stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בראשית (גשושית)
ציוני דרך > בניית החללית

בשנת 2016 התבצעו בדיקות של מערכות הגשושית השונות שפותחו, לקראת השלב הסופי של הרכבתה. בספטמבר 2017 החל שלב הרכבת כל מערכות המשנה של הגשושית לכדי יחידה אחת (אינטגרציה), כדי לערוך בדיקות עמידות נוספות. בסוף 2017 הורכבה מערכת ההנעה - המנוע והדלק - בשטח מפעל מבת־חלל של התעשייה האווירית לישראל ובשיתוף פעולה עמה. בשלב זה עברה הגשושית בדיקות וניסויים, לעמידותה בתנאי חלל. במאי 2018 בוצע בכפר טרומן ניסוי שהתמקד בבדיקת מערכות החיישנים של הגשושית המעורבים בתהליך הנחיתה. החיישנים הוכנסו למסגרת מתכתית, ובאמצעות עגורן הועלו לגובה של עשרות מטרים והונעו במסלול ובמהירות שנקבעו מראש. הנתונים שהתקבלו מהחיישנים תוך כדי הניסוי, נותחו והושוו לצורך כיול וביצוע התאמות. בחודש שלאחר מכן בוצעו ניסויים דומים באמצעות מטוס קל שהטיס את המערכות בשמי דרום ישראל. באותו חודש בוצע גם ניסוי הרעדה שבדק את עמידות מבנה הגשושית לתנאי השיגור.
ביולי 2018 הכריזה העמותה על תכנונה לשגר את הגשושית בדצמבר באותה שנה. למעשה נדחה תאריך השיגור ל־22 בפברואר 2019. במקביל נפתחה בסוף אוגוסט 2018, תחרות לבחירת שם לגשושית. כ-24 אלף אנשים השתתפו בתחרות, כאשר מבין תשעה שמות מובילים, למעלה מ-65% בחרו את השם "בראשית".
במהלך קונגרס האסטרונאוטיקה הבינלאומי (IAC) אשר נערך בעיר ברמן בגרמניה ב-3 באוקטובר 2018, נחתם הסכם בין SpaceIL ל-NASA על פיו האחרונה תשתתף במשימה הישראלית לירח. כחלק מההסכם, הותקן על החללית רפלקטור-לייזר (כיפה קטנה בקוטר חמישה סנטימטרים מצופה מראות להחזרת קרן לייזר) כדי לאפשר איתור מדויק של החללית על קרקע הירח וכן לבצע מדידות מדויקות של המרחק בין המקפת LRO לפני הירח. בנוסף, סוכנות החלל האמריקאית אפשרה ל-SpaceIL להשתמש ברשת החלל העמוק לשם תקשורת ואיכון החללית לאחר השיגור ועד הנחיתה. לאחר ההתרסקות נעשו מאמצים במשך שבועות מספר לאיתור הרפלקטור, ללא תוצאות.
ציוני דרך > המסע אל הירח > תיאור כללי

הגשושית שוגרה על גבי משגר פלקון 9 מספר B1048 של חברת SpaceX. תחילה היא נעה במסלול כבידתי אליפטי בעל אקסצנטריות גדולה (מרחק של בין 215 ל-60,000 קילומטר מפני כדור הארץ). זמן ההקפה שלו נמשך כ־19 שעות. בנקודה הקרובה ביותר במסלולה סביב כדור הארץ (הפריגיאה), הפעילה הגשושית את המנועים וצברה מהירות. בכך היא הלכה והאריכה את המסלול האליפטי שלה. לאחר חמישה תמרונים, המרחק המקסימלי שלה מכדור הארץ (אפוגיאה) גדל עד לכ־400 אלף קילומטר, ולמעשה חצה את מסלול הירח מסביב לכדור הארץ. תמרון מסוג זה אל הירח נקרא תמרון מעבר ירחי.
כשחלפה בסמוך לירח, הפעילה את שמונת המנועים הרקטים שלה כדי לשנות זווית. לאחר מכן הפעילה גם את המנוע הראשי, כדי להאט ולהילכד בשדה הכבידה של הירח. כשנלכדה, הקיפה אותו במסלולים הולכים וקטנים עד שהגיעה לנתיב הנחיתה. לקראת הנחיתה איתרו חיישנים נקודת נחיתה מתאימה על הירח ואליה כיוונו את הגשושית. מנועיה תוכננו להאט מהירות עד לעצירה מוחלטת והפסקת פעולת המנועים בגובה חמישה מטרים מעל קרקע הירח. יתרת הדרך תוכננה כנפילה חופשית בתנאי הכבידה של הירח. בסיום מסלולה, סך כל הדרך שבראשית עברה היה 6.5 מיליון קילומטר. זהו המרחק הארוך ביותר שעשתה גשושית שיועדה לנחיתה רכה על הירח.
לבקשת אחד מחברי צוות הפיתוח, חיבר הרב גדעון בנימין תפילת הדרך, שנאמרה בשעת שיגור הגשושית.
ציוני דרך > המסע אל הירח > סביב כדור הארץ

