stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
הישגי הספורטאים > קיאקים

2 מתמודדים מכל מקצה בשלב המוקדמות עולים ישירות לגמר והיתר עוברים לחצי הגמר. ארבעת המקומות הראשונים בחצי הגמר עולים לגמר.
| שם | תחרות | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | חצי גמר> תוצאה | חצי גמר> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פסקל ברקוביץ | יחידות L2 | 1:01.713 דקות | 3 (מקצה) | 1:02.251 דקות | 3 | 1:01.131 דקות | 8 |
הישגי הספורטאים > קליעה

| שם | תחרות | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דורון שזירי | SH1, רובה 3 מצבים 50 מ' | 1153 נקודות | 4 Q | 437.5 נקודות |  |
| דורון שזירי | SH1, רובה שכיבה 50 מ' | 614.8 נקודות | 9 | לא העפיל | לא העפיל |
הישגי הספורטאים > שחייה

נשים
| שם | תחרות | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ענבל פיזרו | 50 מטר חופשי S5 | 40.82 שניות | 5 Q | 39.73 שניות | 6 |  |
| ענבל פיזרו | 100 מטר חופשי S5 | 1:24.38 דקות | 3 Q | 1:24.04 דקות | 5 |  |
| ענבל פיזרו | 200 מטר חופשי S5 | 3:03.35 דקות | 4 Q | 3:03.29 דקות | 5 |  |
| ענבל פיזרו | 100 מטר חזה SB4 | 1:57.28 דקות | 4 Q | 2:01.02 דקות | 6 |  |
| ענבל פיזרו | 200 מטר מעורב SM5 | 3:37.62 דקות | 2 Q | 3:38.20 דקות |  |  |

| אראל הלוי | 50 מטר חופשי S7 | 38.41 שניות | 11 | לא העפילה | לא העפילה |  |
| אראל הלוי | 100 מטר חופשי S7 | 1:21.56 דקות | 10 | לא העפילה | לא העפילה |  |
| אראל הלוי | 400 מטר חופשי S7 | לא התקיים | לא התקיים | 5:51.05 דקות | 8 |  |

| יוליה גורדיצ'וק | 100 מטר חופשי S9 | 1:10.51 דקות | 20 | לא העפילה | לא העפילה |  |
| יוליה גורדיצ'וק | 400 מטר חופשי S9 | 5:13.02 דקות | 13 | לא העפילה | לא העפילה |  |
| יוליה גורדיצ'וק | 200 מטר מעורב SM9 | 2:57.22 דקות | 19 | לא העפילה | לא העפילה |  |

| ורוניקה גירנקו | 100 מטר חופשי S3 | 2:59.28 דקות | 13 | לא העפילה | לא העפילה |  |
| ורוניקה גירנקו | 50 מטר גב S3 | 1:30.97 דקות | 13 | לא העפילה | לא העפילה |  |
גברים
| שם | תחרות | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איאד שלבי | 50 מטר גב S2 | 1:16.97 דקות | 11 | לא העפיל | לא העפיל |  |
| איאד שלבי | 100 מטר גב S2 | נפסל | נפסל | לא העפיל | לא העפיל |  |
| איאד שלבי | 200 מטר חופשי S2 | 5:24.07 דקות | 8 Q | 5:22.38 דקות | 8 |  |

| יואב ולינסקי | 100 מטר גב S6 | 1:32.37 דקות | 12 | לא העפיל | לא העפיל |  |
| יואב ולינסקי | 100 מטר חזה S6 | 1:34.36 דקות | 10 | לא העפיל | לא העפיל |  |
| יואב ולינסקי | 100 מטר חופשי S6 | 1:14.59 דקות | 15 | לא העפיל | לא העפיל |  |
| יואב ולינסקי | 200 מטר מעורב SM6 | 2:57.68 דקות | 6 Q | 2:59.08 דקות | 7 |  |

| יצחק ממיסטבאלוב | 200 מטר חופשי S2 | 5:20.43 דקות | 7 Q | 5:09.96 דקות | 7 |  |
מעורב (2 ו-2)
| שם | תחרות | מוקדמות> תוצאה | מוקדמות> מקום | גמר> תוצאה | גמר> מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איאד שלבי אראל הלוי ענבל פיזרו יואב ולינסקי | 4X50 מטר חופשי שליחים | 3:10.00 דקות 1:15.14 דקות 37.59 שניות 41.47 שניות 35.80 שניות | 7 Q | נפסלו | נפסלו |
הישגי הספורטאים > שיט

