stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגרנות כפייתית
סכנות נלוות להפרעה

אגרנות כפייתית גורמת סבל, לא רק לאדם הסובל מהבעיה, אלא גם לסביבתו הקרובה. בחלק גדול מהמקרים, דירותיהם של האגרנים הכפייתיים אטומות וחשוכות לאורך כל שעות היממה, בשל תחושת קנאות לפרטיותם וגם תחושת בושה, המתלווה לחייהם. האגרנות הכפייתית עלולה להוביל לסכנות בשני תחומים עיקריים: בתחום הבריאותי – אישי וסביבתי ובתחום הנפש.
סכנות נלוות להפרעה > סכנות בריאותיות

אגירה כפייתית בשטח מגורים עלולה להוביל להופעת ריחות צחנה, העולים מחלל הדירה ומתפשטים ליתר חללי המגורים הסמוכים לה.
הופעת תחלואים ומפגעים סביבתיים כתוצאה מהופעת חרקים ומזיקים בשטח הדירה.
תחלואים, הנובעים כתוצאה מריבוי החפצים בשטח המגורים: אבק, קרדית האבק, פטרת הקיר, עובש, ריקבון של רהיטים שונים בשטח הדירה ועוד – אבק מצטבר בדירה כתוצאה מאיסוף קדחתני של חפצים שאינם בשימוש.
חוסר היגיינה - אגרנות ברמות מתקדמות אינה מותירה אפשרות לניקיון ולהיגיינה בסיסית.
הופעת מכרסמים ומזיקים אחרים בדירה.
הופעת עובש בקירות הדירה.
קשיי נשימה ותחושת מחנק כתוצאה מריבוי החפצים בדירה.
סכנת התלקחות הפריטים שנאגרו והפיכת הדירה למלכודת אש עקב חסימת חלונות ודרכי מילוט אחרות.
סכנות נלוות להפרעה > תחלואה נלווית

לכ-75% מהאנשים החיים עם הפרעת אגירה כפייתית, יש גם הפרעת חרדה או דיכאון. ההפרעה השכיחה ביותר היא דיכאון מז'ורי (50%), הפרעת חרדה חברתית, והפרעת חרדה מוכללת (בערך 20%). לרבים מהם יש תסמינים של הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD), ולעיתים אף הפרעה מלאה. כמו כן, נמצא קשר בין השילוב של OCD עם הפרעת קשב, לבין אגרנות כפייתית.
אבחנה מבדלת

מצב רפואי: יש לשלול אפשרות של פגיעת ראש או גידול במוח שגרמו להופעת התסמינים.
הפרעות נוירו-התפתחותיות: אגרנות כפייתית לא תאובחן אם האדם כבר מאובחן עם הפרעה נוירו-התפתחותית (הספקטרום האוטיסטי וכדומה).
הפרעות פסיכוטיות (ספקטרום הסכיזופרניה): אגרנות לא תאובחן במקרה שבו אגירת החפצים היא תוצאה של דלוזיות ומלווה בתכנים פסיכוטיים של הפרעות הספקטרום הסכיזופרני.
אפיזודת דיכאון מז'ורי: אגרנות לא תאובחן במקרה, שבו אגירת החפצים היא תוצאה של נסיגה מנטלית, של תשישות או של אובדן אנרגיה, כחלק מתמונה של אפיזודת דיכאון מז'ורי.
הפרעה טורדנית כפייתית: אגרנות לא תאובחן במקרה שבו אגירת החפצים היא תוצאה של סימפטומים של טורדנות כפייתית. במקרה כזה הצורך לשמר את תולדות החיים יהיה גדול יותר מהצורך לשמר חפצים.
הפרעות נוירו-קוגניטיביות: אגרנות לא תאובחן במקרה שבו אגירת החפצים היא תוצאה של הפרעה, המתאפיינת בהידרדרות מנטלית דוגמת אלצהיימר, ומחלות דמנטיות אחרות.
טיפול > עזרה פסיכו-סוציאלית

עזרה לאדם עם אגרנות כפייתית חייבת להתחיל בסביבה תומכת, שתלווה אותו לאורך כל הדרך. בישראל, עומדים לרשות האגרנים הכפייתיים מספר מוקדי סיוע, שיכולים להעניק להם ייעוץ מקצועי בנוגע להתנהלות בחיי היומיום. מוקדי סיוע אלו כוללים בין היתר: בעלי מקצוע בתחום הנפש (פסיכיאטר, פסיכולוג וכדומה), רשויות מקומיות, המפעילות עובדי רווחה ועובדים סוציאליים לצורך טיפול בבעיה ומספר קבוצות תמיכה, העוסקות בנושא ופעילות בכל רחבי הארץ.
טיפול > פסיכותרפיה

