stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדרקון הראשון שלי (זיכיון)
סרטים קצרים > Snoggletog Log

"Snoggletog Log" הוא סרט טלוויזיה קצר באורך 28 דקות. זהו צילום רציף של 28 דקות של אח של חג המולד, עם תרחישים שונים הכוללים את הדמויות הראשיות של הזיכיון, ויקינגים ודרקונים כאחד. הסרט זמין בהולו מ--5 בדצמבר 2019.
הדמויות וצוות המדבבים

| דמות | סרטי קולנוע> הדרקון הראשון שלי | סרטי קולנוע> הדרקון הראשון שלי 2 | סרטי קולנוע> הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר | סרטים קצרים> Legend of the Boneknapper Dragon | סרטים קצרים> Gift of the Night Fury | סרטים קצרים> Book of Dragons | סדרת טלוויזיה> הדרקונים של דרימוורקס |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
היקאפ האדוק השלישי: ג'יי בארושל
אסטריד הופרסון: אמריקה פררה
| גובר המגהק | קרייג פרגוסון | קרייג פרגוסון | קרייג פרגוסון | קרייג פרגוסון | קרייג פרגוסון | קרייג פרגוסון | כריס אדגרלי |
פישלגס (רגלי דג): כריס מינץ-פלאס
| סטואיק הרחב | ג'רארד באטלר | ג'רארד באטלר | ג'רארד באטלר | ג'רארד באטלר | ג'רארד באטלר |  | נולאן נורת' |
| נזלת יורגנסון (סנוטלאוט) | ג'ונה היל | ג'ונה היל | ג'ונה היל | ג'ונה היל | ג'ונה היל |  | זאק פירלמן |
| טאפנאט ת'ורסטון | טי. ג'יי. מילר | טי. ג'יי. מילר | טי. ג'יי. מילר | טי. ג'יי. מילר | טי. ג'יי. מילר |  | טי. ג'יי. מילר |
| ראפנאט ת'ורסטון | קריסטן ויג | קריסטן ויג | קריסטן ויג | קריסטן ויג | קריסטן ויג |  | ג'ולי מרקוס (עונה ראשונה) אנדרי ורמולן (עונה שנייה) |
| עובש |  |  |  |  |  |  | סטפן רות |
| דלי |  |  |  |  |  |  | תומאס פ. וילסון |
| קש |  |  |  |  |  |  | טים קונוויי |
| אלווין הבוגדני |  |  |  |  |  |  | מארק המיל |
| דאגור המופרע |  |  |  |  |  |  | דייוויד פאוסטינו |
| הת'ר |  |  |  |  |  |  | מיי וויטמן |
| ארט |  | קיט הרינגטון | קיט הרינגטון |  |  |  |  |
| וולקה |  | קייט בלאנשט | קייט בלאנשט |  |  |  |  |
| דראקו דם קר |  | דג'ימון הונסו |  |  |  |  |  |
| גרימל הגריסלי |  |  | פ. מארי אברהם |  |  |  |  |
| אייבר חסר המשקל |  |  | דייוויד טננט |  |  |  |  |
| פלגמה הנועזת |  |  | אשלי ג'נסן |  |  |  |  |
משחקי וידאו > הדרקון הראשון שלי

"הדרקון הראשון שלי" (במקור: How to train your dragon) הוא משחק וידאו של הזיכיון שמתבסס על הסרט הראשון בסדרה. משחק הווידאו הוא משחק פעולה. המשחק יצא בגרסאות שונות ל-Wii ו-xbox. במשחק, השחקן יכול לאמן חמישה סוגי דרקונים וביניהם דרקון ייחודי למשחק. המשחק פותח על ידי חברת ELB ושווק על ידי חברת המשחקים Activision.
משחקי וידאו > הדרקון הראשון שלי 2

"הדרקון הראשון שלי 2" (במקור: How to train your dragon 2) הוא המשחק השני בסדרת משחקי 'הדרקון הראשון שלי' והוא מבוסס על הסרט השני בסדרת הסרטים. המשחק יצא בגרסאות שונות לפלייסטיישן 3, wii ,Wii U ,נינטנדו 3DS ול-xbox 360. במשחק השחקן יכול לבחור דרקונים שונים, ולעבור אתגרים ומשימות. המשחק פותח על ידי חברת Torus Games ושווק על ידי חברת Little Orbit.
משחקי וידאו > בית ספר לדרקונים

