stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמביי
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירבאטור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירבאטור • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • מאריאפוץ' • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירלוגוש • נירמיהאידי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם |  |
אסטרוציט

| --- | --- |

 שיוך:  תאי גלייה, macroglial cell 
 מזהים
 לטינית (TA98):  astrocytus 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.06.2.00002 
 מזהה נרולוקס:  sao1394521419 
 FMA:  54537 
 קוד MeSH:  A08.637.200 
 מזהה MeSH:  D001253 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0004112 
 
אסטרוציטים או תָּאיִם כּוֹכָבִיִים (מיוונית: άστρο – כוכב, κύτος – תא), הנקראים גם אסטרוגְלִיָה, הם תאי גלייה בצורת כוכב במוח ובחוט השדרה. הם ממלאים תפקידים רבים, ובכלל זה תמיכה ביוכימית בתאי האנדותל הבונים את מחסום דם-מוח; הספקת חומרי הזנה לרקמת העצבים; שימור של מאזן היונים החוץ-תאי; וכן ממלאים תפקיד בתהליכי תיקון ותהליכי הצטלקות במוח ובחוט השדרה לאחר פגיעות טראומה.
מחקרים החל מאמצע שנות ה-90 הראו שאסטרוציטים מפיצים גלי סידן (Ca2+) למרחקים ארוכים בעקבות גירוי, ובדומה לנוירונים משחררים מוליכים (הקרויים גליוטרנסמיטרים) באופן התלוי-בסידן. קיים מידע המעלה את האפשרות לפיה אסטרוציטים אף מאותתים לנוירונים באמצעות שחרור תלוי-סידן של גלוטמאט. גילויים מעין אלו הפכו את המחקר על אסטרוציטים לתחום המתפתח במהירות במדעי המוח.
מאפיינים וסוגים

אסטרוציטים הם תת-קטגוריה של תאי גליה במערכת העצבים המרכזית, וידועים גם בשם תאי גליה אסטרוציטיים. הם בעלי צורת כוכב, המורכב משלוחות רבות העוטפות סינפסות שנוצרות על ידי תאי עצב. אסטרוציטים מזוהים באופן מסורתי על ידי שימוש באנליזה היסטולוגית, שכן רבים מתאים אלו מבטאים סיבי ביניים מסוג GFAP (ראשי תיבות של Glial Fibrillary Acidic Protein).
שלוש צורות של אסטרוציטים קיימות במערכת העצבים המרכזית: סיביים, פרוטופלסמיים, ורדיאליים.
האסטרוציטים הסיביים – נמצאים בדרך כלל בתוך החומר הלבן, הם בעלי מספר אברוני-תא מועט יחסית, ויש להם שלוחות ארוכות ולא מסועפות. במקרים רבים סוג זה של תאים שולח שלוחה אל כלי דם, המחברת באופן פיזי את האסטרוציטים לקירות הנימים שנמצאים בקרבתם.
האסטרוציטים הפרוטופלזמיים – נמצאים ברקמת החומר האפור, הם בעלי מספר רב של אברוני-תא, ויש להם שלוחות קצרות ומסועפות מאוד.
אסטרוציטים רדיאליים (המכונים גם תאי גליה רדיאליים) – ממוקמים בניצב לקירות חדרי המוח. שלוחה אחת שלהם מופנית לרקמת הפיה מאטר, והשנייה לכיוון החומר האפור. תאי גליה רדיאליים מופיעים בעיקר בשלב ההתפתחות וממלאים תפקיד בנדידת תאי עצב, בתור "פיגומים" עליהם נודדים תאי העצב ליעדם.
בקרבת רקמת הפיה מאטר, שלושת סוגי האסטרוציטים שולחים שלוחות היוצרות את קרום הפיה-גליה.
בעבר, בתחום הרפואה, רק רשת תאי העצב נתפסה כבעלת חשיבות, ולאסטרוציטים התייחסו כ'ממלאי חורים'. לאחרונה, חל שינוי בתפיסת תפקידם של אסטרוציטים, וכיום מעריכים כי הם ממלאים מספר תפקידים פעילים במוח, כולל הפרשה או ספיגה של מוליכים עצביים ושימור של מחסום דם-מוח. בעקבות הרעיון הזה, הוצע מושג של "סינפסה תלת צדדית", המתייחסת ליחסים ההדוקים בסינפסה בין תא עצב פרה-סינפטי, תא עצב פוסט-סינפטי, ותא גליה.
תפקודים