ישנן עדויות לגבי הצלחה של טיפול קוגניטיבי התנהגותי באנשים עם אגרנות כפייתית.
ראו גם

הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD)
לקריאה נוספת

Pertusa A., et al., Compulsive Hoarding: OCD Symptom, Distinct Clinical Syndrome, or Both?. Am J Psychiatry 2008;165:1289-1298. 10.1176/appi.ajp.2008.07111730
Steketee, Gail.; Frost, Randy, Compulsive Hoarding and Acquiring Workbook, Oxford : Oxford University Press, USA 2006
Tompkins, Michael A.,Clinician's Guide to Severe Hoarding : A Harm Reduction Approach. Springer, 2015
Bratiotis, Christiana.; Schmalisch, Cristina Sorrentino.; Steketee, Gail, The Hoarding Handbook A Guide for Human Service Professionals, Oxford University Press, 2011
Akhtar, Salman, Objects of our desire : exploring our intimate connections with the things around us / Salman Akhtar.New York : Harmony Books c2005
פוגן נזירוגלו, ג'רום בובריק, ג'וזה א. יריאורה-טוביאס, להתגבר על אספנות כפייתית : מדוע אתה אוסף וכיצד אתה יכול להפסיק הוצאת אח 2008
הערות שוליים

↑  אפרת גרדי, אגרנות כפייתית ואספנות אובססיבית | מחקר, טיפול ואבחון, באתר www.tipulpsychology.co.il
1 2 3 4 5  American Psychiatric Association, Obsessive Compolsive related Disorders, Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM–5), 5, WDC: American Psychiatric Association, 2013, עמ' 247-251
↑  טובי פלד, אגרנות כפייתית: כיצד מזהים ואיך מטפלים?, באתר BEOK, ‏2019
↑  איתי גל, לא זורקים חפצים? מעתה – אגרנות כפייתית היא הפרעה נפשית, באתר ynet, 29 באוגוסט 2018
↑  Danielle Landau, Alessandra C. Iervolino, Alberto Pertusa, Susan Santo, Stressful life events and material deprivation in hoarding disorder, Journal of Anxiety Disorders 25, 2011-03-01, עמ' 192–202 doi: 10.1016/j.janxdis.2010.09.002
↑  David F. Tolin, Michael C. Stevens, Anna L. Villavicencio, Melissa M. Norberg, Neural Mechanisms of Decision Making in Hoarding Disorder, Archives of General Psychiatry 69, 2012-08-01 doi: 10.1001/archgenpsychiatry.2011.1980
↑  Sharon Morein-Zamir, Martina Papmeyer, Alberto Pertusa, Samuel R. Chamberlain, The profile of executive function in OCD hoarders and hoarding disorder, Psychiatry Research 215, 2014-03-30, עמ' 659–667 doi: 10.1016/j.psychres.2013.12.026
1 2  D. Mataix-Cols, D. Billotti, L. Fernández de la Cruz, A. E. Nordsletten, The London field trial for hoarding disorder, Psychological Medicine 43, 2013/04, עמ' 837–847 doi: 10.1017/S0033291712001560
↑  Randy O. Frost, Gary Patronek, Arnold Arluke, Gail Steketee, The hoarding of animals: an update, Psychiatric Times 32, 2015-04-01
↑  P Calvo, C Duarte, J Bowen, A Bulbena, Characteristics of 24 cases of animal hoarding in Spain, Animal Welfare 23, 2014-05-01, עמ' 199–208 doi: 10.7120/09627286.23.2.199
↑  Sheppard, B., Chavira, D., Azzam, A., Grados, M. A., Umaña, P., Garrido, H., & Mathews, C. A. (2010). ADHD Prevalence and Association with Hoarding Behaviors in Childhood-Onset OCD. Depression and Anxiety, 27(7), 667–674.
↑  נזקקויות ומאפיינים בקובץ נתוני יסוד, קובץ שפורסם על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים, 2016
↑  רועי ינובסקי, אספנות כפייתית: 7.5 טון אשפה פונו מדירה, באתר ynet, 8 ביולי 2015
↑  Jordana Muroff, Gail Steketee, Randy O. Frost, David F. Tolin, Cognitive Behavior Therapy for Hoarding Disorder: Follow-up Findings and Predictors of Outcome, Depression and Anxiety 31, 2014-12-01, עמ' 964–971 doi: 10.1002/da.22222
↑  David F. Tolin, Randy O. Frost, Gail Steketee, Jordana Muroff, Cognitive Behavioral Therapy for Hoarding Disorder: A Meta-Analysis, Depression and Anxiety 32, 2015-03-01, עמ' 158–166 doi: 10.1002/da.22327
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000316637  NKC: ph902119 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דירה של אגרן כפייתי
גידול חיות מחמד מרובות, ציור משנת 1925
רוהאקנה רוגונדה

