stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיר דוד
גלריית תמונות

נקבת חזקיהו סביב שנת 1900
מעיין הגיחון באיור של דייוויד רוברטס
המסגד הניצב מעל לביר איוב (באר איוב) המשוערת כעין רוגל המקראית, 9/0
בחציבה בתוך העיר
בריכת השילוח – ה"סכר"
קברי המלכים לבית דוד (השערה)
מעולי תימן ב'כפר השילוח' 1886
חפירה ארכאולוגית בעיר דוד, 2008
חלק ממטמון של 264 מטבעות זהב מימי הרקליוס שנתגלה בחפירות 2008
הרחוב המרוצף מימי בית שני
ראו גם

חניון גבעתי (עיר דוד)
בריכת השילוח
כפר השילוח
עמותת אלע"ד
תעלת הניקוז בעיר דוד
לקריאה נוספת

יוסי לוי, שאלו שלום ירושלים – מסלולי טיולים, ירושלים בימי הבית הראשון והשני, יד יצחק בן-צבי, תשמ"ו, ירושלים.
סדרת עידן: דוד עמית, רבקה גונן, ירושלים בימי בית ראשון: מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, יד יצחק בן-צבי, 1990, ירושלים.
ריכב רובין, "ירושלים וסביבותיה – השפעת התנאים הפיזיים על יישובה של ירושלים", בתוך: שמואל אחיטוב ועמיחי מזר (עורכים), ספר ירושלים, כרך א, יד יצחק בן-צבי, 2000, ירושלים, עמודים 1–12.
ירושלים וכל נתיבותיה, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים.
הלל גבע, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, "עיר דוד".
עמיחי מזר, "הספקת מים ומפעלי מים בימי בית ראשון", ספר ירושלים: תקופת המקרא, תש"ס, עמודים 195–232.
אילת מזר, החפירות בעיר דוד 2005.
אילת מזר, ארמון המלך דוד, הוצאת שהם, ירושלים, 2009
איג וינסאן ורוני רייך (מתרגם), ירושלים של מטה, מכון מגלי"ם, ירושלים, 2008
אהרון הורביץ, מגלים את עיר דוד, מסע אל הראשית, הוצאת מגלי"ם, המכון הגבוה ללימודי ירושלים, 2009(הספר בקטלוג ULI)
דורון בן עמי, "מורדותיה הצפון-מערביים של עיר דוד בתקופת הברזל, נתונים ראשוניים", ארץ ישראל – ספר אמנון בן תור, כרך ל, הוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 2011, עמודים 95–104
דוחות חפירה
דו"חות החפירה של משלחת קניון בירושלים התפרסמו לאחר מותה כחלק מהסדרה "British Academy monographs in archaeology" של האקדמיה הבריטית תחת הכותר "Excavations by K. M. Kenyon in Jerusalem 1961-1967". כרכים 2, 3, 4 ו-5 (בחלקו) עוסקים באזור עיר דוד.
דו"חות החפירה של משלחת שילה התפרסמו כחלק מסדרת "קדם" של המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, בכרכים 19, 30, 33, 35, 40 ו-41. מלבד הכרך הראשון, כל הכרכים פורסמו לאחר מותו של שילה.
רוני רייך, אלי שוקרון ועמרי לרנאו, תגליות חדשות בחפירות עיר דוד – ירושלים, קדמוניות, 133, 2007, עמודים 32–40
Ronny Reich, Excavating the City of David, Where Jerusalem's History Began, Israel Exploration Society, Jerusalem, 2011, 368 pp., 208 figs.; ISBN 978-965-221-082-1
רות דוד

| --- | --- |

רות דוד בבית המשפט העליון בתאריך 8 בנובמבר 2017
 לידה:  14 בדצמבר 1952 (בת 72)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 תפקידים בולטים:  פרקליטת מחוז תל אביב
 
רות דוד (נולדה ב־14 בדצמבר 1952, נקראת גם רות דוד-בלום ורות בלום-דוד) היא עורכת דין ישראלית, לשעבר פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי) בפרקליטות המדינה.
ביוגרפיה

