stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטירה המרחפת
הבדלים בין גרסאות

אף על פי שהעלילה וחלק גדול מהתסריט נותרו על כנם, הדיבוב האנגלי של דיסני מכיל כמה שינויים.
נוספה כמות משמעותית של קולות רקע כמו גם ספינות חד פעמיות (על אחת כמה וכמה מאשר בדיבוב של דיסני של שירות המשלוחים של קיקי), שמילאו רגעים של דממה והגבירו את האפקט התזזיתי של סצנות מסוימות.
המלחין ג'ו היאסיישי הוזמן לעבוד מחדש ולהרחיב את ציון התזמורות האלקטרוני-תזמורתי בן 60 הדקות שלו לציון תזמורת סימפוני בן 90 דקות, על מנת להפוך את הסרט לנעים יותר לקהל האמריקני. תמהיל הסאונד קיבל גם שיפוץ עצום.
פזו ושיטה, שדובבו על ידי ג'יימס ואן דר ביק ואנה פקווין, בהתאמה, נועדו להישמע מבוגרים בכמה שנים, וממקמים אותם באמצע שנות העשרה שלהם ולא לפני שנות העשרה שלהם.
מספר שינויים בוצעו בדיאלוג של כנופיית דולה עם שיטה, כולל הצהרת אהבה של אחד הפיראטים. בגרסה היפנית המקורית, הדיאלוג הציג את שיטה כדמות אם פוטנציאלית לפיראטים, ולא כעניין רומנטי פוטנציאלי.
הפניות לאי המטמון של רוברט לואי סטיבנסון ולמסעי גוליבר של ג'ונתן סוויפט הוסרו, שהאחרון מהם גם הוסר מהדיבוב המקורי.
אף על פי שכל השינויים הללו אושרו על ידי סטודיו ג'יבלי ומיאזאקי, חלק מהמבקרים עוררו בהם שאלה. בנוגע לפסקול, נאמר כי מיאזאקי עצמו אישר את עבודתו המחודשת של היאסיישי;  מחמאותיו קיבלו הד על ידי כמה בודקים.
מהדורת ה-DVD המחודשת משנת 2010 מחזירה חלק מהשינויים הללו. התוצאה המעודכנת ותמהיל הסאונד מוחלפים על ידי המקוריות בתחתיות, ושומרות על העדכונים בדיבוב. חלק מהדיאלוג הנוסף מוסר בדיבוב, ומשחזר את הדממה במקום בו היא בגרסה היפנית המקורית. עם זאת, הכתוביות באנגלית לא מתעדכנות כדי לשקף את הדיאלוג המוגזם, מה שמביא לעיתים להצגת טקסט כשאין דיבור בסרט.
שינויים אלה נראים גם במהדורת ה-בלו-ריי האמריקאית בשנת 2012. עם זאת, עבור הבלו ריי היפני, האוסטרלי והבריטי משתמשים בציון המעודכן, והכתוביות מתוזמנות כראוי, מתורגמות מילולית מהיפניות המקוריות, ולא מהספקים המתוזמנים בצורה שגויה.
המהדורה המחודשת של הבלו ריי לשנת 2017 על ידי GKids כוללת גם את הרצועה המקורית וגם את הדיבוב של דיסני עם הפסקול שבוצע מחדש. עבור כתוביות, מתורגמים כראוי מיפנית לאנגלית.
במהדורה הנוכחית של הסרט ברשת נטפליקס, השמע היפני כולל את תערובת האודיו והניקוד המקוריים, ואילו האודיו באנגלית כולל את תערובת השמע והניקוד המעודכנים. כתוביות זמינות רק לשמע GKidsהיפני המקורי.
ראו גם

סטודיו ג'יבלי
הייאו מיאזאקי
אתריום
מסעי גוליבר
אנימה (הנפשה)
פינת הציפורים

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  ג'וש סליג
 בימוי:  ג'ניפר אוקסלי 
 מדבבים:  מייקל פנטון סטוינס, מורגן גייל, סאם לואיס, קנדידה גובאנס ועוד
 מדבבים בעברית:  עומר שטיינברג, בר סביר, עדי רביד, אורנה כץ אלי לולאי, נורית בנאי קורן, נועם טל, ליל כהן ועוד.
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  51
 הפקה
 הפצה:  BBC 
 אורך פרק:  10 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBeebies (בריטניה) דיסני ג'וניור (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  1 ביולי 2008 – 31 ביולי 2010
 תקופת שידור בישראל:  2012 – 2014
 קישורים חיצוניים
 www.3rdandbird.co.uk
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פינת הציפורים (באנגלית: 3rd & Bird) היא סדרת טלוויזיה בריטית-אמריקאית שנוצרה על ידי ג'וש סליג (שהיה גם היוצר של הסדרות: אובי, וונדר פטס ותפודים קטנים). בבריטניה שודרה הסדרה ב-CBeebies, בארצות הברית בדיסני ג'וניור וב-Treehouse TV ובישראל בערוץ הופ! בשנת 2012 ובערוץ לולי בשנת 2014. הסדרה בת 2 עונות ו-51 פרקים באורך 10 דקות כל אחד.
שיר הפתיחה של התוכנית בוצע על ידי עומר שטיינברג, השירים בוצעו על ידי אורנה כץ ושיר הסיום בוצע על ידי בר סביר.
ההנפשה של הסדרה היא פוטו בובות (אותה האנימציה של וונדר פטס).
עלילה

