stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאלקה 04
ענפי ספורט נוספים

"מועדון הכדורגל שאקלה 04" מפעיל קבוצות ספורט מקצועניות וחובבניות במספר ענפי ספורט מלבד הכדורגל:
מחלקת הכדורסל של מועדון הכדורגל שאלקה 04 התמודדה בעונת 1988/1989 בבונדסליג, אך משנת 2004 מתמודדת בבונדסליגה השנייה.
מחלקת הכדורגל נשים של שאלקה 04 זכתה באליפות וסטפאליה חמש פעמים והתמודדה באליפות גרמניה ובגביע, עם זאת המועדון פורק בשנות התשעים.
קבוצת הכדורעף של המועדון הוקמה בפעם הראשונה ב-1926 ומתמודדת באליפות הלאומית.
אנדרס ד'אלסנדרו

אנדרס ניקולאס ד'אלסנדרו (בספרדית: Andrés Nicolás D'Alessandro; נולד ב-15 באפריל 1981 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות אינטרנסיונל. הוא מכונה אל קאבסון ("ראש גדול").
קריירת מועדונים

ד'אלסנדרו גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט. אף שערך את הופעת הבכורה שלו כבר בשנת 1998, ד'אלסנדרו פרץ לתודעת הציבור רק אחרי הופעתו במונדיאל הנוער שנערך בארגנטינה ב-2001. 
לאחר הטורניר, ד'אלסנדרו הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצה וזכה לתשומת לב מיוחדת מצידם של מועדוני צמרת מאירופה כשהבולטת הייתה ברצלונה. הוא שיחק במדי ריבר פלייט במשך 4 שנים בהן שיחק עבור הקבוצה 72 משחקים וכבש 19 שערים. הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות.
על אף שזכה להתעניינות מצידן של קבוצות צמרת באירופה, הצליחה וולפסבורג, קבוצה קטנה מהבונדסליגה, לרכוש את כרטיס שחקנו תמורת 11 מיליון אירו, סכום שיא בשביל המועדון. כחלק מהעסקה עברו לקבוצה הגרמנית בהשאלה שני שחקנים נוספים וענקית הרכב הגרמנית פולקסווגן, נותנת החסות הראשית של הקבוצה, חתמה על חוזי פרסום עם ריבר פלייט וההתאחדות הכדורגל הארגנטינאית.
תקופתו בקבוצה לא הייתה מוצלחת, הוא אמנם שיחק טוב בעונתו הראשונה אך דעך במהלך השנתיים הבאות. הוא הואשם בחוסר חשק להתאמן ובכך שלא גילה מוטיבציה לשחק עבור הקבוצה.
בינואר 2006 החליטה הקבוצה להציבו ברשימת ההעברות, ופורטסמות' האנגלית החליט להשאילו לחצי שנה עם אופציה להעברה מוחלטת תמורת 9 מיליון אירו.
בקיץ 2006 ד'אלסנדרו הושאל בשנית, הפעם לריאל סרגוסה שקיבלה גם אופציה להעברה תמורת 6 מיליון יורו. הוא קיבל את החולצה מספר 10 והצטרף לארבעת הארגנטינאיים הנוספים בקבוצה (האחים גבריאל ודייגו מיליטו, פאבלו איימר ולאונרדו פונסיו).
אחרי עונה מוצלחת במועדון, החליטה הקבוצה לממש את האופציה ולרכוש את כרטיסו אך מאוחר יותר הסתכסך ד'אלסנדרו עם מאמנו בקבוצה. השחקן הביע את רצונו לעזוב את הקבוצה ולחזור לארגנטינה כשהמועמדות לקלוט אותו היו קבוצת האם שלו ריבר פלייט וסן לורנסו המודרכת על ידי רמון דיאס שאימן אותו בריבר פלייט. שמועות נפוצו בספרד שד'אלסנדרו היו מהגורמים לפיטוריו של מאמן הקבוצה ובהמשך להתפטרותו של המאמן המחליף. בינואר 2008 הצליחה סן לורנסו ביחד עם קבוצת משקיעים לרכוש את כרטיסו של השחקן. ד'אלסנדרו צורף לקבוצה על תקן מושאל אך לא הצליח להותיר רושם רב. הוא שיחק בעיקר במשחקי הקבוצה בגביע ליברטדורס אך לא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה. עם פיטוריו של רמון דיאס ביקש ד'אלסנדרו לעזוב את הקבוצה. אינטרנסיונל הברזילאית לבסוף רכשה את כרטיסו תמורת 6 מיליון אירו.
ד'אלסנדרו נבחר לכדורגלן השנה באמריקה הדרומית לשנת 2010.
ב-4 בפברואר 2016 הושאל ד'אלסנדרו לקבוצת נעוריו, ריבר פלייט, למשך שנה.
נבחרת ארגנטינה

