stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איטליה באירוויזיון 1958
שיר היובל באירוויזיון > נקודות שהוענקו לאיטליה בסבב הראשון

| 12 נקודות | 10 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  טורקיה טורקיה סלובניה סלובניה קרואטיה קרואטיה רוסיה |  יוון יוון ליטא ליטא מונקו מונקו ספרד ספרד סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו פורטוגל פורטוגל פינלנד פינלנד שווייץ שווייץ |  אוסטריה אוסטריה איסלנד איסלנד בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה גרמניה גרמניה מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית רומניה רומניה |  אוקראינה אוקראינה אנדורה אנדורה בלגיה בלגיה לטביה לטביה מלטה מלטה פולין פולין |
| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  קפריסין קפריסין שוודיה שוודיה |  ישראל ישראל |  |  אירלנד אירלנד נורווגיה נורווגיה |  |
שיר היובל באירוויזיון > נקודות שהוענקו לאיטליה בסבב השני

| 12 נקודות | 10 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה גרמניה טורקיה טורקיה ליטא ליטא |  אוסטריה אוסטריה איסלנד איסלנד אנדורה אנדורה בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה מונקו מונקו סלובניה סלובניה ספרד ספרד פינלנד פינלנד רוסיה רוסיה שווייץ שווייץ |  בלגיה בלגיה יוון יוון לטביה לטביה מלטה מלטה מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית פולין פולין פורטוגל פורטוגל קרואטיה קרואטיה |  אוקראינה אוקראינה אירלנד אירלנד ישראל ישראל סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו קפריסין קפריסין רומניה רומניה שווייץ שווייץ |  דנמרק דנמרק הולנד הולנד נורווגיה נורווגיה |
הערות שוליים

↑  The Billboard Hot 100 Songs of the Year (1958–1969), אתר הבילבורד
↑  Weekly Billboard Hot 100 No. 1 Songs from the First 50 Year, אתר הבילבורד
↑  International Pull of Grammys Veries In Key Markets – Grammy Facts, מגזין הבילבורד
↑  Eurovision Song Contest 1958
↑  EUROVISION Best of ALL TIME
↑  Eurovision 1958 Results: Voting & Points
| איטליה איטליה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
פסטיבל סן רמו • Canzonissima
| השתתפויות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1983 • 1984 • 1985 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1997 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | פרנקה ריימונדי & טונינה טוריאלי • נונציו גאלו • דומניקו מודוניו • דומניקו מודוניו • רנאטו רשל • בטי קרטיס • קלאודיו וילה • אמיליו פריקולי • ג'יליולה צ'ינקווטי • בובי סולו • דומניקו מודוניו • קלאודיו וילה • סרג'ו אנדריגו • איווה זניצ'י • ג'אני מורנדי • מאסימו ראניירי • ניקולה די בארי • מאסימו ראניירי • ג'יליולה צ'ינקווטי • ווס ודורי גצי • אל באנו ורומינה פאוור • מיה מרטיני • ריקי אה פוברי • מתיה בזאר • אלון סורנטי • ריקרדו פולי • אליס ופרנקו בטיאטו • אל באנו ורומינה פאוור • אומברטו טוצי וראף • לוקה ברברוסה • אנה אוקסה ופאוסטו ליאלי • טוטו קוטוניו • פפינו די קאפרי • מיה מרטיני • אנריקו רוג'רי • ג'ליסה רפאל גואלאצי • נינה זילי • מרקו מנגוני • אמה מרונה • איל וולו • פרנצ'סקה מיקיילין • פרנצ'סקו גבאני • ארמאל מטה ופבריציו מורו • מחמוד • דיודאטו • מונסקין • מחמוד ובלאנקו • מרקו מנגוני • אנג'לינה מנגו |  |
| שירי המדינה | "Aprite le finestre" & "Amami se vuoi" • "Corde della mia chitarra" • "Nel blu dipinto di blu" • "Piove (Ciao, ciao, bambina)‎‎" • "Romantica" • "Al di là" • "Addio, addio" • "Uno per tutte" • "Non ho l'età" • "Se piangi, se ridi" • "Dio, come ti amo" • "Non andare più lontano" • "Marianne" • "Due grosse lacrime bianche" • "Occhi di ragazza" • "L'amore è un attimo" • "I giorni dell'arcobaleno" • "Chi sarà" • "Sì" • "Era" • "We'll Live It All Again" • "Libera" • "Questo amore" • "Raggio di luna" • "Non so che darei" • "Per Lucia" • "I treni di Tozeur" • "Magic Oh Magic" • "Gente di marel" • "Vivo (Ti scrivo)" • "Avrei voluto" • "Insieme: 1992" • "Comme è ddoce 'o mare" • "Rapsodia" • "Sole d'Europa" • "Fiumi di parole" • "Madness of love" • "L'amore è femmina (Out of Love)" • "L’essenziale" • "La mia città" • "Grande amore" • "No Degree of Separation" • "Occidentali's Karma" • "Non mi avete fatto niente" • "Soldi" • "Fai rumore" • "Zitti e buoni" • "Brividi" • "Due vite" • "La noia" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1965 • אירוויזיון 1991 • אירוויזיון 2022 • RAI |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה איטליה מהתחרות.
מודוניו באירוויזיון 1958
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1994

