stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאנגשי, קיסר סין
לקריאה נוספת

Rawski, Evelyn S. y Rawson, Jessica (editores): China. The Three Emperors, Royal Academy of Arts, London, 2005 (ISBN 1-903973-69-4)
Hsü, Immanuel C. Y: The Rise of Modern China, 6th edition, Oxford University Press, Oxford, 1999 (ISBN 0-19-512504-5).
Spence, Jonathan D: The Search for Modern China, W. W. Norton and Company, New York, 1999 (ISBN 0-393-30780-8).
Peterson, Willard J. (editor): The Cambridge History of China Volume 9, Part One The Ch'ing Dynasty to 1800, Cambridge University Press, Cambridge, 2002 (ISBN 0-521-24334-3).
Spence, Jonathan D: Emperor of China: Self-portrait of K'ang-his, Vintage Books USA, 1988 (ISBN 0-679-72074-X).
הערות שוליים

↑  Schirokauer, Conrad. A Brief History of Chinese Civilization( Thompson Wadswoth, 2006), p. 234-235.
↑  מכיוון שמייסד שושלת צ'ינג, נורהאצ'י, השתמש בחייו בכינוי חאן ולא קיסר, וכונה קיסר רק אחרי מותו, יש המונים את קאנגשי כקיסר הרביעי בשושלת.
↑  מרד של שלושה וסלים סינים של שושלת צ'ינג בשלטון המרכזי, שהסתיים בתבוסתם.
↑  איסין גיורו היה השם המונגולי של השבט המשפחתי אליו השתייכו השליטים של שושלת צ'ינג
↑  השם הרשמי הניתן לקיסר לאחר מותו לשם חלוקת כבוד בטקסים במקדש
↑  בניגוד לקאנגשי, שהאריך ימים, שְׂיָאוֹ צֶ'נְג זֶ'ן מתה ב-1674, שמונה שנים אחר כך, בעת לידת בנם השני, ולפי כך היא הקיסרית שהייתה הזמן הקצר ביותר בשלטון בשושלת צ'ינג
↑  שנים אחר כך טוהר שמו וב-1715 סלח לו קאנגשי פומבית.
↑  Vietnam, Trials and Tribulations of a Nation by D. R. SarDesai, pg. 38, 1988
↑  הסינים עושים כיום שימוש בתקופה ארוכה זו כהצדקה לכיבוש טיבט ב-1950 ולשלטונם הנמשך על ארץ זו.
↑  S. Neill, A History of Christian Missions (Harmondsworth: Penguin Books,964), pp. 189­l90.
↑  באנגלית Idolatry, המוגדרת בשפה זו כהערצה של דמות, רעיון או חפץ שאינם קשורים לאחת הדתות הגדולות ונחשבת אחד החטאים הגדולים ביותר, בניגוד ל-Worship, שהיא אותה תופעה כאשר היא קשורה לאחת הדתות הגדולות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280652505171  PLWABN: 9810623075605606  BIBSYS: 90551667  BnF: cb12249589r (data)  CANTIC: a11217054  CiNii: DA07429202  GND: 118814273  ISNI: 0000 0001 1596 2948  KulturNav: d35ba181-4f4f-419c-bcd5-35b00c74ec02  LCCN: n81111945  LNB: 000221668  NCL: 002199721  NDL: 00316159  NKC: jn20000700884  NLA: 36730732  NLK: KAC2020I1706  NTA: 142937924  RERO: 02-A009485455  SELIBR: 192561  SUDOC: 031242359  Trove: 176646  ULAN: 500372571  VcBA: 495/54466  VIAF: 12278028   WorldCat (עם VIAF): 12278028 
דיוקנו של הקיסר קאנגשי בלבוש בלתי רשמי אוחז מברשת. צייר חצר אלמוני, מוזיאון הארמון, בייג'ינג
הקיסר קאנגשי חוזר לעיר האסורה לאחר מסעו בדרום, 1689
הקיסר קאנגשי לבוש שריון טקסי כשהוא חמוש בקשת וחצים ומוקף שומרי ראש
הקיסר קאנגשי בשנת 1699, אז בן 45
מפת התרחבות האימפריה של שושלת צ'ינג. בחלק העליון של התמונה בשנים 1643–1683, בחלק התחתון 1683–1697
קטע ממילון קאנגשי
אסטרונומים ישועים עם הקיסר קאנגשי
האפיפיור קלמנס האחד עשר
הקיסר קאנגשי בדיוקן מערבי אירופאי.
הקיסר קאנגשי בסיור.
מגדל אשכול

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 על שם:  לוי אשכול 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1974–1978 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1978 
 אדריכל:  שלמה גלעד 
 מידות
 גובה:  102 מ' 
 קומות:  30 
 
