stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נירבורגרינג
היסטוריה > 1984 מסלול הגראנד פרי החדש

בשנת 1984 הושלמה בנייתו של מסלול הגראנד פרי החדש (בגרמנית: GP-Strecke). מסלול זה תוכנן ונבנה כדי לעמוד בתקני הבטיחות הגבוהים ביותר. יש הטענו כי מסלול הגראנד פרי החדש איבד את אופיו הייחודי של המסלול הישן, בנוסף נשמעו טענות מצד נהגי פורמולה 1 כי למסלול החדש מאפיינים דומים מדי לשאר המסלולים בסבב בכך שהוא מאפשר הזדמנויות מעטות לביצוע עקיפות.
ב-12 במאי התקיים מרוץ ראווה כדי לחגוג את פתיחת המסלול, מרוץ אשר כלל את הנהגים הבולטים והנודעים ביותר של התקופה כגון איירטון סנה, ניקי לאודה, אלן פרוסט, ג'ק ברבהאם (שלוש פעמים אלוף העולם בפורמולה 1), פיל היל (אלוף העולם 1961), ג'ון סורטיס (1964), דני הולם (1967), ג'יימס האנט (1976), ג'ודי שכטר (1979), אלן ג'ונס (1980), קק רוזברג (1982), ז'אק לאפיט, סטירלינג מוס, קרלוס ראוטמן, אליו דה אנג'ליס, הנס הרמן, ג'ון ווטסון ואחרים. כל הנהגים במרוץ התחרו עם מכונית המרצדס-בנץ 190E בנפח מנוע 2.3 ליטרים. איירטון סנה ניצח במרוץ וניקי לאודה הגיע אל המקום השני לאחר שהתחיל את המרוץ מהמקום האחרון מאחר שהחמיץ את מקצי הדירוג. אחריהם הגיעו הנהגים ראוטמן, רוזברג, ווטסון, הולם ושכטר.
בנוסף לאירועים בינלאומיים גדולים חזר נירבורגרינג לארח את מרוץ הפורמולה 1 כאשר מרוץ הגראנד פרי האירופי לשנת 1984 התקיים במסלול כמו גם מרוץ הגראנד פרי הגרמני בשנת 1985. מרוצים נוספים אשר התקיימו במסלול הם מרוצי ה-DTM, מרוץ 1000 הקילומטרים של נירבורגרינג, מרוצי אופנועים, מרוצי משאיות, מרוצי מכוניות היסטוריות וישנות (Oldtimer GrandPrix) ומופעי מוזיקה (Rock am Ring). כמו כן מסלול הנרובורגרינג אירח את מרוץ הגראנד פרי האירופי בסבב הפורמולה 1 בין השנים 1995–2006, ואת מרוץ הגראנד פרי הלוקסמבורגי בשנים 1997–1998.
בשנת 2002 שונה מעט המסלול כאשר פניית הקסטרול-שיקיין (Castrol-chicane) לשעבר אשר הייתה בסוף ישורת זינוק/סיום המסלול הוחלפה בפנייה חדה ימינה (Haug-Hook) על מנת ליצור הזדמנויות עקיפה. בנוסף גם נבנה למסלול קטע איטי חדש בצורת אומגה במקומו של מסלול הקארט הישן. שינויים אלו האריכו את מסלול הגראנד פרי מ-4,500 מטרים ל-5,200 מטרים, ואילו במקביל קוצר מסלול הוקנהיימרינג מ-6,800 מטרים ל-4,500 מטרים.
זמן קצר לפני פתיחת עונת 2007 בפורמולה 1 שונה שמו של קטע השיקיין אאודי S לקטע השיקיין שומאכר S על שמו של מיכאל שומאכר.
היסטוריה > אירוח לסירוגין עם הוקנהיימרינג

בשנת 2007 הודיע FIA כי החל מעונת הפורמולה 1 2007 יארחו המסלולים נירבורגרינג והוקנהיימריג את מרוץ הגראנד פרי הגרמני לסירוגין כאשר את מרוץ 2007 אירח נירבורגרינג, אם כי בעקבות בעיות של זכויות יוצרים על השם "גרנד פרי גרמניה", שונה באותה שנה באופן חד פעמי שמו של המרוץ ל"גרנד פרי אירופה".
מרוצים כיום במסלול הנורדשלייפה

