stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראובן כהנא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 בית אלפא, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  יוני 2003 (בגיל 72 בערך) ירושלים 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  רמת יוחנן 
 מנחה לדוקטורט:  Neil Smelser 
 צאצאים:  אהוביה כהנא 
 תרומות עיקריות
 הצופן הבלתי פורמלי
 
ראובן כהנא (1931 – יוני 2003) היה סוציולוג ישראלי, חוקר חינוך, ופרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

ראובן כהנא נולד בשנת 1931 בקיבוץ בית אלפא כבן לעולי העלייה השלישית. על רקע הפילוג הרעיוני בקיבוץ, עזבה המשפחה בשנת 1940 לקיבוץ רמת יוחנן.
את לימודי התואר הראשון סיים כהנא בשנת 1967 באוניברסיטה העברית בחוגים סוציולוגיה ופילוסופיה. את התזה בתואר השני, בסוציולוגיה היסטורית השוואתית, כתב בהדרכתו של פרופ' שמואל נח אייזנשטדט, ואת לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ברקלי בארצות הברית.
עם תום לימודיו, חזר כהנא ללמד באוניברסיטה העברית, במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה ובבית הספר לחינוך, במגמה לסוציולוגיה של החינוך, שם לימד במשך 33 שנה.
כהנא נפטר ביוני 2003 בירושלים ונקבר בקיבוץ רמת יוחנן. מאז מותו מעניקה המחלקה לסוציולוגיה והמגמה לסוציולוגיה של החינוך באוניברסיטה העברית, פרס על שמו של כהנא לעבודת מ.א. מצטיינת.
תרומות תאורטיות

כהנא ניתח את החינוך המקצועי בישראל כמערכת המכשירה כוח אדם מקצועי, על תוכניות הלימודים והפרקטיקות בכיתה.
כהנא זיהה את המקורות הרעיוניים וארגוניים של תנועות הנוער בישראל ומצא שהן נגזרות של תנועות אירופאיות כגון הקומסמול והוונדרפוגל.
כהנא ניסח את "הצופן הבלתי פורמלי", הם מאפייני החינוך הבלתי פורמלי. בעקבות מחקר מקיף על תנועות הנוער והחינוך המשלים בישראל.
ספרים ופרסומים

כהנא, ראובן. קווים לניתוח סוציולוגי של ארגוני נוער בלתי-פורמליים. מגמות, כ"א, 1974. 36--46.
כהנא, ראובן וסטאר, ליאורה. חינוך ועבודה: תהליכי סוציאליזציה מקצועית בישראל. ירושלים: מאגנס. 1984
Kahane, Reuven. Legitimating and Integration in Developing Societies: The Case of India. Boulder, CO: Westview. 1982
Kahane, Reuven. Multicode organizations: A conceptual framework for the analysis of boarding schools. Sociology of Education, 61, 211--226. 1988.
Kahane, Reuven & Starr, Laura . Technological knowledge, curriculum and occupational role potential. Sociological Review, 35, 537-558. 1987.
Kahane, Reuven (in collaboration with Tamar Rapoport) . The Origin of Postmodern Youth: Informal Youth Movements in a Comparative Perspective. New York: Walter de Gruyter. 2001.
הערות שוליים

↑  כהנא, ראובן. (1966). שקיעת האצולה ביפן, הודו ואינדונזיה, עבודת גמר לתואר מ.א. האוניברסיטה העברית, המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה.
↑  Kahane, Reuven. (1970). Higher Education and Political Integration: the Case of India, PHD Dissertation, University of California at Berkeley
↑  כהנא, ראובן וסטאר, ליאורה. חינוך ועבודה: תהלכי סוציאליזציה מקצועית בישראל. ירושלים, מאגנס, 1984.
↑  מאפייני החינוך הבלתי פורמלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263451105171  BIBSYS: 90340376  BnF: cb124142256 (data)  CiNii: DA10957956  GND: 115610138  ISNI: 0000 0001 0893 1684  LCCN: n82160895  NTA: 069812187  RERO: 02-A003438078  SUDOC: 078536979  VIAF: 44386609   WorldCat (עם VIAF): 44386609
רהצ'וב

רהצ'וב (בבלארוסית: Рагачо́ў, רהצ'ואו; ברוסית: Рогачёв, רוגצ'וב; בפולנית: Rohaczów, רוהצ'וב; ביידיש: ראָגאַטשאָוו) היא עיר במחוז הומל שבמזרח בלארוס, על גדתו המערבית של נהר דניפר בהצטלבותה עם נהר דרוט. בעיר התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

