stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלונקה
סוגי אלונקות

אלונקות רפואיות מודרניות באמבולנסים הן אלונקות משוכללות המאפשרות העברת הנפגע מזירת האירוע אל בית החולים. אלונקות אלו כוללות גלגלים להקלת התנועה ומנגנון התאמת גובה, וכן מתקן נעילה בתוך האמבולנס למניעת טלטול האלונקה. למנגנון התאמת הגובה חשיבות מרובה מאחר שהוא מאפשר הן הכנסה מהירה של הנפגע אל האמבולנס, והן העברה של הנפגע אל מיטה בחדר המיון.
אלונקות הנמצאות בשימוש צבאי נקראות אלונקות שדה. בראשית בתקופת מלחמת העולם השנייה וכן במלחמת העצמאות היו בשימוש אלונקות המורכבות משני מוטות עץ המושחלים בתוך יריעת קנבס. שתי זרועות מתכת מתקפלות חיברו את שני המוטות. רק בשנות השישים החל השימוש באלונקות אלומיניום מתקפלות. אלונקות אלו מתקפלות לרוחבן ולאורכן כדי לאפשר את נשיאתן על גב החייל בשיגרה. בשעת אירוע המחייב שימוש באלונקה, נפרשות אלונקות אלה, ולאחר השכבת הנפגע על גבן נושאים אותן בדרך כלל ארבעה חיילים.
בצה"ל מקובל לתרגל נשיאת אלונקות ופינוי פצועים משדה הקרב במסגרת מסע הנקרא מסע אלונקות. על פי דברי סא"ל מיכה בן ארי (קפוסטה), עד 1955 לא היו אלונקות בשימוש בצה"ל.
אלונקות מיוחדות

קיימות אלונקות אורתופדיות מיוחדות המשמשות להרמת נפגעים ללא טלטולם. אלונקות אלו מתפצלות לשני חלקים, המוחדרים מתחת לגב הפצוע השכוב על הקרקע. לאחר החדרתם, מחוברים החלקים שוב. גב האלונקה עשוי מחומר פלסטי קשיח, ובצורה זו מקובע הנפגע ונמנע ממנו טלטול העלול לגרום לפגיעה נוספת כמו נזק לעמוד השדרה.
פינוי נפגע תוך מניעת טלטולו
אלונקה אורתופדית
ראו גם

אפריון
קרש גב
הערות שוליים

↑  "תמיד ידעתי שבכל מצב, החברים שלי קמים אחרי ומסתערים קדימה", באתר נכי צה"ל (נלקח מ"עיתון הלוחם" גיליון 200 מהיוני ב-2006)
↑  השוו ל: אורי דן, אנו יוצאים להתקיף את האויב, מעריב, 11 באוקטובר 1959
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph759592
אנדריי קליינמיכל

| --- | --- |

אנדריי קליינמיכל
 לידה:  1757 ריגה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית (1699–1858)
 פטירה:  5 בספטמבר 1815 (בגיל 58 בערך) ביאליסטוק, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית (1699–1858)
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 צאצאים:  פיוטר קליינמיכל, Elizaveta Andreevna Kleinmichel, Varvara Andreevna Kleinmichel 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1775–1815 (כ־40 שנה)
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 תפקידים בשירות
 מפקד קורפוס הצוערים ה-2 מנהל מחלקת הפיקוח של משרד ההגנה מפקד ארמיית המילואים ה-2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת רוסיה-צרפת  הקואליציה האנטי-צרפתית השישית 
 עיטורים
 דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש 
 
אנדריי אנדרייביץ' קליינמיכל (ברוסית: Андрей Андреевич Клейнмихель, בלטבית: Andrejs Kleinmihels;‏ 1757 – 5 בספטמבר 1815) היה גנרל רוסי ממוצא לטבי אשר שימש כמפקד קורפוס הצוערים ה-2 (בית ספר צבאי בסנט פטרבורג) בין 1784–1815. כמו כן שימש לתקופה קצרה כמנהל מחלקת הפיקוח של משרד ההגנה.
ביוגרפיה

