stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלווריון
היסטוריה

אלווריון הוקמה בשנת 1992 בשם בריזקום (BreezeCOM). בשנת 2001 התאחדה עם חברת פלאוור (Floware Wireless Systems) ושם החברה שונה לאלווריון.
בריזקום הוקמה על ידי מיכאל רוטנברג, במימון ראשוני של חברת "לננט" שהייתה אז בשליטת האחים יהודה זיסאפל וזהר זיסאפל, בה רוטנברג שימש כמנהל הפיתוח. בריזקום הונפקה בבורסת נאסד"ק בנובמבר 1999 וגייסה 20 מיליון דולר. בין בעלי המניות בחברה היו קרנות ההון סיכון "סטאר" ו"מופת", קונצרן כלל, חברת אמפל, בני הניגאל ורוברט מאדג'.
פלאוור הוקמה בשנת 1993 על ידי אמנון יעקובי, שגם עבד לפני כן בחברה של האחים זיסאפל. פלאוור הונפקה בבורסת נאסד"ק באוגוסט 2000 וגייסה 58 מיליון דולר. בעלת המניות הגדולה בחברה הייתה חברת סימנס.
בשנת 2003 הוערך שווי החברה ב-1.6 מיליארד דולר. בעקבות המשבר בשנת 2013 הוערך שוויה במיליונים בודדים בלבד.
משרדי החברה היו במשך 12 שנה בבית אלווריון בתל אביב, עקב הצטמצמות החברה הועברו משרדיה בשנת 2013 לראש העין.
בפברואר 2013, חטיבת ה־WiMAX של אלווריון נמכרה לחברת טלרד תמורת 6 מיליון דולר.
ב-12 ביולי 2013 הגיש הבנק האמריקני SVC בקשה לבית המשפט בתל אביב לכינוס נכסי אלווריון ו-Wavion בגין הלוואה בגובה 3,000,000 דולר שהחברה עוד לא החזירה, ולטענת הבנק היא חדלת פרעון ולא מסוגלת להחזיר. ב-15 ביולי קיבל בית המשפט את הבקשה והחליט על מינוי כונס לנכסיה של אלווריון.
היסטוריה > החברה לאחר המכירה ל-InTechnology

בספטמבר 2013, כחלק מתהליך כינוס הנכסים והסדרת חובותיה, מכרה החברה את כל נכסיה ופעילותה לחברת InTechnology בבעלות פיטר ווילקינסון תמורת 38 מיליון ש"ח. פעילות החברה המשיכה תחת הבעלות החדשה.
לאחר שינוי הבעלות, מונה גיורא לוי למנכ"ל החדש של אלווריון. החברה התחילה בגיוס עובדים, ותוך פחות משנה וחצי גדל מספר העובדים בחברה מ-30 בעת הרכישה, לכ-100 עובדים. אלווריון פעלה יחד עם InTechnology Wi-Fi כדי להציע פתרונות לערים חכמות ולאירועים חיים רבי משתתפים.
בשנת 2015, עקב החלטה על שינויים בתוכנית האסטרטגית של החברה, פיטרה החברה כשליש מעובדיה באותה עת.
בשנת 2016 פיטרה החברה כמה מאנשי ההנהלה הבכירה, בהם המנכ"ל. בעקבות המהלך, חורחה פיניאבסקי, שכיהן כיו"ר החברה וכנציג הבעלים, נכנס לתפקיד המנכ"ל באופן זמני.
ביוני 2016 נמכרה אלווריון לחברת סופרקום הישראלית כחלק מההחלטה האסטרטגית של סופרקום להרחיב את פעילותה בתחום ה-IoT המאובטח. בעקבות זאת עברו משרדי החברה להרצליה פיתוח. במסגרת פעילותה תחת סופרקום, אלווריון מפתחת פלטפורמת תקשורת Wi-Fi מאובטחת, המאפשרת ניהול וניטור בטוחים של המשתמשים ברשת ה-Wi-Fi של הארגון. כמו כן, נרשמו לזכות אלווריון מספר פטנטים בתחום הביצועים של רשתות סלולריות.
היסטוריה > שלד החברה

לאחר מכירת נכסי ופעילות החברה, הגיעה החברה להסדר נושים במרץ 2014, אך באוקטובר אותה שנה בוטל ההסכם, עקב אי-עמידתה של החברה בתנאי ההסכם. באוגוסט 2015 הגישה החברה בקשה לאישור הסדר נושים חדש, הכולל בין היתר מכירת החברה כשלד בורסאי. ב-12 בינואר 2016 אושר ההסדר על ידי בית המשפט המחוזי.
היסטוריה > מסחר בבורסה

