stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רונדה ראוזי
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ראוזי: "רוצה להיעלם", יריבתה הגדולה: "הרגע קרעו אותך, ביץ'", באתר וואלה, 15 בדצמבר 2015
↑  רונדה ראוזי חותמת על חוזה ב-WWE
↑  רונדה ראוזי משליכה את טריפל H על שולחן במהלך חתימת החוזה הרשמית שלה בארגון
↑  ניה ג'קס נגד רונדה ראוזי על אליפות הנשים של Raw
↑  בליס ספגה פציעה מידיה של רונדה ראוזי באתר הסאן
↑  Ronda Rousey Is Married! MMA Star Weds Travis Browne in Hawaii as Groom Gushes She’s ‘Perfect in Every Way’, people.com, AUGUST 29, 2017
| זוכי קרב הרויאל ראמבל |
| --- | --- | --- |
| זוכי קרב הגברים | ג'ים דאגן (1988) • ביג ג'ון סטאד (1989) • האלק הוגאן (1990 ו-1991) • ריק פלייר (1992) • יוקוזונה (1993) • ברט הארט ולקס לוגר (1994) • שון מייקלס (1995 ו-1996) • סטון קולד סטיב אוסטין (1997, 1998 ו-2001) • וינס מקמהן (1999) • הרוק (2000) • טריפל H ‏ (2002 ו-2016) • ברוק לסנר (2003 ו-2022) • כריס בנואה (2004) • בטיסטה (2005 ו-2014) • ריי מיסטריו (2006) • אנדרטייקר (2007) • ג'ון סינה (2008 ו-2013) • רנדי אורטון (2009 ו-2017) • אדג' (2010 ו-2021) • אלברטו דל ריו (2011) • שיימוס (2012) • רומן ריינס (2015) • שינסקה נקאמורה (2018) • סת' רולינס (2019) • דרו מקינטייר (2020) • קודי רודס (2023 ו-2024) • ג'יי אוסו (2025) |  |
| זוכות קרב הנשים | אסקה (2018) • בקי לינץ' (2019) • שארלוט פלייר (2020 ו-2025) • ביאנקה בלאייר (2021) • רונדה ראוזי (2022) • ריאה ריפלי (2023) • ביילי (2024) |  |
| זוכי קרב הרויאל ראמבל הגדול ביותר | ברון סטרומן (2018) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810587982805606  BNE: XX5602555  BnF: cb17014918v (data)  GND: 1112576053  ISNI: 0000 0004 4967 1163  LCCN: no2015068960  NKC: xx0205821  NLK: KAC201708193  RERO: 02-A025949350  SUDOC: 191779539  VIAF: 315999281   WorldCat (עם VIAF): 315999281 
ראוזי וקורט אנגל ברסלמניה 34
ראוזי יחד עם צוות שחקני הסרט "בלתי נשכחים 3"
בעיטה נמוכה

בעיטה נמוכה בקיקבוקס
בעיטה נמוכה (נקרא בעגה הישראלית לוו-קיק = low kick באנגלית) היא בעיטה שבה התוקף משתמש בשוק הרגל כדי להכות את ירך היריב. בעיטה זו היא מאוד נפוצה בסוגי אמנויות לחימה, כגון, קארטה, קיקבוקס ואגרוף תאילנדי.
התוקף משתמש בסוג בעיטה זו על מנת לפגוע ברגל היריב ולהמם אותו ולגרום לו לחוסר יציבות וכדומה, אך במידה והיריב חוטף בעיטה זו מספר פעמים ברצף, הדבר יכול לגרום לנזק רב לעצם, למפרק, לרצועה או לעצב השת.
ההגנה הנפוצה ביותר מפני בעיטה נמוכה היא 'בלוק', שבו היריב מרים את הברך באופן כפוף וזה גורם לכאבים רבים ואפילו לנזק לתוקף.
חסימת הבעיטה הנמוכה - בלוק
בעיטה נמוכה מבחוץ.
בעיטה נמוכה מבפנים.
בעיטת צד לירך.
משתמש בבעיטה של היריב כנגדו.
איציק דדיה

| --- | --- |

איציק דדיה בהופעה בחברון, אפריל 2019
 לידה:  18 בדצמבר 1993 (בן 31) ד' בטבת ה'תשנ"ד נתיבות, ישראל 
 שם לידה:  יצחק דדון 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמר, כותב, מלחין, מעבד, מפיק
 סוגה:  מוזיקה מזרחית, מוזיקה ישראלית, פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  סינגולד
 חברים לשעבר
 להקת הקינדערלך
 
