stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלגוריתמים של תרמוסטט
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > התרמוסטט של אנדרסון- שיטת התנגשות סטוכסטית > הסימולציה

בוחרים סט ראשוני של מיקומים מרחביים ותנעים:  q^{N}(0),P^{N}(0) ומבצעים אינטגרל על משוואות התנועה (1) עד שמגיעים לזמן בו מתרחשת ההתנגשות הסטוכסטית הראשונה. נסמן את החלקיק שהשתתף בהתנגשות ב- i. אז התנע של החלקיק לאחר ההתנגשות נבחר אקראית מהתפלגות בולצמן בטמפרטורה T. השינוי בתנע מתרחש מיידית. שאר החלקיקים אינם מושפעים מההתנגשות, ולכן יש לבצע אינטגרל על משוואות התנועה המייצגות את סך כל החלקיקים, עד הזמן בו מתרחשת ההתנגשות הבאה. וחוזר חלילה על האלגוריתם המתואר, זהו אלגוריתם של אנדרסון.
התוצאה של תהליך זה היא מסלול מוגבל של N חלקיקים בנפחV:  (q^{N}(t),P^{N}(t)). מסלול זה יכול לשמש לחישוב ממוצעי זמן של כל גודל שהוא  (F(q)^{N}(t),P^{N}(t);V) באופן הבא:
F^{'}=\lim _{T\to \infty }\int _{0}^{T}F((q)^{N}(t),P^{N}(t);V(t))dt
השילוב של המכניקה של ניוטון והתנגשות סטוכסטית הופכות את הסימולציה הזו לשרשרת מרקוב. אנדרסון הראה שהחלוקה הקנונית במרחב הפאזה אינה משתנה תחת יישום חוזר ונשנה של האלגוריתם הנ"ל. בשילוב עם העובדה ששרשרת מרקוב אינה מחזורית ואינה ניתנת להפחתה, משתמע שהאלגוריתם של אנדרסון אכן מייצר התפלגות קנונית. למעשה, ממוצע הזמן של כל F כלשהו המחושב באמצעות מסלול אנדרסון שווה לממוצע האנסמבל של F עבור האנסמבל הקנוני בו הטמפרטורה היא T.
 F^{'}=1/N!Q(N,V,T)\int _{F}((q)^{N}(t),P^{N}(t);V(t))
Q(N,V,T)=1/N!\int exp(-\beta H(q^{N},P^{N};V))dq^{N}dP^{N}
כאשר Q היא פונקציית החלוקה של האנסמבל הקנוני ו-  \beta =1/kT
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > התרמוסטט של אנדרסון- שיטת התנגשות סטוכסטית > החיסרון

של התרמוסטט של אנדרסון הוא שמאחר והאלגוריתם משנה את המהירויות באופן אקראי הדינמיקה למעשה אינה פיזיקלית. כך שהתרמוסטט של אנדרסון לא מהווה שיטה טובה למדידת המאפיינים הדינמיים של המערכת.
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > התרמוסטט של נוייס הובר - שיטה של המערכת המורחבת > הרחבה של משוואות התנועה

