stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסדר כוכב סיני
תיאור העיטור

עיטור המסדר הוא מדליה בצורת כוכב בעל שמונה קודקודים, אשר יושב על קרניים היוצאות מאחוריו. במרכז הכוכב עיגול אשר בתוכו מפה סכמטית של חצי האי סיני, אשר על שמו המסדר. הכוכב תלוי על סרט ומחובר לאבזם בצורת סמל מצרים שהוא עיט מוזהב עם הכיתוב "רפובליקת מצרים הערבית" בבסיסו, סמל זה מעוטר בטבעת עלי אלון, האבזם מחובר לאבזם מרובע המתחבר לסרט העיטור עצמו. סרט העיטור מורכב משלושה פסים אנכיים בצבעי דגל מצרים (אדום, לבן ושחור).
אות העיטור מורכב גם הוא משלושת צבעי דגל מצרים, אך אלו מסודרים באופן אופקי שלא כמו בסרט העיטור; פס אדום עליון, במרכז פס לבן ובתחתית פס שחור. אות העיטור של המסדר מדרגה ראשונה מכיל אבזם מוזהב במרכזו אשר מורכב מסמל מצרים, בדומה לאבזם המרכיב את העיטור עצמו.
מקבלי העיטור

מבין מקבלי העיטור ניתן למנות מספר דמויות בולטות:
אחמד איסמעיל עלי - שר ההגנה והמפקד העליון של הצבא המצרי במהלך מלחמת יום הכיפורים.
סעד א-שאזלי - ראש המטה הכללי המצרי במהלך מלחמת יום הכיפורים.
חוסני מובארק - מפקד חיל האוויר המצרי במלחמת יום הכיפורים.
אחמד חמדי - גנרל בארמייה השלישית ומהנדס, מהוגי הרעיון של פריצת מכשול הסוללה בצד הישראלי על ידי זרמי מים. הוא נהרג בצליחת תעלת סואץ וקיבל את העיטור לאחר מותו.
הערות שוליים

↑  תיאור העיטור מתוך אתר איגוד המדליות והעיטורים האמריקאי.
1 2  מתוך בלוג 'הרחוב הערבי'.
מצר פרקופ

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  Syvash Bay, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 קואורדינטות:  46°09′00″N 33°40′00″E﻿ / ﻿46.15°N 33.666666666667°E﻿ / 46.15; 33.666666666667
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אוקראינה 
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםמצר פרקופ(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםמצר פרקופ(למפת רפובליקת קרים רגילה) סימפרופול סבסטופול קרץ' יבפטוריה יאלטה פאודוסיה ג'נקוי אוקראינה רו. ים אזוב הים השחורמצר פרקופ(למפת רפובליקת קרים מוגדלת) סימפרופול סבסטופול קרץ' יבפטוריה יאלטה פאודוסיה ג'נקוי אוקראינה רו. ים אזוב הים השחורמצר פרקופ
 
מפת חצי האי קרים
מצר פרקופ (אוקראינית Перекопський перешийок; רוסית Перекопский перешеек; טטרית של קרים Or boynu) הוא מצר יבשה המחבר את חצי האי קרים (השייך דה פקטו לרוסיה) אל אוקראינה. רוחבו של מצר היבשה המפריד בין הים השחור לבין ים אזוב נע בין 5 ל-8 ק"מ. מדרום למצר פרקופ שוכנים מספר אגמים מלוחים להם נודעה בעבר חשיבות כלכלית.
עקב מיקומו האסטרטגי ושליטתו על הגישה היבשתית אל חצי האי קרים, היה המקום לזירת קרבות מאז העת העתיקה, והיוונים והטטרים הקימו בו ביצורים. החל מ-1783 שלטה רוסיה באזור, ובמלחמת העולם השנייה שימש זירת קרב בין הצבא האדום לבין הוורמאכט והצבא הרומני, בעל בריתו. בספטמבר 1941 כבש הוורמאכט את המצר, והחזיק בו ובחצי האי קרים עד 9 במאי 1944, עת שוחרר על ידי הרוסים.
ב-1954 היה מצר פרקופ, יחד עם חצי האי קרים, לחלק מאוקראינה הסובייטית, וכיום הוא שייך לאוקראינה העצמאית.
על שמו של מצר פרקופ נקראים סרט מ-1930 מאת הבמאי האוקראיני איוון קוולריצה, וספר משנת 1952 מאת הפילוסוף האוקראיני אולס הונטשר.
ראו גם

