stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריאד כבהא
ספרים

אגדות הואדי - מבחר סיפורי עם מואדי עארה, (עם יורם מירון), גבעת-חביבה: המכון ללימודים ערביים, 1993.
אגדה של כפר (כרך א') - אגדות כפריו של הגליל ומרומיו, (עם יורם מירון וראפע אבו ריא), ירושלים: מינרוה בית הוצאה לאור והמכון ללימודים ערביים גבעת חביבה, 2005.
אגדה של כפר (כרך ב') - אגדות הכפרים ממורדות הגליל ומרחבי עמקים, (עם יורם מירון, יחיאל קארה, וראפע אבו ריא), ירושלים: מינרוה בית הוצאה לאור והמכון ללימודים ערביים גבעת חביבה, 2012.
שתי גדות לוואדי: סיפור חיי (אוטוביוגרפיה), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015
הערות שוליים

↑  שמו הפרטי נכתב לעיתים בתעתיק ראיד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297340105171  GND: 1124472347  ISNI: 0000 0000 6694 7521  LCCN: nr92019328  SUDOC: 261885529  VIAF: 49091401   WorldCat (עם VIAF): 49091401
אורית אבידב-אונגר

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1965 (בת 59) ישראל ישראל
 מקום מגורים:  ישראל
 תרומות עיקריות
 דקאן, פרופסור חבר, בבית הספר לחינוך המכללה האקדמית אחוה חברה בוועד החינוך הארצי של מדינת ישראל חברת צוות ההקמה של המכון הישראלי למנהיגות בית ספרית "אבני ראשה"
אורית אבידב-אונגר (נולדה ב-15 בדצמבר 1965) היא אשת חינוך ישראלית, פרופסור ודקאן בבית הספר לחינוך במכללה האקדמית אחוה, חברה בוועד החינוך הארצי של מדינת ישראל וחוקרת בתחום של הובלת שינויים והטמעת טכנולוגיות בארגוני חינוך. מחקריה הרבים בתחום פורסמו בבמות בינלאומיות יוקרתיות. אבידב-אונגר מובילה מערכות חינוך באקדמיה ובמערכת החינוך בישראל, שותפה להכנת ניירות מדיניות לרפורמות שהוביל משרד החינוך, כדוגמת עוז לתמורה, אופק חדש ורפורמת התקשוב. עוסקת בכתיבת תוכניות לימודים ותוכניות אקדמיות, מומחית לשילוב בין ידע-אקדמי מבוסס מחקר, ידע פרקטי-מעשי והיכרות מעמיקה עם מערכת החינוך על כל שלביה.
ביוגרפיה

אבידב-אונגר נולדה בדצמבר 1965, במושב באר טוביה לנאוה וגדי קינן וסיימה את תיכון באר טוביה בשנת 1983. אבידב-אונגר הייתה חברה בתנועת המושבים מכיתה ד' ועד י"ב והדריכה חניכים רבים. עם סיום לימודיה בתיכון התגייסה לצה"ל כמדריכת שריון ואף השתתפה בתצוגה של טנקים לחיילים מתגייסים. השתחררה כקצינה בדרגת סגן-משנה בשנת 1987.

עם סיום השירות הצבאי, המשיכה אבידב-אונגר ללימודים אקדמיים. ב-1989 סיימה בהצטיינות תואר בוגר במנהל מדיניות וחינוך וספרות עברית באוניברסיטת תל אביב המשיכה ללימודי תעודת הוראה בחוג להכשרת עובדי חינוך והסמכה להוראה בבית הספר לחינוך אוניברסיטת תל אביב כשבמקביל למדה לתואר מוסמך במנהל החינוך ומדיניות החינוך, באוניברסיטת תל אביב וסיימה גם אותו בהצטיינות בשנת 1993. את הדוקטורט בנושא: "תופעת ההעצמה בקרב מורות ממלאות תפקיד, המושג ורכיביו" השלימה אבידב-אונגר באוניברסיטה העברית, ירושלים.
אבידב-אונגר נשואה ואם לשני ילדים מנישואים קודמים.
קריירה אקדמית

אבידב-אונגר, חוקרת בתחום של הובלת שינויים בארגוני חינוך, בדגש על האתגרים בהטמעת חדשנות פדגוגית למערכות חינוך בהתאמה למיומנויות המאה ה-21. מחקריה בתחום פורסמו בבמות בינלאומיות יוקרתיות, היא מובילה מערכות חינוך באקדמיה ובמערכת החינוך בישראל, שותפה להכנת ניירות מדיניות לרפורמות שהוביל משרד החינוך, כדוגמת עוז לתמורה, אופק חדש ורפורמת התקשוב הן כיועצת והן כשותפה. פרופ' אבידב-אונגר מובילה ומחוללת שינויים בזירה של פיתוח מקצועי ולמידה מתמשכת של מורים בפועל ובהכשרה של פרחי הוראה בכיוון של יזמות, חדשנות ומנהיגות, הן במגזר דוברי העברית והן במגזר דוברי הערבית. עוסקת בכתיבת תוכניות לימודים ותוכניות אקדמיות, לשילוב בין ידע-אקדמי עשיר מבוסס מחקר, ידע פרקטי-מעשי והיכרות מעמיקה עם מערכת החינוך על כל שלביה: מהגנים, בתי הספר ועד האקדמיה.