יִצְחָק (אִיצִיק) דַדְיָה (נולד בשם יצחק דדון; ב-ד' בטבת ה'תשנ"ד, 18 בדצמבר 1993) הוא זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

דדיה נולד וגדל בנתיבות. למד בישיבת נחלת אפרים בדימונה ובישיבת נחלת שלמה בבני ברק. התגייס לצה"ל ושירת במקהלת הרבנות הצבאית.
ביוגרפיה > קריירה

החל להופיע בגיל 9 ובגיל 13 הופיע בלהקת ה"קינדרלעך" לתקופה של חצי שנה. בגיל 16 החל בקריירה עצמאית.
בשנת 2010 הוציא אלבום בכורה בהפקת FDD פרודקשיין של דוד פדידה, בשם "עם ישראל חי", שזכה להצלחה רבה.
ב-2011 הוציא את אלבומו השני - "לשיר מהנשמה". ומאז הוציא שני אלבומים נוספים. זכה בתואר תגלית השנה של רדיו קול ברמה ורדיו קול חי בשנת 2011. וכן שיחק בתפקידים ראשיים במחזמרים בבימוי ישי לפידות ודוד פדידה ובהפקתו של פדידה: "שירים ונפלאות בבית הכנסת" (2012), וב-"שירים ונפלאות בבית הספר" (2013) גילם את ששי (ששון) אלישע.
ב-2015 יצר עם הזמר עוזיה צדוק את אלבום הבכורה של צדוק - "שומר ישראל". כעבור שנתיים הקליט הזמר עדיל מסקוטוביץ' (סר') שיר שהתבסס על השיר תודה מאותו אלבום.
דדיה שימש כשופט בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "הקול הבא", וכן כשופט אורח בעונה הראשונה, המשודרת ברדיו קול חי.
בקיץ 2019 נפרדו דדיה ומפיקו דוד פדידה. לאחר מכן נמחק כל התוכן מערוץ היוטיוב הרשמי של דדיה, ואיתו כל הסרטונים עם עשרות מיליוני צפיות שהפכו לפרטיים. טרם פורסמה תגובה רשמית בעקבות המקרה, ובעקבות כך פתח דדיה ערוץ חדש.
ב-2020 הגיש תוכנית נוער בערוץ הידברות בשם "דדיה בשלוש".
החל מ-2021 דדיה מיוצג ב-"כספית - ייצוג אמנים".
בינואר 2023 הופיע בקונצרט האסק, הנחשב להופעה היוקרתית ביותר של המוזיקה החסידית בעולם.
ביוני 2023 הוציא דואט עם הזמר אבי אילסון לשיר "שבילים" שכתב והלחין אלחנן אלחדד. בספטמבר של אותה שנה, בטור לסיכום שנת תשפ"ג במוזיקה החרדית, שיבח מבקר המוזיקה נתנאל לייפר את הדואט וכתב ”הלהיט המצליח מבליט את היכולות הווקאליות המשובחות של שני הווקאליסטים האדירים האלה.”
באוקטובר 2024 הוציא גרסת קאבר ללהיט "תמיד אוהב אותי", שבוצע לראשונה על ידי הזמר יאיר אלייצור, בקליפ נראה דדיה רוקד עם חסידי חב"ד, בחלקים ממנו הוא אף נראה בקרבת בניין מרכז חב"ד העולמי-770.
בשלהי דצמבר 2024 שחרר את הסינגל "רוקד לי".
במרץ 2025, הוציא יחד עם הדי ג'יי הבינלאומי, מאט דאב את השיר "ה' מלך" בלחנו ועיבודו של דאב.
חיים אישיים

דדיה נישא בספטמבר 2023 ומתגורר כיום בארצות הברית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

עם ישראל חי – 2010.
לשיר מהנשמה – 2011.
מכון אל האור – 2014.
דיסקוגרפיה > סינגלים

רבי נחמן – 2012
השבעתי – 2012
אם אשכחך ירושלים – 2012
שוויון בנטל – 2013
אם אשכחך ירושלים (א-קפלה) – 2013
תן חיוך - 2014
מלחמות – 2016
בדרך לאומן – 2016
ציירתי שמש – 2017
אבינו – 2017
הכל טוב – 2018
אגו – 2018
אלוקי נשמה (עם יניב בן משיח) – 2018
מקודשת – 2019
האמונה בוערת – 2019
נכספתי – 2020
אנא - 2020
כוכבים - 2020
תחזיק חזק יהודי (עם תורה בוקס) - 2020
כיסא המלך - 2021
אבא איתי (קאבר) - 2021
מי יודע - 2021
רק אמונתי - 2021
סופות - 2022
רוקד לי - 2024
דיסקוגרפיה > דואטים