על עץ זקן אחד גרות להן חבורה של ציפורים טרופיות בכל פרק, הן מלמדות את הצופים על דרכי ההתמודדות בכל סיטואציה וגם לומדות על זה בעזרת הרתפקאות ושירים.
דמויות

כנפון (Mr. Beakman): טוקן, הדמות המרכזית בתוכנית, גר בבית ספר, והמורה בבית הספר שלו.
נוצית (Rudy): קקדוית אדומה צהובה, עונדת על אחת מכפות רגליה צמיד צבעוני, גרה בטרקטור, היא אוהבת להציג את כישרונותיה ולנסות דברים חדשים וכאשר הם לא מצליחים היא מנסה שוב.
אולי (Samuel): הבני ורוד פנים, יש לו אחות קטנה בשם מאפין, מצוי בעיקר בביתה של נוצית, שם הם משחקים במשחקי ילדים, גר בבית הבניים ורודי הפנים.
מאפין (Muffin): הבנית ורודת פנים צהובה ורודה, אחותו הקטנה של אולי, זו הדמות ההכי צעירה בתוכנית ואינה מסוגלת לעשות הרבה דברים כמו הגדולים ממנה. גרה בבית הבניים ורודי הפנים.
שאר הדמויות בתוכנית הם עוד ציפורים רבות טרופיות כגון: גברת ירקני ההבנית ורודת הפנים. ישנם אפילו בתוכנית מלבד הציפורים גם נמלים, חזיר שקוראים לו בן, פרפר, פרה, סרטן, צרצר, גחליליות, זבובים, צפרדעים, עכברים, נץ, חתול, חיפושית, ינשוף, ארנב, חילזון, עכביש, סנאי ותולעים מופיעים בתוכנית אבל כדמויות משניות.
מדבבים

הדיבוב העברי הופק על ידי יעל אללוף ובוים על ידי אורנה כץ.
| שם הדמות | מדבב\ת באנגלית | מדבב\ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| כנפון | מייקל פנטון סטיונס | עומר שטיינברג |
| נוצית | מורגן גייל | בר סביר |
| אולי | סאם לואיס | עדי רביד |
| אמא |  | אורנה כץ |
| אבא |  | אלי לולאי |
| גברת ירקני | קנדידה גובאנס | נורית בנאי קורן |
| תולעים |  | נועם טל |
| דמויות משניות |  | ליל כהן |
ראגרטס כבר גדולים

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 יוצרים:  ארלני קלאסקי גאבור קסופו
 מדבבים בעברית:  לא דובבה לעברית
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  55
 תוכנית מקור:  ראגרטס
 הפקה
 חברת הפקה:  קלאסקי קסופו
 הפצה:  CBS מדיה ונצ'רס 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  בוב מאדרסבאו 
 אורך פרק:  כ-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ ניקלודאון
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ניקלודאון
 תקופת שידור מקורית:  12 באפריל 2003 – 17 באוגוסט 2008
 תקופת שידור בישראל:  2003 – 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ראגרטס כבר גדולים (באנגלית: !All Grown Up, בכתב חופשי "כולם כבר גדלו!"), היא סדרת אנימציה שמשודרת בערוץ ניקלודאון ושודרה מ-12 באפריל 2003 עד ל-17 באוגוסט 2008.
הסדרה מהווה ספין אוף ל"ראגרטס" ועוקבת אחרי דמויות הסדרה תשע שנים מאוחר יותר כאשר טומי, צ'אקי, פיל, ליל, קימי, אנג'ליקה וסוזי צריכים כעת להתמודד עם בעיות של גיל ההתבגרות.
בישראל שודרה בערוץ ניקלודיאון ישראל.
דמויות > דמויות ראשיות

