stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילאייט קוסובו

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 עיר בירה:  פרישטינה   אוסקופ
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת הווילאייט
 תאריך:  1877
 פירוק:  הסכם לונדון
 תאריך:  1913
 ישות קודמת:  האימפריה העות'מאנית וילאייט פריזרן
 ישות יורשת:  ממלכת סרביה ממלכת סרביה   ממלכת מונטנגרו ממלכת מונטנגרו   אלבניה (1912–1914) אלבניה העצמאית   ממלכת בולגריה ממלכת בולגריה
 
וילאייט קוסובו (בטורקית עות'מאנית: ولايت قوصوه; בטורקית: Kosova Vilayeti; באלבנית: Vilajeti i Kosovës; בסרבית: Косовски вилајет) הייתה חטיבה מנהלית ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית בחצי האי הבלקני שכללה את הטריטוריה המודרנית של קוסובו ואת החלק הצפון-מערבי של מקדוניה הצפונית. האזורים כיום הכוללים את מחוז סנג'ק בסרביה ומונטנגרו, למרות שהיו דה יורה תחת שליטה עות'מאנית, הם היו דה פקטו תחת כיבוש אוסטרו-הונגרי מ-1878 עד 1909, כפי שנקבע בסעיף 25 של חוזה ברלין. Üsküb (סקופיה) תפקדה כבירת המחוז ונקודת האמצע בין איסטנבול למחוזותיה האירופיים. אוכלוסייתה של אוסקוב, המונה 32,000 תושבים, הפכה אותה לעיר הגדולה ביותר במחוז, ואחריה פריזרן, המונה גם היא 30,000 תושבים.
הווילאייט עמד כמיקרוקוסמוס של החברה העות'מאנית; בגבולותיו שולבו קבוצות מגוונות של עמים ודתות: אלבנים, סרבים, בוסנים; מוסלמים ונוצרים, גם אורתודוקסים מזרחיים וגם קתולים. המחוז נודע בבעלי המלאכה ובערים החשובות שלו כמו İpek (היום פץ'), שבו הוקמו ארכיטקטורה עות'מאנית מובהקת ומרחצאות ציבוריים, שאת חלקם ניתן לראות עד היום. מקום הולדתה של הזהות הלאומית האלבנית פורסמה לראשונה בפריזרן, על ידי הליגה של פריזרן ב-1878.
מפה המציגה את החטיבות האדמיניסטרטיביות של האימפריה העות'מאנית בשנת 1317 היג'רי, 1899 גרגוריאנית, כולל וילאייט קוסובו והסנג'קים שלו.
מפה עות'מאנית משנת 1907, המציגה את ששת הסנג'קים של הווילאייט
כתוצאה מחוזה סן סטפנו ב-1878 תחילה, ולאחר מכן מהסכם ברלין המתוקן באותה שנה, שפיצל את האימפריה העות'מאנית, קוסובו הפכה לקו ההגנה הראשון של האימפריה העות'מאנית, עם כוחות מצב גדולים של חיילים עות'מאניים במחוז. לפני מלחמת הבלקן הראשונה ב-1912, צורתו ומיקומו של המחוז מנעו מסרביה וממונטנגרו גבול יבשתי משותף. לאחר המלחמה, חלקו הגדול של הווילאייט חולק בין מונטנגרו וסרביה. גבולות אלו אושרו כולם בהסכם לונדון ב-1913. האימפריה העות'מאנית הכירה לבסוף בגבולות החדשים בעקבות הסכם שלום עם ממלכת סרביה ב-14 במרץ 1914.
חלוקה מנהלית

