stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוליבר סנט ג'ון גוגארטי
הערות שוליים

↑  w:Art competitions at the Summer Olympics
↑  מקור: Beckett and Joyce, Barbara Reich Gluck
↑  הטקסט המלא באנגלית מצוי כאן
↑  מקור: ג'יימס ג'ויס, דיוקן האמן, תרגום סמדר ויוסי מילוא
↑  .in Twentieth-century Ireland ,Dermot Keogh, עמוד 56
↑  מקור: Jewish Ireland: A Social History
↑  מקור: ג'יימס ג'ויס, דיוקן האמן, עמ'132
| יוליסס מאת ג'יימס ג'ויס |
| --- | --- | --- |
| דמויות | לאופולד בלום • מולי בלום • סטיבן דדאלוס | יוליסס, המהדורה העברית |
| אתרים | מגדל מרטלו בחוף סנדיקוב • בית הקברות גלאסנווין • הספרייה הלאומית של אירלנד | יוליסס, המהדורה העברית |
| ניתוחים וערכים מורחבים | יוליסס - מבנה הספר והעלילה • סכמות גילברט ולינאטי ליוליסס • סכמת לינאטי ליוליסס | יוליסס, המהדורה העברית |
| מעורבים | אוליבר סנט ג'ון גוגארטי • ג'ורג' ויליאם ראסל • פרנק באדג'ן • סילביה ביץ' • הארייט שו ויבר | יוליסס, המהדורה העברית |
| שונות | בלומסדיי • ארצות הברית נגד ספר בשם יוליסס • המונולוג של מולי בלום | יוליסס, המהדורה העברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274344205171  BnF: cb119414272 (data)  GND: 119304937  ISNI: 0000 0000 8110 8005  LCCN: n81040729  NKC: jn20000601949  NTA: 070512272  SNAC: w6zc84m2  SUDOC: 027354210  Trove: 835519  VIAF: 32004745   WorldCat (עם VIAF): 32004745 
פאב על שמו של גוגארטי בטמפל בר, דבלין. תמונתו של גוגארטי מופיעה על כרזה לצד זו של ג'ויס
אורליאן

ערך זה עוסק בעיר בצרפת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פסל של ז'אן ד'ארק באורליאן
אורליאן (צרפתית: Orléans, בעבר: אורליינש, או: אורלינס) היא אחת הערים העתיקות בצרפת, נמצאת כ-200 ק"מ מדרום מערב לפריז. בירת חבל סאנטר-עמק הלואר ובירת המחוז לוארה שבצרפת. העיר יושבת על גדת נהר הלואר. אוכלוסייתה, נכון ל-2017, היא 116,685 תושבים.
היסטוריה

תחילתה של אורליאן ביישוב קנאבום של שבט הקרנוטים (מהחשובים שבשבטים הגאלים) שנהרס לאחר שנכבש בידי יוליוס קיסר ב-52 לפנה"ס. היישוב נבנה מחדש במאה השלישית לספירה על ידי אורליאנוס קיסר רומא בתקופת האימפריה הרומית ומכאן השם אורליאן. ידוע כי כבר בשנת 451 ניסה אטילה ההוני לכבוש את העיר, אך נכשל. ב-498 נכבשה העיר בידי כלוביס הראשון מלך הפרנקים.
בתקופת השושלת הקאפטינגית שימשה העיר כבירת רוזנות אורליאן. ב-1108 הוכתר לואי השישי למלך צרפת בקתדרלת אורליאן. בתקופת שלטון בית ולואה היא שימשה כבירת דוכסות אורליאן שהוחזקה כנחלתם של מלכי צרפת.
העיר הייתה תמיד בעלת חשיבות אסטרטגית בהיותה ממוקמת בנקודה הצפונית ביותר של הנהר לואר, שהיא הקרובה ביותר לפריז. בימי הביניים הייתה אורליאן אחת משלוש הערים העשירות בצרפת (האחרות היו פריז ורואן). האוניברסיטה של אורליאן שנוסדה ב-1309 תרמה רבות לחשיבותה של העיר.
במלחמת מאה השנים (1337–1453) הייתה אורליאן ציר מרכזי בהתפלגות בין תומכי אורליאן לתומכי בורגונדי. הניצחון הצרפתי ההירואי על האנגלים, בראשות הלוחמת ז'אן ד'ארק, המכונה גם "הבתולה מאורליאן", שינה את מפת צרפת ואת ההיסטוריה שלה. אחרי מלחמה זו, שהסבה נזקים גדולים לכלכלתה, נהנתה אורליאן משגשוג כלכלי. המלך לואי האחד עשר תרם לפיתוח החקלאות בסביבותיה שמהן שאבה את כוחה.
בתקופת הרנסאנס נהנתה העיר מן העובדה שמלכי צרפת קבעו את מושבם בטירותיהם שבעמק הלואר. המלך פרנסואה השני מת באורליאן (5 בדצמבר 1560), ואספת המעמדות הצרפתית התכנסה בעיר (13 בדצמבר 1560 - 31 בינואר 1561).
במלחמת צרפת–פרוסיה העיר נפלה בידי הגרמנים ב-13 באוקטובר 1870 ושוחררה ב-11 בנובמבר של אותה שנה. במלחמת העולם השנייה העיר נפלה בידי הנאצים שהפכו את תחנת הרכבת שלה למרכז אספקה. אורליאן סבלה הרס ניכר כאשר חיל האוויר של ארצות הברית הפציץ את העיר ואת תחנת הרכבת.
לאחר המלחמה נבנתה העיר מחדש במגמה לשמור על צביונה העתיק. פסל של ז'אן ד'ארק רוכבת על סוס ניצב ב-Place du Martroi (כיכר המרטיר). בעיר אזורים תיירותיים רבים, עקב היותה משופעת במבנים עתיקים בגלל היותה אחת מערי צרפת הוותיקות וחשיבותה בימי הביניים. בעיר קיימת קבוצת כדורסל שנקראת בשמה, אורליאן באסקט, המשחקת בליגת העל הצרפתית בכדורסל.
על שם העיר הוקמו ערים בקוויבק (איל ד'אורליאן (אנ')), אונטריו (אורלינס (אנ')) ולואיזיאנה (ניו אורלינס, בעבר תחת לואיזיאנה הצרפתית).
יהודי אורליאן

