stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הביטחון המסכל (הרשות הפלסטינית)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 תאריך הקמה:  1994 
 
הביטחון המסכל - הבמ"ס (ערבית: الأمن الوقائي, בתעתיק מדויק: אלאמן אלוקאא'י) הוא מנגנון ביטחון של הרשות הפלסטינית שהוקם בעקבות הסכמי אוסלו. ייעודו המוצהר של המנגנון הוא לשמור על יציבות הרשות ולסכל טרור. בשונה ממנגנונים אחרים, "הביטחון המסכל" לא הוקם על ידי אנשי פת"ח שהגיעו לשטחי הרשות הפלסטינית יחד עם ערפאת, אלא על ידי פעילי פת"ח מה"פנים" (כלומר, שחיו בשטחים עוד טרם הסכמי אוסלו – בעיקר התנזים). המנגנון הוקם למעשה כשני מנגנונים נפרדים לחלוטין (ולעיתים אף יריבים פוליטיים משמעותיים) בגדה המערבית וברצועת עזה. ההשראה למנגנונים אלה הגיעה מהשב"כ הישראלי – ארגון מודיעיני חזק המשלב פעילות מודיעינית חשאית עם פעילות מבצעית גלויה.
בגדה המערבית עמד בראש המנגנון ג'יבריל רג'וב עד שהודח על ידי ערפאת בשנת 2002 במהלך מבצע חומת מגן. מתחילת האינתיפאדה השנייה, ובפרט לאחר הדחתו של רג'וב, הפך המנגנון מהכוח הפלסטיני החזק והמשמעותי ביותר בגדה למנגנון חלש ובלתי פעיל כמעט לחלוטין, בדומה למצבם של המנגנונים האחרים מאז.
ברצועת עזה עמד בראש המנגנון מוחמד דחלאן, עד שהתפטר מתפקידו זמן לא רב לאחר הדחתו של רג'וב. גם המנגנון ברצועת עזה הידרדר והפסיק כמעט לחלוטין להיות פעיל, בדומה למקבילו בגדה המערבית. בתחילת האינתיפאדה השנייה האשימה מערכת הביטחון הישראלית את המנגנון במתן חסות לטרור, הברחות נשק, ולעיתים אף מעורבות של ממש בפיגועים.
כיום המנגנון ביהודה ושומרון קיים עדיין, אך מקבילו ברצועת עזה נעלם לחלוטין מאז השתלטות חמאס על רצועת עזה, במהלכה נמלטו רבים מאנשיו מהרצועה לכיוון מצרים. ייעודו המרכזי של המנגנון בגדה הוא עצירת פעולות חמאס ביהודה ושומרון. המנגנון מונה כ-4,000 חיילים ומפעיל 17 בתי מעצר לצד רשת גדולה של מודיעים בשכר העוקבים אחר פעילות חמאס.
הערות שוליים

↑  חגי הוברמן, מוחמד יושיענו, באתר ערוץ 7, 5 באוגוסט 2004
↑  אסף גיבור, מנגנוני הכחשה, מקור ראשון, "יומן", גיליון 716, כ"ה בניסן התשע"א, 29 באפריל 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ה'פ"ג

ה'פ"ג (5083)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 1322 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 1323. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
האיחוד הברזילאי

| --- | --- |

 מדינה:  ברזיל 
 מנהיגים:  Luciano Bivar 
 תקופת הפעילות:  8 בפברואר 2022 – הווה (שנתיים) 
 אידאולוגיות:  שמרנות ליברלית ליברליזם כלכלי Big-tent party
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין 
 ארגונים בינלאומיים:  האיחוד הדמוקרטי הבינלאומי 
 uniaobrasil.org.br
 