הסנג'קים של הווילאייט:
סנג'ק אוסקופ (עם מחוזות: סקופיה, שטיפ, קראטובו, פהצ'בו, ראדוביש, קומאנובו, קריבה פלנקה, קצ'אניק)
סנג'ק פרישטינה (עם מחוזות: פרישטינה, וושטרי, ג'ילאן, פרשבו; גם מיטרוביצה ונובי פאזאר נוספו ב-1902)
סנג'ק איפק (עם מחוזות: פץ', ג'קובה, גוסיניה; גם בראן ורוז'איה נוספו ב-1902)
סנג'ק פריזרן (עם מחוזות: פריזרן, טטובו, גוסטיבר)
סנג'ק נובי פאזאר, (במקור עם מחוזות: נובי פאזאר, בראן, רוז'איה, סייניצה, נובה וארוש, ביילו פולה, קולאשין תחתית, פלייבליה, פרייפוליה, פריבוי)
סנג'ק פליבליה, הוקם בשנת 1880 (עם מחוזות: פלייבליה, פרייפוליה, פריבוי)
סנג'ק סייניצה, הוקם ב-1902 (עם מחוזות: סייניצה, נובה וארוש, ביילו פולה, קולאשין תחתית)
אוסקופ הייתה הבירה המנהלית של הווילאיט וערים חשובות נוספות כללו את פרישטינה (10,000 תושבים), איפק, מיטרוביצה ופריזרן. וילאייט קוסובו הקיף את אזור סנג'ק המקביל למרכז סרביה ומונטנגרו של ימינו יחד עם עיריית קוקס והאזור שמסביב בצפון אלבניה של ימינו. בין 1881 ל-1912 (הפרק האחרון שלו), הוא הורחב באופן פנימי כדי לכלול אזורים אחרים של הרפובליקה הצפונית של מקדוניה של ימינו, כולל יישובים עירוניים גדולים יותר כמו שטיפ (İştip), קומאנובו (Kumanova) וקרוטובה (Kratova).
היסטוריה > שנות ההקמה 1877–1879

וילאייט קוסובו הוקם ב-1877, והיה מורכב משטח גדול בהרבה מקוסובו המודרנית, שכן הוא כלל גם את סנג'ק נובי פזאר, סנג'אק ניש (עד 1878), האזור סביב פלאב וגוסיניה וכן את אזור הדיברה. אזורים אלה היו שייכים לאיילט ניש בעבר, לאיילט אוסקיב ולאחר 1865, לוילאייט הדנובה. בשנת 1868 הוקם וילאייט פריזרן עם הסנג'קים של פריזרן, דיברה, סקופיה וניש, אך הוא חדל להתקיים ב-1877.
במהלך ואחרי המלחמה הסרבית-עות'מאנית בשנים 1876–1878, בין 30,000 ל-70,000 מוסלמים, רובם אלבנים, גורשו על ידי הצבא הסרבי מסנג'ק ניש ונמלטו לווילאייט קוסובו.
בשנת 1878, הליגה של פריזרן הוקמה על ידי אלבנים מארבעה וילאייטים כולל וילאייט קוסובו. מטרת הליגה הייתה להתנגד לשלטון העות'מאני ולמדינות הבלקן החדשות שהוקמו.
מרד קומאנובו התרחש בתחילת 1878, והוא אורגן על ידי אספת ראשי המחוזות העות'מאנים של קומאנובו, קריבה פלנקה וקרוטבו בווילאייט קוסובו (בצפון מקדוניה הצפונית של ימינו) שביקשו לשחרר את האזור משליטת האימפריה העות'מאנית ולאחד אותה עם נסיכות סרביה שהייתה במלחמה עם העות'מאנים באותה תקופה. עם שחרור ניש (11 בינואר 1878) ווראניה (31 בינואר 1878) על ידי הצבא הסרבי, המרד הופעל במהלך האירוע האחרון עם קרבות גרילה. המורדים קיבלו סיוע חשאי מממשלת סרביה, אם כי המרד נמשך רק ארבעה חודשים, עד לדיכוי העות'מאנים.
גבולות המחוז השתנו כאשר האימפריה העות'מאנית איבדה שטח למדינות שכנות בחוזה ברלין בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) וחלקים הועברו גם באופן פנימי לוילאייט מנאסטיר ולוילאייט סלוניקי. ב-1879, חלקים המערביים של סנג'ק נובי פאזאר, נפלו תחת כיבוש אוסטרו-הונגרי בהתאם לאמנת ברלין שהתירה גם את הכיבוש האוסטרו-הונגרי של בוסניה והרצגובינה (נשאר כך עד 1908).
היסטוריה > התגבשות ומשבר 1879–1913

שני שינויים אדמיניסטרטיביים גדולים התרחשו ב-1880 וב-1902. על מנת להתמודד עם נוכחות צבאית אוסטרו-הונגרית בחלקים המערביים של סנג'ק נובי פאזאר, הוקם מחוז חדש ב-1880: סנג'ק פליבליה (Taşlica) עם המחוזות: פלייבליה, פרייפוליה ופריבוי. בשנת 1902 הועברו המחוזות של מיטרוביצה ונובי פאזאר לסנג'ק פרישטינה, והמחוזות של בראן ורוז'ג'ה לסנג'ק איפק. באותו זמן הוקם סנג'ק סייניצה (Seniçe) עם המחוזות: סייניצה, נובה וארוש, ביילו פולה וקולאשין התחתית.
ב-1910 פרץ בפרישטינה מרד מאורגן אלבני והוא התפשט עד מהרה לכל הווילאייט של קוסובו, ונמשך שלושה חודשים. הסולטאן העות'מאני ביקר בקוסובו ביוני 1911 במהלך שיחות הסדר שלום שכיסו את כל האזורים המיושבים באלבניה.
דמוגרפיה וארגון חברתי

