stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרי וולטון
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Levins, y (2018-05-30). "Mary Walton: Female Inventor Who Succeeded Where Edison Failed". WednesdaysWomen (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-06-17.
1 2 3 4 5 6  "Mary Walton | Lemelson". lemelson.mit.edu. נבדק ב-2021-06-17.
↑  "Mary Walton". EngineerGirl. נבדק ב-2021-06-17.
↑  Walton, Mary E. (1879). Improvement in Locomotive and Other Chimneys. U.S. Patent 221,880, filed October 6, 1879 and issued November 18, 1879, retrieved 17 October 2012
1 2  Akatsu, Masahiko (2015),  Sugiyama, S. (ed.), "The Problem of Air Pollution During the Industrial Revolution: A Reconsideration of the Enactment of the Smoke Nuisance Abatement Act of 1821", Economic History of Energy and Environment, Monograph Series of the Socio-Economic History Society, Japan (באנגלית), Tokyo: Springer Japan: 85–109, doi:10.1007/978-4-431-55507-0_4, ISBN 978-4-431-55507-0, נבדק ב-2022-12-08
1 2 3  Stanley, Autumn (1995). Mothers and Daughters of Invention: Notes for a Revised History of Technology. Rutgers University Press. p. 334. ISBN 978-0-8135-2197-8. נבדק ב-7 באוקטובר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "IMTAL - WINTER 2018 - Mary Walton: Mother of Invention (Elysia Segal)". imtal-us.org. נבדק ב-2022-12-08.
↑  Massachusetts Institute of Technology (נוב' 1996). "Mary Walton". Inventor of the Week. אורכב מ-המקור ב-2003-03-02. נבדק ב-23 אוק' 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "U.S. Patent 237,422". USPTO. US Patent and Trademark Office. נבדק ב-24 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה) U.S. Patent 237,422, filed January 7, 1879 and issued February 8, 1881, retrieved 23 October 2012
↑  Gage, M. J. (1883). Woman as an Inventor. In The North American Review (Vol. 136, Ser. 318, pp. 478–489). essay, University of Northern Iowa, from https://www.jstor.org/stable/pdf/25118273.pdf
↑  Woman of the Week – Mary Walton. Engineering 360. (2019, February 25). Retrieved April 16, 2022, from https://cr4.globalspec.com/blogentry/29323/Woman-of-the-Week-Mary-Walton
↑  "The Chicago L". www.architecture.org (באנגלית). נבדק ב-2022-12-08.
↑  "New York's historic elevated train line becomes a park". the Guardian (באנגלית). 2008-11-18. נבדק ב-2022-12-08.
↑  "How can air pollution cause cancer?". Cancer Research UK (באנגלית). 2019-07-12. נבדק ב-2022-12-08.
↑  CDC (2020-01-06). "Loud Noises Damage Hearing". Centers for Disease Control and Prevention (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-12-08.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי וולטון".
מרלין (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 מבוסס על:  רומנסה ארתוריאנית 
 סוגה:  דרמה, פעולה, פנטזיה
 יוצרים:  ג'וליאן ג'ונס   ג'ייק מיצ'י   ג'וני קאפס   ג'וליאן מורפי
 כותבים:  רוב ליין   רוהאן סטיבנסון
 שחקנים:  קולין מורגן  אנטוני הד בראדלי ג'יימס   אנג'ל קולבי   קייטי מקגארת'   ריצ'רד וילסון   ג'ון הארט (מדבב) אואן מאקן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ויילס 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  65 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'ולי גארדנר   בת'אן ג'ונס
 חברת הפקה:  שיין לימיטד
 הפצה:  פרימנטל, נטפליקס, הולו 
 אתר צילומים:  ויילס (בריטניה), צרפת
 אורך פרק:  45 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 רשת שידור בישראל:  HOT
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2008 – 24 בדצמבר 2012
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מרלין (באנגלית: Merlin; לשעבר The Adventures of Merlin) היא סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה בשנים 2008–2012 ברשות השידור BBC. הסדרה מבוססת על אגדות המלך ארתור ומתמקדת בקוסם מרלין, בה הוא הדמות הראשית.
רקע

