stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת תפארת ישראל
היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תרפ"ה-1925 בחיפה ולמדו בה תלמידים בודדים. בתקופה זו מלבד ישיבות היישוב הישן לא נוסדו ישיבות מחוץ לארבעת ערי הקודש. ומחוץ לירושלים הייתה רק ישיבה אחת שנוסדה בליטא ועלתה לארץ - ישיבת כנסת ישראל בחברון. הרב רובמן שכיהן כבר כראש ישיבה באירופה, שאף לייסד ישיבה בסגנון הליטאי ביישוב החדש, ועם הגיעו לחיפה החל בביצוע תוכניותיו. בספטמבר 1927 הוכנסו לישיבה שני ספרי תורה בחגיגה גדולה.
עם הקמתה, נועדה הישיבה לתלמידים מסיימי בית ספר יסודי ולמדו בה במשך ארבע השנים המקבילות ללימודי תיכון. שפת ההוראה בישיבה בתקופה הראשונה הייתה יידיש. במשך הזמן איפשרה הנהלת הישיבה לתלמידים לעבור במסגרת הישיבה את מבחני הבגרות.
בשנים שלאחר הקמתה נדדה הישיבה בין צריפים ודירות מגורים, עד שקיבלה מוועד שכונת הדר הכרמל מגרש בגאולה, לאחר פעילות של הרב יהושע קניאל, הרמן שטרוק ואחרים מאנשי השכונה, עליו נבנה משכנה הנוכחי של הישיבה. הבניין תוכנן בידי יהודה אברהם סלובס ונבנה בפיקוח האדריכל פרופ' יוחנן רטנר מהטכניון, ואבן הפינה הונחה ביוני 1935.
בשנת 1966 למדו בישיבה למעלה מ-100 בחורים, ובישיבה הגבוהה "תפארת הכרמל" למעלה מ-50 בחורים.
מראשית שנות ה-80, לאחר פטירתם של רבני הישיבה, חדלה הישיבה מלתפקד במתכונתה המקורית, ומוסדותיה פעילים מאז במתכונת של בית מדרש, ובו שיעורי תורה מזדמנים. בימי החופשות מתקיימת במקום "ישיבת בין הזמנים" ובה מועברים הרצאות תורניות. במאה ה-21 עומד בראש מוסדות הישיבה, הרב שמחה זיסל שפירא בנו של הרב רפאל שפירא ונכדו של המייסד הרב רובמן.
רבים מבוגרי הישיבה כיהנו ומכהנים במשרות רבניות ותורניות.
ישיבת תפארת הכרמל

בשנת תשכ"א (1961) הוקמה הישיבה בהר הכרמל על ידי ראש הישיבה הרב רפאל שפירא. ובה ישיבה גדולה וכולל אברכים. כמשגיח כיהן הרב חיים זייצ'יק.
שנתיים לאחר מכן נוסד כחלק ממנה ישיבת ירחי כלה, המופעלת בחופשת הקיץ, עבור אנשים עובדים, ברובם בוגרי ישיבות המעוניינים באווירה ישיבתית.
צוות הישיבה

בראשות הישיבה עמד מייסדה הרב דב מאיר רובמן ואחרי פטירתו, חתנו הרב רפאל שפירא.
משגיחים שכיהנו בישיבה:
הרב שבתי נחומוביץ (נפטר ה'תשל"א) תלמיד נובהרדוק, שניהל קודם לכן באירופה את הישיבה הנובהרדוקאית בשוק העברי (יברסקי בזאר) בקיוב, ואת ישיבות נובהרדוק בזולטניש, צ'רקאסי ושדליץ.
הרב חיים זייצ'יק
כר"מים כיהנו בישיבה:
הרב צבי יהודה מלצר;
הרב אליהו שלמה ליס (נפטר ניסן תשכ"ג), גיסו של הרב רובמן שכיהן לצדו כראש ישיבה;
הרב מאיר אריה סגל (נפטר תשמ"ג), מחבר "אמרי שפר" שכיהן קודם לכן באירופה כראש ישיבת נובהרדוק באוסטרוב מזובייצקה;
הרב יצחק דוד אתרוג, הרב תנחום דונין.
כבוחנים בישיבה שמשו הרב אתרוג והרב ברוך מרקוס.
ראו גם

בוגרי ישיבת תפארת ישראל
לקריאה נוספת

פנחס גרייבסקי, מגנזי ירושלים חוברת כא. מקדשת לעיר חיפה ... ולישיבת תפארת ישראל. ירושלים: דפוס צוקרמן, תרצ"ב.
נחשוני התורה בחיפה: ישיבת 'תפארת ישראל' ובית מדרש גבוה לתורה 'תפארת הכרמל', בית יעקב: ירחון לענייני חינוך, ספרות ומחשבה. גיליון 29, ירושלים תשכ"ב, עמ' 41.
הערות שוליים

