stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדמונד מאסקי
מזכיר המדינה > ברית המועצות ומירוץ החימוש

מאסקי התנגד להסלמת מרוץ החימוש בשנות החמישים והשישים כיוון שטען שהאמון ושיתוף הפעולה הבינלאומיים ייפגעו כתוצאה ממירוץ חימוש גרעיני. הוא דיבר רבות עם בעלות ברית במהלך המלחמה הקרה וגם עם בעלות ברית של ברית המועצות בניסיון לשכנעם להפסיק את תוכניות החימוש. בתחילת שנות השבעים, החלה רוסיה לפתח עוד מערכות טילים. בסוף 1979, פלשה ברית המועצות לאפגניסטן, וכוחות נאט"ו הכריזו מלחמה על ברית המועצות. מאסקי נכנס לתפקידו חמישה חודשים לאחר הפלישה. המשא ומתן נכשל, ופגישתם הראשונה של מאסקי ושל אנדריי גרומיקו לא הובילה לנסיגת ברית המועצות.
בנובמבר 1980, טען מאסקי שרוסיה רצתה להגיע למערכת יחסים טובה יותר עם ארצות הברית. הוא ביקר את צעדיו של רונלד רייגן כמה פעמים והתנגד לקריאתו לסגת מהסכם סאל"ט 2.. מאסקי, במהלך הקריירה שלו, חשש ממלחמה גרעינית.
חזרה לעריכת דין

מאסקי פרש לביתו במרילנד ב-1981. הוא המשיך לעבוד כעורך דין במשך כמה שנים. הוא נכנס כשותף בפירמה לעריכת דין בוושינגטון, ובנוסף היה יושב הראש של המחלקה ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
חזרה לעריכת דין > ועדת טאוור

ב-1987, כפוליטיקאי ותיק, מונה מאסקי לחבר בוועדה המיוחדת של הנשיא, שנודעה כוועדת טאוור, לחקירת תפקיד ממשל רייגן בפרשת איראן-קונטראס. מאסקי והוועדה פרסמו דו"ח מפורט בן יותר משלוש מאות עמודים שביקר את פעולות הנשיא והאשים את ראש סגל הבית הלבן, דונלד ריגן, בהשפעה על הנשיא. הוועדה הייתה חריגה בכך שביקרה את הנשיא שמינה אותה.
מאסקי ביקר את האובססיה של הוועדה לסודיות, וטען שהיא הדגישה את הנושא על חשבון החקירות. הוועדה לא זכתה לתקצוב רב, אולם טענה שממשל רייגן דן עם איראן בנוגע לשחרור בני ערובה למרות התנגדותם הפומבית.
מותו ומורשתו

מאסקי מת בוושינגטון כתוצאה מאי-ספיקת לב ב-1996, יומיים לאחר יום הולדתו השמונים ושניים. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
מורשתו של מאסקי בפוליטיקה ובשירות הציבורי היא בעיקר בחוקים שהעביר. הוא נחשב לאביה של התנועה לשימור הסביבה בשנות השישים באמריקה," זאת בזכות החקיקה שלו בנושא. החוק החשוב ביותר שלו בנושא היה חוק המים הנקיים של 1972, שנחשב לאחד מהחוקים החשובים בנושאי איכות הסביבה ואחד מהחוקים היחידים שאותם העביר הקונגרס פעמיים למרות וטו. תרומתו לחקיקת חוק האוויר הנקי ב-1963 הייתה גדולה כל כך עד שהחוק כונה "חוק מאסקי".
מאסקי תמך בתנועה לזכויות האזרח, וביקר את ה-FBI של ג'ון אדגר הובר, מה שנחשב אז למעשה התאבדות פוליטי, כיוון שהובר ריגל ופגע ביריביו. הוא הוביל להעברת חוק זכויות האזרח וקבע את יום מרטין לותר קינג, ובנוסף ביצע רפורמה בתחום השתדלנות.
מאסקי נחשב לפוליטיקאי המשפיע ביותר במדינת מיין.
עם סיום הקריירה שלו, נחשב לאמריקני ממוצא פולני שהגיע למעמד הגבוה ביותר בפוליטיקה. הוא הפולני היחיד שהתמודד על תפקיד סגן הנשיא מטעם מפלגה מרכזית.
למרות שכהונתו הקצרה כמזכיר מדינה נחשבה ל"אכזבה גדולה" מבחינתו, עשרת החודשים בהם כיהן סייעו למדיניות החוץ של קרטר. הוא זכה לשבחים על פועלו לשחרור בני הערובה באיראן.
באוניברסיטת דרום מיין, האגף למנהל ציבורי נקרא על שמו של מאסקי. מסמכיו ורכושו נשמרו במכללת בייטס.
חיים אישיים

