stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ננסי פולברה

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1952 (בת 72) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס באוסטין (1971)  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט (1973)  אוניברסיטת טקסס באוסטין (1973) 
 מוסדות:  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור (1998)  פרס לאונטיף (2004) 
 אתר רשמי
 
ננסי פולברה (באנגלית: Nancy Folbre; ‏ 19 ביולי 1952) היא כלכלנית פמיניסטית אמריקנית, המשמשת פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מסצ'וסטס, ומבכירות הפמיניסטיות באקדמיה האמריקנית. בנוסף היא עיתונאית, יועצת ופרשנית כלכלית, העוסקת בשילוב התחומים שבין כלכלה ומשפחה.
השכלה

פרופ' ננסי פולברה החלה את המסלול האקדמי ב-1971 באוניברסיטת טקסס כבוגרת תואר B.A בפילוסופיה. משם המשיכה ללימודי תואר M.A בלימודי אמריקה הלטינית אותם סיימה בשנת 1973. בשנת 1979 זכתה לתואר הדוקטורט שלה בכלכלה מאוניברסיטת מסצ'וסטס ומשנת 1991 ועד היום מכהנת כפרופ' לכלכלה במוסד אקדמי זה.
אקדמיה והוראה

פולברה היא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מסצ'וסטס משנת 1991. בשנים 2003–2004 עמדה בראש המחלקה לכלכה באוניברסיטת מסצ'וסטס. כמו כן, בין השנים 2003–2007 שמשה פרופסור עמית בתוכנית לתאוריה חברתית ופוליטית באוניברסיטה הלאומית באוסטרליה. משנת 1980 ועד היום משמשת ככלכלנית בצוות של "המרכז לכלכלה פופולרית". תחומי העניין המחקריים של פולברה הם התחום שבין התאוריה הפמיניסטית והכלכלה הפוליטית, עם עניין מיוחד בעבודת הטיפול ובצורות אחרות של עבודות שאינן מתוגמלות בשכר מחוץ לשוק העבודה. באקדמיה היא מלמדת כמה קורסים נבחרים: כלכלה פוליטית של מגדר וגזע, מבוא לכלכלה פוליטית, היסטוריה של המחשבה הכלכלית וכלכלה פוליטית של נשים.
הישגים מקצועיים

משנת 1995 פולברה משמשת כעורכת שותפה של כתב העת "feminist economist". בשנת 2002 נבחרה כנשיאת האיגוד הבינלאומי לכלכלה פמיניסטית.
בשנת 2004 הייתה פולברה חברה בצוות של "האקדמיה הלאומית למדע", שבדק את כלכלת שוק העבודות הלא מתוגמלות בשכר. היא שמשה חברת הנהלה של "הקרן להתפתחות הילד" מאז 2000, וכחברה בוועדה הלאומית המייעצת לטיפול בילד ולחינוך מוקדם, כמו גם ב"איגוד הלאומי לנשים" ו"בקרן להגנה משפטית ולחינוך" מ-2004 ועד לימינו. במהלך הקריירה שלה, שמשה פולברה יועצת לכמה גופים מרכזיים: הוועדה לנשים במיין (1981), פרויקט תכנון האנרגיה של זימבבואה (1983), המרכז הבינלאומי למחקר על נשים ומפקדי אוכלוסין (1989–1990), משרד העבודה הבינלאומי (1992), הבנק העולמי (1995-1994), מועצת האוכלוסייה (1994), המרכז לסטטיסטיקה היסטורית של ארצות הברית (2000), המשרד לפיתוח אנושי של האו"ם (2005, 2010) פולברה כותבת בלוג כלכלי באתר New York Times העונה לשם Care talk.
פרסים ומענקים

המענק הראשון בו זכתה פולברה היה לכתיבת עבודת הפוסט-דוקטורט, מטעם המרכז לצמיחה כלכלית באוניברסיטת ייל בין השנים 1979–1980. ב-1989 קבלה פולברה מענק לחקר "עבודות נשים" ועבודות נשים במשקי הבית במערב מסצ'וסטס במאה ה-19. בין השנים 1995–1996 קיבלה מענק מחקר מקרן צרפת-אמריקה להוראה בפריז, וב-1998 זכתה למענק מחקר של 5 שנים מקרן מק 'ארתור. ב-1999 זכתה בפרס מצוינות ע"ש אוליסיה שפלין נורדברג בכתיבה ועריכה על מפקד האוכלוסייה.
ב-2002 קבלה פולברה פרס על הצטיינות יתרה בעבודתה כמרצה מטעם אוניברסיטת מסצ'וסטס. ב-2004 קבלה את פרס "Leontief" של המוסד להתפתחות גלובלית ולסביבה ב"Tufts University" וכן זכתה להיות עמיתת שרלוט פרקינס-גילמן באקדמיה האמריקנית למדעי הפוליטיקה והחברה. בין השנים 2006–2007 זכתה בפרס הנשיא צ'נסלורס למצוינות על הישגיה יוצאי הדופן במחקר ובפעילות יצירתית מטעם אוניברסיטת מסצ'וסטס. ב-2008 קבלה פולברה מענק על יוזמה כלכלית יצירתית. ובין השנים 2008–2009 קבלה את פרס Samuel F. Conti Faculty, באוניברסיטת מסצ'וסטס. ב-2009 קבלה פולברה תמיכה לפרויקט המחקר שלה ולקבוצות העבודה בתחום "הארגון החברתי של הספקת עבודת הטיפול" מטעם קרן ראסל סייג'.
תחום עיסוק מרכזי

