stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גראנט אקץ
הערות שוליים

↑  "טריו מובילה בין המסעדות הטובות ביותר", USA Today‏26 בדצמבר 2003
↑  הלן רוזנר, "המיזם האוסטרי הזמני של אליני",chicago.grubstreet.com‏ 10 בינואר 2009
↑  ריישל לוין, סקירה של הספר "אליני" של גראנט אקץ, 20 באוקטובר 2010‏gayot.com
↑  פיט וולס, הוצאת גות'אם, "החיים, על הקו", הניו יורק טיימס, 25 ביוני 2009
↑  "אין לכם תוכניות הערב? גראנט אקץ בשידור חי מהרווארד", מדריך זגאט, 11 באוקטובר 2010
↑  אליזבט לנדאו, "כיצד השף המוביל מאבד, ומשיג מחדש את חוש הטעם שלו", CNN‏, 4 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5608977  GND: 1181817897  ISNI: 0000 0000 4055 8202  LCCN: n2008033622  VIAF: 26535032   WorldCat (עם VIAF): 26535032
דמויי עטלפי פרי

| דמויי עטלפי פרי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
שם מדעי
 Yinpterochiroptera ‏שפריגר (2001)

דמויי עטלפי פרי (שם מדעי: Yinpterochiroptera) היא תת-סדרה בסדרת העטלפים המונה 6 משפחות.
תת-סדרה זו קוראת תיגר על החלוקה הישנה והמוכרת יותר בין עטלפי פרי לבין עטלפי חרקים. קבוצה זו מכילה הן עטלפי פירות והן 5 משפחות של עטלפי חרקים. האזכור הראשון של קבוצה זו היה במאמר מדעי של החוקר מארק שפריגר משנת 2001.
ההנחה של מייסד הקבוצה מתבססת על נתונים מולקולריים דומים בכל המשפחות הללו והיא נקראת על שמם של העטלפים הדומיננטיים בה - עטלפי הפרי. הקבוצה השנייה על פי חלוקה זו של הסדרה, היא תת-סדרת דמויי נשפון (Yangochiroptera).
משפחות

עטלפי דבורה (Craseonycteridae) בה סוג ומין יחיד עטלף הדבורה (Craseonycteris thonglongyai)
פרספוניים (Hipposideridae) - בה 10 סוגים
עטלפי פרי (Pteropodidae) - בה 45 סוגים
יזנוביים (Rhinopomatidae) - בה סוג יחיד יזנוב (Rhinopoma)
פרספיים (Rhinolophidae) - בה סוג יחיד פרסף (Rhinolophus)
ערפדים מדומים (Megadermatidae) - בה 5 סוגים
דולפין נהרות ארגואיי

| דולפין נהרות ארגואיי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
על־משפחה:: דולפיני נהרות
משפחה:: איניים
סוג:: איניה
מין:: דולפין נהרות ארגואיי
שם מדעי
 Inia araguaiaensis ‏Hrbek & Farias & Dutra & Silva, 2014
תחום תפוצה


דולפין נהרות ארגואיי (שם מדעי: Inia araguaiaensis) הוא מין ממשפחת האיניים שבתת סדרת לווייתני שיניים. מין זה דומה מאוד לדולפין האמזונאס ובהרבה מיונים משייכים אותו למין זה, אך לאחרונה הוא הופרד ממנו.
דולפין זה מצוי ברחבי הנהרות של ארגואייה וטוקנטינס שבברזיל. הוא נבדל מדולפין האמזונאס במספר השיניים המרובות שלו וכן במבנה הגולגולת. הוא הופרד אף מהמין החדש דולפין נהרות בוליביאני שיש לו יותר שיניים גם ממנו. דולפין זה מצוי גם ברחבי יערות גשם מוצפים ברחבי ברזיל.
דולפין זה יכול להגיע לאורך 2.6 מ' וצבעו העיקרי ורדרד. הוא מנווט את דרכו במים בחיפוש אחרי דגים באמצעות איכון הד.
דג משוט ענק

| דג משוט ענק |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: למפיריים
משפחה:: דגי משוט
סוג:: Regalecus
מין:: דג משוט ענק
שם מדעי
 Regalecus glesne ‏Ascanius, 1772

דג משוט ענק (שם מדעי: Regalecus glesne), המכונה גם דג משוט פסיפי והרינג מלכותי (אף שאיננו קרוב של הסרדינים), הוא מין של דג ענקי מסדרת הלמפיריים החי באוקיינוס הפתוח.
מאפיינים

