פדרו קסטיו
קריירה פוליטית

בשנת 2002, קסטיו רץ ללא הצלחה לראשות עיריית אנגויה עם מפלגת המרכז-שמאל צד פרו אפשריות. הוא כיהן כחבר מוביל במפלגה בקיג'אמארקה משנת 2005, ועד לפירוק המפלגה בשנת 2017, בעקבות תוצאותיה הגרועות בבחירות הכלליות ב-2016. בעקבות מנהיגותו במהלך שביתת המורים, פנו מפלגות פוליטיות רבות בפרו לקסטיו כדי לקדם אותו כמועמד לקונגרס, אך הוא סירב ובמקום זאת החליט להתמודד לנשיאות.
במהלך מגפת הקורונה בפרו, ניסה קסטיו להמשיך וללמד את תלמידיו בזמן הסגר ששרר במדינה, אולם לקהילה הענייה שלו לא היו יכולות ללמוד בצורה מקוונת, מכיוון שכמעט לאף אחד מתלמידיו לא הייתה גישה לטלפון סלולרי, והמחשבים שהבטיחה הממשלה מעולם לא הגיעו. לאחר שחווה את המאבקים שתלמידיו התמודדו איתם במשך יותר מעשרים וחמש שנות הוראתו, קיבל קסטיו השראה להיכנס כמועמד לבחירות לנשיאות.
באוקטובר 2020 הוא הודיע על התמודדותו לנשיאות בבחירות הכלליות בשנת 2021 במפלגת פרו החופשית. ביום הבחירות קסטיו השיג 18% מהקולות בסיבוב הראשון, תוצאה אשר הציבה אותו במקום הראשון מבין המועמדים. הצלחתו יוחסה להתמקדותו בהבדל הגדול ברמת החיים בין לימה לפרו הכפרית. לאחר מכן הוא התמודד מול המועמד במקום השני, קייקו פוחימורי.
הספירה הרשמית בסיבוב השני הצביעה על כך שקסטיו זכה ב-50.13% מהקולות, והוביל על פוחימורי ב-44,263 קולות, אך ההצהרה על תוצאה רשמית המאשרת את התוצאה על ידי חבר השופטים הלאומי התעכבה בעקבות האשמות בהונאות בחירות מצד פוליטיקאים באופוזיציה. קסטיו מונה לנשיא הנבחר על ידי חבר השופטים הלאומי לבחירות ב-19 ביולי ונכנס רשמית לתפקיד ב-28 ביולי.
לאחר כניסתו לתפקיד, קסטילו שיחק בין שמות של קבינט שמאל קיצוני ומתון של שמאל, לכאורה בהשפעה חזקה של מנהיג מפלגתו, ולדימיר סרון, כמו גם של פוליטיקאים שמאלנים מתקדמים יותר. הוא גם מינה חברי מפלגות מרכז ומרכז-ימין כשרי מדינה. קסטילו ציין כי מינה ארבע ממשלות שונות בתוך שישה חודשים, דבר שלא היה לו תקדים בהיסטוריה הפוליטית של פרו. הוא עמד בפני שני הליכי הדחה בקונגרס, למרות ששניהם לא הצליחו משום שלא הושג הרוב הנדרש להדיחו מתפקידו.
בעקבות הצבעת ההדחה השנייה הכושלת, התקיימה שורה של הפגנות ברחבי המדינה בשל עליית מחירי הדלק וחוסר היציבות שנוצרו על ידי הממשל, שהשפיעו במידה רבה על עובדי התחבורה. הממשל שלו לא הצליח למצוא פתרון למשבר הפוליטי, שכן הוא הלך והסלים בנוסף למחאות הכרייה ככל שכלכלת המדינה צונחת. קסטילו עזב בסופו של דבר את מפלגת פרו החופשית ביוני 2022 כדי לשלוט כמועמד עצמאי. ביולי 2022, נפתחה חקירה חמישית בחשד לשחיתות לכאורה של קסטיו. הקונגרס של פרו אישר ב-1 בדצמבר הצעה שיזמו מחוקקים מהאופוזיציה להתחיל בהליכי הדחה נגד הנשיא פדרו קסטיו, הניסיון הרשמי השלישי להדיח את הנשיא מאז כניסתו לתפקיד.
ב-7 בדצמבר 2022, פדרו קסטיו הכריז על עוצר לילי ועל "ארגון מחדש" של מערכת המשפט במדינה. הצהרה זו נתפסה כניסיון הפיכה עצמית. בנאום בטלוויזיה אמר כי הממשלה החדשה תשלוט באמצעות צווים עד ל"החזרת הדמוקרטיה". בתגובה להודעתו התפטרו שרים בכירים בממשלתו. חברי קונגרס ונשיא בית המשפט החוקתי האשימו את קסטיו בניסיון הפיכה, והצבא והמשטרה בפרו הצהירו כי אין לו את הסמכות החוקתית לפזר את הקונגרס. כשעה אחרי הצהרת קסטיו הצביעו המחוקקים בעד הדחתו - והמשטרה מסרה כי "הנשיא לשעבר" נעצר. חברי הקונגרס הצביעו בעד ההדחה של הקסטילו ברוב מוחץ של 101 תומכים מול 6 מתנגדים ו-10 נמנעים. יחד עם ההצבעה על ההדחה, בקונגרס החליטו למנות את דינה בולוארטה, סגניתו, כמחליפתו הרשמית. לאחר מעצרו, החלו הפגנות הקוראות לשחרורו ברחבי המדינה וליד מתקן בו קסטיו עצור. ההפגנות אורגנו על ידי ארגונים חברתיים וקבוצות ילידיות שחשו שמפלגות מהשמאל המתון ועד השמאל הקיצוני מנעו את זכויות האזרח שלהם. המפגינים קוראים לערוך בחירות חדשות ולפזר את הקונגרס. הם רואים בקסטיו כמי שמכיר את הצרכים והקשיים של בני מעמד הפועלים והאלו החיים באזוריים הכפריים של פרו