stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוקאן
היסטוריה > העבר

היישוב היה מיושב עוד מהתקופה הפרהיסטורית ומעולם לא נעזב. הוא נבנה על קו החוף של סחף הנהר שבש-קרש, בשולי עולם מים עשיר בחיות בר ובדגים בשם Kis-Sárrét. היישוב נתחם ונחסם בעבר מצפון וממערב בים מתמשך של צמחי קנה מצוי, זרימות מים וביצות. ניתן היה לגשת אליו רק מדרום וממזרח וגם אז רק דרך יובלי מים.
אוקאן (Villa Vcan) מוזכר בתחילת המאה ה-13 - בשנת 1220 - בקשר עם אחד מתושבי ה-Oradea Regestrum, "אשר ידו נשרפה על ידי ברזל לוהט באוראדיה". היישוב כונה גם Wkan בצ'רטר מ-1249 וכאוקן ב-1458. אוקאן לא הפך לבלתי מיושב לחלוטין אפילו בתקופה הטורקית (הונגריה העות'מאנית). תושביה כבר במאה ה-16 אימצו את הרפורמציה הפרוטסטנטית. בשנת 1572 קיבלה משפחת באיוני שטר הענקה מלכותי עבור הכפר כולו. לאחר מלחמת העצמאות של ראקוצי הפכה אוקאן לאחוזת האוצר הקיסרי. קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק את אוקאן למשפחת Szlávy (שאחד מצאצאיה היה, יוז'ף סלאבי, ראש ממשלה, מהנדס מכרות, עורך דין, ולאחר מכן חבר באקדמיה ההונגרית למדעים). היישוב מאוחר יותר נפל לידיהם של משפחות Uray, Noszlopy ו-Gorove. בתחילת המאה ה-20 הכפר היה בבעלות משפחת שוורץ היהודית, עם אחוזת אצולה יפה שנבנתה על ידי משפחת סלאבי.
אדמותיה של משפחת שוורץ באוקאן היו ממוקמות באזור אוקאן-וסטו. מייסד המשפחה, אברהם שוורץ, פתח תחילה חנות מכולת ולאחר מכן שכר קרקע. גם ילדיו קנו אדמות. עד תחילת המאה ה-20 הם הפכו לבעלים הגדולים ביותר של אוקאן, והחווה המופתית שלהם התפרסמה במהרה. בפאתי הכפר נבנו שתי טירות ובמרכז הכפר אחוזת קיץ. בשנות העשור השני של המאה ה-20, 25% מאוכלוסיית אוקאן התפרנסה מאחוזות שוורץ.
קהילה יהודית

ידוע מעט על הקהילה היהודית במקום. יהודים התיישבו באוקאן באמצע המאה ה-19. אחרי מלחמת העולם הראשונה הם הואשמו ב"עשיית רווחים מהמלחמה" ובימי הטרור הלבן בהונגריה הותקפו על ידי חיילים משוחררים ורכושם נבזז או הושחת. במלחמת העולם השנייה מעט היהודים שנשארו במקום (כמה עשרות) גורשו לאושוויץ בסוף יוני 1944.
אחד היהודים ילידי המקום דוד אנדרה גרוס (ששינה את שמו לדוד גור לאחר עלייתו לישראל) שנולד באוקאן במשפחה יהודית מתבוללת בשנת 1926. בשנת 1943 בגיל 17 עזב לבודפשט ועבד כחניך אצל קבלן יהודי. באותה השנה הצטרף לתנועה הציונית לשומר הצעיר המקומית ועסק בזיוף מסמכים במסגרת המחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה. לאחר הפלישה הגרמנית להונגריה (מבצע מרגרטה) שינה דוד את זהותו ועסק כאמור בהצלת נוער יהודי ושליחתו לארץ ישראל עם התעודות המזויפות.
אתרים בעלי חשיבות

טירת שוורץ הגדולה שנבנתה במאה ה-19, היא כיום בית אבות.
טירת שוורץ הקטנה שנבנתה במאה ה-19, היא כיום מקום מזדמן לאירועים עירוניים, וחלק מדירות השירות העירוניות הוסבו לחלקן. בשפה המקומית היא ידועה רק כפנימייה.
הכנסייה הקלוויניסטית.
היישוב היה מיושב עוד מהתקופה הפרהיסטורית ומעולם לא נכחד. אתר החפירה של הכפר הישן של ההונגרים הכובשים והסקיתים שגרו במקום נמצא מאחורי בית הקברות היהודי הישן.
תעלות פרטיום בכביש לוסטו
בית הקברות היהודי ואנדרטה לשואה (1988), Határ utca
ילידי המקום