האיחוד הברזילאי (בפורטוגזית: União Brasil) היא מפלגה פוליטית ליברלית-שמרנית בברזיל. המפלגה נוסדה ב-6 באוקטובר 2021 ממיזוג בין הדמוקרטים (אנ') למפלגה הסוציאל-ליברלית (אנ'). היא המפלגה הגדולה ביותר בברזיל.
המפלגה מפוצלת בדרך כלל בהתנגדות לז'איר בולסונארו ולרוב היא מתנגדת למדיניותו של לואיז אינסיו דה סילבה.
בשנת 2022 דווח כי המפלגה מנהלת מגעים עם הפרוגרסיסטים (אנ') ליצירת הגוש הגדול ביותר בקונגרס, והקמת מפלגה שיכולה להכתיב את המדיניות הנשיאותית. המפלגה יצרה בריתות עם המפלגה הליברלית (אנ') של בולסונארו, כמו בבחירות למשרת מושל צ'ארה ב-2022 (אנ'), ועם מפלגת הפועלים, כמו עם פרננדו חדד בבחירות למשרת מושל סאו פאולו ב-2022 (אנ').
היסטוריה

בשנת 2017 נחקק תיקון חוקתי 97, שקבע סעיף לפיו למפלגות הפוליטיות הברזילאיות יש גישה חופשית לרדיו ולטלוויזיה בקמפיינים בחירות, כמו גם לקרנות פדרליות. כמו כן, התיקון אסר על הקמת קואליציות פוליטיות להתמודדות בבחירות. מטרת התיקון הייתה לצמצם את מספר המפלגות הפוליטיות בברזיל.
בהתחייבות לניסיונה למנות מועמד לנשיאות בבחירות הכלליות בברזיל 2022, המפלגה מינתה את סוראיה תרוניקה (אנ'), עורך דין וסנאטור ממאטו גראסו דו סול, כמועמד לנשיאות שלהם ואת מרקוס סינטרה (אנ'), כלכלן וסגן פדרלי של סאו פאולו, בתור מועמד לסגן נשיא.
אידאולוגיה

כמו קודמיו, איחוד ברזיל ממוקם בימין בספקטרום הפוליטי. מדען המדינה ויניציוס ויירה מתאר את המיזוג כגרסה ברזילאית של מפלגות ליברליות, כשהיא מתמקדת בניצול של ציבור הבוחרים הימני שהתאכזב מהנשיא ז'איר בולסונארו. סגן נשיא PSL, ג'וניור בוצלה, הציב את המפלגה החדשה כחלק מהקוטב הדמוקרטי וששואף להימנע מקיטוב פוליטי בין לואיז אינסיו דה סילבה וז'איר בולסונארו, וקבע שתומכי בולסונארו הרדיקליים יצטרכו לעזוב את המפלגה.
ערכה של הדמוקרטיה כמערכת פוליטית המבוססת על סובלנות, ריבוי, כבוד ודיאלוג.
ערכה של המדינה כערובה לזכויות החברתיות הבסיסיות של האוכלוסייה.
ערך החירות כתנאי לחיפוש הגשמה פרטנית.
ערך המשפחה כעמוד התווך של האדם ובסיס החברה.
הערות שוליים

↑  Marco Aurélio Nogueira (7 באוקטובר 2021). "Uma fusão para mexer nas peças do jogo político". Estadão (בפורטוגזית). נבדק ב-8 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  João Almeida Moreira (6 באוקטובר 2021). "Direita cria maior partido do Brasil para fazer frente a Lula e Bolsonaro". Diário de Notícias. נבדק ב-8 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Manifesto União Brasil" (PDF). Democratas (בפורטוגזית). 6 באוקטובר 2021. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ciro confirma conversa com União Brasil em busca de acordos no cenario nacional". OPOVO. 27 במרץ 2022. נבדק ב-27 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Uniao Brasil, PSDB e MDB vão ter candidato único". 25 בפברואר 2022. נבדק ב-29 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TSE aprova registro do partido União Brasil". www.tse.jus.br (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-02-09.
↑  "Qual deve ser a cara do novo União Brasil, partido resultado da fusão de DEM e PSL?". correio braziliense (בפורטוגזית). 6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "União Brasil fortalece muito pré-candidatura de ACM Neto ao governo', diz Bruno Reis" (בפורטוגזית). 6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lira confirma fusão entre PP e União Brasil após reunião com Rueda". Poder360 (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-10-02.
↑  "Capitão Wagner: conheça o candidato a governador do Ceará em 2022 - Eleições 2022". Diário do Nordeste (בBrazilian Portuguese). 2022-09-08. נבדק ב-2022-10-02.
↑  "União Brasil negocia aliança com Haddad para 2º turno em SP". Metrópoles (בפורטוגזית). 2022-10-01. נבדק ב-2022-10-02.
↑  "Emenda Constitucional nº 97 de 4 de outubro de 2017" (בפורטוגזית). 4 באוקטובר 2017. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "O Brasil está no caminho para reduzir o número de partidos?". Nexo Jornal (בפורטוגזית). 13 בנובמבר 2020. נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DEM aprova, por aclamação, fusão com PSL; novo partido se chamará União Brasil". G1 (בפורטוגזית). נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Fusão pode ser referência de uma direita sem Bolsonaro'". Nexo Jornal (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-09-24.
↑  "Direita cria maior partido do Brasil para fazer frente a Lula e Bolsonaro". www.dn.pt (בEuropean Portuguese). נבדק ב-2022-09-24.
↑  Amaral Oliveira, Talita (2021-02-23). "A (des)industrialização brasileira em tempos de pandemia". Revista Vianna Sapiens. 12 (1): 28. doi:10.31994/rvs.v12i1.737. ISSN 2177-3726.
↑  JESUS, D. (2022). "Governança de commodity em um mundo cosmopolita: a certificação Bonsucro na relação Brasil-União Europeia". doi:10.48021/978-65-252-3898-2. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
האקדמיה הצבאית הקיסרית

