stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הספרייה ומרכז ההנצחה קריית טבעון
רקע

את הרעיון להקמתו של מרכז ההנצחה יזמה קבוצת משפחות שכולות מקריית טבעון, בעקבות מלחמת יום הכיפורים בה נפלו רבים מבני קריית טבעון, מתוך מטרה להקים מפעל הנצחה ייחודי לבניהם ובנותיהם, חללי צה"ל. המטרה הייתה להקים בית פעיל ויוצר אשר יהווה זיכרון חי לנופלים.
טקס הנחת אבן הפינה למבנה נערך ביוני 1978 בנוכחות חבר הכנסת אסף יגורי וראש מועצת קריית טבעון עמיחי בן דרור.
המשפחות השכולות פעלו במשך שנים לגיוס תרומות בארץ ובחו"ל אך ללא הצלחה. בסופו של דבר, ראש המועצה עמיחי בן-דרור פעל על מנת לסייע בגיוס המימון מול הסוכנות היהודית ובתכנון אדריכלי. בשנת 1982 הוגשה בקשה להיתר לבניית ספריה וחדר הנצחה בני קומה אחת בשטח של 950 מ"ר והמועצה פעלה בהקצאת הקרקע וקבלת היתרי בנייה מול הוועדה המקומית ומינהל מקרקעי ישראל. המבנה תוכנן בעיצובו של האדריכל ישראל הוכברג.
המבנה נחנך רק בשנת 1987. השלמת המבנה הסתייעה בזכות תרומה של קרן החינוך של הסוכנות היהודית. עם השלמת המרכז, בהובלת היו"ר יצחק שני, החלו להיערך פעילויות שונות: טקסי יום זיכרון, חוגים, הרצאות ומפגשים בדגש על "מורשת קרב".
הקומה השנייה של הבניין נבנתה רק ב-1996, במתווה קירות חוץ דומה למתווה של הקומה הראשונה.
במרכז ישנה פעילות חינוכית נרחבת לילדים ונוער וכן ישנו אודיטוריום בו מוצגים סרטים ומתקיימות הרצאות.
מבנה

המבנה נבנה לא כאתר מורשת "קלאסי" ולא כמוזיאון אלא מבנה בעל מאפיינים מקומיים ייחודיים, בכך שמחבר בין מוטיב המורשת וההנצחה לבין פעילות תרבותית והתנדבותית רחבה. המבנה הוקם במקום נגיש, במרכז היישוב סמוך לצומת המרכזית בקריית טבעון, סמוך לכביש 75.
מבנה > מרכז ההנצחה

בלב המרכז נמצא חדר הזיכרון, ובו חקוקים בבטון שמות הנופלים בני קריית טבעון. בקירות החדר ישנם חרכי זכוכית המאפשרים להסתכל על השמות מבחוץ. הרעיון העומד מאחורי המבנה הוא שהזיכרון אינו נותר בגדר כתובת על הקיר השייכת לעבר, אלא הוא משתלב בחיי ההווה.
מבנה > גלריות > הגלריה לאמנות ישראלית

בקומה הראשונה של הבניין נמצאת הגלריה לאמנות ישראלית אשר נפתחה בשנת 1987. הגלריה היא חלל בו מוצגות תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות של אמנים ישראלים שונים. בגלריה, מתקיימים אירועי פתיחה, מפגשי שיח גלריה וערבי עיון שעוסקים בסוגיות אמנותיות, חברתיות, תרבותיות ופוליטיות.
מבנה > גלריות > גלריית אילו

בקומה השנייה במרכז ההנצחה הייתה קיימת "הגלריה בקומה העליונה" זו נסגרה והחל מ־2024 פועלת בקומה השנייה גלריית אילו, גלריה לאיור ועיצוב מקומי. גלריית אילו היא יוזמה שיתופית של מאיירים ומעצבים מאזור הצפון.
מבנה > גלריות > הגלריה במגדל המים

מגדל המים ההיסטורי של טבעון, הנמצא במרחק הליכה קצר מבניין הספרייה ומרכז ההנצחה, משמש גם הוא כגלריה לתערוכות, מופעי פרפורמנס ואירועים. תוכנית הרזידנסי במגדל מאפשרת לאמנים, מטבעון ומחוצה לה, יצירת עבודות המותאמות לחלל הייחודי.
מבנה > הספרייה

