stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי רובנובה
לחימתה ומותה

פעילותם של הפרטיזנים בהרי הבלקן כללה הברחת נשק, ומלחמה בנשק באנשי המשטרה הבולגרית. באחד הקרבות ביערות הבלקן בין הפרטיזנים לאנשי המשטרה, נפצעה רובנובה ברגלה, ופונתה על ידי לוחם אחר מן הגדוד לכפר הסמוך סטרלדג'ה. היא טופלה שם במשך חודש, כשמשתפי פעולה מחביאים אותה בביתם. היא החלימה והייתה אמורה לחזור ליערות ולהילחם, אולם אז הוסגר מקום מחבואה לשלטונות, ככל הנראה על ידי אחד מבני הכפר.
בראשית ספטמבר 1944, הקיפו אנשי המשטרה הבולגרית את הבית ופקדו עליה לצאת, אולם היא נשארה סרבה. אחרי משא ומתן שלא צלח, פרצה המשטרה פנימה וירתה לכל עבר. אחד השוהים בבית, אותו לוחם שפינה אותה משדה הקרב בעת פציעתה למקום מסתור זה, נהרג במקום. רובנובה ספגה כדורים רבים בבטנה ונלקחה על ידי השוטרים שירו בה לבניין המועצה המקומית של הכפר, שם מתה. ישנה אי בהירות לגבי תאריך מותה: רוב המקורות מציינים את ה-5 בספטמבר, מעט מהמקורות מציינים את ה-7 בספטמבר. ב-9 בספטמבר, מספר ימים לאחר מותה, התחוללה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית וזכתה לגיבוי הצבא האדום אשר כוחותיו כבשו את סופיה באותו היום. הממשל הפרו-מלוכני הודח, היהודים אשר גורשו הורשו לחזור לבתיהם ובהמשך, עברה בולגריה להילחם לצד בעלות הברית.
"נחמתנו היחידה היא העובדה שנפלת בקרב למען העמים המדוכאים, בתקווה לעתיד טוב יותר", כתבו בני המשפחה במודעת אבל לזכרה. ההיסטוריון מיכאל בר-זוהר מתאר את רובנובה כאחת מאותם "גברים ונשים צעירים שהפכו לגיבורי אגדה".
הנצחה

לאחר ההפיכה בבולגריה וחילופי השלטון הוקם בית דין מיוחד ורבים מחברי מנגנון השלטון הקודם הורשעו והוצאו להורג ובכללם ראש הממשלה בוגדאן פילוב ושר הפנים פטר גברובסקי. מתי רובנובה ובני משפחתה הוכרו כגיבורים. על שמה נקראו רחובות בימבול ובסופיה, וגן ילדים בכפר סטרלדג'ה בו הוסתרה ונרצחה. הגימנסיה שבה למדה בסופיה נקראה על שמה למשך תקופה מסוימת.
לקריאה נוספת

"אחותי הגיבורה מתי רובנובה", ידיעות יד ושם 39, ירושלים, 1968.
יוסף בן, משפט אייכמן ויהדות בולגריה, תל אביב: הוצאת המכון לתרבות וחקר השואה ע"ש א. פרדו, תשכ"ב.
מיכאל בר זהר, הרכבות יצאו ריקות: ההצלה הנועזת של יהודי בולגריה מהשמדה, אור יהודה: הוצאת הד-ארצי, 1999.
יהודים שנפלו במלחמה האנטי-פשיסטית בבולגריה, סופיה: הוצאת הקונסול הלאומי הבולגרי, 1958.
יומנו של רוברט רובנוב, ארכיון יד ושם.
שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עליה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939-1949, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 2004.
הערות שוליים

↑  מתי רובנובה, באתר יד ושם
↑  יהודים שנפלו במלחמה האנטי-פשיסטית בבולגריה, הוצאת הקונסול הלאומי הבולגרי, סופיה 1958.
↑  ספרו של מיכאל בר-זוהר, "הרכבות יצאו ריקות", מתאר בהרחבה את קורותיהם של הצלת יהודי בולגריה ומתייחס למחלוקות ההיסטוריות הקיימות סביב הנושא.
↑  יומנו של רוברט רובנוב, ארכיון יד ושם.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, 1969, עמודים 209-211.
↑  יוסף בן, משפט אייכמן ויהדות בולגריה, תל אביב: הוצאת המכון לתרבות וחקר השואה ע"ש א. פרדו, תשכ"ב.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות: ההצלה הנועזת של יהודי בולגריה מהשמדה, אור יהודה: הוצאת הד-ארצי, 1999.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עליה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939-1949, אוניברסיטת תל אביב, 2004.
↑  מודעת אבל מטעם משפחה רובנובה, סופיה, ארכיון יד ושם, יומנו של רוברט רובנוב, ארכיון יד ושם.
↑  יהודים שנפלו במלחמה האנטי-פשיסטית בבולגריה, הוצאת הקונסול הלאומי הבולגרי, סופיה, 1958.
↑  מודעת אבל מטעם משפחה רובנוב, סופיה, ארכיון יד ושם.
↑  בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות.
טור דה פראנס 2024

| --- | --- |

 מדינות:  איטליה איטליה, צרפת צרפת
 סוג:  מרוץ קטעים
 אורך המסלול:  3,406
 חודש:  יולי 2023
 משך:  23 ימים
 היסטוריה
 מרוצים עד כה:  111
 
