stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מליסה באררה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | La Academia | מתמודדת | תוכנית תחרות שירה עונה 9; מודחת 18 |
| 2012 | La mujer de Judas | זולמה "זולמיטה" סאנצ'ז | תפקיד חוזר |
| 2012–2013 | אלמה (אנ') | מריאנה דוראן | תפקיד חוזר |
| 2014 | Siempre tuya Acapulco | אולבידו פרז | תפקיד ראשי; 124 פרקים |
| 2015 | Tanto amor | מיה גונזלס | תפקיד ראשי; 120 פרקים |
| 2016–2017 | Perseguidos | לאורה הסוליס | 11 פרקים |
| 2017 | מועדון הקרואבוס (אנ') | איזבל קנטו | 8 פרקים |
| 2018–2020 | וידה (אנ') | לינדה "לין" הרננדז | תפקיד ראשי (3 עונות); 22 רפקים |
| 2020 | Acting for a Cause | אליזבת בנט (אנ') | פרק: "Pride and Prejudice" |
| 2022 | נשימה עמוקה (אנ') | אוליביה ריביירה | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  Mariana Rosas (18 July 2014). "Melissa Barrera, le sonríe el éxito". Estilo DF (in Spanish). Archived from the original on 25 April 2018. Retrieved 4 August 2015.
↑  Anthony D'Alessandro, ‘Scream’ Sequel Seeing Return Of Melissa Barrera, Jasmin Savoy Brown, Mason Gooding & Jenna Ortega, dead line
1 2  "¡Está insoportable! Aseguran que a Melissa Barrera ya se le subió la fama". TVNotas (in Spanish). 20 January 2014. Archived from the original on 8 February 2014. Retrieved 4 August 2015.
↑  Kalimba cantará con Melissa Barrera el tema de la telenovela Tanto Amor
↑  Relaunch of ‘Scream’ Slashing Into Theaters on January 14, 2022!
↑  New ‘Scream’ Movie From Spyglass Media Will Be Released by Paramount (EXCLUSIVE)
↑  Tatiana Siegel, Spyglass Says Melissa Barrera Was Fired From ‘Scream’ Due to Rhetoric That ‘Flagrantly Crosses the Line Into Hate Speech’ (EXCLUSIVE), Variety, ‏2023-11-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Zack Sharf, Melissa Barrera Says Acting Offers ‘Went Quiet for Like 10 Months’ After ‘Scream’ Firing; Fans Tell Her: ‘What They Did to You Is So Messed Up. I’m So Sorry’, Variety, ‏2024-11-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rosy Cordero, Melissa Barrera & Sinclair Daniel Among Five Joining Peacock’s James Wan-Simu Liu Series, Deadline, ‏2024-10-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  "XavierZazuetaOfficial • Instagram". Instagram. Archived from the original on 24 December 2021. Retrieved 15 April 2021.
| צעקה |
| --- | --- | --- |
| סרטים | צעקה (1996) • צעקה 2 (1997) • צעקה 3 (2000) • צעקה 4 (2011) • צעקה (2022) • צעקה 6 (2023) • צעקה 7 (2026) |  |
| שחקנים | נב קמפבל • קורטני קוקס • דייוויד ארקט • מליסה באררה • ג'נה אורטגה |  |
| דמויות | גוסטפייס • סידני פרסקוט • גייל ות'רס • דיואי ריילי • קייסי בקר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16704001h (data)  ISNI: 0000 0004 1836 6094  LCCN: no2021105420  MusicBrainz: e39685e8-0f8a-4b11-bb37-c0658aadf1e1  NKC: xx0281517  SUDOC: 171926978  VIAF: 305143136   WorldCat (עם VIAF): 305143136
העיקר זה המוזיקה

העיקר זה המוזיקה הוא אלבום הופעה של הזמר-יוצר הישראלי יוני רכטר שיצא לאור בשנת 2012. האלבום מתעד את המופע "העיקר זה המוזיקה" שהיה חלק מפסטיבל הפסנתר בשנת 2010.
לחני האלבום, העיבודים וניהולו המוזיקלי כולו של יוני רכטר שגם שר בחלק גדול מן השירים במופע.
רשימת שירים > תקליטור 1

