stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמריקה אוליבו
קריירה

אוליבו הופיעה על שער גיליון יוני 2009 של מגזין פלייבוי. בפנים, היא מופיעה בשבע תמונות עירום מלאות, שצולמו על ידי צלם האופנה טרי ריצ'רדסון.
הפיילוט של סולונה פתח דלתות רבות עבור אוליבו, ואפשר לה לחזור לשורשים שלה בתיאטרון כאשר ביצעה את התפקיד הנשי הראשי במחזמר חדש, "Hotel C'est L'Amour", בתיאטרון הריק בלוס אנג'לס. בשנת 2007, אוליבו הייתה מועמדת לפרס התיאטרון השבועי של LA על התפקיד של "מארי" בהפקה זו.
אוליבו כיכבה במחזמר החדש של ברודוויי "Spider-Man: Turn Off the Dark" בתור התפקיד הראשי של ארכנה. התפקיד התובעני מבחינה פיזית כרוך ברצפים אוויריים, כולל הסתובבות הפוך.
מלבד הופעות בתיאטרון, היא הופיעה ככוכבת אורחת במספר סדרות טלוויזיה כמו "האוס", "בית החולים הכללי", "איך פגשתי את אמא", "שוטרים בדם", "חוק וסדר: כוונה פלילית", "NCIS: לוס אנג'לס" ו"מחסן סודי 13". במקביל אוליבו ממשיכה להופיע כזמרת, ומקליטה מוזיקה מקורית ומבצעת קאברים לסרטים.
בפברואר 2009, היא השתתפה בסרט העלילתי "שכן", שם פגשה את בעלה כריסטיאן קמפבל. בנוסף היא צילמה את החידוש לסרט "Maniac" בכיכובו של אלייז'ה ווד, "No One Lives" בכיכובו של לוק אוונס ו"קונספשן" בכיכובו של דייוויד ארקט. ב-2015 היה לה תפקיד בסרט האקשן "משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים". ב-2017 הופיעה בסדרה "שיקגו FIRE".
חיים אישיים

היא נישאה לשחקן כריסטיאן קמפבל בשנת 2009. בתם נולדה ב-2012, אך נפטרה שלושה ימים לאחר מכן עקב תסמונת אדוארדס. בשנת 2019, נולדה להם בת שנייה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | פרויקט סולונה | אלכס | סרט טלוויזיה |
| 2008 | הצמא: מלחמת הדם | אמיליה |  |
| 2009 | יום שישי ה-13 | אמנדה |  |
| 2009 | רובוטריקים 2: הנקמה | נערת פריסבי |  |
| 2009 | שכן | הילדה |  |
| 2009 | המוצא האחרון | סופיה |  |
| 2009 | Bitch Slap | קמרו |  |
| 2010 | Peas in a Pod | דברה | סרט טלוויזיה |
| 2010 | Circle | בריט |  |
| 2010 | בקתת האהבה | פיפי לבו |  |
| 2011 | תפישה | ג'ינה |  |
| 2012 | מטורף | אנג'לה זיטו |  |
| 2012 | אף אחד לא נשאר חי | תמרה |  |
| 2015 | משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים | טורנדוט |  |
| 2016 | פרויקט מאדים | קפטן גוטייה | סרט טלוויזיה |
| 2017 | עושה את היום | סרפינה |  |
| 2024 | The Father Who Stayed |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | חתכים | אישה | פרק: "בלינג בשנה החדשה" |
| 2006 | ג'ייק בתהליך | אישה | פרק: "The Annie-dote" |
| 2006 | איך פגשתי את אמא | אישה יפה | פרק: "חלב" |
| 2005–2006 | האוס | אינגריד | פרקים: "ניקוי רעלים", "מי אבא שלך?" |
| 2008 | ג'נרל הוספיטל | מריאנה | 4 פרקים |
| 2011 | חוק וסדר: כוונה פלילית | ניקי ואנסן | פרק: "הרחוב האחרון במנהטן" |
| 2011 | NCIS: לוס אנג'לס | אווה אספינוזה | פרק: "הקרבה" |
| 2013 | מחסן סודי 13 | רבקה קרסון | פרק: "The Big Snag" |
| 2013–2014 | דגראסי: הדור הבא | Consuela Rivas | 7 פרקים |
| 2014 | Defiance | אלתיאה | 3 פרקים |
| 2014–2018 | שיקגו PD | לורה דוסון | 6 פרקים |
| 2016 | שוטרים בדם | הקצינה ג'יל קרפנטר | פרק: "מקוללים" |
| 2016 | הנגיף | קפטן קייט רוג'רס | פרקים: "Bad White", "הקרב על סנטרל פארק" |
| 2016–2017 | Degrassi: המחלקה הבאה | Consuela Rivas | 4 פרקים |
| 2017 | שיקגו FIRE | לורה דוסון | פרק: "סוכן של המכונה" |
| 2017 | המפענחת: פשעים חמורים | ליסבת אורטיז | פרקים: "Shockwave, חלק 1", "Shockwave, חלק 2" |
| 2018 | חוק וסדר: מדור מיוחד | קלאודיה בל | פרק: "אקרדו" |
| 2018 | שטח מת | אמאני | פרק: "שני חברים אגדיים" |
| 2020 | NCIS: ניו אורלינס | אמילי לנדאו | פרק: "טורפים" |
| 2023 | מגנום, בלש פרטי | ולנטינה | בפרק: "Dark Skies" |
| 2023 | הדבר האחרון שהוא אמר לי | אנדראה ריאס | 2 פרקים |
| 2023 | לביאות: מבצעים מיוחדים | ד"ר אלזה רמירז | בפרק: "The Beating" |
הערות שוליים

