stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רג'י אוונס
קריירת ה-NBA > פילדלפיה 76'

ב-10 בספטמבר 2007 הועבר אוונס ביחד עם הזכויות לבחירת הדראפט ריקי סאנצ'ז לפילדלפיה 76' בתמורה לבובי ג'ונס וסטיבן האנטר.
אוונס פתח בחמישייה בתור הפאוור פורוורד במהלך עונת 2007-08. הוא הפך את הסיקסרס מהקבוצה הגרועה בליגה בריבאונדים למשחק לאחת מחמש עשרה הקבוצות הטובות בליגה. אוונס פיספס רק משחק אחד במשך כל העונה, והוא פתח בעונה זו ביותר משחקים משפתח בשתי עונותיו בדנוור. במהלך משחק מספר 3 בסיבוב הראשון של הפלייאוף נגד הדטרויט פיסטונס קלע אוונס 9 נקודות ותפס 5 ריבאונדים לקול קריאות "ר-ג'י! ר-ג'י!" של אוהדי הסיקסרס.
קריירת ה-NBA > טורונטו ראפטורס

ב-9 ביוני 2009 הועבר אוונס לטורונטו ראפטורס בתמורה לג'ייסון קאפונו. אוונס נפצע בכף הרגל לפני שהתחילה העונה והוא לא שיחק משחק אחד במדי הרפטורס עד פברואר 2010. בתחילת העונה הבאה, במשחק מול פילדלפיה קלע אוונס 12 נקודות ותפס שיא קריירה של אז, 22 ריבאונדים בניצחון 106-90 על הסיקסרס.
קריירת ה-NBA > לוס אנג'לס קליפרס

בדצמבר 2011 חתם אוונס על חוזה לשנה אחת עם הלוס אנג'לס קליפרס. הוא סיים את העונה עם 1.9 נקודות בממוצע למשחק ו-4.8 ריבאונדים למשחק במשך 13.8 דקות למשחק על פני 56 משחקים.
קריירת ה-NBA > ברוקלין נטס

