stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית CASE
עיקרי התוכנית

התוכנית כוללת 30 שיעורים, שמועברים לתלמידים פעם בשבועיים-שלושה, במשך שנתיים, כאשר כל שיעור או רצף של שיעורים מתמקד בקידום אחת מסכמות החשיבה הפורמליות. שיעורים אלה ניתנים כתוספת לשיעורי המדעים הרגילים בכתה ולא מחליפים אותם.
כל השיעורים מובנים על פי חמישה עקרונות:
הכנה קונקרטית – פעילות מעשית ופשוטה, המתאימה לרמה הקונקרטית שבה נמצאים רוב התלמידים. רוב השיעורים פותחים בהתנסות פרקטית ישירה ופשוטה, הדורשות רק פעולות קונקרטיות (מוחשיות) המאפשרות לתלמידים להיחשף לבעיה. בנוסף, במסגרת זו מוודאים כי קיימת שפה משותפת בין המורה לתלמידים לגבי המושגים הבסיסיים ועל המערכת הנחקרת בהתאם לשיעור המועבר.
קונפליקט קוגניטיבי – על מנת לעורר את התפתחות סכמת החשיבה, יש לקונפליקט הקוגניטיבי תפקיד חשוב. התלמיד, שחווה ראיות שאינן תואמות את דרך חשיבתו, חייב להתאים אותם על מנת להכיל את הראיות החדשות. הקונפליקט שנוצר, דוחף את התלמידים לבנייה מחודשת של חשיבתם על מנת להתאימה לעדות החדשה.
הבנייה – התלמידים בונים אסטרטגיות למידה חדשות. במהלך השיעורים הם מבצעים באופן פעיל את המשימות, מנתחים ודנים בהן ובכך הם מבנים את אסטרטגיות החשיבה שלהם. פעילות זו נעשית תוך אינטראקציה עם חבריהם לקבוצה (הבניה חברתית) ובתיווך המורה.
מטא-קוגניציה – חשיבה על חשיבה. העיקרון החשוב ביותר, לפיו על מנת לגרום לתלמידים להיות מודעים לתהליכי החשיבה שהם מפעילים בעת התמודדות עם משימות, על המורה לעודד תהליכים רפלקטיביים. כך התלמידים מפתחים חשיבה ביקורתית ומודעות בכל הנוגע לאסטרטגיות חשיבתם, בעת התמודדותם עם המשימות.
גישור – היכולת של התלמידים לקשר בין סכמות חשיבה מסוגים שונים וכן לקשר את דפוסי החשיבה שלהם לתוכנית הלימודים ולחיי היום יום. הגישור מחזק את השימוש בסכמה ומרחיב את יישומה. הוא הופך אותה לרלוונטית ולכן מועיל גם למוטיבציה ללמידה.
על פי מודל הוראה זה, חל שינוי בתפקידו של המורה בפועל במהלך השיעורים. בניגוד לדגם ההוראה הפרונטלי, שבו למורה יש שליטה מלאה על התכנים, השאלות והדיון בשיעור - בדגם הוראה על פי תוכנית CASE, המורה הוא מדריך או מנחה. עליו לעודד את השתתפותם של התלמידים בדיונים הקבוצתיים, לעורר קונפליקטים קוגניטיביים ולגרום לסיעור מוחין בקרב תלמידיו. בנוסף, עליו לנסות ולהתחקות אחר דרך חשיבתם של תלמידיו על מנת ליצור דרך חשיבה חדשה, המאפיינת את סכמות החשיבה הגבוהות יותר.
תוכנית 9 מהחלל החיצון

| --- | --- |

 בימוי:  אדוארד ווד 
 הופק בידי:  אדוארד ווד יו תומאס ג'וניור צ'ארלס בורג ג'יי אדוארד ריינולדס
 תסריט:  אדוארד ווד 
 עריכה:  אדוארד ווד 
 שחקנים ראשיים:  בלה לוגוסי
 מוזיקה:  גורדון זהלר
 צילום:  ויליאם ס. טומפסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  התאגדות המפיצים באמריקה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 ביולי 1959
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט זומבים, סרט אימה, סרט מדע בדיוני, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית 
 תקציב:  60,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   plan9fromouterspace
 דף הסרט ב־IMDb
 
Plan 9 from Outer Space
תוכנית 9 מהחלל החיצון הוא מותחן מדע בדיוני שכתב וביים אדוארד ווד, ששודר לראשונה כסרט טלוויזיה בשנת 1957, ויצא לאקרנים בשנת 1959. עלילת הסרט מתרחשת בחלל החיצון, ועוסקת בניסיונות של חייזרים למנוע מתושבי כדור הארץ לפתח נשק להשמדה המונית שעלול להרוס את היקום, דרך "תוכנית 9", תוכנית להקים לתחייה את המתים, כשדים זומבים.
בשנת 1980 הוכרז כ"סרט הגרוע ביותר בעולם, של הבמאי הגרוע ביותר בעולם".
שם הסרט