רוהאקנה רוגונדה (באנגלית: Ruhakana Rugunda; נולד ב-7 בנובמבר 1947) הוא פוליטיקאי אוגנדי שכיהן בעבר כראש הממשלה של אוגנדה.
ביוגרפיה

רוגונדה נולד במחוז קבאלה. כנער צעיר, היה נוהג לקרוא את העיתונים של אביו. מנהג זה היה מהגורמים להתעניינות שלו בפוליטיקה בגיל מאוחר יותר.
רוגונדה סיים את לימודיו בתיכון ובמכללה ופנה ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מקררי (Makerere) ובאוניברסיטה של זמביה, והוציא תואר ראשון ברפואה. מאוחר יותר למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וקיבל תואר שני.
לפני שהצטרף לפוליטיקה, עבד רוגונדה כרופא בזמביה, בבית החולים במחוז קולומביה ובבית החולים הלאומי של קנייה בניירובי.[דרוש מקור]
קריירה פוליטית

בזמן לימודיו באוניברסיטת מקררי שבאוגנדה, שימש רוגונדה כנשיא האיחוד הלאומי של הסטודנטים של אוגנדה (NUSU), תנועת נוער פוליטית תוססת. כפעיל פוליטי, נפגש רוגונדה עם חברי הקונגרס של אוגנדה (UPC), והיה קרוב לנשיא מילטון אובוטה. אובוטה ראה ברוגונדה אחד ממי שעשוי להיות מהמנהיגים העתידיים של המפלגה והמדינה. באחד הראיונות האחרונים לפני מותו, קונן אובוטה על כך שרוגונדה "הסתבך" עם יוורי מוסווני ועם תנועת ההתנגדות הלאומית.
ב-1985 הוא נפגש עם מנהיגי תנועת ההתנגדות הלאומית האוגנדית (NRM) באונטרולברנדורף שבאוסטריה, על מנת להכין תוכנית פוליטית לאוגנדה המשוחררת.
אחרי עליית מוסווני לשלטון בשנת 1986, שימש רוגונדה בתפקידים רבים במטעם הממשלה: הוא היה שר הבריאות מ-1986 עד 1988, שר העבודה, התחבורה, והתקשורת בין 1988 ל-1994, שר החוץ מ-1994 עד 1996, שר ההסברה מ-1996 עד 1998, שר הנשיאות מ-1998 עד 2001, שר המים, הקרקעות והסביבה בין 2001 ל-2003, ושר הפנים מ-2003 ועד 2009.
בינואר 2009, מונה רוגונדה לשגריר אוגנדה באו"ם. הוא שימש פעמיים כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם (אנ'), במהלך השנתיים בהן אוגנדה הייתה חברה במועצת הביטחון. במאי 2011, נתמנה לשר הטכנולוגיה והתקשורת. במאי 2013, הוא מונה לשר הבריאות.
ב-18 בספטמבר 2014 מונה רוגונדה לראש הממשלה של אוגנדה.
חיים אישיים

רוגונדה נשוי לג'וסלי ואב לארבעה בנים.
הערות שוליים

↑  "Ruhakana Rugunda new Prime Minister", New Vision, 19 September 2014.
↑  הערך תורגם מהערך באנגלית:(Ruhakana Rugunda)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1161673539  VIAF: 6807153063250219320005   WorldCat (עם VIAF): 6807153063250219320005
שארל-אמדה מסבואה-נמור

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1624 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  30 ביולי 1652 (בגיל 28) פריז, ממלכת צרפת 
 בת זוג:  אליזבת דה בורבון
 
