stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתב קטן-סנפיר
הערות שוליים

↑  נתב קטן-סנפיר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| דולפיניים |
| --- | --- | --- |
| לווייתן דלוע-ראש (סוג ומין יחיד) | לווייתן דלוע-ראש |     |
| קטלן (סוג ומין יחיד) | קטלן |     |
| קטלן גמדי (סוג ומין יחיד) | קטלן גמדי |     |
| עבשן קטלני (סוג ומין יחיד) | עבשן קטלני |     |
| נתב | נתב גדול-סנפיר • נתב קטן-סנפיר |     |
| דולפין מצוי | דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפין מצוי ארוך-חוטם |     |
| דולפין לווייתני | דולפין לווייתני צפוני • דולפין לווייתני דרומי |     |
| דולפין הנהרות | טוקוקסי • דולפין גיאנה |     |
| סוסא | סוסא גיבן • סוסא הודי • סוסא אטלנטי • סוסא אוסטרלי |     |
| סטנלה | סטנלה מפוספסת • סטנלה ארוכת-חרטום • סטנלת קליימן • סטנלה פאנטרופית • סטנלה אטלנטית |     |
| דולפין תלום-שן (סוג ומין יחיד) | דולפין תלום-שן |  |
| דולפינן | דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • דולפינן אוסטרלי |  |
| דולפין קטן | דולפין צ'יליאני • דולפין דרום-אפריקאי • דולפין לבן-ראש • דולפין קומרסון |  |
| גרמפוס אפור (סוג ומין יחיד) | גרמפוס אפור |  |
| דולפין פראסר (סוג ומין יחיד) | דולפין פראסר |  |
| דולפין בקבוקי | דולפין פסיפי לבן-צד • דולפין מזנק • דולפין וילסון • דולפין שחור-סנטר • דולפין לבן-גב • דולפין אטלנטי לבן-צד |  |
| דולפין סלוד-סנפיר | דולפין איראוואדי • דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי |  |
נקודת רדיבוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  רדיבוש 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°46′12″S 59°47′30″W﻿ / ﻿63.77°S 59.7917°W﻿ / -63.77; -59.7917
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת רדיבוש(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת רדיבוש(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת רדיבוש(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת רדיבוש
 
נקודת רדיבוש (באנגלית: Radibosh Point; בבולגרית: нос Радибош) היא לשון יבשה, המהווה את הצד המערבי של פתחו של מפרץ שארקו. הנקודה מהווה את הקצה הצפון מזרחי של חצי האי ויטל, המצוי בקצה המערבי של חצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת 2.8 קילומטרים ממזרח לכף קייטר;
הנקודה ממוקמת 6.08 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת טאראקצ'ייב;
הנקודה ממוקמת 12.65 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מנקודת ניקיופ;
הנקודה ממוקמת 19.2 קילומטרים ממערב לכף קיילמאן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.
היסטוריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם הכפר רדיבוש שבמערב בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
נרימאן סאדק

| --- | --- |
 נרימן ימים לפני טקס חתונתה, שהתקיים בארמון אבדן ב-6 במאי 1951.
 לידה:  31 באוקטובר 1933 קהיר, מצרים 
 פטירה:  16 בפברואר 2005 (בגיל 71) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 ידועה בשל:  היותה מלכת מצרים האחרונה
 תפקיד:  מלכה רעיה 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 בן זוג:  המלך פארוק
 www.queennarriman.com
 
נרימאן סאדק (בערבית: ناريمان صادق; 31 באוקטובר 1933 – 16 בפברואר 2005) הייתה אשתו השנייה של המלך פארוק והמלכה האחרונה של מצרים.
ביוגרפיה

