stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק חריף
הערות שוליים

↑  כך מכנהו נכדו רבי אלעזר לעוו ה"שמן רוקח" בשער ספריו.
↑  ראו: תולדות יצחק אות יג, בתוך: "מטעמי יצחק", ורשה, תר"ן, ובמעלות היוחסין (מצוין ב"לקריאה נוספת").
↑  כך מכנהו נכדו רבי שמריה זלמן, ראש ומנהיג בלייפניק, בספרו "אבני שוהם", פרשת ויצא אות ב והאזינו אות ג.
↑  רבי מנחם מנדל קרנגל, "שארית ציון", שם הגדולים השלם, חלק א' (פודגורז'ה תר"צ), אות נה, דף קכ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) מעיד שבפנקס חברה קדישא בקראקא נזכר בשם "בנימין זאב". וכן אצל ישראל היילפרין, פנקס ועד ארבע ארצות, ירושלים תש"ה, עמ' 110 חתם "בנימין וואלף", ושם בעמ' 112, חתם "זאב וואלף".
↑  עליו: צבי הירש הורוביץ, לתולדות הקהילות בפולין: מחקרים לקורות הקהילות היהודיות במזרח אירופה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשל"ח. עמ' 46.
↑  כנוסח מצבתו.
↑  מעלות היוחסין (מצוין ב"לקריאה נוספת"); אלכסנדר קרויזהר, ב"פרנק ועדתו", עמ' 217 בהערת המעתיק; קונטרס מטה לוי, מצוין להלן ב"לקריאה נוספת", דף ח ע"א הערה יז.
↑  בשנת תל"א חתם "חונה בק"ק אפטא, מבורר מק"ק קראקא והגליל", מובא אצל ישראל היילפרין, פנקס ועד ארבע ארצות, ירושלים תש"ה, עמ' 120
↑  ראו, שו"ת נשאל דוד, ח"ג, מדור הנספחים, סימן ז.
↑  ישראל היילפרין, פנקס ועד ארבע ארצות, ירושלים תש"ה, עמ' 110
↑  מלשון הפסוק בישעיה יד, ד: וְאָמָרְתָּ אֵיךְ שָׁבַת נֹגֵשׂ שָׁבְתָה מַדְהֵבָה. ומציין יחיאל מתתיהו צונץ בעיר הצדק, שעל המצבה הותקן בטעות ל"המרחבה".
↑  הובא בספר "אבני שוהם" של חתן אחיו, ר' שמריה זלמן הנ"ל, פרשת וירא, אות יד; פרשת בא, אות ד. פרשת כי תבא אות ה. ובנחלת יעקב, דף ג ע"ד, פרשת בראשית אות ל, בהגה"ה.
↑  קונטרס מטה לוי, מצוין ב"לקריאה נוספת".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 297276629   WorldCat (עם VIAF): 297276629
אמנון סעד

אמנון סעד (נולד ב-23 באוקטובר 1961) הוא ראש עיריית יהוד-מונוסון.
ביוגרפיה

נולד וגדל באור יהודה. ביסודי למד בבית הספר "אורים" באור יהודה ו"רוקח" בתל אביב. למד בתיכון מקיף פרקאוף.
בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. ב-1983 עם שחרורו מצה"ל עבר להתגורר ביהוד-מונסון.
נבחר לראשונה למועצת העיר יהוד בשנת 2003, אז הוצב במקום השני ברשימת "לצידך", והחל משנת 2006 שימש כסגן ראש העיר, תחת ראש העיר יוסי בן-דוד. בבחירות בשנת 2008 התמודד לראשונה לראשות העיר יהוד-מונוסון והגיע למקום השני מתוך ארבעה מועמדים. באותן בחירות ניצח שוב יוסי בן-דוד. התמודד לראשות העיר בשנת 2013, ולאחריהם מונה לסגן ראש העיר, ובשנת 2018, אז לא עלה לסיבוב השני.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו בפברואר 2024, התמודד לראשות העיר יהוד-מונוסון מטעם סיעת "יעד בראשות אמנון סעד". בסיבוב הראשון זכה ב-35% מהקולות, יותר מכל מועמד אחר, אך נדרש לסיבוב שני, שבו התמודד מול ראש העיר המכהנת, יעלה מקליס, וניצח עם 61.4% מהקולות.
בעבר ניהל חברת לוגיסטיקה להטמעת מוצרים ברשתות שיווק.
נשוי לגלית, אב לשלושה וסב לשתי נכדות. מתגורר ביהוד-מונסון.
הערות שוליים

