stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר ואסיוטין
קריירה > חזרה לזניט והשאלה

ביולי 2019 חזר לקבוצת נעוריו כשנרכש תמורת 1.5 מיליון אירו על ידי זניט סנקט פטרבורג. החוזה ביניהם נחתם עד לסוף עונת 2022/2023. את הופעת הבכורה במדי זניט ערך במשחק שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל ב-30 באוקטובר 2019 נגד טום טומסק. בהיעדר דקות משחק במדי זניט, בפברואר 2021 הוחלט לשלוח אותו להשאלה במועדון יורגודן מליגת העל השוודית עד 31 בדצמבר 2021. בינואר 2022 חזר לסנקט פטרבורג.
הוא הושאל למשך עונה נוספת לקבוצת יורגודן מליגת העל השוודית, שסיימה כסגנית אלופת שוודיה לעונת 2022. בנובמבר 2022 חזר שוב לזניט.
קריירה > אקרון

ביוני 2024, חתם באקרון מליגת העל הרוסית.
תארים

השוער הטוב ביותר באליפות הפינית: 2017
זניט
אליפות רוסיה: 2019/20
גביע רוסיה: 2019/20
הסופרקאפ הרוסי: 2016, 2020
הערות שוליים

↑  אלכסנדר וסיוטין - נבחרת לאומית | העברה
↑  אלכסנדר ואסיוטין - האתר הרשמי של זניט
↑  משחקים ידידותיים, קבוצות נוער 1995
↑  שוער זניט ואסיוטין הבקיע שער במשחק הבכורה עבור להאטי
↑  Aleksandr Vasjutinin tyylikäs osuma - ESS.fi
↑  Сергей Семак: «Васютин может уйти в аренду»
ואסיוטין במדי זניט, 2016.
אנדי מיליגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בפברואר 1929 סיינט פול, ארצות הברית 
 פטירה:  3 ביוני 1991 (בגיל 62) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1951 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדי מיליגן (באנגלית: Andrew Jackson Milligan, Jr;‏ 12 בפברואר 1929 – 3 ביוני 1991) היה מחזאי אמריקאי, תסריטאי, צלם קולנוע, שחקן, עורך סרטים, מפיק ובמאי. עבודתו כללה 27 סרטים שנעשו בשנים 1965–1988.
דרכו הקולנועית

במהלך שנות ה-60 המוקדמות, מיליגן החליט להפוך ליוצר סרטים כשינוי דרך בחייו.
סרטיו עוסקים לרוב בנושאים כמו:עבירות ועונשים, יחסים לא תקינים במשפחה, מיניות מודחקת, הומוסקסואליות, ופגיעה בגוף האדם.
סרטיו הראשונים צולמו עם מצלמת 16MM של אוריקון שנועדה בעיקר לצילום חדשות. עבד לעיתים קרובות עם תקציבים מתחת ל-$10,000, סרטיו מאופיינים בצילומים הדוקים
שעזרו לו לכסות את תקציבו הנמוך מאוד, במיוחד ביצירותיו שרובם היו סרטי אימה. היכולת שלו לעשות סרטים עם תקציב נמוך מאוד היא הסיבה שהוא נשכר לעיתים קרובות על ידי ויליאם מישקין וסרטיו הוקרנו בבתי הקולנוע שלו לעיתים קרובות.
במהלך השנים מיליגן פיתח לעצמו שם של יוצר סרטים גרוע, ספק אפקטים בסגנון של הרשל גורדון לואיס, ואחד מהבמאים הגרועים ביותר בכל הזמנים.
רוב סרטי הניצול שהוא ביים במהלך שנות ה-60 אבדו במהלך הזמן ונשארו אבודים עד היום.
מיליגן נפטר מאיידס ב-3 ביוני 1991 בגיל 62.
הערות שוליים

↑  ‏Of Horny Hunchbacks and Stitch Bitches - כתבה אודות חייו של אנדי מיליגן באתר www.brightlightsfilm.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4985071  BnF: cb141217772 (data)  GND: 123527562  ISNI: 0000 0000 3295 3368  LCCN: n2001024786  VIAF: 25512640   WorldCat (עם VIAF): 25512640
אמריקו הירש

אמריקו הירש (בספרדית: Emérico Hirsch;‏ 11 ביוני 1900 – 23 בספטמבר 1973) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ארגנטינאי ממוצא יהודי-הונגרי.
קריירה

