stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ימת אראל
בעיות סביבתיות > היסטוריה

בתקופת המאה ה-11 הימה כונתה על ידי גאוגרפים "ימת ג'אנד" על שם העיר ג'אנד(אנ') שהייתה מהערים המוסלמיות הגדולות באותה תקופה בטורקסטן.
בשנת 1918 החליטה ברית המועצות להטות את אפיקיהם של נהרות האמו דריה, הנשפך לימת אראל בדרומה והסיר דריה, הנשפך אליה מצפון-מזרח למטרות השקיה של שטחים מדבריים, כך שניתן יהיה לגדל בהם אורז, מלון, דגן ובעיקר כותנה. ברית המועצות שמה לעצמה כמטרה את השגת השליטה בשוק הכותנה העולמי, ואכן מטרה זו הושגה בהצלחה; עד היום אוזבקיסטן נמנית עם יצואניות הכותנה הגדולות בעולם.
חפירת מערכת תעלות ההשקיה החלה בשנות השלושים, אך רובן נחפרו במהירות וללא אמצעים מתאימים להגנה בפני חלחול והתאדות. בתעלת קרה קום, הגדולה ביותר במרכז אסיה, ההערכות הן שאבדו בין 30% ל-70% מהמים שזרמו בתעלה. גם כיום רק 12% מתעלות המים של אוזבקיסטן מוגנות בפני אובדן מים.
בשנת 1960 הוזרמו כ-20 עד 50 קמ"ק (קילומטר מעוקב) של מים מהנהרות לצורכי השקיה במקום אל ימת אראל. עקב כך, החלה הימה להתייבש, ובשנות השישים ירד מפלסה ב-20 ס"מ בממוצע מדי שנה. בשנות השבעים קצב זה שולש כמעט, ועמד על 50–60 ס"מ בשנה, והתגבר ל 80–90 ס"מ בשנה בעשור שלאחר מכן.
למרות מצב עגום זה של הימה, הטיית מי הנהרות נמשכה ואף הוכפלה. ייצור הכותנה הוכפל גם הוא.
היעלמותה של הימה לא באה כהפתעה לשלטונות הסובייטיים, הם היו מודעים לכך והחשיבו אותה ל"שגיאה של הטבע" ש"ברור מאליו שייבוש מוחלט שלה הוא בלתי נמנע" (דברי מהנדס סובייטי ב-1968).
בעיות סביבתיות > מצב נוכחי

כיום שטח פני הימה הצטמק בכ-60%, ונפחה בכמעט 80%. בשנת 1960 הייתה ימת אראל הרביעית בגודלה בעולם, שטחה היה קרוב ל-68,000 קמ"ר (בערך כשטחה של גאורגיה כולה) ונפחה 1,100 קמ"ק. בשנת 1998 עמד שטחה על 28,687 קמ"ר (השמינית בגודלה בעולם). מליחות הימה עלתה בתקופה זו מרמה של 10 גרם לליטר ל-45 גרם לליטר.
בשנת 1987 הפרידה התייבשות את הימה לשני גופי מים נפרדים. תעלה מלאכותית נחפרה על מנת לחברם, אך זו פסקה מלפעול ב-1999, עקב המשך ירידת פני הימה.
כיום מתבצעות עבודות על מנת לשמר את הנותר מחלקה הצפוני של הימה. באוקטובר 2003 הודיעה ממשלת קזחסטן כי בדעתה לבנות סכר שיפריד בין שני חלקי הימה במטרה להעלות את מפלס המים בחלק הצפוני ולהוריד את מליחותו. בשל סיבות תקציביות ננטש החלק הדרומי (והגדול בהרבה) של הימה לגורלו.
חלק זה הולך ומתייבש, ומפקיר אחריו מישורי מלח לסערות אבק ולקיצוניות חריפה יותר במזג האוויר. מאמצים למנוע תופעות אלו מתמקדים בנטיעות יזומות בשטחים המיובשים.
החלק הדרומי של הימה מתייבש כיום בקצב מהיר יותר מהתחזיות. מליחותו היא פי 2.4 ממי ים. ככל הנראה יתייבש כליל חלקו המערבי של החלק הדרומי עד שנת 2025. התייבשות מלאה ראשונה של החלק הדרום-מערבי תועדה לראשונה ב-19 באוגוסט 2014. החלק הצפוני עמוק יותר וייתכן שלא יתייבש.
המערכת האקולוגית של הימה ודלתות הנהרות המזינים אותה נהרסו כמעט כליל, בעיקר בשל המליחות העולה. האזור סביב הימה גם מזוהם קשות וחסר מי שתייה זמינים. מישורי המלח שנותרו לאחר ההתייבשות גורמים גם הם לתחלואה (בעיקר מחלות ריאה), עקב סופות האבק שנסחף מהם. גם פרנסת תושבי האזור שהתמקדה בדיג נהרסה, וכיום נמליהם מרוחקים קילומטרים רבים מהימה.
המליחות שגדלה פי חמישה חיסלה כמעט לחלוטין את הפלורה והפאונה שבאגם.
מתקני הנשק הביולוגי באי ווֹזרוֹז'דנייה