בתוקף תפקידה כדקאן בית הספר לחינוך במכללה האקדמית אחוה, שותפה אבידב-אונגר משנת 2020 בפורום נשיאי המכללות לחינוך בישראל.
קריירה אקדמית > המכללה האקדמית אחוה

אבידב-אונגר החלה את דרכה בתפקידים אקדמיים במכללה האקדמית אחוה בשנת 1993 כמנחה בכירה וחברת הצוות הבכיר במכון לפיתוח מנהיגות בצד רכזת השתלמויות. החל משנת 1994 ועד היום, חברת סגל בכירה ומרצה בתוכנית למנהל מערכות חינוך לתואר B.Ed ו-M.Ed, מובילה כתיבת תוכנית לתואר שני (שקיבלה אישור מל"ג המועצה להשכלה גבוהה לפיתוח) הוראה ולמידה בעידן הדיגיטלי ומלמדת קורסים לתואר שני.

בין השנים 1995–2003, כיהנה אבידב אונגר כסגנית מנהל המכללה לחינוך וחברת הנהלת המכללה.

כמנהלת המרכז לפיתוח מקצועי ולימודי המשך, הקימה מרכז לפיתוח מקצועי וניהלה אותו במשך 9 שנים. במסגרת תפקידה זה, הובילה כתיבת תוכנית לתואר שני M.Ed במינהל החינוך (תוכנית שאושרה על ידי המל"ג), הקמת מרכז מורים אזורי, פרויקט "אינטל חינוך לעתיד" – להכשרת מורים לתקשוב, פרויקט התערבות חינוכי במגזר הבדואי ברהט, מערך ייעוץ אקדמי ללימודי המשך לקראת תואר אקדמי B.Ed, בניית תוכנית לימודים ייחודית למסלול הסבת אקדמיים להוראה, ארגון מערך פדגוגי ומינהלי לפיתוח עו"ה, בעלי תפקידים ומנהלים במערכת החינוך, בניית שת"פ עם ארגון המורים למערך השתלמויות ופיתוח מקצועי לעו"ה, בנייה והוראה בקורסים להכשרת מנהלי בתי ספר. 

החל משנת 1998 מילאה אבידב-אונגר תפקידים נוספים כגון: ראש תוכנית החומש למגזר הבדואי במחוז דרום, מרצה ומרכזת בקורסים להכשרת מנהלי בתי ספר. בתוקף תפקיד זה, הייתה שותפה לוועדות המיון, השתתפה בפורום הארצי להכשרת מנהלים בראשות בית הספר לעובדי הוראה בכירים וריכזה את עבודות הגמר לתואר שני (M.Ed) בתוכנית למינהל מערכות חינוך.

בשנים אלו ניהלה אבידב-אונגר גם מרכז מורים אזורי במכללת אחוה שהוקם במסגרת יישום דו"ח מחר 98 

לאחר שהובילה את כתיבת המכרז והזכייה בו. המרכז נתן שרות ל-722 בתי-ספר ו-32 גני ילדים. 

בשנת 2001 יזמה והובילה פרויקט משותף להכשרת מורים לשימוש בטכנולוגיית המידע עם אינטל העולמית ואינטל קריית גת. הפרויקט זכה להכרה בינלאומית וארצית רחבה, כולל השקה על ידי שרת החינוך הגב' לימור לבנת.
בשנת 2012 החלה לכהן כראש רשות המחקר במכללה וחברת הנהלה וחברת המועצה האקדמית העליונה של המכללה.

אבידב-אונגר מונתה לדקאן בית הספר לתארים מתקדמים בשנת 2017. שנתים לאחר מכן, נבחרה פרופ' אבידב-אונגר לכהן כדקאן בית הספר לחינוך במכללה האקדמית אחוה, והיא משמשת בתפקיד זה עד היום.
קריירה אקדמית > האוניברסיטה הפתוחה

אבידב-אונגר משנת 2005 ועד היום משמשת כמרכזת הוראה במחלקה לחינוך ולפסיכולוגיה בתוכנית התואר השני בקורס שכתבה ופיתחה: "שינוי ארגוני במערכות למידה".
קריירה אקדמית > משרד החינוך

בשנת 2005 מילאה אבידב-אונגר כמה תפקידים במשרד החינוך. במשך שנתיים (2007–2009), חברה לצוות ההקמה של המכון למנהיגות בית ספרית – אבני ראשה, יחד עם יד הנדיב. עד שנת (2012) הייתה יועצת לסמנכ"ל מינהל הכשרה והשתלמות עובדי הוראה, בנושא בניית מדיניות לפיתוח מקצועי של עובדי הוראה וכן יועצת אקדמית ומובילת תהליך לכתיבת הסטנדרט לניהול בית ספר, בכפוף ללשכת המשנה למנכ"לית שלומית עמיחי. 