הביקורת המרכזית של ננסי פולברה על התאוריות הכלכליות שהן מתעלמות באופן מובהק ממגוון רחב של עיסוקים בהן נשים פועלות, כמו טיפול בילדים בקשישים ובחולים. עיסוקים שבחלקם מתוגמלים בשכר נמוך וברובם ללא שכר כלל. תפקידים אלה לרב אינם זוכים להערכה חברתית. פולברה זיהתה פלח שוק שאינו נחקר ואינו מקבל מענה במודלים הכלכליים. התייחסותה לפלח שוק זה והתמקדותה בו, היא חדשנית ונחשבת לפורצת דרך. התמחותה זו מסייעת רבות להתפתחותה של הכלכלה הפמיניסטית.
כלכלת הטיפול

פולברה עוסקת בכלכלת הטיפול (Care work) תחום המאגד בתוכו כל עבודה הקשורה בטיפול ובסיוע לאחר, בפרט לאוכלוסיות כמו ילדים קשישים וחולים, המאופיינים בתלות ובצורך במבוגר מטפל. לאורך כל ההיסטוריה נשים נשאו בתפקידים שנתפסו כמותאמות לתכונות נשיות טבעיות. עבודות "הטיפול והדאגה לאחר", בניגוד לעבודות ומקצועות אחרים, מונעים לרב ממוטיבציה פנימית למתן עזרה או ציפייה חברתית ולכן מתבצעים גם ללא תמורה כספית. פולברה טוענת שעבודת הטיפול לא זכתה להערכה משום שהיא נעשתה על ידי נשים בתגמול כספי נמוך או ללא תגמול כלל, דבר שמהווה את אחד ההסברים לפערי השכר בין נשים לבין גברים בחברה המודרנית. פולברה טוענת שההבנייה החברתית כלפי נשים קושרת אותן בטיפול וכי רק על ידי שינוי תפיסות חברתיות ניתן להבטיח שהאחראיות של הטיפול תחולק באופן שווה ולא תונח אך ורק על כתפן של נשים בצורה לא פרופורציונלית. פולברה טוענת כי הזרם המרכזי של הכלכלנים איננו מקדיש תשומת לב מספקת לכלכלת הטיפול. שוק העבודה הוא שוק תחרותי ומעודד את הפרטים להשיג ולהתקדם במעמד, סטוס ובתגמול. בגלל מבנה השוק, עבודות הטיפול אינן יכולות להתחרות ביצרנות וברווחיות של עבודות אחרות, אך כחברה יש חשיבות רבה הן ערכית והן כלכלית לקיום עבודות אלו. פולברה טוענת שהאחריות לטיפול באחר היא של כלל החברה ולא אחריותן הבלעדית של נשים. היא מוסיפה כי מבנה חברתי זה, והמדיניות הרווחת משפיעה על חלוקת הזמן שיש לאנשים ובעיקר לנשים בבחירה שבין עבודות טיפול שאין להם תגמול (טיפול בילדים, הזנה, בריאות, חינוך ועוד) לבין היכולת שלהן להשתלב בשוק העבודה בתפקידים מובילים במשק הדורשים השקעת זמן מלאה. מצב שמגביל נשים לשאת בתפקידים שיש עליהם תגמול.
עקרת הבית והחשבונאות הלאומית