במחצית השנייה של המאה ה-6, בתקופה המרובינגית, הרס המון נוצרי משולהב את בית הכנסת בעיר.
ברוזנות אורליאן פרחה קהילה יהודית חשובה מתקופת הראשונים עד לגירוש צרפת הגדול, שגדע את החיים היהודיים בצרפת. מבין הרבנים הבולטים שצמחו באורליאן בתקופה זו, במאה ה-12:
רבינו יוסף ב"ר יצחק מאורליאנש, הוא רבי יוסף בכור שור, מבעלי התוספות, פרשן מקרא ותלמוד, פייטן ותלמיד-חכם; מתלמידיו של רבנו תם. יש המייחסים את משפחת שור כצאצאיו.
רבי אברהם ב"ר יוסף מאורליאנש, מבעלי התוספות; ככל הנראה היה בנו של רבי יוסף בכור שור. חותנו של רבי יהודה שירליאון.
רבי יעקב מאורליינש, הקרוי גם "רבנו תם דאורליאנש"; מבעלי התוספות ומתלמידי רבנו תם. היגר לאנגליה, שם נרצח במהלך הפרעות האכזריות כנגד יהודי לונדון ביום הכתרתו של המלך ריצ'רד לב הארי, ב-3 בספטמבר 1189.
רבינו שלמה ב"ר יצחק מאורליאנש, מרבני צרפת בדור שאחרי רש"י. עמד בקשרי הלכה עם רבנו תם.
בנוסף, לפי אחת המסורות, מוצאה של משפחת לוריא (שמבניה היו המהרש"ל, האר"י, הרד"ל ועוד) הוא מאורליאן, ומקור השם "לוריא" הוא בנהר הלואר הזורם בעיר.
ערים תאומות

סקוטלנד דנדי, סקוטלנד
איטליה טרוויזו, איטליה
ארצות הברית ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית
ארצות הברית ויצ'יטה, קנזס, ארצות הברית
הרפובליקה העממית של סין יאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין
פולין קרקוב, פולין
הערות שוליים

↑  Populations légales 2017 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee, www.insee.fr
↑  יצחק חן, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 5, עמ' 279.
↑  מאיר וונדר, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג, עמ' 89.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559504105171  BNE: XX5129577  BnF: cb15260626s (data)  GND: 4116785-5  HDS: 006602  LCCN: n80010348  MusicBrainz: 5f5bcaab-497e-412a-b536-16baed9869d4  NARA: 10045072  NKC: ge423666  SUDOC: 027535843  VIAF: 139548210   WorldCat (עם VIAF): 139548210
אליף שאפאק

