stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאבל בטיצקי
ביוגרפיה > שרות לאחר שנת 1945

בשנת 1948 בטיצקי סיים את האקדמיה של המטה הכללי בהצטיינות יתרה. באופן מפתיע הוא לא חזר לכוחות היבשה וקיבל מינוי בחיל הנ"מ הסובייטי. בפברואר 1950 הוא נשלח לסין בפעם השנייה. הפעם בטיצקי היה אחראי לארגן הגנה אווירית בסביבת שאנגחאי. תוך זמן קצר הוא סיים את המטלה בהצלחה רבה ובספטמבר 1950 חזר לברית המועצות. הוא קודם לתפקיד ראש המטה של חיל האוויר הסובייטי. ביולי 1953 בטיצקי הועבר לתפקיד סגן מפקד הכוחות של פיקוד מוסקבה. בהיותו בתפקיד זה הוא השתתף במעצר של לברנטי בריה והתנדב להוציא לפועל את גזר דין המוות עבורו. בשנת 1954 הוא קודם לתפקיד מפקד הכוחות של הפיקוד הצבאי של מוסקבה.
החל מיולי 1966 ובמשך 12 שנים פיקד בטיצקי על כוחות ההגנה האווירית של ברית המועצות. בשנת 1970 הוא נשלח למצרים במטרה לארגן הגנה אווירית של המדינה במהלך מלחמת ההתשה. בשנת 1968 בטיצקי קודם לדרגת מרשל ברית המועצות.
בשנת 1978 בטיצקי לא הסכים עם העברת חלק משמעותי מיחידות ההגנה האווירית לפיקוד יחידות יבשה המוצבות בגבול והתפטר מהתפקיד. במשך שש שנים הוא היה יועץ בקבוצת יועצים של משרד ההגנה הסובייטי.
בטיצקי נפטר בשנת 1984 והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
במהלך שרותו הצבאי בטיצקי קיבל מספר רב של עיטורים: גיבור ברית המועצות (1965), עיטור לנין (5 פעמים), עיטור מהפכת אוקטובר (1970), עיטור הדגל האדום (5 פעמים), עיטור קוטוזוב, עיטור סובורוב ועוד.
דרום וייטנאם

דרום וייטנאם, באופן רשמי הרפובליקה של וייטנאם (בווייטנאמית: Việt Nam Cộng hòa, בצרפתית: République du Viêt Nam) הייתה מדינה בדרום-מזרח אסיה אשר שלטה בחלקה הדרומי של וייטנאם עד לשנת 1975. בשנים 1949–1955 היא זכתה להכרה בין-לאומית כ"מדינת וייטנאם" בכל שטח וייטנאם של היום. בשנת 1955 נוסדה "הרפובליקה של וייטנאם", היא דרום וייטנאם, ובירתה סייגון. השימוש בשמות המדינות צפון וייטנאם ודרום וייטנאם החל בוועידת ז'נבה אשר קבעה גבול בקו רוחב 17 מעלות צפון בקטע שבשטחה של וייטנאם, למדינה קומוניסטית בצפון, ומדינה שאינה קומוניסטית בדרום.
בין 1959 ל-1975 נלחמה דרום וייטנאם במלחמת וייטנאם נגד כוחות קומוניסטיים בתחומה, שנעזרו בצפון וייטנאם. המלחמה הסתיימה בתבוסתו המוחלטת של הדרום וכיבושו על ידי הצפון, זמן קצר לאחר שבעלי בריתו האמריקניים הפסיקו את התערבותם במלחמה. ב-1976 אוחדו רשמית שתי המדינות ליצירת מדינה קומוניסטית אחת, הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
היסטוריה > 1955–1963

