stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טלסקופ החלל האבל
מבנה > מערכות נוספות

אספקת האנרגיה של הטלסקופ נעשית בעזרת שני מערכים של תאים פוטו-וולטאיים שכל אחד מהם מספק 2,800 ואט. כאשר הטלסקופ נמצא בקו ראייה אל השמש אז המערכים מכוונים כלפיה, אך במשך 36 דקות בכל סיבוב סביב כדור הארץ שאורכו 97 דקות, הטלסקופ נמצא בצל של כדור הארץ, ויש לספק לו חשמל ממקור אחר. לשם כך מותקנים על הלוויין מצברים שבמצב טעון יכולים לספק חשמל לשבע שעות וחצי.
התקשורת עם טלסקופ האבל נעשית בעזרת מערכת שידור וקליטה המחוברת ל-4 אנטנות. השליטה נעשית בדרך כלל באמצעות אחד מחמישה לווייני ממסר של נאס"א (לווייני TDRS), אך ניתן לשלוט עליו גם ישירות מהקרקע כאשר הוא נמצא בטווח ראייה. הבקרה על המערכות השונות של הטלסקופ נעשית באמצעות מחשב מרכזי שנישא על גביו. לכל מכשיר מדעי יש בנוסף מחשב או מעבד משלו שאחראי על הפעלתו ועל הפעלת מכלול המסננים המחובר אליו.
רוב הצילומים והמדידות שמבצע הטלסקופ נעשים תוך כדי נעילה על מטרה למשך זמן ממושך, על מנת לאסוף כמות גדולה של אור. ששת הגירוסקופים המותקנים בטלסקופ האבל, ששלושה מהם חיוניים לפעולה תקינה, מגדירים מערכת צירים קבועה שיחסית אליה ניתן לכוון אותו. גירוסקופים אלו הם מהמדויקים ביותר בעולם. בתוך כל אחד מהם נמצא גלגל הסובב במהירות של 19,000 סיבובים לדקה וחיישנים המודדים בדייקנות גבוהה את הסטייה בכיוון הטלסקופ יחסית לציר הסיבוב של הגירוסקופים.
בעת ביצוע תצפית, שני חיישני הנחיה מדויקים ננעלים על שני כוכבים קבועים בתוך שדה הראייה של התצפית, ומערכת ההנעה של הטלסקופ דואגת לסובב אותו בעת תנועתו סביב כדור הארץ, כך שכיוונו יחסית לשני הכוכבים לא ישתנה. הנעת הטלסקופ מתבצעת בעזרת סיבוב של ארבעה גלגלי הנעה, שכתוצאה מחוק הפעולה והתגובה גורמים לו לנוע בכיוון ההפוך. בעזרת מערכת זו, טלסקופ האבל מסוגל להינעל על מטרה בלי לסטות ממנה אפילו שבע אלפיות של שניית קשת. דיוק זה משול לנעילה על שערת אדם ממרחק 1,600 מטר או להחזקת קרן לייזר מכוונת על מטבע במרחק 300 ק"מ.
השיגור לחלל

אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר גרם להשהיית תוכנית החלל האמריקאית, קרקוע כל מעבורות החלל, ודחיית השיגור של טלסקופ האבל במספר שנים. כל חלקי הטלסקופ נשמרו בחדרים נקיים עד לתאריך השיגור. הטיסות לחלל חודשו בשנת 1988, ומשימת השיגור שתוכננה להציב את הטלסקופ בחלל נקבעה לשנת 1990. אבק שהצטבר על המראה הראשית נוקה בעזרת סילוני חנקן, וכל המערכות נבחנו מחדש כדי לוודא שהן תקינות לחלוטין. ב-24 באפריל 1990 המריאה מעבורת החלל דיסקברי למשימה STS-31 כשעל סיפונה טלסקופ החלל, והצבתו במסלול עברה ללא תקלות.
תקציב הבנייה של הטלסקופ הסתכם, לאחר העיכובים, ב-2.5 מיליארד דולר, לעומת ההערכה הראשונית שעמדה על 400 מיליון דולר. עלותו המצטברת של האבל ב-1999 עמדה על כ-5.2 מיליארד דולר. מסכום זה תקצבה נאס"א כ-4.5 מיליארד דולר ועוד 593 מיליון אירו תקצבה סוכנות החלל האירופית. העלות ב-2010, הוערכה ב-10 מיליארד דולר. עלות התחזוקה השנתית היא כ-300–340 מיליון דולר.
הפגם במראה הראשית > התקלה