קליינמיכל נולד בריגה ב-1757. שמו המקורי היה אנדריאס קליינמיכאלס. אביו היה כומר. ב-1775 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ושרת ברגימנט המוסקטרים של קייב. בין 1778–1779 הוא שרת בפולין, וב-1783 הוצב בחצי האי קרים. ב-1784 הוא הוצב במפקדת קורפוס הצוערים ה-2 - בית ספר צבאי יוקרתי בסנט פטרבורג. ב-1789 הוא הועבר לשרת כשלישו של הגנרל אלכסיי מליסינו. ב-1790 הוא חזר לשרת בבית הספר. ב-1797 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. ב-1799 הוא מונה למנהל בית הספר והועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-1800 מונה ולריאן זובוב למפקד בית הספר, וקליינמיכל הפך לסגנו. במקביל, הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט בפועל, מינויו של זובוב היה מחווה רשמית ותו לא. קליינמיכל המשיך לנהל את בית הספר, ולאחר מותו של זובוב ב-1804, הוא חזר לתפקידו הרשמי כמפקד.
ב-1812 הוא עזב באופן זמני את תפקידו כמפקד בית הספר ופיקד על כוחות במהלך הפלישה הצרפתית לרוסיה. ב-13 בדצמבר 1814 הוא מונה למנהל מחלקת הפיקוח של משרד ההגנה. ביוני 1815, בעקבות חזרתו של נפוליאון מגלותו באי אלבה, נשלח קליינמיכל לוורשה כמפקד ארמיית המילואים ה-2. הוא לא החזיק בתפקיד זמן רב. ב-5 בספטמבר 1815 הוא נפטר ליד ביאליסטוק.
אינטגרל לבג

אינטגרל לבג הוא הכללה של אינטגרל רימן לפונקציות מדידות שפותחה על ידי המתמטיקאי אנרי לבג במסגרת מחקרו בתורת המידה. אינטגרל לבג מתבסס על מידת לבג המוגדרת מעל הישר הממשי. לכל פונקציה שהיא אינטגרבילית רימן (המושג יוגדר להלן) אינטגרל לבג קיים, וערכו זהה לערכו של אינטגרל רימן.
באינטגרל לבג מחושב השטח באמצעות התמונה של הפונקציה ולא באמצעות התחום שלה. היתרון בגישה זו הוא שלרוב התמונה של הפונקציה פשוטה יותר ו"פתולוגית" פחות מתחום ההגדרה של הפונקציה. כלומר, עבור פונקציות שתחום ההגדרה שלהן מסובך והתמונה שלהן פשוטה, ניתן לעיתים לחשב את אינטגרל לבג אך לא את אינטגרל רימן, ולעיתים ניתן לחשב את אינטגרל רימן הלא אמיתי אך לא את לבג.
בניית אינטגרל לבג

בסעיף זה מוסברת בניית אינטגרל לבג והרעיון שבבסיסה. מומלץ לקרוא על אינטגרל רימן ואת מידת לבג לפני שקוראים קטע זה.
בניית אינטגרל לבג > אינטגרל לבג של פונקציות פשוטות חיוביות

פונקציה פשוטה היא פונקציה שמקבלת מספר סופי של ערכים, כלומר, הטווח שלה הוא קבוצה סופית. כל פונקציה פשוטה (שהמציינים שלה הן על קבוצות מדידות) היא פונקציה מדידה.
תהי  f\colon X\to \mathbb {R}  פונקציה פשוטה, כאשר  X הוא תחום ההגדרה שלה. לכל ערך בטווח של הפונקציה המקורית  y\in \operatorname {Im} f מתאימים את מידת לבג של הקבוצה 




