stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר
זכיות

| שנה | סרט | במאי/ת |
| --- | --- | --- |
| 1943 | שירת ברנדט | הנרי קינג |
| 1944 | הולך בדרכי | לאו מקארי |
| 1945 | סוף השבוע האבוד | בילי ויילדר |
| 1946 | אלו חיים נפלאים | פרנק קפרה |
| 1947 | הסכם ג'נטלמני | איליה קאזאן |
| 1948 | האוצר מסיירה מדרה | ג'ון יוסטון |
| 1949 | כל אנשי המלך | רוברט רוסן |
| 1950 | שדרות סאנסט | בילי ויילדר |
| 1951 | מותו של סוכן | לאסלו בנדק |
| 1952 | המופע הגדול ביותר על כדור הארץ | ססיל ב. דה-מיל |
| 1953 | מעתה ועד עולם | פרד זינמן |
| 1954 | חופי הכרך | איליה קאזאן |
| 1955 | פיקניק | ג'ושוע לוגאן |
| 1956 | בייבי דול | איליה קאזאן |
| 1957 | הגשר על הנהר קוואי | דייוויד לין |
| 1958 | ז'יז'י | וינסנט מינלי |
| 1959 | בן חור | ויליאם ויילר |
| 1960 | בנים ואוהבים | ג'ק קרדיף |
| 1961 | משפטי נירנברג | סטנלי קריימר |
| 1962 | לורנס איש ערב | דייוויד לין |
| 1963 | אמריקה, אמריקה | איליה קאזאן |
| 1964 | גבירתי הנאווה | ג'ורג' קוקר |
| 1965 | דוקטור ז'יוואגו | דייוויד לין |
| 1966 | אדם לכל עת | פרד זינמן |
| 1967 | הבוגר | מייק ניקולס |
| 1968 | רייצ'ל, רייצ'ל | פול ניומן |
| 1969 | אן של אלף הימים | צ'ארלס ג'ארוט |
| 1970 | סיפור אהבה | ארתור הילר |
| 1971 | הקשר הצרפתי | ויליאם פרידקין |
| 1972 | הסנדק | פרנסיס פורד קופולה |
| 1973 | מגרש השדים | ויליאם פרידקין |
| 1974 | צ'יינהטאון | רומן פולנסקי |
| 1975 | קן הקוקייה | מילוש פורמן |
| 1976 | רשת שידור | סידני לומט |
| 1977 | נקודת המפנה | הרברט רוס |
| 1978 | צייד הצבאים | מייקל צ'ימינו |
| 1979 | אפוקליפסה עכשיו | פרנסיס פורד קופולה |
| 1980 | אנשים פשוטים | רוברט רדפורד |
| 1981 | אדומים | וורן בייטי |
| 1982 | גנדי | ריצ'רד אטנבורו |
| 1983 | ינטל | ברברה סטרייסנד |
| 1984 | אמדאוס | מילוש פורמן |
| 1985 | הכבוד של פריצי | ג'ון יוסטון |
| 1986 | פלאטון | אוליבר סטון |
| 1987 | הקיסר האחרון | ברנרדו ברטולוצ'י |
| 1988 | בירד | קלינט איסטווד |
| 1989 | נולד בארבעה ביולי | אוליבר סטון |
| 1990 | רוקד עם זאבים | קווין קוסטנר |
| 1991 | ג'י. אף. קיי - תיק פתוח | אוליבר סטון |
| 1992 | בלתי נסלח | קלינט איסטווד |
| 1993 | רשימת שינדלר | סטיבן שפילברג |
| 1994 | פורסט גאמפ | רוברט זמקיס |
| 1995 | לב אמיץ | מל גיבסון |
| 1996 | לארי פלינט - האיש והסקנדל | מילוש פורמן |
| 1997 | טיטניק | ג'יימס קמרון |
| 1998 | להציל את טוראי ריאן | סטיבן שפילברג |
| 1999 | אמריקן ביוטי | סם מנדס |
| 2000 | נמר, דרקון | אנג לי |
| 2001 | פארק גוספורד | רוברט אלטמן |
| 2002 | כנופיות ניו יורק | מרטין סקורסזה |
| 2003 | שר הטבעות: שיבת המלך | פיטר ג'קסון |
| 2004 | מיליון דולר בייבי | קלינט איסטווד |
| 2005 | הר ברוקבק | אנג לי |
| 2006 | השתולים | מרטין סקורסזה |
| 2007 | הפרפר ופעמון הצלילה |  ג'וליאן שנאבל |
| 2008 | נער החידות ממומביי | דני בויל |
| 2009 | אווטאר | ג'יימס קמרון |
| 2010 | הרשת החברתית | דייוויד פינצ'ר |
| 2011 | הוגו | מרטין סקורסזה |
| 2012 | ארגו | בן אפלק |
| 2013 | כוח משיכה | אלפונסו קוארון |
| 2014 | התבגרות | ריצ'רד לינקלייטר |
| 2015 | האיש שנולד מחדש | אלחנדרו גונסלס איניאריטו |
| 2016 | לה לה לנד | דמיאן שאזל |
| 2017 | צורת המים | גיירמו דל טורו |
| 2018 | רומא | אלפונסו קוארון |
| 2019 | 1917 | סם מנדס |
| 2020 | ארץ נוודים | קלואי ז'או |
| 2021 | כוחו של הכלב | ג'יין קמפיון |
| 2022 | הפייבלמנים | סטיבן ספילברג |
| 2023 | אופנהיימר | כריסטופר נולאן |
| 2024 | הברוטליסט | בריידי קורבט |
ירי באזרחים בעקבות זיהוי שגוי

