stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקי טרפסטרה
הערות שוליים

↑  Paris–Roubaix 2014, procyclingstats.com
↑  Niki Terpstra signs for Direct Energie, cyclingnews.com
טרפסטרה במדי מילראם, 2008
טרפסטרה במדי אלוף הולנד, רונדה ון פלנדרן 2013
טרפסטרה מנצח את פריז–רובה 2014
טרפסטרה במעלי הקווארמנוט, כשמאחוריו באדום מאדס פדרסן. רונדה ון פלנדרן 2018.
נחש גפן ירוק

| נחש גפן ירוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: Oxybelis
מין:: נחש גפן ירוק
שם מדעי
 Oxybelis fulgidus ‏דודין, 1803

נחש גפן ירוק (שם מדעי:  Oxybelis fulgidus) הוא מין של נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים החי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. במראהו הוא דומה למין נחש שוטני ירוק אף שאין קשר אמיתי ביניהם.
נחש זה בעל קשקשים ירוקים עם בטן ירוקה-בהירה וצידיים צהובים והוא מגיע לעובי של 2 ס"מ ולאורך 1.2-2 מטרים. הוא בעל ראש קצר ודק הדומה לענף של גפן, מה שנתן לו את שמו ובעל לשון ירוקה המצליפה במהירות החוצה ופנימה. הוא בעל עיניים גדולות שביניהם נחיריים עובר פס שחור ובעל לסתות ארוכות ודקות המשתרעות עד אחורי הראש. רוב זמנו הוא תלוי מענפים ומסתתר בין עלי היער בשכבות הגבוהות.
הנחש משתמש בלשונו כדי לעקוב אחרי טרף מטפס כמו עכבר, לטאה או קן עם ביצים. הנחש מתקדם לאורך נתיב הריח עד שהוא מגיע לטרף בחרישיות. ההכשה אשר קוראת במרבית המקרים מלמעלה, גורמת לנחש להניע את לסתותיו קדימה ולאחוז בטרף כדי שיטפטף לתוכו ארס מניביו האחוריות. הארס חלש יחסית ומספיק רק להמתת בעלי חיים קטנים. הכשה כזו אינה מסוכנת לאדם, למרות העובדה שהיא גורמת לקהות חושים ולכאבים באזור המוכש. עם זאת, אנשים אלרגיים עלולים עדיין להיפגע ממנה.
הערות שוליים

↑  נחש גפן ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
נחש הסרטנים

| נחש הסרטנים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: הומלופסיים
סוג:: Fordonia
מין:: נחש הסרטנים
שם מדעי
 Fordonia leucobalia ‏שלגל, 1837

נחש הסרטנים (שם מדעי: Fordonia leucobalia) הוא מין נחש ממשפחת ההומלופסיים (בעבר מהזעמניים) החי בביצות מנגרובים, ביצות מליחות וחופים בדרום-מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה. זהו המין היחידי בסוג Fordonia.
נחש זה מגיע לאורך של 1 מטר והוא בעל קשקשים חומים עד אפורים עם בטן לבנה. על הגוף ישנם מספר כתמים. לנחש עיניים המצויות בקצה ראשו ונחיריים בעלי שסתומים האטומים למים. נחש זה כמו רוב בני משפחתו משריץ צאצאים חיים.
הנחש מתמחה בשחייה וצלילה במים כולל מים מלוחים, והוא יוצא לציד בשעות הלילה. הטרף מורכב בעיקר מסרטנים קצרי בטן וגם מצפרדעים ודגים קטנים. הנחש בעל ארס העוזר לו להרוג את הסרטנים ואז הוא משתמש בלסתותיו ובשרירי גחונו כדי לבתר את איבריו. את רוב שריון הסרטן הנחש עוזב ולא אוכל.
הערות שוליים

↑  נחש הסרטנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
ניקולאוס השלישי

שלט האצולה האפיפיורי של ניקולאוס השלישי
ניקולאוס השלישי (בלטינית: Nicolaus III;‏ 1225 – 22 באוגוסט 1280) היה האפיפיור מ-25 בנובמבר 1277 עד מותו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ג 'ובאני ג'אטנו אורסיני נולד בשנת 1225 ברומא, למתאו רוסו אורסיני, והשתייך למשפחת אורסיני המפורסמת. בשנת 1241 הוא מונה לסנאטור רומאי לכל חייו על ידי האפיפיור גרגוריוס התשיעי, ובשנת 1244 מונה לקרדינל ולעוזרו של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, ואף ליווה אותו בעת שברח מפני פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1262 הוא מונה לראש האינקוויזיציה, ובשנת 1263 מונה למגן המסדר הפרנציסקני וקלריסה הקדושה.
ביוגרפיה > שלטונו