מעבדת מחקר סודית ביותר לפיתוח נשק ביולוגי מוקמה בשנת 1948 באי ווזרוז'דניה, הנמצא במרכז הימה (כיום שטח שנוי במחלוקת בין קזחסטן ואוזבקיסטן).
ההיסטוריה והפעילויות שהתרחשו באי לא נודעו עד היום. הבסיס שבאי ננטש בשנת 1992 לאחר התפרקות הצבא הסובייטי וברית המועצות כולה. משלחות מדעיות (כולל משלחת אמריקאית) אישרו שהאתר שימש למחקר, ניסוי והטמנה של נשק ביולוגי. יש יוזמות בינלאומיות לטיהור אתרים שכאלו, במיוחד מחשש לאנתרקס.
סיוע ישראלי לתושבי האזור

ישראל, באמצעות המרכז לשיתוף והדרכה חקלאית בינלאומית (CINADCO), מבצעת תוכנית שיתוף פעולה עם הסיוע האמריקאי (USAID) באזור ימת אראל המתמקדת בפרויקטים הדגמתיים בנושאי מדגה, מניעת מדבור, גידול ירקות והשקיה בקרקעות שעברו תהליכי המלחה, ופעולות נילוות לשיפור רווחת התושבים באזור.
הערות שוליים

↑  Whish-Wilson, Phillip (2002). "The Aral Sea environmental health crisis" (PDF). Journal of Rural and Remote Environmental Health. 1 (2): 30.
↑  Valentina Gurney, From the Field: Travels to Uzbek Cotton Through the Value Chain, Responsible Sourcing Network
↑  Tansy Hoskins (1 באוקטובר 2014). "Cotton production linked to images of the dried up Aral Sea basin". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bissell, Tom (2002). Eternal Winter: Lessons of the Aral Sea Disaster. Harper's. pp. 41–56.
↑  Timur Ceylan, The Death of the Aral Sea, The Fountain, November 1, 2008
↑  אחד האגמים הגדולים בעולם התייבש, באתר ישראל היום, 2 באוקטובר 2014
↑  Bozheyeva, G., Y. Kunakbayev and D. Yeleukenov (1999). Former Soviet Biological Weapons Facilities in Kazakhstan: Past, Present and Future (PDF). Occasional Paper 1. Monterey Institute of International Studies, Center for Nonproliferation Studies.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294844805171  BNE: XX5032141  BnF: cb123771936 (data)  LCCN: sh85006402  NDL: 00651085  NKC: ge701371  NSK: 000566214  SUDOC: 032815638  VIAF: 316432016   WorldCat (עם VIAF): 316432016
יצחק זיגר

יצחק מרדכי זיגר (22 בפברואר 1936 - 5 בפברואר 1985) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד.
זיגר נולד בחיפה. הוא למד בבית הספר התיכון בפרדס חנה וסיים לימודי כלכלה, משפטים ומדע המדינה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1969 הצטרף לשורות המפלגה הליברלית ובמהלך השנים נבחר בה לחבר מרכז, חבר הנהלה ויו"ר המועצה הכלכלית במפלגה. כמו כן הוא כיהן כחבר  הוועד הפועל של התאחדות האיכרים. בשנת 1981 נבחר זיגר לכנסת העשירית. כהונתו נמשכה עד לכנסת ה-11 ועד לפטירתו.
משפחתו

