stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלגנפורט
תרבות

בעיר מוזיאונים רבים, ביניהם ניתן למנות את הבאים:
מינימונדוס - עיר מיניאטורית בה דגמים של מבנים מפורסמים בעולם.
מוזיאון קרינתיה לאמנות מודרנית (MMKK) - מכיל תערוכות מתחלפות ותצוגות קבועות.
אבוארמוזיאון - מוזיאון מוזיקלי המוקדש לכלי מקלדת ומכיל כ-1,700 פריטים עתיקים וחדשים.
גן הזוחלים (Reptilienzoo Happ) - גן חיות קטן המוקדש כולו לעולם הזוחלים ופרוקי רגליים. מכיל כ-1000 בעלי חיים בתצוגות פנים וחוץ, וכן מתקני שעשועים ופארק דינוזאורים קטן.
מוזיאון הקולנוע קלגנפורט - מכיל תצוגות קבועות ומתחלפות העוסקות בבתי קולנוע וסרטים.
ערים תאומות

קלגנפורט היא עיר תאומה של הערים:
גרמניה דכאו, בוואריה, גרמניה
גרמניה דסאו, סקסוניה-אנהלט, גרמניה
גרמניה ויסבאדן, הסן, גרמניה
אוקראינה צ'רנוביץ, אוקראינה
טג'יקיסטן דושנבה, טג'יקיסטן
דנמרק גלאדסאקסה, דנמרק
איטליה גוריציה, איטליה
קנדה לאוואל, קנדה
הרפובליקה העממית של סין נאן-נינג, הרפובליקה העממית של סין
ישראל נוף הגליל, ישראל
סלובניה נובה גוריצה, סלובניה
פולין ז'שוב, פולין
רומניה סיביו, רומניה
ספרד טרגונה, ספרד
הולנד פנלו, הולנד (עד 2018)
הונגריה זאלאגרסג, הונגריה
מזרקת לינדוורם
בעלות הברית

בעלות הברית (ידועות לעיתים גם כבנות הברית) הן קבוצת המדינות שלחמו נגד מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה.
מפת העולם עם המשתתפות במלחמת העולם השנייה  בעלות הברית לפני המתקפה על פרל הארבור, כולל מושבות וארצות כבושות
  מדינות שהצטרפו לבעלות הברית לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור
  מדינות הציר והמושבות שלהן
  מדינות נייטרליות
"שלושת הגדולים", מנהיגי בעלות הברית, בוועידת יאלטה, פברואר 1945. מימין לשמאל: יוסיף סטלין, ברית המועצות; פרנקלין דלאנו רוזוולט, ארצות הברית; ווינסטון צ'רצ'יל, בריטניה
בעלות הברית לפי סדר הצטרפותן