"בית ספר לדרקונים" (במקור: school of dragons) הוא עולם וירטואלי שנוצר על ידי jumpstart.com ודרימוורקס. המשחק נמצא באינטרנט והושק גם לטלפונים ניידים. במשחק השחקן יכול להגיע לבית הספר לדרקונים, מקום הייחודי למשחק, לאי ברק ולאזור השממה, שהיא חלק מבית הספר לדרקונים. לאחר ההרשמה למשחק, על השחקן לבחור ביצה מהמאורה שתגדל להיות הדרקון שלו. לאחר בחירת הביצה על השחקן לבחור את מינו ואת צבעו של הדרקון שלו. השחקן יכול להאכיל את הדרקון שלו, להשלים משימות שונות, לקנות פריטים בכסף שצבר מהמשימות שהצליח לבצע, לגדל ולעצב שדה, להצטרף או ליצור שבט של שחקנים מסוימים ולהגדיל את הדרקון שלו. ככל שהדרקון גדול יותר, נפתחות בפניו אפשרויות חדשות. השחקן יכול ליצור דרקון חדש בעזרת אבני חן.
השחקן יכול לאמץ דרקון אחד בלבד.
הערות שוליים

1 2 3 4  Franchises - How to Train Your Dragon, ‏Box Office Mojo
1 2  Franchise Index, ‏Box Office Mojo
↑  הדרקון הראשון שלי, ‏Box Office Mojo
1 2 3  The 83rd Academy Awards (2011) Nominees and Winners, ‏באתר האקדמיה האמריקאית לקולנוע
↑  Paul Bond, ‏Train Your Dragon’ sequel in the works, ‏The Hollywood Reporter, ‏27 באפריל 2010
↑  Carolyn Giardina, ‏Details of 'How to Train Your Dragon' Sequel Revealed, ‏The Hollywood Reporter, ‏7 בפברואר 2011
↑  Dave Trumbore, ‏Disney Updates Upcoming Movie Release Schedule; DreamWorks Animation’s HOW TO TRAIN YOUR DRAGON 2 Now Opens One Week Earlier,‏ Collider
↑  Helen O'Hara, ‏Katzenberg Talks DreamWorks Sequels, מגזין אמפייר, 3 בדצמבר 2010
↑  Priya Rao, ‏THIS WEEK IN TORONTO - PART 3, ‏First Weekend Club, ‏5 באפריל 2012
↑  Steven Neish, ‏Author Cressida Cowell Talks How To Train Your Dragon Sequels, ‏Hey U Guys, ‏14 באוגוסט 2012
↑  New Distributor Twentieth Century Fox Unveils DreamWorks Animation's Release Slate Through 2016, ‏PR Newswire, ‏9 בספטמבר 2012
↑  Pamela McClintock, ‏'Monsters,' 'Despicable Me 2,' 'Turbo': Summer's Brutal Animation War‎, The Hollywood Reporter, ‏13 ביוני 2013
↑  How to Train Your Dragon 3 Pushed Back to 2017, ‏Coming Soon, ‏2 בספטמבר 2014
↑  DreamWorks Animation Cuts Production, Announces Future Slate of Films, ‏Coming Soon, ‏22 בינואר 2015
↑  How to Train Your Dragon 3 Takes LEGO Movie 2’s Old Release Date
1 2  הדרקון הראשון שלי 2, ‏Box Office Mojo
↑  הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר, ‏Box Office Mojo
1 2 3  "הדרקון הראשון שלי", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
1 2  הדרקון הראשון שלי 2 באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes
1 2  הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes
1 2  הדרקון הראשון שלי, באתר Metacritic
1 2  הדרקון הראשון שלי 2, באתר Metacritic
1 2  הדרקון הראשון שלי: העולם הנסתר, באתר Metacritic
↑  Cartoon Network Soars With Worldwide Broadcast Rights To DreamWorks Animation’s How To Train Your Dragon Television Series, באתר Cartoon Network, ‏12 באוקטובר 2010
↑  Cartoon Network Celebrates 20th Anniversary with Ratings Growth and a New Generation of Content for a New Generation of Kids, באתר Reuters, ‏28 במרץ 2012
↑  "New Seasons of DreamWorks Dragons to Take Flight on Netflix in 2015". ComingSoon.net. נבדק ב-29 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
אוליבר טמבו

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1917 Winnie Madikizela-Mandela Local Municipality, דרום אפריקה 
 פטירה:  24 באפריל 1993 (בגיל 75) יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 השכלה:  אוניברסיטת פורט הר  בית הספר של סנט. מרטין 
 מפלגה:  הקונגרס הלאומי האפריקני 
 בן או בת זוג:  אדלייד טמבו 
 פרסים והוקרה
 מסדר הידידות (27 ביולי 1987)  מסדר הפלטינה של מפונגובווה (2012)  עיטור הידידות בין העמים  מדליית איסיטוואלנדווה 
 
אוליבר רג'ינלד קאיזנה טמבו (באנגלית: Oliver Reginald Kaizana Tambo; ‏ 27 באוקטובר 1917 – 24 באפריל 1993) היה פוליטיקאי ואקטיביסט דרום אפריקאי ממתנגדי האפרטהייד, שכיהן כנשיא הקונגרס הלאומי האפריקני (ANC) בין השנים 1967 ו-1991. יחד עם מנדלה, הקים טמבו את משרד עורכי הדין הראשון בדרום אפריקה שנוהל על ידי אנשים שחורים.
ביוגרפיה > ילדות מוקדמת

