stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יסמין אל-בוסטמי
הערות שוליים

1 2  admin, Yasmine Al-Bustami | Official Website, Yasmine Al-Bustami (באנגלית אמריקאית)
↑  "UAE-born actress Yasmine Al-Bustami 'proud' to be Arab as she stars in 'NCIS' spin-off". Arab News. 11 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "You Get Me (2017)". Blu-ray.com. נבדק ב-2021-06-13.
↑  "Alpha Sets Live 'Interactive' Sci-Fi Series 'Orbital Redux'". variety.com. 23 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "THE CHOSEN: Interview With Actress Yasmin Al-Bustami and Producer Chad Gunderson". AMFM Magazine. 8 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Vanessa Lachey To Headline 'NCIS: Hawai'i; Yasmine Al-Bustami & Jason Antoon Also Cast In CBS Spinoff". Deadline. 30 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
שרה ג'סיקה פארקר

| --- | --- |

פארקר, 2009
 לידה:  25 במרץ 1965 (בת 59) נלסונוויל, אוהיו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סינסינטי  בית הספר התיכון הוליווד  בית ספר המקצועי לילדים  Dwight Morrow High School  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  מתיו ברודריק (1997–?)  רוברט דאוני ג'וניור (1984–1991)  ג'ון קנדי ג'וניור (?–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  ג'יימס וילקי ברודריק, טביתה הודג' ברודריק, Marion Loretta Elwell Broderick 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס לוסי (1999)  פרס אמי לסדרת הקומדיה הטובה ביותר (2001)  טיים 100 (2022)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2000, 2001, 2002, 2004)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (2004)  Hasty Pudding Woman of the Year (2002) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פארקר ובעלה מתיו ברודריק בפסטיבל הסרטים טרייבקה, 2009
שרה ג'סיקה פארקר (באנגלית: Sarah Jessica Parker;‏ נולדה ב-25 במרץ 1965) היא שחקנית, מפיקה ומעצבת אמריקאית ממוצא יהודי; זוכת פרס אמי ופרס גלובוס הזהב. נודעה בעיקר בזכות תפקידה כקארי בראדשו בסדרה "סקס והעיר הגדולה".
קורות חיים

פארקר נולדה בנלסונוויל, אוהיו שבארצות הברית. אביה הוא סטיבן פארקר (לבית בר-כהן), יזם ועיתונאי יהודי. אמה היא ברברה פארקר (לבית קק), מורה בבית ספר לאחיות, נוצרייה ממוצא גרמני ואנגלי. הוריה התגרשו כשהייתה ילדה והיא עברה לגור עם אמה, אביה החורג ושבעת ילדיו בסינסינטי.
כשהייתה צעירה, היא לוהקה להפקה בברודוויי. משפחתה עברה למדינת ניו יורק, שם פארקר פיתחה את הקריירה שלה כשחקנית צעירה. בנוסף, פארקר למדה בבית הספר האמריקאי לבלט. יחד עם ארבעה מאחיה, היא השתתפה בחידוש של המחזמר צלילי המוסיקה ופארקר לבדה השתתפה גם במחזמר אנני בין השנים 1977–1981.
ב-1982, לוהקה פארקר לסיטקום של CBS שהחזיק מעמד במשך עונה אחת לפני שבוטל על ידי הרשת.
בשנות השמונים אף הופיעה פארקר בגרסה הישראלית של הסדרה "רחוב סומסום".
ב-1991, קיבלה פארקר ביקורות חיוביות על משחקה בקומדיה הרומנטית L.A. Story.
ב-1992 הופיעה פארקר בסרט "ירח דבש בלאס וגאס" לצידו של ניקולס קייג'.
ב-1995, שיחקה פארקר בתפקיד הראשי בסרט Miami Rhapsody.
ב-1998, נשלח אליה התסריט של סדרת הדרמה הקומית "סקס והעיר הגדולה". יוצר הסדרה, דארן סטאר, התעקש שפארקר תשחק בסדרה שלו. למרות התלבטויותיה של פארקר, היא הסכימה לבסוף ונכנסה לנעליה של קארי בראדשו, תפקיד שהעלה את מעמדה כשחקנית והביא לביקורות מאוד חיוביות ולזכייתה בפרסים שונים.
ב-2010 השתתפתה בתוכנית הראשונה של הגרסה האמריקאית של תוכנית הטלוויזיה הבריטית מי אתה חושב שאתה?.
ב-2016 שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "כל הדרכים מובילות לרומא", לצד קלאודיה קרדינלה ופאס וגה. באותה שנה החלה לשחק בסדרה הקומית "גירושים" ברשת HBO לצידו של תומאס היידן צ'רץ.
ב-9 בדצמבר 2021 עלתה לאוויר סדרת הספין אוף ל"סקס והעיר הגדולה", פשוט ככה בה מככבת פארקר.
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.
קורות חיים > קריירה בתעשיית האופנה