בווטרוויל, לאחר השירות הצבאי, נישא לג'יין גריי, שהייתה צעירה ממנו בשלוש עשרה שנים, ב-1948. היא הייתה עובדת בחנות בגדים. הוא חיזר אחריה במשך שנה וחצי עד שהסכימה להינשא לו. היא שינתה את דתה ואת מפלגתה לאחר הנישואין. ב-1966, רכשו בית. נישואיהם נמשכו עד למותו של מאסקי והיו להם חמישה ילדים.
מאסקי נודע בגלל התבודדותו, וכישורי המנהיגות שלו. הוא היה ישיר וכנה, והיה אהוד בקרב הצעירים. במהלך מסעות הבחירות, נתן לסטודנטים להתפרץ אל הבמה ולהציע לו נקודות לשיפור במצע. במקרה ידוע, ב-25 בספטמבר 1968, נאם בפנסילבניה, ותלמיד צעק לעברו. מאסקי הפסיק לדבר וקרא לתלמיד לבוא אל הבמה.
מאסקי הקפיד לנהל כל פרט במסע הבחירות שלו, ונכח ב-90% מההצבעות השמיות בסנאט. הוא נאם נאומים רבים, ורצה לחקור כל עמדה שנקט בה. הוא נודע בשל מזגו החם.
מילאן הצ'ה

מילאן הצ'ה (בצ'כית: Milan Heča; נולד ב-21 במרץ 1991) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת השוער בסלובקו.
קריירה

ב-31 באוקטובר 2010 ערך הצ'ה את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים, כששיחק במדי סלובקו מליגת העל הצ'כית בהפסד הליגה של קבוצתו 0–1 לסלובן ליברץ. עם זאת, הוא הפך לשוער הראשון של הקבוצה רק בעונת 2013/2014.
ביוני 2018 חתם בספרטה פראג. ב-1 בדצמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה נגד קבוצתו הקודמת סלובקו.
במאי 2023 חזר הצ’ה לסלובקו.
קריירה > נבחרת צ'כיה

הצ'ה זומן לראשונה לסגל צ'כיה במרץ 2022, אך לא שותף ונותר על הספסל במשחק ידידות מול ויילס.
הערות שוליים

↑  M. Heča: Gambrinus liga 2010/2011, iDNES.cz, citováno 26. 7. 2014
↑  Heča ze Slovácka chytal i se čtyřmi stehy. Konce duelu se ale nedočkal, iDNES.cz, citováno 26. 7. 2014
↑  Milan Heča přestupuje do Sparty (אורכב 12.06.2018 בארכיון Wayback Machine) sparta.cz, cit. 2018-06-07
↑  "Wales draw as Hennessey wins 100th cap". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2022-08-27.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מילאן הצ'ה".
האי ברחוב הציפורים

| --- | --- |

עטיפת הספר "האי ברחוב הציפורים", בהוצאת כתר, הכוללת תמונה מהסרט
 מידע כללי
 מאת:  אורי אורלב 
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרות ילדים
 נושא:  השואה 
 מקום התרחשות:  פולין 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך הוצאה:  1981
 מספר עמודים:  156
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003257159, 001140119
 
האי ברחוב הציפורים הוא ספר מאת אורי אורלב, שנכתב בשנת 1981, ומתאר את חייו של ילד בגטו בפולין בזמן מלחמת העולם השנייה.
ב-1997 יצא הסרט הדני "Øen i Fuglegaden", המבוסס על הספר. הסרט, בבימויו של סורן קרא-יקובסן המשתייך לתנועת דוגמה 95, זכה במספר פרסים בינלאומיים.
תמצית העלילה

