stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארני ניקסון
קורות חיים

ניקסון נולדה בשם Margaret Nixon McEathron. בגיל צעיר למדה לנגן בכינור ולשיר. היא הופיעה עם מקהלת רוג'ר ואגנר וב-1947 אימצה את שם הבמה מארני ניקסון. הופעת הבכורה של הייתה בהוליווד בול בכרמינה בורנה עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי.
קולה הושמע לראשונה בסרטים ב-1948 בסרט ז'אן ד'ארק כמלאכים השרים לאזנה של אינגריד ברגמן. היא גם דיבבה בטונים הגבוהים את שירתה של מרילין מונרו בשיר "יהלומים הם החברים הטובים ביותר של האישה" מתוך הסרט גברים מעדיפים בלונדיניות (1953).
ב-1956 דיבבה את שירתה של דברה קר בגרסה הקולנועית למחזמר המלך ואני של רוג'רס והמרשטיין.
ב-1961 דיבבה את שירתה של נטלי ווד בגרסה הקולנועית לסרט סיפור הפרברים. זה היה אז סוד כמוס ובחוזה שלה התחייבה לא לגלות זאת.
ב-1964 דיבבה את שירתה של אודרי הפבורן בגרסה הקולנועית של המחזמר גבירתי הנאווה.
ב-1965 הופיעה לראשונה בתפקיד מצולם בסרט קולנוע, בתפקיד האחות סופיה בשיר "מריה" בסרט צלילי המוסיקה.
היא הופיעה בקונצרטים רבים עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועוד. הופיעה גם בתפקידי סופרן באופרות כמו נישואי פיגרו, החטיפה מן ההרמון ועוד. כן השתתפה בתפקידים קטנים בקולנוע ובטלוויזיה. הופיעה ביחד עם ליברצ'ה וויקטור בורגה.
היא הקליטה משירי ג'ורג' גרשווין אהרן קופלנד, ג'רום קרן, איגור סטרווינסקי, ארנולד שנברג ועוד. זכתה פעמיים בפרס גראמי על אלבומי קופלנד ושנברג.
מתה בגיל 86 מסרטן השד.
משפחה

ניקסון הייתה נשואה שלוש פעמים. בעלה הראשון היה המלחין אמריקאי ארנסט גולד שעסק בעיקר בהלחנת סרטים והתפרסם בעיקר למוזיקה שהלחין לסרט אקסודוס. בנם אנדרו גולד התפרסם כזמר ויוצר.
הערות שוליים

↑  אילת יגיל, הזמר אנדרו גולד הלך לעולמו, באתר ynet, 7 ביוני 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334872805171  PLWABN: 9810668216405606  BIBSYS: 3084529  BNE: XX5581664  BnF: cb139566546 (data)  CiNii: DA09835598  GND: 132869810  ICCU: LIGV019629  ISNI: 0000 0000 8113 8386  LCCN: n83070039  MusicBrainz: 4bc4aee5-3f5f-4af9-bce1-d89064ce2bcc  NTA: 107916576  RERO: 02-A018758304  SNAC: w6vj8d1j  SUDOC: 228486505  VIAF: 34649765   WorldCat (עם VIAF): 34649765
מארן לווין

| --- | --- |

 לידה:  שנות ה־70 של המאה ה־20 שייקר הייטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לעסקים של הרווארד  אוניברסיטת מיאמי 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2016) 
 
מארן לווין (באנגלית: Marne Levine) (נולדה ב-1 באוקטובר 1970), היא אשת עסקים אמריקאית, מנהלת בכירה בחברת אינסטגרם ולפני כן הייתה סגנית נשיא למדיניות ציבורית עולמית של פייסבוק. מארן לווין פועלת להעצמה נשית במספר ארגונים.
ביוגרפיה

מארן לווין נולדה באוהיו, ארצות הברית למארק וטרי לווין. אביה היה מנתח פלסטי ואמה הייתה חברה בצוות המנהלים של הצלב האדום האמריקאי וכן של פדרציית הקהילה היהודית של קליבלנד.
מארן לווין נשואה ואם לשניים. היא ומשפחתה חיים כיום בוושינגטון.
קריירה מקצועית