הוא נולד בשם אימרה הירשל (בהונגרית: Imre Hirschl). אין מספיק מידע על קריירת המשחק שלו, אך על פי רוב העדויות שיחק בפרנצווארוש ובהמשך גם בקבוצות מיוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, אוסטריה וצרפת. עם זאת, אין ראיות לאף אחת מהטענות הללו. המועדון היחיד שבו יש רישומים לפי הוא שיחק למענו הוא הוסוס. (בין היתר נאלצה לרדת ליגה עקב שוחד באותה תקופה) היא המועדון היחיד שלפי הטענה יש לו רשומות כלשהן כשחקן.
בשנת 1932 מונה למאמן חימנסיה לה פלאטה ובכך הפך למאמן הזר הראשון בארגנטינה. הוא היה המאמן הראשון שנתן את ההזדמנות לחוסה מנואל מורנו, אחד מגדולי הכדורגלנים של ארגנטינה. בהמשך אימן בריבר פלייט ואף לתקופה קצרה בנבחרת ארגנטינה. בשנת 1939 מונה למאמנה של רוסאריו סנטראל. בשנת 1941 מונה למאמן סן לורנצו אולם כעבור זמן קצר הוטלו עליו סנקציות בעקבות האשמות שוחד.
בשנת 1949 מונה למאמנה של פניארול מליגת העל האורוגוואית. בסיום עונתו הראשונה זכה באליפות אורוגוואי וכך עשה גם בשנת 1951. 9 מהשחקנים שאימן בפניארול זכו במונדיאל 1950 עם נבחרת אורוגוואי.
מחוץ לכדורגל

בתו גבריאלה, המשמשת כפסיכואנליטיקאית העידה כי לחם לצד הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה ובארץ ישראל שמהן ירש צלקות על ירך ופרק כף היד.
במהלך מלחמת העולם השנייה הירש ניצל את מעמדו כידוען על מנת לקלוט בארגנטינה יהודים מאירופה שברחו מהנאצים. הוא עשה זאת תוך כדי יצירת קשרים עם ארגונים יהודים שהעבירו לו מידע על הגעת ספינות פליטים למדינה ובזמן שהיו צריכים להגיע לחופי ארגנטינה, דאג להגיע לנמל ולדבר עם העובדים והמנהלים כאחד העם. היהודים שהגיעו לחופים ניצלו זאת על מנת להיכנס לארגנטינה מבלי שאף אחד יבחין בכך.
מאמציו הביאו להצלתם של מאות יהודים, בעוד שכל תשעת אחיו שנשארו בהונגריה נספו בשואה.
תארים

ליגת העל הארגנטינאית: גביע האליפות (ארגנטינה) 1936, גביע זהב (ארגנטינה) 1936
קופה ד"ר קרלוס איבארגורן: 1937
גביע אלדאו: 1936, 1937
ליגת העל האורוגוואית: 1949, 1951
טורנאו קומפטנסיה: 1949, 1951
טורניר הכבוד: 1949, 1950, 1951
אמריקו גאז'גו

אמריקו גאז'גו (בספרדית: Américo Gallego;‏ נולד ב-25 באפריל 1955 במורטרוס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ומאמן עבר ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת ארגנטינה במונדיאל 1978.
ביוגרפיה