שימשה כעשור החל מ-2005 כיועצת אקדמית לסמנכ"ל המינהל להכשרה ופיתוח מקצועי של עובדי הוראה, בנושאים של מדיניות בנושא פיתוח עובדי הוראה, פיתוח מקצועי במסגרת "אופק חדש", הקמת יחידת תכנון, הקמת המכון הישראלי למנהיגות בית ספרית, מדיניות מורים ועוד.
בשנת 2014 התבקשה על ידי שר החינוך שי פירון והמנכ"לית מיכל כהן להצטרף לצוות משימה בנושא שותפות אקדמיה-שדה בהובלת סמנכ"ל ומנהל מינהל עובדי הוראה במשרד החינוך, ולשמש כיועצת מלווה של הצוות.
קריירה אקדמית > מכון מופ"ת

בשנת 2008, החלה אבידב-אונגר להוביל כמה תחומים במכון מופ"ת כגון: ראש תחום התפתחות מקצועית של עו"ה (2008–2010), יו"ר ועדת ההיגוי של רשתות המחקר – ועדה המתאמת בין צוותי המחקר מהמכללות האקדמיות לחינוך לבין משרד החינוך, רשות המחקר ומכון מופ"ת (2010–2014), ריכוז פורום פיתוח פרופסיונאלי והכשרת אקדמאים להוראה (2008–2012), ריכוז פורום דרגות קידום 7–9 (2012 – הווה), שופטת מאמרים בכתב העת "דפים" ומשמשת כשופטת הצעות מחקר במסגרת רשות המחקר של מכון מופ"ת (2013 – הווה).
החל מ-2013-היום, שופטת מאמרים בכנס הבנלאומי: International Conference on Teacher Education, העוסק בהכשרה ובפיתוח מקצועי של מורים, חינוך משנה מציאות, מכון מופ"ת. בכנס האחרון, משמשת כחברת ועדת ההיגוי וכראש תחום של מורי מורים.
תפיסת עולם חינוכית ומקצועית

פרופ' אבידב-אונגר משלבת בתפקידיה עולמות של טכנולוגיות למידה, הובלה של תהליכי שינוי וחדשנות פדגוגית, הכשרה ופיתוח מקצועי של מנהלים, בעלי תפקידים, מורים ומורי מורים, וניהול אקדמי ומקצועי בכיר. 

מאמינה במנהיגות, יזמות, מקצועיות, העצמה וחדשנות. ההנהגה והניהול לתפיסתה של פרופ' אבידב-אונגר צריכים להיות מעוגנים בבניית אמון ושותפויות עם בעלי העניין במערכת ומחוצה לה. לתפיסתה, עלינו לפעול כל העת לשיפור מתמיד של מערכות החינוך והלמידה תוך אימוץ חשיבה ה"יוצאת מהקופסה" למיצוי פוטנציאל של הלומדים, לצמצום פערים ומתן הזדמנויות כערכים מובילים בחינוך. על מערכות החינוך לפעול מתוך גישה של פרסונליזציה בלמידה המתמשכת של מורים כתהליך פרקטי ויישומי להעצמת המורה ובסיסו מעמד מקצועי ההוראה כפרופסיה.

התרומה העיקרית של פרופ' אבידב-אונגר בתחומים אלה היא בהנהגתה האיתנה בתפקידים האקדמיים שהיא ממלאת במערכת ההשכלה הגבוהה בישראל כחברה בוועד החינוך הארצי של מדינת ישראל, במעורבותה בוועדות החינוך השונות ובתפקידים הציבוריים שמילאה והיא ממלאת ובמעורבותה במערכת החינוך כאשת חינוך, כחוקרת וכשותפה בעבודת בתי ספר כיועצת או כעמיתה, כמו גם בהעצמת סטודנטים ואנשי חינוך בכל הדרגים.
מינויים אקדמיים בישראל

2001 – הווה, מרצה בכירה במכללה האקדמית אחוה
2012 – 2016 ראש רשות המחקר, חברת הנהלת המכללה האקדמית אחוה
2013 – הווה, חברה במועצה האקדמית העליונה של המכללה האקדמית אחוה
2017 – 2019 דקאן בית הספר לתארים מתקדמים במכללה האקדמית אחוה
2017 – הווה, פרופ' חבר במכללה האקדמית אחוה
2019 – הווה, דקאן בית הספר לחינוך המכללה האקדמית אחוה, חברה בהנהלת המכללה ובפורום דיקני המכללה
2022 – מינוי כחברה בוועד החינוך הארצי של מדינת ישראל
הובלת צוותים ותוכניות מקצועיות