f

−
1


(
y
)
⊂
X


{\textstyle f^{-1}(y)\subset X}

 (קבוצת כל האיברים שערך הפונקציה  f בהם הוא  y). אינטגרל לבג של  f מוגדר להיות
כאשר  E היא התחום עליו מתבצעת האינטגרציה, והוא מתוך תחום ההגדרה של  f. עבור פונקציה פשוטה הטווח הוא סופי, ולכן הסכום סופי. כך, כל עוד  m\left(f^{-1}(y)\cap E\right)<\infty  ו- f מקבלת ערכים סופיים בלבד, הסכום יתכנס. במקרה בו  m\left(f^{-1}(y)\cap E\right)=\infty  ו- y=0 מכפלת שניהם מוגדרת להיות אפס.
מכיוון ש- f מקבלת רק מספר סופי של ערכים, אפשר להציגה כ- f(x)=\sum _{k=1}^{n}y_{k}\cdot 1_{A_{k}}(x),כש- y_{k} הוא ערך שהפונקציה מקבלת,  \ A_{k} הוא הקבוצה שעליה הוא מתקבל, ו- 1_{A_{k}}(x) הוא הסימון לפונקציה מציינת של  A_{k}. כך, מההגדרה לעיל אינטגרל לבג של הפונקציה  \ f לפי המידה  \ m יהיה  \int _{E}f\,\mathrm {d} m=\sum _{k=1}^{n}y_{k}\cdot m(A_{k}\cap E).
עבור פונקציה פשוטה רציפה למקוטעין, הגדרה זו מתלכדת עם אינטגרל רימן ומתקבלת אותה התוצאה. היתרון בגישה זו הוא שהשימוש במידה מתייחס לכל המלבנים שהם בעלי גובה  y_{k} כמאוחדים למלבן אחד, שאורך בסיסו הוא  m(A_{k}\cap E). בפונקציה המקורית, מלבנים בעלי אותו גובה יכולים להיות מפוזרים לאורך כל תחום ההגדרה ולא להיות בדבוקה אחת. ניתן לפזר את המלבנים באופן שהגבול של אינטגרל רימן לא קיים עבורם. ברם, באינטגרל לבג, כאשר האורך הכולל של בסיסי כל המלבנים שגובהם הוא  y מחושב באמצעות מידת לבג - מידת הפיזור איננה משנה, אלא רק המידה הכוללת. פונקציית המידה "חזקה" מאוד ויכולה לטפל בקבוצות פתולוגיות כגון קבוצת קנטור, קבוצת כל המספרים האי-רציונליים וכדומה.
בניית אינטגרל לבג > דוגמה: פונקציית דיריכלה

פונקציית דיריכלה היא פונקציה בקטע  [0,1] המוגדרת באופן הבא:
0 אם  x הוא מספר רציונלי
a אם  x הוא מספר אי רציונלי
כלומר,
f(x)=\left\{{\begin{matrix}0&{\mbox{if }}x\in \mathbb {Q} \\a&{\mbox{if }}x\notin \mathbb {Q} \end{matrix}}\right.
לפונקציה זו אין אינטגרל במובן רימן, שכן בכל קטע - לא משנה כמה קטן - תמיד קיימים גם מספרים רציונליים וגם מספרים אי-רציונליים ולכן לא ניתן להגדיר מלבנים כך שתמונת הפונקציה עליהם אחידה פחות או יותר. לכן, הגבול בהגדרת אינטגרל רימן אינו מתכנס.
לעומת זאת, חישוב אינטגרל לבג של פונקציית דיריכלה הוא מיידי. המידה של המספרים הרציונליים בקטע [0,1] היא אפס. המידה של הקטע [0,1] היא 1. לכן המידה של קבוצת המספרים האי-רציונליים בקטע  [0,1] היא 1. מכאן, לפי ההגדרה:
בניית אינטגרל לבג > הכללה לפונקציות מדידות אי-שליליות כלשהן

לפונקציות אלה, התמונה איננה בהכרח סופית. ההכללה של אינטגרל לבג עבורן מתבצעת על ידי קירוב הפונקציה באמצעות סדרה מונוטונית של פונקציות פשוטות, חישוב האינטגרל עבור הפונקציות הפשוטות ומעבר לגבול תוצאות האינטגרל. באופן פורמלי, בהינתן סדרת פונקציות פשוטות אי-שליליות  \phi _{n} המתכנסת במידה שווה ובאופן מונוטוני ל- f, אינטגרל לבג על  f מוגדר להיות גבול האינטגרלים על סדרה זו.
הגדרה שקולה, אך פשוטה יותר ונוחה יותר: תהי  f\colon X\to \mathbb {R} _{+} פונקציה מדידה ואי-שלילית. נגדיר את אינטגרל לבג של  f להיות  L=\int _{E}f\,\mathrm {d} m=\sup {\left\{\int _{E}{\phi \,\mathrm {d} m}\ :\ \phi \leq f\,\ \phi \ {\mbox{is simple}}\right\}}.
בניית אינטגרל לבג > הכללה לפונקציות מדידות כלשהן