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1971 (בת 52) שטרסבורג, צרפת 
 מדינה:  טורקיה 
 השכלה:  Middle East Technical University Faculty of Economics and Administrative Sciences  האוניברסיטה הטכנית של המזרח התיכון 
 מעסיק:  אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת אריזונה 
 בן או בת זוג:  Eyüp Can 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2021)  Ehrenpreis des österreichischen Buchhandels für Toleranz in Denken und Handeln (2017)  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 elifsafak.com.tr
 
אֶליף שאפאק (בטורקית: Elif Şafak;‏ נולדה ב-25 באוקטובר 1971) היא סופרת ופובליציסטית טורקית.
שאפאק היא מחברתם של 14 ספרים, מהם 9 רומנים. היא כותבת בטורקית ובאנגלית.
ביוגרפיה

שאפאק נולדה בשם אליף בילגין בשטרסבורג שבצרפת לאב פילוסוף ואם דיפלומטית. בילדותה הוריה נפרדו ושאפאק גודלה על ידי אמה בלבד, דבר שלטענתה השפיע על יצירתה. כשהחלה לכתוב החליטה לשלב את שם אמה, שאפאק, שמשמעו "שחר" עם שמה שלה ליצירת שם עט.
שאפאק בילתה את שנות נעוריה במדריד ועמאן ובהמשך חיה בטורקיה ובמקומות רבים נוספים ברחבי העולם.
שאפאק נשואה ואם לשניים וכיום היא מחלקת את זמנה בין לונדון לבין איסטנבול. היא מגדירה עצמה כפמיניסטית ומוחה נגד אפליית נשים בטורקיה ונגד אפליית להט"ב.
ספריה של שאפאק זכו בפרסים בטורקיה והיו מועמדים לפרסים בינלאומיים כגון פרס האינדיפנדנט, פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, פרס IMPAC האירי, ואחרים. בעקבות ספרה "הממזרה מאיסטנבול", העוסק בשואה הארמנית, שאפאק הועמדה לדין בטורקיה בגין "פגיעה ברגשות העם הטורקי".
ספריה שתורגמו לעברית

הממזרה מאיסטנבול, מאנגלית: קטיה בנוביץ', מחברות לספרות, 2008
ארמון הפרעושים, מאנגלית: סיון מדר, כנרת זמורה-ביתן, 2010
כבוד, מאנגלית: עידית שורר, ספרית פועלים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015
איל דודסון

| --- | --- |

 לידה:  1965 (בן 59 בערך) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בר-אילן, ישיבת אור עציון, מדרשיית נעם 
 שפות היצירה:  עברית, אנגלית 
 eyaldavidson.co.il
 
איל דודסון (נולד ב-1965) הוא היסטוריון ישראלי, מרצה בכיר בחוג ללימודי ארץ ישראל במכללה האקדמית הרצוג ובמכללת אורות ישראל, בה עמד בראש ההתמחות ללימודי ארץ ישראל. דודסון הוא גם מורה דרך ועוסק בהכשרת מורי דרך, ובעברו עסק בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי. הוא חיבר וערך מדריכי טיולים, וכתב מאמרים אקדמיים ופופולריים רבים על אתרים, מסורות ואירועים בתולדות ארץ ישראל וירושלים. הוא עוסק בייעוץ, בהנחיה ובכתיבת תכנים בתחומי התמחותו למוסדות שונים ולמשרדי ממשלה.
ביוגרפיה

דודסון נולד ב-1965 ברמת גן, ליהודה וורדה דודסון. משפחתו היא ציונית-דתית, וב-1977 היא נמנתה עם מייסדי אלקנה והייתה מראשוני המתיישבים בשומרון. דודסון למד במדרשית נעם ושירת כלוחם חי"ר בצה"ל במסגרת ישיבת ההסדר אור עציון. בשנים 1985–1989 פעל במגוון תפקידים בתנועת בני עקיבא, בהם ראש מחלקת ההדרכה הארצית. עד 2010 עסק בהוראה במוסדות תיכוניים דתיים. מאז 1998 הוא מרצה במוסדות להשכלה גבוהה, חוקר וחבר בוועדות כנסים אקדמיים מקומיים ובינלאומיים. בשנים 2018–2019 ייסד ועמד בראש ראש מינהלת מורשת ישראל בהר הבית, של משרד התרבות והספורט ומשרד ירושלים ומורשת.
דודסון נשוי מאז 1991 לנוגה, ולהם 6 ילדים.
תחומי מחקריו