↑  תוצאות בחירות מקומיות משרד הפנים
↑  מהפך ביהוד: ראש העיר הודחה לאחר עשור בתפקיד, באתר מעריב אונליין, 11 במרץ 2024
יוסי אבישר

| --- | --- |

יוסי אבישר, 2003
 לידה:  17 באוקטובר 1940 (בן 84) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית רחביה  בית הספר החקלאי כדורי  מכללת מיאמי-דייד 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסף (יוסי) אבישר (נולד ב-17 באוקטובר 1940 בירושלים) הוא סופר ובמאי קולנוע ישראלי שמביים בעיקר סרטים דוקומנטריים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לנתן אבישר, פועל בניין ומנהל עבודה בסולל בונה, ושושנה אבישר, יקירת ירושלים ובתו של המקובל חכם יוסף כהן, שניהם ילידי ירושלים.
אבישר למד בגמנסיה רחביה בירושלים ובבית הספר החקלאי כדורי. התגייס באוגוסט 1958 לצה"ל ושירת בחטיבת גולני.
קריירה > קולנוע

אבישר ביים 93 סרטים דוקומנטריים וכתבות תחקיר באורך של למעלה מחצי שעה עבור הערוץ הראשון. בנוסף ביים את "בשתי אוקטבות", סדרה בת שמונה פרקים עם האב פרופ' מרסל דיבואה ופרופ' ישעיהו ליבוביץ, בהנחיית יונה הדרי רמג'. לקראת חגיגות החמישים לישראל, ביים והפיק סדרה בת חמישים סרטונים על חמישים שנות המדינה, ששודרה בכבלים.
אבישר חבר באיגוד הבמאים מהימים הראשונים להקמתו, ושימש במשך שנים כסגן יו"ר האיגוד. בשנת 1965 הציג הסטודיו למשחק של ניסן נתיב את מחזהו של אבישר "עין ביד" (בימוי: ניסן נתיב). בשנת 1968 זכה המחזה במקום הראשון ב"אינטרדרמה" של ברלין. בשנת 1976 זכה אבישר בפרס התסריט המקורי על הסרט "הגן", בבימויו של ויקטור נורד ובכיכובם של שייקה אופיר ומלאני גריפית. על בסיס תסריט זה כתב את ספרו "הגן", רומן המתרחש בירושלים, שיצא לאור בשנת 1977 בהוצאת "בוסתן".
קריירה > ספרות

אבישר הוא חבר באגודת הסופרים העבריים. הוא פרסם סיפורים קצרים במוספים ספרותיים של עיתונים בארץ. ספרו השני, "הקינקל השביעי", זכה לביקורות נלהבות.
ספרו השלישי, "זיכרון לבן", יצא בהוצאת "מאה הפקות", מסע פסיכדלי עם משוררת לעיר האמת ועיר השקר לא זכה להתעניינות.
ספרו הרביעי, "הסיפור של אפרים ומרים", יצא בשנת 2003 בהוצאת שוקן.
בשנת 2013 יצא לאור ספרו "ליבוביץ מתפלמס" (בהוצאת כרמל), ספר וקלטת וידאו הכוללים 13 שעות פולמוס בין ישעיהו ליבוביץ להוגים ואנשי רוח שבאו אליו להתדיין במשנתו. הספר מבוסס על תיעוד הווידאו ועל תמליל השיחות, שהתקיימו בהנחיית יונה הדרי.
כן ערך את ספרה של יונה הדרי רמג', "עושים חושבים", שיצא בהוצאת ידיעות אחרונות.
ספרו השישי רומן מתח "התעלומה של הירושה הצרפתית בירושלים" יצא לאור בשנת 2014 בהוצאת מ.א.ה הפקות כספר דיגיטלי וכספר מודפס.
ספרו השביעי "מגיד עתידות" ספר שנערך על ידו בליווי פרשנות ואקדמות, עוסק בספר בלעי (בינה לעיתים) שהוריש לו סבו חכם יוסף כהן המקובל הספר שעבר גלגולים רבים ובו 13 כתבי יד כתובים בכתב עברי ובלשון פרסית תורגם על ידי נתן אבישר ויצא לאור באוגוסט 2017. הספר מציג את המיסטיקה היהודית כפי שרווחה בפרס ובארץ ישראל והוא מחולק לשלוש שערים ניחוש העתיד בעזרת שלושת כתבי יד של גורלות החול, שינוי המזל בעזרת רפואה, תצפיות וכתיבת קמעות ופירוש תופעות טבע ייחודיות כמו פירוש אותות השמים, פירוש תופעות לא רצוניות אצל בני האדם, פירוש חלומות וספר הפרכוס פירוש סימנים נוירולוגיים בגוף האדם. הספר יצא בהוצאת מ.א.ה הפקות. ספרו השמיני "סלים מלך היופי" יצא לאור כספר דיגיטלי וכספר מודפס בשנת 2022 סיפורו של סלים בחור יפיפה מבגדאד שברח לירושלים מאימת בחורה שיעית שהתאהבה בו ותכננת לחטוף אותו. בירושלים הודות ליופיו הרב הוא מכונה "מלך היופי" .
סלים, הנשוי למרגלית זבנית בחנות תקליטים אוהב לשיר את ה"אינטרנציונל" בצרפתית וטוען כי תרבותו ערבית ודתו יהודית. "למדתי בעל פה מקאמות שכתב המשורר בדיע א זמאן אל המד'אני. מישהו כאן מכיר אותו? אם אצטט אותו יתנו לי עבודה בסולל בונה?" הוא מתלונן. למרות השכלתו הרחבה וידיעת ארבע שפות הפך "סלים מלך היופי" לרוכל בשוק, לימים ניסה אף לייבא בננות מעבר הירדן וכשל בגלל שלטענתו עדר קופים שדד את הבננות בעליות של הכביש מיריחו. ניסיונותיו להתחבר לסיפור הישראלי מצחיקות, כואבות, ומעלות שאלות, "מדוע מי שבנה צריף בדגניה הפך לחלק מהאתוס ואילו זה שבנה צריף בשכונת הפחים בירושלים אינו מוזכר בו כלל."
סיפורם של האנשים שלא כתבו עליהם ספרים, המזרחיים, בני היישוב הישן, שבנו עבדו התפרנסו רעבו ולחמו ובכל זאת הוכרזו כ"בטלנים"
רומן של פעם טבול בזיכרונות ומראות שנקלטו בעיניו של ילד בשכונת הכורדים שבפאתי ירושלים ערב הקמת המדינה והמצור על ירושלים.
חיים אישיים