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יוני רכטר (למעט "שטח ההפקר" בו השתתף בלחן אלון נדל, ו"המסע הגדול" שהוא בלחן עממי ברזילאי).
| העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1> מס' | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1> שם | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1> מילים | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1> ביצוע | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1> משך | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מאתמול  |   |   | 1:53 |  |  |  |  |  |
| 2. | עד מחר  | נתן זך | יוני רכטר | 2:20 |  |  |  |  |  |
| 3. | עד הבוקר  | אהוד מנור | יוני רכטר | 3:45 |  |  |  |  |  |
| 4. | העיר הזאת  | יענקל'ה רוטבליט | איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 4:52 |  |  |  |  |  |
| 5. | שטח ההפקר  | עלי מוהר | נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 6:44 |  |  |  |  |  |
| 6. | נמה יפו  | יעקב שרת ויוסף מילוא | איתי פרל, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 4:19 |  |  |  |  |  |
| 7. | הו איזה לילה  | דן מינסטר | רונה קינן ויוני רכטר | 3:49 |  |  |  |  |  |
| 8. | בלעדייך  | דן מינסטר | רונה קינן | 3:53 |  |  |  |  |  |
| 9. | קשה בלילה  | אברהם חלפי | נתנאלה | 4:05 |  |  |  |  |  |
| 10. | ראה  | עלי מוהר | נתנאלה | 2:54 |  |  |  |  |  |
| 11. | המסע הגדול  | עלי מוהר | ג'וקה פרפיניאן, יוני רכטר | 2:33 |  |  |  |  |  |
| 12. | עוגן הרם  | עלי מוהר | איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי | 2:40 |  |  |  |  |  |
| 13. | שיר ערש  | יהודה עמיחי | איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 5:55 |  |  |  |  |  |
| 14. | כבו האורות  | דן מינסטר | אלי דג'יברי | 5:26 |  |  |  |  |  |
| 15. | יש לך הכל  | יוני רכטר | אלי דג'יברי | 4:21 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 59:29 |  |  |  |  |  |
רשימת שירים > תקליטור 2

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יוני רכטר (למעט "כולם אומרים ששוב היא כאן" אותו הלחין שלומי שבן).
| העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2> מס' | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2> שם | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2> מילים | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2> ביצוע | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2> משך | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2>  | העיקר זה המוזיקה - תקליטור 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שיר אהבה סטנדרטי  | אריק איינשטיין | שלומי שבן ויוני רכטר | 4:03 |  |  |  |  |  |
| 2. | שיר הקרואסון  | חנוך לוין | יוני רכטר ושלומי שבן (גם ליווי אקורדיון) | 2:52 |  |  |  |  |  |
| 3. | העיקר זה אני  |   |   | 0:57 |  |  |  |  |  |
| 4. | כולם אומרים ששוב היא כאן  | עלי מוהר ושלומי שבן | מקהלת עדי, שלומי שבן ויוני רכטר | 5:24 |  |  |  |  |  |
| 5. | עטור מצחך  | אברהם חלפי | יהודית רביץ | 4:01 |  |  |  |  |  |
| 6. | אז מה אם בן-אדם  | אברהם חלפי | יהודית רביץ | 4:24 |  |  |  |  |  |
| 7. | ערב עירוני  | נתן אלתרמן | מקהלת עדי, נתנאלה ויהודית רביץ | 4:39 |  |  |  |  |  |
| 8. | כל עוד  | עלי מוהר | מקהלת עדי, איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 3:45 |  |  |  |  |  |
| 9. | שיר נבואי קוסמי עליז  | עלי מוהר ויוני רכטר | מקהלת עדי, אלי דג'יברי, איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, יוני רכטר | 4:31 |  |  |  |  |  |
| 10. | השיר על הארץ  | יהושע סובול | יעל נחשון ויוני רכטר | 3:32 |  |  |  |  |  |
| 11. | המקום שבו אנו צודקים  | יהודה עמיחי | רונה קינן ויוני רכטר | 3:25 |  |  |  |  |  |
| 12. | תן לי יד  | עלי מוהר | יעל צבי ויוני רכטרי | 3:21 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 44:54 |  |  |  |  |  |
משתתפי האלבום

שירה - מקהלת עדי, נתנאלה, אלי דג'יברי, איתי פרל, נעה לוי, יעל נחשון, יעל צבי, רונה קינן, יהודית רביץ, שלומי שבן, יוני רכטר
פסנתר, קלידים, עיבודים, הפקה מוזיקלית - יוני רכטר
גיטרה חשמלית - אהרוני בנארי
קונטרבס וגיטרה בס - יוראי אורון
תופים - טל כהן
גיטרה אקוסטית - איתי פרל
סקסופון - אלי דג'יברי
רביעיית כלי מיתר - צביקה פלסר (צ'לו), יעל ברולסקי וחן שנהר (כינורות), עמית לנדאו (ויולה)
פסנתר ואקורדיון - שלומי שבן
קרדיטים