| # | תאריך | דגל | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 ספטמבר 1939 | 1 ספטמבר 1939 | פלישת גרמניה הנאצית לפולין | פלישת גרמניה הנאצית לפולין |
| 1 | 1 בספטמבר 1939 | פולין | פולין |
| 2 | 3 בספטמבר 1939 | אוסטרליה | אוסטרליה |
| 3 | 3 בספטמבר 1939 | בריטניה | האימפריה הבריטית |
| 4 | 3 בספטמבר 1939 | ניו זילנד | ניו זילנד |
| 5 | 3 בספטמבר 1939 | צרפת | צרפת |
| 6 | 4 בספטמבר 1939 | טונגה | טונגה |
| 7 | 4 בספטמבר 1939 |  | ניופאונדלנד |
| 8 | 4 בספטמבר 1939 |  | נפאל |
| 9 | 6 בספטמבר 1939 |  | דרום אפריקה |
| 10 | 10 בספטמבר 1939 |  | קנדה |
| ‏ 1 בספטמבר 1939 – 10 במאי 1940 | ‏ 1 בספטמבר 1939 – 10 במאי 1940 | המלחמה המדומה | המלחמה המדומה |
| 11 | 9 באפריל 1940 | דנמרק | דנמרק |
| 12 | 9 באפריל 1940 | נורווגיה | נורווגיה |
| 13 | 10 במאי 1940 | בלגיה | בלגיה |
| 14 | 10 במאי 1940 | הולנד | הולנד |
| 15 | 10 במאי 1940 | לוקסמבורג | לוקסמבורג |
| 16 | 18 ביוני 1940 |  | צרפת החופשית |
| 17 | 28 באוקטובר 1940 |  | יוון |
| 18 | 6 באפריל 1941 |  | ממלכת יוגוסלביה |
| 22 ביוני - 7 בדצמבר 1941 | 22 ביוני - 7 בדצמבר 1941 | מבצע ברברוסה | מבצע ברברוסה |
| 19 | 22 ביוני 1941 | ברית המועצות | ברית המועצות |
| 20 | 25 ביוני 1941 |  | הרפובליקה העממית של טובה |
| ‏ 7 בדצמבר 1941 | ‏ 7 בדצמבר 1941 | המתקפה על פרל הארבור | המתקפה על פרל הארבור |
| 21 | 7 בדצמבר 1941 | הפיליפינים | הפיליפינים |
| 22 | 7 בדצמבר 1941 | פנמה | פנמה |
| 23 | 8 בדצמבר 1941 | אל סלוודור | אל סלוודור |
| 24 | 8 בדצמבר 1941 |  | ארצות הברית |
| 25 | 8 בדצמבר 1941 | הונדורס | הונדורס |
| 26 | 8 בדצמבר 1941 | האיטי | האיטי |
| 27 | 8 בדצמבר 1941 | ניקרגואה | ניקרגואה |
| 28 | 8 בדצמבר 1941 | קוסטה ריקה | קוסטה ריקה |
| 29 | 8 בדצמבר 1941 | הרפובליקה הדומיניקנית | הרפובליקה הדומיניקנית |
| 30 | 9 בדצמבר 1941 |  | גואטמלה |
| 31 | 9 בדצמבר 1941 | קוריאה | קוריאה (ממשלה גולה) |
| 32 | 9 בדצמבר 1941 | קובה | קובה |
| 33 | 9 בדצמבר 1941 |  | הרפובליקה הסינית |
| 34 | 22 בדצמבר 1941 | צ'כוסלובקיה | צ'כוסלובקיה (ממשלה גולה) |
| 35 | 22 במאי 1942 | מקסיקו | מקסיקו |
| 36 | 22 באוגוסט 1942 | ברזיל | ברזיל |
| 37 | 14 בדצמבר 1942 | אתיופיה | אתיופיה |
| 38 | 17 בינואר 1943 |  | עיראק |
| 39 | 7 באפריל 1943 | בוליביה | בוליביה |
| 40 | 9 בספטמבר 1943 |  | איראן |
| 41 | 13 באוקטובר 1943 |  | איטליה |
| 42 | 26 בנובמבר 1943 | קולומביה | קולומביה |
| 43 | 27 בינואר 1944 | ליבריה | ליבריה |
| ‏ 6–30 ביוני 1944 | ‏ 6–30 ביוני 1944 | הפלישה לנורמנדי | הפלישה לנורמנדי |
| 44 | 25 באוגוסט 1944 | רומניה | רומניה |
| 45 | 8 בספטמבר 1944 | בולגריה | בולגריה |
| 46 | 21 בספטמבר 1944 | סן מרינו | סן מרינו |
| 47 | 20 בינואר 1945 |  | הונגריה |
| 48 | 2 בפברואר 1945 | אקוודור | אקוודור |
| 49 | 2 בפברואר 1945 | פקיסטן | פקיסטן |
| 50 | 7 בפברואר 1945 | פרגוואי | פרגוואי |
| 51 | 12 בפברואר 1945 | פרו | פרו |
| 52 | 15 בפברואר 1945 | אורוגוואי | אורוגוואי |
| 53 | 15 בפברואר 1945 | ונצואלה | ונצואלה |
| 54 | 23 בפברואר 1945 | טורקיה | טורקיה |
| 55 | 27 בפברואר 1945 | לבנון | לבנון |
| 56 | מרץ 1945 | ערב הסעודית | ערב הסעודית |
| 57 | 27 במרץ 1945 | ארגנטינה | ארגנטינה |
| 58 | 11 באפריל 1945 | צ'ילה | צ'ילה |
| ‏8-9 במאי 1945 | ‏8-9 במאי 1945 | כניעת גרמניה הנאצית | כניעת גרמניה הנאצית |
| 59 | 9 באוגוסט 1945 |  | מונגוליה |
הרכב בעלות הברית > בריתות רשמיות בזמן המלחמה > בעלות הברית המקוריות

בריטניה הממלכה המאוחדת
פולין הרפובליקה הפולנית
צרפת הרפובליקה הצרפתית
מדינות אלו נקשרו ביניהן ברשת בריתות הגנה משותפת ובריתות צבאיות לפני מלחמת העולם השנייה. ברית בריטניה-צרפת הוקמה עוד לפני מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) דרך ההסכמה הלבבית (Entente Cordiale) של 1904 וההבנה המשולשת (Triple Entente) של 1907. ברית צרפת-פולין נחתמה ב-1921 ובהמשך תוקנה ב-1927 ו-1939. בעלות ברית אלו היו הראשונות שהכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית לאחר פלישתה לפולין בספטמבר 1939.
אחרי 1939, הממשלה הפולנית הגולה פרסה מאות אלפי חיילים של צבא פולין בבריטניה ובצרפת לפעול נגד מדינות הציר, וכן נלחם הארמייה קריובה (צבא המולדת) בפולין הכבושה. ברית המועצות סירבה להכיר בממשלה הגולה והקימה ב-1943 את צבא העם הפולני שנהפך לאחר המלחמה לצבא פולין הקומוניסטית.
הרכב בעלות הברית > בריתות רשמיות בזמן המלחמה > האמנה האטלנטית