תוכנית התערבות במגזר הבדואי – תוכנית החומש הארצית, משרד החינוך (1999–2001)
תוכנית ארצית – Intel Teach to The Future, אחוה המכללה האקדמית לחינוך בשיתוף עם אינטל. (2001)
מרכז מורים "מבט למחר" (1998-2002)
תוכניות להכשרה ופיתוח של מנהלים, מפקחים ומנהלי רשויות חינוך – במסגרת היישום של דוח דברת במערכת החינוך, משרד החינוך (2006)
תוכניות להכשרה ופיתוח של מנהלים, מפקחים ומנהלי רשויות חינוך – במסגרת היישום של דוח דברת במערכת החינוך, משרד החינוך, לשכת הסמנכ"ל (2007)
תפיסת תפקידו של מנהל בית ספר במדינת ישראל: דו"ח ועדה מקצועית לגיבוש המלצות למדיניות משרד החינוך
מדיניות הפיתוח המקצועי ב"אופק חדש" בדרגות הגבוהות (5–7), משרד החינוך, האגף להכשרה ופיתוח מקצועי לעובדי הוראות (2010)
צוות כתיבת המדיניות לפיתוח מקצועי של עו"ה בחינוך העל יסודי במסגרת רפורמת "עוז לתמורה", משרד החינוך, האגף להכשרה ופיתוח מקצועי לעו"ה (2012)
צוות הכתיבה של מדיניות משרד החינוך לבניית מתווה התפתחות מקצועית לסגני מנהלים במסגרת "אופק חדש" (2012)
צוות גמישות פדגוגית, הבוחן חלופות לניהול עצמי של מנהלים לניהול הפיתוח המקצועי, משרד החינוך (2013)
צוות כתיבה של מדיניות בנושא שותפויות אקדמיה – כיתה במשרד החינוך (2014)
כתיבת תוכנית לתואר שני בהוראה (M.Ed) למידה בעידן הדיגיטלי, המכללה האקדמית אחוה. (2015)
הצטיינות ופרסים

1994 מלגת הצטיינות לתלמידי תואר שני, החוג למנהל החינוך, אוניברסיטת תל אביב
1989 סיום תואר ראשון בהצטיינות, אוניברסיטת תל אביב
1991 מצטיינת הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת תל אביב
1993 סיום תואר שני בהצטיינות, אוניברסיטת תל אביב
1998 מלגת הצטיינות קרן לובין לתואר שלישי, האוניברסיטה העברית, ירושלים
2014 קבלת פרס מרצה מצטיין המכללה האקדמית אחוה
2015 קבלת מכתב הצטיינות על מצוינות בהוראה בבית הספר לתארים מתקדמים המכללה האקדמית אחווה
2019 הצטיינות במחקר המכללה האקדמית אחוה
מענקי מחקר

