stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
במה (פולחן)
בהיסטוריה

עד רפורמת יאשיהו, הפולחן בבמות היה חלק חשוב ולגיטימי מהפולחן בדת הישראלית הקדומה. הספרות המקראית המאוחרת לימים אלה מוקיעה את הבמות. חוקר המקרא יוליוס ולהאוזן העלה לראשונה את הסברה, שבמשך רוב ימי המקדש הראשון איסור הבמות לא היה ידוע כלל. הוא הסביר שהמהפכה שחולל המלך יאשיהו בריכוז הפולחן בבית המקדש נעוצה בגילויו של "ספר התורה" במקדש בימיו, והכוונה, לדבריו, לספר דברים, בו מופיע איסור ההקרבה בבמות. מכך, בין השאר, הסיק שיש לתארך את זמן כתיבתו של ספר דברים לשלהי ימי בית המקדש הראשון.
בספר שמואל, המספר על תקופת השופטים ומלכות שאול ודוד, מסופר במקומות רבים על הקרבת קורבנות בבמה, גם על ידי שמואל הנביא או בהוראתו, והכתוב מתאר זאת באופן חיובי. הדבר מוסבר בתחילת ספר מלכים:
”רַק הָעָם מְזַבְּחִים בַּבָּמוֹת, כִּי לֹא נִבְנָה בַיִת לְשֵׁם יהוה עַד הַיָּמִים הָהֵם.” (מלכים א', ג', ב').
הכתובים מציינים שהבמות היו פעילות כמעט לכל אורך תקופת בית המקדש הראשון. הפסוק "רק הבמות לא סרו, עוד העם מזבחים ומקטרים בבמות", חוזר ונשנה בספר מלכים בפרשיות הסיכום של רוב מלכי יהודה, ומודגש בכתובים שמדובר בבמות להקרבת קורבנות לה'.
שני המלכים היחידים שעליהם נאמר שעסקו בהפסקת ההקרבה בבמות הם חזקיהו ויאשיהו, בשלהי ימי הבית הראשון. בדרום-מערב ירושלים מצויות תלוליות אבנים ועפר שנוצרו בידי אדם ללא רבדים, המכונות רגמים. בחפירה יסודית שבה הוסרה כל הערמה מאחד הרגמים, הם תוארכו לתקופת מלכי יהודה – המאות השמינית והשביעית לפנה"ס. בתחתית הרוגם נתגלה מבנה וסמוך לו שרידי שרפה. משערים שהרוגם הוא אתר קבורה וגניזה של במה, מימי יאשיהו.
במצבת מישע מספר מישע מלך מואב שהוא עשה "במת" (במה) לכמוש; גם ישעיהו סיפר שבמואב היו במות (ט"ו, ב'; ט"ז, י"ב).
בהלכה היהודית

הקרבת הקורבנות בבמה הייתה מותרת על פי ההלכה בתקופות מסוימות, ולאחר שנבנה בית המקדש בירושלים נאסרה כליל. בזמן שהיו הבמות מותרות, יש להבדיל בין במת יחיד של אדם פרטי לבין במת ציבור או במה גדולה המשמשת את כלל הציבור.
לפי ההלכה, האיסור מספר ויקרא האיסור מתייחס הן לשחיטת הקורבן מחוץ למשכן, והן להעלאתו על מזבח מחוצה לו. בספרות ההלכה האיסור נקרא שחוטי חוץ.
קושי מיוחד שפתרונו שנוי במחלוקת נוגע להקרבת הקורבנות בבמה בימי השופטים. בתקופה זו היה משכן שילה עומד על מכונו, ובכל זאת מתוארים בכמה מקומות קורבנות בבמה. הקושי אינו בעצם העובדה שהוקרבו קורבנות כאלה, שכן אפשר שהיה זה בניגוד להלכה, כפי שמצאנו לרוב בספר מלכים (ראו להלן). הקושי נעוץ בכך שקורבנות אלה נעשו על ידי כל ישראל או על ידי שופט (גדעון) או בהוראת "מלאך ה'" (בקורבנו של מנוח), והמקרא אינו מביע כל הסתייגות מכך.
הדעה המקובלת בדברי חז"ל היא, שבתקופת שילה היה איסור להקריב קורבנות בבמה, כמשתמע ממעשה בני ראובן וגד האמור, ורק בזמן היות המשכן בנוב וגבעון הותרה ההקרבה בבמות. חז"ל מעגנים את התפיסה הזו בלשון הכתוב האוסר את ההקרבה: "כי לא באתם עד עתה אל המנוחה ואל הנחלה". הביטויים "מנוחה" ו"נחלה" רומזים למצבי רגיעה של העם, מחד, ושל המשכן והארון, מאידך. משכן שילה, הקבוע באופן יחסי (משכן זה עמד למעלה מ-300 שנה, ונקרא גם "בית", ולא רק "אהל" כמו "אהל מועד" שבמדבר סיני), וארון הברית היה בו, נחשב כמקדש קבע, ואילו בזמן נוב וגבעון, בהיעדר ארון הברית, לא הייתה זו "מנוחה". כך מנסח זאת התלמוד הירושלמי: "זה סימן: כל זמן שהארון מבפנים – הבמות אסורות; יצא – הבמות מותרות". לשיטה זו, הקורבנות בבמה בזמן שילה היו חריגה מן הדין כ"הוראת שעה", על פי סמכות מיוחדת שהוקנתה לנביא לסטות מן ההלכה לצורכי שעה, או שהדבר הותר בשעה שהארון הוצא ממשכן שילה, כמקובל לעיתים בעת מלחמה.
לדעה אחרת בדברי חז"ל, של רבי שמעון בן יוחאי, גם בזמן שילה היה מותר להקריב בבמה. הביטויים "מנוחה" ו"נחלה" מכוונים, לדעתו, על ירושלים בלבד.
קיימים הבדלים רבים בין הלכות הקורבן בבית המקדש לבין הלכותיו בבמה. ההבדלים העיקריים הם, שבבמה אין להקריב חטאת או אשם, אלא רק את קורבנות הנדבה, עולה ושלמים, וההקרבה יכולה להתבצע גם על ידי מי שאיננו כהן.
בהלכה היהודית > הסברים להפרת האיסור בימי המקרא