החברה נסחרה בעבר בבורסת נאסד"ק ובבורסה בתל אביב, אך החל מינואר 2014 הושעה המסחר במניית החברה בשתי הבורסות עקב אי-עמידה בדרישות מחיר מינימלי למניה, ובספטמבר 2014 נמחקה מניית החברה מנאסד"ק. בינואר 2016, עקב חלוף שנתיים מאז הושעה המסחר בה, נמחקה מניית החברה מהבורסה בתל אביב.
מוצרים ופיתוחים טכנולוגיים

החברה מספקת פתרונות Wi-Fi לערים חכמות, למפעילים סלולריים, לארגונים, למוסדות לימוד, לעסקים ולאירועים רבי משתתפים. כמו כן, החברה מספקת פתרונות Point to Point ו-Point to Multi Point.

החברה משווקת מערכות לספקי שירותי טלפון ואינטרנט (ISP) ולמפעילי רשתות פרטיות, ומציעה גם פתרונות לכיסוי המתרחב של רשתות סלולריות ניידות במדינות מתפתחות ואזורים אחרים בהם קיימת בעיית נגישות. מוצריה של אלווריון מאפשרים לספק גישה בפס רחב לבתי עסק ובתי מגורים, רשתות VPN תאגידיות, טלפוניה איכותית בתשלום, הזנת תחנת בסיס ניידת, שלוחות כיסוי hotspot, חיבורים קהילתיים הדדיים, תקשורת לבטיחות הציבור, וקול ונתונים ניידים.
אלווריון הייתה אחת החברות הראשונות שייצרו ציוד LAN אלחוטי בתקן IEEE 802.11 ותרמה לפיתוח תקן זה. אלווריון מפתחת גם סטנדרטי WiMAX 802.16x IEEE והיא אחת היצרניות הראשונות שסיפקו מערכות WiMAX ניידות.
לאחר רכישת Wavion Wireless בשנת 2011 התמקדה אלווריון באספקת פלטפורמות מבוססות Wi-Fi בתקן IEEE 802.11ac סטנדרטי. פלטפורמת ה-Wi-Fi הראשונה הייתה WBS בתמיכת 802.11g IEEE עם טכנולוגית Beamforming. החברה גם פיתחה אלגוריתם להפחתת רעש וממשיכה לספק שירות בסביבה רועשת.
הערות שוליים

↑  בריזקום ופלאוור השלימו את המיזוג, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2001
↑  מורן בר כוכבא, ‏לא טרחו (או לא רצו) לעדכן את רוטנברג, באתר גלובס, 10 באפריל 2001
↑  בריזקום גייסה 20 מיליון דולר לפי שווי של 100 מיליון דולר, באתר גלובס, 8 בנובמבר 1999
↑  יורם גביזון, אמנון יעקובי פורש מאלווריון, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2001
↑  חברת פלאוור (נאסד"ק: FLRE) גייסה אמש בנאסד"ק 58.5 מיליון דול, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2000
↑  עידו אלון, אלווריון כבר בשווי שוק של 1.6 מיליארד שקל, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2003
↑  שלומית לן ושירי חביב-ולדהורן, ‏משווי של מיליארד ד' לפחות מ-2 מ' ד': הסיבות לקריסת אלווריון, באתר גלובס, 27 ביולי 2013
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏משנה מזל? אלווריון העבירה משרדיה מת"א לראש העין, באתר גלובס, 2 ביולי 2013
↑   דרור רייך, חטיבת ה-WiMAX של אלווריון נמכרת לטלרד ב-6.1 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 23 בפברואר 2013
↑  מודיעה על החלטת בית המשפט למנות לחברה כונס, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  INTECHNOLOGY PLC ACQUIRE ALVARION WIFI UK, באתר intechnologyplc.com, נובמבר 2013
1 2  מאיר אורבך, מנכ"ל אלווריון ושורת בכירים פוטרו מהחברה, באתר כלכליסט, 1 בפברואר 2016
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏אלווריון מינתה את גיורא לוי למנכ"ל ופועלת לגיוס של עד 15 עובדים, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2013
↑  בילי פרנקל, היי-טק: אלווריון מפטרת כשליש מהעובדים, באתר ynet, 10 בפברואר 2015
↑  SuperCom to Acquire Wireless Network Provider Alvarion, אתר Yahoo Finance, יוני 2016.
↑  Alvarion and Safend to Introduce New Secure Wi-Fi Solution for Enterprise Organizations, אתר Yahoo Finance, אוגוסט 2016.
↑  Alvarion Awarded Four Key Patents for Cellular Network Coverage, אתר Yahoo Finance, דצמבר 2016.
↑  הסדר נושים אשר אושר על ידי בימש במרץ 2014 בוטל, עדכונים מאת הכונס, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  עדכון בק"ע ההסדר: אם יושלם- יחולטו המניות שבידי הציבור, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  המשך השעיית מסחר, דיון בדירקטוריון הבורסה, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  נאסד"ק תגיש FORM 25 לצורך השלמת הליך מחיקת מניות החברה, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  מניות החברה ימחקו ביום 17.1.16, לא יתקיים מסחר טרם מחיקה, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  Wireless Broadband Alternatives, אתר tmcnet.com, אוגוסט 2008.
↑  ALVARION COMPLETES ACQUISITION OF WAVION, אתר חברת אלווריון, 23 בנובמבר 2011.
אנדריי דטלף

