stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרואטים

| --- | --- |
הגעת הקרואטים אל הים האדריאטי. ציור מאת אוטון איווקוביץ'
הגעת הקרואטים אל הים האדריאטי. ציור מאת אוטון איווקוביץ'
 אוכלוסייה
 כ-6,200,000עד 8,800,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 מעל 50,000 איש: קרואטיה קרואטיה –4,265,081 (2001) בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה – 1,685,000 (2007) ארצות הברית ארצות הברית – 1,000,000–1,200,000 גרמניה גרמניה – 350,000–400,000  אוסטרליה אוסטרליה – 250,000 ארגנטינה ארגנטינה – 200,000–250,000 קנדה קנדה – 200,000–250,000 צ'ילה צ'ילה – 150,000–200,000 אוסטריה אוסטריה – 80,000–100,000 שווייץ שווייץ – 80,000 איטליה איטליה – 50,000–60,000
 שפות
 קרואטית (בעבר סרבו-קרואטית), שפות המדינות בהן הם חיים
 דת
 במידה מכרעת נצרות קתולית
 קבוצות אתניות קשורות
 עמים סלאבים אחרים:  סרבים סלובנים בוסנים 
הקרואטים (בקרואטית: Hrvati) הם עם סלאבי דרומי, החי בעיקר בשטחי קרואטיה שהיא מדינת הלאום הקרואטי וכן בבוסניה והרצגובינה ובמספר מדינות סמוכות, שגם בהן הם נחשבים לקבוצה אוטוכטונית. בבלקן כולו מתגוררים כ-6 מיליון קרואטים, מהם 4.265 מיליון בקרואטיה עצמה (2001).
מספרם של דוברי הקרואטית כשפת אם בכל העולם מגיע ל-6.2 מיליון. מחוץ לבלקן קיימות קהילות גדולות של קרואטים בבוסניה והרצגובינה שם הם מונים למעלה משליש האוכלוסייה, בארצות הברית, גרמניה, אוסטרליה, ארגנטינה, קנדה, צ'ילה, אוסטריה, שווייץ ובאיטליה. הקרואטים דוברים את השפה הקרואטית שנקראה לפני פירוק יוגוסלביה בשם סרבו-קרואטית, והם בעיקרם נוצרים קתולים.
מקורם של הקרואטים

מוצאם המדויק של השבטים הקרואטים לפני ההגירה הגדולה של הסלאבים אינו ידוע בוודאות, ואף שברור שהם שייכים לקבוצת העמים הסלאבים, קיים מידע מועט בלבד על יחסי הגומלין שלהם עם עמים אחרים השייכים למשפחת העמים הזו, או על מידת השפעתם המדויקת בשטחים שיישבו לאחר גלי ההגירה הגדולים.
רוב החוקרים מחזיקים בדעה שהקרואטים היגרו מהשטחים שמצפון להרי הקרפטים וממזרח לויסלה אל שטחי יוגוסלביה לשעבר במאה ה-7. קרואטים "לבנים" יישבו את צפון דלמטיה והונגריה של ימינו, וקרואטים "אדומים" התיישבו בדרומה.
בתקופת התחייה הלאומית הקרואטית בתחילתה של המאה ה-19 הועלו תאוריות לפיהן מקורם של הקרואטים הוא במערב הבלקן, אך באמצע המאה ה-19, תאוריות אלה נזנחו ואף הועלו תאוריות חדשות לפיהן חלקם היחסי של השבטים הקרואטים המוקדמים בעיצוב הזהות הקרואטית המודרנית היה שולי יחסית, וכי זו הושפעה בעיקר מהשבטים האילירים שישבו באזור קודם לגלי ההגירה.
הערות שוליים

↑  אתר אתנולוג (מבוסס על מספר דוברי השפה הקרואטית)
↑  כל הנתונים אלא אם צוין אחרת הם מאתר קרן המורשת הקרואטית
↑  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של קרואטיה
↑  CIA World Factbook: Bosnia and Herzegovina
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533418405171  GND: 4033244-5  LCCN: sh85034196  NARA: 10646261  NKC: ph116970
קליבלנד אבי