שבילים עם אבי אילסון - יצא ביוני 2023.
דיסקוגרפיה > קאברים (גרסות כיסוי)

נושא תפילה (קאבר) - 2020
תמיד אוהב אותי (קאבר) - יצא אוקטובר 2024.
הערות שוליים

↑  יצחק טסלר, השיר של היוצר החרדי הפך לשיר אהבה סרבי, באתר ynet, 17 במאי 2017
↑  "דדיה בשלוש"
↑  נתנאל לייפר, ‏ההישג האדיר, התופעה וההפתעה | 'המבקר' מסכם את שנת תשפ"ג, באתר כיכר השבת, 21 בספטמבר 2023
↑  יאיר טוקר, ‏איציק דדיה חוגג בסינגל חדש: "רוקד לי" - צפו בקליפ, באתר כיכר השבת, 27 בדצמבר 2024
↑  איציק אוחנה, ‏הזמר איציק דדיה התחתן הלילה בניו יורק | צפו, באתר כיכר השבת, 20 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593024705171  MusicBrainz: 612ccce1-5ba4-40c8-83f1-44b7b47b4370  VIAF: 237144782718902940032   WorldCat (עם VIAF): 237144782718902940032
קיילה האריסון

קיילה האריסון (באנגלית: Kayla Harrison; נולדה ב-2 ביולי 1990) היא לוחמת MMA אמריקאית וג'ודוקא לשעבר, האלופה האולימפית מלונדון 2012 ומריו 2016 ואלופת העולם משנת 2010.
חיים אישיים

האריסון נולדה במידלטאון שבאוהיו והחלה ללמוד ג'ודו בגיל שש בעידוד אמה שהחזיקה בחגורה שחורה.
היא החלה להתאמן תחת הדרכתו של דניאל דויל וכבר בגיל 15 זכתה באליפות ארצות הברית לבוגרות. למרות זאת, באותה תקופה דויל התעלל מינית בהאריסון, שסיפרה על הדבר לג'ודוקא אחר שמצדו סיפר לאמה של האריסון. בסופו של דבר היא דיווחה על כך למשטרה ודויל הורשע ונשלח לתקופת מאסר של עשר שנים. חודש לאחר שההתעללות נחשפה, היא עברה מביתה באוהיו לבוסטון על מנת להתאמן עם הג'ודוקא ג'ימי פדרו, אלוף העולם בעברו.
קריירה > ג'ודו

בשנת 2008 היא עברה מקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג לעד 78 ק"ג, אך לא יכלה להתחרות באולימפיאדת בייג'ינג מאחר שארצות הברית לא העפילה למשחקים האולימפיים בקטגוריה זו. באותה השנה היא התחרתה באליפות העולם לנוער וזכתה במדליית הזהב לאחר שניצחה בגמר את אודרי צ'ומאו הצרפתייה.
בפברואר 2010, היא זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית כאשר זכתה במדליית ארד בגראנד פרי דיסלדורף. באותה שנה היא התחרתה באליפות העולם שנערכה בטוקיו וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את לאויז מלצאן הגרמנייה בניקוד יוקו, בשמינית הגמר היא ניצחה את אנמארי ולנסק הסלובנית וברבע הגמר היא ניצחה את סלין לברון הצרפתייה. בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את מרינה פרישפה האוקראינית. בגמר היא פגשה את מאירה אגיאר הברזילאית, הקרב הסתיים ללא ניקוד וכדקה וחצי מתחילת ההארכה האריסון הצליחה להטיל את יריבתה וקיבלה ניקוד יוקו. היא הייתה האמריקאית הראשונה שזוכה באליפות העולם מאז מאמנה ג'ימי פדרו בשנת 1999.
באליפות העולם בשנת 2011 שנערכה בפריז, האריסון זכתה במדליית הארד. היא הגיעה עד חצי הגמר, הפסידה לצרפתייה אודרי צ'ומאו ונשרה לקרב על הארד שם ניצחה ביוקו את מרינדה ורקרק ההולנדית. עוד באותה השנה האריסון זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים ובמדליות כסף בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו וגראנד סלאם טוקיו.
באולימפיאדת לונדון 2012, האריסון התחרתה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכתה במדליית זהב. בשמינית הגמר היא ניצחה את ורה מוסקליוק הרוסייה, ברבע הגמר היא ניצחה את אביגל ג'ו ההונגרית ובחצי הגמר גברה על מאירה אגיאר הברזילאית. בגמר היא התמודדה מול הג'ודוקא הבריטית גמה גיבונס וכדקה מפתיחת הקרב השיגה ניקוד יוקו לאחר תרגיל או-גושי, כדקה לאחר מכן היא השיגה עוד יוקו שהספיק לה לנצח את הקרב. האריסון הפכה לאמריקאית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית בענף הג'ודו.
באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, האריסון זכתה במדליית ארד כאשר ניצחה בזכות עונשים את יהימה רמירס הפורטוגלית בקרב על המדליה. באותה שנה היא זכתה במדליית הזהב בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שניצחה בגמר את היפנית רויקה סאטו. באולימפיאדת ריו 2016, האריסון זכתה שוב במדליית הזהב כאשר ניצחה באיפון את כל ארבעת קרבותיה כולל קרב הגמר מול אודרי צ'ומאו הצרפתייה.
קריירה > אמנויות לחימה משולבות