מין זה הוא הארוך שבדגי הגרם – אורכו בדרך כלל כשלושה מטרים, אך הוא יכול להגיע עד 11 מטרים (36 רגל). משקלו הממוצע הוא 270 קילוגרם (600 ליברות). דג זה בעל ראש כהה, סנפיר גב מוארך וגבוה מאוד המזכיר ציצה בצבע ורוד, הסנפיר נמשך בצורת רעמה לכל אורך הגוף עד הזנב. סנפירי החזה קטנים ביותר אך כוללים שני זיזים ארוכים ורודים הנמתחים מלמטה. הזנב קטן וצר. צבע הגוף אפור-כחול ומנומר.
דג המשוט חי באוקיינוסים הפתוחים ועשוי לצלול לעומק רב מ-1,000 מטרים (3,300 רגל). דג המשוט מצוי בעיקר באזורים הטרופיים אך גם באקלים ממוזג. לעיתים נדירות ישחה לעבר החוף. הוא ניזון בעיקר מפלנקטון ומקריל וצורך את מזונו כשפיו פתוח, הוא שואב מים ויצורים לפיו ומסנן את המים החוצה.
הערות שוליים

↑  דג משוט ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דג משוט ענק באורך 7 מטרים
דמויי פרימטים

| דמויי פרימטים |
| --- | --- |
גלשן מלאי  קוף סנאי מצוי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
על־סדרה:: אאוארכונטוגליריים
קבוצה:: דמויי פרימטים
שם מדעי
 Primatomorpha

דמויי פרימטים (שם מדעי: Primatomorpha) היא קבוצה של יונקי שליה מהקבוצה אאוארכונטוגליריים, אשר קרובים ביותר לפרימטים. הם כוללים את כל בני קבוצת האאוארכונטה, למעט חדפי העצים. הקבוצה הוגדרה ב-1991 בידי החוקר ק. כריסטופר בירד (אנ'), אשר מיין את הקבוצה על סמך רצפים מיטוכונדריים בדגימות הDNA של חברי הקבוצה.
הקבוצה כוללת 3 סדרות: גלשנאים, פרימטים ואת סדרת הפלסיאדפאים שנכחדה במשך הפלאוגן. מינים אלה מצויים בטבע בעיקר ביערות גשם ואזורים טרופיים והם בעלי התמחות בחיים על עצים. בין השאר הם בעלי אצבעות חזקות וגדולות יחסית, פנים המופנות קדימה ותזונתם היא של אוכלי כל או לפחות אוכלי פירות ברובה. עם זאת מאפיינים אלה מצליחים במיוחד רק אצל הפרימטים העילאים.
מיון

סדרה גלשנאים (Dermoptera)
סדרה פלסיאדפאים (Plesiadapiformes) - נכחדה
סדרה פרימטים (Primates)
תת-סדרה בעלי אף לח (Strepsirrhini)
תת-סדרה בעלי אף יבש (Haplorrhini)
דולפין סלוד-סנפיר

| דולפין סלוד-סנפיר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: דולפיניים
סוג:: דולפין סלוד-סנפיר
שם מדעי
 Orcaella ‏גריי, 1866
תחום תפוצה


דולפין סלוד-סנפיר (שם מדעי: Orcaella) הוא סוג קטן במשפחת הדולפיניים ובו 2 מינים החיים בנהרות ובחופים באזור הודו ודרום-מזרח אסיה ומזרחה לעבר אוסטרליה.
אלו דולפינים קטנים ומוזרים בעלי ראש גדול, לסת קצרה וחסרת "מקור" וקמט בצוואר. בצורתם הם מזכירים לבנתנים קטנים טרופיים. למעשה קרובי משפחתם של לווייתנים אלה הם הוא לוויתן האורקה הקטלני.
בסוג זה ישנם 2 מינים:
דולפין איראוואדי (Orcaella brevirostris)
דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי (Orcaella heinsohni)
דג סכין אפריקני

| דג סכין אפריקני |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: גרום לשונאים
משפחה:: גימפנרציים
סוג:: Gymnarchus 
מין:: דג סכין אפריקני
שם מדעי
 Gymnarchus niloticus ‏קיווייה, 1829
תחום תפוצה


דג סכין אפריקני (שם מדעי: Gymnarchus niloticus) הוא מין של דג מסדרת הגרום לשונאים והוא הדג היחידי במשפחת הגימפנרציים (Gymnarchidae). זהו דג חשמלי. הוא קרוב משפחה של המורמיריים שכמוהו חיים באפריקה.
מאפיינים

