stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיטוזיס
תזונה קיטוגנית

המצב בו הקיטוזיס נוצר כתוצאה מהגבלה של כמות הפחמימות הנצרכת מכונה לעיתים רבות "קטוזיס תזונתי" (Nutritional ketosis). דיאטה דלת פחמימות עם כמות קטנה של חלבונים לרוב תגרום לאדם להיכנס למצב של קיטוזיס. מחקרים רבים גילו כי הדיאטה קיטוגנית מסייעת לאזן את רמות הסוכר בדם ומסייעת לתנגודת אינסולין. התזונה מתבססת על 80% שומן מן החי, שכוללת בעיקר בשר, דגים, חמאה ושמן זית, מעט עלים ירוקים ומעט פירות יער, במקרים מסוימים יש אפשרות לשלב גבינות עתירות שומן אך יש להגיע לעד  30 גרם פחמימה ביום. מומלץ כי מי שמתחיל תזונה זו, יהיה תחת פיקוח רפואי.
שימוש רפואי

השימוש בקיטוזיס התגלה כדרך יעילה לטיפול בחולי אפילפסיה וגם בחולי סוכרת מסוג 2. עדיין נחקרת האפשרות שמצב הקיטוזיס יכול להוות טיפול יעיל למחלות אחרות כגון מחלות נוירולוגיות, תסמונת מטבולית, סרטן, ובעיות בריאות אחרות.
ייצור יתר של קטונים

מצב הקטוזיס הפיזיולוגי מנוגד למצב הקיטואידוזיס (אנ') שנגרם כתוצאה מייצור בלתי מבוקר של גופי קטון הגורמים לחמצת מטבולית, שהיא מצב חירום רפואי. מצב של קיטואידוזיס מתרחש לרוב כתוצאה ממחסור באינסולין עבור אנשים עם סוכרת מסוג 1 או אנשים עם שלב מאוחר של סוכרת מסוג 2.
ראו גם

דיאטה קטוגנית
הערות שוליים

↑  Healthline, Noreen Iftikhar, MD
↑  קיימים, אמנם, מאגרי גליקוגן בכבד ובשרירים, אך את אלה הגוף מנצל אך ורק במצבים חריגים, כגון פעילות גופנית ממושכת בעצימות גבוהה, ואז גם הם עשויים להתרוקן והגוף יעבור לקיטוזיס
↑  Ward, Colin (2015). "Ketone Body Metabolism". Diapedia. doi:10.14496/dia.51040851169.29. אורכב מ-המקור ב-2018-11-11. נבדק ב-30 בספטמבר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Laffel, Lori (בנובמבר 1999). "Ketone bodies: a review of physiology, pathophysiology and application of monitoring to diabetes". Diabetes/Metabolism Research and Reviews. 15 (6): 412–426. doi:10.1002/(SICI)1520-7560(199911/12)15:6<412::AID-DMRR72>3.0.CO;2-8. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Westman, Eric C.; Tondt, Justin; Maguire, Emily; Yancy, William S. (15 בספטמבר 2018). "Implementing a low-carbohydrate, ketogenic diet to manage type 2 diabetes mellitus". Expert Review of Endocrinology & Metabolism. 13 (5): 263–272. doi:10.1080/17446651.2018.1523713. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ketogenic diet improves metabolic syndrome in multiple ways, diabetes.co.uk, Dec. 2017
↑  Gershuni, Victoria M.; Yan, Stephanie L.; Medici, Valentina (20 באוגוסט 2018). "Nutritional Ketosis for Weight Management and Reversal of Metabolic Syndrome". Current Nutrition Reports. 7 (3): 97–106. doi:10.1007/s13668-018-0235-0. {{cite journal}}:  (עזרה)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קולוסטרום

