stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיפול בהפרעת קשב
בנייה של המערך הטיפולי > התאמה אישית

לא כל אדם עם הפרעת קשב זקוק לכל הטיפולים האפשריים להפרעה זו. מכאן שעל הצוות המקצועי להתאים את המערך הטיפולי בהתאם לצורך. בדומה למצבים כרוניים אחרים, תוכנית הטיפול בהפרעת קשב צריכה להיבנות באופן ספציפי עבור כל מקרה לגופו, בהתאם למאפייניו הייחודיים.
בהתאם לכך, הטיפול בהפרעת קשב צריך להיקבע בתוכנית אישית המבוססת על ההפרעה הבסיסית, התחלואה הנילווית ועל העדפות האדם (והמשפחה במקרה של ילדים).
גיבוש היעדים של תוכנית הטיפול צריך לנבוע מתוך התסמינים המרכזיים שאותרו ומהפגיעות התפקודיות הספציפיות שהם יוצרים. אבחון הפרעת קשב נועד לספק את המידע הדרוש לצורך ההתאמה האישית של התוכנית הטיפולית.
בנוסף כל סוגי ההתערבות והעזרה שהאדם מקבל צריכים להיעשות באווירה חיובית, ומתוך תמיכה בערך העצמי.
זאת משום שלמידה נעשית בקלות וביעילות רבה יותר כאשר היא באה מתוך הנאה.
בנייה של המערך הטיפולי > התאמה אישית > התייחסות למאפיינים הייחודיים של גילאי הבגרות

קיימים הבדלים משמעותיים בתהליך האבחנה ובמערך הטיפולי של ילדים עם הפרעת קשב בהשוואה לאלו של מבוגרים עם הפרעת קשב.
זאת משום שלהפרעת קשב יש ביטויים מגוונים בגילאים השונים, בהתאם למכלול התכונות של האדם והסביבה בה הוא חי.
בגילאי הבגרות הפרעת הקשב עלולה להוביל לקשיים בתחום החברתי, האקדמי והמקצועי. בהתאם לכך, מבוגרים עם הפרעת קשב מתלוננים על קשיים בעבודה, בבית וביחסים חברתיים כתוצאה מקושי בהפנית קשב, היפראקטיביות ואימפולסיביות.
עם זאת, השונות בין אנשים עם הפרעת קשב בולטת יותר במבוגרים בהשוואה לילדים ולמתבגרים. שונות זו באה לידי ביטוי בכך שמבוגרים בעל הפרעת קשב מציגים תמונות קיצוניות, הנעות בין חוסר תפקוד מוחלט, תפקוד תקין ותפקוד גבוה מאוד.
אחד ההיבטים הייחודיים למבוגרים הוא התפקוד ההורי במסגרת המשפחה, אשר מטבע הדברים אינו רלוונטי עבור ילדים.
חלק מתסמיני הפרעת הקשב עלולים להקשות על הורים אלו להגיב בסבלנות ומתינות לילדם ולהימנע מלהביע כעס ומצוקה לידו.
על כן יש להתייחס לכך במסגרת התוכנית הטיפולית.
בנוסף, בשל האופי התורשתי של הפרעת קשב אמהות ואבות רבים מתמודדים עם ילד הסובל מהפרעת קשב, כאשר להם עצמם יש מאפיינים דומים או זהים. במקרים אלו יש לתת להורה את המענה הטיפולי המתאים עבור הביטויים של הפרעת הקשב שלו, לצד הדרכה הורית אשר תאפשר לו להתמודד בצורה המיטבית גם עם הפרעת הקשב של ילדיו, לבצע מעקב אחרי התוכנית הטיפולית שלהם ולדאוג ליישום שלה.
היבט זה מאתגר במיוחד משום שאצל מבוגרים עם הפרעת קשב רוב הקשיים שעולים קשורים בהתארגנות עצמית, לדוגמה: ארגון וסדר של מקום העבודה, ניהול זמן, השלמת משימות שהותחלו וחלוקה לשלבים של משימות מורכבות. ההתמודדות עם קשיי הארגון מתעצמת כאשר האדם אחראי לא רק על עצמו, אלא גם על הארגון של ילדיו ומתעצמת עוד יותר כשגם לילדים אלו יש קשיי התארגנות משל עצמם.
להיבט התורשתי יכולות להיות גם השלכות רגשיות שכן לעיתים ההורים מזדהים עם ילדם ואף חווים מחדש חוויות דומות וקשות מעברם.
עבור הורים רבים עם הפרעת קשב, העבודה עם הילד מהווה חוויה מתקנת.
בנייה של המערך הטיפולי > מעקב והערכת ההתקדמות