כיום מתקיימים במסלול הנורדשלייפה מספר מרוצי מכוניות טורינג כגון סדרות מרוצי ה-RCN/CHC וה-VLN, חלקם במסלול עצמו בלבד באורך 20.8 קילומטר וחלקם בשילוב הנורדשלייפה יחד עם קטעים ממסלול הגראנד פרי של הפורמולה 1, שילוב אשר יוצר אורך מסלול של 24.4 ק"מ. מרוצים אלו מתקיימים במספר של 15 ימי שבת בשנה במשך כמה שעות.
המרוץ המרכזי שמתקיים בנורדשלייפה הוא מרוץ 24 השעות של נירבורגרינג אשר מתקיים אחת לשנה בדרך כלל באמצע חודש מאי. מרוץ זה נוסד בהשראת מרוץ 24 השעות של לה מאן, ולעיתים מגיעים לצפות בו כ-200,000 צופים. כמו כן במרוץ זה משתתפים למעלה מ-700 נהגים חלקם מקצוענים וחלקם חובבנים, ו-220 מכוניות, החל ממכוניות קטנות עם הספק של 100 כוח סוס ועד למכוניות עם הספק של 500–700 כ"ס מתוצרת פורשה, BMW, מרצדס-בנץ, אאודי ואופל.
מרוץ מרכזי נוסף שמתקיים בנורדשלייפה הוא מרוץ 6 השעות של נירבורגרינג אשר מתקיים מאז שנת 1953.
באופן מסורתי משתמשים יצרני הרכב וכלי תקשורת מענף הרכב במסלול הנורדשלייפה כדי להציג את זמני ההקפה של רכביהם, בעיקר כלי רכב בייצור סדרתי.
גישה ציבורית במסלול הנורדשלייפה

במשך כמעט 80 שנים שימש הנורדשלייפה ככביש אגרה ציבורי חד-סיטרי, כאשר במקביל היה נסגר למטרות בדיקה שונות, אימונים, או אירועי מרוץ. מאז פתיחתו בשנת 1927 ניתנה האפשרות (Touristenfahrten) לציבור הרחב לנהוג במסלול ברכביו הפרטיים, החל ממכוניות פרטיות, אופנועים, גוררים למיניהם ואפילו אוטובוסים. המסלול נפתח בעיקר בימי ראשון, אך גם בשבתות רבות ובערבים של ימי החול בשבוע. לעיתים נסגר המסלול למשך שבועות, בעיקר בחודשי החורף ובהתאם לתנאי מזג האוויר, כמו גם בעקבות עבודות תחזוקה שונות. מסלול הנורדשלייפה מהווה מוקד משיכה מרכזי לתיירים רבים ולחובבי נהיגה ומוטוריקה מכל רחבי העולם, חלק מכך היא היסטוריית המסלול והאתגרים אשר הוא מספק. חלק מהתיירים עולים למסלול עם רכבם הפרטי וחלקם שוכרים מכוניות ספורט מחברות מקומיות ייעודיות למסלול. ישנן כיום שלל חברות שממוקמות בכפרים מסביב.
הן מציעות מנעד רחב של מכוניות, מסוזוקי סוויפט ורנו קליאו ועד פורשה קיצוניות.
חוקי התנועה החלים במסלול הם בהתאם לחוק הגרמני. ברובו של מסלול הנורדשלייפה אין הגבלת מהירות לציבור הנוהגים למעט בחלקים מסוכנים מעטים. בכל המסלול העקיפה מימין אסורה, כאשר בעזרת מסוקים המשטרה מעמידה לדין נהגים שעברו על החוקים.
עלות הקפה בודדת של מסלול הנורדשלייפה היא 30 אירו עבור כל מכונית או אופנוע, בסופ"ש 35 אירו.
אולם ניתן לרכוש כרטיסים מוזלים למספר רב יותר של הקפות כגון ארבע הקפות ב-100 אירו או 25 הקפות תמורת 518 אירו. כמו כן ניתן לרכוש כרטיס שנתי (Jahreskarte) אשר תוקפו מ-1 בינואר ועד ל-31 בדצמבר ללא הגבלת הקפות.
כל רכישות כרטיסי ההקפות מלבד אלו של בעלי הכרטיס השנתי מתווספות למערכת תשלום מקומית הנקראת רינג-קארד (ring°card), הרינג-קארד מאפשר את אחסון זמן ההקפות של הנוהגים ומאפשר גם שימוש במקום כסף מזומן במסעדות, בארים ומועדוני לילה רבים באזור. כמו כן למעט כרטיס ההקפה הבודדת מזכה את בעליו באשראי למזון ושתייה במסעדת אייפלדורף הסמוכה ובכניסה חופשית למוזיאון נירבורגרינג (ring°werk).
פעילות מפורסמת ופופולרית מאוד לקהל הרחב במסלול הנורדשלייפה היא ה-BMW Ring Taxi, בה ניתנה האפשרות תמורת תשלום לנסוע במכונית הב.מ.וו M5 הקיצונית לצד נהגת המרוצים סבינה שמיץ אשר נהגה עד קצה יכולת המכונית והקיפה את המסלול במהירות האפשרית. פעילות זו פופולרית כל כך עד שהיה צריך להזמין כרטיסים שנה מראש.
כיום יש שלל מפעילים המציעים חוויית 'רינג טקסי', על מגוון סוגי מכוניות(יונדאי, פורשה, ב.מ.וו., מרצדס).
סבסטיאן פטל במהלך הגראנד פרי הגרמני 2009
פורשה 935 במהלך פתיחת מרוץ 1,000 הקילומטר של נירבורגרינג בשנת 1977
תוואי הדרך
פניית ברונשן
יער אדנאואר
מכונית ב.מ.וו לאחר תאונה
הערות שוליים