הסדרה מתמקדת במרלין (קולין מורגן), קוסם צעיר שנשלח על ידי אמו לקמלוט כדי לחיות עם מכרה, גאיוס (ריצ'רד וילסון), שעובד כרופא הממלכה. במהרה מגלה גאיוס כי למרלין יש כוחות קסם ומזהיר אותו שעיסוק בכישוף אסור בתכלית האיסור ואם ייתפס, הוא יישלח לכלא ויוצא להורג. מרלין הופך למשרתו של הנסיך ארתור (בראדלי ג'יימס), שלא מחבב אותו במיוחד. עם הזמן לומדים השניים לאהוב אחד את השני והופכים לחברים טובים. אביו של ארתור, אות'ר (אנתוני הד), הוא המלך חסר הרחמים של קמלוט, האחראי על איסור הכישוף בקמלוט. הוא מתעב קסמים ומוכן לעשות הכול על מנת לחסל כל יצור העוסק בכישוף. לאות'ר בת מאומצת, מורגנה (קייטי מקגראת'), שגודלה באמונה שקסמים מביאים רק חורבן והרס. אך כשהיא מגלה שלה בעצמה יש כוחות נבואיים על ידי החלומות שלה, היא מתחילה לפקפק באות'ר ולהתנגד בסתר למשטרו ולאמונותיו. המשרתת של מורגנה, גוון (אנג'ל קולבי) מאוהבת בסתר בנסיך ארתור אך יודעת שפער המעמדות ביניהם לא יאפשר להם להיות ביחד. כמו כן ישנו הדרקון הגדול (קולו של ג'ון הרט), שעוזר למרלין בהרפתקאותיו.
הפקה

הסדרה הופקה באופן עצמאי על ידי חברת ההפקות "שיין לימיטד" עבור ערוץ הטלוויזיה BBC 1. מחוץ לבריטניה, הסדרה שודרה בעשרות מדינות נוספות, בהן גם ישראל. הסדרה זכתה להצלחה, כך למשל, הפרק האחרון של העונה הראשונה נצפה על ידי כ-6.27 מיליון צופים בבריטניה. הרעיון ליצירת הסדרה הוצע על ידי מפיקי חברת שיין לימיטד ג'וליאן מורפי וג'וני קאפס. רשות השידור BBC התעניינה בהפקת דרמה המבוססת על דמותו של מרלין. ההפקה של הסדרה החלה בסוף שנת 2006, אך הצילומים החלו רק במרץ 2008.
תקציר העלילה > עונה 1

פרקים 1–13 (13 פרקים). החלה ב-20 בספטמבר 2008 והסתיימה ב-13 בדצמבר 2008.
בתחילת העונה מרלין מגיע לקאמלוט, שם הוא פוגש את גאיוס רופא הממלכה ומציל אותו מנפילה. מרלין מגלה לו כי הוא בעל כוחות קסם. בהמשך הפרק מרלין פוגש את הנסיך ארתור, בנו של המלך אות'ר וכמו כך את גווניבר (המשרתת של מורגנה, בת חסותו של המלך). בלילה מרלין שומע לחישות של שמו ומגלה שהדובר הוא הדרקון קילגארה. הדרקון מספר לו על עתיד משותף שאמור להיות לו ולארתור. מרלין מציל את חייו של ארתור כשמכשפה נקמנית מנסה להורגו ובתמורה המלך אות'ר מכריז עליו כמשרת האישי של ארתור.
בהמשך העונה המכשפה נימואה מטילה קללה על המים וכל מי ששותה מהם מת. אביה של גוון (נפח הממלכה) נדבק במחלה ומרלין מרפא אותו, אך המלך אות'ר חושב שגווניבר השתמשה בקסם לרפאו. מרלין עוצר את נימואה ומציל את הנפח, אבל עוד לא נפטר מנימואה שמנסה להרוג אותו בפרק שלאחר מכן. אדם בשם לנסלוט עוזר למרלין נגד יצור שמנסה לפגוע בו; מרלין מודה לו בכך שהופך אותו לאביר במרמה ובסוף הפרק לנסלוט מגורש מקאמלוט. במהלך העונה מורגנה סובלת מסיוטים שמתגלים כחזיונות ומתחילה לחשוב שהיא מכשפה, בעוד היא מנסה לגלות עוד על מצבה היא עוזרת לדרואיד צעיר (מורדרד) להימלט מהמלך ומבריחה אותו מהממלכה. לפי דבריו של קילגארה מורדרד נועד להרוג את ארתור. אנו פוגשים גם את אדווין, קוסם שבידיו תרופה לכל המחלות ומנסה להדיח את גאיוס מתפקידו.
לקראת סוף העונה מרלין מסייע לאמו להציל את כפר הולדתו, איאלדור. כמו כן נימואה חוזרת. היא שולחת פרש אל-מת להרוג את ארתור וזה נכשל במשימתו. בפרק שנים עשר אבא של גוון עושה עסקה עם קוסם, אבל נתפס ומואשם בשימוש בקסם. מורגנה מוצאת את אבן הקסמים של המכשף. ואות'ר הורג את טום הנפח. מורגנה כועסת על אות'ר ובוגדת בו ומנסה להתנקש בו, מרלין יוצא להציל את אות'ר, ואות'ר מתחרט על שהרג את הנפח. המכשף שמורגנה שלחה להרוג את אות'ר תוקף אותם ומורגנה מצילה את אות'ר כיוון שמרלין ניסה לעצור אבל נכשל. בפרק האחרון ארתור נהרג ומרלין הולך אל נימואה כדי להחיות אותו. הוא מציע את עצמו למות במקום ארתור, אבל במקום זה אמו גוססת. גאיוס הולך אל נימואה בסתר ומסכים למות למען אמו של מרלין, אך המכשף הצעיר מספיק להגיע בזמן ולהרוג את נימואה במקום את גאיוס.
תקציר העלילה > עונה 2

