stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוני קוראן
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | להיות אנושי | Being Human | ריידר |  |
| 1994 | חברים לרצח | Shallow Grave | סוכן נסיעות |  |
| 1994 | אסירים | Captives | ספיידר |  |
| 1999 | אגדת הלפרקונים | The Magical Legend of the Leprechauns | שון דוויין |  |
| 1999 | הלוחם ה-13 | The 13th Warrior | המוזיקאי וית' |  |
| 2000 | גלדיאטור | Gladiator | מתנקש |  |
| 2001 | פרל הארבור | Pearl Harbor | איאן |  |
| 2002 | בלייד 2 | Blade II | כומר |  |
| 2003 | ג'נטלמנים מובחרים | The League of Extraordinary Gentlemen | רודני סקינר |  |
| 2004 | טיסת הפניקס | Flight of the Phoenix | רודני |  |
| 2005 | ביאוולף וגרנדל (אנ') | Beowulf & Grendel | Hondscioh |  |
| 2006 | מלחמת האופל 2 | Underworld: Evolution | מרקוס קורבינוס |  |
| 2006 | דרך אדומה | Red Road | קלייד |  |
| 2006 | מיאמי וייס | Miami Vice | אח של אריאן |  |
| 2006 | הגרמני הטוב | The Good German | דני |  |
| 2007 |  | Trust Me | מיילס לונקריין |  |
| 2008 |  | Shuttle | נהג |  |
| 2008 |  | The Midnight Meat Train | הנהג |  |
| 2008 | פרויקט לזרוס | The Lazarus Project | ויליאם רידס |  |
| 2009 |  | A Day in the Life | ד"ר ריינולדס |  |
| 2009 | אונדין | Ondine | אלכס |  |
| 2009 |  | Corrado | הקצין טוני |  |
| 2010 |  | Golf in the Kingdom | אדם גרין |  |
| 2010 |  | The Presence | האיש בשחור |  |
| 2011 | הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן | The Adventures of Tintin: The Secret of the Unicorn | לוטננט דלקורט |  |
| 2011 |  | Big Mommas: Like Father, Like Son | צ'ירקוף |  |
| 2011 | הוותיקים | The Veteran | כריס טרנר |  |
| 2011 | בלשים מזדמנים | Cat Run | שון מודי |  |
| 2011 |  | Crossmaglen | דרמוט מקגארבי |  |
| 2011 |  | The Last Best Place | פלטשר |  |
| 2011 | אקס-מן: ההתחלה | X-Men: First Class | איש בשחור |  |
| 2012 |  | In the Dark Half | פילת'י |  |
| 2013 | מרי מלכת הסקוטים | Mary Queen of Scots | נוקס |  |
| 2013 | תור: העולם האפל | Thor: The Dark World | בור |  |
| 2014 |  | The Seventeenth Kind | ג'יימס |  |
| 2016 | המרוץ | Race | לוסון רוברטסון |  |
| 2018 | מלחמתו של רוברט דה ברוס | Outlaw King | אנגוס מקדונלד |  |
| 2018 | קליבר | Calibre | לוגן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | לא אוהב אותך | Go Now | כריס קמרון | סרט טלוויזיה של BBC |
| 1997 |  | A Touch of Frost | קרייג הדסון | בפרק "Penny for the Guy" |
| 1997 | טגארט | Taggart | איאן ג'רדין | בפרק "Professional Opinion" |
| 1997 | החיים האלה | This Life | לני | סדרת טלוויזיה |
| 1998 |  | Touching Evil | אמרסון | בפרק "Scalping" |
| 1999 |  | Split Second | רוני בקסטר | סרט טלוויזיה |
