stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיא פניני
קריירה

פניני גדל בקבוצות הילדים, הנערים והנוער של מכבי תל אביב, וזכה בדאבל של ליגת הנוער בעונת 2000/2001. בסיום אותה עונה, בשנת 2001, החל לשחק בליגת העל, בקבוצת מכבי עירוני רעננה. באותה עונה קלע את הסל שהקנה לו פרסום רב: שלשת ניצחון מחצי מגרש במשחק נגד מכבי חיפה. (סל הניצחון הראשון שלו)
בעונת 2002/2003 התאחדה רעננה עם בני הרצליה והפכה ל"בני השרון". פניני נשאר בקבוצה, ועל אף גילו הצעיר מונה לקפטן הקבוצה בעונת 2003/2004. בשנים אלה רשם התקדמות מקצועית משמעותית ובעונת 2005/2006 נבחר לחמישיית העונה.
ב-2006 עזב את בני השרון, לאחר 4 עונות, וחתם בהפועל ירושלים, עמה זכה ב-2007 בתוארו הראשון - גביע המדינה, כאשר הוא קלע בגמר 10 נקודות. שנה אחר כך זכה עם הקבוצה בתואר פעם נוספת, כאשר הוא קולע 11 נקודות בגמר.
בשנת 2008 חתם על חוזה עם קבוצת מכבי תל אביב, לפיו יעזוב את הפועל ירושלים, ישחק עונה אחת בקבוצה אירופית, ובסיומה יצטרף לשורותיה של מכבי. הוא לא הצליח למצוא קבוצה אירופית שתקלוט אותו לשורותיה עד התאריך שהיה נקוב בחוזה, ומצא עצמו במרכזו של סכסוך משפטי בין הפועל ירושלים לבין מכבי תל אביב. בסופו של דבר חתם בקבוצה הסרבית ז'לזניק בלגרד, ששיחקה גם בליגה האדריאטית. פניני הציג בקבוצה זו נתונים סבירים (8 נקודות בממוצע למשחק), אך עם פיטוריו של המאמן שהביאו לקבוצה, סלובודן קליפה, בראשית 2009, עזב גם הוא את הקבוצה והצטרף לקבוצת קראבנוס הקפריסאית.
בעונת 2009/2010 שב לישראל, והצטרף למכבי תל אביב. בעונה זו הוא זכה בגביע המדינה, אך לא באליפות אותה הפסידה מכבי להפועל גלבוע גליל בגמר הפיינל פור הישראלי. בעונת 2010/2011 הוא זכה בגביע, תוך שהוא קולע בגמר 21 נקודות, ובאליפות המדינה, ואף הגיע לגמר היורוליג שם הפסידה קבוצתו לפנאתינייקוס היוונית. בשנת 2012 הגיע עם מכבי תל אביב להצלבה ביורוליג שם הפסידה הקבוצה שוב לפנאתינייקוס. אולם, מכבי תל אביב גם ידעה הצלחות באותה שנה, כשזכתה באליפות הליגה האדריאטית, באליפות ישראל ובגביע המדינה.
בעונת 2013/2014 חזר להיות קפטן הקבוצה, לאחר פציעתו של שון ג'יימס. באותה עונה 2013/2014 זכה עם מכבי תל אביב בגביע הליגה, בגביע המדינה, באליפות ישראל וביורוליג.
ב-10 בנובמבר 2014, במהלך משחק הדרבי הראשון של עונת 2014/2015 קרע את גיד האכילס והושבת לכל העונה.
ב-1 ביולי 2017 הודיעה הנהלת מכבי תל אביב על עזיבתו של פניני, לאחר שמונה עונות במועדון. ב-3 ביולי 2017 חתם בהפועל חולון. ב-15 בפברואר זכה עמה בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר על קבוצתו הקודמת מכבי תל אביב. זו הזכייה ה-9 שלו ברציפות בגביע, וה-11 שלו בסה"כ. למעשה, במשך 11 עונות רצופות בהן שיחק בישראל הוא זכה בגביע המדינה, והרצף נשבר בשנת 2019.
בעונת 2020/21 מונה פניני לקפטן הפועל חולון וזכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.
עונת 2021/22 הייתה עונה מוצלחת להפועל חולון בפרט ולפניני בפרט. פניני היה המנהיג הבלתי מעורער של הפועל חולון וסיפק מהלכים אדירים בעיקר בסיום המשחקים ועזר לקבוצתו לצבור ניצחונות, להגיע עד לחצי הגמר של ליגת האלופות בכדורסל וזכה עם הפועל חולון באליפות השנייה שלה לאחר ניצחון 0–2 בגמר על בני הרצליה
ב-23 ביוני 2022 חזר למכבי תל אביב וחתם לעונה אחת, בסיומה זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-7 באוגוסט 2023 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, ועל הצטרפות לצוות המקצועי של מכבי תל אביב בתפקיד עוזר המאמן.
נבחרת לאומית