כדי לטפל בפונקציה שיכולה להיות גם חיובית וגם שלילית, מחלקים את הפונקציה לשני חלקים:
f_{+}(x)=\max\{f(x),0\}
f_{-}(x)=\max\{0,-f(x)\}
כך, מתקיים ש:
\ f=f_{+}-f_{-}
\ |f|=f_{+}+f_{-}
ואז אינטגרל לבג מוגדר להיות:
 \int f\,\mathrm {d} m=\int f_{+}\,\mathrm {d} m-\int f_{-}\,\mathrm {d} m
ככלל, ייתכן שתוצאת אחד האינטגרלים באגף ימין תהא אינסוף; במקרה בו אחד האינטגרלים הוא אינסופי והשני סופי, האינטגרל הכללי מוגדר להיות פלוס או מינוס אינסוף (בהתאם לסימן שלפני האינטגרל שמתבדר). כאשר שני האינטגרלים באגף ימין מתבדרים, אינטגרל לבג אינו מוגדר.
תכונות אינטגרל לבג

באופן כללי, אינטגרל לבג מקיים את כל התכונות של אינטגרל רימן בנוגע לאלגברה של אינטגרלים. בנוסף לתכונות אלה מתקיימות גם מספר תכונות מיוחדות, הנובעות מתורת המידה ומהשימוש במידה להגדרת האינטגרל.
אינטגרל לבג של פונקציה מציינת של קבוצה מדידה  A הוא המידה של  A, כלומר:  \int 1_{A}\,\mathrm {d} m=m(A).
אינטגרל לבג לא מושפע משינויים שנעשים על הפונקציה בקבוצת נקודות שמידתה אפס.
ליניאריות:
מונוטוניות ביחס לפונקציה:
אדיטיביות ביחס לתחום האינטגרציה:
אי-שוויון המשולש האינטגרלי :
אם  \,f אינטגרבילית רימן היא בפרט אינטגרבילית לבג ואינטגרל לבג שלה שווה לאינטגרל רימן שלה.
ראו גם

מידת לבג
אינטגרל
רציפות בהחלט
תורת המידה
אנליזה מתמטית
הערות שוליים

↑  Robert G. Bartle, Return to the Riemamn Integral. Mathematical Association of America, 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561114305171  BnF: cb125110551 (data)  LCCN: sh94008345  NDL: 00567363  NKC: ph117704 
עבור פונקציות חיוביות, האינטגרל הוא השטח הכלוא מתחת לעקומה של הפונקציה.
אלפא רומיאו 75

| --- | --- |

Alfa Romeo 75, שנת 1989
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  אלפא רומיאו מילאנו (אמריקה הצפונית)
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  1985–1992
 יחידות שיוצרו:  375,257
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  אלפא רומיאו ג'ולייטה (1977)
 מודל אחריו:  אלפא רומיאו 155
 חברת אם:  פיאט
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,331 מ"מ
 רוחב:  1,631 מ"מ
 גובה:  1,349 מ"מ
 משקל:  1,060-1,330 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,510 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין 4 צילינדרים, 1.6 ליטר (1,570 סמ"ק המפיק 110 כ"ס  4 צילינדרים, 1.8 ליטר (1,799 סמ"ק המפיק 120 כ"ס  4 צילינדרים, 1.8 ליטר (1,799 סמ"ק המפיק 155 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 2.0 ליטר (1,962 סמ"ק המפיק 128 כ"ס  V6 צילינדרים, 2.5 ליטר (2,492 סמ"ק המפיק 158 כ"ס, מנוע אלפא רומיאו מסוג "Alfa Romeo V6 engine" (אנ')  V6 צילינדרים, 3.0 ליטר (2,959 סמ"ק המפיק 188 כ"ס, מנוע אלפא רומיאו מסוג "Alfa Romeo V6 engine" (אנ') מנועי דיזל 4 צילינדרים, 2.0 ליטר (1,995 סמ"ק המפיק 156 כ"ס) (מנוע טורבו דיזל)  4 צילינדרים, 2.5 ליטר (2,492 סמ"ק המפיק 155 כ"ס) (מנוע טורבו דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מעצב:  Ermanno Cressoni (אנ')
אלפא רומיאו 75 (באיטלקית: Alfa Romeo 75, נקרא גם: אלפא רומיאו מילאנו באמריקה הצפונית) היא מכונית סלון, המוגדרת כמכונית קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה בין השנים  1985–1992.
אלפא רומיאו 75

4 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע הנעה אחורית.
דגמים

"1.6"
"1.6IE"
"1.8"
"1.8IE"
".1.8Turbo/Q.V"
"2.0".
"2.0Twin Spark"
"2.56v Q.O./Milano"
"V6/America/Q.V3.0".
"2.0 TD".
"2.4 TD".
תמונות

