stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צרכנות אתית

בננות אורגניות מוצגות לצד בננות קונבנציונליות בסופרמרקט. במקרה זה הבננות האורגניות יקרות יותר. בכל זאת צרכנים מסוימים יעדיפו אותן, מתוך תפיסה שחקלאות קונבנציונלית מסבה נזקים לסביבה ולחברה.
צרכנות אתית (נקראת גם צרכנות מוסרית או צרכנות ירוקה) היא צורה של אקטיביזם צרכני, המבוססת על הרעיון של "הצבעה באמצעות כסף". גישה זו מיושמת באמצעות "רכישה חיובית", כלומר מתן העדפה למוצרים המוגדרים כאתיים, או באמצעות "חרם אתי", כלומר הימנעות מרכישת מוצרים המוגדרים ככאלה שאינם אתיים.
בעת קבלת החלטות צרכניות, אנו מושפעים בהכרח מקריטריונים הנוגעים לעלות הכספית המידית של המוצר או השירות. גישת הצרכנות האתית מבקשת להוסיף לצד קריטריונים אלה גם קריטריונים נוספים, הנוגעים למוסר. גישת הצרכנות האתית たקשורה לתפישת הוצאת הכסף כמעשה בעל היבטים מוסריים משמעותיים. חלק מתומכיה אף סבורים כי אופן הוצאת כספנו מבטא בצורה הבהירה ביותר את הכרעותינו המוסריות בפועל. לדעתם, אם אנו אומרים כי אכפת לנו מדבר מה, אך ממשיכים לרכוש סחורות או שירותים מגורמים אשר ככל הנראה פוגעים בדבר זה או הורסים אותו - אזי לא אכפת לנו מדבר זה באמת, ולמעשה אנו נוהגים בצביעות.[דרוש מקור]
לעיתים קרובות, שימוש בקריטריונים אתיים בעת קבלת החלטות צרכניות הוא חלק מתמורה רחבה הרבה יותר: מעבר משוק הסחורות לכלכלת שירותים (אנ') שבה כל הפעילויות - החל מגידול יבולים, דרך らקצירתם ועיבודם ועד להובלתם - נחשבות חלק משרשרת הערך, אשר הצרכנים אחראים עליה מבחינה מוסרית.
תחומים של צרכנות אתית

אגודת המחקר של הצרכנים האתיים (Ethical Consumer Research Association) אוספת ומסווגת מידע על יותר מ-30,000 חברות לפי ביצועיהן בחמישה תחומים עיקריים, המרכיבים את הדירוג האתי שלה, "Ethiscore":
סביבה: יצירת דו"חות סביבתיים, שימוש באנרגיה גרעינית, השפעה על שינויי האקלים, פליטת זיהום ורעלים, השפעה על בתי גידול ועל  משאבי טבע
אנשים: זכויות האדם, זכויות עובדים, מדיניות שרשרת האספקה, שיווק בלתי אחראי, מעורבות בתהליכי חימוש
בעלי חיים: עריכת ניסויים בבעלי חיים, גידול תעשייתי של בעלי חיים, זכויות בעלי חיים
פוליטיקה וסוגיות פוליטיות: פעילות פוליטית, קריאות לחרם, שימוש בהנדסה גנטית, אמצעי מימון אנטי-חברתיים, האתוס שבו מחזיקה חברה
מידת הקיימות של המוצר: האם המוצר אורגני, האם המוצר מיוצר ומופץ באמצעות סחר הוגן, היבטים נוספים של קיימות וסביבה
מקורות הגישה, הופעתה והיקפה