פניני שיחק בנבחרת הקדטים בין השנים 1998-1996, והיה אחד מהשחקנים המובילים בנבחרת העתודה שהגיעה למקום העשירי באליפות אירופה בשנת 2002.
הוא שיחק בעבר בנבחרת הלאומית של ישראל, והשתתף עמה באליפויות אירופה בשנים 2007, 2009 ו-2011. ב-17 ביולי 2012, מונה לקפטן הזמני של נבחרת ישראל הבוגרת, במקומו של יותם הלפרין הפצוע. הוא השתתף עם הנבחרת גם באליפות אירופה בכדורסל 2022, שבה ניצחה הנבחרת את שני משחקיה הראשונים, אך הפסידה בשלושת הנותרים והודחה בשלב הבתים. הוא פרש מהנבחרת באוקטובר 2022.
אופי וסגנון משחק

בניגוד לשחקנים אחרים שמשחקים בעמדתו או בעלי אותו גובה כמו שלו, פניני הוא שחקן בעל "Basketball IQ" מהגדולים שהיו בכדורסל הישראלי. יכולת המסירה שלו, קריאת המצבים, ניצול חולשות היריבה והקליעה החסרת דופי שלו הפכו את פניני לאחד הווינרים הגדולים בספורט הישראלי ולמנהיג בכל קבוצה שבה שיחק.
למרות הכישרון הגדול שהיה לפניני, הפרובוקציות והשערוריות שהוא עורר לעיתים על המגרש הפכו לכתם לא קטן על הקריירה המפוארת שלו. פניני ידוע בתור שחקן שהחליף מילים במהלך המשחק עם שחקנים ומאמנים יריבים, ואפילו שופטים.
ב-19 באוקטובר 2007 כאשר שיחק במדי הפועל ירושלים במסגרת גמר גביע ווינר סל ביצע פניני עבירה קשה על שחקן מכבי תל אביב ליאור אליהו שגרמה להתרסקות של אליהו על הפרקט שלפי דבריו "גיא פניני היה יכול לגמור לי את הקריירה".
ב-3 בדצמבר 2012 החליטה הנהלת מכבי תל אביב על השעייתו של פניני, קניסתו במאה אלף שקלים ושלילת סרט הקפטן ממנו, על כך שבמהלך משחק דרבי נגד הפועל תל אביב יום קודם לכן קילל וגידף את שחקן הפועל יונתן שולדבראנד ומשפחתו, וקרא לו נאצי. ב-13 בדצמבר חתם על עסקת טיעון עם איגוד הכדורסל שבמסגרתה הודה בעבירות ונענש בהרחקה מ-4 משחקים ובקנס בסך 10,000 ש"ח.
בינואר 2014 הוטל עליו קנס של 13,000 אירו על ידי הנהלת היורוליג. הדבר נעשה לאחר שבשידור טלוויזיה נצפה תופס באשכיו של שחקן קבוצת לוקומוטיב קובאן, אלכס מאריץ', במהלך משחק במסגרת המפעל. הנהלת קבוצת מכבי תל אביב נמנעה מלפעול נגדו בעקבות התקרית.
תארים

גביע המדינה (2):2007/2008,2006/2007
אליפויות (4): 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014, 2022/2023
גביע המדינה (7): 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
גביע ווינר (4): 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2014/2015
אליפות הליגה האדריאטית (1): 2011/2012
אליפות אירופה (1): 2013/2014
אליפויות (1): 2021/2022
גביע המדינה (1): 2017/2018
אליפות הליגה הבלקנית (1): 2020/2021
חמישיית העונה בליגת בעל (2006, 2010)
השחקן השישי בליגת העל (2021)
ד'ש"ע

