stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיהאב-1
הערות שוליים

1 2  שיהאב 1, באתר FAS (פדרציית המדענים האמריקאית)
1 2 3  שיהאב 1, באתר פרויקט Missle Threat, המרכז למחקר בינלאומי ואסטרטגי, 28 בספטמבר 2017
↑  Kugbanggwa Kisul, Sept. 1989, No.127, FBIS-EAS 29 Nov. 1988
↑  יפתח שפיר, הטילים האסטרטגיים של איראן, המכון למחקרי ביטחון לאומי
↑  דודי כהן, התרגיל הגדול: איראן שיגרה 14 טילי קרקע-קרקע, באתר ynet, 28 ביוני 2011
↑  רועי קייס וליעד אוסמו, מנהרות וטילים: נחשף בסיס חיזבאללה מחוץ ללבנון, באתר ynet, 8 באפריל 2014
מפת ״מלחמת הערים״ ממלחמת איראן עיראק, המלחמה בה בוצע השימוש המרבי בטילי שיהאב-1. באדום מסומנים אתרים שהותקפו באמצעות טילי שיהאב וסקאד
מפת פריסת השימוש בטילים ברחבי העולם
תלמוס

| --- | --- |

 שיוך:  מוח הביניים 
 מיקום אנטומי:  מוח הביניים 
 אספקה עורקית:  thalamic artery 
 ניקוז ורידי:  thalamic vein 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (808) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  thalamus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.08.101 
 TA2 (2019):  5678 
 טרמינולוגיה אמבריולוגיקה:  E5.14.3.4.2.1.8 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_954 
 מזהה נרוניימס:  300 
 FMA:  62007 
 קוד MeSH:  A08.186.211.200.317.826 
 מזהה MeSH:  D013788 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0039729 
 
מיקום התלמוס במוח האנושי.
התלמוס (רמה) ואזורי המוח.
התלמוס (Thalamus, מיוונית: "חדר פנימי") או הרמה הוא צביר נוירונים גדול, שלוחה של המוח הקדמי (דיאנצפלון).
התלמוס מתפקד כתחנת ממסר של אינפורמציה המגיעה מהחושים (למעט חוש הריח), כמו כן הוא מעורב בעיבוד ראשוני של המידע. בנוסף לכך התלמוס גם מקבל קלט מהאזורים הגבוהים במוח והוא מעורב בבסיס המוחי לקשב.
את התלמוס ניתן לחלק למספר גרעינים, בהם גרעין הברך הצדי (LGN) המעורב בתפיסה חזותית.
תפקוד

התלמוס מקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. הוא מקושר לגרעין הזנבי הנמצא בסטריאטום אשר שייך לגרעיני הבסיס.
התצורה הרשתית שולחת מידע חושי לתלמוס.
התלמוס קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח, כמו למשל העברת קלט הראייה אל קליפת הראייה באונה העורפית, לשם עיבוד ופענוח.
התלמוס מעורב גם בתפקודים רגשיים ויש לו חשיבות בהיבטים הרגשיים של התחושות. מידע הקשור לגירוי מסוים מעובד על ידי התלמוס ומועבר לאמיגדלה, ליצירת מוטיבציה ראשונית האם להיחשף לגירוי או להימנע ממנו. במקביל, אותו מידע מועבר מהתלמוס לעיבוד נוסף בפיתול החגורה הקדמי (ACC) והקורטקס האורביטופרונטלי (OFC).
באמצעות האמיגדלה וה-OFC, המידע שמספק התלמוס מגיע אל ההיפותלמוס, המעורב ביצירת תגובות פיזיולוגיות.
התלמוס מעורב בתהליכי העוררות והוא אחראי על הקשב.
בנוסף, אחראי התלמוס על דחף השינה, וייתכן שלתלמוס יש תפקיד גם בזיכרון לטווח ארוך.
פגיעה בתלמוס

בעיות רפואיות בתלמוס גורמות לבעיות קשב, מצב רוח ושינה:
תסמונת התלמוס (Thalamic syndrome) הנגרמת עקב פגיעה טראומטית באזור זה במוח, או עקב שבץ, גורמת לתחושת צריבה כרונית בצד אחד של הגוף ובשינויים תכופים במצב הרוח.
חוסר שינה תורשתי קטלני היא מחלה תורשתית נדירה הנגרמת על ידי חלבונים פריוניים. החולה מאבד את היכולת לישון, דבר הגורם לניוון הדרגתי של המוח ולמוות.
הערות שוליים

