stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בולגריה במשחקים האולימפיים לנוער
השתתפות במשחקים > משחקי החורף

בולגריה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה אחת עשרה ספורטאים שהתחרו בשישה ענפי ספורט. המשלחת לא רשמה הישגים משמעותיים בענפים ביאתלון, גלישת שלג, לוז', סקי אלפיני, סקי למרחקים וקפיצות סקי. אולם גם לא הגיעה למקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה 12 ספורטאים שהתחרו בשישה ענפים. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה. המשלחת הגיעה להישג משמעותי בענף ההחלקה מהירה במסלול קצר עם זכייה במדליית ארד במירוץ 500 מטר לנערות. ספורטאי המשלחת לא רשמו הישגים גבוהים בענפים ביאתלון, גלישת שלג, לוז', סקי אלפיני. אולם, גם לא הגיעו למקומות האחרונים. המשלחת לא רשמה הישגים בענף הסקי למרחקים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
מדליות > מדליות לפי ענף

מובילה בענף
ראו גם

בולגריה במשחקים האולימפיים
בולגריה במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
מצלמת קולנוע

מגוון מצלמות אגפא 8 מ"מ
מצלמת בולקס 16 מ"מ
מצלמת קולנוע (מסרטה) היא מצלמה המצלמת תמונות רבות בזו אחר זו, במהירות, ליצירת סרט קולנוע.
רקע

קולנוע הוא אמצעי תקשורת, המעביר תמונות נעות וחיות שצולמו במצלמה, ועל כן מתיימר להיראות כ"אמת ומציאות", שבזכות הטכנולוגיה שלו הן מגיעות לקהל רב, בפריסה גאוגרפית וחברתית רחבה. הקולנוע מבוסס על שני מכשירים: מצלמת הקולנוע ומקרן הקולנוע. שניהם פרי פיתוח של אנשים מדיסציפלינות שונות, במשך המאה ה-19, תוך כדי שכלול טכניקות צילום סטילס ופנס הקסם. לדוגמה: באחד משלבי הביניים בין הצילום הנייח ופנס הקסם לקולנוע, צלמים, שרצו לתעד תנועה, צילמו רצפי תמונות נייחות של תנועה מסוימת (כמו סוס דוהר, אדם הולך, ציפור עפה), אחר כך הציגו אותן במהירות התנועה המצולמת, אחת אחרי השנייה, וקיבלו אפקט של תנועה. משנות ה-80 של המאה ה-19 ועד סופה חלה התקדמות רבה לקראת בניית ציוד לצילום והקרנה של "תמונות נעות". גורם קרדינלי לכך היה המצאת סרט הצילום המתמשך והגמיש (ג'ורג' איסטמן, 27 באוגוסט 1889), שאִפשר את יצירת הסרטים כפי שאנו מכירים אותם.
היסטוריה

