stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכתרת ג'ורג' השלישי ושרלוט
הערות שוליים

↑  "George III (r. 1760–1820)". The Royal Family (באנגלית). 2015-12-31. ארכיון מ-23 באוגוסט 2018. נבדק ב-2021-12-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "George III | Biography, Madness, & Facts". www.britannica.com (באנגלית). נבדק ב-2021-12-23.
1 2  Percy Hetherington Fitzgerald (1899). The Good Queen Charlotte (באנגלית). New York Public Library. Downey. pp. 32–33.
↑  "Gold coach a 'bumpy ride'". BBC News. 4 ביוני 2002. נבדק ב-27 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Value of 1760 British pounds today | UK Inflation Calculator".
↑  Bates, Stephen (6 במאי 2023). "Nothing but drizzle was permitted to rain on this parade. So why did Charles look so glum?". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Dominick Miller, The Coronation of George III, Mackinac State Historic Parks, ‏2018-09-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  "George III". Westminster Abbey (באנגלית). ארכיון מ-15 במאי 2020. נבדק ב-2021-12-24. {{cite web}}:  (עזרה)
חתונתם של ג'ורג' השלישי והנסיכה שרלוט ממקלנבורג-סטרליץ, שרטוט שמן מאת סר ג'ושוע ריינולדס, 1761
כרטיס כניסה לטקס הכתרת המלך ג'ורג' השלישי והמלכה שרלוט
תוכנית של מסלול התהלוכה הקצר בין וסטמינסטר הול למנזר וסטמינסטר.
תיאור החלק הראשון של תהלוכת ההכתרה ב-1761.
החלק השני של תהלוכת ההכתרה, מראה את המלך והמלכה הולכים מתחת לחופה.
אפריון אירופאי מ-1775 שהיה מיועד לשארלוט, מלכת בריטניה
אחת ממדליות ההכתרה הזהב שהיו מפוזרות ברחבי המנזר במהלך הטקס.
ויליאם בויס (1711–1779), אמן מוזיקת המלך והמלחין של רוב מוזיקת ההכתרה מ-1761.
4 תחנות

ערך זה עוסק באלבום של שלום חנוך. אם התכוונתם למשחק, ראו .
4 תחנות הוא אלבום הופעה של הזמר-יוצר שלום חנוך שיצא בשנת 2011. האלבום מחולק לארבעה תקליטורים, שכל אחד מהם כולל שירים שנכתבו בתקופה אחרת בקריירה האמנותית של חנוך. האלבום הוקלט ביוזמת לואי להב, בסדרת הופעות שנערכו בחורף 2010 בנמל תל אביב.
המופעים כולם שודרו בערוץ 10.
משתתפים

לואי להב - ניהול אמנותי
משה לוי ושלום חנוך - עיבוד והפקת המוזיקה
משה לוי, שלום חנוך ורוני פיטרסון - גיטרות
משה לוי - פסנתר, המונד ואקורדיון
אשר פדי - תופים
זיו הרפז - גיטרה בס
טל אבירם - קלידים וסמפלר
משתתפים > משתתפים אורחים

אלונה טוראל - פנדר רודס
אלי דג'יברי - סקסופון
גליה חי - ויולה
יעל שפירא - צ'לו
ספי ציזלינג - חצוצרה
עודד מאיר - טרומבון
עופר פלד - סקסופון
עמרי קרן - גיטרה חשמלית
אהד שרגאי - קולות
עודד גולדשטיין - קולות
עדינה כהנסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1887 וילקובישק, פלך סובאלק (ליטא)
 פטירה:  7 במאי 1950  (בגיל 63 בערך) כ' באייר ה'תש"י ראשון לציון
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  ראשון לציון
 תאריך עלייה:  1902
 מקום מגורים:  1883–1894 ליטא, 1884–1902 ארגנטינה, 1902–1950 ראשון לציון
 כינויים נוספים:  Eide Kagansky, Kohansky
 פעילות בולטת:  סגן יו"ר מועצת ראשון לציון וחברת מועצה למשך 15 שנה
 ידוע בשל:  מאבקה למען שוויון זכויות נשים ביישוב ובמדינה החדשה
 תקופת הפעילות:  1917–1950 (כ־33 שנים)
 