נקודת המבט הדתית היא שהתורה התקיימה כפי שהיא מוכרת כיום בכל ההיסטוריה של עם ישראל, ומכאן שהאיסור על במות היה קיים החל מהקמת בית המקדש; רבנים מסבירים שהסיבה להפרה החוזרת ונשנית של האיסור הייתה מתוך הרגל, מן הימים שבהם היה הדבר מותר, ותחושה של צורך עז בהקרבת קורבנות. יש מציינים גורם נוסף לדבר, ולהימנעותם של מלכים אחרים מאכיפת האיסור: מכיוון שהבמות הוקמו לשם ה' – אסור היה להרוס אותן.
חריגה בולטת מאיסור ההקרבה מחוץ למקדש מצויה במקרא במעשהו של אליהו הנביא בהר הכרמל, שבנה מזבח והעלה עליו קורבן, במסגרת ההתמודדות עם נביאי הבעל. בדברי חז"ל מוסבר הדבר כ"הוראת שעה" מיוחדת, שבה הותר הדבר מכח שני נימוקים: האחד – התורה הסמיכה את הנביא להורות על ביטולה של מצווה מסוימת באופן זמני. השני – כל הנהגה דתית מוסמכת להורות על ביטול זמני של מצווה ל"מגדר מילתא" (עברית: לגדור דבר), כלומר, כאשר קיים צורך מיוחד בדבר לשם החזרת העם בתשובה.
עם זאת, אליהו מקפיד לבנות את המזבח בהר הכרמל מ"שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה אֲבָנִים כְּמִסְפַּר שִׁבְטֵי בְנֵי יַעֲקֹב". הקפדה זו באה לבטא את ההלכה שאסור לאדם להקים מזבח פרטי, ואף מזבח זה קשור לעם ישראל בכללו.
בהלכה היהודית > איסור הבמות גם לאחר חורבן המקדש

על פי הדעה המקובלת בדברי חז"ל, חורבן בית המקדש לא החזיר לקדמותו את היתר הבמות, וכלשון המשנה: "באו לירושלים – נאסרו הבמות, ולא היה להם עוד היתר".
בתלמוד הבבלי מובאת דעה של האמורא רבי יצחק (המאה ה-3 לספירה) לפיה ההקרבה במקדש חוניו בימיו מותרת על פי ההלכה. התלמוד אומר שרבי יצחק חזר בו, בעקבות הכתוב במשנה.
בהלכה היהודית > קרבנות גוים

האיסור להקריב קורבן מחוץ למקדש נאמר לעם ישראל בלבד, וההלכה מתירה זאת לגוים. לפיכך, מותר גם לישראל להדריך אותם כיצד לעשות זאת, ובלבד שלא יהיה שותף בעשייה ממש. בתלמוד מסופר על המלך הפרסי שבור ששלח קורבן לאמורא רבא וביקש ממנו להקריב אותה, ורבא מסר לגוים הוראות מפורטות כיצד לעשות זאת.
ראו גם

רוגם
הדת הישראלית הקדומה
רפורמת יאשיהו
ריכוז הפולחן
בית המקדש
הבמה בגבעון
אתר הפר
מזבח חצוב בסלע בגבעת הראל
מזבח הר עיבל
צרעה (אתר מקראי)
תל ערד
לקריאה נוספת

P. H. Vaughan, The Meaning of 'bāmâ' in the Old Testament: A Study of Etymological, Cambridge University Press, 1974
מרק אוכמניות