בשנת 2004 חתמה על חוזה רב שנתי כפרזנטורית של מותג האופנה GAP. באותה שנה גם זכתה בפרס אייקון האופנה של ה-CFDA (מועצת מעצבי האופנה של אמריקה).
בשנת 2007 שימשה כפרזנטורית של מותג הטיפוח גרנייה. באותה שנה גם השיקה קו אופנה שבו כל פריט עולה 20 דולר לכל היותר.
ביוני 2013 הכריזה על הקמת מותג נעליים משלה, שהושק בפברואר 2014, עם קו נעליים בעיצובה.
קורות חיים > חיים אישיים

ב-1984, נרקמה מערכת יחסים בין פארקר לבין השחקן רוברט דאוני ג'וניור, איתו הייתה בזוגיות עד שנת 1991.
ב-19 במאי 1997 נישאה לשחקן האמריקאי-יהודי, מתיו ברודריק. הזוג התחתן בטקס במנהטן שנערך על ידי אחותו של ברודריק, כומרה אפיסקופלית. בנם הבכור נולד ב-28 באוקטובר 2002. ב-23 במאי 2009, נולדו להם תאומות בעזרת אם פונדקאית. הם מתגוררים בניו יורק, ומבלים את רוב חופשותיהם בביתם הנוסף בעיירה באירלנד.
פארקר חברה בארגון יוניצף.
ביולי 2019 סיפרה בראיון לרדיו הציבורי בארצות הברית, כי נתקלה ב"אינספור" מקרים של גברים שהתנהגו באופן לא הולם בהפקות טלוויזיה וקולנוע, בהם גם "כוכב קולנוע גדול", שהמקרה שלו נפתר רק לאחר שהסוכן שלה איים שהיא תעזוב את הסט.
פילמוגרפיה > קולנוע

מוכרת הגפרורים הקטנה (1974) - ילדה מוכרת גפרורים
איפשהו מחר (1983) - לורי אנדרסון
פוטלוס (1984) - ראסטי
בן בכור (1984) - ליסה
נערות רק רוצות לכייף (1985) - ג'ניי גלן
נווט מכוכב אחר (1986) - קרוליין מק'אדמס
סיפורי אל. איי (1991) - סאודי
ירח דבש בלאס וגאס (1992) - בטסי נולן / דונה קורמן
בטווח פגיעה (1993) - ג'ו כריסמן / אמילי הרפר
הוקוס פוקוס (1993) - שרה סנדרסון
אד ווד (1994) - דולורס פולר
נישואין נוסח מיאמי (1995) - גוון מרכוס
הפלישה ממאדים (1996) - נטלי לייק
לקפוץ או לא לקפוץ (1996) - לוסי אקרמן
מועדון האקסיות (1996) - שלי סטיוארט
מהלך מסוכן (1996) - ג'ודי טראמל
צמד בכותרות (1996, סרט טלוויזיה) - ננסי קלארק
הדרך לאושר (1997) - פרנסיסקה לאנפילד
פרש מצחוק (1999) - נל פנוויק
סטייט פינת מיין (2000) - קלייר ולסלי
החיים בלי דיק (2001) - קולין גיבסון
עד שהמשפחה תפריד בינינו (2005) - מרדית' מורטון
זרים עם ממתקים (2006) - פגי קאלאס
אין כמו בבית (2006) - פאולה
במערבולת (2007) - שרה דניאלס
אנשים חכמים (2008) - ג'נט הרטיגן
סקס והעיר הגדולה (2008) - קארי בראדשו
על הזוג מורגן שמעתם? (2009) - ג'ודית מורגן
סקס והעיר הגדולה 2 (2010) - קארי בראדשו
אין לי מושג איך היא עושה את זה (2011) - קייט ראדי
סילבסטר בניו יורק (2011) - קייט דויל
הבריחה מכדור הארץ (2013) - סופרנובה קירה (דיבוב)
כל הדרכים מובילות לרומא (2016) - מאגי
כאן ועכשיו (2018) - ויויאן
פילמוגרפיה > טלוויזיה

1-2-3 מגע (1980) - אנני
המרובעים (1983-1982) - פאטי גרין
הוטל (1986) - רייצ'ל
היכל התהילה של הולמרק (1987) - מנדי ג'נוביק
שנה בחייך (1988-1987) - קיי אריקסון
פיתול הגורל (1989) - מרים
תיאטרון אמריקאי (1989) - אמי-בת'
צדק שווה (1991-1990)
סקס והעיר הגדולה (2004-1998) - קארי בראדשו
Glee ‏(2013-2012) - איזבל רייט
גירושים (2019-2016) - פרנסס דופריין
"And Just Like That..." (2021-טרם) - קארי בראדשו
הוקוס פוקוס 2 (2022) - שרה סנדרסון
כלי טיס בלתי מאויש

| --- | --- |
כלי טיס מאויש מרחוק



הרמס 450 של אלביט (עליון ימין)  MQ-9 ריפר, תוצרת ג'נרל אטומיקס (עליון שמאל)   RQ-8 פייר סקאוט מופעל על ידי הצי האמריקאי (תחתון ימין)  רחפן קוודקופטר המשמש לצילום מהאוויר, פנטום 3 אדוונס תוצרת DJI (תחתון שמאל)