האריסון, חברתה של הג'ודוקא ולוחמת ה-MMA רונדה ראוזי הודיעה באוקטובר 2016 שחתמה בליגת ה-MMA ‏ 'Professional Fighters League'.
ב-21 ביוני 2018, האריסון ערכה את קרב הבכורה שלה נגד בריטני אלקין בקטגוריית 'משקל קל' וניצחה בסיבוב הראשון בעזרת בריח שגרם לאלקין להיכנע. ב-31 בדצמבר 2019, עם מאזן של שישה ניצחונות ואפס הפסדים, האריסון התמודדה מול לאריסה פאצ'צ'ו הברזילאית בגמר קטגוריית המשקל הקל ולאחר ניצחון בהחלטת שופטים, זכתה באליפות ליגת ה-PFL לעונת 2019.
בעונת 2021, האריסון זכתה בפעם השנייה באליפות ליגת ה-PFL בקטגוריית המשקל הקל כאשר ניצחה בגמר את טיילור גוארדדו האמריקנית שנכנעה לאחר בריח. בסיום עונה זו, עמדה האריסון על מאזן של 12-0 בקרבות אמנויות לחימה משולבות.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  קיילה האריסון, הוועד האולימפי של ארצות הברית
↑  אליסף דעואל, ראוזי מאחוריך: קיילה הריסון מגיעה ל-MMA, באתר ynet, 5 בנובמבר 2016
↑  תוצאות, אליפות ארצות הברית 2006, אתר JudoInside
1 2    Ian Chadband, ‏London 2012 Olympics: US Judoka Kayla Harrison overcomes horror of sexual abuse to aim for gold, The Telegraph, 1 August 2012
↑  ‏ "Kayla Harrison Wins World Championships – First American to Win Since 1999 ", ‏ 9 בספטמבר 2010, אתר הוועד האולימפי של ארצות הברית
↑  הקרב מול גמה גיבונס גמר אולימפיאדת לונדון 2012, אתר JudoInside
↑  טום פרוטה, ‏"How an American Took Down Judo", ‏ 19 ביולי 2016, וול סטריט ג'ורנל
|  אלופות אולימפיות בג'ודו – משקל חצי כבד (נשים) |
| --- | --- | --- |
| עד 72 ק"ג | 1992: קוריאה הדרומית קים מי-ג'ונג   •   1996: בלגיה אולה ורברוק |  |
| עד 78 ק"ג | 2000: הרפובליקה העממית של סין טאנג לין   •   2004: יפן נוריקו אנו   •   2008: הרפובליקה העממית של סין יאנג שיולי   •   2012: ארצות הברית קיילה האריסון   •   2016: ארצות הברית קיילה האריסון   •   2020: יפן שורי המאדה   •   2024: איטליה אליצ'ה בלאנדי |  |
חישול הגוף

חישול הגוף הוא טכניקה באימון מתחום אמנויות הלחימה, הכוללת מכות לשריר או לאיבר מסוים בגוף. חישול הגוף נפוץ באמנויות לחימה מסוג קרב מגע, קיקבוקס ואגרוף תאילנדי, וגם ביחידות מיוחדות בצבאות העולם, במסגרת אימוני כוח וסיבולת שריר. בישראל מבוצעים חישולי גוף באימונים של היחידות המובחרות בצה"ל: דובדבן, ימ"ס ומסתערבים.
חישול הגוף מתבצע על ידי שותף שמכה שריר מסוים, בדרך כלל באגרופים, בעיטות או מרפקים. בזמן חישול הגוף, מופעלת התנגדות, על ידי לחץ אגרופים או משקל על הבטן, על מנת לחשל ולשפר את סיבולת השריר ולחזק אותו.
ארנן יקותיאלי

