמעט תמיד הגבר, חייב לשלם על מנת ליזום את השיחה. לאחר קיום שיחה בין שני חברים, כל השיחות בין אותם שני החברים יתקיימו ללא עלות נוספת. האתר מכיל גם כלי צ'אט, שהשימוש בו כרוך בתשלום בהתאם למשך השיחה. הנשים באתר יכולות לשלוח הודעות לאנשים האחרים בחינם, אך הגברים חייבים לשלם על מנת לקרוא את ההודעות. גברים חייבים תמיד לשלם על מנת לשלוח הודעות לנשים.
בהתאם לתנאי האתר, עבור כל המשתמשים האורחים (משתמשים שעדיין לא שילמו במסגרת השימוש באתר), מופעל באופן אוטומטי הכלי "המלאכיות של אשלי" (Ashley's Angels) אשר במסגרתו האתר שולח הודעות מפרופילים פיקטיביים, אשר לא מזוהים כפרופילים פיקטיביים, כאשר המשתמשים האורחים עשויים לבחור לשלם על מנת לקרוא או להגיב לפרופילים הפיקטיביים. בתנאי האתר מצוין שכלי זה נועד "לספק בידור" למשתמשי האתר.
בעת הרישום לאתר המשתמש נותן כתובת דואר אלקטרוני, אך האתר אינו מוודא שזו כתובתו. מצב זה מאפשר רישום של אדם ללא ידיעתו.
האתר גובה כסף על מנת למחוק חשבונות משתמש מהאתר. על ידי תשלום עבור מחיקת חשבונות משתמש, נמחקות גם כל ההודעות שהועברו באתר מאותו חשבון המשתמש, כולל מתיבות הדואר של הנמענים.
הפריצה ופרסום מאגר הנתונים המלא של האתר

ב-15 ביולי 2015 האתר נפרץ על ידי קבוצת האקרים המכנה עצמה "צוות אימפקט" (The Impact Team). ההאקרים טענו באותה העת כי הצליחו להעתיק את מאגר הנתונים של אשלי מדיסון, המכיל מידע אישי על משתמשי האתר. קבוצת ההאקרים איימה לפרסם את מאגר הנתונים באינטרנט, כולל השמות של משתמשי האתר, אלא אם כן האתר ייסגר באופן מיידי.
ב-20 ביולי 2015 פורסמו לראשונה באתר של "אשלי מדיסון" שלוש הצהרות שהתייחסו לפריצה. אחת ההצהרות ציינה כי "בשלב זה, הספקנו להפעיל הגנות על האתרים שלנו, ולסגור את נקודות הגישה הלא מורשות. אנו עובדים עם סוכנויות אכיפת החוק, אשר חוקרות את המעשה הנפשע הזה. כל האחראים לפעולות הטרור הקיברנטיות יישאו באחריות על כך." כמו כן ההצהרה ציינה שצוות האתר הצליח להסיר בהצלחה את כל המאמרים באינטרנט אשר קשורים לאירוע זה, ואשר במסגרתם פורסם מידע המאפשר זיהוי אישי של משתמשי האתר. בנוסף לכך צוין גם כי האתר שוקל להפסיק לגבות תשלום על מחיקת חשבונות משתמשים.
ב-21 ביולי דווח כי קבוצת ההאקרים פרסמה את הפרטים של 2,500 מלקוחות האתר, על אף שמנגד אתר "אשלי מדיסון" הכחיש זאת, וטען כי רק שני שמות פורסמו.
ב-18 באוגוסט קבוצת ההאקרים פרסמה קובץ בגודל 10 ג'יגה בייט ברשת ביטורנט המכיל את כל מאגר הנתונים של האתר "אשלי מדיסון". הקובץ ללא הדחיסה הוא בגודל של 60 ג'יגה בייט. קבוצת ההאקרים האשימה את חברת Avid Life Media בהצהרה שפרסמה ובה טענה כי החברה השתמשה בפרקטיקות פסולות. הנתונים שפורסמו כללו גם נתונים מלקוחות ששילמו עמלה של 19 דולר כדי שהנתונים שלהם יימחקו מהאתר.
בתגובה, חברת אשלי מדיסון פרסמה הודעה באתר האינטרנט שלה בו טענה כי החברה עובדת כעת יחד עם הרשויות בחקירת הפריצה, וציינה כי "לא נשב בחיבוק ידיים ונאפשר לגנבים הללו לכפות את האידאולוגיה האישית שלהם על אזרחי העולם". החברה הציעה פרס בסך חצי מיליון דולר קנדי למי שיביא לאיתור הפורצים לאתר.
בין השאר פרסמו הפורצים את כתובות הדוא"ל של נואל בידרמן, מנכ"ל Avid Life Media, פעולה אשר הביאה להתפטרותו מהתפקיד.
בישראל

