stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2019 במדע
הערות שוליים

↑  איתי נבו, ‏שלוש וחצי שנים לאחר פלוטו, ניו הוריזונס חלפה על פני ת'ולה אולטימה בחגורת קויפר, באתר "הידען", 2 בינואר 2019
↑   אסף רונאל, החוקרים הופתעו: הטבעות של שבתאי נוצרו לפני פחות ממאה מיליון שנה, באתר הארץ, 17 בינואר 2019
↑  אבי בליזובסקי, ‏בראשית שוגרה לעבר הירח, האתגרים הבאים: כניסה למסלול סביב הירח והנחיתה, באתר "הידען", 22 בפברואר 2019
↑  איתי בלומנטל וניר כהן, אכזבה ברגע האמת: בראשית התרסקה על הירח, באתר ynet, 11 באפריל 2019
↑  איתי נבו, תמונה ראשונה של חור שחור, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 10 באפריל 2019
↑  רויטרס, צפו בתמונות: ליקוי חמה מלא בצ'ילה, באתר ynet, 3 ביולי 2019
↑   אסף רונאל, נפתרה חידת היווצרות הקרינה העוצמתית ביותר ביקום, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2019
↑  איתי נבו, חוקרים בארצות הברית גילו 20 ירחים נוספים סביב כוכב הלכת שבתאי, כך שיש לו יותר ירחים מאשר לצדק, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 8 באוקטובר 2019
↑  ORGANIZERS OF THE INTERNATIONAL PHYSICS OLYMPIADS
↑  Resolution adopted by the General Assembly on 20 December 2017, באתר של האומות המאוחדות, 18 בינואר 2018. (באנגלית)
↑  איתי נבו, לב בהדפסה אישית, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 15 באפריל 2019
↑  יישוב גדול מלפני 9,000 שנה נחשף ליד ירושלים, באתר ynet, 16 ביולי 2019
↑  החדשות 12, ‏האם בני האדם הראשונים לשמר מזון עשו זאת ממש כאן בישראל?, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2019
↑   אסף רונאל, המרדף, גרסת המערה: באינדונזיה נמצא הציור הפיגורטיבי המוקדם ביותר, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2019
↑  אסף רונאל, מפלצת אפריקאית בת 22 מיליון שנה התגלתה במגירת המוזיאון, באתר הארץ, 19 באפריל 2019
↑   עידו אפרתי, פרס נובל לפיזיקה יוענק לשלושה חוקרים שסייעו בהבנת מקומנו ביקום, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2019
↑  דר. משה נחמני, ‏פרס נובל בכימיה לשנת 2019 למפתחי סוללות ליתיום-יון, באתר "הידען", 9 באוקטובר 2019
↑  ד"ר איתי גל, פרס נובל לרפואה לשנת 2019: לחוקרים שגילו כיצד התאים מסתגלים לזמינות חמצן, באתר ynet, 7 באוקטובר 2019
הצילום הראשון של חור שחור
2022 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2022  במדע |  |
< · 2020 · 2021 — 2022 — 2023 · 2024 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2022 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה וחקר החלל

11 בינואר – גשושית צ'אנג-אה 5 גילתה מים על פני הירח.
26 בספטמבר – ניסוי הסטת אסטרואיד כפול
12 ביולי – פרסום תצלומים ראשונים שבוצעו על ידי טלסקופ החלל ג'יימס וב.
פיזיקה

9 בפברואר – שיא חדש בייצור אנרגיה בעזרת היתוך גרעיני תוך ייצור 11 מגה־ואט (פי 2 מהשיא הקודם).
טכנולוגיה

20 בדצמבר – חברת OpenAI הוציאה לאור את Point-E, בינה מלאכותית, אשר בונה מודלים תלת-ממדים מטקסטים שהיא מקבלת.
רפואה

13 בינואר – על בסיס בדיקות של מיליוני אנשים נקבע שEpstein-Barr virus הוא הסיבה הנפוצה ביותר לטרשת נפוצה.
26 בינואר – לראשונה בוצע לפרוסקופיה על ידי רובוט בלבד.
23 ביולי – ארגון הבריאות העולמי הכריז על התפרצות אבעבועות הקוף לאחר גילוי של כ-17 אלף חולים ברחבי העולם.
ארכאולוגיה

2 בפברואר – גילוי שרידי בני אדם מלפני 1.5 מיליון שנים בעמק הירדן
9 במרץ – גילוי שרידי אוניית אנדיורנס בקרבת אנטארקטיקה.
מדעי הארץ