במאמרה החשוב משנת 1991 "עקרת הבית והחשבונאות הלאומית" סוקרת פולברה את נתוני מפקד האוכלוסין על מצבן של הנשים בהיבט של המשפחה והעבודה במאות ה-18 וה-19 באנגליה ובארצות הברית. לטענתה, חל מפנה במצבן של הנשים במאות אלה, משום שאם במאה ה-18 עבודתן של הנשים נחשבה לעבודה יצרנית, הרי שבמאה ה-19 הנשים נתפסות כגורם תלותי התלוי באחרים. שינוי זה נובע משתי סיבות: התלהבות "מביתיות נשית" (domesticity) והגידול במספר המשרתות, ששחרר את הנשים ממטלות רבות בבית. כך עברו הנשים מהיותן "עקרות בית יצרניות" ל"עקרות בית לא יצרניות".
במאמר כותבת פולברה על עליית הערך החברתי של "הביתיות" לצד פיחות בערכה של עבודת הנשים. נוצר מצב של "פולחן ביתיות" (cult of domesticity), שבו עלתה החשיבות המוסרית של הבית ולצד זה- נותקו האנשים מיחידות הייצור המשפחתיות. כתוצאה מכך, נוצרה חלוקה ל-2 שווקים: הנשים שויכו לעולם המוסרי והפרטי ואילו הגברים לעולם הכלכלי והציבורי.
המושגים הקשורים בנשיות ועבודת הבית עברו שינוי במפקדי האוכלוסין במאות אלה: במפקד האוכלוסין ב-1875 עקרות בית ורווקות שעבדו במשק בית ללא שכר נחשבו ל"בעלי תפקיד ביתי ואישי" ו"לעובדות יצרניות". ב-1885 המונח "לא יצרני" ו"נתמך" לא נועד לעקרות הבית והמושג "עקרות בית" התייחס לנשים שמנהלות את משק הבית ללא תשלום.
ב-1905 עקרות הבית כבר הוגדרו כ"חסרות הכנסות". הפיחות בערך עבודת הבית הוביל למחאה פמיניסטית, בעיקרה בשנות ה-30 של המאה ה-19. גם המנוחים החדשים, המסווגים את עבודת הבית לעבודה לא יצרנית הובילו לתפיסה כוללת של שוליות הביתיות. מי שאמצו את ההגדרות החדשות הם בני המעמד הגבוה, על אף מתנגדים רבים שקמו במקביל. למפקדי האוכלוסין אלה הייתה השפעה גדולה על התאוריה הכלכלית. נושא זה, לטענת פולברה, השריש גם את הפערים במשכורות- הגבר כמפרנס המרוויח יותר והאישה התלותית עם המשכורת הנמוכה.
ספרים

לפולברה שורה ארוכה של ספרים ומאמרים אשר ראו אור בכ-25 שנות פעילותה. בין ספריה הבולטים ניתן למצוא את השמות הבאים:
ספרים > מי משלם על הילדים? מגדר ומבני כפייה

בספר זה שיצא בשנת 1994, דנה פולברה על מצבן של נשים שיצאו אל המרחב הציבורי והפרדוקסים איתן הן מתמודדות: יותר נשים עובדות ועדיין אחראיות על משק הבית וטיפול באחרים. הילודה התמעטה אך יש יותר נשים שמגדלות באופן יחידני את ילדיהן, והסיבסוד הממשלתי לא תואם את המציאות. ראשית, היא מנסה להראות כי כלכלנים לא הצליחו לספק מודלים הולמים להסביר יחסים בין הורים וילדים במונחים של פיתוח, ורווחה חברתית. היא מצביעה על כך שכלכלנים מתמקדים בחשבונאות בלבד של ייצור ופחות במשמעות הכלכלית של שעתוק חברתי. היא מראה כיצד שינוי בהשקעה של זמן ומשאבים בטיפול בילדים יכול לתת מענה חברתי כלכלי נכון יותר לכלל החברה ולמנוע את פגיעתן של קבוצות חלשות כמו ילדים ונשים. לבסוף, היא בוחנת את מה שיש להיסטוריה לומר על המאבקים החברתיים על העלויות של שעתוק חברתי.
ספרים > המדריך לכלכלת ארצות הברית

המדריך לכלכלת ארצות הברית שיצא בשנת 2000, נכתב בשיתוף ג'יימס היינץ מהמרכז לכלכלה באוניברסיטת מסצ'וסטס-, בספר פולברה ועמיתיה חוקרים וחושפים את התפיסה המוטעית לגבי המציאות הגלויה של כלכלת ארצות הברית. כל פרק עוסק בנושא אחד או רעיון שמלווה בקריקטורה או יצירות אמנות אחרות. הספר כתוב בשפה פשוטה ונהירה. המחברים גם כללו מילון מונחים מפורט כדי לעזור לקוראים להכיר ולהבין מושגים בכלכלה. ספר זה מכסה מגוון רחב של נושאים, ובהם אי שוויון גזע ומגדר, עבודה, חינוך, רווחה, והוצאה ממשלתית לבריאות.
ספרים > הלב הבלתי נראה: כלכלה וערכי משפחה

הספר נכתב בשנת 2001. מדידת הערך של עבודת טיפול היא קשה בעיקר משום שיחסים של טיפול מתבססים בחלקם על עסקאות חליפין. לב בלתי נראה היא מטאפורה המייצגת את ערכי משפחה של אהבה והדדיות כלכלית, שהיא עומדת בניגוד "היד הנעלמה" של אדם סמית, "שבו כוחות השוק של היצע וביקוש קיימים לצד המרדף של אינטרס עצמי. בעוד הכוחות של השוק החופשי ואינדיבידואליזם התחרותי שולט בחיים ציבוריים, הכוחות של חמלה חייבים למתן את הכוחות של אינטרס עצמי. בכתיבה מעוררת מחשבה מעמידה פולברה את "הלב הבלתי נראה". מאות שנים, נשים סיפקו טיפול בחינם בבית. היום כשהן עובדות מחוץ לבית, והמשק מתגמל את עבודתן בשכר נמוך הן נפגעות ואיתן ערכי המשפחה. פולברה טוענת שבסדרי עדיפות אלה חלה שחיקה במעמד הנשים וביכולת לספק טיפול אישי.
ספרים > זמן משפחה - הארגון החברתי של הטיפול