לווין סיימה תואר ראשון במדעי המדינה ובתקשורת באוניברסיטת מיאמי בשנת 1992. ב-2005 סיימה תואר באוניברסיטת הארוורד במסלול למנהל עסקים.
לווין החלה את הקריירה שלה בשנת 1993 במחלקת האוצר בארצות הברית, בממשל הנשיא ביל קלינטון, שם ביצעה מספר תפקידי מנהיגות, ביניהם סגנית עוזר שר הבנקאות והפיננסים עד שנת 2000. בנוסף, עבדה לווין בממשל אובמה, שם שימשה כמנכ"ל המועצה הלאומית בבית הלבן. משנת 2001 ועד 2003 הייתה ראש צוות ללארי סאמרס, נשיא אוניברסיטת הארוורד. בשנים 2006–2008 הייתה ראש ניהול מוצר בחברת "Revolution Money". מ-2009 עד 2010 שימשה כראש המטה של המועצה הכלכלית הלאומית, וכן כעוזרת אישית של הנשיא למדיניות כלכלית. בשנים 2010–2014 לווין עבדה בפייסבוק, שם שימשה כסגנית לנשיא החברה למדיניות ציבורית עולמית .
החל משנת 2014, מארן היא סמנכ"לית תפעול ראשית של חברת אינסטגרם, היא אחראית על הרחבת פעילות החברה באופן גלובלי ומפקחת על הפעילות העסקית של אינסטגרם, כולל שיווק, שיתופיות, פיתוח עסקי, תקשורת, גיוס ומשאבי אנוש.
תרומתה להעצמה נשית

לווין היא חברה בצוות המנהלים של ארגון "Lean In", ארגון ללא רווח להעצמה נשית שהוקם על ידי שריל סנדברג. בנוסף, היא לוקחת חלק בצוות המנהלים של Chegg וכן עומדת בראש ארגון Women for Women International (אנ').
מונטה פיטמן

| --- | --- |
פיטמן ב-2018
פיטמן ב-2018
 לידה:  19 בנובמבר 1975 (בן 48) לונגוויו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  מטאל בלייד רקורדס 
 
מונטה לי פיטמן (באנגלית: Monte Lee Pittman; נולד ב-19 בנובמבר 1975) הוא מוזיקאי אמריקאי הפועל בלוס אנג'לס. הוא ידוע בעיקר כגיטריסט של מדונה ומנגן בלהקת ההבי מטאל האמריקאית פרונג (אנ'). הוא עבד גם כאמן סולו והוציא שבעה אלבומי אולפן ומספר סינגלים. בשנת 2012 זכה בפרס האמנים במוזיקה בקטגוריית "אמן הסולו הטוב ביותר".
ב-15 בנובמבר 2012 עוטר בפרס מטעם Hollywood F.A.M.E. בקטגוריית "פרס להישג בקריירה – גיטריסט".
ביוגרפיה וקריירה

פיטמן נולד בלונגוויו, טקסס. הוא התחיל לנגן בגיטרה כנער, כשקיבל את הגיטרה הראשונה שלו בגיל 13. המורה שלו לגיטרה היה רוברט בראונינג. הוא גם למד לנגן בפסנתר מדלורס רודס בבית הספר למוזיקה מוסוניה בצפון הוליווד. ההשפעות המוזיקליות המוקדמות של פיטמן הגיעו מלהקות ואמנים כמו קיס, מטאליקה, סלייר, סטיב ואי, ג'ימי פייג', פנטרה, הביץ' בויז, פינק פלויד ורדיוהד. לאורך הקריירה שלו, עבד בעיקר עם מיירה מיינס, מדונה ופרונג והוציא שבעה אלבומי אולפן, ביניהם Better or Worse שזכה להצלחה.
הוא עבד פעמים רבות עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. בשנת 2001 השתתף בעבודה על אלבום הווידאו שלה, Drowned World Tour 2001. בהמשך, עבד עימה במסגרת American Life (2003), "Re-Invention World Tour" (2004), Confessions on a Dance Floor (2005), "אני הולכת לספר לכם סוד" (2006), "Hey You" (2007), Hard Candy (2008), "It's So Cool", Sticky & Sweet Tour (2010), "The MDNA Tour" (2012), ו-"Rebel Heart Tour".
בנוסף לכך, עבד עם מוזיקאים ולהקות כדוגמת מלאני סי, סופי אליס-בקסטור, אדם למברט ובודי קאונט.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: The Deepest Dark
2011: Pain, Love, & Destiny
2012: M.P.3: The Power of Three, Part 1
2014: The Power of Three
2016: Inverted Grasp of Balance
2018: Better or Worse
2018: Between the Space
הערות שוליים