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1838 ניו יורק ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  28 בדצמבר 1916  (בגיל 78) Chevy Chase Village, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מטאורולוגיה, אסטרונומיה
 מקום קבורה:  בית הקברות רוק קריק בוושינגטון הבירה
 עיסוק:  חוקר, מרצה
 מקום לימודים:  Free Academy, BA, 1857  Free Academy, MA, 1860  Harvard, BS, 1864  1886, פרופסור מטעם אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת המדינה של מישיגן  חיל האותות (1871–1891)  University of the District of Columbia (1896)  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  מצפה הכוכבים פולקובו (1864–1866)  מצפה סינסינטי (1868–1873)  מצפה הכוכבים של צי ארצות הברית (1867–1868)  United States Weather Bureau  בית ספר טריניטי (1857–1858) 
 פרסים והוקרה:  Symons Gold Medal מטעם השירות המטאורולוגי המלכותי הבריטי  Public Welfare Medal מטעם האקדמיה הלאומית למדעים האמריקאית
 צאצאים:  Cleveland Abbe, Jr., Truman Abbe 
 מספר צאצאים:  2
 תרומות עיקריות
 מטאורולוגיה, חיזוי מזג האויר
 
קליבלנד אבִּי (באנגלית: Cleveland Abbe‏; 3 בדצמבר 1838 – 28 באוקטובר 1916) היה מטאורולוג אמריקאי, ותומך נלהב בשיטת חלוקת כדור הארץ לאזורי זמן.
בעודו מנהל את מצפה הכוכבים (אנ') של סינסינטי אוהיו, הוא פיתח מערכת של דיווחי מזג אוויר טלגרפיים, מפות מזג אוויר יומיות ותחזיות מזג אוויר. בשנת 1870 הקים הקונגרס את מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי האמריקאי וחנך את השימוש בתחזיות מזג אוויר יומיות. כהוקרה על עבודתו, אבי מונה למנהל הראשון של השירות החדש, ונחשב לאבי השירות המטאורולוגי הלאומי (אנ') האמריקאי.
קורות חייו

קליבלנד אבי נולד בעיר ניו יורק וגדל במשפחת הסוחרים המשגשגת של ג'ורג' וולדו ושרלוט קולגייט אבי. אחד מאחיו הצעירים, רוברט אבי (אנ'), הפך למנתח ורדיולוג בולט. בבית הספר, קליבלנד הצטיין במתמטיקה ובכימיה, הוא למד בבית הספר לדקדוק של דייוויד ב. סקוט וסיים את לימודיו בשנת 1857 באקדמיה החופשית הסיטי קולג' של ניו יורק עם תואר ראשון באמנויות. במהלך לימודיו בסיטי קולג', הוא למד אצל אוליבר וולקוט גיבס (אנ'). בשנים 1857 ו-1858, אבי לימד מתמטיקה בבית הספר הלטיני טריניטי בניו יורק. לאחר מכן, בשנת 1859 לימד הנדסה, כעוזר פרופסור באוניברסיטת מישיגן, עד שעזב בשנת 1860. בזמן שהותו במישיגן, הוא גם למד אסטרונומיה אצל פרנץ ברונו (אנ'). הוא קיבל את התואר השני שלו, תואר שני באמנויות בשנת 1860, מהסיטי קולג' של ניו יורק. כשפרצה מלחמת האזרחים, הוא ניסה להצטרף לצבא האיחוד אך הוא נכשל במבחן הראייה, עקב קוצר ראיה, ובילה את שנות המלחמה בקיימברידג', מסצ'וסטס, למד באוניברסיטת הרווארד ועבד כעוזר של בנג'מין גולד (אנ'), האסטרונום וראש מחלקת קווי האורך בסקר החופים (אנ') של ארצות הברית. בשנת 1864 אבי קיבל את התואר הראשון שלו במדעים מטעם אוניברסיטת הרווארד ובמקביל הוא גם סיים את עבודתו בסקר החופים האמריקאי. בזמן שהותו בקיימברידג' הוא התוודע למדענים שפיתחו את האלמנך הימי, הוא התקרב במיוחד לוויליאם פרל (אנ'), מה שכנראה עורר את סקרנותו למטאורולוגיה. לאחר מכן אבי למד מחוץ לאמריקה ברוסיה במצפה הכוכבים של פולקובו, כאורח, וחזר, בשנת 1866, לארצות הברית להוט ללמוד אסטרונומיה. תקופת שהותו ברוסיה, הייתה מהתקופות המאושרות בחייו של אבי. שכן הוא היה מוקף באינטלקטואלים בעלי דעות דומות לדעותיו, הוא יצר מערכת יחסים עם אוטו סטרוב (אנ') שהיה אסטרונום רוסי-אמריקאי. עבודתו הראשונה באסטרונומיה הוא ביצע במצפה הכוכבים הימי (אנ') של ארצות הברית. בשנת 1868 הוצעה לו תפקיד המנהל במצפה הכוכבים של סינסינטי (אנ'), מטעם החברה האסטרונומית של סינסינטי. בסינסינטי הוא שהה כמה שנים, אבל במקביל תחומי העניין שלו השתנו. כתוצאה מכך שהוא הבין שהתנאים מטאורולוגיים השפיעו ישירות על עבודתם של האסטרונומים ועל כן הוא החל לעבוד בתחום המטאורולוגיה. הוא קיבל לאישור לעסוק בדיווח וחזוי מזג האוויר, מתוך הנחה שאפשר וצריך להפיק תחזיות במינימום הוצאות ובאופן כזה שאולי אפילו ניתן יהיה לייצר הכנסה. בשנת 1873 הוא שוחרר/פוטר ממצפה הכוכבים בסינסינטי עקב בעיות מימון ואז הוא קיבל את ההחלטה שתשנה את מסלול הקריירה שלו.
סקירת מזג אוויר חודשית