הגלובל הוק של נורת'רופ גראמן
כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) או כלי טיס מאויש מרחוק (כטמ"ם) הוא כלי טיס, בדרך כלל מטוס או רחפן רב-להב אשר אינו מאויש ומוטס מרחוק.
בעבר שימשו מערכות אלו בעיקר לשימושים צבאיים, אך כיום נעשה בהם יותר ויותר שימוש גם ביישומים אזרחיים (משטרה, אבטחה, חקלאות, מיפוי, תשתיות, בקרת תנועה, מחקר ומדע).
הכטב"מים מבצעים משימות תצפית וסיור לאיסוף מודיעין חזותי ומודיעין אותות, הטעיה ודיכוי מערכי טילים, ציון מטרות לנשק מונחה, לוחמה אלקטרונית ותקיפה אווירית כירורגית. הם כוללים חימוש משוטט כגון רחפנים תוקפים רתם ומל"טים מתאבדים מסוג הארופ.
במערכות המיועדות להפעלה צבאית לאדם יש חשיבות גבוהה בביצוע המשימה ובפיקוד על כלי הטיס לקבלת החלטות ואחריות, גם ברמה המשפטית. הכוונת ובקרת הכלי נעשית בדרך כלל על ידי מפעיל מרוחק או בצורה אוטונומית על ידי מערכת בקרה.
הדגם הידוע ביותר של כטמ"ם תקיפה הוא ה-RQ-1 פרדטור האמריקני, שנושא טילי אוויר-קרקע מונחים AGM-114 הלפייר. ה"פרדטור" השתתף בהצלחה בלחימה האמריקנית באפגניסטן ובעיראק. גם לישראל יש כטמ"מי תקיפה חמושים, דבר שהותר לפרסום רק ב-2022. הדגם המוכר ביותר שלה הוא הרמס 450 "זיק" שצויד במשגרי טילים.
שם כלי הטיס

בראשית ימיהם של כלי טיס אלה ניתן להם השם "מטוס זעיר ללא טייס" – מזל"ט, לדגמים קטנים בעלי יישומים מוגבלים, והשם "מטוס ללא טייס" – מל"ט, לדגמים גדולים יותר, המסוגלים לשאת חימוש כבד ומערכות מודיעין מתוחכמות.
במחצית שנות ה-90 של המאה ה-20, שונה השם ל"כלי טיס בלתי מאויש" – כטב"ם, שם המשקף את העובדה שכלי הטיס כוללים גם כאלה שאינם בצורת מטוס.
משנת 2016 מכונה הכטב"ם בחיל האוויר הישראלי "כלי טיס מאויש מרחוק" – כטמ"ם, שם שהוצע לראשונה בשנת 2012 על ידי אלון אונגר, ונועד לשקף את העובדה שפעולתם של כלי הטיס אינה אוטונומית ובלתי מאוישת, אלא יש אדם האחראי ישירות על הטסתם וביצוע משימתם – בפרט במערכות המבצעות משימות צבאיות. אגף הדרכה, גוף בצה"ל שבין היתר אחראי על השפה בצבא, התנגד בתחילה לשם כטמ"ם בטענה שכלי מאויש משמעותו שיש בתוכו אדם, כך ש"מאויש מרחוק" הוא אוקסימורון. אחרים הציעו לפרש את כטמ"ם כ"כלי טיס מוטס מרחוק".
שינוי זה התקיים בהלימה לתפישת האחריות על הטסת מערכות מאוישות מרחוק כפי שבאה לידי ביטוי על ידי הצבא האמריקאי (RPA Vs Operator) וגישת הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית ICAO.
עם שינוי השם בחיל האוויר לכטמ"ם, עודכנו שמות המקצועות בחיל מ"מטיס" – האחראי על הטסת המטוס ו"מפענח" – האחראי על הפעלת המטע"ד ופענוח החוזי, ל"מפעיל" המבצע את משימת ההטסה ומשימת הפענוח. המונח "מפקד משימה", המקביל בעולם התעופה למושג "Pilot In Command" נותר בעינו.
מבנה מערכת

