stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האח הגדול עונה 3
התרחשויות בולטות

הדיירות הראשונות שנכנסו לבית היו תאומות זהות, שירן ורינת גיטר. לאחר שנכנסו שלושה דיירים נוספים, הוטלה משימה סודית בה התאומות התחלפו ביניהן לסירוגין בהסתתרות בחדר צדדי, כשהן מציגות את עצמן בפני שאר הדיירים כאילו שתיהן רינת. לאחר שבוע, התבקשו הדיירים לנחש למי מביניהם יש אח תאום בבית, והם נכשלו בניחוש. בהמשך העונה התבקשה אחת התאומות לצבוע את שערה כדי להקל על ההבחנה ביניהן. לבסוף הודחו שתיהן יחד בשבוע אחד שבו התקיימה הדחה כפולה.
הדייר אלעד צפני היה גמד, והבית אובזר עבורו באופן מיוחד. בין השאר, הותקן עבורו כפתור בגובה נמוך כדי לפתוח את חדר האח הגדול. במשך העונה הדיירים נשאו אותו פעמים רבות בידיהם כדי לעזור לו לעבור ממקום למקום.
הדייר יורם כהן היה יהודי דתי, ולצורך הסכמתו לכניסה לבית, הוא קיבל אישור מיוחד לא לשאת עליו את המיקרופון בימי שבת. במהלך העונה נפגע יורם מזה שהדיירת פרידה הכט הייתה מכניסה את ספר התנ"ך לשירותים, והוא ניסה למנוע ממנה להמשיך במנהגה.
לאחר 49 יום, שבמהלכם הודחו שישה מהמתמודדים, הוכנסו לבית חמישה דיירים חדשים. במשך השבוע הראשון הם שהו בנפרד מהדיירים הוותיקים, שלהם ניתנה הזכות לבחור בסוף השבוע דייר חדש אחד שיודח מהבית.
הדיירת ליהיא גרינר שנכנסה לבית כמאורסת הודיעה בהמשך שהיא מבטלת את האירוסין. בנוסף, היא נכנסה למערכת יחסים עם אחד הדיירים האחרים (עתי שולברג), ואלו נצפו מתקלחים ביחד ומנהלים אקטים מיניים לעיניי המצלמות. בתגובה לכך, אבירם, ארוסה לשעבר של ליהיא היה אחד מחמשת הדיירים החדשים שנכנסו לבית באמצע העונה, אך הוא נבחר על ידי הדיירים הוותיקים כדייר שיודח מהבית לאחר השבוע שבו שהו הדיירים החדשים בנפרד מהוותיקים. עם זאת, במהלך השבוע התקיימה פגישה בינו לבין ליהיא וכן פגישה בינו לבין עתי. לאחר שיצא אבירם מהבית, הופקה תוכנית אינטרנט "קח אותי אבירם" בה אבירם חיפש אהבה חדשה.
אחד מהדיירים החדשים שהוכנסו לבית, רם פרייס סיטון, יצא מהארון בשידור חי, מספר ימים לאחר כניסתו לבית. בהמשך, נכנס לבית אסי עזר, אחד ממגישי התוכנית שגם הוא הומוסקסואל, וניהל דיון עם רם על משמעות היציאה מהארון.
באחת מבדיקות הסאונד נשמע העורך הראשי המדבב את קולו של האח הגדול, יורם זק, כשהוא פונה באופן מיני בוטה לאחת הדיירות, דנה רון, ולאחר מכן יצא לחופשה של שלושה ימים. כשדנה רון הודחה מהבית בהדחה הבאה, נפוצו שמועות בציבור כאילו הייתה התערבות מכוונת של ההפקה בהדחה. בפרק הבא, התייחסו המגישים לשמועות הללו, הכחישו אותן, והודיעו על הגשת תביעת דיבה כנגד מפיציהן.
במסגרת שבוע "מלון האח הגדול" נכנסו לבית האח הגדול, הזמר אייל גולן, הדוגמנית בר רפאלי, מתמודדת העונה השנייה פותנה ג'אבר, היחצ"ן רני רהב והעיתונאית ג'ודי ניר מוזס שלום.
בבית "האח הגדול" בעונה זו הוכנס אקווריום עם דג מסוג "פלאוור הורן", שבהמשך כונה שימי על ידי דיירי הבית. הדג, שדובב על ידי יורם זק, "נתן" משימות סודיות לדיירי הבית. במהלך העונה הועלו טענות שהדג מת בגלל חוסר שינה שנבע מהתאורה בבית והוחלף בדג כפיל שהוכן מראש טרם תחילת התוכנית. ההפקה הכחישה את הטענות הללו.
שינויים באופן המשחק