האמנה האטלנטית, שעליה חתמו ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל ונשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט באוגוסט 1941, תיארה חזון לעולם אחרי המלחמה. נקודות האמנה כללו בין השאר ששינויי טריטוריה ייעשו בהתאם לרצון הציבור, אישור זכות העמים להגדרה עצמית, ופירוק נשקן של המדינות התוקפות לאחר המלחמה.
הרכב בעלות הברית > בריתות רשמיות בזמן המלחמה > הצהרת האומות המאוחדות

בינואר 1942 26 מדינות, כמה מהן ממשלות גולות, חתמו על הצהרת האומות המאוחדות, לפיה כל החותמות הסכימו לתמוך באמנה האטלנטית, להקדיש את כל משאביהן במלחמה נגד מדינות הציר, ולא לערוך הסכמי שלום נפרדים עם גרמניה, איטליה, או יפן. להלן המדינות החותמות הראשונות והמדינות שחתמו על ההצהרה מאוחר יותר על יד תאריך חתימתן:
ברית המועצות ברית המועצות
בריטניה הממלכה המאוחדת
ארצות הברית ארצות הברית
אוסטרליה אוסטרליה
אל סלוודור אל סלוודור
בלגיה בלגיה (ממשלה גולה)
גואטמלה
דרום אפריקה
האיטי האיטי
הודו
הולנד הולנד (ממשלה גולה)
הונדורס הונדורס
יוגוסלביה
יוון (ממשלה גולה)
לוקסמבורג לוקסמבורג (ממשלה גולה)
נורווגיה נורווגיה
ניו זילנד ניו זילנד
ניקרגואה ניקרגואה
פנמה פנמה
פולין פולין (ממשלה גולה)
קובה קובה
קוסטה ריקה קוסטה ריקה
קנדה
מדינות שחתמו ב-1942:
אתיופיה אתיופיה
מקסיקו מקסיקו
הפיליפינים הפיליפינים
מדינות שחתמו ב-1943:
איראן איראן
בוליביה בוליביה
עיראק
קולומביה קולומביה
מדינות שחתמו ב-1944:
ליבריה ליבריה
צרפת צרפת
מדינות שחתמו ב-1945:
אורוגוואי אורוגוואי
אקוודור אקוודור
ונצואלה ונצואלה
טורקיה טורקיה
לבנון
מצרים
סוריה
ערב הסעודית
פרגוואי
צ'ילה
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > חבר העמים הבריטי

| --- | --- |
 :  ראו גם – אניגמה, תוכנית הגרעין של הממלכה המאוחדת
בנוסף לממלכה המאוחדת, מספר חברות עצמאיות בחבר העמים הבריטי, שהיו ידועות כדומיניונים, הכריזו על מלחמה נגד גרמניה בתחילת ספטמבר 1939. מדינות אלו היו: אוסטרליה, דרום אפריקה, ניופאונדלנד (ניופאונדלנד לא הייתה חלק מקנדה עד 1949), ניו זילנד וקנדה.
בנוסף לכך, בזכות היותן קולוניות בריטיות, הראג' הבריטי (שכלל את הרפובליקה של הודו, פקיסטן, ובנגלדש של ימינו) וקולוניות אחרות (כגון סיילון, פיג'י, וסינגפור) ברחבי העולם נכנסו למלחמה אוטומטית עם הכרזת המלחמה מלונדון.
צמרת התנועה הלאומנית ההודית, בהנהגת מוהנדס גאנדי, תמכה בבעלות הברית הן בעקרון והן במעשה.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > צרפת

לאחר כניעת הרפובליקה הצרפתית השלישית החלשה לגרמניה הנאצית במאי 1940, חולקה צרפת לשלושה אזורים. גרמניה סיפחה את האזור עשיר המינרלים אלזס-לורן; בצפון ולאורך החוף המערבי, הגרמנים כבשו ואכפו משטר נאצי; ובדרום, הוקמה ממשלת בובות, שכונתה צרפת של וישי. למרות מעמדה הנייטרלי, צרפת של וישי שיתפה פעולה לעיתים קרובות עם הגרמנים, במיוחד בנושא גירוש היהודים. לעומת זאת, הבכירים המעטים שהמשיכו להתנגד לכניעה, בהנהגת שארל דה גול, הקימו את כוחות צרפת החופשית. ב-1941, דה גול הפך את הארגון לממשלת צרפת הגולה, שהכירו בה בריטניה וארצות הברית. רבות מהמושבות הצרפתיות צידדו בצרפת החופשית ושימשו כמקור חיוני לחיילים. כוחותיו של דה גול נלחמו במערכות רבות לצד בעלות הברית, כולל המערכות בלוב, מצרים, ואתיופיה. 100,000 חיילים צרפתיים השתתפו בשחרור איטליה ב-1943. בזמן הפלישה לנורמנדי, כוחות צרפת החופשית כבר מנו 400,000. כוחות צרפתיים ניהלו את שחרור העיר פריז, ובמאי 1945 1,250,000 כוחות צרפת החופשית תרמו לתבוסת גרמניה. והשאירו שטח גרמני גדול תחת כיבוש צרפתי.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > המדינות הנייטרליות > ארצות השפלה