מערכת של כלי בלתי מאויש מורכבת מארבעה מרכיבים עיקריים:
פלטפורמה, או כלי הטיס במקרה של כטב"ם. הפלטפורמה כוללת גוף, מנוע, מערכות בקרה וניווט, חיישנים לניטור עצמי ומערכות היגוי והפעלת הגאים.
מטען ייעודי (מטע"ד), שהוא סט האמצעים בעזרתם מתבצעת המשימה, למשל מצלמה אלקטרואופטית. המטען הייעודי נישא בפלטפורמה ומקבל ממנה שירותים כמו העברת פקודות מהקרקע, אספקת חשמל ותנאי סביבה.
מערכת תקשורת, המורכבת ממקטע מוטס וממקטע קרקעי. מערכת התקשורת אחראית להעברת פיקוד מהמפעיל הקרקעי לפלטפורמה ולמטע"ד ולהחזרת תוצרי המטע"ד (למשל: תמונה או וידאו) וסטאטוס טכני של הפלטפורמה ושל המטע"ד.
תחנת הפעלה, המכילה מערכות מחשוב ומידע, שמאפשרות למפעיל אנושי לשלוט בפלטפורמה ובמטע"ד ולראות את דיווחי כלי הטיס והמטע"ד ואת תוצרי המטע"ד.
סוגי כטב"מים

כלי טיס בלתי מאוישים ניתנים לסיווג במספר שיטות.
סוגי כטב"מים > סיווג על פי סוג כלי הטיס

מל"ט (מטוס ללא טייס) – כלי טיס בלתי מאויש בעל כנף קבועה בדומה למטוס.
מסל"ט (מסוק ללא טייס) – כלי טיס בלתי מאויש בעל כנף סובבת בדומה למסוק. בשנים האחרונות הוחל בפיתוח כלי טיס אלה לאור ההתפתחויות בתחום מערכות הבקרה והטיס של מסוקים.
רחפן (מוגדר בתקנות הטייס, בישראל, כ"רב-להב") – כלי טיס בלתי מאויש, אשר מסוגל לרחף באוויר בדומה למסוק, אולם בעל מבנה אווירודינמי שונה.
eVTOL – כלי טיס שמקור האנרגיה שלו חשמלי והוא ממריא ונוחת אנכית. בדרך כלל, הכוונה לכלי טיס שהוא רב-להב ויש לו גם כנף קבועה שמשמשת כמשטח העילוי העיקרי, בשלב השיוט.
סוגי כטב"מים > סיווג על פי גודל כלי הטיס

הגדרות תקנות הטייס מה 11.11.2024 - תקנות הטיס (הפעלת מערכת כטב"ם קטן), תשפ"ד-2024:
כטב"ם זעיר, כטב"ם שמסתו בהמראה, כולל כל דבר שהוא נושא וכל דבר שמחובר אליו, היא 250 גרם לכל היותר.
כטב"ם קטן, כטב"ם שמסתו בהמראה, כולל כל דבר שהוא נושא וכל דבר שמחובר אליו, קטנה מ-25 קילוגרם.
בלשון חופשית, לעיתים נהוג/ היה נהוג בעבר:
מיני-כטב"ם (לרוב נקרא בעברית "מזל"ט" – מטוס זעיר ללא טייס) – כטב"ם שמוטת הכנפיים שלו היא בדרך כלל עד מטר, ומשקל ההמראה שלו בסדרי גודל של עשרות קילוגרמים.
מיקרו-כטב"ם – כטב"ם המוגדר (על פי הגדרות משרד ההגנה האמריקאי) כבעל מוטת כנף קטנה מ-15 ס"מ. מיקרו-כטב"מים הם תחום מחקר מתפתח בשנים האחרונות לאור השיפור במזעור מערכות אלקטרוניות ומכניות.
אם לא נעשה שימוש במונחים של מיקרו – או מיני – בדרך כלל מדובר על כלי-טיס במשקל המראה של מאות קילוגרמים ומעלה.
סוגי כטב"מים > סיווג על פי גובה ומשך שהייה באוויר

לעיתים נעשה שימוש במונחים הבאים:
MALE – Medium Altitude Long Endurance, לתיאור כלי טיס בעל יכולת טיסה בגובה בינוני, כלומר 20–40 אלף רגל ועל משך שהייה ממושך של 15 שעות ומעלה.
HALE – High Altitude Long Endurance, מתאר כלי טיס בעלי יכולת טיסה בגובה רב, כלומר מעל 40 אלף רגל ומשך שהייה של 15 שעות ומעלה.
רוב כלי הטיס הבלתי מאוישים אינם טסים בגבהים אלה, ולכן נעשה שימוש במונחים אלה להדגיש את ייחודם של המטוסים שכן מגיעים לגובה זה, הכלולים בשם הכולל High Altitude Platforms וכוללים גם בלוני תצפית לרום גבוה.
סוגי כטב"מים > סיווג על פי סוג המשימה