ביום ה-22, ג'קי הוטס לבית האח הגדול שבספרד כדייר זמני ואילו לישראל הוטסה הדיירת לידיה נובארו מהבית בספרד כדיירת זמנית. במשך השבוע שבו התבצעה ההחלפה, התבקשו דיירי האח הגדול בספרד להופיע בביצוע של שיר האירוויזיון הישראלי "אבניבי" (1978), ואילו הדיירים הישראלים הופיעו בביצוע שיר האירוויזיון הספרדי "Bandido" (1990). דיירי בתי האח הגדול באיטליה, ארגנטינה ויוון התבקשו לשפוט איזו משתי ההופעות הייתה טובה יותר, והביצוע הספרדי ניצח.
מספר העמדות להדחה לדייר

|  | שבוע 1 | שבוע 2 | שבוע 3 | שבוע 4 | שבוע 5 | שבוע 6 | שבוע 7 | שבוע 8 | שבוע 9 | שבוע 10 | שבוע 11 | שבוע 12 | שבוע 13 | שבוע 14 | שבוע 14 | שבוע 15 הגמר | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| ג'קי | — | 0 | — | 0 | — | 0 | — | — | 0 | 1 | 0 | 3 | 3 | — | 2 | הזוכה | 9 |
| ליהיא | — | 0 | — | 5 | — | 4 | — | — | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | — | 3 | מקום שני | 19 |
| נופר | — | 2 | — | 0 | — | 1 | — | — | 4 | 3 | 3 | 3 | 2 | — | 1 | מקום שלישי | 19 |
| עמיר | — | 4 | — | 1 | — | 3 | — | — | 3 | 3 | 2 | 1 | 0 | — | 1 | מקום רביעי | 18 |
| סיון א. | — | 1 | — | 0 | — | 0 | — | — | 1 | 2 | 1 | 1 | 2 | — | 1 | מקום חמישי | 9 |
| פרידה | — | 0 | — | 7 | — | 4 | — | — | 6 | 2 | 2 | 1 | 4 | — | 4 | הודחה | 30 |
| לי עוז | — | 2 | — | 2 | — | 0 | — | — | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | — | הודח | הודח | 6 |
| אלעד | — | 1 | — | 0 | — | 0 | — | — | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | הודח | הודח | הודח | 3 |
| הילה | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | 0 | — | 2 | 6 | 7 | 4 | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 19 |
| תומר | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | 0 | — | 3 | 3 | 2 | 2 | הודח | הודח | הודח | הודח | 10 |
| מרב | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | טרם נכנסה לבית | 0 | — | 0 | 1 | 3 | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 4 |
| רם | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | 0 | — | 1 | 3 | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 4 |
| דנה | — | 2 | — | 4 | — | 5 | — | — | 4 | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 15 |
| עתי | — | 0 | — | 1 | — | 1 | — | — | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 2 |
| יואב | — | 0 | — | 1 | — | 0 | — | — | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 1 |
| אבירם | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | טרם נכנס לבית | 11 | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 11 |
| ליאם | — | 5 | — | 3 | — | 6 | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 14 |
| רינת | — | 1 | — | 0 | — | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 1 |
| שירן | — | 3 | — | 0 | — | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | 3 |
| יגאל | – | 6 | — | 5 | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 11 |
| יורם | — | 4 | — | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | הודח | 4 |
| סיון ד. | — | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | הודחה | — |
מדרוג