| שם | דגם | שיוט > 1 | שיוט > 2 | שיוט > 3 | שיוט > 4 | שיוט > 5 | שיוט > 6 | שיוט > 7 | שיוט > 8 | שיוט > 9 | שיוט > 10 | שיוט > 11 | ניקוד שלילי | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הגר זהבי משה זהבי | סקאד | 12 | 9 | 11 | 10 | 10 | 12 | 10 | 12 | 10 | 10 | 10 | 104 | 11 |
| דרור כהן ארנון אפרתי שמעון בן-יעקב | סונאר | 12 | 4 | 4 | 11 | 5 | 7 | 2 | 5 | 13 | 5 | 4 | 59 | 8 |
↑  המספר המחוק הוא השיוט הגרוע ביותר שלא מחושב בניקוד השלילי הכללי
↑  לא סיימו את השיוט (DNF)
1 2  פסילה עקב מעבר על חוק 30.3 (UFD)
ראו גם

ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
ישראל במשחקים הפאראלימפיים
הערות שוליים

↑  הסיבות לתום ימי הזהב במשלחת הפראלימפית, באתר ONE
| ישראל במשחקים הפאראלימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | רומא (1960) • טוקיו (1964) • תל אביב (1968) • היידלברג (1972) • טורונטו (1976) • ארנהם (1980) • ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020) • פריז (2024) |  |
| משחקי החורף | בייג'ינג (2022) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  חתירה |  מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י ויוליה צ'רנוי) |  |
|  טניס | איתי ארנליב • אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דני בוברוב • חגית בריל • קרולין טביב • שי סיאדה |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (סיון אברבאיה, ירדן אדיקה, רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אלהאם מחאמיד רוזין (קפטן)) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו • אראל הלוי • יואב ולינסקי • יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, שמעון בן-יעקב, דרור כהן) • צוות סקאד (הגר זהבי, משה זהבי) |  |
מורן סמואל, זוכת מדליית הארד בחתירה
גרטרוד ג'קיל

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1843 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  8 בדצמבר 1932 (בגיל 89) סארי, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1858–1932 (כ־74 שנים) 
 תחום יצירה:  הורטיקולטורה, גינון 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזיכרון ויץ' (1928)  מדליית הכבוד של ויקטוריה (1897) 
 
גרטרוד ג'קיל (באנגלית: Gertrude Jekyll;‏ 29 בדצמבר 1843 – 8 בדצמבר 1932) הייתה מעצבת גנים בריטית, צלמת, סופרת ואמנית. היא יצרה יותר מ-400 גנים בבריטניה, אירופה וארצות הברית, וכתבה למעלה מ-1,000 מאמרים עבור מגזינים בתחומי התמחותה על גנים ועיצובם. ג'קיל תוארה כ"בעלת השפעה מכרעת בעיצוב הגנים" על ידי חובבי גינון בריטים ואמריקאים.
ראשית חייה

גרטרוד ג'קיל נולדה בשכונת מייפייר, לונדון, החמישית מבין שבעת ילדיו של קפטן אדוארד ג'וזף היל ג'קיל, קצין צבא, ואשתו ג'וליה המרסלי. אחיה הצעיר, וולטר ג'קיל (כומר אנגליקני, ששירת בקתדרלת ווסטמיניסטר, והיה כומר במלטה) היה ידידו של הסופר רוברט לואיס סטיבנסון, ששאל את שם המשפחה עבור הרומן המפורסם שלו ד"ר ג'קיל ומר הייד. בשנת 1848 עזבה משפחתה את לונדון ועברה לבית ברמלי, סורי, שם בילתה את שנותיה הראשונות.
מעולם לא נישאה ולא נולדו לה ילדים.
עיצובים