תפקוד מבני: נוטלים חלק ביצירת המבנה הפיזי של המוח.
תמיכה מטבולית: תאי עצב אינם מסוגלים לקלוט ישירות גלוקוז מזרם הדם, מכיוון שאינם מבטאים קולטנים לגלוקוז על הממברנה שלהם. אסטרוציטים מסוגלים לקלוט גלוקוז ולהמיר אותו לחומצה לקטית, אותה הם מפרישים לנוירונים, שבתורם יקלטו אותה וימירו אותה לפירוואט.
מחסום דם-מוח: בעבר סברו כי קצות השלוחות של האסטרוציטים שמקיפות תאי אנדותל עוזרות לייצר את מחסום דם-מוח, אולם מחקר עדכני מצביע על כך שהם אינם ממלאים תפקיד משמעותי בכך; אלו הן הצומת ההדוקה והלמינה הבזאלית של תאי האנדותל במוח שממלאות את התפקיד המשמעותי ביותר ביצירת המחסום. למרות זאת, לאחרונה הצליחו להראות כי פעילות אסטרוציטים קשורה לזרימת דם במוח, וכי למעשה זה הדבר שנמדד במכשיר fMRI.
ספיגה ושחרור של מוליכים עצביים: אסטרוציטים מבטאים טרסנפורטרים ממברנליים כמו טרסנפורטרים לגלוטמט, ל-ATP, ולגאבא (GABA). גלוטמאט עודף נכנס בחלקו לאסטרוציט, ומומר שם על ידי האנזים Glutamine-Synthase לגלוטמין; הגלוטמין נפלט חזרה למרווח הבין-תאי, נקלט על ידי נוירונים ומהווה חומר גלם ליצירה מחדש של גלוטמאט. לאחרונה, גילו כי אסטרוציטים משחררים גלוטמאט ו-ATP בשלפוחיות, באופן תלוי-סידן. (מידע זה נתון בוויכוח לגבי אסטרוציטים בהיפוקמפוס).
ויסות ריכוזי יונים במרחב הבין-תאי: אסטרוציטים מבטאים על הממברנה שלהם תעלות אשלגן בצפיפות גבוהה. כאשר תאי עצב פעילים, הם משחררים אשלגן למרווח הבין-תאי ובכך מעלים את ריכוז האשלגן החוץ-תאי באופן מקומי. מכיוון שאסטרוציטים חדירים מאוד לאשלגן, הם מפנים במהירות את הצטברות האשלגן העודפת. אם יש הפרעה לפעילות זאת, ריכוז האשלגן החוץ-תאי יעלה, ויוביל לדה-פולריזציה בתאי העצב לפי משוואת גולדמן. שינוי זה במתח המנוחה של התא יקל על גירוי התא, היות שהתא נמצא במתח ממברני התחלתי "חיובי" יותר, דבר שעלול להביא להפעלה לא מבוקרת של תאי העצב.
בקרה על ההעברה הסינפטית: בגרעין הסופרה-אופטי בהיפותלמוס, שינויים מהירים במורפולוגיית האסטרוציטים הוכחו כמשפיעים על ההעברה בין תאי עצב. בהיפוקמפוס, אסטרוציטים מדכאים העברה סינפטית על ידי שחרור ATP שעובר הידרוליזה בתא המטרה למתן אדנוזין. אדנוזין פועל על קולטני אדנוזין בתאי עצב אשר מעכבים העברה סינפטית, ועל ידי כך מגדילים את הטווח הדינמי לתהליך LTP.
בקרה על כלי דם: אסטרוציטים מווסתים זרימת דם בכלי דם.
עידוד פעילות ציפוי-במיאלין על ידי אוליגודנדרוציטים: פעילות חשמלית של תאי עצב מביאה אותם לשחרר ATP, שמהווה איתות חשוב להיוצרות מעטפת מיאלין. אולם ATP לא פועל ישירות על אוליגודנדרוציטים: ATP גורם לאסטרוציטים להפריש ציטוקין מעכב לוקמיה (LIF), חלבון בקרה שמעודד פעילות ציפוי-במיאלין מצד אוליגודנדרוציטים.
תיקון מערכות עצביות: בזמן פגיעה בתאי עצב במערכת העצבים המרכזית, אסטרוציטים נודדים למרווח ויוצרים צלקת גליה: אסטרוציטים מבודדים את האזור למניעת התפשטות פגיעה לתאים בריאים, משקמים את רקמת החיבור הפגועה באזור, ומספקים חומרי מזון המסייעים לתאי-העצב הפגועים.
הערות שוליים

