stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Someday My Prince Will Come
עיבודים בולטים

לאחר יציאת הסרט הפך השיר לפופולרי, כאשר הוא זכה לעיבודים רבים בעיקר בסוגת הג'אז והפופ. העיבוד הראשון של השיר היה בשנת 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר הוא בוצע על ידי להקת Ghetto Swingers במחנה הריכוז טרזיינשטט. בשנת 1957 השיר בוצע על ידי דייב ברובק כחלק מאלבומו "Dave Digs Disney", ובשנת 1960 הוא הופץ כחלק מהאלבום "Portrait in Jazz" בביצוע ביל אוונס. בשנת 1961 השיר בוצע על ידי מיילס דייוויס כחלק מאלבומו שבעל אותו שם של השיר.
בשנות ה-70 השיר זכה לחמישה עיבודים: בשנת 1971 השיר בוצע על ידי ג'ין סטייפלטון באחד מפרקי מהסדרה "הכל נשאר במשפחה" בה היא גילמה את אדית' בנקר, ובאותה שנה הוא בוצע על ידי אוסקר פיטרסון ומילט ג'קסון כחלק מהאלבום "Reunion Blues". בשנת 1977 השיר הופץ כחלק מאלבום בעל אותו שם בביצוע וינטון קלי. בשנת 1978 השיר בוצע על ידי הרבי הנקוק כחלק מאלבומו "The Piano", ושנה לאחר מכן הוא בוצע במחזמר "שלגיה ושבעת הגמדים" שמבוסס על הסרט.
בשנת 1980 השיר בוצע על ידי נורית גלרון במופע "פנטסיה בארץ הפלאות" ששודר בערוץ הראשון. בשנת 1983 השיר בוצע על ידי צ'ט בייקר כחלק מאלבומו שבעל אותו שם. בשנת 2001 השיר בוצע על ידי אנריקו פיראנונזי כחלק מאלבומו "Live in Paris". בשנת 2002 השיר בוצע על ידי קית' ג'ארט כחלק מאלבומו "Up for It", על ידי איומי האמאסאקי עבור קידום הפצת הסרט ביפן, ועל ידי אנסטייז'ה כחלק מהאלבום "Disneymania". בשנת 2006 השיר בוצע על ידי אשלי טיסדייל ודרו סילי כחלק מהאלבום "Disneymania 4", ובשנת 2008 השיר בוצע על ידי להקת The Cheetah Girls כחלק מהאלבום "Disneymania 6", כאשר באותה שנה השיר בוצע גם על ידי סטנלי קלארק כחלק מהאלבום "Jazz in the Garden". בשנת 2009 השיר בוצע על ידי טיפאני ת'ורנטון כחלק מקידום מהדורת היהלום של הסרט.
הערות שוליים

↑  ליליאן פיזיצ'יני, The Life of a Song: Someday My Prince Will Come, באתר פייננשל טיימס, 8 ביולי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 1f07d205-045f-3c1b-967e-f1b3259e1bc8 
שפרירה זכאי, מתרגמת השיר לעברית, ומשמאלה לימור שפירא, מבצעת השיר בדיבוב העברי, יולי 2019
דב פז

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1947 (בן 77) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  בית הספר לקציני ים עכו (1965)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1974) 
 תחום יצירה:  עיצוב גרפי
 בת זוג:  שוש פז
 www.dovpaz.co.il
 
דב פז (נולד ב-25 במרץ 1947) הוא מעצב גרפי ישראלי.
ביוגרפיה

דב פז נולד בשנת 1947 בשכונת בת גלים בחיפה, כבן שני להוריו אייזיק וחיה בס. אמו נרדפת שואה שהגיעה לארץ בשנת 1941 מרוסיה הלבנה והתגוררה בבית החלוצות בחיפה. אביו עלה לארץ בשנת 1933 מחבל ווהלין, התגורר בחדרה ובקיבוץ עין הים (עין כרמל) ולאחר שמונה שנים התנדב לבריגדה היהודית. משפחותיהם ניספו בשואה.
פז גדל בשיכון הבריגדה בשכונת בת גלים. בגיל 14 התקבל לבית הספר לקציני ים בעכו, ולאחר סיומו התגייס לחיל הים ושירת במשחתות. לאחר השחרור הפליג באוניות צי הסוחר הישראלי במשך 3 שנים כקצין שני מכונה. בשנת 1970 התקבל ללימודים ב"בצלאל" בירושלים. מסיום לימודיו בשנת 1974 הוא עוסק בעיצוב גרפי.
פז נשוי ולו שלוש בנות ונכדים. מתגורר בחיפה.
השכלה ותארים

