stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיב הופמייר
קריירה > סופר

כבר בבית הספר החל לכתוב טורי דעה וחלק מהם הופיעו בעיתון בית הספר. בשנת 1997 הוא פרסם את ספר השירים הראשון שלו.
הוא פרסם מספר רומנים, מסיפורי האהבה ועד להיסטוריה אלטרנטיבית. הוא פרסם אוטוביוגרפיה, ספר העוסק בסוגיות פוליטיות ותסריט לסרט של הופק.
פרסים וכבוד

2003: הראיון הטוב ביותר של ATKV : כמראיין בסדרת ככה זה (Dis Hoe Dit Is), ששודרה ברשת kykNET בשנת 2002.
2004: פרס SAMA לאמן הנמכר ביותר עבור האלבום Toeka (165,000 יחידות נמכרו).
פרס "התרומה הגדולה ביותר לקידום האפריקאנס" לשנת 2004.
פרסי הקול לשנת 2005 (GMT): המכירות הטובות ביותר בשנת 2004 (עבור CD Toeka 2).
2005 (GMT) פרסי הקול: שיר השנה (דלעת).
עם השקת פרסי הגואמה השנתיים למוזיקה אפריקאית בשנת 2012, הוא זוכה בפרס היהלום על הקריירה שלו ועל מכירות תקליטורים, מכיוון שכבר מכר יותר משני מיליון יחידות בשלב זה. באותה הזדמנות הוא זכה בפרסי Ghoema לאמן הטוב ביותר ובאלבום העכשווי הטוב ביותר עבור Haloda.
מחלוקות

הופמייר הוא דמות שנויה במחלוקת בדרום אפריקה והיה מעורב במספר אירועים שנויים במחלוקת בעיקר בנושאים הקשורים לחייו האישים, ליחסי שחורים לבנים בדרום אפריקה וללאומנות האפריקאנרית.
בשנת 2006 בפסטיבל הלאומי לאמנויות קליין קארו, הוא תקף עיתונאי לאחר שהעיר הערה לא מחמיאה על נעליו, ואילו בשנת 2008 השליך כוס תה לפניו של עורך הירחון הויסחרוט כיוון שכעס על הסיקור התקשורתי שקיבל ענייניו מחוץ לנישואין וההשפעה שיש לו על נישואיו.
הופמייר מבטא בפומבי דעות ימניות אפריקאנריות, במקרים רבים בצורה פרובוקטיבית. בפסטיבל Innibos בשנת 2014, למשל, הוא שר כמחאה נגד ממשלת הקונגרס הלאומי האפריקני את הקול, המנונה הישן של דרום אפריקה, מעל הבמה ודחק בנוכחים לעשות להצטרף. לאחר מכן הוא התחיל לעשות זאת באופן קבוע בהופעותיו. בזמן שגורמנים בימין האפריקאנרי תומכים בו ישנם אנשים רבים אחרים הסבורים כי אין צורך לגרום לחיכוך גזעני בכוונה במדינה בעוד אווירת הגזעים במדינה הולכת ומתדרדרת. בציוץ בטוויטר הוא טוען כי האנשים השחורים עצמם היו אדריכלי האפרטהייד. הציוץ עורר עימותים חדים ברשתות החברתיות ובתקשורת בין קבוצות השונות בדרום אפריקה. הקומיקאי קונרד קוך קרא לנותני החסות של הופמייר כדי לשכנע אותם לא לתת לו חסות יותר, במהלך תוכנית הטלוויזיה שלו דרך הדמות צ'סטר, בובה שהוא מפעיל ומדובב. בעקבות קריאה זאת הופמייר תבע את קוך על כך שניסה לגזול את הפרנסה שלו. הפעיל החברתי דוקטור דן רוט פועל בבית המשפט בנושאי חופש הביטוי הגן על הופמייר ועל התבטאויות שלו. במאי 2015 ביטל השופט נרן סוונאריין את צו ההגנה הזמני של הופמייר נגד קוך והבובה וקבע כי הציוץ של הופמייר הוא גזעני.
לאחר מחלוקת זו, מספר פסטיבלים הפסיקו להזמין את הופמייר, כשהרוב מבהירים כי אין להם דבר כנגד הופמייר, אך כי הם לא יאפשרו התנהגות פרובוקטיבית בפסטיבלים. תגובתו של הופמייר היא לבקש ממעריציו להחרים את מי שמחרים אותו. במאי 2015 הוא הודיע שהוא רוצה לעשות קריירה בפוליטיקה ולהקים מפלגה פוליטית משלו ברגע שתובטח לו מספיק תמיכה ציבורית.
בשני סקרי דעת קהל שונים משנת 2004 הוא דורג כדרום אפריקני ה-32 וה-13 הפופולרי ביותר אי פעם בהתאמה.
ב-2019 הופעל לחץ על פסטיבל "אפריקנאס זה אדיר" לבטל את ההשתתפות של הופמייר, לאחר שההנהלה סירבה פעילים שונים הפעילו לחץ על נותנות חסות שונות להוריד את התמיכה מן הפסטיבל. בתגובה הנהלת הפסטיבל הודיע שאין בכוונת לבטל את ההופעה של הופמייר ופתח במימון המונים שזכה לתמיכה גדולה שאפשרה לפסטיבל להתקיים כרגיל ללא נותני החסות.
ספקית הטלוויזיה בתשלום וחברת הבת של חברת נאספרס, MultiChoice, הודיעו ב-30 באפריל 2019 כי לא תשדר שום קטע, כולל קטעי ארכיון, בהשתתפות סטיב הופמייר. הופמייר בתגובה קרא להחרים את החברה, ולאחר שצילם את עצמו הורס את הממיר של החברה קרא לאחרים לעשות זאת גם.
הופמייר מתבטא רבות בנושא התקפות חווה ורציחות חוואים לבנים בדרום אפריקה. הוא מחזיק בדעה שמתבצע רצח עם כנגד הלבנים בדרום אפריקה ומתבטא בנושא ברשתות החברתיות.
דיסקוגרפיה

