stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1910 במוזיקה
מוזיקה קלאסית

גוסטב מאהלר – סימפוניה מס' 9
ניקולאי מיאסקובסקי –
פואמה סימפונית
רביעיית מיתרים מס' 3
רביעיית מיתרים מס' 4
קרל נילסן – "על קברו של אמן צעיר"
ארנולד שנברג – חמישה קטעים לתזמורת
אלכסנדר סקריאבין – "פרומתאוס", "פואמת האש"
איגור סטרווינסקי – "ציפור האש"
אנטון וברן – 4 קטעים לכינור ופסנתר, אופוס 7
רייף וון ויליאמס
פנטזיה על נושא של תומאס טאליס
סימפוניה מס' 1 ("סימפוניית הים")
אופרה

ג'אקומו פוצ'יני – בכורה לאופרה "הנערה מן המערב" בניו יורק
ז'יל מאסנה – בכורה במונטה קרלו לאופרה "דון קיחוטה" בכיכובו של פיודור שאליאפין
אלכסנדר זמלינסקי – Kleider machen Leute
נולדו

8 בינואר – פביאן אנדרה, מלחין (נפטר ב-1960)
23 בינואר – ג'אנגו ריינהארדט, גיטריסט (נפטר ב-1953)
9 במרץ – סמואל בארבר. מלחין (נפטר ב-1981)
8 במאי – מרי לו ויליאמס, מלחינה ופסנתרנית ג'אז אמריקאית (נפטרה ב-1981)
23 במאי – ארטי שו, מוביל הרכב אמריקאי (נפטר ב-2004)
28 במאי – טי-בון ווקר, מוזיקאי בלוז (נפטר ב-1975)
10 ביוני – האולין וולף, זמר ומוזיקאי בלוז (נפטר ב-1976)
12 באוגוסט – היינריך זוטרמייסטר, מלחין שווייצרי (נפטר ב-1995)
3 בספטמבר – קיטי קארליזל הארט, שחקנית וזמרת אמריקאית (נפטרה ב-2007)
4 בדצמבר – אלכס נורת', מלחין קולנוע (נפטר ב-1991)
10 בדצמבר – ג'ון האמונד, מפיק מוזיקלי (נפטר ב-1987)
נפטרו

10 במרץ – קרל ריינקה, מלחין, פסנתר ומורה (נולד ב-1824)
7 במאי – ברנהרד קוסמן, צ'לן (נולד ב-1822)
18 במאי – פולין גארסיה-ויארדו, זמרת מצו-סופרן ומלחינה צרפתייה (נולדה ב-1821)
29 במאי – מילי באלאקירב, מלחין (נולד ב-1837)
14 ביולי – מריוס פטיפה, רקדן בלט וכוריאוגרף (נולד ב-1818)
17 באוקטובר – ג'וליה וורד האו, מחברת "מזמור הקרב על הרפובליקה" (נולדה ב-1819)
מייקל רדגרייב

| --- | --- |

מייקל רדגרייב
 לידה:  20 במרץ 1908 בריסטול, אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  21 במרץ 1985 (בגיל 77) דנהאם, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  St Paul's Church, Covent Garden 
 שם לידה:  Michael Scudamore Redgrave 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית, סרט קומדיה, סרט דרמה, פילם נואר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1933 
 מקום לימודים:  מכללת קליפטון  מודלין קולג' (קיימברידג') 
 בן או בת זוג:  רייצ'ל קמפסון (18 ביולי 1935–1985) 
 צאצאים:  ונסה רדגרייב, קורין רדגרייב, לין רדגרייב 
 פרסים והוקרה:  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (1951)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor  מסדר דנבורג 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר מייקל סקודמור רדגרייב (באנגלית: Michael Scudamore Redgrave; ‏ 20 במרץ 1908 - 21 במרץ 1985) היה שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי, במאי וסופר.
הוא זכה פעמיים, ב-1958 וב-1963, בפרס התיאטרון של האיבנינג סטאנדרד כשחקן הטוב ביותר. באותן שנים קבל גם את פרס 'שחקן השנה' של מועדון וראייטי בבריטניה. ב-1952 היה למפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE), וב-1959 קיבל תואר אבירות.
רדגרייב היה נשוי לשחקנית רייצ'ל קמפסון. לילדיהם - ונסה רדגרייב, קורין רדגרייב ולין רדגרייב - וכן לנכדיהם יש קריירות משחק מצליחות בקולנוע ובתיאטרון.
ביוגרפיה