סאדק נולדה לחוסיין פהמי סאדק ביי, סגן שר התחבורה המצרי ולאסילה חנום, בתו של כאמל מחמוד, אחד מהאישים המפורסמים של נפת אל-מניא. פירוש שמה בשפה הפרסית הוא "הרוח היפה".
המלך פארוק התגרש מאשתו הראשונה, המלכה פרידה, בשנת 1948, לאחר נישואים של עשר שנים שבהם ילדה שלוש בנות, אך לא יורש זכר. במטרה להבטיח יורש זכר, וגם לעורר מחדש התלהבות ציבורית כלפי שושלת המלוכה, נישא לנרימאן סאדק.
נרימאן, שהייתה ידועה כ"סינדרלה של הנילוס" בשל הרקע המשפחתי שלה, נשלחה לשגרירות מצרים ברומא כדי ללמוד כיצד לבצע את תפקידיה המלכותיים. בהיותה ברומא היא לקחה על עצמה את זהות אחייניתו של השגריר כדי להסתיר את מטרת נוכחותה. בשגרירות למדה היסטוריה, נימוסים וארבע שפות אירופאיות. הרוזנת ליילה מרטלי, אחת הגברות התרבותיות והמנוסות ביותר באירופה, ליוותה את נרימאן כדי ללמד את ההיסטוריה שלה, ההתנהגות הכללית והנימוס של הקורטז' המלכותי. נרימאן התגוררה ברומא בשגרירות מצרים בווילה סבויה, שהייתה הבית הקודם של משפחת המלוכה האיטלקית שהתגוררה באותה תקופה באלכסנדריה. בגיל 17, היא נישאה לפארוק, ובכך הפכה למלכת מצרים. החתונה של בני הזוג הייתה מפוארת, נרימאן לבשה שמלת כלה רקומה ב-20,000 יהלומים, והשניים קיבלו מתנות רבות ויקרות.
ב-16 בינואר 1952, נרימן ילדה את בנם היחיד, אחמד פואד. מאוחר יותר באותה שנה, פארוק נאלץ להתפטר על ידי הקצינים שהובילו את המהפכה המצרית של 1952. ירש אותו בנו התינוק, שתפס את כס המלוכה כמלך פואד השני. אולם שלטונו הסמלי ברובו של פואד נקטע עם הקמתה של הרפובליקה במצרים, בשנה שלאחר מכן.
בעקבות התפטרותו של פארוק יצאה משפחת המלוכה לגלות (על סיפון היאכטה המלכותית "אל-מחרוסה") ביולי 1952. לאחר זמן נרימאן חזרה למצרים עם אמה. היא התגרשה מפארוק בפברואר 1954.
ב-3 במאי 1954 נישאה לאדהם אל-נקיב מאלכסנדריה, שהיה הרופא האישי של פארוק. נולד להם בן אחד, אכרם, ולאחר מכן התגרשה מאל-נקיב ב-1961.
ב-1967 נישאה לאיסמעיל פהמי, רופא נוסף. היא חיה בהתבודדות בפרבר הליופוליס בקהיר עד מותה.
מותה

נרימאן פהמי מתה ב-16 בפברואר 2005 בבית החולים דאר אל פואד, בפאתי קהיר, מצרים, לאחר אירוע מוחי. שנותיה האחרונות עברו בהסתגרות בדירתה בשכונת הליופוליס היוקרתית בקהיר, שם התגוררה עם בעלה, איסמעיל פהמי.
סווטלנה קולסניצ'נקו

סווטלנה קונסטנטינובנה קולסניצ'נקו (ברוסית: Светлана Константиновна Колесниченко; ‏נולדה ב-20 בספטמבר 1993) היא שחיינית צורנית רוסייה. היא אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בתחרות הקבוצתית, אלופת עולם (שאנגחאי 2011, ברצלונה 2013, קאזאן 2015, בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) בעלת 14 מדליות זהב, מהן 3 אישיות, אלופת אירופה (ברלין 2014, לונדון 2016 וגלאזגו 2018) בעלת 8 מדליות זהב, מהן 2 אישיות ואלופת האוניברסיאדה (קאזאן 2013) בעלת 2 מדליות זהב.
ביוגרפיה

