stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבי הר-אבן
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Tal Inbar (2015). "Aby Har Even, a one man space agency". 49th IAA History of Astronautics Symposium: IAC-15, E4, 3, 8.
↑  ביטאון תמיד תותחן, אפריל 2016
↑  סוכנות החלל הישראלית במשרד המדע והטכנולוגיה משתתפת בצערה העמוק של משפחת הר אבן עם מותו של אבי הר אבן שנפצע אנושות בהצתת המלון במהלך ההתפרעויות.
 אתר משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, 7 ביוני 2021
↑  אבי בליזובסקי, אבי הר אבן מבכירי תעשיית החלל ומנכ"ל סוכנות החלל כעשור מת מפצעיו, באתר הידען, ‏6 ביוני 2021
↑  איתי נבו (7 ביוני 2021). "האיש שהביא את ישראל לחלל". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  כרמל ליבמן, ‏הרוג בהצתת המלון בעכו: נקבע מותו של מנהלה לשעבר של סוכנות החלל הישראלית, באתר ‏מאקו‏, 13 במאי 2021
1 2  אודי עציון, המדען הבכיר נלכד באש שהציתו הפורעים בעכו - ונאבק על חייו, באתר ynet, 14 במאי 2021
↑  מעריב אונליין, ‏נקבע מותו של אבי הר אבן שנפצע מבקבוק תבערה במהומות בעכו, באתר מעריב אונליין, 6 ביוני 2021
↑  פרסום נישואין, שערים, 23 ביוני 1959
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297088005171  ISNI: 0000 0001 2213 928X  LCCN: n2011042707  VIAF: 100883560   WorldCat (עם VIAF): 100883560
תחנת הכוח הגרעינית אקדמיק לומונוסוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח גרעינית צפה 
 על שם:  מיכאיל לומונוסוב 
 מיקום:  פווק 
 מדינה:  רוסיה 
 מפעיל:  רוסאטום 
 מידות
 אורך:  144.4 מ' 
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  70 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  69°42′35″N 170°18′36″E﻿ / ﻿69.70975°N 170.30988888889°E﻿ / 69.70975; 170.30988888889
 אתר רשמי
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניפווק(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניפווק(למפת מחוז סראטוב רגילה)סראטוב אנגלס באלאקובו בלאשוב פוגצ'יוב רטישצ'בו פטרובסק סמרה קזחסטן וולגוגרד וור. טמבוב פנזה אולי.(למפת מחוז סראטוב מוגדלת)סראטוב אנגלס באלאקובו בלאשוב פוגצ'יוב רטישצ'בו פטרובסק סמרה קזחסטן וולגוגרד וור. טמבוב פנזה אולי.
 
תחנת הכוח הגרעינית אקדמיק לומונוסוב (ברוסית: Академик Ломоносов) היא תחנת כוח גרעינית צפה שמוצבת בשטח צ'וקוטקה בנמל פווק. תחנת הכוח מורכבת משני כורים גרעיניים בהספק כולל של 70 מגוו"ט. הפרויקט נועד לספק חשמל וחום לאזור אחרי סגירת תחנת הכוח הגרעינית ביליבינו.
המתקן נמצא בבעלות רוסאנרגואטום.
היסטוריה

תכנון המתקן החל מספר שנים לאחר הפעלת תחנת הכוח הגרעינית ביליבינו  כהתארגנות לסגירתה.
בשנת 2006 במכרז לבניית ארבה זכה מפעל "סבמאש" ומטרה הייתה לסיים את הבניה בשנת 2010. בשנת 2008 לאור דחיות לא מוצדקות הוחלט להעביר את הבנייה למספנה בסנקט פטרבורג. בשנת 2009 למספנה הגיעו כורים עבור תחנת הכוח. בשנת 2016 החלה בניית מתקנים בחוף של נמל פווק בצ'וקוטקה.
בשנת 2018 הארבה עברה למורמנסק להשלמת הצטיידות והעמסה בדלק גרעיני. בשנת 2019 הסתיימה הפעלה ניסיונית והוחלט להעביר את הארבה ליעד שנמצא כ-5,000 ק"מ ממורמנסק. בשנת 2020 החלה הפעלה המסחרית של המתקן.
במשטר תפעולי רגיל המתקן מייצר 60 מגוו"ט חשמל בנוסף לאספקת חום. ללא אספקת חום הוצאת אנרגיה חשמלית יכולה להגיע ל-70 מגוו"ט.
אורך חיים של תחנת הכוח הוא כ-35-40 שנים. כול שנה נדרש טיפול שנתי ללא הוצאת כלל המערכת מניצול פעם ב-12 נדרש טיפול משמעותי שמתוכנן להימשך שנה במהלכה המתקן לא פעיל.
תחילת עלות בניית תחנת הכוח הוערכה ב-9.1 מיליארד רובל. במהלך הבנייה העלות גדלה פי ארבעה. הדבר הביא לכך שעלות הספק מותקן היה גבוה מאוד. בנוסף לכך צורך בהוצאה מניצול לשנה לאחר 12 שנות עבודה דורש הקמת תחנת כוח חליפית. בגלל המרחק הגדול בין נמל פווק לאתר ביליבינו בו נמצאת תחנת כוח שהמתקן החדש צפוי להחליף אותו היה צורך בניית קו הולכת חשמל והקמת מקור חום חדש באזור ביליבינו.
בתחילת הפרויקט היו תוכניות לבניית שבע יחידות מסוג זה. נכון לשנת 2024 לא ברור האם פרויקט נוסף כלשהו ימומש.
מערכת הלימפה