התמונות שסיפק טלסקופ האבל לאחר הצבתו בחלל גילו מיד שיש בו בעיה; החדות של התמונות הייתה נמוכה מהצפוי והרזולוציה שנמדדה הייתה ברמה של רזולוציית טלסקופים קרקעיים. החשד נפל על ליטוש המראה הראשית, ונמצא שהיא סובלת מאברציה כדורית, כתוצאה מטעות בליטוש בסדר גודל של 2 מיקרון. חוסר החדות נגרם כתוצאה ממיקוד שונה של אור שנופל על קצות המראה יחסית לאור שנופל על מרכזה, כלומר אם הטלסקופ היה מכוון לעבר עצם שמיימי מסוים אז הדמות של העצם שנוצרת אחרי החזרה מהמראה הראשית לעולם לא הייתה ממוקדת. הבעיה גרמה להקטנה משמעותית ביכולות של טלסקופ האבל, והרזולוציה של כל מכשירי הצילום והמדידה שבעצם הסתמכו על האור החוזר מהמראה הראשית הייתה נמוכה למדי. ניתן היה למזער את הבעיה, באופן חלקי ביותר, על ידי טכניקות של עיבוד תמונה במחשבים על פני כדור הארץ.
בתחקיר מדוקדק נמצא שליטוש המראה היה שגוי והאשם נפל באופן בלעדי על חברת "פרקין-אלמר". הוועדה שחקרה את הכשל מצאה שהחברה השתמשה במכשיר בדיקה מדויק שאמור היה למדוד את הליטוש של המראה הראשית. המכשיר שקרוי "מתַקֵן אפס החזרי" (reflective null corrector) ובנוי ממערכת מראות ועדשה, מסוגל למדוד בדיוק רב כל סטייה מהליטוש של המראה הראשית שאמור היה להיות היפרבולי. הבדיקה הייתה נעשית בעזרת בחינת תבנית התאבכות שמודדת הפרשי מופע בין מקור אור ובין האור שעובר דרך המכשיר, מוחזר מהמראה הראשית ועובר שוב דרך המכשיר. שמו של המכשיר מרמז על האפשרות להשתמש בו לצורך תיקון ואיפוס של שגיאות ליטוש. התברר שהשגיאה נגרמה משום שמכשיר הבדיקה הורכב במרחק של 1.308 מ"מ מהמקום הנכון בו הוא היה צריך להיות. למעשה, החברה התעלמה ממדידות של שני מכשירים נוספים, פחות מדויקים, שהראו כי הליטוש לא נעשה כראוי. השגיאה גררה אחריה ביקורת רבה על נאס"א ועל חברת "פרקין-אלמר", ובעיני רבים הפרויקט נחשב בשלב זה כפיל לבן.
הפגם במראה הראשית > הפתרון

לאחר שהתבררה הבעיה, גובשה תוכנית לתיקון הטלסקופ בעת משימת השירות הראשונה שלו שתוכננה להתבצע בשנת 1993. אף על פי שחברת קודאק הכינה מראת גיבוי בזמן בניית הטלסקופ, היה זה בלתי אפשרי להחליף את המראה הראשית בחלל. גם האפשרות להחזיר את הטלסקופ חזרה לכדור הארץ נפסלה בגלל העלות הגבוהה. במקום זאת, העובדה שהמראה לוטשה בדיוק רב לצורה לא רצויה, אפשרה את תכנונה של מערכת אופטית שתחובר לטלסקופ ותבטל את האברציה. למעשה, נבנו שתי מערכות אופטיות; אחת תיקנה את התמונה שמתקבלת בעזרת המצלמה הפלנטרית, והשנייה נועדה לאפשר את פעילותם התקינה של שאר מכשירי המדידה. בגלל בעיות מקום הוחלט להסיר את הפוטומטר.
ההתקנות בוצעו על ידי האסטרונאוטים ב-1993 במשימת השירות הראשונה לטלסקופ האבל, ופתרו את הבעיה לחלוטין. העלות הכוללת של הפתרון הייתה כ-700 מיליון דולר.
הישגים מדעיים

