stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'עפר אבן יחיא אלברמכי
ביוגרפיה

ג'עפר נולד בערך בשנת 767. הוא היה בנו של יחיא אבן ח'אלד, אשר שימש כווזיר בתקופתו של הח'ליפה העבאסי אל-מהדי. הוא היה בן למשפחת הברמכים רבת ההשפעה. היה לו אח בשם אל-פצ'ל אבן יחיא ואח בשם מוסא אבן יחיא. לאחר מותו של אביו, הפך ג'עפר לווזיר של בנו של אל-מהדי - הארון א-רשיד. ג'עפר היה פטרון המדע והאמנויות וסייע להפצת המדעים ההודיים ומאקדמיית גונדישפור הפרסית ברחבי העולם הערבי. הוא היה פטרון של מלומדים כמו גביר (Gebir) וג'בריל אבן בוח'טישו. הוא ייסד את מפעל הנייר הראשון בבגדאד. הוא עודד בעיקר תרגום של ספרות רפואית ובכך טמן את הזרעים למפעל "בית החוכמה" שהוקם בימי אל-מאמון.
נפילתו של ג'עפר אירעה בשנת 803. על פי המסופר, הארון א-רשיד היה קשור מאוד לאחותו עבאסה, וכדי שיוכל לבלות יותר זמן במחיצתה, הוא החליט להשיא אותה לג'עפר. הוסכם שהנישואים יהיו פורמליים בלבד, ולפיכך נאסר על ג'עפר ועבאסה להתראות שלא במחיצת הח'ליף. עם זאת, על פי המסופר, עבאסה התאהבה בג'עפר, והייתה נחושה לממש את נישואיהם. מדי לילה הייתה נשלחת שפחה לחדר המיטות של ג'עפר, אולם לילה אחד מילאה עבאסה את מקומה של השפחה. ג'עפר הופתע, אך לא התנגד. עבאסה נכנסה להריון וילדה תאומים. אחיה זעם כשנודע לו על כך, והוציא את ג'עפר להורג. משפחת הברמכים איבדה את כל כוחה. בני המשפחה נאסרו ורכושם הוחרם. עבאסה הוצאה להורג או הוגלתה, והתאומים שילדה הועברו למכה וגדלו שם. עם זאת, ישנן גם גרסאות אחרות על נפילת הברמכים.
כוחו של ג'עפר מתבטא היטב ב"סיפורי אלף לילה ולילה" בהם הוא מוזכר לצדו של הארון א-רשיד. סיפורים אלו הקנו לו פרסום בעולם המערבי המודרני, אולם בהדרגה הוא הפך מדמות חיובית לדמות שלילית של מכשף אפל. בסרט "הגנב מבגדאד" משנת 1940, הוא מוצג כמכשף המדיח את הח'ליפה ומפתה את בתו של הסולטאן. בסרט "להב הזהב" מ-1952 מוצג ג'עפר כנבל ערמומי המנסה לגזול את כסאו של הח'ליפה. ג'עפר ממלא תפקיד דומה גם במשחק הווידאו "הנסיך הפרסי". בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, הנבל הראשי נקרא אף הוא ג'עפר (תועתק כ"ג'אפר" בתרגומים לעברית). הוא מהווה שילוב בין ג'עפר ההיסטורי לבין דמותו של המכשף הרשע מהסיפור המקורי "אלאדין ומנורת הקסמים". בעקבות הצלחת הסרט הוציאה דיסני סרט המשך הנקרא "שובו של ג'אפר".
הערות שוליים

↑  הערך ברמכים מתוך המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9651 2838  NTA: 239960181  VIAF: 291460921   WorldCat (עם VIAF): 291460921
ג'עפר אבו א-תמן

מֻחַמַּד גַ'עְפַר גַ'לַבִּי אַבּוּ א-תִּמַּן (בערבית: محمد جعفر جلبي أبو التمن; 1881–20 בנובמבר 1945) היה פוליטיקאי עיראקי שיעי, שר המסחר בממשלת עבד א-רחמן אל-כילאני ושר האוצר בממשלת חיכמת סולימאן.
ביוגרפיה

