stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולקסווגן קארמאן גיאה
תצורות

קארמאן גיאה קופה
קארמאן גיאה קבריולה, (Volkswagen Karmann Ghia Convertible)
דגמים

קארמאן גיאה סוג 14
קארמאן גיאה 1,500, סוג 34 (הוצג בספטמבר 1961)
קארמאן גיאה TC
קארמאן גיאה "סוג 34"

בספטמבר 1961, בהתבסס על דגמי ה"פונטון" החדשים של פולקסווגן 1500 (סוג 3) שהוצגו באותה שנה, הציגה פולקסווגן גם דגם חדש של פולקסווגן קארמאן גיאה (סוג 34), עם שילדה חדש, שתוכנן על ידי המהנדס איטלקי סרג'יו סטורלי, ממוקם מעל דגמי קארמאן גיאה 1200 ו-1300 מבוססי החיפושית. עם עיצוב זוויתי יותר משנות ה-60, ה-1500 הציע יותר חלל פנים ומטען, מאשר הדור הראשון של הקארמאן גיאה, למרות אורך בסיס הגלגלים שנשאר ללא שינוי. בהתבסס על פלטפורמת ה-1500 החדשה, עם מנוע ה-1500 סמ"ק החדש, הגדול והחזק יותר, ה-Type 34 הייתה פולקסווגן הייצור המהיר ביותר של ימיה.
בשנת 1962, נוספה אופציה חשמלית לגג שמש (סאנרוף) מפלדה הזזה - רק דגם הרכב השני בעולם שיש לו אפשרות זו. ה-Karmann Ghia 1500 הציג עוד פנסים אחוריים עגולים, פנסי ערפל מובנים, שעון חשמלי, רפידות מחוונים עליונות ותחתונות, רפידות דלתות ומשענות יד מרופדות ארוכות.
בשל בלבול הדגם לאחר שהוצג גם ה-Type 14 Karmann Ghia המקורי עם מנוע ה-1500 בשנת 1967, ה-Type 34 סומן באופן שונה בתור "Der Große Karmann" ("הקרמן הגדול") בגרמניה, "Razor Edge Ghia" בבריטניה, או "גיה אירופאית" (או "גיה מסוג 3" בקרב חובבי קארמאן גיאה) בארצות הברית. כיום השם Type 34 מוכר כמוסכמות השמות העולמית.
עד שהוחלפה בפולקסווגן-פורשה 914, היא הייתה מכונית הנוסעים היקרה והיוקרתית ביותר שיוצרה פולקסווגן בשנות ה-60 - בזמנו עלתה פי שניים מזו של חיפושית בשווקים רבים. 42,505 (בתוספת 17 אבטיפוס גג נפתח) יוצרו בין השנים 1962–1969.
למרות שה-Type 34 הייתה זמינה ברוב המדינות, היא לא הוצעה רשמית לארצות הברית - שוק היצוא הגדול והחשוב ביותר של פולקסווגן - סיבה נוספת למספרי המכירות הנמוכים שלה. אף על פי כן, רבים עשו את דרכם לארצות הברית (רובם דרך קנדה), ולארצות הברית יש כעת את המספר הגדול ביותר של Type 34 ידועים בעולם (400 מתוך סך הכל 1,500 עד 2,000 שנותרו בערך).
כמו ה-Type 14 המוקדם יותר, ה-Type 34 עוצב על ידי סטודיו העיצוב האיטלקי Ghia. ישנן כמה השפעות עיצוב דומות, אבל ה-Type 34 Ghia נראית שונה מאוד מה-Type 14. השלדה היא גם הבדל מהותי בין המכוניות; ה-Type 14 חולק את השלדה שלו עם חיפושית (אם כי עם משטח רצפה רחב יותר), בעוד שגוף Type 34 מותקן על שילדה מסוג סידרה 3. הכל כולל מנוע 1500 שאפשר תא מטען קדמי ואחורי. זה הופך את ה-Type 34 לזהה מבחינה מכנית כמו כל סדרה 3. עם זאת, כל המרכב והפגושים, הפנים, הזכוכית ורוב העדשות הם כולם ייחודיים ל-Type 34.
מפרט טכני ומידות

מנוע אחורי, 4 צילינדרים, 1,192 סמ"ק, מקורר אוויר, המפתח 25 כ"ס ו-34 כ"ס
מנוע 4 צילינדרים 1,295 סמ"ק המפתח 37 כ"ס, ו-49 כ"ס
מספטמבר 1961 מנוע 1,500 סמ"ק
מנוע 1,584 סמ"ק
בסיס גלגלים - 2,400 מ"מ
משקל - 820 ק"ג
מהירות שיא - 120 קמ"ש במנוע 1,192 סמ"ק
מהירות שיא - 150 קמ"ש במנוע 1,295 סמ"ק
קרברטור יחיד - במנוע 1,192 סמ"ק
קרבורטור כפול - במנוע 1,295 סמ"ק
תמונות