הפקה והפצה - התו השמיני
הפקה בפועל - אילנית חלימי-זנגביל
עיצוב אלבום - סטודיו לי ותמר
צילום תמונות מופע - אורית פניני
ייעוץ לשון והגהה - סמדר כהן
ייעוץ אומנותי למופע - מיקי גורביץ
טכנאי סאונד - חגי בר
תאורה - שקד באום
הגברה ותאורה - סינקופה 2002 בע"מ
טכנאי הקלטה - קובי חמוד, סינקופה
הוקלט בפסטיבל הפסנתר 2010
פרס גלובוס הזהב לסדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד 
 תקופת הפרס:  1962–הווה (כ־63 שנים) 
 
פרס גלובוס הזהב לסדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר הוא אחד מהפרסים בטקס גלובוס הזהב, הניתן לסדרת קומדיה או מוזיקלית. גם מיני-סדרות וסדרות תיעודיות זכאיות לפרס. הפרס מוענק מאז שנת 1962.
זוכים ומועמדים

הערה: הזוכה מסומן בתכלת
ראו גם

פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הקומדיה הטובה ביותר
פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר

פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר הוא אחד מהפרסים בטקס גלובוס הזהב, הניתן לסדרת דרמה. גם מיני-סדרות וסדרות תיעודיות זכאיות לפרס. הפרס מוענק מאז שנת 1961.
זוכים ומועמדים

הערה: הזוכה מסומן בתכלת
ראו גם

פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר
הערות שוליים

↑  Lisa Respers France, See who won at the Golden Globe Awards, CNN, ‏2025-01-06 (באנגלית)
| פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1969–1980 | ד"ר מרכוס וולבי (1969) • המרכז הרפואי (1970) • מאניקס (1971) • קולומבו (1972) • משפחת וולטון (1973) • על אדונים ומשרתים (1974) • קוג'אק (1975) • איש עשיר, איש עני (1976) • שורשים (1977) • 60 דקות (1978) • לו גרנט (1979) • שוגון (1980) |  |
| 1981–2000 | בלוז לכחולי המדים (1981) • בלוז לכחולי המדים (1982) • שושלת (1983) • רצח במשיכת קולמוס (1984) • רצח במשיכת קולמוס (1985) • פרקליטי אל איי (1986) • פרקליטי אל איי (1987) • שלושים ומשהו (1988) • צ'יינה ביץ' (1989) • טווין פיקס (1990) • חשיפה לצפון (1991) • חשיפה לצפון (1992) • NYPD Blue ‏(1993) • תיקים באפלה (1994) • שולחן לחמישה (1995) • תיקים באפלה (1996) • תיקים באפלה (1997) • הפרקליטים (1998) • הסופרנוס (1999) • הבית הלבן (2000) |  |
| 2001–היום | עמוק באדמה (2001) • המגן (2002) • 24 (2003) • ניפ/טאק (2004) • אבודים (2005) • האנטומיה של גריי (2006) • מד מן (2007) • מד מן (2008) • מד מן (2009) • אימפריית הפשע (2010) • הומלנד (2011) • הומלנד (2012) • שובר שורות (2013) • הרומן (2014) • מר רובוט (2015) • הכתר (2016) • סיפורה של שפחה (2017) • האמריקאים (2018) • יורשים (2019) • הכתר (2020) • יורשים (2021) • בית הדרקון (2022) • יורשים (2023) |  |
| פרס גלובוס הזהב |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט הטוב ביותר - דרמה • הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי • הסרט הטוב ביותר - הנפשה • השחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה • השחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה • השחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע • שחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • הפסקול הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • הסרט הזר הטוב ביותר |  |
| פרסי טלוויזיה | סדרת הדרמה הטובה ביותר • סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר • מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה • השחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית • השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה • השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה  • השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית  • השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה  • שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה  • שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה |  |
| טקסים | 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| מיוחדים | פרס ססיל ב. דה-מיל למפעל חיים בתעשיית הקולנוע • פרס קרול ברנט למפעל חיים בתעשיית הטלוויזיה • מיס גלובוס הזהב • איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד |  |
יוסף בן ישראל (מוזיקאי)

ערך זה עוסק במוזיקאי ישראלי. אם התכוונתם למשורר היהודי תימני, מבני משפחתו של ר' שלום שבזי, ראו .
| --- | --- |