ביולי 2012 הועבר אוונס לברוקלין נטס. ב-21 בנובמבר 2012 הפך אוונס לשחקן הראשון אי פעם שנתפס מנסה לעשות פלופ בהפסד 95-90 ללוס אנג'לס לייקרס.
בזמן ששחקן הנטס קריס האמפריז נפצע, הייתה לאוונס ההזדמנות להיכנס לחמישייה. הוא נשאר בהרכב הפותח גם לאחר מכן. הנטס החליטו להכניס את אוונס לחמישייה, ולא את האמפריז. ב-27 במרץ 2013 הגיע אוונס לשיאי קריירה גם בנקודות (22) וגם בריבאונדים (26) כשהנטס ניצחו 111-93 את הפורטלנד טרייל בלייזרס. יומיים לאחר מכן, במשחק נגד דנוובר חווה אוונס עוד משחק מצוין, עם 15 נקודות ו-16 ריבאונדים, אבל ברוקלין הפסידו לדנוור 109-87. אוונס סיפר ששמע אחד מחבריו לקבוצה אומר למאמן להחזיר את אוונס לספסל בגלל חוסר היכולת ההתקפית שלו. אוונס לקח השראה מזה ונעשה יותר אגרסיבי בהתקפה. בעונתו הראשונה עם הנטס שיחק אוונס 80 משחקים מהם פתח ב-56 כשבפעם השנייה בקריירה שלו הוא הגיע ליותר מ-10 ריבאונדים בממוצע כשהגיע ל-11.1 ריבאונדים למשחק.
בפברואר 2014 עבר אוונס בטרייד, לצידו של ג'ייסון טרי לסקרמנטו קינגס בתמורה למרכוס ת'ורנטון.
סטטיסטיקות קריירה > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | סיאטל | 67 | 60 | 20.4 | .471 | .000 | .519 | 6.6 | 0.5 | 0.6 | 0.2 | 3.2 |
| 2003/2004 | סיאטל | 75 | 27 | 17.1 | .406 | .000 | .561 | 5.4 | 0.4 | 0.7 | 0.1 | 2.9 |
| 2004/2005 | סיאטל | 79 | 79 | 23.8 | .476 | .000 | .534 | 9.3 | 0.7 | 0.7 | 0.2 | 4.9 |
| 2005/2006 | סיאטל | 41 | 23 | 19.2 | .509 | .000 | .550 | 6.7 | 0.6 | 0.6 | 0.1 | 5.9 |
| 2005/2006 | דנוור | 26 | 2 | 23.3 | .453 | .000 | .505 | 8.7 | 0.6 | 0.6 | 0.2 | 5.2 |
| 2006/2007 | דנוור | 66 | 11 | 17.1 | .544 | .000 | .497 | 7.0 | 0.7 | 0.6 | 0.2 | 4.9 |
| 2007/2008 | פילדלפיה | 81 | 61 | 23.2 | .439 | 1.000 | .467 | 7.5 | 0.8 | 1.1 | 0.1 | 5.2 |
| 2008/2009 | פילדלפיה | 79 | 7 | 14.4 | .444 | .000 | .594 | 4.6 | 0.3 | 0.5 | 0.1 | 3.3 |
| 2009/2010 | טורונטו | 28 | 1 | 11.1 | .493 | .000 | .450 | 3.8 | 0.3 | 0.5 | 0.1 | 3.4 |
| 2010/2011 | טורונטו | 30 | 18 | 26.6 | .408 | .000 | .545 | 11.5 | 1.3 | 1.0 | 0.2 | 4.4 |
| 2011/2012 | קליפרס | 56 | 0 | 13.8 | .472 | .000 | .507 | 4.8 | 0.3 | 0.6 | 0.1 | 1.9 |
| 2012/2013 | ברוקלין | 80 | 56 | 24.6 | .479 | .000 | .509 | 11.1 | 0.5 | 0.9 | 0.2 | 4.5 |
| 2013/2014 | ברוקלין | 30 | 6 | 13.3 | .390 | .000 | .538 | 5.0 | 0.2 | 0.4 | 0.1 | 2.7 |
| 2013/2014 | סקרמנטו | 24 | 14 | 20.8 | .527 | .000 | .569 | 7.7 | 0.7 | 1.0 | 0.0 | 5.5 |
| 2014/2015 | סקרמנטו | 47 | 7 | 16.3 | .423 | .000 | 0.619 | 6.4 | 0.7 | 0.5 | 0.1 | 3.7 |
| קריירה |  | 809 | 372 | 19.2 | 0.465 | 0.091 | 0.528 | 7.1 | 0.6 | 0.7 | 0.1 | 4.1 |
סטטיסטיקות קריירה > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | סיאטל | 11 | 11 | 18.9 | .405 | .000 | .524 | 7.4 | 0.5 | 0.4 | 0.3 | 3.7 |
| 2005/2006 | סיאטל | 5 | 0 | 13.8 | .429 | .000 | .722 | 4.6 | 0.0 | 0.4 | 0.2 | 3.8 |
| 2007/2008 | פילדלפיה | 6 | 0 | 24.7 | .500 | .000 | .625 | 7.8 | 0.5 | 0.8 | 0.0 | 6.8 |
| 2008/2009 | פילדלפיה | 5 | 0 | 7.2 | .222 | .000 | .750 | 2.0 | 0.0 | 0.6 | 0.0 | 1.4 |
| 2011/2012 | קליפרס | 11 | 0 | 18.0 | 0.533 | .000 | .425 | 7.3 | 0.1 | 0.8 | 0.6 | 3.0 |
| 2012/2013 | ברוקלין | 7 | 7 | 29.9 | 0.478 | 0.000 | 0.556 | 12.3 | 0.9 | 1.0 | 0.3 | 4.6 |
| קריירה |  | 45 | 18 | 19.3 | 0.444 | 0.000 | 0.552 | 7.3 | 0.3 | 0.7 | 0.3 | 3.8 |
הערות שוליים

↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
אוונס מגן על קייל קורבר
רבי אבין (השני)

רבי אבין (השני) היה אמורא בדור הרביעי והחמישי, המוזכר רבות בתלמוד ירושלמי כ"רבי בון" או "רבי אבין". הוא היה תלמידו של רבי יוסי בר אבין, בנו של רבי אבין הראשון שהיה תלמידו של רבי יוחנן. אודות לידתו מובא כי ”ביום שמת רבי אבון נולד רבי אבין בריה וקראו עליו וזרח השמש ובא השמש”.
גם אביו של רבי אבין היה אמורא, אך הוא מוזכר על שם בנו, ”תני אבוה דרבי אבין”.
רוזנות הסן-הומבורג

רוזנות הסן-הומבורג הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות הסן-דרמשטדט בשנת 1622, והתקיימה עד לשנת 1866.
היסטוריה

בשנת 1622 הוקמה הרוזנות על חלק משטחי רוזנות הסן-דרמשטאדט, ופרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג הפך לשליט הרוזנות. בתחילה היא הייתה כפופה להסן-דרמשטדט, אולם בשנת 1668 היא הפכה לרוזנות עצמאית.
בתחילה הייתה הרוזנות מחולקת להסן-הומבורג ולהסן-הומבורג-בינגנהיים, אולם הם התאחדו לרוזנות אחת בשנת 1681.
בשנת 1806 אוחדה הרוזנות עם הדוכסות הגדולה של הסן, אולם בשנת 1815, על ידי קונגרס וינה, האחרון המדינה נאלצה להכיר בעצמאותה של הסה-הומבורג, אשר קיבלה כתוספת את מייסנהיים.
רוזנות הסן-הומבורג כללה שני חלקים, מחוז באד הומבורג בצד ימין של הריין, ומחוז מייסנהיים, אשר נוסף בשנת 1815, בצד שמאל של הנהר.
בשנת 1866 מת פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג ללא יורשים, ובעקבות כך הסן-הומבורג הועברה לשלטון הדוכסות הגדולה של הסן, בעוד מייסנהיים הועברה לידי ממלכת פרוסיה. מאוחר יותר באותה שנה, השטחים האלה נלקחו מתוך הסה-דרמשטדט שוב, ובשילוב עם שטחי נסיכות הבוחר מהסן, דוכסות נסאו, והעיר החופשית של פרנקפורט הם היוו את פרובינציית הסן-נסאו הפרוסית.
כיום, אזור זה מהווה חלק מהמדינה הגרמנית של הסן.
שליטי הסן-הומבורג

פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג (1622–1638)
וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג (1638–1669)
גאורג כריסטיאן, רוזן הסן-הומבורג (1669–1671)
פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג (1680–1708)
פרידריך השלישי, רוזן הסן-הומבורג (1708–1746)
פרידריך הרביעי, רוזן הסן-הומבורג (1746–1751)
פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג (1751–1820)
פרידריך השישי, רוזן הסן-הומבורג (1820–1829)
לודוויג, רוזן הסן-הומבורג (1829–1839)
פיליפ, רוזן הסן-הומבורג (1839–1846)
גוסטב, רוזן הסן-הומבורג (1846–1848)
פרדיננד, רוזן הסן-הומבורג (1848–1866)
ראש ממשלה

ערך זה עוסק בתפקיד מרכזי במדינות רבות. אם התכוונתם לתפקיד זה במדינת ישראל, ראו .
ראש ממשלה הוא הדמות הבכירה בממשלה, שהיא הרשות המבצעת במדינות דמוקרטיות.
במערכות פרלמנטריות הפועלות על פי שיטת וסטמינסטר שמקורה בבריטניה, ראש הממשלה הוא ראש הממשלה הנבחרת, בעוד תפקיד ראש המדינה (לדוגמה, המלך או הנשיא) הוא בעיקר טקסי. במערכת זו ראש הממשלה הוא לרוב חבר הפרלמנט, ומצפים ממנו להעביר חוקים והחלטות ממשלה בפרלמנט.
מלבד תפקידם העיקרי, ראשי הממשלה מכהנים מדי פעם בתפקידים נוספים. כך, לדוגמה, ראשי ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, לוי אשכול, אהוד ברק, יצחק רבין ובנימין נתניהו שהיו גם שר הביטחון בזמן כהונתם.
היסטוריה

