stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטודיבייקר M29 Weasel

| --- | --- |

Studebaker M29 Weasel
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סטודיבייקר (Studebaker Corporation)
 שנות ייצור:  1942–1945
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אורך:  3,200 מ"מ
 רוחב:  1,500 מ"מ, 1,680 מ"מ, 1,800 מ"מ
 גובה:  1,300 - 1,800 מ"מ
 משקל:  1,700 - 2,012 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2,789 סמ"ק, המפיק 65 כ"ס ב-3,600 סל"ד (מנוע סטודיבייקר)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + 2 מצבי כח
 מהירות מרבית:  40 קמ"ש (טווח נסיעה : 266 ק"מ), (זווית נטישה 30 מעלות), (Ground pressure: 1.9 psi)
 צריכת דלק:  5 מייל ל- גלון (מכל - 130 ליטר)
סטודיבייקר M29 Weasel, בצבא ארצות הברית
סטודיבייקר M29 Weasel, בצבא ארצות הברית
סטודיבייקר M29 Weasel  היא משאית למשימות בשלג (מתניידת על גבי שרשראות, מוגדרת כמזקו"ם), אשר נבנתה על ידי חברת סטודיבייקר האמריקאית בתקופת מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1942–1945.
את הדגם רכשו צבאות ארצות הברית, בריטניה, (כוחות הקומנדו הבריטים צוידו בדגם M29), צרפת (נעזרו בדגם M29 Weasel, במלחמת הודו-סין הראשונה וצבא קנדה.
הדגם סופק לחיל הנחתים של ארצות הברית, לדיוויזיה השלישית, הרביעית והחמישית.
סך הכול יוצרו 15,124 יחידות.
סוגי  M29 Weasel

(סוג T-15)
M28 (G154)
M29 (T24) (ללא מכלי צף)
M29C  (עם מכלי צף)
M29C Type A (עם נשק 75 מילימטר (M20 recoilless rifle)
M29C Type B  (עם נשק T106)
M29C Type C (עם נשק אנטי טנקים (37 mm Gun M3)
תמונות

סטודיבייקר M29 Weasel
סטודיבייקר M29 Weasel - מבט לתא הנהג
סטודיבייקר M29 Weasel
סטודיבייקר M29 Weasel ב- אנטארקטיקה
סטודיבייקר M29 Weasel
סטודיבייקר M29 Weasel
סטודיבייקר M29 Weasel, בצבא ארצות הברית
סטודיבייקר M29 Weasel, בצבא ארצות הברית
סטודיבייקר M29 Weasel, בצבא ארצות הברית
סטודיבייקר M29 Weasel ב- אנטארקטיקה
ראו גם

טנדרים ומשאיות קלות
סטודיבייקר קופה אקספרס
סטודיבייקר Transtar
סטודיבייקר צ'אמפ
סטודיבייקר סדרה M
קוציץ סורי

| קוציץ סורי |
| --- | --- |
 קוציץ סורי
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: קוציציים
סוג:: קוציץ
מין:: קוציץ סורי
שם מדעי
 Acanthus syriacus ‏בואסייה, 1849
קוציץ סורי (שם מדעי:Acanthus hirsutus, שם נרדף: Acanthus syriacus) הוא צמח עשבוני רב־שנתי קוצני מאוד ובולט בעמוד תפרחת מרשים ממשפחת הקוציציים. מין זה יחיד בסוגו בישראל והוא שמאכלס שדות של צומח עשבוני ושל בני-שיח (בתות) בחבל הים-תיכוני של ישראל. תפוצתו העולמית משתרעת במזרח התיכון מדרום מזרח טורקיה ועד ירדן וישראל. מין זה מאכלס בתות ושדות עשבוניים בחבלים הים-תיכוניים של ישראל. הוא גדל על פי רוב בגושים מרובי פרטים, ורק פרטים בודדים בכל גוש פורחים בהגיעם לגיל מתאים.
קוציץ סורי הוא צמח רב-שנתי בן חלוף. החלק הרב-שנתי שמשתייר הוא גבעול מעובה נושא ניצנים הטמון קרוב לפני הקרקע. בעונת הגשמים (תחילת אוקטובר) מתפתחים עלים סמוכים לקרקע, בראשית האביב מתרומם גבעול התפרחת נושא פרחים מרשים. הפרח הלבנבן. האבקה באמצעות דבורים גדולות. הפריחה בין סוף פברואר עד תחילת יוני.
עלי הקוציץ, שימשו השראה לעיצוב הכותרת הקורינתית בעמודים הקורנתיים. עיטורים שהיו חלק מהותי בארכיטקטורה היוונית הקלאסית ונפוצו עם ההלניזם והתרבות הרומית בכל רחבי האימפריה הרומית. העיטור מזכיר סלסלה עטופה חלזוניות ועלי קוציץ (אקאנתוֹס).
טקסונומיה ושמות