ד'אלסנדרו לא היה בתוכניותיו של חוסה נסטור פקרמן לקראת מונדיאל הנוער שתקיים בארגנטינה ב-2001. פציעתו של אלחנדרו דומינגס מספר ימים לפני תחילת הטורניר הביאה לזימונו לסגל, הוא החל את הטורניר כמחליף אך עד מהרה תפס מקום בהרכב והיה מהשחקנים הבולטים של ארגנטינה שזכתה בתואר.
למרות הצלחתו בטורניר, זכה ד'אלסנדרו לערוך את הופעת הבכורה במדים הבוגרים רק בינואר 2003 במשחק הידידות של ארגנטינה מול נבחרת הונדורס, משחק בו ארגנטינה הופיעה עם סגל שחקנים המשחקים בליגה המקומית.
הוא היה בסגל ארגנטינה שסיימה במקום השני בקופה אמריקה ב-2004 וזכה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004.
תארים

ריבר פלייט
אליפות ארגנטינה (3): קלאוסורה 2000, קלאוסורה 2002, קלאוסורה 2003
גביע ארגנטינה (1): 2015/16
גביע רקופה סודאמריקנה (1): 2016
אינטרנסיונל
אליפות ריו גראנדה דו סול בכדורגל - "קמפאונטו גאושו" (6): 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
גביע סודאמריקנה (1): 2008
גביע סורוגה בנק (1): 2009
גביע ליברטדורס (1): 2010
גביע רקופה סודאמריקנה (1): 2011
רקופה גאושה: 2016
נבחרת ארגנטינה
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 (1): 2001
מדליית זהב אולימפית: אתונה 2004
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
כדורגלן השנה באמריקה הדרומית: 2010
אומוניה ניקוסיה

מועדון האתלטיקה אומוניה ניקוסיה (ביוונית: Αθλητικός Σύλλογος Ομόνοια Λευκωσίας) הוא מועדון כדורגל קפריסאי מעיר הבירה, ניקוסיה, אשר משחק בליגת העל הקפריסאית. אומוניה זכתה ב-20 תוארי אליפות, ב-16 גביעי קפריסין וב-16 גביעי הסופר קאפ הקפריסאי. המועדון נוסד בשנת 1948 ונהיה חבר בהתאחדות הכדורגל הקפריסאית בשנת 1953. כמועדון אתלטיקה, לאומוניה ישנם גם קבוצות כדורסל (ראו אומוניה (כדורסל)), כדורעף, קט-סל ואופניים.
היסטוריה