הספר מתרחש באחד הגטאות בפולין בתקופת השואה, ומתמקד בהישרדותם של ילדים בשואה.
גיבור הספר, אלכס, הוא ילד יהודי בן 11 בשואה, שמסתתר בבית הרוס ברחוב בגטו בפולין, שדייריו שולחו ממנו והשאירו אחריהם כמעט את כל רכושם. בזמן שאלכס ממתין לאביו, שנרמז שנשלח אל מחנה עבודה לאחר סלקציה, שיחזור לקחת אותו, הוא לומד לשרוד לבדו, ומתבונן בנעשה בשכונה הפולנית. במהלך הסיפור אלכס פוגש דמויות רבות שמגיעות מהמחתרת, ונרמז במהלך הספר על אפשרות היותם חלק מתנועת הפרטיזנים. אלכס פוגש אותם במקרה במהלך הסיפור, כששניים מהם צריכים סיוע רפואי ומקום מסתור. תיאור הישרדותו בגטו תואם את המחקר ההיסטורי, לפיו ילדים שנשארו בודדים בגטו הבינו שלא יהיה מי שייקח עליהם אחריות או יעזור להם, ולכן הם דאגו לעצמם. אף על פי שהיו בעלי יכולת ויוזמה להשיג לבדם מזון לקיומם, הם חיפשו בכל זאת קשר וקרבה אנושית עם קרובי משפחה, ממש כמו בהישרדותו של אלכס, לבדו, תוך כדי חיפוש אחר קרבתו של אביו וכמיהה לחזרתו.
פרסים

עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער, 1982
פרס אוניברסיטת חיפה על שם מ' ברונשטיין, 1981
פרס הספר המתורגם הטוב ביותר, 1984, איגוד הספריות הלאומי האמריקני
פרס הספר הטוב ביותר, 1984, איגוד הספריות היהודיות בארצות הברית
מועמדות לפרס אדגר אלן פו של איגוד המחברים של ספרי המתח באמריקה, בקטגוריית ספר הנוער הטוב ביותר 1985
אות כבוד מטעם אגודת השלום על שם ג'יין אדמס וארגון הנשים הבינלאומי למען השלום והחופש, 1985
"חרט הכסף" לספר המתורגם הטוב ביותר, 1986, מטעם ארגון מפיצי הספרים בהולנד
אות כבוד מטעם מיניסטריון הנוער, המשפחה, הנשים והבריאות של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית וברלין המערבית לשנת 1987
פרס בינלאומי על שם יאנוש קורצ'אק
הערות שוליים

↑   "האי ברחוב הציפורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  דר' אביאלי-טביביאן, מסעות בזמן : משלום למלחמה ולשואה, 1937 - 1939 : הקצנה ברדיפת היהודים., הספריה הוירטואלית של מט"ח
↑  טוקר, ד’, בית הילדים מלובלין: חינוך ילדים יהודים שניצלו משואת מלחמת העולם השנייה, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת תל אביב, 2008.
↑  IBBY, IBBY Honour List (1982), 1982, p.5 (e-book pages).
↑  מרי רייזל, פרס קורצ'אק לאורלב, מעריב, 15 בפברואר 1991
Ghosttown

"Ghosttown" (בעברית: "עִיר רְפָאִים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן ה-13 שלה, Rebel Heart ‏(2015). הוא נשלח לתחנות הרדיו ב-13 במרץ 2015, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי מדונה, ג'ייסון אביגן, אוון בוגרט ושון דאגלס, והופק על ידי מדונה, בילבורד ואביגן. לאחר שהקשיבה ליצירותיו הקודמות של דאגלס, מדונה ביקשה לעבוד עימו. יחד עם הפזמונאים האחרים, הם כתבו את "Ghosttown" בשלושה ימים. השיר נוצר בהשראת הדימויים של עיר רפאים לאחר אירוע ארמגדון, וכיצד הניצולים ממשיכים את חייהם כשהאהבה היא הדבר היחיד שהם יכולים להיאחז בו. מבחינה מוזיקלית, "Ghosttown" הוא שיר פופ, אלקטרופופ ואלקטרו הכולל שימוש בעוגב ותופים.
"Ghosttown" הועלה לחנות האייטונס כחלק מההזמנה המוקדמת של האלבום בדצמבר 2014, בתגובה להאקרים שהדליפו שירים מ-Rebel Heart. השיר זכה לתגובות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הביצוע הקולי של מדונה, את המילים וההפקה; הם גם השוו אותו לבלדות קודמות שלה. בארצות הברית, "Ghosttown" הפך לשירה ה-36 שנכנס למצעד השירים העכשוויים למבוגרים, כמו גם לשירה ה-45 שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב; בעקבות כך, עקפה מדונה את זמר הקאנטרי ג'ורג' סטרייט כאמן עם מרבית השירים שהגיעו למקום ראשון במצעדי הבילבורד. בשאר רחבי העולם, "Ghosttown" דורג ב-20 העליונים בהונגריה ובאיטליה, ובמצעדים הדיגיטליים בפינלנד ושוודיה. ב-15 במאי 2015 קיבל את תואר הפלטינה באיטליה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI), על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה והיה לראשון מ-Rebel Heart שהצליח לעשות זאת.
את הווידאו קליפ הנלווה של "Ghosttown" ביים יונס אוקרלונד וכיכב בו השחקן טרנס הווארד. הנושא המרכזי מאחורי הקליפ היה "מצב אפוקליפטי המחקה את סוף העולם", המציג את הזמרת והאוורד כשורדים יחידים בעיר הרוסה. מדונה ביצעה את השיר ברחבי אירופה במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו; הוא בוצע ב-Le Grand Journal בצרפת, Che tempo che fa באיטליה ו"המופע של ג'ונתן רוס" בממלכה המאוחדת. היא גם ביצעה אותו בטקס פרסי המוזיקה השני של iHeartRadio. במהלך ההופעה, עלתה לבמה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט שניגנה בגיטרה וליוותה את מדונה. בהמשך, ביצעה את השיר בכמה תאריכים בסיבוב ההופעות העשירי שלה, "Rebel Heart Tour", בשנים 2015–2016.
רקע והוצאה

