stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רובע המדינה

פרד מעביר סחורות במדינה שבפאס, מרוקו
המדינה בסוסה
רובע המדינה (ערבית المدينة العتيقة, "אלמדינה אלעתיקה", מילולית: "העיר העתיקה") הוא רובע נפוץ בערי צפון אפריקה. המדינה בדרך כלל מוקפת חומה, ומכילה בתוכה סמטאות ומבוכים רבים. רובעי המדינה נבנו על ידי הערבים במאה ה-9. פירושה של המילה "מדינה" הוא פשוט "עיר" או "עיירה" בערבית המודרנית.
ברובע המדינה ישנם בדרך כלל מזרקות, ארמונות ומסגדים עתיקים. המונומנטים במדינה משומרים היטב משום חשיבותם התרבותית (וגם משום שהם מוקדי משיכה תירותיים).
בשל סמטאותיה הצרות, המדינה חופשית בדרך כלל מתנועת מכוניות, ובמקרים מסוימים אף מתנועות אופנועים או אופניים. הרחובות יכולים להיות באורך של פחות ממטר. במספר מדינות נעשה שימוש כדי להאט ולבלבל פולשים, בגלל רחובותיה הצרים והמפותלים.
מדינות שהוכרו כאתרי מורשת עולמית

תוניסיה סוסה, תוניסיה
תוניסיה תוניס, תוניסיה
תוניסיה קירואן, תוניסיה
אלג'יריה הקסבה באלג'יר, אלג'יריה
מרוקו מקנס, מרוקו
מרוקו אסואירה, מרוקו
מרוקו מרקש, מרוקו
מרוקו טטואן, מרוקו
מדינות אחרות

מרוקו קזבלנקה, מרוקו
מרוקו צ'פצ'און, מרוקו
סנגל דקר, סנגל
תוניסיה חממת, תוניסיה
תוניסיה מהדיה, תוניסיה
מלטה מדינה, מלטה
מרוקו טנג'יר, מרוקו
תוניסיה טוזור, תוניסיה
לוב טריפולי, לוב
ספרד אלהמברה, ספרד
ספרד אזחרה, ספרד
ראו גם

קסבה
קסר
רובע המערב החדש

| --- | --- |

בניין ברובע המערב החדש
 מדינה:  הולנד הולנד
 מחוז:  צפון הולנד צפון הולנד
 עיר אם:  אמסטרדם
 שפה רשמית:  הולנדית
 שטח:  32.38 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  146,700
  ‑ צפיפות:  4,500 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  52°21′49″N 4°48′25″E﻿ / ﻿52.363742°N 4.806862°E﻿ / 52.363742; 4.806862 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.nieuwwest.amsterdam.nl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רובע אמסטרדם המערב החדש (בהולנדית: Amsterdam Nieuw West) הוא אחד משמונה מחוזות של עיריית אמסטרדם, הולנד.
הרובע הוקם בשנת 2010 ומורכב משלשה שכונות מגורים, חויזנואלד סלטרמייר (Geuzenveld-Slotermeer), אוסדורפ (Osdorp), וסלוטרואט (Slotervaart).
הרובע משתרע על שטח של 32.38 קמ"ר. חלק מהשכונות ברובע זה נבנו בשנות החמישים כחלק מתוכנית הרחבה עירונית.
היסטוריה

רובע המערב החדש הוא אזור מגורים פרברי וצפוף. הרובע ממוקם במערב אמסטרדם של שטחה של העיירה סלוטן (Sloten) שנחשבת חלק מרובע זה.
שכונות הרובע מוקפות בחגורות דשא ירוקות הנקראות ערי הגן המערבי (Westelijke Tuinsteden) ורובן נבנו בשנות החמישים והשישים. במרכזו של הרובע שוכן אגם סלוטרפלאס (Sloterplas) המוקף בפארק גדול הנקרא סלוטרפארק (Sloterpark).
השכונות הוותיקות ביותר ברובע זה הן: סלוטרוארט (Slotervaart), חויזנואלד סלטרמייר (Geuzenveld-Slotermeer), אוברטומסה ולד (Overtoomse Veld) ואוסדורפ (Osdorp)
בשנות ה-90 מספר שכונות נוספות: אוסטאובר (Oostoever), ניו סלוטן (Nieuw Sloten) ודה אקר (De Aker).
בתחילת שנות ה-2000, כחלק ממסגרת התחדשות עירונית נרחבת, נבנו בתים חדשים, שהחליפו שכונות קטנות ואזורים מיושנים.
בשנת 2007, סימנה, שרת השיכון והדיור הגב' אלה בוחאלנר (Ella Vogelaar), את שכונת בוס אן לומר (Boss en Lommer) הנמצאת כעת ברובע מערב אמסטרדם, כשכונה מקופחת והכריזה על תוכנית שיקום שכונות.
התוכנית כללה גם את שכונות: סלוטרוארט (Slotervaart), חויזנואלד סלטרמייר (Geuzenveld-Slotermeer) ומרכז אוסדורפ (Osdorp).
אתרים בעלי עניין ברובע זה > טבע