יצחק מרדכי זיגר הוא בנו של ישראל זיגר שנבחר בשנת ה'תרס"ז, 1909, למוח'תאר הראשון של המושבה ראשון לציון. יצחק מרדכי זיגר נישא לדליה. לזוג שלושה ילדים: ארז ישראל (על שם הסב), אייל וימימה (על שם סבתא, אשתו של ישראל זיגר).
השביתה המלכותית

מיכאי הראשון, מלך רומניה, בשנת 1947
השביתה המלכותית (ברומנית: Greva regală) הייתה תקופה של משבר חוקתי ברומניה מ-21 באוגוסט 1945 עד 7 בינואר 1946, שבמהלכה סירב מיכאי הראשון, מלך רומניה לחתום על מסמכים או לקבל פניהם של שרים.
לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 בוטלה חוקת רומניה 1938, והוחזרה לתוקף חוקת רומניה 1923. על פי חוקת רומניה, כדי שמסמך יהפוך לחוק או לצו רשמי, עליו להיות חתום על ידי שלושה גורמים: הסנאט של רומניה, בית הנבחרים של רומניה ומלך רומניה. לכן סירוב המלך לחתום מנע אישור החוקים והצווים.
לחצים והפגנות הביאו לשלטון ברומניה ממשלה של החזית הלאומית הדמוקרטית (בחזית השתתפו רק מפלגות השמאל) בראשות פטרו גרוזה. ארצות הברית הודיעה שלא תחתום על חוזה שלום עם רומניה, אם בממשלתה לא יהיה ייצוג לכל המפלגות הדמוקרטיות. בעקבות זאת תבע מלך רומניה מגרוזה להתפטר, ולהרכיב ממשלה חדשה בשיתוף פעולה עם כל המפלגות הדמוקרטיות. גרוזה סירב, לכן נקט המלך בצעדי השביתה המלכותית.
המשבר הסתיים בינואר 1946, כאשר הממשלה צירפה שר אחד מהמפלגה הלאומית-איכרית ושר נוסף מהמפלגה הלאומית ליברלית.
אמנם המשבר הסתיים, אבל הסתיים בדרך שעדיין כמעט אין הבדל בין מה שהיה קודם. הם הוסיפו 2 שרים ממפלגות שונות. אבל זה עזר! היום רומניה היא לא מונרכיה וארצות הברית בשלום איתה.
אינו קורבה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בדצמבר 1942 (בת 81) 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקצוע:  דוגמנית
 
אינו קורבה (בדנית: Aino Korva; נולדה ב-16 בדצמבר 1942) היא דוגמנית אמריקאית ילידת דנמרק.
ביוגרפיה

קורבה נולדה בקופנהגן, דנמרק. לאחר סיום בית הספר נסעה לאנגליה, שם עבדה כאו-פר. היא למדה תקופה בקיימברידג', ולאחר מכן חזרה לדנמרק ועבדה בחברה לציוד רפואי.
היא גרה מספר שנים באי יווני, שם ניהלה מסעדה. לאחר מכן שבה לארצות הברית. היא מתגוררת בקנטקי.
תחרויות יופי

היא נבחרה למיס דנמרק 1963, לאחר שאדם שהבחין ביופייה שלח תמונה שלה לתחרות.
בתחרות מיס תבל 1963 נבחרה לסגנית הראשונה (המקום השני) ובכך הביאה את ההישג הגבוה ביותר של דנמרק בהיסטוריה של התחרות.
בתחרות מיס עולם 1963 הגיעה למקום הרביעי.
בתחרות מיס אירופה 1963 הגיעה למקום השלישי.
בטקס בחירת מיס סקנדינביה 1964 הגיעה למקום השני.
קריירת דוגמנות