במקור הסרט נקרא "שודדי הקברים מהחלל החיצון", אך המממנים של הסרט שהיו נוצרים אדוקים סירבו שהסרט ייקרא כך, משום ששוד קברים הוא חילול הקודש בנצרות. הסרט נפתח במונולוג הזה:
ברכות, ידידיי. כולנו מתעניינים בעתיד, זה המקום שבו אתם ואני הולכים לבלות את שארית חיינו. אתם יודעים, ידידיי, שאירועים עתידניים כגון אלה ישפיעו עליכם בעתיד. אתם מתעניינים במסתורי, בלא נודע. זו הסיבה שאתם נמצאים כאן. [...] ידידיי, היוכל לבכם לעמוד בפני העובדות המזעזעות על שודדי הקברים מהחלל החיצון?
"סרטו האחרון של בלה לוגוסי"

זמן קצר לפני שמת באוגוסט 1956, עבד בלה לוגוסי עם ווד על מספר רב של פרויקטים, שרבים מהם לא מומשו, ולא היו קשורים ל"תוכנית 9". בין הסצנות שלהן לוגוסי הצטלם: בכי בהלוויה, הליכה בחזית ביתו של טור ג'ונסון לאור יום, הליכה באופל הלילה ועמידה על רקע תפאורות של קברים, בתפקידו המפורסם ביותר כדרקולה. כאשר לוגוסי מת, הפרויקטים הללו נגנזו וכל תיעוד להם אבד, לבד מהסצנות שצוותו ל"תוכנית 9".
מורשת

בשנת 1991 יצא קומיקס שהאירועים המתוארים בו היו מעין המשך לסרט. בשנת 2009 הוסרט הקומיקס.
בשנת 2006 עובד הסרט להצגת תיאטרון, מאת ובבימויו של ג'יימס גורדון טיילור. ההצגה גם הוסרטה על קלטת וידאו.
מאותה השנה, הסרט יוצא בארצות הברית במהדורות צבעוניות וערוכות מחדש ועל תקליטורים.
מתוכננת גם לצאת גרסת תלת מימד לסרט.
בשנת 2009 הכריזו שתי חברות הפקה אמריקאיות על כוונתן להפיק גרסה מחודשת ל"תוכנית 9 מהחלל החיצון": האחת, "שודדי הקברים מהחלל החיצון", נכתבת ומבוימת בידי כריסטופר קלר, וזמן יציאתה לאקרנים לא ידוע, אך ככל הנראה שתצא לאחר צאת "תוכנית 9" הנכתבת ומבוימת בידי ג'ון ג'ונסון, ומתכונן שתצא לאקרנים לא לפני תום 2013.
חלקו האחרון של הסרט "אד ווד" מ-1994 מתאר את הפקת הסרט.
תוכנית 863

סמליל תוכנית 863
תוכנית 863 (בסינית: 863计划) היא תוכנית שנוסדה ומנוהלת על ידי ממשלת הרפובליקה העממית של סין, ומיועדת להמריץ את הפיתוח של טכנולוגיות מתקדמות, בקשת רחבה של תחומים. מטרת התוכנית היא להפוך את סין עצמאית ובלתי מחויבת לטכנולוגיות זרות.
בין התוצרים הידועים שיצאו מהתוכנית, הם משפחת מעבדי המחשב לונגסון, תוכנית החלל שנג'ואו, ומערכת ההפעלה קילין.
היסטוריה

שם התוכנית ניתן לה על שם תאריך היווסדה על פי לוח השנה הסיני 86/3. התוכנית הוצעה במכתב לממשלת סין, על ידי המהנדסים וונג וונצ'ן, וונג דאהנג, יאנג ג'יאשי, וצ'ן פנג'יון, ואושרה על ידי דנג שיאופינג. לאחר יישומה במשך תוכנית החומש השביעית, המשיכה התוכנית להתבצע בשתי תוכניות החומש שבאו אחרי השביעית. תקציב התוכנית מטעם המדינה עמד על כ-11 מיליארד רנמינבי, ותפוקתה הסתכמה בכ-2,000 פטנטים, חלקים מקומיים וחלקם בינלאומיים.
תחת התוכנית 200 מיליארד דולרים אמריקאיים הושקעו בטכנולוגיות מידע ותקשורת, מתוכם שוריינו כ-150 לטכנולוגיות טלקומוניקציה. ב-1996 הוסף הנושא של טכנולוגיות ספנות. יישום התוכנית ארך זמן, במשך תוכנית החומש השביעית, ועדכון התבצע לה בתוכנית העשירית, שהייתה בין השנים 2001 -2005.
ב-2011 בית משפט בארצות הברית האשים מדען יליד סין בשם הואנג קשואה, בגנבת סודות מסחריים מתאגידים אמריקאיים, ולפחות את חלקם העביר לתוכנית 863.
שטחי פעולה

