stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורקו

טוּרְקוּ (בפינית: Turku ‏האזנהקובץ:Fi-Turku.ogg‏Ⓘ‏, בשוודית: Åbo - אוֹבּוּ ‏האזנהקובץ:Sv-Åbo.ogg‏Ⓘ‏, בלטינית: Aboa) היא עיר נמל בדרום מערב פינלנד ועיר הבירה של מחוז מערב פינלנד, על חוף ים הארכיפלג שבים הבלטי, ובקרבת נהר האורה. מסיבות היסטוריות ובשל מיקומה הגאוגרפי, 5% מתושבי העיר דוברי שוודית.
בעיר מתגוררים 230,030 איש, והיא העיר השביעית בגודלה בפינלנד. האוכלוסייה באזור טורקו מונה כ-350,000 איש, ולכן הוא האזור העירוני השלישי בגודלו בפינלנד.
למרות שטורקו אינה עיר הבירה של פינלנד, היא משמשת כעיר הבירה הדתית של פינלנד, ובה נקבע מושב הארכיהגמון של הכנסייה הלותרנית-פינית.
כיום יש בטורקו מספנות, מנסרות, מפעלים למוצרי עץ, תעשיית ברזל ופלדה, טקסטיל, מפעלי מזונות ומשקאות, ועוד.
הנמל פתוח לתנועת ספינות כל החורף, וזאת בזכות פעילותן של ספינות שוברות קרח בנמל.
היסטוריה

טורקו נוסדה במאה ה-13. השנה המדויקת שנויה במחלוקת, ומשערים שיסוד טורקו היה בשנת 1229 כשפינלנד הייתה תחת השלטון השוודי, שלטון שנמשך בהפסקות קצרות עד המאה ה-19. לאחר יסודה, הפכה טורקו לגדולה שבערי פינלנד ולכן גם עיר הבירה של מזרח הממלכה השוודית. במאה ה-13, נבנתה במרכז העיר מצודה להגנה על טורקו ובתחילת מאה ה-14 נבנתה בה קתדרלה.
בשנת 1713 נכבשה טורקו על ידי רוסיה הצארית, ונשארה בידיה עד לשנת 1721. בשנת 1742 פרצה מלחמה בין שוודיה לרוסיה, והרוסים כבשו שוב את טורקו. בסיום מלחמה זו נחתם בטורקו הסכם אובו, שבו הסכימה שוודיה על העברת דרום מזרח פינלנד (חצי האי קרליה) לרוסיה. ב-1782 העבירו השוודים חוק שאסר על היהודים להתגורר בעיר.
עד ראשית המאה ה-19 פינלנד הייתה חלק משוודיה ולא נכבשה על ידי הרוסים, אלא שהיא נמסרה על ידי השוודים -בנות בריתה של צרפת- לרוסים כפועל יוצא מהתבוסה במלחמות הנפוליאוניות.
בשנת 1808 התנהלה המלחמה הפינית בין שוודיה ורוסיה. ב-1809 הפכה טורקו לבירת הדוכסות הגדולה של פינלנד במסגרת האימפריה הרוסית. בשנת 1812, העבירו הרוסים את בירת פינלנד להלסינקי (בירת פינלנד כיום). עד קבלת העצמאות ב-1917 הייתה פינלנד אותה "דוכסות גדולה" אוטונומית תחת שלטון הצאר הרוסי.
עם השלטון הרוסי, ובמיוחד לאחר שנכנסו לתוקף ב-1858 התקנות שהתירו ליוצאי צבא רוסים ובני משפחותיהם להתיישב בפינלנד, שבו היהודים לגור בטורקו. ב-1883 התעוררה דרישה ציבורית בקרב לאומנים פינים תושבי העיר לשלול מהיהודים את זכות המגורים בה. לאחר התעלמות השלטונות הרוסיים מהדרישה, התנפלה ב-27 ביוני קבוצת מפגינים על בית הכנסת בעיר, ונהדפה בידי המשטרה. בעקבות האירועים התמנתה ועדה לבחינת פתרון "בעיית היהודים" בפינלנד, וב-1885 הגישה הוועדה את מסקנותיה, לפיהם יוּתר ליהודים להתגורר בעיר, אך ייאלצו לחדש את רישיון המגורים מדי שנה. בשנת 1898 נמנו בעיר 220 יהודים מתוך 34,399 תושבים.
בעבר היה הנמל של טורקו היחיד בפינלנד שהיה פתוח לתנועה גם בחורף משום שפתחו לא נחסם בשל קרח (הפעם היחידה בהיסטוריה שזה קרה, נמשכה 6-7 שבועות).
באוגוסט 2017 נדקרו למוות שני אנשים ושמונה נוספים נפצעו בפיגוע טרור, לראשונה בפינלנד.
כלכלה