 קואורדינטות:  32°45′46″N 35°01′05″E﻿ / ﻿32.76271981°N 35.01809478°E﻿ / 32.76271981; 35.01809478
  (למפת חיפה מוגדלת) מגדל אשכול(למפת חיפה רגילה) מגדל אשכול(למפת הגליל המערבי רגילה) מגדל אשכול(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מגדל אשכול
 
מגדל אשכול הוא גורד שחקים בקמפוס אוניברסיטת חיפה על פסגת הר טללים.
היסטוריה

המבנה הוקם בשנים 1974–1978. תכנון המגדל הצר והגבוה, המתנשא מעל משטח אופקי רחב, נעשה במקור על פי הצעתו של האדריכל הברזילאי אוסקר נימאייר; דוגמה נוספת למבנה כזה נמצאת בעיר ברזיליה. הבניין תוכנן לבסוף בידי פרופ' שלמה גלעד. למגדל 30 קומות והוא מתנשא לגובה 102 מטרים, כשראשו מגיע לגובה של 597 מטר מעל פני הים. עד 1989 היה המגדל בניין האוניברסיטה הגבוה ביותר באסיה. הוא נקרא על שם ראש הממשלה השלישי, לוי אשכול.
המגדל מכיל את משרדי האוניברסיטה ובקומתו העליונה יש מצפה. על גג המבנה ממוקמות אנטנות וציוד שידור רב. המגדל הוקם על פסגת הר הכרמל וניתן לראותו ממרחקים. בגלל מיקומו וצורתו מתחוללות רוחות עזות בסביבתו. מכיוון שהמגדל צר ביותר (רוחבו 13 מטר) וגבוה, קצהו יכול לנוע ברוחות חזקות בחורף, עד כדי ארבעים סנטימטרים לכל צד. עקב רוחות עזות אלה, נסגרת לפעמים הכניסה הראשית לבניין, הממוקמת על גג מבנה הבסיס האופקי של המגדל.
המגדל ספג לאורך השנים ביקורות שהתייחסו בעיקר לאי־התאמתו לנוף המקומי וחוסר התחשבות מתכנניו בתנאי האקלים שעל הכרמל.
עד להשלמת "מגדל המפרש" בקריית הממשלה שבעיר התחתית, ב־2002, היה מגדל אשכול הבניין הגבוה ביותר בחיפה ואף הגבוה ביותר בצפון המדינה.
בזמן מלחמת המפרץ התמקמו כוחות צה"ל בראש המגדל, ותצפתו על כל אזור מפרץ חיפה. כשנחתו טילי סקאד על הקריות ובקרבת בתי הזיקוק, כוונו על ידם כוחות החילוץ וההצלה למקום.
גלריה

המגדל במבט מרחפן, דצמבר 2020
תמונה מגבעת נשר ביום סגריר, דצמבר 2020
תמונת המגדל מחי-בר כרמל, מרץ 2013
המגדל לצד מעבדת המחקר של יבמ, 2010
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
בניין הקונגרס הלאומי של ברזיל בברזיליה בירת ברזיל
לקריאה נוספת

אילן גור זאב, הקומה ה-31: מגדל האוניברסיטה והפאלוגוצנטריזם הציוני ב"תיאוריה וביקורת", 2000 (16), עמ' 239–243
הערות שוליים

↑  סקר שימור אוניברסיטת חיפה, עמוד 33
גל ארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוקטובר 1999 (בן 25)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  ריצת 100 מטר, ריצת 200 מטר
 מועדון:  מכבי תל אביב
 הישגים
 שיאים אישיים:  60 מטר: 6.81 שניות (2019)   100 מטר: 10.32 שניות (2024)   200 מטר: 20.70 שניות (2024)
 
גל ארד (נולד ב-29 באוקטובר 1999) הוא אצן ישראלי. אלוף ישראל (2018) בריצת 100 מטר.
קריירה

ארד גדל ברמת גן ולמד בבית הספר התיכון בליך. ב-2013 החל את דרכו בענף האתלטיקה, לאחר שהתחרה כחובבן בתחרויות בתי ספר העירונית והמחוזית  ב-800 מ' וב-80 מ'.
קריירה > 2016

באליפות ישראל לנוער שנערכה בדצמבר 2016 זכה ארד במדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר, לראשונה שאתלט ישראלי מנצח בשלושת המקצים האלו יחדיו. כמו כן ארד קבע שיא ישראל לקדטים בריצת 300 מטר בתוצאה של 34.82 שניות.
קריירה > 2017

