stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיי ולדון

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1931 ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 בינואר 2023 (בגיל 91) נורת'האמפטון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Franklin Birkinshaw 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  תיכון סאות' האמפסטד, אוניברסיטת סנט אנדרוז, Christchurch Girls' High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  1961–2023 (כ־62 שנים)
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2001)  עמית החברה המלכותית לספרות 
 fayweldon.co.uk
 
פיי ולדון (באנגלית: Fay Weldon;‏ 22 בספטמבר 1931 – 4 בינואר 2023) הייתה סופרת ומחזאית פמיניסטית אנגלייה. ביצירותיה ייצגה נשים מודרניות הלכודות במצבים דיכאוניים הנגרמים מהמבנה הפטריארכלי של החברה הבריטית.
ביוגרפיה

ולדון נולדה בברמינגהאם, אנגליה, למשפחה ספרותית, כאשר גם סבה וגם אמה כתבו ספרים. בשנותיה הראשונות התגוררה באוקלנד שבניו זילנד, שם אביה עבד כרופא. לאחר שהוריה התגרשו כשהייתה בת 14, חזרה ולדון לאנגליה והתגוררה בלונדון עם אמה ואחותה, ג'יין, ולא ראתה שוב את אביה לעולם.
ולדון למדה פסיכולוגיה וכלכלה באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד, וחזרה ללונדון.
ביוגרפיה > קריירה

ולדון עבדה זמן קצר במשרד החוץ הבריטי, ולאחר מכן כעיתונאית, ולבסוף פנתה לעבודה בתחום הפרסום כקופירייטרית, שם קצרה הצלחה מרובה. במהלך הריונה השני החלה ולדון לכתוב לרדיו ולטלוויזיה, וכעבור מספר שנים, ב-1967, פרסמה את ספרה הראשון, "בדיחת האישה השמנה".
במהלך שלושה עשורים פיתחה קריירה מצליחה, שכללה פרסום של יותר מעשרים רומנים, קובצי סיפורים קצרים, תסריטים לסרטי טלוויזיה, ומאמרים לעיתונים ומגזינים. היא התארחה רבות בתוכניות של ה-BBC.
ב-1971 כתבה את הפרק הראשון של הסדרה הנודעת "אדונים ומשרתים". היא כתבה את התסריט לעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לספרה של ג'יין אוסטן, "גאווה ודעה קדומה", שיצא ב-1980.
ביוגרפיה > קריירה > התייחסותה לנשים בכתיבתה

ולדון בקרה את הממסד הפטריארכלי בבריטניה, המדכא נשים ומצמם את הישגיהן.
מצד שני, בראיון ברדיו ב-1998 חוללה סערה תקשורתית ותרעומת בקרב פמיניסטיות, כאשר טענה כי "אונס אינו הדבר הגרוע ביותר שיכול לקרות לאישה, כל עוד היא יוצאת מזה בטוחה, בחיים, וללא צלקות".
ביוגרפיה > קריירה > סרטים על פי ספריה

ב-1989 יצא הסרט ההוליוודי "אישה שטן" בכיכובן של מריל סטריפ ורוזאן בר.
ב-2007 יצא הסרט Puffball, בתסריט של בנה דן וולדון ובכיכובם של דונלד סאת'רלנד ומירנדה ריצ'רדסון.
ביוגרפיה > תפקידים ציבוריים

ב-1983 הייתה יו"ר ועדת השופטים של פרס בוקר, ובשנה זו הגיעו להכרעתה הסופית הספר "בושה" של סלמאן רושדי, ו"חייו וזמניו של מייקל קיי" של ג'. מ. קוטזי. היו דיווחים שוולדון הסכימה, תחת לחץ, לתת את הפרס לרושדי, אלא שברגע האחרון, במעמד שיחת הטלפון שמודיעה על התוצאות, שינתה את דעתה. ב-1996 ישבה בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
ב-2006 מונתה לפרופסורה לכתיבה יצירתית באוניברסיטת ברונל, בלונדון, וב-2012 קיבלה פרופסורה באוניברסיטת באת' ספא.
ביוגרפיה > פרסום

ב-2001 פרסמה את ספרה "הפיתוי של בולגרי", אשר כלל פרסומת בתשלום לחברת בולגארי, דבר שעורר מחלוקת בחוגים ספרותיים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 1953 ילדה בן, אך לא נישאה לאביו. בשנת 1957 נישאה לרונלד בייטמן, מנהל בית ספר מבוגר ממנה ב-25 שנה. הם התגרשו כעבור שנתיים. בגיל 28 פגשה את רון ולדון, מוזיקאי ג'אז וסוחר עתיקות. הם נישאו, ונולדו להם שלושה בנים. ולדון התגרשה שנית ב-1994, ונישאה בפעם השלישית לניק פוקס, שהוא גם המנהל הספרותי שלה, והשניים חיו ביחד במחוז דורסט.
ולדון התחנכה כאתאיסטית והייתה כזו רוב חייה. בשנת 2000, בגיל 69, היא נטבלה לכנסייה האנגליקנית.
ולדון נפטרה ב-4 בינואר 2023, בגיל 91.
פרסים

