stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יפה כלבנה (שיר)
גרסאות כיסוי

בשנת 2015 בוצע קאבר לשיר על ידי הזמרת הישראלית מאיה בלזיצמן ומתן אפרת כחלק ממופע "ירושלים של אמצע - שירה צעירה". ב-25 ביולי 2020, במהלך גמר עונה 4 של תוכנית הטלוויזיה "בית ספר למוסיקה" בוצע השיר על ידי הזמרת הישראלית מירי מסיקה ומיקה משה, וב-11 באוגוסט 2020 ביצעה הזמרת הישראלית נורית גלרון גרסת קאבר לשיר בעיבוד והפקת עומרי אגמון.
ביקורת

בן שלו מ"הארץ" כתב כי גם בשיר זה וגם בשיר "גל" מנסה בנאי לשחזר גרוב המזוהה לחלוטין עם הזמר אסף אמדורסקי. אסף נבו מאתר "מאקו" כתב כי נדמה שהשיר נכתב כשיר אהבה לאשתו של אביתר, וישועה תורג'מן מאתר "כיפה" כתב כי זהו השיר הנבחר מתוך האלבום.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג | 1 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של גלגלצ ווואלה | 4 |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של רשת ג' | 7 |  |
מיקומי שיא > מצעדי עשור

|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | כאן גימל | 59 |  |
|  ישראל | 929 - תנ"ך ביחד | 1 |  |
הערות שוליים

1 2 3  אסף נבו, ‏אביתר בנאי שר "יפה כלבנה", באתר ‏מאקו‏, 5 באוגוסט 2013
1 2 3  929, #מצעד העשור, באתר פייסבוק, ‏31 בדצמבר 2019
1 2 3  שיר אחד, יפה כלבנה | אביתר בנאי, באתר ספוטיפיי, ‏5 ביולי 2021
↑  מגילת שיר השירים, פרק ג', פסוק ו'
↑  מגילת שיר השירים, פרק ו', פסוק י'
↑   אביתר בנאי - יפה כלבנה - קליפ, סרטון בערוץ "אביתר בנאי", באתר יוטיוב (אורך: 03:16)
↑  אסף נבו, ‏אביתר בנאי רוקד: "יפה כלבנה", באתר ‏מאקו‏, 2 באוקטובר 2013
↑   אביתר בנאי - יפה כלבנה (גרסת ט"ו באב), סרטון בערוץ "אביתר בנאי", באתר יוטיוב (אורך: 03:08)
↑   מאיה בלזיצמן ומתן אפרת - יפה כלבנה, סרטון בערוץ "בית אבי חי", באתר יוטיוב (אורך: 04:38)
↑  מיקה משה – "יפה כלבנה" - בית ספר למוסיקה עונה 4 | קטעים קצרים | +12, באתר 12+
↑   יפה כלבנה - מירי מסיקה ומיקה משה, סרטון בערוץ "MiriMesikaOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 02:57)
↑  בית ספר למוסיקה, ‏שיר לשירה: הדואט של מירי מסיקה עם מיקה משה, באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2020
↑   נורית גלרון - יפה כלבנה, סרטון בערוץ "נורית גלרון - Nurit Galron", באתר יוטיוב (אורך: 03:20)
↑   בן שלו, אביתר בנאי מקבל את החטא, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2013
↑  אביתר בנאי בן 50: חוגגים לזמר עם שיר אחד נבחר מכל אלבום בקריירה,  באתר כיפה, 8 בפברואר 2023
↑  22.8.2013
↑  המצעד השנתי הישראלי תשע"ד
↑  nrg תרבות, תרגיל בהתעוררות: שיר השנה של רשת ג, באתר nrg‏, 23 בספטמבר 2014
↑  מקומות 41-60
| אביתר בנאי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "אביתר בנאי" (1997) • "שיר טיול" (1999) • "עומד על נייר" (2005) • "לילה כיום יאיר" (2009) • "יפה כלבנה" (2013) • "לשונות של אש" (2017) • "החיים מתחילים לנגן" (2021) • "עוגן במים" (2023) • שיחות שלום (2024) |  |
| אלבומי הופעה | "Live at TEDER" ‏(2022) • "בחזרה לאלבום הראשון" (2023) |  |
| שירים נבחרים | "מתי נתנשק" • "שמתי לי פודרה" • "תיאטרון רוסי" • "כלום לא עצוב" • "תחרות כלבים" • "אבא" • "אותיות פורחות באוויר" • "לילה כיום יאיר" • "עד מחר" • "יפה כלבנה" • "פרגולה" • "עד האהבה" |  |
הלוחם ה-13