האנרגיה של מערכת של N חלקיקים בטמפרטורה קבועה מבצעת תנודות סביב ערך שיווי המשקל. לכן, על מנת לדמות מערכת שכזו צריך מנגנון כלשהו שיגרום לתנודות אלה. לשם כך, נוייס מציע לגראנגיאן מורחב, לאגרנג'יאן המכיל קואורדינטות ומהירויות נוספות ומאלכותיות. למעשה, שיטת הלגרנג'יאן המורחב הוצגה לראשונה על ידי אנדרסון בסימולציית הלחץ הקבוע. השימוש בשיטה זו נפוץ יותר באופן שהציע נוייס ולכן שיטה זו מכונה גם התרמוסטט של נוייס-הובר.
נניח שהמערכת המדומה מכילה N חלקיקים עם קואורדינטות  q'_{i}, מסות  m_{i}, אנרגיה פוטנציאלית  \phi (q') ותנע  p'_{i}. דרגת חופש נוספת s משמשת כמערכת חיצונית למערכת המדומה. בנוסף, ישנם משתנים וירטואליים  (q',p',t) שקשורים למשתנים האמיתיים (q^',p^',t) באופן הבא:
q'_{i}=q_{i},p'_{i}=p_{i}/s,t'=\int _{0}^{t}dt/s
והמהירות האמיתית מבוטאת על ידי:
dq'_{i}/dt'=sdq'_{i}/dt=sdq_{i}/dt
כעת ניתן להסתכל על הטרנספורמציות הנ"ל בשינוי זמני:  dt'=dt/s.
הלגרנג'יאן של המערכת המורחבת של N חלקיקים ומשתנה s במונחי המשתנים הווירטואליים:
L_{N}=\sum _{i=1}^{N}(m_{i}/2)s^{2}{\dot {q_{i}}}^{2}-\phi (q)+(Q/2){\dot {s}}^{2}-gKTln(s)
כאשר Q זוהי המסה האפקטיבית שקשורה לs ו-g מייצג במהותו את מספר דרגות החופש של המערכת. עם זאת, ערכו המדויק יבחר כך שתהיה התפלגות קנונית בשיווי משקל. בנוסף, לוגריתם תלות הפוטנציאל במשתנה s היא חיונית לייצור האנסמבל הקנוני. הקשר בין התנע לבין  q_{i} ו-s ניתן באופן הבא:
 P_{i}=\partial L_{N}/\partial {\dot {q_{i}}}=m_{i}s^{2}{\dot {q_{i}}},p_{s}=\partial L_{N}/\partial {\dot {s}}=Q{\dot {s}}
באמצעות קשרים אלה ניתן להגיע להמילטוניאן של המערכת המורחבת של N חלקיקים והמשתנה s במונחי המשתנים הווירטואליים:
 H_{N}=\sum _{i=1}^{N}P_{i}^{2}/2m_{i}s^{2}+\phi (q)+p_{s}^{2}/2Q+gkTln(s)
לפי הפורמליזם של ההמילטוניאן משוואות התנועה ניתנות על ידי:
dq_{i}/dt=\partial H_{N}/\partial P_{i}=P_{i}/m_{i}s^{2}
dP_{i}/dt=-\partial H_{N}/\partial q_{i}=-\partial \phi /\partial q_{i}
ds/dt=-\partial H_{N}/\partial P_{s}=P_{S}/Q
dp_{s}/dt=-\partial H_{N}/\partial s=(\sum _{i=1}^{N}P_{i}^{2}/m_{i}s^{2}-gKT)/s
כעת ניתן לראות שההמילטוניאן המורחב  H_{N} נשמר כאשר המערכת המורחבת נוצרה לפי משוואות התנועה הנ"ל. לכן, שיטה זו מייצרת אנסמבל מיקרוקנוני עבור המערכת המורחבת.
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > התרמוסטט של נוייס הובר - שיטה של המערכת המורחבת > שימור האנסמבל הקנוני

היתרון בהמילטוניאן המורחב הוא שניתן להשליך את פונקציית החלוקה של המערכת המורחבת על המערכת המקורית, והאצלה תשחזר את האנסמבל הקנוני. פונקציית החלוקה של המערכת המורחבת:
Z=\int \delta [H_{0}(p/s,q)+p_{s}/2Q+gKTln(s)-E]dp_{s}dsdpdq
כאשר E מייצג את האנרגיה שניתנה מראש ו-  H_{0} מייצג את ההמילטוניאן הקלאסי:
H_{0}(p,q)=\sum _{i=1}^{N}p_{i}/2m_{i}+\phi (q)
באמצעות החלפת משתנים ניתן להמיר את המשתנים הווירטואליים למשתנים האמתיים, ולקבל:
 Z=(1/gkT)exp(((3N+1)/g)(E/kT))\int exp((-(3N+1)/g)(p_{s}/2QkT)dp_{s}\int exp((-(3N+1)/g)(H_{0}(p,q)/kT)dp'q'
נשים לב, שעבור g= 3N+1 פונקציית החלוקה של המערכת המורחבת זהה לפונקציית החלוקה של המערכת המקורית באנסמבל הקנוני מלבד פקטור קבוע:
 Z=C\int exp(-\beta H_{0}(p',q')dp'q'
(כאשר  \beta =1/kT)
ואז, פונקציית החלוקה בשיווי משקל:
\rho (p',q')=exp(-\beta H_{0}(p',q'))
ולבסוף נקבל:
F'=<A(p/s,q)>_{e}(extended)=<A(p',q')>_{c}(canonical)
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > תרמוסטט גאוסיאן- שינוי קנה המידה של המהירות