ארצות השפלה - בלגיה, הולנד ולוקסמבורג - היו נייטרליות בתחילת המלחמה. באביב 1940 גרמניה הפרה את נייטרליותן של שלוש המדינות ופלשה לכולן. הולנד ובלגיה נלחמו נגד הכובשים בחריפות אך הובסו על ידי הכוחות הנאציים. עד שחרור המדינה, צבא הולנד נלחם יחד עם כוחות בעלות הברית בשתי החזיתות, ומושבות המדינה שימשו כמשאבים חשובים לבעלות הברית. גם בלגיה נאבקה לצד בעלות הברית ושמרה על הקולוניות שלה. למעשה, האורניום בו השתמשה ארצות הברית לבנות את פצצת האטום הובא מקונגו הבלגית וסופק על ידי חברה בלגית. לעומת זאת, לוקסמבורג חסרת-האונים כלל לא התנגדה לפלישה הגרמנית מלבד הקמת יחידה בתוך הצבא הבריטי המלכותי וסופחה על ידי שכנתה. שלוש המדינות הקימו ממשלות גולות בלונדון.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > המדינות הנייטרליות > מדינות סקנדינביה

שלוש מארבע מדינות סקנדינביה - דנמרק (כולל מושבותיה גרינלנד ואיסלנד שהיו מאוחדות עמה), נורווגיה ושוודיה - היו נייטרליות בתחילת המלחמה. מתוכן, רק שוודיה הצליחה לשמור על מעמד הנייטרליוּת עד סוף המלחמה ב-1945. גרמניה פלשה לדנמרק ב-1940 וניצחה את כוחותיה תוך שש שעות, אך הרשתה לממשלתה לפעול בעצמה עד 1943 למרות עמדתה הפרו-דמוקרטית ופרו-יהודית. כוחות בריטיים כבשו את איסלנד ב-1940 והשתמשו בה כדי להעביר כלי נשק מארצות הברית, בעוד ארצות הברית כבשה את גרינלנד עוד לפני כניסתה למלחמה ב-1941. נורווגיה, מדינה בעלת חשיבות אסטרטגית גדולה, נכבשה על ידי גרמניה לאחר חודשיים של לחימה קשה של הנורווגים בשיתוף פעולה עם כוחות בריטיים, צרפתיים, ופולניים נגד הכוחות הגרמנים.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > ארצות הברית

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם אימצה ארצות הברית מדיניות של בדלנות וניסתה לא להתערב בעניינים אירופיים. בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, הציבור האמריקאי צפה בדאגה בתוקפנות הגרמנית אך עדיין היסס לתמוך בכניסת המעצמה למלחמה. אך במרץ 1941 נשיא המדינה פרנקלין דלאנו רוזוולט חתם על חוק השאל-החכר, שאפשר לארצות הברית לספק לבעלות הברית כלי נשק בלא להשתתף בלחימה. בעקבות סנקציות ואמברגו על יפן, החליטה האימפריה היפנית שמלחמה היא בלתי נמנעת והתקיפה את צי ארצות הברית בפרל הארבור שבהוואי ב-7 בדצמבר 1941. ארצות הברית הכריזה על מלחמה נגד יפן ובעלות בריתה גרמניה ואיטליה. לארצות הברית היה חלק גדול מאוד בתבוסת מדינות הציר ומאוחר יותר בבניית אירופה ויפן מחדש. עד סוף המלחמה העורף באמריקה ספג מכות מעטות וחלשות בהשוואה לאירופה ויפן ההרוסות.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > סין

הרפובליקה הסינית נלחמה נגד האימפריה היפנית מאז 1937. בשנות ה-20 קיבלה הממשלה הסינית עזרה בעיקר מברית המועצות, אולם מאוחר יותר ראשי המדינה החליטו להיאבק נגד יפן בעצמם, ובכך להתרחק מהקומוניזם. בשנות ה-30, גרמניה הנאצית החליפה את יפן בתור בעלת ברית של סין ואף צידדה עם הסינים כשמלחמה התפרצה ביניהם לבין יפן ב-1937. עם זאת, גרמניה החלה לראות ביפן בעלת ברית פוטנציאלית במלחמה אפשרית נגד ברית המועצות. ב-1938 ברלין ניתקה את יחסיה עם פקינג. הסובייטים הציעו לסין סיוע עד 1941, כשרוסיה השלימה עם יפן כדי להיערך למלחמה נגד גרמניה. רשמית, סין הצטרפה לבעלות הברית רק אחרי המתקפה על פרל הארבור, כשהממשלה הרגישה שכניסת ארצות הברית תבטיח ניצחון. למרות זאת, הסיוע מבעלות הברית האחרות נותר מצומצם עד תחילת 1945.
השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית > פינלנד

