stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וושינגטון די. סי.

ערך זה עוסק בעיר הבירה של ארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הבית הלבן, מקום מושבו של נשיא ארצות הברית
מוסד הסמית'סוניאן, המאגד 19 מוזיאונים ואת גן החיות הלאומי, אשר כולם חופשיים לציבור
מרכז ג'ון פ. קנדי לאומנויות הבמה
עמודי הקפיטול בארבורטום הלאומי של ארצות הברית
וושִׁינְגְטוֹן דִי. סִי. (באנגלית: .Washington, D.C) היא עיר הבירה של ארצות הברית. העיר הוקמה ב-16 ביולי 1790, כעירייה נפרדת בתוך מחוז קולומביה ומכאן צמד האותיות די.סי. (District of Columbia). העיר נקראת על שמו של נשיאה הראשון של ארצות הברית – ג'ורג' וושינגטון.
חקיקת הקונגרס ב-1871 יצרה ממשל יחיד לטריטוריה הפדרלית כולה, ובפועל איחדה את העיר עם המחוז לישות פדרלית אחת, שכפופה ישירות לשלטון המרכזי ואינה חלק מאחת ממדינות ארצות הברית. וושינגטון די. סי. נקראת על שמו של נשיאה הראשון של ארצות הברית, ג'ורג' וושינגטון, וצמד האותיות די.סי. מקצרות את שם המחוז השיפוטי אותו היא מייצגת (District of Columbia) וזאת על מנת להפרידה ממדינת וושינגטון בעלת השם הזהה.
העיר ממוקמת על גדתו הצפונית של נהר הפוטומק. היא גובלת במדינת וירג'יניה בדרום-מערב, ובמדינת מרילנד מצדדיה האחרים. בעיר מתגוררים כ-646 אלף תושבים, והיא העיר ה-23 בגודלה בארצות הברית; אך במהלך שבוע העבודה עולה אוכלוסייתה על מיליון תושבים, המגיעים אליה מהפרוורים שמסביבה. באזור המטרופוליטני של וושינגטון מתגוררים כ-5.4 מיליון תושבים, והוא האזור המטרופוליטני השמיני בגודלו בארצות הברית.
הפרק הראשון בחוקת ארצות הברית קובע כי מחוז פדרלי, המופרד מן המדינות, יכול לשמש כבירה הקבועה של ארצות הברית. מרכזן של כל שלוש רשויות הממשל הפדרלי של ארצות הברית ממוקמים בוושינגטון: הרשות המחוקקת (הקפיטול), הרשות המבצעת (הבית הלבן, לצד מחלקות הממשל הפדרלי השונות וסוכנויותיו), והרשות השופטת (בית המשפט העליון של ארצות הברית ובתי משפט פדרליים מרכזיים), וכן מוזיאונים ומונומנטים לאומיים רבים, בהם מוזיאוני הסמית'סוניאן ומוזיאון השואה בוושינגטון. וושינגטון די. סי. מארחת כ-172 שגרירויות זרות וארגונים בינלאומיים כמו הבנק העולמי, קרן המטבע הבינלאומית, תאגיד המימון הבינלאומי, מטה ה-FBI ומטה נאס"א. גופים פדרליים אחרים, כגון הפנטגון ומטה ה-CIA שבלאנגלי, שוכנים בסמוך לוושינגטון מצדו השני של נהר הפוטומק בווירג'יניה; בעוד שמטה ה-NSA שוכן במרילנד, בין וושינגטון לבולטימור.
שם העיר

העיר נקראת על שמו של ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית. מקובל לכנותה "וושינגטון די.סי." כדי להבדילה ממדינת וושינגטון שבצפון-מערב ארצות הברית. בפי תושביה מכונה העיר "המחוז" או "די. סי" כאשר הם רוצים להתייחס לשטחה המוניציפלי גופא, להבדיל משטחה המטרופוליני הכולל פרברים רבים ומשתרע על שטחים נרחבים במדינות וירג'יניה ומרילנד. לעיתים מקובל להתייחס לשטח הערים וושינגטון ובולטימור רבתי, על פרבריהן, כגוש מטרופוליני אחד. יחדיו, באזור זה מתגוררים למעלה מ-8.2 מיליון תושבים לפי נתוני שנת 2006.
היסטוריה