הנצחה לארנן יקותיאלי בגן סאקר בירושלים
ארנן יקותיאלי (12 בנובמבר 1955 – 18 באפריל 2001) היה פעיל חברתי, פוליטיקאי מוניציפלי ירושלמי, מנהיג מאבק החילונים בירושלים, מייסד עמותת "עם חופשי" ומכון "קידום" להכנה לבחינה הפסיכומטרית.
ביוגרפיה

יקותיאלי נולד ב-12 בנובמבר 1955, בחיפה, למשפחה ותיקה של אנשי ציבור – הוא היה נינו של יחזקאל דנין, ונכד נכדתו של יהושע ילין (שהיה אף הוא חבר מועצת עיריית ירושלים – בימי השלטון העות'מאני). הוא סבל ממום מולד קשה בלבו, ובגיל שמונה עבר ניתוח לב פתוח, ראשון מתוך מספר ניתוחים כאלה שעבר בחייו. בשל לקותו לא גויס לצה"ל. התנדב לפעילות חברתית במסגרת תנועת הצופים בירוחם והקים את שבט הצופים "לפיד" בשכונת הקטמונים בירושלים.
בשנת 1981 הקים עם חמי בן-נון את חברת קידום להכנה לבחינות הכניסה לאוניברסיטאות.
החברה נתנה הנחה משמעותית לתלמידים משכבות מצוקה ואזורים מוחלשים והמשיכה במשך שנים רבות, לצד שגשוג כלכלי, במיזמים חברתיים. במהלך השנים מכרה משפחת יקותיאלי שישים אחוז ממניות החברה, ולאחר מותו של ארנן החברה נמכרה לתאגיד החינוך האמריקני "קפלן" בשנת 2005.
ביוגרפיה > דרכו הפוליטית

בין השנים 1979–1982 שימש יקותיאלי כעוזר פרלמנטרי לחבר הכנסת אבא אבן. בהמשך שימש כעוזרו הפרלמנטרי של יוסי שריד. נבחר מטעם מפלגת רצ לראשות הסניף שלה בירושלים וכראש רשימתה למועצת העיר ירושלים. בתקופה זו למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעורך דין.
בשנת 1987 הוביל יקותיאלי מאבקים למען חופש הפעילות בשבת – פתיחת בתי קולנוע, מסעדות ובתי קפה, נגד סגירת רחוב בר-אילן ועוד. הוא ארגן הפגנות גדולות למען פתיחת בתי הקולנוע ודיבר אל לבם של בעלי בתי הקולנוע שינצלו את פרסום ההפגנות כדי לפתוח את בתי הקולנוע בשבת. בתי הקולנוע אוריון, אורנע ובית אגרון אכן נפתחו בשבתות, אך כדי לא להפר את צו העירייה הוגדרה הפתיחה כפעילות של מועדון חברים.
בשנת 1989 נבחר למועצת העיר ירושלים מטעם רצ ושימש כסגנו של ראש העיר טדי קולק בשנים 1989–1993. בשנים 1993–1998 שימש כיו"ר סיעת מרצ שהייתה באופוזיציה העירונית.
לקראת הבחירות המקומיות בשנת 1998 לחץ יקותיאלי על אחדים מחברי רשימת מרצ לראשות העירייה לפנות את מקומם למועמדים בעלי זיקה קטנה יותר למפלגה. צעד זה לא צלח. בסופו של דבר פרש יקותיאלי ממרצ והקים רשימה א־מפלגתית בשם "ירושלים עכשיו". מועצת מפלגת מרצ העמידה בראש רשימת מרצ בירושלים את חברת הכנסת לשעבר נעמי חזן ואילו יקותיאלי הציב ברשימתו פעילים פוליטיים בלא זיקה מפלגתית מובהקת. המפלגה הצליחה למשוך גם מצביעים המסתייגים מהצבעה למפלגות השמאל, וזכתה בארבעה מושבים במועצת העיר, בעוד מרצ זוכה בשלושה מושבים, סך הכול שבעה מושבים (מתוך 31) לרשימות שזוהו עם תפיסת העולם החילונית שהוביל יקותיאלי.
בשנת 1997 הקים, יחד עם יוסף פריצקי, את עמותת "עם חופשי". פעילותו החילונית כללה גם תמיכה ב"יוצאים בשאלה". במסגרת זו גידל יקותיאלי בביתו את הנער אדם שוב, לאחר יציאתו בשאלה. בעקבות פעילותו הפוליטית הממושכת בסוגיות אלה קיבלה משפחתו של יקותיאלי איומים רבים על חייה ובני המשפחה זכו פעמים רבות לליווי משטרתי.
במקביל פעל במסגרת מועצת העיר במגוון נושאים, בכללם מאבק בשחיתות, מניעת הקצאות לא־תקינות למוסדות חרדים ושיפור תנאי החיים במזרח ירושלים. יקותיאלי המשיך גם בפעולות להגברת המודעות לאי־תקינות תקצוב הישיבות לדעתו, כמו עתירה לבג"ץ למען השוואת תנאי הסטודנטים לאלה של תלמידי הישיבה ועתירות שונות נגד המשרד לענייני דתות, משרד הפנים ועיריית ירושלים.
בשנת 1989 הקים מטה שאסף עדויות על הזרמות כספים לא־תקינות ממשרד הפנים למוסדות המקורבים לש"ס. המידע שנאסף היווה תשתית לחקירה במה שכונה ה"תיק הציבורי" של אריה דרעי. לצורך כך שיתף פעולה עם סגן ראש העיר מטעם המפד"ל, שמואל מאיר.
בשנת 2000 הגיש עתירה לבג"ץ נגד אפליית סטודנטים לעומת אברכים בכוללים שמקבלים הבטחת הכנסה. עתירה שהתקבלה בשנת 2010, כתשע שנים אחרי מותו.
ביוגרפיה > מותו