| --- | --- |

 שיוך:  גוף האדם, מחזור הדם, מערכת החיסון 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 לטינית (TA98):  systema lymphoideum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A13.0.00.000 
 TA2 (2019):  5149 
 FMA:  74594 
 קוד MeSH:  A15.382.520 
 מזהה MeSH:  D008208 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0024235 
 
מערכת הלימפה (lymphatic system; לִבְנָה) היא מערכת נימים, צינורות דקי דופן וקשרים (המכונים גם ״בלוטות״), המוליכים נוזל דמוי פלזמה ותאים מהרקמות אל כלי הדם. המערכת היא חלק ממערכת החיסון.
מערכת הלימפה משמרת את מאזן החלבונים והנוזלים ברקמות הגוף, על ידי ניקוז עודפים שנותרו מפעולת מחזור הדם. חלבונים שדלפו מהנימים אל הנוזל הבין-תאי, משבשים את הלחץ האוסמוטי המאפשר את חילוף הנוזלים והחומרים בין הנימים לרקמות. המערכת הלימפטית מסלקת חלבונים אלו יחד עם נוזלים עודפים כדי לשמור על תפקוד תקין של מחזור הדם.
מערכת הלימפה מוליכה את נוזל הלימפה ומובילה תאים של מערכת החיסון אל קשרי הלימפה, ומשם אל מחזור הדם. בכך היא מאפשרת תגובה חיסונית יעילה נגד פתוגנים שפלשו לגוף.
נוזל הלימפה

נוזל הלימפה זהה בהרכבו לנוזל הבין תאי ברקמות, שבו הוא נוצר. מרכיביו העיקריים הם מים, מלחים, אלקטרוליטים וחלבונים. נוזל הלימפה המנוקז ממערכת העיכול מכיל גם ריכוז גבוה של שומנים. כמו כן מכיל נוזל הלימפה תאי דם לבנים השייכים למערכת החיסון, ברובם לימפוציטים מסוג B ו-T ובחלקם תאים דנדריטיים. בשעת זיהום מכיל נוזל הלימפה גם תאים אחרים כדוגמת נויטרופילים.
אנטומיה של מערכת הלימפה

מערכת הלימפה מכילה נימי לימפה, הנאספים אל צינורות לימפה מאספים, המוליכים אל שרשרת של קשרי לימפה. צינורות מאספים נוספים מנקזים את הנוזל היוצא מקשרי הלימפה לתוך מערכת הדם.
שני צינורות לימפה גדולים, צינור החזה וצינור הלימפה הימני מעבירים את נוזל הלימפה והתאים שבו אל זרם הדם דרך הוורידים התת-בריחיים. ככלל, זורמים כלי הלימפה הגדולים בצמוד לכלי הדם ויוצרים שלישייה הכוללת ורידים, עורקים וכלי לימפה.
אנטומיה של מערכת הלימפה > נימי הלימפה

רוב רקמות הגוף מכילות רשת צפופה של נימי לימפה - כלי לימפה ראשוניים, שצורתם צינור אטום. דפנות נימי הלימפה חדירים ומאפשרים מעבר של נוזלים ותאים לתוכם. לחץ הנוזל הנבנה ברקמות ותנועות השרירים מסייעים לכניסת נוזל הלימפה לתוך נימי הלימפה והולכתו לאורכם. תאי מערכת החיסון חודרים לתוך נימי הלימפה באופן פעיל בעזרת קולטנים מיוחדים על פניהם.
מבנה נימי הלימפה שונה ממבנה נימי הדם בשלושה מאפיינים עיקריים:
דפנות נימי הלימפה בנויים משכבת תאים אחת, ללא קרום הבסיס שנמצא על דפנות נימי הדם.
החיבורים בין תאי האנדותל המרכיבים את דפנות הנימים, חדירים יותר בנימי הלימפה.
נימי הלימפה אטומים בקצותיהם, ובכך הם מהווים נקודת התחלה לזרימת הלימפה.
אנטומיה של מערכת הלימפה > צינורות הלימפה המאספים