20 בינואר – גילוי שונית אלמוגים באורך של כ-3 ק"מ באזור טהיטי.
1 במרץ – השלכות התפרצות הר הגעש הונגה טונגה עלולות להביא להגדלת טמפרטורה בכ-0.6 מעלות.
6 בנובמבר – פתיחת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים.
פרסים

פרס נובל:
פרס נובל לפיזיקה – אלן אספה (צרפת), ג'ון פ' קלאוזר (ארצות הברית) ואנטון ציילינגר (אוסטריה) על ניסויים בפוטונים שזורים העומדים בבסיס הפרתם של אי-שוויונות בל, וחלוציות במדע האינפורמציה הקוונטית.
פרס נובל לכימיה – קרולין ברטוצי (ארצות הברית), מורטן מלדל (דנמרק) וקרל בארי שארפלס (ארצות הברית) על פיתוח כימיית ה"קליק" והכימיה הביו-אורתוגונלית.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – סוונטה פבו (שוודיה) על תגליותיו בחקר הגנום של הומיניניים שנכחדו ואבולוציית האדם.
פרס נובל לכלכלה - בן ברננקי (ארצות הברית), דאגלס דיימונד (ארצות הברית), פיליפ דיבוויג (ארצות הברית) על חקר על בנקים ומשברים פיננסיים.
פרס אבל – דניס סאליבן (ארצות הברית) - על תרומותיו לחקר הטופולוגיה, ובמיוחד לחקר הטופולוגיה האלגברית, הגאומטרית והמערכות הדינמיות.
מדליית פילדס - הוגו דומיניל-קופן (שווייץ), ג'ון הא (ארצות הברית), ג'יימס מיינרד (בריטניה), מרינה ויזובסקה (אוקראינה/שווייץ)
פרס טיורינג - רוברט מטקאלף (ארצות הברית) על המצאה, סטנדרטיזציה ומסחור של אתרנט.
נפטרו

5 באפריל – סידני אלטמן ביולוג אמריקאי, חתן פרס נובל (נולד ב-1939)
הערות שוליים

↑  פריצת דרך ההיתוך גרעיני
↑  Kyle Wiggers, OpenAI releases Point-E, an AI that generates 3D models, TechCrunch, ‏2022-12-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  חקר סיבות לטרשת נפוצה
↑  ביצוע לפרוסקופיה על ידי רובות בלבד
↑  דיווח רשות העתיקות
↑  גילוי אנדורנס
↑  גילוי שונית אלמוגים חדשה
↑  השפעת התפרצות וולקנית על האקלים
2001 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2001  במדע |  |
< · 1999 · 2000 — 2001 — 2002 · 2003 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2001 ונוגעים לעולם המדע.
חקר החלל

12 בפברואר – חללית אמריקאית NEAR Shoemaker נחתה על האסטרואיד ארוס, נחיתה ראשונה של חללית על אסטרואיד
8 באוגוסט – שיגור גשושית ג'נסיס, חלק מתוכנית דיסקברי של נאס"א, במטרה לאסוף דוגמאות של רוח השמש, משימה ראשונה למרחק גדול ממסלול הירח שכללה חזרה לכדור הארץ
15 באוקטובר – גשושית גלילאו עברה במרחק של 180 ק"מ מאיו, אחד הירחים של צדק
27 בנובמבר – טלסקופ החלל האבל מגלה נתרן באטמוספירה של HD 209458 b, לראשונה התקבלו נתוני מחקר מאטמוספירה של כוכב לכת חוץ-שמשי
ביולוגיה

פרויקט גנום האדם מפרסם טיוטה ראשונה של הגנום האנושי
לינדה פרטרידג' (Linda Partridge) ועמיתים מפרסמים תוצאות זיהוי של גן ספציפי בתהליך הזדקנות של בעלי חיים
גילוי סהלאנתרופוס צ'אדנסיס בצ'אד
מדעי המחשב

פיתוח חשוב בתחום המחשב קוונטי - עבודה ראשונה של מחשב המבוסס על 7 קיוביט
15 בינואר – הוקמה אנציקלופדיית הרשת ויקיפדיה.
מאי – טים ברנרס-לי ושותפיו מציגים את הרשת הסמנטית
24 באוגוסט – חברת מיקרוסופט משחררת את Windows XP, מערכת הפעלה לשימוש על גבי מחשבים אישיים
פיזיקה

כנס סולווה ה-22 - פיזיקה ותקשורת
רפואה

2 ביולי – השתלת לב מלאכותי בחולה ששוחרר מבית החולים. החולה נפטר במהלך נובמבר.
פרסים