בחודש יולי 1955 הכריז נו דין דיים בשידור לאומה כי דרום וייטנאם לא תשתתף בבחירות שנקבעו בוועידת ז'נבה. לטענת דיים, המשלחת מסייגון לא חתמה על הסכמי ז'נבה ולכן אינה כבולה להם. הוא אף טען כי הממשלה הקומוניסטית בהאנוי יצרה תנאים שאינם מאפשרים קיום בחירות הוגנות בדרום המדינה.
לפי הוראת דיים התנהל ב-23 באוקטובר 1955 בדרום וייטנאם משאל עם בו התבקשו הבוחרים לאשר הקמת רפובליקה ובכך לסיים את שלטונו של באו די (Bảo Đại) בדרום המדינה. משאל עם זה נוהל והוטה על ידי אחיו הצעיר של דיים ובהתאם לתוצאותיו, הצעת דיים זכתה לאמון של 98% מקולות המצביעים. בחלק ממחוזות ההצבעה נמנו יותר קולות לסיום שלטונו של באו די מאשר בעלי זכות בחירה. בעיר סייגון 133% מבעלי זכות הבחירה תמכו לסיום שלטונו של באו די. ב-26 באוקטובר 1955 הכריז על עצמו דיים כנשיא המדינה החדשה, הרפובליקה של וייטנאם. צרפת, אשר זקוקה לגיוס מלוא כוחה הצבאי למלחמה באלג'יריה, הסיגה את מלוא צבאה מווייטנאם עד לחודש אפריל 1956.
לצורך חיזוק כוחו השלטוני במדינה, ניהל דיים מאבק בקבוצות שלטון יריבות. הוא פתח במסע תעמולה נגד הגורמים הקומוניסטים במדינה ואף ניהל פעולות צבאיות נגד גורמים המתנגדים לשלטון, תוך שארצות הברית מגבירה בהדרגה את השפעתה המדינית והצבאית במדינה. בשנת 1959 פרצה מלחמת וייטנאם לאחר שהמחתרת הקומוניסטית, "חזית השחרור הלאומית", החלה בפעולות גרילה בדרום וייטנאם במטרה לכונן משטר קומוניסטי בדרום. פעולות הגרילה התבצעו בסיוע מסיבי מממשלת הצפון, דרך נתיב הו צ'י מין – מסלול שעבר דרך לאוס וקמבודיה. ממשלת דיים נעזרה ביועצים צבאיים אמריקנים, בפיקודו של הגנרל פול הרקינס, כדי להילחם במחתרת, אך איבדה שליטה על אזורים רבים. בשנת 1963 החלה מתקפה מוצלחת של המחתרת נגד צבא הדרום, שפרצה בקרב אפ בק בחודש ינואר. צבא הדרום הובס בקרבות, וממשלתו של דיים עמדה בפני פירוק.
ב-2 בנובמבר 1963 בא הקץ לשלטון נו דין דיים בדרום וייטנאם כאשר בהפיכה צבאית, נעצר יחד עם אחיו בידי כוחות הצבא והוצא להורג זמן קצר אחר כך. הפיכה צבאית זו, שהתרחשה בתמיכת ה-CIA, סימנה את אחת מנקודות התפנית במלחמת וייטנאם ואת העמקת מעורבותה של ארצות הברית במלחמה. התקופה הבאה לוותה בחוסר יציבות גדול עוד יותר כאשר בין ינואר 1964 ליולי 1965 שלטו במדינה לא פחות מ-8 ממשלות.
היסטוריה > 1973–1975

בהתאם להסכמי פריז משנת 1973, אשר נועדו להביא שלום לווייטנאם, ואשר נחתמו ב-27 בינואר 1973, היה על כוחות צבא ארצות הברית לסגת מדרום וייטנאם. לצפון וייטנאם הותר להמשיך ולהעביר אספקה לכוחות הקומוניסטים בדרום, אולם רק לצורך קיומם ולא לחיזוקם. אולם כבר בחודש מרץ 1973 החלה צפון וייטנאם בשורת הכנות אשר נועדו להכין את הלוגיסטיקה הנדרשת לפתיחת בפלישה לדרום, אותה תכננו לשנת 1976. ב-15 במרץ 1973 רמז ניקסון על שינוי זה במדיניות צפון וייטנאם כאשר אמר כי ארצות הברית תתערב צבאית בנעשה במדינה אם תפר צפון וייטנאם את הסכמי שביתת הנשק. על רקע תגובה ציבורית עזה בארצות הברית, ב-4 ביוני 1973 החליט הסנט האמריקאי לאסור על התערבות צבאית כזו. משבר האנרגיה העולמי בשנת 1973 פגע קשות בכלכלת דרום וייטנאם. בחודש ינואר 1974 חידש הווייטקונג את התקפותיו בדרום ותפס שטחים שמהם נסוג מוקדם יותר. ב-4 בינואר 1974, לאחר שתי התקפות בהן נהרגו 55 דרום וייטנאמים, הכריז הנשיא נויין ואן טיו (Nguyễn Văn Thiệu) כי הסכמי פריז אינם עוד בתוקף.
בחודש אוגוסט 1974 התפטר נשיא ארצות הברית ניקסון מכהונתו, על רקע פרשת ווטרגייט, והקונגרס האמריקאי החליט על הפחתת הסיוע לדרום וייטנאם מסכום של מיליארד דולר לשנה, לסכום של 700 מיליון דולר. בשלב זה שיפרה כבר צפון וייטנאם את נתיב הו צ'י מין לכביש רב-נתיבי ולאורכו תחנות דלק.
בשנת 1975 פתחו הקומוניסטים במתקפה בדרום אשר נודעה בשם מערכת הו צ'י מין. צבא דרום וייטנאם ניסה ללא הצלחה לפתוח במתקפת-נגד. צבא הדרום סבל בשלב זה ממחסור בציוד, תחמושת וחלקי חילוף ובהוראת הנשיא נסוג הצבא מעמדות שולטות באזורי ההר המרכזי, החלטה שהחמירה עוד יותר את מצבו ופגעה בביטחונם העצמי של החיילים וקציניהם. נסיגה זו הפכה למפלה וערים במרכז המדינה החלו ליפול זו אחר זו לידי כוחות הצפון. ככל שהתדרדר מצבו של הצבא החלו עריקות בקנה מידה גדול בקרב החיילים. פנייתו של נשיא דרום וייטנאם לעזרת הנשיא ג'רלד פורד לא הועילה לאחר שהסנט סירב לאשר מתן סיוע נוסף לדרום וייטנאם ואף קבע בחוק איסור על מעורבות צבאית נוספת במדינה.
היסטוריה > נפילת סייגון, אפריל 1975