כטב"ם טקטי – כטב"ם (בדרך כלל קטן) המשמש למשימות בדרג הטקטי. כלומר, דרג המסגרות הלוחמות הקטנות, הנמצאות במגע עם האויב.
כטב"ם מטרה – כטב"ם המשמש לאימון ולניסוי מערכות נשק נגד מטוסים.
כטב"ם מחקר – כטב"ם המשמש למחקר של מערכות נוספות, בדרך כלל לגופים אקדמיים וגופי פיתוח.
כטב"ם מודיעין – כטב"ם המשמש לאיסוף מודיעין ובפרט מודיעין קרבי, אחת המשימות הקלאסיות של כלי טיס בלתי מאוישים.
כטב"ם תצפית (מכונה גם "כטב"ם סיור") – כטב"ם המצויד במצלמה ובמצלמת וידאו ומיועד לסרוק ולצלם שטחים נרחבים, בדרך כלל מגובה רב. כטב"מים כאלו משמשים לצורכי אבטחה, שמירה על הגבולות, אכיפת חוק, בקרת תנועה ועוד.
כטב"ם צילום – כטב"ם קטן, בדרך כלל בתצורת רחפן, המצויד במצלמה או מצלמת וידאו. בשונה מכטב"ם תצפית, כטב"ם צילום משמש לצילום בטווחים קרובים ובסביבה אזרחית ונפוץ בשימושים כגון צילום אירועים וצילום פרסומות.
כטב"ם ממסר – כטב"ם שתכליתו היא להוות תחנת ממסר לאותות רדיו (לצורכי קשר, העברת תמונה, טלמטריה וכולי) בין שתי נקודות שקשר הרדיו ביניהן בעייתי, עקב מרחק גדול מדי או עקב תנאים טופוגרפיים.
כטב"ם תקיפה – כטב"ם המשמש למשימות תקיפה. כטב"ם תקיפה יכול לשאת חימוש שהוא יורה על המטרה (לרוב טיל אוויר-קרקע) או להוות בעצמו את החימוש שיפגע במטרה בעת הצורך ("כטב"ם מתאבד").
כטב"ם קרב – כטב"ם כבד שמשימתו קרבית באופייה, כלומר, כזו הכוללת הטלת חימוש ומחייבת התמודדות עם איומים מתקדמים. בדרך כלל הכוונה לכטב"ם שמשקלו המרבי בהמראה גדול מחמישה או שישה טון ושיש לו תכונות של "חמקנות" מפני מכשירי מכ"ם בכלל וכאלו המשמשים מערכות טילי קרקע אוויר, בפרט.
כטב"ם לוגיסטי – כטב"ם שנועד לבצע משימות לוגיסטיות מורכבות ובכללם חילוץ נפגעים.
כטב"ם תדלוק – כטב"ם שנועד לתדלק מטוסים.
כטב"ם שותף נאמן – כטב"ם שנועד לעבוד במשותף עם מטוסים ולעזור להם לבצע את משימתם.
ישנם עוד סוגים רבים, בהתאם למספר הגדל והולך של משימות כלי טיס בלתי מאוישים.
סוגי כטב"מים > סיווג על פי סוג מערכת ההנעה

לעיתים נעשה שימוש גם במערכת ההנעה כאמצעי לסיווג כלי הטיס. המונחים הבאים נמצאים בשימוש:
כטב"מ בעל מנוע חשמלי - מנועים חשמליים משמשים בעיקר כטב"מים קטנים וקלים יחסית וכן בעולם הרחפנים (רב להב). בעולם הרב להב המנועים החשמליים נפוצים מאוד בגלל יכולתם לשנות את מהירות סיבובם במהירות רבה, דבר הדרוש ברחפנים מכיוון שהבקרה שלהם נעשית על ידי שינוי סל"ד של כל אחד מהמדחפים ולא על ידי משטחי היגוי כמו במטוסים קונבנציונלים. בשנים האחרונות ניכרת מגמה של שילוב מנועי בנזין ומנועים חשמליים יחד מתוך מגמה להגדיל את משקל הנשיאה האפשרי על ידי רחפנים.
כטב"מ בעל מנוע בוכנה - כלי טיס בלתי מאויש המשתמש במנועי בוכנה למיניהם (בנזין, דיזל, שתי פעימות או ארבע פעימות), תחת סיווג זה מסווגים בדרך כלל גם כטב"מים בעלי מנוע ונקל (כגון הרמס 450 של אלביט מערכות בע"מ).
כטב"ם סילוני – כלי טיס בלתי מאויש המשתמש במנוע סילון, בדומה למטוסים מאוישים רבים.
כטב"ם טורבו-פרופ – כלי טיס בלתי מאויש המשתמש במנוע טורבו-פרופלור, בדומה למטוסי תובלה רבים.
רוב הכטב"מים, בעיקר בתחילת הדרך בתחום, היו מונעים במנועי בוכנה על סוגיהם השונים (שתי פעימות או ארבע פעימות).
בכטב"מים גדולים (מעל שני טון לערך) גוברת הנטייה לשימוש במנועי טורבו פרופ או מנועים סילוניים.
היסטוריה > בעת המוקדמת