גאז'גו, או כפי שכונה "אל טולו", נולד ב-25 באפריל 1955 במורטרוס שבארגנטינה והופיע לראשונה בליגה הארגנטינאית בשנת 1974 כשהוא משחק בעמדת הקשר בניואלס אולד בויס. בעונתו הראשונה לא חווה הרבה אך בעונה שלאחר מכן תפס את מקומו בהרכב הפותח. בשנת 1981 גאז'גו עבר לענקית המדינה ריבר פלייט בה היה הקפטן בזכייתה בגביע ליברטדורס הראשון שלה ב-1986, בגביע הבין-יבשתי באותה השנה ובשתי אליפויות. בתום עונת 1987/88 סיים פרש מכדורגל ובסך הכל ערך 440 הופעות בליגה בהם כבש 35 שערים בפרק זמן של 14 שנים.
במדי נבחרת ארגנטינה ערך 73 הופעות וכבש 3 שערים. תחת המאמן לואיס מנוטי השתתף במונדיאל 1978 וזכה עימה בתואר כשהוא מופיע בכל המשחקים אך לא מוצא את הרשת. ארבע שנים לאחר מכן במונדיאל 1982 גאז'גו שיחק עם אותו המאמן וישב על הספסל רק בהפסד 1-3 לברזיל. ארגנטינה הגיעה למשחק האחרון בסיבוב השני נגד איטליה שהיא כבר מודחת ובמשחק זה עשה את⁦ הופעתו האחרונה.
לאחר הפרישה הפנה את תשומת הלב לקריירת האימון. בשנת 1994 גאז'גו אימן את קבוצתו לשעבר ריבר פלייט ובעונתו הראשונה הוביל אותה לאליפות ללא הפסד. שנה לאחר מכן היה עוזר המאמן של דניאל פסארלה. הוא שב אליה אחרי הפסקה בת שש שנים וזכה באליפות נוספת בשנת 2000. שנתיים אחר כך אימן את אינדפנדיינטה איתה זכה באליפות ושבר בצורת של שמונה שנים. אליפות נוספת עשה עם ניואלס אולד בויס בשנת 2004 ובכך היה למאמן השני בלבד שזוכה באליפות ארגנטינה עם שלושה מועדונים שונים (הראשון היה חוסה יודיקה).
הצלחתו גרמה לביקושו מצד קבוצות ממדינות אחרות, בעיקר ממקסיקו. גאז'גו בחר בקבוצה המקסיקנית דפורטיבו טולוקה, אך קיבל ביקורות על ידי התקשורת על כך שהביא סגנון משחק הגנתי ופינה את המגרש לטובת הצעירים חסרי הניסיון במקום השחקנים הוותיקים. בסופו של דבר זה השתלם לו עם זכייה באליפות בשנת 2005 והוא נבחר למאמן המצטיין באותו הטורניר. בשנת 2007 התפטר מתפקידו ואמר כי הוא רוצה קצת חופש עם משפחתו ולהיות רחוק מעולם הכדורגל לזמן מה. החופשה לא הייתה ארוכה והוא שב לאמן לאחר שקיבל הצעה טובה מטיגרס, בה פוטר בפברואר 2008 אחרי רצף משחקים מאכזב. גאז'גו חזר למולדתו במרץ 2009 ואימן שוב באינדפנדיינטה ובשנת 2011 עבר לקולו-קולו הצ'יליאנית.
תארים > כשחקן

אליפות ארגנטינה (2): 1981, 1985/86
קופה ליברטדורס: 1986
הגביע הבין-יבשתי: 1986
גביע העולם: 1978
תארים > כמאמן

אליפות ארגנטינה (2): 1994, 2000
אליפות ארגנטינה: 2002
אליפות ארגנטינה: 2004
אליפות מקסיקו: 2005
אלוף האלופים: 2006
אל מאד נעלה

אֵל מְאֹד נַעֲלָה הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב משה אשקר הכהן, ממשוררי חלב. לחן הפיוט במקור הוא טורקי.
חיבור הפיוט

לא ידועים פרטים על סיבת חיבור הפיוט, ולמה הוא מיועד, אך ככל הנראה נכתב לכבוד כלה אשר שמה רחל.
נוהגים לשירו בחתונות יהודיות וגם בשבת חתן בעת עליית החתן לתורה. על כן, יש המשייכים את הפיוט לפזמוני שבת[דרוש מקור].
שירת הפיוט הייתה נפוצה בעיקר בקהילת יהודי חלב אך עם השנים התקבל הפיוט אצל קהילות יהודיות רבות, נהוג לשירו בכל אירוע שמחה.
מוכר בין היתר בביצועו של הפייטן משה גיאת ואף בעיבוד בסגנון של רוק כבד על ידי להקת אורפנד לנד.
אמנדה ינסן

| --- | --- |

ינסן בפסטיבל הלסינגבורג, 2008
 לידה:  12 בספטמבר 1988 (בת 36) לונד, שוודיה
 שם לידה:  Jenny Amanda Katarina Bengtsson 
 שם במה:  Amanda Jenssen 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 סוגה:  ג'אז, רוק, אינדי רוק, מוזיקת נשמה
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  Sony BMG
 פרסים והוקרה:  פרסי גרמיס (2010) 
 http://amandajenssenmusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אמנדה קטרינה יֶנְסֶן (בשוודית: Amanda Katarina Jenssen; נולדה ב-12 בספטמבר 1988 בלונד, שוודיה) היא זמרת שוודית, שהתחרתה בתוכנית Idol 2007 - התוכנית המקבילה לאמריקן איידול, בשוודיה. אלבומה הראשון פורסם בשנת 2008, הפך לאלבום פלטינה בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. כמו כן שבעה סינגלים שפרסמה הגיעו למקום הראשון בדירוג הסינגלים השוודי.
קריירה

