stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלה המכושפת

| --- | --- |

כריכת הספר בהוצאתו העברית
 מידע כללי
 מאת:  גייל קרסון לוין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1997
 מספר עמודים:  284
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  2006
 תרגום:  יעל ענבר
 סדרה
 הספר הבא:  Fairest 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002514903
 
אלה המכושפת (באנגלית: Ella Enchanted) הוא ספר פנטזיה מאת הסופרת האמריקאית גייל קרסון לוין שיצא לאור בשנת 1997, וזכה באות ההערכה של ניוברי, הניתן למועמדים המובילים למדליית ניוברי, פרס יוקרתי לספרות ילדים.
הספר תורגם מאנגלית לעברית בידי יעל ענבר, ויצא לאור בשנת 2006 בהוצאת כנרת-זמורה-ביתן, לאחר שבשנת 2004 יצא סרט המבוסס על ספר זה, "הקסם של אלה".
הספר הוא למעשה עיבוד למעשייה "סינדרלה" ומוזכרים בו מספר רב של מוטיבים חוזרים מ"סינדרלה", כגון: נעלי הזכוכית, קישוטים לנשף שנעלמים בחצות ועוד.
עלילה

בהיותה תינוקת קיבלה אלה את מתנת הצייתנות מפיה בשם לוסינדה, עם השנים, המתנה מתגלית בעצם כקללה כיוון שאלה מחויבת לציית לכל פקודה שיגידו לה, גם אם היא מסוכנת בשבילה ויכולה אף לגרום למותה.
בגיל 15, אמה מתה ובהלווייתה אלה פוגשת את הנסיך מקסי, יורש העצר, והם מתידדים.
לאחר מות אמה, אביה העשיר והאנוכי, מכריח אותה ללכת ל"בית הספר לנימוסים והליכות" בניגוד לרצונה. בדרך לבית הספר, הטי, ילדה אנוכית, מבינה שאלה מוכרחת לציית לכל מה שאומרים ומנצלת את עובדה זו כדי לקבל ממנה דברים.
בבית הספר, אלה מכירה חברה בשם אריידה והם נהיות חברות טובות. אך הטי אוסרת על אלה להיות חברה של אריידה ואלה נאלצת לציית. מרוב כעסה ובגלל שלא רצתה לפגוע באריידה, אלה בורחת מבית הספר במטרה להגיע לפיה לוסינדה כדי לבקש ממנה להסיר את הקללה.
אלה יוצאת למסע לארץ הענקים כדי לפגוש שם את לוסינדה, אך לוסינדה מסרבת לבטל את ה"ברכה" ופוקדת על אלה להיות מאושרת מכך שהיא מחויבת לציית. אלה מצטרפת לאביה והוא מספר לה שהוא נקלע לחובות גדולים והוא מבקש ממנה להתחתן עם אדם עשיר כדי להרוויח כסף בחזרה ואלה מצייתת. מנדי, הפיה הסנדקית של אלה והטבחית בביתה, מבינה את מה שקרה ופוקדת על אלה להרגיש כרצונה ולא להיות חייבת להיות מאושרת.
אביה של אלה, פיטר מתחתן עם גברת אולגה, אימם העשירה של הטי ואוליב כדי לקבל את כספה, אך לאחר שהיא מבינה שהיא רומתה סר פיטר בורח ומשאיר את אלה לבד עם גברת אולגה שתי בנותיה האנוכיות.
גברת אולגה ושתי בנותיה הופכות את אלה למשרתת שלהן ומאלצות אותה לחיות עם שאר המשרתות. אלה שומרת על קשר עם הנסיך מקסי בעזרת מכתבים. באחד המכתבים מקסי מספר לאלה כי הוא מאוהב בה וברצונו להתחתן איתה. אלה מאוד רוצה להתחתן עם מקסי אך היא יודעת שאם היא תתחתן איתו, זו תהיה סכנה גדולה לממלכת קירריה ולמקסי עצמו, מפני שכל אחד מאויבי הממלכה יוכל לפקוד עליה לגלות את סודות הממלכה או אף להרוג את משפחת המלוכה. לכן, אלה בוחרת לשקר למקסי ולכתוב לו מכתב מזויף בשם הטי שבו מסופר שאלה כבר התחתנה עם גבר עשיר.
מקסי עורך נשף שאליו הוא מזמין את כל נערות קירריה כדי לבחור לו אישה. אלה באה לנשף בתחפושת כדי שמקסי לא יזהה אותה וירצה להתחתן איתה. לבסוף, מקסי בוחר באלה ומבקש ממנה להיות אשתו. אלה נאבקת בקללה כדי שתוכל לסרב, לטובת מקסי ומצליחה לשבור את הקללה ונישאת לו.
דמויות

