stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארמייה השמינית (איטליה)
הקמת הארמייה > ההקמה הראשונה והפירוק

הארמייה הוקמה לראשונה ב-25 בינואר 1940 ופיקד עליה הגנרל אדלברטו מסבויה-ג'נובה. לאחר תשעה חודשי פעילות בצפון איטליה הוחלט להפסיק את פעילותה.
הקמת הארמייה > ההקמה השנייה

ב-1 באפריל 1942 הוקמה הארמייה השמינית מחדש, ונשלחה לדרום ברית המועצות בהתאם להחלטתו של בניטו מוסוליני להעמיק את המעורבות האיטלקית בחזית המזרחית. בחזית זו כבר פעל גיס איטלקי שכלל כ-59,000 לוחמים במסגרת 3 אוגדות והם שולבו בשורות הארמייה החדשה. ביולי 1942 הגיעו יחידות חלוץ מתוך הארמייה אל קו החזית באזור נהר הדון העליון, והחלו בהתארגנות. באוגוסט נטלה אוגדת הרגלים האיטלקית השלישית חלק בקרבות מול יחידות הצבא האדום בסמוך לסראפימוביץ', שם הצליח הצבא האדום לכבוש ראש גשר גדול מדרום לדון. הגנרל איטלו גריבולדי החליף את ג'ובאני מסה בפיקוד על הכוחות האיטלקים, מאחר שלאחרון היו חילוקי דעות עם מוסוליני בדבר היקף הפעילות האיטלקית בחזית המזרחית.
מבנה הארמייה וציודה > מבנה הארמייה

הארמייה חולקה לשלושה קורפוסים: הקורפוס האלפיני, הקורפוס ה-35 והקורפוס ה-2, וכללה גם כוח מתנדבים קרואטים ואיטלקיים, שהשתייכו לחולצות השחורות. כל קורפוס מנה שלוש דיוויזיות, ודיוויזיה אחת שימשה כעתודה תחת פיקודו הישיר של מפקד הארמייה. 10 הדיוויזיות של הארמייה כללו ארבע אוגדות רגלים, שלוש אוגדות אלפיניות (שנכללו בקורפוס האלפיני) (חיל רגלים מובחר), שתי דיוויזיות ממוכנות ודיוויזיית פרשים. בנוסף, סופחו לארמייה שתי דיוויזיות חיל רגלים גרמניות, ה-298 וה-62, מהקורפוס ה-29 כדי לחזק את מערך ההגנה שלה. בנובמבר 1942 מנתה הארמייה 229,000 חיילים.
מבנה הארמייה וציודה > ציוד הארמייה

בשיא כוחה צוידה הארמייה ב-976 תותחי שדה, 387 תותחים אנטי טנקים, 276 תותחי נ"מ, 874 מרגמות 45 מילימטרים, 423 מרגמות 81 מילימטרים, 25,000 סוסים, 17,000 נושאי גייסות וכלי רכב, 4,470 אופנועים, 2,657 תתי מקלעים ו-1,742 מקלעים.
לאיטלקים סופקו גם 12 טנקים מסוג פאנצר סימן 4 ומספר טנקי שלל סובייטים חדישים יחסית, אך מרבית כלי הרכב המשוריינים, שעמדו לרשותה, היו מדגמים מיושנים או קלים, בעיקר טנקי פיאט L6/40 שחלקם צוידו בתותחי נ"מ בקוטר 37 מילימטרים, אשר ניתן היה להשתמש בהם גם כנשק נגד טנקים.
חיילי הרגלים צוידו ברובה קרקנו 91 שירה תחמושת בקוטר 6.5 מילימטרים לטווח אפקטיבי של 600 מטרים ובמקלע ברדה 30 שירה תחמושת בקוטר 7.65 מילימטרים לטווח אפקטיבי של 800 מטרים. סופק מספר מצומצם של מקלעים כבדים מסוג ברדה M37 אשר ירו תחמושת בקוטר 8 מילימטרים לטווח אפקטיבי של קילומטר אחד. חברי המיליציות צוידו גם בתת מקלע מסוג ברטה 38 שירה תחמושת בקוטר 9 מילימטרים לטווח אפקטיבי של 250 מטרים.
הכח האווירי של הארמייה מנה 66 מטוסים מהדגמים מאקי C.202 ומאקי C.200 שיועדו לקרבות אוויר והמפציצים קאפרוני Ca.311 ופיאט BR.20.
קרב סטלינגרד