אגם סלוטרפלאס (Sloterplas)
פארק סלוטרפארק (Sloterpark)
גלריית תמונות

ערי הגן המערבי
העיירה סלוטן
בנייני מגורים ברובע
בניין בשכונת אוסדורפ
רובע חואנגפו

| --- | --- |

כיכר העם ברובע חואנגפו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז עירוני:  שאנגחאי
 שטח:  20.49 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  662,030 (2020)
  ‑ צפיפות:  32,310 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  31°13′59″N 121°29′06″E﻿ / ﻿31.2331°N 121.485°E﻿ / 31.2331; 121.485 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.shhp.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שאנגחאי מוגדלת) רובע חואנגפו(למפת שאנגחאי רגילה) רובע חואנגפו    מיקום חואנגפו בשאנגחאי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רובע חואנגפו (בסינית מפושטת: 黄浦; בסינית מסורתית: 黃浦; בפין-יין: Huángpŭ) הוא החלק המזרחי של הליבה העירונית המסורתית של העיר שאנגחאי, וכיום הוא המחוז המרכזי ביותר מבין 18 הרבעים של העיר. רובע חואנגפו הוא מקום מושבו של השלטון מקומי, והוא מכיל מספר אטרקציות מרכזיות בולטות בהן אזור הבונד, ואזורי קניות פופולריים כגון דרך נאנג'ינג (אנ') ודרך חוואיהאי (אנ').
רובע חואנגפו הוא כיום אחד הרבעים העירוניים הצפופים ביותר בעולם. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 חיו ברובע חואנגפו 662,030 תושבים, כאשר צפיפות האוכלוסין הייתה 32,310 תושבים לקמ"ר.
הרובע נקרא על שם נהר חואנגפו (אנ').
מקומות בולטים

מוזיאון שאנגחאי
מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי
הבונד
מדרחוב נאנג'ינג דונג לו
גן יויואן
פארק הואנגפו
גלריית תמונות

מוזיאון שאנגחאי
המדרחוב של רחוב נאנג'ינג הוא אחד מאזורי השופינג הפופולריים ביותר בשאנגחאי כיום
אזור הבונד
החשמלית המתוירת שעוברת באזור שכונת הבונד שבהואנגפו
הערות שוליים

↑  China: Shànghăi (Districts) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540472205171  LCCN: nr93050569  VIAF: 139992605   WorldCat (עם VIAF): 139992605 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רודריגו סנטורו

| --- | --- |

רודריגו סנטורו בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2017
 לידה:  22 באוגוסט 1975 (בן 49) ברזיל ריו דה ז'ניירו, ברזיל
 שם לידה:  רודריגו ג'ונקיירה דוס רייס סנטורו
 מדינה:  ברזיל 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו דה ז'ניירו 
 בן או בת זוג:  Mel Fronckowiak (2016–?)   Luana Piovani 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  Cinema Brazil Grand Prize for Best Actor  גביע שופאר 
 פרופיל ב-IMDb
 
רודריגו ג'ונקיירה דוס רייס סנטורו (בפורטוגזית: Rodrigo Junqueira dos Reis Santoro; נולד ב-22 באוגוסט 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ברזילאי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום המלך חשיארש הראשון בסרט "300" (2006) ובסרט ההמשך שלו "300: עליית האימפריה" (2014). סרטים נוספים בהם השתתף "מאחורי השמש" (אנ') (2001), "קראנדירו" (2003), "אהבה זה כל הסיפור" (2003), "צ'ה" (2008), "אני אוהב אותך פיליפ מוריס" (2009) ו"ריו" (2011). הוא גם גילם את פאולו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "אבודים" (2006–2007) ברשת ABC ומאוחר יותר וגילם את הקטור טסקטון בסדרה "וסטוורלד" (2016–2020) ברשת HBO.
ביוגרפיה

סנטורו נולד בפטרופוליס, במדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל; בנם של פרנצ'סקו סנטורו, מהנדס איטלקי עם שורשים מקוזנצה, קלבריה, ושל מריה חוסה ג'ונקווירה רייס, אמנית ברזילאית ממוצא פורטוגלי. יש לו אחות בשם פלביה.
בשנת 1993 החל ללמוד לתואר ראשון לעיתונות באוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של ריו דה ז'ניירו (אנ') ולאחר שנה פרש סנטורו מהלימודים האקמאיים ונרשם לבית ספר למשחק של רשת הטלוויזיה הברזילאית "רדה גלובו".
ב-2002, הוא הופיע בפרסומת לצידה של ג'יזל בונדשן, וב-2004 הופיע בפרסומת לצידה של ניקול קידמן. ב-2004 ו-2006 הוא דורג על ידי המגזין פיפל כאחד הגברים הסקסים בעולם.
קריירה

