stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון התצוגה האווירית ברמשטיין
התגובה לאירוע

התגובה לאירוע הייתה כושלת. היא לא הייתה מתוכננת כראוי, משום שכל יחידת פינוי התאמנה רק עם עצמה, ולא היה כל תיאום בין צוותי ההצלה. מרכז ההצלה בקייזרסלאוטרן לא היה מודע לגודל האירוע עד כשעה לאחר שהתרחש, וזאת, אף על פי שהפצועים כבר הגיעו ואושפזו בבית החולים.
מסוקים ואמבולנסים אמריקנים היוו את התגובה המהירה והגדולה ביותר לפינוי פצועי הכוויות הקשים, אך לא יכלו לטפל בהם עקב מחסור באמצעים. כשעתיים לאחר האירוע הגיעו פרמדיקים גרמנים לבית החולים הצבאי האמריקאי לנדשטול ומצאו מספר רב של פצועי כוויות קשות שכלל לא טופלו. אוטובוס אחד הגיע לבית חולים בעיר לודוויקשאפן במרחק של כ-80 קילומטרים, כשלוש שעות לאחר האירוע, וזאת משום שהנהג לא ידע את הדרך ולא דיבר גרמנית. הפרמדיקים הגרמנים השתמשו בקטטרים שלא היו מתאימים לסטנדרטים האמריקניים, והדבר גרם לבלבול ברגעים הקשים ביותר של האירוע.
חקירת האסון

כמות גדולה של חומר מצולם ומתועד הגיע מן האסון. היה ברור שהמטוס שחדר אל הקבוצה לקבוצה נפגע בצידו הימני על ידי המטוס העליון בקבוצה. חלקי המטוסים שהתרסקו פגעו והרסו מטוס נוסף באותה קבוצה. התאונה נגרמה על ידי טעות של הטייס, שכן המטוס החודר הגיע במהירות גבוהה מדי ובגובה נמוך מדי, דבר שגרם לו להתנגש באחד המטוסים, אשר סיימו באותו רגע ליצור את צורת הלב, בגובה הנמוך מ-150 מטר. נחשד כי טייס המטוס החודר ניסה להאט את מטוסו על ידי הנמכת כני הנסע שלו. עקב גובהו הנמוך של המטוס הוא היה עלול להתנגש במגדל הפיקוח.
תיאום וארגון טוב יותר של כוחות ההצלה כנראה היה מונע חלק ממקרי המוות. הרשויות הגרמניות החליטו למנוע כישלונות דומים בעתיד על ידי תרגולים בקנה-מידה גדול של אסונות אשר יכללו את כל כוחות ההצלה.
בעקבות האסון הכבד, הוקמה ועדת חקירה, שמסקנותיה פורסמו כעבור 3 שנים.
תוצאות החקירה

ההשלכות הטראומתיות של התאונה הורגשו שנים רבות לאחר האירוע. לרבים מהצופים, מהנפגעים ומצוותי ההצלה נגרמה הפרעת דחק פוסט-טראומטית שאצל חלק מהם הגיעה עד לניסיונות התאבדות. תמיכה פסיכולוגית מועטה ביותר סופקה לנפגעים לאחר האירוע, אולם כיום, תמיכה פסיכולוגית מהווה חלק בלתי נפרד מעבודתם של כוחות ההצלה בגרמניה.
בנוסף, הופקו הלקחים הבאים:
גובה טיסה מינימלי של 400 מטר בין הצופים ובין המטוסים, וכן כוחות כיבוי והצלה שישהו בסמוך למופעים.
ללא תמרונים מסוכנים בכיוון הצופים.
כל התמרונים והפעלולים באישור ובאימון מוקדם, ולא על דעת הטייסים בלבד.
בסיס חיל האוויר האמריקני ברמשטיין לא החזיק עוד צוות אירובטי לאחר האסון.
התייחסות של התרבות הפופולרית לאסון

ב-1994 הוקמה הלהקה הגרמנית רמשטיין, ששמה נקרא על שם מקום האסון. כמו כן כתבה הלהקה את השיר "שיר החותמת" להנצחת האסון.
אנדרטה להנצחת הנספים באסון
Low Orbit Ion Cannon

| --- | --- |

 מפתח:  פרטוקס טכנולוגיות (Praetox Technologies)
 גרסה אחרונה:  1.0.8 (13 בדצמבר 2014) 
 מערכת הפעלה:  חוצה פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  סי שארפ 
 סוג רישיון:  רשות הציבור
 קטגוריה:  בדיקות רשת
 http://sourceforge.net/projects/loic
 
