stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Everything I Wanted
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 3 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  אוסטרליה | מצעד השירים הדיגיטליים | 7 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 7 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 20 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 8 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הדיגיטליים | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הרוק איירפליי | 1 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 1 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 9 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 4 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 7 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 4 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 6 |  |
|  חבר המדינות | טופ-היט | 7 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 2 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 66 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | Noise Chart | 3 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 5 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 1 |  |
|  ליטא | AGATA | 1 |  |
|  מלזיה | RIM | 4 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 12 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |  |
|  סינגפור | RIAS | 4 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 3 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 16 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 10 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 5 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 5 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 2 |  |
|  צרפת | SNEP | 33 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 102 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 6 |  |
|  קנדה | CHR/Top 40 | 10 |  |
|  קנדה | Hot AC | 29 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הרוק | 50 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 31 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 4 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 3 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 89 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 98 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 74 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 20 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 58 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 20 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 6 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 36 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 28 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 24 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 34 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 40,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 45,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 30,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 20,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 20,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 2× | 160,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 13 בנובמבר 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| אוסטרליה | 13 בנובמבר 2019 | רדיו שירים עכשוויים | יוניברסל • אינטרסקופ |  |
| בריטניה | 15 בנובמבר 2019 | רדיו שירים עכשוויים | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| איטליה | 22 בנובמבר 2019 | רדיו שירים עכשוויים | יוניברסל |  |
| ארצות הברית | 10 בדצמבר 2019 | רדיו שירים עכשוויים | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| ארצות הברית | 10 בדצמבר 2019 | רדיו שירים אלטרנטיביים | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| ארצות הברית | 3 בפברואר 2020 | רדיו שירים עכשוויים למבוגרים | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
| עולם | 7 בפברואר 2020 | פלקסי דיסק | דארק-רום • אינטרסקופ |  |
לאה טרן

לאה טרן היא משוררת, עיתונאית ואמנית רב-תחומית ישראלית. יצירותיה תורגמו למספר שפות.
טרן, ילידת קריית טבעון בוגרת מכללת אורנים, החוג לתנ"ך ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, המכללה לאמנות בלונדון, אנגליה, בעלת תואר שני לספרות עברית באוניברסיטת יוהנסבורג בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן ולימודים אקדמיים לצורך קבלת תואר דוקטור.[דרוש מקור] כלת פרס רחל לשירה, פרס רוטרי הבינלאומי ומספר מלגות ספרותית (קרן עמו"ס שליד לשכת נשיא המדינה קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב
קריירה אמנותית

טרן פועלת גם כציירת. לעיתים קשורים ציוריה בשירתה. היא השתתפה ב-5 תערוכות יחיד וב-16 תערוכות קבוצתיות, בישראל ומחוצה לה.
טרן הופיעה בספר אמנות שיצא לרגל 60 שנים למדינת ישראל בצרפת באנגלית ובצרפתית, בשיתוף עם מגזין האמנות לגזט.
לאה מציגה את שיריה בקלטת שהוציאה בשם "להתלבש, להתפשט".
מלבד יצירותיה ושיריה, עסקה לאה טרן בארגון אירועים ספרותיים ובפעולות למען הסופר והמשורר העברי, ומילאה תפקידים באגודת הסופרים, בתיאטרון חיפה ובעוד מקומות.
שיריה התפרסמו בכתבי העת עכשיו, מטעם, מאזנים ועוד.
בנוסף היא מנחה ערבי ספרות וכן סדנאות לכתיבה יוצרת. בעבר לימדה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך הבעה עברית וכתיבה יוצרת. עשתה בשליחות הסוכנות היהודית באנגליה, ניהלה אולפנים לעברית לעולים חדשים, מרכזים קהילתיים לנשים, יסדה מועדון לסופרים ולאמנים בשם "מלאת", בחיפה, וכיום כותבת טורי תרבות אמנות וספרות באתרי אינטרנט.
טרן שימשה חברת הוועד המרכזי באגודת הסופרים העבריים. שמשה בו כיו"ר ועדת אירועים. כמו כן היא חברה באקו"ם, בפא"ן ובאיגוד העיתונאים לכתבי עת. שיריה תורגמו לערבית, אנגלית וצרפתית, ורבים מהם הולחנו והושמעו מעל במות ספרותיות שונות.
ספריה