ספר שיצא בשנת 2004, כולל 11 מאמרים הדנים במגוון הנושאים הקשורים בטיפול בילדים ובקשישים. פולברה טענה שלזמן יש חשיבות אדירה בחיינו ובמיוחד לזמן שאנו מקדישים עבור הטיפול בילדים, מבוגרים וכו'. הספר דן בסוגיה כיצד אנשים מחלקים את זמנם בין עבודות בשכר לבין עבודות הטיפול שאינם בשכר וכיצד המוסדות החברתיים משמרים חלוקה זו. הספר מציאה בחינה מחדש של חלוקת זמן שמביאה בחשבון אספקטים כלכליים.
ספרים > להעריך ילדים: חשיבה מחדש על כלכלת המשפחה

פולברה דנה בספר זה שיצא בשנת 2008, בעלויות גידול ילדים, בערך הכלכלי חברתי של טיפול בילד לכלכלת המדינה וכיצד עלויות אלה מהותיות לחברה. פולברה מזמינה את הקורא לחשוב מחדש על האופן שבו החברה מנהלת את גידול ילדיה. השקעות כלכליות של הורים ובעיקר אימהות בילדיהן מובילה לעיתים לכלכלת עוני. בחשיבה אחרת מציעה פולברה לראות בילדים את דור העתיד של משלמי המיסים ולבחון מחדש את המדיניות הקיימת.
ספרים > תאוות בצע, תשוקה ומגדר: ההיסטוריה של הרעיונות הכלכליים

הספר נכתב בשנת 2009, בתקופה שלאחר המשבר הכלכלי שפרץ בשנת 2008, הוא בוחן את הגבולות שבין המרדף אחר אינטרסים אישיים של קידום והשגת הון, ובין חוסר מוסריות ומגדר. פולברה מראה כי עד למשבר הכלכלי הנורמה של תאוות בצע נחשבה כמוסרית ולגיטימית בייחוד כאשר היא מיוצגת על ידי גברים. אך מבט מקרוב, מצביע על כך שהחמדנות ותאווה נחשבות בדרך כלל טובות רק לגברים, וגם אז רק מחוץ לתחום של חיי משפחה. ההיסטוריה של הכלכלה המערבית מחזקת את העמדה כי גברים מקבלים לגיטימציה תרבותית להתנהגויות מסוג זה אותן התנהגויות הנשללות מנשים. בספרה היא מתארת תהליך של שינוי כלכלי ותרבותי בארצות הברית, בריטניה וצרפת שעיצבה את התפתחותו של קפיטליזם פטריארכלי ומדינת הרווחה.
ספרים > אהבה וכסף כלכלת הטיפול בארצות הברית ניו יורק : קרן ראסל סייג'

בספר שיצא בשנת 2012, בוחן צוות רב תחומי של מומחים את הדילמות התאורטיות של מתן טיפול, ומספק סקירה אמפירית חסרת תקדים של הבעיות בסקטור עבודות הטיפול לסוגיהן בארצות הברית. בארבעים השנים האחרונות נשים הצטרפו לשוק העבודה בעיסוקים מגוונים. עבודות הטיפול נשארו נחלת הנשים ואילו השכר המוצא לנשים בשוק העבודה נשאר נמוך. הספר מעלה שאלות נוקבות ובוחן, מדוע נשים ממשיכות לעסוק בעבודות הטיפול, מדוע התגמול נשאר נמוך למרות הערך החברתי שיש בעבודות אלו.
פרסומים בכתבי עת

לפולברה רשימה של מאמרים שהתפרסמו בכתבי עת מובילים, כגון: "הכלכלה הפוליטית של ההון האנושי" (2012), "טיפול מתקן" (2008), "מדידת טיפול: מגדר, עצמה וכלכלת הטיפול" (2006), "באיזה מדד? זמן משפחה המוקדש לילדים בארצות הברית" (2005), "עלות הטיפול" (בשיתוף עם פאולה אנגלנד) (1999), "ילדים כנכנסים ציבוריים" (1994) ועוד.
מספריה