| --- | --- |

 מבוסס על:  Eaters of the Dead 
 בימוי:  מייקל קרייטון, ג'ון מקטירנן 
 הופק בידי:  מייקל קרייטון, ג'ון מקטירנן, אנדרו ג'. ואג'נה, Ned Dowd 
 תסריט:  ויליאם ויישר, וורן לואיס 
 עריכה:  ג'ון רייט 
 שחקנים ראשיים:  אנטוניו בנדרס (אחמד אבן פדלאן) אריק אבארי Asbjørn 'Bear' Riis Dennis Storhøi (Herger the Joyous) Maria Bonnevie Neil Maffin אנדרס אנדרסן (Wiglaf) Mischa Hausserman עומאר שאריף (Melchisidek) Vladimir Kulich (Buliwyf, ביאוולף) דיאן ונורה (Queen Weilew, וילת'או) טוני קאראן Susan Willis ריצ'ארד ברמר קלייב ראסל סוון-אולה תורסן Layla Alizada אלכס זאהרה בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית' 
 צילום:  פיטר מנזיס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני, דיסני+ 
 הקרנת בכורה:  13 באוגוסט 1999 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פנטזיה, סרט מתח, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 הכנסות באתר מוג'ו:   13thwarrior
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלוחם ה-13 (באנגלית: The 13th Warrior) הוא סרט הרפתקאות היסטורי משנת 1999, בבימויו של ג'ון מקטיירנן ובכיכובם של אנטוניו בנדרס בתור אחמד אבן פדלאן, דיאן ונורה עומר שריף ודניס סטורוי. הסרט מבוסס על הספר "Eaters of the Dead" מאת מייקל קרייטון, והוא מערבב אלמנטים היסטוריים עם מיתולוגיה נורדית.
על פי הדיווחים הסרט ספג הפסדים גדולים עם עלויות ההפקה והשיווק שנעו בין 100–160 מיליון דולר,  ורווחים בסך מיליון דולר בקופות ברחבי העולם. ובכך נגרמו לאולפנים הפסדים בסך של 129 מיליון דולר.
עלילה

הסרט עוקב אחר אחמד אבן פדלאן, משורר בחצרו של הח'ליף העבאסי אל-מקתדר מבגדאד. אחמד מגורש מארצו לאחר רומן אסור עם אשתו של אציל רב-השפעה, ונשלח כ"שליח" אל בולגריה של הוולגה. במסעו, אחמד ופמלייתו ניצלים על ידי קבוצה של לוחמים נורדים. כשהם מוצאים מקלט ביישוב של הנורדים ליד נהר הוולגה, הם מגלים שהטקס שמתרחש הוא הכנות להלוויה של המלך המת. לאחר קרב שבו בלבייף, בנו של המלך, הורג את אחיו בהגנה עצמית, הוא מוכתר ליורש העצר.
למחרת, מגיע הנסיך וולפגר ומבקש את עזרת בלבייף, משום שאביו, המלך הורת'גר, מבקש עזרה בעקבות התקפות של אויב מסתורי ואכזרי. המכשפה הנורדית מנבאת שנדרש צוות של 13 לוחמים למלא את המשימה, כאשר הלוחם ה-13 חייב להיות לא-נורדי. אחמד מגויס בעל כורחו לתפקיד זה.
במהלך המסע, אחמד מרוויח את כבודם של הלוחמים הנורדים בזכות יכולתו ללמוד במהירות את שפתם והפגנת אומץ בלחימה. כשהם מגיעים לממלכתו של הורת'גר, הם מגלים שהאויב המסתורי הוא "ונדול", קניבלים הנראים וחושבים שהם דובים. הם יוצאים למאבק נגד הונדול ומבינים שעליהם לחסל את אמם, "אם הונדול", ואת מנהיגם.
לאחר מתקפות רבות, הקבוצה נאלצת להיכנס למערת הונדול ולחסל את אמם ואת מנהיגם. בלבייף מצליח במשימה, אך נפצע פציעה קטלנית מורעלת. לבסוף, בלבייף מת לאחר שהוא מוביל את הלוחמים למאבק הסופי, ואחמד חוזר לביתו, מודה על כך שהפך ללוחם אמיתי ולמשרת נאמן של אלוהיו.
צוות השחקנים