בניגוד לנימי הלימפה, כלי הלימפה המאספים מזרימים את הלימפה באופן פעיל. כלי הלימפה הגדולים מכילים מקטעים הנקראים לימפאנגיונים המופרדים זה מזה באמצעות שסתומים חד כיווניים. המקטעים מתכווצים באופן מתואם בעזרת שרירים חלקים בדפנותיהם, ומקדמים את נוזל הלימפה הלאה מן הרקמות, דרך קשרי הלימפה, לכיוון מחזור הדם.
אנטומיה של מערכת הלימפה > קשרי הלימפה

לאורך כלי הלימפה המאספים נמצאים קשרי לימפה, להם נודע תפקיד חשוב במערכת החיסון.
קשרי הלימפה (הידועים גם בשמם העממי "בלוטות הלימפה") מהווים חלק מן הרקמה הלימפואידית שבגוף הכוללת גם את מח העצם, המוך הלבן שבטחול, השקדים האדנואידים, תימוס ורקמה דיפוזית בדפנות מערכת העיכול.
קשרי הלימפה מרוכזים באשכולות בבסיסי האיברים בגוף, כגון בצידי הצוואר, בעורף, בבית השחי ובמפשעה. אשכולות נוספים קיימים בחלל החזה והבטן.
תפקיד קשרי הלימפה לנקז ולסנן את נוזל הלימפה ולמנוע את מעברם של פתוגנים כדוגמת חיידקים ונגיפים אל מחזור הדם.
תפקיד חשוב נוסף של קשרי הלימפה הוא לשמש נקודת מפגש בין תאים שונים של מערכת החיסון, ולאפשר תקשורת מולקולרית ביניהם ההכרחית להזנקת תגובה חיסונית יעילה. קליפת קשרי הלימפה מכילה מבנים בשם זקיקים לימפתיים בהם מרוכזים לימפוציטים מסוג B, ובהם אזורים המכילים לימפוציטים מסוג T. לשד קשר הלימפה מכיל "תאי פלזמה" – שהם תאי B בוגרים המפרישים נוגדנים.
אנטיגנים המגיעים מן הרקמות בנוזל הלימפה או נישאים לקשרי הלימפה על ידי תאים דנדריטיים, מוצגים בתוך קשרי הלימפה ללימפוציטים וגורמים להם להתרבות בתוך קשרי הלימפה במסגרת תגובה חיסונית. הצטברות לימפוציטים בקשרי הלימפה גורמת לנפיחות ולכאב בהם במהלך זיהום מקומי. נפיחות מוגזמת של קשרי הלימפה אופיינית גם למספר מחלות זיהומיות מפושטות כדוגמת אדמת, חצבת ומונונוקלאוזיס (מחלת הנשיקה).
מערכת הלימפה משמשת גם נתיב מרכזי (לצד כלי הדם) להתפשטות גרורות סרטניות. לעיתים קרובות נעצרים התאים הגרורתיים בקשרי הלימפה – אותם הם מתקשים לעבור, ומפתחים בהם גרורות מקומיות.
מחלות לימפה