העיר וושינגטון הוקמה כדי לשמש כעיר הבירה של המדינה החדשה. על אף שחוקת ארצות הברית מורה על הקמת מושב פדרלי שישמש את ממשלת ארצות הברית, היא אינה מורה על מיקום לבירה. מיקום העיר החדשה הוסכם כחלק מעסקה שנערכה בין תומאס ג'פרסון לאלכסנדר המילטון בזמן ארוחת ערב שנערכה ביניהם, הידועה כפשרת 1790. מיקומה נבחר משום שהייתה במרכז 13 המושבות החדשות, בין הצפון לבין הדרום. ג'פרסון הסכים לתוכניותיו של המילטון כי הממשל הפדרלי ישלם את חובות מלחמת העצמאות שנותרו לכל מדינה, והמילטון הסכים להעברת הבירה דרומה (קודם לכן שימשו ניו יורק ופילדלפיה, השוכנות צפונה מוושינגטון, כבירות הזמניות). על פי תכנונם שטח הבירה היה ריבוע שאורכו 10 מייל וכך גם רוחבו ושטחו 100 מייל מרובע, שהם כ-259 קמ"ר.
ב-16 ביולי 1790 נחתם החוק הקובע את מיקום העיר על גדת נהר הפוטומק. השטח נתרם לממשל הפדרלי על ידי מדינות וירג'יניה ומרילנד. בשטח זה היו כבר קיימות שתי ערים על שתי גדות הנהר - ג'ורג'טאון ואלכסנדריה. ב-27 בפברואר 1801 נקבע שהעיר תהיה תחת פיקוחו ושליטתו של הקונגרס של ארצות הברית, אך לעיר יש גם ממשלה עצמאית עם סמכויות מצומצמות. ב-9 ביולי 1846 הוחזר השטח שהיה מדרום לנהר הפוטומק (כ-100 קמ"ר) למדינת וירג'יניה, כולל העיר אלכסנדריה, וכיום הוא חלק ממחוז ארלינגטון.
ב-24 באוגוסט 1814 כבשו כוחות הצבא הבריטי את העיר וושינגטון במתקפה שביצעו כחלק ממלחמת 1812. הנשיא ג'יימס מדיסון נמלט לווירג'יניה והבריטים שרפו את העיר, לרבות את הקפיטול ואת הבית הלבן - בית הנשיא (בו הייתה ממוקמת גם ספריית הקונגרס שנשרפה על אוספיה). כדי לכסות את הפיח שכיסה את בית הנשיא נצבע הבית בלבן - מה שיצר אגדה כי מאז הוא נקרא הבית הלבן, אף על פי שצבעו היה לבן מרגע בנייתו.
התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית שאושר ב-29 במרץ 1961 אפשר למחוז קולומביה לשלוח נציגים למועצת האלקטורים הבוחרת את הנשיא ואת סגן הנשיא, ולמחוז יש 3 קולות אלקטורליים.
היסטוריה > אירועים חשובים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
1865 – הנשיא אברהם לינקולן נרצח על ידי מתנקש בבית תיאטרון במרכז העיר וושינגטון.
1963 – מאות אלפי מפגינים למען שוויון זכויות לשחורים מאזינים לנאומו של מרטין לותר קינג "יש לי חלום".
1972 – פורצים חודרים לבניין ווטרגייט, מטה המפלגה הדמוקרטית בוושינגטון. בחודשים שלאחר מכן פרצה סערה ציבורית ומשפטית כאשר התברר כי מטה הנשיא היה מעורב בעניין, סערה שאילצה את הנשיא ריצ'רד ניקסון להתפטר מתפקידו.
1976 – נפתחה לציבור הרכבת התחתית של וושינגטון.
1990 – הושלמה בניית הקתדרלה הלאומית של וושינגטון, שבנייתה החלה ב-1907 בסגנון התחייה הגותית ומשמשת כבית תפילה לאומי. הקתדרלה היא השישית בגודלה בעולם.
2001 – בפיגועי 11 בספטמבר תקף ארגון אל-קאעידה את העיר, ומטוס חטוף פגע בפנטגון, בניין משרד ההגנה האמריקאי. במתקפה זו נהרגו 125 מעובדי הפנטגון ו-64 נוסעי המטוס.
2009 – מספר שיא של מיליון ושמונה מאות אלף איש משתתפים בטקס ההשבעה של הנשיא ברק אובמה למרגלות הקפיטול.
2021 – ההסתערות על הקפיטול. עצרת מחאה על תוצאות הבחירות ותמיכה בנשיא היוצא דונלד טראמפ שהפכה למהומה בה מפרי סדר פרצו באלימות לבניין הקפיטול.
גאוגרפיה