אבו א-תמן נולד בבגדאד למשפחה משבט רביעה העיראקי. משמעות שם משפחתו, אבו א-תמן, ייתכן שקשורה לעסק משפחתי של דוכן לגרגרי תבואה, ובפרט אורז – تمن (תִמַּן או תֻמַּן) בערבית עיראקית.
בשנים 1919–1920 עמד בראש "אגודת משמר העצמאות", קבוצה פוליטית שהתנגדה לממשל הבריטי על עיראק, ואף השתתף במרד העיראקי נגד הבריטים. הוא ברח לאיראן, אך חזר בהמשך לעיראק לאחר שפייסל הראשון הוכרז כמלך עיראק. הוא כיהן כיו"ר המפלגה הלאומית העיראקית בשנת 1922. תחת ממשלתו השנייה של עבד א-רחמן אל-כילאני כיהן כשר המסחר למשך חודשים ספורים בשנה זו.
בשנת 1930 חבר ליאסין אל-האשמי, לנאג'י א-סווידי ולמפלגת האחווה הלאומית ב-1930. התנגד להסכם האנגלו-עיראקי של 1930 וקרא נגד הצטרפותה של עיראק לחבר הלאומים כל עוד אינה עצמאית לגמרי.
אבו א-תמן תמך בהפיכה הצבאית של בכר סדקי ב-1936, וכיהן שר האוצר בממשלתו של חיכמת סולימאן מ-29 באוקטובר 1936 ועד להתפטרותו ביוני 1937.
בין השנים 1935–1945 כיהן אבו א-תמן כיושב ראש לשכת המסחר של בגדאד.
נפטר מדימום מוחי ב-20 בנובמבר 1945. נקבר בנג'ף.
הערות שוליים

↑  ששון סומך, זיכרונות מכופה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2006
↑  מחבר לא צוין, מנהיגים עיראקים נגד כניסת עיראק לחבה"ל, הארץ, 4 בדצמבר 1930
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452088405171  LCCN: n80062252  NTA: 11579977X  SUDOC: 096274832  VIAF: 20981151   WorldCat (עם VIAF): 20981151 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'עפר אבו א-תמן".
ג'יפ צ'ירוקי SJ

| --- | --- |

Jeep Cherokee (SJ), שנת 1975
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'יפ (ארצות הברית)  Industrias Kaiser Argentina (אנ') (ארגנטינה)
 שנות ייצור:  1974 – 1983
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  ארגנטינה ארגנטינה  אוסטרליה אוסטרליה  מקסיקו מקסיקו
 מודל קודם:  ג'יפסטר קומנדו
 מודל אחריו:  Jeep Cherokee (XJ) (אנ')
 חברת אם:  אמריקן מוטורס
 פלטפורמה:  Jeep SJ (אנ')
 אורך:  4,735 מ"מ
 רוחב:  1,900 מ"מ
 גובה:  1,687 מ"מ
 משקל:  2,048 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,761 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 4.2 ליטר  V8 צילינדרים, 4.9 ליטר, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסדרה "AMC V8 engine" (אנ')  V8 צילינדרים, 5.9 ליטר, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסדרה "AMC V8 engine" (אנ')  V8 צילינדרים, 6.6 ליטר, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסדרה "AMC V8 engine" (אנ')
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת ג'נרל מוטורס מסוג "Turbo-Hydramatic" (אנ')  דגם "THM400"  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מתוצרת קרייזלר מסוג "TorqueFlite" (אנ') דגם "A727"
ג'יפ צ'ירוקי SJ (באנגלית: Jeep Cherokee (SJ)) הוא SUV בינוני, מתוצרת יצרנית רכבי השטח ג'יפ האמריקאית, חברת בת של אמריקן מוטורס אשר יוצר בין השנים 1974–1983 בארצות הברית, אוסטרליה, ארגנטינה ומקסיקו.
בארגנטינה יוצר הדגם על ידי Industrias Kaiser Argentina (אנ'), חברת ארגנטינאית בשיתוף (Joint venture) יצרנית הרכב האמריקאית "Kaiser Motors" (אנ').
דגם "ג'יפ צ'ירוקי SJ" התבסס על דגם ג'יפ וגוניר שעיצב "Brooks Stevens" (אנ') בשנת 1963.
"ג'יפ צ'ירוקי"

5 נוסעים.
2 דלתות + דלת אחורית.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
מנוע קירור מים.
"ג'יפ צ'ירוקי" > סוגי הנעות

הנעה אחורית 4x2.
הנעה כפולה 4x4.
תמונות

"ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
"ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"ג'יפ צ'ירוקי SJ", שנת 1983 - מבט לסידור המושבים
"ג'יפ צ'ירוקי SJ" שנת 1983
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
"ג'יפ צ'ירוקי SJ"
ראו גם

ג'יפ וגוניר
ויליס ג'יפ סטיישן
ג'יפ גלדיאטור
הערות שוליים

↑  ג'יפים באוסטרליה בשנים 1978-1991 archive.is/20141115084501
↑  "ג'יפ צ'ירוקי" שנת 1974 web.archive.org/web/20161219202409
↑  "ג'יפ צ'ירוקי SJ" jeep-cherokee.net/jeep-cherokee-sj
↑  "ג'יפ צ'ירוקי", שנת 1974 - ברושור web.archive.org/web/20180103154658
↑  "ג'יפ צ'ירוקי SJ" offroadxtreme.com/features/car-features/vintage-monday-the-1974-1983-full-size-jeep-cherokee-sj
ג'עפר פאנאהי

