stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' קיילי
ביוגרפיה

קיילי נולד בברומפטון-ביי-סאודון (Brompton-by-Sawdon), כ-13 ק"מ מסקרבורו אשר ביורקשייר, אנגליה. כבר בגיל צעיר הראה נטייה בולטת למדע ולהנדסה, וכפי שנתגלה בשנת 2007, עת נמצאו מחברות בית הספר שלו, כבר כנער התעניין גם בתחום התעופה. בשנת 1792, אביו, הברונט החמישי, הלך לעולמו, וג'ורג' קיילי בן ה-19, ירש, נוסף לתואר ברונט, אחוזה ונכסים ניכרים באזור מגוריו. בשנת 1795 ג'ורג' קיילי נישא לשרה ווקר (Walker), בתו של המורה למתמטיקה שלו, וחווה עמה שנים רבות, קרוב ל-60, של נישואין מאושרים. לזוג נולדו עשרה ילדים, שלושה מהם הלכו לעולמם בגיל צעיר מאד. מצד אחד, מצבו הכלכלי השפיר אפשר לקיילי להתמסר לנטייתו לעסוק בפרויקטים הנדסיים שונים, אך מצד שני, אולץ מגיל צעיר להקדיש זמן לניהול האחוזה והנכסים אשר עברו לבעלותו. כמו כן, מעמדו החברתי הרם, הביא להקדשת זמן וכוח רבים לצרכים ציבוריים שונים.
ביוגרפיה > עבודתו ההנדסית

אם כי עיקר תרומתו מאריכת הימים של קיילי הייתה בנושא התעופה, תחומי ההתעניינות של קיילי היו רחבים. בין היתר, קיילי המציא את גלגל החישור העושה שימוש בתיילי מתכת מתוחים (המשמש עד ימינו באופניים, למשל), פיתח סירת הצלה המתאזנת מעצמה, את מערכת ההינע הזחלית, המשמשת עד ימינו בטרקטורים ובטנקים. מספר אסונות רכבת, אשר הומצאה ונכנסה לשירות הציבור במחצית הראשונה של המאה ה-19, הניעוהו להציע מערכת אוטומטית אשר תפקח על צמתי מסילות ברזל. מערכת כזאת תוכננה על ידו, אך לא נבנתה. קיילי הציע שיטה אופטית להערכת איכותם של מים, ואכן, שיטה זו יושמה בהמשך בנהר התמזה. כן פיתח דגם מוקדם של מנוע בערה פנימית, המונע באמצעות אבק שרפה, אם כי עמד בעצמו על הצורך בחומר דלק חלופי. קיילי המציא סוג של חגורת בטיחות, ועוד.
ביוגרפיה > עבודתו ההנדסית > תרומתו לחקר האווירונאוטיקה