קארמאן גיאה קופה, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קארמאן גיאה קופה
סמל הקרמאן גיאה
קארמאן גיאה סוג 14, מבט לתא הנהג
קארמאן גיאה קבריולט, סוג 34
קארמאן גיאה  TC
קארמאן גיאה  TC
מנוע אחורי - קארמאן גיאה
תא המטען כולל גלגל רזרבי בקארמאן גיאה סוג 14
קארמאן גיאה, מבט למושבים הקדמיים, במרכז הדשבורד רדיו אנלוגי, משמאל לוח מחוונים
ראו גם

פולקסווגן
לקריאה נוספת

מבחן לקארמאן גיאה  (6:12 דקות), יו-טיוב
קארמאן גיאה  (5:59 דקות), יו-טיוב
קארמאן גיאה  (3:23 דקות), יו-טיוב
מקורותיה של קארמאן גיאה
סינון תכנים באינטרנט באיראן

רבים מהאתרים הפופולריים בעולם נחסמו באיראן. ממשלת איראן, בתגובה להפגנות האיראניות ב-2019–2020, יישמה כיבוי אינטרנט שהפחית את תעבורת האינטרנט במדינה ל-5% מהכמות הרגילה שלה. איראן נתפסת בעיני רבים כמדינה עם צנזורה באינטרנט.
איראן בולטת במידת הצנזורה שלה באינטרנט בחסות הממשלה. נכון לשנת 2012, אין גישה לכ-27% מאתרי האינטרנט מאיראן, ונכון לשנת 2013, הממשלה חסמה מחצית מ-500 האתרים המובילים שביקרו בהם ברחבי העולם. ממשלת איראן ומשמרות המהפכה האסלאמית חוסמות אפילו מספר פלטפורמות מדיה חברתית ותקשורת, בין היתר יוטיוב, פייסבוק, טוויטר, Blogger, טלגרם, סנאפצ'ט ומדיום. כמו כן, הממשלה חוסמת מספר שירותי סטרימינג, בין היתר נטפליקס והולו. יתר על כן, אתרים הקשורים לבריאות, מדע, ספורט, אקטואליה, פורנוגרפיה וקניות נחסמים באופן שוטף על ידי המדינה.
האינטרנט האיראני נשלט על ידי המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן (אנ') והמועצה העליונה של מרחב הסייבר (אנ').‏ ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן נבחר על ידי המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי, הדוגל בכך שהאינטרנט הומצא על ידי אויבי איראן כדי להשתמש בו נגד אנשיה. נשיאה השישי של איראן, מחמוד אחמדינז'אד, תומך גם הוא בצנזורת האינטרנט במדינה. על אף תמיכתם בצנזורה, ח'אמנאי ואחמדינז'אד שיתפו פוסטים ברשתות החברתיות החסומות באיראן, כמו פייסבוק וטוויטר. למרות ההגבלות הממשלתיות, האיראנים עדיין משתמשים במדיה החברתית, אם כי בלוגרים, פעילים מקוונים וצוותים טכניים רבים התמודדו עם עונשי מאסר, עינויים, הטרדות והתעללות.
היסטוריה > העשור הראשון של המאה ה-21

עלייה בשימוש באינטרנט באיראן הייתה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. משתמשים רבים ראו באינטרנט דרך קלה לעקוף את חוקי העיתונות הנוקשים של איראן. ככל שהשימוש הבין-לאומי באינטרנט גדל, גדלה הצנזורה שלו באיראן ואתרים פופולריים רבים נחסמו לגישה באיראן, במיוחד בתקופת כהונתו של מחמוד אחמדינז'אד.
ב-2005–2018, המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי הורה לנשיא איראן, למטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן ולמשמרות המהפכה האסלאמית, להקים רשת אינטראנט לאומי לאיראן, בשם רשת המידע הלאומית (אנ').‏ רשת המידע הלאומית נחשפה במהלך ההפגנות שהתרחשו באיראן ב-2019 ו-2020. רשת זו פועלת באופן דומה לחומת האש הגדולה של סין, אך עם ניטור קפדני יותר. לאחר שיוטיוב נחסמה באיראן, נוסדה ב-2011 הרשת החברתית לשיתוף וידאו מקוון, אפראט (אנ'). ב-2020, עקב פעילותו של משתמש באפראט, נגזרו על מנכ"ל אפראט 10 שנות מאסר בשל ריאיון עם ילדים על יחסי מין ופורנוגרפיה שפורסם על ידי gelofen TV.‏ השוק למכירת VPN‏, SOCKS ושרתי פרוקסי באיראן מוערך במיליוני דולר אמריקאי בעקבות הביקוש הרב להם. השר ה-12 של משרד טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן (אנ'), איסה זרפור (אנ'), הודיע שמכירת VPN ושירותי פרוקסי באיראן הניב רווחים ניכרים ליצרנים ולקמעונאים שלה, ויש מאמצים לעצור את העסקים הללו באיראן.
בשנים 2006 ו-2010, ארגון עיתונאים ללא גבולות הגדיר את איראן כאחת מ-13 מדינות "אויבות האינטרנט". כמו כן, עיתונאים ללא גבולות, בשיתוף פעולה עם עיתונאים לדמוקרטיה בסרי לנקה (אנ'), שלחו מכתב לנציבת האומות המאוחדות לזכויות אדם, נאווי פילאי, כדי לחלוק את דאגה העמוקה של הארגון על איראן, ולבקש את התערבותה על שחרורם של והיד אסגרי (אנ') וחוסיין דרח'שאן.
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > חסימת האינטרנט בהפגנות 2017–2018