גרטרוד ג'קיל הייתה אחת המעצבת המשפיעה ביותר בהיסטוריה של ״תנועת האמנויות והמלאכות״, הודות לקשר שלה עם האדריכל האנגלי, אדווין לוטינס Edwin Lutyens . בפרויקטים שלה היא יצרה נופים רבים ועיצבה את ביתה שנקרא מונסטד ווד, ליד גודאלמינג סורי. בשנת 1900, אדווין לוטינס, ואחיה של גרטווד, הרברט, עיצבו את הביתן הבריטי עבור התערוכה העולמית בפריז.
ג'קיל זכורה בעיקר עקב עיצוביה המצוינים וגישתה המתוחכמת והססגונית לסידור הגנים שיצרה, ובמיוחד את "גבולות הפרחים הקשים" שלה. עבודתה ידועה בצבעים הקורנים שיצרה ובדימויי משיכות מכחול של נטיעותיה. יש שמסבירים כי ייתכן שתוכניות הסגנון האימפרסיוניסטי שלה, נובעות מהראייה המידרדרת שלה, שבגללה שמה קץ לקריירה שלה כציירת של צבעי מים יכולות הציור שלה, ויכולתה האמנותית ניכר בה עוד בהיותה ילדה והיא פיתחה אותן.
היא הייתה אחת הראשונות במקצוע שלה שלקחה בחשבון את הצבע, המרקם, בהיבטים של עיצובי הגינות שלה. התאוריה של ג'קיל כיצד לעצב גינות עם צבע הושפעה מהצייר וילאם טרנר ואימפרסיוניזם, ועל ידי גלגל הצבעים התאורטי. ההתמקדות שלה בגינון החלה בבית הספר של דרום קנסינגטון לאמנות. שם היא התעניינה באמנות של שתילה, ובעיקר, גינון. ג'קיל חזרה מאוחר יותר לבית ילדותה בכפר ברמלי שבסארי כדי לעצב גן בסנודנהאם ליין.
היא לא רצתה להגביל את השפעתה בהוראת הפרקטיקה של גינון, ושילבה ביצירתה את תאוריית הגינון ואת הבנת הצמחים עצמם. בעבודותיה כמו בספר ״ערכות צבעים עבור גן הפרחים״ היא השאירה את חותמתה על משתמשים מודרניים במושגים של "חם" ו"מגניב" בהקשר לפרחים בגנים. הדאגה שלה כי הצמחים צריכים להיות מוצגים בצורה הטובה ביותר, גם כאשר קוטפים אותם לתצוגה בבית, הובילה אותה לעצב קולקציה משלה של אגרטלי פרחים מזכוכית.
גנים

משנת 1881, כאשר היא עיצבה את הגנים עבור הבית שנבנה עבור אמה על ידי ג'ון ג'יימס סטיבנסון, גרטרוד ג'יקל סיפקה עיצובים או תכנוני נטיעה ל 400 גנים בבריטניה, אירופה וצפון אמריקה. יותר ממחציתם הוזמנו ישירות, אך רבים נוצרו בשיתוף פעולה עם אדריכלים כגון Lutyens ורוברט לורימר. רוב הגנים שלה אבודו במשך השנים. מספר קטן שוחזר, כולל הגינה שלה במונסטד ווד, הגנים של בית הסטרקומב, והגן בבית מנור באפטון גריי שתכננה לעורך המגזין צ'ארלס הולמה.
במקביל, גרטרוד ג'קיל אספה מגוון עצום של צמחים אך ורק לצורכי שימורם למוסדות רבים ברחבי בריטניה. בימי חייה, ג'קיל הייתה ידועה גם בכתיבה הפורייה שלה. היא כתבה חמישה-עשר ספרים, החל מ"גן וחורש" וספרה המפורסם ביותר, ״צבעים בגן הפרחים״, ועד זיכרונות נעוריה.
היא התעניינה גם בריהוט של קוטג'ים מסורתיים ובמלאכות כפריות, וחששה שהם נעלמים. ספרה "אולד ווסט סורי" (1904) מתעד היבטים רבים של חיי המאה ה-19, עם למעלה מ-300 תצלומים שצילמה.
פרסים

לגרטרוד ג'קיל הוענקה את מדליית כבוד על שם המלכה ויקטוריה על ידי ״החברה הגנים המלכותית״ בשנת 1897 וכן מדליית הזיכרון של החברה בשנת 1929. באותה שנה היא קיבלה מדליית כבוד של החברה לגננות במסצ 'וסטס.
קבורה גרטרוד ג'קיל נקברה בחצר הכנסייה בבוסברידג', ליד אחיה, הרברט ג'קיל ואשתו, האמנית הסופרת והפילנתרופית אגנס ג'קיל. האנדרטה עוצבה על ידי אדווין לוטינס.
מורשת

בשנת 1911 תאגיד גילדפורד, בריטניה, בנה הרחבה למוזיאון Guildford כדי לאחסן את האוסף הבינלאומי החשוב של פריטים ביתיים מסורתיים שגרטרוד אספה במהלך חייה והורישה אותם לחברה הארכאולוגית סורי. כמה חפצים הקשורים לחייה ולעבודתה נמצאים שם.
ב-29 בנובמבר 2017, שהיה אמור להיות יום ההולדת ה-174 של ג'קיל, הוציאה גוגול את Google Doodle לכבודה.
הערות שוליים