פרס נובל
פרס נובל לפיזיקה – אריק קורנל (ארצות הברית), וולפגנג קֵטֵרְלֵה (גרמניה), קארל וימַן (ארצות הברית) על השגת עיבוי בוזה איינשטיין בגז מדולל של אטומים אלקאליים, ועל מחקרים בסיסיים מוקדמים על תכונות העיבוי.
פרס נובל לכימיה – ויליאם נולס (ארצות הברית), ריוג'י נויורי (יפן), על עבודתם על תגובות הידרוגנציה מזורזות כיראלית; קרל בארי שארפלס ארצות הברית, על עבודתו על תגובות חימצון מזורזות כיראלית.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – לילנד ה. הארטוול (ארצות הברית), טים הנט (בריטניה), סר פול נרס (בריטניה) על גילוי משפחת חלבוני הציקלין וקינאזות תלויות ציקלין, מולקולות מרכזיות בוויסות מחזור התא.
פרס נובל לכלכלה - ג'ורג' אקרלוף (ארצות הברית), מייקל ספנס (ארצות הברית), ג'וזף שטיגליץ (ארצות הברית) על הניתוח של שווקים עם מידע א-סימטרי.
פרס טיורינג - אולה יוהאן דאל, קריסטין נייגארד (נורווגיה) - על רעיונות בסיסיים להופעת תכנות מונחה עצמים, באמצעות תכנון שפות התכנות סימולה I וסימולה 67
נפטרו

12 בינואר – ויליאם היולט, שותף לייסוד חברת היולט פקארד (HP) (נולד ב-1913)
16 בינואר – ארנולד ביוורס, פיזיקאי בריטי, עסק בקריסטלוגרפיה, מחלוצי הקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן וחקר מבנה גבישים בעזרתה (נולד ב-1908)
22 בינואר – שניאור ליפְסוֹן, כימאי ישראלי, ממקימי האוניברסיטה הפתוחה בישראל, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעי החיים (תשכ"ט) (נולד ב-1914)
9 בפברואר – הרברט סיימון,, איש אשכולות יהודי-אמריקאי, בולט בתחומי הפסיכולוגיה, הכלכלה והניהול, מדעי המחשב ופילוסופיה של המדע, חתן פרס טיורינג (1975) ופרס נובל לכלכלה (1978) על מחקרו הייחודי בתחום הכלכלה ההתנהגותית ותהליך קבלת ההחלטות של גופים עסקיים (נולד ב-1916)
22 בפברואר – קלוד שאנון, מתמטיקאי אמריקאי, אבי תורת האינפורמציה ובעל תרומה נכבדה למדע הקריפטוגרפיה והאלקטרוניקה (נולד ב-1916)
31 במרץ – קליפורד שוּל (Clifford Shull), פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה (1994) על פיתוח טכניקת עקיפה של נייטרונים לחקירת מצב מעובה (נולד ב-1915)
8 באפריל – ראובן רמתי, מדען ישראלי-אמריקאי, יליד רומניה, חוקר בתחומי האסטרונומיה של קרינת גמא, אסטרופיזיקה גרעינית, וקרינה קוסמית (נולד ב-1937)
8 ביוני – אביבה גלעדי, מדענית גרעין ישראלית, מומחית בתחום כורים אטומיים להפקת אנרגיה, לייצור חשמל והתפלת מים (נולד ב-1917)
17 ביוני – דונלד ג'יימס קראם, כימאי אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1987 על חלקו בפיתוח ושימוש במולקולות בעלות תגובות מותאמות מבנה עם סלקטיביות גבוהה (נולד ב-1919)
18 ביוני – ברוך פדה, רופא ישראלי, קצין רפואה ראשי, מנהל בית חולים ומנכ"ל משרד הבריאות, פרופסור לרפואה פנימית, חתן פרס ישראל תשמ"ה לרפואה (נולד ב-1908)
29 ביוני – נתן גולדבלום, בקטריולוג ישראלי, יוצר החיסון נגד שיתוק ילדים בישראל, חתן פרס ישראל למדעי החיים לשנת תשמ"ח (1988) (נולד ב-1920)
1 ביולי – ניקולאי באסוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1964 על חלקו בעבודה בסיסית בתחום של אלקטרוניקת הקוונטים, שהובילה לבניית מתנדים ומגברים המבוססים על עקרון המייזר-לייזר (נולד ב-2001)
20 באוגוסט – פרד הויל, אסטרונום בריטי שפיתח את מודל המצב היציב של היקום ולזכותו תרומות חשובות אחרות לאסטרונומיה ולקוסמולוגיה (נולד ב-1915)
27 באוגוסט – מיכאל לאונידאס דרטאוזוס, מדען מחשבים אמריקאי יווני, מחלוצי מהפכת המחשוב (נולד ב-1936)
2 בספטמבר – כריסטיאן בארנרד, רופא מדרום אפריקה, שערך את השתלת הלב הראשונה בעולם (נולד ב-1922)
11 בספטמבר – דניאל לוין, מדען מחשבים ויזם עסקי ישראלי-אמריקאי, נמנה עם הנרצחים בפיגועי 11 בספטמבר (נולד ב-1970)
10 באוקטובר – וסילי מישין, מחשובי המתכננים הסובייטיים של מנועים רקטיים ומיזמי חלל (נולד ב-1917)
13 באוקטובר – אולגה אוליניק, מתמטיקאית סובייטית, תרמה רבות בתחומי הגאומטריה האלגברית, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ויישומים שלהן בפיזיקה מתמטית (נולדה ב-1925)
8 בדצמבר – בטי הולברטון, מהנדסת ומתכנתת אמריקאית, אחת משש המתכנתות של המחשב "אניאק", הייתה שותפה בכתיבת שפות התכנות קובול ופורטרן (נולדה ב-1917)
תצלום של האסטרואיד ארוס שצולם על ידי הגשושית NEAR Shoemaker במהלך ההנמכה, לראשונה מתבצעת נחיתה על אסטרואיד
שלמה קלמן רייף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בינואר 1944 (בן 80) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת קיימברידג'  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 מעסיק:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 השקפה דתית:  יהדות 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (2020) 
 