במהלך ההפגנות האיראניות ב-2017–2018, ממשלת איראן חסמה את הגישה לאינטרנט מרשתות סלולריות ואתרי אינטרנט שונים, כולל אינסטגרם וטלגרם, במאמץ למנוע הפגנות. במספר נקודות, הממשלה חסמה לחלוטין את הגישה לאינטרנט בחלקים רבים של המדינה. דו"ח מינואר 2018 שנכתב על ידי ארבעה כתבים מיוחדים (אנ') של משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם הביע דאגה מחסימת האינטרנט, וקבע כי: "הפסקות תקשורת מהוות הפרה חמורה של זכויות יסוד".
היסטוריה > העשור השני של המאה ה-21 > חסימת האינטרנט ב-2019

ב-17 בנובמבר 2019, ממשלת איראן הטילה סגירה מוחלטת של האינטרנט למשך שבוע בתגובה להפגנות הדלק ב-2019. סגירה זו אורגנה על ידי המועצה העליונה לביטחון לאומי ומשרד טכנולוגיית המידע והתקשורת של איראן (אנ')‏. אף על פי שבסופו של דבר הגישה לאינטרנט חזרה, זו הייתה השבתת האינטרנט הגדולה ביותר בהיסטוריה האיראנית.
היסטוריה > העשור השלישי של המאה ה-21 > חסימות האינטרנט ב-2022

למרות הגינוי הכלל עולמי, הממשלה כיבתה והאטה את חיבורי הנתונים לאינטרנט למשך לפחות 40 ימים. הקבינט של ארצות הברית הנפיק רישיון D-2 כהקלה לסנקציות באיראן לחברות אינטרנט אמריקאיות שיעזרו לאיראנים להתחבר לאינטרנט. מוקדם יותר השנה נכנס לתוקף חוק הגנת מרחב הסייבר באיראן.
רשימת אתרים חסומים באיראן

ה-SmartFilter של איראן חוסם את הגישה לרוב אתרי פורנוגרפיה, אתרים להט"בים, אתרים פוליטיים, אתרי מדיה חדשותית וכלי תוכנה פרטיים. איראן הואשמה בצנזורת אינטרנט יותר מכל מדינה אחרת מלבד הרפובליקה העממית של סין. החל משנת 2006, ה-SmartFilter של איראן מוגדר לאפשר אתרים מקומיים בשפה הפרסית, ולחסום אתרים בולטים בשפה האנגלית, כגון ה-BBC ופייסבוק. עד שנת 2008, חסמה איראן את הגישה ליותר מחמישה מיליון אתרים, שתוכנם נחשב לא מוסרי ואנטי-חברתי.
על אף שמספר אתרים פופולריים, כגון Reddit ואינסטגרם, יכולים להיחשב כלא מוסריים ואנטי-חברתיים באיראן, הם נותרים ללא חסימה על ידי המשטר האיראני.
להלן רשימה חלקית של אתרים ידועים שנחסמו על ידי איראן:
אירוח קבצים:
כללי: ארכיון האינטרנט
סרטונים: יוטיוב, Twitch.tv (סטרימינג בשידור חי), Vimeo, ניקוניקו (אנ'), Newgrounds
תמונות: פליקר, 9GAG
תוכנה: ApkPure
שיתוף קבצים: The Pirate Bay
מדיה חברתית: LinkedIn,‏ פייסבוק, טוויטר, טיקטוק, VK‏, Disqus (אנ')‏, Weibo‏, Odnoklassniki.ru
חדשות: פוקס ניוז, CBS News, דויטשה ולה, BBC,‏ ABC News‏ , NDTV (אנ') ‏ , NBC News‏ , CNN‏ , Vice News (אנ')
חדשות טכנולוגיה: Uptodown‏, CNET‏, The Verge (אנ')
חדשות ספורט: NFL‏, CBS Sports
העברת הודעות: טלגרם, Facebook Messenger, סיגנל, סקייפ
אתרי בלוג: Blogger‏ (Blogspot)‏, WordPress.com, טאמבלר, מדיום
מוזיקה: פנדורה, יוטיוב מיוזיק, ספוטיפיי
בידור: נטפליקס, Zhanqi‏, Panda.tv, דיסני+, הולו
תכנות ופיתוח: GitLab (אנ')‏, Firebase‏, TensorFlow, אנדרואיד
שירותי תשלום: Apple Pay‏, PayPal‏, Authorize.Net (אנ')‏, Square (אנ'), ויזה
בספטמבר 2020, אבולחסן פירוזבאדי, מנהל המרכז הלאומי למרחב הסייבר של איראן, תיאר את סין כ-"מודל" מצליח בצנזור האינטרנט. הוא הוסיף כי הצנזורה חלה כאשר "מערכת ההפעלה אינה עומדת בחוק האיראני" או "יוצרת בעיות תרבותיות, חברתיות, פוליטיות וביטחוניות" עבור ממשלת איראן.
ממשלת איראן גם מודעת לכך שתוכן שהופק מקומי, הנחשב כלא רצוי, יכול להופיע באינטרנט, בין היתר במקרה הפצתה של קלטת לוהטת של שחקנית אופרת הסבון האיראנית, זאר אמיר אברהאימי (אנ') (או מישהי הדומה לה).
על אף ההגבלות הממשלתיות, איראנים רבים רשומים ברשתות החברתיות המקוונות.
במהלך הפסקת האינטרנט במהלך ההפגנות ב-2022, כ-80% מכל האתרים הפופולריים נחסמו מיידית, כולל אינסטגרם, וואטסאפ, App Store, Google Play, סקייפ ו-LinkedIn (וזאת בנוסף להפסקות האינטרנט הממושכות ברחבי איראן).
שיטות