ב־22 בפברואר 2019, בשעה 03:45 (שעון ישראל), שוגרה הגשושית בהצלחה מקייפ קנוורל שבפלורידה. בגובה של כ־730 ק"מ מכדור הארץ התנתקה מהמשגר ולאחר כחצי שעה יצרה קשר ראשוני עם כדור הארץ.
בבדיקות הראשונות לתקינות מערכות "בראשית" בחלל, לאחר התנתקותה מטיל המשגר, התברר שלמרות קיומו של קונוס (buffle) שמגן על עוקב הכוכבים מאור השמש, המערכת עדיין מסונוורת מאור השמש. כדי להתגבר על התקלה בקרת הגשושית הותאמה כדי למנוע סינוור. במקרה כזה כיוון התמרון אינו אופטימלי, והפעולה גרעה מיעילות האנרגיה הסולרית.
ב־24 בפברואר בשעה 13:29 (שעון ישראל), לאחר תיקון הבעיה שהתגלתה בעוקב הכוכבים, בוצע התמרון הראשון. המנוע הראשי הופעל לראשונה, למשך 30 שניות, והגדיל את היקף המסלול סביב כדור הארץ (האפוגיאה).
ב־25 בפברואר לקראת חצות היה אמור להתבצע התמרון השני, באופן אוטומטי, במרחק של כ־600 קילומטר מכדור הארץ, באזור בו אין לגשושית תקשורת עם תחנת הקרקע. כשהתקשורת התחדשה התברר שמחשב הגשושית אתחל את עצמו באופן לא מתוכנן, וביטל מיוזמתו את התמרון עקב השפעת מעבר דרך חגורות ואן אלן על הרכיבים האלקטרונים. כתוצאה מכך הוחמץ חלון ההזדמנויות הראשון לביצוע התמרון השני.
ב־28 בפברואר בשעה 21:30 (שעון ישראל), בוצע (באיחור) התמרון השני. המנועים הופעלו למשך ארבע דקות והביאו את הגשושית למסלול המגיע למרחק המקסימלי של 131,000 קילומטר מכדור הארץ.
ב־5 במרץ, בשעות הצהריים המוקדמות (שעון ישראל), בוצע צילום סלפי ראשון של הגשושית. בתמונה נראה חלק מגוף הגשושית, כשעליה שלט עם הכיתוב "עם ישראל חי", דגל ישראל, וכן המשפט "Small country, Big dreams" (=מדינה קטנה. חלומות גדולים). ברקע נראה כדור הארץ (בזווית של חלק מיבשת אוסטרליה) ממרחק של 37.6 אלף קילומטרים.
ב־7 במרץ בשעה 15:11 (שעון ישראל), בוצע תמרון שלישי. המנועים הופעלו למשך 152 שניות והביאו את הגשושית למסלול המגיע במרחקה המקסימלי ל־270,000 קילומטר מכדור הארץ.
ב־19 במרץ בשעה 14:30 (שעון ישראל), בוצע תמרון רביעי. המנועים הופעלו למשך 60 שניות והביאו את הגשושית למסלול המגיע במרחקה המקסימלי ל־405,000 ק"מ מכדור הארץ. למעשה, במסלולה החדש חצתה הגשושית את מסלול הירח. בנוסף לכך, הופעל גלגל תנע (אנ') שמיצב את תנועת הגשושית כדי שזוויתה וכיוונה לא ישתנו עקב טלטולה משכשוך הדלק שנתמעט במכלים.
ב־1 באפריל בשעה 9:00 (שעון ישראל), בוצע תמרון חמישי. המנועים הופעלו למשך כ־72 שניות והביאו את הגשושית למסלול אחרון ומדויק (על פי סימולציה) לפני תמרון לכידת הירח. במהלך השיוט התקרבה הגשושית בפעם האחרונה לכדור הארץ (בפריגיאה של 1,700 קילומטר), וצילמה אותו ממרחק של כ־16,000 קילומטרים.
ציוני דרך > המסע אל הירח > סביב הירח