הספרייה הציבורית של קריית טבעון היא ספרייה עירונית יישובית, המתפרסת על שתי קומות המבנה. היא כפופה למשרד התרבות והספורט.
בספרייה ישנם בסביבות 70,000 ספרים ופריטים שונים המגוון שפות והנהלת הספרייה שמה דגש על ספרות השואה, הספרייה נגישה ללקויי שמיעה וקיים בה לרשות הציבור "לולאת שמע" ללקויים בשמיעה. בספרייה שלושה אגפים, אגף ספרות יפה המשמש כספריית השאלה וקיים בו אגף של ספרים קוליים, אגף העיון בו מתרכזים בעיקר ספרי לימוד ומחקר, ואגף הילדים והנוער עם מגוון ספרים לילדים.
מבנה > הארכיון היישובי

הארכיון ההיסטורי של קריית טבעון פועל במרכז ההנצחה ומשמש כמרכז מידע וטיפוח המורשת היישובית. הארכיון מחזיק אלפי מסמכים המתעדים את תולדות האזור בכ-100 השנים שחלפו מאז התחדש היישוב על גבעות שייח' אבריק וחרתיה. פרויקט הדגל של הארכיון, "ישראל נגלית לעין", מתעד אלבומי משפחה מקרית טבעון. הארכיון מופעל בידי מתנדבים בניהולה (בהתנדבות) של שפרה לשם.
אנדרטת יד לבנים

בחצר הבניין קיים גן הזיכרון אשר במרכזו מוצבת אנדרטת יד לבנים לחללי קריית טבעון. האנדרטה אשר תוכננה על ידי האדריכל יחיאל ערד, הוקמה יחד עם גן הזיכרון בשנת 1971 לזכר בני קריית טבעון אשר נפלו במערכות ישראל. את הגן עיצבו צמד אדריכלי הנוף זאב פולק וחיים פרוכטר.
ראו גם

הספרייה הציבורית של קריית טבעון
אנדרטת יד לבנים לחללי קריית טבעון
הערות שוליים

1 2  "אילו" – גלרית איור חדשה הושקה השבוע במרכז ההנצחה עם פתיחת התערוכה "ספתח" - מרכז העניינים – חדשות טבעון והסביבה, באתר מרכז העניינים – חדשות טבעון והסביבה - עיתון מרכז העניינים הוא העיתון הנפוץ ביותר בקריית טבעון יקנעם רמת ישי והסביבה כבר מעל ל-30 שנה. העיתון מחולק חינם מידי שבוע בנקודות חלוקה., ‏2024-03-13
1 2 3 4 5 6  אבי מושינסקי, תפקידם של מוזיאונים ואתרי מורשת- מרכז ההנצחה והספרייה בקריית טבעון- עבודת סיום, אוניברסיטת חיפה, החוג ללימודי ישראל, ספטמבר 2022
↑  יצחק שני, יום העצמאות תשמ"ז, יובל לקרית טבעון, 1987, עמ' 5-6
↑  יובל סער, ״אילו״: גלריה חדשה לאיור. בטבעון, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2024-03-04
↑  מגדל המים לבש אדום במחווה לתושבי הדרום עם תליית המיצב "כלניות תמיד תפרחנה", באתר מרכז העניינים – חדשות טבעון והסביבה, ‏2024-01-17
↑   גילי איזיקוביץ, כך תקע פקיד משרד התרבות, בועז דהן, את הספריות הציבוריות, באתר הארץ, 13 ביולי 2023
↑  מיכאל יעקובסון, סיבוב באנדרטה לחללי קרית טבעון בתכנון חיליק ערד, באתר חלון אחורי, ‏2013-06-24

מגדל המים המשמש כיום כגלריה
נשיא המדינה חיים הרצוג וראש מועצת קריית טבעון עמיחי בן דרור, על רקע אנדרטת יד לבנים בכניסה לקריית טבעון. 1987
ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית)

| --- | --- |


 ישיבה גדולה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 מייסדים:  הרב יהושע גרשון ארנברג
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב שמעון נוביק
 משגיח:  הרב יהושע עלזאס
 תלמידים
 :  350
 מיקום
 מיקום:  מודיעין עילית
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°55′39″N 35°02′16″E﻿ / ﻿31.927637°N 35.037848°E﻿ / 31.927637; 35.037848
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת כנסת יצחק(למפת גוש דן רגילה) ישיבת כנסת יצחק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת יצחק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת יצחק
 
ישיבת כנסת יצחק קריית ספר (מכונה גם חדרה - קריית ספר, או בראשי התיבות חדק"ס) היא ישיבה גדולה ליטאית בעיר מודיעין עילית. בישיבה כ-400 בחורים.
תולדות הישיבה > הקמת הישיבה

