stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המחאת תביעה בנזיקין
מבט ביקורתי - בחינת הנושא בעיני גישת המשפט וכלכלה > מהו הרווח במצב של שוק המאפשר סחר בתביעות?

הנחת היסוד היא שפעמים רבות לתביעה יהיה ערך גדול יותר למשקיע מאשר לתובע המקורי (תורת הערך). לכן, תובע שבמצב כיום היה נוטש את תביעתו משיקולים שונים של מחיר וסיכון, יעדיף למכור את תביעתו למשקיע, או לחלופין למכור מניות מהתביעה כדי לממנה.
מתוך הנחת ייסוד זו מגיעה המסקנה כי השוני בתפיסתו של ערך התביעה יוצר הזדמנות עסקית שמביאה תועלת לשני הצדדים.
ההבדלים בהערכת התביעה נובעים מכמה גורמים עיקריים:
יכולת ומוכנות לשאת בסיכון:
צד עשיר יותר יפגע פחות משום שהערך העומד בסיכון להפסד מהווה אחוז קטן בהרבה מעושרו בהשוואה לאותו חלק מתוך עושרו של הצד המקורי.
יש שוני בפיזור הסיכון- צד שבבעלותו מספר רב של תביעות בעלות סיכון יכול לשאת טוב יותר את ההפסד של תביעה ספציפית ("חוק המספרים הגדולים") בדומה לעיקרון שמהווה את הבסיס לאסטרטגיה של חברות הביטוח השונות.
מקסום הרווח:
נפגע מעוולה נזיקית מונחה פעמים רבות על ידי רגשות נקמנות אשר מערפלים את יכולתו לקבל החלטות רציונליות, ולא תמיד הוא יבחר בפתרון התועלתני ביותר (לדוגמה, יעדיף לעמוד בדוכן העדים במשפט ולהפסיד מאשר להגיע להסדר פשרה הוגן). 
נמחה בלתי קשור מונע ממניעים כלכליים ויש לצפות כי החלטותיו יהיו רציונליות כך שימקסמו את הרווח.
רווח משני משוק חופשי של המחאת תביעות נובע מצמצום השימוש באסטרטגיות מיקוח בלתי יעילות, שמכשילות את הניסיונות להגיע להסדר ודוחפות את הצדדים להליכי ליטיגציה בעלי תועלת פחותה.
צד תובע מקורי (ופעמים רבות אדם מן השורה) יתקשה בדרך כלל לשכנע את הנתבע שיש לקחת את איומיו לפנות להליכי ליטיגציה ברצינות, אלא אם כן התובע יוציא סכומים משמעותיים עד אשר חלק גדול מרווחי הסדר אפשרי יבוזבזו. לעומת זאת, צד נתבע לא יפקפק באיומיו של תובע חזק (הצד הקונה) ולכן ימהר להציע הסכם פשרה, אשר יחסוך משני הצדדים את ההוצאות המשפטיות.
בין התובע לנתבע קיים מונופול דו-צדדי, בכך שהנתבע הוא ה"קונה" המעוניין היחיד בתביעת התובע, ושני הצדדים מתמקחים ביניהם על מחיר העסקה. מונופול זה מוביל לכך שהצעות מחיר נמוכות מדי (על ידי הנתבע ה"קונה") או גבוהות מדי (על ידי התובע "המוכר") גורמות לקיפאון במשא ומתן ובאיומי ליטיגציה, שממומשים לעיתים קרובות. סחר בהמחאת תביעות ישבור את המונופול הדו-צדדי, ויפחית מצבי קיפאון במשא ומתן, זאת משום שיהיו הצעות מחיר נוספות וצדדים שאיומי הליטיגציה דווקא משרתים את האינטרסים שלהם.
מבט ביקורתי - בחינת הנושא בעיני גישת המשפט וכלכלה > בחינה מעשית- דגם אפשרי לחברה העוסקת בסחר תביעות

לאחר שהובאו הצדקות לכך שכוחות השוק יהיו מעוניינים לפתח סחר בתביעות, השלב הבא הוא לבחון מעשית כיצד סחר כזה יכול להתקיים. Dobner מציג במאמרו ניתוח של חברה היפותטית מניו ג'רזי - "צ'מפרקו" שמה (Champerco), המעוניינת להשקיע בסחר תביעות. החברה מחולקת ל-3 מחלקות: מחלקת השגת/רכישת התביעה, מחלקת ליטיגציה ושירותי השקעה.
מבט ביקורתי - בחינת הנושא בעיני גישת המשפט וכלכלה > בחינה מעשית- דגם אפשרי לחברה העוסקת בסחר תביעות > רכישת התביעה