נולדה להורים ניצולי השואה, למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב, ואת התמחותה עשתה בפרקליטות מחוז תל אביב ובבית המשפט המחוזי בתל אביב.
בשנת 1977 החלה לעבוד כעורכת דין במחוז תל אביב של פרקליטות המדינה. במהלך תפקידה שימשה דוד בראשית שנות ה־90 כתובעת במשפט שנוהל כנגד יעקב אלפרון ובני משפחתו, שהסתיים בהרשעתם. במהלך עבודת ועדת שמגר לחקירת רצח יצחק רבין, כשהתבקש היועץ המשפטי לממשלה להופיע בוועדה הוא נעזר בה. שימשה תובעת במשפטו של שר המשפטים יעקב נאמן ב-1997 שנחשד בעברות שונות, משפט בו זוכה לבסוף נאמן.
ב-2002 נבחרה לכהונת פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי), לאחר שגברה בהתמודדות על עורכת הדין פנינה גיא. במהלך כהונתה ניהלה את החקירה בנושא פרשת המעילה בבנק למסחר, קיבלה החלטה על סגירת שארית תיק פרשת עמותות ברק (שרובו נסגר על ידי אליקים רובינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה) ללא הגשת כתבי אישום כנגד טל זילברשטיין וגידי סולימני בנימוק של העדר ראיות והעדר עניין ציבורי, החליטה על הגשת כתב אישום כנגד עומרי שרון על עבירות במסגרת קמפיין הבחירות של אביו, ראש הממשלה אריאל שרון (עומרי שרון הורשע בתיק זה ונידון לעונש מאסר). עמדה בראש צוות החקירה כנגד השר אברהם הירשזון, שהורשע בגנבה מהסתדרות העובדים הלאומית, והחליטה על סגירת תיק שעסק בחשדות לשחיתות של בכירים ברשות המיסים. ב־2017 מתח נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות השופט דוד רוזן ביקורת חריפה על דוד בקשר לסגירת תיק זה, שנעשתה בחיפזון ותוך חשש כבד לטיוח.
ב־2004 חתמה דוד על הסכם עד מדינה עם האחים דדוש, שהעניק להם הטבות רבות בעבור עדותם כנגד זאב רוזנשטיין. המתווך להשגת ההסכם היה רונאל פישר.
דוד הייתה מעורבת בחקירת השר חיים רמון בחשד לעבירת מעשה מגונה ללא הסכמה. חקירה זו כללה האזנות סתר, שחלקן לא הועברו כחוק לידי רמון. קיום ההאזנות הוכחש על ידי דוד ורק דרישה חוזרת ונשנית וגילוי קיומן על ידי מקור אנונימי הביאו להודאה של דוד לגבי עצם קיום חומר חקירה שנאסף בהאזנות ולהעברתו לסניגורי רמון. בית המשפט בפרשת רמון הודיע שרק בשל הבטחת ראש אגף החקירות ניצב יוחנן דנינו שהעניין ייחקר, בית המשפט לא יקבע בפסק דינו שהסתרת תוצרי ההאזנות הייתה בזדון, אלא בגין רשלנות ממשית. על תפקודה של דוד בפרשה נמתחה ביקורת של מבקר המדינה, שקרא לשקול צעדים אישיים נגדה. למרות זאת, פרקליט המדינה משה לדור סירב לפעול לפי המלצות מבקר המדינה והגן על דוד בתוקף ולאורך זמן. בשלהי 2010 סיימה את כהונתה.
במרץ 2011 מונתה כדירקטורית בחברת ב. יאיר. מינוי זה עורר תמיהה, על רקע מידע מודיעיני שעלה בפרשת המעילה בבנק למסחר שאותה ניהלה דוד, ועל פיו כספים שנגנבו מהבנק למסחר הושקעו בחברת ב. יאיר. לאחר תקופת צינון קצרה פתחה דוד משרד עורכי דין פרטי, ובהמשך הצטרפה כשותפה למשרד עורכי דין של רונאל פישר. בראיון איתה הציגה את תפקידה כסניגורית בדגש על המניעה וייצוג בשלבים מוקדמים של הליכים משפטיים.
בראשית 2014 פרשה במפתיע מתפקידה כדירקטור בב. יאיר.
דוד נשואה לאילן ואם לשלושה, מתגוררת בהרצליה.
חשדות פליליים וכתבי אישום