טור דה פראנס 2024 (בצרפתית: Tour de France 2024) היה המהדורה ה-111 של הטור דה פראנס, מרוץ האופניים השנתי המתקיים בצרפת. הטור נפתח בפירנצה, איטליה, ב-29 ביוני והסתיים בקטע ה-21 בניס, צרפת, ב-21 ביולי. לראשונה בתולדותיו, המרוץ לא הסתיים בפריז או בקרבתה בשל ההכנות לאולימפיאדת הקיץ 2024 בעיר. טאדיי פוגאצ'אר הסלובני מקבוצת יו. איי. אי. אמירטס (שניצחה בקטגוריית הקבוצות) זכה בהכי הרבה קטעים (6) ובמרוץ כולו, לאחר שהקדים את יונאס וינגגור הדני ב-6 דקות ו-17 שניות. ביניאם גירמאי האריתריאי זכה בקטגוריית הנקודות, ריצ'רד קאראפאס האקוודורי זכה בקטגוריות הרוכב ההתקפי וההרים ורמקו אוונפול הבלגי זכה בקטגוריית הרוכב הצעיר.
במהלך המרוץ זכה מארק קוונדיש הבריטי בקטע ה-35 בקריירה שלו בטור, ושבר את שיאו של אדי מרקס הבלגי שזכה ב-34 קטעים.
קבוצות

22 קבוצות אופניים משתתפות בטור. כל 18 קבוצות ה-UCI World Tour הוזמנו אוטומטית, ואליהן הצטרפו 4 קבוצות UCI ProSeries: שתי הקבוצות המדורגות ראשונות בשנת 2023, לוטו–דסטני וישראל - פרמייר טק, יחד עם Uno-X Pro Cycling Team וטוטאל אנרג'יס (Team TotalEnergies) שנבחרו על ידי ארגון אמאורי שמארגן את הטור. הקבוצות הוכרזו ב-18 בינואר 2024.
קבוצות > UCI WorldTeams

אלפסין–דקונינק
ארקאה–סאמסיק
אסטנה
קופידיס
דקתלון–AG2R לה מונדיאל
EF Education–Nippo
Groupama–FDJ
אינאוס גרנדיירס
אינטרמארשה–ואנטי–גובר מאטריו
לידל–טרק
קבוצת מוביסטאר
בורה–הנסגרוהה
קוויק-סטפ אלפא וייניל
קבוצת בחריין–ויקטוריוס
Team DSM
קבוצת ג'ייקו - אלולה
ויסמה–ליס א בייק
יו. איי. אי. אמירטס
קבוצות > UCI ProTeams