| --- | --- |
ג'עפר פאנאהי ב-2007
ג'עפר פאנאהי ב-2007
 לידה:  11 ביולי 1960 (בן 64) מיאנה, המדינה האימפריאלית של איראן
 מדינה:  איראן 
 עיסוק:  במאי קולנוע ותסריטאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת השידור של הרפובליקה האסלאמית של איראן  אוניברסיטת טהראן 
 צאצאים:  Panah Panahi 
 פרסים והוקרה:  פרס סחרוב לחופש המחשבה (2012)  דוב הכסף לתסריט הטוב ביותר (2013)  פרס מרכבת הזהב (2011)  פרס דב הזהב (2015)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת שטרסבורג (2013)  Preis für die Freiheit und Zukunft der Medien (2015)  דוב הכסף (2006)  פרס אריה הזהב (2000)  Un Certain Regard (2003)  פרס מצלמת הזהב (1995)  נמר הזהב (1997)  פרס התסריט הטוב ביותר של פסטיבל קאן (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'עפר פאנאהי (בפרסית: جعفر پناهي; נולד ב-11 ביולי 1960) הוא במאי קולנוע ותסריטאי איראני, מהמשפיעים ביותר על הגל החדש בקולנוע האיראני. הוא זכה להכרה מהתאורטיקנים ומבקרי הקולנוע ברחבי העולם וזכה בפרסים רבים ובהם פרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה ופרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
ב-20 בדצמבר 2010 נכלא פאנאהי לשש שנות מאסר ונאסר עליו למשך 20 שנים להפיק סרטים, לכתוב תסריטים, או להעניק כל סוג של ריאיון לתקשורת באיראן ולתקשורת הזרה, כמו גם לעזוב את מדינתו. עוד קודם לכן, בפברואר 2010, איראן מנעה את השתתפותו בפסטיבל הקולנוע בברלין.
קורות חיים

פאנאהי הוא בנו של צייר, הוא גדל באחד האזורים העניים של טהראן.
לאחר לימודי קולנוע בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה בטהראן, עשה כמה סרטים עבור הטלוויזיה האיראנית, היה עוזר במאי של עבאס קיארוסטמי בסרטו "דרך עצי הזית". על סרטו הראשון, "הבלון הלבן", זוכה פאנאהי בפרס מצלמת הזהב בפסטיבל קאן 1995.
שניים מסרטיו עוסקים בנושא השוויון והיעדר החירות בחברה האיראנית: "המעגל" (אנ') (Dayereh, זוכה פרס אריה הזהב בוונציה בשנת 2000) וסרטו "זהוב ארגמן" (Talay Sorkh, זוכה פרס חבר השופטים "מבט מיוחד" 2003). שני הסרטים הוחרמו על ידי ממשלת איראן בגלל נושאיהם. "המעגל" דן במעמד הנשים באיראן ובמיוחד במעמדן של הזונות, ו"זהוב ארגמן" מספר את סיפורו של חייל ותיק במלחמת איראן–עיראק המתמודד מול חוסר הצדק החברתי.
שניים מסרטיו הוקרנו בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2011:
"המראה" הוא סרט משנת 1997. זהו סיפורה של ילדה בת שש, שאמהּ לא באה לאסוף אותה מבית הספר והיא מתחילה ללכת לבדה בחזרה הביתה. כך מתעד פאנאהי את המציאות הקשה של רחובות טהראן, וגם מציג דיוקן של נשיות חזקה בהתהוותה, למרות שמדובר בילדה קטנה. הוא מביא את הסיפור מנקודת מבט ביקורתית על היחס הגרוע לנשים באיראן. הבמאי יוצר קשר בין המציאות לאמנות הקולנועית המתעדת אותה. הוא מייצר טשטוש תמידי בין הקולנוע העלילתי לתעודי.
"זהוב ארגמן" משנת 2003, תסריט מאת עבאס קיארוסטאמי, הוא סיפורו של חייל שסובל מבעיות רפואיות שהחלו אצלו בזמן מלחמת עיראק-איראן, שעה שהוא עובד כשליח בפיצריה.
בשנת 2012 זכה פאנאהי בפרס סחרוב לחופש המחשבה ביחד עורכת הדין פעילת זכויות האדם האיראנית, נסרין סוטודה. נשיא הפרלמנט האירופי, מרטין שולץ, אמר "אישה ואיש אשר לא נכנעים לאיומים ולהפחדה ואשר החליטו לשים את גורל ארצם בפני עצמם".
בשנת 2015 יצא הסרט "טקסי" בבימויו ובכיכובו, עליו זכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 2022 בית המשפט באיראן גזר שש שנות מאסר על פאנאהי, זאת לאחר שפרסם פוסטים שמבקרים את השלטון ואת מעצרו של במאי אחר, מוחמד ראסולוף. פאנאהי שוחרר מהכלא בשנת 2023 לאחר שביצע שביתת רעב.
בספטמבר 2024, הסרט "The Witness" הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה ונמכר להפצה בבנלוקס ובמדינות כמו צרפת ואיטליה. הסרט בוים על ידי נאדר סעיבר ונכתב בשיתוף עם פאנאהי. הסרט עוסק במאבקה של אישה מבוגרת שמתעקשת לחשוף את האמת על רצח חברתה על ידי בעלה האלים, למרות שהמשטרה מסרבת לחקור והמשפחה שלה רוצה שהיא תשתוק. הסרט משקף את המאבק של נשים איראניות למען חירות, מאבק שהחל במהפכה האיראנית של 1978. הסרט מציג את המציאות באיראן, בה גם נשים מסורתיות ודתיות מנסות לשלוט בנשים אחרות, ולא רק גברים.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', איראן מנעה השתתפותו של במאי בברלינלה, באתר ynet, 17 בפברואר 2010
↑  אורי קליין, הצצה ליבול הבינלאומי מפסטיבל הקולנוע השנתי בירושלים, באתר הארץ, 6 ביולי 2011
↑  Jailed Iranians win EU prize, www.webcitation.org, ‏Oct. 26, 2012
↑  אמיר בוגן, ג'פאר פנאהי האיראני זכה בדוב הזהב, באתר ynet, 14 בפברואר 2015
1 2  Marta Balaga, Venice’s ‘The Witness’ Adds Sales, Trailer Debuts, Director Talks Iran Situation, Working With Jafar Panahi (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-09-01 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604499005171  PLWABN: 9810639978305606  BIBSYS: 99053269  BNE: XX1717218  BnF: cb15082897d (data)  GND: 141033606  ISNI: 0000 0001 1443 4633  LCCN: no98065083  NKC: jo2007399944  NLK: KAC201106151  NTA: 152355820  SNAC: w6sg73pn  SUDOC: 095969608  Trove: 1446395  ULAN: 500331657  VIAF: 48844403   WorldCat (עם VIAF): 48844403
ג'ון ג'וזף אנקינג