פרקים 14–26 (13 פרקים). החלה ב-19 בספטמבר 2009 והסתיימה ב-19 בדצמבר 2009.
בפרק הראשון לעונה נמצא קבר של מכשף שכשפיו עזרו לבנות את קאמלוט. באותו הזמן, סדריק מנסה לתפוס את משרתו של מרלין כמשרת, כדי שיוכל להשיג מפתח לקבר שהתגלה מחדרו של ארתור. סדריק נכנס לקבר ונשמתו של המכשף משתלטת עליו. הוא מנסה להחריב את קאמלוט, אך מרלין מצליח להביס אותו והכל בא על מקומו בשלום. בפרקים שלאחר מכן מתנקש נשלח להרוג את ארתור במהלך טורניר פרשים (כמובן ללא ידיעתו של ארתור) בעוד שהסיוטים של מורגנה מחמירים והיא ניגשת אל הדרואידים וביניהם מורדרד לקבלת עזרה.
בפרק הרביעי גווניבר נחטפת במקום מורגנה ונלקחת לזירת קרבות אכזרית בה הלוחמים נאלצים להילחם במפלצות, בה היא פוגשת שוב את לנסלוט. המלך אות'ר לא מוכן לשלוח חיילים להצילה, לכן מרלין וארתור יוצאים לשם. לנסלוט יוצא אף הוא מהזירה, אבל נעלם בסוף הפרק. לאחר מכן אות'ר מתחתן עם טרולית ששינתה את צורתה לצורת קטרינה טרגור ואף מעניק לה את תואר יורשת העצר במקום ארתור. כולם מנסים לשכנעו שהיא טרולית, אך אות'ר כושף והדרך היחידה להסיר את הכישוף היא לגרום לו לבכות. לבסוף ארתור מתחזה למת ובכך הכישוף מוסר.
בהמשך העונה אחד הכשפים של מרלין נראה לעיני מישהי והיא מלשינה עליו למלך. אות'ר מזמין את צייד המכשפות שמכריז על מרלין כאשם, אך גאיוס לוקח על עצמו את האשמה. צייד המכשפות מתכונן להוציא להורג גם את מורגנה. מרלין וגווניבר מגלים שהצייד רימה את המלך ומוכיחים שהוא בעצם מכשף. בנוסף לכך, אביר מסתורי מגיע לקאמלוט ומזמין את ארתור לדו-קרב עד המוות. האביר מתגלה כאישה, מורגוז. היא מביסה את ארתור ומסכימה לחוס על חייו בתנאי שיסכים לאתגר שלה. כשארתור מגיע אל מורגוז לאחר שלושה ימים ומוכיח כי הוא "אדם שעומד במילתו", היא מעניקה לו משאלה והוא בוחר לראות את אמו שמספרת לו שהוא נולד באמצעות קסם. לאחר מכן ארתור תוקף את אביו ורק זמן קצר לפני שהורג אותו מגיע מרלין ומשכנע אותו שהכל היה שקר אחד גדול. אך בזה לא תמו הניסיונות לפגיעה בליבו של ארתור. במהלך חתימת הסכמים בין חמשת המלכים, ארתור מכושף ומתאהב בנסיכה ויויאן ולהפך. כשאביה של ויויאן מגלה זאת, הוא מנסה להרוג את ארתור שוב ושוב במהלך קרבות. בעזרת נשיקה מגווניבר (אהבת האמת של ארתור) מרלין מציל את המצב. מרלין מבטיח לקילגארה שישחרר אותו מכלאו.
לקראת סוף העונה מורגנה נפגשת שוב עם מורדרד ומורגוז חוזרת. כל אנשי קאמלוט נרדמים בזמן ששבעה פרשים עשויים אבן חודרים לממלכה כדי להרוג את המלך אות'ר. רק מורגנה נשארת ערה בנוסף לארתור ומרלין שרק הולכים ומתעייפים. קילגארה אומר למרלין שעליו להשמיד את מקור הכישוף כדי להעיר את כולם - הוא צריך להרוג את מורגנה. מרלין מרעיל את מורגנה ומורגוז (מתגלה כאחותה של מורגנה) מתחננת לקבל את הנוגדן. מרלין נותן לה את הנוגדן, היא נעלמת עם מורגנה ואנשי קאמלוט מתעוררים. בסוף הפרק מרלין הולך אל קילגארה ושובר את השלשלאות שכובלות אותו.
בפרק האחרון לעונה קילגארה זורע הרס בכל רחבי הממלכה. כדי לעצור אותו יש למצוא את שליט הדרקונים האחרון, בלינור, שהוא גם אביו של מרלין. ארתור ומרלין פוגשים את בלינור במערה קטנה למרגלות הר ובסופו של דבר הוא מסכים לבוא איתם. בדרך תוקפים אותם חיילים ובלינור נהרג בעודו אומר למרלין שהכוח של שליטי הדרקונים עובר מאב לבנו רק ברגע המוות במשך 3,000 שנה. השניים חוזרים לקאמלוט, שם מרלין מתייצב מול קילגארה ומגרש אותו במילים: "אם תתקיף את קאמלוט שוב, אהרוג אותך."
תקציר העלילה > עונה 4