ב-21 באפריל 1975 התפטר נויין ואן טיו מכהונתו ונמלט לטאיוואן. הוא הציע את סגנו, טרן ון הונג, כמחליפו. צבא הדרום ניסה במאמץ אחרון לעצור את פלישת הצפון, אולם ללא הצלחה. לאחר שבוע התפטר טרן ון הונג ממשרתו והעביר את כס הנשיאות לגנרל דונג ון מין, דמות פייסנית יותר כלפי הצפון, בתקווה שהלה יצליח לקיים משא ומתן לסיום המלחמה. אולם הצפון לא היה מעוניין במשא ומתן ובשעות הבוקר של 30 באפריל נכנסו טנקים של צבא צפון וייטנאם למרכז העיר סייגון. באותו היום הודיע הגנרל מין על כניעה ללא תנאי של דרום וייטנאם לכוחות הצפון, בקשתו לחתום על הסכם כניעה בטקס רשמי לא נענתה והוא נעצר על ידי כוחות הצפון לאחר שכיהן כנשיא דרום וייטנאם שלושה ימים בלבד.
בשעות שקדמו לכניעת דרום וייטנאם קיים צבא ארצות הברית מבצע רחב היקף של פינוי שגרירות ארצות הברית בסייגון, מבצע רוח תכופה (Operation Frequent Wind). במהלך המבצע פונו סגל השגרירות, עובדי מדינה אחרים של ארצות הברית, קצינים בכירים של צבא דרום וייטנאם וסייענים דרום וייטנאמים אשר היה חשש אמיתי לגורלם תחת שלטון צפון וייטנאם. רוב המפונים הוטסו במסוקים לנושאות מטוסים אמריקאיות אשר עגנו בסמוך לחוף. חלק מן המסוקים הוטלו מן הספינות לים, כדי לפנות מקום על הסיפון למפונים. המבצע הופסק בהוראת הצי האמריקאי. כל חיילי צבא ארצות הברית ועובדי השגרירות פונו, אולם אלפי אזרחים דרום וייטנאמים שחששו לגורלם נותרו מחכים לשווא בשטח השגרירות למסוקים נוספים שלא הגיעו.
כלכלה

בדרום וייטנאם הייתה כלכלת שוק חופשי אשר קיימה קשר חזק עם מדינות המערב. במדינה פעלה חברת תעופה, אשר נוסדה עוד על ידי באו די, בשם אייר וייטנאם. כלכלת המדינה נתמכה במידה משמעותית בסיוע האמריקאי ובנוכחות אמריקאית משמעותית בין השנים 1961–1973. בין שנת 1954 לשנת 1973 הוכפלה תפוקת החשמל במדינה פי 14 והגידול השנתי הממוצע בתוצר התעשייתי היה בשיעור 6.9%. באותה תקופה עלתה תפוקת האורז השנתית ב-203% ומספר התלמידים באוניברסיטאות עלה מ-2,000 ל-90,000. בשיאו, בשנת 1973, הגיע הסיוע האמריקאי השנתי למדינה ל-2.3 מיליארד דולר, אולם בשנת 1974 צנח ל-1.1 מיליארד. ההפחתה החדה בשיעור הסיוע, לצד משבר האנרגיה העולמי, גרמו לאינפלציה דוהרת במדינה שהגיע ל-200% בשנת 1974. איחוד צפון וייטנאם עם דרום וייטנאם הביא להשלטת כלכלה מתוכננת בדרום. בעשרים השנים שלאחר הכיבוש לא ידעה כלכלת אזור דרום וייטנאם התפתחות משמעותית. עם התפרקות ברית המועצות הכירה אף וייטנאם בצורך בשינוי ובאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 נוצרה מחדש כלכלת שוק בווייטנאם, זאת אף שהשלטון המרכזי במדינה נשלט על ידי המפלגה הקומוניסטית.
מייה קדוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1988 (בת 36) ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 בן זוג:  דור סרוגו
 