קליבלנד אבי ייסד את כתב העת המדעי Monthly Weather Review בשנת 1872. סקירת מזג האוויר החודשית החלה כפרסום ממשלתי תחת חיל קשר של צבא ארצות הברית. בשנת 1891, האחריות המטאורולוגית של חיל הקשר הועברה לשירות המטאורולוגי תחת מחלקת החקלאות של ארצות הברית. השירות המטאורולוגי פרסם את סקירות מזג האוויר עד שנת 1970 ואז הפך השירות לחלק מהמינהל הלאומי לאוקיינוסים ואטמוספירה NOAA. המנהל פרסם את הסקירה עד סוף 1973. מאז 1974, כתב העת המדעי הזה פורסם על ידי האגודה האמריקאית למטאורולוגיה (אנ').
פרסומים נבחרים

אבי פרסם למעלה מ-300 פרסומים מדעיים להלן מבחר מפרסומיו:
Döllen, William (1870). The Portable Transit Instrument in the Vertical of the Pole Star. Translated from the original by Abbe, Cleveland. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN 05037854.
Abbe, Cleveland (1879). Report on Standard Time.
Abbe, Cleveland (1881). Report on the Solar Eclipse of July, 1878. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN 05008108. OCLC 006070415.
Abbe, Cleveland (1883). An Account of Progress in Meteorology and Allied Subjects in the Years 1879-'81. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN 06045167.
Abbe, Cleveland (1884). Meteorology in the United States. OCLC 37441190.
Abbe, Cleveland (1884). An Account of Progress in Meteorology in the Year 1883. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN tmp80002210.
Abbe, Cleveland (1885). An Account of Progress in Meteorology in the Year 1884. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN tmp80002209.
Abbe, Cleveland (1888). Treatise on Meteorological Apparatus and Methods. Washington, DC: Government Printing Office. OCLC 019840090.
Abbe, Cleveland (1889). Preliminary Studies for Storm and Weather Predictions.
Abbe, Cleveland (1890). Preparatory Studies for Deductive Methods in Storm & Weather Predictions. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN 82089764. OCLC 003128296.
Abbe, Cleveland (1891). The Mechanics of the Earth's Atmosphere [First Collection]. Washington, DC: Smithsonian Institution. LCCN 16006879.
Abbe, Cleveland (1896). The Altitude of the Aurora.
Abbe, Cleveland; Fassig, Oliver Lanard; Walz, Ferdinand Jackson (1899). Report on the Meteorology of Maryland. Baltimore, MD: Johns Hopkins Press. OCLC 010761578.
Abbe, Cleveland (1902). Physical Basis of Long Range Forecastings.
Abbe, Cleveland (1905).  Moore, Willis L. (ed.). A First Report on the Relations Between Climates and Crops. Washington, DC: Government Printing Office. LCCN 06009659. OCLC 003467781.
Abbe, Cleveland (1907). Smithsonian Meteorological Tables (3rd ed.). Washington, DC: Smithsonian Institution. LCCN 08011106. OCLC 067401696.
Abbe, Cleveland (1907). "The Progress of Science as Illustrated by the Development of Meteorology". Annual Report of the Board of Regents of the Smithsonian Institution. ISSN 0096-4093. OCLC 021887138.
Abbe, Cleveland; Nichols, Josephine Genung (1909). Townsend Genealogy: A Record of the Descendants of John Townsend: 1743-1821, and of his Wife, Jemina Travis: 1746-1832. New York, NY: F. Allaben Genealogical Company. LCCN 09007323. OCLC 002585878.
Abbe, Cleveland (1910). The Mechanics of the Earth's Atmosphere [Third Collection]. Washington, DC: Smithsonian Institution. LCCN 10035870.
Abbe, Cleveland (1915). Biographical Memoir of Charles Anthony Scott: 1826-1901. Washington, DC: The National Academy of Sciences. LCCN 45041777.
Abbe, Cleveland; Nichols, Josephine Genung (1916). Abbe-Abbey Genealogy: In Memory of John Abbe and his Descendants. New Haven, CT: The Tuttle, Morehouse & Taylor Company. LCCN 17006241. OCLC 001855199.
לקריאה נוספת