פרקים 40–52 (13 פרקים). החלה ב-1 באוקטובר 2011 והסתיימה ב-24 בדצמבר 2011.
אות'ר נכנס למשבר מאז שגילה על ביתו מורגנה. הוא מסרב לדבר ולאכול. אנשי הממלכה מציעים לארתור שימלא את מקומו אך הוא מסרב וממשיך לקוות שאביו יתאושש.
מורגנה קורעת את החוט בין שער החיים למתים, הרוחות משתולות והורגות בקאמלוט. ארתור ואביריו הולכים לאחות את הקרע כשארתור מתכוון להקריב את עצמו, אך לבסוף לאנסלוט נכנס והקריב את חייו ובכך סגר את הקרע.
לארתור יש יום הולדת והליצן הוא פושע שרוצה להרוג את ארתור. הליצן שם לו סם משכר ומרדים בתפוח. ארתור המסומם הולך לדבר עם אביו, ואז נכנס הליצן ומנסה להרוג את ארתור. אות'ר נלחם עם הליצן והורג אותו, אבל גם הוא נפצע והתחיל לגסוס. ארתור מציע לרפא אותו באמצעות כישוף. מרלין שוב משנה את דמותו לזקן בן 80 ומנסה להחיות את אות'ר, אבל מורגנה נתנה לאגראביין - דודו של ארתור - שרשרת שתהפוך את הכישוף ובמקום שאות'ר יחיה הוא ימות. אות'ר מת וארתור הופך למלכה של קמלוט.
בהמשך הסדרה חברו של גאיוס מספר לו שיש ביצת דרקון בקבר ישן, מרלין שומע את זה ועוזר לו לגנוב את החלק השלישי של המפתח ממהלכה. חברו של גאיוס בוגד בו ובורח כמו שגאיוס הזהיר אותו, ארתור והאבירים רודפים אחרי חברו של גאיוס לפני שישחרר את הדרקון. חברו של גאיוס נכנס לקבר כדי לקחת את הביצה אבל הקבר ממולכד והוא מתעלף. מרלין לוקח את הביצה ומשחרר אותה. מורגנה מנסה להפריד בין גווניבר לארתור שחלומה לא יתגשם היא מעירה את לאנסלוט מהמתים ושולטת על מוחו כשהוא צריך לגרום לגוון להתאהב בו בחזרה, לכן היא כישפה את גווניבר, ארתור תופס אותם מתנשקים בממלכה והוא מגרש את גווניבר מקאמלוט. אגראביין עוזר למורגנה וגונב בשבילה את המפות של קאמלוט אותם היא לוקחת לאויבים. מורגנה כובשת את קאמלוט ומרלין מבריח את ארתור, בדרך הם פוגשים מבריחים שעוזרים להם להימלט תמורת תשלום. הם בורחים לכפר של אמו של מרלין אך גם לשם מגיע אגראביין, הם מצליחים לברוח בעזרתו של מרלין.
ארתור מתייאש וקיבל על עצמו את זה שכבר לא ימלוך, מרלין מצליח לעודד אותו ואומר לו שיש אגדה שרק הוא יכול להוציא את החרב מהסלע שהמלך הראשון של קאמלוט נעץ בסלע לפני מותו, שזאת בעצם החרב שהדרקון כישף. התכסיס עובד, וארתור חוזר להאמין בעצמו. מרלין משנה שוב את דמותו לזקן נכנס ללמלכה ובעזרת כישוף לוקח ממורגנה את כוחותיה. ארתור ואנשיו חוזרים לקאמלוט וכובשים אותה, ארתור אומר לגווניבר שלא תלך ומציע לה נישואין, ומכתיר אותה כמלכתה של קאמלוט. מורגנה ברחה ומתה אבל הדרקון הקטן שמרלין הוציא מחייה אותה.
תקציר העלילה > עונה 5