בצד השמאלי חלב שנשאב 4 ימים לאחר הלידה, ובצד הימני חלב שנשאב ביום ה-8
אב מאכיל ילוד קולוסטרום באמצעות מזרק
גבינה צהובה עשויה מקולוסטרום. מאכל אופייני למטבח האוקראיני המסורתי
קוֹלוֹסְטְרוּם (על פי האקדמיה ללשון העברית: חֲלַב רֵאשִׁית) הוא החלב היוצא מבלוטות החלב של יונקים במהלך ההיריון ובימים הראשונים מיד לאחר הלידה. הקולוסטרום סמיך יותר מחלב רגיל, בעל גוון צהבהב מעט, ועשיר יותר בנוגדנים ובחומרים תזונתיים הנחוצים לוולד בימיו הראשונים.
בנשים הקולוסטרום מופיע לרוב במהלך הטרימסטר השני של ההיריון, אך אצל חלקן הוא מופיע כבר בטרימסטר הראשון או מתעכב לטרימסטר האחרון או אף עד לאחר הלידה.
בישראל מועבר הקולוסטרום הנחלב מפרות לעגלים שזה עתה נולדו, על אף שהם מגודלים בנפרד מאמהותיהם, ואינו משמש לצריכת בני-אדם. באוקראינה ובארצות נוספות במזרח אירופה, הקולסטרום נחלב בנפרד ומשמש ליצירת גבינה צהובה רכה, לה מיוחסות סגולות בריאותיות.
על פי רוב נחשב קולוסטרום שנחלב מפרות כלא ראוי למאכל אדם, אם כי יש המשתמשים בו כתוסף תזונה ומייחסים לו סגולות בריאותיות בהתמודדות עם מחלות מסוימות.
ב-17 במאי 2012 מדענים בקרוליינה הצפונית בודדו לראשונה נוגדנים לנגיף HIV מתוך קולוסטרום של אמהות נשאיות.
הערות שוליים

↑  How Early Does Nipple Discharge Start In Pregnancy?
↑  PLoS ONE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284734505171  BnF: cb124309932 (data)  LCCN: sh85028714  NKC: ph1078707
עמרי מניב

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1983 (בן 41) חיפה
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מעסיק:  חדשות 12
 סוג כתב:  ראש דסק התחקירים וכתב משטרה ופלילים
 תחום סיקור:  חינוך, שחיתות ציבורית ויחסי הון-שלטון
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  omri.maniv
 טוויטר:  omrimaniv
 
עמרי מניב (נולד ב-15 ביולי 1983) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב תחקירים ב"חדשות 12". לפני כן, שימש כראש דסק התחקירים וכתב המשטרה של "חדשות 13".
ביוגרפיה

מניב נולד ב-1983 בחיפה כצעיר מבין שלושת האחים במשפחתו. אביו, שמואל, נולד בקיבוץ רמת הכובש ובעל תואר ד"ר בפיזיקה. אמו ענת עסקה בחינוך. דודו הוא הכימאי התאורטי פרופ' צופר מניב מהטכניון.
מניב למד בבית הספר התיכון "חוגים". שירת בצה"ל כלוחם בחיל ההנדסה ובמילואים בחיל התותחנים. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בפסיכולוגיה ובכלכלה.
את דרכו העיתונאית החל מניב בעיתון הסטודנטים "פי האתון". בשנת 2008 החל לעבוד ככתב פלילים בעיתון "כל העיר" של רשת שוקן בירושלים.
בין השנים 2008–2011, עבד ככתב במקומון "זמן ירושלים" - תחילה ככתב מגזין ולאחר מכן, ככתב מוניציפלי וכעורך החדשות.
בגיל 28 התחיל מניב לעבוד בעיתון "מעריב", שם שימש ככתב חינוך עד שנת 2013.
במרץ 2013 הצטרף ל"חדשות עשר" ככתב אזור ירושלים, ושימש בתפקיד זה במהלך שני גלי טרור. באוגוסט 2013 עוכב מניב לחקירה על ידי הצבא הבריטי, בעקבות כניסתו לבסיס בריטי בעיר אקרוטירי בקפריסין, במטרה לסקר את מוכנות הצבא הבריטי לתקיפה בסוריה. הציוד שנשא איתו מניב הוחרם, ורק לאחר יצירת קשר עם חדשות עשר ואנשי קשר נוספים, הוא שוחרר.
בשנת 2014 החל לשמש במקביל גם ככתב החינוך של הערוץ. בשנת 2015, ביום הבחירות, הוזמן מניב לראיין את ראש הממשלה בנימין נתניהו במעונו. לאחר הגיעו למקום, סולק על ידי ניר חפץ, יועץ התקשורת דאז של נתניהו, במסגרת מפגן חרם כלפי ערוץ עשר.
בשנת 2016 שודר בערוץ עשר סרטו "חרם", על התפשטות תנועת החרם נגד ישראל מאירופה לארצות הברית. באותה שנה מונה לראש דסק התחקירים של מהדורת החדשות. בין היתר, פרסם בפרסום ראשוני טענות להטרדות מיניות, להדרת נשים והתבטאויות שנויות במחלוקת של רבני מכינות קדם צבאיות. באחת מהן הציג קטע מדבריו של הרב אסף נאומבורג ממכינת עצם, שכלל דברים קשים כנגד חילונים, תוך השמטת המקומות בהם הובהר שאין מדובר בעמדתו אלא בהצגה מכוונת של עמדה לעומתית לצורך התמודדות עימה. לאחר פרסום ההקשר המקורי כתב התנצלות בטוויטר. יום למחרת הוצא מניב לחופשה עד לבירור העניין. כשבועיים אחר כך, לאחר שהתנצל, חזר לתפקידו בסגל כתבי "חדשות 13". בעקבות תביעת נזיקין שהגישו נאומבורג והמכינה נגד "ערוץ 13" הושגו בין הצדדים "הסכמות הכוללות רכיב כספי".
באוקטובר 2020 מונה לכתב משטרה ארצי בנוסף לתפקידו ככתב תחקירים בחברה.
בינואר 2022 הודיע מניב על עזיבתו את "חדשות 13" לטובת משרה ככתב תחקירים בחדשות 12. התחקיר הראשון שהכין ל"חדשות 12" שודר כחודשיים אחר כך.
מניב נשוי בשנית. הוא מתגורר בתל אביב.
גויס למילואים במלחמת חרבות ברזל כלוחם תותחנים בגדוד 404.
הערות שוליים

