stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרו גרא
ביוגרפיה

גרא נולד בירושלים (שהייתה באותה תקופה חלק מהאימפריה העות'מאנית) בשם גרונימוס קרישבסקי, בנם של ד"ר גרשון יצחק קרישבסקי ובתיה הירשפלד. שמו ניתן לו על שם סבתו גרונה הירשפלד, שבשנת 1887 עלתה לארץ ישראל עם בעלה שמואל וחלק מילדיהם, ובהם אמו של גרא, בתיה. בילדותו עברה משפחתו לגרמניה, ובשנת 1903 עברו למצרים, בה שימש דודו רופא בתי הסוהר. בקהיר למד בבתי הספר כל ישראל חברים ו"האחים הצרפתיים". חזר לשנה לגרמניה (1907–1908) ולאחר מכן חזר למצרים ועבד כפקיד. בשנת 1911 עבר לסוריה והתקבל לעבודה בחלב כעוזר טכני בחברה האחראית על סלילת מסילות רכבת.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לקושטא והצטרף לצבא העות'מאני בדרגת קצין זוטר (לוטננט). אביו שירת גם הוא בצבא העות'מאני כרופא צבאי. במסגרת שירותו הגיע לארץ ישראל, נישא ב-1916 לבת רחובות ועמה נדד במסגרת שירותו והיה תקופות בעבר הירדן ובסוריה. בשנת 1918 נותר בארץ ישראל תחת המנדט הבריטי והופקד מטעם הבריטים על ארגון תחנת המשטרה בטבריה, לצד מוכתר כנרת בכור-שלום שטרית. לאחר מכן הופקד על ארגון המשטרה בצפת ונשלח לקורס קצינים באסמאעיליה, אותו סיים בהצטיינות. בשובו שירת לאורך שנה כמפקד המשטרה בטבריה, צפת, נצרת ובית שאן. בשנת 1924 מונה לקצין הקישור ליד ועדת סייקס-פיקו. גרא היה לקצין היהודי הראשון במשטרת המנדט לשאת בדרגת קפטן. בשנת 1925 מונה לסגן מושל מחוז ירושלים, תחילה תחת רונלד סטורס ולאחר מכן תחת אדוארד קית'-רוץ'. בשנת 1927 התפטר מתפקידו בשל עוינות הסובבים אותו.
בין השנים 1927–1929 פעל בשליחות קרן היסוד בסין, יפן ומנצ'וריה. בשובו שימש מנהל "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (ICI) בסוריה, עד 1935, ולאחר מכן התיישב עם אשתו יהודית ושלושת בניהם בחיפה. תקופה קצרה עבד עם יהודית בביטוח, וב-1938 החל לעבוד כמלווה משלחת בריטית שהגיעה לאזור לשם הסרטת סרטי תעודה. יחד עמה נסע גם להודו ובשנת 1940 חזר לארץ והיה סגן מנהל נשר מפעלי מלט ישראליים. בשנת 1944 קיצר את שמו הפרטי ועברת את שם משפחתו.
עם קום המדינה גויס לשורות משטרת ישראל ומונה למפקדו הראשון של בית הספר לקצינים. לאחר מכן היה נציב בתי הסוהר הראשון (1949–1951). בשנות חייו האחרונות ייעץ לשירות בתי הסוהר.
גרא נפטר ב-7 במאי 1955 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
משפחתו

גרא הוא אחיה של יהודית ויצמן, אמו של עזר ויצמן. בן דודו הוא הכנר והמוזיקאי יריב אזרחי (קרישבסקי).
אשתו של גרא, יהודית, היא בתו של יצחק זאב אלטשולר, איש העלייה הראשונה וממייסדי רחובות. אחותה של יהודית, רוחמה, הייתה אשתו של יוסף ויץ. אחיה של יהודית, נקדימון אלטשולר, היה ידיד נעורים קרוב של רחל המשוררת והוא שהה לצדה ברגעיה האחרונים (בנו הוא גדעון אלטשולר).
לגרא נולדו שלושה בנים: גרשון גרא, אמן, סופר וחוקר תולדות ארץ ישראל; צבי (ציצי) גרא, מעצב תפאורות; ויגאל גרא, מהנדס בניין וצייר.
בעשור האחרון לחייו הייתה חברתו לחיים עליזה כץ.
הערות שוליים