הישיבה נוסדה על ידי הרב אבא מרדכי ברמן, ונקראה אז בשם ישיבת "עיון התלמוד". בשנת ה'תשס"ב (2002) הישיבה עמדה על סף סגירה בשל חולשתו של הרב ברמן. בעקבות כך ביקש הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, מהרב יהושע גרשון ארנברג, ראש ישיבת כנסת יצחק בחדרה, שייקח את הישיבה תחת חסותו. הרב ארנברג שלח למקום צוות חדש בראשות הרב שמעון נוביק, וכן בחורים מישיבתו. לצד הרב ארנברג המשיך הרב ברמן להעביר את ה"שיעור הכללי", עד לפטירתו בשנת ה'תשס"ה (2005).
בשנותיה הראשונות תפקדה הישיבה כסניף של הישיבה בחדרה. קבלת בחורים חדשים נעשתה בידי הרב ארנברג, אנשי צוות ותלמידים היו עוברים בין הישיבות באופן שוטף לפי שיקולי ההנהלה.
לאחר חמש שנות פעילות מינה הרב ארנברג בתחילת שנת הלימודים ה'תשס"ח (2008) את הרב יעקב קרפ ששימש עד אז ר"מ בחדרה, לכהן כראש הישיבה. מאז החלה הישיבה להתגבש באופן עצמאי, בראשות הרבנים נוביק וקרפ. בשנת ה'תשע"ב (2012) הושלמה ההתנתקות בין שתי הישיבות, עם כניסת הישיבה במודיעין עילית לבנייני הקבע החדשים שלה.
צוות הישיבה

הרב יעקב קרפ פרש בסיוון ה'תשע"ז (2017) מתפקידו כראש הישיבה לאחר שנקרא לעמוד בראשות ישיבת קריית מלך, בעקבות פטירת הרב שמואל יעקב בורנשטיין.
ראש הישיבה כיום הוא הרב שמעון נוביק; המשגיח הוא הרב יהושע עלזאס. צוות הר"מים: הרב יחיאל פישהוף - מחבר סדרת הספרים "טעם ודעת" על סדר טהרות; הרב מנחם בראך; הרב אליעזר שטיינהויז; הרב דוד מרדכי מרגליות; הרב ישראל אלתר והרב ישראל משה יגלניק.
בעבר כיהנו כר"מים: הרב שמואל יהודה מלר, שפרש בקיץ ה'תש"ע (2010) עם מינויו לר"מ בישיבת פוניבז'; הרב איסר זלמן שוורצמן, שפרש בחורף ה'תשע"ז (2017); הרב אהרן ולדמן, שפרש בקיץ ה'תשע"ז (2017).
משכן הישיבה

עם הקמתה שכנה הישיבה במבנה ישיבת "עיון התלמוד" ברחוב שדי חמד במודיעין עילית. בשנה הראשונה נדדה הישיבה בין בתי מדרש שונים בעיר, ואף שכרה במשך תקופה את קומת המרתף של ת"ת "דעת זקנים".
באלול ה'תשס"ג (2003) הוקצה עבור הישיבה שטח ברחוב מסילת ישרים בעיר, שבו הועמדו קרוואנים. מבנה בית המדרש הורחב מספר פעמים עם הגידול במצבת התלמידים.
באלול ה'תשע"ג (2013) נכנסה הישיבה למבני הקבע שלה ברחוב שערי תשובה 4 בעיר. באלול ה'תשע"ו (2016) נוספה קומה תשיעית לבניין הישיבה.
מוסדות הישיבה

לצד הישיבה הגדולה שבה כ-350 בחורים, מוסדות הישיבה כוללים גם כולל אברכים המונה כ-100 אברכים. עד לקיץ ה'תשע"ז (2017) שכן הכולל בעזרת הנשים של הישיבה. בקיץ ה'תשע"ז (2017) עבר הכולל למבנה קבע ברחוב שערי תשובה בעיר. בראשות הכולל עומד הרב אלכסנדר שטרנבוך ובנשיאות הכולל עומד הרב דוד כהן ראש ישיבת חברון.
באלול ה'תשע"ד (2014) נוספו למוסדות הישיבה שתי ישיבות קטנות, "משכן עזרא" ו"אבן האזל".
באלול ה'תשפ"א (2021) נסגרה ישיבת "משכן עזרא" ורק שיעור ג' נשאר והוא הועבר לחדר"ש בעזרת נשים עד אלול ה'תשפ"ב (2022).
באלול ה'תשפ"ג (2023) נוספה למוסדות הישיבה ישיבה קטנה "משכן התלמוד".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418879105171  VIAF: 65153288270732651317   WorldCat (עם VIAF): 65153288270732651317
טלסקופ החלל גאיה