וילאייט קוסובו כלל אוכלוסייה מגוונת שפוצלה לאורך קווים דתיים ואתניים, כאשר אלבנים, בולגרים, בוסנים וסרבים היו עיקר אוכלוסייתה.
אלבנים מוסלמים היוו את רוב האוכלוסייה בווילאייט קוסובו שכללה חלק חשוב מהמעמדות העירוניים-מקצועיים ובעלי האדמות של הערים הגדולות. קוסובו המערבית הייתה מורכבת מ-50,000 תושבים ואזור שנשלט על ידי מערכת השבטים האלבנית עם 600 אלבנים שמתים בשנה כתוצאה מנקמת דם. רמות Yakova (Gjakovë) הכילו 8 שבטים שהיו בעיקר מוסלמים ובאזור לומה ליד Prizren היו 5 שבטים, רובם מוסלמים. בעיירה איפק היו נוצרים שהיו בני האמונה הקתולית. בדומה למקביליהם בווילאייט שקודרה, למלזורים הקוסוברים היו פריבילגיות שבהן על ידי שירות צבאי כחיילים לא סדירים הם לא שילמו מיסים ונמנעו מגיוס לצבא. השלטון העות'מאני בקרב תושבי הרמה היה מינימלי עד לא קיים ופקידי ממשל היו מתחברים לבעלי כוח מקומיים כדי להפעיל כל צורה של סמכות. המאלסורים האלבניים הקוסובריים יישבו מחלוקות בינם לבין עצמם באמצעות חוק ההר שלהם ופקידים עות'מאנים לא ראו בעין יפה את האוטונומיה שהפעילו. בשנות ה-80 של המאה ה-19 מנקודת מבט אלבנית, הסנג'קים של איפק, פריזרן, פרישטין, אוסקופ ויניפאזר בתוך וילאייט קוסובו השתייכו לאזור ג'ניה.
בוסניאקים מוסלמים ששפת האם שלהם הייתה סלאבית היוו חלק ניכר מאוכלוסיית וילאייט קוסובו והתרכזו בעיקר בסנג'ק יניפאזר שהכיל כמה בעלי אדמות בוסניים בולטים. פליטים צ'רקסים שהגיעו מרוסיה יושבו מחדש על ידי השלטונות העות'מאניים בתוך וילאייט קוסובו ב-1864, מונים כ-6,000 איש עד שנות ה-90 של המאה ה-19 וסיפקו למדינה בעת הצורך חיילי עזר.
בחצי הצפוני של וילאייט קוסובו הסרבים האורתודוקסים היו הקבוצה הנוצרית הגדולה ביותר והיוו רוב באזורים המזרחיים. סרבים אורתודוקסים היו תחת הסמכות הכנסייתית של הפטריארכיה האקומנית של קונסטנטינופול ומטרופולין, לרוב ממוצא יווני, חי בפרישטינה וניהל את ענייני האוכלוסייה האורתודוקסית במחוז. בפריזרן התקיים סמינר עם 100 סמינרים תושבים ורבים מהם יוצאי מונטנגרו. משנות ה-60 של המאה ה-19 ואילך, סרביה נקטה במדיניות פעילה של תמיכה בסרבים בקוסובו, שכללה שליחת מורים לווילאייט, מתן סובסידיות לסיוע לבתי ספר סרבים ומתן מלגות ללימודים בבלגרד. מועדוני תרבות סרבים היו פעילים במרכזים עירוניים גדולים שהכילו אוכלוסייה סרבית נכבדה, כאשר כמה סרבים מקומיים תמכו בהשתלבות עתידית של המחוז בסרביה רבתי. בתי ספר סרבים במחוז משכו גם כמה אלבנים מוסלמים כתלמידים. כמה אלפי ארמנים אכלסו את קוסובו וילאייט. בולגרים חיו בחציו הדרומי של וילאייט קוסובו.
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית

היו מספר הערכות לגבי המוצא האתני והשיוך הדתי של אוכלוסיית המחוז ההטרוגני.
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1881–1882

לפי המפקד הכללי העות'מאני של 1881/82-1893 אוכלוסיית הווילאייט הייתה כדלקמן:
מוסלמים - 409,510
יוונים - 29,393
בולגרים - 274,793
יהודים - 1,706
פרוטסטנטים - 97
לטינים - 5,585
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1887

רישומים עות'מאניים של המחוז מ-1887 העריכו כי האלבנים היוו יותר ממחצית מאוכלוסיית וילאייט קוסובו מרוכזת בסנג'קים של איפק, פריזרן ופרישטין. בסנג'קים של Yenipazar, Taşlica ו-Üsküp, האלבנים היוו חלק קטן יותר מהאוכלוסייה.
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1899

סטטיסטיקה אוסטרית שפורסמה בשנת 1899 העריכה:
182,650 אלבנים (47.88%)
166,700 סרבים (43.7%)
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1901

לפי השנתונים העות'מאניים, בשנת 1901, בווילאייט קוסובו, שהקיף חמישה סנג'קים: סקופיה, פריסטינה, פריזרן, נובי פזאר ופליבליה, היו 964,657 תושבים; שני שלישים היו מוסלמים ושליש היו נוצרים. המוסלמים היו בעיקר אלבנים והנוצרים היו בעיקר סרבים. השנתונים, לעומת זאת, נחשבים למקורות בלתי מהימנים מכיוון שהם, במחוזות מסוימים, לא רשמו את אוכלוסיית הנשים, אלא איזנו את המספרים מול אוכלוסיית הגברים, אם כי עובדה ידועה היא שמספר ראשי הגברים עלה על מספר ראשי הנשים לאורך תקופה זו לא רק באותן ארצות אלא גם בסרביה עצמה.
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1906

העיתונאי הבריטי ה. בריילספורד העריך ב-1906 כי שני שלישים מאוכלוסיית קוסובו היו אלבנים ושליש סרבים. במחוזות המערביים המאוכלסים ביותר של ג'קובה ופץ' נאמר כי יש בין 20,000 ל-25,000 משקי בית אלבניים, לעומת כ-5,000 משקי בית סרבים. מפה של אלפרד סטד, שפורסמה ב-1909, מראה שמספר דומה של סרבים ואלבנים חיו בשטח.
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1911

על פי נתוני המפקד העות'מאני, סך האוכלוסייה היה 1,602,949 עם ההרכב האתני-דתי הבא:
מוסלמים - 959,175
בולגרים (כולל סרבים) - 531,453
יוונים (כולל סרבים) - 92,541
קתולים - 14,887
יהודים - 3,287
אחר - 1,606
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > 1912

מאמר שפורסם במגזין הבלגי Ons Volk Ontwaakt (אומתנו מתעוררת) ב-21 בדצמבר 1912 העריך כי חיים 827,100 תושבים:
אלבנים מוסלמים - 418,000
בולגרים נוצרים - 250,000
סרבים אורתודוקסים - 113,000
מעורב - 22,000
בולגרים מוסלמים - 14,000
טורקים מוסלמים - 9,000
ולאך האורתודוקסי - 900
יוונים אורתודוקסים - 200
דמוגרפיה וארגון חברתי > סטטיסטיקה דמוגרפית > מפות דמוגרפיות

מפה אתנוגרפית של הבלקן בסוף המאה ה-19
מפת וילאייט קוסובו בתוך האימפריה העות'מאנית (1905)
מפה אתנוגרפית של הבלקן מאת הפרו-יווני א. סינבט משנת 1877, פרופסור צרפתי לליציאום העות'מאני של קונסטנטינופול
הערות שוליים

