stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפועל דימונה
מועדון ספורט דימונה

בשנת 2004, שנה לאחר שהתפרקה הפועל דימונה, הוקמה בעיר קבוצת הכדורגל "מועדון ספורט דימונה". הקבוצה משחקת באותם צבעים כמו קודמתה ואוהדי הכדורגל בעיר רואים בה כממשיכת דרכה של הפועל דימונה, אולם אין למועדונים קשר ישיר. מ.ס. דימונה מפעילה מחלקת נוער של חמש קבוצות גיל, וגם קבוצת בוגרים.
קבוצת הבוגרים העפילה (עם המאמן אהוד כחילה) בסיום עונת 2015/2016 לליגה א' דרום והשתתפה בה במשך שתי עונות ולאחר מכן ירדה חזרה לליגה ב'. בסיום עונת 2019/2020 (עם המאמן שמעון ביטון) העפילה הקבוצה לליגה א' דרום לאחר שתי עונות בליגה ב'.
הערות שוליים

↑  קבוצות מתפרקות - קבוצות קמות בעיתון מעריב, 31 בדצמבר 1956
↑  הררי ת"א-הפועל דימונה 1-6 בעיתון "מעריב", 4 בנובמבר 1962
↑  קריית טבעון לליגה ב' (עמוד 4), בעיתון חדשות הספורט, 15 ביוני 1964
↑  גם דימונה לליגה א' והמאבק בצפון לא הוכרע, בעיתון דבר, 5 ביוני 1972
↑  הפועל דימונה לליגה א'! בעיתון "מעריב", 15 באפריל 1984
↑  רשמית: עונת 19/20 בליגות החובבניות ובנוער בוטלה, "ישראל ספורט" 13 באפריל 2020
סמל מועדון ספורט דימונה
הקורפוס ה-97 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  28 בספטמבר 1944 – 8 במאי 1945 (223 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-97 (בגרמנית: LXXXXVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-28 בספטמבר 1944 על בסיס האזור המבצעי החוף האדריאטי, וכמפקדו מונה לודוויג קיבלר. הקורפוס לחם באזור טריאסטה כחלק מקבוצת ארמיות C, ובהמשך כחלק מקבוצת ארמיות E, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.
מפקדים

לודוויג קיבלר (28 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945)
היינץ קוקוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1900 גרוס שטרליץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  29 במאי 1976 (בגיל 75) טראונשטיין, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1918–1945 (כ־27 שנים)
 דרגה:   גנרל מיור (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-26
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
היינץ קוקוט (בגרמנית: Heinz Kokott;‏ 14 בנובמבר 1900 – 29 במאי 1976) היה גיסו של היינריך הימלר, ומפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קוקוט נולד ב-14 בנובמבר 1900 בגרוס שטרליץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-1 באוקטובר 1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה התגייס קוקוט לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרגלים ה-157 (שלזיה ה-4), ולחם עמו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה הצטרף קוקוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1934 מונה קוקוט למפקד פלוגת הדרכה, ופיקד עליה עד אוקטובר 1939.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה מונה קוקוט למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-196, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה בלוקסמבורג ובצרפת, כחלק מהדיוויזיה ה-68. במהלך מבצע ברברוסה לחם קוקוט עם גדודו, ואף השתתף עמו בקרבות בפולטבה ובקרב חרקוב הראשון. ב-27 בדצמבר 1941 מונה קוקוט למפקד רגימנט הרגלים ה-178 בדרום רוסיה, וב-19 ביוני 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-317, אשר שמו שונה מאוחר יותר לרגימנט הגרנדירים ה-317. ב-17 במרץ 1943 קיבל קוקוט את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1943 הוא נפצע במהלך הלחימה באזור אוריול.
בסתיו 1943 הוא מונה למפקד בית הספר השישי של חיל הרגלים בבוורלו, ובקיץ 1944 הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-1135, עמו נלחם בצפון אוקראינה. ב-25 באוגוסט 1944 הוקמה דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-582 וקוקוט מונה למפקדה, וב-17 בספטמבר שונה שמה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-26. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד הארמייה השביעית, ובדצמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמה במהלך הקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47, ומילאה תפקיד חשוב במהלך המצור על בסטון. ב-1 בינואר 1945 הועלה קוקוט לדרגת גנרל מיור, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר החמישית בקרבות בגרמניה, עד להשמדתה בהרי ההארץ ב-21 באפריל 1945, ולמחרת נפל קוקוט בשבי צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1947 השתחרר קוקוט מהשבי, ולאחר מכן הוא התגורר בטראונשטיין, עד למותו ב-29 במאי 1976.
הימלאיה