| --- | --- |
  סמל המשימה   
דגם של טלסקופ החלל
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האירופית
 מפעיל:  סוכנות החלל האירופית 
 יצרן:  Astrium
 תאריך שיגור:  19 בדצמבר 2013 09:12:14 UTC
 משגר:   סויוז 2
 אתר שיגור:  בסיס החלל האירופי קורו, גינאה הצרפתית
 אתר המשימה
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל בתחום האור הנראה
 מסלול:  מסלול ליסאז'ו סביב נקודת לגראנז' L2 של כדור הארץ והשמש
 זמן הקפה:  180 יממה 
 משך המשימה הכולל:  19 בדצמבר 2013 – הווה (11 שנים) 
 משך המשימה:  תוכנן – 5 שנים (עד יולי 2019); הוארך עד 31 בדצמבר 2022 ועם הארכת סיום המשימה עד 31 בדצמבר 2025  משך בפועל: 10  שנים, 11  חודשים ו־3  ימים
 מידע טכני
 משקל:  2,030 קילוגרם
 כוח:  1,910 ואט
 אורך:  4.6 מטר
 רוחב:  2.3 מטר
 קוטר:  10 מטר (עם מגן שמש פרוס)
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  39479
 מאגר המידע הלאומי:  2013-074A
 
טלסקופ החלל גאיה (באנגלית: Gaia) הוא טלסקופ חלל של סוכנות החלל האירופית המהווה המשך ללוויין היפרכוס. מטרת המשימה היא לאסוף מידע שיאפשר בניית מפה תלת-ממדית רחבה ומדויקת מאי פעם של כוכבים בגלקסיית שביל החלב. לצורך כך גאיה תוכננה לצפות בכמיליארד כוכבים (כ-1% מכלל הכוכבים בגלקסיית שביל החלב) ולמדוד את המרחק אליהם, מהירות תנועתם ותכונות נוספות. הטלסקופ צפוי לגלות גופים חדשים בתוך מערכת השמש, כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש וסופרנובות וכן לצפות במאות אלפי קוואזרים.
גאיה שוגר ב-19 בדצמבר 2013 באמצעות משגר סויוז 2 מבסיס החלל האירופי קורו בגיאנה הצרפתית על ידי חברת אריאנספייס (Arianspace).
בפועל תוצאות גאיה טובות במידה גדולה מהתכנון. המידע ששוחרר עד כה כולל מדידת מרחק לכ-1.4 מיליארד כוכבים ומדידות נוספות של כ-400 מיליון נוספים.
השם גאיה (GAIA באנגלית) נבחר במקור כראשי תיבות של אינטרפרומטר אסטרומטרי גלובלי לאסטרופיזיקה (באנגלית: Global Astrometric Interferometer for Astrophysics), והעיד על כך שבמקור, המשימה תוכננה לעבוד בטכניקת האינטרפרומטריה. אף על פי שהתכנון השתנה וראשי התיבות כבר לא תקפים, שם המשימה נותר ללא שינוי, כדי לסמל את הזיקה לפרויקט היפרכוס.
היסטוריה

גאיה הוא המשך ישיר ללוויין היפרכוס, שפעל בין השנים 1989 עד 1993. הטלסקופ הוצע לסוכנות החלל האירופית (איס"א) באוקטובר 1993 על ידי לנרט לינדגרן (מאוניברסיטת לונד שבשוודיה) ומייקל פרימן (מאיס"א) בתגובה לקול קורא למשימות עבור התוכנית המדעית ארוכת-הטווח "הורייזון פלוס" (Horizon Plus). ההצעה התקבלה על ידי הוועידה המדעית של איס"א כמשימה באוקטובר 2000. שלב שני של הפרויקט אושר בפברואר שנת 2006, וחברת אסטריום (Astrium) קיבלה אחריות על החומרה. השם גאיה (GAIA באנגלית) נבחר במקור כראשי תיבות של אינטרפרומטר אסטרומטרי גלובלי לאסטרופיזיקה (באנגלית: Global Astrometric Interferometer for Astrophysics), והעיד על כך שבמקור, המשימה תוכננה לעבוד בטכניקת האינטרפרומטריה. אף על פי שהתכנון השתנה וראשי התיבות כבר לא תקפים, שם המשימה נותר ללא שינוי, כדי לסמל את הזיקה לפרויקט היפרכוס. עלות המשימה, כולל ייצור הטלסקופ והחללית, עלויות שיגור ותפעול על הקרקע, מוערכת בכ-650 מיליון אירו. עלות המשימה כולה מוערכת בכשני מיליארד אירו.
ב-25 באפריל 2018 פרסמה סוכנות החלל האירופית מיפוי עדכני של שביל החלב והגלקסיות השכנות, הכולל מדידות של כמעט 1.7 מיליארד כוכבים בדיוק גבוה.
מחקר שפורסם ב־22 במרץ 2024 והתבסס על מידע שהושג על ידי טלסקופ החלל גאיה העלה את האפשרות כי שתי קבוצות כוכבים מובחנות בתוך גלקסיית שביל החלב הנקראות שיווה ושאקטי, שנוצרו לפני 12–13 מיליארד שנים, לא נוצרו בתוך הגלקסיה אלא "היגרו" אליה ממקום אחר והשתלבו בה. על פי המחקר, ייתכן שזה קרה בימיה הראשונים של גלקסיית שביל החלב, וייתכן שקבוצות אלה הן חלק מאבני הבניין המוקדמות של הגלקסייה.
המשימה > רקע מדעי