אורכו של דג הסכין עד 1.6 מטרים ומשקלו 19 ק"ג. הוא בעל גוף שטוח ללא סנפירי זנב, אגן וסנפירים אנאליים, והזנב קצר ודק. הסנפיר העליון יוצר "רעמה" לאורך כל הגוף והפה רחב ושטוח. עיני הדג קטנות והוא חש את הסביבה בעיקר בזכות האיבר החשמלי שלו.
הוא נפוץ ברחבי אגמים, נהרות וביצות במרכז ומערב אפריקה. הוא נפוץ בנילוס, אגם טורקאנה, ימת צ'אד, נהר ניזר, נהר וולטה, נהר סנגל ונהר גמביה.
דג זה פעיל בלילה וטורף דגים קטנים יותר אותם הוא משתק בעזרת חשמל בעוצמה חלשה.
הערות שוליים

↑  דג סכין אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545704105171
דוד בונפיד

רבי דוד בן ראובן בונפיד היה מחכמי יהדות ספרד הראשונים במאה ה-13.
הוא היה תלמידו של רבי משה בן נחמן, הרמב"ן. לתורתו שבכתב הייתה השפעה על כתיבתו של הר"ן שמצטט אותו תדיר, לעיתים תוך העתקת פסקאות שלמות מחידושיו. סגנונו מתייחד בהרחבה של הנידונים התלמודיים, ביחס לכתיבה המצומצמת שנהוגה בכתבי שאר הראשונים.
ספרו "חידושי רבנו דוד" למסכת פסחים נכתב בערך בשנת 1260.
לקריאה נוספת

חיד"א, שם הגדולים, מערכת גדולים אות ד', אות ו'
יעקב ליפשיץ מבוא לחידושי רבינו דוד בונפיל, בתוך: סנהדרי גדולה כרך א, ירושלים: מכון הרי פישל, תשכ"ח. עמ' 32–50
הערות שוליים

↑  במקורות שונים תעתיק השם הצרפתי, גם: בונפיל, בונפיר, בונפיט ובונפוש.
| רמב"ן |
| --- | --- | --- |
| כתביו | פירוש הרמב"ן לתורה • חידושי הרמב"ן לתלמוד • מלחמות ה' • תורת האדם • השגות לספר המצוות לרמב"ם • דרשות הרמב"ן • איגרת הרמב"ן • אגרת הקודש • איגרת הרמב"ן לחכמי צרפת |  |
| אירועים בולטים | ויכוח ברצלונה (פבלו כריסטיאני • חיימה הראשון, מלך אראגון) • פולמוס הרמב"ם |  |
| רבותיו | רבי יהודה בר יקר • רבי נתן בן מאיר |  |
| חבריו | הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • בן בלימה • רבי יונה גירונדי • משפחת רמב"ן |  |
| מתלמידיו | רא"ה • רשב"א • רבי שמואל הסרדי • רבי יצחק דמן עכו • רבי יצחק בן טודרוס • רבי ששת דסמרקדיל • רבי יצחק בן אברהם מנרבונה • רבי דוד בונפיד • רבי מאיר המעילי • רבי נתן בן יוסף • רבי משה דאשקולה גירונדי |  |
| חוקרי הרמב"ן | שרגא אברמסון • משה הלברטל • שלם יהלום • יהונתן יעקבס • עודד ישראלי • יעקב שלום ליכט • מרים סקלרץ • חביבה פדיה • עמוס פונקנשטיין • חיים דוב שעוועל • יצחק אונא |  |
| אתרים על שמו | בית כנסת הרמב"ן (הרובע היהודי) • בית כנסת הרמב"ן (קטמון) • קבר הרמב"ן • מערת הרמב"ן • רחוב רמב"ן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311400105171  ISNI: 0000 0000 4809 0480  LCCN: nr2001026131  NTA: 194304981  VIAF: 12234508   WorldCat (עם VIAF): 12234508 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דמויי צפלספיסים

| דמויי צפלספיסים |
| --- | --- |

תקופה
סילור - דבון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: חסרי לסתות
קבוצה:: דמויי צפלספיסים
מחלקה:: דמויי צפלספיסים
שם מדעי
 Cephalaspidomorphi ‏Moy-Thomas, 1971