תוכנית הטיפול צריכה לפרט את יעדי הטיפול, האמצעים להשגתם ודרכי המעקב אחרי ההתקדמות. זאת משום שהפרעת קשב היא מצב מתמיד אשר מצריך טיפול והערכה לאורך זמן.
יש לבחור ביעדים מדידים, מציאותיים וברי השגה. אמצעי הטיפול וההערכה של ההתקדמות ישתנו בהתאם ליעדים אלו.
יכולות להיות מספר תוצאות רצויות לטיפול בהפרעת קשב. ניתן להתייחס לשיפור היחסים עם הורים, אחים, מורים ועמיתים. ידע אפשרי הוא הפחתה בהתנהגויות המפריעות לסביבה. שיפור ביצועים אקדמיים כולל: פיתוח יכולת למידה עצמאית, הגברת כמות העבודה, שיפור היעילות, הקפדה על דיוק והשלמת מטלות. כמו כן, ניתן לשאוף גם לשיפור בהערכה העצמית.
במקרים בהם הוגדרו יעדים מציאותיים ולא נראה כל שיפור בעקבות התוכנית הטיפולית, יש לבדוק מחדש את דיוק האבחנה של הפרעת הקשב ולשקול מצבים אחרים שיכולים לבוא לידי ביטוי בצורה דומה. להסבר נוסף ראו שלילת מצבים המדמים הפרעת קשב.
בנייה של המערך הטיפולי > מעקב והערכת ההתקדמות > מודעות למגבלות ולקשיים הכרוכים בטיפול בהפרעת קשב

גם מערך טיפולי אשר יוביל לשיפור בתפקוד לא תמיד יצליח לנטרל באופן מלא את תסמיני הליבה של הפרעת הקשב - חוסר קשב, היפראקטיביות ואימפולסיביות.
הפתרונות הטיפוליים בהפרעה הם חלקיים ויש צורך לקבץ פתרונות שונים כדי לשפר את איכות החיים והתפקוד של בעל ההפרעה. מכאן שיש צורך לפתח טיפולים יעילים יותר בעלי השפעה מתמשכת.
חלק מהפתרונות הם בעלי אופי דורשני ולכן ההחלטה בדבר המדיניות הטיפולית המתאימה ללוקה בהפרעות קשב מסוגים שונים אינה פשוטה.
משום שתוכניות טיפוליות מסוימות דורשות מאמצים מתמשכים מצד כל הגורמים המעורבים, לעיתים חוסר תגובה לטיפול יכול להצביע חוסר מחויבות ודבקות בתוכנית מצד אחד או יותר מהגורמים. במקרים אלו יש לחפש פתרונות שיקלו על שיתוף הפעולה ולא לזנוח את הטיפול.
מענה לתחלואה נלווית

כבר בשלב האבחון, הרופא הבודק אדם עם הפרעת קשב חייב לשקול את התחלואה הנלווית לסוגיה. אם לצד הפרעת הקשב מתקיימים גורמים נוספים הפוגעים בתפקוד, יש להתייעץ או להפנות לאנשי המקצוע מהתחום הרלוונטי לגורמים שנמצאו.
סיוע בהתמודדות עם אחד מהגורמים לקשיי התפקוד יכול להקל על ההתמודדות עם היתר. למשל, אצל אדם עם הפרעת קשב ודיסלקסיה, מתן הוראה מתקנת לצורך שיפור הקריאה יכול לפנות משאבי ריכוז שהושקעו בהתמודדות עם קשיי הקריאה, ובכך להקל על יכולת הלמידה מחומר כתוב גם ללא שינוי ברמת הריכוז המקורית.
מענה לתחלואה נלווית > הפרעת קשב ומחוננות

עבור אנשים עם הפרעת קשב ומחוננות המערך הטיפולי צריך לתת מענה הולם לכל אחד מהמצבים הללו.
השילוב של אנשים עם הפרעת קשב ומחוננות אינו נפוץ באוכלוסייה הכללית. אין זה מפתיע משום ששתי תופעות אלו מתייחסות לקצוות של הנורמה האנושית בהיבטים שונים.
עם זאת, כנראה בעקבות המרכיב הגנטי החזק של שתי התופעות, במשפחות רבות יש יותר מילד אחד שהוא בעל תווית כפולה זו. מצב זה מקשה מאוד את ההתמודדות על ההורים והילדים כאחד.
קבלת מידע אמין > הכשרת מורים

משום שבמקרים רבים המורים הם אלו אשר מאתרים לראשונה את התסמינים של הפרעת קשב, עליהם להתבסס על מאגר ידע אמין ומדויק לצורך יצירת הקשר מול הורים ואנשי מקצוע.
הוספת תכנים ייעודיים לתוכנית ההכשרה של מורים ומתן הדרכה בנושא יכולים לספק למורים מידע שימושי אשר ירחיב את דעתם בנוגע להפרעת קשב.
קבלת מידע אמין > הדרכת הורים