שלט רחוב ע"ש עדינה כהנסקי בראשון לציון
עדינה כהנסקי (1887, ה'תרמ"ב – 7 במאי 1950, כ' באייר ה'תש"י) הייתה איכרה סופרז'יסטית ופעילת ציבור בראשון לציון. אחת משתי הנשים הראשונות שנבחרו למועצת עיר בארץ ישראל, כיהנה כסגנית יו"ר המועצה המקומית ראשון לציון החל מ־1919 והייתה חברת נבחרת במועצה למשך 15 שנה.
ביוגרפיה

כהנסקי נולדה בווילקובישק, פלך סובאלק שבליטא, בשנת 1882, לשיינע-טריינה אברמסון ויעקב יהושע כהנסקי. בשנת 1894, בהיות בת 11 היגרה עם משפחתה לארגנטינה במסגרת ההתיישבות החקלאית שיזם הברון הירש. המשפחה התיישבה במחוז אנטרה ריוס, תחילה בקולוניה 'סאן אנטוניה' ומאוחר יותר בקולוניה 'קלרה'. את לימודיה היא עשתה תחילה בבית הספר היסודי של הקולוניה ומאוחר יותר בבית ספר תיכון בעיר הבירה בואנוס איירס. בגיל 19, בשנת 1902, בעקבות רצונו של אביה לעלות לארץ ישראל ולעבוד את אדמתה, עלתה עם משפחתה והשתקעה בראשון לציון. אביה חלם לעבוד ביקב אך לא התקבל לעבודה על כן המשפחה פתחה חנות מכולת ומאפייה שכללה מסעדת פועלים. אביה נפטר כעבור חצי שנה. לאחר מותו סייעה כהנסקי לאמה בהפעלת העסק המשפחתי. בנוסף החזיקה חנות ספרים קטנה בצריפה הקטן שהיה ממוקם ברחוב ירושלים. שם מכרה לתלמידי בית הספר העברי הראשון את ספרי הלימוד. הצריף כלל גם אכסניה לאורחים שהגיעו לעיר. בית משפחת כהנסקי והמסעדה היוו מוקד לרבים מאנשי העלייה השנייה ומחיי השפה העברית שהיו מגיעים לעיר. ביניהם: דוד בדר, יצחק בן-צבי, נחום טברסקי, יוסף חיים ברנר, יוסף ויתקין, אלימלך דבורקין, אליעזר בן-יהודה, יוסף לישנסקי ואנשי השומר.
כפי שהיא מעידה על עצמה במכתב ברכה ליום הולדת שישים למשורר חיים נחמן ביאליק בשנת 1933, כהנסקי למדה עברית בהשפעת היצירה בְּעִיר הַהֲרֵגָה של ביאליק וכדי שתוכל לקרוא יצירות מאת סופרים עבריים. מכתביה ניתן להיווכח כי היא למדה עברית במהירות וברמה גבוהה, סייע לה המורה יוסף ויתקין אשר עודד אותה לפרסם את כתביה, תחילה בעיתון "הפועל הצעיר" ובהמשך בירחון "האשה", בעיתון "הארץ" וב"הבוקר".
עם היוסד המושבה באר יעקב, ב־1907, רכשה כהנסקי יחד עם בני משפחתה 50 דונם קרקע במושבה. כהנסקי הייתה מגיעה על המושבה בה התגוררה אחותה טובה לעבוד את האדמה ולנטוע עצים על אף שהיא עצמה לא התגוררה בה. כהנסקי הלכה לעולמה ב-7 במאי 1950, בראשון לציון.
פעילות ציבורית