למרות שמצלמות קולנוע הומצאו במהלך השנים על ידי אנשים שונים, מקובל לייחס את ההמצאה לתומאס אדיסון, שהמצאתו הייתה המשפיעה והידועה ביותר. מי שתרם את התרומה החשובה ביותר לתכנון ובניית המצלמה של אדיסון בפועל היה ויליאם לאורי קנדי-דיקסון (William Lauri Kenedy-Dixon), שיש המכנים אותו "הקולנוען הראשון". אדיסון רשם פטנטים על מצלמה (קינטוגרף Kinetograph) ומקרן (קינטוסקופּ Kinetoscope ) ב-24 באוגוסט 1891. הצגה ראשונה למוזמנים הייתה ב-20 במאי 1891. עבודתו של אדיסון מציינת את המעבר מהעידן הטרום-סינֶמטי (Pre-Cinema era) לעידן הסינֶמטי (Cinema era).
מבחינה טכנית, נתנה המצלמה של אדיסון תוצאות טובות, אך היא הייתה כבדה, מסורבלת ולא ניידת. דיקסון בנה סביבה אולפן מיוחד שכונה "מריה השחורה" (Black Maria), ואת האירועים המצולמים צריך היה להביא אל המצלמה. את מקרן הסרטים שלו בנה אדיסון בפורמט של "תיבת הצצה" (Peep Show) - קופסה מלבנית שהכילה את מנגנון ההקרנה והופעלה באמצעות מטבע או אסימון, כאשר הצופה ראה את הסרט דרך עדשת זכוכית בראש המכשיר. נתונים אלה הגבילו מאוד את הנושאים שאפשר היה לצלם: ריקוד, אגרוף, "איש חזק", קסמים, סצנות קומיות שונות וכיוצא בזה; וכמובן הגבילו גם את אורך הסרט.
שלא כאדיסון, חשבו ממציאים אחרים שהפוטנציאל המסחרי של הקולנוע נמצא בהצגות סרטים פומביות לקהל רחב, ולא בהצגה לאדם בודד. בשנת 1895 נרשמו כמה הצגות פומביות של ממציאים שונים, בארצות הברית ובאירופה, בהטלת הקרנת תמונת הסרט על בד, לקהל של קוני כרטיסים. הידועות שבהן: ב-1 בנובמבר 1895 הציגו האחים סקלאדנובסקי ( Skladanowsky) בברלין סרטים מתוצרתם, במשך 15 דקות, בליווי תזמורת. ההצגה הידועה ביותר, והמאוחרת מכולן, היא של האחים לומייר (Lumière), בפריז, ב-28 בדצמבר 1895, שבשל השפעתה הרבה נקבעה כ"יום ההולדת" של הקולנוע. המצלמה של האחים לומייר הייתה קלה במשקל, ניידת, נוחה לתפעול ורב-תכליתית (לצילום, הדפסה של פוזיטיב והקרנה). זה היה שלב חשוב שאִפשר את התפתחות הקולנוע כאמנות וכתעשייה.
מאז, שוכללו מצלמות הקולנוע (ואיתן מכשירי ההקרנה) בכיוון של יותר ניידות, התקנים שונים המשפרים את תפקוד המצלמה, פיתוח עדשות. עם הופעת הסרט המדבר (1925), נבנו גם מצלמות היכולות להקליט פס-קול על הנגטיב.
אופן העבודה

פעולת מצלמת הקולנוע מבוססת על מנגנון מכני, המונע ביד, בקפיץ או במנוע חשמלי, המעביר את סרט הצילום הנגטיבי מול העדשה, וקרני האור העוברות דרכה מטביעות עליו את התמונה. חשיפת הנגטיב לאור נעשית בסדרה של "תנועה (בלי חשיפה) – עצירה מול העדשה (חשיפה לאור) – תנועה (בלי חשיפה)" וכן הלאה. למעשה, מצלמת הקולנוע רושמת על סרט הצילום רצף של תמונות נייחות, בקצב מסוים, שהקרנתן באותו קצב יוצרת אשליה של תנועה. קצב הצילום ופורמט הנגטיב עברו גלגולים רבים, מתחילת פיתוח הציוד, דרך כניסת הסרט המדבר (שדרש קצב צילום של 24 פריימים (מסגרות) בשנייה) ובהמשך המצלמות הביתיות. סרט קולנוע נמדד בדרך כלל ב"רגל" (Foot), שבפורמט 35 מ"מ יש בו 16 מסגרות. בתולדות הקולנוע ידועים פורמטים שונים (Film Formats)‏: 3 מ"מ, 8 מ"מ (המשמש בעיקר לסרטי חובבים, ומתאים להקרנת הסרט בחדר ביתי), סופר-8 מ"מ, 9.5 מ"מ, 11 מ"מ, 13 מ"מ, 15 מ"מ, 16 מ"מ (המשמש לצילום סרטים תיעודיים או לסרטים דלי תקציב. בעבר, רוב צילומי החוץ לטלוויזיה בוצעו בפורמט זה), סופר-16 מ"מ, 17.5 מ"מ, 19 מ"מ, 21 מ"מ, 24 מ"מ, 26 מ"מ, 28 מ"מ, 38 מ"מ, 48 מ"מ, 50 מ"מ, 51 מ"מ, 54 מ"מ, 55 מ"מ, 56 מ"מ, 57 מ"מ, 60 מ"מ, 63 מ"מ, 63.5 מ"מ, 65 מ"מ, 68 מ"מ, 70 מ"מ (רוחב המשמש לסרטים המוקרנים על מסך ענק במיוחד, ובהם סצנות רבות משתתפים (כגון סצנות קרב) המצדיקות מסך כזה), 75 מ"מ, Vista Vision והידוע והנפוץ מכולם – 35 מ"מ - הרוחב המקובל לסרטי קולנוע המוקרנים בבתי קולנוע. רוחב זה מספק תמונה חדה גם בהקרנה על מסך גדול.
בשנת 2001, הסרט "מלחמת הכוכבים" של הבמאי ג'ורג' לוקאס צולם כולו על גבי מדיה מגנטית, ובכך תרם לכניסה של מדיה זו לתחום הקולנוע. כיום חלק נכבד מסרטי הקולנוע מצולמים במצלמות וידאו בטכנולוגיה אלקטרונית, ונשמרים על גבי דיסקים וסרטים מגנטיים. המצלמות הפופולריות הן RED ו-ALEXA.
צופים כי בשנים הבאות, כשמצלמות הווידאו יוכלו לצלם באותו עומק צבע וניגודיות גוון, יופסק השימוש במצלמות פילם. באוקטובר 2011, יצרניות מצלמות הפילם הגדולות לקולנוע הודיעו על הפסקת ייצור מצלמות מסוג זה.
ראו גם