לפני שהתפרסמה, ינסן הייתה חברה בלהקות "Oh Hollie Neverdays" ו-"Amanda and the Papas", שביצעו גרסאות כיסוי לשירים קלאסיים.
בשנת 2007 הגיעה למקום הראשון בתחרות השוודית "Musik Direkt", וזכתה בטיול לגמביה. באותה שנה התחרתה ב-Idol 2007, ובגמר שנערך בסטוקהולם זכתה במקום השני אחרי מריה פיקאסו, עם 48.7% מקולות המצביעים.
בינואר 2008 חתמה ינסן על חוזה בחברת תקליטים, ופרסמה את הסינגל "Do You Love Me", ובאפריל של אותה שנה פרסמה את הסינגל השני שלה "Amarula Tree". אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", פורסם במאי 2008, הפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בשוודיה ודורג במקום הראשון בדירוג האלבומים השוודי. את רוב השירים באלבום היא כתבה בעצמה, ויחד עם מריט ברגמן, וינסנט פונטרה ופר ויקסטן, שכל אחד מהם גם תרם שיר לאלבום.
בסתיו 2008 ערכה ינסן סבב הופעות ברחבי שוודיה, יחד עם פר ויקסטון ולהקת "לעזאזל" (Demn), שהפך להצלחה גדולה. היא הוכתרה כ"מלכת טיולי הקיץ" על ידי עיתון הערב הנפוץ בשוודיה. בתחילת 2009 ינסן זכתה במספר פרסים בתחרות גראמי השוודית.
לאחר הצלחת אלבומה הראשון, "Killing My Darlings", היא הקליטה את אלבומה השני "Happyland", ופרסמה את הסינגל הראשון מהאלבום, בעל אותו השם. האלבום והסינגל דורגו במקום השלישי בדירוג האלבומים והסינגלים השוודי, בהתאמה. לאחר שבוע מכירות אחד האלבום הגיע למעמד "אלבום זהב". האלבום זכה לביקורות משבחות, וינסן זכתה בשני פרסי גראמי לאמנית הטובה ביותר.
אליזבת בלקאדר

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1931 פאלקירק, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 באוגוסט 2021 (בגיל 89) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Elizabeth Violet Blackadder 
 מקום לימודים:  Falkirk High School  קולג' אדינבורו לאמנות 
 תקופת הפעילות:  1956–2011 (כ־55 שנים) 
 הושפעה על ידי:  William George Gillies, William MacTaggart 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית (1982)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת גלאזגו (2001)  honorary doctor of the University of Stirling (2002)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2003)  honorary doctor of the University of Strathclyde (1998)  עמית החברה המלכותית של אדינבורו (1994)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אברדין (1997)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אדינבורו (1990)  דוקטור של כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז (2003) 
 
אליזבת בלקאדר, באנגלית: Elizabeth Blackadder (24 בספטמבר 1931 - 23 באוגוסט 2021)  הייתה ציירת ויוצרת הדפסים סקוטית. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה לאקדמיה הסקוטית המלכותית ולאקדמיה המלכותית.
שנים מוקדמות

בלקאדר ביתם השלישית של תומאס וויולט איזבלה בלקאדר. ויולט בלקאדר דאגה שאליזבת תפיק תועלת מסדרה של הזדמנויות חינוכיות מגוונות, והייתה נחושה לחסוך מבתה את המאבקים שעברה, ושכנעה את אביה לתמוך בהכשרתה של אליזבת כמורה למדעי הבית.  אביה של בלקאדר מת כשהייתה בת 10. אמה נפטרה, בת 89, ב-1984.
היא בילתה חלק ניכר מילדותה לבדה, בין השאר בגלל צורך עז לקריאה. במהלך שנות העשרה שלה בלקאדר החלה ללקט פרחים מקומיים, וליבש את הדגימות על ידי לחיצה וכתיבת שמותיהם הלטיניים המלאים, איסוף שעתיד היה לצוץ מאוחר יותר בציורי הצמחים והפרחים שלה.
שנים מוקדמות > חינוך

היא הייתה תלמידה בתיכון פלקירק, ותרמה לבית הספר את אחד מציוריה לרגל חגיגות המאה שלו בשנת 1986. בלקאדר זכרה את ההנאה שהפיקה במיוחד משיעורי האמנות שלה, אבל גם נהנתה לנתח ולצייר צמחים במסגרת מחקרים בוטניים. היא בילתה את רוב שנתה השישית בחדר האמנות של בית הספר.
היא הגיעה לאדינבורו בספטמבר 1949 כדי להתחיל בתואר באמנות וסיימה בהצטיינות ב-1954. בלקאדר למדה אמנות ביזנטית מוקדמת בזמן לימודיה באוניברסיטה, ואחת ההשפעות המתמשכות ביותר על עבודתה הייתה של המורה והצייר הפורה שלה ויליאם גיליס. בתקופת התואר השני, היא פגשה את האמן הסקוטי ג'ון יוסטון שעתיד להפוך מאוחר יותר לבעלה.
השנה החמישית והאחרונה לתואר האמנות של בלקאדדר במכללת אדינבורו לאמנות, היא חקרה במהלך השנה לצורך עבודת הגמר שלה את עבודת ויליאם מקטאגרט. היא סיימה את לימודיה בשנת 1954 עם תואר מהשורה הראשונה וזכתה למלגת נסיעות של קרנגי על ידי האקדמיה המלכותית הסקוטית ובמלגת אנדרו גרנט לתואר שני מטעם מכללת אדינבורו לאמנות.
שנים מוקדמות > קריירה