כהנסקי הייתה חברה באגודת נשים בראשון לציון ובהסתדרות נשים עבריות. היא לקחה חלק פעיל במאבק הנשים בראשון לציון להשגת זכות לבחור ולהיבחר, זכות שעד אז לא הייתה קיימת בארץ ישראל. היה זה המאבק הראשון בארץ ישראל להכרה בזכות הנשים שהוכתר בהצלחה. כתוצאה מפעילות זו, הובילה עם נשים נוספות מאבק על זכות ההצבעה לנשים במושבה ראשון לציון. המועצה החליטה לתת זכות הצבעה לנשים בבחירות שהתקיימו אותה שנה. ב-6 דצמבר 1919 יצאו כל נשות המושבה אל הקלפי להצביע. שתי נשים קיבלו את מספר הקולות הרב ביותר לוועד המושבה: נחמה פוחצ'בסקי ועדינה כהנסקי אשר זכו ברוב קולות המצביעים, פוחצ'בסקי במקום הראשון עם 173 קולות וכהנסקי במקום השני עם 167 קולות. נחמה פוחצ'בסקי ויתרה על זכותה לעמוד בראשות המועצה אך כהנסקי כיהנה כסגן יו"ר ועד המושבה והמשיכה לכהן כחברת ועד המושבה למשך 15 שנה. בנוסף לחברותה בוועד המושבה היא כיהנה כיושבת ראש ועדת הבחירות. כמו כן, היא הייתה חברה בוועד בית הספר העברי הראשון, בהסתדרות נשים עבריות שעסקה בטיפוח האם והילד, ובהתאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות, שהגנה על האישה בכל הנגע לחיי המשפחה. הייתה פעילה בוויצו וחברה בוועד "הלוואה וחיסכון" של המושבה. בצעירותה הייתה כהנסקי חברה ב"הפועל הצעיר" ומאוחר יותר בחרה להיות חברה בברית הצה"ר (ברית הציונים הרוויזיוניסטים). בשנת 1936 חתמה על מגילת היסוד להקמת מוזיאון רוטשילד במושבה. בסוף ימיה בחרה להתרחק מכל פעילות פוליטית והקדישה עצמה לעבודה חקלאית וללימוד עברית.
לקריאה נוספת

יפה ברלוביץ, "בית משפט של אישה אחת: סיפורה של נחמה פוחצ'בסקי כהיסטוריה מקומית של נשים (ראשון לציון 1934-1889)", חוקה אחת ומשפט אחד לאיש ולאישה, נשים, זכויות ומשפט בתקופת המנדט, עורכים: אייל כתבן, מרגלית שילה, רות הלפרין קדרי, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"א 2010, עמ' 325–371.
אייבי סישל ומירי בר-זיו לוי, תרומתן של נשות העלייה הראשונה לבניית קהילת דוברי עברית בראשון לציון, קתדרה 169 (תשע"ט), עמ' 75–108.
ד"ר סילביה פוגל-ביז'אווי המאבק על המובן מאליו, 1994, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
מרגלית שילה, המאבק על הקול: נשות היישוב וזכות הבחירה 1926-1917, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי; שדה בוקר: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2013.
מרגלית שילה, אתגר המיגדר: נשים בעליות הראשונות, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
Margalit Shilo, Girls of Liberty: The Struggle for Suffrage in Mandatory Palestine, Brandeis University Press, 2016.
נורית גוברין, "נשים בעיתונות העברית - ההתחלות" בתוך קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה, כרך ג', 2008, הוצאת כרמל, ירושלים. עמ' 271–291.
המאבק על הקול הנשי בארץ ישראל – Jewish Women Archive
בנעליה = In her shoes : תערוכה לציון 100 שנים למתן זכות בחירה לנשים בראשון-לציון לראשונה בארץ ישראל / עיצוב קטלוג: קובי לוי טקסטים: יונא שפירא, יעל פרוינד-אברהם.
הערות שוליים

↑  מתוך סקר מתיישבים משנת 1895 שנערך בקולוניה קלרה שבאנטרה ריוס, ארגנטינה.
↑  בית הספר העברי הראשון, באתר עיריית ראשון לציון
↑  דוד תדהר (עורך), "עדינה כהנסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2158
↑  עדינה כהנסקי, כיצד קוראים את ביאליק?, מכתב ברכה למלאות 60 שנה למשורר חיים נחמן ביאליק, 1933
↑  מרגלית שילה, המאבק על הקול: נשות היישוב וזכות הבחירה 1926-1917, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי; שדה בוקר: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2013. עמ' 40.
↑  יפה ברלוביץ, "בית משפט של אישה אחת: סיפורה של נחמה פוחצ'בסקי כהיסטוריה מקומית של נשים (ראשון לציון 1934-1889)", חוקה אחת ומשפט אחד לאיש ולאישה, נשים, זכויות ומשפט בתקופת המנדט, עורכים: אייל כתבן, מרגלית שילה, רות הלפרין קדרי, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"א 2010, עמ' 328.
קומנטריולוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ניקולאוס קופרניקוס
 שפת המקור:  לטינית 
 נושא:  אסטרונומיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1514
 