פז למד בבית בית הספר לקציני-ים עכו בין השנים 1961–1965 והוסמך לקצין שלישי מכונות בצי הסוחר הישראלי. לאחר שירותו הצבאי בחיל הים הוסמך לקצין שני, בצי הסוחר. רכש ניסיון מקצועי בספנות והפלגות ברחבי העולם במשך שלוש שנים בין 1967–1970. לאחר סיום תקופת הספנות בחייו סיים ארבע שנות לימודים באקדמיה לאמנות "בצלאל" ירושלים, במחלקה לעיצוב גרפי בין השנים 1970–1974.
קריירה > עיצוב

בתום לימודיו בבצלאל במחלקה לעיצוב גרפי 1974-1970, התמנה למנהל אומנותי בסטודיו של משרד הפרסום "בינג ליניאל" שהקים שמעון ליניאל בחיפה. הוא עבד במשרד הפרסום עד שנת 1982. בשנת 1990 הקים סטודיו עצמאי לעיצוב גרפי ופרסום, איור ועיצוב פנים. במסגרת עבודתו עיצב קמפיינים לחברות רבות, ביניהן צים, דן כרמל, תלמה, המגפר, זוגלובק, סונול, שמן, בחירות להסתדרות, בחירות לראשות עיריית חיפה, שיכון עובדים, אלסינט ואינטל, סניו, בנק ערבי ישראלי, חברת לים, אגודה לפיתוח תיירות חיפה, מגדל הנביאים, בית הספר לקציני ים עכו, פריצקר, ארנסון, בלייכר, דרוקר, אלפא קוסמטיקה, קו-אופ צפון, כרומגן, מלון דן כרמל, צמיגי קלבר, רפאל, הפסטיבל הישראלי לפנטומימה, קבוצת אמסלם טורס והמלון והמוזיאון על שם דונה גרציה.
כמו כן שימש כמנהל אומנותי בהפקת סרט תדמית לחברת החשמל בבימויו של ג'פרי איגר (כולל איורים לאנימציה), הכין תפאורות לחמש הצגות של תיאטרון "דור-בא" ליד בית רוטשילד בחיפה.
קריירה > איורים וכתיבה בעיתונות וספרים

פז עסק באיורים וכתיבה גם בעיתונות וגם בספרים. בשנת 1983 עסק בעריכה גרפית ואיורים למקומון החיפאי "שחף".
פז אייר שני ספרים: בשנת 1977 אייר את הספר "נופי ילדות", סיפורים, מינה מגל, הוצאת "רנסאנס", חיפה. בשנת 1991 אייר את "עובר חל"כ (חמרי לחימה כימיים), חיוכים מבעד למסכה", בהוצאת "פונדק".
בנוסף הוא כתב מאמרים מאויירים: בשנת 1981 פרסם כתבות ואיורים במוסף "קריאת ביניים" במעריב. בשנת 1990 פרסם סיפור מאוייר לנוער בעיתון "צ'ופר".
בשנת 2009 פז עיצב, צייר, כתב והפיק אלבום על שכונת בת גלים בחיפה, שיצא בהוצאה עצמית. בספר מצוירים בתי השכונה, רחובותיה וסימטאותיה לצד צילומים.
קריירה > הוראת עיצוב

פז לימד את מקצועות העיצוב בדגש על התמחות בטיפוגרפיה, במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה במשך 42 שנים. בשנת 1976 התמנה כמרצה בכיר והחל משנת 1994 היה מנהל מקצועי של לימודי עיצוב גרפי במרכז ללימודי חוץ, במרכז האקדמי ויצו חיפה עד לפרישתו. בנוסף, הרצה במהלך 1993 בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון בחיפה בנושאי טיפוגרפיה, עיצוב בסיסי ופרזנטציה.
קריירה > השתתפות בתערוכות רישום וציור

1979 – גלריה "איפנמה", תל אביב
1978 – תערוכת כרזות "ברכט", בברלין
1978, 1982 – גלריה "דניה", חיפה
1986 – גלריית "אבא חושי", חיפה
1991 – בית האמנים, חיפה
1992 – תערוכה קבוצתית בגרמניה ואוסטריה.
עבודותיו הוצגו בתערוכות שנתיות מטעם אגודת הציירים והפסלים בישראל. רישומים וציורים שלו מוצגים בגלריות בארצות הברית וקנדה.[דרושה הבהרה]
פרסים