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  fruktsoppa, משקה ללא אלכוהול 
 מוצא:  שוודיה 
 מרכיבים עיקריים:  bilberry, סוכר, מים, עמילן 
 
מרק אוכמניות (בשוודית: Blåbärssoppa בפינית: Mustikkakeitto; באיסלנדית: Bláberjasúpa) הוא מרק נורדי העשוי מאוכמניות.
מאפיינים

ניתן להגיש אותו קר או חם. הוא מתוק ומכיל עמילן, מה שנותן לו סמיכות רבה למדי. הוא מוגש כמרק, לרוב יחד עם דייסה, אך גם כמשקה. בארצות הברית, blåbärssoppa מיובא ונמכר תחת השם המסחרי Blåbär. מרק האוכמניות יכול להיות תוצרת בית מאוכמניות, סוכר, מים ועמילן תפוחי אדמה, או שניתן לקנות אותו מוכן או בצורת אבקה, כדי לערבב עם מים.
המילה השוודית לאוכמניות, blåbär, פירושה המילולי אכן "אוכמניות", אך המשקה או המרק אינו עשוי מהאוכמניות של אמריקה הצפונית (מדור Cyanococcus סוג Vaccinium), אלא מהאוכמניות הקשורות, אך המובדלות, האוכמנית השחורה (Vaccinium myrtillus), הגדל בטבע ברחבי סקנדינביה ובחלקים אחרים באירופה.
שימושים

מרק האוכמניות מוגש באופן מסורתי למשתתפים במרתון הסקי Vasaloppet, מכיוון שהוא עשיר באנרגיה. אוכמניות שימשו באופן מסורתי למאבק במחלות קלות במערכת העיכול. בשוודיה ובפינלנד, מרק האוכמניות (blåbärssoppa) נחשב לעיתים קרובות למזון מתאים לאנשים עם קלקול קיבה, גם כי הוא עשיר באנרגיה.
הערות שוליים

↑  Bilberry (אורכב 31.03.2008 בארכיון Wayback Machine) information from RxList Inc.
אורן כהן (עיתונאי)

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 67 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי ועורך
 מעסיק:  חדשות גלי צה"ל HOT ידיעות אחרונות  כלכליסט
 תחקירים בולטים:  סיקור הקמת תנועת חמאס
 צאצאים:  תום כהן
 מספר צאצאים:  3
 
אורן כהן (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ועורך, שימש במגוון תפקידים בעיתונות הכתובה והאלקטרונית, בעיתון "חדשות", בגלי צה"ל, בחברת החדשות האזוריות בכבלים, בעיתון "ידיעות אחרונות" ובעיתון הכלכלי "כלכליסט". היה בין העיתונאים הראשונים שתיעדו את הקמת תנועות חמאס והג'יהאד האסלאמי בעזה. כהן היה גם העיתונאי הראשון שחשף וראיין את האנשים שהקימו את ההנהגה המאוחדת של האינתיפאדה הראשונה, ג'מאל זאקוט ומוחמד לבדי.
ביוגרפיה

כהן, נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב ואחר כך בבאר שבע, למשפחה ממוצא עיראקי. למד בכפר הירוק ובצבא שירת בנח"ל, בין השאר בהיאחזות נח"ל נצרים עם גרעין של השומר הצעיר.
החל את דרכו בעיתונות כצלם פרילאנס במקומונים בבאר שבע, כאיש קול בצוות "מבט לחדשות" של הטלוויזיה הישראלית ובמאי כתבות תעודה למחלקה הערבית של הטלוויזיה. בהמשך התמנה לכתב באר שבע והדרום של העיתון "חדשות". ב-1985 מונה לכסות גם את רצועת עזה, אותה הכיר משירותו הצבאי, ואחר כך עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה מונה לכתב השטחים של העיתון וסיקר גם את אזור יהודה ושומרון. ברצועת עזה יצר קשרים עם האוכלסיה המקומית והיה הראשון לתעד את הקמתה של תנועת חמאס בעזה, על ידי אנשי המוג'מע האיסלאמי (אנ') (השלוחה של האחים המוסלמים ברצועת עזה), בעידוד השלטון הצבאי הישראלי, שראה באנשי האחים המוסלמים שעסקו בצדקה אלטרנטיבה לאש"ף, שנחשב אז לאויב המרכזי של ישראל מהצד הפלסטיני. במרץ 1987, חשף כהן את סיפורה של נאילה עאיש, צעירה פלסטינית שנעצרה בעודה בהריון, עונתה במעצר, הפילה, לא זכתה לטיפול רפואי, ומערכת הביטחון הסתירה את דבר מעצרה במשך כחודש. את הסיפור פרסם לראשונה עיתון פעילי השמאל "דרך הניצוץ", שניסה לעניין בו עיתונאים אחרים, אבל כולם, למעט כהן, בחרו לא לפרסם את הידיעה משום שהמשטרה הכחישה שהיא מחזיקה עצירה בשם נאילה עאיש, בעוד שבפועל היא הייתה במעצר במגרש הרוסים בירושלים. רק לאחר פרסום הכתבה ב"חדשות", הודתה המשטרה שהיא עצורה. כהן המשיך לעקוב אחרי סיפורה, כאשר חצי שנה אחר כך נעצרה שוב במעצר מנהלי לחצי שנה, ואחר כך הורשעה בחברות בארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין. במהלך שהותה בכלא נולד לה בן.
בהמשך מונה כהן לעורך וראש דסק ב"חדשות" עד לסגירת העיתון ב-1993. אחר כך שימש כראש מחלקת אקטואליה בגלי צה"ל. בסוף שנות ה-90 מונה לעורך הראשי של התוכנית "תחנה מרכזית", מהדורת החדשות המקומיות של חברת הכבלים "תבל" באזור תל אביב והמרכז (שמאוחר יותר מוזגה עם חברת "גוונים" שהייתה בעלת הזיכיון לשידורי כבלים באזור השפלה ואזור הקריות). עם איחוד חברות הכבלים בישראל, שהביא ליצירת חברת HOT בסוף 2002, מונה כהן לעורך מהדורת השפלה של "חדשות היום" בכבלים - חברת החדשות האזוריות". חברה שהוקמה לצורך הפקת חדשות אזוריות במשותף לכל אזורי הזיכיון, והייתה בבעלות חברת אולפני הבירה ירושלים (JCS). במרץ 2004 שונה שם התוכנית ל"חדשות הוט", ובמאי 2005 בוטלה מהדורות החדשות האזוריות בשפלה, לאחר שהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין אישרה לחברת הכבלים לבטלה. לאחר מכן שימש כהן כעורך ב"ידיעות אחרונות" ומאוחר יותר הצטרף לצוות ההקמה של "כלכליסט".
משפחתו