ב-2015 נעצרה במסגרת פרשת רונאל פישר, בחשד שיחד עם רונאל פישר פעלה להדלפת מידע פנימי מחקירות לנחקרים תמורת שוחד (ששולם בחלקו לקצין המשטרה ערן מלכה), וכן תדרכה נאשמים לקראת חקירתם על בסיס מידע פנימי, וזאת בתקופה שלאחר סיום תפקידה כפרקליטת מחוז. במאי 2015 הוגש נגדה כתב אישום, ובהמשך עודכן כתב האישום ונוסף בו אישום לפיו פעלה דוד יחד עם פישר להחלפת התובע בתיק כנגד יאיר ביטון (בעליה של חברת ב. יאיר), על ידי הצעה שניתנה לתובע למינוי כיועץ המשפטי של חברת נתיבי ישראל. במסגרת החקירה נגדה ונגד פישר גויסו קצין המשטרה לשעבר ערן מלכה ועוזרתו של פישר כעדי מדינה. בשל מעורבותם של קצין משטרה לשעבר ופרקליטת מחוז לשעבר, התיק מתנהל על ידי המחלקה לחקירת שוטרים ופרקליטות מחוז תל אביב (מיסוי וכלכלה) בבית המשפט המחוזי בירושלים.
בעקבות כתב האישום שהוגש על חשדות לאחר תום כהונתה כפרקליטת מחוז, עלו חשדות כנגדה כי פעלה באופן דומה גם בתקופת כהונתה כפרקליטה מחוזית, זאת בין השאר על בסיס הקלטות של פישר מתקופה זו שבהן הציע לחשודים השגת הקלות שונות באמצעות קשריו עם דוד, על סמך ידידות אישית שהייתה בין השניים, על בסיס מתנות שאותן קיבלה דוד מפישר (באמצעות יאיר ביטון) בתקופת כהונתה, ועל בסיס דברים שסיפר פישר לערן מלכה, שעליהם דיווח מלכה בחקירתו. בעקבות החשדות נחקרה דוד בנוגע להתנהלותה בתקופה זו. בדו"ח הסיכום לשנת 2015 של נציבות הביקורת על מערך התביעה ומייצגי המדינה בערכאות כתבה הנציבה הילה גרסטל כי פרקליט מחוז תל אביב שלמה למברגר מנע חקירה בנושא תיקים שיוצגו על ידי פישר במהלך כהונתה של דוד על ידי הנציבות ב־2014 בעקבות תלונות שהוגשו לנציבות, בטענה לסכסוך בין ארגון הפרקליטים לבין הנציבות. רק באביב 2015 הסכים למברגר להעביר את החומר לנציבות, אך אז נמנע מהנציבות העיסוק בנושא עקב פתיחת חקירה משטרתית בנושא. בנוסף, טענה קבוצת חוקרים מרשות המיסים כי דוד מנעה חקירה בפרשות שחיתות שנחשפו על ידם ברשות המיסים. בין התיקים שגנזה רות דוד נמנה גם פרשת ה'מכולה המוברחת' בה מקור מודיעיני העיד בדבר שחרור שלא כדין של מכולה שנתפסה בניסיון להתחמק ממכס, לאחר שנעשתה פנייה בעניין ללשכת שר האוצר בנימין נתניהו. לאחר תקופה נמצאה גופתו של המקור המודיעיני במלון דן פנורמה בתל אביב, כששקית פלסטיק מהודקת סביב צווארו, ועלו חשדות על המלצות שנתנו לסגירת תיקים משיקולים לא-מקצועיים.
במרץ 2016 החליט היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט לסגור את תיק החקירה כלפי דוד בנושא תפקודה בעת שירותה בפרקליטות, בהיעדר ראיות מספיקות להרשעה פלילית. עם זאת ציין מנדלבליט כי "התנהלותה של רות דוד כפי שהתגלתה בחקירה היא בעייתית ואינה עומדת בקנה אחד עם נורמות ההתנהגות המצופות מפרקליט בפרקליטות המדינה".
בנובמבר 2017 קבע דו"ח של נציב הביקורת על התביעה, דוד רוזן, כי נסיבות גניזת תיקי חקירה על ידי רות דוד שנפתחו עקב 15 תלונות שונות של חוקרים ברשות המיסים "תמוהות". עוד אמר "מסיבות עלומות, כדי לא לומר מוזרות ותמוהות, יחד עם התיק נעלם אף התיעוד שהוביל להחלטה לביעור התיק". באופן דומה, ב-26 בדצמבר רוזן דרש משי ניצן לבחון את התנהלות דוד בחקירת חשדות לשחיתות של בכירי קופת חולים מאוחדת שהסתיימה בהגשת כתב אישום כלפי חושף השחיתות בקופה.
ביולי 2018, חודשה החקירה על טיוח התלונות ברשות המיסים על ידי רות דוד. בינואר 2019 הגישה הפרקליטות אישום נוסף, רביעי במספר, נגד רות דוד, על שיבוש הליכי משפט בכך שהנחתה חשוד לברוח מישראל.
תרבות צ'ינצ'ורו

ייצוג משוער של הכנת מומיה. מוזיאון סן מיגל דה אספה
טקסי הקבורה של צ'ינצ'ורו: גולגולת אדם עם עיטור ראש ופריטים שונים. מוזיאון אנקר נילסן בצ'ילה
ראש של מומיה. מוזיאון האדם בסן דייגו
תרבות צ'ינצ'ורו (בספרדית: Cultura chinchorro) הייתה תרבות קדם-קרמית באמריקה הדרומית שנמשכה בין 9,000 ל-3,500 שנים לפני זמננו (7,000 עד 1,500 לפני הספירה). האנשים שיצרו את תרבות צ'ינצ'ורו היו דייגים יושבי קבע שהתגוררו באזור החוף של האוקיינוס השקט של צפון צ'ילה ודרום פרו של ימינו.
הימצאות מים מתוקים באזור הצחיח בחוף הקלה על התיישבות אנושית באזור זה. בני הצ'ינצ'ורו התפרסמו בשיטות החניטה והקבורה המורכבות שלהם, שכללו את המומיות המלאכותיות העתיקות ביותר בעולם, כולל מומיות של ילדים, שהוכנו בקפידה. מלבד זאת ידוע עליהם מעט מאוד, מה שכנראה נובע גם מאורח חייהם הלא בולט ללא מבנים גדולים. אזור תרבות הצ'ינצ'ורו החל להיות מושפע מהתרבויות של רמת האנדים בסביבות 4,000 לפני הספירה, מה שהוביל לאימוץ החקלאות. הרבה יותר מאוחר, היה אזור זה תחת השפעת אימפריית טיוואנאקו.
בשנת 2021 נוספו חלק מהאתרים הארכאולוגיים של תרבות צ'ינצ'ורו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
אטימולוגיה