מאז שיגורו לחלל, הפך טלסקופ החלל האבל לכלי מחקר מרכזי בתחומי האסטרונומיה והאסטרופיזיקה. הוא צפה ביותר מ-14,000 מטרות שטווח המרחקים שלהן נע מגופים במערכת השמש ועד לגלקסיות הרחוקות ביותר שצולמו מאז ומעולם. עיבוד נתוני התצפיות מבוסס על שילוב של המידע מהמכשירים השונים שנמצאים בטלסקופ. כך למשל, המדידות הספקטרוסקופיות מאפשרות מדידה של הרכב החומרים בעזרת בחינת ספקטרום הפליטה וספקטרום הבליעה, ומדידת מהירויות בעזרת אפקט דופלר, ואילו המצלמות מאפשרות את הבנת המבנה של כוכבי לכת, כוכבים, ערפיליות, גלקסיות וצבירי גלקסיות.
אחת המשימות הראשונות של הטלסקופ הייתה למדוד את המרחק למשתנים קפאידים, ובכך להקטין את שגיאת המדידה על ערכו של קבוע האבל. מדידה זו שנעשתה בעיקר בעזרת כוכבים שנמצאים בגלקסיות השייכות לצביר-על הבתולה, אך גם בעזרת כוכבים בצבירי גלקסיות רחוקים יותר, אפשרה לספק הערכה מבוססת של גיל היקום. בנוסף, הייתה לו תרומה למציאת ההאצה של התפשטות היקום על ידי מדידת ההסחה לאדום באורן של סופרנובות בגלקסיות רחוקות.
טלסקופ האבל סיפק את התמונות החדות והברורות ביותר באור הנראה של "החלל העמוק", כלומר של הגלקסיות הרחוקות, ובכך הוא אפשר הצצה אחורה בזמן לעבר היקום הצעיר. האור מגלקסיות אלו מגיע אלינו כ-13 מיליארד שנה לאחר שהוא עזב אותן, והגלקסיות בתמונות מצולמות כפי שהן היו בעבר, כ-700 מיליון שנה בלבד לאחר המפץ הגדול. אחד הממצאים המעניינים לגבי היקום הקדום הוא צורתן של הגלקסיות בו, שהיו בדרך כלל קטנות ובעלות מבנה פחות מוגדר ומסודר מאשר הגלקסיות ביקום הנוכחי. תרומה נוספת של טלסקופ האבל קשורה להבנת הימצאותם של חורים שחורים על-מסיביים במרכזי הגלקסיות. הוא ביצע סקר נרחב של קוואזרים ואפשר להעמיק את ההבנה כי מקור הקרינה החזק שלהם הוא בנפילת חומר לעבר חור שחור על-מסיבי במרכזן של גלקסיות קדומות. תצפיות אלו עזרו גם להבנה של תהליכי התנגשות ואיחוד בין גלקסיות שכנות.
התמונות של ערפילית אוריון והדסקות הפרוטו-פלנטריות שבה תרמו לידע אודות היווצרות כוכבים ומערכות פלנטריות בכלל ואודות ההיווצרות וההתפתחות של מערכת השמש בפרט. לטלסקופ האבל יש גם חלק חשוב בהבנת אירועי סופרנובה, למשל צילומים של שרידי סופרנובה 1987A וצילומים של ערפיליות פלנטריות שטלסקופ האבל עזר להבין את המבנה המורכב שלהן. תחום נוסף שבו יש לטלסקופ האבל תרומה חשובה הוא אפיון וחקר התפרצויות גמא, ובעזרתו ניתן היה למדוד בדיוק רב את עוצמתן ואת מיקומן. הטלסקופ מהווה גם כלי עזר חשוב בגילוי כוכבי־לכת חוץ־שמשיים.
התנגשות השביט "שומייקר-לוי 9" בכוכב הלכת צדק בשנת 1994 נלמדה היטב בזכות התמונות החדות של טלסקופ האבל. למעשה, חלק גדול מזמן התצפית של טלסקופ האבל מוקדש למערכת השמש ולכוכבי הלכת הננסיים שבה דוגמת פלוטו ו־אריס.
משימות השירות ושדרוג רכיבים

הטלסקופ תוכנן כך שיזכה לביקור של מעבורות חלל באופן שוטף, והרכיבים בו מודולריים ונשלפים כדי להקל על החלפה בחלל. משימות שירות אלה נועדו להחליף מכשירים ישנים במכשירים מתקדמים יותר, לבצע החלפת רכיבים תקופתית ולהחליף מכשירים שהתקלקלו. המשימה הראשונה הייתה יוצאת מן הכלל מפני שבה, בנוסף להחלפת מכשירים ורכיבים, נדרש צוות המעבורת להכניס מערכות אופטיות מיוחדות לצורך תיקון טעות הליטוש במראה הראשית.
ב-2011 הופסק שיגור מעבורות חלל, ומאז אין משימות שירות להאבל.
משימות השירות ושדרוג רכיבים > משימת השירות הראשונה (משימה 1)

משימה זו בוצעה על ידי מעבורת החלל אנדוור בדצמבר 1993, ובמסגרתה הוכנסו שתי מערכות אופטיות חדשות לצורך תיקון בעיית האברציה הכדורית במראה הראשית. כמו כן, בוצע תיקון מסלול והטלסקופ הוחזר לגובה הרצוי.
בוצעו הפעולות הבאות:
מצלמה פלנטרית בעלת שדה רחב חדשה הותקנה במקום הישנה. אל המצלמה חוברה אחת המערכות האופטיות לתיקון התמונה.
הפוטומטר המהיר הוצא לצורך פינוי מקום למערכת האופטית השנייה (COSTAR).
פאנלים של תאים פוטו-וולטאיים המספקים את האנרגיה לטלסקופ הוחלפו.
ארבעה גירוסקופים (מתוך שישה) המשמשים לכיוון הטלסקופ הוחלפו.
שתי יחידות בקרה חשמליות הוחלפו.
שני מגנטומטרים הוחלפו.
משימות השירות ושדרוג רכיבים > משימת השירות השנייה (משימה 2)