לכהן שלושה ילדים, ביניהם המוזיקאי תום כהן.
הערות שוליים

1 2  כתבת תחקיר מקיפה של כהן על התנועה ומייסדיה:
אורן כהן, זהו החמ״ס - תנועת ההתנגדות האיסלאמית הכוח העולה בשטחים, חדשות, 7 באוקטובר 1988
↑  אורן כהן, עכשיו הג'האד לידך, חדשות, 13 באוקטובר 1987
↑  אורן כהן, שנה ראשונה - דיינסטי פלסטין, חדשות, 9 בדצמבר 1988
1 2 3 4  מירון רפופורט, ככה למדתי לא להאמין למה שמספרים לנו הצבא והמשטרה, באתר "שיחה מקומית", 30 במרץ 2018
↑  לקחת את נצרים משם ולשים אותה כאן, חדשות, 12 במאי 1986
↑  אורן כהן, עונתה במעצר והפילה את עוברה, חדשות, 15 במרץ 1987
↑  אורן כהן, נאילה עאיש. עצירה מנהלית, חדשות, 1 במרץ 1989
↑  אביבה קרול, ‏חדשות היום מינתה עורכים למהדורות החדשות האיזוריות שתפיק לכבלים, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2002
↑  רוני קורן-דינר, JCS תפיק שבע מהדורות אזוריות יומיות תחת השם "חדשות היום", באתר TheMarker‏, 2 בדצמבר 2002
↑  אביבה קרול, ‏"חדשות היום" מחליפה אריזה ושם ל"חדשות HOT", באתר גלובס, 31 במרץ 2004
↑  ענת באלינט, הוט מפסיקה את מהדורות החדשות האזוריות בשרון ובשפלה, באתר TheMarker‏, 30 במאי 2005
קבוע פלאנק

קבוע פלאנק (Planck) הוא קבוע פיזיקלי, בעל חשיבות במכניקת הקוונטים. הקבוע קרוי על שמו של הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק.
קבוע פלאנק תואר לראשונה כיחס הקבוע בין האנרגיה של פוטון והתדירות של הגל האלקטרומגנטי אותו הוא יוצר.
הקבוע, המסומן באות h, שווה ל
הממדים של קבוע פלאנק הם אנרגיה כפול זמן, או תנע כפול מרחק. אלה הן גם היחידות של תנע זוויתי או של פעולה.
מקובל מאוד גם להגדיר את קבוע פלאנק המצומצם (שלעיתים נקרא קבוע דיראק) שמסומן  \ \hbar  (מבוטא h-bar) באופן הבא:
שערכו הוא
במאי 2019, בהנחיית הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות, נכנסה לתוקף ב-SI ההגדרה החדשה של ערכו של קבוע פלאנק במונחים של קילוגרם, מטר ושנייה. על אף שמדובר על הגדרה של קבוע פלאנק, למעשה מדובר על הגדרה מחדש של הקילוגרם, שכן קבוע פלאנק הוא גודל פיזיקלי יסודי והמטר והשנייה מבוססים על גדלים פיזיקליים מוחלטים.
היסטוריה

הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק הציג את הקבוע הקרוי על שמו לראשונה ב־1900 כחלק מפתרון הבעיה של קרינת גוף שחור. פלאנק הניח אז לראשונה את הנחת הקוונטיזציה של האנרגיה של האור. על סמך הנחה זאת הניח אלברט איינשטיין ב־1905 שהאור גם פולט קוונט של אנרגיה, ופתר בעזרת הנחה זאת את בעיית התא הפוטואלקטרי. נילס בוהר היה הראשון להוסיף את ההנחה הזו לניסיון לבנות מודל המתאר את מבנה האטום (ראו: מודל האטום של בוהר).
שימושים

קבוע פלאנק מופיע למעשה בכל הנוסחאות של המכניקה הקוונטית, ובתורת השדות הקוונטית נהוג לעבוד במערכת יחידות בהן  \ \hbar =1. ככל שרגישותו של מכשיר המדידה תהיה גדולה יותר מקבוע פלאנק (ביחידות הרלוונטיות), ההתנהגות הנמדדת תהיה פחות קוואנטית ויותר קלאסית.
משתמשים בקבוע פלאנק לתאר קוונטיזציה, התופעה בה ערכים פיזיקליים מסוימים של מערכות קטנות אינם רציפים אלא בדידים. למשל, האנרגיה  \ E של קרן אור בעלת תדירות מסוימת  \ \nu  או תדירות זוויתית מסוימת  \ \omega =2\pi \nu  תהיה תמיד בכפולות שלמות של  \ h\nu =\hbar \omega , או במילים אחרות:
תנאי קוונטיזציה מפורסם נוסף הוא הקוונטיזציה של התנע הזוויתי. אם  \ {\vec {J}} הוא התנע הזוויתי של מערכת בעלת אינואריאנט לסיבוב במרחב, אזי:
קבוע פלאנק מופיע גם בעקרון אי הוודאות של הייזנברג למשל. (אי הוודאות במיקום  \ \Delta xואי הוודאות בתנע  \ \Delta p, תהיה  \ \Delta x\Delta p\geq {\frac {1}{2}}\hbar ). גם כאן, מכשירי המדידה חייבים להיות בעלי רמת דיוק שמכפלתה תהיה בסדר גודל של קבוע פלאנק, על מנת להבחין באי-ודאות זו.
בתרבות פופולרית

בסדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים", נעשה שימוש בקבוע פלאנק המצומצם כקוד עבור כספת.
הערות שוליים

↑  Highlights in the work of the BIPM in 2016 --> Plans for the 26th CGPM
| תרמודינמיקה |
| --- | --- | --- |
| חוקי יסוד | חוקי שימור (החומר, האנרגיה) • חוקי התרמודינמיקה: אפס, ראשון, שני (ראו גם: תנועה נצחית, השד של מקסוול), שלישי |  |
| קבועים | קבוע הגזים • קבוע בולצמן • קבוע אבוגדרו • קבוע פלאנק |  |
| משתנים | אינטנסיבים (טמפרטורה, לחץ, פוטנציאל כימי) • אקסטנסיבים (אנטרופיה, נפח, מספר חלקיקים) • משוואת מצב |  |
| יחידות מידה | טמפרטורה (צלזיוס, קלווין, יח' אחרות) • נפח (ליטר, מטר מעוקב) • לחץ (בר, אטמוספירה, פסקל) • מספר חלקיקים (מול) • אנרגיה (ג'אול, קלוריה) |  |
| אפיון | הפיכות • שינוי האנתלפיה (תהליך אקסותרמי, תהליך אנדותרמי) • שינוי באנרגיה (תהליך ספונטני, תהליך מאולץ) • תהליך (איזוברי, איזותרמי, איזוכורי, אדיאבטי, איזנטרופי, איזואנתלפי) |  |
| פוטנציאלים תרמודינמיים | אנרגיה פנימית • אנתלפיה • האנרגיה החופשית של הלמהולץ • האנרגיה החופשית של גיבס |  |
| מצבי צבירה ומעברי פאזות | מצבי צבירה (מוצק, נוזל, גז) • מעברי פאזות (התכה, התאדות, המראה, התעבות, הקפאה) • נקודת התכה • נקודת רתיחה • נקודה משולשת • נקודה קריטית • דיאגרמת פאזות • משוואת קלאוזיוס-קלפרון • חוק הפאזות של גיבס |  |
| גזים | גז אידיאלי • גז ואן דר ואלס • התאוריה הקינטית של הגזים • לחץ חלקי • חוק ראול • מודל דלטון • חוק בויל-מריוט • חוק גה-ליסאק • חוק שארל• משוואת הגז האידיאלי |  |
| חום וטמפרטורה | האפס המוחלט • יח' מידה לטמפרטורה • שיווי משקל תרמודינמי • קיבול חום • יחס קיבולי החום • חום כמוס • חוק הס • קלורימטר • אפקט ג'ול-תומסון • הסעת חום • מוליכות חום • מעבר חום • קרינה תרמית • קשר מאייר • האינדקס האדיאבטי |  |
| מעגלי עבודה | מעגלים תרמודינמיים (קרנו, סטרלינג, ברייטון, אריקסון, רנקין, סטירלינג, דיזל, לנואר, אוטו, היגרוסקופי, סקודירי, סטודרד) • נצילות |  |
| יישומים | מכונות חום • מנועים • משאבות • משאבת חום • מחליף חום • מיזוג אוויר • מקרר • קירור תרמואלקטרי • תחנות כוח |  |
| מונחים נוספים | תאוריית הקלוריק • תנועה בראונית • פונקציית מצב • תרמודינמיקה סטטיסטית • קשרי מקסוול • תרמוכימיה |  |
| דמויות בולטות | דניאל ברנולי (1700–1782) • בנג'מין תומפסון (1753–1814) • סאדי קרנו (1796–1832) • אמיל קלפרון (1799–1874) • רוברט מאייר (1814–1878) • ג'יימס ג'ול (1818–1889) • ויליאם ג'ון מקורן רנקין (1820–1872) • הרמן פון הלמהולץ (1821–1894) • רודולף קלאוזיוס (1822–1888) • ויליאם תומסון (1824–1907) • ג'יימס קלרק מקסוול (1831–1879) • יוהנס דידריק ואן דר ואלס (1837–1923) • ג'וסיה וילארד גיבס (1839–1903) • לודוויג בולצמן (1844–1906) • מקס פלאנק (1858–1947) • פייר דוהם (1861–1916) • קונסטנטין קרתיאודורי (1873–1950) • לארס אונסגר (1903–1976) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4174790-2
כריסטופר דונהיו

