stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'קי שרוף
חיים אישיים

שרוף התחתן עם עיישה דאט, לימים - מפיקת סרטי קולנוע, ביום הולדתה, ב-5 ביוני 1987. הזוג מנהל יחד חברת מדיה, Jackie Shroff Entertainment Limited. לשניים היו 10% ממניות ערוץ הטלוויזיה ההודי Sony TV במשך כ-15 שנה, עד שמכרו את החזקותיהם בשנת 2012. לשניים שני ילדים
בנו טייגר שרוף הוא שחקן בוליוודי מצליח ובתו קרישנה שרוף מעורבת בעסקיו של אחיה ונוהגת להופיע בטלוויזיה בתוכניות שונות.
שרוף הוא חבר לכל החיים במועדון הקולנוע והטלוויזיה הבינלאומי של האקדמיה האסיאתית לקולנוע וטלוויזיה.
לשרוף תואר דוקטור לאמנויות על תרומתו החשובה בתחום הקולנוע מאוניברסיטת אינברטיס.
יש לו חווה אורגנית, שבה הוא מגדל צמחים אורגניים, עצים ועשבי תיבול. שרוף השתתף באירוע ההשקה של קרן ג'לדהארה (Jaldhaara Foundation) הפועלת למען מים, תברואה והיגיינה בקהילות מבודדות באסיה ובאפריקה.
שרוף השתתף בטקס חלוקת Hiru Golden Film Awards שהתקיים בשנת 2016 בסרי לנקה, כאורח מיוחד יחד עם שחקני בוליווד נוספים, כגון סוניל שטי, ניל ניטין מוקש, סרידבי, מדהורי דיקסיט וקאריסמה קאפור.
פרסים ומועמדויות

| השנה | טקס הפרס | הקטגוריה | הסרט | התוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | פרסי פילמפייר | השחקן הטוב ביותר | Parinda | זכייה |
| 1994 | פרסי פילמפייר | השחקן הטוב ביותר | Gardish | מועמדות |
| 1994 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | Khalnayak | מועמדות |
| 1995 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | ‏A Love Story‏ ‏:‏1942‏ | זכייה |
| 1996 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | Rangeela | זכייה |
| 1997 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | Agni Sakshi | מועמדות |
| 2002 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | Yaadein | מועמדות |
| 2001 | פרסי פילמפייר | השחקן הטוב ביותר בתפקיד שלילי | Mission Kashmir | מועמדות |
| 2003 | פרסי פילמפייר | שחקן המשנה הטוב ביותר | Devdas | מועמדות |
| 2007 | Asianet Film Awards | פרס מיוחד לשם כבוד מטעם חבר השופטים על תרומה יוצאת דופן לקולנוע ההודי | פרס מיוחד לשם כבוד מטעם חבר השופטים על תרומה יוצאת דופן לקולנוע ההודי | זכייה |
| 2014 | פרסי GQ | ‏The Original Rockstar | ‏The Original Rockstar | זכייה |
| 2016 | פרסי HT | ‏Most Stylish Living Legend Award | ‏Most Stylish Living Legend Award | זכייה |
| 2017 | ‏Raj Kapoor Award | ‏Raj Kapoor Award | ‏Raj Kapoor Award | זכייה |
| 2017 | ‏JP Dutta's Border movie Award | ‏JP Dutta's Border movie Award | ‏JP Dutta's Border movie Award | זכייה |
הערות שוליים