בספרו חירויות בלתי שוויוניות: השוק הגלובלי כמערכת אתית (1988), ג'ון מקמורטרי (John McMurtry (אנ')) טוען כי מכל בחירה צרכנית משתמעת הכרעה מוסרית, וכי רכישת מוצרים היא מעשה מוסרי מטבעו. טענות אלה מהדהדות רעיונות מוקדמים יותר, ובמיוחד כאלה שהושמעו על ידי נוצרים אנבפטיסטיים, כגון המנוניטים, וכן על ידי בני קהילת האמיש: רעיונות, שלפיהם עלינו לקבל על עצמנו אחריות לכל הנזקים אשר הכרעותינו עלולות לגרום לכל אחד - רחוק מאיתנו במרחב או בזמן ככל שיהיה.
לעיתים תכופות נטען כי כתבי הקודש של המסורת היהודית-נוצרית מדריכים את קוראיהם לשמירת הטבע, משום שעל פיהם, האל ברא את הארץ עבורנו כדי שנחלוק אותה עם יצורים אחרים. כך, כתבים אלה יכולים להוות בסיס לגישה של צרכנות אתית.[דרוש מקור] עם זאת, גישת הצרכנות האתית ניתנת לביסוס גם על רעיונות שאינם דתיים, כגון ההכרה בכך שכדור הארץ תומך בצורות החיים המתקיימות עליו בזכות איזון עדין, המתקיים בין משתנים רבים.
המונח "צרכנות אתית", המשמש כיום במובנים שונים, הונחל לציבור הרחב לראשונה על ידי כתב העת הבריטי "Ethical Consumer" (אנ'), אשר ראה אור לראשונה בשנת 1989. החידוש המרכזי של כתב העת היה יצירה של טבלאות דירוג, וזאת בהשפעת הגישה מבוססת-הקריטריונים של תנועת ההשקעה האחראית. טבלאות הדירוג של כתב העת "Ethical Consumer" מעניקות לחברות ציונים במגוון קטגוריות אתיות וסביבתיות, כגון "זכויות בעלי חיים", "זכויות אדם", ו"זיהום ורעלים". טבלאות אלה מאפשרות לצרכנים לבצע בחירות צרכניות אתיות באורח מושכל, ומספקות לפעילים העוסקים בהסברה מידע מהימן בנוגע להתנהגות של תאגידים.
עם הזמן, דירוגים מבוססי-קריטריונים כאלה הפכו שכיחים בהקשרים שונים, כגון הפצת מידע בקרב צרכנים או ביצוע הערכות בתחומים כמו אחריות תאגידית וקיימות. לדוגמה, חברת השירותים הפיננסיים בלומברג וסוכנות הידיעות רויטרס מספקות דירוגים סביבתיים, חברתיים וממשלתיים הישר למסכיהם של מאות אלפי סוחרי מניות.
בבריטניה, החל מ-2001, הבנק הקואופרטיבי (אנ') מייצר דו"ח צרכנות אתית (שנקרא בעבר "מפתח הרכישה האתית"). הדו"ח מודד את היקף שוק הצרכנות האתית, ואת צמיחתו של סל של מוצרים ושירותים "אתיים". הדו"ח העריך את הצרכנות האתית בבריטניה ב-36 מיליארד לירה שטרלינג (בערך 54.4 מיליארד דולר אמריקני) בשנת 2008, וב-47.2 מיליארד לירה שטרלינג (בערך 72.5 מיליארד דולר אמריקני) בשנת 2012.
גופים המבצעים הערכות אתיות של חברות ומותגים

כמה ארגונים מספקים הערכות מבוססות-מחקר לגבי התנהגות חברות סביב העולם, תוך ביצוע אומדנים על פי ממדים אתיים כמו זכויות האדם, סביבה, רווחת בעלי חיים ופוליטיקה. ביניהם ניתן למצוא את הארגונים הבאים:
אמריקה ירוקה (אנ') - ארגון חברים שהוקם ב-1982 ומתקיים שלא למטרות רווח. הארגון מספק את "חותם האישור האמריקאי הירוק", ומייצר "מדריך לצרכן האחראי" כדי "לעורר בקרב צרכנים ומשקיעים מודעות לבעיות הנוגעות לחברות אשר הם עשויים לרכוש את מוצריהן או להשקיע בהן".
אגודת המחקר של "Ethical Consumer" - קואופרטיב עובדים שיוסד בבריטניה ב-1988 שלא למטרות רווח, ואשר מבקש "לספק מידע על החברות אשר מאחורי שמות המותגים ולקדם שימוש אתי בכוח הצרכני". הארגון מספק בסיס נתונים מקוון ובר-חיפוש תחת השמות "Corporate Critic" או "Ethiscore". ה-Ethiscore הוא דירוג מספרי שנועד לשמש כמדריך מהיר למעמד האתי של חברות, או של מותגים בתחומים מסוימים, והוא מקושר להערכה אתית מפורטת יותר.
"alonovo" - פורטל קניות מקוון המספק דירוג אתי דומה ל-"Ethiscore", אשר מכונה "המפתח להתנהגות חברתית של תאגידים" ("Corporate Social Behavior Index").
תוויות, סימונים ואישורים

לאורך הזמן נוצרו בעולם ובישראל תוויות, סימונים ואישורים שונים עבור צרכנים המבקשים ליישם את גישת הצרכנות האתית. ביניהם ניתן למצוא את אלה הבאים:
תוויות, סימונים ואישורים > תוויות וסימונים