אנימציה
לקריאה נוספת

Film History an international journal, volume 7, number 2 summer 1995
Million and One Nights, by Terry Ramsaye, pub. Simon & Schuster, 1986 edition.
Griffithiana, vol. 66/70
יד

ערך זה עוסק באבר בגוף האדם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 שיוך:  גפה חופשית עליונה 
 מיקום אנטומי:  גפה חופשית עליונה 
 אספקה עורקית:  עורק בית השחי 
 ניקוז ורידי:  וריד בית השחי 
 תיאור ב:  אנציקלופדיה של אוטו 
 
ידיים של ילדים
ידיים הן הגפיים העליונות הנמשכות מהכתפיים ועד קצות האצבעות. גפיים המכונים ידיים נמצאות במספר בעלי חיים, כגון פרימטים, אך בדרך כלל משמשת המילה "ידיים" ככינוי לגפיים העליונים של האדם.
הגפיים הקדמיים של בעלי ארבע רגליים משתתפים בהנעתם ממקום למקום, אך הידיים התפתחו להתמחויות אחרות על חשבון יכולת התנועה של האדם. עיקר תפקידן הוא בדיקה על ידי מישוש ותמרון של עצמים במרחב בעזרת אחיזה. הן משמשות להגשת מזון לפה, לטיפוח עצמי או הדדי, להפעלת כלים, כמכשיר תקשורת בין-אישית, לנשיאת חפצים וללחימה.
בבסיס היכולות המיוחדות של הידיים נמצאת האנטומיה שלהן, הכוללת עצמות רבות, מפרקים מורכבים לאורך היד, ומספר גדול של שרירים ויחידות תנועתיות, המצויים באמה ובכף היד, ומייצרים תנועות מגוונות ומדויקות. בנוסף לכך, החיבור של היד לכתף הוא בעל יכולת תנועה נרחבת שמאפשרת מרחב תמרון גדול לידיים. בקצה היד, מספר רב של מפרקים באצבעות ובכף היד מקנים אפשרויות רבות להנעת האצבעות והאגודל. יכולתו של האגודל לנוע בכיוון שונה מתנועת יתר האצבעות משפרת את האפשרות לאחוז בחפצים ולבצע עבודות עדינות כגון כתיבה. תכונה מיוחדת נוספת היא ריכוז הקולטנים התחושתיים בכפות הידיים ובאצבעות. קולטנים אלו ממוקמים שם בצפיפות גדולה יותר מכל מקום אחר בגוף, מלבד הלשון והשפתיים.
אנטומיה