רדגרייב נולד בעיר בריסטול שבאנגליה. אביו היה רוי רדגרייב שחקן ראינוע ואמו השחקנית מרגרט סקודמור. הוא לא הכיר את אביו, שעזב את הבית כדי לקדם את הקריירה שלו באוסטרליה כאשר מייקל היה רק בן שישה חודשים. לאחר מכן נישאה אמו לקפטן ג 'יימס אנדרסון, בעל מטעי תה, אבל רדגרייב לא אהב אביו החורג.
הוא למד בקולג' קליפטון בבריסטול ובמודלין קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. לפני שהיה לשחקן, הוא היה מורה בבית ספר קרנלי (Cranleigh School) שבסארי. בבית הספר ביים את התלמידים בהצגות של "המלט", "המלך ליר" ו"הסערה", אך תמיד הצליח לשחק את התפקידים הראשיים בעצמו. בבית הספר יש חדר הקרוי על שמו ('Redgrave Room').
קריירה בתיאטרון

ההופעה המקצועית הראשונה של רדגרייב הייתה ב"ליברפול פלייהאוס", ב-30 באוגוסט 1934 בתפקיד רוי דרווין במחזה "Counsellor-at-Law" מאת אלמר רייס. במשך שנתיים היה חבר בלהקת התיאטרון הרפרטוארי של ליברפול, שם פגש את אשתו לעתיד רייצ'ל קמפסון. הם התחתנו ב-18 ביולי 1935.
קריירה בתיאטרון > שנות השלושים

בלונדון הייתה הופעתו הראשונה הייתה ב-14 בספטמבר 1936 בתיאטרון האולד ויק, במחזה "עמל שווא של אהבה" בתפקיד פרדיננד. בעונת 1936–1937 הוא שיחק בתפקיד מר הורנר במחזה "The Country Wife", גילם את אורלנדו ב"כטוב בעיניכם", את ורבק ב"המכשפה מאדמונטון" ואת לארטס לצידו של לורנס אוליבייה כהמלט. הלהיט של העונה היה אורלנדו, ואדית אוונס כיכבה לצידו בתפקיד רוזלינד. השניים התאהבו, והוא הסביר אחר כך "אדית תמיד נוהגת להתאהב בשחקן הראשי שמשחק לצידה. בינינו זה הלך קצת יותר".
במרץ 1937 הופיע במחזה "The Bat" בתיאטרון אמבסי. באפריל חזר ל"אולד ויק" והחליף את מריוס גורינג ב"הנרי החמישי". תפקידים נוספים שלו באותה שנה היו כריסטופר דרו בקומדיה " A Ship Comes Home" ולארי סטאר בקומדיה של פיליפ ליבר "Three Set Out". אחר כך הצטרף ללהקתו של ג'ון גילגוד ב"תיאטרון המלכה" שם שיחק את בולינגברוק ב"ריצ'רד השני", את צ'ארלס סרפייס ב-"The School for Scandal" ואת ברון טושנבאך ב"שלוש אחיות".
קריירה בתיאטרון > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה כשהתיאטראות נפתחו מחדש, שיחק ב"אופרת הקבצנים" של ג'ון גיי בתיאטרון היימרקט, וב-"Thunder Rock" בתיאטרון הגלוב.
ביולי 1941 הצטרף רדגרייב לצי המלכותי כמלח, אך שוחרר מטעמים רפואיים בנובמבר 1942. בהיותו במילואים רוב שנת 1942 הספיק לביים את המחזה "Lifeline" בכיכובו של השחקן פרנק פטינגל בתיאטרון הדוכסית ואת "The Duke in Darkness" מאת פטריק המילטון עם לזלי באנקס בתיאטרון סנט ג'יימס, שבו גם הופיע בתפקיד גריבו (Gribaux).
בשאר שנות המלחמה שחק בתפקידים נוספים וכן ביים מספר הצגות. במרץ 1943 גילם את רקיטין ב"חודש בכפר" מאת טורגנייב. ביוני 1943 ביים ושיחק בקומדיה מאת המחזאי הצרפתי אנרי בק (Henry Becque). באוגוסט אותה שנה ביים מחזה מאת השחקן פיטר יוסטינוב "Blow Your Own Trumpet" בתיאטרון פלייהאוס. בספטמבר ביים את "The Wingless Victory" מאת מקסוול אנדרסן בכיכובה של רייצ'ל קמפסון בתיאטרון הפיניקס.
במרץ 1944 שיחק בתפקיד הארי קווינסי ב"הדוד הארי" מאת תומאס ג'וב, עם ביאטריקס להמן בתפקיד לזלי קווינסי. ביוני 1945 שיחק בקומדיה מאת פרנץ ורפל "יעקובובסקי והקולונל" וגם ביים אותו בתיאטרון פיקדילי.
קריירה בתיאטרון > השנים שאחרי המלחמה