↑  Van Matre, Lynn (26 February 1989). "In Bloom Again: Gertrude Jekyll`s Cult Status Is In Full Flower". Chicago Tribune. Retrieved 3 June 2012.
↑  Bisgrove, Richard. The Gardens of Gertrude Jekyll.London: Frances Lincoln, 2006.
↑  Tankard, Judith B. and Martin A. Wood. Gertrude Jekyll at Munstead Wood. Bramley Books, 1998.
↑  Bisgrove, Richard (15 October 1992). "The Gardens of Gertrude Jekyll". Frances Lincoln – via Amazon.
↑  Gertrude Jekyll's sketch book". Guildford Museum. Guildford Borough Council. Retrieved 21 November 2018
↑  Wood, Martin. The Unknown Gertrude Jekyll.London: Frances Lincoln, 2006.
↑  Swengley, Nicole (24 November 2010). "Gertrude Jekyll vase designs set to sparkle again". The Telegraph. Retrieved 3 June 2012.
↑  Michael Tooley (2004). Jekyll, Gertrude (1843–1932). Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press.
↑  Historic England. "Busbridge War Memorial (1044531)". National Heritage List for England. Retrieved 13 December
↑  Historic England. "Busbridge War Memorial (1044531)". National Heritage List for England. Retrieved 13 December
↑  Google honors garden designer Gertrude Jekyll with new Doodle".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274922105171  BIBSYS: 90089196  BnF: cb12102290f (data)  Botanist: Jekyll  CiNii: DA04693940  GND: 119083590  ISNI: 0000 0001 0898 5690  LCCN: n82020050  NDL: 01121457  NKC: jn20000700805  NLA: 35244805  NTA: 074447610  PIC: 306006  RERO: 02-A003423499  RKD: 294204  SELIBR: 191581  SNAC: w6ht3c1w  SUDOC: 029384338  Trove: 879952  ULAN: 500012954  VIAF: 49254536   WorldCat (עם VIAF): 49254536 
גן שעיצבה גרטרוד בהטצ'לנד, מחוז סרי, בריטניה
גן מדורג אנגלי, בתכנונה של ג'קיל
הורד הנושא את שמה ״גרטרוד ג'יקל״
אגם מים בתוך גן בתכנונה של גרטרוד ג'קיל
שלט הנצחה ליד גן שעיצבה בשנת 1911
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24

| --- | --- |

סמל הטייסת הטקטית ה-24
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 בסיס האם:  Pope Army Airfield 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־45 שנים) 
 
הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 (באנגלית: The 24th Special Tactics Squadron) היא יחידה מיוחדת בכוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית המהווה את המרכיב של פעילות חיל האוויר בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC) לצד המרכיב היבשתי - כוח דלתא, והמרכיב הימי - צוות שש (ST6 - DEVGRU). מפקדת הטייסת ממוקמת בשדה פופ, צפון קרוליינה בכפיפות לכנף מבצעים מיוחדים ה-24.
יעוד

הטייסת מורכבת מלוחמים בעלי התמחויות טקטיות מיוחדות: בקרי קרב, לוחמי חילוץ, סיירי מודיעין ובקרי אוויר טקטים המצוותים למבצעי ה-ST6 וכוח דלתא. תפקידם לתאם את הסיוע האווירי ובכלל זה סיוע אווירי קרוב, אספקה בהיטס, טיפול בנפגעים וחילוץ קרבי.
הם מאומנים לביצוע מבצעים חשאיים כגון פשיטות קומנדו, מלחמה בטרור, הגנה מפני התקוממות, השתלטות וחילוץ בני ערובה וסיור מיוחד.
היסטוריה ופעולות מיוחדות