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1969 (בן 55) צ'מברסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  College of Naval Command and Staff 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד כוח דלתא מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 מפקד הקורפוס המוטס ה-18 מפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה ומפקד הכוח היבשתי של נאט"ו.
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק  מלחמת אפגניסטן  2021 Kabul Airlift 
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד (5, כולל עיטור V)
 
כריסטופר (כריס) טוד דונהיו (באנגלית: Christopher Todd Donahue) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה וכן כמפקד הכוח היבשתי של נאט"ו.
ביוגרפיה

דונהיו גדל בצ'מברסבורג שבפנסילבניה. סיים לימודי באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ב-1992. הוא שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה השנייה בדרום קוריאה ולאחר מכן הצטרף לרגימנט הריינג'רס ה-75 בו שימש סגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי. שימש מפקד פלוגה בגדוד החמישי של רגימנט החי"ר ה-87 בפנמה ולאחר מכן שימש מפקד פלוגה ומפקד פלוגת מפקדה בגדוד השני של הריינג'רס. בתפקידו הבא שימש עוזרו של סגן יושב ראש המטות המשולבים ריצ'רד מאיירס, כולל במהלך פיגועי 11 בספטמבר במהלכם שימש מאיירס יושב ראש המטות המשולבים בפועל. הוא המשיך לשמש כעוזרו של מאיירס לאחר כניסתו לתפקיד ראש המטות המשולבים באוקטובר 2001.
ב-2002 הצטרף לכוח דלתא ושימש ביחידה במגוון תפקידים בהם קצין מבצעים, מפקד פלגה, מפקד פלגת מיונים ואימונים, מפקד פלוגה, סגן מפקד ומפקד כוח דלתא (בשנים 2013-2015). הוא הוביל כוח של היחידה במהלך מלחמת אפגניסטן. הוא פעל גם במבצעים בעיראק, סוריה, מזרח אירופה וצפון אפריקה.
שירת כקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, באוגוסט 2016 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה הרביעית. באוגוסט 2017 מונה למפקד בית הספר לחי"ר של הצבא בפורט בנינג. כמו כן שירת כסגן לענייני לוחמה בטרור ומבצעים מיוחדים באגף המבצעים של המטות המשולבים. ב-2019 מונה למפקד הכוח המשולב של ארצות הברית ונאט"ו בתחום המבצעים המיוחדים באפגניסטן וביולי 2020 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82. הוא החייל האמריקאי האחרון שעזב את אדמת אפגניסטן במהלך הנסיגה האמריקאית מהמדינה באוגוסט 2021.
במרץ 2022 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18. בדצמבר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אירופה ובפיקוד אפריקה ובמקביל כמפקד הכוח היבשתי של נאט"ו.
דונהיו בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי וסיים תוכנית עמיתים של הצבא באוניברסיטת הרווארד.
הערות שוליים

↑  He was the last U.S. soldier to leave Afghanistan after 20 years of occupation, יו.אס. איי טודיי, 30 באוגוסט 2021
שגיא חביב