נמל העיר מהווה מרכז תחבורתי חשוב של המדינה. מטה חברת Hesburger, מהגדולות למזון מהיר במדינה ובמדינות השכנות, ממוקם בעיר.
בעיר נמל תעופה עם טיסות סדירות ליעדים בין לאומיים שונים כגון: פולין, מקדוניה, בריטניה, ליטא וקפריסין.
העיר ידועה בפינלנד בתור עיר בה ישנם חברות הזנק רבות ובעיר ישנה קהילה גדולה של בעלי עסקים מקומיים ובין לאומיים. בעיר טורקו קיים מפעל לבניית ספינות מהגדולות בעולם "מאייר", המפעל מעסיק מקומיים וזרים כאחד.
חברת המשלוחים הבין לאומית "Wolt" הוקמה תחילה בעיר ולאחר מכן התפשטה לשאר העולם, בין השאר לתחומי מדינת ישראל.
חינוך

בטורקו יש חמישה מוסדות אקדמיים, הכוללים שתי אוניברסיטאות, אחת פינית ואחת שוודית. עוד שלושה מוסדות לימוד אקדמאיים-מעשיים קיימים בעיר.
החמישה הם:
אוניברסיטת טורקו
האוניברסיטה האקדמית של אובו
אוניברסיטת נוביה למדעים מעשיים (Novia UAS) (אוניברסיטה אקדמאית - מעשית בשפה השוודית)
אוניברסיטת טורקו למדעים מעשיים (TUAS) (אוניברסיטה אקדמאית - מעשית בשפה הפינית)
אוניברסיטת דיאקוניה למדעים מעשיים (Diak) (אוניברסיטה אקדמאית - מעשית בשפה הפינית)
הפוליטכניון של טורקו, הוא הגדול ביותר בפינלנד לפי כמות הסטודנטים הלומדים בו.
המוסדות האקדמאיים הללו מציעים תוכניות לימודים שונות בשפה האנגלית.
אתרים

מוזיאון לארכאולוגיה אבוה וטוס - המוזיאון בנוי על אתר חפירות של שרידים מהמאה ה-14
מוזיאון ויינה אלטונן לאמנות
מוזיאון סיבליוס
עולם המומינים בנאנטלי הסמוכה לטורקו
מצודת טורקו (אנ')
האי רויסאלו (אנ')
ערים תאומות

שוודיה גטבורג, שוודיה (מ־1946)
נורווגיה ברגן, נורווגיה (מ־1946)
דנמרק אורהוס, דנמרק (מ־1946)
רוסיה סנט פטרבורג, רוסיה (מ־1953)
פולין גדנסק, פולין (מ־1958)
גרמניה רוסטוק, גרמניה (מ־1963)
בולגריה ורנה, בולגריה (מ־1963)
ירומניה קונסטנצה, רומניה (מ־1963)
גרמניה קלן, גרמניה (מ־1967)
הונגריה סגד, הונגריה (מ־1971)
סלובקיה בראטיסלבה, סלובקיה (מ־1976)
איטליה פירנצה, איטליה (מ־1992)
אסטוניה טרטו, אסטוניה (מ־2008)
הערות שוליים

↑  עמית ולדמן, ‏פינלנד: 2 הרוגים בפיגוע דקירה, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564333605171  BnF: cb11946371g (data)  GND: 4061256-9  ISNI: 0000 0004 0648 1810  LCCN: n80035811  MusicBrainz: ad48b592-adeb-4823-af7a-6648404d7382  NKC: ge243745  SUDOC: 027418065  VcBA: 494/58550  VIAF: 244543122   WorldCat (עם VIAF): 244543122
מנגנון המנהל הבהאי