הורים לילדים עם הפרעת קשב מתמודדים עם אתגרים לא קלים וחווים מצוקה, אך במקרים רבים אין להם כתובת לתמיכה.
עם זאת, לעיתים ההורים זקוקים לעזרה לא פחות מהילד, משום שהם הנושאים העיקריים בעול הטיפול היום-יומי. למשל, תלמיד עם קשיי התארגנות אשר נגרמים כתוצאה מההפרעה, זקוק לעזרה רבה בהכנת שעורי בית וכן בהתכוננות למבחנים, גם כאשר יכולת ההבנה שלו גבוהה.
להורים יש תפקיד מרכזי בעיצוב ההתנהלות בסביבה הביתית, בניהול המפגש מול מערכות הרפואה ובהתמודדות מול המערכת הבית-ספרית.
מסיבה זו הורים צריכים הכוונה והדרכה גם כאשר אין כל בעיה בקשר שלהם עם הילד, וגם כאשר התפקוד ההורי שלהם טוב. לכן, על המטפל לאתר גופים קהילתיים המספקים מידע ותמיכה, ולדעת כיצד יש להפנות אליהם.
תוכניות להדרכת הורים שואפות לשפר את ההבנה של התנהגות הילד ולהקנות להורים מיומנות להתמודדות מול קשיי ההתנהגות העלולים להיווצר בעקבות הפרעת הקשב, להקנות דפוסי פתרון בעיות ולהדגיש את חשיבות הצבת גבולות.
בעקבות התורשתיות הגבוהה של הפרעת קשב, במקרים רבים גם להורים שבאים לקבל הדרכה עבור ילדיהם יש הפרעת קשב, אשר עשויה להשפיע על המיומנויות ההוריות שלהם. על כן יש להתאים את הדרכת ההורים כך שתתן מענה גם להיבטים אלו במקרה הצורך.
קבלת מידע אמין > הדרכת הורים > קשיים בשלב האבחון

מחסור בידע מקצועי ואמין גורם לכך שכאשר מתעורר חשד להפרעת קשב, מוכנים הורים רבים לשלם סכומים גבוהים עבור אבחונים חוזרים ונשנים, מבלי שיבינו את הכתוב בהם.
כמו כן, הורים שונים מגיבים לתוצאות האבחון בדרכים שונות הנעות מתחושת הקלה, עד הכחשה וכעס.
לאחר הבנת תוצאות האבחון וההשלמה עם המצב יש להתחיל לבנות את המערך הטיפולי. אך גם במקרים שבהם האבחון הובן כהלכה, לעיתים אין הוא מכיל המלצות טיפוליות מפורטות מלבד הפניה כללית לטיפול תרופתי או רגשי.
קבלת מידע אמין > הדרכת הורים > קשיים בשלב הטיפול וההתמודדות היום-יומית

מחסור בידע מקצועי עלול גם לגרום להורים המנסים לסייע לילדם לפעול בדרכים הפוגעות בילד.
בעיות התנהגות עלולות ליצור תגובות שליליות קיצוניות מצד ההורים, בעקבות הניסיון להשתלט על הילד, ולהוביל לצמצום המגע שלהם איתו.
במקרים אחרים הורים נוטים לוותר לילדם ולחסוך ממנו התמודדויות שהוא לא יוכל לעמוד בהן, כדי שלא ייפגע. למרות הרצון לגונן על הילד, מצב זה עלול לפגוע בביטחון העצמי שלו, משום שהילד חש שהוריו מאמינים שהוא לא יכול להתמודד בכוחות עצמו.
בנוסף, עבור ההורים, הטיפול בילד עם הפרעת קשב רצוף מאבקים ברשויות ובמוסדות החינוך.
לעיתים קרובות ישנם מאבקים גם מול הילד עצמו. לדוגמה, כאשר הוא מסרב ללכת למוסד חינוכי מתאים או כאשר הוא לא מוכן לטיפול תרופתי בשל תופעות הלוואי. קשיים אלו יכולים להוביל לפגיעה בתחושת המסוגלות ההורית.
ריפוי בעיסוק

ריפוי בעיסוק הוא מקצוע טיפולי-שיקומי ממקצועות הבריאות. מטרת העל בריפוי בעיסוק היא לסייע לאדם להיות מעורב בעיסוקים בעלי משמעות בעבורו, לקדם השתתפות בסביבות החיים השונות ולשפר איכות חיים.
בשנים האחרונות פותחו בארץ התערבויות ייחודיות מבוססי ראיות בריפוי בעיסוק הנותנות מענים לאוכלוסייה זו, ונועדו להביא לשיפור בתפקוד של אנשים המתמודדים עם הפרעת קשב, מילדות, דרך גיל ההתבגרות ועד הזקנה.
התערבויות מרכזיות לדוגמה הן:
Cog-Fun -Cognitive Functional Intervention אשר מתמקדת בפיתוח מודעות עצמית, טיפוח תחושת מסוגלות, רכישת אסטרטגיות לפיצוי על הליקויים בתפקודים הניהוליים ויישום התאמות. הגישה כוללת פרוטוקול לטיפול בילדים בגילי 5-10, פרוטוקול טיפול במתבגרים בגילי 12-18, פרוטוקול טיפול במבוגרים מגיל 18 ומעלה וכן פרוטוקולים לטיפול קבוצתי.
POET - Parental Occupational Executive Training- הדרכת הורים לשיפור תפקוד ותפקודים ניהוליים של ילדים מגיל 4 עם תסמינים של הפרעת קשב.
פיתוח תחומי היכולות והצדדים החזקים