זו השיטה הראשונה שהוצעה לקיבוע ערך הטמפרטורה (ללא תנודות). בשיטה זו המהירויות נמדדות לפי קנה המידה:
p_{i}\to ({\sqrt {T_{0}}}/T)p_{i}
כאשר  T_{0} זו הטמפרטורה הרצויה ו-T זו הטמפרטורה שחושבה באמצעות מהירות החלקיקים.
הרחבה של שיטה זו מרמזת על אילוץ משוואות התנועה כדי לשמור על הטמפרטורה קבועה. עקרון גאוסיאן עבור האילוץ הפחות משמעותי קובע כי כח שנוסף להגבלת תנועה החלקיקים צריך להיות מאונך למשטח. לפי עיקרון זה, כח מאלץ  \alpha p_{i} מתווסף למשוואת הכוחות (1) וכתוצאה מכך המשוואות לא מוצגות בצורה הקנונית. הפרמטר α נקבע לפי הדרישה שהטמפרטורה, או האנרגיה הקינטית הכוללת, קבועה:
\sum _{i=1}^{N}p_{i}^{2}/2m_{i}=gkT/2
\sum _{i=1}^{N}(p_{i}/m_{i})dP_{i}/dt=0
\Rightarrow \alpha =-(\sum _{i=1}^{N}(p_{i}/m_{i})d\phi /dq_{i})/\sum _{i=1}^{N}p_{i}^{2}/m_{i}
השיטה הזו יכולה לשחזר את ההתנהגות הקנונית בקואורדינטות מרחביות אם קובעים g= 3N-1 כאשר N מייצג את מספר החלקיקים. כיוון שנעשה שימוש בעקרון גאוסיאן, שיטה זו נקראת גם תרמוסטט גאוסיאן. תרמוסטט זה הוא למעשה מקרה פרטי של תרמוסטט נוייס-הובר.
תרמוסטטים ואופני הפעולה שלהם > תרמוסטט גאוסיאן- שינוי קנה המידה של המהירות > חסרון

ישנו חסרון בשיטה, כיוון שהיא מניבה אי רציפות בתנע של המסלול בעקבות נוהל שינוי קנה מידת המהירות בכל שלב.
לקריאה נוספת

(Oxford Graduate Texts) Mark E. Tuckerman - Statistical Mechanics_ Theory and Molecular Simulation-Oxford University Press, USA (2010).pdf
H.C. Anderson, Molecular dynamics simulations at constant pressure and/or temperature, J. Chem. Phys, 72(4), 15 Feb. 1980.
אנרי דה מאן

אנרי דה מאן (בצרפתית: Henri De Man; בהולנדית: Hendrik de Man; ‏17 בנובמבר 1885 – 20 ביוני 1953) היה פוליטיקאי בלגי שהתקדם למשרת יו"ר המפלגה הסוציאליסטית בארצו (מפלגת הפועלים הבלגית) בשנת 1938 וכשנתיים מאוחר יותר הכריז על ביטולה עקב סיום תפקידה של המערכת הפרלמנטרית והטיף להצטרפות חבריה לגוף היחיד התקף, "מפלגת העם הבלגי" ברוח הנאציונל-סוציאליזם הפשיסטי. בעיתונות התקופה כונה "קוויזלינג הבלגי".
לקריאה נוספת

זאב שטרנהל, לא ימין ולא שמאל, עם עובד ספריית אופקים, 1988
הערות שוליים

↑  סוציאליסטים בלגים בלונדון נגד דה מאן הבוגד, דבר, 16 באוקטובר 1940
↑  זאב שטרנהל, לא ימין ולא שמאל, עם עובד ספריית אופקים, 1988 עמ' 167
↑  עמוס נוי, "גבעה" מאת ז'אן ז'יונו | הנהר, העץ וצרפת שבדמיון, באתר הארץ, 13 באפריל 2011
↑  אריה אופיר, על כל חטא יכסה הפיצול, דבר, 20 בנובמבר 1964
↑  זאב שטרנהל, לא ימין ולא שמאל, עם עובד ספריית אופקים, 1988 עמ' 50
↑  זאב שטרנהל, לא ימין ולא שמאל, עם עובד ספריית אופקים, 1988 עמ' 172-175
↑  זאב שטרנהל, לא ימין ולא שמאל, עם עובד ספריית אופקים, 1988 עמ' 51
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264806005171  PLWABN: 9810639800805606  BnF: cb121626109 (data)  BPN: 19819211  CANTIC: a10117866  GND: 118989960  HDS: 048407  ISNI: 0000 0001 0864 6277  LCCN: n81050565  LNB: 000191385  NKC: jn19992000667  NLG: 94821  NTA: 068969201  SNAC: w6pp02q5  SUDOC: 030152704  Trove: 1030099  VcBA: 495/318229  VIAF: 4970455   WorldCat (עם VIAF): 4970455
אמור מעט ועשה הרבה