הקומנטריולוס (Commentariolus פרשנות קטנה) הוא חוברת קצרה כתובה בכתב יד של ניקולאוס קופרניקוס משנת 1514, בה תיאר גרסה מוקדמת של התיאוריה ההליוצנטרית המהפכנית שלו על היקום - השלב הראשון בהמהפכה הקופרניקאית. לאחר פיתוח ארוך נוסף של התיאוריה שלו פרסם קופרניקוס את הגרסה המעובדת והשלמה יותר בשנת 1543 ביצירתו הבולטת על הקפות כיפות השמיים.
תוכן החוברת

קופרניקוס כתב את קומנטריולוס בלטינית עד שנת 1514 והפיץ עותקים שלו בכתב יד, ללא חתימתו לחבריו ועמיתיו. כך הוא נודע בקרב בני דורו של קופרניקוס, אם כי מעולם לא הודפס במהלך חייו. באותו זמן קופרניקוס כיהן כעוזר כומר, והתגורר בקתדרלה של פומברוק (אנ') בפומברוק (אנ'), עיירה נידחת בצפון פולין, רחוק מכל מרכז אינטלקטואלי של התקופה.
בהקדמה לחוברת הוא כותב ביחס למודל הגאוצנטרי של תלמי ”כאשר גיליתי את הדבר הזה הטריד אותי הדבר מאד. בדקתי וחזרתי ובדקתי האם אפשר למצוא סידור מתאים יותר של גלגלים... שכל אחד ינוע בתנועה קצובה מסביב למרכז שלו כמתחייב מחוקי התנועה המוחלטת” ()
לפי פרופסור צבי מזא"ה קופרנירוס ניסה להתאים את המודל של תלמי לשני עקרונות יסוד שתיאר אריסטו - תנועה בקצב קבוע של גרמי השמיים וכן תנועה מסביב למרכז קבוע. ובכך בעצם סלל את הדרך לתאוריות והסברים שהרסו את המודל הגאוצנרטי של אריסטו, וכן גרמו בהמשך לדחיית היבטים נוספים בתאוריות של אריסטו כמו הפיזיקה האריסטורטלית ושיטת ההנמקות שלו ביחס למדע.
החוברת היא מהפכנית ומציעה לראשונה 6 עקרונות חדשים:
אין מרכז אחד לעולם
הארץ אינה עומדת במרכז העולם
מרכז העולם נמצא קרוב לשמש
המרחק לשמש הוא קטן מאד ביחס למרחק אל כוכבי השבת
הסיבוב היומי של השמש והכוכבים הוא אשליה אופטית הנובעת מסיבוב יומי של כדור הארץ סביב צירו.
התנועה השנתית של השמש בשמי כדור הארץ, נובועת ממסלולה של הארץ מסביב לשמש.
ההסבר המהפכני של קופרינקוס מסביר בצורה אלגנטית גם את מה שנראה מכדור הארץ כתנועה אחורנית של כוכבי הלכת. בדרך כלל כאשר מסתכלים בשמים לילה אחרי לילה, רואים תנועה של כוכבי הלכת במסלולם (סביב השמש) בכיוון מסוים, אולם במשך תקופה קצרה ניתן לראות (לגבי כל כוכב לכת בזמן אחר) כאילו כוכבי הלכת נעים לאחור. הדבר התמיה אסטרונמים רבים והיה חולשה של המודל הגאוצנטרי של אריסטו, שתיאר תנועה במעגלים מושלמים של כוכבי הלכת סביב כדור הארץ. תלמי "פתר" את הבעיה בכך שבמודל שלו, הוא הוסיף אפיציקלים - מעגלים נוספים קטנים יותר שאותם כוכבי הלכת קיימו לכאורה ולכן זוזו לכאורה לאחור. קופרניקוס הסביר ראשון, ובעקבותיו המדע המודרני, כי מדובר באשליה אופטית נוספת שכן תנועה זו נובעת מתנועת הארץ סביב השמש, עקב מכך שבנקודות מסוימות במסלול עוקף כדור הארץ את הכוכבים האחרים וכך נדמה שהם נעים במשך זמן מה אחורנית. בכך לכאורה קופרניקוס לא נזקק יותר לאפיציקלים ויכול היה לשמר תכונה אחרת של המודל של תלמי - תנועה קצובה במעגלים מושלמים. בהמשך התברר לו כי אין הדבר כך הוא הוסיף אפיציקלים למודל שלו עצמו. המדע נפתר בהמשך מצורך בתוספות כאלה בעקבות חוקי קפלר שגילה כי כוכבי הלכת נעים סביב השמש במסלול אליפטי ולא מעגלי.
בחיבור מצומצם זה קופרניקוס אף הביע את כוונתו לכתוב חיבור נרחב יותר. זאת לפי הציטוט של דבריו: השמטתי כאן את ההוכחות המתמטיות, אשר יופיעו בעבודה עתידית, נרחבת יותר. עם זאת במשך שנים רבות קופרניקוס נמנע מפרסום והרחבה של עבודתו זו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  פרופ׳ צבי מזא"ה, על הסיבובים של כדורי השמים: גלגוליה של המהפכה הקופרניקאית, הרצאה, אוניברסיטת תל אביב, המועדון האסטרונומי של אוניברסיטת תל אביב, 12.01.22, יוטיוב
↑  E. Rosen, When did Copernicus write the 'Revolutions'?, Sudhoffs Arch. 61(2), Aachen: Franz Steiner Verlag, 1977, עמ' 144-155
↑  לפי רוזן. (2004, עמ' 6–7), עותק כתב יד של ה-Commentariolus התגלה בווינה ופורסם בשנת 1878. Rosen, Edward (2004) [1939]. Three Copernican Treatises: The Commentariolus of Copernicus; The Letter against Werner; The Narratio Prima of Rheticus (Second Edition, Revised ed.). New York, NY: Dover Publications, Inc
הקתדרלה של פומברוק, מקום מושבו ועבדותו של קופרניקוס בזמן כתיבת החוברת
תרגום הקומנטריולוס לגרמנית משנת 1899
קנבוטק