אחד הגורמים המגינים מפני ההשלכות של הפרעת הקשב הוא העיסוק בתחומים שבהם האדם מוכשר.
עבור אדם בעל הפרעת קשב, העיסוק בתחומים בהם הוא מוכשר יכול ליצור חוויות הצלחה ולהגן מפני היווצרות של דימוי עצמי נמוך ובעיות תפקוד משניות.
אומנות, מוזיקה וספורט יכולים לספק חוויות הצלחה וליצור קשרים עם בני הגיל.
בנוסף, בתוך מסגרת של ספורט הישגי ניתן להתנסות בהצלחות, בעמידה בתסכולים, במאמצים לאורך זמן, בקשר טוב וחיובי עם מורים ומדריכים ובקשרים חברתיים טובים עם בני הגיל השותפים לאותם תחומי עניין.
פיתוח תחומי היכולות והצדדים החזקים > יצירתיות

כושר יצירתיות גבוה הוא נקודת חוזק של אנשים עם הפרעת קשב.
בתחומי היצירה ישנם אנשים רבים אשר הגיע להישגים גבוהים והערכה ציבורית חרף הפרעת הקשב, ולעיתים אף בזכותה.
למעשה, אנשים עם הפרעת קשב מראים הישגים יצירתיים גבוהים יותר בעולם האמיתי בהשוואה לאנשים ללא הפרעת קשב.
העלאת המודעות של ילדים עם הפרעת קשב ליכולות היצירתיות הפוטנציאליות שלהם יכולה לתרום להערכתם העצמית ואף להגביר את הישגיהם.
הבנה טובה יותר של היכולת והפוטנציאל היצירתיים של אנשים עם הפרעת קשב מאפשרת לזהות מסלולי קריירה המתאימים במיוחד עבור נקודות החוזק והחולשה של הפרעת קשב.
שיעורי עזר פרטניים

שיעור פרטי הוא שיטת הוראה שבה המורה מלמד תלמיד יחיד, ולעיתים קבוצה קטנה מאוד של תלמידים, כך שביכולתו להעניק תשומת לב רבה לתלמיד ולצרכיו.
לעיתים קרובות ילדים עם הפרעת קשב מפיקים תועלת רבה יותר משיעור פרטי מאשר משיעור כיתתי או קבוצתי.
זאת משום שבמקרים רבים בזמן השיעור בכיתה הם חולמניים או מוסחים ונוטים לאבד את הקשר עם המורה והחומר הלימודי.
שעורי עזר הם האמצעי החשוב ביותר לא רק להשלמה של חומר לימודי אלא גם לביסוס תחושת מסוגלות וערך עצמי, משום שהם מאפשרים לתלמיד חוויות הצלחה לימודיות ואפשרות להאמין ביכולותיו.
הוראה מתקנת

ללומדים רבים עם הפרעת קשב נדרש מענה ספציפי המתייחס באופן ישיר למיומנויות למידה.
הוראה מתקנת היא תחום בחינוך העוסק בטיפול בבעיות למידה, על ידי שימוש בשיטות וטכניקות הוראה אישיות. זו מועברת על ידי מומחים ללקויות למידה, בעלי תואר שני בלקויות למידה, ופסיכולוגים חינוכיים ועוסקת בין היתר בפיתוח של מיומנויות למידה.
שיפור היכולות החלשות

להפרעת קשב יש אופי כרוני והיא אינה דועכת בגיל מסוים. עם זאת, גם במקרים בהם לא ניתן להביא את היכולות החלשות לרמה הנורמטיבית, צמצום הפער יכול להוביל לשיפור משמעותי בתפקוד ובאיכות החיים של האדם.
ישנן מספר דרכים בהן ניתן להוביל לשיפור ביכולות החלשות של אנשים עם הפרעת קשב. דוגמאות:
נוירופידבק - שיטה שנועדה ללמד ולאמן מטופל לשלוט בגלי המוח שלו באמצעות מדידת פעילות המוח בזמן אמת. המדידה נעשית באמצעות אלקטראנצפלוגרפיה (EEG) או מכשיר אחר המיועד לכך. למטופל ניתן משוב חיובי עבור סוג רצוי של פעילות מוחית ומשוב שלילי על סוג פעילות שאינו רצוי.
אימון מוחי - תרגול של אזורים שונים במוח על ידי התמודדות ממוקדת עם משימות הדורשות הפעלה יעילה של אזורים אלו.
ביופידבק - שיטת טיפול באמצעות מערכת ממוחשבת המנטרת מדדי גוף, שנועדה לאפשר למטופל שליטה טובה יותר על גופו ועל תגובות פיזיולוגיות ורגשיות.
שיפור היכולות החלשות > פיתוח תפקודים ניהוליים ויכולת התארגנות