↑  Salname-yi Vilâyet-i Kosova ("Yearbook of the Vilayet of Kosovo"), Kosova vilâyet matbaası, Kosova [Serbia], 1318 [1900].
↑  http://www.mtholyoke.edu/acad/intrel/boshtml/bos128.htm (אורכב 23.04.2016 בארכיון Wayback Machine) Anderson, Frank Maloy and Amos Shartle Hershey, The Austrian occupation of Novibazar, Handbook for diplomatic history of Europe, Asia and Africa
↑  "(HIS,P) Treaty of Peace between Greece, Bulgaria, Montenegro, Serbia on the one part and Turkey on the other part. (London) May 17/30, 1913". www.zum.de. 24 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kosova Vilayeti - Tarih ve Medeniyet". tarihvemedeniyet.org. 8 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  Gawrych 2006, p. 34.
1 2  Grandits, Hannes; Clayer, Nathalie; Pichler, Robert (15 במאי 2011). Conflicting Loyalties in the Balkans: The Great Powers, the Ottoman Empire ... ISBN 9781848854772. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Pllana, Emin (1985).
↑  Rizaj, Skënder (1981).
↑  Şimşir, Bilal N, (1968).
↑  Bataković, Dušan (1992). The Kosovo Chronicles. Plato.
↑  Elsie, Robert (2010). Historical Dictionary of Kosovo. Scarecrow Press. p. XXXII. ISBN 9780333666128.
↑  Stefanović, Djordje (2005).
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Gawrych 2006, p. 35.
↑  Gawrych 2006, pp. 30, 34.
↑  Gawrych 2006, pp. 34–35.
↑  Gawrych, George (2006). The Crescent and the Eagle: Ottoman rule, Islam and the Albanians, 1874–1913. London: IB Tauris. pp. 28–29. ISBN 9781845112875.
↑  Karpat, Kemal H. (1985). Ottoman Population, 1830-1914: Demographic and Social Characteristics (באנגלית). University of Wisconsin Press. pp. 148–149. ISBN 978-0-299-09160-6.
↑  Source note: The term "Greek" includes also those attached to the Orthodox church whose language is Arabic; the "Greeks" in Syria and Jerusalem should be in some other category.
↑  Detailbeschreibung des Sandzaks Plevlje und des Vilajets Kosovo (Mit 8 Beilagen und 10 Taffeln), Als Manuskript gedruckt, Vien 1899, 80-81.
↑  Milovan Radovanović, "Antropogeografske i demografske osnove razvoja naseljenosti u Srbiji," /Anthropogeographical and Demographic Elements of Population Density in Serbia/ in Zbornik radova Geografskog instituta "Jovan Cvijić", 4.3 (Belgrade: SANU, 1991), p. 78
↑  H. N. Brailsford, Macedonia, Its Races and Their Future, London, 1906, p. 274:Today the Serbs are a remnant which has dwindled by emigration, massacre, and forced conversion, to the rank of a mere third of the population.
↑  Servia by the Servians, Compiled and Edited by Alfred Stead, With a Map, London (William Heinemann), 1909.
↑  Teaching Modern Southeast European History (אורכב 20.03.2012 בארכיון Wayback Machine).
↑  Published on 21 December 1912 in the Belgian magazine Ons Volk Ontwaakt (Our Nation Awakes) - view the table of Vilajet Kossowo: Skynet GodsdBalkan (אורכב 31.08.2012 בארכיון Wayback Machine)
וילאייט קוסובו, 1877–1878
מפת הווילאייט (1881–1913)
זכויות להט"ב בדלאוור

| --- | --- |

דלאוור, ארצות הברית
 מעמד בחוק:  הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות משנת 1973
 טרנסג'נדריות:  טרנסג'נדרים מורשים לשנות את מגדרם ללא צורך בניתוח לשינוי מין
 שירות צבאי:  להט"בים מורשים לשרת בכוחות המזוינים של ארצות הברית
 הגנה מפני אפליה:  החוק אוסר אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  נישואים חד־מיניים חוקיים משנת 2013
 אימוץ:  זוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים משנת 2012
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד(כחלק מארצות הברית)
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במדינת דלאוור שבארצות הברית התקדמו משמעותית במאה ה־21, וכיום דלאוור נחשבת לאחת המדינות הליברליות והסובלניות ביותר כלפי להט"בים בארצות הברית ובעולם. זוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים במדינה החל משנת 2012, ונישואים חד־מיניים חוקיים משנת 2013.
חוקי דלאוור אוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית במקומות עבודה, בדיור ובכל התחומים האחרים. כמו כן, טיפולי המרה אינם חוקיים עבור קטינים.
מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק

בעבר היו קיימים בדלאוור (כמו בכל מדינות ארצות הברית) חוקים שאסרו מעשי סדום. חוקים אלה אסרו, בין היתר, פעילות מינית בין בני אותו המין. מדינת דלאוור ביטלה את החוקים הללו ביולי 1972, והביטול נכנס לתוקף ב־1 בינואר 1973.
הכרה בזוגיות חד־מינית > איחוד אזרחי