באליפות ישראל לנוער שנערכה ביוני 2017 זכה ארד בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר (10.67 שניות) ובריצת 200 מטר (22.02 שניות). באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.72, אחרי חברו לאגודה אמרי פרסיאדו (10.51 שניות) ולפני אביב דיין מהפועל חולון (10.79 שניות) בשלב המוקדמות, קבע ארד תוצאה של 10.60 שניות ועלה לגמר מהמקום הראשון במקצה שלו. נוסף לכך, זכה במדליית כסף במכבייה לנוער בריצת 100 מטר.
ארד השתתף במספר תחרויות בחו״ל וזכה במדליית ארד באליפות מדינות הבלקן לנוער בריצת 100 מטר
באליפות אירופה לנוער שנערכה בגרוסטו שבאיטליה בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום 15 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.90 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 10.87 שניות וכן קבע שיאים ישראליים לנוער בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.83 שניות ובריצת 100 מטר בתוצאה של 10.59 שניות.
קריירה > 2018

באליפות אס"א שנערכה בחיפה ב-22 במאי 2018 זכה ארד במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש לנוער של 10.45 שניות. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ב-4 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.56 שניות, מאית שנייה מהר יותר מהאלוף היוצא חברו לאגודה אמרי פרסיאדו (10.57 שניות) ואביב דיין מהפועל חולון (10.77 שניות). מספר ימים לאחר מכן באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) שנערכה בטמפרה פינלנד הוא סיים במקום 13 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.53 שניות.
באוקטובר 2018 החל להתאמן בהדרכתו מרחוק של המאמן הבריטי ראיין פרקלטון בשילוב עם מחנות אימונים בחו"ל. בטקס בחירת האתלטים המצטיינים לשנת 2018 של איגוד האתלטיקה נבחר ארד לאתלט השנה בקטגוריית הנוער.
קריירה > 2019

באליפות מדינות הבלקן באולם שנערכה בחודש פברואר 2019 סיים ארד במקום שישי בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.86 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 6.87 שניות. במחזור הראשון בליגה הבינאגודתית שנערך בחודש מאי, הוא סיים במקום ראשון בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 21.30 שניות.
באליפות אירופה למועדונים דרג ב' שנערכה בטמפרה, פינלנד, ניצח ארד בריצת 200 מטר ובריצת 100 מטר. ארד השתתף גם בריצת השליחים, כרץ האחרון. במהלך הריצה קרע ארד את שריר הירך האחורי, והמשיך לרוץ, על מנת לעזור לקבוצתו, מה שעורר דיון ציבורי.
עתירה לבג"ץ לביטול ההסגר בחוק הספורט

בשנת 2018 עתר גל ארד לבג"ץ (בג"ץ 5051/18 גל ארד נגד הכנסת ומשרד המשפטים) באמצעות אביו, עו"ד עמית ארד, לביטול הסעיפים בחוק הספורט אשר יוצרים את הסדר ההסגר, לפיו ספורטאי שרוצה לעבור אגודה בניגוד להסכמתה צריך "לשבת בבית" במשך שנה שלמה מבלי להתחרות. משרד המשפטים נעזר במשרד התרבות והספורט, וזה הצהיר כי בכוונתו לבחון את שינוי החוק הן ביחס לקטינים, והן ביחס לבוגרים. ביום 6.2.2019 התקיים דיון במעמד הצדדים בבג"ץ בפני הרכב השופטים סולברג, ברון ושטיין, אשר אמרו כי אכן יש מקום לשמוע את טענות העותרים, אולם לאור כוונת משרד הספורט לבחון את שינוי החוק, לא בשלה העת לדון בעתירה בבג"ץ והמליצו לעותרים למחוק את העתירה תוך שמירת זכותם לעתור שוב.
חיים אישיים

ארד הוא הבן הבכור של חיה ועמית ארד, אח לכדורגלן רן ארד ולשתי אחיות תאומות.
גל החל את דרכו בספורט בגיל צעיר באימון במועדון לחימה משולבת באצטדיון האתלטיקה בהדר יוסף, תחת הדרכתו של המאמן איציק פרנקו. ארד זכה במשך 5 שנים רצופות באליפות מועדוני לחימה משולבת בקרבות קראטה מגע מלא.
מתגורר ברמת גן. למד בתיכון בליך וסיים במגמת מחשבים.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 60 מטר: 6.77 שניות (2022)
ריצת 100 מטר: 10.45 שניות (2018)
ריצת 200 מטר: 20.70 שניות (2024)
ריצת 300 מטר: 34.82 שניות (2017)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 6.85 שניות (2018)
הערות שוליים