"Ghosttown" נכתב על ידי מדונה, ג'ייסון אביגן, אוון בוגרט ושון דאגלס. השיר הולחן תוך שלושה ימים, לאחר שמדונה עבדה עימם זמן קצר באולפן הקלטות. היא אהבה את "Talk Dirty" של ג'ייסון דירולו משנת 2013, שנכתב על ידי אביגן ודאגלס, ומכאן החליטה לשתף עימם פעולה. דאגלס נזכר שבסופו של דבר הם קיימו "פגישה נהדרת", ואמר "הייתי מתוח מסיבות ברורות, אך היא [מדונה] הגיעה, הייתה חביבה מאוד והייתה מוכנה לעבודה. שיתוף הפעולה עימה הוא משהו שסימנתי כדבר חשוב שעשיתי בחיי". על תהליך ההקלטה הצהירה מדונה:
כולנו נכנסים יחד לחדר. הם מתחילים לנגן את האקורדים שלהם ואז אנחנו פשוט מתחילים לחשוב על [...] כשאני כותבת עם אנשים, אנחנו תמיד מנסים להמציא נושא. על מה אנחנו רוצים לכתוב? אז זה על העיר שאחרי ארמגדון. העיר השרופה, הבניינים המתפוררים, העשן שעדיין נשאר אחרי השרפה. אתה יודע למה אני מתכוונת? נשארו רק כמה אנשים. איך נאסוף את השברים ונמשיך מכאן? סוג של דרמה. אבל לא לגמרי בלתי אפשרי בשלב זה של המשחק [...] ובסופו של יום, כל מה שאנחנו הולכים לעזוב זה אחד את השני. אז באמת בזה השיר הזה עוסק.
בזמן שדנה בנושא השיר עם הרדיו הצרפתי Europe 1, דיברה על חוסר הסובלנות ברחבי העולם, במיוחד בצרפת, שלדעתה נחשבת למדינה שאיבדה את יכולתה לקבל אנשים מכל הגזע והצבע. כשהוסיפה שרמת חוסר הסובלנות והאנטישמיות הולכת וגוברת בכל רחבי אירופה, אמרה שהנושא האפוקליפטי של "Ghosttown" הוא צל של הרס האנושות, אם חוסר הסובלנות יימשך. היא סיכמה את המצב והצהירה: "הדרך שבה אנחנו מתנהגים, להתייחס אחד לשני כמו שאנחנו מתייחסים זה לזה, לשמור על רמה זו של חוסר סובלנות ודעות קדומות מפלות [...] התנהגות שנאה כלפי בני אדם אחרים ששונים ממך".
ב-17 בדצמבר 2014 הודלפו בסך הכול 13 שירים ממפגשי ההקלטות שקיימה מדונה באותה העת. היא פנתה באינסטגרם למעריציה והבהירה שהשירים הם גרסאות דמו מהקלטות קודמות. מדונה אמרה לבילבורד שלאחר ההדלפה, היא והצוות שלה ניסו לערוך את אותם השירים כך שיידמו למקור. בסופו של דבר, הם החליטו להוציא את השירים המוגמרים. ב-20 בדצמבר 2014, האלבום היה זמין להזמנה מראש בחנות האייטונס. לאחר ההזמנה, שש רצועות הורדו אוטומטית, כולל "Ghosttown". מדונה הוסיפה שהיא "העדיפה שהמעריצים [שלה] ישמעו גרסאות מושלמות של חלק מהשירים במקום הרצועות הלא שלמות שהופצו". במהלך הופעתה של מדונה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית, Che tempo che fa,‏ "Ghosttown" אושר כסינגל השני מ-Rebel Heart ונשלח לרדיו האיטלקי ב-13 במרץ 2015. שבוע לאחר מכן הוא נשלח לרדיו האוסטרלי, בעוד שבממלכה המאוחדת, נשלח לרדיו ב-20 באפריל 2015.
הרכב ורמיקסים