אנטוניו בנדרס בתפקיד אחמד אבן פדלאן
דניס סטורוי בתפקיד הלגר
עומר שריף בתפקיד מלך בולגרי
סוון וולטר בתפקיד המלך הורת'גר
ולדימיר קוליך בתפקיד בלבייף, מנהיג הלוחמים
קלייב ראסל בתפקיד הלפטיין, אחד מהלוחמים
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים והיה כישלון קופתי משמעותי. אף שהופעתו של אנטוניו בנדרס זכתה לשבחים מסוימים, הסרט ספג ביקורת על בעיות בתסריט והפקה. הסרט צולם מחדש לאחר שהבמאי ג'ון מקטיירנן הוחלף, ומייקל קרייטון עצמו נכנס לתפקיד הבמאי לצורך השלמות. הסרט נחשב ככישלון כלכלי גדול, במיוחד בהתחשב בתקציב הגבוה שלו.
עם זאת, הסרט קיבל עם הזמן מעמד של סרט פולחן בזכות הצילומים המרשימים, האווירה הפנטסטית, והאקשן הסוחף שמתרחש בין הוויקינגים לאויביהם המסתוריים.
הערות שוליים

↑  "Michael Crichton's Novel, The 13th Warrior". Windofkeltia.com. נבדק ב-2014-08-09.
↑  Sklar, Elizabeth S. (2011). The Vikings on Film: Essays on Depictions of the Nordic Middle Ages. McFarland & Company. p. 122. ISBN 9780786460441. Despite a lavish production budget for which estimates range from $100 to $160...
↑  Gabbi Shaw (27 בפברואר 2017). "The biggest box office flop from the year you were born". Insider. נבדק ב-21 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2003073730  VIAF: 182808351   WorldCat (עם VIAF): 182808351
מאיר גוגנהיים

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1828 לנגנאו, שווייץ 
 פטירה:  15 במרץ 1905 (בגיל 77) לייק וורת', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, שווייץ 
 תפקיד:  פטריארך 
 חתימה:   
 
מאיר גוגנהיים (באנגלית ובגרמנית: Meyer Guggenheim;‏ 1 בפברואר 1828, לנגנאו, שווייץ - 15 במרץ 1905, פאלם ביץ', פלורידה) היה יהודי אמריקאי ממוצא שווייצרי שהפך לאחד מעשירי תבל במאה ה-19 ופילנתרופ מהידועים בעולם.
קורות חיים

גוגנהיים נולד בלנגנאו, שווייץ, ב-1828, למשפחה יהודית ותיקה במקום, עם שורשים גרמניים מאזור אלזס. לנגנאו הייתה באותה עת אחת משתי העיירות היחידות בכל שווייץ, בהן הותר ליהודים לגור (העיירה השנייה - אנדינגן, שתיהן בקנטון ארגאו, בעמק הנהר סורב, בצפון שווייץ). אזכור ראשון לשם גוגנהיים בלנגנאו ניתן למצוא כבר משנת 1696. ב-1702 נזכר שמו של יעקב גוגנהיים, סב - סבו של גוגנהיים, בנוגע למשפט שנערך לו בשל קניית כרם בעיירה הסמוכה וואטינגן, ללא קבלת אישור מיוחד לשם כך, כנדרש מיהודי באותה עת. כשנה אחר כך שרף אלמוני את ביתו, ככל הנראה כנקמה על כך.
כשלושים שנה לאחר מכן, ב-1732, מוזכר יעקב גוגנהיים שוב, בתור נציגן של 250 משפחות יהודי עמק הנהר סורב, שנשלח לנאום בפני הממשל בציריך, למנוע גזרה של גירוש שעמדה להיות מוטלת על היהודים. הגירוש נמנע אמנם, אך במקומו הוטלו על היהודים מסים כבדים.
סבו של גוגנהיים, מאיר גוגנהיים, שעל שמו הוא נקרא, נולד אף הוא בלנגנאו ב-1749. אביו של גוגנהיים, שמעון - סיימון (1792, לנגנאו - 1869, פילדלפיה) היה חייט. אימו - שייפלה לבית לוינגר, נפטרה ב-1836; האב גידל את בנו גוגנהיים, בנוסף לחמש בנות, לבדו. בצעירותו עסק גוגנהיים ברוכלות, אחד המקצועות היחידים בהם יכלו יהודים לעסוק בשווייץ של אותה עת.
קורות חיים > רוכל שהפך לסוחר

