stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jazz Tour
שירים מתוך סיבוב ההופעות > שירי קווין

| אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- |
| Queen (1973) | "Keep Yourself Alive" | 79 |
| Queen II (1974) | "Father to Son" | 2 |
| Queen II (1974) | "The March of the Black Queen" | 1 |
| Sheer Heart Attack (1974) | "Brighton Rock" | 79 |
| Sheer Heart Attack (1974) | "Killer Queen" | 79 |
| Sheer Heart Attack (1974) | "Now I'm Here" | 79 |
| Sheer Heart Attack (1974) | "Stone Cold Crazy" | 1 |
| A Night at the Opera (1975) | "Death on Two Legs (Dedicated to...)" | 79 |
| A Night at the Opera (1975) | "I'm in Love with My Car" | 79 |
| A Night at the Opera (1975) | "You're My Best Friend" | 79 |
| A Night at the Opera (1975) | "'39" | 78 |
| A Night at the Opera (1975) | "Love of My Life" | 78 |
| A Night at the Opera (1975) | "Bohemian Rhapsody" | 79 |
| A Day at the Races (1976) | "Tie Your Mother Down" | 79 |
| A Day at the Races (1976) | "Somebody to Love" | 79 |
| A Day at the Races (1976) | "Teo Torriatte (Let Us Cling Together)" | 12 |
| News of the World (1977) | "We Will Rock You" | 79 |
| News of the World (1977) | "We Are the Champions" | 79 |
| News of the World (1977) | "Sheer Heart Attack" | 79 |
| News of the World (1977) | "Spread Your Wings" | 68 |
| News of the World (1977) | "Get Down, Make Love" | 79 |
| News of the World (1977) | "It's Late" | 77 |
| Jazz (1978) | "Mustapha" | 6 |
| Jazz (1978) | "Fat Bottomed Girls" | 63 |
| Jazz (1978) | "Bicycle Race" | 78 |
| Jazz (1978) | "If You Can't Beat Them" | 48 |
| Jazz (1978) | "Let Me Entertain You" | 76 |
| Jazz (1978) | "Dead on Time" | 2 |
| Jazz (1978) | "Dreamer's Ball" | 78 |
| Jazz (1978) | "Fun It" | 53 |
| Jazz (1978) | "Don't Stop Me Now" | 42 |
| Live Killers (1979) | "We Will Rock You (Fast)" | 79 |
שירים מתוך סיבוב ההופעות > שירים נוספים

| אמן | אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- | --- |
| אלביס פרסלי | Jailhouse Rock (1957) | "Jailhouse Rock" | 8 |
| פגי לי | Big $pender (1966) | "Big Spender" | 3 |
| צ'אק ברי | - | "Johnny B. Goode" | 1 |
| - | - | "God Save the Queen" | 74 |
| - | - | "Sakura Sakura" | 1 |
שירים מתוך סיבוב ההופעות > קטעי כלי

| אמן | כלי | פעמים |
| --- | --- | --- |
| בריאן מיי | גיטרה | 1 |
| רוג'ר טיילור | תופים | 1 |
משתתפים

פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר, תוף מרים
בריאן מיי - גיטרה, זמר רקע, פסנתר ("Teo Torriatte (Let Us Cling Together)")
רוג'ר טיילור - תופים, טימפני, קולות רקע, זמרה ("I'm in Love with My Car")
ג'ון דיקון - בס, קולות רקע, משולש
הוצאות לאור

Live Killers (1979)
"Love of My Life (Live at Festhalle Frankfurt, 2 Feb '79)" (1979)
"We Will Rock You (Fast)" (1979)
הלנה היל ויד

| --- | --- |

 לידה:  1875 
 פטירה:  1958 (בגיל 83 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
הלנה היל ויד (באנגלית: Helena Hill Weed ; ‏ 15 באוגוסט 1875 – 20 באפריל 1958) הייתה סופרג'יסטית אמריקאית וחברה במפלגת הנשים הלאומית . היא הייתה אחת הגאולוגיות האמריקאיות הראשונות.
ביוגרפיה