אוליבר טמבו נולד ב-27 באוקטובר 1917 בכפר נקנטולו בטרנסקאי באזור שכיום שייך לפרובינציית הכף המזרחי. הכפר היה מורכב ברובו מחקלאים בני שבט הפונדו, דוברי קוסה. אביו, מזימני טמבו, היה בנו של חקלאי ועוזר מכירות בחנות מסחר מקומית. לאביו היו ארבע נשים ועשרה ילדים, כולם יודעי קרוא וכתוב. אמו של אוליבר, ג'וליה, הייתה אשתו השלישית של מזימני.
ביוגרפיה > לימודים

טמבו סיים את לימודיו ב-1938 כאחד מהתלמידים הטובים בשכבת גילו, ובתקופת הלימודים צבר מוניטין כשחקן קריקט וכשחקן כדורגל.
לאחר סיום התיכון, רצה טמבו ללמוד רפואה, אך באותה התקופה בתי הספר לרפואה בדרום אפריקה לא קיבלו סטודנטים שחורים. טמבו בחר ללמוד מדעים באוניברסיטת פורט הייר (אנ'), שם פגש לראשונה את נלסון מנדלה, ושניהם הצטרפו כחברים לאגודת הסטודנטים הנוצרית (SCA). משנת הלימודים הראשונה שלו, לימד טמבו בבית ספר של יום ראשון. לאחר שלוש שנות לימודים, בשנת 1941, סיים טמבו תואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה. עם סיום התואר הראשון, רשם ללימודי תעודת הוראה.ב זמן הלימודים החל לסבול טמבו מאסתמה, שממנה המשיך לסבול לאורך כל חייו. בשנת 1942 נבחר פה אחד ליושב ראש ועד הסטודנטים.
בשנת 1942 הוא סולק מהלימודים, יחד עם כמה אחרים, כולל נלסון מנדלה, בשל השתתפותם בשביתת סטודנטים נגד הרשויות עקב סירובן לאפשר לסטודנטים לשחק טניס בימי ראשון. לאחר סילוקו חזר טמבו לביתו וניסה להתקבל למשרת הוראה, אך נדחה לאחר שנודע למעסיקים על סילוקו מהאוניברסיטה. עם זאת, הוא קיבל משרת הוראה בבית הספר התיכון ביוהנסבורג והחל ללמד שם מדעים ומתמטיקה. במהלך התקופה שבה לימד בתיכון, הפך טמפו לחלק מהאליטה האפריקאית הצעירה ביוהנסבורג.
ביוגרפיה > שובו לדרום אפריקה והידרדרות מצבו הבריאותי

הלחץ והתשישות מהמאבק השפיעו על טמבו, ובשנת 1989 הוא לקה בשבץ מוחי קשה שפגע ביכולת הדיבור שלו. בעקבות השבץ, הוא הובהל מלוסקה לרחוב הארלי בלונדון, בהוראת נשיא זמביה קנת קאונדה. ההובלה התבצעה במטוסו הפרטי של איש העסקים טיני רולנד (אנ'), שגם שילם על הטיפול. בניגוד לעצות הרופאים, המשיך טמבו לפעול בלוח הזמנים הצפוף, כשהוא נוסע לפגישות עסקים רשמיות מטעם ה-ANC. ב-1991, בזמן שעבר טיפול רפואי בשוודיה, הוא לקה בשבץ מוחי נוסף.
ב-13 בדצמבר 1990 שב טמבו לדרום אפריקה לאחר למעלה מ-30 שנות גלות. החזרה לדרום אפריקה התאפשרה בעקבות הלגליזציה של ארגון ה-ANC. בשובו לדרום זכה טמבו לתמיכה רבה, כאשר חלק מהתומכים היו יריביו בעבר. בהגיעו לשדה התעופה, התקשה לברך את הקהל שקידם את פניו בעקבות אובדן הדיבור שנגרם לו מהשבץ. אובדן הדיבור גם הקשה עליו למלא את חובותיו כנשיא ה-ANC, ולכן בוועידה ה-48 של ה-ANC (אנ') נבחר נלסון מנדלה כנשיאו החדש של הארגון. עם פרישתו של טמבו מתפקיד הנשיא, נוצר בעבורו תפקיד מיוחד כיושב הראש הלאומי של הארגון.
בפברואר 1993, נאם טמבו בכנס בינלאומי גדול שנערך ביוהנסבורג בראשות תבאו מבקי, לימים נשיא דרום אפריקה. נציגי תנועות שהתנגדו לאפרטהייד התכנסו באולם כדי להאזין לטמבו, שהודה להם על תרומתם לסיום האפרטהייד. למרות בריאותו הרעועה, הגיע טמבו למשרדי ה-ANC ביוהנסבורג מדי יום והמשיך לנאום בפגישות ובכנסים.
ביוגרפיה > מותו