| --- | --- |


הנהלת קנבוטק בפתיחת המסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  קנטק
 מייסדים:  אלחנן שקד, שראל חן-טוב, דוברוסלב מלמד, יואב רוטלר
 תקופת הפעילות:  2019–הווה (כ־6 שנים)
 ענפי תעשייה:  קנאביס רפואי, תרופות
 שווי שוק:  6.41 מיליון ש"ח (5 בינואר 2025)
 הכנסות:  1.22 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 15.0 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 16.1 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  הפסד של 5.45 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  4.24 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  אלחנן שקד
 מנכ"ל:  אלחנן שקד
  
 https://cannabotech.com/
קנבוטק בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית בתחום הביוטכנולוגיה, המפתחת מוצרים רפואיים ופתרונות טכנולוגיים לתחום הרפואה המניעתית והרפואה האינטגרטיבית. היא החברה הראשונה בישראל שנכנסה לבורסה דרך פלטפורמת גיוס המונים ולא דרך רכז הנפקה.
גיוסים והנפקה

בשנת 2019 הפכה קנבוטק לחברה מציעה וביצעה את גיוס ההמונים הראשון שלה דרך פלטפורמת פאנדיט בה גויסו 6.3 מיליון שקלים מהציבור. לאחר מכן גייסה בהקצאה פרטית כ-1.1 מיליון שקלים.
באוגוסט 2020 הפכה קנבוטק לחברה הראשונה בישראל שגייסה בגיוס המונים לאחר אישור תשקיף על ידי הרשות לניירות ערך. על בסיס התשקיף גייסה החברה מהציבור דרך פאנדיט 12.8 מיליון שקלים, וכפועל יוצא הפכה לחברה ציבורית שאינה נסחרת.
ביוני 2021 אושרה הצעת המדף של החברה בהתבסס על תשקיף על ידי הרשות לניירות ערך ועל ידי הבורסה, ובמסגרתו גייסה קנבוטק 32 מיליון שקלים ונכנסה למסחר בבורסה בתאריך 25 ביולי 2021 ובכך הפכה לחברה הראשונה בישראל שנכנסת לבורסה דרך פלטפורמת גיוס המונים ולא דרך רכז הנפקה.
צוות החברה