לאחר מותו של קודמו יוחנן העשרים ואחד, התעכבה בחירת האפיפיור הבאה במשך שמונה חודשים, ורק ב-25 בנובמבר 1277 נבחר ג'ובאני לאפיפיור בשם ניקולאוס השלישי. ניקולאוס היה יריב של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, וניסה לצמצם את השפעתו על איטליה. לכן הוא סירב להמשיך לו את מעמדו כסנאטור רומי, וב-16 בספטמבר 1278, אחרי עשר שנים, ויתר המלך שארל על מעמדו כסנאטור. מעמד זה נלקח לראשונה על ידי האפיפיור עצמו כאזרח פרטי, ולאחר מכן הוחזק בידי אחיו. ניקולאוס גם ניהל משא ומתן קשוח עם רודולף הראשון, מלך גרמניה, והסכים להכתירו כקיסר, רק בעד ויתורו על העיר רוונה והבטחה להחזרת התרומות כבימי לואי החסיד, אולם לבסוף לא יצאה אל הפועל הכתרתו של רודולף כקיסר.
אפילו יותר מאשר הכנסייה והדת, הכוח והמעמד של ביתו של אורסיני היו חשובים לאפיפיור ניקולאוס. הוא דאג בראש ובראשונה להרחבת התהילה והרכוש שלו ושל משפחתו, ואף מינה חמישה מאחייניו לקרדינלים. ב-22 באוגוסט 1280 מת ניקולאוס משבץ, ובמקומו נבחר לאפיפיור מרטינוס הרביעי.
משפחת ברנולי

משפחת ברנולי היא משפחת סוחרים שווייצרית, שהוציאה מקרבה מתמטיקאים ידועים במשך שלושה דורות.
מוצא המשפחה מאנטוורפן שבארצות השפלה, ואבי המשפחה הגיע לבזל בשנת 1620. בנו, ניקולאס, חי בשנים 1623–1708. בנו ניקולאוס חי בשנים 1662–1716, ובנו שלו, גם הוא נקרא ניקולאוס, חי בשנים 1687–1759. שלושתם לא היו מתמטיקאים.
שני בניו האחרים של ניקולאס הם המתמטיקאים המפורסמים יאקוב ברנולי ויוהאן ברנולי (1667–1748), שהצטרפו אל ניוטון ולייבניץ בחקירת הרעיונות החדשים של החשבון האינפיניטסימלי. שלושת בניו של יוהאן, יוהאן השני (1710–1790), דניאל וניקולאוס (1695–1726) היו מתמטיקאים; דניאל הוא מחלוצי ההידרודינמיקה. משלושת בניו של יוהאן השני, יאקוב (1759–1789), דניאל (1751–1834) ויוהאן השלישי (1744–1807), עסק במתמטיקה רק האחרון.
נהר קאלומת

| --- | --- |

נהר קאלומת
 מידע כללי
 אורך:  12 ק"מ
 אגן ניקוז:  550 קמ"ר
 מוצא:  מפרץ סנט לורנס אגם מישיגן
 גובה מוצא הנהר:  177 מטרים
 שפך:  תעלת קאל-סאג'
 מדינות באגן הניקוז:  אילינוי, אינדיאנה
 
 מפה של נהרות האזור, מערכת נהר קאלומת מופיעה בימין למטה
נהר קאלומת הוא מערכת של נהרות ותעלות מתועשות בכבדות באזור הצד הדרומי של שיקגו, אילינוי, והעיר גארי, אינדיאנה. מבחינה היסטורית, נהר קאלומת הקטן ונהר קאלומת הגדול היו נהר אחד, הראשון זורם מערבה מאינדיאנה אל אילינוי, ואז פונה חזרה מזרחה עד שנשפך לאגם מישיגן בפארק מרקט בגארי. כיום הנהר הוא חלק ממערכת נתיבי המים של אזור שיקגו ובאמצעות שימוש בסכרים, שונה כיוון זרימתו והוא זורם מימת מישיגן אל תעלת קאל-סאג'.
רקע