בסתיו 1942 הוצבה הארמייה השמינית בין הארמייה ההונגרית השנייה במערב, לכוחות הארמייה הרומנית השלישית במזרח, כ-270 קילומטרים צפונית מערבית לסטלינגרד, תחת פיקוד קבוצת ארמיות B. היא היוותה חלק מכוחות הציר, שהקימו מערך הגנה מדרום לנהר הדון, כדי להגן על האגף הצפוני של אגד הכוחות הגרמני, שתקף את העיר סטלינגרד, ולאבטח אותו מפני האפשרות של מתקפת נגד סובייטית.
להוציא את הקורפוס האלפיני, מרבית יחידות הארמייה סבלו מרמת חיילות ירודה וממורל ירוד, חסרו ציוד לחימה כבד וצוידו בנשק קל מדגמים מיושנים יחסית.
ב-16 בדצמבר 1942, במסגרת מבצע סטורן קטן תקפה ארמיית המשמר הראשונה של הצבא האדום את מרכז מערך ההגנה האיטלקי, שהוחזק על ידי ארבע דיוויזיות איטלקיות ודיוויזיה גרמנית, והבקיעה דרכו לאחר 3 ימי לחימה. כ-130 אלף חיילים איטלקיים כותרו על ידי הכוחות הסובייטיים המתקדמים, ושרידיהן נכנעו לאחר 11 ימי לחימה. רק כ-45 אלף חיילים הצליחו לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית. במהלך הקרבות נהרג הגנרל פאולו טרנאסי מפקד כוח השריון האיטלקי בחזית הסובייטית.
באמצע ינואר 1943 תקפו ארבע ארמיות סובייטיות מחזיתות וורוניז' ובריאנסק, את כוחות הציר באזור הדון העליון, והנחילו להם תבוסה מוחצת. הקורפוס האלפיני האיטלקי הצליח להחזיק בעמדותיו במשך 4 ימים, אך מצא עצמו בכיתור תוך זמן קצר, לאחר שכוחות הצבא האדום השמידו את הארמייה ההונגרית השנייה, שהחזיקה באגפו השמאלי. הקורפוס האלפיני ניהל קרב נסיגה נואש, ולאחר כשבועיים של לחימה הצליח להגיע לקו ההגנה הגרמני החדש באזור בלגורוד לאחר שספג אבדות כבדות מאוד. שתיים משלוש הדיוויזיות של הקורפוס הושמדו כמעט לחלוטין, והשלישית איבדה כשני שלישים מחייליה במהלך הנסיגה. ההקרבה של הקורפוס האלפיני איפשרה לכ-40 אלף חיילים של הציר להיחלץ מטבעת הכיתור הסובייטית.
בסך הכל ספגה הארמייה השמינית כ-123 אלף נפגעים בשישה חודשי לחימה בחזית הסובייטית (20 באוגוסט 1942 - 20 בפברואר 1943) - 88 אלף הרוגים ונעדרים (מתוכם כ-64 אלף שבויים, שרובם לא שרדו את השבי הסובייטי) וכ- 35 אלף פצועים ונפגעי כוויות קור.
פירוק הארמייה

באפריל 1943 הוחזרו שרידי הארמייה מברית המועצות לאיטליה לצורך התארגנות. המשטר האיטלקי מנע את פרסום דבר חזרתם בתקשורת האיטלקית, כדי שלא ייוודע גודל התבוסה. הקצינים והחיילים ששבו לאיטליה מתחו ביקורת גלויה על ראשי הצבא והמשטר האיטלקי על חוסר אחריותם ושליחתם לחזית כשהם מצוידים בציוד מיושן ולא מתאים לתנאי הקרב ומזג האוויר. עוד האשימו הקצינים האיטלקים את הפיקוד הגרמני בהקרבת הכוחות האיטלקים למען הצלת כוחות הצבא הגרמני. ב-25 ביולי 1943 הודח בניטו מוסליני, ב-8 בספטמבר 1943 נכנעה איטליה לבעלות הברית והארמייה השמינית לא חזרה עוד לפעילות.
הערות שוליים

↑  הארמייה השמינית של הצבא האיטלקי, באתר axishistory.com (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010981945905171  LCCN: n85070504  VIAF: 158336897   WorldCat (עם VIAF): 158336897
המועצה המחוקקת של אוטר פרדש

| --- | --- |

 מדינה:  אוטר פרדש
 סוג:  בית עליון, וידהאן פרישד
 הרכב
 מספר מושבים:  100
 
 קואליציה (הברית הדמוקרטית הלאומית) (84):      מפלגת העם ההודית (82)  מפלגות נוספות (2)  אופוזיציה (8)       מפלגת סמג'וואדי (8)  אחר (7)       עצמאיים (5)        בהוג'אן סמג' (1)  JSD(L)‏ (1)  לא מאויש       לא מאויש (1)
 אתר אינטרנט
 www.upvidhanparishad.nic.in
 