עיקר התעניינותו ומאמציו של קיילי הוקדשו לתחום התעופה. תחום זה רשם באותה תקופה את הצלחותיו הראשונות, עת האחים הצרפתים מונגולפיה הטיסו בהצלחה כדור פורח. שיטות עבודתו של קיילי בתחום התעופה נבדלו בכמה מרכיבים חשובים מאלה של קודמיו.
כמעט כל קודמיו של קיילי ניסו לחקות, בדרך זו או אחרת, את מעוף הציפורים. כלומר, הניסיונות לטוס התבססו על נפנוף כנפיים. קיילי, לעומת זאת, לאחר כמה ניסיונות ראשוניים כושלים, הגיע למסקנה כי אין תוחלת, לפחות בטכנולוגיה של זמנו, לניסיון לחיקוי הציפורים. מכאן ואילך, קיילי התרכז בבניית כלי טיס בעלי כנף קבועה. בנוסף, בניגוד למרבית ניסיונות התעופה הקודמים, קיילי לא ניסה לטוס בעצמו, ובכך נמנע מהתרסקויות ומפציעות אפשריות, וכן מן העיכובים הכרוכים בכל אלה. במקום זאת, הוא ביצע את מחקריו התעופתיים באמצעות מודלים בגודל של טיסן. את אלה ערך תוך שימוש במעין מנהרת רוח. כדי לנצל את כלי הטיס שבנה, לצורך שימוש חוזר, קיילי התקין עבורם גלגלי נחיתה, וכיוון שניסה להקטין את משקלם ככל האפשר, המציא לשם כך את גלגל החישורים.
קיילי פירק את בעיית התעופה לשלושה מרכיבים: העילוי, הדחף והשליטה על כלי הטיס, כאשר לכל מרכיב ניסה למצוא פתרון נפרד. בשנת 1799, קיילי הגה את הצורה הבסיסית של המטוס המודרני: זוג כנפיים ישרות, גוף מוארך וצר וזנב בצורת צלב.
קיילי זיהה וניסח את הכוחות הפועלים על כלי טיס: כוח עילוי, גרר, דחף ובנוסף, כוח המשיכה של כדור הארץ, או משקלו העצמי. תרומה תאורטית נוספת של קיילי, הייתה העמידה על חשיבותו של הדיהדרל (נטייה קלה כלפי מעלה של הכנפיים) ליציבות כלי הטיס. בשאיפתו לייצב את כלי הטיס שבנה, קיילי קבע את מרכז הכובד מתחת לגובה הכנפיים. בהמשך המאה ה-19, תרמו מחקריו לפיתוח הגלישה האווירית. באשר לטיסה ממונעת, רמת הטכנולוגיה של זמנו, ועוד עשרות שנים אחר כך, לא איפשרה מנועים חזקים מספיק כך שכוח העילוי יהיה גדול ממשקלם, וכן ממשקל כלי הטיס ומטענו.
בשנת 1804 קיילי החל לכתוב חיבור בשם "ניווט אווירי" (Aerial Navigation), אותו השלים לאחר כארבע שנים. חיבור זה התפרסם, בשלושה חלקים, בשנים 1809–1810.
הגלשן הראשון שקיילי הטיס בהצלחה, בשנת 1804, יכול להיחשב לכלי הטיס המודרני הראשון. כלומר, נבנה וטס על פי העקרונות ההנדסיים והפיזיקליים אותם ניסח קיילי עצמו.
בשנת 1816 קיילי העלה את רעיון ספינת האוויר. בין היתר ציין כי צורת הכדור, אשר אפיינה את הכדורים הפורחים של ימיו, אינה יעילה לצורך תנועה אווירית מכוונת.
בשנת 1843, קיילי העלה לראשונה את הרעיון ולפיו הכנף יכולה לשנות את צורתה, בהתאם לתנאי הטיסה ולצורכי ניהוג המטוס. ב-1849, לאחר שקרוב ל-30 שנה כמעט שלא עסק בענייני תעופה, קיילי תכנן ובנה כלי טיס דו-כנפי, וילד בן עשר, אשר זהותו אינה ידועה, טס בו. ב-1853 קיילי תכנן גרסה מוגדלת של אותו כלי טיס, ועליו טס מבוגר: נהג כרכרתו של קיילי (קיילי עצמו היה בן 79 באותה העת), לאורך של כ-275 מ'. הנחיתה הייתה קשה, אך הנהג יצא ללא פגע, ועל פי המסופר, ציין בפני קיילי כי נשכר כדי לנהוג בכרכרות ומוטב שיסתפק בכך.
ביוגרפיה > עבודתו ההנדסית > מסוק

