stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאמו
הערות שוליים

↑  "Gummo (1997)". AllMovie. נבדק ב-6 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Van Sant, Gus. 1997 "Gummo Website Forward." Retrieved 2009-11-02.
1 2  Walczak, Dantek. 1997. "Harmony Korine Interview." Index Magazine. Retrieved 2009-11-01.
↑  Korine, Harmony (2002). Harmony Korine: Collected Screenplays, Volume 1. Faber and Faber. ISBN 0-571-21002-3.
1 2 3 4  Herzog, Werner. Nov, 1997. "Gummo's Whammo". Interview. Retrieved 2009-11-06.
1 2  Cunha, Tom. 1997-10-06. "A Conversation with Harmony Korine". IndieWire. Retrieved 2009-11-06.
1 2 3 4 5 6 7  Kelly, Mike. Fall 1997. "Mike Kelly Interviews Harmony Korine". FilmMaker. Retrieved 2009-11-06.
↑  Film, closing credits.
↑  "From the Archives: Mike Kelley Interviews Harmony Korine". Filmmaker. 13 בפברואר 2012. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gummo – Original Soundtrack, באתר AllMusic
↑  Deussing, Ryan. Oct 1997. "Harmony Korine's America". Link. Retrieved 2009-11-09.
↑  KNF Award. International Film Festival Rotterdam. Retrieved on 2009-11-13.
↑  Rooney, David (1997-09-08). "'Hana-bi' gets gold at Venice." Variety. Retrieved on 2009-11-13.
↑  Gummo. Variety Profiles. Retrieved on 2009-11-13.
↑  "BFI – Sight & Sound – Top Ten Poll 2002 – How the directors and critics voted". אורכב מ-המקור ב-2002-08-18. נבדק ב-2013-12-15.
↑  "Gummo". SBS (Australia). 25 באוגוסט 1998. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rotten Tomatoes." Retrieved 2019-04-24.
↑  "The 1,000 Greatest Films (Full List)". They Shoot Pictures, Don't They?.
↑  Oct 2000. "The Diary of Anne Frank Pt II." Frieze. Retrieved 2009-11-01.
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
ג'ון לואיס קרימל

| --- | --- |

האמן ומשפחתו
 לידה:  30 במאי 1786 וירטמברג, דוכסות וירטמברג 
 פטירה:  15 ביולי 1821 (בגיל 35) גרמנטאון, פילדלפיה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Johann Ludwig Krimmel 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  דויד ווילקי 
 
ג'ון לואיס קרימל (באנגלית: John Lewis Krimmel‏; 30 במאי 1786 - 15 ביולי 1821), המכונה לעיתים "הוגארת' האמריקאי" היה הצייר הראשון של אמריקה שצייר סצנות ז'אנר. קרימל נפטר בתאונת שחייה בגיל 35. בין האמנים האמריקאים הבולטים שהושפעו מעבודתו של קרימל ניתן למנות את ויליאם סידני מאונט, ג'ורג' כלב בינגהאם ותומאס אייקינס.
עבודה מוקדמת

יוהאן לודוויג קרימל נולד ב-30 במאי 1786 בעיירה הקטנה אבינגן שבדרום דוכסות וירטמברג הגרמנית. בשנת 1809 החליט יוהאן לודוויג להצטרף לאחיו הבכור, שהיגר לפילדלפיה. בתחילה תכנן לעסוק בעסקים עם אחיו, אך עד מהרה נטש אותם לטובת האמנות. אף על פי שאולי היה בשיעורים בצבעי מים בלונדון, ליוהאן לודוויג לא היה שום הכשרה פורמלית אמיתית כשהגיע לפילדלפיה בסביבות ה-1 בנובמבר 1809. במדריך העירוני בשנת 1812 מוצג קרימל כצייר. הוא התחיל בציור דיוקנאות, אך כאשר עותק של "כנר העיוור" של דייוויד וילקי נפל לידו, תשומת לבו הופנתה לנושאים הומוריסטיים. הוא גם צייר תמונות היסטוריות.
באותה תקופה פילדלפיה הייתה המרכז האינטלקטואלי והתרבותי של ארצות הברית. כאן הצטרף קרימל במהרה למועדון הציירים הידוע הראשון באמריקה שבין חבריו היו תומאס סולי ורמברנדט פיל. הציור הראשון שלו שהלהיב את תשומת הלב הציבורית היה סצנה בשוק פילדלפיה, 1811. הציור תיאר אישה שחורה מגישה קערות מרק חריף פילדלפי ייחודי ללקוחות לבנים בגילאים שונים, ובמעמדות חברתיים. סצנת הז'אנר או התיאור של חיי היומיום הובילו עד מהרה לניסויים רבים נוספים בספרי הרישום ובציורי הקנבס שלו. בכל ציורי השמן הידועים שלו, קרימל כלל לפחות חיה אחת (בדרך כלל כלב) לפעמים שתיים או שלוש.
פאבל סווינין, רוסי שהיה בשליחות דיפלומטית בפילדלפיה בין השנים 1811–1813, קנה ככל הנראה כ-14 ציורים מקרימל והציג אותם ברוסיה יחד עם יצירות ממגוון מקורות כסצנות אמריקאיות טיפוסיות שצייר. הציורים האלה נמצאים כעת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. אף שבעבר נחשבו כיצירתו של סווינין עצמו, צבעי המים מיוחסים בדרך כלל לקרימל.
יצירות מפורסמות