↑  לפי: הישיבה "תפארת ישראל" בחיפה, הצופה, 2 באוקטובר 1940, 4 תלמידים. ולפי: א. רוסטובסקי, ישיבת "תפארת ישראל" בחיפה" (למלאת ז' שנים לקיומה), בתוך: ההד, שנה ז גליון ט, ירושלים, סיון תרצ"ב עמ' ט, באתר אוצר החכמה, חמישה-שישה.
↑  חיפה חגיגה, דואר היום, 5 בספטמבר 1927
↑  בין החרדים בחיפה, דואר היום, 31 במאי 1926
↑  בנין לישיבה, דבר, 28 בנובמבר 1934
↑  רטנר עשה את העבודה בהתנדבות, וכאשר נפל בנו דוד כטייס ב-1954, קבע הרב רובמן לוח שיש להנצחת זכרו במבואת הכניסה לישיבה.
↑  אבן פינה לישיבת תפארת ישראל, דואר היום, 2 ביוני 1935
↑  נפתלי קראוס, השנתון הדתי האנציקלופדי תש"ד-1962, "הישיבות בישראל" עמ' 57.
↑  הרב יואל עמיטל, ‏סבי הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל, המעין תמוז תשס"ט. וראו שם עוד על נסיבות התפטרותו מן הישיבה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289265905171  VIAF: 299385704   WorldCat (עם VIAF): 299385704 
לוחית הקבועה בפתח בנין הישיבה
המפץ הגדול

ערך זה עוסק בתאוריה פיזיקלית מפורסמת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
התפשטות היקום מתוך הסינגולריות לאחר המפץ הגדול
המפץ הגדול (באנגלית: The Big Bang) הוא תאוריה פיזיקלית שמתארת את היווצרות היקום. על פי תאוריה זו, היקום התפשט במהירות עצומה ממצב של "סינגולריות כבידתית" שבה הכבידה, הצפיפות והחום הם גדולים מאד. לפי התיאוריה, החלקיקים היסודיים הראשונים נוצרו בגלל תנודות קוונטיות (אנ'). תאוריית המפץ הגדול מתארת את התהליכים שהתרחשו מאז, בהם היווצרות ממדי הזמן והמרחב, היווצרות הכוחות הפיזיקליים הידועים לנו כיום, והתפשטות היקום לכדי המצב המוכר לנו כיום. גיל היקום, שהוא הזמן שחלף מאז המפץ הגדול, מוערך ב-13.819 מיליארד שנה. בראשיתו היה היקום כולו מרוכז באותו מצב סינגולרי, ולכן כל מקום ביקום של היום הוא המקום שבו התרחש המפץ.
במסגרת התאוריה נהוג לכלול את התהליכים שהתרחשו ביקום הצעיר, ואשר עיצבו את מבנה היקום ואת הרכבו. מיליונית שנייה לאחר ההתרחבות הגדולה, היקום הקדום היה במצב מיוחד המכונה "פלזמת קווארקים-גלואונים", שהוא תערובת של קווארקים וגלואונים חופשיים, ומאז הוא החל להתקרר ולהתפשט במהירות. בעקבות ההתקררות והפחתת הצפיפות, נוצרו התנאים להיווצרות חלקיקים פחות יסודיים, דוגמת פרוטונים ונייטרונים בתהליך הנקרא "באריוגנזה", ועל ידי סינתזה גרעינית נוצרו האטומים של שלושת היסודות הראשוניים שהרכיבו את היקום אז: מימן, הליום וליתיום.
את "טביעות האצבע" של אירועים מסוימים מאז המפץ הגדול ניתן לזהות כיום, והתאוריה זכתה לארבעה אישושים מרכזיים בדמות מדידת התפשטות היקום; גילוי קרינת הרקע הקוסמית; מידע שנאסף בטלסקופ BICEP ומצביע על אי-סדירות בקרינת הרקע הקוסמית שעשויה הייתה להיגרם מגלי כבידה בשלב התפיחה של המפץ הגדול; והתאמת כמות היסודות הקלים ביקום לתחזית של תהליך הנוקליאוסינתזה ביקום הצעיר.
מקור השם

את השם "המפץ הגדול" טבע בשנת 1949 דווקא פרד הויל, שהתנגד לתאוריה וכינה אותה בצחוק תאוריית "הבום הגדול" - The big bang. הוא פיתח מודל אלטרנטיבי שהופרך בשם "תאוריית המצב היציב".
כרונולוגיה של התהוות היקום > סינגולריות

כאשר מבצעים "הילוך אחורנית" מחשבתי להתרחבות מגיעים לנקודת זמן בעבר בה צפיפות החומר והטמפרטורה היו אינסופיות. סינגולריות זו אינה מאפשרת לתורת היחסות הכללית לתאר באופן מלא את מצב היקום ברגע היווצרותו, ויכולתם של מודלים המבוססים על תאוריה זו לתאר את מצב היקום בפרק הזמן הקצרצר הקרוי "עידן פלאנק", 10-43 של שנייה מן המפץ הגדול, מוגבלת אף היא.
אותה סינגולריות קדמונית מכונה לעיתים "המפץ הגדול", אך המושג מתייחס לעיתים גם לשלב הראשוני, הצפוף והחם, של היקום. בלשון הדיבור ניתן להתייחס ל"מפץ הגדול" כאל אירוע "לידתו" של היקום, מאחר שהוא מייצג את הרגע בהיסטוריה בו חוקי הפיזיקה כמו שאנו מבינים אותם, כולל הזמן עצמו, החילו לשחק תפקיד. הזמן שעבר מאז אותו אירוע — מה שנחשב גם כגיל היקום — הוא כ-13.8 מיליארד שנה. נתון זה מתבסס על מדידות על ידי שימוש בסופרנובה מסוג Ia, ומדידת תנודות בקרינת הרקע הקוסמית.
כרונולוגיה של התהוות היקום > אינפלציה ובאריוגנזה