טומי פיקלס: הדמות המנהיגה של החבורה. חכם וטוב לב. חברו הטוב ביותר הוא צ'אקי ואחיו הקטן הוא דיל דומה לאביו.
צ'אקי פינסטר: החבר הכי טוב של טומי. פוחד מהכל, מעדיף לא להסתבך בהרפתקאות. מרכיב משקפיים. אחותו החורגת היא קימי. אביו ואימה של קימי נפגשו בהופעה של רפטר על הקרח. אמו נפטרה כשהיה תינוק.
פיליפ "פיל" וליליאן "ליל" דוויל: התאומים של החבורה. אוהבים לריב כל הזמן אך בסוף כל פרק הם משלימים.
אנג'ליקה פיקלס: בת דודתו של טומי. היא שחצנית, אגרסיבית ומפונקת. נוהגת לשקר ולרמות את החבר'ה למען המטרות האישיות שלה (פעם כמעט הכניסה אותם לכלא בגלל התפרצות לקניון).
קימי פינסטר: האחות החורגת של צ'אקי. שלא כמו צ'אקי, קימי אוהבת הרפתקאות. היא חכמה ומגניבה וכולם אוהבים להיות חברים שלה.
דיל פיקלס: האח הקטן של טומי. ילד קצת מוזר (פעם הוא הצטרף לקרקס). אוהב להסתבך בצרות.
סוזי קרמייקל: הילדה הנחמדה בחבורה. פעם הייתה חברה של אנג'ליקה ואחרי שהן רבו היא לא יכלה לסבול אותה וכל הזמן התנקמה בה.
דמויות > דמויות משניות קבועות

מליסה מוריסון: חברתו של טומי בעונות הראשונות.
מו: ילדה פופולרית בתיכון אוהבת להשפיל אנשים תמיד מסתובבת עם סטייסי ישנן בפרק אחד סוזי הופכת להיות כמוה.
בן: האויב של צ'אקי מפרק 7 של העונה הראשונה דומה למו נהנה להשפיל את ילדים לא פופולרים בתיכון.
ג'וש: ילד שחצן מתנשא רברבן נוטה לנצל את החבר'ה לרעה ואוהב להתעמת איתם (ובעיקר עם אנג'ליקה).
קוני מרשל: מורה קשוחה בתיכון מאוהבת בצ'אז היא הפסיקה לשמוח מאז פטרו אותה כחזאית נוטה להתרגז שונאת את דיל.
מר באז: מנהל בתיכון שלא אוהב את צ'אקי לרוב הוא מטיל עליו משימות מרגיזות לא נעימות.
סטייסי: חברתה הטובה של מו שחצנית רברבנית מתנשאת לא חכמה במיוחד.
זיק: חנון בתיכון תמיד שרוי בריב עם ג'יג'י מאוהב במו על פי שהיא מנצלת את חכמתו לרעה בשביל רצונה.
ג'יג'י: ילד מקובל בתיכון חומרני שחצן רברבן פוחד מסטייסי.
אלי וג'ני: ילדות פופולריות מקובלות בתיכון לרוב כולם מעריצים אותם משמשות כיריבות של קימי לאורך כל הסדרה.
הולי: ילדה נחמדה בתיכון תמימה מעריצת אופנה טובה בספורט.
אנג'י:: ילד חנון שני בתיכון חבר הטוב של זיק כשהוא בסביבה בן לועג לו באותה מידה.
ג'וליה: ילדה פופולרית בתיכון תמימה אדיבה נחמדה בניגוד למו ג'וליה עוזרת לילדים בעלי דחייה חברתית.
טימותי ברקסייבר: מורה אנגלית בתיכון בהמשך הפך להיות בן זוגה של קוני.
מייק: השרת של בית הספר כעסן לא עומד במצבי הלחץ עם זאת מייק הוא שרת לעניין אוהב רעיונות משוגעים.
המאמנת אנג'לין: מאמנת בתיכון דיכאונית שלילית אבל מתנהגת בצורה ילדותית אוהבת להתחרות עם קוני.
דמויות > דמויות משניות קבועות > משפחת פיקלס

סטו פיקלס: אביהם של טומי ודיל, ובעלה של דידי. אחיו של דרו. ממציא ובונה צעצועים. אוהב להתחרות עם אחיו.
דידי פיקלס: אימם של טומי ודיל, ואשתו של סטו. אם דאגנית.
לו פיקלס: סבם של טומי, דיל, ואנג'ליקה. אביהם של סטו ודרו. בדרך כלל ישן.
ספייק: הכלב של המשפחה. המתבגרים מאוד אוהבים אותו.
דרו פיקלס: אביה של אנג'ליקה, ובעלה של שרלוט. נותן לאנג'ליקה את כל מה שהיא רוצה. אוהב להיתחרות עם סטו.
שרלוט פיקלס: אימה של אנג'ליקה, ואשתו של דרו. אשת עסקים מצליחה. בדרך כלל מדברת בטלפון עם עוזרה, ג'ונתן.
דמויות > דמויות משניות קבועות > משפחות אחרות