תרבות צ'ינצ'ורו קרויה על שם חוף צ'ינצ'ורו (בספרדית: Playa Chinchorro) ליד אריקה שבצ'ילה, שם התגלו המומיות הראשונות.
גאוגרפיה

התרבות התפשטה על פני אזורי החוף הצחיחים של מדבר אטקמה מאזור העיר אילו (אנ') בדרום פרו, ועד העיר אנטופגסטה בצפון צ'ילה. אבל נראה שהגרעין התרבותי של הצ'ינצ'ורו הוא אזור אריקה-קמרונס, המשתרע בין עיירות החוף אריקה וקלטה קמרונס (אנ') מדרום. ישנם אתרים ארכאולוגיים רבים מסביב לאריקה, וסביב קלטה קמרונס.
תיאור

בני הצ'ינצ'ורו היו דייגים מומחים. הם פיתחו מכלול כלי דיג נרחב ומתוחכם. לאנשים היו ציוד דיג יעיל, כמו קרסי דיג עשויים מקונכיות וקקטוסים ומשקולות אבן לרשתות מבדי רשת. הם הפכו לאורגים מיומנים של סלים ומחצלות.
בעוד שרוב אתרי צ'ינצ'ורו ממוקמים על החוף, חלקם נמצאים גם בפנים הארץ וברמות הסמוכות. תזונתם התבססה בעיקר על דגים, רכיכות ויונקים ימיים. יש כמה ערימות פסולת גדולות שנחפרו. ניתוח השיער ועצמות האדם מהמומיות מצביע על כך שכ-90 אחוז מהתזונה שלהם היו ממקורות מזון ימיים, כאשר 10 האחוזים הנותרים של מזונם מבעלי חיים וצמחים יבשתיים.
האתר המייצג של תרבות הצ'ינצ'ורו ממוקם באריקה בצ'ילה; הוא התגלה על ידי הארכאולוג הגרמני מקס אולה (אנ') בתחילת המאה ה-20.
אתרים ארכאולוגיים מוקדמים רבים התגלו לאורך חוף זה. בפרו, קבראדה טקוויי (Quebrada Tacahuay) וקבראדה חגואיי (Quebrada Jaguay) נחקרו על ידי ארכאולוגים. דרומה יותר, יש גם את אתר הטבעת, והקבראדה לוס בורוס (Quebrada Los Burros). אלו מתוארכים לרוב לתקופות הפליסטוקן המאוחרות וההולוקן המוקדם (כ-11,000–9000 לפני הספירה). בפנים הארץ בצ'ילה, התגלו האתרים אצ'אס (Achas), ולאס קונצ'אס (Las Conchas).
קבראדה חגואיי הוא הצפוני מבין האתרים הללו, וגם העתיק ביותר, והוא מתוארך ל-11,000 לפני הספירה. קבראדה טקוויי, דרומה יותר, צעיר יותר. כמה חוקרים טוענים שתרבות צ'ינצ'ורו התפתחה מיישובים מוקדמים יותר אלה, אם כי הפרטים עדיין נחקרים. האתר של אצ'אס הוא המקום שבו נמצאה המומיה הקדומה ביותר של צ'ינצ'ורו: "איש אצ'ה" (Hombre de Acha).
יש לציין בהקשר זה גם את האתר הידוע של מונטה ורדה, שנמצא גם הוא בסמוך לקו החוף של צ'ילה. מונטה ורדה תוארכה מחדש לשנת 18,500 לפני זמננו (16,500 לפנה"ס).
המומיות של תרבת צ'ינצ'ורו