התוכנית בתחילתה התמקדה בשבעה שדות מחקר שונים:
ביוטכנולוגיה
חלל
טכנולוגיית המידע
טכנולוגיות לזירה
מיכון
אנרגיה
חומרים חדשים
מ-1986 נוספו שני תחומים חדשים
טלקומוניקציה (1992)
מדעי הספנות (1996)
הערות שוליים

↑  בשמה המלא תוכנית המדינה לפיתוח ההיי-טק בסינית 国家高技术研究发展计划
↑  Loongson, נקרא במקור גודסון - Godson
↑  מקביל למרץ 1986
שזיף הודי

| שזיף הודי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: מלפיגאים
משפחה:: ערבתיים
סוג:: Flacourtia
מין:: שזיף הודי
שם מדעי
 Flacourtia jangomas ‏Räuschel, 1797

שזיף הודי (שם מדעי: Flacourtia jangomas, ידוע גם בשם שזיף הקפה ההודיאו סקרמבריס) הוא עץ יער גשם בשפלה ובהר במשפחת הערבתיים. בעבר נכלל במשפחת ה־Flacourtiaceae. הוא גדל באופן נרחב בדרום־מזרח ומזרח אסיה, ובמספר מקומות הוא הגיע כמין פולש. מקורו הפראי אינו ידוע אך משערים כי הוא אסיה הטרופית, על פי רוב כנראה בהודו.
העץ נפוץ מאוד בדרום הודו והוא בעל חשיבות קולינרית ורפואית, במיוחד בקרלה.
תיאור > גזע

השזיף ההודי הוא שיח או עץ קטן ונשיר שגדל לגובה של 6–10 מטר. הגזע והענפים הם בדרך כלל חסרי קוצים בעצים ותיקים, אך מוקפים בצפיפות בקוצים עצים פשוטים או מסועפים קהים כשהם צעירים יותר. הקליפה חומה בהירה עד אדומה נחושת עם מרקם מתקלף והעלים ירוקים בהירים וצורתם סגלגלה צרה. העלים והשורשים מכילים טאנין.
תיאור > פרחים ופירות

הוא מייצר פרחים ריחניים קטנים לבנים עד ירוקים לבנבן. הפירות העסיסיים יחסית מעוגלים וורודים עד אדום כהה ובערך 0.6–1 אינץ (1.5–2.5 סנטימטרים) רוחב. בשר הפרי צהוב ירקרק.
תקריב של F. Jangomas פרי
חתך פרי לוביקה
אקולוגיה

הצמח נחשב לאחד מהצמחים המארחים העיקריים של זבוב הפירות של קווינסלנד (Bactrocera tryoni).
שמות נפוצים

בנגלית: ŧipa fol, লুকলুকি
אסאמי: poniol (পনিয়ল)
אנגלית: שזיף קפה הודי, דובדבן חמוץ הודי, רוקאם, שזיף רונאלה, שרמבריס
הינדי: talispatri (तालिसपत्री), פאני אמלה (पानी आमला)
מניפורי: heitroi (হৈত্ৰোঈ)
קונקאני: ג'גומה
תאילנדית: takhob
רוהינגה, צ'יטגונית: fainná gula
סנסקריט: sruvavrksha, vikankatah (स्रुववृक्ष)
Sylheti: lukluki (ꠟꠥꠇꠟꠥꠇꠤ), kulkuli (ꠇꠥꠟꠇꠥꠟꠤ)
מלאיאלאם: lubikka (ലൂബിക്ക), lovlolika (ലൗലോലിക്ക), lololikka, vayyamkaitha
טמילית: vaiyyankarai
מיזו: sakhi thei
מלאית: kerkut
Castellano Panama: uva de monte, uvita, guinda.
שימושים > במזון

פירות השזיף ההודי נאכלים באופן נרחב ברחבי דרום אסיה, הן טריות והן מבושלות. הם ידועים בטעם החמצמץ והמתון שלהם. הפירות כבושים, מיובשים במלח או מבושלים בקארי הודי. ניתן גם לערבב אותם למיצים או להכין מהם ריבות ומרמלדות שהן פופולריות מאוד בדרום הודו. ריבות שזיפים וחמוצים קפה המיוצרים באופן מסחרי מיוצאות ברחבי העולם על ידי חברות שונות, בעיקר מקראלה.
שימושים > כתרופה

ברפואה הפולקלורית של דרום אסיה משתמשים בפירות ובעלים של שזיף הקפה ההודי נגד שלשולים. לפי הדיווחים, עלים יבשים יעילים עבור ברונכיטיס ושורשים אמורים לדכא כאב שיניים. לקליפת ה-Flacourtia jangomas יש מרכיבים אנטי-פטרייתיים ואנטי-בקטריאליים שונים, מה שהופך אותה למרכיב חשוב לכמה תרופות איורוודיות. משחת קליפות טחון משמשת גם לריפוי מחלות נפוצות רבות ביישובי השבטים של מערב גאט.
שימושים > העץ