2011–2014 – מדיניות כוחות ההוראה בישראל – יישום והטמעה של מדיניות פיתוח מקצועי, בשיתוף ד"ר רוני ריינגולד. מכון מופ"ת.
2012–2015 – רשת טכנולוגיה חינוכית לבחינת הטמעת הטכנולוגיה בהכשרת אקדמית של מורים במכללות האקדמיות לחינוך, בשיתוף ד"ר ד"ר אולזין גולדשטיין (ראש צוות); ד"ר אסנת דגן, ד"ר מירב אסף, ד"ר אסמה גנאים, גב' ברטה טסלר, ד"ר אלונה פורקוש-ברוך, ד"ר יהודה פלד, גב' רות פלד, פרופ' מירי שונפלד. מכון מופ"ת.
2014–2015 – הפורומים המקצועיים של המכללות האקדמיות לחינוך ובתי הספר לחינוך באוניברסיטאות כקהילות לומדות. בשיתוף ד"ר אורית דהן, ד"ר עינת גוברמן, רות סרלין. מכון מופ"ת
2015–2016 – פיתוח מקצועי של מורים בישראל – מנהיגות מורים. בשיתוף ד"ר אילנה מרגולין (ראש רשת), ד"ר לירון דושניק, ד"ר חיות רגב, ד"ר ורד רפאלי, ד"ר הדס ברודי-שרודר, ד"ר דנה סלינגר-אזולאי. מכון מופ"ת.
2016–2017 – שימוש בכלי תקשוב בהוראת השפה העברית בקרב מורים בבתי ספר יסודיים – השלכות על הכשרה ופיתוח מקצועי של מורים, בשיתוף ד"ר עליזה עמיר, מכון מופ"ת.
2019–2020 – שילוב משחק דיגיטלי בהוראה בהכשרת מורים: נקודת המבט של קובעי מדיניות ומורי מורים: הגדרת התופעה ומאפייניה, האוניברסיטה הפתוחה.
2020–2021 – מאפיינים של תהליכי פיתוח מקצועי להוראה מקוונת בבתי ספר יסודיים, בשיתוף פרופ' אינה בלאו, ד"ר תמר שמיר-ענבל. לשכת המדען הראשי, משרד החינוך.
2020–2021 – שותפויות אקדמיה-כיתה בהכשרת מורים במכללות ובאוניברסיטאות – מודלים של שותפות, אתגרים והזדמנויות, בשיתוף פרופ' חיים שקד, ד"ר עידית ליבנה, ד"ר יעל גרינשטיין, ד"ר דניאל ניקטרין. מכון מופ"ת.
2021 – שימוש בטכנולוגיית למידה ניידת (ML) בהוראה מקוונת: אפיון החוויות המעצבות בתהליך האימוץ של הוראה מבוססת ML והטמעתה בהוראה מקוונת בבית הספר – בקרב פרחי הוראה ומורים בפועל. בשיתוף עם ד"ר ריבי פריי-לנדאו, ד"ריוליה' מוצ'ניק-רוזנוב. לשכת המדען הראשי, משרד החינוך.
2021–2022 – הערכת תוכניות להכשרת מובילים דיגיטליים במכללות להכשרת מורים ובמרכזים לפיתוח סגלי הוראה. בשיתוף פרופ' אלונה פורקוש-ברוך, פרופ' אינה בלאו, ד"ר תמר שמיר-ענבל. מכון מופ"ת.
2021–2022 – "לראות רחוק, לראות לעומק" – הערכה חלופית הוליסטית מעמיקה – כלי הערכה למורים המאפשר לתלמידים להתמודד עם מוגבלויות נפשיות ופיזיות, בדגש על מתן פתרונות למידה מקוונים למורה תוך הוראה מרחוק בשיתוף ד"ר פנינית רוסו-נצר, דניאל קובלר, קרן DAIDA.
2021–2023 – התנסות מעשית במרחב ההיברידי בקרב פרחי הוראה, באמצעות שימוש בפלטפורמה פיזיטלית חדשנית לבניית ידע ומיומנויות – מחקר ופיתוח. בשיתוף פרופ' אינה בלאו, ד"ר עליזה עמיר, ד"ר תמר שמיר-ענבל. לשכת המדען הראשי, משרד החינוך.
2022–2025 – פיתוח מקצועי של מורים בקהילה מקצועית לומדת דיגיטלית במרחב חדשני של עולמות וירטואליים לבניית ידע ומיומנויות – מחקר ופיתוח. בשיתוף עם ד"ר עליזה עמיר, ד"ר תמר שמיר-ענבל, פרופ' אינה בלאו. לשכת המדען הראשי, משרד החינוך.
מפרסומיה > ספרים

אבידב, א', (2007). שינוי ארגוני במערכות למידה, מדריך למידה. האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, ישראל.
אבידב-אונגר, א', פרידמן י' (2011). העצמת מורים – מהות ודגמים. מידע זמין לאיש המקצוע, מכון הנרייטה סאלד, ירושלים.
אבידב-אונגר, א' ואושרת-פינק י' (2016). "ממעוף הציפור" – סיפורי התפתחות מקצועית של מורים. הוצאת מכון מופ"ת, תל אביב.
אבידב-אונגר (2024). "פרסונליזציה בלמידה מתמשכת של מורים - מבט גלובלי. הוצאת Routledge Taylor & Francis Group, תל אביב.
מפרסומיה > ספרים עריכה

שמעוני, ש., ואבידב-אונגר א' (עורכות), (2013). על הרצף – מהכשרה לפיתוח מקצועי – מחקר ותיאוריה פוגשים מדיניות ומעשה, הוצאת מכון מופ"ת, תל אביב.
מפרסומיה > פרקים בספרים

אבידב-אונגר א' (2013). הפיתוח המקצועי בעידן של רפורמות ושינויים – משמעויות של תפיסת הרצף. בתוך: שמעוני וא' אבידב-אונגר, (עורכות). על הרצף – מהכשרה לפיתוח מקצועי – מחקר ותיאוריה פוגשים מדיניות ומעשה, הוצאת מכון מופ"ת, תל אביב.
אבידב-אונגר, א', רוזנר, מ' ורוזנברג א' (2013). הפיתוח המקצועי של עובדי הוראה בראי הרפורמות של "אופק חדש" ו"עוז לתמורה"- ממדיניות ליישום. בתוך: ש' שמעוני וא' אבידב-אונגר, (עורכות). על הרצף – מהכשרה לפיתוח מקצועי – מחקר ותיאוריה פוגשים מדיניות ומעשה, הוצאת מכון מופ"ת, תל אביב.
מפרסומיה > מבחר מאמרים בכתבי עת – עברית