השלבים הראשונים של המפץ הגדול נתונים להשערות. ברוב המודלים הנפוצים היקום בראשיתו היה מלא הומוגנית ואיזוטרופית בצפיפות אנרגיה גדולה מאוד, טמפרטורות גבוהות ולחץ אדיר, תוך כדי התפשטות מהירה והתקררות.
כ-10-37 שנייה להתפשטות, מעבר פאזה גרם לאינפלציה קוסמית תוך כדי שהיקום גדל בצורה מעריכית, בזמן שתנודות קוונטיות, שהתרחשו כתוצאה מעקרון האי-ודאות, התגברו והפכו לאבני היסוד שמאוחר יותר יהוו את המבנים הגדולים ביקום (גלקסיות, צבירים וכדומה). לאחר שהאינפלציה נעצרה, היקום התחמם מחדש עד לקבלת הטמפרטורה הנחוצה ליצירת זוג של פלזמת קווארקים-גלואונים בנוסף לחלקיקים יסודיים אחרים. הטמפרטורות היו כה גבוהות עד שתנועות אקראיות של חלקיקים היו מהירים יחסותית וזוגות של חלקיק-אנטי חלקיק מכל הסוגים נוצרו והושמדו ללא הרף כתוצאה מהתנגשויות. בנקודה מסוימת, ריאקציה בלתי ידועה שנקראת באריוגנזה הפרה את השימור של מספר באריוני, מה שהוביל לרוב קטן של קווארקים ולפטונים על פני אנטי-קווארק ואנטי-לפטון (כלומר האנטי חלקיק שלהם). הדבר הוביל ליתרון של החומר על פני האנטי חומר ביקום כיום.
כרונולוגיה של התהוות היקום > התקררות

צפיפות היקום המשיכה לרדת והטמפרטורות צנחו, מה שגרם לאנרגיה האופיינית של כל חלקיק להיחלש בהתאם. מעבר פאזה נוסף סידר את כוחות היסוד של הפיזיקה והפרמטרים של חלקיקי היסוד בצורתם הידועה כיום. כ-10-11 שנייה לאחר המפץ הגדול, התמונה נהפכת לפחות משוערת מאחר שאנרגיית החלקיקים צונחת למידות שכבר ניתן לאמת על ידי שימוש במאיצי חלקיקים. כ-10-6 שנייה למפץ הגדול, קווארקים וגלואונים התחברו ויצרו באריונים כמו פרוטונים ונייטרונים. היתרון המספרי של הקווארקים על פני האנטי-קווארקים גרם גם ליתרון של הבאריונים על פני האנטי-באריונים. הטמפרטורות באותה העת לא היו גבוהות מספיק כדי ליצור זוגות חדשים של פרוטון ואנטי-פרוטון (אותו הדבר עבור נייטרונים ואנטי-נייטרונים), מה שגרם להשמדת מסה אשר ממנה נשאר רק 10-10 ממספר הפרוטונים והנייטרונים המקוריים ואף לא אחד מהאנטי חלקיק שלהם. תהליך דומה התרחש עבור האלקטרונים והפוזיטרונים כשנייה לאחר המפץ הגדול. לאחר השמדת המסה, הפרוטונים, הנייטרונים והאלקטרונים הנותרים לא נעו יותר יחסותית וצפיפות האנרגיה ביקום נשלטה על ידי הפוטונים (עם השפעה זניחה של חלקיק הנייטרינו).
דקות ספורות למפץ הגדול, כאשר הטמפרטורה הייתה כמיליארד מעלות קלווין והצפיפות הייתה כזאת של האוויר, נייטרונים ופרוטונים התחברו ויצרו את גרעיני האטום של דאוטריום (איזוטופ של אטום מימן) וההליום בתהליך הסינתזה הגרעינית. רוב הפרוטונים נשארו חופשיים כגרעיני אטום מימן.
במשך אותו הזמן, צפיפותו של היקום גברה על קרינת הפוטונים ולא איפשרה לה לחדור מבעדה. Dark Ages - לאחר כ-380,000 שנה של התקררות, האלקטרונים וגרעיני האטום התחברו לכדי אטומים (לרוב אטומי מימן). כתוצאה מכך, צפיפות היקום ירדה ולקרינה לא הייתה עוד אינטראקציה עם החומר, מה שאיפשר לה להמשיך ולהתקדם ברחבי היקום. אותה קרינה מכונה כקרינת הרקע הקוסמית. ייתכן שהביוכימיה החלה זמן קצר יחסית לאחר היווצרות היקום כאשר היקום היה בן 10–17 מיליון שנה.
כרונולוגיה של התהוות היקום > התגבשות מבנים