"אלפא רומיאו 75"
"אלפא רומיאו 75"
"אלפא רומיאו 75"  - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אלפא רומיאו 75"  (אלפא רומיאו מילאנו (אמריקה הצפונית)
"אלפא רומיאו 75"  (אלפא רומיאו מילאנו (אמריקה הצפונית)
"אלפא רומיאו 75"
"אלפא רומיאו 75"
ראו גם

אלפא רומיאו
אלפא רומיאו 155
אלפא רומיאו 164
אלפא רומיאו 166
הערות שוליים

↑  דגמי אלפא רומיאו - עיצוב / ראו "אלפא רומיאו 75" - Ermanno Cressoni ajovalo.net/muotoilijat
↑  "אלפא רומיאו 75" - היסטוריה it.motor1.com/features/187981/alfa-75 (איטלקית)
↑  "אלפא רומיאו 75" - דגמים (מפרט טכני) auto-data.net/en/alfa-romeo-75-model
אלכסנדר בורודין

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1833 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 בפברואר 1887 (יוליאני) לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית העלמין טיחווין 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  1847–1887 (כ־40 שנה) 
 מקום לימודים:  Medical and Surgical Academies in Russian Empire, אוניברסיטת סנקט פטרבורג, אוניברסיטת היידלברג 
 עיסוק:  מלחין, פרופסור לכימיה אורגנית
 סוגה:  אופרה, רומנסה, מוזיקה קלאסית, סימפוניה, מוזיקה קאמרית 
 שפה מועדפת:  צרפתית, איטלקית, גרמנית, רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר, חליל צד, צ'לו 
 בן או בת זוג:  Ekaterina Protopopova (29 באפריל 1863–27 בפברואר 1887) 
 פרסים והוקרה:  תואר 'אזרח נכבד לדורותיו' של האימפריה הרוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר פורפירייביץ׳ בורודין (ברוסית: Александр Порфирьевич Бородин‏; 12 בנובמבר 1833 - 27 בפברואר 1887)  היה מלחין רוסי ופרופסור לכימיה אורגנית.
בורודין, יליד סנקט פטרבורג, היה אחד המלחינים הרומנטיים הרוסים הבולטים ביותר במאה התשע עשרה. הוא נמנה עם קבוצת "החמישה", קבוצה שייחדה את מרצה להלחנת מוזיקה רוסית ייחודית, שלא חיקתה את המוזיקה האירופית המערבית.
תולדות חייו

בורודין נולד בסנקט פטרבורג, והיה בנו הלא־חוקי של אציל גאורגי בן שישים ושתיים וצעירה רוסיה נשואה בת עשרים וחמש. בשל נסיבות הולדתו הלא־חוקיות, רשם אותו האציל כבן של אחד מצמיתיו, פורפירי בורודין – ומכאן שמו של המלחין. אביו של בורודין שחרר אותו ממעמד הצמיתות בהיותו בן שבע, ודאג לדיור ולפרנסה לו ולאִמו. אף על פי כן אִמו של אלכסנדר לא הכירה רשמית בבנה. אמנם היא דרה סמוך אליו, אך בורודין הצעיר פנה אליה בכינוי "דודה".
בורודין קיבל חינוך טוב[דרושה הבהרה], ובכללו גם שיעורי פסנתר, חליל צד וצ׳לו ממורים פרטיים.
קריירה אקדמית

בגיל 16 התקבל בורודין לאקדמיה הרפואית הכירורגית בסנקט פטרבורג וסיים את לימודיו בשנת 1856. הוא למד בין היתר אנטומיה, בוטניקה, זואולוגיה, וקריסטלוגרפיה, אך התמחה בכימיה. לאחר סיום לימודיו עבד בורודין במשך שנה בתפקיד רופא בבית חולים צבאי. בין 1859 ל-1862 השתלם במדעי הטבע באוניברסיטת היידלברג, ושם השלים את לימודי הפוסט דוקטורט שלו, וגם חבר למנדלייב, יוצר הטבלה המחזורית.
בהיידלברג פגש בורודין פסנתרנית רוסייה שסיירה בגרמניה, ונשא אותה לאישה ב־1863. בשנת 1862 נתמנה לפרופסור לכימיה באקדמיה שבה למד. הוא גם היה ממייסדיו וממוריו הראשונים של בית הספר הרפואי הגבוה לנשים בסנקט פטרבורג.
אף על פי שהיה מלחין ידוע, התפרנס בורודין מעבודתו בכימיה, וזכה בכבוד רב בתחום זה, בייחוד על עבודתו בתחום האלדהידים. הוא היה שותף לגילוי התגובה האלדולית, וקיבל את הכבוד שבקריאת תגובה כימית מסוימת (Hunsdiecker–Borodin reaction) על שמו.
בריאותו של בורודין היה לקויה. אף על פי שהחלים ממחלת הכולרה ושרד ואף כמה התקפי לב מינוריים, לבסוף מת בורודין באמצע נשף של האקדמיה ב־27 בפברואר 1887. הוא נקבר בבית הקברות טיחווין שבמנזר אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג.
קריירה מוזיקלית