טמבו נפטר ב-24 באפריל 1993 מהתקף לב, בגיל 75, לאחר שסבל מסיבוכים בעקבות שבץ מוחי. מותו אירע 14 ימים לאחר רצח כריס האני ושנה אחת לפני הבחירות הכלליות ב-1994 שבהן נבחר נלסון מנדלה לנשיאות. מנדלה, תאבו מבקי, וולטר סיסולו ופוליטיקאים נוספים השתתפו בהלוויה. טמבו נקבר בבאנוני, חאוטנג.
חיים אישיים

ב-1955 התארס טמבו עם אדלייד פרנסס צוקהודו, אחות במקצועה. חתונתם נקבעה ל-22 בדצמבר 1956, אך היא כמעט נדחתה מכיוון שטמבו נעצר באשמת בגידה ב-5 בדצמבר 1956. לאחר ששוחרר בערבות, החתונה התקיימה כמתוכנן. עד לשנת 1958 נולדו לבני הזוג שלושה ילדים.
יחסים בינלאומיים

הובלת המאבק נגד האפרטהייד הביאה את טמבו ליצור שורה של מערכות יחסים בינלאומיות אינטנסיביות. ב-1977 חתם טמבו על הסכם הסולידריות הראשון בין ה-ANC לבין עיירה, עם העיירה האיטלקית רג'ו אמיליה שהייתה היישוב הראשון בעולם שחתם על הסכם סולידריות שכזה. זו הייתה תחילתה של שרשרת אירועים שהביאה את איטליה להשקיע מאמצים בפעולות קונקרטיות לתמיכה בזכות ההגדרה העצמית של העם הדרום אפריקאי. אחת מהפעולות הללו הייתה ארגון משטים של ספינות סולידריות. הספינה הראשונה נקראה "אמנדה", והיא יצא מג'נובה ב-1980. לבקשתו של טמבו, רג'יו אמיליה הטביעה את מדליות איסיטוואלנדווה (אנ'), מדליית הכבוד של ה-ANC.
הוקרה והנצחה

ב-6 בדצמבר 2002 הוענק לראשונה פרס מסדר ידידי אוליבר טמבו, אות כבוד דרום אפריקאי שנקרא על שמו. הפרס מוענק על ידי נשיא דרום אפריקה לאזרחים זרים אשר קידמו את האינטרסים והשאיפות של דרום אפריקה באמצעות שיתוף פעולה, סולידריות ותמיכה.
בשנת 2004 צוין טמבו במקום ה-31 ברשימת Great South Africans (אנ') של תאגיד השידור הדרום אפריקני, ציון נמוך יותר מזה של הנדריק פרוורד שהיה מבולטי מנהיגי ממשל האפרטהייד. תאגיד השידור החליט לבטל את סבבי ההצבעה האחרונים מכיוון שרוב השחורים בדרום אפריקה לא השתתפו בהצבעה, שכן תאגיד השידור פונה בעיקר לדוברי אנגלית.
בסוף 2005 הכריזו פוליטיקאים ממפלגת ה-ANC על תוכניות לשנות את שמו של נמל התעופה הבינלאומי של יוהנסבורג כך שיקרא על שם אוליבר טמבו. הנשיא ששלט בדרום אפריקה בתקופה ההיא, תאבו מבקי, התנגד לרעיון, מכיוון שהממשלה בראשות ה-ANC כבר שינתה בעבר, בשנת 1994, את שמו של נמל התעופה הבינלאומי של יוהנסבורג, שקודם לכן נקרא על שם יאן סמאסט, בטענה שאסור לקרוא לשדות תעופה בדרום אפריקה על שם דמויות פוליטיות. הנשיא הציע לקרוא לרחוב ביוהנסבורג על שם טמבו במקום. ההצעה התקבלה ברוב קולות בהצבעה שהתקיימה בנושא, וטקס שינוי השם התקיים ב-27 באוקטובר 2006, לציון 89 שנים להולדתו.
בסמוך לבית שבו התגורר טמבו בלונדון מוצב פסל בדמותו. בפברואר 2021 שם הפארק שבו מוצב הפסל שונה ל"מגרש הבילויים של או. אר. טמבו" (אנ'). ביוני 2013, העיר רג'ו אמיליה באיטליה הקימה פארק המוקדש לטמבו, נשיא הקונגרס הלאומי האפריקאי. בשנת 2010 נקנה ביתו ברחוב אלכסנדרה פארק 51 בלונדון על ידי ממשלת דרום אפריקה, והיום הוא משמש כאנדרטה היסטורית ושלט מוצב במקום.
זמן קצר לאחר מותו של טמבו הוכרז קברו כאתר מורשת לאומית בדרום אפריקה, אך הקבר איבד את המעמד כאשר אשתו, אדלייד טמבו, נפטרה ונקברה לצדו. באוקטובר 2012 קברו הוכרז מחדש כאתר מורשת לאומית.
בלה סילארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בינואר 1884 מזברן, הונגריה 
 פטירה:  2 ביוני 1926 (בגיל 42) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Steiner Béla 
 