↑  גרו גרא, באתר ארכיון המדינה, עמוד 249
↑  משטרת ישראל על מטה ומחלקותיה, הצופה, 25 במאי 1948
↑  כיצד שוחררו האסירים מבית הכלא, דבר, 13 בפברואר 1949
↑  מבעד לסורגי בית הכלא, חרות, 29 ביולי 1952
↑  גרו גרא באתר GRAVEZ
↑  'ידועה בציבור' תובעת גימלה, מעריב, 16 בפברואר 1958
| המנדט הבריטי משטרת המנדט |
| --- | --- | --- |
| מפקדי המשטרה | פרסי בראמלי • הנרי טיודור • ארתור סטיבן מאברוגורדאטו • רוי ספייסר • אלן סונדרס • ג'ון מורי ריימר-ג'ונס • ויליאם ניקול גריי |  |
| יחידות צבא ומשטרה קשורות | המשטרה המעולה • הז'נדרמריה הבריטית • חיל הספר העבר-ירדני • משטרת היישובים העבריים • כלניות • מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט • משטרת תל אביב • המשטרה הניידת • הנוטרים • המשמר הנע • משמר הרכבת |  |
| אישים | אברהם זלינגר • תומאס ג'יימס וילקין • ריימונד אוסוואלד קפראטה • הרברט דאוביגין • רוי פאראן • ג'פרי מורטון • דאגלס דאף • צ'ארלס טיגארט • פאיז ביי אל-אידריסי‎ • הנרי טיודור • ויליאם דובי • ברנרד פרגוסון • שלמה שיף • דוד תדהר • חביב כנען • גרו גרא • ירחמיאל ירון |  |
| אירועים בולטים | מאורעות תר"פ • מאורעות תרפ"א • מאורעות תרפ"ט • מאורעות אוקטובר 1933 • המרד הערבי הגדול • מבצע עוגן • סטרומה • השבת השחורה • אקסודוס (אוניית מעפילים) • המצור על גבעת חיים • פרשת הרצח בחולות תל נוף • רצח ארלוזורוב |  |
| מבנים ואתרים | מגרש הרוסים • בווינגרד • מצודות טיגארט • גדר הצפון |  |
המנדט הבריטי • משטרת ישראל • פורטל היישוב
חוליות תעשיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  קיבוץ שדה נחמיה
 תקופת הפעילות:  1947–הווה (כ־78 שנים) 
 מיקום המטה:  שדה נחמיה 
 משרד ראשי:  שדה נחמיה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הפלסטיק 
 מוצרים עיקריים:  מוצרי פלסטיק לזרימה ולאחסון
 יו"ר:  יהודה בן חיים
 מנכ"ל:  ניצן כהן
 עובדים:  604 (ב-31 בדצמבר 2021)
  
 www.huliot.co.il
 
סמליל ישן של החברה
חוליות תעשיות אגש"ח בע"מ היא חברה ישראלית בתעשיית הפלסטיק, העוסקת בייצור שני קווי מוצרים -
צינורות לאספקת מים, תשתיות ביוב ותשתיות חשמל ותקשורת; ומוצרי אחסון לתעשייה למערכת הבריאות ולמשרדים. קבוצת חוליות הוקמה בשנת 1947 על ידי קיבוץ שדה נחמיה. בשנת 2018 השקיעה קרן טנא בחברה, כך שהבעלות מאז היא בידי קיבוץ שדה נחמיה וקרן טנא בחלקים שווים.
היסטוריה