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1841 Minster, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בנובמבר 1916 (בגיל 75) בוסטון, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Fairview Cemetery 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם אמריקאי 
 חתימה:   
 
ג'ון ג'וזף אנקינג, ונציה בצהרי היום
ג'ון ג'וזף אנקינג (באנגלית: John Joseph Enneking;‏ 4 באוקטובר 1841 – 16 בנובמבר 1916) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי שקשור לאסכולת בוסטון.
ביוגרפיה

אנקינג נולד במשפחה ממוצא גרמני במינסטר, אוהיו. הוא התחנך במכללת מונט סנט מרי, סינסינטי, שירת במלחמת האזרחים האמריקאית בשנים 1861-1862, למד אמנות בניו יורק ובבוסטון, ויתר על המשך הלימוד כי היו לו בעיות ראייה. אבל חזר ללמוד לצייר לאחר שנכשל בייצור כלי פח.
בשנים 1873 - 1876 למד במינכן ובפריז, וחזר לשם בשנים 1878–1879. כמו כן צייר בהולנד. אנקינג הוא צייר חוץ, והנושא החביב עליו היה הדמדומים של סתו בניו אינגלנד. באופן כללי הוא אהב את האור של תחילת האביב, סוף הסתיו הבוקר והערב בחודשי החורף.
אניקינג נפטר בבוסטון בשנת 1916.
זמן קצר לאחר מותו נערכו תערוכות זיכרון ליצירותיו במועדון האמנות בוסטון ובפורטלנד, מיין.
עשור לאחר מכן נערכו שתי תערוכות בגלריית ווס בבוסטון בשנת 1922 ו-1926.
משפחתו שמרה את עיקר עבודתו באחסון במחסן ישן בבוסטון. לאחר מות אשתו מרי קתרין אליוט אנקינג (2 בנובמבר 1844 - 23 באוקטובר 1923), נשכחו הציורים.
הציורים התגלו בשלהי שנות החמישים בשעה שהמחסן התמוטט.
גלריית Vose בבוסטון שוב הייתה מעורבת בשימור עבודתו ובשנת 1972 פרסמה את הביוגרפיה של אנקינג.
פארק הינקינג בהייד פארק, מסצ'וסטס קרוי על שם אנקינג.
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Enneking, John Joseph". Encyclopædia Britannica. 9 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 647.
↑  A Legacy of Beauty: Paintings in the Boston School Tradition; essay by Christopher Volpe, web.archive.org, ‏2010-11-07
↑  American Art Directory, R.R. Bowker., 1918. (באנגלית)
↑  Paintings by John J. Enneking, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1034717154  ISNI: 0000 0000 8368 8840  LCCN: n85141187  RKD: 26375  SNAC: w6p34vwk  ULAN: 500023876  VIAF: 30971822   WorldCat (עם VIAF): 30971822 
ג'ון ג'וזף אנקינג, ברוק בסתיו
ג'ון ג'וזף אנקינג, נהר הררי, 1871
בריסטול בולדוג