אביו שמעון גוגנהיים האלמן ביקש לשאת את רחל וייל מאיירס, אלמנה עם שבעה ילדים, שהכיר, אולם השלטונות סירבו לאשר את הנישואין. זו, ככל הנראה, הייתה אחת הסיבות שגרמה לשתי המשפחות להגר משווייץ לפילדלפיה, ארצות הברית ב-1847 ושם אכן התחתן האב עם האלמנה. סיבה אחרת הייתה ככל הנראה הפרנסה הדחוקה בשווייץ של אותם הימים. כשהשתקעה המשפחה המורחבת בפילדלפיה המשיך האב בעבודת החייטות ואילו הבן המשיך כרוכל.
במהרה הרחיב גוגנהיים את עיסוקיו והפך מרוכל לסוחר. בעזרת קרובים ממולדתו הוא הוסיף לכך גם עסקי ייבוא של סחורות שונות משווייץ.
ב-1854 נישא גוגנהיים לברברה מאיירס (1834–1900). נולדו להם אחד עשר ילדים, אך רק עשרה שרדו והגיעו לבגרות, שבעה בנים ושלוש בנות.
קורות חיים > סוחר שהפך לאיל הון

גוגנהיים שלח את בניו להתחנך באירופה - בפריז ובציריך, וכשחזרו שיתף את כולם בעסקיו ונעזר בהם. בגיל שישים ביצע צעד ראשון ומכריע ליצירת הונו - הוא השתמש בחסכונות המשפחה שנצברו בעשרות שנות מסחר וייבוא, וכן רווחים מסוימים שהרוויח בבורסה, כדי לקנות שני מכרות כסף בקולורדו. צעד זה הניב פירות עצומים והמשפחה הפכה לעשירה. ב-1890 הרחיבה המשפחה את עסקי הכריה גם למקסיקו. מתחרים ויריבים של המשפחה חברו באותה שנה לגורמים רבים אחרים, להטלת מכסים גבוהים על הייבוא, בצעד שכונה "המכסים של מקינלי", על שם הסנאטור מאוהיו דאז ולימים נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי שהציע אותם; אבל גוגנהיים כבר היה באותה עת לאחד האנשים העשירים ביותר בארצות הברית ובעולם כולו.
משפחת גוגנהיים

גוגנהיים נפטר ב-1905 ואת מקומו כראש המשפחה לא ירש הבן הבכור אייזק, אלא בנו השני דניאל גוגנהיים (1856–1930). הבן החמישי של גוגנהיים, בנג'מין (אנ'), טבע עם הטיטניק ב-1912. בתו של בנג'מין, מרגריט "פגי" גוגנהיים (1898–1979), הייתה נדבנית ידועה בזכות עצמה ותורמת חשובה לאמנות המודרנית. הבן השישי, סולומון רוברט גוגנהיים (1861–1949), ירש את עסקי הפילנתרופיה של המשפחה ואף הקים ב-1937 קרן מיוחדת לשם כך, על שמו.
ראו גם

יהדות שווייץ
אוסף פגי גוגנהיים
מוזיאון גוגנהיים בילבאו
מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים
מלגת גוגנהיים
לקריאה נוספת

Unger, Irwin and Debi, The Guggenheims: A Family History, New York, HarperCollins, 2005
הערות שוליים