חצי האי קרים
מצר צ'טהאם

| --- | --- |
אור הירח במצר צ'טהאם
אור הירח במצר צ'טהאם
 מידע כללי
 מיקום:  ארכיפלג אלכסנדר, אלסקה (דרום-מזרח אלסקה)
 מקשר:  אייסי סטרייט ותעלת לין לפרדריק סאונד ולאוקיינוס השקט
 מפריד:  בין האיים צ'יצ'אגוף ובראנוף לבין האיים אדמירליות וקויו
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  240 ק"מ
 רוחב מזערי:  5 ק"מ
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית ארצות הברית
 מפרצים:  (מדרום לצפון): מפרץ טבנקוף (Tebenkof Bay, באי קויו); מפרץ פטרסון (Patterson Bay, באי בראנוף); מפרץ וייטווטר (Whitewater Bay, באי האדמירליות); מפרץ קלפ (Kelp Bay, בין האי קת'רין לאי בראנוף); מפרץ הוד (Hood Bay, באי האדמירליות); מפרץ פרשווטר (Freshwater Bay, באי צ'יצ'אגוף)
 ערים:  אנגון (אנ')
 קואורדינטות:  56°57′54″N 134°37′32″W﻿ / ﻿56.96500°N 134.62556°W﻿ / 56.96500; -134.62556
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורמצר צ'טהאם(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורמצר צ'טהאם מפת דרום-מזרח אלסקה
 
מצר צ'טהאם (באנגלית: Chatham Strait) הוא מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבאלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle), ארצות הברית, המפריד בין האיים צ'יצ'אגוף (Chichagof Island) ובראנוף (Baranof Island) ממערב, לבין האיים אדמירליות (Admiralty Island) וקויו (Kuiu Island), ממזרח. המצר מקשר את אייסי סטרייט (Icy Strait) ותעלת לין (Lynn Canal) מצפון-מערב ומצפון לו, בהתאמה, עם פרדריק סאונד והאוקיינוס השקט שממזרח ומדרום לו, בהתאמה.
רוחבו של המצר נע בין 5 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 16 ק"מ. מימיו עמוקים, ואורכו כ-240 ק"מ (מנקודת המפגש בין אייסי סטרייט ותעלת לין בצפון, ועד לאוקיינוס השקט בדרום).
מפליגות בו מעבורות של שירות המעבורות של אלסקה (Alaska Marine Highway), ספינות תענוגות וכלי שיט אחרים (פוקדים את נמל אנגון, Angoon).
המצר נקרא ב-1794 על ידי ימאי אנגלי ומגלה ארצות ג'ורג' ונקובר על שמו של ויליאם פיט, הרוזן הראשון מצ'טהאם, שלעיתים נקרא בתואר האצולה שלו בלבד, צ'טהאם.
הערות שוליים

↑  היישוב שוכן בחופו המערבי של האי אדמירליות (למעשה היישוב היחיד באי) ומאוכלס ברובו באינדיאנים בני שבט טלינגיט (Tlingit; לחצו לצפייה במפת תפוצתם של בני שבט טלינגיט בדרום-מזרח אלסקה, ובפרט בארכיפלג אלכסנדר  ).
↑  אי ששטחו כ-5,306 קמ"ר בארכיפלג אלכסנדר, הקרוי על שמו של וסילי יעקובלביץ' צ'יצ'אגוב (Васи́лий Я́ковлевич Чичагов, ‏1809-1726), אדמירל בצי הרוסי הקיסרי, חוקר הקוטב ואביו של פאבל צ'יצ'אגוב, אדמירל רוסי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. האי צ'יצ'אגוף נחשב לאי השלישי בגודלו באלסקה (אחרי קודיאק והנסיך מוויילס) ולחמישי בארצות הברית כולה (אחרי הוואי, קודיאק, פוארטו ריקו והנסיך מוויילס).
↑  אי ששטחו 4,160 קמ"ר בארכיפלג אלכסנדר, הקרוי על שמו של אלכסנדר אנדרייביץ' בראנוב (Алекса́ндр Андре́евич Бара́нов, ‏1819-1746), יושב ראש הראשון של החברה הרוסית-אמריקאית בשנים 1818-1799 והמושל הראשון של אמריקה הרוסית.
↑  אי ששטחו כ-4,264 קמ"ר בארכיפלג אלכסנדר, הממוקם 24 ק"מ דרום-מערבה מג'ונו, בירת אלסקה, וקרוי על שמה של האדמירליות – הגוף שהיה אחראי לניהולו של הצי המלכותי הבריטי.
↑  אי ששטחו 1,936 קמ"ר בארכיפלג אלכסנדר, השוכן בין האי בראנוף (Baranof Island) ממערב לבין האי קופריאנוף (Kupreanof Island) ממזרח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534678305171  LCCN: sh91004286 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצר קארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  ים קארה, ים ברנץ 
 מקשר:  בין ים קארה לבין ים פצ'ורה
 מפריד:  בין האי יוּז'נִי לאי וייגאץ'
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  33 ק"מ
 רוחב מזערי:  50 ק"מ
 רוחב ממוצע:  50 ק"מ 
 עומק מרבי:  230 מטר
 ‏עומק מזערי:  7 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Melkaya, Ilynka 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  70°30′18.39″N 57°58′55.84″E﻿ / ﻿70.5051083°N 57.9821778°E﻿ / 70.5051083; 57.9821778
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר קארה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר קארה(למפת מחוז ארכנגלסק רגילה) ארכנגלסקמצר קארה(למפת מחוז ארכנגלסק מוגדלת) ארכנגלסקמצר קארה
 