יקותיאלי נולד עם מום בלבו ועבר מספר ניתוחי לב בחייו – הראשון שבהם בגיל שמונה. הוא נפטר מדום לב בשנת 2001, בגיל 45, בעודו ממתין להשתלת לב בארצות הברית. בשל רצונו בקבורה חילונית והיעדר בית קברות חילוני בעירו ירושלים, נקבר בבית הקברות בקיבוץ עינת. יקותיאלי הותיר אחריו אישה – ליאורה שגב־יקותיאלי – וילדים.
עד שנת 2013 עיריית ירושלים לא הנציחה את יקותיאלי למרות חברותו רבת השנים במועצת העיר, למרות מחאה ציבורית ממושכת. באפריל 2013 החליטה מועצת עיריית ירושלים להנציחו בהקמת "הייד פארק" על שמו.
הערות שוליים

↑  ברוך קרא, מת ארנן יקותיאלי, חבר מועצת עיריית י-ם וראש "עם חופשי", באתר הארץ, 20 באפריל 2001
↑  אסי ציון, לוחמה פסיכומטרית, חדשות, 27 במרץ 1984
↑  פסיכומטרי - קידום לך תצטיין למען הקהילה
↑  זהבה דברת, ‏סילבן האמריקנית רכשה %9 ממניות קבוצת קידום תמורת 3 מיליון דולר, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1997
↑  הדס מנור, ‏חברת קפלן מקבוצת וושינגטון-פוסט האמריקנית רוכשת את חברת קידום, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2005
גליה שילה, חברה של ואשינגטון פוסט להכנה לבחינות רכשה את הבעלות על קבוצת קידום, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2005
↑  נרי ליבנה, מסתמן קאמבק לירושלים, כותרת ראשית, 20 באפריל 1988
↑  שמעון אלקבץ, הפגנת ר"צ שינוי נגד סגירת כביש בשבת, חדשות, 13 באוגוסט 1989
↑  רן לוי-, בית אגרון בירושלים לא יקרין סרט השבת, חדשות, 13 באוגוסט 1987
↑  עוזי וכסלר, ‏מעורב ירושלמי, באתר גלובס, 3 בדצמבר 1998
↑  לזכרו של ארנן יקותיאלי, אתר חופש
זהבה דברת, ‏עם חופשי: להעמיד לדין את הוועדה למען השבת; ראש הוועדה: הסתה, באתר גלובס, 17 ביוני 1998
↑  אני בטוחה שבתל אביב ישמחו להנציח את ארנן, ציפי מולכוב, ידיעות ירושלים
↑  הארץ, ‏חשד: מוסדות חינוך חרדיים קיבלו כספים במרמה על סמך רשימות תלמידים כוזבות, באתר גלובס, 26 באוגוסט 1997
צבי לביא, ‏משרד הדתות הקפיא התמיכה במוסדות תורניים החשודים במסירת נתונים כוזבים, באתר גלובס, 26 באוקטובר 1998
↑  יובל יועז,צילומים: לאה גולדה הולטרמן, מול קירות אטומים, באתר הארץ, 20 במרץ 2007
↑  ארנן יקותיאלי באתר תקדים נט
↑  ארנן יקותיאלי ואחרים נגד משרד הפנים ועיריית ירושלים באתר תקדין לייט
↑  משה פרל, דרעי: עלילה; לא נכון שאני מממן רשויות רק אם ש״ס תיהנה מכך, חדשות, 11 בינואר 1990
↑  מאת שמואל דקלו, ‏ביקורת חריפה של בג"ץ על הנחות בארנונה לאברכים - לפי תקנות של דרעי, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2000
יהונתן ליס ותומר זרחין, חבר המועצה הלוחמני והאם החד הורית שיצאו למאבק בקצבת האברכים ועתרו לבג"צ, באתר הארץ, 15 ביוני 2010
↑  סטלה קורין-ליבר, ‏שיטה ושמה סחבת, באתר גלובס, 14 ביוני 2010
יהונתן ליס, תומר זרחין ויאיר אטינגר, בג"ץ פסק: קצבת האברכים אינה יכולה להיות משולמת מכוח חוק התקציב, באתר הארץ, 14 ביוני 2010
↑  לירון מרוז‏, ארנן יקותיאלי, ממקימי "עם חופשי", נפטר מדום לב, באתר וואלה, 19 באפריל 2001
↑  הקבר של ארנן יקותיאלי בעינת, באתר BillionGraves
↑  להנציח את ארנן יקותיאלי ז"ל, My News
שחר אילן, אין רחוב ליקותיאלי, באתר הארץ, 6 במרץ 2007
נלחמים להנצחת ארנן יקותיאלי
↑  ציפי מולכוב, אולמרט: אני בטוח שהעירייה תמצא דרך להנציח את ארנן יקותיאלי, ידיעות ירושלים
↑  ניר חסון, בתום מאבק ארוך: יהיה רחוב ע"ש ליבוביץ בירושלים, באתר הארץ, 25 באפריל 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011067035505171  ISNI: 0000 0000 5274 3114  LCCN: nr93044098  VIAF: 26941987   WorldCat (עם VIAF): 26941987
רסלמניה 15