רהצ'וב נזכרת לראשונה בשנת 1142, ומסוף המאה ה-13 הייתה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא, ולאחר מכן בשליטת האיחוד הפולני-ליטאי. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, סופחה העיר לשטחי האימפריה הרוסית.
בשנת 1863 הוציאו הרוסים להורג בעיר את אחד ממובילי מרד ינואר.
יהודי רהצ'וב

בשנת 1897 נמנו בעיר 5,047 יהודים, ובשנת 1923 נמנו בה 6,230 יהודים, כמחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיר בית ספר יידי. בעיר נולדו בין היתר הרב יוסף רוזין והמחזאי שמואל הלקין והאמן אנטולי קפלן.
עם פרוץ מבצע ברברוסה הצליחו רבים מיהודי העיר להתפנות מזרחה, בזכות מסילת הרכבת שעברה בה, ורבים מהגברים היהודים בה גויסו לשורות הצבא האדום.
ב-3 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ביססו את  השליטה בה ב-14 בחודש. לאחר מכן, רוכזו היהודים שנותרו בעיר בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה.
באוקטובר 1941 הובאו לגטו שבעיר יהודים נוספים מגטאות ומיישובי הסביבה, ורכוש היהודים בעיר נשדד. ב-1 בנובמבר 1941 רצחו שוטרים גרמנים ובלארוסים את כל יושבי הגטו, בין 1,500 ל-2,700 איש. לאחר מכן, רצחו הגרמנים גם ילדים ממשפחות מעורבות בעיר.
רו

ערך זה עוסק באות באלפבית היווני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| Ρ ρ רו |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
רו (אות גדולה: Ρ, אות קטנה: ρ או ϱ) היא האות השבע-עשרה באלפבית היווני. בספרות יווניות היא שקולה למספר 100.
מקורה של האות באות השמית/פיניקית ריש. ביוונית מודרנית נהגית האות כצליל רי"ש מכתשי. ביוונית עתיקה נהגתה האות בתחילת מילה תוך נישוף, ולכן תועתקה ללטינית כ-rh.
התפתחות של האות

האות התפתחה לאותיות הלטיניות R ו-P ולאות הקירילית Р.
שימושי האות ρ

בפיזיקה האות ρ מייצגת צפיפות חומר, צפיפות מטען נפחית והתנגדות סגולית.
במתמטיקה:
במערכת קואורדינטות גלילית, האות ρ משמשת לסמל רדיוס במובן גלילי - כלומר המרחק מציר הגליל.
באלגברה ליניארית מסמלת את דרגת המטריצה המיוחסת.
בתורת הקבוצות מסמלת את טיפוס הסדר של קבוצת המספרים הממשיים.
בסטטיסטיקה האות מסמלת את מתאם ספירמן.
באסטרונומיה רו קטנה מציינת את הכוכב ה-17 בבהירותו במערכת כוכבים.
קרב צ'סמה

קרב צ'סמה היה קרב ימי שהתרחש ב־7 ביולי 1770 בין הכוחות של האימפריה הרוסית לבין כוח של האימפריה העות'מאנית בים האגאי ליד חופי טורקיה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי למרות נחיתות מספרית משמעותית. כתוצאה מהניצחון בקרב הרוסים שיבשו באופן משמעותי את יכולת הטורקים לשמור על נתיבי השייט בים.
רקע

הקרב התרחש במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) במסגרתה הכוח הימי הרוסי הגיע לים האגאי וניהל מערכה ימית תוך ניצול עזרה מהאנגלים. בקרב השתתף גם כוח אנגלי בפיקוד ג'ון אלפינסטון שתמך ברוסים.
הקרבות באזור החלו עוד ב־5 ביולי 1770 כאשר הספינות הרוסיות תקפו את הטורקים והטביעו את אוניית הדגל של הטורקים. כתוצאה מכך, הטורקים החלו בנסיגה והגיעו לחוף באזור צ'סמה בה הם היו מוגנים על ידי תותחי חוף שהיו מוצבים במבצר.
הקרב

במהלך 6 ביולי הצדדים התארגנו לקרב מכריע. הרוסים הכינו לקראת הקרב 4 ספינות הבערה במטרה לנצל אותן במתקפה. הקרב החל במהלך הלילה אור ל־7 ביולי. ספינות רוסיות החלו בירי תותחים ותוך שעה אחת האוניות הטורקיות התפוצצה. מהחלקים הבוערים שהתפזרו התפוצצה אונייה טורקית נוספת. לקראת בוקר, ספינות הבערה החלו להתקדם לאוניות הטורקיות. רק שתיים מהן הצליחו להתקרב לאוניות טורקיות ולהבעיר אותן.  מהלך זה הביא לנזק משמעותי ל־5 אוניות קרב טורקיות. ההתפוצצויות באוניות טורקיות נמשכו עד הבוקר והתפוצצו עוד 10 אוניות מלחמה.
תוצאות הקרב