קוציץ סורי נחשב כתת-מין של קוציץ שעיר (Acanthus hirsutus subsp. syriacus). הבוטנאים הישראלים חולקים על כך, וטוענים שקוציץ סורי הוא מין שעומד בפני עצמו.
השם המדעי של הסוג והמשפחה נגזר מהמילה היוונית "akantos" שפירושה קוץ. ייתכן שנלקח מהמין "Acanthus spinosus".
השם העברי המחודש "קוציץ" נגזר אף הוא מ"קוץ" והוא ניתן במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 6. השם "קוץ היהודים" שניתן במילון "ילקוט הצמחים" (הערה 593) משנת 1930, נדחה מפני השם קוציץ.
מורפולוגיה

העלים נגדיים ללא לוואים, מקובצים לכיוון בסיס הגבעול, יוצרים שושנת רפויה סמוך לפני הקרקע. העלים התחתונים הם בעלי פטוטרת, אורכם יכול להגיע עד 60 ס"מ ואילו העלים העליונים יותר יושבים (ללא פטוטרת) וקטנים בהדרגה לכיוון הקודקוד.
טרף העלה גִּלְדָּנִי וגדול יחסית, אורכו 10 עד 30 ס"מ, מחולק לכל אורכו לאונות שביניהן מפרצים עמוקים (מחולק-מנוצה). האונות משוננות ובעלות קוצים חדים. העלים דמוי מלבן או דמויי רומח בקו מתאר, צבעם ירוק רענן והם מכוסים בשערות ארוכות ודלילות בעיקר לאורך העורקים והשוליים.
התפרחת דמוית שיבולת צפופה שמתנשאת לגובה 35 עד 70 ס"מ, ובה הפרחים יושבים וערוכים בזוגות נגדיים מצלבים זה לזה לכל אורך הגבעול (ללא מרווחים) באופן שנמשכים לאורכו 4 טורים של פרחים.
הפרחים דו-מיניים, בלתי נכונים, הכותרת שסועה לאורכה ולה רק שפה אחת עם 3 אונות. כל פרח מלווה בבסיסו חפה גדול ו-2 חפיות צדדיות. החפה הגדול דמויי ביצה הפוכה, בעל שיניים קוצניות, צבעו סגול או סגול-ירוק ועורקים בולטים וכמעט מקבילים. שתי החפיות צדדיות צרות ותמימות שמסתיימות גם הן בחוד דוקרני. החפים גדלים עם התבגרות הצמח.
הגביע בעל 4 עלים בלתי שווים. שני הפנימיים קטנים, דמויי ביצה הפוכה או עגולות ומסתיימות בשן. שתי החיצוניות, העליונה והתחתונה, גדולות, מוארכות, עשירות בצבע סגול ובעלות עורקים, אחת מהן על פי רוב בעלת שן קוצנית. העלה העליון יוצר מעין ברדס בולט מעל הכותרת שצבעה לבן או לבן-ירוק.
הכותרת לבנבנה, אורכה 3.5 עד 6 ס״מ. צינור הכותרת חבוי בתוך הגביע והוא קצר מאוד נוקשה ודמוי טבעת, המתמשך לשפה יחידה (תחתונה) ובולטת בעלת 3 אונות מוארכות וקהות.
האבקנים, שמספרם 4, ערוכים בשני זוגות, מעורים בתחילת לוע צינור הכותרת ומתבלטים. הזירים עבים מאוד וגרמיים. המאבקים לבנים וצמריים בהיפתחם והם בעלי לשכה אחת בלבד. המאבקים סרגליים-מלבניים, דמוי מברשות שיער וחסרי יותרת בבסיסם. אין אבקנים עקרים.
השחלה בעלת 2 מגורות, בכל אחת 2 ביציות. השליות זוויתיות. עמוד השחלה דק וארוך בעל 2 אונות קצרות, והוא משתייר לאחר נשירת הכותרת.
הפרי הוא הלקט מוארך עד דמוי ביצה (אליפסואידי), מבריק, מרושת וללא עוקץ בקצהו. ההלקט בן שתי מגורות ו-4 זרעים. כל זרע יושב על וו המסייע בהתזת הזרע והפצתו כשההלקט מתפוצץ.
הזרעים פחוסים פחות או יותר וקירחים ובעלי עובר גדול וחסר אנדוספרם.
גלריה