↑  רוי אופנהיים באתר אוסף פגי גוגנהיים
↑  על מאיר גוגנהיים באתר "אנציקלופדיה של הגירה"
דסורניס

| דסורניס |
| --- | --- |
 שלד של דסורניס
תקופה
תחילת אאוקן, 51–50 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אודונטופטריגים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פלאגאורניתיים
סוג:: דסורניס
מינים
 Dasornis emuinus
שם מדעי
 Dasornis

דסורניס (שם מדעי: Dasornis) הוא סוג נכחד של עוף ימי קדום ממשפחת הפלאגאורניתיים שחי בתקופת האאוקן לפני 51-50 מיליון שנה ואולי נמצא גם יותר מאוחר, לפני 45 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בדרום אנגליה ב-1854 והוא נחשב במקור למין של אנפה גדולה או של מואה, מה שנתן לו את שם המדעי של המין היחיד - Dasornis emuinus, והוא נחשב למין המואה היחידי שחי מחוץ לניו זילנד. מאוחר יותר התברר שהעוף הקדום היה עוף ימי דמוי-אלבטרוס אך גודלו העצום הפתיע את החוקרים.
מאפיינים

לדסורניס הייתה מוטת כנפיים ארוכה של 5-6 מטרים, גדולה משל אלבטרוס נודד ששימשה אותו לדאייה מעל האוקיינוס הפתוח, כנראה צפון האוקיינוס האטלנטי אך אולי גם האוקיינוס השקט ואוקיינוסים נוספים. מאובנים שלו התגלו אף באי סיימור שבאנטארקטיקה. הזרועות היו בעלי מפרקים מוטים יותר ממרבית העופות שהזכירו זרועות של פטרוזאורים. עם זאת הממצאים שלו היו רכים ופריכים. בניגוד לכל עוף מודרני הוא היה בעל שיניים לאורך שולי המקור ששימשו לתפיסת דיונונים.
הדסורניס היה אחד הקדומים מבני משפחתו והיה מאבות הפלאגורניס והאוסטאודונטורניס שהיו מבעלי מוטת הכנפיים הארוכה ביותר בעולם העופות, שניים רק לארגנטאביס.
שלד של דסורניס
Let Her Go

Let Her Go (בתרגום חופשי: תן לה ללכת) הוא סינגל מאת הזמר הבריטי פסנג'ר. זהו סינגל מתוך האלבום הרביעי של הזמר, "All the Little Lights".
השיר יצא ביולי 2012 אך הצלחתו הגדולה החלה בשנת 2013 והוא נכנס לעשרים השירים הגדולים של שנת 2014 בארצות הברית. בישראל השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ וזכה לתואר שיר השנה במצעד השנתי לשנת 2013. הוא מכר מעל מיליון עותקים דיגיטליים בממלכה המאוחדת, ומעל ארבעה מיליון עותקים בארצות הברית.
מילות השיר הן פואטיות ומלנכוליות ומתארות את החרטות המלוות סיום מערכת יחסים רומנטית. הפזמון כולל מצבים וסיטואציות בחיים שבהם האדם אינו מעריך את מה שיש לו עד שזה נעלם, ומקשר זאת לאהבה. בתי השיר עוסקים בסצנות שבהן אדם שבור-לב מתמודד עם הפרידה. זהו השיר המצליח ביותר של הזמר באופן מובהק משיריו האחרים באלבום.
מונה הצפיות של הווידאו קליפ נכון לאמצע 2024, עומד על למעלה מ-3.5 מיליארד צפיות.
דוגמה למילות השיר בתרגום חופשי (הפזמון החוזר):
| --- | --- |
   אתה יודע כמה גבוה היית רק כשאתה בתחתית, אתה שונא את הדרך רק כשאתה חולם על הבית, אתה יודע עד כמה אהבת אותה רק כשאתה משחרר, ואתה משחרר.  — (מילות הפזמון החוזר בתרגום חופשי) :    Only know you've been high when you're feeling low Only hate the road when you're missing home Only know you love her when you let her go And you let her go
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | – |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 139 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 1 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 5 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 2 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 18 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 2 |  |
|  פולין | ZPAV | 4 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 4 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |  |
|  צרפת | SNEP | 6 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 5 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |  |
הערות שוליים

