stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שולמית אדר
קריירה מקצועית > תיאטרון

שש כנפיים לאחד - תפקיד שלא נכלל בגרסה הסופית של המחזה. הבימה, 1958
הציפור הכחולה - בגיל 25, שנתיים לאחר לידת בנה הבכור, שיחקה אדר את דמותו של ילד בן 12 בהצגה בהפקתו של מנחם גולן. כמה חודשים לאחר מכן החליף אותה בתפקיד עמיקם ארצי, ואדר עברה לשחק את דמות הילדה במחזה, במקומה של הילדה השחקנית פרידה אוחנה. תיאטרון תילון, 1962.
עליסה בארץ הפלאות - הפקת ענק עם 20 שחקנים, על פי עיבוד לעברית של אוריאל אופק. תיאטרון תילון, 1963
קווארטט - מחזה של דליה הרץ בבימויו של אמנון מסקין. החזרות נמשכו חצי שנה, אך ההצגה הועלתה 3 פעמים בלבד. הבימה, 1963
ביבר הזכוכית - אדר זכתה בפרס שחקנית השנה על דמותה של לורה, לצד רחל מרכוס, שמואל עצמון ומיכאל כפיר. תיאטרון זווית, 1963
ארץ רחוקה - מחזה על חייו של זיגמונד פרויד הצעיר מאת הנרי דנקר ובבימויו של אמנון קבצ'ניק. תיאטרון זווית, 1964. אדר גילמה את דמותה של אליזבטה, מטופלת צעירה של פרויד הסובלת משיתוק.
קורטוב של דבש - מחזה של שילה דלייני בבימויו של ראובן מורגן. המחזה היה אמור לעלות גם הוא על בימת תיאטרון זווית, אך שנה לאחר שהודיעו בתיאטרון על רכישת הזכויות למחזה הצליח דווקא תיאטרון האוהל להשיג את הזכויות. אדר פרשה מתיאטרון זווית ולוהקה לתפקיד הראשי של ג'ו בתיאטרון האוהל, אף על פי שהמשיכה להופיע בהצגות "ביבר הזכוכית" ו"ארץ רחוקה". האוהל, 1965.
הפראית - מחזה של ז'ן אנוי בבימוי של הבמאי הצרפתי רולנד פייטרי, לצד מאיר מרגלית וניקו ניתאי. האוהל, 1965
פרנסואה ראש גזר - התיאטרון העממי של אברהם דשא (פשנל), 1966
שורשים - אחד משלושת המחזות של ארנולד וסקר שתורגמו לעברית, בבימוי אברהם אסיאו. האוהל, 1968
בית קברות למכוניות - מחזה אבסורד של פרננדו ארבאל בבימויה של עדנה שביט. האוהל, 1969.
מראות ילדות - ערב קריאה של קטעי שירה וסיפורת בביצועה של אדר ובהדרכתו של מיכאל כפיר. צוותא, 1969.
נדנדה בשניים - קומדיה רומנטית של ויליאם גיבסון בבימוי של ניקו ניתאי ולצידו של דוד זינדר. התיאטרון הצעיר, 1970
עת לאהוב ועת לשנוא - מופע שירי אהבה ומחאה לצד דוריאן ארויו ובבימוי פרדי כהן. תיאטרון מרתף, 1971
בוסמן ולנה - מחזה של המחזאי הדרום אפריקאי את'ול פיוגארד, אחת ההצגות הראשונות שעלו על בימת הבימרתף - הבימה הניסיונות של הבימה, ב-1973 בו גילמה אדר את דמותה של לנה. ב-1979 תרגמה אדר בעצמה מחזה נוסף של פיוגארד "רק שלום וללכת" מתוך כוונה להפיק את המחזה באופן עצמאי, אך נקלעה לסכסוך מול תיאטרון באר שבע שרכש את הזכויות למחזה. המחזה עלה לבסוף רק בשנת 1986 ב"צוותא'לה"
תמונות במבוא - מחזה של המחזאי האירי שון או'קייסי ובבימוי של הבמאי האירי לואי לנטין. בימרתף, 1973.
הירושה - מחזה ראשון של שולמית לפיד בבימוי ניקו ניתאי. הסדנה למחזה המקורי, 1973
גולים - המחזה היחיד של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס בתרגום של רבקה משולח. הבימה, 1981
תמול שלשום - הבימה, 1982
חברות - מחזה של השחקנית הצרפתית לולה בלון, בתרגום ובבימוי של רות חזן. צוותא, 1981
אורזי המזוודות - ההפקה הראשונה של המחזה של חנוך לוין, שנבחרה לייצג את ישראל בפסטיבל התיאטרון של נאנסי. הקאמרי, 1983
ודמעה נגעה בדמעה - הצגת יחיד, מבט אישי על חייה של לאה גולדברג כאישה ומשוררת. הסימטה, 1986
איולף הקטן - גרסה עברית ראשונה למחזה של איבסן, שהייתה עבודת הבימוי האחרונה של יוסי יזרעאלי כמנהל תיאטרון החאן. אדר גילמה את דמותה של אשת העכברוש. 1986
שירה - עיבוד לבמה לספרו של ש"י עגנון. הקאמרי, 1989
אחרי החגים - עיבוד של שמואל הספרי לספרו של יהושע קנז, בבימוי אהרן אלמוג. הקאמרי, 1989
נומה עמק - מחזה מאת יהונתן גפן בבימויו של אלדד זיו. בית ליסין, 1992
לבד בברלין - הבימה, 2016
קריירה מקצועית > קולנוע