בתחילת הקריירה החל להופיע בטלנובלות של רדה גלובו. הוא גם דיבב את הדמות הראשית בגרסה הפורטוגזית בסרטי "סטיוארט ליטל".
תפקידו הראשי הראשון בקולנוע היה ב-2001 בסרט הברזילאי "סיעור מוחות". הוא זכה ב-5 פרסים מתוך שמונה בפסטיבלים ברזילאים שונים בקטגוריית "שחקן השנה". לאחר מכן הוא קיבל תפקיד ראשי נוסף בסרט "מאחורי השמש". הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "הסרט הזר של השנה".
ב-2003, הוא הופיע בסרטו של הקטור בבנקו; "קראנדירו", שם שיחק אסיר טרנסקסואלי בשם "ליידי די". באותה שנה הוא הופיע בסרט הטלוויזיה האמריקאי "הרומן האביבי של גברת סטון". כיוון שלא היה לסנטורו סוכן בצפון אמריקה, מונה אביו להיות מנהלו האישי. הוא בילה חודשיים ברומא במהלך צילומי הסרט. הסרט היה מועמד ל-5 פרסי אמי. 
לאחר מכן הוא השתתף בסרטים האמריקאים "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה" ו"אהבה זה כל הסיפור". שניהם מ-2003.
בשנת 2006 הצטרף סנטורו לצוות השחקנים בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "אבודים" בתור פאולו. באותה השנה הוא הופיע בסרט האפי וההיסטורי "300" בתור המלך חשיארש הראשון, תפקיד אליו שב גם בסרט השני בסדרה, "300: עליית האימפריה" מ-2014. סנטורו היה השחקן הברזילאי הראשון שמועמד לפרס סרטי ה-MTV.
בשנת 2008 שיחק בסרט "חגורה אדומה" בכיכובו של צ'ואיטל אג'יופור. בהמשך השנה גילם את הפוליטיקאי הקובני ראול קסטרו בסרט הביוגרפי "צ'ה" אודותיו של המהפכן הארגנטינאי צ'ה גווארה.
בשנת 2011 שיחק בסרט ההיסטורי "הדרקונים האחרונים בספרד", לצדם של צ'ארלי קוקס ווס בנטלי. בשנת 2012 שיחק את אחת הדמויות בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז.
בשנת 2016 גילם את ישו בסרט האפי "בן חור" מאת הבמאי טימור בקממבטוב, המבוסס על ספרו של לואיס וולאס, "בן-חור" שראה אור בשנת 1880 והוא חידוש לסרט בן-חור משנת 1959. באותה שנה שיחק בסרט הביוגרפי ו"פלה" אודות הכדורגלן הברזילאי, פלה, וכן החל להשתתף בתור הפושע המבוקש הקטור אסקטון בסדרת הטלוויזיה "וסטוורלד" ברשת HBO.
בשנת 2019 השתתף בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "פעולת תגמול" של רשת הולו, לצדם של אביגיל ספנסר ומנה מסעוד.
בשנת 2020 שיחק בסרט גיבורי העל "פרויקט פאוור" של נטפליקס לצדם של ג'יימי פוקס וג'וזף גורדון-לוויט.
בשנת 2021 השתתף בסרט הדרמה הברזילאי "7 אסירים"; סרט מקורי של נטפליקס. בהמשך השנה שיחק בתפקיד אורח בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה הברזילאית "בטיפול", עיבוד ברזילאי לסדרת הישראלית "בטיפול" שנוצרה על ידי חגי לוי, אורי סיון וניר ברגמן.
בשנת 2022 שיחק במיני-סדרה "Boundless" בשירות אמזון פריים וידאו, דרמה-היסטורית ספרדית בה גילם סנטורו את מגלה הארצות הפורטוגזי פרדיננד מגלן.
חייו האישיים