שלמה קלמן הכהן (סטפן) רייף (Stefan Clive Reif; נולד ב-21 בינואר 1944) הוא היסטוריון יהודי יליד סקוטלנד המתמחה בשפה העברית של ימי הביניים, אשר כיהן במשך שנים רבות כראש יחידת מחקר הגניזה ע"ש טיילור-שכטר במחלקה האוריינטאלית בספריית אוניברסיטת קיימברידג'. תחומי מחקרו העיקריים הם ליטורגיה יהודית, הגניזה הקהירית, פרשנות על התנ"ך בתקופת ימי הביניים וההתפתחות ההיסטורית של לימודי עברית באוניברסיטת קיימברידג'.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

רייף נולד באדינבורו בירת סקוטלנד בשנת 1944 והתעניינותו בבלשנות החלה טרם לימודיו האקדמיים, כשכבר בתיכון הוא התמסר ללימוד אנגלית, לטינית, יוונית וצרפתית, בנוסף ללימודי היסטוריה ומתמטיקה. בשנת 1961 הוא החל בלימודי תואר ראשון באוניברסיטת לונדון בעברית ובארמית, ובשנת 1964 סיים את לימודיו בהצטיינות. מיד לאחר מכן הוא המשיך ללימודי הדוקטורט, גם הם באוניברסיטת לונדון, ובשנת 1969 הגיש את הדיסרטציה שלו שעסקה בסידור התפילה של ר' שבתי סופר מפשמישל, בן המאה השבע-עשרה. בשנת 1976 הוא קיבל תואר MA נוסף ובשנת 2002 זכה לתואר Litt.D, שניהם הוענקו לו מטעם אוניברסיטת קיימברידג'.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

הקריירה האקדמית של רייף החלה באוניברסיטת גלאזגו בסקוטלנד בין השנים 1968–1972. לאחר מכן כיהן כדקאן ופרופסור עוזר בחוג לשפה וספרות עברית בדרופסי קולג', פילדלפיה במשך שנה. בשנת 1973 מונה לספרן בספריית אוניברסיטת קיימברידג', כשתוך זמן קצר קודם לעמדת מנהל אוסף הגניזה ע"ש טיילור-שכטר. רייף שם לעצמו כמטרה לקטלג ולהנגיש את האוסף העצום שהיה תחת אחריותו, ולשם כך הביא להקמת היחידה לחקר הגניזה ע"ש טיילור-שכטר בקיימברידג'. במקביל לתפקיד מרכזי זה כיהן רייף כחבר סגל פעיל בפקולטה ללימודי המזרח באוניברסיטת קיימברידג'. בד בבד הוסיף רייף לחקור ולפרסם מאות מאמרים (360) וספרים רבים (12), ללמד ולשמש כפרופסור וחוקר אורח באוניברסיטאות מובילות בעולם ביניהן אוקספורד (1979), האוניברסיטה העברית (1989, 1996), פנסילבניה (2001), וג'ורג' וושינגטון (2004). רייף זכה בפרסים רבים ובתקציבי מחקר מקרנות תחרותיות ברחבי העולם. כמו כן, רייף מכהן כחבר בסט. ג'ונס קולג' בקיימברידג' ובאגודות המובילות בעולם לחקר המזה"ת, הספרות והשפה העברית.
מאז שיצא לגמלאות, רייף מחלק את זמנו בין קיימברידג' וישראל ופעיל באקדמיה בשתי המדינות. בין היתר הוא מכהן כיועץ מיוחד לספריה של קיימברידג' לפרויקטים ולגיוס כספים. מעבר לכך, רייף הביע לאחרונה את הסכמתו לעמוד בראש המרכז הבינתחומי לחקר הגניזה והוראתה שיוקם בקרוב באוניברסיטת חיפה ולתרום מניסיונו הרב לטובת החדרת פירות מחקרי הגניזה לתוכניות הלימודים בארץ ובעולם ולבניית קורסים מתוקשבים בין-אוניברסיטאיים ובינלאומיים בנושא הגניזה הקהירית, מחקרה וחשיבותה לעולם האקדמי.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית > פועלו כראש היחידה לחקר הגניזה הקהירית באוניברסיטת קיימברידג'