הטייסת הטקטית המיוחדת ה-24 (24th STS) נוסדה בשנת 1980. הטייסת השתתפה בפלישת ארצות הברית לפנמה ב-1989. ה-STS  ה-24 שולבו במסגרת כוח המשימה של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים במהלך מבצע "שיקום התקווה" ( Operation Restore Hope) ב-1993. שם פעלו יחד עם כוח המשימה המאוחדת (UNITAF) שהם כוח רב לאומי המופעל על ידי ארצות הברית, אשר פעל בסומליה בין ה-5 בדצמבר 1992 ל-4 במאי 1993. כוח זה פעל כדי ליישם את החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 794 וליצור סביבה מוגנת לניהול פעולות הומניטריות בחצי הדרומי של המדינה. על מעשיו של אוזר במהלך הקרב על מוגדישו הוענקו לו עיטורים רבים.
בין 15–20 בספטמבר 2000 השתתפו חברי היחידה של ה-STS ה-24 יחד עם הטייסת הטקטית ה-23 המיוחדת בתרגיל הצבאי הקנדי השנתי, תרגיל חיפוש והצלה (SAREX). זו גם הייתה הפעם הראשונה שיחידות טקטיקות מיוחדות השתתפו ב-SAREX. בשנים האחרונות הייתה הטייסת מעורבת מאוד בפעולות הלחימה בעיראק ובאפגניסטן, שם היחידה הייתה חלק מקבוצות כוח המשימה למבצעים מיוחדים. בשנת 2003 אנשי היחידה היו מעורבים בשני מבצעים בשלבים הראשונים של מלחמת עיראק לצד גדוד הסיירים השלישי. הכניסה הראשונה הייתה ב-24 במרץ 2003, סמוך לגבול הסורי בעיר אל-קים העיראקית, שם הם הבטיחו רצועת נחיתה קטנה כדי לאפשר לכוחות הלוחמים באזור להמשיך להחזיק את מקום משימתם. הקפיצה השנייה הייתה יומיים לאחר מכן, ליד חדית'ה, עיראק, שם הם אבטחו את סכר החדית'ה. ב-8 באפריל 2003, נהרג סקוט סאתר ליד תיכרית, עיראק, ההרוג הראשון של חיל האוויר במבצע "חירות עיראק". הוא היה מסופח לצוות מפלגת הסיור (RRD) של הריינג'רס. צוות RRD וסאתר פעלו לצד כוח דלתא, תחת סגן-אלוף פיט בלאבר, ממערב לבגדד. הוטל עליהם להונות את הצבא העיראקי להאמין שהפלישה האמריקנית העיקרית באה מכיוון המערב כדי למנוע מסדאם חוסיין להימלט לסוריה. בסיס חיל האוויר של סאתר בארצות הברית נקרא על שמו. ה-STS ה-24 היה חלק מכוח המשימה של JSOC 145, שמונה ללכוד בכירים בארגון אל-קאעידה כולל מנהיג אל-קאעידה בעיראק, אבו מוסעב אל-זרקאוי, אשר נהרג ביוני 2006. הטייסת איבדה שלושה מחייליה - חיילים מכוחות החילוץ וההצלה, ג'ון בראון ודניאל זרבה ופקד קרב אנדרו הארוול, בשנת 2011, כאשר המסוק הצ'ינוק (CH-47 שהשימוש העיקרי שלו הוא בשביל תובלה) שבו הם טסו נורה באפגניסטן. כדי לכבד את שלושת חברי STS 24 שמתו בשנת 2011 בנפילת המסוק מדגם צ'ינוק, 8 חברים של פקידי מבצעים מיוחדים של חיל האוויר האמריקאי הידוע גם כ-"AFSOC" צעדו 800 ק"מ מלאקלנד בסיס חיל האוויר, אשר בסן אנטוניו טקסס עד לשדה בהורלברט (hurlburt field) בפלורידה לזכרם.
תפקידים ומשימות

בקר קרבי (CCT - Combat Controller) - בקרי אוויר המתמחים בכל תחומי תקשורת חלל-אוויר-קרקע, כולל סיוע אוויר קרוב ושליטה ובקרה. תפקידם כולל איתור מנחתים ותפעול שדות תעופה קדמיים. הם מיומנים בצניחה ובחבלה והם מתניידים באמצעות כלי רכב ייעודיים.
לוחמי חילוץ (PJs - Pararescuemen) - ה-PJs הם הלוחמים המאומנים ביותר למבצעי חיפוש והצלה קרבי. הם מתמחים ברפואת חרום, ובטכניקות חילוץ מיוחדות ביבשה ובים.
סיירי מודיעין (SR - Special reconnaissance) - תפקידם כולל איסוף מודיעין, הטמנת אמצעי איסוף מודיעין אותות והכוונת אש מן התווך.
בקרי אוויר טקטיים (TAC,‏ Tactical Air Controler) - תפקידם לתאם סיוע אש ולכוון סיוע אווירי קרוב, ארטילריה וירי ימי, לקיים תקשורת שליטה ובקרה (C2) ולייעץ למפקדי הקרקע על השימוש הטוב ביותר בכוח האווירי.
ראו גם

טייסות טקטיות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי
הערות שוליים

1 2 3  Air Force Special Tactics Training, Military.com
↑  robertsspaceindustries.com, The U.S 24th Special Tactics Squadron History, https://robertsspaceindustries.com/orgs/AFSOC
קולטן ניקוטיני