היררכיה במנגנון המנהל הבהאאי
מנגנון המנהל הבהאי (Bahá'í administrative order) הוא המערכת הבינלאומית האחראית על ענייני המאמינים הבהאים, המבוססת על מועצות נבחרות, בעלות סמכויות שונות על הקהילות ברחבי העולם. מנגנון זה נשען על כתבי הקודש הבהאים, בראשם כתביו של בהאא אללה.
מנגנון המנהל בנוי משלושה מוסדות הפועלים על פי סדר היררכי - בית הצדק העולמי הוא הגוף העליון במנהל הבהאי. תחתיו נמצאים גופים נוספים הנבחרים על ידי הקהילה עצמה - המועצה הרוחנית המקומית והמועצה הרוחנית הלאומית, אשר מנהלות את ענייני הקהילה הבהאית ושומרות על החקיקה והמנהל ומהוות סמכות משפטית. הסמכות הנוגעת ליחידים בקהילה היא מוסד היועצים, אשר נמצא גם הוא תחת בית הצדק העולמי, ומשפיע על התנהלות החיים של הקהילה הבהאית - מהקהילה הפנימית כלפי חוץ. חברי מוסד זה מקדמים פעילות, יוזמה ולמידה, במטרה לייעץ למועצות הרוחניות בכל עניין.
כל המוסדות הללו ממונים על ההגנה וההמשכיות של האמונה הבהאית. ההרמוניה ביניהן מבטיחה חינוך, אהבה ועידוד של חברי הקהילה הבהאית ברחבי העולם.
היסטוריה

המקור למערכת המנהל הבהאית הגיע עוד מכתביו של בהאא אללה. בהאא אללה בחייו חזה כי עלול להגיע מצב בו לא יישארו צאצאים אשר ימשיכו להנהיג את עדתו, ועל כן, בכתביו ציווה על הקמת ״בית הצדק״ (בית עדל). הוא קבע עקרונות, ייסד מוסדות, קבע כי עבד אלבהאא יהיה המתורגמן היחיד של דבריו, והקנה סמכויות לבית הצדק העולמי. בראש כתביו עומד "אל-כתאב אל-אקדס" (״הספר הקדוש״) - החשוב ביותר באמונה הבהאית, בו הניח בהאא אללה את החוקים והיסודות על פיהם צריך יהיה להראות מנגנון המנהל. הוא אינו מבדיל בספרו בין בתי הצדק השונים.
עבד אלבהאא ביקש בצוואתו כי נכדו, שוגי אפנדי, יהיה השומר של הדת הבהאית. שוגי אפנדי הוא זה שהשקיע לפיתוח מנגנון המנהל, וסלל את הדרך מתוכנית בלבד אל עבר בחירות לבית הצדק העולמי.
המועצות > מועצה רוחנית מקומית

מועצה רוחנית מקומית (The Local Spiritual Assembly) - כל מועצה מונה תשעה חברים אשר נבחרים בבחירות פעם בשנה. מועצה זו, כמו כל גוף בקהילה הבהאית, נועדה להגיע להחלטות בענייני הקהילה המקומית תוך התייעצות משותפת.
תחומי אחריותה של מועצה זו כוללים קידום החינוך הרוחני בקרב ילדי הקהילה, המהווים את הדנבך החשוב ביותר בחברת העתיד הבהאית, חיזוק האמונה והחברות בין חברי הקהילה, הנגשת המקורות הבהאים לחברי הקהילה והבטחת מיצוי וניצול מלא של כלל הכישרונות בקהילה. בנוסף, מועצה זו מארגנת את פסטיבל ״19 הימים״, המהווה את אבן הפינה בחיי הקהילה הבהאית.
המועצות > המועצה הרוחנית הלאומית

המועצה הרוחנית הלאומית (The National Spiritual Assembly) - כל מועצה מונה תשעה חברים הנבחרים אחת לשנה. תפקידה הוא הדרכה, הובלה וסנכרון הפעילות של המועצות המקומיות תחתן או של יחידים אשר נמצאים באזורים בהם אין מועצה מקומית.
שוגי אפנדי השווה את המועצה הלאומית ל״פעימות לב בריא, אשר מזרים אהבה, רוחנית, אנרגיה ועידוד למאמיני הדת הבהאית״.
מתחומי האחריות של מועצה זו - ניהול המקורות הכספיים של הקהילות המקומיות, סיפוק צורכי הקהילות המקומיות מבחינה סוציו- אקונומית, הידוק וניהול הקשרים עם הממשלות בהן חיות הקהילות הבהאיות ובחירת נציגי בית הצדק העולמי כל חמש שנים.
המועצות > המועצה הרוחנית הלאומית > הבחירות למועצות המקומיות והלאומיות