| 1999 | תקוות גדולות | Great Expectations | אורליק | סרט טלוויזיה |
| 2001 | ערפילי אבלון | The Mists of Avalon | קפטן של אות'ר | מיני-סדרה |
| 2002 |  | Menace | סמל בילוש סקינר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2002–2003 |  | Ultimate Force | סמל פיט טוואמלי | סדרת טלוויזיה |
| 2008 | מספ7ים | Numb3rs | ויקטור טונר | בפרק "Frienemies" |
| 2009 | מדיום | Medium | לוקאס הארווי | בפרק "The Devil Inside" |
| 2009 | בראשית | Primeval | סר ויליאם דה מורני | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2010 | 24 | 24 | לוגו | סדרת טלוויזיה |
| 2010 | המנטליסט | The Mentalist | דין הרקן | בפרק "Code Red" |
| 2010 | דוקטור הו | Doctor Who | וינסנט ואן גוך | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2010 | עמודי תבל | Pillars of the Earth | סטיבן, מלך אנגליה | מיני-סדרה |
| 2011 | זירת הפשע | CSI: Crime Scene Investigation | ד"ר טירל נת' | בפרק "Unleashed" |
| 2011 | ג'יימס הריוט הצעיר | Young James Herriot | פרופ' דונלד ריצ'י | מיני-סדרה |
| 2011 |  | The Hunt for Tony Blair | רובין קוק |  |
| 2011 | אימפריית הפשע | Boardwalk Empire | אייומין רוהן | בפרק "Peg of Old" |
| 2011 | הוואי חמש-אפס | Hawaii Five-0 | ג'ון או'טול | בפרק "Ike Maka" |
| 2011 | פרשיות סמויות | Covert Affairs | קנת' מרטין | בפרק "What's the Frequency, Kenneth?" |
| 2012 | המבוך | Labyrinth | גאי ד'וורו | מיני-סדרה |
| 2013–2015 | התנגדות | Defiance | דאטאק טאר | 36 פרקים - אביו של דאטאק |
| 2014 | ילדי האנרכיה | Sons of Anarchy | גיינס | בפרק "The Separation of Crows" |
| 2014 |  | Marvellous | לו מקארי | סרט טלוויזיה |
| 2016 | דרדוויל | Daredevil | פין קולי | בפרק "Penny and Dime" |
| 2016 | שורשים | Roots | קונלי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2016 | אלמנטרי | Elementary | ג'ושואה וינקר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2016 |  | Crazyhead | קאלום | סדרת טלוויזיה |
| 2018 | המגדלים הגבוהים | The Looming Tower | המפקח בארי ג'יימס | מיני-סדרה |
| 2019–2018 | ריי דונובן | Ray Donovan | סמל מייקי "רד" רדולוביץ' | סדרת טלוויזיה; 7 פרקים |
| 2019 | אריות הים | SEAL Team | בראט סוואן | עונה שנייה |
| 2019 | דדווד: הסרט | Deadwood: The Movie | ג'יימס סמית' | סרט טלוויזיה; המשך לסדרה "דדווד" |
| 2020–הווה | כבודו | Your Honor | פרנקי | סדרת טלוויזיה; עיבוד לסדרה "כבודו" הישראלית |
| 2022 | תיק נעדר | The Missing | ג'ון וונתוורת' | 6 פרקים |
| 2022 |  | Mayflies | טאלי | מיני-סדרה |
| 2024 | מרי וג׳ורג׳ (אנ') | Mary & George | ג'יימס הראשון, מלך אנגליה | מיני-סדרה |
| TBA | לוקרבי (אנ') | Lockerbie |  | מיני-סדרה עתידית של BBC One ונטפליקס |
הערות שוליים