לאסלו קמני (בהונגרית: Kemény László; אוקאן, 1 בינואר 1899 – בודפשט, 8 במאי 1970) היה שחקן יהודי-הונגרי, זוכה פרס האמן המצטיין (1965). קמני היה אחד השחקנים בסרט המפורסם אי שם באירופה.
דוד גור - חבר תנועת השומר הצעיר בהונגריה שעסק בזיוף מסמכי זהות ועלייה להצלת יהודים במסגרת המחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה.David Gur, www.yadvashem.org (באנגלית)
לקריאה נוספת

Erőss Zoltán: Magyar irodalmi helynevek A-tól Z-ig. Móra Ferenc Könyvkiadó, Budapest, 1985.
Házi Albert: Okány krónikája. Községi Tanács, Okány. Okány, 1984.
Házi Albert: Okányi tájszótár. Budapest,1996.
Házi Albert: Lápoldal és lakói története. Képviselő-testület, Okány, 2001.
Kiss Lajos: Földrajzi nevek etimológiai szótára I-II. Budapest, 1978.
Szűcs Sándor: A régi Sárrét világa. Budapest, 1941.
הערות שוליים

↑  "...a magyarok nyelvemlékeiből is az derül ki, hogy nálok két különböző vallás honosult meg, tudniillik egyik a természeti vallás vagyis Okan imádása, a ki legfőbb, legbölcsebb, mindentudó lény, a világegyetem teremtője volt; ennek imádása az egyes természeti tárgyak és tünemények védőszellemeinek tiszteletével kapcsolódott össze. E védőszellemek, úgy látszik, közbenjárókként működnek Okannál és, ha szabad e hasonlattal élnem, a katholikus keresztyénség szentjeivel egyjelentőségűek." - Vámbéry Ármin - A magyarok keletkezése és gyarapodása, 78. oldal, 1895
↑  "...Ezt az Ős-Istenséget magyar elődeink Ok-nak is nevezték, amely ok megszemélyesítése Okkán vagy Okkún néven is neveztetett, amely név értelme ok-lény, ok-ember, ok-király volt, mivel ősnyelvünkben a kán vagy kún szó, különösen kún őstörzseink nyelvében, ember, lény és király értelemmel is bírt..." - Magyar Adorján - A lelkiismeret aranytükre, 12. oldal, 1937
↑  "Szemesnek áll a világ!". Nyelv és Tudomány (בהונגרית). 2014-11-27.
↑  "Okány - BékésWiki". bekeswiki.bmk.hu.
↑  "Veszteségeink - Bárkaonline". www.barkaonline.hu.
↑  "Szlávy-Schwarcz kastély - Okány - KASTELYOK.COM". www.kastelyok.com.
↑  "Parókia Portál". honlap.parokia.hu.
↑  "Okány". Izraelita Temetők (בהונגרית). 2015-03-04.
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת שרקד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שרקד • אוקאן • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562574005171  LCCN: n86112020  MusicBrainz: 880456a5-d652-4887-b417-7a74ddc2f8e8  NKC: ge1098999  VIAF: 152530138   WorldCat (עם VIAF): 152530138
אייווה זאסימאוסקייטה

| --- | --- |

איווה באירוויזיון 2018
 לידה:  2 ביולי 1993 (בת 31) ליטא קובנה, ליטא
 שם לידה:  אייווה זאסימאוסקייטה
 מוקד פעילות:  ליטא 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  ליטאית 
 
אייווה זאסימאוסקייטה (בליטאית: Ieva Zasimauskaitė-Kiltinavičienė; נולדה ב-2 ביולי 1993) הוא זמרת ופזמונאית ליטאית, אשר ייצגה את מדינתה באירוויזיון 2018.
ביוגרפיה

זאסימאוסקייטה נולדה וגדלה בקובנה, העיר השנייה בגודלה בליטא. הוריה של איווה הם רופאים. אביה מנגן בגיטרה. לאיווה יש אח גדול, אוגניוס (יליד 1989).
בשנת 2012 סיימה את לימודיה בגימנסיה באוניברסיטת ראסוס בקאונאס ויאטאס מגנוס בקלניצ'יי. בשנת 2015 סיימה תואר ראשון בניהול בתי מלון מבית הספר הבינלאומי למשפט ולעסקים (TTVAM) בבירת ליטא וילנה. בשנת 2014, אייוה גרה כשנה בברצלונה, ספרד, על מנת ללמוד באוניברסיטה מקומית במסגרת חילופי סטודנטים של האיחוד האירופי. באביב 2015 סיימה התמחות במלון בעיר הולדתה קובנה ובמשך זמן מה עבדה בחנות מתנות בעיר.
קריירה

