הצי הספרדי
היסטוריה > תקופת בית הבסבורג

לאחר איחוד ספרד תחת שלטונו של קרל החמישי, שהיה נצר לשושלת בית הבסבורג, החזיקה ספרד שני ציים. הצי הראשון, שהיה לפני האיחוד הצי של אראגון, כלל בעיקר גליאות מונעות במשוטים ונועד לפעילות בים התיכון; הצי השני, שהיה לפני האיחוד הצי הקסטיליאני, היה מורכב בעיקר מספינות מפרש, ונועד לפעול באוקיינוס האטלנטי. חלוקה זו התקיימה עד המאה ה-17, שבמהלכה דעך השימוש בגליאות. ב-1492 כבשו המלכים הקתוליים, פרננדו ואיזבלה, את ממלכת גרנדה, ובכך הושלמה הרקונקיסטה. לאחר השלמת הכיבוש התעצם כוחה הימי של ספרד בים התיכון, והממלכה השתלטה על רוב ערי החוף החשובות בחופי צפון אפריקה ממערב לקירנאיקה, ובהן מלייה (נכבשה ב-1497), מרס אל כביר (1505), אוראן (1509), אלג'יר (1510) וטריפולי (1510), שהייתה שיא ההתפשטות הספרדית באזור זה. עם זאת, העורף היבשתי של ערי החוף לא נכבש על ידי הספרדים והיה בשליטת יושביהם המוסלמים והברברים. עובדה זו, בצירוף התעצמותה הימית של האימפריה העות'מאנית הביאו למתקפת נגד מוסלמית, שסיבכה את ספרד בעשורים רבים של לחימה אינטנסיבית על השליטה במערב הים התיכון. ב-1571 לחמה ספרד נגד האימפריה העות'מאנית בקרב לפנטו בראש ברית של מדינות שנקראה הליגה הקדושה וכללה את הרפובליקה של ונציה, מדינת האפיפיור ובעלות ברית נוצריות נוספות. ניצחונה של הליגה הקדושה היה מכריע, ובלם את התפשטותה את האימפריה העותמאנית אל מערב הים התיכון.
החל מ-1570 החל אתגר נוסף לעוצמתה הימית של ספרד: המרד ההולנדי שפרץ כנגד שלטונה של ספרד יצר כוח ימי חזק של ההולנדים המורדים, שתקף אוניות ספרדיות ויצר קושי רב לקיים את הקשר הימי של ספרד עם ארצות השפלה. אחד מן הקרבות החשובים במלחמה זו היה קרב גיברלטר ב-1607, במהלכו הצליחה שייטת הולנדית להפתיע צי ספרדי שעגן בגיברלטר, ולהשמיד את רובו. למלחמה היה מימד גלובלי, וחלק מן הקרבות במהלכה התרחש בים הקריבי ובמזרח הרחוק, במיוחד סביב הפיליפינים. תגובתה של ספרד לתקיפות ההולנדיות כללה עידוד פריבטירים שפעלו משטחיה של הולנד הספרדית, ונודעו כדונקירקים, על שם הבסיס ממנו פעלו. פרייבטירים אלה ארבו לאוניות סוחר ולספינות דיג הולנדיות.
בשנות ה-80 של המאה ה-16 החלה מעורבות של אנגליה במלחמת 80 השנים, לטובת ההולנדים. מעורבות זו יצרה איום נוסף על הספנות הספרדית, איום שאותו ניסתה ספרד לפתור על ידי ניסיון לפלוש לאנגליה. ב-1588 יצא צי מלחמה גדול, שכונה הארמדה הספרדית, במטרה להשתלט על תעלת למאנש ולאפשר נחיתה באנגליה. מסעה של הארמדה הסתיים באסון ובאובדן כבד בנפש ובציוד. התבוסה הביאה להנהגת רפורמות בפעילות הצי הספרדי. עד אותה תקופה היה הצי מורכב מכמה ציים, ורוב האוניות היו למעשה אוניות סוחר חמושות, בליווי אוניות מלחמה של הכתר; אסון הארמדה הביא לארגון מחדש של הצי. גם בתחום הטקטיקה הימית היו קרבות הארמדה נקודת מפנה בתולדות הלוחמה הימית: בפעם הראשונה היו תותחי האוניות המרכיב העיקרי בקרב, ולא ניגוחה של אוניית האויב או ההשתלטות הפיזית עליה על ידי חיילים. לאור לקח זה, החלו הספרדים לצייד את אוניותיהם בתותחים ימיים שנבנו במיוחד למטרה זו.