הרעיון העקרוני של המסוק הועלה עוד לפני הספירה בצורת צעצוע סביבון סיני שנראה כמו מדחף של מטוס מוקדם, המחובר במרכזו למקל ארוך ומסוּבב באמצעות האצבעות.
לאונרדו דה וינצ'י הגה את גרסתו למסוק שהיה בעצם סוג של בורג אוויר בהשראתו של בורג ארכימדס. התרשים צויר בשנת 1483, אך פורסם רק בסוף המאה ה-18.
בשנת 1754, פיתח מיכאיל לומונוסוב הרוסי מכשיר בעל רוטור קואקסיאלי (שני רוטורים המורכבים אחד מעל לשני) שהונע על ידי קפיץ.
בשנת 1783 פיתחו שני הצרפתים קריסטיאן דה לונואה (Christian de Launoy) יחד עם ביינוונו (Bienvenu) גרסה משלהם לצעצוע הסיני, שהיה בעצם שני רוטורים המורכבים על מוט זה לצד זה, כאשר את תפקיד הקפיץ לקחה קשת קטנה. כאשר השתחררה הקשת, היו מסתובבים הרוטורים, שהיו עשויים מארבע נוצות תרנגול הודו, ומעלים את המכשיר גבוה באוויר. בהשראת דגמים אלו, פרסם המתמטיקאי הצרפתי פאוקטון (A. J. P. Paucton) מאמר מדעי בשנת 1768, המציג את אחד הרעיונות הראשונים למסוק נושא אדם.
ג'ורג' קיילי התעניין רבות בצעצוע הסיני ויצר מספר דגמים מוצלחים אשר פעלו בעזרת קפיצי שעון. בשנת 1804 בנה קיילי את מנגנון הזרוע המסתחררת (whirling arm) שבו נעזר בחישובי עילוי וגרר. מנגנון זה היה בין המכשירים הראשונים ששימשו למחקר אווירונאוטי. בשנת 1843, לאחר שפרסם מספר מאמרים על עקרונות התעופה, פרסם קיילי מאמר המציג כלי טיס המשתמש בשני זוגות רוטורים המורכבים זה לצד זה. ההנעה קדימה התאפשרה על ידי מדחף סטנדרטי שהורכב באחורי הרכב שכונה 'הכרכרה האווירית'. בזמן טיסה קדימה, תוכננו להבי הרוטור להתיישר למצב אופקי וליצור דיסקות סיבוב מושלמות כדי להוות כנפיים עגולות. קיילי שיער שיידרש מנוע חדש וחזק "בעל הספק כוח גדול ביחס למשקל המנוע".
ביוגרפיה > עבודתו ההנדסית > צניחה

לקיילי היה חלק-מה בהתפתחות הצניחה, תחום המשיק לתחום התעופה. הוא היה נוכח בצניחה הראשונה אשר נערכה באנגליה, ב-21 בספטמבר 1802. צניחה זו, מגובה של כ-900 מ', הושלמה בהצלחה, אך המצנח, בצורת חצי כדור, היה מאוד בלתי יציב בעת שהצנחן עשה דרכו מטה. כתוצאה, הצנחן, הצרפתי אנדרה-ז'אק גרנרן (Garnerin), היה חש ברע לעיתים קרובות, וסובל מבחילות והקאות. כדי להתגבר על חוסר היציבות, קיילי הציע לתכנן את המצנח כך שיהיה בצורת כיפה חרוטית, במקום בצורת חצי כדור.
ב-24 ביולי 1837 ערך הצייר והמדען החובב רוברט קוקינג (Cocking) ניסיון צניחה באמצעות מצנח שכלל את השיפורים שהציע קיילי. אלא שהמצנח, שהיה כבד מדי והותקן ברשלנות, על ידי קוקינג עצמו, התפרק בעודו באוויר. קוקינג נהרג, והיה הקורבן הראשון בהיסטוריה של תאונת צניחה.
ביוגרפיה > עבודתו הציבורית

קיילי כיהן כחבר פרלמנט מטעם סקרבורו בין השנים 1832 ל-1835, ושוב ב-1838.
בפעילותו הציבורית, קיילי עשה מאמץ לקדם את המדע בבריטניה. קיילי ניסה להקים מספר פעמים, ללא הצלחה, אגודה אווירונאוטית בריטית, וזאת כדי, כפי שהתבטא, שבריטניה תזכה לתהילה בזכות פעילותה החלוצית בפתיחת נתיבים באוקיינוס האווירי הפתוח לכל והאינסופי. כן ייסד שתי אגודות מדעיות, בהן גם שימש כחבר. 'האגודה הפילוסופית של יורקשייר' (YPS) (Yorkshire Philosophical Society) ו'האגודה הפילוסופית של סקרבורו' (SPS) (Scarborough Philosophical Society). ב-1831, נטל חלק בייסודה של 'האגודה הבריטית לקידום המדע' (BA) (British Association for the Advancement of Science), בה שימש גם כחבר.
לקריאה נוספת