אמור מעט ועשה הרבה הוא פתגם שמקורו בדברי שמאי הזקן במשנה במסכת אבות. משמעות הפתגם היא שעל האדם לפעול ולעשות פעולות טובות ולא להרבות בדיבורים ובהבטחות. לפי המובא באבות דרבי נתן ובמקורות אחרים, מידה זו, לעשות הרבה ולומר מעט, היא מידת הצדיקים, ואילו הרשעים נוהגים להפך, אומרים הרבה ואינם עושים אפילו מעט.
מקור הביטוי

במשנה מובא: ”שמאי אומר: עשה תורתך קבע. אמור מעט ועשה הרבה. והוי מקבל את כל האדם בסבר פנים יפות.”
לדברים מובאת הרחבה באבות דרבי נתן לפיה למדים על כך שהצדיקים אומרים מעט ועושים הרבה ממה שאברהם אמר למלאכים שייתן להם "פת לחם", ולבסוף הביא לפניהם עוגות סולת ובהמות. ואילו הרשעים אומרים הרבה ועושים מעט, והדוגמה לכך היא עפרון החתי, שאמר תחילה שייתן את שדה המכפלה לאברהם, ולבסוף מכר לו אותו ב-400 שקלי כסף שאברהם שקל עבורו.
הערות שוליים

↑  ראו למשל את דברי רבנו מנחם המאירי שכתב בפירושו לאבות "בכל הדברים יהיו מעשיו יתירים על הבטחתו".
↑  משנה, מסכת אבות, פרק א', משנה ט"ו
↑  אבות דרבי נתן יג ג
אמי ג'יי ברגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1971 (בת 53) 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (2000)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת הוואי 
 פרסים והוקרה:  פרס ניוטון לייסי פירס לאסטרונומיה (2002)  מלגת גוגנהיים (2015)  עמיתת פקארד למדע והנדסה (2003)  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2017)  פרס אנני ג'אמפ קאנון (2001)  פרס מריה גופרט-מאייר (2007)  מלגת מרשל 
 www.astro.wisc.edu/~barger
 
אמי ג'יי ברגר (באנגלית: Amy J. Barger; נולדה ב-18 בינואר 1971) היא אסטרונומית אמריקאית. מתמחה במיפוי כוכבים מרוחקים, היווצרותם של כוכבים חדשים באמצעות תצפיות באורכי גל שונים (אורכי גל אופטיים, גלים שהטווח שלהם הוא submillimeter, גלי רדיו באורכים שונים, תצפיות בקרני רנטגן, קרינה אינפרה אדומה), במחקר על השפעתם של חורים שחורים על-מסיביים והצמיחה ההיסטורית של היקום.
ברגר משמשת כפרופסור וכחברת סגל אקדמי במספר מוסדות אקדמיים, ביניהם המחלקה לאסטרונומיה (Department of Astronomy) באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון והמחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת יוסטון.
היא זכתה במספר רב של פרסים ומלגות. אחד הפרסים שקיבלה, מוענק לנשים העוסקות באסטרונומיה וניתן מדי שנה לחוקרת אמריקאית עבור הישגים יוצאי דופן והצטיינות בתחום זה, הוא פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (2001).
השכלה

ברגר השלימה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 1993, ותואר שני באוניברסיטת הוואי, במחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה. המשך לימודיה לתואר שלישי היה כמלגאית במימון מלגת מרשל (Marshall Scholar) באסטרונומיה, במכללת קינגס (King's College) ובמכון לאסטרונומיה שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1997 סיימה את הדוקטורט, והמשיכה זמן קצר לאחר מכן לפוסט דוקטורט כמִלְגָּאִית במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת הוואי, ובמקביל המשיכה לעבוד כעמית מחקר בתוכנית המחקר של Fellow Hubble וכן במימון מטעם מכון Chandra Felow at Large. עד שנת 1999 זכתה בשני תוארי כבוד שונים שניתנו לה על ידי המכון.
קריירה ומחקר