Desertbound (1989)
Only Me (1990)
Steve (1991)
No Hero (1992)
Tribute (1993)
Tribute Volume 2 (1994)
The Hits/Die Treffers (1994)
Decade (1995)
Close to You (1997)
True to You (1997)
Die Bloubul (1997)
Southern Cross (1999)
Die Bok Kom Weer (1999)
Beautiful Noise (2000)
Grootste Treffers Volume 2 (2000)
Engele Om Ons (2001)
Toeka (2003)
Toeka 2 (2004)
Grootste Platinum Treffers (2005)
Laaities & Ladies (2006)
Waarmaker (2007)
Go Bulle Go (2008)
Sings Kris Kristofferson (2008)
Solitary Man – Songs of Neil Diamond (2009)
Duisend en Een (2010)
Haloda (2011) (SA No. 16)
25 Jaar se Bestes (2012)
Toeka 3 (2014) (SA No. 1)
If you could read my mind (2015) (SA No. 2)
Skree (2017) (SA No. 1)
The Country Collection (2018) (SA No. 1)
The Country Collection Vol. 3 (2019)
Ek Kort... (2020)
פילמוגרפיה > במה

Summer Holiday
Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat
Die Soen
'n Plek Binne Jou Seun
Sound of Music
Dis Hoe Dit Was – Die Steve Hofmeyr Storie
Lied van my Hart
Boeta se Vel Fluit
פילמוגרפיה > קולנוע

Kampus (1986)
Agter Elke Man (1990)
No Hero (1992)
Die Gevaar Van De AAR (1993)
A Case of Murder (2004)
Bakgat 2 (2010)
Platteland (2011)
Pretville (2012)
Treurgrond (2015)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Guillam Woudberg (1985)
Agter Elke Man (1986–1988)
Egoli (1992–2001)
Sporting Chance (1995)
7de Laan (2007–2012)
Comedy Central Roast of Steve Hofmeyr (2012)
Dis Hoe Dit Is met Steve (2006 -)
פילמוגרפיה > ביבליוגרפיה

Valkuns (1997)
Jêmbekseep (2007)
Mense van my asem (2008)
Vier briewe vir Jan Ellis (2010)
Die Verste Uur (2011)
Kapabel (2012)
Laaste Dans, Drienie (2014)
Die Onaantasbares (2017)
Die Lucky Strike (2018)
Die Kwesbares (2020)
הערות שוליים

↑  Ebersöhn, Piet, "Eerste sportredakteur was Oxford Blue én owerste van Stormjaers", ‏25 יולי 2012 (באפריקאנס)
↑  "Q&A: Steve Hofmeyr", RollingStone Magazine, ‏16 ליולי 2012
↑  Hofmeyr pays up in time for wedding
↑  Steve gets shir-tea with editor, ‏17 לדצמבר 2008
↑  Hofmeyr sings Die Stem at Innibos
↑  Hofmeyr faces Twitter backlash after apartheid post
↑  Puppeteer to challenge gagging order
↑  Hofmeyr loses to puppet Chester Missing
↑  Steve Hofmeyr will no longer perform at 'Afrikaans is Groot' concert
↑  Steve Hofmeyr ‘will perform at Afrikaans is Groot’
↑  DStv bans any content with Steve Hofmeyr
↑  'I insist on my boycott': Steve Hofmeyr hits back at being debated on kykNET
↑  Gone with DStv
↑  Are protesters right on South Africa farm murder rate?
↑  twitter 28.04.2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1070582697  ISNI: 0000 0000 3030 9747  LCCN: n95078855  MusicBrainz: de02a58a-f64e-4d2a-b0c6-5db5f79c64b6  NTA: 173868126  VIAF: 11557437   WorldCat (עם VIAF): 11557437
נבחרת ניגריה בכדורגל