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בן 50 בערך) נחשונים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  קופר יוניון 
 
שגיא חביב (נולד ב-1974) הוא מעצב גרפי ישראלי שפועל בניו יורק, שותף בחברת העיצוב צ'רמייף וגייסמר (Chermayeff & Geismar). עם עיצוביו השונים ניתן למנות את לוגו הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' (Armani Exchange) של חברת האופנה ארמני, ועוד מגוון עיצובים אחרים.
ביוגרפיה

חביב נולד בקיבוץ נחשונים בישראל, ושם גדל. לאחר מכן למד בבית הספר לאמנות תלמה ילין בגבעתיים. ב-1996 עבר חביב לניו יורק. הוא למד עיצוב גרפי בבית הספר לאמנות קופר יוניון (Cooper Union), שם רכש תואר ראשון.
ב-2003 החל בקריירת העיצוב שלו, כאשר הצטרף לשורות החברה צ'רמייף וגייסמר. בחברה יצר את "לוגומושיין" (Logomotion), מצגת בת עשר דקות שמציגה את הסמלילים (לוגואים) שעיצבה החברה במרוצת השנים, הראשונה מסוג זה, שהציגה גישה חדשה לפריסת "תיק" העבודות של חברה. עבודתו זו זכתה בפרסים בינלאומיים והוצגה בתערוכות.
בעבודתו בחברה יצר סמלילים ועבודות וידאו לחברות ולארגונים שונים בארצות הברית וברחבי העולם, לרבות במזרח הרחוק, באירופה ובמרכז אמריקה. בין היתר עיצב את הסמליל של ספריית הקונגרס, של ארגון הסביבה "Conservation International", של קרן ג'ון ד. וקתרין ט. מקארתור (John D. and Catherine T. MacArthur Foundation) שמנהלת את תוכנית עמיתי מקארתור, של משרד הפארקים הלאומיים של נמל ניו יורק (National Parks of New York Harbor) שתחת שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, של מכון האמנות והעיצוב של מילווקי (Milwaukee Institute of Art & Design), של תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית (International Tchaikovsky Competition) למוזיקה קלאסית, ושל הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' של חברת ארמני. ב-2005 היה חביב לשותף השלישי בחברת צ'רמייף וגייסמר, לצד איוון צ'רמייף וטום גייסמר.
עם עבודות הווידאו שיצר ניתן למנות את הפתיח לתוכניות הדוקומנטריה של PBS‏ Career ו-Circus, ואנימציה טיפוגרפית לקטע המרכזי באירוע ההתרמה Black Ball של אלישיה קיז למען עמותת Keep A Child Alive, שהתקיים בשנת 2009.
כמו כן, מלמד חביב עיצוב זהות ארגונית בבית הספר לאמנויות חזותיות (School of Visual Arts) בניו יורק. ב-2011 חיבר את הספר Identify ("הזדהה"), יחד עם שותפיו טום גייסמר ואיוון צ'רמייף.
פרסים

ב-2004 זכה בפרס Tokyo Type Directors Club על עבודתו "לוגומושיין". על עבודה זו זכה גם בפרס מטעם New York Art Directors Club.
סמלילים בעיצובו

סמליל ארגון Conservation International (אנ')
לקריאה נוספת

Heller, Steven. I Heart Design (2011) Massachusetts: Rockport, ISBN 978-1-59253-682-5
יוסי קריים

אין תמונה חופשית
יוסי קריים (8 בדצמבר 1939 – 18 במאי 1991) היה מדריך נוער ועורך ספרות. הוציא לאור את כתב העת "פרוזה" במשך שנים ארוכות.
ציטוטים

"משורר, כמו צייר וכמו מוזיקאי, וכמו כל יוצר אחר, אינו זקוק לתעודות מפוארות שתצבענה על כישוריו. משורר טוב, מילותיו מדברות במקום התעודה, וגם במקומו."
"מעניין מה היה קורה אם היו עושים שבוע הספר לספרות בלבד, בלי ספרי בישול או אנציקלופדיות. אני משוכנע שהאנשים לא היו מגיעים בכלל."
הערות שוליים