המחלקה בוחנת את התביעה מבחינת עובדותיה, חישובי סיכון מול רווח פוטנציאלי, ואם התובע מיוצג על ידי עו"ד- מנהלת משא ומתן עם עורך הדין. בתום ההערכה, החברה תציע לתובע אחת מ-3 אפשרויות: העברה מלאה של זכות התביעה, העברה חלקית של הזכות, או הלוואה.
באפשרות של העברה מלאה של זכות התביעה, החברה תשלם לתובע במזומן או באמצעות הבטחת אחוזים בליטיגציה העתידית, או שילוב בין השניים. במידה ועדיין נדרש שיתוף פעולה סביר מהתובע (כגון עדותו), תוודא החברה על ידי בחירת אמצעי התשלום כי לתובע עניין בתוצאת התביעה. מכיוון שישנה העברה מלאה, אין יחסי עו"ד-לקוח בין התובע לחברה.
אופציה שנייה היא העברה חלקית של הזכות. במקרה כזה, התובע מוכר לחברה מניות בתשואות ההתדיינות. החברה בתמורה משלמת במזומן ו/או הסכם לנשיאה בהוצאות ההתדיינות. במקרה כזה התובע נשאר בשליטה מלאה על ההליכים, ומנגד מקבל את האפשרות לממנם.
אפשרות שלישית היא הלוואה- "צ'מפרקו" מלווה לתובע כספים, ותקבלם בחזרה רק במידה והתביעה מצליחה. ריבית ההלוואה תהיה באופן טבעי גבוהה מאוד בגלל הסיכון, ובכל מקרה יש להניח שהלוואה כזו תתרחש רק בתביעות בעלות סיכון קטן יחסית להפסד.
מבט ביקורתי - בחינת הנושא בעיני גישת המשפט וכלכלה > בחינה מעשית- דגם אפשרי לחברה העוסקת בסחר תביעות > מחלקת ליטיגציה

מחלקה זו תעסוק הן בסיוע לאומדן ערך התביעה, והן בכל היבטי הליטיגציה, התלויים בסוג הטיפול שנבחר (רכישה מלאה/חלקית או הלוואה)- בין כעורכי דין של התובע לכל דבר ועניין, סיוע לעורך-הדין המקורי, מציאת עורך-דין חיצוני, או במקרה של הלוואה- הצמדת ריבית התואמת את מידת הסיכון.
מבט ביקורתי - בחינת הנושא בעיני גישת המשפט וכלכלה > בחינה מעשית- דגם אפשרי לחברה העוסקת בסחר תביעות > מחלקת שירותי השקעות

מחלקה שעוסקת בעסקאות עם משקיעי חוץ להשקעה בתביעות- בין אם השקעה ישירה בתביעה מסוימת (כך שהרווח האפשרי גבוה אבל פיזור הסיכון מאוד נמוך), או בהשקעה במניות של "צ'מפרקו".
המודל שמציג Dobner במאמרו מתייחס למצב המשפטי כפי שהוא בארצות הברית, ולכן חברת "צ'מפרקו" פועלת מתוך מדינת ניו ג'רזי (שם אין איסור על המחאת תביעות), ועל ידי שימוש בדיני החוזים האמריקאיים סוחרת בתביעות מכל רחבי ארצות הברית.
בישראל המצב כיום אינו מאפשר פעילות של חברה כדוגמת זו, אך בהחלט תהיה אפשרות לקיום מודל כזה עם קבלת הקודיפיקציה והתפתחות הסחר בתביעות בישראל.
חדשנות