↑   ג'קי שרוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  "I am reckless: Jackie Shroff". Timesofindia.indiatimes.com. 28 באפריל 2014. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "I am reckless: Jackie Shroff". The Times of India. 28 באפריל 2014. נבדק ב-29 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Profile, startv.com; accessed 15 August 2015.
↑  "Jackie Shroff profile". Jackieshroff.in. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  3rd Convocation Ceremony
↑  WaterHealth India launches The Jaldhaara Foundation
↑  Celebrities attend community water initiative launch near Hyderabad
↑  Clean Drinking Water Can Save Lives — Through ‘Water Education’
↑  "Hiru Golden Film Awards". hirugoldenfilmawards.hirutv.lk. נבדק ב-2016-09-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729738705171  BIBSYS: 12049950  BnF: cb162624454 (data)  GND: 14177715X  ISNI: 0000 0001 1958 7540  LCCN: no97007166  NKC: xx0189190  NLA: 40542694  NLK: KAC2020M8789  Trove: 1447820  VIAF: 157863165   WorldCat (עם VIAF): 157863165 
ג'קי שרוף באירוע של GQ, בשנת 2017.
הכח ביליץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 שם מלא:  מועדון ספורט הכח ביליץ
 כינוי:  הכח
 תאריך ייסוד:  1912
 תאריך פירוק:  ספטמבר 1939
שחקני הכח ביליץ 1923
הכח ביליץ (בפולנית: Hakoah Bielsko; בגרמנית: Hakoah Bielitz) היה מועדון ספורט יהודי מביילסקו, פולין. המועדון נוסד ב-1912 ופעל בתקופת בין שתי מלחמות העולם, עד מלחמת העולם השנייה. המועדון שאל את שמו מהקבוצה המפורסמת הכח וינה. הכח בילסקו היא כנראה אגודת הספורט השנייה הוותיקה ביותר של האוכלוסייה היהודית בעולם, אחרי מועדון מכבי קרקוב, שנוסד ב-1909.
המועדון כלל ספורטאים בענפי ספורט שונים, אך הקבוצה הבולטת ביותר של המועדון הייתה קבוצת הכדורגל. היו קבוצות ברכיבת אופניים, בכדורמים וקבוצת שחייה לנשים.
היסטוריה > קבוצת הכדורגל של הכח

המועדון נוסד בשנת 1912 על ידי סטודנטים ציונים, תחליף למועדון Bielitz-Bialer Israelitischer Turnverein, בעל אוריינטציה של התבוללות ופרו-גרמנית. צבעי המועדון היו לבן וכחול. הבעיה הגדולה ביותר של השחקנים הייתה היעדר מגרש משלהם, ולכן האימונים של המועדון התקיימו במגרש הממוקם ליד אולם ההתעמלות של חטיבת הביניים בילסקו או במגרש המשחקים הסמוך למטווח. המשחקים ששיחקה הקבוצה היו כל כך פופולריים בקרב האוהדים, עד שהאימונים של השחקנים התקיימו לעיתים קרובות בנוכחות המונים.
מלחמת העולם הראשונה קטעה את פעילות המועדון, שחקנים ופעילים רבים יצאו לחזית. פעילות הספורט חודשה רק לאחר סיום המחלמה.
במשחק הראשון לאחר המלחמה שנערך ב-27 באפריל 1919 הפסידה הקבוצה 0:7 לקבוצת BBSV.
ב-1 במאי 1921, נחנך מגרש הכדורגל של מועדון הכח בנוכחות רבה הראשי של ביילסקו, מרקוס שטיינר. במהלך הטקס נערך משחק ידידות בין הכח וינה להכח בילסקו שהסתיים בניצחון האורחים 7:0.
ב-28 באוגוסט 1921 הסתיים המשחק מול יוטצ'נקה קרקוב בקטטה בה היו מעורבים אוהדים מביילסקו, שאיימו על האורחים ועל השופט. התאחדות הכדורגל האזורית קרקוב קנסה את הכח וסגרה את המגרש החדש לציבור עד סוף השנה.
בשנים 1922–1928 השתתף המועדון במשחקי ליגה של התאחדות הכדורגל האזורית קרקוב, ומ-1928 של התאחדות הכדורגל שלזיה. ב-1922 זכתה הקבוצה במספר ניצחונות מרהיבים, כשהביסה 0:9 את ספורטקלוב ביילסקו, 0:10 על מכבי צ'שין ואת Sola Oświęcim ‏0:12. היא נאבקה על אליפות המחוז דרג ב' נגד קרקוביה קרקוב.
בשנת 1925 הוצף המגרש על ידי נהר ביאלה שזורם בקרבת מקום והשחקנים יכלו לחדש את האימונים רק בשנה שלאחר מכן, לאחר תיקון הנזק.
ההצלחה הגדולה של הקבוצה הגיעה בשנת 1930 כשהקבוצה עלתה לליגה המחוזית של שלזיה.
ב-1937 זכתה קבוצת הכדורגל בתואר אלופת הכדורגל של אגודות מכבי בפולין, כשהיא ניצחה בגמר את מועדון הספורט היהודי קטוביץ' 1:6. שנה לאחר מכן, רוחות עזות הרסו את גדר המגרש.
פעילות המועדון הופסקה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין שימש המגרש את הספורטקלוב הגרמני. לאחר הכיבוש הגרמני, הוקם מועדון ספורט חדש, לשצ'ינסקי ביילסקו-ביאלה. לאחר המלחמה לא חודשה פעילות המועדון והוא נמחק מפנקס העמותות והמועדונים בהחלטת נשיאות המועצה הלאומית המחוזית בסטלינוגרד ב-3 בספטמבר 1955. לאחר קריסת המועדון נבנה במקום המגרש הכדורגל, כביש 942 לשצ'ירק.
היסטוריה > קבוצת הכדורגל של הכח > שחקנים בולטים במחלקת הכדורגל