היל הייתה בתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט, אבנעזר היל (אנ') . שמה לאחר הנישואין היה הלנה היל ויד. היא הייתה בין הסופרגיסטיות האמריקאיות שהפגינו מול הבית הלבן. ב-4 ביולי 1917, היא הפכה לאחת הנשים הראשונות שנעצרו על כך, בעודה נושאת כרזה שבה נכתב: "ממשלות שואבות את סמכויותיהן הצודקות מהסכמת הנשלטים ". היא ריצתה שלושה ימים בכלא בוושינגטון די. סי. על כך.
היא נעצרה שוב בינואר 1918 על מחאה בבית המשפט, שבגינה ריצתה יום בכלא. באוגוסט אותה שנה היא נעצרה על השתתפותה בפגישה בכיכר לאפייט בעד זכות הבחירה, שבה נאמה אחותה אלסי היל, שבגינה נכלאה ל־15 ימים.  אחותה קלרה היל הייתה גם סופרג'יסטית.
מלבד פעילותה למען זכות הבחירה לנשים, היל הייתה גם אחת מהגאולוגיות הראשונות באמריקה, לאחר שלמדה במכללת ואסר ובבית הספר לכרייה במונטנה. היא גם הייתה חברה מייסדת במועדון העיתונאים הלאומי לנשים וסגנית נשיאה של בנות המהפכה האמריקאית, כמו גם המזכירה הלאומית של אגודת העצמאות האיטי-סנטו דומינגו. היא כתבה מאמרים התומכים בעצמאות האיטי עבור המגזין The Nation .
היא נפטרה בשנת 1958 בגיל 82.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Suffragist of the Month (אורכב 19.09.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Guide to the Elsie M. Hill Papers, 1898-1970". Vassar College Libraries Archives & Special Collections. 26 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2008. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mrs. Helena Hill Weed". Turning Point Suffragist Memorial. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Helena Hill Weed, Norwalk, Conn. Serving 3 day sentence in D.C. prison for carrying banner, "Governments derive their just powers from the consent of the governed." | Library ...
↑  Photographs from the Records of the National Woman's Party - Profiles: Selected Leaders of the National Woman's Party - (American Memory from the Library of Congress)
1 2  After the Vote Was Won: The Later Achievements of Fifteen Suffragists - Katherine H. Adams, Michael L. Keene - Google Books
ויד בכלא בעת שריצתה שלושה ימי מאסר
הבחירות לראשות עיריית מוסקבה (2018)

הבחירות לראשות עיריית מוסקבה (ברוסית: Выборы мэра Москвы) התקיימו בעיר הבירה הרוסית ב-9 בספטמבר 2018 ביום הבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה. כהונתו של ראש העיר הנבחר מוגבלת ל-5 שנים.
נכון ל-4 ביוני 2018 במוסקבה היו רשומים 7,216,076 בעלי זכות בחירה.
בבחירות ניצח ראש העיר המכהן סרגיי סוביאנין שזכה ב-70.17% מקולות הבוחרים. אחוז ההצבעה עמד על 30.96%.
תאריכי מפתח

2 ביוני 2018: הדומה העירונית של מוסקבה הכריזה כי הבחירות תתקיימנה ב-9 בספטמבר 2018 — יום הבחירות לרשויות המקומיות.
עד 5 ביוני, ועדת הבחירות פרסמה את חישוב מספר החתימות הנדרש לרישום מועמד.
תקופת הצגת המועמד מתחילה מיום הכרזת תאריך הבחירות.
תקופת קמפיין הבחירות מתחילה במועד הצגת המועמד ומפסיקה יום לפני ההצבעה.
תקופת איסוף החתימות מתחילה לאחר הגשת המסמכים הנדרשים לוועדת הבחירות.
עד השעה 18:00 ב-3 ביולי — על המועמד להציג לצורך רישום את כל המסמכים, בהם גם רשימת החתימות.
בתוך 10 ימים לאחר קבלת המסמסכים מהמועמד לצורך רישום כמועמד לבחירות לראשות העיר מוסקבה, ועדת הבחירות מחליטה האם לאשר את רישומו או לדחותו.
עד 5 בספטמבר, תושבי העיר יכולים לבחור באתר האינטרנט של שירותי הממשל את המועמד שלהם, אם אינם רוצים להצביע על פי מקום מגוריהם,
8 בספטמבר — יום הדממה, אסורה תעמולת בחירות
ב-9 בספטמבר — יום הבחירות.
תוצאות הבחירות

| מועמד | מועמד | מפלגה | מפלגה | קולות | % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סרגיי סוביאנין | רוסיה המאוחדת | רוסיה המאוחדת | 1,582,762 | 70.17 |
|  | ואדים קומין | המפלגה הקומוניסטית |  | 256,717 | 11.38 |
|  | איליה סווירידוב | רוסיה הוגנת |  | 158,106 | 7.01 |
|  | מיכאיל דגטיארב | המפלגה הליברל-דמוקרטית |  | 151,642 | 6.72 |
|  | מיכאיל בלאקין | איחוד האזרחים |  | 42,192 | 1.87 |

| סך הכל | סך הכל | סך הכל | סך הכל | 2,191,419 | 100.00 |

| קולות פסולים | קולות פסולים | קולות פסולים | קולות פסולים | 2,191,419 | 97.15 |
| פתקים לבנים | פתקים לבנים | פתקים לבנים | פתקים לבנים | 64,279 | 2.85 |
| נתוני הצבעה | נתוני הצבעה | נתוני הצבעה | נתוני הצבעה | 2,255,698 | 30.91 |
| מצביעים רשומים | מצביעים רשומים | מצביעים רשומים | מצביעים רשומים | 7,296,529 |  |