בשנת 2000 חזרה לאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון במינוי של עוזרת פרופסור במחלקה לאסטרונומיה, והייתה חלק מקבוצת MORPHS, שהיא קבוצת מחקר, שבדקה את ההיווצרות והמורפולוגיות של גלקסיות רחוקות. לאחר 4 שנות מחקר - בשנת 2004, קודמה לדרגת פרופסור חבר בפקולטה של אוניברסיטה זו, והיא מהווה חלק מסגל המורים ומלמדת מספר שנים קורסים מגוונים באסטרונומיה.
המחקר המשמעותי הראשון של ברגר (זיכה אותה בכ-4 פרסים ומלגות) נעשה במהלך שהותה באוניברסיטת וויסקונסין-מדיסון (2000–2004). מטרת המחקר הייתה, למפות אוכלוסיות של גלקסיות רחוקות וחורים שחורים על-מסיביים, לקבוע את ההיסטוריה שלהם ואת אופן התהוותם. המחקר הצליח לאתר גלקסיות ענק שיוצרות כוכבים במהירות. מחקר זה זיכה אותה בפרס ניוטון-ליסיי המוענק לאסטרונומים צעירים (בני 36 או פחות) ופורצי דרך, וקיבל תמיכה כספית על סך 625,000$ מקרן פקרד למדע ולהנדסה (Packard Foundation Fellowshipr Engineering).
מחקר נוסף של ברגר (2001), שסובסד על ידי הקרן הלאומית למדע, עסק בהבנת התפרצויות של קרני רנטגן ספונטניות ועוצמתיות, שמתרחשות כאשר כוכבים מאסיביים מאוד מתמוטטים והופכים לחורים שחורים. במסגרת המחקר התגלה ששליש מקרני הרנטגן מגיעות מגרעינים גלקטיים פעילים, אשר פולטים אור שאינו על הספקטרום הגלוי. הצוות של ברגר הסיק כי, בכדי לעמוד על טיבן של קרני רנטגן אלה, יש צורך ביותר תצפיות אופטיות עם טלסקופים חזקים יותר. בעקבות מחקר זה, קיבלה ברגר את הפרס על שם אנני ג'אמפ קאנון. אחד הנימוקים העיקריים של נותני הפרס היו, כי מחקרה של ברגר פתח אפשרויות מחקר נוספות ואיפשר גילויים עתידיים בתחום האסטרונומיה.
מחקר מרכזי נוסף של ברגר פורסם בשנת 2005 בכתב העת המדעי "הגיליון האסטרונומי". במהלך המחקר, צילם הצוות של ברגר תצלומי רנטגן בחשיפה ארוכה. בתצלומים אלה הופיעו חורים שחורים שמוסתרים בדרך כלל על ידי ענני גז ואבק
(ערפילית). החוקרים ניתחו את התצלומים שצילמו ומספר תצלומים אחרים, והצליחו לספור במדויק את כלל החורים השחורים הקיימים (בין אם הם קרובים לכדור הארץ או רחוקים ממנו). הצוות גילה, שהחורים השחורים המוקדמים ביותר, הם בעלי מסה גדולה פי 100 מיליון ממסת השמש, מגיעים במהירות למגבלת גודל ומפסיקים לצבור חומר. לעומת זאת, החורים השחורים עם מסה גדולה פי 10 עד 100 מיליון מהשמש, ממשיכים לצבור חומר ולצמוח באיטיות.
חברות ותפקידים

חברה פעילה באיגוד האסטרונומיה הבינלאומי.
פרסים ומלגות

ברגר זכתה בפרסים רבים במהלך חייה, ומרבית מחקריה מומנו בצורה מסוימת:
AAS Fellow - 2021
AAAS Fellow - 2017
Kellet Mid-Career Award at UW-Madison - 2017
2015 - מלגת גוגנהיים (Guggenheim Fellowship)
Vilas Associates Award at UW-Madison - 2011
American Physical Society Fellow - 2007
Maria Goeppert-Mayer Award of the American Physical Society - 2007
H. I. Romnes Faculty Research Fellow at UW-Madison - 2006
Phillip R. Certain College of Letters & Science Dean's Distinguished Teaching Award at UW-Madison - 2004
Kavli Fellow - 2003
David and Lucile Packard Fellow for Science and Engineering - 2003
Newton Lacy Pierce Prize of the American Astronomical Society - 2002
Alfred P. Sloan Research Fellow - 2002
Annie Jump Cannon Award in Astronomy - 2001
Hubble Fellow -1999
Chandra Fellow at Large - 1999
Marshall Scholar - 1993
Goldwater Scholar - 1991
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Amy J. Barger, Vilas Distinguished Achievement Professor, Department of Astronomy, University of Wisconsin-Madison (באנגלית)
↑  Annie Jump Cannon Award in Astronomy | American Astronomical Society, aas.org
↑  AMY BARGER, https://peoplepill.com/people/amy-barger (באנגלית)
↑  Prize Recipient, www.aps.org (באנגלית)
↑  peoplepill.com, About Amy Barger: Astronomer (1971-) | Biography, Facts, Career, Wiki, Life, peoplepill.com
↑  Institute for Astronomy, University of Hawaii, www.ifa.hawaii.edu
↑  Barger, Amy J., The David and Lucile Packard Foundation (באנגלית אמריקאית)
↑  A. J. Barger, L. L. Cowie, R. F. Mushotzky, Y. Yang, The Cosmic Evolution of Hard X-Ray-selected Active Galactic Nuclei, The Astronomical Journal 129, 2005-02, עמ' 578–609 doi: 10.1086/426915
↑  Amy J. Barger, International Astronomical Union (באנגלית)
↑  Past Winners Kellett Mid-Career, Kellett Mid-Career Award, University of Wisconsin-Madison, ‏2017 (באנגלית)
↑  AMY J. BARGER, John Simon Guggenheim Foundation, ‏2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007362333905171  ISNI: 0000 0000 3147 0428  LCCN: n93010083  ORCID: 0000-0002-3306-1606  VIAF: 53355968   WorldCat (עם VIAF): 53355968
אפמרה