↑   דני בר-און, חשבנו שהנוירונים אחראים לכל התהליכים החשובים במוח. ייתכן שלגמרי טעינו?, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TH: H2.00.06.2.00002
אלקטרוכרומיזם

בכימיה, אלקטרוכרומיזם היא תופעה בה חומר עובר שינוי צבע הפיך בתגובה לפרץ זרם חשמלי. תופעה זו היא סוג של כרומיזם.
דוגמה אחת לחומר אלקטרוכרומי היא פוליאנילין, אותו מייצרים על ידי חמצון כימי או אלקטרוכימי של אנילין. אם טובלים אלקטרודה בחומצה הידרוכלורית בה כמות קטנה של אנילין, ניתן להצמיח שכבה דקה של פוליאנילין על גבי האלקטרודה. בהתאם לדרגת החמצון, הפוליאנילין יכול להיות צהוב בהיר, או ירוק כהה/שחור. חומרים אלקטרוכרומיים אחרים בשימוש הם ויולוגנים ופוליאוקסוטונגסטטים. חומר נפוץ בתחום הוא תחמוצת טונגסטן (WO3), החומר העיקרי בייצור חלונות אלקטרוכרומיים ("חלונות חכמים").
היות שצבע החומר יציב, ויש להשקיע אנרגיה רק כדי לשנותו, חומרים אלקטרוכרומיים משמשים לשליטה בכמות האור והחום העוברים דרך חלונות. כמו כן משמשים החומרים בתעשיית הרכב, במטרה להכהות מראות בתנאי תאורה חזקים. וילוגנים ותחמוצת טיטניום (TiO2) משמשים ליצירת מסכים דיגיטליים קטנים.
אנטנס סנייצ'קוס

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1903 שאקי, ליטא 
 פטירה:  22 בינואר 1974 (בגיל 71) דרוסקינינקאי, ליטא 
 מדינה:  ליטא, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  Antakalnis Cemetery  וילנה 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, המפלגה הקומוניסטית של ליטא 
 פרסים והוקרה
 עיטור הדגל האדום  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  עיטור מלחמת המולדת  מדליה לפרטיזן במלחמה הפטריוטית הגדולה  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  מדליה על גבורת העמל  עיטור לנין  גיבור העמל הסוציאליסטי  מדליית "פרטיזן במלחמה הפטריוטית" דרגה 1 
 
אנטנס סנייצ'קוס (בליטאית: Antanas Sniečkus; ‏ 7 בינואר 1903 – 22 בינואר 1974) היה מנהיג המפלגה הקומוניסטית של ליטא מ-1927 ועד מותו. מזכ"ל רשמי של המפלגה ומושל ליטא דה פקטו מ-15 באוגוסט 1940 ועד מותו.
תולדות חייו

