stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודולפו אמאדו
ביוגרפיה

התעניינותו באמנות ובקישוט החלה כאשר חבר משפחה (שהיה סופר) הזמין אותו לעבוד בתיאטרון סאו פדרו שהוקם באותה העת. בשנת 1873, הוא נרשם לבית ספר לאמנות בריו דה ז'ניירו - שם למד אצל ויקטור מאיירליס. בשנה שלאחר מכן, הוא עבר לאקדמיה האימפריאלית דה בלס ארטס. מוריו שם כללו את ז'ואאו זפרינו דה קוסטה, אגוסטיניו חוסה דה מוטה והפסל פרנסיסקו מנואל צ'אבס פינהיירו. בשנת 1878, ציורו על "הבל הקורבן" זיכה אותו במלגת מסע ללימודים באירופה.
מ-1879 עד 1887 חי ולמד בפריז. בתחילה, הוא למד באקדמיה ז'וליאן, אך לבסוף הצליח להירשם לאקול דה-בו-ארט בשנת 1880, שם קיבל את הדרכתם של אלכסנדר קבנל, פול בודרי . מ-1882 עד 1884, הוא השתתף בסלון תוך פיתוח הנושאים העיקריים שלו של מיתולוגיה, ואירועים תנ"כיים.
בשובו לריו דה ז'ניירו ב-1888, הוא מונה לפרופסור של כבוד באקדמיה, אך למעשה לימד באסקולה פוליטכניקה וערך את התערוכה האישית הראשונה שלו. הוא זכה במדליית זהב בתערוכה ב-1908.
מאוחר יותר הוא הפך לפרופסור בבית ספר לאמנות, שם עודד סטודנטים לחקור את מדיות הציור השונות (טמפרה, צבעי מים וכו'). הוא גם שימש כסגן דירקטור וממלא מקום בכמה הזדמנויות.
בנוסף לבדי הקנבס שלו, הוא צייר עבור האספה הלאומית, הספרייה הלאומית והתיאטרון של ריאו דה ז'נרו. שנתיים לאחר מכן, הוענקה לו הקתדרה השנייה בבית הספר לציור, תפקיד בו החזיק עד 1934.
בין תלמידיו הידועים ביותר היו האחים ארתור וז'ואאו טימוטיאו דה קוסטה, אליסאו ויסקונטי וקאנדידו פורטינארי.
הערות שוליים

↑  DezenoveVinte: RODOLPHO AMOÊDO (Rodolfo Amoedo), www.dezenovevinte.net
↑  19&20 - As pinturas indianistas de Rodolfo Amoedo, por Marcelo Gonczarowska Jorge, www.dezenovevinte.net
↑  Instituto Itaú Cultural, Rodolfo Amoedo, Enciclopédia Itaú Cultural
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15525630x (data)  GND: 1221019201  ISNI: 0000 0000 6843 5685  LCCN: no2024015401  RKD: 1561  SUDOC: 226965287  ULAN: 500078677  VIAF: 96241524   WorldCat (עם VIAF): 96241524
רגנוזאורוס

| רגנוזאורוס |
| --- | --- |
 איור של שרידי רגנוזאורוס
תקופה
קרטיקון תחתון, 137–121 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
משפחה:: הואיאנגוזאוריים
סוג:: רגנוזאורוס
מין:: Regnosaurus northamptoni
שם מדעי
 Regnosaurus

רגנוזאורוס (שם מדעי: Regnosaurus; מילולית: "הלטאה של רגננסיס" (אנ') - שם של שבט קדום מאזור סאסקס) הוא סוג של דינוזאור מתת-סדרת הסטגוזאורים ומשפחת ההואיאנגוזאוריים, אשר חי בקרטיקון התחתון של אנגליה שלפני 137 עד 121 מיליון שנה, זאת בניגוד לסוגים רבים שהתקיימו במשך היורה. סוג זה כלל מין אחד - Regnosaurus northamptoni, הקרוי על שם נשיא החברה המלכותית (שעמד להתפטר) - ספנסר קומפטון, המרקיז של נורת'האמפטון (אנ').
הרגנוזאורוס התגלה לראשונה בעיירה צ'אקפילד (Cuckfield) שבמערב סאסקס שבאנגליה משרידים של לסת תחתונה שהועברו למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון. הממצאים היחידים ששרדו נמצאו בדרום אנגליה, וכללו שרידי לסת תחתונה באורך 6 סנטימטרים ועם 15 שקעי שיניים חרוטיים במקצת. ממצאים בודדים, כנראה של אגן הירכיים התגלו באי וייט. ממצאים אלה מרמזים שהדינוזאור היה קטן מאוד ולא עלה על 4 מטרים.
טקסונומיה