מנגנוני ההצבעה הבהאים נשמרים על ידי חוקים ונורמות אשר אוסרים על קמפיינים, מפלגות, הגשת מועמדות, או אמצעים נוספים המוכרים לנו מכל מערכת פוליטית דמוקרטית אחרת. הדבר זרוע בערכיהם של הבהאאים - התפיסה מתבססת על שוויון וחירות לכל, וכן על האצילות של האינדיבידואל, דבר המראה על בחירות דמוקרטיות בעלות פן של רוחניות. כל אלה מופעים באופן ברור בכתביו ומכתביו של שוגי אפנדי.
בבחירות למועצה הרוחנית המקומית ניתן להצביע החל מגיל 21, ויש לעשות זאת ברוח התפילה והאמונה. על כל חבר בקהילה לבחור תשעה ממבוגרי הקהילה, אשר לטעמו ימלאו את תפקידי המועצה בצורה הטובה ביותר אם יבחרו.
כך קורה גם בבחירות למועצות הרוחניות הלאומיות - אין להתמודד או לנהל קמפיינים. המועצה נבחרת על ידי נציגים אשר נבחרים מכל מחוז או יחידה של קהילה. כל קהילה מקומית מתכנסת ובוחרת את נציגי המועצה הלאומית באופן דמוקרטי ואינדיבידואלי.
המועצות > בית הצדק העולמי

בית הצדק העולמי (The Universal House of Justice) - מהווה את המועצה העליונה של הקהילה הבהאית. בית הצדק הוקם בשנת 1963, ומונה תשעה חברים אשר נבחרים כל חמש שנים על ידי חברי המועצות הרוחניות הלאומיות. כלל נציגי המועצות הלאומיות מתכנסים בחיפה במטרה לבחור את הנציגים.
לחברי בית הצדק העולמי אין שום סמכות רוחנית דתית, אך מקבלים החלטותיהם באופן רוחני, וכלל המסמכים שהם מוציאים נחשבים לסמכות אלוהית. בית הצדק העולמי מוציא מסמכים רבים לקהילות הבהאיות בעולם, והמסמך החשוב ביותר הוא הודעת רידבן (Ridvan Message) היוצאת כל שנה באפריל.
בית הצדק העולמי מבסס עבודתו על מידע ותמיכה מנהלית ממרכז הבהאי העולמי. הוא לקח על עצמו את תפקיד ייצוג הקהילה הבהאית ברחבי העולם, ויחסי הקהילה עם שאר העולם התחזקו מאוד מאז החל בתפקיד זה. לשלוחה זו שני משרדים - האחד בניו יורק, סמוך לבניין האומות המאוחדות, והשני בחיפה, כאשר שניהם כפופים כמובן לבית הצדק העולמי.
מוסדות נוספים > מרכז הלימוד הבינלאומי

מרכז הלימוד הבינלאומי (The International Teaching Centre) -מרכז הלימוד הבינלאומי נמצא תחת בית הצדק העולמי, וחבריו נבחרים אחת לחמש שנים. הוא מפקח על מוסד היועצים הבינלאומי, אשר כל חבר בו אחראי על יבשת אחרת. מוסד זה מזכיר מעט את העולמא, מועצת החכמים.
מוסדות נוספים > מוסד היועצים

מוסד היועצים (The Institution of the Counsellors) - מוסד זה נוסד על ידי בית הצדק העולמי בשנת 1968. לחבריו אין סמכויות של ממש בתחום המשפט או הקהילה, אך הם מעודדים, מייעצים ותומכים בקהילות. כל חמש שנים בוחר בית הצדק העולמי 81 יועצים מרחבי העולם. היועצים עובדים על הערכת הצמיחה של הקהילה הבהאית, תוך קידומה ועידודה על ידי פיתוח חייהם הרוחניים, האינטלקטואלים והחברתיים.
לקריאה נוספת

משה שרון, הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה, כרמל, 2005.
Momen, Wendi, Understanding the Baha faith, Edinburgh : Dunedin Academic Press, 2006.
Stockman, Robert H, The Baha'i Faith : A Guide for the Perplexed, Guides for the Perplexed. London : Bloomsbury Academic. 2012
Warburg, Margit, Citizens of the World : A History and Sociology of the Bahaʹis From a Globalisation Perspective, Numen Book Series. Studies in the History of Religions. Leiden : Brill. 2006.
Smith, Peter, An introduction to the Baha'i faith, Cambridge : Cambridge University Press, 2008.
Schaefer, Udo, An Introduction to Bahā'ī Law: Doctrinal Foundations, Principles and Structures, Journal of Law and Religion, Vol. 18, No. 2 (2002 - 2003), pp. 307-372
הערות שוליים