לאחר פרק זמן ארוך, כשהחומר התפזר ביקום בצורה כמעט אחידה, האזורים המעט יותר צפופים משכו, בעזרת הכבידה, את החומר שהיה מצוי בקרבתם. אלו הפכו ליותר ויותר צפופים כאשר הם מתגבשים לבסוף לכדי ענני גז, כוכבים, גלקסיות ולמעשה כל מבנה אסטרונומי שניתן לצפות בו כיום. פרטי תהליך זה תלויים בכמות וסוג החומר ביקום. ארבעת סוגי החומר האפשריים ידועים כהחומר האפל הקר, החומר האפל החמים (warm dark matter), החומר האפל הלוהט (hot dark matter) והחומר הבאריוני. המדידות הטובות ביותר שזמינות (מלוויין המחקר WMAP), מראות כי הנתונים תואמים היטב את מודל הלמדא-CDM ‏(ΛCDM) בו משוער כי החומר האפל הוא קר והערכה כי הוא מהווה כ-23% מהחומר-אנרגיה ביקום, כאשר החומר הבאריוני מהווה כ-4.6%.
כרונולוגיה של התהוות היקום > התרחבות מואצת

ראיות שונות מסופרנובה מסוג Ia וקרינת הרקע הקוסמית רומזות כי היקום כיום נשלט על ידי סוג של אנרגיה מסתורית המכונה אנרגיה אפלה שכפי הנראה מתפשטת בכל החלל. תצפיות מציעות כי אנרגיה זו מהווה כ-73% מצפיפות האנרגיה ביקום כיום. כשהיקום היה צעיר מאוד, ככל הנראה היה חדור אנרגיה אפלה, אך עם פחות מרחב וצפיפות גדולה יותר, לכבידה היה יתרון והתרחבותו נבלמה באיטיות. אך לבסוף, לאחר מיליארדי שנים של התרחבות שכיחותה של האנרגיה האפלה עלתה וגרמה באיטיות להתרחבות להתחיל להאיץ.
האנרגיה האפלה בהגדרתה הפשוטה ממלאת את מקום המושג הקבוע הקוסמולוגי ממשוואות השדה של איינשטיין של תורת היחסות הכללית, אולם ההרכב והמכניזם שלה אינם ידועים והיחסים של עם המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים נחקר הן בדרכים תאורטיות והן על ידי תצפיות.
כל האבולוציה הקוסמית של עידן האינפלציה יכול להיות מוסבר לעומק על ידי מודל הלמדא-CDM של הקוסמולוגיה, אשר נעזרת במסגרת של מכניקת הקוונטים ותורת היחסות הכללית. אין מודל מגובה בראיות שמסביר את מה שאירע כ-10-15 שנייה למפץ הגדול ונראה כי נדרשת תאוריה מאוחדת של תורת כבידה קוונטית על מנת לפרוץ מחסום זה. הבנת התקופות הקדומות של ההיסטוריה של היקום מהווה את אחת הבעיות הגדולות הבלתי פתורות של הפיזיקה.
אישוש תצפיתי לתאוריה > התפשטות היקום

ניתן להבחין בשינויים במרחק בין גלקסיות ביקום על ידי הקרינה האלקטרו-מגנטית, שכוללת גם את האור הנראה, אותה הן פולטות. שינוי בתכונות גל האור יכול להעיד על השינוי במרחק אותו עבר; כאשר גל האור מתרחק מנקודה מסוימת, אורך הגל עולה, התדירות יורדת ומתרחשת הסחה לאדום. מקרה הפוך, בו גל האור מתקרב אל נקודה מסוימת, גורם להסחה לכחול. תופעה פיזיקלית זו מוסברת על ידי אפקט דופלר.
לפי תצפיות וניתוחן על ידי האסטרונום האמריקני אדווין האבל ועמיתו למחקר מילטון יומאסון בשנת 1929, נמצאה הסחה לאדום בספקטרום הגלקסיות, המעיד על כך שהגלקסיות מתרחקות זו מזו וכי מהירות התרחקותן פרופורציונית למרחקן, במה שידוע כקבוע האבל.
התגלית ניתנת להסבר על ידי שתי אפשרויות; האחת היא שכדור הארץ נמצא במרכז ההתפשטות, כלומר בנקודה אשר ממנה מתרחקות כל הגלקסיות והשנייה היא שהיקום מתפשט בצורה אחידה לכל עבר. האפשרות הראשונה לא תיתכן על פי העיקרון הקופרניקני, אך האפשרות השנייה נחזתה על ידי אלכסנדר פרידמן וז'ורז' למטר, עוד לפני התגלית של האבל.
את קצב התפשטות היקום והתרחקות הגלקסיות זו מזו ניתן להסביר בעזרת חוק האבל. כמו כן ניתן גם לחשב לאחור את גיל היקום שמוערך בכ-13.819 מיליארד שנים.
החוק מוגדר כך:
כאשר,
v הוא מהירות ההתרחקות של הגלקסיה.
D הוא המרחק מן הגלקסיה.
H0 הוא קבוע האבל, שערכו 0.8 ± 69.32 ק"מ לשנייה, למיליון פרסק.
אישוש תצפיתי לתאוריה > קרינת הרקע הקוסמית