אבישר גר בירושלים בשכונת ימין משה. הוא נשוי לורדה (פלס) ואב לשלושה ילדים.
ביוני 2023 בעקבות ויכוח על חניה, נפגע קשות לאחר שהותקף בידי מאמן קרב מגע.
הערות שוליים

↑  "הספר המעניין ביותר שקראתי לאחרונה" ירון לונדון, עיתון חדשות 23-1-1985
↑  "הציונות כמולך",יהודית אוריין תרבות, ידיעות אחרונות 22-11-1985
↑  לירן תמרי, קשיש הותקף בגלל ויכוח על חניה: "הוא קפץ עליי, עפתי לרצפה עם מקל ההליכה", באתר ynet, 2 ביולי 2023
↑  לירן תמרי, המשטרה קידמה הסדר טיעון מקל לתוקף הסופר והבמאי יוסי אבישר - וחזרה בה, באתר ynet, 13 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304316205171  BnF: cb161813079 (data)  GND: 1074042115  ISNI: 0000 0000 7691 9524  LCCN: nr91034736  VIAF: 51548030   WorldCat (עם VIAF): 51548030
דרדוויל (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט "דרדוויל"
 מבוסס על:  דרדוויל (קומיקס)
 בימוי:  מרק סטיבן ג'ונסון 
 הופק בידי:  אבי ארד  גרי פוסטר   ארנון מילצ'ן
 תסריט:  מארק סטיבן ג'ונסון לפי דמויות קומיקס מאת: סטן לי וביל אברט
 עריכה:  הרמן מינסיאן 
 שחקנים ראשיים:  בן אפלק ג'ניפר גארנר קולין פארל מייקל קלארק דאנקן ג'ון פאברו ג'ו פנטוליאנו קוליו (בגרסה המורחבת)
 מוזיקה:  גרים רוול 
 צילום:  אריקסון קור 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20, Regency Enterprises 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בפברואר 2003
 משך הקרנה:  103 דקות 124דקות (גרסה מורחבת)
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מתח, מותחן פשע, סרט ויגילנטה, סרט אמנויות לחימה, סרט גיבורי-על, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  78 מיליון דולר
 הכנסות:  300,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   daredevil
 סרט הבא:  אלקטרה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרדוויל (באנגלית: Daredevil) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2003 מבית פוקס ומארוול קומיקס, המבוסס על סדרת הקומיקס דרדוויל. את הסרט ביים מארק סטיבן ג'ונסון ומככבים בו בן אפלק, ג'ניפר גארנר, קולין פארל, מייקל קלארק דאנקן, ג'ון פאברו וג'ו פנטוליאנו.
הסרט היה מועמד לתשעה פרסי בחירת הנוער, מהם זכה בקטגוריית הנבל הטוב ביותר (קולין פארל), ושלושה פרסי MTV, מהם זכה בפרס בקטגוריית "פריצת הדרך לשחקנית" (ג'ניפר גארנר), כמו גם לפרס BMI למוזיקה של גראהם רבל. חרף זאת, הסרט זכה להכנסות של למעלה מ-300,000 מיליון דולר בלבד ברחבי העולם.
סרט הספין אוף, "אלקטרה", יצא בינואר 2005.
עלילה