↑  The quietest Nürburgring lap record battle rages on… « BOTB News
↑  Button and Hamilton confident ahead of German Grand Prix - Story - 3 Sport - 3 News
↑  h2g2 - Green Hell - The Nurburgring Motor-Racing Circuit - Edited Entry
↑  http://www.nuerburgring.de/en/fans-info/race-tracks/nordschleife.html
↑  Nurburgring Ring Taxi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396404705171  BnF: cb16690549m (data)  GND: 4042741-9  LCCN: sh2016000966  LNB: 000314100  MusicBrainz: 7643f13a-dcda-4db4-8196-3ffcc1b99ab7  VIAF: 238989689   WorldCat (עם VIAF): 238989689 
מסלול הגראנד פרי
טירת נירבורג
תרשים מסלול הגראנד פרי
מבט פנורמי
אייפלדורף
פרידריך לובה

| --- | --- |

פרידריך לובה בשנות ה-40
 לידה:  29 באפריל 1889 פרנקפורט, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  20 בנובמבר 1958 (בגיל 69) וינה, אוסטריה 
 שם לידה:  פרידריך לֶבֶּנשטיין
 בן או בת זוג:  מירה לובה 
 
פרידריך לוֹבֶּה (Friedrich Lobe;‏ 29 באפריל 1889 – 20 בנובמבר 1958) היה שחקן ובמאי תיאטרון יהודי גרמני. חי כשני עשורים בארץ ישראל וביים בתיאטרון "האהל".
ביוגרפיה > חיים אישיים

לובה היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית פרידל הרמס. בשנת 1940 נישא לובה בשנית למירה לובה, אשר עלתה לארץ מגרמניה בשנת 1936. לאחר נשואיהם החלה מירה לכתוב ספרי ילדים אשר זכו להצלחה מיידית. לפרידריך ומירה נולדו שני ילדים - קלאודיה וריינהרד.
אהרן צ'רניבסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1887 חרקוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 בינואר 1966 (בגיל 78) ישראל 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ז'נבה 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 
אהרן צֶ'רְנְיַבְסקי (לעיתים נכתב צ'רניאבסקי; Tcherniavsky;‏ 25 במאי 1887 – 3 בינואר 1966) היה פיזיקאי, מרצה בטכניון ומנהל הטכניון (בשנים 1927–1929).
ביוגרפיה

צ'רניבסקי נולד בחרקוב, אז באימפריה הרוסית, לציפורה ומיכאל (חיים) צ'רניבסקי. למד באוניברסיטת ז'נבה, וב-1912 קיבל בה תואר דוקטור למדעים פיזיקליים. מ-1907 שימש אסיסטנט במכון הפיזיקלי באוניברסיטה, עד שב-1913 התמנה למרצה וכיהן בתפקיד זה עד 1919, אז עלה לארץ ישראל. בתל אביב עבד כמורה בגימנסיה הרצליה והיה בין מייסדי 'האגודה להשתלמות במדע' בתל אביב, שהוקמה על מנת לאפשר לתלמידיו המשך לימודים גבוהים בארץ. בין שאר פעילויות האגודה הוקמה ספרייה מדעית קטנה, שברבות הימים הייתה בסיס לספריית פבזנר. במקביל, שימש בשנים 1920–1923 מורה לפיזיקה במשרה חלקית ב'בית המדרש למורות ביפו (מוסד חובבי ציון) לזכר א.ל.לוינסקי', תחת ניהולו של יצחק אפשטיין.
בעקבות מאורעות תרפ"א התמנה צ'רניבסקי, על ידי מאיר דיזנגוף, לעמוד בראש ועדה שתטפל בנפגעים הרבים ובכל צורכיהם.
בשנת 1923 ביקר בארץ ישראל אלברט איינשטיין. בזכות מעמדו של צ'רניבסקי כמרצה לפיזיקה, ובין הראשונים אשר לימד את תורת היחסות של איינשטיין באוניברסיטת ז'נבה, הוא שימש כמארחו ומלווהו של איינשטיין בביקורו.
לאחר ש'האגודה להשתלמות במדע' נתקלה בקשיים כספיים, נתקבלה הצעתו של שמואל פבזנר, ממקימי הטכניון ומראשי ועד הדר הכרמל, לשכן את ספריית האגודה בבניין הטכניון בחיפה. ב-1923 עבר צ'רניבסקי עם משפחתו לחיפה, יחד עם האגודה להשתלמות במדע. בתחילה עבד כמורה בבית הספר הריאלי ולאחר פתיחת הטכניון ב-1924 היה המרצה הראשון לפיזיקה ומכניקה בטכניון, שכלל אז שתי מחלקות: ארכיטקטורה והנדסה אזרחית. בין השנים 29–1927 כיהן צ'רניבסקי כמנהל הטכניון.
בשנת 1929 יצא צ'רניבסקי בשליחות הטכניון לשווייץ כדי לשכנע את התורמים למוסד לחזור בהם מדרישתם ללמד בטכניון בשפה הגרמנית.
בשנת 1954 פרש צ'רניבסקי מעבודתו בטכניון והקדיש חלק ניכר מזמנו להוראה בבית ספר לילדים נפגעי שיתוק מוחין.
נקבר בקריית טבעון.
על שמו רחוב בשכונת יזרעאליה בחיפה.
כתביו