השם "Calumet" מקורו בשם קולוניאלי צרפתי לסוג מסוים של מקטרת טקסית אינדיאנית ששימשה כסימן אוניברסלי לשלום בקרב האיליניווקים, ואשר הוצגה לז'אק מארקט ב-1673.
במקור, בטרם השינוי המלאכותי, הנהר זרם מערבה ממחוז להפורט, אינדיאנה, בנתיב הנקרא נהר קאלומת הקטן, משם הנהר התעקל באי בלו, וזרם מזרחה לאורך המקטע הנקרא נהר קאלומת הגדול אל ימת מישיגן באזור מילר ביץ' בגארי, אינדיאנה. בשל היות האזור מישורי במיוחד, תוואי הנהר ואפילו כיוון זרימת הנהר השתנו שוב ושוב. ובשל השיפוע המתון, כח הזרימה בנהר חלש מאוד.
הפיתוח התעשייתי סביב נהר קאלומת החל בסביבות שנות ה-70 של המאה ה-20, ועד שנת 1890 היה האזור המערבי של נהר קאלומת הגדול מזוהם מאוד בפסולת תעשייתית של מפעלי פלדה, מפעלי יציקה, מפעלי אריזת בשר ומפעלי דבק ועמילן תירס. התעשייה המשיכה להתפשט לאורך הגבול המזרחי של הנהר בין 1890 ל-1910 וההשלכות הסביבתיות היו דומות. עשורים אלה של זיהום ללא אבחנה, הותירו את משקעי הנהר מזוהמים מאוד עד היום.
בספטמבר 2008, אזורים במחוז לייק ומחוז פורטר, באינדיאנה, הוכרזו כאזורי אסון לאומיים. עקב קריסת סוללות העפר של נהר קאלומת הקטן, דבר שהביא להצפת חלקים מהעיירות מנסטר והיילנד, אינדיאנה.
בספטמבר 2019, חברת הפלדה הענקית מלוקסמבורג ArcelorMittal, הודיעה לגורמים רשמיים באינדיאנה על דליפה רעילה ממפעל הפלדה שלה ברנס הארבור. הדליפה גרמה להזרמת שפכים לענף של נהר קאלומטת הקטן, והביאה לסגירה זמנית של שלושה ימים לחופי אגם מישיגן.
מקטעים במערכת נהר קאלומת > נהר קאלומת

נהר קאלומת, בצד הדרומי של שיקגו, ניקז במקור את אגם קאלומת אל אגם מישיגן. וכן תעלה המרחיבה אותו, אשר לפי האגדה נטען כי היא נוצרה על ידי voyageurs (סוחרי פרוות היסטוריים מהמאה ה-18) שהשתמשו בתכיפות במעבר, נחפרה וחיברה בין שני נהרות קאלומט בנקודה שבה השם משתנה כעת ממהר קאלומת הקטן לנהר קאלומת הגדול.
הסכר TJ O'Brien נבנה על הנהר בשנת 1960 כדי לשלוט בתנועת המים בין אגם מישיגן לנהר.
מקטעים במערכת נהר קאלומת > נהר קאלומת הגדול

נהר קאלומת הגדול, שמוצאו במילר ביץ', זורם לאורך 16.0 מיל (25.7 קילומטרים) דרך הערים גארי, איסט שיקגו והאמונד, כמו גם קאלומט סיטי וברנהאם באילינוי. רוב זרימת הנהר מתנקזת לאגם מישיגן דרך תעלת הספנות והנמלים של אינדיאנה, ומזרימה אל האגם כ-1,500 רגל מעוקב מים בשנייה. כיום, חלק גדול מזרימת הנהר מקורו בשפכים עירוניים ותעשייתיים, מי קירור ותהליכים ומי ניקוז. למרות שהזרמת השפכים צומצמה מאוד, מספר מזהמים ממשיכים לפגוע בנהר.
מקטעים במערכת נהר קאלומת > נהר קאלומת הקטן

נהר קאלומת הקטן זרם במקור מהעיירה ניו דורהאם, מחוז להפורט, אינדיאנה, אל חיבורו עם הנהרות קאלומת וקאלומת הגדול. בניית נתיב המים של נמל אינדיאנה בשנת 1926 שינתה את כיוון הזרימה של נהר קאלומת הקטן, ב-Hart Ditch, שממזרח לו הוא זורם לאגם מישיגן ונשפך לאגם בנמל אינדיאנה ברנס הבינלאומי. המפגש עם הארט דיץ' ממוקם ממערב ל-US-41 ב-North Township במחוז לייק. תעלת הבורנס ניקזה את הנתיב של נהר קאלומת הקטן ממפגשו עם deep river, בפארק הלאומי שלושת הנהרות לנמל אינדיאנה דרך הפארק הלאומי אינדיאנה דונס. הפארק הלאומי שלשת הנהרות ממוקם על הגבול של בין גארי ולייק סטיישן במקום בו כביש I-65 פוגש את הכביש המהיר בורמן.
,
מזרחית לתעלת ברנס נקרא הנהר "נהר קאלומת הקטן", ממערב לתעלת Burns הוא נקרא "נהר קאלומת הקטן". נהר קאלומת הקטן זורם דרך או גובל בעיירות: פורטג', לייק סטיישן, גארי, היילנד, גריפית', מנסטר והאמונד, ואז דרך דרום הולנד, דולטון, לנסינג, קאלומט סיטי, הארווי, ריברדייל, פיניקס, דיקסמור, ברנהאם, והאי הכחול באילינוי, המתחבר לתעלת קאל-סאג' ובחיבור של נהר קאלומת הגדול ונהר קאלומת. אורך מקטע זה של הנהר הוא 41 מיל (66 קילומטרים).לנהר קאלומת הקטן יש 109 מיל (175 קילומטרים) של נהר ויובלים והוא מנקז 213 מילים רבועים (550 קילומטרים רבועים).
עד לסוף שנות ה-40 או תחילת שנות ה-50, נהר קאלומת הקטן היה מזוהם מאוד בשפכים, והדגים היחידים שחיו בנהר היו קרפיונים. במהלך גשמי אביב עזים, הנהר היה מציף לעיתים קרובות אזורים הסמוכים לו.
מאז 1990 נהר קאלומת הקטן נמצא במרכזו של פרויקט בנייה לנופש ולבקרת שיטפונות בשווי 200 מיליון דולר על ידי מחוז שיקגו של חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית. הפרויקט היה צפוי להסתיים ב-2013. הפרויקט כולל בנייה של 22 מיל (35 קילומטרים) של סוללות ומחסומים כנגד שיטפונות, מבנה שליטה בהארט דיץ' וכמעט 17 מיל (27 קילומטרים)) של מסלולי הליכה. בנוסף, שבעה מייל (11 ק"מ) מערוץ הנהר מוטים לתוואי חדש על מנת לאפשר זרימת מים טובה יותר, וגשרי כבישים מהירים עוברים שינויים כדי לאפשר זרימת מים ללא הפרעה. כמו כן מופעלת מערכת התרעה על שיטפונות. כאשר יושלם, הפרויקט יגן על למעלה מ-9,500 בתים ועסקים בעיירות גארי, גריפית', היילנד, האמונד ומונסטר באינדיאנה, וימנע נזקי שיטפונות של כמעט 11 מיליון דולר בשנה. ב-15 בספטמבר 2008, בעקבות הוריקן אייק ממטרים עזים הציפו את גדות נהר קאלומת הקטן. בתי מגורים ואזורי מסחר בצפון מונסטר ובדרום האמונד פונו. מאות בתים נפגעו כתוצאה מהצפות. לאחרונה נבנית שדרה חדשה, לאורך שדרת נורת'קוט במונסטר, על מנת להגן על התושבים מפני שיטפונות עתידיים.
מקטעים במערכת נהר קאלומת > תעלת קאל-סאג'