↑  Kreisler, Lauren (5 בדצמבר 2013). "Passenger's Let Her Go adds to the UK's biggest haul of million-selling singles in 15 years!". Official Charts Company (באנגלית). נבדק ב-2017-07-28. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Let Her Go, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הספרדי
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הפיני
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Let Her Go, באתר המצעד השוודי
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2012: "Diamonds" - ריהאנה | שיר השנה של מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי  2013: "Let Her Go" - פסנג'ר | הבא: 2014: "Chandelier" - סיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 792311e0-12ef-4334-8ccf-b81c15dfeb8b
ליצן (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון וואטס
 הופק בידי:  מק קפוצ'ינו   איליי רות'   קודי ריידר
 תסריט:  כריסטופר פורד   ג'ון וואטס
 עריכה:  רוברט ריאנג
 שחקנים ראשיים:  לורה אלן   כריסטיאן דיסטיפאנו   אנדי פאוורס   פיטר סטורמר
 מוזיקה:  מאט ווליגדן
 צילום:  מתיו סנטו
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  קרוס קריק פיקצ'רס   פי אס 260   זד פילמוורקס   אולפני מת'יוד   דרגונפליי אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי דימנשיין
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בנובמבר 2014 (איטליה)   17 ביוני 2016 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה • על-טבעי
 תקציב:  1.5 מיליון דולר
 הכנסות:  2.1 מיליון דולר
 clown-movie.jp
 דף הסרט ב־IMDb
 
"ליצן" (באנגלית: Clown) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי, אשר בוים על ידי ג'ון וואטס, הופק על ידי מק קפוצ'ינו, איליי רות' וקודי ריידר, הוסרט על ידי כריסטופר פורד וג'ון וואטס ונערך על ידי רוברט ריאנג. השחקנית הראשית בסרט היא לורה אלן, שמגלמת את דמותה של מג מקוי, תוך שאנדי פאוורס מגלם את בעלה, קנט מקוי.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 ביוני 2016. באיטליה, יצא לאקרנים כבר ב-13 בנובמבר 2014.
עלילה

קנט מקוי הוא בעל ואב אוהב שמארגן מסיבת יום הולדת לבנו ג'ק. עם זאת, הליצן שהיה צריך להגיע, אינו מגיע בגלל ניהול זמנים קלוקל. למרבה המזל, קנט מגלה תחפושת ישנה של ליצן במרתף הבית שהוא מוכר ובעקבות כך, הוא מחליט להיות בעצמו הליצן. לאחר המסיבה, קנט נרדם כשהוא לובש את התחפושת ולמחרת בבוקר מגלה שהוא לא מסוגל להוריד אותה.
קנט נאלץ ללכת לעבודה כשהוא לובש את התחפושת, תוך שהוא מנסה להסיר אותה, עד כדי פגיעה בגופו. הוא חוזר הביתה ומתלונן על המצב ומספר את המאורע לאשתו, מג. היא מחליטה לנסות להסיר את אף הליצן שלו תוך שהיא פוצעת את אפו האמיתי. בסמוך לכך, הכלב המשפחתי צל, אוכל בטעות את אף הליצן. מיד לאחר מכן, כאשר מג מנסה להסיר את פאת הליצן, היא מגלה כי זו הפכה לשיערו האמיתי של קנט וכי אי אפשר להסירה. כמה רגעים לאחר מכן, חש קנט ברעב כבד מה שגורם לו לאכול את כל האוכל בבית.
לבסוף, הוא מגלה כי אט-אט הוא הופך לליצן היות שהתחפושת שהוא לבש אינה אלא עורו של שד קדמון בשם "לוצן", הטורף ילדים.
שחקנים

לורה אלן – מג מקוי
אנדי פאוורס – קנט מקוי
פיטר סטורמר – הרברט קרלסון
אליזבת ויטמר – דניז
כריסטיאן דיסטיפאנו – ג'ק מקוי
צ'אק שמאטה – וולט
רוברט ריינולדס – ד"ר מרטין קרלסון
לוקאס קלי – קולטון
מייקל ריאנדו – רובי
מתיו סטפיוק – בלש
מילר טימלין – חניך
איליי רות' – פרוני הליצן
הפקה