המנוע העיקרי של הצנזורה האינטרנטית באיראן הוא מסנן האינטרנט SmartFilter, שפותחה על ידי חברת Secure Computing Corporation (אנ') בסן חוזה, קליפורניה. החברה האמריקאית טוענת כי איראן לא רכשה את התוכנה באופן חוקי. איראן פיתחה מאז חומרה ותוכנה משלה לסינון האינטרנט. כל תעבורת האינטרנט מנותבת דרך תשתית התקשורת הנשלטת על ידי המדינה של חברת התקשורת של איראן (TCI), המיישמת אמצעי מעקב נוספים.
יש עשרות ספקי שירותי אינטרנט (ISP) שפועלים באיראן. על כולם החוק מחייב להטמיע תוכנת בקרת תוכן לאתרי אינטרנט ולדואר אלקטרוני, עם עונשים מחמירים על אי ציות לחוק. נכון לשנת 2008, לפחות 12 ספקי אינטרנט נסגרו בגלל אי התקנה של מסנני אינטרנט מתאימים. ספק שירותי אינטרנט חייב לקבל אישור הן על ידי TCI והן על ידי המשרד לתרבות והכוונה אסלאמית לפני שהוא יוכל לפעול. ספק שירותי האינטרנט חייב לאחסן את כל הנתונים שנשלחים או מתקבלים על ידי משתמש למשך שלושה חודשים לפחות, ועליו לאחסן את הנתונים בגבולות איראן.
איראן משתמשת ביכולות האזנת סתר על מערכות התקשורת כדי לפקח על התקשורת של מתנגדי המשטר ואנשים אחרים. מרכז ניטור שהותקן על ידי נוקיה נטוורקס מנטר ומאחסן תקשורת אינטרנטית עבור גורמי אכיפת חוק איראניים. גם רשתות חברתיות מקוונות, במיוחד פייסבוק, מנוטרות על ידי המשטר האיראני. אזרחים שחוזרים הביתה ממגורים מחוץ לאיראן נחקרו ונעצרו בשל תוכן דפי האינטרנט האישיים שלהם בפייסבוק. לאחר ההפגנות בעקבות בחירות 2009, המעקב אחר המדיה החברתית גבר.
איראן מגבילה את מהירות האינטרנט כדי לתסכל משתמשים ולהגביל את התקשורת באיראן. הגבלת מהירות האינטרנט בקנה מידה גדול נצפתה בעקבות הבחירות לנשיאות איראן ב-2009, השבועות שלפני בחירות 2013, ובתקופות של תהפוכות פוליטיות בין-לאומיות. באוקטובר 2006, הממשלה הורתה לכל ספקי האינטרנט להגביל את מהירויות ההורדה שלהם ל-128 קילובייט לשנייה (kbit/s) עבור לקוחות פרטיים ובתי קפה אינטרנט, ללא כל סיבה שהוכרזה בפומבי. על פי רויטרס, המטרה של הוראה זו הייתה להגביל את הצריכה של תקשורת ההמונים המערבית (אנ')‏. החל משנת 2010, ספקיות האינטרנט בטהראן עשויות להציע מהירות גבוהה יותר של לפחות שני מגהבייט לשנייה (Mbit/s) עבור עסקים, בעוד שהמהירות המותרת למגורים נשארה 128 קילובייט לשנייה (kbit/s)‏.
סינון מבוסס ניתוח תוכן התעבורה (אנ')‏ (DPI) היא טכנולוגיה שחוסמת אתרים (או לפחות המרכיב המפר בו) על ידי ניתוח באופן מתמשך את תוכן התעבורה, על בסיס מופע של מילים או חומר ויזואלי (ללא קשר אם הוצפן או לא) שהוגדרו כבעייתיים. איראן עשויה להשתמש בו כדי לזהות חיבורים ל-VPN מבוססי TLS ולהשתמש בהתקפות על ה-TCP כדי להפריע לאותם חיבורים. בשנת 2009, הוול סטריט ג'ורנל דיווח שייתכן שנוקיה מכרה תוכנת DPI לאיראן לצורך ניטור ושינוי התוכן של תקשורת קולית ודואר אלקטרוני באינטרנט האיראני. אנדרו לייטן, עובד של נוקיה, טען כי נוקיה מכרה תוכנה לאיראן לצורך האזנות סתר, אך החברה אינה מוכרת מוצרים עם סינון מבוסס ניתוח תוכן התעבורה.
ענישה של מתנגדים