1 2  Ramatgan4u – כבוד גדול לגל ארד!
↑  אבינעם פורת, אתלטיקה: מדליות לישראל באליפות הבלקן לנוער, באתר ynet, 1 ביולי 2017
↑  EUROPEAN ATHLETICS U20 CHAMPIONSHIPS - GROSSETO 2017, באתר European Athletics (באנגלית)
↑  אבינעם פורת, נשבר שיא 100 מטרים לנוער בארץ, באתר ynet, 22 במאי 2018
↑  אליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 - ריצת 100 מטר לגברים (ויקיפדיה באנגלית)
↑  אבינעם פורת, הפרשה שמסעירה את האתלטיקה הישראלית, באתר ynet, 31 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14758701
חנוך בן פזי

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1964 (בן 60) 
 ענף מדעי:  מחשבת ישראל, פילוסופיה יהודית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפתוחה (1991)  אוניברסיטת תל אביב (1996)  אוניברסיטת בר-אילן (2003) 
 מנחה לדוקטורט:  אפרים מאיר 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  סמינר הקיבוצים 
 
חנוך בן פזי (‏נולד ב־6 באוקטובר 1964) הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן וראש החוג לפילוסופיה יהודית (מחשבת ישראל) שם החל משנת 2018. בשנים 2003–2008 היה ראש החוג למקרא ותרבות ישראל בסמינר הקיבוצים, בשנים 1991–2000 היה מנחה 'בית מדרש' ב'מדרשת עיון' בתל אביב בקורסים בתלמוד ובמחשבה בת זמננו.
ביוגרפיה

בשנת 1991 קיבל תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה. בשנת 1996 קיבל תואר שני בחוג לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "אברהם אבן מיגאש והקבלה: התמודדותו של פילוסוף רציונליסט עם הקבלה", שנעשתה בהנחייתה של פרופ' שרה קליין-ברסלבי. בשנת 2003 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "קריאה לאחריות: עיון פילוסופי ב'קריאות התלמודיות' של עמנואל לוינס", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' אפרים מאיר.
פרסם ספרי מחקר, ומאמרים רבים בן בקובצי מחקר והן בכתבי העת המובילים בתחומי מחשבת ישראל, פילוסופיה של העת החדשה, פילוסופיה יהודית של המאה העשרים, ומחקר הדתות.
תחומי מחקרו