| --- | --- |
 מארחת:  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה
 תקופת התחרות:  14 באוקטובר 1994 – הווה (30 שנה) 
 מספר משתתפות:  3
 הזוכה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  23 (3.83 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  אוסטרליה שריל סליסברי ניו זילנד וונדי שארפ (3 שערים)
 → 19911998 ←
 
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1994 (באנגלית: 1994 OFC Women's Championship) היא המהדורה החמישית של האליפות אוקיאניה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. הטורניר נערך בפפואה גינאה החדשה והתקיים מ-14 באוקטובר עד ה-20 באוקטובר 1994. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1995, שנערך שנה לאחר מכן בשוודיה.
באליפות זו לא נערכו משחקי נוקאאוט. מכיוון שרק שלוש מדינות לקחו חלק באליפות, הוחלט שהנבחרות ישחקו במתכונת של בית אחד, והנבחרת שתסיים את הבית עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. אוסטרליה וניו זילנד סיימו עם מספר נקודות זהה, אך אוסטרליה דורגה במקום הראשון בבית עקב הפרש שערים טוב יותר. בעקבות הזכייה, העפילה אוסטרליה לגביע העולם בתור הנציגה היחידה של אוקיאניה.
תוצאות

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 13 | 2 | 11 |
|  ניו זילנד | 9 | 4 | 3 | 0 | 1 | 10 | 2 | 8 |
|  פפואה גינאה החדשה | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 19 | -19 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 2 – 1 | אוסטרליה   |
|  ניו זילנד | 2 – 0 | פפואה גינאה החדשה   |
|  אוסטרליה | 7 – 0 | פפואה גינאה החדשה   |
|  אוסטרליה | 1 – 0 | ניו זילנד   |
|  פפואה גינאה החדשה | 0 – 4 | אוסטרליה   |
|  פפואה גינאה החדשה | 0 – 6 | ניו זילנד   |
אילון אורון

עו"ד אילון אורון
אילון אורון (נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא עורך דין, מייסד ובעלים של משרד עורכי דין העוסק בייצוג נאשמים בעבירות תעבורה. משמש כיו"ר (משותף) בוועדת התעבורה הארצית של לשכת עורכי הדין.
ביוגרפיה