עבודותיו של קרימל עדיין משוכפלות לעיתים קרובות בספרי לימוד, יצירות היסטוריות ומגזינים. "יום הבחירות 1815", אולי הציור המפורסם ביותר שלו, ממחיש בצורה הטובה ביותר את יכולתו של קרימל לחבר את הקהל לתצפיות הומוריסטיות. "חגיגת ה-4 ביולי בכיכר סנטר", פילדלפיה, 1819 שופעת פטריוטיות ורוח אחדות בעיצוב נאו-קלאסי. ב"שמיכת הטלאים" היסטוריון האמנות גיא מקלרוי זיהה כאחת הראשונות "המשתמשות בעיוותים פיזיונומיים (חיוך רחב שיניים ושפתיים גדולות מדי) כאלמנט בסיסי בתיאור אפרו-אמריקאים ..." תיאור האם והבת שניסתה לשכנע את האב השיכור לחזור הביתה גרמה להיסטוריונים לשבח את "פונדק אמריקאי" כיצירתו הראשונה של אמן אמריקאי הממחישה את הנושא הזה.
ספרי הרישומים

קרימל תיעד רעיונות לתמונותיו בסדרת ספרי שרטוטים ששמר בין השנים 1810 עד 1821. מסוף 1816 עד 1818 הוא חזר לאירופה לאזור הולדתו, וגם לווינה וזלצבורג, וספרי הרישום שלו מלאים בשרטוטים של נופים אירופיים, אנשים, בעלי חיים ופרחים.
המפגשים שלו עם אמנים מקומיים השפיעו על סגנונו שהיה רומנטי יותר בבגרותו. חלק מהציורים שאבדו ידועים משרטוטים מפורטים, כגון "מסיבת התה". שני רישומים בספר הרישומים השני שלו מתעדים חגיגת בית מורבית טיפוסית בחג המולד ומייצגים את התיאורים המוקדמים ביותר של עץ חג המולד באמנות האמריקאית.
מוות ומורשת

ב-15 ביולי 1821, קרימל הלך לשחות באגם ליד גרמנטאון וטבע.
אף שקרימל היה צייר רק 11 שנים, התהילה שלו הייתה בעלייה. הוא גם קיבל משימה יוקרתית ביצירה היסטורית גדולה, בד של 6 מטר על 9 מטר המנציחה את נחיתתו של ויליאם פן בדלאוור באוקטובר 1682. אף על פי שסצנות הז'אנר של קרימל מצאו מעט קונים במהלך חייו, אך תחריטים שלו עבודות שנעשו זמן רב לאחר מותו הופצו באופן נרחב כהדפסים ואיורי מגזינים.
גלריה

חגיגות ה-4 ביולי בפילדלפיה
בר ריקודים
חתונה כפרית
סצנת לילה בפילדלפיה
הכנר העיוור
מוכרת הדובדבנים
הערות שוליים

↑  Guy C. McElroy, Henry Louis Gates (Jr.), Alphonse Fletcher University Professor Chair of Afro-American Studies Director Henry Louis Gates, Jr Jr, Chronicle Books, Facing History: The Black Image in American Art, 1710-1940, Bedford Arts, 1990, ISBN 978-0-938491-38-5. (באנגלית)
↑  John Lewis Krimmel Sketchbooks, web.archive.org, ‏2012-03-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb122111026 (data)  GND: 118987550  ISNI: 0000 0001 1589 9862  LCCN: n84181683  RKD: 46470  SNAC: w68g9j8r  SUDOC: 168027437  ULAN: 500000665  VIAF: 6343674   WorldCat (עם VIAF): 6343674 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון לואיס קרימל".
אדוארד ויליס רדפילד