תווית לסימון תוצרת מקומית (למשל, הסימון "מוצר כחול לבן") - נועד לעודד צריכה מקומית, הנחשבת בדרך כלל לידידותית יותר לסביבה ולקהילה.
תווית "מוצר בר-מיחזור" או "מוצר ממוחזר"
תוויות "מוצר שלא נוסה על בעלי חיים" (בדרך כלל כולל ייצוג של ארנב)
תוויות "מוצר ללא פגיעה בדולפינים" (אנ') - ניתנות למוצרים העשויים מטונה שניצודה תוך שמירה על חוקים שנועדו לצמצום פגיעה בדולפינים.
ביצי חופש - סימון או כיתוב המופיע על גבי חבילות ביצים.
סימון מוצרים שהופקו מבקר הניזון מעשב
"תוויות הכשרות החברתית" של עמותת במעגלי צדק הישראלית - מוענק לבתי עסק אשר מתחייבים לשמור על זכויות עובדים, על יחס מכבד ללקוחות ועל נגישות לבעלי מוגבלויות.
התו הירוק של מכון התקנים הישראלי והמשרד להגנת הסביבה - מוענקת למוצרים או לשירותים, אשר מזיקים פחות לסביבה בהשוואה למוצרים בעלי ייעוד ויעילות פעולה זהים. הענקתו מוסדרת על ידי מפרטים ונהלים ונעשית על ידי "מנהלת התו הירוק".
תווית "ויגן פרינדלי" (Vegan Friendly) של עמותת ויגן פרנדלי הישראלית - מוענקת למוצרים אשר אינם כוללים מרכיבים מן החי ושלא נוסו על בעלי חיים, וכן לבתי עסק בתחומים שונים אשר מציעים ללקוחותיהם מגוון מוצרים כאלה.
תווית קואופרטיב (Coop Marque) - הוצגה לראשונה ב-2014 על ידי ברית הקואופרטיבים הבינלאומית (אנ'). השימוש בה הוטמע בכ-100 מדינות.
תווית "מוצר ללא פגיעה בדולפינים" של משרד המסחר האמריקאי
תווית "מוצר ממוחזר"
כרזה מראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 המציגה אבטיח בעל תווית "תוצרת הארץ"
תווית "ויגן פרינדלי" הישראלית
תווית "סחר הוגן" בישראל
תוויות, סימונים ואישורים > אישורים

אישור למוצרי חקלאות אורגנית (אנ') - ניתן במדינות שונות (ובהן ישראל) שבהן ישנה רגולציה של חקלאות אורגנית. הסטנדרטים להענקתו משתנים מעט ממדינה למדינה, ונוגעים בין השאר להימנעות משימוש בחומרים כימיים סינתטיים ובזרעים מהונדסים-גנטית, לשמירה על הפרדה בין תוצרת אורגנית מאושרת לתוצרת אחרת, ולהפעלת מנגנוני דיווח ובקרה.
אישור מועצת משמר היערות (אנ') ואישור מועצת משמר הימים (אנ') - ניתנים (בהתאמה) לחומר הגלם עץ, או למזון ים, שהושג תוך שמירה על עקרונות הקיימות.
אישור ברית יערות הגשם (אנ') - ניתן לחוות חקלאיות וליזמות הקשורות ליערות הגשם, ואשר פעילותן עומדת בקריטריונים של קיימות סביבתית וחברתית.
אישור B Corporation - ניתן לחברות העומדות בסטנדרט הסביבתי והחברתי שנקבע על ידי ארגון B Lab, הפועל בצפון אמריקה, דרום אמריקה, אירופה ואוסטרליה.
חותם האישור של "אמריקה ירוקה" (אנ') - ניתן לעסקים המוגדרים כאחראים מבחינה חברתית וסביבתית, על בסיס קריטריונים הנוגעים לזכויות עובדים, תמיכה בקהילה והגנה על הסביבה. מוענק על ידי ארגון "אמריקה ירוקה", הפועל בעיקר בארצות הברית.
אישור "Respects Your Freedom" - ניתן על ידי המוסד לתוכנה חופשית למוצרי חומרה אשר עומדים בקריטריונים שמבטאים כבוד לחופש ולפרטיות של המשתמשים.
אישור "אחריותיות חברתית 8000" (אנ') - ניתן על ידי ארגון האחריותיות החברתית הבינלאומי (אנ') לחברות העומדות בקריטריונים שונים של זכויות עובדים.
צרכנות אתית בקרב תאגידים

קיימת נטייה גוברת בקרב תאגידים לעסוק בסוגיות הנוגעות לצרכנות אתית, בין השאר דרך הפעלת מנגנונים של אחריות תאגידית.[דרוש מקור] כאשר תאגידים עוסקים בצרכנות אתית, שניים מאזורי העניין המרכזיים שלהם עשויים להיות השפעתם הסביבתית ויחסם לעובדים המצויים בתחתית ההיררכיה הארגונית.
העובדה כי תאגידים גדולים עוסקים בתחום הצרכנות האתית משקפת את עליית המודעות לנושאים אתיים ולזהות תאגידית (אנ') בקרב הזרם המרכזי של ציבור הצרכנים. עם זאת, כאשר תאגידים משתמשים במונחים הקשורים לגישת הצרכנות האתית, הדבר נתפס לעיתים כמעשה שיווקי, אשר אינו מעיד בהכרח על שינויים של ממש בפרקטיקות העסקיות. כך לדוגמה, לפי ביקורת שכיחה, בחירתה של רשת מקדונלד'ס למכור סלט (מנה בריאה יותר) ולהפעיל בלוג  אחריות תאגידית נועדה להשיג מטרות שיווקיות גרידא, ולוותה בשינוי שטחי בלבד של הפרקטיקות העסקיות שבהן נוקטת הרשת.[דרוש מקור]
קבוצת מחקר השוק GfK NOP קיימה מחקר על אמונותיהם של צרכנים בנוגע לאתיקה של חברות גדולות בחמש מדינות: גרמניה, ארצות הברית, בריטניה, צרפת וספרד. הדו"ח תואר במאמר "הצרכנות האתית מטביעה חותם על מיתוג", שראה אור ב-20 בפברואר 2007 בעיתון Financial Times , ושלווה בדיון מקוון. למעלה ממחצית המשיבים בגרמניה ובארצות הברית האמינו כי הסטנדרטים של הפרקטיקה בתאגידים הידרדרו באופן ניכר. כמעט מחצית הנסקרים בבריטניה, צרפת וספרד החזיקו בעמדות דומות. כשליש מהמשיבים העידו כי הם נכונים לשלם מחירים גבוהים יותר עבור מותגים אתיים, אם כי תפיסתה של חברה נתונה כאתית או כבלתי אתית השתנתה משמעותית ממדינה למדינה.
ביקורת