חדשנות היא יצירת ערך מוסף באמצעות פתרונות לצרכים גלויים, או באמצעות יצירת פתרונות לצרכים סמויים.
החדשנות היא מאפיין מרכזי של רוב העבודות היצירתיות.
פתרונות אלה מושגים על ידי פיתוח או שימוש במוצרים, תהליכים, סיעורי מוחות, שירותים או טכנולוגיות יעילים יותר מבעבר או על ידי רעיונות בשלים שמתאימים לשווקים, מדינות, או חברות שמוכנות ומעוניינות לקלוט אותם.
חדשנות שונה מהמצאה, בכך שחדשנות מתייחסת לשימוש בשיטה או ברעיון טובים יותר, בעוד שהמצאה מתייחסת לתהליך ולאופן היצירה של השיטה או הרעיון. חדשנות שונה גם משיפור, בכך שהיא עוסקת במשהו שנעשה מהותית באופן שונה ולא בעשיית אותם הדברים בצורה טובה יותר. למרות שחדשנות הכרחית לפעולה יצירתית היא לא מספיקה, שכן התוצרים היצירתיים הם לא רק חדשים אלא גם מותאמים למצב שעבורו הם נוצרו.
כיום, נהוג להבחין בין חדשנות תוספתית (אינקרמנטלית) לחדשנות פורצת דרך או חדשנות משבשת (disruptive innovation). בעוד שהראשונה מתייחסת ליעול וליצירת מענים חדשים מתוך הידע הקיים, האחרונה, מייצרת קטגוריות חדשות אשר משנות את הסביבה העסקית ובכללותה, ומייצרת לפיכך צרכים חדשים ודרכי פעולה חדשות להתמודדות עמם.
גת ולוין (2023) מותחים ביקורת על הגישה הרווחת המתייחסת לחדשנות כאל רתימה של טכנולוגיה עילית לפתרון בעיות לתועלת האנושות כולה ומזהים אותה כ"חדשנות וירטואוזית" - שכן היא נתפסת בצורה שגויה כמעלה (virtue) בעלת איכויות נורמטיביות חיוביות, וכרוכה ב"מיתוס הגאון" הווירטואוז המצעיד את האנושות במסע הקדמה. השניים ממחישים כיצד חדשנות איננה בהכרח טכנולוגית וניתן לזהות אותה בתעשיות ובמוקדי ידע ומיומנויות שונים (מסחר וכלכלה, ספורט, ספרות ועוד), ולכן מהותה של החדשנות איננה בשימוש בטכנולוגיה, אלא הפעלה של עוצמה פוליטית בסביבה של תחרות וחוסר ודאות, בהגדרה אותה הם מכנים "חדשנות ריאליסטית":
עוצמה זו תובעת מהשחקנים במערכת להתאים את עצמם לחידוש של השחקן החדשן ולהכיר בו כמוביל. אנו טוענים כי החדשן הוא זה שמחקים אותו, ואילו הוא לא נאלץ לחקות אחרים כדי לשרוד בסביבה תחרותית. בהמשך ננסה להבין מהם המנגנונים שבעזרתם מתבצעת הקצאה של עוצמה על ידי חדשנות, ונדגיש כי אין מדובר בהכרח במאבק על תוכן, אלא על הכרה, מעמד ותזמון: לשחקן החדשן ניתנת בכורה בהכתבה של נורמות, בכתיבה של קודקסים ובהובלה של ציפיות, המעניקים לו יתרון תחרותי וחופש מהצורך להיגרר אחרי שחקנים אחרים.
ראו גם

מקוריות
חדשנות משבשת
חדשנות תוספתית
רשות החדשנות
חדשנות ארגונית
הערות שוליים

1 2  Chakravarty, A. (2010). The creative brain–Revisiting concepts. Medical hypotheses, 74(3), 606-612.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4027089-0  NKC: ph121118
ורטבורג 311

| --- | --- |

Wartburg 311
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  "Wartburg 312"  "Wartburg 313 Sport"
 יצרן:  Automobilwerk Eisenach (אנ') (שם מלא: "VEB Automobilwerk Eisenach (AWE)")
 שנות ייצור:  1956–1965
 יחידות שיוצרו:  288,535
 הרכבה:  מזרח גרמניה מזרח גרמניה
 מודל קודם:  IFA F9 
 מודל אחריו:  ורטבורג 353
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,300 מ"מ
 רוחב:  1,570 מ"מ
 גובה:  1,450 מ"מ
 משקל:  920-1,050 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, בטור, מנוע שתי פעימות, 900 סמ"ק המפיק 37 כ"ס ב-4,000 סל"ד  3 צילינדרים, בטור, מנוע שתי פעימות, 992 סמ"ק המפיק 45 כ"ס ב-4,250 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (1956-1962)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (1962-1965)
 מהירות מרבית:  115 קמ"ש (מנוע 900 סמ"ק דגם סדאן)  100 קמ"ש (מנוע 900 סמ"ק דגם טנדר)  140 קמ"ש (מנוע 900 סמ"ק דגם ספורט)  125 קמ"ש (מנוע 992 סמ"ק דגם סדאן)
 צריכת דלק:  9.5-9.8 ליטר ל-100 ק"מ
 מעצב:  Hans Fleischer
 
ורטבורג 311 (בגרמנית: Wartburg 311) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב המזרח גרמנית Automobilwerk Eisenach (אנ') (שם מלא: "VEB Automobilwerk Eisenach AW") אשר יוצרה בין השנים 1956–1965.
יוצרו 288,535 יחידות.
תצורות

4 דלתות - סדאן.
3 דלתות - סטיישן
5 דלתות - סטיישן.
2 דלתות - טנדר
2 דלתות - קופה
2 דלתות - רודסטר
2 דלתות - קבריולה
4 דלתות - קבריולה
4 דלתות - קבריולה (דגם "Kübel") - ניידת משטרה אשר הייתה בשרות משטרת מזרח גרמניה.
תצורות > דגמים