↑  אמילי גרינצווייג‏, עומרי מניב מונה לכתב החינוך של מעריב, באתר וואלה, 16 ביוני 2011
↑  דוד אברהם‏, ערוץ 10 מתחיל בגיוסים: כתב חדש לבירה, באתר וואלה, 24 בינואר 2013
↑  דוד אברהם‏, כתב חדשות 10 עמרי מניב נעצר בקפריסין - ושוחרר אחרי חקירה, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2013
↑  אלכסנדר כץ, סבב ב"חדשות 10": שני אבו ודפנה פרבר יצטרפו לעריכת המהדורה המרכזית, באתר אייס, 25 בנובמבר 2013
↑  אריק בנדר, ‏ערוץ 10 סולק מביתו של נתניהו לאחר שהוזמן לריאיון עם ראש הממשלה, באתר מעריב אונליין, 17 במרץ 2015
↑  "חרם": הפקולטה למזרח התיכון שמובילה את תנועת ה-BDS בארה"ב – חדשות 13, באתר 13news.co.il
↑  אלכסנדר כץ, שינויים ב"חדשות 10": יוסי אלי מצטרף, עמרי מניב משתדרג, באתר אייס, 6 ביולי 2016
↑   ציוץ של עמרי מניב ברשת החברתית אקס (טוויטר): "בלעדי: שנה וחצי לאחר ״נאום הסוטים״, ראש מכינת בני דוד שבעלי, הרב יגאל לוינשטיין, עם ״נאום האיידס״ - קורא להדביר את ההומוסקסואליות בדומה ל-HIV. לאחר שחזר מחופשה כפויה, הוא תוקף בחודש האחרון שוב ושוב את הקהילה הגאה בשיעורים שמעביר לתלמידיו. התיעוד מיד במהדורה."
 ציוץ של עמרי מניב ברשת החברתית אקס (טוויטר): "החוקר אלי סדן לאחר מחקר רב שנים על הומוסקסואליות: ״הפנינו אנשים לטיפול פסיכולוגי, אצל רובם התברר שזה לא מלידה״. אצל מי? אלה שלא התאבדו אחרי שעברו במכינה שלך או אלה שחזרו עמוק לארון?"
 ציוץ של עמרי מניב ברשת החברתית אקס (טוויטר): "בלעדי: תורת הגזע לפי רבני המכינה בעלי, שראשיה ליהקו את המיועד לשר החינוך הרב רפי פרץ: הערבים פגומים גנטית וצריכים להיות עבדים שלנו, היהודים הם גזע עליון. השמדת היהודים היא לא שואה, חילוניות ופלורליזם דווקא כן. היטלר צדק במאה אחוז ולא שונה ממשה רבנו והאידאולוגיה הנאצית נכונה."
↑   ציוץ של עמרי מניב ברשת החברתית אקס (טוויטר), 9 בספטמבר 2019
↑  רן בוקר, הקלטות הרב שעוותו: כתב חדשות רשת יצא לחופשה, באתר ynet, 9 בספטמבר 2019
↑    ישי פרידמן, ‏ערוץ 13 יפצה את מכינת עצמונה על כתבה מכפישה, בעיתון מקור ראשון, 30 ביולי 2021
↑   ציוץ של ערן סוויסה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 24 ביוני 2021
קאווין תאמסצ'נאן