1974 – פרס ראשון – תחרות לעיצוב מוצר – לוחות מודעות (ריהוט רחוב), תחרות ארצית שהוכרזה על ידי עיריית חיפה.
1979 – פרס שלישי – תחרות בין-לאומית, כלכותה, הודו – לוח שנה "המגפר".
1987 – פרס ראשון – תחרות לעיצוב פלקטים לתיאטרון חיפה, הצגת "טרטיף".
1989 – פרס שני – תחרות לעיצוב פלקט בנושא חסכון במים (מרכז ההסברה).
1990 – ציון לשבח – תחרות לעיצוב סמל למינהל מקרקעי ישראל.
1991 – פרס שני – תחרות לעיצוב פלקטים בנושא: סמים, לא (מרכז ההסברה).
1994 – פרס ראשון – עיצוב כרזת יום העצמאות (עיריית חיפה).
2000 – פרס שני – עיצוב סמל המשרד לאיכות הסביבה (לשכת הפרסום הממשלתית).
2002 – פרס שני – עיצוב בול "55 שנים לעצמאות ישראל" (תחרות השירות הבולאי).
2006 – פרס שני – "עיצוב הכסף" – עיצוב כרזה בנושא עוני וחברה בישראל.(תחרות "חתך הזהב" של אגודת המעצבים הגרפיים בישראל).
2008 – פרס שלישי – "עיצוב הארד" – פרסום מיזם בניה בקפריסין לחברת "עופרי דבלופמנט".
2008 – פרס שני "עיצוב הכסף" – עיצוב כרזה בנושא השואה – "סוף התור" (תחרות "חתך הזהב" של אגודת המעצבים הגרפיים בישראל).
2008 – פרס שני – עיצוב לוגוטייפ / סמל לאקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה.
פרסים > פרסי עיצוב של "אותות", ירחון לפרסום, שיווק ותקשורת המונים של איגוד המפרסמים בישראל

1980 – פרס שני – בקטגוריית מבצע הפרסום הטוב ביותר – "בלו בנד תלמה".
1980 – מדליית ארד – בקטגוריית המודעה הטובה ביותר בשחור לבן, "זבנג", מודעת "שמן".
1980 – מדליית כסף – מודעת "צים".
1981 – ציון לשבח – מודעת "צים" חברת השייט הישראלית.
1981 – ציון לשבח – מודעת "המגפר".
1981 – ציון לשבח – מודעת "תלמה" – תוצרת מזון ישראלית.
פרסומים

1978 – קטלוג תערוכת "ברכט", ברלין, גרמניה, השתתפות בתערוכה.
1987 – "שלום", ספר כרזות נבחרות, הפקת אגודת המעצבים הגרפיים בישראל.
1988 – "סיגנונות", איור, גיליון 2.
1989 – קטלוג כרזות שהוצגו בתערוכת 40 שנה למדינת ישראל, בעריכת גרפיקדיזיין.
1989 – "ירושלים שלושת אלפים שנה", ספר כרזות נבחרות, בעריכת גד אלמליח.
1989 – "סיגנונות", איור לסיפור מאת מינה מגל.
1990 – "סיגנונות", (גליונות לספרות ואומנות חוג שוחרי אומנות "רנסאנס") איור גיליון ט'-י'.
1995 – עיצוב גרפי בישראל – הוצאת אגודת המעצבים הגרפיים בישראל.
2004 – לוגו וסמל בישראל
עזרה לקהילה

פז התנדב כמעצב בפעילויות תיאטרון "דור-בא" בחיפה עד שנסגר בשנת 2010. הוא פעיל בהתנדבות כחלק מצוות לטיפוח ועזרה בשכונת בת גלים בחיפה, בה נולד וגדל, ועיצב קיר זיכרון ועבודות נוספות לנופלי בית הספר לקציני ים עכו.
הערות שוליים

↑  מינה מגל, נופי ילדות : סיפורים / איורים - דב פז., חיפה: רנסנס, תשל"ז  1977, עמ' 63
↑  גליונות 148, 150, 164, בעריכת מאיר עוזיאל
↑  דב פז, בת גלים - מסע בצבע, חיפה, 2009, עמ' 112. (בעברית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517133305171  VIAF: 78637282   WorldCat (עם VIAF): 78637282 
כריכת האלבום "בת גלים, מסע בצבע", משנת 2009.
פחד ממחטים

אדם המוחזק על ידי שני חיילים בעת קבלת החיסון
פחד ממחטים, המכונה בספרות הרפואית פוביה ממחטים או טריפנופוביה, הוא פחד מהליכים רפואיים הכוללים זריקות או מחטים. הדבר יכול להוביל להימנעות מטיפול רפואי ולהיסוס להתחסן.
הפוביה עשויה להופיע כחלק מאייכמופוביה, פחד מחפצים חדים, או להופיע באופן בלתי תלוי.
סקירה ושכיחות