"Standard Limousine" -  סדאן 4 דלתות.
"Luxus-Limousine" - סדאן מהודרת - 4 דלתות.
"Cabriolet two-door" - קבריולה, 2 דלתות (יוצר ממרץ 1956).
"Coupé 2-door" - קופה, 2 דלתות.
"Kübelwagen (Police off-road)" - יוצרו 891 יחידות בין השנים 1959-1964.
"Camping-Limousine" - סטיישן, 5 דלתות.
"(Limousine (RHD" - סדאן 4 דלתות.
"pickup two-door" - טנדר 2 דלתות (יוצר ממרץ 1956).
"Schiebedach-Limousine" - סדאן 4 דלתות עם חלון גג.
"Luxus-Limousine" - סדאן 4 דלתות מהודר עם חלון גג מחליק.
"(Kombi (station wagon" - סטיישן 3 דלתות (יוצר ממרץ 1956).
"Hardtop Coupé (HT)" - קופה 2 דלתות.
"Sportwagen" - רודסטר 2 דלתות, 2 מושבים, קבריולה (יוצר מאביב 1957).
תמונות

"ורטבורג 311" - סדאן, 4 דלתות
"ורטבורג 311" - סדאן, 4 דלתות
"ורטבורג 312" - סדאן, 4 דלתות
"ורטבורג 311" - סדאן, 4 דלתות
"ורטבורג 311" - סדאן, 4 דלתות, דגם מהודר עם חלון גג
"ורטבורג 311" - קופה
"ורטבורג 311" - קופה
"ורטבורג 311" - רודסטר
"ורטבורג 311" - רודסטר
"ורטבורג 311" - קבריולט דגם "313/1 Sportwagen"
"ורטבורג 311" - קבריולט
"ורטבורג 311" - קבריולט
"ורטבורג 311" - רודסטר - מבט לתא הנהג
"ורטבורג 311" - דגם "Kübel", קבריולט, 4 דלתות  - ניידת משטרה
"ורטבורג 311" -  סטיישן, 5 דלתות
"ורטבורג 311" -  סטיישן, 5 דלתות
"ורטבורג 311" -  סטיישן, 3 דלתות
"ורטבורג 311" - טנדר
"ורטבורג 311" - טנדר
"ורטבורג 311" - טנדר
"ורטבורג 311" - טנדר
ראו גם

ורטבורג 1.3
ורטבורג 353
לקריאה נוספת

דגמי "ורטבורג 311" - תמונות
הערות שוליים

↑  "ורטבורג 311" die-besten.de/wartburg/homepage800x600
↑  Personen-kraftwagen sozialistischer länder, Dünnebier. Kittler ISBN 3-344-00382-8
↑  Vergaserprobleme beim Zweitaktmotor, 2) AWE 311 Wartburg. In: Kraftfahrzeugtechnik 4/1958, S. 128–133
↑  דגמי "ורטבורג 311" informatik.uni-leipzig.de/~pantec/galleria
↑  "ורטבורג 311" - סטיישן, 5 דלתות, שנת 1957 lanemotormuseum.org/collection/cars/item/wartburg-1000-1957
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4826360-6
חרונימו לואיס דה קאבררה

חֲרוֹנִימוֹ לוּאִיס דֶּה קָבְרְרָה (בספרדית: Jerónimo Luis de Cabrera; ‏1528–1574) היה קונקיסטאדור ספרדי, מושל קולוניאלי ששלט על צפון מערב ארגנטינה. מייסד העיר קורדובה.
חייו ותקופתו

קאבררה נולד בסביליה שבספרד. הוא ואחיו הגדול, פדרו, היגרו למלכות המשנה של פרו ב-1538, ובעקבות התגייסותו לצבא הספרדי, חרונימו הגיע לדרגת סמל והוצב במרכז העצבים הקולוניאלי של קוסקו ב-1549. הוא הוביל מסעות צבאיים רבים בשנים שלאחר מכן, בהם בעיקר דיכוי המרידות באיקה ובנסקה ובעקבות משרה בעיר הבירה, לימה, התמנה ב-1571 להיות הקורגידור של פוטוסי.
לקראת סוף 1571, קאבררה יועד להיות אדלנטאדו (תואר צבאי של קונקיסטאדורים ספרדים), לצורך חקירת דרכים לא נודעות מדרום לפוטוסי. המינוי בא בעקבות פגישתו עם מושל פרובינציית טוקומאן, אשר כיסתה את רוב מה שבעתיד יהיה צפון-מערב ארגנטינה. הוא הציב את משרדו בסנטיאגו דל אסטרו, ארגן משלחת של 100 חיילים ו-40 קרונות אספקה במהלך 1572, ועזב לכיוון דרום עם כוונה לייצר אחיזה אסטרטגית. היישוב הראשוני, קיסקיסאקטה (Quisquisacate), הוקם ב-24 ביוני 1573 ונכשל. ב-6 ביולי, המשלחת בחרה במיקום על גדות נהר הסוקיה (Suquía) בערך 400 קילומטר דרומית לסנטיאגו דה אסטרו. כאות כבוד ניתנה לקאבררה הזכות לבחור את שם היישוב, אותו הוא כינה קורדובה דה לה נואבה אנדלוסיה, לכבוד קורדובה (ספרד), מקום הולדתה של אשתו.
קאבררה שמר על יחסי שכנות טובות יחסית עם התושבים הילידים של האזור, בני הקומצ'ינגון, והוכיח מנהל תקין התנחלות החדשה, אשר תוך שנה נספר עם המוסדות המשפטיים והמנהליים הבסיסיים של יישובי הקבע. הוא עזב ביוזמתו לכיוון מזרח בשנת 1574 והגיע במהירות לחופי נהר פרנה, אשר נמצא במרחק 320 קילומטר, שם הקים את מצודת סן לואיס (ליד סנטה פה המודרנית). המצודה היוותה דריסת רגל ראשונה של מלכות המשנה של פרו עם מוצא לאוקיינוס האטלנטי (דרך נהר הפרנה אשר נוח מאוד לשיט). ההישג התנגש עם היריבות מול קפטן חואן דה גאראיי (Juan de Garay), אשר נשלח במורד הנהר מאסונסיון עם הזמנה מהמשנה למלך לעשות את אותו הדבר.
המחלוקת נשפטה לאחר מכן על ידי בורר רשמי, גונסלו דה אבראו (Gonzalo de Abreu), שמצא את קאבררה אשם בסרבנות למשנה למלך (הפרה שמשמעותה גזר דין מוות). בעקבות העובדה שהיה נצר לאצולה ספרדית, הבורר ויתר על מוות בחניקה, וקאבררה הובל ללימה, שם הוצא להורג בעריפת ראש, ב-17 באוגוסט 1574.
חור (דמות מקראית)