Folbre Nancy, Editor and contributor, For Love and Money: Care Provision in the U.S. (New York: Russell Sage Foundation) 2012
Folbre Nancy Saving State U: Why We Must Fix Public Higher Education. New York: The New Press 2010
Folbre Nancy, Lust and Gender: A History of Economic Ideas, New York: Oxford University Press 2009
Folbre Nancy, Valuing Children: Rethinking the Economics of the Family, Cambridge, MA: Harvard University Press 2008
Folbre Nancy Editor (with Lois Shaw and Agneta Stark), Warm Hands in a Cold Age: Gender and Aging. New York: Routledge 2006
Folbre Nancy, Editor (with Michael Bittman) Family Time: The Social Organization of Care, New York: Routledge 2004
Folbre Nancy,the Invisible Heart: Economics and Family Values.New York: The New Press 2001.
Folbre Nancy The Ultimate Field Guide to the U.S. Economy (with James Heintz and The Center for Popular Economics) New York: The New Press 2000.
Folbre Nancy, De la différence des sexes en économie politique. Paris: Edition des femmes 1997
Folbre Nancy ,Editor The Economics of the Family. Cheltenham: Edward Elgar 1996
Folbre Nancy The New Field Guide to the U.S. Economy (with the Center for Popular Economics). New York: The New Press1995
Folbre Nancy, Who Pays For the Kids? Gender and the Structures of Constraint. New York: Routledge 1994
לקריאה נוספת

פולברה, נ. (1996). עקרת הבית והחשבונאות הלאומית, תיאוריה וביקורת, 9, 175–188.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Folbre Nancy, retrieved March 1th from http://people.umass.edu/folbre/folbre/
↑  Cicarelli, James; Cicarelli, Julianne (2003), "Nancy Folbre (1952- )", in Cicarelli, James; Cicarelli, Julianne, Distinguished women economists, Westport, Connecticut: Greenwood Press, p. 71,
↑  Folbre, Nancy “Caring Labor.” Transcription of a video by Oliver Ressler, recorded in Amherst, U.S.A., 20 min., 2003.
↑  http://www.law.tau.ac.il/Heb/_Uploads/dbsAttachedFiles/akeretbait.pdf עקרת הבית והחשבונאות הלאומית
↑  Folbre Nancy (1994) Who Pays For the Kids? Gender and the Structures of Constraint. New York: Routledge
↑  Folbre Nancy (2000) The Ultimate Field Guide to the U.S. Economy (with James Heintz and The Center for Popular Economics) New York: The New Press
↑  Folbre Nancy (2001) The Invisible Heart: Economics and Family Values. New York: The New Press
↑  Folbre Nancy 2004 Editor (with Michael Bittman) Family Time: The Social Organization of Care. New York: Routledge
↑  Folbre Nancy (2008) Valuing Children: Rethinking the Economics of the Family, Cambridge, MA: Harvard University Press
↑  Folbre Nancy 2009 Greed, Lust and Gender: A History of Economic Ideas. New York: Oxford University Press
↑  10Folbre Nancy, Editor and contributor, For Love and Money: Care Provision in the U.S. (New York: Russell Sage Foundation) 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429522605171  BIBSYS: 90610947  BnF: cb12569778k (data)  CiNii: DA0318212X  GND: 170211096  ISNI: 0000 0001 0867 2336  LCCN: n86859917  LNB: 000055291  NKC: jo2013785374  NLA: 36048160  NLK: KAC200703008  NTA: 094824320  RERO: 02-A003250233  SUDOC: 03500813X  Trove: 1201283  VIAF: 7506677   WorldCat (עם VIAF): 7506677
סאם הבלתי-ניתן להטבעה

סאם הבלתי-ניתן להטבעה (באנגלית: Unsinkable Sam, הידוע גם בשם אוסקר; 1941-‏1955) הוא כינוי של חתול ספינה ש"שירת" במהלך מלחמת העולם השנייה הן בקריגסמרינה (צי המלחמה של גרמניה הנאצית) והן בצי המלכותי הבריטי. הוא שרד את טביעתן של שלוש ספינות. "שירת" כחתול ספינה בין השנים 1941–1955.
סאם הבלתי-ניתן להטבעה
ביוגרפיה

שמו המקורי של החתול אינו ידוע. השם "אוסקר" ניתן לו על ידי צוות המשחתת הבריטית "קוזאק" שחילצה אותו מהים בעקבות טביעת ספינת הקרב הגרמנית "ביסמרק". השם "אוסקר" נגזר מקוד האותות הבינלאומי לאות 'O'; האות מסמלת "אדם בים" באנגלית: "Man Overboard" (האיות הגרמני, "Oskar", שימש גם הוא לעיתים, מכיוון שסאם היה במקור חתול גרמני).
ביוגרפיה > ספינת קריגסמרינה ביסמרק