"Cleveland Abbe Papers: A Finding Aid to the Collection in the Library of Congress". (2010). Washington, DC: Library of Congress Manuscript Division. Retrieved 12 November 2013. This article incorporates text from this source, which is in the public domain.
Abbe, Truman (1955). Professor Abbe and the Isobars: The Story of Cleveland Abbe, America's First Weatherman. New York, NY: Vantage Press. LCCN 54010093. OCLC 000606713.
Abbey, Leonard (2007). "Abbe, Cleveland". Biographical Encyclopedia of Astronomers. Vol. 1: A-L. New York, NY: Springer. pp. 2–3. ISBN 978-0-3873-1022-0. LCCN 2008270178.
Humphreys, William Jackson (1919). Biographical Memoir of Cleveland Abbe: 1838-1916. Washington, DC: National Academy of Sciences. OCLC 022743896.
Humphreys, William Jackson (באפריל 1924). "Origin and Growth of the Weather Service of the United States, and Cincinnati's Part Therein". The Scientific Monthly. 18 (4): 372–382. Bibcode:1924SciMo..18..372H. OCLC 043917262. {{cite journal}}:  (עזרה)
Marvin, Charles Frederick (1917). "Cleveland Abbe: 1838-1916". Proceedings of the American Philosophical Society. Philadelphia, PA: American Philosophical Society. 56 (1): ix–xix.
הערות שוליים

1 2  Anon 1916, p. 23
↑  Rines 1918, p. 12
1 2  Asimov 1964, p. 343
↑  Leonard & Marquis 1908, p. 1
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Debus 1968, p. 2
1 2  Reingold 1970, p. 6
1 2 3 4 5 6 7 8  Humphreys 1946, p. 1
1 2 3  Hoiberg 2010, p. 11
↑  Asimov 1964, p. 344
↑  Johnson 1906, p. 21
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2021-04-28.
↑  Anon 2013, p. 1
↑  Anon 2015
↑  Hunter 2012
↑  Anon 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368831705171  BIBSYS: 2075834  BnF: cb122785116 (data)  CiNii: DA05244829  GND: 116238720  ICCU: TO0V470226  ISNI: 0000 0001 1035 3334  LCCN: n86857891  NARA: 10570841  NLA: 35712425  NTA: 075181029  RERO: 02-A002903172  SNAC: w63s1j14  SUDOC: 031602193  Trove: 1053374  VIAF: 2532755   WorldCat (עם VIAF): 2532755 
מכתב מקליבלנד אבי לווילבור רייט המזמין פרסום של מאמר על "טיסת דאייה" ב-Weather Review
קסנופון אוברטון פינדול

קסנופון אוברטון פינדול (באנגלית: Xenophon Overton Pindall;‏ 21 באוגוסט 1873 –  2 בינואר 1935) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר הסנאט של ארקנסו בשנים 1907–1909, ומתוקף תפקידו כנשיא הסנאט, כיהן במהלך תקופה זו כמושל ארקנסו בפועל.
ראשית חייו