לויק (באנגלית: Low Orbit Ion Cannon, תעתיק מקוצר: LOIC) היא מערכת לבדיקות אבטחה ותקשורת בעזרתה ניתן לבצע התקפת מניעת שירות. לויק מבוססת קוד פתוח, נכתבה בשפת #C ופותחה על ידי פרטוקס טכנולוגיות (Praetox Technologies).
המערכת תומכת במערכות הפעלה שונות ומאפשרת ליישם באמצעותה מספר התקפות:
הצפת HTTP.
הצפת UDP.
הצפת ICMP.
השימוש בלויק חוקי כאשר הבדיקה נעשית באופן המוסכם על שני הצדדים, כאשר השימוש הוא בכוונת זדון הופך הדבר לפשע מקוון.
שימוש זדוני

בחודש ינואר 2008, הותקפו מספר אתרים של כנסיית הסיינטולוגיה.
בחודש אוקטובר 2010, הותקפו אתרי האינטרנט של איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בחודש ינואר 2012, כחלק ממבצע Payback הותקפו מספר אתרי אינטרנט של מוסדות פיננסים.
בתאריך 19 בינואר 2012, כתגובה לסגירת שירות שיתוף הקבצים Megaupload, הותקפו אתרי האינטרנט של יוניברסל מיוזיק גרופ בטענה שאלה פגעו בזכויות החירות הדיגיטליות שלהם.
על אף ההצלחות הרבות, רוב חומות האש מזהות התקפות שנעשות באמצעות LOIC וחוסמות אותן.
ראו גם

התקפת מניעת שירות
שמיטת חבילות מידע
הצפת SYN
התקפת שיבוש
הערות שוליים

↑  18 U.S. Code § 1030 - Fraud and related activity in connection with computers, LII / Legal Information Institute (באנגלית)
↑  By Mark Hachman, 2010 5:37PM EST October 29, 2010 October 29, 'Anonymous' DDoS Attack Takes Down RIAA Site, PCMAG (באנגלית)
↑  Asher Moses, The Aussie who blitzed Visa, MasterCard and PayPal with the Low Orbit Ion Cannon, The Age, ‏2010-12-09 (באנגלית)
↑  Andy Greenberg, Anonymous Hackers Hit DOJ, FBI, Universal Music, MPAA And RIAA After MegaUpload Takedown, Forbes (באנגלית)
Apache HTTP Server

| --- | --- |

 מפתח:  קרן התוכנה אפאצ'י 
 מחזור חיים:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 גרסה אחרונה:  2.4.62 (17 ביולי 2024) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows, מערכת הפעלה דמוית יוניקס 
 נכתבה בשפות:  C 
 סוג רישיון:  אפאצ'י 2.0 
 קוד מקור:  https://github.com/apache/httpd  https://svn.apache.org/viewvc/httpd/httpd/ 
 קטגוריה:  שרת HTTP
 http://httpd.apache.org
 
Apache HTTP Server הוא תוכנת השרת HTTP הנפוצה בעולם.
שרת האפאצ'י הוא אחד ממוצרי הדגל המוקדמים של קהילת הקוד הפתוח. עיצובו המודולרי מאפשר רמה גבוהה של התאמה לצורכי כל אתר אינטרנט. אפאצ'י תומך במגוון רחב של הרחבות ("מודולים") ועיצובו ידידותי למפתח ולמנהל האתר. שרת האפאצ'י מסוגל לפעול על מערכות הפעלה רבות.
לעיתים קרובות, משמש אפאצ'י שרת פרוקסי קדמי, כלומר שרת המקבל בקשות ממשתמשים ומעביר אותן הלאה, אל שרתי יישום שונים, שבהם מיושם האתר עצמו.
Apache HTTP Server מפותח ומתוחזק על ידי קהילת מפתחים של מוסד התוכנה אפאצ'י, ומופץ תחת רישיון אפאצ'י.
היסטוריה