ירי באזרחים בעקבות זיהוי שגוי מתרחש כאשר במצב של מתיחות אזרח מזוהה בטעות כמחבל או כפושע נמלט, ועקב כך נורה למוות. להלן דוגמאות למקרים כאלה במדינות שונות.
בישראל

בישראל, המתאפיינת במתיחות ביטחונית במשך כל שנותיה, אירעו מקרים אחדים של הריגת אזרחים עקב זיהוי שגוי שלהם. דוגמאות:
ב-27 באוגוסט 1953 שומרי מושב בפרוזדור ירושלים ירו למוות בחולה נפש שזחל בקרבת המושב ולא נענה לקריאות השומרים.
ב-3 באפריל 1993 ירו חיילי צה"ל למוות בשוטר איתן מסיקה, לאחר שמכוניתו לא עצרה במחסום.
ב-13 במרץ 2003 נהרגו שני מאבטחים ישראלים בדרום הר חברון לאחר שזוהו בטעות כמחבלים. מפקד הפלוגה ביחידת מגלן, שחייליה ירו במאבטחים, הודח מתפקידו.
ב-11 בנובמבר 2011, בצומת הכבישים שבין בית חג"י לקריית ארבע, ירה כוח צה"ל למוות ברב דן מרצבך כאשר נהג במכוניתו מעתניאל למערת המכפלה, בדרכו לתפילת ותיקין, לאחר שהכוח חשד שמדובר במחבל.
במהלך הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע, ב-18 באוקטובר 2015, נקלע למקום הבטום זרהום (ולדה-מיכאל), מבקש מקלט בן 29 מאריתריאה, שהסתנן לישראל כארבע שנים קודם לכן, והיה בדרכו לחדש את אשרת השהייה. הוא זוהה בטעות כמחבל ונורה על ידי קצין הביטחון של התחנה המרכזית, שהעיד בחקירתו במשטרה כי שמע את זרהום צועק "אללה אכבר", ועל ידי שוטר משמר הגבול וחיילת. לאחר שזרהום נפצע קשה מהירי ושכב על הרצפה, ביצעו בו ניסיון לינץ' תשעה אנשים על ידי הטחת כיסאות ובעיטות בגופו ובראשו. הוא פונה לבית החולים כעבור 18 דקות ושם מת מפצעיו. בניתוח שלאחר המוות שנערך במכון לרפואה משפטית התברר כי הוא נהרג כתוצאה מהירי לעברו, ולא מהתקיפה. בגופו נמצאו שמונה קליעים, שניים מתוכם קטלניים.
ב-30 במאי 2020, נורה למוות איאד אל-חלאק בעיר העתיקה בירושלים. אל-חלאק, גבר בן 32 שאובחן על הרצף האוטיסטי בתפקוד נמוך, היה בדרכו כמדי בוקר למרכז טיפול יום לאנשים עם מוגבליות. שוטרי משמר הגבול חשדו שהוא מחבל וירו בו למוות.
ב-30 בנובמבר 2023, בפיגוע הירי ביציאה מירושלים, שני חיילים שנקלעו לפיגוע, ירו למוות ביובל דורון קסטלמן, אזרח ישראלי שירה במחבלים, לאחר שזיהו אותו בטעות כאחד המחבלים.
הריגת שלושת החטופים הישראלים בשג'אעייה: ב-15 בדצמבר 2023, במהלך הלחימה בשכונת שג'אעייה שברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, כוחות צה"ל ירו למוות בשלושה ישראלים חטופים שהשתחררו משביים.
בארצות הברית