בן פזי חוקר וכותב בעיקר בנושאים של הפילוסופיה והמחשבה היהודית במאה העשרים בתחומים של אתיקה והרמנויטיקה, ומתמקד בהגותם של פרנץ רוזנצווייג, מרטין בובר, עמנואל לוינס. הוא שותף בקבוצות מחקר בינלאומיות, כנסים אקדמיים בינלאומיים, ארגונים ואגודות מחקר ובוועדות היגוי מקצועיות במשרד החינוך, וכותב חוות דעת בנושא מדעי היהדות והרוח. בן פזי משתתף ומרצה בפורומים אקדמיים רבים ובכינוסים בינלאומיים העוסקים ב"דת ואתיקה", פנומנולוגיה והגות יהודית של העת החדשה.
אחד מתחומי מחקר עיקריים בהגותו ובמחקריו הוא עיסוקו בפילוסופיה של עמנואל לוינס – תוך התייחסות למכלול כתביו, היהודיים והפילוסופיים, תוך עיון פילוסופי הן בכתביו היהודיים והן בכתביו הפנומנולוגיים. במחקריו ביקש בן פזי להאיר את המשמעות הישראלית העכשווית של הגותו המוסרית של לוינס, ובין היתר אודות האפשרות לחשוב מחשבה ציונית, שתהיה מנוסחת במונחים של אתיקה ואחריות, בעקבות הפילוסופיה של לוינס.
בן פזי חוקר והוגה גם ב"הרמנויטיקה יהודית" – המשמעות הפילוסופית של ההרמנויטיקה במחשבה היהודית של העת החדשה. מחקר זה שלו שקשור גם במחקר הפילוסופי של עמנואל לוינס, עוסק במשמעות המוסרית של מעשה הפרשנות, ובאחריות המוסרית המוטלת על פרשן הטקסט. הספר שלו "הפרשנות כמעשה מוסרי" הוא אחד מפירותיו של מחקר זה, ועתיד להתפרסם גם באנגלית. ספר זה עוסק בהיבט הפילוסופי של מחקר כתבי הקודש בהקשר זה, והוצג בין היתר בפורום Scriptural Reasoning, באוניברסיטת קיימברידג', ופורומים בין-דתיים.
פן נוסף בהגותו ומחקריו של בן פזי הוא עיסוקו בתחום "העדות והאחריות" – מחקר פילוסופי פנומנולוגי בפנומן העדות, המאפשר פיתוח של "העדות" כמושג פילוסופי. מחקר העדות קשור בעיקר לדיוניים פילוסופיים ומוסריים אודות משמעותה של "מסורת" ו"מסורת דתית", האחריות המוסרית המוטלת על הסובייקט בעידן התקשורת, חשיבותה של העדות בעיצוב הזיכרון והגדרת הזהות לאחר השואה. במסגרת זו הרצה בכנס American Academy of Religion 2014. מחקרו זה כולל מחקר פנומנולוגי במושג העדות ויישומו בשלושה שדות שיח: שיח הזהות, השיח הדתי והשיח הפוליטי. המחקר הפנומנולוגי כולל פיתוח של "מושג העדות" כמושג המטיל אחריות מוסרית על העד. בוחן את מושג העדות, ואת המשמעות הפילוסופית המוסרית שלו, בתוך הקשרים שונים, כולל משמעות של עיצוב זהות בעקבות "זיכרון השואה", כינון מסורת בהקשרים של "זהות דתית", ועשייה פוליטית בעקבות "ועדות הפיוס והשלום".
תחומי מחקר נוספים שלו עוסקים בקרבה שבין המחשבה הפסיכולוגית והמחקר הפסיכואנליטי לעולם ההגותי של הפילוסופיה היהודית. תוך שילוב מתודות מחקר חדשות בחקר הפילוסופיה היהודית, שימוש בכלי הניתוח הפסיכואנליטיים. וניסיון לפתיחת לאופקים נוספים של הכתיבה הפילוסופית עצמה.
הוא כותב גם על הפילוסופיה של החינוך הכוללת עיון פילוסופי בתחומי המחשבה החינוכית, והגוזר חשיבה חינוכית מן השיח הפילוסופי המודרני והעכשווי. מחשבה על השיח בעידן הפוסט-מודרני המתכלל את הוראת מחשבת ישראל ותרבות ישראל עם הוראת השואה ואתגרי הזהות היהודית בעת הזאת.
פרופסור בן פזי שותף לפורומים אקדמיים ללימוד בין-דתי. פורומים אלה מאפשרים פיתוח של שיח הרמנויטי, מוסרי ודתי, במחשבה על מקומו של הלימוד הבין-דתי במסגרת האקדמיה. בין השאר הוא פועל לחיבור הזיקה האקדמית בין אוניברסיטת בר-אילן לאוניברסיטת קיימברדיג' – Divinity School, המאפשרת למידה בין-דתית בתוך ההקשר האוניברסיטאי, ובבחינה של עשייה מחקרית משותפת, בין-דתית, בין-אוניברסיטאית, ובין-לאומית.
פרסומים אקדמיים

הפרשנות כמעשה מוסרי, תל אביב: רסלינג 2012
עמנואל לוינס: האמנה החינוכית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד - מופ"ת, 2016
ציונות נוסח לוינס: זהות. מוסר. אחריות. בני ברק: הקיבוץ המאוחד - סדרת הילל בן חיים
משה אבי הנביאים: דמותו בראי ההגות לדורותיה (בעריכת חנה כשר, משה חלמיש, חנוך בן פזי), רמת גן: הוצאת בר-אילן 2010
הומניות עברית - עכשיו, הוצאת אדרא, 2023
מלבד ספרים פרסם בן פזי מאמרים בבמות אקדמיות רבות.
בן פזי הוא גם עורך אקדמי וחבר מערכת בכתבי עת אקדמיים כמו: "דעת" – עורך שותף עם דב שוורץ ואברהם אלקיים, "סדרה אקדמית בחינוך יהודי", "אידרא" ו"הוצאת מופת", ושותף בארגון כנסים מדעיים בינלאומיים שונים.
תפקידים ציבוריים

בנוסף להיותו ראש המחלקה לפילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל משמש ומשתתף גם בתפקידים ציבוריים רבים ובקבוצות מחקר כמו :
2014–2015 – משרד החינוך, חבר ועדת המקצוע "תרבות יהודית ישראלית"
2012–2014 – משרד החינוך, חבר ועדת המקצוע להוראת "מחשבת ישראל"
1995–2003 – אגודת ש"י לשיקום נוער וצעירים נכים, חבר ועד העמותה.
1998–2000 – מכון ון ליר, מרצה ומנחה בפרויקט "קהילה לומדת".
דקה