בלה סילארד (במקור שטיינר, בהונגרית: Szilárd Béla; מזברן, 20 בינואר 1884 – פריז, 2 ביוני 1926) היה כימאי ורדיולוג יהודי-הונגרי, פרופסור במחלקה לרדיולוגיה של אוניברסיטת מדריד. אביר לגיון הכבוד הצרפתי.
קורות חיים

בלה שטיינר נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ שטיינר ושל אמיליה בק. הוא השלים את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר בקשצ'אבה ובדברצן ולאחר מכן למד רוקחות באוניברסיטת אטווש לוראנד. הוא קיבל את התעודה שלו ב-1904 ואת הדוקטורט שלו ב-1905. בשנת 1906 הפך למרצה באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. משנת 1907 המשיך את לימודיו בסורבון, אך במקביל היה עמית של מעבדת קירי בראשות מארי קירי. ב-1908 פורסם בהונגריה תרגומו להשערת פואנקרה של אנרי פואנקרה.
ב-1912 הקים מעבדת מחקר עצמאית בפריז (Laboratoire de Produits Radioactifs). משנת 1914 התגורר בלונדון ולאחר מכן במדריד. אנדור רווס, הכתב במדריד של עיתון האשט מבודפשט, דיווח כי פרופסור בלה סילארד מונה לראש המחלקה לרדיולוגיה של אוניברסיטת מדריד. משנת 1920 התיישב בפריז והמשיך ופרסם את סדרת הניסויים שלו. הוא התחתן עם בתו של אדודת קומפר-מורל (אנ'), פוליטיקאי סוציאליסטי צרפתי.
במסגרת עבודתו עסק גם בפוטוכימיה, לומינסנציה, בהשפעות הביולוגיות של קרינה רדיואקטיבית, תרופות רדיואקטיביות, מדידה כמותית של קרני רנטגן וקרינה רדיואקטיבית, קולואידים, תורת מקור החומר החי ותולדות ההתפתחות. מהנושאים הנ"ל. הוא פרסם יותר ממאה מחקרים בכתבי עת הונגריים וזרים, ורשם פטנטים רבים מתוצאותיו. מכתביו ומורשתו נשמרים בארכיון של באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה ובכתבי היד של האקדמיה ההונגרית למדעים.
עבודותיו (חלקי מאוד)

רדיום ורדיואקטיביות (בודפשט, 1905)
פירוק אלקטרוליטי והיווצרות אלכוהול בתמיסה אלכוהולית מוחלטת (בודפשט, 1905)
פרסים והוקרה

אביר לגיון הכבוד (1925)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Egy újabb külföldön világhírűvé vált magyar tudós (מדען הונגרי נוסף שזכה לשם עולמי)
↑ Anderle 2006: Anderle Ádám: A magyar-spanyol kapcsolatok ezer éve. Szeged: Szegedi Egyetemi Kiadó. 2006. (קשרי הונגריה - ספרד לאורך 1000 שנים)
ביבליוגרפיה

בלה סילארד (Pesti Hírlap, 3 ביוני 1926)
Béla Szilárd (Az Újság, 3 ביוני 1926)
Ferenc Szabadváry-Zoltán Szőkefalvi-Nagy: ההיסטוריה של הכימיה בהונגריה (בודפשט, 1972)
גאבור פאלו: העבודות הפוטוכימיות של בלה סילארד (סקירת היסטוריה טכנית, 1974)
הערות שוליים

↑  לא קרוב משפחתו של לאו סילארד
↑  "Születési bejegyzése a mezőberényi izraelita hitközség születési akv. 1/1884. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-24.
↑  Egy újabb külföldön világhírűvé vált magyar tudós
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb102924824 (data)  ISNI: 0000 0004 4471 1226  SUDOC: 164306293  VIAF: 314781386   WorldCat (עם VIAF): 314781386
הגליל התחתון

| --- | --- |

נחל תבור בגליל התחתון
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  הצפון
 העיר הגדולה:  נצרת
  ‑ הנקודה הגבוהה:  גרמניה הנאצית 
 קואורדינטות:  32°42′04″N 35°17′38″E﻿ / ﻿32.701°N 35.294°E﻿ / 32.701; 35.294 
 