שחקני הקבוצה ב-1922: דאטנר, קלרנבאום, ברוקנר, פאנטה, הופרט, רייכר, קליינצאהלר, פינדר, לנגר, פוירשטיין, רוזנקרנץ.
יאן קולקה, זיגמונט אלפוס (פול')
היסטוריה > קבוצת השחייה של הכח

בשנת 1918 או 1922 נפתחה קבוצת השחייה, שהתאמנה תחילה בבריכת השחייה ביער הצוענים.
באליפות פולין שנערכה בשנת 1923 במשחה ל-100 מטר גב פ. לרנר מסיימת במקום שלישי.
ב-15 באוגוסט 1936 נפתחה בריכת השחייה "פנורמה", אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה באותה העת. ביום הפתיחה נערך משחק כדורמים בניצחונה של הכח שזכתה באליפות המדינה נגד לגיה ורשה 0:4 (שערים: פוישטיין, המרמן, טרמר ווינר). למחרת נערך משחק בין הכח לבין מכבי קרקוב שהסתיים בתיקו 2:2 (שערים: וינר והמרמן, לאורחים: רילטרמן). כשבוע לאחר סיום תחרויות השחייה באולימפיאדת ברלין, ב-20 באוגוסט קבע שיאן העולם במשחה ל-100 מטר חופשי פיטר פיק (אנ') מארצות הברית בבריכה החדשה, שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי, לאחר שהגיע לסיבוב תחרויות. בבריכה נערכו תחרויות שחייה ומשחקי כדומים. קבוצת השחייה של הכח ביליץ הייתה הטובה בפולין. בין השחייניות המצטיינות נמנות גם אלופות ושיאניות פולין גרטרודה דוידוביץ', פאני קנדל, לידיה פסטור וזאוברמן שהשתתפו במכביה השנייה. בשנת 1939 הצטרף לקבוצה השחיין האולימפי איליה שרייבמן. ב-1939 זכתה הקבוצה באליפות פולין.
ראו גם

יהודים וספורט
הערות שוליים

↑  Zawody pływackie o mistrzostwo Polski, Stadjon. Nr 19 (23), s. 12-14, 5 września 1923 (בפולנית)
↑  Jack Kachel, A pearl of architecture in Bielsko. The Americans took care of her fame, August 2, 2019 (בפולנית)
↑  "הכוח" ביליץ אלוף השחיה בפולין, אמר, 5 באוגוסט 1939
ג'ון מארי

| --- | --- |

 לידה:  1960 (בן 64 בערך) קנטון, אוהיו
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1982–2021 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה השלישית בדיוויזיית הפרשים הראשונה  מפקד דיוויזיית החי"ר השלישית  מפקד פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (2)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (3)   כוכב הארד (4)
 