תעלת קאל-סאג' (קיצור של "Calumet-Saganashkee Channel") היא תעלת שייט בדרום מחוז קוק, אילינוי. התעלה משמשת כערוץ מקשר בין נהר קאלומת הקטן לתעלת התברואה והספינות של שיקגו. אורך התעלה 16 מייל (26 ק"מ) והיא נחפרה על פני תקופה של 11 שנים, מ-1911 עד 1922.
תעלת קאל-סאג' שימשה לתנועת דוברות באזור שהיה עמוס בפעילות של תעשייה כבדה בשכונות הדרומיות הרחוקות של העיר שיקגו ובפרברים סמוכים. החל משנת 2006 התעלה יותר משמשת כמובל לשפכים מדרום מחוז קוק, כולל פרויקט המנהרה העמוקה באזור שיקגו, אל נתיב המים אילינוי. התעלה משמשת גם לשימושי פנאי בעונת הקיץ.
4.5 המיילים המערביים (7.3 ק"מ) של התעלה זורמים דרך שמורות יער פאלוס, אוסף של שמורות יער מחוזיות מוגנות המופעלות על ידי מחוז שימור היער של מחוז קוק.
תעלת קאל-סאג' שימשה כמקום החתירה למשחקי הפאן אמריקאים ב-1959.
שביל קאל-סאג', הוא דרך נוף בהקמה באורך 26 מייל (41 ק"מ), השביל מוליך לגדת התעלה מתעלת התברואה והספנות של שיקגו עד לדרך הנוף Burnham.
מפה של נהרות האזור
תושבים מפלסים את דרכם בעזרת סירות במי שיטפונות בהצפה של קאלומת הקטן במונסטר בספטמבר 2008
מפה של קו פרשת המים של נהר קאלומת הקטן, המבחינה בין ניקוז לנהר קאלומת/תעלת קאל-סאג או לאגם מישיגן דרך נתיב המים פורטג' ברנס
תעלת קאל-סאג', האי הכחול
מתיל פרבן

| --- | --- |

מתיל פרבן
 שם סיסטמטי:  Methyl 4-hydroxybenzoate
 שמות נוספים:  Methyl paraben; Methyl p-hydroxybenzoate; Methyl parahydroxybenzoate; Nipagin M E218
 כתיב כימי:  C₈H₈O₃ 
 מסה מולרית:  152.15 גרם/מול
 מראה:  גבישים שקופים או אבקה לבנה
 מספר CAS:  99-76-3
 צפיפות:  1.361 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  2.5 גרם בליטר
 ממסים:  מסיסות נמוכה בבנזן, מסיס מאוד במתנול (290 גרם בליטר)אתנול, אתר,פרופילן גליקול, אצטון. מסיס בשמן חם (25 גרם בליטר)
 טמפרטורת היתוך:  125-128 °C   270.15 K
 מקדם שבירה:  1.55
 חומציות:  8.5 ‏pKa
 NFPA 704:       1 ‏ 1 0 
 הערה כללית:  מתפרק בחימום ל 270–280 °C
 