 
מפת תבליט של הגליל התחתון
הַגָּלִיל הַתַּחְתּוֹן (בערבית: الجليل الأسفل) הוא חבל ארץ בצפונהּ של מדינת ישראל. גבולותיו הם עמק יזרעאל בדרום, הכנרת וטבריה כולל עמק הירדן במזרח, עפולה והעמקים, בקעת בית כרם בצפון, כולל את הערים כרמיאל וסכנין, עמק זבולון ומישור עכו.
הגליל התחתון הוא יחידת המשנה הדרומית של הגליל. הוא קרוי "תחתון" בשל היותו פחות הררי מהגליל העליון, (אף שהרבה סבורים שזה בגלל מיקומו הדרומי) ולמעשה זהו חבל הארץ ההררי הנמוך ביותר בארץ-ישראל. פסגותיו של הגליל התחתון מתנשאות עד לגובה של כ־500 מטרים מעל לגובה פני הים. הפסגות הגבוהות ביותר הן הר כמון (602 מטר) שברכס שגור בחלקו הצפוני של הגליל התחתון והר יונה (573 מטר) שברכס נצרת בחלקו הדרומי.
יוסף בן מתתיהו תיאר במאה ה-1 לספירה את חבלי ארץ ישראל: ”שתיים הן ארצות הגליל: האחת מכונה בשם הגליל העליון והשנית בשם הגליל התחתון”. הוא הגדיר את תחומי הגליל התחתון כך: "לאורכו משתרע הגליל התחתון מטבריה עד כבול, השכנה לעכו שעל חוף הים, ולרוחבו מכפר במישור הגדול הנקרא אכסאל (כסלות תבור המקראית) עד בירסבה (באר שבע הגלילית שליד כפר חנניה)". חז"ל הגדירו אותם כך: ”ומכפר חנניה ולמטן כל שהוא מגדל שקמים גליל התחתון”.
נופים

נופו של הגליל התחתון פחות דרמטי מזה של הגליל העליון, אך ירוק ומעודן יותר. חלק נכבד מהתוצרת החקלאית של ישראל מקורו בגליל התחתון, ובמיוחד בעמק יזרעאל רחב הידיים ובעמק בית שאן.
בגליל התחתון ניתן להבחין בשלוש יחידות נוף השונות זו מזו במבנה הגאולוגי:
הגליל התחתון המערבי: גבעות נמוכות (200–300 מטר) המכוסות ביערות אלונים. באזור זה נמצאות גבעות אלונים, שפרעם וטבעון.
הגליל התחתון המרכזי: השטח הופך הררי יותר.
הגליל התחתון המזרחי: השטח מתמתן, והרכסים הופכים לגבעות בזלת שטוחות בגבהים של כ־300 מטר מעל פני הים. רמות הבזלת הנרחבות משתפלות מצפון מזרח לדרום מערב.
נופים > הגליל התחתון המרכזי

הגליל התחתון המרכזי בנוי מרכסי הרים נמוכים שצורתם מעוגלת הנמשכים ממזרח למערב כאשר ביניהם עמקים רחבים:
(מסודרים מצפון לדרום)
בקעת בית כרם (בקעת שגור)
רכס שגור
בקעת סכנין
רכס יוטבת
בקעת בית נטופה
רכס תּרען
בקעת בית רימון (תרען)
רכס נצרת
בקעת כסולות
נופים > הגליל התחתון המזרחי

הגליל התחתון המזרחי בנוי מרמות נטויות העולות מכיוון דרום מערב ונופלות בחדות בכיוון צפון מזרח:
שלוחת צבאים
רמות יששכר
רמת סירין
רמת פוריה
רמת ארבל
| מספר | שם הר | גובה (מטרים) | יישוב סמוך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הר כמון | 598 | כמון |  |
| 2 | הר חזון | 584 | חזון |  |
| 3 | הר יונה | 572 | נוף הגליל | ההר הגבוה בהרי נצרת |
| 4 | הר תבור | 562 | שבלי - אום אל-גנם | ההר המוכר ביותר בגליל התחתון |
| 5 | הר תורען | 548 | טורעאן |  |
| 6 | הר עצמון | 547 | עצמון-שגב |  |
| 7 | גבעת המורה | 515 | דחי, עפולה |  |
| 8 | הר צמרת | 477 | נצרת |  |
| 9 | הר שכניה | 456 | שכניה |  |
| 10 | הר כסולות | 440 | נוף הגליל, אכסאל |  |
| 11 | הר דבורה | 437 | נוף הגליל |  |
קרקעות

גיר: סלע משקע ימי, שנוצר כתוצאה מהצטברות של קונכיות ושל שלדים של בעלי-חיים ימיים על קרקעית הים. את הגיר אפשר למצוא בעיקר במרכזו של הגליל התחתון והוא מרכיב את רוב הקרקעות באזור זה.
טרה רוסה חומה: עשירה במינרלים ונמצאת בכמויות גדולות בגליל התחתון. היא מתפתחת על סלעי דולומיט וגיר. הטרה רוסה מהווה בסיס להתפתחות היערות בגליל כי בה יש כמות רבה של מינרליים שנחוצה לעצים.
בזלת: סלע המורכב ממגמה שמתפרצת מהרי געש, מתקררת ואז הופכת לסלע קשה ובלתי חדיר. סלע הבזלת מורכב מגרגרים קשים ומקורו במזרח הגליל התחתון שיותר קרוב לאזור הגולן. סלעי הבזלת גם הופכים לקרקע מאוד פורייה.
מים