שארל-אמדה מסבואה-נמור (בצרפתית: Charles-Amédée de Savoie-Nemours; ‏12 באפריל 1624 – 30 ביולי 1652) היה מנהיג צבאי צרפתי ואיל הון, אביה של דוכסית סבויה ומלכת פורטוגל.
ביוגרפיה

נולד ב-12 באפריל 1624 בפריז, לאנריקו הראשון, דוכס נמור ולאן מלורן, בתם של שארל, דוכס אומלה ומארי מלורן. שירת בצבא פלנדריה בשנת 1645, ב-1646 פיקד על הפרשים הקלים במהלך המצור על קורטרייק. בשנת 1652 נטל חלק בפרונד, ונלחם בבלנו ובפריז, שם נפצע במהלך הקרבות.
ב-11 ביולי 1643 התחתן, עם אליזבת דה בורבון, בתם של סזאר, דוכס ונדום, בנו של אנרי הרביעי, מלך צרפת מהמאהבת שלו, גבריאל ד'אסטרה, ופרנסואז דה לורן, בתו של פיליפ עמנואל, דוכס מרקור, טקס החתונה התרחש בלובר.
נהרג בדו-קרב עם גיסו פרנסואה דה ונדום, דוכס בופור ב-30 ביולי 1652,
אחיו אנריקו השני, דוכס נמור ירש את תאריו ונחלותיו.
משפחתו

היה נשוי לאליזבת דה בורבון, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור (1644–1724), התחתנה עם קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה
מריה פרנצ'סקה מסבויה (1646–1683), התחתנה עם אפונסו השישי, מלך פורטוגל, ולאחריו התחתנה עם פדרו השני, מלך פורטוגל
ג'וזפה מסבויה (1649)
פרנצ'סקו מסבויה (1650)
שארל-אמדה מסבואה (1651)
הערות שוליים

↑  Noble Strategies in an Early Modern Small State Page 64 Charles T. Lipp – 2011 "... marriages, notable among them one to Marie Mancini, niece of Cardinal Mazarin, and one to Marie-Jeanne-Baptiste de Savoie, daughter of Charles Amédée of Savoy, Duke de Nemours, a project that advanced quite far."
↑  Anne Commire, Deborah Klezmer  Women in world history: a biographical encyclopedia Volume 10 - Page 388 - 2001 "Born Marie de Savoie-Nemours on June 21, 1646; died on December 27, 1683; daughter of Charles Amedee of Savoy (who was killed in a celebrated duel with his brother-in-law, Francois de Vendome, duke of Beaufort).. "
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155510705 (data)  GND: 1055547010  ISNI: 0000 0000 6138 0087  SUDOC: 202442772  VcBA: 495/224350  VIAF: 59399015   WorldCat (עם VIAF): 59399015
קרב אפומטוקס

קרב אפומטוקס, שהתרחש במחוז אפומטוקס שבווירג'יניה, בבוקר 9 באפריל 1865, היה אחד הקרבות האחרונים של מלחמת האזרחים האמריקנית (1861–1865). זה היה הקרב האחרון בפיקודו של המפקד העליון של הקונפדרציה, רוברט לי, וארמיית צפון וירג'יניה לפני שהם נכנעו לארמיית הפוטומק של האיחוד תחת הגנרל המפקד של צבא ארצות הברית, יוליסס גרנט.
רוברט לי, שנטש את בירת הקונפדרציה ריצ'מונד, וירג'יניה לאחר המצור בן תשעה וחצי חודשים על פיטרסבורג וריצ'מונד, נסוג מערבה, בתקווה לאחד את צבאו עם כוחות הקונפדרציה הנותרים בקרוליינה הצפונית, ארמיית טנסי בפיקודו של גנרל ג'וזף ג'ונסטון. כוחות חיל הרגלים והפרשים של האיחוד תחת הגנרל פיליפ שרידן רדפו ועצרו את נסיגת כוחות הקונפדרציה בכפר הקרוי בית המשפט של אפומקוס במחוז אפומטוקס. לי פתח במתקפה אחרונה כדי לפרוץ דרך כוחות האיחוד, בהנחה שכוח האיחוד מורכב כולו מפרשים חמושים קלות. כאשר הבין שחיל הפרשים מגובה בשני קורפוסים של חיילים רגליים, לא הייתה לו ברירה אלא להיכנע כשהבין שדרך הנסיגה שלו חסומה כעת.
החתימה על מסמכי הכניעה התרחשה בסלון הבית שבבעלות וילמר מקלין ב-9 באפריל. ב-12 באפריל, טקס רשמי הכולל מצעד והנחת הנשק בהובלת גנרל ג'ון גורדון מצבא הקונפדרציה וגנרל ג'ושוע צ'מברלין מצבא האיחוד סימן את פירוק ארמיית צפון וירג'יניה ולמעשה את סיום המלחמה בווירג'יניה. בעקבות הכניעה הוענקה חנינה לכמעט 28,000 מהקצינים והחיילים שנותרו. הם היו חופשיים לחזור הביתה ללא כלי הנשק העיקריים שלהם, אך התאפשר להם לקחת את סוסיהם ולשמור על נשק הצד שלהם (חרבות ואקדחים).
אירוע זה הוביל לסדרה של כניעות ברחבי הדרום, בצפון קרולינה, אלבמה ולבסוף בשריבפורט, לואיזיאנה ביוני, מה שסימן את סופה של המלחמה בת ארבע השנים.
לאחר הקרב