השימוש הראשון בכטב"ם ככלי נשק נעשה ככל הנראה על ידי האוסטרים בתאריך ה-22 באוגוסט 1849, אז שוגרו 200 כדורים פורחים חסרי טייס כנגד ונציה. הבלונים היו חמושים בפצצות ונשלטו על ידי מנגנון זמן.
בפברואר 1863 הוענק פטנט לצ'ארלס פרלי (Charles Perley) על עיצוב כלי טיס בלתי מאויש, שכלל בלון של אוויר חם שנשא סל המכיל מנגנון תזמון. משימת תקיפה בוצעה לראשונה על ידי כלים לא מאוישים במלחמת העולם הראשונה, כשפצצה מעופפת תוכננה ונבנתה עם מנגנון זמן שתלש את הכנפיים בנקודה כלשהי, וגרם לפצצה ליפול לקרקע.
היסטוריה > במלחמת העולם הראשונה

בשנת 1912 החלו הבריטים לפתח כטב"מים (אנ') במפעל הכדורים הפורחים המלכותי (אנ') בבסיס חיל האוויר המלכותי בפארנבורו שהוסב במיוחד לשם כך. הדגמים הראשונים היו מבוססים על מטוס חד-כנפי (אנ') באורך 2.82 מטרים, בעלי מוטת כנפיים של שלושה מטרים ונשלטו ממטוס-אם. הם פותחו במלחמת העולם הראשונה להגנה מהפצצות ספינות האוויר הגרמניות, אבל כינו אותם AT, Areal Target כדי להטעות את הגרמנים, שיחשבו שהם כלי ניסויי ללוחמת נ"מ. בסוף המלחמה היה לבריטים דגם עובד, אם כי לא נעשה בו שימוש מבצעי. הצלחה גדולה יותר נחל הצי הבריטי עם סירות בלתי מאוישות שנשלטו מספינת-אם.
היסטוריה > במלחמת העולם השנייה

בשנת 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה, פותח בארצות הברית מל"ט התקיפה אינטרסטייט TDR (אנ'), ויוצרו ממנו 195 מטוסים. המל"ט הופעל בשנת 1944 כמל"ט מתאבד בזירת האוקיינוס השקט. המיזם בוטל באוקטובר 1944.
בשנת 1943 עשו היפנים שימוש בבלונים פורחים ככלי נשק. היפנים הסתמכו על זרמי הסילון שאמורים היו לסחוף את הבלונים עד לחופה המערבי של ארצות הברית ושם להתפוצץ. בעקבות זרמי רוחות חזקים ובעיות מכניות התרסקו כל הבלונים באוקיינוס השקט, למעט מספר קטן של בלונים ביניהם אחד שהגיע לגבול קנדה–ארצות הברית והרג פרה כאשר התפוצץ.
בעידן הכלים בעלי בקרה בחוג סגור (כלומר לא על פי זמן) הראשונים שפיתחו את הרעיון של כלי טיס ללא טייס היו הגרמנים, שהמציאו את הטיל המונחה הראשון: ה-V-1 ואחר כך את ה-V-2. ה-V-1 דמה יותר למטוס מאשר לרקטה והמניע לפיתוחו היה מחסור במפציצים ומטוסי קרב שיתקפו את בריטניה ובנות בריתה בשלהי המלחמה. לגרמנים גם היה מזל"ט צילום מבצעי
מודרני לחלוטין, מונחה רדיו, המשוגר ממסילה ונוחת באמצעות מצנח. המגבלה הייתה שהצילום התבצע על פילם שהוצנח לקרקע, לעומת שידור וידאו ברדיו כנהוג מאז שנות השישים המאוחרות.
פעילות לפי מדינות > ישראל

מאז שנות ה־70 של המאה ה־20 נחשבת מדינת ישראל כמובילה עולמית בתחום כלי טיס בלתי מאוישים או כפי שהם מכונים בחיל האוויר הישראלי – כטמ"ם, כלי טיס מאויש מרחוק. שם זה הוצע לראשונה על ידי אלון אונגר יו"ר ומייסד כנס UVIDבמאמר שכתב במגזין Israel Defense בשנת 2012 וכותרתו "כלי טיס מאוישים מרחוק" והוא משקף את המקבילה למושג Remotely Piloted Aircraft (RPA) השגור בעולם. במהדורת התשפ"א (2021) של מילון הקיצורים וראשי התיבות של צה"ל נקבע שכטמ"ם הם ראשי התיבות של כלי טיס מוטס מרחוק.
ב-2001 נפתח בצה"ל בית הספר למפעילי כטמ"ם. ב-2013 הייתה ישראל יצואנית הכטב"מים הגדולה בעולם, עם מכירות של כ-4.62 מיליארד דולר בשמונה השנים האחרונות. צה"ל עושה שימוש נרחב בכטב"מים, בהם החל להשתמש מאז 1969. ביניהם הסרצ'ר, השובל וגם מל"ט ה-MALE הגדול ביותר שמיוצר בישראל, האיתן (Heron TP) בעלת מוטת כנפיים של מעל 26 מטר. אחד הכטב"מים הידועים ביותר של ישראל הוא ההרמס 450 "זיק" שעליו נטען שהוא משמש גם ככטמ"ם תקיפה והיה מעורב בסיכולים ממוקדים נגד פעילי טרור. ביולי 2022 התירה הצנזורה הצבאית לראשונה לפרסם כי צה"ל משתמש במל"טים חמושים בתקיפות ברצועת עזה, בסוריה ובזירות נוספות.
ע"פ דו"ח מבקר המדינה מ 2017, מוערך שנכון לאותה עת היו בישראל כ 20,000 רחפנים (רבי להב), רובם הגדול בהפעלה של חובבים. ע"פ דו"ח מבקר המדינה: "מעקב מורחב - ההערכות הלאומית להגנה מפני איום הרחפנים" שפורסם ב 2021, הוערך כי באותה עת היו בישראל כ - 30,000 רחפנים ועשרות ארועים במעורבות של רחפנים בהפעלה "סוררת", רק בהקשר לשרות בתי הסוהר .
בין השנים 2020 - 2024, פעל בישראל "מיזם רחפנים לאומי" שהפעיל למעלה מ 24,000 גיחות ועסק בקידום ה"אקו-סיסטם" של עולם הכטב"ם הקטן ועולם התוכן של ניידות אווירית מתקדמת ובכלל זה, מוניות אוויר ורחפנים. המיזם כלל את משרד התחבורה, הרשות לתעופה אזרחית, הרשות לחדשנות וחברת נתיבי איילון ובמסגרתו בוצעו למעלה מ 24,000 גיחות.
פעילות לפי מדינות > ארצות הברית