החתול, שהיה בעל טלאים בשחור-לבן, היה כביכול חתולו של איש צוות אלמוני ששירת על גבי ספינת הקרב הגרמנית "ביסמרק" והיה על סיפון הספינה ב-18 במאי 1941 כשהפליגה למבצע "תרגיל הריין" (בגרמנית: Rheinübung), המשימה היחידה של ה"ביסמרק". ה"ביסמרק" הוטבעה לאחר קרב ימי עז ב-27 במאי, ורק 114 מתוך למעלה מ-2,200 אנשי ציוותה שרדו בקרב. שעות ספורות לאחר מכן, אוסקר נמצא צף על קרש ונמשה מהמים על ידי המשחתת הבריטית "קוזאק".  מבלי לדעת מה היה שמו המקורי על ה"ביסמרק", צוות ה"קוזאק" קרא לקמע החדש שלהם "אוסקר".
ביוגרפיה > ספינת הוד מלכותה קוזאק

החתול שירת על סיפון ה"קוזאק" במשך מספר חודשים, בעת שהספינה ביצעה תפקידי ליווי שיירות בים התיכון ובצפון האוקיינוס האטלנטי. ב-24 באוקטובר 1941, ה"קוזאק" ליוותה שיירה מגיברלטר לבריטניה כאשר נפגעה קשות מטורפדו שנורה על ידי צוללת U-563 גרמנית. צוותה הועבר למשחתת הוד מלכותה "לגיון", ונעשה ניסיון לגרור את ה"קוזאק" בחזרה לגיברלטר. עם זאת, החמרה בתנאי מזג האוויר גרמה לכך שהמשימה הפכה לבלתי אפשרית, והיה צורך לנטוש אותה. ב-27 באוקטובר, יום לאחר מכן, טבעה ה"קוזאק" ממערב לגיברלטר. הפיצוץ הראשוני פוצץ שליש מן החלק הקדמי של הספינה, ו-159 מאנשי צוותה נספו. אוסקר שרד גם כאן, והובא לבסיס הצי הבריטי המלכותי בגיברלטר.
ביוגרפיה > נושאת המטוסים רויאל אוק

החתול, שכונה "סאם הבלתי-ניתן להטבעה", הועבר לנושאת המטוסים "רויאל אוק", שבמקרה היה לה חלק חשוב בהשמדת ה"ביסמרק" (יחד עם ה"קוזאק"). עם זאת, מזלו של סאם לא שפר עליו על סיפונה של נושאת המטוסים, ובעת חזרתה ממלטה ב-13 בנובמבר 1941, נושאת המטוסים טורפדה אף היא, הפעם על ידי U-81. נעשו ניסיונות לגרור את ה"רויאל אוק" לגיברלטר, אך זרימת המים הבלתי ניתנת לעצירה הפכה את המשימה לבלתי אפשרית. נושאת המטוסים התהפכה וטבעה 30 מייל מגיברלטר. הקצב האיטי שבו טבעה הספינה גרם לכך שניתן היה להציל את כל אנשי הצוות (מלבד אחד). הניצולים, כולל סאם, שנמצא נאחז בקרש צף על ידי ספינה קטנה ותואר כ"כועס אך בלי פגיעה משמעותית", הועברו לספינת הוד מלכותה "ברק" ולאותה "לגיון" אשר חילצה את צוות ה"קוזאק". "לגיון" עצמה טבעה אף היא ב-1942, ואילו ה"ברק" טבעה ב-1943.
אובדן ה"רויאל אוק" סימל את סוף הקריירה הימית של סאם. הוא הועבר תחילה למשרדי מושל גיברלטר ולאחר מכן נשלח לממלכה המאוחדת, שם בילה את שארית המלחמה בבית יורדי ים בבלפסט שנקרא "הבית למלחים". הוא נפטר בשנת 1955. דיוקן פסטל שלו (שכותרתו Oscar, the Bismarck's Cat) מאת האמנית ג'ורג'ינה שו-בייקר (1860–1951) נמצא ברשות המוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'.
ביקורת

רשויות מסוימות מפקפקות באמיתות החתול סאם ומעלות את האפשרות שהביוגרפיה שלו אינה אלא "סיפור ים", למשל, מכיוון שקיימות תמונות של שני חתולים שונים המזוהות עם אותו החתול.
לקריאה נוספת

Lewis, Val (2001). Ships' Cats in War and Peace. Shepperton: Nauticalia. ISBN 978-0-9530458-1-5.
Vocelle, Laura (27 בפברואר 2015). "Cats in 20th Century History (Cats in War-Unsinkable Sam)". thegreatcat.org. {{cite web}}:  (עזרה)
שי לוי, ‏חיות מלחמה, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2017
הערות שוליים