ישראל - פרמייר טק
לוטו–דסטני
קבוצת טוטאל אנרז'י
קבוצת Uno-X Pro
מסלול ושלבים

לראשונה בהיסטוריה אירחה איטליה את ה-Grand Départ, הקטע הראשון בטור, לרגל 100 שנים לניצחונו של אוטביו בוטקיה, האיטלקי הראשון שזכה בטור, ב-1924. המסלול עבר גם בסן מרינו, מה שהפך אותה למדינה ה-14 המארחת קטע בטור. כמו כן, לראשונה בתולדותיו, הטור לא הסתיים בפריז בשל ההכנות למשחקים האולימפיים והפראלימפיים בעיר שיחלו ב-26 ביולי. במקום זאת הסתיים הטור בניס עם מרוץ נגד השעון – הפעם הראשונה מאז 1989 שהמרוץ מסתיים בקטע כזה.
| קטע | תאריך | מסלול | מרחק | סוג | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 29 ביוני | פירנצה לרימיני (איטליה) | 206 קילומטר |  קטע גבעי | צרפת רומן בארדה |
| 2 | 30 ביוני | צ'יזינטיקו לבולוניה (איטליה) | 199.2 ק"מ |  קטע גבעי | צרפת קווין ווקלין |
| 3 | 1 ביולי | פיאצ'נצה לטורינו (איטליה) | 230.8 ק"מ |  קטע מישורי | אריתריאה ביניאם גירמאי |
| 4 | 2 ביולי | פינרולו (איטליה) לוואלואר | 139.6 ק"מ |  קטע הררי | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| 5 | 3 ביולי | סן-ז'אן-דה-מוריאן לסן-וולבה | 177.4 ק"מ |  קטע מישורי | הממלכה המאוחדת מארק קוונדיש |
| 6 | 4 ביולי | מקון לדיז'ון | 163.5 ק"מ |  קטע מישורי | הולנד דילן חרונבייחן |
| 7 | 5 ביולי | נוי-סן-ז'ורז' לז'רווה-שברטין | 25.3 ק"מ |  מרוץ אישי נגד השעון | בלגיה רמקו אוונפול |
| 8 | 6 ביולי | סמור-אן-אוסווה לקולובה-לה-דו-אגליז | 183.4 ק"מ |  קטע מישורי | אריתריאה ביניאם גירמאי |
| 9 | 7 ביולי | טרואה | 199 ק"מ |  קטע גבעי | צרפת אנתוני טורז'יס |
|  | 8 ביולי | אורליאן | יום מנוחה | יום מנוחה | יום מנוחה |
| 10 | 9 ביולי | אורליאן לסן-אמאן-מונרו | 187.3 ק"מ |  קטע מישורי | בלגיה יספר פיליפסן |
| 11 | 10 ביולי | אוו-לה-באן ללה ליוראן | 211 ק"מ |  קטע הררי | דנמרק יונאס וינגגור |
| 12 | 11 ביולי | אוריאק לווילנב-סור-לוט | 203.6 ק"מ |  קטע מישורי | אריתריאה ביניאם גירמאי |
| 13 | 12 ביולי | אז'ן לפו | 165.3 ק"מ |  קטע מישורי | בלגיה יספר פיליפסן |
| 14 | 13 ביולי | פו לסן-לארי-סולאן | 151.9 ק"מ |  קטע הררי | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| 15 | 14 ביולי | לודנוויל לפלאטו דה בייל | 197.7 ק"מ |  קטע הררי | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
|  | 15 ביולי | גרויסאן | יום מנוחה | יום מנוחה | יום מנוחה |
| 16 | 16 ביולי | גרויסאן לנים | 188.6 ק"מ |  קטע מישורי | בלגיה יספר פיליפסן |
| 17 | 17 ביולי | סן-פול-טרואה-שאטו לסופר-דוולוי | 177.8 ק"מ |  קטע הררי | אקוודור ריצ'רד קאראפאס |
| 18 | 18 ביולי | גאפ לברסלונט | 179.5 ק"מ |  קטע גבעי | בלגיה ויקטור קמפנרטס |
| 19 | 19 ביולי | אברו לאיסולה 2000 | 144.6 ק"מ |  קטע הררי | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| 20 | 20 ביולי | ניס לקול דה לה קוילול | 132.8 ק"מ |  קטע הררי | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| 21 | 21 ביולי | מונקו לניס | 33.7 ק"מ |  מרוץ אישי נגד השעון | סלובניה טאדיי פוגאצ'אר |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 3,498 קילומטרים | 3,498 קילומטרים | 3,498 קילומטרים |
הערות שוליים

1 2  נחשף: המסלול של טור דה פראנס 2024, באתר ערוץ הספורט, 25 באוקטובר 2023
1 2  אורן אהרוני, בגלל האולימפיאדה ב-2024: הטור דה פראנס יסתיים לראשונה מחוץ לפריז, באתר ישראל היום, 1 בדצמבר 2022
↑  רוכב היסטורי: פוגצ`אר זכה בטור דה פראנס, באתר ערוץ הספורט, 21 ביולי 2024
↑  היסטוריה בטור דה פראנס: מארק קבנדיש בן ה-39 שבר את שיא הניצחונות, באתר ynet, 3 ביולי 2024
↑  2024 Tour de France wildcards awarded to Uno-X Mobility and TotalEnergies, Cycling News, ‏18 בינואר 2024
1 2  2024 Grand Départ: First time's a charm for Italy, טור דה פראנס, ‏21 בדצמבר 2022
↑  A time trial from Monaco to Nice to wrap up the 2024 Tour de France, טור דה פראנס, ‏3 בדצמבר 2022
↑  המסלול, באתר טור דה פראנס
כחול עמוק

ערך זה עוסק במחשב למשחק שחמט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
כחול עמוק
כחול עמוק (באנגלית: Deep Blue) הוא מחשב למשחק שחמט, שפותח על ידי חברת IBM, והוא הראשון שניצח אלוף עולם מכהן, גארי קספרוב. המחשב ניצח את קספרוב בטורניר של שישה משחקים, שנערך במאי 1997, בתוצאה 3.5-2.5.
המחשב והתפתחותו > קרנגי מלון