יוסף בן ישראל תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1928 בוכרה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית, ברית המועצות 
 פטירה:  15 בפברואר 2020 (בגיל 92 בערך) שורש, ישראל 
 שם לידה:  יוסף עקילוב
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
יוסף בן ישראל (1928 - 15 בפברואר 2020) היה מלחין, מעבד מוזיקלי, מפיק מוזיקלי ומנצח ישראלי, איש קול ישראל, שהגה, ייסד והיה המנהל האמנותי הראשון של פסטיבל הזמר המזרחי. נחשב למי שפרץ את דרכו של הזמר המזרחי אל לב הציבוריות הישראלית.
קורות חיים

יוסף עקילוב, לימים יוסף בן ישראל, נולד בבוכרה ב-1928. עלה לישראל עם משפחתו ב-1935 וגדל בירושלים. הקריירה המוזיקלית שלו החלה בקול ירושלים, כשהיה בן 13 ודווקא כזמר. תחנת הרדיו היחידה אז ביישוב שידרה אותו שר בבית כנסת את הפיוט "לכה דודי", כסולן.
למד בקונסרבטוריון מוזיקה ונגינה ומשבגר החל להפיק מופעי פולקלור לעדה הבוכרית, תחילה בירושלים ולאחר מכן גם מחוצה לה.
ב-1950 התקבל לעבודה ב"קול ציון לגולה", תחנת השידור של הסוכנות היהודית ושם ערך והגיש תוכניות פולקלור שונות. המיכסה שהוקצתה בתחנה אז למוזיקה הפולקלוריסטית ("עממית") הייתה בת 10 דקות ליום לכל היותר, והוא הצליח תוך מאבק מר להגדילה ל-30 דקות יומיות. בן ישראל היה זה שנתן לאמנים המזרחיים של התקופה, כמו שלמה מוקעה, שלמה דחיאני ועוד את החשיפה הראשונה לקהל הישראלי והיהודי הכללי.
קול ישראל

ב-1953 עבר ל"קול ישראל", שם עבד במשך 40 שנה עד פרישתו לגמלאות ב-1993, בהיותו כבר מנהל מחלקת התרבות של רשות השידור.
בן ישראל היה המייסד של "המדור לפולקלור ומוזיקה מזרחית", ברדיו, אשר נתן במה למיטב האמנים ה"מזרחיים" שמסגרות אחרות סירבו לקבלם. הידוע באמנים אשר בן ישראל גילה וחשף לציבור באמצעות מדור זה היה ג'ו עמר ואחריו באו אריס סאן, אהרון עמרם, פטי ארמו (אביו של קובי פרץ), פלפל אל מסרי ( בשירים העבריים שלו), נעמי לוי ועוד.
מפיק המחזמר "תעלולי נאסר א-דין"

בשנת 1954 בה החל לעבוד ב"קול ישראל", השתתף בן ישראל יחד עם הבמאי והשחקן יוסף מילוא, בהפקת המחזמר המצליח "תעלולי נאסר א דין", שהועלה בתיאטרון הקאמרי. הלחנים של חלק גדול משירי המחזמר היו עיבוד מוזיקלי של בן ישראל ללחנים אוזבקים עממיים מצליחים, כאשר הוא גם היה המנצח על שירת מקהלת הליווי הבוכרית, "האחים אליעזרוב", שליוותה את השחקנים בשיריהם. בין הבולטים בשירים אלה היו: "שיר הפרידה", בביצועה של חנה אהרוני, "יקירי מה עשיתי", אף הוא בביצועה, "שיר הנדודים" (בגרסת 1965 למחזמר ביצע את השיר חיים טופול), "שיר הצעיף" בביצועו של אברהם חלפי והבולט מכולם "שיר המשפט", המכונה גם "בבוכרה היפה", בביצועו של אריק לביא (אחד מלהיטיו הראשונים של זמר זה). המחזמר הועלה שוב בהצלחה ב-1965 בכיכובו של חיים טופול ובשלישית גם בשנת 2000 בכיכובו של יעקב כהן.
מפיק מוזיקלי