| --- | --- |

ציור מאת ג'ון אוורט מיליי משנת 1871 אהרון וחור תומכים בזרועות משה בעת הקרב נגד עמלק ברפידים.
 אב:  כלב 
 אם:  אפרת (דמות מקראית) 
 צאצאים:  אורי 
 
פסל מאת כריסטיאן דניאל ראוך אהרון וחור תומכים בזרועות משה בעת הקרב נגד עמלק ברפידים.
בתנ"ך, חוּר הוא בן שבט יהודה, המוזכר בין מנהיגי העם לאחר היציאה ממצרים.
בתנ"ך

חור מוזכר בשני הקשרים בספר שמות. הוא מוזכר כמי שביחד עם אהרן תמך בידיו של משה במלחמת עמלק וכן כמי שהושאר על ידי משה ביחד עם אהרן בהנהגת העם, בעת עליית משה להר סיני: "והנה אהרן וחור עמכם מי בעל דברים יגש עליהם".
בספר דברי הימים כתוב:
מקובל לזהות את חור זה עם חור המוזכר במלחמת עמלק, ובהתאם לכך חור היה בנם של כלב בן חצרון ואפרת, וסבו של בצלאל בן אורי, בונה המשכן. חור מופיע עוד פעמיים בתחילת ספר דברי הימים.
זיהוי

המדרש מזהה את כלב בן חצרון עם כלב בן יפונה ואת אפרת עם מרים הנביאה, ובהתאם חור היה בנם של מרים הנביאה וכלב בן יפונה. מדרש זה מובא על ידי פירוש רש"י לתורה. לפי יוסף בן מתתיהו, חור היה בעלה של מרים, אחות משה.
פרשנות

חור לא מוזכר בחטא העגל למרות שהוא מוזכר עם אהרן בעת שמשה עולה להר סיני. לפי המדרש חור נהרג כאשר סירב להכין לעם את עגל הזהב. לעומת זאת, היו שטענו שחור דווקא היה בראשי החוטאים של חטא העגל, ובעקבות זאת שמו נמחק מהתורה, בהתאם לפסוק: "מי אשר חטא לי אמחנו מספרי".
ראו גם

כלב בן יפונה וכלב בן חצרון
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק י"ז, פסוק י'
↑  ספר שמות, פרק כ"ד, פסוק י"ד
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק נ', ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ד'
↑  על הפסוק ספר שמות, פרק י"ז, פסוק י'
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר שלישי, פרק ב, פסקה ד, סעיף 54.
↑  ויקרא רבה, פרשת צו, י׳, ג׳
↑  ספר שמות, פרק ל"ב, פסוק ל"ג
↑  אליהו שץ, פירוש אליהו על ספר שמות, 2001, פרק לב, פסוק 1, עמוד 190
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513514305171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חרומף

| חרומף |
| --- | --- |
 חרומפים טונקינים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
תת־משפחה:: קולובים
סוג:: חרומף
שם מדעי
 Rhinopithecus ‏מילנה-אדואר, 1872