בסביבות שנת 1950 העריכו הקוסמולוגים ג'ורג' גאמוב, רלף אלפר ורוברט הרמן כי היקום, בראשיתו, היה צפוף ולוהט עד כדי כך שקרינה לא יכלה לחדור מבעד לאלקטרונים החופשיים. רק לאחר תקופה של כ-380,000 שנה בה היקום התפשט, צנחה הטמפרטורה מספיק כך שהאלקטרונים והפרוטונים יכלו להתחבר וליצור את האטומים הראשונים. כתוצאה מכך, צפיפות היקום ירדה והקרינה יכלה להמשיך הלאה ולהתפשט בחופשיות ברחבי היקום. לפיכך, ההנחה הייתה כי שרידים של הקרינה מראשיתו של היקום עדיין מתקדמת ביקום וניתן לראותה גם במאה ה-21.
ארנו פנזיאס ורוברט וילסון ממעבדות בל גילו באקראי ב-1965 רעש שלא ידעו מה מקורו, באמצעות גלאי קרינה אלקטרומגנטית רגישים. לאחר שפסלו כל מקור רעש אחר הבינו כי מדובר בקרינת הרקע הקוסמית. הקרינה הקוסמית היא אחידה בכל כיוון ומעידה על קיום מצב של שיווי משקל תרמי ביקום הקדום - הקרינה הקוסמית "נפרדה" משאר החומר ביקום כ-380 אלף שנה לאחר המפץ הגדול. הגילוי היווה אישוש לתחזיתם של גאמוב, אלפר והרמן. על גילוי זה זכו ארנו פנזיאס ורוברט וילסון בפרס נובל לפיזיקה. למטר שמע על התגלית כשהיה על ערש דווי. אחריהם הציעו ווקר ורוברטסון דגמים דומים לדגם של למטר.
מידע שנאסף בטלסקופ BICEP (אנ'), ופורסם במרץ 2014, הצביע על אי-סדירות בקרינת הרקע הקוסמית שעשויה הייתה להיגרם מגלי כבידה בשלב התפיחה של המפץ הגדול. אחר בדיקה מחודשת של התוצאות פורסם באוקטובר 2014 כי ככל הנראה נפלו טעויות בהערכת הממצאים, וכי לא ניתן לייחס למדידות אלו את קיומם של גלי כבידה בשלב התפיחה של המפץ הגדול. הבהרה של מהות הממצאים התפרסמה על ידי צוות לוויין החלל האירופאי Planck באוקטובר 2014. אישוש מדעי נוסף למודל המפץ נתקבל בעקבות הממצאים הקשורים לקרינה שגילה לוויין המחקר COBE בשנות ה-90 של המאה ה-20 ולוויין המחקר WMAP ששוגר מאוחר יותר.
אישוש תצפיתי לתאוריה > שכיחות יסודות קדמונים

לאחר שהיקום התקרר דיו נוצרו היסודות הראשונים בתהליך הסינתזה הגרעינית. ניתן לצפות שהתפלגות החומר ביקום תהיה 75% מימן, 25% הליום-4, כמה אלפיות האחוז של דאוטריום והליום 3, ועשר מיליארדיות האחוז ליתיום. כמו כן ניתן לחשב את ריכוז הליום-4, הליום-3, דאוטריום וליתיום-7 ביקום ביחס לכמות אטומי מימן רגיל (כלומר שאיננו איזוטופ). היחס, במסה, שנחזה הוא כ-0.25 עבור הליום-4/מימן, כ-10−3 עבור דאוטריום/מימן, כ-10−4 עבור הליום-3/מימן וכ-10−9 עבור ליתיום-7/מימן.
התצפיות אינן חד משמעיות. על חלק מהתחזיות יש הסכמה רחבה (כדוגמת דאוטריום) ועל חלק אי ודאות (כדוגמת ליתיום). למרות זאת, העקביות בכמות שנחזית על ידי הסינתזה הגרעינית מהווה ראייה למפץ הגדול מאחר שהתאוריה היא היחידה שיכולה להסביר את היחס בין היסודות וכי לא ייתכן שהמפץ הגדול יצור כמות גדולה או נמוכה מ-20–30% של הליום.
אישוש תצפיתי לתאוריה > היווצרות הגלקסיות