אוסף הגניזה הקהירית הוא אוצר בלום של תעודות מן המאה העשירית עד למאה התשע עשרה, אשר נמצא בעליית הגג של בית הכנסת בן עזרא בקהיר בשלהי המאה ה-19. זמן קצר לאחר הגילוי הועברו רוב כתבי היד ושאר המסמכים לספריית אוניברסיטת קיימברידג', וכך נולד אוסף הגניזה הקהירית באוניברסיטת קיימברידג', שנקרא אוסף טיילור-שכטר על שם שני החוקרים שפעלו רבות להעבירו לקיימברידג', שניאור זלמן שכטר וצ'ארלס טיילור. ברם, שינוע אלפי המסמכים היה רק השלב הראשון והמקדים, ועדיין היה צורך לשמר, לקטלג ולהנגיש את המסמכים לטובת מחקר ולימוד. ואכן במהלך המאה ה-20 היו מספר ניסיונות לקטלוג האוסף. בשנת 1902 מונה ארנסט וורמן לאוצר האוסף, ובעמל רב הוא קיטלג באמצעות פנקס ועט כחמשת אלפים פריטים, אך מותו הפתאומי בשנת 1909 קטע ניסיון זה באיבו. קשיים כלכליים, שתי מלחמות עולם והיעדר אישיותו הכריזמטית ורבת העוצמה של שכטר, שעזב לניו יורק חמש שנים לאחר גילוי האוסף, הביאו לדחיקת כתבי היד לקופסאות מאובקות במחסני הספרייה. כך נוצר המצב שבמשך שנים רבות מספר זעום של חוקרים ניצלו את שפע הידיעות והמידע אודות יהודי מצרים, הלבנט והים התיכון בימי הביניים. צעד משמעותי התרחש בשנות החמישים, כאשר החוקר הנודע שלמה דב גויטיין ותלמידיו הפיקו במאמץ רב סדרה נוספת של כתבי יד. בשנות ה-60 עם היווצרות גל חדש של התעניינות בחומרי גניזה, שהתגלו כמקור חשוב לחקר היסטוריה כלכלית וחברתית, מונה ד"ר הנרי קנופף (Henry Knopf) לטובת קיטלוג שאר חומרי הגניזה. ברם, לאחר שנים מספר קנופף בחר להמשיך הלאה ועלה לישראל, והמלאכה עדיין לא הושלמה.
עת הגעתו של רייף לספריית אוניברסיטת קייברידג' בשנת 1973, רק כ-34,000 מתוך 150,000 כתבי היד מוינו וקוטלגו. מינויו של רייף הפיח רוח חדשה של עשייה. חצי שנה לאחר הגעתו הוא ייסד את מכון מחקר הגניזה ע"ש טיילור-שכטר, גייס תרומות ומענקי מחקר רבים, מינה אנשי סגל נוספים והחל במלאכת הקיטלוג והמיון. עד שנת 1975 מוינו 105,000 כתבי היד שלא טופלו עד אז על פי נושאים. זמן קצר לאחר מכן קוטלגו 45,000 פריטים ונאספו 50,000 פריטים ביבליוגרפיים הקשורים ישירות לאוסף הגניזה. בשנת 1978 מכון הגניזה פרסם את הקטלוג הראשון אשר מנה 17 כרכים. כמו כן, במרווחים של שנתיים, פרסם בית הדפוס של אוניברסיטת קיימברידג' ספרי מחקר אודות הגניזה הקהירית. מפעלו של רייף הפך לאורים ותומים בכל הקשור לאוספי גניזה, וספריות רבות, בין היתר ניו יורק, אוקספורד ומנצ'סטר, כולן הלכו בדרכו של רייף כשהחלו לקטלג את מסמכי הגניזה שבאוספיהם. בתוך שנים מספר הפך אוסף הגניזה הקהירית בקיימברידג' למוקד משיכה עולמי לחוקרי יהדות, היסטוריה, פילוסופיה ולשון של ימי הביניים. מפעלי מדע גדולים נסמכו על מקורות הגניזה הקהירית והיו ליסוד המרכזי של הידע אודות ההיסטוריה והתרבות היהודית מן העת העתיקה ועד לעת החדשה המוקדמת בפרט, כמו גם על החברה הים-תיכונית בכלל.
בשנת 1999 יצא לדרך פרויקט פרידברג, מאמץ מונומנטלי שמטרתו הייתה והיא דיגיטציה של כלל כתבי היד של גניזת קהיר, ללא קשר למקום הימצאם. בדרך זו אוסף הגניזה הקהירית יהפוך לנגיש לכל חוקר בעולם באמצעות האינטרנט. בשנת 2004 שולמית, אשתו של רייף, בסיוע שלושה עוזרי מחקר, החלה במלאכת הרישום, כך שעד 2006 כלל המידע לוקט ועובד. לפני הסקירה המעמיקה אנשי קיימברידג' סברו שאוסף הגניזה הקהירית מכיל כ-140,000 פריטים, ברם לאחר הסקירה התברר שאוסף מכיל כ-193,654 פריטים, כ-225,141 דפים.
פרסומים > ספרים שכתב