תוצאות הבחירות כפי שפורסמו על ידי ועדת הבחירות העירונית של מוסקבה
הערות שוליים

↑  "УЧАСТНИКАМ ИЗБИРАТЕЛЬНОГО ПРОЦЕССА". Официальный сайт МГИК.
↑  Решение Московской городской избирательной комиссии № 57/1 от 4 июня 2018 года «О Календарном плане мероприятий по подготовке и проведению выборов Мэра Москвы 9 сентября 2018 года.»
↑
↑  Результаты выборов. מערכת האוטומציה הממלכתית "בחירות".
↑  Данные о предварительных итогах голосования. Выборы Мэра Москвы
| מוסקבה |
| --- | --- | --- |
| תולדות מוסקבה | נסיכות מוסקבה • הקרב על מוסקבה • מוסקבה החדשה |  |
| ממשל ופוליטיקה | ראש עיריית מוסקבה (1991 • 1996 • 1999 • 2003 • 2013 • 2018 • 2023 • 2028) הדומה העירונית של מוסקבה (1993 • 1997 • 2001 • 2005 • 2009 • 2014 • 2019) • בית עיריית מוסקבה • הבית הלבן • בניין הדומה • בניין גוסטרוי • בניין משרד החוץ |  |
| מחוזות מוסקבה | מחוז מרכז • מחוז צפון • מחוז צפון מזרח • מחוז מזרח • דרום מזרח • מחוז דרום • מחוז דרום מערב • מחוז מערב • מחוז צפון מערב • מחוז זלנוגרד • מוסקבה החדשה • טרויצק |  |
| השכלה ותרבות | האוניברסיטה הממלכתית • הספרייה הממלכתית • פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה • התזמורת הפילהרמונית • VGIK |  |
| מוזיאונים | המוזיאון ההיסטורי הממשלתי • גלריית טרטיאקוב • מוזיאון פושקין • המוזיאון להיסטוריה של מוסקבה • המוזיאון לאדריכלות הרוסית ע"ש שצ'וסב • מוזיאון החלל הרוסי • המוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת מוסקבה • מרכז התערוכה של כל רוסיה • מרכז התערוכות והכנסים סוקולניקי |  |
| כיכרות | כיכר מנז' • כיכר רבוליוציי • כיכר תיאטרלנאיה • כיכר פושקינסקאיה • כיכר לוביאנקה • כיכר קומסומולסקאיה • כיכר בולוטנאיה • כיכר ארבאט • כיכר אירופה • כיכר סטאריה • כיכר טריומפלנאיה  • כיכר בורוביצקאיה |  |
| שדרות ורחובות | רחוב טברסקאיה • ארבאט • רחוב ארבאט החדש • קוטוזובסקי פרוספקט • פטרובקה • פרוספקט מירה • לנינגרדסקי פרוספקט • לנינסקי פרוספקט |  |
| מבני תרבות | תיאטרון בולשוי • תיאטרון הצבא הרוסי • קרמלין איזמאילובו |  |
| צבא וביטחון | משטרת העיר • לוביאנקה • בניין משרד ההגנה |  |
| כלכלת מוסקבה | מוסקבה סיטי • הבורסה • המטבעה • גום • צום • מוסאנרגו • MGTS |  |
| תחבורה ציבורית | מטרו • מטרו 2 • חשמלית • כביש הטבעת • הטבעת המרכזית • הקוטרים המרכזיים • נמל התעופה דומודדובו • נמל התעופה ונוקובו • נמל התעופה שרמטייבו • תחנת האוטובוסים המרכזית • תחנת האוטובוסים שערי דרום • תחנת האוטובוסים שערי צפון • מונורייל • רכבל • הרכבת המהירה לסנקט פטרבורג |  |
| כנסיות ומבני דת | קתדרלת ישו המושיע • בית הכנסת קורל • הקתדרלה הקתולית • מסגד הקתדרלה • מנזר דונסקוי • מנזר נובוספסקי • קתדרלת קאזאן • מנזר דנילוב |  |
| ספורט | המתחם האולימפי לוז'ניקי • קומפלקס הספורט אולימפיסקי • אולימפיאדת מוסקבה (1980) • קרמלין קאפ • מונדיאל 2018 • אוטקריטיה ארנה • VEB ארנה • VTB ארנה • RZD ארנה • מגה-ספורט ארנה • צסק"א ארנה • אליפות העולם באתלטיקה 2013 • גמר ליגת האלופות 2008 |  |
| פארקים וגנים ציבוריים | פארק זריאדיה • פארק גורקי • ודנ"ח • לוסיני אוסטרוב • פארק סוקולניקי • פארק איזמאילובסקי • פארק ביטצבסקי • אי החלומות |  |
| אנדרטאות ופסלים | הפועל ואשת הקולחוז • פסל פיוטר הגדול • אנדרטת מינין ופוז'ארסקי • אנדרטת כובשי החלל • שער הניצחון • פסל ולדימיר הגדול  • אנדרטת יורי גגארין |  |
| אתרי מורשת עולמית | הקרמלין • הכיכר האדומה • מנזר נובודוויצ'י • כנסיית העלייה השמיימה בקולומנסקויה |  |
ההתקפה על לנינגרד