מאט מרדוק הוא עורך דין עיוור שמתגורר בשכונת הלס קיצ'ן בניו יורק ומנהל חברה יחד עם חברו הטוב פרנקלין "פוגי" נלסון. השניים מגנים על לקוחות חפים מפשע בלבד ואינם גובים תשלום עבור שירותיהם.
בילדותו, נשפכה על עיניו של מאט פסולת רדיואקטיבית כאשר ברח לאחר שגילה שאביו, המתאגרף לשעבר ג'ק מרדוק, עובד כבריון שכיר עבור מאפיונר מקומי. התאונה אמנם גרמה לעיוורונו אך גם חידדה את חושיו האחרים והעניקה לו ראיית סונאר שמאפשרת לו "לראות" דרך תנודות סוניות. אביו, שהאשים את עצמו על התאונה, הפסיק לעבוד כבריון שכיר וחזר לאיגרוף. אולם, הקאמבק שלו היה קצר מועד, וזאת משום שהוא נרצח לאחר שסירב למכור קרב לאותו מאפיונר שהוא עבד בשבילו. כדי לנקום את מותו של אביו, מאט למד אמנויות לחימה והשתמש בכישוריו החדשים כדי להפוך ללוחם הפשע "דרדוויל". הוא פועל בשכונת הלס קיצ'ן ורודף אחר פושעים אשר נמלטים מזרועו הקצרה של החוק.
יום אחד, מאט פוגש ומתאהב באלקטרה נאצ'יוס, ביתו של איש העסקים ניקולאס נאצ'יוס. זה האחרון מנהל עסקים עם וילסון פיסק, טייקון עשיר אשר פועל כקינגפין העולם התחתון של ניו יורק. כשניקולאס נאצ'יוס מנסה להתחמק מעסקיו עם פיסק, פיסק שוכר את שירותיו של המתנקש בולזאיי להרוג אותו. בולזאיי מצליח, ומפליל את דרדוויל במעשה הרצח. אלקטרה עדה לנעשה ונשבעת לנקום בדרדוויל על מות אביה. בינתיים, העיתונאי בן יוריק חוקר את מעשיו האחרונים של דרדוויל ומגלה את זהותו האמיתית. הוא מאמין שדרדוויל פועל לטובת הלס קיצ'ן ומזהיר את מאט שמטרתו הבאה של בולזאיי היא אלקטרה.
דרדוויל רודף אחר בולזאיי, אך הוא מותקף בידי אלקטרה - המתגלה כאמנית לחימה המשתמשת בחרבות סאי. היא מגלה את האמת אודותיו רק לאחר שהיא פוצעת אותו. אלקטרה נאלצת להתמודד מול בולזאיי לבדה והוא רוצח אותה. מאט הפצוע עושה את דרכו לכנסייה קרובה, שם האב אוורט עוזר לו. בולזאיי עוקב אחר מאט לכנסייה ובין השניים מתפתח קרב. בולזאיי מגלה כי חולשתו של מאט היא רעש חזק, והוא מתכונן להורגו כאשר דרדוויל נוכח לדעת שצלף התמקם בבניין ממול והוא מוכן לירי. למשמע היריה, דרדוויל חומק מהדרך וגורם לכך שבולזאיי ייפגע בידיו. בולזאיי מתחנן על חייו, ודרדוויל משליכו מגג הכנסייה.
לאחר שהוא גילה שפיסק הוא הקינגפין והוא מעבידו של בולזאיי, דרדוויל עושה את דרכו למשרדיו, שם הם מנהלים ביניהם קרב. מאט מגלה שפיסק הוא הבריון שאחראי למותו של אביו. הוא מוצא בתוכו את הכוח להתגבר על פיסק אך לא להרוג אותו ומשאיר אותו לידי המשטרה. לפני שנלקח, קינגפין נשבע לנקום במאט, וזה האחרון מתעמר בו שעיוור הצליח להביס אותו.
מאט חוזר אט אט לשגרה, והוא מתנחם בעובדה שייתכן ואלקטרה חיה כאשר הוא מוצא תליון שלה, אותו שינתה במיוחד כמסר עבורו בכתב ברייל. הוא פוגש בבן יוריק, שמבטיח לו שזהותו הסודית שמורה עמו.
בסצנה שבאמצע הכתוביות, מתברר שבולזאיי לא נהרג מהנפילה: הוא מאושפז בבית חולים, תחת שמירה, רוב גופו מכוסה בתחבושות. למרות פציעותיו, הוא מצליח לתפוס מזרק ולשפד באמצעותו זבוב.
שחקנים ראשיים

בן אפלק - דרדוויל/מאט מרדוק
ג'ניפר גארנר - אלקטרה נאצ'יוס
קולין פארל - בולזאיי
מייקל קלארק דאנקן - וילסון פיסק/הקינגפין
ג'ון פאברו - פרנקלין "פוגי" נלסון
ג'ו פנטוליאנו - בן יוריק
דייוויד קית' - ג'ק מרדוק
לילנד אורסר - ווסלי אוון וולש
אריק אבארי - ניקולאס נאצ'יוס
דריק אוקונור - האב אוורט
בסרט קיימים אזכורים רבים ליוצרי הקומיקס ולדמויות משנה נוספות בחוברות דרדוויל. יוצרי הקומיקס סטן לי, פרנק מילר וקווין סמית' מופיעים בהופעות אורח - לי בתור הזקן במעבר החציה, מילר בתור אדם בפאב בו מופיע בולזאיי לראשונה, וסמית' בתור העוזר לחוקר מקרי מוות בשם "ג'ק קירבי". השחקן פול בן-ויקטור מופיע בדמותו של חוזה קסאדה, גנגסטר שנרדף על ידי דרדוויל, ושמו מתייחס ליוצר קומיקס נוסף, ג'ו קסאדה. מארק מרגוליס מופיע בהופעה ללא קרדיט בתפקיד אדי פאלון, גנגסטר שהעסיק בעבר את פיסק כרוצח שכיר. אלן פומפאו מגלמת את דמותה של קארן פייג', המזכירה במשרד עורכי הדין "נלסון ומרדוק". לקלודין פארל - אחותו של קולין פארל ועוזרת בסט הצילומים, יש תפקיד ללא קרדיט כהת'ר גלן, הקול שבמזכירה האלקטרונית בדירתו של מאט וכן הופעת אורח בפאב. בגרסת הבמאי של הסרט מופיעים קוליו בתפקיד דנטה ג'קסון וג'וד צ'יקוללה בתפקיד השוטר רוברט מקנזי (אזכור נוסף ליוצר קומיקס, רוג'ר מקנזי). השחקן לני לופטין מגלם את דמותו של הבלש ניק מנוליס.
הפקה