אלה – גיבורת הסיפור, אשר כושפה בילדותה להיות צייתנית.
לוסינדה – הפיה שהעניקה לאלה את מתנת הצייתנות. לקראת סוף העלילה, לוסינדה מבינה את טעותה, אך בכל זאת מסרבת לבטל את הקללה.
מנדי הטבחית – הפיה הסנדקית של אלה. מתוארת כזקנה בעלת שיער אפור מקורזל וסנטר כפול. מנדי עוזרת לאלה להתמודד עם הקללה, ותומכת בה רבות.
ליידי אלינור – אמה של אלה שמתה כשאלה הייתה בת חמש-עשרה.
סר פיטר מפרל – אביה של אלה. סר פיטר הוא עשיר ואנוכי שמתחתן עם גברת אולגה כדי להעשיר את כספו, ומנסה מאותה סיבה לחתן את אלה לאנשים עשירים ומבוגרים.
גברת אולגה – האמא החורגת של אלה. יש לה שתי בנות: הטי ואוליב. היא הופכת את אלה למשרתת.
הטי – האחות החורגת הבכירה. היא מגלה על דבר הקללה של אלה ומנצלת אותה. הטי רוצה גם להינשא לנסיך מקסי.
אוליב – האחות החורגת הצעירה. רפת שכל וחמדנית.
הנסיך מקסי – יורש העצר של ממלכת קירריה. התאהב באלה מן הפעם הראשונה שפגש בה ובסופו של דבר נישא לאלה.
גרסת הסרט

בשנת 2004 יצא הסרט "הקסם של אלה", המבוסס על ספר זה. את דמותה של אלה מגלמת השחקנית אן האת'וויי.
גרסת הסרט שונה מאוד מן הספר וזהה לספר רק בקו העלילה הכללי ובשל כך הסרט קיבל ביקורות רבות.
אלה השני, מלך נורת'מבריה

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־8 
 נהרג:  21 במרץ 867 יורק, ממלכת נורת'מבריה 
 מדינה:  ממלכת נורת'מבריה 
 
 
אלה השני היה מלך נורת'אמבריה אחת מ-7 הממלכות הקדומות של אנגליה באמצע המאה ה-9 לספירה. עלה לשלטון כפי הנראה ב-862 או 863 לספירה ומלך עד מותו ב-21 במרץ 867.
המידע ההיסטורי עליו מגיע ממקורות אנגליים וסקנדינביים. המקור המרכזי הוא הכרוניקה האנגלו-סקסונית שחוברה במאה ה-9 לספירה בוסקס בתקופת שלטונו של אלפרד הגדול מקור נוסף הוא ההיסטוריה רגום.
על פי סאגת רגנאר לודברוק שבה אלה את המנהיג הויקינגי האגדי למחצה רגנאר לות'ברוק אותו הוציא להורג בבור מלא בנחשים ארסיים. לפי המקור הסקנדינבי רגנסונה-פאטר (סיפורם של בני רגנאר), המאורע ההיסטורי של פלישת הוויקינגים לנורת'אמבריה ב-866 היה למעשה פעולת נקמה על הוצאתו להורג של רגנאר לות'ברוק. לפי המקורות הנורדיים עינו בניו של רגנאר את אלה למוות והוציאוהו להורג בשיטת עיט של דם האכזרית, בעוד שלפי המקורות האנגלו-סקסיים נהרג המלך במהלך הקרב ביורק ב-21 במרץ 867.
תיאור המאורעות לפי המקורות האנגליים

בשנת 862 או 863 (התאריכים אינם ודאיים) עלה אלה ה-II לשלטון בעקבות הדחתו של אוסברט. הנזיר סימאון מדורהם שחי במאה ה-12 כותב על השתלטותו של אלה על אדמות כנסייה בבילינגהם, לקליף, וויגקליף וקרס. ברוב המקורות הוא מתואר כשליט עריץ שעלה לשלטון בצורה לא חוקית אם כי אחד המקורות מציין שהוא היה אחיו של אוסברט.
לפי הכרוניקה האנגלו-סקסית הצבא הוויקינגי הגדול שהורכב ברובו מוויקינגים דנים נחת בנורת'אמבריה באמצע 866 ועד 21 בנובמבר אותה שנה הצליח להשתלט על העיר יורק.
האירועים ההיסטוריים שהתרחשו בעקבות הפלישה הוויקינגית מתוארים בצורה דומה על ידי ההיסטוריונים סימאון מדורהם אסר ואת'לווירד. לפי ההיסטוריה רגום, בעקבות הפלישה הדנית ה"סכסוך" בין אוסברט לאלה נפתר על ידי "קול משמיים" והתערבותם של אצילים מנורת'אמבריה. לפי מקור זה אוסברט ואלה היו בעלי ברית שאיחדו את כוחותיהם בתגובה לפלישה הדנית-ויקינגית לצבא משותף שהגיע לעיר יורק ב-21 במרץ 867. בקרב שנערך סמוך לעיר הובס הצבא האנגלי כאשר במהלך הקרב נהרגו אלה ואוסברט.
בעקבות הניצחון בקרב מינו הוויקינגים שליט בובה מטעמם בנורת'אמבריה בשם אקברט.
הכרוניקה האנגלו-סקסית אינה מציינת את שמם של מנהיגי הוויקינגים אך מזכירה כי "הינגוואר" ו"הובה" (ככל הנראה אייבר ואובה) נהרגו מאוחר יותר על ידי המלך אדמונד. אובה צוין כמנהיג הצבא הוויקינגי בנורת'אמבריה גם על ידי הנזיר אבון דה פלרי ובהיסטוריה דה סנקטו קות'ברטו. סימאון מדורהם מסכם את רשימת מנהיגי הוויקינגים כדלהלן: הפדן, אינגוור, הובה, וויצק, גות'רום, אוציטל (קטיל), אמונד, סידרוק ודוכס נוסף באותו השם, אוסברן, פרנה והרולד.
המקורות הסקנדינביים