נבחרת ניגריה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת ניגריה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ניגריה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-36 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 1,503.29 – עלייה של 3 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 5 נמדד לראשונה באפריל 1994, והדירוג הנמוך ביותר 82 נמדד לראשונה בנובמבר 1999.
נבחרת ניגריה השתתפה לראשונה בתולדותיה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1994, ומאז השתתפה בו חמש פעמים נוספות, אך מעולם לא עברה את שלב הסיבוב השני.
לזכותה של נבחרת ניגריה שלוש זכיות בגביע אפריקה לאומות, ב-1980, 1994 וב-2013, ומדליית זהב באולימפיאדת אטלנטה ב-1996.
לזכותה של נבחרת ניגריה שתי זכיות באליפות העולם בכדורגל עד גיל 17. הראשונה ב-1985, כשגיל ההשתתפות המקסימלי היה 16, והשנייה ב-1993.
היסטוריה > השנים הראשונות

ניגריה העפילה לראשונה לאליפות אפריקה בשנת 1963 אך הפסידה בשני משחקיה והודחה מהטורניר כבר בשלב הבתים. בשנת 1976 העפילה ניגריה בפעם השנייה לטורניר וסיימה במקום השלישי אחרי מרוקו ומצרים. שנתיים לאחר מכן שוב סיימה ניגריה במקום השלישי. בשנת 1980 אירחה ניגריה לראשונה את אליפות אפריקה וזכתה בו בפעם הראשונה בתולדותיה, כאשר היא מנצחת את אלג'יריה במשחק הגמר 0–3.
הנבחרת הניגרית היא הנבחרת האפריקאית הראשונה בה אימן מאמן ישראל - ג'רי בית הלוי שאימן שם בין השנים 1960–1962.
השני שעשה זאת היה אברהם גרנט שאימן את נבחרת גאנה.
היסטוריה > מונדיאל 1994

בשנת 1994 זכתה ניגריה בפעם השנייה באליפות אפריקה, ובפעם הראשונה עשתה זאת בטורניר שנערך מחוץ למדינתה לאחר שניצחה את זמביה 1–2 במשחק הגמר. באותה שנה השתתפה לראשונה בתולדותיה בטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל. במשחקי המוקדמות סיימה ניגריה את משחקיה בשלב הראשון במקום הראשון בבית לפני דרום אפריקה וקונגו. בשלב הבתים השני, סיימה ניגריה במקום הראשון לפני חוף השנהב ואלג'יריה. ניגריה העפילה למונדיאל 1994 בזכות הפרש שערים עדיף על פני חוף השנהב, כאשר שתי הנבחרות מסיימות את משחקי הבית המוקדם עם אותו מספר נקודות. במונדיאל 1994 הפגינה ניגריה כדורגל אטרקטיבי וסיימה ראשונה את שלב הבתים לפני בולגריה, ארגנטינה ויוון. ניגריה פתחה את משחקיה בניצחון 0–3 על בולגריה שסיימה במקום הרביעי בטורניר, הפסידה לסגנית אלופת העולם ארגנטינה 1–2 וניצחה את יוון 0–2. בשלב שמינית הגמר התמודדה ניגריה מול איטליה. ניגריה הובילה 0–1 משערו של עמנואל אמוניקה, אך רוברטו באג'ו האיטלקי השווה שתי דקות לסיום וכפה הארכה. במהלך ההארכה, הבקיע באג'ו שער נוסף בבעיטת עונשין מ11 מטרים וניגריה הפסידה 1–2.
שנה מאוחר יותר התמודדה ניגריה לראשונה בגביע הקונפדרציות, כאלופת אפריקה. בשלב הבתים ניצחה ניגריה את יפן 0–3 וסיימה בתיקו 0-0 עם ארגנטינה. ניגריה סיימה במקום השני בבית בגלל הפרש שערים נחות לעומת ארגנטינה והתמודדה מול מקסיקו במשחק על המקום השלישי. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 וניגריה הפסידה בבעיטות הכרעה 4–5 וכך סיימה ניגריה במקום הרביעי אף על פי שלא הפסידה באף משחק בתום הזמן החוקי.
היסטוריה > מונדיאל 1998

