stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפינגווינים ממדגסקר
הערות שוליים

↑  Nickelodeon is 2010's Top-Ranked Cable Network, Marks 16 Years as Number One, CISION
↑  John DiMaggio, "@MrDanielJKing it's done", Twitter
| מדגסקר |
| --- | --- | --- |
| סרטים | מדגסקר (2005) • מדגסקר 2 (2008) • מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה (2012) • הפינגווינים ממדגסקר (2014) |  |
| סדרות טלוויזיה | הפינגווינים ממדגסקר (מאז 2008) • ג'וליאן המלך (מאז 2014) • מדגסקר: קטן ופראי (מאז 2021) |  |
| ספיישלים | הפינגווינים של מדגסקר בהרפתקת חג מולד (2005) • מדגסקר שמח (2009) • טירוף במדגסקר (2013) |  |
| מדבבים | בן סטילר • כריס רוק • ג'יידה פינקט סמית' • דייוויד שווימר • סשה ברון כהן |  |
| שונות | דמויות |  |
דן פנורמה תל אביב

| --- | --- |

 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 חדרים:  492
 בעלות:  מלונות דן 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  אפריל 1979 
 אדריכל:  יעקב רכטר 
 קואורדינטות:  32°03′53″N 34°45′47″E﻿ / ﻿32.06475°N 34.763166666667°E﻿ / 32.06475; 34.763166666667
 האתר הרשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) דן פנורמה תל אביב(למפת תל אביב רגילה) דן פנורמה תל אביב(למפת גוש דן רגילה) דן פנורמה תל אביב(למפת גוש דן מוגדלת) דן פנורמה תל אביב  he דן פנורמה תל אביבhe דן פנורמה תל אביבמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דן פנורמה תל אביב הוא בית מלון ברשת מלונות דן, הממוקם בחלק הדרומי של הטיילת של תל אביב, מדרום־מערב לשוק הכרמל. את המלון תכנן האדריכל יעקב רכטר (אדריכל אחראי: גדי הלר) שתכנן כמה מבתי המלון הגדולים בישראל. במלון ישנם 492 חדרים.
נוף לים התיכון מחלון בקומה השביעית של המלון
היסטוריה

המלון הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20 כחלק ממתחם בית הטקסטיל שהיה אמור להיות מרכז העסקים הראשי החדש של העיר. בניית שלד המלון הושלמה ביוני 1974 אך ביולי 1974 התקבלה החלטה על הקפאת הבנייה. המלון נפתח לבסוף באפריל 1979, תחת השם מלון "לרום תל אביב". בפברואר 1981, קיבלה רשת הייאט את חוזה הניהול של המלון, לאחר שנרכש על ידי איש העסקים אלפרד אקירוב ושותפים נוספים, ושם המלון שונה ל"הייאט תל אביב".
המלון סבל מהפסדים ואקירוב החליט למכור את המלון לקבוצת רובינשטיין, וגם הסכם הניהול עם "הייאט" בוטל והוא החל לפעול תחת השם מלון "אסטוריה". האחים רובינשטיין גם מכרו את חלקם במלון תוך זמן קצר והוא המשיך לצבור הפסדים, ונמכר לבסוף לרשת מלונות דן בשנת 1986 מאז הוא פועל תחת השם "דן פנורמה תל אביב". המלון שופץ ונפתח מחדש במאי 1986.
בשנת 1994 נבנה בצמוד למלון מרכז קונגרסים.
בחודש מרץ 2020, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, המלון הוסב על ידי פיקוד העורף ביחד עם עוד מספר מלונות במדינה לקליטת חולים במצב קל כדי להקל על העומסים בבתי החולים.
הערות שוליים

↑  שלד הפלדה בן 19 הקומות של מלון "לרום" — הושלם, מעריב, 5 ביוני 1974
↑  דוד ליפקין, בעלי פרוייקטים מערערים כל ההחלטות להפסקת הבנייה, דבר, 31 ביולי 1974
↑  מלון "לרום" נפתח ב"סיטי" של תל אביב, מעריב, 4 באפריל 1979
↑  מלון "לרון" עובר ל"הייאט" מפברואר 81, מעריב, 23 בדצמבר 1980
↑  רשת היאט תנהל מלון לרום בת"א, דבר, 27 בנובמבר 1980
↑  קוזאקים במלון "הייאט", דבר, 20 באוגוסט 1981
↑  היאט בתל-אביב ממשיך להפסיד, דבר, 18 בספטמבר 1981
1 2  אלעזר לוין, קללת אסטוריה, חדשות, 31 בינואר 1986
↑  יגאל לביב, מלונות דן ירכשו את אסטוריה, חדשות, 13 בינואר 1986
↑  רשת "דן" רכשה את "אסטוריה", חדשות, 3 באפריל 1986
דן ארקין, מלון "אסטוריה" בתל אביב ייקרא "דן פנורמה" וייפתח ב-15 במאי, מעריב, 3 באפריל 1986
↑  אור הלר, נגה ניר נאמן, פרסום ראשון: החל ממחר - מלון דן פנורמה ת"א יקלוט חולי קורונה, באתר חדשות 13, 16 במרץ 2020
אצטדיון סון מוש