ערך זה עוסק ברכס הרים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תמונה של רכס ההרים
 מידע כללי
 גובה:  אוורסט 8,848 מטר. הפסגה הגבוהה בעולם
 שטח:  600,000 קמ"ר 
 מדינה:  נפאל, הודו, אפגניסטן, פקיסטן, מיאנמר, הרפובליקה העממית של סין, בהוטן 
 מיקום:  בין נפאל וסין (טיבט)
 אורך הרכס:  2,400 ק"מ
 קואורדינטות:  27°59′17″N 86°55′31″E﻿ / ﻿27.98806°N 86.92528°E﻿ / 27.98806; 86.92528
 
 המיקום של רכס הרי ההימלאיה באסיה
 
הרי ההימלאיה במבט מהחלל לכיוון דרום; בקדמת התמונה – מישורי טיבט; במרכזה – הר האוורסט
הִימלאיה (מסנסקריט: हिमालयः – מעון השלג) הוא רכס ההרים הגבוה בכדור הארץ. ברכס, המפריד בין תת-היבשת ההודית מדרום ובין מישורי טיבט בצפון, נמצאת הפסגה הגבוהה בעולם – האוורסט; עשר מתוך ארבע-עשרה הפסגות הגבוהות בעולם (כולל האוורסט) נמצאות בהרי ההימאליה, הארבע הנוספות נמצאות ברכס הקארקוראם, כולן מעל 8,000 מטר.
רכס ההימלאיה נמצא במרכז אסיה. פסגותיו הגבוהות ביותר, בתוכן האוורסט, נמצאות לאורך הגבול בין נפאל וטיבט (השייכת לסין), בין נפאל להודו ובין סין לפקיסטן. פסגות אחרות נמצאות בהודו, בבהוטן ופקיסטן.
ההימלאיה נחשב לאחד מרכסי ההרים הצעירים בעולם. התאוריה הגאולוגית המקובלת כיום היא שהרכס נוצר כשתת-היבשת ההודית, אשר לפני מיליוני שנים הייתה אי, נדדה באוקיינוס עד שהתנגשה באסיה והתחברה אליה; מעוצמת ההתנגשות נוצר הרכס. תת-היבשת ההודית, אשר הייתה חלק מהיבשת הקדומה פנגיאה, ניתקה ממנה לפני כ-250 מיליון שנים והחלה לנדוד צפונה בקצב של כ-15 ס"מ בשנה; ההתנגשות התרחשה לפני כ-10 מיליון שנים בלבד.
גם כיום ממשיכה הודו לנדוד צפונה בקצב של כ-2 ס"מ בשנה, תוך דחיקת רכס ההימלאיה וכתוצאה מכך – הגבהתו ההדרגתית (כחצי ס"מ בשנה). ב-10 מיליון השנים הקרובות צפויה הודו לנדוד 180 ק"מ לכיוון צפון. נדידה זו גורמת לאי-יציבות סייסמית באזור, דבר המביא לרעידות אדמה תכופות.
בהרי ההימלאיה קרחונים רבים, חלקם מהווים מקור לנהרות האזור. הנהרות הידועים אינדוס, גנגס וברהמפוטרה מקורם בקרחוני ההימלאיה. הראשון זורם דרך פקיסטן ונשפך לים הערבי; השניים האחרים זורמים דרך הודו וטיבט, בהתאמה, עד שהם נפגשים בבנגלדש ונשפכים למפרץ בנגל.
לרכס ההימלאיה השפעה גדולה על האקלים באזור. הרכס מונע מהרוחות הקרות של סיביר מלנדוד דרומה להודו; כמו כן חוסם הרכס את גשמי המונסון ההודיים מלנדוד צפונה לטיבט (דבר הגורם לאזור הגובל בהימלאיה מדרום להיות גשום במיוחד).
לרכס חשיבות היסטורית ותרבותית עליונה. ההרים היוו מחסום רציני בין שתי התרבויות הגדולות – הסינית וההודית – ומנעו מהן מלהתערבב. אף כי קשרי מסחר ונדידת עמים התרחשו דרך מעברי ההרים, קשרים מועטים בלבד נוצרו בין שתי המדינות לאורך ההיסטוריה. צבאו של ג'ינגיס חאן נבלם על ידי הרכס, וכך נמנע כיבוש הודו על ידי האימפריה המונגולית.
פסגות חשובות