בגיל שבע נשלחה איווה לשיעורי פיתוח קול בבית הספר למוזיקה בקובנה, שם למדה שמונה שנים. בבית הספר למוזיקה איווה שרה בלהקה הילדים "Linksmasis do" וניגנה בפסנתר. במהלך תקופה זו היא גם השתתפה בתחרויות ופסטיבלים שונים. בשנת 2007 התמודדה בתחרות אירוויזיון הילדים 2007 כזמרת ליווי של לינה ג'וי. כשהייתה בת 16 הפכה לחברה במקהלת קובנה בפרויקט TV3 "Chorų karai". לאחר שהמקהלה זכתה בפרויקט טלוויזיה, הופיעה אווה במשך שלוש שנים יחד עם המקהלה ברחבי ליטא. לאחר מכן החלה לעבוד באופן אישי עם המלחין ומפיק המוזיקה טאוטקוס, מנהל להקת הבנים "NEO", באותה תקופה פגשה את בעלה לעתיד, שהיה חבר בלהקה.
בשנת 2012 איווה השתתפה בפרויקט Lietuvos balsas (" קול ליטא") בו היא שרה יחד עם דימה בילאן את הלהיט שלו "Never Let You Go", עמו סיים במקום השני באירוויזיון 2006. זמן קצר לאחר מכן, היא החלה את קריירת הסולו שלה והלחינה את השיר הראשון שלה "Pasiilgau" ("אני מתגעגע"). ברוב זמנה היא מופיעה בחתונות ואירועים אחרים דומים.
ב-12 במרץ 2018, אווה זכתה בגמר הבחירה הלאומית Eurovizijos Atranka" 2018", על מנת לייצג את ליטא באירוויזיון 2018. היריבה העיקרית של אווה, יורגיס ברוזגי (שסיימה במקום השני), הופיעה לימים בליסבון, בתחרות עצמה, כזמרת הליווי שלה.
היא ניסתה לייצג את מדינתה גם ב-2013, 2014, 2016, ו-2017 אך כשלה והצליחה רק ב-2018.
זאסימאוסקייטה הופיעה באירוויזיון 2018 בליסבון בחצי הגמר הראשון אשר נערך ב-8 במאי. היא סיימה במקום ה-9 מתוך 19 מדינות, והעפילה לגמר כשלזכותה 119 נקודות. אחרי הביצוע של אווה בחצי הגמר, אווה טיפסה בקרב סוכנויות ההימורים ביום הגמר את המקום השלישי, כל זאת לאחר שלפני חצי הגמר ניבאו לה את המקום ה-22, כלומר, ניבאו שהיא לא תעפיל כלל לגמר. הימורים אלו שגו, כאשר בגמר, שנערך ב-12 במאי, סיימה אווה במקום ה-12 מתוך 26 מדינות, כשלזכותה 181 נקודות.
חיים אישיים

אווה נשואה למריוס קילטינביצ'יוס (יליד 1982), מאמן קבוצת כדורסל ליטאית וחבר לשעבר בלהקת הנערים NEO. מריוס עבד בעבר כמאמן מועדון הכדורסל ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק.
אווה ומריוס החלו לצאת בשנת 2010 וביוני 2015 הם התחתנו בקתדרלה הקתולית של סנט מיכאל המלאך בקובנה, השניים מתגוררים בקובנה. בני הזוג התגרשו בשנת 2020.
מאז 2014 אווה ובעלה הם צמחונים, מתרגלים מדיטציה, מטופלים באיור ודה, חסידים של התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה ונסעו כמה פעמים להודו.
אווה מספרת שלפני שעולה לבמה היא מתפללת להישאר עצמה במהלך ההופעה.
הערות שוליים

↑  Ugnius Zasimauskas / Žaidėjai, basketnews.lt (בליטאית)
↑  Po vestuvių - ilgai laukta naujiena Ievai Zasimauskaitei - mieste.lt, web.archive.org, ‏12 במרץ 2018
↑  Ieva Zasimauskaitė, Music.lt (בליטאית)
↑  Ieva Zasimauskaitė: „Nesijaučiu per jauna nei santuokai, nei karjerai“, Žmonės.lt
↑  BNS; Кристина Поците, На "Евровидении" Литву представит Ева Засимаускайте, DELFI
↑  Евровидение 2018. Букмекеры назвали потенциальных победителей по результатам первого полуфинала, nv.ua
↑  Ieva Zasimauskaitė patvirtino – oficialiai skiriasi su vyru Mariumi Kiltinavičiumi, 15min.lt (בליטאית)
↑  Meet Ieva Zasimauskaitė looking to take Eurovision by storm, The Sun, ‏12 במאי 2018 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c9508b1b-2423-4a29-b1ac-8c408adc6735
אחוות המוטאנטים