מייה קדוש (נולדה ב-15 בפברואר 1988) היא במאית דיבוב, זמרת, שחקנית ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה

בשנת 2009 החלה לדבב בסדרות ובסרטים. בשנת 2018 ביימה את "מפצחים עולם" – סדרת לייב-אקשן מדובבת בנטפליקס.
קריירת דיבוב

| הפקה | תפקיד |
| --- | --- |
הנסיכה סופיה הראשונה: סופיה
הנסיכה סופיה הראשונה: קללת הנסיכה אייבי: סופיה
אלנה מאוולור: סופיה
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג: אליה/ רינה רוז / מאנון
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג וחתול שחור: אליה ובימוי הסרט
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג - ספיישל ניו יורק: אליה
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג - ספיישל שנגחאי: אליה
המופלאה: הרפתקאות ליידי באג - ספיישל פריז: אליה/יוביקווטי/ אליה (מיקום מקביל)
בית הינשוף: מאשה
הפוני הקטן שלי: דור חדש: איזי
הפוני הקטן שלי: סימנים של קסם: איזי
הפוני הקטן שלי - ספרו את הסיפור: איזי
הפוני הקטן שלי: יום המשאלות החורפי: איזי
הרעשנים: לני רעש / פרידה / סאם
סרט הרעשנים: לני רעש / לני מהמאה ה-17
הרעשנים: ריגול בלתי אפשרי: לני רעש
הקאסה גרנדה: אדלייד צ'אנג / ניקי / בקי
הרוח ומולי מגי: מיס לייטפוט
ראלף שובר את האיטרנט: אריאל / מו
סטאר נגד כוחות הרשע: בריטני וונג / ראש פוני / גברת באטרפליי
סיפורים של ברווזים: לינה / סלין [2018]
פלונטר: הסדרה: פיית'
סמי הכבאי: ליזי ספארקס
הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם: כתר יהלום
צבי הנינג'ה: אירמה / שיני / אלופקס / קינטארו
תומס הקטר וחברים: אמילי / אנני
מיילס מהמחר: לורטה קליסטו / מיראנדוס
משפחת קוקוריקו: חזי
פטרוניקס: הנסיכה חיותה וגברת מאלפת
כלבי המחץ: דמויות שונות
משמר האריות: זורי / מאקימי
מאשה והדוב: מאשה
ספיידרמן: ממד העכביש: פני פארקר
חבורת הגופים: דימה
מיקי ומכוניות המירוץ: מילי / מלודי
טינקרבל וסוד הכנפיים: טינקרבל
טינקרבל: תחרות אפייה: טינקרבל
פלונטר: הסדרה: פיית'
אי הדינוזאורים: מרגרט
רובינזון קרוזו: הפי
הרפתקאות פרז פיית השיניים 2: 
גוסט פורס: 
כרמן סנדייגו: סוניה
ספיידי וחבריו המופלאים: עכביש-רפאים
ארצ'י והאדם הקדמון: בטי קופר
דני שובבני: קרוז קונטרול: נילי / גיל
מדלן היפה: אמה
רולבוטס: פני
סברינה: חברות לנצח: סברינה ספלמן
זואי ורייבן: רוזי / הת'ר
הכוכב של אנדרה וטאטי: דמויות שונות
סוניק בום: אמי רוז
לך מפה יוניקורן: פיקסי
סיידי ספארקס: לולו
6 גיבורים: הסדרה: קארמי / טרינה
אחיות: לולו
קפטן סנטיאגו: לורליי
אלה בלה בינגו: ליסה
הסנדקית הקסומה: אלינור
וויבולו: די לאי
דובי בוס: ביסי
משחקים עם בני: רוני
תעלומות ברבי: מרדף הסוס הגדול: מורגן
קסם של הורים - משאלה חדשה: הייזל
הערות שוליים

↑  מייה קדוש, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  עמית רודרמן, באתר "ליטוין"
שיר של אש ושל קרח
הוצאה לאור ופיתוח הסדרה > כללי