יד
צידה הקדמי של היד הימנית
צידה האחורי של היד הימנית
היד מחולקת למספר אזורים אנטומיים עיקריים: חגורת הכתף, זרוע, מרפק, אמה, שורש כף יד, כף יד ואצבעות.
חגורת הכתף מרכיבה את החיבור בין הגו והיד. עצמות חגורת הכתף, עצם השכם ועצם הבריח, מופרקות עם השלד הצירי, בין עצמן ועם עצם הזרוע, בדרך רופפת יחסית, אך כזו המאפשרת טווחי תנועה נרחבים בשלושה מישורי תנועה. מרבית מסת השריר בפלג הגוף העליון מעורבת בהנעתה.
הזרוע נמצאת בין הכתף למרפק. היא מונעת על ידי חגורת הכתף ונשענת על עצם הזרוע כבסיסה הגרמי, שני מדוריה של הזרוע (הקדמי והאחורי) מכילים שרירים שעיקר תפקידם הוא הנעת המרפק.
המרפק הוא המפרק שבין הזרוע לאמה. התנועות המתאפשרות במרפק, כיפוף ויישור וכן סיבוב כלפי מטה וכלפי מעלה של האמה ושל כף היד, יכולות להיות מתוארות בתמצית ככאלו המאפשרות הגשת עצמים לקרבת הפנים לשם בדיקתם (בראייה, בטעימה או בהרחה), לשם אכילתם וכדומה.
האמה נמצאת בין המרפק לשורש כף היד. בבסיסה הגרמי שתי עצמות: הגומד והחישור. עצמות האמה יכולות לנוע זו מסביב לזו בזכות מפרקיהן ההדדיים ושרירי האמה המוקדשים לפעולה זו. יתר השרירים באמה אחראים על הנעת שורש כף היד ועל חלק גדול מתנועות האצבעות והאגודל.
שורש כף היד נמצא בין האמה לכף היד והוא מכיל קבוצת מפרקים הפועלים בצורה מתואמת. באזור מצומצם זה שוכנות שמונה עצמות קטנות המופרקות זו עם זו, עם עצמות האמה ועם עצמות המסרק של כף היד. שורש כף היד מאפשר את הנעת כף היד בשני מישורי תנועה: כיפוף ויישור וכן הרחקה וקירוב.
כף היד והאצבעות נמצאים בקצה היד. עצמותיהן הרבות הכוללות את חמש עצמות המסרק וארבעה-עשר הגלילים (שני גלילים באגודל ושלושה גלילים בכל אחת מהאצבעות האחרות) והמפרקים שביניהם מאפשרים מגוון גדול של מנחים שונים ותנועות, המשמשים לאחיזה בחפצים ולתמרונם. האצבעות אינן מכילות שרירים כלל, אך הן עשירות בחיבורים שונים של גידי שרירים רבים הנאחזים בחלקיהן השונים. מסת השריר העיקרית בכף היד נמצאת בבסיסי האגודל והזרת ומוקדשת לתנועתם המנוגדת (של האגודל במיוחד) המאפשרת אחיזה נוחה. החלקים הנרחבים ביותר בקליפת המוח התנועתית והתחושתית מחוברים לסיבי העצב המוציאים והמביאים של כף היד והאצבעות.
אנטומיה > עצבוב

היד מעוצבבת באופן כמעט בלעדי על ידי העצבים השונים היוצאים ממקלעת הזרוע. עצבי היד נעים לאורכה ובדרכם יוצאים מהם סעיפים שונים המעצבבים את שרירי היד ואת הרכיבים התחושתיים שבעור. העצבים העיקריים של היד הם:
עצב השריר והעור המעצבב את שרירי המדור הקדמי של הזרוע ואת העור הצידי של האמה
עצב התווך המעצבב את מרבית השרירים הכופפים שבאמה ואת השרירים והעור בחלקה הצידי של כף היד
עצב השחי המעצבב את השרירים הדלתא והעגול הקטן ואת עור חלקה הצידי של הזרוע
עצב החישור המעצבב את השרירים הפושטים בזרוע ובאמה ואת העור בחלקה האחורי של היד (מהזרוע ועד לכף היד)
עצב הגומד המעצבב חלק מהשרירים הכופפים באמה, את מרבית השרירים הקטנים בכף היד ואת העור התיכון של כף היד והאצבעות
אנטומיה > כלי דם