קוציץ סורי במבט מלמעלה
קוציץ סורי בשמורת נחל עיון, ברקע מפל התחנה
ריכוז קוציצים סורים בשמורת נחל עיון
קוציץ סורי בנחל זמרי
הערות שוליים

1 2  Acanthus hirsutus, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Acanthus hirsutus, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏24-11-2023
1 2  קוציץ סורי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
↑  מילון ילקוט הצמחים, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1930
↑  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 622
הברדס שמעל הפרח הוא עלה גביע. עמוד השחלה בן  שתי אונות
לארי וולטרס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באפריל 1949 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 התאבד:  6 באוקטובר 1993 (בגיל 44) Angeles National Forest, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 ידוע בשל:  טיסתו בעזרת בלוני הליום
 פרסים והוקרה:  פרס דרווין 
 
קבוצת בלונים מלאי הליום המשמשים לשהיה באוויר
לארי וולטרס (באנגלית: Larry Walters; ‏19 באפריל 1949 - 6 באוקטובר 1993) היה נהג משאית אמריקאי, שהתפרסם בעקבות טיסתו בעזרת בלוני הליום.
ביוגרפיה

וולטרס נולד ב-19 באפריל 1949 בלוס אנג'לס ומילדותו חלם להיות טייס. הוא ניסה להתקבל לחיל האוויר של ארצות הברית אך נפסל עקב ראיה ירודה. בהמשך נהיה לנהג סמיטריילר.
לאחר שפרש מעבודתו החליט להגשים את חלומו. ב-2 ביולי 1982 קנה 45 בלוני מזג אוויר ומילא אותם בהליום. לאחר מכן חיבר אותם לכיסא, לבש על עצמו מצנח ולקח רובה אוויר בעזרתו התכוון לרדת על ידי פיצוץ הבלונים, רדיו CB, כריכים ומצלמה. התכנון שלו היה לעלות מספר מטרים מעל הקרקע אך כשחבריו חתכו את החבל שחיבר את הכיסא לאדמה הוא עלה לגובה של כ-15 אלף רגל (כ-4,600 מטר).
תחילה הוא נמנע מלהשתמש ברובה מהפחד שאי יציבות תגרום לו להחליק למטה. לאחר 45 דקות שהיה באוויר וכניסה למסלול נחיתה של שדה תעופה לונג ביץ' הוא התחיל לירות בבלונים אך לאחר שפוצץ כמה מהם הרובה שלו החליק. הדבר גרם לו לרדת בכל זאת אך הכבלים של הבלון נתפסו בעמודי מתח גבוה ויצרו קצר ל-20 דקות באזור לונג ביץ'.
לאחר שירד מטה הוא נעצר מיד. כשנשאל על מניעיו על ידי כתב הוא ענה: "בן אדם לא יכול רק לשבת". הוא נקנס ב-4,000$ ולאחר ערעורו הקנס הורד ל-1,500$.
בהמשך הוא עבד במספר עבודות והתאבד ב-6 באוקטובר 1993 בגיל 44 ביער לאומי אנג'לס.
וולטרס "זכה" בעיטור "שורד בסיכון" מטעם פרס דרווין ההיתולי על "מאמצו" להגיע לקריטריונים לזכייה (כלומר, מוות או סירוס).
הערות שוליים

↑  זוכה פרס דרווין משנת 1982
קמרון בויס

| --- | --- |

קמרון בויס, 2017
 לידה:  28 במאי 1999 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  6 ביולי 2019 (בגיל 20) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם במה:  B-boy Truth
 שם לידה:  Cameron Mica Boyce 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  2008–2019 (כ־11 שנים)
 עיסוק:  רקדן, שחקן
 מקום לימודים:  תיכון אוק פארק  מרכז שרמן אוקס ללימודים מועשרים 
 פרסים והוקרה:  פרס האומן הצעיר (2012) 
 https://TheCameronBoyceFoundation.Org
 פרופיל ב-IMDb
 
קמרון מיכאל בויס (באנגלית: Cameron Michael Boyce‏; 28 במאי 1999 – 6 ביולי 2019) היה שחקן ורקדן אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסרטים "מגודלים" ו"היורשים", וכן בשל תפקידו כלוק רוס בסדרת הטלוויזיה "ג'סי" ששודרה בערוץ דיסני. נפטר בשנתו מהתקף אפילפסיה.
ביוגרפיה

בויס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאב אפרו-אמריקאי, ויקטור בויס, ולאם יהודייה, ליבי בויס. הוא התגורר עם הוריו ואחותו הצעירה, עד שעבר להתגורר בצפון הוליווד, קליפורניה עם חבריו למקצוע המשחק, קארן בראר וסופי ריינולדס במאי 2019. הוא עבר הכשרה בריקודי ברייקדאנס, היפ הופ, ריקוד מודרני, ג'אז, ריקוד טאפ ובלט. הסגנון האהוב עליו היה ריקוד ברייקדאנס, ולצד שלושה מחבריו, ריימונד צ'אם, לורי ספייטס וטאג' ספייטס, הקים את להקת הברייקדאנס "X-mob".
קריירה