קולטן ניקוטיני הוא קולטן לאצטילכולין היוצר תעלת יונים סידן ונתרן תלוית ליגנד בממברנת תאי עצב מסוימים ובצד הבתר-סינפטי של צומת העצב-שריר.
בדומה לקולטנים מוסקריניים, קולטנים ניקוטיניים מופעלים על ידי אצטילכולין, אך בניגוד אליהם, הם אינם מופעלים גם על ידי מוסקרין אלא על ידי ניקוטין ומכאן שמם. קולטנים ניקוטיניים קיימים במגוון רקמות בגוף והם הקולטנים היונוטרופיים הנחקרים ביותר.
קולטני אצטילכולין ניקוטיניים, או nAChRs, הם פוליפפטידים קולטנים המגיבים למוליך העצבי אצטילכולין. קולטני ניקוטין מגיבים גם לתרופות כגון ניקוטין אגוניסט. הם נמצאים במערכת העצבים המרכזית וההיקפית, בשרירים וברקמות רבות אחרות של אורגניזמים רבים. בצומת העצבית-שרירית הם הקולטן העיקרי בשריר לתקשורת עצבית-שרירית מוטורית השולטת על כיווץ השרירים. במערכת העצבים ההיקפית:  הם מעבירים אותות יוצאים מהתאים הפרה-סינפטיים לתאים הבתר-סינפטיים בתוך מערכת העצבים הסימפתטית והפאראסימפתטית, ו-(2) הם הקולטנים שנמצאים על שרירי השלד ומגיבים לאצטילכולין שמשתחרר כדי לאותת על כיווץ שרירים. במערכת החיסון, nAChRs מווסת תהליכים דלקתיים ומאותת דרך מסלולים תוך-תאיים נפרדים. [1] אצל חרקים, המערכת הכולינרגית מוגבלת למערכת העצבים המרכזית.
הפעלה של הקולטן הניקוטיני בצומת העצב-שריר גורמת לכיווץ השריר.
השפעתו של קולטן ניקוטיני תמיד תהיה מעוררת, לעומת השפעתו של קולטן מוסקריני שהיא לעיתים מעוררת ולעיתים מדכאת. בשל תכונה זו של הקולטן הניקוטיני, אצטיל כולין שיגיע לקולטן ניקוטיני יגרום לכיווץ שריר בלבד, כאשר ההרפיה תתרחש כתוצאה מהשפעה של חומר שונה[דרוש מקור].
הערות שוליים

↑  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה אייזנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בפברואר 1949 (בן 75) ליטא
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מקצוע:  איש עסקים
 
שלמה אייזנברג (נולד ב-15 בפברואר 1949) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי. איזנברג הוא בעל השליטה במספר חברות ציבוריות, ישרס, מלם תים וערד. כמו כן, לאיזנברג נכסים פרטיים נוספים.
הורשע בעבירות על חוק ניירות ערך, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, בהכללת פרטים מטעים בתשקיף, רישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירה של הדחה בחקירה. נידון ל-18 חודשי מאסר.
ביוגרפיה