נולד בשם אילון אוקוליסט, ברמת גן. למד בבית הספר "חשמונאים" ברמת גן ובתיכון "דוד קלעי" בגבעתיים. היה חבר בתנועת הצופים ברמת גן. בשירותו הצבאי שירת כסמל רכב בחיל הנדסה קרבית. במהלך שירותו הצבאי הוציא מספר חוברות בהן כתב קטעי הומור שנקראו בשם "קריעתון" באותה תקופה אף הופיע וקרא מקטעי ההומור בפני קהלים שונים.
למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים ובתקופת ההתמחות, שירת במשטרת ישראל כתובע באגף הפלילי ובהמשך בענף התנועה בתל אביב, בתביעות תעבורה, במשך כשלוש וחצי שנים.
עם קבלת רישיון עריכת הדין בשנת 1976, פתח אורון משרד לעריכת דין בתל אביב.
מחבר האנציקלופדיה לתעבורה, "תעבורה עיקרי הלכות" בהוצאה משפטית פרלשטיין – גינוסר בת"א, האנציקלופדיה מכילה מספר כרכים וכ - 3200 ערכים ואלפי ערכי משנה המאוגדים ב – 7 כרכים ובנוסף במהדורה דיגיטלית, האנציקלופדיה מתעדכנת במהלך 20 השנה האחרונות. בנוסף כתב אורון ספר הדרכה על משפטי תעבורה הנקרא "עצור, משטרה" ובו משובצים סיפורם של תיקים רבים בהם ייצג. לספר גם נספח חלק הנדסי אשר נכתב על ידי אינג' גדי ויסמן, מומחה המגיש חוות דעת בתיקי תאונות דרכים קטלניות ואחרות. כן כתב ספר הנקרא "איך לצאת זכאי בתיק תעבורה" ובו קובץ של מאמרים רבים שפרסם בתקשורת הכתובה.
אורון מייצג בתיקים חמורים רבים - תאונות דרכים קטלניות, גרם מוות, הריגה, הפקרה וכן בכל סוגי תיקי התעבורה החל מעבירות קנס, נהיגה בשכרות ונהיגה בזמן פסילה וכיוצא באלו. על שמו נרשמו תקדימים משפטיים רבים. בנוסף מרצה אורון במסגרות שונות, לכלל הציבור ולציבור נהגים, לאור הניסיון הרב שרכש. שימש כמרצה לדיני התעבורה במכללה למנהל בראשון לציון.
בזמן לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב כתב מדור הומוריסטי יחיד בעיתון "ביטאון הסטודנטים" של האוניברסיטה בעריכת עו"ד בני דון-יחייא. השתתף בתוכניות טלוויזיה רבות. היה בעל מדור שבועי בתוכנית "על גלגלים" בהנחיית דניאל פאר בערוץ הראשון וכן השתתף בשחזור מבוים של תאונות דרכים במסגרת אותה תוכנית.
בעבר היה בעל טור קבוע בעיתונים "מעריב", "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"חדשות". וכן השתתף בתוכניות רדיו רבות לרבות התוכנית אור ירוק ברשת ב', דין ודברים של משה נגבי. מתארח באופן קבוע כמומחה בתחום בתוכנית הבוקר של גבי גזית ברדיו 103 fm ומוזמן לפרקים כמומחה בתחום התעבורה בתוכניות בוקר ואחרות בטלוויזיה.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה ילדים, שירית אורון ויסבורד העוסקת בדני נזיקין, פלת"ד ואסף ולירון השותפים למשרד התעבורה.
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1983

| --- | --- |
 מארחת:  קלדוניה החדשה קלדוניה החדשה
 תקופת התחרות:  28 בנובמבר 1983 – 4 בדצמבר 1983 (7 ימים) 
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:  ניו זילנד ניו זילנד
 מספר משחקים:  7
 מספר שערים:  47 (6.71 בממוצע למשחק)
 1986 ←
 
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1983 (באנגלית: 1983 OFC Women's Championship) היא המהדורה הראשונה של האליפות אוקיאניה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. הטורניר נערך בקלדוניה החדשה והתקיים מ-28 בנובמבר עד ה-4 בדצמבר 1983.
שתי נבחרות (פיג'י והמארחת קלדוניה החדשה) שהשתתפו באליפות מעולם לא שיחקו במשחק רשמי לפני כן, והופעת הבכורה שלהן הייתה זו מול זו במשחק הפתיחה של האליפות. לצידן לקחו חלק בטורניר גם אוסטרליה וניו זילנד, שכבר התחרו בעבר במסגרת אליפות אסיה.
האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים אחד ושלב נוקאאוט, כאשר שתי הנבחרות שדורגו ראשונות בסוף הבית המוקדם העפילו למשחק הגמר. בגמר, שנערך בנומאה, נפגשו אוסטרליה וניו זילנד, ובו הניו זילנדיות ניצחו 2-3 בהארכה.
תוצאות > סיבוב ראשון

