ארון קבורת אשמונעזר השני
הכתובת

על גבי מכסה ארון הקבורה מופיעות 22 שורות של כתובת הידועה בסימון KAI 14. הכתובת נכתבה בשפה הכנענית פיניקית, כתובות באלפבית פיניקי. הכתובת מציינת את המלך שקבור בתוך ארון הקבורה, ומזהירה אנשים שלא להפריע את מנוחתו. בנוסף לכתובת הזאת, הופיעה כתובת קצרה יותר, בקצה התיבה החיצוני סביב הראש, הכוללת שש שורות וחלק משורה שביעית. הכתובת הזאת חוזרת על חלק מהטקסט של 22 השורות, אך היא רשומה באותיות יפות וסימטריות יותר. שתי הכתובות פוענחו על ידי דה לואין והכומר בארז'ס ומזרחנים נוספים.
השפה שבה משתמשת הכתובת היא פיניקית, שפה כנענית הקרובה לעברית מקראית. הכתובת מופיעה בצידו הקדמי של ארון הקבורה. בכתובת המקורית אין רווחים בין המילים. הכתובת מתוארכת לשנת 451 לפנה"ס שהיא שנת מות אשמונעזר. תחילת שלטונו הייתה בשנת 465 לפנה"ס, והוא מלך 14 שנים. על פי הכתובת, העניק המלך הפרסי את דור ואת יפו למלך צידון, בתמורה לעזרה שהצי הצידוני העניק לו. אנסון רייני סבר שהעזרה המוזכרת בכתובת מתייחסת לסיוע שניתן להם בעקבות המרד במצרים העתיקה כנגד השלטון הפרסי שהתרחש בין השנים 454–456 לפנה"ס. חשיבות הטרטוריה שנתנה לצידון היא בהיעדר עורף חקלאי לערים הפיניקיות. הכתובת מדגישה זאת במשפט המופיע בשורה 19: ”ארצות דגן האדירות אשר בשדה שרון”. על פי כתובת זאת, יפו הייתה שייכת במאה ה־5 לפנה"ס לשטח המוגדר השרון.
בתחילת הכתובת נאמר: ”אני אשמונעזר, מלך צידון, יתום ובן אלמנה, מונח בזה הארון והקבר אשר עשיתי לי”. הכתובת מציינת בשורות 15–14, שהוא ואמו בנו את מקדש עשתרת ב"צידון אשר על הים" וכן בנו את מקדש אשמון (אשמון היה הפטרון העיר צידון).
בהמשך הכתובת נכתב: ”ועוד נתן לנו אדון המלכים, את דאר ואת יפו, ארצות הדגן האדירות אשר בשדה שרון, וגמל לי בכך על מעשי החשובים. הוספנו אותן על גבולות הארץ, למען יהיו לצידון לעולם”. הכתובת כוללת מעין קללה המתייחסת לאלה שיפריעו את מנוחת הקבר: ”ויסגירום האלים הקדושים בידי מלך אדיר אשר ימשול בהם”.
מתוך הכתובת מקבלים את שושלת בית המלוכה, שמתחילה בכתובת באשמונעזר הראשון, בנו המלך תבנת, אמועשתרת, שהייתה הכהנת הגדולה לאלה עשתרת, ובנם המלך אשמונעזר השני. ניתן להשלים את השושלת בעזרת כתובות בדעשתרת.
בירח בל בשנת עסר וארבע 𐤗 𐤛 𐤖 למלכי מלכ אשמנעזר מלכ צדנמ

בנ מלכ תבנת מלכ צדנמ דבר מלכ אשמנעזר מלכ צדנמ לאמר נגזלת

בל עתי בנ מסכ יממ אזרמ יתמ בנ אלמת ושכב אנכ בחלת ז ובקבר ז

במקמ אש בנת קנמי את כל ממלכת וכל אדמ אל יפתח אית משכב ז ו

אל יבקש בנ מנמ כ אי שמ בנ מנמ ואל ישא אית חלת משכבי ואל יעמ

סנ במשכב ז עלת משכב שני אפ אמ אדממ ידברנכ אל תשמע בד<בר>נמ כ כל ממלכת ו

כל אדמ אש יפתח עלת משכב ז אמ אש ישא אית חלת משכבי אמ אש יעמסנ במ

שכב ז אל יכנ למ משכב את רפאמ ואל יקבר בקבר ואל יכנ למ בנ וזרע

תחתנמ ויסגרנמ האלנמ הקדשמ את ממלכ<ת> אדר אש משל בנמ לק

צתנמ אית ממלכת אמ אדמ הא אש יפתח עלת משכב ז אמ אש ישא אית

חלת ז ואית זרע ממל<כ>ת הא אמ אדממ המת אל יכנ למ שרש למט ו

פר למעל ותיאר בחימ תחת שמש כ אנכ נחנ נגזלת בל עתי בנ מס

כ יממ אזרמ יתמ בנ אלמת אנכ כ אנכ אשמנעזר מלכ צדנמ בנ

מלכ תבנת מלכ צדנמ בנ בנ מלכ אשמנעזר מלכ צדנמ ואמי אמעשתרת

כהנת עשתרת רבתנ המלכת בת מלכ אשמנעזר מלכ צדנמ אמ בננ אית בת

אלנמ אית [בת עשתר]ת בצדנ ארצ ימ וישרנ אית עשתרת שממ אדרמ ואנחנ

אש בננ בת לאשמנ [ש]ד/ר קדש ענ ידלל בהר וישבני שממ אדרמ ואנחנ אש בננ בתמ

לאלנ צדנמ בצדנ ארצ ימ בת לבעל צדנ ובת לעשתרת שמ בעל ועד יתנ לנ אדנ מלכמ

אית דאר ויפי ארצת דגנ האדרת אש בשד שרנ למדת עצמת אש פעלת ויספננמ

עלת גבל ארצ לכננמ לצדנמ לעל[ם] קנמי את כל ממלכת וכל אדמ אל יפתח עלתי

ואל יער עלתי ואל יעמסנ במשכב ז ואל ישא אית חלת משכבי למ יסגרנמ

אלנמ הקדשמ אל ויקצנ הממלכת הא והאדממ המת וזרעמ לעלמ