בנובמבר 2010 העלו ג'ון וואטס וכריסטופר פורד טריילר מזויף ליוטיוב שהודיע כי איליי רות' יפיק את הסרט; רות' לא היה מעורב באותה תקופה. רות' דיבר על הסרט ואמר כי: "אהבתי את זה שהם פרסמו את הטריילר תחת השם שלי. יש אנשים שחשבו שעשיתי את הסרט ויש שחשבו עוד טריילר מזויף של Grindhouse... באמת הרגשתי שהחבר'ה האלה צריכים זריקה ושאנשים באמת פוחדים מליצנים מרושעים".
שלב הצילומים החל בנובמבר 2012 באוטווה, קנדה. רות' הצטרף בהמשך כאחד ממפיקי הסרט, בעוד וואטס ביים את הסרט על פי תסריט שנכתב על ידו ועל ידי פורד.
הערות שוליים

↑  https://www.forbes.com/sites/simonthompson/2016/06/11/eli-roth-talks-clown-piracy-and-the-comic-book-movie-he-wants-to-make/#2746f68b1187
↑  https://the-numbers.com/movie/Clown#tab=summary)
1 2  CLOWN | British Board of Film Classification, www.bbfc.co.uk
1 2  Clown (2014) - Christopher Ford, Jon Watts | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-04
↑  Eli Roth Producing 'Clown,' Based on Fake Eli Roth Movie Trailer, /Film, ‏2010-11-18 (באנגלית)
↑  Shooting Underway for Eli Roth's Horror Movie 'Clown' (Exclusive) | Hollywood Reporter, www.hollywoodreporter.com
בניין (שפה)

הבניין הדקדוקי הוא תבנית דקדוקית במערכת הפועל של השפה העברית ושאר השפות השמיות. לדוגמה, בעברית קיימים שבעה בניינים: פעל ונפעל, פיעל ופועל, הפעיל והופעל, וכן התפעל. זהו מרכיב מרכזי במערכת הנטייה של הפועל, הקובע משמעות על סוג הפעולה. לדוגמה, בחירת הבניין קובעת אם הפעולה נעשית בידי העושה (פעיל: בשפה העברית בבנייני פעל, פיעל, הפעיל והתפעל) או נעשית עליו (סביל, בשפה העברית בבנייני נפעל, הופעל ופוּעל) וכן אם זו פעולה נמשכת או חוזרת (בעברית: בניין התפעל) פעולה בעוצמה גבוהה (אינטנסיבית), גרימה, או פעולה בכוונה תחילה (בעברית בבנייני פיעל ופוּעל). קיימות משמעויות נוספות ובניינים נוספים בשפות האחרות.
הטיה: את השורש המשובץ בבניין ניתן להטות לזמן (עבר, עתיד, בינוני-הווה וציווי), לגוף (ראשון-מְדַבֵּר, שני-נוכח, ושלישי-נסתר), למין (זכר ונקבה) ולמספר (יחיד, רבים וזוג). בשפה העברית ובשפות שמיות נוספות, לכל בניין תבנית ידועה וקבועה להטיית השורש לפי שאר גורמי ההטיה.
לדוגמה, בשפה העברית בניין התפעל עם השורשים גנ"ב או כת"ב יוצרים התגנבתי והתכתבתי – עבור מְדַבֵּר יחיד בעבר, ויוצרים יתגנבו ויתכתבו עבור נסתרים רבים בעתיד. לעומת זאת עבור אותן ההטיות, תבנית בניין נפעל יוצר נגנבתי ונכתבתי ובהטיה לגוף שלישי (נסתרים) רבים בעתיד: יגנבו ויכתבו.
שינויי צורה בין בניינים