היא עבדה מספר שנים כדוגמנית בניו יורק ובלוס אנג'לס והייתה בין היתר חתומה על חוזה עם סוכנות פורד.
באוגוסט 1968 הייתה דוגמנית השער של מגזין פלייבוי.
ביולי 1969 הייתה על שער מגזין קוסמופוליטן.
קריירת משחק

ב-1964 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Sommer i Tyrol", קומדיה אודות דנים המבלים את החופשה שלהם באלפים האוסטרים.
ב-1965 גילמה מלכת יופי בסרט "Passer passer piger".
שנות ה-40 של המאה ה-1

שנות ה-40 של המאה ה-1 היו העשור החמישי של המאה ה-1, החלו ב-1 בינואר 40 והסתיימו ב-31 בדצמבר 49.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

40 – הרומאים כובשים את מרוקו
42 – הרומאים משתלטים על סאוטה שבצפון אפריקה. הטריטוריות שכיום מכונות מרוקו ואלג'יריה הופכות להיות פרובינקיות רומאיות
43 – הרומאים פולשים לאיים הבריטיים והופכים אותם לפרובינקיה רומית.
44 – יהודה מסופחת מחדש לאימפריה הרומית לאחר מותו של אגריפס הראשון, תחילת תקופת הנציבות השנייה, הנציב החדש - פאדוס
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

41 – בעקבות רצח קיסר רומא קליגולה הוא מוחלף בקלאודיוס
44 במרץ - מלך יהודה אגריפס הראשון נפטר ממחלה .
48 – קומאנוס מחליף את טיבריוס יוליוס אלכסנדר בתפקיד נציב יהודה
49 – סנקה מתמנה למורהו של נירון הצעיר
49 – קלאודיוס, קיסר רומא, נושא לאישה את אחייניתו אגריפינה הצעירה.
49 – גירוש היהודים מרומא.
49 – נירון מתארס לקלאודיה אוקטאביה, בתו של הקיסר קלאודיוס.
49 – בבריטניה, המושל הרומי פבליוס אסטוריוס סקפולה, מייסד את הקולוניה הרומית קאמולודונום (כיום קולצ'סטר). ורולמיום (כיום סנט אלבנס) מוקמת כמוניקיפיום.
49 – הלגיון הרומאי מתכנס בדרום ווילס כהכנה לפלישה לשטחו של השבט הסילורי.
49 – האיגרת אל הגלטים, מספרי הברית החדשה, נכתב, כנראה, בשנה זו.
49 – הנצרות מתפשטת באירופה, בייחוד ברומא ופיליפי.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
24 בינואר 41 – הקיסר הרומי קליגולה נרצח על ידי אנשי המשמר הפרטוריאני ובהם מפקדם קאסיוס כיריאה, לו נהג קליגולה ללעוג, בשל היותו כביכול מפונק ורכרוכי. הוא נרצח בעת שחזר מן התיאטרון, והובל על ידי שומריו דרך מסדרון ארוך ומבודד. לאחר רציחתו רצחו הקושרים אף את אשתו קיסוניה ואת בתו התינוקת.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית > ספורט

49 – נערכת האולימפיאדה ה-207.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

קליגולה
שנות ה-70 של המאה ה-1

שנות ה-70 של המאה ה-1 היו העשור השמיני של המאה ה-1, החלו ב-1 בינואר 70 והסתיימו ב-31 בדצמבר 79.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

78 – הרומאים כובשים את אורדוויסס, הממוקמת כיום בצפון ויילס, ואת שטחי שבט אורדוביקים.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

8 בספטמבר 70 – תחילת המצור על ירושלים על ידי הרומאים בראשות טיטוס
70 – האימפריה הרומית כובשת את ירושלים ומחריבה את בית המקדש השני. בתום המצור על ירושלים הוגלו לרומא גל גדול של שבויים יהודים
73 – כיבוש מצדה על ידי האימפריה הרומית וסיומו של המרד הגדול.
אביב 74 - המרד הגדול מסתיים עם נפילת מצדה, המוצב היהודי האחרון, לידי הרומאים. לאחר כשניים-שלושה חודשי מצור הסוללה הושלמה ואפשרה לרומאים לפרוץ את חומת המבצר עם איל ניגוח. כשהרומאים נכנסו למבצר, הם גילו שמגיניו, כאלף במספר, העלו באש את כל המבנים והעדיפו התאבדות המונית על נפילה בשבי או תבוסה ודאית.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