מועדון האתלטיקה אומוניה ניקוסיה הוקם בשנת 1948, לאחר מלחמת העולם השנייה. ייסודו של המועדון (ביחד עם מספר מועדונים נוספים), התרחש בעקבות המשבר הפוליטי של התקופה הזו, קונפליקט בין מפלגות הימין למפלגות השמאל. אוהדי אומוניה נחשבים ברובם כתומכי מפלגת השמאל.
בשנת 1953 הצטרפה אומוניה להתאחדות הכדורגל הקפריסאית כקבוצה בליגת העל הקפריסאית. במהלך שנות ה-60 החל המועדון להתהוות כמועדון פאר ברמה הקפריסאית, כאשר זכה בתואר האליפות הראשון שלו בעונת 1960/1961. אומוניה סיימה עם יתרון של 7 נקודות מעל המקום השני, שבו סיימה אנורתוסיס פמגוסטה. אומוניה המשיכה במסע ההצלחה שלה וקטפה מאז תארים רבים. עם 19 אליפויות ו-12 גביעים, אומוניה מצאה את העצמה כקבוצה המעוטרת ביותר במדינה. בנוסף לכל, אומוניה השיגה לעצמה עוד שיא של 5 דאבלים - בשנים 1972, 1974, 1981, 1982 ו-1983.
אומוניה הייתה הקבוצה הדומיננטית ביותר בליגה במהלך שנות ה-70, כאשר זכתה ב-7 תוארי אליפות רצופות בין 1974 ל-1979, שיא נוסף שבו מחזיקה הקבוצה עד היום. באותה תקופה שיחק בשורות המועדון אחד השחקנים הגדולים ביותר בתולדות הכדורגל הקפריסאי, החלוץ סוטיריס קאיפאס, וגם השחקן המפורסם גרגורי סאבאס. קאיפאס, הנחשב בעיני רבים כשחקן הכדורגל הקפריסאי הטוב ביותר בכל הזמנים, זכה בתואר נעל הזהב באירופה אחרי שסיים כמלך השערים בכל הליגות באירופה בשנת 1976 עם 39 שערים - דבר שנחשב להישג הגדול ביותר שבו זכה שחקן כדורגל קפריסאי אי פעם.
למרות הבדלי הרמות הברורים בין אומוניה לשאר הקבוצות הבכירות באירופה, אומוניה הוכיחה את עצמה כיריבה ראויה בגביעי אירופה השונים. בליגת האלופות בעונת 1979/1980, הם חזרו הביתה אחרי תבוסה קשה 10-0 מול אייאקס באמסטרדם, וניצחו אותה 0-4 בגומלין בניקוסיה.
אחרי עזיבתו של קאיפאס, אומוניה המשיכה לייצר שחקנים כישרוניים שעזרו לה להמשיך להיות הקבוצה הבכירה במדינה. הקבוצה זכתה באליפות משנת 1981 עד 1985, ושוב ב-1987 וב-1989. למרות הזכייה בתואר בעונת 1992/1993, אומוניה הוכרחה להיות תחת צילה של אנורתוסיס פמגוסטה במהלך שנות ה-90. למרות זאת, אוהדי הקבוצה זכו לראות תצוגות שערים רבות מידי החלוץ ההונגרי יוסף יוריאץ בתחילת העשור, וכן של הגרמני ריינר ראופמן, שהגיע למועדון בשנת 1998. הוא היה השחקן הטוב ביותר באי במשך 4 שנים ואפילו התאזרח ושיחק במדי נבחרת קפריסין. עוד כוכב של הקבוצה בשנות ה-90 היה הקשר קוסטאקיס מלקוס, ששיחק אחר כך אצל היריבה אפואל ניקוסיה.
למרות הכל, עד עונת 1999/2000 חיכתה אומוניה בקוצר רוח לזכות בתואר כלשהו, ולבסוף זכתה להניף באותר העונה את הגביע הקפריסאי. כמו שזכתה הקבוצה לסבלנותם המדהימה של אוהדיה, ההצלחה הזו הזכירה לקבוצה את מסורת הגביעים הרצינית שלה. המועדון מחזיק בשיא של הקבוצה היחידה שזכתה בגביע 4 פעמים ברצף בין 1980 ל-1984.
בעשור הבא, תואר האליפות שב למועדון. לאחר הגעתו של המאמן הנק הווארט באמצע העונה, אומוניה טיפסה בטבלה כדי לזכות באליפות נוספת אחרי ניצחון האלופה הקודמת אנורתוסיס פמגוסטה 1-3, במשחק שהכריע את האליפות. תהילה נוספת הושגה בעונת 2002/2003 כאשר המאמן טוני סאבבסקי הוביל את הקבוצה לאליפות מספר 19. אומוניה זכתה בגביע הקפריסאי בעונת 2004/2005.
בשנת 2010 זכתה הקבוצה באליפות ה-20, ובשנתיים שלאחר מכן זכתה פעמיים ברציפות בגביע.
בעונת 2016/2017 בליגה האירופית הודחה הקבוצה בסיבוב השני של שלב המוקדמות על ידי בית"ר ירושלים.
אצטדיון

מגרשה הביתי הנוכחי של הקבוצה אצטדיון GSP, המכיל 23,400 מקומות ישיבה וידוע גם בשם אצטדיון פאנסיפריה. זה האצטדיון הגדול ביותר בקפריסין. המועדון מתחלק באצטדיון עם אפואל ניקוסיה, המועדון הגדול השני מן העיר, וגם עם אולימפיאקוס ניקוסיה, והקבוצות משתמשות בו מאז שנת 1999. אצטדיונה הקודם של הקבוצה היה אצטדיון מקריו, מאז שנת 1977, ולפניו היה אצטדיון פאלאיו (הישן) ג'י אס פי, שגם בו שיתפו פעולה שלוש הקבוצות מניקוסיה. בשנותיו הראשונות של המועדון, אומוניה שיחקה באצטדיון גול.
האוהדים

למועדון יש שני מועדוני אוהדים עיקריים: "PA.SY.FI." ו"Gate 9", שמייצגים את מרבית האוהדים של הקבוצה.
"Gate 9" הוא מועדון האוהדים הקטן יותר של הקבוצה. המועדון שאב את שמו של סוטיריס קאיפאס, השחקן הגדול ביותר בתולדות המועדון והמדינה, כאשר הוקם בשנת 1992. מאז המועדון אוהדים עוקב אחרי הקבוצה לכל מקום בעולם שבו שהיא משחקת, והוא שייך לארגון הגג של ארגוני אוהדים אנטי-גזענים (אנטירה), אלרטה (Alerta network).
אוהדיה של אומוניה ניקוסיה מזוהים עם השמאל הסוציאליסטי בקפריסין.
תארים

ליגת העל הקפריסאית:
אליפויות (21) – 1961, 1966, 1972, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1987, 1989, 1993, 2001, 2003, 2010, 2021
הגביע הקפריסאי:
זכיות (16) – 1965, 1972, 1974, 1980, 1981, 1982, 1983, 1988, 1991, 1994, 2000, 2005, 2011, 2012, 2022, 2023
הסופר קאפ הקפריסאי:
זכיות (16) – 1966, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1987, 1988, 1989, 1991, 1994, 2001, 2003, 2005, 2010, 2012
אוהדי הקבוצה במשחק מול מנצ'סטר סיטי באצטדיון GSP במסגרת גביע אופ"א, 2008
הפצת תעמולה תבוסנית