ספרים בסדרה "שיר של קרח ואש" מתפרסמים בשפה האנגלית לראשונה בכריכה קשה, ובהמשך יוצאים מחדש במהדורות כריכה רכה. בבריטניה פרסמה "הארפר וויאג'ר" מהדורות מיוחדות עם שרוול ייעודי. הסדרה תורגמה ל-47 שפות. כל סכומי העמודים המפורטים להלן מיועדים למהדורות הראשונות בארצות הברית באנגלית. חמשת הספרים הראשונים של הסדרה עובדו לסדרת הטלוויזיה לאורך 6 עונותיה הראשונות, לפי הסדר המתואר בטבלה.
הוצאה לאור ופיתוח הסדרה > ספרי המשך ויצירות נוספות בעולם

מרטין מאמין ששני הספרים האחרונים של הסדרה יהיו ספרים ארוכים, בני 1500 עמודי כתב יד כל אחד. הספר השישי ייקרא "רוחות החורף", וניתנה לו הכותרת של הספר האחרון של הטרילוגיה שתוכננה במקור. מרטין לא היה מרוצה מהכותרת הזמנית שנתן לספר השביעי "זמן לזאבים", והכריז בסופו של דבר על השם "חלום האביב" ככותרת של הספר השביעי בשנת 2006. במרץ 2012 אמר מרטין כי שני הספרים האחרונים ייקחו את הקוראים צפונה יותר מכל הספרים הקודמים, וה"אחרים" יופיעו בהם.
הוצאה לאור ופיתוח הסדרה > ספרי המשך ויצירות נוספות בעולם > רוחות החורף

התכנון הוא כי "רוחות החורף" יפתור את הסוף המותח והבלתי-ידוע של חלק מהדמויות הראשיות בספר הקודם, כאשר בשלב מוקדם "יפתח עם שני הקרבות הגדולים שהספר החמישי נבנה אליהם, הקרב בקרח והקרב [...] של מפרץ העבדים במירין, ואז ימשיך משם. "
באמצע שנת 2010 מרטין כבר סיים חמישה פרקים של "רוחות החורף" מנקודות המבט של סאנסה סטארק, אריה סטארק, אריאן מארטל ואאירון גרייג'וי, שהגיעו לכ-100 עמודים כשהושלמו. לאחר פרסום "ריקוד עם דרקונים" בשנת 2011, מרטין הודיע כי יחזור לכתוב בינואר 2012. הוא בילה את זמנו בינתיים בסיבובי קידום מכירות לספרים, כינוסים שונים אליהם הוזמן והמשיך לעבוד על ספר נלווה לסדרה בשם "עולם הקרח והאש" שמהווה מעין היסטוריה בדיונית של ווסטרוז, ועל סיפור חדש של סיפורי דאנק ואג.
בדצמבר 2011 פרסם מרטין פרק מתוך "רוחות החורף" מנקודת מבטו של תיאון גרייג'וי; כמה פרקים אחרים התפרסמו מאז. ארבע מאות עמודים מהרומן השישי נכתבו החל מאוקטובר 2012, אם כי מרטין התייחס רק ל-200 מאלו כ"גמורים באמת"; השאר היו זקוקים לתיקון ועריכה נוספים. במהלך יריד הספרים הבינלאומי בגוודלחרה, מקסיקו בתחילת דצמבר 2016, מרטין הציע את הרמז הבא באשר לאווירה והכיוון של הספר: "יש הרבה פרקים אפלים כרגע... אני אומר לכם כבר 20 שנה שהחורף מגיע. החורף הוא הזמן שבו דברים מתים, וקור, קרח וחושך ממלאים את העולם, כך שזה לא יהיה ספר מלא בתחושה-טובה-מאושרת שחלק מהאנשים אולי קיוו לה. חלק מהדמויות נמצאות במקומות אפלים." מרטין הצהיר שהוא לא מתכוון להפריד בין הדמויות גאוגרפית שוב.
בשנת 2011 השנה בה העיבוד הטלוויזיוני שודר לראשונה בהתאם לאירועי הספר הראשון, מרטין נתן לעצמו דדליין של שלוש שנים כהערכה ריאלית לסיום הספר השישי בקצב טוב, אך סייג ואמר כי בסופו של דבר הספר "ייעשה כשייעשה", ואף הודה כי אומדני הפרסום שלו בעבר היו אופטימיים מדי. בשנת 2015 היו אינדיקציות לכך שהספר ייצא לאור לפני העונה השישית של תוכנית הטלוויזיה אך בתחילת ינואר 2016 אישר מרטין כי לא עמד במועד האחרון שקבע עם ההוצאה לאור שלו כדי שיהיה אפשרי לפרסם את הספר לפני העונה השישית (להגיש את כתב היד עד סוף דצמבר). מרטין גילה גם כי המועד האחרון להבאת הספר לדפוס לפני עליית העונה השישית היה במקור אוקטובר 2015, ושהוא חשב שניתן להגיע ליעד הזה בחודש מאי 2015, ושבספטמבר 2015 הוא עדיין חשב שמועד סוף השנה הוא בר השגה, אולם אף על פי שעורכיו הצליחו להאריך את מועד ההגשה לנובמבר ולאחר לסוף דצמבר 2015, מרטין לא הצליח לסיים את הספר. הוא אישר בבלוג שלו כי חלק מעלילת הספר השישי עשויה להתגלות כבר בעונה הקרובה של משחקי הכס.
בפברואר 2016 הצהיר מרטין כי הוא הפסיק את כל פרויקטי העריכה שלו למעט Wild Cards, וכי לא יכתוב תסריטים להפקות, תסריטים, סיפורים קצרים, הקדמות לספרים או אוגדנים לפני שיצליח להגיש את כתב היד של "רוחות החורף" להוצאה לאור שלו. במרץ 2020 הצהיר כי הוא כותב את "רוחות החורף" מדי יום, וביוני הצהיר שהוא מקווה לסיים את הספר עד לשנת 2021.
הוצאה לאור ופיתוח הסדרה > ספרי המשך ויצירות נוספות בעולם > חלום האביב