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1869 Bridgeville, ארצות הברית 
 פטירה:  19 באוקטובר 1965 (בגיל 95) פנסילבניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Edward Willis Redfield 
 מקום קבורה:  Solebury Friends Burying Grounds 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תחום יצירה:  אימפרסיוניזם אמריקאי 
 הושפע על ידי:  טוני רובר-פלורי 
 
אדוארד ויליס רדפילד (באנגלית: Edward Willis Redfield‏; 18 בדצמבר 1869 - 19 באוקטובר 1965) היה צייר נוף אימפרסיוניסטי אמריקאי וחבר במושבת האמנות בניו הופ, פנסילבניה. הוא ידוע בעיקר בזכות הציורים המתארים לעיתים קרובות את הכפר המושלג. הוא בילה גם את הקיץ במיין, שם צייר את קו החוף המקומי.
הערות שוליים

↑  Thomas Folk, Edward Redfield, Allentown Art Museum,1987, p. 23-24
↑  John Nilsen Laurvik, "Edward Redfield." International Studio, vol. 141, no. 162 (August 1910), p. 29-36.
↑  William H. Gerdts, "American Impressionism," (New York: Abbeville Press, 1984), p. 235.
↑  Catalogue of Paintings by Edward Redfield, Art Club of Philadelphia, November 17-December 5, 1920, no. 22.
↑  William Innes Homer, Robert Henri and His Circle (Ithaca, New York and London: 1969, p. 112
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118906127  ISNI: 0000 0000 6677 9986  LCCN: nr88002205  RKD: 65871  SNAC: w6k93fd3  SUDOC: 09799622X  ULAN: 500001839  VIAF: 59882715   WorldCat (עם VIAF): 59882715
יו הנרי ברקנרידג'

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1870 ליסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בנובמבר 1937 (בגיל 67) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם, מודרניזם 
 
יו הנרי ברקנרידג' (באנגלית: Hugh Henry Breckenridge‏; 1870 – 1937) היה צייר ומדריך אמנות אמריקאי, שדגל בתנועות האמנותיות מהאימפרסיוניזם ועד המודרניזם. ברקנרידג' לימד במשך יותר מארבעים שנה באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, והפך לדיקאן של בית הספר בשנת 1934. הוא גם לימד בשנים 1920 עד 1937 בבית הספר שלו לאמנות בגלוסטר, מסצ'וסטס.
ביוגרפיה

ברקנרידג' נולד ב-6 באוקטובר 1870 בליסבורג, וירג'יניה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה, שם הכיר לראשונה את ויליאם אדמונדסון. בשנת 1892, נסע לפריז שם למד אצל ויליאם בוגרו. הוא טייל באירופה עם עמיתו ולטר אלמר סקופילד.
בשנת 1894 כשחזר לפילדלפיה החל את דרכו באקדמיה לאמנויות יפות (פנסילבניה), שם לימד במשך יותר מארבעים שנה.
בשנת 1895, הוא התחתן עם רוקסאן גרייס הולם ובאותה שנה השיג מדליית ארד בתערוכה בינלאומית באטלנטה. בשנת 1898 ייסד יחד עם הצייר תומאס פולוק אנשוץ את בית הספר דארבי, בית ספר לציור בקיץ שהוקם בדארבי, שם לימד עד 1915.
בשנת 1900, הוא זכה לציון מכובד במהלך התערוכה העולמית של פריז. בשנת 1901 זכה במדליית ארד בתערוכה הפאן אמריקאית בבאפלו. הוא השתתף בתערוכה העולמית של סן לואיס במיזורי בשנת 1904.
בשנת 1909 ערך טיול שני עם שופילד לאירופה, שם נחשף לאמנות מודרנית. בשנת 1910 זכה במדליית ארד בתערוכה הבינלאומית בבואנוס איירס. הוא קיבל מדליית זהב ביריד העולמי של פנמה-פסיפיק בסן פרנסיסקו בשנת 1915. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, ייסד בית ספר קיץ משלו בגלוסטר.
הוא ידוע הן בפעילותו כצייר פורטרטים, אותם הוא ביצע על מנת להתפרנס מאמנותו כשהוא מצייר בסגנון אקדמי. כמו כן התפרסם בזכות ציורי נוף וסצנות ז'אנר בסגנון אימפרסיוניסטי וסגנון פוסט-אימפרסיוניסטי.
ברקנרידג' פתח בית ספר לאמנות משלו בגלוסטר, מסצ'וסטס, שם לימד מדי שנה שיעורי קיץ בין השנים 1920 עד 1937.
לאחר מות אשתו, נישא לאחת מתלמידותיו, דורותי דוזייר, בשנת 1935.
ברקנרידג' הציג באופן נרחב משנת 1896 ועד מותו במועדון האמנות של פילדלפיה ולקראת סוף חייו, בשנת 1934, במוזיאון וויטני.
הוא נפטר ב-4 בנובמבר 1937 בפילדלפיה. יצירותיו נשמרות באקדמיה האמריקאית לאמנויות בניו יורק, במוזיאון לאמנות במחוז לוס אנג'לס, במוזיאון לאמנות בפילדלפיה, בחברה ההיסטורית של פנסילבניה. החברה והאקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה בפילדלפיה, המוזיאון הציבורי של רידינג בווסט רידינג, מוזיאון האמנות של סוופ בטרה הוט, מוזיאון האמנות בניו יורק ועוד מוזיאונים וגלריות.
הערות שוליים