הפחד ממחטים הוכר רשמית בשנת 1994 ב-DSM-IV כפוביה ספציפית. תגובת פחד קיצונית מזריקות עלולה לגרום לסובלים ממנה להימנע מחיסונים ומבדיקות דם, ובמקרים החמורים יותר, מכל טיפול רפואי.
ההערכה היא שלפחות ל-10% מהמבוגרים האמריקאים יש פחד ממחטים, וסביר להניח שהמספר בפועל גדול אף יותר, שכן המקרים הקשים ביותר אינם מתועדים עקב נטיית הסובל להימנע מכל טיפול רפואי. קריטריוני האבחון לפוביה המוכללת - פוביה כללית מדם - מחמירים יותר, עם שכיחות מוערכת של 3-4% באוכלוסייה הכללית.
מחקרים הראו עלייה בשכיחות הפחד ממחטים אצל ילדים בשנים האחרונות מ-25% בשנת 1995 ל-65% בשנת 2012. איימי בקסטר, פרופסור מאוניברסיטת אוגוסטה, מייחסת את העלייה בשכיחות לנוהג לתת חיסוני דחף בסביבות גיל 5, שהוא מבוגר מספיק כדי לזכור את החוויה, וצעיר מספיק כדי להוביל להיווצרות פוביה.
בסיס אבולוציוני

לפי ד"ר ג'יימס ג'י המילטון, מחבר המאמר החלוצי על פוביית מחטים, סביר להניח שלפוביה גנטית ממחטים יש בסיס אבולוציוני. לפני אלפי שנים, לבני אדם שנמנעו מפצעי דקירה וממקרים אחרים של ניקוב עורם היו סיכויי הישרדות גדולים יותר.
הדיון על הבסיס האבולוציוני של פחד ממחטים, כפי שהוא בא לידי ביטוי במאמר של המילטון, עוסק בסוג של פחד ממחטים הקשור לסינקופה רפלקסית. הפוביה ממחטים קשורה לפחד מפציעה ומדם. הסוג הזה של הפוביה מסווג באופן ייחודי כסינקופה רפלקסית בת שני שלבים. ראשית, קיימת עלייה בקצב פעימות הלב ובלחץ הדם. במקרים קיצוניים העלייה בלחץ הדם עלולה להוביל להתעלפות. איבוד ההכרה מלווה לעיתים קרובות בשינוי ברמת ההורמונים בגוף.
מאמרים אחרים בעיתונות הרפואית דנו בהיבטים נוספים של הקשר בין סינקופה רפלקסית וכשירות אבולוציונית לבין פחד מפציעות ומדם.
השערת מתחום הפסיכולוגיה האבולוציונית שמנסה להסביר את הקשר בין סוג הפחד הזה לבין הסינקופה הרפלקסית טוענת כי סוגים מסוימים של התעלפויות הם סימנים לא-ורבליים שהתפתחו בתגובה לעלייה באלימות שאירעה בתקופה הפלאוליתית. אדם שלא לוחם ומפגין סימני מצוקה (למשל אדם שמתעלף) משדר לאויביו כי הוא איננו מהווה איום עליהם. דבר זה עשוי לבסס את הקשר בין התעלפויות לבין פחד מפציעה ומדם.
תחלואה נלווית וטריגרים

פחד ממחטים, במיוחד בצורותיו החמורות יותר, מלווה לעיתים קרובות בפוביות אחרות ובעיות פסיכולוגיות; לדוגמה, יאטרופוביה, או פחד לא רציונלי מרופאים, ניכרת לעיתים קרובות אצל חולים עם פוביה ממחטים.
אדם אשר סובל מפוביה ממחטים, אינו צריך להיות פיזית במשרדו של רופא כדי לחוות התקפי פאניקה או חרדה שנגרמים מפוביה ממחטים. ישנם טריגרים רבים בעולם החיצון שיכולים להביא להתקפה באמצעות אסוציאציות. חלקם הם דם, פציעות, מראה המחט פיזית או על מסך, נעצים, מזרקים, חדרי בדיקה, מעילי מעבדה לבנים, רופאי שיניים, אחיות, ריח אנטיספטי הקשור למשרדים ובתי חולים, מראה של אדם אשר דומה פיזית לרופא הרגיל של המטופל, או אפילו קריאה על הפחד.
טיפול

הספרות הרפואית מציעה מספר טיפולים שהוכחו כיעילים במקרים ספציפיים של פוביה ממחטים, אך מספקת מעט מאוד הדרכה להתאמה בין טיפול לבין מקרה ספציפי.
טיפול > אלחוש