שרת הרשת של אפאצ'י נוצר במקור על ידי רוב מקול (McCool), שפעל במסגרת המרכז הבינלאומי לשרתי רשת בשביל מחשבי על, הידוע בשם NCSA HTTPd. כאשר עזב מקול את NCSA באמצע שנת 1994, פיתוח ה-HTTPd נעצר. פיתוח האפאצ'י בענף 1.X התבסס על מוצר זה ועל טלאי תוכנה שהתקבלו מאנשים נוספים. בענף 2.X נכתב כל הקוד מחדש, ואינו מכיל יותר חלקי קוד מה־HTTPd.
הכותב טען שהשם נבחר בגלל היותו שם קליט. פירוש נפוץ הוא שהשם בא מהעובדה שבתקופה שבה הוא פותח, תחילת 1995, הוא הורכב משינויים בקוד של שרת ה-HTTP הפופולרי של אז, NCSA HTTPd 1.3. תיקונים וטלאים נקראים באנגלית Patch, ובכך Apache נשמע קצת כמו A Patch. למרות העובדה הנ"ל, בסעיף שאלות נפוצות שבאתר הרשמי של אפאצ'י נכתב שהשם Apache נבחר מתוך כבוד לשבט האינדיאני יליד אמריקה – אפאצ'י, ש”נודע היטב בזכות המיומנויות הנעלות באסטרטגיות לחימה וסבלנותם הבלתי נדלית”.
בראשית פיתוחו, אפאצ'י היה מוצר הקוד הפתוח היחיד שהיווה תחליף לשרת של נטסקייפ. לאחר מכן, אפאצ'י הפך להיות מתחרה של כמה שרתי HTTP מבוססי UNIX בתחומים של תפקודיות וביצועים. מאפריל 1996, הפך אפאצ'י לשרת אינטרנט הפופולרי ביותר באינטרנט. עד למאי 1999, אפאצ'י הפעיל כ־57% מכלל האתרים שברשת. הפופולריות של אפאצ'י המשיכה לעלות ובפברואר 2006 אפאצ'י שירת כבר 68% מכלל האתרים). מתחריו העיקריים של האפאצ'י הם שרת ה־IIS מבית מיקרוסופט (Internet Information Services), אחריו שרת ה-Java של Sun וכמה שרתים אחרים כמו Zeus. החל מ-2004 המתחרה החדש Nginx צבר פופולריות ונכון לאוגוסט 2011 כעשירית מהאתרים באינטרנט משתמשים בו.
הגרסה השנייה של שרת אפאצ'י, נכתבה מאפס ולכן היא לא מכילה קוד מ-NCSA. הליבה של אפאצ'י 2.x עדיפה על אפאצ'י 1.x. השיפורים הכלולים בגרסה 2.x של אפאצ'י הם, UNIX threading, תמיכה טובה יותר למערכות שהן לא UNIX (כמו Windows), ממשק תכנותי חדש, ותמיכה ב-IPv6.
גרסה 2.2 מכילה ממשק תכנותי חדש הנותן גמישות יותר גבוהה. בנוסף, הגרסה החדשה הציגה מודול מטמון ומודל פרוקסי חדשים.
רישיון

רישוי התוכנה שאיתו מופצות התוכנות של מוסד התוכנה אפאצ'י ובכללן שרת זה, הוא רישיון ייחודי הנקרא רישיון אפאצ'י. הרישיון של אפאצ'י שונה מרישיונות אחרים בכך שהוא מאפשר הפצה של קוד עם התניות שנלוה לקוד ללא אותן התניות. על כן,
המוסד לתוכנה חופשית לא מחשיב את הרישיון של אפאצ'י כתואם לרישיון ה-GPL. לדבריו, הרישיון של אפאצ'י לא תואם ל-GPL משום שהוא מאפשר מצבים שאינם מתאפשרים ברישיון ה-GPL. לדוגמה, הרישיון מאפשר להפיץ קוד שמוגן בפטנט, דבר שאינו מתאפשר ברישיון ה-GPL. משמעות הדבר היא שהתוכנות שרשומות תחת הרישיון של אפאצ'י, לא יכולות להשתלב עם תוכנות שמופצות תחת רישיון ה-GPL.
שימוש

אפאצ'י משמש בעיקר כמגיש תכנים סטטיים ודינמיים ברשת הכלל עולמית. רבים מיישומי האינטרנט בנויים במטרה לעבוד עם המאפיינים של אפאצ'י תחת סביבת העבודה שאפאצ'י מציע.
אפאצ'י הוא רכיב שרת הרשת בחבילת יישומי שרתי הרשת הפופולרית הנקראת LAMP (שמשמעותה: Linux,
אפאצ'י, Python/PHP/Perl, ‏MySQL
).
אפאצ'י הוא שרת הווב הסטנדרטי של רוב הפצות לינוקס. אפאצ'י נכלל גם במספר רב תוכנות קנייניות, לדוגמה: מסד הנתונים Oracle או IBM WebSphere application server‏. Mac OS X משלבת את אפאצ'י כשרת מובנה בה.
מתכנתים המפתחים יישומי רשת, משתמשים לפעמים בגרסה מקומית של אפאצ'י (הכוונה שרק הם יכולים להשתמש בה ולא כל מי שגולש באינטרנט) כדי להציג ולבחון את הקוד כשהוא עוד בפיתוח. תוכנת XAMPP מאפשרת להתקין שרת אפאצ'י מקומי במערכות הפעלה נפוצות: ווינדווס, לינוקס ומק.
רכיבים

אפאצ'י תומך במגוון רחב של רכיבים, רבים מהם מסופקים כמודולים מקומפלים אשר מרחיבים את תפקודיות הליבה (מרכז התוכנה). להלן כמה ממודולי (רכיבי) אפאצ'י: מודולי הזדהות ובקרת גישה פופולריים כמו: mod_access, mod_auth ו-mod_digest, ה-SSL (הנמצאים במודול mod_ssl), מודול proxy, משכתב כתובות אינטרנט, URL rewriter (הידוע גם כמנוע שכתוב, מיושם ב-mod_rewrite), קובצי יומן מותאמים אישית (mod_log_config), ומסננים (mod_include ו-mod_ext_filter). קובצי היומן של אפאצ'י ניתנים לניתוח דרך דפדפן בשימוש קודים חופשיים כמו AWStats או Visitors.
הערות שוליים