| --- | --- |

אחוות המוטאנטים של מגנטו, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת X-Men Legacy #209 ממאי 2008, אמנות מאת דייוויד פינץ'.
 סוג:  קבוצת נבלי-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The X-Men #4 (מרץ 1964)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 מידע
 סטטוס:  לא פעיל
 חברוּת בקבוצה:  אחוות המוטאנטיות  מדלין פריור (מנהיגה) ליידי דת'סטרייק טיפואיד מרי מכשפת סלנה
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  אוולנץ', אקסודוס, בלוב, ג'אגרנוט, דאקן, דארק ביסט, האבוק, הסמוראי הכסוף, חיה, טואד, טום קאסידי השחור, ליידי מאסטרמיינד, מאגמה, מאסטרמיינד, מגנטו, מימיק, מיסטיק, מכשפת השני, מלך הצללים, סאורון, סייברטות', פיירו, קוויקסילבר, רוג, שבט אומגה
 דמויות קשורות
 אויבים:  אקס-מן 
 
"אחוות המוטאנטים" (באנגלית: The Brotherhood of Mutants, גם: אחוות המוטאנטים הרשעים) היא קבוצת בדיונית של נבלי-על מוטאנטים שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בחוברת The X-Men #4 ממרץ 1964, בכתיבתו של סטן לי ובאיורו של ג'ק קירבי.
הקבוצה הקדישה את עצם קיומה להבטחת עליונותו של גזע המוטאנטים על גזע בני האדם, והיא אחת הקבוצות היריבות של חבורת האקס-מן. החברים בקבוצה כמו גם האידאולוגיה העומדת מאחורי מעשיה השתנו במשך השנים, החל מתפקודה להשגת שליטה עולמית ועד לפעולתה כקבוצה טרוריסטית כנגד אישי ציבור שונאי מוטאנטים. "אחוות המוטאנטים" הוקמה בידי מגנטו, כאשר בני בריתו לקבוצה לחמו נגד האקס-מן במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20. האחווה המקורית התפרקה בסופו של דבר, כאשר חבריה קוויקסילבר ומכשפת השני הפכו לחברים מן המניין של האוונג'רס.
בשנת 1981, הקבוצה הוקמה מחדש תחת מנהיגותה של מיסטיק. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, אחד מגלגולי הקבוצה היה בראשותו של טואד. ככל שהקבוצה התפתחה, כך היא גם נטשה את האידאולוגיה עליה הייתה מושתתת, והפכה לקבוצה שחבריה הם בריונים להשכרה. מאז סוף שנות ה-90, כמה מגלגולי הקבוצה שאפו לחזור לשורשיהם האידאולוגים של הקבוצה המקורית.
הקבוצה הופיעה בעיבודים השונים שנעשו לזיכיון אקס-מן, ביניהם אקס-מן: סדרת האנימציה, אקס-מן: הדור הבא, וולברין והאקס-מן וסרטי הקולנוע.
אידאולוגיה

בזמן שגלגולים מאוחרים יותר של אחוות המוטאנטים קידמו את קיומה של הקבוצה כמנוגדת פוליטית ואידאולוגית לחלומו של צ'ארלס אקסבייר לדו-קיום עם המין האנושי, הקבוצה הוקמה במקור כצבא קטן ופשוט של נתינים חזקים ביותר שנאספו בידי מגנטו לצורך שליטה עולמית. אולם, מאז גלגולה השני של הקבוצה, הייתה לה מוטיבציה פוליטית נחושה יותר והיא השתמשה באלימות כדי לקדם את הצדק והמחאה המוטאנטית נגד האנושות.
אחת מהאירוניות הגדולות של הקבוצה הייתה השימוש במילה "רשעים" בשמה. מאז תחילת שנות ה-90, כותבים שונים ניסו להבהיר זאת דרך דמותו של טואד, שציין כי זוהי אירוניה, כיוון שכל המוטאנטים מתוארים כמרושעים. כותבים מאוחרים הציעו לבטל את שם התואר ולקרוא לקבוצה "אחוות המוטאנטים", או פשוט "האחווה". ביקום החלופי Earth X מוסבר כי מגנטו בחר בשם זה כדי לאלץ את אקסבייר לבחור בכוח הטוב המנוגד, ועל ידי קיבועו בגבולות המוסריות הוא יוכל לשלוט בו.
רבים מחברי הקבוצה היו קורבנות של דעה קדומה ואלימות נגד מוטאנטים. מעשים אלו הם שהפכו את הקבוצה למקום מקלט למוטאנטים אשר חשו עצמם כמצורעים או שנמצאים בשולי החברה. חלקם הגדול אימץ את טבעה האלים של הקבוצה ואת האידאולוגיה שלה, אך היו גם כאלה שהתנגדו לכך ועזבו. קוויקסילבר ומכשפת השני עזבו את הקבוצה משום שנטרו טינה לאביהם, מגנטו, על כך שהוא מעוניין בשליטה עולמית. הם הצטרפו לקבוצת האוונג'רס שהקדישה את עצמה להצלת העולם במקום לשלוט בו.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה של מגנטו