אספקת הדם של היד מגיעה מהעורק התת-בריחי היוצא ישירות מקשת אב העורקים (ליד השמאלית) או לאחר מעבר קצר בגזע הזרוע והראש (truncus brachiocephalicus, ליד הימנית). לאחר מספר הסתעפויות משניות של העורק התת-בריחי משתנה שמו לעורק בית השחי והוא עובר דרך בית השחי, עמוק יותר משריר החזה הקטן ונכנס לזרוע, שם משתנה שמו לעורק הזרוע. העורק ממשיך לאורך הזרוע עד הגיעו לגומץ המרפק, שם הוא מתפצל לעורק החישור ולעורק הגומד. שני אלו נעים לאורך חלקה הקדמי של האמה, בצדדים המיוחסים להם על פי שמם (עורק החישור בצידה של עצם החישור ועורק הגומד בצידה של עצם הגומד). עם מעברם של העורקים דרך שורש כף היד, הם מתפצלים ומתאחדים מחדש תוך יצירתן של שתי קשתות עורקים בכף היד: קשת כף היד העמוקה המורכבת בעיקר מחלקו הסופי של עורק החישור והקשת הכפית השטחית המורכבת בעיקר מחלקו הסופי של עורק הגומד.
מכל אורכם של העורקים הראשיים של היד, מסתעפים עורקים משניים המספקים דם מחומצן לכל רקמות היד. עורק הזרוע ועורק החישור משמשים פעמים רבות כאתרים לבדיקת דופק.
איסוף הדם החוזר מן היד נעשה דרך מערכת ורידים עמוקים ושטחיים. הוורידים העמוקים נעים בצמוד לעורקי היד ואילו השטחיים קרובים יותר לעור. בין הוורידים השטחיים יצוין וריד המרפק התיכון, המשמש פעמים רבות להוצאת דם ורידי (לתרומת דם או לבדיקת דם). ורידי היד מתנקזים בסופו של דבר אל וריד בית השחי הצמוד לעורק בית השחי.
הנוזל הלימפטי נאסף מהיד דרך מערכת נימים וצינורות הכוללת מספר ריכוזים של קשרירי לימפה ("בלוטות" לימפה), רובם באזור בית השחי.
עצבי היד
חתך לרוחב זרוע שמאל
כלי לימפה וקשרירים שטחיים ביד
מקלעת הזרוע (בצהוב) ועורק בית השחי (באדום) המשנה שמו לעורק הזרוע עם כניסתו לזרוע
עצבים וכלי דם בזרוע
עצבים וכלי דם באמה
קשתות העורקים בכף היד
שימושים > תקשורת בלתי מילולית

תנועות הידיים משמשות כאמצעי חשוב בתקשורת בין-אישית. הן יכולות להעביר מסרים בעצמן או להצטרף למחוות גוף ופנים. האפשרויות להפעלתן בתקשורת נעות ממחוות רחבות המשתמשות במלוא טווחי המפרקים הגדולים של היד, לדוגמה נפנוף לשלום ממרחק רב, ועד מחוות המשתמשות במפרקי אצבע אחת בלבד, לדוגמה סימון "לא" בעזרת האצבע המורה. בנוסף לסימונים חזותיים, מועברים מסרים בעזרת קולות שמפיקות הידיים, כגון מחיאת כפיים או אצבע צרידה ובעזרת מגע מכוון, כגון ליטוף אוהב או אצבע מאשימה הנתחבת בבית חזהו של הנמען. ידיים יכולות להעביר מסרים פשוטים וגם מסרים מורכבים כדי שפה שלמה.
מחוות תקשורתיות בעזרת הידיים משמשות בכל תחומי החיים: ברכות וקללות ביומיום, רמיזות והבעות חיבה ואהבה בין שותפים למערכות יחסים רומנטיות או בין המבקשים ליצור מערכות יחסים כאלו, לחיצות ידיים וקידות מסוגננות באירועים רשמיים, הצדעות בצבא, מחיאות כפיים במופעים תרבותיים ועוד.
שפת סימנים משמשת בעיקר חירשים וכבדי-שמיעה והיא הביטוי המורכב ביותר של תקשורת בעזרת הידיים. רכיביה מבוטאים בעזרת צורת כף-היד, תנועת כף-היד ומיקום כף-היד ביחס לגוף ומושלמים על ידי קצב התנועה והבעות הפנים. שפת סימנים היא שפה טבעית בעלת אוצר מילים עשיר ומערכת דקדוק משלה וניתן להביע בעזרתה רעיונות מופשטים ומורכבים.
ילדים מצביעים בכיתה לקבלת רשות הדיבור מהמורה
הנשיא ניקסון מסמן ניצחון
סימני ידיים מוסכמים להכוונת מסוק בנחיתתו
תרגום לשפת סימנים בעת מופע שירה
שימושים > קרב מגע