חֲרוּמַף (שם מדעי Rhinopithecus, קרוי גם קוף סלוד אף), הוא סוג של קוף נדיר ממשפחת בעלי הזנב הכולל 5 מינים.
קופי החרומף חיים באסיה ומכסים את אזור דרום סין (בעיקר טיבט, סצ'ואן, יונאן וגוויג'ואו), כמו גם את חלקיהם הצפוניים של וייטנאם ומינמאר.
קופים אלה קיבלו את שמם (חרום-אף, בעל אף פחוס) הודות לאף הפחוס והמעט סולד שעל פניהם העגולות, עם נחיריים רחבים הפונים קדימה. יש להם פרווה ססגונית מעט וארוכה, במיוחד בכתפיים ובגב. הם מגיעים לאורך של 83-51 סנטימטר עם זנב באורך 55 עד 97 סנטימטר.
קופי החרומף מאכלסים רכס הרים המתנשאים עד לגובה של 4000 מטרים. בחורף הם עוזבים את ההרים ועוברים לאזורים עמוקים ומבודדים. הם מבלים את רוב חייהם בצמרות עצים. הם חיים יחד בקבוצות גדולות מאוד של עד 600 חברים, ומתפצלים לקבוצות קטנות יותר בתקופות של מחסור במזון, כמו בחורף. הקבוצות מכילות הרבה יותר זכרים מנקבות. יש להם אינסטינקטים טריטוריאליים, והם מגינים על הטריטוריה שלהם בעיקר באמצעות צעקות. הקופים הם בעלי רפרטואר קולי גבוה, כאשר לפעמים הם צועקים סולו ולפעמים יחד במקהלה.
לפי עדויות המקומיים בצפון מינאמר, לא קשה לאתר את החרומף ביערות הגשם, מחמת רגישותו למים. הקוף, כך מעידים המקומיים, מתעטש כשמים נכנסים אל אפו הסולד, עד כדי כך שהוא שם את ראשו בין ברכיו על מנת להימנע ממגע איתם.
התפריט של החרומף כולל בעיקר מחטי עץ, ניצני במבוק, פירות ועלים. קיבתו מרובת התאים מקלה עליו בעיכול האוכל.
אצל החרומפים החיזור אחר בן זוג (לשם הזדווגות) מתחיל דווקא מצד הנקבה. היא בוחרת זכר מסוים, יוצרת איתו קשר עין ובורחת מעט, אז אברי המין שלה מנצנצים. אם הזכר מגלה עניין (מה שלא תמיד קורה), הוא מצטרף אל הנקבה והם מזדווגים. תקופת ההריון אורכת 200 ימים, והיא מסתיימת בלידה אחת בסוף האביב או בתחילת הקיץ. בעלי החיים מגיעים לבגרות מלאה לאחר כשש-שבע שנים. זואולוגים יודעים מעט מאוד על תוחלת החיים שלהם. קוף החרומף מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות ופגיעה במקומות הגידול שלו.
מינים

חרומף שחור (Rhinopithecus bieti)
חרומף אפור (Rhinopithecus brelichi)
חרומף בורמזי (Rhinopithecus strykeri)
חרומף טונקיני (Rhinopithecus avunculus)
חרומף זהוב (Rhinopithecus roxellana)
הערות שוליים

↑  ליהי שורש‏, סוגרים שנה: המינים החדשים שהתגלו בשנת 2012 - וואלה חדשות, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2012
↑  יריב פלג, ‏בסכנת הכחדה: 7 חיות חמודות שיעלמו מן העולם, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536340105171
חרוטן קוני

| חרוטן קוני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חגבאים
תת־סדרה:: Caelifera
משפחה:: חגביים
תת־משפחה:: חרוטנים
סוג:: חרוטן
מין:: חרוטן קוני
שם מדעי
 Pyrgomorpha conica ‏אוליבייר, 1791

חֲרוּטָן קוֹנִי (שם מדעי: Pyrgomorpha conica) הוא חרק ממשפחת החגביים, הנפוץ בין בני סוגו בארץ ישראל.
תכונה אופיינית למשפחה היא בלוטת ריח עורית המצויה על גב הבטן ומפרישה חומר דוחה (טיפוסי לכל מין) אשר בסוגים אחדים נחשב רעיל (למשל: אצל כושן ארסי Poekilocerus bufonius). בישראל מוכרים שישה סוגים הכוללים מין אחד בכל סוג.
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 92
חדשות סוף השבוע

| --- | --- |

 סוגה:  חדשות, מגזין
 מנחים:  דנה ויס קרן מרציאנו   עמליה דואק
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  1612 בקירוב
 הפקה
 חברת הפקה:  חברת החדשות
 אתר צילומים:  קריית התקשורת נווה אילן
 אורך פרק:  שעה וחצי
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2: 1998 – 28 באוקטובר 2017 רשת 13: 1 בנובמבר 2017 – 15 בינואר 2019 קשת 12: 1 בנובמבר 2017 – רץ
 תקופת שידור מקורית:  1998–הווה 
 קישורים חיצוניים
 https://mobile.mako.co.il/news-channel12/weekend_newscast
חדשות סוף השבוע היא מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 12 בימי שבת, בהגשת דנה ויס ולעיתים גם קרן מרציאנו או עמליה דואק. בעבר שודרה בערוץ 2 וברשת 13 והחל מ-19 בינואר 2019 משודרת בקשת 12 בלבד. התוכנית משודרת בימי שבת בשעה 20:00 ונגמרת בערך ב-21:30.
היסטוריה