המנהיג המקורי של הקבוצה היה מגנטו, מוטאנט בעל היכולת לשלוט בשדות מגנטיים. בהמשך התגלה כי מגנטו הוא ניצול שואה, מה שמסביר את חוסר אמונו באנושות ובחוסר יכולתה לקבל את אלה אשר שונים ממנה. חברים נוספים של הקבוצה המקורית כללו את קוויקסילבר, שמסוגל לרוץ במהירות על-אנושית; אחותו התאומה מכשפת השני, שביכולתה לשנות שדות הסתברות; טואד, בעל היכולת לזנק למרחקים גדולים; ומאסטרמיינד, בעל היכולת ליצור אשליות של חמשת החושים. קוויקסילבר ומכשפת השני הם ילדיו של מגנטו, אם כי בזמן הקמתה של הקבוצה שלושתם לא היו מודעים לכך. לחברי הקבוצה היו עימותים לא מעטים עם חברי האקס-מן המקוריים (סייקלופס, מארוול גירל, חיה, אייסמן ואנג'ל). בהופעתם הראשונה, אחוות המוטאנטים השתלטה על מדינה קטנה לאחר שמאסטרמיינד יצר אשליה של צבא. הם ניסו לגייס את הסאב-מרינר ואת בלוב לשורותיהם. לבסוף, מגנטו וטואד נחטפו בידי ישות חוצנית בשם "הזר", שהפך את מאסטרמיינד לחומר מוצק. קוויקסילבר ומכשפת השני עוזבים את הקבוצה לטובת האוונג'רס.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה של מיסטיק

המוטאנטית הטרוריסטית מיסטיק ארגנה קבוצת אחווה משלה, שכוללת את פיירו, בלוב, רוג, אוולאנש ודסטיני. הקבוצה הפכה מאוחר יותר לקבוצה הממשלתית "כוח החירות" (ללא רוג, שערקה לאקס-מן). כקבוצת כוח החירות, הקבוצה מנתה גם את ספיירל, ספיידרוומן השנייה, סופר סייבר, קרימסון קומנדו וסטונוול. הקבוצה התפרקה בעקבות מותם של דסטיני, סופר סייבר וסטונוול. מיסטיק ביימה את מותה, קרימסון קומנדו נהפך למשותק ופיירו ובלוב נשכחו מאחור לאחר משימה בעיראק.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה של טואד

בנקודה מסוימת, גם טואד ארגן אחווה משלו, שכללה את פיירו, בלוב, אשה בשם פנטזיה שיכלה להשפיע על שדות אלקטריים ופטרוזאור דמוי אדם בשם סאורון, שלא היה מוטאנט כלל. האחווה של טואד עסקה בעיקר במזימות נקמה נגד קבוצות האקס השונות, אך הובסה בכל פעם.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה של האבוק

האבוק נלכד בנקודה מסוימת ועבר שטיפת מוח בידי דארק ביסט. הוא הקים אחוות מוטאנטים משלו, שכללה אותו, את דארק ביסט, פאטאל, רנדום, פיבר, אורורה ואיש אקס. למרות הכרזתה של ג'ין גריי שהאבוק פעל מכוח רצונו, התברר כי היה זה תרגיל עוקץ כדי לחשוף את ניסויים בלתי חוקיים אותם ערך דארק ביסט.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה של פרופסור אקס

גלגולה הבא של הקבוצה כלל את החברים מימיק ופוסט. הקבוצה שחררה את צ'ארלס אקסבייר מהכלא ועזרה לאקס-מן בקרב נגד קבוצת אקס-מן כפילה, שנוצרה על ידי סרברו. בתקופה זו נודע כי משתגרת בשם אסטרה הייתה חברה בקבוצת האחווה המקורית, וסיפקה למגנטו את הטכנולוגיה כדי ליצור את אסטרואיד M ולאתר מגויסים אפשריים, ביניהם נייטקרולר. למרות אהבתה את מגנטו, הוא לא החזיר לה אהבה, ודחייתו הובילה אותה לפרוש מהקבוצה וכמוטיבציה ליצירתו של ג'וזף, שיבוט של מגנטו.
היסטוריה בדיונית של הקבוצה > האחווה השנייה של מיסטיק