ב-4 בפברואר 1999 ארבעה שוטרים ירו למוות בניו יורק בסטודנט מגינאה שנחשד שהוא אנס סדרתי (אנ'). ארבעת השוטרים הועמדו לדין אך זוכו מאשמה. הוריו של ההרוג קיבלו פיצוי של שלושה מיליון דולר על הריגת בנם.
בבריטניה

ב-22 ביולי 2005 שוטרים ירו למוות בלונדון באדם שנחשד כמחבל נמלט (אנ'). התקרית התרחשה שבועיים לאחר הפיגועים בלונדון שבהם נרצחו 56 אנשים.
בהודו

ב-4 בדצמבר 2021, מארב של צבא הודו במדינת נאגאלנד ירה למוות בשישה כורי פחם, לאחר שזיהה אותם בטעות כמורדים. במהומות שפרצו בעקבות זאת נהרגו עוד תשעה אזרחים וחייל אחד.
בקניה

ב-23 באוקטובר 2022 נורה למוות בקניה עיתונאי פקיסטני, לאחר שמכונית שבה נסע לא עצרה במחסום משטרתי, ונחשדה כקשורה לחטיפתו של ילד בניירובי.
הערות שוליים

↑  חולה רוח שברח נורה בטעות, שערים, 28 באוגוסט 1953
↑  ירי לעבר כלי-רכב בשטחים על ידי כוחות הביטחון, אתר "בצלם", ינואר 1994
↑  קלמן ליבסקינד ועמרי אסנהיים, מכת אש, באתר nrg‏, 4 בפברואר 2005
↑  מ"פ הודח בעקבות הרג 2 המאבטחים בשוגג, באתר וואלה, 21 באפריל 2003
↑  אורנית עצר, כך נהרג הרב דן מרצבך ז"ל, באתר ערוץ 7, 19 במאי 2013
↑  דנה ויילר-פולק‏, "רצה הגנה - ונרצח": חברי מבקש המקלט שהוכה למוות מתקשים לעכל, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2015
↑  יניר יגנה‏, הקב"ט שירה באזרח האריתריאי בחקירתו: "הוא אמר אללה אכבר", באתר וואלה, 24 באוקטובר 2015
↑  אלמוג בן זכרי, המשטרה: מבקש המקלט זרהום נורה גם על ידי שוטר מג"ב וחיילת, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2015
↑  אלמוג בן זכרי, תיעוד הלינץ' בבאר שבע: זרהום הוכה בידי תשעה אנשים וגסס 18 דקות מבלי שטופל, באתר הארץ, 17 בינואר 2016
↑  הבטום זרהום, באתר משרד ראש הממשלה
↑  עידו אפרתי, אלמוג בן זכרי, שרון פולבר, המכון לרפואה משפטית: מבקש המקלט האריתריאי מת מהירי ולא כתוצאה מהלינץ' בו, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2015
אלמוג בוקר, הנתיחה קבעה: האריתריאי הפטום זרהום מת מהירי, לא מהלינץ', באתר nana10‏, 21 באוקטובר 2015
מתן חצרוני, ‏פרסום ראשון: קורבן הלינץ' מת מהירי, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2015
↑  נינה פוקס, חסן שעלאן ואליאור לוי, בעל צרכים מיוחדים הנחשד כחמוש נורה למוות בידי שוטרים בירושלים, באתר ynet, 30 במאי 2020
↑  איציק ברנדויין, פיגוע הירי בירושלים: יובל דורון קסטלמן נטרל את המחבלים ונורה למוות, באתר ערוץ 7, 1 בדצמבר 2023
↑  יואב זיתון, מתן צורי, יעל צ'כנובר, חסן שעלאן, אדם קוטב, גל גנות, 3 חטופים נורו בשוגג בעזה על ידי צה"ל, ונהרגו, באתר ynet, 15 בדצמבר 2023
↑  ynet והסוכנויות, הודו: הרוגים בעימותים עם הצבא אחרי ירי בשוגג באזרחים, באתר ynet, 5 בדצמבר 2021
↑  Mohammed Yusuf, Kenyan Police Oversight Authority Investigating Journalist's Death, Voice of America, October 24, 2022
ויקטור דנקל

| --- | --- |

ויקטור דנקל
 לידה:  18 בספטמבר 1854 אודינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  8 בינואר 1941 (בגיל 86) אינסברוק, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  אינסברוק 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1874–1918 (כ־44 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-36   מפקד הקורפוס ה-14   מפקד הארמייה הראשונה   מפקד הארמייה ה-11
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 אות המסדר מריה תרזיה בדרגת מפקד  מסדר כתר הברזל  הצלב הגדול של מסדר לאופולד  המסדר הצבאי של מריה תרזה 
 