שטחה הכולל של וושינגטון די. סי. הוא כ-177 קמ"ר, שמהם כ-159 קמ"ר הם אדמה וכ-18 קמ"ר הם מים. שטח המחוז בעבר כלל כ-260 קמ"ר, אך ב-1846 הושבו כ-83 קמ"ר מדרומו לווירג'יניה. הטריטוריה הנוכחית של המחוז כוללת את השטחים שקיבל ממדינת מרילנד בלבד. לכן, מוקפת וושינגטון במרילנד מדרום-מזרח, צפון-מזרח וצפון-מערב, ובווירג'יניה מדרום-מערב. במחוז שלושה ערוצי נחל טבעיים: נהר הפוטומק, נהר האנקוסטיה ונחל רוק. האנקוסטיה והרוק הם שניים מפלגיו של הפוטומק. הנקודה הטבעית הגבוהה ביותר במחוז היא טנליטאון שגובהה כ-125 מטר מעל לפני הים.
שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית אחראי על רוב הקרקעות שבבעלות פדרלית במחוז, לרבות פארק רוק קריק, הפארק ההיסטורי תעלת צ'ספיק ואוהיו, המול, האי תאודור רוזוולט ופארק אנקוסטיה. הקרקע הפדרלית היחידה שלא מנוהלת על ידי שירות הפארקים הוא הגן הבוטני של ארצות הברית, המנוהל על ידי אדריכל הקפיטול. המפלים הגדולים של הפוטומק ממוקמים בצפון-מערב וושינגטון. במהלך המאה ה-19, תעלת צ'ספיק ואוהיו, שהתחלתה בג'ורג'טאון, סייעה לדוברות לעקוף את המפלים הגדולים.
מבנה העיר

העיר הוקמה מלכתחילה לשמש כבירת ארצות הברית, ותוכננה על ידי האדריכל הצרפתי פייר שארל ל'אנפן. אותה תכנן עם רשת שתי וערב של רחובות צפון-דרום (ששמם מספר סידורי) ורחובות מזרח-מערב (ששמם אותיות האלפבית). לאלה הוסיף שדרות אלכסוניות החוצות את העיר מצפון-מערב לדרום-מזרח ומצפון-מזרח לדרום-מערב (הנקראות על שם מדינות ארצות הברית). במפגשי הרחובות והשדרות תכנן כיכרות עגולות גרנדיוזיות המזכירות את כיכרות פריז ויוצרות צומת רחובות ושדרות בצורת כוכב.
כנקודת המרכז של העיר נקבע בניין הקפיטול, ממנו מתחלקת העיר לארבעה רבעים:
צפון מזרח, צפון מערב, דרום מערב ודרום מזרח. החלוקה לרבעים אלה היא גאוגרפית ולצורכי התמצאות, אך אינה אדמיניסטרטיבית. הרבעים אינם שווים בגודלם - הרבע הצפון-מערבי (NW) הוא למעשה הגדול ביותר, ובו מתנהלים מרבית חיי המסחר והכלכלה של העיר.
בקו האמצע של העיר, בין הקפיטול במזרח לאנדרטת לינקולן במערב, תוכנן המול - שדרה מרשימה ורחבת ידיים, החוצצת בין הרבע הדרום-מערבי לרבע הצפון-מערבי של העיר. לאורכה ממוקמים מרבית המוזיאונים, האנדרטאות למלחמות ארצות הברית, והמבנים המונומנטליים של העיר.
שלטון מקומי וייצוג בממשל הפדרלי

התפקיד שממלאת וושינגטון די. סי. כבירה הפדרלית, מקום מושבו של הממשל הפדרלי, מוגדר בחוקת ארצות הברית. היא יועדה מראש לשמש כמקום נפרד ובלתי תלוי, מחוץ לשטחיהן של מדינות ארצות הברית, בו ימוקמו מוסדות השלטון הפדרליים, ובו יוכלו להשתכן נבחרי הציבור (הנשיא, סגנו, חברי בית הנבחרים והסנאט) ובעלי תפקידים אחרים בממשל הפדרלי (שופטי בית המשפט העליון ועובדי ציבור אחרים) בזמן כהונתם. כתוצאה מתפיסה זו, החוקה העניקה לתושבי וושינגטון די. סי. ייצוג מצומצם בהשוואה לתושבי המדינות.
שלטון מקומי וייצוג בממשל הפדרלי > שלטון מקומי

ברמה המקומית, על פי החוקה, וושינגטון די. סי. כפופה ישירות לקונגרס של ארצות הברית, בניגוד ליתר ערי ארצות הברית הכפופות למדינות בהן הן ממוקמות. עם זאת, כדי שלא להידרש לעסוק בניהול השוטף, חוקק הקונגרס בשנת 1973 את חוק הממשל העצמי של מחוז קולומביה אשר האציל את סמכויות הניהול לרשות המקומית. מכיוון שהקונגרס מחזיק בסמכות העליונה על העיר והמחוז, לתושביה מנהל עצמי מצומצם בהשוואה לתושבי שאר המדינות בארצות הברית.
לוושינגטון די. סי. ראש עירייה נבחר ומועצת עירייה.
תושבי העיר משלמים את המיסים הפדרליים (כגון מס הכנסה) וכן מיסי עירייה מקומיים. תקציב העיר מתבסס על המיסים המקומיים, אולם לקונגרס הזכות לשנות את התקציב שכן מרבית מוסדות השלטון נמצאים בעיר (ואלו פטורים ממסי ארנונה). עקב כך נמצאת העיר בדרך כלל במחסור תקציבי והשירותים העירוניים נפגעים מכך.
בבסיס המערכת השיפוטית במחוז נמצא בית המשפט הגבוה של מחוז קולומביה, שהוקם בשנת 1801.
גוף אכיפת החוק של העיר הוא משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה.
שלטון מקומי וייצוג בממשל הפדרלי > ייצוג בממשל הפדרלי