1 2 3 4  Monte Pittman Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
↑  Monte Pittman - Artists In Music Awards performance (2.10.12) - Definitely & Close Your Eyes, נבדק ב-2023-11-19
↑  "Monte Pittman to receive Career Achievement Awards"
1 2  Monte Pittman Interview | Guitarhoo.com, web.archive.org, ‏2016-03-05
↑  Release group “Drowned World Tour 2001” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Release group “American Life” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Bart Vanmaele, Re-Invention Tour - Madonna's 2004 world tour | Mad-Eyes, www.mad-eyes.net (באנגלית)
↑  Release group “Confessions on a Dance Floor” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  I'm Going to Tell You a Secret, 2005-10-21, נבדק ב-2023-11-19
↑  Release group “Hey You” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Release group “Hard Candy” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Madonna – It's So Cool, נבדק ב-2023-11-19
↑  Release group “Sticky & Sweet Tour” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Madonna.com > Tours > 2012 World Tour, web.archive.org, ‏2014-12-21
↑  Madonna | Tour, madonna.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169028603 (data)  GND: 1156305977  ISNI: 0000 0004 3700 6318  LCCN: n2016068159  MusicBrainz: 6dc7e991-1100-4d96-b886-df869a9552df  VIAF: 310659353   WorldCat (עם VIAF): 310659353
לוח אירועים שנתי

אירועים בלוח הגרגוריאני
| אירועים בלוח הגרגוריאני |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ינואר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| פברואר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 (כל 4 שנים (חוץ ממאות שלמות שלא מתחלקות ב-400)) |  |  |
| מרץ | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| אפריל | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |  |
| מאי | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| יוני | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |  |
| יולי | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| אוגוסט | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| ספטמבר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |  |
| אוקטובר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
| נובמבר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |  |
| דצמבר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 |
אירועים בלוח העברי

| אירועים בלוח העברי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תשרי | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' |  |
| חשוון | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' (ב-44.9% מהשנים) |  |
| כסלו | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' (ב-74.5% מהשנים) |  |
| טבת | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט |  |  |
| שבט | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' |  |
| אדר | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' (רק באדר א') |  |
| ניסן | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' |  |
| אייר | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט |  |  |
| סיוון | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' |  |
| תמוז | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט |  |  |
| אב | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט | ל' |  |
| אלול | א' | ב' | ג' | ד' | ה' | ו' | ז' | ח' | ט' | י' | י"א | י"ב | י"ג | י"ד | ט"ו | ט"ז | י"ז | י"ח | י"ט | כ' | כ"א | כ"ב | כ"ג | כ"ד | כ"ה | כ"ו | כ"ז | כ"ח | כ"ט |  |  |
מארק מזרח-גרמני