מצר קארה (ברוסית: Карские Ворота ‏Karskiye Vorota, באנגלית: Kara Strait) הוא מצר ים ברוסיה בין קצהו הדרומי של הארכיפלג נובאיה זֶמליה (קצהו הדרומי של האי יוּז'נִי) לחוד הצפוני של האי וייגאץ'. המצר מקשר בין ים קארה שממזרח לו לבין ים פצ'ורה (המהווה חלק מים ברנץ) שמערבית לו.
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 קילומטרים. עומקו נע בין 230 מ' (במעבר המזרחי) ל-7 מ'. אורכו – 33 ק"מ.
המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מזרחי.
המצר התגלה בשנת 1556 על ידי הנווט האנגלי סטיבן בורו (Steven Borough).
הערות שוליים

↑  על פי גרסה אחרת – 42 ק"מ.
↑  ראו המפה והמאמר: The Northern Sea Route as a Viable Development – Russia’s Fleet of Atomic Icebreakers, ArcticEcon, October 1, 2012. על פי ההגדרה הרוסית, ראשיתו של "הנתיב הימי הצפוני" המהווה חלק מהמעבר הצפון-מזרחי הוא במצר קארה.
| גופי מים באוקיינוס הקרח הצפוני |
| --- | --- | --- |
| ימים | ים בופור • ים ברנץ • ים גוסטב אדולף • ים גרינלנד • ים וואנדל • ים לאפטב • הים הלבן • ים לינקולן • הים הנורווגי • ים סיביר המזרחי • ים פצ'ורה • ים צ'וקצ'י • ים קארה |  |
| מפרצים | מפרץ אוב • מפרץ אונגבה • מפרץ אונגה • מפרץ אמונדסן • מפרץ בות'יה • מפרץ ג'יימס • מפרץ דווינה • מפרץ הדסון • מפרץ מזן • מפרץ מלוויל • המפרץ הנורווגי • מפרץ קורוניישן • מפרץ קנדלאקשה |  |
| מצרי ים | מצר אוסטרי • מצר בארו • מצר ברינג • גרון הים הלבן • מצר ג'יימס רוס • מצר דה לונג • מצר דולפין ויוניון • מצר דיז • מצר דייוויס • מצר דמיטרי לאפטב • מצר דנמרק • מצר הדסון • מצר הינלופן • מצר וילקינס • מצר וילקיצקי • ויקונט מלוויל סאונד • מצר ויקטוריה • מצר טיימיר • מצר יבגנוב • מצר יוגורסקי • לארסן סאונד • לנקסטר סאונד • מצר מאליגין • מצר מטוצ'קין • מצר מקקלור • תעלת מקקלינטוק • מצר נארס • מצר הנסיך מוויילס • מצר סאניקוב • סטורפיורד • מצר סימפסון • מצר סמית' • תעלת פארי • תעלת פוקס • פיל סאונד • מצר פראם • פרינס ריג'נט אינלט • מצר פרנקלין • מצר קארה • אגן קיין • מצר קילדין • תעלת קנדי • תעלת רובסון |  |
| מעברים | המעבר הצפון-מזרחי • המעבר הצפון-מערבי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4758734-9  VIAF: 315530802   WorldCat (עם VIAF): 315530802 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסגרת דובאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  יצירת אמנות, מבנה אדריכלי 
 כתובת:  פארק זאביל 
 מיקום:  דובאי 
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 בינואר 2018
 תאריך פתיחה רשמי:  1 בינואר 2018 
 עלות:  230 מיליון דירהם
 אדריכל:  פרננדו דוניס, DONIS
 מידות
 רוחב:  93 מ' 
 גובה:  150 מ' 
 קואורדינטות:  25°14′08″N 55°18′01″E﻿ / ﻿25.23553°N 55.30032°E﻿ / 25.23553; 55.30032
 www.thedubaiframe.com
  (למפת דובאי מוגדלת) מסגרת דובאי(למפת דובאי רגילה) מסגרת דובאי he
 
