stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שדרות מנחם בגין (אשדוד)
תוואי השדרה ואתריה > מזרח

ממזרח לשדרה, נמצאת הכניסה והיציאה הדרומית לעיר, דרך מחלף עד הלום.
בקצהה המזרחי של השדרה, היא נפגשת עם שדרות משה סנה העוטפת את העיר ממזרח. מדרום לצומת, נמצאת הדרך לתחנת הרכבת אשדוד – עד הלום. במרחק הליכה צפונה מהצומת נמצאים פארק דיסט, וכן גשר עד הלום והפארק, בו נמצאת אנדרטת החייל המצרי האלמוני.
מצפון לשדרות בגין נמצא רובע ט' שהוקם בשנות ה-90, ומדרום, בית החולים האוניברסיטאי אסותא.
תוואי השדרה ואתריה > מרכז > צומת אלטלנה – צומת בני ברית

במקטע הנמתח בין צומת שדרות אלטלנה ממזרח עד לצומת בני ברית במערב דרך שדרות המייסדים שביניהם, ניצבים זה מול זה רובע ח' ורובע י' על כל רוחבם.
מצפון, ממוקם רובע ח' שהוקם בשנות ה-70, ולצידו בשדרה הוא מציג אתרים ציבוריים רבים, ביניהם; המרכז המסחרי "כלניות", מרכז רפואי אסותא, מרכז מסחרי קטן נוסף ובניין שירותי בריאות כללית. מדרום – רובע י' שהוקם בשנות ה-90, המציג לשדרה ממזרח את "הפארק הגדול" וממערב, בואכה שדרות בני ברית, את גן יואב בן צרויה המוביל דרך מדרחוב הנושא את אותו השם, למרכזון שבפנים-הרובע.
עד צומת בני ברית, מתקיים נתיב תחבורה ציבורית על כביש השדרה, שנעשה במסגרת רפורמת התחבורה הציבורית בעיר, Reway.
בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד
מרכז כלניות
תוואי השדרה ואתריה > מרכז > מרכז צימר

בחלק של השדרה הנמתח מצומת שדרות בני ברית עד הרצל, מתרחשת עיקר הפעילות הערה של השדרה במתחם הנקרא "מרכז צימר" הנמצא כולו ברובע הקריה ("הסיטי"). הוא נחשב לאחד מאזורי המסחר הפתוחים ההומים בעיר. לאורך כל השדרה הבנויה בציפוף ולגובה, נמצאות מסעדות, ברים, בתיה קפה, חנויות ומשרדים.
בחלק הצפוני-מרכזי של המקטע, ממוקמת כיכר אילן רמון ("כיכר הסיטי" או "השפיץ") המחברת את הרחובות העצמאות והציונות. ומתחתיה, הכביש בשדרה ממשיך לעבור במנהרת הסיטי. הכיכר והפסל דמוי החרוט הכסוף, בעיצוב האדריכל יורם מילר, שהקנה לה את כינוייה. זהו אחד ממיזמי הבנייה היקרים ביותר שנעשו באשדוד בשנות ה-90. במעלה מדרגות הכיכר, ישנה קומת תצפית לשדרה ולמרינה אשדוד. בצד הדרומי של השדרה בחלק שממערב לכיכר אילן רמון, נמצאים משרדי הממשלה של העיר – משרד הפנים, שירות התעסוקה, רשות המסים, בית הדין הרבני ומשרדי הבריאות והרישוי.
בחלק המערבי, בואכה שדרות הרצל, נמצא הגן המרכזי של הרובע – פארק הסיטי הצפוני והדרומי (הנחצה בשדרה) ובו גן שעשועים ופסלים סביבתיים רבים, ביניהם "הצפרדע" המזוהה עם העיר הממוקמת בקרבת הצומת עם שדרות הרצל. בשניהם מצויים אנדרטאות לחללי ישראל – בחלק הדרומי נמצא "גלעד הזמן" לזכר חללי פעולות האיבה בעיצוב יעקב פינטו, ובצפוני, אנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל בעיצוב משה סעידי.
מרכז צימר (דרום)
ליד הצומת עם שדרות בני ברית
כיכר אילן רמון
מנהרת הסיטי
שלט מעל מנהרת הסיטי הקורא להשבת החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל
תוואי השדרה ואתריה > מערב