↑  "Making it in Hollywood". Future Movies.
↑  "Awaiting Tony Curran and Diana Vickers". bullz-eye.com. נבדק ב-2 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Doctor Who: Each Doctor's Best Episode". ScreenRant. 15 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 10 Most Emotional Episodes of New Who (Part 1)". Doctor Who TV. 6 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McEwan, Cameron K. (10 בפברואר 2018). "8 of Doctor Who's saddest moments EVER". Digital Spy. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Didcock, Barry. "From Red Road to Hollywood Boulevard: Scottish actor Tony Curran on making a good life as a bad guy". The Herald. Glasgow. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457100305171  BNE: XX1794488  BnF: cb155197392 (data)  GND: 1024717240  ISNI: 0000 0001 1929 9880  LCCN: no2007082018  MusicBrainz: c90f70b1-f585-4494-9f80-8373e2f468e7  NKC: xx0051723  SUDOC: 154385751  VIAF: 5236897   WorldCat (עם VIAF): 5236897 
קוראן ב-2011
יגאל גודקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בדצמבר 1970 (בן 53) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יגאל גודקוב (נולד ב-30 בדצמבר 1970) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה

גודקוב נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה, בנם היחיד של גלינה, כלכלנית במקצועה, ושל אולג, שהיה סופר.
עלה לישראל בשנת 1977 עם אמו. הם התיישבו במעון עולים בבת ים ובשנת 1979 עברו לדירת עמידר בעיר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עברו להתגורר בתל אביב.
גודקוב למד בבית הספר היסודי "יד מרדכי" בבת ים וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון "אורט יד שפירא", הממוקם בין יפו לשכונת נווה עופר בתל אביב.
משנת 2017 מתגורר גודקוב עם בת זוגו ביישוב הקהילתי מכמנים בתחומי המועצה האזורית משגב בגליל התחתון.
על ספרו "ישראל הרפד" נכתב כי הוא זורבה היווני של הספרות העברית, תמצית הישראליות – איש אוהב חיים ואדם, שהמשפחה והמדינה במרכז עולמו, אבל גם אדם תחמן ואגנוצנטרי, זוהי נובלה שהיא שיר הלל לחיים לחוף היום התיכון, חגיגה חושית מלאת אהבה לים הנפקד כל כך מהספרות העברית". מבקר הספרות יובל גלעד (שהוא גם העורך של כל ספריו) כתב: "ספרו השני של יגאל גודקוב, הנובלה "ישראל הרפד", בנוי על פי אב הטיפוס של טוביה החולב מחד, וזורבה היווני מאידך. בספר זה יצר גודקוב גיבור ישראלי שורשי עממי, חכם וטוב לב אבל גם תחמן ואגואיסט, המוני משהו אבל גם חובב שקט, בקיצור – מר ישראלי. גדולתו נעוצה במקומיותו – המזח של חוף בת ים מככב ברגישות תיאורים פואטיים, ובאהבתו לדמות ישראלית, תוך עמידה על שורשי המורכבות הישראלית".
באתר "יקום תרבות" נכתב על ספרו "המיותרים": “המיותרים” הנו רומן מעמיק הבונה נפשות של ארבע דמויות מרכזיות ועוד דמויות משנה, כשמשפט יחיד מספיק למחבר להעמיד דמות עגולה ומוחשית. זהו רומן היונק מן המסורת הרוסית הריאליסטית הגדולה, בעידן בו דף נייר עמוק יותר ממרבית הספרים היוצאים לאור. גודקוב, יליד רוסיה, חש את הרצינות שבה ספרות יכולה לשקף מציאות. מקורות השפעה נוספים הנם ההומור הבוטה של ראבלה והדמיון של דון קיחוטה".
קטעים נרחבים מהרומן "המיותרים" פורסמו בבלוג הספרותי של רן יגיל באתר nrg, ופרקים מספריו פורסמו בכתב העת "עמדה".
מספריו

"המיותרים", הוצאת חבצלת החוף 2011
"ישראל הרפד", הוצאת חבצלת החוף, 2012
"פעימות הים התיכון", הוצאת חבצלת החוף, 2018
"המשוטט", הוצאת חבצלת החוף, 2020
מספריו > פרוזה

"הגולש בפברואר"
הערות שוליים

↑  ישראל הרפד books.google.co.il
↑  יובל גלעד, הסיפורת המחתרתית של יגאל גודקוב, יקום תרבות
↑  המיותרים / יגאל גודקוב, הוצאת חבצלת החוף, 2011 יקום תרבות
↑  "ישראל הרפד" - יגאל גודקוב, עורך: יובל גלעד הוצאת חבצלת החוף, 2012
↑  ישראל הרפד, יגאל גודקוב, פותחים נובלה ופתיחתא של יובל גלעד, אתר nrg, רן יגיל,  17 ביוני 2012
↑  פעימות הים התיכון / יגאל גודקוב אינדיבוק
↑  המשוטט - יגאל גודקוב אתר יקום תרבות, 9 במרץ 2020
↑  הגולש בפברואר / יגאל גודקוב streamer.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524123505171  ISNI: 0000 0004 3608 2343  LCCN: n2014044244  VIAF: 309826003   WorldCat (עם VIAF): 309826003
יהודה בדיחי

| --- | --- |
בדיחי, 2014
בדיחי, 2014
 לידה:  1941 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  16 באוקטובר 2023 (בגיל 82 בערך) תל אביב-יפו, ישראל
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  1957–2023 (כ־66 שנים)
 סוגה:  מוזיקה מזרחית  זמר עברי  פופ
יהודה בדיחי (1941 – 16 באוקטובר 2023) היה מלחין וזמר ישראלי שהתפרסם בעיקר בזכות שירים שהלחין לפסטיבל הזמר המזרחי במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