הראשון שהגיש את המהדורה היה ערד ניר בין השנים 1998–2001 ואחריו הגיש עודד בן עמי בין השנים 2001 - 2003. בין לבין הגיש גם יגאל רביד. מ-2003 עד 2013 הגיש את מהדורת סוף השבוע דני קושמרו, שעבר לאולפן שישי בעקבות מעברו של המגיש לשעבר יאיר לפיד לפוליטיקה. ממאי 2013 מגישה את התוכנית דנה ויס ומחליפתה היא קרן מרציאנו. מ-2017 עד 2018 החליפה אותה גם דוריה למפל.
תוכן

בדומה למהדורה המרכזית בימי חול, התוכנית מציגה סיכום עיקרי של חדשות היום, משום שבסופי שבוע ישנם פחות דיווחים חדשותיים. אך, התוכנית מציגה בעיקרה כתבות מגזין שונות. המהדורה נפתחת בכותרות, ובהצגת נושאי הסיפורים המרכזיים של השבוע.
לעיתים בעת התרחשותם של אירועי חדשות משמעותיים מתארכת מהדורת החדשות. שינויים מעין אלה מתרחשים ועשויים להביא לקיצור המהדורה, להארכתה או לשינוי שעת השידור.
הערות שוליים

↑  דני קושמרו, ‏חדשות סוף השבוע: המהדורה המלאה, באתר ‏מאקו‏, 20 בנובמבר 2010
↑   חדשות ערוץ 2 ׀  25.5.2013 - דנה ויס נפרדת מפגוש את העיתונות, סרטון בערוץ "TV rec.", באתר יוטיוב (אורך: 04:00)
↑  קרן מרציאנו, ‏פספסתם? חדשות סוף השבוע - 19.02.22, באתר ‏מאקו‏, 19 בפברואר 2022
↑  דוריה למפל, ‏חדשות סוף השבוע - 29.09, באתר ‏מאקו‏, 29 בספטמבר 2018
ויקטור משולם

| --- | --- |
ויקטור משולם (1949)
ויקטור משולם (1949)
 לידה:  6 במאי 1918 ביטולה, ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 פטירה:  30 באוגוסט 1997 (בגיל 79) ירושלים, ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  יולי 1951
 כינוי:  בּוּסְטְרִיק, Бустрик
 השתייכות:   הפרטיזנים של טיטו   הצבא העממי היוגוסלבי
 תקופת הפעילות:  1941–1951 (כ־10 שנים)
 דרגה:  מאיור
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד בחטיבה המקדונית ה-5 של כוחות הפרטיזנים של טיטו, מפקד החטיבה המקדונית ה-2 בצבא יוגוסלביה  סגן הנספח הצבאי של יוגוסלביה בטורקיה
 עיטורים
 עיטור העוז של צבא יוגוסלביה  עיטור ההצטיינות של העם היוגוסלבי  עיטור כוכב הפרטיזנים  מדליית הפרטיזנים היוגוסלביים של 1941  צלב הפרטיזנים של פולין 
 
ויקטור משולם שני מימין בעת שכיהן כמפקד גדוד בכוחות הפרטיזנים (1945)
ויקטור משולם בעת שכיהן כסגן הנספח הצבאי היוגוסלבי בטורקיה (1948)
ויקטור משולם (בסרבו-קרואטית: Viktor Mešulam, במקדונית: Виктор Мешулам; ‏6 במאי 1918, ביטולה, ממלכת סרביה – 30 באוגוסט 1997, ירושלים, ישראל) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ומאיור בצבא העממי היוגוסלבי. משולם היה ראשון היהודים במקדוניה שהצטרף לכוחות הפרטיזנים וכיהן כמפקד גדוד. הוא היה אחד הקצינים היהודים המעוטרים ביותר מקרב יהודי מקדוניה הצפונית. ב-1951 נמלט עם משפחתו לישראל דרך יוון לאחר שנחשד באהדת הסטאליניזם. ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים וניתוק היחסים הדיפלומטיים עם יוגוסלביה החזיר את עיטוריו הצבאיים הרבים בלווי מכתב מחאה ליוסיף ברוז טיטו.
קורות חייו