מעמדה של פינלנד היה מיוחד ביותר בזמן מלחמת העולם השנייה. המלחמה הראשונה, "מלחמת החורף" (1939–1940) התרחשה בעקבות פלישת ברית המועצות למדינה והסתיימה בוויתורים טריטוריאליים רבים מצד פינלנד. בגלל המצב הפוליטי המיוחד בשנים אלו, ניסיונות פינלנד לגייס סיוע מבריטניה ושוודיה הנייטרלית נכשלו, ופינלנד פנתה לגרמניה הנאצית, יריבת ברית המועצות. כשפינלנד הרשתה לגרמניה להתפרס בשטחה, ברית המועצות הכריזה מלחמה על פינלנד ב-1941, וזו כונתה "מלחמת ההמשך". הפינים שיתפו פעולה עם הגרמנים ואפילו חתמו ברית עמם ב-1944. לאחר נסיגת הרוסים ב-1944, פינלנד נאלצה לגרש את הכוחות הגרמניים במסגרת מלחמת לפלנד כחלק מהסכם השלום עם מוסקבה.
ראו גם

מדינות ההסכמה
לקריאה נוספת

וינסטון צ'רצ'יל, מלחמת העולם השנייה, 6-1, הוצאת עם הספר, 1957
ריצ'רד אוברי, למה ניצחו בעלות הברית, תרגום - עמוס כרמל, הוצאת דביר, 1999.
הערות שוליים

1 2 3 4  לשעבר חברה במדינות הציר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257777505171  BIBSYS: 3074789  BnF: cb11726114b (data)  GND: 4001297-9  ISNI: 0000 0001 1941 5036  LCCN: n50064285  NKC: ko2018978948  VIAF: 145953695   WorldCat (עם VIAF): 145953695 
כוחות בריטיים חוצים את הריין במערב גרמניה, 24 במרץ 1945
ר"מ בריטניה וינסטון צ'רצ'יל (ימין) ונשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט ומנהיגים אחרים בזמן תפילות בוועידת האמנה האטלנטית
אנשי פריז מתקהלים לאורך השאנז אליזה בעוד כלי רכב של בעלות הברית עוברים תחת שער הניצחון בפריז יום אחרי שחרור פריז ב-25 באוגוסט 1944 שהביא קץ לארבע שנות כיבוש.
כוחות קנדיים פולשים לצרפת הכבושה בחוף יונו, 6 ביוני 1944
צרפת בסוף 1942
כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק וסמל לגאוות ממלכתו, מלוּוה בהמוני מעריצים בעודו רוכב על סוס ברחבי קופנהגן בזמן הכיבוש הגרמני, יום הולדתו, 1940
בפוסטר אמריקאי, הדוד סם, התגלמות פטריוטיות המדינה, קורא לאזרחים, "להתנקם על פרל הארבור", ומבטיח להם כי "הקליעים שלנו יעשו את זה!"
צ'נדרגופטה מאוריה

צ'נדרגופטה מאוריה (בסנסקריט: चन्द्रगुप्त मौर्य) היה קיסר הודו בסוף המאה ה-4 לפני הספירה, מייסד האימפריה המאורית ודמות היסטורית חשובה בתולדותיה של תת היבשת ההודית. ככל הנראה, שלט צ'נדרגופטה במשך יותר מ-20 שנה על מרבית תת-היבשת, מלבד ממלכות טמיל, בדרום הודו וסרי לנקה.
ביוגרפיה > תאריכים

המידע על תולדות חייו של הקיסר צ'נדרגופטה נובע ממקורות של כתבים יוונים (שהתפתחו לרומים), הינדים, ג'יניים ובודהיסטים. למרות ריבוי הכתבים יחסית לאותה התקופה אין מידע מדויק על תאריך הולדתו. סופרים אפלטונים מציעים שהיה נער צעיר בעת פגש באלכסנדר שהיה אז במסעות כיבושו בתת-יבשת ההודית בשנת 326 לפני הספירה. על פי הערכה זו צ'נדרגופטה ככל הנראה נולד באזור שנת 350 לפני הספירה. מסמכים בין האימפריה המאורית והממלכה הסלאוקית על אזורי השלטון של הגבול ליד נהר האינדוס גם הם לא נותנים מידע רב על הנושא והם המקור הכי אפקטיבי על קשרי צ'נדרגופטה והמערב. גם עידן שלטונו לא ברור והוא מתוארך בין 320 לפני הספירה עד ל-297–298 לפני הספירה.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

על פי המסורת הבודהיסטית אביו של צ'נדרגופטה שהיה מנהיג שבט מוריה נהרג בקרב בעוד אמו ההרה ברחה בעזרת אחיה. למען ביטחונו של צ'נדרגופטה מסרו אותו לרועה צאן. כשצ'נדרגופטה גדל רועה הצאן מכר אותו לצייד והוא החל להתאמן בעצמו להפוך להיות רועה צאן. לפי המסורת נאמר שכאשר נולד החכם צ'אנקיה ניבאו הנזירים הג'ייניסטים כי בעתיד הוא יעזור למישהו לעלות לכס המלוכה ולהיות קיסר. הוא האמין בנבואה ועזר לאמא אחת במטלות הבית שלה בעוד היא הייתה בהריון בתנאי שכשהולד יגדל הוא יוכל להיות לו למורה. לאחר שנים הוא תבע לפי ההסכמה את לימוד הילד צ'נדרגופטה. הוא לימד ואימן אותו ומאוחר יותר הם ארגנו צבא ובמרד נגד ממלכת ננדה. הם קבעו את פאטליפוטרה להיות בירתם.
קריירה > השפעתו של צ'אנקיה