גידולו של הצי הספרדי במהלך שנות ה-90 של המאה ה-16 איפשר גידול ניכר בסחר הבין יבשתי והגדלה רבה של יבוא מוצרי מותרות וכסף. אוניות ספרדיות הגבירו את פעילותן בתעלת למאנש, בים הצפוני ובים לכיוון אירלנד. בעשורים הראשונים של המאה ה-17 הצליחו אוניות ספרדיות ללכוד אוניות סוחר ואוניות מלחמה רבות של האויב וסיפקו ציוד ואספקה לצבאות הספרדיים שפעלו בארצות השפלה ולמורדים האיריים באירלנד. ספרד גם ספגה מהלומות במהלך המלחמה: ב-1596 הצליח כוח ימי הולנדי-אנגלי משולב לפשוט על קדיז, אך לא הצליח ללכוד את מטען הכסף שהגיע עם השיירה האחרונה. הספרדים למדו את לקחי הפשיטה ושיפרו את הגנת הנמל; ניסיונות נוספים לתקוף את קדיז בשנים הבאות נכשלו.
למרות האוצרות העצומים שזרמו לספרד, התרוששה הממלכה בשל ההוצאות העצומות של מלחמת שלושים השנים, שהתרחשה במקביל למלחמת שמונים השנה בשטחי האימפריה הרומית הקדושה. ספרד החלה לשקוע לאיטה, ובמהלך עשרות השנים שבין אמצע המאה ה-17 לסיומה התחזקו הולנד, אנגליה וצרפת על חשבונה. הצי הספרדי הלך והוזנח. סולם העדיפויות של אירופה היבשתית הותיר את הלוחמה הימית בתחתיתו, והצי הלך והידרדר. הולנד השתלטה על האנטילים הקטנים בים הקריבי, אנגליה השתלטה על ג'מייקה וצרפת תפסה את חלקו המערבי של האי היספניולה. טריטוריות אלו היו בסיס לפשיטות של שודדי ים ופריבטירים על נמלים וערים של ספרד בעולם החדש, ועל אוניות ספרדיות שהפליגו ביניהן. הספרדים ריכזו את מאמציהם בשמירה על האיים החשובים ביותר עבורם, ובהם קובה, פורטו-ריקו ורובו של האי היספניולה. ציי האוצרות, שהעבירו כסף ומותרות מאסיה ממרכז אמריקה לספרד המשיכו להפליג, אם כי היו קטנים יותר מבעבר. לאורך מאות השנים שבהן פעלו הובסו ציי האוצר רק פעמיים: שיירה אחת נלכדה על ידי שייטת הולנדית ב-1628 ואחת על ידי שייטת אנגלית ב-1656. מתקפה אנגלית נוספת על שיירת אוצר שעגנה בנמל סנטה קרוס דה טנריפה הסתיימה בהשמדת האוניות הספרדיות, אך האוצר נפרק עוד לפני כן ולא נפל בידי האנגלים.
מצבו של הצי הספרדי המשיך להידרדר; במלחמת תשע השנים, בין השנים 1688 ל-1697, החליט המשטר מבית הבסבורג כי עדיף להסתמך על ציי אנגליה והולנד, שלחמו בברית עם בית הבסבורג באותה מלחמה, מאשר להשקיע בצי הספרדי, שלהם.