פרס גילדת הסופרים לתסריט הטוב ביותר בסדרה בריטית
שני ספריה Praxis ו"אישה שטן" – היו ברשימה הקצרה של פרס בוקר
ספרים > בתרגום לעברית

פרקסיס – דליה פלד, 1980
מזכרת נצח – כתר, 1987
חוקי החיים – מודן, 1987
אישה שטן – כתר, 1990
הפיתוי של בולגרי – כנרת, 2003
ספרים > באנגלית

The Fat Woman's Joke‏ (1967)
Down Among the Women‏ (1971)
Female Friends‏ (1975)
Remember Me‏ (1976)
Little Sisters‏ (1977)
Weekend‏ (1978)
Praxis‏ (1978)
Puffball‏ (1980)
The President's Child‏ (1982)
The Life and Loves of a She-Devil‏ (1983)
Letters to Alice: On First Reading Jane Austen‏ (1984)
The Shrapnel Academy‏ (1986)
The Rules of Life‏ (1987)
The Heart of the Country‏ (1987)
The Hearts and Lives of Men‏ (1987)
Leader of the Band‏ (1988)
The Cloning of Joanna May‏ (1989)
Darcy's Utopia‏ (1990)
Trouble‏ (1993)
Affliction‏ (1994)
Growing Rich‏ (1992)
Life Force‏ (1992)
Splitting‏ (1995)
Worst Fears‏ (1996)
Big Women‏ (1997)
My Mother Said‏ (1998)
Godless in Eden‏ (1999)
Rhode Island Blues‏ (2000)
The Bulgari Connection‏ (2001)
Mantrapped‏ (2004)
She May Not Leave‏ (2006)
What Makes Women Happy‏ (2006)
The Spa Decameron‏ (2007)
The Stepmother's Diary‏ (2008)
Chalcot Crescent‏ (2009)
Kehua!‏ (2010)
Habits of the House‏ (2012)
Long Live the King‏ (2013)
The New Countess‏ (2013)
ולדון פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, "אוטו דה פיי" ב-2002.
הערות שוליים

1 2  הסופרת הבריטית פיי וולדון הלכה לעולמה בגיל 91, באתר ynet, 4 בינואר 2023
↑  "Fay Weldon: Rape isn't the worst thing that can happen ", BBC News, 30 June 1998.
↑  Moss, Stephen (18 בספטמבר 2001). "Is the Booker fixed?". The Guardian. Guardian Media Group. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kirkpatrick, David D. (3 בספטמבר 2001). "Words From Our Sponsor: A Jeweler Commissions a Novel". New York Times. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Lie back and think of Jesus, באתר הגרדיאן, 5 בספטמבר 2006.
↑  Writer Fay Weldon dies aged 91, באתר הגרדיאן, ‏4 בינואר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452800005171  PLWABN: 9810636019805606  BIBSYS: 90059316  BNE: XX1133649  BnF: cb12060394p (data)  CANTIC: a12064233  CiNii: DA00347802  GND: 118840932  ICCU: CFIV016367  ISNI: 0000 0001 1507 2689  LCCN: n50002441  LNB: 000006739  MusicBrainz: 4cf72996-e957-43ee-ae56-b2bfaf807194  NDL: 00477018  NKC: jo20010090057  NLA: 35598939  NLG: 63747  NLK: KAC199629619  NSK: 000189452  NTA: 068713363  RERO: 02-A003966429  SELIBR: 229388  SNAC: w6kj6gq3  SUDOC: 028854675  Trove: 1009766  VIAF: 108227993   WorldCat (עם VIAF): 108227993
פרדוקס פרמי