1 2 3  Venantas Butkus, The fame of ships’ cats, web.archive.org, ‏8 ביולי 2011 (באנגלית)
1 2 3  Royal Museums Greenwich, Oscar, cat from the German battleship 'Bismarck', www.rmg.co.uk (באנגלית)
↑  Alan Chanter, Destroyer Cossack, World War II Database, ‏Sep 2007
1 2  Stall Sam, 100 Cats Who Changed Civilization: History's Most Influential Felines, Quirk Books, 2007, עמ' 57–58, ISBN 1-59474-163-8. (באנגלית)
↑  Imperial War Museums, THE SINKING OF HMS ARK ROYAL, web.archive.org, ‏2021-05-02 (באנגלית)
↑  dreadnaughtz, HMS Ark Royal (1937), naval encyclopedia, ‏13 במאי 2021 (באנגלית)
↑  HMS Legion, destroyer, www.naval-history.net, ‏5 באוגוסט 2011 (באנגלית)
↑  HMS Lightning, Military Wiki (באנגלית)
↑  Georgina Shaw Baker, artuk.org (באנגלית)
ביסמרק
ספינת הוד מלכותה קוזאק
ה"רויאל אוק" שוקעת, ולצידה ספינת הוד מלכותה לגיון
סלנגור

סלנגור (במלאית: Selangor) היא מדינה במלזיה. בראש המדינה עומד סולטאן. סלנגור נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בפרק בצפון, פהנג במזרח, נגרי סמבילן בדרום-מזרח ומצר מלאקה במערב. כמו כן בתוך סלנגור נמצאות שתי מובלעות שהן טריטוריות פדרליות: קואלה לומפור, בירת מלזיה, ופוטרג'איה, מרכז השלטון הפדרלי של מלזיה. בירתה היא שה אלם והבירה המלכותית שלה (מקום משכנו של הסולטאן) היא קלנג.
שמה המורחב של המדינה הוא סלנגור דרול אהסן (במלאית: Selangor Darul Ehsan, בג'אווי: سلاڠور دار الإحس).
היסטוריה

עד תחילת המאה ה-16 אזור סלנגור של היום נשלט על ידי סולטנות מלאקה. לאחר שהסולטנות הופלה על ידי פורטוגל ב-1511, פורטוגל, סיאם, סולטנות אצ'ה וסולטנות ג'והור ניסו להשתלט על האזור.
כשהולנד כבשה את מלאקה מהפורטוגזים ב-1641, הם הביאו אתם שכירי חרב מהאי סולאווסי שהשתלטו בהדרגה על האזור והקימו בו סולטנות כעבור 100 שנים.
במאה ה-19 סלנגור החלה לשגשג על ידי ניצול מצבורי הבדיל הגדולים שבה וכן עקב עליית חשיבותו של הגומי, שהעצים מהם הוא מופק נפוצים מאוד בסלנגור. בעקבות השגשוג החל גל הגירה גדול של סינים לסלנגור. קבוצות סינים נלחמו ביניהן על שליטה במכרות הבדיל ומה שגרום לאלימות ולהידרדרות המצב הכלכלי בסלנגור. הבריטים ניצלו את המצב הלא-יציב ובמחצית השנייה של המאה ה-19 הם התחילו להשתלט בהדרגה על הסולטנות.
ב-1896 סלנגור התאחדה עם פרק, נגרי סמבילן ופהנג לתוך המדינות המלאיות המפודרלות (Federated Malay States), מדינת חסות פדרטיבית של בריטניה. ב-1946 המדינות המלאיות המפודרלות התאחדו עם יתר המושבות ומדינות החסות הבריטיות בחצי האי המלאי לאיחוד המלאי, שהפך להיות ב-1948 לפדרציית מלאיה. פדרציית מלאיה קיבלה עצמאות ב-1957 וב-1963 היא הייתה בין המדינות שהתאחדו והרכיבו את מלזיה.
עד 1974 קואלה לומפור שימשה גם כבירת מלזיה וגם כבירת סלנגור. באותה שנה קואלה לומפור הפכה לטריטוריה פדרלית נפרדת מסלנגור, אך עדיין המשיכה לשמש כבירת סלנגור עד 1978, כשהבירה הועברה לשה אלם.
כלכלה

כלכלת סלנגור מתבססת בעיקר על מסחר, חקלאות ותעשייה, הכוללת בין היתר ייצור מוצרי חשמל, כימיקלים וכלי רכב.
סלוצק

סלוּצְק (בלארוסית: Слу́цак, או Слуцк; רוסית: Слуцк; פולנית: Słuck), היא עיר במחוז מינסק בבלארוס. היא משמשת כמרכז מנהלי של מחוז המשנה סלוצק. נמצאת כ־105 ק"מ דרומית למינסק. העיר נמצאת במיזוג נהרות סלוצ' וביצ'יוק ומונה נכון ל־2023 כ־60,300 תושבים.
היסטוריה

סלוצק ידועה לנו מכתבי יד משנת 1116, שם היא מוזכרת לראשונה מיד עם פירוק הממלכה הרוסית העתיקה (רוסיה של קייב). בתחילה העיר הייתה עיר-מבצר. החל מהמאה ה־15 קמה סביבה עיירה המוקפת ביצורים וחפיר. במאות ה־16–17 הפכה כולה לעיר מבצר מהמשוכללות ביותר באזור בלארוס, ולא פעם הותקפה.
כיום, עקב תוכניות מתאר לכבישים שהתממשו, מסילות הברזל ובנייה צפופה, כמעט ולא נשאר דבר מההיסטוריה הזו. אפילו החפיר שהיה סביב העיר העתיקה רובו כוסה בעפר והפך לשטח בנייה. מעטים הם הבניינים ושרידים ששרדו את פגעי הזמן, כך שעיקר המקורות כיום הם מכתבי יד.
היהודים בסלוצק