ב-1947 וב-1948 שיחק בתפקיד הראשי ב"מקבת'" בתיאטרון אלדוויץ' (Aldwych) ובתיאטרון הלאומי בניו יורק, כשלצידו פלורה רובסון כליידי מקבת'. בנובמבר 1948 שיחק במחזה מאת אוגוסט סטרינברג, "האב" בתיאטרון אמבסי ובינואר 1949 בתיאטרון הדוכסית, עם פרידה ג'קסון בתפקיד לורה. באפריל 1949 גילם את אטיין ב"נשים אוהבות" עם מרגרט רולינגס. הוא גם ביים את המחזה ועיבד את הרומן בשיתוף עם דיאנה גולד.
ב-1949 הצטרף ללהקת התיאטרון של ה"אולד ויק", אתם שיחק כברון ב"עמל שווא של אהבה", מרלו ב-"She Stoops to Conquer", רקיטין ב"חודש בכפר" ובפעם הראשונה בתפקיד "המלט".
קריירה בתיאטרון > שנות החמישים

רדגרייב הצטרף ללהקת התיאטרון "שייקספיר ממוריאל תיאטר" בסטרטפורד על האייבון, ובשנת 1951 הופיע בתפקיד פרוספרו ב"הסערה", כמו כן גילם את ריצ'רד השני, הוטספור וקורוס. הוא גם ביים את המחזה "הנרי הרביעי, חלק שני". באפריל 1952, שיחק בתיאטרון סנט ג'יימס כפרנק אלג'י ב"מסע בחורף", ואחר כך חזר לחבורת סטרטפורד (יחד עם אשתו רייצ'ל קמפסון). הוא גילם את "המלך ליר", שיילוק ב"הסוחר מוונציה" ואת אנטוניוס במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". ב-1953 יצא לסיבוב הופעות בהולנד, בלגיה ופריז.
ביוני 1955 שיחק את הקטור ב-"Tiger at the Gates", ובאותו תפקיד הופיע בתיאטרון פלימות בניו יורק, עליו קיבל את "פרס המבקרים של ניו יורק". בעת שהותו בניו יורק ביים את "חודש בכפר" בתיאטרון פיניקס, וכן ביים ושיחק בתפקיד נסיך הכתר ב-"The Sleeping Prince" (הנסיך הישן) בתיאטרון קורונט.
ב-1955 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "פורצי הסכרים" בתפקיד המהנדס ברנס ואליס.
בינואר 1958 חזר ללונדון והופיע במחזה "Touch of the Sun" כפיליפ לסטר, על תפקידו זה קיבל פרס ה"איבנינג סטנדרד" כשחקן הטוב ביותר. אחר כך חזר והצטרף ללהקת "שייקספיר ממוריאל תיאטר", שם הופיע כהמלט וכבנדיק ("מהומה רבה על לא דבר"). בדצמבר 1958 הופיע עם הלהקה בלנינגרד ובמוסקבה.
באוגוסט 1959 הופיע בתיאטרון המלכה, במחזה שעיבד לפי נובלה של הנרי ג'יימס "The Aspern Papers". המחזה הועלה בהצלחה בברודוויי בשנת 1962 עם ונדי הילר ומוריס אוונס. וב-1984 חזר לבימה הלונדונית כאשר מככבים בו בתו ונסה רדגרייב וכריסטופר ריב.
קריירה בתיאטרון > שנות השישים

ב-1960 שיחק את ג'ק דין במחזה "The Tiger and the Horse" מאת המחזאי הבריטי רוברט בולט. בנובמבר 1961 הופיע בתיאטרון אתל ברימר בניו יורק במחזה "The Complaisant Lover" מאת גרהם גרין.
כשחזר לאנגליה ב-1962 נטל חלק בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר שם שיחק ב"הדוד וניה" מאת צ'כוב, לצידו של לורנס אוליבייה שגם ביים. הם העלו את המחזה שוב בצ'יצ'סטר ב-1963 ואחר כך בתיאטרון המלכותי הלאומי, כשהם זוכים לביקורות נלהבות. רדגרייב קיבל פרס נוסף של ה"איבנינג סטנדרד" כשחקן הטוב ביותר.
בנובמבר 1962 שיחק ב-"Out of Bounds" ואחר כך הופיע בתיאטרון האולד ויק בתפקיד קלאודיוס ב"המלט" לצידו של פיטר או'טול ששיחק בתפקיד הראשי, ובבמויו של אוליבייה.
ב-1964 גילם את התפקיד הראשי ב-"Hobson's Choice" בתיאטרון הלאומי, הוא הודה שהתפקיד היה מעבר ליכולתו. "לא יכולתי לעשות את המבטא של לנקשייר," אמר "וזה זיעזע אותי, הביצועים של כל השאר סבלו מכך". עוד באותה שנה שיחק ב-"The Master Builder" תפקיד שלפי דבריו גם 'השתבש'. בשלב זה הוא סבל ממחלת פרקינסון אם כי לא היה מודע לכך.
במאי-יוני 1965 ביים רדגרייב פתיחת הפסטיבל בתיאטרון איבון אמאוד בגילדפורד. בין השאר ביים ושיחק ב"חודש בכפר" לצידה של אינגריד ברגמן בתפקיד נטליה פטרובנה, ולצידה של רייצ'ל קמפסון ב-"Samson Agonistes".
ב-1965 שיחק בסרט "גבעת הגברים" בביומו של סידני לומט.
ב-1966 ביים את האופרה ורתר עבור פסטיבל גליינדבורן, ושנה אחר כך ביים לפסטיבל את "לה בוהם".
קריירה בתיאטרון > שנות השבעים