↑  Netcraft Web Server Survey, February 2006
↑  סקר המרשתת של אוגוסט 2011 של חברת Netcraft
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb133270397 (data)  GND: 4460947-4  NKC: ph117335  SUDOC: 03565063X  VIAF: 23161816322027721773   WorldCat (עם VIAF): 23161816322027721773
אי-היקבעות התרגום

אי-היקבעות התרגום (באנגלית: Indeterminacy of translation) היא תזה מפורסמת של הפילוסוף האנליטי בן המאה העשרים וילארד ואן אורמאן קוויין, אשר גוללה בספרו Word and Object שראה אור ב-1960. בספר זה נאספו והובהרו רבות מעבודותיו הקודמות של קווין בנוגע לנושאים שאינם לוגיקה צורנית ותורת הקבוצות. תזת אי-היקבעות התרגום מוצגת בהרחבה גם בעבודתו "יחסיוּת אונטולוגית" משנת 1968.
בספרים אלו קווין סוקר את המתודות העומדות בפני בלשנים בניסיונם לתרגם שפה זרה שאינה מוכרת להם. הוא מציין שישנן דרכים רבות לפרק את המשפט למילים, ודרכים רבות להלביש פונקציות שונות למילים. כל היפותזה של תרגום מסוים ניתנת לאישוש רק בהתאם להקשר שבה נאמרה, באמצעות זיהוי משפטים אחרים שנאמרו בשפה זרה זו. אולם אותה אי-היקבעות תשרור שם: כל היפותזה תאושש כראוי רק אם המתרגם יאמץ מספיק היפותזות שיפצו זו על זו בנוגע לחלקים האחרים של השפה.
נשקול להלן את דוגמתו של קווין בנוגע למילה "גוואגיי" (gavagai) המובעת על ידי דובר שפה ילידית שעה שהוא רואה ארנב. הבלשן יכול להבין זאת ב"דרך הטבעית" ולתרגם זאת ל"הנה ארנב". אבל תרגומים אחרים יכולים להיות מתאימים עם כל העובדות המצויות, כמו למשל: "הנה אוכל"; "הבה נלך לצוד"; "תהיה סופה הלילה" (הילידים הללו יכולים להאמין באמונות טפלות); "הנה זנב" וכיוצא בזה. חלק מן התרגומים הנ"ל יימצאו פחות סבירים - כלומר, שיהוו היפותזות תרגום מסורבלות - לאור התצפיות העתידיות. תרגומים אחרים יכולים להישלל באמצעות תחקור הילידים: תשובה חיובית לשאלה "האם זהו אותו גוואגיי כמקודם?", שעה שהבלשן מצביע על ארנב ללא זנב, תשלול מיד את אפשרות התרגום של גוואגיי כזנב, וכדומה. ברם, שאלות כאלו יכולות להישאל רק אם הבלשן התמחה בדקדוק השפה הילידית ובאוצר המילים המופשט שלה; זה בתורו יכול להיעשות רק על בסיס היפותזות הנובעות אחרות הנגזרות מחלקי שפה שהוכרו באמצעות תצפיות.
אי-היקבעות התרגום חלה גם על משמעות הניתנת על ידי דוברי אותה שפה, ואף כמו למבעים קודמים של אותו דובר. דעה זו אינה מובילה לסקפטיות אודות משמעות - לגבי משמעות המילים כחבויה ובלתי ניתנת לידיעה או לגבי מילים כנטולות משמעות. עם זאת, עיקרון אי- היקבעות התרגום בשילוב עם הנחה ביהביוריסטית הטוענת כי מבעים של דובר מובנים מתוך התנהגותו, יכול להוביל לכך שמשמעויות אינן קיימות כאובייקטים; בהקשר זה מודגש כי אין למושג "מילה נרדפת" משמעות תפקודית. עם זאת הקביעה כי משמעיות אינן קיימות כאובייקטים אינה מרמזת על כך שמילים נטולות פירוש או משמעות.
ראו גם

פילוסופיה של הלשון
פילוסופיה אנליטית
תרגום
TinyMCE

| --- | --- |

 מפתח:  Tiny Technologies Inc
 גרסה אחרונה:  7.4.1 (10 באוקטובר 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה-פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  JavaScript
 סוג רישיון:  LGPL
 קוד מקור:  https://github.com/tinymce/tinymce 
 www.tinymce.com
 
TinyMCE הוא עורך טקסט עשיר מקוון כתוכנת קוד פתוח תחת רישיון LGPL. התוכנה ממירה אלמנטים של HTML לתצוגה ויזואלית, מה שנקרא WYSIWYG.
TinyMCE נועד להשתלב בקלות עם ספריות JavaScript כגון React JavaScript, Vue.js ו-AngularJS כמו כן TinyMCE משולבת במערכות ניהול תוכן כמו וורדפרס וג'ומלה.[דרוש מקור]
תאימות דפדפנים