בליל ה־4 באפריל הגשושית נכנסה להשפעת הכבידה של הירח. על מנת להישאר במסלול סביב הירח, כלומר להילכד בשדה הכבידה שלו (שכן מהירותה השאירה אותה במסלול סביב כדור הארץ), היא נדרשה לבצע תמרון לכידה.
ב־4 באפריל בשעה 17:17 (שעון ישראל), בוצע תמרון ללכידה בשדה הכבידה של הירח. תמרון זה היה הקריטי ביותר במסעה של הגשושית אל הירח. אם תמרון זה היה נכשל, הגשושית הייתה מתרסקת על הירח עוד לפני תאריך הנחיתה, או שהייתה נלכדת במסלול סביב השמש. במהלך התמרון, המנוע הראשי הופעל למשך כשש דקות על מנת להאט את הגשושית ממהירות של 8,500 קילומטר לשעה עד למהירות של 7,500 קילומטר לשעה ביחס לירח. בסיום המוצלח של התמרון, הגיעה בראשית למרחק הכי קרוב במסלול סביב הירח (הפרילונה) של כ־500 קילומטר מפני הירח.
במהלך הלילה צילמה בראשית את צידו האפל של הירח ולאחר ביצוע הקפה מלאה הפכה ישראל למדינה השביעית ששלחה גשושית שהקיפה את הירח.
ב־7 באפריל בשעה 04:36 (שעון ישראל), בוצע התמרון הראשון סביב הירח. כל המנועים פעלו בו זמנית במשך 271 שניות ושרפו 55 קילוגרם של דלק כדי להאט את הגשושית ולהוריד אותה ממסלול של 10,400 קילומטר באפולונה (Apolune) לגובה של 750 קילומטר מפני הירח, כאשר הפרילונה נשארה 460 קילומטר מעל פני הירח.
ב-8 באפריל בשעה 07:48 (שעון ישראל), בוצע התמרון השני סביב הירח ובראשית נכנסה למסלול אליפטי סביב הירח בגובה של 211–467 קילומטר.
ב-9 באפריל בשעה 08:34 (שעון ישראל), בוצע תמרון נוסף סביב הירח. המנועים הופעלו למשך כ-78 שניות וכמות הדלק שנשרפה היא 11.7 קילוגרם. בראשית נכנסה למסלול הקפה מעגלי סביב הירח בגובה של 200 קילומטר עם זמן הקפה של שעתיים.
ב-10 באפריל בשעה 19:40 (שעון ישראל), בוצע התמרון האחרון לפני תמרון הנחיתה על הירח. המנועים הופעלו למשך כ-32 שניות וכמות הדלק שנשרפה היא כחמישה קילוגרם. בראשית המשיכה להקיף את הירח עם זמן הקפה של שעתיים.
ציוני דרך > נחיתה

נחיתת הגשושית תוזמנה לשעות הבוקר הירחי. יממה ירחית נמשכת קרוב ל־28 יממות ארציות ובמהלכה משלים הירח הקפה סביב עצמו. טמפרטורת פני הירח עולה ליותר מ־120 מעלות צלזיוס בצהרי-הירח, ויורדת לכ־170 מעלות מתחת לאפס בלילה. על מנת לנצל באופן מיטבי את זמנה של הגשושית על הירח, תוזמנה הנחיתה לזמן שהטמפרטורה אידיאלית: גבוהה מספיק כדי לאפשר ייצור אנרגיה סולארית בעזרת מערכי התאים הפוטו-וולטאיים הקטנים של הגשושית, אך לא גבוהה מידי שתשבית את מערכות האלקטרוניקה. מצב זה נמשך כשלושה ימי ארץ. לפי התכנון, לאחר הנחיתה התעתדה הגשושית למדוד את השדה המגנטי שעל פני הירח, לצלם את עצמה, לצלם תמונות פנורמיות של אתר הנחיתה באיכות גבוהה, ולשדר את הנתונים לכדור הארץ בין עשר דקות לשעה מעת הנחיתה. לו הייתה נוחתת הגשושית בתנוחה מאוזנת, שמערכי התאים הפוטו-וולטאיים לא היו מוסתרים על ידי סלע או מכתש, היה מתאפשר ייצור אנרגיה סולרית הנדרשת לשליחת וידאו שהיה מתקבל בכדור הארץ למחרת הנחיתה.
ב־11 באפריל 2019 בשעה 22:08 שעון ישראל, לאחר מספר תמרונים והקפות אליפטיות, החלה הגשושית בתמרון הנחיתה מעל ים הרוגע בירח. תמרון זה נועד להאט את מהירות הגשושית מ-1,700 מטרים לשנייה עד כמעט לאפס, ולאפשר לה נחיתה כעבור כ-20 דקות.
בעת תחילת תמרון הנחיתה החללית נעה בהקפתה את הירח כאשר תחתיתה ונחירי הפליטה של המנועים פונים לכיוון התנועה. בגובה של כ-30 קילומטר מעל פני הירח הופעלו מנועי החללית והנחיתה החלה. דחף גזי הפליטה נגד כיוון התנועה, מאט את מהירות הגשושית וייצב אותה בשמי הירח, קרוב לנקודת הנחיתה. עצם הפעלת המנועים גרמה לתאוצה ולהטיית הדלק במכלים לפתח היציאה. בשלב זה היה חלון זמנים קצר שבו מערכת הבקרה האוטונומית של הגשושית, הייתה יכולה לבטל את הנחיתה.
לאחר שלא התגלו בעיות, תהליך הנחיתה המשיך, כאשר חלק ממנועי המשנה הופעלו כדי להטות מטה את הגשושית על צירה האופקי לנפילה בקשת אל אדמת הירח, והחלה נפילה מבוקרת לעבר פני הירח, באופן דומה לתהליך הנחיתה של אפולו. תהליך הנחיתה כולו תוכנן להיות אוטונומי, ללא התערבות מתחנת הקרקע.
תכנון המשימה בשלב זה היה שכדי להאט את הנפילה, הופעלו המנוע הראשי וכל מנועי המשנה. בגובה של חמישה מטרים מאדמת הירח, כשהחללית הייתה צריכה להיות בעצירה כמעט מוחלטת המנועים תוכננו להיכבות והגשושית הייתה צונחת בעדינות במשך 2.5 שניות על קרקע הירח.
ציוני דרך > נחיתה > בפועל: נחיתה קשה (התרסקות)