הפרויקט התחיל באוניברסיטת קרנגי מלון בידי שלושה סטודנטים אשר תכננו מספר מחשבים ייעודיים לשח במחצית השנייה של שנות השמונים של המאה העשרים: פנג-הסיונג הסו (Feng-hsiung Hsu), מאריי קמפבל (Murray Campbell) ותומאס אננתארמאן (Thomas Anantharaman). שם המערכת הראשונה שתכננו היה "צ'יפטסט" ("ChipTest"), שכללה צ'יפ ייעודי לייצור המהלכים ונשלט על ידי תחנת עבודה של סאן מיקרוסיסטמס. הגרסה הראשונה יכלה לייצר 50,000 מהלכים בשנייה. המפתחים הכניסו גרסה מוקדמת לאליפות צפון אמריקה בשח מחשב של שנת 1986 ולאחר קשיים התחלתיים סיימו עם מאזן שקול. שנה אחר כך כבר הייתה להם גרסה של המערכת שייצרה 500,000 מהלכים בשנייה ("ChipTest-M") ובאליפות של 1987 הם ניצחו בתוצאה 4:0.
לאחר מכן הם בנו מערכת שנייה שנקראה בשם "מחשבה עמוקה" (Deep Thought), על שם המחשב בעל אותו השם בספר "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה". המערכת זכתה באליפות צפון אמריקה לשנת 1988 ובאליפות העולם לשח מחשב לשנת 1989. ב-1988 הביסה המערכת את רב האמן בנט לארסן. הייתה זו הפעם הראשונה שרב אמן הפסיד למחשב.
באותה תקופה פותחה באוניברסיטת קרנגי מלון מערכת מתחרה בשם הייטק ("HiTech") בראשות הנס ברלינר.
המחשב והתפתחותו > IBM

לאור הצלחת Deep Thought החליטה חברת IBM לשכור את שלושת המפתחים והם הצטרפו לחטיבת המחקר ווטסון. הם החלו לעבוד על פרויקט שנקרא "כחול עמוק" (השם נגזר משם הפרויקט הקודם והצבע הכחול המזוהה עם החברה) שמטרתו הייתה לבנות מכונת שח שתוכל לשחק ברמה שמנצחת את אלוף העולם בשח. בין היתר השאיפה הייתה להדגים רכיבים של IBM ואת הכח של חישוב מקבילי. אננתארמאן עזב את החברה עד מהרה והחליף אותו ג'ו הואן (Joe Hoane).
המערכת השיגה את יכולת המשחק שלה בעיקר על ידי שימוש ביכולת חישוב מאסיבית. המערכת הייתה מקבילית ביותר, מבוססת על מחשב RS/6000 בעל 30 קצוות (nodes), מחוזק על ידי 480 שבבי VLSI ייעודיים למשחק שחמט. תוכנית השחמט של המערכת נכתבה בשפת C ורצה תחת מערכת ההפעלה AIX. המערכת הייתה מסוגלת להעריך 200,000,000 מצבים בשנייה, כפול מהמערכת של שנת 1996. ביוני 1997, כחול עמוק היה מחשב העל ה-259 בעוצמתו.
גרסה משודרגת שנקראה בצורה לא רשמית "כחול עמוק יותר" ("Deeper Blue"), יכלה לחפש מהלך עד למרחק של 12 מהלכים קדימה. שחקני שחמט טובים מחפשים עד בערך 10 מהלכים קדימה. תוספת לעומק החיפוש של מהלך אחד, שקולה לתוספת של בערך 80 נקודות במד-הכושר הבינלאומי (Elo).
פונקציית הערכת המצבים של "כחול עמוק" נכתבה בצורה משוכללת, עם הרבה פרמטרים שיוגדרו לאחר מכן (לדוגמה: כמה חשוב מצב של מלך מוגן, בהשוואה ליתרון של שליטה במרכז הלוח). הערכים האופטימליים לאותם פרמטרים נקבעו אז על ידי המערכת עצמה, באמצעות ניתוח של אלפי משחקי אמנים. פונקציית ההערכה פוצלה ל-8,000 חלקים; רבים מהם יועדו למצבים מיוחדים. בספר הפתיחות היו יותר מ-4,000 מצבים ו-700,000 משחקים של רבי אמנים. בסיס הנתונים של סיום המשחק כלל הרבה מצבי סיום עם שישה כלים ואת כל מצבי הסיום עם חמישה או פחות כלים. לפני המערכה השנייה, הבסיס של ידע השחמט של התוכנית עבר תהליך של דיוק על ידי רב האמן ג'ואל בנג'מין (Joel Benjamin). ספריית הפתיחות סופקה על ידי רב האמן מיגל אילסקז (Miguel Illescas), ג'ון פדורוביץ' (John Fedorovich) וניק דה-פירמיאן (Nick De Firmian).
המשחקים נגד קספרוב