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1922 מחוז וולוקולמסקי, ברה"מ 
 פטירה:  10 באפריל 2003 (בגיל 80) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום קבורה:  מחוז מוסקבה 
 מקום לימודים:  Mozhaysky Air Force Academy 
 מנחה לדוקטורט:  Boris Petukhov 
 מוסדות:  המכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה 
 
אנדריי דטלף (ברוסית: Андрей Антонович Детлаф‏; (16 באפריל 1922 - 10 באפריל 2003) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי בעל שורשים יהודים. הוא התמחה בכתיבת ספרי לימוד בפיזיקה.
קורות חיים

אנדריי דטלף נולד בשנת 1922 בכפר שבמחוז מוסקבה למשפחה מעורבת יהודית-גרמנית. אביו היה ממוצא גרמני, פעיל בהמפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. בזמן לימודים במכון הטכנולוגי של ציריך הוא פגש בחורה יהודיה שלמדה רופאה. הם התאהבו, אך משפחתה שבראשה עמד רב מקוברין התנגדה נחרצות לקשר זה. הם התחתנו בשנת 1911. תוך זמן קצר נולדה ביתם טטיאנה שהייתה פרופסור לביולוגיה. אם המשפחה נפטרה כאשר אנדריי היה בן 17. מצד אמו הוא היה קרוב משפחה של יעקב פנובקו.
בשנת 1939 אנדריי דטלף סיים לימודי בית ספר בהצטיינות וקיבל זכות להתקבל למוסד להשכלה גבוהה ללא בחינות קבלה. הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. ביולי 1941 הוא נשלח לבניית ביצורים. באוקטובר הוא התנדב לשורות הצבא האדום. בסוף 1941 הוא נשלח להמשך לימודים באקדמיה להנדסה של חיל האוויר הסובייטי. הוא סיים את הלימודים עם מדליית זהב וקיבל הסמכה כמהנדס. הוא נשלח למשרד תכנון של מנועי מטוסי קרב ובו היה נציג חיל האוויר. בשנת 1950 הוא שוחרר משירות.
בשנת 1950 דטלף החל ללמוד תואר שלישי במכון להנדסת אנרגיה במוסקבה. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1953 הוא התחיל ללמד פיזיקה במכון למהנדסי תעשיית הבדים במוסקבה. בהמשך הוא הכיר את בוריס יאבורסקי וביחד הם כתבו ספר ללימודי פיזיקה לסטודנטים להנדסה. ספר זה זכה להצלחה גדולה ועבר מספר מהדורות, לרבות מהדורה שיצאה לאור בשנת 2003.
בשנת 1965 דטלף חזר למכון להנדסת אנרגיה בה סיים תואר שלישי והחל ללמד פיזיקה. בשנת 1978 הוא מונה לפרופסור.
במהלך הקריירה דטלף כתב כ-100 ספרים בפיזיקה. חלקם תורגם לאנגלית.
דטלף היה שותף לחלק של מחקרים של אחותו בתחום ביולוגיה.
איתך עד סוף הזמן

| --- | --- |

 סינגל בביצוע עילי בוטנר וישי לוי
 יצא לאור:  12 במרץ 2023
 שפה:  עברית
 אורך:  4:11
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  נועה גולנדסקי
 לחן:  עילי בוטנר
 הפקה:  יעקב למאי
 עיבוד:  יעקב למאי
"איתך עד סוף הזמן" הוא שיר בביצוע הזמר הישראלי ישי לוי, שהתפרסם כסינגל במרץ 2023. עילי בוטנר הלחין את השיר למילותיה של נועה גולנדסקי.
רקע