העץ נקצר לפעמים לתעשיית העץ במדינות ההודיות טמיל נאדו, קראלה וקרנטקה. הוא משמש לעיתים קרובות כחלופה זולה יותר לטיק ולעצים יקרים אחרים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Sleumer, Herman Otto (בדצמבר 1954). "Flacourtiaceae". Flora Malesiana. 5 (1): 1–106 – via Naturalis Institutional Repository. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3  Hanelt, Peter; Institute of Plant Genetics and Crop Plant Research, eds. (2001). Mansfeld's Encyclopedia of Agricultural and Horticultural Crops: (Except Ornamentals). Springer. p. 3700. ISBN 978-3-540-41017-1.
1 2 3  Chandra, Indrani; P. Bhanja (25 באוגוסט 2002). "Study of organogenesis in vitro from callus tissue of Flacourtia jangomas (Lour.) Raeusch through scanning electron microscopy". Current Science. India: Current Science Association and Indian Academy of Sciences. 83 (4): 476–479. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  "Flacourtia jangomas (Lour.) Raeuschel". Pacific Island Ecosystems at Risk.
1 2  Thingnam, Sophia. "Flacourtia jangomas - Description". Flowers Of India. נבדק ב-9 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Botha, John; Darryl Hardie; Greg Power (2000). "Queensland fruit fly Bactrocera tryoni: Exotic threat to Western Australia" (PDF). AGWEST Factsheet. The Government of Western Australia. אורכב מ-המקור (pdf) ב-2008-09-01. נבדק ב-2008-12-29.
תואר אקדמי

מקבלי תואר מוסמך באוניברסיטת חיפה לבושים בגלימה אקדמית בטקס הענקת התואר בשנת 2007
תואר אקדמי הוא תואר שמעניקות אוניברסיטאות ומכללות אקדמיות (להוראה ושאינן להוראה) לבוגריהן, לאחר שסיימו לעמוד בכל התנאים הלימודיים והמחקריים המקנים זכות לתואר.
זהו אחד המדדים להישגים האקדמיים של הסטודנט.
התארים האקדמיים בישראל ניתנים בשלוש רמות:
בוגר אוניברסיטה (Bachelor) – תואר ראשון.
מהנדס במדינת ישראל, תואר אקדמי ארבע שנתי במדעי ההנדסה (BSc) באחת הדיסציפלינות המדעיות.
מוסמך אוניברסיטה (Master) – תואר שני. לתואר זה נהוגים לעיתים שני מסלולים:
מסלול מחקרי עם תזה, שבסופו על הלומד לתואר להגיש עבודת מחקר ברמה נאותה.
מסלול ללא תזה, שהלומד בו אינו נדרש להגיש עבודת מחקר.
דוקטור (Doctor) – תואר שלישי.
התואר פרופסור הוא תואר ודרגה אקדמית, הניתנים על סמך הישגים במחקר. פרופסור הפורש לגמלאות מקבל בדרך כלל תואר של "פרופסור אמריטוס" (ברבים: אמריטי). בניגוד לכך, "פרופסור אורח" היא דרגה זמנית, הניתנת לפרק זמן קצוב.
מקור שמות התארים

שמות התארים האקדמיים נוצרו, מבחינה היסטורית, לפי תפיסת העולם של המעמדות והגילדות בימי הביניים.
התואר בוגר, Bachelor, פירושו איכר החוכר את עדריו ואדמותיו מידי האדון. כלומר הסטודנט הלומד לתואר "בוגר" משול לשוליה, הוא בעל ידע במקצועו, אך אין הוא מוסמך לעסוק בתחום התמחותו כבעל מקצוע מומחה.
התואר מוסמך, Master, פירושו "מומחה מקצועי", שקיבל הסמכה לעסוק באופן עצמאי בתחום התמחותו ולהנחילו לאחרים.
התואר השלישי, דוקטור, פירושו מי ששולט בדוקטרינה של הידע. הדוקטור מכיר את נבכי הידע המדריכים את המעשה ואת הפילוסופיה של התחום, ויכול להעניק מידיעותיו וללמד את התאוריה בתחום התמחותו לאנשי המעשה.
משמות בסיסיים אלה נגזרים שמות נוספים, המשקפים את התחום שבו ניתן התואר, כגון:
BA – Bachelor of Arts: בוגר אוניברסיטה במדעי הרוח והחברה.
BSc – Bachelor of Science: בוגר אוניברסיטה במדעים מדויקים ובהנדסה.
מעמדו של התואר האקדמי

במקצועות מסוימים, תואר אקדמי מתאים הוא תנאי לקבלת רישיון לעסוק במקצוע זה. זה המצב, למשל, ברפואה בישראל. במקצועות רבים אחרים, אף שהחוק אינו מחייב תואר מסוים לעיסוק במקצוע, הרי מעסיקים רבים מעלים דרישה כזו. דוגמה: מעסיקים רבים דורשים תואר ראשון במדעי המחשב כתנאי קבלה למשרת מתכנת, אף שהחוק אינו דורש תואר כלשהו לעיסוק במקצוע זה. לעיתים מסתפקים המעסיקים בדרישה כללית, לתואר ראשון כלשהו, או לתואר ראשון בתחום רחב כגון מדעי החברה.
מעמדו של התואר האקדמי > בישראל