כשמונה דקות לאחר תחילת תהליך הנחיתה החלה שרשרת תקלות. כאשר הגשושית הייתה בגובה של כ-14 קילומטרים מעל פני הירח, התגלתה תקלה ביחידת המדידה האינרציאלית (IMU) השנייה של הגשושית, המודדת את התאוצה. זוהי יחידה בעלת יתירות, כך שהתקלה לא הייתה קריטית להצלחת המשימה.
בשלב זה, נשלחה פקודה מהקרקע לאתחול מחדש של ה-IMU, מה שגרם בשוגג גם לאתחול מחדש של מחשב החללית ולשרשרת תקלות שבסופו של דבר הובילה לכיבוי המנוע. בעקבות אתחולים ותקלות במחשב החללית, בשלבים ארוכים של הנחיתה אבדה תקשורת הטלמטריה דרך רשת החלל העמוק של JPL. כאשר התקשורת חזרה לפעולה, התגלה כי המנוע הראשי אינו פועל והגשושית איבדה בינתיים גובה רב ונטתה בזווית לא אופטימלית לנחיתה. לאחר אתחול מחשב הגשושית, חלק מהמנועים חזרו לפעול, אך מהירות הנחיתה הייתה כ-900 מטר לשנייה והבלימה בלתי אפשרית. נתון הגובה האחרון שהתקבל עמד על 148 מטר, ומיד אחר-כך התרסקה החללית על אדמת הירח.
במהלך הנחיתה הספיקה הגשושית לשלוח למרכז הבקרה שלוש תמונות, באיכות נמוכה יחסית לצילומים שתוכננו להישלח לאחר הנחיתה. תמונה ראשונה צולמה בגובה 22 קילומטר מפני הירח, והיא מראה את צידה של הגשושית, עליה לוחית ובה דגל ישראל, הכיתוב "עם ישראל חי - SMALL COUNTRY, BIG DREAMS", וסמלי הגופים השותפים למשימה, על רקע אתר הנחיתה המיועד. בתמונה שנייה שצולמה באותו גובה נראה אופק הירח ומכתש הפגיעה היפאטיה(אנ'). התמונה האחרונה שצולמה על ידי הגשושית, בגובה 15 קילומטר, מראה את פני הירח באתר הנחיתה. תמונה זו פורסמה כשבוע לאחר ההתרסקות.
ממצאים ומסקנות > איתור אתר ההתרסקות

ב-15 במאי 2019, כחודש לאחר ההתרסקות, פרסם מרק רובינסון, חוקר ראשי בצוות משימת הצילום של המקפת לסקר הירח של נאס"א (LROC), תמונות של אתר ההתרסקות. התמונות צולמו ב-22 באפריל, 11 ימים לאחר ההתרסקות, על ידי צמד מצלמות הזווית הצרה (NAC) של המקפת. בשלושת זוגות התמונות נראה בבירור כתם כהה בקוטר של כעשרה מטרים, המוסבר כשטח מחוספס בנקודת התנגשות הגשושית באדמת הירח, שאינו נראה בתמונות שצולמו בהקפה קודמת של המקפת. עיבוד תמונה המשווה בין התמונות הללו חושף כתם בהיר בסביבות הכתם הכהה, בקוטר של כ-30–50 מטרים, וממנו חורגת דרומה קרן בהירה באורך של כמאה מטרים, המוסברים כדפוסים של התפרצות חלקיקים (אנ') עדינים או גזים שהתרחקו במהירות מנקודת ההתנגשות, חשפו את השכבה העליונה של רגולית הירח, ופיזרו חלקיקי קרקע עדינים משכבה תחתונה בהירה יותר.
הגשושית נעה בנחיתתה מצפון הירח לדרומו, והנמיכה תוך כדי מעוף בקשת רחבה כלפי קרקע הירח. עקב תקלת הבלימה ואי התייצבות הגשושית בזווית אנכית לקרקע, אותר מיקום ההתנגשות דרומית לאתר הנחיתה המיועד. נקודת הציון, קואורדינטות סלנוגרפיות 32.5956° צפון, 19.3496° מזרח, הוערכה באמצעות השוואת התמונות שצולמו ב-22 באפריל לשבע תמונות שצולמו מוקדם יותר, במרווח טעות של 95%, כעשרים מטרים בקו הרוחב ושמונה בקו האורך.
קנה המידה של התמונות גדול מכדי לקבוע האם הכתם הקטן הוא מכתש שנוצר במקום הפגיעה, או שמא פגיעת הגשושית השבירה בתאוצה גבוהה ובזווית נמוכה (פחות מעשר מעלות) באדמת הירח מנעה יצירת צורת מכתש.
עלות הפרויקט ומימונו