"יום מקפל כיסאו", בהוצאת רנסאנס, חיפה 1974
"יולדת צבעים", בהוצאת אל"ף, תל אביב 1987
"עטופת עשן", בהוצאת ירון גולן, תל אביב 1993
"רחוב הסבוראים 11", בהוצאת ירון גולן, תל אביב 1997
"אהבה היא שיחתי", בעריכתה של עדנה מיטווך-מלר, בהוצאת צבעונים, 2009.
להתלבש להתפשט. 2011
קיומיומים 2021 בהוצאת עכשיו.
הערות שוליים

↑  כגון כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306133605171  GND: 1066261024  ISNI: 0000 0000 7266 9513  LCCN: no93019839  VIAF: 31568066   WorldCat (עם VIAF): 31568066
איירפורט סיטי (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  ארפט
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 משרד ראשי:  איירפורט סיטי
 בעלות:  יואל (חברה) (45%)  בתי השקעות (29%)
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 שווי שוק:  7.22 מיליארד ש"ח (11 בפברואר 2025)
 הכנסות:  1.02 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  570 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  256 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  9.87 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  18.6 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  חיים צוף
 מנכ"ל:  יאיר פינס
  
 www.airport-city.co.il
 
בנייני משרדים במתחם איירפורט סיטי
איירפורט סיטי בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שהוקמה בשנת 1992 ועוסקת, ישירות ובאמצעות חברות בנות, בייזום, פיתוח, הקמה, השכרה וניהול של נדל"ן (בעיקר נדל"ן לעסקים, אך גם בנייה למגורים). נכס עיקרי שבבעלותה הוא מתחם איירפורט סיטי - פארק עסקים ותעשיית היי-טק בסמוך לנמל התעופה בן-גוריון. בנוסף היא בעלת השליטה בחברת נצבא החזקות 1995 בע"מ שלה עסקי נדל"ן בישראל ובצרפת. ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והם נכללים במדד תל אביב 35.
היסטוריה

החברה התאגדה בפברואר 1992. בינואר 1993 הוקצה לחברת יואל בע"מ חצי מזכויות הרכוש והשליטה בחברה. חברת איירפורט סיטי יזמה את הקמתו של מתחם איירפורט סיטי בסמוך לנמל התעופה בן-גוריון. באפריל 1997 החלו העבודות במקום ובשנת 2001 החל אכלוס הפרויקט. באוקטובר 2000 רכשה "יואל" את חלקם של מקימי החברה. עם בעלי החברה נמנו גם חברת פרול השקעות - חברה פרטית בבעלות עו"ד שרגא בירן ועו"ד גדעון חתוכה ולאומי ליסינג והשקעות - חברה בת של בנק לאומי.
ב-13 בפברואר 2006 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בספטמבר 2006 רכשה החברה מידי חברי "אגד" וגמלאיו את השליטה בחברת נצבא חברה להתנחלות בע"מ, ודרכה קיבלה את השליטה בנצבא החזקות 1995 בע"מ, חברה ציבורית הפועלת אף היא בייזום, פיתוח, הקמה, השכרה וניהול של נדל"ן בישראל ובצרפת.
בדצמבר 2009 מכר בנק לאומי את חלקו בחברה, וביולי 2010 מכרה גם פרול השקעות את חלקה בחברה.
ביולי 2015 הוסכם על מיזוג חברת הבת נצבא לתוך איירפורט סיטי, בעסקת חילופי מניות שבסופה נמחקו מניות נצבא מהמסחר בבורסה, והיא הפוכה לחברה בת פרטית של איירפורט סיטי. איגרות החוב של נצבא המשיכו להיסחר בבורסה.
נכסים