לאחר שבוטנר הלחין את השיר הוא הציע אותו לישי לוי. בוטנר, שתיאר את עצמו כבוגר קיבוץ (עין כרמל) שלא גדל על מוזיקה מזרחית, שאף בעבר לכתוב ללוי, אבל חיכה עד שיהיה לו שיר שיהיה שלם איתו משום ש"לישי לוי לא שולחים סתם". הוא תיאר את לוי כאחד "מהאבות המייסדים של הז'אנר [...בעל] קול חד פעמי, קול בעל שיעור קומה". בוטנר התייחס לאופן שבו לוי מבטא ומדגיש את המילים: ”[אצלו] כל מילה מקבלת טיפול, ואם תקשיבו לשיר החדש, אין מילה או הברה שדומה למה שבא שלפניה או לאחריה”. לוי מצידו תיאר את השיר כ"מתנה".
ביקורת

יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של 3.5 כוכבים מתוך 5. לדעתו מנגינת הפתיח של השיר מזכירה מאוד את "Deux Guitares" של שארל אזנבור (המוכר גם בגרסתו העברית "שתי גיטרות" בביצוע אבי טולדנו), ו"ההמשך נשמע כבר ברוח השנסון". הטקסט, לדברי חרסונסקי, ”כתוב לא קוהרנטי: הדובר בשיר מתפלסף קמעה על מהות החיים, אבל בהמשך מתמקד בעתיד הזוגיות שכמוהו כבניית פרויקט”. על המנגינה כתב שהיא ”מלודית להפליא, לא מאפיינת את בוטנר, כתובה ברוח שנסונים קלאסיים, קליטה ונגישה”. חרסונסקי תיאר את לוי במילים ”זמר רגש בעל קול ייחודי” ושיבח את יכולותיו כפי שמתבטאות בשיר ”לשיר בבהירות ובהבעה שמעניקים לשיר עוצמה ועומק [...] שר סלואו אוֹלד סקוּל בכוונה גדולה כמו שהוא יודע לשיר”.
משתתפים

ישי לוי – זמרה
עילי בוטנר – גיטרה
שמעון יחיא – גיטרה
יעקב למאי – קלידים, תכנותים
אור כהן – קלידים, תכנותים
הרצל משה – כלי הקשה
טל שטיין – קולות
משתתפים > הפקה

הפקה מוזיקלית ועיבוד מוזיקלי – יעקב למאי
הקלטה ומיקס – אולפני שיר
עריכה דיגיטלית – איציק פיליבה
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

1 2  נתוני היצירה, באתר אקו"ם
↑  איתך עד סוף הזמן, באתר יוטיוב, 12 במרץ 2023, בדיקה אחרונה ב־7 ביוני 2023
↑  איתם עד סוף הזמן, באתר 103fm, ‏13 במרץ 2023, בדיקה אחרונה ב־7 ביוני 2023
↑  יוסי חרסונסקי, עילי בוטנר עם ישי לוי – איתך עד סוף הזמן | אם השיר הזה היה מתורגם לצרפתית, הצרפתים היו חושפים את מה שכל אוזן שומעת בפתיחת השיר – את ה-Deux guitares של אזנבור, באתר yosmusic.com, ‏14 במרץ 2023, בדיקה אחרונה ב־7 ביוני 2023
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, שירים מובילים – רדיו – ישראלי, 2023, שבוע 11, באתר מדיה פורסט, בדיקה אחרונה ב־5 ביוני 2023
אמילקר קומפאונד

| --- | --- |

Amilcar Compound
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Amilcar
 שנות ייצור:  1938–1943
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  Amilcar Serie M
 אורך:  3,900 מ"מ
 רוחב:  1,600 מ"מ
 משקל:  770-850 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,185 סמ"ק,  המפיק 34 כ"ס  4 צילינדרים, 1,340 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  110-115 קמ"ש
אמילקר קומפאונד (באנגלית: Amilcar Compound) היא מכונית סלון, ארבעה מושבים, שתי דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית אמילקר, אשר יוצרה בשנים 1938–1943. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה צומצם ייצור הדגם.
יוצרו 681 יחידות (דגמי סלון וקבריולה) ו-159 יחידות לשימוש מסחרי.
גרסאות

מכונית סלון - שתי דלתות, ארבעה מושבים
קבריולה - שתי דלתות, ארבעה מושבים
ואן
אמבולנס
גרסאות מנוע

B38 - מנוע 1,185 סמ"ק
B67 - מנוע 1,340 סמ"ק
תמונות

אמילקר קומפאונד
אמילקר קומפאונד
לוגו חברת "Amilcar" על חרטום דגם ה-"אמילקר קומפאונד"
אמילקר קומפאונד, שנת 1939
אמילקר קומפאונד
אמילקר קומפאונד
אמילקר קומפאונד
הערות שוליים