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 21 | 1 | 20 |
|  אוסטרליה | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 18 | 0 | 18 |
|  קלדוניה החדשה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 11 | -9 |
|  פיג'י | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 30 | -29 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קלדוניה החדשה | 2 – 0 | פיג'י   |
|  ניו זילנד | 0 – 0 | אוסטרליה   |
|  קלדוניה החדשה | 0 – 5 | אוסטרליה   |
|  ניו זילנד | 15 – 1 | פיג'י   |
|  אוסטרליה | 13 – 0 | פיג'י   |
|  קלדוניה החדשה | 0 – 6 | ניו זילנד   |
תוצאות > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 בדצמבר 1983 |  ניו זילנד | 2-3 |  אוסטרליה | נומאה |
| 4 בדצמבר 1983 |  |  |  | נומאה |
אירווינג (טקסס)

| --- | --- |
דגל אירווינגדגל אירווינג

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 מחוז:  דאלאס
 ראש העיר:  Rick Stopfer
 תאריך ייסוד:  14 באפריל 1914
 על שם:  וושינגטון אירווינג 
 שטח:  175.3 קמ"ר
 גובה:  147 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  256,684 (דירוג: 94 בארצות הברית, 1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,246 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  32°48′42″N 96°57′03″W﻿ / ﻿32.811666666667°N 96.950833333333°W﻿ / 32.811666666667; -96.950833333333 
 www.cityofirving.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אירווינג(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה אירווינג(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקואירווינג(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקואירווינג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אירווינג (באנגלית: Irving) היא עיר מרכזית במחוז דאלאס, טקסס, ארצות הברית, אשר מהווה למעשה פרוור של העיר דאלאס. על פי אומדן משנת 2016, מתגוררים בעיר כ-238,289 תושבים, מה שהופך את אירווינג לעיר ה-13 בגודלה בטקסס. נמל התעופה הבינלאומי דאלאס/פורט וורת' שוכן בסמוך לעיר.
היסטוריה

בשלהי המאה התשע-עשרה שכנו באזור אירווינג שלל כנסיות ודרכי סחר. ההתיישבות עצמה החלה בשנת 1903. התיישבות זו הוכרזה כעיר ב-14 באפריל 1914 ונקראה על שמו של הסופר וושינגטון אירווינג. בשנים הראשונות של היישוב, גידול האוכלוסייה היה איטי ואף לעיתים נעצר, עם כ-357 תושבים בלבד בשנת 1925. למרות זאת, בשנות השלושים חלה עליה משמעותית. בתחילת שנות השישים היו בעיר כ-45,000 תושבים. בשנת 1956 נפתחה שלוחה של אוניברסיטת דאלאס בעיר. בשנת 1971 נפתח אצטדיון. בשנת 1990 כבר התגוררו בעיר כ-115,000 תושבים.
בעיר ממקום מטה ראשי של בחרת "צ'אק אי צ'יז".
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, מתגוררים בעיר כ-216,290 אנשים בכ-82,538 משקי בית. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,242.1 נפש לקמ"ר. ההרכב הגזעי של העיר היה 53.1% לבנים, 12.3% אפרו-אמריקאים, 0.9% אינדיאנים, 14.0% אסייתים, 16.3% מגזעים אחרים, ו-3.5% משני גזעים או יותר.
פוליטיקה וממשל

עד נובמבר 2008 נאסר על מכירת אלכוהול בחנויות העיר. בשנה זו רוב תושבי העיר הצביעו כנגד האיסור ובכך הוא בוטל.
ערים תאומות

פינלנד אספו, פינלנד
מקסיקו לאון, גואנחואטו, מקסיקו
מונגוליה דרחאן, דרחאן-אול, מונגוליה
הממלכה המאוחדת מרטון, לונדון רבתי, הממלכה המאוחדת
אחוזת סמואל גולדווין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית
 כתובת:  לורל ליין 1200, בוורלי הילס, קליפורניה
 מיקום:  בוורלי הילס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  טיילור סוויפט
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1934–הווה (כ־90 שנה)
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית
 מידות
 שטח:  1,000 מ"ר
 קואורדינטות:  34°05′16″N 118°24′52″W﻿ / ﻿34.087777777778°N 118.41444444444°W﻿ / 34.087777777778; -118.41444444444
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) אחוזת סמואל גולדווין(למפת לוס אנג'לס רגילה) אחוזת סמואל גולדווין
 