מבחינה לירית, התבוננות פנימה נחשבת לאחד מהנושאים הבסיסיים הרווחים ב-Rebel Heart, עם שילוב הצהרות אמיתיות של השתקפויות קרייריסטיות ואישיות של מדונה ו"ההתייחסות העצמית האובססיבית" שלה. "Ghosttown" היה אחד השירים שהעבירו את המסרים האלה, תוך דיבור על אחדות ותודעה דתית. מדונה הפכה את המושג "אובדן אהבה" עם האידיאליזציה הרומנטית שלה, לפי מת'יו הארדן מ-Samesame.com.au, כפי שהשורות אומרות: "כשהכול נופל, כשהכול נופל. נהיה שתי נשמות בעיר רפאים" ("When it all falls down, when it all falls down. We'll be two souls in a Ghosttown"). ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז אמר שהשיר ממחיש את "האלמנטים החמים ביותר של הקול [של מדונה]" והוסיף ש"לפעמים, טווח האלט שלה נשמע כמו של קארן קרפנטר, בעוד שהלחן שלו מזכיר את זה של "Live to Tell" ‏(1986)". יוסי חרסונסקי קבע שבשיר "שומעים את מדונה בטון נמוך מסוג שלא שמענו אצלה".
הלחן של "Ghosttown" תואר כ"מרומם" ו"אופורי", בעוד שהסוגות המוזיקליות המאפיינות אותו הן פופ, אלקטרופופ, ואלקטרו. הוא תואר כ"מרחיק לכת" עם מספר אפקטים מלודיים שמזכירים מוזיקה אלקטרונית. "Ghosttown" בעל הדמיה קולנועית שאילצה את המבקרים לתאר אותו כ"דחוס". הוא מתחיל עם צלילי אקורדים של עוגב ובעל קצב אחיד של תופים. כריס רוזה מ-VH1 הצהיר שהשיר "בעל הפקה אחידה ופזמון עוצמתי המייצג פופ טהור", בעוד אליסה גרדנר מ-USA Today תיארה אותו כתערובת של "מתיקות רצינית וכואבת עם עיבוד רגוע". הפזמון מתחיל לאחר 40 שניות והוא בעל אקורד חוזר. "Ghosttown" בעל זמן משותף ואחיד עם קצב של 79 פעימות בדקה. הוא נכתב בסולם רה מינור, כאשר שירתה של מדונה משתרעת בין F3 ל-B♭4. לשיר יש רצף בסיסי של Dm–F–C–Gm במהלך הבתים ו-B♭–F–C–Dm במהלך הפזמון, כהתקדמות האקורד שלו. דמסיו "דמו" קסטלון ביצע את ההנדסה המוזיקלית והמיקסינג בשיר, בעוד רון טיילור היה אחראי על העריכה נוספת, אותה עשה בפרו טולס (אנ'). בנוסף לכך, ביצע אביגן את שירת הרקע בשיר.
ב-31 במרץ 2015, פורסם במגזין בילבורד רמיקס לשיר של הדי ג'יי ההולנדי דון דיאבלו, ששינה את הבלדה לרצועת EDM. אוסף נוסף של רמיקסים הופץ מאוחר יותר כמיני-אלבום רמיקסים. שניים מהרמיקסים הופצו בחשבון הסטרימינג של הטיידל של מדונה, כולל אחד של די ג'יי רדטופ וכן של ארמנד ואן הלדן, עופר ניסים ורוג'ר סאנצ'ז. לפי Idolator,‏ "רדטופ מפרק לחלוטין את "Ghosttown" והופך אותו למשהו שאולי תשמעו בתוך בר פוסט-אפוקליפטי. זה עצוב ומדכא ועם זאת גרובי ומתריס". רמיקס נוסף, מאת פול אנדרוז, נתן דגש על השירה של מדונה, תוך הוספת פסנתר ותזמורת בהפקה. אנדרוז הסביר שהקליפ של "Ghosttown" היה איך שהוא דמיין אותו, "שני אנשים במקום חשוך עם הרס מסביבם, אבל יש להם אחד את השני". מכאן, שהוא רצה שהרמיקס ייצג את מציאות המצב והתזמורת תייצג את השקפתם על העולם בגלל אהבתם. הרמיקס אושר על ידי מדונה והתווסף גם הוא באופן בלעדי לחשבון הטיידל שלה.
וידאו קליפ > פיתוח