בשנת 1997, אולפני פוקס המאה ה-20 רכשו את הזכויות ממארוול קומיקס לעיבודה של הדמות למסך הגדול, ובחרו בכריס קולומבוס לשמש כבמאי. שנה לאחר מכן, מארוול עמדה בפני פשיטת רגל, ואולפני פוקס איפשרו לזמן העסקה לפקוע. חברת וולט דיסני שקלה לקנות את הזכויות לסרט, אולם בשנת 1999 המגעים לרכישה נכשלו. מארוול קומיקס העבירו את הזכויות לסרטי קולומביה של סוני, לפי תסריט מאת כריס קולומבוס וקרלו קרליי לפני שמארק סטיבן ג'ונסון נשכר לכתוב את התסריט. לקראת שנת 2000, חברת סוני בחרה לבטל את הפרויקט, וזאת משום ששתי החברות לא הגיעו להסכמה ביניהן בנוגע לזכויות ההפצה באינטרנט.
חברת ההפקות New Regency נכנסה למשא ומתן המתמשך ורכשה את הזכויות כאשר זכויות ההפצה עברו לפוקס המאה ה-20. מארק סטיבן ג'ונסון נשכר מחדש, ובניגוד לסרטי גיבורי-על אחרים, תסריטו קיבל תשבחות עקב היותו אפל, מחוספס ומתרכז בפיתוח הדמויות.
אולפני פוקס רצו להתחיל בצילומים בקנדה כדי לחסוך בעלויות. אולם ג'ונסון וצלם הקולנוע אריקסון קור מצאו אזור מועדף יותר לצילומים בבנייני הקשתות בדרום העיר לוס אנג'לס, אותם חשבו למתאימים יותר לשרטוטה של שכונת הלס קיצ'ן מאשר צילומים בסטודיו במונטריאול או ונקובר.
כאשר הוחלט על חזות הסרט, מארק סטיבן ג'ונסון הציע להשתמש בסצנות היישר מהקומיקס. סגנונו האמנותי של ג'ו קסאדה מהמיני סדרה "דרדוויל: השטן השומר" (Daredevil Vol. 2 #1-8) היוותה השראה לכך. למשך כל הסרט, בן אפלק היה צריך להרכיב עדשות קטרקט בצבע כחול חלבי כדי לדמות אותו לעיוור.
קול משמש מרכיב חשוב בסרט, היות שהגיבור מסתמך עליו כדי ליצור את חוש הסונאר העל-טבעי שלו, ועדות ראשונה לכך היא מיד לאחר שמערכת הראייה של מאט עוברת מוטציה. עריכת הקול בוצעה בידי סטודיו Rhythm and Hues, שעבד גם על חוש הסונאר שקיבל ייחוס כ"עולם הצל". עולם הצל נבנה בגרפיקת CGI למעט הסצנה בה מאט ואלקטרה עומדים בגשם, שבה נעשה שילוב בין CGI לצילום.
הנעימות לסרט הולחנו בידי גראהם רבל, שנמשך לאספקט האנושי של דרדוויל, הנקרע נפשית ופיזית הודות לסטטוס שלו כגיבור-על. המפיק אבי ארד ביקש מרבל להתרכז יותר ברגשות בין דרדוויל לאלקטרה, בשעה שמארק סטיבן ג'ונסון רצה להתרחק מכל השפעות קולנועיות קלישאתיות וגותיות. רבל ניסה להימנע משימוש במוטיבים אינדיבידואלים, אך מספר דמויות כמו בולזאיי וקינגפין כללו מוטיב משלהן (נעימות גיטרה חשמלית לבולזאיי וגיטרה בס לקינגפין). הגיטריסט מייק איינזיגר מלהקת אינקיובס שיתף פעולה עם רבל בכל אלמנט רוק נוסף.
תקציב והכנסות