מסגרת דובאי (בערבית: برواز دبي) היא נקודת ציון אדריכלית בפארק זאביל (אנ'), שבעיר דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. היא תוארה על ידי "הגרדיאן" כ"מסגרת התמונה הגדולה ביותר על פני כדור הארץ", אולם היא גם תוארה (בצורה שנויה במחלוקת) כ"בניין הגנוב הגדול ביותר בכל הזמנים".
את הפרויקט הגה פרננדו דוניס (Fernando Donis, (אנ'), והוא נבחר כזוכה בתחרות עיצוב על ידי ממשלת דובאי. נטען כי הקניין הרוחני של המעצב נגנב, ונשלל ממנו זיכוי על העיצוב. המבנה מחזיק בשיא בהיותו המסגרת הגדולה בעולם.
המבנה נחשב לאחת מהאטרקציות התיירותיות הפופולריות ביותר בדובאי.
זכייה בתחרות אדריכלות

העיצוב נבחר כזוכה בפרס המעלית הבינלאומית ThyssenKrupp 2009, מתוך 926 הצעות. משתתפים מכל רחבי העולם הוזמנו להגיש הצעה להקמת סמל שיקדם את "הפנים החדשות של דובאי". המבנה ממוקם ליד שער הכוכבים (Stargate) של פארק זאביל, מתנשא לגובה של 150.24 מטרים, ובעל רוחב של 93 מטר.
פרס אדריכלות המעליות של טיסנקרופ (The ThyssenKrupp Elevator Architecture Award) הוא תחרות בינלאומית לאדריכלות שהתקיימה לראשונה בשנת 1988, בחסות אחת מחברות המעליות המובילות בעולם. פאנל שופטים בינלאומי בחר את הרעיון המנצח מבין 926 הצעות הנוגעות להקמת מבנה סמלי גבוה לדובאי. צוות השופטים המקורי הורכב מ-11 אדריכלים בינלאומיים - לרבות יו"ר לשעבר ויו"ר בהווה של האיגוד הבינלאומי לאדריכלים (UIA), והיו"ר האזורי של מעליות תיסנקרופ. מנכ"ל עיריית דובאי ושייח' חמדאן בן ראשיד אל מקטום (אנ') נרשמו כשופטי 'כבוד'.
בסופו של דבר נבחר העיצוב של דוניס,מה שזיכה אותו בפרס שערכו עמד על סך של 367,329.70 דירהם (100,000 דולר). לדברי דוניס, בעת תכנון המבנה הוא ראה בדובאי עיר מלאה בסמלים, ועל כן הוא לא רצה להוסיף עוד אחד, כי אם למסגר את כולם: למסגר את העיר. במקום לבנות מבנה מסיבי, מטרת ההצעה הייתה לבנות חלל של 150 מטר על 105 מטר שיוכל למסגר באופן רציף את התפתחות דובאי בעבר, בהווה ובעתיד.
עיצוב

המסגרת של דובאי נבנתה מזכוכית, פלדה, אלומיניום ובטון מזוין. היא ממוקמת בצורה כזו שניתן לראות ציוני דרך מייצגים של דובאי המודרנית מצד אחד, ואילו מהצד השני, המבקרים יכולים גם לצפות בחלקים ישנים יותר של העיר.
האתר נפתח בינואר 2018.
עובדות על המבנה

המסגרת כוללת כ-48 קומות, ובראשה ממוקמת תצפית ממנה ניתן להשקיף על אזורים שונים של העיר. כמו כן, היא כוללת רצפה מזכוכית, עליה ניתן ללכת. על אף חזותו המוזהבת, הבניין אינו מצופה בזהב אמיתי, כי אם בפלדה דקורטיבית.
כיסוי המבנה מכיל מעל 15,000 מ"ר של נירוסטה בצבע זהב, המשלבים עיצוב של טבעות בהשראת הלוגו של אקספו 2020.
העיצוב המלבני של הבניין נוצר בהשראת יחס הזהב (1.618), שלדעת אדריכלים ואמנים רבים מהווה איזון מבני אידיאלי ("מלבן נעים לעין").
המעלית נושאת את המבקרים לסיפון התצפית בפרק זמן האורך 75 שניות.
לצורך הקמת האתר נדרשו שימוש במעל 9,900 מ"ק בטון מזוין, 2,000 טון פלדה ונעשתה למינציה של 2,900 מ"ר זכוכית.
תביעה משפטית