ויקטור משולם נולד בביטולה ב-1918 לבן ציון ולשרה לבית קלדרון. היו לו 6 אחים ו-3 אחיות. אביו היה גבן וכן עסק במכירת פחם. היה חבר הנוער החלוצי ובנערותו נשלח להכשרה בת שנתיים בסובוטיצה. בהמשך הצטרף לתנועת "תכלת לבן" בביטולה ומונה לראש קן התנועה.
משולם שירת בצבא ממלכת יוגוסלביה במשך שנתיים בחיל התותחנים. ביוני 1941, לאחר הפלישה ליוגוסלביה והכרעת הממלכה, היה הראשון מבני יהדות מקדוניה הצפונית שהצטרף לכוחות הפרטיזנים של טיטו ולחם כרובאי ביחידת הפרטיזנים המקדונית הראשונה שהוקמה ונקראה "כח הפרטיזנים של שם דמיאן גרואב". חצי שנה מאוחר יותר הצטרף בנו רוסו ובהמשך אסתר עובדיה וז'מילה קולונומוס. משולם לחם ביוגוסלביה, ביוון ובאלבניה, נגד כוחות בולגריים, גרמניים וכן מול הצ'טניקים. בהמשך, מונה למפקד הגדוד השלישי בחטיבת הפרטיזנים המקדונית החמישית. לאחר מלחמת העולם השנייה מונה למושל הצבאי של ביטולה.
ב-1945 נשלח לאקדמיה הצבאית היוגוסלבית בבלגרד ולאחר תום לימודיו, בנובמבר 1946 מונה לתקופה קצרה למפקד חטיבת הרגלים המקדונית השנייה. בהמשך, מונה לראש מטה הפיקוד ההגנה הלאומית של מחוז פרישטינה. בפרישטינה הכיר את נינה לבית מאנדיל והשניים נישאו. בשנה זו מונה לסגן הנספח הצבאי היוגוסלבי בטורקיה. ב-1950 הוצב בתפקידי מטה בבלגרד ובהמשך בנובי סאד. משולם היה קומוניסט נוקשה וסטליניסט. באותה העת, התחולל עימות בין יוגוסלביה לגוש המזרחי שהועצם בשל עימות אישי בין שליט ברית המועצות יוסיף סטלין לשליט יוגוסלביה טיטו. התקופה שכונתה "תקופת האינפורמבירו"(אנ') לוותה במתח צבאי בין יוגוסלביה לשכנותיה מהגוש המזרחי ובמתח פוליטי פנים יוגוסלבי שלווה ב"טיהורים" המוניים שביצע יוסיף טיטו במערכת הצבאית והמערכת הפוליטית וכליאת מתנגדי משטר בגולאג גולי אוטוק. מקורביו של משולם העבירו לו ידיעה כי מתכוונים לאסור אותו על רקע עמדתו הפוליטית. הוא נמלט ברכבת ליוון ביחד עם אשתו נינה ובנו הצעיר בן-ציון, ומשם עלה לישראל והצטרף לאחיו יצחק משולם שהתגורר בירושלים.
לאחר מלחמת ששת הימים וניתוק היחסים הדיפלומטיים עם יוגוסלביה, החזיר ויקטור משולם את עיטוריו הצבאיים לאות מחאה נגד המרשל טיטו. ב-1981 שב באישור ממשלת יוגוסלביה לביקור במקדוניה. הוא התקבל על ידי עשרות רבות מחייליו וחבריו בכוחות הפרטיזנים ובצבא העממי היוגוסלבי. ממשלת יוגוסלביה אף העמידה לרשותו אמצעי תחבורה. ב-1982 הדליק משואת זיכרון בטקס הממלכתי לציון יום הזיכרון לשואה ולגבורה. באותה השנה, בספטמבר, ביקר שוב במקדוניה וקיבל בביטולה עיטור על פועלו בכוחות הפרטיזנים.
משפחתו

אחיו של ויקטור משולם יצחק משולם, עלה לישראל ב-1931. כיהן כיושב ראש ועד העובדים של סולל בונה וכחבר מועצת עיריית ירושלים תחת טדי קולק. ב-1934 עלה בעקבות יצחק משולם, אח נוסף גבריאל משולם. בתקופת מלחמת העולם השנייה התנדב גבריאל לחיל החפרים בצבא הבריטי והשתתף במערכה על יוון. לקראת הכרעת המערכה לטובת הגרמנים הוחלט לפנות את כוחות הצבא הבריטי באזור קלמטה. גבריאל משולם הסיר את מדי הצבא, לבש בגדים אזרחיים והסתתר במערה באזור הסמוך לעיר. בהמשך חבר לכוחות הפרטיזנים ופגש באחיו ויקטור משולם שהיה מפקד כוח פרטיזנים. גבריאל מסר לוויקטור שבכוונתו לחזור לביטולה כדי לסייע בפרנסת המשפחה. לשווא ניסה ויקטור להניא את אחיו מלשוב לביטולה וגבריאל שב לעיר. במרץ 1943 גורשה משפחת משולם ביחד עם יהודי ביטולה על ידי כוחות הצבא הבולגרי למחנה המעצר מונופול בסקופיה ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. כל המשפחה נספתה בשואה.
כאמור ב-1951 עלה ויקטור משולם לישראל ביחד עם רעייתו ובנו בן-ציון שנפטר בהמשך בגיל צעיר. בארץ נולדו לו שני ילדים נוספים, בן ובת. ויקטור משולם הלך לעולמו בירושלים ב-1997 והוא בן 79.