ערך זה עוסק ביחידת זמן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
דק ודקים
העיתון הצבי, 28 בספטמבר 1909
דקה היא יחידת זמן המוגדרת כ- 1/60 של שעה או כ-60 שניות (ישנן דקות בעלות 61 שניות - דקה מעוברת).
יחידת הדקה לא מוכרת כיחידת SI. בגאומטריה, דקה היא יחידת זווית, המוגדרת כ- 1/60 של מעלה. יחידה זו נקראת דקת קשת. יחידה הנגזרת מיחידה זו היא שניית קשת (1/60 של דקת קשת).
באסטרונומיה, דקה היא יחידת זווית וזמן. דקה היא 1/60 של שעת עלייה ישרה.
הסימון הפורמלי לדקה הוא גרש ישר - ('). לדוגמה, 15 דקות יכתבו כך - '15. אולם, הסימון הנפוץ ביותר הוא הגרש הנטוי המקובל (′).
כדור הארץ עובר 15 דקות קשת בכל דקת זמן אחת. דקת קשת אחת בקו המשווה היא בקירוב מייל ימי אחד.
הסיבה לחלוקת השעה ל-60 דקות נובעת ככל הנראה מהשפעת הבבלים, אשר השתמשו בבסיס ספירה 60 כשיטת הספירה שלהם.
מקור המילה הוא בכך שזו חלוקה דקה יותר של הזמן מאשר החלוקה לשעות. וכך גם בשפות זרות.
ראו גם

שעון
הרץ

ערך זה עוסק ביחידת מידה לתדירות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| תדירויות> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.שם | תדירויות> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.סימון עברי | תדירויות> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.סימון בינ"ל | תדירויות> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.מכפלה |
| --- | --- | --- | --- |
| הרץ | הרץ | Hz | 1 |
| דקא-הרץ |  | daHz | 10 |
| הקטו-הרץ |  | hHz | 100 |
| קילו-הרץ | קה"צ | kHz | 103 |
| מגה-הרץ | מה"צ | MHz | 106 |
| גיגה-הרץ | גה"צ | GHz | 109 |
| טרה-הרץ | טה"צ | THz | 1012 |
גל המשנה את התדירות שלו. למעלה מימין: התדירות (בהרץ). הציר האופקי: ציר הזמן (בשניות). כשהתדירות היא 1 הרץ, זמן המחזור הוא 1 שנייה. כשהתדירות היא 2 הרץ, זמן המחזור הוא 0.5 השנייה. כשהתדירות היא 5 הרץ, זמן המחזור הוא 0.2 השנייה.
הרץ (סימון: Hz) הוא יחידת מידה לתדירות במערכת היחידות הבין-לאומית. היא נקראת על שמו של הפיזיקאי הגרמני היינריך רודולף הרץ אשר תרם רבות למדע בתחום האלקטרומגנטיות.
הגדרת ההרץ היא Hz = s−1 שמשמעותה "אירוע אחד לשנייה"; 100 הרץ משמעותו "100 אירועים לשנייה", וכן הלאה. ניתן ליישם את היחידה על כל אירוע מחזורי, למשל: שעון מתקתק ב-1 הרץ. הערך ההפוך לתדירות הוא זמן מחזור; תדירות של 1 הרץ שווה לאירוע של שנייה אחת, ואירוע של 1 מגה-הרץ הוא אירוע של 1 מיקרו-שנייה. בכתיבה אשר הייתה מקובלת בתקופה לפני מלחמת העולם השנייה, השתמשו במושגים כמו מחזורים לשנייה (Cycles per second), עם כפולות מתאימות "קילו-מחזורים", "מגה-מחזורים" וכן הלאה.
דוגמאות

11.574 מיקרו־הרץ – תדר סיבוב כדור הארץ ((23 שעות, 56 דקות ו-4 שניות) / 1).
5 או 6 דקא־הרץ – תדר זרם חילופין ביתי תקני, במתח חשמלי של 220 או 110 וולט.
2.62 הקטו־הרץ – תדר התו המוזיקלי דו (האמצעי במקלדת הפסנתר).
4.4 הקטו־הרץ – תדר התו המוזיקלי לה, שמשתמשים בו כדי לכוון כלים מוזיקליים.
20 קילו־הרץ – תדר סף השמיעה הממוצע של בני אדם.
60 קילו־הרץ – תדר סף השמיעה הממוצע של כלבים.
104 קילו־הרץ – תדר השעון של המיקרו-מעבד המסחרי הראשון - אינטל 4004 (1971).
531–1,611 קילו־הרץ – שידורי רדיו AM.
88–108 מגה־הרץ – שידורי רדיו FM.
2.45 ג'יגה־הרץ – תדר הגל במכשיר מיקרוגל.
484-400 טרה־הרץ – טווח התדירות של האור האדום.
789-668 טרה־הרץ – טווח התדירות של האור הסגול.
ראו גם