בדצמבר 2016 הגיש האדריכל פרננדו דוניס תביעה לבית המשפט האמריקני נגד עיריית דובאי וחברת מעלית טיסנקרופ. בתביעתו טוען דוניס כי לא קיבל חוזה ולא פיצוי על תכנונו, אף על פי שהוא נמצא כעת בבנייה. נכון לשנת 2018, האדריכל ועיריית דובאי היו מעורבים בסכסוך משפטי לגבי הבעלות על זכויות היוצרים על הבניין.
הערות שוליים

↑  Mariam M. Al Serkal (31 באוקטובר 2015). "Dubai Frame to be opened for public soon". נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  Wainwright, Oliver (1 בינואר 2018). "Dubai Frame: UAE's latest surreal landmark frames a controversy". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dubai Frame". DONIS.
↑  Welch, Adrian (29 אפר' 2009). "ThyssenKrupp Elevator Architecture Award, 2009, Winners". e-architect. נבדק ב-2 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "DONIS v. DUBAI MUNICIPALITY et al Federal Civil Lawsuit District Of Columbia District Court, Case No. 1:16-cv-02501". Plainsite. נבדק ב-9 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  https://www.unitedarabemirates.co.il/dubai-frame/
↑  "'Dubai Frame' Wins ThyssenKrupp Architecture Award". Khaleej Times. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dubai Frame: the city's latest landmark takes shape". Arabian Business. 1 בנובמבר 2015. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  https://www.dubaiframe.ae/en/about-us#aboutus_history
↑  "Thyssenkrupp Elevator Architecture Award". Thyssenkrupp Elevator Architecture Award. Thyssenkrupp. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jeff, Roberts (12 במאי 2009). "ThyssenKrupp Elevator Architecture Award 2009". Construction Week Online. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Goodman, Peter, As Dubai’s Skyline Adds a Trophy, the Architect Calls It Stolen, The New York Times, ‏8 במרץ 2017
↑  "DONIS architects". DONIS. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dubai Frame: Among world's best new attractions". Emirates 24/7. 14 בינואר 2015. נבדק ב-5 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.khaleejtimes.com/nation/dubai/dubai-frame-to-open-to-the-public-in-january
מלון סוויסוטל קראסנייה חולמי

| --- | --- |


 מיקום:  הגדה הקוסמודמיאנסקאיה 52, מוסקבה, רוסיה
 סוג המלון:  מלון פאר
 חדרים:  234
 קומות:  34
 ניהול:  Swissôtel Hotels & Resorts
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  2005
 אדריכל:  וודס בגוט 
 קואורדינטות:  55°44′00″N 37°38′39″E﻿ / ﻿55.733288888889°N 37.644216666667°E﻿ / 55.733288888889; 37.644216666667
 https://www.swissotel.com/hotels/moscow/
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מלון סוויסוטל קראסנייה חולמי(למפת מוסקבה רגילה) מלון סוויסוטל קראסנייה חולמי he
 
מלון סוויסוטל קְרָ֫אסְנִייֶה חוֹלְמִ֫י (ברוסית: Свиссотель Красные Холмы) — הוא מלון חמישה כוכבים במרכז מוסקבה.
המלון ממוקם על טבעת הגנים והוא חלק ממתחם קראסנייה חולמי הכולל את בית המוזיקה הבינלאומי של מוסקבה ומרכז עסקים.
גלריה

מתחם קראסני הולמי
מעבר קרדינל אנטוניו זאמורה

| --- | --- |

מעבר אנטוניו זאמורה בחורף
 שם רשמי:  Paso Fronterizo Internacional Cardenal Antonio Samoré
 מיקום:  ארגנטינה כביש RN-231, נאוקן (פרובינציה)  צ'ילה כביש CH-215, לוס לאגוס
 מנוהל על ידי:  ארגנטינה ארגנטינה  צ'ילה צ'ילה
 קואורדינטות:  40°42′47″S 71°56′38″W﻿ / ﻿40.713175°S 71.944027°W﻿ / -40.713175; -71.944027
 he
 