הבריסטול בולדוג (באנגלית: Bristol Bulldog) היה מטוס קרב חד-מושבי ודו-כנפי בריטי אשר נבנה על ידי חברת בריסטול אירופליין ושירת בחיל האוויר המלכותי החל מסוף שנות ה-20 ובמהלך שנות ה-30.
 הבולדוג היה דגם מטוס הקרב הנפוץ ביותר בחיל האוויר המלכותי בתקופה שבין מלחמות העולם, עם יותר מ-400 מטוסים שנבנו.
תכנון, פיתוח וייצור

בספטמבר 1926 פרסם משרד האוויר הבריטי מכרז עבור מטוס קרב חד-מושבי המסוגל לפעול ביום ובלילה, החמוש בצמד מקלעי ויקרס בקוטר 7.7 מ"מ ובעל מנוע כוכבי מקורר-אוויר. הבולדוג תוכנן בידי פרנק בארנוול (Frank Barnwell), מהנדס התכנון הראשי של החברה, כהשקעה פרטית של בריסטול כדי לעמוד בדרישות המכרז. אב הטיפוס (בולדוג סימן I) טס לראשונה ב-17 במאי 1927. לאחר הבחינה הראשונית של תשעת דגמי המטוסים שעמדו למכרז נבחרו מתוכם הבולדוג וההוקר הופינץ' (Hawker Hawfinch) לבחינה מעמיקה יותר. בעוד שבחיל האוויר המלכותי שיבחו את חוזקו ואת יכולת התמרון שלו, סבל הבולדוג בתחילה מיכולת חלשה להחלץ מסחרור אליו היה נקלע ומשום כך הוארך חלקו האחורי של גוף המטוס. לאחר הארכת גוף המטוס ובחינתו בגרסת אב טיפוס שנייה, הוכרז הבולדוג כמנצח במכרז בשל פער מהירות קטן ממנו נהנה לעומת מתחרהו ובשל תחזוקתו הזולה יותר. בנוסף, לא היה צורך במספר רב של שינויים כדי להפוך את המטוס למבצעי.
לסדרת הייצור של המטוס, אשר סומנה כבולדוג סימן II, היו שינויים מבניים מינוריים אך מלבדם היה המטוס זהה לאב הטיפוס; החימוש כלל זוג מקלעי ויקרס בקוטר 7.7 מ"מ, יכולת נשיאה של ארבע פצצות במשקל 9 ק"ג כל אחת. המנוע הכוכבי מסוג בריסטול יופיטר (Bristol Jupiter) היה בעל 450 כוחות סוס שהעניקו למטוס מהירות מקסימלית של קצת פחות מ-290 קמ"ש וטווח פעולה של 480 ק"מ. ייצור הבולדוג החל באוגוסט 1928 והוא נכנס לראשונה לשירות החל ממאי 1929. בתחילת שנות ה-30 הפך הבולדוג למטוס הנפוץ ביותר בשימוש חיל האוויר המלכותי, כאשר תחזוקתו הזולה, בתקופה של קשיים כלכליים ומגבלות תקציביות, הפכה אותו לבחירה המועדפת על פני מתחריו. 312 מטוסים סופקו לחיל האוויר המלכותי, כאשר גרסת הייצור העיקרית, הבולדוג סימן IIA, הייתה אף היא זהה ברובה לגרסה שקדמה לה, מלבד שיפורים במנוע, בכן הנסע ובמבנה.
הבולדוג סימן II היה ייצוא מוצלח וסופק לפינלנד, אוסטרליה, דנמרק, אסטוניה, לטביה, יפן, סיאם, ספרד ושוודיה.
עקב הדרישה לביצועים משופרים הציגה בריסטול את הבולדוג סימן IIIA, גרסה שעברה שינויים מקיפים; מנוע בריסטול מרקיורי סימן IVS.2 בעל 560 כ"ס, כיסוי טבעתי סביב בית המנוע, כנף עליונה מעובה ושיפור שדה הראייה מטה מתא הטייס. אב הטיפוס הראשון התרסק ב-30 במרץ 1933 ובמקומו נבנה אב טיפוס חדש. אף על פי שהיה מהיר משמעותית מהבולדוג סימן II והגיע ל-334 קמ"ש בגובה 4,572 מטר, לא הייתה לגרסה זו ביקוש.
לאחר כישלון הבולדוג סימן IIIA הסבה בריסטול את אב הטיפוס ששרד לבולדוג סימן IVA וזאת בהתאם למכרז חדש של משרד האוויר למטוס קרב בעל ארבעה מקלעים. גרסה זו, עם מנוע בריסטול מרקיורי בעל 640 כ"ס, הוצגה באביב 1934 והגיעה למהירות של 362 קמ"ש בגובה 3,877 מטר ויכולת נסיקה לגובה 3,048 (כ-10,000 רגל) תוך ארבע דקות ו-40 שניות. הבולדוג סימן IVA הפסיד במכרז לגלוסטר גלדיאטור אך 17 מטוסים מגרסה זו הוזמנו על ידי פינלנד באפריל 1934.
היסטוריה מבצעית