המומיות הטבעיות של בני הצ'ינצ'ורו מתוארכות להחל מ-9,000 שנים לפני זמננו, או 7,000 לפני הספירה. המומיות המלאכותיות של הצ'ינצ'ורו עתיקות ב-2,000 שנה מהמומיות של המצרים הקדמונים. חלק מה-DNA שלהם נמצא. התרבות נמשכה כמה אלפי שנים, התפתחה והסתגלה במהלך התקופה. סופה של תרבות צ'ינצ'ורו נקבע בסביבות 3500 לפני הספירה.
ד"ר ברנרדו אריאסה (Bernardo Arriaza) הוא אנתרופולוג צ'יליאני שתרם רבות לידע אודות הצ'ינצ'ורו. ב-1984 הוא פרסם מחקר בכתב העת Chungara, עבודתו הראשונה על תרבות הצ'ינצ'ורו. מאוחר יותר, ב-1994, פרסם סיווג של מומיות צ'ינצ'ורו, טיפולוגיה שנמצאת בימינו בשימוש נרחב על ידי הקהילה המדעית והכללית. ב-1995 הוא כתב מאמר חשוב למגזין נשיונל ג'יאוגרפיק על מומיות צ'ינצ'ורו, שתורגם למספר שפות וסייע לפרסם את המומיות העתיקות ברמה בינלאומית. ספרו "מעבר למוות: מומיות צ'ינצ'ורו של צ'ילה הקדומה" (Beyond Death: The Chinchorro Mummies of Ancient Chile) פורסם על ידי הוצאת מוסד הסמית'סוניאן בוושינגטון די.סי. עבודה זו תורגמה מאוחר יותר לספרדית ופורסמה בצ'ילה על ידי אוניברסיטת צ'ילה.
התגלה כי החניטה לא הייתה תלויה בגיל ובמעמד החברתי של הנפטר, אם כי חברים לשעבר של אצולת הצ'ינצ'ורו עברו טיפול משוכלל ומורכב יותר. ריכוזי ארסן גבוהים בסביבה הובילו לתמותת תינוקות גבוהה, ומשערים כי הייתה גורם להתפתחות חניטה כעיבוד חברתי ורגשי. טכניקת החניטה השתנתה עם הזמן. במיוחד, צבען של המומיות השתנה, משחור מנצנץ המיוצר על ידי מנגן לצבע אדום מאוחר יותר (בסביבות 2000 לפני הספירה) של המומיות.
לאחר המוות קולף בשר המתים והחלק החיצוני שלהם עוצב באמצעות מקלות וחימר. לאחר מכן נחנטו המומיות באחד מהחומרים לעיל. מסכות פנים אדומות ושחורות עם חורים אופייניים לפה, לאף ולעיניים נוצרו על ידי שימוש בפיגמנטים צבעוניים וככל הנראה עוצבו לפי פניו של המנוח. לאחר מכן הונחו המתים על בדים עשויים קנים ונקברו בצורה שטחית באדמת המדבר.
מומיה של גבר בן תרבות צ'ינצ'ורו נושאת את הקעקוע המוקדם ביותר שנמצא ביבשת אמריקה, קו מקווקו דמוי שפם מעל שפתו העליונה; הקעקוע מתוארך ל-2300 לפני הספירה בקירוב.
התפתחות מאוחרות יותר

שלב אסאפה של פיתוח תרבותי מקומי (4,000–2,500 לפני הספירה) היה תקופת מעבר בין סוף שלב צ'ינצ'ורו לתחילת שלב אלטו רמירס (Alto Ramírez). התפתחויות אלו התרחשו בעמק אסאפה הסמוך לחוף. בסביבות 4,000 לפני הספירה, ראו תושבי עמק אסאפה כמה שינויים תרבותיים שהביאו מהגרים מהאלטיפלנו. השפעות אלו הביאו לאימוץ החקלאות סביב 3,000 שנים לפני זמננו, כמו גם הופעת כלי החרס. הקבוצות המאוחרות הללו כבר לא חנטו את מתיהם.
השפעתן של תרבויות האנדים המוקדמות בצפון צ'ילה נחקרה על ידי כמה ארכאולוגים. במיוחד ההשפעה מתרבות ואנקאראני (אנ'), ותרבות הפוקרה המוקדמת מאזור אגם טיטיקקה עשויה להיות רלוונטית כאן. במהלך שלב מעבר, ייתכן שתרבות הצ'ינצ'ורו התקיימה יחד עם מסורת האנדים שצצה לאורך החוף.
אתר המורשת העולמית

אתרי תרבות צ'ינצ'ורו הוצעו כמועמדים להוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-1998, ונוספו לרשימה ב-27 ביולי 2021 במסגרת כנס ועדת המורשת העולמית בפוג'ואו שבסין.
אתר המורשת כולל שלושה אזורים במחוז אריקה ופרינאקוטה:
פאלדאו נורטה דל מורו דה אריקה (Faldeo Norte del Morro de Arica) – בשטח של 47.8 דונם ואזור חיץ של 2,345.2 דונם. באתר התגלו קברים.
קולון 10 (Colón 10) – בשטח של 350 מטרים רבועים. באתר התגלו קברים.
דסמבוקדורה דה קמרונס (Desembocadura de Camarones) – בשטח של 3,592.3 דונם ואזור חיץ של 4,377.9 דונם. באתר התגלו מקומות יישוב, ערימות פסולת וקברים.
שני האתרים הראשונים בתחומי העיר אריקה, והאתר השלישי כ-100 קילומטרים דרומית לעיר.
בהסבר להכרזה נכתב:
יחד הם [האזורים] נושאים עדות לתרבות של ציידים-לקטים ימיים שהתגוררו בחוף הצפוני הצחיח והעוין של מדבר אטקמה בצפון צ'ילה מ-5450 לפנה"ס לערך עד 890 לפנה"ס. הנכס מציג את העדויות הארכאולוגיות העתיקות ביותר המוכרות לחניטה מלאכותית של גופות בבתי קברות המכילים גם גופות חנוטות באופן מלאכותי וגם כמה שנשתמרו בשל תנאי הסביבה. עם הזמן, שיכללו בני הצ'ינצ'ורו מנהגי קבורה מורכבים, לפיהם הם פירקו והרכיבו בשיטתיות גופות של גברים, נשים וילדים שנפטרו מכל הקשת החברתית כדי ליצור מומיות "מלאכותיות". למומיות אלו יש איכויות חומריות, פיסוליות ואסתטיות שמשערים כי הן משקפות את התפקיד הבסיסי של המתים בחברה של צ'ינצ'ורו. בנכס נמצאו כלים העשויים מחומרים מינרליים וצמחיים וכן מכשירים פשוטים העשויים מעצם וקונכיות שאפשרו ניצול אינטנסיבי של משאבי הים בנכס המפגין עדות ייחודית לרוחניות המורכבת של תרבות הצ'ינצ'ורו.
הערות שוליים