מדונה אישרה בתוכנית הרדיו "המופע של הווארד סטרן" שהיא תצלם וידאו קליפ לשיר בלוס אנג'לס. את הקליפ ביים יונס אוקרלונד, שביים למדונה בעבר את הקליפים של "Ray of Light",‏ "Music",‏ "American Life",‏ "Jump" ו-"Celebration"; בקליפ כיכב גם השחקן טרנס הווארד. הנושא המרכזי מאחוריו היה "מצב אפוקליפטי המחקה את סוף העולם", כפי שתיארה קים פייפר מ-InStyle. הבמאי הגה את הרעיון של עתיד דיסטופי וצילם אותו במפעל פלדה ישן. המראה של מדונה בקליפ עוצב על ידי ב. אוקרלונד, אשתו של יונס, ששילבה עיצובי אופנה עכשוויים ועיצובים כדוגמת לבוש צבאי-ויקטוריאני והעניקה לו את סימני ההיכר שלה. היא יצרה שינל גדול מעור עם שכמייה מתנפחת, של בית האופנה "כרום הארטס". בנוסף לכך, שילבה בקליפ את מאפייני הרוק אנד רול.
לורי לין סטארק, הבעלים המשותפים של "כרום הארטס" דיברה על העבודה עם מדונה בקליפ, עימה שיתפה פעולה בעבר בצילומים קודמים. "כרום הארטס" קיבלו התראה של שבוע לעבוד עם אוקרלונד ולאחר מספר שיחות טלפון, עובדי בית האופנה פגשו את אוקרלונד במפעל שלהם. ב. אוקרלונד סיפרה להם על ההשראה והקונספטים שלה לעיצובים, והצוות של סטארק הרכיב את חלקי העור ומבני השינל, תוך שילוב כפתורים וטלאיי צלב. לטענתם, משימת העיצוב הייתה פשוטה, כיוון שלב. אוקרלונד ו"כרום הארטס" היה את אותו החזון של העיצוב בראש שלהם, "אז האתגר היה איך להביא אותו לחיים בצורה הדרמטית והיפה ביותר". את התלבושות עיצבו 30 אנשים שונים במשך שבוע וזאת, במטרה להשיג אווירה "אפוקליפטית הפוגשת רוק אנד רול" שאוקרלונד רצתה.
שאר העיצובים כללו שימושים בעור, שילובים מטאליים, אפוד משי ירוק מבית האופנה, א. פ. ונדבורסט, ובגדי כותנה מבית האופנה גרג לורן. כמו כן, מכנסי התחרה שמדונה לבשה היו וינטג'. אוקרלונד שרפה את חזיית האייג'נט פרובוקטור (אנ') של הזמרת והניחה עליה לכלוך במטרה ליצור אפקטים חזותיים מיוחדים. ההשראה של אוקרלונד מאחורי העיצובים נלקחה מהעניין של בני הזוג ברוק אנד רול. מדונה דיברה על העיצוב ואמרה ש"זה היה קסום [...] זה ייצג בצורה מושלמת את האווירה שרצינו להביא לקליפ". במהלך ריאיון שהתקיים עם תאגיד השידור השוודי סיפרה אוקרלונד שסצנת הפתיחה בה נראית מדונה כשהיא שוכבת על המיטה, כללה זוג מגפיים שעוצבו בהשראת מייצבי ברכיים. זוג המגפיים עוצבו בידי מעצב מניו יורק, שהיה אחראי על עיצוב כלי הנשק גם כן.
וידאו קליפ > הוצאה ועלילה