את המאובנים שהתגלו חקר גדעון מנטל ב-1839 הניח שמדובר בשרידי לסת של איגואנודון, כנראה של פרט צעיר, וכך הציג אותה לאגודת החברה המלכותית ב-1841. החוקר ריצ'רד אוון לעומתו ערער על קביעה זו בהתייחס לשרידי לסתות איגואנודונים שנראו שונים מאוד, כך שמדובר היה בסוג שונה. גם מנטל חזר בו מהקביעה הראשונה והניח שמדובר באחד הסוגים הקרובים לאיגואנודון.
בעוד החוקרים הראשונים סברו שמדובר בסוג ממשפחת האיגואנודוניים, אשר מינים שלהם התגלו באותן תצורות, החוקר ריצ'רד ליידקר הציע ב-1888 על קרבתו של דינוזאור זה לסקיילדוזאורוס עקב מבנה דומה. ב-1911 הציע החוקר אלפרד פון זיטל לשייך אותו למשפחת הסטגוזאוריים. עם זאת הוא ניחן במספר הבדלים בולטים ביחס לסטגוזאורים אחרים. החוקר אלפרד רומר (אנ') הציע שהוא קרובו של ההילאוזאורוס, בעוד ג'ון אוסטרום סבר שמדובר בכלל בסוג זאורופוד.
כיום מכלילים את הרגנוזאורוס לצד ההואיאנגוזאורוס האסייתי במשפחה קרוב לסטגוזאוריים, מאחר שמבנה הלסתות מאוד דומה. עם זאת נמצאו מעט מאוד שרידים כך שקשה לדעת בוודאות.
קתלין דוסון

קתלין דוסון (באנגלית: Kathleen Dawson; נולדה ב-3 באוקטובר 1997) היא שחיינית סקוטית, האלופה האולימפית ושיאנית העולם (טוקיו 2020) במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב ואלופת אירופה (בודפשט 2021) ושיאנית אירופה (2021) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה

דוסון נולדה וגדלה בקירקלדי, סקוטלנד.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה בלונדון, במאי 2016 זכתה דוסון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קלואי טאטון, שיבון-מארי אוקונור ופרנצ'סקה הלסול בתוצאה של 3:58.57 דקות, לפני איטליה (4:00.73 דקות) ופינלנד (4:01.49 דקות). כשחיינית ראשונה היא שחתה את הגב בתוצאה של 59.82 שניות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.68 שניות, אחרי מיה נילסן מדנמרק שקבעה שיא אליפות חדש 58.73 שניות וקטינקה הוסו מהונגריה (58.94 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.81 דקות וקבעה בשלב המוקדמות במשחה ל-50 מטר גב תוצאה של 28.55 שניות, התוצאה השישית באליפות והשלישית מבין הבריטיות, אך לא יכלה להמשיך לשלב הבא (רק שתי שחייניות מאותה מדינה יכולות להשתתף בשלבים הבאים).
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיימה דוסון במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.90 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 59.88 שניות ובשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 59.82 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.42 שניות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, באוגוסט 2018 זכתה דוסון במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם שיבון-מארי אוקונור, אליס תומאס ופרייה אנדרסון בתוצאה של 3:56.91 דקות, אחרי רוסיה (3:54.22 דקות) ודנמרק (3:56.69 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה בגב תוצאה של 59.44 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.11 שניות, במקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.57 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:00.30 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה ושיאנית אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 זכתה דוסון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליית זהב אישית במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.49 שניות, לפני מרגריטה פנציירה מאיטליה (59.01 שניות) ומריה קמנייבה מרוסיה (59.22 שניות). שעתיים וחצי קודם לכן נערך משחה זה כמתוכנן אך מאחר שהשחיינית במסלול 8 לא שמעה את ההזנקה בשל תקלה במערכת, התוצאות בוטלו ונערך משחה חוזר. גם במשחה הראשון שבוטל דוסון ניצחה בשיא אליפות חדש של 58.18 שניות, לפני קירה טוסנט מהולנד (59.02 שניות) שסיימה רביעית במשחה שנערך בשנית. כבר בשלב חצי הגמר קבעה דוסון שיא אליפות חדש של 58.44 שניות. היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מולי רנשו, לורה סטיבנס ואנה הופקין בשיא אליפות חדש של 3:54.01 דקות, לפני רוסיה (3:56.25 דקות) ואיטליה (3:56.30 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא אירופה חדש של 58.08 שניות, שיפור לשיא בן 12 השנים של בת ארצה ג'מה ספפורט (58.12 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם אדם פיטי, ג'יימס גאי ואנה הופקין בשיא אירופה חדש של 3:38.82 דקות, לפני הולנד (3:41.28 דקות) ואיטליה (3:42.30 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.46 שניות, אחרי קירה טוסנט (27.36 שניות) ולפני מייקה דה וורד מהולנד (27.74 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 27.29 שניות ובשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אליפות חדש של 27.19 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר גב: 27.19 שניות, שיא בריטניה
100 מטר גב: 58.08 שניות, שיא אירופה
200 מטר גב: 2:08.14 דקות, שיא בריטניה
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר גב: 26.42 שניות (2016)
100 מטר גב: 56.73 שניות (2016)
200 מטר גב: 2:04.09 דקות (2016)
רוג'ר פנטון