עורכת הדין האיראנית-אמריקאית לזכויות אדם והגירה, לילי מאזהרי (אנ'), המייצגת מתנגדים איראנים, דיווחה שאחד מלקוחותיה נעצר באופן מיידי לאחר ששלח אליה מסרון. היא אמרה כי: "הוא אמר לי שקיבל טלפון ממשרד המודיעין, והבחור הזה כשהלך לחקירה, שמו לפניו עותקים מודפסים של הצ'אטים שלו איתי. הוא אמר שהוא המום, והוא נשלח לכלא."
עקיפת החסימה > שיטות

בשנת 2003, קול אמריקה החל להפעיל שרת פרוקסי עבור אזרחים איראנים, ללא תשלום, בשיתוף פעולה עם החברות האינטרנטיות Anonymizer (אנ') ו- International Broadcasting Bureau (אנ'). בכל פעם שששרת הפרוקסי נחסם במדינה, הוא מתחלף לכתובת IP אחרת, עד שגם זו נחסמת. חלק מהאתרים ומילות המפתח הקשורים לפורנוגרפיה חסומים בפרוקסי האמריקאי. כמו כן, אתרים שאינם פורנוגרפיים (כגון שגרירות ארצות הברית) עלולים להיחסם בטעות.
עקיפת החסימה > סנקציות של ארצות הברית

לאחר הבחירות לנשיאות איראן ב-2009, הסנאט האמריקני אשרר את חוק נפגעי הצנזורה האיראנית (אנ')‏ (VOICE), בהקצאה של 50 מיליון דולר למימון צעדים "כדי להתמודד עם מאמצי הממשלה האיראנית לבלום שידורים מבוססי רדיו, לוויין ואינטרנט".
בשנת 2018, ממשל טראמפ הגביר את הסנקציות הכלכליות האמריקאיות נגד איראן, בעקבות פרישת ארצות הברית מהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית. הסנקציות הללו לא נועדו למנוע מאזרחים איראנים לגשת לשירותי אינטרנט בסיסיים, אך חברות טכנולוגיה אמריקאיות רבות חסמו לאחר מכן את הגישה לשירותיהן באיראן. גם משתמשים איראנים שעובדים עם ממשלת איראן או מעורבים בטרור ספגו סנקציות. יתר על כן, ספקי טכנולוגיה מסתכנים בהעמדה לדין על ידי הקבינט של ארצות הברית אם הם מוכרים שירותי אינטרנט למשתמשים שהוטלו עליהם סנקציות.
זיהוי משתמש באינטרנט יכול להיות קשה, ולכן חלק מהחברות הפסיקו לחלוטין לשרת משתמשים באיראן. חנות האפליקציות של אפל ופלטפורמת ההודעות Slack‏ אינן זמינות באיראן מאז 2018. בשנת 2019, הושעתה גם הגישה לשירותים בחינם ל-GitHub‏, GitLab (אנ')‏, Amazon Web Services ומספר שירותי משחקי וידאו. עם זאת, השעיות כאלו עלולות לחזק בטעות את הצנזורה, על אף ש-Amazon Web Services, שירות שנאסר לשימוש באיראן, מארח את רוב הכלים שעוזרים לאיראנים לעקוף את מסנני הצנזורה. לפיכך, מפתחי אתרי אינטרנט נאלצו להשתמש בכלי אירוח פחות מאובטחים, שמותירים את אתריהם חשופים להתקפות רשת ומסכנים את אבטחת המשתמשים.
ההשעיות הללו נמשכות על אף קיומו של הרישיון הכללי D-1, שהונפק לראשונה על ידי המשרד לבקרה על נכסים זרים (ORAC) ב-2014. רישיון זה מאפשר לחברות פרטיות לספק טכנולוגיות מסוימות של "תקשורת אישית" למשתמשים באיראן. כאשר הסנקציות הוטלו מחדש על ידי ארצות הברית, מחלקת האוצר של ארצות הברית הדגיש כי רישיון כללי D-1 יסייע ב-"טיפוח חופש האינטרנט ותמיכה בעם האיראני".
ראו גם

צנזורה באיראן
תקשורת באיראן
מדיה באיראן
ערפילית הלהבה

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  אוריון
 שמות נוספים:  NGC 2024
 מגלה:  ויליאם הרשל 
 תאריך גילוי:  1786 
 בהירות נראית:  2.0+
 עלייה ישרה:  05ʰ 41ᵐ 54ˢ
 נטייה:  ‏0.0″ ‏51′ ‏1°‏-
 מאפיינים פיזיים
 מרחק:  300 ± 1,200  שנות אור 91.98±367.92  פארסק
 