שימוש בחומרים מאלחשים הוא פשוט, אך מאפשר שליטה רק בכאב הנלווה לבדיקה. שימוש בלידוקאין, במדבקות או במשחות, עשוי לעזור לאלחוש המקום בזמן הבדיקה. שימוש בחמצן דו-חנקתי (גז צחוק). עשוי להרגיע ולהפחית חרדה עבור המטופל, במקביל להשפעות שיכוך כאב.
במקרים קיצוניים נעשה שימוש בהרדמה כללית. פרוצדורה כזו עשויה להיות מסוכנת ויקרה ועלולה לדרוש אשפוז בבית חולים.
טיפול > תרופות מרגיעות

תרופות נוגדות חרדה המכילות בנזודיאזפינים, כגון דיאזפאם, לוראזפאם, אלפרזולם או קלונאזפאם, עשויות לעזור להקל על החרדה ממחטים.
טיפול > שימוש בפרוצדורות רפואיות אלטרנטיביות

מזרקי סילון מחדירים חומרים לגוף באמצעות סילון של גז בלחץ גבוה, במקום השימוש במחט. על אף שאין שימוש במחט, חלק מהאנשים מדווחים שהם מסבים כאב רב יותר. כמו כן, השימוש בהם אפשרי רק במספר מוגבל מאוד של פרוצדורות רפואיות, למשל בהזרקת אינסולין ובחיסונים.
ישנם תרופות וחיסונים מסוימים, כמו חיסון השפעת המוחלש החי, שיכולים להינתן דרך האף.
טיפול > טיפול פסיכולוגי

טיפולים התנהגותיים כמו טיפול דיאלקטי התנהגותי עשויים לעזור להתמודד עם החרדה. ישנו ויכוח לגבי היעילות של טיפולים התנהגותיים לטיפול בפוביות ספציפיות, אם כי קיימים נתונים התומכים ביעילות של גישות כמו טיפול בחשיפה. כל טיפול העושה שימוש בשיטות הרפיה עשוי לעזור לטיפול בפחד ממחטים באמצעות הורדת לחץ הדם.
גם הסחת דעת יכולה להפחית את הכאב, למשל ביצוע משימה, צפייה בסרטון, האזנה למוזיקה או שימוש במשחקי וידאו.
לארי מורי

| --- | --- |

מורי (מימין) לצידו של פרנק צ'רצ'יל
 לידה:  26 במרץ 1905 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 פטירה:  8 במאי 1971 (בגיל 66) סנטה ברברה, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  לורנס ל. "לארי" מורי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 עיסוק:  פזמונאי, מלחין, תסריטאי
 שפה מועדפת:  אנגלית
 פרופיל ב-IMDb
 
לורנס ל. "לארי" מורי (באנגלית: Lawrence L. "Larry" Morey;‏ 26 במרץ 1905 – 8 במאי 1971) היה פזמונאי, מלחין ותסריטאי אמריקאי. הוא ידוע כשותף לכתיבת כמה מהשירים המצליחים ביותר שהופיעו בסרטים של חברת וולט דיסני בשנות השלושים והארבעים, ביניהם "Heigh-Ho",‏ "Someday My Prince Will Come" ו-"Whistle While You Work"; כמו כן כאחראי על עיבוד הספר "במבי" מאת פליקס זאלטן לסרט בעל אותו שם משנת 1942.
ביוגרפיה

מורי נולד בלוס אנג'לס, עיר שבקליפורניה בארצות הברית, בשנת 1905. לאחר לימודיו באוניברסיטה, עבד עבור האחים וורנר וסרטי פרמאונט, שעבורם כתב את מילות השיר "The World Owes Me a Living", שהלחין לייגי הרליין ושרה שירלי טמפל בסרט "Now and Forever" שיצא לאקרנים בשנת 1934. הוא הצטרף לחברת וולט דיסני בשנת 1933, וכתב שירים למספר סרטים קצרים מונפשים, ביניהם "הצרצר והנמלה" ו"התרנגולת הקטנה והחכמה". כשעבד עם המלחין פרנק צ'רצ'יל, מורי כתב 25 שירים לסרט "שלגיה ושבעת הגמדים", שרק שמונה מהם הופיעו בו ולקחו חלק בפסקול הסרט, "Snow White and the Seven Dwarfs". בין השירים שהופיעו נמצאים "Heigh-Ho",‏ "Someday My Prince Will Come" ו-"Whistle While You Work". פסקול הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.[דרושה הבהרה]
בשנת 1938 מורי שיתף פעולה עם המלחין אלברט היי מאלוט בכתיבת שיר עבור הסרט "פרדיננד השור", שזכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר. הוא עבד עם צ'רצ'יל על הלחן של הסרט "הדרקון העקש" בשנת 1941. שנה לאחר מכן, מורי בשיתוף פירס פירס היה אחראי על עיבוד הספר "במבי" מאת פליקס זאלטן לסרט בעל אותו שם. כמו כן הוא כתב את כל המילים של שירי הסרט, ביניהם השיר "Love Is a Song" שהיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. בשנת 1949 הוא קיבל מועמדת נוספת לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, יחד עם המלחין אליוט דניאל, על השיר "Lavender Blue (Dilly Dilly)", אותו שר ברל אייבס בסרט "כה יקר ללבי".
ב-8 במאי 1971, בגיל 66, נפטר מורי בסנטה ברברה.
הערות שוליים