גארי קספרוב, בעת שנשא בתואר אלוף העולם בשחמט, שיחק שני טורנירים כנגד כחול עמוק, בפברואר 1996 בפילדלפיה ובמאי 1997 בניו יורק.
בטורניר הראשון במשחק הראשון
ב-10 בפברואר 1996 ניצח "כחול עמוק" את קספרוב, ובכך היה למחשב הראשון שניצח אלוף עולם מכהן בתנאי הגבלת זמן רגילים. משחק זה בהתמודדות "כחול עמוק – קספרוב" הוא משחק שחמט מפורסם. למרות זאת, קספרוב ניצח בשלושה משחקים, והשיג שתי תוצאות תיקו במשחקים הבאים, כך שבסיכום התחרות השיג תוצאה של 2–4 לטובתו.
"כחול עמוק" שודרג משמעותית (ונקרא באופן לא רשמי "כחול עמוק יותר") ושיחק שוב כנגד קספרוב במאי 1997. "כחול עמוק יותר" ניצח לאחר שישה משחקים בתוצאה 3.5-2.5, והיה בכך למחשב הראשון שמנצח אלוף עולם מכהן, בתחרות שכפופה לכללים הסטנדרטיים של מגבלות הזמן של אליפויות שחמט.
אחרי ההפסד, קספרוב אמר שהוא לפעמים ראה תבונה עמוקה ויצירתיות במהלכי המחשב, שאותם לא יכול להבין. הוא גם רמז שבני אדם אולי עזרו למחשב במהלך המערכה. הוא דרש גומלין, אבל IBM דחתה את הדרישה, והשביתה את המחשב. ב-2003, סרט תעודה שהופק וחקר את הטענות, נקרא "סוף המשחק: קספרוב והמכונה" (Game Over: Kasparov and the Machine).
טענות אלו של קספרוב נכונות חלקית. החוקים של ההתמודדות איפשרו למפתחים לשנות את התוכנה בין משחקים; אפשרות שהמפתחים ניצלו בחופשיות רבה. קוד התוכנה שונה בין המשחקים כדי להבין טוב יותר את סגנון המשחק של קספרוב, דבר שאיפשר למערכת להימנע מהנפילה למלכודת במשחק האחרון; אותה מלכודת שהבינה המלאכותית נפלה אליה פעמיים קודם.
מפתחי כחול עמוק, פנג-הסיונג הסו מאריי קמפבל ג'ו הואן, זכו בפרס פרדקין בסך 100,000 דולר שיועד למתכנני מחשב השח הראשון שינצח אלוף עולם מכהן.
פנג-הסיונג הסו טען מאוחר יותר בספרו "מאחורי כחול עמוק: בניית המחשב שניצח את אלוף העולם בשחמט" (Behind Deep Blue: Building the Computer that Defeated the World Chess Champion), שהיו לו זכויות להשתמש בעיצוב של "כחול עמוק", כדי לבנות מכונה גדולה יותר, שלא תהיה תלויה ב-IBM, ותתמודד בגומלין כנגד קספרוב. קספרוב התנגד, לטענת הסו, לגומלין שכזה.
הערות שוליים

↑  טל לוי, "כחול עמוק" מביס את אלוף השחמט קספרוב, באתר הארץ, 10 בפברואר 2009
↑  Deep Blue Team Awarded $100,000 Fredkin Prize
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537265305171  GND: 4739662-3  LCCN: sh97006015
רכיכות

| רַכִּיכוֹת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
על־מערכה:: לופוטרוכוזואה
מערכה:: רַכִּיכוֹת
שם מדעי
 Mollusca ‏קיווייה, 1797
רַכִּיכוֹת (שם מדעי: Mollusca) היא מערכה של חסרי חוליות מגוונות ומהנפוצות ביותר שבחסרי החוליות על פני כדור הארץ. המדענים מונים בה כ-100,000 מינים, חיים ומאובנים, הנחלקים לשבע מחלקות. זוהי קבוצה קדומה מאוד שראשיתה עוד מהקמבריון. היא כוללת את הגדולים שבחסרי החוליות כיום (ובעבר), כשהגדולים ביותר הם דיונון עצום ודיונון ענק, שאורך זרועותיהם עולה על 13 מטרים, ומשקלם – על 700 ק"ג.
מאפיינים

תפוצתן של הרכיכות גדולה והן מצויות בכל רחבי העולם; רובן בים ומיעוטן במקווי מים מתוקים וביבשה. גופן של הרכיכות רך והן חסרות שלד פנימי. גוף רך זה מוגן לרוב על ידי קונכייה, הבנויה סידן פחמתי וקונכיולין. הקונכייה מופרשת על ידי הגלימה (mantle), שתחתיה נמצא אזור המכונה מרחב גלימה. לרכיכות יש מבנה ייחודי נוסף הנמצא במערכת העיכול של רובן: המשננת (רדולה), העשויה כיטין ונראית כשיניים זעירות. המשננת שימשה במקור לגירוד חומר צמחי מהמצע, אולם תפקודה משתנה בהתאם לבעל החיים הספציפי. הרכיכות מתאפיינות במערכת דם פתוחה, בה מוזרם דם אל תוך חלל הגוף, בו נמצאים האיברים.
המדע העוסק בחקר הרכיכות נקרא מָלָקוֹלוֹגְיָה (malacology). המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילונו את החידוש רַכִּיכַאי כשם למדען בתחום. ב-2003 חידשה האקדמיה ללשון העברית את השמות העבריים של רכיכות תחת המילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד).[דרוש מקור]
ארבע המחלקות החשובות במערכת הרכיכות: הרב-לוחיתאים, החלזונות, הצדפות, והסילוניות. הרכיכות כוללות חלזונות, שבלולים, חשופיות, צדפות, תמָנונים, ודיונונים.
טקסונומיה