↑  התלמוס באתר מכון דוידסון למדע
↑  ישי-קרין, נ. (2005). דיסלקסיה, רכיבה על סוסים והצרבלום. מתוך אתר פסיכולוגיה עברית.
1 2 3 4  Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press.
↑  V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press.
↑  Hynd, G. W., Hern, K. L., Novey, E. S., Eliopulos, D., Marshall, R., Gonzalez, J. J., & Voeller, K. K. (1993). Attention deficit-hyperactivity disorder and asymmetry of the caudate nucleus. Journal of Child Neurology, 8(4), 339-347.
↑  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
1 2  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
1 2  Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association.
| המערכת הלימבית |
| --- | --- | --- |
| אזורים מוחיים | קליפת המוח הלימבית: פיתול החגורה (פיתול החגורה הקדמי, פיתול החגורה הקדמי העליון), הפיתול הפארהיפוקמפאלי (אנ') • קליפת המוח הארובתית-מצחית • היפוקמפוס • פורניקס • אמיגדלה •  גרעין האקומבנס • היפותלמוס • הגופים הדדיים • תלמוס |  |
| תפקודים | רגשות • מוטיבציה • זיכרון • למידה • הרחה • תגובת הילחם או ברח • ויסות של מערכת העצבים האוטונומית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531872205171  BnF: cb120076672 (data)  LCCN: sh85134464  NKC: ph966375  TA98: A14.1.08.101  TE: E5.14.3.4.2.1.8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמיעה יחסית

בעולם המוזיקה, שמיעה יחסית, שמיעה רלטיבית או שמיעת מרווחים, היא היכולת לזהות מרווחים מוזיקליים או יחסי תדירויות בצורה אינטואיטיבית ומדויקת. כלומר, זיהוי ההפרש בגבהים בין שני צלילים שונים. למשל: זיהוי צליל דו מסוים כגבוה בשתי אוקטבות מעל דו אמצעי, או זיהוי מרווח בין שני צלילים כסקסטה או קוורטה. לכל אדם ישנה שמיעה יחסית המאפשרת להבחין בין גבהים שונים של צלילים, אך שימוש במונח זה מתאר לרוב אדם בעל יכולות מעל הממוצע. לרוב כאשר משתמשים במונח "שמיעה מוזיקלית" מתייחסים למונח זה.
שמיעה יחסית מתבטאת בין השאר ב:
יכולתו של מוזיקאי לנגן או לשיר משמיעה קטע מוזיקלי מוכר ללא צורך בתרגול, בהתבסס על יחס המרווחים בין הצלילים, בהתאם לסולם שבו נכתב (מז'ור או מינור).
מיומנות הנדרשת מנגנים בכלים שגובה צליליהם איננו קבוע מראש (כמו גיטרה או פסנתר, להבדיל מחליל או קסילופון), לשם כוונון מדויק של הכלי. היכולת להביא את כל אחד מן הצלילים אל מקומו בגובה הנכון יחסית לצלילים האחרים, תלויה ברמת השמיעה הרלטיווית של המכוון.
זמרים ופייטנים, בעיקר אלה השרים מוזיקה ערבית, נדרשים לדקויות טונים בשירה וסלסול במקאמים שונים. ככל שהיכולת הרלטיווית של הזמר ברמה גבוהה יותר, כך השירה תהיה איכותית ומדויקת.
התמצאות (אוריינטציה) בעת ההאזנה למוזיקה, שמתבטאת בזיהוי התווים או בדרגות הסולם הנתון. אדם בעל שמיעה רלטיבית מפותחת יוכל לחזות בעת נגינה את התו או האקורד הבא ביצירה שהוא מכיר היטב משמיעה, בלי להיעזר בתווים כתובים.
רקע ומאפיינים

הגדרות אלו נוטות להתייחס לכלל הנגנים והזמרים שמתבססים על יכולת זו כדי להתמצא בסולם ובגובה היחסי של הצלילים המרכיבים אותו (ובפרט נגני כלי קשת, כלי מיתר חסרי סריגים, כלי נשיפה מעץ וממתכת), והן מהוות מיומנות מקצועית חיונית ביותר לנגינה או לשירה בקבוצה. דוגמה לכך אפשר למצוא בהבדל בין גובה הקונצרט של אנסמבל ג'אז לזה של תזמורת סימפונית או קאמרית. (בתזמורת בארוק המבצעת בכלים אותנטיים, למשל, עשוי כוונון הגובה להיות נמוך יותר). שינויים אלו עלולים לצרום את אוזנו של בעל שמיעה אבסולוטית (שרגילה למשל לזהות את התו לה (A) כ־440 הרץ), אך אוזן עם שמיעה יחסית תתמקד בסולם הנתון ובמרווחיו ופחות בגובהו המוחלט.
בין שמיעה יחסית לשמיעה אבסולוטית (מוחלטת)