ביולי 1971 כששיחק את מר ג'ראבי במחזה "The Old Boys", קרתה תקרית מצערת. "הזיכרון של הלך, ובערב הראשון נתנו לי מכשיר שמיעה, כדי שאשמע את הלחשן מקריא לי את השורות. המכשיר התפרק, והחתיכות שלו התפזרו על הרצפה. אז ידעתי שאני לא יכול להמשיך כך יותר, בכל אופן לא ללמוד מחזות חדשים".
למרות זאת שיחק בהצלחה במחזה של ג'ון מורטימר "A Voyage Round My Father" בתפקיד האב ב"תיאטרון המלכותי היימארקט", וכן יצא לסיבוב הופעות באוסטרליה ובקנדה בשנים 1972–1973. סיבוב הופעות בינלאומי נוסף היה לו בשנים 1974/75 עם הפקה של ה"רויאל שייקספיר קומפני" כשהוא מבקר בארצות הברית ובאוסטרליה, והמשיך ב-1976/77 בביקור בקנדה ובדרום אמריקה כשהוא מופיע באנתולגיה "Shakespeare's People".
הופעתו האחרונה בתיאטרון הייתה במאי 1979. הוא גילם את ג'ספר במחזה של סיימון גריי "Close of Play", שביים הרולד פינטר. התפקיד היה מבוסס על אביו של גריי שמת שנה לפני שנכתב המחזה. לפי גריי "ג'ספר הוא כבר אדם מת, אך נאלץ לסבול, כאילו היה חי, יום ראשון אנגלי מסורתי. הוא יושב חסר ישע בכורסה שלו, ושלושת בניו ונשותיהם מתפרקים בסגנון אנגלי אופייני, לעיתים מאשימים אותו, לעיתים מתחננים לעזרה או מתייפחים לפניו ומבקשים מחילה, אך לרוב מתעלמים ממנו. במילים אחרות תקעתי אותו בגיהנום שמתברר שהוא החיים עצמם."
עבודתו האחרונה הייתה קריאה של שירו האפי של סמואל טיילור קולרידג' "שירת יורד הים הישיש", שיר שרדגרייב לימד כמורה צעיר. זה היה תפקידו האחרון לפני שגברה עליו מחלת פרקינסון.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

הופעתו הראשונה של רדגרייב בטלוויזיה הייתה בארמון אלכסנדרה בשנת 1937, שם שיחק בקטעים מתוך "רומיאו ויוליה". הופעה בולטת שלו בטלוויזיה הייתה בדברי קריינות לתוכנית "המלחמה הגדולה", תולדות מלחמת העולם הראשונה בה הראו צילומים וסרטי ארכיון. הופעה מוצלחת פחות הייתה לו בסדרה "השלום האבוד", של ה-BBC בשנים 1964 ועד 1966. על כך כתב פיליפ פורסר (Philip Purser ) "הפרשנות כפי שהוגשה בידי סר מייקל רדגרייב, הייתה פסימית מלכתחילה ולכל אורך הדרך".
התפקיד החשוב הראשון שהיה לו בקולנוע היה בסרטו של אלפרד היצ'קוק "הגברת הנעלמת" משנת 1938. עוד כיכב ב-"The Stars Look Down"‏ (1939), לצידו של ג'יימס מייסון בסרט " Thunder Rock" ‏(1943), ובתפקיד הבובה של פיתום בסרט של אולפני אילינג " Dead of Night"‏ (1945).
סרטו האמריקאי הראשון היה "Mourning Becomes Electra" ב-1947, לצידה של רוזלינד ראסל, על תפקידו זה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. ב-1951 כיכב בסרט "גרסת בראונינג" לפי מחזה של טרנס רטיגן. בדיילי מירור שבחו את הופעתו בתפקיד קרוקר-האריס אשר תוארה כ"אחת ההופעות הגדולות שנראו אי פעם בקולנוע". בשנות החמישים הופיע רדגרייב גם ב"חשיבותה של רצינות" (1952) סרט על פי המחזה של אוסקר ויילד, "פורצי הסכרים" (1954) ובסרט "1984" עיבוד לספרו של ג'ורג' אורוול.
חייו הפרטיים > משפחתו