הבולדוג נכנס לפעילות מבצעית בעשר טייסות קרב בבריטניה אך לא השתתף בפעולות קרביות בתקופת שירותו. עם זאת, במהלך משבר אתיופיה נשלחה טייסת מס' 3 לתגבור כוחות האוויר הבריטיים בסודאן. דאגלס באדר, שהתפרסם בתקופת מלחמת העולם השנייה, איבד את רגליו כאשר הבולדוג אותו הטיס התרסק לאחר שביצע ללא אישור תרגילים אווירובטיים מעל בסיסו, וודלי (Woodley) שליד רדינג.
הבולדוג יצא משירות פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי ביולי 1937 והוחלף בעיקר על ידי הגלוסטר גלדיאטור, אך הוסיף לשמש כמטוס אימון בבתי הספר לטיסה של החיל.
היסטוריה מבצעית > מטוסי הבולדוג האסטוניים ומלחמת האזרחים בספרד

מלחמת האזרחים בספרד פרצה ב-17 ביולי 1936 והממשלה הרפובליקנית חיפשה נואשות אחר מטוסי קרב משומשים בניסיון לעקוף את אמברגו הנשק שהוטל בעיקר מצידן של בריטניה וצרפת. הספרדים פנו אל הממשלה האסטונית בבקשה לרכוש את מטוסי הבולדוג שלה והציעו סכומי כסף גבוהים אף יותר מהסכומים בהם נרכשו המטוסים מלכתחילה. האסטונים התעקשו גם על מסירת מטוסים מיושנים יותר מדגם פוטז 25A‏ (Potez 25A) כתנאי להעברת מטוסי הבולדוג. פקידי ממשל אסטוניים קיבלו שוחד רב והעסקה יצאה לפועל. הרפובליקנים קיוו כי העסקה תפתח את הדלת לרכישת מטוסים מערביים מודרניים יותר ואסטוניה מצדה התחייבה לספק את ההעברה והכיסוי להברחת המטוסים.
שמונה מטוסי בולדוג הועמסו מפורקים על גבי האוניה S.S. Viiu אשר עגנה בנמל טאלין והארגזים שהכילו אותם כוסו בשקי תפוחי אדמה. האוניה יצאה לדרכה בסוף מאי, נעצרה לבדיקה ועוכבה במשך מספר שבועות בנמל לה הבר שבצרפת, אולם המטוסים לא נתגלו. לאחר שהיעד המקורי של המשלוח, העיר בילבאו, נכבשה על ידי כוחותיו הלאומנים של פרנקו ב-19 ביוני 1937, עגנה האוניה לבסוף בנמל חיחון ופרקה שם את מטענה בתחילת יולי.
המטוסים שהורכבו נתגלו במצב מכני גרוע אך הוכנסו לשירות ב-Escuadrilla Especial de Recondiomiento, שהורכבה בתחילת פעילותה משכירי חרב שהפעילו מגוון של מטוסים אזרחיים. משימתה העיקרית של הטייסת הייתה תקיפת מטרות קרקעיות ותמיכה בצבא היבשה שנלחם בחזית צפון ספרד. מספר גדול של משימות בוצעו ובמהלכן אבדו מספר מטוסים. כאשר ביולי נכבש שדה התעופה לאמיאקו (Lamiaco) על ידי הלאומנים נתפסו בו בולדוג אחד ופוטז אחד. באוגוסט 1937 הופלו לפחות שני מטוסי בולדוג מאש נ"מ במהלך פעילות באזור אסטוריאס ואחד נוסף הופל בספטמבר בקרב אוויר עם צמד מטוסי מסרשמיט Bf 109 גרמניים.
מטוסי הבולדוג ששרדו נפלו לידי הלאומנים לאחר תבוסת הכוחות הרפובליקניים בקרב סנטנדר, שסיים למעשה את הלחימה בצפון ספרד, ב-1 בספטמבר 1937. מטוס אחד הוצג לראווה בסן סבסטיאן וגורלם של האחרים אינו ידוע, אם כי ייתכן שצוידו מחדש והמשיכו לשרת בתפקידי אימון.
מספר מקורות מציינים שמטוסי הבולדוג בספרד נרכשו למעשה מלטביה, אך זהו אינו המקרה מכיוון שמרביתם אותרו בשירות הלטבים עד לכיבוש הסובייטי ב-1940. מתוך תריסר מטוסי הבולדוג שהוזמנו במקור מחברת בריסטול, אותרו ארבעה בלבד בשירות האסטונים ב-1940, כך ששמונת הנותרים נמכרו לספרד.
היסטוריה מבצעית > פינלנד