מתיל פרבן (Methyl Paraben) הוא חומר משמר השייך לקבצת הפרבנים. המולקולה היא אסטר מתילי של 4 הידרוקסי חומצה בנזואית. הנוסחה הכימית C8H8O3. החומר הוא מוצק לבן בעל מסיסות נמוכה במים ומסיסות גבוהה בכהלים ובשמן. מתיל פרבן הוא פרומון בכמה מיני חרקים ומצוי באופן טבעי בצמחים דוגמת תודרנית לבנה.
מתיל פרבן משמש כחומר שימור אנטי פטרייתי במוצרי קוסמטיקה ומזון, כתוסף מזון מספר E של החומר E218.
בטיחות

בטיחות השימוש במתיל פרבן בריכוזים המקובלים בתכשירים לשימוש חיצוני: ככלל החומר מוכר כבטוח כחומר שימוש במזון וקוסמטיקה, מתיל פרבן נספג במהירות במערכת העיכול ודרך העור בגוף המולקולה עוברת הידרוליזה ומתקבל 4 הידרוקסי חומצה בנזואית המופרש בשתן ואינו מצטבר בגוף. מתיל פרבן אינו מגרה עור רגיל אך עשוי לעורר תגובה אלרגית. נמצא כי החשיפה לקרינה על סגולה (UVB) של החומר על העור מוביל להאצת הזדקנות העור ולנזק ל DNA.
בקרקע החומר מתפרק על ידי מיקרואורגניזמים כך שמתיל פרבן אינו מהווה מזהם סביבתי.
משפחת ברגונצי

קארלו ברגונצי (באיטלקית: Carlo Bergonzi;‏ 21 בדצמבר 1683 - 9 בפברואר 1747) היה בונה כלי קשת איטלקי, שעשה את תקופת חניכותו אצל הירונימוס אמאטי,
Carlo Bergonzi – קונטרבס
עבד עם גוז'פה גוארנרי ונחשב לגדול בתלמידיו של אנטוניו סטרדיווארי.
קארלו ברגוטנצי הוא הראשון והחשוב ביותר במשפחת ברגונצי, משפחת בוני-כינורות רבת מוניטין וכבוד מקרמונה, עיר בעלת מסורת עשירה של בוני כלי קשת. הוריו חיו בשכנות לסטרדיווארי בפיאצה סן דומניקו בקרמונה. ברגונצי עשה תקופת חניכות אל סטרדיווארי ועם הזמן קיבל עליו את כל עבודות התיקון של סטרידווארי. מחמת הביקוש הרב לשירותי התיקון שלו, נבצר מברגונצי להקדיש את זמנו לבניית כלי נגינה רבים משלו. עיצובי הכינור של ברגונצי התבססו על דפוסים של סטדיווארי וגוארנרי.
התוויות של ברגונצי שונות זו מזו, אך במתכונתן הטיפוסית הן מציינות תאריך, שם ומיקום.
Anno 1733, Carlo Bergonzi 
 fece in Cremona
כינור "קרייזלר ברגונצי", הקרוי על שם הכנר פריץ קרייזלר, היה שייך בתקופה מסוימת לכנר יצחק פרלמן. הן קרייזלר והן פרלמן ניגנו בהופעות ובהקלטות בכינור זה.
ידוע, כי כלים רבים הנושאים את התווית של ברגונצי אינם אותנטיים. צ'לו שהיה פעם ברשותו של פאבלו קזאלס נחשב במשך שנים למעשה ידיו של ברגונצי, משום שעל התווית שעליו היה כתוב: "קארלו ברגונצי... 1733". לאחר זמן התברר, כי הצ'לו נבנה בידי מטאו גופרילר.
ברגונצי, משפחה של בוני כלי קשת

מיקלאנג'לו (1722 בקירוב - 1758), בנו של קארלו הראשון
זוסימו (1725 בקירוב - 1777), בנו של קארלו הראשון
קארלו השני (1758-1838, קרמונה), בנו של מיקלאנג'לו
ניקולא (1746 בקירוב - 1796) בנו של מיקלאנג'לו
לקריאה נוספת

Cowling, Elizabeth (1975). The Cello. New York: Charles Scribner's Sons. ISBN 0684141272.
"Cello by Matteo Goffriller, 1700c (ex-Casals)". Cozio.com. אורכב מ-המקור ב-2007-11-22. נבדק ב-2008-04-23.
משפחת ג'ונבלאט

משפחת ג'ונבלאט (לעיתים ג'ומבלאט; בערבית: جنبلاط או جمبلاط; תעתיק מדויק: ג'נבלאט או ג'מבלאט; במקור מכורדית: ג'אנבולאד, Janboulad) היא משפחה דרוזית רבת השפעה שהתיישבה בהרי הלבנון בסביבות המאות ה-15 וה-16, כתוצאה מרדיפות השלטון העותמ'אני.
היסטוריה