דמויי צפלספיסים (שם מדעי: Pteraspidomorphi) היא קבוצה נכחדת של דגים חסרי לסתות עתיקים, מקרובי הצמדאים והמיקסינות, אשר חיו בעידן הפלאוזואיקון בתקופות הסילור והדבון. בעבר שייכו לקבוצה את הצמדאים, אך כיום מעריכים שהם התפתחו מהמחלקה Hyperoartia. בקבוצה פוליפילטית זו היו 3 מחלקות:  Osteostraci ,Galeaspida ו-Pituriaspida.
דגים אלה הם המתקדמים ביותר מבין חסרי הלסתות ואולי הם התפתחו לחולייתנים הלסתניים. הם היו שטוחים ובעלי זנב ארוך וראשם וצידי הזימים שלהם עטו "קסדה" משוריינת להגנה. הפה שלהם כלל שפתיים משתרבבות, איתה יכלו לינוק טרף אך לא יכלו ללעוס כלל. התנועה העיקרית שלהם התבצעה באמצעות זנבם, אף שהיו להם סנפירי חזה בשרניים מתחת ל"קסדה". לא ברור אם היה להם שלד, אך לא היה עשוי מסחוס כמו של כרישים. אורך המינים הגיע ל-5 עד 6 סנטימטרים.
הם חיו כנראה על קרקעית הים ושאבו טרף קטן לפיהם או סיננו אצות או שיריים מהקרקעית בדומה לכמה מיני שפמנונאים או חריתאים מודרניים.
מיון

מחלקה Osteostraci
סדרה Zenaspida
סדרה Benneviaspidida
סדרה Thyestiida
מחלקה Galeaspida
סדרה Eugaleaspidiformes
סדרה Huananaspidiformes
סדרה Polybranchiaspidiformes
מחלקה Pituriaspida
סדרה Pituriaspidiformes
גיה קנצ'לי

| --- | --- |

צילום מ-2010
 לידה:  10 באוגוסט 1935 טביליסי, ברה"מ 
 פטירה:  2 באוקטובר 2019 (בגיל 84) טביליסי, גאורגיה 
 שם לידה:  გია ყანჩელი 
 מקום קבורה:  פנתאון דידובה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות  גאורגיה  בלגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה, סטייג' אנד סקרין 
 שפה מועדפת:  גאורגית, גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, סינתיסייזר 
 חברת תקליטים:  ECM 
 פרסים והוקרה:  פרס וולף לאמנויות (2008)  מסדר הכבוד הגאורגי  פרס שותא רוסתוולי  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הסוציליסטית של גאורגיה  אמן העם של ברית המועצות  פרס ברית המועצות 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
גיה קנצ'לי (בגאורגית: გია ყანჩელი;‏ 10 באוגוסט 1935 – 2 באוקטובר 2019) היה מלחין גאורגי, שהתגורר משנת 1996 בבלגיה. בימי השלטון הסובייטי בארצו הוכתר כאמן העם של ברית המועצות (1988) וזכה בפרס המדינה של ברית המועצות (1976). קנצ'לי היה חתן פרס וולף לאמנות בשנת 2008.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

גיה קנצ'לי נולד בטביליסי שבגאורגיה, אז ברפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, חלק מברית המועצות, לאלכסנדר קנצ'לי, רופא במקצועו ולאשתו, אגנסה. לכן ברוסית נהוג לקרוא לו "גיה אלכסנדרוביץ' קנצ'לי".
בילדותו הוא למד בבית ספר למוזיקה. אחר כך נרשם ללימודי גאולוגיה באוניברסיטת טביליסי, אולם זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1959, עבר ללמוד פסנתר והלחנה בקונסרבטוריון הממלכתי למוזיקה בעירו. הוא למד שם עד שנת 1963 בכיתת ההלחנה של יונה טוסקיה.
ביוגרפיה > פעילותו המוזיקלית