ייצוג גרפי של הודעת ארסיבו - הניסיון הראשון של האנושות לתקשר עם ציוויליזציות חוצניות
פרדוקס פרמי (Fermi paradox) הוא שאלה שהועלתה על ידי הפיזיקאי אנריקו פרמי בשנות ה-50 של המאה ה-20, בשאלו: "אם אכן ישנם חיים תבוניים ביקום, אז היכן הם?"
שאלה פשוטה זו היא נושא לדיון טעון בין מדענים וסופרי מדע בדיוני ברחבי העולם.
באופן כללי, טענת הפרדוקס היא כדלקמן: התרבות האנושית הצליחה, תוך כ־5,000 שנה מאז המצאת הכתב, לשגר אדם אל הירח, וסביר שבעשורים הקרובים אף תשגר אנשים אל כוכבי לכת אחרים. בהנחה שמרגע שהושגה הטכנולוגיה להקים מושבות על פלנטות אחרות, כל מושבה תוכל בעצמה ליישב לפחות שתי פלנטות אחרות בתוך עשרות עד מאות שנים מזמן הקמתה שלה, ברור שקצב ההתפשטות של הציוויליזציה יהיה מעריכי. ציוויליזציה כזו תכפיל את מספר כוכבי הלכת שתחת שליטתה מדי מספר מאות שנים. חשבון פשוט מראה שתוך פחות מכ־5 מיליון שנה, ציוויליזציה טכנולוגית כזו תגיע אל כל קצוות הגלקסיה. מכיוון שגיל הגלקסיה מוערך ב־12 מיליארד שנה, גם אם נניח שהיא הפכה לראויה ליישוב רק במיליארד השנים האחרונות (הנחה שמרנית מאוד), ברור שאם הייתה תרבות טכנולוגית על כוכב לכת אחר בגלקסיה, היא הייתה צריכה מזמן להגיע לכדור הארץ.
הסערה התקשורתית מסביב לדיון מיוחסת כאחת הסיבות להקמתו של פרויקט סט"י (SETI) - החיפוש היזום אחר חיים תבוניים חוצניים.
פרנק דרייק חזה שחיים תבוניים הם נפוצים מאוד ביקום ושקיימות כ-10,000 תרבויות תבוניות בגלקסיה שלנו לבדה, בהסתמך על נתונים גולמיים כמו גודל וגיל היקום, הזמן הדרוש לאבולוציה, תדירות הופעתן של שמשות ופלנטות בגודל ומרחק המתאימים וכדומה. בניגוד לאמונה הרווחת, תהייתו של פרמי ניתנה לפני משוואת דרייק. לאחר שנוסחת דרייק התקבלה בחוגים מסוימים, הועלתה שאלתו של פרמי בשנית כמעין פרדוקס על תוצאת נוסחת דרייק, למרות שלא מדובר בפרדוקס לוגי מהסוג המקובל השתרש המינוח.
אם ישנן כ-10,000 תרבויות חוצניות תבוניות, איך זה שטרם ראינו ולו אחת מהן? ישנן מספר היפותזות המנסות ליישב שאלה זו.
היפותזת "כדור הארץ הנדיר" הטוענת שחיים רב-תאיים מורכבים דורשים שילוב נסיבות הרבה יותר נדיר משחושבים.
השאלה היא אנתרופוצנטרית מהגדרתה (היא מניחה שחייזרים יהיו בעלי מאפיינים דומים לשלנו, שאיפות דומות, ויכולות דומות).
חיים תבוניים, המבוססים על פסיכולוגיה תחרותית ההכרחית לניצחון אבולוציוני הורסים את עצמם בהגיעם ליכולת טכנולוגית.
אנו לא מחפשים מספיק זמן (טכנולוגיית רדיו מודרנית היא בת פחות מ-3 דורות אנוש).
תרבויות המגיעות ליכולת טכנולוגיית רדיו, ניתנות לגילוי במרחקים אסטרונומים רק בתקופת ההבשלה הראשונית של הטכנולוגיה (כיום כבילה ישירה, רשתות סלולריות ולוויינים חוסכים מאיתנו את הצורך לשדר בעוצמות גבוהות לאטמוספירה ומשם לחלל).
המרחקים האדירים של החלל הבין כוכבי אינם מאפשרים תקשורת (ודאי דו-כיוונית) בין שתי תרבויות שונות בזמן סביר.
היפותזת "גן החיות" הטוענת שחייזרים צופים בנו, אך מסיבות כלשהן אינם מתערבים, או שעושים זאת בסתר.
תאוריית החייזרים הקדומים, לפיה מפגש בין האדם לחייזרים כבר התרחש בעבר, והשאיר את חותמו על התרבות האנושית.
תאוריית היער-האפל, לפיה מפגש בין האדם לחייזרים לא יתרחש מאחר שכל תרבות מתקדמת מבינה שמפגש עם תרבות מתחרה עלול להביא לאירוע הכחדה שלה עצמה - ולכן תמיד יש לשאוף להסתתרות וחשאיות תוך השמדת כל תרבות שחושפת את מיקומה ליקום.
ראו גם

נוסחת דרייק
פנספרמיה
פרויקט סט"י
דיסקית פיוניר
תקליט הזהב של וויאג'ר
הודעת ארסיבו
תקשורת בין-כוכבית
ציון רובין

| --- | --- |

ציון רובין
 לידה:  באר שבע
 סוגה מועדפת:  סרטי תדמית, תיעודי, דרמה
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  יוצר, במאי, עורך וצלם טלוויזיה
 יצירות בולטות:  תאג"ד  חצויה  לאהוב את אנה
 פרופיל ב-IMDb
 
ציון רובין הוא יוצר, במאי, עורך וצלם טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