לטענת וליד ג'ונבלאט, משפחתו מקורבת למשפחת ג'אנבולאד (Janboulad) הכורדית, שאחד מבניה היה ג'אנבולאד איבן קאסם אל-קירדי אל-קאיסרי, אשר נודע בכינוי איבן ערבו (1530–1580), מושל חלב. על פי המסורת, משפחת ג'ונבלאט היא מנהיגת הקייסים הערבים שלחמו נגד הימנים הדרוזים בקרב המר בעין דרעא ב-1711.
בלבנון הייתה משפחת ג'ונבלאט בראש מפלגה דרוזית במקביל למפלגתה של משפחת ארסלאן הדרוזית.
בן המשפחה כמאל ג'ונבלאט היה דמות פוליטית, תרבותית ופילוסופית בולטת במזרח התיכון. הוא חוסל בשנת 1977, כנראה בידי סוכנים סורים, בהרי הלבנון. מספרים שעל קיר חדר השינה שלו היו תלויות תמונות של ישו ושל מהטמה גנדי. הוא היה דמות מרדנית ולמרות השתייכותו למשפחה אריסטוקרטית, העדיף חיים פשוטים ודחה את חיי העושר שמנהיגים פוליטיים אחרים אימצו לעצמם באותה תקופה. כמאל ג'ונבלאט היה משכיל מאוד ובייחוד התעניין בפילוסופיה של המזרח הרחוק. הוא כתב ספרים רבים, בנושאים מגוונים החל מפילוסופיה ורוחניות, מיקרוביולוגיה ועוד. עדויות מספרות כי הוא ערך מדיטציות לעיתים קרובות. אביו של כמאל, פואד ג'ונבלאט, נרצח גם כן, ב-6 באוגוסט 1921.
ארמון המשפחה קיים בכפר אל-מוח'תארה בשוף, מאז המאה ה-18.
בנו של כמאל, וליד ג'ונבלאט ירש את מקומו כמנהיג הדרוזים בלבנון. בשנת 2023 הוא העביר את התפקיד לבנו, תיימור ג'ונבלאט
ישנן דמויות חשובות רבות במשפחה, שמילאו תפקידים מרכזיים בהיסטוריה של לבנון. נזירה ג'ונבלאט, אמו של כמאל, מילאה תפקיד חשוב בהישרדות השושלת, בתקופה בה היה זה קשה לנשים למלא תפקיד פוליטי. לפני כן, השייח' בשיר ג'ונבלאט נרצח, בתקופה של עימותים עם באשיר השני. בנוסף, חאלד ג'ונבלאט, בן דוד רחוק של וליד ג'ונבלאט, החזיק בתפקיד שר האוצר והיה פוליטיקאי בולט בלבנון במשך שנים רבות עד למותו בשנת 1993.
מבני המשפחה:
וליד ג'ונבלאט
כמאל ג'ונבלאט
פואד ג'ונבלאט
חאלד ג'ונבלאט
נזירה ג'ונבלאט- אשתו ומחליפתו בתפקיד של הקאימקאם פואד ג'ונבלאט בעלה.
השיח' בשיר ג'ונבלאט
עלי באשא ג'ונבלאט
חטאר ג'ונבלאט
סעיד ג'ונבלאט
הערות שוליים

↑  אייל זיסר, פניה של סוריה: חברה, משטר ומדינה, הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 129, מסת"ב 978-965-02-0203-3
↑  ימי הדמים בלבנון, דבר, 29 בנובמבר 1936
ערך זה הוא קצרמרבנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחש גדות

| נחש גדות |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: הומלופסיים
סוג:: Erpeton
מין:: נחש גדות
שם מדעי
 Erpeton tentaculatum ‏לספד, 1800

נחש גדות צעיר בדיג.
נחש גדות (שם מדעי: Erpeton tentaculatum) הוא מין נחש ממשפחת ההומלופסיים, אשר מהווה את המין היחיד בסוג Erpeton. נחש זה מצוי בטבע לאורך דרום-מזרח אסיה בתאילנד, קמבודיה ווייטנאם. הוא תואר למדע ב-1800.
תיאור

