stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהלת רבה
הערות שוליים

↑  מנחם הירשמן, מדרש קהלת רבה א’-ו’, מפעל המדרש שליד מכון שכטר למדעי היהדות, תשע"ז, עמ' טז-יח
↑  מנחם הירשמן, מדרש קהלת רבה א’-ו’, מפעל המדרש שליד מכון שכטר למדעי היהדות, תשע"ז, עמ' יח-יט
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| מדרש רבה |
| --- | --- | --- |
| קובצי מדרש קדומים | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • רות רבה • קהלת רבה |  |
| קבצים מספרות התנחומא | שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה |  |
| קבצים אירופים מאוחרים | שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286639405171  LCCN: n80017399  VIAF: 174985068   WorldCat (עם VIAF): 174985068
קורדובה (כדורגל)

קורדובה קלוב דה פוטבול (בספרדית: Córdoba Club de Fútbol, S.A.D.) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר קורדובה שבאנדלוסיה. הקבוצה משחקת באצטדיון נואבו ארקאנחל המכיל 20,989 מקומות ישיבה.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1954 לאחר איחוד בין "ספורטינג קורדובה" ל"דפורטיבו קורדובה". בעונת 1961/1962 המועדון סיים במקום השני בליגה השנייה ועלה לראשונה בתולדותיו ללה ליגה. בעונת 1964/1965 רשם המועדון את הישג השיא שלו בליגה כאשר סיים במקום ה-5 שמוביל לגביע אופ"א, אך המועדון לא שיחק בגלל בעיות תשתית.
בעונת 2013/14 סיימה קורדובה במקום ה-7 בליגה השנייה והצליחה להעפיל לליגה הראשונה אחרי שניצחה בפלייאוף, אך כבר לאחר עונה בודדת ירדה בחזרה לליגה השנייה.
בעונת 2018/19 סיימה קורדובה במקום ה 21 וירדה לליגה השלישית לראשונה מאז עונת 2006/07. שנתיים מאוחר יותר רשמה קורדובה ירידת ליגה נוספת לליגה הרביעית.
קרולינה דין

| --- | --- |

קרולינה דין, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Runaways Vol.3 #9 מיוני 2009. אמנות מאת אומברטו ראמוס וכריסטינה סטריין.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Runaways #1 (יולי 2003)
 יוצרים:  בריאן ק. ווהן אדריאן אלפונה
 גילום הדמות:  וירג'יניה גרדנר ("הבורחים")
 מידע
 כינויים:  קיי, קאר, לינה, LSD, טינקרבל, לוסי ברקיע, נסיכת הצדק
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  תפעול אנרגיה סולארית ליצירת מטחי אנרגיה ושדות כוח
 חברה בקבוצה:  Runaways
 דמויות קשורות
 משפחה:  פרנק ולזלי דין (הורים, מתים) קסווין (ארוס/ה)
קרולינה דין (באנגלית: Karolina Dean) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס Runaways ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Runaways #1 מיולי 2003, ונוצרה על ידי הכותב בריאן ק. ווהן והמאייר אדריאן אלפונה.
קרולינה דין היא בתם של פרנק ולזלי דין, זוג שחקנים הוליוודיים, שלמעשה היו פורעי חוק חוצניים שהוגלו מכוכב הלכת שלהם, מאג'סדיין. זהותה האמיתית של קרולינה כחייזרית הוסוותה באמצעות צמידי בריאות מיוחדים, לכאורה בגלל אלרגיה לפניצילין. פרנק ולזלי הצטרפו ל"גאווה", אגודת סתרים המתכנסת כל שנה והורגת ילד כקורבן עבור גזע "הגיבורים". יום אחד, שאר ילדי "הגאווה" הקטנים יותר ממנה סיפרו לה, כי ראו את הוריהם מקריבים ילדה חפה מפשע כקורבן. היא ברחה איתם, והם הפכו לקבוצת Runaways. כאשר אלכס ויילדר שכנע אותה להוריד את הצמיד. היא גילתה על מוצאה הסודי ועל כוחותיה. כאשר הקבוצה קיבלה כינויים, כינויה של קרולינה היה "לוסי ברקיע", בהרמז לשיר "לוסי ברקיע היהלומים" ובהתייחסות למראה הייחודי של קרולינה.
לאחר הבסת הגאווה והגיבורים, ה-Runaways נשלחו בידי קפטן אמריקה למשפחות אומנה, אך קרולינה ארגנה פגישה מחודשת והם ברחו שוב. קרולינה נלחמה תחת מנהיגות הדה פקטו של ניקו מינורו, ובסופו של דבר יצאה מהארון כלסבית כשניסתה לנשק את ניקו. זמן קצר לאחר מכן, הסקרול קסווין נוחת על פני כדור הארץ, ואומר לקרולינה כי הוריהם קבעו כי יהיו זוג למניעת מלחמות בין שני הגזעים. קסווין משנה צורה לאישה, והם נוסעים למאג'סדיין לחתונה. החתונה נקטעת, והזוג מתרסקות בכדור הארץ ליד ההוסטל של ה-Runaways, בדיוק בזמן להצלת מולי הייז.
לאחר מותה של גרטרוד, קסווין מצטרף לקבוצה באופן רשמי. מאוחר יותר, הנרי פיטר גייריק מטעם סוכנות S.W.O.R.D חוטף את קרולינה וחייזרים אחרים על פני כדור הארץ. היא שוחררה לצד השאר, ועזרה להגן על בסיס S.W.O.R.D ממתקפה והוחזרה לכדור הארץ בידי אביגיל בראנד. כאשר ניקו וצ'ייס סטיין נחטפו בידי ארקייד, מולי שמה לב והלכה עם קרולינה לבקש עזרה מהאנק פים. כאשר ניקו וצ'ייס שוחררו ולאחר מותו של ארקייד, קרולינה ומולי הלכו לבקר אותם.
את דמותה של קרולינה דין בסדרת הלייב אקשן "הבורחים" מגלמת השחקנית וירג'יניה גרדנר.
קרב מוהי