מארק מזרח-גרמני (בגרמנית: Mark der DDR) היה המטבע הרשמי של הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית (מזרח גרמניה), מיוני 1948, ועד איחוד גרמניה בשנת 1990.  בגרמניה המערבית היה נהוג לכנותו "אוסטמארק" (Ostmark) כלומר "מארק מזרחי", בעוד שבגרמניה המזרחית היה נהוג לכנותו "מארק" בלבד. מארק מזרח-גרמני התחלק ל-100 פפניג. מטבעות פפניג הוטבעו בערכים של 1, 5, 10, 20, ו-50 פפניג.
מטבעות מארק הוטבעו בערכים של 1, 2, 5, 10, ו-20 מארק. שטרות של מארק הודפסו בערכים של 5, 10, 20, 50 ו-100 מארק. מאוחר יותר הודפסו גם שטרות של 200 ו-500 מארק אך הם לעולם לא נכנסו לשימוש בשל חששה של הממשלה מכך שייראה כאילו המדינה סובלת מלחצים אינפלציוניים.
שני צדי מטבע של 1 פפניג, משנת 1979
ערכו של המארק המזרח-גרמני היה גבוה יותר בגרמניה המזרחית ביחס לערכו של המארק המערב-גרמני בגרמניה המערבית. באופן רשמי, ערכו של המארק המזרח-גרמני היה שווה לזה של גרמניה המערבית, אך בפועל מעולם לא ניתן היה להמיר את המטבע בצורה חופשית. תיירים מגרמניה המערבית נדרשו להחליף את המארק המערב-גרמני במארק המזרח-גרמני ביחס שווה (אחד לאחד). בין התדפיסים שהודפסו על שטרי המארק המזרח-גרמני, בהיות גרמניה המזרחית מדינה קומוניסטית, היו תמונות של קרל מרקס ופרידריך אנגלס. לאחר איחוד שתי הגרמניות ב-1990 הומר כל הכסף המזרח-גרמני במערב-גרמני ביחס של 1:1 ו- 2:1 (שני מארק מזרח-גרמני על אחד מערב-גרמני), ולבסוף הוחלף במארק גרמני.
במדינה פעלה רשת אינטרשופ בה היה ניתן להשתמש רק בכסף מערבי ולא היה ניתן להשתמש במארק מזרח-גרמני.
מדד אבראהים לממשל אפריקאי

מדד אבראהים לממשל אפריקאי (באנגלית: Ibrahim Index of African Governance; בראשי תיבות IIAG) הוא מדד לאיכות השלטון, המתפרסם מדי שנה מאז 2007 על ידי קרן מו אבראהים (אנ'). המדד בוחן את איכות הממשל ביותר מחמישים מדינות ביבשת אפריקה.
המדד מיועד לספק מסגרת להתייחסות לממשלות, לאזרחים, למוסדות ולמגזר הפרטי להערכת איכות הממשל במדינות אפריקה השונות, ולקיום דיון ציבורי וקבלת החלטות בנושא זה. הוא גם משמש לקרן כדי להעריך את ההתקדמות או הנסיגה של מדינות אפריקה ושל היבשת בכללה בתחומים הנכללים במדד.
המדד

קרן מו אבראהים הוקמה על ידי איש העסקים הסודני מו אבראהים במטרה לקדם את המנהיגות והממשל ביבשת אפריקה. מדד אבראהים הוא אחד מן המפעלים המרכזיים שלה בצד הפרס שמעניקה הקרן על הישגים במנהיגות באפריקה (אנ'). מטה הקרן שוכן בלונדון שבבריטניה.
נקודת המוצא של הקרן לבחינת איכות הממשל היא הטובין הפוליטיים, החברתיים והכלכליים שלאזרח יש זכות לצפות לקבל ממדינתו ושלמדינה יש את האחריות לספק אותם לאזרחיה. הגדרה זו מתמקדת בתפוקות ובתוצאות של המדיניות הננקטת בכל מדינה.
המדד שמחשבת הקרן מודד את ההתקדמות - או הנסיגה - באיכות הממשל במדינות אפריקה תחת ארבע קטגוריות מרכזיות, שלכל אחת מהן תת-קטגוריות. הציון בכל תת-קטגוריה מחושב על פי אינדיקטורים שונים - 102 בסך הכל בכל המדד - שמקורם במידע שנאסף מכ-30 מקורות עצמאיים שונים. הציון הכללי שמקבלת מדינה הוא ממוצע הציונים שלה בארבע הקטגוריות המרכזיות.
בשנת 2013 נעשה תיקון למודל שעליו מבוסס חישוב המדד, ועל כן ההשוואה בין המדדים השנתיים אמורה להיערך בין אלו שפורסמו משנה זו ואילך.
המדד חושב לראשונה בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת הרווארד. מאז מספקים מספר גופים אקדמיים ומחקריים מאפריקה סיוע אקדמי וטכני לחישוב המדד.
המדד > קטגוריות ומרכיבי המדד