ציון רובין נולד בבאר שבע, בה גדל, לרחמים ונוגה רובין. אחותו, איריס רובין, היא יוצרת תיעודית; ציון צילם חלק מסרטיה בתחילת דרכו. אחיו, יואב רובין, הוא איש קבע בחיל האוויר. בנערותו התחנך בחברת-נוער בקיבוץ ניר אליהו, ובין היתר הדריך ואימן כדורגל בקיבוץ. בצה"ל היה במסלול בני משקים של הנח"ל המוצנח, ושירת כחובש קרבי. אחר-כך עשה מכינה לאדריכלות. בעקבות צפייה בסרטו של מייק לי "עירום" החליט ללמוד קולנוע.[דרוש מקור]
בתחילת דרכו ביים הרבה וידאו קליפים וסרטי תדמית, בהם ארבעה קליפים ללהקת "כנסיית השכל". הוא צילם סרטים תיעודיים לנשיונל ג'יאוגרפיק וערוץ 8. בין השאר צילם את "איש שלום רוצה גביע", בבימויה של יעל לב עבור ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. סרט תיעודי שצולם במרוקו וסיפר על דניאל קרן, שהשתתף במרתון החולות, מרוץ בן 251 ק"מ, שצריך לעוברו בשישה ימים.
הוא הגה פורמט בערוץ הילדים בשם "ילדים יוצרים סרטים", שרץ מ-2000 ועד 2017. במסגרתו ילדים שולחים סיפורים אישיים שלהם לערוץ הילדים, נבחרים תשעה ומהם מפיקים שישה סרטים בני עשר דקות כל אחד. רבים מהסרטים הללו השתתפו בפסטיבלים בינלאומיים וזכו בפרסים.
אחר-כך יצר, כתב וביים מיני-סדרה בשם "גבעת הירח" ששודרה ב-Yes‏ (2001). היא עוסקת במשפחה שעוזבת את תל אביב, נוסעת לגור בצפון, עקב עבודתו של האבא. הסדרה מספרת על חייהם והתמודדותם, במיוחד של הילד. השתתפו בה גילי בן-אוזיליו ודניאלה וירצר.
הפרויקט הבא שלו היה "קרוואן 841", סרט בן 50 דקות שיצר, כתב וביים; חלק מפרויקט "שיעור מולדת" ששודר ברשת, ערוץ 2 (2001).
רובין הוא יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של פרויקט "בית משותף" - שמונה דרמות, בנות 24–33 דקות, ששודרו בערוץ הילדים (2003). כל דרמה עם סיפור משלה המותאם לחג כלשהו והמשותף לכולן שהן עסקו בילדים שכולם התגוררו באותו בניין. למשל בתשעה באב שעניינו שנאת חינם היה סיפור על ילדה שעושים עליה חרם. אחד מהסרטים "שלג כחול", שעסק בפיגוע בדולפינריום, זכה בפרסים בינלאומיים.
רובין שימש כיוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של הסדרה "המערכת" ששודרה בשתי עונות בערוץ לוגי (2004-5). היא עסקה בחבורת ילדים שמנהלת מגזין טלוויזיה בנושא ההיסטוריה. במרכז כל תוכנית עמדה דמות היסטורית אחרת (בן-גוריון, רחל המשוררת, מנחם בגין והסכם השלום עם מצרים, המרגל אלי כהן ועוד). רוב שחקני הסדרה היו ילדים.
הוא היה יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של סדרת הדרמה "עולם מושלם". הסדרה עסקה בילדים בפנימייה, כיכבו בה ג׳יזל ג׳יזל סילבר וסמי הורי והיא שודרה בערוץ הילדים (2005).
הוא ביים את הטלנובלה "הנסיכה", בכיכובם של אגם רודברג וגיא אריאלי. סדרה בת חמישים פרקים, שכל אחד מהם בן שלוש דקות, היא נועדה לצפייה בטלפון הסלולרי ולימים שודרה בערוץ 10.
רובין שימש כיוצר, תסריטאי, במאי של סדרת הדרמה המקורית "לאהוב את אנה", ששודרה במשך שתי עונות בערוץ 10 (2008-9). בתפקידים הראשיים כיכבו יאנה גור ומשה איבגי. בסדרה שיחקו גם עופר שכטר, יואב דונט, דניאלה קרטס ונטע פלוטניק. אחר-כך ביים את העונה השנייה של הסדרה "חצויה" (2010) ובשנת 2016 יצר וביים את הסדרה המצליחה תאג"ד ששודרה ב-yes שהופקה על ידי אולפני הרצליה.
צילום חזה

צילום חזה שבו ניכרת דלקת ריאות (B) לעומת מצב תקין (A)
צילום חזה הוא צילום רנטגן של בית החזה. זוהי אחת מבדיקות ההדמיה הנפוצות ביותר. צילום חזה יכול לסייע באבחון מגוון מצבי חולי בבית החזה, לרבות דלקת ריאות, שברים בצלעות, גידולים סרטניים בבית החזה, גודש ריאתי, מצבים לבביים שונים וחזה אוויר.
טכניקת צילום