| שם הפיסגה | שמות אחרים, כינויים ומשמעות השם | גובה במטרים (m) | גובה ברגלים (ft) | העפלה מתועדת ראשונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוורסט | "גג העולם", סגרמטה, (בנפאלית, אם היקום).   צ'ומו לונגמה (בטיבטית, אלת אם העולם) | 8,848 | 29,035.44 | 1953 | ההר הגבוה ביותר בעולם. רוב שטחו נמצא בסין, אך הפסגה הגבוהה ביותר היא בנפאל. |
| K2 | פסגת גודווין-אוסטן, לאמבה פהאר, צ'וגורי, קצ'ו ודאפסאנג | 8,611 | 28,251 | 1954 | ההר השני בגובהו בעולם. נמצא ברכס הקארקוראם בין סין ופקיסטן. |
| קנצ'נג'ונגה | סוואלונגמה | 8,586 | 28,169 | 1955 | ההר השלישי בגובהו בעולם. ממוקם בין נפאל להודו. |
| להוטסה | "הפסגה הדרומית" | 8,516 | 27,940 | 1956 | ההר הרביעי בגובהו בעולם, נמצא בין נפאל לטיבט. קרוב מאוד לאוורסט. |
| מקלו | "השחור הגדול" | 8,485 | 27,765 | 1955 | ההר החמישי בגובהו בעולם. נמצא בנפאל. |
| צ'ו אויו | "אלת הטורקיז" | 8,188 | 26,864 | 1954 | ההר השישי בגובהו בעולם. נמצא בנפאל. |
| דהולאגירי | "הר לבן" | 8,167 | 26,764 | 1960 | ההר השביעי בגובהו בעולם. נמצא בנפאל. |
| מנאסלו | "הר הרוח" | 8,156 | 26,758 | 1956 | ההר השמיני בגובהו בעולם. נמצא בנפאל. |
| ננגה פרבט | "ההר העירום" | 8,126 | 26,660 | 1953 | ההר התשיעי בגובהו בעולם. נמצא בצפון פקיסטן. |
| אנאפורנה | "אלת האסיף" | 8,091 | 26,545 | 1950 | ההר העשירי בגובהו בעולם. ההר הכי קטלני. נמצא בנפאל. |
| גשרברום 1 | "ההר היפה" | 8,080 | 26,510 | 1958 | ההר ה-11 בגובהו בעולם. נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן |
| פסגת ברוד | "פסגה רחבה" | 8,051 | 26,401 | 1957 | ההר ה-12 בגובהו בעולם. נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן. |
| גשרברום 2 | "ההר היפה" | 8,035 | 26,362 | 1956 | ההר ה-13 בגובהו בעולם. נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן. |
| שישהפנגמה | "הפסגה מעל מישורי הדשא", "משכן האלוהים" | 8,027 | 26,335 | 1964 | ההר ה-14 בגובהו בעולם. הפסגה הגבוהה ביותר בתחומי טיבט. |
| גיאצ'אנג קאנג | לא ידוע | 7,952 | 26,089 | 1964 | ההר ה-15 בגובהו בעולם נמצא בגבול נפאל - טיבט. הפיסגה הכי גבוהה בפסגות ה 7000. |
| גשרברום 4 | "ההר היפה" | 7,925 | 26,001 | 1958 | הפסגה ה-17 בגובהה בעולם. טיפוס טכני קשה מאוד. נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן. |
| משרברום | מכונה גם K1 | 7,821 | 25,660 | 1960 | ההר ה-22 בגובהו בעולם. נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן. |
| ננדה דווי | "האלה נותנת הברכות" | 7,816 | 25,643 | 1936 | ההר ה-23 בגובהו בעולם. הפסגה הכי גבוהה הממוקמת כולה בהודו. |
| רקאפושי | "מכוסה שלג" | 7,788 | 25,551 | 1958 | ההר ה-27 בגובהו בעולם. נמצא בפקיסטן, ברכס הקארקוראם. |
| גאנגק'אר פואנסום | "הפסגה הלבנה של שלושת האחים הרוחניים" | 7,570 | 24,836 | לא טופס | ההר ה-40 בגובהו בעולם. הפסגה הכי גבוהה שטרם טופסה. ממלכת בהוטן, שההר נמצא בתחומה, לא מתירה לטפס עליו. |
| אמא דבלאם | "אם ושרשרת הפנינים שלה" | 6,848 | 22,467 | 1961 | נחשב בעיני רבים לפיסגה היפה בעולם. שולט על הנוף במרבית הדרך לאוורסט. נמצא בנפאל. |
ראו גם