בצקת
לימפומת הודג'קין - מלווה בהגדלת הטחול.
לימפומה - סרטן הלימפה
לימפוסרקומה
לימפאדמה
לימפטציטיס - דלקת של כלי הלימפה (קורה בעיקר בהכשות נחש)
דלקת כלי הלימפה ודלקת קשרי הלימפה עלולות להיווצר מחיידקים המגיעים לקשרי הלימפה דרך דרכי הלימפה, להיעצר שם ולגרום דלקת. שתי דלקות לימפה ידועות הן דלקת התוספתן (אפנדיציטיס) ודלקת שקדים.
גרורות עלולות להיווצר מתאי גידול ממאירים שנעצרים בקשרי הלימפה.
מחלת קסטלמן (Castleman's disease) היא מחלה לימפופרוליפרטיבית. קיימים שני סוגים של המחלה - כאשר המחלה ממוקמת במוקד אחד בגוף (Unicentric Castleman's disease) וכאשר היא מפושטת (multicentric Castleman's disease).
Unicentric Castleman's disease היא הפרעה לימפופרוליפרטיבית (מחלה שבה יש ריבוי לא מבוקר של תאים השייכים למערכת הלימפטית) שפירה, שפוגעת בדרך כלל בצעירים (גיל ממוצע 35) ועשויה להיות קשורה בזיהום בווירוס הרפס 8. המיקום השכיח ביותר הוא בית החזה ואחריו חלל הבטן. במרבית המקרים החולים אינם תסמיניים, והמחלה מתגלה כממצא מקרי באמצעי דימות.
ניתן לרפא את המחלה בניתוח לכריתת הגידול. כריתה מלאה מביאה להחלמה בכל החולים. גם כאשר לא ניתן לבצע כריתה מלאה - יש לבצע כריתה חלקית, ובחלק מן המקרים נהוג להוסיף טיפול בקרינה.
המחלה מעלה את הסיכוי להופעת לימפומה לאחר מספר שנים.
Multicentric Castleman's disease היא מחלה הפוגעת באנשים מבוגרים יותר (55–60) ובנשאים של HIV (אצלם גיל הופעת המחלה צעיר יותר).
הביטוי הראשוני האופייני הוא חום, הזעת לילה, ירידה במשקל וחולשה.
המחלה המפושטת גורמת להגדלת קשרי לימפה (במקרים רבים בכל הגוף) ולעיתים להגדלת הטחול או הכבד.
בבדיקות דם ניתן למצוא אנמיה, ירידה ברמת החלבון בדם, ירידה בכמות הנוגדנים ושקיעת דם מוחשת.
המחלה עשויה להתקדם במהירות, ולהביא למוות תוך מספר שבועות או להישאר במצב יציב במשך כמה שנים. תוחלת החיים הממוצעת היא של 26–30 חודשים.
מרבית החולים נפטרים מזיהום מפושט, התקדמות המחלה או ממאירויות נלוות.
הטיפולים המקובלים הם ניתוח, הקרנות, סטרואידים, טיפול אנטי-ויראלי, נוגדנים ספציפיים וכימותרפיה.
ראו גם

מערכת החיסון
ציסטרנה כילי
הערות שוליים

↑  בניגוד לבלוטות, קשרי הלימפה אינם מפרישים חומר מעצמם ועל כן אינם מתאימים להגדרת "בלוטה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX525161  GND: 4036764-2  LCCN: sh85079132  NKC: ph166220  TA98: A13.0.00.000 
דיאגרמה של לימפוציט הנמצא בנוזל הלימפה
נימי הלימפה
מבנה נימי הלימפה - הדפנות של נימי הלימפה חדירים ומאפשרים מעבר של נוזלים ותאים לתוכם
דפנות נימי הלימפה בנויים משכבת תאים אחת, ללא קרום הבסיס שנמצא על דפנות נימי הדם
קשרי לימפה נמצאים לאורך כלי הלימפה המאספים
קארל שפירו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 1913 בולטימור, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במאי 2000 (בגיל 86) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת וירג'יניה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  Evalyn Katz (1945–1965) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1944, 1953)  פרס בולינגן (1969)  פרס פוליצר לשירה (1945)  הפרס להנצחת שלי (1946) 
 
קארל ג'יי שפירו (באנגלית: Karl Jay Shapiro;‏ 10 בנובמבר 1913 – 14 במאי 2000) היה משורר יהודי-אמריקאי, סופר, מסאי, מורה ומרצה, מבקר וקורא שירה. עורך כתב העת היוקרתי Poetry.
ביוגרפיה