מרטין התבטא בנחרצות על סיום הסדרה בשבעה ספרים "עד שאחליט לא להיות נחרץ". כיוון שמטרתו המוצהרת היא לספר את הסיפור מההתחלה ועד הסוף, מרטין אומר כי לא יערוך ויחתוך את הסיפור כדי שיתאים למספר שרירותי של ספרים. הוא יודע את הסוף בקווים כלליים כמו גם את עתיד הדמויות הראשיות, ומתכנן לסיים את הסדרה בטון חמוץ-מתוק, כשלא כולם יחיו באושר ועושר. מרטין מקווה לכתוב סיום דומה ל"שר הטבעות" שלדעתו העניק לסיפור עומק והדהוד מספקים בסיום. מצד שני, מרטין ציין את האתגר להימנע ממצב כמו פרק הסיום של סדרת הטלוויזיה "אבודים", שהשאיר כמה אוהדים מאוכזבים כיוון שסטה רחוק מאוד מהתיאוריות והרצונות שלהם.
בשנת 2012 הודה מרטין שהוא חושש ש"חלום האביב" לא יושלם בזמן ושסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" תתקדם מעבר לקצב של הספרים. ב-2015 הבהיר כי הוא לא כותב את "חלום האביב" במקביל ל"רוחות החורף", ובתחילת 2016 הוא אמר כי הוא לא מאמין ש"חלום האביב" יפורסם לפני העונה האחרונה של התוכנית. באפריל 2018 מרטין הכריז על צאתו של ספר היסטוריה של משפחת טארגאריין "אש ודם", והתחיל את ההצהרה בבלוג שלו, עם האמירה החד משמעית כי הוא לא השלים את העבודה על "חלום האביב". בנובמבר אמר כי אחרי "רוחות החורף" הוא יחליט מה לעשות הלאה: "חלום האביב" או הכרך השני של "אש ודם" או סיפור אחד או שניים לסיפורי דאנק ואג. במאי 2019 הוא חזר והדגיש כי לא התחיל לכתוב את "חלום האביב" ולא יעשה זאת לפני שיסיים את "רוחות החורף".
מרטין אמר במהלך מפגש שאלות ותשובות ביריד הספרים הבינלאומי בגוודלחרה לגבי סוף הסדרה - "אני לא אגיד לך איך אני אסיים את הספר שלי, אבל אני חושד שהטעם הכללי יהיה מריר כמו גם שמח."
הוצאה לאור ופיתוח הסדרה > סדרת הטלוויזיה וכתבים אחרים