המנח הסטנדרטי לצילום חזה באנשים בוגרים הוא מנח אחורי-קדמי (Posterior-Anterior - PA), שבו הנבדק עומד עם הפנים אל קסטת הרישום, בידיים פשוטות לצורך הרחבת השכמות, וקרני הרנטגן מוקרנות מאחור ונקלטות מן הצד הקדמי של הנבדק. במקרים שבהם הנבדק אינו יכול לעמוד, ניתן לצלם בשכיבה במנח קדמי-אחורי (Anterior-Posterior), אולם הדבר מקשה את הפענוח של הצילום וגורם ללב ולשער הריאה בצילום להיראות מוגדלים. בילדים קטנים ובתינוקות אפשר לצלם צילום עמידה גם במנח קדמי-אחורי, כיוון שעובי גופם לא מספיק גדול כדי לגרום להגדלה משמעותית של צל הלב.
לפי המקובל מבצעים בנוסף לצילום הישר גם צילום צדי מצד שמאל, כדי לתת זווית נוספת על בית החזה. הנבדק עומד כשצד שמאל שלו צמוד למערכת הרושמת, על מנת שהלב יהיה קרוב אליה כמה שיותר. צילום צדי זה ניתן לביצוע גם בשכיבה. ידיו של הנבדק מורמות למעלה, על מנת שעצמות הזרוע לא יוטלו על חלל בית החזה ויופיעו בצילום.
על מנת להרחיב את בית החזה כמה שיותר, ישנה העדפה לבצע את הצילום בשאיפה מלאה, שכן במצבים אחרים בית החזה נראה בצילום צפוף יותר, והדבר עלול לרמז באופן שגוי על תסנין ריאתי. זה גם מאפשר לצלעות להתרווח יותר, כך שאם יש פתולוגיה כלשהי שהן מוטלות עליה, היא תיחשף. במקרה של חשד לחזה אוויר נהוג לבצע צילום בשאיפה ובנשיפה, כדי לראות אם נשאר אוויר מיותר לאחר הנשיפה. כמו כן, כאשר הנבדק נמצא בזווית אל המערכת הרושמת, הדבר גורם לעיוות גאומטרי של בית החזה, ולאבחנות שגויות אפשריות. משום כך, בפענוח של צילום חזה נבחנת הסימטריה של הצילום, כאשר במצב סימטרי המרחק בין הזיז הקוצי של חוליות עמוד השדרה לעצם הבריח שווה בשני הצדדים.
שני פרמטרים נוספים נבחנים בצילום חזה: חדירה וחשיפה. החדירה נקבעת לפי הגדרות המתח בשפופרת הרנטגן, והיא משפיעה על מעבר הקרניים בגוף. בחדירות גבוהה ניתן לראות היטב את החוליות, על חשבון איברים קדמיים יותר. חשיפה נקבעת לפי כמות קרני הרנטגן שמגיעות אל הגלאי, או לחלופין לפי הגדרות הזמן והזרם בשפופרת קרני הרנטגן. בחשיפה גבוהה הריאות, שבהן יש אוויר, נראות שחורות יותר מן הרגיל, ואילו החשיפה נמוכה, הצילום נראה הרבה יותר בהיר.
ראו גם

צילום בטן
קבוצת נובמבר

קבוצת נובמבר (בגרמנית: Novembergruppe) הייתה קבוצה גרמנית שהורכבה מאמנים וארכיטקטים מהזרם האקספרסיוניסטי.
הקבוצה הוקמה ב-3 בדצמבר 1918. שמה נבע מהחודש בו התקיימה מהפכת ויימאר בה נוסדה רפובליקת ויימאר.
הקבוצה הונהגה על ידי מקס פכשטיין וקיסר קליין. המכנה המשותף המרכזי היה לא ביצירותיהם או אומנותם כמו בערכיהם המשותפים ובעמדתם הפוליטית. "קבוצת נובמבר" פעלה להגברת האמירה הפוליטית ביצירות אומנות אצל אומנים פרטיים, ארגוני אומנות ובתי ספר לאומנות. בנוסף ניסו לקדם חוקים הנוגעים לאומנות. בשנת 1918 התמזגה הקבוצה עם מועצת הפועלים של האומנות- הידועים גם בשמם "The Art Soviet"
קבוצה זו הייתה רק חלק מזרם מודרניסטי באומנות שפעל בתחילת שנות ה-20 וקידם מעורבות פוליטית-חברתית של האומנים, הזרמים השונים שקראו למעורבות שונה של האונות בחייו של הצופה - צורך היו חלוקים בדעותיהם על דרך הפעולה אך קראו לשינוי המעמד הפאסיבי של הצופה אשר מרחיק אותו מעבודת האומנות ואת עבודת האומנות מהמציאות היום-יומית.
צ'ן ויישינג

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
צ'ן ויישינג
צ'ן ויישינג (סינית: 陈卫星/陳衛星; פין-יין: Chén Wèixīng; נולד ב-24 באפריל 1972 באזור מונגוליה הפנימית בסין) הוא טניסאי שולחן אוסטרי.
קריירה

בשנת 2003 הגיע צ'ן לרבע גמר אליפות העולם ליחידים.
בשנת 2002 הגיע לחצי גמר אליפות אירופה בזוגות מעורבים, באותו טורניר שנה לאחר מכן זכה צ'אן במקום הראשון לזוגות ובמקום השני לזוגות מעורבים.
במאסטרס אירופה בשנת 2004 הגיע לשלב רבע הגמר בתחרות ליחידים.
הוא היה חלק ממשלחת האוסטרית ב-3 אולימפיאדות בשנים 2004–2012.
פרדוקס קו החוף