שוני צורני בין בניינים יכול להיות שוני בתנועות בלבד הקרוי שוני פנימי, או תוספות של עיצורים הקרוי שוני חיצוני. לדוגמה ההבדל בין הצורה שמר בבניין קל, לצורה שוּמר בבניין פועל, שניהם בהטיית יחיד נסתר בעבר, הוא שוני פנימי. לעומת זאת באותה הטיה, בבניין התפעל הפועל ישתנה ל"השתמר", בתוספת אותיות.
אופן זה של שינוי הצורן (שינוי המורפמות) בבניינים, בו השורש משנה את צורתו המקורית שאינה משתמרת, נקרא תצורת שזירה והתוצר צורן שזור (או: מורפמה שזורה). זאת לעומת תצורה קווית המתקבלת מהמשקל במערכת השם, שבה לעיתים השורש שומר על צורתו המקורית ורק מתווספת תחילית או סופית, לדוגמה "שחק" ההופך לשחקן במשקל קטלן עבור בעלי מקצוע כשהשורש שומר על צורתו.
משמעות הבניינים והשתלשלות יצירתם

לכל בניין בשפה העברית, בדרך כלל יש משמעות לגבי אופן הפעולה – פעיל (אקטיבי) או סביל (פסיבי), לגבי ביצוע הפעולה – פעולה רגילה או פעולה בעוצמה רבה או מתוך כוונה תחילה, ולגבי המשכיות הפעולה – פעולה מיידית לעומת פעולה חוזרת או נמשכת.
הפעילים הם בניין קל (פעל), פיעל והפעיל. הסבילים הם בניין נפעל, פוּעל והופעל. הפעולה הנמשכת או החוזרת מיוצגת בבניין התפעל. פעולות בכוונה או בעוצמה רבה מיוצגת בפיעל (באופן פעיל-אקטיבי) ובפּוּעל (באופן סביל-פסיבי), שבהם הפועל מסמן פעולה על הנושא בעצמה רבה או בכוונה תחילה.
בין זוגות הבניינים "הפעיל" ו"הֻפעל" וכן "פִּעֵל" ו"פֻּעַל" יש רמז צורני על ידי שינוי הניקוד בלבד, הקובע שהראשון מבין כל זוג הוא פעיל – הנושא פועל על המושא, בעוד השני סביל - והפעולה נעשית על הנושא. ממצאים לשוניים מורים לחוקרי תולדות הלשון שבעבר היה צמד דומה לבניין הקל פעל, אך הזוג הסביל הוחלף בהשפעת הארמית העתיקה בבניין נפעל שבו הרמז הצורני הוא תוספת נו"ן בתחילת המילה.
תולדות התפתחות הבניינים

בשפות רבות שאינן שמיות, ישנה סדרה של תוספות (צורני גזירה) שאפשר להוסיף לפועל אחד, כדי להפוך אותו לפועל אחר, בעל משמעות אחרת. דוגמאות מאנגלית: He operates, פירושו "הוא פועל" ולעומת זאת He cooperates, פירושו "הוא משתף פעולה". He locks, פירושו "הוא נועל" ולעומת זאת He unlocks, פירושו "הוא משחרר נעילה". דוגמה מצרפתית: il marie, פירושו "הוא מחתן" ולעומת זאת il se-marie, פירושו "הוא מתחתן". בשתי השפות גם יחד, קיימת גם התוספת re, בתחילת פועל, המוסיפה למשמעות הפועל את רעיון החזרתיות. מעצם קיומן של תוספות כאלו, התפתחה מערכת הבניינים של השפות השמיות.
תולדות התפתחות הבניינים > מאפיינים של בניינים במערכת הפועל של שפות שמיות

במערכת הבניינים של השפות השמיות, מתבטא השוני בין בניין לבניין בשוני בתנועות הפועל (הפעיל – הופעל), לעומת רבות מן השפות הלא שמיות, בהן השוני מתבטא בתוספת.
עקב תבנית הבניין ניתן למצוא לכל הפעלים תבנית אחידה של תנועות, כשרק השורש העיצורי מבדיל בין הפעלים. כלומר "כל הפעלים נשמעים דומים". בשפות לא שמיות קשה למצוא קשר בין התנועות הנשמעות במילת פועל אחת לעומת מילות פועל אחרות. לדוגמה, קשה למצוא קשר בין התנועות של כל הפעלים באנגלית או בצרפתית, שמתחילים בתחילית re.
מאפיין נוסף של השפות השמיות בעקבות הבניין הוא ריבוי מילות פועל שונות לכל הטיה, וריבוי פעלים בכלל, כתוצאה מהקלות של הפיכת כל שם עצם לפועל על ידי הטייתו עם תבנית הבניין.