לאחר מכן הוא עבד כמלחין עצמאי. עוד כסטודנט יצר קנצ'לי גם שירי מוזיקה קלה – בסגנון פופ ושנסונים.
בשנים 1986-1967 הוא כתב שבע סימפוניות וזכה למוניטין כ"אוונגרדיסט".
השפה המוזיקלית ביצירות אלה כוללת על רקע של קטעי מנגינה איטית במודוסים מינוריים קטעים דיסקורדנטים ארוכים, מאופקים ומיוסרים לכלי מיתר.
רודיון שצ'דרין הגדיר את קנצ'לי "סגפן בעל מזג של מקסימליסט, הר געש מאופק"
.
חלק מיצירותיו בוצעו בבכורה עולמית בסיאטל או על ידי הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של קורט מזור.
האופרה שלו "מוזיקה לחיים" הוצגה בטביליסי בשנת 1984. קנצ'לי נודע גם כמלחין של מוזיקה לסרטים ולהצגות תיאטרון, בין היתר לסרט "הרים כחולים או סיפור בלתי אפשרי" בבימוי אלדר שנגלאיה (1984), "נשיקת הדוב" בבימוי סרגיי בודרוב (2002), ולסרטים רבים של הבמאי גאורגי דאנליה.
החל משנת 1966 שיתף פעולה עם רוברט סטורואה, הבמאי הראשי של התיאטרון הלאומי רוסתוולי. בשנת 1971 התמנה למנהל המוזיקלי של התיאטרון.
אחרי 1971 הלחין מוזיקה להצגה "מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברטולט ברכט וב-1975 למחזה "ריצ'רד השלישי" מאת ויליאם שייקספיר (1979).
בשנים 1978-1971 לימד קנצ'לי הלחנה בקונסרבטוריון הממלכתי בטביליסי. החל משנת 1979 כיהן כמזכיר איגוד הקומופוזיטורים של גאורגיה ובשנים 1989-1984 היה יושב הראש שלו.
בשנת 1976 זכה קנצ'לי בפרס הלאומי של גאורגיה הסובייטית עבור הסימפוניה הרביעית שלו. היא בוצעה לאחר מכן בינואר 1978 בארצות הברית על ידי תזמורת פילדלפיה תחת שרביטו של יורי טמירקאנוב. מאז יצירותיו זכו לביצועיהם של מבצעים ידועי שם כמו דניס ראסל דייוויס, ג'אנסוג קחידזה, גדעון קרמר, יורי בשמט, קים קשקשיאן, מסטיסלב רוסטרופוביץ', רביעיית קרונוס ואחרים.
החל משנת 1991, אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי בארצו, התיישב קנצ'לי במערב אירופה: קודם בברלין, אחר כך החל מ-1995 באנטוורפן שבבלגיה, בה כיהן כמלחין הבית של התזמורת הסימפונית של אנטוורפן.
המוזיקה של קנצ'לי הייתה תכופות טונאלית מאוד, פשוטה, לפעמים אף מינימליסטית. עם המלחינים שהשפיעו על כתיבתו נמנה בלה בארטוק.
בשנותיו האחונות מצבו הבריאותי הידרדר.
קנצ'לי נפטר בטביליסי ב-2 באוקטובר 2019 מאי ספיקת לב, אחרי שבחודשים האחרונים שהה בבית חולים. הובא לקבורה בפנתאון דידובה בטביליסי.
חייו הפרטיים

קנצ'לי היה נשוי לליוליה ונולדו להם שני ילדים.
שונות

בעקבות הפעולות הצבאיות של רוסיה בגאורגיה ובאוקראינה זה מספר שנים נמנע קנצ'לי מלבקר בה. ב-2015 הצהיר ש"מה שקורה עכשיו באוקראינה פוצע את לבי"
פרסים ואותות הוקרה

1972 – אמן מצטיין של גאורגיה הסובייטית
1976 – פרס המדינה למוזיקה של ברית המועצות – עבור הסימפוניה הרביעית "זכרו של מיקלאנג'לו"
1980 – אמן העם של גאורגיה הסובייטית
1981 – הפרס הממלכתי ע"ש שותא רוסתוולי של גאורגיה – על תרומתו להצגה "ריצ'רד השלישי"
1987 – פרס ניקה על מוזיקת קולנוע – על הפסקול של הסרט "קין-דזה-דזה!".
1988 – קיבל את התואר "אמן העם" של ברית המועצות
1998 – הפרס "טריומף"
הפרס "השחף"
2008 – פרס וולף (ישראל) לאמנות המוזיקה אותו חלק עם המנצח קלאודיו אבאדו
עיטור מסדר הכבוד של גאורגיה
יצירות > לתזמורת (כולל עם סולנים) > 7 סימפוניות

1967 – הסימפוניה מס.1
1970 – הסימפוניה מס.2 "שירים"
1973 – הסימפוניה מס.3
1974 – הסימפוניה מס.4 "לזכרו של מיכלאנג'לו"
1977 – הסימפוניה מס.5 "לזכר הורי"
1980-1978 – הסימפוניה מס.6
1986 – הסימפוניה מס.7 "אפילוג"
יצירות > לתזמורת (כולל עם סולנים) > יצירות אחרות לתזמורת