רדגרייב היה נשוי לשחקנית רייצ'ל קמפסון משנת 1935 ועד מותו. ילדיהם ונסה, קורין ולין הם שחקנים ידועים, גם הנכדים שלהם עוסקים במשחק בקולנוע או בתיאטרון. הנכדים הם נטשה וג'ואלי ריצ'רדסון, ג'מה, לוק רדגרייב וקרלו נרו.
בתו לין, כתבה מחזה בשם "שייקספיר עבור אבי", בו הופיעה בהצגת יחיד, ועליו הייתה מועמד לפרס טוני. במחזה היא מתחקה אחרי אהבתה לשייקספיר, כדרך לגלות את אביה שהיה נעדר מהבית לעיתים קרובות ושליבו היה נתון לתיאטרון.
בשנים 1945 עד 1954 התגוררה המשפחה בצ'יזוויק מול. לפי רשומות "מי ומי בתיאטרון" ב-1981 הם התגוררו באודיהם שבהמפשייר.
חייו הפרטיים > ביסקסואליות

בסרט התיעודי של ה-BBC משנת 1996, "מייקל רדגרייב: אבי", על פי ספר באותו שם מאת קורין רדגרייב, דנו בהרחבה בהיותו ביסקסואל. נישואיהם של רדגרייב וקמפסון היה למעשה 'נישואים פתוחים' ואף שאהבו והוקירו זה את זה, ניהלו מערכות נפרדות, לעיתים ממושכות, עם בני זוג אחרים. לרדגרייב היו מערכות ארוכות עם השחקן והבמאי פרד סאדוף, השחקן טוני הינדמן והבמאי נוריס הוטון. היה לו גם רומן קצר עם השחקנית הידועה דיים אדית אוונס. לרעייתו היה רומן עם השחקן ליאו גן ומערכת ארוכה במיוחד עם המנצח הנודע גלן ביאם שו.
ב-1948, במהלך הסרטת סרטו של פריץ לאנג "סוד שמאחורי הדלת", פגש רדגרייב את בוב מישל. הם הפכו לנאהבים, ומישל קבע את ביתו סמוך למשפחת רדגרייב. הוא הפך למעין תחליף "דוד" לילדיו של רדגרייב, אשר העריצו אותו. למישל היו מאוחר יותר ילדים משלו ובהם בן בשם מייקל.
קורין עזר לאביו לכתוב את האוטוביוגרפיה שלו. באחת מפגישותיהם התוודה רדגרייב על היותו ביסקסואל, והבן עודד אותו להודות בכך בביוגרפיה שהוא כותב, רדגרייב הסכים לכך אך בסופו של דבר לא עשה זאת.
חייו הפרטיים > מותו

רדגרייב נפטר בשנת 1985 במוסד סיעודי בדנהם שבבקינגהמשייר. הוא סבל ממחלת פרקינסון ונפטר יום אחרי יום הולדתו ה-77.
אותות כבוד ומינויים