בסוגריים מובא מספר האינדיקטורים הנכלל בכל תת-קטגוריה:
ביטחון ושלטון החוק
שלטון החוק (6)
עצמאות הרשות השופטת; עצמאות ושקיפות ההליך השיפוטי; נגישות לצדק; זכויות קניין; מנגנונים להעברה מסודרת של כוח שלטוני; אי הטלת סנקציות מולטילטרליות
שקיפות ומתן דין וחשבון (Accountability) ‏ (9)
נגישות למידע ציבורי וחקיקתי; נגישות לרשומות של חברות בבעלות המדינה; מתן דין וחשבון של הממשלה ועובדי ציבור; סנקציות על שימוש לרעה בכוח המשרה; היעדר שחיתות בזרועות הממשלה; היעדר שחיתות במגזר הציבורי; היעדר שחיתות במגזר הפרטי; היעדר העדפת מקורבים; מנגנונים למאבק בשחיתות
ביטחון אישי (6)
תפיסת הביטחון האישי; אפשרות ההסתמכות על שירותי משטרה; היעדר אי-שקט חברתי; היעדר פשע; היעדר אלימות ממשלתית נגד אזרחים; היעדר סחר בבני אדם
ביטחון לאומי (6)
היעדר מעורבות ממשלתית בסכסוכים מזוינים; היעדר סיכון לסכסוך מזוין מבית; היעדר אלימות נגד אזרחים מצד פעילים לא-מדינתיים; היעדר מתיחויות חוצות גבולות; היעדר קיום עקורים בתוך המדינה; היעדר פליטים
השתתפות וזכויות אדם
השתתפות (5)
השתתפות פוליטית; השתתפות בחברה האזרחית; בחירות דמוקרטיות; יכולת הפעולה של גופים לפיקוח על בחירות; יכולת אפקטיבית למשול
זכויות (6)
חופש הביטוי; חופש ההתאגדות והאסיפה; זכויות אזרח וחירויות; אשרור אמנות בינלאומיות לזכויות אדם ודיווח על קיומן; סיכוי נמוך להפרת זכויות אדם על ידי הממשלה; הגנה מפני אפליה אתנית ודתית
מגדר (8)
קידום שוויון מגדרי; ייצוג פוליטי של נשים; שוויון זכרים-נקבות בחינוך יסודי ובחינוך תיכוני ראשוני; השתתפות נשים בשוק העבודה; שוויון מגדרי במקום העבודה; ייצוג נשים ברשות השופטת; חקיקה בנוגע לאלימות נגד נשים; העצמה פוליטית של נשים
הזדמנויות כלכליות בנות קיימא
מנהל ציבורי (9)
יכולת סטטיסטית ממשלתית; מרשם אזרחי; אפקטיביות של שירותים ציבוריים; שירותים ציבוריים מקוונים; גיוון של היצוא; ניהול תקציבי וכספי; איזון תקציבי; מדיניות פיסקלית; מוביליות של מס והכנסות
סביבה עסקית (7)
סביבה רגולטרית עסקית; היעדר ביורוקרטיית-יתר; היעדר מגבלות על השקעות זרות; יעילות של הליכי מכס; איתנות של בנקים; שביעות רצון מיצירת תעסוקה; פיתוח ממשלתי של אינטגרציה אזורית
תשתיות (6)
מתן אפשרות לקיום סביבה לפיתוח תשתיות; תשתיות תחבורה; מהימנות של אספקת חשמל; תשתיות דיגיטל ו-IT; נגישות למי שתייה; שביעות רצון מהתשתית של מים ושירותי תברואה
המגזר הכפרי (8)
נגישות לקרקע ולמים לחקלאות; אקלים עסקי כפרי; השקעה ממשלתית בפיתוח כפרי; נגישות למחקר חקלאי; איזון תקציבי של מדיניות חקלאית; השתתפות של ארגונים חקלאיים; קידום של שוויון זכרים-נקבות בארגונים חקלאיים; שקיפות ומתן דין וחשבון במישור החקלאי
פיתוח אנושי
רווחה (10)
מדיניות ושירותי רווחה; קידום אינטגרציה סוציו-כלכלית של צעירים; רשתות ביטחון סוציאליות; הגנה סוציאלית ומדיניות עבודה; הכללה סוציאלית; היעדר עוני; מאמצים לצמצום העוני; שביעות רצון מצמצום פערי הכנסה; מדיניות סביבתית; קידום קיימות סביבתית
בריאות (9)
שביעות רצון משירותי בריאות בסיסיים; קמפיינים לבריאות הציבור; היעדר תמותת ילדים; היעדר תמותת יולדות; נגישות לתברואה; היעדר תת-תזונה; היעדר מחלות מידבקות; חיסונים; אספקת טיפול רפואי לאיידס
חינוך (7)
שביעות רצון מאספקת חינוך; איכות החינוך; התאמת החינוך לצורכי השוק; משאבי אנוש בבתי ספר יסודיים; השלמת לימודים ברמה יסודית; הרשמה ללימודים תיכוניים; הרשמה ללימודים גבוהים
המדד > מקורות המידע