↑  HUGH BRECKENRIDGE (1870-1937) - NEO-IMPRESSIONIST, web.archive.org, ‏2018-08-22
↑  Hugh Breckenridge - Biography, www.askart.com
↑  "Hugh Breckenridge papers: Finding Aid"
↑  Dearinger, David B.Paintings & Sculpture at the National Academy of Design: 1826-1925.1.p.64.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122657926  ISNI: 0000 0000 6682 8661  LCCN: nr96004938  RKD: 103741  SUDOC: 185080235  ULAN: 500014580  VIAF: 52576462   WorldCat (עם VIAF): 52576462
לאיוש בלאו

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1861 פוטנוק, הונגריה 
 פטירה:  8 במרץ 1936 (בגיל 74) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מעסיק:  בית המדרש לרבנים בבודפשט 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
לאיוש (יהודה אריה) בלאו (בהונגרית: Blau Lajos; בגרמנית: Ludwig Blau; פוטנוק, 29 באפריל 1861 – בודפשט, 8 במרץ 1936) היה תאולוג יהודי-הונגרי, רב, פרופסור באוניברסיטה, סופר ומנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט.
ביוגרפיה

לאיוש בלאו קיבל את הדוקטורט בשנת 1886 ואת הסמיכה לרבנות בשנת 1888. החל משנת 1887 היה מורה בבית המדרש לרבנים בבודפשט, בו הפך למנהל המוסד בשנת 1913, לאחר מותו של בנימין זאב בכר. בשנת 1926 חגג 65 שנה להולדתו ו-40 שנה לעבודתו כסופר. בהזדמנות זו, בהשתתפות תלמידיו, חבריו ומעריציו, פורסם "ספר הזיכרון ליובל" בהונגרית ובעברית בעריכה הביבליוגרפית של דינש פרידמן ששמו היה "יצירתו הספרותית של לאיוש בלאו". הוא נפטר בבודפשט בשנת 1936 בגיל 74.
עבודותיו

בלאו ניהל פעילות ענפה בחיים האינטלקטואליים והתרבותיים של יהדות הונגריה (נשיא משותף באגודה הספרותית היהודית-הונגרית - IMIT). במיוחד הוכרה סמכותו כחוקר תלמוד. בשנת 1891, יחד עם פרנץ מזאי, לקח על עצמו את עריכת הסקירה יהודית-הונגרית. הוא ערך אותו לבדו משנת 1896, לימים בשותפות עם שמעון הבשי ודינש פרידמן. במדור הספרותי בכתב העת הזה הוא פרסם לדיון ולביקורת כמעט 1,200 יצירות ספרות יהודיות חדשות, והן יצירות נוספות הקשורות ליהדות. הוא הזניק את כתב העת שלו בשפה העברית בשם "הצופה" בשנת 1911, עם שמעון הבשי ומיכאל גוטמן. בשנת 1928, יחד עם שמעון הבשי ודינש פרידמן התחיל את הנספח לסקירה יהודית הונגרית בשם "יבנה". הוא היה אחד מעורכי ומתרגמי התנ"ך לנוער של האגודה הספרותית היהודית-הונגרית - IMIT. מאמריו ומחקריו המדעיים (יותר מ-700) פורסמו בעברית, בגרמנית, בצרפתית, באנגלית, באיטלקית, בכתבי עת הונגריים וזרים. הוא היה חבר של האנציקלופדיה היהודית. תחום עבודותיו הספרותיות מכסה מגוון רחב של תחומים: תלמוד, חקר המקרא, פולקלור, היסטוריה ספרותית, היסטוריה תרבותית, בלשנות, משפטים, פדגוגיה וכו'.
עבודותיו > עבודותיו העצמאיות