| --- | --- |
האצטדיון ממבט על בשנת 2023, בזמן שהיה תחת שיפוצים
האצטדיון ממבט על בשנת 2023, בזמן שהיה תחת שיפוצים
 שמות קודמים:  אצטדיון סון מוש (1999–2006, 2017–2020)   אונו אסטדי (2006–2010)   אצטדיון איברוסטאר (2010-2017)   אצטדיון ויסיט מיורקה (2020–2022)
 מיקום:  פלמה דה מיורקה, ספרדספרד
 קואורדינטות:  39°35′N 2°38′E﻿ / ﻿39.59°N 2.63°E﻿ / 39.59; 2.63
 תקופת הפעילות:  יוני 1999 – הווה (כ־25 שנים) 
 בעלים:  Palma City Hall 
 מפעיל:  מיורקה 
 אדריכל:  אנטוניו לאמלה 
 קבוצות:  מיורקה (1999–)
 מושבים:  26,020
 he
 
אצטדיון סוֹן מוֹש (בקטלאנית: Estadi Son Moix) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בפלמה דה מיורקה שבאיים הבלאריים בספרד. האצטדיון נחנך בשנת 1999, ומאז הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל של מיורקה. האצטדיון ממוקם בצפון-מערב פלמה, 3 ק"מ ממרכז העיר ו-13 ק"מ משדה התעופה. לאצטדיון יכולת להכיל 26,020 צופים, מה שהופך אותו לגדול ביותר באיים הבלאריים.
היסטוריה

האצטדיון נבנה עבור אוניברסיאדת פלמה, שהתקיימה במיורקה בשנת 1999, והוא הכיל עם חניכתו כ-23,000 מקומות ישיבה ומסלול אתלטיקה. באותה העת חתמה קבוצת הכדורגל של מיורקה על הסכם עם העירייה לשימוש באצטדיון למשך 50 שנה, והיא עברה אליו לאחר שעזבה את אצטדיונה הקודם - אצטדיון לואיס סיטיז'ר.
בשנים 2022-2024 עבר האצטדיון שיפוץ שבמסגרתו בוטל מסלול האתלטיקה שהקיף את המגרש, תוך קירוב היציעים למשטח הדשא. כמו כן, הוגדלה תכולת האצטדיון לכ-26,000 מקומות ישיבה וגג נבנה מעל שני יציעיו המרכזיים.
בעבר נקרא "אצטדיון איברוסטאר" (קטלאנית: Iberostar Estadi) ו"אונו אסטדי". ב-2020, בשל מגפת הקורונה, שונה שמו ל"אצטדיון ויסיט מיורקה", בשותפות עם מועצת האי מיורקה במטרה לסייע לחידוש הפעילות התיירותית באי.
נבחרת ספרד בכדורגל שיחקה שלושה משחקים בינלאומיים באצטדיון; האחרון שבהם היה ב-8 ביוני 2024 נגד צפון אירלנד במשחק ידידות, כאשר ספרד ניצחה 1–5.
גלריה

תמונה פנורמית של האצטדיון עת שהכיל מסלול אתלטיקה, 2003
אחד מיציעי האצטדיון, 2007
האצטדיון במבט ממסלול האתלטיקה, 2007
האצטדיון במבט מבחוץ, 2007
הערות שוליים

↑  Iberostar Estadio - Mallorca - The Stadium Guide
↑  Estadi Mallorca Son Moix – StadiumDB.com, stadiumdb.com
↑  Estadi Mallorca Son Moix, www.rcdmallorca.es (באנגלית)
↑  Construction: Visit Mallorca Estadi – StadiumDB.com, stadiumdb.com
↑  Iberostar Estadi, Palma de Mallorca | 306022 | EMPORIS, web.archive.org, ‏2020-04-13
↑  Spain - Northern Ireland, Jun 8, 2024 - International Friendlies - Match sheet, www.transfermarkt.us (באנגלית)
AIG ישראל

| --- | --- |
לוגו AIG
לוגו AIG
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 חברת אם:  תאגיד הביטוח האמריקאי AIG
 משרד ראשי:  הסיבים 25, פתח תקווה
 בעלות:  תאגיד AIG העולמי
 ענפי תעשייה:  מכירה ישירה של ביטוח
 מוצרים עיקריים:  ביטוח רכב, ביטוח דירה, ביטוח משכנתא, ביטוח בריאות, ביטוח חיים, ביטוח נסיעות לחו"ל, ביטוח תאונות אישיות, ביטוח מסחרי
 הכנסות:  מעל מיליארד שקל ברוטו
 מנכ"ל:  יפעת רייטר
 עובדים:  770
  