אהבתה האחרונה של לורה אדלר (1990)
שלושה מסעות (1999)
מלכה אחת ומספר מלכים (2005)
קירות תומכים (2007)
בדרך אל החתולים (2009)
קריירה מקצועית > טלוויזיה

סיפורים בראש - הטלוויזיה הכללית, 1986
איצ'ה - שידורי רשת, 1997
הבורגנים - שידורי קשת, 2001
באמצע הסרט, 2003
קריירה מקצועית > רדיו

המסך עולה - רדיופוניים למחזות ברשת ב'
עונת 1964 - "ערב אחד של קיץ" מאת רחל פרחי, "האורח" מאת לודוויג אשכנזי, "ואסה ז'לזנובה" - מחזה מ-1907 של מקסים גורקי
עונת 1972 - "חיוכו של בודהה" מאת סולז'ניצין, "השקר" מאת נטלי סארוט, "כלה עם שחר" מאת הוגו קלאוס
רדיו דרמה - עיבודים רדיופוניים למחזות ברשת א'
מחול הטרדן מאת ארמן לנו. תרגום של אהובה ליאון ובימוי של ליאו פילר, 1975
אמן במורד המדרגות מאת טום סטופארד בבימוי ניסן נתיב, 1976
עושה הנפלאות מלובלין של יצחק בשביס זינגר בתרגום ברוך קרוא ובעיבוד ובימוי של עודד בארי, 1977
המשימה והפנסיונר מאת נגיב מחפוז בעיבוד ובבימוי מוטי סנדק, 1978
אינטימיות מאת ז'ן פול סארטר בתרגומו של אוריאל אופק ובעיבוד ובימוי של מוטי סנדק. 1978
טרוצקי במקסיקו מאת הרטמוט לנגה בתרגום ועיבוד של חנה בן ארי ובבימוי גיורא מנור, 1981
בין מים למים של יוסף חיים ברנר עיבוד למחזה של מוטי סנדק, 1981
דובים לבנים מאת ארתור שניצלר, תרגום עיבוד ובימוי ארד פדר, 1981
נעורי ורדהלה מאת חנוך לוין בעיבוד ובבימוי של יוסף כרמון, 1983
חולות הזהב מאת בנימין תמוז בעיבוד ובבימוי של ניסן נתיב, 1983
בימת רדיו - עיבודים רדיופוניים למחזות בגלי צה"ל
שדים - מחזה של אלבר קאמי על פי דוסטויבסקי, 1970
אשת הבן - עיבוד לתסכית של דוד ילין למחזה של ד"ה לורנס מ-1913, בתרגומה של רבקה משולח, 1970
אגממנון - עיבוד מאת ליאו בריידי ליצירתו של אייסכילוס, בתרגום אריה אהרוני ובימוי לשידור של יוסף מונדי, 1975
יאנוש קורצ'ק והילדים - מחזה של המחזאי הגרמני ארווין סילוונוס, שהועבר בשידור חי בערב יום השואה 1977
הרכבת האחרונה מאת עמוס קינן בעיבוד ובימוי של עומרי ניצן, 1979
חיים אישיים

שולמית היא הצעירה מבין 4 אחים. אחיה בן עמי קפלן היה חבר מועצת עיריית ראשון לציון ומועמד לראשות העיר מטעם הליכוד. אחותה אהובה הייתה נשואה לחתן פרס ישראל לשירה ישראל פנקס.
במרץ 1961 נישאה שולמית לפסל ומעצב התפאורות יחזקאל אדר, בוגר בצלאל. לאחר נישואיה לקחה הפסקה מעולם התיאטרון ועבדה כפקידה בוועד הפועל של ההסתדרות הכללית.
בזמן מלחמת וייטנאם השתתפה במחאה נגד המלחמה, ולקראת הבחירות לכנסת השמינית חתמה על מודעת תמיכה במפלגת מוקד. הייתה חברתה הקרובה של המשוררת תרצה אתר, מהתקופה בה השתתפו שתיהן בסטודיו לדרמה.
אדר היא אם לשניים - אורון אדר, עורך קולנוע, ונועה.
ניצן צבי כהן