הנמכה בתפקודים ניהוליים היא מאפיין מרכזי של הפרעת קשב.
במקרים רבים אנשים עם הפרעת קשב נוטים להשמיט פרטים חשובים, להגיב באימפולסיביות ולפעול ללא תכנון, על כן תמיכה חיצונית בתהליכים של ארגון ובקרה יכולה להוביל לשיפור משמעותי בתפקוד.
בהתאם לכך, אסטרטגיות לוויסות עצמי יכולות לסייע באופן משמעותי להתמודדות עם היבט זה.
ניתן לפתח סגנון עבודה יעיל יותר על ידי הוראה מתקנת, הקניית מיומנויות למידה ופיתוח מטא-קוגניציה לצורך גיבוש אסטרטגיות למידה.
בנוסף, העשרה אינסטרומנטלית עוסקת בשיפור ופיתוח תפקודים ניהוליים כגון: תכנון, ארגון, תהליכי בקרה, הסטת קשב, גמישות מחשבתית, רכישת כללים, סריקה חזותית, התגברות על הרגל, שליטה במסיחים ועוד. ניתן לאמן חלק מהתפקודים הניהוליים גם דרך שימוש בספרי ילדים כמו "איפה אפי?", שבהם לצורך איתור דמות המטרה באיורים יש צורך להפעיל סריקה חזותית שיטתית ותשומת לב לפרטים.
ריפוי בעיסוק מהווה חלק משמעותי מטיפול במאפיינים אלה בהפרעת קשב.
במסגרת הכיתתית ניתן להנחות תלמידים עם הפרעת קשב לדרג את ההתנהלות הלימודית וההתנהגותית של עצמם ולהשוות אותה לדירוג המורה, כך שככל שהתלמיד לומד להעריך את עצמו באופן מדויק יותר הוא פחות תלוי במשוב החיצוני.
אימון אישי הוא תהליך המכוון לסייע לאנשים להציב ולהשיג מטרות, להתגבר על מכשולים ולשמר מוטיבציה.
אימון אישי יכול לתת מענה לקשיים שונים המאפיינים הפרעת קשב, כמו: תפקודים ניהוליים, ניהול זמן, ארגון משימות, וויסות עצמי והתמודדות עם מצבי לחץ.
פיצוי ופיתוח סגנון עבודה מותאם אישית

באופן טבעי אנשים נוטים לפעול "כמו כולם" בהתאם להיגיון המקובל ולציפיות של הסביבה. עם זאת, פעמים רבות דרכי הפעולה המקובלות בחברה אינן מתאימות לאנשים עם הפרעת קשב. מסיבה זו עליהם לחדד את דרכי הפעולה הייחודיות להם ולפתח סגנון התמודדות שיהיה יעיל עבורם. בהתאם לכך חשוב לחפש אחר דרכי התמודדות באופן יצירתי ולא להתעקש דווקא על דרכים שהומלצו על ידי אנשים אחרים.
היעילות של פיתוח סגנון עבודה מותאם אישית נובעת מכך שהכלים שנלמדים עוזרים לאדם לרכוש מיומנויות החסרות לו לצורך התנהלות יעילה יותר בחיי היומיום.
יש לעשות זאת בהתאם לצורת החשיבה של האדם באופן אישי. לדוגמה, כאשר עובדים עם אדם עם הפרעת קשב צריך לבדוק האם הערוץ השמיעתי או החזותי נגישים לו יותר, כדי להשתמש בערוץ הדומיננטי מהשניים לשם העברת מידע. בדומה לכך, לאדם הסובל מקושי בפיצול קשב יומלץ להימנע ממצב של ריבוי משימות כמו כתיבת סיכום שיעור אם פעולה זו מפריעה לו להקשיב ולהבין את הנאמר. במקום זאת ניתן לבקש אישור מהמורה או המרצה להקליט או לצלם סיכום של מישהו אחר - אפשרויות אלו מתאימות לאדם עם יכולות חברתית טובות שאינו ביישן מכדי להשתמש בהן.
פיצוי ופיתוח סגנון עבודה מותאם אישית > התאמה סביבתית

הביטוי של התסמינים של הפרעת קשב יכול להשתנות על פי הקשר, משום שאופן ומידת השפעתם על התפקוד, מושפע בין היתר גם מהסביבה ומהסיטואציה שבה נמצא האדם ברגע מסוים.
למשל: סביבות מתגמלות מאוד המספקות מוטיבציה חיצונית גבוהה, אשר מאופיינות בקצב מהיר, שינויים וחידושים יכולות לתרום לתפקוד של אנשים עם הפרעת קשב.
בהתאם לכך, התערבות לצורך ייעול למידתו או עבודתו של אדם עם הפרעת קשב וריכוז יכולה להיעשות גם בעזרת שינוי סביבתו כך שתתאים לו טוב יותר.
לעיתים ניתן לעשות התאמות אלו גם באמצעים פשוטים יחסית. דוגמאות להתאמות סביבתיות עבור אנשים עם הפרעת קשב כוללות: סילוק רעשי רקע ומראות רקע המסיחים את הדעת, שימוש בבידוד אקוסטי ומחשבים שקטים במידת הניתן, מציאת מקום ישיבה אופטימלי וקבוע בכיתה.
בעקבות השונות הרבה המאפיינת את הפרעת הקשב, יש לבחון עבור כל אדם בנפרד מהם המאפיינים הסביבתיים המעכבים או מסייעים לרמת התפקוד שלו.
לצורך כך הצוות החינוכי או הצוות המסייע להתאמת מקום העבודה, צריך לקבל מידע מדויק ככל האפשר על מאפייני ההפרעה ברמת הפרט, בהקשר הסביבתי של בית-הספר או מקום העבודה.
אמנם במקרים רבים יכולת הבחירה של האדם מוגבלת בעקבות גורמים חיצוניים שאינם נמצאים בשליטתו, אך הידע אודות המאפיינים הסביבתיים האידיאליים עבורו, יאפשר לו להפיק את המיטב מהמצב הקיים בכל סיטואציה.
פיצוי ופיתוח סגנון עבודה מותאם אישית > כלי עזר וטכנולוגיה מסייעת