קסנוון אוברטון פינדול נולד בעיירה מידל גרוב שבמחוז מונרו, מיזורי. הוא למד בקולג' המרכזי של מיזורי וב-1896 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ארקנסו. בעת לימודיו הוא היה חבר באחוות קאפא-סיגמה. חברים בני זמנו באחווה זו היו ג'ון אליס מרטינו, לימים מושל ארקנסו בעצמו, תומאס קלארק טרימבל השלישי, לימים שופט פדרלי, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ושופט פדרלי, סמואל בילנגסלי היל.
קריירה

בשנים 1902–1906 היה פינדול חבר בית הנבחרים של ארקנסו. ב-1906 הוא התמודד ללא הצלחה על משרת התובע הכללי של ארקנסו, ומאוחר יותר באותה שנה נבחר לסנאט המדינתי של ארקנסו.
ב-11 בפברואר 1907 התפטר מושל ארקנסו ג'ון סבסטיאן ליטל מתפקידו עקב התמוטטות עצבים שסבל ממנה. באותה עת כיהן כנשיא הסנאט ג'ון אייזק מור, שמתוקף תפקידו, על פי חוקת ארקנסו אז, החליפו בתפקיד כמושל בפועל. במאי אותה שנה, עם סיום מושב הסנאט, נבחר פינדול כנשיא הסנאט החדש, ומתוקף תפקידו הושבע כמושל בפועל במקומו של מור.
פינדול כיהן כמושל בפועל עד 11 בינואר 1909 כאשר התפזר הסנאט. יורשו בתפקיד היה ג'סי מרטין, שכיהן בתפקיד במשך שלושה ימים עד להשבעתו של המושל הנבחר החדש, ג'ורג' וושינגטון דונגי. במהלך תקופת כהונתו של פינדול כמושל בפועל, הועבר חוק לאספקת מזון ותרופות לעניים, נוסד היער הלאומי אוזרק, וחוקקו חוקים כנגד אפליה בקביעת תעריפים.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו, היה פינדול לעורך דין פלילי ידוע בעיירה ארקנסו סיטי ובסביבתה.
קסנופון אוברטון ליטל נפטר בליטל רוק ב-2 בינואר 1935. הוא נטמן בבית הקברות רוזלון שבעיר. על שמו קרויה העיירה פינדול שבארקנסו. המבנה שבו שכן משרד עורכי הדין שלו בארקנסו סיטי רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 82-83.
קטוסטומיים

| קטוסטומיים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קטוסטומיים
שם מדעי
 Catostomidae ‏אגאסי, 1855

Ictiobus bubalus
קטוסטומיים (שם מדעי: Catostomidae) היא משפחת דגים שוכני מים מתוקים מסדרת הקרפיונאים הגדולה. דגים אלה הם קרוביהם של הבינוניים. הם חיים בטבע בנהרות ואגמים באמריקה הצפונית אך חלק מהמינים כמו מוצץ ארוך-חוטם (Catostomus catostomus) ודג עטלף סיני חיים במזרח אסיה. מאובנים דגים ממשפחה זו נמצאו מהאאוקן.
לבני משפחה זו סנפירים רחבים, זנבות קטנים וראשים מגודלים עם שפתיים רחבות הבנויות בצורה המתאימה ליניקה של חומרים מזינים מקרקעית המים. לדגים אלה כמעט ואין שיניים למעט שורה יחידה בפיהם. בעזרת פיהם הרחב הם מצליחים לינוק צמחייה מימית, אצות, חרקים קטנים, סרטנים, תולעים ודגים קטנים. אורכם הממוצע הוא עד 60 ס"מ אך המין הגדול ביותר - דג עטלף סיני, יכול להגיע לאורך של 135 ס"מ ולמשקל של מעל 40 ק"ג. כמותו גדולים גם בני הסוג Ictiobus.
מיון

תת-משפחה Catostominae
שבט Catostomini
סוג Catostomus
סוג Chasmistes
סוג ומין יחיד Deltistes luxatus
סוג ומין יחיד Xyrauchen texanus
שבט Erimyzoninae
סוג Erimyzon
סוג ומין יחיד Minytrema melanops
שבט Thoburniinae
סוג Hypentelium
סוג Thoburnia
שבט Moxostomatini
סוג Moxostoma
תת-משפחה Cycleptinae
סוג Cycleptus
תת-משפחה Ictiobinae
סוג Amyzon - נכחד
סוג Carpiodes
סוג Ictiobus
תת-משפחה Myxocyprininae
סוג ומין יחיד דג עטלף סיני (Myxocyprinus asiaticus)
סוגים ללא מקור
סוג Jianghanichthys - נכחד
סוג Plesiomyxocyprinus - נכחד
סוג Vasnetzovia - נכחד
קטופה כתומה

| קטופה כתומה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: אוח
מין:: קטופה כתומה
שם מדעי
 Bubo flavipes ‏הודג'סון, 1836