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1819 Crimble Hall, Heywood, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 באוגוסט 1869 (בגיל 50) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 תחום יצירה:  צילום מלחמה 
 
רוג'ר פנטון, דיוקן עצמי
רוג'ר פנטון (באנגלית: Roger Fenton‏; 28 במרץ 1819 – 8 באוגוסט 1869) היה צלם בריטי, מראשוני צלמי המלחמה.
ביוגרפיה

פנטון נולד בצפון מנצ'סטר, לנקשייר, אנגליה. סבו היה יצרן כותנה עשיר ובנקאי, שהקים טחנות ובנק וצבר הון רב, שנאמד עם מותו על מיליון פאונד. אביו היה בנקאי וחבר הפרלמנט הבריטי מטעם הסיעה הליברלית בין השנים 1832–1841. משפחתו של פנטון לא הייתה משפחת אצולה או יורשי קרקעות, אלא השתייכה למעמד חדש של ג'נטלמנים שעלה במאה ה-19 ואימץ בהתלהבות את יתרונות החיים המודרניים, בעיקר את החידושים הטכנולוגיים והגילויים המדעיים; אך במקביל שימר את הזיקה למסורת, להיסטוריה ולמבנה הפוליטי הישן של אנגליה.
רוג'ר פנטון היה הרביעי מבין שבעה אחים מנישואיו הראשונים של אביו. אמו נפטרה כשהיה בן עשר, ואביו, שנישא בשנית, הוליד עוד עשרה ילדים.
בשנת 1838 החל ללמוד אנגלית, מתמטיקה, יוונית ולטינית באוניברסיטה בלונדון ובשנת 1840 סיים לימודיו. שנה לאחר מכן החל ללמוד משפטים באוניברסיטה, אך הפסיק לימודיו שכן העדיף ללמוד ציור. בשנת 1843 נשא לאישה את אליזבת גרייס מיינדר. בשנה זו שהה בפריז, שם למד אצל מישל-מרטן דרולאן. בשנת 1847 חזר ללונדון שם המשיך ללמוד ציור בהדרכת הצייר ההיסטורי צ'ארלס לוסי (Charles Lucy) שהפך לחברו.
בשנת 1850 החל לכהן במועצת המנהלים של בית הספר לרישום ודוגמנות בצפון לונדון, בין השנים 1851-1849 הציג ציורים בתערוכות השונות של האקדמיה המלכותית.
ביוגרפיה > קריירת הצילום של פנטון