לאחר השלמת הצילומים, מדונה פרסמה תמונות מטושטשות מסט הצילומים ברשתות החברתיות שלה, וב-3 באפריל 2015 הודיעה שהוא יופץ בשבוע שלאחר מכן. מאוחר יותר, העלתה טיזר באורך 16 שניות מהקליפ בחשבון הטיידל שלה. הטיזר הציג אותה בתלבושת שחורה מעור, מתהלכת באזור קודר והרוס; הסצנה משובצת בסמלים דתיים כמו ליבה של מרים, אם ישו ופגרי בעלי חיים. לבסוף, הועלה הקליפ לאפליקציית Meerkat (אנ') ב-8 באפריל. סטיוארט דרדג' מגרדיאן הרגיש שמכיוון ש"[מדונה] היא אחת מ-16 הבעלים המשותפים של שירות הזרמת המוזיקה טיידל, לפרסם את הקליפ של "Ghosttown" ב-Meerkat היה צעד חסר תכלית". באותו היום, העלתה מדונה את הקליפ גם לערוץ היוטיוב הרשמי שלה.
הקליפ מתחיל בהודעה בטלוויזיה המתריעה על כך שפיצוץ גרעיני הרס ערים כמו לונדון, פריז, ניו יורק ולוס אנג'לס (ההודעה מוצגת בעשרות שפות שונות, ביניהן עברית עם הכיתוב "אזהרה"). לאחר מכן, הסצנה מתחלפת וניתן לראות את מדונה שוכבת במיטתה וצופה בחדשות על הפיצוץ הגרעיני. כשהשיר מתחיל, היא חשה במצוקה וממהרת להתלבש. היא מתיישבת ומנשקת תמונה ממוסגרת של אמה, בעודה מביטה בעצמה. היא כורכת סביבה שכמייה, מרימה מוט וכובע ויוצאת מביתה כשהפזמון של "Ghosttown" מתחיל. מדונה נראית במה שנראה כעיר פוסט-אפוקליפטית, שבה אין סימני חיים ופוסטרים של האלבום Rebel Heart מוצגים כשהם בוערים. היא מביטה סביבה והולכת בזהירות בין ההריסות, בעודה אוחזת בשכמייה שלה.
בהמשך, נראית מדונה כשהיא מחטטת בפסולת ומנסה לבצע שיחה מטלפון ציבורי, ללא הצלחה. היא חווה תסכול רב ומתחילה לנפץ חפצים עם המוט שלה. מעשיה מושכים את תשומת ליבו של גבר, בגילומו של הווארד. הוא מרים את רובה הצלפים שלו כדי לירות לעבר גורם הרעש, אך כשהוא רואה אותה דרך העדשה, הוא רץ אחריה. הם פוגשים זה את זה ליד בבניין הרוס, ומסתובבים עם כלי נשק בידם. הם מתקרבים ובמקום לתקוף הם זורקים את כלי הנשק, מחבקים אחד את השני ופוצחים בריקוד משותף. לאחר שהם משלימים את הריקוד שלהם והשיר מסתיים, בני הזוג מבחינים בילד שצופה בהם מהבניין ההרוס. הקליפ מסתיים בכך שהם עוזבים את העיר עם הילד וכלב קטן, תוך שמוצגת תמונת פנורמה של ההרס.
וידאו קליפ > קבלה וניתוח

ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד תיאר את הקליפ כ"פסקול ראוי" לריקוד הכוריאוגרפי בין מדונה להווארד, והחמיא לסצנה האחרונה. אליאנה דוקטרמן מטיים האמינה שמאז שהווארד שיחק ורקד ב"אימפריה", הוא הוחתם להשתתף בקליפ. ברט מאלק מערוץ E! מתח ביקורת מעורבת כלפי הריקוד של השניים. לואי וירטל מ-HitFix צפה בקליפ 10 פעמים, אך הגיע למסקנה שהיו צריכים להיות יותר קטעי ריקוד כדי להחיות את החזיית המידע בו. לבסוף, קבע שהוא לא יכול להשתוות לקליפים קודמים שהוציאה במהלך הקריירה שלה. קורי גרואו מרולינג סטון החמיא לאפקטים והחזיית המידע בקליפ; הוא השווה אותו לסדרת הטלוויזיה "האיש האחרון בעולם" (2015), סדרה קומית פוסט-אפוקליפטית שמככב בה ויל פורטה, אשר גם כתב את הסדרה. ג'יימס אליוט מ-Complex טען שהקליפ "כובש" וגורם לצופה בו להיות "מופתע" אף על פי התחושה שהוא ארוך. יתר על כן, תיאר אותו כ"דיסטופי".
הקליפ סוקר על ידי ארבעה מבקרים מ-Idolator. רובי דאו העניק לו ציון 9 מתוך 10 ואמר ש"זהו למעשה הקליפ הטוב ביותר שלה מאז "Hung Up' ‏(2005), שלא לדבר על בחירת הסינגל הנכונה ביותר שלה מאז אותה התקופה". אותם המבקרים החמיאו על כך שהצליחה להידמות לזמרת האמריקאית, סטיבי ניקס, ותיארו אותה כ"מכשפה-פיראטית-ערפדית נאה". עם זאת, מייק ואס חלק על כך והסביר שכלל לא אהב את האפקטים, החזיית המידע ובייחוד את סצנת הריקוד עם הווארד. סאל צ'ינקוומני מ-Slant Magazine חיבב אותו וציין לצורך השוואה את הקליפ המצונזר של "American Life" ‏(2003). עם זאת, מתח ביקורת על צורת הבימוי שלו וציין לחיוב את העובדה שלא נכללו בו זומבים.
"Ghosttown" הועמד בקטגוריית "הפורמט הקצר: סדרות אינטרנט, מוזיקה או סרטון פרסומת" בטקס פרסי גילדת האמנות ה-20, כשכריסטיאן זולנקופף, טומו אימאי, לינדה לאודרבו ואיימי סאת'ר סמית' קיבלו על כך את הקרדיט.
הצלחה מסחרית