החברה הוקמה על ידי אלחנן שקד, מנכ"ל לשעבר של חטיבת מוצרי הצריכה של Perrigo, ד"ר דב מלמד, מומחה בפיתוח תרופות, יואב רוטלר, סמנכ"ל הכספים של החברה ושראל חן-טוב, מנכ"ל קבוצת BioPharmax.
בצוות הפיתוח הרפואי שותפים האונקולוגית, פרופסור תמר פרץ, הפיזיולוג פרופסור יובל חלד, הביולוג פרופסור פואד פארס יחד עם בנו דוקטור באסם פארס, הקרדיולוג פרופסור חיים לוטן ופרופסור סולומון ואסר.
תחומי העיסוק של החברה

כל מוצרי החברה מבוססים על שילוב של קנבינואידים וחומרים פעילים מפטריות מרפא. במוצרים שונים משלבים בחברה רכיבים טבעיים נוספים המתאימים לאופי הטיפול.
תחומי העיסוק של החברה > רפואת מניעה

החברה מפתחת פתרונות בתחום הרפואה המונעת וחיזוק המערכת החיסונית.
תחומי העיסוק של החברה > מוצרים אינטגרטיביים

שמונה פורמולות המשלבות פטריות מרפא וקנאביס רפואי. הפורמולות נועדו להשתלב בטיפול של חולי הסרטן על מנת להביא לטיפול רפואי יעיל יותר, להפחית תופעות ולהקל ולשפר את חיי המטופלים. החברה גם מבצעת ניסויים כדי לבחון את יעילות המוצרים בעיכוב הצמיחה והתפשטות הגידול הסרטני.
תחומי העיסוק של החברה > תרופה בוטנית לסרטן הלבלב והמעי הגס

לקנבוטק זכויות שימוש בלעדיות בפטריה בשילוב עם קנבינואידים מצמח הקנאביס. בהתבססות על מחקר של פרופסור פואד פארס על פטריית מרפא ייחודית, מפתחת החברה תרופה בוטנית לסרטן הלבלב וסרטן המעי הגס.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  קנבוטק בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  חזי שטרנליכט, חברת הקנאביס קנבוטק תיסחר בת"א: "ביצענו את גיוס ההמונים הגדול בישראל", באתר כלכליסט, 12 ביולי 2021
↑  קנבוטק גייסה כ-13 מיליון שקל במודל חדשני של הנפקה ישירה לציבור, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2020
↑  קנבוטק: מוצר ה-Immunity הראה הפחתה של מעל ל-80% בתהליכים דלקתיים באתר ספונסר
אליפות וימבלדון 1877

| --- | --- |

 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  9 ביולי 1877 – 19 ביולי 1877 (11 ימים) 
 מספר תחרות:  1 
 מספר מתמודדים:  22 
 עיר מארחת:  אצטדיוני הטניס בווימבלדון 
 זוכה:  ספנסר גור
 
 →  אליפות וימבלדון 1878 ← 
 
אליפות וימבלדון 1877 הייתה תחרות טניס ראשונה שנערכה באצטדיוני הטניס בווימבלדון ובמרוצת השנים היא התפתחה לתחרות טניס חשובה.
בתחרות השתתפו 22 ספורטאים בריטים שהתחרו בהתאם לכללים שפורסמו על ידי מועדון קרוקט של לונדון (Marylebone Cricket Club).
רקע והכנות

המועדון הכלל אנגלי לקרוקט (All England Croquet Club) הוקם ב-23 ביולי 1868 על ידי שישה אנשים במשרדי עיתון "פילד" (The Field). לאחר כשנה המועדון שכר שטח באזור וימבלדון. בשנת 1870 הסתיימה הקמת מתקנים והתקיימה האליפות הראשונה בקרוקט. לאור הבעיות התקציביות בפברואר 1875 הוחלט להתאים אחד המגרשים למגרש טניס דשא. לאחר בניית מגרש טניס מספר החברים במועדון גדל ובהתאם לכך הוחלט להתאים לטניס מגרשים נוספים. לאור הפופולריות של המשחק החדש, ב-14 באפריל 1877 השם "טניס" נכלל בשם המועדון -(All England Croquet and Lawn Tennis Club AEC&LTC).
ב-2 ביוני 1877 ועד המועדון החליט לארגן תחרות שהרווחים ממנה היו צריכים לאפשר להחליף ציוד תחזוקה. ב-9 ביוני בעיתון ספורט לונדוני "פילד" פורסמה מודעה על התחרות הצפויה שהייתה פתוחה לחובבי טניס. צוין שמשתתף צריך לשלם לירה שטרלינג כדמי השתתפות ויהיו פרסים עבור הניצחון בתחרות ועבור הזכייה במקום השני. גודל הפרס יהיה תלוי במספר המשתתפים.
הגרלה בה השתתפו 22 ספורטאים נערכה ב-7 ביולי 1877.
התחרות