ד'ש"ע (4370)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 609 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 23 בספטמבר 610. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
ד'ש"ף

ד'ש"ף (4380)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 619 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 620. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
גומי סינתטי

גומי סינתטי הוא תחליף לגומי, בעל תכונות משופרות. פולימרים מסוגים אחדים משמשים כגומי סינתטי.
כפפות גומי
לראשונה נוצר גומי סינתטי בשנת 1910 על ידי הכימאי הרוסי סרגיי לבדב. יישום הטכנולוגיה נולד מתוך מחקרים שפורסמו בשנות ה-30 של המאה ה-20, שנכתבו על ידי קאורותרס והמדען הגרמני הרמן שטאודינגר. מחקרים אלו הובילו בשנת 1931 ליצירת אחת הצורות היותר מוצלחות של גומי סינתטי הידוע בתור "נאופרן". נאופרן עמיד מאוד לחום ולכימיקלים כגון נפט ודלק. משתמשים בו בצינורות דלק ובתור חומר בידוד במכונות.
ב-1935 הצליחו המדענים הגרמנים לסנתז את הראשון מתוך סדרה של חומרים סינתטיים הידועים בשם "גומיות בונא". הם היו "קופולימרים", כלומר הפולימר שלהם נוצר לא ממונומר יחיד, אלא משני מונומרים. אחד החומרים האלו, קופולימר של בוטאדיאן וסטירן הידוע כ-"GR-S" (ראשי תיבות של Government Rubber Styrene), הפך לבסיס הייצור של הגומי הסינתטי בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, שבה היה הגומי הסינתטי קריטי למאמץ המלחמתי, ויוצר במגוון רחב של צורות.
בעיה נוספת הייתה שגומי טבעי הוא נדיר יחסית בטבע, ועד אמצע שנת 1942 עברו לשליטה יפנית מרבית השטחים בהם ניתן להפיק את הגומי הטבעי. כתוצאה מכך יזמה ממשלת ארצות הברית פרויקטים עצומים כדי לזרז את ייצור הגומי הסינתטי, שבמסגרתם המציא הכימאי האנליטי היהודי איזק קולטהוף "תהליך קר" (כלומר ייצור בטמפרטורה נמוכה) לייצור גומי סינתטי. עד סוף 1944 ייצרו את החומר יותר מ-50 מפעלי ענק. תפוקת ארצות הברית לבדה הייתה כפולה מייצור הגומי הטבעי בשנים שלפני המלחמה.
לאחר המלחמה לא שב עוד הגומי הטבעי למעמדו הקודם, במיוחד אחרי שהמדענים גילו דרך לסנתז איזופרן. ה-GR-S הגרמני נשאר כגומי הסינתטי המועדף בייצור גלגלי מכוניות. הגומי הסינתטי שיחק תפקיד חשוב במרוץ לחלל ובמרוץ החימוש הגרעיני.
ד'ש"ץ

ד'ש"ץ (4390)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 629 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 630. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
ג'נה ג'ונסון

ג'נה לי ג'ונסון (באנגלית: Jenna Leigh Johnson; נולדה ב-11 בספטמבר 1967) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) במשחי שליחות, סגנית אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) במשחה ל-100 מטר פרפר, סגנית אלופת עולם (מדריד 1986) ואלופת פאן פסיפיק (טוקיו 1985) במשחה ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולדה וגדלה בסנטה רוזה, קליפורניה.
ביוגרפיה > 1984

בתחרות שנערכה בשנת 1984 קבעה ג'ונסון במשחה ל-100 יארד פרפר שיא ארצות הברית חדש של 53.95 שניות.
ביוגרפיה > 1984 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה ג'ונסון ב-3 מדליו, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קרי סטיינסייפר, דארה טורס וננסי הוגסהד בשיא אמריקה חדש של 3:43.43 דקות, לפני הולנד שקבעה שיא לאומי חדש של 3:44.40 דקות וגרמניה המערבית שקבעה שיא לאומי חדש של 3:45.56 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 56.46 שניות, בשלב המוקדמות כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 55.63 שניות ובמשחה שליחות 4X100 מטר מעורב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחות" תוצאה של 59.37 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.19 דקות, אחרי בת ארצה מרי טי מאהר (59.26 שניות) וקארין זייק ממערב גרמניה (1:01.36 דקות).
ביוגרפיה > 1985