כתוצאה מהמפלה ומאיבוד מספר רב של אוניות הטורקים התקשו לשמור על נתיבי האספקה בים האגאי. יתרה מכך, הרוסים הצליחו להתחיל במצור על דרדנלים.
יקטרינה הגדולה נתנה כבוד גדול למשתתפי הקרב ובמיוחד למפקדים. בארמון הגדול בפטרהוף הוקם אולם מיוחד לזכר הקרב, הוקמו מספר פסלים, ארמון צ'סמה בסנקט פטרבורג וכנסיית צ'סמה.
לזכר הקרב בוצע יציקת מדליות מזהב ומכסף וכל משתתפי הקרב קיבלו אותם. גריגורי אורלוב קיבל אישור להוסיף לשם משפחה שלו סיומת "צ'סמנסקי".
בצי הקיסרי הייתה אוניית מלחמה בשם "צ'סמה" ואחד מיישובי בהרי אורל נקרא צ'סמה על שם הקרב.
קרייג שייקספיר

קרייג רוברט שייקספיר (באנגלית: Craig Robert Shakespeare;‏ 26 באוקטובר 1963 – 1 באוגוסט 2024) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי.
קריירה כשחקן

קרייג שייקספיר נולד וגדל בברמינגהאם שבאנגליה והחל את דרכו המקצועית בכדורגל בוולסל כשהוא משחק כקשר התקפי. שייקספיר שבילה את רוב הקריירה שלו בוולסל דירג את השער שכבש בתיקו 2-2 של קבוצתו עם צ'לסי באוקטובר 1984 כשער היפה ביותר בקריירה שלו. בשנת 1989, חתם שייקספיר בשפילד ונסדיי מהליגה הראשונה באנגליה (שנחשבה אז לשנייה בחשיבותה) תמורת 300 אלף אירו. במדי שפילד שיחק שייקספיר במשך עונה אחת בה ערך 17 הופעות ליגה במהלכן לא כבש שער אחד ולאחר מכן חתם בווסט ברומיץ' אלביון. במהרה הפך שייקספיר לשחקן הרכב קבוע במדי ווסט ברום והיה לבועט הפנדלים הקבוע של הקבוצה ששיחקה אז בליגה השלישית באנגליה. בשנת 1993, עבר שייקספיר לגרימסבי טאון שם שיתף פעולה עם חברו מוולסל אלן באקלי כשלאחר מכן שיחק בסקאנת'רופ יונייטד, טלפורד יונייטד והדנספורד טאון שבמדיה פרש ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן

בשנת 1999, לאחר פרישתו ממשחק פעיל הצטרף שייקספיר כמאמן לאקדמיית הכדורגל של וסט ברומיץ' אלביון בה שימש כמאמן במספר קבוצות עד שבשנת 2006 הפך למאמנה של קבוצת המילואים של המועדון. בחודש אוקטובר עקב פיטורי מאמנים בווסט ברום הפך שייקספיר למאמנה הזמני של הקבוצה הבוגרת של ווסט ברום וניהל את המשחק נגד קריסטל פאלאס בו ניצחה הקבוצה 2-0. בחודש יוני 2008, עזב שייקספיר את ווסט ברום לטובת תפקיד עוזר המאמן בלסטר סיטי. לאחר שנתיים כעוזר בלסטר סיטי עבר שייקספיר לתפקיד עוזר המאמן בהאל סיטי ולאחר עונה אחת חזר לתפקיד עוזר המאמן בלסטר סיטי שם שיתף פעולה עם קלאודיו ראניירי.
בעונת 2015–2016, תחת קלאודיו ראניירי זכתה לסטר סיטי באליפות הראשונה בתולדותיה שבשל משאביה הצנועים יחסית של לסטר בהשוואה לקבוצות הצמרת באנגליה, זכייה זו נחשבת למפתיעה ביותר מאז הקמת הפרמייר ליג. ב-23 בפברואר 2017 עקב פיטוריו של קלאודיו ראניירי מהקבוצה מונה שייקספיר למאמנה הזמני של לסטר וניהל את משחקו הראשון בניצחון 3-1 על ליברפול. ב-12 במרץ מונה שייקספיר לתפקיד המאמן הראשי בקבוצה עד לתום העונה. ב-17 באוקטובר 2017 פוטר מתפקידו.
באוקטובר 2023 פורסם כי שייקספיר אובחן כחולה סרטן, בבוקר 1 באוגוסט 2024 הוא נפטר ממחלתו בגיל 60.
הערות שוליים