מבוא למכניקה / א. צ'רניבסקי, תל אביב: אמנות, תרצ"ז (יצא שוב בתשי"ב)
גלגולי האנרגיה בטבע, ירושלים: ר' מס (סדרת "ספרית מס למדע פופולרי"), 1936 (יצא שוב ב-1965)
אלברט איינשטיין: חייו ותורתו, תל אביב: דביר (סדרת "דביר לעם"), תשי"ד
בין מדע ודת / א' צ'רניבסקי, תל אביב: י' צ'צ'יק, 1965
הערות שוליים

↑  ד. כהן, האגודה להשתלמות במדע בחיפה, דבר, 25 ביולי 1932
↑  הקבר של אהרן-צרניבסקי בבית העלמין קריית טבעון, באתר BillionGraves
↑  י. ק., פרופ' א. צ'רניבסקי: אלברט איינשטיין, דבר, 10 בדצמבר 1954
↑  פרופ' פרנץ אולנדורף, בין מדע ודת, דבר, 4 ביולי 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511778905171  VIAF: 308280987   WorldCat (עם VIAF): 308280987 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כתב מינוי לאהרון צ'רניבסקי לעמוד בראש ועדה לטיפול בנפגעי מאורעות תרפ"א ביפו
דב פטישי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1906 ווהלין, האימפריה הרוסית
 פטירה:  1986 (בגיל 80 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 מקצוע:  יזם, מייסד המפעל "סוגת"
 
דב פטישי (1906 – 1986) היה יזם וחלוץ, ממקימי קריית טבעון וקיבוץ אפיקים, מייסד מפעל הסוכר "סוגת".
חייו