לאורך השנים הקים בן ישראל, ניצח וניהל מוזיקלית מקהלות זמר ולהקות פולקלור שונות, שהופיעו ברחבי הארץ עם מיטב שירי וריקודי העדות השונות, במופע שהוא קרא לו "מהווי המזרח". אחת הנודעות במקהלותיו הייתה מקהלת "מזמור שיר", אותה הוא הקים ב-1958. מקהלה זו ליוותה את תזמורת רשות השידור בערבית וכן זמרים כמו: עליזה קשי, ג'ו עמר, אהובה צדוק, חנה אהרוני ועוד.
ב-1970 החל בן ישראל להפיק את פסטיבל הזמר המזרחי, שנערך בבנייני האומה בירושלים, מדי שנה ושודר בטלוויזיה. בן ישראל המפיק היה גם זה שליהק את המשתתפים והעורך הראשי של הפסטיבל כולו. הפרויקט שיצר נמשך 16 שנים רצופות, הפך להצלחה מסחררת והזניק את הקריירות של זמרים "מזרחיים" רבים, כמו: זהר ארגוב, שימי תבורי, עפרה חזה, אורי שבח, אבנר גדסי, ניסים גרמה, ועוד. הוא אף פרץ את הדרך לאביהו מדינה, שכתב את מיטב הלהיטים שהושמעו בו. ב-1985 נערך פסטיבל הזמר המזרחי האחרון.
חמש שנים אחרי הקמת "פסטיבל הזמר המזרחי", ב-1975 החל בן ישראל להפיק גם את הפסטיבל הבינלאומי לפולקלור- "מעטף", פסטיבל בינלאומי לריקודים ושירה פולקלורית מכל העולם, הממשיך להתקיים עד היום. בן ישראל ניהל אותו עד 1993, עת פרש מרשות השידור לגמלאות.
במהלך הקריירה המוזיקלית הארוכה שלו עיבד בן ישראל וניצח על ביצוע מעל 200 שירים, ביניהם: "שיר המשפט", "הבי יין", "מתי שוב ניפגש", "ילדתי", "הכל בגלל האהבה", "אהבת הדסה", "יד ענוגה", "שובי שובי השולמית" ועוד.
באחרית ימיו הוא גר עם אשתו יהודית במושב שורש, שם גם נפטר ב-2020, בן 92. נקבר בבית העלמין הר המנוחות בירושלים .
הערות שוליים

↑  אופיר טובול, "יוסף בן ישראל: גבור ישראל השנייה", באתר ישראל היום, 17 בפברואר 2020
↑  פרץ, דוד וגיגי, מוטי (2024). יוסף בן-ישראל והיווצרות 'המוזיקה המזרחית' ברדיו הישראלי. https://mediaframes.sapir.ac.il/israeli-radio/
↑  דויד פרץ, "הנחה מוצדקת", באתר "ישראל היום", 20 בפברואר 2020
↑  חנה אהרוני, "שיר הפרידה", מתוך נאסר א דין, 1953
↑  "יקירי מה עשיתי"
↑  "שיר הנדודים"
↑  "שיר הצעיף"
↑  "שיר המשפט"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469351405171  ISNI: 0000 0003 5619 2585  LCCN: n2011055635  VIAF: 182442126   WorldCat (עם VIAF): 182442126
הגדה של פסח

הגדות מודרניות על שולחן הסדר.
הַגָּדָה שֶׁל פֶּסַח (בפי יהודי תימן נקראת גם: אגדתא דפסחא) היא קובץ מדרשים, מזמורי תהילים, דברי חז"ל, ברכות, תפילות ופיוטים העוסקים ביציאת בני ישראל ממצרים. היא נועדה להיאמר בליל הסדר כדי לקיים את מצוות סיפור יציאת מצרים, ונקראת "הגדה" על פי לשון הפסוק "והגדת לבנך". קריאת ההגדה לצד סעודת החג היא מנהג מרכזי ביהדות לכל בני המשפחה, בכל הגילאים.
ההגדה כוללת את מצוות ליל הסדר: קידוש ושתיית ארבע כוסות יין, אכילת מצה, מרור, כרפס, חרוסת ואפיקומן כזכר לקרבן פסח. נוהל עריכת הסדר מופיע במשנה, במסכת פסחים, בפרק העשירי.
במשך הדורות התפתחה ההגדה במישור האמנותי, לצד המישור הלמדני-פרשני. תלמידי חכמים הוסיפו בה פיוטים וחיברו עליה ביאורים, בעוד שאמנים יצרו הגדות קלף מעוטרות ומצוירות. כמו כן, בקהילות רבות ההגדה נאמרת בשירה, עם מנגינות מסורתיות וחדשות.
מבנה ההגדה > הא לחמא עניא