למרות הצלחתו בארצות הברית, סנטורו אינו מעוניין לעבור ללוס אנג'לס ומעדיף להישאר בעיר ילדותו, ריו דה ז'ניירו. הוא עוסק במדיטציה טרנסצנדנטלית. מעריץ את להקת הדלתות ואוהב לקרוא יצירות של ויליאם שייקספיר. השחקנים המועדפים עליו הם: רוברט דה נירו ואל פצ'ינו.
סנטורו יצא בעבר עם השחקניות אליס בראגה ונטלי פורטמן.
מאז 2013 סנטורו נמצאת במערכת יחסים עם השחקנית הברזילאית מלאני "מל" פרונקוויאק (אנ'). ב-22 במאי 2017, נולדה להם בת בשם נינה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Como Ser Solteiro | עצמו |  |
| 1999 | O Trapalhão e a Luz Azul | מוסקטר |  |
| 1999 | סטיוארט ליטל | סטיוארט ליטל | דיבוב בגרסה הפורטוגזית |
| 2001 | Bicho de Sete Cabeças | וילסון סאוזה ניטו |  |
| 2001 | מאחורי השמש | טונו |  |
| 2002 | סטיוארט ליטל 2 | סטיוארט ליטל | דיבוב בגרסה הפורטוגזית |
| 2003 | קראנדירו | ליידי די |  |
| 2003 | המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה | רנדי אמרס |  |
| 2003 | אהבה זה כל הסיפור | קארל |  |
| 2004 | A Dona da História | לואיז קלאודיו |  |
| 2006 | 300 | חשיארש הראשון |  |
| 2007 | Não por Acaso | פדרו |  |
| 2008 | Os Desafinados | חואקים |  |
| 2008 | חגורה אדומה | ברונו סילבה |  |
| 2008 | Leonera | רמירו |  |
| 2008 | צ'ה | ראול קסטרו |  |
| 2009 | אני אוהב אותך פיליפ מוריס | ג'ימי קמפל |  |
| 2009 | בוגרת | דייוויד סנטיאגו |  |
| 2011 | הדרקונים האחרונים בספרד | אוריול |  |
| 2011 | Meu País | מרקוס |  |
| 2011 | ריו | טוליו | מדבב גם בגרסה הפורטוגזית |
| 2012 | Heleno | הלנו דה פרייטס (אנ') | גם מפיק |
| 2012 | למה לצפות כשאתם מצפים | אלכס קסטיליו |  |
| 2012 | Reis e Ratos | רוני ראטו |  |
| 2013 | עומד אחרון | פרנק מרטינז |  |
| 2013 | Uma História de Amor e Fúria | פיאטה | דיבוב |
| 2014 | 300: עליית האימפריה | חשיארש הראשון |  |
| 2014 | ריו 2 | טוליו | מדבב גם בגרסה הפורטוגזית |
| 2014 | Rio, I Love You | אלי |  |
| 2015 | לג'יין יש אקדח | פיצ'ום |  |
| 2015 | פוקוס | רפאל גאריגה |  |
| 2015 | 33 כנגד כל הסיכויים | לורנס גולבורן (אנ') |  |
| 2016 | בן חור | ישו |  |
| 2016 | פלה | מגיש טלוויזיה |  |
| 2017 | Last Call | קרלוס |  |
| 2018 | Un traductor | מאלין |  |
| 2019 | Turma da Mônica: Laços | נאטי נד |  |
| 2019 | קלאוס | ג'ספר גוהנסון | דיבוב בגרסה הפורטוגזית |
| 2020 | פרויקט פאוור | ביגי |  |
| 2021 | 7 אסירים | לוקה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–1994 | Olho no Olho | פדרו | טלנובלה; תפקיד משני |
| 1994–1995 | Pátria Minha | פרננדו | טלנובלה; תפקיד משני |
| 1995–1996 | Explode Coração | סרחיו | טלנובלה; תפקיד ראשי |
| 1996 | Sai de Baixo | ג'אמה | פרק: "Sexo Nosso de Cada Dia" |
| 1996 | Comédia da Vida Privada | דייגו | פרק: "Mulheres" |
| 1997 | O Amor Está no Ar | ליאו | טלנובלה; תפקיד ראשי |
| 1998 | Hilda Furacão | פריי מלתוס | תפקיד ראשי; 32 פרקים |
| 1998 | Mulher | חורחה | פרק: "Menino ou Menina" |
| 1999 | Belo e as Feras | אנריקה | פרק: "Só o Amor Destrói" |
| 1999 | Suave Veneno | אליסאו ויירה | טלנובלה; תפקיד ראשי |
| 2001 | Os Normais | חוליו | פרק: "Grilar é Normal" |
| 2001 | Estrela-Guia | קרלוס צ'ארלס פימנטה | טלנובלה; תפקיד ראשי |
| 2002 | Pastores da Noite | האב גומז | מיני-סדרה |
| 2003 | האביב הרומאי של גב' סטון | בחור צעיר | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2003 | Mulheres Apaixonadas | דייוגו ריביירו אלווז | טלנובלה; תפקיד ראשי |
| 2005 | Hoje É Dia de Maria | אמאדו | מיני-סדרה |
| 2005 | Hoje é Dia de Maria: Segunda Jornada | דום צ'יקו צ'יקוטה | מיני-סדרה |
| 2006–2007 | אבודים | פאולו | תפקיד ראשי (עונה 3); 14 פרקים |
| 2009 | Som & Fúria | סאנג'י | 5 פרקים |
| 2010 | Afinal, o Que Querem as Mulheres? | עצמו | 3 פרקים |
| 2010 | Papai Noel Existe | רובסון לואיז | סרט טלוויזיה של רדה גלובו |
| 2011 | Homens de Bem | קיבה | סרט טלוויזיה של רדה גלובו |
| 2012 | As Brasileiras | מריו | פרק: "A Indomável do Ceará" |
| 2016 | Velho Chico | אפרניו דה סה ריביירו | 25 פרקים |
| 2016–2020 | וסטוורלד | הקטור אסקטון | תפקיד ראשי (עונות 1–2) תפקיד אורח (עונה 3); 18 פרקים |
| 2019 | Solteira e Boa Rapariga | דייוויד | תפקיד ראשי; 26 פרקים |
| 2019 | פעולת תגמול | ג'ואל קלי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2021 | בטיפול | ד"ר דאבי גרסו | 3 פרקים |
| 2022 | Boundless | פרדיננד מגלן | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2023 | Wolf Pack | גארט בריגס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
רחל מכבי