בהסכמים קיבוציים שונים ניתנת תוספת שכר לבעלי תואר ראשון ותוספת נוספת לבעלי תואר שני ותואר שלישי. בנוסף, בשירות הציבורי נדרש תואר אקדמי למינויים מסוימים ותואר כזה מהווה יתרון במכרזים לתפקידים נוספים. בנוסף לכל ההקשרים הללו, תואר אקדמי מעניק יוקרה מסוימת לבעליו, ויוקרה זו גדלה ככל שהתואר מתקדם יותר או הושג באוניברסיטה יוקרתית יותר.
כלפי הדרישה לתואר אקדמי למילוי תפקידים בשירות הציבורי קיימת ביקורת מצד גורמים דתיים הדורשים הכרה בהשכלה תורנית כמקבילה להשכלה אקדמית. הרב אבי גיסר הציג את העמדה כך: "אם יגיע אדם אחד עם תואר שני באומנות, ומולו אדם עם תעודה של כושר לדיינות שהיא תעודה של גוף ממלכתי עם בחינות ותוצאות, הרי שההשכלה שלהם צריכה לקבל אותו משקל". הכרה חלקית בהשכלה תורנית, כמקבילה לתואר אקדמי לצורכי דרגת שכר, ניתנת למורים בישראל. בז'רגון של משרד החינוך נטבעו המושגים: "BA אקוויוולנטי", "MA אקוויוולנטי" ו"דוקטור אקוויוולנטי", אשר אינם משקפים זכות לתואר אקדמי אלא שכר מקביל לזה של בעלי תואר אקדמי.
בנסיבות אלה, קורה שאנשים מחפשים קיצורי דרך לקבלת תואר. יש הרוכשים את התואר בכסף, ב"בית חרושת לתארים", יש המזייפים עבודות בדרך אל התואר, ויש המציגים עצמם כבעלי תואר אף שאינם כאלה. בישראל מטיל חוק המועצה להשכלה גבוהה עונש מאסר שנה אחת על "מתחזה כבעל תואר מוכר שהוענק לו לפי חוק זה, כשלא הוענק לו תואר כאמור".
האגף להערכת תארים במשרד החינוך אחראי על אישור תארים אקדמיים מאוניברסיטאות בחוץ לארץ כשקולים לתואר אקדמי ישראלי לצורכי תעסוקה בשירות הציבורי, כולל תארים שהוענקו על ידי שלוחות בישראל של מוסדות כאלו. עד ראשית שנות ה-2000 קיים האגף להערכת תארים בדיקה טכנית בלבד של תוארי דוקטור, אשר כלל בדיקה שהמוסד שהעניק את התואר מוכר במדינה בו נמצא המוסד ושבעל התואר אכן הציג הוכחות לקבלת התואר.
ביוני 2000, לאור התרחבות מספר הלומדים לתואר שלישי בחוץ לארץ, הוקמה ועדה בין-משרדית בראשותו של פרופ' עוזר שילד שנתבקשה לגבש המלצות באשר להערכת תארים אקדמיים משני סוגים: תואר שלישי מחוץ לארץ, ותארים ראשון ושני שנרכשו בשיטת הלמידה מרחוק. במרץ 2002 התפזרה הוועדה בלא שסיימה את תפקידה, אך המלצותיה הבלתי רשמיות קבעו שיש להמשיך לבחון באופן טכני תואר שלישי מחוץ לארץ ובמקרה ספק להתייעץ עם ועדה אקדמית. ביולי 2002 הוחלט להקפיא בחינת תארים שלישיים מחוץ לארץ עד לבחינה נוספת בנושא. בספטמבר 2003 מונתה ועדה בין-משרדית נוספת, בראשותו של פרופ' יעקב כץ אשר המליצה במאי 2005 שהבחינה של תארים שלישיים תכלול בשלב ראשון בדיקת תקופת הלימודים שנדרשה, הצורך בהגשת עבודה, זהות מנחי העבודה ובודקיה, שפת הלימוד, שפת העבודה ועוד פרטים טכניים ובשלב שני תיבחן עבודת הדוקטורט על ידי ועדת מומחים, שתזמן את המבקש לראיון אישי ותבדוק שהעבודה אכן נכתבה על ידי מגיש הבקשה וכי היא עומדת בסטנדרטים הנדרשים מעבודת דוקטורט בתחום הרלוונטי במוסדות ישראליים.
משך הזמן הנדרש ללמידה עבור תואר