Charles Harvard Gibbs-Smith, Notes and Records of the Royal Society of London, Vol. 17, No. 1 (May, 1962), pp. 36–56
Gibbs-Smith, C.H. Aviation. London, NMSO, 2002
Gerard Fairlie and Elizabeth Cayley, The Life of a Genius, Hodder and Stoughton, 1965.
שחזור מודל ההליקופטר של קיילי
הדאון של קיילי ב-Mechanics Magazine, 1852
שחזור של הגלשן האווירי של קיילי, במוזיאון האווירי ביורקשייר
צעצוע סביבון סיני בגרסתו היפנית
תרשים של "הבורג האווירי" של לאונרדו דה וינצ'י
כתובת זיכרון במכון הפוליטכני אותו יסד קיילי, ברחוב ריג'נט 309
גנטיקה דינמית

גנטיקה דינמית עוסקת בחקר וניתוח של התופעות שבהן קומפלקסי חלבון אנזימטיים פיזיולוגיים משנים את ה-DNA, בצורה מתוחכמת יותר או פחות.
חקר מנגנונים כאלה חשוב ראשית מכיוון שהם מקדמים תהליכים חשובים, כמו למשל הרקומבינציה של מערכת החיסון (בקנה מידה אינדיבידואלי) והשחלוף (בקנה מידה אבולוציוני). בנוסף, הם עלולים לפעמים להפוך למזיקים בגלל תפקוד לקוי כלשהו, הגורם להפרעות ניווניות למשל.
דוגמאות אופייניות לנושאי גנטיקה דינמית הן:
מוטציות דינמיות, מונח שהוצג על ידי רוברט ריצ'רדס (Robert I. Richards) וגרנט ר. סאתרלנד (Grant R. Sutherland) כדי לציין מוטציות הנגרמות על ידי מוטציות אחרות. תופעה זו כרוכה לעיתים קרובות במספר משתנה של רצפים חוזרניים (VNTR), הקשורים באופן הדוק למחלות ניווניות רבות, כמו מחלת trinucleotide repeat disorders.
גנום דינמי, מונח שהוצג על ידי נינה פדורוף (Nina Fedoroff) ודייוויד בוטשטיין (David Botstein) כדי לציין את הטרנספוזיציה שגילתה ברברה מקלינטוק (Barbara McClintock).
רקומבינצית V(D)J של מערכת החיסון (התגלה על ידי סוסומו טונגאווה Susumu Tonegawa) והחלפת המחלקה (isotype class switching), מונחים שהוצגו כדי לציין שני סוגים של רקומבינציות של מערכת החיסון, שהם הגורם העיקרי למגוון העצום של הנוגדנים.
העברת DNA אופקית (שנתגלה על ידי פרדריק גריפית') המעידה על העברת DNA בין שני אורגניזמים.
שחלוף כרומוזומלי (התגלה על ידי תומאס האנט מורגן Thomas Hunt Morgan) בתיווך היווצרות והתפרקות (באמצעות קומפלקסים אנזימטיים משונים כגון הליקאז) של מבני DNA נדירים עם 4 הליקסים (סלילים) הידועים כ-G-quadruplexes.
קאסאציו