פרסומי יותר מ-30 ארגונים הם מקורות המידע לאינדיקטורים המהווים בסיס למדד. הארגונים הם, בין השאר: הבנק האפריקאי לפיתוח, האיחוד האפריקאי, איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, תוכנית האו"ם ל-HIV/איידס, נציב האו"ם לזכויות האדם, נציב האו"ם לפליטים, OECD, קרן האו"ם לילדים, הנציבות הכלכלית של האו"ם לאפריקה, אונסק"ו, מחלקת המדינה של ארצות הברית, הבנק העולמי, ארגון הבריאות העולמי.
מדד 2018

הציון המקסימלי האפשרי למדד הוא 100.
מדד 2018 > ממוצע המדדים ליבשת

| מדד | ציון | שינוי מ-2017 |
| --- | --- | --- |
| המדד הכללי | ‏‏	49.9	‏‏ | 1.0	‏‏ |
| ביטחון ושלטון החוק (ב"ש) | ‏‏	52.6 ‏‏ | 2.5-	‏‏ |
| השתתפות וזכויות אדם (ה"ז) | ‏‏	49.2	‏‏ | 2.9 ‏‏ |
| הזדמנויות כלכליות בנות קיימא (ה"כ) | ‏‏	44.8 ‏‏ | 0.1	‏‏ |
| פיתוח אנושי (פ"א) | ‏‏	52.8 ‏‏ | 3.5	‏‏ |
מבצע יונה

ערך זה עוסק במבצע הבאת נשק מצרפת טרום מלחמת סיני. אם התכוונתם למבצע של חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות, ראו .
הורדת הטנקים באמצעות המנוף "שמשון הגיבור"
טנקי AMX על האונייה בהגעה לחוף הקישון
מבצע יונה, מבצע שחרית ומבצע אביבה הם כינויים של מבצעים חשאיים להעברת נשק מצרפת לישראל ב-1956, טרום היציאה למבצע קדש. המבצעים חוללו מהפך במצבת הנשק של צה"ל, הן מבחינת כמות והן מבחינת איכות.
רקע

עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית ב-1955 במסגרתה סופקו למצרים מאות מטוסים וטנקים וציוד לחימה רב אחר, שינתה את מאזן הכוחות במזרח התיכון. בתגובה חתמה ישראל במרץ וביוני 1956 על עסקאות לרכישת ציוד צבאי בצרפת, כולל עשרות מטוסי מיסטר, עשרות טנקים מדגמי סופר שרמן ו-AMX-13 וכלי רק"ם נוספים. מכיוון שישראל רצתה למנוע כוננות מצרית, תוכנן המבצע כך שהציוד יועבר וייפרק באופן חשאי. שם הקוד למבצע נקבע ל"מבצע יונה" על שם יונה הנביא, כיוון שהציוד הגיע ונפרק מלב ספינות.
העברת הנשק היבשתי