| פירוט חלקי של העלויות (בדולרים) |
| --- | --- |

רכיב: עלות
תכנון, הנדסה וייצור: 39 מיליון
שיגור: 19 מיליון
יחידות מדידה אינרציאליות (IMU): 5.6 מיליון
מערכת תקשורת: 1.22 מיליון
שימוש ברשת החלל של SSC(אנ'): מיליון
קופסת ממשקים אלקטרוניים: 845,000
תאים פוטו-וולטאיים: 830,000
עדשות צילום: 510,000
דלק: 500,000
עוקב כוכבים לניווט בחלל: 410,000
התקן לכידת, דחיסת ואחסון מדיה למצלמות: 325,000
מחשבי המשימה: 300,000
מגנומטר: 240,000
גלגל תנע(אנ'): 155,000
סוללה חשמלית: 130,000
ממסרי תקשורת: 130,000
סך הכל: כ־95 מיליון
עלות הפרויקט הכוללת הייתה כ־95 מיליון דולר. תנאי התחרות המקורית אסרו על תקצוב ממשלתי גבוה, מה שהשפיע על פיתוח גשושית בעלת יכולות טכניות נמוכות ובעלות מינימלית. השותפה המרכזית לבניית הפרויקט הייתה התעשייה האווירית לישראל. מבחינת מימון, היה הנדבן ואיש העסקים מוריס קאהן התורם העיקרי בנותנו כ־30 מיליון דולר. בשלב מסוים אף מונה קאהן ליו"ר הדירקטוריון ומאז 2017 מכהן כנשיא העמותה. תורמים משמעותיים נוספים היו קרן משפחת ד"ר מרים ושלדון אדלסון שתרמה באפריל 2014 כ־16 מיליון דולר, סמי סגול, לין שוסטרמן, סטיבן גראנד, סילבן אדמס ובעלי הון נוספים. בעזרת מימון המונים שערכה העמותה ב־2014, נאספו מהציבור 240,000 דולר: דולר אחד תמורת שליחת מייל לירח. סוכנות החלל הישראלית ומשרד המדע השתתפו בפרויקט בכ-2.1 מיליון דולר (כ־9.5 מיליון ש"ח). בנובמבר 2017 הודיעה העמותה על בעיות כספיות, אך הצליחה להשיג את המימון הנדרש להבטחת המשך קיומה, והמשיכה בגיוס משאבים.
הפרויקט יצר שיתוף פעולה בין המגזר הפרטי, הציבורי והאקדמי. בין השותפים לפרויקט ניתן למנות את מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת תל אביב, סוכנות החלל הישראלית, משרד המדע והטכנולוגיה, בזק וכן עשרות מהנדסים ומאות מתנדבי העמותה.
בראשית 2

ב-13 באפריל 2019 הכריז נשיא SpaceIL, מוריס קאהן, כי יוקם פרויקט חדש לשם שליחת גשושית נוספת לירח. הצפי היה שבניית הגשושית תושלם תוך שנתיים. עלות הפרויקט נאמדה בין 60 ל-80 מיליון דולר אך התייקרה לכ-100 מיליון דולר. קאהן הצהיר כי גם הפעם הציבור ישתתף במימון הפרויקט ולא יתבססו על תמיכה ממשלתית, העמותה "לונאר אקס פרייז" של גוגל, שבמסגרתה החל פרויקט בראשית הראשון, הודיעה כי תתרום מיליון דולר, בעקבות הצלחתה היחסית של הגשושית הראשונה, על אף שלא הצליחה לנחות כמתוכנן. משרד המדע והטכנולוגיה הכריז ב-5 במאי 2019, כי יספק תקציב של 20 מיליון שקלים להשתתפות במימון הגשושית בראשית 2. עם זאת, סכום זה היה זניח בתקציב הפרויקט הנדרש, ולא גויסו סכומים נוספים למימון בניית חללית זהה.
ב-25 ביוני 2019 חזר בו מוריס קאהן והודיע כי לא יתמוך בפרויקט הזה "מאחר שמסע חוזר שכזה אינו מאתגר מספיק".
ב-15 בינואר 2020 קרן משפחת בלווטניק העניקה תרומה של מיליון דולר לפרויקט. דבר זה התניע תהליך של בחינת תצורות ומשימות אפשריות לבראשית 2.
ב-9 בדצמבר 2020 הוכרז באירוע בבית הנשיא על השקת הפרויקט בראשית 2, בו מועד השיגור המתוכנן עומד על שנת 2025 וכי פרופיל המשימה יכלול שתי נחתות נפרדות אשר ינחתו באזורים שונים, יחד עם מקפת שתהיה במסלול סביב הירח כחמש שנים.
ב-11 ביולי 2021 הודיעה SpaceIL כי גויסו 70 מיליון דולר לטובת המשימה, כשהמטרה היא הנחתת הגשושית בצד הרחוק של הירח.
הגשושית תהיה קלה יותר וחסכונית יותר, וכן תכלול ציוד לניתוח תמונת מצלמה ככלי לנחיתה יותר בטוחה.
בינואר 2024, ביצעה עמותת SpaceIL בהצלחה ניסוי המדמה את נחיתתה של החללית ונבדקה תגובת מערכת רגלי הנחיתה שלה.
ב-7 באוגוסט 2024 ערכה הוועדה למיזמים ציבוריים דיון בנושא סכנת סגירת המיזם. בדיון ההמשך שנערך ב-24 בספטמבר 2024 נאמר שנקבע שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית ונקבע דיון נוסף לתחילת  נובמבר 2024.
ב-27 בינואר 2025 נחתם הסכם מסגרת לשיתוף פעולה במשימת בראשית 2 על ידי אורי אורון, מנכ"ל סוכנות החלל הישראלית, ותיאודורו ולנטה, נשיא סוכנות החלל האיטלקית.
הנצחה