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  ערן סויסה, שדולת הנשים: "עמיר גולדברג הוא עלוב נפש", באתר nrg‏, 9 בינואר 2011
↑  אריק בנדר, הכנסת נגד האח הגדול: "מבזה ומשפילה נשים", באתר nrg‏, 13 בפברואר 2011
↑  יוסי ניסן, ‏תלונה על הסתה לאלימות וטרור נגד פרידה מ"האח הגדול", באתר גלובס, 16 בפברואר 2011
↑  שמואל מיטלמן, תביעה נגד האחראיות לשידור "האח הגדול", באתר nrg‏, 27 בפברואר 2011
↑  ערן סויסה, שורת המחץ, באתר nrg‏, 3 במרץ 2011
↑  מיקי לוין, סיי נו מור: אימהות שכולות נגד נופר מור, באתר nrg‏, 7 במרץ 2011
↑  נמשכת המחאה נגד שידור 'האח הגדול', באתר ערוץ 7, 13 במרץ 2011
↑  ynet, האח הגדול מטריד בגדול, באתר ynet, 12 בפברואר 2011
↑  ערן סויסה, לעטוף את הדגים: על שימי הדג מ"האח הגדול", באתר nrg‏, 21 בפברואר 2011
↑  עדי חשמונאי, הדג הגדול: הכוכב האמיתי של האח הגדול, באתר nrg‏, 1 בפברואר 2011
בית האח הגדול במיני ישראל
סונטת סתיו

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אינגמר ברגמן 
 תסריט:  אינגמר ברגמן 
 עריכה:  סילביה אינגמסדוטר 
 שחקנים ראשיים:  אינגריד ברגמן ליב אולמן לנה נימן הלבר ביורק
 מוזיקה:  פרדריק שופן 
 צילום:  סוון ניקוויסט
 מדינה:  גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 חברת הפקה:  ITC Entertainment 
 חברה מפיצה:  Constantin Film
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוקטובר 1978
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  שוודית, אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  אירופה 
 תקופת התרחשות:  סתיו 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סונטת סתיו (בשוודית: Höstsonaten) הוא סרט דרמה משנת 1978 שנכתב ובוים בידי אינגמר ברגמן, עם אינגריד ברגמן, ליב אולמן ולנה נימן בתפקידים הראשיים.
זה סרטה האחרון של אינגריד ברגמן ושיתוף הפעולה היחיד שלה עם אינגמר ברגמן.
חלק מהעלילה מתואר בפלשבק בו מופיעה לין אולמן, בתם המשותפת של אינגמר ברגמן וליב אולמן, בתור אווה הילדה (ללא מילים).
הסרט עובד גם להצגת תיאטרון והוצג גם בישראל - בהבימה (עם ליא קניג וטטיאנה קנליס אולייר) ובבית צבי.
העלילה הדרמטית היא על מפגש של יממה בין אם לבתה אותה לא ראתה שבע שנים ועל השיחות הטעונות בין שתיהן על רקע משקעי ותסכולי העבר. במסע כואב אל תוך הלילה נחשפים רגשות שהודחקו, מטענים אותם הזמן והמרחק לא הצליחו לעמעם.
הסרט הופץ בישראל על ידי פורום פילם.
תקציר העלילה