מוקדם במהלך פיתוח סדרת הטלוויזיה, מרטין סיפר למפיקים דייוויד בניוף וד.ב. ווייס את מהלך העלילה העתידי של הסדרה. מרטין היה בטוח שהוא יצליח לפרסם לפחות את "רוחות החורף" הספר השישי בסדרה, לפני שסדרת הטלוויזיה תעקוף אותו. למרות זאת, עדיין היו חששות שמרטין לא יצליח להקדים את התוכנית. כתוצאה מכך, הכותבים הראשיים בניוף וייס קיבלו עוד נקודות עלילה עתידיות ממרטין ב-2013 שיעזרו להם לתכנן ולכתוב את העונות העתידיות של התוכנית. הנקודות שמרטין חלק עימם כללו את הסיום המתוכנן שלו לכל הדמויות העיקריות בסדרה.
בניוף ווייס שקלו סטיות בחלק מקווי העלילה מהסיפור של מרטין כדי למקד את הסיפור. הצעה שנשקלה הייתה האם ניתן לדחות את הסדרה עד לצאת הספר, אך הפסקה של שנתיים בהפקה כדי להמתין לספרים חדשים לא הייתה מעשית (מכיוון שהילדים השחקנים ממשיכים לגדול והפופולריות של התוכנית תדעך). ב-2 בינואר 2016 אישר מרטין כי הכרך השישי לא יפורסם לפני תחילת העונה השישית של סדרת HBO. כך ששלוש העונות האחרונות של הסדרה (6, 7 ו-8) נכתבו בלי שהיו למפיקים והתסריטאים בניוף ווייס חומרי המקור של מרטין להסתמך עליהם, ובפועל הם נאלצו לעקוף את מרטין בהצגת הסוף של "שיר של אש ושל קרח" על המסך, לפני שמרטין עשה זאת בשני הספרים האחרונים המתוכננים.
בהתייחסו ל"שיר של אש ושל קרח" כ"מגנום אופוס" שלו, מרטין בטוח שלעולם לא יכתוב שוב שום דבר בקנה מידה דומה, ורק יחזור ליקום הבדיוני של ווסטרוז בהקשר של רומנים עצמאיים. הוא מעדיף לכתוב סיפורים על דמויות מתקופות אחרות בהיסטוריה של "שיר של קרח ואש" כמו פרויקט סיפורי "דאנק ואג", או ספר ההיסטוריה של בני טרגאריין "דם ואש" במקום להמשיך ישירות בסדרה. עם זאת, מרטין ציין בראיונות שישמח לחזור ולכתוב סיפורים קצרים, נובלות, רומנים ורומנים עצמאיים מז'אנרים מגוונים כמו מדע בדיוני, אימה, פנטזיה, או אפילו תעלומת רצח.
השראה ותהליך כתיבה > סוגה

ג'ורג 'ר. מרטין מאמין שההשפעות העמוקות ביותר הן אלה שחוו בילדות. לאחר שקרא בצעירותו את ה.פ. לאבקרפט, רוברט אי. הווארד, רוברט היינליין, אריק פרנק ראסל, אנדרה נורטון, אייזק אסימוב, פריץ לייבר ומרווין פיקמרטין מעולם לא סיווג את הסגנון של הסופרים האלו לז'אנרים כגון מדע בדיוני, פנטזיה או אימה וכתוצאה מכך מסוגל לכתוב בכל אחד מהם בחופשיות. מרטין סיווג את שיר של קרח ואש כ"פנטזיה אפית", והתייחס ספציפית לאפוס הפנטזיה האפית של טד ויליאמס "זיכרון, צער וקוץ" כמשפיע מאוד על כתיבת הסדרה.
מרטין חווה כמה חורפים קשים כשגר כמה שנים בדביוק, איווה במהלך שנות השבעים, וחושד שלחורפים אלו הייתה השפעה על כתיבתו; "אני חושב שהרבה דברים ב"משחקי הכס", השלג, הקרח, והקפיאה מקור, נובעים מהזיכרונות שלי מדביוק".
הרקע המסורתי לספרי פנטזיה אפיים הוא עולם ימי-ביניימי. כששתי גישות אפשריות לבניית הרקע של הסיפור הן: כתיבה של רומנים היסטוריים על אירועים ותקופות שקרו באמת, המאפשרים לקוראים הבקיאים ברקע לדעת את מראש את התוצאה ההיסטורית, ומנגד, כתיבה של עולם ימי-ביניימי עם דמויות מקוריות ותרחישים מדומיינים שלא קרו מעולם. היתרון של הגישה השנייה היא בכך שהיא עשויה להגביר את המתח והאמפתיה של הקוראים לסיפור, כיוון שאין ידע מקדים שיכול לרמוז על התפתחות האירועים. מרטין חש שלמרות היתרונות של עולם עם דמויות והתרחשויות מקוריות, לרומנים היסטוריים ובמיוחד כאלו הממוקמים בימי הביניים, יש התרגשות, מתח ואותנטיות שנעדרת פעמים רבות מפנטזיה עם רקע דומה ודמויות מקוריות לחלוטין. לפיכך, הוא רצה לשלב את הריאליזם של רומנים היסטוריים עם אלמנטים של קסם ספרי פנטזיה מקוריים, כשמרטין מעדיף להנמיך את הדגש על קסם, לטובת קרבות ותככים פוליטיים. הוא גם החליט להימנע מתבנית ה"רע" לעומת "טוב" האופיינית לז'אנר, כשהוא משתמש במאבק בין אכילס והקטור באיליאדה של הומרוס, בה אף אחד לא מתבלט במיוחד כגיבור או כנבל, כדוגמה למה שהוא רוצה להשיג בספריו. מרטין טוען שרוב האנשים הם אפורים ומתמודדים עם מאבק בין טוב לרע בתוך עצמם, וזה מה שמעניין אותו להראות בדמויות שלו.
מרטין נחשב לנציג הבולט מבין סופרי פנטזיה עכשוויים שהכניס לז'אנר תוכן שמתאים יותר לקוראים מבוגרים כגון אלימות ומיניות מפורשות, בהציגו בספריו גילוי עריות, פדופיליה וניאוף. אמבר טיילור מ"האטלנטיק" העריכה את הרומנים כ"פנטזיה קשה" עם דמויות פגיעות אליהן הקוראים נקשרים רגשית. רשת CNN טענה בשנת 2000 כי התיאורים הבוגרים של מרטין היו "כנים בהרבה מאלה שנמצאו ביצירותיהם של מחברי פנטזיה אחרים". מרטין עצמו העריך כי ז'אנר הפנטזיה נעשה מחוספס יותר כעבור עשור וכי עבודות של כמה סופרים לקחו צעד אחד רחוק יותר מהנושאים הבוגרים של הרומנים שלו. אדם רוברטס כינה את הסדרה של מרטין כ"דוגמה המצליחה והפופולרית ביותר לתת-ז'אנר המתהווה בשנים האחרונות של פנטזיה קודרת".
קבלה > קהילת המעריצים ("פנדום")