ג'ון "מייק" מארי (באנגלית: John M. Murray; נולד ב-1960) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידו האחרון פיקד על פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית (אנ').
ביוגרפיה

מארי נולד בקנטון שבאוהיו. הוא התגייס לצבא ב-1982 לאחר לימודים באוניברסיטת המדינה של אוהיו. שירת כמפקד פלוגה בדיוויזיה הרביעית, כסגן מפקד הגדוד הראשון בחטיבה החמישית של דיוויזיית הפרשים הראשונה ומפקד הגדוד הראשון בחטיבה 18 של דיוויזיית החי"ר הראשונה. במהלך מלחמת עיראק שירת במטה הקורפוס השלישי ופיקד על החטיבה השלישית בדיוויזיה הפרשים הראשונה. במהלך מלחמת אפגניסטן פיקד על בסיס בגראם (אנ'), שימש סגן מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה, הוא פיקד על כוח המשימה המשותף השלישי ומיוני 2013 עד אוגוסט 2015 פיקד על דיוויזיית החי"ר השלישית שהייתה אחראית על אזור דרום אפגניסטן.
מארי שירת כראש המרכז להערכה מבצעית, כראש ענף ניהול הכוח במחלקת ההגנה של ארצות הברית וכראש אגף G-8 (פיתוח והתאמת רכש ומשאבים לאסטרטגיה) במטה הצבא.
ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקדו של פיקוד העתיד של צבא ארצות הברית, פיקוד חדש שנוסד על מנת לקדם את המודרניזציה בצבא.
מארי נשוי לג'יין והם הורים לשלוש בנות.
הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 פקולטה
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′04″N 34°50′31″E﻿ / ﻿32.067704721214°N 34.841860002455°E﻿ / 32.067704721214; 34.841860002455
 life-sciences.biu.ac.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן(למפת גוש דן רגילה) הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן
 
הפקולטה למדעי החיים ע"ש מינה ואבררד גודמן של אוניברסיטת בר-אילן נוסדה רשמית בשנת 1998. התחומים הנלמדים בפקולטה לתואר ראשון (BSc), תואר שני (MSc) ותואר שלישי (PhD) הם ביולוגיה תאית והתפתחותית, אקולוגיה ומדעי הצמח, אימונולוגיה וחקר הסרטן, ביולוגיה חישובית ומבנית, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה, ונוירו-ביולוגיה.
דקאן הפקולטה הוא פרופסור דורון גינזברג.
היסטוריה

עם הקמתה של אוניברסיטת בר-אילן בשנת 1955, החל לפעול בה קורס אחד בתחום מדעי החיים – ביולוגיה כללית, שאותו לימד פרופ' אליהו פינסקי. בשנה השנייה הצטרף אליו פרופ' דוד סומפולינסקי וקורסים נוספים נפתחו בבוטניקה, בקטריולוגיה רפואית (שנקראה מאוחר יותר מיקרוביולוגיה) וביוכימיה. בשנים שלאחר מכן, עם פתיחתם של קורסים נוספים בזואולוגיה ואקולוגיה, הוקמה באוניברסיטה המחלקה למדעי החיים והפכה לאחת ממחלקות הפקולטה למדעי הטבע והמתמטיקה בבר-אילן, לצד מחלקות הכימיה, הפיזיקה, המתמטיקה ומדעי המחשב.
באוקטובר 1989, בעקבות התפתחותו המסיבית של המחקר בתחום, והגידול במספר החוקרים והסטודנטים במחלקה, המחלקה למדעי החי קיבלה מעמד של פקולטה. הדיקן הראשון שלה היה פרופ' שמואל זלצברג, מומחה לביולוגיה מולקולרית ולווירולוגיה. באפריל 2006 נקראה המחלקה ע"ש מינה ואבררד גודמן מבריטניה שתרמו לחיזוק הפעילות המחקרית בה.
הפקולטה כיום