הפצת תעמולה תבוסנית היא פשע דמורליזציה, המוגדר בסעיף 103 לחוק העונשין של מדינת ישראל, בזו הלשון: ”מי שהפיץ בשעת לחימה, ובכוונה לגרום בהלה בציבור, ידיעות שיש בהן כדי לערער את רוח חיילי ישראל ותושביה בעמידתם בפני האויב, דינו – מאסר חמש שנים; התכוון לפגוע בביטחון המדינה, דינו – מאסר עשר שנים.” עבירה זו היא אחת מהעבירות הנכללות תחת "סימן ב: בגידה".
העבירה נוספה לחוקי מדינת ישראל בשנת 1957, במסגרת חוק לתיקון דיני העונשין (ביטחון המדינה), ה'תשי"ז-1957. החוק קבע שגם מי שעבר עבירה זו מחוץ לישראל (בחו"ל), ייתן עליה את הדין בישראל, אלא אם בשעת העבירה לא היה אזרח ישראל, תושב ישראל או חייב בנאמנות למדינת ישראל. בשנת 1967 שונה שם החוק לחוק דיני העונשין (ביטחון המדינה, יחסי חוץ וסודות רשמיים), ה'תשי"ז­-1957. בשנת 1977 שולבו הוראותיו של חוק זה בחוק העונשין.
בהנחיות פרקליט המדינה נכללת עבירה זו ברשימה של עבירות שבהן עצם ההחלטה בדבר פתיחה בחקירה פלילית טומנת בחובה רגישות מיוחדת, ולכן נדרש אישור של פרקליטות המדינה לפתיחה בחקירה כזו.
בעקבות הפצת מידע כוזב ברשתות החברתיות במהלך מלחמת חרבות ברזל, שהחלה באוקטובר 2023, פרסמה משטרת ישראל הודעה הקוראת לציבור להימנע מהפצה או משיתוף ידיעות כוזבות שכאלו, וציינה שהפצתן ליחיד או לרבים עלולה להיחשב לעבירה.
ראו גם

תבוסתנות (לוזריות)
פשעי דמורליזציה
דיסאינפורמציה
מידע כוזב במלחמת חרבות ברזל
הערות שוליים

↑  חוק לתיקון דיני העונשין (ביטחון המדינה), התשי"ז-1957, ס"ח 235 מ-9 באוגוסט 1957
↑  חוק לתיקון דיני העונשין (ביטחון המדינה) (תיקון), התשכ"ז-1967, ס"ח 405 מ-6 באפריל 1967
↑  חוק העונשין, תשל"ז-­1977, ס"ח 864 מ-4 באוגוסט 1977
↑  הנחיה מס' 12.14 - אישור פתיחה בחקירה והעמדה לדין בעבירות או עניינים בעלי רגישות מיוחדת, הנחיות פרקליט המדינה
↑  שלחתם הודעה כזו בוואטסאפ? אתם מסתכנים ב-3 שנות מאסר, באתר אייס, 3 בנובמבר 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חושן

ערך זה עוסק בבגד כהונה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אבני החושן בחזית בית הכנסת הספרדי המרכזי ברמת גן שיצר האמן משה סעידי
חוֹשֶׁן, או בשמו המלא חוֹשֶׁן הַמִּשְׁפָּט, היה אחד משמונת בגדי הכהן הגדול בעת ששירת בבית המקדש. שובצו בו 12 אבנים יקרות שונות כנגד 12 השבטים והוא הונח על חזהו של הכהן הגדול.
הציווי ליצירת החושן כתוב בספר שמות (פרשת תצוה). יצירת החושן עצמו מתוארת בספר שמות ל"ט, ח-כא (פרשת פקודי).
מטרת החושן

מטרתו של החושן, לפי שמות (כ"ח, כט), הייתה שכל שבטי ישראל יהיו לזיכרון לפני ה', כאשר הכהן מסתובב במשכן או במקדש. בספר במדבר מוזכר טעם נוסף והוא התייעצות עם אלוהים האם לצאת למלחמה: ”וְלִפְנֵי אֶלְעָזָר הַכֹּהֵן יַעֲמֹד וְשָׁאַל לוֹ בְּמִשְׁפַּט הָאוּרִים לִפְנֵי ה', עַל פִּיו יֵצְאוּ וְעַל פִּיו יָבֹאוּ, הוּא וְכָל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אִתּוֹ וְכָל הָעֵדָה” (במדבר כ"ז, כא), ולפי זה מובן מדוע שמו חושן משפט, על ששופט כיצד על ישראל לנהוג במלחמותיהם. אצל שאול המלך מסופר (שמואל א' כ"ח, ו) שהלך לבעלת האוב כדי לקבל מידע על העתיד לפקוד אותו במלחמה בגלבוע, לאחר שלא קיבל תשובה לא דרך חלומות ולא דרך האורים או הנביאים.
תיאור החושן