נכסיה של איירפורט סיטי מחולקים על ידה לשבע קטגוריות, שכללו בסוף 2020 את הנכסים הבאים:
תחנות מרכזיות – 13 תחנות מרכזיות, שבהן שטחים לתחבורה ציבורית ושטחי מסחר.
מסחר – כ-142 אלף מ"ר המושכרים למאות שוכרים.
משרדים – כ-326 אלף מ"ר, הכוללים מבני משרדים באירופה, במתחם איירפורט סיטי ובשאר רחבי הארץ.
תחנות דלק – 10 תחנות דלק.
מגרשים – שטחים לייעודים שונים.
חניונים – כ-239 אלף מ"ר המשמשים בעיקר מפעילי תחבורה ציבורית.
תעשייה ואחסון – כ-261 אלף מ"ר המושכרים לייעודים שונים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  איירפורט סיטי בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אריאל אטיאס, לאומי מכר את כל החזקותיו באיירפורט סיטי: למעלה מ-66 מיליון ש', באתר ביזפורטל, 7 בדצמבר 2009
↑  מיכאל רוכוורגר, שרגא בירן מימש אחזקותיו באיירפורט סיטי ב-70 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2010
↑   דרור רייך, אושרה עסקת המיזוג של נצבא לתוך איירפורט סיטי; מניית החברה מזנקת ב-16%, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2015
אורן פרוינד, האסיפה אישרה: נצבא ואיירפורט סיטי יתמזגו לחברה בשווי 4.1 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 17 באוגוסט 2015
כמאל ח'טיב

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1962 (בן 62) 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 מקום מגורים:  כפר כנא 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
שייח' כמאל ח'טיב (או חטיב; בערבית: كمال الخطيب; נולד ב-25 באוגוסט 1962) הוא סגן יושב ראש הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית בישראל, אימאם מסגד עומר אבן אל-ח'טאב בכפר כנא.
ביוגרפיה

נולד בכפר עוזייר שבבקעת בית נטופה. בתחילת שנות ה-80 למד לימודי הלכה באוניברסיטת חברון שם הכיר את ראאד סלאח, לימים יו"ר הפלג הצפוני בתנועה האסלאמית.
ח'טיב נעצר מספר פעמים על ידי כוחות הביטחון, והתבטאויותיו הקיצוניות מצוטטות בעיתונות לעיתים תכופות. הוא כותב ראשי בביטאון התנועה האסלאמית "סַאוּת אל-חַק ואל-חוּרייה" ("קול הצדק והחופש"), היוצא לאור באום אל-פחם מאז 1989. ב-2002 הוצא צו סגירה לעיתון בעקבות התבטאויות קיצוניות, אחת מהן של ח'טיב: באוגוסט 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, כתב מאמר המדמה את ישראל ל”כינה, שמקננת בגוף העולם הערבי ומוצצת את דמו ומשאביו תוך בולמוס של כיבושים”, אשר ”הרשתה לפרעושים הרבנים לפגוע באל-אקצא, ואז מצאה עצמה כנגד עולם אסלאמי שלם, שנכון להקריב כל יקר למען אל-אקצא”. הוא נעצר על ידי כוחות המשטרה והשב"כ ב-14 במאי 2021 בחשד לעבירות המרדה והסתה, והוגש נגדו כתב אישום.
דעותיו

ח'טיב תומך בהקמת מדינת ח'ליפות מוסלמית עולמית שירושלים תהיה בירתה. הוא מטיף במסגרת נאומיו נגד שירות אזרחי, מתנגד לציונות ומצדד בזכותם של הפלסטינים להתיישב בישראל ונגד מכירת בתים ליהודים בירושלים. בשונה מהפלג הדרומי של התנועה האסלאמית התנגד למינוי הנא חטיב לקאדית, בטענה שלפי האסלאם אסור לאישה להיות קאדית. במאי 2021 הוגש כתב אישום נגד ח'טיב על תמיכה בערבים שתקפו שוטרים ויהודים במהלך המהומות בישראל, תמיכה בפרעות תרפ"ט ותמיכה בחמאס במבצע שומר החומות.
חיים אישיים

מתגורר בכפר כנא שבגליל התחתון.
הערות שוליים

1 2  נדב שרגאי, הפלג הקיצוני: כמאל חטיב מתסיס את כפר כנא כבר שנים: "תשעה באב יימשך לנצח", באתר www.israelhayom.co.il, ‏20/5/2021
↑  שרון רופא-אופיר ועלי ואקד, שר הפנים הוציא צו סגירה לבטאון התנועה האסלאמית, באתר ynet, 23 בדצמבר 2002
↑  דניאל סיריוטי, בשל הפרעות: בכיר בתנועה האסלאמית נעצר, באתר www.israelhayom.co.il, ‏14/5/2021
1 2  עדו בן פורת, "נשיקות לגיבורי יפו": כתב אישום נגד השייח' כמאל ח'טיב שהסית לאלימות ושיבח טרור, באתר ערוץ 7, ‏27/05/21
↑  דלית הלוי, כמאל ח'טיב: לא למכור בתים ליהודים, באתר ערוץ 7, ‏09/10/18
↑  חסן שעלאן, ביקורת בחברה הערבית על מינוי אישה לקאדית: "לא להתערב לנו בדת", באתר ynet, 26 באפריל 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לובורגראד