| --- | --- |

 בימוי:  אלכסנדר בוראבסקי
 הופק בידי:  רודניאנסקי סרגיי מלקומוב
 תסריט:  אלכסנדר בוראבסקי
 שחקנים ראשיים:  אולגה סוטולובה מירה סורבינו גבריאל ביירן אלכסנדר אבדולוב ולדימיר אילין קיריל לברוב
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו 
 צילום:  ולדימיר קולימוב 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, רוסיה 
 חברת הפקה:  נון-סטופ פרודקשן   Leningrad Production Inc.
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  19 באוקטובר 2007
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית, גרמנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  רוסיה 
 פרסים:  פרס TEFI
 דף הסרט ב־IMDb
 
ההתקפה על לנינגרד (באנגלית: Attack on Leningrad, הופץ בחבר המדינות בשם לנינגרד, ברוסית Ленингра́д) הוא סרט מלחמה רוסי משנת 2009 בשיתוף פעולה בריטי-רוסי אודות העיר לנינגרד בתקופת המצור על העיר. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-19 בספטמבר 2009 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי באולדנבורג, גרמניה.
תקציר עלילת הסרט

כאשר פולשת גרמניה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 והחיילים הנאצים מכתרים במהירות את לנינגרד הנצורה, עיתונאים זרים מפונים. אבל אחת מהם, קייט דייוויס מ'הדיילי טלגרף', נעזבת בשטח ההפצצות, לאחר שמניחים שנהרגה והיא מפספסת את המטוס שעוזב את העיר. לבדה בעיר רווית הרג הרס ומצור היא נעזרת על ידי נינה, קצינת משטרה צעירה ואידיאליסטית ויחד הן נלחמות למען הישרדותם והישרדות האזרחים של לנינגרד הנצורה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אולגה סוטולובה | נינה צבטקובה | קצינה במשטרת לנינגרד |
| מירה סורבינו | קייט דייוויס | עיתונאית בריטית |
| גבריאל ביירן | פרקר | עיתונאי והמנטור של קייט |
| אלכסנדר אבדולוב | צ'יגאסוב |  |
| ולדימיר אילין | מאלינין |  |
| מיכאיל יפרמוב | אומלצ'נקו |  |
| דונאטס בניוניס | טויבו |  |
| מראט בשארוב | יורה קראסקו |  |
| אלכסנדר באשירוב | קוסוי |  |
| ולנטין גאפט | במאי |  |
| מריה גולובקינה | אגייבה |  |
| סרגיי גורובצ'נקו | סליבאנוב |  |
| פאבל דרביאנקו | טריוחין |  |
| סרגיי קולטאקוב | אנדריי ז'דאנוב |  |
| קיריל לברוב | שדרן הרדיו |  |
| לואיזה מוסנדז | ווזדוויז'נסקאיה |  |
| ארמין מילר-שטאל | וילהלם פון לב |  |
| אקהרד הופמן (גר') | אדולף היטלר |  |
| סרגיי ניקוננקו | קפטן הארטילריה |  |
| ניקולאי אוליאנין | גרביצקי |  |
| אלכסנדר פשוטין | טרגוב |  |
| אלכסנדר פולובצב | פאבלוב |  |
| יקטרינה רדניקובה | אלינה |  |
| יבגני סידיחין | קורנייב |  |
| ויקטור סמירנוב | טולקונוב |  |
| אליונה סטבונובה | סוניה קראסקו |  |
| אלכסנדרה קוליקובה | סימה קראסקו |  |
| יבגני סטיצ'קין | קאפיצה |  |
| ולנטינה טאליזינה | ולנטינה |  |
| אלכסנדר פיליפנקו | ארקאטוב |  |
| מיכאיל טרוחין | ורניק |  |
| אולגה בליאבסקאיה | עיתונאית אמריקאית |  |
| נטליה טרחובה | ורוצ'קה |  |
פרסים

