The Jews in Egypt and in Palestine under the Fatimid Caliphs
הערות שוליים

↑  לפירוט המכתב ותשובת רבי אברהם בן הרמב"ם ראו אצל ראובן מרגליות, תולדות רבנו אברהם המיימוני בן הרמב"ם, למברג: בהוצאת בית מסחר ספרים עתיקים וחדשים Ksleg. Margulies Lwow (Poland) Kazmierzowska 35, תר"ץ, בפרק: אגרות רבנו אברהם המיימוני, עמ' 34, באתר HebrewBooks.
↑  התרגום לעברית הוא של אברהם מאיר הברמן במאמר: "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 175. עם זאת, קיימים מספר תרגומים נוספים לעברית של שם הספר. ראו למשל בן ציון הלפר, במאמר הבקורת שכתב על הספר (משנת 1923), המעדיף את השם: "היהודים תחת שלטון הכליפים הפטימידיים".
↑  הקיסרות האוסטרו-הונגרית הייתה אחת ממעצמות המרכז בהן נלחמה בריטניה במלחמת העולם הראשונה.
1 2  א. מ. הברמן, "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 174.
1 2 3 4  הגרסה העברית של המאמר: דב ניצני (קנופף), "פרופסור ד"ר יעקב מאן (מאנן)", ספר פשמישל, עורך: ד"ר אריה מנצ'ר, הוצא לאור על ידי ארגון יוצאי פשמישל בישראל, תשכ"ד–1964, עמ' 328–330. באתר ספריית העיר ניו יורק; התרגום לאנגלית: D. N. (Dov Nitzani (Knopf)), Professor Dr. Jakob Mann (Mannen), Przemysl Memorial Book, (Poland), translation from Sefer Przemysl; edited by: Dr. Arie Menczer, Israel: Irgun Yotzei Przemysl, 1964, pp. 328–330. From jewishgen web site.
↑  אוסף אדלר מצוי כיום בבית המדרש לרבנים באמריקה. ראו למשל יוסף יהלום, קולה הצלול של מקהלה ענקית, באתר הארץ, 13 בפברואר 2002.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Shelomo D. Goitein, Preface and reader's guide, The Jews in Egypt and in Palestine under the Fatimid Caliphs, New York: Ktav Publihing House Inc., 1970, pp. XIII–XXXVII.
↑  הציטוט במקור מופיע באנגלית. התרגום לעברית הוא של אצל א. מ. הברמן, בתוך: "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 174.
↑  ראו הכתוב בעמוד שלאחר שער הספר. ראו גם בהקדמה לספר, שנכתבה על ידי מאן ביולי 1919.
↑  לפי החוקר הברמן, הספר חולק לשני כרכים מטעמים כלכליים. ראו א. מ. הברמן, "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 175.
↑  ראו בתוספת להקדמה של מאן לכרך השני, בעמ' 10.
↑  א. מ. הברמן, "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 175.
1 2  ראו Jacob Mann, A second supplement to "The Jews in Egypt and in Palestine under the Fatimid Caliphs", Hebrew Union College Annual, Volume III, pp. 257–308. במהדורת 1970 של הספר הופיעה "התוספת השנייה" בעמ' 431–482.
↑  התוספת הראשונה (Supplement) הופיעה כבר במהדורה הראשונה. ראו כרך ב', עמ' 341–374. תוספת אחרת (Addenda) הופיעה גם היא באותה מהדורה ואותו הכרך, בעמ' 375–383.
↑  "התוספת השנייה" נכתבה כאמור בשנת 1926. במהדורת 1970 היא הופיעה בעמ' 431–482. מיד לאחריה, בעמ' 483–484, הופיעה "הערה נוספת" (Additional note to Hebrew Union College Jubilee Volume, pp. 235–237). "הערה נוספת" זו כתב מאן למאמר אחר שכתב על הגאונים (Gaonic Studies, Hebrew Union College ,Jubilee Volume 1875–1925, Cincinnati: 1925, pp. 223–262).
↑  Texts and studies in Jewish history and literature, Cincinnati: Hebrew College Press, two volumes, 1931–1935 (Second printing: Reprinted in Israel:, 1970; Third printing: New York: Ktav Publihing House Inc., 1972).
↑  התרגום לעברית של השם הוא של א. מ. הברמן, "יעקב מאן – האדם והחוקר", אנשי ספר ואנשי מעשה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשל"ד–1974, עמ' 172–178, בעמ' 176.
↑  לפרוט נוסף על הספר ראו בערך יעקב מאן, בפרק Texts and Studies.
↑  שמו המלא של הפרק הראשון: From the Conquest of Egypt by Jauhar (969 C.E.) to the end of al-Ḥakim's reign (1021 C.E.), בעמ' 13–74.
↑  שמו המלא של הפרק השני: The Period of Solomon ben Yehuda (died in 1051 C.E.), בעמ' 75–105.
↑  שמו המלא של הפרק השלישי: The Period of Solomon ben Yehuda (concluded.), בעמ' 106–152.
↑  שמו המלא של הפרק הרביעי: Conditions in Palestine and in Syria. Nesiim and Geonim, בעמ' 153–201.