מפעל "חוליות" הוקם בשנת 1947 על ידי קיבוץ שדה נחמיה ועסק תחילה בייצור כלי בית מפלסטיק, המפעל הוקם לאחר שאחד מחברי הקיבוץ, ששירת בחיל האוויר הבריטי, הביא עמו לוח זכוכית אקרילית "פרספקס" (PMMA) ומספר חברי קיבוץ חשבו על רעיון לייצר כלים מחומר זה. הם רכשו ידע וחומרי גלם מתאגיד "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (ICI) הבריטי, שהיה יצרן החומר ובעלי המותג "פרספקס". בשנת 1956 החלה החברה לייצר צינורות PVC ובשנת 1970 החלה לייצר צינורות פוליפרופילן במקביל החלה החברה גם בייצור מוצרי אחסון וריהוט למשרד.
בינואר 1963 ניזוק המפעל באופן קשה בהצפה של מים, לאחר שבוע של גשמים כבדים. בעקבות כך עבר המפעל לבניין חדש וגדול יותר ב-1964. בשנת 1969 החל המפעל לייצא את מוצריו לאירופה, ארצות הברית, קנדה, דרום־אפריקה, קניה וקונגו. בשנות ה-80 החל המפעל לייצר גם קומקומים חשמליים.
בשנת 2001 הוקם קו ייצור חדש לצינורות מים, תחת שם המותג "פולירול". בשנת 2004 רכשה החברה את מפעל UPP שבמישור אדומים. בשנת 2010 החלה החברה בייצור צנרת רב-שכבתית מ-PVC ופוליפרופילן. בשנת 2014 רכשה החברה את חברת ARGO d.o.o הסלובנית תמורת 4 מיליון אירו. ב-2014 הקימה החברה מפעל בהודו. בשנת 2018 הקימה החברה מפעל לייצור פוליאתילן מצולב (אנ') (PEX).
באוגוסט 2018 קרן טנא רכשה 50% מהחברה תמורת כ-133 מיליון שקל. אחר כך הונפקו 5% ממניות החברה כאופציות לעובדי החברה, כך שקיבוץ שדה נחמיה וקרן טנא מחזיקים מאז 47.5% מהמניות כל אחת.
לאחר ההשקעה של קרן טנא החברה החלה להתרחב ולהגדיל את סל המוצרים שלה תוך זמן קצר. במאי 2019 רכשה את חברת "Heliroma Plasticos SA" הפורטוגלית, המייצרת מערכות זרימה העשויות מחומרי גלם פלסטיים ומשמשים לאספקת מים קרים וחמים ולמערכות לחימום תת-ריצפתי, ומערכות פוליפרופילן לתשתיות, למיזוג אוויר, לכיבוי אש ועוד. באפריל 2020 רכשה החברה את חברת חופית קיבוץ כנרת (2010) בע"מ, המייצרת שוחות ביוב ומוצרים נוספים בתחום הביוב, הניקוז והתשתיות, העשויים מחומרים פלסטיים, ולה אתר ייצור בקבוצת כנרת. בינואר 2021 רכשה החברה 51% מחברת "ויסמן פרידמן פיתוח תעשיות", העוסקת בייצור מוצרים בתחום החשמל, המים והתשתיות, ולה אתר ייצור בקריית אתא. בספטמבר 2021 רכשה החברה 70% מחברת פגסוס מדיקל הישראלית, העוסקת בייצור מערכות אחסון מודולריות לתחום הרפואי ולתעשיות נוספות, והמטה שלה שוכן בפארק התעשייה לב הארץ שבכפר קאסם.
במאי 2022 פרסמה החברה תשקיף לקראת הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה הודיעה שהיא מעוניינת לגייס כ-250 מיליון שקל, לפי שווי שוק של כ-800 מיליון שקל. אך לבסוף ההנפקה בוטלה עקב ירידות מחירים בשוק המניות.
מוצרים ופעילות

לקבוצת חוליות שתי קטגוריות של מוצרים, תחת שתי חברות בנות של חוליות תעשיות והחברות הבנות שלהן:
חוליות זרימה אגש"ח בע"מ: מערכות זרימה לאספקת מים, נקזים לבניין, שפכים ותשתיות ביוב ותשתיות חשמל ותקשורת.
חוליות פתרונות אחסון אגש"ח בע"מ: מוצרי אחסון לתעשייה, למערכת הבריאות ולמשרדים.
לקבוצה יש 12 פטנטים רשומים, ובקשות לפטנטים נוספים.
הערות שוליים

1 2  גיא פישקין, זורמת עם הקידמה: החברה שמייצרת פתרונות פורצי דרך למערכות המים והניקוז, באתר TheMarker‏, 12 במאי 2024
↑  מ. בן יצחק, תעשית כלי פלסטיק בשדה נחמיה, דבר, 10 בספטמבר 1947
מודעה, הכוס המתאימה (כמעט) לכל מטרה, מעריב, 25 בפברואר 1972
1 2  הישגים בתעשייה הפלסטית לבנין ביח"ר - <<חוליות>> מייצר מיכלי הדחה וצנרות ביוב, הארץ, 12 ביולי 1965
↑  "חוליות פלסטיק' – מרחיב הייצור והיצוא, על המשמר, 25 בדצמבר 1970
↑  נזקים במאות אלפי לירות למשקים שדה נחמיה ועמיר שהוצפו מים, למרחב, 27 בינואר 1963
↑  "חוליות-פלאסטיק", על המשמר, 21 ביולי 1970
↑  צחי נגה, המם על קומקומים מקומיים גבוה מדי, חדשות, 21 בינואר 1987
↑  דליה טל, ‏חוליות מקימה קו יצור לצינורות פולירול, באתר גלובס, 11 במרץ 2001
↑  יובל אזולאי, ‏מפעל חוליות בקיבוץ שדה נחמיה. היקף מכירות שנתי של 150 מיליון שקל* (צילום: יח"צ), באתר גלובס, 30 באפריל 2014
↑  עומרי כהן, ‏קרן טנא רוכשת 50% ממניות חוליות ביותר מ-100 מיליון שקל, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2018
1 2  יוסף חרש, המשקיעים עוברים מהטכנולוגיה לתעשייה: חוליות תנפיק לפי שווי של כ-800 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 15 במאי 2022
חזי שטרנליכט, ‏למרות הירידות בשווקים: קרן טנא תנסה להנפיק את חברת צינורות הפלסטיק חוליות, באתר גלובס, 15 במאי 2022
↑   אתר האינטרנט הרשמי של Heliroma Plasticos SA (באנגלית)
↑   אתר האינטרנט הרשמי של חופית קיבוץ כנרת (2010) בע"מ
↑  איילת רוטה גבאי, עסקת מיליונים בתעשייה הקיבוצית: "חוליות" משדה נחמיה רכשה את "חופית" מכנרת, באתר mynet‏ קיבוץ, 17 ביוני 2020
↑  סיגל בר-קובץ, עסקת ענק בקיבוץ שדה נחמיה: קבוצת חוליות השלימה רכישה ב-50 מיליון ש"ח, באתר mynet‏ קיבוץ, 20 באוקטובר 2021
↑  חוליות תעשיות אגש"ח בע"מ - תשקיף להשלמה, באתר "מאיה", 15 במאי 2022
↑  יורם גביזון, האקזיט של קרן טנא בחוליות מתרחק, בעלי המניות יוותרו על הצעת רכש, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2022
חזי שטרנליכט, ‏ההפסדים למשקיעים ועליית הריבית מאיימים להחזיר את שוק ההנפקות בת"א לתקופת היובש, באתר גלובס, 14 ביולי 2022
↑  פטנטים של קבוצת חוליות, באתר Justia (באנגלית)
פאני לו היימר