↑  יוסי קריים 1939 - 1991, צילום מצבתו של יוסי קריים (באנגלית).
↑  א.ב דן‏, צניחה חופשית, באתר וואלה, 1 בינואר 2010.
↑  מירית שם-אור, פגזים וקפצונים בתיאטרון הילדים, דבר, 21 בנובמבר 1969.
↑  סמדר שיר, משתוררים בצוותא, מעריב, 11 בפברואר 1977.
↑  אנטון שמאס: צמרפלדה, בגיליון 204 של כתב העת המקוון "פיוט", ‏2011.
↑  אלי אשד, יומולדת עצוב, באתר ynet, 20 בפברואר 2007.
↑  גברת אלמונית, גבר עם פיג'מה, באתר "חנות הספרים של איתמר", ‏10 ביולי 2014.
↑  נחום ברנע, מוסר אסקימוסי, כותרת ראשית, 17 באוגוסט 1988.
↑  הזכות להמית - דילמה של אב לילד פגוע מוח, קטעים מהספר "ובחרת בחיים", ‏1997.
↑  יצחק אהרון, רחמים אחרונים: על המתת חסד, באתר ynet, 7 במאי 2012.
↑  מרי רייזל, מסעות יוסי קריים, מעריב, 7 בספטמבר 1990.
↑  אבנר אברהמי, הדרך הארוכה והמתפתלת, מעריב, 10 בספטמבר 1990.
↑  הגר ינאי, דברים שלמדתי בישיבה, באתר הארץ, 8 בינואר 2002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455444005171  VIAF: 17148631386130411639   WorldCat (עם VIAF): 17148631386130411639
משתנה סדיר למחצה

עקומת הבהירות של המשתנה הסדיר למחצה ביטלג'וז
כוכב משתנה סדיר למחצה הוא כוכב משתנה ענק או על-ענק שבהירות נראיתו משתנה באופן מחזורי, אך העלייה והירידה בבהירות אינן אחידות בין המחזורים ומדי פעם יש גם שינויים לא סדירים בבהירות. אורכי המחזור נעים מעשרות ימים ועד למספר שנים והשינוי בבהירות נע ממספר מאיות של דרגת בהירות ועד לשתי דרגות בהירות.
מאפיינים

המשתנים הסדירים למחצה הם ענקים ועל-ענקים קרים יחסית, רובם ענקים אדומים ועל-ענקים אדומים מסוג ספקטרלי M,‏ S ו-C, אך יש ביניהם גם מסוגים חמים יותר כמו K,‏ G ו-F. אלו כוכבים אשר יצאו מהסדרה הראשית לאחר שכילו את המימן שבליבתם ועכשיו הם מתיכים מימן להליום והליום ליסודות כבדים יותר בשכבות המקיפות את הליבה. מנגנון הפעימות של משתנים אלה דומה למנגנון הפעימות של משתני מירה, שמבוסס על יצירת מולקולות אטומות יחסית לאור נראה מתוצרי ההיתוך בשכבות החיצוניות של הכוכב. מולקולות אלו בולעות את האור ומתחממות ומביאות להתנפחות של השכבות החיצוניות, אך בעוד שמשתני מירה פועמים באופן התנודה הבסיסי, המשתנים הסדירים למחצה פועמים בתדרים עיליים (אוברטונים) של התדר הבסיסי ויוצרים תבניות מורכבות יותר של שינויים בבהירות. במשתנים סדירים למחצה רבים משרעת הבהירות עצמה משתנה במחזוריות שאורכה גדול בהרבה ממחזור ההשתנות והמנגנון שעומד מאחורי תופעה זו אינו ידוע.
סיווג משנה

בעבר סווגו המשתנים הסדירים למחצה על פי סיווגם הספקטרלי וסדירות המחזור לארבע קבוצות. כיום נהוג להפריד מתוכם את אלו שמחזור השתנותם קצר מחודש לקבוצה חמישית ולהשאיר בסיווג המקורי רק את אלו שמחזורם ארוך מחודש. סיווגי המשתנה המקובלים כיום הם:
SRA - משתנים סדירים למחצה ענקים מסוג ספקטרלי M, ‏S ו-C עם מחזור השתנות באורך קבוע ושינויי בהירות קטנים מ-2.5 דרגות. לכוכבים אלה זמני מחזור שנעים מחודש ועד לכ-4 שנים והעליות והירידות בבהירות משתנים ממחזור למחזור. משתנים אלו דומים מאוד למשתני מירה, אבל השינויים בבהירותם קטנים יותר.
SRB - משתנים סדירים למחצה ענקים מסוג ספקטרלי M, ‏S ו-C עם מחזור השתנות באורך לא קבוע שנע סביב אורך מחזור ממוצע. אורך המחזור הממוצע של כוכבים אלה נע בין חודש לכ-6 שנים ולפעמים ניתן להבחין בשילוב של שני מחזורים באורכים שונים בו זמנית.
SRC - משתנים סדירים למחצה על-ענקים מסוג ספקטרלי M, ‏S ו-C עם מחזור השתנות קבוע מחודש ועד למספר שנים ושינויי בהירות של כדרגת בהירות אחת.
SRD - משתנים סדירים למחצה ענקים ועל-ענקים מסוג ספקטרלי K, ‏G ו-F, לפעמים עם פסי פליטה, ועם זמני מחזור שנעים מחודש ועד לכ-3 שנים ושינויי בהירות מעשירית דרגת בהירות ועד ל-4 דרגות בהירות.
SRS - משתנים סדירים למחצה ענקים אדומים מהירים עם זמני מחזור קצרים מחודש, ככל הנראה פועמים בתדרים עיליים גבוהים במיוחד.