לפי הרגנסונה-פאטר הונהג הצבא הדני שצר על יורק ב-866 על ידי בניו של רגנאר לות'ברוק ביורן צד-ברזל, ויצרק, סיגורד עין הנחש, איבר חסר העצמות ואובה שמוציאים להורג את אלה בשיטת עיט של דם כנקמה על מותו של רגנאר. עם זאת לפי המקורות האנגלו-סקסיים נהרגו שני המלכים במהלך הקרב.
איבר חסר העצמות ממלא תפקיד בולט במיוחד הן במקורות הנורדיים והן במקורות האנגלו-סקסיים.
בתרבות הפופולרית

אלה מופיע כדמות מרכזית בסרט הוויקינגים (1958) בכיכובו של פרנק ת'רינג.
בסדרת הדרמה ההיסטורית של ערוץ ההיסטוריה ויקינגים משחק איוואן קיי את דמותו של אלה, בסדרה הוא מתואר כדמות אכזרית שנוהג להוציא להורג את יריביו באמצעות השלכה לבור מלא בנחשים ארסיים (פרט זה חופף למתואר במקורות הנורדיים) לפי הסדרה הוא שלט 15 שנה והוצא להורג כנקמה על הריגתו בעינויים של רגנאר באמצעות עיט של דם לאחר ההפסד בקרב סמוך ליורק.
ברומן ההיסטורי הממלכה האחרונה של ברנרד קורנוול מופיע אלה כדמות משנית בתחילת הספר. כאשר הוא יחד עם אוסברט ואוטרד (דמות דמיונית השולטת כביכול על ממלכת ברניקיה) מובילים צבא נורת'אמברי על מנת לבלום את פלישתם של הדנים ליורק. הקרב מסתיים בצורה קטסטרופלית עבור הנורת'אמברים כאשר הצבא הנורדי מבצע תרגיל של נסיגה מדומה וגורם לתבוסתם של הנורת'אמברים כאשר המלך אלה נהרג בקרב.
אייק אופייבו

איקצ'וקוו "אייק" אופייבו (באנגלית: Ikechukwu "Ike" Ofoegbu; נולד ב-9 בנובמבר 1984) הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי המשחק במכבי הוד השרון.
ביוגרפיה

אופייבו נולד בסן אנטוניו שבטקסס, בן להורים מניגריה שהיגרו לארצות הברית. הוא למד ושיחק באוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט בדאלאס. את הקריירה המקצוענית החל בגנט הבלגית. לאחר מכן שיחק בקבוצות בפוארטו ריקו, מקסיקו ובוונצואלה. בשנים 2013 עד 2015 שיחק במכבי חיפה. בעונתו השנייה בקבוצה רשם ממוצע של 17.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל. באוקטובר 2015 חתם על חוזה לחודשיים במכבי תל אביב. בדצמבר 2015 האריך את חוזהו במכבי תל אביב לחודשיים נוספים.
בדצמבר 2019 הצטרף למכבי אשדוד.
אופייבו היה חבר בסגל נבחרת ניגריה בכדורסל שזכתה במדליית ארד באליפות אפריקה בכדורסל ב-2011. הוא רשם באליפות ממוצע של 5.5 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק.
הערות שוליים

↑  אייק אופייבו חתם במכבי FOX תל אביב, אתר מכבי תל אביב, 21 באוקטובר 2015
↑  אייק אופייבו באתר האליפות
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלתית אדומה

| אלתית אדומה |
| --- | --- |
 אלתית אדומה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סלמונאים
משפחה:: סלמוניים
סוג:: אלתית פסיפית
מין:: אלתית אדומה
שם מדעי
 Oncorhynchus nerka ‏וולבאום, 1792

