מיראז' 4
היסטוריה מבצעית

כאמור, צרפת החליטה ליצור יכולת תקיפה גרעינית לטובת אסטרטגיית הרתעה עצמאית ללא תלות בבעלות בריתה האחרות. לטובת זאת היא הורתה על פיתוח המיראז' 4 וגם החלה להקים את הכוח האווירי האסטרטגי (בצרפתית: Forces Aériennes Stratégiques, בראשי תיבות: FAS). במהלך עיצוב כלי הטיס החלו הכנות תשתית עם בחירת בסיסים למטוסי המיראז' וטייסות התדלוק, הקמת דירים ממוגנים למטוסים, הרחבת המסלולים ובניית התשתיות לשליטה ובקרה על הכוח עם מוצבי פיקוד ממוגנים ואמצעי תקשורת תואמים.
עם השלמת העיצוב של המיראז' 4, הדרישה לטווח של 3,000 קילומטר הייתה מחוץ ליכולתיו של המטוס, שטווחו היה 1,100 קילומטר בלבד, ולכן בשביל להאריך את הטווח שלו נדרש מערך של מטוסי תדלוק, שלא היו קיימים במלאי של חיל האוויר הצרפתי. צרפת בחנה מספר חלופות למטוסי תדלוק אווירי ולבסוף רכשה 12 מטוסי בואינג C-135F שכללו עוגן, בעוד המיראז' 4 כולל את הדוקרן בקצה צינור ארוך באף המטוס. מטוסי C-135 היוו את עיקר מערך התדלוק האווירי של צרפת למשך עשורים.
בשביל לאמן את צוותי האוויר של צרפת על טכנולוגיית התדלוק האווירי, מטוס מיראז' 3D דו-מושבי אחד הוסב לשאת דוקרן דמי לאימון טייסי המיראז' 4 בתדלוק אווירי.
לאחר הדגמה מעשית ליכולת התדלוק האווירי, המטוס הוכרז כמבצעי בפברואר 1964. סך הכול 62 מטוסי מיראז' 4 נכנסו לשירות בחיל האוויר הצרפתי ותחת המטרייה של ה-FAS. מטוסים אלה שירתו בתשע טייסות עם ארבעה מטוסים בכל טייסת, כאשר כל שלוש טייסות היוו כנף הפצצה.
לאחר הקמת המערך הגרעיני הראשוני שלה, צרפת בחרה לפרוש מארגון הצבאי של נאט"ו ונשארה כחברה בברית אבל לא חלק מהמבנה הצבאי המאוחד. המטרות של מטוסי המיראז' 4 היו היו בסיסים וערים בברית המועצות. עם סיוע של מטוסי התדלוק המטוס יכל לתקוף במוסקבה, מורמנסק וערים באוקראינה. משימות של מטוסי מיראז' 4 לרוב כללו טיסה במבנה של זוג מיראז'ים, כאשר אחד נושא את הפצצה והשני נושא מכלי דלק נתיקים ופוד תדלוק שמאפשר למטוס התוקף לתדלק מבן הזוג שלו. ולמרות זאת לפי חלק מהמקורות המטוס עדיין היה בעל טווח טיסה מוגבל ולא יכל לחזור לבסיס האם ממשימת התקיפה והצוות של המטוס היה אמור לנטוש את המטוס זמן מה לאחר התקיפה.
מערך המיראז' 4 באותה תקופה נדרש לעמוד בכוננויות A-5 ו-A-15 (חמש דקות להמראה, ו-15 דקות להמראה בהתאמה). כאשר כוננות A-5 דרשה שני מטוסים העומדים חמושים ומוכנים עם צוותים וטייסים בקרבת המטוס.
בהתחלה פרופיל הטיסה היה בגובה רב ומהירות של מאך 1.85 ובטווח של 3,500 קילומטר. אבל לאחר שנהיה ברור שהאיום מצד מערכי טילי קרקע-אוויר הוא חמור בשנות ה-60 המאוחרות, פרופיל המשימה שונה לטיסה בגובה נמוך ומהירות של 1,100 קילומטר בשעה וטווח טיסה מוקטן. השינויים בפרופיל המשימה דרשו התאמות מבניות במטוס שבוצעו במהלך ביקורת מחזורית, כגון חיזוק הכנפיים ותיבת הכנף.
במהלך שנות ה-70 לאחר שצרפת הכניסה לשירות של טילים בליסטיים גרעיניים וטילים גרעיניים משוגרים מצוללות, יחד עם היעילות הפוחתת של מטוסי התקיפה הגרעינית, צרפת הוציאה משירות כנף מטוסי מיראז' 4 משירות וכן החלה בפיתוח טיל שיוט גרעיני על-קולי מדגם ASMP עם טווח 400 קילומטר. 18 מטוסי מיראז' 4 הוסבו לשאת את הטיל ואלה נקראו מיראז' 4P. בשנת 1986 כל מטוסי המיראז' הנותרים שולבו בשתי טייסות הפצצה עם שישה מטוסים לכל טייסת. כמו כן בוטלו דרישות לכוננות ה-A-5 (חמש דקות להמראה) למערך.
בעוד במשימות התקיפה הגרעינית, במטוסי המיראז' 4 לא בוצע שימוש מבצעי, ביכולות הביון בוצע שימוש נרחב. בשיא המלחמה הקרה המטוסים בשיתוף מודיעין עם הצי הצרפתי ביצע גיחות מעל כוחות משימה וספינות סובייטיות בים התיכון וכן באוקיינוס האטלנטי. בשמי צ'אד בוצע מספר טיסות רב, אם כי לא ברור כמה ובין אילו שנים. בשנת 1987 המטוס ביצע גיחות צילום לטובת הערכת נזקי לחימה לאחר תקיפה של מטוסי יגואר בלוב במהלך מבצע טובוס, עם משך טיסה של 11 שעות, מהן 30 דקות במהירות על קולית, וכן 12 תדלוקים אוויריים. בשנת 1991 המטוס השתתף במלחמת עיראק הראשונה כחלק מהקואליציה. במקרה ספציפי המטוס נקלע למרדף של מטוסי מיג-25 שננעלו עליו, אך הצליח להימלט לאחר 4 דקות ומהירות של מאך 1.8. בשנת 1995 במהלך במהלך מלחמת בוסניה, המיראז' 4 השתתף במבצע כוח מכוון וסייע באיתור מוצבי פיקוד וסוללות ארטילריה. בשנת 1996 מטוסי מריאז' 4 סייעו בבקרה על הפסקת האש בין תימן ואריתריאה בעזרת טיסות צילום מג'יבוטי. בשנת 1999 במהלך מלחמת קוסובו, המטוסים השתתפו עם טיסות ביון פעמיים ביום מהאי קורסיקה. בשנת 2001, במהלך מלחמת אפגניסטן, המטוסים בוצעו 80 טיסות ביון מאיחוד האימרויות. בשנת 2003, במהלך מלחמת עיראק המטוס השתתף בטיסות לאיתור אתרי אחסנה לנשק להשמדה המונית מבסיסים בערב הסעודית.
בשנת 1996 מטוסי המיראז' 2000N החליפו את מטוסי המיראז' 4P בתפקידי התקיפה הגרעינית עם טילי ה-ASMP ולכן טייסת מיראז' 4 אחת יצאה משירות, והטייסת הנותרת שינתה את משימתה לביון.
בשנת 2005 חיל האוויר הצרפתי הוציא את אחרון מטוסי המיראז' 4 משירות.