קרב מוהי (בהונגרית: Muhi csata) היה קרב, שנערך בין צבא ממלכת הונגריה לבין צבא מונגולי ב-11 באפריל 1241 במוהי, בצפון-מזרח הונגריה סמוך למפגש בין נהר שאיו לטיסה, במסגרת הפלישה המונגולית לאירופה. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הצבא המונגולי, שפלש להונגריה, ובהשמדה כמעט מוחלטת של הצבא ההונגרי, בראשות המלך בלה הרביעי. בעקבות ניצחונם בקרב השתלטו המונגולים באופן זמני על חלק גדול משטח הונגריה וטרנסילבניה, וכוחות חלוץ שלהם פשטו על אוסטריה ועל קרואטיה.
הרקע ההיסטורי

צבא האימפריה המונגולית ניצח את הקומנים במספר הקרבות והאחרון שבהם, בקרב קלקה נוצחה קואליציה של נסיכים רוסים וקומנים. בעקבות הניצחונות המונגוליים וכיבוש קומניה הלבנה, ביקשו הקומנים מבלה הרביעי, מלך הונגריה רשות להתיישב בארצו. המלך ההונגרי, שכבר מזמן ניסה להרחיב את השפעתו ולנצר את הקומנים וגם מתוך שיקולים פנים הונגריים, הסכים לכך והקצה להם אזור התיישבות בארצו, בפוסטה. בין מלך הונגריה ובין הח'אן הקומני נוצרו גם קשרי משפחה, כשבנו של מלך הונגריה נשא לאישה את בתו של הח'אן הקומני. המקורות ההיסטוריים מציינים שארבעים אלף אוהלים קומנים הוקמו בהונגריה בעקבות הסכמת המלך ההונגרי.
חלק משמעותי מכוחו של מלך הונגריה נבע מהיותו בעל אדמות רבות מאוד. קודמו של בלה הרביעי, אנדראש השני, מלך הונגריה, נהג בפזרנות רבה בקרקעות אלה והעניק אותן ביד רחבה ליועציו ואציליו. בלה הרביעי שינה את הכיוון, הפסיק לחלק קרקעות ואף התחיל להחזיר לעצמו חלק מקרקעות הכתר, תוך חיסולם או הגלייתם של המחזיקים בהם, יועציו הקודמים של אביו, במיוחדים אלה שהיו מעורבים בקנוניה לרציחת אימו. הוא ניסה להחליש את האצולה, ביטל את זכות האצילים לראיון אישי עם המלך וקבע שיקבל רק בקשות בכתב באמצעות המזכירות שלו. הוא גם סילק את הכיסאות מהאולם בו התכנסה מועצת הכתר, כדי לאלץ את האצילים לעמוד על רגליהם בנוכחותו. אצילים רבים התמרמרו על המצב ובואם של הקומנים הוסיף להחלשת האצולה וחיזק את המלך, שהתחיל לכנות את עצמו גם בתואר "מלך קומניה".
המונגולים, שצבאותיהם פשטו מערבה לתוך הנסיכויות הרוסיות, ראו בממלכת הונגריה מעצמה יריבה ותכננו מלחמה נגדה ולשם כך כבר זמן רב אספו ידיעות עליהם, על המצב הפנימי ועל כוחם. המונגולים השתמשו במעבר הקומנים אל הונגריה כאמתלה להתקפתם על הממלכה ההונגרית. לאחר מועצת מלחמה, שקיימו המונגולים בחודש דצמבר 1240, בפשמישל, שלחו למלך בלה הרביעי אולטימטום ובו דרישה להשיב לידיהם את הקומנים הבורחים, אותם ראו המונגולים כנתינים שלהם ומתן החסות ההונגרית התפרשה בעיניהם כעילה למלחמה. המלך ההונגרי דחה את האולטימטום ושלח שליחים לגייס את האצולה ההונגרית ולהזעיק את בעלי בריתו.
הערות שוליים