אבידב, א' וריינגולד ר', (2015). כוחות בולמים וכוחות דוחפים ברפורמת הפיתוח המקצועי של מורים בישראל ממדיניות ליישום: נקודת המבט של המפקחים, עיונים במינהל ובארגון החינוך, גיליון 13, אוניברסיטת חיפה.
אבידב, א' וריינגולד רוני (2015). רפורמה במדיניות הפיתוח המקצועי בישראל ממדיניות ליישום: נקודת המבט של מחוזות משרד החינוך, דפים, 30, מכון מופ"ת, עמ' 207–230.
אבידב-אונגר, א', פרידמן, י', אולשטיין ע' (2011). דפוסי ההעצמה בקרב מורות ממלאות תפקיד בבתי ספר יסודיים בישראל: העצמה מוגבלת, העצמה מתגמלת והעצמה מחוללת שינויים. עיונים במינהל ובארגון החינוך, 32, עמ' 153–184.
מפרסומיה > מבחר מאמרים בכתבי עת – אנגלית

Avidov-Ungar, O. & Eshet-Alkalai, Y. (2011). Teachers in a World of Change: Teachers' Knowledge and Attitudes towards the Implementation of Innovative Technologies in Schools. Interdisciplinary Journal of E-Learning and Learning, 7, 291-303
Avidov-Ungar, O., Fridman, I, & Olshtain, E. (2014). Empowerment amongst teachers who hold leadership positions, Teacher and Teaching Theory and Practice, 20(6), 704-720
Avidov-Ungar, O. (2016). A model of professional development: Teachers’ perceptions of their professional development. Teacher and Teaching: Theory and Practice, 22(6), 653–669.
Avidov Ungar, O., & Forkosh-Baruch, A. (2018). Professional identity of teacher educators in the digital era in light of demands of pedagogical innovation. Teaching and Teacher Education: An International Journal of Research and Studies, 73, 183-191.
Avidov-Ungar, O., (2023). The learning expectations of teachers in different professional development periods. Professional Development in Education. 49(1), 123-124.
הערות שוליים

↑  מחר 98 : דו"ח הוועדה העליונה לחינוך מדעי וטכנולוגי, אתר הספרייה הלאומית
↑  Passion and Professionalism in Teacher Education, The MOFET Institute
↑  תפיסת תפקידו של מנהל בית ספר במדינת ישראל: דו"ח ועדה מקצועית לגיבוש המלצות למדיניות משרד החינוך, אתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312245005171  VIAF: 103633652   WorldCat (עם VIAF): 103633652 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אורית אבידב-אונגר".
שיחות לנוער

| --- | --- |

שער העיתון ביידיש
 שפה:  אנגלית, עברית, יידיש, איטלקית ספרדית וצרפתית
 
שיחות לנוער (באנגלית: Talks and Tales, ביידיש: שמועסן מיט קינדער און יוגנד) הוא ירחון לילדים ונוער, שהוציאה הוצאת הספרים קה"ת מטעם המרכז לענייני חינוך של חסידות חב"ד, בין השנים תש"ב, 1941 – תש"ן, 1990, בעריכת הרב ד"ר ניסן מינדל. הירחון יצא בשפות יידיש, אנגלית, עברית, ספרדית, איטלקית וצרפתית והכיל מדורים מגוונים בנושאי יהדות, היסטוריה וטבע.
היסטוריה

כתב העת החל לצאת בברוקלין בתחילת שנת ה'תש"ב (1941) בשפת היידיש במתכונת דו-שבועון, תחת השם "שמועסן מיט קינדער און יוגנד". בייסודו ובעריכתו של העורך החב"די ניסן מינדל, ובתמיכת האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון. בהמשך יצא גם בשפה האנגלית והופץ ברחבי ארצות הברית וברחבי העולם באמצעות דואר, חלקו דרך שלוחי חב"ד במדינות שונות.
עיצוב עמוד השער נעשה בידי הצייר והאמן היהודי נטע קוזלובסקי, שחתימתו מתנוססת בשולי השער. ואילו עיצוב המדורים החל מגיליון חודש טבת תש״ה, נעשה על ידי הצייר והמעצב מיכל שוורץ ועל פי הוראות מפורטות של האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, בהם הורה לו על פרטי הציורים, על לוגו מסוים שיהיה "בסגנון הדומה לדיק טרייסי" ועל מדור אחר שיהיה דומה לסגנונו של רוברט ריפלי. לפעמים הגיה הרב שניאורסון את התוכן במדורי העיתון.
בשפה העברית הגיליון החל לצאת באלול ה'תשט"ז (1956) כירחון, בעידוד רבי מנחם מנדל שניאורסון. התוכן תורגם לעברית על ידי אברהם מייזליש ונפתלי קראוס. מטה העיתון בישראל היה בתל אביב, משם הופץ ברחבי הארץ. את העיתון פרסם באיטליה בתרגום לאיטלקית הרב גרשון מנדל גרליק באמצעות צוות מתרגמים, וכן בצרפת יצא גם תרגום צרפתי שהוציא הרב רפאל וילישנסקי. כתב העת בעברית יצא לאור עד סוף שנת ה'תשמ"ג (1983), וביידיש עד ה'תש"ן (1990).
בשנות ה-70 החלו לצאת לאור סדרות ספרים המאגדות את כל הגליונות שיצאו, הסדרות הושלמו עם סגירת העיתון. בעברית יצאה סדרת ספרים עם כל גליונות "שיחות לנוער" ב-9 כרכים (בעריכת הרב טוביה בלוי). באנגלית וביידיש יצאו סדרות הכוללות את הגליונות ב-13 כרכים.
בתחילת שנות ה-2000 העיתון החל לצאת מחדש בפורמט צבעוני המבוסס על "שיחות לנוער" המקורי על ידי ליאור אליהו. כמו כן, אליהו החל להוציא את העלונים בסדרת כרכים מחודשים בתוספת צבע ותמונות מעודכנות, אך פרויקטים אלו נגדעו לאחר כ-4 שנים, בהם יצאו כ-2 כרכים, עם פטירת העורך.
מדורים קבועים