מחלקה חסרי קונכייה (Aplacophora)
מחלקה לוחיתנים (Caudofoveata)
מחלקה חד-לוחיתיים או "קונכיתנים-קדומים" (Monoplacophora)
מחלקה רב-לוחיתאים (Polyplacophora)
מחלקה שיני-ים או "חפרנים" (Scaphopoda)
מחלקה צדפות או "דו-קשוותיים" (Bivalvia)
מחלקה חלזונות (Gastropoda)
מחלקה סילוניות או "ראשרגלאים" (Cephalopoda)
מחלקה Rostroconchia - נכחדה
הרכיכות והאדם > אספנות קונכיות

מאז העת העתיקה היה האדם מרותק ממגוון הצורות המורכבות של הקונכיות. אצילים וחוקרי טבע החלו לאסוף את הקונכיות באופן שיטתי ולהציג את היפות והמוזרות שבהן לרַאווה. מיון הקונכיות וארגונן - מדע הקונכיולוגיה - בישרו את הניסיונות המכוונים הראשונים למיין ולארגן את עולם הטבע על ידי הפילוסופים של יוון העתיקה.
חקר הרכיכות (מלקולוגיה) החל באיסוף, מיון וקטלוג של קונכיות – ענף הנקרא, כאמור, קונכיולוגיה. הפילוסוף אריסטו היה הראשון שפרסם מחקר על הרכיכות, ופרסום זה היה קנוני עד הרנסאנס ותחיית המדעים בתחילת העת החדשה. אז נעשו איסוף הקונכיות והצגתן לראווה בארונות תצוגה (שנקראו "קאבינט") פופולריים בקרב מעמד האצולה. משלחות חוקרים יצאו ללקט קונכיות אקזוטיות ברחבי העולם. בהמשך, עם התרחבות מדעי הטבע בסוף המאה ה-17, החל מחקר ביולוגי ושיטתי יותר של הרכיכות והחלזונות בפרט.
הרכיכות והאדם > תכלת וארגמן

בעת העתיקה, ובמיוחד באגן הים התיכון וארץ ישראל, נהגו להפיק צבעי בדים מהחלזונות הימיים ארגמון חד קוצים וארגמון קהה קוצים. לצבע התכלת יש משמעות דתית ביהדות עקב מצוות הציצית ובה פתיל תכלת. צבע הארגמן היה יקר מאוד וסימל מלכות. רק האצולה הגבוהה ובית המלוכה יכלו להרשות לעצמם בגדי ארגמן.
הרכיכות והאדם > מאכלי רכיכות

מאכְלי רכיכות נפוצים במטבחים רבים. בין השאר משמשים חלזונות במטבח הצרפתי להכנת אסקרגו, רכיכות מכל הסוגים משמשות במטבח הסיני והיפני, צ'אודר צדפות הוא מאכל מהמטבח האמריקאי, קלמארי הוא מאכל עשוי דיונונים שמקורו במטבח הים-תיכוני.
הרכיכות אינן כשרות על-פי ההלכה היהודית, כי אין להן קשקשים (ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק י').
הרכיכות והאדם > אמצעי תשלום

קונכיות מסוג פי-הכושי האסימון שימשו מטבע בתרבויות עתיקות רבות, בעיקר באסיה ואפריקה.
גלריה

שבלול הגינה, שבלול יבשה
חצוצרה אצילה, חילזון ימי
דרקון כחול (אֻנִּית-רחף), חינניות-ים
צדפות
תמנון
דיונון
נאוטילוס
כיטון
לקריאה נוספת

הלר, י., 2011, רכיכות הים של ארץ ישראל - אורחות חיים, הוצאת אלון ספר, ירושלים, 323 עמודים
הלר, י., 1993, שבלולי ארץ ישראל - אורחות חיים ומגדיר, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב, 260 עמודים
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541013805171  BnF: cb11965364c (data)  GND: 4189417-0  LCCN: sh85086611  NDL: 00568039  NKC: ph115396 
אוסף קונכיות של שבלולי יבשה במוזיאון טבע
תבשיל רכיכות עם רגלי ברווז במסעדת Fook Lam Moon
קאסים חאפיז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 
קאסים חאפיז הוא נואם, סופר ופעיל פרו-ישראלי ציוני בריטי ממוצא פקיסטני. מתגורר בוויניפג שבקנדה.
קורות חיים

חאפיז נולד בדצמבר 1983 להורים פקיסטנים מוסלמים וגדל בנוטינגהאם שבאנגליה, בשכונה מוסלמית פקיסטנית ברובה. אמו הייתה עקרת בית שגידלה אותו ואת אחותו הגדולה, ואביו עבד בבקרת איכות במפעל. הוא אמר שהקהילה שלו לא הייתה קיצונית במיוחד, אלא קהילת מהגרים של מוסלמים פקיסטניים אדוקים, אולם "האנטישמיות תמיד הייתה ברקע". חאפיז טוען שבביתו האנטישמיות הקיצונית ביותר באה מאביו, שהיה משבח את אדולף היטלר.
רדיקליות