1961 – קונצ'רטו לתזמורת
1963 – לרגו ואלגרו לפסנתר, טימפני ותזמורת מיתרים
1989 – Vom Winde beweint (קינה מפי הרוח) לזכרו של גיווי אורג'וניקידזה, ליטורגיה לתזמורת גדולה ולוויולה סולו
1990 – תפילות שחרית לחלילי אלטו, תזמורת קטנה ופונוגרם – החלק הראשון במחזור "חיים ללא חג המולד"
1992 – "Abii ne viderem" (הפניתי משם את פני שלא אראה) לחליל אלטו ותזמורת קטנה
1992 – Noch einen Schritt -(עוד צעד) לוויולה מאחורי הבמה, לתזמורת ולפונוגרם
1993 – Flügellos – ללא כנפיים – לתזמורת גדולה
1994 – Trauerfarbenes Land (ארץ בצבע הצער) לתזמורת גדולה
1994 – V & V (Violin and Voice) – כינור וקול – כינורות, תזמורת ופונוגרם
1995 – à la Duduki לחמישייה עם חמישיית כלי נשיפה ממתכת ולתזמורת
1995 – Simi (סימי) לצ'לי ולתזמורת גדולה
1996 – Valse Boston (ואלס בוסטון) לפסנתר ולתזמורת כלי קשת
1998 – Childhood Revisited – (בחזרה לילדות) לאבוב ולתזמורת קטנה
1999 – Sio (סיו) לפסנתר, לכלי הקשה ולתזמורת כלי קשת
1999 – Rokwa – (רוקווה) לתזמורת גדולה
2000 – Al niente (בשום דבר) לתזמורת גדולה
2000 – Eine Kleine Daneliade (דנליאדה קטנה) לכינורות, פסנתר, כלי הקשה (לפי בחירה – ad libitum) ותזמורת כלי מיתר
2000 – Ergo (על כן) לתזמורת גדולה
2002 – Fingerprints (טביעות אצבע) לתזמורת גדולה
2002 – Lonesome (לבד) לכינורות ולתזמורת גדולה
2002 – Warzone (אזור לחימה) לתזמורת גדולה
2004 – Twilight (דמדומים) ל-2 כינורות ולתזמורת קטנה
2006 – Ex Contrario (אדרבא) ל-2 כינורות ולתזמורת קטנה
2006 – Kàpote לאקורדיון ותזמורת קטנה
2007 – Broken Chant (שיר שבור) לאבוב, לכינורות ולתזמורת
2007 – Silent Prayer (תפילה שקטה) לכינורות, צ'לי, תזמורת קטנה ולפונוגרם
2010 – Bridges to Bach (גשרים אל באך) לכינורות ולתזמורת קטנה
2012 – Lingering (התמהמהות) לתזמורת גדולה
2015 – Nu.Mu.Zu (נו.מו.זו) לתזמורת גדולה
יצירות > לתזמורת (כולל עם סולנים) > מוזיקה קולית

אופרות:
יצירות אחרות
החלק ה-2 של המחזור "חיים ללא חג מולד"
1993 – תהלים כ"ג לסולנית סופרן ולתזמורת קטנה
1994-1993 – Exil (גלות) לסופרן, חלילי אלטו, כלי קשת וסינתיסייזר – החלק הראשון – גרסה קאמרית ליצירה קודמת
1999 – Styx (סטיקס) למקהלה מעורבת, לאלטו ולתזמורת; עובד למקהלה מעורבת, לכינורות ולתזמורת ב-2007
2001 – Don't Grieve (לא להתאבל) סוויטה קולית-סימפונית לבריטון ולתזמורת גדולה
2003 – Little Imber (אימבר הקטנה) – לקול גבר, מקהלת גברים, חלילים, אבוב, גיטרה, סינתיסייזר, כלי קשת ופונוגרם
2005 – Amao omi (מלחמה חסרת טעם) למקהלה מעורבת ולרביעיית סקסופונים
2005 – Helesa (הלסה)
2008 – Lulling the Sun – לערש את השמש – למקהלה מעורבת ולכלי הקשה
2009 – Dixi (אמרתי) למקהלה מעורבת ולתזמורת גדולה
2013 – Angles of Sorrow (מלאכי הצער) למקהלת ילדים, כינורות, צ'לי ותזמורת קטנה
2017 – Deda Ena (שפת האם) למקהלת ילדים ולתזמורת
יצירות > הופיע בסרטים הבאים

2001 – גיה קנצ'לי (תיעודי)
2011 – גיה קנצ'לי, חיים בצלילים (תיעודי)
2012 – מימינו סרט סובייטי סודי (תיעודי)
2012 – גאוגי דאנליה (תיעודי)
2014 – Goodbye to Language (אנ')
2016 – Voyage of Time (אנ')
הערות שוליים