↑  האנציקלופדיה הבהאאית
↑  מנגנון המנהל הבהאאי
↑  משה שרון, הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה, כרמל, 2005
↑  מועצה רוחנית מקומית
↑  מועצה רוחנית לאומית
↑  Abizadeh Arash, Democratic Elections without Campaigns? Normative Foundations of National Baha'i Elections, World Order 37.1
↑  Margit Warburg, Citizens of the World : A History and Sociology of the Bahaʹis From a Globalisation Perspective, Numen Book Series. Studies in the History of Religions
↑  בית הצדק העולמי
↑  Margit Warburg, Citizens of the World : A History and Sociology of the Bahaʹis From a Globalisation Perspective, Numen Book Series. Studies in the History of Religions. Leiden : Brill. 2006
↑  מוסד היועצים
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
מבנה בית הצדק העולמי בחיפה
בן שרף

| --- | --- |

שרף במדי רטיופארם אולם, 2025
 לידה:  14 באפריל 2006 (בן 18) 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  77 
 קבוצות כשחקן
 2022–2023 2023–2024 2024–:  אליצור עירוני נתניה עירוני קריית אתא רטיופארם אולם
 הישגים כשחקן
 תגלית העונה בליגת העל בכדורסל (2024)  תגלית העונה בליגה הלאומית בכדורסל (2023)  השחקן השישי של העונה בליגה הלאומית (2023)  MVP של אליפות אירופה לנוער (2024)  מלך הסלים של אליפות אירופה לנוער (2024)  חמישיית הטורניר של אליפות אירופה לקדטים (2022)
 
בן אברהם שָׂרָף (נולד ב-14 באפריל 2006) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז ברטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית בכדורסל.
ביוגרפיה

שרף גדל במושב גן יאשיה שבמועצה אזורית עמק חפר. אביו ידיד שיחק כדורסל במחלקת הנוער של בני הרצליה ואף שיחק במדי הקבוצה הבוגרת למשך עונה אחת, ואמו אלה שיחקה בנבחרות כדורסל הנשים של ישראל ובליגה הלאומית בכדורסל נשים. הוא החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל עמק חפר, ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון כבר בגיל 16.
בפברואר 2022 נבחר לקבוצת פטרס הכלל-אירופאית בטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול, אותה אימן ואסיליס ספאנוליס.
ביוגרפיה > אליצור עירוני נתניה (2022–2023)

ב-10 באוגוסט 2022 חתם שרף באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית בכדורסל, ועבר לכדורסל מקצועני בגיל 16 בלבד.
שרף נבחר למצטיין המחזור ה-11 בעונת 2022/2023, לאחר שרשם 32 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-33 נקודות מדד יעילות בניצחון 93–85 על אליצור שומרון, ונבחר בסך הכל שלוש פעמים לחמישיית המחזור בעונה הסדירה.
בדצמבר 2022 זומן שרף בפעם השנייה ברציפות לטורניר הדור הבא, שוב בקבוצת פטרס, הפעם תחת המאמן פטרי קופונן. בטורניר עצמו, שנערך בפברואר 2023, העמיד שרף ממוצעים של 18.8 נקודות, 4.2 ריבאונדים 2.8 אסיסטים ו-2.8 חטיפות.
ב-10 באפריל 2023 נבחר לשחקן השישי ותגלית העונה בליגה הלאומית לאחר שהעמיד ממוצעים של 14 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים.
ביוגרפיה > עירוני קריית אתא (2023–2024)

ב-11 ביולי 2023 חתם שרף בעירוני קריית אתא מליגת העל בכדורסל.
ב-4 בדצמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ורשם 19 נקודות, 5 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-26 נקודות מדד ב-26 דקות בניצחון 100–72 על הפועל חיפה במחזור הפתיחה של עונת 2023/2024. בסיום העונה נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל לאחר שהעמיד ממוצעים של 10.7 נקודות, 3.7 אסיסטים, 3.2 ריבאונדים ו-1.0 חטיפות למשחק. הוא הוביל את קבוצתו לחצי גמר הפלייאוף, בו הפסידה בתוצאה 1–2 להפועל תל אביב.
ביוגרפיה > רטיופארם אולם (2024–הווה)

ב-20 ביוני 2024 חתם שרף לשלוש שנים ברטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית בכדורסל. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, ניצחון 90–86 על ניינרס קמניץ, הוא רשם 21 נקודות, ובבכורה שלו ביורוקאפ הוא רשם דאבל דאבל של 17 נקודות ו-10 אסיסטים בניצחון על 96–93 על טרפל סופוט.
קריירה בנבחרת הלאומית