נולד בכפר ליד שאקי, ב-1920 נאסר, כחבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, בגין פעילות נגד הממסד. עם שחרורו נמלט למוסקבה. בדצמבר 1926, לאחר הוצאתם להורג של קרוליס פוז'לה, ראש המפלגה הקומוניסטית של ליטא ועוד ארבעה מראשיה ומאסרם של עשרות בכירים נוספים, נשלח סנייצ'קוס ממוסקבה על מנת להקים מחדש את המפלגה. המפלגה פעלה במחתרת, תחת שלטון אנטאנס סמטונה. ב-1930 נכלא סנייצ'קוס בקובנה בגין פעילותו המחתרתית. ב-1933 שוחרר בעסקת חילופי שבויים תמורת לאומנים ליטאים שהוחזקו במוסקבה, ונשלח לגלות בברית המועצות. ב-1936 שב לליטא. ב-1939 נשפט לשמונה שנות מאסר. אך שוחרר עם כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות בקיץ 1940.
ב-15 באוגוסט 1940 מינה אותו הקומיסר ולדימיר דקנוזוב למזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של ליטא, שהפכה לחלק מן המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בעת כיבוש ליטא על ידי גרמניה הנאצית בעת מבצע ברברוסה, נסוג סנייצ'קוס עם הצבא האדום מליטא לעומק רוסיה. ב-1942 ארגן במוסקבה את תנועת הפרטיזנים הליטאים (Lietuvos partizaninio judėjimo štabas) ופיקד עליה.
בשנים 1948–1952, עם התבססות השלטון הסובייטי בליטא ברוח יוסיף סטלין, ארגן סנייצ'קוס קולקטיביזציה של החקלאות, ביטול רכוש פרטי, יצירת קולחוזים וגירוש מתנגדי משטר. כך היה כלי שרת בידי השלטון המרכזי על מנת לשלוט בליטא. הדבר דירדר את מצבה הכלכלי של ליטא למצב הכללי ששרר בברית המועצות באותה עת. גם לאחר עלייתו שלטון של ניקיטה חרושצ'וב, ששחרר אסירים פוליטיים וגולים רבים, לא התיר להם סנייצ'קוס לשוב לליטא. מצד שני, הצליח סנייצ'קוס להתייצב כנגד סטלין ובליטא לא אירעו מקרי "טיהור" של חברי המפלגה הקומוניסטית המקומית מן התקופה הקדם-סובייטית, בניגוד לכל רפובליקה אחרת של ברית המועצות בתקופת סטלין.
חיים אישיים

אשתו, מירה בורדונייטה (Mira Bordonaitė), הייתה יהודיה ופעילה במפלגה הקומוניסטית, שריצתה אף היא מאסרים ממושכים. היא הייתה עיתונאית וכיהנה כראשת LRT, רשת השידור הציבורי של ליטא. לזוג היו שני ילדים. לדברי איגוד יוצאי וילנה והסביבה, בהשפעתה התיר סנייצ'קוס פעילות תרבותית יהודית בליטא שכללה תיאטרון יידיש, מקהלה וקבוצות מחול בווילנה ובקובנה.
הנצחתו

העיר שהוקמה לשם הקמתה ותפעולה של תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה נקראה על שמו, סנייצ'קוס. ב-1992 שונה שם העיר לויסגינס.
הערות שוליים

↑  אירנה קנטורוביץ', "גבורי החורבן": יהודים ביחידות המעורבות בתנועה הפרטיזנית הסובייטית בליטא, בביילורוסיה ובאוקראינה (1941-1944), חיבור לשם קבלת תואר דוקטור, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 32
↑  ליטא אחרי המלחמה, איגוד יוצאי וילנה והסביבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448832505171  PLWABN: 9810552031905606  GND: 123768284  ISNI: 0000 0000 1247 4239  LCCN: n82079352  VIAF: 59999406   WorldCat (עם VIAF): 59999406
אמבין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים) 
 מיקום המטה:  חולון 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הפלסטיק בישראל 
  
 www.ambin-system.co.il
 
אַמבִּין היא חברה ישראלית לייצור מוצרי פלסטיק ולוקרים.
היסטוריה

מפעל אמבין לייצור דלתות ומוצרי פלסטיק הוקם על ידי חברת אמפא (50%), יחד עם החברה להשקעות של בנק מזרחי, אפרים טייבר, יונה גרסטנר (10%) ואמגט. המפעל נחנך באשקלון באפריל 1965. בשנת 1972 ייצרה אמבין מוצרים פלסטיים לתעשיית הבנייה ולתעשייה, יריעות פוליאתילן לחממות, מדפים ומגירות פלסטיות לשילוב בריהוט וארונות מפלסטיק. בשנים הראשונות נוהל המפעל בידי יונה גרסטנר ובהמשך בידי בנו, עוזי גרסטנר.
ניסיון של החברה להשקיע בחברת שיווק ביוון כשל והיא פרשה מההשקעה. בשנת 1979 היו למפעל 140 עובדים, אולם הוא נתקל בקשיים והגיע אל סף סגירה במרץ 1981. בשנת 1983 נסגר המפעל והוא נרכש על ידי מנרב שהונפקה באותה שנה בבורסה.
בשנת 1971 הקימה אמבין את "אמבין תריסים" בחולון שייצרה חלונות אלומיניום.
בשנות ה-2000 ניהלה החברה רשת של חנויות זכיינים שכללה בשנת 2004 שמונה סניפים. בעקבות קריסת הומלי החליטה החברה להתרחב ולהקים שישה סניפים חדשים.
בשנת 2005 רכשה אמבין עם שותפים את מפעל "במעסף" בקיבוץ גזר מידי כונס הנכסים והעבירה את קו הייצור של פרופילים מ-PVC מאשקלון לקיבוץ גזר. הפעילות של אמבין הסבה לחברת מנרב בשנות ה-2000 הפסדים. בינואר 2008 סגרה אמבין את פעילות הייצור באשקלון. שאר פעילות הייצור של אמבין עברה לפעול בשם "מנרב פלסט" ופעילות השיווק של אמבין נמכרה בסוף שנת 2009 למנל טכנולוגיות, ששינתה את שמה ל"אמבין סיסטם". באותו זמן עסקה אמבין ביבוא ושיווק ארונות ואביזרי אמבט ולוקרים ומחיצות לשוק המוסדי.
הערות שוליים