בורודין התחיל ללמוד הלחנה רק בשנת 1863, והיה תלמידו של מילי באלאקירב. בורודין היה לאחד מהחברים בקבוצת החמישה שריכז סביבו באלאקירב, ולצידם מודסט מוסורגסקי, סזאר קואי וניקולאי רימסקי־קורסקוב.
בשנת 1869 ניצח באלאקירב על הסימפוניה הראשונה של בורודין, ובאותה שנה החל בורודין בהלחנת הסימפוניה השנייה שלו. סימפוניה זו נחלה הצלחה מוגבלת בלבד בבכורה שלה ב־1877. בורודין ערך את התזמור שלה ב־1879, ופרנץ ליסט ארגן מופעים של הסימפוניה גם בגרמניה, ב־1880. כך זכה בורודין למידת־מה של תהילה גם מחוץ לרוסיה.
כמו כן בשנת 1869 החל לעבוד על האופרה הנסיך איגור, ובה היה שותף גם לכתיבת הלִבְרִית. זוהי אופרה בארבע מערכות, והתפרסמו ממנה מאוד הקטעים המכונים "המחולות הפולובציים". תזמורות רבות ניגנו את המחולות הללו, והם היו ליצירה העומדת לעצמה – וגם הפכו את האופרה למוכרת שביצירותיו. האופרה לא הושלמה עד מותו של בורודין בשל קצב ההלחנה האיטי שלו, שנבע במידה רבה מהעומס בעבודה העיקרית שלו, בשדה הכימיה. בורודין כינה את עצמו "מלחין של שבת", מאחר שעבודתו בכימיה העסיקה אותו עד מאוד. פעילותו המדעית, ובכללה הרצאות, עבודה במעבדה, ישיבות ובחינות, הייתה תובענית ביותר. רק לאחר מותו השלימו חבריו, ניקולאי רימסקי־קורסקוב ואלכסנדר גלאזונוב את הלחנת האופרה ואת תזמורה.
בורודין לא היה מלחין פורה, בשונה ממלחינים רבים בני זמנו, ואף על פי כן הניב עוד יצירות אחדות – ובהן פואמה סימפונית פופולרית ("בערבות מרכז אסיה"), שתי רביעיות לכלי קשת (הרביעייה השנייה נכנסה לרפרטואר הסטנדרטי, והפרק האיטי מתוכה התפרסם במיוחד), וגם כמה שירים וקטעים קצרים לפסנתר. וכן החל בורודין לעבוד על הסימפוניה השלישית שלו, אך לא זכה להשלימה. גלאזונוב השלים ותזמר את שני פרקיה הראשונים לאחר מותו. אף על פי שהסימפוניה השלישית איננה פופולרית כסימפוניה השנייה (ואף הראשונה, המוכרת פחות מהשנייה), עדיין מרבים להקליטה במסגרת מכלול הסימפוניות של המלחין.
אופי המוזיקה של בורודין רוסי בעיקרו, אך במוזיקה משובץ לרוב גם מצלול מזרחי של ערבות אסיה.
הנצחה

הר בורודין באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אלכסנדר בורודין.
מיצירותיו > לתזמורת

סימפוניה מס׳ 1 במי־במול מז׳ור  (1862‒1867)
סימפוניה מס׳ 2 בסי מינור (1869‒1876)
סימפוניה מס׳ 3 בלה מינור (1886–1887, לא הושלמה עד מותו. שני הפרקים הראשונים פורסמו לאחר השלמה ותזמור של גלאזונוב)
”בערבות מרכז אסיה“, פואמה סימפונית (1880)
מיצירותיו > מוזיקה קאמרית