צ'אז פינסטר: אביהם של צ'אקי וקימי, ובעלה של קירה. דומה לצ'אקי במראהו ובאופיו.
קירה פינסטר: אימו החורגת של צ'אקי ואמה הביולוגית של קימי. אשתו של צ'אז.
בטי דוייל: אימם של פיל וליל, ואשתו של הוורד. ספורטיבית ופמיניסטית.
האוורד דוויל: אביהם של פיל וליל, ובעלה של בטי.
רנדי קרמייקל: רנדי הוא אביהם של סוזי, אדווין, בסטר ואליסה ובעלה של לוסי, מפיק סדרת הטלוויזיה המצוירת "דאמי ברז" (דובוני אכפת לי).
לוסי קרמייקל: לוסי היא אשתו של רנדי ואמא של סוזי, אדווין בסטר ואליסה. היא רופאה.
בסטר קרמייקל: אחיה הגדול של סוזי, כבן 16 אוהב ספורט. ילד מגניב.
אדווין קרמייקל: אחיה הגדול של סוזי, די חכם, מרכיב משקפיים, בערך בן 12.
אליסה קרמייקל: אחותה הגדולה של סוזי, תיכוניסטית שתלטנית שאוהבת להשתלט על אחיה ולדבר בטלפון. כמו כל בת גילה היא מתעניינת בבנים חמודים, ושונאת שהוריה מתייחסים אליה כאל תינוקת. בערך בת 18.
סעודת ראש חודש

סעודת ראש חודש היא סעודה חגיגית הנאכלת בראש חודש. אף על פי שאין חיוב הלכתי מעיקר הדין לאכלה, נחשבת הסעודה לסעודת מצווה. סעודות ראש חודש גם לאחר שחרב הבית ובטל חידוש הלבנה בעדים, עדיין הוסיפו לערוך סעודות ראש חדש בחוג משפחתי וכדומה.
מצוות אכילה בראש חודש ואיסור להצטער ולהתענות בה

ביום ראש חודש יש איסור להתענות מפני שהוא יום שמחה לישראל, כמו שדרשו חז"ל מהפסוק (במדבר י י): "וּבְיוֹם שִׂמְחַתְכֶם וּבְמוֹעֲדֵיכֶם וּבְרָאשֵׁי חָדְשֵׁיכֶם". ומעלה גדולה יש לראש חודש שהוא בחינת שבת, שאין אש של גהינם שולטת בראש חודש ברשעים, כמו שאינה שולטת בשבתות, שנאמר (ישעיה סו כג): "וְהָיָה מִדֵּי חֹדֶשׁ בְּחָדְשׁוֹ וּמִדֵּי שַׁבָּת בְּשַׁבַּתּוֹ, יָבוֹא כָל בָּשָׂר לְהִשְׁתַּחֲוֹת לְפָנַי אָמַר ה'". וכן, כשם שישנה נשמה יתירה בשבת, כך ישנה נשמה יתירה בראש חודש בבחינה מסוימת, אך לא כאותה דרגה גבוהה של שבת.
מקור ופרטי המנהג

במדרשי חז"ל מודגשת החובה לכבד לימים אלה, כמו ששנינו:
"כל מזונותיו של אדם קצובים לו מראש השנה ועד ראש השנה חוץ ממה שמוציא בשבתות וימים טובים וראש חודש וחולו של מועד".
רבי צבי הירש מזידיטשוב היסב בסעודת ראש חודש, ופירש את הפסוק וְשֵׁם בַּת אָשֵׁר שָׂרַח כי סר"ח ראשי תיבות ס'עודת ר'אש ח'ודש, והוסיף "כי יש תתק"ג (903) מיני מיתות בעולם רחמנא ליצלן כמספר "תוצאו"ת", כמו שאמר דוד נעים זמירות ישראל בתהלים (תהלים סח כא); "הָ֤אֵ֣ל לָנוּ֮ אֵ֤ל לְֽמ֫וֹשָׁע֥וֹת וְלֵיהֹוִ֥ה אֲדֹנָ֑י לַ֝מָּ֗וֶת תֹּצָאֽוֹת", אולם המלים "בת אשר" בגמטריא תתק"ג, ומכאן יכולין לבטל זאת על ידי סעודת ראש חודש.
בספר "דרך חיים" לרבי מנחם די לונזאנו נכתב: "שהיה מהדר לאכול שלש סעודות בראש חודש, כדי שיוכל לברך ברכת המזון עם יעלה ויבוא".
מקור ופרטי המנהג > סעודת ראש חודש בספרי ההלכה