פרקים 53–65 (13 פרקים). החלה ב-6 באוקטובר 2012 והסתיימה ב-24 בדצמבר 2012.
שלוש שנים חלפו מסוף העונה הקודמת. שנים של תור הזהב של קאמלוט. מורגנה עדיין מנסה להרוג את ארתור, ומצליחה לגייס את גווניבר לעזור לה. מרלין מצליח להסיר את הכישוף מעל גווניבר ולהציל אותה ואת ארתור. מורדרד (שעוד מהעונה הראשונה, ידוע כי יהיה זה שיהרוג את ארתור) מגיע לקאמלוט, וארתור מתחבר אליו. באחת ממזימותיה הרבות של מורגנה, היא מצליחה לטמון למרלין מלכודת, וכמעט להרוג את ארתור, אך מורדר מציל אותו, והופך להיות אביר. במהלך העונה מספר פעמים ארתור ניצב בפני ההחלטה להתיר את השימוש בקסם בממלכה. מרלין נקרע בין רצונו לספר לארתור על היותו מכשף לבין שמירה על חייו של ארתור, מידיה של מורגנה. לקראת סוף העונה, אהובתו של מורדר מנסה להרוג את ארתור, ולו אין ברירה אלא להוציא אותה להורג. הדבר דוחף את מורדר להצטרף לכוחותיה של מורגנה. באמצעות הדרקון שלה, היא מחשלת עבורו חרב, ובה הוא דוקר את ארתור. ארתור מצליח להרוג אותו אך פציעתו קטלנית. מרלין מגלה לארתור על כך שהוא מכשף, ומנסה להביא את ארתור לאגם כדי לרפא אותו. מורגנה מנסה לעצור בעדם, ומרלין הורג אותה. מרלין לא מצליח להביא את ארתור לאגם בזמן וארתור מת בזרועותיו. הדרקון הגדול מספר למרלין כי ביצע את משימתו, וכי המלך עוד ישוב בזמן שבו יזדקקו לו.
דמויות > דמויות ראשיות

מרלין (קולין מורגן): הפרוטגוניסט של הסדרה. מרלין הוא קוסם צעיר, עצלן ומפוזר המנסה להסתיר את כוחותיו הקסומים ומיועד להפוך לקוסם האדיר ביותר בעולם. למרות הניגודים וההבדלים בין השניים, מרלין הוא חברו הטוב של ארתור. הוא גר יחד עם גאיוס, חבר של הונית' אימו ומשמש כמשרתו של ארתור.
ארתור פנדרגון (בראדלי ג'יימס): ארתור הוא יורש העצר של קמלוט. הוא טיפוס שחצן, מתנשא ופזיז עקב היותו נסיך ויורש עצר לקמלוט אך עם זאת טוב-לב ואמיץ. בזכות מרלין וגוון רואים איך ארתור משתנה ומתחיל להפוך להיות בוגר, עדין והוגן יותר. מרלין חייב להגן עליו על מנת שהם יוחלו יחדיו להגשים את ייעודם (ארתור כמלך העתידי והאגדי של קמלוט ומרלין כיועצו).
גְווִינֶבִיר (אנג'ל קולבי): המוכרת יותר בשם החיבה גוון. היא המשרתת של מורגנה, היא בדרך כלל לא אהבה את ארתור אך היא למדה לאהוב אותו ובינה לבין ארתור מתפתחים יחסים אינטימיים. לבסוף הופכת למלכת קמלוט.
אות'ר פנדרגון (אנתוני הד): אביו של ארתור ומלכה של קמלוט. מתואר כאיש חסר רחמים ולפעמים אף אכזרי. אות'ר שונא את כל צורותיו של הקסם והכישוף ופועל להשמדתו. ומסיבה זאת הוא נרצח.
גאיוס (ריצ'רד וילסון): רופא החצר של קמלוט. גאיוס הוא אחד מן הבודדים היודעים את סוד כוחותיו של מרלין. גאיוס בעצמו היה מכשף, רואה במרלין כ"בן שמעולם לא היה לו". הוא תמיד שומר על מרלין ודואג לו.
מורגנה (קייטי מקגראת'): בת חסותו של המלך אות'ר ובתו של חברו הטוב ביותר שנפטר. מורגנה היא חברה טובה של המשרתת שלה, גוון, זאת למרות הבדלי המעמדות ביניהן. היא גודלה בידי אות'ר באמונה שקסמים זה רע ושאלה שעוסקים בקסמים הם אנשים רעים שעליהם למות. במהלך הסדרה, מורגנה מתוודעת לכך שלה בעצמה יש כוחות קסומים ושהיא מסוגלת לחזות את העתיד בחלומותיה. בעודה מגלה את עצמה מחדש, היא התחילה לפקפק באמונותיו של אות'ר ובמשטר שהוא מנהיג. היא קשרה נגדו קשר מספר פעמים במהלך שתי העונות הראשונות, אך נכשלה. בסוף העונה השנייה, היא פגשה את אחותה למחצה מצד אביה, מורגוז, ששכנעה אותה סופית לבגוד באות'ר ולהפיל את ממלכתו. אף על פי שלא הצליחו להפיל את אות'ר, מלמדת מורגוז את מורגנה קסמים אפלים, בהם היא משתמשת בשאר העונות כדי לנסות לכבוש את כס המלכות של קמלוט, ולהשמיד את אות'ר, ארתור וכל תומכיהם. בזכות כוחותיה הופכת מורגנה לכוהנת של הדת הישנה. לבסוף מורגנה מתה על ידי מרלין אך בדרך גרמה לאובדן של ארתור.
קילגארה (קולו של ג'ון הארט) (קבוע בעונה ראשונה ובשנייה): מוכר יותר בשם הדרקון האדיר. הדרקון האדיר הוא הדרקון האחרון שנשאר מבני מינו, הכלוא במרתפים של קמלוט. גם הוא בין הבודדים שיודעים את סודו של מרלין, שמרבה להיעזר בו ולהיועץ בו בשעת מצוקה. המניעים של הדרקון האדיר לא ברורים, חוץ משאיפתו להשתחרר משביו. בתחילת העונה השנייה, הדרקון משביע את מרלין שבסופו של דבר הוא ישוחרר, ובסוף העונה מרלין מקיים את הבטחתו ומשחרר את הדרקון. בסוף העונה, הדרקון סוף סוף נוקם את נקמתו באות'ר ובקמלוט והורס לגמרי את הממלכה. רק מרלין, עם כוחותיו האדירים, מצליח להביס את הדרקון. כשמרלין הביס אותו, הדרקון הביע חרטה על מעשיו ומרלין גירש אותו מקמלוט. הדרקון הביע את רצונו שדרכו תיפגש עם זו של מרלין מתישהו בעתיד ועזב. חוזר בעונה השלישית להופעות אורח.
בישול (בירה)