חמישייה בדו מינור, לפסנתר ולרביעיית כלי קשת (1862)
רביעיית כלי קשת מס׳ 1 בלה מז׳ור (1874‒1879)
רביעיית כלי קשת מס׳ 2 ברה מז׳ור (1881)
סקרצו לרביעיית כלי קשת (1882, שימש בסיס לפרק השני של הסימפוניה השלישית)
מיצירותיו > מוזיקה לפסנתר

”סוויטה קטנה“, שבעה קטעים קצרים (פורסמה ב־1885, מקצת הקטעים הולחנו כמה שנים קודם לכן)
סקרצו בלה־במול מז׳ור (1885)
מיצירותיו > אופרה

הנסיך איגור (1869‒1887, הושלמה לאחר מותו. הפתיחה והמחולות הפולובציים מנוגנים לרוב כיצירה לעצמה)
הערות שוליים

↑  הר בורודין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258941505171  PLWABN: 9810678272105606  BIBSYS: 90408047  BNC: 000208148  BNE: XX1056732  BnF: cb13986545k (data)  CANTIC: a11957013  CiNii: DA06100369  GND: 118661914  ICCU: SBLV099518  ISNI: 0000 0001 2126 912X  LCCN: n80128710  LNB: 000035859  MusicBrainz: 560b5e65-8d53-41b4-9913-83368f4721a0  NDL: 00620403  NKC: jn19990210127  NLA: 35321015  NLG: 219714  NLK: KAC199603024  NSK: 000091518  NTA: 07034597X  RERO: 02-A000021777  SELIBR: 180009  SNAC: w64f1rqf  SUDOC: 029897998  Trove: 910787  VIAF: 32192773   WorldCat (עם VIAF): 32192773
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1988

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  16 בפברואר 1988 – 12 באוקטובר 1988 (240 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  צרפת צרפת
 מספר משחקים:  14
 מספר שערים:  39 (2.79 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  יוון אריסטידיס קרסווידיס
 השחקן המצטיין:  צרפת לורן בלאן
 → 19861990 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1988 היא המהדורה השישית של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר התקיים בין ה-16 בפברואר ל-12 באוקטובר 1988. שמונה הנבחרות המעפילות התמודדו, החל משלב רבע הגמר ועד לשלב הגמר, במתכונת בית-חוץ, ללא מארחת וללא משחק על מקום שלישי.
נבחרות יוון והולנד העפילו לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיהן. נבחרת צרפת זכתה בטורניר בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה בשלב הגמר 0–3 על יוון בסיכום שני המפגשים.
מוקדמות

שלב המוקדמות החל בשנת 1986, והשתתפו בו שלושים נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשמונה בתים, בני שלוש או ארבע נבחרות כל אחד. הבתים התבססו בעיקרם על בתי מוקדמות יורו 1988, עם מספר שינויים בשל נבחרות שהשתתפו במוקדמות היורו ולא שלחו נציגות צעירות, ולהפך. שמונה הנבחרות שסיימו כראשי בתיהן העפילו לשלב רבע הגמר.
הנבחרת שהעפילו

| נבחרת | כרטיס | הופעות קודמות ביורו1 |
| --- | --- | --- |
| ספרד ספרד | מנצחת בית 1 | 3 (1982, 1984, 1986) |
| איטליה איטליה | מנצחת בית 2 | 5 (1978, 1980, 1982, 1984, 1986) |
| צרפת צרפת | מנצחת בית 3 | 3 (1982, 1984, 1986) |
| אנגליה אנגליה | מנצחת בית 4 | 5 (1978, 1980, 1982, 1984, 1986) |
| יוון יוון | מנצחת בית 5 | - |
| צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | מנצחת בית 6 | 2 (1978, 1980) |
| סקוטלנד סקוטלנד | מנצחת בית 7 | 3 (1980, 1982, 1984) |
| הולנד הולנד | מנצחת בית 8 | - |