 האתר הרשמי
 
סמליל החברה בעבר
איי אי ג'י ישראל חברה לביטוח בע"מ היא השלוחה בישראל של תאגיד הביטוח האמריקאי AIG. עיקר פעילותה של AIG ישראל הוא במכירה ישירה של ביטוח. בשנת 2015 חצתה החברה את רף ההכנסות ברוטו של מיליארד שקל.
היסטוריה

AIG ישראל הוקמה ב-1996 כחברה פרטית בשותפות בין AIG העולמית (50.01%) לבין קבוצת עורק הישראלית (49.99%) שבשליטת מוריס קאהן והאחים שמואל וצבי מיתר. ב-1997 החלה החברה למכור את מוצרי הביטוח הראשונים שלה.
המנכ"ל הראשון של החברה היה ברוס ווטרס הניו זילנדי שהוחלף בתוך זמן קצר על ידי אד שניידר האמריקאי. בשנים הראשונות החברה התקשתה להגיע לחדירה משמעותית לשוק הביטוח הישראלי, אך בסוף 2001 מונתה לתפקיד חוה פרידמן-שפירא, שייצבה את החברה והובילה אותה לרווחיות ולנתח שוק של 3% מסך דמי הביטוח השנתיים. היא כיהנה בתפקידה 11 שנים.
בינואר 2013 רכש תאגיד AIG העולמי את החזקותיה של קבוצת עורק והפך לבעלים היחיד בחברה, באמצעות שרשרת של שש חברות בנות. עלות הרכישה לא נחשפה. בשנה זו גם מונה למנכ"ל החברה שי פלדמן, ש-15 שנה לפני כן החל את דרכו בענף הביטוח במוקד המכירות של החברה.
מנכ"לית AIG ישראל הנוכחית היא יפעת רייטר. קודם לכן שימשה רייטר כסמנכ"לית חיים ובריאות, והחלה לשמש בתפקידה הנוכחי באוקטובר 2019.
החברה מעסיקה יותר מ-800 עובדים. באפריל 2015 נחתם הסכם קיבוצי בחברה.
מטה החברה נמצא בפתח תקווה.
תחומי פעילות, שיווק ושירות

המוצרים הנמכרים על ידי AIG ישראל נחלקים לשלוש קטגוריות: אגף ביטוחי רכב ודירה עוסק בביטוחי רכב (רכוש וחובה) וביטוח מקיף לבתי מגורים (מבנה ותכולה). אגף ביטוח חיים ובריאות עוסק בביטוח מחלות ואשפוז, ביטוח תאונות אישיות, ביטוחי נסיעות לחו"ל וביטוח חיים. אגפים אלה משווקים את מוצרי הביטוח בעיקר באופן ישיר ללקוחות פרטיים באמצעות מוקדי מכירות טלפוניים וללא סוכנים.
אגף הביטוחים המסחריים פועל באמצעות סוכנים וכולל ביטוחים לחברות, יצרנים, משרדים ובתי עסק, בהם ביטוח אחריות מקצועית, ביטוח הנדסי, ביטוחי סייבר, ביטוח אחריות מעבידים, ביטוח אחריות כלפי צד שלישי וביטוח מטענים בהובלה.
במדד השירות של משרד האוצר לשנת 2019, שפורסם בספטמבר 2020, הגיעה AIG למקום הראשון בתשלום תביעות, זה שנה שביעית ברציפות. את המדד, שהשירות לטיפול בתביעות מהווה 40% ממנו, מפרסמת רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר מדי שנה מאז 2013.
במרץ 2020 השיקה AIG שפה פרסומית חדשה, הכוללת פרסומות ותשדירים בהשתתפות מנחה הטלוויזיה אסי עזר ובן זוגו אלברט אסקולה, תחת הסלוגן "משלמים פחות מקבלים יותר". הפרסומות מציגות את בני הזוג בסיטואציות שכמו לקוחות מחייהם, ומצולמות בסגנון סרטוני אינסטגרם.
תחומי פעילות, שיווק ושירות > AIG SafeLife

תוכנית שהושקה בשנת 2019 ומעודדת שמירה על אורח חיים בריא. באמצעות התוכנית, בעלי ביטוח חיים, ביטוח בריאות או ביטוח תאונות אישיות של AIG זוכים להטבות והנחות ככל שכמות הפעילות הגופנית שהם מבצעים גדולה יותר. תוכנית AIG SafeLife מתבססת על אפליקציה לטלפון החכם המסתנכרנת עם אפליקציות אחרות במכשיר, מודדת באמצעותם את רמת הפעילות הגופנית של בעל הביטוח ומעניקה נקודות על עמידה ביעדים שונים, כגון: מספר צעדים נדרש, מספר דקות מאמץ וביצוע פעילויות נוספות. צבירה מקסימלית של נקודות מזכה את בעל הביטוח הנחה של עד 25% ממחיר הביטוח בכל שנה.
תחומי פעילות, שיווק ושירות > ביטוח סייבר