בדיחי נולד וגדל בתל אביב למשפחה ממוצא תימני. בגיל 16 החל לנגן בגיטרה, ובהמשך למד לנגן אצל יוסי פלטה.
לדבריו הוא הושפע מהמוזיקה ששמע ברדיו – כולל מוזיקה קלאסית, המוזיקה המסורתית שהכיר בבית ובשכונה, ולהיטי התקופה שנוגנו על פטיפון.
באמצע שנות ה-60 הוא היה חבר בשתי שלישיות – "פעמוני השחר" (יחד עם שחר אהרון אנג'ל ואברהם סיאני) ו"אווזי הבר".
בשנת 1969 הוציא תקליטון סולו, "בקצב המזרח", עם להקת הברנשים של אלברט פיאמנטה.
הוא הלחין וכתב את המילים לחלק מהשירים, בין היתר לשיר "דניאלה", שמאוחר יותר אורי ברזילי כתב לו מילים אחרות והוא התפרסם בפי משה הלל בשם "מטדור", בעיבוד בסגנון לטיני.
אורי ברזילי היה התמלילן העיקרי שאיתו עבד בדיחי, שבהמשך דרכו התמקד בהלחנה. בעידודו של ברזילי הם כתבו מספר שירים לפסטיבל הזמר המזרחי, כשהמוכר שבהם הוא "אגדת שלום שבזי" שבוצע אז בפי שרה בדישי, וזכה בהמשך למספר ביצועים נוספים.
במסגרת ההקלטות לפסטיבלים הוא פגש את אביהו מדינה, הם נשארו בקשר, ומאוחר יותר כתבו ביחד את "כינור דוד" לשימי תבורי ואת "שיר לאחותי", שביצע מדינה עם אחותו נאוה. .
שירים מוכרים נוספים שלו מתחילת דרכו כמלחין שלא במסגרת הפסטיבלים הם "אל תסתכל ידידי בקנקן", שבוצע לראשונה על ידי דליה עמיהוד בהקלטות של קול ישראל, ובהמשך התפרסם בביצועו של טריפונס; ו"הרמטכל התימני" שהתפרסם בפי צמד העמרנים.
במהלך הקריירה עבד עם מספר זמרים, ביניהם בעז שרעבי (הללויה), אבנר גדסי ("נערה מספרד" למילים של ניסן פרידמן), איתן מסורי ("בואי כלה"), ישי לוי ("צליל ענבלים" ו"כמו נהר" - בשניהם למילים של אברהם לוי), לילית נגר, צלילי הכרם ("אהבת היחפן", בלדה לנערה שגדלה", ו"זיכרונות בכרם") ואחרים.
במקביל לעיסוק במוזיקה היה בדיחי בעליו של דוכן פלאפל ברחוב דיזנגוף בתל אביב (פעל בשנים 1955–2019).
בדיחי נפטר ב-16 באוקטובר 2023, מסיבוכים של מחלת הסוכרת, ממנה סבל.
הערות שוליים

↑   שירה נאות, הזמר והמלחין יהודה בדיחי ("נערה מספרד", "כינור דוד") מת בגיל 82, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305962005171  MusicBrainz: 161e01b7-80de-43a6-8cb5-64267048dca9  VIAF: 297609314   WorldCat (עם VIAF): 297609314
יהודה אשש

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1965 (בן 59) ד' באב ה'תשכ"ה ירושלים 
 מוקד פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 עיסוק:  זמר-יוצר, כותב ומלחין, נגן בס, נגן גיטרה וכלי נגינה אתניים. מרצה, מעצב סאונד, עיבוד מוזיקלי והפקת מוזיקה לטלוויזיה ולאומנים מקומיים ובינלאומיים, בעל אולפן הקלטות
 סוגה:  מוזיקת עולם, רוק, פופ ומוזיקה ישראלית
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה אקוסטית גיטרה חשמלית, עוד, סאז, תופים וכלי הקשה
 חברת תקליטים:  YA Music
 שיתופי פעולה בולטים:  איתי אנגל, משה חבושה, אילנה אליה, הרווי ברוקס, דני סנדרסון, אהוד בנאי, דוד ד'אור, איציק קלה
 בת זוג:  דגנית אשש
 מספר צאצאים:  2 
 
יהודה אשש (נולד ב-2 באוגוסט 1965) הוא זמר-יוצר, כותב ומלחין, נגן בס, נגן גיטרה וכלי נגינה אתניים. מרצה, מעצב סאונד, מעבד מוזיקלי ויוצר מוזיקה לטלוויזיה לקולנוע ולאומנים ויוצרים מקומיים ובינלאומיים. בעל אולפן הקלטות המתמחה בסוגת מוזיקת עולם.
חיים אישיים

נשוי לדגנית ולהם שתי בנות.
טנגשימה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים סין המזרחי 
 קואורדינטות:  30°34′26″N 130°58′52″E﻿ / ﻿30.573888888889°N 130.98111111111°E﻿ / 30.573888888889; 130.98111111111
 שטח:  444.30 קילומטר רבוע
 אורך:  57.5 קילומטר
 רוחב:  12 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יפן 
 אוכלוסייה:  36,000
 עיר ראשית:  נישינוֹמוֹטֶה 
  (למפת מחוז קגושימה מוגדלת) קגושימה קירישימה סצומסנדאי קנויה סואו קוממוטו מיאזקי הים הצהובטנגשימה(למפת מחוז קגושימה רגילה) קגושימה קירישימה סצומסנדאי קנויה סואו קוממוטו מיאזקי הים הצהובטנגשימה
 
מטבע פורטוגזי בערך של 200 אשקודו לציון 450 שנה להגעתם של פורטוגזים לטנגשימה
רובה שיוצר בטנגשימה
טָנֵגַשִימָה (ביפנית: 種子島) הוא אי, חלק ממחוז קגושימה בדרום יפן. האי הוא השני בגודלו בקבוצת איי אוסומי.
גאוגרפיה