1 במודגש: זכתה בטורניר
תוצאות הטורניר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   סקוטלנד סקוטלנד |   סקוטלנד סקוטלנד | 0 | 0 | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אנגליה אנגליה |   אנגליה אנגליה | 1 | 1 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אנגליה אנגליה |   אנגליה אנגליה | 1 | 1 | 2 |   |   |   אנגליה אנגליה |   אנגליה אנגליה | 2 | 2 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   אנגליה אנגליה |   אנגליה אנגליה | 2 | 2 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   צרפת צרפת |   צרפת צרפת | 4 | 2 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת צרפת |   צרפת צרפת | 2 | 2 | 4 |   |   |   צרפת צרפת |   צרפת צרפת | 4 | 2 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת צרפת |   צרפת צרפת | 2 | 2 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   איטליה איטליה |   איטליה איטליה | 1 | 2 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   צרפת צרפת |   צרפת צרפת | 0 | 3 | 3 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   יוון יוון |   יוון יוון | 0 | 0 | 0 |
|   |   יוון יוון |   יוון יוון | 1 | 2 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1 | 2 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה |   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1 | 2 | 3 |   |   |   יוון יוון |   יוון יוון | 5 | 0 | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   יוון יוון |   יוון יוון | 5 | 0 | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   הולנד הולנד |   הולנד הולנד | 0 | 2 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד ספרד |   ספרד ספרד | 0 | 1 | 1 |   |   |   הולנד הולנד |   הולנד הולנד | 0 | 2 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד ספרד |   ספרד ספרד | 0 | 1 | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   הולנד הולנד |   הולנד הולנד | 1 | 2 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
תוצאות הטורניר > רבע הגמר > משחק ראשון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בפברואר 1988 | סקוטלנד סקוטלנד | 0 - 1 | אנגליה אנגליה | אצטדיון פיטודרי, אברדין צופים: 14,500 |
| 16 בפברואר 1988 |  |  | גארי פורטר  83' | אצטדיון פיטודרי, אברדין צופים: 14,500 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במרץ 1988 | צרפת צרפת | 2 - 1 | איטליה איטליה | אצטדיון מרסל פיקו, נאנסי צופים: 13,462 |
| 16 במרץ 1988 | סטפן פאיי  81'   פרנק סוזה  90' |  | פאולו מלדיני  51' | אצטדיון מרסל פיקו, נאנסי צופים: 13,462 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 במרץ 1988 | יוון יוון | 1 - 1 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | אצטדיון אפוסטולוס ניקולאידיס, אתונה צופים: 3,000 |
| 2 במרץ 1988 | סטפנוס בורבוקיס  49' |  | ואצלב נמצ'ק  65' | אצטדיון אפוסטולוס ניקולאידיס, אתונה צופים: 3,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בפברואר 1988 | ספרד ספרד | 0 - 1 | הולנד הולנד | אצטדיון לה קונדומינה, מורסיה צופים: 8,000 |
| 24 בפברואר 1988 |  |  | חריט פלומפ  89' (פ) | אצטדיון לה קונדומינה, מורסיה צופים: 8,000 |
תוצאות הטורניר > רבע הגמר > משחק שני

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במרץ 1988 | אנגליה אנגליה | 1 - 0 | סקוטלנד סקוטלנד | סיטי גראונד, נוטינגהאם צופים: 11,284 |
| 22 במרץ 1988 | דייוויד וייט  82' |  |  | סיטי גראונד, נוטינגהאם צופים: 11,284 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במרץ 1988 | איטליה איטליה | 2 - 2 | צרפת צרפת | אצטדיון ריביירה דלה פאלמה, סן בנדטו דל טרונטו צופים: 13,505 |
| 23 במרץ 1988 | רוג'רו ריציטלי  42'   מאסימו צ'וצ'י  63' |  | סטפן פאיי  88', 83' | אצטדיון ריביירה דלה פאלמה, סן בנדטו דל טרונטו צופים: 13,505 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במרץ 1988 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 2 - 2 | יוון יוון | אצטדיון סטרלצקי אוסטרוב, צ'סקה בודייוביצה צופים: 4,500 |
| 23 במרץ 1988 | פגוניס וקלופולוס  77' (ע)   מרסל ליטוש  84' |  | אריסטידיס קרסווידיס  20'   ג'ורג'יוס קפוראניס  86' | אצטדיון סטרלצקי אוסטרוב, צ'סקה בודייוביצה צופים: 4,500 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במרץ 1988 | הולנד הולנד | 2 - 1‏ה | ספרד ספרד | אצטדיון חאלחנווארט, אוטרכט צופים: 2,000 |
| 23 במרץ 1988 | ג'ון ואן לואן  100'   אריק ויסקאל  108' |  | לורן  40' | אצטדיון חאלחנווארט, אוטרכט צופים: 2,000 |