במהלך אירועי "וירוס הירושה", מיסטיק ארגנה קבוצה נוספת, שכללה חברים מגלגוליה השונים של האחווה, ביניהם גם סייברטות' והמאסטרמיינד החדשה מרטיניק ג'ייסון. הקבוצה הייתה אחראית לפיגוע באי מיואר ולרציחתה של מוירה מק'טאגרט.
אין ויטרו

ניסוי בצמח הנעשה בתוך מבחנת זכוכית. חלק מבעלי מקצועות מדעי החיים יכנו ניסוי זה in vitro משום שהוא במבחנה, ואילו אחרים יטענו שהוא נעשה ביצור שלם ולכן הוא in vivo ולא in vitro.
בַּמַּבְחֵנָה, או אִין וִיטְרוֹ (בלטינית: in vitro; באופן מילולי: בתוך זכוכית) היא טכניקה לביצוע ניסוי, בדיקת מעבדה או הליך רפואי בסביבה מבוקרת מחוץ לאורגניזם חי בדרך כלל במבחנה או בכלים שונים.
לעומת טכניקה זו ניצבת טכניקת אִין וִיווֹ - המבוצעת בתוך או על אורגניזם חי (בדרך כלל הכוונה לניסויים בבעלי חיים או לניסויים קליניים בבני אדם, או לבדיקות רפואיות הנעשות על גופו של הנבדק). ההבחנה בין אין ויטרו לאין ויוו היא יחסית. יש מי שעבורו כל ניסוי הנערך בתא שלם או ביצור רב תאי הוא ניסוי אין ויוו, ויש מי שעבורו רק ניסוי הנעשה באורגניזם ששלם וגדול ניסוי אין ויוו. לדוגמה: ניסוי בתרבית רקמה או בתולעים יכונה "אין ויוו" על ידי ביולוג של התא, אך יכונה "אין ויטרו" על ידי רופא.
דוגמה נוספת: ניסוי עם אנזימים וסובסטרטים במבחנה הוא ניסוי אין ויטרו על פי כל הגדרה. לעומתו, ניסוי בתאי דם אנושיים או בחיידקים יוגדר על ידי ביולוג מולקולרי או ביוכימאי כניסוי אין ויוו, גם אם הוא נערך בתוך מבחנה. זאת משום שתא הוא יצור חי. אולם אדם העוסק במקצוע רפואי יגדיר ניסוי כזה כאין ויטרו משום שהתאים האנושיים או החיידקים הוצאו מחוץ לגוף.
בדרך כלל, זול יותר ופשוט יותר לבצע ניסוי או בדיקה אין ויטרו מאשר אין ויוו. יש אף הטוענים[דרושה הבהרה] שניסויים אין ויטרו הם תחליף מלא לניסויים בבעלי חיים, אולם כנגדם טוענים[דרושה הבהרה] כי תהליכים רבים בביולוגיה או ברפואה לא ניתן לדמות במדויק, אם בכלל, במבחנה. לכן במחקרים רבים חייבים לבצע גם בדיקות על החי (אין ויוו). עם זאת חוקרים מחפשים שיטות להעברה של ניסויים נוספים לשיטה זו מתוך מניעים כלכליים ואתיים
ראו גם

בחיים, אין ויוו
באתר, אין סיטו
אין סיליקו
חלופות לניסויים בבעלי חיים
הערות שוליים

↑  The National Institutes of Health (NIH) and the U.S. Environmental
Protection Agency (EPA) agreement as highlighted in the Feb. 15, 2008 issue of the
journal "Science".
אה"מ ויקטורי