קטופה כתומה (שם מדעי: Bubo flavipes) היא מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים החיה בדרום-מזרח אסיה וקרובה לקטופה המצויה.
הקטופה היא אחת מהגדולים שבדורסי הלילה. אורכה של הקטופה 48–61 ס"מ, מוטת כנפיה 410–477 מ"מ ומשקלה הממוצע 2,050-2,650 גרם. היא השלישית בגודלה לאחר המינים אוח עיטי ואוח בלקיסטון, שניהם מהסוג אוח.
ציפור זו חיה ביערות גשם, סובטרופיים וממוזגים מהודו עד וייאטנאם ודרום סין. היא שוכנת בין העצים ביום, ויוצאת לציד בלילות, אך גם בשעות בין הערביים המאוחרות. בימים מעוננים היא תצוד אפילו ביום.
בדומה לקטופה המצויה היא דייגת מתמחה, שניזונה בעיקר ממיני דגים, סרטנים, סרטני נהרות, חרקי מים ודו-חיים. היא תגוון גם בזוחלים, עופות ויונקים קטנים, בעיקר כשיצור קטן נפוץ ביותר. הקטופה יכולה להרוג חיות בגודל תרנגול.
ינשוף זה רוב זמנו הוא מין יחידאי הנוטה להתבודד.
הערות שוליים

↑  קטופה כתומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קידמה ופיתוח

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1950 – 8 במרץ 1977 (כ־27 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ערבית מקושרת למפא"י ולמערך
 כנסות:  4 - 8
 ממשלות:  9*, 10*, 11*, 12*, 13*, 14*, 15, 17  *הייתה חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה 
 אותיות:  רא
 שיא כוחה:  2 מנדטים
 נוצרה מתוך:  נוצרה כמפלגה עצמאית
 התמזגה לתוך:  שיתוף ופיתוח, ובהמשך הרשימה הערבית המאוחדת
 
קידמה ופיתוח הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לוויין של מפא"י והמערך.
המפלגה נבחרה לראשונה לכנסת הרביעית וזכתה לשני מנדטים. עקב קשריה למפא"י (כמו כל המפלגות הערביות באותם הימים), נכללה המפלגה בקואליציה, אך לא הייתה חברה בממשלה התשיעית. בכנסת החמישית והשישית שמרה המפלגה על כוחה, ונכללה שוב בקואליציה אך לא בממשלה.
בכנסת השביעית הצטרפה לראשונה המפלגה לממשלה, עם מינויו של ג'בר מועדי לסגן שר התקשורת. בכנסת השמינית הצטרפה המפלגה למערך ומועדי מונה שוב לסגן שר התקשורת. לאחר מכן מונה לסגן שר החקלאות ובתפקיד זה כיהן במשך יתרת כהונת הממשלה. ביוני 1976 נפרדה המפלגה מהמערך, ובמרץ 1977 התאחדה עם הרשימה הערבית לבדואים ולכפריים והקימה את הרשימה הערבית המאוחדת.
נציגי המפלגה בכנסת

| כנסת | ח"כים | הערות |
| --- | --- | --- |

| הכנסת הרביעית (1959) | 2 מנדטים: אחמד א-ד'אהר, אליאס נח'לה | לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן |
| הכנסת החמישית (1961) | 2 מנדטים: אחמד א-ד'אהר, אליאס נח'לה | לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן |
| הכנסת השישית (1965) | 2 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, אליאס נח'לה |  ב-5 ביולי 1966 התאחדה הסיעה עם שיתוף ואחווה בהקמת סיעת שיתוף ופיתוח. ב-1 בינואר 1967 התפרקה הסיעה המשותפת.  אליאס נחלה פרש מהסיעה ב-22 באוקטובר 1968 והקים את סיעת היחיד "אחווה יהודית-ערבית" (לאחר שהשם "הגליל" לא אושר לסיעה). |
| הכנסת השביעית (1969) | 2 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, ג'בר מועדי |  |
| הכנסת השמינית (1973) | 2 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, ג'בר מועדי |  ב-26 בפברואר 1974 הצטרפה הסיעה למערך. ב-8 ביוני 1976 פרשה ממנו.  ב-8 במרץ 1977 הצטרפה הסיעה לרשימה ערבית לבדואים ולכפריים בהקמת הרשימה הערבית המאוחדת |
קומיסברוט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  מחמצת שאור, rye 
 