התחרות החלה ב-9 ביולי 1877 וביום זה נערכו 10 משחקים של הסבב הראשון. אחד הנרשמים לא הופיע ולכן בתחרות השתתפו 21 ספורטאים. משחק הגמר נדחה בגלל הגשם ל-19 ביולי. במשחק זה ניצח ספנסר גור (מודד קרקעות במקצועו). הוא קיבל פרס כספי בגובה 12 גינאות וגביע מכסף. כ-200 צופים הגיעו לראות את משחק הגמר. במקום השני היה ויליאם מרשל (שזכה במקום השלישי בתחרות של שנת 1879). גם זוכים במקום השני והשלישי זכו בפרס כספי.
הרווח מהתחרות היה 10 לירה שטרלינג. בעקבות הניסיון החיובי הוחלט לארגן בשנת 1878 אליפות נוספת.
לאחר התחרות סוכם על שינוי הכללים תוך קיצור המגרש מ-7.92 מ' ל-6.71 מ' והורדת גובה הרשת ל-1.45 מ' בקצוות ול-0.91 מ' במרכז. כללים אלו היו בתוקף עד לשנת 1882.
ספנסר גור, אלוף וימבלדון הראשון
גג ירוק

גג ירוק בבניין עיריית שיקגו
גג ירוק הוא כינוי לגגות המכוסים בחלקם או כולם בצמחים או בגידולים שונים, לרוב מתוך מניעים אקולוגיים או כלכליים, כמו גם מטעמי אסתטיקה ונוחות, ולעיתים רחוקות לגידול חקלאי של ממש.
שימוש

לגג ירוק יתרונות רבים: הגידולים על הגג משמשים כמבודדים מפני החום, סופגים לחות ומפחיתים את הטמפרטורות בתוך המבנה. לכן לגג ירוק יש תרומה למיזוג האוויר בתוך המבנה. בנוסף, כאמור, לגג הירוק חשיבות רבה בתמיכה במערכות אקולוגיות מקומיות, ומאפשר קיום סביבת גידול לבעלי-חיים ומשיכת ציפורים, פרפרים ודבורים חזרה לסביבה הבנויה.
גגות ירוקים מקובלים בתרבויות רבות, כגון בסקנדינביה שם מקובל לגדל על הגג דשא המשמש כסופח לחות ומבודד.
החיסרון הוא העלות הגבוהה בהפיכת הגג לגג ירוק, כולל חיזוק הבניין, איטום הגג ותחזוקה מתמשכת ויקרה יחסית של הגג ביחס לגגות סטנדרטיים.
מקובל לחלק את הגגות הירוקים לשני סוגים כלליים: גג אקסטנסיבי (גג פשיט), שעליו גדלה גינת גן שטחית, לרוב דשא או פרחים עונתיים. גג אינטנסיבי שעליו גדלים גידולים רב-עונתיים ואף עצים. ההבדל ביניהם הוא בעובי אדמת המצע הנדרשת (8 ס"מ לגידולים שטחיים, לעומת 15 ס"מ ומעלה בגידולים אינטנסביים יותר), וכמשתמע מכך העליות השונות.
מקובל לחשוב שגגות ירוקים ממוקמים על גגות בניינים בלבד, אך הטכנולוגיה בה משתמשים כדי למקם גגות ירוקים זהה לחצרות מגוננות מעל לחניונים כפי שנצפים בכיכר הבימה, בכיכר קצה השדרה בהתחלת שדרות רוטשילד בתל אביב ובמגדלי אקירוב.
לעיתים משמש המושג גם לציון גגות המכוסים בקולטי שמש, בעלי תועלת דומה במידה מסוימת. על גג משכן הכנסת מתוכנן גג ירוק שיכלול שילוב בין צמחייה לפאנלים סולריים.
שימוש > גגות ירוקים בישראל