השולחן ערוך כותב:
"מצווה להרבות בסעודת ראש חודש."
הבן איש חי בספרו מתייחס למנהג סעודת ראש חודש וכותב:
"מצווה לאכול בשר בראש חודש, ואם הוא עני ואין ידו משגת יוסיף לפחות בפירות שיקנה מין פרי לאכלו בראש חדש"
גם כף החיים מביא את המנהג בספרו ומשווה בין סעודת ראש חודש לסעודת שבת ויום טוב שנחשבים לסעודות שחיובם מהתורה:
"יש לאכול סעודת ראש חודש על השלחן ודרך כבוד כמו בשבת ויו"ט, וכן יש לבצוע על שתי ככרות, כדי לכבדו יותר מן החול, והמכבד את המצוות שכרו כפול ומכופל".
מנהגים

המנהג להוסיף מאכל מיוחד שאינו בשגרה לכבוד ראש חודש, כי "עיקר המצווה להוסיף לכבוד ראש חודש דבר מאכל מיוחד. וגם כאשר ראש חודש חל בשבת, מצווה להוסיף מאכל מיוחד לכבוד ראש חודש" (מ”ב סימן תיח, ב, וסימן תיט, א-ב).
מנהגים > מנהגי הסעודה

רבי מאיר פאפירש כותב בספר אור צדיקים: כי "בארצות המערב נהגו להדליק נרות לכבוד ראש חודש כמו בשבת, ומנהג נכון הוא", כי יש שמחה גדולה בראש חודש כנזכר בזוהר הקדוש פרשת נח.
מנהג צפת בראש חודש נכתב:
"בכל שלוש סעודות משוררים ומחללים ומזמרים", וכן בראש חודש, וסימנך; שי"ר ש'בת י'ום טוב ר"אש חודש.
וכן הובא על כמה מבני צפת;
"עושים ראש חודש קרוב לשבת באכילה ושתייה ומלבוש" (עדות רבי אברהם הלוי ברוכים בן דורו של האר"י תושב צפת).
רבי חיים מצאנז בעל הדברי חיים היה מנגן בעצמו בסעודה את מזמור של ראש חודש "ברכי נפשי" ("דרכי חיים"). כאשר היסב איתו רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים (ייטב לב) בעל "ייטב לב" על שולחנו בסעודת ראש חודש, וזמרו הזמר ברכי נפשי, פירש רבי חיים מצאנז את הכתוב; "תסתיר פניך יבהלון" - זה אלול, "תוסף רוחם יגועון" - זה ראש השנה, "ואל עפרם ישובון" - זה יום הקדוש יום הכיפורים, "תשלח רוחך יבראון" - זה חג סוכות, "ותחדש פני אדמה" - זה שמיני עצרת, ובעל "ייטב לב" פירש את כוונתו העמוקה (שם).
רבי אליעזר הורוביץ מדז'יקוב מסביר אף הוא בספרו "אמרי נועם" (ח"ב בסוף הספר בתשובות) עניין אמירת המזמור ברכי נפשי בסעודת ראש חודש ושאין בזה חשש ד"בשיר לא ישתו יין".
החיד"א מביא ב"ברכי יוסף" (בשם מהר"י לוזאנו בשם רבו ר' אליעזר נחמן פואה בספרו גורן ארנן כת"י): "כי יש קדושה בראש חודש, ועם היות דקדושת יום טוב יותר מראש חודש, מצינו מעלה לראש חודש יותר מיום טוב, והוא שאין אור גיהנום שולט בראש חודש כשבת, כי שבת וראשי חודשים הונחלו מיום שנברא העולם, אבל יום טוב באים מצד הנסים שנעשו אחר כך".
הערות שוליים

↑  רבנו יצחק בן גיאת, הרא"ש והטור סימן תיח
↑  זוהר הקדוש, החיד"א ועוד. רנו. ה שיט
↑  מאמר זה נמצא גם בתלמוד בבלי (מסכת ביצה ט"ז עמוד א'), אולם כאן הושמט ראש חודש ועל כך יש הטוענים כי סעודת ראש חדש הייתה נהוגה בארץ ישראל לבדה, ואילו בבבל לא נהגו לקיים אותה. ראה מאמרו של ד"ר מרדכי מרגליות "מועדים וצומות בארץ ישראל ובבבל בתקופת הגאונים" (ארשת א' עמוד רי"ג)
↑  במדבר כו מו
↑  שולחן ערוך,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'אורח חיים, סימן תי"ט, סעיף א'
סוג'ורנר טרות'

| --- | --- |

 לידה:  1797? הארלי, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בנובמבר 1883 (בגיל 86 בערך) באטל קריק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Isabella Baumfree 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  באטל קריק 
 השקפה דתית:  מתודיזם 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1981)  היכל התהילה של נשות מישיגן (1983) 
 sojournertruthmemorial.org
 