אחת הדרכים למדידה ישירה של מרחק אל כוכב, ללא הנחות פיזיקליות, היא באמצעות מדידת פרלקסה – שינוי מיקומו על רקע כוכבים רחוקים יותר כתוצאה משינוי מיקום הצופה ביחס לכוכב. לשם כך יש צורך במדידות מיקום מאוד מדויקות של כוכבים על פני השמיים (ראו אסטרומטריה). תצפיות מהקרקע מוגבלות בדיוק מדידת פרלקסה, בעיקר בגלל הפרעות שנגרמות על ידי האטמוספירה, ולכן יש צורך בשיגור טלסקופ לחלל.
תצפית על כמות גדולה של כוכבים יכולה לתת תמונה שלמה יותר של אופן ההתפתחות של כוכבים, ובמיוחד לאפשר הצצה אל השלבים הקצרים בחייהם. מיפוי אוכלוסייה שלמה של כוכבים, ביניהם גם כוכבים חיוורים, תאפשר שרטוט מדויק יותר של פונקציית הבהירות נראית של הכוכבים, מאפיין חשוב בהבנתנו את האופן בו גלקסיות מתפתחות. כמו כן, מיפוי תלת־ממדי של כוכבים והדינמיקה שלהם מכיל מידע לגבי האזורים בהם נוצרו הכוכבים ולכן מספק מידע אודות ההיסטוריה של גלקסיית שביל החלב ותהליך ההתפתחות שלה.
המשימה > מטרות

המטרה העיקרית של גאיה תהיה לבנות מפה תלת-ממדית של כמיליארד כוכבים וכן לייצר את הקטלוג הרחב והמדויק אי פעם של תכונות כוכבים בגלקסיית שביל החלב. לשם השוואה, בקטלוג הסופי של לוויין היפרכוס היו כשני מיליון כוכבים, פחות מאחוז מהכמות הצפויה להתקבל מגאיה. על מנת להשלים מטרה זו, גאיה יבצע מדידות של הפרמטרים האסטרומטריים של הכוכב – שניים שמתארים את המיקום הזוויתי שלו על השמיים, שניים עבור התנועה העצמית של הכוכב על השמיים, ואחרון – הפרלקסה של הכוכב, ממנה ניתן יהיה להסיק את המרחק אליו. כמו כן, תימדד המהירות הרדיאלית באמצעות אפקט דופלר, ותוך כך גם ניתן יהיה לאמוד את קצב התפשטות היקום. במהלך המשימה (המתוכננת לחמש שנים) אמורות להתבצע בממוצע כ-70 תצפיות על כל כוכב מטרה.
לצורך סקירת כמות גדולה של כוכבים, הטלסקופ יצלם חלקים נרחבים של השמיים, וניתן יהיה להשתמש במידע שייאסף למספר מטרות משנה:
גילוי גופים בתוך מערכת השמש – אסטרואידים, שביטים וכו'
גילוי עשרות אלפי ננסים חומים וכוכבי לכת מחוץ למערכת השמש
גילוי סופרנובות ותצפית על מאות אלפי קוואזרים
החללית