קאסאציו (באיטלקית: cassazione, בגרמנית:  cassation) הוא מונח, שהיה בשימוש בין 1750 ל-1775 בדרום גרמניה, אוסטריה ובוהמיה כהגדרה ליצירה או לפרק בודד.
מקור המונח אינו ודאי – קוך (Koch), מוזר (Moser) ואברט (Abert) סבורים שהיא לקוחה מ-"cassare" ("לשלח" או "לשחרר" באיטלקית), במשמעות של "מוזיקת פרידה" (Abschiedsmusik). לדעת ויצבה (Wyzewa) וסן פו (Saint-Foix), כפי שהיא מובאת בביוגרפיה שלהם של מוצרט, המילה היא נגזרת של casser ("לשבור" בצרפתית), כלומר, יצירה שאפשר לנגן את פרקיה בכל סדר שהוא. רימן (Riemann), בלקסיקון שלו מ-1909, מייחס אותה ל-cassa, תוף באיטלקית. עם זאת, הסבירות הגבוהה ביותר היא, שהמילה קאסאציו היא שיבוש קל של ביטוי גרמני שהיה נפוץ בין מוזיקאים באמצע המאה ה-18, gassatim gehen – לנגן ברחובות. כבר ב-1619 השתמש מיכאל פרטוריוס במונחים "גראסאטן" ו"גאסאטן" בקשר לסרנדה.
בראשית התקופה הקלאסית ולפניה נכתבו קאסאציות בין השאר על ידי קרל דיטר פון דיטרסדורף ומיכאל היידן, כמו גם יצירות מוקדמות של יוזף היידן ומוצרט, אם כי רק מעטות מהן נקראות כך במקורות, מה שמקשה על זיהוי "סגנון קאסאציוני" מובהק. בקטלוגים תמאטיים של ברייטקופף יצירות מוגדרות לעיתים קאסאציות ובפעמים אחרות דיברטימנטי וכך גם בכותרות היצירות, הן בדפוס והן בכתבי יד. היידן השתמש לעיתים בכותרת "קאסאציו" לציון פרקים בעלי אופי קליל והומוריסטי.
השימוש היחיד שמוצרט עשה במונח מופיע במכתב מאוגוסט 1770, שם הוא מזכיר התחלות של שלושה פרקים: הפרקים הראשונים של הסרנדות 63 ו-99/63a ברשימת קכל, שניהם שירי לכת, ושיר הלכת הנפרד 62 ברשימת קכל (שכיום מקובל לקשר אותו עם הסרנדה 100/62a). מכך אפשר להסיק, שייתכן ומוצרט קישר את המונח עם המערך המחזורי המסורתי של שיר הלכת והסרנדה. אותו דבר נכון לגבי מיכאל היידן. שני המלחינים השתמשו במונח אך ורק ליצירות תזמורתיות.
המונח קאסאציו נעלם כנראה משימוש כבר בנעורי בטהובן. דוגמה נדירה לשימוש מאוחר בקאסאציו מופיעה באופוס 6 של סיבליוס.
הערות שוליים

↑  יוברט אונבריכט וקליף אייזן, "קאסאציו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
1 2  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph321765
גביע דייוויס 1964

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  1964 
 מספר תחרות:  53 
 מדינות משתתפות:  48
 עיר מארחת:  קליבלנד (משחק על התואר)
 זוכה:  אוסטרליה (19)
 → גביע דייוויס 1963 גביע דייוויס 1965 ← 
 