חאפיז גדל בתקופה סוערת מאוד עבור העולם המוסלמי. בילדותו היו שני אירועים מרכזיים שהשפיעו על הקהילה בה הוא חי: פרסום ספרו של סלמאן רושדי "פסוקי השטן" בבריטניה ב-1988, והמלחמה בבוסניה. הוא הפך לקיצוני בשנות העשרה שלו מהתעמולה של הקבוצות הרדיקליות סביבו, הוא נמשך בסופו של דבר לקבוצות רדיקליות ואימץ רעיונות אנטי-ישראליים ואנטישמיים. כסטודנט באוניברסיטת נוטינגהאם, חאפיז הצטרף לחברה האסלאמית (אנ') שבפגישות שארגנה, לדבריו, הוקרנו באופן קבוע תמונות של מוות והרס שביצעה ישראל נגד הפלסטינים. התמונות מעולם לא הוגדרו בקונטקסט או פורשו, והן שימשו רק לדלק לשנאה קיימת.
אקטיביזם ישראלי

נקודת המפנה של חאפיז התרחשה כאשר נתקל בחנות ספרים בספרו של אלן דרשוביץ "ישראל - כתב הגנה". הוא אמר ל-The Times of Israel:
"אמרתי לעצמי שאקרא את הטיעונים שלו ואפריך אותם בקלות".
אך הפרכת טיעוניו של דרשוביץ התבררה כקשה למדי עבור חאפיז. לאחר חודשים של מחקר אינטנסיבי על תולדות ישראל והסכסוך הישראלי-פלסטיני, הוא היה כה מבולבל רגשית עד שעזב את עבודתו ואת לימודיו.
בסופו של דבר נסע חאפיז לישראל בשנת 2007 כדי לראות את המציאות, עדיין מקווה לאמת את עמדותיו הקודמות נגד ישראל. אבל מה שהוא ראה בישראל שינה את חייו. הוא תיאר זאת בריאיון ל-ynet:
"לא נתקלתי במדינת אפרטהייד גזענית, אלא להפך. התמודדתי עם בתי כנסת, מסגדים וכנסיות, עם יהודים וערבים שחיים יחד, עם מיעוטים שממלאים תפקידים ענקיים בכל תחומי החיים בישראל, מהצבא למערכת המשפט. זה היה פוקח עיניים וזו לא הייתה ישראל הציונית המרושעת שסיפרו לי עליה".
"ראיתי דמוקרטיה סוערת, מודרנית, ליברלית. מלאה בפגמים, בהחלט, אבל הגונה ביסודה... יותר מדי אנשים על הפלנטה הזאת אכולים באותה שנאה שכילתה אותי. לימדו אותם לבוז למדינת היהודים - מוסלמים בגלל דתם, אחרים על ידי הפרופסורים או קבוצות הסטודנטים שלהם".
לדברי חאפיז, "רחוק מלהיות קל להיות מוסלמי ציוני באנגליה". חאפיז אמר שהוא הודח לשוליים על ידי קהילתו ומשפחתו. חאפיז ביקר בקמפוסים של אוניברסיטאות ברחבי בריטניה והציג את הרצאתו, "היום שבו הפסקתי לשנוא את ישראל - וידויים של רדיקל לשעבר". בראיון ל-Jewish Telegraph אמר חאפיז: "זה לא קשור להיותי פרו-ישראלי או פרו-אמת, אני רק רוצה שהעובדות יישמעו. ישראל היא מדינה דמוקרטית. למוסלמים בישראל יש זכויות... רובנו לא יכולים להשפיע על מה שיקרה בישראל, אנחנו לא יכולים לעצור את נפילת הרקטות מעזה או לגבש תהליך שלום. אבל אנחנו יכולים להתמודד עם הדה-לגיטימציה והדמוניזציה של ישראל".
הוא המשיך וייסד קמפיין למען ישראל, שאותו סגר ב-2013 כיוון שהרגיש שיש די משאבים זמינים והוא לא צריך להכפיל מאמצים. חאפיז נאם ברחבי העולם כולל ב-2013 בפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות. הוא הופיע ברדיו ובטלוויזיה ובתקשורת המודפסת.
חאפיז הוא תומך גלוי בזכות קיומה של ישראל ומאז 2021, מפיק פודקאסט שבועי שבמהלכו הוא דן בסוגיות הקשורות לישראל ולמזרח התיכון. הוא היה משמיע רת עמדותיו במיוחד בנוגע ל"טבח שבעה באוקטובר המתועב" ו"ההיקף הנורא של האלימות המינית המרושעת של חמאס נגד נשים ישראליות". כמו כן, הוא מתח ביקורת על "אמריקאים צעירים שמריעים לאלימות נגד יהודים".
נוצרים מאוחדים למען ישראל