תצפיות על המבנה והתפוצה של גלקסיות וקוואזרים מאמתות את התחזית של תאוריית המפץ הגדול כי הגלקסיות והקוואזרים הראשונים נוצרו כמיליארד שנה לאחר המפץ הגדול וכי מאז עוד מבנים גדולים נוצרו והתהוו, כגון צבירי גלקסיות וצבירי-על.
בנוסף, תצפיות מעידות כי גלקסיות מרוחקות (שנצפו כפי שהיו ביקום הקדום) נראות שונה מאוד מגלקסיות אחרות בסביבתן הקרובה (נצפות במצב מאוחר יותר). יתרה מזאת, גלקסיות שהתהוו יחסית לאחרונה שונות בצורה בולטת מגלקסיות שנוצרו במרחקים דומים אך זמן קצר לאחר המפץ הגדול. כל זה מהווה טיעון חזק כנגד מודל המצב היציב ומתיישב עם התיאור של מודל המפץ הגדול את צפיפות היקום.
אישוש תצפיתי לתאוריה > ענני גז קדמונים

בשנת 2011 מצאו אסטרונומים ענני גז, וסיווגו אותם כעננים קדומים של גז קדמוני, על ידי ניתוח ספקטרום הבליעה של קוואזרים מרוחקים. טרם תגלית זו, כל גרמי השמיים נצפו כמכילים את היסודות הכבדים אשר נוצרים בליבת הכוכבים. אולם ענני הגז שהתגלו לא הכילו שום יסוד כבד ממימן נייטרלי ודאוטוריום. מאחר שלענני הגז אין יסודות כבדים, הם ככל הנראה נוצרו דקות ספורות לאחר המפץ הגדול במהלך הסינתזה הגרעינית הקדמונית.
אישוש תצפיתי לתאוריה > קווי ראיות נוספים

הערכת גיל היקום בעזרת חוק האבל וקרינת הרקע הקוסמית מיישרת קו עם הערכות אחרות המתבססות על גיל הכוכבים הקדומים ביותר, הנעזרות באבולוציית כוכבים, צבירים כדוריים ותיארוך רדיומטרי של כוכבים מסוימים בעלי כמות מתכת נמוכה יחסית.
ניסויים שנעשו על ידי תצפיות בספקטרום הבליעה של ענני גז עם הסחה לאדום מאוד גבוהה (כלומר מתרחקים) מאמתות את התחזית כי טמפרטורת קרינת הרקע הקוסמית הייתה גבוהה בעבר. תחזית זאת גם מרמזת כי משרעת אפקט זלדוביץ'-סודייב (עיוות של קרינת הרקע על ידי אפקט קומפטון) בצבירי גלקסיות אינה תלויה ישירות בהסחה לאדום. תצפיות מגלות כי הדבר פחות או יותר נכון אך אפקט זה תלוי במאפייני צבירים שלא משתנים עם הזמן הקוסמי, מה שהופך את דיוק המדידות לקשה.
אישוש תצפיתי לתאוריה > תצפיות עתידיות

תצפיות עתידיות של גלי כבידה עשויות לזהות גלים קדמונים ושרידים של היקום הקדום עד פחות משנייה מהמפץ הגדול.
גורלו הסופי של היקום

לפני התצפיות של האנרגיה האפלה, קוסמולוגים שקלו שני תרחישים לעתיד היקום. אם צפיפות המסה של היקום תהיה גדולה מהצפיפות הקריטית, היקום יגיע לגודל מרבי ואז יתחיל לקרוס. הוא יהפוך שוב לצפוף וחם יותר, ויסתיים במצב דומה (אך הפוך) לזה שבו הוא התחיל - התכווצות גדולה.
לחלופין, אם הצפיפות ביקום הייתה שווה לצפיפות הקריטית או מתחתיה, התרחבות היקום הייתה מאטה אך לא עוצרת. היווצרות כוכבים תפסיק עם צריכת גז בין-כוכבי בכל גלקסיה; כוכבים יתפוצצו ויסיימו את מחזור חייהם, כאשר הם משאירים אחריהם  ננסים לבנים, כוכבי נייטרונים וחורים שחורים. בהדרגה, התנגשויות בין אלה יגרמו להצטברות המונית של חורים שחורים יותר ויותר גדולים. הטמפרטורה הממוצעת של היקום תתקרב אסימפטוטית לאפס המוחלט - כלומר, קפאון גדול. יתרה מזאת, אם הפרוטונים יהיו בלתי יציבים, החומר הבאריוני יעלם וישאיר רק קרינה וחורים שחורים. לבסוף החורים השחורים יתנדפו על ידי פליטת קרינת הוקינג. האנטרופיה של היקום תתעצם עד לנקודה שבה שום צורה של אנרגיה לא תוכל להיחלץ ממנה. תרחיש זה מכונה "מות החום".
תצפיות מודרניות על ההתרחבות המואצת של היקום מרמזות כי יותר ויותר מהיקום הנצפה יעבור את אופק האירועים ויאבד כל קשר איתנו. התוצאה הסופית איננה ידועה. מודל ה-ΛCDM כולל את האנרגיה האפלה בדמות הקבוע הקוסמולוגי. תרחיש זה גורס כי רק מערכות הקשורות כבידתית, כגון גלקסיות, יישארו מחוברות וגם הן יהיו נתונות למות החום של היקום בזמן שהיקום מתרחב ומתקרר. הסברים אחרים של אנרגיה אפלה, הנקראים תאוריות "אנרגיית פנטום", גורסים כי בסופו של דבר כל צבירי הגלקסיות, כוכבים, כוכבי לכת, אטומים, גרעיני אטום ולמעשה כל החומר ביקום, יקרעו לגזרים בתוך היקום המתרחב לנצח, בתרחיש שנקרא הקריעה הגדולה.
הרכבו הכימי של היקום