בקיץ 2022 שיחק במדי נבחרת הקדטים של ישראל, איתה הגיע למקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16, העמיד ממוצעים של 24.3 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים, נבחר לחמישיית הטורניר והוכתר למלך הסלים.
ב-2024 זומן שרף לסגל נבחרת הנוער של ישראל לאליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18. ב-31 ביולי הוא רשם 40 נקודות, 8 ריבאונדים, 4 חטיפות ו-3 אסיסטים בניצחון 102–89 בשמינית הגמר על ספרד. וכעבור שלושה ימים שחזר את ההישג עם 40 נקודות, 6 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-8 חטיפות בהפסד 114–115 לסרביה בהארכה כפולה בחצי הגמר. הוא הוביל את הנבחרת למקום הרביעי, הישג השיא שלה בכל הזמנים, סיים כמלך הסלים ונבחר ל-MVP לאחר שהעמיד ממוצעים של 28.1 נקודות, 5.3 אסיסטים, 5.0 ריבאונדים ו-4.0 חטיפות למשחק.
הערות שוליים

↑  ברק חקלאי, אחרי אבדיה: הכישרון הישראלי בן ה-15 שאתם חייבים להכיר, באתר ynet, 25 בינואר 2022
↑  ברק חקלאי, כבוד: הכישרון הישראלי נבחר לקבוצת כוכבי אירופה אותה יאמן ואסיליס ספאנוליס, באתר ynet, 27 בפברואר 2022
↑  כבר בגיל 16: בן שרף חתם באליצור נתניה, באתר ערוץ הספורט, 10 באוקטובר 2022
↑  ראשון לציון הובכה מול אשקלון, שיא קריירה אדיר לבן שרף בניצחון של נתניה, באתר ישראל היום, 13 בדצמבר 2022
↑  אליצור שומרון ― אליצור בריגה נתניה, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
↑  עמרי מנהיים, ‏בן שרף זומן לטורניר הנוער של היורוליג, באתר ערוץ הספורט, 22 בדצמבר 2022
↑  פרופיל, באתר טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול
↑  מצטייני העונה בליגה הלאומית Winner, באתר איגוד הכדורסל הישראלי, ‏10 באפריל 2023
↑  איתן בורג שחקן העונה בלאומית, בן שרף השחקן השישי, באתר ערוץ הספורט, 10 באפריל 2023
↑  נועה פופלינגר, ‏עולה לליגת העל: בן שרף חתם בקריית אתא, באתר ערוץ הספורט, 11 ביולי 2023
↑  בגיל 17: צפו בבכורה האדירה של בן שרף בליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 5 בדצמבר 2023
↑  בן שרף נבחר לתגלית העונה, גיא פלטין שחקן ההגנה, באתר ערוץ הספורט, 30 במאי 2024
↑  עמרי מנהיים, ‏עכשיו זה רשמי: בן שרף חתם באולם הגרמנית, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2024
↑  21 נקודות לבן שרף, אולם ניצחה את קמניץ, באתר ערוץ הספורט, 22 בספטמבר 2024
↑  ענק: בן שרף הוביל לניצחון בבכורה ביורוקאפ, באתר ערוץ הספורט, 25 בספטמבר 2024
↑  עמרי מנהיים, ‏קיבל כבוד: שרף נבחר לחמישיית אליפות אירופה, באתר ערוץ הספורט, 21 באוקטובר 2022
↑  פרופיל, באתר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2022
↑  Saint-Supery leads All-Star Five as tournament MVP, פיב"א
↑  משחק ענק ו-40 נק`: צפו בהצגה של בן שרף, באתר ערוץ הספורט, 31 ביולי 2024
↑  מספרים של NBA: בן שרף ישבור שיא היסטורי?, באתר ערוץ הספורט, 3 באוגוסט 2024
↑  הטוב ביבשת: בן שרף ה-MVP של אליפות אירופה לנוער, באתר ערוץ הספורט, 4 באוגוסט 2024
אריה ליפסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בינואר 1955 (בן 70) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  חיפה, אן ארבור, אשלנד
 מקום לימודים:  מכון קליבלנד למוזיקה
 עיסוק:  מנצח, צ'לן, חלילן
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, מוזיקה קאמרית
 כלי נגינה:  צ'לו, חליל צד
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הסימפונית חיפה  התזמורת הסימפונית של אן ארבור  התזמורת הסימפונית של אשלנד
 
אריה ליפסקי (נולד ב-11 בינואר 1955) הוא מנצח, צ'לן וחלילן ישראלי אמריקאי.
ביוגרפיה