בחודש מאי 2014 החל אתר "אשלי מדיסון" לפעול בישראל (אם כי ישראלים רבים השתמשו בשירותיו עוד קודם לכן). בקיץ 2014 שודר בערוץ 2 ובערוץ 10 סרטון פרסומת לאתר "אשלי מדיסון", שבה מוצגים בני זוג נשואים כזומבים שהגלישה לאתר "אשלי מדיסון" מחזירה אותם לחיים. שידור זה נפסק בהוראת הרשות השנייה, בנימוק שהסרטון אינו עומד בכללים. מפעילת האתר, חברת Avid Life Media, ערערה על ההחלטה, אך הרשות השנייה לא אישרה את שידור הפרסומת. חברת Avid Life Media עתרה לבג"ץ, אך העתירה נדחתה.
בקובץ המנויים של "אשלי מדיסון", שפורסם לאחר הפריצה לאתר, נכללו 170,000 כתובות דואר אלקטרוני ישראליות.
הערות שוליים

1 2  Ashley Madison's secret success, לוס אנג'לס טיימס, 10 בינואר 2009
↑  Ashleymadison.com, באתר similarweb
↑  Website Ranking, באתר similarweb
↑  Hackers expose first Ashley Madison users, CBS NEWS, July 22, 2015
↑  עומר כביר, ההאקרים מכים שנית: פרסמו מידע נוסף מאשלי מדיסון, באתר כלכליסט, 21 באוגוסט 2015
↑  "Ashley Madison®". Ashleymadison.com. 1970-01-01. אורכב מ-המקור ב-2020-02-19. נבדק ב-2015-08-21.
1 2  "Ashley Madison® | Terms & Conditions | Life is Short. Have an Affair.®". Ashleymadison.com. 2013-11-21. אורכב מ-המקור ב-2015-07-22. נבדק ב-2015-08-21.
↑   עודד ירון, "אשלי מדיסון" הפקיר את המשתמשים, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2015
↑  "Online Cheating Site AshleyMadison Hacked — Krebs on Security". Krebsonsecurity.com. 2015-07-19. נבדק ב-2015-08-21.
↑  Tech (2015-07-20). "Cheating website Ashley Madison has been hacked and data from its members has leaked online". Business Insider. נבדק ב-2015-08-21.
↑  Anthony Macri (2015-07-20). "STATEMENT FROM AVID LIFE MEDIA, INC. JULY 20 – 12:25PM | Ashley Madison Media". Media.ashleymadison.com. אורכב מ-המקור ב-2015-07-21. נבדק ב-2015-08-21.
↑  Alex Hern, Carmen Fishwick and Matthew Weaver. "Ashley Madison customer service in meltdown as site battles hack fallout | Technology". The Guardian. נבדק ב-2015-08-21.
↑  Samuel Gibbs (1970-01-01). "Ashley Madison condemns attack as experts say hacked database is real | Technology". The Guardian. נבדק ב-2015-08-21.
↑  Hackers Finally Post Stolen Ashley Madison Data
 הבוגדים נחשפו: המידע שנגנב מאתר אשלי מדיסון פורסם ברשת, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2015
עומר כביר, רפאל קאהאן ונמרוד צוק, לא תנאף (ברשת): כל מה שרציתם לדעת על אשלי מדיסון ולא העזתם לשאול, באתר כלכליסט, 20 באוגוסט 2015
↑  Anthony Macri (2015-07-20). "Statement from Avid Life Media Inc. – August 18, 2015 | Ashley Madison Media". Media.ashleymadison.com. אורכב מ-המקור ב-2015-08-19. נבדק ב-2015-08-21.
↑  בן סויסה‏, "אשלי מדיסון" מציע חצי מיליון דולר עבור מידע שיוביל להאקרים, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2015
↑  הגרדיאן, מנכ"ל אשלי מדיסון התפטר לאחר שהדלפת אי-מייל נוספת הצביעה על כך שבגד באשתו, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2015
↑  רחלי רוטנר‏, אוכלים מהצד: אתר הבגידות "אשלי מדיסון" בישראל, באתר וואלה, 20 במאי 2014
↑  אלכסנדר כץ, אתר הבגידות אשלי מדיסון עתר לבג"צ: החלטת הרשות ה-2 גורמת להפסד של מיליון ד', באתר "ice", ‏25 במאי 2015
↑  אלכסנדר כץ, גם בג"ץ לא מתלהב מאשלי מדיסון: אתר הבגידות יאלץ לשנות את הפרסומת, באתר "ice", ‏3 באוגוסט 2015
בג"ץ 3525/15 ‏Avid Life Media נ' הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו ואחרים, ניתן ב־3 באוגוסט 2015
↑  מורן אזולאי ואביב מזרחי, ח"כ ישראלי ברשימת אשלי מדיסון, באתר ynet, 19 באוגוסט 2015
באר יעקב (שכם)