בחלק של השדרה הנמתח משדרות הרצל עד משה דיין וכיכר המפרשים, נמצאים אתרי מסחר מרכזיים בעיר. בחלק המשיק להרצל, נמצאת התחנה המרכזית של אשדוד בקניון הסיטי, ובהמשך מתחם גן העיר והכיכר הנושאת את אותו השם, הפונה בעיקר לאורך רחוב הגדוד העברי, ובו בתי קפה, מסעדות ומשרדים ובהמשכו קניון סימול.
ממערב לכיכר גן העיר — בצדה הצפוני של השדרה, קריית התרבות ע"ש צבי צילקר ובה בית עיריית אשדוד, המשכן לאמנויות הבמה בעיצוב חיים דותן, מרכז פסג"ה, בית יד לבנים ומרכז תרבות מונארט, בו שוכן מוזיאון אשדוד לאמנות וקונסרבטוריון אקדמא. בצד הצפוני, רובע המע"ר (מרכז עסקים ראשי) הדרומי, כשבקדמתו רחוב אריק איינשטיין ובו מרכז מסחרי קטן.
השדרה מסתיימת ממערב בכיכר המפרשים, בה השדרה נמצתת עם שדרות משה דיין ועם רחוב אקסודוס ברובע המרינה. בקו ישיר מהשדרה על פני הכיכר, נמצא פארק המרינה ובו אגם מלאכותי גדול, הצפוי להיפתח במהלך 2024.
התחנה המרכזית של אשדוד, 2023
מרכז מסחרי "גן העיר"
המשכן לאמנויות הבמה, במבט מהשדרה
כיכרות השדרה > כיכר גן העיר

כיכר גן העיר היא כיכר המחברת את רחוב הגדוד העברי שברובע הקריה אל רחוב אריק איינשטיין שברובע המע"ר. בינואר 2022 הוצב בה פסל הפסל מחווה ספירלית, בעיצוב הפסל ישראל הדני.
כיכרות השדרה > כיכר המפרשים (יהודי סלוניקי)

כיכר המפרשים (המכונה גם "המפרשיות") מחברת את השדרה עם שדרות משה דיין ועם רחוב אקסודוס. במרכז הכיכר נמצא פסל "המפרשים" שנועד לדמות מפרשים השטים על פני הים. הפסל נוצר על ידי ישראל הדני. הכיכר נחנכה ביוני 1999, וקרויה על שם יהדות סלוניקי.
הכיכר נושקת לפארק המרינה, הצפוי להיפתח במהלך 2024.
כיכר גן העיר
כיכר המפרשים (יהודי סלוניקי)
הערות שוליים

↑   תחרות בינוי לקמפוס אקדמי בעיר אשדוד, מאי 2004, מתוך הארכיון העירוני לתולדות אשדוד
↑   תוכנית להקמת קמפוס אקדמי באשדוד, מרץ 2005, מתוך הארכיון העירוני לתולדות אשדוד
↑  עופר אשטוקר ושמואל סרדינס, התחבורה הציבורית באשדוד משנה את פניה וזה לא הולך להיות כזה פשוט, באתר אשדוד נט, ‏12 בינואר 2022
↑  גליה גוטמן, אשדוד עדיין חושבת על עצמה בקטן, באתר Xnet‏, 28 במרץ 2013
↑  שיחור, תיירות אשדוד, אשדוד – מדריך למטיילים (עמ' 85-86), באתר תיירות אשדוד (עיריית אשדוד)
↑  "מחוה-ספירלית״-לכיכר-גן-העיר-באשדוד/ "מחווה ספירלית" לכיכר גן העיר באשדוד, באתר אשדוד10, ‏7 בינואר 2022
1 2  כיכר המפרשים, באתר תיירות אשדוד, ‏13 בדצמבר 2019
↑  שלט הסבר הנמצא ליד הכיכר
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
מחלף עד הלום מתחבר לשדרה ממזרח
מנהרת הסיטי – חוצה את שדרת המסחר, ועוברת מתחת לכיכר אילן רמון
הצומת עם שדרות בני ברית
עידית צור