קארל שפירו נולד למשפחה של איש עסקים, שהתמוטטה בעת השפל הגדול. חרף המסורת והאווירה העסקית בבית, עודד אותו אביו מגיל צעיר לטפח קריירה של סופר.
הוא למד בכמה מוסדות להשכלה גבוהה, ביניהם אוניברסיטת וירג'יניה, בשנים 1932 ו-1933, ומוסדות בבלטימור ובשיקגו. לימים כתב בזכרונותיו, שהוא זוכר את ימי האוניברסיטה שלו כימים שבהם צריך היה "להכאיב לכושים, ולהתעלם מהיהודים". ואכן, הוא נאבק בגאווה על זכויותיו כיהודי, ולא שינה את שמו לשם אנגלוסקסי, כמו שעשו יהודים אחרים באותה העת.
ספר שיריו הראשון, שהוציא בעצמו, זכה בתחרות ספרותית, ואיפשר לו להמשיך את לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בשנים 1937 עד 1939. הוא התגייס לצבא האמריקאי בטרם השלים את בחינות הסיום שלו. שנות שירותו הצבאי, בגופי בידור בצבא, היו שנים פוריות מאוד ליצירתו השירית. שפירו זכה בפרס פוליצר היוקרתי, ממש בעת ששירת במערכה על גינאה החדשה.
קארל שפירו שב ממלחמת העולם לארצות הברית כשהוא משורר מוכר ועטור פרסים. בשנים 1956 עד 1966 היה מורה ומרצה באוניברסיטת נברסקה, ולימד שם אנגלית וכתיבה יוצרת. בעת ישיבתו בנברסקה ייסד והוציא לאור כתב עת ספרותי, ובו הופיעו הופעת בכורה משוררים אמריקאים ידועים כגון: ויליאם קרלוס ויליאמס, ריצ'רד אברהרט ואחרים. בהמשך כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
בשנת 1948 הכעיס קארל שפירו מאוד את הקהילה היהודית-אמריקאית, כאשר העניק את פרס בולינגן היוקרתי למשורר עזרא פאונד ששיתף פעולה עם הפשיסטים האיטלקים ועם התורה הנאצית.
קארל שפירו פרסם כעשרים כרכים של שירה, סיפורת, מסות ואוטוביוגרפיה. אף ספר מספריו לא תורגם לעברית, אך שירים בודדים משלו תורגמו, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים, ובאנתולוגיה "בסימן כוכב – שירי משוררים יהודים בספרות העולם" בתרגומה של גאולה הודס-פלחן (הוצאת עקד, 2003).
התמנה ל"משורר הקונגרס".
נפטר בשנת 2000 בניו יורק.
פרסים

עיטור על-שם גוגנהיים
פרס לוויסון
עיטור האקדמיה לשירה
בזרג עלוי

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1904 טהראן
 פטירה:  18 בפברואר 1997 (בגיל 93) ברלין
 מדינה:  איראן
 מקום מגורים:  איראן, אירופה בעיקר בגרמניה
 פעילות בולטת:  סופר, מתרגם, אינטלקטואל ופעיל פוליטי
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן
 תקופת הפעילות:  1923–1997 (כ־74 שנים)
 מעסיק:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תואר:  פרופסור
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס לנין לשלום (1953) 
 
בזרג עלוי (בפרסית: بزرگ علوی; באנגלית: Bozorg Alavi;‏ 2 בפברואר 1904 – 18 בפברואר 1997) היה סופר איראני שמאלני קיצוני ובעל השפעה, מתרגם, אינטלקטואל ופעיל פוליטי, שעבודותיו נאסרו להפצה באיראן בין השנים 1953–1979, פרופסור באוניברסיטת הומבולד בברלין, במזרח גרמניה. היה חבר ומייסד תנועת התוּדֵה הקומוניסטית האיראנית בשנות ה-40 של המאה ה-20. בשנת 1953, לאחר ההפיכה נגד ראש הממשלה מוחמד מוסאדק גלה מאיראן וחי עד סוף חייו באירופה, בעיקר בגרמניה. בעת שהותו בפריז היה ממייסדי קבוצת כותבים ספרותית של איראנים גולים. נחשב לאחד מחלוצי הספרות האיראנית המודרנית.
ביוגרפיה

בזרג עלוי נולד בטהראן, איראן. ילד שלישי מתוך שישה ילדים. הוא גדל במשפחה של סוחרים שנהגו לסחור עם גרמניה. בנוסף לכך, פעלו אביו וסבו בזירה הפוליטית עם נטיות לשמאל ותמכו בתנועה החוקתית. סבו, חאג' סייד מוחמד סאראף (Seyyed Mohammad Sarraf), ייצג את גילדת הסוחרים בפרלמנט הראשון של איראן. אביו, סייד אבול-חסן (Sayyed Abu’l-Ḥasan) לקח חלק בתנועה לאומית איראנית פרו-אירופאית שהתפתחה בגרמניה והתאבד שם. עלוי למד בבית ספר יסודי מסורתי בטהראן, ואת לימודיו בתיכון למד בבתי הספר המודרניים יותר של אקדסיה ודאר אל פונון, אז גם החלה פעילותו הפוליטית. בשנת 1923 נסע עם אביו ואחיו הבכור מורטזה עלוי (Morteza Alavi), לגרמניה, שם למד באוניברסיטה חינוך ופסיכולוגיה. בשנת 1928 סיים את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת מינכן. באוניברסיטה נחשף לספרות ולשירה האירופית, ולכתביו של זיגמונד פרויד אשר מאוחר יותר השפיעו על רבות מיצירותיו הספרותיות.
הביקורת על יצירותיו