| --- | --- |
"ויקטורי" בקרב טרפלגר, ציור של ויליאם טרנר, 1822
"ויקטורי" בקרב טרפלגר, ציור של ויליאם טרנר, 1822
 תיאור כללי
 מוטו:  "Honi soit qui mal y pense", (בצרפתית: "הכלימה לחושב רעות")
 סוג אונייה:  אוניית קו מדרגה ראשונה, 104 תותחים
 צי:   הצי המלכותי הבריטי
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת הצי בצ'טם
 הוזמנה:  דצמבר 1759
 תחילת הבנייה:  23 ביולי 1759
 הושקה:  7 מאי 1765
 תקופת הפעילות:  1778–הווה (כ־246 שנים)
 אחריתה:  בשירות פעיל, אוניית מוזיאון בנמל פורטסמות'
 מיקום:  נמל פורטסמות', אנגליה
 מלחמות וקרבות:  קרב אושנט הראשון (1778) קרב אושנט השני (1781) קרב כף ספרטל (1782) קרב איי יֶר (1795) קרב כף סנט וינסנט (1797)  קרב טרפלגר (1805)
 עיטורים:  World Ship Trust Maritime Heritage Award
 מידות
 הֶדְחֶק:  3,500 טון אימפריאלי (3,556 טון)
 אורך:  אורך כללי: 186 רגל (69.3 מ') אורך סיפון התותחים הראשי: 186 רגל (57 מ')
 רוחב:  "51-10 רגל (15.8 מ')
 שוקע:  "28-9 רגל (7.4 מ')
 נתונים טכניים
 מהירות:  מקסימום 11 קשר (20 קמ"ש)
 גודל הצוות:  כ-850 מלחים וקצינים
 גובה התרנים:  תורן קדמי: 55 מ' תורן ראשי: 62 מ' תורן אחורי: 46 מ'
 סוג המעטה:  מעטה רוחבי שלם
 שטח המפרשים:  5,440 מ"ר
 הנעה:  מפרשים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  סיפון תותחים תחתון: 30 תותחי 32 ליטראות סיפון תותחים אמצעי: 28 תותחי 24 ליטראות סיפון תותחים עליון: 30 תותחי 12 ליטראות סיפון הקדמה: 2 תותחי 12 ליטראות, 2 קרונדות 68 ליטראות סיפון האחרה: 12 תותחי 12 ליטראות סה"כ 104 תותחים
אה"מ "ויקטורי" בנמל פורטסמות', 1900
אה"מ "ויקטורי" (באנגלית: HMS Victory) היא אוניית מפרשים מלחמתית מדרגה ראשונה, נושאת 104 תותחים, המשרתת בצי המלכותי הבריטי מאז השקתה ב-1765 ועד היום. היא אחת מאוניות המלחמה המפורסמות בהיסטוריה והישנה ביותר שעודנה בשירות. "ויקטורי" שימשה כאוניית דגל בקרבות ימיים חשובים, בעיקר במלחמות הנפוליאוניות, והתפרסמה במיוחד כאונייתו של אדמירל נלסון בקרב טרפלגר בשנת 1805. האונייה נמצאת כיום במבדוק יבש בנמל פורטסמות' ופתוחה למבקרים. על אף שאינה כשירה לשיט היא משמשת באורח סמלי כאוניית הדגל של הלורד הימי השני, קצין כוח האדם הבכיר של הצי הבריטי.
תכנון ובנייה

בדצמבר 1758 ניתנה לאחראי על מספנת הצי בצ'טם שבקנט הנחיה לערוך הכנות לבניית אוניית קו מדרג ראשון, בת 106 תותחים. הייתה זו הנחיה יוצאת דופן, שכן במהלך המאה ה-18 כולה נבנו רק 10 אוניות מסדר גודל כזה. הצי הבריטי העדיף בדרך כלל אוניות קו בנות 74 תותחים, שהיו קטנות ומהירות יותר.
השדרית הונחה ב-23 ביוני 1759, ושמה של האונייה נבחר סופית באוקטובר 1760. השם "ויקטורי", ניתן לכבוד ניצחונותיה הרבים של בריטניה בשנת 1759: בריטניה הביסה את צרפת במספר קרבות יבשה וים שהיו חלק ממלחמת שבע השנים וכן בקרבות במלחמת הצרפתים והאינדיאנים. הייתה התלבטות באשר למתן השם הזה, שכן אוניית הצי הקודמת שנשאה את השם "ויקטורי" טבעה על כל צוותה בשנת 1744.
בוני אוניות באותה תקופה נהגו לבנות את שלד האונייה, ואז לכסות אותו ולאפשר לו להתיישן במשך כמה חודשים. ואולם, מכיוון שעם השלמת שלדה של ה"ויקטורי" הסתיימה מלחמת שבע השנים, לא הייתה דחיפות להשלים את בנייתה. לפיכך נותר השלד מכוסה במשך כשלוש שנים. הזמן הרב שבו נותרו קורות האונייה במצב זה הועיל מאוד ליישון הקורות, וכך הן היו חזקות בהרבה מהמקובל באוניות אחרות, וסייעו לאונייה לשרוד עד היום. העבודה התחדשה בסתיו 1763, והאונייה הושקה לבסוף ב-7 במאי 1765. עלות הבנייה הייתה 63,176 ליש"ט ו-3 שילינג, סכום השווה כיום לכ-50 מיליון ליש"ט. לצורך בניית האונייה נעשה שימוש בכ-6,000 עצים, רובם הגדול (כ-90%) עצי אלון, ומיעוטם עצי אורן, בוקיצה ואשוח.
מכיוון שהייתה זו תקופת שלום, לא היה צורך מיידי בהכנסתה לשירות, והאונייה הושמה בעתודה - התרנים פורקו והאונייה כוסתה. האונייה נשארה במצב זה במשך 13 שנים, עד להצטרפותה של צרפת למלחמת העצמאות של ארצות הברית בשנת 1778, כשאז הוכנסה האונייה לשירות.
מבנה ותכונות