סוג'ורנר טרות' (באנגלית: Sojourner Truth; ‏1797 – 26 בנובמבר 1883) הייתה פעילה אמריקנית למען זכויות עבדים משוחררים ולמען זכויות נשים, מהידועות והחשובות ביותר במאה ה-19.
היא נולדה בשם איזבלה בומפרי, ובגיל 46, לאחר שחוותה לדבריה התגלות אלוהית, שינתה את שמה לסוג'ורנר טרות'. חוכמתה ושנינותה, נאומיה ששילבו שירה עוצמתית, המראה המרשים שלה - גובהה היה 1.80 מטר, וקולה הנמוך - הפכו אותה לאגדה, ומיתוס של אישה שחורה וחזקה. כנגד כל הסיכויים: היותה אישה שחורה בחברה לבנה, היותה אישה בחברה פטריארכלית, עונייה, מעמדה הנמוך, אי ידיעתה קרוא וכתוב - למרות כל אלה הצליחה טרות' להפוך לפעילה חשובה במאבק למען זכויות אדם ונשים, ללוחמת חופש ולמטיפה דתית נודעת. היא הונצחה בשמו של רובר קטן ששימש במשימת הגשושית מארס פאת'פיינדר במאדים בשנת 1997.
תקופת העבדות (1797–1828) > ילדות והתבגרות

איזבלה בומפרי נולדה בסביבות 1797, בכפר הארלי (Hurley, New York) במחוז אלסטר (Ulster County, New York) שבמדינת ניו יורק, בעמק ההדסון, כבת למשפחת עבדים, לאדונים ממוצא הולנדי, קולונל ג'והנס הרדנברג (Johannes Hardenbergh). לאביה קראו ג'יימס בומפרי ולאמה קראו Mau Mau Bett, אפריקאים שנולדו בחוף הזהב (גאנה המודרנית) ונמכרו לעבדות. היו לה 13 אחים ואחיות שלא הספיקה להכיר, מכיוון שנמכרו לאדון אחר. משפחתה התגוררה בבית קטן עם פיסת אדמה, עליה גידלו טבק ותירס שאת יבולם יכלו למכור. קולונל הרדנברג נפטר כשאיזבלה הייתה תינוקת, ובנו שירש את החווה, העביר את משפחת בומפרי ואת כל עבדיו, למרתף ביתו, בו תנאי המחיה היו קשים מאוד - קור, חושך, רטיבות, שינה על מזרני קש.
במהלך שנותיה הראשונות, נמכרה איזבלה ארבע פעמים. לאחר מות האדון שלה ב-1806, כשהייתה בת תשע, נמכרה יחד עם עדר הכבשים תמורת 100$, לאדון אחר בשם ג'ון נילי (John Neely), בעיירה קינגסטון (אנ'), ומאז כמעט ולא פגשה את הוריה. אדון נילי דיבר רק אנגלית, בעוד שאיזבלה הבינה רק הולנדית, ולכן הכה אותה עד זוב דם כאשר לא הבינה את פקודותיו. ב-1808 נמכרה שוב (ב-105$), וכך גם ב-1810, אז נמכרה לאדון ג'ון דומונט (John Dumont), אצלו שהתה עד 1826. איזבלה עבדה בחווה, אך סאלי דומונט הגבירה, אילצה אותה לעשות גם את עבודות הבית, כגון כביסה ובישול. דומונט שיבח אותה על כך שעבדה כמו גבר, אך העניש אותה במכות בכל עת שכעס עליה.
בשנת 1815, דומונט חיתן אותה עם אחד מעבדיו בשם תומאס (אף על פי שהייתה מאוהבת בעבד בשם רוברט מחווה סמוכה, אשר הוכה כמעט עד מוות, לאחר שהמרה את פיו של אדונו, מכיוון שזה אסר עליו להפגש עם איזבלה). לאיזבלה נולדו חמישה ילדים: דיאנה (1815) - כנראה בתו של רוברט, תומאס - נפטר לאחר הלידה, פטר (1821), אליזבט (1825), וסופיה (1826). איזבלה גידלה את ילדיה במקביל לעבודתה בחווה שנשארה כמקודם, ונהגה לקחת אותם לשדה איתה. חלק מילדיה נמכרו לאדונים אחרים. לאחר שברחה מדומונט, גילתה כי בנה פטר, שהיה רק בן חמש, נמכר על ידי דומונט לאדון אחר באלבמה. איזבלה פנתה לבית משפט, והצליחה לשחרר את בנה (1828), שסבל מהתעללות קשה אצל אדונו החדש. זו הייתה הפעם הראשונה שאשה שחורה, שפחה לשעבר, תובעת אדון לבן - ומנצחת בבית המשפט.
תקופת העבדות (1797–1828) > השחרור מעבדות > רקע היסטורי