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1917 מחוז מונטגומרי, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במרץ 1977 (בגיל 59) מאונד באיו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Fannie Lou Townsend 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:  Mississippi Freedom Democratic Party 
 בן או בת זוג:  Perry Hamer 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1993)  מדליית החירות הנשיאותית (4 בינואר 2025) 
 
פאני לו היימר (באנגלית: Fannie Lou Hamer; נולדה בשם פאני לו טאונסנד; 6 באוקטובר 1917 – 14 במרץ 1977) הייתה פעילה למען זכות הבחירה לאפרו-אמריקאים, וממובילות התנועה לזכויות האזרח. היא הייתה דמות מפתח בארגון "קיץ החירות" במיסיסיפי עבור ארגון הסטודנטים לזכויות האזרח (SNCC — Student Nonviolent Coordinating Committee). היא הייתה סגנית יו"ר מפלגת החירות הדמוקרטית של מיסיסיפי, אותה ייצגה בוועדה הדמוקרטית הלאומית באטלנטיק סיטי ב-1964.
תחילת דרכה

היימר נולדה בשנת 1917 במחוז מונטגומרי שבמיסיסיפי, לאלה וג'יימס לי טאונסנד, הצעירה מבין 20 ילדים. כשהייתה בת שנתיים, משפחתה עברה למחוז סאנפלאוור כדי לעבוד בתור אריסים באחוזה של ו. ד. מארלו. מגיל שש קטפה היימר כותנה יחד עם בני המשפחה האחרים. היא למדה בבית ספר של חדר אחד שישב בגבולות האחוזה מ-1924 עד 1930, אז הפסיקה את לימודיה כדי לסייע בכלכלת המשפחה. בגיל 13, היימר כבר קטפה בין 100–200 ק"ג של כותנה ביום.
ב-1944, כשבעל המטע גילה שהיימר יודעת קרוא וכתוב, היא נבחרה לשמש כרכזת הרשומות והנוכחות של המטע. בשנת 1945 היא נישאה לפרי "פאפ" היימר. הם עבדו יחד במטעו של מארלו במשך 18 השנים הבאות. לזוג לא נולדו ילדים, אך הם אמצו וגידלו שתי בנות.
בשנת 1961, היימר עברה ניתוח להסרת גידול. בעת הניתוח, הסיר המנתח הלבן את רחמה ללא ידיעתה או רשותה המוקדמת. היה זה חלק מתוכנית של מדינת מיסיסיפי לצמצום מספר העניים השחורים במדינה. היימר טבעה את המונח "הסרת תוספתן סטייל מיסיסיפי" ("Mississippi appendectomy") ביחס לפרקטיקת העיקור השיטתי של נשים שחורות שרווחה בשנות הששים בדרום ארצות הברית.
פעילות למען זכויות אזרח

במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 השתתפה היימר במספר כנסים של מועצת המנהיגות השחורה, שהייתה שילוב של ארגון זכויות האזרח וארגון סיוע. שם הכירה מנהיגי קהילה מקומיים, ואף נחשפה לדמויות מהבימה הארצית, בין אם מתחום הבידור — כמו מהליה ג'קסון, או הפוליטיקה — כמו ת'ורגוד מרשל, לימים שופט בית המשפט העליון השחור הראשון.
ב-23 באוגוסט 1962, הכומר ג'יימס בבל, מארגן מטעם ארגון הסטודנטים לזכויות האזרח (SNCC) ומקורבו של ד"ר מרטין לותר קינג ג'וניור, נשא דרשה ברולוויל שבמיסיסיפי, ובסיומה פנה לקהל הרב בהפצרה שיירשמו כבוחרים. המצב במיסיסיפי מאז 1890 היה כזה שרוב השחורים היו משוללי זכות ההצבעה, בגלל שילוב של חוקים ותיקונים לחוקה שהציבו מחסומים בלתי אפשריים למימוש הזכות עבור רוב תושבי מיסיסיפי השחורים. דוגמאות לחוקים כאלו כללו מס הצבעה ומבחני אוריינות שניתנו ונבדקו על ידי לבנים שמונו מטעם המדינה להכשיל את הנבחנים. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, בנוסף למחסומים החוקיים, אנשים שחורים שניסו להירשם כדי להצביע במיסיסיפי ושאר מדינות הדרום נאלצו להתמודד עם גזענות ממוסדת ועממית, לרבות הטרדה, פיטורים ממקומות עבודה, התקפות פיזיות ורצח.
היימר הייתה המתנדבת הראשונה להגיב לקריאתו של בבל.
מאוחר יותר, אמרה על כך,
אני מניחה שאם היה לי שכל, הייתי קצת יותר מפחדת — אבל מה היה הטעם בפחד? הדבר היחיד שהם יכלו לעשות זה להרוג אותי, וזה היה נראה לי שזה מה שהם מנסים לעשות, טיפין-טיפין, מאז שאני זוכרת את עצמי.
ב-31 באוגוסט 1962, היימר נסעה באוטובוס שכור עם מתנדבים אחרים לאינדיאנולה שבמיסיסיפי, להירשם כבוחרת. בדרך, היא שרה שירי נשמה אפרו-אמריקאים לקבוצה על מנת לחזק את נחישותם, פרקטיקה שלימים הפכה לסימן היכר שלה. השירים גם ביטאו את אמונתה של היימר שהמאבק לזכויות האזרח הוא מאבק ששורשיו נטועים עמוק בדת הנוצרית. באותו יום, כששבה לאחוזה, מארלו פיטר אותה ממשרתה, מאחר שהזהיר אותה מראש לא לנסות להירשם כבוחרת.
מנהיגותה של היימר, ואומץ ליבה, הביאו אותה לתשומת לבו של בוב מוזס, אחד המארגנים של ה-SNCC, והוא גייס אותה למאבק. אף על פי שמטה ה-SNCC היה בצפון קרוליינה, היימר נשארה במיסיסיפי, ומשם נסעה ברחבי מדינות הדרום למטרות הארגון והמאבק.
ב-9 ביוני 1963, בדרך הביתה מסדנת אוריינות שהשלימה בצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה, היימר וקבוצת הפעילים שנסעה עמם נעצרו בתואנת שווא בעיירה בשם וינונה, ונכלאו. בתחנת המשטרה, כל הפעילים הוכו קשות על ידי השוטרים. היימר אז נלקחה לתא מעצר, בו שני אסירים לבנים שהשוטרים הורו להם להכות בה עם אלה. השוטרים החזיקו בה במשך ההתקפה הכמעט-קטלנית, וכשצרחה מכאבים, הכו בה בעצמם.
היימר, הפצועה אנושות, השתחררה מבית המעצר רק כעבור שלושה ימים, ב-12 ביוני, ולקח לה מעל חודש להתאושש מחבלותיה. אף על פי שהאירוע השפיע עליה גם נפשית, והיימר סבלה תופעות לוואי פיזיות ופסיכולוגיות, היא מיהרה לחזור לפעולה, וארגנה בין היתר את הקמפיין "קלפי החופש", שכלל מערך בחירות מדומה, וב-1964, הובילה את מיזם "קיץ החירות". המתנדבים ב"קיץ החירות" — רובם פעילים לבנים צעירים מהצפון — ראו בה דמות אם, וקיבלו ממנה עידוד לפעילותם כי היא האמינה שהמאבק צריך להיות רב-גזעי במהותו. היא גם אירחה את סאמי יאנג ג'וניור וונדל פאריס, פעילים שחורים מאוניברסיטת טוסקיגי, שהתפתחו תחת הדרכתה למארגנים משמעותיים בתנועה. (יאנג בסופו של דבר נתן את חייו למען התנועה ב-1966, כאשר נרצח בתחנת דלק במחוז מייקון שבאלבמה, על שימוש בשירותים "ללבנים בלבד".)
פעילות למען זכויות אזרח > פעילות נוספת