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1942 (בת 82) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  סמינר הקיבוצים 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
עידית צור (נולדה ב-2 בספטמבר 1942) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בישראל, למדה בתיכון חדש בתל אביב והייתה חברה בתנועת השומר הצעיר. בשנים 1960–1975 הייתה חברת קיבוץ דביר. בשנים 1967–1973 שיחקה בסדנת הנגב של בימת הקיבוץ.
למדה משחק באוניברסיטת תל אביב, בסמינר הקיבוצים ובפרויקט השחקנים בעין הוד.
בין ההצגות שבהן הופיעה: נחמה בליל העשרים; קיבוצניקית בקריזה; מולי המוצצת במאלון הולך למות; האם בשש דמויות מחפשות מחבר בתיאטרון חיפה. ציפי בפאולה; אוליטה בהיער בתיאטרון הקאמרי. פולינה בשחף בתיאטרון באר שבע. אלינור בקדיש לנעמי; דודה שושנה בתמרה בתיאטרון הבימה. אנפיסה בשלוש אחיות באנסמבל עיתים. אילנה בפגישה בסופר בתיאטרון הסימטה. כמו כן, הופיעה בהצגות פרינג': אחות אנדרסון בשל מי החיים האלה לעזאזל; לאה בסוסי שוקולדה; קאטרינה בקאטרינה; האומנת בשלוש נשים מחכות.
צור הופיעה גם בקולנוע במספר סרטים ובהם, נועה בת 17; לא שם זין; זמן אמת; כרוניקה של אהבה; לא בת 17; אדמה משוגעת ובסרטים הקצרים קשר הדבש, ועיניה פקוחות, ובטלוויזיה – בדרמה ליל העשרים ובסדרה הסודות של כנרת.
חיים אישיים

צור גרה ביפו. היא אם לשתי בנות. היא לימדה משחק במגמה לבגרות בגמנסיה הרצוג בחולון ומשמשת עורכת לשונית ביחידת הב"ט בצה"ל.
הערות שוליים

↑  על פי הספר קאטרינה מאת אהרן אפלפלד. הועלתה בפסטיבל עכו ב-1997.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289993805171  BnF: cb170787849 (data)  GND: 1062250222  ISNI: 0000 0004 0242 5686  VIAF: 297971560   WorldCat (עם VIAF): 297971560
Decide (אלבום)

Decide (בעברית: "להחליט") הוא אלבום האולפן השני של השחקן והזמר-יוצר האמריקאי ג'ו קירי, תחת שם הבמה, Djo. האלבום יצא לאור באופן עצמאי דרך חברת התקליטים של קירי, Djo מיוזיק, ב-16 בספטמבר 2022.
סינגלים

הסינגל המוביל של האלבום, "Change", יצא ב-22 ביוני 2022.
הסינגל השני של האלבום, "Gloom", יצא ב-25 ביולי 2022.
הסינגל השלישי של האלבום, "Figure You Out", שוחרר ב-26 באוגוסט 2022.
הסינגל הרביעי של האלבום, "Half Life", יצא ב-9 בספטמבר 2022, שבוע לפני יציאת האלבום.
הרצועה השישית של האלבום, "End of Beginning", הפכה לפופולרית בטיקטוק, ובעקבות כך השיר הגיע למקומות גבוהים במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100. ב-1 במרץ 2024, השיר הפך לסינגל החמישי באלבום, ושוחרר לרדיו האיטלקי.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Metacritic: 77/100
קלאש: 8/10
DIY: 
Dork: 
Exclaim!: 7/10
The Line of Best Fit: 8/10
פיצ'פורק: 6.8/10
Decide קיבל ציון של 77/100 באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic" על בסיס של שש מבקרים, דבר המצביע על ביקורות "חיוביות לרוב".
רשימת רצועות