במהלך ההיסטוריה של אנגליה והממלכה המאוחדת, עוד מתקופת ימי הביניים, שימשו מספר שרים כיועצים ואנשי אמונם של מלכים. ביניהם ניתן למנות את תומאס קרומוול, שייעץ להנרי השמיני מלך אנגליה וויליאם ססיל שייעץ לאליזבת הראשונה מלכת אנגליה. כוחם של השרים האלו היה נתון לגחמותיהם של המלכים והמלכות אותם שירתו. על אף שניהול הפרלמנט היה חלק מתפקידם של חלק מאותם שרים, הם לא היו זקוקים לרוב פרלמנטרי כדי לפעול בצורה זו אחרת. על אף שהיה קבינט מדיני, חבריו מונו על ידי המונרך והוא זה שעמד בראשו. כאשר המונרך לא רצה עוד באחד השרים חברי הקבינט הוא פשוט יכול היה לשחררו מתפקידו או אף יותר גרוע, להוציאו להורג (כפי שאכן נעשה לקורנוול, למשל). המלכים מדי פעם חילקו את הכוח באופן שווה בין מספר שרים כדי למנוע התחזקות רבה מדי של אחד מהם.
נקודת המפנה בהתפתחות של ראשי הממשלה היה במותה של אן מלכת בריטניה בשנת 1714, אותה ירש ג'ורג' הראשון. ג'ורג' לא דיבר אנגלית, בילה את רוב זמנו בביתו שבהנובר ולא ידע דבר ואף לא רצה לדעת דבר בכל הקשור לממשל הבריטי. בנסיבות אלה היה זה בלתי נמנע שאחד משרי המלך יהפוך, הלכה למעשה, לראש הממשלה. וכך בשנת 1721 כיהן לראשונה ראש ממשלה לא-רשמי בבריטניה, רוברט וולפול, אשר החזיק במשרה במשך 21 שנים. וולפול כיהן כראש ישיבות הקבינט, מינה את כל השרים ואף הצליח לזכות באהדת הבית התחתון (בית הנבחרים) בפרלמנט הבריטי. תחת וולפול התפתחה שיטת הקבינט הסולידארי. וולפול דרש שאף שר מלבדו לא ינהל שיחות פרטיות עם המלך וכן תבע תמיכה מוחלטת של השרים בהחלטות הקבינט.
וולפול הכחיש שהוא ראש הממשלה ובמהלך כל המאה ה-18 אנשי פרלמנט ומלומדים רבים המשיכו להכחיש כי משרה כזו קיימת בכלל (שכן היא לא נקבעה רשמית, אלא נוצרה למעשה). עד שנת 1905, אז עוגן התפקיד בחוק לראשונה, החזיקו אותם "ראשי ממשלה למעשה" בתואר "הלורד הראשון של האוצר". מספר מלכים ניסו להחזיר לעצמם את סמכויותיהם העליונות אבל כיוון שניהול הממשלה הפך למסובך יותר ויותר ודרש את אהדת הבית התחתון, הדבר לא צלח. הייתה זו כהונתו הארוכה של ויליאם פיט הבן (1783–1801), ביחד עם מחלתו הנפשית של המלך ג'ורג' השלישי, שמיסדה את התפקיד ואת הכוח שבו. ראש הממשלה הפך לשולט הבלתי מעורער במדינה תחת המלכה ויקטוריה.
יוקרתו של הממסד הבריטי במהלך המאה ה-19 וגדילתה של האימפריה הבריטית גרמו להעתקת המודל הבריטי של קבינט מדיני ובראשו ראש ממשלה על ידי מדינות רבות, הן באירופה והן במושבות בריטיות, כאשר אלו זכו בעצמאות. במקרים מסוימים שונה התואר, אך לקראת סוף המאה ה-20 לרוב המדינות הדמוקרטיות בעולם היה ראש ממשלה או מקביל לו, ומעליו מונארך או נשיא בעל תפקיד טקסי. מדינות אחרות דגלו בשיטה האמריקאית, של ארצות הברית, הדוגלת ברפובליקה ובראשה נשיא - המהווה בעצמו את הרשות.
האישה הראשונה בהיסטוריה שנבחרה לראש ממשלה הייתה סירימאבו בנדרנאיקה מסרי לנקה, בשנת 1960.
ראשי ממשלה ברפובליקות ובמונרכיות