↑  "America Olivo". Turner Classic Movies. נבדק ב-5 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "America Olivo". Chicago Tribune. נבדק ב-5 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Collie, Ashley (29 במרץ 2014). "America Olivo plays moms in Chicago PD and Degrassi". Toronto Star. נבדק ב-25 בפברואר 2021. The Los Angeles-born Olivo, who has Canadian citizenship {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Healy, Patrick. "Concussion Sidelines 'Spider-Man' Actress". The New York Times, December 3, 2010
↑  "America Olivo Biography". IMDb. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5092574  ISNI: 0000 0001 2033 5893  LCCN: no2010143871  MusicBrainz: fe9c64fa-675a-4351-a6ab-9bc4e350862c  VIAF: 258149066396265601004   WorldCat (עם VIAF): 258149066396265601004
צ'סטר בנינגטון

| --- | --- |

צ'סטר בנינגטון
 לידה:  20 במרץ 1976 פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
 התאבד:  20 ביולי 2017 (בגיל 41) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Chester Charles Bennington 
 שם במה:  Chazy Chaz 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1998–2017 (כ־19 שנים)
 מקום לימודים:  בית ספר תיכון ג'יימס מדיסון, Greenway High School 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, ראפ-רוק, פופ-רוק
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מלודיקה
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס, Machine Shop Recordings 
 שיתופי פעולה בולטים:  לינקין פארק מייק שינודה
 מספר יצירות ידוע:  Numb   New Divide   In The End
 בת זוג:  סמנת'ה מארי אוליט טלינדה אן בנטלי
 צאצאים:  טיילר בנינגטון 
 מספר צאצאים:  6 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
צ'סטר צ'ארלס בנינגטון (באנגלית: Chester Charles Bennington;‏ 20 במרץ 1976 – 20 ביולי 2017) היה זמר, כותב שירים, יוצר ומוזיקאי אמריקאי ששימש כסולן הראשי של להקת לינקין פארק אותה הוביל החל משנות התשעים ועד 2017. בנינגטון זכה להכרה בזכות יכולותיו המלודיות והצעקות המוזיקליות שהפכו את קולו למוכר מאוד. בנינגטון היה גם אחד מכותבי השירים של הלהקה לצדו של מייק שינודה, מייסד של הלהקה.
יחד עם לינקין פארק בנינגטון זכה להצלחה ותהילה מאסיבית בארצות הברית וברחבי העולם בעיקר בזכות הלהיטים Numb, New Divide ו-In The End שהפכו לא רק את הלהקה למפורסמת אלא גם את בנינגטון בעיקר בזכות קולו.
צ'סטר התמודד עם דיכאון, בעקבות כך פיתח התמכרות לסמים ואלכוהול. אלו השפיעו על חייו בצורה חדה וברורה ואף הובילו אותו להיות שנוי במחלוקת. דברים אלו הובילו אותו בסופו של דבר להתאבדות בתלייה בגיל 41 ב-20 ביולי 2017. חודשיים לפני מותו, התאבד באותה דרך כריס קורנל, לו שר בנינגטון בהלווייתו את השיר הללויה של לאונרד כהן.
ביוגרפיה