1 2  G.Richards 2019
1 2  באתר שירמר למוזיקה קלאסית Laurel E.Fay
↑  בראיון לעיתון האוקראיני "פאקטי"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299290705171  PLWABN: 9810560402005606  BIBSYS: 1101305  BNE: XX5746406  BnF: cb13934352s (data)  CiNii: DA10454376  GND: 119174111  ISNI: 0000 0001 2021 3925  LCCN: n85218563  LNB: 000057987  MusicBrainz: 33d286c3-7f43-42de-8883-267d35b4588b  NDL: 01021884  NKC: xx0001039  NTA: 377438049  RERO: 02-A000097045  SELIBR: 256414  SNAC: w6r332jt  SUDOC: 102436061  VIAF: 14961848   WorldCat (עם VIAF): 14961848
דמויי פטרספידים

| דמויי פטרספידים |
| --- | --- |

תקופה
אורדוביק - סוף הדבון 478.6–376.1 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דמויי פטרספידים
שם מדעי
 Pteraspidomorphi ‏גודריץ', 1909

שחזור של Anglaspis
דמויי פטרספידים (שם מדעי: Pteraspidomorphi) היא מחלקה נכחדת של דגים חסרי לסתות, אשר היו מהחולייתנים הראשונים בעולם. הם התקיימו החל מתקופת האורדוביק עד לסוף הדבון, אז הם פינו את מקומם לדגים מפותחים יותר.
דגים אלה היו חסרי לסתות ופיות ובמקום זה היו בעלי פתח שאיבה, בדומה לפתח הפה של הצמדים, המיקסינות ושל יצורים פרימיטיביים יותר כמו האצטלניים, כך שהם ניזונו רק מסחופת או מיצורי פלנקטון זעירים. הם היו בעלי זימים וגופם היה נוקשה, מכוסה בלוחיות שריון להגנה. הם היו חסרי סנפירים כמו דגים מודרניים ונראה שנעו לאט במים, אם כי היו בעלי זנב מתפקד. חלקם חיו במים מתוקים ואחרים במי הים, אך בקרבה רבה לחוף.
מיון

סוג Anatolepis
קבוצה Arandaspida
משפחה Arandaspididae
קבוצה Heterostracomorphi
סדרה Astraspida - בה האסטרספיס
סדרה Eriptychiida
תת-מחלקה Heterostraci
סדרה Cyathaspidiformes
סדרה Pteraspidiformes - בה הפטרספיס והדרפאנאספיס
סדרה Cardipeltida
סדרה Lepidaspidida
סדרה Corvaspidida
סדרה Tolypelepidida
סדרה Tesseraspidida
סדרה Traquairaspidiformes
דמויי ראשתן

| דמויי ראשתן |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: לווייתני שיניים
על־משפחה:: דמויי ראשתן
משפחות
 Physeteridae  Kogiidae
שם מדעי
 Physeteroidea ‏גריי, 1821

המין הפרהיסטורי לווייתן מלווילי לצד צטותריום.
איור של זיגופיסטר (Zygophyseter) צד דגים.
דמויי ראשתן (שם מדעי: Physeteroidea) היא על-משפחה של לווייתני שיניים הכוללים כיום שתי משפחות של לווייתנים בעלי ראשים גדולים.
בני הקבוצה כוללים את הראשתן גדול-הראש שהוא היצור הלווייתן הטורף הגדול ביותר בעולם והגדול בתת-סדרת לווייתני שיניים. קרובי משפחתו הקוגיות קטנים ממנו בהרבה, חיים ברחבי האוקיינוס הפתוח ואינם מחזה נפוץ.
מיון

