stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנגרה (משגר)
היסטוריה

לאחר התפרקות ברית המועצות קוסמודרום בייקונור נותר בשטח קזחסטן. משגר נפוץ מדגם פרוטון 3M היה ניתן לשגר רק ממנו. בהתאם לכך הוחלט על נחיצות של פיתוח משגר חדש שיענה לדרישות הבאות:
- יכולת שיגור לוויינים משטח רוסיה ובכך להחליף משגרים מסדרת "פרוטון"
- ייצור על ידי מפעלים שנמצאים ברוסיה ללא מעורבות של מפעלי אוקראינה
- שימוש בדלק לא רעיל
- פישוט העברת משגר לאתר השיגור
בספטמבר 1992 החל מכרז ליצרן פוטנציאלי בה השתתפו תאגיד הטילים והחלל אנרגיה, מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל ו-משרד התכנון מאקייב. בשנת 1994 החוזה הוענק ל-"מרכז חרוניצ'ב" במטרה להתחיל בטיסות ניסוי בשנת 2005. בשנת 1997 דווח שיש צורך להתחיל את התכנון מחדש.
בשנים 2013–2014 התקיים שיתוף פעולה בין רוסיה לבין קוריאה הדרומית בפיתוח משגר נרו 1. בפיתוח זה נוצלו פתרונות תכנוניים שפותחו עבור משגרי "אנגרה".
אנגרה 1.2

משגר קל "אנגרה 1.2" בעל יכולת לשגר למסלול לווייני נמוך מטען של כ-3.5 טון ולמסלול מסונכרן-שמש כ-2.4 טון. הוא כולל 2 שלבים. לצורכי שיגור הותאם כן שיגור מס' 35 בקוסמודרום פלסצק. שיגורי ניסוי ראשונים בוצעו בשנת 2014 והסתיימו בהצלחה. שיגור עם לוויין בוצע לראשונה בשנת 2022.
ייצור המשגר מבוצע במפעל "פוליוט" באומסק. תחילת ייצור סדרתי מתוכננת לשנת 2024.
אנגרה 3

משגר בינוני "אנגרה 3" היה צריך להחליף משגר זניט 2 שמיוצר באוקראינה. היכולת המתוכננת הייתה כ-15 טון. בשנת 2019 דמיטרי רוגוזין הודיע על ביטול הפרויקט תוך קידום פרויקט "סויוז 5" במקומו. בשנת 2022 הוכרז על חידוש התכנון.
אנגרה A5

משגר כבד תלת-שלבי עם יכולת עד כ-24 טון.
במקביל לתכנון הדגם הבסיסי היו הודעות על תכנון דגם משופר ודגם המתאים לשימוש רב פעמי. כמו כן נבדקה יכולת ניצול משגר זה לשיגורים של טיסות מאוישות לכיוון הירח.
שיגור ניסוי ראשון בוצע בשנת 2014 מכן שיגור 35 בקוסמודרום פלסצק.
בשנת 2018 דווח שהחל ייצור המשגר הראשון לשיגור בשנת 2021. הוא נדחה לסוף 2023. השיגור תוכנן מכן שיגור מקוסמודרום פלסצק.
לשנת 2028 מתוכנן שיגור ראשון של דגם "אנגרה A5V" עם יכולת מטען של 38 טון.
אלן אספה

| --- | --- |
אלן אספה בביקור באוניברסיטת תל אביב לרגל זכייתו בפרס וולף בפיזיקה
 לידה:  15 ביוני 1947 (בן 77) אז'ן, צרפת 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד (1983)  École normale supérieure Paris-Saclay 
 מוסדות:  École normale supérieure Paris-Saclay (1974–1985)  École Supérieure d'Optique, Paris-Saclay University (1 בספטמבר 2012)  המרכז הלאומי למחקר מדעי (1992–2012)  קולז' דה פראנס (1985–1992)  CNRS Ile-de-France South Delegation (1 באוקטובר 1985–31 באוגוסט 2012) 
 תלמידי דוקטורט:  Joachim von Zanthier, William Guerin, אלן ברנאר, David Clément, Fabrice Gerbier, Arnaud Landragin, Jérôme Estève, Robin Kaiser, Christophe Jurczak, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב הבין-לאומית ע"ש נילס בוהר (2013)  פרס וולף לפיזיקה (2010)  פרס בלצן (2013)  מדליית פרדריק אייבס (2013)  מדליית הזהב של המרכז הלאומי הצרפתי למחקר מדעי (2005)  פרס נובל לפיזיקה (2022) 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים וניסויים במכניקת הקוונטים, הוכחת משפט בל
 