מעבר הגבול הבינלאומי קרדינל אנטוניו זאמורה (בספרדית: Paso Fronterizo Internacional Cardenal Antonio Samoré) הוא מעבר הרים בהרי האנדים, החוצה את הגבול בין ארגנטינה לצ'ילה והוא אחד המעברים העיקריים בדרום האנדים. בצ'ילה הוא מוכר יותר בשם "מעבר פויאווה" או "מעבר פאחריטוס" ובארגנטינה כ"מעבר אל רינקון". המעבר מוקף בנופים של יערות צפופים, אגמים, הרי געש, נהרות, ומפלים, ועוברים בו בממוצע כ-4,500 איש ביום.
יחד עם מעבר ליברטדורס, זהו אחד הפשוטים שבמעברים בין ארגנטינה לצ'ילה, ואחד הבודדים עם כבישים סלולים באזור. כמו כן עקב מיקומו בגובה יחסית נמוך למעברים האחרים ברכס 1,305–1,314 מ' מעל פני הים, המעבר נותר פתוח גם כאשר מעברים אחרים נחסמים בעקבות אירועי מזג האוויר.
העיירות והערים העיקריות משני צידי המעבר הן אנטרה לאגוס ואוסורנו בצ'ילה, וויז'ה לה אנגוסטורה ובארילוצ'ה בארגנטינה. הגישה למעבר מהצד הצ'יליאני היא דרך כביש 215-CH, ומהצד הארגנטינאי הגישה היא דרך כביש RN- 231.
מעבר זאמורה על המפה
היסטוריה

ב-1974 נחתמה אמנה שמבטיחה הובלת סחורות צ'יליאניות בין המחוזות הצ'ילאנים לוס לאגוס ומגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה דרך מעבר זאמורה ודרך פטגוניה הארגנטינאית. מה שהפך את המעבר למשמעותי עבור המחוזות הדרומיים של צ'ילה.
המעבר נקרא על שם הקרדינל אנטוניו זאמורה שתיווך בין ארגנטינה לצ'ילה בעימות הביגל שהתרחש בין השנים 1978–1983 כשארגנטינה תכננה את מבצע סוברניה- חצייה דרך המעבר והשתלטות צבאית תחת פיקודו של לוסיאנו בנחמין מננדס על מחוז לוס לאגוס הצ'ילאני.
לפני ששונה שמו של המעבר הוא נקרא "מעבר פויאווה" על שם אגם פויאווה הסמוך בפי הצ'ילאנים ו"מעבר אל רינקון" בפי הארגנטינאים.
הערות שוליים

↑  Article Disputa con Chile por la reapertura del paso Samoré in the Argentine newspaper "La Nación on 4. August 2011, retrieved on 4. August 2011
נוף מהמעבר
מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′40″N 35°14′34″E﻿ / ﻿31.794496969415°N 35.242714362239°E﻿ / 31.794496969415; 35.242714362239
 shasha-center.huji.ac.il
  (למפת ירושלים מוגדלת) מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים(למפת ירושלים רגילה) מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים(למפת הרי ירושלים רגילה) מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים
 
מרכז שאשא למחקרים אסטרטגיים הוא מכון מחקר, הפועל במסגרת בית הספר ע"ש פדרמן למדיניות ציבורית וממשל, באוניברסיטה העברית בירושלים. לראשו התמנה אפרים הלוי, לשעבר ראש המוסד וראש המועצה לביטחון לאומי.
המרכז הוקם רשמית בשנת 2003, וייעודו ליזום בדיקות ומחקרים יישומים, הנוגעים לבעיות יסוד של המדינה - בראייה אסטרטגית ומדינית. המרכז משתף פעולה עם אוניברסיטאות ומכוני מחקר נוספים בישראל, בין היתר במחקר חדש, שנערך על ידי פרופ' אריה רטנר ראש המרכז לחקר פשיעה, משפט וחברה באוניברסיטת חיפה. במחקר זה נמצא שקיימת ירידה חדה באמון הציבור במערכת המשפט, והוא זכה לאזכורים רבים בעת פרסומו (ביולי 2007).
מצר פריס

| --- | --- |
מצר פריס (пр.Фриза) בפינה הימנית-עליונה של התמונה הגדולה (ברוסית) – האי אורופ מימין, ואילו האי איטורופ משמאל
מצר פריס (пр.Фриза) בפינה הימנית-עליונה של התמונה הגדולה (ברוסית) – האי אורופ מימין, ואילו האי איטורופ משמאל
 מידע כללי
 מיקום:  האיים הקוריליים
 מקשר:  ים אוחוצק לאוקיינוס השקט
 מפריד:  בין האיים איטורופ ואורופ
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך:  כ-30 ק"מ
 רוחב מזערי:  42 ק"מ
 עומק מרבי:  מעל ל-1,300 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  34.3‰-33.0‰
 נהר מזין:  Medvezhya, Osma, Zmeyka, Lada 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  45°31′23″N 149°10′10″E﻿ / ﻿45.52306°N 149.16944°E﻿ / 45.52306; 149.16944
  (למפת מחוז סחלין מוגדלת) יוז'נו-סחלינסק קורסקוב אוחה פורונייסק נוגליקי אלכסנדרובסק-סחלינסקי יוז'נו קורילסק  סוורו-קורילסק יפן קמ. ים אוחוצק האוקיינוס השקטמצר פריס(למפת מחוז סחלין רגילה) יוז'נו-סחלינסק קורסקוב אוחה פורונייסק נוגליקי אלכסנדרובסק-סחלינסקי יוז'נו קורילסק  סוורו-קורילסק יפן קמ. ים אוחוצק האוקיינוס השקטמצר פריס(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר פריס(למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר פריס
 