ניגריה העפילה בפעם השנייה ברציפות למונדיאל 1998 ופתחה את משחקיה בניצחון 2–3 על ספרד, לאחר שפיגרה פעמיים במהלך המשחק. ניגריה הבטיחה את העפלתה לשלב שמינית הגמר כבר לאחר משחקה השני בטורניר, בו ניצחה 0–1 את בולגריה וסיימה את משחקיה בשלב הבתים בהפסד 1–3 לפרגוואי שלא מנע ממנה לסיים במקום הראשון בבית. בשלב שמינית הגמר הובסה ניגריה 1–4 על ידי דנמרק והודחה שוב מהטורניר בשלב שמינית הגמר, אף על פי שסיימה ראשונה בשלב הבתים, בפעם השנייה ברציפות. 

בשנת 2000, אירחה ניגריה את אליפות אפריקה, בצוותא עם גאנה, אך לא הצליחה לזכות בתואר לאחר שהפסידה במשחק הגמר לקמרון 3–4 בבעיטות הכרעה לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 2-2.
היסטוריה > מונדיאל 2002

ניגריה העפילה בפעם השלישית ברציפות למונדיאל 2002 ושובצה לבית קשה עם נבחרות ארגנטינה, שוודיה ואנגליה. ניגריה הפסידה לארגנטינה ושוודיה ואיבדה סיכוי להעפיל לשלב הבא. במשחקה האחרון סיימה ניגריה בתיקו 0-0 עם אנגליה וסיימה אחרונה בבית.
היסטוריה > מונדיאל 2010

ניגריה לא הצליחה להעפיל למונדיאל 2006 וחזרה למונדיאל בשנת 2010. קיומו של הטורניר על אדמת יבשת אפריקה נתן תקווה לשחזור הישגיה של ניגריה מהטורנירים שנערכו בשנות התשעים, אולם ניגריה אכזבה כאשר הפסידה 0–1 לארגנטינה ו-1–2 ליוון. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה ניגריה בתיקו 2-2 עם קוריאה הדרומית ושוב סיימה במקום האחרון בבית.
נבחרת ניגריה זכתה בגביע אפריקה לאומות 2013 והשתתפה בגביע הקונפדרציות 2013 כנציגת אפריקה והודחה כשסיימה שלישית בשלב הבתים.
היסטוריה > מונדיאל 2014

בשלב הבתים של מונדיאל 2014 הוגרלה לשחק מול איראן, בוסניה והרצגובינה וארגנטינה. המשחק מול איראן הסתיים בתיקו 0-0, את בוסניה והרצגובינה ניצחה ניגריה 0–1 וארבע הנקודות שצברה הספיקו לה כדי להעפיל לשמינית הגמר מהמקום השני למרות הפסד במשחק השלישי 2–3 לארגנטינה. בשמינית הגמר הפסידה ניגריה לצרפת 0–2 והודחה.
היסטוריה > מונדיאל 2018