ב-1952 קיבל רדגרייב תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE). ב-1959 הוענק לו תואר אבירות.
ב-1955 קיבל תואר מפקד מסדר דאנברוג (Dannebrog) בדנמרק. הוא היה הנשיא הראשון של "English Speaking Board", וכן היה נשיא "תיאטרון קואסטורס" שבאילינג.
תיאטרון רדגרייב בפרנהם שבסארי, קרוי על שמו.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1938 | הגברת הנעלמת | The Lady Vanishes | גילברט |  |
| 1938 |  | Climbing High | ניקי ברוק |  |
| 1939 | חיים שאולים | Stolen Life | אלן מקנזי |  |
| 1939 | כוכבים מציצים מרום | The Stars Look Down | דייווי פנוויק |  |
| 1940 |  | The Big Blockade | רוסי |  |
| 1940 |  | A Window in London | פיטר | בארצות הברית יצא בשם "Lady in Distress" |
| 1941 |  | Atlantic Ferry | צ'ארלס מקלוור |  |
| 1941 | קיפס | Kipps | קיפס | בארצות הברית יצא בשם "The Remarkable Mr. Kipps" |
| 1941 | ג'יני | Jeannie | סטנלי סמית' |  |
| 1942 |  | Thunder Rock | דייוויד צ'ארלסטון |  |
| 1945 |  | The Way to the Stars | דייוויד ארצ'דייל |  |
| 1945 |  | Dead of Night | מקסוול פרר |  |
| 1946 |  | The Captive Heart | קפטן קארל האשק |  |
| 1946 |  | The Years Between | מייקל ונטוורת' |  |
| 1947 |  | The Man Within | ריצ'רד קרליון |  |
| 1947 |  | Fame Is the Spur | האמר ראדשו |  |
| 1947 |  | Mourning Becomes Electra | אורין מאנון |  |
| 1948 | הסוד שמאחורי הדלת | Secret Beyond the Door | מארק לאמפר |  |
| 1951 | גרסת בראונינג | The Browning Version | אנדרו קרוקר-האריס |  |
| 1951 |  | The Magic Box | מר לג' |  |
| 1952 | חשיבותה של רצינות | The Importance of Being Earnest | ארנסט וורת'ינג |  |
| 1954 |  | The Green Scarf | מייטר דליוט |  |
| 1954 |  | The Sea Shall Not Have Them | ווטבי |  |
| 1955 |  | The Night My Number Came Up | מרשל הרדי |  |
| 1955 | מר ארקדין | Mr. Arkadin | בורגומיל טרביץ' |  |
| 1955 | פורצי הסכרים | The Dam Busters | ד"ר ב. נ. ווליס |  |
| 1955 |  | Oh... Rosalinda!! | קולונל אייסנסטיין |  |
| 1956 | 1984 |  | או'קונר |  |
| 1957 |  | The Happy Road | ג'נר מדוורת' |  |
| 1958 |  | Behind the Mask | סר ארתור בנסון גריי |  |
| 1958 | האמריקאי השקט | The Quiet American | תומאס פאולר |  |
| 1958 |  | Law and Disorder | פרסי ברנד |  |
| 1959 | איש המחתרת | Shake Hands with the Devil | הגנרל |  |
| 1959 | מה קרה למרי דיר | The Wreck of the Mary Deare | מר ניילנד |  |
| 1961 |  | The Innocents | הדוד |  |
| 1961 |  | No My Darling Daughter | סר מת'יו קאר |  |
| 1962 | בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים | The Loneliness of the Long Distance Runner | רקסטון טאוורס |  |
| 1963 | הדוד וניה | Uncle Vanya | הדוד וניה |  |
| 1965 | גבעת הגברים | The Hill | קצין |  |
| 1965 | גיבורי טלמרק | The Heroes of Telemark | דוד |  |
| 1966 | עליסה בארץ הפלאות | Alice in Wonderland | הזחל |  |
| 1967 | השעה ה-25 | The 25th Hour | סניגור |  |
| 1968 | משימה קיי | Assignment K | האריס |  |
| 1969 | הו, איזו מלחמה נחמדה | Oh! What a Lovely War | גנרל סר הנרי וילסון |  |
| 1969 | הקרב על בריטניה | Battle of Britain |  |  |
| 1969 | היה שלום מר צ'יפס | Goodbye, Mr. Chips | המנהל |  |
| 1969 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | דן פיגוטי | סרט טלוויזיה |
| 1970 |  | Goodbye Gemini | ג'יימס הרינגטון-סמית' |  |
| 1970 |  | Connecting Rooms | ג'יימס וולרייבן |  |
| 1971 | המקשר (מלכודת האהבה) | The Go-Between | לאו קולסטון |  |
| 1971 | מזמור חג המולד | A Christmas Carol | מספר | דיבוב |
| 1971 | ניקולאס ואלכסנדרה | Nicholas and Alexandra | סאזונוב |  |
| 1972 |  | The Last Target | אריק פריץ |  |
| 1975 | שירת יורד הים הישיש | Rime of the Ancient Mariner | קריינות |  |
הערות שוליים

↑  Michael Redgrave: My Father, 1996 BBC documentary film narrated by Corin Redgrave, based on his book of the same name; produced and directed by Roger Michell
1 2  The Great Stage Stars, Sheridan Morley
↑  The Great Stage Stars, Sherdan Morley
↑  The Great Stage Stars, Sheridan Morley, and Who's Who in the Theatre 1981
↑  The Great Stage Stars, Sheridan Morley
↑  An Unnatural Pursuit and Other Pieces by Simon Gray, Faber (1985)
↑  Halliwell's Television Companion Third Edition, Grafton Books (1986)
↑  Geoffrey Wansell, Terence Rattigan, p. 213
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384364805171  BIBSYS: 90236175  BNE: XX1172909  BnF: cb13521720n (data)  CANTIC: a11804348  GND: 119542536  ISNI: 0000 0001 2136 6632  LCCN: n82220456  MusicBrainz: 4c088473-b572-417a-97b3-a9ced38449d9  NKC: pna2008456690  NLA: 36017842  NLK: KAC2020N1557  NTA: 069926115  RERO: 02-A018057704  SNAC: w6575kms  SUDOC: 05025829X  Trove: 1187733  ULAN: 500445033  VIAF: 64163491   WorldCat (עם VIAF): 64163491
ועידת קטוביץ