בשנת 1851, לאחר שביקר בתערוכה הגדולה בלונדון, החל להתעניין בצילום. הוא ביקר בפריז על מנת ללמוד מגוסטב לה גרה (Gustave Le Gray) תהליך שהמציא אשר נקרא נייר-שעווה, שבו נמרחת שכבת שעווה על נייר הצילום לפני טבילתו באמולסיה. שנה לאחר מכן הציג בתערוכות באנגליה, נסע לקייב, מוסקבה וסנט פטרסבורג על מנת לצלם. בנוסף צילם אתרים ברחבי בריטניה.
במהלך ביקורו בקייב, פנטון צילם גשר תלוי של המהנדס האנגלי צ'ארלס בלקר וינגולס (Charles Blacker Vignoles), אשר נבנה על נהר הדנייפר עבור הקיסר ניקולאי.
פנטון ניצב בפני אתגרים רבים (במיוחד עבור צלם טירון), ונאלץ להעביר כמות גדולה של חומרי צילום לאורך מאות קילומטרים, להתמודד עם אור עמום ולעיתים קרובות עם הקור העז של עונת הסתיו ברוסיה. תמונות אלו מהוות עדות ואינדיקציה לשליטתו באומנות והמדע של הצילום. כמו כן ניתן לראות כי ראייתו הצילומית של פנטון משתכללת, הוא מתחיל להבין את ההיגיון הקומפוזיציוני של הפריים.
בנוסף לתמונות הגשר, פנטון צילם נופים (כדוגמת הקרמלין, מונומנטים אדריכליים, קתדרלה במוסקבה ואתרים נוספים) ברוסיה, מתוך הבנה שצלמים מעטים צילמו בה מבנים מפורסמים.
הוא התמקד במאפיינים הבולטים של הבניינים, כדוגמת כיפת הבצל של הקתדרלה, והפך אותם לאלמנטים ויזואליים דינאמיים.
בשנת 1853, נשכר פנטון כצלם הרשמי הראשון של המוזיאון הבריטי וסלל דרך חדשה לקטלוג וסיווג, דרך שתסייע אף בקטלוג ופרסום האוסף ההולך וגדל שלו עצמו. אחד מאתגריו היה להאיר את האובייקטים ללא תאורה מלאכותית. יצירות אומנות שונות ומגוונות הוצאו אל גג המוזיאון, במקום בו בנה פנטון סטודיו. הוא פיתח פתרונות להתמודדות עם צללי היום החזקים, כגון: הצבת המצלמה בקופסה עם וילונות על מנת להגן על העדשה מאור שמש ישירה. עם עוזריו יצר כמות נכבדה של הדפסים. עד שנת 1856 יצרו כ-8000 הדפסים.
גורם משמעותי בהתפתחות הקריירה שלו היה יחסיו עם המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט. שניהם עסקו רבות בקידום המדע והטכנולוגיה וגילו סקרנות רבה באשר לעולם הצילום. הם הפכו לפטרונים של אגודת הצלמים (1853) וסייעו בבניית מה שיהיה אוסף חשוב של תצלומים.
בשנת 1854 פנטון מלווה בתערוכה הראשונה שלו את המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט אשר התרשמו מעבודתו ורכשו מעל ל-25 תמונות מן האוסף ה"רוסי" שלו.
ביוגרפיה > צילום מלחמת קרים

מלחמת קרים נחשבת למלחמה הראשונה שתועדה באופן מתוכנן בעזרת מצלמה (ישנם תצלומים בודדים של צלמים עצמאים ממלחמות קודמות, כגון מלחמת ארצות הברית–מקסיקו). דיווחיו הביקורתיים של הכתב ויליאם הוורד ראסל (William Howard Russell, 1820-1907) בעיתון הטיימס הלונדוני, בשלהי 1854, שחשף אי סדרים, הזנחה פושעת ומצב עגום של הכוחות הבריטיים במערכה, הובילו למחאה נגד המלחמה. משרד המלחמה הבריטי שלח שתי משלחות צילום לחזית, במטרה להביא לשינוי הלך הרוח הביקורתי. אחד הצלמים היה פנטון (השני היה ג'יימס רוברטסון (1813-1888)). לא ידוע מי יזם את מסעו של פנטון לקרים; ישנם חוקרים הסבורים שהנסיך אלברט בעצמו הציע זאת ואילו אחרים מצביעים על ראש הממשלה הבריטי. ידוע, עם זאת, שהמוציאים לאור תומאס אגניו ובניו (Thomas Agnew & Sons) מימנו את המסע של פנטון כדי שיצלם את המלחמה ויעביר אליהם את זכויות היוצרים על הרפרודוקציות.
פנטון, שהשתמש בתהליך הקולודיון החדש אז במסעו, נאלץ לצלם סמוך לעגלת חדר החושך שלו, שאיתה נגרר לחזית כשהיא רתומה לסוס. כבר בסתיו 1855 רכש פנטון עגלה מסוחר יינות והסב אותה לחדר חושך נייד, איתו ערך מספר מסעות ניסוי קצרים באזור. בפברואר 1855 יצא פנטון לקרים. חוויית מלחמת קרים של פנטון הייתה חיובית בהשוואה לשאר החיילים, בעיקר משום שהגיע לאחר שהחורף הקטלני, שפגע והרג חיילים רבים, הסתיים ולאחר שנעשו מספר שיפורים בתנאי המחיה של אנשי הצבא הפשוטים אך בעיקר, היו אלו מכתבי ההיכרות שהביא עמו מהנסיך אלברט שהבטיחו לו אירוח יוצא דופן ויחס מועדף.
בעזרת שני עוזרים החל פנטון לצלם בבלקלאווה. הוא הביא עמו חמש מצלמות שונות, אחת מהן ייעודית לצילום פורטרטים, ובמשך שלושת חודשי העבודה שלו שם הפיק למעלה מ-350 נגטיבים (312 מהם הוצגו בתערוכה בלונדון). נגטיבים אלו, היוו את צילומי המלחמה הראשונים המשמעותיים שנוצרו.
תמונותיו של פנטון לא ייצגו את זוועות הקרב, חיילים הרוגים, פצועים או כאלו שגופותיהם הושחתו. במקום זאת, הוא יצר צילומים המשקפים את האמונה כי חיילים בריטים מתו בכבוד למען מטרה נעלה.
פנטון השתמש בסטודיו נייד לצילום. היות שהמצלמות באותה התקופה היו כבדות ומסורבלות, לא הייתה באפשרותו לצלם תמונות בשדה הקרב, רובן המוחלט של תמונותיו היו מבוימות - בעיקר צילומים של חיילים על ציודם ומדיהם.
ביוגרפיה > שלהי קריירת הצילום של פנטון