דגי סלמון אדומים בנהר באלסקה.
אלתית אדומה או סלמון אדום (שם מדעי: Oncorhynchus nerka) היא מין של דג השייך למשפחת הסלמוניים ומצוי בצפון האוקיינוס השקט, ובנהרות של החופים הקרובים, בעיקר באלסקה ובסיביר.
אורכה של האלתית עד 84 ס"מ ומשקלה 2.3–7 ק"ג. היא בעלת גוף כסוף עם קצה הגב כהה, אך בעונת הרבייה היא משתנה לאדומה ובעלת גיבנת בולטת שמעליה סנפיר הגב והסנפירים, הזנב והראש זהובים. הבטן והלסת התחתונה לבנים, אך העליונה המעוקלת זהובה. לאלתית שיניים רבות ועין כתומה גדולה.
דגי האלתית מתרבים בנהרות הרריים בהם הם נולדו, מנהרות אלסקה ונהר קולומביה שבקולומביה הבריטית ודרומה עד לנהרות בקליפורניה וניו מקסיקו. במזרח הם מצויים מנהר אנדרי בסיביר עד לאי הוקאידו ביפן. האלתיות קופצים מעל מפלים ושוחים נגד זרמים ואשדים סוחפים. הם מגיעים למחוז חפצם תשושים כמעט לגמרי ואז משנים את מראם, נלחמים ביריבים, מושכים נקבות, מזדווגים, מטילים ביצים בקרקע הנהר ומתים. מאות אוכלי נבלות ניזונים מהם אז ואפילו היערות סביבם גדלים.
הדגיגים הצעירים בוקעים מהביצים ועושים את המסע ההפוך לאוקיינוס, אך חלק מהם ממשיכים לחיות באותם נהרות לכל אורך חייהם. הם ניזונים בעיקר מזואופלנקטון, אך גם מיצורים קטנים כמו חסילונים.
לדגי האלתית טורפים רבים: דובים, עיטמים, זאבים, קויוטים ולוטרות, ובים גם כרישים, אורקות, כלבי ים, אריות ים וגם דגים גדולים יותר.למרות זאת מצב שימור הדג הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  אלתית אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553568805171  BnF: cb119674017 (data)  LCCN: sh85124237
אלן שאפל

| --- | --- |

 לידה:  30 בדצמבר 1937 הרובע השלישי של ליון, צרפת 
 פטירה:  10 ביולי 1990 (בגיל 52) סן רמי-דה פרובאנס, צרפת 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר ההצטיינות החקלאית (10 ביוני 1980)  קצין מסדר האמנויות והספרות (10 באפריל 1985)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (5 בפברואר 1988) 
 
אלן שאפל (בצרפתית: Alain Chapel;‏ 30 בדצמבר 1937 - 10 ביולי 1990) היה שף צרפתי.
ביוגרפיה

אלן שאפל נולד ב-1937. אביו היה פקיד דואר ואימו מהנדסת שהחליטו בימים שלפני מלחמת העולם השנייה לפנות לייעוד שונה בחייהם והגיעו לכפר האומנים מיונה, אשר שוכן חמישה עשר מיילים צפונית לליון. שם פתחו מסעדה שהספיקה לזכות בכוכב במדריך מישלן. שאפל למד במסעדת לה פיראמיד, לאחר מותו של פרנאן פואן, השף הדגול של המסעדה. ב-1967, לאחר שעזב את לה פיראמיד, שב למסעדת אביו. ב-1969 זכה בכוכב השני במישלן. בשנת 1973, בגיל שלושים וחמש כבר זכה בדירוג המקסימלי של שלושה כוכבים במדריך המסעדות של מישלן ולתשע עשרה נקודות במדריך הגו מיו למסעדה המשפחתית LaMere Charles, שהכול הכירוה כ"מקום של שאפל", ב-1976 קרא לה "מסעדת אלן שאפל". במקום הוקם גם מלון בוטיק רלה א שאטו. מסעדתו הייתה מהמבוקשות ביותר בצרפת ומקום עלייה לרגל לגסטרונומים מכל רחבי תבל. ב-1981 פתח מסעדה ביפן. בשנת 1990, בפסגת תהילתו, נפטר מהתקף לב קשה בגיל חמישים ושתיים. לאחר מותו עבר ניהול המסעדה לאלמנתו סוזאן בניצוח השף (שהיה סגנו בחייו) פיליפ ז'וס.
שאפל התאפיין ביצירתיות בלתי פוסקת ויצר כחמשת אלפים מנות. היה פרפקציוניסט. הוא הקפיד על חומרי הגלם הטריים והמשובחים ביותר וכן שיהיו מאזור מגוריו או מצרפת, חיפש בנרות אחר המגדלים, דייגים והשווקים מהם יכול היה להשיג את המוצרים הטובים ביותר וגידל בעצמו ירקות ופירות לתצרוכת המסעדה. בהקפידו על זמני הבישול חישב לא את הדקות כי אם את השניות. שנייה לכאן או לכאן גרמו לו לחשוב שהתבשיל נהרס. הקפיד על שלמות במראה, שעין אנוש לא תבחין בה, אם תבשיל לא נראה לו היה מורה למלצר לזורקו לפח.
כשנפטר ב-1990 הוריד מדריך מישלן את דירוג המסעדה לשני כוכבים, כפי שהמדריך נוהג כששף או הבעלים המטאור עוזב. מנהלו דאז של המדריך, ברנאר נגלן, הסביר כי יהיה זה חוסר כבוד כלפי אלן שאפל להשאיר את שלושת הכוכבים. היא שומרת על ניקוד זה עד היום (2010).
אלן דיקאס תלמידו מספר כי הוא היה השף שהשפיע עליו יותר מכל והסטון בלומנטל מונה את ספרו כאחד משני הספרים שלמד מהם הכי הרבה. פייר גנייר, תומאס קלר ודניאל בולו מספרים אף הם כי הושפעו מאוד משאפל.
קרייג קלייבורן, מבקר המסעדות של הניו יורק טיימס כתב על אחד מתבשיליו של שאפל כי "זוהי אחת מתפארות הבישול הגדולות ביותר של דורנו".
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 95, 139, 186, 187, 193, 202, 219-212, 303.
אביטל ענבר, תענוגות פרובאנס, אביטל ענבר, ירושלים, 2000; עמ' 176, 253, 428.
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010. pp. 31, 34, 36-40, 59, 74, 79, 82, 163-165, 175, 182, 201-202, 205.
Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin). pp. 7, 64, 67, 149, 178, 237, 238, 280, 323.
לוח זיכרון בכניסה למסעדה של אלן שאפל
קברו של אלן שאפל
אלתיאה ודונה