מבקרים טוענים כי הצרכנות האתית מוגבלת ביכולתה לחולל שינויים מבניים, וחלקם אף טוענים שהשפעתה העיקרית בפועל היא יצירת שוקי נישה (אנ'). מבקרים אחרים טוענים כי לצרכנים גישה מוגבלת בלבד למידע על ההשלכות של רכישותיהם, וכי על כן, אין ביכולתם לבצע הכרעות אתיות באורח מושכל. מבקריה של גישת הצרכנות האתית טוענים גם שצרכנות אינה יכולה לממש את הפוטנציאל הדמוקרטי שלה בשל החלוקה הבלתי שוויונית של ההון.
מחקר אחד מציע כי רכישת מוצרים ירוקים משמשת כאישור להתנהגות שאינה אתית. במאמרם משנת 2009, "האם מוצרים ירוקים הופכים אותנו לאנשים טובים יותר?", נינה מזר וצ'ן בו-זונג טוענים כי:
במאמר שפורסם בעיתון הגרדיאן בשנת 2010, הסביבתן הבריטי ג'ורג' מונביוט (George Monbiot (אנ')) טען כי צרכנים ירוקים שאינם מבטאים את ערכיהם בציבור הם "חלק מטעות קטססטרופלית", משום שצרכנות כזו "מחזקת ערכים חיצוניים" (כאלה העוסקים ב"סטטוס החברתי וקידום עצמי"), ולכן היא "מפחיתה את סיכויי ההצלחה של מסעות הסברה עתידיים".
רעיונות קשורים > צרכנות מצפון

במסגרת מה שמכונה "צרכנות מצפון", צרכנים רוכשים מוצר בלתי הכרחי (ובמקרים קיצוניים, אף בלתי רצוי) על בסיס הנימוק כי "הרכישה נועדה למטרה טובה". במקרים כאלה, הצרכן עשוי להימנע משיקולי עלות, מהשאלה האם רכישת המוצר היא האמצעי היעיל ביותר לקידום המטרה, ולעיתים אף מהשאלה, האם רכישה כזו מתיישבת עם קידום המטרה (למשל במקרה שבו קבוצת ספורט מוכרת ממתקים). צרכנות מצפון מובנת לעיתים ככזו שבה ה"מוצר" הנרכש הוא הזדהות עם המטרה הרצויה. "מוצר" זה נחווה על ידי הצרכן, כביכול, כאילו היה מוחשי.
רעיונות קשורים > מתנות אלטרנטיביות

בתגובה לדרישה גוברת לצרכנות אתית בהקשרים של נתינת מתנות, ארגוני צדקה מקדמים שוקי מתנות אלטרנטיביים, שבהם ניתנות תרומות בשם מקבלי המתנה. מקבלי המתנה מקבלים כרטיס עם הסבר על המתנה שנבחרה, ואילו המתנה-בפועל נמסרת למשפחה המשתייכת לקהילה דלת-אמצעים.
ראו גם

| --- | --- |
 סחר הוגן  עסק חברתי  קואופרטיב  קיימות  סביבתנות  אנטי-צרכנות  כושר נשיאה  תרבות הצריכה  בנק אתי:  השקעה אחראית  צמחונות  טבעונות  מזון אורגני  מזון מקומי  מזון איטי
המחלקה לחפצים מיוחדים

| --- | --- |

 סוגה:  חינוך, קומדיה
 יוצרים:  אודי ואביעד
 כותבים:  אסף שליטא נדב בן סימון ארנון וייס רמי פרג יוני להב
 בימוי:  רינה הורן ישעיהו פורסטנברג
 שחקנים:  אביעד בנטוב אודי גוטשלק ליאת אזר נטע רוט 
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  22
 הפקה
 מפיק:  דנה פרדו עמית סטרטינר עידית מיסטריאל גלית כהן קרספי
 אורך פרק:  15 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית
 תקופת שידור מקורית:  2018–הווה
 