האקדמיה הצבאית הקיסרית, טוקיו, 1907
האקדמיה הצבאית הקיסרית (ביפנית: Rikugun Shikan Gakkō 陸軍士官学校) היה בית הספר להסמכת קצינים של הצבא היפני הקיסרי. מסלול הלימודים כלל קורס זוטרים לבוגרי בתי הספר לצוערים מקומיים ולתלמידים שהשלימו ארבע שנות לימוד בחטיבת ביניים, ומסלול מתקדם לפרחי לקצונה.
היסטוריה

האקדמיה הצבאית נוסדה בקיוטו ב-1868, וקיבלה את תוספת "הקיסרית" ב-1874, אז עברה לטוקיו. אחרי 1898 הייתה האקדמיה תחת פיקוח מנהל החינוך הצבאי.
ב-1937 התחלקה האקדמיה, והקורס המתקדם עבר לעיר סגמיהארה שבמחוז קנאגאווה, וקורס הזוטרים עבר לאסקה, מחוז סאיטאמה. טקס הסיום של המחזור ה-50 נערך בבניין האקדמיה החדש בסגמיהארה ב-20 בדצמבר 1937, בנוכחות הקיסר הירוהיטו. ב-1938 נחנך בית ספר נפרד לתעופה צבאית.
ביוני 1945 שלחה האקדמיה את כל הסגל וכ-3,000 צוערים למחוז נאגנו, כאמצעי זהירות מפני הפצצת  טוקיו על ידי בעלות הברית, והשאירה כוח צבאי קטן כדי שישמור על המתקנים. חלק מהסגל וצוערים גויסו לדיוויזיית הטנקים הרביעית, אך יחידה זו לא השתתפה באף קרב.
בספטמבר 1945, לאחר כניעת יפן במלחמת העולם השנייה, נטל גדוד מדיוויזיית הפרשים הראשונה שליטה על בניין האקדמיה. האקדמיה נסגרה עם ביטול הצבא הקיסרי היפני בתום 1945, ושטח האקדמיה בסגמיהארה היום הוא חלק מבסיס צבא ארצות הברית.
המוסד המקביל כיום ביפן הוא האקדמיה הלאומית לביטחון של יפן.
תוכנית לימודים

מ-1937 ועד 1945 הוסמכו באקדמיה הצבאית הקיסרית כ-18,476 קצינים.
מועמדים לאקדמיה הצבאית הקיסרית נבחרו בקפידה מתוך בוגרי שלוש שנות לימוד בבתי ספר צבאיים מכינים בטוקיו, אוסקה, נגויה, הירושימה, סנדאי וקוממוטו. בבתי ספר אלה למדו בעיקר בניהם של קצינים ושל חיילים שנפלו בקרב. חלק מהמועמדים היו כבר חיילים מתחת לגיל 25.
תוכנית האימונים כללה שיעורים כלליים ברמת אוניברסיטה, אמנויות לחימה מסורתיות ורכיבה. לאחר השלמת החלק הזוטר בן השנתיים, נשלחו הצוערים לשמונה חודשים לחיל הרגלים, שם למדו על מכלול אמצעי הלחימה שברשות הצבא ופיקוד מחלקתי, בטרם שבו לאקדמיה להשלמת המסלול המתקדם בן השנה ושמונה חודשים. לאחר סיום הלימודים קיבלו הצוערים את התואר קצינים מתמחים, ועם השלמת ארבעה חודשי פעילות עם הרגימנט שלהם קיבלו את דרגת לוטננט שני באופן רשמי.
ראו גם