החושן היה בד רקום מחוטים יקרים של זהב, תכלת, ארגמן, שני ושש. צורתו הייתה ריבוע, וצלעותיו השוות היו באורך של המידה המקראית "זרת", שמשמעותה המרחק שבין קצה הזרת לאגודל (כ-25 ס"מ). שובצו בו, בתוך משבצות זהב, 12 אבנים יקרות שונות, כנגד 12 השבטים. על החושן או בתוכו היה מושם האורים והתומים, שמתואר אצל פרשני המקרא כעין מנגנון הפעלה של החושן, שגורם לאותיות החרוטות על גבי האבנים לנצנץ. החושן היה מונח על האפוד של הכהן הגדול, ומהודק אל טבעות האפוד באמצעות חוטים.
תיאור החושן > בספרות הרבנית

על פי התלמוד הבבלי בסוף פרק שביעי של מסכת יומא (עג:), על החושן נחקקו, מלבד שמות השבטים, גם המילים הבאות: אברהם יצחק יעקב שבטי ישרון. המטרה בכך הייתה שכל האותיות תופענה על החושן, כדי שיוכל למלא את תפקידו כאורים ותומים.
המפרשים (רבינו בחיי, חזקוני, בעל הטורים) מלמדים שהייתה חלוקה שווה של האותיות ובכל אבן ואבן היו שש אותיות. לכן, באבנו של ראובן התווספה האות א', אצל שמעון ב', אצל לוי ר'ה'מ, וכך נוצרה המילה אברהם; באבנו של יהודה נוספה האות י' וכך הלאה עד להשלמת המילה יצחק, יעקב, שבטי, ישרון. ברמב"ם (הלכות כלי המקדש פרק ט הלכה ז) מוזכר ששמות האבות היו לפני שמות השבטים. מקורו במדרש רבה (סוף פרשת תצוה): "על אודם היה כתוב אברהם יצחק ויעקב ראובן, על פטדה היה כתוב שמעון... על ישפה היה כתוב בנימין שבטי ישורון". הרמב"ם גם מזכיר שבטי י-ה במקום שבטי ישורון.
אבני החושן

החושן על פי רבנו בחיי בן אשר
רבנו בחיי, בפירושו לפרשת תצוה, פרק כ"ח, מציג את התכונות של אבני החושן ואומר: ”ודע כי נמצא כתוב בספרי חכמת הטבע כי כל האבנים היקרות שבם עיקריות ושרשיות אינם אלא שתי עשרה והם אבות לכל שאר האבנים”.
| --- | --- |
השבט: האבן
ראובן: אודם
שמעון: פטדה
לוי: ברקת
יהודה: נופך
יששכר: ספיר
זבולון: יהלום
דן: לשם
נפתלי: שבו
גד: אחלמה
אשר: תרשיש
יוסף (מנשה ואפרים): שוהם
בנימין: ישפה
לוח מסכם

הלוח הבא מציג את אבני החושן על פי הזיהוי של מכון המקדש.
| אבני "חשן משפט" – שם השבט שהיה מְפֻתָּח על האבן לצד אותיות "אברהם יצחק יעקב שבטי ישרון" – שמם המשוער של האבנים |
| --- | --- | --- |

| ר א ו ב ן - א (מתוך אברהם) | ש מ ע ו ן - ב (מתוך אברהם) | ל ו י - רהם (מתוך אברהם) |
| אֹדֶם - Carnelian | פִּטְדָה - Topaz ‏(green) | בָּרֶקֶת - Emerald |

| י ה ו ד ה - י (מתוך יצחק) | י ש ש כ ר - צ (מתוך יצחק) | ז ב ו ל ן - ח (מתוך יצחק) |
| נֹפֶךְ - Turquoise | סַפִּיר - Sapphire | יָהֲלֹם - Quartz |

| ד ן - ק (מתוך "יצחק"), יעק (מתוך יעקב ) | נ פ ת ל י - ב (מתוך "יעקב") | ג ד - שבטי (מתוך "שבטי ישרון") |
| לֶשֶׁם - Sodalite | שְׁבוֹ - Agate | אַחְלָמָה - Amethyst |

| א ש ר - ישר (מתוך ישרון) | י ו ס ף - ון (מתוך ישרון) | ב נ י מ י ן |
| תַּרְשִׁישׁ - Aquamarine | שֹׁהַם - Onyx | יָשְׁפֵה - Opal |
יישובים על שם אבני החושן