ההתיישבות בגליל התחתון המזרחי התבססה עד שנת 1932 אך ורק על מי מעיינות בתחומי היישובים שהספיקו בצמצום רק לשימוש ביתי ועל כן לא היה ניתן לקיים חקלאות שלחין. בשנת 1932 בוצע בבקעת יבנאל קידוח עמוק ראשון שסיפק מים להשקיה ליבנאל ובית גן. בשנת 1942 הונח צינור מים מן הכנרת אל היישוב, והמושב הרחיב את שטחיו המעובדים, בהתבסס על מקור המים החדש, למרות המחיר היקר יחסית של המים. במהלך העשור הראשון למדינת ישראל ניהלו יישובי הגליל התחתון מאבק בלתי פוסק בדרישה שהממשלה תפתור את בעיית המים שלהם. מספר ניסיונות לקידוחים מקומיים שבוצעו בשנים אלו נכשלו והדרישה הייתה להביא לאזור מים מהכנרת.
ראו גם

מועצה אזורית הגליל התחתון
מועצה אזורית עמק יזרעאל
מועצה אזורית משגב
מועצה אזורית הגלבוע
לקריאה נוספת

ישראל רוזנסון, מקורות על מקומות הגליל התחתון, הוצאת משרד החינוך, התרבות והספורט, תשנ"ח
יוסי בוכמן ועזריה אלון, לטייל בגליל התחתון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993
צבי גל, הגליל התחתון: גאוגרפיה יישובית בתקופת המקרא, הוצאת החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1990
הערות שוליים

↑  יש הרואים בעמק יזרעאל חלק מן הגליל התחתון, ויש הרואים בו יחידת נוף נפרדת
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים (תרגום שמחוני), ספר ג, פרק שלישי, פסקה א, סעיף 1.
↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, כרך ג', 39-38.
↑  משנה, מסכת שביעית, פרק ט', משנה ב'.
↑  מפעלי המים, מתוך: תמורות יישוביות בגליל התחתון המזרחי 1800–1978, חלק שלישי הגליל התחתון המזרחי למן הקמת מדינת ישראל (1948–1978), פרק חמישי: תמורות בהתיישבות היהודית
↑  מכתב גלוי לשר החקלאות, דבר, 3 ביוני 1958
| אזורים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| רמת הגולן וסביבתה | הר חרמון • טרכון • חורן • הבשן • רמת הגולן |  |
| הגליל והעמקים | הגליל העליון • אצבע הגליל • הגליל המערבי • הגליל התחתון • עמק יזרעאל • עמק חרוד • בקעת בית שאן |  |
| מישור החוף | מישור החוף הצפוני • הכרמל • חוף הכרמל • השרון • מישור חוף יהודה • גוש דן • מישור החוף הדרומי |  |
| הבקע הסורי-אפריקני | בקעת הירדן • עמק החולה • ארץ כינרות • עמק בית שאן • הערבה • בקעת ים המלח |  |
| מרכז שדרת ההר המערבית | הגלבוע • השומרון • הרי בנימין • הרי ירושלים • גוש עציון • השפלה • יהודה • מדבר יהודה • הר חברון |  |
| שאר עבר הירדן | הגלעד • ארץ המישור • עמון • מואב • הרי אדום |  |
| הנגב | הנגב הצפוני • חבל אשכול (חבל הבשור) • בקעת באר שבע • מכתשים בנגב • הר הנגב • מדבר פארן • הרי אילת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554829405171 
הר תבור
בקעת בית נטופה
כרמיאל ובקעת בית כרם
בית הכנסת העתיק בארבל על רקע מצוק הארבל
אנסטסיה רקובה

אנסטסיה ולדימירובנה רַקובה (ברוסית: Анастасия Владимировна Ракова; נולדה ב-8 בפברואר 1976, חנטי-מנסיסק, מחוז טיומן) היא סגנית ראש העיר בממשלת העיר מוסקבה לענייני הפיתוח החברתי מאז 19 בספטמבר 2018. כיהנה גם כראש לשכת ראש העיר ומזכירות עיריית מוסקבה (2013–2018) ונחשבת לאדם החזק ביותר בממשלת מוסקבה.
ביוגרפיה

רקובה נולדה ב-8 בפברואר 1976 במשפחתו של קצין בדימוס, קולונל ולדימיר רקוב. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, למדה במכון המדינה למשפטים באוניברסיטת טיומן. לאחר קבלת תואר במשפטים בשנת 1998, המשיכה את לימודיה בפקולטה הכלכלית של האוניברסיטה המקומית. היא בוגרת אוניברסיטת טומסק עם תואר במימון ואשראי (2000).
קריירה > בממשלת מחוז טיומן