77 – גנאיוס יוליוס אגריקולה ממונה למושל בריטניה כנציג האימפריה הרומית תחת קיסרותו של טיטוס פלביוס אספסיאנוס, הוא מרחיב את השפעת האימפריה עד לנהר הקלייד (סקוטלנד)
79 – טיטוס מוכתר להיות קיסר רומא.
נפילת המעוז החזק מצדה בפסח של שנת 73/74, היה אקורד הסיום של המרד הגדול.
חורבן ירושלים, ציור משנת 1850 מאת דוד רוברטס
הבזיזה של בית המקדש השני בירושלים כפי שהיא מתוארת על הקיר הפנימי של שער טיטוס ברומא
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
24 באוגוסט 79 – הר הגעש וזוב מתפרץ, הערים פומפיי והרקולנאום נקברות תחת האפר הגעשי
79: התפרצות חמורה של מלריה גורמת לנטישת אזורים חקלאיים פוריים באימפריה הרומית. אזורים אלו נשארים דלילים עד לחיסול המלריה באזור במאה ה-20
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
77 – הרומאים מפתחים שיטה פשוטה של זיקוק
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית > אדריכלות

70 – תחילת בניית הקולוסיאום ברומא
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  A Brief History of Malaria, NCBI
| עשורים במאה ה-1 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1–9 • 10–19 • 20–29 • 30–39 • 40–49 • 50–59 • 60–69 • 70–79 • 80–89 • 90–99 • >> |  |
אוגוסט 79: פומפיי והרקולנאום נחרבות בהתפרצות הר הגעש וזוב.
לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע

| --- | --- |

 מבוסס על:  לוני טונס (האחים וורנר)
 בימוי:  פיט בראונגרדט
 תסריט:  דריק בוכמן פיט בראונגארדט קווין קוסטלו אנדרו דיקמן דייוויד ג'מיל אלכס קירוואן ראיין קרמר ג'ייסון רייצ'ר מייקל רואוקו ג'וני ראיין אדי טריגרוס
 עריכה:  ניק סימוטאס
 מדבבים:  אריק באוזה קנדי מיילו פיטר מקניקול פרד טטאסקיור לריין ניומן
 מדבבים בעברית:  צביקה פורמן יובל בינדר טליה ברקאי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 הקרנת בכורה:  11 ביוני 2024 
 משך הקרנה:  91 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לוני טונס - הצילו! כדור הארץ השתגע (באנגלית: The Day the Earth Blew Up: A Looney Tunes Movie) הוא סרט קומדיית מדע בדיוני מונפש אמריקאי שהופק על ידי Warner Bros. Animation. בבימויו של פיט בראונגרדט בהופעת הבכורה שלו בבימוי, זהו סרט ההנפשה המקורי הראשון של הזיכיון לוני טונס שזוכה לאקרנים בקולנוע ברחבי העולם. הסרט הוא עיבוד לסדרת Looney Tunes Cartoons שפותחה על ידי בראונגארדט וכולל את הקולות של אריק באוזה, קנדי מילו, פיטר מקניקול, פרד טטאסקיור ולריין ניומן. סיפור העלילה מתרכז בדאפי דאק ופורקי פיג כשהם מנסים להציל את כדור הארץ מפלישת חייזרים.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-11 ביוני 2024, וצפוי לצאת לאקרנים בארצות הברית מאוחר יותר באותה שנה על ידי Ketchup Entertainment, מה שהופך אותו לסרט הראשון של לוני טונס.
עלילה

עקב סדרה של תעלולים במפעל המסטיקים, דאפי דאק ופורקי פיג מגלים מזימה סודית של חייזרים להשתלט על כדור הארץ באמצעות שליטה תודעתית. הצמד חייב לעבוד יחד כדי לעצור את החייזרים, תוך ניסיון להימנע מלהוציא זה את זה מדעתו.
מדבבים