| פרס | קטגוריות | מועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | אלכסנדר בוראבסקי | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה | התסריט הטוב ביותר | אלכסנדר בוראבסקי | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה | הבימוי הטוב ביותר | אלכסנדר בוראבסקי | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה | הצילום הטוב ביותר | ולדימיר קלימוב | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה | השחקנית הטובה ביותר | אולגה סוטולובה | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לקולנוע | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | אלכסנדר בוראבסקי | זכייה |
| פרס האקדמיה הרוסית לקולנוע | הצילום הטוב ביותר | ולדימיר קלימוב | זכייה |
סוזי נבות

| --- | --- |

סוזי נבות, 2008
 לידה:  27 בינואר 1958 (בת 66) מונטווידאו, אורוגוואי 
 ענף מדעי:  משפט חוקתי, משפט השוואתי 
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1971
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  קלוד קליין 
 מוסדות:  המסלול האקדמי המכללה למינהל  סורבון  אוניברסיטת רייכמן  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכללה לביטחון לאומי 
 פרסים והוקרה:  אות אביר איכות השלטון (2019)  אות אומ"ץ (2010) 
 
סוזי נבות (נולדה ב-27 בינואר 1958) היא סגנית נשיא למחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה. קודם לכן כיהנה כפרופסור מן המניין למשפטים במכללה למינהל.
קורות חיים

סוזי נבות נולדה במונטווידאו שבאורוגוואי, בת לבלה ונפתלי איזנברג, ובגיל 13 עלתה לישראל עם הוריה. סיימה את לימודי התיכון ב"תיכון חדש" בתל אביב, ואת שירותה הצבאי עשתה ביחידת דובר צה"ל.
באוניברסיטה למדה לימודי שפה וספרות צרפתית בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, ואחר כך לימודי משפטים. היא סיימה תואר ראשון במשפטים בהצטיינות ב-1984. בתקופת לימודיה בפקולטה למשפטים הייתה חברה במערכת כתב העת "עיוני משפט" של הפקולטה. לתואר השני למדה במסגרת הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, וסיימה בהצטיינות ב-1990 לימודי מוסמך במדיניות ציבורית. עבודת הגמר שלה, בהנחייתו של פרופ' ברוך מבורך, עסקה בנושא "השפעת העלייה מברית המועצות על ארגוני העובדים". את עבודת הדוקטורט שלה כתבה בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחייתו של פרופ' קלוד קליין, בנושא "החסינות העניינית-מקצועית של חברי הכנסת".
כיהנה כפרופסור בבית הספר למשפטים ע"ש שטריקס במסלול האקדמי - המכללה למינהל מאז הקמתו. נושאי המחקר העיקריים שלה הם משפט חוקתי, בדגש על ההיבט המוסדי, משפט פרלמנטרי ומשפט השוואתי בתחומים אלה. בין הקורסים והסמינרים שאותם לימדה: "משפט חוקתי", "פיקוח שיפוטי על הכנסת", "הליכים פנימיים בכנסת" "חסינות פרלמנטרית", "אחריות פלילית וציבורית של נבחרי ציבור" ו"סוגיות מתקדמות במשפט חוקתי". שימשה ראש אשכול "משפט ציבורי", יו"ר ועדת ההוראה, הייתה חברה בוועדה לענייני תלמידים ונשיאת בית הדין לערעורים של המסלול האקדמי. הייתה אחראית על ניסוחו של תקנון המשמעת לסטודנטים; ניהול וריכוז הפעילות של בתי הדין המשמעתיים ושל כלל הליכי המשמעת, וכתבה במסגרת זו עשרות פסקי דין. בכל שנות הוראתה, נבחרה כמרצה מצטיינת מסלולית במסלול האקדמי על הצטיינותה בהוראה.
לימדה כמרצה אורחת באוניברסיטה העברית בין השנים 1998–2003 ובשנת 2007 במרכז הבינתחומי הרצליה. בין השנים 2008–2014 הייתה מרצה אורחת בסורבון שבפריז ובין השנים 2009–2019 לימדה במכללה לביטחון לאומי.
בפברואר 2022 מונתה לסגנית הנשיא למחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
סוזי נבות חברה בלשכת עורכי הדין. מתגוררת בהרצליה, נשואה ליורם נבות, עורך דין אף הוא, ואם לשלוש בנות.
פועלה בחו"ל