קולסניצ'נקו נולדה וגדלה בגטצ'ינה, מחוז לנינגרד, רוסיה.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה קולסניצ'נקו ב-3 מדליות זהב בתרגילים קבוצתיים (טכני, חופשי ומשולב).
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה קולסניצ'נקו ב-3 מדליות זהב, 2 בתרגיל זוגות, (טכני וחופשי) ובתרגיל קבוצתי (חופשי).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכתה קולסניצ'נקו ב-3 מדליות זהב בתרגילים קבוצתיים (טכני, חופשי ומשולב).
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קולסניצ'נקו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2017 זכתה קולסניצ'נקו ב-4 מדליות זהב, 2 בתרגיל אישי (טכני וחופשי) ו-2 בתרגיל זוגות (טכני וחופשי).
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 2018 זכתה קולסניצ'נקו ב-4 מדליות זהב, 2 בתרגיל אישי (טכני וחופשי) ו-2 בתרגיל זוגות (טכני וחופשי).
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה קולסניצ'נקו בשתי מדליות זהב בתרגיל אישי (טכני) ובתרגיל זוגות (טכני).
סחר משולש

הסחר המשולש בין אירופה, הקריביים ומערב אפריקה
סחר משולש הוא מונח היסטורי המציין תנועת סחר בין שלושה נמלים או אזורים. סחר משולש מתפתח בדרך כלל כאשר אזור מסוים מייצא סחורות שאין להן ביקוש באזור שממנו מגיעה רוב תנועת הייבוא אליו. כך סחר משולש יוצרת שיטה של תיקון חוסר איזון בסחר בין שני אזורים.
מבחינה היסטורית נוצרו נתיבי הסחר בהשפעתם החזקה של הרוחות וזרמי הים בעידן השיט באוניות המפרשים. לדוגמה, מאומות הסחר המרכזיות של מערב אירופה היה קל יותר להפליג מערבה לאחר הפלגה אל האזור שמדרום לקו רוחב 30 צפון והגעה למה שנקרא רוחות הסחר וכך להגיע אל הקריביים במקום להגיע ישירות מערבה אל החלק היבשתי של אמריקה הצפונית. הדרך הקלה ביותר לשוב בחזרה מאמריקה הצפונית לאירופה היא להיצמד לזרם הגולף בכיוון צפון-מזרח תוך שימוש ברוחות המערביות (Westerlies). משולש דומה שהיה קרוי בפורטוגזית Volta do mar (מילולית: "סיבוב הים") היה בשימוש על ידי הפורטוגזים, עוד לפני מסעו של כריסטופר קולומבוס, כדי להפליג אל האיים הקנריים ואל האיים האזוריים. קולומבוס פשוט הרחיב את המשולש כלפי חוץ והנתיב שעבר היה לדרך העיקרית שבאמצעותה הפליגו האירופאים ליבשת אמריקה ובחזרה.
סחר העבדים המשולש האטלנטי