↑  דר' יואן אאורל פופ, ההיסטוריה של רומניה, טרנסילבניה, כרך ראשון, פרק רביעי, תת-הפרק הרביעי "ההתנפלות הטאטארית-מונגולית של 1241-1242 ותוצאותיה" (ברומנית)
↑  קרב ליגניץ באתר של HISTORY net.com. (באנגלית)
| האימפריה המונגולית |
| --- | --- | --- |
| מונחים | מונחים |  |
| תארים | כגן • חאן • חאטון • חאנום • ג'ינונג • נויאן • טארקאן |  |
| צבא | יארליק • יאם • אורדה • פקס מונגוליקה • יאסה • קורילטאי • פאיזה • מאנגוד • טומן • קשיג |  |
| פוליטיקה • ארגון • חיים | פוליטיקה • ארגון • חיים |  |
| נושאים | Tug Banner • פלישות וכיבושים מונגוליים • החותם הקיסרי • המבנה הארגוני-טקטי של הצבא המונגולי • דת באימפריה המונגולית • המבנה החברתי-כלכלי של האימפריה-המונגולית |  |
| ח'אנויות | שושלת יואן שושלת יואן (1271–1368) • אורדת הזהב אורדת הזהב (1242–1502) • השושלת האילח'אנית השושלת האילח'אנית (1256–1335) • צ'אגאטאי (חאנות) צ'אגאטאי (1260–1687) |  |
| ערים מרכזיות | אלמליק • אוורגה • אזוב • בוכרה • בולגר • חרחורין • חאנבאליק • מג'אר • מראגה • קרשי • סראי-ג'וק • סראי • סמרקנד • שאנגדו • סולטאניה • תבריז • אובק • חאג'יטרחאן |  |
| פלישות • כיבושים • קרבות | פלישות • כיבושים • קרבות |  |
| מרכז אסיה | סיביר (1207) • קארה חיטאי (1216–18) •  ח'ווארזם (1218–1221) |  |
| מזרח אסיה | מערב שיה (1205 / 1207 / 1209–10 / 1225–27) • צפון סין ומנצ'וריה (1211–34) •  דרום סין (1235–79) • ממלכת דאלי (1253–56) • טיבט (1236 / 1240 / 1252) • קוריאה (1231–60) • יפן (1274 / 1281) • סחלין (1264–1308) |  |
| דרום-מזרח אסיה | בורמה (1277 / 1283 / 1287) • ג'אווה (1293) • וייטנאם (1257 / 1284–88) • בורמה (1300–02) |  |
| דרום אסיה | הודו (1221–1327) |  |
| אירופה | גאורגיה (1220–22 / 1226–31 / 1237–64) • צ'צ'ניה (1237–1300s) • בולגריה של הוולגה (1229–36) • רוס (1223 / 1236–40) • פולין ובוהמיה (1240–41) • הונגריה (1241-42) • בולגריה (1242) • ליטא (1258-59) • פולין (1259–60) • תראקיה (1264-65) • הונגריה (1285–86) • פולין (1287–88) |  |
| המזרח התיכון | אנטוליה (1241–43) • עיראק (1258) • הלבנט (1260-1323) • ארץ ישראל (1260 / 1300) |  |
| מלחמות אזרחים | חלוקת האימפריה-המונגולית • מלחמת האזרחים הטולויית (1260–64) • מלחמת ברקה-הולאגו (1262) • מלחמת קאידו-קובלאי (1268–1301) • מלחמת אסן בוקה-איורברוואדה (1314–1318) |  |
| אישים מרכזיים | אישים מרכזיים |  |
| חאנים גדולים | ג'ינגיס חאן • טולוי (עוצר) • אוגדיי חאן • טורגנה חאטון (עוצרת) • גויוק חאן • אוגול גאימיש (עוצרת) • מונגקה חאן • קובלאי חאן |  |
| חאנים | צ'יוצ'י • בורטה • באטו חאן • סרטק חאן • אורדה חאן • ברקה • טוקטה • עוז בג חאן • צ'אגאטאי חאן • דווה • קבק • הולאגו • אבקה • ארגון |  |
| אנשי צבא | סובוטאי • דז'ב • מוקאלי • נגודר • בואורצ'ו • גואו קאן • בוקולה • ג'למה • צ'ילוון • אג'ו • באיין מבאירין • קדן • בורולדאי • נוגאי חאן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph779437 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קונטיקט סאן