בשנת 1954, בלקאדר ניצלה את מלגת קרנגי לנסיעה של שלושה חודשים דרך יוגוסלביה, יוון ואיטליה, שם התמקדה באמנות קלאסית וביזנטית.  בשנת 1962 הוענק לציור שלה, "טבע דומם לבן" פרס גורטרי על העבודה הטובה ביותר של אמן צעיר באקדמיה המלכותית הסקוטית.
במהלך שנות ה-60 היא פיתחה את תחומי העניין שלה בטבע דומם תוך שהיא ממשיכה באהבתה לנוף על ידי ציור נופים בצרפת, ספרד, פורטוגל וסקוטלנד ורכשה מוניטין הולך וגדל בזכות ציורי הפרחים שלה, "פרחים על בד אינדיאני" הם דוגמה בולטת. במהלך מסעותיה לצרפת היא נעשתה מודעת יותר לאמן אנרי מאטיס ובשל השפעתו היא בסופו של דבר הבהירה את הצבעים שלה.
בשנות ה-80 היא ביקרה ביפן במספר הזדמנויות ורבים מציוריה באותה תקופה הראו את השפעתם של ביקורים אלו. התעניינותה של בלקאדר בטכניקות ובנושא המזרח הרחוק התממשו בסדרה של ציורי שמן וצבעי מים מרהיבים שהוצגו בגלריה מרקורי ב-1991.  הרצון שלה להימנע מהחיוניות הטכנית של טוקיו לקח את בלקאדר לגני הזן של קיוטו; במובנים רבים, עבודתה מתארת את עקרונות הזן המעניקים חשיבות עליונה לרעיון החלל הריק.  בלקאדר נסעה גם לארצות הברית. מזכרות ממסעותיה יופיעו ברבים מציוריה.
בלקאדר החלה לעבוד ב-Glasgow Print Studio ב-1985, לאחר שהוזמנה לעשות שם הדפסים. היא עבדה עם יצרני דפוס מאותה תקופה ועד 2014, ועבדה בעיקר כדי לייצר תחריטים ודפוס מסך עם כמה ליטוגרפיות וחיתוכי עץ. הנושאים שלה נשלטים על ידי חתולים ופרחים אך כללו גם תמונות מטיולים באירופה וביפן.
שנים מוקדמות > משפחה

ב-1956 נישאה לצייר ג'ון יוסטון. בני הזוג התגוררו בוילה גדולה ברובע גראנג' שבאדינבורו, בה המשיכה להתגורר עד מותה ב-2021 ג'ון יוסטון מת ב-2008).
בלקאדר מתה ב-23 באוגוסט 2021, בגיל 89.
הערות שוליים

↑  "Elizabeth Blackadder DBE, RWA, RA, RSA, RSW". Royal West of England Academy. Archived from the origina
1 2  "Scottish artist Dame Elizabeth Blackadder dies, aged 89". BBC News. 25 August 2021.
↑  Bumpus, Judith (1988). Elizabeth Blackadder. Oxford: Phaidon. p. 13
↑  McLean, Jack (6 February 1989). "Blackadder quietly joins famous names of Scottish art". Glasgow Herald.
↑  Bumpus, Judith (1988). Elizabeth Blackadder. Oxford: Phaidon. p. 14
↑  Bumpus, Judith (1988). Elizabeth Blackadder. Oxford: Phaidon. p. 16.
↑  Bumpus, Judith (1988). Elizabeth Blackadder. Oxford: Phaidon. p. 18
↑  Bumpus, Judith (1988). Elizabeth Blackadder. Oxford: Phaidon. p. 19
↑  Collier Hillstrom, Laurie; Hillstrom, Kevin (1999). Contemporary Women Artists (first ed.). Farmington Hills, MI: St. James Press. p. 73
↑  Bustard, Jim (10 June 1991). "Oriental Expertise". The Scotsman.
↑  McKay, Ian (April 1989). "Purity of Spirit". Apollo Magazine: 277.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb145519052 (data)  ISNI: 0000 0000 8570 1236  LCCN: n83301453  RKD: 8766  SNAC: w6b2908m  SUDOC: 076365220  ULAN: 500025782  VIAF: 79408504   WorldCat (עם VIAF): 79408504 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליזבת בלקאדר".
אנדי סטטמן