בשלב הבתים של מונדיאל 2018 הפסידה ניגריה לקרואטיה 0–2 ולאחר מכן גברה על איסלנד 0–2. במשחקה האחרון בשלב הבתים שוב הפסידה ניגריה לארגנטינה 1–2 והודחה לאחר שסיימה במקום השלישי בבית.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא הייתה חברה בפיפ"א
הממלכה האיטלקית 1934: לא הייתה חברה בפיפ"א
צרפת 1938: לא הייתה חברה בפיפ"א
ברזיל 1950: לא הייתה חברה בפיפ"א
שווייץ 1954: לא הייתה חברה בפיפ"א
שוודיה 1958: לא הייתה חברה בפיפ"א
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: פרשה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
| ארצות הברית 1994 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 4 |
| צרפת 1998 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 6 | 9 |
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 3 |
גרמניה 2006: לא העפילה
| דרום אפריקה 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 5 |
| ברזיל 2014 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 5 |
| רוסיה 2018 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 4 |
קטר (מדינה) 2022: לא העפילה
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 6/22 | 21 | 6 | 3 | 12 | 23 | 30 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
סודאן 1956 1957: לא הייתה חברה בCAF
מצרים (1958-1972) 1959: לא הייתה חברה בCAF
אתיופיה (1897–1975) 1962: פרשה
| גאנה 1963 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 0 | 2 | 3 | 10 |
תוניסיה 1965: פרשה
אתיופיה (1897–1975) 1968: לא העפילה
סודאן 1956 1970: פרשה
קמרון 1972: לא העפילה
מצרים 1974: לא העפילה
| אתיופיה (1975–1987, 1991–1996) 1976 | מקום שלישי | 6 | 3 | 1 | 2 | 11 | 10 |
| גאנה 1978 | מקום שלישי | 5 | 2 | 2 | 1 | 8 | 5 |
| ניגריה 1980 | מקום ראשון | 5 | 4 | 1 | 0 | 8 | 1 |
| לוב (1977-2011) 1982 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 5 |
| חוף השנהב 1984 | מקום שני | 5 | 1 | 3 | 1 | 7 | 8 |
מצרים 1986: לא העפילה
| מרוקו 1988 | מקום שני | 5 | 1 | 3 | 1 | 5 | 3 |
| אלג'יריה 1990 | מקום שני | 5 | 3 | 0 | 2 | 5 | 6 |
| סנגל 1992 | מקום שלישי | 5 | 4 | 0 | 1 | 8 | 5 |
| תוניסיה 1994 | מקום ראשון | 5 | 3 | 2 | 0 | 9 | 3 |
דרום אפריקה 1996: פרשה
בורקינה פאסו 1998: הושעתה
| גאנה ניגריה 2000 | מקום שני | 6 | 4 | 2 | 0 | 12 | 5 |
| מאלי 2002 | מקום שלישי | 6 | 3 | 2 | 1 | 4 | 2 |
| תוניסיה 2004 | מקום שלישי | 6 | 4 | 1 | 1 | 11 | 5 |
| מצרים 2006 | מקום שלישי | 6 | 4 | 1 | 1 | 7 | 3 |
| גאנה 2008 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 3 |
| אנגולה 2010 | מקום שלישי | 6 | 3 | 1 | 2 | 6 | 4 |
גבון גינאה המשוונית 2012: לא העפילה
| דרום אפריקה 2013 | מקום ראשון | 6 | 4 | 2 | 0 | 11 | 4 |
גינאה המשוונית 2015: לא העפילה
גבון 2017: לא העפילה
| מצרים 2019 | מקום שלישי | 7 | 5 | 0 | 2 | 9 | 7 |
| קמרון 2021 | שמינית גמר | 4 | 3 | 0 | 1 | 6 | 2 |
| חוף השנהב 2023 | מקום שני | 7 | 4 | 2 | 1 | 8 | 4 |
| מרוקו 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 20/34 | 104 | 57 | 24 | 23 | 145 | 95 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
גביע הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ערב הסעודית 1992: לא העפילה
| ערב הסעודית 1995 | זוכת גביע אפריקה לאומות 1994 | מקום רביעי | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 1 |
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
מקסיקו 1999: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2001: לא העפילה
צרפת 2003: לא העפילה
גרמניה 2005: לא העפילה
דרום אפריקה 2009: לא העפילה
| ברזיל 2013 | זוכת גביע אפריקה לאומות 2013 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 6 |
רוסיה 2017: לא העפילה
| סה"כ |  | 2/10 | 6 | 2 | 2 | 2 | 11 | 7 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

יעקובו איגביני
ג'יי ג'יי אוקוצ'ה
ויקטור אוסימהן
וינסנט אניימה
מייקל אמנלו
טאריבו וסט
אובפמי מרטינס
נוואנקוו קאנו
סאנדיי אוליסה
סלסטין באבאיארו
ג'ון אובי מיקל
וילפרד אנדידי
סמואל צ'וקווזה
שיאי שחקנים

נכון ל-11 בפברואר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אחמד מוסא | 2010–הווה | 110 | 18 |
| 2 | וינסנט אניימה | 2015-2002 | 101 | 0 |
| 2 | ג'וזף יובו | 2014-2001 | 101 | 7 |
| 4 | ג'ון אובי מיקל | 2005–2019 | 91 | 6 |
| 5 | נוואנקוו קאנו | 2011-1994 | 86 | 13 |
| 5 | מודאשירו לאוואל | 1975–1985 | 86 | 11 |
| 7 | אלכס איוובי | 2015-הווה | 76 | 10 |
| 8 | ג'יי ג'יי אוקוצ'ה | 2006-1993 | 73 | 14 |
| 9 | ויליאם טרוסט-אקונג | 2005–הווה | 71 | 7 |
| 10 | מוזס סימון | 2015–הווה | 70 | 9 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ראשידי יקיני | 1984–1998 | 37 | 62 | 0.52 |
| 2 | סגון אודגבאמי | 1981-1976 | 22 | 47 | 0.47 |
| 3 | יעקובו איגביני | 2000–2012 | 21 | 58 | 0.36 |
| 3 | ויקטור אוסימהן | 2017–הווה  | 21 | 35 | 0.6 |
| 5 | איקצ'וקוו אוצ'ה | 2007–2014 | 19 | 46 | 0.41 |
| 6 | אובפמי מרטינס | 2004–2015 | 18 | 42 | 0.43 |
| 6 | אחמד מוסא | 2010–הווה | 18 | 110 | 0.16 |
| 8 | סמסון סיאסיה | 1984–1999 | 17 | 49 | 0.35 |
| 9 | אודיון איגהלו | 2015–2022 | 16 | 37 | 0.43 |
| 10 | קלצ'י איהנאצ'ו | 2015–הווה | 15 | 52 | 0.29 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
אחמד מוסא שיאן ההופעות (110) בנבחרת ניגריה בכל הזמנים.
ראשידי יקיני מלך השערים (37) בנבחרת ניגריה בכל הזמנים.
איתן פרידלנדר