| --- | --- |
טירת משפחת קגלביץ' באתר בו שכן מחנה לובורגראד, כפי שצולמה ב-2011
טירת משפחת קגלביץ' באתר בו שכן מחנה לובורגראד, כפי שצולמה ב-2011
 מידע כללי
 סוג:  מחנה מעבר, מחנה ריכוז
 מדינה:  קרואטיה
 מחוז:  לובור 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  ספטמבר 1941
 תאריך סגירה:  אוקטובר 1942
 תאריך שחרור:  נובמבר 1942 
 אוכלוסייה
 מפקדי המחנה:  קרל הגר(גר') וסגנו היה אחיו ולאדו הגר(גר')
 צבא משחרר:  צבא השחרור העממי של יוגוסלביה במסגרת כוחות בעלות הברית
 השתייכות האסירים:  יהודים
 נתונים
 קואורדינטות:  46°7′16″N 16°4′3″E﻿ / ﻿46.12111°N 16.06750°E﻿ / 46.12111; 16.06750
  (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי לוֹבּוֹרְגְרָאד(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי לוֹבּוֹרְגְרָאד
 
מחנה הריכוז לוֹבּוֹרְגְרָאד (בסרבו-קרואטית: Koncentracioni logor Loborgrad, בסרבית קירילית: Концентрациони логор Лоборград), היה מחנה ריכוז ועבודה אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה במדינת קרואטיה העצמאית ופעל בין ספטמבר 1941 לאוקטובר 1942. המחנה אשר נוהל על ידי בני הפולקסדויטשה מאזור קרואטיה, נועד לקלוט נשים ובכלל זה נשים בהריון, ילדים ותינוקות, רובם בני יהדות יוגוסלביה וכן מקרב האוכלוסייה הסרבית. באוגוסט 1942 גורשו מרבית העצירים היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוקמה מדינת קרואטיה החופשית בשלטון האוסטאשה שהייתה למעשה מדינת בובות של הגרמנים. עם הקמתה הוחל במבצע ל"טיהור קרואטיה מיסודות זרים", בתחילה הסרבים ובהמשך יהודי המדינה.
המחנה הוקם במימון כפוי של יהודי זאגרב ועלות ההקמה הייתה 1.3 מיליון קונות. ביוני 1941 הוחל במעצרם של יהודי זאגרב. באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי מיליציית "הלגיון השחור". ב-6 באוקטובר 1941 הגיעו הנשים והילדים שגורשו מסרייבו ללובוגראד והיה זה הטרנספורט הראשון למחנה.
מפקד המחנה היה קרל הגר(גר') וסגנו היה אחיו ולאדו הגר(גר') בני הפולקסדויטשה בקרואטיה(אנ'). לפי העדויות התעללו מפקדי המחנה בעצירים ותועדו מעשי הרג ואונס. בדצמבר 1941 נמנו במחנה 1,700 עצורים, אשר חלקם גורשו בהמשך למחנה ההשמדה יאסנובאץ. באוגוסט 1942 גורשו מרבית האסירים היהודים לאושוויץ ועד אוקטובר גורשו השאר לסטארה גרדישקה והמחנה נסגר.
במחנה שכנו גם נשים סרביות שהועברו ממחנה הריכוז גורניה רייקה.
הערות שוליים

↑  קרואטיה העצמאית, באתר יד-ושם, אוחזר ב-31 באוגוסט 2014.
↑  מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 317.
↑  מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, אוחזר ב-16 באוקטובר 2023.
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שבנייה • שטוטהוף • מחנה הריכוז בלכהמר |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו • בורגו סן דלמאצו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • מונופול • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008914384405171  LCCN: no2020101034   WorldCat (עם LCCN): no2020-101034
יובל נעימי

| --- | --- |

יובל נעימי במדי מכבי עירוני רחובות, 2019
 לידה:  31 באוגוסט 1985 (בן 39) ירושלים, ישראל 
 עמדה:  רכז, קלע 
 גובה:  1.88 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2003–2012 2004–2005 2005–2007 2007–2008 2012–2013 2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018–2020 2020:  הפועל ירושלים ← מכבי ראש העין ← מכבי גבעת שמואל ← עירוני אשקלון טריומף ליוברצי מכבי תל אביב הפועל אילת בני הרצליה עירוני נס ציונה סקפאטי באסקט פורלי מכבי עירוני רחובות אליצור "איתו" אשקלון
 הישגים כשחקן
 גביע יול"ב (2004)  תגלית העונה בליגת העל בכדורסל (2006)  השחקן השישי בליגת העל בכדורסל (2011)
 