החגורה האלפידית
צילום של הר האוורסט
ההר הקטלני K2
איור המתאר את יצירת הרי ההימלאיה
הקבינט של ארצות הברית בממשל ריצ'רד ניקסון

הקבינט, 1971
הקבינט של ארצות הברית בממשל ריצ'רד ניקסון כיהן במשך חמש שנים ושבעה חודשים, ממועד השבעת הנשיא ריצ'רד ניקסון ב-20 בינואר 1969 ועד להתפטרותו ב-9 באוגוסט 1974, בעקבות פרשת ווטרגייט.
הרכב הקבינט

ב-1971 אורגנה מחדש מחלקת הדואר והפכה לסוכנות ממשלתית בשם שירות הדואר של ארצות הברית. בעקבות זאת נגרע תפקיד המנהל הכללי של הדואר מהקבינט.
הקבינט כלל 13 בעלי תפקידים עד 1971 ו-12 לאחר מכן. כיהנו בו 30 גברים. איש מהם לא כיהן בו במשך כל תקופת קיום הקבינט.
סגן הנשיא ספירו אגניו נאלץ להתפטר ב-1973. סגן הנשיא שבא במקומו, ג'רלד פורד, לא נבחר לתפקיד אלא מונה אליו על פי התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית.
חברי הקבינט > מזכירי מחלקות הממשל

מזכיר המדינה: ויליאם רוג'רס (1969–1973), הנרי קיסינג'ר (1973–1974)
מזכיר האוצר: דייוויד מתיו קנדי (1969–1971), ג'ון קונלי (1971–1972), ג'ורג' שולץ (1972–1974), ויליאם אדוארד סיימון (1974)
מזכיר ההגנה: מלווין לאירד (1969–1973), אליוט ריצ'רדסון (1973), ג'יימס ר' שלזינגר (1973–1974)
התובע הכללי: ג'ון ניוטון מיטשל (1969–1972), ריצ'רד קליינדינסט (1972–1973), אליוט ריצ'רדסון (1973), ויליאם בארט סקסבי (1974)
המנהל הכללי של הדואר: וינטון בלונט (1969–1971)
מזכיר הפנים: וולי היקל (1969–1970), רוג'רס מורטון (1970–1974)
מזכיר החקלאות: קליפורד הרדין (1969–1971), ארל בוץ (1971–1974)
מזכיר המסחר: מוריס סטאנס (1969–1972), פיטר פיטרסון (1972–1973), פרדריק דנט (1973–1974)
מזכיר העבודה: ג'ורג' שולץ (1969–1970), ג'יימס הוג'סון (1970–1973), פיטר ברנן (1973–1974)
מזכיר הבריאות, החינוך והרווחה: רוברט פינץ' (1969–1970), אליוט ריצ'רדסון (1970–1973), קספר ויינברגר (1973–1974)
מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: ג'ורג' רומני (1969–1973), ג'יימס לין (1973–1974)
מזכיר התחבורה: ג'ון וולפ (1969–1973), קלוד ברינגאר (1973–1974)
חברי הקבינט > בעלי תפקידים ברמת הקבינט

סגן הנשיא: ספירו אגניו (1969–1973), ג'רלד פורד (1973–1974)
הערות שוליים

↑  ריצ'רדסון מונה ב-25 במאי 1973 לתובע הכללי.
↑  ריצ'רדסון מונה ב-30 בינואר 1973 למזכיר ההגנה.
היינץ ריינפרט

| --- | --- |

היינץ ריינפרט
 לידה:  26 בדצמבר 1903 גנייזנו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  7 במאי 1979 (בגיל 75) וסטרלנד, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 כינוי:  "הרוצח מוורשה" "הקצב מוורשה"
 השתייכות:  אס אס ואפן אס אס
 תקופת הפעילות:  1933–1945 (כ־12 שנים)
 דרגה:   גרופנפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד צוות קרב ריינפרט מפקד קורפוס האס אס ה-14 מפקד קורפוס האס אס ה-18
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 תפקידים אזרחיים
 פוליטיקאי, שופט
 