קאווין תאמסצ'נאן (בתאית: กวินทร์ ธรรมสัจจานันท์; נולד ב-25 בינואר 1990) הוא כדורגלן עבר תאילנדי ששיחק בעמדת השוער. כיום משמש כמאמן השוערים של נבחרת תאילנד בכדורגל עד גיל 23.
קריירת מועדונים

קאווין התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של מכללת אסומפטיבן ת'ומברי ובשנת 2007 הצטרף לראג'פראצ'ה. שנה לאחר מכן חתם במואנת'ונג יונייטד מהליגה התאילנדית השנייה עמה עלה לליגת העל התאילנדית בסיום העונה ועונה לאחר מכן אף זכה עמה באליפות תאילנד, תואר עליו שמרה גם עונה לאחר מכן. באוקטובר 2010 מאמן נבחרת תאילנד בריאן רובסון המליץ עליו למנצ'סטר יונייטד שזימנה אותו למבחנים. אולם כעבור זמן קצר פרק את הכף היד שלו נעדר חודשיים מהמגרשים ובשל כך גם לא יצא למבחנים. בתחילת עונת 2013 נפצע בשוק ונעדר כ-7 חודשים מהמגרשים. זמן קצר לאחר חזרתו למגרשים פרק את הכתף וסיים את העונה. ב-2 בפברואר 2016 עצר שלושה פנדלים בחצי גמר מוקדמות ליגת האלופות האסיאתית.
ב-10 בינואר 2017 קאווין חתם לחמש שנים בלוון מליגת הבלגית השנייה. עד מהרה הפך לשוער הראשון של המועדון עד שבאוקטובר 2018 נפצע בכף הרגל ונעדר כחודשיים מהמגרשים, דבר שהוביל לכך שהפסיד את מקומו בהרכב.
ב-4 בפברואר 2020 הושאל לעונה לקונסאדולה סאפורו מליגת העל היפנית, במדיה לא רשם דקות משחק. ב-4 בינואר 2022 חזר לתאילנד והושאל לפורט.
ב-9 באוגוסט 2022 חזר לקדנציה שנייה במאונת'ונג יונייטד.
קריירה בינלאומית

ב-20 במאי 2008 קאווין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תאילנד בניצחון 0-7 נגד נפאל. השתתף עם הנבחרת במשחקי אסיה 2014 ובאותה שנה זכה עמה בגביע מזרח אסיה בכדורגל.
בדצמבר 2018 זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2019 אך שוחרר ממנו עקב פציעה.
תארים

הגביע התאילנדי: 2007
ליגת העל התאילנדית: 20099, 2010, 2012, 2016
הליגה התאילנדית השנייה: 2008
הגביע התאילנדי: 2010
גביע הליגה התאילנדי: 2016
גביע מזרח אסיה בכדורגל: 2014, 2016, 2020
גביע המלכים: 2016, 2017
שמורת גאון הירדן

| --- | --- |

מבט מכפר רופין לעבר הירדן והרי הגלעד מעל שמורת גאון הירדן
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  גאון הירדן 
 קואורדינטות:  32°28′10″N 35°32′01″E﻿ / ﻿32.469583333333°N 35.5335°E﻿ / 32.469583333333; 35.5335
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) שמורת גאון הירדן(למפת עמק בית שאן רגילה) שמורת גאון הירדן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת גאון הירדן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת גאון הירדן
 
שְׁמוּרַת גְּאוֹן הַיַּרְדֵּן הוא שם כולל לחמש שמורות טבע מוכרזות הנמצאות בחלקו הצפוני של גאון הירדן בעמק בית שאן. השמורות משתרעות משער קיבוץ חמדיה שבצפון העמק, עד קיבוץ טירת צבי שבדרום העמק.
גאוגרפיה