↑  Ex-Leicester boss Shakespeare dies aged 60, BBC, ‏1 באוגוסט 2024.
רימון השנהב

העתק של רימון השנהב
ציור של הכתובת. האותיות החסרות מצוירות בצבע דהוי
רימון השנהב הוא פריט ארכאולוגי בגודל אצבע שנרכש על ידי מוזיאון ישראל. בניגוד למשתמע משמו, הרימון אינו עשוי משנהב אלא מעצם של היפופוטם. בעת רכישתו נחשב לפריט הארכאולוגי היחיד שנמצא עד אותה עת מבית המקדש הראשון, אולם בשנת 2004 הועלו חשדות שהפריט מזויף והוא הוסר מהתצוגה.
הפריט נושא את הכתובת "לבי (תיהו) ה קדש כהנם" ("לבית ה' קודש כהנים"), והוא זוהה כחלק משרביט ששימש את כוהני בית המקדש הראשון. קוטרו המרבי הוא כ-2 ס"מ וגובהו כ-4 ס"מ.
הראשון שחקר את הפריט היה הפרופסור הצרפתי אנדרה למר (André Lemaire) (צר'), אשר נתקל בו אצל סוחר עתיקות ירושלמי בתחילת שנות השמונים. הוא פרסם את הממצאים במאמר בשנת 1984. לאחר מכן הוצג הפריט במוזיאונים שונים ברחבי העולם. הרימון נרכש בשנת 1988 על ידי מוזיאון ישראל. הוא נרכש מסוחר עתיקות אנונימי בעבור 600 אלף דולר, אשר התקבלו מתורם שווייצרי.
לאחר רכישת הפריט החל להתעורר חשד כי הפריט מזויף. ועדת מומחים של רשות העתיקות בהשתתפות פרופ' יובל גורן קבעה בשנת 2004 כי הרימון הוא זיוף והוא הוסר מתצוגת המוזיאון. באותה שנה, משטרת ישראל הגישה כתבי אישום פליליים נגד עודד גולן, באשמת זיוף עתיקות. זו הייתה הפעם הראשונה שבית המשפט דן במקרה של זיוף עתיקות. ב-14 במרץ 2012 גולן זוכה מכל אשמה, מחמת הספק. בין הפריטים בהם דן בית המשפט היה גם רימון השנהב.
בחודש מאי 2007 שלושה מחברי ועדת המומחים המקורית בדקו מחדש את הכתובת שעל הרימון. שמואל אחיטוב, אהרון דמסקי ויובל גורן שינו חלק קטן מהמסקנות של הוועדה המקורית, אך בסופו של דבר דבקו במסקנה שמדובר בזיוף. פרופסור למר דבק בעמדתו לפיה הרימון הוא אותנטי.
בשנת 2008 הגיש פרופסור יצחק רומן חוות דעת מומחה, לפיה הרימון אינו מזויף. לדבריו טעתה ועדת המומחים מ-2004 כשטענה שמדובר ברימון עתיק שהוסיפו לו כיתוב לאחרונה. רומן בדק את הרימון באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים וגילה שהן הרימון והן הכיתוב עתיקים באותה מידה, מכיוון שקווי השבר העתיקים ברימון חוצים את האותיות. כמו כן הוא גילה שהפטינה שנמצאת בתוך האותיות לא הודבקה אליהן, אלא האותיות חרוטות לתוך החומר ולכן הפטינה טבעית.
ראו גם

רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20101224091225/http://www.bib-arch.org/news/roman-report-hebrew.pdf - חוות דעת מומחה - רימון ITM 070106ir], מאת פרופ' יצחק רומן.
רכס שיירות

| --- | --- |

רכס שיירות ושמאלה לו קטע מדרך בורמה, ליד היישוב בית מאיר
 מידע כללי
 גובה:  548 מ' 
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  ישראלישראל
 רכס הרים:  הרי יהודה 
 קואורדינטות:  31°48′12″N 35°02′07″E﻿ / ﻿31.8033333°N 35.0352778°E﻿ / 31.8033333; 35.0352778
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) רכס שיירות(למפת הרי ירושלים רגילה) רכס שיירות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רכס שיירות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רכס שיירות
 