ערך זה עוסק בוועידת היסוד של חובבי ציון. אם התכוונתם לוועידת היסוד של אגודת ישראל, ראו .
הזמנה לוועידה (עברית)
הזמנה לוועידה (גרמנית)
שלט המציין את מקום ועידת קטוביץ
ועידת קטוביץ הייתה ועידה שהתכנסה ב-6 בנובמבר 1884 בעיר קטוביץ שבחבל שלזיה בגרמניה (כיום בפולין), ביוזמתם של הד"ר יהודה לייב פינסקר והרב שמואל מוהליבר. בוועידה, שנערכה בלשכת "קונקורדיה" של בני ברית בעיר, השתתפו 36 נציגים של חובבי ציון מרוסיה, מרומניה, משלזיה, מגרמניה ומצרפת, ובהם ראשי חיבת ציון: קלונימוס זאב ויסוצקי, משה לייב ליליינבלום, שאול פנחס רבינוביץ (שפ"ר), אלכסנדר צדרבוים, אחד העם ודוד גורדון. נשיא הכבוד של הוועידה היה הרב שמואל מוהליבר והניהול המעשי הוטל על פינסקר, שנאם את נאום הפתיחה ונאום הנעילה.
מארגני הוועידה חששו לפרסם את מטרת הוועידה מאחר שהפעילות הציונית ברוסיה הייתה אסורה על-פי חוק, ולכן הוסוותה הוועידה כמסיבת יובל לרגל יום הולדתו המאה של השר משה מונטיפיורי. מטרתה האמיתית של הוועידה הייתה לנסות ולפתור את בעיות הארגון של תנועת "חובבי ציון" ולמצוא דרך לסייע להתיישבות בארץ ישראל. כמו כן הכינוס הניח את היסוד לתחילתה של פעילות לאומית מאורגנת.
בפתח הוועידה הטעים פינסקר כי מצבם של היהודים ישתנה "רק על ידי שינוי מקום ואורחות חיים". פינסקר ציין כי רק רכישת שטח פעולה חדש לעבודת האדמה בארץ ישראל עשויה לפתור את הבעיה היהודית. דיוני הוועידה התנהלו באווירה חגיגית, מתוך תחושה היסטורית של פתיחת תקופה חדשה בחיי העם היהודי.
משתתפי הוועידה

ישובים (מימין לשמאל): יעקב דייכס (חארקוב); ד"ר ישראל מיכל רבינוביץ (פריז); אלכסנדר הלוי צדרבוים (ארז) (סנקט פטרבורג); ר' דוד פרידמן (קרלין); ד"ר יהודה לייב פינסקר (אודסה); ר' שמואל מוהליבר (ביאליסטוק); דוד גורדון (ליק, אז בפרוסיה); לייב קליבאנסקי (קובנה); זאב קלונימוס ויסוצקי (מוסקבה).

עומדים מלפנים (מימין לשמאל): אץ לבינגר (קטוביץ); לייבוש דודיסון (ורשה); קלמן ואלרויך (לונדון); זאב-וולף לונץ (ריגה); ד"ר ב' דרובינוביץ (רוסטוב על הדון); לייב שליט (ריגה); עו"ד ישראל יסינובסקי (ורשה); ד"ר יוסף חזנוביץ (ביאליסטוק); שאול פנחס רבינוביץ (שפ"ר) (ורשה). 

עומדים מאחור (מימין לשמאל): כתריאל-צבי (ירקין, פולטאבה); פנחס פינס (רוז'ינוי); בנימין ריטנברג (ורשה); מוריץ מוזס (קטוביץ; היו"ר-המייסד של לשכת בני ברית בעיר); זליג פרייטאל (קטוביץ); ברוך פריידנברג (ביאליסטוק); ש' פרידלנדר (קטוביץ).

עוד שנטלו חלק בוועידה, אך אינם מופיעים בתמונה: אחד העם; זרח ברנט (לונדון); משה בראמסון (קובנה); ד"ר קרפל ליפה (יאשי); יהודה לייב קלישר (טורון); נ' שיינמן (מזריץ').

יצאו לוועידה אך לא הגיעו: ר' אברהם חנהל'ס (מינסק); המגיד ר' יעקב יוסף (וילנה); הרב ליפמן רבינוביץ (קרויצבורג); הרב יצחק יעקב ריינס (לידא).
הד"ר פינסקר הציג את יעדי "חובבי ציון" ותוכניתם בנאומו שכלל בין השאר את התובנה כי "עמדת היהודים החברתית בארצות שבהן הם יושבים צפופים בהמוניהם, והמצוקה העמוקה הנובעת ממנה הביאו לידי הכרה, שאפשר לשנותה לטובה רק אם אפשר לסול מסילה חדשה ולפתוח מקצוע (דרך, נתיב) חדש לפעולת עמנו".
החלטות הוועידה