הפקולטה למדעי החיים חותרת להעניק לסטודנטים חינוך מדעי רגיש לצורכי הציבור, ולמימד החברתי, הכלכלי והסביבתי של המחקר הביולוגי, חינוך המלווה גם בהיבט יהודי, הלכתי ומוסרי. בשל היותה מדע רב ענפי, מקיימת הפקולטה מחקרים רב תחומיים רבים ומשתפת פעולה עם מחלקות מתחומים אחרים. לדוגמה: חוקרים מהמחלקה לבוטניקה משתפים פעולה עם חוקרים מהמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, זיקות נוספות מתקיימות עם תחום מדעי המחשב, ויתר חוקרי מדעי הטבע.
המכון לחקר הסרטן פועל במסגרת הפקולטה.
מסלולי הלימוד

מסלולי הלימודים לתואר ראשון: מדעי החיים, ביוטכנולוגיה, ביולוגיה חישובית (ביואינפורמטיקה), ביופיזיקה ואופטומטריה. מסלולי הלימודים לתואר שני: בוטניקה, ביוכימיה, זואולוגיה, מיקרוביולוגיה, אקולוגיה, ביולוגיה הומנית, ביוטכנולוגיה וביולוגיה חישובית. בלימודים לתואר שלישי נקבע הנושא הנחקר בהתאם לנושאי המחקר של המנחה במעבדה שבה בחר הסטודנט להתמחות.
בנוסף פועלות בפקולטה גם מכינה ללימודי רפואה המיועדת לבוגרי תואר ראשון הנדרשים לעמוד בציוני סף ללימודי רפואה, ותוכנית קדם רפואה באנגלית, המיועדת לסטודנטים המתעתדים ללמוד רפואה בארצות הברית.
ברימאט

| --- | --- |
סמל ברימאטסמל ברימאט
אוטל דה ויל
אוטל דה ויל
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  גראנד אסט
 מחוז:  בא-רן
 שטח:  29.54 קמ"ר
 גובה:  150 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  10,238 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  338 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°43′55″N 7°42′30″E﻿ / ﻿48.731944444444°N 7.7083333333333°E﻿ / 48.731944444444; 7.7083333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.Brumath.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ברימאט(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ברימאט(למפת גראנד אסט רגילה) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה א. דה פ.  או-דה פראנס  בלגיה לוקס. גרמניה שווייץברימאט(למפת גראנד אסט מוגדלת) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה שומון בורגון-פראנש-קונטה איל דה פראנס  או-דה פראנס  בלגיה לוקסמבורג גרמניה שווייץברימאט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ברימאט (בצרפתית: Brumath) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. אגנו נמצאת 13 ק"מ דרום-מערבית לאגנו ו-17 ק"מ צפון-מערבית לבירת המחוז שטרסבורג.
גאוגרפיה

העיר נמצאת בין שתי הערים הגדולות במחוז בא-רן שטרסבורג ואגנו. ממערב לעיר עובר כביש מהיר A4 שמחבר את אלזס עם פריז. בעיר עצמה זורם נהר הזורן בדרכו אל עבר הריין.
מקור השם

ברימאט מופיעה לראשונה במפה של תלמי במאה השנייה בשם Brokomagos ובמפת פויטינגר בשם Breucomagus. במאה השמינית מופיע השם Brocmagad ובמאה העשירית Bruomade. בשנת 1165 השם הופך ל-Brumat שבהמשך עובר לשם הנוכחי Brumath.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
העיר ברימאט היא אחת הערים הבודדות באלזס שמיושבות ברציפות במשך 5,000 שנה. היא שימשה כבירת הטריבוקים, שבט גרמאני שישב באלזס. לאחר מפלת אריוביסטוס על ידי יוליוס קיסר, הרומאים התירו לטריבוקים להתיישב על הגדה הימנית של הריין ומקום מושבם, היום מחוז בא-רן, נקרא Civitas Tibocorum ועיר בירתם Brocomagus. העיר נכבשה מידי הרומאים ב-365 על ידי הסואבים.
בעת החדשה עברה העיר את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.
הערות שוליים