משלט 21 על רכס שיירות, מימינו כביש 1, ומשמאלה לו דרך בורמה
קטע מדרך בורמה ברכס שיירות
רכס שיירות הוא רכס הרים בהרי ירושלים מדרום לכביש 1 ששולט בעין על הקטע המחבר בין שער הגיא למחלף שורש. ברכס שוכן היישוב בית מאיר, שמורת המסרק ושרידי משלטים ממלחמת העצמאות. הרכס הוא חלק מאזור פארק רבין. מדרום לרכס עובר נחל דרך בורמה, הקרוי על שם דרך בורמה שעולה בתוואי הנחל לעבר רכס שיירות.
שמו של הרכס ניתן לו על שמן של השיירות שעלו לירושלים במהלך מלחמת העצמאות. הרכס היה נקודת מפתח באבטחת הדרך לירושלים. על הרכס זה התנהלו קרבות קשים של חטיבת פלמ"ח - הראל, ולוחמים רבים נפלו בהם. אתרי הקרבות המרכזיים היו הכפר בית מחסיר, שמורת המסרק (משלט 17), משלט 16 ומשלט 21. ככלל חיילי הפלמ"ח עסקו בכיבוש היעדים שעל הרכס ולאחר מכן העבירו את האחריות לשמירה עליהם ללוחמי החי"ש מגדוד "בית חורון" של חטיבת עציוני.
קרייגבון

| --- | --- |

מראה מרכז העיר מאגם קרייגבון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  צפון אירלנד צפון אירלנד
 מחוז:  מחוז ארמה
 שפה רשמית:  אנגלית, אירית
 תאריך ייסוד:  1965
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  65,136 (2008)
 קואורדינטות:  54°26′50″N 6°23′18″W﻿ / ﻿54.4472°N 6.38833°W﻿ / 54.4472; -6.38833 
 אזור זמן:  UTC
 אתר הבית
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קרייגבון(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קרייגבון(למפת צפון אירלנד רגילה) בלפסט דרי באלמינה ניורי אירלנדקרייגבון(למפת צפון אירלנד מוגדלת) בלפסט דרי באלמינה ניורי אירלנדקרייגבון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קרייגבון (באנגלית: Craigavon באירית: Creag Abhann) הוא יישוב במחוז ארמה שבצפון אירלנד. זהו יישוב מתוכנן שבנייתו החלה ב-1965 והוא קרוי על שמו של ראש ממשלת צפון אירלנד הראשון, ג'יימס קרייג. הכוונה הייתה שהיישוב יהווה את ליבה של עיר בדגם אנכי שיכלול את הערים לורגן ופורטדאון, אך תוכנית זו נכשלה ברובה ופחות ממחצית העבודות המתוכננות הושלמו. כיום מקובל השם קרייגבון לציון השטח העירוני שבין שתי הערים הללו. היישוב בנוי בין שני אגמים מלאכותיים והוא כולל אזור מגורים גדול (בראונלאו), אזור מגורים קטן יותר (מנדוויל) ואת מרכז היישוב (הייפילד) שכולל מרכז קניות, בית משפט ואת מטה המועצה המקומית.
לעיתים נקרא היישוב בשם "האזור האורבני של קרייגבון" (Craigavon Urban Area) הכולל את קרייגבון, לורגאן, פרוטדאון, וורינגסטאון ובלירי ושאוכלוסייתו מונה כ-65,000 תושבים.
היסטוריה > התוכניות המקוריות