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1915 אלכסנדריה, סולטנות מצרים סולטנות מצרים 
 פטירה:  12 באוקטובר 2003 (בגיל 87) חצור אשדוד, ישראל ישראל 
 שם לידה:  מרי-לויז גרין 
 מדינה:  ישראל 
 נושאי כתיבה:  זכרונות
 בן זוג:  מכבי מוצרי-מני (1935–1948) לובקה (אריה) סטרנין
 מספר צאצאים:  4
 
חתונת רחל ומכבי מוצרי-מני באלכסנדריה, 1936
רחל מכבי (10 בנובמבר 1915 – 12 באוקטובר 2003) הייתה אשת פלמ"ח וסופרת ישראלית ילידת מצרים.
ביוגרפיה

רחל מכבי נולדה בשנת 1915 בשם מרי-לואיז גרין באלכסנדריה, מצרים למשפחה יהודית-ציונית מהמעמד הגבוה. אביה, פליקס גרין היה איש עסקים אמיד, בכיר בקהילה היהודית וממנהיגי התנועה הציונית המקומית. אמה, ג'נין, הייתה בתו של הברון פליקס דה מנשה. בנעוריה למדה בגימנסיה צרפתית בעיר מולדתה אלכסנדריה, ולאחר סיום לימודי התיכון למדה משפטים. במקביל הייתה פעילה בסניף תנועת הנוער השומר הצעיר. משנת 1925 ערכה מספר ביקורים בארץ ישראל המנדטורית, נקשרה אליה רגשית וגיבשה את ההחלטה לעלות לארץ. לימים היא פרסמה את רשמיה מביקוריה הראשונים בארץ ישראל בספרה "מצרים שלי" (1968).
באחד מביקוריה בארץ ישראל פגשה את מכבי מוצרי-מני, בנם של הפעילים הציונים-מצרים אלברט ומתילדה (מזל) מוצרי, ובשנת 1935 בני הזוג התחתנו. היא שינתה את שמה לרחל, על שמה של רחל המשוררת, ועלתה לארץ ישראל בעקבות בעלה. השניים חיו במושב תל צור וניהלו משק לגידול ורדים. בשנת 1937 נולד בנם הבכור עודד.
בשנות ה-40 שירת בעלה מכבי מוצרי-מני בתפקידים בכירים ב"הגנה" ובפלמ"ח, והמשפחה עברה בעקבותיו לחיפה ולאחר מכן לירושלים. רחל שירתה בתור מדריכת אלחוטאים בפלמ"ח ולאחר מכן בתור המזכירה של חיים הרצוג בתפקידו כראש אגף הביטחון של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. בשנת 1940 נולדה בתה אלונה. בשנת 1945 נרצח אביה פליקס גרין באלכסנדריה על ידי שודדים שפרצו לביתו.
במהלך מלחמת העצמאות מונה בעלה מכבי לקצין מנהלה ואספקה בחטיבת הראל וליווה את שיירות האספקה בקו תל אביב–ירושלים. באפריל 1948 הוא נפצע אנושות במארב באזור דיר איוב, וכעבור יומיים מת מפצעיו. מותו של מכבי הכה קשות במשפחה. רחל שינתה את שם משפחתה למכבי על שמו של בעלה המנוח, והחליטה להמשיך בדרכו והתגייסה לצה"ל. היא שירתה כמזכירתו של יגאל אלון (מפקד חזית הדרום) ומאוחר יותר עברה קורס קצינות והמשיכה לשרת שירות קבע.
בשנת 1953 נישאה ללובקה (אריה) סטרנין, השתחררה מהצבא ועברה להתגורר עִמו בקיבוץ חצור. בשנת 1955 נולד בנם המשותף הראשון, יואש, ולאחר חמש שנים נולד בן נוסף, אבישי.
השכול המשיך לרדוף את רחל במהלך חייה. בשנת 1964 נפטר בנה עודד ממחלת הסרטן, בעת שהיה סטודנט לפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, זמן קצר בלבד לאחר שהתחתן. טרגדיה נוספת פקדה את חייה לאחר שבימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים, נפל בקרב בחזית המצרית בנה יואש בן ה-18.
רחל המשיכה לחיות בקיבוץ חצור כל ימיה. היא עסקה בכתיבת זיכרונותיה ופרסמה חמישה ספרים המספרים את סיפור נעוריה באלכסנדריה, החיים בארץ ישראל המנדטורית, מאורעות מלחמת העצמאות, השירות בצה"ל בשנותיו הראשונות והחיים בקיבוץ.
נפטרה בשנת 2003, ונקברה לצד בני משפחתה בבית העלמין בקיבוץ חצור.
ספריה