מטבע הדברים, ניתן להשתמש בידיים ככלי נשק. הרכב השרירים, המתאים להפעלת כוח רב במהירות (שרירי הידיים עשירים בסיבים מהירים), אזורים גרמיים תת-עוריים וציפורניים, טווחי פעולה המרוחקים ממרכז הגוף ועצם היות הידיים המכשיר הראשון במעלה של הגוף להשפעה על הסביבה, הן תכונות ההופכות את הידיים לכאלה המתאימות לשימוש ככלי נשק. טכניקות ידיים יכולות להיות התקפיות או הגנתיות.
שיטות לחימה בעזרת הידיים, מהן ספורטיביות או בעלות אופי דתי הונצחו כבר לפני שלושת אלפים וחמש מאות שנים. בשנות האלפיים, משתמשים בידיים אמני לחימה (למשל בקראטה שפירושו המילולי הוא למעשה 'יד ריקה'), ספורטאים ואנשים הקשורים למערכות ביטחון ואבטחה. היתרון בשימוש בידיים על פני כלי נשק הוא הימנעות מהצורך בנשיאת כלי הנשק או בהסלקתו, שחרור מהתלות בתפקודו התקין של כלי הנשק ומניעת הסיכון שבנפילת כלי הנשק לידי היריב.
ניצול אזורים גרמיים תת-עוריים בידיים כגון אלו שבקצות האצבעות, שבראשי עצמות המסרק (במנח של כף יד מאוגרפת), שבצד כף היד הגומדי (במנח כף יד פתוחה) או שבמרפק, מאפשר העברת תנע ללא ריכוך לגופו של היריב. התנע יכול להגיע מתנועת היד בלבד או מתנועת הגוף כולו. העברת תנועת הגוף כולו דרך המבנה הגרמי של הידיים מאפשרת שימוש בכוחם של חלק גדול מהשרירים בגוף, וריכוז מעבר התנע דרך שטח מגע קטן עלול לגרום נזק לרקמות רכות וקשות ביריב.
מעבר לכוח גס, משתמשים אמני לחימה בידיהם לביצוע טכניקות שונות שבכוחן לחנוק את היריב, לפגוע בשלמות מפרקיו או לפגוע בשלמות רקמותיו על ידי מעיכתן או תלישתן. עם הידיים אפשר לאחוז ביריב ולהגביל את תנועתו, להכניעו או לתמרן את תנועתו (למשל הפלת היריב).
אמן לחימה מדגים טכניקה ידנית לישום כוח מרוכז
אזורי תורפה בגוף מתוך מדריך צבאי אמריקאי לקרב מגע
אגרוף ספורטיבי
ראו גם

אמבידקסטריות
לקריאה נוספת

Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd. Baltimore, Williams & Wilkins, 501-635, 1992. ISBN 068306133X
הערות שוליים

↑  Moore, 1992. כל פרק האנטומיה בערך נשען על מקור זה.
↑  ראו למשל במאמרו של Plummer מ־2004.
↑  Napier, 1956. ראו הרחבה במסגרת או עיינו במאמר המופיע ברשימת המקורות (נדרשת הרשמה מוקדמת ללא תשלום).
↑  לעומת זאת, יאנג הציע להתייחס לאחיזות כמותאמות להשלכת אבנים ולשימוש באלות ולמיומנויות אלו כגורמים המשפיעים על התפתחות כפות הידיים. Young, 2003.
↑  Plummer, 2004
| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- | --- | --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים  • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |  |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |  |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |  |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |  |
פורטל גוף האדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294818505171  GND: 4002931-1  LCCN: sh85007224 
עצמות היד
אחיזת אגרוף של כף היד - שימוש בכל האצבעות
אחיזת פינצטה - שימוש של האצבע המורה והאגודל בלבד.
אנדוסקופ המשמש בניתוח זעיר-פולשני. מכשירי ניתוח זעיר-פולשני מתרגמים את תנועות הידיים והאצבעות של המנתח, לתנועות זעירות ומדויקות של קצוות המכשירים בתוך הגוף, במטרה לבצע הליכים ניתוחיים עדינים ולצפות בהם.
שושנה והזקנים – ארטמיזיה ג'נטילסקי – 1610
יצירת קשר באמצעות הידיים
"ילדים מתאגרפים". פרסקו מההתרבות המינואית
ספורט נכים