↑  Amilcar Compound B38, Drive-my.com
אמין א-דח'יל

אמין א-דח'יל (בהולנדית: Ameen Al-Dakhil, בערבית: أمين الدخيل, בתעתיק מדויק: אמין אלדח'יל; נולד ב-6 במרץ 2002 בבגדאד שבעיראק) הוא כדורגלן בלגי-עיראקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שטוטגרט ובנבחרת בלגיה בכדורגל.
חיים אישיים

א-דח'יל נולד בבגדאד שבעיראק, ובגיל 5 הגיע עם משפחתו לבלגיה כפליט במהלך מלחמת עיראק.
קריירת מועדונים

א-דח'יל גדל במחלקות הנוער של ורטנאקן, הוגארדן-אוטגארדן, טיינן, אנדרלכט וסטנדרד לייז'. ב-23 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סטנדרד לייז', בתיקו 1-1 נגד ראסינג גנק במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הבלגית לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-31 בינואר 2022 חתם א-דח'יל בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על קורטרייק במסגרת המחזור ה-26 בליגה. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-13 בינואר 2023 חתם א-דח'יל על חוזה לשלוש שנים וחצי בברנלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-28 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד ווטפורד במסגרת המחזור ה-32 בליגה לעונת 2022/2023. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לפרמייר ליג. בעונת 2023/24 א-דח'יל ערך 13 הופעות ליגה בלבד, ונשר עם ברנלי בחזרה לצ'מפיונשיפ.
בקיץ 2024 חתם א-דח'יל בשטוטגרט מהבונדסליגה על חוזה לארבע שנים. שטוטגרט שילמה עבורו לברנלי דמי העברה של 7.5 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

א-דח'יל הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21. ביוני 2023 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד אסטוניה ואוסטריה. ב-17 ביוני ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 1-1 נגד אוסטריה.
הערות שוליים

↑  AMEEN AL-DAKHIL IS A CANARY באתר הרשמי של סנט טרוידן, 31 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  AL-DAKHIL IS A CLARET באתר הרשמי של ברנלי, 13 בינואר 2023 (באנגלית)
אלווה מירדאל

אלווה מירדאל
אלווה ריימר מירדאל (בשוודית: Alva Reimer Myrdal; ‏31 בינואר 1902 – 1 בפברואר 1986) הייתה סוציולוגית, פוליטיקאית ודיפלומטית שוודית וכלת פרס נובל לשלום לשנת 1982. הייתה נשואה לגונאר מירדאל, חתן פרס נובל לכלכלה.
תחילת דרכה

מירדאל נולדה באופסלה שבשוודיה הייתה אחת מחמשת ילדיהם של אלברט ריימר, קבלן בניין שהיה חבר מועצת העיר אסקילטונה במזרח שוודיה, ולובה לרסון ריימר. מירדאל התעמתה עם אמה על מנת שזו תאפשר ללכת ללמוד בבית ספר תיכון ואף הציעה לממן את לימודיה שלה. היא למדה באוניברסיטת סטוקהולם שפות סנקדנביות וספרות והיסטוריה של הדת ועבדה בספרייה לפרנסתה. ב־1924 היא נישאה לגונאר מירדאל. הזוג מירדאל למד בעיות חברתיות וכלכליות בלונדון, במשך שבע שנים בלייפציג, בסטוקהולם, בז'נבה ובארצות הברית, לשם הם נסעו בזכות מלגת רוקפלר. ב-1934 היא קבלה תואר שני בפסיכולוגיה חברתית מאוניבריסטת אופסלה.
קריירה