סלוצק התפרסמה בכך שגרו בה בעיקר יהודים במאות השנים האחרונות, עד מלחמת העולם השנייה.
היהודים הוזכרו בה לראשונה ב-1583 כנציגים של השוק המקומי. ב-1766 היו בה 1,577 יהודים.
בסלוצק כיהנו מגדולי הרבנים במאות ה-17 עד ה-20, ששמם נודע למרחוק מעבר לגבולות קהילותיהם. הרב ברוך משקלוב כיהן בסלוצק כדיין וכרופא משנת 1797 עד פטירתו ב-1808. בתחילת שנת תרכ"ה (1864) נתמנה הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק לרבה של סלוצק במקום רבי יוסף פיימר שנפטר. בפסח שנת תרל"ה 1875, החליט הרב סולובייצ'יק להסתלק מרבנות סלוצק, עקב מסע רדיפות שהתנהל נגדו על ידי חלק מעשירי העיר, משום שהנהגתו התקיפה בעניינים ציבוריים לא נשאה חן בעיניהם.
הרב יעקב דוד וילבסקי כיהן כרב בסלוצק החל משנת 1890 ויזם את הקמת ישיבת סלוצק - קלצק כסניף של ישיבת סלובודקה. הגרעין המייסד של הישיבה שנשלח על ידי הרב נתן צבי פינקל כללה ארבעה עשר בחורים, בהם הרב ראובן כץ, הרב אליעזר יהודה פינקל והרב יצחק רובנשטיין, כשבראש החבורה עמד הרב איסר זלמן מלצר. הרב איסר זלמן מלצר ירש את הרבנות של סלוצק מהרידב"ז כשזה עלה לארץ ישראל, וכיהן כרבה של סלוצק בין השנים 1903–1923. לאחר שהרב מלצר נמלט מברית המועצות בגלל רדיפות הקומוניסטים, החליפו הרב יחזקאל אברמסקי עד שנת 1930 עת גורש לסיביר.
בסלוצק גם נולדו יהודים מפורסמים רבים, בהם הרב ברוך בער לייבוביץ, הרב שאול ישראלי והסופר יצחק דב ברקוביץ. בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-10,200 יהודים, קרוב ל-80% מתושביה.
היהודים בסלוצק > בשואה

ב-27 באוקטובר 1941, כוחות מיוחדים מהאיינזצגרופן הנאצי יחד עם בעלי בריתם הליטאים (ארבע פלוגות של משטרת העזר הליטאית מהבטליון ה-12 מקובנה) נכנסו לעיר עם הקצאה לחיסול האוכלוסייה היהודית תוך יומיים. היהודים הוקפו, הוצאו מבתיהם ונרצחו בהמוניהם ברחובות. כמו כן נרצחו גם רבים מהאוכלוסייה האתנית באזור. קרוב ל-4,000 יהודים נרצחו במשך יומיים וכן לא יהודים. ההרג ההמוני ללא הבחנה התבצע על מנת להזהיר את האוכלוסייה בבלארוס לא לפעול כנגד הכובשים הנאצים. אפילו הממשל האזרחי הנאצי בבלארוס זעם, לאחר שהשקיע מאמצים גדולים כדי לזכות בשיתוף פעולה של האוכלוסייה המקומית, בהתאם להוראות מהיטלר.
בד בבד, הוקם בסתיו 1941 גטו מוקף גדר תיל בעיר, בו רוכזו יהודיה הנותרים ויהודים שגורשו מיישובי הסביבה. גטו זו חולק לשני חלקים, ומעת לעת נרצחו בו חולים יהודים. באביב 1942 נרצחו בין 3,000 ל-4,000 מיהודי הגטו שבעיר ליד הכפר קרסנאיה סלובודה. בינואר 1943 הועסקו יהודי הגטו בבניית בית בושת לחיילים הגרמנים בעיר, תוך שימוש במצבות מבית העלמין היהודי בעיר. ב-8 עד 9 בפברואר 1943 נרצחו יתר יושבי גטו סלוצק באתר ההרג בקרסנאיה סלובודה.
ערים תאומות

אוקראינה ברובארי, אוקראינה (מ־1992)
הערות שוליים

↑  ישיבת "עץ החיים" דקלצק, ד"ר הלל זיידמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560162605171  GND: 4435559-2  LCCN: n86059714  NKC: ge582394  VIAF: 136125351   WorldCat (עם VIAF): 136125351