אריק באוזה / צביקה פורמן – דאפי דאק
אריק באוזה / יובל בינדר - פורקי פיג
קנדי מילו / טליה ברקאי – פטוניה פיג
פיטר מקניקול / ערן מור – הפולש
פרד טטאסקיור / רודיה קוזולובסקי – ג'ים, חקלאי ומדען
לרן ניומן / דפנה מירוצ'ניקוב – גברת רגכט, בעלת הבית
ויין נייט – הומלס
רוני אהרונוב - דמויות נוספות
הפקה

בספטמבר 2021 דווח כי סרט המבוסס על סדרת "הסרטים המצוירים של לוני טונס" נמצא בפיתוח ב־Warner Bros. Animation, תוך התמקדות בדאפי דאק ופורקי פיג. קווין קוסטלו, שכתב בעבר את טום וג'רי של Warner Animation Group שיצא מוקדם יותר באותה שנה, הוכרז ככותב, עם פיט ברונגרדט שחזר מ-Looney Tunes Cartoons כמפיק ובמאי בפועל. אריק באוזה שב לדבב את דאפי ובנוסף דיבב גם את פורקי, ובכך החליף את בוב ברגן, מדבב הדמות המקורי. קנדי מיילו החליפה את לארה ג'יל מילר בתור פטוניה פיג. חברי צוות נוספים בכיכובם כוללים את פיטר מקניקול, פרד טאטאסקיורה, לארן ניומן וויין נייט.
הסרט הוקרן בחגיגת פסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי של אנסי ב-11 ביוני 2024.הוא הופץ לראשונה בתיאטרון בגרמניה ובשווייץ על ידי הסניף המקומי של Warner Bros. Pictures ב-1 באוגוסט 2024. באותו חודש, הוכרז כי Ketchup Entertainment רכשה את הזכויות בצפון אמריקה על הסרט, אשר צפוי לצאת לאקרנים בקולנוע בארצות הברית מאוחר יותר ב-2024.
הסרט היה אמור לצאת במקור ב־Max, שהיה ידוע אז כ־HBO Max, ובלוק "ACME Night" ברשת Cartoon Network. אולם באוגוסט 2022, דווח כי עקב ארגון מחדש בחברת Warner Bros. Discovery, הסרט לא יצא לאור ב-HBO Max או Cartoon Network ובמקום זאת יעבור קניות בשירותי סטרימינג אחרים. ביוני 2023, הסרט נקרא מחדש "לוני טונס: מוחות הבועה". באוקטובר 2023, הוכרז כי הסרט ישוחרר במקום זאת בבתי הקולנוע ב-2024, כשהכותרת תחזור למקור; GFM Animation השיקה מכירות והציגה צילומי מבט ראשון בשוק הסרטים האמריקאי, שהתנהלו מ-31 באוקטובר עד 5 בנובמבר 2023.
הפקה > שיווק

הסרט קודם במהלך פאנל Warner Bros. Discovery בקומיקון 2022 בסן דייגו, שם נחשף שם הסרט. קליפ אנימציה מוקדם לסרט שוחרר ב-22 בספטמבר 2022. הוא הוצג במהלך פאנל האנימציה של האחים וורנר בפסטיבל האנימציה הבינלאומי של אוטווה.
הערות שוליים

↑  הלוני טונס חוזרים בסרט משוגע, באתר אינסטגרם
34 (מספר)

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  34
 במילים:  שלושים וארבע
 מספר סודר:  השלושים וארבע
 גימטריה:  ל"ד
 גורמים ראשוניים:   \ 2\cdot 17
 כתיב רומי:   \ XXXIV
 כתיב בינארי:  100010
 כתיב הקסדצימלי:  22
34 (במילים בלשון זכר: שלושים וארבעה; בלשון נקבה: שלושים וארבע) הוא המספר הטבעי העוקב ל-33 וקודם ל-35.
במתמטיקה