הסחר המשולש הידוע ביותר הייתה המערכת הטרנס-אטלנטית של סחר העבדים, שפעלה החל מסוף המאה ה-16 ועד לראשית המאה ה-19. במסגרת מערכת זו הועברו עבדים, מטעני יבול ומוצרי תעשייה בין מערב אפריקה, לבין הקריביים או המושבות ביבשת אמריקה לבין המעצמות הקולוניאליות האירופאיות, שהמושבות הצפוניות של בריטניה בצפון אמריקה, במיוחד ניו אינגלנד, מילאו לעיתים את תפקידה של אירופה. השימוש בעבדים אפריקאים היה גורם יסודי בגידול היבולים שיוצאו לאירופה. בסחורות שיוצרו באירופה נעשה בתורם שימוש כדי לרכוש את העבדים האפריקאים שהובאו בספינות מערבה מאפריקה אל יבשת אמריקה, דרך מה שנקרא מעבר הביניים.
דוגמה קלאסית היא תנועת הסחר של הדבשה. סוכר, לעיתים קרובות בצורתו הנוזלית, הדבשה, שיוצא מהקריביים הועבר לאירופה או לניו אינגלנד, שם הוא זוקק לרום. ברווחים שהופקו מהסחר בסוכר נרכשו מוצרי תעשייה, שיוצאו למערב אפריקה, שם הם הוחלפו בעבדים. העבדים הובאו אז בחזרה אל הקריביים כדי להימכר לעבודה במטעי הסוכר. ברווחים שהופקו מסחר העבדים נקנה עוד סוכר, שהועבר לאירופה, וחוזר חלילה. כל המסע הזה ארך 5 עד 12 שבועות.
הצלע הראשונה במשולש הייתה הנתיב מהנמלים באירופה אל אפריקה, בו נשאו הספינות סחורות למכירה או להחלפה, כמו נחושת, אריגים, תכשיטים זולים, "חרוזי עבדים", כלי ירייה ותחמושת. עם הגעת הספינה לאפריקה, נמכר המטען שעליה או הוחלף בעבדים. הצלע השנייה במשולש הסחר היה הנתיב שבו הפליגו הספינות דרך מעבר הביניים מאפריקה לאמריקה. רבים מהעבדים מתו ממחלות שונות על הסיפונים הצפופים של ספינות העבדים. עם הגעת הספינות אל העולם החדש, נמכרו העבדים ששרדו את המסע במושבות בקריביים או ביבשת אמריקה. אז נוקו הספינות והועמסו בסחורות למסעם חזרה, הצלע השלישית במשולש הסחר, אל נמל הבית שלהן. הסחורות העיקריות שיוצאו מהקריביים היו סוכר, רום ודבשה. מווירג'יניה יוצאו בעיקר טבק וקנבוס. הספינות שבו לאירופה כדי להשלים את מסען המשולש.
אף על פי כן, עקב כמה חסרונות שאיתם התמודדו ספינות העבדים בהשוואה לספינות סוחר אחרות, הן שבו לעיתים קרובות לנמל הבית שלהן כשהן נושאות כל סחורה שהייתה זמינה להובלה, וחלק ניכר מהקיבולת שלהן מולאה במי נטל. חסרונות נוספים של השיטה נבעו מהשוני הנדרש במבנה הספינות שהיה דרוש להובלת עבדים בהשוואה להובלת סחורות. כלומר, ספינות שהיו בנויות להובלת כמות גדולה ככל האפשר של עבדים לא התאימו להובלת הכמות המרבית של סחורות. בנוסף, השינויים במשכי ההפלגות של ספינות העבדים הפכו את האפשרות לתזמן את ההפלגות מאמריקה לבלתי אפשרית. כלומר, ספינות העבדים הגיעו לאמריקה לאחר תום עונת הסחר. תחת זאת, היבולים הועברו בעיקר באמצעות צי ספינות שהפליג מאירופה לאמריקה ובחזרה. משמעות הדבר הייתה שהסחר המשולש היה מודל לתנועת הסחר, לא תיאור מדויק של נתיבי הספינות.
סחר העבדים המשולש האטלנטי > ניו אינגלנד

ניו אינגלנד הפיקה גם היא רווחים מהסחר המשולש, שכן סוחרים רבים מניו אינגלנד, בעיקר מרוד איילנד, החליפו את אירופה בתפקידה בסחר המשולש. ברוד איילנד גם יוצר רום מהסוכר או מהדבשה שיובאו מהקריביים, שיוצא לאפריקה ולמקומות אחרים בעולם החדש. עם זאת, הסחר המשולש בהתייחס לניו אינגלנד היה סעיף משני של התופעה בכללותה. לא ידוע על סוחרים מניו אינגלנד שהשלימו את המסע בכללותו בנתיב הסחר המשולש, שעל פי דבריו של ההיסטוריון קליפורד שיפטון ארך שנה שלמה. הרעיון של הסחר המשולש בהקשר של ניו אינגלנד הוצג לראשונה בספר משנת 1866 של ג'ורג' ה, מור.
משולשי סחר אחרים