עבודת הדוקטורט של דודסון היא בנושא "חכמי צפת בין השנים 1540–1615, מעמדם הדתי והחברתי", נכתבה בהנחיית פרופ' יוסף הקר בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, והושלמה ב-2010. הוא מתמחה בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, ובתולדות ארץ ישראל בתקופה העות'מאנית. הוא מתמחה גם בתולדות ירושלים ואתריה.
ספריו

דתיור: מדריך תיירות נופש ופנאי, ירושלים תשס"א
ירושלים מכל מקום – מדריך למטייל בירושלים, בהוצאת יומרה, אלקנה תשס"ג
מראות ארץ הקודש 1906, בהוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשס"ו
בנתיבות השפלה והרי ירושלים: לסייר עם המקורות, בהוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים תשס"ח;
גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
בשביל ירושלים: מדריך למטייל באתרי ירושלים הקדומה, בהוצאת מכון מגלי"ם, ירושלים תשס"ט
הרובע היהודי וכל נתיבותיו – סיורים בעקבות 750 שנות ההתיישבות היהודית בעיר העתיקה של ירושלים, בהוצאת יד יצחק בן צבי והחברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי, ירושלים תשע"ז
פרשה ירושלמית – עיונים בירושלים בפרשות השבוע, בהוצאת ראשית ירושלים, ירושלים. תשפ"ב
אלכס קומן

| --- | --- |

אלכס קומן ב-2011
 לידה:  1956 (בן 68 בערך) בוקרשט, רומניה רומניה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
אלכס קומן (נולד ב-1956) הוא מרצה בכיר בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו. תחום מחקרו הוא מערכות מידע ויצירת ערך כלכלי. קומן אימץ מודלים מתחום מדעי המחשב לניתוח אסטרטגיה עסקית ומערכות תומכות החלטה. נוסף על עיסוקיו האקדמיים, משמש קומן כפרשן כלכלי במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה, בהן "24 היום שהיה" בגלי צה"ל.
ביוגרפיה

אלכס קומן נולד בבוקרשט בשנת 1956. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1961 והתיישבה בשכונת "מחנה דוד" שבחיפה. במלחמת לבנון הראשונה הוא נלחם בקרב סולטאן יעקוב.
קומן הוא בעל תואר ראשון מהטכניון במדעי המחשב, MBA במסחר בינלאומי מאוניברסיטת NYU ודוקטורט מבית הספר לניהול על שם דרוקר באוניברסיטת קלרמונט, קליפורניה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בקבלת החלטות בקבוצה – יצירתיות וניהול קונפליקטים.
קומן מתמקד במודלים ליצירת ערך בארגונים. הוא פיתח מספר מודלים: מודל Arena למיפוי הזירה העסקית; מודל FAST לדיאגנוסטיקה ארגונית; מודל Intensity-Polarity-Value-Model לניהול קונפליקטים בקבוצה ומודל Xenogamy ליצירתיות טכנולוגית.
בשנים 1989-1993 ריכז את תחום מערכות מידע בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול של הטכניון. בשנים 1994-1997 היה בצוות המקים של המכללה האקדמית עמק יזרעאל, שם הקים וריכז את תחום מערכות מידע.
מאז 2010 הוא חבר בפאנל העורכים של כתבי העת "International Journal of Project Organisation and Management" ו-"International Journal of Information Technology Project Management".
קומן פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת אקדמיים בינלאומיים ולימד בארצות הברית, הולנד ואיטליה. כמו כן, שימש מדען אורח במרכז המחקר "ווטסון" של IBM בארצות הברית.
קומן מרבה להתראיין בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנוגע לנושאים כלכליים אקטואליים. הוא פרשן קבוע בתוכנית "24 היום שהיה" בגלי צה"ל, בהגשתו של אפי בן אברהם,
וכן בתוכניות "לילה כלכלי" בערוץ 10, "העולם הבוקר" ו"מאחורי הכסף" ברשת 13. הוא התארח פעמים רבות גם בתוכנית הבוקר של דן שילון וטלי מורנו בערוץ 2 וב"לונדון את קירשנבאום", וכמו כן גם השתתף ככוכב אורח בסדרת הקומדיה "הקודחים". בנוסף הוא בעל הטור "תמצית מנהלים" בעיתון גלובס ובעל פינה ברדיו חיפה.
מתגורר בתל אביב.
אליף תלויה

אליף תלויה
אליף תלויה (בערבית: ألف خنجرية, בתעתיק: אַלִף חַ'נְגַ'רִיַّה, פירוש: אליף פגיון) היא אחת מסימני התשכיל. היא מציינת תנועת /aː/, כמו פתחה-אליף, למשל במילה هَـٰذَا (הַאדַ'א – זה) או رَحْمَـٰن (רחמאן). האליף התלויה מופיעה רק בכמה מילים מודרניות, אך אלה כוללות כמה מילים נפוצות; עם זאת, היא נכתבת רק לעיתים רחוקות, אפילו בטקסטים מלאים, למעט בקוראן. כפי שויליאם רייט מציין, "אליף סומן בהתחלה לעיתים רחוקות יותר מאשר התנועות הארוכות האחרות, ומכאן קורה שבתקופה מאוחרת יותר, לאחר המצאת נקודות התנועות, זה צוין בכמה מילים נפוצות מאוד רק על ידי פתחה (כלומר האליף תלויה)". רוב המקלדות אינן כוללות את האליף התלויה. המילה الله (אללה) מיוצרת בדרך כלל באופן אוטומטי על ידי הזנת "אליף לאם לאם הא". המילה מורכבת מאליף + ליגטורה של לאם כפול עם שדה ואליף תלויה על הלאם.
עם פתחה

ישנן שתי דרכים אפשריות לייצג את האליף התלויה במהדורות מודרניות של הקוראן. במהדורות מודפסות במזרח התיכון האליף התלויה כתובה עם פתחה: رَحْمَـٰنِ (רחמאן). לעומת זאת, במהדורות המודפסות בדרום אסיה (פקיסטן, הודו ובנגלדש) האליף התלויה נכתבת ללא פתחה: رَحْمٰنِ (רחמאן).
ראו גם

פתחה (תשכיל)
קמץ
הערות שוליים

↑  Alhawary, Mohammad T. (2011). Modern standard Arabic grammar: a learner's guide. Wiley-Blackwell. pp. 17–18. ISBN 978-1-4051-5501-4.
↑  Ryding, Karin C. (2005). A Reference Grammar of Modern Standard Arabic. Cambridge University Press. p. 28.
↑  Caspari, Carl Paul (1896).  Wright, William; Smith, William Robertson; de Goeje, Michael Jan (eds.). A Grammar of the Arabic Language. Vol. 1 (3rd ed.). pp. 9–10.
דונלד הרינגטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1935 ליטל רוק, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בנובמבר 2009 (בגיל 73) ספרינגדייל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון, אוניברסיטת ארקנסו 
 שפות היצירה:  אנגלית
 www.donaldharington.com
 
דונלד דאגלס הרינגטון (22 בדצמבר 1935 - 7 בנובמבר 2009) היה סופר ואמן אמריקאי. כל הרומנים שכתב, מלבד הראשון, קשורים או מתרחשים בעיירה הבדיונית "סטיי מור"  ("Stay More") בהרי אוזרק בארקנסו, המבוססת על העיירה דרייקס קריק, בה שהה הרינגטון בעונות הקיץ בילדותו.
חייו

הרינגטון נולד וגדל בליטל רוק, ארקנסו. הוא איבד את מרבית שמיעתו בגיל 12 בעקבות מחלת דלקת קרום המוח. כילד קלט וזכר את אוצר המילים ואופני ההבעה של שוכני האוזרק אותם הביא לידי ביטוי בספריו. חרף חרשותו עסק בבגרותו בהוראה.
למרות שהתכוון מצעירותו להיות סופר, מסלול לימודיו וקריירת ההוראה שלו היו באמנות ובהיסטוריה של האמנות. הוא לימד היסטוריה של האמנות בניו יורק, ניו אינגלנד ודקוטה הדרומית ולאחר מכן חזר לאוניברסיטת ארקנסו בפאייטוויל, האלמה מאטר שלו, בה לימד 22 שנה עד פרישתו ב-1 במאי 2008.
אנטרטיינמנט ויקלי כינה אותו "סופר הגדול ביותר שאמריקה לא מכירה". הסופר והמבקר פרד צ'אפל אמר עליו: "דונלד הרינגטון הוא לא סופר לא מוכר. הוא יבשת לא נודעת". הסופר ג'יימס סאליס כתב בהבוסטון גלוב: "הספרים של הרינגטון הם יחידים במינם - גוף העבודות המשונה והמקורי ביותר בספרות האמריקאית בת זמננו."
הרינגטון נפטר מדלקת ריאות לאחר מחלה ממושכת, ב-7 בנונבמבר 2009 בספרינגדייל.
ספריו יצאו לאור בהוצאת טובי. שלושה מספריו תורגמו לעברית על ידי אסף גברון: "הארכיטקטורה בחבל האוזרק בארקנסו", "כשהמלאכים נחים", "מקהלת העצים".
ב-2013 הפיק בריאן וולטר סרט ביוגרפי אודותיו: "סטיי מור: העולם של דונלד הרינגטון", המבוסס על ראיונות עם הרינגטון ואשתו בין השנים 2006-2007. הסרט מופץ על ידי ההוצאה לאור של אוניברסיטת ארקנסו.
רומנים

Enduring ‏(2009)
Farther Along‏ (2008)
The Pitcher Shower ‏(2005)
With‏(2004)
Thirteen Albatrosses ‏(or, Falling off the Mountain)‏ (2002)
When Angels Rest‏ (1998)
Butterfly Weed‏ (1996)
Ekaterina‏ (1993)
The Choiring of the Trees‏ (1991)
The Cockroaches of Stay More‏ (1989)
Let Us Build Us a City‏ (1987)
The Architecture of the Arkansas Ozarks‏ (1975)
Some Other Place. The Right Place.‏ (1972), עובד לסרט ‏ Return ‏ (1985)
Lightning Bug‏ (1970)
The Cherry Pit‏ (1965)
פרסים

פרס אוקספורד האמריקאי למפעל חיים על תרומה לספרות דרום ארצות הברית, 2006
פרס רוברט פן וורן לספרות בדיונית, 2003
היכל התהילה של סופרי ארקנסו, 1996
פרס פורטר על הצטיינות ספרותית, 1987
הערות שוליים

↑  "Stay More: The World of Donald Harington ‏(2013)", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303652105171  BnF: cb121783882 (data)  GND: 123864771  ISNI: 0000 0001 1743 0195  LCCN: n85243628  NTA: 072301031  SNAC: w6qz2xcv  SUDOC: 030350735  VIAF: 12350656   WorldCat (עם VIAF): 12350656
דבונטה גראהם

| --- | --- |

גראהם בשנת 2019
 לידה:  22 בפברואר 1995 (בן 29) ראלי, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  4
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס
 דראפט:  בחירה מספר 34, 2018 אטלנטה הוקס
 קבוצות כשחקן
 2018–2021   2021–2023   2023–:  שארלוט הורנטס   ניו אורלינס פליקנס   סן אנטוניו ספרס
דבונטה טרל גראהם (באנגלית: Devonte' Terrell Graham; נולד ב-22 בפברואר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת תיכונים ומכללות

גראהם נולד בעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית, ולמד ב"תיכון ברוטון" המקומי. לקראת שנתו האחרונה בתיכון עבר ללמוד ב"אקדמיית ברוסטר" אשר בניו המפשייר, בה למדו בעבר שחקני NBA רבים כגון תומאס רובינסון, ויל בארטון וטי. ג'יי. וורן. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של ברוסטר שיתף פעולה עם דונובן מיטשל וג'ונה בולדן, ורשם ממוצעים של 17.2 נקודות ו-5.0 אסיסטים למשחק.
בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת קנזס, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם קלי אוברה. בעונת 2015/2016 נבחר לחמישיית ההגנה של מחוז ה-Big-12, וסייע לקבוצתו להעפיל לרבע גמר טורניר אליפות המכללות עם ממוצע של 11.3 נקודות למשחק. במשחק רבע הגמר הפסידה קנזס מול אוניברסיטת וילאנובה בתוצאה 59–64, על אף משחק של 17 נקודות מצד גראהם.
בעונתו הרביעית והאחרונה באוניברסיטה, 2017/2018, קלע 17.3 נקודות וחילק 7.2 אסיסטים בממוצע למשחק, והוביל את קנזס לפיינל פור אליפות המכללות. במשחק חצי הגמר קלע 23 נקודות, אך שוב הודח על ידי וילאנובה, אשר המשיכה לזכייה באליפות המכללות. בסיום העונה זכה גראהם בפרס השחקן המצטיין של מחוז ה-Big-12, ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First Team All-America) לצד טריי יאנג, ג'יילן ברנסון, מרווין באגלי ודיאנדרה אייטון.
קריירה ב-NBA > שארלוט הורנטס

בדראפט ה-NBA‏ 2018 נלקח גראהם בבחירה ה-34 על ידי אטלנטה הוקס, ומיד נשלח בטרייד לשארלוט הורנטס. בעונת הרוקי שלו לא הרשים במיוחד, וקלע 4.7 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו של קמבה ווקר. במשחק הראשון של עונת 2019/2020 קבע שיאי קריירה של 23 נקודות ו-6 שלשות במשחק מול שיקגו בולס, ובמשחק העוקב שוב קלע 6 שלשות ושבר את שיאו האישי עם 24 נקודות מול מינסוטה טימברוולבס. במשחק השביעי של העונה ניפץ את שיא הקריירה כשקלע 35 נקודות בניצחון ההורנטס מול אינדיאנה פייסרס. כשבוע וחצי לאחר מכן קלע 9 שלשות במשחק מול ניו יורק ניקס, כולל שלשת הניצחון אשר העניקה לקבוצתו את הניצחון בתוצאה 103–102. ב-4 בדצמבר 2019 קלע 33 נקודות עם 10 שלשות מול גולדן סטייט ווריורס, ושבעה ימים לאחר מכן רשם שיא קריירה חדש של 40 נקודות במשחק מול ברוקלין נטס. לאורך אותה עונה הוביל את ההורנטס הן בנקודות (18.2) והן באסיסטים (7.5) בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > ניו אורלינס פליקנס

באוגוסט 2021 הועבר גראהם לניו אורלינס פליקנס, במסגרת טרייד משולש עם ממפיס גריזליס.
קריירה ב-NBA > סן אנטוניו ספרס

ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס בתמורה לג'וש ריצ'רדסון. יום לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה כשקלע 31 נקודות והפך לשחקן סן אנטוניו שקולכ הכי הרבה נקודות בבכורה בהיסטוריה.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | שארלוט | 46 | 3 | 14.7 | 0.343 | 0.281 | 0.761 | 1.4 | 2.6 | 0.5 | 0.0 | 4.7 |
| 2019/2020 | שארלוט | 63 | 53 | 35.1 | 0.382 | 0.373 | 0.820 | 3.4 | 7.5 | 1.0 | 0.2 | 18.2 |
| 2020/2021 | שארלוט | 55 | 44 | 30.2 | 0.377 | 0.375 | 0.842 | 2.7 | 5.4 | 0.9 | 0.1 | 14.8 |
| 2021/2022 | ניו אורלינס | 76 | 63 | 28.4 | 0.363 | 0.341 | 0.843 | 2.3 | 4.2 | 0.9 | 0.2 | 11.9 |
| 2022/2023 | ניו אורלינס | 53 | 0 | 15.3 | 0.368 | 0.347 | 0.746 | 1.4 | 2.2 | 0.6 | 0.2 | 5.3 |
| 2022/2023 | סן אנטוניו | 20 | 8 | 26.4 | 0.380 | 0.358 | 0.750 | 2.5 | 4.0 | 0.8 | 0.3 | 13.0 |
| קריירה | קריירה | 313 | 171 | 25.7 | 0.372 | 0.356 | 0.812 | 2.3 | 4.5 | 0.8 | 0.2 | 11.6 |
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה, באתר קבוצת אוניברסיטת קנזס
↑  סטטיסטיקות המכללות של גראהם, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין קנזס לווילאנובה, באתר sports-reference.com,‏ 26 במרץ 2016
↑  סטטיסטיקות המשחק בין קנזס לווילאנובה, באתר sports-reference.com,‏ 31 במרץ 2018
↑  רשימת הנבחרים לחמישיות העונה בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com
↑  שארלוט מצרפת את גראהם, באתר charlotteobserver.com,‏ 22 ביוני 2018
↑  סיכום המשחק בין שארלוט לשיקגו, באתר ESPN,‏ 24 באוקטובר 2019
↑  סיכום המשחק בין שארלוט למינסוטה, באתר ESPN,‏ 26 באוקטובר 2019
↑  סיכום המשחק בין שארלוט לאינדיאנה, באתר ESPN,‏ 6 בנובמבר 2019
↑  סיכום המשחק בין שארלוט לניו יורק, באתר ESPN,‏ 17 בנובמבר 2019
↑  סיכום המשחק בין שארלוט לברוקלין, באתר ESPN,‏ 12 בדצמבר 2019
דוכסות אולדנבורג

דוכסות אולדבורג (מגרמנית: Herzgtum Oldenburg) הייתה דוכסות היסטורית בצפון גרמניה, כיום חלק ממדינת סקסוניה התחתית, ובירתה של הדוכסות הייתה העיר אולדנבורג.
היסטוריה > רוזנות אולדנבורג

בשנת 1101 הקים אלימאר הראשון, רוזן אולדנבורג שהיה צאצא של וידוקינד (אנ'), דוכס סקסוניה, את רוזנות אולדנבורג, שהייתה וסאלית של דוכסות סקסוניה. בשנת 1189 קיבלה הרוזנות מעמד עצמאי באימפריה הרומית הקדושה, לאחר שפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הדיח את היינריך הארי והקטין את נחלותיו. האזורים מצפון-מערב לאולדנבורג היו בשליטת הפריזיים, שהיו עובדי אלילים, ובמהלך חלקה הראשון של המאה ה-13 כבשו רוזני אולדנבורג את השטחים הללו. בנוסף לחמו רוזני אולדנבורג בבישופות מינסטר ובעיר החופשית ברמן.
בשנת 1440 מת דיטריך, רוזן אולדנבורג, ובנו כריסטיאן השביעי, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1448 מת כריסטופר השלישי, מלך דנמרק, וכריסטיאן מונה במקומו למלך דנמרק, ומסר את השלטון ברוזנות לאחיו גרהרד השישי, רוזן אולדנבורג. בשנת 1483 אולץ גרהרד השישי להתפטר, ובנו אדולף, רוזן אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.
בתחילת המאה ה-16 המיר אנטון הראשון, רוזן אולדנבורג את דתו לפרוטסטנטית, תוך שהוא מדכא את המנזרים, אולם אף על פי כן נשאר נאמן לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואף לחם עמו במהלך המלחמה השמלקלדית, ועל כך קיבל לאחר מכן את רוזנות דלמנהורסט. בשנת 1603 עלה לשלטון נכדו של אנטון - אנטון גינתר, רוזן אולדנבורג, שהיה שליט חזק ואיחד תחתיו את כל נחלות המשפחה. אנטון גינטר שמר על נייטרליות במהלך מלחמת שלושים השנים, והצליח לשמור על הרוזנות שלא תיפגע מתלאות המלחמה. כתוצאה מכך התחזקה הרוזנות והתעשרה, ואוכלוסייתה וכוחה התעצמו.
בשנת 1667 מת אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג ללא יורשים, ובמקומו מונה פרדריק השלישי, מלך דנמרק לרוזן אולדנבורג, והרוזנות נשארה באוניה פרסונלית עם ממלכת דנמרק עד לשנת 1773.
היסטוריה > הקמת הדוכסות

בשנת 1762 נרצח פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, ובנו פאבל ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1773 נחתמה אמנת צארסקויה סלו, ולפיה אוחדו כל נחלות שלזוויג-הולשטיין תחת כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ואילו פאבל מונה לרוזן אולדנבורג. בדצמבר אותה שנה מסר פאבל על פי בקשת אמו יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה את רוזנות אולדנבורג לפרידריך אוגוסט, בישוף ליבק, שהיה אף הוא נצר לבית הולשטיין-גוטורפ. פרידריך אוגוסט איחד תחתיו את כל נחלות בית אולדנבורג, ובשנת 1774 קיבל את התואר דוכס.
בשנת 1785 מת פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג, ובנו וילהלם, דוכס אולדנבורג עלה לשלטון במקומו. מכיוון שווילהלם היה נכה ורפה שכל, משל בן דודו פטר, בישוף ליבק כעוצר בשמו.
היסטוריה > המלחמות הנפוליאוניות ולאחריהן

במהלך המלחמות הנפוליאוניות הצטרף העוצר פטר, ששלט בדוכסות במקום דודו הנכה וילהלם, דוכס אולדנבורג, לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית. בשנת 1806 נכבשה דוכסות אולדנבורג על ידי הצרפתים וההולנדים, אך בשנת 1807 שוקמה הדוכסות, ובשנת 1808 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין. עם זאת, בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי נפוליאון, ופטר עוצר הדוכסות הצטרף לבעלות הברית. במהלך קונגרס וינה קיבלה הדוכסות שטחים נוספים. בשנת 1829 שודרגה הדוכסות לדוכסות גדולה ופטר הראשון, דוכס אולדנבורג קיבל תואר של דוכס גדול. כך הייתה דוכסות אולדנבורג לדוכסות הגדולה של אולדנבורג, שהתקיימה עד המהפכה הגרמנית ב-1918. כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה, ואז מוזגה במדינת סקסוניה התחתית.
דוכסי אולדנבורג

פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג (1774–1785)
וילהלם, דוכס אולדנבורג (1785–1810, 1813–1823)
פטר הראשון, דוכס אולדנבורג (1823–1829)
רוזנות אולדנבורג בשנת 1500