מבקרים ספרותיים ודמויות פוליטיות כאחד ביקרו רבות מיצירותיו, ובפרט את היצירה המוכרת מכולן, "עיניה". המבקרים הביעו את ביקורתם על כך שניתן לראות בכתביו רשומות בעלות תוכן פוליטי יותר מאשר יצירות ספרותיות. על כתביו המאוחרים הובעה ביקורת שונה. לאחר המהפכה האסלאמית נטען שהוא התאים את כתיבתו לשלטון והפך אותה מרומנטיקה מהפכנית לרומנטיקה אסלאמית. גם כתביו האקדמיים המאוחרים לא תרמו למעמדו הספרותי.
ספרו המוכר ביותר "עיניה" שיצא לאור בשנת 1952 נחשב בעיני רבים ליצירת מופת. הרומן, וכתבים אחרים שלו יחד עם יצירות נוספות שלו מוזכרים בחומרי הלימוד בתיכונים האיראנים. בתחילה פורסם הרומן "עיניה" באיראן, אולם זמן קצר לאחר מכן נאסר לפרסום עד נפילת משטר השאה.
חייו הפרטיים

עלוי התחתן עם אשתו הראשונה, גיטה, בשנת 1936. הנישואים הסתיימו בגירושים בשנת 1939, בעודו בכלא. אשתו השנייה הייתה בת דודתו פטמה עלוי (Fāṭema Alavi) ונולד לו בן – מני (Māni). בשנת 1956 נישא בגרמניה לגרטרודה קלפטקה (Gertrude Klapoetke).
כתביו > יצירות עיקריות

Chamedan (המזוודה), 1934.
Varaq Pareh'ha-ye Zendan (מחברות בית הכלא), 1941.
Panjah-o Seh Nafar (חמישים ושלושה איש), 1942.
Nameh' ha va Dastan'ha-ye digar (מכתבים וסיפורים אחרים), 1952.
Cheshmhayash (עיניה), 1952.
כתביו > יצירות נוספות

Div... Div (שד... שד), 1931.
האוזבקים, 1948.
Kämpfendes Iran (איראן בעימות), 1955, ברלין.
Geschichte und Entwicklung der modernen persischen Literatur (היסטוריה והתפתחות של הספרות הפרסית המודרנית), 1964, ברלין.
לקריאה נוספת

"האיש מגילאן" בתרגום לעברית, מתוך "אלכסון" כתב עת דיגיטלי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Ḥasan Mirʿābedini, ALAVI, BOZORG, Encyclopædia Iranica Online, ‏6 אוגוסט 2014 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Bozorg Alavi | Modernist Poet, Persian Novelist, Iranian Intellectual | Britannica, www.britannica.com, ‏2024-02-20 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Mohammad Ali Jazayery, Modern Persian Prose Literature, Journal of the American Oriental Society 90, 1970, עמ' 257–265 doi: 10.2307/598141
1 2 3 4  Persian Language & Literature: Bozorg Alavi, www.iranchamber.com
1 2 3  Samira Ranjbara, Mohammad Hossein Haddadib, The influence of Stefan Zweig on Bozorg Alavi, based on a comparison between Stefan Zweig’s The Royal Game and Her Eyes from Bozorg Alavi, International Academic Journal of Humanities 6 (No.1), 26 יוני 2019, עמ' 39–31
↑  M. Reza Ghods, The Iranian communist movement under Reza Shah, Middle Eastern Studies 26, 1990, עמ' 506–513
↑  Encyclopaedia Iranica Foundation, Welcome to Encyclopaedia Iranica, iranicaonline.org (באנגלית אמריקאית)
↑  Yassamine Mather, Iran's Tudeh Party: A History of Compromises and Betrayals, Critique 39, 2012-2011, עמ' 611–627 doi: 10.1080/03017605.2011.621250
1 2  The Void Between Tehran and Leipzig - Rosa-Luxemburg-Stiftung, www.rosalux.de, ‏2020-10-02 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
ערך טוב: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430776405171  PLWABN: 9810554808605606  BnF: cb12068860p (data)  GND: 123200415  ISNI: 0000 0004 1035 9957  LCCN: n85046636  NKC: jn19990216021  NTA: 070358443  SUDOC: 02896148X  VcBA: 495/190780  VIAF: 78771628   WorldCat (עם VIAF): 78771628
דניאל צוקרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביולי 1995  (בן 29) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  ישראל
 יד חובטת:  ימין (חבטת גב היד בשתי ידיים)
 יחידים
 דירוג שיא:  339
 זוגות
 דירוג שיא:  155
 