בשנת 1856 נכח פנטון במעון המלכותי בסקוטלנד, שם צילם מספר תמונות של הנסיכים והנסיכות הצעירים. משום שתמונות אלו יועדו להנאת המלכה ולא למטרת הצגתם בפומבי, הורשה פנטון להיות נוכח ברגעים אינטימיים ופרטיים של המשפחה.
בשנת 1857 נסע פנטון ללב ויילס, אזור זה היה מאוכלס בדלילות על ידי מטיילים דוברי אנגלית עד המאה ה-18. אמנים רבים ביקרו את האזור. הנחלים, הנוף המיוער והסלעי והמרחבים הרריים נחשבו ל"נשגבים ויפים" והשפיעו על כמה מצילומי הנוף הטובים של פנטון. ניתן לראות שפנטון לא צילם תצלומים של גשרים חדשים או כל ציון דרך הנדסי חדש (סימן למהפכה התעשייתית) שכן הוא מיקד את צילומיו בנושאים ציוריים ונראה כי העדיף את הדמות הוולשית והחיים הפסטורליים והפשוטים יותר.
פנטון צילם בייחוד תמונות ארכיטקטורה, קודש וחול, עירוניות וכפריות - יותר מכל נושא אחר. במקום להעדיף אתרים חדשים, צילם מנזרים וקתדרלות. באמצעות קירוב המצלמה הדגיש דוגמאות ארכיטקטוניות ופרטים, כולל דמויות, זאת במטרה לתת תחושה של קנה מידה ולהחיות את הסצנה.
פנטון צילם מבנים אזרחיים חשובים, כדוגמת בית הפרלמנט, והפגין יכולת נפלאה למשוך את עינו של המתבונן עמוק לתוך הקומפוזיציה שלו. הדגשת הארכיטקטורה הייחודית תרמה לפיתוח גאווה לאומית בחברה הבריטית.
בשנת 1860 נסע פנטון לאזור האגמים, מקום אהוב על תיירים, משוררים וציירים. פנטון וצלמים נוספים צילמו במקום אתרים תיירותיים כגון גשר ניובי במגמה לתאר (והפעם לא באופן ספרותי) את יופיו של המקום.
בשנות החמישים המאוחרות וה-60 המוקדמות, הפכה עבודתו לשאפתנית יותר. הוא נתקל בנושאים חדשים וזנח את הישנים, המוכרים יותר. יצירותיו כוללות דמויות דייג ונופים המשתרעים לפניהם, תמונות המביעות את הקשר העמוק שפנטון חש כלפי מולדתו.
בקיץ 1860 פנה לציורי טבע דומם, נושא שהפך פופולרי בציור אצל הבריטים אבל היה די חדש בתחום הצילום. צילומיו כללו לעיתים קרובות פירות אקזוטיים ופרחים, אננס מהאיים הקריביים למשל, אשר יובאו מהאזורים המרוחקים של האימפריה הבריטית או מחממות סמוכות.
בשנת 1862 זנח פנטון את הצילום, ככל הנראה עקב סיבות אישיות ומקצועיות. בנו היחיד מת באפריל 1860 והמפעל המשפחתי שאיפשר לו את אורח החיים הנינוח נסגר מאוחר יותר באותה שנה.
בנוסף, הצילום עצמו השתנה בשלהי 1850 ותחילת 1860 כשמאות צלמים זולים "גילו" את השוק, מחירי הצילומים צנחו ופנטון כמו רבים אחרים לא הצליח להתחרות בעמיתיו.
כתוצאה משינוי מגמת השוק הכבוד למקצוע (אשר פנטון התאמץ להשיג) פחת בצורה משמעותית. באוקטובר 1862, הודיע על פרישתו מעולם הצילום. בחודשים הבאים מכר את כל הציוד שהיה ברשותו, בטיעון שאם יוותר ציוד ברשותו "כל זה עשוי לפתות אותי לחזור למקצוע". פנטון חזר לעסוק בתחום המשפטים ונפטר ב-8 באוגוסט 1869, בהיותו בן 50.
ראו גם