↑  Settlement and Artificial Mummification of the Chinchorro Culture in the Arica and Parinacota Region, UNESCO World Heritage Centre, 2021
↑  Chinchorro Culture: Pioneers of the Coast of the Atacama Desert
↑  "Making the Dead Beautiful: Mummies as Art" ,Archaeology Magazine
↑  K. Kris Hirst, Chinchorro Culture – Introduction – archaeology.about.com
↑  Can UNESCO status save the world’s oldest mummies?
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'"Tipología de las Momias Chinchorro y evolución de las prácticas de momificación" (PDF).
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'Smith, Maria O. (1996-12-01). "Beyond Death: The Chinchorro Mummies of Ancient Chile. Bernardo T. Arriaza". The Quarterly Review of Biology. 71 (4): 557. doi:10.1086/419559. ISSN 0033-5770.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'Arriaza, Bernardo T. "ARSENIASIS AS AN ENVIRONMENTAL HYPOTHETICAL EXPLANATION FOR THE ORIGIN OF THE OLDEST ARTIFICIAL MUMMIFICATION PRACTICE IN THE WORLD". Chungará (Arica) (באנגלית). 37 (2). doi:10.4067/S0717-73562005000200010.
↑  Carlos A. Baied, Review of: Historias del Desierto: Arqueología del Norte de Chile, by Mario Rivera, Editorial del Norte, 2002, pp. 238, La Serena. Volumen 39, N° 1, 2007. Páginas 135–136 Chungara, Revista de Antropología Chilena
↑  Cultural sites in Africa, Arab Region, Asia, Europe, and Latin America inscribed on UNESCO’s World Heritage List
שיטת קפן

מפת אקלים לפי קפן-גייגר



  Af
  Am
  Aw


  BWh
  BWk
  BSh
  BSk


  Csa
  Csb
  Csc


  Cwa
  Cwb
  Cwc


  Cfa
  Cfb
  Cfc


  Dsa
  Dsb
  Dsc
  Dsd


  Dwa
  Dwb
  Dwc
  Dwd


  Dfa
  Dfb
  Dfc
  Dfd


  ET
  EF
שיטת קפן לסיווג אקלימים היא השיטה הנפוצה ביותר למיון אזורי אקלים בעולם. היא קרויה על שמו של הקלימטולוג הגרמני ולדימיר קפן.
השיטה הוצגה על ידי קפן ב־1884 ועודכנה על ידיו מספר פעמים עד 1936. בסוף ימיו הוא עבד עם הקלימטולוג הגרמני רודולף גייגר (אנ') שהמשיך בעדכון השיטה והיא מכונה לעיתים שיטת קפן-גייגר לסיווג אקלימים.
הסבר השיטה

שיטת קפן מתבססת על גורמים ממוצעים של כמות המשקעים יחסית לטמפרטורה. קפן מיין את האקלים לחמישה סוגי אקלים ולארבעה תת־אזורים מכל צד של קו המשווה. קפן התייחס גם לקשר בין הצמחייה הטבעית בה מאופיין כל אזור לבין כמות המשקעים והטמפרטורה בו.
המיון

| אות 1 | אות 2 | אות 3 |
| --- | --- | --- |
| A (טרופי) | f (יער גשם) |  |
| A (טרופי) | m (מונסון) |  |
| A (טרופי) | w (סוואנה, רטוב) |  |
| A (טרופי) | s (סוואנה, יבש) |  |
| B (צחיח) | W (מדברי) |  |
| B (צחיח) | S (ערבה) |  |
| B (צחיח) |  | h (חם) ׁ |
| B (צחיח) |  | k (קר) |
| C (ממוזג) | s (קיץ יבש) |  |
| C (ממוזג) | w (חורף יבש) |  |
| C (ממוזג) | f (ללא עונה יבשה) |  |
| C (ממוזג) |  | a (קיץ חם) |
| C (ממוזג) |  | b (קיץ חמים) |
| C (ממוזג) |  | c (קיץ קר) |
| D (יבשתי) | s (קיץ יבש) |  |
| D (יבשתי) | w (חורף יבש) |  |
| D (יבשתי) | f (ללא עונה יבשה) |  |
| D (יבשתי) |  | a (קיץ חם) |
| D (יבשתי) |  | b (קיץ חמים) |
| D (יבשתי) |  | c (קיץ קר) |
| D (יבשתי) |  | d (חורף קר מאוד) |
| E (קוטבי) | T (טונדרה) |  |
| E (קוטבי) | F (קפוא (כיפת קרח)) |  |
שיטת סיווג האקלים של קפן מחלקת את האקלים לחמש קבוצות אקלים עיקריות: A (טרופי), B (צחיח), C (ממוזג), D (יבשתי) ו־E (קוטבי). האות השנייה מציינת את עונת המשקעים, ואילו האות השלישית מציינת את עונת החום.
המיון > A: טרופי

האקלים הטרופי שמצוי באזור A, מצפון לקו המשווה עד חוג הסרטן (22 '26 23°; צפון) ומדרום לקו המשווה עד חוג הגדי (22 '26 23°; דרום), הוא אקלים שבו הטמפרטורות בממוצע בין C°‏ 20 בלילה ל־C°‏ 30 ביום לאורך כל השנה, עם כמויות משקעים של לפחות כ־1000 מילימטרים בשנה. ויכולה להגיע באזורים מסוימים לכ־2500 מ"מ בשנה. ההבדלים בין עונה יבשה לרטובה יכולים להיות מהותיים וחדים כמו בגשמי המונסון בתת־היבשת ההודית, ועד מקומות שבהם בעונה ה"יבשה" יורדים יותר מ־50 מ"מ גשם בחודש. ברוב המקומות בעונות הרטובות כמות הגשמים עוברת בקלות את ה־200 מ"מ לחודש ויכולה להגיע גם ל־300 מ"מ בממוצע לחודש אחד.
אקלים משווני טרופי - משקעים בכל עונות השנה (Af)
אקלים מונסון טרופי - עיקר המשקעים בקיץ. עם עונה יבשה בסוף החורף (Am)
אקלים סוואנה טרופי - עם עונה קרירה ושחונה - עיקר המשקעים בקיץ (Aw/As)
המיון > B: צחיח (מדברי, וערבה)

האקלים המדברי מצוי באזור B, מצפון ומדרום לאקלים הטרופי, גובל בו ויוצר הפרדה בין האקלים הטרופי לאקלים הממוזג, אקלים זה הוא אקלים חם ויבש שבו הטמפרטורה גבוהה וכמות המשקעים מעטה.
אקלים צחיח (מדברי) - עיקר המשקעים בקיץ (BW)
אקלים צחיח חם (BWH): באקלים זה השורר ברצועת המדבריות העולמית באזור קווי הרוחב 30° אך יכולות לאפיין גם אזורים בקווי רוחב נמוכים יותר כתוצאה ממרחק רב מהים וזרמי מים קרים. מאופיין בכמויות משקעים דלות של פחות מ־200 מ"מ לשנה ואף פחות מ־100 מ"מ במקומות מסוימים, עם טמפרטורות שיכולות להגיע לנקודת הקיפאון בחורף בלילה אך ל־C°‏ 20 ביום, ובקיץ לרוב הטמפרטורה תהייה מעל ל־C°‏ 35 ויכולה להגיע בקלות ל־C°‏ 50.
אקלים צחיח קר (BWk) נפוץ בעיקר במרכז אסיה בשל המרחק מהים. ההבדל המהותי בינו ובין האקלים החם זה, שבאקלים הקר הטמפרטורה בחורף הממוצעת היא באזור האפס מעלות צלזיוס או קרוב לכך. אך הטמפרטורה בקיץ מגיעה בקלות למעל ל־C°‏ 30 וכמויות משקעים של פחות מ־250 מ"מ.
אקלים צחיח למחצה (ערבה) - עיקר המשקעים בחורף (BS) מאפיינות את אותן טמפרטורות של האקלים הצחיח, אך עם כמויות משקעים כפולות, אך לא מספקות כדי שהאזור ייחשב כגשום.
אקלים צחיח למחצה חם (BSh) כמויות המשקעים הן בין 200 ל־400 מ"מ עם טווח טמפרטורות המתאים לאקלים הצחיח החם. נחשב לאזור חיץ בין האקלים הצחיח לאזורים גשומים יותר. באר שבע כדוגמה נמצאת באזור זה.
אקלים צחיח למחצה קר (BSk) כמויות משקעים בין 250 מ"מ ל־400 מ"מ, עם טווח טמפרטורות של אקלים צחיח קר. אנקרה כדוגמה לעיר הנמצאת באזור זה.
המיון > C: ממוזג