בשלב מסוים ב-2014 חאפיז הצטרף לסגל של נוצרים מאוחדים למען ישראל ועדיין מועסק שם כיום. במסגרת עבודתו בנוצרים מאוחדים למען ישראל הוא המשיך לנאום בקמפוסים ולהתפרסם בעיתונות המודפסת.
במרץ 2019 פנה חאפיז למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, ותקף את ההטיה נגד ישראל תוך התייחסות לחוויותיו האישיות של שקרים ששמע על מדינת היהודים.
העבודה עבור ארגון נוצרי העלתה שאלות בנוגע לאמונתו של חאפיז. בכמה מאמרים שנכתבו עד מרץ 2019 נקבע שחאפיז הוא מוסלמי. במדיה החברתית שלו הוא אומר שהוא לא מוסלמי ולא רוצה שיתייחסו אליו כאל ציוני מוסלמי. חאפיז מחשיב את עצמו כנוצרי.
Lover Lover Lover

| --- | --- |

 סינגל בביצוע לאונרד כהן
 מתוך האלבום New Skin for the Old Ceremony
 יצא לאור:  11 באוגוסט 1974
 תאריך הקלטה:  פברואר 1974
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:19
 כתיבה:  לאונרד כהן
 לחן:  לאונרד כהן
 הפקה:  ג'ון ליסאור
 
"Lover Lover Lover" הוא שיר מאת הזמר-יוצר היהודי-קנדי לאונרד כהן שכתב והלחין אותו, שיצא לראשונה באלבום New Skin for the Old Ceremony ‏(1974). השיר נכתב על ידי כהן במהלך מלחמת יום הכיפורים, ומתאר דיאלוג בין אדם לבין אלוהים (המכונה אב).
רקע

בשנת 1973 התגורר כהן באי הידרה שביוון עם סוזן אלרוד ועם בנם המשותף, אדם. כששמע על פרוץ מלחמת יום הכיפורים החליט כהן לטוס לישראל במטרה להתנדב בקיבוץ. כשהגיע לתל אביב התיישב כהן בקפה "פינתי" ברחוב פרישמן, שם נתקלו בו אושיק לוי ואילנה רובינא שהזמינו אותו להצטרף אליהם ולהופיע מול חיילי צה"ל. קבוצת האמנים הגיעה לבסיס חצור של חיל האוויר, והופיעה פעמיים, עם הפסקה בת שעה בין ההופעות. בהופעה השנייה הודיע כהן שיבצע שיר חדש ששמו "Lover Lover Lover", וביצע גרסה ראשונית של השיר. לאורך המלחמה ביצע כהן שינויים בשיר.
תוכן השיר

השיר בנוי כדיאלוג בין אדם לבין אלוהים (המכונה אב). הבית הראשון נפתח בפנייה של הדובר אל אביו, בבקשה שישנה את שמו, כיוון שהוא מכוסה באימה, בזוהמה, בפחד ובבושה. בבית השני משיב אלוהים שהאדם כלוא בגופו, ושזהו מעין מבחן - ניתן להשתמש בגוף ככלי נשק, או כדי לגרום לאישה לחייך. בבית השלישי הדובר מתחנן שיתן לו להתחיל מחדש בגוף חדש; בבית הרביעי האלוהים משיב שהוא מעולם לא נטש את האדם, אלא האדם היה זה שבנה את בית המקדש וכיסה את פני האל. הבית האחרון הוא מעין איחול, שרוח השיר תתרומם ותהווה מגן לדובר כנגד האויב.
בפזמון החוזר קורא הדובר לאהוב שישוב אליו. לטענת ייז'י מסיץ', החזרתיות בפזמון מתכתבת עם קריאות השהאדה הקצובות של הסופים המוולוים בטקס הסמע.
הבית הגנוז

כשהופיע כהן עם השיר במהלך מלחמת יום הכיפורים, ביצע שני בתים נוספים, שבפזמון החוזר ביניהם הוחלפה המילה Lover (אהוב) במילה Brother (אח). בפנקס של כהן מהמלחמה מופיעות מילות הבית בנוסח הבא:
I went down to the desert

To help my brothers children fight

I know that they weren't wrong

I know that they weren't right

But bones must stand up straight and walk

And blood must move around

And men go making ugly lines

Around the holy ground
ב-22 באוקטובר 1973 הופיעו שני תרגומים לבית; האחד, בעיתון דבר תורגם כך: ”אני מצטרף אל אחיי הלוחמים במדבר. לא איכפת לי, אם מלחמתם צודקת אם לאו. אני יודע רק, שהמלחמה היא אכזרית, ומותירה עצמות, דם וסימנים מכוערים על האדמה הקדושה”. לעומת זאת, בעיתון על המשמר תורגמו הבתים כך:
ירדתי אל המדבר / לראות את אחי לוחמים.
לא שאלתי אם צודקים הם / או אינם צודקים.
אך ידעתי: על העצמות לקום וללכת / על הדם לזרום.
כשאנשים חורצים קמטי רשע / על פני האדמה הקדושה.
לבסוף גנז כהן את הבתים משום שלא רצה, ככל הנראה, להיתפס כמי שלוקח צד, לאור תפיסתו את השירה כדבר אוניברסלי.