משימה זו בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי בפברואר 1997. במשימה זו הוחלפו שני הספקטרוגרפים, ובמקומם הוכנסו שני מכשירים חדשים.
המכשירים החדשים הם:
ספקטרוגרף רב-שימושי (Space Telescope Imaging Spectrograph).
מצלמה וספקטרומטר לקרינה תת-אדומה (Near Infrared Camera and Multi-Object Spectrometer).
משימות השירות ושדרוג רכיבים > משימת השירות השלישית (משימה 3A)

משימה זו בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי בדצמבר 1999.
בוצעו הפעולות הבאות:
כל ששת הגירוסקופים הוחלפו (מתוכם ארבעה היו מקולקלים).
חיישן הנחיה ומחשב הוחלפו.
משימות השירות ושדרוג רכיבים > משימת השירות הרביעית (משימה 3B)

משימה זו בוצעה על ידי מעבורת החלל קולומביה במרץ 2002.
במשימה זו החליפו האסטרונאוטים, בחמש הליכות חלל, את הציוד המדעי הישן בחדש. כמו כן, הוגבה מסלולו של האבל חזרה לגובה הרצוי.
בוצעו הפעולות הבאות:
המצלמה הרגישה הוחלפה במצלמה רב-שימושית (Advanced Camera for Surveys) שהפכה לכלי מחקר מרכזי בטלסקופ.
פאנלים של תאים פוטו-וולטאיים הוחלפו.
יחידת ניתוב החשמל הוחלפה.
מערכת קירור חדשה עבור המצלמה והספקטרומטר לקרינה תת-אדומה הותקנה.
משימות השירות ושדרוג רכיבים > משימת השירות החמישית (משימה 4)

במקור, תוכנן שמעבורת החלל קולומביה תבקר את טלסקופ האבל בפברואר 2005, ותבצע את משימת השירות החמישית שלו. המטרות של המשימה היו להחליף את חיישן ההנחיה, להחליף שני גירוסקופים מקולקלים, להחליף את המצלמה הפלנטרית בעלת השדה הרחב במצלמה חדשה ולהתקין ספקטרוגרף חדש לאור על סגול. אולם, אסון מעבורת החלל קולומביה ב-2003 דחה את המשימה למועד לא ידוע. ההחלטה על הדחייה גרמה לוויכוחים בנושא, משום שבאותה עת היה שיגורו של טלסקופ החלל ג'יימס וב צפוי ל-2018 לכל המוקדם, והיה חשש כי טלסקופ החלל האבל עלול לצאת מכלל פעולה עד אז.
עקב הלחץ הציבורי ובעקבות בקשה של הקונגרס האמריקאי, הוחלט בנאס"א לבצע משימת שירות אחרונה לטלסקופ האבל. באפריל 2005 הודיע מייקל גריפין, מנהל נאס"א, כי לשם כך הוא מייעד את משימה STS-125 אשר תתבצע על ידי מעבורת החלל אטלנטיס. במשימה זו, שתאריך השיגור שלה נקבע ל-14 באוקטובר 2008, היו צפויות להתבצע המשימות שתוכננו עבור מעבורת החלל קולומביה ומשימות נוספות בהתאם לצורך.
בתחילת 2009 פורסם כי משימת STS-125 הייתה אמורה להתבצע על ידי מעבורת החלל אנדוור לא לפני 28 באוגוסט 2008 אך נדחתה בשל תקלה במעבורת.
משימה זו בוצעה על ידי מעבורת החלל אטלנטיס ב-11 במאי 2009. במשימה זו תוקנו מספר חלקים בטלסקופ, המצלמה הראשית תוקנה, מצלמה רחבת שדה הוחלפה במצלמה חדשה בעלת יכולות רבות יותר, והותקן ספקטרוגרף חדש. זאת במהלך חמש הליכות חלל.
מצלמה רחבת שדה 2 הוחלפה במצלמה רחבת שדה 3.
מתקן לתיקון בעיית העדשה הוחלף בספקטרוגרף חדש.
הוחלפו כל ששת הגירוסקופים.
הוחלפו שש הסוללות.
תוקן ספקטרוגרף הדמיה.
הוחלף לוח מגן ובידוד חום על אחת הדלתות.
הותקנו מחשבי גיבוי, למקרה של כשל במחשבי הטלסקופ.
תחזוקת הטלסקופ > תקלות שוטפות