↑  עוזי גרסטנר נקלע לחובות בסך 40 מיליון ל"י, מעריב, 16 בינואר 1980
↑  יאיר אהרוני, מבנה והתנהגות המשק הישראלי, צ'רקובר מוצאים לאור, 1976, עמ' 270
↑  ארבעה מפעלים יוקמו באשקלון, דבר, 11 במאי 1964
↑  מפעל למוצרי בנייה פלאסטיים, מעריב, 28 באפריל 1965
↑  חלף זמנה של הלבנה וכף הבנאים, מעריב, 9 בפברואר 1972
↑  מת יונה גרסטנר, דבר, 26 באפריל 1971
↑  התעשיינים: האוצר רימה אותנו, דבר, 25 ביוני 1976
↑  אמבין מכר חלקו בחברה יוונית, דבר, 5 ביולי 1976
↑  פניות לבגין ולארידור למנוע סגירת אמבין, דבר, 15 במרץ 1981
↑  גדעון קרסל, למי נשבר לעבוד ולמה: תעסוקה באשקלון, עיונים בתקומת ישראל 3, 1993, עמ' 174
↑  מינרב תעשיות בע"מ אמבין, מעריב, 1 ביולי 1983
↑  המבין מתקין אמבין, מעריב, 6 בינואר 1987
↑  מעיין כהן, ‏אמבין מגייסת שישה זכיינים, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2004
↑  הדס מנור, ‏חברת אמבין מקבוצת מנרב רכשה את המפעל בגזר מידי כונס הנכסים, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2005
↑  מנרב אחזקות בע"מ, דו"ח תקופתי ליום 31 בדצמבר 2006, עמוד 7
↑  מנרב אחזקות בע"מ, דו"ח תקופתי ליום 31 בדצמבר 2006, עמוד 56
↑  ניתוח פלסטי, חדשות אשקלון, 25 בינואר 2008
↑  מנרב אחזקות בע"מ, דו"ח תקופתי ליום 31 בדצמבר 2011, עמוד א-8
אנדרה מארטי

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1886 פרפיניאן, צרפת 
 פטירה:  23 בנובמבר 1956 (בגיל 70) טולוז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מעסיק:  ל'הומניטה 
 תפקיד:  חבר האספה הלאומית הצרפתית 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של צרפת 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום 
 
אנדרה מארטי (בצרפתית: André Marty, ‏6 בנובמבר 1886 - 23 בנובמבר 1956) היה מנהיג של המפלגה הקומוניסטית הצרפתית במשך כשלושים שנה.
כן היה חבר האספה הלאומית הצרפתית, בהפסקות, במשך פרק זמן דומה: מ-1924 עד 1955. מארטי היה בצעירותו קצין בשורות הצי הצרפתי, והיה ממנהיגי מרד שפרץ בספינות הצי זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה. בנוסף, היה מארטי מזכיר הקומינטרן מ-1935 עד 1943 וקומיסר הבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים בספרד בשנים 1936 עד 1938. בתפקיד זה דן למוות רבים מן המתנדבים לבריגדות.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

אנדרה מארטי נולד ב-1886 בפרפיניאן שבדרום צרפת למשפחה מבוססת, שנטייתה הפוליטית לשמאל. אביו היה סוחר יינות. בצעירותו ניסה להתקבל לאקדמיה הימית, אך ניסיונו זה לא צלח ובמקום זאת הפך לשוליה אצל יצרן דודי חימום. מאוחר יותר הוא הצטרף לצי הצרפתי, בתפקיד קצין מכונות, על אוניית המערכה ז'אן באר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נשלחה 'ז'אן באר' אל הים השחור במסגרת התערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, וזאת כדי לסייע בהגנת העיר מפני הבולשביקים.
ביוגרפיה > המרד בים השחור