מצרים שלי, מרחביה: ספרית פועלים, 1968
חול ואלונים, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, 1972
לילות ירושלים, תל אביב: ספרית פועלים, 1978
בחיוך ובדמע: סיפורים, תל אביב: ספרית פועלים, 1986
אוויר הרים, תל אביב: ספרית פועלים, 1992
לקריאה נוספת

אילנה רוזן, 'בין שתי גברות: קריאה ספרותית-תרבותית ביצירת שתי יוצרות יוצאות מצרים, ז’קלין כהנוב ורחל מכבי, על ביקוריהן בארץ ישראל המנדטורית', בתוך: פולקלור ואידאולוגיה: קובץ מחקרים המוגש לפרופ’ עליזה שנהר (2014), עמ' 229–254
הערות שוליים

↑  כך לפי החוקר עופר רגב. מקורות אחדים מציינים שסבה של רחל היה הברון אליהו דה מנשה, דודו של פליקס.
↑  פליכס גרין, דבר, 18 בספטמבר 1945; רוצח גרין - למות, המשקיף, 13 במאי 1946.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311647805171  BnF: cb17935870w (data)  GND: 1198440341  ISNI: 0000 0000 6693 0914  LCCN: nr93008977  VIAF: 56480870   WorldCat (עם VIAF): 56480870
רחל מראני

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בת 68 בערך) רחובות, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 rachelmarani.com
 
רחל מראני (נולדה ב-1956) היא אשת תרבות, יזמית, מנהלת, וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה

רחל מראני נולדה לשושנה ירימי ואלכסנדר ריינדורף; אמה ילידת הארץ (הסבתא דור שביעי בצפת, והסב עלה מתימן), ואביה עלה לארץ מוורשה, פולין, ב-1939, ורוב משפחתו נספתה בשואה.
רחל גדלה ברחובות, שם למדה בבית הספר יסודי ויצמן, ובתיכון ע"ש עמוס דה שליט. בצה"ל שרתה כקצינת ח"ן בנח"ל, והשתחררה בדרגת סגן. היא בוגרת בהצטיינות של האוניברסיטה העברית בירושלים, 1983 - בספרות עברית, ובצירוף של היסטוריה כללית והיסטוריה של עם ישראל. רחל מוסמכת הוראה בבית הספר לחינוך, האוניברסיטה העברית בירושלים, ובוגרת קורסים מקצועיים בניהול מלכ"רים, גיוסי כספים, אימון אישי ועסקי, והנחיית קבוצות.
בשנת 1984 התמנתה מראני כדוברת הוצאת כתר. במהלך תקופה זו החלה לקחת חלק גם בארגון ויחסי ציבור של אירועי תרבות וכנסים בינלאומיים – ביניהם פסטיבל המשוררים הבינלאומי הראשון במשכנות שאננים (1986), ירידי הספרים הבינלאומיים בירושלים וכנסי מכון שפינוזה. בתחום זה התמקדה אחרי שפרשה מכתר ב-1990, וגם אחרי שיבתה לארץ משנת שהות בבוסטון ב-1992.
ב-1994 עברה מראני עם משפחתה לוושינגטון. רחל מונתה לתפקיד נספחת התרבות בשגרירות ישראל, תפקיד אותו מילאה עד 2000. בתקופה זו יזמה מאות אירועים בהם הציגה את תרבות ישראל ואמניה לקהל האמריקני, והפיקה סדרות של מוזיקה, סרטים, תיאטרון וספרות - בתוך השגרירות ומחוצה לה. בתקופת שירותה כנספחת התרבות נערכו חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל בבירה האמריקנית ב-1998. חגיגות אלה כללו 396 אירועים במהלך השנה, ובמסגרתם התארחו בוושינגטון די. סי. מאות אמנים ומרצים ישראליים. את האירועים הפיקה מראני בשיתוף פעולה עם שלושה מבכירי מרכזי התרבות בארצות הברית: מרכז האמנויות ע"ש הנשיא קנדי, רשת מוזיאוני הסמית'סוניאן, וספריית הקונגרס.
עם חזרתה לארץ יזמה והקימה את הקרן למצוינות בתרבות (Israel Cultural Excellence Foundation – IcExcellence Foundation). מטרת הקרן הייתה לאתר ולקבץ אמנים ישראלים בעלי פוטנציאל גדול למצוינות, ולעזור להם לממש אותו – בארץ ובעולם. התמיכה נעשתה באמצעות תוכניות טיפוח אישיות ואמנותיות לכל אמן, למשך מספר שנים. על הקמת הקרן זכתה ב-2003 ב"פרס המנהיגות" מטעם בוגרי מנהל עסקים של אוניברסיטאות הרווארד ווורטון בישראל.
הקרן פעלה כעשר שנים, בין השנים 2001–2011, וטיפחה כ-50 אמנים ישראלים מ-12 תחומים שונים.
בשנת 2016 ראה אור ספרה הראשון של מראני "לשמוט, סיפור אהבה", וב-2019 ספרה השני "נדיבות טובה – על נתינה, חמלה ואסירות תודה". שני הספרים ראו אור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
בשנת 2022 ראה אור ספרה השלישי "וואבי סאבי והכד הנדיב", בהוצאת אלכסנדר ופרויקט נדיבות.
רחל מרצה לקהלים שונים ברחבי הארץ, בעברית ובאנגלית, על "נדיבות טובה" ו"תן לי יד – סיפורים ושירים מבריאים מרחבי העולם והזמן".
ייעצה והנחתה אמנים ומנהלים רבים במוסדות התרבות.
ספריה