המבצע להעברת ציוד הלחימה בוצע באמצעות שלוש נחתות של הצבא הצרפתי, חוף הנחיתה נקבע בסמוך לנמל הקישון וכלי המשחית אוחסנו במחנה כורדני. המשימה לפריקת הכלים הוטלה על חטיבה 7 בפיקודו של אורי בן ארי, ושותפו בתכנון אברהם אדן, מפקד גדוד 82 ואורי רום, מפקד גדוד 9. מספר לילות לפני המבצע הובלו לאזור הנחיתה המיועד, על ידי סגן מפקד גדוד 82, מנחם מרון, טנקים מהחטיבה שנסעו הלוך ושוב והרעישו על מנת "להרגיל" את תושבי האזור לרעש המולה וקולות רק"ם.
למבצע הוכשרו עשרות נהגי משאיות GMC 6X6 שהתאמנו במגרש מיוחד בגודל הנחתת, במהלך האימונים התברר שהצרפתים אוסרים על משאיות בנזין לעלות לנחתות עמוסות חומרי הנפץ, וצה"ל נאלץ לגייס למבצע תוך שעות בודדות עשרות אזרחים, עם משאיות הדיזל שלהם.
הנחתת הראשונה ("ירדנה 1") הפליגה ב-1 ביולי והגיעה לחופי הארץ ב-25 ביולי ובבטנה 33 טנקי AMX-13, חלפים ותחמושת. הפריקה התבצעה במהירות ותוך פחות משעה כבר היו הטנקים על החוף והועמסו למובילים בדרכם לכורדני. המשאיות הועלו לנחתת והעמיסו ממנה את התחמושת והחלפים.
למחרת פרקה נחתת שנייה ("ירקונה 1") 33 טנקי סופר שרמן, הנחתת השלישית ("ארנונה 1") הובילה תחמושת רבה ונפרקה במהלך שלושה לילות, כאשר המשאיות הועמסו על הנחתת והיא הפליגה כל פעם לפני עלות השחר ללב ים שם נמשכה העמסה. על כך זכתה פלוגה ג', בפיקוד בנימין אושרי, מגדוד 9 בצל"ש יחידתי מהרמטכ"ל.
קבלת הפנים של הספינות נעשתה תחת חשאיות ובמקום נכחו ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון, הרמטכ"ל משה דיין, מנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס, שגריר צרפת בישראל פייר ז'ילבר, ראש לשכתו של שר הביטחון מרדכי בר-און וכן שני אורחים שהוזמנו על ידי בן-גוריון לתעד בדרכם את האירועים, הסופר והעיתונאי שבתאי טבת והמשורר נתן אלתרמן.
באוגוסט 1956, הושלם החלק היבשתי של המבצע, כאשר הנחתות פרקו בישראל 99 טנקי AMX-13.
העברת המטוסים > מבצע שחרית

באפריל 1956 החלה אספקת מטוסי המיסטר 4 מצרפת לישראל. 12 מטוסים הגיעו בגל הראשון, 12 נוספים באוגוסט ובאוקטובר, ממש ערב המלחמה, המריאו מצרפת 36 מטוסים במבצע עליו פיקד ראש מחלקת אוויר, שלמה להט (לנדאו). בדרכם לישראל נחתו המטוסים ותדלקו בברינדיזי שבאיטליה, על מנת למנוע חשד מהאיטלקים, נמסר להם כי מדובר במטוסים שהמריאו מישראל לצרפת לצורך תיקונים, המטס חולק לשני מבנים בני 18 מטוסים כל אחד שנצבעו במספרי זנב זהים, כך שהמבנה השני יצביע על כך שלכאורה מדובר במטוסים שחזרו מהתיקון בצרפת. סך הכל הגיעו 61 מטוסים (כולל מטוס צילום אחד), חלקם שימשו במלחמה את הטייסת הצרפתית וחלקם לא יכלו להיות כשירים ללחימה עקב מחסור בחלפים ותחמושת.
העברת המטוסים > מבצע אביבה