המחלקה לחפצים מיוחדים הייתה סדרה קומית ישראלית לילדים ששודרה בשנת 2018 בטלוויזיה החינוכית בכיכובם של אודי ואביעד.
עלילה

מדי פרק מגיע למחלקה לחפצים מיוחדים פריט מההיסטוריה של מדינת ישראל בעל ערך היסטורי ולאומי וצוות המחלקה מנסה לחקור עליו באופן קומי.
צוות השחקנים

| שחקן | דמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אביעד בנטוב | נדב | מגלם ארבע דמויות בסדרה |
| אביעד בנטוב | אליחי | מגלם ארבע דמויות בסדרה |
| אביעד בנטוב | סשה | מגלם ארבע דמויות בסדרה |
| אביעד בנטוב | יוג׳ין | מגלם ארבע דמויות בסדרה |
| אודי גוטשלק | חווה | מגלם שלוש דמויות בסדרה |
| אודי גוטשלק | מורדי | מגלם שלוש דמויות בסדרה |
| אודי גוטשלק | מוג׳ה | מגלם שלוש דמויות בסדרה |
| ליאת אזר | שפירא |  |
| נטע רוט | נטע |  |
| דוד צמח | סבא פרידריך |  |
שחקנים אורחים
| ניר כנען | רוני |  |
| יעל ארד | בתפקיד עצמה |  |
חפצים

מגילת העצמאות
אלטנוילנד
אסימון
סרטיפיקט
חיסון לכולירה
קופת קק"ל
כרזה של הג"א
פרס נובל של יצחק רבין
המעיל של יוסף טרומפלדור
בגדים של מפעל הטקסטיל אתא
ספר תורה של יהדות תימן
הצהרת בלפור
תמונה נדירה בה מופיעים שלושה מאבות הציונות: ויצמן, סוקולוב ואוסישקין
פנקס תלושים מתקופת הצנע
תיק איפור של שחקן הבימה שמעון פינקל
עיתון הלבנון
נשק מתקופת המנדט הבריטי
עיתון פשוש
גביע המכביה השנייה
תמונה של אנשי תחנת הניסיונות בעתלית
המדליה האולימפית של הג'ודאית יעל ארד
תקליט של הללויה
הערות שוליים

↑   המחלקה לחפצים מיוחדים – יום האהבה (תאטרון הבימה), סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 16:28)
↑   המחלקה לחפצים מיוחדים – רובוחפץ (יעל ארד), סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 16:34)
ליגת האלופות האפריקאית

| --- | --- |
לוגו ליגת האלופות האפריקאי

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1964
 ארגון מפעיל:  קונפדרציית הכדורגל של אפריקה 
 מספר מתמודדים:  16   68 (סך הכול)
 יבשת:  אפריקה (CAF)
 שמות קודמים:  1964–1997: גביע האלופות האפריקאי למועדונים
 זוכה:  מרוקו וידאד קזבלנקה
 הכי הרבה זכיות:  מצרים אל-אהלי (12 זכיות)
 מפעל נמוך יותר:  גביע הקונפדרציה האפריקאי
 אתר הטורניר הרשמי
 
ליגת האלופות האפריקאית (באנגלית: CAF Champions League) היא מפעל כדורגל אפריקאי שנתי שבו מתחרים המועדונים המצליחים ביותר במדינות המשויכות לקונפדרציית הכדורגל האפריקאית (CAF). הטורניר, אשר נקרא בעבר "גביע האלופות האפריקאי למועדונים", הוא המפעל היוקרתי ביותר למועדונים בכדורגל האפריקאי.
רקע

ליגת האלופות האפריקאית היא מפעל כדורגל אפריקאי שנתי בו מתמודדים המועדונים המצליחים ביותר במדינות אשר לוקחות חלק בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה. מפעל ליגת האלופות האפריקאי דומה באופיו וחוקיו למפעל ליגת האלופות המתקיים ביבשת אירופה השכנה. בסוף שנת 2016 הוחלף שמו של המפעל, אשר נקרא בעבר על שם חברת התקשורת אורנג', וכיום קרוי על שמה של חברת האנרגיה והגז העולמית "טוטאל": 'טוטאל' ליגת האלופות של אפריקה.
אף על פי שחברת "טוטאל" רשומה כנותנת החסות הרשמית של הליגה, חברת אורנג' חידשה את החוזה עם ראשי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה ותמשיך להיות נותנת החסות הרשמית של כל מפעלי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.
מעבר לפרס הכספי וליוקרה שממנה נהנית זוכת המפעל, הקבוצה המנצחת בליגת האלופות האפריקאית זוכה בכרטיס למפעל גביע העולם למועדונים של ארגון הכדורגל העולמי פיפ"א. במפעל זה מתמודדות 6 הקבוצות אשר זכו באליפות היבשת ממקום מוצאן, ואלופת המדינה המארחת.
הקבוצה המצליחה ביותר בליגת האלופות האפריקאית היא קבוצת אל-אהלי אשר זכתה במפעל זה תשע פעמים, כאשר הקבוצות המצריות המשתתפות במפעל זה מחזיקות בשיא התארים עם 15 זכיות.
אלופת המפעל הנוכחית היא קבוצת אל-אהלי המצרית שניצחה את יריבתה המושבעת א-זמאלכ בגמר שנערך בקהיר בנובמבר 2020.
היסטוריה