↑  22th Academy Awards (1950), באתר האקדמיה האמריקאית לקולנוע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356453805171  PLWABN: 9810676688205606  BnF: cb13805633s (data)  CiNii: DA13514102  GND: 1059720612  ICCU: TO0V558582  ISNI: 0000 0001 1862 8259  LCCN: no97031768  LNB: 000343709  MusicBrainz: 99e1e676-31a5-4c0f-8e36-05553532f9fa  NKC: xx0111131  NTA: 141653485  SNAC: w6kt11gf  SUDOC: 170359859  VIAF: 117657252   WorldCat (עם VIAF): 117657252
טיגציקלין

| --- | --- |

 נתונים כימיים
 מסה מולרית:  585.2799 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון D 
 מזהים
 קוד ATC:  J01AA12 
 מספר CAS:  220620-09-7
 PubChem:  5282044
 ChemSpider:  10482314
 
טיגציקלין (באנגלית:Tigecycline) היא אנטיביוטיקה ממשפחת טטרציקלינים. היא סינתטית למחצה ומשמשת לטיפול במספר רב של זיהומים שנגרמים חיידקים גראם-חיוביים ושליליים שעמידים לריבוי תרופות (Multi drug resistant). התרופה פותחי ב-American Cyanamid בסוף המאה ה-20. התרופה אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 2005. מחקרים חדשים הראו ששימוש באנטיביוטיקה טיגציקלין יעיל לטיפול בזיהום קשה בקלוסטרידיום דיפיציל.
מנגנון פעולה

טיגציקלין פועלת על ידי מניעת חיידקים לייצר חלבונים הנחוצים לצמיחתם ולשכפול שלהם. פעולתה הבקטריוסטטית מתבצעת על ידי קשירה לתת-היחידה הריבוזומלית 30S ועיכוב היווצרות של קומפלקס התחלת 70S פונקציונלי, ובכך חוסם סינתזת חלבון חיידקי.
מנגנון פעולה > פרמקוקינטיקה

קליטה - טיגציקלין לא נספגת טוב דרך מערכת העיכול, עקב כך נותנים את התרופה דרך הוריד.
מטבוליזם - פחות מ-20% מהתרופה עוברים מטבוליזם.
הפצה - התרופה נקשרת לחלבוני פלסמה בצורה לא ליניארית, מה שמוריד את ריכוזה כחומר פעיל בדם. בבדיקות פרמקוקינטיות שנעשו על בני אדם ועל בעלי חיים, נמצא כי החומר מופץ במהירות גבוהה בתוך הרקמות. טיגציקלין מגיע לריכוזים תירפואטים בעיקר ברקמות כמו ריאות, עור, כבד, לב, עצמות וכיליה. התרופה לא חוצה בקלות את מחסום דם-מוח (Blood brain barrier).
הפרשה - התרופה מופרשת ברובה במרה ובצואה (59%) כמעט ללא שינוי, ו-22% ממנה מופרש בכליות.
גיל, מין ותפקוד כלייתי אינם פקטורים שמשפיעים על הפרמקוקינטיקה של טיגציקלין, ועל כן אין צורך להתאים את התרופה לחולים עם אי ספיקת כליות. לעומת זאת, יש להיזהר במתן התרופה בפגיעות כבדיות. יש להתחיל במינון של 100 מ"ג ולהמשיך לתת אותה במינון של 25 מ"ג כל 12 שעות.
הפינוי (clearance) של התרופה הוא 0.2-0.3 ליטר לשעה לקילוגרם, ונפח הפיזור (Vd) הוא 7-10 ליטר לק"ג. זמן מחצית חיים (T0.5) ארוך יחסית, בין 27–42 שעות.
מנגנון פעולה > פרמקודינמיקה