פטישי נולד בעיירה באזאר שבפלך ווהלין, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בגיל 9 עבר עם אמו ושני אחיו לעיר קייב. קיבל חינוך מסורתי-ציוני, ומגיל 12 השתתף בפעולות ציוניות. בגיל 15 הצטרף לתנועת "השומר הצעיר" שפעלה במחתרת. ב-1 בספטמבר 1924, כשש שעות לפני מאסרי הציונים בכל ערי ברית המועצות, הפליג מאודסה יחד עם עוד שישה חברי תנועה זו. הייתה זו הקבוצה המאורגנת הראשונה של תנועת "השומר הצעיר" שעלתה לארץ ישראל. עם עלייתם הקימו יחד עם כמה חברי התנועה שהגיעו לפניהם כבודדים את קיבוץ השומר הצעיר מברית המועצות, הידוע כיום בשם קיבוץ אפיקים.
בתחילה ישב הקיבוץ במושבה בית-גן, ליד יבנאל, ושם עבד פטישי בסלילת כבישים ובבניית בתים מלבני-אדמה. עם נדידת הקיבוץ לעפולה ואחר כך לחיפה עבד פטישי בייבוש ביצות במפרץ, בסלילת כבישים על הכרמל ובבניית בתים. באותה תקופה חלה בקדחת, שהטרידה אותו זמן רב.
ב-1926 קיבל הקיבוץ לידיו את משק "טירה", ליד חיפה, שנעזב מחבריו, והכניס בו פלוגה להכשרה חקלאית, לקראת התנחלותו בעמק הירדן. בתקופת שהותו בטירה עבד פטישי בפלחה וברפת ותקופה ממושכת כיהן כמרכז המשק. לאחר שהקיבוץ החליט לנטוש את טירה נשאר פטישי לבדו עד לאחר מאורעות תרפ"ט, אך לפי הוראות המוסדות נאלץ לעזוב את המקום מטעמי ביטחון, ולאחר שהייה קצרה במושב מחניים עבר עם משפחתו לחיפה והתחיל לעבוד במחצבה וללמוד בטכניון. בשנת 1936 קיבל תואר מהנדס בניין בטכניון. עם סיום לימודיו עבד כשנתיים בחברת החשמל.
ב-1936 הגה את רעיון השיכון העצמי של מחוסרי-עבודה וארגן קבוצה של בעלי מלאכה לבנות יחדיו בתים בזול. הקבוצה הופנתה לגבעות חרתיה והקימה את היישוב "קריית עמל". פטישי ביקש להקים 1500 יחידות דיור, אולם בשלב ראשון הוקמו רק 100 בתים ובשלב שני, בתחילת 1939 נוספו עוד 50 בתים.
ב-1940 פרסם את תוכניתו להקמת עיר-גנים בת 20,000 תושבים בגבעות חרתיה, שייך אבריק וקוסקוס – קריית טבעון. לשם כך אף נסע בימי מלחמת העולם השנייה לאנגליה, וארגן שם קבוצה של כמאה יהודים לבניית בתים להשכרה למחוסרי דיור בארץ. עם שובו ב-1945 התחיל בהקמת השכונה "טבעון" עבור יהודי אנגליה, שאליה הצטרפו מאות משתכנים ישראלים.
בסוף שנת 1947 הגיש פטישי לסוכנות היהודית תוכנית להקמת חברה לאומית לשיכון עולים, וצורף למחלקת הקליטה של הסוכנות, שבה טיפל בקליטת העלייה ובאכלוס הערים שננטשו על ידי הערבים. עם אישור תוכניתו והקמת "עמידר", החברה הלאומית לשיכון עולים, מונה כמנהל המחלקה הטכנית של החברה ועסק בהקמת אלפי דירות לעולים בכל חלקי ישראל.
עם התחלת ההתיישבות באזור לכיש, הקים בשנת 1960 בקריית גת את בית החרושת לסוכר "סוגת" והיה מנהלו הכללי עד צאתו לגמלאות בשנת 1979.
בשנת 1983 יצא לאור ספרו "קריה בצל אלונים: תולדות קריית-טבעון" (תל אביב: צ'ריקובר), המספר את סיפור הקמת היישוב.
פטישי נפטר ב-1986 והוא בן 80 שנה. בצוואתו ביקש להיקבר בחלקת קבר צנועה בבית העלמין שבקריית טבעון.
הערות שוליים

↑  תוצאות בחינות הדיפלום בתכניון, דבר, 29 באוקטובר 1936
↑  דב פטישי, מפעל השיכון העצמי, דבר, 3 ביוני 1936
↑  לקראת שיכון העצמי, דבר, 1 ביולי 1936
↑  שכונה ע"ש בילינסון, דבר, 27 בנובמבר 1936
↑  דב פטישי, מפעל השיכון העצמי בחרתיה, דבר, 17 ביוני 1937
↑  דב פטישי, הבנין בקרית עמל, דבר, 3 באפריל 1938
↑  שיכון מרחיב את קריית עמל, דבר, 31 במרץ 1939
↑  60 בניינים נחנכו בקריית עמל, משמר, 28 בינואר 1945
↑  אבן פנה לשיכון יהודי אנגליה, הצופה, 24 בדצמבר 1945
↑  בית שערים הצפונית, דבר, 31 בינואר 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455839805171  ISNI: 0000 0000 2622 0387  LCCN: n84030135  VIAF: 13704106   WorldCat (עם VIAF): 13704106
בנימין ענבר

.
| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1931 אוקראינה
 פטירה:  8 במרץ 2010 (בגיל 79 בערך) ישראל 
 תאריך עלייה:  1932
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  בני
 צאצאים:  גיורא ענבר 
 השתייכות:   פלמ"ח   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1978 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 51  מפקד חטיבת ירושלים  קצין המשטרה הצבאית הראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 תפקידים אזרחיים
 חבר המועצה המקומית קריית טבעון, סמנכ"ל שירותי בריאות כללית
 
בנימין (בני) ענבר (ברנשטיין) (1931 – 8 במרץ 2010) היה תת-אלוף בצה"ל, בעל עיטור העוז, כיהן בין היתר כקצין המשטרה הצבאית הראשי.
שירותו הצבאי