על פי הכתבים ההינדים צ'נדרגופטה יצר לעצמו משחק חשיבה נזירי בינו ובין חבריו. צ'אנקיה, שראה את הנער בהחלטותיו התקרב אל הצייד, שילם לו ואימץ את צ'נדרגופטה. הוא לימד אותו אומנויות, לחימה, חוקה ועוד. עם הזמן השניים עברו לפאטליפוטרה שהייתה הבירה העתיקה של הידע בממלכת מגהדה המזרחית שבהודו. שם הם פגשו את דנה ננה וצ'נדרגופטה התגייס לצבאו. לפי מקורות רומים צ'נדרגופטה העליב את המלך שהורה להוציאו להורג. גרסה אחרת גורסת שהיה זה צ'אנקיה שהעליב את ננה בפומבי. בכל מקרה הם ברחו והפכו למורדים המנסים להפיל את ממלכת ננדה. צ'אנקיה אף נשבע להפיל את שושלת ננדה. גם על פי אותם מקורות נזכרים מספר נסים שעברו על "הקיסר המתנבא", בפעם הראשונה בזמן שצ'נדרגופטה ישן בא אליו אריה, הוא ליקק אותו ואז פשוט הלך. פעם שנייה כשצ'נדרגופטה התכונן למבצע נואש נגד כוחותיו של אלכסנדר מוקדון פיל בא לקראתו והצטרף מתוך רצונו האישי לצבאו.
קריירה > בניית האימפריה

לאחר סיום לימודיו צ'אנקיה מינה את צ'נדרגופטה לגנרל שפיקד על הצבא שהם בנו. הצבא היה ערבוב של אנשים מרחבי האזור, מיידים, איכרים וסוחרים, כל מי שהתגייס כנגד הכוחות של ממלכת ננדה. הצבא שולם בעזרת מטבעות שצ'אנקיה יצר. תחילה הצבא תקף ישירות אל תוך הבירה הננדית, ונכשל. בקמפיין שני צ'נדרגופטה וצ'אנקיה כבשו עיר אחר עיר מידי כוחות ננדה בעוד הם התקרבו אל הבירה. בנקודה מסוימת הקמפיין נעצר וצ'נדרגופטה ייצר את כל השטחים הכבושים שלו לפני שחזר לקרב על הבירה פאטליפוטרה.
קריירה > כיבוש אימפריית ננדה

הסופר היווני-רומי פלוטארך, בעת חייו של אלכסנדר, קובע כי מלך הננדה היה כל כך לא פופולרי, עד שאלכסנדר ניסה, הוא יכול היה לכבוש את הודו בקלות. לאחר שאלכסנדר סיים את מסע הבחירות שלו ויצא לעבר הכיבוש, כבש צבאו של צ'אנדרגופטה את בירת ננדה פאטליפוטרה בסביבות 322 לפני הספירה. פרטים מהיומנים מבחינה היסטורית אודות מסע הפרסום של צ'אנדרופטה בדרך כיבושו לפאטליפוטרה אינם אלא סיפורים אגדתיים שנכתבו מאות שנים לאחר מכן ואינן עקביים. על פי טקסטים בודהיסטים, מגאדה נשלטה על ידי שושלת ננדה, אשר נחשבה ל"רעה", צ'נדרדופטה כבש אותה בקלות והחזיר את הדאמה. צבא צ'אנדרגופטה וצ'אנקיה כבש תחילה את השטחים החיצוניים של ננדה ולבסוף פלש לבירת ננדה פאטליפוטרה. בניגוד לניצחון הקל במקורות הבודהיסטים, הטקסטים ההינדים והג'ייניסטים מציינים כי המערכה נלחמה במרירות מכיוון שלשושלת ננדה היה צבא מאומן היטב ועוצמתי.
הכיבוש הועלה על פי הבדיון במודרראקשאסה, בה נאמר כי צ'נדרגופטה רכש תחילה את פונג'אב ואז בנה ברית עם מלך מקומי בשם פרווטקה, בעצת צ'אנקיה, והתקדם לתוך אימפריית הננדה. צ'אנדרגופטה הטיל מצור על קוסומאפורה (פטנה של ימינו), בירת מגדה, בעזרת שכירי חרב מאזורים שכבר נכבשו ועל ידי פריסת שיטות לוחמת גרילה. ההיסטוריון פ. ק. בהטאטאריה קובע כי האימפריה נבנתה על ידי כיבוש מחוזות הדרגתי לאחר התבססותה הראשונית של מגדה. על פי גרסת הג'ייניסטים, הצלחתם של צ'אנדרגופטה ואסטרטגיית צ'נאקיה נעצרה על ידי עיר ממלכת ננדה שסירבה להיכנע. לאחר מכן נכנס צ'אנקיה כשהוא מחופש לרופא ומצא בתוך העיר שבע אלות אם. הוא הסיק כי אלות אלה הגנו על אנשי העיר. תושבי העיר חיפשו את עצתו של הרופא המוסווה כיצד לסיים את המצור על הצבא המקיף את עירם. לטענת צ'נדרגופטה, צ'אנקיה הורה להם לסלק את אלות האם. תושבי העיר הסירו את אלות המגן וניצחון קל על העיירה בא בעקבותיו. לאחר מכן, ברית צ'אנדרגופטה ופרווטקה עלתה על ממלכת הננדה, ואז תקפה את פאטליפוטרה ב"צבא שלא ניתן להבחין בו", קובעת גרסת ג'ייניסטית. מלך ננדה הפסיד מכיוון שצבאו היה מותש, האינטליגנציה מוצתה ו"ההצלחה הייתה מותשת", על פי הכתבים ההינדים.
כוחות האיחוד ניצחו בקרב ומלך ננדה, דנה ננה נכנע. לפי הכתבים הבודהיסטים ננה הוצא להורג. לעומת זאת על פי מקורות הינדים הוא הורד מהכס או גולה.
קריירה > כיבוש צפון מערב הודו