ב-1964 ו-1965 היימר רצה בבחירות לקונגרס, אך לא נבחרה. למעשה, בפעם הראשונה שהיימר הצביעה בבחירות, היא הצביעה לעצמה בבחירות לקונגרס. היא המשיכה לעבוד על פרויקטים אחרים, בעיקר בתוכניות חינוכיות עממיות, בהקמת קואופרטיב חוות החירות במיסיסיפי, ובקמפיין המלחמה בעוני של מרטין לותר קינג.
מותה

היימר מתה מסיבוכים של יתר לחץ דם וסרטן השד ב-14 במרץ 1977, בגיל 59.
היא נקברה בעיר הולדתה, רולוויל שבמיסיסיפי. על המצבה שלה חרוט אחד הציטוטים המפורסמים שלה:
I am sick and tired of being sick and tired. —Fannie Lou Hamer
מורשת > מוזיקה

להקת האקפלה השחורה מוושינגטון די. סי., Sweet Honey in the Rock, חיברה והקליטה שיר בשם "Fannie Lou Hamer".
השיר "All of the Places We've Been" של גיל סקוט-הרון ובריאן ג'קסון הוא עליה.
היצירה הקלאסית, "For Fannie Lou Hamer", של המלחין ויליאם פארקר, יצאה באלבום באוקטובר 2000.
Dark River, אופרה על היימר שכתבה המלחינה והפסנתרנית מרי ד. ווטקינס, הוצגה לראשונה בנובמבר 2009 באוקלנד שבקליפורניה.
ב-6 באוקטובר 2012, לציון 95 שנים להולדתה של היימר, הוצגה בניו יורק הצגת הבכורה של המחזמר מאת פלישה האנטר, Fannie Lou.
מורשת > שונות

בעיירה רולוויל שבמיסיסיפי, יש גן זיכרון על שמה, הכולל פסל בדמותה שנחנך בשנת 2008.
ב-1976 עיריית רולוויל ערכה את "יום פאני היימר".
ביוני 2015, יצא אלבום מטעם הוצאת מוזיקת הפולק של הסמיתסוניאן, Songs My Mother Taught Me by Fannie Lou Hamer.
הספר Voice of Freedom: Fannie Lou Hamer, Spirit of the Civil Rights Movement, מאת קרול בוסטון ומאויר על ידי אקואה הולמס, הוא ספר תמונות אודות חייה של היימר, אשר זכה בפרס קורטה סקוט קינג לכישרון חדש בשנת 2016.
ב-4 בינואר 2025 הוענקה לה, לצד אישים אחרים, מדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא ג'ו ביידן.
אותות והכרה

תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת טוגלוף, אוניברסיטת שו, קולומביה קולג' ואוניברסיטת הווארד.
הוכנסה להיכל התהילה הלאומי לנשים ב-1993.
פרס פול רובסון מטעם אחוות אלפא קאפה אלפא.
פרס מרי צ'רץ' טרל מטעם אחוות דלתא סיגמא תטא.
פרס סוג'ורנר תרות' לשירות.
לקריאה נוספת

Asch, Chris Myers (2008). "The Senator and the Sharecropper: The Freedom Struggles of James O. Eastland and Fannie Lou Hamer." New York: The New Press. ISBN 978-1-59558-332-1.
Colman, Penny (1993). Fannie Lou Hamer and the Fight for the Vote. The Millbrook Press
Donovan, Sandy. Fannie Lou Hamer. Heinemann-Raintree Library, December 1, 2003. ISBN 0739870300, 9780739870303.
Hamer, Fannie Lou (edited by Maegan Parker Brooks, Davis W. Houck), The Speeches of Fannie Lou Hamer: To Tell It Like It Is, University Press of Mississippi, 2011.
Kling, Susan (1979). Fannie Lou Hamer: A Biography. Chicago, IL: Women for Racial and Economic Equality.
Lee, Chana Kai (1999). For Freedom's Sake: The Life of Fannie Lou Hamer, Athens: University of Georgia Press. ISBN 0-252-06936-6.
Marsh, Charles (1997). God's Long Summer: Stories of Faith and Civil Rights. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0-691-02134-1.
Mills, Kay (1993). This Little Light of Mine: The Life of Fannie Lou Hamer. New York: Dutton.
Excerpt of: Mills, Kay This Little Light of Mine. In: Barnwell, Marion (editor), A Place Called Mississippi: Collected Narratives. University Press of Mississippi, 1997. ISBN 1617033391, 9781617033391.
Nash, Jere and Andy Taggart. Mississippi Politics: The Struggle for Power, 1976–2008. University Press of Mississippi, June 1, 2007. ISBN 1604733578, 9781604733570.
Nelson, Jennifer (2003). Women of Color and the Reproductive Rights Movement. New York: NYU Press. ISBN 0-8147-5827-4.
O’Dell, J. H. (1965). "Life in Mississippi: An Interview with Fannie Lou Hamer". In Freedomways 5, 1965: 231–242.
Payne, Charles M. (1995). I've Got the Light of Freedom: The Organizing Tradition and the Mississippi Freedom Struggle. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-20706-8.
אגליים (עיר במואב)