לשמוט, סיפור אהבה
בקיץ 2011 נסגרה הקרן למצוינות בתרבות. על השיקולים והסיבות השונות שהובילו לכך כתבה מראני ספר בשם "לשמוט, סיפור אהבה". את הסגירה היא ייחסה, בין השאר, להיכרות שלה עם סיפור מן התלמוד הבבלי מלפני 1700 שנה – סיפור אהבתם ומותם של רבי יוחנן וריש לקיש, בו מצאה מקבילות לסיפורה האישי כמייסדת וכמנהלת של הקרן. "לשמוט, סיפור אהבה" פורסם בתחילה כבלוג בהמשכים, תוך דיאלוג עם הקוראים. באפריל 2016 "לשמוט, סיפור אהבה" ראה אור כספר מודפס, ואחר כך גם כספר דיגיטלי וכספר קולי.
שלומית כהן-אסיף, מוסף הספרים של "הארץ":
"ספר נדיר... יומן מסע-פענוח שסוחף את הקורא להתלוות אליו ולהקשיב לו...המלה "מצוינות" מקבלת משמעות אחרת, עמוקה יותר. ...במסע הזה המים נושמים והים נושם"
נדיבות טובה – על נתינה, חמלה ואסירות תודה
ספר עיון-מסע בעקבות המונח "נדיבות" בתרבויות, דתות וזמנים שונים. הוא בודק מהי נדיבות טובה, מה עומד מאחורי הצרוף המוזר "אסיר תודה" (מה הקשר בין אסירות לתודה? מי האסיר, מי הסוהר?), וכיצד ניתן לאזן בין נדיבות לאחר ונדיבות עצמית. הוא מתחיל בחוויותיה האישיות של מראני בתחום, ומתרחב עם דברי הוגים, חוקרים ומספרי סיפורים – מרחבי העולם, מהווה והעבר, ומביא עשרות עדויות של אנשים בני זמננו.
הספר ראה אור ב-2019, בשלושה פורמטים: בדפוס, דיגיטלי וכספר קולי, מוקרא בקולה של המחברת.
פרופ' יעקב רז, מהות החיים:
"ספר נפלא, יפה, עדין, צנוע, עשיר, מורכב, מלא השראה וידע".
וואבי סאבי והכד הנדיב, או: אין בעולם דבר מושלם
ספר על 'נדיבות' לילדים, עם איורים של רמי טל. עיבוד של אגדת-עם בתוספת סיום חדש.
המהדורה הראשונה נרכשה על ידי פרויקט נדיבות, וחולקה לילדים ולצוותי הטיפול בבתי חולים ומרכזים רפואיים ברחבי הארץ, מאות עותקים נוספים נתרמו אחרי ה-7 באוקטובר גם לילדי המפונים מיישובי העוטף והצפון. הספר ראה אור כספר מודפס ודיגיטלי, וכספר קולי עבור ספריית העיוורים, שהפיקה ממנו גם עותקים בכתב ברייל.
כרמית ספיר ויץ, מעריב, מוסף סוף שבוע:
"ספר נפלא לקריאה משותפת של מבוגרים וילדים: גם חוכמת חיים, גם אופטימיות מזוקקת וגם הכרת הטוב."
חיים אישיים