הוא החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2008, בסרט האימה "מראות", בתפקיד מייקל קרסון.
באותה שנה השתתף בויס בקליפ המוזיקלי "That Green Gentleman", של להקת הרוק האלטרנטיבי "Panic! At The Disco", שהופץ ב-5 במאי 2008.
בשנת 2010 שיחק את קית' פדר בסרט "מגודלים" לצד אדם סנדלר, סלמה הייק וכריס רוק.
בשנת 2011 החל לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית של ערוץ דיסני, "ג'סי" בתפקיד דמותו של לוק רוס, לצד דבי ראיין. את תפקיד זה גילם למשך ארבע עונות, עד לסיום השידור של הסדרה ב-2015.
בשנת 2013 חזר לשחק בסרט "מגודלים 2" את דמות בנו של אדם סנדלר. באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה "גוד לאק צ'ארלי" בכיכובה של ברידג'יט מנדלר בערוץ דיסני.
בשנת 2015 שיחק בסרט מקורי של ערוץ דיסני, "היורשים", בתפקיד קרלוס, בנה של קרואלה דה ויל, לצד דאב קמרון, צ'יינה אן מקליין, בובו סטיוארט וסופיה קרסון. באותה שנה החל לדבב את אותה דמות בסדרת האנימציה "היורשים: עולם מרושע", גם היא בערוץ דיסני. בסוף שנה זו החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "המדריך של הגיימר להכל", בתפקיד קונור לצד סופי ריינולדס.
בשנת 2016 שיחק בשני פרקים של הסדרה "קיקיוואקה: מחנה קיץ" - פרק אחד בעונה הראשונה ואחד בשנייה, בתפקיד לוק רוס, אותו תפקיד שגילם בסדרה "ג'סי", גם היא בערוץ דיסני. בסוף אותה שנה הצטלם לסרט ההמשך "היורשים 2", אשר עלתה לשידור בקיץ 2017.
בשנת 2019 השתתף בווידאו קליפ לשיר "Almost" של הזמר הוזייר, לצד קריסטין פלורס. בויס שיחק גם בסרט השלישי, "היורשים 3" באותה השנה, שעלה לשידור כחודש לאחר פטירתו. באותה שנה הספיק להצטלם למיני-סדרה של HBO, "גברת פלטשר" שם גילם את זאק.
מותו

ב-6 ביולי 2019 נפטר בויס בגיל 20 מהתקף אפילפסיה בזמן שישן. ככל הנראה הוא נמצא על ידי שותפיו לדירה, סופי ריינולדס וקארן בראר.
לאחר מותו הקימה משפחתו קרן לזכרו בשם "קרן קמרון בויס" (The Cameron Boyce Foundation) המשתפת פעולה עם מספר ארגונים בהם תמך קמרון, כגון "פרויקט הצמא" (Thirst Project) ופרויקט "kNOw sudep now", למניעת מקרי מוות מאפילפסיה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | מראות (אנ') | מייקל קרסון |  |
| 2008 | לכודים ברשת (אנ') | סם האלומן |  |
| 2010 | מגודלים | קית' פדר |  |
| 2011 | חופשת הקיץ של ג'ודי מודי (אנ') | האנטר |  |
| 2013 | מגודלים 2 | קית' פדר |  |
| 2021 | Runt | קאל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | General Hospital: Night Shift | מייקל סטון קייטס ג'וניור | 7 פרקים |
| 2010 | The Legion of Extraordinary Dancers | ג'ספר ג'יימס הצעיר | פרק: "Origins" |
| 2011 | גוד לאק צ'ארלי | גייב דאנקן המזויף | פרק: "The Singin' Dancin' Duncans" |
| 2011 | שייק | ליל | פרק: "Throw It Up" |
| 2011–2015 | ג'סי | לוק רוס | תפקיד ראשי (4 עונות); 98 פרקים |
| 2012–2015 | ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא | ג'ייק | דיבוב; 37 פרקים |
| 2014 | ספיידרמן איש העכביש (אנ') | לוק רוס | דיבוב; פרק: "Halloween Night at the Museum" |
| 2015 | ליב ומאדי | קראג | פרק: "Prom-a-Rooney" |
| 2015 | היורשים | קרלוס | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2015–2017 | המדריך השלם לגיימר (אנ') | קונור | תפקיד ראשי (2 עונות); 37 פרקים |
| 2015–2017 | היורשים: עולם מרושע | קרלוס | דיבוב; 13 פרקים |
| 2016 | קיקיוואקה: מחנה קיץ | לוק רוס | 2 פרקים |
| 2016 | קוד בלאק | ברודי | פרק: "Love Hurts" |
| 2017 | היורשים 2 | קרלוס | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2017 | ספיידרמן | שוקר / הרמן שולץ | דיבוב; פרק: "Osborn Academy" |
| 2019 | היורשים 3 | קרלוס | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2019 | גברת פלטשר | זאק | 5 פרקים |
| 2021 | Paradise City | סימון | 8 פרקים |
פרסים ומועמדויות