הביטוח מכסה נזקים שנגרמים למותקף, פיצוי על כספים ששולמו בסחיטת סייבר, כיסוי מקרי טרור סייבר, ביטוח למאגרי המידע מפני פריצה וגנבה, וכיסוי לאובדן רווחים בשל אירוע סייבר מתמשך.
ביטוח הסייבר הוא אחד ממנועי הצמיחה של החברה, וב-2015 הוכפלו דמי הביטוח ששילמו לקוחות עבור ביטוחים אלה. 34% מדמי הביטוח בתחום הגיעו ממגזר הקמעונאות ו-29% ממקצועות חופשיים.
תחומי פעילות, שיווק ושירות > AIG SafeHome & Cyber

ב-2019 החברה החלה לשווק את AIG SafeHome & Cyber, ביטוח הסייבר הראשון בישראל לבתים פרטיים, המבקש להתמודד עם הצורך העולה בהגנה מפני פריצות ומתקפות של האקרים – לא רק עבור עסקים, אלא גם למשתמשים פרטיים. החבילה כוללת שלושה נדבכים: מענה טלפוני ראשוני בעת מתקפת סייבר מטעם נציגי החברה, הכולל סיוע בעצירת המתקפה; עזרה ממומחה סייבר במטרה להתגונן מפני המתקפה באמצעות התחברות מרחוק למחשב של הלקוח; וכן תיקון מכשירים שנפגעו בשל המתקפה או פיצוי כספי בגין הנזק.
תחומי פעילות, שיווק ושירות > Just Drive

בינואר 2021 הושקה חבילת Just Drive עבור בעלי ביטוח רכב של AIG. החבילה המציעה ביטוח רכב לנהגים נוספים מעבר לבעלי הביטוח שאינם משתמשים ברכב באופן קבוע, כגון נהגים צעירים או חדשים, שכנים ואורחים. באופן זה, החבילה מספקת פתרון עבור לקוחות שמעוניינים לאפשר לנהגים נוספים לנהוג ברכב ללא הוצאה משמעותית נוספת. על מנת להפעיל את חבילת Just Drive, על בעל הפוליסה לרכוש מראש כמות נקובה של קילומטרים. הנהג הנוסף מוריד לטלפון החכם שלו אפליקציה, שמופעלת בתחילת הנהיגה ומופסקת בסיומה באמצעות לחיצה על כפתור. האפליקציה מודדת את מספר הקילומטרים שהנהג עבר ומפחיתה אותו מהכמות שבעל הפוליסה רכש.
נתח שוק ומאזן כספי

בשנת 2015 החזיקה AIG ישראל 12% משוק תאונות אישיות, 6.9% משוק ביטוח אחריות המוצר, 6.3% משוק ביטוח המקיף לדירות, 5.3% משוק ביטוח האחריות המקצועית ו-4% משוק ביטוח הרכב-רכוש (שאינו ביטוח חובה). החברה רשמה ב-2015 רווח של 90 מיליון שקל.
הערות שוליים

↑  AIG ישראל, דו"ח ביניים ל-30 ביוני 2016, ‏30.6.2016 (ארכיון)
↑  סמי פרץ, ענקים בעולם, גמדים בישראל, באתר הארץ, 31 בינואר 2002
↑  אתי אפללו, אורלי ירקוני וחוה פרידמן-שפירא: אשת הביטוח שרצתה להיות שחקנית נגד המנכ"לית שפרשה מריקוד בלט, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2007
↑  רון שטיין, ‏AIG העולמית רוכשת את מניות השותפה שלה ב-AIG ישראל, באתר גלובס, 18 בפברואר 2013
↑  רחלי בינדמן, מנכ"לית חדשה בביטוח: יפעת רייטר מונתה למנכ"לית AIG ישראל, באתר כלכליסט, 11 בספטמבר 2019
↑  נדב נוימן, ‏נחתם הסכם קיבוצי ב-AIG; העובדים יקבלו תוספת של כ-10%, באתר גלובס, 2 באפריל 2015
↑  חברת AIG ישראל, דו"ח החברה לשנת 2015, עמוד 13, באתר AIG ישראל, ‏15.3.2016 (ארכיון)
| חברות ביטוח בישראל |
| --- | --- | --- |
| חברות פעילות | AIG • ביטוח ישיר • איילון • ביטוח חקלאי • הכשרה • הפניקס • הראל • ווישור • כלל ביטוח • מגדל • מנורה מבטחים • ענבל • שירביט • שלמה ביטוח • שומרה • ליברה • קרנית • הפול |  |
| סוכניות מובילות | מבטח סימון • מדנס |  |
| חברות שנסגרו | אבנר • אליהו • הסנה |  |
המפקח על הביטוח • התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה בע"מ (הפול) • איגוד חברות הביטוח בישראל • התאחדות חברות לביטוח חיים בע"מ
חרמן לוקס

חֶרְמָן דָּרִיוֹ לוּקס (ספרדית: Germán Darío Lux; נולד ב־7 ביוני 1982 בקרקרנייה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער בריבר פלייט ובנבחרת ארגנטינה.
קריירה

