ראייתיות
הקדמה

כל שפה אנושית כוללת אמצעים להביע את מקור המידע ורמת הוודאות למבעים. שפות אירופאיות (דוגמת שפות גרמאניות ושפות רומאניות) ושפות שמיות מציעות את האמצעים:
פעלים מודליים (ספרדית: deber de, הולנדית: zouden, גרמנית: sollen, ערבית: يقال)
מילות תוכן (אנגלית: reportedly, צרפתית: aurait).
ביטויים קפואים (אנגלית: it seems to me, רומנית: mi se pare, עברית: נראה לי).
ישנן שפות המכילות רכיב דקדוקי ייעודי לראייתות. רכיב זה נדרש למימוש בכל מבע משפטי, בדומה למין דקדוקי במרבית המשפטים בשפה העברית. הרכיבים המוצעים מעלה הם אופציונליים, ולרוב אינם מביעים ראייתות בתור תפקידם העיקרי. לפיכך, הם אינם מתפקדים בתור קטגוריה תחבירית.
ניתן לתרגם את הרכיב התחבירי לעברית בהתאמה באמצעות: אני רואה ש..., אני שומע/ת ש..., אני חושב/ת ש..., כפי שאני שומע/ת, כפי אני רואה, למיטב הבנתי, אומרים ש..., נאמר ש..., נראה ש..., נשמע לי ש..., מתברר ש..., ברור ש... וכדומה.
אלכסנדרה אייכנבלד (אנ') (2004) מדווחת שכרבע מהשפות האנושיות כוללות סוג כלשהו של אבידנציאל תחבירי. היא מוסיפה כי למיטב ידיעתה, לא נערך מחקר על אבידנציאלים בשפות סימנים. מחקר ראשון בנושא נערך על ידי לאורה מאזוני על שפת הסימנים האיטלקית.
שפות רבות שכוללות אבידנציאל דקדוקי מסמנות זאת בנפרד מסימוני זמן ואספקט, וכן בנפרד ממודאליות אפיסטמית (אופן הערכת המידע בידי השומע, היינו האם המידע וודאי, אמין, סביר וכו').
ראייתות דקדוקית ניתנת לביטוי בשפות שונות באמצעים מורפולוגיים שונים. לדוגמה, ביפנית קיימים אבידנציאל יסיק (inferential evidential) ואבידנציאל מדווח (reportative evidential). שני האבידנציאלים ממומשים בשפה בתור סופיות על פעלים פרדיקטיביים, וכן בתור שמות עצם שעברו תהליך הידקדקות.
דוגמה נוספת מגיעה מהשפה פומו המזרחית. בשפה זו ישנם ארבעה אבידנציאלים שממומשים כסופיות לפעלים:
ink’e- (קלט שאיננו ראייה)
ine- (הסקה)
le- (שמועה)
ya- (ידע ישיר)
| סוג האבידנציאל | פועל לדוגמה | תרגום |
| --- | --- | --- |
| קלט שאיננו ראייה | pʰa·békʰ-ink’e | "נשרף" [הדוברת הרגישה את התחושה] |
| הסקה | pʰa·bék-ine | "כנראה נשרף" [הדוברת ראתה עדויות נסיבתיות] |
| שמועה | pʰa·békʰ-·le | "אומרים שנשרף" [הדוברת חוזרת אחרי משהו שנאמר לה] |
| ידע ישיר | pʰa·bék-a | "נשרף" [לדוברת יש מידע ישיר לנושא, כנראה מידע ויזואלי] |
לשימוש בראייתיות יש השלכות פרגמטיות בשפות שלא מסמנות אותה בשונה ממודאליות אפיסטמית. לדוגמה, ייתכן כי סביבת אדם שהוגה אימרה שגויה תקטלג אותו כשוגה, אך אם אותו אדם יהגה את אותה האימרה בצירוף עדות ראייה (לדוגמה בשימוש אבידנציאל של ידע ישיר), הסביבה עשויה לקטלג אותו כשקרן.
ישנן שפות בהן סמנים אבידנציאלים משמשים למטרות נוספות דוגמת דעת הדובר כלפי אמרה, או רמת האמונה שלו בה. לרוב, אבידנציאל המעיד על ידע ישיר עשוי להעיד גם על כך שהדובר בטוח בנוגע לדבריו. שימוש באבידנציאל עקיף, דוגמת אבידנציאל המעיד על שמועה או על הסקה, עשוי להעיד על כך שהדובר אינו בטוח בנוגע לאימרה, או שאיננו לוקח אחריות על אמיתותם של הדברים. לפיכך, אבידנציאל המעיד על שמועה עשוי לתת נימה של "כך אומרים, אני לא אחראי לנכונות הדברים".
אבידנציאלים יכולים גם לשמש ל"הסטת אשמה" מאימרה. בעבודת הדוקטורט שלו על נאנטי, שפה אמזונית פרואנית, לב מיכאל מתייחס לדוגמה בה נערה צעירה נכווית בטעות, וחבר קהילה שואל את אם הנערה על נסיבות האירוע. האמא משתמשת באבידנציאל 'ka', שמתרגם לעברית ל'סביר ש', כדי להסיט את האשמה על טעות הנערה.
ישנן שפות בהן קיימים שימושים הגובלים באבידנציאליות. לדוגמה, בצרפתית ניתן להשתמש בצורות נטייה מסוימות של הפועל להבעת סוגים של ראייתיות. השימוש במודוס תנאי לאחד משלוש המטרות: תנאים, עתיד-מהעבר, ושמועות, צרפתית עיתונאית לעיתים תכופות מבדילה בין Il a reconnu sa culpabilité ובין Il aurait reconnu sa culpabilité. שני הביטויים מתרגמים ל "הוא הודה באשמה", אך עם השלכה של ודאות עבור הביטוי הראשון, ועם השלכה של "כך נאמר" עבור השני. תופעה דומה מתרחשת בספרדית: Él ha reconocido su culpa לעומת Él habría reconocido su culpa ובפורטוגזית: Ele reconheceu sua culpa לעומת Ele teria reconhecido sua culpa.