ויקטור דנקל (בגרמנית: Viktor Graf Dankl von Krasnik;‏ 18 בספטמבר 1854 – 8 בינואר 1941) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

דנקל נולד בעיר אודינה בצפון מזרח איטליה, אז בתחום האימפריה האוסטרית.
בשנת 1874 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי אוסטרו-הונגריה, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1903 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד החטיבה ה-66, בשנת 1905 מונה למפקד החטיבה ה-16, בשנת 1907 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-36. ב-1912 התמנה למפקד הקורפוס ה-14 וב-1913 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה דנקל למפקד הארמייה הראשונה, ולחם עימה בקרב גליציה, וזכה לניצחון גדול בקרב קרשניק, אך בהמשך נסוג עקב כישלון הארמיות האחרות. באוקטובר 1914 השתתף בקרב על הוויסלה יחד עם הארמייה הגרמנית התשיעית, אך לא הצליח להגיע לידי הישגים. לאחר מכן הוחזקה הארמייה שבפיקודו בעתודה באזור הקרפטים, ולא השתתפה בקרבות. במאי 1915 השתתף דנקל עם הארמייה שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב ובתחילה זכה להצלחה מרובה, אך בהמשך נבלם בקרב אפטא. ב-23 במאי 1915 עם הכרזת המלחמה של איטליה, נשלח דנקל לחזית האיטלקית, שם הוא קיבל את הפיקוד על הכוחות באזור טירול, ועל אף שהכוחות שבפיקודו היו חלשים ונחותים בנשק ובציוד, הצליח דנקל להחזיק את הקו עד תחילת 1916. במרץ 1916 מונה למפקד הארמייה ה-11, וב-1 במאי 1916 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט.
ב-10 במאי 1916 תקף את האיטלקים במסגרת קרב אסיאגו. בתחילה זכתה המתקפה להצלחה מרובה, אך בהמשך האיטלקים פתחו במתקפת נגד, והוא חזר לקוי ההתחלה. דנקל ספג ביקורת קשה מאוד על תפקודו במהלך הקרב, ועקב כך התפטר ב-17 ביוני 1916 מתפקידו. לאחר שעבר ניתוח בגרונו מונה ב-21 בינואר 1917 למפקד משמר הקשתים המלכותי - מינוי כבוד. בפברואר 1918 מונה למפקד הראשי של חיל המשמר הקיסרי. ב-15 ביולי 1918 הוחלף דנקל בתפקידו על ידי קונרד פון הצנדורף, והוא חזר לשמש כמפקד משמר הקשתים המלכותי.
לאחר שביתת הנשק פרש דנקל לביתו ב-1 בדצמבר 1918.
ביוגרפיה > אחרית ימיו ומותו

ב-1925 מונה דנקל לראש המסדר של מריה תרזה, במקום קונרד פון הצנדורף שמת באותו זמן. במהלך שש השנים הבאות היה דנקל אחראי על עיטור חיילי הצבא האוסטרו-הונגרי ממלחמת העולם הראשונה וביצע משימה זו בהתלהבות רבה.
דנקל היה מלוכני מובהק והיה בעד החזרת בית הבסבורג לשלטון, ומאידך התנגד לנאצים באופן מוחלט, ואף לאחר האנשלוס המשיך להתנגד להם, ואף התנגד למלחמת העולם השנייה.
דנקל מת באינסברוק ב-8 בינואר 1941, והוא בן 86 שנים, שלושה ימים לאחר מות אשתו. בשל היותו אנטי-נאצי מובהק, הצטווה הורמאכט שלא לכבד את הלווייתו בטקס צבאי.
קוואיסי אמפומיי