לוקס החל את הקריירה בקבוצת הפאר הארגנטינאית ריבר פלייט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בשנת 2001 ובמהלך תקופתו בקבוצה נאבק על המקום בהרכב עם פרנקו קוסטנזו שנחשב היה יחד איתו לאחד משוערי העתיד של ארגנטינה ובהמשך עם חואן פבלו קאריסו.
הוא הצטיין גם בהופעותיו בהנבחרות הצעירות של ארגנטינה והיה שותף לזכייה בגביע העולם לנוער בשנת 2001 ולזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה ב-2004.
בשנת 2005 הוא זומן על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל הנבחרת למשחקי גביע הקונפדרציות שנערכו בגרמניה. לוקס גילה יכולת חלשה וספג במשחקים עשרה שערים בחמישה משחקים, ארבעה מהם בגמר. למרות זאת, בלט לוקס במשחק חצי הגמר מול מקסיקו כשהדף את בעיטת העונשין האחרונה של מקסיקו, וסייע לנבחרתו להעלות למשחק הגמר. לוקס היה מועמד גם לסגל הנבחרת למונדיאל 2006 אך לבסוף נופה ובמקומו זומן אוסקר אוסטארי.
לוקס הסתכסך עם מועדונו ולא שיחק שנה שלמה לפני שנרכש בשנת 2007 על ידי ריאל מיורקה. בסך הכל שיחק לוקס בריבר פלייט מהשנים 2001 ועד 2007 במהלך ערך 53 הופעות וזכה בשתי אליפויות (קלאוסורה 2003, קלאוסורה 2004).
בשנת 2011 חתם לוקס בדפורטיבו לה קורוניה. ביוני 2017 חזר לקבוצת נעוריו, ריבר פלייט.
תארים

אליפות ארגנטינה (3): קלאוסורה 2003, קלאוסורה 2004, עונת 2021
גביע ארגנטינה (2): 2017, 2019
הסופר קאפ הארגנטינאי (2): 2017, 2019
גביע ליברטדורס: 2018
רקופה סודאמריקנה: 2019
טרופאו דה קמפאונס: 2021
גביע העולם עד גיל 20: 2001
מדליית זהב אולימפית: 2004
פיוטר ז'לינסקי

פיוטר סבסטיאן ז'לינסקי (בפולנית: Piotr Sebastian Zieliński; נולד ב-20 במאי 1994 בזומבקוביצה שלונסקיה) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר המרכזי באינטר מהסרייה א' ובנבחרת פולין.
קריירת מועדונים

ז'לינסקי החל לשחק בגיל צעיר בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, זומבקוביצה שלונסקיה, בה שימש אביו כמאמן. בגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של זגלמביה לובין. בגיל 15 החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של זגלמביה. בגיל 17 הוחתם בקבוצת אודינזה האיטלקית, לאחר שסקאוטים של הקבוצה צפו בו בטורניר יחד עם נבחרת פולין הצעירה.
ב-2 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-91 לאנטוניו די נטאלה, במשחק מול קליארי. בתחילת עונת 2014/15 הושאל לעונה אחת לאמפולי. בעונת הבכורה שלו במועדון הופיע ב-28 משחקים. לקראת סיום העונה הוארכה השאלתו לאמפולי בעונה נוספת. בעונה הבאה הפך ז'לניסקי לשחקן מרכזי בהרכב אמפולי, כאשר פתח ברוב משחקי הקבוצה, וכבש 5 שערים.
ב-4 באוגוסט 2016 נרכש ז'לינסקי על ידי נאפולי, בעסקה שהוערכה ב-16 מיליון אירו. ז'לינסקי התבסס במהירות בהרכב של נאפולי. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע ב-2 בדצמבר 2016, 2 דקות לאחר תחילת המשחק, בניצחון הליגה הביתי 3 - 0 על אינטר מילאנו.
קריירה בינלאומית

ז'לינסקי שיחק במגוון נבחרות פולין הצעירות. ב-4 ביוני 2013 הופיע לראשונה ז'לינסקי במדי נבחרת פולין הבוגרת, בניצחון הידידות על ליכטנשטיין. במשחקו השני במדים הלאומיים, משחק ידידות גם כן, כבש את שער הניצחון, כאשר פולין גברה 3 - 2 על דנמרק.
ז'לינסקי נמנה עם סגל פולין ליורו 2016. בטורניר זה הופיע במשחק אחד, בניצחון 1 - 0 על אוקראינה. בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק ז'לינסקי 10 משחקים, וסייע לנבחרתו להעפיל לתחרות. מאוחר יותר, זומן לסגל נבחרתו למונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022, במונדיאל עצמו פתח בהרכב בכל ארבעת המשחקים עם הנבחרת (3 בשלב הבתים ואחד בנוקאאוט) וכבש מול ערב הסעודית במשחק השני בשלב הבתים.
ז'לינסקי נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר יורו 2024, ובמסגרת משחקי ההכנה ליורו כבש מול נבחרת אוקראינה במשחק ההכנה הראשון.
תארים

סרייה א': 2022/23
קופה איטליה: 2019/20
כדורגלן השנה בפולין : 2023
שארל החמישי, מלך צרפת