| שנה | הפרס | קטגוריה | על | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | פרס Young Artist | הביצועים הטובים ביותר בסרט - לצוות שחקנים צעיר | חופשת הקיץ של ג'ודי מודי | זכייה |
| 2014 | פרס BTVA | האנסמבל הקולי הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - לילדים / חינוכית | ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא | מועמדות |
| 2014 | פרס BTVA | הביצועים הקוליים הטובים ביותר על ידי ילד צעיר | ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא | מועמדות |
| 2017 | פרס Daytime Emmy | הכרזת קידום מכירות יוצאת דופן | גיבורים נצחיים מעוררי השראה | זכייה |
| 2018 | פרס רוח חלוצית | מאמצים מעוררי השראה לתמוך במאבק במשבר המים בעולם | פרויקט הצמא (Thirst Project) | זכייה |
הערות שוליים

↑  מערכת tvbee, ‏כוכב דיסני, קמרון בויס, מת כתוצאה מהתקף אפילפסיה, באתר ‏מאקו‏, 11 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17006595g (data)  GND: 1190043939  ISNI: 0000 0003 9953 2420  LCCN: no2009037657  MusicBrainz: 1f37394b-2ded-46bc-8e6a-df1c3db7da7b  NKC: xx0150928  NLK: KAC2020M3645  VIAF: 294001815   WorldCat (עם VIAF): 294001815
שטיבל (טחנת קמח)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  זאב שטיבל
 תקופת הפעילות:  1935–הווה (כ־90 שנה)
 מיקום המטה:  חיפה 
 מוצרים עיקריים:  קמח
  
 www.stybel.co.il
 
שטיבל בע"מ היא רשת טחנות קמח מובילה בישראל. הטחנה הראשונה נוסדה בחיפה בשנת 1935 על ידי זאב שטיבל. כיום ממוקמות טחנות קמח של שטיבל בחיפה, נתניה, אשדוד, עד-הלום ובאר שבע.
טחנות שטיבל מייצרות ומשווקות קמחים שונים מסוגי חיטה שונים ובדרגות קילוף וטחינה שונות (קמח מלא, קמח לעוגות, קמח לפסטה, סולת ועוד) וכן מוצרי ביניים שונים של תהליך הטחינה. הטחנות משווקות גם קמח לייצור תעשייתי ומקצועי של מוצרי מאפה ופסטה.
סיווג הקמחים של שטיבל הפך לתקן דה פקטו במתכונים לאפייה בישראל וברבים מהם ניתן למצוא הנחיה לשימוש ב"קמח שטיבל מספר 2" למשל, כחלק מהנחיות המתכון.
היסטוריה