גרופנפיהרר היינץ ריינפרט (בגרמנית: Heinz Reinefarth;‏ 26 בדצמבר 1903 – 7 במאי 1979) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והתפרסם במיוחד בשל חלקו בדיכוי מרד ורשה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ריינפרט נולד ב-26 בדצמבר 1903 בעיר גנייזנו שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית ומאז חוזה ורסאי נמצאת בתחומי פולין המודרנית. הוא סיים את חוק לימודיו ב-1922, וב-1927 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת יינה. במקביל היה חבר בפרייקור. בשנת 1930 התמנה לשופט בבית המשפט המקומי ביינה. ב-1 באוגוסט 1932 הצטרף למפלגה הנאצית, וקיבל את מספר החבר 1,268,933. בדצמבר של אותה שנה הצטרף לאס אס וקיבל דרגת פלדוובל.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה ריינפרט מפקד מחלקה בגדוד ה-14 של רגימנט הרגלים ה-337. הוא לחם במסגרת זו במהלך המערכה בפולין, ועל כך קיבל את צלב הברזל דרגה שנייה. ב-28 במאי 1940 קיבל את צלב הברזל דרגה ראשונה. לחם במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ועל כך קיבל את צלב האבירים של צלב הברזל ב-25 ביוני של אותה שנה. הוא השתתף במבצע ברברוסה ובקרבות החזית המזרחית. ב-30 בינואר 1942 הועלה לדרגת בריגדפיהרר באס אס, ובמקביל קיבל דרגת גנרל מיור במשטרה. ביוני של אותה שנה הוא נאלץ לפרוש משירות פעיל בגלל כוויות קור חמורות, והוצב כמפקח בשטחי הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה עד אמצע 1943. לאחר מכן הועבר לברלין ושרת במשרד משטרת הסדר. ב-29 בינואר 1944 מונה למפקד משטרה באזור ורתגאו, ובמסגרת תפקידו היה אחראי על דיכוים של פולנים ועמים אחרם באזור.
ב-1 באוגוסט 1944 פרץ מרד ורשה, וריינפרט הועלה לדרגת גרופנפיהרר ונצטווה לארגן צוות קרב (קמפגרופה) מאנשי זרועות הביטחון השונות בוורתגאו ולנוע עמו אל ורשה כדי לסייע בדיכוי המרד. צוות הקרב נקרא "צוות קרב ריינפרט" על שמו. כשהגיע לוורשה, נכלל צוות הקרב שלו ב"קורפסגרופה באך" בפיקודו של אריך פון דם באך-צלבסקי, אשר מונה בידי היינריך הימלר לדכא את המרד. כוחותיו של ריינפרט לחמו במורדים הפולנים באזור וולה, ויחד עם "צוות קרב דירלוונגר" חיסלו 60,000 אזרחים פולנים בתוך יומיים במה שכונה מאוחר יותר "טבח וולה". באחד מדיווחיו לניקולאוס פון פורמן מפקד הארמייה ה-9, ריינפרט התלונן ש"יש לנו יותר אסירים מאשר נשק כדי להרוג אותם". לאחר כיבוש וולה השתתפו אנשיו בלחימה הקשה כנגד הארמייה קריובה באזור העיר העתיקה. בספטמבר תקפו כוחותיו באזורים צ'רנייקוב ופווישלה, שם ביצעו זוועות נוספות כולל רצח של פצועים בבתי חולים. על חלקו בדיכוי המרד, קיבל ריינפרט ב-30 בספטמבר 1944 תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו. האכזריות הקיצונית שגילה בוורשה זיכתה אותו בכינוי "הרוצח" או "הקצב מוורשה".
בנובמבר של אותה שנה מונה למפקד קורפוס האס אס ה-14. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה ה-19 והגן על נהר הריין העליון מפני כוחות בעלות הברית שהתקדמו דרך צרפת לאחר מבצע דרגון. בדצמבר הועבר לפקד על קורפוס האס אס ה-18, אשר לחם באותה זירה. בפברואר 1945 מינה אותו אדולף היטלר למפקד העיר קיסטרין על האודר. ב-28 במרץ פרצו כוחות הצבא האדום אל העיר, ובקרב על מבצר קיסטרין נהרגו כ-5,000 גרמנים ו-6,000 סובייטים. ריינפרט סירב להילחם עד האיש האחרון, ובניגוד להוראה מפורשת של היטלר, ניסה לבצע פריצה מהמבצר. בפועל רק 1,300 מאנשיו הצליחו לפרוץ החוצה. הוא נידון למוות על פחדנות שלא בפניו, אולם בשל מצב העניינים לא ניתן היה להוציא את גזר הדין לפועל. הוא הצליח להימלט אל נהר האלבה, ולהיכנע שם לכוחות הצבא הבריטי.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר המלחמה דרשו שלטונות פולין את הסגרתו, אולם כוחות הכיבוש הבריטיים והאמריקאיים בגרמניה חננו אותו בתמורה לעדות כנגד מפקדיו לשעבר במשפטי נירנברג. לאחר המשפטים הוא נעצר בידי שלטונות גרמניה המערבית באשמת פשעי מלחמה, אולם שוחרר זמן קצר לאחר מכן בגלל מחסור בראיות. ריינפרט המשיך לחיות חיים נורמליים, ואף טיפח קריירה פוליטית. בדצמבר 1951 מונה לראש העיר וסטרלנד אשר באי זילט, והחזיק בתפקיד עד 1962 עת מונה לחבר בפרלמנט (לנדטאג) של שלזוויג-הולשטיין. ב-1967 פרש, ולאחר מכן עבד כעורך דין. הוא קיבל פנסיה מממשלת גרמניה המערבית כמו של גנרל, ורכש אחוזה. חרף דרישות רבות מצד פולין, הוא לא הוסגר בנימוק של חוסר ראיות. הוא מת ב-7 במאי 1979 באחוזתו בווסטרלנד בגיל 75.
הקורפוס האמפיבי החמישי (ארצות הברית)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1943 – 15 בפברואר 1946 (שנתיים) 
 מלחמות:  המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט 
 