האקדמיה הימית הקיסרית
ד'תקט"ז

ד'תקט"ז (4516)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 755 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 756. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תק"ע

ד'תק"ע (4570)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 809 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 בספטמבר 810. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני

.
| --- | --- |

 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 מייסד:  יאסר עבד רבו 
 מנהיגים:  ראאפת סאלח
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה, לאומיות פלסטינית
 מטה:  הרשות הפלסטינית
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל דמוקרטי
 www.fida.ps
 
האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני (בערבית: الاتحاد الديمقراطي الفلسطيني - 'אל אתיחאד אל דמוקרטי אל פלסטיני', ידוע בדרך כלל כ"פיד"א", בערבית: فدا) היא מפלגה פלסטינית קטנה הפעילה באש"ף וברשות הפלסטינית.
רקע

פיד"א הוקמה בשנת 1990 על ידי פיצול מה"החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין"' תוך שהוא סוחף אחריו את רוב תשתיות "החזית הדמוקרטית" בגדה המערבית. פיד"א נקטה עמדה מתונה יותר מעמדת "החזית הדמוקרטית" (בראשות בראשותו של נאיף חוואתמה ששלט בה מדמשק) ביחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני, וניסה לסמן עצמו כחלופה שמאלית - סוציאל-דמוקרטית בפוליטיקה הפלסטינית.
תנועת הנוער של פיד"א קרויה "ברית נוער העצמאות" והיא חברה בתנועת הפאלקון (בה חברות גם התנועות הישראליות הנוער העובד והלומד והשומר הצעיר). בנוסף לתנועה ישנו ארגון עובדים וארגון נשים. לפיד"א, להבדיל מ"החזית הדמוקרטית" וארגונים אחרים - אין זרוע צבאית.
אידאולוגיה

הסיסמה של פיד"א היא "חופש, עצמאות, שיבה, דמוקרטיה וסוציאליזם". היא מציגה את עצמה כמתקדמת, כחילונית וכמפלגה סוציאל-דמוקרטית המשתמשת באוצר המילים המרקסיסטי.
פיד"א דוגלת בפתרון "שתי מדינות לשני עמים" על בסיס גבולות 1967, ועם מזרח ירושלים כבירתה של המדינה הפלסטינית העצמאית. בשנת 2002 חתם ממדוח נופל, מנהיג בולט בפיד"א, על עצומה להפסקת פיגועי ההתאבדות.
המפלגה קיימה שתי ועידות לאומיות, הראשונה ביריחו בשנת 1995 והשנייה בשנת 2000.
מנהיגות

פיד"א הוקמה על ידי יאסר עבד רבו, פעיל שלום פלסטיני מראשי יוזמת ז'נבה. עבד רבו ייצג את המפלגה בתחילה בוועד המנהל של אש"ף, ושימש כיועץ ליאסר ערפאת. בשנת 2002 הוא פרש מן המפלגה לאור מחלוקות פנימיות. זהירה כאמל (Zahira Kamal), פעילת זכויות נשים פלסטינית נבחרה בבחירות פנימיות להחליף אותו כשרה בממשלת הרשות הפלסטינית, אולם עבד רבו סירב לפנות את מקומו ובגיבויו של ערפאת המשיך לתפקד בקבינט כעצמאי. סאלח ראאפת (Saleh Ra'fat) החליף אותו בתפקיד המזכיר הכללי של מפלגת פיד"א, וזהירה כאמל נותרה במפלגה אך מחוץ לממשלה.
מנהיגים בולטים נוספים בפיד"א הם עזמי אש-שוואבי (Azmi ash-Shu'aybi) וממדוח נופל (Mamduh Nofal).
ייצוג אלקטורלי