ב-19 באפריל 1919 פרץ מרד באוניית המערכה 'ז'אן באר' ובאונייה האחות 'פראנס' (צרפת, France) ומארטי היה אחד ממנהיגיו, אם כי חלקו המדויק אינו ברור לחלוטין. ברקע המרד עמדה אהדת הצוותים לבולשביקים, אך סיבות ישירות יותר היו שחרורם המתעכב, כחצי שנה לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, ומזון בלתי מספק. המרד שכך מששלטונות צרפת נענו לעיקר הדרישות והחזירו את האוניות לצרפת, אולם מנהיגי המורדים הועמדו למשפט. מארטי נידון לעשרים שנות מאסר עם עבודת פרך. ב-1922 שוחררו המורדים הנידונים. כאות הזדהות מצד המפלגה הקומוניסטית של רוסיה, הוא נבחר באופן סמלי לחבר בסובייט של מוסקבה על ידי פועלי מפעל 'דינאמו' (Динамо) המקומי.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית בצרפת

ב-1923, לאחר שחרורו מהכלא, הצטרף מארטי למפלגה הקומוניסטית הצרפתית, ולא מעט בזכות הכריזמה שלו ועברו במרד בים השחור, נבחר מטעמה ב-1924 לאספה הלאומית הצרפתית. כן הפך לחבר הוועד המרכזי של המפלגה. מארטי, שהשתתף במאבקים כנגד מה שנראה לו כמיליטריזם הגובר בצרפת, נכלא על רקע זה לזמן מה בכלא לה סונטה (La Santé) בפריז. ב-1931 הוא החל להיות פעיל בקומינטרן, ובהמשך נבחר למזכירות ולנשיאות הארגון.
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים בספרד

כשפרצה, בשנת 1936, מלחמת האזרחים בספרד נשלח מארטי לייצג באותה ארץ את הקומינטרן. באוקטובר הוא מונה לקומיסר הראשי של הבריגדות הבינלאומיות. מארטי פעל בתפקידו זה מאלבסטה, שם היה ממוקם מטה הבריגדות ובסיס האימונים הראשי שלהן. הוא זכה שגדוד מן הבריגדה ה-XII יקרא על שמו, ולהבדיל, זכה לכינוי "הקצב של אלבסטה", שכן הוא היה ידוע במשמעת הנוקשה שהנהיג ובנטייתו "לראות" בוגדים בכל אשר פנה. מארטי פסק עונשי מוות חדשות לבקרים, שקורבנותיהם מנו מאות מתנדבים, ואלה היוו אחוז משמעותי ממספר המתנדבים בכללו, שהיה כ-35,000, וממספר ההרוגים מביניהם, שהיה כמה אלפים.
ביוגרפיה > שארית חייו

אחרי תום מלחמת האזרחים בספרד, מארטי עשה דרכו לברית המועצות והקדיש עצמו לעבודתו בקומינטרן, עד לפירוק הארגון ב-1943. בין מאי לאוקטובר 1943 הוא נשלח לאלג'יר כנציג המפלגה הקומוניסטית הצרפתית בכוחות צרפת החופשית. עם שחרור פריז באוגוסט 1944 חזר מארטי לצרפת, וניסה לנצל את אי הסדר שעד להתבססות השלטון להפיכה. תוכניתו לא זכתה לתמיכת מנהיגי המפלגה, כמו גם של החברים מן השורה, ואפילו סטלין הטיל עליה וטו.
אחרי המלחמה מארטי נבחר שוב לאספה הלאומית, אולם מעמדו נפגע באופן רציני בשל התקפות עליו בעיתונות, חלקן מצד פקודיו לשעבר. הוא הואשם שהיה סוכן משטרתי ואף על פי שההאשמות לא הוכחו, הוא סולק מן המפלגה בסוף 1952. מארטי נותר חבר האספה הלאומית עד 1955 ומת כתוצאה מסרטן הריאות ב-1956.
לקריאה נוספת