שרלוט אנדרגסט (אינגריד ברגמן) היא פסנתרנית בעל שם בינלאומי. בתה אווה (ליב אולמן), גרה בכפר קטן עם בעלה ויקטור (הלבר ביורק) המשמש ככומר הקהילה. היה להם ילד, אריק, שטבע באגם. אתם גרה גם אחותה הלנה (לנה נימן). הלנה חולה במחלה נוירלוגית קשה הגורמת לה לשיתוק והפרעות קשות בדיבור. רק אווה מסוגלת להבין אותה ולטפל בה.
שרלוט שהייתה עסוקה בקריירה שלה הכניסה את הלנה למוסד סיעודי. לאחר שאריק מת החליטה אווה בהסכמת בעלה להעביר את הלנה לביתם בלי להודיע לשרלוט.
בעלה האחרון של שרלוט היה הצ'לן לאונרדו והוא מת מסרטן. אווה שלא ראתה את אמה שבע שנים החליטה להזמין אותה לביתם כדי לעודד אותה. שרלוט מופתעת למצוא בדירה את הלנה ואווה אומרת שלא הודיעה לה על כך כי חששה שלא תגיע בגלל זה. הלנה מוציאה בקושי את המילה "אמא" ושרלוט מלטפת אותה בבמט קפוא.
אווה הכינה לאמה את נגינה הפרלוד מס' 2 של שופן. היא מנגנת ושרלוט בפנים קפואות מתקשה לשבח את נגינתה ומדגימה לה בנגינה ללא תווים איך צריך לנגן את הפרלוד.
בלילה חולמת שרלוט שאווה מנסה לחנוק אותה ומתעוררת בצווחה. אווה מגיעה לחדרה ואז מתחיל דוח שיח ארוך בין האם והבת. אווה מאשימה את אמה בהזנחת המשפחה ובהתרכזות רק בעצמה ובקריירה שלה ובכך שהכריחה אותה לבצע הפלה כשהייתה בגיל ההתבגרות ושרלוט מודה שיש בה איזו נכות רגשית כי לא קבלה שום רגשות אהבה מהוריה.
הלנה זוחלת לחדרם וממלמלת "אמא" אך הן לא שומעות אותה.
שרלוט מותשת, את המצב מציל האמרגן שלה פאול (גונאר ביוגסטרנד) שמציע לה הופעה (הם משוחחים באנגלית). שרלוט מקצרת את ביקורה ונפרדת מאווה. אווה כותבת מכתב התנצלות ונותנת לוויקטור לשלוח אותו למרות שהם בטוחים שמרגוט לא תפתח אותו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אינגריד ברגמן | שרלוט אנדרגסט | האם |
| ליב אולמן | אווה | בת |
| לנה נימן | הלנה | בת |
| הלבר ביורק | ויקטור | בעלה של אווה |
| גונאר ביוגסטרנד | פאול | אמרגן |
| לין אולמן | אווה כילדה |  |
פרסים > פרס אוסקר

מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - אינגמר ברגמן
פרסים > פרס גלובוס הזהב

מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה - איגריד ברגמן
פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר - אינגמר ברגמן
פרסים > פרס דוד די דונטלו

פרס דוד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר - אינגריד ברמן וליב אולמן
פרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן
הערות שוליים

↑  סרטים - סונטת סתיו, מסמך באתר ארכיון המדינה
| פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1965‏-1980 | ג'ולייטה של הרוחות (1965) • גבר ואישה (1966) • לחיות בשביל לחיות (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • נוסע עובר בגשם (1970) • השוטר אזולאי (1971) • המהגרים, העולם החדש (1972) • הולכי הרגל (1973) • תמונות מחיי נישואין (1974) • שקרים שסיפר לי אבי (1975) • פנים מול פנים (1976) • יום מיוחד (1977) • סונטת סתיו (1978) • כלוב העליזים (1979) • טס (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מרכבות האש (1981) • גנדי (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • המעבר להודו (1984) • הסיפור הרשמי (1985) • התקיפה (1986) • סיפורים שסיפרתי לאמא (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • סיראנו דה ברז'רק (1990) • אירופה אירופה (1991) • הודו סין (1992) • שלום לפילגש (1993) • פארינלי (1994) • עלובי החיים (1995) • קוליה (1996) • החיים שלי בוורוד (1997) • תחנה מרכזית (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-היום | שטח הפקר (2001) • דבר אליה (2002) • אוסמה (2003) • הים שבפנים (2004) • גן עדן עכשיו (2005) • מכתבים מאיוו ג'ימה (2006) • הפרפר ופעמון הצלילה (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • סרט לבן (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • לוויתן (2014) • הבן של שאול (2015) • היא (2016) • משום מקום (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • מינארי (2020) • הנהגת של מר יוסוקה (2021) • ארגנטינה, 1985 (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018130134   WorldCat (עם LCCN): no2018-130134
שעות זמניות

שעות זמניות מוגדרות על ידי חלוקת היום (חלוקת זמן האור השמש שביממה) ל-12 חלקים וכן הלילה. בשונה מדרך חלוקת כל היממה ל-24 חלקים קבועים. מכאן ההבדלים באורך שעת יום ושעת לילה, וכן אורך השעה בין עונות השנה.
ביהדות