בנינגטון נולד בפיניקס, אריזונה שבארצות הברית והתגורר עד מותו בסביבת לוס אנג'לס. הוריו התגרשו בשנת 1987, ועזבו אותו ואת שלושת אחיו למחצה, שתי אחיות ואח. בנינגטון היה הצעיר מבין האחים, ונשאר עם אביו, אשר היה קצין ובלש במשטרה. אחיו הכיר לו מספר להקות, ביניהם "לאבר-בוי", "פורינר", "ראש", "הדלתות" ו"סטון טמפל פיילוטס". ההיכרות עם להקות אלו השפיעו בהמשך על המוזיקה שיצר בנינגטון. כנער, בנינגטון היה מכור לקוקאין.
בגיל 20, בליל כל הקדושים של שנת 1996, נישא צ'סטר לסמנתה אוליט. לזוג נולד בן בשם דרייבן סבסטיאן בנינגטון ב-19 באפריל 2002. ב-2 במאי 2005, לאחר יותר מ-9 שנות נישואים, הם התגרשו. ב-31 בדצמבר 2005 בנינגטון התחתן עם חברתו לשעבר מריה טלינדה בנטלי וב-16 במרץ 2006 נולד לזוג בן בשם טיילר לי. בנובמבר 2011 נולדו להם זוג תאומות בשם לילי וליילה.
ביוגרפיה > קריירת המוזיקה

בנינגטון היה ידוע בקולו, הן ביכולתו המלודית והן בגראוולים (צעקות מוזיקליות). כלי הנגינה הראשון שבו למד לנגן היה פסנתר. בהמשך הצטרף בנינגטון למספר להקות ולמד לנגן על סוגים שונים של כלים, ביניהם גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית. עם זאת, עיקר תפקידו היה כסולן. הוא מעולם לא החזיק זמן רב בלהקה, עד 1993, כשהצטרף ללהקה בשם "Grey Daze". הלהקה התפרקה ב-1998 והוא הצטרף ללהקה בשם Xero שנה מאוחר יותר. כשהצטרף, החליטה הלהקה לשנות את שמה ל-Hybrid Theory, ולאחר מכן, בשנת 1999, שינו את שמם ללינקין פארק.
ב-2005, בזמן סופת הוריקן קתרינה, בנינגטון ולינקין פארק התרימו למען נפגעים. בשנת 2006 יצא הסינגל "The Morning After", במסגרת פרויקט הצד שלו.
בנינגטון עבד על פרויקט הצד שלו שנקרא "Dead By Sunrise" מאז 2005 (במקור שמו היה "Snow White Tan"), עם חלק מחברי להקת Julien-K. אלבום הבכורה "Out of Ashes" יצא ב-2009 וזכה להצלחה.
ב-21 במאי 2013 הודיע בנינגטון כי ישמש במקביל להופעתו ב"לינקין פארק" גם כסולנה החדש של להקת סטון טמפל פיילוטס.
ביוגרפיה > מותו

ב-20 ביולי 2017 התאבד בנינגטון בביתו הפרטי בלוס אנג'לס וגופתו נמצאה בשעות הבוקר על ידי אחד מעובדי המשק בבית הוא קנה אקדח רוצה לירות בילדים שלו ואישתו לא הרצה ואז היא גנבה לו את האקדח וירה בו אבל חלק מזה צ'סטר אמר שהוא רואה סדרות בטלוויזיה בלופים.
בנינגטון היה מכור לסמים ולאלכוהול במשך שנים ובעבר אף הודה כי שקל מספר פעמים להתאבד שכן לדבריו הוא נוצל מינית על ידי חבר של אביו בילדותו. בנינגטון היה חברו הקרוב של המוזיקאי כריס קורנל שהתאבד בתלייה אף הוא כחודשיים לפני כן. יום התאבדותו של בנינגטון חל ביום הולדתו ה-53 של קורנל המנוח. בהלווייתו של קורנל שר בנינגטון את השיר "הללויה" של לאונרד כהן.
עם היוודע דבר התאבדותו של בנינגטון, צייצה בטוויטר אלמנתו של כריס קורנל, ויקי: "בדיוק כשחשבתי שהלב שלי לא יוכל להישבר יותר. אני אוהבת אותך".
הערות שוליים