המונח "סחר משולש" מתייחס לתנועות סחר נוספות:
תנועת סחר שהתנהלה לפני מלחמת העצמאות של ארצות הברית בין בריטניה הגדולה, שלוש עשרה המושבות והמושבות הבריטיות בקריביים. במסגרת זו נשלחו חומרי גלם כמו דגים, בעיקר דגי בקלה מומלחים, תוצרת חקלאית או עצים מהמושבות הבריטיות בצפון אמריקה אל המטעים בקריביים, סוכר ודבשה מהקריביים הועברו לבריטניה ומשם מוצרי תעשייה שנשלחו לצפון אמריקה.
משלוח של דגי בקלה מומלחים מניופאונדלנד ותירס מבוסטון בספינות בריטיות לדרום אירופה. משם הועברו יין ושמן זית לבריטניה.
"משולש סוכר" חדש התפתח בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-19, במסגרתו הובילו ספינות אמריקאיות תוצרת מקומית לקובה, לאחר מכן העבירו סוכר וקפה מקובה אל הים הבלטי (האימפריה הרוסית ושוודיה) ובשובם לניו אינגלנד הובילו ברזל מעובד וקנבוס.
הערות שוליים

↑  About.com: The Trans-Atlantic Slave Trade. Accessed 6 November 2007.
↑  Slavery in Rhode Island Slavery in the North Accessed 11 September 2011.
הסחר המשולש בין ניו אינגלנד, הקריביים ומערב אפריקה
נפת לנצ'חותי

נפת לָנצ'חוּתי (בגאורגית: ლანჩხუთის მუნიციპალიტეტი, מילולית: לָנצ'חוּתיס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז גוריה שבגאורגיה. היא גובלת מצפון בנפת אבשה, נפת סנקי, נפת חובי ופותי, ממערב בנפת סמטרדיה, מדרום-מערב בנפת צ'וחטאורי, מדרום בנפת צ'וחטאורי ונפת אוזורגתי וממערב בים השחור.
עד שנת 1917 נכללה הנפה בפלך כותאיסי באוייזד אוזורגתי. משנת 1921 נכללה בראיון אוזורגתי, ומשנת 1930 נפה נפרדת. משנת 2006 ועד היום נקראת בשמה הנוכחי.
גאוגרפיה

הנפה משתרעת בין הים השחור, נהר פּיצ'וֹרי ורכס גוריה. בשטח הנפה נכלל שפלת אודיש-גוריה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית הנפה מונה 31,486 אלף נפש (2014), צפיפות - 59 נפש לקמ"ר. בנפה 55 יישובים מתוכם עיר אחת ו-54 כפרים. רוב האוכלוסייה היא אתנית גאורגית ומבין הגאורגים רובם הם גורים. בנוסף מתגוררים בנפה גם מעט רוסים. הרוב המכריע של האוכלוסייה הם נוצרים אורתודוקסים המשתייכים לכנסייה הגאורגית וישנו גם מיעוט מוסלמי קטן (אג'ארים) וכן בכפר צקאלצמינדה (წყალწმინდა) מתגוררת קבוצה של המאמינים הישנים (старове́ры).
| אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> !2000 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2001 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2002 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2003 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2004 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2005 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2006 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2007 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2008 | אוכלוסיית נפת לנצ'חותי לפי שנים (באלפים)> 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 37.8 | 41.0 | 40.5 | 40.1 | 39.2 | 39.0 | 39.0 | 38.8 | 38.7 | 38.7 |
| ההתפלגות האתנית של אוכלוסיית נפת לנצ'חותי במפקד 2014 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גאורגים | ארמנים | אוסטים | רוסים | יוונים | אוקראינים | אזרים | אבחזים | סה"כ |  |
| 31,135 | 102 | 5 | 157 | 12 | 35 | 8 | 4 | 31,486 |  |
| 98.89% | 0.32% | 0.02% | 0.50% | 0.04% | 0.11% | 0.03% | 0.01% | 100.00% |  |
שלטון מקומי

בנפה 55 יישובים מתוכם עיר אחת ו-54 כפרים:
ערים: 1 (לנצ'חותי)
מועצות אזוריות: (כל אחת מאגדת בתוכה מספר כפרים): 15 (אקֶתי, אצאנָה, גווימבּראלאוּרי, לֶסָה, מאמאתי, מאצ'חווארֶתי, ניגווזיאני, ניגוֹאיתי, נינוֹשווילי, סופסה, ר'רמארֶ'לֶה, שוּחוּתי, צ'יבּאתי, צ'וֹצ'חאתי, ג'וּרוּקווֶתי)
אתרים