דניאל צוקרמן (נולד ב-9 ביולי 1995) הוא טניסאי ישראלי, שחקן נבחרת גביע דייוויס של ישראל, אלוף ישראל בטניס לשנים 2018 ו-2019. נכון לינואר 2025 מדורג במקום ה-556 בעולם.
ביוגרפיה

צוקרמן נולד בתל אביב. הוא למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב, ובתום לימודיו התגייס לצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל, בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה בארצות הברית, ולשחק טניס במסגרת זו. אביו הוא איש העסקים הישראלי-צרפתי, אדוארד צוקרמן (אנ'). סבו רוז'ה קוקרמן הוא בנקאי, איש עסקים ונדבן יהודי-צרפתי, שכיהן כנשיא "קריף", ארגון הגג של יהדות צרפת וסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי.
קריירה

צוקרמן החל לשחק טניס בגיל צעיר. הוא השתתף בשנת 2013 בטורניר הזוגות לנערים בטניס במסגרת המכביה התשע-עשרה, יחד עם רם קאפח. הם העפילו לגמר הטורניר, ובו הפסידו ליונתן קאופמן ואלון שץ בשתי מערכות. באותה שנה זכה לראשונה בתחרות ארצית בפסח לגילאי 18.
בדצמבר 2016 העפיל צוקרמן לראשונה בקריירה שלו לגמר אליפות ישראל בטניס, לאחר שניצח בחצי גמר את אלוף ישראל לשעבר אמיר וינטרוב. בגמר הוא הפסיד לדודי סלע בשתי מערכות.
בדצמבר 2017 זכה יחד עם שותפו עידן לשם באליפות ישראל לזוגות לאחר שניצח במשחק הגמר את ישה זמל ובן פתאל.
בדצמבר 2018 הוא עלה בפעם השנייה לגמר אליפות ישראל בטניס, ולראשונה הוכתר כאלוף ישראל, לאחר שניצח בגמר את אלון אליה 1:6, 2:6. באותו חודש סייע לקבוצת עירוני לוד לזכות בפעם השנייה באליפות ישראל לקבוצות, כאשר בגמר נגד רמלה ניצח במשחק היחידים את איגור סמילנסקי וניצח במשחק הזוגות המכריע (עם שותפו פיטר קובלט) את נועם בר וישי עוליאל.
בדצמבר 2019 זכה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל בטניס, לאחר שגבר בגמר על אור רם-הראל בשתי מערכות.
קריירה > גביע דייוויס

בפברואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גביע דייוויס של ישראל (יחד עם ישי עוליאל) בהפסד החוץ של הנבחרת לנבחרת פורטוגל במשחקי גביע דייוויס 2017. הוא שיחק נגד פדריקו סילבה והפסיד לו בשתי מערכות.
בפברואר 2023 היה שותף לניצחון 2:3 על נבחרת לטביה, שבעקבותיו נשארה הנבחרת בבית העליון. בספטמבר 2023 ניצח שני משחקי היחידים והפסיד במשחק הזוגות ביחד עם עידן לשם, בניצחון של נבחרת ישראל על נבחרת יפן.
הערות שוליים

↑  נוער - דניאל צוקרמן ו-ולריה ניקולייב זכו בארצית פסח באתר איגוד הטניס הישראלי
↑  אורן אהרוני, דודי סלע זכה באליפות ישראל בטניס, באתר ynet, 23 בדצמבר 2016
↑  יאיר צוקר, ‏אלופי ישראל בטניס ל-2017: דודי סלע וולדה אקשיברובה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בדצמבר 2017
↑  שנה שנייה ברציפות: לוד אלופת המדינה בטניס לשנת 2018 באתר מקומון בלוד
↑  אורן אהרוני, שלי ברזניאק ודניאל צוקרמן אלופי ישראל בטניס, באתר ynet, 29 בדצמבר 2019
↑  מערכת אתר ערוץ הספורט, עוליאל ניצח, ישראל עלתה לפלייאוף הדייויס, באתר ערוץ הספורט, ‏17 בספטמבר 2023
אדלימומאב

|  בטיחות |
| --- | --- |
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 מזהים
 קוד ATC:  L04AB04 
 מספר CAS:  331731-18-1
 