↑  אור ברנע, צ'סטר בניגטון גם ב"סטון טמפל פיילוטס", באתר ynet, 21 במאי 2013
↑  סולן להקת לינקין פארק, צ'סטר בנינגטון, מת בגיל 41, באתר מעריב אונליין, 20 ביולי 2017
↑  Vicky Cornell, Just when I thought my heart couldn't break any more.....I love you T, @vickycornell, ‏2017-07-20 (באנגלית)
| לינקין פארק |
| --- | --- | --- |
מייק שינודה • בראד דלסון • ג'ו האן • דייב פרל • אמילי ארמסטרונג • קולין בריטיין
מארק וייקפילד • צ'סטר בנינגטון • רוב בורדון
| אלבומי אולפן | Hybrid Theory • Meteora • Minutes to Midnight • A Thousand Suns • Living Things • The Hunting Party • One More Night • From Zero |  |
| אלבומי רמיקס | Reanimation • Recharged |  |
| אלבומי הופעה | Live in Texas • Road to Revolution: Live at Milton Keynes • One More Light Live |  |
| אלבומי אוסף | A Decade Underground • Lost Demos • Papercuts (Singles Collection 2000–2023) |  |
| אלבומי פסקול | Transformers: Revenge of the Fallen – The Album • 8-Bit Rebellion! • Mall: Music from the Motion Picture |  |
| מיני-אלבומים | Hybrid Theory EP • In the End: Live & Rare • Underground 2.0 • Underground 3.0 • Underground 4.0 • Collision Course • Underground 5.0 • Underground 6 • LP Underground 7 • iTunes Live from SoHo • Songs from the Underground • mmm... Cookies: Sweet Hamster Like Jewels From America! (Underground 8.0) • Underground 9.0: Demos • LP Underground X: Demos • 2011 North American Tour • A Thousand Suns: Puerta de Alcalá • iTunes Festival: London 2011 • Underground 11 • Stagelight Demos • Underground 12 • Underground XIII • A Light That Never Comes (Remixes) • Underground XIV • Darker Than Blood: Remixes – EP • Underground 15 • Underground Sixteen • Evolution of Mike Shinoda – EP |  |
| מארזי תקליטורים | Studio Collection 2000–2012 |  |
| אלבומי וידאו | Frat Party at the Pankake Festival • Live in Texas • Collision Course • Road to Revolution: Live at Milton Keynes |  |
| ערכים קשורים | דיסקוגרפיה • פורט מינור • סטון טמפל פיילוטס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408585405171  BnF: cb141548661 (data)  GND: 139453784  ICCU: DDSV006007  ISNI: 0000 0001 1493 5593  LCCN: n2005083528  LNB: 000250960  MusicBrainz: 415e30a0-116b-4a4f-8cbf-8d0f6406bbab  NKC: ola2002152626  VIAF: 73268099   WorldCat (עם VIAF): 73268099
דרור וינברג

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1964 כ' בחשוון ה'תשכ"ה כפר סבא, ישראל
 נהרג:  15 בנובמבר 2002 (בגיל 38) י"א בכסלו ה'תשס"ג חברון
 מקום קבורה:  בית העלמין הצבאי בכפר סבא
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת ירושלים לצעירים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1983–2002 (כ־19 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 890  מפקד יחידת מגלן  מפקד חטיבה 623  מפקד חטיבת יהודה
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה
 עיטורים
 עיטורי צה"ל
 
דרור יצחק וינברג (כ' בחשוון ה'תשכ"ה, 26 באוקטובר 1964 - י"א בכסלו ה'תשס"ג, 15 בנובמבר 2002) היה אלוף-משנה בצה"ל, הקצין הבכיר ביותר שנהרג באינתיפדה השנייה.
ביוגרפיה

וינברג נולד בכפר סבא לאוריאל ולבת שבע. בהיותו בן שנתיים וחצי נהרגו שני דודיו, אחי אמו, שמעון ושלמה קניגסבוך, במלחמת ששת הימים. הוא למד בבית ספר ממלכתי-דתי בעיר הולדתו. היה חניך ומדריך בתנועת הנוער בני עקיבא בכפר סבא. בתיכון למד במדרשית נעם בפרדס חנה ולאחר מכן בישיבת ירושלים לצעירים בירושלים.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