קונטיקט סאן (באנגלית: Connecticut Sun ובתרגום חופשי: "שמש קונטיקט") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 בתור אורלנדו מירקל ובשנת 2003 עברה לקונטיקט ושינתה את שמה. הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הליגה וזכתה פעמיים באליפות הבית, בשנים 2004 ו-2005. אולם הקבוצה הוא המוהיקן סאן ארנה אשר בעיירה מונטוויל, קונטיקט. הקבוצה נמצאת בבעלות שבט המוהיקנים אשר בבעלותו נמצא גם קזינו מוהיקן סאן בו נמצא האולם.
קיריל פולוחין

| --- | --- |

 לידה:  3 במאי 1969 (בן 55) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
קיריל פולוחין (ברוסית: Кирилл Алексеевич Полухин; נולד ב-3 במאי 1969) הוא שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע רוסי.
ביוגרפיה

קיריל פולוחין נולד ב-3 במאי 1969 בלנינגרד למשפחת דיילת אוויר. זמן קצר לאחר לידתו ההורים התרגשו ולמעשה פולוחין גדל עם אב חורג שהיה רופא שיניים. לאחר סיום בית הספר, פולוחין שירת בצבא. תוך זמן קצר לאחר שחרורו הוא התקבל ללימודי רפואה בבית ספר לאחיות. במהלך הלימודים קיריל פולוחין החל להשתתף בהצגות תיאטרון לחובבים שפעל ליד בית הספר בו הוא למד. באחד ההצגות ביקר מורה למשחק והוא המליץ לקיריל הצעיר ללמוד משחק באופן מקצועי. בעקבות כך, פולוחין עזב לימודי רפואה והחל ללמוד משחק תיאטרון בבית הספר לשחקנים בלנינגרד.
פולוחין סיים את לימודיו בשנת 1999 ובאותה שנה התקבל לצוות של תיאטרון הדרמה הגדול בו עובד עד היום.
בתחילת המאה ה-21 קיריל פולוחין החל להצטלם בסדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע. בין הסרטים בהם הוא השתתף המייג'ור (2013), השוטה (2014) ושוגאליי והמשכו (2020). השתתף גם בצילומי הסדרה טופי.
במהלך הלימודים קיריל פולוחין הכיר את אשתו לעתיד, גם היא שחקנית. הם מגדלים בן.
קפיטול מדינת וירג'יניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קפיטול 
 מיקום:  ריצ'מונד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1785
 תאריך פתיחה רשמי:  1785 
 אדריכל:  תומאס ג'פרסון, שארל-לואי קלריסו 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פלדיאנית 
 קואורדינטות:  37°32′20″N 77°26′01″W﻿ / ﻿37.5388°N 77.4336°W﻿ / 37.5388; -77.4336
 legis.state.va.us
 he
 