ישנם רכיבים שמשפיעים על התפקוד הכולל של הטלסקופ. כך למשל, הגירוסקופים, שהתגלו כרכיבים רגישים לתקלות, משמשים לשמירה על יציבותו במסלול, ולשמירה על תצפית לעבר נקודה קבועה בזמן תנועתו סביב כדור הארץ. לצורך עבודה תקינה דרושים 3 גירוסקופים, אולם תצפית תאפשר גם עם שני גירוסקופים פעילים, אם כי האזור בחלל אליו ניתן לצפות יהיה מוגבל, ותצפיות שצריכות דיוק מרבי כמעט שלא יבוצעו במצב זה. בשנת 2005 הוחלט לעבור לעבודה עם שני גירוסקופים בלבד, על מנת ששני הגירוסקופים התקינים הנוספים ישמשו כעתודה. שני גירוסקופים נוספים התקלקלו קודם לכן, ובאופן כללי התגלה שקצב הקלקול של רכיבים אלו גבוה למדי.
דוגמה לתקלות שוטפות היא המצלמה הרב-שימושית, שהותקנה במשימת השירות הרביעית ב-2002, והפסיקה לפעול ב-25 ביוני 2006. המצלמה הכילה כפילות של המעגלים החשמליים ועל כן ניתן היה להמשיך להשתמש בה. מאז התרחשו שתי תקלות נוספות במצלמה, וכעת ניתן להפעיל אותה באופן חלקי בלבד. תקלה זו מקטינה את יכולותיו של טלסקופ החלל באופן משמעותי.
תחזוקת הטלסקופ > התקלה ביוני 2021

ב-13 ביוני 2021 הפסיק מחשב המכשור של האבל לשלוח למחשב המרכזי את ההודעות המחזוריות "אני חי". המחשב המרכזי העביר אוטומטית את כל המכשירים למצב safe mode שבו רק הפונקציות החיוניות עובדות, והטלסקופ הושבת.
מחשב המכשור, הקרוי NSSC-1, שולט על המצלמות והמכשירים המדעיים האחרים, אוסף מהם את המידע, אורז אותו בפורמט מתאים, ושומר בזיכרון או שולח לכדור הארץ. זהו מחשב סטנדרטי של נאס"א למשימות במערכת השמש, שנבנה בשנות 1980. הוא נמצא בלבה של יחידה הנקראת SI C&DH ‏(Science Instrument Command and Data Handling) שמתממשקת אל המכשירים המדעיים מצד אחד ואל המחשב הראשי מצד שני. היחידה בנויה עם יתירות כמעט בכל רכיביה, כלומר מותקנים בה רכיבים רזרביים שאפשר לעבור אליהם בעת תקלה, כולל שלושה זכרונות חלופיים וכן מחשב NSSC-1 חלופי. בנוסף יש בהאבל יחידת SI C&DH רזרבית שלמה.
מהנדסי נאס"א העריכו שמדובר בתקלת זיכרון והעבירו את התוכנה לרכיבי זיכרון חלופיים, אך ללא הועיל. בהמשך הבדיקות התברר שהכשל בזיכרון הוא רק סימפטום של בעיה באחד מהרכיבים האחרים. המהנדסים החליטו לעבור למחשב המכשור הרזרבי שביחידה, שלא נבדק מאז 2009. גם מהלך זה לא צלח ואותן בעיות הופיעו גם במחשב הרזרבי. המידע שנצבר בבדיקות הביא את נאס"א למסקנה שהאשמים הם או וסת המתח PCU ‏(Power Control Unit) המותקן ביחידה, שתפקידו לוודא שלמחשב המכשור ולזכרונות מגיע מתח של 5 וולט, או בקר המתח שמהווה הגנה נוספת ובמקרה שהמתח גבוה מדי או נמוך מדי מורה למחשב לעצור. מאחר שאי אפשר לאתחל רכיבים אלה, הוחלט לעבור ליחידת SI C&DH החלופית, שזהה בכל ליחידה התקולה. תהליך המעבר הוא מורכב, שכן צריך לקשר ליחידה החדשה את כל המכשירים המדעיים. מעבר דומה התבצע ב-2008 בגלל תקלה ביחידת SI C&DH (ב-2009 במשימת השירות החמישית לטלסקופ האבל החליפו אותה האסטרונאוטים ביחידה תקינה).
ההכנות והבדיקות לקראת המעבר ליחידה החלופית נמשכו כשלושה שבועות, כשהעולם עוקב בדאגה האם הסיכוי האחרון יעלה יפה והטלסקופ הוותיק ישוב לתיקונו גם הפעם. ב-16 ביולי 2021 הודיעה נאס"א שהפעולה הסתיימה בהצלחה והאבל חזר לפעולה.
תחזוקת הטלסקופ > שמירה על מסלול הטלסקופ

טלסקופ האבל נמצא בגובה של קרוב ל-600 ק"מ מעל פני האדמה. בגובה זה האטמוספירה דלילה מאוד, אך בכל זאת קיימות שם מולקולות אוויר והן גורמות לכוח גרר שפועל על טלסקופ האבל; כוח זה גורם לו לאבד אנרגיה באיטיות. על כן, כל כמה שנים יש צורך להחזיר את טלסקופ האבל למסלול המקורי על מנת שלא ייכנס לאטמוספירה הנמוכה ויישרף. אם פעולה זו לא תתבצע יותר אז הוא ייכנס לאטמוספירה בשלב כלשהו בין השנים 2028 ל-2040. נאס"א כבר התכוונה לשגר מעבורת חלל כדי להחזיר את הטלסקופ לכדור הארץ בשנת 2009, אך אסון מעבורת החלל קולומביה גרם לביטול המשימה וכרגע אין תוכנית להשבת הטלסקופ לאחר תום השימוש בו.
ראו גם