וינברג התגייס לצה"ל בשנת 1983 והתנדב לסיירת מטכ"ל. עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה, סיים קורס קציני חי"ר בהצטיינות, ושימש מפקד צוות ביחידה. בסיירת השתתף בפעולות חשאיות שונות ועל אחת מפעולות אלו עוטר בציון לשבח. כמו כן השתתף בפעולה לשחרור בני הערובה בקו 300. וינברג שימש ביחידה כמפקד צוות מוערך. בשנת 1987 עבר לחטיבת הצנחנים ושימש סגן מפקד פלוגת אוגוסט 1987 בגדוד 890. בשנת 1988 עבר קורס מ"פים וקיבל פיקוד על הפלוגה המסייעת בגדוד 890. כמפקד הוא הוביל את הפלוגה במבצעים בלבנון מחד, ונלחם בנורמות פסולות שהנהיגו חיילים ותיקים בפלוגה מאידך. בתקופת פיקודו הוכתרה הפלוגה כפלוגה מצטיינת. לאחר מכן שימש סמג"ד, יצא ללימודים במכללה לפיקוד ולמטה וחזר לשמש כקצין אג"ם בחטיבה. יצא ללימודי תואר ראשון במדע המדינה ובמזרח-תיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר סיום לימודיו מונה וינברג למפקד גדוד 890 של חטיבת הצנחנים, תפקיד שאליו שאף מאז שעבר לצנחנים, והוביל אותו בעת הלחימה בדרום לבנון. במהלך תקופת פיקודו על הגדוד היו לגדוד הצלחות והישגים מבצעיים וכן הוענק לו התואר הגדוד המצטיין בחטיבה. לאחר מכן כיהן כמפקד יחידת מגלן. בתפקיד זה חולל שינויים משמעותיים ביכולות הייעודיות של היחידה והובילה להצלחות מבצעיות בלבנון. ב-1999 הועלה וינברג לדרגת אלוף-משנה ופיקד על חטיבה 623 (חטיבת צנחנים במילואים) ובמקביל על בית הספר למודיעין וסיור (מו"ס) בצאלים. בתפקידו האחרון שימש מפקד חטיבת יהודה ("חטיבת חברון") באוגדת איו"ש. בתקופה ששימש מפקד האזור חברון נחשבה לאזור רגוע באופן יחסי[דרוש מקור]. זמן קצר לפני מותו התבשר וינברג כי הוחלט למנותו למפקד חטיבת הצנחנים הסדירה.
שלושה שבועות לפני הפיגוע, במסגרת תוכנית "יהודה תחילה" צה"ל פינה את כוחותיו מהעיר חברון. פינוי הכוחות היה בניגוד לדעתו של וינברג, שהעביר ביקורת חריפה על התוכנית והעריך שהפינוי יפגע ביכולתו של צה"ל לסכל פיגועים באופן יעיל.
בליל שבת, י"א בכסלו תשס"ג (15 בנובמבר 2002), חוליית מחבלים ביצעה פיגוע ב"ציר המתפללים" בחברון. וינברג, ששהה במפקדת החטיבה באותו זמן, חש לאירוע. כאשר יצא מהג'יפ כדי לאתר את המחבלים נפגע מכדור ומת מפצעיו תוך זמן קצר. בתקרית נהרגו 12 איש, חיילים ואנשי כיתת הכוננות של קריית ארבע.
וינברג הובא לקבורה בבית העלמין הצבאי בכפר סבא, ליד שני דודיו שנהרגו במלחמת ששת הימים. בהלווייתו השתתפו אלפי אזרחים וחיילים. ספדו לו הרב הראשי לישראל, שר הביטחון, הרמטכ"ל, חבריו ובני משפחתו. הוא הותיר אחריו אישה וחמישה ילדים. מספר חודשים לאחר מותו ילדה אלמנתו בן נוסף אשר נקרא בשם דרור נחמיה. ב-2005 נישאה בשנית, לאבי רואה. במבצע צוק איתן נפצע אחד מבניו באורח בינוני. בן אחר נפצע קשה בלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה > הנצחתו

בינואר 2003 הוקמה פלוגת לוחמים על שמו בשם "בני דרור" בגדוד 97 "נצח יהודה".
על שמו קרויים ישיבת "נתיבות דרור" באור עקיבא, בית המדרש "נתיבות דרור" בתלם, "פרויקט דרור" בתנועת הנוער בני עקיבא ו״צוות דרור״ שהוא צוות עשייה באחד מסניפי תנועת הנוער עזרא.
בית הכנסת "בית דורשי" בכפר סבא קרוי על שמו ועל שם אחיו שי שנפטר ממחלה כשנה וחצי לאחר מותו של דרור.
מעיין במזרח היישוב בית אל קרוי על שמו "עין דרור".
מדי שנה נערך לזכרו מרוץ של 11 קילומטרים שמכונה "מרוץ דרור" או "מרוץ הלפיד", מהישוב כרמל עד היישוב סוסיא.
בשנת 2010 כתבה הסופרת רונית לוינשטיין-מלץ ספר אודותיו שנקרא "וקראתם דרור".
בשנת 2013 נפתח "בית דרור", מרכז חירום אזורי בהר חברון, במבנה של בסיס אדוריים לשעבר.
בשנת 2014 הקים חברו הרב מאיר כהן בבני נצרים ישיבה תיכונית חקלאית בשם "חלוצי דרור".
לקריאה נוספת

רונית לוינשטיין-מלץ, וקראתם דרור, הוצאת ידיעות ספרים
נתנאל אלישיב (עורך), וקראתם דרור בארץ, הוצאת בנין התורה, עלי
נתנאל אלישיב (עורך), קודש וחול: לזכרו של אל"ם דרור וינברג, הוצאת בנין התורה, עלי, תשס"ז.
הערות שוליים