שימוש בעזרים מתחום הטכנולוגיה המסייעת נכללות ברוב מערכי הטיפול בהפרעת קשב. קיימת גם טכנולוגיה מסייעת לשילוב לימודי, התומכת בתפקוד האקדמי.
דוגמאות לשימוש בכלי עזר וטכנולוגיה מסייעת עבור אנשים עם הפרעת קשב:
יומנים אלקטרוניים כמו יומן גוגל או Outlook, יכולים לעזור לאדם לנהל את זמנו ולהתריע מבעוד מועד לקראת כל פעילות.
אטמי אוזניים יכולים לסייע לאדם להתמודד עם מסיחים קוליים בסביבה.
נמצא שילדים עם הפרעת קשב אשר הסתכלו במראה בזמן שעבדו, תפקדו טוב יותר מבחינת התפקודים הניהוליים שלהם.
פיצוי ופיתוח סגנון עבודה מותאם אישית > מוזיקת רקע, רעש ורעש לבן

| --- | --- |
: רעש לבן 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
על פי רוב, הרעש נתפס כמזיק לתפקוד הקוגניטיבי.
עם זאת, התופעה של תהודה אקראית, שבה חל שיפור אותות בעקבות רעש על יד הגדלת היחס בין האות לרעש, נמצאת גם במערכת העצבים. לכן כמות מסוימת של רעש יכולה דווקא להיטיב עם התפקוד הקוגניטיבי.
תהודה אקראית יכולה להעצים את התפקוד הקוגניטיבי משום שהיעדר מוחלט של רעש הוא לא המצב המיטבי עבור יכולת האיתור של אותות חלשים במערכות לא ליניאריות, כמו מערכת התפיסה של יצורים חיים. למעשה, קיימת רמת רעש אידיאלית שבה יכולת הקליטה של אותות חלשים מוגברת. היחס בין התפקוד הקוגניטיבי לרמת הרעש הוא בצורת '∩' (או U הפוכה), כך שהביצוע המיטבי מתרחש ברמות רעש מתונות.
השיא של עקומת התהודה האקראית של מערכת העצבים תלוי ברמת המוליך העצבי דופמין.
בהתאם לכך, הקשר בין הדופמין לתפקודים קוגניטיביים אינו ליניארי אלא בעל צורה של U הפוכה, כך שעודף או חוסר של דופמין יכולים להוביל לפגיעה בתפקוד. רעש שנמצא בסביבה החיצונית של האדם ונקלט על ידי החושים שלו, מכניס רעש למערכת העצבית באמצעות תהליכי התפיסה. בעקבות זאת, חשיפה לרעש חיצוני יכולה לפצות במידה מסוימת על רמות דופמין נמוכות.
מכאן ניכר שאנשים עם הפרעת קשב זקוקים לכמות גדולה יותר של רעש לצורך תפקוד קוגניטיבי מיטבי. בהתאם לכך, נמצא שרעש יכול לשפר את התפקוד הקוגניטיבי של אנשים עם הפרעת קשב, אך לפגוע בתפקוד של אנשים ללא הפרעת קשב.
בנוסף, השיפור בתפקוד הקוגניטיבי של אנשים עם הפרעת קשב בעקבות חשיפה לרעש לבן, מתקיים גם בהינתן טיפול תרופתי וגם בהיעדרו של טיפול תרופתי.
כדי ליצור אופטימיזציה של התהודה האקראית עבור אנשים עם הפרעת קשב באמצעות רעש חיצוני, הרעש צריך להיות מתמשך באופן שאינו מסיח את תשומת הלב וברמת אנרגיה גבוה בכל התדירויות, למשל: רעש לבן ורעש ורוד(אנ'). כמו כן, ניתן להחליף את הרעש בגירוי שמיעתי נעים יותר, כמו מוזיקה או קולות וצלילים נעימים אחרים.
התערבות חברתית ופיתוח מיומנויות חברתיות

כישורים חברתיים הם מכלול של מיומנויות ויכולות של האדם התורמים לקשרים בין-אישיים ותקשורת עם אנשים אחרים.
בהתחשב בשכיחות הקשיים החברתיים בקרב אנשים עם הפרעת קשב, התערבויות המיועדות לתת מענה ליצירה ושימור יחסים עם עמיתים צריכה להיות מיושמת בשלב מוקדם ככל הניתן ולמשך זמן ארוך מספיק כדי לצמצם ככל הניתן את הסיכון לבעיות עתידיות בתחום זה.
התערבות פסיכולוגית או טיפול רגשי