קפיטול מדינת וירג'יניה (באנגלית: Virginia State Capitol) הוא מקום מושב האספה הכללית וממשלת מדינת וירג'יניה שבארצות הברית. הקפיטול ממוקם בעיר ריצ'מונד, בירת המדינה.
המבנה הנוכחי, שהושלם בשנת 1788 הוא המבנה השמיני ששימש עבור ממשלת מדינת וירג'יניה. המבנה הוא אחד מ-13 מבני קפיטול מבין 50 מדינות ארצות הברית שאין לו כיפה חיצונית (האחרים הם מבני הקפיטול של המדינות אלסקה, דלוור, פלורידה, הוואי, לואיזיאנה, ניו מקסיקו, ניו יורק, דקוטה הצפונית, אוהיו, אורגון וטנסי). למבנה כיפה פנימית המצוייה מתחת לגמלון המבנה.
הקפיטולים של וירג'יניה > ג'יימסטאון

במהלך התקופה הקולוניאלית, הבירה הראשונה של מושבת וירג'יניה הייתה העיר ג'יימסטאון. בית המחוקקים הראשון של המושבה - בית שועי וירג'יניה (Virginia House of Burgesses) התכנס ב--1619. בית המחוקקים נאלץ לעבור ממבנה למבנה בארבעה מבנים שונים בעיר בשל שריפות שהרסו את המבנים אחד אחרי השני.
הקפיטולים של וירג'יניה > ויליאמסבורג

עם מעבר הבירה לוויליאמסבורג, תוכנן מבנה הקפיטול החדש על ידי הנרי קארי בנובמבר 1705. המבנה הוא מבנה דו קומתי, בצורת האות H (למעשה מדובר בשני מבנים המחוברים באמצעות מרפסת מקורה). הקומה הראשונה של המבנה המערבי שימשה את בית המשפט ואת מזכיר המושבה, הקומה הראשונה של המבנה המזרחי שימשה את בית שועי וירג'יניה ומזכיר בית המחוקקים. בסמוך לבניין הקפיטול הוקם בית המושל. המבנה נבנה בלא אחים לחימום. אלה נוספו למבנה בשנת 1723. ב-30 בינואר 1747 נשרף המבנה כולו, ונותרו רק יסודותיו.
מושל המחוז לחץ על בית המחוקקים להקים מחדש את המבנה, אולם המחוקקים העדיפו להעביר את הבירה לעיר אחרת. בנובמבר 1748 נערכה הצבעה והוחלט על הקמת בית הנבחרים מחדש (בינתיים התכנסו הנבחרים בבניין ורן הסמוך). המבנה החדש הושלם ב-1 בנובמבר 1753.
במבנה זה נשא פטריק הנרי, ב-29 במאי 1765, את "נאום קיסר - ברוטוס" נגד חוק הבולים, ונישאו נאומים על ידי ג'ורג' וושינגטון, ג'ורג' מייסון, ג'ורג' וית', ריצ'רד הנרי לי ותומאס ג'פרסון אשר הובילו להחלטות להתחיל במהפכה האמריקנית.
ב-29 ביוני 1776 החליט בית המחוקקים על עצמאות מהממלכה המאוחדת וניסחו את חוקת המדינה. ארבעה ימים לאחר מכן (ב-4 ביולי 1776) הכריזו בפילדלפיה על עצמאות ארצות הברית.
לאחר פרוץ המהפכה האמריקנית לחץ תומאס ג'פרסון על העברת הבירה לריצ'מונד. השימוש האחרון במבנה הקפיטול בויליאמסבורג היה ב-24 בדצמבר 1779 עת נעלה האספה הכללית של וירג'יניה את דיוניה והחליטה לעבור לריצ'מונד.
הקפיטולים של וירג'יניה > ריצ'מונד

ב-1 במאי 1780 התכנס בית המחוקקים במבנה זמני בשוקואו בוטום (Shockoe Bottom) בריצ'מונד והוחלט על הקמת קפיטול עבור וירג'יניה בעיר.
הקפיטולים של וירג'יניה > דנוויל

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, בין ה-6 - 10 באפריל 1865 שימשה העיר דנוויל כבירת המדינה, בשל כיבוש העיר ריצ'מונד על ידי כוחות הצפון. ב-10 באפריל 1865 נכנעה קונפדרציית המדינות של אמריקה ווירג'יניה כולה הפכה לשטח כבוש (שבירתו המנהלתית היא ריצ'מונד).
המבנה הנוכחי: מקדש הדמוקרטיה של ג'פרסון