המערכה ההודית של אלכסנדר מוקדון הסתיימה לפני שצ'אנדרגופטה עלה לשלטון. אלכסנדר עזב את הודו בשנת 325 לפני הספירה ויצא מצפון מערב שטחי תת-היבשת ההודית שהשאיר תחת מושלים יוונים. אופי היחסים המוקדמים בין מושלים אלה וצ'אנדרגופטה אינו ידוע. המקורות הרומים מזכירים את צ'אנדרגופטה כיריבה של ממשיכי דרכו של אלכסנדר בצפון מערב הודו. הכתבים קובעים כי לאחר מותו של אלכסנדר, צ'אנדרגופטה שחרר שטחים הודיים מהשעבוד היווני והוציא להורג כמה מהמושלים. על פי המקורות ההודים, מלחמה זו עם השטחים הצפון-מערביים נלחמה בחלקה על ידי שכירי חרב של צ'אנדרגופטה וצ'אנקיה, וייתכן שמלחמות אלה היו הגורם למותם של שני מושלי אלכסנדר, ניקנור ופיליפ. מגסטנז שימש כשגריר יווני בבית המשפט של צ'נדרגופטה במשך ארבע שנים.
קריירה > מלחמה, חתונה וההסכם עם הסלאוקים

לדברי אפיאן, סלאוקוס הראשון ניקאטור, גנרל מקדוני של אלכסנדר שבשנת 312 לפני הספירה הקים את הממלכה הסלאוקית שבירתה בבבל, הביא את פרס ובקטריה תחת סמכותו שלו, והעמיד את חזיתו המזרחית מול האימפריה העולה של צ'אנדרופטה. סלאוקוס וצ'נדרגופטה ניהלו מלחמה, קובע אפיאן, עד שהגיעו להבנה זה עם זה ונקשרו בנישואין בין משפחות המלוכה. נראה כי סלאוקוס הסתדר כשורה לאחר שהעניק את הטריטוריות הגדולות ממערב לאינדוס לצ'נדרדופטה. האימפריה המאורית הוסיפה את ארכוסיה (קנדהאר), גדוסיה (בלוכיסטן) ופרופמיסאדה (גנדהארה). לפי סטראבו, העניק סלאוקוס ניקאטור אזורים אלה לצ'נדרגופטה יחד עם הסכם נישואין, וקיבל בתמורה חמש מאות פילים. פרטי הסכם ההתקשרות אינם ידועים. על פי גרסה אחת, הסכם הנישואין כלל נסיכה הודית, ואילו בגרסה אחרת נכתב כי נסיכה סלאוקית נשואה למשפחת מוריאן. צ'אנדרגופטה שלח 500 פילי מלחמה לסלאוקוס, שמילאו תפקיד מפתח בניצחונו של האחרון בקרב איפסוס. בנוסף לחוזה זה, שלח סלאוקוס שגריר מגסטנז לבית המשפט של צ'נדרגופטה, ובהמשך שלח אנטיוכוס את דיימקוס לבית המשפט במאוריה בפאטנה.
שמותיו של צ'נדרגופטה

ההיסטוריון היווני פילרכוס כינה את צ'נדרגופטה סנדרוקוט. לאחריו ההיסטוריון הרומי גוליאן כינה את צ'נדרגופטה סנדרקוטוס או ביוונית אנדרקוטוס (Ανδροκόττος). שמות רבים כוונו אל הקיסר גם מתוך העם ההודי אבל המידע אל נכונותם וכוונתם אבד להיסטוריה.
האימפריה המאורית