אריה ליפסקי נולד בחיפה, שם עבר הכשרה מקיפה כצ'לן וכחלילן. בגיל 9 זכה ליפסקי בתחרות מוזיקלית ראשונה שאפשרה לו להופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה. לאחר הצלחה זו כסולן, הוא החל להופיע בהופעות ברחבי אירופה וישראל שהובילו בסופו של דבר ללמידה בקומפוזיציה ובניצוח.
ליפסקי הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה ומוזיקה אותם קיבל לפני שירותו בצה"ל. לאחר שירותו במלחמת יום הכיפורים, היגר ליפסקי לארצות הברית ב-1980, חזר לעסוק במוזיקה, וקיבל תואר שני ממכון קליבלנד למוזיקה.
אריה ליפסקי עבר לבאפלו בניו יורק בשנת 1984 כדי להיות הצ'לן הראשי של התזמורת הפילהרמונית של באפלו, תפקיד שהחזיק במשך 17 שנים. במהלך תקופה זו הוא הופיע תחת שרביטם של יוליוס רודל וסמיון ביצ'קוב. בשנת 1990 הוא הפך למנצח כבוד של התזמורת הפילהרמונית של באפלו. בתחילת 1995, בהתראה קצרה, החליף ליפסקי את אדוארדו מאטה בקונצרט של התזמורת הקאמרית הישראלית, שם הצלחתו הביאה להתקשרויות חוזרות עם רבות מהתזמורות בישראל. ליפסקי ניצח גם על התזמורת הפילהרמונית ע"ש ארתור רובינשטיין בלודז' שבפולין וכן סייר והקליט כצ'לן של שלישיית האמנויות החדשות.
בשנת 2000 התמנה ליפסקי למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אן ארבור. בהמשך, כיהן כמנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אשלנד ובמקביל גם כיו"ר התוכנית למוזיקה קאמרית בבית הספר למוזיקה של מכון צ'אוטקואה, כמו גם ניצח על תזמורות מרכזיות אחרות בארצות הברית, קנדה, אירופה וישראל.
ליפסקי מונה למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה בשנת 2013. זמן קצר לאחר מכן, הוא ומשפחתו עברו לאן ארבור במישיגן, על מנת להמשיך את כהונתו בתזמורת הסימפונית של אן ארבור תוך כדי נסיעה לישראל ברחבי הארץ.
כהונתו של אריה ליפסקי בתזמורת הסימפונית של אן ארבור כללה יוזמות חינוכיות, קונצרטים משפחתיים ותוכניות המשלבות תזמורות נוער עם מוזיקאים מקצועיים. בנובמבר 2017, זכו ליפסקי והתזמורת הסימפונית של אן ארבור בפרס השירות המצטיין של מועדון רוטרי אן ארבור על שירות יוצא דופן לקהילת אן ארבור הגדולה יותר באמצעות הצגת מוזיקה ותוכניות קונצרטים חינוכיים לילדי בית ספר. הוא התפטר מהתזמורת הסימפונית של אן ארבור ביוני 2019 ומהתזמורת הסימפונית של אשלנד באוגוסט 2019.
התזמורות שניהל באן ארבור ובאשלנד הזמינו אצל המלחין סטיבן סוונסון יצירה לכבודו של אריה: סימפוניית "ליפסקי", שבוצעה לראשונה בשנת 2024.[דרוש מקור]
אריה ליפסקי הוא תושב חוזר ומתגורר בשכונת הדר הכרמל בחיפה.
הפיגוע בקו 5

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

שרידי האוטובוס (אדום, בימין) במקום הפיגוע, לצד האוטובוס השני שעבר בכיוון הנגדי (כחול) שנפגע אף הוא
 תאריך:  19 באוקטובר 1994
 מקום:  רחוב דיזנגוף, תל אביב, ישראל
 קואורדינטות:  32°04′44″N 34°46′26″E﻿ / ﻿32.078975°N 34.77396111°E﻿ / 32.078975; 34.77396111
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  22
 פצועים:  104
 מבצע:  חמאס חמאס
  (למפת תל אביב מוגדלת) הפיגוע בקו 5(למפת תל אביב רגילה) הפיגוע בקו 5
 