בצד ימין נמדד אורך קו החוף של בריטניה הגדולה באמצעות סרגל באורך 100 ק"מ, ומתקבל כי קו החוף באורך של כ-2,800 ק"מ. בצד שמאל אותו קו חוף נמדד עם סרגל באורך 50 ק"מ ומתקבל כי קו החוף באורך של כ-3,400 ק"מ.
פרדוקס קו החוף הוא האבחנה הלא אינטואיטיבית כי לא ניתן להגדיר היטב את אורכו של קו חוף. הפרדוקס תקף גם לגבולות גאוגרפיים אחרים בעלי אופי דומה. מקור הפרדוקס הוא באופי הפרקטלי של קווי חוף. הפרדוקס נבחן לראשונה על ידי לואיס פרי ריצ'רדסון והעסיק גם את בנואה מנדלברוט כשהחל לפתח את תורת הפרקטלים.
הבחנה ראשונה היא כי אורכו של קו חוף תלוי באורך ה"סרגל" בו משתמשים כדי למדוד. סרגל הוא ישר ולא ניתן להשתמש בו כדי למדוד פיתולים הקטנים יותר מאורכו. לכן ככל שהסרגל קצר יותר, נמדדים יותר פיתולים ובהתאם אורכו של קו החוף מתארך. אולם דבר זה כשלעצמו אינו אומר כי אין לקו חוף אורך בר הגדרה. אם ננסה לדוגמה למדוד את היקפו של מעגל מושלם עם קוטר של מטר באמצעות סרגל, תתרחש תופעה דומה. ככל שנשתמש בסרגלים קצרים יותר האורך הנמדד יתארך, אולם ההתארכות תהיה חסומה, ותלך ותתקרב להיקף האמיתי של המעגל שהוא  \ \pi  (פאי) מטרים. תופעה דומה תתרחש בכל צורה מוכרת מן הגאומטריה האוקלידית. עם זאת, התופעה אינה קורית כאשר עוסקים בקווי חוף. הסיבה נעוצה בעובדה כי לא משנה עד כמה נבחן קו חוף מקרוב, תמיד נמצא בו פיתולים זעירים הדומים לפיתולים הגדולים בהם מבחינים בבחינה מרחוק (בשונה מכל צורה גאומטרית אוקלידית). בשל כך במקום שהאורך הנמדד ילך ויתקרב לערך מדויק ככל שהסרגלים מתקצרים, הרי שהאורך רק הולך וגדל לאינסוף. כלומר אם רק נשתמש בסרגל קטן מספיק, נוכל למדוד אורך ארוך יותר מכל מספר שנרצה. מכאן שאורך קו החוף הוא אינסופי.
בפועל יש גבול פיזיקלי להשפעתו של הפרדוקס מכיוון שהגדרת אורכים של עצמים עשויים חומר כאשר הסרגל באורך תת-אטומי בעייתית בפני עצמה.
אם רוצים למדוד אורך של קו חוף ולקבל תוצאה סופית, יש צורך לקבוע אורך מספק של סרגל כך שפיתולים קטנים ממנו לא ימדדו. במקרה כזה בעייתי להשוות בין אורכיהם של קווי חוף שונים משום שבחירת אורך הסרגל משפיעה על יחס האורכים ביניהם. למשל קו החוף המפורץ ושופע הפיורדים של נורווגיה גורם לכך שהקטנה זעירה של הסרגל, מאריכה משמעותית את האורך הנמדד. לעומת זאת אורך קו החוף הישר יחסית של ישראל גורם לכך שלהקטנה של הסרגל השפעה קטנה יותר על האורך הנמדד. בשל כך, אם נשווה את אורך קו החוף של נורווגיה לזה של ישראל, היחס ביניהם רק ילך ויגדל ככל שנקטין את הסרגל ולא ישמור על ערך קבוע.
היסטוריה

במהלך מחקריו של לואיס פרי ריצ'רדסון על השפעת האורך של גבול בין מדינות על הסיכויים להתפתחות מלחמה ביניהן, שם ריצ'רדסון לב כי הפורטוגזים דיווחו כי אורך הגבול המשותף שלהם עם ספרד הוא 987 ק"מ, בעוד הספרדים דיווחו כי אורכו 1,214 ק"מ. ריצ'רדסון הבין כי השוני בנתונים נובע משימוש בסרגלים שונים ופרסם ב-1951 תיאור מתמטי של התארכות הגבול כפונקציה של אורך הסרגל (תוצאה הקרויה על שמו "אפקט ריצ'רדסון").
בשנת 1967 פרסם בנואה מנדלברוט מאמר במגזין Science שכותרתו How Long Is the Coast of Britain? Statistical Self-Similarity and Fractional Dimension. במאמר תיאר מנדלברוט את אפקט ריצ'רדסון והרחיב את הדיון המתמטי בו. ב-1975 טבע מנדלברוט את המונח "פרקטל" לתיאור צורות בעלי תכונות דומות.
ניתוח מתמטי