שמיעה אבסולוטית היא היכולת לזהות צליל בשמו על פי תדר בלבד, כלומר משמיעת הצליל לבדו ללא השוואתו לצלילים אחרים. תכונה זו מועילה למשל למכווני פסנתרים, או לכיוון גיטרה לטון מסוים. טעות נפוצה היא לסווג אנשים שיכולת השמיעה היחסית שלהם מפותחת, המסוגלים לנגן משמיעה יצירות או שירים מבלי להתבסס על תווים כתובים, כבעלי שמיעה אבסולוטית, שכן שמיעה אבסולוטית משמעה יכולת לזהות גובהו של צליל בודד ולא הפרשים בין תווים. בניגוד לשמיעה הרלטיווית על צורותיה השונות הנפוצה יותר בקרב האוכלוסייה, השמיעה האבסולוטית קיימת אצל מעטים ושכיחותה נאמדת באחוזים בודדים.
פיתוח שמיעה יחסית

בניגוד לשמיעה אבסולוטית הנחשבת לכישרון מולד או לכל היותר נרכש עד גיל 6, שמיעה יחסית יכולה להתפתח עם השנים באמצעות אימון האוזן. מורים רבים מלמדים את תלמידיהם שמיעה זו, על ידי תרגול לזהות את המרווח הנתון כזהה למרווח משיר אחר המוכר לתלמיד (לצורך העניין מרווח טרצה קטנה של שני תווים). בדרך זו האוזן לומדת "לזהות" את גודל המרווח, ועם תרגול נוסף של האוזן במרווחים שונים, מתקבלת עם הזמן תחושת שליטה וחופש פעולה בעת הנגינה. מוזיקאים רבים מהתרבות ההודית, ציינו שפיתחו שמיעה זו על ידי טכניקת שירה מסורתית, זמזום בקבוצה הקרוי דרון (drone). בשיטה זו אין סימוכין על טקסט כתוב, וכל אדם מוסיף צליל במרווח מסוים, לקבלת הרמוניות וגוונים שונים של אקורדים. מורים רבים בתרבות המערבית נעזרים בטכניקת הסולפג' לפיתוח יכולת זו.
ראו גם

שמיעה אבסולוטית
פיתוח שמיעה
בדיקת שמיעה
הערות שוליים

קובץ קול זה הוא הקראה של הערך כפי שהופיע בתאריך 2019-10-26, שינויים בטקסט שבוצעו לאחר מכן אינם מופיעים בהקלטה. (עזרה)
↑  על שכיחות ונפוצות התופעה - http://www.savantacademy.org/pitch.php
↑  מאמר הדן בהתפתחות סוגי השמיעה - http://www.waisman.wisc.edu/infantlearning/publications/musicaltonesdevelsci.pdf
↑  בערך "שמיעה אבסולוטית", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  מוזיקאי אמריקאי שחקר אחר שיטות לפיתוח קול בתרבות ההודית - W. A. Mathieu
תיאודור פון שווה

| --- | --- |

תיאודור פון שווה
 לידה:  11 ביוני 1851 קוז'לה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  19 באפריל 1922 (בגיל 70) Paczków, רפובליקת פולין 
 הישג בולט:  היה מס' 10 בעולם בתקופות שונות בשנים 1891–1902
 מד כושר מרבי:  2669 (ינואר 1902)
 מקצוע נוסף:  סופר שחמט.
 מדינה:  גרמניה
 