ספורטאית קטועת רגל קופצת לרוחק עם תותב המותאם לריצה.
קט-רגל לנכים קשים המשתמשים בכיסאות גלגלים ממונעים
הספורטאי הישראלי עדי דויטש רץ בריצה למען החטופים לעזה במלחמת חרבות ברזל בספורטק נשר
ספורט נכים הוא פעילות בענפי הספורט השונים, הנערכת בהשתתפות אנשים עם מוגבלויות שונות, תוך התאמות המאפשרות את השתתפותם בענפי ומקצועות ספורט מגוונים תוך הקפדה על הנגשות רלוונטיות. ההתאמות מתבטאות בשינוי חוקי המשחקים כך שיכילו שחקנים עם יכולות מגוונות, שמירה על הוגנות (יצירת קטגוריות על פי חומרת הנכות) ושימוש באביזרי שיקום וניידות כמו ריצה עם רגלים תותבות ושימוש בכיסאות גלגלים שעוצבו לענף ספורט ספציפי.
לפעילות גופנית תרומה רבה לכל פרט, אבל יותר מכל היא תורמת לבעלי נכויות שונות המגבילות את תפקודם היום יומי בכל תחומי החיים. השתתפות בתנועה, בפעילות גופנית ובספורט תורמת לשיפור בריאותם הנפשית והפיזית של אוכלוסיות אלו. ישנן תרומות פיזיות-גופניות רבות כגון: פיתוח שרירים, התנסות תנועתית שמסייעת להורדת מתח השרירים, שיפור תגובות שווי המשקל, שיפור הבקרה היציבתית באזור המותני, סיבולת לב-ריאה, שיפור ביציבות של הראש והצוואר ועוד. השתתפות והתנסות בפעילות פיזית מעמידה בפניהם אתגרים קוגניטיביים, פיזיים, נפשיים וחברתיים ותורמת למסוגלותם הנפשית. ספורט מסייע לנכים להתגבר על חוסר האונים הגופני והוא אף גורם בעל ערך פסיכולוגי רב שביכולתו לרומם את רוחם של הנפגעים, למנוע את התדרדרותם הנפשית ולהביא לידי השתלבותם מחדש בחברה.
מחקרים מצביעים על התרומה והחשיבות של העיסוק בספורט בכלל ובספורט תחרותי בפרט לאוכלוסיות עם נכויות שונות בהיבטים בריאותיים.
גופנית – שיפור ביכולת הגופנית מורידה את הסיכון למחלות לב וכלי דם, מונעת השמנה, מורידה כולסטרול ושומנים בדם, כמו כן גם משפרת מדדים ומחזקת את שרירי הגוף, דבר שמשפר את התפקוד היום-יומי.
נפשית – שיפור הביטחון העצמי והדימוי העצמי בעזרת הצבת מטרות והשגתן, שבירת שיאים והתקדמות אישית ומנטלית.
בנוסף, האדם עם המוגבלות מקבל חינוך שנותן לו מוטיבציה וכוח להמשיך להילחם ולהצליח. תופעות אלה עוזרות לספורטאי הנכה בכך שהן הופכות אותו לאדם אופטימי יותר, שמח יותר ומעצימות את התכונות החיוביות הטמונות בו, כגון ביטחון עצמי, מסוגלות, אומץ ועוד.
מניעת יתרון לנכים קלים בתחרות מול נכים קשים נעשית באמצעות קיום אירועים נפרדים בהתאם לדירוג רמת המוגבלות של הספורטאים (בדומה לקטגוריות המשקל בתחרויות אגרוף וג'ודו). שיטת הדירוג בספורט נכים נקראת קלאסיפיקציה. ככל שהקלאס של האדם נמוך יותר, כך הוא פחות עצמאי והנכות שלו יותר קשה. בתחרויות נכים, המקצים נערכים לפי הקלאס, לדוגמה יהיה מקצה לנכים בעלי קלאס 8 (S הוא הסימון לקלאס).
ישנם מספר סוגי ספורט הנכללים בהגדרה זו: ספורט עממי, ספורט שיקומי וספורט הישגי.
שיאו של ספורט הנכים הוא ספורט פאראלימפי, שנערך במסגרת המשחקים הפאראלימפיים, המתקיימים מיד לאחר האולימפיאדה הרגילה.
היסטוריה