| --- | --- |
בישול בירה במאה ה-16
 סוג:  אומנות 
 
בישול (באנגלית: Brewing) הוא תהליך ייצור משקאות אלכוהוליים המשלב התססה של עמילנים. תהליך זה משמש בייצור בירה, סאקה ורוטב סויה. ניתן גם להתייחס למונח בהקשר של הפקת תמד או יין, אם כי מדובר בשימוש חריג יחסית.
חומרי גלם

החומרים המשמשים לבישול בירה הם לתת, כשות, שמרים ותבלינים.
הלֶתֶת הוא גרעיני דגן שעברו תהליך של הנבטה וייבוש הנקרא הלתתה. השימוש הנפוץ ביותר לבישול בירה הוא בלתת שמקורו בשעורה. סוגי לתת נוספים המשמשים לבישול בירה הם לתת חיטה ושיפון. הלתת הוא המקור לסוכר בתהליך התסיסה, והמרכיב החשוב ביותר בטעמה של הבירה.
הכָּשׁוּת היא התפרחת של מספר סוגי צמח הכשותנית. הכשות מעניקה לבירה מרירות וארומה.
השמרים המשמשים להכנת הבירה הם שמרי בירה מאחד משני סוגים: שמרי אייל או שמרי לאגר. השמרים הם המבצעים את התסיסה.
תבלינים - לעיתים מוסיפים לבירה תבלינים, פירות או חומרי טעם אחרים לקבלת טעם ייחודי.
תהליך > בישול במבשלה

לבישול הבירה מספר שלבים. ישנן מבשלות המבצעות את כל שלבי הבישול מחמרי הגלם ועד למוצר הסופי, ויש מבשלות אשר לא מבצעות חלק מהשלבים (בעיקר הקשורים בהכנת חומרי הגלם). 
הבישול המלא כולל את השלבים הבאים:
הלתתה - הכנת הלתת מהשעורה (או מדגן אחר). הדגנים מונבטים ומיד לאחר מכן מיובשים בכבשנים ולעיתים גם נקלים. תהליך ההנבטה יוצר מספר אנזימים, בעיקר אלפא-עמילאזות ובטא-עמילאזות. הלתת הופכת לכהה (הצבע תלוי ברמת הקלייה) והדבר משפיע גם על טעם וצבע הבירה. תהליך ההלתתה לוקח מספר שעות.
מיצוי הלתת (מאש) (אנ') - השריית הלתת במים על מנת להפעיל את האנזימים הנ"ל הממירים את העמילן בדגן לסוכר. תהליך מיצוי הלתת אורך עד כשעה.
בישול הלתת והכשות עד ליצירת תירוש. תהליך הבישול תלוי מאוד באמצעי הבישול, ובמהלכו מגיע התירוש לרתיחה, בה הוא מתבשל כשעה.
קירור התירוש לטמפרטורת סביבה מתאימה לשמרים. גם הקירור תלוי מאוד בשיטת הבישול ובאמצעים המשמשים לקירור, ויכול לקחת בין מספר דקות למספר שעות.
הגשת שמרים לתירוש.
התססת התירוש עד להפיכתו לבירה. התסיסה נמשכת בדרך כלל בין שבוע לשלושה שבועות - תלוי בסוג הבירה.
קצירת השמרים והכנתם לשימוש חוזר - בתהליך התסיסה מתרבים השמרים ועוברים התאמה ביולוגית לבירה. השימוש החוזר בשמרים משפר את תהליך התסיסה.
סינון הבירה (אופציונלי).
התססה סופית או הגזה - תהליך הנעשה בדרך כלל במכל הסופי - חבית הגשה או בקבוקים. תהליך ההגזה (המסת CO2 בנוזל, כמו במי סודה) מהיר מאוד ונעשה באמצעות הזרמת הגז בלחץ גבוה אל הבירה.
תהליך > בישול ביתי