קְוָואִיסִי אמְפומֵיִי (באנגלית: Kweisi Mfume; נולד ב-24 באוקטובר 1948 בשם "פריצל ג'רלד טייט") הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת מרילנד מאז מאי 2020 וקודם לכן בשנים 1996–1997, עד התפטרותו לשם כניסה לתפקיד מנכ"ל ונשיא האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP). ב-2006 התמודד למועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מרילנד בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד לחבר הקונגרס בן קרדין.
ב-28 באפריל 2020 ניצח בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים במחוז הקונגרס השביעי של מרילנד שנערכו בעקבות מותו של נציג המחוז אלייז'ה קמינגס, והוא נשבע לתפקידו ב-5 במאי 2020.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

אמפומיי נולד בשם פריזל ג'רלד גריי בבולטימור שבמרילנד באוקטובר 1948, הבכור מבן ארבעת אחיו. אביו, נהג משאית, נטש את משפחתו בצעירותו של גריי. עם מות אמו, נשר אמפומיי בגיל 16 מלימודיו התיכוניים על-מנת לצאת לשוק העבודה, לעיתים הוא נטל משרה עד שלוש משרות, זאת במטרה לפרנס את שלוש אחיותיו. הוא גם התחיל לבלות בפינות רחוב, לעיתים עם החברים הלא נכונים. בביוגרפיה שלו כתב אמפומיי כי הוא "נכלא כמה פעמים בחשד לגנבה מכיוון שבמקרה היה שחור ובמקרה היה צעיר". השערות באשר למידת ההסתבכות שלו עם החוק היו שונות, בייחוד כשפתח בקריירה ציבורית. בעשור השלישי לחייו כבר נהפך לאב לחמישה ילדים מנשים שונות, ומאוחר יותר אף הוסיף לאמץ ילד נוסף.
בגיל 23 שב גריי למסגרת לימודית והשלים לימודים תיכוניים. לאחר מכן עבד לעיתים קרובות 40 עד 46 שעות בשבוע במרכזי העשרה לנוער בעיר בולטימור במקביל ללימודיו כסטודנט במכללה הקהילתית של העיר בולטימור, שם היה ראש התאחדות הסטודנטים השחורים השחורים ועורך עיתון המכללה. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת מורגן סטייט, שם ב-1976 סיים את לימודיו בכבוד רב. בשנת 1984 השלים לימודי תואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בראשית שנות ה-70, במטרה לשקף את שורשיו האפריקאים, שינה את שמו ל"קוואיסי אמפומיי", המשולב ממילים משפות הסוואהילי והאקאן.
ביוגרפיה > בקונגרס וב-NAACP

ב-1978 נבחר אמפומיי למועצת העיר בולטימור, בה כיהן עד 1986. עמדתו הפוליטית הייתה מנוגדת לזו של ראש העיר המכהן ויליאם דונלד שייפר, שכן אופומיי האמין ששייפר מתעלם במכוון משכונות העוני הרבות בעיר. לעימות האידאולוגי בין השניים יצא שם, אך חרף דעותיו המוצקות למד אמפומיי את אמנות הפשרה הפוליטית. בעיני רבים הוא זכה להצלחה מסוימת במהלך כהונות כחבר מועצת העיר, עובדה שעשויה הייתה לבוא לידי ביטוי בהיבחרו לקונגרס של ארצות הברית בבחירות אמצע הכהונה ב-1986, למרות סיקור תקשורתי ביקורתי שעסק בעברו הבעייתי.
אמפומיי, שייצג את מחוז הקונגרס השביעי של מרילנד במשך חמש תקופות כהונה בנות שנתיים כל אחת, תיאר עצמו כבעל אידאולוגיות פרוגרסיביות חזקות ובאותה נשימה כמי שביכולתו להתפשר באופן מעשי. מטרתו העיקרית הייתה הרחבת הסיוע לערי מצוקה אמריקאיות מצד הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. בקדנציה הרביעית שלו התמנה ליושב ראש השדולה השחורה בקונגרס.
בפברואר 1996 עזב אמפומיי את בית הנבחרים כדי לקבל על עצמו את נשיאות האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP), וקבע כי כנשיא NAACP הוא עשוי לסייע באופן מיטבי בהבטחת זכויות האזרח באמריקה מאשר בקונגרס. הוא איזן את תקציב האיגוד תוך פריעת חובותיו הגדולים, ודחף לקידום זכויות האזרח של הקהילה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. אף שרבים בבולטימור רצו שאמופמיי יתמודד לראשות העיר בבחירות 1999, הוא בחר להישאר בנשיאות NAACP. אמפומיי כיהן בתפקיד זה תשע שנים לפני שהתפטר ב-2004 לאחר שבחקירה פנימית עלה כי הטריד מינית את הכפופה לו. אמופומיי אכן הודה כי קיים מערכת יחסים עם עובדת באיגוד. על פי הדיווחים, ב-NAACP שילמו מאה אלף דולר אמריקני כדי ליישב את הטענות נגד אמופומיי.
ביוגרפיה > התמודדותו לסנאט ולאחריה