TinyMCE תואם לרוב הדפדפנים, ביניהם Google Chrome, Mozilla Firefox, Safari, Microsoft Edge, Internet Explorer ו-Opera.
ממשק API

TinyMCE כולל ממשק API מקיף להתממשקות להרחבות חיצוניות.
הערות שוליים

↑  "TinyMCE:Compatibility — TinyMCE Documentation". TinyMCE. 2012-03-30. נבדק ב-2015-10-21.
↑  "TinyMCE:API — TinyMCE Documentation Wiki". TinyMCE. 2010-01-14. נבדק ב-2010-02-23.
עופרת

עוֹפֶרֶת (באנגלית: Lead, בלטינית: Plumbum) היא יסוד כימי מסדרת מתכות המעבר העמידות שסמלו הכימי Pb ומספרו האטומי 82. עופרת היא מתכת כבדה ורעילה. הייתה ידועה לאדם עוד מימי קדם ובמהלך ההיסטוריה קנתה לעצמה שימושים רבים.
תכונות

צבע העופרת אפרפר עם גוון כחלחל, ההופך לאפור בתגובה עם האוויר. העופרת נמנית עם היסודות הצפופים ביותר, ולכן כבדה יחסית. היא מתכת רכה מאוד, תכונה המקנה לה יכולות עיבוד גבוהות. היא עמידה מאוד לשיתוך, מאחר שבמגע עם האוויר השכבה החיצונית של כלי העופרת הופכת לתחמוצת המצטיינת בכושר בידוד, ולכן מבודדת את שאר המתכת. העופרת ותרכובותיה רעילות מאוד לבני אדם. מוליכותה החשמלית ומוליכותה התרמית נמוכות. תכונה המייחדת את העופרת היא שלוח עופרת עבה דיו חוסם כל קרינה מייננת (בין השאר, קרינת גמא).
ניתן למצוא בטבע עופרת בצורתה הטהורה, אך הדבר נדיר. ברוב המקרים היא נמצאת בטבע בסמיכות ליסודות אחרים, בעיקר נחושת, אבץ וכסף. כן ניתן להפיק עופרת מהסולפיד שלה, PbS (גלנה).
העופרת היא היסוד הכי כבד בטבלה המחזורית שקיים לו איזוטופ יציב, וכל היסודות הבאים אחרי עופרת הם רדיואקטיבים.
שימושים

הוספה של עופרת טטרה אתיל  \ Pb(C_{2}H_{5})_{4} לבנזין לשם העלאת דירוג האוקטן שלו, המאפשר קבלת הספק גבוה יותר ממנוע בנפח נתון. מאז שנות התשעים פסק השימוש בתוספי עופרת לדלק כמעט לגמרי, עקב התוצרים הרעילים (הנפלטים מן המפלט) ובמכוניות חדשות משתמשים בבנזין נטול עופרת. מכוניות אלו מצוידות בממירים קטליטיים שהעופרת מזיקה להם. תוספת העופרת נמצאת כיום רק בדלק למכוניות ישנות שמספרן פוחת עם הזמן. המנועים במכוניות אלו אינם מתוכננים לשימוש בדלק נטול עופרת ולכן דרוש להן דלק עם עופרת, בגלל תכונות הסיכה שלה.
העופרת משמשת להכנת האלקטרודות של סוללות עופרת-חומצה.
צבעי עופרת: מתרכובת העופרת כדוגמת עופרת פחמתית, הנקראת גם "עופרת לבנה", מכינים צבע לבן שהוא בסיס לצבעים רבים. צבעים אלו רעילים ומשום כך אין צובעים בהם פריטים שיש סכנה כי ייאכלו על ידי ילדים, כמו רהיטים וצעצועים.
לתרכובות אחרות של עופרת שימושים רבים - ייצור לכה, גפרורים, חומרי הדברה וצבעים (נוסף לצבע הלבן).
בעקבות עמידות העופרת לקורוזיה ובפני חומרים פעילים אחרים מצפים בעזרתה צינורות פליטה (ביוב וכו'), בקבוקי נוזלים שאינם מיועדים לשתייה וכו'. לעיתים אף מורחים את תחמוצת העופרת על כלי ברזל לשם מניעת החלדתם.
בשל המסה הסגולית הגבוהה של העופרת משתמשים בעיקר בה לייצור משקולות, כמו משקולות לוילונות, דיג וצלילה.
העופרת משמשת לציפוי כבלי חשמל בשל רכותה ועמידותה.
העופרת משמשת לציפוי ובניית קליעי נשק חם למיניהם.
מיגון מפני קרינה מייננת, בבדיקות רנטגן, בכורים גרעיניים ובמיגון (מצודת עופרת).
משתמשים בעופרת כדי ליצור זכוכית הנקראת בדולח. תוספת העופרת למבנה הזכוכית משנה את התכונות האופטיות, מרככת את הזכוכית (וכך ניתן לעצב אותה על ידי חיתוך) ומקנה לה יכולת עצירת קרינה מזיקה.
לייצור פלומבות.
בעבר השתמשו בעופרת בדפוס בלט.
עופרת מעולם לא שימשה לייצור עפרונות; מתחילתם עפרונות הכילו גרפיט. ניתן להתחקות אחר מקור הטעות עד לחרט הרומי, penicillus (ומכאן המילה האנגלית לעיפרון, pencil), ששימש לחריטה על פפירוס, ולעיתים היה עשוי עופרת. סוג הגרפיט בעפרונות הראשונים כונה plumbago (מתנהג כמו עופרת), כיוון שבאותה עת (המאה ה-16) לא זיהו אותו נכונה.
הפקה