ענבר נולד באוקראינה בשנת 1931. שנה לאחר מכן עלה לישראל. גדל בירושלים ובגיל 13 עבר עם משפחתו לנתניה.
בשנת 1948 התגייס לפלמ"ח, והוא בן 16, כחלק מהכשרת מעוז. ענבר עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי כיתות, ולחם במלחמת העצמאות כחבלן בגדוד הראשון והשלישי. בתום המלחמה עבר ענבר לשירות קבע ועבר קורס קצינים. הוא נפצע באורח קשה בתאונת דרכים ועבר שיקום ממושך. שימש כמפקד מחלקה ביחידת סיור של פיקוד הדרום (יחידה 30), מפקד פלוגה בגדוד 50, עבר קורס לוחמה זעירה והדריך בבה"ד 1. לתקופה קצרה שימש ענבר כסמג"ד בחטיבת הצנחנים, אולם נפצע בצניחה ועבר ל חטיבת גולני. בשנת 1962, בעת שימש מפקד פלוגת קורס מ"כים של חטיבת גולני, לחם במבצע סנונית, פעולת תגמול כנגד המוצבים הסורים בכפר נוקייב. על לחימתו הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל שהומר ב-1973 בעיטור העוז.
ב-1963 מונה לקצין מבצעים בפיקוד הצפון ולאחר מכן שירת כמפקד בנח"ל. ב-1966 מונה למפקד גדוד 51 של חטיבת גולני. במלחמת ששת הימים הוטלה על הגדוד המשימה לכבוש את תל עזזיאת, מוצב פלוגתי סורי מבוצר ברמת הגולן. לחימת הגדוד התייחדה בכך, שלא סטתה מהתכנון המקורי, והמוצב נכבש כמעט ללא נפגעים: הרוג אחד, שלא נפגע בלחימה עצמה, וארבעה פצועים.
בהמשך התקדם ענבר במסלול הפיקודי. ב-1968 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הצפון, ב-1969 למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-1971 לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון באתיופיה. במלחמת יום הכיפורים חזר לישראל ושימש קצין קישור במטה אוגדה 146. בשנים 1975–1974 שימש כמפקד חטיבת ירושלים. בשנים 1977–1976 שימש כקצין המשטרה הצבאית הראשי בדרגת תת-אלוף.
לאחר שחרורו מצה"ל התמודד ב-1978 על ראשות המועצה המקומית קריית טבעון בה התגורר, וכיהן כחבר המועצה מטעם סיעת המערך. כיהן כמנהל חברת תל-בר, חברת בת של קופת חולים כללית, מנהל מרחב העמק וסמנכ"ל הקופה. בשנת 2010 נפטר לאחר מחלה קשה.
ענבר היה נשוי לנטע והביא עמה לעולם חמישה ילדים. בנם גיורא ענבר, תת-אלוף במילואים פיקד, כאביו לפניו, על גדוד 51.
ענבר היה רוכב אופניים נלהב ולזכרו נערך מדי שנה מרוץ אופניים 'סובב טבעון'.
הערות שוליים

↑  בשנת 1970 נחקק חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, בו נקבעו עיטור העוז ועיטורים נוספים. בעקבות החוק נבחנו מחדש המקרים של מי שקיבלו את צל"ש הרמטכ"ל על ידי ועדה וחלק מהצל"שים הומרו בעיטורים. במקרה זה הומר הצל"ש בעיטור העוז
↑  אלישיב שמשי, בהם יותר מכל: על סוד ההצלחה של צה"ל, הוצאת משרד הביטחון, 2005, עמודים 159-168.
מיי פיינגולד

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1982 (בת 41) ישראל ראשון לציון, ישראל
 שם לידה:  מיטל סלונימסקי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 סוגה:  רוק כבד
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון 
 פרופיל ב-IMDb
 
מאחורי הקלעים של אירוויזיון 2014 - וידאו
פיינגולד ב-2012
מיטל (מיי) פיינגולד (נולדה ב-16 בדצמבר 1982) היא זמרת ושחקנית ישראלית.
חיים אישיים

בצעירותה הייתה נשואה למיכאל (מיקי) פיינגולד, נגן גיטרה בס, ומאז היא נושאת את שם משפחתו. השניים התגרשו לאחר תקופה מסוימת.
באוקטובר 2011 ילדה פיינגולד בת בכורה, לה ולבן זוגה, הצלם ליאור נורדמן. מתגוררת במושב מולדת.
הערות שוליים