המפעל התחיל לראשונה ב-1964 ונקרא בתחילה בשם "גביע האלופות האפריקאי למועדונים" והקבוצה הראשונה שזכתה להניף את הגביע הייתה אוריאקס דואלה מקמרון אשר ניצחה את סטאד מליאן ממאלי בתוצאה 1–2.
בשנה שלאחר מכן לא נערך טורניר אך בשנת 1966 נערך הטורניר בשנית כאשר הגמר הוכרע שני משחקים בהם כל קבוצה מארחת משחק אחד. לגמר בשנת 1966 הגיעה קבוצת א.ס ריאל במקו ממאלי וקבוצת סטאד ד'אבידג'ן מחוף השנהב. בסיכום שני המשחקים התוצאה הייתה 4–5 לטובת הקבוצה מחוף השנהב.
בשנת 1967 אירע אירוע תקדימי כאשר קבוצת אסנטי קוטוקו הגאנאית התמודדה במשחק הגמר מול מזמבה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כאשר שני המשחקים הסתיימו בתיקו (1-1 ו-2-2 בהתאמה). התאחדות הכדורגל האפריקאית הורתה על קיום משחק נוסף להכרעה, אך אסנטי קוטוקו סירבה לקחת חלק במשחק, צעד אשר זיכה את מזמבה בתואר הנכסף.
שנות ה-70 מוכרות בהיסטוריה של המפעל כתור הזהב של הקבוצות מקמרון. בעשור זה, זכו שתי קבוצות קמרוניות בארבעה תארים, כאשר מועדון הכדורגל קאנון יאונדה זכה באליפות שלוש פעמים בשנים: 1971,1978,1980 וקבוצת אוניון דואלה הניפה את גביע האלופות בשנת 1979, בתווך זכתה גם קבוצת חאפיה הגאנאית 3 פעמים (בשנים: 1972, 1975, 1977).
היסטוריה > הדומיננטיות הצפון אפריקאית

עד שנת 1981 זכו רק שתי קבוצות צפון אפריקאיות: איסמעילי המצרית בשנת 1969 ו־MC אלג'יר האלג'יראית בשנת 1976. משנת 1982 זכו קבוצות מצפון אפריקה ב-29 מתוך 39 האליפויות האפשריות בעוד הקבוצות המצריות שולטות ביד רמה במפעל.
שתי הקבוצות הדומיננטיות ביותר בעשרות השנים האחרונות הן קבוצת אל-אהלי וקבוצת א-זמאלכ המצריות אשר זכו יחד ב-14 גביעי אליפות. אל-אהלי או בשמה המקומי 'השדים האדומים מקהיר', זכתה 9 פעמים והיא שיאנית הזכיות במפעל, בעוד 'הלוחמים הלבנים' מקבוצת אל זמאלק זכתה חמש פעמים.
15 האליפויות הנותרות בצפון אפריקה התחלקו בין ארבע קבוצות שונות; הקבוצה המרוקאית רג'א קזבלנקה זכתה 3 פעמים, וידאד קזבלנקה זכתה פעמיים, JS קביליה ו־ES סטיף האלג'יראיות זכו פעמיים כל אחת, ואספרנס מתוניסיה זכתה 4 פעמים, כאשר אטואל דו סאהל, קלאב אפריקן (תוניסיה) ופאר רבאט (מרוקו) זכו פעם אחת כל אחת.
היסטוריה > ציוני דרך ותקנות בהיסטוריית המפעל

עד שנת 1997 נעשו רפורמות שונות בכדורגל האפריקאי וביניהם חוק 'שער החוץ'. החוק נועד להקטין את הסיכויים להיווצרות של תוצאה שוויון לאחר שני משחקים. החוק קובע כי כל שער שנכבש על ידי הקבוצה האורחת גבוה בחשיבותו משער שנכבש על ידי הקבוצה המארחת וכך ניתן להכריע במקרה של תוצאת שוויון.
בשנת 1997 החליטה ההתאחדות לכדורגל האפריקאית לשנות את המפעל ולפיכך גם את שמו; מ"גביע האלופות האפריקאי" הפך המפעל ל"ליגת האלופות האפריקאית". בנוסף, השתנה מבנה העפלה לשלבים מתקדמים במפעל וכיום דומה בחוקיו לתקנות והחוקים של ליגת האלופות האירופאית. במסגרת תקנות אלו שונה אופיו של במפעל; ממפעל הבנוי ממשחקי פלייאוף, לליגה של כל הקבוצות המשתתפות בטורניר.
שינוי שם הליגה ומיתוגה מחדש גרם להתעניינות מחודשת במפעל ולזרימת כספים רבים. לראשונה ובדומה למפעל המקביל באירופה, כל הקבוצות המשתתפות בטורניר הפכו זכאיות לפרס כספי מתגמל, והליגה הפכה ליוקרתית ביותר מבין כל המפעלים לקבוצות באפריקה.
מבנה המפעל והעפלה לשלב הבתים