אלן אספה (בצרפתית: Alain Aspect; נולד ב-15 ביוני 1947) הוא פיזיקאי העוסק בתורת הקוונטים, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022 וחתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 2010.
ידוע בעיקר בשל ניסויים שערך בשנת 1981. תוצאות הניסוי היוו אישוש למשפט בל ולתורת הקוונטים ושללו את טענתם של אלברט איינשטיין, בוריס פודולסקי ונתן רוזן לפיה תורת הקוונטים אינה שלמה ויש להחליפה בתאוריות משתנים חבויים לוקליים. התוצאות הראו שלכאורה הפרדוקס של איינשטיין-פודולסקי-רוזן אכן מתרחש במציאות.
ביוגרפיה

אספה נולד ב-1947, בעיר אז'ן שבדרום-מערב צרפת. הוא למד לתואר ראשון ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן שבדרום פריז ולתואר שני באוניברסיטת אורסיי. עם סיום התואר בשנת 1969 הוא לימד שלוש שנים בקמרון כשרות לאומי ובשנת 1975 החל את לימודי הדוקטורט ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן במקביל לעבודתו שם כמרצה זוטר. בזמן לימודיו ביצע את הניסויים שהפרו את אי-שוויון בל והיוו ראיה לנכונותו של משפט בל.
עם סיום לימודיו בשנת 1985 עבר לעבוד בקולז' דה פראנס, שם יחד עם קלוד כהן-טנוג'י חקר קירור באמצעות לייזרים. ב-1992 מונה לחוקר בכיר במרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת ומאז הוא חוקר נושאים הקשורים בעיבוי בוז-איינשטיין ומלמד באקול פוליטקניק בפריז.
אספה הוא חבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובאקדמיה הצרפתית לטכנולוגיה.
בשנת 2010 זכה בפרס וולף בפיזיקה יחד עם פרופסור ג'ון פ' קלאוזר ופרופסור אנטון ציילינגר. חבר השופטים העניק להם את הפרס "על ההישגים הקונספטואליים והעבודה הניסויית שתרמו ליסודות הפיזיקה הקוונטית, ובמיוחד על ניסויים שהלכו והשתכללו בבחינת הנכונות של אי-שוויונות בֶל או הרחבותיהם תוך כדי ניצול של מצבים קוונטים שזורים".
בשנת 2013 זכה הן במדליית הזהב הבינלאומית ע"ש נילס בוהר והן במדליית נילס בוהר של אונסק"ו.
בשנת 2013 הוענק לו גם פרס בלצן לעיבוד מידע ותקשורת קוונטית.
כוכב הלכת המינורי 33163 Alainaspect נקרא על שמו.
אנדור באלינט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במאי 1920 טיסהווארקון, הונגריה 
 פטירה:  16 במאי 2006 (בגיל 85) בודפשט, הונגריה 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, גנטיקה, הרביה מבוקרת של צמחים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1946) 
 
אנדור באלינט (במקור ביכלר – Büchler, בהונגרית: Bálint Andor; טיסהווארקון, 21 במאי 1920 – בודפשט, 16 במאי 2006) היה גנטיקאי יהודי-הונגרי, מגדל צמחים, ביולוג, פרופסור מן המניין ופרופסור אמריטוס באוניברסיטה.
קורות חיים

אנדור ביכלר נולד במשפחה יהודית בכפר במרכז המישור ההונגרי הגדול. הוא למד בבית הספר היסודי בסנטמארטונקאטה (Szentmártonkáta) והשלים את לימודיו התיכוניים בעיר יאסברן. לאחר מכן היה סטודנט במחלקה לחקלאות של "אוניברסיטת נאדור יוז'ף לטכנולוגיה וכלכלה" משנת 1939 (כיום שמה אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה) והאזין גם להרצאות בתחומי התורשה, גידול צמחים והשבחת יבולים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודי, נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בחזית המזרחית, בעיקול נהר הדון. על כן קיבל את התואר הראשון שלו רק ב-1946. לאחר מכן למד במושונמגיארובאר אצל פרופסור אדן וילאקס (Ödön Willax) בקורס בן שנה בתנאי פנימיה ל"גידול והשבחת צמחים מתקדם". לאחר שסיים את לימודיו ואת ההסמכה בגידול והשבחת צמחים נסע לבודפשט ב-1947.
קריירה