| רסלמניה 15> מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWF
תאריך: 28 במרץ 1999
עיר: פילדלפיה, פנסילבניה
אולם: פירסט יוניון סנטר
מספר צופים: 20,276
סיסמה פרסומית: The Ragin' Climax
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| St. Valentine's Day Massacre: In Your House | רסלמניה 15 | באקלאש |
סדרת אירועי רסלמניה
| 14 | רסלמניה 15 | 16 |
רסלמניה 15 (או בשמו המוכר יותר WrestleMania XV) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Wrestling Federation‏ (ה-WWF, כיום ה-WWE). האירוע נערך ב-28 במרץ 1999, באולם פירסט יוניון סנטר שבפילדלפיה, פנסילבניה.
שנים עשר קרבות התנהלו באירוע, כולל שניים שהוקלטו לתוכנית "Sunday Night Heat". בקרב המרכזי, סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את דה רוק בקרב ללא חוקים וזכה באליפות ה-WWF. בקרב הלפני אחרון, אנדרטייקר ניצח את ביג בוס מן בקרב גיהינום בכלוב. כמו כן, שש מבין שבע חגורות אליפות פעילות הוגנו, בנוסף לכך שזה היה אירוע הרסלמניה הראשון שבו הוגנה אליפות ההארדקור. רשימת הקרבות כללה גם קרב ברול פור אול, קרב בלתי מתוסרט בין המתאבק בארט גאן למתאגרף/לוחם MMA באטרבין. בנוסף, אירוע זה סימל את הופעתו האחרונה של גורילה מונסון ב-WWF, כשהאחרון נפטר בחודש אוקטובר של אותה השנה.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| H1 | ג'קלין (עם טרי ראנלס) ניצחה את אייבורי | קרב יחידים | 01:23 |
| H2 | דילו בראון וטסט ניצחו בקרב הבאטל רויאל זוגות לאחר שהדיחו אחרונים את דרוז והגודפאדר | קרב באטל רויאל זוגות אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של ה-WWF | 04:14 |
| 3 | הארדקור הולי ניצח את אל סנואו (עם הד) ובילי גאן (א) | קרב הארדקור משולש על אליפות ההארדקור של ה-WWF | 07:06 |
| 4 | אואן הארט וג'ף ג'ארט (א) (עם דברה) ניצחו את דילו בראון וטסט (עם אייבורי) | קרב זוגות על אליפות הזוגות של ה-WWF | 03:58 |
| 5 | באטרבין ניצח את בארט גאן | קרב ברול פור אול (ויני פציינזה שימש כשופט המיוחד) | 00:35 |
| 6 | מנקיינד ניצח את ביג שואו בפסילה | קרב יחידים המנצח בקרב נבחר להיות השופט המיוחד לקרב המרכזי | 06:50 |
| 7 | רוד דוג (א) ניצח את גולדאסט (עם הבלו מיני וריאן שמרוק), קן שמרוק וואל וינס | קרב הדחות ארבע פינות על האליפות הבין יבשתית של ה-WWF | 09:47 |
| 8 | קיין (עם צ'יינה) ניצח את טריפל H בפסילה | קרב יחידים | 11:33 |
| 9 | סייבל (א) ניצחה את טורי | קרב יחידים על אליפות הנשים של ה-WWF | 05:06 |
| 10 | שיין מקמהן (א) (עם טסט) ניצח את X-פאק | קרב יחידים על האליפות האירופאית של ה-WWF | 08:41 |