קרייגבון תוכננה להיות "עיר חדשה" בצפון אירלנד כדוגמת העיר מילטון קינס שבבריטניה. על פי היוזמה המקורית היא הייתה אמורה להיות עיר בדגם אנכי שתיצור רצף אורבני בין לורגן לבין פורטדאון. השיקול שעמד במרכז ההחלטה לבנות את היישוב החדש היה מבוסס על תחזיות לגידול באוכלוסייה בעשורים הבאים שיצריך בנייה רחבה למגורים. מיזמים דומים שבוצעו בבריטניה הושלמו בהצלחה ובאופן מסוים הייתה היוזמה להקמת קרייגבון סמל להפיכתה של צפון אירלנד לארץ מודרנית ולחלק בלתי נפרד מבריטניה. מספר נימוקים היו להתאמתו של האתר שהוצע לבנייתו של היישוב, כולל קיומם של מרכזי האוכלוסייה שכבר היו באזור, הבסיס התעשייתי, הקרבה לבלפסט והאמונה שקרייגבון תהווה שטח להמשך פיתוחה של בלפסט. התקווה הייתה שהיישוב החדש ימשוך את תושבי בלפסט בשל אופיו הפרברי ושמשיכה דומה תתקיים גם במגזר העסקי של בלפסט. לחלק מהמשפחות שעברו לקרייגבון הוצעו תמריצים כספיים. כביש M1 נסלל כדי לקשר את העיר החדשה עם בלפסט והיו גם תוכניות להחליף את תחנות הרכבת של לורגן ושל פורטדאון עם תחנה גדולה חדשה בקרייגבון. בית החולים האזורי של קרייגבון נבנה כדי להחליף את בתי החולים הקטנים ביישובים שבסביבה.
ביקורות שנמתחו על המיזם ציינו שדרי תתאים יותר ושמחוז ארמה נבחר כדי לשמר את הרוב הפרוטסטנטי באזורים שממזרח לנהר באן.
עיצובה של תוכנית העיר הייתה חדורה ברוח התקופה. המתכננים הפרידו בין תנועת כלי הרכב לבין תנועת הולכי הרגל ורוכבי האופניים בכל מקום בו הדבר התאפשר ויצרו רשת של נתיבים שיאפשרו לתושבי העיר לחצות אותה מבלי להיתקל בתנועת רכבים. רשת הכבישים עשתה שימוש במעגלי תנועה במקום ברמזורים ובכך התאפשר למתכנני העיר להוסיף בקלות נתיבי תנועה במידת הצורך. תשתיות החשמל והתקשורת היו תת-קרקעיות ורשת תאורת הרחובות הייתה אחידה בכל רחבי העיר. מתכנני העיר קיבצו את אזורי המגורים סביב ל"מרכזים כפריים" ובסמיכות להם הקימו מרכזי קניות, מתקני פנאי, סניפי דואר, בתי ספר יסודיים, בתי מרקחת, מרכזים קהילתיים ומתקנים אזרחיים נוספים. נוצרה הפרדה מוחלטת בין שטחים תעשייתיים לבין שטחים לשימושים אחרים. בטיחות עמדה בראש מעיניהם של המתכננים.
קרייגבון תוכננה להיות עיר ידידותית לילדים וכל רחבי אזורי המגורים פוזרו מגרשי משחקים קטנים. הושם דגש על יצירת מרחבים ירוקים במתחמי המגורים ועל שבילים בטוחים לרכיבה על אופניים. הוקמו מתקנים אזרחיים נוספים כמו מרכזי פנאי, ספריות, מרכז קניות, מרכז אזרחי, פארק גדול עם אגמים מלאכותיים, מגרשי משחקים, גן חיות, גנים ציבוריים ואתר סקי מלאכותי.
היסטוריה > קשיים

הבעיות החלו לצוץ כאשר התברר שבנייה בהיקפים נרחבים בוצעה תוך שימוש בחומרים ובטכניקות שלא נבחנו באופן מלא וכתוצאה מכך הבידוד מפני פגעי מזג האוויר והרעש ועמידות המבנים היו לקויים. המעסיק הגדול ביותר ביישוב, Goodyear Tire and Rubber Company, הפעיל מפעל גדול לרצועות לרכבים באזור התעשייה של סילברווד ובאותה עת הוא היה המפעל הגדול מסוגו בכל אירופה. המפעל לא הצליח להפיק רווחים על בסיס קבוע ונאלץ לסגור את שעריו. כמו כן התברר שתחזיות הגידול באוכלוסיית צפון אירלנד, שהיוו את הבסיס למיזם, היו בלתי מדויקות וכתוצאה מכך תוכניות הפיתוח היו מיותרות. מצב עניינים זה השתלב עם הסכסוך בצפון אירלנד ("הצרות") שהתפרץ בסוף שנות השישים, שכתוצאה ממנו יבש זרם ההשקעות בצפון אירלנד וההגירה השלילית גדלה.
כתוצאה מכך, כ-50% מהיקף התוכניות לבנייתה של קרייגבון לא יצאו לעולם לפועל ואת מה שכן נבנה, היה צורך להרוס לאחר שהמבנים נותרו ריקים ונטושים. היה זה מחזה שכיח לנהוג דרך קרייגבון בראשית שנות השמונים ולראות מיזמי בנייה למגורים נטושים. האזור שתוכנן להיות מרכז העיר, פחות או יותר במחצית הדרך בין לורגן ופורטדאון, כלל במשך רוב התקופה את הרשות המקומית, את בניין בית המשפט ואת מרכז הקניות המוקף בשטחים ירוקים. שטח זה הפך להיות למקור ללעג, למרות שבשנים האחרונות נבנו אזורי מגורים סביב למרכז הקניות בעוד שהשטחים במזרח משמשים כאזור פארקים.
הביקורת שנמתחה על שיטת התכנון העירוני על פיה לכל סוג שימוש בקרקע הוקצה אזור נפרד (Single-use zoning), עשתה שימוש בקרייגבון כדוגמה לעיר שבה נעשה שימוש בשיטה זו באופן אינטנסיבי.
זהותה של קרייגבון כעיר חדשה לא תפסה תאוצה באופן משמעותי. השם קרייגבון משמש כיום את המקומיים כדי לתאר את רצועת אזור המגורים שבין לורגן ופורטדאון ושמותיהם של שתי הערים הוותיקות הללו ממשיכים להיות שגורים בעקשנות על פיהם של התושבים וכך גם זהותן. רבים מתושבי לורגן וחלק מתושבי פורטדאון מסרבים להיות מזוהים עם העיר החדשה של קרייגבון. מצבה הכלכלי של לורגן הושפע לרעה מהתפתחותה של קרייגבון למרות שפורטדאון שגשגה באופן משמעותי כתוצאה מיחסי הגומלין שלה עם העיר החדשה.
יחד עם זאת, לאחר שנים רבות של התפתחות, והשוואת מחירי הדיור בקרייגבון ביחס לאלו של בלפסט, צוברת כעת ההתפתחות של העיר תאוצה. רבים משכונות המגורים הישנות נהרסו, ובכך השתפר הצביון הכללי של האזור. יוזמות הקמתן של שכונות חדשות גרמו למעבר של תושבים רבים לאזור והרחבתו של מרכז הקניות של קרייגבון (כיום Rushmere Shopping Centre), הפכו אותו ליעד מועדף לקניות.
המרחב האורבני של קרייגבון, במיוחד לורגן ופורטדאון, סבלו במהלך הסכסוך בצפון אירלנד כמו שאר האזורים בצפון אירלנד, למרות שבמרכז קרייגבון לא היו היקפים גדולים של אלימות.
הערות שוליים