מודל המפץ הגדול הסטנדרטי מאפשר חישוב של התנאים הפיזיקליים ששררו ביקום בכל רגע, החל בשבריר-זמן קצר ביותר לאחר המפץ הגדול עצמו. על פי תורת הגרעין ותורת החלקיקים האלמנטריים, אנו יודעים לחשב, בתנאי צפיפות וטמפרטורה שונים, את מצבי הקיום של החומר, אילו חלקיקים יכולים להתקיים, אילו אינטראקציות אפשריות בין חלקיקים שונים ובין חלקיקים לשדות קרינה. בשניות ובדקות הראשונות שלאחר המפץ הגדול, הטמפרטורה והלחץ ששררו ביקום הלכו וקטנו במהירות רבה, בגלל ההתפשטות המהירה של היקום. חישובים מראים שמהלך הצפיפות והטמפרטורה היו כאלה שעם ההתפשטות וההתקררות, 90 אחוזים מחלקיקי החומר ביקום נשארו בצורת גרעינים של אטומי מימן, דהיינו כפרוטונים, וכ-10 אחוזים - כחלקיקי אלפא, דהיינו כגרעינים של אטומי הליום.
בתנאי המפץ הגדול לא הספיקו להיווצר חלקיקים כבדים יותר, שכן ירידת הצפיפות והטמפרטורה היו מהירים מדי להתחוללותן של ריאקציות היצירה של יסודות כאלה. גם ניבוי זה של תורת המפץ הגדול אושש בתצפיות. אלה מגלות בכל מקום ביקום את הרכב החומר המתבקש מן המודל. כל הסטיות המתגלות, כגון קיומם של יסודות כבדים אחרים, כמו בשמש ובמערכת השמש, ניתנות להסבר כתופעות וכשינויים מאוחרים יותר בהרכב החומר הקוסמי, שנבעו מתהליכים תרמו-גרעיניים שמתחוללים בליבתם של כוכבים.
היחס לתאוריה

מודל המפץ הגדול והתפשטות היקום סותר את התפיסה האריסטוטלית, על פיה היקום הוא סטטי ונצחי ללא כל נקודת התחלה בזמן.
היחס לתאוריה > תאוריות מדעיות חלופיות

נעשו מספר ניסיונות מדעיים לסתור את מודל המפץ הגדול, אך ללא הצלחה יתרה. בין הניסיונות ניתן למנות את תורת המצב היציב של הרמן בונדי, תומאס גולד ופרד הויל, ואת ניסיונם של יבגני ליפשיץ ואיסק חלטניטוב הסובייטים.
ישנם מדענים רבים שניסו למצוא תיאוריות חלופיות. אחד מהם הוא הפיזיקאי ג'וליאנו סזאר סילבה נבס מאוניברסיטת קמפינס שבברזיל. לפי המחקר של נבס והמנחה שלו, פרופ' וסקז סהא, שהתפרסם בכתב העת General Relativity and Gravitation, היה יקום קדום שהגיע לשלב של התכווצות ולאחריו התרחשה התפשטות שככל הנראה לא העלימה את כל העקבות של השלב המוקדם. לטענתו, חורים שחורים יכולים לספק עדויות לשלב הקודם.
היחס לתאוריה > תאוריית המפץ הגדול והתנ"ך

תאוריית המפץ הגדול נראית כסותרת את האמונה הנפוצה בדתות האברהמיות לגבי בריאת העולם, בשלוש נקודות עיקריות:
לפי לוח הזמנים המבוסס על המקרא מקובל שראשית היקום הייתה בשנת 3760 לפנה"ס.
סדר היווצרות היקום לפי ספר בראשית, פרק א' הוא: ארץ ומים, אור, שמיים, מקווי מים, עולם הצומח, גרמי השמיים, בעלי חיים ימיים ומעופפים, בעלי חיים יבשתיים, אדם.
היקום מתואר בכתבי הקודש כמסודר ומתוכנן, בעוד המפץ הגדול נתפש בטעות כ"פיצוץ" ומתאר תהליכים כאוטיים שהתרחשו ללא יד מכוונת.
ישנם אנשי דת ומדענים דתיים אשר מודעים לחוזק תקפותה של התאוריה, ויש ביניהם המקבלים את נכונותה, אך רואים אותה כתואמת את כתבי הקודש, בין השאר בכך שהיא מתארת בריאת יש מאין (אך זה לא נכון, ותאוריית המפץ הגדול אינה עוסקת במה שקדם לנקודה הסינגולרית ולתחילת התרחבות היקום לצורתו המודרנית). לדוגמה, הפיזיקאי נתן אביעזר טען בספרו בראשית ברא ש"האור הראשוני" המתואר בספר בראשית וממנו נוצר היקום הוא-הוא המפץ הגדול, ולאחריו הוא מסביר את השלבים המאוחרים יותר לפי התאוריה כשלבים המתוארים בבריאה. את השאלה בדבר גיל העולם הוא מסביר כך שכל יום, עד בריאת האדם, הוא תקופה ולא יום ממש, שכן תקופות הזמן הנקבעות על ידי גרמי השמים (ימים, חודשים, שנים) החלו לקבל משמעות עבור כדור הארץ בשלב הרבה יותר מאוחר, בפרק הזמן המכונה "היום הרביעי". בנצרות הקתולית, האפיפיור פיוס השנים עשר הכריז בשנת 1951 כי תאוריית המפץ הגדול תואמת את כתבי הקודש.
ראו גם