צילום מלחמה
המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט בארמון בקינגהאם, 11 במאי 1854. פנטון היה מיודד עם בני משפחת המלוכה וצילם את המשפחה המלכותית מספר פעמים. המלכה ובעלה רכשו רבים מתצלומיו של פנטון, וככל הנראה היו מעורבים בשליחתו למלחמת קרים כצלם
נמל בלקלאווה, 1855. אחד מתצלומי מלחמת קרים שצילם פנטון. תמונה אחת מתוך סדרת תצלומים שיצרו מראה פנורמי
נמל בלקלאווה, המשך הפנורמה
הגנראל פייר בוסקה, ממפקדי הכוחות הצרפתיים במלחמת קרים, וצוותו, 1855
שלד של פצ'יורניס (Pachyornis), אחד ממאות המוצגים שצילם פנטון עבור המוזיאון הבריטי
סצנה אוריינטליסטית, 1858
"פירות ופרחים," אחד מסדרת תצלומי טבע דומם שצילם פנטון בשנת 1860, זמן קצר לפני שנטש את הצילום
לקריאה נוספת

Baldwin, Gordon et al., 2004. All the Mighty World: The Photographs of Roger Fenton, 1852-1860, New York: Metropolitan Museum of Art.
קרון הצילום של פנטון, עמו צילם את מלחמת קרים. על הקרון ישוב ספרלינג, עוזרו של פנטון
גיא צלמוות, תצלומו המפורסם ביותר של רוג'ר פנטון ממלחמת קרים, 1855. התצלום מראה דרך רצופה בכדורי תותח
רוברט מאק

רוברט מאק (בסלובקית: Róbert Mak; נולד ב-8 במרץ 1991, ברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק כקשר במועדון סידני האוסטרלי ובנבחרת הלאומית של סלובקיה. השתתף ביורו 2016.
קריירה > קריירת מועדונים > סלובן

מק החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של "סלובן ברטיסלאבה". בגיל 13 הבחינו בו אנשי "מנצ'סטר סיטי" האנגלית שהזמינו אותו לאקדמיה של המועדון. הוא שיחק בשורות הקבוצה יחד עם בני ארצו ולדימיר וייס ופיליפ מנטאלס. בקבוצת הנוער, רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בגיל 17, אבל לא הצליח למנף את ההזדמנות להופעת בכורה גם בקבוצה הבוגרת בשל תחרות גבוהה.
קריירה > קריירת מועדונים > נירנברג

ב-11 ביוני 2010 מאק חתם על חוזה לשלוש שנים עם "נירנברג" הגרמנית. ב-28 באוגוסט במשחק נגד פרייבורג רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כשהוא עולה מהספסל במקום מייק פרנסיס. ב-11 בנובמבר במשחק נגד "קייזרסלאוטרן" הבקיע את השער הראשון שלו עבור המועדון.
קריירה > קריירת מועדונים > פאוק

ביולי 2014, מאק עבר לפאוק היוונית. ב-24 באוגוסט במשחק נגד "קאלוני" הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית וב-31 באוגוסט במשחק נגד "פלאטאניאס" רוברט הבקיע את השער הראשון עבור הקבוצה החדשה שלו. ב-20 באוגוסט במשחק מוקדמות הליגה האירופית נגד "ברונדבי" הדנית הוא עשה את השלושער הראשון שלו והמשיך לבלוט במשחקי קבוצתו בטורניר הליגה האירופית והבקיע שערים נגד "בורוסיה" מדורטמונד ו"קרסנודר" הרוסית. בשורות פאוק הבקיע 20 שערים ב-45 הופעות.
קריירה > קריירת מועדונים > זניט

ב-22 ביולי 2016, לבקשת המאמן מירצ'ה לוצ'סקו, רוברט חתם על חוזה לתקופה של 4 שנים עם "זניט" מסנקט פטרבורג, רוסיה. סכום ההעברה עמד על 3.5 מיליון יורו. ב-6 באוגוסט במשחק נגד "אופה" מאק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשהחליף במחצית השנייה את לוקה ג'ורג'ביץ'. ב-11 בספטמבר, במשחק נגד "ארסנל" מטולה הוא עלה כמחליף לאולג שאטוב ועשרים דקות לאחר מכן הבקיע את השער הראשון עבור "זניט" ואת השער השלישי במשחק שהסתיים בתוצאה 5:0 לזניט. ב-20 באוקטובר במשחק הליגה האירופית נגד "דאנדוק" האירית, הוא הבקיע את השער שהצליח לעורר את השחקנים בהמשך ולהשלים ניצחון על דאנדוק.
בקיץ 2017, לאחר שרוברטו מאנצ'יני, המאמן החדש, לא ראה אותו כחלק מההרכב שלו, מאק הושאל למשך עונה אחת לפאוק סלוניקי. ביוני 2018 חזר להרכב זניט ובחסות המאמן סרגיי סמאק הוחזר לסגל.
קריירה > קריירת מועדונים > קוניאספור