הקורפוס האמפיבי החמישי היה עוצבה של חיל הנחתים של ארצות הברית, אשר לחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
תולדות הקורפוס

הקורפוס הוקם בקליפורניה ב-25 באוגוסט 1943. בחודש שלאחר מכן עבר לפרל הארבור שבהוואי. מפקדו הראשון היה גנרל הולנד סמית' (Holland Smith). ב-12 ביולי 1944 החליפו גנרל הארי שמידט (Harry Schmidt), אשר פיקד על הקורפוס עד פירוקו.
הקורפוס שימש ככוח הנחיתה האמפיבי של הצי החמישי של ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט. הוא השתתף בקרבות בולטים בזירה זו:
קרב טאראווה
קרב מקין
קרב קווג'לין
קרב אניווטוק
קרב סאיפאן
הקרב על טיניאן
קרב איוו ג'ימה
הקורפוס יועד להשתתף בפלישת בעלות הברית לאיי הבית של יפן, אך כניעתה ייתרה את הצורך בפלישה זו. הוא פורק ב-15 בפברואר 1946, לאחר תום המלחמה בזירת אוקיינוס השקט.
לקורפוס הוענקו ציון לשבח יחידתי נשיאותי וציון לשבח יחידתי של הצי, שניהם על לחימתו באיוו ג'ימה.
מבנה הקורפוס

מרכיביו העיקריים של הקורפוס היו:
שלוש דיוויזיות נחתים מתוגברות
אגד ארטילרי ובו שישה גדודי תותחי 155 מילימטר ושלושה גדודים של תותחים נגד מטוסים
אגד טרקטורים אמפיביים לתובלת כוחות, ובו ארבעה גדודי טרקטורים אמפיביים וגדוד אחד של טרקטורים אמפיביים משוריינים
גיסות הקורפוס - מפקדת הקורפוס, גדוד שירותים, גדוד קשר, גדוד רפואה, גדוד תובלה, גדוד הנדסה, גדוד סיור וגדוד משטרה צבאית.
היחידות המרכזיות שנכללו בקורפוס במהלך קיומו היו דיוויזיות הנחתים השלישית, הרביעית והחמישית. בנוסף להן שירתו תחת פיקודו יחידות אלו:
דיוויזיית הנחתים השנייה ורגימנט הנחתים ה-22
דיוויזיות הרגלים ה-7, ה-27 וה-32 וכן ארטילריית הקורפוס ה-24.
הקורפוס ה-91 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 באוגוסט 1944 – 8 במאי 1945 (272 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-91 (בגרמנית: LXXXXI. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-10 באוגוסט 1944 בידי האוברבפסלהאבר זידאוסט. הקורפוס הוכפף לקבוצת ארמיות E שפעלה בבלקן והייתה בתורה כפופה לקבוצת ארמיות F. הקורפוס הוצב ביוון ובסרביה, ועם הנסיגה של הכוחות הגרמניים מהבלקן באביב 1945, השתתף הקורפוס בקרבות ההגנה בקרואטיה, שהותקפה בו זמנית בידי הצבא הבריטי והצ'טניקים בפיקודו של טיטו. הקורפוס נכנע לבעלות הברית ב-8 במאי 1945.
מפקדים