גבעת שוקואה (Shockoe Hill) - גבעה רמה הנישאת מעל נהר ג'יימס נבחרה כאתר הקפיטול. מבנה הקפיטול תוכנן על פי רעיון של תומאס ג'פרסון בהשפעת המזון קארה שבנים, בדרום צרפת. ג'פרסון הורה לאדריכל, שארל לואי קלריסו לבנות את המבנה עם עמודים מהסדר הקורינתי (בניגוד לעמודים במבנה המקורי, שהם מהסדר היוני).
אבן הפינה למבנה הונחה ב-18 באוגוסט 1785 בנוכחות המושל פטריק הנרי, והמבנה נחנך בשנת 1792.
מלחמת האזרחים

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימש המבנה כקפיטול (מבנה השלטון) של קונפדרציית המדינות של אמריקה (בשנים 1861–1865). בעת שצבא מדינות האיחוד התקרבו לעיר, וצבא הקונפדרציה נסוג ממנה, החליטו ראשי צבא הקונפדרציה להשאיר את המבנה (כמו גם את בית המושל הסמוך והבית הלבן של הקונפדרציה) על כנו, וכך הם שרדו, את ההחלטה לשרוף את יתר בתי העיר באפריל 1865. לאחר שנכבשה העיר, הונף על המבנה דגל ארצות הברית על ידי סגן ג'ונסטון ל. דה פייסטר.
האסון של 1870

לאחר תום מלחמת האזרחים, במשך כחמש שנים, הייתה וירג'יניה תחת ממשל צבאי. עם סיום הממשל הצבאי, בינואר 1870, התעוררה מחלוקת בדבר השלטון בעיר ריצ'מונד. בית המשפט לערעורים של המדינה החליט לקיים דיון בנושא ב-27 באפריל 1870. אולם בית המשפט נמצא בקומה השנייה של בניין הקפיטול. במרפסת האולם (הנמצאת בקומה השלישית) התכנסו מאות צופים אשר באו לצפות בהליכים. עמודי התמיכה של המרפסת לא עמדו בעומס, והמרפסת קרסה אל תוך אולם בית המשפט בקומה השנייה. משקל המרפסת הביא לקריסת הקומה השנייה אל תוך אולם בית הנבחרים בקומה הראשונה.
62 איש נהרגו בהתמוטטות, ו-251 נפצעו. בין המתים היו שלושה מחברי בית המחוקקים, ובין הפצועים היו שני הטוענים לרשות העיר ריצ'מונד, יו"ר בית הנבחרים, השופט, ומושל המדינה בדימוס הנרי ה. ולס.
שיפוץ והרחבה

בעקבות האסון, ועל אף שרבים סברו שיש להרוס את המבנה, הוחלט לשקמו במתכונתו המקורית. בשנת 1904, בשל מחסור במקום, נבנו למבנה שני אגפים -ממערב וממזרח לבניין המקורי, אשר משמשים כמשרדי בית המחוקקים.
בשנת 2003 הקצתה האספה הכללית של וירג'יניה תקציב של 83.1 מיליון דולרים לשיפוץ, שחזור והרחבת המבנה. העבודות החלו בשנת 2004 והושלמו ב-1 במאי 2007 - המועד בו ביקרה המלכה אליזבת השנייה בעיר. במסגרת השיפוץ הותקנו במבנה מערכות מיזוג אוויר וביוב חדשות, וכן נבנה אגף חדש למבנה ששטחו 7,200 מ"ר בו ממוקם מרכז המבקרים החדש של המבנה, חדרי משרדים, חדרי ישיבות עבור בית המחוקקים, והסדרי ביטחון חדשים עבור המבנה. האגף החדש נבנה מתחת לקרקע - על מנת שלא לפגוע במראה הקפיטול. עלות השיפוץ וההרחבה חרגו מהתקציב והגיע ל-104 מיליון דולרים.
המזון קארה שהיווה השראה לקפיטול מדינת וירג'יניה.
הקפיטול בשנת 1865
סגן דה פייסטר מעלה את דגל ארצות הברית לאחר כיבוש ריצ'מונד על ידי מדינות הצפון.
קיריל פטרנקו

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1972 (בן 52) אומסק, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  ברלין 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 שיתופי פעולה בולטים:  הפילהרמונית של ברלין
 פרסים והוקרה:  פרס האופרה הבינלאומי 
 