בינואר 2020 עבר לקוניאספור מליגת העל הטורקית בכדורגל, בה ערך 5 הופעות בלבד. חתימתו באה לאחר שמאמן זניט, סרגיי סמאק, יעץ לו לעבור, בגלל מספר הזרים בהרכב. הוא הוחתם לחצי עונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-1 בפברואר 2020, במשחק חוץ נגד אנטליהספור.הוא נכנס כמחליף במחצית השנייה. המשחק הסתיים בתיקו ללא שערים. במשחקים הקרובים, הוא גם הופיע נגד גוזטפה, קייסריספור וקאסימפאשה, כשעלה בהרכב הפותח מול השניים האחרונים. בסוף מרץ, במהלך פרוץ מגפת הקורונה בטורקיה, מק הודיע כי אם יימצא חיובי הוא מתכוון לסיים את חוזהו עם קוניאספור ולנסוע לברטיסלבה, כדי להתאחד עם משפחתו, למרות ההסכם להשאיר את השחקנים הזרים עם המועדונים שלהם. מק חשש מהגבלות נוספות ומסגירת מרכז האימונים של המועדון. הוא גם טען שהוא לא מאמין שעונת 2019/20 תושלם ומתח ביקורת על ההחלטה המאוחרת של הרשויות להשעות את עונת ה־Süper Lig ולנקוט אמצעים למניעת התפשטות המגפה. ב־30 במרץ 2020, עזב את הקבוצה.
קריירה > קריירת מועדונים > פרנצווארוש

ב-29 בספטמבר 2020, חתם בפרנצווארוש ההונגרית, שהעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות 2020/2021 לאחר שניצחה את מולדה 3-3 בסיכום (שערי חוץ). ב-28 ביולי 2021, הוא הבקיע את השער השלישי שלו עבור הקבוצה נגד ז'לגיריס בשלב מוקדמות ליגת האלופות 2021/22 באצטדיון LFF. במדיה הוא גם זכה באליפות הונגריה.
קריירה > קריירת מועדונים > סידני

באוגוסט 2022, חתם במועדון סידני, מהליגה האוסטרלית.
קריירה > קריירה בנבחרת

מק שיחק עבור נבחרת הנוער של המדינה ב-6 בפברואר 2013 במשחק ידידות נגד הנבחרת הלאומית של בלגיה, אז רוברט עשה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשעלה כמחליף במקום מירוסלב סטוך. ב-15 בנובמבר במשחק נגד נבחרת פולין מק הבקיע את השער הראשון עבור הנבחרת הלאומית.
ב-8 בספטמבר במוקדמות אליפות אירופה 2016 במשחק נגד הנבחרת הלאומית של אוקראינה רוברט הבקיע את השער היחיד במשחק שעזר לנבחרת סלובקיה להתחיל את קמפיין המוקדמות עם ניצחון. ב-17 בנובמבר 2015 במשחק נגד הנבחרת הלאומית של איסלנד הבקיע 2 שערים.
ב-2016, מאק היה חלק מהרכב הנבחרת לאליפות אירופה שנערכה בצרפת. בטורניר הוא שיחק במשחקים נגד נבחרות ויילס, רוסיה ואנגליה.
הערות שוליים