↑  שמו המלא של הפרק החמישי: Egyptian Affairs from about 1050 C.E. to the period of Maimonides (died in December, 1204 C.E.), בעמ' 202–250.
1 2 3 4 5 6  מרים פרנקל, "תיבת ההיסטוריה של יהודי ארצות האסלאם בימי הביניים – ציוני דרך וסיכויים", פעמים 92 (תשס"ב), מכון בן צבי, עמ' 23–61 (על מאן ראו עמ' 35–38).
↑  שמו המלא של הפרק הששי: The Communal Organization, בעמ' 251–280.
↑  חמשת הפרקים בכרך השני נקראים על שם הפרקים אליהם הם נספחים, לדוגמה: "נספח א' לכרך א', פרק א'" וכן הלאה. עם זאת הפרק-הנספח השלישי נקרא גם הוא "נספח ב'", כנראה משום שהפרק השלישי בכרך הראשון הוא פרק המשך לפרק השני. כמו כן, אין פרק-נספח לפרק הששי בכרך הראשון. פרק-נספח לפרק זה יופיע בתוספת לכרך השני.
↑  הציטוט במקור מופיע באנגלית. ראו Shelomo D. Goitein, Preface and reader's guide, The Jews in Egypt and in Palestine under the Fatimid Caliphs, New York: Ktav Publihing House Inc., 1970, pp. XIII–XXXVII, p. XIII.
↑  הציטוט במקור מופיע באנגלית. ראו Shelomo D. Goitein, Preface and reader's guide, The Jews in Egypt and in Palestine under the Fatimid Caliphs, New York: Ktav Publihing House Inc., 1970, pp. XIII–XXXVII, p. XXIII.
↑  הציטוט במקור מופיע באנגלית. ראו Mann, Jacob, in: Encyclopaedia Judaica, second edition; Fred Skolnik, editor in chief; Detroit: Macmillan Reference USA and Keter Publishing House LTD, volume 13, 2008, p. 476, באתר Jewish Virtual Library.
↑  כאמור דן מאן בפרק הראשון של ספרו גם בתקופה הקודמת לכך, החל משנת 975, אולם אין מדובר במידע רב ורציף.
↑  מאן הוא רק אחד מהחוקרים בהם דן המאמר. שאר החוקרים הם: צבי היינריך גרץ (עמ' 24–30); שמעון דובנוב (עמ' 30–35); אליהו אשתור (עמ' 38–47); ושלמה דב גויטיין (עמ' 48–55); בסוף המאמר ישנו גם פרק סיכום: "סכנות וסיכויים" (עמ' 55–58).
↑  Jacob R. Marcus, Oriental Judaism in the Middle Ages, The Jews in Egypt and Palestine under the Fatimids by Jacob Mann, The American Journal of Semitic Languages and Literatures, Vol. 38, No. 3 (Apr., 1922), pp. 230–232. From JSTOR.
↑  בן ציון הלפר, "היהודים תחת שלטון הכליפים הפטימידיים", התקופה כ', כרך י"ח, ורשא: הוצאת שטיבל, תרפ"ג, עמ' 175–215.
↑  Rafael Mahler, Two Monumental Works of Yaakov Maan About Jewish History, Bleter fun Geschichte, Warsaw: 1938, pp. 150–174.
↑  "מן, יעקב", האנציקלופדיה העברית, כרך עשרים ושלוש, עורך ראשי: יהושע פראוור, ירושלים ותל אביב: תשל"ג, עמ' 931. לעומת זאת, בספרו השני, "מקורות ומחקרים", פענח מאן תעודות רבות הכתובות בשפה הערבית (עם אותיות עבריות) והן היוו בסיס חשוב למחקרו על התקופה.
↑  A Mediterranean Society, The Jewish communities of the Arab World as Portrayed in the Documents of the Cairo Geniza, University of California Press, Berkeley and Los Angeles, volume II: the community, 1971.
↑  פרנקל מציינת שאותה בעיה קיימת גם בספרו השני של מאן המתבסס על הגניזה, "Texts and studies".
דף מן הגניזה, מתחילת המאה ה-13, שבתחתיתו מצויה תשובה (בערבית) בכתב ידו של רבי אברהם בן הרמב"ם. החלק האמצעי כולל את השאלה (בערבית) אל הרב, בעניין סכסוך שהתגלע בין שותפים לשותפות מסחר של צבע ומשי, בקשר להלוואה שנתן אחד מהם לשותפות. החלק העליון הוא פתיחת המכתב (בעברית) ובו מכונה הרב "תורינו הדרת יקרת צפירת תפארת מרינו ורבינו, אדונינו נגידנו, עטרת ראשינו, מנהיג דורינו, הודינו והדרינו, אברהם, הרב המובהק, הפטיש החזק, נר המערבי, דגל הרבנים, יחיד הדור ופלאו, ממזרח שמש עד מבואו, הנגיד הגדול, נגיד עם ה' צבאות ירום הודו ויגדל כבודו."
שטח הח'ליפות הפאטימית
עץ שושלת הח'ליפים הפאטימיים. הח'ליף אלמעז (Al-Mu′izz) הוא הח'ליף הראשון בשושלת ששלט ממצרים.