לפיד"א ייצוג במועצה הלאומית הפלסטינית - הפרלמנט הגולה של אש"ף עם 21 מושבים. נציגיה נבחרו כחלק מן "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" או לכהן כנציגים של סניפי אש"ף שונים בבחירות הקודמות למועצה שהתקיימו ב-1988 (מאז לא נתקיימו בחירות חדשות).
פיד"א לקחה חלק בבחירות למועצת המחוקקים של הרשות הפלסטינית ב-1996, ובגיבוי הפת"ח זכו למושב אחד שאויש על ידי עזמי אש-שווייבי. אש-שווייבי נאבק לבקרה פרלמנטרית גבוהה יותר על הרשות המבצעת ולשקיפות גבוהה יותר ברשות הפלסטינית.
בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית בינואר 2006 למועצה פיד"א רצה במשותף עם החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין ועם "מפלגת העם הפלסטינית" (Palestinian People's Party) הם קבלו 2.8% מקולות הבוחרים וזכו בשני מושבים מתוך 132 של המועצה.
דפדפן זאק

| --- | --- |

 מפתח:  People CD בע"מ
 מחזור חיים:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 גרסה אחרונה:  Gold (10 ביוני 2009)
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  דפדפן
 zacbrowser.com
דפדפן ZAC (ראשי תיבות של Zone for Autistic Children; בתרגום חופשי לעברית: אזור לילדים אוטיסטים) הוא דפדפן אינטרנט המיועד לילדים ובני נוער הנמצאים על הספקטרום האוטיסטי או עם הפרעות התפתחותיות נרחבות (PDD) ו-PDD-NOS. דפדפן זה מצמצם את אפשרויות הגלישה של המשתמש ומסיר גישה לחלק גדול מהאינטרנט, דבר שיכול לסייע לילדים עם הפרעות מסוג זה.
ZAC זמין להורדה בחינם עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows, החל מ-Windows 98.
היסטוריה

לג'ון לסייה מפתח התוכנה היה נכד בשם זאק שאובחן כאוטיסט בגיל 3. בגלל האוטיזם, זק היה לעיתים קרובות מתוסכל בעת השימוש במחשב. לסייה היה הבעלים של People CD, חברת ייצור תוכנה, שיצרה דפדפן אינטרנט לילדים בשם KidCD בשנת 2006. תוכנת KidCD עזרה מאוד עבור זאק, מכיוון שהצליח להשתמש במחשב בכוחות עצמו.
בשנת 2008 הוכנה KidCD 2.0 והוסיפו לה תכונה שהחליפה אוטומטית אייקונים על המסך. לאחר מכן, פיתחו גרסה חלופית של KidCD 2.0, שנקראה ZAC Browser, שהוסיפה תמונת גרפיקה של אקווריום לעמוד הראשי יחד עם סמלים. הדפדפן תוכנן לאפשר לילדים עם אוטיזם להשתמש ולהפיק תועלת מאותם סוגים של אתרים בהם משתמשים ילדים, כולל רחוב סומסום ו-PBS Kids.
דרישות מערכת

|  | דרישה מינימלית |
| --- | --- |
מערכת הפעלה: Windows 98
מעבד: במהירות של 200MHz
RAM: 256MB
שטח כונן קשיח פנוי: 10MB
הערות שוליים

↑  בריאן ברגסטיין, Grandfather builds Web browser for autistic grandson, אתר USA Today, ‏‏23 ביוני 2008; אוחזר ב-6 בנובמבר 2008 (באנגלית)
↑  טרי שוורץ, Zac Browser brings autistic children into their own digital realm, אתר Blast Magazine, ‏‏1 ביולי 2008 (באנגלית)
↑  קים סקיאו-קנט, ZAC Browser, אתר PC World, ‏‏25 במרץ 2010 (באנגלית)
האקדמיה למוזיקה עתיקה