מושב אודם בצפון רמת הגולן.
מושב ברקת בגבול השפלה ולרגלי הרי יהודה.
היישוב קהילתי נופך במועצה האזורית חבל מודיעין.
היישוב הקהילתי ספיר בערבה.
היישוב לשם במערב השומרון.
המושב אחלמה במועצה האזורית חבל מודיעין.
היאחזות נח"ל תרשיש בדרום סיני.
מועצה מקומית שוהם בחבל מודיעין בקרבת שדה התעופה בן-גוריון.
שכונת "אבני חן" במודיעין-מכבים-רעות.
ראו גם

אורים ותומים
חושן (פסל)
החן שבאבן - מאת פרופ' זהר עמר
הערות שוליים

↑  רפאל מיוחס, האצבע הקטנה, באתר ערוץ 7, 21 בפברואר 2016
| בגדי כהונה |
| --- | --- | --- |
| בגדי כהן הדיוט | מכנסיים • כתונת • אבנט • מגבעת |  |
| תוספות לכהן גדול | מעיל • אפוד • חושן / אורים ותומים • ציץ • מצנפת |  |
אבני החושן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282515705171
ירי מרכב חולף

ירי מרכב חולף הוא סוג של תקיפה בה התוקף משתמש בכלי רכב מנועי, כגון מכונית או אופנוע, כדי להתקרב למטרה, לירות בה מתוך הרכב באמצעות כלי נשק חם, ולאחר מכן להימלט במהירות מהמקום. טקטיקה זו לרוב מעניקה לתוקפים אנונימיות במקרים בהם הם מצליחים להימלט מהמקום מבלי להיתפס. לעיתים רבות במקרים של ירי מרכב חולף עלולים להיפגע בשוגג גם עוברי אורח.
לעיתים המקרים של ירי מרכב חולף מבוצעים כאשר הקורבן נמצא ברכב שנעצר, למשל בשל רמזור אדום, כאשר התוקף נוסע ברכב שנעמד בסמוך למטרה. לעיתים המקרים של ירי מרכב חולף מבוצעים כאשר הן כלי הרכב של הקורבן והן כלי הרכב של התוקף נמצאים בתנועה.
מניעים

המניעים העיקריים לביצוע ירי מרכב חולף נוטים להיות:
יריבות בין כנופיות - סכסוכים בין כנופיות לעיתים מסלימים לתקיפות מהסוג הזה.
סכסוכים הקשורים לסחר בסמים - לעיתים רבות נגרמים סביב הרצון של פושעים או ארגוני פשע לשלוט בסחר בסמים באזורים מסוימים.
נקמה אישית - אנשים שונים עשויים לעיתים לבחור להשתמש בטקטיקה זו במסגרת סכסוכים אישיים.
התנקשויות פוליטיות - מבוצע לעיתים מתוך רצון לחסל אישיות פוליטית.
פיגועי טרור - מבוצע לרוב כאשר המטרה היא למקסם את הכמות של נפגעים ונרצחים בקרב אוכלוסייה אזרחית.
מקרים בולטים

אחת המקרים הנודעים ביותר של ירי מרכב חולק הייתה ההתנקשות בראפר האמריקאי טופאק שאקור. ההתנקשות בוצע בסטריפ של לאס וגאס ב-13 בספטמבר 1996 בעת שטופאק ישב במכוניתו. רכב עצר לידו, ירה צרור יריות דרך חלון המכונית, ולאחר מכן נמלט מזירת הרצח. טופאק נפטר מפצעיו בבית החולים. שישה חודשים לאחר מכן, ראפר בולט נוסף, הנוטוריוס בי. איי. ג'י., נורה למוות בקליפורניה גם בירי מרכב חולף בקליפורניה. זהות הרוצחים בשני המקרים עודנה לא יודעה.
בתרבות הפופולרית

מקרים של ירי מרכב חולף מתוארים לעיתים רבות בסרטים, בסדרות טלוויזיה ובמשחקי וידאו - לרוב בהקשר של יריבויות בין כנופיות. לדוגמה, הסרט האמריקני "החבר'ה מהשכונה" משנת 1991 כולל סצנה דרמטית בה כנופיה מבצעת ירי מרכב חולף. כמו כן, במשחקי וידאו שונים כמו משחקים בסדרת Grand Theft Auto מבוצע גם ירי מרכב חולף בהקשר של יריבויות בין כנופיות.
מקרי ירי מרכב חולף בישראל