במהלך שנות השמונים ותחילת שנות התשעים הספרים של מרטין זיכו אותו למוניטין הולך וגובר בחוגי חובבי מדע בדיוני, אם כי לפי דבריו הוא קיבל מעט מכתבי מעריצים בשנה בימי טרום האינטרנט. יציאתו לאור של משחקי הכס גרם לעלייה משמעותית במספר העוקבים של מרטין, כאשר אתרי מעריצים מתחילים לצוץ וקהילה עם מאפיינים דומים לזו של חובבי מ"מסע בין כוכבים" מתפתחת באופן קבוע ונפגשת. בשנת 1999 נוצר האתר "Westeros.org" על ידי מעריצים שוודים בשם אליו מ. גרסיה ג'וניור, ולינדה אנטונסון, שהציגה בפני אליו את הסדרה. נכון ל-2011 האתר מונה כ-17,000 חברים רשומים. מעורבותם של גרסיה ואנטונסון בעבודתו של מרטין הפכה למקצועית למחצה לאחר שהם סייעו לו לכתוב את ספר ההיסטוריה של ווסטרוז "The World of Ice & Fire" שפורסם ב-2014. אתר ותיק נוסף הוא "האחווה ללא דגל", מועדון אוהדים לא רשמי הפועל ברחבי העולם שהוקם בשנת 2001. מייסדי האתר וחברים ותיקים אחרים שמשתתפים בו הפכו במרוצת השנים לחבריו הטובים של מרטין.
מרטין מנהל אתר רשמי, וכן מנהל בלוג תוסס בעזרתו של טיי פרנק. הוא גם מקיים אינטראקציה עם פאנדום המעריצים שלו על ידי מענה למיילים ומכתבים, אם כי הצהיר בשנת 2005 כי מספרם העצום של הפניות עשוי להשאיר אותם ללא מענה במשך שנים. מכיוון שישנם סוגים שונים ורבים של כנסים המוקדשים לספרות פנטזיה ומדע בדיוני בימינו, מרטין מקפיד ללכת לשלושה או ארבעה כינוסי מדע בדיוני בשנה, כדי לחזור לשורשים ולפגוש חברים. הוא לא קורא יותר לוחות מודעות, כך שכתיבתו לא תושפע מהמעריצים שחזו פיתולים ופירוש דמויות שונה ממה שהתכוון.
בעוד שמרטין מכנה את רוב מעריציו "נהדרים", ונהנה לקיים אינטראקציה איתם, חלקם פנו נגדו בגלל שש השנים שנדרשו עד לפרסומו של "ריקוד עם דרקונים". תנועה של מעריצים לא מרוצים בשם GRRuMblers הוקמה בשנת 2009, ויצרה אתרים כמו Finish the Book, George ו-Is Winter Coming?‎. מרטין השיב למעריצים אלו ברשומה בבלוג שלו שנקראה "למלעיזיי" וזכתה לתשומת לב תקשורתית. ה"ניו יורק טיימס" ציין כי זה לא נדיר שמרטין ימצא את עצמו במהלך אירוע חתימה על ספרים מול קהל שהוא גם משולהב וגם כועס. הניו יורקר כינה זאת "מאמץ מדהים להקדיש לגינוי מחבר הספרים שאדם מתיימר לאהוב. מעטים המחברים העכשוויים שיכולים לטעון שהם עוררו תשוקה כזו".