סיפור מתח
מדור מתחלף ובו סיפורים ותכנים אודות החודש העברי הנוכחי או אירועים וחגים שאירעו בחודש זה
נפלאות הטבע, מדור שכתבה אשתו של הרב ניסן מינדל. המדור סקר בעלי חיים, צמחים, תופעות טבע ועוד
חגי ישראל ומועדיו
גדולי ישראל, סקירה על דמות תורנית מההיסטוריה היהודית
לקורא הצעיר, מדור מנוקד לילדים צעירים
זכור אל תשכח, מסרים יהודיים שונים בנושאי חגים ומועדים
מפלאי האותיות
ואני תפילתי, אודות קטע מהתפילה
פרקי אבות
פרשת השבוע בראי המדרשים
סיפור בהמשכים
טיול מסביב לעולם
פינת הפלא (בשפות אחרות: פינת הסקרנות), מדור מאויר על ידי מיכל שוורץ
סיפור קצר או משל בעל מסר
שעשועון
ברשימה זו מופיעים מדורים בולטים שהופיעו ברוב הגליונות במשך השנים. מלבדם היו עשרות מדורים נוספים; חלקם הופיעו בגיליון בודד וחלקם למשך תקופה קצרה, בשנה מסוימת או יותר, בהם מדורים הסוקרים תקופה היסטורית מסוימת למשך מספר גיליונות, סיפורים קצרים, סיפורים בהמשכים, מדורים תורניים, מדורי חדשות, פרסים והגרלות, ומדורי המשכים נוספים שיצאו במספר פרקים או חלקים.
ספרים המבוססים על מדורים בעלון

"חגי ישראל ומועדיו", 2 כרכים
"ואני תפילתי"
"נפלאות הטבע"
"מה שסיפר לי סבא", 4 כרכים
פרפר לילה (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  בידור, קומדיה
 שחקנים:  טל ברמן, רן תלם, רועי לוי
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  4 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (רשת)
 תקופת שידור מקורית:  1997 – יוני 2000
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פרפר לילה היא תוכנית בידור ישראלית בהנחיית טל ברמן ובהשתתפות רן תלם ששודרה בשנים 1997–2000 בערוץ 2 בזכיינית השידור "רשת".
תיאור

התוכנית הייתה בפורמט "לייט נייט", תוכנית אירוח לילית ששודרה שעה לפני חצות, שהורכבה ממספר פינות העוסקות במגוון נושאים קומיים בהן השתתפו גם סטנדאפיסטים שונים, ונערכו ראיונות עם ידוענים ישראלים שונים, בהם מוזיקאים רבים. התוכנית צולמה מול קהל חי. העונה הראשונה שודרה בסוך 1997 ותחילת 1998 וזכתה להצלחה מפתיעה. העונה השנייה החלה בדצמבר 1998, והעונה השלישית בדצמבר 1998, בשעת שידור מאוחרת יותר של 23:20.
התוכנית זכתה להצלחה רבה בזמן שידורה וירדה מהמסך לאחר שלוש עונות. בעקבות הצלחת התוכנית העלתה הזכיינית המתחרה "קשת" רצועת לייט-נייט שכללה את התוכניות "חלומות בהקיציס" ו"יחסים מסוכנים".
פינות קבועות בתוכנית

הפינה של רועי לוי – פינה בה רועי לוי הופיע ככתב המשוטט, ופנה למצלמה בקביעות עם "מה שלומך...?".
מנץ' – סדרת אנימציה מאת אייל B ואחיו נמרוד אלדאה.
מדריך תלם לחיים – הפינה של רן תלם, שגם היה התסריטאי של התוכנית, בה נתן לטל ברמן עצות לחיים. זו הייתה הופעתו הראשונה של תלם בטלוויזיה.
בתרבות

באחד הסיפורים של "זבנג" הייתה סביב אמירת ה"מה שלומך...?" של רועי לוי שנאמרת בין היתר בתור חימום קולי של צוות המורים, ניסיון של ג'ינג'י להתחיל עם יוספה וכו'. בסוף הסיפור גל מוצא את רועי בתור אחד ממחזריה הרבים של מאיה, ושואל אותה אם זה אכן הוא.
הערות שוליים