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°12′34″N 35°17′08″E﻿ / ﻿32.209447222222°N 35.285430555556°E﻿ / 32.209447222222; 35.285430555556
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) באר יעקב(למפת צפון השומרון רגילה) באר יעקב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באר יעקב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום באר יעקב he
 
באר יעקב בתוך כנסיית פוטינה הקדושה, שנות ה-30
באר יעקב, 1912
באר יעקב (בערבית: بئر يعقوب, תעתיק מדויק: בִּאְר יַעְקוּבּ) היא באר מים הנמצאת בשכם, ומיוחסת ליעקב אבינו. באר יעקב ממוקמת לא רחוק מתל בלטה, שנחשב כמיקומה של שכם התנ"כית. הבאר נמצאת כיום בתוך מנזר בעל שם זהה, בשכם שברשות הפלסטינית.
הבאר היא באר רומית מהמאה השנייה לספירה.
חשיבות דתית

המסורות היהודיות, הנוצריות, השומרוניות והמוסלמיות מזכירות כולן באר זו אך הבאר איננה מוזכרת במפורש בתנ"ך. מוזכר רק כי יעקב חנה בשכם וקנה את חלקת הקרקע שבה הוא נטה את אהלו.
הבאר מוזכרת בברית החדשה בבשורה על-פי יוחנן. בבשורה נאמר כי ישו עבר דרך "ארץ השומרון" ובא לעיר ששמה סוכר מול חלקת השדה שנתן יעקב לבנו, וישב על "באר יעקב". בעודו שם ביקש מאישה שומרונית, שבאה לשאוב מים מן הבאר, להשקותו, כשבין השניים התפתח דו-שיח הנחשב כמשמעותי בתאולוגיה הנוצרית. המסורת הנוצרית זיהתה את הבאר בסיפור עם באר בשכם, אך ייתכן שבמקור זוהתה הבאר בבאר שבעסכר.
הכנסייה בבאר נבנתה ככל הנראה בסביבות 384, כשהיא בנויה בצורת צלב שהבאר במרכזה. הכנסייה חרבה ככל הנראה במרידות השומרונים אך שוקמה בידי יוסטיניאנוס והושבה לצורתה הקודמת, כשהיא מתקיימת עד חורבנה במאה התשיעית.
הצלבנים בנו את הכנסייה מחדש סביב שנת 1175, אך היא נהרסה בידי
סלאח א-דין בשנת 1187, ועולי רגל המשיכו לפקוד את הריסותיה. ב־1860 קנתה את המקום הכנסייה היוונית־אורתודוקסית, וסביב תחילת המאה העשרים החלה בעבודות שיקום שנפסקו בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה. הכנסייה הושלמה לבסוף.
הקדוש פילומנוס

ב-1979 נרצח במנזר הנזיר פילומנוס ונזירה נפצעה. הרוצח היה אשר רבי, יהודי שפעל ממניע של "קנאות דתית" וכנראה היה מעורער בנפשו. בשנת 2009 הועלה הנזיר פילומנוס למעלת קדוש של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית ומקום פולחנו כמרטיר שנפל על מזבח ההתנגדות ללאומנות הציונית מתקיים במנזר באר יעקב.
הערות שוליים

1 2 3 4  עמיחי שוורץ, בין הגליל ליהודה: להתהוותה של הגיאוגרפיה הנוצרית הקדושה בשומרון, מחקרי יהודה ושומרון לא(1), 2022, עמ' 43-5
↑  יחיאל היילפרין, סדר הדורות, ב' אלפים תקי"ד. כתב גא"י (="גלילות ארץ ישראל") נבלוס הוא שכם ובכפר אלבצנו רבא נקבר יוסף הצדיק וחומות יפים סביב קברו ועמוד אחד לצד ראשו ואחד לצד רגלו ונגד שכם הוא הר גריזים והר עיבל ובין הר עיבל הוא קבר יוסף  ושם בארי מים חיים נקראים עין יעקב.
↑  הברית החדשה, הבשורה על-פי יוחנן, פרק ד', פסוק 6
↑  יוסף ולטר ועמוס לבב, המשטרה חוקרת מחדש מעשי רצח בלתי־מפוענחים שבוצעו בגרזן, מעריב, 2 בדצמבר 1982
↑  איה אורנשטיין, הנאשם ברצח הכומר - להסתכלות פסיכיאטרת, מעריב, 17 בדצמבר 1982
↑  הודעת הקאנוניזציה
↑  "כשהיהודים טבחו את המרטיר פילומנוס"
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285545705171  LCCN: sh00001857  VIAF: 315139305   WorldCat (עם VIAF): 315139305 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית יעקב הישן