משרת ראש הממשלה מתקיימת בצורות ממשל שונות:
במונרכיות, בהן ראש המדינה הרשמי הוא המונרך, אשר לרוב נושא בתואר מלך. לדוגמה: אוסטרליה, בלגיה, דנמרק, הולנד, הממלכה המאוחדת, יפן, נורווגיה, ספרד וקנדה.
ברפובליקות, בהן ראש המדינה הרשמי נושא בדרך כלל בתואר נשיא, אך אינו נבחר על ידי הציבור (אלא לרוב על ידי הפרלמנט), כמו בגרמניה וישראל.
ברפובליקות ופדרציות נשיאותיות-למחצה, כמו צרפת, רוסיה ורומניה, ראש הממשלה נבחר על ידי הנשיא אך עליו לזכות לתמיכת הרשות המחוקקת. במערכות אלה ראש הממשלה הוא האחראי על ביצוע הוראות הנשיא ועל ניהול השירות הציבורי. במצב שכזה אף עלול להתרחש מקרה בו הנשיא וראש הממשלה הם ממפלגות שונות.
משרת ראש הממשלה אינה קיימת בחלק מהמשטרים הנשיאותיים, בהם הנשיא הוא גם ראש המדינה וגם הרשות המבצעת, כמו בארצות הברית. עם זאת, יש מדינות, כגון אזרבייג'ן וקוריאה הדרומית, שבהן מכהן ראש ממשלה למרות היותן בעלות משטר נשיאותי מלא, וחלק מנשיאי ארצות הברית אימצו גישה לפיה ראש הסגל שלהם הוא האחראי על ביצוע מדיניות הממשל מטעמם (כלומר, אחראי על מזכירי הממשל), כך שתפקידו במקרים אלה דמה מאוד לתפקיד ראש הממשלה בשיטות הנשיאותיות-למחצה.
כניסה לתפקיד