העופרת מופיעה בקרום כדור הארץ בשיעור של 16 חלקים במיליון וכורים אותה כמינרל המצוי באבני גיר הנקרא גלניט (Galena), שהוא סולפיד (גופרת העופרת, PbS). המינרל מכיל 86.5% עופרת (מסתו המולרית היא 239.3). כריית המינרל מתבצעת בעיקר באמריקה הצפונית, באוסטרליה ובמקסיקו אך יש ארצות אחרות שבהן כורים את הגלניט בכמויות רבות.
כדי להפיק עופרת נקייה מחומר הגלם גלניט, מחממים תחילה את הגלניט כדי להיפטר משאריות גופרית, ולאחר מכן מכניסים את הגלניט הנקי אל כבשן ביחד עם פחם האבן. לאחר חימום (לטמפרטורות גבוהות) הקשר הכימי בין הגופרית לבין העופרת מתנתק והתוצר הוא עופרת מותכת ונקייה יחסית. העופרת המתקבלת מתהליך זה מכילה לעיתים קרובות מתכות יקרות כמו כסף וזהב, שלעיתים כדאי לזקקן מן העופרת למען רווח נוסף.
חלק מהעופרת מיוצר באמצעות מיחזור גרוטאות, בעיקר לוחות מצברים וצינורות. את הגרוטאות מתיכים והתוצר הוא גוש עופרת נקי שאינו מעובד.
צבעים

צבע לבן הוכן מאבקה דקה של עופרת פחמתית בסיסית  \ PbCO_{3}-Pb(OH)_{2} המורחפת בשמן ושימש לציפוי משטחי עץ ומתכת. הצבע הוכן מעופרת מתכתית ו- \ CO_{2} בקטליזה של חומץ. עופרת מתכתית הוכנסה לכלי חרס שבתחתיתם חומץ. סירים אלו הונחו בשכבות זה על זה כשביניהם קליפות עץ רטובות. הפירוק של קליפות העץ על ידי מיקרואורגניזמים (תסיסה) יצר חום ופליטת  CO_{2} . החום אייד את החומץ בתחתית הסירים. אדי החומץ הגיבו עם העופרת ליצירת עופרת אצטט. עופרת אצטט מגיבה עם פחמן דו-חמצני לקבלת הפיגמנט: עופרת פחמתית בסיסית. לאחר כשלושה חודשים היו פותחים את הסירים ומפוררים את התוצר לקבלת הפיגמנט. תהליך זה כונה "התהליך ההולנדי" (Dutch process) והיה בשימוש נרחב במשך מאות שנים עד שהתגלו במחצית המאה העשרים מקרי פגיעה מוחית אצל ילדים שנחשפו לצבע מתפורר שהכיל את הפיגמנט הזה. ילדים שנחשפו לצבע גילו סימנים של:
נזק למוח ולמערכת העצבים.
קשיי למידה והתנהגות (כדוגמת היפראקטיביות).
האטה בצמיחה.
בעיות שמיעה.
כאב ראש.
פיגמנט לבן אחר היה עופרת גופרתית (עופרת סולפט)  \ PbSO_{4} ואילו פיגמנט לצבע צהוב הוכן מעופרת כרומטית  \ PbCrO_{4}. זיהום אוויר בתרכובות גפרית יוצר ציפוי שחור של עופרת גופרית (סולפיד העופרת) PbS על פני השטח של משטחים הצבועים בצבעי עופרת, תופעה זו נצפית, למשל, בציורי כנסייה עתיקים באירופה. כדי לחדש את צבע התמונה יש לנקותה במי חמצן כך שהסולפיד מתחמצן ומתקבלת שוב עופרת סולפט  \ PbSO_{4} לבנה.
היסטוריה