בשנת 1935 ייסד זאב שטיבל את טחנת הקמח "שטינמץ א"י" במפרץ חיפה, בו נבנה הנמל ותשתיות תעשייה מפותחות שהוקמו בימי המנדט הבריטי.
בתחילת דרכה, התבססה פעילות הטחנה על יבוא קמח לפי זיכיון שנקרא "שטינמץ- גרמניה", שהוא שיטת טחינה לקמח מלא. עם הביקוש הגובר לקמח זה נבנה אתר ייצור לטחינת קמח מלא לפי שיטת שטינמץ, לצורך אפיית לחמים מקמח מלא שהיו אהודים על האוכלוסייה ביישוב היהודי בארץ, ובעיקר על ידי עולי גרמניה ומזרח אירופה.
בשנים אלו הוקם בארץ "האיגוד למען תוצרת הארץ" שמטרתו הייתה עידוד ותמיכה בתעשייה ובתפוקת הייצור העברי בארץ ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופסק הזיכיון לטחינת קמח שטינמץ. בנוסף, בהתאם לתקנות ממשלת המנדט מ-1939 לייצור "קמח סטנדרט" – בשל מחסור בקמח ובחיטים, נקבע כי הלחם בארץ ייוצר מתערובת קמח מיוחדת שכונתה "קמח סטנדרט א"י" – המוכר כקמח אחיד – ללחם אחיד שקיים עד היום.
בשנת 1942 הוגבל לפי פקודת הפיקוח על המזונות, ייצור הלחמים בארץ לסוג לחם אחד בלבד, המוכר כלחם אחיד.
בעקבות הביקוש הגובר ללחם כמוצר יסוד חיוני במהלך המלחמה ובשנים שלאחר קום המדינה ועם גלי העלייה הגדולה לארץ, הורחבו קווי הייצור בטחנה, על מנת להבטיח אספקת קמחים, ושם הטחנה החל מהקמת מדינת ישראל הוסב לטחנת קמח שטיבל בע"מ.
בשנת 1955 הצטרף ברוך תורג'מן לחמיו – זאב שטיבל. לאחר שובו מלימודים בבית ספר לטוחנים בשווייץ (בו למדו לימים בניו ונכדו - דור שלישי ורביעי לטוחנים בשטיבל). במהרה מגוון הקמחים פותח על מנת להתאימם לדרישות וצרכי השווקים המשתנים, ובנוסף הגדילה הטחנה את הפריסה הארצית שלה. החברה שותפה גם בטחנת "דגן" המייצרת משפרי אפייה בארץ ובעולם.
במהלך שנות התשעים (1990) הופרט יבוא החיטים לארץ שעד אז היה בידי הממשלה והטחנה גדלה בהדרגה. בשנת 2016 הוענק לברוך תורג'מן – מנכ"ל קבוצת שטיבל, פרס התעשייה על ידי התאחדות התעשיינים בישראל.
כיום, ייצור הקמחים של שטיבל שמחזיקה במעל 50% משוק הקמח בישראל, מתבצע בחמש טחנות קמח אשר בבעלות החברה, הממוקמות במטה החברה שנמצא במפרץ חיפה, ושאר הטחנות נמצאות ב: נתניה, צומת עד הלום, אשדוד ובאר שבע.
כמו כן החברה מחזיקה ב-24% מהבעלות של יצרנית מוצרי המאפה הגדולה בישראל, קבוצת מאפיות אנג'ל.
הערות שוליים

↑  למשל , ,
כל הקישורים "שבורים"
מעלה גלבוע

| --- | --- |
הכניסה לקיבוץ מעלה גלבוע
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק המעיינות
גובה ממוצע: ‎429 מטר
תאריך ייסוד: 1962
תנועה מיישבת: הקיבוץ הדתי
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 899 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 875 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מעלה גלבוע(למפת עמק בית שאן רגילה) מעלה גלבוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעלה גלבוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעלה גלבוע32°28′35″N 35°25′08″E﻿ / ﻿32.4764865043838°N 35.4189057509668°E﻿ / 32.4764865043838; 35.4189057509668  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק המעיינות באדום - מעלה גלבוע בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

חוות הרוח במעלה גלבוע
מַעֲלֵה-גִּלְבּוֹעַ הוא קיבוץ דתי, השוכן בפסגת הר הגלבוע, בקצה הצפון מזרחי של רכס הרי השומרון, בסמיכות לקיבוץ הדתי מירב. עקב היותם שני הקיבוצים הדתיים היחידים באזור, הוחלט כי למרות מיקומם על הרי הגלבוע, הם לא ישויכו מבחינה מוניציפלית למועצה אזורית הגלבוע, אלא למועצה אזורית עמק המעיינות, שבה קיים גוש הקיבוצים הדתיים טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב ושלוחות. בשנת 2023 מבוסס ברובו על משפחות צעירות וכולל בתוכו גם משפחות מבוגרות יותר.סה"כ 175 משפחות במעלה גלבוע.
היסטוריה

קיבוץ מעלה גלבוע, הוקם כהיאחזות נח"ל ב-29 בנובמבר 1962, לציון יום כ"ט בנובמבר. בעת הקמתו הייתה מחלוקת על שם המקום. הנח"ל התייחס אליו כאל "מצפור הגלבוע", בעוד יוסף ויץ קרא לו "מעלה גלבוע".
בשנת 1968 התאזרח ויושב בידי אנשי הקיבוץ הדתי. בשנת 1974 הוא אוכלס מחדש בעקבות משבר חברתי. בסוף שנות ה-80 היו בקיבוץ כ-50 משפחות, אולם בעקבות קשיים כלכליים ועזיבה הוא הגיע בשנת 1997 למצב משברי, וכמעט ופורק. לאחר תהליך הבראה כלכלת הקיבוץ יציבה יותר, והוא הצליח להחזיר את כל חובותיו.
פרנסה והכנסה