המבנה הכימי של האדלימומאב
אדלימומאב (Adalimumab) היא תרופה אנטי-דלקתית (anti inflammatory) מסוג נוגדן המשמשת לטיפול במגוון מחלות דלקתיות: דלקת מפרקים שיגרונית, דלקת מפרקים אידיופטית נעורים, דלקת מפרקים פסוריאטית, דלקת חוליות מקשחת, קרוהן, קוליטיס כיבית, פסוריאזיס, הידרדניטיס סופורטיבה, ודלקת הענבייה.
הנוגדן מתחבר ל־Tumor Necrosis Factor (TNF) (אנ') במחזור הדם ומונע את פעילותו ברקמות השונות. הנוגדן באדלימומאב הוא נוגדן IgG אשר משוכפל מתאי אדם, בשונה משתי תרופות דומות: ב־Etanercept (אנ') הנוגדן מיוצר מתאי עכבר וב-Infliximab הנוגדן הוא חיבור של נוגדן עכברי והומני. שימוש בנוגדן הומני מוריד את הסיכון של נוטלי התרופה ליצור תגובה חיסונית נגד גוף זר.
מחלות עם רמות גבוהות של TNF שבהן נוגדנים אלו יכולים לעזור הם מחלת קרוהן, דלקת מפרקים שיגרונית, דלקת חוליות מקשחת. על אף שהשימוש בנוגדן זה נועד להגן על האדם מפני שלל מחלות אלו, הטיפול בנוגדן אדלימומאב עלול להעלות את הסיכון לחלות במחלות זיהומיות. ההשפעות ארוכות הטווח של הטיפול באדלימומאב נגד מחלת קרוהן ונגד דלקת מפרקים אינן ידועות במידה מספקת.
אדלימומאב אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי בשנת 2002. התרופה מיוצרת על ידי חברת אבווי ומשווקת בישראל תחת השם הומירה (Humira)‏ בתוך מזרק שמולא מבעוד מועד וניתן בזריקה תת-עורית. תרופה זו אינה יכולה להילקח על ידי בליעה שכן מערכת העיכול תפרק חלבון זה. הומירה היא התרופה הראשונה מבחינת מכירות בארצות הברית, עם הכנסה של 18.6 מיליארד דולר בשנת 2022. לאדלימומאב גרסאות ביוסימילריות רבות, ובשנת 2024 קיבלה חברת טבע, בשיתוף עם חברת אלווטק אישור לשווק ביוסימילר תחת השם סימלנדי.
מנגנון פעולה

ה-Adalimumab פועל על הגוף בכך שהוא נקשר ל-TNF ומונעת את קשירתו לקולטן TNF. בכך למעשה מונע הנוגדן את פעילותו של חלבון זה, TNF, אשר בהתאם למספר מאמרים ומחקרים[דרוש מקור] הוא מהווה גורם מרכזי בהיווצרותם של מספר מחלות אוטואימוניות. דוגמה לכך ניתן לראות במחלת פרקים כרונית, בה חדירת מקרופאג'ים ונויטרופילים למפרק הדלקתי וייצור של מספר מולקולות אשר בראשם נמצא ה-TNF, גורמים לתגובת שרשרת שבסופה יחדרו תאים מהמערכת לתוך המפרק ויגרמו לדלקת והרס המפרק. התרופה מונעת את תגובת השרשרת הזו בראשיתה, ובכך למעשה מצמצמת נזקים וסימפטומים אשר נלווים למחלה. שימוש בנוגדנים מסוג זה יש ביכולתו למזער את הסימפטומים הנלווים למחלה, אך לא למנוע את היווצרותה.
שימוש

דלקת פרקים שיגרונית - מוריד את הסימפטומים והסימנים אשר נלווים למחלה אשר מבוגרים.
Psoriatic Arthritis - זו היא דלקת פרקים אשר נלווית אצל חולי פסוריאזיס.
דלקת חוליות מקשחת - מוריד את הסימנים והסימפטומים.
מחלת קרוהן - ניתן כטיפול מתמשך בהפרש של שבועיים ומעלה. נועד על מנת להוריד התנפחות וכאבי מפרקים, ובנוסף להטיב עם סימפטומי המחלה.
Ulcerative colitis - אושר על ידי ה-FDA לטיפול בחולים קשים עד בינוניים מבוגרים.
התוויות נגד

ישנם מצבים רפואיים בהם השימוש ב-Adalimumab נאסר: חולה עם שחפת (יש לבדוק את החולה לפני מתן תרופה, על ידי בדיקת "מנטו"), חולה עם אי ספיקת לב, וכמו כן נשים בהיריון ונשים מניקות.
כמו כן, יש להשתמש עם יתר תשומת לב אצל חולים בעלי:
COPD - דלקת כרונית של דרכי הנשימה
אי ספיקת כליות
אי ספיקת כבד וחולי צהבת.
טרשת נפוצה
היסטוריה של מחלת הסרטן או מחלה בהווה