בבית הקרנפים בגן החיות התנ"כי בירושלים.
באקווריום ישראל ירושלים.
במרכז המבקרים ברמת הנדיב בזכרון יעקב.
בבית הסטודנט באוניברסיטת חיפה
בספריית המרכז האקדמי רופין.
בבתי הספר הירוקים בהוד השרון, ראשון לציון וגבעת הרקפות בקריית ביאליק .
במרכז המבקרים בתחנה לחקר ציפורי ירושלים.
ליד אוניברסיטת חיפה פועל מרכז לחקר גגות ירוקים בניהול ליאון בלאושטיין.
ראו גם

קיר ירוק
גגות ירוקים מסורתיים באיי פארו
בנייה של גג ירוק אינטנסיבי באוויה (אי)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה

| --- | --- |

הזוכה לשנת 2024: ג'ודי פוסטר
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  5 במרץ 1962 – הווה (62 שנים) 
 המספר הרב ביותר של זכיות:  אן-מרגרט, ג'ודי דייוויס, הלן מירן וקייט וינסלט (2)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ג'סיקה לאנג והלן מירן (8)
 www.goldenglobes.org
 
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (באנגלית: Golden Globe Award for Best Actress – Miniseries or Television Film) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הוא ניתן לשחקנית שהציגה הופעה יוצאת מן הכלל בתפקיד ראשי במיני סדרה או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה. הפרס הוענק לראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-39 ב-30 בינואר 1982 לג'יין סימור, על הופעתה בסרט קדמת עדן.
מאז הקמתו הוענק הפרס ל-34 שחקניות. אלי וונג היא הזוכה הנוכחית של הפרס, על הופעתה במיני סדרה "עצבים".
הערות שוליים

↑   גלובוס הזהב 2022: "רוחות אינשירין" ו"בית הספר היסודי אבוט" מובילים במספר המועמדויות, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2022
↑  דביר רשף, ספילברג, "הלוטוס הלבן" ו"רוחות אינישרין" הם הזוכים הגדולים בגלובוס הזהב 2022, באתר ynet, 11 בינואר 2023
↑  Lisa Respers France, See who won at the Golden Globe Awards, CNN, ‏2025-01-06 (באנגלית)
| פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 1981–2000 | ג'יין סימור (1981) • אינגריד ברגמן (1982) • אן-מרגרט (1983) • אן-מרגרט (1984) • לורטה יאנג (1985) • לייזה מינלי (1986) • ג'ינה רולנדס (1987) • אן ג'יליאן (1988) • כריסטין לאטי (1989) • ברברה הרשי (1990) • ג'ודי דייוויס (1991) • לורה דרן (1992) • בט מידלר (1993) • ג'ואן וודוורד (1994) • ג'סיקה לאנג (1995) • הלן מירן (1996) • אלפרה וודארד (1997) • אנג'לינה ג'ולי (1998) • האלי ברי (1999) • ג'ודי דנץ' (2000) |  |
| 2001–היום | ג'ודי דייוויס (2001) • אומה תורמן (2002) • מריל סטריפ (2003) • גלן קלוז (2004) • ש. אפאתה מרקרסון (2005)  הלן מירן (2006) • קווין לטיפה (2007) • לורה ליני (2008) • דרו ברימור (2009) • קלייר דיינס (2010) • קייט וינסלט (2011) • ג'וליאן מור (2012) • אליזבת מוס (2013) • מגי ג'ילנהול (2014) • ליידי גאגא (2015) • שרה פולסון (2016) • ניקול קידמן (2017) • פטרישה ארקט (2018) • מישל ויליאמס (2019) • אניה טיילור-ג'וי (2020) • קייט וינסלט (2021) • אמנדה סייפריד (2022) • אלי וונג (2023) • ג'ודי פוסטר (2024) |  |
| פרס גלובוס הזהב |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט הטוב ביותר - דרמה • הסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי • הסרט הטוב ביותר - הנפשה • השחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה • השחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה • השחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי • שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע • שחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • הפסקול הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • הסרט הזר הטוב ביותר |  |
| פרסי טלוויזיה | סדרת הדרמה הטובה ביותר • סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר • מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה • השחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית • השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה • השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה  • השחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית  • השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה  • שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה  • שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה |  |
| טקסים | 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| מיוחדים | פרס ססיל ב. דה-מיל למפעל חיים בתעשיית הקולנוע • פרס קרול ברנט למפעל חיים בתעשיית הטלוויזיה • מיס גלובוס הזהב • איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד |  |