המועצה המחוקקת של אוטר פרדש (בהינדי: उत्तर प्रदेश विधान परिषद; בתעתיק אוטר פרדש וידהאן פרישד) היא מועצה מחוקקת המשמשת כבית העליון של אוטר פרדש. המועצה היא בת 100 חברים.
היסטוריה

הרשות המחוקקת של אוטר פרדש הוקמה כמועצה המחוקקת של המחוזות המאוחדים, תחת חוק ממשלת הודו, 1919. האספה, שהוקמה בפועל ב־1921, כללה 100 חברים נבחרים ו־23 ממונים.
ב־1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שהורה על הפיכת המועצה המחוקקת לבית העליון בבית מחוקקים דו-ביתי, כאשר המועצה הופכת לבית העליון ב־1937. גודל המועצה נקבע ללא פחות מ־58 ולא יותר מ־60 נבחרים, וכנהוג בהודו הבריטית, מחוזות הבחירה הוקצו לקבוצות שונות: 34 כלליים (הינודאים), 17 למוסלמים ו־1 לאירופאים, לצד 6 עד 8 ממונים על ידי המושל..
ב-26 בינואר 1950 נכנסה לתוקף חוקת הודו, ושם המדינה שונה מהמחוזות המאוחדים לאוטר פרדש, ושם המועצה שונה למועצה המחוקקת של אוטר פרדש.
ב־1957 חוקק הפרלמנט ההודי חוק שהגדיל את המועצה מ־72 ל־108 חברים.
ב-9 בנובמבר 2000 הופרדה אוטראקהאנד מאוטר פרדש, ומספר חברי המועצה המחוקקת של אוטר פרדש ירד ל־100.
ב-2019 תוקנה חוקת הודו ונקבע כי תפגע זכות הייצוג של הקהילה האנגלו-הודית בלוק סבהה ובאספות המחוקקות של מדינות הודו.
הרכב

מ־2000, המועצה מורכבת מ־38 חברים הנבחרים על ידי האספה המחוקקת של אוטר פרדש, 36 הנבחרים על ידי גופי שלטון מקומי, 8 בידי בעלי השכלה גבוהה, 8 בידי מורים להשכלה גבוהה ו־10 ממונים על ידי מושל אוטר פרדש.
הערות שוליים

↑  P. D. Reeves , Changing Patterns of Political Alignment in the General Elections to the United Provinces Legislative Assembly, 1937 and 1946, Modern Asian Studies vol. 5, no. 2, 1971, עמ' 111–42‏, JSTOR 312028
↑  History, Uttar Pradesh Legislative Assembly
↑  Government of India Act 1935,  Fifth Schedule (עמ' 263)
↑  The Legislative Councils Act, 1957, s. 10
↑  The Uttar Pradesh Reorganisation Act, 2000, Part III, 12
↑  Anglo Indian Representation To Lok Sabha, State Assemblies Done Away; SC-ST Reservation Extended For 10 Years: Constitution (104th Amendment) Act To Come Into Force On 25th Jan, Live Law, ‏23 בינואר 2020
ההסתדרות הרפואית בישראל

.
| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 יושב ראש:  ציון חגי 
 תקופת הפעילות:  1912–הווה (כ־112 שנים) 
 www.ima.org.il
 
ההסתדרות הרפואית בישראל (ראשי תיבות: הר"י, באנגלית:
Israeli Medical Association-I.M.A) היא ארגון העובדים היציג של רופאי ישראל, הפועל לקידום הרופאים והרפואה בישראל. בנוסף להיותה ארגון עובדים, הר"י עוסקת גם בשמירה על רמה מקצועית ואתית נאותה של מקצוע הרפואה ודאגה לאיכות ומעמד הרופא והרפואה בישראל. הר"י נוסדה בשנת 1912, ובשנת 1927 נרשמה כאגודה עות'מאנית.
הר"י היא ארגון המושתת על פעילותם ההתנדבותית של נבחריה, אשר ממשיכים לעסוק ברפואה במקביל לעבודתם הציבורית. בוועידת הר"י שנערכה במאי 2018 נבחר פרופ' ציון חגי לעמוד בראש הארגון.
מבנה