שמורות גאון הירדן הן:
שמורת חמדיה – ידועה גם בשם שמורת טבע גאון הירדן חמדיה
שמורת טירת צבי – ידועה גם בשם שמורת טבע גאון הירדן החוף השקט טירת צבי
שמורת כפר רופין – ידועה גם בשם שמורת טבע גאון הירדן כפר רופין
שמורת מעוז חיים – ידועה גם בשם שמורת טבע גאון הירדן מעוז חיים (אל עזאויה)
שמורת עין ג'ינדה
השמורות כוללות בתוכן קטעים מנהר הירדן.
החי והצומח

השמורות ברוכות בעצים וצמחיית סבך עבותה ואף בחיות בר רבות כגון חתולי בר, קרקלים, חתולי ביצות, חזירי בר, נמיות, זאבים, תנים ומיני עופות רבים.
היסטוריה

שמורות עין ג'ינדה וטירת צבי (החוף השקט) הוכרזו בדצמבר 1969. שמורת מעוז חיים הוכרזה ביולי 1970. שמורת כפר רופין הוכרזה ביולי 1972. ושמורת חמדיה הוכרזה במאי 1988.
ראו גם

נהר הירדן
בקעת הירדן
לקריאה נוספת

צבי אילן,  בקעת הירדן ומדבר שומרון, הוצאת עם עובד, 1973.
יהושע בן אריה, עמק הירדן התיכון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1965.
עמנואל הראובני, קום והתהלך בארץ, מדריך שמורות טבע בישראל, הוצאת זמורה ביתן, 1993 – ערך: שמורות גאון הירדן.
עוזי פז, ארץ הצבי והיעל, הוצאת מסדה, רשות שמורות הטבע, 1981 – ערך: שמורות גאון הירדן.
משה גלעד, הזדמנות לצפות על השמורה הכי שמורה בישראל, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2021
הערות שוליים

↑  שמורת עין ג'ינדה, אתר "טבע ונופים בישראל"
↑  שמורת טירת צבי, אתר "טבע ונופים בישראל"
↑  כאן מופיע דיווח קצת מאוחר על ההכרזה על השמורות בדצמבר 1969: נופים שאין להשחיתם, על המשמר, 9 ביוני 1970
↑  שמורת כפר רופין, אתר "טבע ונופים בישראל"
↑  אכרזה על שמורת טבע (גאון הירדן), תשמ"ח-1988, 2 במאי 1988, קובץ תקנות 5113, עמוד 916
↑  שמורת חמדיה, אתר "טבע ונופים בישראל"
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
באיירן מינכן (כדורסל)

באיירן מינכן (בגרמנית: FC Bayern München) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר מינכן שבמדינת בוואריה המתמודדת בבונדסליגה וביורוליג.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1946 כחלק ממועדון הספורט באיירן מינכן. ימי התהילה של הקבוצה כללו זכייה בשתי אליפויות ובגביע אחד. בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 השתתפה הקבוצה בבונדסליגה רק בעונת 2004/05, ובסיום עונת 2010/11 חזרה לליגה הבכירה לאחר שזכתה באליפות הליגה הגרמנית השנייה בכדורסל. בעונת 2012/13 הגיעה באיירן לחצי גמר הגביע הגרמני ולסדרת חצי גמר הפלייאוף בבונדסליגה, ובעונת 2013/14 זכתה באליפות גרמניה לאחר ניצחון 3–1 על אלבה ברלין בסדרת הגמר.
במסגרת האירופאית השתתפה הקבוצה בעונת 1968/69 בשלב המוקדמות של גביע המחזיקות. בעונת 2011/2012 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוקאפ. החל מעונת 2013/2014 משתתפת הקבוצה ביורוליג.
בעבר הקבוצה אירחה את משחקיה בהיכל רודי זדלמאייר, שנחנך בשנת 1970 ואירח את תחרות האירוויזיון בשנת 1983. ההיכל קיבל בשנת 2011 את שם נותן החסות (יצרן הרכב "אאודי") ונקרא אאודי דום, המכיל 6,700 מקומות ישיבה. מאז 2024 משחקת הקבוצה ב-SAP גארדן במינכן, שנחנך באותה שנה.
תארים והישגים

אליפות (6) : 1954, 1955, 2014, 2018, 2019, 2024
סגנות (4): 1951, 2015, 2021, 2022
זכייה (5) : 1968, 2018, 2021, 2023, 2024
סגנות (2): 2016, 2017
הערות שוליים