בבודפשט החל לעבוד במכון ל"חקר תורת תורשת (גנטיקה) של הצמחים" ( Növény Örökléstani Kutató Intézet). את הדוקטורט סיים ב-1948. בין השנים 1949–1954 עבד כראש מחלקה במרכז המדע החקלאי (MTK) של משרד החקלאות ובמקביל כמזכיר המקצועי באקדמיה ההונגרית למדעים וכן כראש הקתדרה במחלקה לאגרוביולוגיה של האקדמיה לחקלאות בז'אמבק (Mezőgazdasági Akadémia Agrobiológiai Tanszék). בשנת 1952 הוענק לו תואר דוקטור על סמך עבודת הדוקטורט שלו, בשנת 1953 הפך לסגן רקטור של האוניברסיטה ההונגרית למדעי החקלאות ("האוניברסיטה למדעי החקלאות של גדלה" הייתה מוסד עצמאי להשכלה גבוהה חקלאית בהונגריה בין השנים 1948 לבין 2000), ונבחר לראש המחלקה לאגרוביולוגיה.
הוא עבר לגדלה ב-1954, שם, לאחר מותו של ינה שולט, הוא היה ראש המחלקה לגידול והשבחת צמחים. הוא עבד בתפקיד זה 31 שנים, עד 1985. אז פרש לגמלאות ב-1990. לאחר מכן עבד כפרופסור אמריטוס עד מותו. מ-1953 עד 1955 היה סגן הרקטור, ומ-1957 עד 1960, ומ-1969 עד 1972 היה דקאן הפקולטה למדעי החקלאות.
דורות למדו מספריו, ויצירתו, "יסודות ההורשה והגנאלוגיה", התפרסמה מספר פעמים, גם בספרדית. אחריו הגיעו שמונה ספרים נוספים, כולל "השבחת היבולים החקלאיים" ב-1966, "יסודות השבחת הצמחים" ב-1967, "הגנטיקה של גידול יבולים כלכליים" ב-1977 (באנגלית פורסם ב-1984). ב-1969 הפך לדוקטור גם למדעי הביולוגיה (דוקטור של האקדמיה ההונגרית למדעים). ב-1960 הזניק את ההכשרה של מהנדסי גנטיקה של צמחים.
פרסים והוקרה

כהוקרה על ההוראה שלו בת יובל ה-50 אוניברסיטת סנט אישטוואן העניקה לו תואר דוקטור לשם כבוד (Honoris Causa) ב-1993
פרופסור אמריטוס ב-1996
מדליית הזהב של האוניברסיטה ב-2001.
הוא קיבל את
זר אטווש מהאקדמיה ההונגרית למדעים ב-1998.
ב-15 במרץ 2006 הוענק לו הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה, אותו קיבל בפרלמנט. הוא כבר לא הספיק לקבל את תעודת תואר היהלום בשל מותו.
הוא עדיין עבד במחלקה ביום ששי ב-12 במאי 2006, הוא אושפז ביום ראשון ב-14 לחודש. למחרת שלח לעמיתיו שיודיעו לתלמידיו שנרשמו אצלו להיבחן. הוא נפטר יומיים לאחר מכן ביום שלישי בבוקר, 16 במאי 2006.
עבודותיו

יסודות ההורשה והגנאלוגיה (1964)
השבחת היבולים החקלאיים (1966)
יסודות השבחת הצמחים (1967)
הטרוזיס ומוטציה בתירס (1967)
Protein Growth by Plant Breeding (1970)
הגנטיקה של גידול יבולים כלכליים (1977)
ראו גם

Ki kicsoda 2000. Magyar és nemzetközi életrajzi lexikon, csaknem 20000 kortársunk életrajza. Főszerk. Hermann Péter, vál., szerk. A. Gergely András et al. Bp., Biográf Kiadó–Greger Média Kft., 1999.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Természettudományos és műszaki ki kicsoda? Szerk. Szluka Emil, Schneider László. Bp., Országos Műszaki Információs Központ és Könyvtár, 1988.
לקריאה נוספת

לאסלו הסקי: אנדור באלינט
נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345226905171  CiNii: DA03207231  GND: 128053712  ISNI: 0000 0001 0997 4897  LCCN: n50017225  NKC: ola2004219863  NLA: 35012740  NSK: 000166424  NTA: 087698013  RERO: 02-A011671291  VIAF: 91243337   WorldCat (עם VIAF): 91243337
אלוהים ואלווירה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לימור שריר-שרייבמן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כרמל
 תאריך הוצאה:  2005
 מספר עמודים:  270
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002500951, 003956473
אלוהים ואלווירה הוא רומן מכתבים פרי עטה של לימור שריר-שרייבמן שראה אור בהוצאת כרמל בשנת 2005. הספר תורגם לאיטלקית וראה אור באיטליה ב-2012.
תקציר העלילה

מסגרת הרומן היא חליפת מכתבים בין שני גברים ילידי סיציליה – וינצ'נצו, כומר קתולי וג'וזפה, סטודנט לרפואה, בן למשפחת דייגים, שלקה בצעירותו בשיתוק ילדים. וינצ'נצו הטביל את ג'וזפה ומאז משמש כפטרונו הרוחני, לו הוא מספר את חיבוטי נפשו, את הקורות אותו ועמו הוא מתייעץ לגבי דרכו הרוחנית. ג'וזפה משיב לו, אבל בתגובה מספר לוינצ'נצ'ו על חייו ומעלה תהיות דומות על מסלול חייו.
ג'וזפה מספר על רגשי הנחיתות שמלווים אותו מילדות בשל נכותו הפיזית, רצונו לזכות באהבה לאישה, חששו מכך שנשים לא ירצו בו בשל נכותו, הגשמת האהבה הזוגית והפרידה. וינצ'נצו מספר על החיבוטים בין הבחירה לאהבת האל שמחייבת פרישות, לבין האהבה לאישה - הוא מנהל רומן עם אישה, שממנה נולדה לו ילדה ולבסוף מחליט לבחור בנתיב הכמורה והנזירות. מתברר שיש הרבה מן המשותף בין הסטודנט האתאיסט לכומר המאמין.
סיפור משני המתרחש בספר הוא פגישתו באקראי של הכומר ברב יהודי והתחברותם, ושיחותיהם בענייני אמונה ואהבה.
הספר עוסק בנושאים שונים - היחס שבין הנצרות ליהדות והפיוס ביניהן, אמונה ואפיקורסות, מצפון, התנזרות מינית, אהבה רוחנית מול אהבה גשמית, אהבה רומנטית לאישה לעומת אהבה לאל, שאלת קיומו של האל, שכר ועונש ועוד.
הרקע לכתיבת הספר

ג'וזפה, גיבור הספר, הוא דמות אמיתית ששריר הכירה בעת שלמדה רפואה באוניברסיטת רומא. הוא הגיע מכפר נידח בסיציליה ללמוד רפואה באוניברסיטת רומא והיה נכה ממחלת שיתוק ילדים.
שריר התגוררה באיטליה במשך חמש שנים, רובן ברומא, היא גם ביקרה בסיציליה בכל המקומות שכתבה עליהם בספר. במהלך הביקור בסיציליה ביקרה במספר רב מאוד של כנסיות, ובהיותה דוברת איטלקית, הקשיבה למיסות שנערכו במסגרת טקסי דת וחתונות. עניין אותה לדעת כיצד "מחנכים" כוהני הדת הקתוליים את צאן מרעיתם. היא ביקרה בכנסיות ובקתדרלות שונות. קראה ספרים אודות סיציליה, מנקודות מבט שונות: היסטורית, גאוגרפית וארכאולוגית. קראה סופרים סיציליאנים המפורסמים, בהם פירנדלו, וורגה; ספרים העוסקים במיתוסים (בהקשר לכך כתבה בספר על אי הציקלופים) ואגדות עם סיציליאניות, המאפיה וכו'. בנוסף קראה ספרים המתעסקים בנצרות, ביהדות ובהבדלים שבין שתי הדתות.
העטיפה היא ציורו המפורסם של טיציאן הקרוי "פלורה".
לקריאה נוספת

מיכאל כהנוב, "לחפש את האמצע", בעיתון מקור ראשון, 25 באוגוסט 2006, ערב שבת א' באלול תשס"ו, עמ' 20.
מרסל גרשקוביץ, ספרים "רב הנסתר על הגלוי", המקומון ר"ג גבעתיים, גיליון 628, 15 בדצמבר 2008, עמ' 57.
שרית ישי לוי, ריאיון עם לימור שריר, בעיתון עולם האישה, 1 בינואר 2006.
הערות שוליים

↑  Dio e Elvira / trad. Campagnano B. (Roma : Pagine, 2012).
אלעזר אונגר

רבי אלעזר אונגר (ה'תר"ן – ב' באלול ה'תש"ג) היה אדמו"ר חסידי, השלישי בשושלת דז'בנה, נרצח בשואה ביחד עם ארבעת ילדיו.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תר"ן לרבי שלום דוד אונגר מדז'בנה ולבלומה חנה, בתו של רבי משה הורוביץ מרוזבודוב. נישא בזיווג ראשון לבתו של רבי נפתלי רוקח מנאווריה (בן רבי יהושע מבעלזא) ובזיווג שני לבתו של רבי אהרן אלימלך שניאור זלמן טברסקי מקרוסנה (בן רבי מרדכי דב מהורניסטייפול).
בצעירותו למד אצל רבי ישכר שלמה טייכטל (אם הבנים שמחה). בשנת ה'תרע"ט מונה לרב בדז'בנה. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרפ"ג נתמנה למלא את מקומו באדמו"רות בטרנוב. בשואה נשלח לעבוד בעבודות כפייה. עם החרפת המלחמה הציעו חסידיו להבריחו לבונקר בדז'בנה אך הוא סירב לעזוב את חסידיו בטרנוב. תחת שלטון המשטר הנאצי ניהל כמעט בכל ליל שבת טיש עם חסידיו עד לב' באלול ה'תש"ג אז נרצח על ידי חיילים נאצים עם ארבעת ילדיו.
ילדיו היו: רבי מרדכי דוד, דבורה לאה, מלכה, גיטל.
הערות שוליים

↑  בנו של רבי יעקב יצחק אונגר מדז'בנה
↑  בנו של הרב אליעזר הורוביץ מייסד שושלת חסידות דז'יקוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008146471605171  LCCN: no2020005197  VIAF: 18157949169165090599   WorldCat (עם VIAF): 18157949169165090599
אלן אמט ראנד

| --- | --- |

 לידה:  4 במרץ 1875 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  18 בדצמבר 1941 (בגיל 66) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ellen Gertrude Emmet 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  Shinnecock Hills summer school 
 תחום יצירה:  ציור 
 
אלן אמט ראנד, וילאם ונדלבילט השלישי, 1939
אלן אמט ראנד (Ellen Emmet Rand;‏ 4 במרץ 1875 – 18 בדצמבר 1941) הייתה ציירת ומאיירת אמריקאית. היא התמחתה בדיוקנאות, ציירה למעלה מ-500 יצירות במהלך הקריירה שלה, כולל דיוקנאות של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, האמן אוגוסטוס סן-גאודנס, ובני דודיו הנרי ג'יימס וויליאם ג'יימס. רנד למדה בבית הספר לאמנות בקוולס בבוסטון ובליגת הסטודנטים לאמנות בעיר ניו יורק והפיקה איורים למגזין "ווג" ול"הארפר'ס ויקלי".
ביוגרפיה

אלן אמט ראנד הייתה השלישית משישה ילדים שנולדו לאלן ג'יימס טמפל אמט וכריסטופר טמפל אמט. אלן נולדה בסן פרנסיסקו אך עברה לניו יורק לאחר מות אביה בשנת 1884. היא נישאה לוויליאם בלנארד ראנד בשנת 1911 ונולדו לה שלושה בנים. הסטודיו הראשי של ראנד היה בעיר ניו יורק, אך היא גם עבדה בסליסבורי, קונטיקט, שם התגוררה משפחתה.
רנד למדה אצל דניס מילר בונקר בבית הספר לאמנות של קוולס בבוסטון. בשנים 1889–1893 נרשמה לשיעורים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. לאחר מכן למדה בבית הספר לאמנות בקיץ אצל ויליאם מריט צ'ייס. הארי מקוויקר, עורך מגזין ווג, ראה את עבודתה בתערוכה של בית הספר לאמנות וביקש ממנה לצייר עבור המגזין. היא גם איירה למגזינים "הארפר'ס ויקלי" ול"הארפר'ס בזאר".
בשנת 1896 נסעה לאנגליה. היא שבה לארצות הברית בשנת 1898 ואז נסעה לפריז ללמוד אצל מקמוני. שם למדה גם עמיתתה האמנית האמריקאית מרי פוטה. היא חזרה לעיר ניו יורק בשנת 1900 והחלה את קריירת הציור שלה ברצינות.
ראנד מיקדה את האנרגיה והתפוקה שלה בציור דיוקנאות של החברה הגבוהה, נשות החברה, פוליטיקאים, מדענים, פרופסורים, עורכי דין ואמנים בארצות הברית.
מבחינת הפוליטיקאים היא טענה שהחלה בעבודה על דיוקנו של הנשיא תאודור רוזוולט, אבל היא "נאלצה לוותר עליו. 'זה היה מגוחך,' היא נזכרה. 'הוא לא יכול היה לשבת בשקט - במיוחד עם ילדים שנכנסים אליו מהסטודיו עם נחשים ועכבישים.'" עם זאת, היא השלימה שלושה דיוקנאות של הנשיא פרנקלין רוזוולט, כולל דיוקנו הנשיאותי הרשמי. היא הייתה האמנית השנייה שהוזמנה להפיק דיוקן נשיאותי. לאחר מותו הועבר הדיוקן לאחוזת רוזוולט ולספריית FDR בהייד פארק, ניו יורק. לא ברור בדיוק מדוע בוצע מהלך כזה, אם כי ישנם מכתבים שהוחלפו בין הנשיא הארי טרומן לגברת הראשונה אלינור רוזוולט בנוגע להעברת הדיוקן. לאחר מכן שימש דיוקן אחר כדי להחליף את עבודות ראנד בבית הלבן. בשנת 2004 דווח שהדיוקן נעדר מהספרייה.
רנד ציירה גם שלושה מזכירי המדינה האמריקאית - ג'ון מילטון היי, אליהוא רוט והנרי לואיס סטימסון.
פרסים

ראנד הייתה האישה הראשונה שהוענקה לה מדליית זהב של האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה.
היא זכתה לשבחים על דיוקנה של דונלד ט. ורנר (1921) בתערוכה השנתית של PAFA בשנת 1922.
הערות שוליים

↑  Emmet Family Art, www.emmetart.com
↑  William Merritt Chase: The Shinnecock Years | Parrish Art Museum, web.archive.org, ‏2018-10-18
↑  "Time magazine, Aug. 23, 1954", www.emmetart.com
↑  Trescott, Jacqueline (December 4, 2004). "Washington Post". Retrieved March 6, 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1224618149  ISNI: 0000 0000 6704 499X  LCCN: nr94026863  NARA: 10575594  RKD: 65572  ULAN: 500021380  VIAF: 19562795   WorldCat (עם VIAF): 19562795 
אלן אמט ראנד, הנרי ג'יימס, 1900
אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג

אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג הם שני מבנים בעיר אייסלבן וארבעה בניינים בעיר ויטנברג, שתיהן במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה, הקשורים ישירות לחייו של הרפורמטור מרטין לותר ומקורבו פיליפ מלנכתון. קבוצת מבנים זו הוכרזה ב-1996 כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו.
הסיבה להכרזה כאתר מורשת עולמית

הבניינים הוגדרו כאתר מורשת עולמית בזכות הקשר שלהם לרפורמציה הפרוטסטנטית, תנועה שהייתה לה השלכות פוליטיות, דתיות ותרבותיות נרחבות. המבנים כשלעצמם אינם בעלי ערך אמנותי-היסטורי יוצא דופן, אם כי כנסיית העיר וכנסיית הטירה הם דוגמאות מוקדמות לכנסיות שהוקמו לפולחן הפרוטסטנטי.
בנוסף למשמעותם כאתרי זיכרון לרפורמציה, הבניינים הם גם דוגמאות חשובות להתמודדות ההיסטוריציזם הגרמני מהמאה ה-19 עם מבנים מימי הביניים. הבניינים שוחזרו בצורה יסודית בתקופה זו ולכן מכילים לעיתים קרובות תוספות נאו-גותיות.
המבנים

המבנים הכלולים באתר המורשת העולמית הם:
| קוד | שם | מיקום | קואורדינטות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 783-001 | בית הולדתו של מרטין לותר | אייסלבן | 51°31′36.9″N 11°33′01.2″E﻿ / ﻿51.526917°N 11.550333°E﻿ / 51.526917; 11.550333 |  |
| 783-002 | הבית שבו מת מרטין לותר | אייסלבן | 51°31′40.9″N 11°32′40.8″E﻿ / ﻿51.528028°N 11.544667°E﻿ / 51.528028; 11.544667 |  |
| 783-003 | בית לותר | ויטנברג | 51°51′52.6″N 12°39′09.8″E﻿ / ﻿51.864611°N 12.652722°E﻿ / 51.864611; 12.652722 |  |
| 783-004 | בית מלנכתון | ויטנברג | 51°51′53″N 12°39′03″E﻿ / ﻿51.864722°N 12.650833°E﻿ / 51.864722; 12.650833 |  |
| 783-005 | הכנסייה העירונית | ויטנברג | 51°52′00.6″N 12°38′42.2″E﻿ / ﻿51.866833°N 12.645056°E﻿ / 51.866833; 12.645056 |  |
| 783-006 | כנסיית הטירה | ויטנברג | 51°51′59.2″N 12°38′20.2″E﻿ / ﻿51.866444°N 12.638944°E﻿ / 51.866444; 12.638944 |  |
אליפות הטלוויזיה של ROH

| אליפות הטלוויזיה של ROH> פרטים |
| --- | --- |
ארגון מפעיל: Ring of Honor‏ (ROH) All Elite Wrestling‏ (AEW)
תאריך יצירה: 20 בינואר 2010
האלוף הנוכחי: סמואה ג'ו
תאריך זכייה: 13 באפריל 2022
סטטיסטיקות
האלוף הראשון: אדי אדוארדס
הכי הרבה זכיות: דרגון לי, ג'יי לית'ל, קני קינג, רודריק סטרונג וסיילאס יאנג ‏(2 זכיות)
האלוף לזמן הארוך ביותר: ג'יי לית'ל ‏(567 ימים)
האלוף לזמן הקצר ביותר: וויל אוספריי ‏(2 ימים)
האלוף המבוגר ביותר: מינורו סוזוקי ‏(53 שנים, 288 ימים)
האלוף הצעיר ביותר: אדם קול ‏(22 שנים, 360 ימים)
האלוף הכבד ביותר: שיין טיילור ‏(160 ק"ג)
האלוף הקל ביותר: טוני דפן ‏(75 ק"ג)
אליפות הטלוויזיה של ROH (באנגלית: ROH World Television Championship) היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות Ring of Honor‏ (ROH). האליפות הוכרזה ב-20 בינואר 2010. האלוף הנוכחי הוא סמואה ג'ו.
היסטוריה

ב-20 בינואר 2010, הוכרז באתר הרשמי של ROH על יצירת אליפות הטלוויזיה של ROH. טורניר בן 8 משתתפים תוכנן על מנת לקבוע את אלוף הטלוויזיה הראשון. הטורניר החל ב-4 בפברואר והסתכם ב-6 בפברואר בפילדלפיה, פנסילבניה במסגרת הקלטות התוכנית "Ring of Honor Wrestling". בנוגע להוספת חגורת האליפות החדשה, נשיא ROH, קארי סילקין אמר: "דיברנו על הוספת חגורת אליפות משנית במשך זמן מה. לא רק שהיא תעניק לאתלטים של Ring of Honor מטרה אדירה לעבוד עבורה, אלא גם תעניק לשותפה הגדולה שלנו, HDNet, אליפות שתוגן במסגרת תוכנית הטלוויזיה. אנחנו שמחים לברך באופן ציבורי את HDNet על ההזדמנות להוסיף את אליפות זו למופע הטלוויזיוני."
חגורת אליפות משנית זו היא השנייה בגודלה במחלקת היחידים של ROH. חגורת אליפות היחידים המשנית הראשונה, אליפות פיור של ROH, נוצרה ב-14 בפברואר 2004, עד שאוחדה עם אליפות העולם של ROH ב-12 באוגוסט 2006. אליפות פיור של ROH חזרה לפעול כאליפות יחידים משנית בינואר 2020. לאחר ההכרזה על יצירת אליפות הטלוויזיה של ROH, ג'יימס קאלדוול מהאתר PWTorch.com נתן את תגובתו: "אני אוהב את הרעיון. צעד זה יעניק למתאבקים הבינוניים ברוסטר של ROH את ההזדמנות להתמודד על אליפות שתקפיץ אותם בעתיד במעלה סולם הדרגות של החברה".
לאחר שהמופע "Ring of Honor Wrestling" בוטל במרץ 2011, חגורת האליפות הפכה ללא פעילה. אף על פי שדניאלס הפסיק להגן עליה, הוא המשיך לנשוא את חגורת אליפות זו כחלק מדמותו הרעה והבלתי חביבה על הקהל. עם מכירת ROH לקבוצת השידור סינקלייר ותכנון קיום מופע טלוויזיוני בחודש ספטמבר, ארגון ההיאבקות ROH החזיר לפעילות את חגורת אליפות זו בחודש יוני במסגרת האירוע Best in the World.
היסטוריה > טורניר להכתרת האלוף הראשון (2010)

הטורניר להכתרת האלוף הראשון נמשך כיומיים בין התאריכים 4 בפברואר 2010 ל-6 בפברואר 2010 במסגרת קרבות ששודרו בתוכנית "Ring of Honor Wrestling". לעומת זאת, עקב תנאי מזג אוויר קשים באזור פילדלפיה, יום הצילומים השני בוטל. הטורניר הסתכם לאחר חודש, ב-5 במרץ, כשארגון ההיאבקות ROH הקליט את יום הצילומים השני. ארבעת המתאבקים השניים מתוך שמונה בדירוג של הטורניר הוכרזו ב-22 בינואר 2010: רת' טייטוס (8), אל ג'נריקו (7), אדי אדוארדס (6) ודליריוס (5). יתר המתאבקים נחשפו ב-26 בינואר 2010: קווין סטין (1), קני קינג (2), קולט קבנה (3) ודייבי ריצ'רדס (4). הסיבוב הראשון נקבע באירוע הראשון, שהתקיים ב-5 בפברואר, כאשר סטין, קינג, ריצ'רדס ואדוארדס המשיכו לסיבוב השני. ב-5 במרץ, אדוארדס וריצ'רדס המשיכו לגמר הטורניר, שבו אדוארדס גבר על ריצ'רדס וכתוצאה מכך הפך לאלוף הטלוויזיה הראשון של ROH. הקרבות בטורניר שודרו במהלך שישה פרקים של התוכנית "Ring of Honor Wrestling". הקרב הראשון של הסיבוב הראשון, שבו סטין גבר על טייטוס שודר ב-8 במרץ. באותו הפרק, קינג ניצח את אל ג'נריקו. קבנה נגד אדוארדס היה הקרב השלישי מהסיבוב הראשון, ששודר בפרק של 15 במרץ. ריצ'רדס נגד דליריוס היה הקרב שסגר את הסיבוב הראשון וגם הוא שודר באותו הפרק. הקרב הראשון מהסיבוב השני בין סטין לאדוארדס שודר ב-12 באפריל, ובו אדוארדס המשיך לגמר, בעוד שב-19 באפריל, ריצ'רדס העפיל לגמר לאחר שניצח את קינג. בפרק של התוכנית ב-26 באפריל, אדוארדס ניצח את ריצ'רדס בגמר הטורניר והפך לאלוף הטלוויזיה הראשון של ROH.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר   (Ring of Honor Wrestling) | רבע גמר   (Ring of Honor Wrestling) |  |  | חצי גמר   (Ring of Honor Wrestling) | חצי גמר   (Ring of Honor Wrestling) |  |  | גמר   (Ring of Honor Wrestling) | גמר   (Ring of Honor Wrestling) |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קווין סטין |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קווין סטין |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  רת' טייטוס |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  רת' טייטוס |   |   |   |  קווין סטין |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  קווין סטין |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  אדי אדוארדס |   |   |   |  |  |
|  |  קולט קבנה |  הצמדה |   |   |  אדי אדוארדס |   |   |   |  |  |
|  |  קולט קבנה |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אדי אדוארדס |  10:00 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אדי אדוארדס |  10:00 |   |   |  |  |   |   |  אדי אדוארדס |  הכנעה |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  אדי אדוארדס |  הכנעה |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  דייבי ריצ'רדס |  20:02 |
|  |  דליריוס |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  דייבי ריצ'רדס |  20:02 |
|  |  דליריוס |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  דייבי ריצ'רדס |  13:30 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  דייבי ריצ'רדס |  13:30 |   |   |  דייבי ריצ'רדס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  דייבי ריצ'רדס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  קני קינג |   |   |   |  |  |
|  |  אל ג'נריקו |  הצמדה |   |   |  קני קינג |   |   |   |  |  |
|  |  אל ג'נריקו |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קני קינג |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קני קינג |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
זכיות משולבות

| דירוג | מתאבק | מספר החזקות בתואר | מספר ימים משולבים בהחזקת התואר |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'יי לית'ל | 2 | 798 |
| 2 | דרגון לי/ריו לי | 2 | 602 |
| 3 | סמואה ג'ו | 1 | 904+ |
| 4 | מאט טייבן | 1 | 287 |
| 5 | אדי אדוארדס | 1 | 280 |
| 6 | אדם קול | 1 | 246 |
| 7 | ג'ף קוב | 1 | 222 |
| 8 | שיין טיילור | 1 | 218 |
| 9 | רודריק סטרונג | 2 | 209 |
| 10 | כריסטופר דניאלס | 1 | 198 |
| 11 | בובי פיש | 1 | 194 |
| 12 | מרטי סקורל | 1 | 175 |
| 13 | קני קינג | 2 | 140 |
| 14 | קושידה | 1 | 131 |
| 15 | סיילאס יאנג | 2 | 127 |
| 16 | רת' טייטוס | 1 | 111 |
| 16 | תומאסו צ'אמפה | 1 | 111 |
| 18 | פאנישמנט מרטינז | 1 | 105 |
| 19 | טומוהירו אישי | 1 | 79 |
| 20 | טוני דפן | 1 | 72 |
| 21 | אל ג'נריקו | 1 | 48 |
| 22 | טרייסי סמאת'רס | 1 | 35 |
| 23 | דלטון קאסל | 1 | 20 |
| 24 | מינורו סוזוקי | 1 | 12 |
| 25 | וויל אוספריי | 1 | 2 |