הר"י מורכבת משבעה ארגונים פרופסיונליים המאגדים רופאים שונים, וארגונים פרופסיונליים אלו מורכבים אף הם מוועדים מקומיים. שבעת הארגונים הם:
ארגון הרופאים עובדי המדינה (כ-5,900 רופאים בשנת 2014)
ארגון רופאי עיריית תל אביב
ארגון רופאי קופת חולים (כ-8,500 רופאים בשנת 2014)
עמותת ארגון הרופאים העצמאיים של מכבי
ארגון רופאי קופת חולים לאומית
ארגון רופאי בית החולים הדסה
ארגון רופאי קופת חולים מאוחדת
המוסד העליון של הר"י הוא הוועידה הארצית (405 צירים בשנת 2014) המתכנסת מדי 4 שנים והיא מוסמכת לקבל כל החלטה הקשורה למדיניותה ופעילותה של הר"י וכן לבחור באופן ישיר את הנציגים למוסדותיה העיקריים ובהם הוועד המרכזי אשר קובע את מדיניותה של הר"י ומיישם את מטרותיה והחלטותיה. יו"ר הר"י מוסמך לייצגה בכל תחומי הפעילות שעליהם היא מופקדת.
הנציגים בוועידה הארצית הם נציגיהם של שבעת הארגוניים הפרופסיונליים והם נבחרים ומתמנים באופן ישיר על-ידם. מספרם נקבע בהתאם לגודלו היחסי של כל ארגון פרופסיונלי.
החברים בוועד המרכזי נבחרים על ידי הוועידה הארצית והרכבו של הוועד המרכזי נקבע על-פי המשקל היחסי של הצירים שנבחרו על ידי הארגונים הפרופסיונליים (סעיף 67 לתקנון). יו"ר הר"י נבחר אף הוא על ידי הוועידה הארצית.
הוועידה הארצית והוועד המרכזי בוחרים חברים בגופים נוספים של הר"י.
פעילותה > ארגון עובדים יציג

בהיותה ארגון עובדים יציג, מנהלת הר"י משא ומתן עם המעסיקים וחותמת על הסדרים והסכמים קיבוציים, המסדירים את תנאי עבודתם, את שכרם ורווחתם של הרופאים. במסגרת זו הכריזה הר"י פעמים אחדות על שביתות רופאים.
הר"י מציעה מגוון פעילויות ושירותים לרופאים בתחום הרווחה, לרבות ביטוח רפואי, הפעלת מועדון צרכנים, הכנה לפרישה לגמלאות ופעילות לגמלאים, מתן סיוע כספי מיוחד לנזקקים, הקמת בית אבות, קרנות שונות.
פעילותה > פעילות ציבורית

פעילותה הציבורית של הר"י כוללת:
הבטחת זכויות הציבור בכל הקשור לטיפול רפואי, לקידום החינוך וההסברה הרפואיים ולשמירת זכויות המטופלים.[דרוש מקור]
קיום ימי עיון ומפגשים בנושאים שונים, המיועדים לרופאים ולקהל הרחב.
עריכת מסעי הסברה, בשיתוף עם גופים שונים, כגון ארגוני חולים, קופות חולים, הכנסת, ומוסדות הממשלה.[דרוש מקור]
פרסום ניירות עמדה בנושאים העומדים על סדר היום, שעניינם מקצוע הרפואה, הרופאים ובריאות הציבור.
פעילותה > פעילות רגולטורית

הלשכה לאתיקה מגבשת את הקוד האתי של הרופאים ודואגת לשינוי הכללים ולעדכונם במידת הצורך. הוועדות האתיות והלשכה מטפלות בכל העניינים הנוגעים לתחום האתיקה הרפואית, בתלונות בין עמיתים וכן בתלונות הציבור כלפי הרופאים.
הר"י פעילה ומעורבת בהליכי חקיקה הנוגעים לציבור הרופאים ולמערכת הבריאות בישראל. 
באמצעות המחלקה המשפטית שלה, מטפלת הר"י בהיבטים המשפטיים הנוגעים לציבור הרופאים ולעבודתם.
המחלקה המשפטית מלווה את פעילות הר"י, מייעצת לגופים השונים של הר"י בבעיות משפטיות ועוסקת בכל ההיבטים המשפטיים הקשורים לעבודתם.
הר"י שוקדת על שיפור איכות הטיפול הרפואי ובטיחותו.
הר"י מרכזת את הפעילות של הקהילייה הרפואית בתחום הבטחת האיכות ברפואה וניהול סיכונים, לרבות טופסי הסכמה מדעת, פעילות מדעית בתחום ההנחיות הקליניות ומעקב אחרי סקרים ומבדקים.
פעילותה > המועצה המדעית

"המועצה המדעית" היא הגוף האמון על התמחות הרופאים בישראל, וחבריה נבחרים על ידי ההסתדרות הרפואית.
תפקידי המועצה המדעית הם: קביעת מדיניות ושינויים בנושא ההתמחות (בתחומים קיימים וחדשים); מעקב ובקרה אחר מהלך ההתמחות, בחינות ואישור התואר. עידוד פעילות מדעית ומחקרית בהר"י ובמוסדות הרפואה בארץ.
פעילותה > פעילות כארגון גג לארגונים מדעיים בתחום הרפואה