↑  לא רק בכדורגל: באיירן מינכן אלופת גרמניה בכדורסל, באתר וואלה, 18 ביוני 2014
↑  סגל הקבוצה באתר היורוליג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1104151154  VIAF: 153144814498410537733   WorldCat (עם VIAF): 153144814498410537733
מרגרינה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  margarine and similar edible fats, fat spread, Margarines, spreads, mayonnaise and other fatty emulsion products, שומן צמחי 
 מוצא:  צרפת 
 ממציא:  איפוליט מז'-מורייס 
 מרכיבים עיקריים:  שמן צמחי 
 
מרגרינה בקערה
מרגרינה היא תחליב של מים בשמן צמחי המשמש לרוב למאכל. מקור שמה של המרגרינה הוא המילה היוונית "μάργαρον" שמשמעותה "פנינה", וזאת בשל המשקעים הכדוריים דמויי הפנינה המרכיבים את חומצת השומן במרגרינה.
היסטוריה

חומצות השומן המרגרי התגלו לראשונה ב-1813 על ידי הכימאי הצרפתי מישל שוורל.
ב-1869 איפוליט מז'-מורייס (Hippolyte Mège-Mouriès) בצרפת נענה לאתגר שהציב נפוליאון השלישי למצוא תחליף זול וזמין לחמאה, והמציא את המרגרינה שאחד ממרכיביה היה חומצת שומן מרגרי. המרגרינה של מז'-מורייס יוצרה משומן בקר ומי חלב. הוא קרא לחומר שהמציא "אולאומרגרין" (oleomargarine), אשר לימים התקצר לשם המסחרי "מרגרינה". מז'-מורייס רשם פטנט על המצאתו והרחיב את פעילותו מעבר לצרפת, אבל זכה להצלחה מסחרית מועטה בלבד. ב-1871 מכר את הפטנט לחברה ההולנדית Jurgens, שכיום היא חלק מיוניליוור. באותה שנה, הפרמקולוג הגרמני בנדיקט קליין מהעיר קלן ייסד את מפעל המרגרינה הראשון "Benedict Klein Margarinewerke", שייצר את המותגים "Overstolz" ו-"Botteram".
בשנת 1902 רשם וילהלם נורמן פטנט על הידרוגנציה של שמן צמחי נוזלי ובסביבות 1910 הוחל בשימוש בשיטתו בייצור מרגרינה. בעשורים שלאחר מכן כללה המרגרינה שמן צמחי שעבר הידרוגנציה, שמן נוזלי ושומן מן החי. המרגרינה נחשבה לתחליף זול לחמאה והיצרנים השתדלו לשוות לו מאפיינים של חמאה. מרגרינה יוצרה משומן צמחי שעבר הקשיה בהידרוגנציה מלאה (ייצור שומן רווי) או בהידרוגנציה חלקית (ייצור שומן טרנס). שיטות אלו שלטו בייצור המרגרינה עד לשנות ה-90 של המאה ה-20 ומטרתן הייתה לייצר מוצרים זמינים המתאימים לכל כיס.
בעשורים האחרונים פותחו ממרחי המרגרינה במאמץ להעלות את ערכם התזונתי. רוב המותגים חדלו בהדרגה מהשימוש בשמנים שעברו הקשיה (הידרוגניים), וכיום אינם מכילים שומן טרנס. מותגים רבים השיקו ממרחי מרגרינה המכילים רק שליש מכמות השומן והקלוריות של הממרחים המסורתיים. סוגי ממרחים נוספים מכילים אומגה 3, אינם מכילים מלח או דלי נתרן, או שעשויים משמן זית.
תהליך הייצור