ערפילית הלהבה, מצוינת כ-NGC 2024, היא ערפילית פליטה בקבוצת הכוכבים אוריון. מרחקה מכדור הארץ הוא כ-900 עד 1,500 שנות אור.
הכוכב הבהיר אלניטק, הכוכב המזרחי ביותר בחגורת אוריון, מאיר באור על-סגולי חזק לתוך הלהבה וכך מעיף אלקטרונים הרחק מענני המימן הגדולים הנמצאים שם. מרבית הזוהר נגרם כאשר אלקטרונים ומימן מיונן מתחברים מחדש. גז ואבק חשוכים נוספים נמצאים בחזית הכוכב הזוהר של הערפילית, וכך גורמים לרשת החשוכה הנראית במרכז הגז הזוהר. ערפילית הלהבה היא חלק מהענן המולקולרי של אוריון, אזור יצירת כוכבים הכולל את ערפילית אוריון וערפילית ראש הסוס המפורסמות.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
ערפילית פלנטרית
ערפילית סופרנובה
פיטוסוציולוגיה

קקטוס סגווארו במדבר סונורה, הוא אחד מהצמחים הקשוחים ביותר ומצליח להסתגל לחיים במדבר באופן בולט, בשונה ממרבית צמחי המדבר.
הצמח Thesium dollineri הוא צמח טפיל המשתמש בצמחים אחרים סביבו כדי לשגשג.
פיטוסוציולוגיה (באנגלית: Phytosociology) (מכונה סוציולוגיה של צמחים) היא מדע העוסק בחקר האקולוגיה, התורשה והתפוצה הגאוגרפית של חברות צמחים. פיטוסוציולוגיה שואפת לתאר באופן אמפירי את הסביבה הצמחית של שטח נתון. קהילת צמחים ספציפית נחשבת ליחידה חברתית, תוצר של תנאים מוגדרים, בהווה ובעבר, והיא יכולה להתקיים רק כאשר מתקיימים תנאים כאלה.
היסטוריה

המונח "פיטוסוציולוגיה" נטבע בשנת 1896 על ידי יוזף פצוסקי. את המונח 'פיטוקואנולוגיה' טבע הלמוט גאמס בשנת 1918. בעוד שהמינוח פיטוקואנולוגיה הפך לפופולרי ביותר בצרפת, שווייץ, גרמניה וברית המועצות, המינוח פיטוסוציולוגיה נותר בשימוש בחלק ממדינות אירופה.
תחילה נחשב פיטוסוציולוגיה לתת תחום של 'גיאובוטניקה'.
ראו גם

ביוגאוגרפיה
פיטוגאוגרפיה
עקומת אדישות

תרשים המציג שלוש עקומות אדישות
עקומת אדישות היא מושג בכלכלה המגדיר בצורה גרפית את העדפות הפרט ביחס לשני מוצרים.
על פי הנחות היסוד של המיקרו-כלכלה לכל פרט יש מערכת העדפות על המוצרים הקיימים במשק.
הפרט רוצה לצרוך כמה שיותר מכל אחד מהמוצרים, על מנת למקסם את התועלת שלו, אך המשאבים שבידיו מוגבלים – כלומר, יש לו תקציב מוגבל לצורך רכישת המוצרים.
בניית העקומה

לצורך בניית העקומה מניחים שבעולם יש שני מוצרים. ניתן לומר שיש את מוצר X ו-Y מייצג את "כל שאר המוצרים במשק".
נגדיר סל ככמות מסוימת מ-X ומ-Y:
 \left(X,Y\right).
העדפות הפרט באות לידי ביטוי על ידי השוואת התועלת שהוא מקבל מהסלים. בין כל שני סלים הבאים לפניו הפרט חייב להחליט את אחת מהאפשרויות הבאות:
סל A עדיף על סל B
סל B עדיף על סל A
אני אדיש בין שני הסלים, כלומר הם נותנים לי את אותה תועלת.
אם נחבר את כל הסלים שהפרט אומר כי הוא אדיש בבואו לבחור ביניהם, נקבל עקומת אדישות.
מאפייני עקומות אדישות

עקומות אדישות אינן חותכות זו את זו.
עקומות האדישות מתארות רמת תועלת, אך אין לתועלת ערך ממשי. תועלת נמדדת בסולם מדידה אורדינלי ולא קרדינלי. כלומר הפרט יכול להגיד כי סל מסוים עדיף לו על סל אחר, אך הוא לא יכול לענות על השאלה בכמה הוא עדיף יותר.
מאפייני עקומות אדישות > טרנספורמציה מונוטונית

כיוון שגודלה המספרי של התועלת חסר משמעות ניתן לשנות את הערך המספרי כל עוד שומרים על הסדר בין עקומות האדישות. שינוי הערך המספרי, תוך כדי שמירה על הסדר מכונה טרנספורמציה מונוטונית.
ניתן לבצע על עקומת תועלת את כל הפעולות המתמטיות הבאות המשמרות סדר:
הוספת/החסרת קבוע
הכפלה/חלוקה בקבוע
הוצאות לוגריתם
העלאה בחזקה/הוצאת שורש
אקספוננט
שיפוע עקומת האדישות