כהקדמה לחלק המגיד, מזמינים בארמית את כל המעוניין להשתתף בסדר. מצביעים על המצות ואומרים:
| הנוסח הארמי | תרגום |
| --- | --- |
הָא לַחְמָא עַנְיָא דִּי אֲכָלוּ אַבְהָתָנָא בְּאַרְעָא דְמִצְרָיִם.  כָּל דִּכְפִין יֵיתֵי וְיֵיכוֹל, כָּל דִּצְרִיךְ יֵיתֵי וְיִפְסַח. הָשַׁתָּא הָכָא – לְשָׁנָה הַבָּאָה בְּאַרְעָא דְיִשְׂרָאֵל. הָשַׁתָּא עַבְדֵּי – לְשָׁנָה הַבָּאָה בְּנֵי חוֹרִין.: זה לחם העוני שאכלו אבותינו בארץ מצרים.  כל (מי) שרעב יבא ויאכל, כל (מי) שצריך יבא ויפסח. השנה כאן - לשנה הבאה בארץ ישראל. השנה עבדים - לשנה הבאה בני חורין.
"הא לחמא" נאמר בארמית, כיוון שזו השפה אותה דיבר רוב עם ישראל מאז תקופת החשמונאים. ”ולפיכך הוצרכו לחבר דברי הגדה בלשון הארמית לפשוטי-העם, לנשים וילדים שלא ידעו עברית”. יש מחלוקת בין החוקרים מתי נכתבה הפסקה הא לחמא עניא, האם בתקופת בית שני, או אחרי החורבן.
מבנה ההגדה > ההיגד הראשון: ארבע קושיות ומעשה שהיה בבני ברק

חלקו הראשון של תיאור סיפור יציאת מצרים, נפתח על ידי הצעיר/ה מבאי הסדר, בשיר, בדקלום או בהקראה של הפסקה המתחילה במילים מה נשתנה. הפסקה כוללת ארבע שאלות על הייחודיות של ליל ערב פסח, מכל הלילות האחרים בשנה. סיפור יציאת מצרים, הבא לאחר פיסקה זו, הוא התשובה לשאלות אלה. לדעת חלק מהפרשנים, מטרת שאלת הקושיות, היא לעניין את הילדים ולגרום להם להבין, שליל הסדר הוא אירוע מיוחד, ולא עוד ארוחה חגיגית. יש הנוהגים, שכל אחד ואחת מהילדים והילדות קורא/ת בתורו/ה את כל השאלות, או אחת מהן, ויש הנוהגים, שכל הילדים שואלים אותן במשותף.
”מַה נִּשְׁתַּנָּה הַלַּיְלָה הַזֶּה מִכָּל הַלֵּילוֹת” מתייחס לארבעה מאפיינים:
המצות: "שֶׁבְּכָל הַלֵּילוֹת אָנוּ אוֹכְלִים חָמֵץ וּמַצָּה; הַלַּיְלָה הַזֶּה כֻּלּוֹ מַצָּה".
המרור: "שֶׁבְּכָל הַלֵּילוֹת אָנוּ אוֹכְלִים שְׁאָר יְרָקוֹת, הַלַּיְלָה הַזֶּה (כולו) מָרוֹר".
טבילת הירקות במי מלח או חומץ: "שֶׁבְּכָל הַלֵּילוֹת אֵין אָנוּ מַטְבִּילִין אַפִלּוּ פַּעַם אַחַת, הַלַּיְלָה הַזֶּה שְׁתֵּי פְּעָמִים".
ההסבה: "שֶׁבְּכָל הַלֵּילוֹת אָנוּ אוֹכְלִין בֵּין יוֹשְׁבִין וּבֵין מְסֻבִּין, הַלַּיְלָה הַזֶּה כֻּלָּנוּ מְסֻבִּין". שאלה זו מתייחסת למנהג לאכול את הסדר בשכיבה על כריות (בהסבה) בניגוד לישיבה רגילה על כיסא.
מנהג שאלת הקושיות בליל הסדר, נהוג עוד מזמן בית המקדש, אולם אז הקושיה השלישית הייתה שונה, ונוסחה היה: "שבכל הלילות אנו אוכלין בשר צלי שלוק ומבושל - הלילה הזה כולו צלי". ואילו הקושיה הרביעית הייתה כקושיה השלישית בנוסח ההגדה שלנו ועל ההסבה לא שאלו בזמן בית המקדש.
לאחר "מה נשתנה", נהוג, בקרב יהודי תימן, לקרוא את הקטע מא כ'בר, שתוכנו קיצור ההגדה בערבית תימנית.
מבנה ההגדה > ההיגד השני: ארבעה בנים