יוהאן כריסטוף פפוש
פרנצ'סקו ג'מיניאני
ברנרד גייטס
מוריס גרין
האקדמיה למוזיקה עתיקה היא תזמורת של כלים עתיקים היושבת דרך קבע בלונדון.[דרושה הבהרה] התזמורת נוסדה מחדש בידי הצ'מבליסט והמנצח כריסטופר הוגווד בשנת 1973 ונקראה בשמו של ארגון מקורי מן המאה ה-18. הנגנים מנגנים בכלים עתיקים או בהעתקים מודרניים של כלים מן התקופה שבה חוברה המוזיקה. על פי רוב הם מנגנים מוזיקה מתקופת הבארוק ומן התקופה הקלאסית, אף כי בשנים האחרונות הם מבצעים גם יצירות חדשות לתזמורת בארוק.
הארגון המקורי

האקדמיה המקורית למוזיקה עתיקה נוסדה בלונדון, אנגליה בשנת 1726 למטרת מחקר וביצוע של מוזיקה "ישנה" - שהגדרתה הראשונית כללה כל מה שחובר לפחות מאה שנה קודם לכן, אך תוך זמן קצר הורחבה וכללה מלחינים בני התקופה, בהם ויליאם קרופט, מייקל כריסטיאן פסטינג, מוריס גרין, ברנרד גייטס, ג'ובאני בונונצ'יני, סנסינו, ניקולא היים, פרנצ'סקו ג'מיניאני, פייר פרנצ'סקו טוזי, יוהאן ארנסט גאליארד, אגוסטינו סטפאני (שנבחר ליושב ראש לשם כבוד של האקדמיה), שרל דיפאר, ז'אן-בטיסט לייה וג'וזפה ריבה. הנדל לא היה חבר, אם כי האגודה חקרה וביצעה את המוזיקה שלו כמו את זו של חבריה ושל מלחינים אחרים בני התקופה.
עם מנהלי הארגון נמנו יוהאן כריסטוף פפוש (משנת 1735 ואילך), בנג'מין קוק וסמיואל ארנולד (מ-1789 ואילך).
פתיחה מחודשת

ב-1973 פתח כריסטופר הוגווד את האקדמיה למוזיקה עתיקה לשם נגינת מוזיקה מן המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 בכלי התקופה. ליצירות כוראליות, מצטרפות אליה או מקהלת האקדמיה למוזיקה עתיקה או מקהלה של אחת הקתדרלות או המכללות, שיש בה קולות נערים. בשנת 1996 מינתה האקדמיה למוזיקה עתיקה את פול גודווין כמנצח חבר ואת אנדרו מאנץ כמנהל חבר בהנהגת כריסטופר הוגווד. ב-2003 התפטר אנדרו מאנץ מתפקיד מנהל חבר ובשנת 2005 החליף אותו ריצ'רד אגור. ב-1 בספטמבר 2006 החליף אגור את הוגווד כמנהל מוזיקלי של האקדמיה והוגווד קיבל את התואר מנהל פורש (אמריטוס).
האקדמיה למוזיקה עתיקה הייתה התזמורת הראשונה שהקליטה את כל הסימפוניות של מוצרט בכלי התקופה. מאז הקליטה האקדמיה את מכלול הקונצ'רטי לפסנתר והסימפוניות של בטהובן, מספר רב מן הסימפוניות של היידן ורבים מן הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט עם נגן הפסנתר העתיק (פורטה-פיאנו) רוברט לוין. האקדמיה הקליטה גם את דידו ואניאס של הנרי פרסל, את "אורלנדו" ו"רינאלדו" של הנדל, "חסדי טיטוס" של מוצרט, "חיי פילוסוף" של היידן ועוד למעלה מ-200 הקלטות אחרות לחברות דקה, הרמוניה מונדי (צרפת), EMT והחברה החדשה להקלטות של ביצועים חיים, "ויגמור הול לייב".
דב הלר (אמן)

ערך זה עוסק באמן ישראלי. אם התכוונתם לחזן ישראלי, ראו .
| --- | --- |

דב הלר בתערוכה "מסעות" (2017)
 לידה:  21 באוקטובר 1937 בוקרשט, רומניה
 פטירה:  8 במרץ 2018 (בגיל 80) ישראל
 מקום קבורה:  נירים 
 מקום לימודים:  מכון אבני (1962)  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (1972) 
 תחום יצירה:  הדפס, ציור, פיסול
 