אחוזת סמואל גולדווין (באנגלית: Samuel Goldwyn Estate) היא אחוזה בבוורלי הילס, קליפורניה שנבנתה על ידי דגלאס הונולד וג'ורג' ורנון ראסל בשנת 1934 עבור מפיק הסרטים סמואל גולדווין ואשתו פרנסס הווארד. האחוזה הייתה בבעלות משפחת גולדווין עד שנת 2015; השנה בה הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט רכשה ושיפצה אותה. האחוזה הפכה לציון דרך לאומי היסטורי בשנת 2017.
עיצוב הבית

האחוזה תוכננה על ידי דגלאס הונולד וג'ורג' ורנון ראסל בסגנון האדריכלות הג'ורג'יאנית. זו הייתה האחוזה הראשונה אותה השניים עיצבו. השטח שלה משתרע על פני שטח של 1,000 מטר רבוע והוא מורכב משתי קומות העשויות מלבנים ומטיח מעובד. בנוסף, יש בה לובי המוביל לחדרים בקומת הקרקע, בה יש חדר אוכל. מעבר לכך, הקומה הראשונה כוללת ארבעה חדרי שינה ובקומה השנייה ישנו חדר שינה נוסף בצורת סוויטה. כמו כן, ישנה סוויטה נוספת המשמשת לאירוח והיא נמצאת מעל המוסך הפרטי של דיירי הבית. האחוזה כוללת גם ספרייה אשר שימשה גם כחדר הקרנה כאשר הדלתות החיצוניות שלה הובילו לפטיו גדולה. בחצר הבית ישנה בריכת שחייה, מגרש טניס ופינה מיוחדת לכלי עבודה. הבית מעוטר בין היתר בווילונות ירוקים.
האוורד נתנה חופש מלא להונולד וראסל בכל הנוגע לעיצוב האחוזה, אך התנאי היחיד שלה היה שהיא תהיה בצע לבן. בביוגרפיה של גולדווין שנכתבה על ידי א. סקוט ברג, נאמר כי האחוזה הייתה מעין "בית לבן בוהק, ושתי כנפיו יצרו זווית קהה ומסבירת פנים". עוד נכתב בביוגרפיה כי "עיצוב הבית עם הרשמיות המחמירה שלו והשמרנות המאופקת שלו שיקף את הבנתה של הווארד ואת רצונו של גולדווין למעמד ולכבוד אותו חיפש מאז הגעתו לארצות הברית כמהגר אנאלפביתי".
היסטוריה