בחירת ישראל. בודפשט, 1890
Masoretische Untersuchungen (1891);
לימודי מבוא למקרא (1894);
קסם יהודי ישן (1898).
לזכרה של אליזבת, נסיכת בוואריה, מלכת הונגריה. נאום אבל. 1898.
שאנדור ורהמן. נאום זיכרון. המדינה אמרה. בטקס ההלוויה שהתקיים בבית הכנסת של בית המדרש לרבנים ב-12 באפריל 1 בפסט, 1899.
דוד קופמן. נאום זיכרון. בטקס לזכרו שהתקיים בבית הכנסת של בית המדרש לרבנים ב-16 באוקטובר 1899
שמואל לייב בריל. נשיא הרבנות של פשט. 1814–1897. ביוגרפיה קווים דמותו. 1902.
הספר העברי הישן. תוספת להיסטוריה תרבותית הקדומה ולהיסטוריה הספרותית המקראית. 1902.
על התנ"ך. עם נספח. הספר העברי הישן. 1904.
תוספות מתולדות יהודי הונגריה. 1905
מכתביו וכתביו של לאו מודנה הכרך הראשון, והשני. (1905-1906);
קסם יהודי מהתקופות הראשונות ועד ימינו. 1906
הפפירוס הארמי של אסואן ואלפנטין. 12 מסמכים יהודיים מקוריים מתקופת המאה החמישית לפני הספירה. הדפס מיוחד של הסקירה יהודית-הונגרית 1907 ו-1908.
חייו ועבודתו של וילמוש באכר. הוצא ב-12 בינואר 1910 לכבוד יום הולדתו ה -60. 1910.
תולדות הגירושין וכתב הגט היהודי (1912-1911);
הצופה מארץ חגור. סקירת על הונגריה. (היסטוריה ספרותית) ואץ, 1911. כהן
הברון יוז'ף הטווני. נאום זיכרון. 1913
לזכרו של ויליאם באכר. 1914.
לזכרו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. 1916.
אתיקה בתלמוד (יחד עם שמעון הבשי ומיקשה וייס 1920);
התלמוד (הספרייה היהודית הפופולרית מס '3)
רוב העבודות הללו פורסמו גם בגרמנית.
לקריאה נוספת

צדוק העוושי, יהודה אריה בלוי, הצופה לחכמת ישראל, שנה עשירית, ע' 9-1, בודפשט תרצ"ו.
דוד שמואל לוינגר (ד. ש. ל.), "בלאו יהודה אריה", האנציקלופדיה העברית (כרך ח), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ט, עמ' 730 - 731
דוד הלבני, יפיותו של יפת באהלי שם; תרומתו של ר' יהודה אריה בלוי ז"ל למחקר התלמודי, גבורות הרמח, ירושלים: מישרים, תשמ"ז, עמ' 309-317 (מידע בקטלוג רמב"י)
קובץ כתבי יד של יהודה אריה בלוי, מנהל בית מדרש הרבנים בבודאפעשט, נרשם ע"י דוד שמואל לאווינגר, ‏בודפשט, תרפ"ט, באתר היברובוקס
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. לאיוש בלאו (בהונגרית)
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967-1994 (בהונגרית)
כתבי לאיוש בלאו ב-Arcanum (בהונגרית)
דניאל גרבר

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1880 מנצ'סטר הצפונית, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביולי 1958 (בגיל 78) קאטלוסה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תחום יצירה:  ציור נוף, ציור 
 פרסים והוקרה:  פרס הולגרטן 
 
דניאל גרבר (באנגלית: Daniel Garber‏; 11 באפריל 1880 – 5 ביולי 1958) היה צייר נוף אימפרסיוניסטי אמריקאי וחבר במושבת האמנות בניו הופ, פנסילבניה. הוא ידוע בזכות סצנות האימפרסיוניסטיות הגדולות שלו באזור ניו הופ, בהן תיאר לעיתים קרובות את נהר דלאוור. בנוסף לקריירת הציור שלו, גרבר לימד אמנות באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה במשך למעלה מארבעים שנה.
ביוגרפיה