איתן פרידלנדר (נולד ב-21 בספטמבר 1958) הוא שייט ישראלי בעבר. הוא אלוף עולם במפרשית מדגם 420 (1980), אלוף אירופה (1979) ובעל מדליית ארד מאליפות העולם (1983) במפרשית מדגם 470. השתתף באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984) במדי נבחרת ישראל במפרשית מדגם 470. כל הישגיו אלו התקיימו ביחד עם שמשון ברוקמן.
ביוגרפיה

פרידלנדר גדל בבת ים לאמא מורה לפסנתר ולמשפחה של אנשי ים.
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 420

בשנת 1972 זכה פרידלנדר במדליית זהב ביחד עם שמשון ברוקמן, באליפות העולם לנוער עד גיל 16 שנערכה בטרוומונדה שבמערב גרמניה. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם לנוער עד גיל 19 שנערכה בפאלמוס שבספרד בנובמבר 1974 הוא זכה במדליית ארד ביחד עם ברוקמן, אחרי האחים אסטלה מספרד (זהב) וצוות מארצות הברית (כסף). שנה לאחר מכן, באליפות העולם לנוער שנערכה בלארגס שבסקוטלנד באוגוסט 1975 הצמד סיים במקום חמישי.
באליפות אירופה בשיט לבוגרים שנערכה באוגוסט 1976 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית זהב לאחר שהקדימו שני צוותים מצרפת, הייתה זו הפעם הראשונה ששייטים מישראל השתתפו באליפות זו.
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 420 > אלוף עולם

עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, החמיץ פרידלנדר את אולימפיאדת מוסקבה (1980) ולכן חזר להתחרות במפרשית מדגם 420. באליפות העולם בשיט מפרשיות מדגם 420 שנערכה בקוויברון שבצרפת באוגוסט 1980 הוא זכה במדליית זהב עם שותפו ברוקמן לפני שני צוותים מצרפת.
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 470

באליפות אירופה בשייט מפרשיות מדגם 470 שנערכה באוסטריה ביוני 1977 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית ארד בשייט מפרשיות מדגם 470 אחרי צוותים מברית המועצות (זהב) ומזרח גרמניה (כסף). שנה לאחר מכן, באליפות אירופה בשייט מפרשיות מדגם 470 שנערכה בקסקאיז שבפורטוגל ביולי 1978 הוא זכה ביחד עם ברוקמן במדליית כסף, אחרי צוות מברית המועצות ולפני צוות מפולין.
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 470 > אלוף אירופה

באליפות אירופה בשיט מפרשיות מדגם 470 שנערכה בספרד ביולי 1979 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית זהב, לראשונה בתולדות המדינה, לפני צוות ממערב גרמניה (כסף) וצוות מפולין (ארד).
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 470 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם בשיט מפשיות מדגם 470 שנערכה בוויימות' שבבריטניה בשנת 1983 זכה פרידלנדר ביחד עם ברוקמן במדליית ארד, אחרי צוות מניו זילנד (זהב) וצוות ממערב גרמניה (כסף).
ביוגרפיה > שייט במפרשית מדגם 470 > אולימפיאדה

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים פרידלנדר במקום שמיני עם שותפו ברוקמן בשיט מפרשיות מדגם 470. במהלך התחרות, סיים הצמד הישראלי במקום שני, בשיוט השישי והלפני אחרון ורביעי בשיוט החמישי.
לאחר שפרש מספורט תחרותי, אימן פרידלנדר את ענת פבריקנט ושני קדמי לאולימפיאדת אטלנטה (1996) ואת האחים שנטל. עד לזכייה של גל פרידמן באולימפיאדת אתונה (2004) היה המנהל המקצועי של איגוד השיט בישראל.
כיום, פרידלנדר בעל חברה לציוד ימי בשם ״ימית סחר״ הממוקמת במרינה תל אביב.
הערות שוליים