| --- | --- |

עטיפת האלבום Uptown Top Ranking
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 סוגה:  רגאיי 
 חברת תקליטים:  וירג'ין רקורדס 
 חברים
 Althea Rose Forrest Donna 
 
אלתיאה ודונה (באנגלית: Althea & Donna) הוא שמו של צמד זמרות רגאיי מג'מייקה שהתפרסם בשנת 1978 בזכות להיט אחד, "Uptown Top Rankin".
היסטוריה

חברות הצמד היו אלתיאה פורסט (ילידת 1961) ודונה ריד (ילידת 1960), מקינגסטון, בירת ג'מייקה. בשנת 1977, בעודן תלמידות בית ספר, גילו את כשרונן מפיקי הרגאיי ג'ו גיבס וארול תומפסון. השניים הפיקו והקליטו לצמד הבנות את השיר "Uptown Top Rankin". את מילות השיר, שעסקו בהווי הצעירים בקינגסטון, כתב תומפסון בניב ג'מייקני. הלחן התבסס על הרידים (מכלול המקצב והליווי הכלי) של שירו של אלטון אליס "I'm Still In Love".
בראשית 1978 התפרסם השיר בבריטניה בזכות השמעותיו הרבות בתוכנית הרדיו היומית של השדרן ג'ון פיל ב-BBC, שהתלהב ממנו. התקליטון נכנס למצעד התקליטונים הבריטי ובפברואר של אותה שנה הגיע לראש המצעד ושהה בו שבוע אחד. בכך הפכו אלתיאה ודונה צמד הזמרות הצעיר ביותר שהגיע לראש המצעד הבריטי. בישראל הוצג השיר בתוכניתו של טוני פיין ברשת ג' וזכה להשמעות רבות ברדיו.
בהמשך השנה הוציא הצמד תקליטונים נוספים, ואף אלבום בשמו של להיטן היחיד, אולם הללו לא זכו להצלחה מסחרית, והצמד נחשב ל"הרכב של להיט אחד".
השיר "Uptown Top Rankin" זכה לגרסאות כיסוי בפי זמרים והרכבים שונים, בהם להקת "פורטיסהד", ואף נכלל, בביצוע המקורי של אלתיאה ודונה, באלבומי אוסף רבים.
אליהו שלמה ליס

| --- | --- |

אליהו שלמה ליס בסביבות 1940
 לידה:  2 בפברואר 1901 י"ג בשבט ה'תרס"א סיניצ'ה, רוסיה הלבנה
 פטירה:  4 באפריל 1963 (בגיל 62) י' בניסן ה'תשכ"ג חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  חיפה
 תקופת הפעילות:  ? – 4 באפריל 1963 
 השתייכות:  ההתנגדות לחסידות, חרדים ליטאים 
 תחומי עיסוק:  תלמוד בבלי
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת תפארת ישראל
 רבותיו:  הרב איסר זלמן מלצר, הרב אהרן קוטלר
 חיבוריו:  ספר "גחלי אש"
 
ישיבת תפארת ישראל בחיפה
הרב אליהו שלמה ליס (י"ג בשבט ה'תרס"א, 2 בפברואר 1901 – י' בניסן ה'תשכ"ג, 4 באפריל 1963) היה ראש ישיבה ור"מ בישיבות תפארת ישראל ותפארת הכרמל שבחיפה.
ביוגרפיה