מחקרי עוקבה הראו שאין השפעה לבבית משמעותית שבאה לידי ביטוי במרווח QTc, לאחר נטילת מנה אחת של 50 מ"ג או של 200 מ"ג טיגצקלין.
מנגנון פעולה > שימוש

כל השימושים שמופיעים לעיל נכונים עבור מטופלים מגיל 18 ומעלה;
דלקות עוריות - דלקות אשר נגרמות מחיידקי איקולי, אנתרוקוקוס פציאליס, סטרפטוקוקוס סוגים A ו-B, סטרפטוקוקוס אנגינוזוס, אנתרובקטר, קלבסיאלה פנאומוניה ובקטרואידס פרג'ליס.
סיבוכים מדלקות תוך בטניות - אשר נגרמות מחיידקים שונים. הבולטים בניהם הם איקולי, סיטרובקטר פראודי ואנתרוקוקוס פציאליס.
דלקת ריאות חיידקית שנרכשת קהילה - נגרמת על ידי סטרפטוקוקוס פנאומוניה, המופילוס אינפלואנזה וליגיונלה פנאומופיליה.
הגבלה בשימוש בדלקות בכפות רגליים של חולים סוכרתיות ובחולים עם דלקת ריאות נרכשת בבית החולים או דלקת ריאות של חולים מונשמים.
קונטרא-אינדיקציות - היפרסנסיטיביות לטיגציקלין, כולל תגובות אנאפילקתיות לטיגציקלין.
מנגנון פעולה > מינון

משטר המינון המומלץ לטיגציקלין הוא מינון התחלתי של 100 מ"ג, ואחריו 50 מ"ג כל 12 שעות. יש לתת עירוי תוך ורידי של טיגציקלין במשך כ-30 עד 60 דקות כל 12 שעות.
משך הטיפול המומלץ בטיגציקלין לזיהומים מסובכים בעור ובמבנה עור או לזיהומים תוך בטניים מסובכים הוא 5 עד 14 ימים. משך הטיפול המומלץ בטיגציקלין לדלקת ריאות חיידקית הנרכשת בקהילה הוא 7 עד 14 ימים. משך הטיפול צריך להיות מונחה על פי חומרת ומקום הזיהום וההתקדמות הקלינית והבקטריולוגית של המטופל.
מנגנון פעולה > מנת יתר

אין מידע ספציפי זמין על הטיפול במינון יתר עם טיגציקלין. תוֹך וְרִידִי.
מתן TYGACIL במינון בודד של 300 מ"ג במשך 60 דקות במתנדבים בריאים הביא לשכיחות מוגברת של בחילות והקאות. טיגציקלין אינו מופרש בכמויות משמעותיות על ידי המודיאליזה.
אינטראקציות בין-תרופתיות

נמצא כי טיגציקלין בעל אינטראקציות עם תרופות שונות, למשל בהקשר לוורפרין יש לעקוב אחר זמן פרוטרומבין או בדיקת נוגדת קרישה מתאימה אחרת אם TYGACIL ניתנת עם וורפרין.
מעכבי קלצניורין: שימוש בו-זמני בטיגצקלין ובמעכבי קלציניורין כגון טקרולימוס או ציקלוספורין עלול להוביל לעלייה בריכוזי השפל של מעכבי הקלציניורין בסרום. לכן, יש לעקוב אחר ריכוזי הסרום של מעכב קאלצניורין במהלך הטיפול בטיגציקלין כדי למנוע רעילות של התרופה.
אמצעי מניעה אוראליים: שימוש בו-זמני בתרופות אנטיבקטריאליות עם אמצעי מניעה אוראליים עלול להפחית א פעילותם.
אינטראקציות בין-תרופתיות > תופעות לוואי

היות שטיגציקלין הנה תרופה ממשפחת טיטרצקלינים' תופעות הלוואי שלה דומות, וכוללות:
הפרות של תפקוד קרישת הדם: לעיתים קרובות יש עלייה בערכים של PTT / INR או APTT.
בעיות בפעילות המערכת ההמטופויטית: לפעמים נצפתה אאוזינופיליה וההתפתחות של טרומבוציטופניה.
הפרעות במערכת העצבים המרכזית: סחרחורת מתרחשת לעיתים קרובות.
הפרעות עיכול: ברוב המקרים מופיעות הקאות, שלשולים ובחילות. כאבי בטן, אנורקסיה ודיספפסיה שכיחים. לפעמים יש היפרבילרובינמיה, דלקת הלבלב בשלב הפעיל וצהבת, ו-ALT עם AST עולה. אי ספיקת כבד ותפקוד לקוי של הכבד מופיעים בנפרד.
סימנים מקומיים: לפעמים יש כאב, פלביטיס, דלקת או נפיחות באזור ההזרקה.
אינטראקציות בין-תרופתיות > שימוש בילדים