אין רישומים של כיבושי צ'נדרגופטה ועל תחומי האימפריה שלו. ידע זה מבוסס על מסקנות מהערות שהשאירו היסטוריונים יוונים ורומאים, והטקסטים ההודים הבדיוניים והדתיים שנכתבו מאות שנים לאחר מותו. בהתבסס על אלה, טווח הצפון-מערב של האימפריה שלו כלל חלקים מאפגניסטן של ימינו שסלאוקוס הראשון ניקאטור, נתן לו, כולל קאבול, קנדהאר וגנדהארה. אלה הם האזורים שבהם נכדו אשוקה השאיר את צו הרוק הגדול של קנדהאר וגזרות אחרות בשפה היוונית והארמית. במערב מעידים על שלטונו של צ'נדרוגופטה על גוג'ראט של ימינו על ידי הכיתוב של האשוקה במקום. על אותו סלע, כ-400 שנה לאחר מכן, רודראמאדן כתב טקסט ארוך יותר מתישהו באמצע המאה השנייה. על פי הודעתו של רודראמאדן נאמר כי אגם סודארשנה באזור הוזמן בתקופת שלטונו של צ'נדרגופטה באמצעות מושלו וישיא פושיאגופטה, ונוספו צינורות במהלך שלטון אשוקה דרך טושאספה.
השליטה המאוריאנית באזור מאוששת עוד יותר על אותו סלע. זה גם מצביע על כך שצ'נדרדופטה שלט באזור מאלווה במרכז הודו, שנמצא בין גוג'ראט לבירתו פאטליפוטרה במג'דה. קיימת אי ודאות לגבי הכיבושים האחרים שאולי הגיע צ'נדרגופטה אליהם, במיוחד באזור דקאן בדרום הודו. בעת עלייתו של נכדו, אשוקה ב-268 לפני הספירה, האימפריה התארכה עד לקרנטקה של ימינו בדרום, כך שניתן לייחס את הכיבושים הדרומיים לצ'נדרגופטה או לבנו בינדוסארה. מסורת ג'ייניסטית מספרת על כך שצ'נדרגופטה מסיים את חייו כשליח בקרנאטקה ידועה כנכונה, ולכן נראה כי צ'נדרגופטה יזם את הכיבוש הדרומי. צ'נדרגופטה עם יועצו צ'נאקיה בנו יחד את אחת האימפריות הגדולות ביותר אי פעם על תת-היבשת ההודית. האימפריה של צ'נדרגופטה התרחבה מבנגל לרוב תת-היבשת ההודית למעט חלקים שהם כיום טמיל נאדו, קראלה ואודישה.
האימפריה המאורית > שלטון

לאחר איחוד חלק גדול מהודו, צ'נדרגופטה וצ'אנקיה העבירו שורה של רפורמות כלכליות ופוליטיות חשובות. צ'נדרגופטה הקים ממשל מרכזי חזק מפאטליפוטרה (כיום פטנה). צ'נדרגופטה מאוריה יישם את מדיניות החוקים והמדיניות הכלכלית המתוארת בטקסט של חאנקיא ארתאשסטרה. בספרות ההיסטורית, האגדית והאגיוגרפית של דתות הודיות שונות ישנן דיווחים משתנים על שלטונו של צ'אנדרגופטה, אך אלצ'ין וארדוסי, טענות אלה חשודות. לטענתם, "אי אפשר שלא להיפגע מההתכתבויות ההדוקות הרבות בין ארתשסטרה (ההינדית) ושני המקורות העיקריים האחרים, הכתובות האסוקניות (הבודהיסטיות) והטקסט המגאסטני (היווני)". שלטון מאוריה היה ממשל מובנה; לצ'נדרגופטה הייתה מועצת שרים (אמטיה). צ'אנקיה היה השר הראשי שלו (ראש ממשלה). האימפריה הייתה מאורגנת בשטחים (ג'נאפדה), מרכזי כוח אזוריים הוגנו במבצרים (דורגה), ומבצעי המדינה מומנו באוצר.
סטראבו, בגאוגרפיקה שלו שחיבר כ-300 שנה לאחר מותו של צ'נדרגופטה, מתאר היבטים של שלטונו בפרק XV.46–69. היו לו חברי מועצה לענייני צדק, ושמאים לגביית מיסים על פעילות מסחרית וסחורות. הוא ביצע באופן שגרתי קורבנות וודיים, טקסים ברהמינים, ואירח פסטיבלים גדולים שסימנו תהלוכת פילים וסוסים. קציניו בדקו את מצב החוק והסדר בערים, ושיעורי הפשע היו נמוכים מאוד. על פי מג'סטנס, שלטון צ'נדרגופטה סומן על ידי שלושה מבנים מנהליים מקבילים. האחד ניהל את ענייני הכפרים, הבטיח השקיה, רישום בעלות על קרקעות, פיקוח על אספקת כלים, אכיפת ציד, מוצרי עץ וחוקים הקשורים ליער ויישוב סכסוכים. ענייני העיר מנוהלים על ידי גוף מנהלי אחר. אלה התעלמו מכל הנושאים הקשורים לסחר, פעילות סוחרים, ביקור זרים, נמלים, כבישים, מקדשים, שווקים, תעשיות והבטיחו משקולות ומדדים סטנדרטיים. הם גם גבו מיסים. הגוף המינהלי השלישי פסח על הצבא, על הכשרתו, על אספקת הנשק שלו ועל צורכי החיילים.