העבדות החלה באמריקה בשנת 1619 כאשר אונייה הולנדית הביאה 20 אפריקאים לווירג'יניה, ועד מלחמת העצמאות, העבדות הייתה מקובלת בכל צפון אמריקה, והפכה למוסד. מדינות הדרום הסתמכו על העבדים בעבודות החקלאות, קטיף הכותנה, התירס, האורז והטבק בעיקר. גם במדינות הצפון היו עבדים, אך תהליך החקיקה של ביטול העבדות הסתיים ב-1830. ב-1808 הקונגרס אסר את הסחר בעבדים, ואסר הבאתם של עבדים חדשים מאפריקה. בעוד שמדינות הצפון ביטלו את העבדות, בדרום העבדות הייתה חוקית. כאשר אברהם לינקולן נבחר לנשיאות, התנגדותו הנחרצת לעבדות, גרמה למדינות הדרום לפרוש מהברית, כמחאה על האיום שחשו על ריבונותם והדרישה לביטול העבדות. 11 מדינות פרשו והקימו את הקונפדרציה, מה שהוביל למלחמת האזרחים (1861–1865). בתקופה של מלחמת האזרחים היו בדרום כארבעה מיליון עבדים. הם עבדו בתנאים קשים בכותנה ובקני הסוכר, ואף בבתים בניקיון, בישול וטיפול בילדים. האדונים שלטו בעבדים בכל המובנים, ולעבד לא הייתה שום שליטה על חייו, עד כדי כך שהוא לא החליט עם מי יתחתן ומה יאכל.
ב-6 בדצמבר 1865 אושר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, שמכריז על ביטול העבדות. כל מדינות הקונפדרציה למעט מיסיסיפי, אישרו את התיקון לחוקה.
תקופת העבדות (1797–1828) > השחרור מעבדות > חופש

ב–4 ביולי 1827 חוקק בניו יורק החוק נגד עבדות, ובכך בא לסיומו תהליך שנמשך מ-1799. שנה קודם לכן הבטיח דומונט לשחרר אותה אם "תתנהג יפה", אך שינה את דעתו באומרו שעקב הפציעה בידה, היא לא הייתה מספיק טובה. במשך שנה איזבלה סבלה מיד אחת פצועה, ולמרות זאת דומונט לא היה מוכן לוותר עליה, מחשש לירידה ברווחיו. תחנוניה לא עזרו, עד שהחליטה לצאת לחופשי ללא הסכמה מפורשת של דומונט יחד עם בתה הפעוטה סופיה (דיאנה בת ה-13 ואליזבת בת הארבע, וכן בעלה שהיה מבוגר וחולני, נשארו אצל דומונט), אף על פי שבאופן חוקי היא הייתה שפחה משוחררת היא לא התרחקה הרבה ממקום מגוריה. במרחק קצר יחסית של 19 קילומטר, מצאה מסתור והגנה אצל משפחה הולנדית ממתנגדי העבדות, משפחת ואן ואגנר (Van Wagner), והם שכרו את שירותיה. האדון שלה מצא אותה. כשהאשים אותה בבריחה היא ענתה:
"לא, לא ברחתי, הלכתי באור יום, כי הבטחת לתת לי חופש ולא קיימת".
שנה אחרי שברחה, חוקק החוק שביטל את העבדות, והיא הפכה לאישה חופשייה באופן רשמי.
ואן ואגנר הבטיח להעסיק אותה אצלו בשכר, וביקש שלא תקרא לו אדון, באומרו כי יש רק אדון אחד - אלוהים. בעת שהותה שם, שינתה את שמה לאיזבלה ואן ואגנר. אף על פי ששם משפחתה היה בומפרי, היה נהוג באותם ימים, לקרוא לעבד בשמו הפרטי, ושם המשפחה היה שם משפחתו של האדון. באותה שנה, גילתה איזבלה שדומונט מכר את בנה פטר לאדון באלבמה. בעקבות מאבקה המשפטי לשחרור בנה, היא העתיקה את מקום מגוריה לקינגסטון, שם התנהל המשפט, ואף הצליחה למצוא עבודה אצל עו"ד שעזר לה בהליך המשפטי. ב-1828 מאבקה נשא פרי כאשר השופט החליט להחזיר את פטר לאמו.
תקופת העבדות (1797–1828) > דת ואמונה