תחת ההסתדרות הרפואית בישראל פועלים ארגונים מדעיים במגוון תחומי המומחיות של הרפואה. ארגונים אלו כוללים בין השאר את:
החברה הישראלית לכירורגיה דרמטולוגית
האיגוד הישראלי לאורתופדיה
איגוד הפסיכיאטריה בישראל
איגוד הרדיולוגים בישראל
החברה הישראלית לרפואה מגדרית
האיגוד הישראלי לכירורגית לב חזה
האגוד הישראלי לנאונטולוגיה
האיגוד הישראלי לרפואה גריאטרית
האיגוד הישראלי להמטולוגיה ואונקולוגיה ילדים
איגוד רופאי המשפחה בישראל
איגוד הרופאים המרדימים בישראל
הר"י מאגדת בתוכה איגודים, חברות וחוגים מכל תחומי ההתמחות הרפואית. האיגודים והחברות מהווים את הבסיס המדעי והמקצועי לקהילייה הרפואית ולפעילות הר"י בתחום המקצועי. הר"י תומכת ומגבה את פעולות האיגודים, החברות והחוגים.
פעילותה > פעילות בחוץ לארץ

הר"י חברה בארגונים בינלאומיים ומקיימת קשרי גומלין הדוקים עם ההסתדרויות הרפואיות השונות בעולם.
הר"י רשאית להצטרף כסניף, כמחלקה או כיחידה ארגונים אחרת לכל ארגון מקצועי בינלאומי בתחומי המחקר, הרפואה והמנהל הרפואי.
הר"י מקדמת את הקשר והזיקה בין מדינת ישראל לבין רופאים בתפוצות, בין היתר, על ידי עריכת כינוסים בינלאומיים של רופאים יהודים וצירופם כחברי חוץ להר"י.
תקשורת

פעילותה של הר"י בתחום התקשורת:
הוצאה לאור של עיתונות מקצועית בעברית ובלועזית, העוסקת בתחום המחקר והמדע הרפואי.
הוצאה לאור של כתב עת המשמש במה לשיח ציבורי בנושאים מרכזיים העומדים על סדר היום של המדיניות, הכלכלה והאתיקה הרפואית בישראל. כמו כן, נותן כתב-העת פומבי למדיניותה, עמדותיה ויעדיה של הר"י ומביא מידע עדכני בתחומים שונים. בנוסף, מפיקה הר"י עלוני מידע לרופאים ולאיגודים, המופצים מספר פעמים בשנה.
ייזום והשתתפות במיזמים שמטרתם הגברת המודעות הציבורית לענייני בריאות ורפואה. בהם, עריכתה של האנציקלופדיה הישראלית לרפואה, הוצאת מוספי בריאות בשיתוף העיתונים היומיים וקיום ימי שידורים מיוחדים בשיתוף פעולה עם אמצעי התקשורת האלקטרונית.
הפעלת אתר אינטרנט, המיועד לציבור הרופאים ולציבור הרחב. האתר הראשי כולל אתרי משנה מגוונים, ובהם מידע בדבר כתבי העת של הר"י, מועדון הצרכנות. האתר מפרסם בקביעות מידע על אודות פעילות הר"י והאיגודים בשפות שונות, מידע בנושא בחינות ועדכונים שוטפים בדבר עמדותיה של הר"י.
מימון הפעילות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הכנסותיה של הר"י מתקבלות ברובן דמי חבר שמשלמים הרופאים החברים בה, שגובהם 264 ש"ח לחודש לרופא פעיל, ודמי טיפול ארגוני שמשלמים הרופאים. מקורות הכנסה נוספים הם בחינות ורישוי והכנסות ממספר מצומצם של נכסי נדל"ן שבבעלות הר"י. הר"י אינה מקבלת תמיכה כספית כלשהי מהמדינה ואינה מקבלת תרומות. בנוסף נהנית הר"י מתרומות של חברות תרופות, בעיקר בדרך של מימון טיסות וכנסים לחבריה. בשנת 2017 הגיע גובהו של סעיף זה ל-2.8 מיליון ש"ח.
היסטוריה