דב הלר (21 באוקטובר 1937 - 8 במרץ 2018) היה אמן ישראלי יליד רומניה.
ביוגרפיה

דב הלר נולד בשנת 1937 בבוקרשט, רומניה. הוריו העפילו לארץ ישראל במרץ 1939 באניה "אסתיר". הם נאלצו להשאיר את דב בנם ברומניה, מכיוון שהתנאים באוניה לא אפשרו צירוף של ילדים למסע. פריצת מלחמת העולם השנייה ניתקה את הלר מהוריו לשנים רבות. בשנת 1949 עלה הלר לישראל וגדל בפתח תקווה. בשנת 1955 הצטרף לקיבוץ נירים. בשנת 1962 למד אמנות במכון אבני בתל אביב-יפו. בשנים 1967–1972 למד אמנות בבצלאל. בשנים 1981–1983 כיהן כמזכיר הקיבוץ. בין השנים 1973–2000 שימש כמרצה בבצלאל. בשנת 1997 ייסד במבנה הרפת הישן של הקיבוץ את "מכון - סדנת התחריט ע"ש זאב וולפגנג מאיר". יצירות הסדנה הוצגו בכל שנה בתערוכה שנפתחה ב-1 במאי.
על אף שיצירתו המוקדמת של הלר עשתה שימוש באמצעים מסורתיים כהדפס, היא הושפעה מן הזרמים האוונגרדיים שהיו פופולריים באותה עת. ביטוי לכך ניתן למצוא בפעולה שביצע במסגרת התערוכה "סדנה פתוחה", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 1975. בתערוכה זו הקים הלר דוכן ובו מכר תפוחי אדמה. הקהל הוזמן לרכוש באופן עצמאי מן התוצרת החקלאית. לצורך כך הוכנו שקיות ועליהם הכיתוב "מוזיאון ישראל ירושלים, סדנה פתוחה 1975". "רציתי שאנשים ייצאו מהמוזיאון לא רק עם 'רוח' אלא גם חומר. ביקשתי למנוע פערי תיווך", הסביר הלר בדיעבד. "מכרתי לפועלי המוזיאון את תפוחי האדמה במחיר המגדל. ראיתי בזה אקט סוציאליסטי". עבודה מושגית ידוע נוספת מן התקופה, אותה יצר עם האמן יעקב חפץ, הייתה "מפת משקעים 1983-1979", שבדקה באמצעות מגוון מדיה שונות את מעמדו של הקיבוץ.
החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היה פעיל בקבוצת האמנים "המשותף קיבוץ". יצירותיו מן התקופה הכילו דימויים של שקתות ומאגרי מים, שהושפעו גם ממסורת הפיסול ישראלי שבעקבות יצחק דנציגר, לבין ביטויים פוליטיים. במהלך שנות ה-80 חדרו לעבודותיו מוטיבים ביוגרפיים. אלו התבטאו בעיקר בציורים ובהדפסים, שהפכו למדיום העיקרי של יצירתו. עם סדרות ההדפסים שיצר נמנים "Primăvară"‏ (2002), "אמא אהבה קולנוע" (2006), ספר האמן "מתחבקים" (2008) ו-"תל ג`מה" (2010–2011), אותם יצר בסדנת ההדפס ירושלים וסדרת ההדפסים "שלמה המלך 1948" (2012) ו-"כנסיית הר מנור, אל באסה" (2017) שיצר במרכז גוטסמן לתחריט. בשנת חייו האחרונה עבד על סדרת חיתוכי עץ ולינול בנושא מלחמת האזרחים בספרד.
נפטר בשנת 2018, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ נירים.
גלריה

"אזור משקעים 600" (1985), חורשת סן סימון, קטמון הישנה, ירושלים
"מאסתיר לואדי סאלקה" (1994), המשכן לאמנות, עין חרוד
"נעה הצפרדע" (1990), גן אליעזר ילין, רחביה, ירושלים
פרסים

1963 - פרס המועצה האזורית חבל מעון לאמנות
1966 - פרס מנדל פישר, קק"ל
1967-1966 - פרס עיריית באר שבע לאמנות
1972 - פרס הרמן שטרוק, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1976 - פרס יצחק בן מנחם, הקיבוץ הארצי
1989 - פרס קרן חבצלת, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר
2015 - פרס קרן חבצלת, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר.
תערוכות יחיד