מצר פריס (ברוסית: Пролив Фриза‏ Proliv Friza) הוא מצר ים המפריד בין שני האיים הקוריליים איטורופ ואורופ ומחבר בין ים אוחוצק לאוקיינוס השקט. המצר נקרא על שם מגלה הארצות ההולנדי מארטן חריטס פריס (Maarten Gerritsz de Vries), האירופאי הראשון שתועד חוקר את האזור בשנת 1643.
בחוזה שימודה, שנחתם בין האימפריה הרוסית לאימפריה היפנית בשנת 1855, נקבע המצר כקו גבול בין שתי המדינות: האיים הקוריליים שמדרום לקו זה סופחו ליפן, ואילו אלה שמצפון לו סופחו לרוסיה, קו שנשמר עד לחוזה סנקט פטרבורג ב-1875.
במצר עובר קו מיאבה, קו גבול בוטני בין הצמחייה הסוב-ארקטית בצפון לצמחייה הממוזגת של מזרח אסיה בדרום. הקו הוגדר בידי מיסאו טטוואקי בשנת 1933 ונקרא על שם הבוטנאי קינגו מיאבה שחקר את צמחי האיים הקוריליים.
רוחבו של המצר 42 ק"מ.
ראו גם

מצר קרוזנשטרן
הערות שוליים

↑  Vadim Bakalin, Comments on the Geography of Liverworts in the Kuril Islands with a List of Additions to the Liverwort Flora of Kunashir and Iturup of the Southern Kurils, Biodiversity and Biogeography of the Kuril Islands and Sakhalin (2009) 3, 49-61.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצר פנמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר יבשה 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  פנמה פנמה
 קואורדינטות:  9°N 79°W﻿ / ﻿9°N 79°W﻿ / 9; -79
  (למפת פנמה מוגדלת) פנמה סיטי קולון דויד איי הפנינה תעלת פנמה קולומביה קוסטה ריקה  הים הקריבי האוקיינוס השקטמצר פנמה(למפת פנמה רגילה) פנמה סיטי קולון דויד איי הפנינה תעלת פנמה קולומביה קוסטה ריקה  הים הקריבי האוקיינוס השקטמצר פנמה
 
מצר פנמה
מצר פנמה הוא מצר יבשה שמפריד את הים הקריבי מהאוקיינוס השקט ומחבר את צפון אמריקה לדרומה. במצר נמצאת מדינת פנמה ובה תעלת פנמה שמחברת בין שני הימים.

המצר נוצר כשלושה מיליוני שנים לפני זמננו במהלך הפליוקן כתוצאה מתהליכים גאולוגיים שהגביהו את קרקעית הים עד לגובה שמעל פני הים. קיומו של המצר השפיע רבות על כדור הארץ. דוגמה להשפעתו על האקלים העולמי, היא יצירתו של זרם הגולף[דרוש מקור]. דוגמה להשפעתו על עולם החי היא ההחלפה האמריקנית הגדולה.
גאולוגיה

לפני התהוות המצר הפריד גוף מים גדול בין צפון אמריקה ודרום אמריקה, בו התערבו מי האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי. מתחת לפני השטח החל הלוח הפסיפי לנוע לכיוון הלוח הקריבי ונדחק תחתיו. הלחץ והחום שנגרמו בשל ההתנגשות יצרו הרי געש תת-ימיים שחלקם גדלו לגובה שמעל מפני הים ויצרו איים. במקביל, גם תנועת הלוחות הגביהה את קרקעית הים, איים נוספים נוצרו ואלו הקיימים גדלו. במהלך הזמן, כמות גדולה של משקעים נסחפה מצפון ודרום אמריקה אל בין האיים ומסביבם, עד שלאחר מיליוני שנים נוצר רצף יבשה.
ראו גם