ב-11 בינואר 1912, כאשר מספר הרופאים היהודים בארץ ישראל עמד על 32, הוחלט באספה שהתקיימה בביתו של ד"ר מאיר קרינקין בתל אביב, ברחוב אלנבי, לייסד אגודה שתיקרא "אגודה מדיצינית עברית ליפו ומחוז יפו", שאליה יוכלו להתקבל רופאים, וטרינרים ופרוביזורים (רוקחים מוסמכים).
הנוכחים באספה שנחשבו למייסדי האגודה הם ד"ר יהודה לייב פוחובסקי, חיים חיסין, ד"ר בת שבע יוניס גוטמן, ד"ר מאיר קרינקין, ד"ר מנחם שטיין וד"ר משה שרמן והרוקח זאב אורבוך. צורפו אליהם ד"ר סוניה בלקינד, ד"ר יעקב ברנשטיין-כהן מפתח תקווה, ד"ר וויצברד מראשון לציון וד"ר מוסקוביץ מרחובות.
באספה נקבע שיעור דמי החבר באגודה ונערכו בחירות חשאיות להנהלה, שעל פיהן נבחרו ד"ר פוחובסקי ליושב ראש, ד"ר קרינקין לסגן יושב ראש, וד"ר משה שרמן למזכיר.
כתב על כך ד"ר שרמן:
הוועד הקטן הזה של "אגודה מדיצינית עברית", שמנתה כתריסר חברים, היה עמוס עבודה. לפניו עמדו בעיות לא יותר קלות מאלו שעומדות לפני הוועדים הנוכחיים. יש עוד להוסיף, כי לא הייתה לנו דירה מיוחדת, לא היו פקידים. את הכל עשינו בעצמנו – גם את כתיבת המכתבים וגם את מסירתם לתעודתם. אפילו גזבר מיוחד לא היה לנו. ד"ר פוחובסקי, העשיר שבינינו, צריך היה לדאוג לכיסוי ההוצאות ובחלקן הגדול הוא כיסה אותן מכיסו הוא, משום שהגירעון היה גדול למדי. היינו צעירים. גם ד"ר פוחובסקי היה אז צעיר, אבל אני הייתי הצעיר שבחבורה. מפני זה עלי היו מטילים את רוב העבודות ואני מילאתי אותן בשמחה.
תוך שנה הצטרפו לאגודה כמעט כל הרופאים היהודים בארץ, מלבד רופאי ירושלים, והאגודה שינתה את שמה ל"האגודה המדיצינית העברית בארץ-ישראל". בהשפעתו של אהרן מאיר מזי"א הקימו רופאי ירושלים ב-1913 את "אגודת רופאים מדברי עברית", (ארמ"ע), בין מייסדי האגודה : ד"ר אריה בעהם, ד"ר אריה לייב שמעוני-מקלר, ד"ר אריה גולדברג, ד"ר אריה פייגנבאום, ד"ר זאב ברין וד"ר מרים נופך... ב-1914 הוסכם על איחוד האגודות, אך מלחמת העולם הראשונה דחתה את האיחוד ל-1919. בעקבות האיחוד שונה שם האגודה ל"הסתדרות רפואית עברית בארץ-ישראל" (הר"ע). עם הקמת המדינה שונה השם שוב ל"הסתדרות רפואית ישראלית" (הר"י).
בחיפה הקים הד"ר הלל יפה בשנת 1921 את סניף הסתדרות הרופאים שמנה שישה חברים, ובהם ד"ר נחום שימקין, ד"ר חיים יסקי, ד"ר ברוך ניסנבוים, ד"ר לייב עפרון וד"ר יצחק גליקר..
כבר מראשיתה עסקה הר"י בתכנים המקצועיים של מקצוע הרפואה ולא רק בטובת חבריה. אף שרוב הרופאים בארץ לא דיברו עברית, הוחלט להוציא לאור רבעון בעברית שנקרא "זכרונות דברים של האגודה המדיצינית העברית בארץ ישראל". את תפקיד העורך קיבל מזכיר האגודה, ד"ר משה שרמן, הודות לשליטתו בשפה העברית וכן בשל היותו בנו של מוציא לאור ובעל בית דפוס.
בשנת 1927 במסגרת ההסתדרות הרפואית ייסד הד"ר חיים ברלין את החברה הדרמטולוגית.
בשנות השלושים של המאה העשרים עמדו בראש ארגון הרופאות של הר"י הד"ר חנה יעקב-פלר והד"ר פני צ'לנוב-קריגר.
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ברחוב צ'נסלור בירושלים  כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה.
בשנות ה-40 יצרה ההסתדרות הרפואית את קופת החולים "אוצר הרופאים" על מנת לתת לרופאים מסגרת של שירותי בריאות ללא שייכות פוליטית. "אוצר הרופאים" הצטרפה לאחר מספר שנות פעילות לקופת חולים "אסף", שפעלה בעיקר בחיפה. קופת חולים "אסף" התאחדה עם קופת חולים מכבי בשנת 1975.
באוגוסט 1959 פעלה הסתדרות הרופאים למנוע ביקור של משלחת רופאים מגרמניה בישראל.
היסטוריה > שביתות