קומיסברוט, לשעבר קוממיסברוט (בגרמנית: Kommissbrot בעבר: Kommißbrot), הוא סוג כהה של לחם גרמני, שנאפה משיפון ומקמחים אחרים, ששימש באופן היסטורי לצורכי הצבא.
תיאור

קוממיסברוט הוא לחם כהה העשוי מקמחי שיפון וחיטה כמחמצת. יש לו קרום יציב אך לא קשה, ומכיוון שהוא בדרך כלל נאפה בתבנית כיכר, הוא מפתח קרום רק בחלק העליון. הלחם ידוע בחיי המדף הארוכים שלו.
היסטוריה

מאז המאה ה-16, קומיס שימש כמילה לגַייס צבאי, ולכן שימש קומיסברוט בפירוש הלחם שסופק לצבא, שכן ברוט היא המילה הגרמנית ללחם, והיא באה לשמש לציון הסוג של לחם (לחם צבאי).
הערך התזונתי של קומיסברוט נחקר על ידי פראוזניץ בשנת 1893 ועל ידי ונצלאוס פלאגה וגיאורג לבין בשנת 1897.
הלחם שימש כאספקה צבאית במלחמת העולם הראשונה, כאשר לעיתים נוספה נסורת כדי לפצות על מחסור בקמח, וכך גם במלחמת העולם השנייה. מחקר בשנת 1941 הגיע למסקנה שקומיסברוט מכסה את הדרישות היומיות של ויטמין B 1.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, הלחם הפך זמין במאפיות אזרחיות, והמתכון שונה כדי לייצר לחם רך יותר.
בתרבות נפוצה

בשנות ה-20, המכונית הקומפקטית של הנומג PS 2/10 קיבלה את הכינוי קומיסברוט מכיוון שצורתה דמתה לכיכר הלחם.
בסרט התיעודי האוסטרי Cooking History בבימויו של פטר קרקס, קומיסברוט משמש כהמחשה לכמות המרכיבים הנדרשת כדי לספק מזון למספר רב של חיילים.
ראו גם

לחם בורודינסקי
הערות שוליים

1 2  "Kommißbrot" (PDF). Kleines Brotlexikon. Museum der Brotkultur, Ulm. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Kommissbrot". Bread. German Food Guide. 2009. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lüdtke, Karl-Heinz (1999–2006). "Karl-Heinz Lüdtke autobiografy part 5". Andre de Zwart. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Plagge, Wenceslaus; Lebbin, Georg (1897). Untersuchungen über das Soldatenbrot: Im auftrage des Königlichen kriegsministeriums (Medizinal-abtheilung) (בגרמנית). Hirschwald. p. 234.
1 2  "Kommissbrot". Alte Armee. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ganse, Alexander (15 בפברואר 2002). "War Economies". History of the Economy. World History at KMLA. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Byrne, Ciaran (12 בדצמבר 2010). "Life in the Afrika Corps - Rations". from Elite Forces of the Third Reich. The Deutsches Afrikakorps Online Archive. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Medicine: Feeding the Reichswehr". Time Magazine. Time. 28 ביולי 1941. אורכב מ-המקור ב-24 ביוני 2010. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gerson, M. (15 ביולי 1941). "Feeding the German Army" (PDF). New York State Journal of Medicine. New York. 41 (13): 1471–1476. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Gallina, Eric. "Exhibition:Taxis of the World - Hanomag Kommissbrot". Car Design News. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2012. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bailey, John L. (6 באפריל 2010). "A Love Affair (with old cars)". Northeast Journal. ASL Media. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, February 2020)
↑  Heiter, Celeste (3 באוגוסט 2010). "Transcending Tragedy at Cinequest 2010 - Cooking History". Things Asian. Global Directions. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cooking History". Cooking History. אורכב מ-המקור ב-10 באוקטובר 2011. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EFA Documentary 2009 - Prix Arte: Nominations and Jury". Press Releases. European Film Academy. 8 באוקטובר 2009. אורכב מ-המקור ב-31 באוגוסט 2011. נבדק ב-1 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
קמץ