ארצות הברית היא המדינה שעושה את השימוש המאסיבי ביותר בכלי טיס לא מאוישים. בעשור הראשון של המאה ה-21 התגבר מאוד השימוש של ארצות הברית בכטב"מים. מספר הכטב"מים שארצות הברית מפעילה נאמד בכ-10,000 (2014), והיא מרגלת באמצעות כלים אלו וביצעה מאות חיסולים של אנשים הנחשדים בטרור. כלי הטיס הבלתי מאוישים שבשירותה מגוונים ובאים בגדלים שונים החל מהשאדו RQ-7B, ועד MQ-1 פרדטור, והMQ-9 ריפר הגדול ממנו, וכלה בRQ-4 גלובל הוק הסילוני, הגדול בין הכלים הללו, שטווח הטיסה שלו כשל מטוס בואינג. בנוסף ארצות הברית מפעילה מל"ט חמקן RQ-170, שזכה לכינוי "המפלצת מקנדהאר", ומיועד לטיסות ריגול באזורים רגישים.
בשנת 2020 חיל האוויר של ארצות הברית החל בפיתוח תוכנית "סקייבורג".
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מטוסים
| דגם | תמונה | ארץ ייצור | כניסה לשירות | סוג | כמות | עימותים עיקריים |  |  |
| MQ-1 Predator   דגם B   ("טורף") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 1995 | חיל האוויר | MQ-1B - 165 | מלחמת אפגניסטן |  |  |
| MQ-1C Grey Eagle   דגם C   ("נשר אפור") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2009 | הצבא | MQ-1C - 12 |  |  |  |
| RQ-4 Global Hawk   דגמים A,B,C   ("נץ גלובלי") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 1998 | חיל האוויר, הצי הימי | 37 | מלחמת עיראק |  |  |
| RQ-5 Hunter  דגם B   ("צייד") |  | ישראל ישראל | משנת 2002 | הצבא | MQ-5B - 20 | מלחמת קוסובו ומלחמת המפרץ השנייה |  |  |
| RQ-7 Shadow   דגם B   ("צל") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2002 | הצבא, הנחתים | RQ-7B - 500 |  |  |  |
| MQ-9 Reaper   דגם B   ("קוצר") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2007 | חיל האוויר | MQ-9B - 104 | חיסול קסאם סולמאני |  |  |
| RQ-11 Raven   דגם B   ("רייבן") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2003 | הצבא, הנחתים, פיקוד הכוחות המיוחדים | RQ-11B - 5,000 |  |  |  |
| Prioria Robotics Maveric   דגם A |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2013 | הצבא | 36 |  |  |  |
| RQ-170 Sentinel   דגם A   ("זקיף") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2007 | חיל האוויר | RQ-170A - 20 |  |  |  |
| QF-4 Phantom ("פנטום" בדגם לא מאויש) |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2007 | חיל האוויר, הצי הימי | QF-4E - 230 |  |  |  |
| ScanEagle   דגם A   ("סקן איגל") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2005 | הנחתים, הצי הימי | ScanEagleA - 11 |  |  |  |
| AeroVironment Switchblade   דגם A   ("אולר קפיצי") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2011 | הנחתים, הצבא | SwitchbladeA - 2 |  |  |  |
| AeroVironment RQ-20 Puma   דגם A   ("פומה") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2007 | הנחתים, הצבא, חיל האוויר | RQ-20A - 1000 |  |  |  |
| Lockheed Martin Stalker   דגם XE   ("עוקב") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2006 | פיקוד הכוחות המיוחדים | StalkerEX - 1 |  |  |  |
‏מסוקים
| דגם | תמונה | ארץ ייצור | כניסה לשירות | סוג | כמות | עימותים עיקריים |  |  |
| MQ-8 Fire Scout   דגם B   ("פייר סקאוט") |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2002 | הנחתים, הצי הימי | MQ-8B - 27 |  |  |  |
| K-MAX   דגם K-MAX |  | ארצות הברית ארצות הברית | משנת 2003 | הנחתים | K-MAX - 1 |  |  |  |
‏ VTOL ו-V/STOL
| דגם | תמונה | ארץ ייצור | כניסה לשירות | סוג | כמות | עימותים עיקריים |  |  |
| MMIST CQ-10 Snowgoose   דגם B   ("אווז שלג") |  | קנדה קנדה | משנת 2005 | הצבא | CQ-10B - 15 |  |  |  |
ראו גם