כוכב הלכת המינורי 27050 Beresheet נקרא על שם החללית.
אינגרס (משחק)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  15 בנובמבר 2012 
 סוגה:  משחק וידאו מבוסס מיקום
 פיתוח:  Niantic 
 הוצאה לאור:  Niantic 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  libGDX 
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  iOS, אנדרואיד 
 
 ingress.com
 
Ingress (אינגרס) הוא משחק תפקידים וירטואלי רב משתתפים מבית מעבדות Niantic. ייחודיותו של המשחק היא בכך שעל מנת לשחק בו השחקנים חייבים להגיע לנקודות ציון פיזיות הפזורות ברחבי העולם, ולא ניתן לשחק בו מהבית.
ב-Ingress פועלות שתי קבוצות, קבוצות ה-Enlightened וקבוצת ה-Resistance אשר כלל השחקנים מכל העולם מתחלקים ביניהן. מטרתן העיקרית של שתי הקבוצות היא "לכבוש" טריטוריה גדולה ככל הניתן ברחבי העולם, על ידי הגעה פיזית לנקודות ציון, השתלטות עליהן וחיבור נקודות הציון בקישורים.
המשחק שוחרר לראשונה בגרסת בטא סגורה ב-15 בנובמבר 2012 ונפתח לציבור ב-30 באוקטובר 2013. כיום ישנם מיליוני שחקנים פעילים ברחבי העולם ומאות אלפים המשחקים בו באופן יומיומי.
מעבדות Niantic הייתה קבוצה אשר החלה את דרכה בחברת גוגל ובשנת 2015, בעקבות שינוי מודל הניהול של גוגל לקבוצת אלפאבית יצאה ממנה כ-Spin-off לחברה עצמאית.
סיפור רקע

סיפור המסגרת של יוצרי המשחק מתרחש על רקע התגלית המדעית במסגרתה פיזיקאים ב-CERN גילו את בוזון היגס בשנת 2012. כתוצר לוואי של המחקר, גילו המדענים כוח מסתורי ובין-ממדי הנקרא "חומר אקזוטי" (XM). בעקבות התגלית, בני האדם התחלקו ל-2 מחנות. המחנה הראשון הוא מחנה ה"מוארים" (ה-Enlightened) שמאמצים את הכוח הגלום ב-XM על מנת לקדם את האנושות, ומאמינים כי המשימה שלהם היא לגרום לבני האדם להיות "נאורים" יותר על ידי שימוש באנרגיית ה-XM. המחנה השני, "המחתרת" (Resistance) מאמין כי ה-XM מהווה סכנה לאנושות ומאמינים כי משימתם היא להגן על האנושות מפני אלו שמנצלים את ה-XM על מנת לשלוט בעולם.
מהלך המשחק > סביבת המשחק