ענפי הפרנסה העיקריים בקיבוץ הם חקלאיים: גידולי שדה ומטעים (כרם יין, כרם מאכל, בננות, מנגו, ליצ'י) גידול ושיווק גזר, רפת חלב, מדגה ותרנגולי הודו.
בנוסף קיבוץ מעלה גלבוע הוא חלוץ האנרגיה המתחדשת בישראל ומפעיל מתקנים רבים, מגוונים וחדשניים של ייצור אנרגיה ירוקה.
ישיבת מעלה גלבוע

כמו כן, בולטת בקיבוץ נוכחותה של ישיבת מעלה גלבוע, ישיבת שילוב של הקיבוץ הדתי, המשלבת לימוד תורה עם חיי מעשה ושירות צבאי. רב הקיבוץ הוא הרב בני הולצמן.
כמו מרבית הקיבוצים, גם קיבוץ מעלה גלבוע עבר תהליך של הפרטה. היבטים אחדים של השיתופיות הקיבוצית נעלמים, ושירותים אחרים שלהם זכאי חבר הקיבוץ מתורגמים לערכם הכלכלי.
קבלה וחברות

ניתן להתקבל לקליטה בקיבוץ. יש לעבור תהליך קליטה שבסופו ניתן לשכור דירה מהקיבוץ. כעבור שנתיים יש להחליט האם נשארים במסלול של תושבות בקיבוץ או שמעדיפים להצטרף לחברות.
בתחילת 2013 היו בו 75 חברים ומועמדים ועוד כ-55 משפחות במעמד תושבות (חלקם בהרחבה קהילתית), כך שסך הכל היו במעלה גלבוע מעל 100 משפחות.
נכון לקיץ 2020 מתגוררות בקיבוץ כ-150 משפחות – כל המשפחות הן תושבות בקהילה וחלק מהמשפחות הן גם חברות בקיבוץ. ניתן להתקבל לקליטה למסלול חברות בקיבוץ לאחר שנה של מגורים במעלה גלבוע.בשנת 2023 יש סה"כ 175 משפחות במעלה גלבוע.
חוות הרוח במעלה גלבוע

בשטח החקלאי של הקיבוץ הוקמה חוות רוח על ידי חברת "אפקון תעשיות" (מקבוצת "שלמה Sixt"), ובה 14 טורבינות רוח (חוות רוח דומה נמצאת ברמת סירין ובה 11 טורבינות).
באוקטובר 2016 נפתח במקום מרכז מבקרים על שם שלמה שמלצר, ובו הסברים והדרכות על "אנרגיה נקייה", במקום מוקרן סרט על נושא זה.
בצמוד לחווה נמצאת הבריכה הגבוהה של מפעל אנרגיה שאובה של תחנת הכוח מעלה גלבוע.
יישובים שכנים ואתרים סמוכים

הקיבוץ מירב נמצא כקילומטר דרומית למעלה גלבוע, בהמשך כביש 667.
במרחק של קילומטר דרומית ממעלה גלבוע נמצא הכפר הערבי ג'לבון, מעבר לגדר ההפרדה. מצד צפון־מערב נמצא הכפר הערבי פקועה, גם הוא מעבר לגדר ההפרדה.
מעט מזרחה למעלה גלבוע נמצא מצפור דובי וערן שמיר. אב ובנו שנפלו על הגנת המולדת. דובי נולד בשדה אליהו ונהרג כסמג"ד בעת אימונים בניצנה ב־1977. בנו ערן נהרג במבצע מרכבות האלים בלבנון ב־1997. שביל מוביל מכביש 667 לפרגולת עץ ולאורכו שירים הקשורים לגלבוע ולעמק. מהמצפור מראה של עמק חרוד וקורות חייהם של דובי וערן.
מול המצפור נמצא "חניון הר אבינדב" וממנו תצפית יפה ושביל מסומן שהוא חלק משביל עמק המעיינות היורד לעין מודע.
גלריה

יום העלייה לקרקע בהיאחזות מעלה גלבוע, 29 בנובמבר 1962
מצפור דובי וערן שמיר
קורות חייהם של דובי וערן במצפור
מצפור דובי וערן שמיר
שדה חרוש בעמק חרוד עם הכתובת "50 למעלה גלבוע"
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יעקב העליון, ספר תורה הוכנס למשכנו בהיאחזות על הרי הגלבוע, מעריב, 2 בדצמבר 1962
↑  היאחזות אחת - שמות ארבעה ..., מעריב, 2 בדצמבר 1962
↑  אודות מעלה גלבוע, באתר קיבוץ מעלה גלבוע
| קיבוצי הקיבוץ הדתי |
| --- | --- | --- |
| שדות נגב | סעד • עלומים |  |
| דרום/מרכז | עין צורים • קבוצת יבנה • בארות יצחק |  |
| גוש עציון | כפר עציון • ראש צורים • מגדל עוז |  |
| עמק בית שאן | שלוחות • עין הנצי"ב • שדה אליהו • טירת צבי |  |
| הר הגלבוע | מעלה גלבוע • מירב |  |
| הגליל התחתון | לביא • בית רימון |  |
| מושבים שיתופיים | משואות יצחק • ניר עציון • בני דרום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467978805171  VIAF: 316747184   WorldCat (עם VIAF): 316747184 
חוות הרוח ומרכז המבקרים במעלה גלבוע
צ'אנדריאן 1