הגנה מפני כטב"מים
כלי שיט בלתי מאויש
כלי צלילה בלתי מאויש
לקריאה נוספת

מגביהים עוף: חיל האוויר - אתגרים ומשימות, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2011, פרק ט - דרור בן דוד, "שילוב כלי טיס בלתי מאוישים בלוחמה הצבאית והאווירית", עמ' 93-86
אליזבת ל. גרדנר

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1921 ג'נסוויל, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בדצמבר 2011 (בגיל 90) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  הגיס האווירי של צבא ארצות הברית 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מדליית הזהב של הקונגרס (2009) 
 
אליזבת ל. גרדנר (באנגלית: Elizabeth L. Gardner‏; 1921 – 22 בדצמבר 2011) הייתה טייסת אמריקאית בתקופת מלחמת העולם השנייה, ששירתה כחלק מחיל טייסות שירות חיל האוויר (WASP). היא הייתה אחת מהטייסות הצבאיות הראשונות בארצות הברית והפכה לנושא של תצלום מפורסם, שבו היא נראית יושבת בכיסא הטייס של מפציץ מרטין B-26 מראודר.
בשנת 2009, זכו 300 טייסות WASP שנותרו בחיים במדליית הזהב של הקונגרס כהוקרה על פועלן הצבאי.
ביוגרפיה

גרדנר נולדה בעיר רוקפורד, אילינוי, בשנת 1921. היא סיימה את לימודיה בתיכון רוקפורד בשנת 1939. טרם המלחמה, הייתה אם ועקרת בית. לאחר נישואיה, אימצה את שם המשפחה רמבה.
קריירה צבאית

כאשר התגייסה לחיל WASP, עברה שני ימי הכשרה תחת פיקודו של לוטננט קולונל פול טיבטס, אשר לימים פיקד על מטוס ה-B-29 שהטיל את פצצת האטום על הירושימה.
גרדנר התפרסמה בזכות התצלום, בו הייתה כבת 22. התצלום המקורי שמור בארכיון הלאומי של ארצות הברית. התצלום הפך לסמל למקומן של הנשים בשירות הצבאי למען מולדתן.
גרדנר הטיסה מפציצים בינוניים מדגם מרטין B-26 מראודר, כולל גרסת האימון AT-23 של המטוס. היא הוכשרה כטייסת ניסוי וכמדריכת טיסה, וכן הטיסה מטוסים שגררו מטרות אוויריות לאימוני ירי.
לאחר המלחמה ומורשת

בדצמבר 1944 פורקה יחידת WASP, וגרדנר שבה למגזר הפרטי. לאחר מלחמת העולם השנייה, עבדה כטייסת מסחרית עבור חברת "Piper Aircraft Corporation" בפנסילבניה. במסגרת תפקידה עסקה גם ביחסי ציבור, טסה עם לקוחות של החברה, נפגשה עם גורמים במשרד ההגנה וכתבה את כל נאומיו של מנכ"ל החברה, ויליאם ט. פייפר.
גרדנר המשיכה לעבוד כטייסת ניסוי גם לאחר המלחמה, בין היתר עבור חברת "General Textile Mills", שפיתחה מצנח מיוחד שמטרתו הייתה להנחית בבטחה מטוסים שנפגעו במהלך טיסתם. בדצמבר 1945, השתתפה לפחות בשני ניסויי טיסה עם המכשיר החדשני, אולם בשני המקרים נאלצה לנטוש את המטוס לאחר שהמצנח הסתבך במבנהו. באחת הפעמים, כאשר המצנח שיבש את פעולת הגאי המטוס וגרם לו להיכנס לצלילה, הצליחה להיחלץ מהתא ברגע האחרון – מצנחה האישי נפתח כשהייתה בגובה של כ-150 מטרים מעל הקרקע.
אליזבת ל. גרדנר נפטרה במדינת ניו יורק ב-22 בדצמבר 2011. בשנת 2019 נערך בעיר הולדתה, רוקפורד, פסטיבל אמנות קירות, ובמהלכו צוירה יצירת קיר בהשראת פועלה ב-WASP על ידי האמניות ג'ני רוזל אוסטיק ואתלי גאני מאוהיו.