כעיקרון, ישנן מדינות שבהן מרבית תוכניות הלמידה לתארים הראשונים מתוכננות ללימוד הנמשך שלוש שנים וישנן מדינות שבן לימוד זה מתוכנן להימשך ארבע שנים. למידה עבור תארים שניים מתוכננת, לרוב, להימשך שנתיים ועבור תואר שלישי, שלוש שנים. ישנם תחומי לימוד שבהם המוסכמות שונות. תואר ראשון באדריכלות, למשל, מתוכנן לדרוש למידה ממושכת יותר מזו של רוב התארים הראשונים והתואר השני ברפואה (דוקטור לרפואה, M.D) מושג בתוכנית משולבת עם התואר הראשון, שאורכת שבע שנים.
ביחס לתלמידי בתי הספר היסודיים והתיכוניים, לסטודנט במוסד אקדמי ניתנת גמישות יחסית בתזמון הקורסים שהוא לוקח במסגרת תוכנית לימודיו. סטודנטים יכולים גם ללמוד בשנית קורס שלא עמדו היטב במטלותיו. כתוצאה מזה, משך הזמן בו הסטודנט לוקח קורסים עשוי להתארך במספר שנים מעבר למתוכנן מראש. יתרה מזאת, בתארים הדורשים מחקר וכתיבת תזה, תקופת המחקר והכתיבה עשויה להימשך מעבר למצופה, מסיבות מגוונות: ממצאים קשים להסבר, שגיאות מדידה של מתלמד, ומעל לכל – מהעובדה שמחקר, מטבעו, עוסק בתחום לא נודע וקשה לתכנון.
במחצית השנייה של המאה העשרים, התופעה בה תארים אקדמיים הושגו באיחור של שנים אחדות המועד המתוכנן הייתה נפוצה מאוד. עשרות אחוזים מן הסטודנטים שסיימו תארים (שלא נשרו), סיימו אותם באיחור של מספר שנים.
ראו גם

לימודי תעודה
הסכם בולוניה
הערות שוליים

↑  בג"ץ 1398/07 ד"ר יעל לביא-גולדשטיין נ' משרד החינוך-הגף להערכת תארים אקדמיים מחו"ל, סעיף 15
↑  אפרת רוט הלוי, לא רוצים רבנים, כ"ה אייר ה´תש"ע, אתר כיפה
↑  דרגות שכר שוות ערך, באתר משרד החינוך
↑  בג"ץ 1398/07 ד"ר יעל לביא-גולדשטיין נ' משרד החינוך-הגף להערכת תארים אקדמיים מחו"ל, סעיפים 4-7
↑  PHD DEGREE COMPLETION IN CANADIAN UNIVERSITIES FINAL REPORT FRANK J. ELGAR DALHOUSIE UNIVERSITY
| השכלה גבוהה |
| --- | --- | --- |
| סוגי מוסדות לימוד | אוניברסיטה (אוניברסיטה לאומית • אוניברסיטה פרטית • אוניברסיטה ציבורית) • מכללה (מכללה אקדמית • מכללה מקצועית) |  |
| תארים אקדמיים | תואר אקדמי • בוגר אוניברסיטה • תארים מתקדמים • מוסמך אוניברסיטה • דוקטור • פוסט-דוקטורט • דוקטור לשם כבוד |  |
| תפקידים ומקצועות | סטודנט • מרצה • סגל אקדמי • רקטור • נשיא • דקאן • פרופסור • מורה מן החוץ • עוזר הוראה ומתרגל • עוזר מחקר |  |
| פקולטות | אמנות • הנדסה • מדעי החברה • מדעי החיים • מדעי הטבע • מדעי הרוח • מדעים מדויקים • משפטים • ניהול • רפואה |  |
| מושגים נוספים | אגודת סטודנטים • אקדמיה • בית חרושת לתארים • חופש אקדמי • מעונות סטודנטים • סילבוס • סמינר • ספרייה אקדמית • עבודה אקדמית • קתדרה • קמפוס • שכר לימוד • תוכנית לימודים• תזה |  |
| מוסדות השכלה גבוהה בישראל | אוניברסיטאות בישראל • מכללות בישראל • מכללות אקדמיות בישראל • מכללות להכשרת מורים בישראל • מכללות מקצועיות בישראל |  |
| פיקוח על ההשכלה הגבוהה בישראל | המועצה להשכלה גבוהה • הוועדה לתכנון ולתקצוב • מרכז ארצי לבחינות ולהערכה • המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) (בעבר) |  |
| ארגונים אוניברסיטאיים בישראל | ועד ראשי האוניברסיטאות • המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר • הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות • התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545600605171  GND: 4141686-7  LCCN: sh85036481  NDL: 00562196  NKC: ph1044661 
תארים אקדמיים בבול ישראלי
שלווה (מזון)

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 קלוריות:  366 קק"ל
 חלבונים:  16 ג'
 פחמימות:  67 ג'
 שומן:  2 ג'
 שומן רווי:  0%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין A:  684 מק"ג
  ‑ ויטמין B1:  0.6 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.4 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.1 מ"ג
  ‑ ויטמין B9:  154 מק"ג
  ‑ ויטמין C:  0 מ"ג
 ברזל:  4.4 מ"ג
 סידן:  24 מ"ג
 מגנזיום:  133 מ"ג
 זרחן:  331 מ"ג
 אשלגן:  364 מ"ג
 נתרן:  5 מ"ג
 מקור: נטוגרין
שלווה הוא חטיף העשוי מחיטה תפוחה, שנמכר בישראל החל מסוף שנות ה-60.
ייצור