בעוד הגנרל ג'ורג' מיד (שלא נכח בפגישה) צעק שוב ושוב ש"הכל נגמר" כששמע שהכניעה נחתמה, בערך 175,000 חיילי הקונפדרציה נותרו בשטח, אך רובם היו מורעבים ומאוכזבים. רבים מהם היו מפוזרים ברחבי הדרום במוצבים או בקבוצות גרילה בעוד השאר רוכזו בשלושה פיקודים מרכזיים של הקונפדרציה. בדיוק כפי שחזה פורטר אלכסנדר, כשהידיעות על כניעתו של לי התפשטו הבינו מפקדי קונפדרציה אחרים שכוח הקונפדרציה נעלם, והחליטו להניח את נשקם.
צבאו של גנרל ג'וזף א. ג'ונסטון בצפון קרוליינה, המאיים ביותר מבין שאר צבאות הקונפדרציה, נכנע למייג'ור ויליאם טי שרמן בבנט פלייס בדרהאם, קרוליינה הצפונית ב-26 באפריל 1865. 98,270 חיילי הקונפדרציה שהניחו את נשקם (הכניעה הגדולה ביותר של המלחמה) סימנו את הסוף של הסכסוך. הגנרל ריצ'רד טיילור מסר את צבאו, הגדדים של אלבמה, מיסיסיפי ומזרח לואיזיאנה, בציטרונל, אלבמה ב-4 במאי 1865. הנשיא ג'פרסון דייוויס נפגש עם קבינט הקונפדרציה שלו בפעם האחרונה ב-5 במאי 1865 בוושינגטון, ג'ורג'יה, ופיזר רשמית את ממשלת הקונפדרציה. דייוויס ואשתו ורינה, יחד עם הליווי שלהם, נתפסו על ידי כוחות האיחוד ב-10 במאי באירווינוויל, ג'ורג'יה.
לאחר ששמע על כניעתו של לי, נכנע גם הגנרל נתן בדפורד פורסט, מנהיג קו קלוקס קלאן לעתיד, וקרא את נאום הפרידה שלו ב-9 במאי 1865 בגיינסוויל, אלבמה. הגנרל אדמונד קירבי סמית' נכנע למחלקת הטרנס-מיסיסיפי של הקונפדרציה ב-2 ביוני 1865 בגלווסטון, טקסס. כמו כן, ב-26 במאי 1865, מועצת מחנה נפוליאון של שבטי אינדיאנים, כולל מספר שצידדו בקונפדרציה, נפגשה באוקלהומה והחליטה להציע לנציבים שלום עם ארצות הברית. צ'ירוקי וגנרל סטנד וואטי, האחראי בפיקוד על גדוד רובאי צ'רוקי רכובים הראשון, מסרו את הכוח המאורגן האחרון של הקונפדרציה ונכנעו ב-23 ביוני 1865 במחוז צ'רוקאו, אוקלהומה.
היו עוד כמה קרבות קטנים לאחר הכניעה של לי. הקרב על חוות פלמיטו, מזרחית לבראונסוויל, טקסס, ב-12–13 במאי 1865, נחשב בדרך כלל כקרב היבשתי האחרון של המלחמה (למרבה האירוניה בקרב ניצחו כוחות הקונפדרציה זמן קצר לאחר כניעת כוחות הקונפדרציה). המפקד ג'יימס אירדל ואדל בפיקוד ה-CSS שננדואה, של הצי של מדינות הקונפדרציה, היה האחרון שנכנע כשהוריד את דגל הקונפדרציה בליברפול ומסר את כלי השיט שלו לממשלת בריטניה ב-6 בנובמבר 1865 (וואדל היה באמצע האוקיינוס השקט כשנודע לו שהמלחמה הסתיימה).
לי מעולם לא שכח את רחמנותו של גרנט במהלך הכניעה, ובמשך כל חייו לא יסבול מילה לא יפה על גרנט בנוכחותו. גנרל הקונפדרציה לונגסטריט דיבר טוב על גרנט ואמר שהוא אסיר תודה לגרנט וסיפק לו סיגר באפומטוקס, כמו גם מאמצים מאוחרים יותר של גרנט להשיג חנינה ללונגסטריט ולמנות אותו לתפקיד פדרלי בניו אורלינס לאחר שגרנט הפך לנשיא. כמו כן, הגנרל ג'ון בראון גורדון הוקיר את המעשה הפשוט של צ'מברלין של הצדעה לצבאו שנכנע, וכינה את צ'מברלין "אחד החיילים האביריים ביותר של הצבא הפדרלי".
בולי הנצחה למלחמת האזרחים