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-14 בפברואר 2003 (ב-4 באפריל 2003 בישראל). הסרט הגיע למקום הראשון בסוף השבוע הראשון להקרנתו וגרף כ-45,033,454 מיליון דולר, השני בסכום הכנסותיו אחרי חניבעל. בשבוע השני להקרנתו הסרט שמר על המקום הראשון, אם כי צנח בכ-55% מסכום ההכנסות הממוצע. הסרט זכה לסכום הכנסות של 102 מיליון דולר בארצות הברית ו-76 מיליון דולר נוספים ברחבי העולם, בסכום כולל של 179 מיליון דולר, מעל למחצית מסכום תקציבו, שעמד על 78 מיליון דולר. אבי ארד ציין ארבעה סרטים בנוסף לסרט זה (בלייד, בלייד 2, X-מן וספיידרמן) המוכיחים כי יש ביקוש רב לסרטים מסוג זה, ולא רק מקהל חובבי הקומיקס.
ביקורות

הסרט "דרדוויל" קיבל תגובות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון משוקלל של 45% בהתבסס על 211 ביקורות (94 מהן "טריות" ו-117 מהן "רקובות"), ואילו אתר הביקורות Metacritic העניק ציון משוקלל של 42 מתוך 100 בהתבסס על 35 ביקורות. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט העניק לסרט ציון 3 מתוך 4 וקרא לו "טוב, למרות הרקע הטיפוסי של סרטי גיבורי על אחרים". הוא ציין בנוסף כי אפלק וגארנר התאימו לתפקיד, בשעה שנוכחותו של מייקל קלארק דאנקן בלבד הייתה מאיימת. ברוס ווסטברוק מ"יוסטון כרוניקל" החשיב את הסרט כ"הטוב ביותר של מארוול נכון לעכשיו, כתוב היטב, יש בו פיתוח דמויות כמו לסרטים מועמדי אוסקר, והסיפור שבו אינו משתהה עם ראוותנות ריקנית". קימברלי ג'ונס מ"אוסטין כרוניקל" שיבחה את הסרט, את שחקניו ואת הבמאי, באומרה כי ג'ונסון הצליח לשלב בין תסריט מחוכם, אקשן טוב ולב רחב. קים ניומן ממגזין אמפייר העניק לסרט ציון 3 מתוך 5 וציין כי "יש כאלה שיאהבו את הדמויות יותר מאשר את הסרט עצמו, וכי ישנם רגעים חזקים שיבטיחו המשך צפייה". פיטר ברדשאו מהגארדיאן ציין שהסרט כלל "נגיעות לא משכנעות", אך היה מהנה יותר מ"ספיידרמן" ואפל כמו "באטמן" של טים ברטון. מבקר הקולנוע נב פירס מה-BBC האמין כי לסרט היו תפאורות מלהיבות, אך לא היה לו נרטיב חזק שאיפשר לצופים להתעניין בו. פרנק לובייס מ-TV Guide הרגיש שכסרט גיבורי-על, הדמויות ב"דרדוויל" יותר מבוססות המציאות, ושהסרט עצמו מתאים יותר למבוגרים מאשר לילדים.
גרסת הבמאי

גרסת במאי של הסרט הוכרזה רשמית ליציאה ב-DVD בסוף 2004. גרסה זו כללה תוספות חדשות, טון אפל יותר וסיווג R בסך כולל של 30 דקות נוספות. אחת התוספות המשמעותיות הייתה הוספתה של תת-עלילה בה הופיע קוליו כמכור לסמים שמופלל ברצח שלא ביצע. המבקרים הסכימו שאכן מדובר בגרסה משופרת מהמקור, ונאמנה יותר לחזונו של פרנק מילר, תוך שימת דגש יותר על האלימות מאשר הרומנטיקה בין דרדוויל ואלקטרה, ועל מאבקו של מאט מרדוק בחינוך הקתולי אותו קיבל.
הערות שוליים

↑  מתוך תוספת הדיוידי Beyond Hell's Kitchen: Making Daredevil
↑  Daredevil: The Man Without Ed, April 26th 2001
↑  Daredevil Exits Columbia, July 12th 2000
↑  Marvel's Daredevil on pic trail, Michael Fleming, July 11th 2000
↑  Daredevil Ready for a Fall Start, July 11th 2001
↑  Make Way for Daredevil, July 26th 2001
↑  Man Without Fear, John Calhoun, March 2003
↑  Daredevil, Rob Worley, August 7th 2002
↑  Daredevil Hits Box Office Bullseye, Brandon Gray, February 18th 2003
↑  Weekend Box Office Results for February 21-23, Box Office Mojo
↑  Marvel Proves Heroic at the Box Office; Daredevil is Third Consecutive Marvel Studios Motion Picture Release to Capture Top Box Office Position, Business Wire, February 26th 2003
↑  Daredevil, Rotten Tomatoes
↑  Daredevil, Metacritic
↑  Daredevil Movie Review, Roger Ebert, Chicago Sun-Times, February 14th 2003
↑  Daredevil Movie Review, Bruce Westbrook, March 26th 2004
↑  Daredevil Movie Review, Kimberly Jones, The Austin Chronicle, February 14th 2003
↑  Daredevil Movie Review, Kim Newman, Empire Magazine, Retrieved on February 26th 2003
↑  Daredevil Movie Review, Peter Bradshaw, The Guardian, February 14th 2003
↑  Daredevil Movie Review, Nev Pierce, BBC, February 12th 2003
↑  Daredevil Movie Review, Frank Lovece, TV Guide, Retrieved on April 24th 2010
↑  Daredevil: The Director's Cut, Danny Greydon, Empire Magazine, Retrieved on December 22nd 2008
↑  Daredevil: Director's Cut, Jeff Otto and Andy Patrizio, IGN, October 22nd 2004
כל העולם כולו