תיאודור פון שווה (בגרמנית: Theodor von Scheve;‏ 11 ביוני 1851, קוֹזֶל (חלק מקנדז'ז'ין-קוז'לה המודרנית), שלזיה עילית (אנ') – 19 באפריל 1922, פָּ(א)צְ'קַאוּ (אנ'), שלזיה עילית, כיום בפולין) היה שחמטאי גרמני וסופר שחמט.
קצין צבא במקצועו, פון שווה חי בברסלאו שם ייסד את מועדון השחמט על שם אדולף אנדרסן Schachverein Breslau Anderssen. לאחר מכן עבר לברלין, שם שיחק בתחרויות רבות.
פון שווה הגיע למקום השלישי, אחרי ברטולד לסקר וזיגברט טאראש, והגיע למקום השני אחרי קורט פון ברדלבן בתחרויות בברלין בשנת 1881. בשנת 1883 חלק מקום 6–8 (ניצח: הרמן פון גוטשאל), הגיע למקום השני אחרי מקס הרמוניסט והגיע למקום השמיני בתחרות בשנת 1887 (ניצח: פול זוייפרט), ניצח בתחרות בשנת 1889, חלק בשתי תחרויות מקום 3–4 בשנת 1890 ו-1891/1892 (ניצח: הורציו קארו), הגיע למקום השלישי בשנת 1893, ניצח בשנת 1894, חלק מקום ראשון בשנת 1898/99 וחלק מקום 2–3 בשנת 1899/1900.
פון שווה סיים בתיקו שני דו-קרבות נגד קארל אוגוסט ואלברודט +4 -4 =2 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) ועם קורט פון ברדלבן +4 -4 =4. שני הדו-קרבות התקיימו בברלין בשנת 1891.
בשנת 1884 חלק פון שווה מקום ראשון עם ס. לבנטל בתחרות פרנקפורט. חלק מקום 17–18 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), הגיע למקום הרביעי בתחרות לייפציג 1888 (ניצחו: קורט פון ברדלבן ופריץ רימן), חלק מקום 7–9 בתחרות מנצ'סטר 1890 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום 11–13 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש), הגיע למקום ה-18 בתחרות לייפציג 1894 (ניצח: זיגברט טאראש).
התוצאה הטובה ביותר של פון שווה היא מקום 3–4 בתחרות מונטה קרלו 1901 (ניצח: דוד ינובסקי). הוא הגיע למקום השלישי בתחרות פריז 1902, חלק מקום 4–5 בתחרות וינה 1902 (ניצחו: דוד ינובסקי והיינריך וולף), הגיע למקום ה-17 בתחרות מונטה קרלו 1902 (ניצח: גזה מארוצי) , הגיע למקום החמישי בתחרות מונטה קרלו 1904 (ניצחו: פרנק מרשל ורודולף סוידרסקי), חלק מקום 7–8 בתחרות ברלין 1907 (ניצח: ריצ'רד טייכמן), חלק מקום 23–24 בתחרות אוסטנדה (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין ועקיבא רובינשטיין), חלק מקום 8–9 בתחרות סן רמו 1911 (ניצח: הנס פארני), חלק מקום 10–11 בתחרות ברלין 1917 (ניצחו: ולטר ג'ון ופאול יונר).
בשנת 1919 פון שווה כתב חיבור פילוסופי בשם "רוח השחמט" – Der Geist des Schachspiel.
משחקי מופת > לבן: זיגברט טאראש     שחור:   תיאודור פון שווה   לייפציג 1896

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "9th DSB Kongress, Leipzig"]
[Site "Leipzig GER"]
[Date "1894.09.06"]
[Round "5"]
[White "Siegbert Tarrasch"]
[Black "Theodor von Scheve"]
[Result "1-0"]
[ECO "D37"]
[PlyCount "59"]
[EventDate "1894.09.03"]
[FirstMove "7d"]
1. d4 d5 2. c4 e6 3. Nc3 Nf6 4. Nf3 Be7 5. Bf4 c6 6. e3 Nbd7 7. h3 Ne4 8. Nxe4
dxe4 9. Nd2 Bb4 10. a3 Bxd2+ 11. Qxd2 O-O 12. Qc2 f5 13. Bd6 Re8 14. O-O-O Nf6
15. Be5 Bd7 16. f3 exf3 17. gxf3 b5 18. Rg1 Rf8 19. Rd2 Rf7 20. Rdg2 a5 21. Qf2
Ne8 22. Rg5 Qe7 23. Qh4 Nf6 24. Qh6 Ra7 25. Bd6 Qxd6 26. Rxg7+ Kf8 27. Rxh7+
Ke7 28. Rxf7+ Kxf7 29. Rg7+ Ke8 30. Qxf6 1-0
בדרך כלל מתכננים תוכנית למספר מסעים קדימה, אך במשחק זה נוצר הרושם כי לאחר המסע השביעי של השחור הלבן מתכנן את התוכנית עד לסיום המשחק. ההתקפה על הרגלי כופה חילופי כלים שפותחת את טור ז'. בטור זה שבו ניצב המלך השחור מציב טאראש את שני הצריחים, מעביר את המלכה לאגף המלך ומציב אותה בטור ח' וכלים כבדים אלה ממוטטים את הגנת השחור.
בהערה על המשחק מציין טאראש כי לדעתו 7..פה4 היא הטעות המכרעת במשחק. לאחר חילופי הפרשים הרגלי ב-ה4 חלש ומצריך את המסע ו5 כדי להגן עליו. 16. ו3 תוקף אותו פעם נוספת וכך נפתח טור ז' עם ההתקפה הגדולה על המלך השחור.
תן-מעופף

| תן-מעופף> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: תן-מעופף
מינים
 3-2
שם מדעי
 Thoopterus
תחום תפוצה