| --- | --- |

תרשים המראה את מבנה החללית
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  הארגון ההודי לחקר החלל
 מפעיל:  הארגון ההודי לחקר החלל 
 תאריך שיגור:  22 באוקטובר 2008, 00:52 UTC
 משגר:  PSLV
 אתר שיגור:  מרכז החלל סאטיש דאוון
 צ'אנדריאן 1
 משימה
 סוג משימה:  מקפת
 לוויין של:  הירח
 תאריך כניסה למסלול:  8 בנובמבר 2008
 מסלול:  מסלול קוטבי
 משך המשימה הכולל:  22 באוקטובר 2008 – הווה (16 שנים) 
 משך המשימה:  בתכנון: שנתיים   משך משימה:10 חודשים -6 ימים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  1,380 ק"ג
 משקל:  1,380 ק"ג 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  33405
 מאגר המידע הלאומי:  arnavraj 2008-052A, arnavraj
 
צ'נדריאן 1 (בסנסקריט चंद्रयान-१; מילולית - רכב הירח 1) היא גשושית הודית לחקר הירח ששוגרה על ידי הארגון ההודי לחקר החלל (ISRO) באוקטובר 2008 ופעלה עד לאוגוסט 2009. המשימה כללה מקפת ירחית וגשושית התרסקות (MIP). צ'אנדריאן 1 היוותה דחיפה משמעותית לתעשייה ההודית ולתוכנית החלל ההודית (אנ').
צ'אנדריאן 1 שוגרה על גבי משגר PSLV C11 ממרכז החלל סאטיש דאוון שבאנדרה פרדש, כ-80 ק"מ צפונית לצ'נאי, ב-22 באוקטובר 2008, בשעה 00:52 UTC, ונכנסה בהצלחה למסלול סביב הירח ב-8 בנובמבר 2008. ב-14 בנובמבר שוחררה גשושית ההתרסקות על הירח - ה-MIP, אשר פגעה בקוטב הדרומי של הירח בצורה מבוקרת, והפכה את הודו לאומה הרביעית שהגיעה אל קרקע הירח.‏ MIP רוסקה סמוך למכתש שאקלטון בשעה 20:31 UTC וגרמה להתרוממות ענן אבק וסלעים ירחיים שנותחו על מנת לאתר קיומם של מים במצב קרח על הירח.
עלות הפרויקט כולו מוערכת בכ-3.86 מיליארד רופי שהם כ-90 מיליון דולר.
במשך תקופה של שנתיים, הייתה החללית אמורה לבצע סקר מקיף של פני הירח ולהשלים מפת מאפיינים כימיים שלו, וליצור מפה טופוגרפית תלת־ממדית של פניו. אזורי הקטבים היו אזורים בעלי עניין מיוחד משום שהם עשויים להכיל מים בצורת קרח.
לאחר שעברה מספר תקלות טכניות כולל כישלון גלאי הכוכבים ובעיות תרמיות, חדלה צ'אנדריאן 1 לשדר לכדור הארץ ב-29 באוגוסט 2009. זמן קצר לאחר מכן הודיעה ISRO רשמית כי המשימה הסתיימה. צ'אנדריאן פעלה למשך 312 יום, כאשר הייתה אמורה לעבוד במשך שנתיים. למרות זאת, כ-95% ממטרות המשימה הושלמו. בין הישגי המשימה ניתן למנות את גילוין של מולקולות מים באדמת הירח.
מטרות המשימה

מטרות המשימה, כפי שפורסמו, היו:
לפתח, לבנות ולשגר גשושית למסלול סביב הירח על גבי משגר תוצרת הודו.
ליצור אטלס תלת־ממדי של כל פני הירח.
ליצור מפה כימית ומינרלית של פני הירח, עם דגש על מיפוי מגנזיום, אלומיניום, צורן, סידן, ברזל, טיטניום, רדון, אורניום ותוריום.
לבחון את התרסקות ה-MIP על קרקע הירח כהכנה לנחיתות רכות עתידיות על הירח.