↑  ברוך דגון, אלוף העולם הצעיר ביותר בענף השיט, דבר, 8 בנובמבר 1972
↑  ברוך דגון, הצמד חמד משתף פעולה באירועים בין-לאומיים - כמקצוענים, דבר, 24 בנובמבר 1974
↑  ב, שייטי הנוער במקום 5 באליפות הנוער, דבר, 17 באוגוסט 1975
↑  ברוקמן ופרידלנדר אלופי אירופה, דבר, 15 באוגוסט 1976
↑  ברוך דגון, פרידלנדר וברוקמן זכו באליפות העולם בדגם 420, דבר, 27 באוגוסט 1980
↑  ברוקמן ופרידלנדר ל"סגל מוסקווה", דבר, 19 ביוני 1977
↑  מדליית כסף לברוקמן ולפרידלנדר באליפות אירופה, דבר, 23 ביולי 1978
↑  ברוקמן ופרידלנדר זכו באליפות אירופה ב-470!, דבר, 15 ביולי 1979
↑  ברוך דגון, ברוקמן ופרידלנדר בשובם לארץ, דבר, 23 ביולי 1979
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | יהודה בן חיים • שלמה ניאזוב |  |
|  אתלטיקה | מאיה בן-צור • אריה גמליאל • מארק הנדלסמן • שם טוב סבג  • יהודה צדוק  • זהבה שמואלי |  |
|  ג'ודו | אדי קואז • משה פונטי |  |
|  הרמת משקולות | מאיר דלויה |  |
|  התעמלות מכשירים | ננסי גולדשמידט • יעקב לוי • יוחנן מויאל • לימור פרידמן |  |
|  התעמלות אמנותית | ליאת חנינוביץ |  |
|  טניס | עמוס מנסדורף |  |
|  סיף | שלומי איל • נילי דרורי • יצחק חטואל • לידיה חטואל |  |
|  קיאק | אבירם מזרחי |  |
|  קליעה | גרי ארמיסט • יאיר דוידוביץ • יצחק יונסי |  |
|  שחייה | יורם כוכבי • אייל שטיגמן • הדר רובינשטיין |  |
|  שיט | יהודה אטדגי • אלדד אמיר • יואל סלע • שמשון ברוקמן • איתן פרידלנדר |  |
רפובליקת המזרח הרחוק

רפובליקת המזרח הרחוק (ברוסית: Дальневосточная Республика) הייתה מדינה זמנית במזרח הרחוק הרוסי, שהתקיימה בשנים 1920–1922, בשלב האחרון של מלחמת האזרחים ברוסיה.
היסטוריה

הרפובליקה הוקמה ב־6 באפריל 1920 בכנס קומיסרים ונציגי פועלים ואיכרים בעיר ורחנואודינסק (אולן-אודה) אחרי תבוסת אדמירל אלכסנדר קולצ'ק והתקדמות הצבא האדום מזרחה. ולדימיר לנין נמנע מלהילחם בכוחות היפניים שכבשו ערים גדולות במזרח הרחוק ב־4-5 באפריל 1920 ולכן הוא הסכים להקמת מדינה דמוקרטית ("בין סוציאליזם וקפיטליזם") כדי לאלץ את היפנים לפנות את כוחותיהם מהמחוז, לאחר ששלטו בו החל מ-1918. ברפובליקה הוכרז על ביטול עונש המוות, נשמר הרכוש הפרטי והותרו המסחר (חופש הסחר היה מוגבל) והבנקאות. הקרקע הולאמה, והכרייה הותרה בתנאי חכירה. נציגי הרפובליקה החדשה פגשו את הגנרלים היפניים בתחנת הרכבת גונגוטה שלוש פעמים ממאי עד יולי והיפנים הסכימו להתפנות מעבר הבאיקל (זבאיקליה). בלי תמיכת היפנים אטמן גריגורי סמיונוב לא יכול היה להילחם בפרטיזנים ובצבא הרפובליקה ולכן כוחותיו נסוגו מצ'יטה באוקטובר 1920. במשך שנתיים היו קרבות קשים ליד חברובסק וולדיבוסטוק כאשר בראש הכוחות המזוינים של הרפובליקה הועמד ואסילי בלוכר, ממפקדי הצבא האדום. היפנים ניסו ליזום משבר עם הרפובליקה באמצעות פרובוקציות, אך לשווא.
חוקת רפובליקת המזרח הרחוק, שנתקבלה ב־27 באפריל 1921, הייתה אחת הליברליות בעולם.
אחרי השלמת המטרה של הקמת הרפובליקה, היא נכנסה לברית המועצות ואיבדה כל את המאפיינים הדמוקרטיים שלה.
הערות שוליים