↑  מאת אורי אילון, טל ברמן חוזר לרדיו לתוכנית בוקר יומית, באתר הארץ, 25 באפריל 2002
↑  אסנת כותן, ‏1998 בתקשורת: אוקטובר האיום, באתר גלובס, 3 בינואר 1999
↑  אביבה קרול, ‏התוכנית החדשה של ניסים משעל בערוץ 2 - באוויר עוד שבועיים, באתר גלובס, 25 בנובמבר 1998
↑  אביבה קרול, ‏כו-לם ב"רשת", באתר גלובס, 21 באוקטובר 1999
↑  ניר קיפניס, ‏חכמים בלילה, באתר גלובס, 5 בפברואר 2007
↑  אביבה לורי, מציאות מושכת, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2003
חדוה הרכבי

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1941 (בת 84) דגניה ב', פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית ישראל
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים, בית החינוך המשותף דגניה 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה
 תקופת הפעילות:  מ-1963
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (1982)  פרס היצירה לסופרים עבריים (1992)  פרס יהודה עמיחי (2010)  פרס אקו"ם (2017)  פרס ביאליק (2014)  פרס רמת גן לספרות (2011) 
 
חדוה הרכבי (נולדה ב-28 בינואר 1941) היא משוררת וציירת ישראלית.
ביוגרפיה

חדוה הרכבי נולדה וגדלה בדגניה ב' לאלן רוטשילד (ילידת גרמניה) ולמישה הרכבי (יליד רוסיה), אחות לאביגיל הרכבי. למדה בבית החינוך המשותף עמק הירדן. אם לבן. גרה כיום בשכונת אבו תור בירושלים.
בשנים 1963–1967 למדה בבית ספר לאמנות בצלאל, ירושלים. את שיריה הראשונים הביאה לפרסום לאה גולדברג בעיתון על המשמר, וכן הכינה להוצאה לאור את ספר שיריה הראשון "כי הוא מלך" (1974). מאז פרסמה עוד שישה קבצים, בהם "ציפור שבפנים עומדת בחוץ" (2009) המאגד את שיריה מארבעת הספרים הראשונים לצד שירים חדשים, "ראנא" (2014) שזיכה אותה בפרס ביאליק לספרות ו"מיגו" (2017) שעליו זכתה בין השאר בפרס לאה גולדברג. "מיגו" הוא כינויו של בנה אלישע, קיצור של המילה "אמיגו" ("חבר" בספרדית), שנהרג בשנת 2003 בתאונת ירי.
בשנים 1991–1998 יזמה ואצרה סדרת תערוכות שהוקדשה ליצירותיהם של יוצרים פגועי נפש, אוטיסטים ולוקים בתסמונת דאון. מביניהן יזמה ואצרה את האלבום "האמן החבוי". תערוכה באותו השם ייצגה את מדינת ישראל במסגרת "שנת בריאות הנפש הבינלאומית". התערוכה הוצגה בפלה-דה-ניסיון, בניין האומות המאוחדות, ז'נבה.
אחדים משיריה של הרכבי הולחנו והוקלטו, ובהם מוכרים בעיקר לחניו של נחום היימן לשירים "סוס מעץ", "את כל פניך" ו"אבל בחלומי", שביצעה נורית גלרון, ולשיר "שוב את מסתובבת לך" שביצעה חני ליבנה. אחדים משיריה נבחרו למופעי תיאטרון ומחול, שהמוכר והידוע מביניהם מופע של הרקדנית תימי קידר, שהוצג במוזיאון ישראל – מופע שהוקדש לשירי לאה גולדברג, אהרן אמיר, חדוה הרכבי ומבחר משירי הייקו.
כציירת, מתרכזת הרכבי בציור בצבע מים וברישום אקספרסיבי, כשהיא עושה שימוש במצעים שונים כגון קרטון.
פרסים ספרותיים

פרס רחל ניומן, תשל"ג - 1973 (מטעם בית הסופר ע"ש חיים הזז, ירושלים)
פרס ע"ש ואלנרוד 1972, 1974
פרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש לוי אשכול – תשמ"ג – 1982, ושוב בשנת תשנ"ג – 1992
פרס יהודה עמיחי לשירה העברית, תש"ע, 2010
פרס רמת-גן לשירה עברית, תשע"א - 2011
פרס מיוחד לשירה מטעם דירקטוריון אקו"ם - 2013
פרס ביאליק לספרות יפה, 2014
פרס ע"ש דליה רביקוביץ על מפעל חיים - 2017
פרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום הספרות, 2017
פרס ראשון ליצירה ספרותית מטעם הקרן ע"ש יצחק לייב ורחל גולדברג בקטגוריית שירה
פרס לאה גולדברג לשנת 2020
פרס זלדה, לשנת ה'תשפ"ג, 2022.
פרס אריק איינשטיין לשנת 2022.