אֶגְלַיִם הייתה עיר במואב הנזכרת בספר ישעיהו, פרק ט"ו, פסוק ח' (כחלק מ"מַשָּׂא מוֹאָב"): "כִּי הִקִּיפָה הַזְּעָקָה אֶת גְּבוּל מוֹאָב עַד אֶגְלַיִם יִלְלָתָהּ וּבְאֵר אֵילִים יִלְלָתָהּ"; מן הפסוק עולה שכנראה הייתה בגבול מואב.
בעיית הזיהוי

בתרגום השבעים שמה Ἀγαλεὶμ (Agaleum), ואוסביוס זיהה אותה בעיר בשם זה שהתקיימה בתקופתו, במרחק שמונה מילים דרומית לרבת מואב. זיהוי זה מתאים מצד שימור השם הקדום לרג'ם אל-ג'למה שבצד הדרומי-מזרחי של כרך (קיר מואב), מדרום לרבה. הארכאולוג נלסון גליק גליק מצא כי רג'ם זה הוא רק ערימת סיקול גדולה של אבנים, שסיקלו איכרי הסביבה לאורך הדורות. עוד לפני כן, הנוסע מוסיל הציע את זיהוי העיר בחורבה סמוכה שגם כן עשויה לשמר את השם, ח'רבת גִ'לְגִ'יל, דרומה מרג'ם אל-ג'למה. בחורבה זו מצא גליק חורבות מהתקופות הנבטית והרומאית אך לא מתקופת הברזל, כמתחייב מהזיהוי המקראי. מכל מקום גליק ציין כי באזור עשויות להיות עוד חורבות הקבורות מתחת לשדות וליישובים שבאזור. כך או כך, אזור זה אינו נמצא כלל בקצה גבול מואב, אלא דווקא בליבה של ארץ זו. החוקר פרס הציע לזהות את אגלים ברג'ם חג'לאן, מקום הקרוב יותר לגבול הדרומי-מזרחי של מואב; לזיהוי זה אין אישוש ולא היה מקובל במחקר, למרות דמיון מסוים לשמו של היישוב הקדום.
משמעות השם

מקובל להניח כי משמעות השם היא "בריכות".
הערות שוליים

1 2 3  שמואל אפרים ליונשטאם באנציקלופדיה מקראית כרך ב' טור 78.
↑  בספרו של מוסיל כתוב בטעות כי רג'ם אל-ג'למה נמצאת מצפון-מזרח לרבת מואב, אך לא כך הוא.
טאנר טסמן

פרנסיס טאנר ג'יימס טסמן (באנגלית: Francis Tanner James Tessmann; נולד ב-23 בספטמבר 2001 בברמינגהאם שבאלבמה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולימפיק ליון מהליג 1 ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

טסמן גדל במחלקת הנוער של דאלאס. בשנת 2019 ערך מספר הופעות בקבוצת המילואים של המועדון, ובין השנים 2020–2021 ערך 28 הופעות ליגה במסגרת ה-MLS במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.
ב-15 ביולי 2021 חתם טסמן בונציה מהסרייה א'. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון על פרוזינונה במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה לעונת 2021/2022. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-0 לנאפולי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה נשרה ונציה לסרייה ב'.
ב-27 באוגוסט 2024 חתם באולימפיק ליון.
קריירה בינלאומית

ב-31 בינואר 2021 ערך אסמן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 7-0 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ארצות הברית לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
הערות שוליים

↑  Tanner Tessmann joins Venezia FC באתר הרשמי של ונציה, 15 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  "Tanner Tessmann joins Olympique Lyonnais until 2029". actusnews.com (באנגלית). 27 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marko MItrović names 2024 U.S. Olympic Men's Soccer Team באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 8 ביולי 2024 (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 שולטה •  2 האריאל •  3 צימרמן •  4 דיץ •  5 טולקין •  6 בוסיו •  7 פארדס •  8 טסמן •  9 יואו •  10 בות' •   11 ארונסון •  12 רובינסון • 13 מקגוויר •  14 מיכאילוביץ' • 15 קרמאשי • 16 מקגלין • 17 ויילי • 18 סלונינה • מאמן: מיטרוביץ' |  1 שולטה •  2 האריאל •  3 צימרמן •  4 דיץ •  5 טולקין •  6 בוסיו •  7 פארדס •  8 טסמן •  9 יואו •  10 בות' •   11 ארונסון •  12 רובינסון • 13 מקגוויר •  14 מיכאילוביץ' • 15 קרמאשי • 16 מקגלין • 17 ויילי • 18 סלונינה • מאמן: מיטרוביץ' | ארצות הברית |
בוקר