ב־1934 אלווה וגונאר מירדאל כתבו ביחד הספר "Crisis in the Population Question" ("משבר בשאלת האוכלוסייה"). הספר דן בירידת שיעור הילודה בשוודיה ובפתרונות לסוגיה. ספרם זה עסק בחיפוש אחר רפורמות חברתיות שיאפשרו קיום חופש הפרט (במיוחד עבור נשים), לצד עידוד ילודה. לטענתם הסיבה לירידה בשיעור הילודה אינה קשורה לבעיות מוסריות, כפי שטענו השמרנים בשוודיה אלא למבנה הכלכלי והחברתי. זוגות משתמשים באמצעי מניעה ויולדים פחות ילדים משום שילדים הפכו לעול כלכלי ואמהות נדרשות להפסיק לעבוד על מנת לגדל אותם. על מנת לעודד נטליזם (עמדה פילוסופית המייחסת להולדה ולריבוי טבעי ערך חיובי) משפחות עם ילדים צריכות לקבל תמיכה בצורת רפורמות שונות כגון טיפול רפואי חינם, ארוחות צהריים חינם בבית הספר, דיור בר השגה ושכר דירה מסובסד. הרעיון ששני ההורים יכולים לעבוד מחוץ לבית וכי התפיסה המשפחתית הפטריארכלית השלטת (האב מפרנס העיקרי והאם עקרת בית ועוזרת בפרנסה) צריכה להשתנות באופן משמעותי. השינוי יבוא באמצעות מסגרות מתאימות שהמדינה נדרשת להקים. הספר השפיע על התכנון וההוצאה לפועל של מדיניות הרווחה הלאומית במדינות סקנדינביה.
מירדאל פעלה במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה, מטעמה היא פעלה באופן רשמי משנות הארבעים של המאה ה-20. כנציגת המפלגה היא מונתה לראש צוות במסגרת הכנת מדיניות הרווחה של האומות המאוחדות בשנת 1949. בשנים 1950–1955 הייתה מירדאל יו"ר החטיבה למדעי החברה באונסק"ו, האישה הראשונה לשאת בתפקיד בדרגה בכירה במוסדות האו"ם. לאחר מכן הייתה שגרירת שוודיה בהודו.
בשנת 1962 נבחרה מירדאל לחברת הפרלמנט השוודי. מאותה שנה ועד 1973 היא נשלחה כנציגת שוודיה לדיוני ועדת האומות המאוחדות לפירוק החימוש, ובשנים 1966–1973 הייתה מירדאל יועצת בנושא התפרקות מנשק לממשלת שוודיה. מתוקף פעילותה לקידום פירוק הנשק העולמי, הוענק לה בשנת 1982 פרס נובל לשלום, במשותף עם אלפונסו גרסיה רובלס.
פרסים

בנוסף לפרס נובל לשלום זכתה מירדאל גם בפרס השלום של גרמניה המערבית בשנת 1970, יחד עם גונאר מירדאל, בפרס השלום על שם אלברט איינשטיין ב-1980 ובפרס פרס בראט רטנה להבנה בינלאומית, שנה לאחר מכן.
אנדריי ווזנסנסקי

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1933 מוסקבה, ברה"מ 
 פטירה:  1 ביוני 2010 (בגיל 77) פרדלקינו, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  המכון לארכיטקטורה במוסקבה 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  שירה 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1978)  עיטור הדגל האדום של העמל (1983)  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית (2004)  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה (2008)  זר הזהב (1984)  האות הבינלאומי ע״ש דאוויד בורליוק 
 andreyvoznesenski.ru
 חתימה:   
 
אנדריי ווזנסנסקי (ברוסית: Андрей Вознесенский;‏ 12 במאי 1933 – 1 ביוני 2010) היה משורר רוסי וסובייטי.
חייו

ווזנסנסקי, יליד מוסקבה, היה בן למהנדס שהתמחה בתחום בניית תחנות כוח הידרואלקטריות. למד בבית הספר במוסקבה וכבר בגיל 14 שלח את שיריו לבוריס פסטרנק. לצד ולדימיר מאיאקובסקי ווזנסנסקי ראה בו את מורו בשירה. הקשר ביניהם נמשך לאורך שנים. בשנת 1957 אנדריי ווזנסנסקי סיים את לימודיו במכון לאדריכלות במוסקבה והוסמך לאדריכל.
בשנת 1958 פורסם ספר שיריו הראשון שזכה לתגובה צוננת מהשלטונות. עורך הספר פוטר מעבודתו ואף נשקל לגנוז את כל הספרים שהודפסו. ווזנסנסקי כמו בלה אחמדולינה ויבגני יבטושנקו קיבל יחס צונן מהשלטונות גם בהמשך. בשנת 1963, במהלך פגישת ניקיטה חרושצ'וב עם נציגי אנשי התרבות הסובייטי, ווזנסנסקי הוצג כאויב וכרושצ'וב אף איים שיגרש את ווזנסנסקי מהמדינה. למרות יחס זה, ווזנסנסקי קיבל אישורים לצאת מגבולות המדינה באופן תדיר, אך הוא לא היה רשאי להופיע עם שיריו בארצות הברית. במהלך נסיעות אלו הוא התיידד עם ארתור מילר ואלן גינסברג.
בשנת 1963 ווזנסנסקי כתב שיר שהוקדש לחייו של ולדימיר לנין בזמן גלותו בצרפת. בשנת 1964 הוא התחתן עם זויה בוגוסלבסקי והם היו נשואים עד יום מותו. קובץ שירים שהוא כתב בשנת 1965 היה בסיס להצגה מוצלחת בתיאטרון טגנקה בשנת 1965. במהלך שנות ה-60 הוא הרבה להופיע עם שיריו במוזיאון הפוליטכני במוסקבה.
בשנות ה-70, ווזנסנסקי פרסם מספר ספרים עם שיריו החדשים, הופיע הרבה בטלוויזיה ובשנת 1978 הוענק לו פרס ברית המועצות. אומנם כבר באותה שנה ווזנסנסקי השתתף באלמנך "מטרופול" שיצאה לאור בצרפת ללא ידיעת השלטונות.
במשך שנים ווזנסנסקי כתב מילים לשירים פופולריים של מלחינים שונים. הוא שיתף פעולה עם ריימונד פאולס וזמרת ידוע אלה פוגצ'ובה.
על בסיס שיריו נכתבה אופרת רוק הראשונה בברית המועצות שהועלתה על הבמה על ידי מארק זכרוב בשנת 1981 ומוצגת עד היום.
בשנות ה-80 המשורר החל לכתוב פרוזה והוצאו לאור מספר ספריו. בשנת 1983 ווזנסנסקי כאדריכל היה שותף לתכנון אנדרטה לכבוד 200 שנים לידידות בין רוסיה ובין גאורגיה.
בשנים אחרונות המשורר היה חולה מאוד אך המשיך לכתוב שירה. ווזנסנסקי נפטר בשנת 2010 בפרדלקינו (שלאחר מכן אוחדה עם מוסקבה) משבץ מוחי ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
במשך מספר שנים ווזנסנסקי היה מארגן מפגשים חצי שנתיים לזכר מורו בוריס פסטרנק.
אינסטינקט בסיסי