במהלך אירועי ציון המאה למלחמת האזרחים, משרד הדואר של ארצות הברית הנפיק חמישה בולי דואר לציון יום השנה ה-100 לקרבות מפורסמים, כפי שהם התרחשו על פני תקופה של ארבע שנים, החל בקרב של פורט סאמטר שהופק בשנת 1961. בול ההנצחה לקרב שילה הונפק ב-1962, קרב גטיסבורג ב-1963, קרב השממה ב-1964 ובול הזיכרון למאה ה-אפומטוקס ב-1965.
שימור שדה הקרב

The American Battlefield Trust ושותפיו לשימור הקרקע בשדה הקרב רכשו ושימרו 2.07 קילומטרים מרובעים משדה הקרב.
הערות שוליים

1 2 3  Williams.
↑  Salmon, pp. 477–80.
↑  Lee, p. 387.
↑  Salmon, pp. 484–87.
↑  Korn, p. 137.
↑  Salmon, p. 490.
↑  Korn, p. 139.
↑  "Flag of truce". Smithsonian Institution. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Longstreet, p.627.
↑  Winik, p. 181.
1 2  Winik, p. 182.
↑  Winik, p. 183.
1 2  Winik, p. 184.
↑  Smith, pp. 403–404.
↑  Winik, 186–87.
↑  Winik, 188.
↑  Winik, 189.
↑  Davis, p. 387; Calkins, p. 175, states Lee and Marshall left the McLean House "some time after 3:00 in the afternoon".; Eicher, The Longest Night, p. 819, states "the surrender interview lasted until about 3:45 p.m."
1 2  Winik, 191.
↑  Keegan, John (2009). The American Civil War: A Military History. Vintage Books. p. 375. ISBN 978-0-307-27314-7.
↑  Eicher, The Longest Night, p. 820 says that Lee's General Orders No. 9 was read to the troops, but not by Lee.
↑  William Marvel, Lee's Last Retreat, p. 193.
↑  William Marvel, A Place called Appomattox, p. 260-262 and 359-359; and Lee's Last Retreat, p. 191-195.
1 2  Gordon, p. 444.
↑  Winik, p. 197; Eicher, The Longest Night, p. 821, states 26,765 captured Confederates were paroled at Appomattox Court House.
↑  Longstreet, p. 631; Lee and staff 15; Longstreet’s corps 14,833 (including 5000 attached from A.P. Hill’s Third Corps (Hill died a few days earlier at Petersburg) and others who joined from Sailor’s Creek); Gordon’s corps 7,200 (including 5,200 from units dispersed at Petersburg who joined the retreat); Ewell’s corps 237; Cavalry corps 1768; Artillery 2,586; Detachments 1,649; for a total of 28,356.
↑  Korn, p. 155.
↑  Peters, Gerhard; Woolley, John T. "Andrew Johnson: "Proclamation 131—Rewards for the Arrest of Jefferson Davis and Others," May 2, 1865". The American Presidency Project. University of California – Santa Barbara. אורכב מ-המקור ב-27 באוגוסט 2017. נבדק ב-26 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jefferson Davis Was Captured". USA.gov. 2007. נבדק ב-2010-02-04.
↑  Long, p. 693.
↑  Longstreet, pp. 630, 633-634, 638.
↑  "Complete Set, 1961-65 Civil War Centennial Series". www.mysticstamp.com. נבדק ב-2019-06-27.
↑  Saved Land & Opportunities, American Battlefield Trust (באנגלית אמריקאית) American Battlefield Trust "Saved Land" webpage.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph349170 
נסיגתו של לי והמרדף של גרנט בקמפיין האפומטוקס האחרון, 2–9 באפריל 1865
דגל ששימש את הקונפדרציה כדי להיכנע
חיילי האיחוד בבית המשפט באפריל 1865
הטרקלין של בית מקלין (המשוחזר), מקום כניעתו של הגנרל הקונפדרציה רוברט לי. לי ישב ליד שולחן השיש משמאל, הגנרל יוליסס ס. גרנט ליד השולחן מימין
בית מקלין המשוחזר (בית לבנים מימין)
העמוד המלא של Albany Journal, 10 באפריל 1865
בול דואר של ארצות הברית, גיליון 1965, לציון יום השנה המאה לכניעת הקונפדרציה בבית המשפט באפומטוקס
תום הומן