גרבר נולד ב -11 באפריל 1880 במנצ'סטר הצפונית, אינדיאנה. הוא למד אמנות באקדמיה לאמנות בסינסינטי, ובאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בפילדלפיה בשנים 1899 עד 1905. במהלך תקופה זו פגש גרבר ונשא לאשתו את מרי פרנקלין, שהייתה גם היא סטודנטית לאמנות.
בדומה למסורת של אמנים אמריקאים רבים אחרים, גרבר ואשתו נסעו לאירופה כדי להשלים את השכלתם באמנות. הוא חזר לאמריקה בשנת 1907, בעצתו של האמן ויליאם לנגסון לאטרופ התיישב בקוטאלוסה, שישה קילומטר מניו הופ במעלה נהר דלאוור.
כמו רוב הציירים האימפרסיוניסטים, גרבר צייר נופים באוויר הפתוח ישירות מהטבע. הוא הציג את עבודותיו ברחבי הארץ וזכה בפרסים רבים, כולל מדליית זהב בתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק (1915) בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
הוא נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1913.
גרבר מת ב -5 ביולי 1958, לאחר שנפל מסולם בסטודיו שלו.
ציוריו של גרבר נחשבים על ידי אספנים והיסטוריונים לאמנות בין היצירות הטובות ביותר שהופקו במושבת האמנות של ניו הופ. ציוריו נמצאים בבעלות מוזיאונים מרכזיים ובהם מוזיאון האמנות האמריקאי סמיתסוניאן בוושינגטון הבירה, המכון לאמנות בשיקגו והמוזיאון לאמנות של פילדלפיה.
בין תלמידיו של גרבר היו דל מילר, מרי אליזבת פרייס ואדית אמרסון.
הערות שוליים

↑  Peterson, Brian H. (Editor) (2002). Pennsylvania Impressionism. Philadelphia: James A. Michener Art Museum and University of Pennsylvania Press
↑  Lance Humphries (2006). Daniel Garber: His Life and Work. New York
↑  Art and Artists". Kansas City Times. 17 March 1924. p. 13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15963050x (data)  GND: 134247183  ISNI: 0000 0000 6685 4691  LCCN: n80107294  RKD: 30193  SNAC: w6x357g9  SUDOC: 156708124  ULAN: 500029187  VIAF: 6145820   WorldCat (עם VIAF): 6145820
דן זקס

| --- | --- |

דן זקס ב-2011
 לידה:  26 באפריל 1931 ברלין, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר
 פטירה:  14 ביוני 2015 (בגיל 84)
 שם לידה:  פטר יוליוס זקס
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1938
 מקום מגורים:  חולון
 השכלה:  תואר ראשון בסוציולוגיה ותואר שני במדעי המדינה, אוניברסיטת תל אביב.
 תקופת הפעילות:  1954–2015 (כ־61 שנים)
 מקצוע:  סוציולוג, עיתונאי, מרצה, סופר ומתרגם
 מפלגה:  מפ"ם
דן זקס (26 באפריל 1931 - 14 ביוני 2015; נולד כ-פטר יוליוס זקס; בגרמנית: Peter Julius Sachs) היה סוציולוג, עיתונאי, מרצה, סופר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

פטר יוליוס זקס נולד בברלין כבן יחיד להורים יהודים מהמעמד הגבוה. אמו נקראה אספירה ואביו, אריך זקס, היה אמרגן ואיש עסקים מצליח בגרמניה.
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933 מצב המשפחה החל להרע ולאחר ליל הבדולח הם עלו לארץ ישראל, השם פטר עוברת לדן, אריך לאריה ואספירה לאסתר.
באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 היה חניך בנוער העובד ולמד והתגורר בפנימייה לחקלאות כפר הנוער בן שמן.
במלחמת העצמאות שירת זקס כקשר באזור גוש דן במסגרת הגדנ"ע, הוא היה בין המחברים את הערים היהודיות תל אביב וחולון וחמק מהצלפים הערבים ביפו.
לאחר סיום שירותו הצבאי היה חבר בקיבוץ נחשון, שם נישא בשנת 1955 לחברת הקיבוץ חנה ויחד הם עברו לחולון.
החל מ-1954 עבד בעתי"ם, וב-1957 החל לכתוב את הטור "הבחינה המוסרית", שבו הביע בקיצור את עמדותיו בסוגיות פילוסופיות, לעיתון על המשמר, עיתון ציוני-סוציאליסטי בבעלות השומר הצעיר שהיה מזוהה פוליטית עם מפ"ם.
ב-1962 יצא לטיול במזרח אסיה עם דגש על יפן כולל העיר הירושימה, כשחזר לישראל הרצה במספר מקומות בישראל על ביקורו בעיר שהופצצה בפצצת אטום אך לפני 17 שנים, ב-1963 יצא ספרו הראשון "מסע יפן", יומן המסע שלו במזרח אסיה בשילוב תמונות שצילם. זקס רשם חברת הוצאות לאור בשם "עדה" ובמסגרתה הוציא את הספר.
זקס הרבה לכתוב גם בחותם, מוסף "על המשמר", וכתב מגוון כתבות ומאמרים בעל המשמר במקביל למדור הבחינה המוסרית, ככותב בכיר בעל המשמר זקס היה גם חבר קבוע בוועידת מפ''ם, שהיוותה מעין פרלמנט של המפלגה.
ב-1966 שימש ראש המשלחת של מפ"ם לוועידה העולמית ה-21 נגד פצצות אטום ומימן שנערכה בהירושימה.
ב-1968 השלים תעודת בגרות והתקבל ללימודי מדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
ב-1971 יצא לאור תרגומו של זקס לעברית את הספר היפני הקלאסי מעשה גנז'י בהוצאת שוקן.
ב-1976 השלים תואר שני במדע המדינה, מאוחר יותר הוא השלים גם תואר ראשון בסוציולוגיה, הוא עזב את העיתונות ונעשה מרצה למדע המדינה וסוציולוגיה בבית ברל ולאחר מכן מורה לאזרחות ב"תיכון חדש" בחולון, שם לימד עד 1994.
דן זקס נפטר ב-14 ביוני 2015 בגיל 84, והובא למנוחות בבית העלמין האלטרנטיבי מנוחה מכובדת בגבעת ברנר .
רשימת ספריו (חלקי)