יובל נעימי (נולד ב-31 באוגוסט 1985) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הגארד. בעבר שיחק בנבחרת ישראל. גובהו 1.88 מטר.
קריירה

נעימי שיחק בצעירותו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בשנת 2003 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-30 במרץ במשחק ליגת העל מול עירוני נהריה. זה היה המשחק היחיד בו שיחק עונת 2002/2003. בעונת 2003/2004 שיחק נעימי ב-5 משחקים בלבד בליגה, אך נכלל בסגל הפועל ירושלים לגביע יול"ב, בו זכתה הקבוצה ב-2004.
מאחר שלא קיבל דקות משחק רבות בירושלים הוא הושאל למכבי ראש העין ששיחקה בליגה הלאומית. בסיום עונת 2004/05 הוא הושאל שוב, הפעם למכבי גבעת שמואל. הוא שותף בכל 30 משחקי הקבוצה בעונת 2005/2006, ואף על פי שלא הרבה לקלוע הוא נבחר לתואר תגלית העונה בליגת העל בכדורסל. הוא הצליח להישאר עם הקבוצה בליגת העל, לאחר חזרה דרמטית בסיום העונה מהמקום האחרון בליגה. בעונת 2006/2007, אף על פי שקלע 6.9 בממוצע למשחק (שיא הקריירה שלו עד לאותה עת), הוא לא הצליח למנוע את ירידת הקבוצה לליגה הלאומית.
בשנת 2007 האריך נעימי את חוזהו בהפועל ירושלים, אך בעקבות ריבוי הגארדים בקבוצה הושאל לעירוני אשקלון. באשקלון קיבל נעימי לראשונה הזדמנות לשמש כשחקן בכיר, והוביל את אשקלון לעונה מוצלחת (מקום חמישי) תוך שהוא קולע 14.4 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2008 חזר נעימי להפועל ירושלים, הפעם כשחקן מפתח, וסיים את העונה עם ממוצע של 10.3 נקודות למשחק. בעונה שלאחר מכן כבר מונה לקפטן הקבוצה, ורשם בממוצע 12.2 נקודות ו-4.3 אסיסטים בלמעלה מ-30 דקות למשחק. לקראת משחקי מוקדמות יורובאסקט 2009 זומן נעימי לסגל נבחרת ישראל בכדורסל, במדיה שיחק גם בטורניר עצמו וביורובאסקט 2011. ב-2011 הוא זכה בפרס השחקן השישי בליגת העל בכדורסל.
ב-8 ביוני 2012 חתם נעימי לעונה אחת בטריומף ליוברצי הרוסית, בה השתכר בכ-700,000 דולרים.
ב-8 באוגוסט 2013 חתם במכבי תל אביב לשלוש עונות, אך כבר ב-4 בדצמבר שוחרר מהקבוצה בעקבות הסגל הרחב ומיעוט בדקות משחק.
ב-10 בדצמבר 2013 חתם נעימי בהפועל אילת עד תום העונה. בקיץ 2014 חתם לשנתיים בבני הרצליה.
ב-15 ביולי 2015 חתם לעונה בעירוני נס ציונה, אך בסוף העונה, לאחר שנס ציונה ירדה לליגה הלאומית, הוא עבר לסקפאטי באסקט מהליגה האיטלקית השנייה בכדורסל, בה השתכר כ-130 אלף דולר. הוא סיים את העונה כמלך האסיסטים של ליגת המשנה ו-15.7 נקודות בממוצע. בקיץ 2017 עבר לפורלי, גם היא מליגת המשנה האיטלקית.
באוגוסט 2018 חתם במכבי עירוני רחובות מהליגה הלאומית. על אף הציפיות שהקבוצה תתמודד על עלייה לליגת העל, בסיום עונת 2018/2019 ירדה רחובות לליגה הארצית.
בפברואר 2020 חתם באליצור "איתו" אשקלון מהליגה הלאומית. ב-18 בספטמבר 2020 הודיע נעימי על פרישה מכדורסל, בגיל 35.
הערות שוליים