העופרת היא אחת משבע המתכות הידועות לאדם מימי קדם; ידוע שהאדם השתמש בה כבר בשנת 5000 לפנה"ס, ובשל היותה רכה וקלה לעיבוד נודעו לה שימושים רבים, המצרים השתמשו במשקלות עופרת לרשתות דייגים כבר באלף השני לפנה"ס. העופרת היא אחת משש המתכות המוזכרות בספר במדבר, פרק ל"א, פסוקים כ"ב–כ"ג: ”אַךְ אֶת-הַזָּהָב, וְאֶת-הַכָּסֶף; אֶת-הַנְּחֹשֶׁת, אֶת-הַבַּרְזֶל, אֶת-הַבְּדִיל, וְאֶת-הָעֹפָרֶת. כָּל-דָּבָר אֲשֶׁר-יָבֹא בָאֵשׁ, תַּעֲבִירוּ בָאֵשׁ וְטָהֵר.”
בפרשת בשלח, שירת הים נכתב: "צָלְלוּ, כַּעוֹפֶרֶת, בְּמַיִם אַדִּירִים...".
בספר ירמיהו מוזכר השימוש בעופרת לטיהור המתכת כסף מסיגים (אי נקיונות מתכתיים), היו מתיכים יחד כסף ועופרת, העופרת הייתה נשרפת (מתחמצנת) ובקירור התקבל כסף נקי
"מצודת דוד" מפרש ומרחיב בתוך כך על התהליך "דרך צורף כסף להסיר הסיג מניח הכסף בכור ועמו עופרת ומעמיד על האש ונופח במפוח עד יותך הכסף והעופרת ונשרף העופרת ונשאר הכסף נקי מבלי סיג"
השימוש הנפוץ ביותר בעופרת בעולם העתיק היה לצנרת. עופרת היא חומר אידיאלי לאינסטלציה בשל תכונותיה:
נוחה לעיבוד ולעיצוב, ובשל נקודת ההיתוך הנמוכה יחסית (כ-C°‏ 300), קלה לריתוך ולהלחמה.
אינה מחלידה, ועמידה בפני קורוזיה.
גמישה דיה שלא להתבקע בעת התפשטות הקרח בעת קפיאת מים בצינורות, כתוצאה מהאנומליה של המים.
אינה נוטה להיסדק (בניגוד לברזל).
בתקופת רומא העתיקה התקינו מן העופרת צינורות מים ואמבטיות, שימוש אשר נמשך עוד שנים רבות לאחר-מכן. שריד לכך נמצא כיום בשפות האירופאיות באנגלית: שרברבים (אינסטלטורים) נקראים plumbers ובצרפתית Plombier - מהשם הלטיני של העופרת: plumbum.
בימי הביניים סברו אלכימאים, כי העופרת היא הראשונה שבמתכות וכי בעזרת אבן החכמים ניתן להפיק ממנה זהב.
בתקופות מאוחרות יותר נמצאו לעופרת שימושים מגוונים: עשו ממנה גגות, ארונות מתים, מכלים, צבע לבן ועוד. ברם, כאשר התגלה כי העופרת רעילה לאדם הפסיקו להשתמש בעופרת בכל התחומים הנוגעים למגע ישיר ותכוף עם גוף האדם.
רעילות והשפעות על הגוף

העופרת היא מתכת רעילה. השפעותיה כוללות נזקים לקצות העצבים, וכן לדם ולמוח.
כאשר עופרת מתכתית מחוממת באוויר, נוצרים עליה גבישים בצבע צהבהב-אדום: זוהי חד תחמוצת העופרת או "ליתארג'". האבקה הזו מגיבה לחומץ (תגובת סתירה), והתוצאה היא חומר הנקרא "סוכר העופרת" (עופרת אצטט) שטעמו מתקתק.
הרומאים נהגו להרתיח מיץ ענבים בכלי עופרת עד לקבלת נוזל צמיג ומתוק, שנקרא Sapa והכיל כגרם "סוכר עופרת" לליטר. הסירופ הזה שימש כממתיק במתכונים רבים וכן כחומר משמר ליין. לפני המצאת בקבוקי הזכוכית האטומים של ימינו היה היין חשוף להחמצה: חיידקים הפכו את האלכוהול בנוכחות חמצן מהאוויר לחומצה (חומץ בן יין). חד-תחמוצת העופרת שמרה על היין הן על ידי נטרול החומץ שכבר נוצר בו והן על ידי קטילת החיידקים - שבדומה לבני האדם, מורעלים ממתכות כבדות.
הצורך בשימור יין (מזון בסיסי לאורך תקופות היסטוריות ארוכות) היה כה חזק עד שגם כשהתבררה הרעילות של החומר במאה ה-18 נמשך השימוש. רק החלת עונש מוות לממתיקי יינות עצרה את השימוש בליתארג'.
היסטוריונים רבים מיחסים את שקיעת האריסטוקרטיה הרומית לנזק הנוירולוגי הכבד שגרמה החשיפה לעופרת. ייתכן שטירופם של קיסרים כקליגולה, נירון וקומודוס היה תוצאה של צריכת יין וממתקים רוויי עופרת. כמו כן, חשיפה לעופרת עלולה לגרום לפגיעה במערכת העצבים ובפוריות אצל נשים.
בדיקה שנערכה ב-2024 במעבדה מיוחדת בבית החולים Mayo Clinic בחנה שלוש קווצות שיער, שבדיקה גנטית אישרה כי הגיעו מראשו של המלחין לודוויג ואן בטהובן. הבדיקה מצאה בשיערו של בטהובן ריכוז גבוה מאוד של עופרת. הדבר מראה שבטהובן נחשף לריכוזים גבוהים מאוד של עופרת, אולי כתוצאה משתייה מרובה של יין זול, שהכיל "סוכר עופרת". צוות חוקרים מסר כי כמות העופרת בגופו של בטהובן הייתה מספיקה כדי להסביר את חירשותו בסוף ימיו, ומחלות אחרות מהן סבל.
בשל רעילותה של העופרת, כיום משתמשים בה פחות ופחות במוצרים שהאדם בא במגע תכוף עמם: צבעים, ציפוי כלי אוכל ומכשירים המעורבים בתהליך ייצור מזון ושתייה. החומר הוגבל לשימוש על ידי האיחוד האירופי.
במחקר