ערך זה עוסק בתחילת היום. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"שעת בוקר", ציור מאת מוריץ פון שווינד, משנת 1858
השמש בשעות הבוקר
מסדר בוקר בבית ספר בקריית מלאכי, שנות ה־60
בוקר הוא החלק המוקדם של היום, בין השחר לצהריים. שעות הבוקר הן השעות שבין הזריחה (ששעתה משתנה מעונה לעונה ומאזור לאזור) לבין 12:00 - שעת אמצע היום, הצהריים.
בוקר הוא הזמן בו רוב האנשים מתעוררים ומתחילים בשגרת יומם. הארוחה הראשונה של היום היא ארוחת בוקר. בעת מפגש בשעות הבוקר מקובל לברך: "בוקר טוב!".
בתרבויות שונות מוקדשת פעילות רוחנית לקבלת היום החדש. ביהדות מתפללים בבוקר תפילת שחרית. יש המתחילים את היום בפעילויות כגון מדיטציה או טאי צ'י, לכניסה הדרגתית ורכה אל היום החדש.
אחרים מעדיפים להתחיל את הבוקר בפעילות נמרצת יותר, כגון הליכה, ריצה או שחייה.
בסין מקובלת התעמלות בוקר בחברותא מדי יום. בישראל הייתה נהוגה בעבר התעמלות בוקר בבתי הספר, במסגרת מסדר בוקר. גם בקול ישראל שודר משדר של התעמלות בוקר, בשעות הבוקר המוקדמות, שנפתח בברכת: "בוקר טוב לכל המאזינים, ולמתעמלים - היכון!". כיום משודרות בשעות הבוקר תוכניות טלוויזיה של אימון גופני בערוצי נישה של ספורט, סגנון חיים וילדים.
בערוצים שונים של הרדיו והטלוויזיה משודרות תוכניות בוקר המותאמות לקהל היעד. תוכניות בוקר בטלוויזיה כוללות לרוב אקטואליה רכה וראיונות בנושאים שוליים יחסית, שכן מיועדות לאנשים המתארגנים לקראת צאתם לשגרת יומם, והקשב שלהם אינו ממוקד כולו בשידור. ברדיו תוכניות בוקר רבות כוללות דיווחי תנועה, לטובת הנהגים המקשיבים בדרכם לעבודה.
ישנם עיתונים המוגדרים כעיתוני בוקר, ששעת הוצאתם מוקדמת מזו של עיתוני הערב.
המושג בוקר משמש גם כמטפורה להתחלות חדשות ולאופטימיות. מילות השיר "החגיגה נגמרת" של נעמי שמר מדגימות זאת:
"לקום מחר בבוקר ולהתחיל מבראשית. 

לקום מחר בבוקר עם שיר חדש בלב"
ביטויי לשון

בוקר טוב ולעיתים בוקר טוב אליהו - סוף סוף הבנת.
בוקר אור - התשובה הנפוצה לברכה "בוקר טוב".
בוקר טוב ומבורך - תשובה נוספת לברכת "בוקר טוב".
הערות שוליים

↑  מילות השיר "החגיגה נגמרת" באתר שירונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4205096-0
אנדרו קלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוגוסט 1925 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  7 בפברואר 1999 (בגיל 73) שווייץ 
 ענף מדעי:  polymer science 
 מקום מגורים:  בריטניה הגדולה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריסטול  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 מוסדות:  אוניברסיטת בריסטול  אימפריאל כמיקל אינדסטריז 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  מדליית רמפורד (1994)  פרס מקס בורן (1983)  Polymer Physics Prize (1964) 
 
אנדרו קלר או אנדראש קלר (בהונגרית: Keller András; בודפשט, 22 באוגוסט 1925 – 7 בפברואר 1999, שווייץ) היה פיזיקאי-כימאי יהודי-הונגרי-בריטי, ביופיזיקאי, חבר חיצוני של האקדמיה ההונגרית למדעים. מחקריו התמקדו בנושאים שונים בפיזיקה הפולימרית, במבנה הגבישים ובתהליכים הכימיים של מקרומולקולות. כמה תגליות אודות גבישי פולימר ורשתות מולקולריות שלהם קשורים בשמו. אורל שטיין (1862–1943) המזרחן היה דודו.