34 הוא המספר הקטן ביותר ששני שכניו (33, 35) הם בעלי אותו מספר מחלקים (ארבעה) כמוהו.
34 משתייך לסדרת פיבונאצ'י ולסדרת פל-לוקאס והוא גם מספר מרקוב.
34 הוא קבוע הקסם של ריבוע הקסם בגודל 4X4.
במדע

34 הוא המספר האטומי של סלניום.
34 הוא מספר החוליות בעמוד השדרה של האדם (7 צוואריות, 12 באזור החזה, 5 באזור המותן, 5 עצמות העצה וחמש העצמות המרכיבות את עצם העוקץ).
ריבוע הקסם מתוך התחריט מלנכוליה של אלברכט דירר; סכום כל שורה, עמודה ואלכסון הוא 34.
שאה סולימאן

טקס הכתרתו השני של שאה סולימאן במרץ 1668; ציור בספרו של הנוסע הצרפתי ז'אן שארדן שנכח בטקסים
טקס ההכתרה הראשון של שאה סולימאן באוקטובר 1666
סולימאן הראשון (1648–1694; מלך בשנים 1666–1694) היה המלך השמיני של האימפריה הספווית.
חייו

שמו המקורי היה סאם מירזא, ובעלותו לשלטון קיבל את התואר המלכותי שאה ספי השני. בהכתרתו השנייה נקרא בשם סולימאן הראשון. בנו הבכור של עבאס שאה השני. את ילדותו ושנות בחרותו העביר בהרמון תחת השגחתו של סריס בשם אקא נזיר. שפתו הראשונה הייתה כנראה אזרית, ומידת שליטתו בפרסית אינה ידועה.
לאחר מות אביו עבאס שאה השני, בטרם הכריז על יורש, הוכתר סאם מירזא כמלך, וקיבל את התואר "שאה ספי השני". ההכתרה נעשתה בניגוד לדעתם של רוב היועצים והסריסים, שהעדיפו את אחיו הצעיר המזה מירזא, שהיה אז בן שבע בלבד ולכן נוח יותר לתמרון.
שנות שלטונו

שנת שלטונו הראשונה (1.10.1666–20.3.1667) נחשבה לכישלון. שורה של אסונות טבע, בשילוב עם פשיטות ותקיפות באזור הים הכספי מצד הקוזאקים בהנהגת סטפן ראזין, הביאו את האסטרולוגים המלכותיים למסקנה כי הכתרתו נערכה בעיתוי שגוי. 
ב-20.3.1667 נערך טקס הכתרה מחדש, ובו קיבל את השם סולימאן הראשון, כאִזכור לשלמה המלך.
סולימאן הקטין את צבא הממלכה ואת המנגנון הפקידותי שלה, במטרה לצמצם את הוצאות המדינה, אך צעדים אלה הביאו להחלשת כוחו בשלטון. את היועצים המלכותיים הוא החליף במועצה פרטית שהורכבה מסריסי הארמון, ובהשפעתם מונה לשלטון בנו הבכור, סולטאן חוסיין.
הערות שוליים

1 2  Rudi Matthee, "SOLAYMĀN I", Encyclopaedia Iranica, 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1021278580  LCCN: n85056988  VIAF: 232859004   WorldCat (עם VIAF): 232859004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיון פלילי בישראל

ערך זה עוסק בהיבטים מעשיים של הליך פלילי, ובסדרי הדין. אם התכוונתם להיבטים עקרוניים, פרשנות והיסטוריה, ראו .
מקובל לחלק את הפרוצדורה הפלילית בישראל לכמה חלקים עיקריים: הליכים בפני רשויות החקירה והתביעה (תלונה, חקירה, העמדה לדין, שימוע וכו'), סמכויות אכיפה (מעצר, חיפוש, הסגרה וכו'), הליכי המשפט (הקראה, טענות מקדמיות, הוכחות, סיכומים, טיעונים לעונש וכו'), הליכי תקיפה (ערעור, משפט חוזר, דיון נוסף וכו').
חוקים עיקריים

