הקרב האחרון של ביסמרק
רקע

בפיקודו של מפקד הצי גינתר ליטיינס, אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק והסיירת הכבדה פרינץ אויגן ניסו לפרוץ לאוקיינוס האטלנטי כדי לתקוף שיירות. הספינות יורטו על ידי כוח בריטי מצי הבית. בקרב מצר דנמרק שהתרחש ב-24 במאי, ניזוקו מכלי הדלק של ביסמרק וכמה תאי מכונות, כולל חדר דוודים, הוצפו. כוונת הקפטן שלה הייתה להגיע לנמל ברסט לתיקון.
נחוש לנקום את טביעת "גאוות הצי" אה"מ הוד בקרב מצר דנמרק, הבריטים התחייבו לכל יחידה אפשרית לצוד את ביסמרק.
אוניית המערכה הישנה מסדרת רוונג', אה"מ ראמיליס נותקה מתפקידה בשיירה דרומית מזרחית לגרינלנד והצטוותה לקבוע מסלול ליירט את ביסמרק אם תנסה לפשוט על נתיבי הים מול צפון אמריקה.
אה"מ פרינס אוף ויילס הפגועה והסיירות נורפוק וסאפוק עדיין היו במגע עם הספינות הגרמניות לאחר קרב מצר דנמרק.
שאר צי הבית, המורכב מאוניית המערכה אה"מ קינג ג'ורג' החמישי, מסיירת המערכה אה"מ ריפאלס, נושאת המטוסים אה"מ ויקטוריוס, ארבע סיירות קלות ומלוותיהן, כבר יצאו להפלגה מסקפה פלו לפני אובדן הוד.
אוניית המערכה אה"מ רודני נותקה מתפקידי הליווי ממערב לאירלנד וקבעה מסלול יירוט לביסמרק.
כוח H כבר יצא מגיברלטר עם נושאת המטוסים אה"מ ארק רויאל, סיירת המערכה אה"מ רינואון והסיירת הקלה אה"מ שפילד ב-23 במאי כדי להשתלט על תפקידי הליווי של ספינות אחרות, אבל ברגע שהתברר שהביסמרק פונה לצרפת, הכוח פנה לכיוון צרפת ליירט את ביסמרק.
הסיירת הכבדה אה"מ לונדון ליוותה שיירה מגיברלטר לבריטניה וגם קיבלה הוראה ליירט.
גם הסיירת הקלה אה"מ אדינבורו שחיפשה רצי מצור באזור ממערב לכף פיניסטר קיבלה הוראה להצטרף לציד.
בשעות הערב המוקדמות של 24 במאי פנתה ביסמרק לזמן קצר לעבר רודפיה (פרינס אוף ויילס והסיירות הכבדות נורפוק וסאפוק) כדי לחפות על בריחת בת לווייתה, הסיירת הכבדה פרינץ אויגן להמשיך הלאה אל האוקיינוס האטלנטי. בשעות הערב המאוחרות של אותו היום, בוצעה התקפה על ידי קבוצה קטנה של מפציצי טורפדו דו-כנפיים פיירי סורדפיש של טייסת אוויר 825 בפיקודו של יוג'ין אסמונדה מנושאת המטוסים ויקטוריוס. פגיעה אחת הושגה, אך גרמה רק נזק שטחי לחגורת השריון של ביסמרק. בתחילת 25 במאי הכוחות הבריטיים איבדו את המגע עם ביסמרק, אשר פנתה לכיוון צרפת בזמן שהבריטים חיפשו צפון מזרחה, בהנחה שהיא חוזרת לנורווגיה. מאוחר יותר ב-25 במאי מפקד הכוח הגרמני, אדמירל גינתר ליטיינס, ככל הנראה לא מודע לכך שאיבד את רודפיו, שבר את שתיקת הרדיו כדי לשלוח הודעה מוצפנת לגרמניה. זה איפשר לבריטים לבחון את מיקומה המשוער של ביסמרק ולהסיק שאוניית המערכה הגרמנית פונה לצרפת. אולם עד עכשיו, הדלק הפך לדאגה גדולה לשני הצדדים: עקב נזקי הקרב, אובדן הדלק שלאחר מכן ובגלל שביסמרק לא תדלקה בנורווגיה וגם לא ממכלית בזמן שהייתה בנסיעה לצפון האוקיינוס האטלנטי, ליטיינס נאלץ לשמור על מהירות חסכונית של 21 קשרים במקום להפליג במהירות שיא לצרפת. מצי הבית הרודף, פרינס אוף ויילס, ריפאלס, ויקטוריוס וארבעת הסיירות והסאפוק נאלצו לנתק מגע. רק קינג ג'ורג' החמישי ונורפוק הצליחו להמשיך לעקוב אחריה. מכיוון שגם מסך המשחתות של קינג ג'ורג' החמישי חסרו דלק, שייטת המשחתת הרביעית המורכבת מהמשחתות קוסאק, סיק, מאורי וזולו, והמשחתת הפולנית פיורון, בפיקודו של קפטן פיליפ ויאן קיבלו הוראה להתנתק משיירת WS-8B ולמסך את קינג ג'ורג' החמישי.
בשעה 10:30 ב-26 במאי זוהתה ביסמרק על ידי מטוס סיור קטלינה של פיקוד החופים מטייסת 209 RAF שטס מעל האוקיינוס האטלנטי מבסיסו ב-Lough Erne בצפון אירלנד מעבר לפרוזדור דונגאל. הוא הוטס על ידי קצין הטיסה הבריטי דניס בריגס ועל ידי משקיף הצי האמריקני צוער לאונרד ב. סמית'. סמית' היה בשליטה כאשר הבחין בביסמרק (דרך כתם שמן נגרר ממכל הדלק הפגוע של האונייה) ודיווח על מיקומה לאדמירליות. מעט לפני בשעה 09:00 שיגרה ארק רויאל מטוסי סיור וחצי שעה אחרי הקטלינה, שני מטוסי סורדפיש מצאו גם את הביסמרק. מכאן ואילך, מיקום האונייה הגרמנית היה ידוע לבריטים, אם כי יהיה צורך להאט את האויב במידה ניכרת אם יחידות כבדות יקוו להילחם בה מחוץ לטווח המטוסים הגרמניים היבשתיים. עם קבלת ההודעה מהקטלינה, החליט ויאן לא להצטרף לאוניות המערכה הבריטיות הרודפות, אלא לנווט ישירות לביסמרק. כל התקוות הבריטיות נתלו כעת בכוח H ובמשחתות הללו.