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  פול ורהובן 
 הופק בידי:  אלן מרשל דייוויד פוטנאם
 תסריט:  ג'ו אסטרהש 
 עריכה:  פרנק ג'י אוריוסטה 
 שחקנים ראשיים:  שרון סטון מייקל דאגלס ג'ורג' דזונדזה ג'ין טריפלהורן
 מוזיקה:  ג'רי גולדסמית' 
 צילום:  יאן דה בונט 
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Carolco Pictures, StudioCanal, Canal+, סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי טריסטאר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 20 במרץ 1992
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט מתח, סרט דרמה, סרט ארוטי, סרט בלשי, מותחן ארוטי, סרט להט"בי 
 תקציב:  49 מיליון דולר
 הכנסות:  353 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   basicinstinct
 פרסים:  שני פרסי אוסקר
 סרט הבא:  אינסטינקט בסיסי 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אינסטינקט בסיסי (באנגלית: Basic Instinct) הוא מותחן ארוטי אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1992. התסריט נכתב על ידי ג'ו אסטרהש והסרט בוים על ידי פול ורהובן. שרון סטון ומייקל דאגלס שיחקו בתפקידים הראשיים ותפקידי המשנה בוצעו על ידי ג'ורג' דזונדזה וג'ין טריפלהורן. בשלב הפיילוט עלו שמות כמו "Ice Cold" (קר כקרח) ו"Love Hurts" (האהבה כואבת). הסרט סובב סביב הבלש ניק קורן (דאגלס) שחוקר סופרת עשירה ומניפולטיבית בשם קת'רין טרמל (סטון) בחשד לרצח מאהבה.
צילום והפקה

מייקל דאגלס לוהק לתפקיד הראשי, תמורת 15 מיליון דולר, כבר באוגוסט 1990. אך מאחר שהסרט כולל סצנות עירום וסקס רבות, שחקניות רבות שלהן הוצע התפקיד דחו אותו, בין השאר קים בייסינגר, ג'וליה רוברטס, גרטה סקאקי, מג ראיין, מישל פייפר, ג'ינה דייוויס, קתלין טרנר, אלן בארקין ומריאל המינגוויי. במאי הסרט פול ורהובן הציע לבסוף את התפקיד לשרון סטון, איתה עבד בסרט המדע הבדיוני "זיכרון גורלי" ב-1990, תמורת שכר של 500 אלף דולר.
הסרט פתח את פסטיבל קאן ה-54 בחודש מאי 1992, בנוכחות שרון סטון ומייקל דאגלס.
הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה והיה לאחד משוברי הקופות של שנת 1992, עם הכנסה של כמעט 353 מיליון דולר. מבקרים רבים טענו שהסרט שימש השראה לשימוש נרחב בסקס בסרטי מתח נוספים, ולשימוש בדמויות של פאם פטאל וגבר פגיע המגיעים בסופו של דבר למשחק "חתול ועכבר". לצד ההצלחה בקופות, הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, ולשני פרסי גלובוס הזהב. פרנק יוריאוסט היה מועמד לפרס האקדמיה על עריכתו את הסרט, וסטון זכתה על משחקה בסרט במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
צילום והפקה > סצנת שיכול הרגליים והשלכותיה על סטון