ברמה הארצית, תושבי וושינגטון די. סי. בעלי זכות הצבעה בבחירות לנשיאות מדי ארבע שנים, אך אין להם זכות הצבעה לקונגרס, ובהתאם אין להם נציג מן המניין בבית הנבחרים ואין להם סנאטורים. עם זאת, יש להם נציג (Delegate) בבית הנבחרים אשר רשאי להשתתף בדיוני הבית ולהצביע בוועדותיו, אך לא במליאה. בכך למעשה מופלים תושבי וושינגטון לרעה בהשוואה לשאר תושבי ארצות הברית, ולמעשה גם בהשוואה לתושבי מדינות דמוקרטיות אחרות בעולם (גם בערי בירה פדרליות).
אילו נחשבה וושינגטון די. סי. לאחת ממדינות ארצות הברית, היא הייתה המדינה הקטנה ביותר מבחינת שטחה, השלישית הקטנה ביותר מבחינת אוכלוסייתה, והראשונה מבחינת צפיפות אוכלוסייתה. בבחירות לנשיאות כוחה שקול לגודלה לו הייתה מדינה, עם שלושה נציגים בחבר האלקטורים (השקולים לחבר בית נבחרים אחד ולשני סנאטורים).
שלטון מקומי וייצוג בממשל הפדרלי > הפיכה למדינה

הרעיון להפוך את וושינגטון די. סי. לאחת ממדינות ארצות הברית אינו חדש, ומהווה מקור למחלוקת פוליטית. מצד אחד שינוי כזה יפתור את בעיית הייצוג הפוליטי החסר של תושביה, אך מאידך יפגע בתפקודה כבירה פוליטית בלתי תלויה. קיימות סוגיות פוליטיות נוספות המלוות את הטיעונים בעד ונגד ההצעה, כמו מאפייני ההצבעה של התושבים, או יכולתם להשפיע באופן חריג על הממשל אם הרשות המקומית לא תהיה כפופה לקונגרס.
ביוני 2020 הצביע בית הנבחרים ברוב של 232 נגד 180 בעד הפיכת וושינגטון די. סי. למדינה ה-51 של ארצות הברית. החוק יעבור אם בעתיד גם הסנאט יצביע בעדו, ואם הנשיא באותה עת לא יטיל עליו וטו.
כלכלה

כמו ערי בירה אחרות בעולם, המעסיק המרכזי בעיר וושינגטון היא הממשלה וגופים הקשורים אליה. רוב אנשי העיר מועסקים על ידי הממשל הפדרלי או גורמים ממשלתיים או חוץ-ממשלתיים אחרים (כגון ארגונים לוביסטיים, עמותות, ועסקים שונים הפועלים מול הממשל הפדרלי). מסיבה זו, מושפעת האוכלוסייה של העיר במידה פחותה ממיתון או אינפלציה, מאחר שרוב אנשיה מועסקים במשרדים ממשלתיים ציבוריים שמושפעים פחות מתנודות במצב הכלכלה לעומת המגזר הפרטי.
על פי דירוג רשימת הערים העשירות בעולם שפרסמה חברת ייעוץ ההגירה הנלי אנד פרטנרס בתחילת 2024, וושינגטון.די.סי. היא העיר ה-31 בדירוג המקומות המועדפים ביותר על עשירי העולם. נכון ל-2024 גרים בה מעל 28,300 מיליונרים ומתוכם 12 מוגדרים כמיליארדרים.
אמנות

מרכז קנדי לאמנויות הבמה הוא ביתה של התזמורת הלאומית של ארצות הברית, של בית האופרה של וושינגטון ושל להקת הבלט של וושינגטון.
בשנת 2003 הושלמה בניית מרכז הקונגרסים של וושינגטון בו נערכות תערוכות רבות.
תקשורת > עיתונות

הוושינגטון פוסט, הוותיק בעיתוני וושינגטון, נחשב אחד העיתונים האמינים ביותר בעולם. לעיתון זה השפעה רבה על הפוליטיקה האמריקאית ואף העולמית. רבים ממקבלי ההחלטות בוושינגטון קוראים את העיתון. העיתון חשף לראשונה את פרשת ווטרגייט. בנוסף נמצא בעיר מועדון העיתונות הלאומי של ארצות הברית. וגם "אגודת העיתונאים האמריקאית".
אתרים בעלי חשיבות > אתרים