על אף שניתן לבצע את כל השלבים הנ"ל גם בבישול בירה ביתי, חובבי בישול ביתי רבים מצמצמים את המורכבות של התהליך לשלוש רמות מקובלות:
בישול עם "קיט": הלתת מגיע בצורת תרכיז לבישול, ממנו מוכן התירוש.
בישול משולב של רכז ולתת: הבישול הביתי כולל במקרה זה גם את שלב מיצוי הלתת.
בישול גרעינים בלבד: התירוש מופק מלתת בלבד.
ככל שהבישול נעשה בתהליך מורכב יותר השליטה בתוצאה (טעם ואחוזי אלכוהול) רבה יותר.
בבישול ביתי על פי רוב אין אמצעים להגזה של הבירה, ולכן ההתססה הסופית של הבירה נעשית לאחר מזיגתה לבקבוקים ("ביקבוק"). ההגזה מתרחשת לאחר הביקבוק, על ידי הוספת מעט סוכר לבירה (מיד לפני הביקבוק), המעורר את השמרים לתסוס מחדש אלא שהפעם בתוך בקבוק אטום, כך שהגז שנוצר בתסיסה נותר כלוא בנוזל.
שלא כמו בבישול במבשלה, בה ניתן באמצעות מיכשור לייצר תנאים אידיאליים לבישול הבירה, בישול ביתי מושפע מאוד מתנאי הסביבה, וכן מחייב תשומת לב מיוחדת לתנאים הסניטריים של בישול הבירה, ובפרט לחיטוי של האמצעים המשמשים בתהליך.
לבישול בירה ביתי נדרש ציוד אשר נמכר בחנויות המתמחות בכך. חלק מהציוד הוא ציוד מטבח סטנדרטי. הציוד הבסיסי הדרוש לבישול 10 ליטר בירה הוא:
סיר בישול בנפח 5 ליטר לפחות.
תרווד שטוח - לערבוב התירוש בשלבים השונים.
2 מכלי תסיסה עם ברז בנפח 12 ליטר כל אחד. הברזים ניתנים לפירוק לצורך ניקוי וחיטוי. מכל אחד משמש להתססת התירוש, והמכל השני למזיגת הבירה והוספת סוכר לפני העברתה לבקבוקים.
מכסה למכל תסיסה, כולל נשם.
שקית בד להשריית הלתת.
מדחום לנוזלים - שלבים שונים של הבישול מתבצעים בטווח טמפרטורות מסוים והמדחום מיועד לוודא כי התירוש אכן נמצא בטווח המותר.
הידרומטר ומשורה - משמש לבדיקת שלבי תהליך התסיסה.
חומר חיטוי.
צינור ומקל מילוי בקבוקים - המקל מכיל מנגנון פשוט של סגירה ופתיחה על ידי לחיצתו לתחתית הבקבוק, ובכך מאפשר מילוי קל של הבקבוקים.
פוקק בקבוקים.
בקבוקים בנפח מתאים ופקקים. גם הבקבוקים ניתנים לשימוש חוזר במידה ומקפידים על ניקוי יסודי מיד לאחר השתייה.
דגנית שטרן-שוקן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בנובמבר 1947 (בת 77) ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות, ארכיטקטורה ועיצוב, לונדון (1976)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1973)  אוניברסיטת מידלסקס 
 תחום יצירה:  תכשיט, עיצוב תכשיטים 
 
דגנית שטרן-שוקן (נולדה ב-1947) היא צורפת, מעצבת תכשיטים ופרופסורית לעיצוב. היא הקימה את המחלקה לעיצוב תכשיטים במכללת שנקר, עמדה בראשה במשך 9 שנים וכיהנה כראש התכנית לתואר שני בעיצוב עד שנת 2016.
שטרן-שוקן הציגה מעבודותיה בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות בישראל ומחוצה לה, זכתה בפרסים רבים ויצירותיה כלולות באוספי גלריות, מוזיאונים ואספנים פרטיים.
ביוגרפיה