במערכות פרלמנטריות ראש ממשלה נכנס לתפקיד במספר דרכים:
במינוי ראש המדינה ללא צורך באישור הרשות המחוקקת: ברוב המדינות הפועלות לפי שיטת וסטמינסטר, מינוי ראש הממשלה הוא פעולה של ראש המדינה, ואין צורך בהצבעה פרלמנטרית על זהותו. על חבר הפרלמנט אותו בחר ראש המדינה להקים ממשלה, אך אם זו שיקים לא תצליח לתפקד ותתפזר, יהיה על ראש המדינה לבחור בחבר פרלמנט אחר כדי שיקים ממשלה. אם אין חבר שכזה בנמצא, יש צורך בבחירות חדשות. למרות האמור לעיל, ומכיוון שראש המדינה נדרש לבחור בחבר פרלמנט שהממשלה שיקים תזכה בתמיכת הפרלמנט, הרי שלרוב יבחר ראש המדינה בראש הסיעה הגדולה ביותר.
במינוי ראש המדינה לאחר שהרשות המחוקקת ממנה מועמד: לדוגמה, אירלנד, בה הנשיא ממנה את ראש הממשלה לפי הצעת המועמדות של הפרלמנט.
במינוי ראש המדינה ובכפוף לאישור הרשות המחוקקת: לדוגמה, ספרד, בה המלך שולח את המועמד שלו לאישור הפרלמנט. במקרה זה הפרלמנט יכול להתנגד למועמד ובכך לכפות על ראש המדינה לבחור מועמד אחר.
במינוי ראש המדינה ובתנאי שהפרלמנט יצביע הצבעת אמון בתוך זמן נקוב: לדוגמה, איטליה.
בחירות ישירות: לדוגמה, מערכת הבחירות בשנים 1996 עד 2001 בישראל, בה נבחרו בנימין נתניהו, אהוד ברק ואריאל שרון. במערכת בחירות זו בוחרים ישירות במועמד ולא במפלגה. יש להעיר כי מבחינת הסיווג הקלאסי של מדעי המדינה, זה היה משטר נשיאותי ולא משטר פרלמנטרי. העובדה שנתניהו, ברק ושרון נשאו להלכה בתואר "ראש הממשלה" ולא בתואר "הנשיא" אינה רלוונטית, שכן מבחינה מעשית, באותן שנים לא היה בישראל משטר פרלמנטרי, שמאפייניו הוא יכולת הפרלמנט לקבוע את זהות ראש הממשלה.
בחירות ישירות בתוך הפרלמנט: בשונה מבחירות ישירות כלליות, בבחירות אלה מצביעים רק חברי הפרלמנט. כך נהוג בגרמניה.
במינוי בעל משרה ציבורית בכירה שאיננו ראש המדינה: בשוודיה, החל משנת 1974, הסמכות למנות ראש הממשלה הועברה מהמונרך לנשיא הפרלמנט.
עזיבת התפקיד

בניגוד לתפיסה המוטעית, רבים מראשי הממשלות במערכות הפרלמנטריות אינם נבחרים לכהונות קצובות אלא יכולים לכהן במשך מספר שנים רב. לדוגמה, מרגרט תאצ'ר מונתה לראשות ממשלת בריטניה רק פעם אחת, בשנת 1979, אך היא כיהנה בתפקיד עד 1990, על אף שההרכב עצמו של ממשלתה שונה.
ישנן מספר מדינות בהן ראש הממשלה כן נבחר לכהונה קצובה, אך אלה בדרך כלל קשורות ישירות למשך כהונת הרשות המחוקקת. זאת כיוון שראש הממשלה ממונה או נבחר לרוב מבין המפלגה השלטת ברשות המחוקקת. לדוגמה, בנימין נתניהו כיהן בתפקיד בשנים 2009–2021, אך מונה לראשות ממשלת ישראל לאחר מספר הליכי הרכבת ממשלה ב-2009, ב-2013, ב-2015 וב-2020.
ברוב המערכות הפרלמנטריות על הממשלה לזכות באמון הרשות המחוקקת. אם זו מצביעה ומעבירה הצעת אי אמון בממשלה רוב המערכות החוקתיות דורשות אחד מהבאים: התפטרות ראש הממשלה או פיזור הפרלמנט.
ראו גם

וזיר גדול
נשיא
הערות שוליים

↑  על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית,  ניתן לכנות אישה שתיבחר לראשות הממשלה ראשת הממשלה. ראו כאן: עמרי מניב, מעתה אמרו: ראשת הממשלה, רבת סרן, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536479305171  LCCN: sh85106681  NARA: 10646144  NKC: ph115985  NLK: KSH1998028448 
רוברט וולפול, ראש הממשלה-בפועל הראשון
רבי אבין

ערך זה עוסק בתלמידו של רבי יוחנן. אם התכוונתם לאמורא אחר, ראו .
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לאמוראי ארץ ישראל
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 רבותיו:  רבי יוחנן
 בני דורו:  רבי אלעזר בן פדת, רבי אבהו, רבי חייא בר אבא, רבי ירמיה
 