מחקרה של נבות עוסק בעיקר בתחום המשפט החוקתי המוסדי והמשפט הפרלמנטרי. מאמריה הרבים עוסקים ברשויות השלטון השונות וביחסי הגומלין ביניהן, בדיני הכנסת ובחסינויות.
נבות היא נציגה בולטת של ישראל באירופה המערבית, בכל הנוגע למשפט הפרלמנטרי המשווה. היא שולטת בארבע שפות באופן מושלם (עברית, אנגלית, ספרדית וצרפתית) ויש לה ידיעה טובה מאוד גם באיטלקית. עד שנת 2014 היא לימדה מדי שנה בקורס לדוקטורנטים במשפט חוקתי השוואתי בסורבון שבפריז. בשנת 2009 השתתפה בסמינר בינלאומי מטעם האספה הלאומית בצרפת בנושא "האחריות הפלילית והציבורית של ראשי מדינה", שם עסקה בהרחבה בהשוואה בין המצב המשפטי בצרפת לבין המצב המשפטי בישראל בעקבות פרשת קצב.
בנובמבר 2007 הוזמנה להשתתף בכנס בינלאומי של הפרלמנט האירופי והסנט בבריסל שעסק במערכת היחסים שבין הרשות המחוקקת לרשות השופטת. הסנט הבלגי בחר בה לייצג את כל הדיונים בכנס בפן ההשוואתי להם. בשנת 2005 הוזמנה להשתתף בסמינר מטעם הפרלמנט האיטלקי בנושא זכויות היתר של חברי פרלמנטים, והרצתה בפני חברי הפרלמנט ברומא. כמה שנים לפני כן הופיעה בפני בית הדין החוקתי ברומא והרצתה על החסינות הפרלמנטרית תוך השוואה בין הדין האיטלקי לבין הדין הישראלי. מאמרה המנתח את ההתערבות השיפוטית בהליכי הפרלמנט בישראל ובספרד, פורסם בכתב העת המוביל למשפט חוקתי בספרד.
ספרים ופרקים בספרים > ספרים

The constitutional Law of Israel, ספרה בשפה האנגלית על המשפט החוקתי הישראלי התפרסם ביוני 2007 בהוצאת Kluwer, והיה הספר הראשון שראה אור באנגלית על נושא זה אחרי שנים רבות. הוא מקור להכרה והבנה של המשפט החוקתי בישראל עבור חוקרים בקהילה הבינלאומית. הספר סוקר את מוסדות השלטון בישראל ומתמקד במהפכה החוקתית ובהגנה על זכויות האדם בתקופת טרור. מהדורה מעודכנת של הספר פורסמה בשנת 2016.
The constitution of Israel: a contextual analysis, ספרה השני על החוקה בישראל (באנגלית) פורסם במאי 2014, במסגרת הוצאת Hart באנגליה. ספר זה בוחן במבט עכשווי את התהליכים החוקתיים העוברים על ישראל בשנים האחרונות תוך התייחסות לתהליכים החברתיים והתרבותיים. הספר עוסק, בין היתר, במדינה היהודית והדמוקרטית ובוחן את יחסי הגומלין בין הכנסת לבין בית המשפט העליון תוך התמקדות בתוצאותיה והשלכותיה של המהפכה החוקתית ובתגובתה של הכנסת למהפכה זו.
ספרים ופרקים בספרים > פרקים בספרים

נבות כתבה מספר פרקים בספרים, ובין האחרונים שבהם: מחקר אמפירי על חשיבה של שופטים חוקתיים, על התיקונים לחוקי היסוד, מחקר כמותי על השימוש בתקדימים זרים בפסיקה החוקתית של בית המשפט העליון ופרק על האחריות הציבורית של נשיא המדינה. פרק נרחב על מעמדן של זכויות האדם בישראל נכתב לספר שהתפרסם באיטליה בשנת 2006.
מאמרים
נבות פרסמה עשרות מאמרים משפטיים אקדמיים בתחומי המשפט החוקתי בהם: על משפט חוקתי של פרשה, על הביקורת השיפוטית על חוקים (בצרפת), על נדידת המידתיות, על הפליה חוקתית, ועל חופש הביטוי של חברי הכנסת והזכות לשם טוב, על הדיאלוג החוקתי שבין הרשויות ועוד. כמו כן כתבה שני ערכים לאנציקלופדיה למשפט חוקתי השוואתי (Max Planck Encyclopedia of Comparative Constitutional Law).
הערות שוליים