| --- | --- |

 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1917–הווה (כ־107 שנים)
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′17″N 35°13′27″E﻿ / ﻿31.788166666667°N 35.224111111111°E﻿ / 31.788166666667; 35.224111111111
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית יעקב הישן(למפת ירושלים רגילה) בית יעקב הישן(למפת הרי ירושלים רגילה) בית יעקב הישן(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית יעקב הישן
 
תלמידות בית יעקב הישן, תחילת שנות ה-20
בית יעקב הישן הוא בית ספר ותיכון חרדי בירושלים, המשתייך לחוגי העדה החרדית. בית ספר זה הוא בית הספר החרדי לבנות הראשון שנפתח בירושלים ושמו היה "בית יעקב". לאחר כניסתה של רשת בית יעקב לחינוך העצמאי, נוסף לשם בית הספר הכינוי "הישן". אין לבלבל עם הסמינר הישן, המשתייך לרשת "בית יעקב" של אגודת ישראל.
היסטוריה

בעבר ביהדות האורתודוקסית והחרדית לא היה נהוג לשלוח את הבנות למוסד לימודי, ואת ידיעותיהן והשכלתן רכשו בביתן.
בשנת תרס"ג בצל מאבקי החינוך ביישוב הישן בירושלים, החליטו "אגודת בני תורה בירושלים", לייסד גן ילדים לבני היישוב הישן, כאלטרנטיבה למוסדות החינוך שנפתחו על ידי הציונים והמשכילים. החלטה זו לא יצאה לפועל למעשה. בשנת תרע"ח, החל הרב בן ציון ידלר שהיה מחברי האגודה, לפעול שוב בנושא, כשהפעם התגייס לעזרתו הרב יוסף חיים זוננפלד, ופתח בית חינוך לבנות בשם "חדר לבנות ישראל". בתחילתו עורר המוסד חשש בקרב יהודי היישוב הישן, שפחדו מחדשנות זו, והמוסד נפתח עם 10-15 בנות בלבד. המחנכת הראשונה הייתה נערה שהייתה בעלת גישה חינוכית. בראשיתו שכן ברחוב סלנט שבפאתי שכונת מאה שערים. בהמשך החלו חרדי ירושלים לשלוח יותר ויותר את בנותיהם למוסד והוא מנה מאות בנות. תוכני הלימוד היו תפילה, תורה, מוסר ודרך ארץ, דינים, כתיבה וחשבון. שפת הלימוד הייתה יידיש, והייתה הקפדה לא לומר אפילו "שלום" או "מורה" בעברית. כמו כן נפתח בית מלאכה ללימוד ריקמה ותפירה. באותן השנים כונה בית הספר על שם מייסדו "ר' בן ציון יאדלער'ס חיידר". המוסד התנהל בהשגחת הרב זוננפלד והרב יצחק ירוחם דיסקין ובתקנות בית הספר נכתב שבכל חצי שנה מנהלי בית הספר יערכו ישיבה יחד עם חברי הבד"צ לדון על ענייני בית הספר וחיזוקו.
בתקנון בית הספר נקבע שאין לקרוא למוסד "בית ספר" או "שוהלע" (בית ספר ביידיש), אלא "חיידר", כשם המוסדות המקבילים לבנים.
כיום

בית הספר והתיכון נמצאים כיום בפאתי שכונת בית ישראל, בסמוך לקריית שומרי אמונים. בית הספר נחשב לבין האדוקים שבמוסדות המשתייכים לעדה החרדית, למעט בנות ירושלים. בבית הספר  לומדים בעיקר לימודי קודש הכוללים דינים, פירושי תהילים, פרקי אבות, חומש, ספרי מוסר ועוד וכן לימודי חול אשר נלמדים ברמה נמוכה יחסית לבית יעקב.
בבנין בית הספר יש אולם שמחות, המשמש בדרך כלל לאירועים קטנים, ולעיתים אף לעריכת חתונות.
בביתר עילית ובבית שמש נפתחו מוסדות בשם זהה.
לקריאה נוספת

הרב בן ציון ידלר, בטוב ירושלים, פרק 4.
הערות שוליים

↑  בספרו כותב הרב ידלר על מטרת לימוד מקצועות החול: "כדי שתוכלנה לנהל את משק ביתן מתוך צניעות וחסכון".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 123701720   WorldCat (עם VIAF): 123701720