תן-מעופף או עטלף התן (שם מדעי: Thoopterus), הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת עטלפי הפירות, שכולל 2 או 3 מינים החיים במספר קבוצות איים סביב ים מולוקה בדרום-מזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1890 על ידי הזואולוג הגרמני פאול מטשי על בסיס נוסחת שיניים שונה, ומשמעות שמו המדעי היא ״תן עם כנפיים״. במקור, התן המעופף נחשב לטקסון מונוטיפי עד פיצולו בשנת 2012 לשני מינים; הסיווג החדש מוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN, אך בטקסונומיות מסוימות הוא עדיין מופיע כמין יחיד בסוגו.
תיאור ואנטומיה

לתן המעופף גוף קטן, ראש כלבי חרוטי ועיניים גדולות. האוזניים קצרות ומעוגלות. הלוע מחודד וקצר יחסית עם אף ריבועי. הזנב קצר במיוחד וניתן להרגיש בו רק באמצעות מגע. קרומי הכנף מחוברים לבוהן של האצבע השנייה. קרום הכנף האחורי קצר ודק ומשתרע לאורך החלק הפנימי של הרגליים.
אורך הראש והגוף של מיני התן המעופף 8–10 ס״מ, אורך הזרוע 7–8 ס״מ, אורך האוזן כ-2 ס״מ ואורך הזנב 0.6 ס״מ. משקלם 52–117 גרם. הזכרים גדולים במקצת מן הנקבות.
הפרווה החלקה של התן המעופף ארוכה יותר משל הכלב המעופף, ומשתרעת לאורך הקרסוליים עד לעצמות המסרק. צבעה הכללי חדגוני וכהה ונע בין חום אפרורי לחום שוקולד כהה, אפור כהה או שחור-כסוף מבריק. הראש והחזה אפלוליים, בעוד שהגחון וצדדי הגוף נוטים להיות חיוורים יותר בצבעם. סביב הסנטר והגרון יש צווארון חיוור. הכנפיים שחורות, והזרועות, הרגליים וחלק מהחרטום בצבע בורדו כהה. בין המינים יש הבדלים קלים בצבע.
תפוצה וביולוגיה

מיני התן המעופף אנדמיים לאזור ים מולוקה באינדונזיה, ושניהם מצויים באי סולאווסי, באי וואווני ובאיי טלאוד. מלבד האיים הללו, כל אחד מהמינים מאכלס איים נוספים סביב סולאווסי שבהם המין השני אינו נמצא: איי סולה, איי סנג׳יה ובוטון. הסוג נעדר מאיי בנגאי, הלמהרה ומונה למרות נוכחות באיים הסמוכים להם.
התנים המעופפים חיים בעיקר ביער גשם טרופי ויער עננים; הם מגלים העדפה ליער ראשוני ללא הפרעה אנושית, אך עשויים להימצא מדי פעם גם ביערות משניים ומטעי קפה וקקאו. הם חיים בשפלות עד רכסים הרריים גבוהים ברום 2,400 מטר מעל פני הים. למרות ששני המינים חיים באותם איים, הם מאכלסים לרוב מפלסי גובה שונים (בדומה למיני האנואה).
התנים המעופפים פעילים בלילה, ומבלים את שעות היום בשינה בקבוצות קטנות במקלטים קבועים. הם ניזונים בעיקר ממיני תאנים. התנה המעופפת ממליטה גור יחיד לאחר היריון של מספר חודשים. מעבר לכך, אין מידע נוסף על האקולוגיה והביולוגיה של הסוג.
שני המינים בסוג מסווגים על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש, לאור טווח התפוצה הרחב יחסית, אוכלוסייה גדולה, וחוסר אינדיקציות לירידה משמעותית. התנים המעופפים ניצודים על ידי תושבי האיים עבור בשרם, אך לא ברמות גבוהות שעשויות להשפיע על מספרם.
מינים

בסוג זה 2 מינים מוכרים:
תן-מעופף זריז (Thoopterus nigrescens) - תואר ב-1870 כמין בסוג כלב-מעופף. מצוי בסולאווסי, בוטון, מורוטאי, וואוואני, איי טלאוד ואיי סנג׳יה.
תן-מעופף סוהניה (Thoopterus suhaniahae) - תואר ב-2012. מצוי בסולאווסי, וואוואני ואיי טלאוד.
על פי הרשימה האדומה של IUCN, האוכלוסייה של התן המעופף באיי סולה (באי מנגול לפחות) מייצגת מין שלישי עצמאי שטרם תואר מדעית.
תסביך אלקטרה