שארל החמישי, "החכם", מלך צרפת
שארל החמישי, מלך צרפת, וז'אן דה בורבון
סמל הדופן של צרפת
ז'אן הטוב עוצר את שארל הרע בנורמנדי, בעת סעודה לכבוד הכתרתו של בנו שארל לדוכס נורמנדי
קרב פואטייה
אטיין מרסל, איור מהמאה ה-19
שארל החמישי נאלץ להתפייס עם שארל הרע לאחר שחרורו
רצח המארשלים. מאחור, אטיין מרסל מגיש כובע בצבעי אדום וכחול לשארל, הדופַן
פסלי הקבורה של שארל החמישי ורעייתו ז'אן דה בורבון (בתחתית התמונה), לצד פסלי הקבורה של שר צבאו, ברטראן די גקלאן, ושל בנו, שארל השישי ורעייתו, בבזיליקת סן-דני
שארל החמישי, "החכם" (בצרפתית: Charles V le Sage;‏ 21 בינואר 1338 בטירת ונסן – 16 בספטמבר 1380, בּוֹטֶה סוּר מַארְן), בן לשושלת ולואה, היה מלכה של צרפת מ־1364 עד מותו. שלטונו מציין את סוף החלק הראשון של מלחמת מאה השנים: הוא הצליח להחזיר לידי הכתר כמעט את כל הקרקעות שאיבדו קודמיו, ולשקם את סמכות המדינה ולהרים את הממלכה מחורבותיה.
שארל היה בנם הבכור של ז'אן השני מלך צרפת ושל בון מלוקסמבורג, בתו של יוהאן מלוקסמבורג, מלך בוהמיה. הוא היה יורש העצר הראשון שזכה בתואר "דופַן", על שם חבל דופִינֶה בדרום מזרח צרפת, שהפך לנחלת הכתר הצרפתי ב־1349. שארל היה קרוב בתקופה מסוימת לתנועה הרפורמיסטית. בשנת 1357, מוצא עצמו בראשה של מונרכיה, בזמן שאביו, ז'אן הטוב, נפל בשבי בידי האנגלים בקרב פואטייה. אף על פי שנאלץ להתמודד עם שאיפותיו של שארל מנווארה ועם תמרוניו של אֶטִיֶין מַרְסֶל, הצליח להציל את מלכות בית ולואה, בעוד המדינה נגררת למלחמת אזרחים.
מאפיינים פיזיים ומאפייני אישיות

בשנת 1349 חלה שארל במחלת ילדות שהקטינה את קומתו, ומנעה ממנו מלהשתתף במשחקי אבירים ובקרבות. הוא היה חיוור וחלוש, ידו הימנית הייתה כה נפוחה עד שלא יכול היה לאחוז בחפצים כבדים. היו לו עיניים קטנות וחדות, שפתיים כחושות, חוטם ארוך ודק ואברי גוף שאינם תואמים זה את זה. שארל היה רפה רוח למראית עין אך למעשה התברך ביכולת עמידה ובתבונה ומוחו היה חריף. מזגו היה שונה מזה של אביו, ז'אן הטוב, שנטה להתפרצויות זעם בלתי נשלטות. במהרה התגלעו מחלוקות בין האב לבנו בשל הבדלי האופי ביניהם.
שארל החמישי היה משכיל מאוד. הביוגרפית שלו, קריסטין דה פיזאן, תיארה אותו כאינטלקטואל השולט בשבע האמנויות החופשיות. כמו כן היה שארל מלך אדוק בדתו.
שארל היה מסור לאסטרולוגיה ולמדעים נוספים שעסקו בחוכמת הנסתר. הוא העסיק אסטרולוג בחצרו, שיעץ לו בנוגע לעיתוי המתאים לפעולותיו, הזמין תרגומים של ספרים על אסטרולוגיה ואף הקים קולז' לאסטרולוגיה באוניברסיטה של פריז, שתוקצבה במלגות מלכותיות. בשנת 1365 זימן לחצרו את תומאס מפיזנו, דוקטור לאסטרולוגיה מאוניברסיטת בולוניה, שערך עבורו טקסי גירוש של האנגלים מאדמת צרפת בעזרת בובות חלולות של גברים עירומים אותן מילא באדמה שנלקחה מארבע פינות צרפת וממרכזה, שעל מצחן רשם את שמותיהם של מלך אנגליה ושר צבאו, ולאחר מכן קבר אותן. ישנה סברה לפיה מחלותיו הבלתי פוסקות של שארל נגרמו, בין השאר בשל תרופות המכילות כספית שנתן לו תומאס.
ילדות