גאיה שוקל כ-2,030 קילוגרם, מתוכם 710 קילוגרם מטע"ד, 920 פלטפורמת שירות ו-400 קילוגרם דלק. ממדי החללית הם 4.6X2.3 מטר.
לאחר השיגור פרשה החללית מגן שמש עגול בקוטר של כעשרה מטרים. המגן מצל על הטלסקופ מאור השמש ומגן על המטע"ד מפני התחממות. כמו כן, על המגן הותקנו לוחות סולריים אשר מספקים לחללית אנרגיה. על מנת לשמור על כיוון מדויק, החללית תוכננה ונבנתה עם מעט מאוד חלקים נעים. תת-המערכות המדעיות מורכבות על מבנה סיליקון-פחמן קשיח, אשר מספק מבנה יציב שלא יתרחב או יתכווץ עקב שינויי טמפרטורה.
גאיה נע במסלול ליסאז'ו סביב נקודת לגראנז' השנייה (L2) של כדור הארץ והשמש, הנמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטר מכדור הארץ. היתרונות המרכזיים במיקום זה לעומת מסלול סביב כדור הארץ הם סביבת קרינה נמוכה, יעילות תצפית גבוהה מאוד, מכיוון שהשמש, כדור הארץ והירח נמצאים מאחורי מכשיר שדה הראייה, וכן סביבה תרמית יציבה מאוד, מכיוון שהחללית תמיד מוארת על ידי השמש ולא נעה בין אזורי אור וצל מלא. טלסקופי חלל נוספים המשתמשים במסלול זה הם טלסקופ החלל הרשל וטלסקופ החלל פלאנק, וטלסקופ החלל ג'יימס וב.
תקשורת רדיו מול כדור הארץ נעשית באמצעות תחנות רשת חלל עמוק ESTRACK המתופעלות על ידי מרכז פעולות החלל האירופי (ESOC) של סוכנות החלל האירופית. גאיה שולחת כ-5 מגה ביט לשנייה של נתונים למשך כשמונה שעות בכל יום. האחריות על עיבוד הנתונים, מופקדת על הקונסורציום האירופי, קונסורציום עיבוד וניתוח נתונים (DPAC) של גאיה, והמימון של DPAC, ניתן על ידי 20 המדינות המשתתפות.
החללית > מכשור מדעי

גאיה ישתמש בשני טלסקופים הצופים בשני כיוונים שונים, עם זווית רחבה וקבועה ביניהם. לציר הסיבוב של החללית יש נקיפה קלה על פני השמיים, בעוד היא שומרת על זווית קבועה לשמש. כל אחד מהטלסקופים הוא בעל מפתח ראשי בגודל 1.5 על 0.5 מטרים ושטח האיסוף האפקטיבי שמתקבל מאפשר איסוף כמות אור גדולה פי 30 בהשוואה להיפרכוס. שיפור זה מאפשר תצפית על עצמים חיוורים יותר ובפרט גם מספר גדול יותר של כוכבים. במישור המוקד המשותף לשלושת המכשירים המדעיים ימוקמו 106 רכיבי CCD, עם יותר ממיליארד פיקסלים בסך הכול.
המטעד של גאיה, שמשקלו הכולל הוא כ-710 קילוגרם, כולל שלושה מכשירים עיקריים:
אסטרו (ASTRO) – מכשיר האסטרומטריה ימדוד במדויק מיקום זוויתי של כוכבים בעלי בהירות נראית 7.5 עד 20. על ידי שילוב המדידות של כל כוכב על פני תקופה של חמש שנים, ניתן יהיה לקבוע את הפרלקסה שלו ולכן את מרחקו ואז גם לתרגם את מהירות תנועתו הזוויתית של על פני השמיים למהירות קווית. מיקומים של כוכבים עד בהירות 10 ימדדו בדיוק של 7 מיליוניות שניית (או מיקרושניות) קשת, בדיוק של 12–24 מיקרושניות עבור כוכבים עד בהירות 15 ובדיוק שינוע בין 100 ל-300 מיקרושניות קשת עבור כוכבים עד בהירות 20, כתלות בצבע הכוכב. כתוצאה מכך, המרחק לכ-20 מיליון כוכבים ימדד בדיוק של כ-1%, ולכ-200 מיליון כוכבים – בדיוק העולה על 10%. מרחקים אל כוכבים במרכז הגלקסיה, המרוחק כ-30,000 שנות אור מהשמש, ימדדו עם שגיאה שלא תעלה על 20%. בממוצע, דיוק המדידה של גאיה יהיה טוב פי 200 מזה של היפרכוס. כמו כן ניתן יהיה למדוד מהירות משיקית של כ-40 מיליון כוכבים עם שגיאה קטנה מ-0.5 קילומטר לשנייה.
מכשיר פוטומטריה (BP/RP) – שמאפשר מדידת התפלגות אור של כוכבים בתחום אורכי הגל 320 עד 1,000 ננומטר. שני הפוטומטרים (אדום וכחול) המרכיבים את המכשיר יאפשרו קביעת תכונות כגון טמפרטורה אפקטיבית, כבידה, מתכתיות והרכב כימי של כוכבים.
ספקטרומטר מהירות רדיאלית (RVS) – ישמש למדידת מהירות רדיאלית של עצמים שמימיים על ידי מדידת ספקטרה ברזולוציה גבוהה (R=11500). המהירות הרדיאלית תתקבל ממדידת היסט הדופלר של קווי סידן בתחום אורכי הגל 847–874 ננומטר.
הערות שוליים