פשקוויל שהוצא על ידי אתרא קדישא כנגד החפירות הארכאולוגיות בממילא בירושלים
המושג אֵפֵמֵרָה (Ephemera; בעברית: חוֹלְפוֹת) מתייחס ליצירות כתובות או מודפסות שאינן מיועדות להישמר. המילה היוונית "אפמרה" (ἐφήμερα) פירושה "בשביל יום", כלומר חומר שנועד לשימוש ליום אחד בלבד, ומיועד להשלכה. דוגמאות לסוגי אפמרה הם: מודעות, פשקווילים, כרטיסי ביקור, כרטיסי ברכה, כרטיסי אוטובוס, מכתבים, סטיקרים, עלונים, גלויות, פוסטרים ועוד.
בעבר, חומרי אפמרה נאספו בעיקר על ידי אספנים פרטיים שפיתחו אוספים, לעיתים אזוטריים. בשנים האחרונות מקדישים ספריות וארכיונים מאמצים רבים לאיסוף אפמרה, מתוך הבנה שחומרים אלו משמרים ומספרים את ההיסטוריה היומיומית. לעומת פרסומים רשמיים, חומרי האפמרה שומרים על אותנטיות, ואין בהם מלאכותיות המצויה בחומרים קלאסיים כגון ספרות מודפסת. כיום מקובלת בקרב היסטוריונים ההכרה שיכולתם של חומרי האפמרה לתעד את התרבות אינה נופלת – ולעיתים אף עולה – על יכולתם של חומרים קלאסיים כגון פרסומים בכתבי-עת וספרים.
סוגי אפמרה

באנציקלופדיה מקיפה המוקדשת לאפמרה מונים ריקרדס וטוימן יותר מחמש מאות סוגים של חומרי אפמרה, בהם מסמכים בירוקרטיים, כרטיסי תחבורה ציבורית, תוכניות, תפריטים, כרטיסי ברכה, מכתבים, עלונים ופרוספקטים, גלויות, פוסטרים, ועוד.
אוספי אפמרה בעולם ובישראל

אוסף ג'ון ג'ונסון (John Johnson) שבספריית הבודליאנה שבאוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה הוא מאוספי האפמרה המודפסים הגדולים בעולם. הספרייה הלאומית אוצרת, ככל הנראה, את אוסף האפמרה הגדול ביותר בישראל. אוסף זה מכיל מאות אלפי ניירות, המתעדים את החברה הישראלית בשלל גוונים.
הערות שוליים

↑  חוֹלְפוֹת, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  The Encyclopedia of Ephemera: A Guide to the Fragmentary Documents of Everyday Life for the Collector, Curator and Historian Maurice Rickards
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000263714
אמוד

אמוד (בהונגרית: Emőd) היא עיירה במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית אמוד קטנה בעשרות השנים האחרונות מ-5,422 תושבים בשנת 1990 עד 4,702 תושבים בשנת 2022.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יהודי אמוד

יהודים החלו להתיישב בעיירה באמצע המאה ה-19. הקהילה הייתה כפופה לקהילה היהודית במזוקבשד, אך היה לה שוחט משלה וכן בית כנסת. בשנת 1930 נמנו בקהילה 72 נפש.
בשנת 1944, כשנכנס הצבא הגרמני להונגריה, היו כבר רוב הגברים היהודים בשרות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) אלה שנותרו במקום הועברו לגטו מישקולץ ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה רק שלושה יהודים ששרדו ועזבו את המקום תוך זמן קצר.
במקום היה בית קברות יהודי בסמוך לבית הקברות הרפורמי בעיר, אך כיום הוא אינו מטופל, מכוסה חלקית בעשביה ובמקום ניתן למצוא שברי קברים.
לקריאה נוספת