ב-14 במרץ 2005 הודיע אומופמיי כי יתמודד למושבה של מרילנד בסנאט של ארצות הברית, אחרי שהסנאטור הוותיק פול סארביינז הודיע כי לא יתמודד לכהונה שישית בבחירות 2006. אישים רבים התמודדו על המועמדות הדמוקרטית. הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית למושב זה התקיימו ב-12 בספטמבר 2006, ואמפומיי הפסיד בבחירות לחבר בית הנבחרים בן קרדין.
עם הפסדו בבחירות המקדימות, דווח בעיתונות כי אמפומיי שוקל להתמודד לראשות עיריית בולטימור ב-2007, על אף שלא הביע בפומבי התעניינות בהתמודדות לתפקיד. ב-13 בנובמבר 2006 הצהיר אמפומיי בריאיון עיתונאי לתחנת רדיו המשדרת באזור בולטימור כי אין לו כוונות להתמודד לראשות עיר והביע תמכה בראשת העיר המכהנת. ב-9 במאי 2013 אמפומיי מונה לשבת בראשות מועצת המנהלים של האלמה מאטר שלו, אוניברסיטת מורגן סטייט. הוא נכנס לתפקיד ב-1 ביולי אותה שנה.
ביוגרפיה > שיבה לקונגרס האמריקאי

ב-4 בנובמבר 2019 הודיע אמפומיי על מועמדותו בבחירות המיוחדות למושב הקונגרס הישן שלו, מחוז הקונגרס השביעי, כדי למלא את מקומו של אלייז'ה קמינגס אשר הלך לעולמו בעודו בתפקיד פחות משלושה שבועות לפני כן. ב-4 בפברואר 2020 זכה אמפומיי במועמדות המפלגה הדמוקרטית, כשהוא בין היתר גובר על אלמנתו של קמינגס
. ביום הבחירות ניצח בקלות את מועמדת המפלגה הרפובליקנית קימברלי קלצ'יק ב-28 באפריל. הוא התמודד גם בבחירות הקבועות בנובמבר אותה שנה לתקופת כהונה מלאה. הוא הושבע לתפקידו ב-5 במאי 2020.
הערות שוליים

↑  מליסה קווין, Democrat Kweisi Mfume wins special election to fill the late Elijah Cummings' seat, באתר CBS News‏, 29 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  Maryland’s Mfume to be sworn in to Congress, באתר AP‏, 5 במאי 2020 (באנגלית)
↑  וילי הול, NAACP president Mfume resigns, באתר The Spokesman-Review‏, 1 בדצמבר 2004 (באנגלית)
↑  מייקל ג'ונפסקי, N.A.A.C.P. Chief Rules Out Running for Mayor of Baltimore, באתר הניו יורק טיימס, 25 במאי 1999 (באנגלית)
↑  שריל ו. תומפסון ומת'יו מוסק, Mfume Accused of Favoritism At NAACP, באתר וושינגטון פוסט, 28 באפריל 2005 (באנגלית)
↑  קלי ברואינגטון, Scandal at top of NAACP felt little by local organizations, באתר בולטימור סאן, 23 במאי 2005 (באנגלית)
↑  Civil Rights Leader Announces Bid For U.S. Senate, באתר WBAL-TV‏, 14 במרץ 2005 (באנגלית)
↑  Cardin beats Mfume in Maryland Senate race, באתר NBC News‏, 13 בספטמבר 2006 (באנגלית)
↑  דאג דונובן וג'ון פריץ, Keiffer Mitchell to run for mayor, באתר בולטימור סאן, 6 בינואר 2007 (באנגלית)
↑  קווין רקטור, Mfume named chair of Morgan State board, signals Wilson will stay, באתר בולטימור סאן, 9 במאי 2013 (באנגלית)
↑  בלייר יאנג, Kweisi Mfume announces candidacy for District 7 seat, באתר WBAL-TV‏, 4 בנובמבר 2019 (באנגלית)
↑  ג'ף בייקר, Kweisi Mfume wins Democratic nomination in Maryland’s 7th District, seeks to replace the late Elijah Cummings, באתר בולטימור סאן, 4 בפברואר 2020 (באנגלית)
↑  קלייר פורן, Democrat Kweisi Mfume projected to win special election for the late Elijah Cummings' House seat, באתר CNN‏, 28 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  ג'ף בייקר, Baltimore’s Kweisi Mfume to be sworn in Tuesday as Maryland’s newest congressman, באתר בולטימור סאן, 4 במאי 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5629 3624  LCCN: n96097176  SUDOC: 198736711  US Congress: M000687  VIAF: 59906971   WorldCat (עם VIAF): 59906971 
אמפומיי לצדו של נשיא דרום אפריקה נלסון מנדלה, אוקטובר 1994
אמפומיי נושא נאום, 1999
אנגוגיה