האחוזה שוכנת על אחד מתוך שלושה מגרשים הנמצאים בלורל ליין. המגרש הראשון נתפס על ידי במאי אחר, השני היה ריק וכך השלישי. הווארד הבחינה במגרש השלישי, שמצא חן בעיניה. כתוצאה מכך, היא שכנעה את בעלה לרכוש אותו. אחת הסיבות שהם רצו להקים בית על המגרש הזה היא העובדה שלא היה להם חדר מקרן בביתם, אך גם מסיבות נוספות כמו סיבות חברתיות. האחוזה נבנתה במשך שנתיים על ידי ריצ'רד דיי ואלכסנדר גוליצן עם חללי פנים שנבנו על ידי פועלים מאולפן הסרטים מטרו גולדווין מאייר, כאשר בנובמבר 1934 סיימו לבנות אותה באופן סופי. מעבר להיותה של האחוזה בית מגורים, הזוג עצמו השתמש בה גם ליצירת וצילום סרטים שהפיק גולדווין.
אף על פי שהיה לו רכב ונהג צמוד, גולדווין היה הולך כל יום שלושה קילומטרים ברגל מהאחוזה ועד האולפנים בהם עבד בהוליווד כשהנהג שלו נסע אחריו. לאחר שהגיע לגבול בוורלי הילס ומערב הוליווד, הוא היה נכנס לאוטו ונוסע את שאר הדרך וכך גם עשה הפוך בסופו של יום. גולדווין טען כי ההליכה עזרה לו לשמור על כושר גופני והוסיף כי "הרגיש שהחמצן נכנס למוח שלו".
האוורד משכה תשומת לב בזכות המפגשים החברתיים והמסיבות שערכה באחוזה, במהלכם לעיתים קרובות גם התארחו שלל ידוענים, ביניהם: אירווינג ברלין, אברל הארימן ומארי נורטון הארימן. המסיבות היו נחשבות לאקסקלוסיביות והיה קשה להיות חלק מהן. בנוסף לכך, היו נוהגים לערוך ארוחות ערב מפוארות בערב השנה החדשה עם מספר מצומצם של אורחים, דבר אשר משך תשומת לב רבה. במהלך ארוחות הערב, השתתפו ידוענים כמו קול פורטר, אלזי דה וולף, גרי קופר, הרולד ארלן, ג'ק בני, שארל בואייה, פרנק קפרה, מרלן דיטריך, קלארק גייבל, הווארד הוקס, ג'יימס הילטון, סידני האוורד, מירנה לוי, ג'ינג'ר רוג'רס, דייוויד או. סלזניק, וולטר ונגר, ג'ון היי ויטני, לורטה יאנג וחמישים אורחים נוספים.
בשנת 1956 לכבוד יום הולדתו של גולדווין בנתה האוורד עבורו מגרש קרוקט. גולדווין חיבב את המשחק ושיחק בו באופן קבוע כאשר הזמין גם חברים לביתו לשחק במשחק, ביניהם מייקל רומנוף. בשנת 1971 התרחש באחוזה טקס הענקת מדליית החירות הנשיאותית במהלכו הוענקה המדליה לגולדווין עצמו, על ידי ריצ'רד ניקסון.
גולדווין נפטר באחוזה בשנת 1974 כשהיה בן 94. בנו של גולדווין, סמואל, עבר לגור בה בשנת 1976 והוא חי שם עד מותו ב-2015.
האחוזה הועמדה למכירה מספר פעמים מאז שנת 2008, ובין היתר הועמדה למכירה בשנת 2015 תמורת 29 מיליון דולרים לאחר מותו של סמואל. בספטמבר 2015 היא נמכרה לזמרת-יוצרת טיילור סוויפט, בעלות של 25 מיליון דולרים. מאז רכישת האחוזה, סוויפט פעלה להחזרתו למצבו המקורי באמצעות האדריכל מוניק שנק. העבודות שביצעה כללו שיקום חלונות, בנייה מחדש של עמודים בבריכת השחייה ושימור העיטורים שעיטרו את חזית הבית. סוויפט ביקשה להכיר באחוזה כנקודת ציון מקומית על ידי ועדת מורשת התרבות של בוורלי הילס ומועצת העיר בוורלי הילס. נוח פורי, סגן יו"ר ועדת מורשת התרבות בבוורלי הילס, אמר בפגישה כי האחוזה היא "אחת מהגדולות בעיר הזו" והוסיף שהיא "חשובה מאוד להיסטוריה של העיר". פורי אמר כי הם "נרגשים" מכך שהבעלים הנוכחיים "ישמור על האחוזה הזו ויוצאו את הכסף במטרה להחזירו למצבו הקודם". היא השתמשה באחוזה בשביל להקליט את אלבומה השמיני Folklore מכיוון שלא יכלה לעשות זאת באולפן הקלטות שלה עקב מגפת הקורונה.
הערות שוליים