כל העולם כולו הוא שיר שהולחן על ידי ברוך חייט בהשראת מילים מדרשה של נחמן מברסלב. השיר הפך פופולרי בקרב חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים ובקרב חוגים דתיים.
בשנת 1967 הגיע חייט כגרעין לישיבה בקנדה, שם שמע מפיו של הרב אברהם קנריק על דרשה של נחמן מברסלב בה הופיע המשפט: "וְדַע, שֶׁהָאָדָם צָרִיך לַעֲבר עַל גֶּשֶׁר צַר מְאֹד מְאֹד וְהַכְּלָל וְהָעִקָּר שֶׁלּא יִתְפַּחֵד כְּלָל". משפט זה הדהד בראשו של חייט, ובשנת 1971, כשארגן עם ידידו דניאל טרופר מופע לחיילי צה"ל לציון יום השנה לייסוד מכון גשר, הלחין באופן ספונטני את המנגינה למשפט שזכר.
במלחמת יום הכיפורים הסתובב חייט בין הלוחמים ולימד אותם את השיר כדי לחזק את רוחם. האחת ממהדורות החדשות נשמעו צנחנים חוצים את תעלת סואץ על גשר ושרים את השיר, שלדבריהם התחבב על אריק שרון. לאחר שהשיר התפרסם, רשם אותו חייט באקו"ם.
שם השיר שימש השראה לשירה של נינט טייב "לא לפחד כלל"
מילות השיר

כל העולם כולו

גשר צר מאוד

והעיקר, והעיקר

לא לפחד, לא לפחד כלל.
הערות שוליים

↑  ליקוטי מוהר"ן תנינא, סימן מח
↑  מתוך מאמר של ז' גוטהולד, 'גשרייה: רפסודיה על נושא הגשר', בתוך ספר מנחה למנחם: קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, ירושלים תשס"ח, עמ' 33-32
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 0dc9840d-cb42-498a-b336-cdb3ceb66493
יופקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם שטוח 
 
יוּפְקָה או לחם סאג' (בערביתː خبز صاج; בטורקית: yufka או saç ekmeği; בהינדי: तवा रोटी) הוא לחם שטוח מאוד ללא שמרים במטבחי המזרח התיכון ודרום אסיה.
מאפיינים

הוא דומה במידת מה לבצק פילו ונאפה על מחבת מתכת, הנקרא בערבית סאג' ובשם טאווה בתת היבשת ההודית (גם בפקיסטן).
סוגים > המזרח התיכון > לחם

לחם יופקה (yufka ekmeği) הוא השם הטורקי של דף לחם דק מאוד גדול (60 ס"מ) לחם שטוח, לחם שנאפה ללא התפחה במטבח הטורקי, הידוע גם בשמות שונים במטבח הערבי, אפוי על מחבת מתכת קמורה, הנקרא בערבית סאג' כאמור - וסאץ' (saç) בטורקית.
לחם סאג' ערבי דומה במקצת למרקוק שרק (Markook), אבל הוא דק יותר וגדול יותר.
בארץ ישראל, לחם הסאג' נקרא בפשטות shrake, ושונה מהמרקוק, שנאפה בתנור חימר (tannur).
בקפריסין, הלחם ידוע בשם פיתה סאג'י. הוא נאכל כחטיף. הבצק ממותק קלות בדבש ובקינמון.
סוגים > המזרח התיכון > ממולא

בטורקיה מכינים מיופקה את ה-Su Börek שהוא מין בורקס גדול של שכבות יופקה ובין השכבות גבינות פטה וקשקבל שמעורבבות בחמאה ממוסת ובביצה ונאפה בתבנית עגולה בתנור.
גזלמה הוא לחם שטוח ממולא טורקי רך ומתובל, מבושל על הסאץ' הקמור.
סוגים > תת-היבשת ההודית > לחם טווה רוטי

טאווה רוטי הוא רוטי אפוי על טאווה.
גלריה

לחם כורדי (איראן)
קוראסה (סודאן)
רוטי (הודו)
שרקה (ארץ ישראל)
לחם יופקה (טורקיה)
לקריאה נוספת