שיפוע העקומה נקרא גם "שעור תחלופה שולי" (MRS). השיפוע מייצג על כמה יחידות X מוכן הפרט לוותר כדי לקבל יחידת Y נוספת, כאשר תועלתו נשארת זהה.
חישוב השיפוע הוא יחס הנגזרות לפי X ולפי Y בסימן שלילי:
 MRS=-{mu_{x} \over mu_{y}}
סוגי פונקציות תועלת

במקרה הזה MRS תלוי ביחס הכמויות בין המוצרים.
לדוגמה:
 u(x,y)=Ax^{\alpha }\cdot y^{\beta }
MRS=-{\alpha  \over \beta }\cdot {y \over x}
תוספת ממוצר מסוים ללא יחס קבוע של תוספת מהמוצר השני לא משנה את התועלת מהסל. מכונה פונקציית מינימום.
לדוגמה:
 u(x,y)=Min\left(\alpha x,\beta y\right)
במקרה הזה MRS קבוע לכל אורך עקומת האדישות. מכונה פונקציית תועלת ליניארית.
לדוגמה:
 u\left(x,y\right)=\alpha x+\beta y
כאשר הפרט מעדיף לצרוך מוצר אחד בלבד, למרות ששניהם מוצרים חיוביים.
לדוגמה:
 u\left(x,y\right)=Ax^{\alpha }+By^{\beta }
במקרה הזה צריכה של מוצר מעבר לכמות מסוימת אינה מגדילה את התועלת.
מוצר רע מוגדר כמוצר שכמות יותר גדולה ממנו מקטינה את התועלת. במקרה הזה MRS יהיה שלילי, כלומר נרצה לקנות רק את המוצר הטוב.
פיטונס

הפיטון הגדול (משמאל) ופיטון הקטן
הפיטונס (ספרדית: Pitons) הם שני פקקים געשיים תלולים – שרידיהם של הרים געשיים לחופי מפרץ סופרייר (Soufrière Bay), בסמוך לעיירה סופרייר  בדרום-מערב סנט לוסיה באיים הקריביים, הכוללים את הפיטון הגדול (Gros Piton) שגובהו 770 מטר ואת הפיטון הקטן (Petit Piton) מדרום לו, הנישא לגובה של 743 מטר. בין שני ההרים מחבר רכס פיטון מיטאן (Piton Mitan), ובשנת 2004 הם הוכללו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
האזור היבשתי

קוטר בסיסו של הפיטון הגדול הוא 3 ק"מ ושל הקטן הוא קילומטר בודד, והם שרידיהם של כיפות עשויות לבה שנוצרו בשוליו של הר געש אנדזיטי (אחד או יותר) שהתמוטט לפני כ-300,000 שנים, ועברו תהליכי בליה. שני ההרים שוכנים מעל קלדרה גדולה בקוטר של שבעה ק"מ, שחלקה תת-ימי. האזור הוא דוגמה לאופי ולהיסטוריה של פעילות געשית אנדזיטית לאורך קו המפגש בין לוחות טקטוניים המכונה הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים. שני ההרים דומים זה לזה בגודלם, במידותיהם ובאופן היווצרותם, תופעה שאין לה אח ורע בשום מקום בעולם. ההרים נמצאים במרכזו של "אזור הניהול של הפיטונס" (Pitons Management Area או PMA), ששטחו הכולל עומד על 2,909 הקטאר. במקום אזור גאותרמי ובו מעיינות חמים, שרידים של זרמי לבה פירוקלסטיים, קלדרות ופתחים מהם מבעבעת גופרית.
הצמחייה באזור אופיינית ליער הגשם הטרופי וליער הגשם הממוזג, ועל שני ההרים השתמר החורש הטבעי בזכות מדרונותיהם התלולים והבלתי נגישים. לפחות 148 מיני צמחים זוהו בפיטון הגדול ו-97 על הפיטון הקטן וברכס המפריד ביניהם. הפאונה כוללת מספר מיני עופות, עטלפים, זוחלים, מכרסמים ודו-חיים, וכן מין של אופוסום, כולם אנדמיים.
בתחומי אזור השימור מתגוררים כ-1,500 תושבים שעיסוקם המסורתי בחקלאות נמצא בנסיגה. תחת זאת מתפתח במקום ענף של תיירות אקולוגית ומבקרים בו כ-200,000 איש מדי שנה.
האזור הימי

שטח של 875 הקטאר במימי הים הקריבי הסמוכים, שצורתו כשל רצועה באורך של 11 ק"מ וברוחב של עד קילומטר בודד, כלול בתחומי האזור המוגן. המדף היבשתי שוקע למעמקי הים במקום זה בצורת מדרון תלול, והוא מכוסה בסלעים ובחול. כ-60% מהשטח מכוסים בשוניות אלמוגים, והמקום הוכרז כשמורת טבע ימית ב-1986. בחלק הימי של אזור השימור נסקרו, בין היתר, 168 מיני דגים, 60 מיני צורבים, שמונה מיני רכיכות, 11 סוגים של קווצי עור ו-15 סוגי פרוקי-רגליים. סמוך לחופים נצפו גם צבי ים, ויונקים ימיים כמו גלובי שחורים וכרישים לווייתניים.
מראה בשמורה
פונדו

| --- | --- |

פונדו גבינה
 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מוצא:  שווייץ 
 מרכיבים עיקריים:  גבינה, בשר 
 