עיקר הטיפול בהפרעת קשב הוא רגשי.
המטרה של התערבות פסיכולוגית היא לשנות את המצב הרגשי או דפוסי המחשבה של האדם.
הטיפול הרגשי כולל טיפול בוויסות התנהגות של האדם, ומכשירו אט-אט ללמוד לווסת את התנהגותו בעצמו.
טיפול פסיכולוגי להפרעת קשב יכול לכלול פיתוח של כישורים חברתיים, ניהול כעסים ופתרון בעיות.
לעיתים קרובות מדי מתחיל ילד עם הפרעת קשב את דרכו בבית הספר בכישלון. מחסור מצטבר בחוויות הצלחה מוביל להפרעות רגשיות משניות וערך עצמי ירוד. השפעה זאת נראית גם במקרים של אינטליגנציה גבוהה, משום אף על פי שהיא מאפשרת לפצות על הקשיים בצורה יעילה יחסית, לרוב אין די בכך על מנת להגיע להשגים המשקפים את מלוא הפוטנציאל של אותו תלמיד.
הפרעת קשב אצל ילדים עלולה להשפיע גם על התפקוד המשפחתי. הקושי לשים גבולות לילד עם הפרעת קשב יכול לערער את היחס עם ההורים והם עלולים להרגיש חוסר אונים, כעס, דיכאון ואשמה. במקביל הילד עלול להרגיש שהוריו רואים בו כישלון, דבר שלנוכח הקשיים הרבים לעיתים אכן משקף את דעתם.
חלק מהמשפחות מגיעות לאבחון וטיפול רק לאחר שהילד והמשפחה נקלעו כבר למצוקה קשה בעקבות הבעיות הראשוניות והמשניות של הפרעת הקשב.
כאשר ניתן מענה טיפולי בגיל צעיר ניתן להתמקד בקשיים הישירים של הפרעת הקשב ולמנוע ככל הניתן את היווצרותם של קשיים רגשיים משניים בהמשך. אם הטיפול החל בשלב מאוחר יותר בחיי האדם יש להתייחס בטיפול הרגשי גם למשקעים שסביר הוא נושא איתו מהעבר, זאת לצד הקניית כלים מעשיים להתמודדות עם הבעיות מולן הוא מתמודד בתקופה בה החל הטיפול.
אנשים עם הפרעת קשב אשר התמודדות עם חוויות שליליות בילדותם עלולים לשאת את הצלקות לאורך שנים רבות. לכן חוויות אלו דורשות טיפול במטרה לאוורר רגשות מודחקים מהעבר, לתקן את הדימוי העצמי וההרגשה של האדם כיום מול החברה.
יש לכך חשיבות רבה משום שהלמידה של יכולות חדשות היא תמיד טובה יותר, כאשר היא נעשית מתוך עמדה של דימוי עצמי חיובי.
דימוי עצמי חיובי מעודד את האדם להעיז ולנסות ולא לוותר גם כשקשה לו.
ניתן לתת מענה להיבט זה בדרכים שונות, כגון: פסיכותרפיה אישית או משפחתית, טיפול במשחק, טיפול קוגניטיבי או טיפול התנהגותי קוגניטיבי
התערבות פסיכולוגית או טיפול רגשי > אתגרים בטיפול הפסיכולוגי בהפרעת קשב

אחד האתגרים בטיפול פסיכולוגי בהפרעת קשב הוא האופן בו היא מחבלת במפגש הטיפולי עצמו, על ידי כך שהיא עלולה לגרום לאדם לאבד את חוט המחשבה ולהפליג באסוציאציות בכל רגע.
אדם הסובל מהפרעת קשב עלול להתקשות להתמקד בבעיה המטרידה אותו, מפני שהוא אינו מסוגל לדון בעניין אחד ברציפות. כמו כן, דיבור מופרז המאפיין פעלתנות יתר עלול להתפרש אצל המטפל כמנגנון הגנה, בעוד שלמעשה מדובר בלקות תפקודית.
במקרים מסוג זה אין די בהפגנת אהדה מצד המטפל, משום שטיפול שרובו הבנה ותמיכה, או אף שיקופים ופירושים, נחווה כלא מספיק יעיל עבור אנשים עם הפרעת קשב.
התערבות פסיכולוגית או טיפול רגשי > טיפול התנהגותי