| --- | --- |

 לידה:  1950 (בן 74 בערך) ברוקלין, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קולג' פרנקוניה 
 כלי נגינה:  קלרינט, מנדולינה 
 חברת תקליטים:  צדיק רקורדס 
 פרסים והוקרה:  National Heritage Fellowship (2012) 
 andystatman.org
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדי סטטמן (באנגלית: Andy Statman; נולד בברוקלין, ניו יורק, 1950) הוא נגן כליזמר יהודי אמריקאי. עיקר התמחותו היא בקלרינט, אך בנוסף הוא גם מנגן על מנדולינה בסגנון הבלוגראס. מהבולטים בתחום, ב-2007 זכה בפרס גראמי.
ביוגרפיה

סטטמן גדל בקווינס, ובגיל 12 החל ללמוד לנגן על בנג'ו וגיטרה בהשראת אחיו. לאחר מכן החליט סטטמן לעבור לסקסופון, התמקד בעיקר בג'אז והופיע במקומות ציבוריים.
בין השנים 1969 ו-1970 למד מוזיקה באוניברסיטת ניו המפשייר, ובמקביל החל ללמוד לנגן על קלרינט ומנדולינה. זמן קצר לאחר מכן, הצטרף ללהקה קטנה באזור שבו גר.
סטטמן, אשר גדל בבית "חילוני שומר מסורת", החל לחקור את שורשיו היהודיים. הוא שינה צורת נגינתו לסגנון הכליזמר והתחיל לעבוד על מוזיקה חסידית.
סטטמן הוציא מספר אלבומים לאורך עשרות שנים, האחרון שבהם בשנת 2014, אשר השפיעו רבות על מוזיקת הכליזמר. הוא שיתף פעולה יחד עם נגנים כגון יצחק פרלמן, והחל להופיע בקונצרטים רבים. בהמשך שיתף פעולה ביצירת אלבומים זרים ועבד עם אמנים רבים מהתחום.
בשנת 2007 זכה בפרס גראמי במוזיקה. ב-2012 קיבל הוקרה מההקרן הלאומית לאמנויות.
סטטמן חזר בתשובה, והוא נשוי לברברה, אמנית ומורה לשעבר. לשניים יש 4 ילדים.
דיסקוגרפיה

1979 Jewish Klezmer Music
1980 Flatbush Waltz
1983 Mandolin Abstractions
1985 New Acoustic Music
1986 Nashville Mornings, New York Nights
1988 Rounder Bluegrass, Vol. 2
1992 Andy Statman Klezmer Orchestra
1994 Klezmer Suite
1994 Andy's Ramble
1995 Acoustic Disc: 100% Handmade Music, Vol. 2
1995 Doyres (Generations): Traditional Klezmer Recordings, 1979-1994
1995 Songs of Our Fathers
1995 Holding On: Dreamers, Visionaries, Eccentrics & Other American Heroes
1996 American Fogies, Vol. 1
1996 Blue Ribbon Fiddle
1996 Klezmer Music: A Marriage of Heaven & Earth
1996 Rounder Bluegrass Guitar
1997 Between Heaven & Earth: Music of the Jewish Mystics
1998 The Hidden Light
1998 Holiday Tradition
1998 The Soul of Klezmer
2000 Klezmer: From Old World To Our World
2001 Bluegrass Mountain Style
2001 New York City: Global Beat of the Boroughs - Music From New York City's Ethnic....
2004 Wisdom, Understanding, Knowledge
2005 On Air
2005 Avodas Halevi
2006 East Flatbush Blues
2006 Awakening from Above
2011 Old Brooklyn
2013 Superstring Theory
2014 Hallel V'zimrah
2014 Songs of the Breslever Chassidim
2018 Monroe Bus
אמונה (אלבום של אביבה אבידן)

"אמונה" הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את האלבום הוציאה במחצית שנת 2004 לאור חברת התקליטים אלי בן-מוש הפקות של משה בן-משה. כל האלבום הופק על ידי אבידן עצמה. בלט ממנו הדואט שלה עם בתה מאיה בשם "ילדה שלי". "לנצח בני" נכתב והולחן על ידי נורית בת-שחר צפריר ועוזי חיטמן. אבידן חידשה את השיר, שהיה במקור בביצועו של חיטמן, וכללה אותו באלבומה. בשנת 2009 חידש אייל גולן פעם נוספת, הפעם את גרסתה של אבידן.
רשימת רצועות