באליפות הפאן פסיפיק הראשונה שנערכה בטוקיו, יפן באמצע אוגוסט 1985 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.36 שניות, לפני בת ארצה קרי סטיינסייפר (56.75 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.47 שניות.
ביוגרפיה > 1985 > אלופת האוניברסיאדה

שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בקובה, יפן בסוף אוגוסט 1985 זכתה ג'ונסון ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.29 שניות, אחרי קוני ואן בנטום מהולנד (55.87 שניות).
ביוגרפיה > 1986 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 היא זכתה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.70 שניות, אחרי קריסטין אוטו ממזרח גרמניה בשיא אליפות חדש של 55.05 שניות ולפני קוני ואן בנטום (55.79 שניות), בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 55.58 שניות ועלתה ראשונה למשחה הגמר. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם דארה טורס, מרי טי מאהר ובטסי מיצ'ל בתוצאה של 3:44.04 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא עולם חדש של 3:40.57 דקות ולפני הולנד (3:46.89 דקות) ובמשחה שליחות 4X100 מטר מעורב ביחד עם בטסי מיצ'ל, ג'ני האו ומרי טי מאהר בתוצאה של 4:07.75 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא אליפות חדש של 4:04.82 דקות ולפני הולנד (4:10.70 דקות). נוסך לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.07 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.76 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:00.48 דקות ועלתה ראשונה למשחה הגמר.
ביוגרפיה > 1987

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריזביין, אוסטרליה באמצע אוגוסט 1987 היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.11 שניות, אחרי דארה טורס (55.86 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.90 דקות, אחרי הונג קיאן מסין (1:00.39 דקות) ובת ארצה אנג'ל מרטינו (1:00.62 דקות).
ביוגרפיה > 1989

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו באמצע אוגוסט 1989 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.01 דקות.
הערות שוליים

↑  כל התוצאות מאליפות העולם בשחייה 1986
גביע קונמבול

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1992
 תאריך פירוק:  1999
 ארגון מפעיל:  CONMEBOL
 מספר מתמודדים:  16
 יבשת:  דרום אמריקה
 זוכה אחרון/נה:  ארגנטינהטאז'רס (1999)
 הכי הרבה זכיות:  ברזילאתלטיקו מיניירו (2)
 
גביע קונמבול (בספרדית: Copa CONMEBOL) היה מפעל כדורגל שנתי בשיטת גביע שארגנה CONMEBOL בין 1992 ל-1999.
בעת פעילותו היה גביע קונמבול לשלישי בחשיבותו ביבשת, אחרי גביע ליברטדורס וסופרקופה סודאמריקנה, והיה מעין מקבילה של המפעל האירופי גביע אופ"א. למפעל העפילו מועדונים שלא הצליחו להעפיל באותה עונה לגביע ליברטדורס, על פי הישגיהם בליגה.
בעקבות הרחבת גביע ליברטדורס ל-32 קבוצות, הפסיק המפעל את פעילותו בשנת 1999. גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, הגביעים האזוריים שהחלו לפעול שנה קודם לכן, החליפו את גביע קונמבול, ובשנת 2001 מוזגו שלושתם לכדי מפעל אחד חדש, קופה סודאמריקנה.
הטורניר פעל לאורך שמונה מהדורות רצופות, שבמהלכן זכו בו רק קבוצות ברזילאיות וארגנטינאיות. שיאנית הזכיות היא אתלטיקו מיניירו הברזילאית שזכתה בתואר פעמיים, בהן בעונת הבכורה של המפעל ב-1992. הזוכה האחרונה בתואר (1999) היא טאז'רס, שגברה בגמר על CSA הברזילאית.
שיטת המפעל > העפלה

לקראת כל עונה גביע קונמבול, קבעה CONMEBOL את כמות העולות מכל מדינה החברה בקונפדרציה, כמות שהשתנתה מעט בין עונה לעונה. המעפילות היו הקבוצות הטובות ביותר בכל מדינה שלא הצליחו להעפיל לגביע ליברטדורס דרך הליגה המקומית שלהן. לכל טורניר העפילו 16 קבוצות.
שיטת המפעל > טורניר הגמר