הבית הלבן - מקום משכנו של נשיא ארצות הברית מאז תחילת המאה ה-19.
הקפיטול - בניין הקונגרס הכולל את בית הנבחרים והסנאט.
ספריית הקונגרס - הספרייה הגדולה והחשובה בעולם. מכילה כ-116 מיליון פריטים.
המול - השדרה המובילה מבניין הקפיטול וכוללת מוזיאונים פדרליים רבים.
הקתדרלה הלאומית של וושינגטון - קתדרלה רחבת ממדים הנחשבת לשישית בגודלה בעולם.
האקדמיה הלאומית למדעים
הארכיון הלאומי של ארצות הברית - הארכיון כולל את העותק המקורי של הצהרת העצמאות והחוקה.
תיאטרון פורד- בניין התיאטרון בו נרצח אברהם לינקולן.
בריכת ההשתקפות - ממוקמת בסמוך לאנדרטת לינקולן.
בלייר האוס - בית ההארחה של הנשיא
פארק הפוטומק
אתרים בעלי חשיבות > מוזיאונים

הסמית'סוניאן הוא מוסד הכולל מספר רב של מוזיאונים בעלי שם עולמי בעיקר בוושינגטון:
בניין מוסד הסמית'סוניאן
הגלריה הלאומית לאמנות
מוזיאון האוויר והחלל הלאומי - כולל מוצגים מרכזיים בתולדות התעופה וחקר החלל.
המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית - המוזיאון ערוך על פי נושאים מרכזיים בתולדות ארצות הברית.
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע- אחד ממוזיאוני הטבע הגדולים והחשובים בעולם.
מוזיאון אנקוסטיה
גלריית ארתור מ. סקלר
גלריית פריר
מוזיאון הירשהורן
מוזיאון האינדיאנים הלאומי
מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית
גלריית הדיוקנאות הלאומית
מוזיאון הדואר הלאומי
מוזיאון קורקורן
מוזיאון השואה האמריקאי - מוזיאון לאומי אמריקני המוקדש לחקר השואה.
מוזיאון הריגול הבינלאומי
האקווריום הלאומי (וושינגטון הבירה)
אתרים בעלי חשיבות > אנדרטאות

אנדרטת וושינגטון- מגדל גבוה ממדים המשקיף על רחבי העיר.
אנדרטת לינקולן - אנדרטה לזכרו של הנשיא הנרצח. בנויה בסגנון קלאסי.
אנדרטת ג'פרסון - מבנה עגול בארכטיקטורה נאו-רומית.
אנדרטת פרנקלין דלנו רוזוולט - האנדרטה מציגה תקופות שונות בחייו של הנשיא שכיהן 4 תקופות כהונה.
אנדרטת וייטנאם - האנדרטה מוקדשת לחללי המלחמה ארוכת השנים בווייטנאם.
אנדרטת מלחמת העולם השנייה
אנדרטת מרטין לותר קינג - מוקדשת ללוחם למען שוויון זכויות לשחורים.
אנדרטת מלחמת קוריאה
גני החוקה
אי תאודור רוזוולט
אנדרטת אדמס
אנדרטת רוברט א. טאפט
אנדרטת הטיטניק
אנדרטת השלום
אנדרטת קורבנות הקומוניזם
אנדרטת אוסקר שטראוס
אנדרטת ג'ון אריקסון
אנדרטת ג'ורג' מייסון
אנדרטת ג'יימס א. גרפילד
אנדרטת הזיכרון של מחוז קולומביה
אנדרטת הצי - צי הסוחר
אנדרטת כוחות השיטור הלאומית
אנדרטת מלחמת וייטנאם
אנדרטת מלחמת קוריאה
אנדרטת אלברט איינשטיין
אנדרטת יוליסס ס. גרנט
אנדרטת לינדון ביינס ג'ונסון
אנדרטת צי ארצות הברית
אנדרטת הלוחמים השחורים במלחמת האזרחים
אנדרטת הפטריוטיות היפנית-אמריקאית במלחמת העולם השנייה
אנדרטת הלוחמות במלחמת וייטנאם
אתרים בעלי חשיבות > פארקים

הפארק הזואולוגי הלאומי של ארצות הברית
הגן הבוטני הלאומי של ארצות הברית
הארבורטום הלאומי של ארצות הברית
דמוגרפיה