| אמונה> מס' | אמונה> שם | אמונה> משך | אמונה>  | אמונה>  | אמונה>  | אמונה>  | אמונה>  | אמונה>  | אמונה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ילדה שלי  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | יהלום של אלוהים  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | חזור אליה  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | שיר לכלה  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אמונה  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | לנצח בני  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אתה איתי  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | בוא ניסע  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אל תזיל דמעה  | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 34:08 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  אביבה אבידן – אמונה
| אביבה אבידן |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | יהיה בסדר • פילפל • אוהבת לאהוב • רק איתך • שימני כחותם • לכל אדם מלאך • אמונה • צו הלב |  |
| סינגלים | "פרי גנך" • "לנצח בני" |  |
אלפונס טרנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1905 פורט סמית', ארצות הברית 
 פטירה:  14 באוקטובר 1959 (בגיל 54) פורט סמית', ארקנסו
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Shorter College 
 עיסוק:  מוזיקאי ומנהיג להקה
 סוגה:  ג'אז
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  Gennett 
 https://www.alphonsotrent.com
 
אלפונס "אלפונסו" טרנט (באנגלית: Alphonse Trent;‏ 24 באוגוסט 1905 - 14 באוקטובר 1959) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי ומנהיג להקות ריקודים (Territory bands).
ביוגרפיה

טרנט נולד בפורט סמית', ארקנסו ב־24 באוגוסט 1905. הוא ניגן בפסנתר מילדות ועבד בלהקות מקומיות בארקנסו בתקופת נעוריו.
הוא הקים את להקתו הראשונה באמצע שנות העשרים, כבר בשנת 1923. הם נתנו את המופע הראשון שלהם במלון באסין פארק ביוריקה ספרינגס, ארקנסו. כשהחוזה הסתיים בספטמבר אותה שנה, הוא נסע לליטל רוק ללמוד ב- Shorter College.
בשנת 1924 הוא ניגן בליטל רוק עם Synco Six של יוג'ין קוק, ואז לקח על עצמו את ההנהגה של הלהקה, שניגנה עד 1934. הם ניגנו בעיקר בדרום ארצות הברית ובמערב התיכון האמריקאי, כמו גם על אניות קיטור. באביב 1925, הלהקה, שנקראת אז "התזמורת של אלפונסו טרנט", נסעה לכיוון טקסס. בדרכם הם הופיעו בפינות רחוב כדי להרוויח מספיק כסף לאוכל ולדלק. ללהקה הוצעה חוזה לשבועיים להופיע באולם האירועים של מלון "אדולפוס". הם נענו להצעה, אך בסופו של דבר ניגנו שם במשך 18 חודשים, וקבעו שיא שלא נשבר.
בקיץ 1926 לאחר סיום החוזה באדולפוס, הלהקה ניגנה במלון גונטר בסן אנטוניו. בהמשך הם סיירו בערי טקסס והופיעו בבתי מלון שונים. הם הופיעו בפתיחת מלון פלאזה החדש בסן אנטוניו .
עד שנת 1927 המשיכה הלהקה להופיע בטקסס, לואיזיאנה, מיסיסיפי וארקנסו.
בשנת 1929, לאחר חוזה הופעות בקיץ באתר נופש בפורט סטנלי שבאונטריו, הלהקה הופיעה הופעה יחידה בעיר ניו יורק - שבוע באולם הסבוי.
למרות ההצלחה בניו יורק, בסביבות 1930, טרנט בחר שלא להמשיך ולעבוד בחוף המזרחי. הוא עזב את המוזיקה באמצע שנות השלושים אך חזר עם להקה אחרת בשנת 1938. בין חבריו ללהקה היו נגן החצוצרה טרנס הולדר, הפסנתרן אלכס היל, הכנר סטוף סמית', נגן הטרומבון סנוב מוסלי, צ'רלי כריסטיאן, החצוצרנים הארי (סוויט) אדיסון, מאוס רנדולף ופינטס הולנד.
כמנהיג הוא הקליט רק שמונה צדדים של תקליט: ארבעה בשנת 1928, שניים בשנת 1930 ושניים בשנת 1933.
הוא נפטר בפורט סמית ב־14 באוקטובר 1959
מורשתו

המורשת הקטנה אך המתועדת שלו הפכה אותו לדמות מעט לא ברורה כיום, אך התחכום של העיבודים שלו והדיוק שבו בוצעו עוררו יראה כבוד בקרב בני זמנו - אחד כזה, באד ג'ונסון (צוטט על ידי גונתר שולר במגזין "The Jazz Review") אמר עליו:
”תן לי לספר לך על טרנט ... הם היו אלים עוד בשנות העשרים, בדיוק כמו שקאונט בייסי היה, רק שנים רבות לפניו ... הם הופיעו רק במלונות הגדולים והמשובחים ביותר בדרום ... הם הקדימו שנים רבות את זמנם.”
הערות שוליים