אייזנברג נולד בליטא, בגיל עשר, בשנת 1959, הגיע לארץ והמשפחה התיישבה בבני ברק. אביו, יצחק, לאור תנופת הבניה בעיר, היה לקבלן בניין. אייזנברג למד בישיבה אך בגיל 23 החליט להתגייס והופנה לעתודה האקדמית, במסגרתה למד לתואר ראשון ושני במתמטיקה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1978 השתחרר מצה"ל והחל את הקריירה המקצועית שלו כברוקר. בתחילת דרכו עבד כאנליסט בקרנות הנאמנות של בנק לאומי ואחר כך הקים שתי חברות, "עתרת ניירות ערך" שעסקה בניהול תיקי השקעות עבור לקוחות ו"עתרת חברה להשקעות" - בית השקעות. במרץ 2001, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב שאייזנברג ישלם 236 אלף שקל כפיצוי לבעלי תיק השקעות שנוהל ב"עתרת ניירות ערך" תוך הפרת נאמנות. בינואר 2003 הסתיים בבית המשפט העליון הליך משפטי ארוך נגד אייזנברג, בתקופה שבה היה מנהל תיקי השקעות, בו נתבע לשלם כ-3 מיליון שקל פיצויים למשקיעים שניהלו אצלו תיקי ניירות ערך.
בשנת 1988 עמד אייזנברג בראש קבוצת משקיעים בשם קבוצת אג”ש (אייזנברג-גזונטהייט-שפיצר), יחד עם אברהם גזונטהייט, ורודולף שפיצר, אנשי עסקים חרדים משווייץ, שהיו זכייני חברת האלקטרוניקה היפאנית סאניו באירופה. חלקו באג"ש באותה עת היה 35%. קבוצת אג”ש השתלטה על החברות הבורסאיות "ישרס חברה להשקעות בע”מ" ו-"ערד השקעות ופיתוח תעשייה בע”מ", לאחר מאבק שליטה עם איש העסקים הדרום אפריקאי נתן קירש.
בשנת 1990 רכשה חברת ערד השקעות מחצית ממניות חברת "חסין אש תעשיות" בעלת מפעל לרעפים בבאר שבע, באמצעות חברת "ישקול סחר" שבה החזיקה ערד. בשנת 2000, רכשה ערד את מלוא הבעלות בחברה, לאחר סכסוך ממושך עם קבוצת עובדים שהחזיקה במחצית הבעלות. בשנת 1990 נרכשה גם חברת רסקו על ידי ישרס ועל ידי חברת מרל"ז, של מרדכי יונה. בשנת 1994 רכש אייזנברג את חלקה של מרל"ז. מאז, רסקו היא חברה בת של ישרס. כמו כן, רכשה את השליטה בחברת תים מחשבים ומערכות בע"מ. ב-1996, הונפקה בנאסד"ק חברת "טי.טי.אי - תים טלקום אינטרנשיונל", חברת בת של תים מחשבים, בה החזיק אייזנברג מניות גם באופן ישיר. באוקטובר 2013, קבע בית המשפט העליון שאייזנברג ישלם לתים טלקום 750 אלף שקל, כמחצית מהפרשי מס שהחברה הסכימה לשלם לפקיד השומה עבורו, לאחר שאייזנברג מימש אופציות ברווח. ושאייזנברג סירב לשלם חזרה לחברה.
במהלך שנת 1992, רכש את השליטה, יחד עם חברת תנובה בחברת "פרדס תעשיות בע"מ", העוסקת בעיבוד פרי הדר, בעיקר לרכז תפוזים ליצוא. בהמשך רכש ומיזג לתוך חברת פרדס תעשיות שלושה מתחרים, מפעל "פרי תנובה", מפעל לעיבוד פרי הדר של קבוצת יכין-חק"ל ומפעל רימון של קיבוץ גבעת ברנר. אייזנברג שימש כיושב ראש הקבוצה, במקביל לתפקידיו כיו"ר ערד השקעות, רסקו, ותים מחשבים. פרדס תעשיות נקלעה לקשיי נזילות חריפים בשנת 1998, והפסיקה את פעילותה שנה אחר כך. אייזנברג רכש את השליטה בחברה יחד עם בני משפחתו, לאחר שרכש חלק מאיגרות חוב של החברה וחלק מבעלי המניות האחרים. החברה החלה להשכיר את המבנים שבבעלותה לפעילות לוגיסטית לצדדים שלישיים, מאז היא פועלת כחברת נדל"ן.
ביוגרפיה > הרשעה בפלילים