Shabbethai Sofer and his Prayer-book, Cambridge: Cambridge University Press, 1979.
Published Material from the Cambridge Genizah Collections: a Bibliography 1896–1980, Cambridge: Cambridge University Press, 1989.
Judaism and Hebrew Prayer: New Perspectives on Jewish Liturgical History, Cambridge: Cambridge University Press, 1993
Judaism and Hebrew Prayer: New Perspectives on Jewish Liturgical History, Cambridge University Press, 1993 (paperback edition, 1995).
Hebrew Manuscripts at Cambridge University Library: A Description and Introduction, Cambridge: Cambridge University Press, 1997.
A Jewish Archive from Old Cairo: The History of Cambridge University’s Genizah Collection, Richmond, Surrey: Curzon Press, 2000.
Why Medieval Hebrew Studies: An Inaugural Lecture, Cambridge: Cambridge University Press, 2001.
The Cambridge Genizah Collections: Their Contents and Significance, Cambridge: Cambridge University Press, 2002.
Problems with Prayers: Studies in the Textual History of Early Rabbinic Liturgy, Berlin and New York: Walter de Gruyter,, 2006.
Charles Taylor and the Genizah Collection: A Centenary Seminar and Exhibition, Cambridge: St John’s College, 2009.
פרסומים > ספרים שערך

Interpreting the Hebrew Bible: Essays in Honour of E I J Rosenthal (edited with J A Emerton), Cambridge: Cambridge University Press, 1982.
Genizah Research after Ninety Years (edited with Joshua Blau), Cambridge: Cambridge University Press, 1992.
לקריאה נוספת

Glickman, Mark. 2011. "Stefan Reif and the Taylor-Schechter Genizah Research Unit." In Sacred treasure, the Cairo genizah: the amazing discoveries of forgotten Jewish history in an Egyptian synagogue attic. Woodstock, Vermont: Jewish Lights Publishing. pp. 170-3.
הערות שוליים

1 2  אתר הספרייה של אוניברסיטת קיימברידג'
↑  Glickman 2011:171-2.
↑  שם, 172-3.
↑  שם, שם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309908505171  BIBSYS: 90589845  BnF: cb120259089 (data)  CANTIC: a11296112  CiNii: DA06708743  GND: 13234596X  ISNI: 0000 0003 8494 3753  LCCN: n81139406  NKC: jn19990006903  NLA: 35660533  NTA: 068466250  RERO: 02-A013673548  SUDOC: 028420349  Trove: 1030970  VcBA: 495/301787  VIAF: 278580590   WorldCat (עם VIAF): 278580590
2002 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2002  במדע |  |
< · 2000 · 2001 — 2002 — 2003 · 2004 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2002 ונוגעים לעולם המדע.
ביולוגיה

גילוי בקטריה Desulforudis audaxviator המתקיימת בעומק של כ-3 ק"מ ואינה זקוקה לאור השמש לקיום חייה
חקר החלל

הגשושית האמריקאית 2001 מארס אודיסיי מבצעת מיפוי במאדים, ובמהלכו מתגלות כמויות גדולות של קרח
4 ביולי – התגלה כוכב הלכת המינורי קווה-וואר השוכן בחגורת קויפר
ביולוגיה