מנזר אוֹכּוֹני בכפר אצאנָה
כנסיית בּאר'לֶבּי
כנסיית גאגוּרי (გაგურის ეკლესია) - כנסייה מימי הביניים, בתוך מערות מלאכותיות
כנסיית זמו אקֶתי או אקֶתי עילית
מערות קוֹקאתי - מערות מלאכותיות
בנין הקשתות בכפר לֶסָה
הכנסייה בכפר מאצ'חווארֶתי
עיר המצודה שוחותי
בכפר ג'אפּאנָה - שלוש כנסיות וטירה אחת מימי הביניים
הריסות מצודת ג'יחאנג'ירי מימי הביניים
הערות שוליים

↑  ‏אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533191605171
נקודת קלוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°07′00″S 62°36′00″W﻿ / ﻿64.1167°S 62.6°W﻿ / -64.1167; -62.6
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קלוד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קלוד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קלוד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קלוד
 
נקודת קלוד (באנגלית: Claude Point) היא לשון יבשה המהווה את הצד הדרומי של הכניסה למפרץ גויו בצד המערבי של האי ברבנט, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי חצי האי

חצי האי התגלה ומופה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי ז'אן-באטיסט שארקו.
חצי האי נקרא על שמו של קלוד, חברו של שארקו, שהיה חבר במכון קו האורך הצרפתי (Bureau des Longitudes).
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, , P 341
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
נפת נצרת

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז הגליל
 ערים בנפה:  #יישובי הנפה
 בירת הנפה:  נצרת
 תאריך ייסוד:  1920 
 שטח:  497,533 דונם (1945)
 תאריך נטישה:  1948 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  46,100 (1945)
 קואורדינטות:  32°42′07″N 35°17′42″E﻿ / ﻿32.701888°N 35.294986°E﻿ / 32.701888; 35.294986 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת נצרת (באנגלית: Sub-district of Nazareth) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר נצרת.
לפי תוכנית החלוקה נועד שטח הנפה להתחלק בין המדינה הערבית והמדינה היהודית, אולם נותר במדינת ישראל בעקבות מלחמת העצמאות והפך לחלק ממחוז הצפון.
אוכלוסייה

לפי סקר הכפרים, שערכו רשויות המנדט בשנת 1945, היה סך האוכלוסייה בנפה כ-46,100 בני אדם, והתפלג כדלקמן:
ערבים: 38,500, מתוכם 11,040 נוצרים
יהודים: 7,600
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).
שטח

לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 497,533 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
שטח בבעלות ערבית: 263,088 דונמים
שטח בבעלות יהודית: 137,382 דונמים
שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 97,063 דונמים
יישובי הנפה

עיר הנפה:
נצרת (בערבית: الناصرة)
כפרים ויישובים:
| --- | --- |
 אום אל-גנם (בערבית:  - أم الغنم)  אום קוביי/ח'רבת מלטה (בערבית: أُم قبي) - כיום חלק מנצרת  איכסאל (בערבית: إكسال)  אינדור (בערבית: إندور/عين دور)  בועיינה (בערבית: البعينه)  ביר אל-מכסור (בערבית: بئر المكسور)  בלפוריה  גבת  גניגר  דבורייה (בערבית: دبوريّه)  דמיידה (בערבית: ضميده)  אל-דחי (בערבית: لدحي)  אל-ורעאקני (בערבית: الورقاني) - דרומית לכפר ברוך  זרזיר (בערבית: زرزير) (כולל את אל-געזאלין, בערבית: الغزالين)  ח'רבת דאר אל-טוויל (בערבית: خربة دار الطويل) - צפונית לקיבוץ שריד  טורען (בערבית: طرعان)  טמרה (בערבית: طمره)  יפיע (בערבית: يافة الناصره)  כאוכב אבו אל-היג'א (בערבית: كوكب أبو الهيجه)  כדורי  כפר ברוך  כפר גדעון  כפר החורש  כפר ילדים  כפר מנדא (בערבית: كفر مندا)  כפר קיש  כפר קנא (בערבית: كفر كنّا)  כפר תבור  אל-מוג'ידל (בערבית: المْجيدل):  מזרע  מחנה ישראל  מנשייה זבדה (בערבית: منشية الزبدة)  מעלול (בערבית: معلول)  מרחביה (מושב)  מרחביה (קיבוץ)  משהד (בערבית: مشهد)  נהלל  ניין (בערבית: نين)  נאעורה (בערבית: الناعورة)  נוג'ידאת (בערבית: نجيدات)  סאפורייה (בערבית: صفورية)  סולם (בערבית: سولم)  עוזייר (בערבית: عزير)  עילוט (בערבית: عيلوط)  עין מאהל (בערבית: عين ماهل)  עפולה  קבוצת השרון  ריינה (בערבית: رينه)  רומאנה (בערבית: رُمانه)  רומת הייב (בערבית: رُمّات الهيب)  רמת דוד (נקרא לפני כן "עיינות")  רמת צבי  שריד  תל עדשים שבטים בדואים: חג'ראת (בערבית: حجيرات)  ערב אל-שיבלי (בערבית: الشبلي)  עַרַבּ אֶ-צֻבֵּיח (בערבית: )
הערות שוליים