בחמשת ימי הוועידה התקבלו ההחלטות הבאות:
להקים ועד מרכזי קבוע של 18 חברים לכל אגודות חובבי ציון, שבראשו יעמוד פינסקר.
לתמוך במושבות ארץ ישראל.
הצורך בשתדלנות אצל השלטונות העות'מאניים על מנת לבטל את איסור כניסת היהודים לארץ-ישראל.
לשלוח משלחת חקר לארץ ישראל לבדיקת אפשרויות העלייה.
להשתדל אצל ממשלת רוסיה שתתיר את קיומן של אגודות "חובבי ציון" ברוסיה.
הקמת הנהגה כללית לכלל אגודות חובבי ציון אשר תיקרא על שם משה מונטיפיורי: "יסוד מזכרת משה מונטיפיורי".
הניסיון לבצע את החלטות הוועידה נתקל בקושי מצד השלטון העות'מאני, שלא התיר רכישת קרקעות והתיישבות בארץ, וכן בקשיים כספיים.
הערות שוליים

↑  מתוך: א. צנציפר, פעמי הגאולה – ספר הציונות הרוסית – מראשית חיבת ציון עד למהפכת 1917, תל אביב: טברסקי, תשי"ב. מובא באתר מינהל חברה ונוער
↑  ממקימי אם המושבות פתח תקווה. באותן שנים חי בלונדון עד ששב למושבה ב-1885.
↑  מנאום הד"ר י. ל. פינסקר, בתוך: ח. מרחביה (עורך), הציונות, אוצר התעודות הפוליטיות, ירושלים: הוצאת אחיאסף, 1943, עמ' 40.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308047205171 
משתתפי ועידת קטוביץ
1907 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1907  במוזיקה |  |
< · 1905 · 1906 — 1907 — 1908 · 1909 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

27 במאי – נפתח מוזיאון בית באך
פרסום "סקיצה של אסתטיקה חדשה למוזיקה" מאת פרוצ'ו בוזוני
מוזיקה קלאסית

פרדריק דיליוס – "Songs of Sunset" ו-"Brigg Fair"
ארנסט פון דוהנאני – רביעיית מיתרים מס' 2 אופוס 15
אדוארד אלגר – "The Wand of Youth"
ריינהולד גליאר – סימפוניה מס' 2 בדו מינור
גוסטב הולסט – A Somerset Rhapsody
סרגיי רחמנינוב –
סימפוניה מס' 2 במי מינור
סונאטה לפסנתר מס' 1 ברה מינור
מקס רגר – שלישיית פסנתר במי מינור, אופוס 102
אוטורינו רספיגי – רביעיית מיתרים ברה מז'ור
ניקולאי רימסקי-קורסקוב – "תרנגול הזהב"
אלכסנדר סקריאבין – סונאטה לפסנתר מס' 5, אופוס 53
יוזף סוק – סימפוניה מס' 2 "אזראאל"
ז'אן סיבליוס – סימפוניה מס' 3 בדו מז'ור, אופוס 52
חואקין טורינה – חמישייה לפסנתר, אופוס 1
אופרה

פרנצ'סקו צ'ילאה – "גלוריה"
פרדריק דיליוס – "A Village Romeo and Juliet", ברלין, 21 בפברואר
ז'יל מאסנה – "ת'רז"
תיאטרון מוזיקלי

שיגיונות זיגפלד – הפקה בברודוויי
פרנץ להאר – הפקות של האופרטה "האלמנה העליזה" בלונדון ובברודוויי
נולדו

29 באפריל – טינו רוסי, זמר ושחקן קולנוע צרפתי (נפטר ב-1983)
18 במאי – קליפורד קרזון, פסנתרן אנגלי (נפטר ב-1982)
26 ביולי – אנדרה גרטלר, כנר הונגרי (נפטר ב-1998)
8 באוגוסט – בני קרטר, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נפטר ב-2003)
25 בדצמבר – קאב קאלוויי, זמר, ומוביל הרכב ג'אז אמריקאי (נפטר ב-1994)
נפטרו

17 במרץ – ארנסטו קהלר, חלילן ומלחין איטלקי
3 באפריל – דזירה ארטו, זמרת סופרן בלגית
15 באוגוסט – יוזף יואכים, כנר, מלחין ומנצח
4 בספטמבר – אדוורד גריג, מלחין נורווגי
17 בספטמבר – איגנץ בריל, פסנתרן ומלחין אוסטרי
הקהילה היהודית בסנקט פטרבורג

הקהילה היהודית בסנקט פטרבורג (ברוסית: Еврейская община Санкт-Петербурга) או מרכז הקהילה יהודית בסנקט פטרבורג (ברוסית: Еврейский общинный центр Санкт-Петербурга) הוא ארגון המוקדש ללימוד, פיתוח והפצה של התרבות היהודית בעיר סנקט פטרבורג.
מרכז הקהילה היהודית ממוקם בעיר סנקט פטרבורג ברחוב רובינשטיין 3