מסע יפן, 1963 בהוצאת עדה
חוצלארץ, 1977 בהוצאת שוקן, איורים: שמואל כץ
מדינה מול מדינות: מקראה ביחסים בינלאומיים, 1980 בהוצאת עם עובד
דמוקראטיה מהי? יחידה 3 מבנה חברתי ודמוקרטיה, 1980, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
כללי המשחק- תדריך למורה, 1988 בהוצאת הטלוויזיה החינוכית הישראלית
המדינה והפרט, 1993 בהוצאת משרד החינוך
דמוקרטיה וחינוך: הממד הרעיוני, 1996, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה
דן זקס נואם בוועידה העולמית ה-21 נגד פצצות אטום ומימן, הירושימה 1966
דניאל צ'ארלס גרוס

| --- | --- |

 לידה:  1838 ויטבי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1900 (בגיל 62 בערך) אלכסנדריה, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 
דניאל צ'ארלס גרוס (באנגלית: Daniel Charles Grose ‏; 1832 – 1900) היה צייר אמריקאי פורה של אסכולת נהר ההדסון שהיה פעיל בין השנים 1864 - 1900. בעיקר היה ידוע בנופיו הפסטורליים, ולעיתים הוא גם יצר נופים ימיים. מטייל נלהב, צייר סצנות ברחבי מזרח קנדה וברחבי ארצות הברית, בנוסף למדינות אחרות.
ביוגרפיה

דניאל צ'ארלס גרוס נולד בשנת 1832 בוויטבי, אנגליה. הוא היה אחד משישה ילדים שנולדו לדניאל הנדרסון ושרה רייצ'ל גרוס.
משפחת גרוס היו שחקנים שטיילו ברחבי צפון אנגליה במשך רוב שנות ה-30 וה-1840. בעיתון לונדוני בשנת 1843 תואר תיאטרון בניהולו של מר דניאל הנדרסון גרוס כמי שנראה שמעסיק הרבה ילדים קטנים, המהווים את החברה שלו.
לאחר ששירת בצי הסוחר בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19, גרוס התחתן עם אשתו הראשונה, לואיזה אסקו, ב־8 ביוני 1856 בצ'אתאם, קנט, אנגליה. בתחילת המרד בהודו בשנת 1857 היה סגן בחיל ההנדסה המלכותי ושירת במזרח הודו, הוא התנדב לשירות עד דיכויו של המרד.
הוא התגורר עם חותניו באנגליה בשנת 1861, אך בשנת 1865 הוא ואשתו עברו לטורונטו, אונטריו שם תיאר את עצמו לראשונה כאמן.
בשנת 1868 עברו גרוס ומשפחתו לברוקלין, ניו יורק, שם התגורר לאורך שארית חייו. לואיזה נפטרה בשנת 1875.
לאחר מותה התחתן גרוס עם אשתו השנייה מולי או מרי ג'יין ווייט. הנישואים השניים לא היו מאושרים ואחרי כמה שנים הם נפרדו. מרי חזרה למשפחתה בניו ברונסוויק, אך עד מהרה חזרה לניו יורק שם נפטרה בשנת 1881 מ"תשישות בגלל מאניה חריפה".
ב-25 במאי 1881 בוושינגטון הבירה התחתן גרוס פעם שלישית עם הרייט אסטלה סמית (1863–1914), גם היא הייתה אמנית. בין 1881 ל־1884 גרוס והרייט עשו טיול ברחבי העולם. הם חזרו לברוקלין אבל המשיכו בנסיעות כמעט עד מותו, ועזבו את ניו יורק שוב בשנת 1895 ושהו באוסטרליה עד 1898.
גרוס נפטר באלכסנדריה, וירג'יניה, בבית חמותו ב-24 בפברואר 1900.
הלווייתו נערכה למחרת בוושינגטון במעונו הקודם. אשתו הרייט נפטרה בברוקלין, ניו יורק ב-6 באוקטובר 1914.
קריירת ציור