רבי אבין הוא אמורא ארץ-ישראלי, בדור השלישי, מגדולי תלמידיו של רבי יוחנן. לפי הרב אהרון הימן ומרדכי מרגליות הוא האמורא המפורסם רבין.
ייתכן כי בצעירותו עוד הספיק ללמוד אצל רבי יהודה הנשיא, והוא מסר הלכות בשמו. אך את עיקר תורתו קנה מפי רבו המובהק רבי יוחנן. אמרותיו של רבי אבין מוזכרות פעמים רבות בתלמוד הבבלי, לרוב כ"בעי" (חקירה הלכתית), וכאמורא ארץ ישראלי הוא מוזכר גם פעמים תכופות בתלמוד הירושלמי. לדעת אהרן הימן בנו הוא האמורא יוסי בר אבין.
רבי אבין הוא היחיד מבין האמוראים שנקראו "אבין" שנקרא כך לא שם ליווי או כינוי, בשונה מהאמוראים האחרים שחיו בבבל, "רבי אבין נגרא" אביו של רב חייא ורב אידי, ומרבין ששמו האמיתי היה "רבי אבין", כמוזכר בתלמוד הירושלמי.
חבירו היה רבי ירמיה הראשון (שניהם היו מזקני תלמידיו של רבי יוחנן), שאמר לרבי אבהו שמסיבה זו יש להעדיף את שיקול דעתו שלו עצמו – רבי ירמיה, ושל רבי אבין ורבי מיישא, על פני דעתם של רבי אבהו, רבי יצחק נפחא ורבי חנינא בר פפי.
בחורבות הכפר קצרין העתיקה נתגלו ארבע כתובות בארמית. רק אחת מהן שלמה, ועליה נכתב "רבי אבון משכבו בכבוד". הארכאולוג דן אורמן סבור שזו מצבה מקברו של האמורא רבי אבון (פעמים נקרא ר' אבין ר' אבון).
הערות שוליים

↑  ראה תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ז, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ב, עמוד ב'.
↑  מקור: צבי אילן, בתי כנסת קדומים בארץ-ישראל
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
קצל

קצל (בהונגרית: Kecel, בקרואטית: Kecelj) היא עיר במחוז באץ'-קישקון בדרום מרכז הונגריה.
תולדות העיר

העדות הראשונה לקיום העיר נמצאת במסמך משנת 1198. כמו רבות מערי הונגריה, גם קצל איבדה אחוז ניכר מאוכלוסייתה בכיבוש העות'מאני במאה ה-16. ב-22 באפריל 1734, גאבור פטאצ'יץ' הבישוף של קאלוצ'ה אשרר מסמכים להקמה מחודשת של העיר. באותו הזמן רוב תושביה התפרנסו מרעיית צאן. עקב הגידול באוכלוסייה היה צורך לפנות לתחומי תעסוקה אחרים והחלה להתפתח תעשייה חקלאית באזור, תעשייה שעדיין מהווה הענף העיקרי של העיר. בשנת 1802 החלו להבנות מספר בניינים בעיר: כנסייה, עירייה, בית ספר, תחנת משטרה ויחידת דואר. גם מסילת ברזל הגיעה לעיר.
יהודי העיר

במפקד של שנת 1784 נזכרו 3 יהודים בעיר, אך נודע על המשך להם עד אמצע המאה ה-19 בה החלו יהודים לחכור שטחי מסחר מהכנסייה הקהילה הגיעה לשיאה בסוף המאה ה-19 ונחנכו בה בית כנסת, בית עלמין, בתי ספר יהודיים, בית תמחוי, וכן הקהילה העסיקה שוחט וחזן. הקהילה הייתה שייכת לזרם האורתודוקסי. בתקופת הטרור הלבן נרצח אחד מיהודי העיר ושמונה נוספים נעצרו ונשלחו למחנות ריכוז. בשנת 1938 נחקקו חוקי אפליה נגד היהודים, בית הכנסת נסגר, בית העלמין חולל, וראשי הקהילה הוכרחו לעזוב. בשנת 1941 היו בעיר 110 יהודים (כ-1% מכלל האוכלוסייה) והצעירים נלקחו לעבודות כפייה במסגרת צבא הונגריה, 15 מהם נספו בשדות המוקשים באוקראינה.
לאחר כיבוש הונגריה על ידי גרמניה הנאצית רוכזו 80 יהודי העיר לגטו ובחודש יוני הועברו למחנה ריכוז בסגד. חלק מיהודי העיר גורשו להשמדה במחנה המוות אושוויץ וחלקם במחנות ריכוז אחרים. לאחר המלחמה חזרו לעיר 46 ניצולים שניסו לארגן מחדש את הקהילה אך נתקלו ביחס עוין מהמקומיים ונטשו בהדרגה את המקום.
ילידי המקום