נולד בפלך סיניצ׳ה שברוסיה הלבנה, לרב ניסן וביילה ליס. אבותיו השתייכו למשפחת פרידמן, שם משפחה אשר בנסיבות הזמן הוסב לליס. היה מכונה לעיתים שלמה 'סיניצר', ע"ש מקום לידתו.
בבחרותו למד בסלוצק בישיבתו של רבי איסר זלמן מלצר ולאחר מכן למד בישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר. בשתי ישיבות אלו למד בחברותא עם הרב אלעזר מנחם מן שך.
בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת כנסת ישראל בחברון, עד לחורבן הישיבה והיישוב היהודי במאורעות תרפ"ט, מהם ניצל עם כמה מחבריו לאחר שהצליחו להסתתר מפני הפורעים הערבים שפלשו לבית בו שהו.
לאחר מכן שהה לתקופת מה בישיבת מרכז הרב אצל הראי"ה קוק.
בשנת תרצ"ג נשא את אחותו של הרב דוב מאיר רובמן מקים וראש ישיבת תפארת ישראל בחיפה. לאחר נישואיו מונה לר"מ של שיעור ד' בישיבת תפארת ישראל, תפקיד אותו נשא עד לפטירתו. בנוסף מסר שיעורים לתלמידי הקיבוץ בישיבת כנסת חזקיהו.
לאחר מינויו בישיבת תפארת ישראל, הוסמך לרבנות על ידי רבו הרב איסר זלמן מלצר שכתב עליו:
"הרב הגאון המובהק חריף ובקי, סיני ועקר הרים מעמיק ומחדש בש"ת שלמה ליס שי' (שיחיה) וכו' אשר ידעתי גודל ערכו בתוה"ק (בתורה הקדושה) בחריפות ובקיאות וכו' ומחדש גדול בהעמקה והבנה ישרה, ע"כ (על כן) ידי תכון עמדו לסמכו בסמיכת חכמים יורה יורה ידין ידין"
נפטר בחיפה בי' בניסן התשכ"ג. בהלווייתו השתתפו רבני הקהילה החרדית בחיפה והרב שך ספד לו. נקבר בבית הקברות הישן בחיפה.
ביוגרפיה > ספריו

הותיר מחברות המכילות את חידושיו על התלמוד. חלק מהם - חידושים ב'שיטת בריסק' על סוגיות בפרק "אלו מציאות" במסכת בבא מציעא - יצאו לאור בספר "גחלי א"ש".
ביוגרפיה > מתלמידיו

הרב אברהם סלומון
הרב אליעזר זאב דבורץ
הרב יעקב פנחס שיר
הרב שלמה מלץ
הרב צבי דב כהנוביץ - ראש ישיבת תפארת צבי
פרופ' אבנר חי שאקי
רפאל הלפרין
לקריאה נוספת

יתד נאמן, מוסף שבת קודש - תשס"ג 34 - אמור, בני ברק תשס"ג, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  יתד נאמן, ארבעים שנה להסתלקותו, מוסף שבת קודש
↑  את השידוך הציע ראש ישיבת חברון הרב יחזקאל סרנא
↑  ברכת מזל טוב, בכתב העת תבונה, ה, ירושלים תש"ה, באתר היברובוקס.
↑  אבנר חי שאקי סגן שר החינוך והתרבות, בגיליון 74 של קול סיני, תמוז-אב תשל"א, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012336676805171  VIAF: 5854168290801557610008   WorldCat (עם VIAF): 5854168290801557610008
אלן רמזי (אמן)

ערך זה עוסק בצייר דיוקנאות סקוטי. אם התכוונתם למשורר סקוטי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1713 אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  10 באוגוסט 1784 (בגיל 70) דובר, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מזרח פינצ'לי 
 תקופת הפעילות:  1729–1773 (כ־44 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  קלאסיציזם 
 הושפע על ידי:  האנס הייסינג 
 בן או בת זוג:  מרגרט לינדזי רמזי  אן ביין 
 
אלן רמזי (באנגלית: Allan Ramsay;‏ 13 באוקטובר 1713 – 10 באוגוסט 1784) היה צייר דיוקנאות סקוטי.
קורות חיים