17 מטוסי הבולדוג סימן IVA שנקנו על ידי פינלנד, בתוספת שני בולדוג סימן II שהתקבלו כמתנה משוודיה, שירתו בחיל האוויר הפיני כנגד הסובייטים במהלך מלחמת החורף שהחלה ב-1939. על אף נחיתותם הטכנולוגית הצליחו חמישה טייסי בולדוג שונים לפגוע בשישה מטוסים במחיר איבוד אחד משלהם. שני מפציצי טופולב SB נרשמו כהפלות ודאיות, בעוד מתוך הארבעה הנוספים, נרשם מטוס קרב מדגם פוליקרפוב I-16 כהפלה לא ודאית ושני מפציצי SB ו-I-16 נוסף ניזוקו. למעשה, ההפלה הראשונה לזכות חיל האוויר הפיני במלחמה היא הפלתו של ה-I-16 ב-1 בדצמבר 1939, שנמצא מרוסק מאוחר יותר. מכיוון שלא היו עדי ראייה נוספים, נרשמה ההפלה כלא ודאית לזכות טייס הבולדוג Toivo Uuttu‏.
הפינים הוסיפו לעשות שימוש בבולדוג כמטוס לאימון מתקדם במהלך מלחמת ההמשך שהחלה ב-25 ביוני 1941. הבולדוג האחרון בתפקיד זה התהפך בנחיתה והוצא משירות ב-1944.
שירות

הבריסטול בולדוג שירת במדינות הבאות:
אוסטרליה אוסטרליה
אסטוניה אסטוניה
דנמרק דנמרק
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
יפן יפן
לטביה לטביה
תאילנד סיאם
ספרד
פינלנד פינלנד
שוודיה שוודיה
מפרט טכני (בולדוג סימן IIA)

הנתונים מתוך: Illustrated Anatomy of the World's Fighters
מפרט טכני (בולדוג סימן IIA) > תכונות כלליות

צוות: 1
אורך: 7.62 מטר
מוטת כנפיים: 10.31 מטר
גובה: 2.99 מטר
שטח כנף: 28.5 מ"ר
משקל ריק: 1,094 ק"ג
משקל מקסימלי בהמראה: 1,601 ק"ג (הוגדל מאוחר יותר ל-1,660 ק"ג)
מנוע: כוכבי מקורר-אוויר, 1 X בריסטול יופיטר סימן VIIF,‏ 490 כ"ס
מפרט טכני (בולדוג סימן IIA) > ביצועים

מהירות מקסימלית: 287 קמ"ש בגובה 3,050 (כ-10,000 רגל)
סייג רום: 8,930 מטר
טווח פעולה: 563 ק"מ
מפרט טכני (בולדוג סימן IIA) > חימוש

מקלעים: 2 X ויקרס 7.7 מ"מ, 600 כדור למקלע, מסונכרנים עם סיבוב המדחף
פצצות: 4 X ‏20 ליבראות (כ-9 ק"ג) כל אחת
לקריאה נוספת

Andrews, C. F. Aircraft Profile No. 6: The Bristol Bulldog. Profile Publications Ltd., 1971. ASIN B007F5GZPC
הערות שוליים

↑  בחיל האוויר הפיני עד 1944
1 2 3  Jackson, Robert. 101 Great Fighters. The Rosen Publishing Group, 2010. ISBN 1435835972. עמוד 13
↑  Spick, Mike. Green,  William. Swanborough, Gordon. Illustrated Anatomy of the World's Fighters. Zenith Imprint, 2001. ISBN 0760311242. עמודים 54–55
1 2 3  Spick, Mike. The Illustrated Directory of Fighters. Zenith Imprint, 2002. ISBN 0760313431. עמודים 54–57
↑  Brown, Edward Brown. Harold, Anthony. Camera above the clouds: the aviation photographs of Charles E. Brown. Airlife, 1983. ISBN 0906393310. עמוד 41
↑  Joseph, Frank. The Axis Air Forces: Flying in Support of the German Luftwaffe. ABC-CLIO, 2011. ISBN 031339590X. עמודים 118–119
1 2  Crawford, Alex. "Spanish Bulldogs". web.archive.org
1 2 3  Luff, David. Bulldog: the Bristol Bulldog fighter. Smithsonian Institution Press, 1988. ISBN 0874746485. עמודים 180-183
↑  "Winged Latvia" - BRISTOL BULLDOG IIA
↑  Niehorster, Estonian Armed Forces - Air Defense Command Order of Battle. 1st September 1939
↑  Gustavsson,Håkan. "Ylikersantti Toivo Antero Uuttu". Håkans aviation page
↑  Gustavsson,Håkan. "Bristol Bulldog IVA in Finnish Service". Håkans aviation page
↑  Gustavsson,Håkan. "Bristol Bulldog". Håkans aviation page
↑  Japanese Single Seat Fighter
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530049505171  LCCN: sh89004466 
בריסטול בולדוג בשירות חיל האוויר הפיני, מצויד במגלשי סקי במהלך תרגיל חורף. 1937
בריסטול בולדוג במוזיאון חיל האוויר המלכותי בהנדון, לונדון. 5 באפריל 2006
בריסטול בולדוג בצבעי חיל האוויר הפיני
ג'יפסטר קומנדו