ביהדות נהוגה שיטת חישוב זו למטרות הלכתיות, והתקבלה על דעת כל פוסקי ההלכה. שעות זמניות משמשות לחישוב זמנים של מצוות שונות כמו מועדי התפילות השונות, סוף זמן קריאת שמע, סוף זמן אכילת חמץ ועוד. רוב השעות המוזכרות בתלמוד, הן על פי שעות זמניות, כגון זמן מנחה קטנה ומנחה גדולה, וכן פלג המנחה ועוד. שכן הן נקבעות לפי חלקי היום. אך שעות שנאמרו כמדד לזמן אובייקטיבי הן שעות קבועות כמו שש שעות המתנה בין בשר לחלב. וכן השעות בחישוב מולד הלבנה וארבע התקופות וכן כוכבי הלכת באסטרולוגיה.
לפי ההלכה מחשבים את שעות היום על פי חלוקה של זמן האור ל-12 חלקים שווים, וכן את הלילה על פי חלוקה של שעות החשכה ל-12 חלקים שווים, כך שכל חלק מייצג שעה אחת.
ביהדות > דעות בחישוב השעות

בראשונים ובאחרונים אחרונים נחלקו מה נחשב יום לעניין זה, האם משעת הנץ החמה עד השקיעה, או מעלות השחר עד צאת הכוכבים. שעוני השמש של תקופת בית שני מדדו 12 שעות מהנץ עד השקיעה.
לדעת בעל התניא והגר"א היום מתחיל בזריחת השמש (="הנץ החמה") ומסתיים בשקיעתה, וזמן זה יש לחלקו ב-12 שעות, כאשר כל חלק הוא שעה זמנית. אחת מטענותיהם היא שאם נחשב את הזמן שבין עלות השחר לצאת הכוכבים יהא היום ארוך מהלילה אפילו בימי השוויון באביב ובסתיו. שהרי כדור הארץ חציו מואר וחציו חשוך ובאזור הדמדומים שהוא המקום שבחצי החשוך עדיין האטמוספירה מוארת ואם הוא חלק מהיום לא ימצאו יום ולילה שווים באורכם פעמיים בשנה אלא רק בחורף. זו גם שיטת רב שרירא גאון, רב האי גאון, רבינו חננאל, והרמב"ם, והלבוש.
לדעת המגן אברהם יש לחשב את השעות מעלות השחר, ועד פרק זמן הזהה להפרש בין עלות השחר להנץ החמה, לאחר שקיעת החמה, יש 12 שעות זמניות. שיטה זו ידועה כ"שיטת המגן אברהם", אולם המגן אברהם (נח:א) כותב כן רק לגבי מצות קריאת שמע (המתחילה מעיקר הדין בעלות השחר), ואילו לגבי שאר זמני היום, אין מסקנא ברורה במגן אברהם.  ברם, יש בוודאי פוסקים אחרים הנוקטים כשיטת "המגן אברהם" גם לגבי שאר זמני היום. זו גם שיטת התוספות, הרמב"ן, הרשב"א, הריטב"א, הרא"ה,, והתרומת הדשן, וכן פסקו גם הב"ח, האליה רבה,, והפרי חדש. לפי שיטה זו השעה הזמנית ארוכה יותר. לפי שיטת החישוב של בעל ה"מגן אברהם" גם ביום השווה, שעה זמנית ארוכה משעה רגילה בכ-10 דקות, וזהו הקושי העיקרי בשיטה זו.
לפי דעת רבי נחמן מברסלב יש להחשיב את השעות הזמניות בלילה בלבד החל מהשקיעה, ואילו ביום השעות מחושבות כדעת ה"מגן אברהם" [דרוש מקור].
עניינן של השעות הזמניות אינו מוזכר בתלמוד. הראשון שהתייחס אליו הוא רבי אברהם בר חייא, הרמב"ם הרחיב שיטה זו והפכה נחלת הכלל וכן סבר הרא"ש. מבין הראשונים יש שמוכח מדבריהם שהם לא גרסו חידוש זה, ולדעתם כל זמני ההלכה, כאכילת חמץ וזמן תפילה, מתייחסים לשעות רגילות. ביניהם רבי ישראל איסרלין, בעל "תרומת הדשן". כמה מהאחרונים קיבלו שיטה זו הלכה למעשה, והוכיחו כמותה מדברי ספר הזוהר ומדברי הש"ך, ביניהם רבי יעקב עמדין, הפני יהושע, בעל "משכנות יעקב", ורבי חיים אלעזר שפירא בעל "מנחת אלעזר". אך הלכה למעשה כמעט ולא התקבלה דעה זו, מלבד חסידות קומרנא הנוהגת בכך, על פי פסקו של רבם, רבי יצחק אייזיק ספרין, בספרו "שולחן הטהור" (סימן נח).
בתרבויות אחרות