השחקן משחק במשחק באמצעות אפליקציה בסמארטפון המציגה מפה של האזור. למפה יש רקע שחור וללא שמות של רחובות, בניינים. בניינים מסומנים בצבע האפור ומים מסומנים בצבע כחול. על המפה אפשר לראות חומר אקזוטי (XM), פורטלים, קישורים, שדות שליטה ופריטים שחקנים אחרים הפילו מהמלאי שלהם. מרחקים מהשחקן כתובים רק בשיטה המטרית על מנת למנוע בלבול בין שחקנים.
כחוק, שחקנים חייבים להיות ברדיוס של 40 מטרים מהאובייקט איתו הם מנהלים אינטראקציה. השחקן יכול לראות רק את המיקום של עצמו, לא של אחרים. הצבע של חץ המיקום ומכל ה-XM הוא בהתאם לקבוצה שאליה הוא משתייך (כחול ל-Resistance, ירוק ל-Enlightened). ה-XM נחשב לאנרגיה והוא נחוץ לביצוע פעולות במשחק, אפשר לקבל אותו על ידי מעבר באזור של XM (בדרך כלל ליד פורטלים). שחקן יכול 'לפרוץ' פורטל כדי לקבל פריטים הנחוצים למשחק או למילוי מכל ה-XM.
שחקנים מקבלים נקודות גישה (AP) על כל פעולה שהם מבצעים במשחק. כאשר מספיק נקודות AP מצטברות, השחקן עולה רמת גישה במשחק ומקבל גישה לפריטים ברמה גבוהה יותר ומכל XM גדול יותר. ישנן 16 רמות גישה. היות שהשחקן מקבל יותר נקודות AP על השתלטות על פורטל עוין מאשר תחזוקת פורטל של קבוצתו, יצטברו לו נקודות AP בקצב יותר מהיר מאשר מהיצמדות לאזור של קבוצתו.
בנוסף לקבלת נקודות AP, פעולות מסוימות נותנות לשחקן תגים שונים. גם לתגים בדרך כלל יש רמות (ערד, כסף, זהב, פלטינה והגבוהה, שוהם) והם נחוצים על מנת לעבור לרמות יותר גבוהות מרמה 8. רוב התגים מבוססים על נתוני סטטיסטיקה של השחקן לדוגמה: כבישה ותחזוקה של פורטל למשך זמן רב, סך כל יחידות מוח (MU) כבושות, יצירת קישורים ושדות שליטה, פעולות התקפה שונות ואף גילוי פורטלים חדשים. ישנם תגים שניתן לקבלם רק על ידי הגעה לאירועי אינגרס מיוחדים, למרות שתגים אלה לא מקדמים את השחקן (למעט תגים כמו "Innovator" או "Vanguard" שמקבלים כאשר מלאה למשחק עוד שנה).
בספטמבר 2014, ניאנטיק הציגה משימות למשחק. משימה היא סט שנוצר על ידי שחקן של נקודות ציון לביקור וביצוע פעולות עליהם. חלק מהמשימות מראות את כל נקודות הציון מההתחלה ויש משימות המראות רק חלק מהם והן נחשפות עם ההתקדמות של השחקן במשימה. סיום משימה נותן לשחקן מדליה וירטואלית.
מהלך המשחק > פורטלים

במשחק, לכדור הארץ יש מספר רב של "פורטלים" הנראים ל"סורק" (האפליקציה שרצה על הסמארטפון). הם צבועים בכחול, ירוק או אפור בהתאם לקבוצה אליה הם נשלטים (אם הפורטל אפור, הוא לא כבוש). שחקנים יכולים לכבוש פורטל על ידי לשים לפחות "רזונטור" אחד עליהם, בפורטל יש מקום עד לשמונה רזונטורים. השחקנים יכולים גם להתקין "מודים" (שדרוגים) לפורטלים על מנת להגן על הפורטלים או להגדיל את כוחם בדרכים שונות. פורטל שאין עליו רזונטורים, אינו כבוש.
שחקנים מקבלים פריטים במשחק (רזונטורים, נשקים וכו') על ידי הגעה בעצמם אל הפורטל, בדרך כלל על ידי הליכה, רכיבה על אופניים, תחבורה ציבורית או נהיגה לפורטל, עליהם להיות במרחק של עד ל-40 מטרים מהפורטל ואז "לפרוץ" אותו על ידי לחיצה על הכפתור בסורק. כל שחקן יכול לפרוץ כל פורטל ולקבל פריטים, כל עוד לא במגבלות התדירות: פריצת פורטל גורמת להתחלה של "תקופת קירור" הנמשכת בדרך כלל חמש דקות עד שאותו שחקן יכול לפרוץ את הפורטל שוב; פריצת פורטל 4 פעמים במשך 4 שעות יגרום לפורטל "להישרף" בשביל אותו שחקן למשך 4 שעות. התקופות האלה ניתנות לקיצור על ידי התקנת מוד "Heat Sink" (מאוורר) ו"Multi-hack". פריצת פורטל הנשלט על ידי הקבוצה המתחרה תעניק לשחקן 100 נקודות AP תמורות הסיכון להיתקף על ידי הפורטל בצורה של איבוד XM. שחקנים יכולים גם לקבל יותר נקודות AP ופריטים על ידי פריצת גליף, לשחקן מוצגת סדרה של גליפים ועליו לחזור עליה תוך פרק זמן קצר. המהירות, הקושי והפרסים של פריצת גליף ניתנים לשינוי על ידי פקודות מיוחדות.
על מנת לכבוש פורטל לקבוצה מסוימת, שחקן צריך לשים לפחות רזונטור אחד על הפורטל. אם הפורטל כבר כבוש על ידי קבוצה אחרת, על השחקן לתקוף אותו כדי לנטרל את הפורטל על ידי הריסה של הרזונטורים באמצעות נשק שנקרא XMP Burster (פצצת לחץ XM). בעת שימוש ב-XMP, כל פורטל בטווח שלו (בהתאם לרמת ה-XMP) ייפגע אך אם הפורטל שייך לאותו קבוצה שאליה שייך השחקן התוקף, לא יקרה לו נזק.
פורטלים הם בדרך כלל בניינים, פסלים, ציורי קיר, אומנות ציבורית, ספריות, סניפי דואר, אנדרטאות, בתי תפילה, תחנות תחבורה ציבורית, פארקים, מקומות נופש, אתרים תיירותיים או עסקים מיוחדים. שחקנים היו יכולים להגיש בקשות לפורטלים חדשים. ביולי 2016, המשחק הגיע ל-15 מיליון פורטלים ולא היה ניתן יותר להגיש בקשות לפורטלים. בנובמבר 2016, אינגרס התחילה את מבצע OPR (Operation Portal Recon) והתחיל בסן פרנסיסקו, טוהוקו, קיושו. שחקנים מרמה גבוהה יכולים להצביע על אילו נקודות ציון יהיו פורטלים. המספר של הפורטלים נהיה גדול ואיתו גם את אורך החיים של המשחק. הצפיפות של הפורטלים באזור מסוים מתואמת לצפיפות האוכלוסייה באותו אזור, ככה שבערים הגדולות יש יותר פורטלים.
קישורים בין פורטלים עשוי להיות באורך מטרים עד למאות קילומטרים. קישורים בין-לאומיים הם לא נדירים, המשחק גרם להרבה אנשים לטייל בעולם. עבור הרבה אנשים, המשחק הפך לדרך-חיים אפילו ברמה של קעקועים.
המשחקים החדשים יותר של ניאנטיק, פוקימון גו והארי פוטר: איחוד הקוסמים, מתבססים למעשה על תשתית הפורטלים שנבנתה במשחק, ונקודות עניין באינגרס יופיעו גם כנקודות עניין ביתר המשחקים (פוקסטופים ומכונים בפוקימון גו; פונדקים, חממות ומבצרים בהארי פוטר). ב-2019 השיקה ניאנטיק את שירות ה-Wayfarer, שהחליף למעשה את ה-OPR הבלעדי לאינגרס ואיפשר גם לשחקני פוקימון גו והארי פוטר להציע נקודות עניין חדשות, שיופיעו גם כפורטלים באינגרס במידה ויאושרו.
מהלך המשחק > קישורים בין פורטלים ושדות שליטה