טלסקופ החלל ג'יימס וב
תחנת החלל הבינלאומית
טלסקופ החלל שפיצר
הפרדוקס של גיל היקום
השדה העמוק של האבל, אחת מתמונות החלל המפורסמות של הטלסקופ
לקריאה נוספת

Bahcall, John N.; Barish, Barry C.; Hewitt, Jacqueline N.; McKee, Christopher F.; et al. (August 2003). "Report of the HST-JWST Transition Panel" (PDF). NASA.
Pearce, Rohan (29 March 2012). "What went wrong with the Hubble Space Telescope (and what managers can learn from it)". Techworld. Retrieved 30 March 2012.
Zimmerman, Robert F. (2010). The Universe in a Mirror: The Saga of the Hubble Space Telescope and the Visionaries Who Built It. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-14635-5.
ליאון פלדהנדלר

| --- | --- |

 לידה:  1910 טורובין, רפובליקת פולין 
 פטירה:  6 באפריל 1945 (בגיל 35 בערך) לובלין, הרפובליקה העממית הפולנית 
 שם לידה:  Lejb Feldhendler 
 מדינה:  פולין 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה (2018)  עיטור האומץ 
 
ליאון (לייב) פלדהנדלר (בפולנית:Leon (Lejb) Feldhendler;‏ 1910 – 6 באפריל 1945) היה לוחם יהודי-פולני שהיה ידוע בחלקו בארגון מרד האסירים של שנת 1943 במחנה ההשמדה סוביבור, ביחד עם אלכסנדר פצ'רסקי. עד לשליחתו לסוביבור, שימש פלדהנדלר כראש היודנראט בכפרו, ז'ולקייבקה-אוסאדה, בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין.
חלקו במרד בסוביבור

ליאון נשלח עם אשתו ובנו לסוביבור ב-15 במאי 1942, במשלוח שכלל כ-1000 יהודים מהגטו שבעיירה עם עוד אלפי יהודים אחרים מסביבתה. הוא הופרד מאשתו ובנו ברציף ההתפשטות במחנה, והועסק באיסוף ומיון הציוד. אשתו ובנו נשלחו אל תאי הגז מאותו מקום. יום למחרת הוא גילה בערמות הבגדים את בגדיהם והבין את אשר עלה בגורלם.
באביב 1943 הנהיג פלדהנדלר קבוצה קטנה של אסירי מחנה סוביבור, אשר התוו תוכנית בריחה מהמחנה. תוכניתם המקורית הייתה להרעיל מספר שומרים במחנה ולתפוס את נשקם, אך האס אס חשפו את הרעל וירו בחמישה אסירים יהודים כתגובה. תוכניות אחרות כללו הצתת המחנה באש, ובריחה בחסות ההמולה שתיווצר, אך המוקשים שהקיפו את המחנה, שהונחו על ידי האס אס בקיץ 1943, הפכו את התוכנית ללא מעשית.
הגעתו של אלכסנדר פצ'רסקי, קצין בצבא האדום, בסוף ספטמבר, במשלוח של שבויי מלחמה סובייטים, נתנה זריקת עידוד לתוכנית הבריחה. בתור חייל מנוסה, לקח על עצמו מיד פצ'רסקי את תפקיד הנהגת קבוצת הנמלטים-לעתיד, וביחד עם פלדהנדלר כסגנו, יצרה הקבוצה תוכנית בריחה אשר כלל הריגת סגל אנשי האס אס במחנה, שליחת שבויי המלחמה הסובייטים לפשוט על מחסני הנשק, ובריחה דרך השער הראשי של המחנה תוך כדי לחימה.
המרד, אשר התרחש ב-14 באוקטובר 1943, התגלה כבר בשלביו הראשונים, לאחר ששומר גילה את גופתו של קצין האס אס רודולף בקמן אשר חוסל על ידי האסירים. אף על פי כן, כ-320 אסירים יהודים הצליחו לברוח אל מחוץ למחנה בחסות הקטטה שנגרמה כתוצאה מהמרד. 80 אסירים נהרגו במהלך הבריחה או מיד לאחריה. 170 נתפסו במהרה ונרצחו, כמו גם כל שאר דיירי המחנה אשר לא השתתפו בבריחה. חלקם של אלו שהצליחו להימלט, הצטרפו אל הפרטיזנים. מתוכם, 90 נהרגו בקרבות או על ידי משתפי פעולה ואנטישמים. 62 יהודים מסוביבור שרדו את המלחמה, מתוכם 9 אשר נמלטו קודם לכן.
רציחתו בלובלין