↑  Encyclopédie de l'Alsace, t. 11 : Rhin-Strasbourg, Publitotal, 1985(בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15271210r (data)  GND: 4543662-9  VIAF: 241862249   WorldCat (עם VIAF): 241862249
בשאר חלבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1996 (בן 28 בערך) דלית אל-כרמל, ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה פאראלימפית 
 מועדון:  מרכז השיקום של איל"ן בחיפה
 מאמן:  יעקב ביננסון
 
בשאר חלבי (בערבית: بَشَّار حلبي; נולד ב-1996) הוא שחיין פאראלימפי דרוזי-ישראלי, חבר המשלחת הישראלית למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020). חלבי הוא הדרוזי הראשון שייצג את ישראל בתחרוית שחייה עולמיות והדרוזי השני שייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים.
קורות חיים

חלבי נולד בדלית אל-כרמל. הוא נולד פג בשבוע ה-24 להריון וכתוצאה מכך סבל משיתוק בפלג גופו התחתון. בצעירותו ניהלה המשפחה מאבק על קידום נגישות בקהילה, מאבק שאחריו הוזמן להתאמן בשחייה בבית הלוחם בחיפה. בהמשך עבר להתאמן במרכז השיקום של איל"ן בחיפה תחת המאמן יעקב ביננסון.
התחרה באליפות אירופה וסיים בשנת 2018 במקום החמישי ובשנת 2021 במקום השישי. בשנת 2019 התחרה באליפות העולם ודורג במקום השביעי.
על אף ניתוח שעבר ברגלו בחודש שקדם לתחרות, בשנת 2021 השתתף במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו. הוא התחרה במשחה 100 מטר בסגנון חזה ודורג במקום ה-13 עם תוצאה של 2.37:37 דקות.
הערות שוליים

↑  "יש בי המון תקווה", ישראל היום, 22 בינואר 2020.
↑  אסי ממן, ‏מהפך: בשאר חלבי ייצא למשחקים הפראלימפיים, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2021
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכסנדר אלכסיינקו |  |
|  בדמינטון | נינה גורודצקי |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  הרמת כוח | פולינה כצמן |  |
|  חתירה | שמוליק דניאל •  מורן סמואל • רביעייה מעורבת (סימונה גורן, ברק חצור, מיכל פיינבלט, אחיה קליין וההגאית מרלנה מילר) |  |
|  טניס | אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג • יוסי סעדון • גיא ששון |  |
|  טניס שולחן | קרולין טביב |  |
|  ירי תחרותי | יוליה צ'רנוי • דורון שזירי |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני (קפטן), אורי מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין, נועה מלכה) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו •  עמי דדאון • אראל הלוי • בשאר חלבי • אריאל מליאר •  מארק מליאר •  איאד שלבי |  |
ג'ון דה וולף

ג'והאנס הילדברנד "ג'ון" דה וולף (בהולנדית: Johannes Hildebrand "John" de Wolf; נולד ב-10 בדצמבר 1962 בסחידם שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ומאמן בהווה, המשמש כעוזר מאמן בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים

דה וולף החל את הקריירה המקצוענית שלו בספרטה רוטרדם, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בשנת 1983. לאחר שתי עונות בקבוצה, הוא עזב לחרונינגן, בה המשיך להרשים וקיבל את הזימון הראשון שלו לנבחרת הולנד בשנת 1987.
בשנת 1989 הוא עבר לפיינורד, ולאחר עונה ראשונה בה היה מחוץ לסגל הקבוצה הראשונה, הוא מצא את מקומו בקבוצה וזכה עמה באליפות הולנד בעונת 1992/1993. במהלך העונות שלו במועדון ערך שלוש הופעות נוספות במדי נבחרת הולנד, ועם הקבוצה הוא הגיע עד לשלב חצי הגמר של גביע אירופה למחזיקות גביע לעונת 1991/1992, בו הפסידה פיינורד למונקו בשל שערי חוץ.
בחודש דצמבר 1994 עבר לוולברהמפטון וונדררס מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג, הליגה השנייה בחשיבותה באנגליה, תמורת 600 אלף לירה שטרלינג. תוך זמן קצר מינה אותו המאמן גרהאם טיילור לקפטן, הקבוצה, ויחד עם הקבוצה הוא הגיע לשלב רבע הגמר של גביע הפוטבול ליג, כשכזכור במיוחד משחק בו הבקיע שלושער מעמדת הבלם במשחק נגד פורט וייל. אמנם, הוא סבל מפציעת ברך שהשביתה אותו ממשחקי ההעפלה לפרמייר ליג, בהם הקבוצה הפסידה לבולטון וונדררס.
בעונה העוקבת החמיץ דה וולף את רוב משחקי הקבוצה, שסיימה במקום ה-20 בליגה. הוא הסתכסך עם המאמן החדש מארק מקגי שניסה להעביר אותו לקבוצת המילואים של המועדון, וטען כי אין זה ראוי ששחקן מנוסה כמוהו שלא נפצע ישחק בקבוצת המילואים. הוא עזב את המועדון זמן קצר לאחר מכן, וחזר למולדתו כשחתם בפנלו מליגת המשנה ההולנדית.
לאחר עונה אחת בפנלו, הוא עזב את המדינה פעם נוספת, והצטרף להפועל אשקלון מהליגה הבכירה בישראל. הוא התקשה לקבל דקות משחק במדי המועדון וערך שלוש הופעות ליגה בלבד, כשבמשחקו האחרון אף הבקיע שער עצמי. הוא חזר במהרה להולנד וחתם בהלמונד ספורט מליגת המשנה ההולנדית. היו לו יחסים מתוחים עם המועדון, ושני הצדדים הגיעו להסכמה הדדית להתיר את חוזהו במועדון במהלך עונתו השנייה במועדון. הוא סיים את העונה כמאמן-שחקן בקבוצה החובבנית צווארט-ויט '28.
קריירה בינלאומית

ב-16 בדצמבר 1987 ערך דה וולף את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-0 על נבחרת יוון במסגרת מוקדמות יורו 1988. לאחר הופעה זו, לא שיחק במדי הנבחרת במשך חמש שנים. הוא חזר לשחק בנבחרת תחת המאמן דיק אדבוקאט, וערך חמש הופעות נוספות במדי הנבחרת בין השנים 1993–1994.
ב-24 במרץ 1993 הוא הבקיע צמד שערים בניצחון 6-0 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 1994, אך לא זכה לשחק בטורניר. ב-1 ביוני 1994 הוא ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, בניצחון 7-1 על נבחרת הונגריה במשחק ידידות.
קריירת אימון

דה וולף אימן קבוצות בליגות הנמוכות בהולנד ובטורקיה. בין השנים 2013–2014 שימש כעוזר מאמן בספרטה רוטרדם. בשנת 2019 החל לשמש כעוזר מאמן בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן

| --- | --- |

 ארגון ממשלתי
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 תלמידים
 :  2,000 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′01″N 34°50′30″E﻿ / ﻿32.067050054282°N 34.841779545312°E﻿ / 32.067050054282; 34.841779545312
 esc.biu.ac.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן(למפת גוש דן רגילה) הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן
 
הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן היא פקולטה באוניברסיטת בר-אילן שברמת גן. במסגרת הפקולטה לומדים כ-2,000 סטודנטים ועשרות פוסט-דוקטורנטים בארבע מחלקות: כימיה, מדעי המחשב, מתמטיקה ופיזיקה. דקנית הפקולטה היא פרופ' שרית קראוס. בעבר כיהנו בתפקיד זה פרופ' שלמה הבלין (זוכה פרס ישראל לפיזיקה) ופרופ' מלכה שפס, (הדיקנית החרדית הראשונה בארץ).
מבנה הפקולטה > מחלקות