על-משפחת דמויי ראשתן (Physeteroidea)
משפחת ראשתניים (Physeteridae)
סוג Ferecetotherium - נכחד
סוג Helvicetus - נכחד
סוג Idiorophus - נכחד
סוג Placoziphius - נכחד
סוג Idiophyseter - נכחד
סוג Physeterula - נכחד
סוג ומין יחיד ראשתן גדול-ראש (Physeter macrocephalus)
משפחת ראשתנים ננסיים (Kogiidae)
סוג Aprixokogia - נכחד
סוג Kogiopsis - נכחד
סוג Praekogia - נכחד
סוג Scaphokogia - נכחד
סוג Thalassocetus - נכחד
סוג ראשתן ננסי (Kogia )
מין קוגיה גמדית (Kogia sima)
מין קוגיה ננסית (Kogia breviceps)
מין Kogia pusilla - נכחד
סוגים נכחדים ללא מקור:
Diaphorocetus
אקרופיסטר (Acrophyseter)
Albicetus
זיגופיסטר (Zygophyseter)
בריגמופיסטר (Brygmophyseter)
Aulophyseter
Eudelphis
Orycterocetus
Preaulophyseter
לווייתן מלווילי (Livyatan)
Eucetus
Graphiodon
Homocetus
Hoplocetus
Orcopsis
Palaeodelphis
Paleophoca
Physetodon
Physodon
Physotherium
Priscophyseter
Prophyseter
Scaldicetus
Scaptodon
Ziphoides
דמויי עכבר

| דמויי עכבר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
שם מדעי
 Myomorpha ‏ברנדט, 1855

עכבר מקפץ (מסוג Napaeozapus).
דמויי עכבר או עַכְבָּרִים (שם מדעי: Myomorpha) הם תת-הסדרה הגדולה בסדרת המכרסמים המכילה 1,137 מינים שונים. בקבוצה זו מינים רבים ושונים: עכברים וחולדות, נברנים, חולדים וירבועים. המשותף להם הוא גופם הקטן, שיניהם המופנות קדימה ומנהגם לאכול מזון הן מהחי והן מהצומח, בדרך כלל מזרעים שונים. הם נפוצים ברחבי כל העולם והיונקים השכיחים בעולם כולו וגם בעלי כמות המינים הרבים ביותר.
מיון

על-משפחת Dipodoidea
משפחה ירבועיים (Dipodidae)
על-משפחת עכברים (Muroidea)
משפחת עכבריים (Muridae) - המשפחה הגדולה ביותר במחלקת היונקים
משפחת אוגריים (Cricetidae)
משפחת נסומיים (Nesomyidae)
משפחת עכברים אוגריים (Calomyscidae)
משפחת חולדיים (Spalacidae)
משפחת נמנמנים אוריינטלים (Platacanthomyidae)
בעבר נמנו גם המשפחות ירבועניים, חולדי השק ונמנמניים בתת-סדרה זו.
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
דמויי קביה

| דמויי קביה |
| --- | --- |
 קפיבארה עם טירן בקר בשמורה בארגנטינה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי קביה
שם מדעי
 Caviomorpha ‏ווד, 1995

זוג דגואים
המכרסם Ctenodactylus gundi.
דמויי קביה (שם מדעי: Caviomorpha) היא תת-סדרה של מכרסמים הנפוצה ברחבי העולם והיא כוללת את המכרסמים הגדולים ביותר ובראשם הקפיבארה הדרום אמריקאית.
תחת תת-הסדרה מסווגות שבע משפחות נכחדות ושלוש עשרה משפחות קיימות, שכוללות מעל 150 סוגים נכחדים ו-60 קיימים ומעל 250 מינים קיימים. חלק מהמינים כמו הקביה, הדגו והצ'ינצ'ילה הם חיות מחמד ידועות ואחרים כמו הנוטרייה שימשו לתעשיית פרוות.
המינים הקדומים הגיעו לדרום אמריקה כנראה בפליוקן ובמיוקן מאפריקה, דרך האוקיינוס האטלנטי. בגלל שדרום אמריקה הייתה אז מנותקת מצפון אמריקה, התפתחו המינים בתת-הסדרה ללא איום משמעותי של טורפים. מתחריהם היחידים היו מיני כיסאים דרום אמריקניים אולם אלה לא היוו איום גדול. תוך שמירה על תזונה צמחונית כמעט לגמרי, התפתחו המינים וגדלו מממדים ממוצעים של חולדה עד לגודל של ביזון, אליו הגיע המין הנכחד Phoberomys pattersoni. כמו כן, התפתחו המינים להתאמה למגוון סביבות חיים, כגון אדמת מרעה, הרים ויערות טרופיים.
לאחר ההחלפה האמריקנית הגדולה היגרו מינים רבים למרכז אמריקה, אולם רק מין קיים אחד - סמרן מקריס הצליח להתיישב ולשרוד באופן טבעי צפונית למקסיקו. המין הנכחד נאוכרוס פינקניי (Neochoerus pinckneyi) הצליח לעשות זאת גם הוא אך לבסוף נכחד ואילו הנוטריה הועברה לצפון אמריקה על ידי בעלי חוות פרוות והוגדרה שם מין פולש. היא קיימת גם בישראל כמין פולש.