אמוד בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 156–157
אמוד, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 38–39. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
אפנון דופק מקודד

אות דגום ב-PCM
דגימה וכימות אות ב 4 ביטים
זרם סיביות משודר
אפנון דופק מקודד (באנגלית: Pulse-code modulation, או בקיצור: PCM) היא שיטה לייצוג דיגיטלי של אותות אנלוגיים.
בשיטה זו, עוצמת האות האנלוגי נדגמת בתדירות קבועה, ואז נשמרת כמילת קוד דיגיטלית, הקרובה ביותר לעוצמה האנלוגית שנדגמה (כימות).
שיטת ה-PCM משמשת כבר שנים להעברה דיגיטלית של שיחות טלפון, כקידוד השמע הנפוץ ביותר בקובצי wav, ובתקליטורים, וגם כקידוד סטנדרטי בפורמטי וידאו (אולם אין זו שיטת קידוד נפוצה, בגלל נפחי המידע הגדולים והרצון לדחוס את המידע - לדוגמה: DVD). שימוש נוסף הוא להעברת מידע לטווחים קצרים או בתוך מערכות.
אפנון

בדוגמה אות סינוסי (באדום) שנדגם וכומת (Quantized) עבור PCM. האות נדגם במחזוריות ועבור כל אחד מהערכים נבחר קוד לפי אלגוריתם מסוים המניב ערכים בדידים כייצוג של האות המקורי אשר ניתן לאחסנו או לעבדו.
עבור האות הסינוסי, המוצג כאן, הערכים המכומתים הם (משמאל לימין): ...14, 15, 15, 15, 14, 13, 11, 9, 8. קידוד הערכים למילות קוד בנות 4 ביטים יהיה (משמאל לימין) : 
...1110, 1111, 1111, 1111, 1110, 1101, 1011, 1001, 1000 (לדוגמה:  1*2^{3}+0*2^{2}+0*2^{1}+0*2^{0}=8+0+0+0=8),
ערכים אילו ניתן לעבד על ידי DSP או לשדרם כפולסים (מכאן למעשה השם) ולרבב אותם עם אותות אחרים כמו שנעשה במשך שנים בטלפוניה בשיטה הנקראת TDM.
מימוש PCM הוא פשוט יחסית וניתן לבצוע על ידי שבב פשוט המכיל ממיר אנלוגי לספרתי (ADC).
פענוח

שחזור או פענוח האות הוא התהליך ההפוך, המרת זרם הפולסים חזרה למילות קוד, המרתן על ידי ממיר ספרתי לאנלוגי ולבסוף שימוש במסנן מעביר נמוכים LPF כדי להחליק את האות או לסנן את התדרים הגבוהים.
קיימות גם שיטות ספרתיות מתקדמות כמו DPCM, ADPCM ואפנון דלתא.
ראו גם

תורת הדגימה
אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי (DPCM)
אמרילו סלים

| --- | --- |

סלים באליפות העולם ב-1974
 לידה:  31 בדצמבר 1928 ג'ונסון, ארקנסו, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באפריל 2012 (בגיל 83) אמרילו, טקסס, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  תומאס אוסטין פרסטון ג'וניור
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה של הפוקר (1992)
 הישגים
 שיאים אישיים:  4 צמידי אליפות העולם בפוקר, מתוכם פעם אחת באירוע המרכזי
 פרסים והוקרה:  אליפות העולם בפוקר (1972) 
 
תומאס אוסטין פרסטון ג'וניור (באנגלית: Thomas Austin Preston Jr;‏ 31 בדצמבר 1928 – 29 באפריל 2012), המוכר בשם אמרילו סלים (Amarillo Slim), היה שחקן פוקר אמריקאי, זוכה הטורניר המרכזי של אליפות העולם בפוקר ב-1972. בשנת 1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.
ביוגרפיה

אמרילו סלים היה אחד מהשחקנים אשר בני ביניון הזמין ב-1970 להשתתף בטורניר שלימים היה לטורניר המרכזי הראשון של אליפות העולם בפוקר. ב-1972 הוא זוכה בטורניר המרכזי, ובזכות אישיותו המוחצנת הפך לידוען והוזמן להשתתף בתוכניות ערב כ-The Tonight Show עם ג'וני קרסון. ב-1974 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר.
ב-1979 הקים את ה-Super Bowl of Poker אשר רץ עד 1991, כפרפרזה על שם אליפות הפוטבול האמריקאי הסופרבול.
אמרילו סלים זכה ב-2 צמידים נוספים, ב-1985 ו-1990, בטורנירי פוט-לימיט אומהה. ב-2000 סיים במקום השני בטורניר פוט-לימיט אומהה לאחר שהפסיד לפיל אייבי.
ב-1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. ב-29 באפריל 2012 נפטר מסרטן המעי הגס בגיל 83.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 1972 | $10,000 No Limit Hold'em World Championship | $60,000 |
| 1974 | $1,000 No Limit Hold'em | $11,100 |
| 1985 | $5,000 Pot Limit Omaha | $85,000 |
| 1990 | $5,000 Pot Limit Omaha | $142,200 |
ספריו