לאחר יציאת השיר בהזמנה מוקדמת, "Ghosttown" דורג במצעדים במספר מדינות. בצרפת, הופיע לראשונה במקום ה-70 במצעד הסינגלים הצרפתי של SNEP, אך ירד למקום ה-105 בשבוע שלאחר מכן. לאחר יציאת האלבום, השיר נכנס שוב למצעד ודורג במקום ה-60. לאחר יציאת תקליטור הסינגל הפיזי, "Ghosttown" הגיע למקום ה-34, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הפיזיים של SNEP. הוא הופיע לראשונה והגיע בשיאו למקום ה-41 בספרד, ושהה במצעד במשך שבועיים. השיר הופיע לראשונה ב-40 העליונים בשווייץ ודורג במקום ה-39, אך שהה במצעד במשך שבוע אחד. "Ghosttown" דורג במקום ה-117 במצעד הסינגלים הבריטי, והופיע לראשונה במקום ה-86 במצעד הסינגלים הסקוטי. באיטליה, "Ghosttown" הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד הסינגלים של FIMI האיטלקי כשהוא שוהה 19 שבועות ב-100 העליונים. בסמוך לכך, הגיע למקום ה-34 במצעד הסינגלים הגרמני.
בארצות הברית, "Ghosttown" קודם בפורמטי הרדיו העכשוויים למבוגרים באמצעות השמעות רדיו קבועות בתחנות בבעלות iHeartMedia. הוא הופיע לראשונה במקום ה-21 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים והפך לשירה ה-36 של מדונה שדורג במצעד, החל מהסינגל שלה "Borderline" ‏(1984). מדונה דורגה במקום הרביעי ברשימת האמנים עם מרבית הכניסות למצעד, כשלפניה דורגו אלטון ג'ון (43), סלין דיון (41) ורוד סטיוארט (40). "Ghosttown" היה לכניסה הראשונה של מדונה למצעד מאז הסינגל שלה ב-2006, "Jump". לפי בילבורד, השיר זכה להצלחה במצעד 40 השירים למבוגרים בזכות השמעות מרובות בתחנות הרדיו של iHeartMedia. הוא הופיע לראשונה במקום ה-38 במצעד, והפך לשירה ה-19 במצעד.
בשבוע שהסתיים ב-25 באפריל 2015, "Ghosttown" הופיע לראשונה במקום ה-41 במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד. בארבעת השבועות הבאים הוא היה השיר המצליח ביותר במצעד ובעקבות כך, הגיע למקום הראשון. בשבוע שהסתיים ב-30 במאי 2015, "Ghosttown" הגיע לראש המצעד, והפך לשירה ה-45 של מדונה שעשה זאת. כאשר "Ghosttown" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב, עקפה מדונה את זמר הקאנטרי ג'ורג' סטרייט כאמן עם מרבית השירים שהגיעו למקום ראשון במצעדי הבילבורד. במצעד הסינגלים המסחריים זכה להצלחה גם כן, כאשר הגיע בשיאו למקום השלישי. הצלחתו של "Ghosttown" במצעדים השנתיים התבטאה בכך שהוא דורג במקום ה-190 בצרפת, ה-84 (רדיו) וה-55 (סינגלים) בהונגריה, וה-92 באיטליה.