טנגשימה הוא אי נמוך מאורך, השוכן דרומית לאי קיושו. אורכו 57.5 קילומטרים מצפון לדרום, ובין 5 ל-12 קילומטרים ממזרח למערב. האורך הכולל של חופי האי הוא 186 קילומטרים, שטחו 445 קילומטרים רבועים וגובהו המקסימלי 282 מטרים. יערות מנגרובים נפוצים בחלק מהאזורים. באי מתגוררים 33,000 תושבים ויש בו יש עיר אחת: נישינוֹמוֹטֶה (西之表) השוכנת בנפה שעל שמה, ושתי עיירות: נקאטנֶה (中種子) ומינאמיטנה (南種子), השייכות לנפת קומגה. האי מעובד באינטנסיביות ומרבית התושבים מתפרנסים מחקלאות ומדיג.
לאי ניתן להגיע במעבורות מקגושימה או בדרך האוויר. ל"נמל התעופה החדש של טנגשימה" (30°36′33″N 130°59′29″E﻿ / ﻿30.609241°N 130.991467°E﻿ / 30.609241; 130.991467), קוד יאט"א TNE מגיעות טיסות יומיות מקגושימה ומאוסקה
האקלים בטנגשימה הוא סובטרופי גשום, המאופיין בגשמים בכל השנה, כשמרבית המשקעים יורדים בתקופת האביב והקיץ. החורף קר יחסית, אבל שלג כמעט שאינו יורד באי. בקיץ יש סכנת טייפונים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 19°C, הטמפרטורה המינימלית הממוצעת היא 1°C, המקסימלית היא 33°C, וכמות המשקעים נעה בין 2,000 ל-2,500 מ"מ גשם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
היסטוריה > פרהיסטוריה

בדרום טנגשימה נתגלו כמה אתרים מהתקופה הפלאוליתית העליונה, בהם יוקומינה (Yokomine), טצ'יקירי (Tachikiri) ואוצובובאטה (Ōtsubobata). באחרון נתגלו מלכדות ציד הקדומות ביותר שנתגלו ביפן המתוארכות לפני כ-30,000 שנים. אתר קבורה שנתגלה בהירוטה (Hirota), גם היא בדרום האי מעיד על התרבות המפותחת יחסית והייחודית של שלהי תקופת יאיואי ותחילת תקופת קופון בסוף המאה הרביעית לספירה. בצמוד למרבית מרבית הקבורים באתר נתגלו תליונים ומחרוזות עשויים מקונכיות שעברו סיתות ועיבוד.
היסטוריה > הכנסת כלי ירי ליפן

ב-1184 הובס שבט טאירה (平), משפחה של סמוראים, על ידי מינאמוטו נו יוריטומו בקרב דאן נוֹ אוּרה. בני השבט הוגלו לטנגשימה, מקיוטו שבה התגוררו. זו הסיבה לכך שעד היום מדברים תושבי האי במבטא האופייני לקיוטו ולא במבטא של קיושו או קגושימה למרות הקרבה הגאוגרפית. בני השבט לקחו עימם, אומנים ובעלי מלאכה מקיוטו. החולות של טנגשימה עשירים בברזל, והאומנים שהגיעו מקיוטו פיתחו שיטות מקוריות לחישול והשחזה של המתכת. ליכולות אלו הייתה חשיבות מיוחדת כאשר האירופאים הראשונים הגיעו ליפן במאה ה-16.
טנגשימה היה המקום הראשון ביפן אליו הגיעו אירופאים, אך אין הסכמה על המועד המדויק, האם היה זה ב-1542 או ב-1543. בספרו "טנגשימה: הגעתה של אירופה ליפן" (ראו לקריאה נוספת) טוען הפרופסור השוודי אולוף לידין (Olof G. Lidin) כי לאחר שהצליב בין מקורות פורטוגזים למקורות היפניים הוא הגיע למסקנה כי האירופאים הראשונים שהגיעו ליפן היו צמד סוחרים פורטוגזים שנחתו בכף קדוקורה בקצה הדרומי של טנגשימה על סיפונה של ג'ונקה סינית ב-23 בספטמבר 1543. גם על שמם של השניים שהגיעו אין הסכמה. המקור הידוע ביותר על הגעתם של הפורטוגזים לטנגשימה, אם כי הוא שנוי במחלוקת, התפרסם שבעים שנים אחר כך. ב-1613 התפרסמו בליסבון זיכרונותיו של ההרפתקן, מגלה הארצות והסוחר פרנאו מנדש פינטו, בשם Peregrinaçam (מילולית "עלייה לרגל" בפורטוגזית עתיקה, אם כי מקובל לתרגם כ"מסעות"). פינטו, שמת 30 שנים לפני שיצא ספרו לאור, טען כי היה בין שלושת הפורטוגזים הראשונים שהגיעו לטנגשימה וכי שהו באי חמישה חודשים. מרבית החוקרים סבורים כי סיפורו הוא בדיה, וכי שמע את הסיפור האמיתי והחליט לשלב את עצמו בו. הספר מפרט שמות מקומות קיימים ונראה כי פינטו אכן היה בטנגשימה, אבל לא במפגש הראשון. מכל המקורות שיש בידנו כיום ברור שהיפנים התרשמו במיוחד מהארקבוזים, מעין סוג מוקדם של רובה מוסקט, כלי הנשק שנשאו הפורטוגזים עמם. אבק השרפה הומצא בסין וההמצאה הגיעה ליפן לפני שהגיעה לאירופה, אלא שהשימוש הצבאי שעשו היפנים באבק השרפה היה בהפעלת תותחים פרימיטיביים בלבד. הם רכשו את הרובים מהפורטוגזים, ומכיוון שכאמור הייתה כבר באי תעשיית ברזל מפותחת, ואומנים מוכשרים, הם הצליחו להעתיק את הדגם הפורטוגזי. תוך תקופה קצרה החל האי לייצא ליפן גופא את הרובים, שקיבלו עקב כך ביפן את הכינוי "טנגשימה".
המסורת של חישול פלדה והשחזתה נמשכת עד ימינו. הסכינים תוצרת טנגשימה, המכונים "טנגשימה הוצ'ו" (סכיני טנגשימה) נמצאים בשימוש נרחב, ושפים רבים בקיוטו ובקנסאי משתמשים בהם. בדומה, רבים מבין העוסקים באמנות הבונסאי מעדיפים להשתמש ב"טאנה-באסמי" (מספריים של טנגשימה).
מרכז החלל של טנגשימה