במאי 1997 פרסמה חברת ערד השקעות תשקיף הנפקת זכויות. במסגרתה גובשה עסקת ישרס-ערד, באוגוסט 1997, בין חברת ערד לאייזנברג. בה מכר את החזקותיו בישרס, לערד, בדרך של הנפקת זכויות במחיר העולה ב-90% ממחירן בבורסה באותה עת (אף על פי ששווייה הבורסאי באותה עת של ישרס היה כ-110 מיליון דולר, המחיר שנקבע היה לפי שווי של 200 מיליון דולר).
היות שערד היא חברה ציבורית והיות שמדובר בעסקה בין חברה לנושא משרה בה, אייזנברג, דרשה העסקה אישור האספה הכללית של בעלי המניות, לרבות אישור מיוחד של שליש מקולות בעלי המניות שאינם בעלי עניין אישי בעסקה. העסקה עוררה התנגדות של המשקיעים המוסדיים ואייזנברג חשש שלא יכול להשיג את הרוב הדרוש לאישורה. לצורך כך הוא נקט ביחד עם מנהל תיקים, הרי ספיר, בשורה של פעולות שנועדו להשיג תמיכה לעסקה. ספיר רכש מניות של ערד לחשבונות לקוחותיו מבלי לידע את לקוחותיו. במקביל עשה אייזנברג מאמצים למצוא משקיעים שיצביעו בעד אישור האספה, לצורך כך נפגש עם בנימין יסלזון והציע לו לרכוש כ-7.5% ממניות ערד, שהחזיק באמצעות חברה בשליטתו בשם "אשרת יועצים פיננסים בע"מ". בפגישה הציע אייזנברג ליסלזון להפוך ל"שותף אסטרטגי" בערד והוסכם, כחלק מתנאי העסקה, שיסלזון יצביע בעד ביצוע עסקת ישרס. ב-17 באוגוסט 1997 מכר אייזנברג ליסלזון, בעסקה מחוץ לבורסה, את אותם 7.5% ממניות ערד שהיו בידי "אשרת". עסקת המכירה בוצעה לפי שער הבורסה. בו ביום נמסר דיווח מיידי, לפיו חדלה "אשרת" להיות בעלת עניין בערד, בעקבות עסקת המכירה לא ניתן דיווח על יסלזון כבעל עניין, וזהותו כרוכש בעסקת המכירה של "אשרת" לא נחשפה. כתוצאה מכך, זהותו לא הייתה ידועה גם באספה הכללית.
ההצבעה באספה הכללית של ערד נערכה ביום ב-17 באוגוסט 1997 ואליה נשלחו, מטעמו של יסלזון, ומטעם לקוחותיו האחרים של ספיר מספר אנשים בעלי יפוי כוח לצורך ההצבעה. אנשים אלה לא ידעו בשם מי הם מצביעים וחלקם נדרשו על ידי אייזנברג שלא להזדהות. חלק ממיופי הכוח תודרכו ימים מספר קודם לכן על ידי הרי ספיר, כי עליהם להתייצב במקום האספה, לפנות לשלמה אייזנברג והוא יאמר להם כיצד להצביע. מיופי הכוח אכן עשו כפי שנתבקשו ובפגישתם עם אייזנברג, אשר גם בה לא נאמר להם בשם מי הם מצביעים ובמה מדובר, אמר להם אייזנברג כי כאשר יקרא בשמותיהם, עליהם לומר שהם בעד. אחד ממיופי הכח, עובד חברת ערד, הונחה על ידי שלמה אייזנברג להצביע בעד העסקה, מבלי שידע כי עבור מי הוא מצביע. ואכן, באספה הכללית, בין השאר בזכות הצבעתם של מיופי הכח, נתקבלה החלטה לאשר את עסקת ישרס. אחר כך דיווחה חברת ערד לבורסה, כי באספה הכללית היו מיוצגים ב-82% מכלל בעלי המניות בחברה וכי עסקת רכישת מניות ישרס על ידי ערד אושרה כנדרש. לאחר הנפקת הזכויות החזיקה קבוצת אג”ש שהוביל אייזנברג ב-87.6% ממניות חברת ערד.
ב-6 בנובמבר 1997, נעצרו שלמה אייזנברג, בנימין יסלזון והרי ספיר בידי רשות ניירות ערך, בעקבות העסקאות שבוצעו. לאחר הליך משפטי שנמשך שבע שנים גזר בית המשפט המחוזי בתל אביב על אייזנברג עונש של שנה וחצי מאסר בפועל, מאסר על תנאי לשנה וחצי וקנס בסך מיליון שקל. על מנהל התיקים הרי ספיר נגזר עונש של מאסר על תנאי למשך חצי שנה וקנס בסך 200 אלף שקל. בנוסף, הוטל קנס בסך 100 אלף שקל על חברת ערד. בנימין יסלזון זוכה. שני עורכי הדין שייצגו את אייזנברג בהליך המשפטי, עו"ד דוד ליבאי ועו"ד ליפא מאיר, קיבלו שכר טרחה של כחצי מיליון דולר.
ביוגרפיה > לאחר ההרשעה

עם הרשעתו של אייזנברג בפסק דין חלוט, פקעה כהונתו כדירקטור בחברות ציבורית, בהתאם להוראות חוק החברות. אייזנברג התפטר מהדירקטוריונים של כל החברות שבהן היה קשור ונכנס לכלא. בהתאם לחוק, רק חמש שנים לאחר הרשעה פלילית הוא יכול היה להתמנות שוב לתפקיד דירקטור. עם זאת המשיך לכהן, לאחר ששוחרר מהכלא, בתפקיד מנהל עסקים ראשי וממלא מקום מנכ"ל של חברת ישרס, מנהל עסקים ראשי במלם תים, מנכ"ל ערד השקעות ומנהל עסקים ראשי באוסיף ובעוגן נדל"ן, שתי חברות שנרכשו על ידי חברת ישרס. באוקטובר 2008, כ-64% ממניות חברת הנדל"ן אוסיף נרכשו מארקדי גאידמק תמורת 135 מיליון שקל. שווי החברה בעסקה היה נמוך בכ-80% מהשווי שלפיו רכש גאידמק את השליטה באוסיף בתחילת אפריל 2007 מידי האחים דורון אביב ודפנה הרלב, כ-1 מיליארד שקל. אחר כך נרכשו שאר המניות ואוסיף הפכה לחברה בת פרטית של ישרס, ונמחקה מהמסחר בבורסה. בסוף 2010 חזר איזנברג לכהן כדירקטור או יושב ראש בחברות השונות שבשליטתו.