ספורט עבור אנשים בעלי מוגבלויות מתחלק על פי רוב לארבע קבוצות מוּגבלות:
חירשים - בשנת 1924 אורגנה לראשונה באופן תחרות בינלאומית לספורטאים חירשים. היוזמה התקיימה על ידי הוועד הבינלאומי לספורט לחירשים, וזו היוותה את הבסיס לתחרויות ארבע-שנתיות המוכרות כיום בשם אולימפיאדת החירשים. משנת 1949 מתקיימת גם אולימפיאדת חורף לחירשים.
אנשים עם מוגבלות פיזית - הספורט לקבוצה זו התפתח תחילה כמסגרת שיקומית. בשנת 1911 מתקיים לראשונה אירוע ספורט מאורגן בו משתתפים נכים. אולם התחום אינו צובר תאוצה בשלב זה. קפיצת המדרגה בהיקף של הספורט מתחילה רק לאחר מלחמת העולם השנייה גדל מספר הנכים באופן משמעותי וספורט נכים הוכנס כחלק אינטגרלי בשיקומם של נכים, הן כעיסוק פנאי והן כספורט הישגי. סר לודוויג גוטמן הגה ויזם את קיומם של משחקי סטוק מנדוויל, שהחלו להתקיים בשטחי בית החולים בסטוק מנדוויל. בשנת 1948 יזם גוטמן קיום תחרות ספורט בכיסאות גלגלים במסגרת בלתי פורמלית במהלך אולימפיאדת לונדון. משחקים סטוק מנדוויל המשיכו להתקיים כתחרות שנתית קבועה ומשנת 1960 נקראים המשחקים אחת לארבע שנים בשם המשחקים הפאראלימפיים. משחקי האולימפיאדה מנוהלים באופן נפרד ומתקיימים בהנהגת הוועד הפאראלימפי הבינלאומי.
אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית - בשנת 1962 החלה יוניס שרייבר (אחות הנשיא האמריקני ג'ון קנדי ואחותם הלוקה בשכלה רוזמרי) לקיים מחנות קיץ עבור אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. אלו התפתחו במהלך שנות השישים ובשנת 1968 החלה להתקיים האולימפיאדה המיוחדת. תחרות זו התקיימה אחת לשנתיים ומשנת 1975 מתקיימת אחת לארבע שנים. בשנת 1988 הכיר בה באופן רשמי הוועד האולימפי הבינלאומי ולמשך תקופה אף הותרה התחרותם של מתחרי האולימפיאדה המיוחדת במשחקים הפאראלימפיים.
עיוורים - קיימים ענפי ספורט ייחודיים לאנשים עם לקויות ראייה ועיוורון, כדוגמת רכיבה על אופני טנדם (כאשר הקפטן היושב מקדימה אדם רואה ומאחוריו רוכב עם לקות ראייה או עיוורון) או משחק הכדורשער. במשחק זה, שחקנים בעלי שרידי ראייה מכסים את עיניהם במשקפות מיוחדות על מנת לייצר מצב בו כל השחקנים על המגרש עיוורים לחלוטין, הכדור הייחודי מצויד בפעמון המשמיע קול בזמן הגלגול והשחקנים משתמשים בחוש השמיעה שלהם על מנת להתכוונן אליו. בישראל נבחרת אולימפית בענף ספורט זה.
ציוד

ספורט נכים דורש הרבה פעמים ציוד טכנולוגיה מסייעת ייעודי לענף הספציפי, כגון מגלשי סקי לקיטע, רגל תותבת המותאמת לריצה, כיסא גלגלים המותאם לכדורסל או כיסא גלגלים המותאם לטניס. גם אם חלק מהציוד הזה דומה לציוד שהספורטאי נזקק לו בחיי היומיום, הוא לא יכול להשתמש בציוד זה עבור חיי היומיום (כיסא גלגלים המותאם למרוצים אינו מאפשר, לדוגמה, תפקוד סביר בבית או במשרד).
מחירם של כיסאות גלגלים ותותבות לחיי היומיום הוא יקר מאוד. מחירם של פרטי ציוד המותאמים לענף ספורט ספציפי, עשוי להיות יקר עוד יותר בשל הכמות הקטנה המיוצרת מהם. מעבר לזאת, ציוד ספורט נכים אינו ממומן לרוב על ידי הביטוח הלאומי או ביטוח בריאות.
ענפי ספורט נכים שאינם דורשים ציוד מיוחד, או לפחות לא ציוד יקר, הם, למשל, כדורשער וכדורעף נכים, שמשוחקים בישיבה על הרצפה או ענפי ספורט הקשורים בקליעה למטרה, שניתנים להשתתפות בכיסאות גלגלים רגילים.
בדיקת רמת הכושר של הספורטאים הנכים:
בדיקת רמת הכושר של הספורטאים הנכים נעשית באמצעות מכשיר הארגומטר גלילים. מכשיר זה בודק את רמת הכושר הגופני של אנשים שנפגעו בגפיים התחתונות והוא נעשה בפרקי זמן קצרים ובעוצמה גבוהה.