הכימאי הבריטי פרדריק סודי (Soddy) שעבד בקנדה עם ארנסט רתרפורד גילה ב-1901, שבתהליך הרדיואקטיבי אטום כבד מתפרק והופך לאטום אחר וכן שאורניום (היסוד ה-92 בטבלה המחזורית) מתפרק תחילה לתוריום, שבתורו מתפרק לרדיום, ולראדון, פולוניום ועופרת. התפרקות כזו, כפי שהראה רתרפורד, נגרמת מפליטה של גרעין הליום מתוך גרעין האטום המקורי, כלומר שני פרוטונים ושני נייטרונים.
הכימאית סטפני/סטפניה הורוביץ (Horovitz) למדה כימיה באוניברסיטת וינה וב-1914 סיימה לימודי דוקטורט בתחום. הורוביץ זיהתה את המשקל האטומי של העופרת. היא והוניגשמיד פרסמו את ממצאיהם במאמר משותף ב-1914, שעורר הדים רבים בקהילה המדעית. הורוביץ גילתה שאיוניום הוא איזוטופ של היסוד תוריום, שמספרו בטבלה המחזורית הוא 90. תגלית שאפשרה ארגון נכון של הטבלה המחזורית והבנה שליסודות רבים יש איזוטופים.
ראו גם

גלנה
סוללת עופרת-חומצה
הערות שוליים

↑   ערך מילוני בנושא פלומבה,  בוויקימילון
↑  Lead in Paint, Dust, and Soil, US Environmental Protection Agency
↑  ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק י'.
↑   שרידי עופרת בשיערו של בטהובן עשויים לרמז על הסיבות להתחרשותו, באתר הארץ, 8 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560411305171  BNE: XX529699  BnF: cb119567697 (data)  GND: 4145879-5  LCCN: sh85075435  NARA: 10663134  NDL: 00568006  NKC: ph123730 
יציקת עופרת סביב מוט חיבור ממתכת קשה במעקה אבן של גשר בוונציה. ביציקה נראים חורי מדגש שנועדו ללחוץ את העופרת לתוך החלל הפנוי
חותמות עשויות עופרת
חד תחמוצת העופרת, ליתארג' - Litharge
טתר

| --- | --- |

 סמל:  USDT או ₮
 יחידות משנה
 תחילת שימוש:  נובמבר 2015 
 בנק מרכזי
 https://tether.to/
 
טתר (באנגלית: Tether; קוד: USDT; סימול: ₮) הוא מטבע מבוזר יציב המגובה באמצעות הדולר האמריקאי ומונפק על ידי חברת טתר לימיטד. טתר הוא המטבע היציב הראשון שהונפק אי פעם, והוא מתוכנן להיצמד לשער הדולר כך שתיאורתית כל מטבע הנכנס לסירקולציה מבוטח על ידי רזרבת כסף פיאט שוות ערך לדולר מקורי.
הרעיון מאחורי הפרויקט נראה לראשונה בספר לבן מאת ג'. ר. ווילט ב-2012 ופורסם באופן רשמי ב-2014, כאשר המטבעות המוקדמים שוחררו על גבי הבלוקצ'יין של ביטקוין ב-6 באוקטובר אותה שנה, בידי חברת הזנק השייכת לברוק פירס, ריב קולינס וקרייג סלארס.
אף על פי שההנפקה המקורית נעשתה על רשת הביטקוין, מאוחסן המטבע כיום על רשתות בלוקצ'יין רבות כאשר הריכוזים הגבוהים ביותר נמצאים על רשתות אתריום וטרון. נכון ל-2021 שווי השוק של טתר הוא יותר מ-69 מיליארד דולר.