אימרה ברטה, (במקור בירנפלד, 1899 – 1978) היה רופא יהודי-הונגרי, המטולוג, פרופסור.
הערות שוליים

↑  שלמה שפיצר, קהילות הונגריה, ערך "קאצאל", עמ' 357. הוצאת מכון ירושלים.
↑  קצל בתוך האנציקלופדיה של הגטאות.
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564771305171  LCCN: n84094214  VIAF: 150145718   WorldCat (עם VIAF): 150145718
רבי אבינא

| --- | --- |
 השתייכות:  הדור השלישי לאמוראי בבל ואמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רב הונא, רב ירמיה בר אבא, רב חסדא, רב ששת, גניבא
 תלמידיו:  רבי אילא, רבי יונה, רבי יוסי ברבי בון
 
רבי אבינא היה אמורא בבלי ואמורא ארץ ישראלי בדור השלישי לאמוראים.
תולדות חייו

רבי אבינא נולד וגדל בבבל. הוא למד שם אצל רב הונא, רב ירמיה בר אבא ורב חסדא. לפי המסופר בתלמוד הוא לימד הלכות בעיר ששכנה בסביבות סורא ואחר כך עבד לארץ ישראל והיה שם מגדולי האמוראים. בארץ ישראל הוא בא במגע עם אמוראים רבים, רבי אמי, רב זעירא ורב יעקב בר אחא.
אמוראים רבים ציטטו אמרות בשמו. בהם ניתן למנות את רבי אילא, רבי יונה, רבי יוסי בר חנינא, רב יוסי בן רבי בון ועוד.
הערות שוליים

↑  גיטין סו.
↑  שבת קלז: ופאה פרק ג משנה ז
↑  כתובות כד:
↑  שביעית ד ב
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרייג טי. נלסון

| --- | --- |

קרייג טי. נלסון בפרמיירה לסרט "ההצעה", 2009
 לידה:  4 באפריל 1944 (בן 80) ספוקיין, וושינגטון, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Craig Theodore Nelson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1971 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אריזונה  אוניברסיטת מרכז וושינגטון  תיכון לואיס וקלארק 
 בן או בת זוג:  דוריה קוק-נלסון (1987–?) 
 צאצאים:  נואה נלסון 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי
 פרופיל ב-IMDb
 
קרייג טי. נלסון, 2013
קרייג ת'יאודור נלסון (באנגלית: Craig Theodore Nelson; נולד ב-4 באפריל 1944) הוא שחקן אמריקאי. נלסון זכה בפרס אמי והיה מועמד 4 פרסי גלובוס הזהב על תפקידו בתור מאמן הפוטבול היידן פוקס בקומדיית המצבים "המאמן" (אנ'). כיכב בסדרת הטלוויזיה "הורים במשרה מלאה" (אנ').
ביוגרפיה

נלסון נולד בעיר ספוקיין שבוושינגטון. בנם של ורה מרגרט, רקדנית ואיש העסקים ארמנד גילברט נלסון. נלסון נשר מלימודיו באוניברסיטת מרכז וושינגטון אך סיים את לימודיו האקדמיים עם תואר בדרמה במסגרת לימודיו אוניברסיטת אריזונה.
לנלסון חגורה חומה בקארטה.