מאז 1998 היא עבדה במנגנון הדומה המחוזית של המחוז האוטונומי חאנטי-מנסייסק, משנת 2001, תחת מושל מחוז טיומן, סרגיי סוביאנין, ששימש גם כיו"ר הדומה המחוזית משנת 1994. בשנות עבודתה לצד סוביאנין בלטה בהיותה דמות מפתח: היא עסקה בהכנת צווים, פקודות של המושל ומסמכים אחרים. עמיתיה העידו שהם לא ממש אהבו אותה בשל קשיחות מוגזמת לפעמים, אבל כיבדו את אופייה החזק ובעלץ מיומנויות ארגוניות טובות.
קריירה > בסגל הנשיאותי ובממשלה

בשנת 2006 היא עברה לקרמלין במוסקבה ועבדה בסגל הקרמלין, כאשר סוביאנין מכהן כראש סגל הקרמלין. לאחר שדמיטרי מדבדב נבחר לנשיא רוסיה, ולדימיר פוטין מינה את סוביאנין לתפקיד מזכיר הממשלה בדרגת סגן ראש הממשלה. אנסטסיה רקובה קיבלה עבודה בפעם הראשונה, כשהיא אינה עובדת תחתיו של סוביאנין, קרוב לוודאי משום שלא יכול היה לקחת אותה מיד. היא מונתה לסגנית השר לפיתוח אזורי בממשלת פוטין השנייה. בכירים ציינו כי ראקובה, ככל הנראה, אינה מבקשת להפוך לדמות פוליטית עצמאית, היא סגנית טובה ואמינה בביצוע עבודה ארגונית.
היא התקבלה למפלגת "רוסיה המאוחדת", כשכרטיס חבר המפלגה הוצג לה על ידי אחד ממנהיגי המפלגה, ויאצ'סלב וולודין. בהמשך מונתה לתפקיד מנהלת המחלקה המשפטית של הממשלה, שדרכה עברו כל המסמכים שהוציאה הממשלה.
קריירה > סגנית ראש עיריית מוסקבה

באוקטובר 2010, מונה סרגיי סוביאנין לראש עיריית מוסקבה ורקובה שוב חזרה לעבוד לצדו והיא מונתה לראש מזכירות עיריית מוסקבה בדרגת סגנית ראש העיר. בעמדה זו היא ביססה את עצמה, בתור "האדם המשפיע ביותר בממשלת העיר מוסקבה".
בתחילה ניהלה כמה מחלקות, כולל מחלקת טכנולוגיית המידע וניהול עסקים בעירייה. עובדים רבים במשרדו של ראש העיר ציינו שהיא יעילה בהשגת מטרותיה והכלי העיקרי שלה הוא סמכותיות. היא מנהלת פגישות בצורה קשה, סבורה שרק דעתה היא הנכונה והשאר טועים. ארגונים אופוזיציוניים, מאמינים שמחלקת טכנולוגיות מידע של העירייה, הוציאה מדי שנה 19 מיליארד רובל על שליטה מוחלטת במדיה, תעמולה ודיסאינפורמציה. בתפקידה הייתה אחראית על מערכות הבחירות במוסקבה.
לאחר שנבחר בשנת 2018 לתקופת כהונה שנייה, סוביאנין ארגן מחדש את ממשלת העיר. אנסטסיה רקובה מונתה לסגנית ראש העיר לעניינים חברתיים. לדברי מומחים, מינויו של אדם קרוב ואמין לתפקיד זה מעיד על כך שתינתן עדיפות לפיתוח המרחב החברתי. עם סמכויות ותקציבים גדולים ואם בעבר היא הייתה אחראית על תהליכי הבחירות, כעת קיבלה לידיה אחריות ישירה על נאמנותם של תושבי העיר. כשהפופולריות של ראש העיר וכיצד יצביעו הבוחרים יהיה תלוי במידה רבה בפתרון בעיות חברתיות. בעירייה טענו כי מינויה של רקובה נולד מהצורך בפקיד צעיר ואנרגטי כדי לטפל בבעיות חברתיות ושיפור שירותי הרפואה.
כך, עם מינויה, ב-19 בספטמבר 2018, היא הייתה אחראית על שירותי החינוך, הרווחה, הרפואה, הסעד, הרישום, השירות לתושב ועוד שירותים רבים נוספים בבירה הרוסית והחל ממרץ 2020 היא הייתה הפקיד הבכיר האחראי על הטיפול במתן מענה לטיפול במאבק בנגיף הקורונה בעיר שבה כמות החולים הגדולה ביותר ברוסיה.
ביקורת

לדברי אלכסיי נבלני והקרן שלו למלחמה בשחיתות היא נראתה עם תכשיטים יקרים — שרשרת (במחיר של יותר מ-1.3 מיליון רובל), תליון (בעלות שני מיליון רובלים), באחד האירועים החברתיים שבהם ראש העיר לוקח אותה לעיתים קרובות.