↑  פרופסור סוזי נבות מונתה לסגנית נשיא המכון הישראלי לדמוקרטיה,  באתר כיפה, 21 בפברואר 2022;
פרופ' סוזי נבות, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  "אות אומ"ץ" לשנת 2010 - פרופ' סוזי נבות, באתר אומ"ץ
↑  אבירי איכות השלטון לשנת 2019, באתר התנועה לאיכות השלטון
↑  How Constitutions Change – A Comparative Study (Dawn Oliver and Carlo Fusaro eds) Hart Publishing 2011
↑  The Use of Foreign Precedents by Constitutional Judges (a Hart Publishing book edited by Tania Groppi Marie-Claire Ponthoreau) 2013.
↑  Le liberta` fondamentali in Il Diritto Costituzionale) dello Stato d’Israele (T. Groppi e Ottolehghi eds)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524353105171  BnF: cb15597543x (data)  ISNI: 0000 0000 4278 9581  LCCN: no94039414  NKC: jo2015855143  NTA: 302378731  RERO: 02-A016426091  SUDOC: 120486687  VIAF: 12627265   WorldCat (עם VIAF): 12627265 
סוזי נבות (עומדת, שלישית משמאל), בעת הגשת דו"ח הוועדה הציבורית לבחינת חוק הבחירות, 2017
לוס אנג'לס דרום

| --- | --- |
לוס אנג'לס דרום כרזה
לוס אנג'לס דרום כרזה
 בימוי:  גולן רייז ושרון יעיש
 הופק בידי:  חגי ארד, אהרון פאר, אלעד פלג
 תסריט:  שרון יעיש וגולן רייז
 עריכה:  שרון יעיש
 מוזיקה:  רן בגנו ונדב רובינשטיין
 צילום:  רן אביעד
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  דרומהפקות
 חברה מפיצה:  דרומהפקות
 הקרנת בכורה:  30 במאי 2022
 משך הקרנה:  75 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  מחזמר, דוקומנטרי
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
לוס אנג'לס דרום הוא סרט מחזמר-דוקומנטרי משנת 2022, בבימוי גולן רייז ושרון יעיש בהפקת דרומהפקות. הסרט הוקרן לראשונה בבכורה בפסטיבל דוקאביב 2022 בתחרות הישראלית.
עלילת הסרט

בקריית מלאכי, העיר התאומה של לוס אנג'לס, החלומות נשכחו מאחור. יוסף חורי, יושב כבר שלושים שנה בחנותו המבולגנת והכאוטית ומתקן שעונים. יוסף היה ילד גאון, אבל עיירת הפיתוח בה נולד היא לא מקום לילדים גאונים. היום, כשהוא בן שישים, החובות נערמים והבחירות המקומיות בפתח יוסף מחליט שהגיע הזמן. בניגוד לכל הסיכויים ולאנשים הרואים בו משוגע, הוא מחליט לרוץ לבחירות כדי לנסות לתקן את העוולות ולהפיח רוח חדשה בעיר ובחייו.
פסטיבלים ופרסים

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל דוקאביב 2022 וזכה בפרס הצילום.
אפקט הבעלות

אפקט הבעלות (באנגלית: Endowment effect), המכונה גם תאוריית הבעלות, היא תופעה מוכרת המגיעה מעולם הכלכלה ההתנהגותית. לפי תופעה זו, אנשים נוטים לתת ערך כלכלי גבוה יותר למוצר אשר בבעלותם, מאשר למוצר דומה או זהה לו אשר אינו בבעלותם. לפי תאוריה זו, מוכנות האדם לקבל (willingness to accept – WTA) גבוהה ממוכנותו לשלם (willingness to pay – WTP). כלומר, המחיר המינימלי שאדם מוכן לקבל (WTA) עבור מוצר הנמצא בבעלותו גבוה מהמחיר המקסימלי שאותו אדם מוכן לשלם (WTP) עבור מוצר זהה לו שלא נמצא בבעלותו. הבדל זה בין ערכי WTA ו-WTP מהווה את החדשנות שבתאוריה זו. זאת מכיוון שלפי תאוריות הכלכלה הקדומות, היה נהוג להתייחס לערכי WTA ו-WTP כזהים.
אחד ההסברים לתופעה זו היא שנאת ההפסד (Loss-aversion). אנשים יהיו מוכנים לשלם יותר כדי להחזיר משהו ששייך להם מאשר לשלם עבור משהו זהה שאינו שייך להם. זאת משום שברגע שיש לך מוצר מסוים, ויתור עליו מרגיש כמו הפסד, ובני אדם לא אוהבים לחוש תחושה של הפסד.
רקע לכתיבת התאוריה