127 שכונות העיר, או מחוז קולומביה, מחולקות על פני שמונה אגפים אדמיניסטרטיביים. בסקר שנערך בשנת 2010 עלה כי בעיר וושינגטון 601,723 תושבים, 248,338 משקי בית ו-114,235 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 3,784.4/לקמ"ר. תושבי וושינגטון מתפלגים מבחינה דתית כדלקמן:
פרוטסטנטים: 68%, מתוכם:
בפטיסטים: 47%
מתודיסטים: 7%
אפיסקופלים: 5%
קתולים: 16%
כתות נוצריות אחרות: 1%
דתות אחרות: 3%
אתאיסטים: 7%
יהודים: 5%
העיר מאופיינת במגוון אתני רחב, כאשר האוכלוסייה השחורה מהווה אחוז ניכר מהתושבים. לצד זאת, ישנה נוכחות גדולה של לבנים, אסיאתים והיספנים. מבחינה דתית, הנוצרים מהווים את הקבוצה הדתית הגדולה ביותר, כאשר הקתולים והפרוטסטנטים הם הזרמים הדומיננטיים. לצד זאת, ישנה קהילה יהודית גדולה ונוכחות של דתות אחרות. רמת ההשכלה של תושבי וושינגטון די.סי. גבוהה יחסית לשאר ארצות הברית, עם אחוז גבוה של תושבים בעלי השכלה גבוהה.
בשטחה המטרופוליני, ובעיקר בפרברים הצפוניים בשטח מדינת מרילנד בואכה בולטימור, נמצא אחד הריכוזים הגדולים של אוכלוסייה יהודית בארצות הברית ומתגוררים בו כ-300 אלף יהודים.
במהלך השבוע, אוכלוסיית העיר עולה משמעותית עקב עובדים שמגיעים מהפרוורים. אזור המטרופוליטני של וושינגטון, הכולל את העיר והפרוורים הסובבים אותה, הוא אחד הגדולים והצפופים בארצות הברית, עם כ-5.4 מיליון תושבים.
מוסדות חינוך

כמו ערי בירה אחרות בעולם העיר וושינגטון משופעת במוסדות להשכלה גבוהה בהם לומדים סטודנטים מהאזור ומכל רחבי ארצות הברית.
מוסדות חינוך > אוניברסיטאות

אוניברסיטת ג'ורג'טאון
אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
אמריקן יוניברסיטי
האוניברסיטה לביטחון לאומי
אוניברסיטת הווארד
אוניברסיטת המודיעין הלאומי (NIU)
האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
אוניברסיטת טריניטי וושינגטון
אוניברסיטת מחוז קולומביה (UDC)
אוניברסיטת אמריקן
אוניברסיטת גאלדט (לחירשים ולכבדי שמיעה)
תחבורה > נמלי תעופה

בקרבת העיר וושינגטון נמצאים שלושה נמלי תעופה עיקריים:
נמל התעופה הבין-לאומי וושינגטון דאלס
נמל התעופה רונלד רייגן וושינגטון נשיונל
נמל התעופה הבינלאומי בולטימור-וושינגטון.
אוכלוסייה לאורך זמן

| אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה> שנה | אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה> אוכלוסייה | אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה> שנה | אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה> אוכלוסייה | אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1800 | 8,144 | 1910 | 331,069 |  |
| 1810 | 15,471 | 1920 | 437,571 |  |
| 1820 | 23,336 | 1930 | 486,869 |  |
| 1830 | 30,261 | 1940 | 663,091 |  |
| 1840 | 33,745 | 1950 | 802,178 |  |
| 1850 | 51,687 | 1960 | 763,956 |  |
| 1860 | 75,080 | 1970 | 756,510 |  |
| 1870 | 131,700 | 1980 | 638,333 |  |
| 1880 | 177,624 | 1990 | 606,900 |  |
| 1890 | 230,392 | 2000 | 572,059 |  |
| 1900 | 278,718 | 2010 | 601,723 |  |
ספורט

בעיר נמצא אולם הספורט ורייזון סנטר בו נמצאת "גלריית הספורט הלאומית" ובו משחקת קבוצת הכדורסל של וושינגטון וכן נבחרת ההוקי הלאומית של ארצות הברית. גם אצטדיון רוברט קנדי ממוריאל נמצא בעיר ובו משחקת די סי יונייטד.
קבוצות ספורט המשחקות בוושינגטון:
וושינגטון ויזארדס קבוצת כדורסל המשחקת בליגת ה-NBA.
וושינגטון מיסטיקס קבוצת כדורסל נשים המשחקת בליגת ה-WNBA.
די.סי. יונייטד קבוצת כדורגל המשחקת בליגת ה-MLS.
וושינגטון נשיונאלס קבוצת בייסבול המשחקת בליגת ה-MLB.
וושינגטון קומנדרס קבוצת פוטבול המשחקת בליגת ה-NFL.
וושינגטון קפיטלס קבוצת הוקי קרח המשחקת בליגת ה-NHL.
ערים תאומות