המטה של הסוכנות היפנית לחקר החלל שוכן בנמל החלל של מרכז החלל טנגשימה (種子島宇宙センター) בחלקו הדרום מזרחי של האי. מרכז החלל הוקם ב-1969 כאשר הוקמה הסוכנות והוא מנוהל על ידיה. הפעילות המתרחשות במרכז כוללות הרכבה, ניסוי שיגור ועקיבה של לוויינים, כמו גם ניסויים במנועים רקטיים.
מרכז החלל כולל מוזיאון המוקדש לחקר החלל והוא האטרקציה התיירותית העיקרית באי.
לקריאה נוספת

Olof G. Lidin  Tanegashima: the arrival of Europe in Japan, NIAS Press, 2002 ISBN 8791114128
Chris Rowthorn, Japan, Lonely Planet, 2007, ISBN 174104667X, page 743
הערות שוליים

↑  מידע זה מבוסס על ויקיפדיה ביפנית. טבלאות אקלים מלאות יותר ניתן למצוא ב-Tanegashima, Japan: Climate, Global Warming, and Daylight Charts and Data
↑  Ōtsubobata: The oldest pit traps in Japan? Warm Tanegashima's Paleolithic upsets the prevailing image of this era.
↑  Hirota: Gorgeous accessories using shell from the south seas. People with unique customs who lived at a relay point on the “shell route.”
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4726377-5  NDL: 00636503  VIAF: 234348281   WorldCat (עם VIAF): 234348281 
הטיל H-IIA ממריא ממרכז החלל טנגשימה
יאנג באק

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1981 (בן 43) נאשוויל, ארצות הברית 
 שם לידה:  David Darnell Brown 
 שם במה:  Young Buck 
 מקום הקמה:  נאשוויל 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ, קראנק, dirty south, גנגסטא ראפ, היפ הופ דרומי, הארדקור ראפ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Cashville Records, קאש מאני רקורדס, ג'י-יוניט רקורדס, אינטרסקופ רקורדס 
 בן או בת זוג:  Tanee McCall (אפריל 2002–?) 
 www.young-buck.com
 פרופיל ב-IMDb
 
יאנג באק, 2011
דייוויד בארנל בראון (באנגלית: David Darnell Brown; נולד ב-15 במרץ 1981, בנאשוויל שבטנסי) הידוע בכינויו יאנג באק (Young Buck), הוא ראפר אמריקאי, חבר בהרכב ג'י יוניט והבעלים של חברת התקליטים "Cashville Records" (אנ').
ביוגרפיה