| Decide> מס' | Decide> שם | Decide> משך | Decide>  | Decide>  | Decide>  | Decide>  | Decide>  | Decide>  | Decide>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Runner  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Gloom  | 2:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Half Life  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fool  | 1:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | On and On  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | End of Beginning  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | I Want Your Video  | 2:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Climax  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Change  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Is That All It Takes  | 0:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Go for It  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Figure You Out  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Slither  | 1:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:03 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 92 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 15 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 28 |
|  הונגריה | Mahasz | 38 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 93 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 49 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הרוק | 42 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים האלטרנטיביים | 33 |
הערות שוליים

↑  Disalvo, Tom (2022-06-23). "Joe Keery releases new single 'Change' ahead of sophomore solo album, Decide". NME (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-07.
↑  Mier, Tomás (2022-07-25). "Joe Keery Channels Talking Heads on Djo Single 'Gloom'". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-11-07.
↑  "Ones to Watch". Ones to Watch (באנגלית). נבדק ב-2023-11-07.
↑  Lombardi, Lauren. "A Critique of the Internet by One of Its Favorite Stars: Djo's "Half Life"". The Fordham Ram. נבדק ב-2023-11-07.
↑  Zellner, Xander (27 בפברואר 2024). "Hot 100 First-Timers: Djo (Joe Keery From 'Stranger Things') Debuts With Viral Hit 'End of Beginning'". Billboard. Billboard. נבדק ב-27 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Decide by Djo Reviews and Tracks". Metacritic. נבדק ב-22 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McDermott, Lauren (14 בספטמבר 2022). "Djo – Decide Review". Clash. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Djo – Decide". DIY (באנגלית). 2022-09-16. נבדק ב-2023-11-07.
↑  Holden, Finlay (16 בספטמבר 2022). "Djo – Decide Album Review". Dork. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hartman, Daniel (14 בספטמבר 2022). "Djo Looks Back to the Future on Neon-Hued Decide". Exclaim!. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hamilton, Christopher (16 בספטמבר 2022). "Djo Decide". The Line of Best Fit. נבדק ב-25 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Year-end Charts – Top Rock Albums, בילבורד, ‏2024
↑  Year-end Charts – Top Alternative Albums, בילבורד, ‏2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: de1ae079-0167-4ea4-96c9-a7a109ba1a56
אוסטרליה באירוויזיון 2023

אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "Promise" של להקת וויאג'ר. נכתב על ידי חבריה, מאט טמפלמן ומאט קלארק, ונבחר באופן פנימי על ידי רשות השידור האוסטרלית (SBS) כשיר המדינה לאירוויזיון. זוהי השתתפותה התשיעית של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רקע

רשות השידור האוסטרלית SBS משדרת בקביעות את התחרות מאז 1983. בשל קשריה התרבותיים והאתניים החזקים בין המדינה ליבשת אירופה, החלו מאמצים להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות. בשנת 2014, הזמרת ג'סיקה מאובוי, לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018, ביצעה את השיר "Rainmaker" של אמילי דה פורסט בחצי הגמר השני באירוויזיון 2014. במרוצת השנים יצגו מספר זמרים ממוצא אוסטרלי מדינות אחרות באירופה דוגמת אוליביה ניוטון ג'ון, ג'וני לוגן, ג'ינה ג'י וג'יין קומרפורד כסולן הלהקה הגרמנית טקסס לייטנינג.
לרגל המהדורה ה-60 של האירוויזיון, הוזמנה רשות השידור האוסטרלית להשתתף בו. הרשות, שהייתה חברה חלקית באיגוד השידור האירופי, נענתה לבקשתו, ושלחה את גיא סבסטיאן עם השיר "Tonight Again". כדי לא לפגוע בסיכוי העפלה של מדינות אירופה, אוסטרליה, לצד אוסטריה המארחת ו"ארבע הגדולות" עלתה אוטומטית לגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 196 נקודות. בעקבות המיקום הגבוה, הצטרפה אוסטרליה לאירוויזיון באופן רשמי. באירוויזיון 2016 חויבו האוסטרלים לעבור את שלב חצי הגמר כמקובל. ב-12 בפברואר אותה השנה חתמה SBS עם איגוד השידור האירופי, המאפשר לה להשתתף בתחרות עד 2023. נציגת המדינה לאירוויזיון 2021, מונטיין, כשלה בניסיון להעפיל לשלב גמר התחרות. בשנה העוקבת הגיע הזמר שלדון ריילי עם "Not the Same" למקום ה-15 עם 125 נקודות. אוסטרליה אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2023 ב-20 באוקטובר.
לפני האירוויזיון