↑  סקר הכפרים המנדטורי 1945
| חלוקה מנהלית של המנדט הבריטי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הגליל | נפת ביסאן • נפת טבריה • נפת נצרת • עכו • צפת |  |
| מחוז חיפה | חיפה |  |
| מחוז ירושלים | חברון • ירושלים • רמאללה |  |
| מחוז לוד | יפו • רמלה |  |
| מחוז עזה | באר שבע • עזה |  |
| מחוז שומרון | ג׳נין • טולכרם • שכם |  |
סאלי הסלנגר

| --- | --- |

 לידה:  1955 (בת 69 בערך) קונטיקט, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ריד קולג', אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת מישיגן 
 תחומי עניין:  פילוסופיה של הלשון 
 עיסוק:  פילוסופית, פרופסורית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2018) Carus Lectures (2012) 
 בן או בת זוג:  סטיבן יבלו 
 אתר רשמי
 
סאלי הסלנגר (באנגלית: Sally Haslanger; נולדה ב-1955) היא פילוסופית ופרופסור לפילוסופיה, העובדת במחלקת הבלשנות ופילוסופיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). הסלנגר עוסקת בתחומים רבים כגון: מדעי החברה בעיקר בהקשר של מגדר וגזע, מטאפיזיקה, תורת ההכרה, פילוסופיה של השפה ופילוסופיה של הנפש. אחד מספריה זכה בפרס Joseph B. Gittler מטעם אוניברסיטת אוקספורד ב-2014 (פרס המוענק בכל שנה לאנשים שונים עבור תרומה יוצאת דופן לחקר הפילוסופיה במדעי החברה), היא החזיקה ב-Spinoza Chair of Philosophy באוניברסיטת אמסטרדם ב-2015 (מעמד המוענק לפילוסופים שונים מכל רחבי העולם) ובשנת 2015 נבחרה להיות חלק מהאקדמיה האמריקאית של מדע ואומנות (באנגלית: American Academy of Arts & Sciences).
ביוגרפיה > ביוגרפיה מוקדמת והשכלה

סאלי הסלנגר נולדה בשנת 1955 בקונטיקט, ארצות הברית. בגיל 8 עברה לשריבפורט, לואיזיאנה, ארצות הברית. היא למדה בפנימייה נוצרית פרטית של הכנסייה האפיסקופלית של סטיפן הקדוש (אנ') באוסטין, טקסס. בשנת 1972 היא התחילה את לימודיה האקדמיים בקולג' ריד, פורטלנד, אורגון, ארצות הברית, שם קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה ודת ב-1977. את התואר השני קיבלה מאוניברסיטת וירג'יניה, את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת קליפורניה (ברקלי, קליפורניה) בשנת 1985.
כיום הסלנגר נשואה לפילוסוף ופרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, סטיפן יבלו (אנ') ולהם שני ילדים שאימצו יחד.
העבודה הראשונה שלה הייתה באוניברסיטת קליפורניה שבאירוויין. מאז היא עבדה בעוד אוניברסיטאות כגון האוניברסיטה של פנסילבניה, האוניברסיטה של מישיגן, פרינסטון ומשנת 1998 במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם היא עובדת עד היום. נוסף לאוניברסיטאות בהן הסלנגר הייתה חלק מצוות העבודה, היא גם מלמדת ומרצה באוניברסיטאות רבות אחרות.
מחקר

להסלנגר תחומי מחקר רבים שהשתנו לאורך השנים. בתחילת דרכה הסלנגר חקרה תורת ההכרה, מטאפיזיקה ופילוסופיה עתיקה (בייחוד זו של אריסטו). לאחר מכן, החלה להתעניין בפמיניזם ופילוסופיה פוליטית ופרסמה כמה ספרים ומאמרים בנושא. עבודותיה האחרונות עוסקות בנושאים שונים בהבניה חברתית כגון מגדר, גזע ודינמיקה משפחתית.
בשנים האחרונות הסלנגר התמקדה בהבניה החברתית של נתונים טבעיים לכאורה כגון צבע שיער או צבע עיניים. במחקריה מבקשת הסלנגר להצביע על האופן בו נתון מולד ונטול משמעות זוכה לחשיבות על בסיס בחירות חברתיות להבדיל בין "גזעים" ומגדרים בקרב בני אדם. הסלנגר גם חוקרת איך ההבדלים הללו משפיעים או באים לידי ביטוי בחברה שאנחנו חיים בה כיום. על בסיס הטענה הזו, היא כתבה ספרים ומאמרים מצליחים כשהבולט מבניהם הוא ספרה "Resisting Reality"- ספר זה הוא מקבץ של מאמרים וטקסטים שכתבה במשך השנים כשהיא חוקרת הבניה חברתית וביקורת חברתית בין מגדר, גזע והחברה. ספר זה זכה בפרס (Joseph B. Gittler (award בשנת 2014 מטעם אוניברסיטת אוקספורד, בגלל החדשנות והתרומה שלו לפילוסופיה של מדעי החברה.
מחקר > ספרים

סאלי הסלנגר פרסמה ספרים שונים והם:
Theorizing Feminisms, (co-edited with Elizabeth Hackett), Oxford University Press, 2005
Adoption Matters, (co-edited with Charlotte Witt), Cornell University Press, 2005
Persistence, (co-edited with Roxanne Marie Kurtz), MIT Press, 2006
Resisting Reality, Oxford University Press, 2012
What is Race? Four Philosophical Views, (co-edited with Joshua Glasgow, Chike Jeffers, and Quayshawn Spencer), Oxford University Press, May 15, 2019
פרסים ומענקים

במשך השנים סאלי הסלנגר קיבלה פרסים, מענקים ותארים שונים, הכל הודות לעבודה שלה, בין אם זה בתור פרופסורית, מרצה ומורה לתלמידים ובין אם זה בזכות עבודותיה וספריה:
Spinoza Chair of Philosophy at the University of Amsterdam, 2015
Martin Luther King, Jr. Leadership Award at MIT, 2014
President of the Eastern Division of the American Philosophical Association, 2013-2014
Joseph B. Gittler award, 2012
YWCA Cambridge Tribute to Outstanding Women, 2011
Scots Philosophy Club Centenary Fellowship, St. Andrews University, St. Andrews, Scotland, August 2002
American Council of Learned Societies Fellowship, Spring 2002.
פעילות חברתית

הסלנגר סאלי פועלת למען זכויות אדם בנוסף לעבודתה באוניברסיטאות השונות. מגיל צעיר ועד היום פעלה הסלנגר למען זכויות נשים וייצוג חברתי שוויוני בפילוסופיה, קביעת נהלים תקינים לטיפול וענישה על עבירות מין, הייתה המקימה של כוח המשימה למען נשים בפילוסופיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (Women in Philosophy Task Force) והייתה מהמקימים של PIKSI-Boston, מחנה קיץ לסטודנטים לתואר ראשון למיעוטים.