ב-23 במרץ 2023, פרסמו כ-300 רופאים מכתב להסתדרות ובו דרשו "לחדול מייד מכל שיח פוליטי, ובפרט מן השיח הארגוני בנושא הרפורמה במערכת המשפט". הרופאים כתבו שהשביתה לא הייתה חוקית ובלא סמכות מפני שהמשאל שנועד להתוות "את הקווים המנחים לפעילות הר"י בנושא הרפורמה המשפטית" כלל לא עסק ברפורמה המוצעת אלא בכללי אתיקה המוסכמים על הכל. לפי החותמים "השביתה פגעה קשות בציבור המטופלים" בהגדלת המתח וכן דיווחו על "תגובות של פחד וחוסר אמון מצד מטופלים בעלי דעה פוליטית שונה מזו שהביעו ראשי הר"י".
ב-27 במרץ באותה שנה, כחלק מהמחאה נגד הרפורמה המשפטית, ההסתדרות הרפואית הודיעה על שביתה כללית שנמשכה למשך כיום אחד. זאת בעקבות החלטה של ההסתדרות בראשות ארנון בר-דוד. השביתה הופסקה עם הודעת ראש הממשלה על עצירת הרפורמה המשפטית והליכה להידברות.
ב-25 ביולי באותה שנה שבתה מערכת הבריאות בישראל בשל החלטת הארגון. בית הדין לעבודה חייב את הארגון להשיב את העובדים לעבודתם כדי למזער את הפגיעה שפגע הארגון בחולים. שר הבריאות משה ארבל בירך על החלטת בית הדין המגינה על זכויות האדם בישראל.
היסטוריה > ראשי ההסתדרות הרפואית

[דרושה הבהרה]
| מספר סידורי | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1 | אריה פוחובסקי | 11 בינואר 1912–1920 |
| 2 | משה שרמן | 1920–1925 |
| 3 | יוסף צבי שטיין | 1925–1932 |
| 4 | משה קריגר | 1932–1934 |
| 6 | בן ציון הירשוביץ | 1934–1937 |
| 2 | משה שרמן | 1937–1957, תקופת כהונה שנייה |
| 7 | רפאל גז'בין | 1957–1961 |
| 8 | אפרים סיני | 1961–1965 |
| 9 | נח קפלינסקי | 11 באפריל 1965–1971 |
| 10 | רם ישי | 1971–1989 |
| 11 | מרים צנגן | 1989–1995 |
| 12 | יורם בלשר | 1995–2009 |
| 13 | ליאוניד אידלמן | 9 בספטמבר 2009–30 בספטמבר 2018 |
| 14 | ציון חגי | 1 באוקטובר 2018–הווה |
לקריאה נוספת

ניסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1799-1948", הוצאת איתי בחור, 2012, מהדורה שנייה, מהדורה מעודכנת ומורחבת ליובל המאה להסתדרות הרפואית בישראל 1912–2012, פרק ראשון: "מאה שנה להיווסדה של ההסתדרות הרפואית בישראל (ה.ר.י)".
המועצה המחוקקת של טלנגאנה

| --- | --- |

 מדינה:  טלנגאנה
 סוג:  וידהאן פרישד, בית עליון
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  2 ביוני 2014 – הווה (10 שנים)
 רשות קודמת:  המועצה המחוקקת של אנדרה פרדש
 הרכב
 מספר מושבים:  40
 
 קואליציה (5):      הקונגרס הלאומי ההודי (2)  TJS‏ (2)        עצמאי (2)  אופוזיציה (30):       בהרטיה רשטרה סמיתי (8)  AIMIM‏ (2)        מפלגת העם ההודית (1)  לא מאויש       לא מאויש (5)
 משכן
 
 בית המועצה המחוקקת של טלנגאנה בהיידראבאד
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
המועצה המחוקקת של טלנגאנה (בהינדי: तेलंगाना विधान परिषद; בטלוגו: తెలంగాణ శాసన మండలి; באנגלית: Telangana Legislative Council) היא הבית העליון של בית המחוקקים המדינתי של טלנגאנה.
היסטוריה

המועצה המחוקקת של טלנגאנה הוקמה ביוני 2014, כאשר פוצלו 11 מחוזות מאנדרה פרדש והפכו למדינה נפרדת. בעקבות כך, המועצה המחוקקת של אנדרה פרדש בת ה-90 חברים פוצלה בין שתי המדינות, כאשר במועצה המחוקקת של אנדרה פרדש מכהנים 50 חברים, בעוד 40 חברים מכהנים במועצה המחוקקת של טלנגאנה.
משכן

המועצה המחוקקת שוכנת בהידראבאד. ב-2019 ביקשה ממשלת המדינה להקים מבנה חדשה לאספה ולמועצה, אך בספטמבר אותה שנה הורה בית המשפט הגבוה בהיידראבאד על עצירת העבודות. בדצמבר 2023, לאחר התחלפות הממשל במדינה לידי הקונגרס הלאומי ההודי, הודיעה הממשלה החדשה על כוונתה להחריב את המבנה הקיים ולבנות במקומו בית חדש למועצה.
הרכב

חברי המועצה המחוקקת נבחרים בחלוקה הבאה: 14 נבחרים על ידי האספה המחוקקת של טלנגאנה, 14 על ידי גופי שלטון מקומי, 3 על ידי בעלי השכלה גבוהה, 3 על ידי מורי מוסדות להשכלה גבוהה, ו-6 ממונים על ידי המושל.
הערות שוליים

↑  The Andhra Pradesh Reorganisation Act, 2014, s. 22, India Code
↑  New Secretariat in Telangana will cost Rs 2000 crore, The Times of India, ‏2 ביולי 2019
↑  Telangana HC strikes down KCR's plan to demolish palace to build Assembly, Hindustan Times, ‏17 בספטמבר 2019
↑  TS to demolish Legislative Council building, set to build new structure, The New Indian Express, ‏11 בדצמבר 2023
הבחירות לנשיאות ישראל (2021)

הבחירות השבע־עשרה לנשיאות ישראל נערכו ב-2 ביוני 2021, כ"ב בסיוון ה'תשפ"א ובהן בחרה הכנסת העשרים וארבע את יצחק הרצוג לנשיא מדינת ישראל האחד עשר. מולו התמודדה כלת פרס ישראל למפעל חיים ואשת החינוך, מרים פרץ. הרצוג זכה ברוב של 87 קולות, ופרץ ב-26 קולות. הרצוג קיבל את מספר הקולות הרב ביותר בבחירות לנשיאות אי פעם. לראשונה מזה 48 שנים, לא התמודדו חברי כנסת מכהנים ולראשונה שני המועמדים היו מועמדים עצמאיים ולא מטעם מפלגה כזאת או אחרת.
דיני הבחירות

ב-5 ביולי 2021 הסתיימה תקופת 7 שנות כהונתו של ראובן ריבלין כנשיא מדינת ישראל. על פי סעיף 3 (ב) לחוק יסוד: נשיא המדינה נשיא המדינה יכהן תקופת כהונה אחת בלבד.
מועמדות לנשיאות תוגש ליושב ראש הכנסת כשהיא חתומה בידי 10 חברי הכנסת לפחות ובצירוף הסכמת המועמד (סעיף 6 לחוק-יסוד: נשיא המדינה).
בעלי זכות הבחירה הם 120 חברי הכנסת העשרים וארבע.
הבחירות מתקיימות בהצבעה חשאית במליאת הכנסת.
נשיאות הכנסת תמנה 3 חברי כנסת לחברי ועדת קלפי.
ההיערכות לבחירות

ב-10 במאי החליטה נשיאות הכנסת כי הבחירות יתקיימו ב-2 ביוני 2021. ב-12 באפריל 2021, פרסמה היועצת המשפטית לכנסת את נוהלי הבחירות. כמו כן לראשונה הופצו טפסים ייעודיים לחתימת חברי הכנסת למען מועמד לנשיאות.
כחברי ועדת הקלפי פעלו חברי הכנסת דוד ביטן, אמילי מואטי, יוסף טייב ויואל רזבוזוב.
המועמדים

יצחק הרצוג – יושב ראש הסוכנות היהודית. מזכיר הממשלה בממשלתו של אהוד ברק, ראש האופוזיציה וחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בשנים 2003–2018, מתוכן כיהן כיו"ר המפלגה בשנים 2013–2017. כיהן כשר בממשלות ישראל בשנים 2005–2011. הרצוג, בנו של חיים הרצוג, נשיא מדינת ישראל השישי, ונכדו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב הראשי לישראל. הגיש את מועמדותו בתמיכת 27 חברי כנסת.
מרים פרץ – אשת חינוך ישראלית ששניים מבניה, קציני צה"ל, נהרגו בקרב בעת שירותם. מאז היא מרצה בקרב בני נוער וחיילי צה"ל. כלת פרס ישראל למפעל חיים לשנת 2018, על פעילותה לחיזוק הרוח היהודית-ישראלית. הגישה את מועמדותה בתמיכת 11 חברי כנסת.
טרם המועד האחרון להגשת מועמדות, 19 במאי, מספר אישי ציבור הצהירו על כוונותיהם להתמודד לתפקיד, אולם בסופו של דבר לא הגישו את מועמדותם, ובהם: שמעון שטרית, יוסף אברמוביץ, מיכאל בר-זוהר, יהורם גאון, יהודה גליק, אלהאם חאזן ועמיר פרץ.
תוצאות הבחירות

| המועמד | קולות |
| --- | --- |
יצחק הרצוג: 87
מרים פרץ: 26
פתקים לבנים: 3
פתקים פסולים: 3
לא הצביעו: 1
סה"כ: 120