איזבלה סיפרה שעד שהגיעה לעיר ניו יורק ב-1829, לא הכירה את הדת הנוצרית ואת ישו. אמהּ לימדה אותה להתפלל, והיה לה מקום קדוש בו התפללה בקול לבדה. אמה דברה על הכוח האלוהי שלא יאכזב ולא ינטוש אותם, ותמיד יצילם מכל צרה. אמה למדה אותה מערכת של אמונות המבוססות על אמת. לדבר אמת, לא לגנוב ולציית לאדון. כמו כן היא לימדה אותה שיש אנרגיות חזקות בכוכבים שיש להתחבר אליהן. האמונה בכוכבים הייתה חלק מהאמונה של האפריקאים, כמו גם אמונה בהרים ובגבעות כהתגלמות אלוהית. אמה של איזבלה הטביעה בה מגיל צעיר את המורשת הדתית האפריקאית.
איזבלה האמינה בחוקי העבדות כמו שלאחר מכן האמינה בשחרור מהעבדות. היא מספרת שראתה באדון שלה תכונות אלוהיות, שכן ידע כל הזמן היכן היא, ממש כמו אלוהים עצמו. כשילדיה בכו מרעב, היא העדיפה להכות אותם ולא לתת להם אוכל שלא שייך להם. העקרונות המוסריים היו מאוד חזקים. גם לאחר ההתגלות האלוהית, עדיין היא לא התחרטה על תקופת העבדות, וטענה שתקופה זו לימדה אותה לדבוק בערכים של אמת.
כשהגיעה לניו יורק הצטרפה לכנסייה האפריקאית מתודיסטית. היא רצתה ללמוד את הטקסטים הדתיים, אך לא ידעה קרוא וכתוב, ולכן ביקשה מילדים להקריא לה אותם שוב ושוב. איזבלה שאפה לרכוש ידע ולהעשיר את עולמה הפנימי. ב-1832 הצטרפה לקהילה דתית בה הייתה השחורה היחידה. ראש הקהילה היה כומר בשם רוברט מתיוס (Robert Matthews), שכינה את עצמו "הנביא מתייאס" ("the Prophet Matthias") ואת קהילתו ממלכה ("Kingdom"). איזבלה, כמו שאר חברי הקהילה הלבנים, תרמה את הכנסותיה לקומונה ועבדה בעבודות הכי קשות שנדרשו. חברי הקהילה האמינו שניתן לרפא חולי על ידי רוחניות, ולכן בריאותו של אחד החברים הוזנחה עד שמת בפתאומיות. הכומר מתיוס נעצר, ואיזבלה הואשמה על ידי חבריה הלבנים בגרימת הרעלה. איזבלה תבעה אותם על כך, והצליחה לפרסם את הצד שלה בסיפור, על ידי פרסומו בעזרת עורך עיתון בשם וייל ב-1835 הקהילה התפרקה, ואיזבלה המשיכה לעבוד בעבודות משק בית עד לחוויית ההתגלות.
ההתגלות

איזבלה תיארה את ההתגלות כפתאומית. היא ראתה אור גדול, והרגישה אחדות עם האל. היא סיפרה שבקשה מאלוהים שייתן לה שם חדש, והוא נתן לה את השם סוג'ורנר (Sojourner), כי היא תיסע לכל מקום ותראה לאנשים את הדרך. אז בקשה מאלוהים עוד שם, כי לכל אחד יש שני שמות, והוא נתן לה את השם אמת, כדי שהיא תראה לאנשים את האמת. לכן שינתה את שמה בשנת 1843 לסוג'ורנר טרות' (Sojourner Truth). איזבלה הרגישה שעליה לעזוב את ניו יורק וללכת מזרחה. כשנשאלה מדוע עליה ללכת, ענתה שהרוח קוראת לה, והיא חייבת ללכת. היא לא גילתה זאת לבעלה וילדיה, מחשש שיעצרו בעדה. היא רק הודיעה על עזיבתה למעסיקתה באותה עת, ואמרה שהיא מעכשיו אדם חדש.
ההתגלות > חייה כמטיפה

המסע החל בעיר ניו יורק, משם נדדה ללונג איילנד, קונטיקט, מסצ'וסטס, חזרה לניו יורק ואז למישיגן, שם קבעה את מקום מגוריה המסע סימל את השחרור שלה, והיה הן מסע בכל רחבי אמריקה, והן מסע אל תוך עצמה.
בכל מקום שדברה, הותירה רושם עז, הן בשל אופן דיבורה, והן בשל חזותה - גבוהה וחזקה. בהתחלה דברה עם כל מי שפגשה בדרכה, אך בהמשך פרסמה את פגישותיה. היא דברה נגד העבדות ונאבקה בעד זכויות לשחורים ולנשים. היא עודדה אנשים לחיות לפי ערכים של צדק ואמת. היא עצמה עברה חיים של סבל וכאב, אך בחרה להגדיר את עצמה מחדש, דרך ערך האמת, שהרדיפה אחריו שחררה אותה לחופשי. בהמשך דרכה היא נלחמה למען זכויות החיילים השחורים ששרתו בצבא הברית בזמן מלחמת האזרחים, ונאבקה כדי שחיילים אלה יקבלו אדמות מהממשלה. היא נאמה בכל רחבי המדינה, עד למותה בגיל 84 בביתה אשר במישיגן ב-1883.