פלדהנדלר היה בין אלו ששרדו את המלחמה, תוך הסתתרות בעיר לובלין עד סיום הכיבוש הגרמני ביולי 1944. אולם ב-2 באפריל 1945 הוא נורה דרך דלתה הסגורה של דירתו, כאשר היה בדרכו לבדוק את פשר המהומה שהתרחשה בחדר חיצוני בביתו. פלדהנדלר ואשתו (מנישואים שניים) הצליחו להימלט דרך דלת צדדית ועשו את דרכם לבית החולים בעיר, בו עבר פלדהנדלר ניתוח, אך נפטר ארבעה ימים לאחר מכן.
על פי רוב ההערכות, נרצח פלדהנדלר על ידי פעילי ימין פולנים, אשר חשדו שהם נמנים עם ארגון "הכוחות המזוינים הלאומיים" (בפולנית: Narodowe Siły Zbrojne), ארגון פולני לאומי חצי-צבאי, אנטישמי ואנטי-קומוניסטי, שהיה חלק מתנועת המחתרת הפולנית. אולם מסמך עדכני אחד לפחות, המציין את החקירה הלקויה והחלקית של האירועים על ידי ההיסטוריונים של אותה התקופה, ואת התיעוד המוגבל, העלה ספק באשר לנכונות הערכות אלו. הרצח של פלדהנדלר היה אחד מלפחות 118 רציחות של יהודים במחוז לובלין, בין קיץ 1944 לסתיו 1946.
לאון פלדהנדלר בתרבות

בסרט "הבריחה מסוביבור", שיצא בשנת 1987, גילם את פלדהנדלר אלן ארקין. תקופת חייו האחרונה בלובלין מתוארת ברומן "Wyjątkowo długa linia" מאת חנה קראל, אשר היה מועמד לפרס ניקה לספרות (בפולנית: Nagroda literacka Nike) היוקרתי.
ב-2018 יצא לאקרנים הסרט הרוסי סוביבור, המתאר את המרד. ליאון פלדהנדלר שמגולם על ידי השחקן דאיניוס קזלאוסקס הוא אחת הדמויות המרכזיות בסרט.
יוהאן פון וורת

| --- | --- |

 לידה:  1591 ביטגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1652 (בגיל 61 בערך) Benátky nad Jizerou, ממלכת הבסבורג 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1620 
 
יוהאן גרף פון וורת (בגרמנית: Johann Graf von Werth ‏1591-1652) היה גנרל קתולי בצבא האימפריה הרומית הקדושה התפרסם בכך שבניגוד לשאר הקצינים הבכירים בצבא שהגיעו מן האצולה היה וורת בן איכרים פשוט שכלל לא ידע קרוא וכתוב.
ביוגרפיה

וורת נולד ב-1591 להורים איכרים פשוטים. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע. לאחר מות אביו השכיר עצמו וורת כמשרת בבתי אצילים.
ב-1610 התגייס לצבא הספרדי כשכיר חרב בצבאו של המרקיז הגנואי אמברוסיו ספינולה. עם פתיחת מלחמת שלושים השנים התגייס לצבא הליגה הקתולית. אומץ ליבו בקרבות שונים מול המורדים הבוהמים הביא לקידומו לדרגת קפטן.
השתתף בקרב ההר הלבן ולאחר מכן בכמה קרבות מול הדנים והשוודים. אולם תרומתו החשובה להתפתחות קרב נורדלינגן (1634) גרמה לקיסר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לתת לו את התואר ברון. לאחר שהצרפתים הצטרפו למלחמה, ניצח אותם וורת בכמה קרבות שבאחד מהם פילח כדור את לחיו ונותר תקוע בגרונו. באחד הקרבות נפל בשבי ונכלא בפריז בהוראתו האישית של הקרדינל רישלייה כעבור ארבע שנים שוחרר יחד עם פרנץ פון מרסי שנפל בשבי בפרייבורג. כשחזר לגרמניה נטל שוב את הפיקוד על כמה גדודים וניצח בכמה קרבות את הצרפתים והשוודים.
מת באוסטריה ב-12 בספטמבר 1652.
פרבולה