אינפלציה קוסמית
בעיית האופק
לקריאה נוספת

צבי פירן, ‏תורת המפץ הגדול, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996.
סטיבן הוקינג, קיצור תולדות הזמן, פרק 3 - היקום המתפשט, בהוצאת מעריב.
סטיבן ויינברג, שלוש הדקות הראשונות, 1977.
ויליאם ביינום, היסטוריה של המדע לצעירים מכל הגילים, עמ' 329–340.
סיימון סינג, המפץ הגדול - התגלית המדעית החשובה ביותר בכל הזמנים, בהוצאת ידיעות ספרים, 2004.
טכנולוגיה תפעולית

טכנולוגיה תפעולית (באנגלית: Operational technology – OT) היא הטכנולוגיה הכוללת חומרה ותוכנה המשולבים במכשירים ובמכונות ומשמשים לתפעול ציוד זה ולבקרה על פעולתו.
המונח נוצר לשם הבחנה בין טכנולוגיה זו לטכנולוגיית המידע (IT). שתי הטכנולוגיות מבוססות על תוכנה, אך טכנולוגיית המידע עוסקת במידע, ללא השפעה ישירה על העצמים שבהם עוסק המידע, ואילו טכנולוגיה תפעולית עוסקת בתפעול של העצמים שהיא עוסקת בהם.
בחלק המקרים הטכנולוגיה התפעולית מבוססת על מחשב הפועל בנפרד מהמכשירים שעליהם הוא מפקח, ונתוני פעולתם מגיעים אליו בקו תקשורת, ובמקרים אחרים מדובר במערכת משובצת מחשב, שבה המחשב (ליתר דיוק, המעבד) הוא חלק אינטגרלי מהמערכת שהוא מפקח על פעילותה.
דוגמאות לטכנולוגיה תפעולית

בקר לוגי מיתכנת: התקן תעשייתי ממוחשב המיועד לאסוף מידע, לפתור לוגיקת בקרה ולשלוט בתהליכים
SCADA: מערכות מחשב המשמשות לצורך פיקוח, שליטה ואיסוף נתונים בתעשייה.
מערכת בקרה מבוזרת (Distributed control system)
CNC:  בקר ממוחשב המתוכנת לקבל קלט ב-G-code (שפת הוראות סטנדרטית בעולם התיב"מ) ולהניע לפיו כלי עיבוד שבבי, כגון כרסומת, מחרטה ומקדחה, או כלים לעיבוד אחר, כגון כיפוף פחים.
מכשור מדעי (למשל אוסצילוסקופ דיגיטלי.
מערכת בקרת תאורה (Lighting control system)
אבטחה

בהיותן מערכות מבוססות תוכנה, מערכות טכנולוגיה תפעולית חשופות לנוזקות, בפרט כאשר הן מחוברות לאינטרנט, אך גם כאשר הן פועלות ברשת פנימית. מקרה נודע של פגיעה מסוג זה הוא תולעת המחשב סטקסנט, שפגעה בשנת 2010 בתוכנית הגרעין האיראנית, באמצעות פגיעה במערכות בקרה תעשייתית מסוג SCADA ששלטו בצנטריפוגות במתקן העשרת האורניום בנתנז. להגנה מפני איומים אלה משמשות מערכות אבטחה המותאמות לסביבה זו.
ח'אלד אל-אסעד

| --- | --- |
ח'אלד אל-אסעד בשנת 2002 בחזיתו של סרקופג בתדמור
ח'אלד אל-אסעד בשנת 2002 בחזיתו של סרקופג בתדמור
 לידה:  1 בינואר 1932 תדמור, סוריה 
 פטירה:  18 באוגוסט 2015 (בגיל 83) תדמור, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 השכלה:  אוניברסיטת דמשק 
 מפלגה:  בעת' 
 פרסים והוקרה:  צלב הקצין של מסדר ההערכה של הרפובליקה של פולין (1999)  מסדר ההצטיינות האזרחי (3 בספטמבר 2015)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי 
 
ח'אלד אל-אסעד (בערבית: خالد الأسعد; 1934 – 18 באוגוסט 2015) היה ארכאולוג סורי ומנהל העתיקות של העיר העתיקה תדמור. ראשו נערף על ידי דאעש בגלל שהחביא מהם את עתיקות תדמור.