באחת הסצנות המפורסמות של הסרט, סצנת החקירה, שבה סטון יושבת מול החוקרים, כשהיא משכלת את רגליה, נדהמים החוקרים לגלות שהיא אינה לובשת תחתונים.
ב-2021 טענה סטון כי בעת צילום סצנת שיכול הרגליים, לבשה במקור תחתונים לבנים, אך הבמאי פול ורהובן אמר כי התחתונים מחזירים אור על עדשת המצלמה, ביקש ממנה להוריד אותם, והבטיח לה שרק צל ייראה. סטון אמרה כי רק כשראתה את הסרט בחדר הקרנה עם קהל מבחן, היא התוודעה לראשונה לכך שורהובן שיקר לה – מה שהוביל אותה לסטור על פניו ולעזוב את ההקרנה. עם זאת, ורהובן הכחיש את טענתה, ואמר שהיא הייתה מודעת מראש לכך שאיבר מינה יצולם.
בשנת 2023 סיפרה סטון כי הסצנה שבה נחשפה מפשעתה בסרט, שימשה כטיעון לרעתה במשפט שהסתיים באובדן המשמורת שלה על רואן, בנה הבכור, לאחר גירושיה מהעיתונאי פיל ברונשטיין.
עלילה

הסרט נפתח בחקירת הירצחו של כוכב הרוק ג'וני בוז, שאותה עורך בלש המשטרה ניק קורן (מייקל דאגלס). החוט היחיד שלו הוא סופרת ספרי המתח הארוטיים המצליחה קת'רין טרמל (שרון סטון), שניהלה מערכת יחסים מינית עם הקורבן. בוז נרצח בדקירות בעת קיום יחסי מין ואילו טרמל נראתה יחד עם בוז בליל הרצח, ושתי עובדות הופכות אותה לחשודה ברציחתו. קורן ועמיתו הבלש גאס מוראן (ג'ורג' דזונדזה) מאתרים את טרמל על חוף הים, אך היא אינה מגלה שום אמפתיה ביחס למנוח למשמע החדשות על מותו, ושני הבלשים חושדים בה. יתרה מכך, עד מהרה מגלים השניים שטרמל תיארה באחד מספריה כוכב רוק בדוי שנרצח בעת קיום יחסי מין בעזרת דוקרן קרח - כלי הנשק שבעזרתו נרצח בוז.
בעקבות החשדות, בביקורם השני הבלשים עוצרים את טרמל ומביאים אותה לחקירה בתחנת המשטרה. מאוחר יותר בערב, נפגש קורן בפאב עם כמה מעמיתיו ומתקוטט עם הבלש טאלקוט (צ'לסי רוס). בעת הקטטה מגיעה בת' (ג'ין טריפלהורן), בת זוגו של קורן, ולוקחת אותו הביתה. כשהם מגיעים הביתה, קורן אונס את בת'.
עם התקדמות העלילה, טרמל ממשיכה להטעות את החוקרים. עם הזמן מתפתח רומן סוער בין טרמל לבין קורן, והיא משתמשת בכוחה המיני לחילוץ מידע חסוי מהחוקר. זמן מה לאחר מכן, נמצא השוטר טאלקוט ללא רוח חיים, ורבים חושדים כי קורן אחראי למותו, בגלל המריבה בינו לבין הבלש המנוח. אנשים נוספים נהרגים אף הם, והחקירה מעלה שמות של חשודים שונים, אך ללא הועיל. בסצנה האחרונה בסרט, טרמל מקיימת יחסי מין עם קורן ומושיטה את ידה לרצפה על מנת לקחת דוקרן קרח, אך ברגע האחרון מתחרטת ולא משתמשת בו.
סרטי המשך

בשנת 1993, בעקבות הצלחת הסרט, כיכבה סטון במותחן ארוטי נוסף, "סליבר", אך הסרט נכשל בקופות.
בשנת 2006 יצאה לאקרנים הסרט "אינסטינקט בסיסי 2", שוב בכיכובה של שרון סטון. הסרט זכה לביקורות רעות, ואף זכה בארבעה פרסי פטל הזהב, בהם פרס השחקנית הגרועה של השנה, פרס הסרט הגרוע ביותר ופרס התסריט הגרוע ביותר.