חלק זה של ההגדה מתחיל בסיפור ארבעת הבנים. הוא מבוסס על ארבעה סוגי בנים: חכם, רשע, תם ושאינו יודע לשאול. על פי המדרש, כנגדם הכפילה התורה את המצווה לספר את סיפור יציאת מצרים וחזרה עליה 4 פעמים בצורות שונות, כדי לתת להם תשובות המתאימות להבנתם.
כל אחד מהבנים שואל שאלה על החג, בהקבלה ל-ארבע הקושיות, והמסובים עונים לו:
הבן ה"חכם" שואל על פרטי ההלכות הנהוגות, ונענה על חשיבות המנהגים.
ה"רשע" שואל "מה העבודה הזאת לכם?" - על כי אמר "לכם" והוציא עצמו מהכלל, עונים "לו היה שם לא היה נגאל".
ה"תם" שואל: "מה זאת?" - שאלה פשוטה המתייחסת לסדר, ומקבלת בהתאם תשובה פשוטה: "ביד חזקה הוציאנו ה' אלוהינו ממצרים".
"זה שאינו יודע לשאול": נאמר בהגדה "את פתח לו" - אתה תשאל במקומו, ותסביר לו את החג וחשיבותו.
מבנה ההגדה > ההיגד השלישי: ארמי אובד אבי ודיינו

| --- | --- |
 :  ראו גם – מקרא ביכורים#זיהוי "אֲרַמִּי אֹבֵד אָבִי"
מתוך פירוש הפסוקים בקטע "צא ולמד", הגדה שנשתמרה בגניזת קהיר, אוסף ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
בשלב זה של ההגדה, מספרים את סיפור יציאת מצרים, שהוא לבו של ליל הסדר.
חז"ל ביארו, שהסיפור צריך להתחיל בגנות ולהסתיים בשבח. לכן, קוראים את הדרשות מהספרי של ארבעת הפסוקים בהתחלת פרשת כי תבוא מספר דברים. ששם מביא הביכורים מספר על שעבוד בית יעקב בבית לבן הירידה למצרים, היציאה ממצרים והכניסה לארץ ישראל בכך גם כן מתחיל מביא הביכורים בהגדה שבה מתחיל בגנות ומסיים בשבח.
[ה] ...אֲרַמִּי אֹבֵד אָבִי, וַיֵּרֶד מִצְרַיְמָה, וַיָּגָר שָׁם בִּמְתֵי מְעָט; וַיְהִי-שָׁם, לְגוֹי גָּדוֹל עָצוּם וָרָב. [ו] וַיָּרֵעוּ אֹתָנוּ הַמִּצְרִים, וַיְעַנּוּנוּ; וַיִּתְּנוּ עָלֵינוּ, עֲבֹדָה קָשָׁה. [ז] וַנִּצְעַק, אֶל-ה' אֱלֹהֵי אֲבֹתֵינוּ; וַיִּשְׁמַע ה' אֶת-קֹלֵנוּ, וַיַּרְא אֶת-עָנְיֵנוּ וְאֶת-עֲמָלֵנוּ וְאֶת-לַחֲצֵנוּ. [ח] וַיּוֹצִאֵנוּ ה', מִמִּצְרַיִם, בְּיָד חֲזָקָה וּבִזְרֹעַ נְטוּיָה, וּבְמֹרָא גָּדֹל--וּבְאֹתוֹת, וּבְמֹפְתִים.
המדרש שמובא בהגדה עובר על הפסוקים ודורש אותם מילה במילה.
בדרש על הפסוק האחרון מובא פירוט של עשר מכות מצרים:
דם - כל המים במצרים הפכו לדם.
צפרדע - בכל מקום במצרים היו צפרדעים.
כינים - כל אדמת מצרים הפכה לכינים.
ערוב - הפרשנות המקובלת היא שהגיעו חיות טורפות רבות. פרשנות אחרת טוענת שמדובר במכת חרקים ומכרסמים.
דבר - פרצה מגפה אשר פגעה בכל הבהמות.
שחין - פרצה מחלת עור קשה.
ברד - ירד גשם של אש ומים מעורב גם יחד, אשר פגע במצרים והשחית את היבול.
ארבה - חגבי הארבה מילאו את הארץ.
חושך - כל ארץ מצרים הייתה שרויה בעלטה מוחלטת, מלבד ארץ גושן בה גרו בני ישראל.
מכת בכורות - כל הבנים הבכורים מתו.
רבי יהודה היה מכנה אותם בקיצור בראשי-תיבות (נתן בהם סימנים): "דְצַ"ךְ, עַדַ"שׁ, בְּאַחַ"ב"
ראשי תיבות: דם צפרדע ך(כ)ינים | ערוב דבר שחין | ברד ארבה חושך בבכורות"
מנהג ידוע, שבאמירת כל אחת ואחת מהמכות וכל אחד מהסימנים, כל אחד שופך מעט מהיין בכוסו לתוך כלי חרס שבור.
לאחר מכן, נוהגים לשיר את הפיוט דיינו - שיר, בו מודים על כל אחד מהניסים, שעשה האל בעת יציאת מצרים.
מבנה ההגדה > ההיגד הרביעי: פסח מצה ומרור