קיריל גארִיֶיביץ פֶּטרֶנקו (ברוסית: Кирилл Гарриевич Петренко; נולד ב-11 בפברואר 1972) הוא מנצח יהודי-רוסי המשמש בתפקיד המנצח הראשי של הפילהרמונית של ברלין.
ביוגרפיה

פטרנקו נולד באומסק, ברית המועצות. לימודי המוזיקה שלו החלו בעיר הולדתו ונמשכו באוסטריה כאשר עבר לשם עם משפחתו בשנת 1990. בילדותו למד נגינה בפסנתר והופיע לראשונה בפומבי בהיותו בן 11 כפסנתרן עם התזמורת הסימפונית של אומסק. הוא ניצח לראשונה על אופרה ב"הבה ונעשה אופרה" מאת בנג'מין בריטן, ובעקבותיה התמנה לקפלמייסטר בפולקסאופר של וינה בעונת 1997 - 1998. ב-1999 התמנה למנהל המוזיקלי בבית האופרה של מיינינגן, משרה בה כיהן עד 2002. מינוי זה הציב אותו כמנהל המוזיקלי הצעיר ביותר של בית אופרה בגרמניה בכל הזמנים. לאחר מכן כיהן במשך חמש שנים כמנהל מוזיקלי של הקומישה אופר בברלין (2007-2002). בשנת 2013 התמנה למנהל המוזיקלי של האופרה הממלכתית של בוואריה ובכהונתו זו המשיך עד עונת 2019–2020.
במשך השנים ניצח בבתי אופרה מן החשובים בעולם, בהם המטרופוליטן אופרה בניו יורק, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, האופרה של וינה, גראן תיאטרו ליסאו בברצלונה, האופרה של ליון, האופרה בסטיל בפריז, האופרה הממלכתית של בוואריה במינכן, האופרה של דרזדן, והאופרה של פרנקפורט.
פטרנקו הרבה לנצח גם בפסטיבלי מוזיקה באירופה, בהם מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו בפירנצה, פסטיבל קלאנבוגן בווינה, פסטיבל אדינבורו ופסטיבל ונציה. כמו כן ניצח על תזמורות חשובות, בהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הממלכתית של בוואריה, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת קליבלנד, תזמורת הגוונדהאוס של לייפציג והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
קיריל מוסקלנקו

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1902 כפר בפלך יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  17 ביוני 1985 (בגיל 83) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של כוחות הטילים האסטרטגיים  Kharkiv military college (1920-1938) 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1920–1983 (כ־63 שנים)
 דרגה:    מרשל ברית המועצות
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת הטנקים ה-23   מפקד חטיבת הנ"ט ה-1   מפקד קורפוס הפרשים ה-6   מפקד הארמייה ה-38   מפקד הארמייה ה-40   מפקד הארמייה ה-38   מפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה  מלחמת העולם השנייה קרב סטלינגרד  קרב דנייפר  הקרב על פראג
 עיטורים
  פעמיים גיבור ברית המועצות   7 עיטורי לנין    עיטור מהפכת אוקטובר    5 עיטורי הדגל האדום    2 עיטורי סובורוב מדרגה ראשונה    2 עיטורי קוטוזוב מדרגה ראשונה    עיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה    עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה
 
קיריל סמיונוביץ' מוסקלנקו (ברוסית: Кири́лл Семёнович Москале́нко) ‏ (11 במאי 1902 - 17 ביוני 1985), מרשל ברית המועצות, מצביא סובייטי במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה היה מפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות.
ביוגרפיה