שני פורטלים המכילים את כל שמונה הרזונטורים ונשלטים על ידי אותה קבוצה יכולים ליצור קישור בינם בתנאי ששחקן עומד במרחק של עד 40 מטרים מאחד ויש לו מפתח של הפורטל אליו הוא רוצה ליצור קישור (אפשר לקבל מפתחות מפריצת פורטל). מספר הקישורים המקסימלי מפורטל ואורכם נקבע על ידי רמת הרזונטורים על הפורטל ומודים (מגביר קישורים ו-SoftBank אולטרה קישור). לינק לא יכול לחצות לינק אחר, לא משנה מאיזו קבוצה. שלושה רזונטורים נחוצים רק לשמירה על לינק. שחקן מקבוצה הפוכה יכול להרוס לינק על ידי תקיפת אחד מהפורטלים עד שנשארו בו פחות משלושה רזונטורים.
כאשר שלושה פורטלים מחוברים בצורת משולש, הם יוצרים שדה שליטה, ויחידות המוח הולכות לקבוצה של הפורטלים. פורטלים בתוך שדה לא יכולים ליצור ביניהם קישור. שחקן מהקבוצה האחרת יכול להרוס שדה שליטה על ידי הריסת אחד מהקישורים היוצרים אותו. על מנת לצבור כמה שיותר יחידות מוח, אפשר ליצור שדות שליטה מעל שדות אחרים.
מכשירים נתמכים

כדי לשחק צריך סמארטפון המריץ אנדרואיד 4.0+ או iOS 7 ומעלה עם חיבור Wi-Fi חזק או תקשורת סלולרית, כמו כן גם חיבור GPS.
באזורים ללא תקשורת סלולרית, אפשר להשתמש גם במודם לווייני.
אירועים

חברת Niantic מארגנת כל רבעון אירועים מרוכזים ברחבי העולם. אירועים אלו מושכים אלפי שחקנים ומכונים "אנומליות". לאנומיה מתלווה סיפור רקע אשר משתלב בעלילת המשחק ותוצאות האנומליה ישפיעו על העלילה המתפתחת של המשחק.
בפרק הזמן הקודם לאנומליה, ובמהלך האירועים השונים Niantic מארגנת משימות ייחודיות ברחבי העולם. משימות אלו לרוב אינן יכולות להתבצע על ידי שחקן יחיד או אף קבוצת שחקנים ממדינה כלשהי, ומחייבות שיתוף פעולה בינלאומי. במזרח התיכון מתבצע לעיתים תיאום בין שחקנים מישראל לבין שחקנים ממדינות שונות באזור, גם כאלו אשר לא מתקיים מולם קשר דיפלומטי.
בנוסף, מאורגנים מעת לעת ימי משימות רשמיים במסגרתם נפגשים השחקנים משני הצדדים ומבצעים פעילויות, לרוב הליכה סביב מסלול מסוים בעיר העובר דרך נקודות ציון מעניינות או מיוחדות בעיר ומשלב מעבר באזורים מרכזיים במשחק. אירועים אלו אינם בעלי אופי תחרותי.
אירועים מקומיים ולא רשמיים מאורגנים על ידי הקבוצות בנפרד או בשיתוף פעולה בתדירות התלויה בחוזק הקהילה המקומית וגיבושה.