"פסח מצה ומרור" בהגדת רוטשילד
בהיגד זה, מסבירים את הסיבות שהביאו למצוות המרכזיות בליל הסדר, שהם "קרבן פסח" "מצה" ו"מרור". על פי רבן גמליאל, יש חובה להזכיר אותם, ולהסביר על שום מה נתקנו, לדבריו היגד זה הוא מעיקר מצות סיפור יציאת מצריים. ”רַבָּן גַּמְלִיאֵל הָיָה אוֹמֵר: כָּל שֶׁלֹּא אָמַר שְׁלשָׁה דְּבָרִים אֵלּוּ בַּפֶּסַח, לֹא יָצָא יְדֵי חוֹבָתוֹ, וְאֵלּוּ הֵן: פֶּסַח, מַצָה, וּמָרוֹר. פֶּסַח, עַל שׁוּם שֶׁפָּסַח הַמָּקוֹם עַל בָּתֵּי אֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרַיִם. מַצָּה, עַל שׁוּם שֶׁנִּגְאֲלוּ אֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרַיִם. מָרוֹר, עַל שׁוּם שֶׁמֵּרְרוּ הַמִּצְרִים אֶת חַיֵּי אֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרָיִם.”
בנוסף, ההגדה דורשת, שכל אחד מהנוכחים בסדר, יראה את עצמו כאילו הוא יצא ממצרים: "בְּכָל דּוֹר וָדוֹר חַיָּב אָדָם לִרְאוֹת אֶת עַצְמוֹ כְּאִלּוּ הוּא יָצָא מִמִּצְרַיִם".
קריאת ההגדה

יש נוהגים שאדם אחד קורא את כל הטקסטים, ויש נוהגים שכל משתתף בסדר קורא קטע בתורו, וחלק מהקטעים אף מושרים על ידי המסובים במנגינה מסורתית.
קריאת ההגדה > חינוך הילדים

ההגדה מיועדת לכל הגילאים, מהמבוגר, שמצווה במצווה "והגדת לבנך", ועד הקטן שבמסובין לשולחן החג. דגש מיוחד יש בחינוך הילדים למצווה זו, ורבים ממנהגי ליל הסדר נועדו לעורר אצלם עניין וערנות, כדי שישאלו ויבינו, במה שונה הלילה הזה משאר הלילות. כגון: אכילת כרפס בתחילת הסדר וסילוק המאכלים מהשולחן בטרם האכילה, קריאת נוסח ה"מה נשתנה" בפי צעיר המשתתפים, שבו ארבע שאלות על השוני, שבין ליל הסדר ללילות רגילים, גניבת האפיקומן להשארת הילדים ערים, המנהג להשאיר כיסא לאליהו הנביא, כמו המנהג לפתוח לו את הדלת, וחלוקת אגוזים למשחק, על-מנת לגרום להם להישאר ערים עד סוף הסדר.
קריאת ההגדה > הסבה

על פי ההלכה, בזמן אכילת המצה ושתיית ארבע כוסות של יין, יש להסב על צד שמאל כמנהג בני החורין בתקופה הרומית, אך אין להסב בזמן קריאת ההגדה עצמה. גם שתיית ארבע כוסות נתקנה משום 'דרך חירות', ומספרן מרמז גם לארבע לשונות של גאולה - "והוצאתי", "והצלתי", "וגאלתי" "ולקחתי", שמות ו': " ו ... וְהוֹצֵאתִי אֶתְכֶם מִתַּחַת סִבְלֹת מִצְרַיִם, וְהִצַּלְתִּי אֶתְכֶם מֵעֲבֹדָתָם; וְגָאַלְתִּי אֶתְכֶם בִּזְרוֹעַ נְטוּיָה, וּבִשְׁפָטִים גְּדֹלִים. ז וְלָקַחְתִּי אֶתְכֶם לִי לְעָם...
הסיום "לְשָׁנָה הַבָּאָה בְּנֵי חוֹרִין" נאמר בעברית כי הוא כבר לא חלק מהפניה לעניים, אלא בקשה, תפילה לה'.