↑  שיגור גאיה באתר ESA
1 2  Gaia mission
↑  Luigi Colangeli, Extended Operations Confirmed for Science Missions, sci.esa.int, 13 October 2020
↑  Summary, sci.esa.int (באנגלית)
↑  BBC Science and Environment: A billion pixels for a billion stars, 10 October 2011
↑  Science Knowledge: We have already installed the eye of 'Gaia' with a billion pixels to study the Milky Way. 14 July 2011
1 2 3  "ESA Gaia overview".
↑  החללית גאיה צפויה לחולל מהפכה בהבנת הגלקסיה, באתר הידען, ‏2013-12-17
↑  אי-פי והארץ, כמו להבחין במטבע על הירח: פורסם המיפוי העדכני ביותר של שביל החלב, באתר הארץ, 26 באפריל 2018
↑  Khyati Malhan, Hans-Walter Rix, Shiva and Shakti: Presumed Proto-Galactic Fragments in the Inner Milky Way, The Astrophysical Journal 964, 2024-03-21, עמ' 104 doi: 10.3847/1538-4357/ad1885
↑   גדעון לב, זוהו שתי קבוצות כוכבים שהיגרו לגלקסיית שביל החלב, באתר הארץ, 24 במרץ 2024
↑  כתבת BBC אודות תוצאות מדידת קצב התפשטות היקום על ידי גאיה והמסקנות מעוררות התהייה הממשיכות לעלות בתחום
↑  דף מידע על GAIA באתר ESA
↑  ESA Bulletin 103: GAIA – Unraveling the Origin and Evolution of Our Galaxy, M.A.C. Perryman, O. Pace, August 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352132505171  LCCN: n2001009764  NKC: ph867770  VIAF: 133881563   WorldCat (עם VIAF): 133881563
יוהאן גוטפריד אייכהורן

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1752 אינגלפינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  25 ביוני 1827 (בגיל 74) גטינגן, ממלכת הנובר 
 מקום קבורה:  בית הקברות אלבני 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 צאצאים:  קארל פרידריך אייכהורן 
 
יוהאן גוטפריד אייכהורן (1779), ציור של אנטון גראף
יוהאן גוטפריד אייכהורן (בגרמנית: Johann Gottfried Eichhorn;‏ 16 באוקטובר 1752 – 27 ביוני 1827, גטינגן, גרמניה) היה תאולוג גרמני פרוטסטנטי של עידן הנאורות ומזרחן מוקדם. הוא היה חבר בבית הספר להיסטוריה של גטניגן.
חינוך וקריירה מוקדמת

אייכהורן נולד בדורנזימרן (Dörrenzimmern), כיום זו חלק מהעיר אינגלפינגן. התחנך בבית הספר הממלכתי בווייקרסהיים, שם אביו היה מפקח, בגימנסיה בהיילברון ובאוניברסיטת גטינגן (1770–1774) שם למד אצל יוהאן דוד מיכאליס. בשנת 1774 הוא קיבל את תפקיד הרקטור של הגימנסיה באודרוף שבדוכסות סאקסוניה-גותה.
מרצה בינה 1775–1788

בשנת 1775 הוא התמנה לפרופסור לשפות שמיות בפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת אוניברסיטת פרידריך שילר בינה. הרצאות שפורסמו הייתה לגבי "עניינים כספיים של הערבים הראשונים (De rei numariae apud Arabas initiis)" (על פי דבריו של מקין אבן אל-עמיד). מאוחר יותר הוא ערך את כתב העת "Briefe über das arabische Münzwesen". בנוסף הוא חיבר את הביבליוגרפיה הראשונה של האיסלאמיזם בשנת 1786 שכללה יותר מ-100 עמודים. ספר זה עדיין משמש להתייחסות כספרות נומיסמטית. כמו כן, הוא גם ערך כמה עבודות היסטוריות של יוהאן יאקוב רייסקה, שמת ב-1774.
במהלך הפרופסורה שלו בינה הוא כתב את "המבוא לברית הישנה" (Einleitung ב-Das Alte Testament) שהיה פריצת דרך בהבנת ההיסטוריה של התורה. בשנת 1776 הוא ייסד את כתב העת החשוב הראשון למזרחנות, "Repertorium für biblische und morgenländische Litteratur", שנערך על ידיו עד 1788.
פרופסורה בגטינגן 1788–1827

בשנת 1788 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטת גטינגן, שם הרצה לא רק על השפות השמיות ועל פירושיו לברית הישנה ולברית החדשה, אלא גם על ההיסטוריה הפוליטית. הוא נבחר לחבר כבוד מן החוץ באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים בשנת 1825. בריאותו הדרדרה בשנת 1825, אבל הוא המשיך בהרצאותיו עד שנתקף בדלקת ב-14 ביוני 1827. בנו, קארל פרידריך, הפך למשפטן מפורסם.
הישגים בתאולוגיה