קָמָץ (גם: קָמֵץ, יוניקוד: U+05B8. יוניקוד לקמץ קטן: U+05C7) הוא אחת משבע התנועות העיקריות במערכת הניקוד של העברית לפי שיטת הניקוד הטברני. הוא מסומן בקו קצר אופקי מתחת לאות, שממנו יוצא קו קצר אנכי כלפי מטה. יש שני סוגים של קמץ, קמץ קטן (הנחשב לתנועה קטנה) וקמץ גדול (הנחשב לתנועה גדולה).
הקלדה

כך מקלידים את הקמץ במערכות הפעלה שונות:
הקלדה > קמץ

Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ק
Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-8
macOS‏: Alt-7
אנדרואיד (מקלדת Gboard‏): הקשה ארוכה על האות ק
הקלדה > חטף קמץ

Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ר (מימין לאות ק)
Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-3
macOS‏: Alt-2
אנדרואיד (מקלדת Gboard‏): הקשה ארוכה על האות ק
התפתחות

תנועת הקמץ מייצגת בניקוד הטברני שתי תנועות הומופוניות שונות שהיו בשלב הלשון שלפניה: תנועת a ארוכה ותנועת u קצרה. שני המקורות האלה תואמים לשני סוגי הקמץ, הגדול והקטן בהתאמה. ברוב המקרים שבהם נוצר הקמץ מתנועת a ארוכה, התגלגלה תנועה זו עצמה מתנועת a קצרה שהייתה קיימת בשלב הקדום יותר. להלן פירוט המקרים:
קמץ בא בדרך כלל מתנועת a פרוטו-שמית קצרה שהתארכה. ההארכה הייתה רק כשהתנועה הייתה בהברה המוטעמת (הארכה טונית) או בהברה שלפני הטעם (הארכה פרה-טונית = הֲבָרַת קְדַם-טַעַם), ובתנאי שזו הייתה הברה פתוחה. למשל, במילה הפרוטושמית המשוערת *dabaru, שבה שתי תנועות a קצרות והטעם מופיע בהברה ba, חלה התארכות התנועה בשתי התנועות ונוצרה לפי ההשערה המקובלת המילה *dābāru (קו מעל התנועה מסמל תנועה ארוכה). זו התגלגלה, לאחר נשילת התנועה הסופית, לצורה דָּבָֿר. לעומת זאת בצורת הסמיכות, שבה לא הייתה הטעמה, התקצרה (נחטפה) תנועת ה-a הראשונה, ונותרה בעינה תנועת ה-a הקצרה השנייה, ונוצרה הצורה דְּבַֿר־, שבה אין קמץ. קמץ נוצר מתנועת a קצרה גם במקום שחלה בו הארכת תמורה (=תשלום דגש), כלומר כאשר אמור היה להופיע אחרי התנועה דגש חזק: יְתָֿאֵר.
במקום שהייתה בו כבר בפרוטושמית תנועת ā ארוכה, היא הפכה בתקופות הקדומות של העברית לתנועת o, בתהליך המכונה המעתק הכנעני. אולם בתנאים מסוימים המעתק לא חל, ואז הפכה תנועת ā בסופו של דבר לקמץ. למשל: רָאשִי, אבל: רֹאש (במקור כנראה: ra'š > rāš). המעתק לא חל גם במילים שנכנסו בתקופה מאוחרת יותר לעברית, החל מראשית ימי בית שני: כְּתָֿב. במקרה כזה מתייחסים לקמץ כאל "קמץ פרוטושמי ארוך", והוא מתאפיין בכך שאינו נחטף גם בהטייה: פְּרָט - פְּרָטֵיהֶם.
תנועת קמץ נוצרה כאמור גם מתנועת u קצרה, למשל במילים חָכְֿמָה, יִשְמָרְךָֿ. כאמור, בהגייה הספרדית של העברית מכונה קמץ כזה "קמץ קטן", והוא נהגה כתנועת /o/: חוכמה, ישמורך.
קמץ הוא גם תוצאה של כיווץ תלת-תנועה המסתיימת ב-a. למשל, השורש גל"י בבניין קל היה במקור בצורת galaya, ותלת-התנועה aya התכווצה ל-ā ארוכה וממנה לקמץ: גָּלָה.