↑  Craigavon - City Population
↑  "The 'lost' city of Craigavon to be unearthed in BBC documentary". Portadown Times. 30 November 2007. Retrieved 3 May 2010.
↑  Settlement Information on Craigavon Urban Area (including Bleary), Northern Ireland Statistics and Research Agency
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557553205171  LCCN: n82117043  VIAF: 144271377   WorldCat (עם VIAF): 144271377
קרב צ'רנוביל

קרב צ'רנוביל (ברוסית: Бои за Чернобыль, באוקראינית: Бої за Чорнобиль) היה עימות צבאי באזור ההדרה של צ'רנוביל בין הכוחות המזוינים הרוסים והכוחות המזוינים של אוקראינה ב-24 בפברואר 2022, במהלך היום הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה. כוחות רוסים שפלשו ממדינת בלארוס השתלטו על אזור תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל עד סוף אותו יום. הכוחות כנראה השתמשו באזור כאזור היערכות לקראת תקיפת הבירה קייב.
רקע

במהלך אסון צ'רנוביל ב-1986, שוחררו כמויות גדולות של חומר רדיואקטיבי מתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל אל הסביבה. האזור ברדיוס של 30 ק"מ המקיף את הכור שהתפוצץ פונה ונסגר על ידי הרשויות הסובייטיות. לאחר התפרקות ברית המועצות, אזור זה הפך לחלק מאוקראינה העצמאית החדשה, ונוהל על ידי שירות החירום הממלכתי של אוקראינה.
מהלך הקרב

ב-24 בפברואר 2022, היום הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה, במהלך אחר הצהריים הודיעה ממשלת אוקראינה כי הכוחות הרוסיים פתחו במתקפה כדי לכבוש את אזור ההדרה של צ'רנוביל. עד סוף היום הודיעה ממשלת אוקראינה עוד כי הכוחות הרוסיים כבשו את צ'רנוביל ופריפיאט. בעקבות הלכידה הרוסית של אזור ההדרה, הודיעה ממשלת ארצות הברית על "דיווחים אמינים לפיהם חיילים רוסים מחזיקים כעת את צוות מתקני צ'רנוביל כבני ערובה".
נמסר כי הפגזות ארטילריות פגעו במקומות אחסון פסולת רדיואקטיבית. עם זאת, הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית הצהירה כי "לא היו נפגעים או הרס באתר התעשייה".
לאחר הקרב

נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי כינה את כיבוש האזור "הכרזת מלחמה נגד אירופה כולה".
מיכאילו פודוליאק, יועץ לראש לשכת הנשיא של אוקראינה, צוטט כאומר כי מדובר ב"מתקפה חסרת טעם לחלוטין", ו"מצב תחנת הכוח הגרעינית לשעבר בצ'רנוביל, הכליאה ומתקני אחסון הפסולת הגרעינית הוא לא ידוע". עם זאת, הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית הצהירה כי "לא היו נפגעים או הרס באתר התעשייה" וכי "יש חשיבות חיונית לכך שהפעילות הבטוחה והמאובטחת של המתקנים הגרעיניים באותו אזור לא תושפע או תשובש בכל דרך שהיא".
ב-30 במרץ 2022, הפנטגון טען שהכוחות הרוסיים החלו לסגת מתחנת הכוח הגרעינית המושבתת בצ'רנוביל. חברת האנרגיה הלאומית האוקראינית מסרה שרוב הכוחות הרוסיים שכבשו את צ'רנוביל עזבו את המקום, ורק מספר מצומצם של חיילים נשאר שם. לפי החברה, רוסיה הסכימה רשמית להשיב את התחנה. אוקראינה שבה לשלוט בה ב-1 באפריל 2022.
שני עובדים אוקראינים בצ'רנוביל העידו כי כשהרוסים הגיעו לאזור התחנה הם עברו באזור שהכניסה אליו מותרת רק באישור מיוחד, ופיזרו בדרכם אבק רדיואקטיבי. החיילים הרוסים נכנסו ללא ציוד מגן לאזור שרמות הקרינה בו אדירות, ולאחר מכן החלו לפתח תסמיני מחלה. בהמשך, כאשר צ'רנוביל שבה לשלטון אוקראיני, משרד ההגנה של אוקראינה הציג סרטון שבו נראו עמדות צבאיות רוסיות ובורות ושוחות שחפרו הרוסים באזור זה.
הערות שוליים

↑  50 הרוגים בתקיפת תחנת רכבת בעיר קרמטורסק, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
↑  הרוסים נסוגים מצ'רנוביל. ארה"ב: "יועצי פוטין הטעו אותו, מפחדים לומר את האמת", באתר ynet, 30 במרץ 2022
↑  אוקראינה חוזרת לשלוט בצ'רנוביל, וטוענת: "הרוסים נחשפו לקרינה וחלו", באתר ynet, 31 במרץ 2022
↑  הרוסים עזבו את צ'רנוביל - השליטה באתר הגרעיני חזרה לאוקראינה, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2022
↑  גיהינום במריופול: "רוסיה מונעת כניסה כדי שהעולם לא יידע". תמונות מצ'רנוביל: "הרוסים חפרו ב'יער האדום' המזוהם", באתר ynet, 7 באפריל 2022
מחסום ביטחוני באזור צ'רנוביל, 2010
רמדה

| --- | --- |


מלון רמדה בסייגון, וייטנאם
 נתונים כלליים
 מייסדים:  Marion William Isbell 
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים) 
 מיקום המטה:  פיניקס 
 ענפי תעשייה:  מלונאות 
 מוצרים עיקריים:  בית מלון 
  
 www.ramada.com
 
רמדה (באנגלית: Ramada) היא רשת מלונות רב-לאומית גדולה. החברה אמריקאית, בבעלות רשת המלונות והמסעדות וינדהאם (אנ'), ונכון לראשית 2023 היא מפעילה ברחבי העולם תחת המותג 'רמדה', 851 בתי מלון, שבהם למעלה מ-120,000 חדרי אירוח, ב-63 מדינות.
השם 'רמדה' לקוח מצורת הרבים של המילה הספרדית 'rama' שפירושה ענף. 'ramadas' - ענפים, כינוי רווח לסוכות העשויות ענפים שהיו פופולריים באריזונה בזמן הקציר. השם נועד לבטא מקום מנוחה מוצל, וכך מתייחסים אתרי האינטרנט של מלונות רמדה לבתי המלון של המותג.
בישראל

לרשת יש שני מלונות בארץ:
'מלון רמדה ירושלים'
'מלון רמדה נתניה'
הרשת הפעילה בעבר גם את מלון רמדה רמת גן אשר נקנה מרשת מלונות רימונים, ונמכרה לרשת מלונות רוקסון.
ראובן לוין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  תקע"ז
 פטירה:  ה' באב תרמ"ז (בגיל 70 בערך)
 מקום פעילות:  לבאדובה, איוויה, איליה (בליטא ולא ברומניה), ניסוויז', אמצ'יסלב ודווינסק
 השתייכות:  רבני ליטא, רבני לטביה
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, פסיקה
 רבותיו:  הרב אריה לייב שפירא
 תלמידיו:  הרב קוק, הרב צבי הירש הכהן ואלק מפינסק, הרב שלמה מרדכי ברונדא מסטויבץ.
 חיבוריו:  "ראש לראובני", אלפי תשובות
 
הרב ראובן הלוי לוין (תקע"ז-ה' באב תרמ"ז) היה רבה של דווינסק שבלטביה ומסטיסלב (ביידיש: אמטשיסלב) שבמחוז מוהילב ברוסיה הלבנה, ועל שמם כונה רבי ראובן מדננבורג ורבי ראובן מאמטשיסלב (הראשון נפוץ יותר).