המוסלמים משתמשים עד ימינו בשיטת חישוב זו לקביעת זמנן של חמש התפילות הנאמרות בכל יום. באתיופיה משתמשים בשעות זמניות עד ימינו לציון השעה. מאחר שקו הרוחב של היישובים באתיופיה סמוך לקו המשווה, משך היום והלילה משתנה בפחות משישים דקות לאורך השנה. עם זאת, מבקרים זרים באתיופיה העידו על קושי בתיאום פגישות, מאחר שהשעה שש ביום משמעה חצות היום - מועד שבשעון המערבי מצוין בשעה שתים עשרה בצהריים.
ביפן היה נהוג זמן שחושב באמצעות שעות זמניות עד שנת 1873, שבה אימצה יפן את סגנון הזמן המערבי של שעות קבועות אחידות ואת הלוח הגרגוריאני.
חישוב השעות הזמניות

בקיץ שעה זמנית תהיה ארוכה מ-60 דקות, מכיוון שזמן האור הוא יותר מ-12 שעות, ואילו בחורף השעה הזמנית תהיה קצרה יותר מ-60 דקות, מכיוון ששעות האור נמשכות פחות מ-12 שעות. ככל שנמצאים בנקודת רוחב צפונית יותר (בחצי הכדור הצפוני) ההפרשים בין השעה הזמנית והשעה הרגילה גדולים יותר. באזור קו המשווה כמעט ואין הבדלים בין השעות הזמניות לשעות הרגילות, ובכל עונות השנה אורך השעה הזמנית שם הוא כ-60 דקות.
לעומת זאת, בכל מקום שאינו על קו המשווה, רק פעמיים בשנה שעה זמנית תהיה שווה לשעה רגילה, בימי השוויון באביב ובסתיו.
שעות זמניות בהיסטוריה

בעבר, לפני המצאת השעונים המדויקים, היו השעות הזמניות השעות המקובלות. רק במאה ה-11 הומצא שעון השמש המשווני, באמצעותו ניתן למדוד שעות רגילות, ומאז החלו להסדיר את הפעולות היומיומיות בהתאם לשעות הרגילות.
לקריאה נוספת