גנרלוטננט אולריך קלימן (18 בספטמבר 1944 - 9 באוקטובר 1944)
גנרל חיל הרגלים ורנר פון אדמנסדורף (9 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)
סדר כוחות

עם פירוקו, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית היגר ה-104
הדיוויזיה הקרואטית ה-13
הדיוויזיה הקרואטית ה-4
הווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים

סצנת אמבטיית היהלומים מ-"Look What You Made Me Do", שעלתה למעלה מ-12 מיליון דולר בסך הכול.
ערך זה מפרט את הווידאו קליפים היקרים ביותר שנוצרו בכל הזמנים, בעלויות של $500,000 ומעלה. הקליפ של הזמר-יוצר הבריטי דייוויד בואי לשירו "Ashes to Ashes" משנת 1980, היה הקליפ הראשון שעבר סכום זה. הקליפ של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט לשירה "Me!" משנת 2019, הוא הקליפ החדש ביותר ברשימה. על פי ריפבליק TV (אנ'),‏ The Sydney Morning Herald (אנ'), ‏Stuff (אנ'), וגופים נוספים, סצנת אמבטיית היהלומים ב-"Look What You Made Me Do", לבדה עלתה בין 12 ל-13 מיליון דולרים, מה שהופך אותו לקליפ היקר יותר בכל הזמנים.
ג'נט ג'קסון מובילה עם שישה קליפים ברשימה, בעוד שלמייקל ג'קסון, בריטני ספירס ואיומי האמאסאקי יש חמישה קליפים. למדונה יש שלושה קליפים בחמישייה הראשונה, וארבעה בסך הכול, מה שהופך אותה לאמנית עם הקליפים היקרים ביותר בכל הזמנים. TLC, קניה וסט, באסטה ריימס, גאנז אנד רוזס, מילן פארמר ואם סי האמר מופיעים ברשימה פעמיים.
ג'וזף קאהן ביים שבעה וידאו קליפים, בעוד הייפ ויליאמס, ווטרו טאקישי וצ'ה יון טאק ביימו שלושה. נייג'ל דיק, מארק רומנק וג'ון לנדיס ביימו שניים. רומנק, שביים את "Scream" של מייקל וג'נט ג'קסון, שטענו כי הוא אחד הקליפים היקרים ביותר שצולמו מאז ומעולם, הכחיש טענה זו ואמר כי היו עוד שני קליפים מאותה התקופה שעלותם הייתה כפולה מזו שלו "Scream".
ציר זמן

| שנה | שם | אמנ\ית | במא/ית | מחיר (משוער)> נקוב | מחיר (משוער)> מותאם | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | "Pyar Kiya To Darna Kya" | נושאד, שקיל בדאיוני ולאטה מנגשקר | ק. אסיף | $320,000 | $2,765,534 |  |
| 1980 | "Ashes to Ashes" | דייוויד בואי | דייוויד בואי ודייוויד מאלט | $582,000 | $1,805,939 |  |
| 1983 | "Thriller" | מייקל ג'קסון | ג'ון לנדיס | $1,000,000 | $2,566,990 |  |
| 1984 | "The Wild Boys" | דוראן דוראן | ראסל מולקהי | $1,000,000 | $2,460,922 |  |
| 1987 | "Bad" | מייקל ג'קסון | מרטין סקורסזה | $2,200,000 | $4,950,967 |  |
| 1989 | "Express Yourself" | מדונה | דייוויד פינצ'ר | $5,000,000 | $10,312,752 |  |
| 1995 | "Bedtime Story" | מדונה | מארק רומאנק | $5,000,000 | $8,389,386 |  |
| 1995 | "Scream" | מייקל ג'קסון וג'נט ג'קסון | מארק רומאנק | $7,000,000 | $11,745,141 |  |
| 2017 | "Look What You Made Me Do" | טיילור סוויפט | ג'וזף קאהן | $12,000,000 | $13,000,000 |  |
ראו גם