היסטוריה של פנמה
מכירת ארץ מצרים לפרעה

מכירת ארץ מצרים לפרעה הוא סיפור המופיע בפרשת ויגש שבספר בראשית המתאר את מכירת ארץ מצרים מאנשי מצרים ליוסף כדי לקבל אוכל עקב הרעב כשהרווח הולך לפרעה.
רקע

יוסף נמכר לישמעלים על ידי אחיו שמכרו אותו למצרים.
בעקבות חלומות פרעה ופתרון יוסף, יוסף הציע לו לשמור תבואה בשנות השובע בשביל שנות הרעב, פרעה התפעל מהצעה, ומינה את יוסף למשנה למלך, והפקיד אותו על ביצוע משימת אגירת המזון. יוסף ביצע בהצלחה את המשימה ואגר אוצרות מזון רבים בשנות השובע, שאותם מכר לאחר מכן ליושבי מצרים בשנות הרעב.
המכירה

לאחר שתי שנות רעב נגמר לאנשי מצרים הכסף, אז נתנו ליוסף את המקנה, וכשגם זה נגמר הביאו את אדמת מצרים,
וַיִּ֨קֶן יוֹסֵ֜ף אֶת־כׇּל־אַדְמַ֤ת מִצְרַ֙יִם֙ לְפַרְעֹ֔ה כִּֽי־מָכְר֤וּ מִצְרַ֙יִם֙ אִ֣ישׁ שָׂדֵ֔הוּ כִּֽי־חָזַ֥ק עֲלֵהֶ֖ם הָרָעָ֑ב וַתְּהִ֥י הָאָ֖רֶץ לְפַרְעֹֽה׃
למעט את אדמת כוהני מצרים (כמרים, בלשון רש"י) שפרעה מחויב על פי החוקה המצרית לספק להם אוכל, קצבת לחם מסוימת כל יום.
רַ֛ק אַדְמַ֥ת הַכֹּהֲנִ֖ים לֹ֣א קָנָ֑ה כִּי֩ חֹ֨ק לַכֹּהֲנִ֜ים מֵאֵ֣ת פַּרְעֹ֗ה וְאָֽכְל֤וּ אֶת־חֻקָּם֙ אֲשֶׁ֨ר נָתַ֤ן לָהֶם֙ פַּרְעֹ֔ה עַל־כֵּ֕ן לֹ֥א מָכְר֖וּ אֶת־אַדְמָתָֽם׃
בעקבות המכירה חייב יוסף את אנשי מצרים לתת חומש מתבואת אדמתם לאוצרות פרעה כאריסים.
וְהָיָה֙ בַּתְּבוּאֹ֔ת וּנְתַתֶּ֥ם חֲמִישִׁ֖ית לְפַרְעֹ֑ה וְאַרְבַּ֣ע הַיָּדֹ֡ת יִהְיֶ֣ה לָכֶם֩ לְזֶ֨רַע הַשָּׂדֶ֧ה וּֽלְאׇכְלְכֶ֛ם וְלַאֲשֶׁ֥ר בְּבָתֵּיכֶ֖ם וְלֶאֱכֹ֥ל לְטַפְּכֶֽם׃
בזמן כתיבת המקרא אנשי מצרים עדיין שלמו חומש לפרעה.
וַיָּ֣שֶׂם אֹתָ֣הּ יוֹסֵ֡ף לְחֹק֩ עַד־הַיּ֨וֹם הַזֶּ֜ה עַל־אַדְמַ֥ת מִצְרַ֛יִם לְפַרְעֹ֖ה לַחֹ֑מֶשׁ רַ֞ק אַדְמַ֤ת הַכֹּֽהֲנִים֙ לְבַדָּ֔ם לֹ֥א הָיְתָ֖ה לְפַרְעֹֽה׃
הוכחת המכירה

בשביל להוכיח את המכירה יוסף העביר את אנשי מצרים מעיר לעיר והושיב אנשי עיר אחת בחברתה ולהפך, לזיכרון שאין להם עוד חלק בארץ.
וְאֶ֨ת־הָעָ֔ם הֶעֱבִ֥יר אֹת֖וֹ לֶעָרִ֑ים מִקְצֵ֥ה גְבוּל־מִצְרַ֖יִם וְעַד־קָצֵֽהוּ׃
בתלמוד בבלי מסכת חולין כתוב שיוסף עשה את זה כדי להסיר חרפה מאחיו, שלא יקראו להם גולים אפילו שגלו מארץ ישראל למצרים.
כיוצא בו (בראשית מז, כא) ואת העם העביר אותו לערים מאי נפקא מינה דלא ליקרו לאחיו גלוותא: