stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר רונן
ביוגרפיה

רונן נולד במקסיקו סיטי בירת מקסיקו בשם אליעזר רוזנפלד. בילדותו למד בבית הספר היהודי המקומי ובבית הספר הצרפתי "מורלוס" ולמד שנתיים בפקולטה להנדסה אזרחית באוניברסיטה הלאומית של מקסיקו. בשנת 1950 למד בסמינר למדריכי חו"ל של הסוכנות היהודית בירושלים. עם שובו מירושלים לשליחות החל בפעילות ציונית במקסיקו והיה מרכז תנועת 'השומר הצעיר' במדינה, חבר הנהלת הפדרציה של תנועות הנוער הציוני, חבר ועד הקהילה היהודית במקסיקו וחבר הפדרציה הציונית הארצית. בשנת 1952 עלה לישראל והצטרף לחבריו בקיבוץ מגידו בו היה חבר עד שנת 1960. את לימודיו האקדמיים קיים באוניברסיטה העברית בתחומי כלכלה, מדע המדינה, ומנהל עסקים. במקביל עבד במחלקת המחקר של בנק ישראל (1965–1962). בשנת 1963 היה מרצה ב"כלכלת ישראל" בפקולטה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1966 עבר רונן לעבוד בחברת תה"ל, כיועץ כלכלי של החברה ומנהל המחלקה הכלכלית שלה, ובין השנים 1967–1971 היה מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד האוצר. בשנת 1968 השתתף בקורס חצי שנתי לתכנון ופיתוח כלכלי מטעם הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית בוושינגטון, ארצות הברית. במקביל נמשכה פעילותו הציבורית בישראל, בהיותו חבר מרכז ו"ריכוז" מזכירות מפ"ם וכיהן מספר שנים כיו"ר הוועדה הכלכלית של המפלגה. בשנים 1966–1972 כיהן כחבר מועצת והנהלת עיריית ירושלים, והיה ממונה על תיק שירותי הבריאות. בתפקיד זה ייסד את הסניף הראשון בישראל של ער"ן (עזרה ראשונה רפואית). לאחר מכן יזם וייסד את חברת קרתא לפיתוח מרכז ירושלים ומונה לעמוד בראש מועצת המנהלים שלה, תפקיד בו כיהן עד 1981. במקביל לכהונתו בכנסת. בשנים 1974–1977 כיהן רונן כחבר הכנסת בכנסת השמינית מטעם מפ"ם והמערך, היה חבר בוועדת הכספים, בה כיהן כיו"ר ועדת המשנה לשוק ההון, וחבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט.
במקביל לכהונתו בכנסת ולניהול חברת קרתא, סיים רונן את חוק לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתקבל ללשכת עורכי הדין. בשנים 1981–2005 ניהל פרקטיקה פרטית כעורך דין, בהתמחות בדיני מקרקעין, תכנון ובנייה ודיני חברות.
במקביל המשיך בפעילותו הציבורית. בשנים 1981–1985 ניהל, יחד עם האלוף חיים הרצוג את קמפיין ההסברה של המערך לבחירות בכנסת. ב-1989 ניהל את קמפיין הבחירות של מפ"ם לכנסת וב-1992 את קמפיין הבחירות של מרצ לכנסת.
בשנת 1993 נבחר רונן ליו"ר מפ"ם, אשר פעלה במסגרת מרצ. ב-1995, בעקבות מיזוג מפ"ם, רץ ושינוי למפלגה אחת עזב רונן את מפ"ם. הוא הפסיק ב-2005 את עבודתו בעריכת דין ועסק בפעולות התנדבות למען הקהילה ובלימודים. ב-2012 קיבל תואר ד"ר בכלכלה ומינהל עסקים מאוניברסיטה במדינת ניו יורק.
רונן היה נשוי פעמיים. לנעמי רונן, בת קיבוץ שער העמקים, אשת חינוך ואם שלושת ילדיו, ומהם תשעה נכדים. אשתו השנייה הייתה הסופרת עמירה הגני רונן. הוא התגורר ברמת פולג שבנתניה.
אליעזר רונן נפטר ב-17 במרץ 2016.
עמותת הביננו

| --- | --- |
סמל עמותת הביננו
 פעילות:  בריאות הנפש רווחה התפתחות הילד
 מדינה:  ישראל
 משרד ראשי:  בית שמש
 מטה הארגון:  בית שמש 
 מייסדים:  אלכסנדר מושקוביץ
 חברים:  245 מתנדבים
 אנשי מפתח:  משה נוטוביץ - מנהל מקצועי ארצי
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים)
 אתר העמותה
 
עמותת הביננו היא עמותה ישראלית המעניקה סיוע מותאם לאנשים מהציבור הדתי והחרדי החווים קשיים רגשיים, נפשיים ולימודיים. כמו מטפלת העמותה בנושא האובדנות בציבור החרדי. העמותה נוסדה בבית שמש בשנת 2016 על ידי אלכסנדר מושקוביץ.
פעילות העמותה

העמותה פועלת לקידום רווחה וסיוע נפשי לאנשים המתמודדים עם בעיות רגשיות, נפשיות ולימודיות, וכן הענקת תמיכה ועזרה ראשונה נפשית והכוונה מקצועית ללא עלות. בנוסף לכך, העמותה מפרסמת מאמרים בתחומים של בריאות הנפש והתפתחות הילד והנגשת מענה והכוונה לציבור החרדי והדתי.
אגפי העמותה

'השיבם'- מוקד טלפוני ומקוון המציע ייעוץ ראשוני, עזרה ראשונה נפשית ותמיכה במצוקות רגשיות ונפשיות. המוקד מנוהל על ידי פסיכיאטר, עו"ס קליני וצוות של מתנדבים בעלי רקע מקצועי בטיפול, שעברו הכשרה בעמותה.
'ידעם'- פעילות שמטרתה להנגיש ידע מקצועי בנושאי פסיכולוגיה וחינוך לבריאות הנפש לקהל הרחב. צוות המחלקה, יחד עם אנשי מקצוע נוספים, עורכים מאמרי הדרכה המותאמים לאורח החיים והשקפת העולם החרדי. חומרים אלו זמינים באתר העמותה ומתפרסמים מעת לעת בעיתונות החרדית. כמו כן פועל צוות העמותה לפרסם מאמרים להפחתת הסטיגמה בבריאות הנפש.
'הבינם'- מחלקת הדרכה לייעוץ וטיפול. צוות הייעוץ מעניק הדרכה, סיוע והפניה לאבחון וטיפול בהפרעות נפשיות, מצוקות רגשיות, תקשורתיות ולימודיות
'הורם'- מחלקת ההדרכה, המעבירה הדרכות וסדנאות מקצועיות לעובדי העמותה ומתנדביה וכן קיום כנסים הפתוחים לקהל הרחב להעלאת המודעות להפרעות נפשיות ולאופן ההתמודדות איתן.
בעמותה מחלקה ייעודית למיצוי זכויות זכויות סוציאליות, המספקת מדריכים מקיפים למיצוי זכויות ללא עלות.
העמותה מנהלת באתר האינטרנט שלה אינדקס ומאגר מידע של מאות אנשי מקצוע מוסמכים בתחום בריאות הנפש הפרא-רפואית והתפתחות הילד. יוזמה זו נועדה להנגיש את הטיפול לנזקקים בציבור החרדי בישראל.
אגף להעלאת המודעות למניעת אובדנות והכשרת שומרי סף בקהילה החרדית.
אובדנות במגזר החרדי

אובדנות במגזר החרדי היא נושא שנמנעים מלדבר עליו לרוב בשל טאבו חברתי, עקב היותו איסור הלכתי וכן חשש לסטיגמה על המשפחה והקרובים של הסובלים ממחשבות אובדניות. כתוצאה מכך, נושא זה סובל מחוסר דיווח ומחוסר מענה מותאם. הביננו פועלת לטיפול בנושא זה באמצעות מוקד ייעודי לציבור החרדי, העלאת מודעות, ימי עיון והדרכת שגרירים בקהילה. נכון לשנת 2024 העמותה הכשירה מעל 200 אנשי חינוך לזיהוי אובדנות. כמו כן, נערך מחקר לזיהוי ומענה מותאם לאובדנות במגזר החרדי.
התנדבות

העמותה מחזיקה צוות של מתנדבים מרקעים מקצועיים מגוונים, כגון עבודה סוציאלית, טיפול באמנות ופסיכודרמה, וכן מזמינה אנשים בעלי ניסיון בתחום בריאות הנפש להשתתף בתוכנית ההתנדבות שלהם, המתנדבים עוברים תהליך מיון קפדני ומקבלים הכשרה מקיפה, המציידת אותם במיומנויות הנדרשות למתן עזרה ראשונה נפשית בטלפון או באינטרנט. תוכנית ההכשרה כוללת סדנאות והרצאות מפי מנחים מקצועיים בנושאים שונים הקשורים לאובדנות. סדנאות והרצאות אלו פתוחות הן למתנדבים והן למועמדים, ומספקות הזדמנויות למידה של מיומנויות ואתיקה מקצועית.
המתנדבים בעמותת הביננו מעניקים סיוע בִּתְּנָאֵי אנונימיות הן לפונים והן לעצמם.
הערות שוליים

↑  https://havinenu.com/h/
↑  https://havinenu.com/wings/ידעם/
↑  https://www.hebpsy.net/articles.asp?id=4153
↑  https://havinenu.com/wings/הבינם/
↑  https://www.inn.co.il/news/570699
↑  https://havinenu.com/מיצוי-זכויות/
↑  https://www.btl.gov.il/Publications/Social_Security/bitachon_120/Pages/10-%D7%9E%D7%95%D7%A9%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A5.aspx
↑  https://havinenu.com/t/
↑  https://havinenu.com/שגרירי-סף-לאובדנות/
↑  https://www.hebpsy.net/articles.asp?id=3255
↑  סיגל בן דוד, ‏קשר השתיקה: על תופעת האובדנות בחברה החרדית הסגורה, באתר מעריב אונליין, 23 בינואר 2020
↑  https://www.kolsherut.org.il/s/_/c/5c2a30e3?q=%D7%94%D7%91%D7%99%D7%A0%D7%A0%D7%95#g34.99793/31.73705/12.00
↑  https://havinenu.com/מניעת-אובדנות-מהו-שומרי-הסף/
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עמותת הביננו".
תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער

| --- | --- |

 תיאור:  פרס למצוינות בטלוויזיה לילדים ולנוער
 מיקום הטקס:  חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  2021–2022
תחרות פרסי הטלוויזיה (הישראלית) לילדים ולנוער הוא פרס שניתן מדי שנה על ידי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה לאנשי הטלוויזיה המצטיינים, החל משנת 2021 ועד לשנת 2022.
עד שנת 2020 ניתנו פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער במסגרת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
בשנת 2021, החליטה האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה לנהל טקס שנתי נפרד להענקת פרסי כבוד לעולם התוכן של הילדים והנוער. תוכן זה יזכה לתחרות נפרדת וטקס משלו בשם "תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער" שיתקיים לראשונה בחודש אוגוסט וישודר בערוצי ניקולדיאון. ב-25 באוגוסט 2021, שודר הטקס לשנת 21–2020 בשידור חי בניקלודיאון במדיטק בחולון.
הטקס לשנת 22–2021 התקיים ב-29 בדצמבר 2022, הכריזה האקדמיה כי הטקס הועבר באמצעות סרטוני טיקטוק וReel. ביום הטקס, פרסמה האקדמיה בעמוד היוטיוב כ-15 סרטונים קצרים שונים בהם יוענקו הפרסים לזוכים. הטקס עצמו שודר בכאן חינוכית ב-5 בינואר 2023.
החל משנת 2023, הקטגוריות של פרסי הילדים שולבו מחדש בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער ה-1

סדרת דרמה: "פלמ"ח – עונה 1"
סדרה קומית: "ילדי בית העץ – עונה 4"
סדרת תעודה: "להציל את חיות הבר – עונה 3"
תוכנית לגיל הרך: "קפה עמליה – עונה 2"
תוכנית מגזין, בידור והעשרה: "סליחה על השאלה – ילדים – עונה 1"
השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה: "נאיה בינשטוק – פלמ"ח"
השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה: "אברהם ארנסון – פלמ"ח"
השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית: "גאיה באר גורביץ' – אבא מטפלת"
השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית: "יובל סמו – אבא מטפלת"
בימוי בסדרת דרמה: "יהונתן בר אילן, עומר גולדמן, נועה גוסקוב – פלמ"ח"
בימוי בסדרה קומית: "שירילי דשא – ילדי בית העץ"
תסריט בסדרת דרמה: "יהונתן בר אילן, עדן גוריון, נעה גוסקוב, דניאל ברק, ליאור אמסטרדמסקי, ירון ארזי, עומר גולדמן – פלמ"ח"
תסריט בסדרה קומית: "נטלי מרכוס, אסף בייזר, נעם נבו, יעל כץ, הדר תדמור, יובל פרידמן, ניר ברגר, רמי פרג – צפוף"
תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער ה-2

סדרת דרמה: "כראמל – עונה 1"
סדרה קומית: "האחיין שלי בנץ – עונה 1"
סדרת תעודה: "להציל את חיות הבר – עונה 4"
תוכנית לגיל הרך: "פרפר נחמד – עונה 1"
תוכנית מגזין, בידור והעשרה: "סליחה על השאלה – ילדים – עונה 3"
השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה: "לירית בלבן - כראמל"
השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה: "יובל סגל - כראמל"
השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית: "נטע רוט - לבד בבית"
השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית: "יובל סמו – אבא מטפלת"
בימוי בסדרת דרמה: "לליב סיון - מיוחדת"
בימוי בסדרה קומית: "שירילי דשא – ילדי בית העץ"
תסריט בסדרת דרמה: "רועי שגב, שירילי דשא – כראמל"
תסריט בסדרה קומית: "דרור ויידמן, ברק כהן, מתן בלומנבלט, מאיה סובול, איל אפטר, לילך ברנע לשם, הדר תדמור – האחיין שלי בנץ"
ראו גם

פרס מסך הזהב
פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
הערות שוליים

↑  משה אבוטבול, לראשונה: תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער יוצאת לדרך, באתר פרוגי, 23 במאי 2021
↑  אורן שטרנברג, "קופה ראשית", "סברי מרנן" ו"נבסו" בפנים. מי עלו לטקס פרסי הטלוויזיה?, באתר אייס, 22 במרץ 2021
↑  מערכת tvbee, ‏הוכרזו המועמדים בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2021.
↑  הוכרזו המועמדים בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער, באתר אייס, 24 בנובמבר 2022
בלונה

ערך זה עוסק באלה הרומית. אם התכוונתם לאסטרואיד הקרוי על שמה, ראו .
| --- | --- |

בלונה, מעשה ידי רמברנדט.
 תרבות:  דת רומא העתיקה 
 אלים מקבילים:  אניו 
 אב:  יופיטר 
 אם:  יונו 
 בן או בת זוג:  מרס 
 צאצאים:  ריינה אווילה רמירס-אריאנו, היילה רמירס אריאנו
 
בלונה, מעשה ידי אוגוסט רודן.
בלונה, מעשה ידי אלביסיה טליאפייטרה בגן הקיץ.
בלונה (Bellona מלטינית: bellum - "מלחמה") הייתה אלת המלחמה במיתולוגיה הרומית הקדומה ובדת האטרוסקית, קודם להשפעת המיתולוגיה היוונית ותחילת האמונה בארס כאל מלחמה (שכונה מרס במיתולוגיה הרומית).
בהמשך, עם תחילת האמונה במארס כאל מלחמה, האמינו הרומאים כי בלונה הייתה בת זוגו, או אחותו, וליוותה אותו לקרבות.
בלונה מתוארת כאישה לבושה שריון וקסדה ואוחזת בידה האחת חרב או חנית ובידה השנייה חנית או לפיד בהתאמה.
הרומאים נהגו לקיים את פגישות הסנאט הרומי הנוגעות למלחמה במקדש בלונה שבעיר רומא, שהיה ממוקם על גבעת הקפיטולין.
חגה של האלה בלונה נחוג ב-3 ביוני.
אזכורים תרבותיים

במחזה "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר, שייקספיר מציג אביר נועז ואלים ומכנה אותו "בעלה של בלונה").
מבני שטות שנבנו באנגליה בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 בצורת מקדש רומי כונו "מקדשי בלונה". דוגמה לכך הוא המקדש שהוקם על ידי ויליאם צ'ימברס בגני קיו בשנת 1860.
האסטרואיד 28 בלונה קרוי על שמה.
בסדרת הספרים גיבורי האולימפוס בלונה מוזכרת בתור אימן של היילה וריינה אווילה רמירס אריאנו.
זנגווארדן

| --- | --- |
סמל זנגווארדןסמל זנגווארדן
טחנת הקמח של זנגווארדן
טחנת הקמח של זנגווארדן
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה
 ראש העיר:  אנדראס וואגנר - Andreas Wagner
 תאריך ייסוד:  1168 לספירה
 שטח:  25.577 קמ"ר
 גובה:  8.6 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,224 (2017)
  ‑ צפיפות:  0.5 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  53°36′N 8°03′E﻿ / ﻿53.6°N 8.05°E﻿ / 53.6; 8.05 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניזנגווארדן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניזנגווארדן(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדזנגווארדן(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדזנגווארדן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
זֶנְגְוָארְדֶן (בגרמנית: Sengwarden) הוא כפר באזור שטח השיפוט של העיר וילהלמסהאפן (Wilhelmshaven)‏, בסקסוניה התחתונה שבגרמניה.
גאוגרפיה

הכפר זנגווארדן גובל במספר מועצות אזוריות וכן בעיירות זילנשטדה (גר') והוקזיל (גר') שבמחוז פריסלנד הסמוך ובעיר וילהלמסהאפן. הכפר נמצא באזור מישורי, בגובה של כ־5 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

הכפר זנגווארדן (הנדבך העתיק של הכנסייה שעליו נבנתה הכנסייה הנוכחית מתוארכים ארכאולוגית לשנת 1250), הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1168, הוא הפך לחלק מהעיר וילהלמסהאפן מאז 1972. בעבר הכפר היה שייך למחוז פריסלנד בזמן שהנהלת האזור הייתה בעיר יפר (אנ'). בתחילת ימי הביניים היה הכפר זנגווארדן קהילה עצמאית לפני שהיא מוזגה עם אינהאוזן וקניפהאוזן (גר'). בעבר מושלי זנגווארדן, אינהאוזן וקניפהאוזן ששלטו באזור מטעם פריסלנד המזרחית, התגוררו בטירת אינהאוזן, שנבנתה על ידי אינו ט'רקסנה בסביבות שנת 1350.
עד היום, הכפר זנגווארדן שמר במידה רבה על אופיו הכפרי, בעיקר החקלאי.
היסטוריה > זנגווארדן ופרשת אקסודוס > פרשת אקסודוס

"יציאת אירופה תש"ז - אקסודוס 1947" היא אחת מהידועות בספינות ההעפלה לארץ ישראל. בתום ליל קרב שהתקיים בתאריך 18 ביולי 1947 על סיפוניה בין המעפילים וחיילי מרינס בריטיים, מגיעה האקסודוס 1947 לנמל חיפה. המעפילים המותשים מורדים ממנה ועולים על 3 אניות מאסר וגירוש מדגם ליברטי המפליגות לדרום צרפת, בהתאם למדיניות הריפולמנט החדשה של ממשלת בריטניה וכחלק ממבצע אואזיס של הצבא הבריטי ועוגנות מחוץ לנמל הנפט פורט דה בוק. לאחר למעלה משלשה שבועות בעגינה מול נמל פורט דה בוק, הבריטים התייאשו מהמצב. אניות הגירוש קבלו פקודה להפליג לנמל המבורג שבאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה.
בנמל המבורג אשר היה באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה הורדו המעפילים בכוח והועברו למעצר בשני מחנות עקורים באזור ליבק (פפנדורף ואם שטאו [Am Stau]).
מחנות אם שטאו ופפנדורף לא התאימו למגורים בחורף. באמצע אוקטובר החליטו הבריטים להעביר את המעפילים למחנות "אמדן" (Emden) ו"זנגווארדן". תוך תאום ופיקוח של מזכירות המחנות של המעפילים בראשות מרדכי רוזמן.
בין 2 ל-5 בנובמבר 1947 הובאו מעפילי האקסודוס ממחנה אם שטאו (מאניית הגירוש אמפייר רייוול) למחנה הצי הנאצי לשעבר בווילהלמסהאפן-זנגווארדן – כיום קסרקטין הצי הגרמני – האדמירל ארמין צימרמן.
למחנה המעפילים זנגווארדן הגיעו כ-1,500 מעפילים אשר שוכנו בתנאים נוחים יחסית. כולל מיטות כיסאות ושלחנות בחדרים.
תוך שבועיים מהגעתם למחנה החלה בו פעילות של ארגון "אורט". ארגוני הסעד ג'וינט ואונרר"א סייעו במימון הפעילות של אורט. על פי עלון אורט מסתיו 1947: ב־17 בנובמבר החלו לפעול שיעורי כלכלה ומסחר במחנה. לצורך הכשרה מקצועית הגיעו מכונות, כלים וחומרי גלם בכמויות גדולות. כל זאת במטרה להכשיר את המעפילים לחיים יצרניים בארץ ישראל.
בסוף 1947 למדו בבית הספר "אורט" בזנגווארדן למעלה מ-400 תלמידים, שנרשמו לקורסים בנגרות, ריתוך, אלקטרוטכנולוגיה, טכנולוגיית רדיו, מכונאות רכב, לבנים וביגוד.
התנועה חופשית אשר ניתנה למעפילים, אפשרה רכישה ואפיית לחם במאפיית הכפר זנגווארדן אשר הייתה בבעלות של משפחת ריס (Reese). מאפייה זאת שכנה ליד טחנת הקמח. בבית המשפחה בפינת הרחובות הדו (Hedostrasse) והרחוב הראשי (האופטשטראסה, Hauptstrasse), במרחק הליכה של כ־800 מטרים משער מחנה המעפילים.
בשבועות הראשונים במחנה הייתה חשדנות בין המעפילים ותושבי הכפר. במיוחד בנושאי כשרות המאפייה והתוצרת החקלאית שנרכשה מהאיכרים. בהמשך חשדנות זו נעלמה ובנוסף, המעפילים התקבלו לעבודה ולהתפרנס מהעבודה במשקי האיכרים.
בראיונות עם מעפילי האקסודוס שהיו ילדים כששהו במחנה המעפילים בזנגווארדן הם דווחו והעידו מול המצלמה שבשעה ששיחקו במשחקי מחבואים הסתתרו בעיר תת-קרקעית עם רחובות מערכות חשמל וטלפונים שהייתה בנויה מתחת למחנה. בביקור נציגי צוות שימור מורשת האקסודוס ב-6 בספטמבר 2019, בבסיס הצי קסרקטין האדמירל ארמין צימרמן Kaserene, נבדק ה"סיפור" עם מפקדת המחנה ואושר.
בית הספר במחנה נסגר באוקטובר 1948 לאחר שכל המעפילים עזבו את המקום ועלו לארץ ישראל.
היסטוריה > זנגווארדן ופרשת אקסודוס > הנצחת האקסודוס בזנגווארדן

בחודש מאי 2018, במסגרת ביקור ד"ר צבי חטקביץ ונציגים מצוות שימור מורשת הגבורה של מעפילי האקסודוס בזנגווארדן, הם נפגשו עם נציגי הכפר, הקואורדינטור קארל טיילן והבישופ של הכנסייה הלותרנית האוונגלית, יאן יאנסן (גר'). בפגישה הם העלו את הרעיון להקים בכפר לוח זיכרון לשימור מורשת האקסודוס ומעפיליה. רעיון זה קרם עור וגידים במשך למעלה משנה במעורבותם של ראש עיריית וילהלמסהאפן אנדראס ואגנר (גר'), ראש הכפר זנגווארדן מרטין בורקרדט, הקואורדינטור קארל טיילן, הכומר ווקר לנדיג ונציג צוות שימור מורשת האקסודוס, ד"ר צבי חטקביץ. כתוצאה מפעילותם הנמרצת, נערכו טקסי הסרת הלוט מעל 2 לוחות זיכרון בשישי בספטמבר 2019, לזכרם של מעפילי האקסודוס ששהו במחנה זנגווארדן בין התאריכים אוקטובר 1947 ליולי 1948. לוח אחד הוצב במרכז זנגווארדן בפינת הרחובות הדו (Hedostrasse) והרחוב הראשי (האופטשטראסה, Hauptstrasse). השני הוצב באתר מחנה המעפילים לשעבר הסמוך לזנגווארדן, על בנין מרכזי בבסיס הצי הגרמני Admiral Armin Zimmerman Kaserne. לטקסים הגיעו במיוחד ונכחו כ-50 ממעפילי האקסודוס ובני משפחותיהם שהוזמנו על ידי ראש העיר של וילהלמסהאפן וראש הכפר של זנגווארדן . לוחות הזיכרון עוצבו בגודל ובגובה, דמות אדם. הלוח במרכז הכפר הוצב באמצע מדרכה מרכזית כדי להביע את נוכחות מעפילי האקסודוס בכפר זנגווארדן כל הזמן.
ב-22 בספטמבר 2021 מנהלי המוזיאון והקהילה של זנגוורדן ערכו טקס זיכרון ליד לוח הזיכרון שבמדרכה הראשית בכפר לזכר הימים בהם הגיעו מעפילי האקסודוס לגרמניה ומאוחר יותר גם הגיעו לזנגוורדן.
אתרים תיירותיים

בכפר קיימים מספר אתרים תיירותיים כאשר הבולטים מתוכם הם טחנת הקמח, וכנסיית סנט גאורג.
טחנת הקמח העתיקה שגובה המבנה שלה מגיע ל־18.6 מטר, נמצאת בצידו המערבי של הכפר בסמוך לכביש המוביל מערבה לכיוון מחנה המעפילים לשעבר שהיה במחנה הצי קסרקטין האדמירל-ארמין-צימרמן ולעיר אמדן.
כנסיית סנט גאורג הרומנסקית היא אחד המונומנטים המיוחדים של זאנגוורדן. זוהי כנסיית הקהילה הלותרנית האוונגלית ומתוארכת לסביבות שנת 1250 לספירה. הכנסייה של ימינו בנויה על בניין קדום אחד לפחות, שקיומו הוזכר לראשונה בשנת 1168. החלק העתיק ביותר של הכנסייה, שנבנה במקור מאבני גרניט שהוחלקו בצד אחד, הוא הקיר הצפוני. השיפוץ הראשון, של הכנסייה, שהיה בקנה מידה גדול התבצע במחצית השנייה של המאה ה-15. בהזדמנות זו הוגבה הקיר הדרומי בלבנים וחלונות ויטראז' בסגנון הגותי המאוחר. האפסיס הגותי נוסף גם הוא בשלב זה. ציור התקרה, בהשראת הציור הישן של כנסיית טטנס (גר'), הוא משנת 1904. הוא שוחזר בשנת 1963. אורכה של הכנסייה הוא 42 מטר בסך הכל. מתוכם 7.5 מטר הם חדר הכניסה ו-11.5 מטרים לאפסיס. רוחב הכנסייה הוא 10 מטרים, גובהה עד לראש הגמלון 20 מטר. יש להוסיף גם את ה"רוכב גג", שהוא אופייני לכנסייה בזנגווארדן. גובהו 6.5 מטר.
חשיבותה של הכנסייה אינה רק בשל חשיבותה כמקום פולחן. היא משמשת גם כציון דרך חשוב לימאים ששטים בים הצפוני אל נמל וילהלמסהאפן וממנו. מגדל הכנסייה שגובהו 26.6 מטר בלט מאוד ונצפה ממרחקים לנוכח העובדה שהכנסייה עומדת גם על גבעה בגובה של כ-9 מטר מעל גובה פני הים, כשמסביב מישורים שגובהם לא יותר מ-5 מטר מעל פני הים המגיעים עד לקו החוף. בעבר הכנסייה שהייתה מבוצרת היטב, עם מגדל תצפית ותעלת חפיר רטוב המקיפה אותה, היוותה גם מקום מפלט ומקלט לאוכלוסייה מפני פולשים.
בכנסייה היה קיים עוגב שנבנה בין השנים 1643 ו-1644 על ידי בונה העוגבים של גטינגן יוסט זיבורג (גר'). אולם בשנת 1904 הוסר העוגב הישן. במקומו בשנת 1936, נבנה עוגב חדש בעבודת יד בסדנת העוגבים של אלפרד פיהרר (גר'). לעוגב כנסיית זנגווארדן יש בסך הכל 26 חלקי נגינה, רגיסטרים, צינורות חלילים ודוושות (לנגינה עיקרית: אחת עשרה צינורות חלילים; בגב: עוד שמונה צינורות חלילים; דוושות: שבע). בשל מלחמת העולם השנייה והתנאים הכלכליים הקשים שהיו בתקופה שלאחר המלחמה, ניתן היה להשלים את בניית העוגב רק בשנת 1964. בכנסייה נשמר עלון העוגב הישן משנת 1644.
הכפר זנגווארדן נודע גם בשוק הסוסים המתקיים בו משנת 1618 מדי שנה. שוק הסוסים מושך אליו מבקרים רבים מכל האזור.
אוכלוסייה

בסוף שנת 2017 מנתה אוכלוסיית זנגווארדן 1,224 תושבים, כאשר מתוכם 1.3% הם זרים ו-7.8% הם מהגרים.
אוכלוסייה > צפיפות האוכלוסייה

שטח הכפר זנגווארדן עומד על 2,557.7 דונם, צפיפות האוכלוסייה המחושבת היא תושב לכל 2 דונם.
אוכלוסייה > גיל האוכלוסייה

בזנגווארדן אוכלוסייה צעירה יחסית. הגיל הממוצע הוא 44.8 שנים. 17.1% מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 18, אולם לעומת ממוצע הגיל הצעיר 22.9% מבני הכפר הם בני 65 ומעלה.
ספורט

בזנגווארדן נמצא מתחם ובו מועדון ספורט פופולרי המציע, כדורגל (בליגה עם פדרוורדן), התעמלות, טניס שולחן, בדמינטון וכדורעף. בצפון מזרח לכפר נמצא מטווח לירי בצלחות חרס.
יוצאי זנגווארדן ידועים

אוגוסט פרידריך וילהלם קרומה (אנ'), היה פרופסור למדעי הצילום, סטטיסטיקאי וכלכלן. נולד בזנגווארדן חי בין השנים 1753 – 1833
וינפריד וימקק (אנ'), נולד בזנגווארדן ב-2 בינואר 1949. נשיא אגודת הספורטאים החרשים הגרמנית.
יאן יאנסן (גר'), תאולוג, הבישוף של הכנסייה הלותרנית האוונגלית באולדנבורג בין השנים 2008–2017. נולד ב־23 אפריל 1963.
ראו גם

אקסודוס (אניית מעפילים)
מבצע אואזיס
אושן ויגור
ראנימיד פארק
אמפייר רייוול
צבי חטקביץ
מחנות המעצר בגרמניה פפנדורף, אם שטאו, אמדן
מחנות המעצר בקפריסין
מחנה המעצר בעתלית
לקריאה נוספת

אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, הוצאת עם עובד, 1990
ברכה חבס, הספינה שנצחה הוצאת "מערכות", תל אביב 1949
Jacques Derogy, La loi du retour, Fayard 1969
ז'אק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 1971
Exodus 1947 : the ship that launched a nation / by Ruth Gruber, New York, Times Books, 1999
הערות שוליים

1 2  Historisches Gemeindeverzeichnis für die Bundesrepublik Deutschland. Namens-, Grenz- und Schlüsselnummernänderungen bei Gemeinden, Kreisen und Regierungsbezirken vom 27. 5. 1970 bis 31. 12. 1982. W. Kohlhammer. 1983. p. 275. ISBN 3-17-003263-1.
1 2  Die Architektur der mittelalterlichen Kirchen im ostfriesischen Küstenraum (2. ed.). Ostfriesische Landschaftliche Verlags- und Vertriebs-GmbH. 2009. pp. 26 f., 29, 31, 191, 193, 196, 204, 218. ISBN 978-3-940601-05-6.
↑  אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 200, 296
↑  אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 204
↑  אביבה חלמיש, אקסודוס הסיפור האמיתי, עמ' 221
↑  Bauabschnittes der Kaserne Sengwarden (בגרמנית)
↑  ORT, אורט במחנות העקורים, ORT Bulletin, vol. I no.1 (December 1947) p.5
↑  עדות של בת הטוחן של הכפר, הגברת גרדה ריס (Gerda Reese) בחודש מאי 2018 בריאיון לנציגי צוות שימור מורשת האקסודוס-1947 דר' צבי חטקביץ ודניאל לוי
↑  לוי דניאל, זהבה דוידוביץ מעידה אודות העיר התת קרקעית בזנגווארדן, באתר YouTube, ‏1/8/2019
↑  Der Tiefbunker wurde zu Zeiten (בגרמנית)
↑  Jim G. Tobias, Emden, Sengwarden, Jever Die letzten jüdischen Displaced Persons Camps in der britischen Besatzungszone, עמ' 151-158
↑  "Die Kinder der "Exodus (בגרמנית)
1 2  ישראל מושקוביץ, סגירת המעגל של תינוק האקסודוס, עיתון ידיעות אחרונות - 11/9/2019, עמ' 21
↑  Hartmut Peters, Die „Exodus 1947“-Juden im DP Camp Sengwarden 1947/1948, https://www.groeschlerhaus.eu/ (בגרמנית)
↑  Homepage der Evangelisch-lutherischen Kirchengemeinde Sengwarden: Unsere Kirche, abgerufen am 4. August 2018.
↑  Orgel auf NOMINE e. V.; eingesehen am 25. Februar 2012.
שטח השיפוט של העיר וילהלמסהאפן. הכפר זנגווארדן מודגש בצבע כתום.
מפת זנגווארדן ומחנה הצי הגרמני אדמירל ארמין צימרמן שהיה מחנה מעפילי האקסודוס ב־1947 ועד 1948.
בכניסה למחנה מעפילי זנגווארדן 1947
אניית המעפילים "יציאת אירופה תש"ז - EXODUS-1947"
מבני מגורי המעפילים במחנה הצי "קסרקטין האדמירל-ארמין-צימרמן" שבזנגווארדן
לוח זיכרון שהוצב במרכז זנגווארדן ב־6 ב-ספטמבר 2019
ד"ר צבי חטקביץ יחד עם ראש העיר של וילהלמסהאפן וראש הכפר של זנגווארדן לאחר טקס הסרת הלוט מלוח הזיכרון לזכר מעפילי אניית המעפילים אקסודוס במדרכה הראשית במרכז זנגווארדן, ספטמבר 2019
מנהלי המוזיאון והקהילה של זנגוורדן לאחר טקס הזיכרון שהתקיים ליד לוח הזיכרון המוצב במרכז הכפר לזכר מעפילי האקסודוס, ספטמבר 2021.
כנסיית סנט גאורג בזנגווארדן - St. George Church
עוגב כנסיית סנט גאורג
טחנת הקמח של זנגווארדן
מתחם המטווח לירי בצלחות חרס
פיליבר ציראנאנה

פיליבר ציראנאנה (במלגשית וצרפתית Philibert Tsiranana; מבטאים "פיליבר ציראן";‏ 18 באוקטובר 1912 - 16 באפריל 1978) היה פוליטיקאי מלגשי, הנשיא הראשון של הרפובליקה המלגשית (כעת - מדגסקר) בין השנים 1959–1972.
ידוע כ"אבי העצמאות" ("Rain'ny Fahaleovantena") של ארצו, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המלגשית. כונה גם "דדאבה" - "Dadabe Tsiranana" ("סבא ציראן"). מדיניותו התבססה על שילוב של השקפות סוציאליסטיות ושמרניות ועל הבטחת שלטון יציב וריכוזי.
בסוף שנות מנהיגותו נטה לשיטה אוטוריטרית, ותהליך הדמוקרטיזציה נתקע. תחת שלטונו, למרות המגבלות הרבות, הייתה מדגסקר היחידה בין המושבות הצרפתיות לשעבר באפריקה השחורה ששמרה על שיטת בחירות רב-מפלגתיות. ציראנאנה היה מורה למתמטיקה ולצרפתית בהכשרתו.