חטיפי שלווה יוצרו בתנאים ביתיים או בסדנאות עוד לפני פתיחת המפעל הראשון. אחד המפעלים הראשונים שייצרו שלווה היה מפעל אשבול, שנוסד ב-1968 בחולון על ידי צבי מרדכי גולדרייך. המפעל הועתק לאחר כמה שנים לראש העין. השם שלווה הוא סימן מסחר של חברת אשבול.
שלווה עשויה מגרגירי חיטה, מזנים כגון "דורום" (המשמש גם לייצור פסטה) או "ענבר". הגרגירים מחוממים תחת לחץ ונתפחים עם שחרור הלחץ. לאחר ההתפחה הגרגירים עוברים ציפוי בסוכר. מיוצרות גם גרסה ללא סוכר וגם גרסה עם סוכר חום ודבש.
ברכה על שלווה

הברכה הראשונה היא בורא פרי האדמה. אך אם עברה בשול או אפילו שרייה במים עד שהפכה לדייסה, ברכתה מזונות.
לגבי ברכה אחרונה דעת הרמב"ם והרשב"א שמברכים בורא נפשות, כיוון שאין לאכילה כזו חשיבות אז אין מברכים עליה "מעין שלוש". התוספות הסתפקו לגבי הברכה האחרונה, אולי תיקנו חכמים ברכה מעין שלוש ולסיים ב"על האדמה", ולכן לפי דעתם יש לאוכלה בתוך סעודה שאוכל בה לחם. השולחן ערוך פסק שעיקר הדין כרמב"ם שמברכים בורא נפשות, אך הוסיף שראוי להחמיר לאכול בתוך הסעודה, כשיטת התוספות.
ראו גם

פופקורן קרמל
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי מסכת ברכות דף לז עמוד א. על חיטה בצורתה. על פי האגרות משה (או"ח ד, מד) שכתב שאכילת שלוה דומה לאכילת חיטה, למרות שאין אוכלים אותה עם קליפתה ולמרות שהשלוה מיוצרת על ידי חימום של החיטה עד שהיא תופחת ותהליך זה מזכיר אפיית לחם. כך גם הביא בספר וזאת הברכה (פרק יב, סעיף ג) בשם הרב שלמה זלמן אויערבך והרב שיינברג
↑  פסקי הרב עובדיה יוסף
↑  פרי מגדים (או"ח רח, ז)
↑  ברכות דף לז עמוד א דיבור המתחיל הכוסס חטה
תוכנית 17

תוכנית 17 (בצרפתית: Plan XVII) הייתה תוכנית הלחימה האסטרטגית של צרפת אל מול גרמניה בתחילת המאה ה-20, כפי שהייתה אמורה להתבטא במלחמה בין שתי המדינות. התוכנית אומצה על ידי המטה הכללי הצרפתי בשנת 1913, והייתה למעשה תוכנית מתאר לניוד כוחות וריכוזם יותר מאשר תורת לחימה.
רקע

בעקבות ההפסד הצרפתי במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871, החל הצבא הצרפתי להסתגל למאזן כוחות חדש באירופה. עלייתה של הקיסרות הגרמנית מעברו המזרחי של נהר הריין, יחד עם אובדן חבלי אלזס-לורן, החלישו בצורה משמעותית את מעמדה האסטרטגי של צרפת.
בשנת 1898 אימץ המטה הכללי הצרפתי את תוכנית 14, שהתאפיינה באסטרטגיה מגננתית לאורך גבול צרפת-גרמניה בשל נחיתותו המספרית של הצבא הצרפתי. בנוסף, התוכנית כללה פיתוח של תשתית מסילות ברזל לאור היכולת הגרמנית לניוד הכוחות ולפריסתם, במיוחד של כוחות המילואים, אשר ניכרה במלחמת צרפת–פרוסיה. למרות זאת, התוכנית לא התייחסה לסוגיית מספר חיילי המילואים בחזית.
בשנת 1903 אימצו הצרפתים את תוכנית 15, שאף שעדיין הייתה מגננתית באופייה, היא כן עשתה שימוש במערכי המילואים, אם כי בתפקיד משני. במרץ 1909 התקבלה תוכנית 16, ששמה דגש חזק יותר על מתקפה גרמנית דרך בלגיה.
במקביל לתוכניות הצרפתיות, התגבשה תוכנית הלחימה הגרמנית, תוכנית שליפן, שטענה כי על הגרמנים לאגף את פריז מימין (מערב) ולמשוך את הצבא הצרפתי באלזס-לורן, ובכך ללפות את הצבא הצרפתי בתנועת מלקחיים, תוך כיתור פריז.
עיקרי התוכנית