קווין ווריק חיבר למחשב חלק ממערכת העצבים
מתמטיקה

12 בנובמבר – גרגורי פרלמן פרסם פתרון להשערת פואנקרה
רפואה

תחילת מגפת סארס בסין
טכנולוגיה

מערכת נאוטילוס הצליחה ליירט פגז של תותח
הפעלת רשת טלפון סלולרי מדור השלישי
פרסים

פרס נובל
פרס נובל לפיזיקה - ריימונד דייוויס (ארצות הברית), מסטושי קושיבה (יפן), על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי נייטרינואים קוסמיים; ריקרדו ג'אקוני ארצות הברית, על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי מקורות לקרינת X קוסמית.
פרס נובל לכימיה - קורט וותריך (שווייץ), ג'ון פן (ארצות הברית), קואיצ'י טנקה (יפן), על פיתוח שיטות לזיהוי וניתוח מבנה של מאקרו-מולקולות ביולוגיות
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - סידני ברנר (דרום אפריקה/בריטניה/סינגפור), רוברט הורביץ (ארצות הברית), ג'ון א. סולסטון (בריטניה), על שקבעו את הסדר המדויק של חלוקה ומות התאים בתולעת Caenorhabditis elegans ועל הבהרת התהליך של אפופטוזה.
פרס נובל לכלכלה
דניאל כהנמן (ישראל/ארצות הברית) על הכנסת תובנות מהמחקר הפסיכולוגי למדע הכלכלי, בייחוד בקשר לשיפוט אנושי וקבלת החלטות תחת אי-ודאות.
ורנון סמית' (ארצות הברית) על מיסוד ניסויי מעבדה ככלי לניתוח כלכלי אמפירי, בייחוד במחקר של מנגנוני שוק אלטרנטיביים.
מדליית פילדס: ולדימיר וויבודסקי (ברית המועצות/ארצות הברית), לורן לפורג (צרפת)
פרס טיורינג: רונלד ריבסט (ארצות הברית), עדי שמיר (ישראל), לאונרד אדלמן (ארצות הברית) - על תרומה מקורית בהפיכת הצפנה אסימטרית לבת-קיימא (RSA).
נפטרו

8 בינואר – אלכסנדר פרוכורוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל, (נולד ב- 1916)
6 בפברואר – מקס פרוץ, ביולוג בריטי, חתן פרס נובל (נולד ב-1914)
18 באפריל – תור היירדאל - ביולוג ימי נורווגי שעסק באתנולוגיה. הוא התפרסם בשל מסע "קון-טיקי".
4 ביולי – לורן שוורץ, מתמטיקאי צרפתי זכה במדליית פילדס (נולד ב-1915)
6 באוגוסט – אדסחר דייקסטרה, מדען מחשבים הולנדי (נולד ב-1930)
31 באוגוסט – ג'ורג' פורטר, כימאי בריטי חתן פרס נובל (נולד ב-1920)
29 בספטמבר – ג'וליאנה טסורו, כימאית איטלקית שרשמה במהלך חייה מעל ל-125 פטנטים (נולדה ב-1921)
25 באוקטובר, רנה תום, מתמטיקאי נורווגי, זכה במדליית פילדס (נולד ב-1923)
גריגורי פרלמן מפרסם הוכחה להשערת פואנקרה
רמון פואנקרה

רֵמון פואנקרה (בצרפתית: Raymond Poincaré;‏ 20 באוגוסט 1860 - 15 באוקטובר 1934) היה מדינאי צרפתי, נשיא צרפת בין 1913 ל-1920, וכיהן שלוש שנים כראש ממשלת צרפת.
שנותיו הראשונות

פואנקרה נולד ב-20 באוגוסט 1860 בבר-לה-דוק, שבחבל לורן. אביו היה עובד מדינה מצטיין ומטאורולוג, ואימו קתולית אדוקה. בגיל 10 סופחה עיר הולדתו לגרמניה, בעקבות סיפוח אלזס-לורן לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה. פעולה שהביאה ליחסו השלילי כלפי הקיסרות הגרמנית במהלך השנים. לאחר שירותו הצבאי בין השנים 1879–1880 הוא למד בסורבון. בשנת 1881, התקבל להיות חבר בלשכת עורכי הדין בפריז ובשנת 1882 קיבל תואר דוקטור למשפטים.
קריירה פוליטית > שר בממשלה

