ספיידרמן: עוד יום אחד
פיתוח

העורך הראשי של חברת מארוול, ג'ו קסאדה, הרגיש כי פירוק הנישואים של פיטר פארקר ומרי ג'יין ווטסון הכרחי לשמירת אריכות הימים של הדמות ל-20 או 30 שנים נוספות לפחות. לטענתו, גם העורכים הראשיים שקדמו לו חיפשו אחר הזדמנות להתחיל במתודולוגיה חדשה עבור הסיפורת של גיבור-העל, אם כי לא נמצאה לכך דרך עלילתית הגיונית. על כך, קסאדה ציין כי "זה קל מאוד לגרום לגירושי דמות, או לתקן משהו כזה: אתה פשוט עושה אתחול אוניברסלי גדול, ואומר שכמה אירועים בהיסטוריה לא קרו. אבל זו לא הדרך בה אנחנו עושים דברים במארוול, וזה גם לא הרגיש כמו הדבר הנכון לעשות". מלבד זאת, קסאדה לא הסתיר בכמה ראיונות את סלידתו האישית מהזוגיות של פיטר ומרי ג'יין, ואת דעתו כי ההחלטה על חתונתם בשנות ה-80 התקבלה באופן פזיז כדי למקסם את פרסום הקומיקס באותם ימים מבלי לחשוב על צעד כזה לטווח ארוך.
באירועי הקרוסאובר "מלחמת אזרחים" מ-2006, פיטר פארקר חשף בתקשורת את זהותו כגיבור-העל ספיידרמן כאקט של תמיכה בחוקי הרישום והתייצבות לצידו של טוני סטארק. בהמשך המלחמה, הוא עבר לצידו של קפטן אמריקה ובכך הפך לעבריין נמלט ונחשב לפורע חוק. יקום מארוול השתנה מקצה לקצה בעקבות אירועי הקרוסאובר, ופיטר נאלץ להתמודד עם ההשלכות שבחשיפת זהותו באופן אישי - משפחתו וחבריו נאלצו להיעמד בחזית קרבותיו, כשנבלי-העל איימו לרצוח אותם כנקמה על פעולותיו ההֶירוֹאִיּוֹת. קסאדה ראה בכך הזדמנות לשכתב חלקים בביוגרפיה של הדמות ולהציג סטטוס קוו חדש לעולמה, באמצעות יצירת שרשרת אירועים טרגית בה מעשיו של פיטר יובילו לשינוי המציאות. הכותב ג'יי מייקל סטרזינסקי בדיוק תכנן לסיים את הריצה שלו על הדמות ולעזוב את מארוול, לאחר שש שנים, אך קסאדה שכנע אותו ליצור את "עוד יום אחד" כקשת הסיפור האחרונה שלו, שתפתח צוהר לכיוונים חדשים עבור הדמות.
הכותבים ג'יי מייקל סטרזינסקי (ימין) וג'ו קסאדה (שמאל). השניים נקלעו למחלוקת במהלך הכתיבה על הדרך בה אמור הסיפור להסתיים, וקסאדה ניצל את עמדתו כעורך הראשי של מארוול קומיקס על מנת להשתלט על העבודה.
הרעיונות לסיפור עלו לראשונה בפסגת יצירה של מארוול, בהשתתפות קסאדה, סטרזינסקי, בריאן מייקל בנדיס, מארק מילר, ג'ף לוב, טום ברוורט, אקסל אלונסו, אד ברובייקר ודן סלוט. עלילת "סופרמן עכשיו!", פרויקט של חברת ההוצאה לאור DC קומיקס אשר ננטש, בו לויס ליין נחטפת על ידי ברייניאק ולקס לות'ר המרעילים את מוחה וסופרמן מסכים לצאת לגלות בחלל ולמחוק את הזיכרון הקולקטיבי של כלל העולם לגבי קיומו על מנת להציל את אהובתו, שימשה כהשראה לסיפור "עוד יום אחד". במהלך הפיתוח, בין סטרזינסקי לקסאדה פרצה מחלוקת בנוגע לסופו של הסיפור — בעוד סטרזינסקי חתר לאתחול כמעט מוחלט של הדמות והחזרתה לחיים של גוון סטייסי בנוסף להארי אוסבורן, קסאדה חשש מעצם חזרתה בהתחשב בתוצאות הקנוניות של מותה יותר מ-30 שנים קודם לכן ומההשלכות מרחיקות הלכת על סיפורי העבר ועוד יותר על אלו שיבואו בעתיד, מתוך רצון לבצע "אתחול קל" בלבד לדמות.
התסריט המקורי של סטרזינסקי לחוברת הרביעית והאחרונה כלל שינויים דרסטיים בהיסטוריה של הדמות עוד מ-1971, כשבעיקרם — פיטר היה עוזר להארי לטפל בהתמכרותו לסמים ומכניס אותו לגמילה, וזה היה יוצר אפקט דומינו שהיה משאיר את מרי ג'יין בזוגיות עם הארי ומציל את גוון ממוות כך שפיטר ומרי ג'יין בכלל לא היו יכולים להינשא. סטרזינסקי גם רצה לבטל את נישואיהם של פיטר ומרי ג'יין באמצעים מדעיים, ולא בדרך של כישוף שפי שקסאדה בחר לעשות, אך קסאדה האמין כי זה ידרוש יותר מדי הסברים לקהל הקוראים, וכי השינויים הדרסטיים יידרשו התאמה של כלל יקום מארוול להם שכן דמויות רבות יושפעו מהם. למורת רוחו של סטרזינסקי, קסאדה ניצל את עמדתו כעורך הראשי והשתלט על עבודתו ושכתב כמעט לחלוטין את שתי החוברות האחרונות. סטרזינסקי טען כי נישואיהם של פיטר ומרי ג'יין פורקו בקלות יתרה ביחס לזמן הרב אותו הם חלקו יחד, וכי היה צורך להתעמק ברובד הפסיכולוגי הרצוי של דבר שכזה, והאשים את קסאדה בכך שהוא התמקד בהגעה ליעד מבלי להשקיע בדרך המובילה אליו. הסכסוך החריף כשסטרזינסקי החליט להסיר את שמו מהקרדיטים של שתי החוברות האחרונות, אם כי הוא התפשר ולא עשה זאת בסופו של דבר מתוך כבוד לקסאדה ורצון שלא לפגוע במארוול.