מוסקלנקו נולד ב-11 במאי 1902 בכפר בפלך יקטרינוסלב, שהשתייכה לאימפריה הרוסית, למשפחת איכר אוקראינים. בשנת 1920 התגיסס מוסקלנקו לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. בשנת 1935 מונה למפקד חטיבת הטנקים ה-23, ובשנת 1936 מונה לקצין מטה בקורפוס הממוכן ה-45. בשנת 1939 מונה למפקד הארטילריה של דיוויזיית הרובאים ה-51, ולחם עמה במהלך מלחמת החורף.
במאי 1941 מונה מוסקלנקו למפקד חטיבת הנ"ט ה-1, ולחם עמה במהלך מבצע ברברוסה בגזרה הדרומית, ובכלל זה בקרב ברודי ובקרב קייב. לאחר מכן לחם עם חטיבתו בקרב על מוסקבה, ובפברואר 1942 מונה למפקד קורפוס הפרשים ה-6. במרץ 1942 מונה למפקד הארמייה ה-38, וביוני אותה שנה מונה למפקד ארמיית הטנקים הראשונה. באוגוסט 1942 מונה מוסקלנקו למפקד ארמיית המשמר הראשונה, ולחם עמה במבצע אורנוס ובמבצע סטורן קטן. באוקטובר 1942 מונה מוסקלנקו למפקד הארמייה ה-40, ולחם עמה בקרב חרקוב השלישי, בקרב קורסק ובקרב דנייפר. באוקטובר 1943 מונה שוב למפקד הארמייה ה-38, ולחם עמה במבצע דנייפר-קרפטי ובמבצע לבוב-סנדומייז'. לאחר מכן לחמה הארמייה שבפיקודו בקרבות בקרפטים, המוראביה, ובקרב על פראג.
לאחר המלחמה מילא מוסקלנקו תפקידים שונים, ובשנת 1953 מונה למפקד המחוז הצבאי מוסקבה. ב-25 ביולי 1953 שיתף מוסקלנקו פעולה עם חרושצ'וב וז'וקוב, והביאו למעצרו של לברנטי בריה ולהוצאתו להורג. כמחווה לסיועו בתפיסת השלטון, הועלה מוסקלנקו ב-11 במרץ 1955 לדרגת מרשל ברית המועצות. בשנת 1960 מונה מוסקלנקו למפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות, ובשנת 1962 מונה למפקח הכללי של משרד ההגנה. בשנת 1983 פרש מוסקלנקו לביתו, וב-17 ביוני 1985 מת בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
קראיקל (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 בירת המחוז:  Karaikal 
 שטח:  161 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  200,222 (2011)
 קואורדינטות:  11°01′00″N 79°52′00″E﻿ / ﻿11.016666666667°N 79.866666666667°E﻿ / 11.016666666667; 79.866666666667 
 אזור זמן:  UTC+5:30
 http://karaikal.gov.in
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טאמיל נאדו מוגדלת) צ'נאיקראיקל(למפת טאמיל נאדו רגילה) צ'נאיקראיקל(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקראיקל(למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיקראיקל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז קראיקל (בצרפתית: District de Karikal) הוא אחד מארבעת המחוזות בטריטוריית האיחוד פודוצ'רי בהודו.
אטימולוגיה

מקור המילה קראיקל אינו ברור. העיתון הקיסרי של הודו הבריטית פירש אותו כ"מעבר דגים". לשתי המילים 'קראי' ו'קאל' יש מספר משמעויות, מהן המקובלות יותר הן 'תערובת סיד' ו'תעלה' בהתאמה. מכאן הוצע כי משמעות השם עשויה להיות תעלה הבנויה מתערובת סיד, אולם לא ניכר זכר לתעלה כזו.
גאוגרפיה

שטחו של מחוז קראיקל הוא 160 קילמוטרים רבועים.
קראיקל היא מובלעת חוף קטנה של טריטוריה אשר הייתה בעבר חלק מהודו הצרפתית. יחד עם המובלעות הצרפתיות האחרות פונדיצ'רי, יאנם ומאהה, קאריקל מהווה את טריטוריית האיחוד פודוצ'רי. גבולותיו היבשתיים של מחוז קראיקל משתייכים לטמיל נאדו, ובמזרח הוא גובל במפרץ בנגל.
דמוגרפיה

ב־1859 היו במושבה הצרפתית של קראיקל 59,872 איש, וב־1948 היו במושבה 40,541 נפש.
לפי מפקד האוכלוסין ההודי מ־2011 במחוז קראיקל יש אוכלוסייה של 200,222, דבר המעמיד את המחוז במקום ה־589 בהודו (מתוך 640). שיעור האוריינות עמד על 87.83%.
טמילית היא השפה העיקרית המדוברת במחוז, וטמילים הם הקבוצה האתנית העיקרית במחוז.
מבחינה דתית, הינדואים מהווים 75.41% מהאוכלוסייה, ואחריהם נוצרים 10.70%, מוסלמים 6.46% ואחרים 0.12%.