↑  שגיא ניר‏, יובל נעימי בדרך לאשקלון, באתר וואלה, 11 ביולי 2007
↑  מילן בן דוד, ‏סופית: יובל נעימי חוזר להפועל ירושלים, באתר ONE‏, 2 ביולי 2008
↑  גלעד צוויק, יובל נעימי חתם בטריומף הרוסית, באתר nrg‏, 8 ביוני 2012
↑  אופירה אסייג, ‏יובל נעימי חתם לעונה בטריומף: אני מודה לאוהדים, באתר ONE‏, 8 ביוני 2012
↑  יעל שחרור, יובל נעימי חתם בהפועל אילת עד תום העונה, באתר ynet, 10 בדצמבר 2013
↑  רועי גלדסטון, ‏יובל נעימי חתם לעונה בסקאפטי האיטלקית, באתר ערוץ הספורט, 21 בספטמבר 2016
↑  דובי פיק, ‏יובל נעימי חתם בפורלי מהליגה האיטלקית השנייה, באתר ONE‏, 20 ביולי 2017
↑  ברק חקלאי, הפתעה: יובל נעימי מצטרף למכבי רחובות, באתר ynet, 9 באוגוסט 2018
↑  כפיר אדר, ‏יובל נעימי חתם באליצור אשקלון עד תום העונה, באתר ONE‏, 5 בפברואר 2020
↑  בגיל 35: יובל נעימי פרש מכדורסל, באתר ynet, 18 בספטמבר 2020
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2009 (מקום 13-16) |
| --- | --- | --- |
|  1 רוט •  2 נעימי •  3 מקל •  4 לימונד •  5 פניני •  6 הלפרין •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 מזרחי • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  |  1 רוט •  2 נעימי •  3 מקל •  4 לימונד •  5 פניני •  6 הלפרין •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 מזרחי • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2011 (מקום 13-16) |
| --- | --- | --- |
|  1 אוחיון •  2 ניסים •  3 נעימי •  4 בלו •  5 פניני •  6 מקל •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 הלפרין • 10 כדיר • 11 גרין • 12 קוקיה • מאמן: שיבק  |  1 אוחיון •  2 ניסים •  3 נעימי •  4 בלו •  5 פניני •  6 מקל •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 הלפרין • 10 כדיר • 11 גרין • 12 קוקיה • מאמן: שיבק  | ישראל |
חנן קולמן

| --- | --- |

חנן קולמן במדי הפועל אילת, 2017
 לידה:  10 במרץ 1984 (בן 40) גלדסקסה שבדנמרק
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.91 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  צ'יפולה ג'וניור קולג'
 קבוצות כשחקן
 2004–2006   2006–2007   2007–2008   2008   2008–2009   2009–2010   2010–2012   2012–2013   2013–2014   2014   2014   2014–2016   2016–2017   2017–2018   2018–2019   2019–2021   2021:  לאפנראנטה NMKY (פינלנד)   אליצור אשקלון   הפועל גלבוע/עפולה   רוסקילדה (דנמרק)   לאפנראנטה NMKY (פינלנד)   הונקה אספו (פינלנד)   סוונדבורג ראביטס (דנמרק)   מכבי חיפה   הפועל ירושלים   מכבי ראשון לציון   ראנדרס קימבריה (דנמרק)   מכבי חיפה   הפועל אילת   הפועל חולון   הפועל באר שבע בני שמעון   קופנהגן וולף פאק   הפועל חיפה
 הישגים כשחקן
 אליפות פינלנד (2005, 2006)  הגביע הפיני (2005, 2006, 2008)   גביע הליגה (2006)   הגביע הדני (2011)   אליפות המדינה (2013)   גביע המדינה (2018)
חנן קולמן (באנגלית ובדנית: Hanan Coleman;‏ נולד ב-10 במרץ 1984) הוא כדורסלן עבר דני-אמריקאי-ישראלי ששיחק בעמדת הרכז. קולמן שיחק אחת-עשרה עונות במספר קבוצות בליגת העל בישראל, בין השאר במכבי חיפה, עמה זכה באליפות המדינה ובהפועל חולון, עמה זכה בגביע המדינה. כמו כן שיחק קולמן במספר קבוצות בסקנדינביה.