הפרוצדורה במשפטים פליליים בישראל קבועה ברובה על ידי חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982. חוק זה ואחרים שנוספו לו, מסדירים את הכללים העיקריים לניהול משפט פלילי בישראל.
חוק משלים הוא חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים), הידוע גם כ"חוק המעצרים" ובו מוסדרים העניינים הקשורים במעצרו של אדם, לרבות זכויות העצור, תקופות המעצר המקסימליות, עילות המעצר הן לצורכי חקירה והן במהלך ניהול משפט ("מעצר עד תום ההליכים"), וכן סדרי עיון חוזר וערר.
חוקים נוספים מסדירים סוגיות ספציפיות, כגון פקודת הראיות - המסדירה את קבלתן של ראיות, חוק הסניגוריה הציבורית - המסדיר ייצוגם של חשודים ונאשמים מחוסרי אמצעים, חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), חוק טיפול בחולי נפש, חוק הסעד (טיפול במפגרים) - בכולם הוראות ספציפיות הנוגעות לפרוצדורה הפלילית בקשר לאוכלוסיות מיוחדות של נאשמים/חשודים.
מערכת זו מסדירה את ההליך הפלילי על כל שלביו: החל ממידע המתקבל כתלונה מאזרח, עבור בחקירה, דרך בניהול המשפט: טענות מקדמיות סדרי הוכחת האשמה, הכרעת הדין, גזר הדין, וכלה בסדרי ערעור, דיון נוסף, משפט חוזר ועוד. תחילת ההליך הוא בהגעת מידע לרשויות החוק אודות הפרת חוק, לעיתים באמצעות פעולה של יחידת מודיעין משטרתית, ולעיתים בשל הגשת תלונה על ידי אזרח המוגדר כ'מתלונן' או כ"נפגע עבירה" שזכויותיו מעוגנות בחוק זכויות נפגעי עבירה.
לקריאה נוספת

השופט יעקב קדמי, "סדר הדין בפלילים", הוצאת דיונון, תל אביב, 1999.
פרופסור גבריאל הלוי, "תורת הדיון הפלילי" כרכים א-ד (2011).
הערות שוליים

↑  חטיבת המודיעין של משטרת ישראל
↑   חוק זכויות נפגעי עבירה, התשס"א-2001, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  מערכת מנ"ע: מידע לנפגעי עבירה
↑  טיפול בתלונות, פקודת המשטרה
↑  סמכות המשטרה לעכב ולחקור עדים
↑   חוק בתי המשפט, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  ע"פ 7919/10 עבאס נ' מדינת ישראל, ניתן ב־21 בספטמבר 2011, סעיף 7.
↑   תקנות המבחן (תסקיר קצין מבחן), התשס"ז-2006, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  הבניית שיקול הדעת בענישה, תיקון 113 לחוק העונשין
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בינלאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בינלאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
לורה ריצ'רדסון

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1963 (בת 61) קנזס סיטי, מיזורי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר על שם דווייט אייזנהאואר לביטחון לאומי ואסטרטגיית משאבים  אוניברסיטת המדינה המטרופולינית של דנוור  Northglenn High School 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקדת הגדוד החמישי ברגימנט האוויר של הדיוויזיה המוטסת ה-101  מפקדת הבסיס הצבאי פורט מאייר  מפקדת פיקוד הניסויים המבצעיים של הצבא  סגנית מפקדת דיוויזיית הפרשים הראשונה  סגנית ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי  קצינת הקישור לקונגרס של ארצות הברית  סגנית מפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית  מפקדת כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית)  מפקדת פיקוד דרום של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (4)   כוכב הארד   מדליית האוויר (7)
 
לורה ג'יין סטריקלנד ריצ'רדסון (באנגלית: Laura Jane Strickland Richardson) (נולדה ב-11 בדצמבר 1963 היא קצינה בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידה האחרון כיהנה כמפקדת פיקוד דרום של ארצות הברית. ריצ'רדסון שירתה כמפקדת כוחות הצבא בפיקוד צפון של ארצות הברית (הארמייה החמישית). היא האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה, האישה הראשונה שפיקדה על ארמייה והאישה הראשונה ששירתה כסגנית מפקד דיוויזיה בצבא ארצות הברית.