לוושינגטון 14 ערים תאומות והן:
תאילנד בנגקוק, תאילנד (מ־1962)
סנגל דקר, סנגל (מ־1980)
הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין (מ־1984)
בלגיה בריסל, בלגיה (מ־1985)
יוון אתונה, יוון (מ־2000)
צרפת פריז, צרפת (מ־2001)
דרום אפריקה פרטוריה, דרום אפריקה (מ־2002)
קוריאה הדרומית סיאול, קוריאה הדרומית (מ־2006)
גאנה אקרה, גאנה (מ־2006)
אנגליה סנדרלנד, אנגליה (מ־2006)
איטליה רומא, איטליה (מ־2011)
טורקיה אנקרה, טורקיה (מ־2011)
ברזיל ברזיליה, ברזיל (מ־2013)
אתיופיה אדיס אבבה, אתיופיה (מ־2013)
כל הערים הן ערי בירה, מלבד סנדרלנד שבשטחה נמצאת העיר וושינגטון, ממנה הגיעה משפחתו של ג'ורג' וושינגטון.
ביאורים

↑  בכל שנתיים מתקיימות בחירות פדרליות ל-435 חברי בית הנבחרים ולשליש מתוך 100 חברי הסנאט, ובבחירות אלה תושבי וושינגטון די. סי. אינם רשאים להצביע, וזאת בניגוד ליתר אזרחי ארצות הברית.
↑  בוורמונט ובוויומינג, בנפרד, פחות תושבים מאשר בוושינגטון די. סי.
↑  לפי חוקת ארצות הברית כל מדינה מיוצגת על ידי שני סנאטורים בלי קשר לגודל אוכלוסייתה, ועל ידי חבר בית נבחרים אחד או יותר בהתאם לגודל אוכלוסייתה. לפיכך, שלושה אלקטורים הם המספר המזערי לו זכאית כל מדינה. לשם השוואה, כיום (2024) יש ארבע מדינות שאוכלוסיית כל אחת מהן גדולה מזו של וושינגטון די. סי., ואף הן זוכות לשלושה אלקטורים כל אחת. אלה הן (בסדר עולה) אלסקה, דקוטה הצפונית, דקוטה הדרומית ודלאוור.
הערות שוליים

↑   גרדיאן והארץ, בית הנבחרים בארה"ב אישר חוק המכיר בוושינגטון הבירה כמדינה ה-51, באתר הארץ, 26 ביוני 2020
↑  ליטל סמט, דירוג הערים העשירות: איפה גרים הכי הרבה מיליונרים, וכמה יש בתל אביב?, באתר כלכליסט, 8 במאי 2024
↑  באתר ממשלת המחוז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554808005171  BNE: XX451789  BnF: cb11881081d (data)  GND: 4064682-8  ISNI: 0000 0001 2296 8205  LCCN: n79018774  MusicBrainz: af59135f-38b5-4ea4-b4e2-dd28c5f0bad7  NARA: 10046466  NDL: 00629508  NKC: ge131401  NLG: 293888  NSK: 000223866  RERO: 02-A027343469  SUDOC: 186343574  VIAF: 312739635   WorldCat (עם VIAF): 312739635 
הקתדרלה הלאומית של וושינגטון
בניין הארכיונים הלאומיים
אנדרטת לינקולן הבנויה בסגנון נאו-קלאסי
מבט אווירי על העיר - במרכז ניתן לראות את אנדרטת וושינגטון ובמרחק את הבית הלבן
תמונה אווירית של וושינגטון די. סי. בתמונה רואים את הקפיטול, את המול ואת אנדרטת וושינגטון
אנדרטת וושינגטון משדרות וירג'יניה בשלג
מבנה תחנת הרכבת בעיר
אולם הקריאה בספריית הקונגרס.
הגלריה הלאומית לאמנות
האנדרטה לחללי מלחמת וייטנאם
אוניברסיטת ג'ורג'טאון על גדות נהר הפוטומק
הרכבת התחתית של וושינגטון
וושינגטון במשחק ביתי למול טורונטו ראפטורס
גל הטרור הפלסטיני (2015–2016)

גל הטרור הפלסטיני (בכינוייו השגורים האחרים: "אינתיפאדת היחידים", "אינתיפאדת הבודדים", "אינתיפאדת הסכינים", בשמו הצבאי אירועי גודל השעה, בפי הפלסטינים גם "הבת אל קודס", "התפרצות ירושלים") הוא כינוי להסלמה בתקריות האלימות ופיגועי הטרור במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, החל ממהומות הר הבית בספטמבר 2015. עקב מעורבות גבוהה של קטינים פלסטינים בין מבצעי הפיגועים, ובעיקר פיגועי הדקירה, חלק מכלי התקשורת מכנים את גל הטרור בשם "אינתיפאדת הקטינים". אף על פי שהיו מספר פיגועי טרור מקדימים (כדוגמת רצח החקלאי דוד בר קפרא בשפלה ופיגוע דריסה סמוך לשילה), על פי נתוני מגן דוד אדום, ניתן לראות את תחילת גל הטרור ב-13 בספטמבר 2015 ואת סיומו ב־9 באוקטובר 2016. בגל הטרור בתאריכים אלה, התבצעו מאות פיגועים בהם נרצחו 47 ישראלים ו-3 אזרחים זרים.
רקע

המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל בשנת 2014 התבטאו בטרור יומיומי, אלפי פיגועי יידוי אבנים ועשרות יידוי בקבוקי תבערה, אך גם במספר פיגועי טרור קטלניים שגבו חיי אדם. המהומות נמשכו גם ב-2015 והתפשטו גם ליהודה ושומרון.
התנועה האסלאמית בישראל, אבו מאזן והפלסטינים פעלו במשך תקופה ארוכה בהפצת הסתה נגד ישראל, כאשר הנראטיב העיקרי היה ש"אל-אקצא בסכנה" ושישראל זוממת להפר את הסטטוס-קוו בהר הבית ולבנות את בית המקדש השלישי. המוסלמים התנגדו לכך שיהודים יתפללו בהר הבית, ואף שהמשטרה מנעה מיהודים להתפלל בהר הבית בהתאם לעקרונות הסטטוס קוו בהר הבית ועצרה מבקרים יהודיים בחשד לסממנים דתיים, הקיצונים מבין המוסלמים התנגדו בכלל לעליית יהודים להר הבית, אפילו כתיירים. סביב נושא זה פרצו מספר עימותים ב-2015. למשל, בתשעה באב ה'תשע"ה, 26 ביולי 2015, לאחר כמה חודשים בהם נשמר השקט בהר הבית, פרצו עימותים שבמהלכם נכנסו שוטרים לתוך מסגד אל-אקצא להדוף פורעים פלסטינים. ארבעה שוטרים נפצעו קל, ושלושה תושבי מזרח ירושלים נעצרו בחשד שיידו אבנים.
בהר הבית פעלו ארגוני נשים אסלאמיסטיות בשם "מוראביטון" ו"מראבטאת" (אנ') (המכונות גם "מצאטב אלעלם" ו"מג'אלס אלעלם"), שמורכבים מנשים מוסלמיות הקשורות לתנועה האסלאמית וקיבלו שכר מחמאס בעבור הטרדה ותקיפת יהודים העולים להר הבית מדי יום. ההטרדות והתקיפות של יהודים בידי ארגונים אלה וצעירים ערביים נמשכו תקופה ארוכה. בסופו של דבר שר הביטחון משה יעלון הכריז עליהם כהתאחדות בלתי מותרת ב-9 בספטמבר 2015. כצעד נוסף להקטנת האלימות הערבית נגד מבקרים יהודים הטילה ישראל מגבלות כניסה על המוסלמים להר הבית, בהן מגבלות גיל ואיסור על כניסה בבוקר כדי למנוע חיכוך בין המוסלמים לבין המבקרים.
לקראת ראש השנה ה'תשע"ו, הודיעו מספר ארגוני ימין על כוונתם לחגוג את ראש השנה בעלייה על הר הבית. עם העולים נמנו אורי אריאל, שר החקלאות, וכן צעירי מפלגת הליכוד. אריאל עלה להר הבית בבוקר 13 בספטמבר. באותו יום פרצו עימותים אלימים על הר הבית ובעקבותיהם החל גל מהומות, אלימות וטרור שהתפשט לכל ירושלים ומשם לשאר חלקי הארץ.
הפלסטינים תלו בביקורו של אורי אריאל בהר הבית את הסיבה למהומות האלימות שפרצו בראש השנה ה'תשע"ו והצדיקו את הטרור בכך שזהו מאבק להגנה על מסגד אל-אקצא מפני היהודים שרוצים להשתלט על הר הבית (מאחר שראו בביקור נציגי שלטון רשמיים במקום ובהתבטאויותיהם הסכמה ממשלתית לפעולה ולדברים ואף רצון לה). לעומת זאת, גורמים רשמיים בישראל חזרו שוב ושוב על כך שהממשלה נחושה ומחויבת לשמור על הסטטוס-קוו בהר הבית, ושההאשמות נגדה בנושא זה הן הסתה שקרית.
התקשורת הפלסטינית סיקרה בהרחבה את הביקורים וההתבטאויות לגבי הר הבית, והדברים נפוצו ברבים ברשתות חברתיות. דו"ח שפרסם המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה לגבי גל הטרור הציג את המדיה החברתית כגורם שאפשר למעשה את גל הטרור, כאשר ארגוני טרור השתמשו ברשתות החברתיות להפצת שמועות ושקרים, רטוריקה שמטרתה לעורר זעם המוני, הדרכות מעשיות לביצוע מעשי טרור יעילים, מודלים לחיקוי ותמריצים חברתיים לבצע פעולות טרור.