בין השנים 1964–1996 פעל מפעל גביע האלופות האפריקאי בצורת פלייאוף. כל קבוצה שיחקה משחק או שניים (תלוי בשלב) מול יריבתה שהוגרלה מולה והמנצחת עלתה לשלב הבא. עם שינוי שמו של המפעל לליגת האלופות האפריקאית בשנת 1997, שונה מבנה והמפעל ותנאי העפלה לשלבים המתקדמים. בנוסף וכחלק מהתקנות החדשות, בשנים 1997–2004 זהות המתחרות בליגה נקבעה על פי הישגיהן המקצועיים בליגה המקומית. כל הקבוצות אשר השתתפו בליגת האלופות האפריקאית זכו בהכרח באליפות בזירתן המקומית.
משנת 2004 הוכנסו תקנות חדשות הקובעות את זהות המשתתפות בטורניר. לפי התקנות האחרונות, כל מדינה באפריקה מקבלת דירוג מקצועי כל חמש שנים וזאת על-פי הישגיה המקצועיים בענף. הדירוג קובע את מידת השתתפות הקבוצות מהמדינה בטורנירים היוקרתיים. לפי שיטה זו נבחרות 12 המדינות עם הדירוג הגבוה ביותר המאפשר לכל מדינה להכניס שתי קבוצות למפעל היוקרתי. המדינות אשר נשארות מחוץ לדירוג 12 המדינות רשאיות להכניס רק את הקבוצה אשר לקחה אליפות במדינתם, דבר אשר יצר מפעל עם 52 קבוצות (כולל שלבי הפלייאוף המוקדמים).
כיום, קיימת חלוקה לשני סיבובי העפלה עיקריים. בשלב הראשון מתקיימת הגרלה, שלאחריה מתקיימים משחקי המוקדמות בתצורת "נוק-אאוט" – משחק בית ומשחק חוץ. לאחר סינון זה, מתקיימת הגרלה עם 32 הקבוצות אשר נותרו. גם בשלב 32 הגדולות מתקיימת שיטת ה"נוק-אאוט" בתצורת משחק בית וחוץ. 16 הקבוצות אשר עולות משלב זה מגיעות לסיבוב העפלה השני של הליגה מתחלקות לבתים, בדומה לשיטת הבתים במפעל האירופאי.
סבב ההעפלה השני מכיל ארבעה בתים ובכל בית ארבע קבוצות אשר משחקות משחק אחד אחת נגד השנייה ושלושה משחקים סך הכול. הקבוצה אשר מסיימת במקום הראשון בבית 1 משחקת מול סגנית המובילה בבית 2, סגנית המובילה בבית 1 משחקת מול המובילה בבית 2 וכך הלאה. ארבע הקבוצות עולות לחצי הגמר בו מתקיימים משחק בית ומשחק חוץ כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לגמר בו מתקיימים גם כן שני משחקים.
פרסי הזכייה במפעל

במסגרת הסכם החסות של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF) אשר נחתם מול חברת "טוטאל" בסוף שנת 2016, חל גידול משמעותי בערך כספי ההשתתפות והזכייה במפעל.
| הישג הקבוצה | כספי הזכייה למועדון | גידול בהכנסות בעקבות הסכם החסות (באחוזים) |
| --- | --- | --- |
| הקבוצה האלופה | $2,500,000 | 66.67% |
| סגנית האלופה | $1,250,000 | 25% |
| קבוצות אשר הגיעו לחצי הגמר | $800,000 | 25% |
| קבוצות אשר הגיעו לרבע הגמר | $650,000 | (השלב לא היה קיים בעבר) |
| קבוצות אשר הגיעו למקום השלישי בשלב הבתים | $550,000 | 10% |
| קבוצות אשר הגיעו למקום הרביעי בשלב הבתים | $550,000 | 37.5% |
המטבע הוא דולר אמריקני
זכיות במפעל > זכיות לפי קבוצה