↑  Большая российская энциклопедия, ДАЛЬНЕВОСТО́ЧНАЯ РЕСПУ́БЛИКА
| רפובליקות ברית המועצות |
| --- | --- | --- |
| רפובליקות סובייטיות | אוזבקיסטן • אוקראינה • אזרבייג'ן • אסטוניה • ארמניה • בלארוס • גאורגיה • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • לטביה • ליטא • מולדובה • קזחסטן • קירגיזסטן • רוסיה |  |
| רפובליקות קצרות ימים | עבר הקווקז • קרלו-פינית • אבחזיה • המזרח הרחוק • ליטא-בלארוס • בוכרה • ח'ווארזם |  |
| רפובליקות אוטונומית | אבחזיה אסס"ר • נחצ'יבאן אסס"ר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552699005171  GND: 4613111-5  LCCN: n82164450  NDL: 00567243  NKC: ge137401  VIAF: 141922643   WorldCat (עם VIAF): 141922643
סוציאליזם ערבי

סוֹצְיָאלִיזְם ערבי (الاشتراكية العربية) הוא אידאולוגיה פוליטית המהווה שילוב של פאן-ערביות וסוציאליזם. השפעת הסוציאליזם הערבי הגיעה לשיא בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20, כאשר היוותה בסיס אידאולוגי למפלגת הבעת', ובמידה פחותה לתנועתו של גמאל עבד אל נאצר במצרים. אין לבלבל בין מושג זה ובין החשיבה הסוציאליסטית בעולם הערבי, שהקדימה את הסוציאליזם הערבי בחמישים שנה.
סוציאליזם בעולם הערבי

רעיון הסוציאליזם הגיע לעולם הערבי בסוף המאה ה-19 - תחילת המאה ה-20, כמאה שנה אחרי שהתפתח בצרפת ואנגליה. המונח תורגם תחילה כ"אג'תמאעיה" ואחר-כך "אשתראכיה" שפירושו שיתופיות. פרוש זה שונה מן המקור הלועזי של המילה לכן יש צורך לבחון תחילה את מקור השם והתפתחותו.
מקור השם סוציאליזם מן המילה הלטינית סוציאליס (socialis) – חברתי. אחד המעצבים החשובים ביותר של האידיאל הסוציאליסטי הוא קרל מרקס. הוא האמין כי יש צורך בשינוי חברתי, בייחוד בארצות המתועשות, ושמעמד הפועלים הוא שיביא לשינוי חברתי ולקביעת זכויות האדם העובד, מרקס האמין שיש מכנה משותף לכלל הפועלים בעולם, ולכן סיסמתם הייתה: "פועלי כל העולם, התאחדו!" מול המעמדות המנצלים.
אחד הניצנים של הסוציאליזם בעולם האסלאם היה אל אפגאני; הוא דיבר בעיקר על אשתראכיה אסלאמיה, במאמרים שפרסם בשנים 1892–1897. כעבור עשרים שנה הסופר המצרי-קופטי סלאמה מוסא פרסם ספרון בשם "אל אשתראכיה" והשתתף בהקמת מפלגת אל-חזב אל-אשתראכי. פעולתו החלוצית של אל-אפגאני שיקפה את הלך רוח, אשר שרר בקרב משכילים ערבים לפני מלחמת העולם הראשונה.
סוציאליזם ערבי

בתחילת-אמצע המאה העשרים שני זרמי סוציאליזם היו ידועים בעולם: הסוציאליזם המרקסיסטי והסוציאליזם הדמוקרטי. הסוציאליזם המרקסיסטי דגל בתפיסת השלטון בכוח, ביטול המעמדות, ביטול הקניין הפרטי והטלת דיקטטורה של הפרולטריון (שלב הכרחי, אשר לאחריו יוכל להתקיים "הקומוניזם הטהור"). הסוציאליזם הדמוקרטי לא האמין בדרך של הפיכת סדרי השלטון כדי לשפר את המצב הכלכלי-חברתי של העם, אלא בדרך של מאבק במסגרת המשטר הדמוקרטי.
גיבוש מפלגות קומוניסטיות חזקות בעולם הערבי גרם אף הוא להתפתחות הסוציאליזם הערבי. הסוציאליזם הערבי דוחה את הגישה האנטי-לאומנית של הסוציאליזם המרקסיסטי. מה שמייחד את הסוציאליזם הערבי זה היותו קשור בטבורו לאידאולוגיה הלאומית ערבית.
המושג "סוציאליזם ערבי" נטבע על ידי מישל עפלק, ממייסדי מפלגת הבעת' בסוריה, כדי ליצור הבחנה בין הסוציאליזם שלו ובין זרמי הסוציאליזם האחרים.