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1988 (בן 36) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המכללה האקדמית בית ברל  תיכון דרכא ע"ש מנחם בגין בגדרה 
 מעסיק:  דבר העובדים בארץ ישראל, חטיבת בני המושבים, הנוער העובד והלומד 
 אתר רשמי
 
ניצן צבי כהן הוא עיתונאי ישראלי, כתב לענייני עבודה באתר דבר העובדים בארץ ישראל וחבר תנועת דרור ישראל.
נולד בשנת 1988 בירושלים, וגדל בגדרה. הדריך בנוער העובד והלומד ושירת, לאחר שנת שירות, במסלול נח"ל.
ב-2010 עבר לאשקלון, שם הדריך במשך שלוש שנים כמדריך בוגר ביישוב נהורה במסגרת חטיבת בני המושבים, ובמקביל במרכז ההדרכה המעורר. בהמשך עבד בתפקיד מטה בנוער העובד והלומד. השלים לימודי תואר ראשון בחינוך ותעודת הוראה במכללת בית ברל. בשנים אלו היה מעורב במאבקים לקידום סוגיות חברתיות, מדינת רווחה ולהקמת התאגדויות עובדים חדשות - בין היתר במאבק עובדי פלאפון להכרה בהתאגדות העובדים.
בשנת 2015 הצטרף לצוות ההקמה של אתר דבר העובדים בארץ ישראל ולהכשרת הכתבים של המערכת המתהווה. החל מיום עלייתו לאוויר ביוני 2016 משמש ככתב לענייני עבודה.
כהן דובר אספרנטו מאז שנת 2020 ומפרסם לעיתים מאמרים בשפה במגזין Monato ובמגזינים אחרים בשפה.
הערות שוליים

1 2 3  פוסט היכרות בפייסבוק של אתר החדשות דבר, 15 ביוני 2016
↑  דני ואזנה, מאוגדים - התחדשות העבודה המאורגנת בישראל, הוצאת שחקים 2017
↑  Sinprezentoj por MONATO(באספרנטו)
תדלוק אווירי

מטוס בואינג 707 "ראם" של חיל האוויר הישראלי מתדלק מטוס F-15 איגל (בשיטת "בּוּם"), ולצידו שני מטוסי F-15 איגל נוספים
מטוס בואינג 707 "ראם" תדלוק אווירי מס' 275, דגם 707-3P1C(KC) של חיל האוויר הישראלי, פורש "בום" לקראת תדלוק
התדלוק האווירי הראשון, 27 ביוני 1923
תדלוק אווירי של מסוק UH-60 בלק הוק
עמדת הבומר במטוס KC-135 בשעת תדלוק של מטוס F-16 (שיטת "בּוּם")
מטוס טורנדו בשעת תדלוק. ניתן לראות בבירור את מיקום צינור התדלוק (שיטת גשוש-משפך)
מטוס S-3 ויקינג (אנ') מתדלק מטוס זהה בשיטת גשוש ומשפך
מבט מתא הטייס של מטוס F-15 איגל על מטוס תדלוק KC-135 בשעת תדלוק (שיטת "בּוּם")
מתאם עוגן לבום של מטוס תדלוק אמריקני מדגם KC-135
תדלוק מסוקים. מטס יום העצמאות ה-60 מעל חופי תל אביב (שיטת גשוש-משפך)
מטוס F-16 של חיל האוויר הישראלי מבצע תדלוק אווירי בעת מטס יום העצמאות ה-60 למדינת ישראל, מעל חוף ירושלים בתל אביב
תדלוק אווירי הוא תהליך של העברת דלק מכלי טיס אחד למשנהו בזמן טיסה. פעולה זו מאפשרת להגדיל את משך הזמן שכלי הטיס נשאר באוויר, ואת טווח הטיסה. תדלוק אווירי מאפשר גם להגדיל את כמות הנשק, המטען או אנשי הצוות שכלי הטיס נושא. ההגדלה המרבית של המטען מתאפשרת על ידי הקטנת כמות הדלק שכלי הטיס נושא בזמן ההמראה, והשלמת הדלק החסר בזמן שכלי הטיס כבר באוויר.
תדלוק אווירי כרוך בעלויות גבוהות ובסיכון גדול יחסית, ומצריך התקנה של ציוד מיוחד על המטוס באופן שמונע שימוש בו למטרות אחרות. עקב כך מבוצע כיום תדלוק אווירי לצרכים צבאיים בלבד.
היסטוריה ופיתוח