כיום, השיטה הבסיסית של ייצור מרגרינה כוללת החלבה של תערובת שמנים ושומנים צמחיים – על ידי הידרוגנציה או תהליכים אחרים – באמצעות חלב רזה, קירור התערובת במטרה למצק אותה, ועיבודה כדי לשפר את המרקם שלה. שומנים צמחיים ושומנים מן החי הם תרכובות דומות בעלות נקודות התכה שונות. השומנים הללו, שהופכים לנוזל בטמפרטורת החדר, נקראים שמנים. נקודות ההתכה קשורות בהימצאותו של קשר כפול בין אטומי הפחמן בתרכובות חומצות השומן.
על פי רוב, השמנים הטבעיים עוברים הידרוגנציה על ידי הוספה של מימן בשמן ושימוש בניקל כזרז, תחת תנאים מבוקרים. התוספת של מימן לקשרים הבלתי רוויים גורמת ליצירת קשרי C-C (פחמן-פחמן), ובכך מעלה את נקודת ההיתוך של השמן ומקשה אותו. זאת בעקבות חיזוק קשרי ואן דר ואלס בין המולקולות הרוויות לעומת המולקולות הבלתי רוויות. עם זאת, מאחר שיש יתרונות בריאותיים להגבלת כמות השומן הרווי בתזונה האנושית, התהליך מבוקר כך שרק כמות מינימלית מהקשרים יעברו הידרוגנציה להשגת המרקם הרצוי. המרגרינות שמיוצרות באופן זה מפורסמות ככאלה שמכילות חומצות שומן בלתי רוויות. שיטה זו משמשת כיום בייצור של כמה מסוגי המרגרינות למרות שהתהליך פותח ולעיתים זרזים מתכתיים אחרים משמשים בתהליך הייצור, לדוגמה פלדיום. אם ההידרוגנציה היא חלקית (דבר לא מחייב בייצור מרגרינה, ובדרך כלל אם נעשה שימוש בתהליך כזה במרגרינה, היצרן חייב להצהיר על כך על גבי התווית), הטמפרטורות הגבוהות יחסית של תהליך ההידרוגנציה יהפכו כמה מקשרי הפחמן הכפולים לצורת "טראנס". כאשר קשרים אלה לא עוברים הידרוגנציה מלאה בתהליך, הם יופיעו בתוצר המרגרינה הסופי בצורת מולקולות של חומצות שומן טראנס. מסיבה זו, שומנים שמוצקו חלקית אינם נמצאים בשימוש נרחב בתעשיית המרגרינה. שמנים טרופיים מסוימים, כגון שמן דקל או שמן קוקוס, הם מוצקים חלקית מטבעם ואינם מצריכים הידרוגנציה.
המרגרינות המודרניות מיוצרות ממגוון שומנים צמחיים ומן החי, כאשר אלה מעורבבים עם חלב רזה, מלח וחומרים מתחלבים. אחוזי השומן במרגרינות ובממרחים משומן צמחי שנמכרים בשוק נעים בין 10% ל-90%. כמות המים והשמנים הצמחיים תשתנה במעט בין מרגרינה אחת לשנייה, תלוי בתכולת השומן הסופית ובמטרת השימוש של המרגרינה (מריחה, בישול או אפייה). השמנים המשמשים לייצור המרגרינה מיוצרים מזרעים (כמו קנולה, חמניות) פולים (סויה) ומזוקקים, ולאחר מכן מערבבים אותם עם שומנים צמחיים כמו שמני דקל או קוקוס, או שמנים מוקשים. במקרים שבהם לא מוסיפים לשמן הצמחי שומן מוקשה, הוא עובר תהליכים אחרים, כמו למשל הידרוגנציה חלקית או מלאה, כדי למצק אותו. במקרים אחרים ישנם שמנים טבעיים יותר, המופקים בתהליכים טבעיים ללא הקשיה שיכולים לתת מרקם מוצק ללא יצירת שומן טרנס או העלאה של השומן הרווי. לתערובת שמתקבלת מהתהליך מוסיפים מים, חומצת לימון, קרוטנואידים, ויטמינים ואבקת חלב. מתחלבים כמו לציטין עוזרים לשמן לספוג את המים באופן אחיד, ויש הנוטים להוסיף לתערובת גם מלח וחומרים משמרים. גם כאן אין זה מחייב, ולא כל המרגרינות מכילות חומרים משמרים. ניתן בבירור לזהות זאת בבדיקה פשוטה של התווית. תחליב השמן והמים עובר חימום, ערבול וקירור לקבלת המרקם הקרמי הסופי המוכר.
קיימים שלושה סוגים שכיחים של מרגרינה:
ממרחי שומן צמחי רכים בעלי תכולה גבוהה של שומנים חד או רב בלתי-רווים, שמיוצרים משמני חריע, חמניות, פולי סויה, זרעי כותנה, קנולה או זית.
מרגרינות בבקבוק לבישול או להוספה לתבשילים.
מרגרינות קשות, בדרך כלל חסרות צבע, לבישול או לאפיה.
היסטוריית המרגרינה בישראל