בנובמבר 2022 הודיעה SBS כי הנציג ושיר המדינה לאירוויזיון 2023 יבחרו באופן פנימי, תוך ויתור על פורמט ה-Eurovision – Australia Decides כקדם הלאומי של המדינה. ”במהלך החודשים האחרונים בחנו דרכים שונות בהן נוכל לחדש את אופן בחירתנו לאירוויזיון. מגוון גורמים שונים תרמו להחלטה אליה הגענו” – מסרה רשות השידור בהצהרתה.
ב-21 בפברואר 2023 חשפה SBS כי להקת וויאג'ר נבחרה לייצג את המדינה בתחרות הקרובה עם השיר "Promise". הלהקה סיימה במקום השני באירוע ה-Eurovision – Australia Decides האחרון עם "Dreamer".‏
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. אוסטרליה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטרליה שובצה כהופעה ה-16 והאחרונה בסדר, לאחר ליטא. ב-11 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "Promise" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטרליה הופיעה כמדינה ה-15, לפני בלגיה ואחרי צ'כיה.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השישי, עם 130 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-20, עם 21 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום התשיעי, כשבסך הכל זכה ב-151 נקודות.
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו לאוסטרליה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  איסלנד,  אלבניה,  אסטוניה | 36 נקודות |
| 10 נקודות |  דנמרק,  רומניה | 20 נקודות |
| 8 נקודות |  אוסטריה,  הממלכה המאוחדת,  ליטא,  פולין | 32 נקודות |
| 7 נקודות |  אוקראינה,  גאורגיה,  ספרד,  קפריסין,  העולם | 35 נקודות |
| 6 נקודות |  בלגיה,  סלובניה,  סן מרינו | 18 נקודות |
| 5 נקודות |  | 0 נקודות |
| 4 נקודות |  ארמניה,  יוון | 8 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  | 0 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 18 מדינות ושאר העולם1 | 149 נקודות |
1החל משנת 2023 גם המדינות שלא משתתפות יכולות להצביע, והצבעותיהן נספרות כקבוצה אחת ששמה הוא "שאר העולם" (באנגלית: Rest of the world; בראשי תיבות: ROTW).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אוסטרליה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  אוסטריה
10 נקודות:  קפריסין
8 נקודות:  סלובניה
7 נקודות:  בלגיה
6 נקודות:  ליטא
5 נקודות:  איסלנד
4 נקודות:  אסטוניה
3 נקודות:  אלבניה
2 נקודות:  ארמניה
נקודה אחת:  גאורגיה
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי אוסטרליה > תוצאות הצבעה מפורטות

| סדר | מדינה | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 01 |  דנמרק | 12 |  |
| 02 |  ארמניה | 9 | 2 |
| 03 |  רומניה | 15 |  |
| 04 |  אסטוניה | 7 | 4 |
| 05 |  בלגיה | 4 | 7 |
| 06 |  קפריסין | 2 | 10 |
| 07 |  איסלנד | 6 | 5 |
| 08 |  יוון | 13 |  |
| 09 |  פולין | 11 |  |
| 10 |  סלובניה | 3 | 8 |
| 11 |  גאורגיה | 10 | 1 |
| 12 |  סן מרינו | 14 |  |
| 13 |  אוסטריה | 1 | 12 |
| 14 |  אלבניה | 8 | 3 |
| 15 |  ליטא | 5 | 6 |
| 16 |  אוסטרליה |  |  |

| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  אוסטריה | 7 | 3 | 4 | 7 | 6 | 5 | 6 | 4 | 7 |
| 02 |  פורטוגל | 16 | 18 | 7 | 4 | 13 | 9 | 2 | 19 |  |
| 03 |  שווייץ | 20 | 16 | 18 | 12 | 19 | 21 |  | 22 |  |
| 04 |  פולין | 17 | 14 | 16 | 11 | 12 | 17 |  | 24 |  |
| 05 |  סרביה | 24 | 25 | 23 | 17 | 23 | 25 |  | 18 |  |
| 06 |  צרפת | 10 | 19 | 22 | 5 | 17 | 12 |  | 9 | 2 |
| 07 |  קפריסין | 19 | 9 | 11 | 6 | 4 | 8 | 3 | 3 | 8 |
| 08 |  ספרד | 4 | 24 | 5 | 16 | 7 | 7 | 4 | 21 |  |
| 09 |  שוודיה | 11 | 4 | 3 | 15 | 1 | 4 | 7 | 2 | 10 |
| 10 |  אלבניה | 15 | 10 | 13 | 13 | 18 | 16 |  | 25 |  |
| 11 |  איטליה | 6 | 11 | 15 | 9 | 20 | 10 | 1 | 13 |  |
| 12 |  אסטוניה | 2 | 13 | 2 | 1 | 8 | 3 | 8 | 20 |  |
| 13 |  פינלנד | 5 | 5 | 6 | 8 | 10 | 6 | 5 | 1 | 12 |
| 14 |  צ'כיה | 13 | 20 | 17 | 19 | 22 | 23 |  | 12 |  |
| 15 |  אוסטרליה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 16 |  בלגיה | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1 | 12 | 8 | 3 |
| 17 |  ארמניה | 14 | 17 | 10 | 22 | 15 | 20 |  | 23 |  |
| 18 |  מולדובה | 25 | 15 | 21 | 18 | 25 | 24 |  | 17 |  |
| 19 |  אוקראינה | 18 | 22 | 20 | 21 | 5 | 15 |  | 16 |  |
| 20 |  נורווגיה | 23 | 23 | 12 | 20 | 14 | 22 |  | 5 | 6 |
| 21 |  גרמניה | 12 | 8 | 25 | 23 | 24 | 18 |  | 11 |  |
| 22 |  ליטא | 3 | 2 | 8 | 2 | 3 | 2 | 10 | 15 |  |
| 23 |  ישראל | 21 | 7 | 9 | 25 | 9 | 11 |  | 6 | 5 |
| 24 |  סלובניה | 22 | 6 | 14 | 24 | 11 | 13 |  | 10 | 1 |
| 25 |  קרואטיה | 9 | 12 | 24 | 10 | 16 | 14 |  | 7 | 4 |
| 26 |  הממלכה המאוחדת | 8 | 21 | 19 | 14 | 21 | 19 |  | 14 |  |
הערות שוליים