↑  See Inside the Historic Beverly Hills Home Taylor Swift Owns, HGTV.ca (באנגלית)
1 2 3 4  From Pop Star to Conservator: Taylor Swift’s Quest to Landmark Beverly Hills Home - Mansion Global, web.archive.org, ‏2020-12-04
1 2  Berg, p. 246
↑  Easton, p. 72
↑  Berg, p. 227
1 2  Vries, Hilary De (2004-02-26). "AT HOME WITH: SAMUEL GOLDWYN JR.; With an Epic Effort, the Scion Roars". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-03-25.
↑  Easton, p. 155
↑  Berg, p. 261
↑  Time Inc, LIFE, Time Inc, 1959-02-16. (באנגלית)
↑  isbn:0160588634 - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
↑  E. J. Fleming, Hollywood Death and Scandal Sites: Seventeen Driving Tours with Directions and the Full Story, 2d ed., McFarland, 2015-09-18, ISBN 978-1-4766-1850-0. (באנגלית)
↑  Candace Taylor, Beverly Hills House Once Owned by Samuel Goldwyn Is Listing for $39 Million, WSJ (באנגלית אמריקאית)
↑  Mary Elizabeth, riotis, Here's Where to Buy Taylor Swift's Upholstered Headboard, House Beautiful, ‏2020-12-01 (באנגלית אמריקאית)
| טיילור סוויפט |
| --- | --- |
פרסים ומועמדויות • דיסקוגרפיית אלבומים • דיסקוגרפיית סינגלים • הופעות חיות • שירים • וידאוגרפיה • השפעה תרבותית • השפעה הפוליטית • תדמית ציבורית
אלבומי אולפן: Taylor Swift • Fearless • Speak Now • Red • 1989 • Reputation • Lover • Folklore • Evermore • Midnights • The Tortured Poets Department
אלבומי הוצאה חוזרת: Fearless (Taylor's Version) • Red (Taylor's Version) • Speak Now (Taylor's Version) • 1989 (Taylor's Version)
מיני-אלבומים: The Taylor Swift Holiday Collection • Rhapsody Originals • iTunes Live from SoHo • Beautiful Eyes
אלבומי הופעה: Speak Now World Tour – Live • Live from Clear Channel Stripped 2008 • Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special) • Lover (Live from Paris)
אלבומי וידאו: Taylor Swift and Def Leppard • Journey to Fearless
סיבובי הופעות: Fearless Tour • Speak Now World Tour • The Red Tour • The 1989 World Tour • Reputation Stadium Tour • The Eras Tour
סרטים תיעודיים: Taylor Swift: Reputation Stadium Tour • Miss Americana • Folklore: The Long Pond Studio Sessions • All Too Well: The Short Film  • Taylor Swift: The Eras Tour
משפחה: אוסטין סוויפט (אח) • אוליביה בנסון (חתולה) • מרג'ורי פינליי (סבתא)
מורשת: ההשפעה של The Eras Tour • סוויפטיז • Nannaria swiftae‏ • Castianeira swiftay
מחלוקות: מולר נגד סוויפט • מחלוקת המאסטרס • מחלוקת טיקטמאסטר • מותה של אנה קלרה בנבידס
ערכים קושרים: אחוזת סמואל גולדווין • בומבלורינה • הולידיי האוס • וונדרסטראק • וונדרסטראק אנצ'נטד • טיילור סוויפט הפקות • City of Lover •‏ טיילור שיש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 29eb885d-2bea-4778-9d5b-0685159dfa1f 
טיילור סוויפט, הבעלים הרשמיים של האחוזה, החל משנת 2015.
בני הזוג בשנת 1935.
אליאס סוראסקי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1899 
 פטירה:  1986 (בגיל 87 בערך) 
 
אליאס (אליהו) סוראסקי סלומיאנסקי (בספרדית Elías Sourasky Slomiansky;‏ 1899, ביאליסטוק – 30 בינואר 1986, מקסיקו סיטי) היה יהודי ציוני, איש עסקים ונדבן. על שמו נקראים המרכז הרפואי תל אביב והספרייה המרכזית של אוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים

סוראסקי נולד ליעקב ואלקה לבית סלומיאנסקי בכפר סידרה (Sidra) שבמחוז ביאליסטוק שבאימפריה הרוסית (לימים, בפולין), במשפחה מרובת ילדים. האב היה בעל מפעל בדים.
משפחתו היגרה מפולין לבלגיה בשנת 1909. בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלצה המשפחה להגר לאנגליה.
בשנת 1917 השתקע עם אחיו חיים ולאון במקסיקו, שם היה לאיש עסקים וליזם מצליח. הוא ייסד מפעל טקסטיל ועמד בקשר מסחרי עם חברת הרכבות ועם סוללי כבישים. בהמשך הקים בנקים, חברת ביטוח וחברה פיננסית נוספת, שהתאחדו לבסוף לחברת "המרכז הפיננסי" (Centro Financiero).
סוראסקי נמנה עם מנהיגי הקהילה היהודית במקסיקו, היה בעל עמדות ציוניות ורתם את הקהילה היהודית לסיוע ליישוב בארץ ישראל. במרץ 1944 הגיע לוושינגטון לסדרת ישיבות עם נציגי הסוכנות היהודית וקרן היסוד לקידום שיתוף הפעולה בין הארגונים הציוניים במקסיקו לבין הוועדה האמריקנית לפלשתינה (American Palestine Committee).
הוא תמך במדינת ישראל בתקופת מלחמת העצמאות.
סוראסקי הרבה לתרום כספים למחקר מדעי ולמוסדות חינוך, הן במקסיקו והן בישראל.
ב-1959 הקים בשותפות עם משקיעים נוספים את יעסור, בנק למשכנתאות.
ב-1961 הקים את "הקרן לפיתוח חינוכי" (Fondo de Fomento Educativo) אותה מימן במידה רבה באמצעות רווחי "המרכז הפיננסי".
ב-1966 ייסד את "פרס אליאס סוראסקי" (Premio Elías Sourasky) למדע, אמנות וספרות.
ב-1968 העניקה ממשלת מקסיקו לסוראסקי את העיטור של "מסדר הנשר האצטקי" (Orden del Águila Azteca),עיטור הרם ביותר המוענק במקסיקו לזרים
ב-1954 נוסדה הספרייה המרכזית של אוניברסיטת תל אביב
ב-1964 נחנך גן יעקב בתל אביב. הגן נקרא על שמו של יעקב סוראסקי, בנו של הבנקאי אליאס סוראסקי ממקסיקו שתרם להקמתו.
ב־1973 נקרא על שמו בית החולים איכילוב (המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי).
ב־1974 נחנך המגדל ע"ש יעקב סוראסקי (הר הצופים), בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים
חיים אישיים

היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, אידה (בובי) לבית תאו (1899–1962) נולדו לו בן ובת. אשתו השנייה היא ססיליה לבית מורצקי.
הערות שוליים

↑  Elias Sourasky, Mexican Jewish Leader, Confers with American Zionists on Palestine, Jewish Telegraphic Agency, ‏1944-03-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  בנק חדש למשכנתאות, דבר, 2 בספטמבר 1959
↑  Cecilia Moretzky, geni_family_tree
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1991

| --- | --- |
 מארחת:  אוסטרליה אוסטרליה
 תקופת התחרות:  19 במאי 1991 – הווה (33 שנים) 
 מספר משתתפות:  3
 הזוכה:  ניו זילנד ניו זילנד
 מספר משחקים:  6
 מספר שערים:  49 (8.17 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  ניו זילנד וונדי שארפ (8 שערים)
 → 19891994 ←
 
אליפות אוקיאניה בכדורגל נשים 1991 (באנגלית: 1991 OFC Women's Championship) היא המהדורה הרביעית של האליפות אוקיאניה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. הטורניר נערך באוסטרליה והתקיים מ-19 במאי עד ה-25 במאי 1991. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם הראשון לנשים, שנערך מספר חודשים לאחר מכן בסין.
לאחר מהדורת 1989 של הטורניר, קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה החליטה להאריך את משך המשחקים מ-70 ל-80 דקות, ואף סיכמה עם פפואה גינאה החדשה על אירוח הטורניר הבא ב-1992. למרות זאת, בפברואר 1990 הכריזה פיפ"א על ייסוד גביע העולם לנשים, והאירוח עבר לאוסטרליה בהסכמתה של פפואה גינאה החדשה. למרות שאוסטרליה נהנתה מיתרון הביתיות, ניו זילנד הגיעה כפייבוריטית מכיוון שהיא הייתה אלופת עבר ובשערה שיחקה השוערת ילידת ארצות הברית, לסלי קינג, שנחשבה באותם ימים לשוערת הטובה בעולם.
מכיוון שרק שלוש מדינות לקחו חלק באליפות, הוחלט שהנבחרות ישחקו במתכונת של בית אחד, והנבחרת שתסיים את הבית עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. אוסטרליה וניו זילנד סיימו עם מספר נקודות זהה, אך ניו זילנד דורגה במקום הראשון בבית עקב הפרש שערים טוב יותר. בעקבות הזכייה, העפילה ניו זילנד לגביע העולם בתור הנציגה היחידה של אוקיאניה.