האקלים הממוזג מצוי באזור C, בין קו רוחב 30° צפון ומדרום, עד קו רוחב 60° צפון ודרום, הוא מפריד בין האקלים המדברי ליבשתי. הוא אקלים לח שיש בו עונת קיץ חמה ועונת חורף קרה. אקלים זה נחשב לנוח ביותר לאדם, ולכן אזורי אקלים אלה נחשבים למאוכלסים ביותר בעולם ביחס לשטחם.
אקלים ים־תיכוני (Cs)
אקלים ים תיכוני קיץ־חם (Csa) האקלים הנפוץ לאורך רוב חופי הים התיכון ואייו. אך גם כולל את נאפה ואלי בקליפורניה. מאפיין קיץ חם שבו הטמפרטורה יכולה להגיע לכ־C°‏ 30, וחורפים קרירים שבה לרוב הטמפרטורה לא יורדת אל מתחת לנקודת הקיפאון. כמויות המשקעים נעות בין כ־500 ל־1000 מ"מ גשם בשנה שיורדים בעיקר בחורף.
אקלים ים תיכוני קיץ־חמים (Csb) מאפיין מקומות כמו פרובאנס בצרפת ובצפון פורטוגל. ההבדל הוא שהטמפרטורה המקסימלית בקיץ תהייה לרוב מעל C°‏ 25 אך פחות מ־C°‏ 30. מה שיוצר קיץ פחות חם ויותר "נסבל" במקומות אלו.
אקלים סובטרופי גשום (קיץ חם a )
עם משקעים בכל עונות השנה (Cfa) קיים בעיקר בין קווי הרוחב 25° ל־35° במזרח אסיה יבשת אמריקה ואוסטרליה בסמוך לחופים ולזרמי מים חמים יחסית. מאופיין בטמפרטורות של בין C°‏ 0 בחורף ל־C°‏ 30 בקיץ עם גשמים מרובים כל השנה, עם משקעים של כ־1,000 מ"מ בשנה. אזורי אקלים אלה חשופים לסופות טרופיות.
עם עיקר המשקעים בקיץ (Cwa) מאפיין אזורים הסמוכים לאקלים טרופי כמו צפון הודו, ובמקומות ברמות גבוהות הסמוכים לאזורים הטרופיים כמו מקסיקו סיטי, אדיס אבבה, וניירובי. מאפיין טמפרטורות בממוצע של בין C°‏ 10 בלילה לכ־C°‏ 25 ביום לאורך כל השנה, עם כמויות משקעים ממוצעת של כ־1000 מ"מ בשנה.
אקלים ימי (קיץ חמים b / קיץ קר c )
עם משקעים בכל עונות השנה (Cfb) מאופיין בטמפרטורות שבין C°‏ 0 ל־C°‏ 10 בחורף, ל־C°‏ 15 עד C°‏ 25 בקיץ. עם כמויות משקעים הנעות בין 500 ל־1,000 מ"מ היורדים בצורה שווה פחות או יותר לאורך כל עונות השנה. מאפיין בעיקר את ארצות מערב אירופה, כמו צרפת, בריטניה, הולנד ומערב גרמניה.
עם עיקר המשקעים בקיץ (Cwb)
עם משקעים בכל עונות השנה (Cfc)
עם עיקר המשקעים בקיץ (Cwc)
המיון > D: יבשתי

האקלים היבשתי מצוי באזור D, מצפון לאקלים הממוזג עד החוג הארקטי (66° צפון) ומדרום לאקלים הממוזג עד חוג הקוטב הדרומי (66° דרום), הוא אקלים קר ורטוב שבו הטמפרטורה נמוכה וכמות המשקעים רבה.
אקלים יבשתי לח האקלים היבשתי הלח נפוץ במזרח אירופה ובצפון ארצות הברית. מאופיין בחורפים קרים ומושלגים עם טמפרטורה של כ־C°‏ 0 בממוצע, אך גם יכולה לרדת ל־C°‏ 30-. כמויות המשקעים הן בין 500 ל־1500 מ"מ.
קיץ חם (Dfa, Dwa, Dsa) הטמפרטורות בקיץ הן ממוצע בין ה־C°‏ 25 ל־C°‏ 30 ביום. ערים באזור אקלים זה: אודסה, שיקגו, וושינגטון וניו יורק.
קיץ חמים (Dfb, Dwb, Dsb) טמפרטורה קיצית יומית ממוצעת של כ־C°‏ 25. ערים באזור אקלים זה: ברלין, פראג, בוסטון, טורונטו.
אקלים תת-ארקטי
קיץ קר (Dfc, Dsc, Dwc) טמפרטורה קיצית יומית ממוצעת של C°‏ 20, מאופיין בטייגה.
חורף קר מאוד (Dfd, Dsd, Dwd) מאפיין אזורים יבשתיים באזור חוג הקוטב הצפוני שבהם הטמפרטורה יכולה להגיע בחורף ל־C°‏ 40-.
המיון > E: קוטבי

האקלים הקוטבי מצוי באזור E, מסביב לקצות ציר כדור הארץ, מצפון לאקלים המושלג עד קו רוחב 90° צפון ומדרום לאקלים המושלג עד קו רוחב 90° דרום, הוא אקלים קר ויבש שבו הטמפרטורה נמוכה מ־C°‏ 10 כל השנה וכמות המשקעים מעטה.
הטונדרה - אזור שולי הקטבים (ET) בהם הטמפרטורה הממוצעת עולה מעל C°‏ 0 לפחות חודש בשנה.
כיפות הקרח הקוטביות - אזור הקטבים עצמם (EF) בהם הטמפרטורה הממוצעת לא עולה מעל C°‏ 0 כל השנה.
מפות אקלים לפי יבשות

צפון אמריקה
אירופה
רוסיה
מרכז אסיה
מזרח אסיה
דרום אמריקה
אפריקה
המזרח התיכון
דרום אסיה
דרום מזרח אסיה
אוסטרליה/אוקיאניה
ראו גם

אזור עמידות