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1961 (בן 63) West Carthage, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Douglas Homan 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של ניו יורק  Jefferson Community College  SUNY Polytechnic Institute 
 מעסיק:  אכיפת מכס והגירה, משמר הגבול של ארצות הברית, פוקס ניוז, קרן הריטג' 
 תפקיד:  Director of U.S. Immigration and Customs Enforcement 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 פרסים והוקרה:  Presidential Rank Awards 
 
תום (תומאס) דאגלס הומַן (באנגלית: Thomas Douglas Homan; נולד ב-28 בנובמבר 1961) הוא קצין משטרה ופקיד ממשלתי לשעבר אמריקאי, אשר שירת בתקופת ממשל טראמפ הראשון כמנהל סוכנות אכיפת מכס והגירה (ICE) מ-30 בינואר 2017 עד יוני 29, 2018. מאז פרישתו מהממשלה, הוא היה תורם של פוקס ניוז.
קריירה

הומן נולד במערב קרתגו, ניו יורק. הוא בעל תואר עמית במשפט פלילי ממכללת ג'פרסון ותואר ראשון מהמכון הפוליטכני SUNY. הוא היה שוטר במערב קרתגו לפני שהצטרף למה שנקרא אז שירות ההגירה וההתאזרחות ב-1984. הוא היה סוכן משמר הגבול, חוקר ומפקח לפני שמונה על ידי הנשיא ברק אובמה למנהל שותף בכיר של הגירה ואכיפת מכס ב-2013.
בשנת 2015, הנשיא אובמה העניק לו פרס נשיאותי כמנהל מכובד.
קריירה > פוסט ממשלתי

ב-25 בפברואר 2022 הומן היה אמור להיות נואם מרכזי של ועידת הפעולה הפוליטית הראשונה של אמריקה שהתקיימה ליד אורלנדו, פלורידה, אך עזב לפני תחילת הוועידה לאחר שנודע לו שהמייסד ניק פואנטס שיבח את פוטין על הפלישה לאוקראינה.
הומן הצטרף לקרן המורשת בפברואר 2022 והפך לתורם לפרויקט 2025 שלה, המציע מעצרים וגירוש של מהגרים לא חוקיים ברחבי המדינה. ההצעה משקפת את תוכניותיו לכאורה של טראמפ לקדנציה שנייה.
בפגישה של ועידת השמרנות הלאומית ביולי 2024 הומן אמר שאם "טראמפ יחזור בינואר, אני אהיה בעקביו ואחזור, ואנהל את כוח גירוש המסתננים הבלתי חוקיים הגדול ביותר שהמדינה הזו ראתה אי פעם. הם עדיין לא ראו, חכה עד 2025." במהלך עצרת קמפיין למחרת, טראמפ רמז שיחזיר את הומן לממשל שני של טראמפ. ב-17 ביולי בוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-2024, הומן כינה את מדיניות ההגירה של ביידן "התאבדות לאומית" ואמר ל"מיליוני מסתננים בלתי חוקיים" "להתחיל לארוז".
ב-10 בנובמבר 2024 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, דונלד טראמפ כי החליט למנות את הומן לאחראי על הטיפול במהגרים במסגרת ממשלו החדש.
הערות שוליים