ההתייחסות האינטואיטיבית לקו חוף היא כעקומה חד-ממדית. אולם בחינה מעמיקה תגלה כי הנחה זו שגויה. קו חוף הוא למעשה פרקטל, שיש לו ממד שברי שבין 1 ל-2. ככל שהממד של העקומה קרוב יותר ל-1, כן היא יותר חלקה ודומה לעקומות החד-ממדיות המוכרות מהגאומטריה האוקלידית. ככל שהממד קרוב יותר ל-2, העקומה "מתנודדת" יותר, וכוללת פיתולים קיצוניים בכל קנה מידה, והיא דומה לעקום פאנו שהוא למעשה פרקטל דו-ממדי. בפועל, לקווי חוף יש ממד שברי שאינו גדול בהרבה מ-1. באמצעות הגדרתו של פליקס האוסדורף לממד שברי, ניתן להעריך את הממד השברי של קווי חוף שונים. מנדלברוט השתמש בהגדרה כדי להצדיק את החישובים שערך ריצ'רדסון, וכדי להעריך קירובים לממדיהם של קווי חוף שונים. התוצאות שהתקבלו נעו בין 1.02 לקו החוף של דרום אפריקה, ועד 1.25 לקו החוף המערבי של בריטניה. בהערכה מאוחרת יותר נמדד ממד שברי מקורב של 1.52 בקו החוף של נורווגיה.
באמצעות כלים אלו מתורת הפרקטלים הוכיח מנדלברוט בכלים תאורטיים את אפקט ריצ'רדסון, אותו הסיק ריצ'רדסון על סמך אמצעים אמפיריים. אורכו של קו חוף כפונקציה של אורך הסרגל ( \ L(\epsilon )) עומד ביחס ישר לאורך הסרגל ( \ \epsilon ), בחזקת אחד פחות הממד השברי של קו החוף ( \ d):  L(\epsilon )\propto \epsilon ^{1-d}\,.
הערכת הממד השברי של קו החוף של בריטניה בעזרת ממד האוסדורף.
צ'נאב

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  974 ק"מ
 אגן ניקוז:  138,000 קמ"ר 
 מוצא:  הרי ההימאלאיה ההודיים במדינת הימאצ'ל פרדש
 יובלים:  Tawi River, Ravi River, ג'לום 
 שפך:  אינדוס
 מדינות באגן הניקוז:  הודו ופקיסטן
 
 
ערוץ הנהר בחלקו העליון ההררי שבמדינת הימאצ'ל פרדש
צ'נאב (בסנסקריט: चंद्रभाग; בפנג'אבי: ਚਨਾਬ; בהינדית: चनाब; באורדו: چناب) הוא נהר בצפון מערב הודו ובמזרח פקיסטן. מוצאו בהתמזגות שני נהרות: צ'נדרה (Chandra) ובהאגה (Bhaga) בהרי ההימאלאיה ההודיים, באזור ספיטי שבהימאצ'ל פרדש.
הנהר זורם מערבה בקניונים עמוקים בג'אמו וקשמיר, ולאחר מכן פונה לדרום-מערב ויורד לאזור גבעות סיוואליק ולמישורי פנג'אב שבפקיסטן. הוא מצטרף לנהרות ביאס (Beas), סטלוג' (Satluj), ראווי (Ravi) וג'לאם (Jhelam) היוצרים את "חמשת הנהרות" אשר נשפכים בדלתה רחבה לנהר האינדוס. מי הצ'נאב שייכים לפקיסטן בהתאם להסכם מי האינדוס מ-1960.
הערות שוליים

↑  צ'נאב באנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4365205-0  VIAF: 245813052   WorldCat (עם VIAF): 245813052 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קבוצת משקוף

"משקוף" היה שמה של קבוצה אמנותית שנוסדה בישראל בשנת 1968. רוב חבריה היו קשורים למחלקות לאמנות ולעיצוב ב"בצלאל" כמורים או כתלמידים כגון דוד בן-שאול, צבי טולקובסקי, איוון שוובל, מיכאל גיטלין, שאול שץ ואחרים. בנוסף לאמנים אלו היו חברים בקבוצה גם אנשים כמוזיקאי יוסי מר חיים, המשוררים יהודה עמיחי, דניס סילק ועוד.
חברי הקבוצה התנסו באמנות אוונגרדית לתקופה, כדוגמת הפופ ארט ובשילוב בין אמנויות שונות.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, "'בצלאל החדשני': ראשית האוונגרד 1970-1976", וושינגטון חוצה את הירדן, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2008, עמ' 486.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011548651705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפון דארפור