↑  "Zenit sign Slovakia winger Robert Mak". www.eurosport.co.uk.
↑  "Στη Ζενιτ ο Ρόμπερτ Μακ". www.paokfc.gr.
↑  "АРСЕНАЛ — ЗЕНИТ". www.fc-zenit.ru. 11 בספטמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Έκλεισε" ο Μακ στον ΠΑΟΚ!". www.gazzetta.gr.
| נבחרת סלובקיה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 דוריצה •  5 גיומבר •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 שסטאק •  10 סטוך •   11 נמץ •  12 נובוטה • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 סלאטה • 17 האמשיק • 18 שבנטו • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 פצ'ובסקי • 23 קוזאצ'יק • מאמן: קוזאק |  1 מוחה •  2 פקאריק •  3 שקרטל •  4 דוריצה •  5 גיומבר •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 שסטאק •  10 סטוך •   11 נמץ •  12 נובוטה • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 סלאטה • 17 האמשיק • 18 שבנטו • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 פצ'ובסקי • 23 קוזאצ'יק • מאמן: קוזאק | סלובקיה |
| נבחרת סלובקיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 וליינט •  5 שטקה •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 סוסלוב •   11 בנש •  12 קוציאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 האנצקו • 17 האמשיק • 18 הרסלין • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 לובוטקה • 23 רודאק • 24 קוסצלניק • 25 הרומאדה • 26 שראנץ • מאמן: קוזאק |  1 דוברבקה •  2 פקאריק •  3 ואוורו •  4 וליינט •  5 שטקה •  6 גרגוש •  7 וייס •  8 דודה •  9 בוז'ניק •  10 סוסלוב •   11 בנש •  12 קוציאק • 13 הרושובסקי •  14 שקריניאר • 15 הובוצ'ן • 16 האנצקו • 17 האמשיק • 18 הרסלין • 19 קוצקה • 20 מאק • 21 דיוריש • 22 לובוטקה • 23 רודאק • 24 קוסצלניק • 25 הרומאדה • 26 שראנץ • מאמן: קוזאק | סלובקיה |
מאק בנירנברג
מק בהרכב הנבחרת הלאומית של סלובקיה
ראש ממשלת סרי לנקה

ראש ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית הסוציאליסטית של סְרִי לַנְקַה הוא ראש הממשלה של סרי לנקה, והשר הבכיר ביותר בקבינט של סרי לנקה. זהו התפקיד השני בחשיבותו ברשות המבצעת של סרי לנקה אחרי הנשיא, שהוא לפי חוקת סרי לנקה (אנ') ראש הרשות המבצעת (אנ').
מינוי ראש הממשלה

נשיא סרי לנקה אחראי לבחור חבר מהפרלמנט של סרי לנקה שלדעתו "ישלוט באמון הפרלמנט", ולמנותו אותו לראש הממשלה. ראש הממשלה יכול להחזיק בתפקידו כל עוד קבינט השרים מתפקד, אלא אם ראש הממשלה פורש מתפקידו או מפסיק להיות חבר פרלמנט.
סמכויות ותפקידים

תחת שלטון האימפריה הבריטית, תפקיד ראש הממשלה נוצר בשנת 1947, ותפקידו היה דומה אז לזה שבשיטת הממשל בישראל (כמו מדינות רבות שהיו תחת שלטון האימפריה הבריטית). בשנת 1978 לאחר חקיקה מחדש של חוקת סרי לנקה, רוב סמכויות ראש הממשלה הועברו לנשיא שהפך לראש הרשות המבצעת וראש המדינה בפועל.
כתוצאה מכך, תפקיד ראש הממשלה הפך לתפקיד הבכיר ביותר בקבינט השרים וגם תפקיד ממלא מקום הנשיא. ראש הממשלה ישמש כממלא מקום הנשיא אם שניהם מאותה מפלגה, ובמקרה שהשניים לא מאותה מפלגה, אז ראש הממשלה יהיה ראש הרשות המבצעת דה פקטו, אבל לא באופן רשמי.
התיקון ה-19 לחוקת סרי לנקה, שנחקק בשנת 2015, מחזיר חלק מסמכויותיו של הנשיא לראש הממשלה.
סמכויות ותפקידים > ראש קבינט השרים

כראש קבינט השרים, בסמכות ראש הממשלה:
לקבוע את מספר השרים בקבינט, למנות את השרים ואת משרדיהם.
לקבוע את מספר השרים שאינם חברים בקבינט, למנות את השרים ואת משרדיהם.
סמכויות ותפקידים > היועץ לנשיא

לפי חוקת סרי לנקה, ראש הממשלה מחזיק בסמכות הרשמית להעיץ לנשיא בנושאי:
מינוי, פיטור או אישור התפטרות של שרים.
שינוי המשרד שניתן לשר.
סמכויות ותפקידים > ממלא מקום הנשיא

לפי חוקת סרי לנקה, אם משרת הנשיא מתפנה, אז ראש הממשלה "ימלא את תפקיד הנשיא במשך התקופה שבין התפנות המשרה ועד איושה מחדש על ידי נשיא חדש, וימנה מתוך השרים בקבינט ראש ממשלה חדש". במקרים בהם אין ראש ממשלה או שאינו יכול לתפקד, יושב ראש הפרלמנט ייבחר במקומו לנשיא המדינה.
הנשיא יכול למנות את ראש הממשלה שיעשה חלק או את כל תפקידיו לתקופה בה הנשיא לא יכול למלא את תפקידו בעקבות מחלה, היעדרות מסרי לנקה או כל סיבה אחרת.
זכויות ראש הממשלה > שכר

משכורתו של ראש הממשלה (נכון לשנת 2016) מסתכמת ב-800,000 רופי סרי לנקי.