אלן רמזי נולד באדינבורו שבסקוטלנד והיה בנו הבכור של המשורר אלן רמזי.
בהיותו בן 20 עבר רמזי ללונדון ולמד בה אמנות תחת הצייר השוודי האנס הייסינג, בהמשך למד באקדמיית סמטת סנט מרטין (St. Martin's Lane Academy). בשנת 1736 נסע לרומא ונאפולי שם למד במשך שלוש שנים תחת פרנצ'סקו סולימנה ופרנצ'סקו פרננדי. בשנת 1738 שב לאדינבורו וצייר את דיוקנו של אריצ'יבלד קמפבל, דוכס ארגייל - דיוקן אשר לימים צויר על שטרות הבנק המלכותי של סקוטלנד.
בשנת 1739 שב ללונדון והועסק על ידי פרנסיס אגרטון, דוכס ברידג'ווטר. באותה שנה נישא לאן ביין (Anne Bayne). שלושת ילדיהם מתו בינקותם. אן נפטרה ב-4 בפברואר 1743 במהלך לידת ילדם השלישי.
ב-1 במרץ 1752 ברח לאדינבורו עם אחת מתלמידותיו - מרגרט לינדזי, ונשא אותה לאישה, בלא הסכמת משפחתה. שלושת ילדיהם הגיעו לבגרות: אמיליה (1755 - 1813), שארלוט (1758 - 1818) וג'ון (1768 - 1845)
רמזי ואשתו שהו באיטליה בין השנים 1754 -1757 וביקרו ברומא, פירנצה, נאפולי וטיבולי. בשנת 1761 שב לאנגליה ומונה לצייר ראשי (Principal Painter in Ordinary) של המלך ג'ורג' השלישי. במהלך עבודה זו נאלץ לצייר דיוקנאות כה רבים של המלך (אותם הגישו כמתנה לשגרירים ומושלי מושבות) עד שרמזי נאלץ להעסיק עוזרים רבים, בהם דייוויד מרטין ופיליפ ריינאגל.
בשנת 1773 הפסיק לצייר במטרה לעסוק בכתיבה. הוא שב וביקר באיטליה בשנים 1775–1777. בשנת 1782 נפטרה אשתו השנייה. לאחר פטירתה שב לאיטליה בשנים 1782–1784. פטירתה וכן תאונה בה נפגעה ידו הביאו לפגיעה בבריאותו. בשל בריאותו הלקויה התגורר בדרומה של אנגליה, והוא נפטר בדובר ב-10 באוגוסט 1784.
גלריה

דיוקנו של דיוויד יום  מעשי ידי אלן רמזי, 1766.
דיוקנו של המלך ג'ורג' השלישי מעשה ידי רמזי, שנת 1762 לערך.
מרגרט לינדזי, רעייתו השנייה של רמזי, דיוקן מעשה ידי רמזי.
אלווין רוברטסון

אלווין סיראל רוברטסון (באנגלית: Alvin Cyrrale Robertson; נולד ב-22 ביולי 1962 באוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984 ל-1993, והוסיף עונת פרישה בעונת 1995/1996.
כשחקן צעיר שהתפרסם במיוחד בזכות משחק ההגנה שלו, נבחר רוברטסון, 1.88 מטר גובהו, בוגר אוניברסיטת ארקנסו, במקום השביעי בדראפט ה-NBA של שנת 1984 על ידי סן אנטוניו ספרס. לאחר חמש עונות במדי הספרס המשיך את הקריירה שלו במדי דטרויט פיסטונס, מילווקי באקס וטורונטו ראפטורס. כמו כן זכה במדליית הזהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
ב-1986 קיבל רוברטסון את פרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA. בשנה זו הופיע לראשונה במשחק האולסטאר, הראשונה מבין הופעותיו במשחק זה (השלוש האחרות היו בשנים 1987, 1988 ו-1991). הוא אף זכה בתואר שחקן ההגנה המצטיין של הליגה ב-1986 והוביל את הליגה בחטיפות בשנים 1986, 1987 ו-1991. רוברטסון עודנו מחזיק בשיא החטיפות בממוצע למשחק של ה-NBA, הישג אותו העמיד על 2.71 חטיפות למשחק ב-779 משחקים ששיחק בקריירת ה-NBA שלו. במשך שתי עונות אף הוביל רוברטסון את הליגה כולה בחטיפות, כשבשנת 1985–1986 הוא העמיד ממוצע של 3.67 חטיפות למשחק, הישג שהיה משמעותי בבחירתו למשחק האולסטאר של אותה השנה ולתואר שחקן ההגנה של השנה. על אף העובדה ששיחק בסן אנטוניו רק חמש שנים, הוא מדורג במקום השני בסך החטיפות הכולל של הקבוצה, עם 1,129 חטיפות. בנוסף, רוברטסון חטף לפחות כדור אחד למשחק במשך 105 משחקים רצופים, שיא שהתקיים במשך 22 שנים עד שנשבר על ידי כריס פול בדצמבר 2008.
בהיותו שחקן רב גוני במיוחד, רוברטסון הוא אחד מארבעה שחקנים בלבד ב-NBA שהשיגו את הנתון המיוחד של קוואדרפל דאבל, הישג דו ספרתי בארבע קטגוריות של המשחק. רוברטסון עשה זאת עם 20 נקודות, 11 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-10 חטיפות ב-18 בפברואר 1986 במשחק מול פיניקס סאנס.
רוברטסון היה זה שקלע את הנקודות הראשונות לזכות טורונטו ראפטורס.
אלתיים

| אלתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אלתיים
שם מדעי
 Anacardiaceae ‏בראון, 1818
אֵלָתִיִּים (שם מדעי: Anacardiaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים, המונה 82 סוגים, רבים מהם חשובים לחקלאות. הפירות של משפחה זו כולם בתי-גלעין (לפרי גלעין יחיד ומרכזי, סביבו בשר הפרי וסביבו הקליפה). מינים חשובים במשפחה כוללים את האלה הארצישראלית, אלת הבטנה (פיסטוק), קשיו, מנגו ואוג. השרף של העצים האלה מכונה "מסטיקא".
תפוצה