ישראל תא-שמע, מנהג אשכנז הקדמון, פרק א.
שעון יפני
Roman Timekeeping
הערות שוליים

↑  פתחי תשובה יו"ד סי פח
↑  מובא בשו"ת מהר"ם אלאשקר סימן צ"ו.
↑  מובא במרדכי ברכות אות צ.
↑  ברכות תחילת פרק ד.
↑  פאר הדור סימן מד.
↑  רלג:א.
↑  תוספות ותוספות שאנץ פסחים יא:, תוספות ותוספות הרא"ש סנהדרין מא:
↑  תואת האדם גבי אבילות ישנה
↑  ברכות ב.
↑  ברכות ג.
↑  ברכות כו.
↑  שו"ת סימן א.
↑  תלא:א
↑  רסז
↑  קונטרס דבי שמשי.
↑  במסכת ברכות דף ג עמ' א נאמר על סוף זמן קריאת שמע לפי דעת רבי אליעזר ("עד סוף אשמורה ראשונה"): "מאי קסבר ר' אליעזר אי קסבר שלש משמרות הוי הלילה לימא עד ארבע שעות ואי קסבר ארבע משמרות הוי הלילה לימא עד שלש שעות". יוצא שחילקו את הלילה ל-12 שעות. והיות ולא חילקו בין קיץ לחורף, משמע שכוונת התלמוד לשעות זמניות. דהיינו סוף זמן קריאת שמע לאחר שליש או רבע מהלילה, בין בקיץ בין בחורף.
↑  ספר העיבור, המאמר הראשון, השער העשירי.
↑  פירוש המשנה לרמב"ם, משנה, מסכת ברכות, פרק א', משנה ב'; תשובות הרמב"ם, פאר הדור, סימן מ"ד.
↑  תוספות הרא"ש מסכת ברכות דף ג, ב
↑  תרומת הדשן סימן קכ"א, הובא ברמ"א אורח חיים סימן תמ"ג סעיף א
↑  ש"ך יורה דעה סימן קפד ס"ק ז
↑  לחם שמים ברכות פ"א מ"ב, מור וקציעה סימן א וסימן תמ"ג
↑  ליקוטים, מהדורא בתרא ברכות דף ג
↑  חלק א סימן עט
↑  חלק א סימן סט
1 2  https://www.pri.org/stories/2015-01-30/if-you-have-meeting-ethiopia-you-better-double-check-time
↑  https://www.timeanddate.com/sun/ethiopia/addis-ababa?month=6
| זמני היום בהלכה |
| --- | --- | --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |  |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |  |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |  |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |  |
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
| קריאת שמע |
| --- | --- | --- |
| פרשיות קריאת שמע | שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • והיה אם שמוע • פרשת ציצית |  |
| ברכות קריאת שמע | ברכות קריאת שמע • ברכת יוצר • ברכת מעריב • ברכת אהבה • ברכת הגאולה • ברכת השכיבנו |  |
| זמני קריאת שמע | תפילת שחרית • תפילת ערבית • תחילת זמן קריאת שמע • סוף זמן קריאת שמע • קריאת שמע על המיטה |  |
| שונות | אל מלך נאמן • ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד • ברכת ברוך ה' לעולם • המלאך הגואל • תפילת ותיקין • משיכיר • שעות זמניות |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
רשות הטבע והגנים

| --- | --- |


ג'מוסים בשמורת החולה, שמורת הטבע הראשונה שהוכרזה במדינת ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 משרד אחראי:  המשרד להגנת הסביבה
 סוכנות בת:  המרכז הארצי להצלת צבי ים 
 תאריך הקמה:  1998 - איחוד של "רשות שמורות הטבע" ו"רשות הגנים הלאומיים"
 חוק:  חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה
 מנכ"ל:  רעיה שורקי
 מטה מרכזי:  רח' עם ועולמו 3, ירושלים
 עובדים:  כ-1800 עובדים מתוכם כ-800 קבועים
 תקציב:  640 מיליון ש"ח (2016)
 אתר רשות הטבע והגנים
 
דגל רשות הטבע והגנים לצד דגל ישראל
חוות משמר הכרמל המשמשת כמרכז הטיולים והפעילות של רשות הטבע והגנים
שלט מידע של רשות הטבע והגנים
חי-בר כרמל, מוסד זואולוגי שנוסד על ידי רשות שמורות הטבע במטרה להגן ולהשיב לטבע בעלי חיים שחיו בעבר בצפון ישראל
שמורת עין אפק, אותה מנהלת רשות הטבע והגנים
גן לאומי קיסריה, אותו מנהלת רשות הטבע והגנים
אתר לאומי הקסטל אותו מנהלת רשות הטבע והגנים
גן לאומי אשכול, אותו מנהלת רשות הטבע והגנים
שלט של רשות הטבע והגנים
עובד של רשות הטבע והגנים אוסף ביצים של צב ים, שהוטלו בחולות חוף בית ינאי - שמורת נחל אלכסנדר
דגל רשות הטבע והגנים הקודם
רשות הטבע והגנים (בראשי תיבות: רט"ג, נקראה תחילה "הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים", ולאחר מכן קוצר השם) היא הרשות הממשלתית האמונה מטעם החוק הישראלי על שמירת ערכי הטבע והמורשת במדינה.
הרשות, הכפופה למשרד להגנת הסביבה, אחראית על ניהול שמורות הטבע והגנים הלאומיים בישראל (גם בחלק משטחי הרשות הפלסטינית), וכן על אכיפת חוקי שמירת הטבע בשטחים הפתוחים. לצד זה היא מפעילה מרכזי חינוך והסברה וחטיבת מדע.
הלל גלזמן, מנהל מדור ניטור נחלים ברשות הטבע והגנים, בכנס "הולך ונעלם: תקוות וקשיים בשיקום נהר הירדן"
הרשות היא איחוד בין שתי רשויות קודמות - "רשות שמורות הטבע" ו"רשות הגנים הלאומיים", שהוקמו בשנת 1964. שתי הרשויות אוחדו בשנת 1998.
היסטוריה