בארץ ישראל החל ייצור המרגרינה בסוף 1938 בחיפה על ידי ד"ר ארנולד הילדסהיימר וחברת תוצרת מזון ישראלית שקבלה זיכיון לייצור מרגרינת בלו בנד מחברת יוניליוור. במקביל, החלה שמן תעשיות בייצור ושיווק "מרגרינה דקל", בתחילת 1939. המרגרינה היוותה תחליף זול לחמאה ועלתה בין חצי לשליש מחיר החמאה. בעקבות הפרשי המחירים נטען שרבו הזיופים של מוצרים שנמכרו כחמאה אך הכילו אחוזים נכבדים של מרגרינה. הפרסומים על הזיופים דחפו את השכבות מעוטות האמצעים להעדיף את המרגרינה על פני החמאה.
ב-1961 פותחה מרגרינת בלו-בנד למותג גולד-בנד – מרגרינה עם חלב ארוז בנייר אלומיניום מוזהב.
מותגי מרגרינה בישראל
בלו-בנד – מיוצרת על ידי יוניליוור
מזולה – מיוצרת על ידי יוניליוור
ויקול - מיוצרת במסגרת שיתוף פעולה של תנובה ואוליביה
עץ הזית בריאות מהטבע – סדרת מרגרינה של עץ הזית
פוליבה - מרגרינה לענף המזון, מיוצרת על ידי פוליבה בע"מ
רגולציה

קנדה אסרה ייצור ושיווק של מרגרינה משנת 1886, בנימוק שמדובר בזיוף של חמאה. האיסור בוטל זמנית בשנים 1917–1923 בגלל מלחמת העולם הראשונה ובוטל סופית בהחלטה של בית המשפט העליון של קנדה בשנת 1948. חוקים לאיסור שיווק מרגרינה הועברו במדינות שונות של ארצות הברית בשנים 1884–1885, אולם אלו בוטלו על ידי בית המשפט. החוק במסצ'וסטס התמיד עד 1894 אז בוטל על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית שקבע שלא ניתן לאסור מכירת מרגרינה לא צבועה, בגלל שהיא אינה דומה לחמאה.
מדינות אחרות אסרו על צביעת המרגרינה בצהוב, או חייבו את צביעתו בצבע מסוים כמו ורוד או לבן.
בארצות הברית נקבע ב-1886 מס פדרלי מיוחד על מרגרינה וחובת תשלום עבור רישיון. בשנת 1902 המס הומר למס על מרגרינה שנצבעה באופן מלאכותי בצהוב ובשנת 1931 המס נקבע על כל מרגרינה צהובה. המס בוטל לבסוף בשנת 1950.
שוק המרגרינה

באמצע המאה ה-20 המרגרינה, ובייחוד מהסוג המכיל שומן רב בלתי-רווי, לקחה חלק מרכזי בתזונה המערבית וגברה במידת הפופולריות שלה על החמאה. ב-1930 בארצות הברית, לדוגמה, האדם הממוצע אכל יותר מ-8.2 קילוגרם של חמאה בשנה ורק יותר מ-0.91 קילוגרם של מרגרינה. בסוף המאה ה-20, האדם האמריקאי הממוצע אכל כ-2.3 קילוגרם של חמאה וקרוב ל-3.6 קילוגרם של מרגרינה.
יהודים שומרי כשרות וכן טבעונים מוצאים במרגרינה תחליף לחמאה מעצם היותה פרווה וצמחית לחלוטין.
ראו גם

קוקוזין
הערות שוליים

1 2 3  Scrinis G., Margarine, butter, and the trans-fats fiasco, World Nutrition, Volume 5, Number 1, January 2014
↑  המרגרינה של שמן, הצופה, 13 בינואר 1939
↑  מחירים מאכסימליים בארץ, הצופה, 5 בספטמבר 1939
רשימת המחירים, הצופה, 10 באוקטובר 1939
מחיר מכסימום למוצרים העומדים בפיקוח, דבר, 20 באוקטובר 1939
↑  איזו חמאה ואיזו גבינה אנו אוכלים, דבר, 13 באפריל 1939
↑  בשדה הכלכלה, דבר, 13 בפברואר 1940
1 2  Resolving Canada's conflicted relationship with margarine, CBC News Canada, Jul 9, 2008
1 2  Adam Young, The War on Margarine, The Freeman, June 1, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550866205171  BnF: cb12145823h (data)  GND: 4168873-9  LCCN: sh85081045  NDL: 00567381 
מפעל בלו בנד בארץ ישראל (1943)