יחידות מידה על שם אישים
כוח סוס

.
כוח סוס (כ"ס) הוא יחידת הספק לא תקנית. הספק של כוח סוס אחד מוגדר כהספק של הרמת כ-75 ק"ג לגובה מטר אחד בשנייה אחת. דוגמה: מנוע שיש לו הספק של 100 כוחות סוס מסוגל להרים 7,500 ק"ג לגובה מטר אחד בשנייה אחת. לפי הגדרה זו כוח סוס שווה ערך לכ-736 ואט (כוח סוס מטרי). הגדרה נוספת קיימת היא שכוח סוס הוא שווה ערך ל-746 ואט, שהם 33,000 ליברות-רגל לדקה (כוח סוס אימפריאלי). תומאס סייוורי, מחלוצי המפתחים והממציאים של מנוע הקיטור, היה הראשון שהשווה את ההספק של מנוע לעבודתו של סוס.
כוח סוס איננה יחידת מידה מטרית, והיא איננה חלק ממערכת היחידות הבין-לאומית (SI). כוח סוס הוא מושג מיושן, אם כי בהקשרים מסוימים השימוש בו עדיין נרחב. המושג לא מצוי בשימוש בשיח המדעי, הן בשל היעדר הגדרה תקנית ומקובלת, הן בשל חוסר הנוחות הנובעת מהיעדר קשר בינה לבין מערכת ה-SI, והן בשל קיומה של יחידת המידה התקנית ואט. עם זאת, יחידת המידה עדיין נמצאת בשימוש נרחב למטרות מדידת הספק של מנועים בתעשיות הרכב, הרכבות וכלי התעופה וכן להגדרת הספק במזגנים ויחידות קירור.
המונח כוח סוס בלימה (Break Horse-Power או בקיצור BHP) מציין את ההספק הנמסר על ידי המנוע לצרכן (מכונה, גלגלי מכונית, אלטרנטור וכו') ונמדד על ידי דינמומטר.
קיימת גם יחידת הספק דומה בשם "כוח סוס מטרי" (PS). כוח סוס מטרי אחד שווה ל-0.99 כוח סוס ו-0.74 קילוואט.
ראו גם

יחידות מידה למסה ומשקל
יחידות מידה לאורך
הערות שוליים

↑  Thomas Savery, The Miner's Friend, 1702. p. 26.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דונם

דונם (בטורקית: dönüm), היא יחידת מידה עות'מאנית לשטח. היא אינה שייכת למערכת היחידות הבין-לאומית, בה יחידת השטח היא מטר רבוע.
מקור השם הוא מהמילה הטורקית העות'ומאנית ﺿﻨﻤﻕ (dönmek) שמשמעותה "להפוך" או "לעבד". פירוש המילה הוא שטח שאדם יכול לחרוש ביום אחד. בעבר, לא הוגדרה המידה במדויק, וגודל השטח המוחלט השתנה משמעותית ממקום למקום. במדינות רבות שהיוו חלק מהאימפריה העות'מאנית, המונח נמצא עדיין בשימוש. במדינות אלו המונח מוגדר בצורה מדויקת, אם כי באופן שונה ממדינה למדינה. מידת השטח הנהוגה ביוון, הסטרמה (Stremma), שקולה בגודלה לדונם.
גדלים

גודלו של דונם אחד במדינות שונות:
1,000 מטרים רבועים, "דונם מטרי": בישראל, ירדן, לבנון,  בוסניה והרצגובינה (נקרא דולום dulum), סרביה (дунум, dunum) וטורקיה.
בתקופת השלטון העות'מאני בארץ ישראל ובתחילת המנדט הבריטי (עד שנת 1928) הוגדר הדונם כ-919.3 מ"ר.
בצפון קפריסין דונם הוא 1,337.8 מ"ר.
בעיראק דונם הוא 2,500 מ"ר.
דונם ביחס ליחידות מידה אחרות

דונם מטרי אחד שווה ל:
1,000 מטר רבוע, שהם 0.001 קילומטר רבוע.
ריבוע שאורך הצלע שלו הוא בקירוב 31.62 מטר.
10 ארים (אר שווה ל-100 מטרים רבועים. דונם שווה דקאר אחד (10 ארים), או 0.1 הקטאר).
0.2471 אקר (בקירוב).
1,196 יארד רבוע (בקירוב).
10,760 רגל רבוע (בקירוב).
4 אבלק (evlek) - מידת שטח הנהוגה בטורקיה.
ברוסיה הצארית דסיאטינה היא 10,926.512 מ"ר.
הערות שוליים