פוֹנְדוּ (בצרפתית: Fondue, הגייה: [fɔ̃ˈdy], פירוש: "מותכת") הוא מאכל שווייצרי המורכב לרוב מגבינה מותכת, הנאכל בצורה שיתופית על ידי קבוצת אנשים. הפונדו נחשב למאכל הלאומי של הקנטונים דוברי הצרפתית של שווייץ, ומסמל את המטבח השווייצרי. הסועדים טובלים מאכלים בסיר שבו יש נוזל חם באמצעות מזלגות ארוכים. מתחת הסיר מונח מתקן חימום (לרוב החימום מתבצע באמצעות נר או פתילייה כוהלית). סיר החימום מכונה "קאקלון" ("caquelon") ומתקן החימום "רשו" ("rechaud").
סוג הפונדו הידוע והנפוץ ביותר הוא פונדו גבינה, בו מתיכים בסיר גבינה והסועדים טובלים בגבינה קוביות לחם יבש. סוגי פונדו אחרים כוללים טבילת קוביות בשר בשמן רותח לטיגונם.
מקורו של מאכל זה בהיותו מאכל חסכוני המאפשר שימוש בלחם או גבינות שהתייבשו.
בשנות ה-70 הפך הפונדו למאכל פופולרי בארצות הברית, ובשנות ה-80 הפך למקובל בישראל.
מנהגים

סביב אכילת הפונדו התפתחו מנהגים חברתיים שונים, ההופכים את אכילת הפונדו לאירוע חברתי. לפי אחד המנהגים, אם נופל המאכל הנטבל ממזלגו של אחד הסועדים אל תוך סיר הפונדו, עליו לשלם עבור שאר הסועדים, או לקנות משקאות לשאר הסועדים. לפי מנהג אחר, במקרה כזה עליו לנשק את הסועדת שיושבת מולו.
כמו כן התפתחו מנהגי נימוס הקשורים להיות מאכל זה מאכל שיתופי, כך למשל לא מקובל לטבול פעמיים את המאכל בתוך הסיר לאחר שנגסו ממנו פעם אחת.
פונדו גבינה

מקורו של פונדו הגבינה הראשון בציריך שבשווייץ, בשנת 1699. קיימות גרסאות רבות של מאכל זה, הכוללות תערובות שונות של גבינה, יין ותבלינים. יש המוסיפים למאכל קמח או קמח תפוחי אדמה על מנת לעבותו.
סוגי הגבינות כוללים לרוב גבינת גרוייר, אמנטל ושרין או רקלט לתערובות מוסף יין לבן יבש ומעט קירש.
פונדו בשר

מקורו של פונדו זה בשנת 1956 והוא הומצא על ידי השף קונארד אגלי במסעדתו בניו יורק. קיימים שני סוגים של פונדו בשר:
פונדו שינוואז (בצרפתית: Fondue Chinoise - פונדו סיני) בו טובלים קוביות בשר בציר בשר. פונדו זה מקורו במאכלים מהמטבח הסיני בו טובלים בשר בציר.
פונדו בורגיניון (בצרפתית: Fondue Bourguignonne) - בו טובלים קוביות בשר בסיר מלא שמן וחמאה.
גרסה של פונדו בורגיניון הוא הפונדו ברסאן (Fondue Bressane) בו נטבלים קוביות הבשר של הפונדו בשמנת ופירורי לחם קודם לטבילתם בשמן.
הפונדו כקינוח

החל משנות ה-70 הפך פונדו השוקולד לקינוח פופולרי. מקורו של קינוח זה בשנות ה-60 (ככל הנראה משנת 1964). מאכל זה כולל טבילת פירות, פרוסות עוגה, מרשמלו או מאפים בסיר המכיל גנאש שוקולד ולרוב שמנת מתוקה.
ראו גם

שבו-שבו
פונדו בשר
פוני ג'אווה

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  ג'אווה (אינדונזיה)
 מיון
 משפחה:  סוסיים
 מין:  סוס רמכי
פוני ג'אווה באינדונזיה
פוני ג'אווה (שם מדעי: Equus caballus, באנגלית: Java Pony) - הוא זן של סוס הבית, מגזע סוסי הפוני, שפותח על האי של ג'אווה באינדונזיה.
גזע ה"פוני ג'אווה" מתאים היטב לאקלים הטרופי של אינדונזיה. ה"פוני ג'אווה" בעל סיבולת חזקה, משמש בעיקר לעבודה.
הגזע משמש בעיקר לחקלאות באזורים הכפריים, להובלת נוסעים וסחורות בערים
שם נוסף ל"פוני ג'אווה": "Kumingan Pony".