אנגוגיה (ביוונית: ἀναγωγή) הוא שיטת פרשנות מסוג מסוים, בדרך כלל של כתבי קודש.
אנגוגיה היא מילה יוונית שפירושה 'טיפוס' או 'עלייה' למעלה. זוהי שיטה לעילוי רוחני של דבר מה, בדרך כלל של טקסט מקודש, אבל גם של אמירה או של אירוע, ממובנו המילולי או הפרוזאי, אל מובן נשגב ועילאי הרבה יותר. כך, למשל, פרשנות אנגוגית של פסוק העוסק בירושלים, תסביר כי מובנו האמיתי של הפסוק העוסק לכאורה בעיר הפיזית ירושלים, אומר לנו למעשה משהו רוחני על אודות 'ירושלים של מעלה'. המונח ידוע בהקשרים נוצריים של פרשנות כתבי הקודש בעיקר בימי הביניים.
כמה תאולוגים נוצריים בימי הביניים תיארו ארבע שיטות שונות של פרשנות כתבי הקודש:
פרשנות מילולית-היסטורית
פרשנות טיפולוגית: פירוש הפסוק או הקטע מתוך הברית הישנה כרומז או מבשר מראש אירועים או פרטים מן הברית החדשה
פרשנות טרופולוגית: דגש על הלקח המוסרי העכשווי - מה התועלת שהקורא מפיק מן הפסוק או הקטע.
פרשנות אנגוגית: האלגוריה מכוונת אל העולם האסכטולוגי: העולמות העליונים, גן העדן והגיהנום, אחרית הימים או תחיית המתים וכיוצא בזה.
ארבעת שיטות הפרשנות הנזכרות כאן דומות או מקבילות ל-פרד"ס היהודי (פשט, רמז, דרש, סוד) ואז האנגוגיה "העולה כלפי מעלה" היא מקבילה של הסוד הקבלי. ואכן כבר הצביעו חוקרים (למשל עמוס פונקנשטיין במאמרו על הפרשנות הטיפולוגית בפירוש הרמב"ן על התורה) על מקורה הנוצרי של האימרה הימי-ביניימית על ארבע דרכי הפרדס.
איג מסן-ויקטור הבדיל את האנגוגיה מן האלגוריה. לדבריו, 'הנמשל' של האלגורי הוא עדיין עובדה שניתן לצפות בה, ואילו 'הנמשל' האנגוגי הוא הפנייה כלפי מעלה, אל מה שלא ניתן לצפות בו כלל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4385835-1 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת ובנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדד תל אביב 125