האלתיים נפוצים בעיקר באמריקה הטרופית, אפריקה, אירופה, אמריקה הצפונית, והודו.
בישראל

בישראל המשפחה מיוצגת על ידי שלושה סוגים: האלה, המונה 4 מינים (אלה ארצישראלית, אלת המסטיק, אלה אטלנטית ואלת הכלאיים); האוג המונה שלושה מינים (אוג הבורסקאים, אוג מחומש ואוג קוצני); והפלפלון המונה שני מינים (פלפלון דמוי אלה ופלפלון רך).
אימברי

| --- | --- |
דגל אימברידגל אימברי

 מדינה:  יפן יפן
 מחוז:  אהימה (מחוז) אהימה
 תאריך ייסוד:  11 בפברואר 1920 
 שטח:  419.21 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  149,209 (1 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  34°03′58″N 132°59′52″E﻿ / ﻿34.066166666667°N 132.99777777778°E﻿ / 34.066166666667; 132.99777777778 
 אזור זמן:  UTC +9
 https://www.city.imabari.ehime.jp/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט אימברי(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט אימברי(למפת מחוז אהימה רגילה) מצויאמה ניאיאמה אווג'ימה אוזו ק. ט. קוצ'י ימאגוצ'י הירושימה ים סטואימברי(למפת מחוז אהימה מוגדלת) מצויאמה ניאיאמה אווג'ימה אוזו ק. ט. קוצ'י ימאגוצ'י הירושימה ים סטואימברי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אימברי (ביפנית: 今治市) היא עיר במחוז אהימה שבדרום יפן. נכון לשנת 2022, אוכלוסייתה מוערכת בכ-152,000 תושבים בכ-76,000 משקי בית, מה שהופך את אימברי לעיר השנייה בגודלה במחוז. שטח העיר הוא כ-468.19 קילומטרים רבועים.
מבחינה גאוגרפית, אימברי ממוקמת במרכז מחוז אהימה, מול הים הפנימי סטו. מבחינה כלכלית, אימברי נחשבת למרכז תעשייתי חשוב. נכון לשנת 1998, היו בעיר למעלה מ-200 מפעלים לייצור מגבות, המייצרים כ-60% מהמגבות המיוצרות במדינה.
היסטוריה

העיירה אימברי הוקמה ב-15 בדצמבר 1889 לאור הרפורמות במערכת השלטון המקומי ביפן. העיירה התמזגה עם הכפר הייושי ב-11 בפברואר 1920 והפכה לעיר אימאברי. התיעוש התקדם במהירות בתחילת המאה ה-20, עם דגש על תעשיות הטקסטיל ובניית ספינות. העיר הופצצה שלוש פעמים בחודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. הפעם הראשונה הייתה ב-24 באפריל 1945 ובה נהרגו 68 אזרחים. הפעם השנייה התרחשה ב-8 במאי ובה נהרגו 29 אזרחים (בעיקר תלמידות התיכון העירוני לבנות). הפעם השלישית הייתה הגדולה ביותר והיא התרחשה ב-5 באוגוסט. במהלכה נהרגו 454 בני אדם ו-80% ממרכז העיר נהרס. העיר שוחזרה במהירות בתקופה שלאחר המלחמה.
ב-16 בינואר 2005 אוחדו כפרים רבים אל תוך העיר.
דמוגרפיה

לפי נתוני מפקד האוכלוסין היפני, אוכלוסיית אימברי נמצאת בירידה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20:
1920 - 143,218 תושבים
1930 - 155,568 תושבים
1940 - 156,810 תושבים
1950 - 198,109 תושבים
1960 - 193,816 תושבים
1970 - 189,918 תושבים
1980 - 197,818 תושבים
1990 - 191,504 תושבים
2000 - 180,627 תושבים
2010 - 166,532 תושבים
ממשל

אימברי מתנהלת באמצעות מודל ראש עיר-מועצה הכולל ראש עיר הנבחר ישירות על ידי התושבים ומועצה בת 28 נציגים. מבחינה לאומית, העיר היא חלק מהמחוז השני של אהימה בבית הנבחרים שבפרלמנט היפני.
ערים תאומות

פנמה פנמה סיטי, פנמה (מ־1977)
ארצות הברית לייקלנד, פלורידה, ארצות הברית (מ־1995)