פרסי Vevo
ביאורים

↑  אורך הקליפ הוא 4 דקות ו-16 שניות. הסכום המוצג להלן מסתמך על הסכום המינימלי שדווח ולא על הסכום המקסימלי.
↑  בהשתתפות הנוטוריוס בי. איי. ג'י. ובאסטה ריימס.
↑  בהשתתפות ג'יי זי.
↑  בהשתתפות ג'נט ג'קסון.
↑  בהשתתפות איב וג'ה רול.
↑  בהשתתפות מ.י.ה. וניקי מינאז'
↑  בהשתתפות לופה פיאסקו.
↑  בהשתתפות סידהארת מהדבן ושילפה ראו.
↑  בהשתתפות מוחמד אסלאם ובוני צ'קרברטי.
הקורפוס ההררי ה-18 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בנובמבר 1940 – 8 במאי 1945 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ההררי ה-18 (בגרמנית: XVIII. Gebirgs-Armeekorps) היה קורפוס הררי של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-1 בנובמבר 1940, בשם "הקורפוס ההררי ה-18", על בסיס הקורפוס ה-18, והועמד תחת פיקוד פרנץ במה.
במהלך הקרב על יוון לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12, והשתתף בקרב תרמופילאי. במאי 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית לפלנד, שהפכה ביולי אותה שנה לארמייה ההררית ה-20. ב-10 בדצמבר 1943 מונה קרל אגלזר למפקד הקורפוס, וב-24 ביוני 1944 החליפו פרידריך הוכבאום, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.
מפקדים

פרנץ במה (1 בנובמבר 1940 - 10 בדצמבר 1943)
קרל אגלזר (10 בדצמבר 1943 - 24 ביוני 1944)
פרידריך הוכבאום (24 ביוני 1944 - 8 במאי 1945)
סדר הכוחות > המערכה בבלקן

במערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
דיוויזיית הפאנצר ה-2
הדיוויזיה ההררית ה-5
הדיוויזיה ההררית ה-6
הדיוויזיה ה-72
הרגימנט ה-125
העשור השני של המאה ה-3

העשור השני של המאה ה-3 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 210 והסתיים ב-31 בדצמבר 219.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

217 - קליקסטוס הראשון יורש את זפירינוס על כס האפיפיור
219 - רב מתיישב בבבל, מתחילה תקופת האמוראים.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
217 - נרצח הקיסר הרומי קרקלה.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

קרקלה
העט החכם של לייבסקרייב

העט החכם של לייבסקרייב - מרץ 2013.
ערכת העט החכם של לייבסקרייב משמשת להקלטה סימולטנית בעת כתיבה. העט משלב בתוכו רשמקול אשר מקליט את הקולות אותם הוא קולט במהלך הכתיבה ומסוגל, לאחר מכן, להציג את הקולות הספציפיים שהוקלטו בעת כתיבה קטע מסוים. הדבר משמש, למשל, בעת סיכום הרצאה, ומאפשר למשתמשים לשמוע את דברי המרצה בעת שכתבו את הסיכום.
הערכה מיועדת, בין השאר, לתלמידים המתקשים בכתיבת סיכומי הרצאה יעילים בשל לקות קשב וריכוז או לקות תנועה. כמו כן ניתן להשתמש בה כערכה לתקשורת תומכת וחליפית.
הערכה כוללת עט המכיל מכשיר הקלטה  קולית ומצלמה המצלמת את הנייר עליו נכתב הסיכום. העט אוסף את הנתונים בזיכרון ממוחשב, אשר ניתן לאחר מכן להעברה לאמצעי אחסון אחר. כדי להשמיע לאחר מכן את ההקלטה יש להשתמש בדפים מיוחדים, הנכללים בערכה וניתנים גם להדפסה, המכילים סימנים בתת-אדום אותם קולטת המצלמה. הדפים מכילים גם הדפסה של ציורי לחיצים הדומים ללחיצי רשמקול, שבעזרתם נותנים לעט פקודות הקשורות במערכת הקלטה שלו.
הערות שוליים

↑  העט הדיגיטלי של Livescribe - גם מקליט וגם קורא,pCon-line