| --- | --- |

Jeepster Commando דגם "SC-1", שנת 1971 - טנדר
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Kaiser Jeep (אנ') (עד שנת 1970)  אמריקן מוטורס (משנת 1970)
 שנות ייצור:  1966–1973
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  ויליס אוברלנד ג'יפסטר
 מודל אחריו:  ג'יפ צ'ירוקי SJ
 מרכב:  מנוע קדמי,  הנעה כפולה 4x4
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,100 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, יחס דחיסה 6.9:1, מנוע "ויליס" מסוג "Willys Hurricane engine" (אנ') מסוג "F134", יוצר בין השנים 1966–1971, הורכב בדגמי "C101"  V6 צילינדרים, 3,692 סמ"ק המפיק 160 כ"ס, מנוע ביואיק מסוג "Buick V6 engine" (אנ'), מסוג "225", יוצר בין השנים 1966–1971, הורכב בדגמי "C101"  6 צילינדרים, 3,800.3 סמ"ק המפיק 100 כ"ס, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסוג "AMC straight-6 engine" (אנ') מסוג "232", הורכב בדגמי "C104"  6 צילינדרים, 4,229.2 סמ"ק, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסוג "AMC straight-6 engine" (אנ') מסוג "258", הורכב בדגמי "C104"  V8 צילינדרים, מנוע  4,980.3 סמ"ק המפיק 213 כ"ס, מנוע מתוצרת אמריקן מוטורס מסוג "AMC straight-6 engine" (אנ') מסוג "304", הורכב בדגמי "C104"
ג'יפסטר קומנדו (באנגלית: Jeepster Commando) הוא רכב שטח, בעל הנעה 4x4, אשר יוצר במספר תצורות מתוצרת Kaiser Jeep (אנ') (עד שנת 1970), ואמריקן מוטורס (משנת 1970), בין השנים 1966–1973 בארצות הברית.
יצרנית הרכב Kaiser Jeep נוצרה כתוצאה מהמיזוג בין Kaiser Motors (אנ') ו-Willys–Overland Motors (אנ').
בשנת 1970 השתלטה על "Kaiser Jeep" על אמריקן מוטורס.
תצורות

2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - טנדר
2 דלתות + חלון אחורי נפתח - הרדטופ קופה (גג קשיח)
תצורות > דגמים

"Jeepster Commando C101", יוצרו 57,350 יחידות
"Jeepster Commando C104", יוצרו 20,223 יחידות (יוצר משנת 1971)
"Jeepster Commando SC-1"
תמונות

"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1972, דגם "C-104"
"ג'יפסטר קומנדו", דגם "C101", שנת 1969
"ג'יפסטר קומנדו", דגם "C101", שנת 1969
"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1969
"ג'יפסטר קומנדו", דגם "", שנת 1971 - טנדר, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1970 - קבריולה
"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1967
"ג'יפסטר קומנדו", 2 דלתות + חלון אחורי נפתח - דגם הרדטופ קופה
"ג'יפסטר קומנדו" דגם "C-104"
"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1972
"ג'יפסטר קומנדו", שנת 1966
"ג'יפסטר קומנדו" דגם " SC-1", שנת 1971 - טנדר
ראו גם

ויליס אוברלנד ג'יפסטר
הערות שוליים

↑  "ג'יפסטר קומנדו", מנוע ביואיק V6 jeeptech.com/engine/dauntless225
↑  "ג'יפסטר קומנדו" drivezing.com/jeepster-commando
↑  "ג'יפסטר קומנדו" auto.howstuffworks.com/1967-1973-jeepster-commando
↑  "ג'יפסטר קומנדו" historygarage.com/jeepster-commando
↑  "ג'יפסטר קומנדו", שנת 1970 automobilemag.com/news/1970-jeepster-commando
ג'ון ג'וזף

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1962 (בן 62) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 סוגה:  ת'ראש מטאל, הארדקור פאנק
 ג'ון ג'וזף - אתר רשמי
 
ג'ון ג'וזף (באנגלית: John Joseph;‏ 3 באוקטובר 1962) הוא זמר, טריאתלט וסופר אמריקאי.
 סולן להקת Cro-Mags (אנ').