↑  Vincent, Peter (2014-05-08). "Jessica Mauboy performs at Eurovision Song Contest". The Sydney Morning Herald (באנגלית). נבדק ב-2021-10-28.
↑  "Eurovision Song Contest invites Australia to join 'world's biggest party'". the Guardian (באנגלית). 2015-02-10. נבדק ב-2021-10-28.
↑  Eurovision 2021 : comment l'Australie est devenue accro au concours, suivi par des millions de fans en pyjama
↑  Australia to compete in the 2015 Eurovision Song Contest
↑  "Australia secures spot in Eurovision for the next five years". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). 2019-02-12. נבדק ב-2021-10-28.
↑  "Australia fails to qualify for the final of Eurovision for first time". Eurovisionworld (באנגלית בריטית). 2021-05-18. נבדק ב-2021-10-28.
↑  Jiandani, Sanjay (2022-10-20). "Australia: SBS confirms participation at Eurovision 2023". ESCToday (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-26.
↑  Webster, Liv (2022-11-14). "Australia opts for internal selection for Eurovision 2023". Aussievision (באנגלית). נבדק ב-2023-02-27.
↑  "Voyager will journey to Liverpool for Australia". eurovision.tv (באנגלית אמריקאית). 2023-02-21. נבדק ב-2023-02-26.
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2023: Allocation Draw results". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2023-01-31. נבדק ב-2023-01-31.
↑  "Eurovision Song Contest 2023 Semi-Final running orders revealed!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2023-03-22. נבדק ב-2023-03-22.
↑  Eurovision 2023 Semi-final 2 Results
↑  Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
↑  Eurovision 2023 Results: Voting & Points
1 2 3  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
1 2 3 4 5  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
צפירת זיכרון

דקת דומייה בעת צפירת יום הזיכרון, תל אביב, 2007
צפירת זיכרון או צפירת דומייה היא קול צופר המושמע במשך זמן קצוב של דקות אחדות לשם הבעת אבל ציבורי. במהלך הצפירה נוהגים השומעים לחדול מכל עיסוק (דוגמת עבודה או נסיעה) ולעמוד במקומם. אף כי ציון דקת דומייה הוא נוהג מקובל בעולם, בפרט בארצות המערב, הנוהג ללוות את דקת הדומייה בצפירה נעשה נדיר בשנים האחרונות[דרושה הבהרה]. בארצות בעלות מסורת נוצרית נוהגים לעיתים להחליף את צפירת הזיכרון בצלצול פעמוני הכנסיות, בהתאם לנוהג נוצרי ותיק לציון אירוע בעל אופי ציבורי, בפרט אבֶל. ביפן נהוג להכות מכות קצובות בגונג בעת דקת דומייה, בהתאם למסורת המקומית.
בעקבות מלחמות העולם

במדינות חבר העמים הבריטי, וכן בארצות הברית ובצרפת, נהוג יום זיכרון ב-11 בנובמבר לזכר חללי מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה ומלחמות אחרות. יום זה נהוג מאז 11 בנובמבר 1919, ומלכתחילה הונהג לזכר קורבנות מלחמת העולם הראשונה. ביום זה נהוגה דקת דומייה, או שתי דקות דומייה, ב-11 לפני הצהריים, שהיא השעה שבה נכנסה הפסקת האש לתוקפה עם תום מלחמת העולם הראשונה (לפי שעון בריטניה). בעבר צוינה דקת הדומייה בצפירה, אולם כיום נמשך נוהג זה במלטה בלבד[דרוש מקור]. לא בכל המדינות האלה מצוין 11 בנובמבר כיום זיכרון רשמי - מדינות אחדות מעדיפות לרכז את טקסי הזיכרון הרשמיים בימים אחרים. לפיכך, דקות הדומייה מורגשות בעיקר בכנסיות, שבהן הטקס משתלב בטקסי התפילה היומיים, או בבנייני משרדים, שבהם מתבקשים העובדים והלקוחות להפסיק את עבודתם למשך דקה או שתי דקות.
בהולנד נהוג יום זיכרון ב-4 במאי, יום השנה לפלישת גרמניה להולנד ב-1940, ויום חג לאומי ב-5 במאי, יום השחרור מהכיבוש הגרמני ב-1945. בשעה שמונה בערב ב-4 במאי, נהוגות שתי דקות דומייה רצופות. בעבר היו מלווים זאת בצפירה, אולם כיום מסתפקים בצלצול פעמוני הכנסיות ברחבי הולנד. בנוסף מקובל לצלצל בפעמוני הכנסיות בשעת חצות שבין 4 ל-5 במאי כדי לציין את המעבר מיום האבל ליום החג.
החל משנת 2003 מצוין בוורשה מדי שנה יום זיכרון ב־1 באוגוסט, לזכר מרד ורשה, שבו מושמעת ברחבי העיר צפירת דומייה בשעה 17:00.
ברוסיה ובמרבית מדינות חבר העמים נהוגה דקת דומייה במהלך טקסי יום הניצחון ב-9 במאי שבמהלכן מושמע צליל תקתוק שעון, בדומה להשמעת הגונג הנהוגה ביפן.
בישראל > יום הזיכרון לחללי צה"ל