מרקוק, לחם אחר שנקרא "לחם סאג'"
צ'פאטי
רשימת לחמים שטוחים
הערות שוליים

↑  "Kitchen Secrets / Some Saj' Advice". Haaretz.
↑  Türk Dil Kurumu, Büyük Türkçe Sözlük search form (אורכב 15.05.2015 בארכיון Wayback Machine)
↑  Pitta tis Satzis
1 2  Dalman, Gustaf (1964). Arbeit und Sitte in Palästina [Work and Customs in Palestine] (בגרמנית). Vol. 4 (Bread, oil and wine) (reprint ed.). Hildesheim. OCLC 312676221., Photographic illustration no. 30 "Dreizehn Brotarten", 'Thirteen bread types'.
↑  Pitta Saztis, Products from Cyprus (באנגלית)
↑  Koz, M. Sabri (2002). Yemek kitabı: tarih, halkbilimi, edebiyat. Kitabevi. ISBN 978-975-7321-74-3.
↑  Halıcı, Feyzi (1993). Dördüncü Milletlerarası Yemek Kongresi: Türkiye, 3-6 Eylül 1992. Konya Kültür ve Turizm Vakfı.
טקס פרסי גראמי הלטיני ה-18

| --- | --- |

 תאריך:  16 בנובמבר 2017
 מיקום:  MGM גרנד גארדן ארנה, פרדייס, נבדה
 רשת שידור:  יוניוויז'ן
 →17 19←
טקס פרסי גראמי הלטיני ה-18 התקיים ב-16 בנובמבר 2017, באולם MGM גרנד גארדן, שבלאס וגאס. הוא שודר תחת חסותה של יוניוויז'ן, בשעה 8:00 ET\PT. השנה הזו היא העשירית שבה הטקס מתארח בלאס וגאס.
דחיית הודעת מועמדויות

מועמדויות הטקס היו צריכות להתפרסם כבר ב-20 בספטמבר 2017, אך בשל רעידת האדמה שפקדה את מקסיקו, וכמו כן גם אסונות טבע נוספים שפקדו אמריקה הלטינית, נדחו המועמדויות ל-26 בספטמבר באותה שנה.
הפעם הראשונה שקרה אירוע דומה היה ב-2001, כאשר האקדמיה למוזיקה לטינית הודיעה כי הטקס ידחה בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. המועמדים פורסמו במסיבת עיתונאים שהתקיימה כמה שבועות לאחר מכן.
מועמדויות

"Despacito" — לואיס פונסי בשיתוף דדי יאנקי
"La Flor de la Canela" — להבי רובן
"El Surco" — חורחה דרקסלר
"Quiero Que Vuelvas" — אלחנדרו פרננדז
"El Ratico" — חואנס בשיתוף קאלי למד
"Amárrame" — מון לאפרטה בשיתוף חואנס
"Felices los 4" — מאלומה
"Vente Pa' Ca" — ריקי מרטין בשיתוף מאלומה
"Guerra" — רסידנטה
"Chantaje" — שאקירה בשיתוף מאלומה
Salsa Big Band — להבי רובן עם רוברטו דלגדו ואורקסטה
Obras Son Amores — אנטוניו כרמונה
A La Mar — ויסנטה גארסיה
Fénix — ניקי ג'אם
Mis Planes Son Amarte — חואנס
La Trenza — מון לאפרטה
Musas — נטליה לפורקייד
Residente — רסידנטה
El Dorado — שאקירה
Palabras Manuales — דנאי סוארס
"Despacito"
"Amárrame"
"Chantaje"
"Desde Que Estamos Juntos"
"Ella"
"Felices los 4"
"Guerra"
"La Fortuna"
"Tú Sí Sabes Quererme"
"Vente Pa' Ca"
ויסנטה גארסיה
פאולה
CNCO
מרטינה לה פליגרוסה
מאו & ריקי
ראואיאנה
סופיה רייס
רוסליה
דנאי סוארז
סבסטיאן יאטרה
מועמדויות > פופ

El Dorado — שאקירה
דויד ביסבל — Hijos del Mar
אלחנדרו פרננדז — Rompiendo Fronteras
קאמילה לונה — Flora y Faῦna
סבסטיאן יאטרה — Extended Play Yatra
לילה דאונס — Salón, Lágrimas y Deseo
פרנקו די ויטה — Libre
חואן גבריאל — Vestido de Etiqueta por Eduardo Magallanes
אדניטה נזאריו — Una Vida
ירדנו — El Tren de los Regresos
מועמדויות > אורבני

לואיס פונסי & דדי יאנקי בשיתוף ג'סטין ביבר — "Despacito" (רמיקס)
ג'יי באלווין בשיתוף באד באני — "Si Tu Novio Te Deja Sola"
ניקי ג'אם — "El Amante"
רסידנטה — "Dagombas En Tamale"
שאקירה בשיתוף מאלומה — "Chantaje"
רסידנטה — Residente
J אלווארז — Big Yauran
קייס.או — El Círculo
אריאנה פואלו — Rap Komunion
רייל — Coisas Do Meu Imaginário
"Somos Anormales" — רסידנטה
"Hey Ma" (גרסה ספרדית) — פיטבול & ג'יי באלווין בשיתוף קמילה קביו
"Coqueta" — ילדי הגטו
"A Chapa É Quente!" — לינגואה פרנקה
"El Amante" — ניקי ג'אם
"Papá" — לאפיז קונסינטה בשיתוף ויסו C