טורניר גביע קונמבול התקיים בשיטת נוקאאוט לכל אורכו. הוא החל בשלב שמינית גמר ושוחק בשיטת בית-חוץ בכל שלב, עם חשיבות להפרש השערים אך ללא חשיבות לחוק שערי חוץ. אם נוצר שוויון בין הקבוצות לאחר שני המפגשים, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין.
היסטוריית מפגשי הגמר > זכיות לפי עונה

| שנה | מארחת | תוצאה | אורחת | אצטדיון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ברזילאתלטיקו מיניירו | 0-2 | פרגוואיקלוב אולימפיה | מינייראו, בלו הוריזונטה |
| 1992 | פרגוואיקלוב אולימפיה | 0-1 | ברזילאתלטיקו מיניירו | דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון |
1992: הקבוצה הזוכה: ברזיל אתלטיקו מיניירו
| 1993 | אורוגוואיפניארול | 1-1 | ברזילבוטפוגו | סנטנאריו, מונטווידאו |
| 1993 | ברזילבוטפוגו | 2-2 1-3פ | אורוגוואיפניארול | מרקנה, ריו דה ז'ניירו |
1993: הקבוצה הזוכה: ברזיל בוטפוגו
| 1994 | ברזילסאו פאולו | 1-6 | אורוגוואיפניארול | מורומבי, סאו פאולו |
| 1994 | אורוגוואיפניארול | 0-3 | ברזילסאו פאולו | סנטנאריו, מונטווידאו |
1994: הקבוצה הזוכה: ברזיל סאו פאולו
| 1995 | ברזילאתלטיקו מיניירו | 0-4 | ארגנטינהרוסאריו סנטראל | מינייראו, בלו הוריזונטה |
| 1995 | ארגנטינהרוסאריו סנטראל | 0-4 3-4פ | ברזילאתלטיקו מיניירו | חיגנטה דה ארוז'יטו, רוסאריו |
1995: הקבוצה הזוכה: ארגנטינה רוסאריו סנטראל
| 1996 | ארגנטינהלנוס | 0-2 | קולומביהאינדפנדיינטה סנטה פה | סיודאד דה לנוס, לנוס |
| 1996 | קולומביהאינדפנדיינטה סנטה פה | 0-1 | ארגנטינהלנוס | נמסיו קמאצ'ו, בוגוטה |
1996: הקבוצה הזוכה: ארגנטינה לנוס
| 1997 | ארגנטינהלנוס | 4-1 | ברזילאתלטיקו מיניירו | סיודאד דה לנוס, לנוס |
| 1997 | ברזילאתלטיקו מיניירו | 1-1 | ארגנטינהלנוס | מינייראו, בלו הוריזונטה |
1997: הקבוצה הזוכה: ברזיל אתלטיקו מיניירו
| 1998 | ברזילסנטוס | 0-1 | ארגנטינהרוסאריו סנטראל | וילה בלמירו, סנטוס |
| 1998 | ארגנטינהרוסאריו סנטראל | 0-0 | ברזילסנטוס | חיגנטה דה ארוז'יטו, רוסאריו |
1998: הקבוצה הזוכה: ברזיל סנטוס
| 1999 | ברזילCSA | 2-4 | ארגנטינהטאז'רס | ריי פלה, מסייאו |
| 1999 | ארגנטינהטאז'רס | 0-3 | ברזילCSA | שאטו קאררס, קורדובה |
1999: הקבוצה הזוכה: ארגנטינה טאז'רס
היסטוריית מפגשי הגמר > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | שנים | סגנות | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזילאתלטיקו מיניירו | 2 | 1992, 1997 | 1 | 1995 |
| ארגנטינהרוסאריו סנטראל | 1 | 1995 | 1 | 1998 |
| ארגנטינהלנוס | 1 | 1996 | 1 | 1997 |
| ברזילבוטפוגו | 1 | 1993 | 0 | - |
| ברזילסאו פאולו | 1 | 1994 | 0 | - |
| ברזילסנטוס | 1 | 1998 | 0 | - |
| ארגנטינהטאז'רס | 1 | 1999 | 0 | - |
היסטוריית מפגשי הגמר > זכיות לפי מדינה

| מדינה | זכיות | סגנויות |
| --- | --- | --- |
| ברזיל ברזיל | 5 | 2 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 3 | 2 |
| אורוגוואי אורוגוואי | 0 | 2 |
| פרגוואי פרגוואי | 0 | 1 |
| קולומביה קולומביה | 0 | 1 |
מלכי השערים