אלקטרה ליד קברו של אביה בציורו של הצייר האנגלי פרדריק לייטון, 1869
תסביך אלקטרה הוא מושג בפסיכואנליזה שנועד להסביר את תהליך ההתפתחות המינית של האישה. נוהגים להתייחס אליו כאל המקבילה הנשית של תסביך אדיפוס. מקור השם בסיפור מן המיתולוגיה היוונית על אלקטרה, בתו של אגממנון, שסייעה לאחיה אורסטס לרצוח את אמם קליטמנסטרה כנקמה על רצח אביהם בידי המאהב של האם.
קרל גוסטב יונג העניק את השם לרעיון שהגה זיגמונד פרויד בנוגע ל"התנהגות אדיפלית נשית" אצל ילדות קטנות. על פי פרויד, בתחילה קשורה הילדה לאם, אך כאשר היא מגלה שאין לה פין, היא מאשימה בכך את האם וכועסת עליה. ההיקשרות של הילדה עוברת לאב, והיא מדמיינת שהאב יעבר אותה. היא מאמינה כי ההיריון ישמש כתחליף לפין בו היא מקנאה (קנאת פין) ויעניק לה מעמד שווה לאביה.
רעיון קיומו של תסביך אלקטרה מקובל על הפסיכואנליטיקאים הקרובים לגישתו של פרויד. אי פתרון של תסביך אלקטרה יכול להביא נשים לקיים מערכות יחסים בעיתיות עם בני זוגן וגם להביא לפיתוח נוירוזות שונות.
פמיניסטים רבים רואים תאוריה זו כסקסיסטית. הדעה כי נשים חוות קנאת פין נובעת לדעתם מהנחה סמויה שאברי המין הגבריים עדיפים על אלה הנשיים, וכי לגבר ככלל עדיפות על האישה, ושאלו ההנחות הגורמות לנשים בתת-המודע לשאוף להידמות לגברים מבחינה גופנית.
על אף שהתאוריה בנוגע לתסביך הייתה נפוצה במשך שנים רבות, ירידת מעמדה של הפסיכואנליזה בשנים האחרונות הביאה לכך שפסיכולוגים רבים מאסכולות אחרות מתנגדים לה. חלופה לתסביך אלקטרה הוצעה באפקט ווסטרמרק, המראה שילדים וילדות לא מפתחים משיכה מינית לאנשים שאיתם הם גדלו. לא לילדים איתם גדלו ולא למבוגרים איתם גדלו. מנגנון זה הוא מנגנון החתמה אבולוציוני שנועד למנוע זיווגי קרובים.
באופן כללי, למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע.
ראו גם

פסיכואנליזה - מונחים
תסביך אדיפוס
הערות שוליים

↑  Frederick Crews, The Verdict on Freud, Psychological Science 7, 1996-03, עמ' 63–68 doi: 10.1111/j.1467-9280.1996.tb00331.x
↑  Mario Bunge, The philosophy behind pseudoscience, Skeptical Inquirer, 2006, עמ' 29-37
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000155101 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שנות ה-30 של המאה ה-11

שנות ה-30 של המאה ה-11 היו העשור הרביעי של המאה ה-11, החלו ב-1 בינואר 1030 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1039.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

29 ביולי 1030 – קרב שטיקלשטד, המלך אולף השני נהרג בקרב מול עמיתיו הפגאנים. מאוחר יותר יוכתר כקדוש מגן של נורווגיה. קאנוט הגדול מומלך במקומו
פברואר 1030 – מלך פולין מיישקו השני תוקף את האזור שבין האלבה והסאלה ומחריב את הכפרים
1030 – רומנוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית, נכשל בניסיונו לכבוש את ח'אלב מידי הערבים
1030 – תחילת הפשיטות הטורקמניות על אסיה הקטנה
1030 – שבטים של רוס תוקפים את אזרבייג'ן ואזור מזנדרן
1031 – האימפריה הביזנטית כובשת את העיר אֶדֶסָה
1034 – צבאו של סנצ'ו השלישי, מלך נווארה כובש את לאון
1037 - צבאו של פרננדו הראשון, מלך לאון כובש את ממלכת גליסיה הנמצאת בעת המודרנית בקצה הצפון-מערבי של ספרד.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