מדד תל אביב 125 (שעד אמצע פברואר 2017 נקרא "תל אביב 100") הוא מדד תשואה כוללת העוקב אחר 125 המניות בעלות שווי השוק הגבוה ביותר הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בכפוף לתנאי סף מסוימים. המדד מייצג הן את השינוי המצרפי במחירי המניות הללו והן את הדיבידנדים המתקבלים מהן, בהנחה שהדיבידנדים מושקעים מחדש במניות המדד. הרכב המדד מתעדכן כל שנה בפברואר ובאוגוסט.
המדד התפרסם לראשונה על ידי הבורסה לניירות ערך ב-3 בינואר 1999 בשווי של 100 נקודות. הוא החליף את "מדד המשתנים" שנכנס לשימוש לאחר מחשוב מערכות הסליקה של הבורסה בתל אביב בסוף שנות השמונים.
משקלן היחסי של המניות במדד תל אביב 125 מתעדכן מדי יום על פי שווי השוק שלהן בטרם פתיחת יום המסחר. ערך המדד מחושב ומפורסם על ידי הבורסה בזמן המסחר מדי 15 שניות.
המדד כולל בתוכו את מניות מדד תל אביב 35 (עד 2017: ת"א 25), העוקב אחר 35 המניות בעלות שווי השוק הגבוה ביותר בבורסה ומתפרסם מ-1992, ומדד תל אביב 90 (עד 2017: ת"א 75), העוקב אחר 90 המניות הבאות בתור בגודלן ומתפרסם מ-1999.
המדד מייצג חלק ניכר מהפעילות העסקית בישראל, מכיוון שהוא מורכב ממניות של החברות הגדולות והסחירות ביותר במשק.
באוגוסט 2016 הודיעה הבורסה בתל אביב על "רפורמת המדדים", במסגרתה מדד ת"א 100 יוחלף על ידי מדד "תל אביב 125". שינוי זה נכנס לתוקף ב-12 בפברואר 2017.
ב-2020 השיקה הבורסה לניירות ערך את הגרסה הירוקה של מדד תל אביב 125: "מדד אקלים נקי מדלקים פוסיליים". מדד זה מורכב מכל המניות של מדד תל אביב 125 מלבד אלה של תאגידים אשר מעורבים בשלבים שונים בשרשרות הייצור של דלקים פוסיליים: חיפוש, הפקה, הולכה, אחסון וזיקוק גז טבעי, נפט, פחם, פצלי שמן וכדומה.
על פי הודעת הבורסה לניירות ערך מתחילת נובמבר 2020, המדד הירוק צפוי לכלול 112 מניות בשווי שוק כולל של כ-545 מיליארד שקלים. שווי אחזקות הציבור עומד על כ-376 מיליארד ש"ח. הוא יתעדכן אחת לשנה במסגרת העדכון החצי שנתי של מדדי המניות בחודש אוגוסט. תקרת המשקל של מניה במדד תהיה 5%, בדומה לתקרת המשקל במדד ת"א 125. על פי סימולציות שנערכו בין המדד החדש למדד תל אביב 125, נרשמה תשואה עודפת למדד הירוק על פי טווחי זמן של שנה אחת, שלוש שנים וחמש שנים.
חישוב המשקלות במדד

החל מפברואר 2008 משקלה של כל מנייה במדד נקבע על פי הכמות הצפה שהיא שווי השוק של החזקות הציבור במנייה. שווי החזקות הציבור נמדד מדי רבעון, 30 יום לפני תום הרבעון.
חישוב הכמות הצפה נקבע על פי 7 מדרגות (נכון ל-2013) : המדרגה הראשונה היא 20-25% (כלומר חברות ששווי החזקות הציבור בהן נע בין 20 ל-25 אחוז), הבאה אחריה היא 25-30%, וכן הלאה. המדרגות הבאות רחבות יותר, והמדרגה האחרונה היא 80 עד 100 אחוזים. שקלול זה נותן עדיפות נוספת למניות שחלק הציבור בהן גבוה בכך, שבעוד שבשתי המדרגות התחתונות המשקל נקבע להיות התחום התחתון כפול שווי השוק (20 אחוז במדרגה הראשונה, 25 אחוז בשנייה), הרי שבחברות שמניותיהן מפוזרות יותר בקרב ציבור המשקיעים (ופחות אצל בעלי השליטה) המשקל נקבע להיות התחום העליון (במדרגה האחרונה 100%).
בשיטה זו לשתי חברות ששוי השוק שלהן הוא 1000, לדוגמה, יכולים להיות משקלות שונים לחלוטין, אם לדוגמה באחת שיעור החזקות הציבור הוא 25%, ובשנייה 80%, הרי שמשקלה של הראשונה יהיה 200 (20% מ-1000) ושל השנייה 1000 (100%), כלומר פי חמישה.
מצד שני, חברות שמשקלן גבוה מאוד, כמו טבע תעשיות פרמצבטיות, ששוויה שקול לעשרות אחוזים מהמדד, מוגבלות במשקלן במדד.
מדד תל אביב 125

באוגוסט 2015 הודיעה הבורסה בתל אביב שהיא בוחנת אפשרות לרפורמה במדדים, במסגרתה יהפוך מדד ת"א 100 למדד ת"א 125.
בינואר 2016 פרסמה הבורסה את התוכנית המפורטת לרפורמה להערות הציבור,
ובאוגוסט 2016 הודיעה רשמית על יישום הרפורמה החל מ-9 בפברואר 2017.
במסגרת המעבר ממדד ת"א 100 למדד ת"א 125, השתנה אופן חישוב תקרת משקל של כל מניה במדד, כך שלאחר השינוי מגבלת המשקל היא 4%.