בדומה למתרחש בעולם, גם בישראל טקטיקה זו נפוצה בקרב העולם התחתון המקומי, ופושעים מנצלים אותה לעיתים רבות על מנת להתנקש ביריביהם ולאחר מכן להימלט במהירות מזירת הרצח מבלי להתגלות.
כמו כן, לאורך השנים נעשה שימוש בטקטיקה זו כחלק מפעולות טרור, כאשר מחבלים פלסטינים ביצעו פיגועי ירי מרכב חולף נגד אזרחים וכוחות הביטחון הישראלים במיקומים שונים. בין האירועים הבולטים ביותר ניתן למנות את:
רצח איתם ונעמה הנקין ב-1 באוקטובר 2015 בו הרב איתם שמעון הנקין ואשתו נעמה נרצחו במכוניתם לעיני ילדיהם על ידי מחבלים פלסטינים בצומת בית פוריכ אשר ביהודה ושומרון.
הפיגוע בחרמש ב-30 במאי 2023 בו מחבלים פלסטינים רצחו אזרח ישראלי תושב ישראלי מההתנחלות חרמש בסמוך לכניסה ליישוב שבצפון השומרון.
פיגוע הירי בצומת הכבשים ב-21 באוגוסט 2023 בו מחבלים פלסטינים תקפו כלי רכב מרובים בדרום הר חברון אשר ביהודה ושומרון, ורצחו באופן זה את בת שבע נגרי ופצעו קשה אזרח נוסף.
הפיגוע בכביש 557 ב-2 בנובמבר 2023 בו מחבלים פלסטינים רצחו את חייל המילואים אלחנן קליין בכביש 557 אשר ליד הכפר בית ליד שביהודה ושומרון, .
ראו גם

פיגוע ירי
הערות שוליים

↑  Hutson, H. Range; Anglin, Deirdre; Pratts, Michael J. Jr. (3 בפברואר 1994). "Adolescents and Children Injured or Killed in Drive-By Shootings in Los Angeles". New England Journal of Medicine. 330 (5): 324–327. doi:10.1056/NEJM199402033300506. PMID 8277953. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dedel, Kelly (בינואר 2007). "The Problem of Drive-By Shootings". Arizona State University. נבדק ב-17 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dominguez, Robert (14 בספטמבר 1996). "Tupac Shakur dies days after drive-by shooting in 1996". Daily News. New York. נבדק ב-11 בדצמבר 2015. Rapper Tupac Shakur died yesterday from wounds suffered in a Las Vegas drive-by shooting, becoming a casualty of the kind of bullet-sprayed urban violence captured in his lyrics. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   יניב קובוביץ, שי שירזי, בנו של ריקו שירזי, הוא העבריין שנורה למוות אתמול בתל אביב, באתר הארץ, 7 במאי 2016
↑  אחיה ראב"ד, שומר באתר בנייה נרצח בחיפה, באתר ynet, 29 בפברואר 2016
↑  אתר, ‏חיסול פלילי ברחובות: הרוג ופצוע קשה בירי מרכב חולף, באתר גלובס, 18 במאי 2012
סם מנדס

| --- | --- |

צילום מ-2013
 לידה:  1 באוגוסט 1965 (בן 59) אנגליה רדינג, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Samuel Alexander Mendes 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  קולג' פרטהאוס  אוניברסיטת קיימברידג'  אוקספורד 
 בן או בת זוג:  אליסון בלסום (2017–?) 
 צאצאים:  ג'ו מנדז 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של דלאס-פורט וורת' לבמאי הטוב ביותר (1999)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1998)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של דלאס-פורט וורת' לבמאי הטוב ביותר (2019)  Knight Bachelor (2020)  פרס מיוחד של אגודת התאטרון של לונדון  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  פרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  פרס גילדת הבמאים האמריקנית  פרס אוליבייה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל אלכסנדר "סם" מנדס (באנגלית: Samuel Alexander "Sam" Mendes; נולד ב-1 באוגוסט 1965) הוא במאי תיאטרון וקולנוע יהודי-בריטי. זוכה פרס אוסקר ושני פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

מנדס נולד ברדינג, באנגליה שבממלכה המאוחדת. אמו ולרי מנדס (אנ') (לבית ברנט) היא סופרת ילדים אנגליה-יהודייה. אביו ג'יימסון פיטר מנדס, יליד טרינדד ובן למשפחה קתולית, הוא בנו של הסופר אלפרד מנדס מטרינידד וטובגו.
מנדס למד באוניברסיטת קיימברידג', ולאחר סיום לימודיו ב-1987 הצטרף לפסטיבל צ'יצ'סטר לתיאטרון (אנ').
קריירה