רחל מראני נשואה לאוהד מראני, איש עסקים ומנכ"ל משרד האוצר לשעבר, ולהם שלושה בנים.
הערות שוליים

1 2 3  "רחל אימנו", מוסף הארץ, 22 באפריל 2005, עמ' 52–60.
↑  ניקי בלאקברן, Finding excellence in Israel’s artists, ‏israel21c, ‏7 ביולי 2008
↑  אורלי אזולאי כץ, הצלחה לחגיגת היובל בוושינגטון, ידיעות אחרונות, 7 במאי 1998
↑  ירח טל, הצלחה לפסטיבל אמנויות ישראלי בוושינגטון, גלריה, הארץ, 1 באפריל 1998
↑  פרס המנהיגות, 2003
↑   שלומית כהן-אסיף, "לשמוט, סיפור אהבה": מצוינות מחוץ למירוץ, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2016
↑  בועז מזרחי, מהי נדיבות כלפי עצמנו, ומדוע היא חיונית לעולם לא פחות מנדיבות כלפי אחרים, מהות החיים, 8 במרץ 2020
↑  ציפי ב. אתר סלונה, 9 באוגוסט 2022
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏“וואבי סאבי והכד הנדיב": הנחת היסוד מוגשת כבר בכותרת הספר המקסים הזה, באתר מעריב אונליין, 30 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007580105705171  ISNI: 0000 0004 9738 6439  LCCN: no2016090869  VIAF: 179146461620327732153   WorldCat (עם VIAF): 179146461620327732153
שימון ניימייץ

שימון ניימייץ (בפולנית: Szymon Niemiec; נולד ב-5 באוקטובר 1977 בוורשה) הוא צלם, פעיל למען זכויות להט"ב, עיתונאי, פוליטיקאי ואיש דת קתולי פולני. מייסד מצעד הגאווה הפולני הראשון (2001).
בין השנים 2000–2006 כיהן כשגריר התרבות של פולין ל-International Lesbian and Gay Culture Network. בשנים 2001–2005 כיהן כנשיא אגודת התרבות הבינלאומית של לסביות והומואים בפולין.
משנת 2002 משתייך ניימייץ לשמאל בפולין, וב-6 במאי 2005 נבחר לסגן נשיא מפלגת איחוד השמאל (Unia Lewicy). משנת 2008 הוא משמש ככומר מטעם הכנסייה החופשית המתוקנת של פולין (פלג נוצרי מתקדם), ומאוגוסט 2012 הוא מכהן כבישוף של הכנסייה הנוצרית המאוחדת בפולין. חבר ההתאחדות הלאומית של עיתונאים לסביות והומואים בארצות הברית (National Lesbian and Gay Journalists Association) משנת 2008.
פרסומיו

Tęczowy koliber na tyłku: autobiografia Szymona Niemca, Warsaw: LGBT Press, 2007. ISBN 83-924191-1-1.
Rainbow Humming Bird on The Butt: Autobiography, Warsaw: CreateSpace, 2007. ISBN 83-924191-0-3.
Qchnia Queer, Warsaw: CreateSpace, 2009. ISBN 1-4495-6027-X.
Soli Deo Gloria, Warsaw: CreateSpace, 2009. ISBN 1-4495-6138-1.
רובע המזקקות

| --- | --- |

רובע המזקקות (מפלס הרחוב)
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  אונטריו אונטריו
 עיר אם:  טורונטו
 קואורדינטות:  43°39′02″N 79°21′35″W﻿ / ﻿43.650556°N 79.359722°W﻿ / 43.650556; -79.359722
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רובע המזקקות (באנגלית: Distillery District) הוא אזור מסחר ומגורים בטורונטו, אונטריו, קנדה. ממוקם ממזרח למרכז העיר ומכיל בתי קפה, מסעדות וחנויות ששוכנו בתוך בנייני המורשת של מזקקת גודרהאם וורטס (Gooderham and Worts) לשעבר. האזור משתרע על פני 52.61 דונם וכולל יותר מ-40 בנייני מורשת ועשרה רחובות, והוא האוסף הגדול ביותר של הארכיטקטורה התעשייתית של התקופה הוויקטוריאנית באמריקה הצפונית.
האזור הוגדר כאתר היסטורי לאומי של קנדה בשנת 1988.