אין מידע לגבי בטיחותה ויעילותה הטיפולית של התרופה בעת השימוש בה ברפואת ילדים (באנשים מתחת לגיל 18).
אינטראקציות בין-תרופתיות > הריון

עלול לגרום לשינוי צבע קבוע של שיני החלב ולעיכוב הפיך של צמיחת העצם במתן במהלך השליש השני והשלישי של ההריון.
אין נתונים זמינים על הסיכון למומים מולדים גדולים או הפלה לאחר שימוש במהלך ההריון.
אינטראקציות בין-תרופתיות > הנקה

אין נתונים על נוכחות התרופה בחלב אם; עם זאת, תרופות אנטיבקטריאליות מסוג טטרציקלין קיימות בחלב אם. לא ידוע אם לתרופה יש השפעה על תינוק יונק או על ייצור חלב.
לתרופה זמינות ביולוגית נמוכה דרך הפה; לכן, חשיפת תינוקות צפויה להיות נמוכה.
בגלל הסיכון התאורטי לשינוי צבע השיניים ועיכוב צמיחת העצם, הימנע מהנקה אם אתה מקבל טיפול במשך יותר משלושה שבועות.
הערות שוליים

↑  Efthimia Tasina, Anna-Bettina Haidich, Stamatia Kokkali, Malamatenia Arvanitidou, Efficacy and safety of tigecycline for the treatment of infectious diseases: a meta-analysis, The Lancet Infectious Diseases 11, 2011-11, עמ' 834–844 doi: 10.1016/S1473-3099(11)70177-3
1 2  Mayur S. Jain, Shashikant D. Barhate, Tigecycline is the First Clinically-Available Drug in a new class of Antibiotics called the Glycylcyclines: A Review, Asian Journal of Pharmacy and Technology 10, 2020, עמ' 48 doi: 10.5958/2231-5713.2020.00010.0
↑  Sajad Yaghoubi, Angelina Olegovna Zekiy, Marcela Krutova, Mehrdad Gholami, Ebrahim Kouhsari, Mohammad Sholeh, Zahra Ghafouri, Farajolah Maleki, Tigecycline antibacterial activity, clinical effectiveness, and mechanisms and epidemiology of resistance: narrative review, European Journal of Clinical Microbiology & Infectious Diseases 41, 2022-07, עמ' 1003–1022 doi: 10.1007/s10096-020-04121-1
↑  Nickie D. Greer, Tigecycline (Tygacil): The First in the Glycylcycline Class of Antibiotics, Baylor University Medical Center Proceedings 19, 2006-04, עמ' 155–161 doi: 10.1080/08998280.2006.11928154
↑  Charles Feldman, Erica Shaddock, Faculty Opinions recommendation of Contribution of host, bacterial factors and antibiotic treatment to mortality in adult patients with bacteraemic pneumococcal pneumonia., Faculty Opinions – Post-Publication Peer Review of the Biomedical Literature, ‏2013-07-02
↑  Larissa DeDea, FDA limits acetaminophen; risk of death with tigecycline:, Journal of the American Academy of Physician Assistants 25, 2012-09, עמ' 16 doi: 10.1097/01720610-201209000-00002
↑  Quanhathai Kaewpoowat, Luis Ostrosky-Zeichner, Tigecycline: a critical safety review, Expert Opinion on Drug Safety 14, 2015-02, עמ' 335–342 doi: 10.1517/14740338.2015.997206
לס קלארק

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1907 אוגדן, יוטה, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בספטמבר 1979 (בגיל 71) סנטה ברברה, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  לסלי ג'יימס קלארק
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  תיכון ונציה
 תקופת הפעילות:  1927–1975 (כ־48 שנים)
 תחום יצירה:  הנפשה
 הושפע על ידי:  אב אייוורקס
 פרסים והוקרה:  אגדת דיסני (1989) פרס וינזור מקיי (1992)
 
לסלי ג'יימס "לס" קלארק (באנגלית: Leslie James "Les" Clark;‏ 17 בנובמבר 1907 – 12 בספטמבר 1979) היה אנימטור ובמאי אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני, אשר מוכר כאחד מתשעת הזקנים של דיסני. הוא היחיד שעבד על מקורותיו של מיקי מאוס יחד עם אב אייוורקס.