המחלקה למתמטיקה - מציעה תוכניות לימודים לשלושה תארים - בוגר במדעים (B.Sc.), מוסמך למדעים (M.Sc.), ודוקטורט לפילוסופיה (Ph.D). ראש המחלקה הוא פרופ' יורם לוזון.
המחלקה למדעי המחשב - מקיימת תוכניות לימוד לתואר ראשון, שני ושלישי, וכן תוכניות לתלמידי תיכון. ראש המחלקה הוא פרופ' גל קמינקא.
המחלקה לכימיה - נוסדה ב-1955. ראש המחלקה הוא פרופ' דוד זיתון.
המחלקה לפיזיקה - נוסדה בשנת 1955 על ידי פרופ' משה ימר ופועלים בה כ-30 אנשי סגל ו-400 סטודנטים שבראשם פרופ' ליאור קליין.
מבנה הפקולטה > מרכזים ומכוני מחקר

קונסורציום לרובוטיקה
מרכז גלברד למדעי המתמטיקה
מרכז לכימיה תרופתית על שם ברנרד מרקוס
מכון אמי נתר למתמטיקה
המרכז למוליכות על
המרכז האינטרדיציפלאנרי הביופיזיקלי
מרכז מחקר לאומי להנעה אלקטרוכימית
ראו גם

המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן
הערות שוליים

↑  אודות הפקולטה | הפקולטה למדעים מדויקים, באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  דקנית הפקולטה למדעים מדויקים, פרופ' שרית קראוס | אוניברסיטת בר-אילן, באתר www.biu.ac.il
↑  דבר ראשון, ‏גאווה לאומית: הכירו את כלות וחתני פרס ישראל התשע"ח, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 באפריל 2018
↑   ג'ודי מלץ, לראשונה: אשה מונתה לרקטור אוניברסיטת בר אילן, באתר הארץ, 18 ביוני 2014
↑  הדיקנית החרדית הראשונה, והמתמטיקה של האמונה, באתר ynet, 18 באוקטובר 2013
↑  אודות המחלקה | המחלקה למתמטיקה, באתר math.biu.ac.il
↑  סגל אקדמי בכיר | המחלקה למתמטיקה, באתר math.biu.ac.il
↑  סגל אקדמי | CS@BIU, באתר cs.biu.ac.il
↑  סגל אקדמי | המחלקה לכימיה, באתר ch.biu.ac.il
↑  דבר ראש המחלקה | המחלקה לפיזיקה, באתר physics.biu.ac.il
↑  סגל אקדמי | המחלקה לפיזיקה, באתר physics.biu.ac.il
↑  מרכזים ומכוני מחקר | הפקולטה למדעים מדויקים, באתר אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0368 5316  LCCN: no99057755  VIAF: 144573635   WorldCat (עם VIAF): 144573635 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בשארה א-ראעי

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1940 (בן 84) לבנון הגדולה חמלאיא (ער'), לבנון 
 מדינה:  לבנון לבנון
 השכלה:  מכללת נוטרדאם ג'מהור  האוניברסיטה האפיפיורית של לטרנו 
 מעסיק:  אוניברסיטת סן-ז'וזף 
 תפקיד:  חשמן (24 בנובמבר 2012)  בישוף טיטולרי (2 במאי 1986)  בישוף דיוקסי (9 ביוני 1990)  הפטריארך המארוני של אנטיוכיה (15 במרץ 2011)  auxiliary bishop (2 במאי 1986) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית, הכנסייה המרונית 
 פרסים והוקרה:  צלב גדול של לגיון הכבוד (2011)  אורח כבוד של מקסיקו סיטי (2012)  הסרט הגדול של מסדר הארז (2012)  מסדר אל-קודס (2014) 
 
הפטריארך בשארה בוטרוס א-ראעי (בערבית: بشارة بطرس الراعي, תעתיק מדויק: בשארה בטרס אלראעי; נולד ב-25 בפברואר 1940) הוא הפטריארך המרוני ה-77 של אנטיוכיה. א-ראעי מחזיק גם במשרת חשמן הכנסייה הקתולית.