בראון החל לעסוק בראפ בגיל 12 והקליט לראשונה שירי ראפ באולפן הקלטות בגיל 14. בגיל 16 גילה אותו בריאן "בייבי" ויליאמס וצירף אותו לחברת התקליטים קאש מאני רקורדס שבבעלותו. בשנת 2000 הוא עבר לחברת תקליטים UTP Records, שם הוקלט אלבומו העצמאי הראשון, "Born to Be a Thug". במסגרת UTP הוא פגש את הראפר 50 סנט, שצירף אותו להרכב המצליח ג'י יוניט. ב-2003 יצא אלבומו הראשון של ההרכב, "Beg For Mercy".
אלבום הבכורה של יאנג באק, "Straight Outta Cashville" יצא ב-24 באוגוסט 2004, תחת חברות התקליטים ג'י יוניט רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. בשבוע הראשון לצאתו הוא הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים בילבורד 200. ב-2005 יצא אלבומו העצמאי השני, "T.I.P.", שנכנס למקום ה-40 בבילבורד 200. אלבום האולפן השני שלו במסגרת חברת G-Unit,‏ "Buck the World", יצא ב-2007 והגיע שוב למקום השלישי בבילבורד 200. אלבומים נוספים שהוציא הם "They Don't Bother Me" ב-2007 ו-"The Rehab" ב-2010. בנוסף הוציא יאנג באק לאורך השנים מספר מיקסטייפים.
דיסקוגרפיה > ב-G Unit

(2003) Beg For Mercy
(2004) Groopie Luv (מיקסטייפ)
(2005) God's Plan (מיקסטייפ)
(2003-2005) G Unit Radio (מיקסטייפ בהוצאת Dj Whoo Kid ב-7 חלקים).
דיסקוגרפיה > סולו

Born to Be a Thug (2002)
Straight Outta Cashville (2004)
T.I.P. (2005)
Buck the World (2007)
They Don't Bother Me (2007)
The Rehab (2010)
טומאת כהן לקרוביו

| --- | --- |

 מקרא:  ספר ויקרא, פרק כ"א
 תלמוד בבלי:  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ק', עמוד ב'
 משנה תורה:  משנה תורה לרמב"ם, הלכות אבל, פרק ב', הלכות ו'–ט"ו
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן שע"ג, סעיפים ג'-ט'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות לרמב"ם, עשה לז
טומאת כהן לקרוביו - היא מצוות עשה על כהן להיטמא לקרוביו כאשר הם נפטרים, כחלק ממצות האבלות על קרוביו. המצווה מופיעה בתחילת פרשת אמור, לאחר איסור טומאת כהן למת. המצווה חלה על כל כהן הדיוט.
מקור המצווה

מקור הציווי הוא בפרשת אמור
וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה אֱמֹר אֶל הַכֹּהֲנִים בְּנֵי אַהֲרֹן וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם לְנֶפֶשׁ לֹא יִטַּמָּא בְּעַמָּיו: כִּ֚י אִם־לִשְׁאֵר֔וֹ הַקָּרֹ֖ב אֵלָ֑יו לְאִמּ֣וֹ וּלְאָבִ֔יו וְלִבְנ֥וֹ וּלְבִתּ֖וֹ וּלְאָחִֽיו׃ וְלַֽאֲחֹת֤וֹ הַבְּתוּלָה֙ הַקְּרוֹבָ֣ה אֵלָ֔יו אֲשֶׁ֥ר לֹֽא־הָיְתָ֖ה לְאִ֑ישׁ לָ֖הּ יִטַּמָּֽא׃ לֹ֥א יִטַּמָּ֖א בַּ֣עַל בְּעַמָּ֑יו לְהֵ֖חַלּֽוֹ:
התורה קובעת כי על אף שנאסר על הכהנים להיטמא למת, כאשר המת הוא אחד מקרוביו - אב, אם, בן, בת, ואחות שאינה נשואה, עליו להיטמא להם. טומאה לבת או בן זוג אינה נזכרת במפורש בתורה. חז"ל דרשו את המילה "שארו" - על אשתו: "אמר מר שארו זו אשתו". המצווה על כהן להיטמא לאשתו היא רק כאשר היא אישה הכשרה לו, אך אם הוא נשא אשה פסולה (למשל חללה), אסור לו להיטמא לה, את זאת לומדים חז"ל מהפסוק האחרון: "לֹ֥א יִטַּמָּ֖א בַּ֣עַל בְּעַמָּ֑יו לְהֵ֖חַלּֽוֹ" - כלומר שיש מקרה בו אסור לבעל להיטמא, והוא כאשר האישה אינה כשרה לנישואים.
לפי הרמב"ם, המצווה לכהן להיטמא למת היא חלק ממצוות אבלות במניין תרי"ג מצוות. במניין המצוות של רס"ג, לעומת זאת, נראה כי מדובר על מצווה נפרדת, שכן היא לא מובאת בהקשר של אבלות: "וקדש מְכַהֵן מן הנפש כי אם לשארו יטמא"
על מי חלה המצווה