1973 - Play Poker to Win
2003 - Amarillo Slim in a World Full of Fat People
2007 - All In: An E-guide To No Limit Texas Hold'em
הערות שוליים

↑  Amarillo Slim’s Life: Biggest Profits, Losses, Private Life & Net Worth, באתר SoMuchPoker, ‏30 בספטמבר 2020 (באנגלית)
1 2  Amarillo Slim, Gambler With a Sly Wit, Dies at 83, באתר הניו יורק טיימס, ‏30 באפריל 2012 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15993170f (data)  ICCU: TO0V644326  ISNI: 0000 0000 5887 2793  LCCN: n2003100573  SUDOC: 160841755  VIAF: 33839132   WorldCat (עם VIAF): 33839132
אפרוסיוס פטרוס

אפרוסיוס מגאמנו פטרוס (באנגלית: Aprocius Megameno Petrus נולד ב-9 באוקטובר 1999 בואלוויס ביי שבנמיביה) הוא כדורגלן נמיבי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ליריה פריזרן מליגת העל הקוסובנית ובנבחרת נמיביה.
קריירת מועדונים

פטרוס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות אילבן ארוס ובלו ווטרס במסגרת ליגת העל הנמיבית.
בחודש אוגוסט 2022 חתם בליריה פריזרן מליגת המשנה הקוסובנית. בתום עונת 2022/2023 העפיל עם המועדון לליגת העל הקוסובנית.
קריירה בינלאומית

ב-27 במרץ 2018 ערך פטרוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נמיביה, בניצחון 2-1 על נבחרת לסוטו במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת נמיביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023  באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת נמיביה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 קזאפואה •  2 האוסב •  3 גבהרדט •  4 הנאמוב •  5 המבירה •  6 קטואה •  7 הוטו •  8 קמבטו •  9 מוזאו •  10 טג'יואזה •   11 אימבונדי •  12 אמוטניה • 13 שאלולילה •  14 קמאטוקה • 15 פפאמה • 16 אנדיסירו • 17 ונדל • 18 פטרוס • 19 שיטמבי • 20 קמבריפה • 21 האוקונגו • 22 ניאמבה • 23 מאובה • מאמן: בנג'מין |  1 קזאפואה •  2 האוסב •  3 גבהרדט •  4 הנאמוב •  5 המבירה •  6 קטואה •  7 הוטו •  8 קמבטו •  9 מוזאו •  10 טג'יואזה •   11 אימבונדי •  12 אמוטניה • 13 שאלולילה •  14 קמאטוקה • 15 פפאמה • 16 אנדיסירו • 17 ונדל • 18 פטרוס • 19 שיטמבי • 20 קמבריפה • 21 האוקונגו • 22 ניאמבה • 23 מאובה • מאמן: בנג'מין | נמיביה |
אפמריס

ספֵירת ניווט - מעין גלובוס המציג גרמי שמיים
דף שער של מגזין ἐφημερίς, שיצא בווינה בשנת 1792
אֶפֶמֶרִיס (באנגלית: Ephemeris וברבים Ephemerides, ביוונית: ἐφημερίς, משמעו בלטינית "יומן" או "לוח שנה") הוא מושג באסטרונומיה המגדיר מיקום בשמיים של גרם שמים או לוויין עבור זמן נתון מסוים (או טווח של זמנים).
במאות קודמות לעידן הטכנולוגי היו יוצאות טבלאות מודפסות של ערכי מיקום, במרווחים קבועים של תאריך ושעה. אפמריס מודרני בדרך כלל מחושב אד-הוק על ידי מודל מתמטי המדמה את תנועת גרמי השמיים או הלוויינים המחושבים ומודל מתמטי של כדור הארץ ותנועתו. אף על פי שחישוב זה היה אחד השימושים הראשונים של מחשבים, אפילו בימינו עדיין יוצאות טבלאות אפמריס מודפסות שכן הן שימושיות כאשר מחשב היודע לחשב אפמריס כזה אינו קיים או תקול.