הפיגוע בקו 5 היה פיגוע התאבדות שאירע ב-19 באוקטובר 1994, י"ד בחשוון ה'תשנ"ה, באוטובוס קו 5 של חברת דן ברחוב דיזנגוף, תל אביב. בפיגוע נרצחו 22 בני אדם ונפצעו 104.
דקות ספורות לפני השעה 9 בבוקר פוצץ מטען בן כ-20 ק"ג של חומר נפץ, שהוכן בידי יחיא עיאש, על ידי מחבל מתאבד, מארגון החמאס בתוך האוטובוס בזמן שזה נסע ברחוב דיזנגוף לכיוון צפון, כ-100 מטרים מצפון לכיכר דיזנגוף, בסמוך לצומת הרחובות דיזנגוף-אסתר המלכה. אוטובוס נוסף של קו 5 נפגע גם כן מהפיצוץ, כשבאותה שעה העלה נוסעים בתחנת אוטובוס סמוכה בצדו השני של רחוב דיזנגוף (לכיוון דרום). מהפיצוץ נהרגו 21 איש, ואישה נוספת נפטרה מפצעיה בחלוף ארבעה ימים.
היה זה אחד מפיגועי ההתאבדות הראשונים בישראל והגדול ביותר עד לאותה עת. בזמן סיקור הפיגוע נחשפו צופי הטלוויזיה וקוראי העיתונים לתמונות קשות של הרוגים ותמונות זוועה אחרות. נוסף על כך, שידור האירוע בשידור חי הביא להיוודעות דבר מותו של אחד ההרוגים לבני משפחתו מתוך צפייה בטלוויזיה. הדבר עורר גל מחאה וזעזוע, אשר בעקבותיו התגבשו, מחד, כללי אתיקה עיתונאית לאופן הסיקור החזותי של אירועים מסוג זה ומאידך, נוהלי פינוי שרידי גופות והסתרתן במהירות בידי הגופים העוסקים בזירת האירוע.
בעקבות הפיגוע הוטל סגר על השטחים ובית משפחתו של המחבל, סאלח עבד א-רחים נזאל, נהרס בידי צה"ל באישורו של בג"ץ.
הנצחה

במקום הפיגוע נבנתה אנדרטה לזכר הקורבנות.
ספריית הכ"ב ביפו ד' קרויה על שם 22 חללי הפיגוע.
חודשיים לאחר הפיגוע הוציאה הזמרת טלי רון-אלכסנדר את השיר "יום שהתחיל ונגמר בשחור", אותו כתבה לזכרה של שירה מרוז-קוט שהייתה מקורבנות הפיגוע.
ראו גם

פיגועי התאבדות בישראל
הפיגוע בדיזנגוף סנטר
קו 5
הערות שוליים

↑  ערב חדש - 19.10.94 - פיגוע בקו 5 בת"א, נבדק ב-2023-11-08
↑  יואב טייטלבאום ועמי שרייבמן, "זה קשה יותר ממלחמה": 25 שנים לפיגוע בקו 5, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 באוקטובר 2019
↑  כתבה על הפיגוע  באתר גדודי עז א-דין אל-קסאם
↑   יום שהתחיל ונגמר בשחור, בביצוע טלי רון-אלכסנדר, סרטון  באתר יוטיוב
לואה גטסינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1871 
 פטירה:  1916 (בגיל 45 בערך) 
 שם לידה:  Louise Aurora Getsinger 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השקפה דתית:  הדת הבהאית 
 
לואיזה אורורה "לואה" גטסינגר (באנגלית: Louisa Aurora "Lua" Getsinger;‏ 1 בנובמבר 1871 – 2 במאי 1916) מחלוצי הדת הבהאית המערביים ומפיציה. זמרת ושחקנית אמריקאית שעלתה לרגל לארץ ישראל על מנת לפגוש את עבד אל-בהאא, ממנו קיבלה שליחות להפיץ את בשורתו. על פי המסורת, עבד אל-בהאא העניק לה את הכינוי "לואה" ("דגל") כסמל לשליחות זו.
תולדות חייה

גטסינגר נולדה בניו יורק, למשפחת חקלאים. כבר בילדותה אובחנה כיוצאת דופן ביושרה ובסקרנותה. בגיל עשרים עברה ללמוד תיאטרון בשיקגו, שם נחשפה לראשונה לדת הבהאית וכבר בשנת 1897 הייתה רשומה בין 1,000 הבהאיים האמריקאים הראשונים. ב-1897 נישאה לאדוארד גטסינגר - אתאיסט שהמיר דתו גם כן, והשניים החלו להפיץ את הדת הבאהית. ב-1989 יצאו לואה ובעלה מארצות הברית, עם קבוצת מאמינים, על מנת לבקר את עבד אל-בהאא בארץ ישראל. כבר בפגישתה הראשונה עם עבד אל-בהאא הוא זיהה את כישרונה ונאמנותה והעניק לה את הכינוי "לואה", שעל פי המסורת משמעו דגל - כסמל לשליחות שהטיל עליה להפיץ את בשורתו. במשך שארית חייה, עסקה לואה במסיונריות חוצה גבולות, עד מותה ב-2 במאי 1916, בקהיר. לפני מותה הצליחה לחזור על שמו של בהאא אללה שלוש פעמים. כששמע עבד אל-בהאא על מותה אמר שמדובר ב"הפסד גדול" וחשף תפילה שחיבר למענה בה הוא מהלל את צניעותה ושליחותה.