אייכהורן נקרא "מייסד הביקורת המודרנית של הברית הישנה". הוא זיהה את היקפה ואת בעיותיה, והחל הרבה מהדיונים החשובים ביותר. מחקריו הובילו אותו למסקנה ש"רוב הכתבים העבריים עברו כמה ידיים". הוא ראה כמובן מאליו שכל האירועים העל-טבעיים הקשורים בברית הישנה והברית החדשה ניתנים להסבר על עקרונות טבעיים. הוא ביקש לשפוט אותם מנקודת המבט של העולם העתיק, ולהסביר אותם על ידי אמונות טפלות שהיו אז בדרך כלל באופנה. הוא לא ראה בספרי המקרא רעיונות דתיים בעלי חשיבות רבה לעידן המודרני; הוא התעניין בהם רק מבחינה היסטורית ונקודת מבטם על העת העתיקה.
הוא התייחס לספרים רבים בתנ"ך כאל מזויפים, והטיל ספק באותנטיות של איגרת פטרוס הראשונה ואיגרת פטרוס השנייה ואיגרת יהודה, הכחיש את פאולוס המחבר של האיגרת הראשונה של טימותיוס והשנייה וגם האיגרת של טיטוס. הוא הציע כי הבשורות הקנוניות מבוססות על תרגומים ומהדורות שונות של הבשורה הארמית הראשית, אך לא העריכו מספיק כמו דוד שטראוס ומבקרי טובינגן על הקשיים שיש לתאוריה טבעית להתגבר עליהם, וגם לא תמכו במסקנותיו להרחיב את הדיונים כפי שנראו נחוצים. הוא קרא תיגר על פתרון ההשערה האוגוסטינית לבעיה הסינופטית והציע השערת גוספל מקורית (1804), שטענה כי ייתכן ומקור השוני בין האוונגליונים נעוץ בבשורה מקורית ארמית אבודה שבהשראתה נכתבו ונערכו שאר האוונגליונים הסינופטיים (בדומה ל"השערת התעודות" מן המקרא).
ביבליוגרפיה נבחרת

Introduction to the study of the Old Testament תרגום לאנגלית משנת 1888 בידי George Tilly Gollop
Geschichte des Ostindischen Handels vor Mohammed (Gotha, 1775)
De rei numariae apud arabas initiis (Jena 1776)
Allgemeine Bibliothek der biblischen Literatur (10 vols., Leipzig, 1787–1801)
Einleitung in das Alte Testament (5 vols., Leipzig, 1780–1783)
Einleitung in das Neue Testament (1804–1812)
Einleitung in die apokryphischen Bücher des Alten Testaments (Gött., 1795)
Commentarius in apocalypsin Joannis (2 vols., Gött., 1791)
Die Hebr. Propheten (3 vols., Gött., 1816–1819)
Allgemeine Geschichte der Cultur und Literatur des neuern Europa (2 vols., Gött., 1796–1799)
Literargeschichte (1st vol., Gött., 1799, 2nd ed. 1813, 2nd vol. 1814)
Geschichte der Literatur von ihrem Anfänge bis auf die neuesten Zeiten (5 vols., Gött., 1805–1812)
Übersicht der Französischer Revolution (2 vols., Gött., 1797)
Weltgeschichte (3rd ed., 5 vols., Gött., 1819–1820)
Geschichte der drei letzten Jahrhunderte (3rd ed., 6 vols., Hanover, 1817–1818)
Urgeschichte des erlauchten Hauses der Welfen (Hanover, 1817).
הערות שוליים

↑  "Book of Members, 1780–2010: Chapter E" (PDF). American Academy of Arts and Sciences. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודו שנל ההיסטוריה והתאולוגיה של כתבי הברית החדשה 1998 "בסיס מקיף להשערת הבשורה המקורית נמסרה ב-1804 על ידי יוהאן גוטפריד אייכהורן (1752–1827), שטען לבשורה מקורית ארמית, ושכל אחד מהסינופטים האוונגליונים נכתבו בצורה אחרת ".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260721905171  PLWABN: 9810625951005606  BNE: XX1641891  BPN: 62772693  GND: 118688294  ICCU: TSAV024294  ISNI: 0000 0001 0854 588X  KulturNav: 6ac62070-81a4-493b-bdbc-0de1fac4f30d  LCCN: n87900621  LNB: 000113628  MGP: 145776  NKC: ola2006357395  NLA: 35773374  NLG: 137562  NTA: 070464391  SELIBR: 285489  SNAC: w6zg71zz  SUDOC: 082577994  Trove: 1080737  VcBA: 495/144229  VIAF: 806539   WorldCat (עם VIAF): 806539