1973 - "הקו הירוק", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
1975 - "Morgenstern (קיבוץ)", בית הקיבוץ הארצי, תל אביב-יפו
1979 - "קיבוץ", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
1986 - "פרשת מים", גלריית המחלקה לאמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1987 - "Terra Nostra", מרכז ברנרד לזר, פריז, צרפת
1993 - "ספר", משכן לאמנות ע"ש חיים עתר, עין חרוד
1995 - "תבניות", הגלריה בקיבוץ בארח
1997 - "פוטו לוינסקי - 1940", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
2000 - "Bougainvillea", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
2002 - "כתם לידה, Nevuse", גלריה גרוס, תל אביב-יפו
2003 - "פרימווארה: מבחר הדפסים", גלריית מועדון-הסגל, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע
2003 - "אמא ואבא נוסעים לפלסטינה", הגלריה בקיבוץ בארי
2004 - "אמא אהבה קולנוע", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
2004 - "נשים", גריה אגריפס 12, ירושלים
2011 - "תל ג'מה", סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים
2017 - "מסעות", מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע
2019 - "שדה התפוחים הקדושים", סדנת ההדפס ירושלים
2024 - "קיבוץ לפעמים", משכן לאמנות ע"ש חיים עתר, עין חרוד
פיסול במרחב הציבורי

1984 - "הר סדום, פיסול מדברי", הר סדום
1985 - "אזור משקעים 600", חורשת סן סימון, קטמון, ירושלים
1986 - "גבים", הפארק לפיסול מדברי, מצפה רמון.
1989 - "הברוש הבוכה", דרך הפסלים - יער הנשיא
1990 - "נעה הצפרדע", גן אליעזר ילין, רחביה, ירושלים
1992 - "אסתיר", המשכן לאמנות, עין חרוד
1998 - "בוגונוויליה", גן רמז.
לקריאה נוספת

הלר, דב, עבר עלי יום קשה: מכתבים, הוצאת דקל, 2007
הלר, דב, האיש שאהב לצייר דגל אדום, הוצאה עצמית, 2016
גורדון, אירנה (עורכת), תל ג'מע, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2011
מנור, דליה (עורכת), דב הלר: מסעות, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, 2017
עפרת, גדעון, דב הלר: 50 פרויקטים 1992-1972, בצלאל, אקדמיה לאמנות, ירושלים, 1993
הערות שוליים

↑  מצוטט בתוך: אלי ערמון אזולאי, לאן נעלמה האמנות החברתית בישראל?, באתר הארץ, 1 במאי 2011
↑  גבים (דב הלר), באתר הפארק לפיסול מדברי על שם עזרא אוריון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273700  NLI: 987007313952105171  ISNI: 0000 0000 6886 2951  LCCN: no2011178804  ULAN: 500485558  VIAF: 97396679   WorldCat (עם VIAF): 97396679
האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית

סמל האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית
האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית (באנגלית: International Physicians for the Prevention of Nuclear War – IPPNW) הוא ארגון א-פוליטי המאגד אגודות רפואיות לאומיות ב-63 ארצות, המייצג רופאים, סטודנטים לרפואה, עובדי מקצועות רפואיים אחרים ואנשים השותפים למטרה של יצירת עולם שליו ובטוח החופשי מאיום של מלחמה גרעינית. מטה הארגון שוכן בסומרוויל, מסצ'וסטס, ארצות הברית. ב-1985 הוענק ל-IPPNW פרס נובל לשלום.
השותפים לפעילותו של IPPNW הם ארגונים רפואיים לאומיים עם מחויבות משותפת לפירוק הנשק הגרעיני ומניעת מלחמה גרעינית. הארגונים הלאומיים שונים בגודלם, החל מקומץ של רופאים וסטודנטים לרפואה המסורים לרעיון ועד לעשרות אלפי פעילים ותומכים. כפדרציה עולמית של ארגונים עצמאיים, הארגון מבצע מגוון של פעילויות הקשורות למלחמה, בריאות, צדק חברתי ופעילות סביבתית.