1030 – צרפת: אנרי הראשון מורד נגד אביו, רובר
20 ביולי 1031 – רובר השני, מלך צרפת נהרג במהלך מלחמת אזרחים עם בניו. אנרי הראשון הוכרז כיורשו
1033 – הטבח ביהודי פאס
1034 – אחד מיורשי שושלת בלהאה הקוריאנית מורד נגד שושלת ליאו החיטאנית ונמלט לגוגוריו לאחר שהובס
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

30 באפריל 1030 – מותו של מחמוד מע'זנה ותחילת שלטונו של מסעוד מע'זנה, שליט האימפריה הע'זנווית (בע'זני, אפגניסטן של ימינו)
1030 – נוסדה העיר קאונאס (קובנה) שבליטא
1030 – נוסדה העיר טארטו באסטוניה
1030 – ירושלים: תחילת שיקום כנסיית הקבר מהריסתה על ידי השליט הפאטימי אלחאכים באמר אללה
1031 – הח'ליפות המורית בקורדובה. תחילת תקופת הטאיפות
1031 – אנרי הראשון מוכתר כמלך צרפת; נאלץ עם הכתרתו להתמודד עם מרד וסאלים שהתסיסה אמו, קונסטנס מארל, על מנת להכתיר את בנה השלישי, רובר
1031 – מיישקו השני מודח מכיסו כמלך פולין על ידי אחיו למחצה, בזפרים
1031 – אל קאים מתחיל כהונתו כח'ליף בית עבאס
1031 – הנסיך הסלג'וקי טוע'ריל בכ משיג עצמאות מן האימפריה הע'זנוית
1032 – במטרה להפסיק את מלחמת הירושה, אנרי הראשון, מלך צרפת מעביר את השליטה על בורגונדיה לאחיו רובר הראשון ודוכסות מקבלת עצמאות.
1032 – בנדיקטוס התשיעי יורש את יוחנן התשעה עשר כאפיפיור ה-145 של הכנסייה הקתולית
1032 – בזל הופכת חלק מהאימפריה הרומית הקדושה
1032 – הקמת העיר בילה צרקווה (אוקראינה)
1032 – הקמת העיר קורסק (רוסיה)
2 בפברואר 1033 – קונראד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מוכתר כמלך בורגונדי
7 ביולי 1033 – "חוזה מרסבורג": קונראד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה חותם על הסכם עם מיישקו השני, לפיו זה האחרון מחזיר לעצמו טריטוריות אך אינו נושא בתואר "מלך" פולין וחולק את השלטון עם קרובי משפחתו דיטריק ואוטו
1033 – האפיפיור בנדיקטוס התשיעי מסולק מתפקידו, אך חוזר לרומא באותה שנה
18 במאי 1035 – פולין הופכת לחלק מהאימפריה הרומית הקדושה
18 באוקטובר 1035 – מותו של סנצ'ו השלישי (אנ') מלך נווארה גורם לפיצול הממלכה ועלייתה של אראגון; רמירו הראשון הופך למלכה הראשון של אראגון; פרננדו הראשון הופך למלך קסטיליה
12 בנובמבר 1035 – מותו של קנוט הגדול מביא למאבקי ירושה על ממלכתו בין בניו החוקיים והלא-חוקיים. היורש המיועד הארדיקאנוט הופך מלך דנמרק, ונדחק מאנגליה מפני הבן הלא-חוקי, הרולד הראשון (שהופך מלך אנגליה). המלכה אמה גולה בפלנדריה. בסקנדינביה, מגנוס הטוב חוזר מגלותו ברוסיה והופך מלך נורווגיה
1035 – תחילת השליטה של שושלת המוראביטון הברברית על המגרב (עד 1042)
1035 – איי פארו מסופחים לנורווגיה
1038 – ממלכת שיה המערבית מכריזה עצמאות מסין
1039 – גאגיק מוכתר כמלך ממלכת קאחתי-הרתי
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1030 – ירוסלב החכם מקים בנובוגרוד בית ספר גבוה לכמורה ולמקצועות אחרים
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1032 – צונאמי מכה את מזרח אגן הים התיכון ופוגע קשות בעיר עכו
1032 – בצורת קשה ביבשת אירופה. מקרים של קניבליזם
1033 – רעידת אדמה קשה מחריבה חלקים נרחבים מירושלים, רמלה וטבריה
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
29 ביולי 1030 - אולף השני, מלך נורווגיה נהרג בקרב סטיקלסטאד, בו הפנו נגדו כמה מנתיניו ממרכז נורווגיה את נשקם.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית > אדריכלות