פרבולה
פָּרָבּוֹלָה (מיוונית: παραβολή) היא המקום הגאומטרי של הנקודות במישור שמרחק כל אחת מהן מנקודה נתונה (המוקד, באנגלית: focus) שווה למרחקה מישר נתון (המדריך, באנגלית: directrix). במערכת צירים קרטזית, פרבולה היא הגרף של פונקציה ממעלה שנייה, שמשוואתה הכללית היא  f(x)=ax^{2}+bx+c. הפרבולה היא חתך חרוט, הנוצר על ידי חיתוך של חרוט ומישור בעל אותו שיפוע.
כמו לחתכי חרוט אחרים, לפרבולה יש תכונות גאומטריות ופיזיקליות חשובות. והיא מופיעה במצבים רבים בטבע. לדוגמה, קרני אור המגיעות במאונך למדריך ופוגעות בפרבולה, מוחזרות כולן אל המוקד. תכונה זו משמשת לריכוז קרני אור בטלסקופים ואנטנות, והיפוכה משמש בפנסים גדולים לפיזור קרני אור היוצאות מהמוקד בכיוון אחיד. כדוגמה נוספת, כדור או קליע הנורה בזווית, משרטט מסלול פרבולי בקירוב (בהנחת שדה כבידה אחיד ובהזנחת החיכוך עם האוויר).
הגדרות וסקירה כללית > תיאור איכותי

הפרבולה מוגדרת כאמור על ידי מוקד (Focus) ומדריך (Directrix, הקרוי גם מנחה). הנקודה הקרובה ביותר למדריך נקראת קודקוד הפרבולה. האנך למשיק בנקודה זו הוא הציר. הציר הוא אכן ציר הסימטריה היחיד של הפרבולה. גוף הסיבוב המתקבל מסיבוב הפרבולה סביב הציר נקרא פרבולואיד.
מבין כל חתכי החרוט, הפרבולה היא זו שהאקסצנטריות שלה היא 1. כתוצאה מכך, כל הפרבולות דומות זו לזו. פרבולה היא הגבול של סדרת אליפסות בעלות קודקוד ומוקד משותף, כאשר המוקד השני מתרחק לאורך ציר המוקדים. ציר המוקדים הופך להיות ציר הסימטריה של הפרבולה והקודקוד של האליפסות הוא הקודקוד של הפרבולה.
הגדרות וסקירה כללית > תיאור קרטזי

כל פרבולה במישור הקרטזי אפשר לסובב כך שהציר שלה הוא ציר  y, ונקודת הקיצון היא הראשית. באופן זה, המוקד הוא נקודה  (0,p), והמדריך הוא הישר  y=-p. פרבולה זו מתוארת בקואורדינטות קרטזיות על ידי המשוואה  x^{2}=4py.
הפרבולה ניתנת גם לתיאור פרמטרי,  x=2pt,y=pt^{2}.
הגדרות וסקירה כללית > קואורדינטות קוטביות

בקואורדינטות קוטביות, פרבולה עם מוקד בראשית הצירים, ונקודת הקיצון על החלק השלילי של ציר x, נתונה על ידי המשוואה  r(1-\cos \theta )=\ell \,, כאשר  \ \ell  הוא הסמילאטוס רקטום (מלטינית, חצי-צד בקו ישר): המרחק בין המוקד עד לפרבולה עצמה, הנמדד לאורך קו הניצב לציר. זהו פעמיים המרחק עד לפסגה.
תכונת השיקוף של המשיק

המשיק לפרבולה מבוטא על ידי המשוואה (1) ויש לו השיפוע
קו זה חוצה את ציר  y בנקודה  (0,-y)=(0-a\cdot x^{2}), ואת ציר  x בנקודה  \left({\frac {x}{2}},0\right). נקרא לנקודה זו  G. הנקודה  G היא גם נקודת האמצע בין  F ל- Q.
כיוון ש-G היא נקודת האמצע של הישר FQ, הרי שמכאן נובע:
וידוע כבר כי P נמצא במרחק שווה מ־F ו-Q:
ושלישית, הישר GP שווה לעצמו, לכן:
מכאן נובע כי:
 \angle FPG\cong \angle GPQ.
את הישר  QP ניתן להאריך מעבר ל- P לנקודה  T כלשהי, ואת הישר  GP ניתן להאריך מעבר ל- P לנקודה  R כלשהי. לכן
 \angle RPT ו- \angle GPQ הן זוויות קודקודיות, כלומר הן שוות. אולם  \angle GPQ שווה ל  \angle FPG. לכן  \angle RPT שווה ל  \angle FPQ.
הישר  RG משיק לפרבולה בנקודה  P, לכן כל אלומת אור המוחזרת מנקודה  P תתנהג כאילו הקו  RG הוא מראה, ולכן האלומה תשוקף על ידי מראה זו.
נניח כי אלומת אור נעה על הקו האנכי  TP, ומוחזרת מנקודה  P. זווית הנטייה של הקרן אור מהמראה היא  \angle RPT, לכן כאשר הקרן מוחזרת, זווית ההחזרה חייבת להיות שווה  \angle RPT. אולם הראינו כי  \angle FPG שווה ל  \angle RPT. לכן האלומה מוחזרת לאורך הישר FP היישר אל המוקד.
מסקנה: כל אלומת אור הנעה אנכית כלפי מטה בשקערורית של הפרבולה (במקביל לציר הסימטריה), תוחזר מהפרבולה היישר לכיוון המוקד. תכונה זו משמשת בבניית מחזיר-אור פרבולי.