אחת האפשרויות לטיפול בהפרעת קשב היא טיפול התנהגותי, הכולל מגוון של טכניקות התערבות, שמטרתן היא שינוי הסביבה הפיזית והחברתית לצורך שינוי ההתנהגות.
התערבות התנהגותית יכולה להיות בעלת ערך רב כחלק מהמערך הטיפולי או אף כמרכיב עיקרי שלו, בהתאם לנסיבות המקרה, אופי התחלואה הנלווית ויעדי הטיפול.
רצוי להתמקד במספר מצומצם של התנהגויות בלתי רצויות או מרכיבים סביבתיים המעוררים אותן, כדי למקסם את היעילות של הטיפול ההתנהגותי.
טיפול התנהגותי בילדים כולל הכשרת הורים ומורים לשימוש בטכניקות ספציפיות לשיפור ההתנהגות. אחת הטכניקות הידועות בתחום זה היא עיצוב התנהגות.
הדרישה מילד עם הפרעת קשב למשמעת התנהגותית במסגרת הביתית או החינוכית צריכה להיות במסגרת יכולתו לבצעה ולהינתן בעיתוי מתאים. כדי להימנע מהשתלטותה על הקשר כולו, לא נכון להפעיל אמצעי משמעת בכל חריגה בהתנהגות. יש לדרוש משמעת בנושאים שונים לפי סדר עדיפויות. כמו כן, אין לצפות שהילד יקבל בברכה ובחיוב את דרישת המשמעת וסביר שהוא יביע מחאה. יש להבין זאת ולאפשר לו להביע את רגשותיו.
אימוץ אסטרטגיות התנהגות המיועדות להפחתת אימפולסיביות יכול לשפר את היחסים החברתיים של ילדים.
עבור מבוגרים, הטיפול ההתנהגותית מתמקד בעיקר בפיתוח השליטה העצמית על בסיס אישי או בפורמט קבוצתי.
טיפול תרופתי

עבור הפרעת קשב, טיפול תרופתי עוזר ברוב המכריע של המקרים והוא נמצא כטיפול היעיל ביותר עבור כל הגילאים.
הטיפול התרופתי ניתן רק לאחר שהתקבלה אבחנה מבוססת של הפרעת קשב.
המטרה של הטיפול התרופתי לטווח הארוך היא הפחתה של הפגיעות התפקודיות המקושרות להפרעת קשב.
ישנן מספר אפשרויות תרופתיות המפחיתות זמנית את התסמינים. כמו כל אפשרות טיפולית אחרת, יש לעשות בה שימוש באופן מושכל המותאם לצורכי האדם ולנסיבות הסביבתיות והחברתיות שלו. כלומר, יש לתת תרופה רק למקרים בהם היא עוזרת ובתנאי שהנזק אינו עולה על התועלת.
טיפול תרופתי להפרעת קשב אינו מיועד ללקויות למידה, זאת משום שכיום אין בנמצא מענה תרופתי ללקויות למידה.
הטיפול התרופתי להפרעת קשב יכול לשפר באופן משמעותי את יכולת ההתארגנות, על ידי כך שהוא מוריד את רמת המוסחות של האדם ומעלה את היכולת שלו להתמקד בדבר אחד לאורך זמן ולהשלים משימות. הוא מוביל להישגים אקדמיים וסטטוס תעסוקתי גבוהים יותר, הערכה עצמית גבוהה יותר, צמצום כמות התאונות וצמצום הסיכון להתנהגות עבריינית. בנוסף, הטיפול התרופתי להפרעת קשב מצמצם את הסיכון לדיכאון ראשוני ומשני בקרב אנשים עם הפרעת קשב.
עם זאת, לא נמצאה עדיין תרופה ל"ריפוי" קבוע ומלא של הפרעת קשב, כך שהשפעה של תרופות אלו היא זמנית בלבד וחולפת בתום טווח הפעילות שלהן. כמו כן, הטיפול התרופתי לא בהכרח יצליח לנטרל באופן מלא את כל התסמינים של הפרעת קשב במקרה מסוים, כך שאף על פי שצפויה הטבה משמעותית ביחס לרמת הבסיס של אותו האדם ללא תרופות, לא בהכרח תהיה סגירה מלאה של הפער מול התפקוד הנורמלי של קבוצת השווים באוכלוסייה הכללית. בנוסף לכך הטיפול התרופתי כשלעצמו לא מקנה ידע ולא מפתח מיומנויות. מסיבות אלו, טיפול תרופתי יכול להוות רק חלק אחד מתוך מערך טיפולי רב-תחומי ואינו מהווה מענה שלם להפרעת קשב. יחד עם מתן התרופה יש לחזק את המיומנויות הלקויות של האדם, תוך שאיפה להקנות יכולת להתמודדות טובה יותר עם הקשיים גם ללא נטילת תרופה.
בהקשר זה, אחת התרומות העיקריות של הטיפול התרופתי היא האופן שבו הוא נוטה להגביר את היעילות של כל שאר הטיפולים.
למרות הדעה שהטיפול חייב לכלול גם מרכיב תרופתי, אין אפשרות חוקית לחייב אדם לקחת בעצמו או לתת לילדו תרופה להפרעת קשב בניגוד לרצונו.
כמו בכל טיפול תרופתי המחייב מרשם רופא, אין להשתמש בתרופה ללא אישור של רופא מוסמך. חשוב לבצע מעקב מסודר על הטיפול התרופתי על מנת לוודא את יעילותו ולשנות את המינון או סוג התרופה במקרה הצורך. לשם כך גם מומלצת נגישות גבוהה של הרופא עבור המטופל.
הטיפול התרופתי בהפרעת קשב מתחלק לשתי קבוצות עיקריות של תרופות ממריצות ותרופות לא ממריצות. השימוש בתרופות הממריצות שכיח יותר לאור היעילות המוכחת שלהם.