המצווה חלה רק על כהן הדיוט ולא על כהן גדול, עליו נאמר בהמשך הפרשה: "וְעַ֛ל כָּל־נַפְשֹׁ֥ת מֵ֖ת לֹ֣א יָבֹ֑א לְאָבִ֥יו וּלְאִמּ֖וֹ לֹ֥א יִטַּמָּֽא׃" הראשונים נחלקו האם המצווה להיטמא למת חלה רק על גברים או גם על נשים. הרמב"ם סבור שמכיוון שאיסור טומאת מת חל רק על גברים, גם המצווה להיטמא חלה רק על גברים, ונשים פטורות מן המצווה. הרא"ש לעומת זאת מדייק מדברי רש"י שהמצווה חלה גם על נשים. הטור והשולחן ערוך פוסקים להלכה כדעת הרא"ש שגם נשים חייבות במצווה.
טעם המצוה

כאמור לעיל, לפי הרמב"ם מצוות הכהן להיטמא למת היא חלק ממצוות אבלות, לפי זה הוא מסביר שטעם המצוה הוא: "לחזק חיוב זה (האבלות) באר אותו בכהן שהוא מוזהר על הטומאה שייטמא על כל פנים כשאר ישראל כדי שלא יחלש דין האבלות." ספר החינוך מסביר שכל חובת אבלות, ובכלל זה מצוות הכהן להיטמא למת נועדה כדי לעורר את האדם לתשובה בעקבות אבדן אדם קרוב ויקר לו.
ראו גם

טומאת כהנים
אבלות
טומאת מת
קבורה
הערות שוליים

↑  ויקרא, כא, ב-ג
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף צ'
↑  רמב"ם ספר המצוות עשה לז, משנה תורה מניין המצוות בפתיחה להלכות אבל.
↑  מניין המצוות לרס"ג
↑  ספר ויקרא, פרק כ"א, פסוק י"א
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות אבל, פרק ב', הלכה ו'
↑  רא"ש הלכות קטנות, הלכות טומאה, ד
↑  רש"י על תלמוד בבלי, יבמות כט,ב
↑  שולחן ערוך יורה דעה, שע"ג, ג
↑  ספר המצוות לרמב"ם מצות עשה לז
↑  ספר החינוך, מצווה רס"ד
טרייסי צ'יילדס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במאי 1963 (בת 61) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  בית הספר למחול אלמהרסט 
 בן או בת זוג:  Tony Anholt (1990–1998) 
 פרופיל ב-IMDb
 
טרייסי צ'יילדס (באנגלית: Tracey Childs; נולדה ב-30 במאי 1963) היא שחקנית אנגלייה המוכרת מהופעתה בתפקיד לין הווארד בסדרת הדרמה "Howards' Way" משנות השמונים של המאה העשרים. תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בדמות לינדה קוסגרוב בסדרה "Born and Bred" (מ-2002 עד 2005), פטי קורנוול באופרת הסבון "הוליאוקס" (2003–2004) ובדמות איליין ג'נקינסון בדרמת הפשע "ברודצ'רץ'".
ביוגרפיה

צ'יילדס נולדה בלונדון. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בפרק בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים". עוד שיחקה בדמות רוז סטנלי בגרסה הטלוויזיונית של "פריחתה של מיס ברודי", במיני-סדרה "תבונה ורגישות", בסרט "סקרלט פימפרנל" ובפרק "A Perfect Recapture" בסדרה "ברז'ראק" משנת 1982. בשנת 2008 השתתפה בפרק "להבות פומפיי" בעונה הרביעית של הסדרה המחודשת "דוקטור הו" בדמות מטלה אשתו של קאסיליוס.
במרץ 2009 כיכבה צ'יילס לצדו של מתיו קלי במחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" מאת אדוארד אלבי בתיאטרון "טרפלגר סטודיוס" בלונדון.
ב-2010 וב-2012 הופיעה צ'יילדס בסדרת הדרמה הרפואית "רופאים" של ערוץ BBC One.
ב-2013 שיחקה צ'יילדס בעונה הראשונה של הדרמה "ברודצ'רץ'" של רשת ITV בדמות סנ"צ איליין ג'נקינסון, העומדת בראש משטרת ברודצ'רץ'.
באוקטובר 2001 הופיעה צ'יילדס בספר השמע "קולדיץ" מסדרת "דוקטור הו" בהפקת Big Finish. הדמות שגילמה היא קליין. בסיפור פולשים הדוקטור השביעי ואייס לטירת קולדיץ באוקטובר 1944, ושם פוגשים את המדענית הנאצית קליין.
צ'יילס גילמה שלוש פעמים נוספות את הדמות של קליין. בינואר 2010 שיחקה בטרילוגיה בהשתתפות הדוקטור השביעי, באוקטובר 2012 שיחקה בדרמה "UNIT: Dominion", וביולי 2013 הופיעה בטרילוגיה נוספת.