↑  ראו: יחידות שטח, באתר מזכרת
בית (מחשב)

| כפולות של היחידה "בית"> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.שם | כפולות של היחידה "בית"> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.סימון בינ"ל | כפולות של היחידה "בית"> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.סימון עברי | כפולות של היחידה "בית"> תחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית.מכפלה |
| --- | --- | --- | --- |
| קילו-בית | KB | ק"ב | 103 |
| מגה-בית | MB | מ"ב | 106 |
| ג'יגה-בית | GB | ג"ב | 109 |
| טרה-בית | TB | ט"ב | 1012 |
| פטה-בית | PB | פ"ב | 1015 |
| אקסה-בית | EB | א"ב | 1018 |
| זטה-בית | ZB | ז"ב | 1021 |
| יוטה-בית | YB | י"ב | 1024 |
| ברונטו-בית | BB | ב"ב | 1027 |
תחיליות בינאריות (IEC 60027-2)
| kibibyte | KiB |  | 210 |
| mebibyte | MiB |  | 220 |
| gibibyte | GiB |  | 230 |
| tebibyte | TiB |  | 240 |
| pebibyte | PiB |  | 250 |
כרטיס זיכרון בגודל 64 מגה-בית
בַּיִת (באנגלית: byte – בַּיְיט; מיוצג באנגלית באות גדולה B) הוא יחידה של זיכרון מחשב, המורכבת בדרך כלל מ־8 סיביות. מעבר להגדרה השרירותית של בית בתור איגוד של מספר סיביות, ככלל (במחשבים מודרניים), הבית הוא היחידה הקטנה ביותר שניתן להתייחס אליה בחישובים אריתמטיים והוא הבסיס לכתובות גישה לזיכרון. לדוגמה, כדי לשנות את הסיבית ה־300 בזיכרון, המחשב יקרא את הבית מכתובת 38 בזיכרון, ישנה בו רק את הסיבית הרביעית (300 = 37×8 + 4) וישמור את הבית כולו חזרה לתוך הזיכרון.
כדי לייעל את מהירות הגישה לזיכרון, נקראים (או נכתבים) בדרך כלל שניים, ארבעה או אף שמונה בתים ביחד (16, 32 ו־64 סיביות בהתאמה), אך הכתובת היא עדיין כתובת הבית הבודד. גם חישובים אריתמטיים מבוצעים בדרך כלל על מספרים המיוצגים על ידי כמה בתים, כיחידה אחת.
גודל של 8 סיביות הוא נוח בין השאר משום שהוא מתאים לייצוג תו בודד ב־ASCII, ומיוצג כשתי ספרות הקסדצימליות.
חצי בית (4 סיביות) קרוי ניבל.
היסטוריית הבית

בתחילת עידן המחשב (שנות ה־60 וה־70 של המאה ה־20), יוצרו מחשבים בעלי מילה (Word) באורכים שונים. גודל מילה היה שונה ממחשב אחד למשנהו, 40 עד 75 סיביות בדרך כלל, וכתובות בזיכרון יוצגו ככתובת המילה. לייצוג מחרוזת היה נהוג אז לקבץ כמה תווים בתוך מילה אחת. תו יוצג אז באורך שש או שבע סיביות בדרך כלל.
את המושג "בית" טבע ורנר בוכהולץ בשנת 1956, בעת תכנונו של מחשב Stretch של חברת IBM. ראשית נחשב הבית כמייצג תו בודד גם אם אורכו אינו שמונה סיביות. אך מאחר שלבסוף הוחלט כי במחשב זה אורכו יהיה שמונה סיביות הפך גודל זה לחלק בלתי נפרד מן ההגדרה של הבית. חיזוק נוסף להגדרה זו ניתן ב־1964 בה הוכרז אחד המחשבים המוצלחים ביותר בימים אלו, IBM System/360 שבו שוב יוצגו תווים באמצעות בתים באורך שמונה סיביות.
במהלך שנות ה־70, עם התפתחות המיני־מחשבים, תפס הבית את מקומו כסטנדרט בתעשייה. הדור הבא של המחשבים, המיקרו־מחשבים, בראשיתם, היו בעלי רוחב אפיק נתונים של שמונה סיביות וכך תפסו הבית וכפולותיו (16 סיביות, 32 סיביות) את מקומם כגודל הסטנדרטי הכמעט בלעדי.
כפולותיו של הבית

מקובל לבטא נפחי זיכרון בכפולות של בתים: קילו-בית (kB), מגה-בית (MB), ג'יגה-בית (GB), טרה-בית (TB), פטה-בית (PB), אקסה-בית (EB), זטה-בית (ZB), יוטה-בית (YB) וכן הלאה. מונחים אלו משמשים למדידת גודלם של זיכרון המחשב ושל אמצעי אחסון כגון דיסק קשיח.