ארנסט המינגוויי, למי צלצלו הפעמונים, תרגם מנשה לוין, הוצאת עמיחי, 1942. תרגום שני גדעון טורי, הוצאת זמורה ביתן, 1986. תרגום שלישי תרצה גור-אריה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2006. 
מאנגלית: Ernest Hemingway, For Whom the Bell Tolls, 1940
Anthony Beevor, The Battle for Spain: The Spanish Civil War (1936–1939), Weidenfeld, 2006. ISBN 978-0297848325
Fred Copeman, Reason in Revolt, Blandford Press, 1948
Jack Jones Union Man, HarperCollins, 1986. ISBN 0-00-217172-4.
ז'אן באר
אפקט דרוסטה

אפקט דרוסטה
אֶפֶקְט דְרוֹסְטֶה הוא אפקט ויזואלי רקורסיבי הנוצר כאשר תמונה מכילה העתק קטן יותר של עצמה. ההעתק הקטן מכיל העתק קטן עוד יותר של התמונה המקורית, וכך הלאה. מבחינה תאורטית, האפקט נמשך עד אינסוף, אולם מבחינה מעשית הוא מוגבל על ידי מידת ההפרדה (רזולוציה) של התמונה. כטכניקה אומנותית האפקט נקרא מיז-אנ-אבּים (בצרפתית: Mise en abyme). האפקט מזכיר בחלקו לולאה מוזרה או מערכת של התייחסות עצמית. ההכפלה הרקורסיבית שאפקט דרוסטה מציע היא בבסיס תופעת הפרקטלים.
אפקט דרוסטה על דף זה
מקור השם

מקור השם הוא בקופסאות הפח של חברת הקקאו ההולנדית דְרוֹסְטֶה. הקופסאות עוטרו בציור של אחות הנושאת מגש שעליו כוס שוקו וקופסאת קקאו. על קופסאת הקקאו הקטנה הופיע ציור נוסף של אחות הנושאת מגש עם קופסאת קקאו, ועליו קופסה קטנה עוד יותר. האפקט הוויזואלי שנוצר הוא של סדרת קופסאות הקטנות עד לאינסוף, למרות שבפועל מצוירות על הקופסה המקורית שלוש קופסאות נוספות בלבד. התמונה שהפכה לסמל ביתיות בהולנד, הופיעה לראשונה ב-1904 והמשיכה להתקיים עשרות שנים עם שינויים קלים בלבד.
בתרבות ובאמנות

הצייר והאדריכל האיטלקי ג'וטו די בונדונה השתמש באפקט ב 1320 בעבודתו "הטריפטיק של הקרדינל גָ'קוֹמוֹ סְטֶפאנֶסקי".
תמונת האלבום Ummagumma של להקת פינק פלויד מכילה אפקט זה.
טריפטיק ג'אקומו סטפאנסקי של ג'וטו די בונדונה
הטריפטיק ובמרכזו הקרדינל
פרט ובו הקרדינל מגיש את הטריפטיק
דוגמאות בתרבות הפופולרית

הגבינה הצרפתית 'הפרה הצוחקת' (La Vache Qui Rit) שעגיליה הם קופסת הגבינה העגולה.
דוגמאות נוספות לאפקט דרוסטה
אפקט דרוסטה נערך בעזרת פוטושופ
אסלאם כנעאן

אסלאם כנעאן (בערבית: اسلام كنعان; נולד ב-21 במאי 1983) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום המנהל המקצועי של קבוצת הנוער של הפועל אכסאל.
קריירה ככדורגלן

כנעאן שיחק תחילה בקבוצת הנוער של מכבי חיפה, ובעונת 2006 הצטרף לקבוצת בוגרים בליגת העל. במהלך הקריירה שלו כנעאן הושאל ממכבי חיפה למספר קבוצות, ביניהן הפועל חיפה, הפועל נצרת עילית ובני סכנין.
בקיץ 2008 חתם במכבי אחי נצרת, אך לאחר תקופת אימונים קצרה בקבוצה טס לאורוגוואי בעקבות רצונה של פניארול להחתימו מיידית. בשנת 2009 חזר לשחק בהפועל נצרת עילית, ובחלון ההעברות של ינואר 2011 חתם בהפועל ראשון לציון. בעונה שלאחר מכן שיחק במכבי אום אל-פחם.
בקיץ 2012 חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת. בינואר 2014 חתם בהפועל דלית אל-כרמל מליגה א'. לקראת עונת 2014/2015 חתם בקבוצת איחוד מג'ד אל-כרום מליגה א', אך במדיה הוא שיחק רק משחק אחד ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
קרירה כמאמן