פואנקרה שירת במשך שנה במשרד החקלאות עד שנבחר בשנת 1887 לבית הנבחרים כנציג מז. הוא הצטיין בתחום הכלכלי ושירת בוועדות תקציב. . תחילה היה שר החינוך, האומנות והדת ולאחר מכן היה שר האוצר. בתוך ממשלת הקבינט של אלכסנדר ריבוט הפך פואנקרה לשר התעשייה האזרחית. בעזרת תומכים, פואנקרה היה שותף ראשי, בשנת 1902, לייצור המפלגה הצרפתית האיחוד הדמוקרטי הרפובליקני שהפכה, במהרה למפלגת המרכז ימין החשובה ביותר ברפובליקה השלישית. לאחר מכן בשנת 1906 למשך זמן קצר פואנקרה חזר להיות שר האוצר.
המונח "פואנקראיזם" לפי ז'ורז' קלמנסו משמעו היה צעירים פוליטיים מרכזיים שהיו מבוססים על רעיונות אבות הרפובליקה. לאחר שנת 1911 המונח שומש לתאר את הפוליטיקאים הרדיקלים האנטי גרמניים ברפובליקה. אחרי שנת 1920 משמעות המונח השתנתה בפעם השלישית הפעם משמעות המונח היה סוג מסוים של התנהלות כלכלית.
קריירה פוליטית > ראשות ממשלה ראשונה

זמן קצר לאחר שהפך פואנקרה לראש ממשלת צרפת בינואר 1912 הוא חיבר לממשלתו בצורה חכמה את כל אויביו הפוליטיים ובכך הבטיח את מעמדו כקובע הבלעדי של יחסי החוץ הצרפתיים בהתחלה בתור ראש ממשלה ובהמשך בתור נשיא, והוא כיוון את יחסי החוץ שלו למצב חם נגד גרמניה. פואנקרה דאג שגרמניה לא תוכל ליצור יחסי חוץ טובים עם רוסיה ובריטניה וחיזק את הצבא בכך שהוסיף לו השקעות מהבנק המדיני, הגדיל את הגיוס והורה להתחיל להכין תוכניות לגבי התקפה על גרמניה.
לאורך המשבר הבוסני והמשבר המרוקני השני פואנקרה לא הצליח לשתף פעולה עם האימפריה הרוסית, ולכן בשנת 1912 הוא חידש את חוזה החברות בין צרפת לרוסיה משנת 1894 מחוזה הגנה לחוזה התקפה לכל מקרה שעלול לקרות, אפילו ממשבר בבלקנים. באוגוסט אותה השנה כשנפגש פואנקרה עם הצאר הרוסי ניקולאי השני הוא חיזק את ההסכם בכך שחידש אותו לרמה צבאית.
פואנקרה תרם כוח צרפתי נגד השותפה של הגרמנים והאוסטרים, האימפריה הע'ותמנית, לאחר הפסד הע'ותמניים במלחמת הבלקן הראשונה. פואנקרה החשיב את המצב לניצחון מחזק של בעלות הברית ונקודת תורפה של מעצמות המרכז. פואנקרה התנגד לכל איחוד צרפתי-גרמני באומרו כי הדבר יביא לכך שפריז תהיה משנה של ברלין ובכך צרפת כבר לא תהיה מעצמה עולמית.
נשיאות > לפני המלחמה

ניצחונו של פואנקרה בבחירות לנשיאות צרפת בשנת 1913 נעזר בתמיכת חוץ של 2,000,000 פרנקים מרוסיה. בתחילת 1914, פואנקרה נקלע לשערורייה כאשר הפוליטיקאי השמאלני ג'וזף קיילו איים לפרסם מכתבים המראים כי פואנקרה השתתף בשיחות חשאיות עם הוותיקן תוך שימוש בממשלת איטליה כמתווכת, מה שהיה מקומם את הדעה האנטי-דתית בצרפת.
קיילו נמנע מפרסום המסמכים לאחר שהנשיא לחץ על גאסטון קלמט, עורך עיתון לה פיגארו, שלא לפרסם מסמכים המראים כי קיילו לא היה נאמן לאשתו הראשונה, והיה מעורב בעסקאות כספיות מפוקפקות המשמעות על מדיניות חוץ פרו-גרמנית. העניין אולי היה נשאר מסודר אלמלא מאדאם קיילו השנייה, מוטרדת מכך שקלמט אולי יפרסם מכתבי אהבה שנכתבו לה בזמן שבעלה עדיין היה נשוי לקודמתה, היא הלכה למשרדו של קלמט ב-16 במרץ 1914 וירתה בו למוות. השערורייה שהתקבלה כונתה "פרשת קיילו", והיא הייתה סיפור החדשות הצרפתי הגדול במחצית הראשונה של שנת 1914, וגרמה לפואנקרה להתבדח שמעתה והלאה הוא עלול לשלוח את מאדאם פונקארה לרצוח את אויביו הפוליטיים מכיוון ששיטה זו עבדה כל כך טוב עבור קיילו.