בשנת 1913 הציע הגנרל ז'וזף ז'ופר, רמטכ"ל הצבא הצרפתי, את תוכנית 17, אשר נהגתה על ידי פרדיננד פוש. בניגוד לתוכניות אסטרטגיות אחרות, הייתה תוכנית זו תוכנית לריכוז כוחות עם הוראות לכמה אפשרויות התקפה עבור כל ארמייה, ללא תורת לחימה סדורה וללא מטרות נתונות, במטרה לאפשר גמישות בעניין מתקפה דרך בלגיה, או מן העבר השני, דרך לורן. זאת כחלק מהיותה של התוכנית תוכנית תגובה כנגד מתקפה גרמנית שאת פרטיה לא צפו הצרפתים מראש.
מתוך מחשבה וידיעה שהגרמנים ישקיעו כוחות ומאמצים באיגוף מימין, הייתה המגמה הכללית של הצרפתים לפרוץ לעבר נהר הריין ולבודד את הכנף הימנית הגרמנית. על מנת להשיג מטרה זו, הוצבו חמש הארמיות הצרפתיות לאורך גבולה הצפוני-מזרחי של צרפת עם גרמניה ושליש מגבולה עם בלגיה. בגזרת שני השלישים הנותרים של הגבול עם בלגיה לא הציבו הצרפתים כוחות.
בנוסף, התבססה התוכנית על ה"אלאן" (élan), רוח הגייסות של הצבא הצרפתי. האלאן שאבה את כוחה, בין היתר, מזיכרון אובדן חבלי אלזס ולורן ב-1871.
יישום התוכנית

כאשר הכריזה גרמניה מלחמה על צרפת ב-1914, החלה צרפת להוציא לפועל את תוכנית 17 עם ארבעה מהלכים שהיו חלק מהמערכה על הגבולות: קרב מילוז, קרב לורן, קרב הארדנים וקרב שרלרואה. יישום התוכנית התבטא במתקפה צרפתית על אלזס-לורן, אך ההגנה הגרמנית על אזור זה הייתה חזקה מהמצופה וה"אלאן" התבררה כחסרת משמעות יותר ויותר במלחמות בין צבאות מודרניים וענקיים של מדינות מתועשות.
תוך מספר שבועות, חזרו הצרפתים לעמדות הפתיחה שלהם, בעודם סופגים אבדות רבות. במקביל, התקדמו הגרמנים לתוך בלגיה וצפון צרפת ואף איימו על פריז, אך היעדר תיאום בין הארמיות הגרמניות אפשר לצרפתים ולבריטים להתארגן מחדש ולבלום את המתקפה הגרמנית בקרב על המארן.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, אוגוסט 1914, תל אביב, מערכות, 1982.
תוכנית הלחימה הגרמנית, תוכנית שליפן (אדום - גרמנים, כחול התקפה צרפתית צפויה)
קווין פיליפס

קווין מארק פיליפס (באנגלית: Kevin Mark Phillips; נולד ב-25 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי.
פיליפס, ששיחק בעמדת החלוץ, היה מלך השערים של הפרמייר ליג בעונת 1999/2000 עם 30 שערים במדי סנדרלנד, וזכה גם בנעל הזהב האירופית. נכון ל-2023 הוא האנגלי היחיד שזכה בתואר. הוא שיחק גם בווטפורד, סאות'המפטון, אסטון וילה, וסט ברומיץ' אלביון, ברמינגהאם סיטי, בלקפול, קריסטל פאלאס ולסטר סיטי.
קריירת מועדונים > ראשית קריירה

פיליפס נולד בהיצ'ין, הרטפורדשייר. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בסאות'המפטון, שם בילה שש שנים, ארבע כתלמיד בית ספר. בצעירותו נחשב פיליפס קטן מכדי לשחק בחלק הקדמי ושיחק בעמדת המגן הימני, וערך שתי הופעות בקבוצת המילואים ב-1990. הוא לא הצליח להשאיר חותם בסאות'המפטון ושוחרר על ידי המנג'ר כריס ניקול. הוא חזר להרטפורדשייר וחתם בבלדוק טאון בקיץ 1991.
גם בבלדוק טאון הוא שיחק בתחילה כמגן, עד שמשבר פציעות גרם למנג'ר איאן אלינסון לשחק איתו כחלוץ, ופילפס כבש פעמיים במשחקו הראשון בעמדה החדשה. הוא הוחתם על ידי ווטפורד בדצמבר 1994 תמורת 10,000 לירה שטרלינג וארבעה תשלומים נוספים של 5,000 ליש"ט.
קריירת מועדונים > ווטפורד

פיליפס ביסס את עצמו בהרכב במהלך המחצית השנייה של עונת 1994/95, ושיחק בקביעות לפני שנפצע בכף הרגל במרץ 1996, חור ברצועה בכף הרגל שהרחיקה אותו לשנה. ווטפורד ירדה מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג, וכשפיליפס חזר לקבוצה היא הייתה בחצי העליון של הפוטבול ליג השנייה, וסיימה במקום ה-13. ביולי 1997 חתם פיליפס בסנדרלנד תמורת 325,000 ליש"ט עם בונוסים שיכלו להגיע ליותר מ-600,000 ליש"ט.