מאז קם מפעל האלופות באפריקה, בכל תצורותיו, זכו במפעל 26 קבוצות שונות כאשר אל-אהלי זכתה במספר האליפויות הרב ביותר במפעל.
| קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| מצרים אל-אהלי | 12 | 5 | 1982, 1987, 2001, 2005, 2006, 2008, 2012, 2013, 2019/2020, 2020/2021, 2022/2023, 2023/2024 |
| מצרים א-זמאלכ | 5 | 3 | 1984, 1986, 1993, 1996, 2002 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו TP מזמבה | 5 | 2 | 1967, 1968, 2009, 2010, 2015 |
| תוניסיה אספרנס | 4 | 5 | 1994, 2011, 2018, 2018/2019, 2023/2024 |
| גינאה אפיה | 3 | 2 | 1972, 1975, 1977 |
| מרוקו וידאד קזבלנקה | 3 | 3 | 1992, 2017, 2022/2023 |
| מרוקו רג'א קזבלנקה | 3 | 1 | 1989, 1997, 1999 |
| קמרון קאנון יאונדה | 3 | – | 1971, 1978, 1980 |
| גאנה אסאנטה קוטוקו | 2 | 5 | 1970, 1983 |
| אלג'יריה JS קביליה | 2 | – | 1981, 1990 |
| ניגריה אנימבה | 2 | – | 2003, 2004 |
| אלג'יריה ES סטיף | 2 | – | 1988, 2014 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ויטה קלאב | 1 | 2 | 1973 |
| גאנה הארטס אוף אוק | 1 | 2 | 2000 |
| תוניסיה אטואל דו סאהל | 1 | 2 | 2007 |
| מצרים א-איסמאעילי | 1 | 1 | 1969 |
| דרום אפריקה אורלנדו פירטס | 1 | 1 | 1995 |
| חוף השנהב א.ס.א.ק. מימוסאס | 1 | 1 | 1998 |
| דרום אפריקה ממלודי סאנדאונס | 1 | 1 | 2016 |
| קמרון אוריאקס דואלה | 1 | – | 1964/1965 |
| חוף השנהב סטאד ד'אביג'אן | 1 | – | 1966 |
| הרפובליקה של קונגו קארה ברזוויל | 1 | – | 1974 |
| אלג'יריה MC אלג'יר | 1 | – | 1976 |
| קמרון אוניון דואלה | 1 | – | 1979 |
| מרוקו פאר רבאט | 1 | – | 1985 |
| תוניסיה קלאב אפריקן | 1 | – | 1991 |
| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו איי.אס. בילימה | – | 2 |  |
| סודאן אל-הילאל קלאב | – | 2 |  |
| ניגריה שוטינג סטארס | – | 2 |  |
| ניגריה הארטלנד | – | 2 |  |
| מאלי סטאד מאליאן | – | 1 |  |
| מאלי ריאל במקו | – | 1 |  |
| טוגו אטויל פילאנטה | – | 1 |  |
| אוגנדה סימבה | – | 1 |  |
| מצרים גאזל אל-מחאלה | – | 1 |  |
| ניגריה אנוגו ריינג'רס | – | 1 |  |
| חוף השנהב אפריקה ספורטס | – | 1 |  |
| אלג'יריה MC אוראן | – | 1 |  |
| זמביה נקאנה רד דווילס | – | 1 |  |
| אוגנדה מ.ס. וילה | – | 1 |  |
| גאנה אובואסי גולדפילדס | – | 1 |  |
| זימבבואה דינמוס | – | 1 |  |
| תוניסיה מ.ס. ספקסיאן | – | 1 |  |
| קמרון קוטון ספורט | – | 1 |  |
| אלג'יריה יו.אס.אמ. אלג'יר | – | 1 |  |
| דרום אפריקה קייזר צ'יפס | – | 1 |  |
זכיות במפעל > זכיות לפי מדינה

מאז קם מפעל האלופות באפריקה, בכל תצורותיו, זכו במפעל קבוצות מ-12 מדינות אפריקאיות שונות כאשר מדינת מצרים היא שיאנית הזכיות במפעל נכון ל-2020.
| קבוצה | זכיות | סגנויות |
| --- | --- | --- |
| מצרים מצרים | 16 | 10 |
| מרוקו מרוקו | 7 | 3 |
| תוניסיה תוניסיה | 6 | 7 |
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 6
| אלג'יריה אלג'יריה | 5 | 2 |
| קמרון קמרון | 5 | 1 |
| גאנה גאנה | 3 | 8 |
| גינאה גינאה | 3 | 2 |
| ניגריה ניגריה | 2 | 5 |
חוף השנהב חוף השנהב: 2
| דרום אפריקה דרום אפריקה | 2 | 3 |
| הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו | 1 | – |
| מאלי מאלי | – | 2 |
| אוגנדה אוגנדה | – | 2 |
| סודאן סודאן | – | 2 |
| טוגו טוגו | – | 1 |
| זמביה זמביה | – | 1 |
| זימבבואה זימבבואה | – | 1 |
ראו גם

קונפדרציית הכדורגל של אפריקה
ליגת האלופות באירופה
ליגת האלופות האסיאתית
גביע העולם למועדונים