כמו שאר אוניות הקו של זמנה, וכאחת הגדולות והחזקות שבהן, נחשבה בניית "ויקטורי" כאחד מההישגים הגדולים ביותר של הטכנולוגיה הקדם-תעשייתית.
ל"ויקטורי" שלושה תרנים - אחורי, ראשי וקדמי - ומוט חרטום, המזדקר מן החרטום קדימה. גובהם של התרנים היה 46 מטר (תורן אחורי), 55 מטר (תורן קדמי) ו-62 מטר (תורן ראשי). "ויקטורי" הייתה יכולה לפרוש עד 37 מפרשים שונים, בשטח כולל של 5,440 מטר רבוע, מפרשים שהיו יכולים להביאה למהירות של כ-9 קשר.
התרנים והמפרשים נשלטו על ידי מערכת מורכבת של כבלים וחבלים, הנקראים בשם הכולל "חִיבֵּל". חלק מכבלים אלו היה קבוע, חובר לצדי האונייה, לראשה ולירכתיה, ונועד לחזק את התרנים ולהעביר חלק מהעומס הפועל עליהם אל גוף הספינה. חלק אחר נועד להפעלת המפרשים - להעלות אותם, לקפל אותם, ולהתאים את זווית המפרשים לכיוון הרוח. בסך הכול היו על "ויקטורי" כ-27 מייל (למעלה מ-43 קילומטר) של חבלים מסוגים שונים.
גוף הספינה, הצבוע שחור וצהוב, צר יחסית במפלס הסיפון העליון, והולך ומתרחב כלפי מטה, לקראת קו המים. ל"ויקטורי" ארבעה סיפונים. שלושת הסיפונים העליונים נקראים סיפוני תותחים - עליון, אמצעי ותחתון, הסמוך לקו המים. בסיפון התחתון הוצבו התותחים הכבדים יותר, ששקלו קרוב ל-3 טון כל אחד. פתחי התותחים ניצבו רק כמה עשרות סנטימטרים מעל קו המים. הדבר אומנם הקנה יציבות לאונייה, אך היווה חיסרון בעת סערה, מכיוון שלא ניתן היה לפתוח את הפתחים, מחשש לחדירת מים מהגלים הגבוהים. מתחת לסיפון התותחים התחתון נמצא סיפון נוסף, שהיה למעשה מתחת לקו המים. בשל עובדה זו, היה סיפון זה מוגן יותר (לא היה חימוש שיכול היה לפגוע באוניות מתחת לקו המים; פגיעות כאלה, אם אירעו, נבעו מתנועת האונייה על הגלים, כאשר הצד השקוע נחשף לרגע), ולכן הקימו בו את מחסן התחמושת ואת תחנת איסוף הפצועים.
בירכתי הסיפון העליון, הפתוח, היה סיפון האחרה (quarterdeck), שהיווה את גשר הפיקוד של האונייה. הקפטן והאדמירל ניהלו מסיפון זה את האונייה ואת הצי כולו, ובו הוצב גם הגה הספינה. מתחת לסיפון האחרה היו מגורי הקפטן והאדמירל, מגורים מרווחים ונוחים, שכללו משרד, חדר שינה וחדר אוכל. המלחים הפשוטים התגוררו בקדמת האונייה, בצפיפות רבה: כל אחד ישן בערסל ברוחב 21 אינץ', כ-50 ס"מ; הערסלים נתלו בקומות, והמלחים ישנו זה מעל זה. האמרה השגורה בין אנשי הצוות הייתה: "האנשים המכובדים - באחורי הספינה, הטובים - בקדמתה" (Aft the most honour, forward the better men).
"ויקטורי" נשאה 104 תותחים בקרב טרפלגר. התותחים פנו לצדי הספינה, וסודרו בשלוש קומות - התותחים הכבדים הוצבו, כאמור, בתחתית, והקלים יותר בסיפון העליון. בקדמת הסיפון העליון הועמדו שני תותחים מסוג קרונדה (carronade) - תותחים בעלי קנה קצר יחסית, שירו מטען כבד מאוד לטווח קצר. תותחים אלו הוצבו בסיפון העליון, כדי שבעת קרב יירו קליעים נגד אדם - מטען שנועד לפגוע בעיקר במלחים ובקצינים על אוניית האויב.
"ויקטורי" נשאה שש סירות, שנועדו להשטת אנשים וסחורות אל האונייה וממנה. סירה אחת הייתה מיועדת לשימוש האדמירל, והאחרות נועדו, בין השאר, גם להנחתת כוחות פשיטה על מטרות אויב בחוף.