1030 – בניית הקתדרלה של שפייר
1035 – בנייה מחודשת של מסגד אל-אקצא
תרבות פופולרית > דת

1030 – סוף "תקופת ההתגלות" של הדת הדרוזית
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

מותו של קנוט הגדול ב-1035 מביא לכך שממלכתו הכוללת את האזורים בהם נמצאים כיום נורווגיה, אנגליה, ודנמרק, מחולקת בין בניו החוקיים והלא חוקיים.
מותו של אולף השני בקרב סטיקלסטאד
תלמי (בן ליסימכוס)

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 לפנה״ס 
 פטירה:  240 לפנה״ס Telmessos, טורקיה 
 
תלמי הידוע גם בשם תלמי אפיגונוס (ביוונית: Πτολεμαίος ο Επίγονος, "היורש"‏; 299/298 לפנה"ס - 240 לפנה"ס) היה נסיך יווני מאסיה הקטנה, אשר היה בנם של ארסינואי השנייה וליסימכוס, והיה תובע לכתר מוקדון. מקובל להאמין שהוא הנסיך המצרי הידוע בשם תלמי הבן.
קורות חיים

תלמי נולד בתראקיה בשנת 299 או 298 לפנה"ס. אביו היה ליסימכוס, דיאדוך, אשר שימש כשליט תראקיה. אמו הייתה ארסינואי השנייה, בתם של תלמי הראשון, מלך מצרים התלמיית, וברניקי הראשונה. היו לו שני אחים מאב ומאם: ליסימכוס ופיליפוס, וארבעה אחים מאב: אגתוקלס, אלכסנדר, אורידיקה וארסינואי.
תלמי גדל באפסוס, אשר אביו שינה את שמה ל"ארסינואי" לכבוד אמו. ארסינואי רצתה שתלמי יירש את הכתר, ולא אגתוקלס שהיה הבכור, ובשנת 282 לפנה"ס האשימה את אגתוקלס בקשירת קשר לרצוח את אביו. אגתוקלס הוצא להורג, אולם הפרשה גרמה למלחמה בין ליסימכוס האב לבין סלאוקוס הראשון שליט הממלכה הסלווקית. סלאוקוס הביס את ליסימכוס בקרב קורופדיום, וארסינואי נמלטה עם ילדיה אל קסנדריה, בירת מוקדון. בהמשך רצח אחיה למחצה של ארסינואי, תלמי קראונוס, את סלאוקוס, והכתיר את עצמו כמלך מוקדון. כדי לחזק את שלטונו, הציע לאחותו להינשא לו. ארסינואי הסכימה, אולם כתנאי מוקדם לנישואים דרשה שקראונוס יכיר בבניה כבניו שלו, ושתלמי יהיה זה שיירש את הכתר. קראונוס הסכים, וכך נעשה תלמי ליורש העצר של מוקדון. בשל כך כונה "אפיגונוס" ("היורש").
הן תלמי והן ארסינואי, לא היו מרוצים מההסכם וחששו מפני קראונוס. כאשר יצא קראונוס למסע מלחמה כנגד פירוס הראשון, הכריזו ארסינואי ושלושת בניה על מרד, והשתלטו על עיר הבירה קסנדריה. קראונוס הגיב במהירות ובאלימות, הוא כבש את קסנדריה מחדש, והוציא להורג את ליסימכוס ופיליפוס. תלמי נמלט צפונה לממלכת דרדניה, וארסינואי נמלטה לסאמותרקיה. בעזרתו של מוניניוס מלך האילירים, הוא ניסה ללא הצלחה לכבוש את השלטון במוקדון מידיו של קראונוס. בשנת 279 לפנה"ס נהרג קראונוס במהלך פלישת הגאלים, ואנרכיה השתררה בארץ.
תלמי ניסה לנצל הזדמנות זו כדי לתפוס את השלטון, אולם הובס על נקלה בידי אנטיגונוס גונאטס שהכתיר את עצמו כמלך מוקדון. מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר וודאי. באותו זמן, אמו שהתה במצרים בחצרו של אחיה תלמי השני ("פילדלפוס"). בשנת 277 לפנה"ס גרמה ארסינואי לאחיה לגרש את אשתו שנקראה אף היא ארסינואי, ולשאת אותה לאשה תחתיה. בכך החלו השניים את המסורת של בית תלמי של נישואי אח ואחות, אשר נמשכה בכל תקופת קיום בית תלמי. באזור שנת 270 לפנה"ס מתה ארסינואי. מכאן ואילך לא ידועים על תלמי אפיגונוס דברים ברורים.