במהלך 1956 הושג הסכם עם צרפת להשאלת 23 מטוסי דקוטה. על מבצע ההעברה היה אחראי ישעיהו גזית מענף התכנון במטה החיל. המטסים בוצעו באוקטובר 1956. ההעברה נעשתה בשלוש קבוצות, קבוצה ראשונה של חמישה מטוסים הוטסה על ידי טייסים צרפתים, במסווה של מטוסים אזרחיים שנרכשו על ידי חברת תעופה חדשה. קבוצה שנייה של שמונה מטוסים הוטסה תחת אותו כיסוי על ידי טייסים ישראלים.
המטס השלישי שהכיל את עשרת המטוסים הנותרים, בוצע בנתיב שונה, גויסו צוותי אוויר מסדיר ומילואים והוטסו לצרפת, שם התחזו לצוותי אוויר צרפתיים, מצרפת טסו דרך ביזרטה שבתוניסיה עד לנחיתתם בעקרון.
בנוסף רכשה ישראל מכשירי מכ"ם עבור מערך הבקרה, שהוצבו בי"ק 501 במחנה חפץ חיים ובי"ק 503 בסטלה מאריס.
שירו של אלתרמן

ב-15 באוקטובר 1956 הקריא ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון, שיר של נתן אלתרמן בשם "עוד יסופר", מעל בימת הכנסת. שירו של אלתרמן, שנכח בזמן פריקת הכלים, הכיל רמזים רבים למבצע הבאת הנשק:
בסיימו לקרוא את השיר הוסיף בן-גוריון ואמר: "עד כאן דברי המשורר. בפרוזה הדלה שלי אומר רק כי חל שינוי ניכר לטובה ביכולתו של צה"ל".
לקריאה נוספת

יצחק בר-און, מטריה ביום סגריר - יחסים ביטחוניים בין לצרפת לישראל, 1956-1948, הוצאת אפי מלצר, 2010, פרק י'.
משה גבעתי, בדרך המדבר והאש - תולדות גדוד 9, תל אביב: הוצאת 'מערכות' ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד - 1994, עמ' 321-317.
אורי בן ארי: נוע נוע! סוף - המאבק על דרך השריון, הוצאת מערכות, עמ' 183 - 220, 1998
הערות שוליים

↑  צל"ש יחידתי - פלוגה ג' גדוד 9 (חרמ"ש) שריון, באתר הגבורה.
↑   יואש צידון-צ'אטו, ‏ביום בליל בערפל , ספריית מעריב, 1995, עמ' 142, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
↑  אביגדור שחן, חישול הכנפיים, מערכות, 1991, עמ' 192-193
↑  שלומי אבידר, מערך הבקרה: העיניים של המדינה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, מסת"ב ISBN ISBN 9650509682 או מסת"ב 9789650509682, עמ' 47–49
↑  דוד בן-גוריון, מערכת סיני, הוצאת עם עובד, 1959, עמ' 198
↑  עוד יסופר, מעריב, 19 באוקטובר 1956
משה דיין לצד הטנק הנפרק מבטן האוניה
מטוסי המיסטר הראשונים מגיעים לבסיס חצור במבצע שחרית
מימין לשמאל: מפקד חיל הים, האלוף שמואל טנקוס, מנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס, המשורר נתן אלתרמן ושר האוצר לוי אשכול בביקור במבצע יונה
לינדה דאלמן

לינדה דאלמאן (בגרמנית: Linda Dallmann; נולדה ב-2 בספטמבר 1994) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת החלוצה בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > נוער

דאלמן החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2008, כשהצטרפה לקבוצת הנוער של הינקס. ב-2009 עברה לקבוצת הנוער של ווזל לאקהאוזן(גר'), שם הייתה פעילה גם בקבוצת הנוער של דיסבורג(אנ'), בקבוצת נוער ב'.
לקראת עונת 2010-11 עברה דאלמן לקבוצת הנוער של באייר לברקוזן(אנ').