בדומה להתפתחויות רבות בהיסטוריה של התעופה, גם התדלוק האווירי הומצא במהלך שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.
התדלוק האווירי הראשון בוצע ב-27 ביוני 1923. מטוס כפול כנף של חברת דה הבילנד מדגם 4B טס ברציפות 37 שעות, כאשר מדי מספר שעות הצטרף אליו לטיסת מבנה מטוס מדגם דומה, והעביר אליו דלק בעזרת צינור שהשליך. שני המטוסים טסו במהירות נמוכה בהשוואה למטוסים מודרניים והדבר הקל על ביצוע התדלוק.
התקדמות הפיתוח הייתה מהירה: בשנת 1929 ביצעה קבוצה של טייסים מכוחות האוויר של צבא ארצות הברית טיסה רצופה של 150 שעות מעל לוס אנג'לס, במטוס שכונה סימן שאלה. על המשימה פיקד מייג'ור קארל ספאץ – לימים גנרל בכיר. ב-1930 ביצעו האחים האנטר טיסה רצופה של 533 שעות ו-40 דקות מעל שיקגו. בשנת 1935 פיתחו האחים קי צינור תדלוק בעל פיה המונעת שפיכה לא רצויה של דלק, ומיזערו את סכנת התדלוק האווירי. בעזרת המצאה זו הם שברו את שיאם של האחים האנטר בלמעלה ממאה שעות נוספות, והטיסו מטוס קרטיס רובין למעלה מ-27 ימים ברציפות.
במקביל להתפתחויות בארצות הברית, פיתח באנגליה חלוץ התעופה אלן קובהאם את שיטת התדלוק בעזרת סל (באנגלית: Probe & Drogue), וביצע הדגמות ציבוריות של המערכת החדשה. בשנת 1934 הוא ייסד את חברת Flight Refuelling Ltd (בראשי תיבות: FRL), ופיתח מערכת תדלוק אוטומטית, ששימשה לתדלוק אווירי של ספינת אוויר מדגם "שורט אמפייר" ממטוס AW.23. החברה קיימת עד היום כחלק מחברת Cobham PLC.
הטיסה הראשונה מסביב לכדור הארץ ללא נחיתה בוצעה בשנת 1949. מפציץ אסטרטגי אמריקאי מדגם B-50 טס במשך 94 שעות מבסיס חיל האוויר קורסוול שליד פורט וורת' שבטקסס, הקיף את כדור הארץ ונחת באותו בסיס. במהלך הטיסה תודלק המטוס באוויר שלוש פעמים: מעל מערב אפריקה, באזור גואם, ובין הוואי לחוף המערבי של ארצות הברית. בטיסה זו הוכח כי באמצעות תדלוק אווירי ניתן להאריך את טווח הטיסה של מטוסים ככל הנדרש.
במהלך השנים פותחו דגמים ייחודיים של מטוסים לשימוש כמכליות אוויריות. רובם היו בנויים על בסיס ההמצאה של האחים האנטר, תוך אפשרות לביצוע התדלוק גם במהירויות גבוהות יותר.
לצד התפתחות כלי טיס ללא טיס פותח מזל"ט מדגם MQ-25 סטינגריי לתדלוק אווירי.
מערכות תדלוק אווירי

בהיסטוריית התדלוק האווירי פותחו שלוש גישות, ששתיים מהן נמצאות בשימוש כיום:
משתמשת ב"בּוּם" ומבוססת על המצאת האחים האנטר (באנגלית: Boom and Receptacle; בעברית מכוּנה שיטה זו לעיתים "מתדלק זכר").
משתמשת ב"סל" (מתאם דמוי כדור נוצה) ומבוססת על המצאתו של קובהאם (באנגלית: Drogue and Probe – "עוגן וגשוש"; בעברית מכוּנה: "גשוש-משפך" או "דוקרן-עוגן"; לעיתים מכוּנה השיטה "מתדלק נקבה").
שיטה נדירה יותר, שנעלמה משימוש, נקראת תדלוק כנף אל כנף.
מערכות תדלוק אווירי > שיטת הבום

הבּוּם (באנגלית: Boom), הוא מוט קשיח, ארוך וחלול, שבתוכו נמצא צינור תדלוק טלסקופי, וממוקם על פי רוב בתחתית זנב המטוס. בקצה הצינור ממוקמת פיה (ה"זכר") בעלת שסתום, המתחברת לפתח התדלוק (ה"נקבה") בכלי הטיס המתודלק, ודרכה מוזרם הדלק רק לאחר שהחיבור פותח את השסתום. בזמן ההתחברות נשלף החוצה חלק מהצינור ומסייע לנעילת הבום במקום. ניהוג הבום לכיוון פתח התדלוק מתבצע בשילוב בין שני כנפונים הנמצאים בתחתית המוט, ומערכת הידראולית הנמצאת בבסיס הבום. פתח התדלוק עצמו ממוקם לרוב בחלקו העליון של המטוס, על קו האמצע של גוף המטוס (אחד מהחריגים הוא מטוס ה-F-15 איגל שבו פתח התדלוק נמצא בשורש כנף שמאל).
תהליך התדלוק מתבצע תוך טיסה במהירות בינונית ומטה (שילוב בין מהירות גבוהה יחסית של המתדלק הכבד, ומהירות איטית יחסית של מטוס הקרב המהיר). החל מנקודת הפתיחה, נע המתודלק על פי הוראות מהמטוס המתדלק. בשלב הגישה הסופית מכוון המתודלק על פי הוראות של מפעיל הבום המכונה "בוּמר". בחיל האוויר הישראלי הבומר הוא מכונן טיס בכיר; בחיל האוויר האמריקאי זהו איש צוות אוויר חוגר. ההוראות מועברות בעזרת קשר רדיו או באיתות בעזרת מנורות ייעודיות הממוקמות מעל הבום. מרגע תחילת הגישה ועד סיום התדלוק אחראי הבומר לשליטה על תהליך הגישה וההתחברות, ולבקרה על כמות הדלק שעברה אל המתודלק.
עמדת הבומר שונה ממטוס למטוס. במטוס KC-135 הבומר שוכב על גחונו כשפניו לכיוון המטוס המתודלק והוא צופה בו ישירות דרך חלון מיוחד. ב-KC-10 העמדה זהה, אלא שהבומר יושב בכיסא. במטוסי הבואינג 707 שמחזיק חיל האוויר הישראלי כמטוסי תדלוק, הבומר צופה במטוסים דרך מצלמה תלת־ממדית במעגל סגור.
בגמר התדלוק ננעל שסתום הפיה, והמטוס המתודלק מאט במקצת את מהירות טיסתו על מנת להתנתק מהצינור. הבום עצמו ננעל בצמוד לגוף מטוס התדלוק כאשר אינו בשימוש.
חילות אוויר המחזיקים מטוסי מכליות תדלוק בשיטת הבום:
ארצות הברית – KC-10, KC-135
הולנד – מטוסי KDC-135 מתוצרת ארצות הברית
ישראל – מטוסי בואינג 707 שהוסבו לדגם תדלוק עם סימול KC – "ראם"/"שקנאי". המטוסים מופעלים על ידי טייסת 120
טורקיה – מטוסי KC-135R מעודפי חיל האוויר האמריקאי
איראן – משתמשת במטוסי בואינג 747 מוסבים, שהם ככל הנראה מטוסי התדלוק הגדולים ביותר בשימוש בעולם
קולומביה – בואינג 767 שהוסב לדגם תדלוק 767B, על ידי התעשייה האווירית לישראל
מערכות תדלוק אווירי > שיטת הדוקרן-עוגן או הגשוש-משפך

ה"עוגן" (באנגלית: Drogue) או ה"משפך" הוא מתאם דמוי כדור נוצה, שמחובר דרך שסתום בקצהו הצר לצינור גמיש וארוך שיוצא מיחידת התדלוק. למטוס המתודלק יש צינור תדלוק המכונה "דוקרן" או "גשוש" (באנגלית: Probe; זהו ה"זכר") הממוקם לרוב במקביל לאף המטוס או המסוק, שאליו מתחבר העוגן (ה"נקבה").
תהליך הגישה לפני התחברות דומה לשיטת הבום. המטוס המתודלק ניגש אל המתדלק מאחור, וגולש למהירות טיסה מתואמת. להבדיל משיטת הבום, כאן אין בומר המכווין את הצינור אל המתודלק, אלא הטייס המטוס המתודלק, מתמרן כך שהדוקרן מתחבר לעוגן. עקב גמישות הצינור, סכנת ההתנתקות לפני הזמן נמוכה, ויש מרחב תמרון מסוים לכל כיוון גם תוך כדי התדלוק. בגמר התדלוק מאט המתודלק את מהירות טיסתו, ובכך מתנתק מהצינור.
לחלק ממטוסי התדלוק בשיטת הבום, יש מתאם מיוחד המאפשר הרכבת עוגן על קצה הבום או לחלופין, מערכת משולבת שבה בקצוות הכנפיים יש מערכת בשיטת העוגן, ובמרכז המטוס יש עמדת בום. כך מתאפשר תדלוק של מטוסים מדגמים שונים בעזרת מערכת אחת.
מערכות תדלוק אווירי > כנף אל כנף

תדלוק כנף אל כנף היא שיטה הדומה לשיטת הסל, אך מורכבת יותר. היא הייתה בשימוש במספר מצומצם של מפציצים סובייטיים מדגמי Tu-4 ו-Tu-16 (גרסת המכלית שלו כונתה Tu-16Z), ויצאה כליל משימוש.
בשיטה זו, המתדלק משחרר צינור גמיש מקצה הכנף, כאשר כלי הטיס שלידו צריך לתפוס את הצינור בעזרת נועלן מיוחד המורכב בקצה הכנף שלו. לאחר שהצינור נתפס וננעל במקומו, הופעלו משאבות הדלק ובוצעה העברת הדלק.
מערכות תדלוק אווירי > שיקולים לבחירת שיטת תדלוק

היתרון העיקרי של שיטת הבום הוא היכולת להעביר כמות עצומה של דלק בזמן קצר מאוד (בסדרת ה-KC-135 מדובר על 1,000 גלון בדקה). זו גם הייתה הסיבה לשימוש בשיטה זו, במפציצים אסטרטגיים מתוצרת ארצות הברית – ככל שזמן התדלוק ארוך יותר, כך גוברת עייפותם של הטייסים (תדלוק אווירי דורש מהמתודלק ריכוז גבוה לאורך זמן).
החסרונות הבולטים של השיטה הם:
היכולת לתדלק רק כלי טיס אחד בכל התחברות, ללא אפשרות לביצוע תדלוק מקבילי.
הצורך באיש צוות מקצועי נוסף לשליטה על הבום.
הסכנה שהבום הקשיח יפגע בגוף המטוס המתודלק ויגרום נזק לבום עצמו או למטוס.
שיטת הסל מאפשרת תדלוק מקבילי, אך היא איטית בהרבה. בנוסף, היא השיטה היחידה המאפשרת תדלוק של מסוקים (להבי הרוטור העליון של המסוק יפגעו בבום שמגיע ישירות מעל המסוק). הצינור גמיש, ולא קיימת כמעט סכנת פגיעה במסוק המתודלק. יתרון נוסף הוא שניתן להרכיב מערכת כזאת על כל כלי טיס, במקרה שאין אפשרות להשתמש במטוס תדלוק ייעודי.
ראו גם

מבצע אייל שחור
הערות שוליים

1 2 3 4 5  לפי תוצאות חיפוש דגם המטוס באתר Airliners.net
↑  תע"א מסרה מטוס תדלוק לחיל האוויר הקולומביאני, באתר כלכליסט, 4 בנובמבר 2010
| תעופה צבאית  • תעופה • תעופה אזרחית |
| --- | --- | --- |
| סוגי כלי טיס | מטוס קרב • מטוס תובלה צבאי • מטוס תקיפה • מטוס קרב רב-משימתי • מפציץ • מטוס ריגול • מטוס תובלה • מסוק קרב • מסוק סער • מטוס שליטה ובקרה • כטב"ם | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| כלי נשק | פצצה (שימוש כללי ומונחית) • טיל אוויר-אוויר • טיל אוויר-קרקע • טיל שיוט • חימוש משוטט (כטב"ם מתאבד) • רקטה • תותח אוטומטי/מקלע כבד (כגון M2 בראונינג ו-M61A1 וולקן) | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים עיקריים | לוחמה אווירית • קרב אוויר • הפצצה אסטרטגית • הפצצה טקטית • תובלה אווירית • מודיעין אוויר | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מערכות עיקריות | לוחמה אווירית במלחמת העולם הראשונה • לוחמה אווירית במלחמת העולם השנייה • לוחמה אווירית במלחמת קוריאה • לוחמה אווירית במלחמת וייטנאם • לוחמה אווירית במלחמת המפרץ | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| מושגים משניים | טייסת • אלוף הפלות • גיחה • נ"מ • יעף • חמקנות  • לוחמה אלקטרונית | מטוס F-16I של חיל האוויר הישראלי מסוק קרב מטוס ספיטפייר מדגם 22 |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4496300-2
חורה

בניין המועצה המקומית חורה
חוּרַה (בערבית: حورة) היא מועצה מקומית במחוז הדרום בישראל. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996. חורה שוכנת צפונית-מזרחית לבאר שבע, ודרומית ליישוב מיתר, על כביש 60. כלל תושביה הם בדואים.
היסטוריה

חורה הוקמה בשנת 1989 צפונית לבאר שבע כחלק משבעת יישובי הקבע שהוקמו באזור הנגב עבור השבטים הבדואים: רהט, כסייפה, תל שבע, ערערה בנגב, לקייה ושגב שלום. באזור חיו השבטים אבו אל-קיעאן ואל עטאונה. משנת 1991 נכלל (יחד עם לקייה) במועצה אזורית שוקת, ובשנת 1996 קיבל היישוב מעמד מוניציפלי עצמאי.
קיימות שתי גרסאות לגבי מקור השם של היישוב. הראשונה גורסת כי השם נובע משמו של היישוב העתיק והפורח בזמנו "חור", שהיה קיים דרומית-מזרחית ליישוב בתקופה הביזנטית, והתקיים היטב הודות למיקומו הגאוגרפי האטרקטיבי דאז. הגרסה השנייה טוענת כי מקור השם נובע מהימצאותה של חורה על אדמת חור.
בשנת 2014 נחשף מנזר מהתקופה הביזנטית ובו רצפת פסיפס בכניסה ליישוב, במהלך חפירת הצלה של רשות העתיקות שנערכה לצורך הקמת מחלף בכביש 31. מועצת חורה מתכוונת לשעתק את המנזר, על פסיפסיו, לפרויקט ואדי עתיר התיירותי-חקלאי הסמוך.
חורה היום

כחלק מאסטרטגיית השירות של הממשלה לציבור הבדואי בנגב, נמכרות חלקות אדמה במחירים מסובסדים. היישוב מחולק למספר שכונות ותיקות, ובמהלך ההתפתחות הטבעית מתווספות שכונות חדשות.
חורה סבלה בתחילת המאה ה-21 מאותן הבעיות פחות או יותר כמו שאר היישובים הבדואים בישראל: אבטלה גבוהה, מגמת עלייה ברמת הפשע, ורמת שירותים נמוכה מצד המדינה. אך המדינה והרשות המקומית פעלו כדי לתת מענה לבעיות אלה.
ראש המועצה הנוכחי הוא חאבס אלעטאונה.
חורה היא אחד מהיישובים הבדואים היחידים שיש לו שמות רחוב. אל-סאלם הוא הרחוב המרכזי ביישוב, ואל-נור הוא הרחוב המקיף את היישוב.
בחורה פועל מוקד עירוני מתקדם, שדרכו מנוהלות מצלמות המוצבות ברחבי היישוב. המוקד מספק מענה טלפוני לתושבי הרשות, ולאחרונה מספק גם שירותי מוקד במיקור חוץ ליישובים כסייפה, תל שבע, ערערה בנגב, לקייה,  ערערה ושגב שלום.
ב-3 בפברואר 2015 נהרגו שמונה תושבות חורה והסביבה ו-28 אנשים נוספים נפצעו בתאונת דרכים קשה, לאחר שטרקטור שהועמס על סמי-טריילר פגע בצידו של אוטובוס שהחזיר נשים מתפילה בהר הבית כחלק מפרויקט "תהלוכת אל-בַּיַ֫ארֶק" של התנועה האיסלאמית. הטרקטור היה בדרכו חזרה מפעילות של חרישת אדמות מדינה.
במהלך השנים יצאו מהמקום מחבלים וסייעני טרור רבים.
חורה היום > אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוקטובר 2024 (אומדן), מתגוררים בחורה 22,590 תושבים (מקום 104 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 68.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,631 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
על פי המוסד לביטוח לאומי, נכון ליולי 2015, מתגוררות בחורה 2,208 משפחות המקבלות קצבת ילדים. מתוכן 1,220 משפחות עם ארבעה ילדים ויותר, וכ-1,000 משפחות עם פחות מארבעה ילדים. לפי דו"ח של מרכז ריאן, ההשערה היא שבערך 20% מהמשפחות בחורה הן פוליגמיות.
חורה היום > חינוך

בחורה ישנם 14 בתי ספר. שישה בתי ספר יסודיים ושישה בתי ספר על יסודיים (מהם ארבעה עיוניים, בית ספר טכנולוגי ובית ספר למצוינות במדעים). בנוסף, קיימים ביישוב בית ספר לחינוך מיוחד, ובית ספר לאוטיסטים. בתי הספר למצוינות ולחינוך מיוחד בחורה הם היחידים במגזר הבדואי בארץ. היישוב זכה בפרס החינוך הארצי מטעם משרד החינוך בשנת 2007.
בית הספר למחוננים שפועל בחורה מקבץ אליו תלמידות ותלמידים בדואים מצטיינים מהאזור. תלמידיו זכו בפרסים כמו מקום שלישי בתחרות פיזיקאים צעירים של מחוז דרום, ובמקומות הראשונים בקטגוריית מדעי הטבע ומתמטיקה בתחרות מדענים ומפתחים צעירים ארצית. לפי נתונים שפורסמו ב-2015 37% מהתלמידים שניגשו לבגרות נבחנו ב-5 יחידות ביולוגיה, ו-16% מהם נבחנו ב-5 יחידות כימיה. אחוז הזכאים לבגרות (מהלומדים בי"ב הגרים ברשות) בשנת תשע"ד עמד על 68%. בקרב הבנות ביישוב אחוז מסיימות הבגרויות גבוה יותר מהבנים.
אחוז הנשירה מבתי הספר נמוך יחסית ועומד על כ-7%. רוב התלמידים הנושרים ממערכת החינוך הם בכיתות י' עד י"ב. אחוז הנערות מבין הפורשים גבוה יותר מאחוז הנערים, וקיים במיוחד במשפחות מסורתיות יותר. אחוז המשכילים בחורה עומד נכון לשנת 2011 על 8% מכלל תושבי היישוב, כאשר רוב המשכילים הן נשים, ו-90% מהמשכילים ביישוב למדו הוראה.
בחורה פועלת גם תנועת הנוער העובד והלומד, החברה להגנת הטבע מבצעת פעילויות חינוכיות, יש מתנ"ס פעיל ביישוב, וספרייה עירונית עם מאות ספרים, שנערכים בה אירועים מרכזיים.
חורה היום > תעסוקה

רמת האבטלה במגזר הבדואי ככלל גבוהה מאוד, אך בחורה יש מספר אופציות תעסוקתיות. בשנת 2010 הוקם ביוזמת המטה לפיתוח אזורי במשרד התמ"ת ובשיתוף המשרד לפיתוח הנגב והגליל, המועצה המקומית וג'וינט ישראל מרכז הכוון תעסוקתי בשם (ריאן). בנוסף המועצה הקימה חברה כלכלית ראשונה במגזר הבדואי לרווחת התושבים.
בחורה קיים אזור תעשייה פעיל אשר מספק מקור פרנסה לכמה מאות משפחות מקומיות. בשנים הקרובות מתוכננת הרחבתו. כעת האזור מכיל כ-60 מגרשים לתעשייה והם תפוסים כולם על ידי עסקים שונים.
במרץ 2012 נפתח בחורה ביוזמת המועצה המקומית וחברת בזק מוקד טלפוני הראשון במגזר הערבי של בזק ובו מועסקות נשים בלבד.
חורה היום > תעסוקה > פרויקטים קהילתיים

ישנם מספר פרויקטים קהילתיים שנותנים גם מקומות עבודה לתושבי חורה:
קייטרינג נשות חורה – מועצת חורה הקימה מפעל לכ-25 נשים עובדות מהיישוב בשם "קייטרינג נשות חורה" אשר מכינות ארוחות לבתי הספר ביישוב ולבתי ספר ביישובים הסמוכים. 40% מהרווחים של המפעל מועברים לרשות המקומית חורה.
ואדי עתיר – פרויקט חקלאי, אקולוגי ותיירותי הראשון בארץ שמטרתו ללמד את תושבי היישוב המשתתפים בפרויקט כיצד לגדל ולהפיק את המיטב מעדרים קטנים דרך מיצוי וניצול הפוטנציאל הכלכלי. הוא פתח כ-100 מקומות עבודה חדשים לתושבי הכפר.
חורה ירוקה – המועצה המקומית משקיעה כמיליון וחצי ש"ח בשיפור מראה פני היישוב.
קורס הכשרה בעיבוד טקסטיל, תפירה וייצור בגדים – במשך השנתיים האחרונות, המרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי הוביל יוזמה בשיתוף פעולה עם משרד התעשייה, המסחר והעבודה, בקרב הקהילה הבדווית בחורה, וסיפק ל-20 נשים בדוויות הכשרה מיוחדת. הפרויקט כלל הכשרה בעניין התעסוקה, הכשרה בניהול עסקים, עזרה בבניית עסק והדרכה ממושכת. הפרויקט זכה למידה של הצלחה – ארבע משתתפות הקימו עסק שיתופי של עיצוב וייצור אופנה לנשים מוסלמיות; 9 משתתפות הקימו מפעל תפירה, ואחרות התחילו לתפור בגדים באופן אינדיבידואלי מהבית.
מפעל ללבוש מסורתי – בעקבות הצלחת המודל העסקי של קייטרינג נשות חורה שמספק תעסוקה לנשים בדואיות, מתוכננת הקמת מפעל נוסף עם מודל דומה ובמימון משמעותי של הממשלה.[דרוש מקור]
בתחילת שנת 2016 ביקר בחורה מזכ"ל ה-OECD יחד עם נציג מדינת ישראל בארגון, כרמל שאמה הכהן, ועם ראש האגף התקציבים באוצר כדי להתרשם מהפרויקטים הקהילתיים שפותחו בחורה.
חורה היום > חברה אזרחית מקומית

בחורה מתקיימת חברה אזרחית מקומית יחסית פעילה, ובמסגרתה לוקחות חלק עמותת אנהוד, שפועלת לקידום השכלה של נשים; עמותת בנת אל בהדייה, שפועלת לקידום מעמד האישה; אג'יק - מכון הנגב, שפועלת בתחום של כלכלה מקיימת; ועמותת מרכז ריאן, שיוצרת תוכניות להגברת תעסוקה ביישוב.
חורה היום > כבישים ותחבורה ציבורית

כביש הגישה המרכזי לחורה הוא כביש 31. בשנת 2008 החלה חברת מטרופולין להפעיל תחבורה ציבורית בחורה. כיום פועלים בחורה מעל שישה קווים שעוברים ביישוב וממשיכים ליישובים הקרובים (באר-שבע, ערד ועוד), וקו פנימי אחד (קו 4) שמעלה ומוריד בתחנות ברחבי היישוב לאורך כל שעות היממה.
ראו גם

בדואים בישראל
מוחמד אלנבארי
בית הספר עהד למצוינות במדעים
קייטרינג נשות חורה