| שנה | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ברזילאיילטון דלפינו | אתלטיקו מיניירו | 6 |
| 1993 | ברזילסינבאל | בוטפוגו | 8 |
| 1994 | ברזילטופאזיניו אורוגוואימרטין רודריגס ברזילז'וניניו פאוליסטה | קורינתיאנס פניארול סאו פאולו | 5 |
| 1995 | ארגנטינההוראסיו קרבונארי אורוגוואירובן דה סילבה | רוסאריו סנטראל | 4 |
| 1996 | ארגנטינהאוסקר מנה | לנוס | 5 |
| 1997 | ברזילואלדיר | אתלטיקו מיניירו | 7 |
| 1998 | אורוגוואיקרלוס מריה מוראלס ברזילויולה | ליגה דה קיטו סנטוס | 4 |
| 1999 | ברזילמיסיניו ברזילמרסלו אראקסה | CSA סאו ריימונדו | 4 |
דובוני אכפת לי: המסע אל עיר הכוכבים

| --- | --- |

עטיפת ה-dvd של הסרט באנגלית
 מבוסס על:  דובוני אכפת לי
 בימוי:  דייוויס דוי 
 הופק בידי:  SD Entertainment
 שחקנים ראשיים:  טרייסי מור Anna Cummer 
 מדבבים בעברית:  נועה פלדמן, מאי יעקובסון, אליענה מגון, שירה נאור, תימור שפיר, שי אוטולנגי, רותם שוקר, מורן שכניק, ענבר בר לב, לירון לב
 מוזיקה:  קארל ג'ונסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  SD Entertainment 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  10 במרץ 2010
 משך הקרנה:  70 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, בהן עברית)
 סוגה:  סרט ילדים
 דף הסרט ב־IMDb
 
דובוני אכפת לי: המסע אל עיר הכוכבים (באנגלית: Care Bears: Share Bear Shines) הוא סרט טלוויזיוני של הסדרה דובוני אכפת לי. הסרט שודר לראשונה באוסטרליה ב-10 במרץ 2010, בארצות הברית ב-6 בנובמבר 2010 ובישראל ב-16 באוקטובר 2011 בערוץ הופ. אורך הסרט הוא 70 דקות.
תקציר העלילה

שיתופית היא הדובונית היחידה שמאמינה שקיימת הנסיכה ניצוץ כוכב. פתאום הכוכב שהיה של הנסיכה ניצוץ כוכב בעיר הכוכבים נפל ישר לארץ אכפתיה ושיתופית מחזירה אותו בחזרה לעיר הכוכבים. הנסיכה ניצוץ כוכב שנמצאת בעיר הכוכבים החליטה לכבות את הכוכבים שבשמיים, מכיוון שאף אחד חוץ משיתופית כבר לא מאמין בקיומה. כשהדובונים היו בעיר הכוכבים הם האמינו בקיומה ואז היא הפעילה בחזרה את הכוכבים שבשמיים.
דמויות ומדבבים

במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
| שם הדמות | שם המדבב/ת |
| --- | --- |
שיתופית: נועה פלדמן
הנסיכה ניצוץ כוכב: מאי יעקובסון
חייכנית: אליענה מגון
דוב לילה טוב: שירה נאור
דוב שמחה: תימור שפיר
דובי גליץ': שי אוטולנגי
דוב קוטר: רותם שוקר
דובונית הרמוניה: מורן שכניק
דובונית הפתעה: ענבר בר לב
בוהק: לירון לב
גטו רובנו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אוקראינה 
 מחוז:  רובנו 
 נתונים
 קואורדינטות:  50°37′00″N 26°15′00″E﻿ / ﻿50.6166666667°N 26.25°E﻿ / 50.6166666667; 26.25
 
גטו רובנו (Rivne Ghetto, ביידיש: ראָװנע) היה גטו נאצי במלחמת העולם השנייה שהוקם בדצמבר 1941 בעיר רובנו שבמערב אוקראינה, בניהול גרמני של נציבות הרייך באוקראינה. ב-6 בנובמבר 1941, כ-21,000 יהודים נטבחו על ידי האיינזצגרופן ושכירי חרב אוקראינים. יתר היהודים נכלאו בגטו. ביולי 1942 הובלו 5,000 היהודים הנותרים במשאיות למחצבת אבן ליד קוסטופול ושם נרצחו.
הגטו חוסל ב-13 ביולי 1942. רק קומץ יהודים הצליח להימלט מהגירוש.
רקע