שארל חונך בחצר עם קבוצת ילדים בני גילו: דודו, פיליפ מאורליאן, שלושת אחיו, לואי (לימים דוכס אנז'ו ומלך נאפולי), ז'אן (דוכס בֶּרִי) ופיליפ השני, דוכס בורגונדיה ("האמיץ"), לואי דה בּוֹרבּוֹן, אדואר ורובר דה בָּר, גוֹדְפרוּאה דה ברבן, לואי דְ'אֵטָמְפּ, לואי ד'אֵבְרוּ (אחיו של שארל השני, מלך נווארה), ז'אן ושארל דְ'אַרְטוּאָה, שארל ד'אַלֶנְסוֹן ופיליפ דה רוֹבֵר. המורה שלהם היה ככל הנראה סילבסטר דה סרוול, שלימד אותם לטינית ודקדוק. אמו וסבתו מצד אביו מתו במוות השחור, בשנת 1349, בעת שעזב את החצר כדי לבקר בנחלתו בדופינה. סבו, המלך פיליפ השישי, נפטר זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1350.
ילדות > הדופן הראשון מבית המלוכה

הדוכס הומברט השני, שבור מכך שלא הצליח להעלות את מיסיו וללא יורש, העמיד למכירה את חבל דופינה (Dauphiné) שבבעלותו. לאחר שניסיונו לסכם עסקה עם האפיפיור נכשלה, נמכר החבל לפיליפ השישי בשנת 1349. על פי הסכם המכירה, החבל היה צריך לעבור לבנו של המלך העתידי, ז'אן השני. שארל, בנו הבכור של ז'אן השני, הפך לפיכך לדופַן, והיה ראשון יורשי העצר שנקרא כך. שארל היה רק בן אחת עשרה שנים, אך כבר הועמד בעמדת כוח, וקיבל את שבועת האמונים מהוואסלים שלו.
השליטה בחבל דופינה הייתה חשובה מאוד לבית המלוכה הצרפתי משום שחלש על עמק הרון, ציר מסחר מרכזי בין הים התיכון וצפון אירופה מאז העת העתיקה, ואפשר גישה ישירה לאביניון, מקום מושבו של האפיפיור באותם ימים, ומרכז דיפלומטי חשוב ביותר באירופה של ימי הביניים. למרות גילו הצעיר, הדופן החל להיות מוכר בקרב נתיניו, והתערב בהפסקת מלחמה בין שתי משפחות ואסלים שלו. הוא רכש כך ניסיון שהיה שימושי עבורו בעתיד.
ב-8 באפריל 1350 נשא שארל הדופן לאישה את בת דודתו, ז'אן מבית בורבון (1338–1378). נישואי קרובים אלו, זכו להסכמה האפיפיורית הנדרשת, והיו קרוב לוודאי מקור בעיות הנפש של בנם, לימים שארל השישי, מלך צרפת, ולמצב הבריאותי הרעוע של שאר ילדיהם. ז'אן דה בורבון ילדה תשעה ילדים, רובם לא שרדו את שנות חייהם הראשונות. טקס הנישואין של שארל וז'אן נדחה עקב מותן של אימו של שארל, בון מלוקסמבורג, וסבתו, ז'אן דה בורגון, שמתו במגפת הדבר. הדופן עצמו חלה מאוד בין אוגוסט לדצמבר 1349. הטקס נערך לבסוף במסגרת מצומצמת, בשל התפשטות המוות השחור ברחבי אירופה.
התקרבות עם המפלגה הרפורמיסטית > משימה בנורמנדי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שארל נקרא לפריז עם מות סבו, פיליפ השישי, והשתתף ב-26 בספטמבר 1350 בריימס בטקס הכתרת אביו למלך ז'אן השני (נקרא גם "ז'אן הטוב"). לגיטימיות שלטונו של ז'אן הטוב, ושל בית ולואה באופן כללי, לא הייתה מקובלת על הכל. אביו, פיליפ השישי, שכונה על ידי חלק מהעם "המלך שנמצא" (roi trouvé), איבד הרבה מאמינותו לאחר אסון קרב קרסי, המפלה בקאלה, התפשטות המגפה השחורה וההשתנות הדחופה בערך המטבע הצרפתי, בה נקט פיליפ כדי לתחזק את אוצר המלוכה. הכתר ניצב, אם כן, מול התנגדות מכל חלקי הממלכה.
ההתנגדות הראשית הגיע מכיוונו של שארל השני, מלך נווארה, המכונה "שארל הרע", נכדו של לואי העשירי, שאימו ז'אן ויתרה ב-1328 על תביעתו לכתר צרפת לטובת פיליפ השישי, בתמורה למלכות נווארה. שארל הרע השאפתני אסף סביבו את כל מאוכזבי שלטון בית ולואה, וזכה לתמיכתם של משפחות בולון (הדוכס, הקרדינל ושני אחיהם), הבארונים של חבל שמפאן, ולנאמנותו של רובר מארטואה, שגורש מהממלכה בידי פיליפ השישי. הוא זכה גם לתמיכה של האוניברסיטה של פריז ושל הסוחרים באזור צפון-מערב המדינה, ששלטו בסחר בתעלת למאנש.
אזור נורמנדי היווה בעיה לכתר הצרפתי. הדוכסות הייתה תלויה כלכלית במסחר הימי שבתעלת למאנש, כמו גם בתעבורה שבנהר הסן. נורמנדי לא הייתה תחת שליטה אנגלית מזה 150 שנה, אך לבעלי הקרקעות (אצילים ואנשי דת) היו קרקעות משני צידי התעלה (מן הכיבוש הנורמני של אנגליה, ולאחר מכן כתוצאה של משחקי בריתות הנישואין). אי לכך, הצטרפות רשמית של אחד הריבונים באזור הייתה עלולה להביא להחרמת האדמותיהם של האחרים. זו הסיבה שאצולת נורמנדי יצרה איחוד שבטים סולידרי שנתן להם כוח לפעול במשותף. כך זכתה הדוכסות לקבל בשנת 1315 כתב אמנה מידי מלך צרפת, שהבטיח לה אוטונומיה גדולה.
עם זאת, אצולת נורמנדי לא הייתה פטורה ממחלוקות, ורוזני ארקור וטנקרוויל היו מעורבים במלחמה חסרת רחמים מזה כמה דורות. כדי לזכות בתמיכה של חלק מבארוני נורמנדי, מלכי צרפת תמכו ברוזני טנקרוויל והפקידו בידיהם את ניהול בית המשפט של נורמנדי (Échiquier de Normandie). בית המשפט הזה, שזכה לעצמאות, החזיק בידיו עוצמה רבה, שהייתה למעשה שווה לזו של דוכס נורמנדי. עם זאת, בעקבות תחילת מלחמת מאה השנים והכרזתו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה על עצמו כטוען לכתר הצרפתי, וכדי להימנע מכל אפשרות של יצירת ברית של אדונים נורמאנים איתו, פיליפ השישי ניהל משא ומתן גם עם שבט ארקור.
כעוצר במהלך השבי של ז'אן הטוב > שחרורו של שארל מנווארה

ממשל מלכותי תחת פיקוח של אספת המעמדות החל, אם כן, לשלוט. שתי מועצות דרו זו לצד זו: זו של הדופן וזו של האספה. אך עבור הרפורמטורים, ובמיוחד עבור בני נווארה, זה לא הספיק. חזרתו של מלכם השבוי הייתה יכולה לשים סוף למהלך החוקתי הזה. אטיין מרסל ורובר לה קוק החלו לארגן את שחרורו של שארל מנווארה, שיוכל לתבוע לעצמו את הכתר. עם זאת, כדי לנקות את עצמם מן המהלך, תכננו לשוות לו מראה של הפיכה ספונטנית של נאמני נווארה.
חזרתו של שארל הרע מנווארה תוכננה לפרטי פרטים: הוא שוחרר ב-9 בנובמבר, והתקבל על פי ככלי הטקס השמורים למלך בערים אותן חצה, כשהאצולה וההמון, שכונסו בידי אספת המעמדות, מקבלים את פניו. כך אירע בכל עיר מאמיין ועד פריז. הכמורה והבורגנות ליוו תהלוכתו, ובפני הקהל הסביר כי נשדד בידי ז'אן הטוב משום שהוא בן לשושלת המלכותית.
בעומדו מול עובדה מוגמרת, לא יכול הדופן להתנגד לדרישתם של אטיין מרסל ורובר לה קוק והוא חתם על כתב מחילה לשארל מנווארה.
ב־1358 התחולל מרד נגד שארל והוא ברח מפריז. הוא חזר לעיר אחרי מותו של אטיין מרסל ב-31 ביולי של אותה שנה. ב־1358 התחולל בצרפת גם מרד האיכרים (ז'אקרי). מכוח סמכותו כעוצר, ציווה שארל על האצילים, בעלי האחוזות, לבצר את טירותיהם ולהצטייד במזון לקראת התקפה אפשרית מצדם של האנגלים. לשם כך החרימו האצילים את תוצרתם החקלאית של האיכרים. כתוצאה, פרץ מרד ששארל הצליח לדכא בעזרתם של האצילים.
ראשית מלכותו

ב־1364, עם מות אביו המלך ז'אן השני בשבי באנגליה, ירש שארל את כתר צרפת בשם שארל החמישי. הוא דאג לבצר את פריז, בנה מחדש את החומה בגדה השמאלית של העיר, הקים חומה חדשה בגדה הימנית, ובנה את הבסטיליה. בין 1369 ל־1375 הצליח שארל החמישי, בעזרת שר צבאו, ברטרן די גקלאן, לגרש את האנגלים מצרפת, להוציא כמה ערים שנשארו בשליטתם, בהן קאלה ובורדו.
אמנות, ארכיטקטורה וספרות

שארל החמישי היה פעיל גם בשטח התרבותי. הוא היה פטרונם של אמנים, בנה את ארמון הלובר בפריז (1367), וייסד את הספרייה המלכותית הראשונה בצרפת.
סוף מלכותו

שארל החמישי נפטר ב־1380, ונקבר לצד אשתו, ז'אן מבורבון, בבזיליקת סן-דני שליד פריז. בנו שארל ירש את הכתר בשם שארל השישי.