↑  הפרק הראשון מתוך "וקראתם דרור", ספר שנכתב לזכרו בעריכת רונית לוינשטיין-מלץ, ידיעות ספרים, 2010.
↑  שם, הפרק "אליהו הנביא מחייך", עמודים 48-53.
↑  משה (בוגי) יעלון, דרך ארוכה קצרה. הוצאת ידיעות אחרונות, 2008. עמ' 61: "בין מפקדי הצוותים שנחשפו – ניצן אלון, חגי פדידה ודרור ויינברג ז"ל (שנהרג בקרב עם מחבלים בחברון בהיותו מפקד חטיבת יהודה)."
↑  אל"ם דרור יצחק וינברג ז"ל(הקישור אינו פעיל, 28.3.2022). דף לזכרו באתר "העמותה להנחלת מורשת הצנחנים"
↑  יעקב בר-און, מלחמה ובר שלום, באתר ynet, 27 בנובמבר 2002
1 2  עמוס הראל, ים יהושע ויהונתן ליס, מח"ט חברון נהרג כשהסתער בראש חייליו, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2002
↑  גל פרל פינקל, חוזרים ללבנון, דרך הטלוויזיה, באתר זמן ישראל, 28 באפריל 2020.
↑  ynet, סיפור דרור, באתר ynet, 16 ביוני 2010
↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמודים 74-77.
↑  יואב לימור, "בדרך למעלה", כתבה שפורסמה במעריב עם היוודע ההחלטה למנות את דרור וינברג למח"ט צנחנים.
↑  רז שגיא, "להיות מג"ד", מודן, 2013, עמוד 76.
↑  פליקס פריש וארצי חלפון, אלמנתו של אל"מ ויינברג: "הוא היה גיבור", באתר ynet, 16 בנובמבר 2002
↑  ח"כ אורית סטרוק, מח"ט שידע לשלב אמונה עם לחימה, באתר ערוץ 7, ‏2021-11-12
↑  בן כספית, ‏"כל מי שנכנס לסמטה מצא את עצמו בתוך מלכודת אש קטלנית", באתר מעריב אונליין, 27 ביולי 2019
↑  עמוס הראל, הלוויית מח"ט חברון - הספדים מאופקים לצד נאומים לוחמניים, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2002
↑  האתר של ישיבת חלוצי דרור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290731305171  ISNI: 0000 0000 5310 9123  LCCN: nr2007011907  VIAF: 39343915   WorldCat (עם VIAF): 39343915
מריאם שנגליה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במאי 2002 (בת 22) סמגרלו, גאורגיה 
 מוקד פעילות:  גאורגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2018 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי 
 שפה מועדפת:  גאורגית, אנגלית 
 
מריאם שֶׁנגֶלִיָה (בגאורגית: მარიამ შენგელია; נולדה ב-14 במאי 2002) היא זמרת גאורגית. היא צפויה לייצג את גאורגיה באירוויזיון 2025, עם השיר "Freedom".
קריירה

ב-2018, היא הופיעה ב-X Factor Georgia, שבו הגיעה עד לחצי הגמר.
ב-2019, היא הופיעה בקדם אירוויזיון הגאורגי לאירוויזיון 2020, שמאוחר יותר התבטל בשל מגפת הקורונה. היא סיימה בקדם במקום השישי. אף על פי שלא זכתה בקדם, היא הופיע בתור זמרת רקע ב-"Take Me As I Am" של תורניקה קיפיאני, שייצג את גאורגיה באותה שנה.
ב-2021, היא הופיעה ב-The Voice גאורגיה (אנ'). היא הגיעה עד לחצי הגמר תחת חסותה של המנטורית סליו (גא').
ב-2024, היא הופיעה ב-צֶקווַאווֶן וָארסקלַאווֶבִּי, הגרסה הגאורגית של הזיכיון רוקדים עם כוכבים (אנ'). היא הגיעה עד לגמר התחרות, ובו סיימה במקום השני.
ב-14 במרץ 2025, תאגיד השידור הגאורגי הודיע כי שנגליה תייצג את גאורגיה באירוויזיון 2025, עם השיר "Freedom".‏ היא צפויה להופיע במחצית השנייה של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-15 במאי.
הערות שוליים