זהו נחש בעל מראה מוזר עם זוג "מחושים" מעל פיו, אשר עוזרים לו לחוש את סביבתו מתחת למים והוא הנחש היחיד בעל "מחושים" כאלה. הוא קטן יחסית בגודלו, מגיע לאורך של כ-50 עד 90 ס"מ בבגרות וצבעו משתנה מאפור כהה עד לחום עם מספר רצועות בהירות יותר. הנחש הוא תת-ארסי אך אינו מסוכן לאדם, מאחר שהארס חלש מדי וגם מצוי בניבים האחוריים והוא מותאם בעיקר להריגת טרף. נחש זה משריץ צאצאים חיים.
הנחש חי בטבע רק במקווי מים של אגמים, ביצות ושדות אורז מוצפים ולעיתים מצוי אף במים מליחים ואף במי ים בקרבת החוף והוא בעל אורח חיים כמעט לגמרי מיימי, כשהוא מגושם מאוד ביבשה אך עולה בלילות להתפלש בבוץ.
הנחש הוא אוכל דגים מובהק ולרוב הוא נע באיטיות סמוך לצמחייה המיימית, וכשמפתיעים אותו הוא מחקה פני מת. הוא אורב לטרף לדגים קטנים, אותם הוא חוטף במהירות ביכולת מפתיעה לנחש לאן הדג עלול להימלט. הנחש יוצר גירוי במים דרך צווארו ובמהירות מפתל אותו, לפני שהוא מסתער על המקום אליו הדג מנסה להימלט ואז מכיש אותו ובולע אותו. יכולת זו ידועה גם מנחשים צעירים והיא מולדת.
הערות שוליים

↑  נחש גדות באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  לפי החלטות האקדמיה ללשון העברית
מתילדה בלינד

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1841 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  26 בנובמבר 1896 (בגיל 55) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תחום יצירה:  שירה 
 הושפעה על ידי:  ג'ורג' אליוט 
 
מתילדה בלינד (באנגלית: Mathilde Blind;‏ 21 במרץ 1841, מנהיים – 26 בנובמבר 1896) הייתה סופרת, משוררת ומבקרת ספרות בריטית.
ביוגרפיה

מתילדה בלינד נולדה במנהיים למשפחה של יעקב כהן ופרדריק אטלינגר. כאשר היא הייתה בת שנה אביה נפטר ובאותה שנה אלמנתו התחתנה עם קרל בלינד. קרל בלינד היה מהפכן ולאור השתתפותו במהפכה גורש מדוכסות הגדולה של באדן. בסביבות 1852 הם הגיעו ללונדון ובאותה תקופה מתילדה שינתה שם משפחתה ל-בלינד.
בלונדון מתילדה למדה בבית ספר לבנות. בהמשך היא עברה לציריך, אך בהיותה אישה לא קיבלה אישור להגיע להרצאות של אוניברסיטת ציריך. היא לקחה שיעורים פרטיים אצל קונו פישר. בשנת 1866 אחיה פרדיננד התנקש באוטו פון ביסמרק והתאבד בכלא. בשנת 1867 בלינד פרסמה ספר שירים Poems שהוקדשו לזכר אחיה ולמורה של בלינד מהפכן איטלקי ג'וזפה מציני. השקפת עולם של בלינד הושפעו רבות ממהפכנים רבים שהיו באים לבית המשפחכה לרבות קרל מרקס ולואי בלנק. כמו כן היא הייתה מעורבת בתנועת נשים.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 בלינד החלה לפרסם את היצירות שלה תחת שמה. בשנת 1870 היא העבירה הרצאה על יצירות של פרסי ביש שלי. במשך 15 שנים היא עבדה כמבקרת ספרות כתב עת ב־Athenaeum.
בעקבות ביקור בסקוטלנד, בלינד פרסמה מספר ספרי שירה. בשנות ה-80 היא כתבה ספר ביוגרפי על ג'ורג' אליוט ומאדאם רולאן.
ספר פרוזה היחיד של בלינד "Tarantella" לא זכה להצלחה יתרה. בשנת 1893 הוא תורגם לצרפתית ואך יצאה מהדורה נוספת של הספר באנגלית.
בשנת 1889 היא פרסמה ספר שירה The Ascent of Man כתגובה לתאוריה של צ'ארלס דרווין.
בלינד נפטרה בשנת 1896 בלונדון.
ניק קיינר-מדלי

| --- | --- |

ניק קיינר מדלי
 לידה:  20 באוקטובר 1983 (בן 40) בוורלי שבמסצ'וסטס, ארצות הברית
 עמדה:  פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2007   2007   2007–2008   2008–2009   2009–2011   2011–2012   2012–2013   2013–2014   2014–2016   2016–2017   2017–2019   2019–2020   2020–2022:  ארטלנד דראגונס   סו פולס סקייפורס   גראן קנריה   קחאסול סביליה   אסטודיאנטס מדריד   ולנסיה   מכבי תל אביב   אוניקאחה מאלגה   אסטנה   מונקו   אסטודיאנטס מדריד   איברקי רובוטס   פוס פרובנס באסקט
ניק קיינר מדלי (באנגלית: Nik Caner-Medley; נולד ב-20 באוקטובר 1983, בבוורלי, מסצ'וסטס) הוא כדורסלן אמריקאי-אזרי המשחק בקבוצת פוס פרובנס באסקט. גובהו 2.03 מטר והוא משחק בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירת תיכונים ומקצועית