↑  מיי פיינגולד - הביצועים בכוכב נולד, באתר mako
↑  מיי פיינגולד חושפת את סיפור האונס מאחורי מה נשתנה, באתר charts.co.il
↑  ספי קצב, ‏מיי פינגולד: "כיף להיות מוערך בשביל מה שאתה עושה", באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2011
↑   מיי פיינגולד: "השיר הראשון שכתבתי מאז הלידה", באתר ynet, 7 באוגוסט 2012
↑   אילה בלופולסקי, עכבר העיר אונליין, וידאו: מאחורי הקלעים של "קזבלן", באתר הארץ, 19 באוקטובר 2012
↑  טל אימגור, עכבר העיר אונליין, הקאמרי עם 35 מועמדויות בטקס פרסי התיאטרון, באתר הארץ, 19 במרץ 2013
עכבר העיר אונליין, "ריצ'רד השלישי" היא הזוכה הגדולה של טקס פרסי התיאטרון, באתר הארץ, 10 במאי 2013
↑   האזינו: מיי פיינגולד בסינגל חדש, באתר nana10‏, 14 בינואר 2013
↑  עכשיו זה סופי: מיי פיינגולד תייצג את ישראל באירוויזיון, באתר nana10‏, 11 בינואר 2014
↑  אסף נבו, ‏השירים של מיי פיינגולד לאירוויזיון נחשפים, באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2014
↑  השיר שייצג את ישראל באירוויזיון: Same Heart, באתר nana10‏, 5 במרץ 2014
↑  מאיה כהן, "זה מופע לא שגרתי", באתר ישראל היום, 18 ביולי 2017
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311261205171  ISNI: 0000 0001 1991 4759  LCCN: no2011068078  MusicBrainz: b30079f6-123a-4c23-82b5-b7f00bb32ab3  VIAF: 170931635   WorldCat (עם VIAF): 170931635
תפילה זכה

תפילה זכה היא תפילה שנהוג לאומרה ברבות מקהילות אשכנז בכניסת יום הכיפורים, קודם תפילת כל נדרי. עיקרה של התפילה הוא וידוי של האדם על חטאיו ועוונותיו, ובקשת למחילה. התפילה היא תפילה אישית, ואינה נאמרת בציבור, אלא בידי כל אחד ואחד.
מחבר התפילה

התפילה חוברה על ידי הרב אברהם דנציג והובאה בספרו חיי אדם (כלל קמ"ד, סימן כ'), במהדורה השנייה שנדפסה בשנת תקע"ט (1819). הוא חיבר תפילה זו כדי שתיאמר בכניסת היום דווקא, משום שישנם פוסקים הסבורים שיש להתוודות ביום הכיפורים עם כניסת היום. וכך כתב: "אחר זה (=סעודה מפסקת) ילך לבית הכנסת באימה ורעדה… וכבר נדפס בחמדת הימים התפילה שסידר, ואמנם לא כל אדם מבין הדברים רק למי שבא בסוד ה' ומי שאינו יודע הוא להם כספר החתום, ולכן העתקתי מספרים קדמונים תפילה בלשון קל, כי בלאו הכי לדעת הרבה פוסקים מצות וידוי הוא סמוך ללילה דווקא, וראוי לכל אדם לאומרה... ואשרי מי שיאמר אותה גם בשחרית". התפילה התפשטה בקרב יהודי אשכנז, הודפסה בקונטרסים נפרדים ובהמשך הוכנסה לתוך המחזורים.
בעקבות פנייה של הרב בן ציון שטרנפלד אל הרב ישראל מאיר הכהן, פעל האחרון להקדים את החלקים העוסקים ב"בין אדם לחברו" בתפילה זכה, לתחילת התפילה, בשל חשיבות עניינים אלו והאפשרות שאנשים לא יאמרו את התפילה כולה והמודעות לחשיבות המצוות שבין אדם לחברו תיפגע.
תוכן התפילה

התפילה מנוסחת כפנייה אישית של המתפלל לבוראו וכל אחד אומר אותה בשקט בינו לבין בעצמו. נוסח התפילה כולל וידוי וחרטה על חטאי השנה שחלפה ובקשה לקבלת יסורי התענית והרהורי תשובה. באחת הפסקאות מופיע נוסח הבעת מחילה מצד המתפלל לכל מי שפגע בו במשך השנה. היו שכתבו שאם הזמן קצר כדאי לומר לפחות את הפסקה הזאת.
אליהו כי טוב בספר התודעה כותב על התפילה:
לקריאה נוספת