בעבר הלא רחוק, התאוריה הכלכלית הרווחת הייתה תאוריית הכלכלה הנאו-קלאסית. על פי תאוריה זו, נתפס האדם כ"אדם כלכלי רציונלי” הפועל אך ורק להשגת תועלת ורווח מרביים. על פי תאוריה זו, אין הבדל בין המחיר שאדם מוכן לשלם עבור מוצר לבין המחיר שאדם מוכן לקבל עבורו.
בעשורים האחרונים, החל להתפתח ענף הכלכלה ההתנהגותית. לפי גישה זו, ישנם גורמים רבים, פסיכולוגיים וחברתיים, המשפיעים על התנהגותו הכלכלית של האדם. מחקרים רבים אשר פורסמו בתחום זה הציגו סתירות לתאוריית הכלכלה הנאו-קלאסית וכן דוגמאות למקרים ומצבים רבים בהם האדם אינו מתנהג באופן הרציונלי הצפוי ממנו לפי תאוריית הכלכלה הקדומה.
מחקר בולט ופורץ דרך בתחום הכלכלה ההתנהגותית הוא מחקרם של דניאל כהנמן ועמוס טברסקי משנת 1979 אודות תורת הערך (Prospect Theory). מחקר זה הראה כי במקרים רבים בני אדם לא פועלים בהתאם למנובא על פי תאוריית הכלכלה הנאו-קלאסית ולא בהכרח בוחרים באפשרות אשר תיתן להם את הרווח המרבי. במאמרם, טענו השניים כי ניתן לצפות את ההחלטות האי-רציונליות כביכול שמבצעים בני האדם ואף הציגו נוסחה לחישוב ערכן של החלטות אלו.
בין התופעות אשר הוסברו במחקר זה הייתה גם תופעת שנאת ההפסד, לפיה אנשים נוטים להתנהג באופן שונה כאשר מדובר בהפסד לעומת האפשרות שמדובר ברווח.
התפתחות התאוריה

בשנת 1980, כשנה לאחר פרסום המאמר על תורת הערך, פרסם ריצ'רד ת'יילר מאמר המתאר את תיאורית הבעלות. תאוריה זו מתבססת על תאוריית תורת הערך, ומדברת על כך שכחלק משנאת ההפסד, אנשים נוטים לתת ערך כלכלי גבוה יותר למוצרים אשר בבעלותם. ת'יילר הציג בתאוריה שלו מספר מצבים בהם הוא מציג את ההבדל בין האופן בו צרכנים צריכים לבחור, לפי תאוריית הכלכלה הנאו-קלאסית, לעומת איך שהם בוחרים בפועל. לאחר פרסום מאמר זה, אשר טבע לראשונה את המושג "אפקט הבעלות", פורסמו עוד מחקרים רבים אשר עסקו באפקט הבעלות והדגישו את ההבדל בין מוכנות האדם לקבל (WTA) למוכנותו לשלם (WTP), הבדל שכאמור לא קיים לפי תאוריית הכלכלה הנאו-קלאסית.
ישנן גישות המקשרות בין תאוריית הבעלות להטיית הסטטוס קוו (אנ'). לפי תאוריה זו, אנשים מעדיפים להישאר במצבם הקיים ומפחדים לבצע שינוי. הם יבצעו שינוי במצב הקיים רק אם ידעו ברמת ודאות גבוהה שהמצב הבא יהיה טוב יותר באופן משמעותי. כך למשל, אנשים לא ימהרו לעבור דירה או להחליף מקצוע, על מנת שלא לפגוע במצבם הנוכחי. גם לפי תאוריית הבעלות אנשים נוטים שלא לוותר על מוצרים שבבעלותם, על מנת לא להרגיש תחושה של הפסד.
התפתחות התאוריה > מרכיבי התאוריה

במרכזה של תאוריה זו עומד הפרט. התאוריה עוסקת בהבנת התנהגותו הצרכנית של הפרט. סביבת התאוריה היא השוק החופשי, וניתן להשליכה גם על תחומים אחרים כגון דעות, רעיונות וכדומה.
המשתנה המוסבר בתאוריה הוא משתנה WTP (מוכנות לשלם) והמשתנה המסביר הוא משתנה הבעלות. משתנה הבעלות הוא משתנה היכול לקבל שני ערכים – יש או אין בעלות. לפי התאוריה, ברגע שמשתנה הבעלות חיובי, כלומר המוצר נמצא בבעלות האדם, ערך WTA גדל גם כן. באופן זה, נוצר ההבדל בין ערכי WTA ו-WTP. המוכנות לקבל עבור המוצר גדלה, בעוד שהמוכנות לשלם עבורו לא משתנה.