1 2  Alphonse Trent | Biography & History, AllMusic (באנגלית)
↑  Ross Russell, Jazz Style in Kansas City and the Southwest, University of California Press, 1971, ISBN 978-0-520-01853-2. (באנגלית)
↑  Cassandra Boydston, Alphonse Trent Orchestra •, ‏2007-12-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Alphonse Trent discography - RYM/Sonemic, Rate Your Music (באנגלית)
↑  Henry Q. Rinne, A Short History of the Alphonso Trent Orchestra, The Arkansas Historical Quarterly 45, 1986, עמ' 228–249 doi: 10.2307/40027761
↑  Alphonso Trent and his Orchestra – The Syncopated Times, syncopatedtimes.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Red Hot Jazz Archive, Alphonso Trent (1905-1959) – The Syncopated Times, syncopatedtimes.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Alphonse Trent (באנגלית), 1971, נבדק ב-2021-07-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002040376  MusicBrainz: 8ef18be9-42bc-41d7-891b-5e0cefc174f1  VIAF: 9510721   WorldCat (עם VIAF): 9510721
אל מונטה

אל מונטה (באנגלית: El Monte) היא עיר בדרום מחוז מחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה אשר בארצות הברית. העיר ממוקמת בעמק סן גבריאל, מזרחית לעיר לוס אנג'לס. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-115,000 תושבים. מבין האישים הבולטים שהתגוררו בעיר לפרק זמן כזה או אחר ניתן למנות את סקטמן ג'ון, ג'יימס אלרוי והילדה סוליס.
היסטוריה

אזור נהר סן גבריאל היה מיושב על ידי אינדיאנים במשך מאות שנים. המשלחת המערבית הראשונה שעברה באזור זה הייתה משלחת פורטולה בשנים 1769–1770. בשנים 1849–1850 החלה התיישבות באזור שהיה על הציר מסנטה פה ללוס אנג'לס. המתיישבים הגיעו בעיקר מטקסס, ארקנסו ומיזורי, בתקופה בה אלפים נדדו לקליפורניה בחיפוש אחר זהב. המתיישבים הראשונים עסקו בעיקר בחקלאות. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19 הייתה אל מונטה זירה לעימותים בין אקדוחנים, עימותים שגרמו להקמת מיליציות מקומיות להגנת התושבים.
עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861 הייתה אל מונטה מעוז שתמך בהתנתקות של דרום קליפורניה מהאיחוד על מנת להצטרף לקונפדרציה. במרץ 1862 הוקם מחנה של צבא האיחוד על מנת לדכא כל מרד פוטנציאלי, והוא נסגר בתום המלחמה בשנת 1865.
בשנת 1873 הוקם בסמוך להתיישבות מסילת רכבת שהאיצה את פיתוח האזור. בתקופה זו כבר התגוררו בעיירה כ-1,200 תושבים. העיירה הכרזה כעיר בשנת 1912. בעשורים שלאחר מכן התקיימה מתיחות גזעית בין תושביה הלבנים של העיר לבין אלו ההיספנים (אוכלוסייה שגדלה בהתמדה) והמהגרים היפנים.
החל משנות ה-50 הייתה אל מונטה זירה בולטת להתפתחות מוזיקת הרוק אנד רול. אמנים רבים הגיעו מלוס אנג'לס להופיע בעיר, ובהם דיק דייל, ריצ'י ואלנס, Earth, Wind & Fire וגרייטפול דד. בשנת 1963 פרנק זאפה פרסם שיר על העיר. בתחנת הטלוויזיה המקומית הופיעו הביטלס והביץ' בויז במרץ 1964.
אלפונסו הראשון, מלך אסטוריאס

אלפונסו הראשון, מלך אסטוּריאס, כונה הקתולי (בספרדית: el Católico; בערך 693–757) היה המלך השלישי של ממלכת אסטוריאס, שמלך משנת 739 ועד מותו ב-757. במהלך שלטונו הרחיב את התחום הנוצרי של אסטוריאס, וכבש מחדש את גליסיה ולאון.
אלפונסו ירש את גיסו פאבילה, ובנו, פְרוּאֵלָה הראשון, ירש אותו. גם בנו הבלתי חוקי של אלפונסו, מאורגטוס, הפך למלך, ובתו אדוסינדה הייתה בת זוג למלך סילו מאסטוריאס. השושלת שהחלה על ידי אלפונסו הייתה ידועה באל-אנדלוס בת זמננו בתור שושלת אסטור-לאונה.