במרץ 2011 העלו דייוויד סוקולה ומלאני ג'ורג' (שני סנאטורים במדינת דלאוור) הצעת חוק שמטרתה להכיר בזוגיות חד־מינית במסגרת איחוד אזרחי. הצעת החוק עברה בבתי המחוקקים. מושל דלאוור, ג'ק מרקל, חתם על החוק ב־11 במאי 2011, וב־1 בינואר 2012 המדינה החלה להכיר באיחוד אזרחי עבור זוגות חד־מיניים. מנגנון האיחוד האזרחי העניק לזוגות חד־מיניים את אותן הזכויות, היתרונות, ההגנות והמחויבויות שהוענקו לזוגות הטרוסקסואלים נשואים, אך הגדרת הנישואים במדינה לא שונתה והמשיכה לאפשר נישואים בין גבר ואישה בלבד.
בשנת 2012 מדינת דלאוור הנפיקה לפחות 565 רישיונות של איחוד אזרחי. כמות זו הייתה גדולה יותר משמעותית מהציפייה של התומכים בחוק.
הכרה בזוגיות חד־מינית > נישואים חד־מיניים

במרץ 2012 אמר המושל ג'ק מרקל שהחקיקה של נישואים חד־מיניים בדלאוור היא "בלתי נמנעת", והעריך שחקיקה כזו תעבור בבתי המחוקקים בשנים הקרובות.
בספטמבר 2012 אמר פיטר שוורצקוף, נציג בבית הנבחרים של דלאוור, שהוא מצפה מהרשות המחוקקת להצביע על חוק המתיר נישואים חד־מיניים בשנת 2013. שוורצקוף ציין שיתמוך בחוק, אך לא היה בטוח האם החקיקה תעבור בבתי המחוקקים.
ב־23 באפריל 2013 בית הנבחרים של דלאוור אישר הצעת חוק שנועדה לאפשר נישואים חד־מיניים במדינה ברוב של 23–18. הסנאט של דלאוור אישר את הצעת החוק שבועיים לאחר מכן ברוב של 12–9, והמושל ג'ק מרקל חתם על החוק באותו היום. החוק נכנס לתוקף ב־1 ביולי 2013, וביום זה נערך טקס החתונה החד־מינית הראשונה במדינה.
אימוץ והורות

מדינת דלאוור מתירה לכל אדם שאינו נשוי וכן לכל הזוגות הנשואים לאמץ ילדים. כמו כן, המדינה מאפשרת לאמץ את הילד של בן או בת הזוג החל מאוקטובר 2001.
החל משנת 2012, זוגות חד־מיניים הרשומים באיחוד אזרחי זכאים לאותן זכויות האימוץ שלהן זכאים זוגות הטרוסקסואלים.
יתר על כן, זוגות לסביות בדלאוור מורשות להיעזר בטיפולי הפריה חוץ־גופית על מנת להיכנס להיריון, וזוגות הומוסקסואלים רשאים להיעזר בפונדקאות.
הגנה מפני אפליה

המדיניות של אוניברסיטת דלאוור אוסרת אפליה והטרדה על רקע נטייה מינית החל משנת 1990.
ב־11 באוגוסט 2009 הוציא מושל דלאוור, ג'ק מרקל, צו מנהלי שמגן על עובדים ממשלתיים במדינה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
בשנת 2009 בתי המחוקקים של דלאוור אישרו חוק האוסר אפליה על רקע נטייה מינית במקומות עבודה, בדיור, בשירותים ציבוריים ובכל התחומים האחרים. בשנת 2013 בתי המחוקקים של המדינה אישרו חוק דומה שאוסר אפליה על רקע זהות מגדרית.
החל מ־26 במרץ 2016, חוקי דלאוור אוסרים אפליה על רקע זהות מגדרית בחוזי ביטוח בריאות. איסור האפליה כולל אנשים שעברו ניתוח לשינוי מין.
הגנה מפני אפליה > הגנה מפני בריונות בבתי ספר

חוקי מדינת דלאוור אוסרים בריונות על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
פשעי שנאה

חוק פשעי השנאה של דלאוור כולל פשעים שנעשו על רקע נטייתו המינית של הקורבן החל משנת 2001. החל משנת 2013, החוק כולל גם פשעים שנעשו על רקע זהותו המגדרית של הקורבן.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר

טרנסג'נדרים בדלאוור מורשים לשנות את מגדרם בתעודת הזהות. לשם כך, יש צורך בהצהרה חתומה של רופא מוסמך.
החל מ־11 בפברואר 2017, חוקי המדינה אינם דורשים לעבור ניתוח לשינוי מין כדי להנפיק תעודת לידה מתוקנת עם המין החדש. במקום זאת, נדרשת רק הצהרה של רופא המאשרת שמבקש שינוי המין עבר טיפולים כירורגיים, טיפולים הורמונליים, טיפולים פסיכולוגיים או טיפולים רפואיים אחרים הנחוצים לתהליך שינוי המין.
בשנת 2015 האספה המחוקקת של דלאוור אישרה חוק המאפשר לאסירים לשנות את שמם הפרטי בתעודת הלידה, כך שיתאים לזהותם המגדרית. לפני כן, אסירים בדלאוור הורשו לשנות את שמם הפרטי רק מסיבות של אמונה דתית. מושל דלאוור ג'ק מרקל חתם על החוק ב־25 ביוני 2015, והחוק נכנס לתוקף באופן מיידי.
תרומת דם

בהתאם למדיניות הפדרלית של ארצות הברית, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים מורשים לתרום דם בתנאי שלא קיימו יחסי מין עם גברים במשך שנה לפחות.
בשנת 2017 בתי המחוקקים של דלאוור אישרו חוק המאפשר לנשאי HIV לתרום דם לנשאי HIV אחרים. המושל ג'ון קרני חתם על החוק ב־25 באפריל 2017, והחוק נכנס לתוקף ב־1 בינואר 2018.
טיפולי המרה

ב־17 במאי 2017 הסנאט של מדינת דלאוור אישר הצעת חוק שאוסר לבצע טיפולי המרה עבור קטינים. הצעת החוק עברה ברוב של 12–3. בית הנבחרים של המדינה אישר את החוק ב־7 ביוני 2018 ברוב של 24–14. מושל דלאוור ג'ון קרני חתם על החוק ב־23 ביולי 2018, והחוק נכנס לתוקף באותו היום.
דעת קהל

סקר שנערך בשנת 2017 על ידי המכון הציבורי לחקר דת (PRRI) מצא ש־58% מתושבי דלאוור תומכים בנישואים חד־מיניים, בעוד ש־27% מתנגדים ו־15% לא בטוחים או מחזיקים בעמדה נייטרלית.
אותו הסקר מצא ש־68% מתושבי דלאוור תומכים בחוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, בעוד ש־21% מתנגדים לחוקים כאלה. זאת ועוד, הסקר מצא ש־60% מהתושבים סבורים שאין לאפשר לעסקים לסרב להעניק שירותים להומוסקסואלים וללסביות מטעם אמונה דתית, בעוד ש־28% סבורים שיש לאפשר לעסקים לעשות זאת.
טבלת סיכום

| קריטריון> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | כן / לא> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | כן / לא> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק | הערות> מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק |
| --- | --- | --- | --- |
| הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות |  |  | משנת 1973 |
גיל ההסכמה שווה: 
| הומוסקסואליות אינה מסווגת כהפרעה נפשית |  |  | משנת 1973 |
הכרה בזוגיות חד־מינית
| הכרה באיחוד אזרחי |  |  | משנת 2012 |
| הכרה בנישואים חד־מיניים |  |  | משנת 2013 |
אימוץ והורות
התרת אימוץ ללהט"בים יחידים: 
| התרת אימוץ ילד של בן או בת הזוג |  |  | משנת 2001 |
| התרת אימוץ לזוגות חד־מיניים |  |  | משנת 2012 |
גישה להפריה חוץ־גופית עבור זוגות לסביות: 
התרת פונדקאות לזוגות הומוסקסואלים: 
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר
מתן אפשרות לשינוי המגדר במסמכים ממשלתיים: 
הכרה במגדר שלישי במסמכים ממשלתיים: 
מניעת התערבויות רפואיות במינם הביולוגי של ילדים המוגדרים כאינטרסקס: 
טרנסג'נדריות אינה מסווגת כהפרעה נפשית: 
הגנה מפני אפליה
|  | על רקע נטייה מינית | על רקע זהות מגדרית |  |
| חוקים נגד אפליה במקומות עבודה |  |  | על רקע נטייה מינית משנת 2009;  על רקע זהות מגדרית משנת 2013 |
| חוקים נגד אפליה באספקת מוצרים ושירותים |  |  | על רקע נטייה מינית משנת 2009;  על רקע זהות מגדרית משנת 2013 |
| חוקים נגד אפליה בכל התחומים (כולל אפליה בלתי ישירה והסתה) |  |  | על רקע נטייה מינית משנת 2009;  על רקע זהות מגדרית משנת 2013 |
הגנה מפני אלימות
|  | על רקע נטייה מינית | על רקע זהות מגדרית |  |
| הגנה מפני פשעי שנאה |  |  | על רקע נטייה מינית משנת 2001;  על רקע זהות מגדרית משנת 2013 |
חוקים נגד בריונות: 
שונות
להט"בים מורשים לשרת בצבא: 
| טיפולי המרה אסורים עבור קטינים |  |  | משנת 2018 |
| גברים המקיימים יחסי מין עם גברים מורשים לתרום דם | / | / | חוקי משנת 2015, אך רק עבור גברים שלא קיימו יחסי מין עם גברים במהלך השנה שקדמה לתרומת הדם (בהתאם למדיניות הפדרלית של ארצות הברית) |
זכויות להט"ב בכווית