1 2 3  "Mariam Shengelia will sing 'Freedom' in Basel for Georgia". Eurovision.tv. EBU. 2025-02-25. נבדק ב-2025-03-14.
↑  Anthony Granger (2019-12-15). "Georgia: Mariam Shengelia Latest Elimination From Georgian Idol". eurovoix.com. נבדק ב-2019-12-15.
1 2 3  "🇬🇪 Georgia: Mariam Shengelia to Eurovision 2025 with "Freedom"". Eurovoix. 2025-03-14. נבדק ב-2025-03-14.
↑  Mamsikashvili, Rezo (2025-03-14). "Mariam Shengelia will represent Georgia at Eurovision 2025 with "Freedom"". Wiwibloggs (באנגלית). נבדק ב-2025-03-15.
↑  ცეკვავენ ვარსკვლავები
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3dc4735d-1354-4519-90b9-0faa9630457a
ע'אבאת כפר סור

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז שומרון
 נפה:  נפת טולכרם
 שפה רשמית:  ערבית
 גובה:  25 מטרים
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  740 (1945)
 קואורדינטות:  32°17′02″N 34°52′03″E﻿ / ﻿32.28393056°N 34.86751389°E﻿ / 32.28393056; 34.86751389 
 he
 
ע'אבת כפר סור ובתעתיק מדויק: ע'אבת כפר צור (בערבית: غابة كفر صور) היה כפר פלסטיני בנפת טול כרם שבארץ ישראל המנדטורית, שהייתה אז תחת שלטון המנדט הבריטי, הכפר שכן כ-16 קילומטרים דרום-מערבית לעיר הפלסטינית, טולכרם.
כיום שטח הכפר נמצא בסמוך לאזור התעשייה קריית ספיר, תחנת הרכבת נתניה – ספיר ושכונות "באר גנים" ו"תל צור" ביישוב אבן יהודה.
היסטוריה

במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל מנה הכפר ביחד עם היישוב ביארת חנון הסמוך כ-128 בתים, בהם גרו כ-559 אנשים כ-553 מהם היו מוסלמים וה-6 הנותרים היו ערבים נוצרים.
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל התגוררו במקום כ-740 מוסלמים (וככל הנראה אף לא נוצרי אחד), לעומת זאת ביישובים היהודים הסמוכים: כפר נטר, בית יהושע ותל יצחק התגוררו בסך הכל כ-390 יהודים.
ב-1992, קרוב ל-40 שנים אחרי הפשיטה הצבאית של מחתרת ההגנה על יישובי האזור, נמצאו שרידים בודדים מהיישוב, בהם כ-3 בתים ועצים שהיו חלק מפרדסי תפוזים. [דרוש מקור]
מפת אזור הכפר בשנות ה-40 של המאה ה-20
חמזה איכמאן

חמזה איכמאן (בערבית: حمزة إكمان, בתעתיק מדויק: חמזה אכמאן; נולד ב-2 בנובמבר 2002 בתמארה שבמרוקו) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.
קריירת מועדונים

איכמאן גדל במחלקת הנוער של איי.אס. פאר, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל המרוקאית. הוא ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים, וזכה עם המועדון באליפות מרוקו ובגביע המרוקאי.
ב-5 ביולי 2024 חתם איכמאן על חוזה לחמש שנים בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.
קריירה בין-לאומית

איכמאן נכלל בסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרתו.
תארים

אליפות מרוקו (1): 2022/2023
הגביע המרוקאי (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  Rangers sign Hamza Igamane from FAR Rabat, BBC Sport, ‏2024-07-05 (באנגלית בריטית)
↑  CAN U23: la liste des Lionceaux dévoilée, avec El Khannouss et Ezzalzouli, Le 360 Sport Français (בצרפתית)
נסים (ניקי)

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1951 (בן 73) יפו, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  תיכנון ערים ושימור מבנים
 מקצוע:  אדריכל
 
נסים (ניקי) דוידוב (נולד ב-8 בנובמבר 1951) הוא אדריכל וחוקר ישראלי, הידוע במחקריו ובעבודותיו בתחום האדריכלות, התכנון העירוני ושימור מבנים, בדגש על תל אביב-יפו. דוידוב בוחן את ההיבטים הפיזיים והחברתיים של המרחב העירוני, תוך התייחסות להיסטוריה, לתרבות לאוכלוסייה המקומית, ובפרט לקהילה הבולגרית ששורשיו הם חלק ממנה.
ביוגרפיה

דוידוב נולד וגדל ביפו, בשדרות ירושלים, ב"בית הרופאים" שנמצא סמוך לתיאטרון אלהמברה. בית זה, שנקרא במקור קולנוע פארוק, הוקם בשנת 1940 ובעליו היה ממדוח נבולסי, יושב ראש חברת סינמה פלסטין. קולנוע הקיץ הפתוח שימש כאולם משלים לתיאטרון אלהמברה. הבניין אוכלס על ידי משפחות עולים מבולגריה, שרובם היו רופאים. הוריו עלו לארץ בשנת 1949, והתגוררה בשלד בניין בשלבי הקמה ונטישה, עם חזות של בלוקים ללא טיח. הבית היה ממוקם בין קולנוע יפאור (אלהמברה) וכיכר המזרקה, בסמוך לבית הקפה של "האחים אלי", שהיה מקום מפגש מרכזי של הבולגרים ביפו.
דוידוב חווה את יפו של שנות ה-50 כתקופה הבולגרית, אותה תיאר בהומור בכתביו. הוא מעורב בהוויה הבולגרית והוא שומר על מורשתה בכינוסים אותם מקיימים ארגוני עולי בולגריה.
קריירה מקצועית