מרדכי מאיר, "על 'תפילה זכה'", כנישתא ב (תשס"ג), עמ' קיט-קלח.
הערות שוליים

↑  ראו גם יצחק שטסמן, תקנת אמירת "כל נדרי", באתר ישיבה הערה 24-22
↑  אברהם דנציג, חיי אדם, וילנה תקע"ט, דף פ'. כלל קמ"ד, אות כ', באתר היברובוקס
↑  מנהג דומה קיים בחלק מקהילות הספרדים על פי עצת הבן איש חי שהחזן אומר לקהל לפני "כל נדרי": "רבותי תמחלו זה לזה" וכולם עונים "מחלנו".
↑  אליהו כי טוב, ספר התודעה, ירושלים: הוצאת יד אליהו כי טוב, תשל"ו-1976, עמ' מח.
| סדר תפילות יום הכיפורים על פי ההלכה הנוהגת כיום |
| --- | --- | --- |
| טרם החג | כפרות • תפילת מנחה • סעודה מפסקת |  |
| ערבית | לך אלי תשוקתי/תפילה זכה • כל נדרי • תפילת שבע עם וידוי • סליחות • וידוי |  |
| שחרית | תפילת שבע עם וידוי • וידוי • אבינו מלכנו • קריאת התורה והפטרה • תפילה לשלום המדינה או תפילה לשלום המלכות • ונתנה תוקף |  |
| מוסף | תפילת שבע עם וידוי • עלינו לשבח • סדר העבודה • ברכת כהנים • סליחות • וידוי |  |
| מנחה | אשרי יושבי ביתך • קריאת התורה • ספר יונה • תפילת שבע עם וידוי • סליחות |  |
| תפילת נעילה | אשרי יושבי ביתך • תפילת שבע עם וידוי • חזרת הש"ץ • וידוי וברכת כהנים • סליחות • תקיעת שופר • לשנה הבאה בירושלים • תפילת ערבית • ברכת הלבנה |  |
| שונות | יום הכיפורים בבית המקדש • שעיר לעזאזל • עבודת כהן גדול • חמשת העינויים • יהודים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים • פיוטי יום הכיפורים |  |
| יום הכיפורים |
| --- | --- | --- |
| ערב יום הכיפורים | כפרות • סעודה מפסקת |  |
| מצוות היום | חמשת העינויים • שעיר לעזאזל • יום הכיפורים בבית המקדש |  |
| תפילות ופיוטים | סדר תפילות יום הכיפורים • לך אלי תשוקתי • תפילה זכה • כל נדרי • וידוי • סליחות • י"ג מידות • אבינו מלכנו • הנני העני ממעש • ונתנה תוקף • סדר העבודה • מראה כהן • על ישראל אמונתו • תפילת נעילה • פיוטים נוספים |  |
| מנהגים | ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד בקול רם • קיטל • תקיעת שופר • ספר יונה |  |
| שונות | מסכת יומא • עשוראא • יהודים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים • יום כיפור קטן |  |
חגי ישראל ומועדיו
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערב פסח

ביעור כל החמץ הנותר לפני כניסת החג
בני ישראל מורחים את הדם על פתחי הבתים
ארוחת חמץ בערב פסח בקיבוץ הדתי עין הנציב, 1963
ערב פסח הוא היממה שלפני ליל הסדר, שבמהלכה מתקיימים מצוות ומנהגים רבים של חג הפסח. תאריך ערב פסח הוא י"ד בניסן. ביום זה עורכים בדיקת חמץ, ביעור חמץ, תענית בכורות וכן הקרבת קורבן הפסח בצהרי היום, כאשר בית המקדש היה קיים. כמו כן, במהלך היום נכנסים לתוקף איסורי אכילת חמץ. בנוסף, מתקיימים כל המנהגים הכלליים הנהוגים בערב חג.
לפי הכלל לא בד"ו פסח, ערב פסח אינו חל בימים ראשון, שלישי וחמישי, כלומר הוא יכול לחול רק בימים שני, רביעי, שישי ושבת.
קורבן פסח

בי"ד בניסן, יום לפני יציאת מצרים, שחטו בני ישראל את קורבן הפסח, ונתנו מדמו על משקופי הבתים, כדי שיפסח ה' על בתיהם והם לא ימותו במכת בכורות:
שֶׂה תָמִים זָכָר בֶּן שָׁנָה יִהְיֶה לָכֶם מִן הַכְּבָשִׂים וּמִן הָעִזִּים תִּקָּחוּ. וְהָיָה לָכֶם לְמִשְׁמֶרֶת עַד אַרְבָּעָה עָשָׂר יוֹם לַחֹדֶשׁ הַזֶּה וְשָׁחֲטוּ אֹתוֹ כֹּל קְהַל עֲדַת יִשְׂרָאֵל בֵּין הָעַרְבָּיִם. וְלָקְחוּ מִן הַדָּם וְנָתְנוּ עַל שְׁתֵּי הַמְּזוּזֹת וְעַל הַמַּשְׁקוֹף עַל הַבָּתִּים אֲשֶׁר יֹאכְלוּ אֹתוֹ בָּהֶם.
בזמן שבית המקדש היה קיים, היו מקריבים את קורבן הפסח ביום זה מדי שנה. בגלל מצווה זו, ישנה לערב פסח קדושה מיוחדת, יותר מערב יום טוב רגיל, ויש מנהגים המיוחדים לכך. יום זה נקרא 'היום הראשון' של פסח ומופיע בלוח השנה במגילות קומראן כתחילתו של חג הפסח ללא הבחנה ביניהם. גם בברית החדשה נקרא יום הקרבת הפסח 'הראשון של חג המצות'.