ערכי הטבע בארץ ישראל החלו להיפגע בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. יערות נכרתו באופן מסיבי, וציד בלתי מבוקר של בעלי חיים הביא לכך שבעלי חיים גדולים כיענים, איילים, דובים סוריים, פראים, ברדלסים ותנינים, נכחדו.
בעקבות כך חוקקה ממשלת המנדט חוקים לשמירת החי והצומח. ב-1924 פורסם חוק הציד, וב-1926 - פקודת היערות. אתרים רבים, כמו חורש הכרמל והר מירון, הוכרזו כשמורות יער; עצים מסוימים הוכרזו כמוגנים. בתחום הציד היה המצב גרוע יותר, והציד הבלתי חוקי נמשך באין מפריע.
היסטוריה > מקום המדינה ועד הקמת רשות שמורות הטבע ורשות הגנים הלאומיים

עם קום מדינת ישראל לא השתנה המצב בהרבה. המדינה הצעירה התמקדה בפיתוח כלכלי וקליטת עלייה. עשרות אלפי דונם של ביצות, שהיו אבן שואבת למינים רבים של צמחים ובעלי חיים, יובשו. נחלים זוהמו בעקבות ההתפתחות החקלאית והתעשייתית. שטחי קרקע רבים שהיו פראיים ואכלסו ערכי טבע רבים, נדונו לכליה בעקבות בנייה מואצת והקמת מאות יישובים חדשים.
במצב שנוצר היה הכרח להקים רשות שתהיה אחראית על בקרה, פיקוח ואכיפה של חוקי הגנת הטבע.
ב־1955 חוקקה הכנסת את חוק להגנת חיית הבר ועל ביצועו הופקד שר החקלאות. בעקבות החקיקה הוקם ב־1956 "המדור לשמירת הטבע" במשרד החקלאות שתפקידו היה אכיפת חוקי הציד וחוקי שמירת טבע אחרים.
ב-1955 הוקמה במשרד ראש הממשלה "המחלקה לשיפור נוף הארץ" בראשות יעקב ינאי, שעליה הוטלה הקמת תשתית תיירותית ושימור אתרים היסטוריים ולאומיים. המחלקה הקימה מספר גנים לאומיים ידועים, כמו גן השלושה (הסחנה), קיסריה, שבטה ועבדת.
היסטוריה > מהקמת שתי הרשויות ועד איחודן

באוגוסט 1963 אושר בכנסת חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע, שעבודת החקיקה עליו החלה עוד ב-1956.
במסגרת החוק, ב-1964, הוקמו שתי רשויות: רשות הגנים הלאומיים, שהתבססה על המחלקה לשיפור נוף הארץ, ורשות שמורות הטבע, שהתבססה על המדור במשרד החקלאות. ההבחנה בין שני הגופים נבעה מההבדל בתפקודם - הגנים הלאומיים הם בעיקר אתרים בעלי ערך היסטורי או לאומי, כמו מצדה, או בעלי ערך תיירותי, כמו גן השלושה; הדגש מושם על שיפור האתר ותפעולו השוטף. בשמורות טבע הערך העליון הוא שמירה על החי והצומח ומניעת פגיעה בערכי טבע מוגנים.
ב-1964, בעקבות ייבוש ביצת החולה ולחץ ציבורי הוקמה שמורת החולה, שהייתה לשמורת הטבע הראשונה שהוכרזה בישראל. כמו כן, בשנה זו הוכרזו גם שתי שמורות הטבע הימיות הראשונות בישראל - שמורת חוף האלמוגים ושמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל.
בשנת 1989, נרשם שיא המתקיים עד היום של השטח הגדול ביותר שהוכרז כגן לאומי או כשמורת טבע כששטח של 1,669,755.2 דונם הוכרז כשמורת טבע וכגן לאומי. באותה השנה, הוכרזה שמורת הטבע הגדולה בישראל, שמורת הר הנגב.