העיר רובנה הייתה העיר הגדולה ביותר במחוז ווליניה (Wołyń) של הרפובליקה הפולנית השנייה. כ-25,000 יהודים חיו ברובנה, מחוז וולין בשנת 1937. העיירה הייתה מרכז לחינוך יהודי עם בתי ספר יהודיים רבים ובהם בית ספר חסידי דתי (ישיבה).
מיקומה של העיר, באזור הדרום-מזרחי של קרסי, כ 80 קילומטרים (50 מיל) לגבול שבין המלחמות בין פולין לברית המועצות, רוונה נכבשה על ידי הצבא האדום עם הפלישה הסובייטית לפולין ב-17 בספטמבר 1939 ושולבה ב-SSR האוקראינית.
כאשר פלשו כוחות גרמנים לברית המועצות ביוני 1941, נפלה העיר בידי הוורמאכט ב-28 ביוני 1941. ב-20 באוגוסט 1941, רובנה הוכרזה כבירת הרייכסקומיסריאט הגרמני אוקראינה. הגטו היהודי בעיר רובנה הוקם על ידי הממשל הגרמני זמן קצר לאחר הקמת הרייכסקומיסריאט אוקראינה.
בתחילת הכיבוש הגרמני התגוררו ברובנה כ-23,000 יהודים פולנים יחד עם פליטים ממערב פולין, אשר היוו מחצית מאוכלוסיית העיר.
כשהנאצים כבשו את העיר מידי הסובייטים, הם ביצעו כמה הוצאות להורג של האוכלוסייה היהודית.
יצירה ופירוק

בדצמבר 1941 נוצר גטו פתוח בשכונת וולה, בקצה רובנה, ובתחילה חיו בו 5,200 יהודים. חורבן העם היהודי ברובנה התרחש בשלושה שלבים.
ביולי ואוגוסט נהרגו כ-3,000–4,000 יהודים. ב-9 וב-12 ביולי 1941, האיינזצקומנדו 4A של יחידת מוות של איינזצגרופה C, ירה ב-240 יהודים. הדו"ח הגרמני הרשמי תיאר את הקורבנות כ"סוכנים בולשביקים" ו"בעלי תפקידים יהודים". ב-6 באוגוסט קיימו גדודי משטרת הסדר מסע שני ברובנה, בו נורו כ-300 יהודים.
מסע ההרג העקוב מדם התרחש ב-6–7 בנובמבר 1941, אז נהרגו 15,000–18,000 יהודים בוגרים. את המבצע הוביל מפקד משטרת המסדר, אוטו פון אולהאפן, בסיוע משטרת העזר האוקראינית וחברי ה־OUN ביער סוסנקי ליד רובנה (Sosenki - עצי אורן קטנים). יהודים נורו על ידי גדוד 320 של המשטרה בתיאום עם הדיוויזיה ה-5 של איינזצגרופה, בנוסף ל-6,000 ילדים אשר נשברו צווארם או נקברו חיים מתחת לקורבנות מבוגרים אחרים.
הגטו חוסל ביולי 1942. בליל 13 ביולי 1942 בשעה 22:00 בוצע חיסול הגטו כאשר אוגדה "משותפת" של יחידות האס אס ושל המשטרה האוקראינית הקיפה את הגטו, הציבה סביבו אבוקות אש ושרפו אותם. קבוצות קטנות של חטיבת אס אס ושוטרים אוקראינים פרצו לבתים ודחפו אנשים החוצה, הובילו אותם לרכבת משא שהובילה אותם לקוסטופול או לפרוחרוב, שם נורו למוות באקציות קטנות. 5,000 יהודים נהרגו בדרך זו. לאחר מכן התקיימו בשכונה מספר אקציות.
5,000 היהודים בעלי כישורים שנחשבו חיוניים לניהול הכיבוש נלקחו ממשפחותיהם והוצבו בגטו. על פי ההערכות 22,000–23,000 יהודים נהרגו ברובנה.
ב-2 בפברואר 1944 שוחררה רובנה מהגרמנים על ידי חיילים סובייטים של החזית האוקראינית הראשונה במהלך מבצע רובנה-לוצק.
החיים בגטו

בגטו היה יודנראט של 12 איש. האנשים שמונו לעמוד בראש היודנראט היו משה ויעקב ברגמן (ליאון) סוהרצ'וק. שניהם התאבדו בסוף 1941 כי לא רצו למלא אחר דרישתם של הנאצים להסגיר קבוצת יהודים. יהודים שחיו בגטו נאלצו לשלם היטלים לשלטונות הגרמנים, בפעולה אחת, 12 מיליון רובל. השלטונות הגרמניים גם החרימו את כל הזהב, והתכשיטים, רהיטים או לבוש שנותרו ברשותם של יהודים. בזמן המבצע, יהודים מכרו בגדים כדי להשיג מזון. החפצים היקרים ביותר נשלחו לגרמניה, את השאר נתנו לחיילים גרמנים ולשוטרים אוקראינים או נמכרו להם במחירים סמליים. בגטו הוטלו הגבלות רבות על יהודים, כולל חובה לענוד טלאי מיוחד.
התנגדות

בגטו פעלו ארגוני מחתרת וצברו נשק.
150 יהודים ניצלו על ידי מהנדס שעבד ברייכסבאן המקומי, הרמן גרבה, בזמן חיסול הגטו. היהודים שהצליחו להימלט מהגירוש הצטרפו לפרטיזנים ולאחר מכן השתתפו בשחרור רובנה על ידי הצבא האדום בקרב רובנה, בפברואר 1944. היהודים שנותרו בחיים החלו להתאסף בעיר לאחר הגעתו של הצבא האדום, ועד סוף 1944 דווחו ברובנו כ-1,200 יהודים; ביניהם, הסופר לעתיד דייוויד לי פרסטון (אנשי הביוב של לבוב) ומשפחתו.
אחרי מלחמה

אנדרטת זיכרון נוצרה בשנת 1992 באתר הטבח בסוסנסקי. ב-6 ביוני 2012, האנדרטה הושחתה, לכאורה כחלק ממעשה אנטישמי.
ראו גם

גטו מיזוץ'
טרוכנברוד
גטו לוצק
הערות שוליים

1 2 3 4  Burds, Jeffrey (2013). Holocaust in Rovno: The Massacre at Sosenki Forest, November 1941 (PDF). Northeastern University. Sponsored by the YIVO Institute of Jewish Research, New York. ISBN 978-1-137-38839-1 – via Internet Archive, direct download 6.6 MB.
1 2 3 4 5 6  Megargee, Geoffrey P., ed. (2009). The United States Holocaust Memorial Museum encyclopedia of camps and ghettos, 1933–1945. Vol. II: Ghettos in German-occupied Eastern Europe. Bloomington: Indiana University Press. pp. 1147–1152. ISBN 978-0-253-35599-7.
↑  YIVO, Rivne. Encyclopedia of Jews in Eastern Europe.
↑  Jewish Telegraphic Agency (February 8, 1942), All Jews Expelled from Zgierz; Nazis Introduce Ghetto for Jews in Rovno.
↑  Yad Vashem (2012), Volhynia and Rovno. Historical Background, via Internet Archive.
↑  "Types of Ghettos". encyclopedia.ushmm.org (באנגלית). נבדק ב-2020-04-03.
↑  J. Burds (2013). Holocaust in Rovno: The Massacre at Sosenki Forest, November 1941. Springer. p. 33. ISBN 978-1137388407. נבדק ב-30 בדצמבר 2023 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  World War II today (2017). "Horror of the 'liquidation' of the Rovno ghetto". From the evidence of Hermann Graebe, during “The Einsatzgruppen Case”, Nuremberg, 1947. אורכב מ-המקור ב-31 באוגוסט 2012. Around 23,000 people were murdered shortly after the German invasion in June 1941. Between 5,000 and 7,000 Jews remained in the ghetto there. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Memorial to the murdered Jews of Rivne". Information Portal to European Sites of Remembrance. Berlin, Germany: Stiftung Denkmal für die ermordeten Juden Europas. נבדק ב-2020-04-13.
↑  "В Ривне вандалы осквернили место массового расстрела евреев. Фото". Mignews.com.ua. 2012-06-07. נבדק ב-2020-04-13.