בעונת 2015/2016 מונה כנעאן למאמנה של מכבי בסמת טבעון מליגה ג', ולאחר כעונה עזב למכבי נצרת עילית, גם היא מליגה ג'. במהלך העונה עזב כנעאן את תפקידו ומונה כמאמן קבוצת נערים ג' של הפועל נצרת עילית. בשנת 2018 מונה למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל אכסאל ולמאמן קבוצת הנוער של המועדון.
אנפה לבנת-צוואר

| אנפה לבנת-צוואר |
| --- | --- |
 אנפה לבנת-צוואר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה
מין:: אנפה לבנת-צוואר
שם מדעי
 Ardea pacifica ‏לאת'אם, 1801
תחום תפוצה


אנפה לבנת-צוואר או אנפה פסיפית (שם מדעי: Ardea pacifica) היא מין של עוף מים מהסוג אנפה החיה באזור אינדונזיה, גינאה החדשה, אוסטרליה, טסמניה וחלק מאיי האוקיינוס השקט המזרחי.
אנפה זו דומה לאנפה האפורה מאירופה ואורכה 76–106 ס"מ, מוטת כנפיה 147–160 ס"מ ומשקלה עד 860 גרם. היא בעלת צוואר ארוך ורגליים ארוכות ודקות בצבע שחור. הכנפיים ופלג הגוף העליון שחורים והצוואר לבן מנומר באפור. הראש לבן עם מקור נוקשה כהה. העיניים צהובות.
האנפה שוכנת ברחבי ביצות, מנגרובים, ערבות טרופיות, שפלות וחוות דגים. האנפה מתרחקת מאזורי המדבר של מרכז ודרום אוסטרליה. לעיתים האנפות נודדות מרחקים רבים בעקבות בורות מים, בהם הן דגות לצד מגלן קדוש אוסטרלי.
היא ציידת של דגים קטנים, חרקים ופרוקי-רגליים נוספים ושל חולייתנים קטנים. האנפה משתמשת במקורה המהיר כדי לתפוס טרף. היא עצמה עלולה ליפול טרף לשועלים ולחתולים שפלשו לאוסטרליה בידי האדם. כמו כן היא מאוימת מייבוש מקווי מים לאורך תחומי תפוצתה. עם זאת היא לא נמצאת בסיכון גבוה.
הערות שוליים

↑  אנפה לבנת-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמבלודונטים

| אמבלודונטים |
| --- | --- |
 ארכאובלודון (Archaeobelodon)
תקופה
מיוקן-פליוקן 16–2.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילאים
משפחה:: גומפותריומיים
תת־משפחה:: אמבלודונטים
שם מדעי
 Amebelodontidae ‏Barbour, 1927

אמבלודונטים (שם מדעי: Amebelodontinae היא תת-משפחה של יונקים גדולים מסדרת הפילאים שמשויכת למשפחת הגומפותריומיים אשר חיו בין תקופת המיוקן לפליוקן לפני 16-2.5 מיליון שנה. כמה חוקרים רואים בה משפחה נפרדת.
מינים אלו חיו באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית וגם באפריקה וחלק מאסיה.
חלקם הגיעו לאורך שישה מטרים, לגובה 2.5 מטרים ולמשקל 4.5 טונות. בשל מידותיהם היו טורפים מעטים מאוד שסיכנו אותם. ייתכן שהם חיו בעדרים בערבות.
הרגלי אכילה

למינים בתת-משפחה זו ניבים מוארכים ובולטים מאוד, ובעבר סברו שהם נועדו לחפור באדמה או ללקט צמחי מים מבריכות. עם זאת הניבים העליונים שלהם לא היו מועילים להם למטרה זו. ייתכן יותר שהניבים הללו עזרו להם לבקע צמחייה קשיחה.
סימני השחיקה על הניבים של חלק מהפרטים מצביעים על כך שהמינים להם השתייכו השתמשו בניבים כדי לחתוך דרך צמחייה.
סוגים

Afromastodon
אמבלודון (Amebelodon)
Aphanobelodon
Archaeobelodon
Eurybelodon
Konobelodon
פלטיבלודון (Platybelodon)
Progomphotherium
Protanancus
Serbelodon
Torynobelodon