| 11 | אנדרטייקר (עם פול ברר) ניצח את ביג בוס מן | קרב גיהנום בכלוב | 09:46 |
| 12 | סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את דה רוק (א) | קרב ללא חוקים על אליפות ה-WWF (מנקיינד שימש כשופט המיוחד) הקורפוריישן הורחקו מהזירה | 16:52 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים H - קרב שהתקיים לפני האירוע והוקלט במסגרת התוכנית Sunday Night Heat
↑  המשתתפים האחרים בקרב היו: רוקו רוק, ג'וני גראנג', ויסרה, גילברג, אנימל, 8-בול, סקול, הוק, סקוט טיילור, פארוק, טייגר עלי סינג, מאט הארדי, ג'ף הארדי, מידאון, בריאן כריסטופר, סטיב בלאקמן ובראדשו
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  תוצאות רסלמניה 15
אבוויל

| --- | --- |
סמל אבווילסמל אבוויל

מגדל הפעמונים והכניסה למוזיאון בושה-דה-פרט
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  או-דה-פראנס או-דה-פראנס
 מחוז:  סום
 שטח:  26.42 קמ"ר
 גובה:  2–76 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  22,980 (2019)
  ‑ צפיפות:  870 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  50°06′21″N 1°50′09″E﻿ / ﻿50.1058°N 1.8358°E﻿ / 50.1058; 1.8358
 אזור זמן:  UTC +1
 mairie-Abbeville
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אבוויל(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אבוויל(למפת או-דה-פראנס רגילה) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תע. למ.  בלגיהאבוויל(למפת או-דה-פראנס מוגדלת) ליל אראס קאלה דנקרק ואלנסיין אמיין בווה לאן סן-קנטן גראנד אסט  איל-דה-פראנס נורמנדי תעלת למאנש  בלגיהאבוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אבוויל (בצרפתית: Abbeville) היא קומונה במחוז סום ובחבל או-דה-פראנס שבצפון צרפת. אבוויל היא מרכז מנהלי של אחד הרבעים (Arrondissement) של סום. היא שוכנת על נהר הסום, והייתה בירת החבל הפאודלי פונטייה (אנ').
גאוגרפיה > מיקום

אבוויל שוכנת על נהר הסום, 20 קילומטרים מהשפך המודרני שלו בתעלת למאנש, או 10 קילומטרים בקו אווירי ממפרץ סום ומתעלת למאנש. רוב העיירה ממוקמת על הגדה המזרחית של הסום, כמו גם על אי. היא שוכנת בתחילת תעלת אבוויל, 45 קילומטרים צפונית-מערבית לאמיין וכ-200 קילומטרים מפריז. בתקופת ימי הביניים, זו הייתה נקודת החצייה הרדודה ביותר בסום, ובסמוך חצה אותו צבאו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה זמן קצר לפני קרב קרסי ב-1346.
העיירה שוכנת באמצע הדרך בין רואן לליל, והייתה הבירה ההיסטורית של החבל הפאודלי פונטייה (אנ') והאזור הימי של חבל פיקרדי ההיסטורי.