↑  Steinbuch, Yaron (14 ביוני 2019). "Trump names former ICE chief Thomas Homan as 'border czar'". New York Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Statement from Secretary Kelly on the President's Appointment of Thomas D. Homan as Acting ICE Director". The US Department of Homeland Security. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dickerson, Caitlin (2022-08-07). "An American Catastrophe". The Atlantic (באנגלית). נבדק ב-2023-05-12.
↑  "Trump appoints West Carthage native as ICE director". Watertown Daily Times.
↑  Nixon, Ron (31 בינואר 2017). "Trump Names Thomas Homan as Acting Immigration Enforcement Chief". The New York Times. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Meet the man the White House has honored for deporting illegal immigrants". The Washington Post. 25 באפריל 2016. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "5 things to know about ICE Director Thomas Homan". ABC 10. נבדק ב-26 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mathias, Christopher (3 במרץ 2022). "White Nationalists with lanyards: Orlando showed the ugly future of the Republican Party". HuffPost. נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Heritage Foundation Welcomes Tom Homan, Former Acting ICE Director, as New Visiting Fellow". Heritage Foundation. 14 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Project 2025" (PDF). Heritage Foundation. 29 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "5 Reasons Leftists HATE Project 2025" (PDF). The Heritage Foundation. באפריל 2024. ארכיון (PDF) מ-3 במאי 2024. נבדק ב-3 במאי 2024. Arresting, detaining, and removing immigration violators anywhere in the United States. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Savage, Charlie; Haberman, Maggue; Swan, Jonathan (11 בנובמבר 2023). "Sweeping Raids, Giant Camps and Mass Deportations: Inside Trump's 2025 Immigration Plans". The New York Times. ISSN 0362-4331. ארכיון מ-5 ביולי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Weigel, David (9 ביולי 2024). "Trump's 'national conservative' allies plot a revenge administration". Semafor. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mathias, Christopher (2024-07-18). "He Went To A White Supremacist Conference. He Just Spoke At The RNC". HuffPost (באנגלית). ארכיון מ-2024-07-18. נבדק ב-2024-07-18.
↑  ציפי שמילוביץ, ניו יורק, בדרך לגירוש הענק: טראמפ מינה אחראי לטיפול במהגרים, באתר ynet, 11 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019043039  VIAF: 27155411318508940001   WorldCat (עם VIAF): 27155411318508940001 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תום הומן".
ראש ממשלת אוגנדה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  רובינה נבאנג'ה (21 ביוני 2021) 
 תחום שיפוט:  אוגנדה 
 ייסוד המשרה:  1962
 איוש ראשון:  1962
 
ראש ממשלת אוגנדה הוא יושב ראש של הקבינט של אוגנדה (אנ'), אם כי הנשיא הוא זה שמנהל את הממשלה בפועל. רובינה נבאנג'ה (אנ') מכהנת כראש הממשלה מאז 8 ביוני 2021.
תפקיד ראש הממשלה אויש לראשונה בשנת 1962 ובשנת 1966 ביטל ראש הממשלה, מילטון אובוטה, את התפקיד הוא גם ביטל את החוקה והכריז על עצמו כנשיא. בשנת 1980 הוקם מחדש תפקיד ראש הממשלה.
לשכה

לשכת ראש ממשלת אוגנדה ממוקמת במגדלי התאומים בדרך סר אפולו קגווה, בחטיבה המרכזית של קמפלה (אנ') בירת אוגנדה והעיר הגדולה ביותר באוגנדה.
שר ראשי של מדינת החסות, אוגנדה

| מספר | תמונה | שם | תקופת כהונה> נכנס לתפקיד | תקופת כהונה> עזב את התפקיד | מפלגה פוליטית | מונרך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | בנדיקטו קיוואנוקה (אנ') (1922–1972) | 2 ביולי 1961 | 1 במרץ 1962 | המפלגה הדמוקרטית (אנ') | אליזבת השנייה |
ראשי ממשלה של מדינת החסות, אוגנדה

| מספר | תמונה | שם | תקופת כהונה> נכנס לתפקידו | תקופת כהונה> עזב את התפקיד | תקופת כהונה> זמן בתפקיד | מפלגה פוליטית | מונרך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | בנדיקטו קיוואנוקה (אנ') (1922–1972) | 1 במרץ 1962 | 30 באפריל 1962 | 60 יום | המפלגה הדמוקרטית | אליזבת השנייה |
| 2 |  | מילטון אובוטה (1925–2005) | 30 באפריל 1962 | 9 באוקטובר 1962 | 162 ימים | קונגרס העם של אוגנדה (אנ') | אליזבת השנייה |