בהמשך הצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית, וביים הפקות כמו "טרוילוס וקרסידה" עם רייף פיינס ו"ריצ'רד ה-3".
לאחר מכן ביים את המחזמר "קברט", עליו זכה ב-4 פרסי טוני. הוא גם ביים את "החדר הכחול" (אנ') עם ניקול קידמן.
ב-1999 הוא ביים את "אמריקן ביוטי", שזכה בחמישה פרסי אוסקר כולל פרסי "הסרט הטוב ביותר" ו"הבמאי הטוב ביותר". בשנת 2002 ביים מנדס את "הדרך לפרדישן" וב-2005 את "ג'ארהד" (אנ'). ב-2007 היה בין מפיקי הסרט "רודף העפיפונים", במסגרת אולפני דרימוורקס.
בשנת 2009 ביים את הדרמה קומית "לצאת לדרך" על פי תסריט מאת דייב אגרס.
מנדס ביים עד היום שניים מסרטי ג'יימס בונד, "סקייפול" (2012) וספקטר (2015) שהפכו שניהם לשוברי קופות וזכו לשבחי המבקרים.
ב-2012 ביים את סדרת המחזות ההיסטוריים של שייקספיר עבור סדרת הטלוויזיה של ה-BBC, "הכתר החלול".
בשנת 2013 ביים את המחזמר "צ'ארלי ומפעל השוקולד" בווסט אנד של לונדון.
בשנת 2019 זכה בפרס טוני על בימוי המחזמר "The Ferryman" (אנ').
בנוסף ב-2019,,ביים וכתב את סרט המלחמה האפי "1917", שגיבוריו הם שני חיילים בריטיים צעירים במלחמת העולם הראשונה בצרפת. הסרט שאב השראה מסיפורו האמיתי של סבו של מנדס, שהשתתף במלחמה כחייל בריטי רגלי. בינואר 2020 זכה הסרט בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר, ומנדס זכה אף בפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר במסגרת בחירת תא הכתבים בהוליווד.
בשנת 2022 קיבל מועמדות לפרס טוני בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר במחזה" על "The Lehman Trilogy". באותה שנה יצא סרטו "אימפריית האור"; דרמה רומנטית אותו ביים וכתב.
בשנת 2024 ביים את פרק הבכורה לסדרה "הפרנצ'ייז" (אנ') סדרה קומית-סאטירית ברשת HBO.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | במאי | מפיק | תסריטאי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | אמריקן ביוטי | כן | לא | לא |
| 2002 | הדרך לפרדישן | כן | כן | לא |
| 2005 | ג'ארהד | כן | לא | לא |
| 2008 | חלון פנורמי | כן | כן | לא |
| 2009 | לצאת לדרך | כן | לא | לא |
| 2012 | סקייפול | כן | לא | לא |
| 2015 | ספקטר | כן | לא | לא |
| 2019 | 1917 | כן |  |  |
| 2022 | אימפריית האור | כן |  |  |
חיים אישיים

ב-24 במאי 2003, נישא מנדס לשחקנית האנגלייה קייט וינסלט, באיים הקאריביים. הזוג התגרש במרץ 2010, ולהם בן משותף. בשנת 2017 נישא למוזיקאית האנגלייה אליסון בלסום(אנ') ובאותה שנה נולדה בתם.
שרון אלרעי פרייס

| --- | --- |

שרון אלרעי פרייס
 לידה:  10 בדצמבר 1973  (בת 51) חיפה, ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 לימודי רפואה:  דוקטור לרפואה (MD) מהפקולטה לרפואה בטכניון.  מוסמכת בבריאות הציבור (MPH) מדארטמות' קולג' בארצות הברית  מנהל עסקים (MBA) מאוניברסיטת תל אביב
 התמחות:  רפואה פנימית
 תפקידים:  אפידמיולוגית 
 מחלקות ובתי חולים:  סגנית מנהל מרכז רפואי כרמל בחיפה (מרץ 2018 - יולי 2020)  ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות (מיולי 2020)
 פרסים והוקרה:  תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רייכמן (2022)  מדליית בוגר הטכניון (2024)
 מספר צאצאים:  4 
 
שרון אלרעי פרייס (נולדה ב-10 בדצמבר 1973) היא רופאה מומחית ברפואה פנימית, במחלות זיהומיות ובבריאות הציבור. ביולי 2020, במהלך התפשטות מגפת הקורונה בישראל, מונתה לממלאת-מקום ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, ומינואר 2021, היא משמשת ראש שירותי בריאות הציבור. קודם לכן הייתה סגנית מנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה.
ביוגרפיה

אלרעי פרייס נולדה וגדלה בחיפה. שני הוריה היו רופאים פנימאים. אמה הייתה ניצולת שואה שעלתה ארצה בגיל 12, אביה היה פרופ' גדעון אלרעי שהתמחה במחלות ריאה.
ביוגרפיה > השכלה

אלרעי פרייס היא בוגרת בית הספר הריאלי בחיפה ואת שירותה בצה"ל עשתה בחיל הרפואה.
לאחר סיום שירותה הצבאי, החלה לימודי רפואה בפקולטה לרפואה של הטכניון וסיימה אותם בהצטיינות. את הסטאז' עשתה במרכז הרפואי רמב"ם בחיפה ועברה גם אותו בהצטיינות. את ההתמחות ברפואה פנימית עשתה במרכז הרפואי כרמל, שם שימשה כרופאה מומחית במחלקה הפנימית.
היא בעלת תואר שני בבריאות הציבור (MPH) מטעם דארטמות' קולג' בארצות הברית, ובאותו מוסד עשתה את ההתמחות בבריאות הציבור, במנהל רפואי, ברפואה מונעת, במחלות זיהומיות ובמניעת זיהומים. כמו כן, היא בעלת תואר שני במנהל עסקים (MBA) בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.