ניק סיים תיכון פורטלנד, שבמיין בשנת 2002. בין הישגיו היו מר כדורסל של מדינת מיין ושחקן השנה של מיין. השיא שלו היה כאשר קלע 51 נקודות נגד דרום פורטלנד, קלע 47 נקודות בכמה משחקים רצופים, היה משחק אחד עם 46, ועוד משחק עם 44 במהלך השנה האחרונה שלו בתיכון.
ניק קלע בממוצע 36.5 נקודות בשנת 2002 ו-26.8 נקודות בשנת 2001. הוא עדיין מחזיק בתואר של אלוף הנקודות של דירינג עם 1,641 נקודות והוא גם הוביל את אגודת דרום מערב מיין (SMAA) עם 15.7 ריבאונדים, יחד עם 4.2 חטיפות למשחק ו-4.6 אסיסטים.
בקיץ 2012 חתם קיינר מדלי לשתי עונות בקבוצת מכבי תל אביב, אך שוחרר לאחר עונה אחת.
בקיץ 2013 שיחק קיינר מדלי עונה אחת באוניקאחה מאלגה.
ביוני 2014 חתם בקבוצת אסטנה הקזחית, ב-2016 שיחק במשך עונה אחת במונקו מהליגה הצרפתית וביוני 2017 חתם על חוזה לשתי עונות באסטודיאנטס מדריד מליגת העל הספרדית.
2020 מכבי תל אביב החתימה לשתי עונות את ניק קיינר-מדלי. הפורוורד בן ה-29 הגיע בעונה שעברה עם ולנסיה לגמר היורוקאפ לאחר שקלע 13.5 נק', לקח 6.4 ריב' ומסר 1.4 אס' בממוצע במפעל. במשחק הגמר מול ריטאס וילנה קלע 23 נק' ולקח 11 ריב'.
ניקולאוס הירשל

ניקולאוס ניקולה "מיקי" הירשל (בגרמנית: Nickolaus "Mickey" Hirschl;‏ 20 במרץ 1908 – 10 באוקטובר 1991) היה מתאבק יהודי אוסטרי, אלוף אירופה (1932) אלוף המכביה הראשונה (1932), עשר פעמים אלוף אוסטריה ובעל שתי מדליות ארד אולימפיות (לוס אנג'לס 1932) במשקל כבד. שבע פעמים ברציפות אלוף אוסטריה בקרב חמש (1923 - 1930) ואלוף אוסטריה לנוער בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה

הירשל נולד בווינה למשפחה יהודית אורתודקסית בעלי אטליז כשר. אביו עמד בראש בית הכנסת. הוא התאמן בקבוצת הכח וינה.
בהיותו בן 15 זכה באליפות אוסטריה לנוער בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס. בגיל 16 הוא זכה באליפות אוסטריה לנוער בהרמת משקולות במשקל כבד ובהיותו בגיל 17 הוא זכה באליפות אוסטריה בקרב חמש והחזיק בתואר במשך שבע שנים רצופות.
בשנת 1924 זכה הירשל בפעם הראשונה באליפות אוסטריה בהיאבקות במשקל כבד, למשך 10 שנים רצופות. בשנים 1929 ל-1934 זכה ב-127 תארים בינלאומיים.
במכביה הראשונה שנערכה באפריל 1932 זכה הירשל במדליית זהב בהיאבקות במשקל כבד. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא זכה בשתי מדליות ארד בהיאבקות במשקל כבד, בסגנון יווני-רומי ובהיאבקות חופשית. הוא היה מועמד לזכייה במדליית הזהב אך נפצע בקרבות המוקדמים בתחרות בהיאבקות יווני-רומי.
בשנת 1936 הירשל החליט להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) בגלל מדיניות הגזע של הנאצים.
הירשל שחי בארץ ישראל הצליח לברוח מאוסטריה לפני מלחמת העולם השנייה. הוריו קיבלו אשרת יציאה לארץ ישראל, בזכות קצין אס אס, שהיה מתאבק מקצועי ושהגיע לביתם, במטרה להפוך אותו לביתו של המושל החדש. הקצין זיהה בביתם את תמונתו של הירשל שהיה מתחרה נערץ עליו. לאחר מספר סירובים לקבלת אשרה למרות שהירשל שלח להם כרסיטים, הקצין דאג להם לאשרה וליציאה מאוסטריה וביקש מהם למסור ממנו ד"ש לבנם וכך ניצלו חייהם. רוב בני משפחתו האחרים נרצחו בשואה. בארץ ישראל הוא הצטרף לקומנדו הבריטי ושרת בצפון אפריקה. לאחר המלחמה הוא התחתן ובשנת 1947 עבר להתגורר באוסטרליה.
תארים והישגים

בשנת 1993 זכה הירשל להיכלל ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט.
הערות שוליים

↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
↑  מרדכי רוזנבלום, קצין הס. ס. ביקש: "מסרי ד"ש למיקי, הוא היה יריבי", מעריב, 26 במאי 1977
↑  NIKOLAUS "MICKEY" HIRSCHL, באתר International Jewish Sports Hall of Fame (באנגלית)