צפון דארפֿוּר (בערבית: شمال دارفور; הגייה: שִׁמאל דארפֿוּר) היא אחת מ-18 המדינות (וילאיאת) בסודאן ואחת מחמש הווילאיאת המרכיבות את חבל דארפֿוּר. שטחה הוא 296,420 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 1,583,000 (נכון ל-2006). בירתה היא אל-פאשר (الفاشر) (אנ').
ערך זה הוא קצרמרבנושא סודאן ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפון בראבנט

צפון בראבנט (בהולנדית: ‏Noord-Brabantקובץ:170 Noord-Brabant.ogg‏Ⓘ‏) הוא מחוז הנמצא בחלקה הדרומי של הולנד. המחוז גובל עם בלגיה בדרום, עם זיילנד במערב, עם נהר המז בצפון ובדרום מזרח עם לימבורג ובירתו היא העיר דן בוס. מועצת המחוז מונה 79 מושבים והיא כפופה לנציב המלך. הנציב הנוכחי הוא וים ון דר דונק (Wim van de Donk). שטח המחוז עומד על כ־4,919 קמ"ר (השני בגודלו) ואוכלסייתו היא כ־2,415,946 איש (השלישי בגודלו). צפיפות האוכלוסייה במחוז עומדת על 491 איש לקמ"ר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, 24% מאוכלוסיית המחוז הם חסרי דת, 6% מהתושבים פרוטסטנטים, 64% קתולים, 4% מוסלמים ו־1% מגדירים את עצמם אחרת.
פרדוקס עלי התה

הדגמת פרדוקס עלי התה
הזרם המשני (מסומן בקו מקוטע כחול) הנוצר בעת בחישה סיבובית בכוס תה והמסביר את הפרדוקס
פרדוקס עלי התה הוא תיאור תופעה פיזיקלית בה עלי תה בכוס תה מתרכזים במרכז תחתית הכוס לאחר שהתה נבחש ולא נודדים לשולי תחתית הכוס, כפי שניתן היה לצפות על פי עקרון הכוח הצנטריפוגלי.
את הפתרון לפרדוקס עלי התה ניסח אלברט איינשטיין במאמר שפרסם בשנת 1926 באופן המסביר אף את הסחיפה בגדות נהרות (חוק באר, באנגלית: Baer's law).
הסבר

בחישת המשקה בכוס התה בתנועות סיבוביות גורמת לנוזל להסתובב סביב שולי הכוס, הגורמת לכוח צנטריפוגלי כלפי השוליים. אולם, סמוך לשוליים ובתחתית הכוס תנועת הנוזל מואטת עקב חיכוך עם דופן הכוס. באזורי מגע אלה הכוח הצנטריפוגלי נחלש והבדל הלחצים הנוצר בנוזל הופך לגורם משמעותי יותר בכיוון תנועת הנוזל. אזור זה מכונה באופן כללי שכבת גבול בתחום מכניקת הזורמים, ובאופן ספציפי שכבת אקמן (באנגלית: Ekman layer).
עקב הכוח הצנטריפוגלי, לחץ הנוזל סמוך לשוליים גבוה יותר מאשר במרכז הכוס. אם כל הנוזל מסתובב כגוף מוצק, הכוח כלפי המרכז משתווה לכוח כלפי חוץ ולכן לא תהיה כל תנועה כלפי פנים או כלפי חוץ. בכוס תה, שבה הנוזל בתחתית הכוס נע במהירות איטית יותר מן הנוזל בשכבה שמעליו, שיפוע הלחץ גובר על הכוח הצנטריפוגלי וגורם לזרימת נוזל כלפי מרכז הכוס סמוך לתחתית. בשכבה גבוהה יותר של הנוזל הזרימה היא כלפי חוץ. זרימת נוזל משנית זו נעה למרכז הכוס סמוך לתחתית, עולה במרכז הכוס, נעה כלפי השוליים בשכבת הנוזל העליונה, ויורדת לתחתית הכוס סמוך לשוליים, וחוזר חלילה.
כיוון שעלי התה כבדים מכדי לעלות במרכז הכוס עם הזרם המשני, הם נותרים במרכז תחתית הכוס. בהשפעת הזרימה הסיבובית, העלים ינועו אף הם בתנועה סיבובית על תחתית הכוס.
דרך נוספת לפתרון הבעיה היא בעזרת מעבר אל מערכת הנוזל המסתובבת. במערכת זו המים אינם זזים כלל אך עלי התה אכן מסתובבים (עקב החיכוך עם תחתית הכוס מהירותם איטית יותר מהמים). כאשר כותבים את משוואת הכוחות על עלי התה ומוסיפים את הכוחות המדומים בבעיה (הכוח הצנטריפוגאלי וכוח קוריוליס) מתקבל כי שקול הכוחות הכולל על עלי התה הוא למרכז המעגל ולכן עלי התה ינועו אל פנים הכוס. באופן אינטואיטיבי התופעה מתרחשת מהסיבה שעלי התה נעים במהירות שונה מהמים שבסביבתם. אם עובדים בצורה זהירה גם בעזרת הכוח הצנטריפוגלי ניתן לקבל את האפקט כאשר שמים לב כי המהירויות שונות (של המים ושל עלי התה).