| --- | --- |

כווית
 מעמד בחוק:  הומוסקסואליות גברית פלילית, עונש: קנסות או 7 שנות מאסר, חוקי עבור נשים מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  להט"בים אינם מורשים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  אין איסור בחוק על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד, תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בכווית מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית פלילית ונענשת בקנסות או 7 שנות מאסר. הומוסקסואליות נשית חוקית מאז ומעולם. אנשי להט"ב מועמדים לדין באופן קבוע על ידי הממשלה ומתמודדים עם סטיגמטיזציה בקרב האוכלוסייה הרחבה.
מעמד בחוק

| --- | --- |
 :  ראו גם – זכויות להט"ב במזרח התיכון
חוק העונשין בכווית מכיל מספר הוראות כלליות נגד "הוללות" ו-"חוסר מוסריות" אשר ניתן להשתמש בהן להענשת אנשי להט"ב,
סעיף 193 לחוק העונשין מעניש "יחסי מין בהסכמה בין גברים בגיל מלא (מגיל 21)" במאסר של עד שבע שנים.
סעיף 198 אוסר על "חוסר מוסריות ציבורית". בשנת 2008 הורחב החוק כך שיפליל "חיקוי הופעתו של בן המין השני" עם קנסות או מאסר בנוסף.
בספטמבר 2013 פורסם כי חברות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקמת "מבחן הומוסקסואליות" על מנת לאסור כניסת זרים הומואים לאחת המדינות. עם זאת, הדאגה לאירוח מונדיאל 2022 בקטר, וחשש ליצירת מחלוקת בין לאומית במקרה שאוהדי כדורגל אשר מזדהים כחברי קהילת הלהט"ב היו מוקרנים, גרמו לגורמים להתחרט בתוכניתן ולהתעקש כי "מדובר בהצעה בלבד".
בשנת 2017 כוכב האינסטגרם הפולני, המלך לוקסי ("King Luxy") נעצר בכווית כי נראה לכאורה כ-"נשי מדי" בעוד כי שהה כשבועיים במעצר לפני ששוחרר.
תנאי מחיה > אקטיביזם

אין עמותה או ארגון ללא מטרת רווח ידוע בכווית למען זכויות להט"ב או ארגון אירועים חברתיים בנושא.
בשנת 2007 דיווח שירות החדשות הערבי "אל-ערביה" כי קבוצה של כוויתים הגישה בקשה להיתר להקים עמותה חדשה שתעמוד על זכויות להט"ב כוויתים. אישור קיום עמותות צריך להיות מאושר על ידי משרד העבודה והרווחה, אשר מעולם לא השיב רשמית לבקשה. ביולי 2019 הודיעה הקבוצה כי תגיש בקשה נוספת לקבלת אישור מהמשרד בתגובה לפגיעה של משרד המסחר בסמלים המייצגים הומוסקסואליות כגון צבעי קשת בענן אשר מייצגים לרוב את דגל הגאווה בחנויות.
תנאי מחיה > HIV

בשנת 1988, משרד הבריאות הכוויתי פרסם דו"ח אודות נתוני מחלת "HIV" בכווית, בסקירה על לאום האזרחים, מצבם המשפחתי ונטייתם המינית.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  פלילי עבור גברים, עונש: קנסות או 7 שנות מאסר.  חוקי עבור נשים מאז ומעולם.
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם: