ייצור הארגמן בחוף הלבנט
ממצאים ארכאולוגיים > מרכזי ייצור הארגמן בחופי הלבנט > עכו

בחפירות בתל עכו התגלו מספר ממצאים המצביעים על קיומה של תעשיית ארגמן במקום. אף כי קונכיות ארגמון נתגלו במפוזר במהלך כל עונות החפירה בעכו, החלו להתגלות כמויות העשויות להצביע על ניצול בקנה מידה תעשייתי רק בעונה השביעית (1980). החפירות בעונה זו בוצעו הן בראש התל (שטחים A/B, P) והן למרגלותיו (שטחים F, H). בשכבות המתוארכות למאות 13-12 לפנה"ס נתגלו בשטח A/B ממצאים המעידים כי שימש לפעולות תעשייתיות, ביניהן תעשיית קדרות ותעשיית מתכת.
באזור אף נתגלו ממצאים המעידים על קיומה של תעשיית ארגמן באתר, ביניהם רסק קונכיות ארגמון (שנתגלה במספר גושים על סוללה סמוכה) ושבר (ככל הנראה החלק העליון) ושרידי ידית של כלי עב-דופן, בתוכו נתגלה רסק קונכיות ארגמון. כלי זה ייחודי וטרם נמצאה לו מקבילה בחפירה אחרת. לדברי קרמון, עובי דפנות הכלי מעיד על כך שמדובר בכלי נייח, שלא יועד לטלטול. היא ממשיכה ומסבירה כי רסק הקונכיות שנתגלה בתוך הכלי מציב בעיה בפני החוקרים, זאת משום שבניגוד למצופה, לא נתגלו על דפנותיו הפנימיות שרידי צבע ועל כן קשה לקבוע לאיזה שלב בתהליך ייצור הצבע יועד. היעדר סימני פיח על תחתית הכלי שולל, לדברי קרמון, את ההנחה כי ייתכן ושימש למיצוי צבע בטמפרטורות גבוהות. להשערת קרמון, ייתכן כי כלי זה שימש ככלי כתישה להכנת חומרי לוואי הדרושים לתהליך הצביעה, ביניהם תמיסה גירנית-אלקלית, אותה ניתן היה אולי להכין על ידי ריסוק קונכיות הארגמונים וחימומן.ברחבי שטח A/B ובקרבת הכלי נתגלו תנורים, שכבות עפר, פחמי עץ ומשקעי חומר חרסיתי.
בעונת החפירות האחרונה בעכו נתגלתה בשטח A/B עדות מכרעת לקיומה של תעשיית ארגמן באתר - בחתך בדיקה שנועד לזהות את חומות עכו בתקופת הברונזה התיכונה 2 א' (ריבוע M1, לוקוס 1155) נתגלה שבר גוף של כלי עבה ועב-דופן, מכוסה בחלקו הפנימי בצבע ארגמן ובחלקו החיצוני בסימני פיח. השבר נמצא מעורב בחרסים המתוארכים לשלהי תקופת הברונזה המאוחרת ותחילת תקופת הברזל, בשפך מעבר לשיא הסוללה שמחוץ לחלק המיושב. בשטח F, הממוקם על מורדות התל הצפון - מערביים נתגלתה עדות נוספת לקיומה של תעשיית הארגמן. במספר שכבות הממוקמות מתחת לשכבות בלתי-מופרעות מתקופת הברזל נתגלו שרידי מבנים, שכבות עבות של קונכיות ארגמון מרוסקות ואפר, ומתחתן שכבות עבות של חול. בקרבת "שער הים", המצוי בשטח זה, נתגלה ממצא יוצא-דופן: בתוך בור בנוי שנתגלה חתום באבן אליפטית, נתגלו קונכיות ארגמון מרוסקות ולצידן קרמיקה אופיינית לתקופת הברונזה המאוחרת וכן קרמיקה מיקנית IIIc. המתקן זה נתגלה מתחת לקיר שתוארך לתקופת הברזל I, ולהשערת קרמון ייתכן כי מדובר בבאר.
בשטח H, המצוי במדרונו הצפוני של התל, נתגלתה כמות גדולה של קונכיות ארגמון מרוסקות, אשר תוארכו ברובן לתקופה הפרסית וההלניסטית. בנוסף לקונכיות אלו נתגלו שרידים של כלי ועליו שרידי טיח, ששימש, אולי, כאגן וכן שברי כלים וכלים שלמים, שתוארכו לשלהי המאה ה-13 ותחילת המאה ה-12 לפני הספירה. העדר קרמיקה מעוטרת והכמות הגבוהה של כלי יום-יום בשטח H עשויה להצביע על כך שמדובר באזור ששימש לצורכי תעשייה. ניתן לסכם ולומר כי בעכו נמצא ממצא המעיד בבירור על קיומה של תעשיית ארגמן במקום סביב שלהי תקופת הברונזה המאוחרת.
עיקר תרומתה של עכו להבנת תולדות תעשיית הארגמן מעכו טמונה בכך שמדובר בממצא הצבע הקדום ביותר שנתגלה עד כה בישראל. מלבד עובדה זו, חשיבותו של ממצא זה גם בקשר האפשרי בין ממצאי תעשיית הארגמן וקרמיקה מיקנית IIIc. הכמויות גדולות של כלים מטיפוס זה שנתגלו בעכו, בפרט באזורים בהם נתגלו עדויות לקיום תעשיית הארגמן, עשויות לרמז על קשר בין תעשייה זו לבין השרדנו - אחד מ"גויי הים" שפלשו לחופי כנען החל במאה ה-13 לפני הספירה. קרמיקה משלב IIIc מופיעה לראשונה ביוון המיקנית בשכבות מאוחרות לשכבת הרס הארמונו הגדולים שם. כלים מטיפוס זה מופיעים גם במספר אתרים בקפריסין, לרוב מיד לאחר שכבות הרס וכן נתגלו (כאמור בהקשר של תעשיית הארגמן) גם בצרפת ותל כיסאן. שכבות אלו, והקרמיקה המיקנית שנתגלתה באתרים רבים על שפת הים התיכון היא עדות להגירות ופלישות אלימות ברחבי המאה ה-13 לפנה"ס, המזוהות לעיתים קרובות עם פלישות "גויי הים". זאת ועוד, בהתחשב בסמיכות ממצאים של תעשיית הארגמן והקרמיקה המיקנית IIIc, ייתכן כי מפיציה באגן המזרחי של הים התיכון בתקופה האמורה היו גויי הים. השערה זו מקבלת משנה תוקף הודות להנחה מתגבשת במחקר הארכאולוגי, לפיה מקור תעשיית הארגמן מצוי בעולם האגאי (לדוגמה, כרתים) ולא בחוף הפיניקי.