צפירות זיכרון בישראל נשמעו לראשונה בנובמבר 1949 ביוזמתן של מספר מועצות מקומיות בישראל בזמן קיומן של הלוויות חללי קרבות, על פי הדוגמה שהונהגה בארצות חבר הלאומים הבריטי ביום הזיכרון שנקבע בתום מלחמת העולם הראשונה ל-11 בנובמבר. דפוס זה אומץ שנה לאחר מכן במסגרת הטקסים הממלכתיים שנערכו לזכר חללי מלחמת העצמאות, ועם קביעתו של יום הזיכרון ב-ד' באייר שולבה צפירת הזיכרון בטקסי יום הזיכרון. צפירה ראשונה בת דקה הושמעה בשבע בבוקר בעת העלאת נר זיכרון בבתי הקברות הצבאיים וצפירה שנייה הושמעה לפנות ערב במעבר בין יום הזיכרון ליום העצמאות, כשלאחריה שתי דקות דומייה. הצפירה הושמעה ממערכות הכריזה של הג"א, אך גם מספינות, בתי חרושת ומכבי האש, כמו גם ברדיו. בשנת 1952 הועברה הצפירה הראשונה לשעה 12:45 בעת קיום טקסי הזיכרון בבתי הקברות הצבאיים ומשך הדומייה הוארכה לשלוש דקות. בשנת 1953 הושבה הצפירה הראשונה לשעה שבע בבוקר והדומיה בסוף היום שבה להיות שתי דקות. בחיפה הושמעה צפירה גם ב-11:00 בבוקר בעת הטקסים בבתי הקברות הצבאיים.
מתכונת זאת של צפירה בבוקר וצפירה של שתי דקות בערב נמשכה במהלך שנות ה-50. בשנת 1958 קיבלה הממשלה את המלצות ועדה שדנה בדבר וקבעה צפירה בשעה 10:00 בבוקר למשך שתי דקות.
משנת 1958 נקבעו שלוש צפירות ארציות: אחת בשבע בבוקר, שנייה בעשר בבוקר ושלישית בסיום יום הזיכרון. הצפירה ב-10:00 בבוקר הייתה למרכזית והצפירות האחרות קוצרו.
בשנת 1969, לאור התארכות יום הזיכרון מ-12 שעות ל-24 שעות, הועברה הצפירה הפותחת את יום הזיכרון משעה שבע בבוקר לשעה שבע בערב הקודם.
בתחילת שנות ה-80, בוטלה הצפירה השלישית לציון תום יום הזיכרון ותחילת יום העצמאות, לאור ביקורת קשה על המעבר החד שגרמה צפירה זו בין תוגת היום לחגיגות העצמאות.
חוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל קובע: "ביום הזיכרון תהא בכל רחבי המדינה דומייה של שתי דקות בהן תשבות כל עבודה ותיפסק כל תנועה בדרכים". בערב יום הזיכרון מושמעת צפירה בת דקה אחת בשעה 20:00, והיא פותחת את טקסי יום הזיכרון ברחבת הכותל המערבי במעמד נשיא מדינת ישראל, הרמטכ"ל ובני המשפחות השכולות. ביום הזיכרון מושמעת צפירה בת שתי דקות בשעה 11:00 בבוקר, בפתיחת טקסי האזכרה הממלכתיים בבתי הקברות הצבאיים.
הצופרים המשמיעים את צפירת הזיכרון הם צופרי האזעקה הנפוצים בערים בישראל, והמשמשים גם בעיתות מלחמה.