גרוס למד באקדמיה המלכותית לאמנויות. עבודותיו המוקדמות ביותר הידועות מתוארכות ל-1864 ו-1865 ומורכבות מסדרת נופים במחוז קוויבק. אלה תוארו כציורי שמן פרימיטיביים בסגנון רומנטי.
הוא שרטט וצייר בצפון מזרח ארצות הברית, כולל מיין, עמק נהר ההדסון וקונטיקט. הוא המשיך לעבוד במחוזות קנדיים סמוכים. גרוס היה פעיל כצייר באזור הרי הרוקי משנות ה-1860 ועד 1880. מיקומים אמריקאים אחרים בהם צייר, כללו את פלורידה והגרנד קניון. חלק מיצירותיו שצוירו ממסעותיו להודו זכו לדירוג גבוה על ידי בני דורו, גרוס הצליח, ככל הנראה, מכיוון שרוב ציורי הבד שלו נמכרו לפני שהשלים אותם.
גרוס היה חבר באגודת האמנות בברוקלין, שם הציג בשנים 1869 ו-1875. רוב עבודתו של גרוס מתארת נופים פסטורליים, או סצנות רומנטיות עם חורבות. הוא היה מיומן גם בציור נוף ימי. סגנונו מעיד על זיקה לדור השני של אסכולת נהר ההדסון (בערך 1848–1900). מוזיאון סמואל דורקסי לאמנות מפרט את יצירותיו, כדוגמאות לאסכולת נהר ההדסון.
גלריה

סתו בצפון מערב
רוקדים בנוף עם חורבות
אשדות נהר בקוויבק
חוף באוסטרליה
הערות שוליים

↑  "Provincial Theatricals, Northallerton Theatre, family of Daniel Charles Grose, The Era, 17 Sept 1843". The Era. 1843-09-17. p. 5. נבדק ב-2021-06-05.
↑  "Daniel Charles Grose", www.findmypast.co.uk
↑  "Daniel Charles Grose, The Brooklyn Sunday Sun, 3 Sep 1876". The Brooklyn Sunday Sun. 1876-09-03. p. 5. נבדק ב-2021-06-05.
↑  Provincial Archives of New Brunswick, archives.gnb.ca
↑  Obituary of Grose, Daniel Charles. Washington Post. 24 February 1900. Page 3.
↑  "Daniel Charles Grose, Local Artists, The Brooklyn Daily Eagle, 21 Feb 1892". The Brooklyn Daily Eagle. 1892-02-21. p. 18. נבדק ב-2021-06-05.
↑  Harper, J. Russell (1970). Early Painters and Engravers in Canada. University of Toronto Press. pp. 136–137
↑  Falk, Peter Hastings, ed. (1999). Who was Who in American Art 1564-1975: 400 Years of Artists in America. II. Madison, Connecticut: Soundview Press. p. 1386
↑  American Scenery: Exhibition Checklist, www.newpaltz.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ULAN: 500088808  VIAF: 96326580   WorldCat (עם VIAF): 96326580 
דניאל גרוס, נוף בהודו
האורהי סודאקוב

האורהי ויקטורוביץ' סודאקוב (באוקראינית: Георгій Вікторович Судаков; נולד ב-1 בספטמבר 2002 בבריאנקה שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.
קריירת מועדונים

סודאקוב גדל במחלקות הנוער של סוקיל בריאנקה ומטאליסט חרקוב, ובשנת 2017 הגיע אל מחלקת הנוער של שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית. ב-21 באוקטובר 2020 ערך סודאקוב את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-2 על ריאל מדריד במסגרת שלב הבתים של עונת 2019/2020 בליגת האלופות. ב-30 באוקטובר 2020 ערך סודאקוב את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האוקראינית, כששיחק 90 דקות והבקיע שער בניצחון 4-1 על מריופול במסגרת המחזור השמיני. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך סודאקוב עשר הופעות ליגה.
קריירה בינלאומית

ב-23 במאי 2021 ערך סודאקוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בחריין במשחק ידידות.
סודאקוב היה בסגל נבחרת אוקראינה ביורו 2020, לקח חלק בשלושה מתוך חמשת משחקי הקבוצה בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.