שוקן שטרן נולדה בקיבוץ עמיר. היא בוגרת תואר ראשון בעיצוב תעשייתי ועיצוב סביבתי מבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, ותואר מוסמך בעיצוב (M.Des) מאוניברסיטת מידלסקס בלונדון.
בשנת 2009 ייסדה שטרן-שוקן את "קבוצת עניינים", המונה 10 צורפים ישראלים. מטרת הקבוצה הייתה להציג עשייה אמנותית לצד העשייה העיצובית־מסחרית. בפברואר 2010 קיימה הקבוצה תערוכה בניו ג'רזי.
בדירוג "100 המשפיעים על התרבות הישראלית", שערך עיתון "הארץ" ביולי 2013, בחר בה יובל סער כאחת מעשרה האישים המשפיעים על העיצוב הישראלי. בנימוקיו נאמר כי "כשבוחנים את עולם הצורפות המקומי, כמו את תחום מלאכת היד (הקראפט), ניכרת השפעתה הנרחבת של דגנית שטרן שוקן... היא פועלת להביא להכרה בתחום כשדה עיצובי לכל דבר, לא רק כזה המזוהה עם אופנה וצרכנות".
ב-2021 יצא לאור ספרה "How Many is One", המסכם ומתעד את עבודתה לאורך עשורים. בספר היא מפרטת את האני מאמין האמנותי שלה ומתייחסת לסוגיה "איך גורמים לסטודנטים להיות אזרחים קשובים, מגיבים, שלא מנסים לעשות רק תכשיטים יפים".
לימודים

1968-1973 בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1976-1974 בית הספר לאמנות ע"ש ג'ון קאס, לונדון, אנגליה
1978-1977 "מידלסקס פוליטכניק", לונדון, אנגליה
2001-2000 אוניברסיטת מידלסקס, לונדון, אנגליה, תואר שני בעיצוב
הוראה

משנת 1985 - בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1989-1985 - מכללת בלומפילד לאמנות ועיצוב, חיפה
1990 - מרצה אורחת במכללה מלכותית לאמנות, לונדון, אנגליה
1994 - Swabisch Gemund, גרמניה
2007-1998 - מכללת שנקר להנדסה ועיצוב, ראש המחלקה לעיצוב תכשיטים
פרסים

1997 פרס עידוד היצירה, משרד החינוך והתרבות
2003 פרס קרן אליס דה רוטשילד, ירושלים, ישראל
תערוכות בהשתתפותה

ב-2003 נערכה במוזיאון תל אביב תערוכת יחיד של שטרן-שוקן, שכיהנה באותה עת כראש המחלקה לעיצוב תכשיטים בשנקר. את התערוכה, "כמה הם אחד", אצרה מאירה יגיד חיימוביץ.
שטרן-שוקן הייתה חלק מארבע אמניות ישראליות שנבחרו לתערוכת "הצורפוֹת". התערוכה הייתה פרויקט משותף של מוזיאון ישראל ושל מוזיאון ראסין לאמנות בוויסקונסין, והוצגה ב-2010 במוזיאון ישראל אחרי שנדדה בשנים 2006–2009 ברחבי ארצות–הברית.
ב-2009 השתתפה בתערוכה "מוזיאון הטבע" שנערכה במוזיאון פתח תקווה, באצירת רויטל בן-אשר פרץ. בעבודתה "נמלים" הציגה על קירות המוזיאון אינספור נמלים קטנטנות עשויות כסף, חלקן מזדחלות על פני עבודות אחרות בתערוכה. הפעולה מתבצעת ב"עבודת נמלים" נשית, ידנית וסיזיפית.
באוקטובר 2015 השתתפה בתערוכה "חומרי הזמן – תכשיט ישראלי 7" במוזיאון ארץ ישראל. היא השתתפה הן בחלק העכשווי והן בחלק ההיסטורי של התערוכה, שאצרה ד״ר איריס פישוף.
שטרן-שוקן הוזמנה להשתתף בתערוכה "שפת התכשיט" שנערכה ב-2019 במוזיאון לאמנות האסלאם בירושלים, בחלק שהתייחס לצורפות בת זמננו. 45 צורפים ישראלים יצרו במיוחד לתערוכה תכשיטים בהשראת תכשיטים מאוסף הצורפות האסלאמי הנדיר של המוזיאון.
תערוכות יחיד

1991 - לריה ברטה אורדנג, ניו יורק, ארצות-הברית
1997 - פריסקופ גלריה לעיצוב עכשווי, תל אביב
2003 - מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב