stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג'ו פוראטיני
פרסים ואותות הוקרה

1976‏ Il Premiolino - פרס שנתי על מפעל חיים ותרומה לחופש העיתונות
הפרס להומור של בורדיגרה
הפרס להומור של טולנטינו
הפרס לסטירה של פורטה דיי מארמי
מאי 2000 - פרס המינגוויי, על פעילותו העיתונאית
פרס פאנוניציו בטורינו
פרס מיוחד בינלאומי איסקיה לעיתונאות
יקיר היישוב זארה אין אזיליו ושל אסטי
,תעודת הצטיינות אזרחית מטעם העיר טריאסט
1997 "אמברוג'ינו של זהב", מטעם העיר מילאנו
2011 הפרס הלאומי לתרבות בטורה די קסטרוצ'ו, של האקדמיה לאמנות בקרארה
הפרס Acqui Storia
זוכי פרס נובל ממוצא יהודי

מספר זוכי פרס נובל ממוצא יהודי לפי שנה
יהודים ומי שאחד מהוריהם היה יהודי, זכו ב-217 פרסי נובל מתוך 984 אישים זוכי פרס נובל עד וכולל שנת 2024, שהם 22% מכלל פרסי נובל שחולקו. בארבעת התחומים המדעיים-מחקריים בלבד, דהיינו ללא ספרות ושלום, 26% מהזוכים היו יהודים. מכיוון שהמגדירים עצמם כיהודים מהווים כ-0.2% מאוכלוסיית העולם, הרי ששיעור הזכיות אצל היהודים עומד על בערך פי מאה מהממוצע העולמי.
בעשורים האחרונים גדל שיעור חתני הפרס ממוצא יהודי: בשנים מאז מפנה המאה ה-21 לבדן (2000–2024) עומד יחס הזכיות על 24% יהודים (לעומת 22% בסך הכול). עם זאת, בתחומים המדעיים-מחקריים, דהיינו אם מנכים מן המכלול את פרס נובל לשלום ופרס נובל לספרות, אזי במאה ה-21 לבדה 26% מהזוכים היו יהודים בדיוק כמו בסך הכול.
השנים שבהן זכו הכי הרבה יהודים בפרס נובל היו שנת 1994 ושנת 2004, שבהן זכו שבעה יהודים. היהודי הראשון שזכה בפרס נובל היה אדולף פון באייר (1905). התחום שבו אחוז הזוכים היהודים הוא הגבוה ביותר הוא כלכלה, שבו 40% מהזוכים הם יהודים. התחום שבו זכו הכי הרבה יהודים הוא פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, שבו 61 מתוך 229 אישים שזכו היו ממוצא יהודי. חלק ניכר מחתני פרס נובל היהודים הם מארצות הברית – המדינה שבה המספר הרב ביותר (בהפרש ניכר) של זוכי פרס נובל בכלל, ושבה התקיימה במרבית התקופה שמאז היווסדו של פרס נובל הקהילה היהודית הגדולה בעולם.
התפלגות הזוכים

התפלגות הזוכים ממוצא יהודי לפי התחומים בהם הפרס מחולק (לא כולל מוסדות ביחס הזוכים):
| תחום הפרס | יחס זוכים | אחוז מהזוכים |
| --- | --- | --- |
| פרס נובל לכלכלה | 96 / 38 | 40% |
| פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה | 229 / 61 | 27% |
| פרס נובל לפיזיקה | 227 / 56 | 25% |
| פרס נובל לכימיה | 197 / 37 | 19% |
| פרס נובל לספרות | 121 / 16 | 13% |
| פרס נובל לשלום | 114 / 9 | 8% |
רשימות הזוכים

להלן רשימות האישים ממוצא יהודי שזכו בפרס נובל בתחומים השונים:
רשימות הזוכים > זוכי פרס נובל לכימיה ממוצא יהודי

| # | שנה | שם | מדינה | ארץ לידה | שנת לידה | שנת פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1905 | אדולף פון באייר | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | פרוסיה | 1835 | 1917 |
| 2 | 1906 | אנרי מואסאן | צרפת צרפת | צרפת | 1852 | 1907 |
| 3 | 1910 | אוטו וולך | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | פרוסיה | 1847 | 1931 |
| 4 | 1915 | ריכרד וילשטאטר | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | הקיסרות הגרמנית | 1872 | 1942 |
| 5 | 1918 | פריץ הבר | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | פרוסיה | 1868 | 1934 |
| 6 | 1943 | ג'ורג' דה הוושי | הונגריה הונגריה | האימפריה האוסטרו-הונגרית (גליציה) | 1885 | 1966 |
| 7 | 1961 | מלווין קלווין | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1911 | 1997 |
| 8 | 1962 | מקס פרוץ | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | האימפריה האוסטרו-הונגרית | 1914 | 2002 |
| 9 | 1972 | ויליאם סטיין | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1911 | 1980 |
| 10 | 1972 | כריסטיאן אנפינסן | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1916 | 1995 |
| 11 | 1977 | איליה פריגוז'ין | בלגיה בלגיה | האימפריה הרוסית | 1917 | 2003 |
| 12 | 1979 | הרברט בראון | ארצות הברית ארצות הברית | הממלכה המאוחדת | 1912 | 2004 |
| 13 | 1980 | פול ברג | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1926 | 2023 |
| 14 | 1980 | וולטר גילברט | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1932 |  |
| 15 | 1981 | רואלד הופמן | ארצות הברית ארצות הברית | פולין (אוקראינה כיום) | 1937 |  |
| 16 | 1982 | אהרון קלוג | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת, דרום אפריקה דרום אפריקה | ליטא | 1926 | 2018 |
| 17 | 1985 | הרברט האופטמן | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1917 | 2011 |
| 18 | 1985 | ג'רום קרל | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1918 | 2013 |
| 19 | 1986 | ג'ון פולאני | קנדה קנדה, הונגריה הונגריה | גרמניה | 1929 |  |
| 20 | 1989 | סידני אלטמן | קנדה קנדה | קנדה | 1939 | 2022 |
| 21 | 1992 | רודולף מרקוס | ארצות הברית ארצות הברית | קנדה | 1923 |  |
| 22 | 1994 | ג'ורג' אולה | ארצות הברית ארצות הברית | הונגריה | 1927 | 2017 |
| 23 | 1996 | הארי קרוטו | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | הממלכה המאוחדת | 1939 | 2016 |
| 24 | 1998 | וולטר קוהן | ארצות הברית ארצות הברית | אוסטריה | 1923 | 2016 |
| 25 | 2000 | אלן היגר | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1936 |  |
| 26 | 2004 | אברהם הרשקו | ישראל ישראל | הונגריה | 1937 |  |
| 27 | 2004 | אהרן צ'חנובר | ישראל ישראל | ישראל | 1947 |  |
| 28 | 2004 | אירווין רוז | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1926 | 2015 |
| 29 | 2006 | רוג'ר דויד קורנברג | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1947 |  |
| 30 | 2008 | מרטין צ'לפי | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1947 |  |
| 31 | 2009 | עדה יונת | ישראל ישראל | ישראל | 1939 |  |
| 32 | 2011 | דן שכטמן | ישראל ישראל | ישראל | 1941 |  |
| 33 | 2012 | רוברט לפקוביץ' | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1943 |  |
| 34 | 2013 | אריה ורשל | ישראל ישראל | ישראל | 1940 |  |
| 35 | 2013 | מרטין קרפלוס | ארצות הברית ארצות הברית | אוסטריה | 1930 | 2024 |
| 36 | 2013 | מיכאל לויט | ארצות הברית ארצות הברית, ישראל ישראל, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | דרום אפריקה | 1947 |  |
| 37 | 2024 | דייוויד בייקר | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1962 |  |
רשימות הזוכים > זוכי פרס נובל לספרות ממוצא יהודי

| # | שנה | שם | מדינה | ארץ לידה | שנת לידה | שנת פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1910 | פול הייזה | הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית | פרוסיה | 1830 | 1914 |
| 2 | 1927 | אנרי לואי ברגסון | צרפת צרפת | צרפת | 1859 | 1941 |
| 3 | 1958 | בוריס פסטרנק | ברית המועצות ברית המועצות | האימפריה הרוסית | 1890 | 1960 |
| 4 | 1966 | שמואל יוסף עגנון | ישראל ישראל | פולין (אוקראינה כיום) | 1887 | 1970 |
| 5 | 1966 | נלי זק"ש | שוודיה שוודיה | הקיסרות הגרמנית | 1891 | 1970 |
| 6 | 1976 | סול בלו | ארצות הברית ארצות הברית | קנדה | 1915 | 2005 |
| 7 | 1978 | יצחק בשביס-זינגר | ארצות הברית ארצות הברית | פולין | 1902 | 1991 |
| 8 | 1981 | אליאס קאנטי | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | בולגריה | 1905 | 1994 |
| 9 | 1987 | יוסף ברודסקי | ארצות הברית ארצות הברית | ברית המועצות | 1940 | 1996 |
| 10 | 1991 | נאדין גורדימר | דרום אפריקה דרום אפריקה | דרום אפריקה | 1923 | 2014 |
| 11 | 2002 | אימרה קרטס | הונגריה הונגריה | הונגריה | 1929 | 2016 |
| 12 | 2004 | אלפרידה ילינק | אוסטריה אוסטריה | אוסטריה | 1946 |  |
| 13 | 2005 | הרולד פינטר | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | הממלכה המאוחדת | 1930 | 2008 |
| 14 | 2014 | פטריק מודיאנו | צרפת צרפת | צרפת | 1945 |  |
| 15 | 2016 | בוב דילן | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1945 |  |
| 16 | 2020 | לואיז גליק | ארצות הברית ארצות הברית | ארצות הברית | 1943 |  |
רשימות הזוכים > זוכי פרס נובל לשלום ממוצא יהודי

| # | שנה | שם | מדינה | ארץ לידה | שנת לידה | שנת פטירה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1911 | אלפרד הרמן פריד | האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית | האימפריה האוסטרו-הונגרית | 1864 | 1921 |
| 2 | 1911 | טוביאס מייקל אסר | הולנד הולנד | הולנד | 1838 | 1913 |
| 3 | 1968 | רנה קאסן | צרפת צרפת | צרפת | 1887 | 1976 |
| 4 | 1973 | הנרי קיסינג'ר | ארצות הברית ארצות הברית | גרמניה | 1923 | 2023 |
| 5 | 1978 | מנחם בגין | ישראל ישראל | האימפריה הרוסית (פולין כיום) | 1913 | 1992 |
| 6 | 1986 | אלי ויזל | ארצות הברית ארצות הברית | רומניה | 1928 | 2016 |
| 7 | 1994 | שמעון פרס | ישראל ישראל | פולין | 1923 | 2016 |
| 8 | 1994 | יצחק רבין | ישראל ישראל | ישראל | 1922 | 1995 |
| 9 | 1995 | יוסף רוטבלט | פולין פולין, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | האימפריה הרוסית | 1908 | 2005 |
זוכים לפי מדינה

להלן התפלגות הזוכים היהודים בפרס נובל לפי המדינות השונות (מעודכן לזוכים של 2022):
| דירוג | מדינה | זוכים יהודים | סה"כ זוכים | אחוז |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 132 | 393 | 34% |
| 2 | גרמניה גרמניה | 29 | 112 | 26% |
| 3 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 20 | 136 | 15% |
| 4 | רוסיה רוסיה | 14 | 32 | 44% |
| 5 | ישראל ישראל | 13 | 13 | 100% |
| 6 | פולין פולין | 11 | 18 | 61% |
| 7 | אוסטריה אוסטריה | 10 | 22 | 45% |
| 8 | צרפת צרפת | 10 | 72 | 14% |
| 9 | הונגריה הונגריה | 9 | 13 | 69% |
| 10 | קנדה קנדה | 6 | 27 | 22% |
| 11 | שווייץ שווייץ | 5 | 27 | 19% |
| 12 | אוקראינה אוקראינה | 4 | 6 | 67% |
| 13 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 4 | 11 | 36% |
| 14 | איטליה איטליה | 4 | 21 | 19% |
| 15 | דנמרק דנמרק | 3 | 14 | 21% |
| 16 | בלגיה בלגיה | 2 | 9 | 22% |
| 17 | ליטא ליטא | 1 | 1 | 100% |
| 18 | בולגריה בולגריה | 1 | 1 | 100% |
| 19 | מרוקו מרוקו | 1 | 1 | 100% |
| 20 | ונצואלה ונצואלה | 1 | 1 | 100% |
| 21 | לוקסמבורג לוקסמבורג | 1 | 2 | 50% |
| 22 | אלג'יריה אלג'יריה | 1 | 2 | 50% |
| 23 | בלארוס בלארוס | 1 | 3 | 33% |
| 24 | רומניה רומניה | 1 | 4 | 25% |
| 25 | ארגנטינה ארגנטינה | 1 | 5 | 20% |
| 26 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 6 | 17% |
| 27 | הולנד הולנד | 1 | 21 | 5% |
| 28 | שוודיה שוודיה | 1 | 33 | 3% |
ראו גם

הגניוס היהודי
יהודים ושחמט
זוכי פרס קיוטו ממוצא יהודי
ישראלים זוכי פרס נובל
ערבים זוכי פרס נובל
לקריאה נוספת

אמיל פוירשטיין, יהודים חתני פרס נובל, תל אביב: שמואל זמזון, תשכ"ד.
הערות שוליים

↑  "JEWISH NOBEL PRIZE WINNERS", באתר JInfo, מעודכן למרץ 2025
↑  כולל זכיות משותפות באותו פרס עם אישים אחרים. אישים שזכו פעמיים נספרים פעם אחת בלבד. ולמעט 28 מוסדות שזכו בפרס נובל לשלוםׂ
↑  זוכה אחד (ג'ון ברדין) זכה פעמיים, ולפי כללי ועדת פרס נובל הוא נספר פעם אחת בלבד
↑  זוכה אחד (פרדריק סנגר) זכה פעמיים
↑  אישים בלבד. לא נכללו 28 ארגונים שזכו אף הם בפרס ואשר גם הם, כחמישית מהם נוסדו על ידי יהודים
↑  דף התערוכה באתר המוזיאון
ניב זריהן

ניב זריהן (נולד ב-24 במאי 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ במכבי יפו.
קריירה

זריהן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-30 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2–2 עם בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-25 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 עם הפועל פתח תקווה. את העונה סיים עם 16 שערים בקבוצת הנוער בכל המסגרות ואף זכה עמה בגביע המדינה לנוער, ובמקביל שותף בשלושה משחקים בליגת העל. בשתי העונות שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער במקביל למשחקי הקבוצה הבוגרת.
בעונת 2014/2015 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, וב-2 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–1 על בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-27 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 עם בני סכנין. בסך הכל כבש ארבעה שערי ליגה בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 כבש חמישה שערים בליגה הלאומית, והעפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
ב-17 בינואר 2017 חתם לארבע וחצי שנים בהפועל באר שבע. ב-24 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה במסגרת גביע המדינה. ב-13 במרץ כבש לראשונה במדי הקבוצה, כשהבקיע צמד שערים בניצחון 1–2 על בית"ר ירושלים באצטדיון טרנר, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2017/2018 כבש שני שערי ליגה ב-27 הופעות, ובסופה זכה עם הקבוצה שוב באליפות. בעונת 2018/2019 כבש שלושה שערים ב-21 הופעות בליגה.
ב-15 באוגוסט 2019 כבש את שעריו הראשונים במפעלים האירופיים כשכבש צמד בניצחון הפועל באר שבע 1–3 על נורשפין, במסגרת משחקי הסיבוב השלישי של מוקדמות עונת 2019/2020 בליגה האירופית. ב-4 ביולי 2020, בתקופת מגפת הקורונה בישראל, שוחרר מהפועל באר שבע לאחר שהפר את הוראות הבידוד.
ב-4 באוגוסט 2020 חתם על חוזה לשנתיים בבני יהודה תל אביב.
ב-21 ביולי 2021 חתם בבית"ר ירושלים לעונה אחת. ב-2 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה בתיקו 1-1 נגד עירוני קריית שמונה.
ב-20 בספטמבר 2022 חתם בהפועל תל אביב לעונה אחת, עם אופציה לעונה נוספת.
ב-7 בספטמבר 2023 חתם במכבי קביליו יפו.
קריירה > נבחרת ישראל

זריהן שיחק בכל נבחרות הנוער של ישראל. ב-13 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, בתיקו 1–1 נגד בלגיה.
חיים אישיים

זריהן נולד וגדל באשדוד כבכור מבין ארבעה ילדים לכדורגלן העבר יגאל זריהן ולמטי לבית כהן.
בדצמבר 2016, כאשר שיחק במ.ס. אשדוד, הטילה עליו קבוצתו קנס של 25 אלף ש"ח והשעיה לשבועיים, לאחר שכינה את חברו לקבוצה אור אינברום "אתיופי מסריח".
בנובמבר 2017 הורשע בעסקת טיעון בתקיפתה של צעירה במועדון בתל אביב.
תארים

אליפות: 2016/2017, 2017/2018
אלוף האלופים: 2017/2018
גביע המדינה: 2019/2020
הערות שוליים

↑  ניב זריהן, באתר בית"ר ירושלים, ‏2022
↑  רועי זריהן, ‏זריהן חתם, מאור בוזגלו התנצל: "עשיתי טעות", באתר ערוץ הספורט, 16 בינואר 2017
↑  גביע המדינה: עירוני קרית שמונה ניצחה 1:2 את הפועל באר שבע והעפילה לרבע הגמר, באתר וואלה, 24 בינואר 2017
↑  גיל לוין, ‏ניב זריהן: "פיינורד? בשביל זה משחקים כדורגל, באתר ערוץ הספורט, 15 באוגוסט 2019
↑  יניב טוכמן‏, הפועל באר שבע: ניב זריהן שוחרר לאחר שהפר את הוראות הבידוד, באתר וואלה, 4 ביולי 2020
↑  אלון בן דוד, ‏‏רשמית: זריהן חתם בבני יהודה, דוס סנטוס נשאר, באתר ספורט1, 4 באוגוסט 2020
↑  ynet ספורט, ניב זריהן סיכם בבית"ר ירושלים, באתר ynet, 22 ביולי 2021
↑  אופיר סער‏, באיחור של 7 שנים: ניב זריהן חתם בהפועל תל אביב. קלטינס בדרך?, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2022
↑  תומר חבז, ‏מכוונת גבוה: ניב זריהן חתם במכבי קביליו יפו, באתר ONE‏, 7 בספטמבר 2023
↑  העונש של זריהן: קנס כספי והשעיה לשבועיים, באתר nrg‏, 25 בדצמבר 2016
↑  ניב זריהן הורשע בתקיפה, באתר ynet, 27 בנובמבר 2017
בן בוטבול

בן בוטבול (נולד ב-22 במאי 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בעירוני אשקלון מליגה ג'.
קריירה

בוטבול החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מ.ס. אשדוד, וב-23 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 להכח עמידר רמת גן במסגרת גביע הטוטו. ב-2 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–3 לבני יהודה תל אביב. בעונת 2010/2011 צורף בוטבול באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת ושותף ב-14 משחקי ליגה, ברובם עלה כמחליף. ב-26 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 נגד הפועל באר שבע. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה בעונת 2011/2012 והיה שותף להעפלה של הקבוצה לפלייאוף העליון. בעונת 2012/2013 ערך 21 הופעות בליגת העל.
ב-17 בספטמבר 2013 הושאל בוטבול להפועל ירושלים מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. ב-23 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 נגד מכבי יבנה. ב-6 בדצמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הפועל ירושלים, בתיקו 1–1 נגד מכבי נתניה, ואת העונה הוא סיים עם שני שערים ב-26 הופעות ליגה.
בקיץ 2014 חזר בוטבול לליגת העל כאשר הצטרף להפועל עכו בהשאלה עד לסיום העונה. לאחר שלא מצא את מקומו בקבוצה ולא שותף במשחקיה, בינואר 2015 חתם במכבי הרצליה עד לסיום העונה.
ב-3 בספטמבר 2015 שוחרר בוטבול ממועדון ספורט אשדוד וחתם במכבי שעריים מליגה א' דרום. בוטבול היה שותף לחזרה של המועדון לליגה הלאומית אחרי 23 שנים בליגות הנמוכות. בעונת 2016/2017 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו של הלאומית.
ב-18 ביולי 2017 חתם בוטבול במ.ס. דימונה מליגה א' דרום, וב-18 בנובמבר 2017 עבר למ.ס. כפר קאסם מאותה הליגה.
ב-29 במאי 2018 חתם בוטבול בקבוצת הפועל אשדוד מליגה א'.
ב-16 ביולי 2019 חתם בוטבול במכבי עירוני שדרות מליגה ב'.
ב-27 בנובמבר 2019 חזר לליגה א' כאשר חתם במכבי עירוני אשדוד.
ב-2 ביולי 2020, בוטבול חתם בעירוני כסייפה, אך כעבור זמן קצר הצטרף לבית"ר אשדוד.
בקיץ 2021 חתם במ.ס. רמלה. במהלך העונה חתם בהפועל קריית אונו. באוגוסט 2022 חתם בהפועל שמשון אשקלון מליגה ג'.
תארים

גביע הטוטו (לאומית): 2016/2017
חיים אישיים

ב-20 באוגוסט 2014 התחתן בוטבול עם אדווה פרג.
הערות שוליים

↑  גיא בן זיו, ‏הפ' י-ם החתימה את בוטבול, שדה, צעדון ובן נעים, באתר ONE‏, 17 בספטמבר 2013
↑  קובי פורטל, בן בוטבול חתם במכבי שעריים, באתר דאבל פס, 3 בספטמבר 2015
↑  איציק כלפי וגיא גפן, סהר שבתאי קרוב לדימונה, בן בוטבול חתם, באתר דאבל פס, 18 ביולי 2017
↑  אוהד רון, פרסום ראשון: בן בוטבול סיכם במ.ס כפר קאסם, באתר גולר, 18 בנובמבר 2017
↑  אביחי דלאל, בנשף הסיום: אדומים אשדוד הציגה שישה שחקני רכש, באתר דאבל פס, 30 במאי 2018
↑  שלומי והבה, בן בוטבול חתם במכבי שדרות, באתר דאבל פס, 17 ביולי 2019
↑  שלומי והבה, בן בוטבול חתם בעירוני כסייפה, באתר דאבל פס, 2 ביולי 2020
↑  הנהלת האתר, בן בוטבול הכדרוגלן מאשדוד התחתן עם בחירת ליבו אדווה, באתר אשדוד10, 20 באוגוסט 2014
אוליבר סאקס

| --- | --- |

צילום מ-1985 מאת ברנרד גוטפריד
 לידה:  9 ביולי 1933 וילסדן, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  30 באוגוסט 2015 (בגיל 82) גריניץ' וילג', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  נוירולוגיה 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 מקום לימודים:  קווינ'ס קולג' (1958)  בית הספר סנט פול  Hall School 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה (2007–2012)  אוניברסיטת ווריק  בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק  ישיבה יוניברסיטי 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  פרס המלך הוא עירום (2005)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע (2013)  מדליית בודלי (2003)  פרס לואיס תומאס (2001)  פרס ג'ורג' פולק (1993)  פרס אוסקר פפיסטר (1988)  פרס הות'ורנדן (1974) 
 www.oliversacks.com
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
אוליבר סאקס, 2009
אוליבר וולף סאקס (שם מלא באנגלית: Oliver Wolf Sacks;‏ 9 ביולי 1933 – 30 באוגוסט 2015) היה נוירולוג וסופר מדע פופולרי יהודי-בריטי-אמריקאי. ספריו הידועים הם "האיש שחשב שאשתו היא כובע" ו"יקיצות".
קורות חיים

סאקס נולד בלונדון שבאנגליה, הצעיר מבין ארבעה אחים, בן לזוג הרופאים היהודים סמואל סאקס ומיוריאל אלסי לנדאו. אביו היה ממוצא ליטאי. משפחתו הייתה מסורתית, אם כי בהמשך הצהיר כי הוא אתאיסט. היה בן דודם של אבא אבן מצד אחד, וישראל אומן מצד שני. בצעירותו התנדב בקיבוץ עין השופט. באוטוביוגרפיה "Move: A Life" ‏(2015) חשף כי הוא הומו.
מילדותו המוקדמת סבל סאקס מהתקפי מיגרנה שקדמו להם הזיות; היה לכך חלק בהחלטתו להתמחות בנוירולוגיה.
הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת אוקספורד והתקבל כנוירולוג באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). הוא התגורר בניו יורק מאז 1965, והיה פרופסור קליני לנוירולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין, פרופסור נספח לנוירולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק ונוירולוג מייעץ למסדר "האחיות הקטנות של העניים". כמו כן הייתה בבעלותו מרפאה בניו יורק.
ספריו של סאקס תורגמו ל-21 שפות, בהן עברית.
סרט הדרמה התעוררות (1990) מבוסס על ספרו של סאקס "יקיצות", בו מתואר כיצד ניסה לטפל בחולים אשר בילדותם נפגעו ממגפת אנצפאליטיס לתארגיקה, וכתוצאה מכך שהו במצב קטטוני במרבית חייהם. בסרט הדמות של ד"ר מלקולם סאייר, אותה מגלם רובין ויליאמס, מבוססת על סאקס עצמו.
אוניברסיטת אוקספורד העניקה לו תואר דוקטור לשם כבוד במשפט אזרחי ביוני 2005.
במרץ 2006 היה סאקס אחד מ-263 רופאים, שיצאו במכתב גלוי בירחון "לאנסט", שמתח ביקורת על רופאי צבא ארצות הברית, שניהלו או פיקחו על האכלה בכפייה של עצירים במחנה גואנטנמו, שהכריזו על שביתות רעב.
סאקס נפטר ב-30 באוגוסט 2015 בביתו שבגריניץ' וילג' במנהטן בגיל 82, ממחלת הסרטן. הותיר את בן-זוגו מזה שש שנים, הסופר ביל הייז.
ספריו

כתיבתו של סאקס משלבת מדע פופולרי וחוויות אישיות מניסיונו כמטפל ולעיתים גם כחולה. החולים שהוא מתאר מצליחים במקרים רבים להסתגל למצבם באופנים שונים, אף כי המצבים הנוירולוגיים שהם נתונים בהם נחשבים בדרך כלל לחשוכי מרפא. בין הנושאים שעסק בהם תסמונת טורט, תסמונת הגפה הזרה והשפעות שונות של מחלת פרקינסון. אמנם חלק מהחוקרים מבקרים בחריפות את ספריו בטענה שהוא מנצל את החולים לטובת כתיבת ספרים (למשל טום שייקספיר).
סאקס עסק גם בהיסטוריה של המדע, והוא מרבה לצטט בספריו מתוך כתביהם של חוקרים שקדמו לזמנו, אשר הצטיינו לדבריו ביכולת כתיבה, בעומק מחשבה ובידע מדעי מקיף, לעומת המדענים בני זמנו שנוטים להתמחות ממוקדת. כתבי הנוירולוג אדוארד ליווינג בן המאה ה-19 היוו עבורו השראה לעסוק בכתיבה על נויורולוגיה לציבור הרחב.
בין ספריו:
"האיש שחשב שאשתו היא כובע"- מתאר שורה של תופעות נוירולוגיות, תוך הדגמות מתוך ניסיונו הטיפולי של סאקס. כותרת הספר מתייחסת למקרה של גבר שלקה בפרוסופגנוזיה. הספר היווה נושא לאופרה של מייקל ניימן משנת 1986 וגם הוסרט בבימויו של פיטר ברוק.
"יקיצות" תיאר את התנסויותיו של סאקס בשימוש בתרופה החדשה L-DOPA לחולים, שהיו קרבנות למחלת ה"אנצפאליטיס לתארגיקה" שפרצה בשנות ה-20 של המאה ה-20. הספר היווה נושא לסרט בסדרת הטלוויזיה הבריטית "דיסקברי" ולסרט קולנוע באותו השם.
"אנתרופולוג על המאדים" מתאר שבעה אנשים, ביניהם טמפל גרנדין, שאותה הוא מכנה "האנתרופולוגית במאדים". גרנדין היא פרופסורית להתנהגות בעלי חיים, אוטיסטית בתפקוד גבוה, מעצבת מכשור לשחיטה מפחיתת סבל, וסופרת מדע פופולרי.
"האי של עוורי הצבעים" מתאר את בני הצ'אמורו מגואם שלהם קיימת בשכיחות גבוהה צורה של ALS, הידועה בשם ליטיקו-בודיג; שילוב הרסני של ALS, שטיון ופרקינסוניות.
"על רגל אחת" מתאר את התנסויותיו של סאקס עצמו כאשר איבד את התחושה ברגלו השמאלית לאחר תקופה ממושכת בגבס
"הזיות" - על תופעת ההזיה שבסיסה נוירולוגי, כגון הזיות שמקורן בחסך חושי, בתסמונת שארל בונה, בשימוש בסמים או כתופעות הנלוות לעיתים למצבים רפואיים כמו מחלת פרקינסון, מיגרנה ואפילפסיה.
ספרים שתורגמו לעברית

מיגרנה (1970)
יקיצות (1973)
על רגל אחת (1984), בהוצאת מחברות לספרות, 2000
האיש שחשב שאשתו היא כובע (1985)
לראות קולות: מסע אל ארץ החירשים (1989)
אנתרופולוג על המאדים (1995)
האי של עיוורי-הצבעים (1997)
הדוד טונגסטן, מאנגלית: עמנואל לוטם, זמורה ביתן, 2009.
מוזיקופיליה, מאנגלית: נעמי כרמל, הוצאת כנרת זמורה ביתן, מחברות לספרות, 2009.
עין הנפש, מאנגלית: יכין אונא, הוצאת כנרת, זמורה־ביתן, 2012.
הזיות (2013)
הערות שוליים

↑  "Oliver Sacks - Scientist - Abba Eban, my extraordinary cousin". Web of Stories. 2012-10-02. נבדק ב-2015-08-24.
↑  "Oliver Sacks: Sabbath". הניו יורק טיימס. נבדק ב-2015-08-24.
↑  אוליבר סאקס, הזיות, מחברות לספרות, 2013, עמ' 134
↑  Awakenings (1990) Trivia, IMDb
↑  מת הסופר אוליבר סאקס, מחבר "האיש שחשב שאשתו היא כובע", באתר וואלה, 30 באוגוסט 2015
↑  Tom Shakespeare, Rules of Engagement: Doing disability research, Disability & Society 11, 1996-03, עמ' 115–121 doi: 10.1080/09687599650023380
↑  אוליבר סאקס, הזיות, מחברות לספרות, 2013, עמ' 126
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290809805171  PLWABN: 9810602792105606  BIBSYS: 90152067  BNE: XX1036312  BnF: cb120524184 (data)  CANTIC: a10151515  CiNii: DA01960687  GND: 120512866  ICCU: CFIV031905  ISNI: 0000 0000 8132 4605  LCCN: n50015212  LNB: 000030343  MusicBrainz: 5dabb41f-da95-426f-be70-73f4af22a0dd  NDL: 00474285  NKC: jn19990007290  NLA: 36198329  NLG: 64253  NLK: KAC199623886  NSK: 000040672  NTA: 070881081  RERO: 02-A000142686  SELIBR: 198481  SNAC: w68940tp  SUDOC: 028753062  Trove: 1227786  ULAN: 500490886  VIAF: 54167025   WorldCat (עם VIAF): 54167025
האזור המפורז הקוריאני

הגבול בין שתי הקוריאות והאזור המפורז שלאורכו
האזור המפורז הקוריאני (בקוריאנית: כתיב הנגול: 한반도 비무장지대, הנג'ה: 韓半島非武裝地帶; באנגלית: DeMilitarized Zone, ראשי תיבות: DMZ) הוא רצועת אדמה המשתרעת לרוחב חצי האי קוריאה ומשמשת אזור חיץ בין קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית. האזור המפורז נוצר ב-27 ביולי 1953, בתום מלחמת קוריאה.
האזור המפורז משתרע לאורך הגבול בין שתי הקוריאות. האזור המפורז מבתר בקירוב את קוריאה לשני חצאים. קצהו המזרחי נמצא מצפון לקו הרוחב 38 וקצהו המערבי נמצא מדרום לו. אורכו 242 קילומטרים, רוחבו כארבעה קילומטרים והוא הגבול החמוש ביותר בעולם. מרחקו מסיאול הוא 52 קילומטר. לאורך הגבול ישנם עמדות צלפים, שטחים ממוקשים, בונקרים וחוטי תיל סבוכים המונעים מבני אדם להיכנס אליו מצפון ומדרום כאחד. סביב האזור הסטרילי מחזיקות שתי המדינות כמעט שני מיליון חיילים, וחונים בסביבתו גם 37 אלף חיילים אמריקאים וקבוצה גדולה של משקיפי האו"ם.
מנהרות מתחת לגבול

מתחת לקו הגבול חפרה קוריאה הצפונית מספר מנהרות לפלישה עתידית. התגלו ארבע מנהרות, כשהמפורסמת ביותר היא מנהרת החדירה השלישית. המנהרה התגלתה בשנת 1978 לאחר שאחד מפועלי החפירה ערק לדרום קוריאה וחשף את מיקומה. אורכה של המנהרה הוא 1,635 מטרים, גובהה הוא 1.95 מטרים ורוחבה 2.1 מטרים, והיא נמצאת בעומק של 72 מטרים מתחת לאדמה. לאחר חשיפת המנהרה טענה קוריאה הצפונית שהדרום חפר את המנהרה, ולאחר שהטענה הופרכה הם טענו שזה מכרה פחם שחצה בטעות את הגבול.
אזור הביטחון המשותף

אזור הביטחון המשותף (JSA) הוקם כאתר שבו יוכל להתבצע המשא ומתן בין הצפון לדרום. אזור הביטחון נמצא בדיוק באמצע השטח המפורז. זהו המקום היחיד שבו יכולים הקוריאנים להגיע למגע על בסיס יומי ולעשות מאמצים לשלום קוריאה. פס בטון מפריד בין המדינות שמשני צידיו חיילים. יש גם צריפי דיון שהשולחנות בהם חצויים לצפון ודרום.
ליד הגבול הקימה דרום קוריאה דגל בגובה 98 מטר ובמשקל של 130 ק"ג, אחריו הקימה קוריאה הצפונית דגל גבוה יותר בגובה 160 מטרים ומשקל 270 ק"ג.
אבדות לאורך השנים

בינואר 1968 חצו את הגבול 31 חיילי קומנדו צפון קוריאנים מחופשים לחיילים מהדרום, בניסיון כושל לחסל את נשיאה דאז של דרום קוריאה, פארק צ'ונג-הי. הם הצליחו להגיע עד סיאול לפני שנתגלו, ולאחר המרדף כולם נהרגו או נלכדו. במקרה מצאו את מותם 68 חיילים ואזרחים דרום קוריאנים, כמו גם שלושה אמריקנים. בנובמבר 1984 זינק תייר סובייטי שביקר באזור הביטחון המשותף עם קבוצת תיירים צפון קוריאנית מעבר לקו ההפרדה ונמלט לכיוון דרום קוריאה כשהוא זועק שהוא מבקש לערוק. בחילופי האש הכבדים שהתפתחו במקום נהרגו חיילים משני הצדדים אך התייר שרד.