דוידוב הוא אדריכל ומתכנן ערים, בוגר הטכניון, בעל תואר Msc, ריכז את צוות התכנון בתוכניות אדם מזור להתחדשות לב העיר תל אביב, במשרד מזור- פירשט. מרצה בכיר במחלקה לתכנון עיר ואזור בפקולטה לאדריכלות בטכניון (עד 2015).
דוידוב הוא בעל ניסיון רב בתכנון עירוני ושימור אתרים, והיה שותף לפרויקטים חשובים בתל אביב-יפו:
תוכנית לב העיר: בשנות ה-80, דוידוב היה חלק מצוות התכנון של תוכנית לב העיר, בראשותו של האדריכל אדם מזור. התכנית נועדה להחיות את מרכז תל אביב, ליצור מרקם עירוני פעיל ולשמר את המבנים ההיסטוריים. התכנית כללה הגדלת מלאי בנייני המגורים, משיכת אוכלוסייה צעירה ומגוונת ושימור מבנים היסטוריים. התכנית פעלה לשינוי ייעוד של מבנים ממשרדים למגורים, וכן העניקה מענקים וסיוע לשיפוץ דירות ולמשיכת אוכלוסייה צעירה. למרות הצלחתה, התכנית הובילה לעליית מחירים ולהפסקת מענקי הסיוע, וכן לא הצליחה לפתור בעיות תחבורה.
תוכנית שימור נווה צדק: דוידוב השתתף בתוכנית שימור שכונות נווה צדק ושבזי, אשר הציעה פתרונות שונים בהתאם לתנאים הספציפיים של כל אזור.
תפקידים נוספים: דוידוב ריכז את צוות התכנון בתוכניות אדם מזור להתחדשות לב העיר תל אביב, תוכנית למוזיאון פתוח לאדריכלות במתחם ביאליק וכן בצוות תוכנית השימור לתל אביב. ובנוסף הוא היה אחראי בבמשרד מזור פירשט על התוכניות הבאות: "דרום גלילות" ו"רצועת הנופש" ברמת השרון, "צפון בני ברק" ותוכנית האב של בני ברק, "מע"ר מגורים" באשדוד ועוד.
חקר ותובנות

מחקריו של דוידוב עוסקים במציאות העכשווית של הערים ובאתגרים שהן מציבות למתכננים. הוא בוחן את ההנחות, הרעיונות והאופנות בתחום התכנון והעיצוב העירוני.
דוידוב רואה חשיבות רבה בהבנת ההקשר המקומי ובשימוש במתודולוגיות תכנון המותאמות לתנאים הספציפיים של כל אזור. הוא מציין כי תוכניות התחדשות צריכות להתבסס על נתונים פיזיים, סוציואקונומיים וסטטוטוריים, וכן על התפתחות המערך העירוני בסביבה. דוידוב מדגיש את הצורך בשיתוף פעולה בין משרדי הממשלה וגורמי העירייה כדי להבטיח את הצלחתן של תוכניות התחדשות עירוניות.
דוידוב הוביל את ההליכה "יפו של הבולגרים" במסגרת פסטיבל הליכות ג'יין. הוא הדגיש את החשיבות של חשיפת רבדים נסתרים והקשר בין התשתית הפיזית לחיי האנשים והקהילה.
דוידוב היה ביקורתי לגבי תהליכי ג'נטריפיקציה, והדגיש את הצורך ליצור צמיחה אורגנית המביאה אוכלוסייה חזקה, אך לא בבת אחת.
השפעה וחשיבות

עבודתו של דוידוב השפיעה רבות על תהליכי התכנון והשימור בתל אביב-יפו ובערים אחרות בישראל. הוא שימש כיועץ לסדרת הטלוויזיה "תל אביב-יפו" בביומם של מודי בראון וענת זלצר. מחקריו ותובנותיו תרמו להבנה מעמיקה יותר של המרחב העירוני והאתגרים והתגרים שיש להתמודד מולם. הוא ממשיך לעסוק בתכנון ערים ובמורשת הבולגרית גם לאחר יציאתו לגמלאות.