גביע דייוויס 1964 הייתה התחרות ה-53 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בקליבלנד, ארצות הברית. לתחרות נרשמו 48 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-28-25 בספטמבר 1964 בקליבלנד, ארצות הברית. המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-19 בסך הכל.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל 7 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד. לאחר שבמשך תקופה ארוכה צ'ילה שובצה בבית אירופה, השנה זו היא שובצה בבית אמריקה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 17-20 ביולי | רבע הגמר 17-20 ביולי | רבע הגמר 17-20 ביולי |  |  | חצי הגמר אוגוסט | חצי הגמר אוגוסט | חצי הגמר אוגוסט |  |  | משחק הגמר 14-16 באוגוסט | משחק הגמר 14-16 באוגוסט | משחק הגמר 14-16 באוגוסט |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  צ'ילה צ'ילה |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | ברידג'טאון, ברבדוס | ברידג'טאון, ברבדוס | ברידג'טאון, ברבדוס | ברידג'טאון, ברבדוס | ברידג'טאון, ברבדוס |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  צ'ילה צ'ילה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  האיים הקריביים | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ונצואלה ונצואלה |  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  האיים הקריביים (נ"ט) |  |   |   |   |   |   |   |   | מיניאפוליס, ארצות הברית, משטח קשה | מיניאפוליס, ארצות הברית, משטח קשה | מיניאפוליס, ארצות הברית, משטח קשה | מיניאפוליס, ארצות הברית, משטח קשה | מיניאפוליס, ארצות הברית, משטח קשה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  צ'ילה צ'ילה | 0 |  |  |
|   | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |   |   |   |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |  |  |
|   |  |  מקסיקו מקסיקו | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ניו זילנד ניו זילנד | 1 |   |   | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר | מקסיקו סיטי, מקסיקו, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  מקסיקו מקסיקו | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
| מונטריאול, קנדה, חימר | מונטריאול, קנדה, חימר | מונטריאול, קנדה, חימר | מונטריאול, קנדה, חימר |   |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  קנדה (1957-1965) קנדה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 32 קבוצות כולל ארגנטינה, ברזיל, מצרים, דרום אפריקה, מרוקו, רודזיה הדרומית וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 11-14 ביוני | רבע הגמר 11-14 ביוני | רבע הגמר 11-14 ביוני |  |  | חצי הגמר 16-19 ביולי | חצי הגמר 16-19 ביולי | חצי הגמר 16-19 ביולי |  |  | משחק הגמר 31 ביולי- 3 באוגוסט | משחק הגמר 31 ביולי- 3 באוגוסט | משחק הגמר 31 ביולי- 3 באוגוסט |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | מנצ'סטר, בריטניה, דשא | מנצ'סטר, בריטניה, דשא | מנצ'סטר, בריטניה, דשא | מנצ'סטר, בריטניה, דשא | מנצ'סטר, בריטניה, דשא |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 2 |   |   | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר | פריז, צרפת, חימר |   |   |  |  צרפת צרפת | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 2 |   |   |   |   |   |   |   | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  צרפת צרפת | 1 |  |  |
|   | מינכן, גרמניה המערבית | מינכן, גרמניה המערבית | מינכן, גרמניה המערבית | מינכן, גרמניה המערבית | מינכן, גרמניה המערבית |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 4 |  |  |
|   |  |  דנמרק דנמרק | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 4 |   |   | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
| טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר | טורינו, איטליה, חימר |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  איטליה איטליה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  שוודיה שוודיה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית המזרח

הבית כלל 9 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.
בתת-הבית הראשון המשחקים נערכו במהלך חודש אפריל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |   יפן יפן |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים |
|  |  |  |   |  |   יפן יפן | 0 |
|  |  |  |   |   |  הפיליפינים הפיליפינים | 5 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים |   |   |  |  |
|  |  הפיליפינים הפיליפינים | 4 |   |   |  |  |
|  |  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 1 |   |   |  |  |
תת-הבית השני כלל 6 קבוצות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 29 בפברואר - 2 במרץ | רבע הגמר 29 בפברואר - 2 במרץ | רבע הגמר 29 בפברואר - 2 במרץ |  |  | חצי הגמר 13 במרץ - 5 באפריל | חצי הגמר 13 במרץ - 5 באפריל | חצי הגמר 13 במרץ - 5 באפריל |  |  | משחק הגמר 17-19 באפריל | משחק הגמר 17-19 באפריל | משחק הגמר 17-19 באפריל |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  פקיסטן פקיסטן |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | לאהור, פקיסטן | לאהור, פקיסטן | לאהור, פקיסטן | לאהור, פקיסטן | לאהור, פקיסטן |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  פקיסטן פקיסטן | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
| היידראבאד, הודו | היידראבאד, הודו | היידראבאד, הודו | היידראבאד, הודו |   |   |  |  הודו הודו | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הודו הודו | 5 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  סרי לנקה ציילון | 0 |   |   |   |   |   |   |   | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם | סייגון, דרום וייטנאם |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  הודו הודו | 5 |  |  |
|   | קואלה לומפור, מלזיה | קואלה לומפור, מלזיה | קואלה לומפור, מלזיה | קואלה לומפור, מלזיה | קואלה לומפור, מלזיה |   |   |   |   |   |  |  דרום וייטנאם דרום וייטנאם | 0 |  |  |
|   |  |  מלזיה מלזיה | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דרום וייטנאם דרום וייטנאם | 5 |   |   | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  דרום וייטנאם דרום וייטנאם | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |  |  איראן (1964–1979) איראן | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  איראן (1964–1979) איראן |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
המשחק בין מנצחי תת-הבתים התקיים במנילה ונבחרת הפיליפינים ניצחה את נבחרת הודו עם התוצאה 3:2.
משחקי פלייאוף > משחקים בין מנצחי הבתים

המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1964.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |   אוסטרליה אוסטרליה |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |
|  |  |  |   |  |  אוסטרליה אוסטרליה | 5 |
|  |  |  |   |   |  שוודיה שוודיה | 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |   |   |  |  |
|  |  שוודיה שוודיה | 5 |   |   |  |  |
|  |  הפיליפינים הפיליפינים | 0 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > משחק על התואר

| ארצות הברית   ארצות הברית   2 | ארצות הברית   ארצות הברית   2 | קליבלנד, ארצות הברית   28-25 בספטמבר 1964  חימר | קליבלנד, ארצות הברית   28-25 בספטמבר 1964  חימר | אוסטרליה   אוסטרליה   3 | אוסטרליה   אוסטרליה   3 | אוסטרליה   אוסטרליה   3 | אוסטרליה   אוסטרליה   3 | אוסטרליה   אוסטרליה   3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ארצות הברית | צא'ק מקינלי |  | 6 | 9 | 4 | 6 |  |
| 1 | אוסטרליה | פרד סטולי |  | 1 | 7 | 6 | 2 |  |
| 2 | ארצות הברית | דניס רלסטון |  | 3 | 4 | 2 |  |  |
| 2 | אוסטרליה | רוי אמרסון |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 3 | ארצות הברית | צא'ק מקינלי/דניס רלסטון |  | 6 | 4 | 4 | 6 | 6 |
| 3 | אוסטרליה | רוי אמרסון/פרד סטולי |  | 4 | 6 | 6 | 3 | 4 |
| 4 | ארצות הברית | דניס רלסטון |  | 5 | 3 | 6 | 11 | 4 |
| 4 | אוסטרליה | פרד סטולי |  | 7 | 6 | 3 | 9 | 6 |
| 5 | ארצות הברית | צא'ק מקינלי |  | 6 | 2 | 4 | 4 |  |
| 5 | אוסטרליה | רוי אמרסון |  | 3 | 6 | 6 | 6 |  |
ישראל בגביע דייוויס

נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת רודזיה הדרומית.
| ישראל   ישראל   1 | ישראל   ישראל   1 | תל אביב, ישראל   3-1  במאי 1964  משטח קשה | תל אביב, ישראל   3-1  במאי 1964  משטח קשה | רודזיה 1964   רודזיה   4 | רודזיה 1964   רודזיה   4 | רודזיה 1964   רודזיה   4 | רודזיה 1964   רודזיה   4 | רודזיה 1964   רודזיה   4 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | גבריאל דוביצקי |  | 3 | 1 | 0 |  |  |
| 1 | רודזיה 1964 | פרנק סלומן |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 6 | 3 | 0 | 3 |  |
| 2 | רודזיה 1964 | אדריאן ביי |  | 2 | 6 | 6 | 6 |  |
| 3 | ישראל | אלעזר דודמן/גבריאל דוביצקי |  | 4 | 8 | 5 |  |  |
| 3 | רודזיה 1964 | פרנק סלומן/אדריאן ביי |  | 6 | 10 | 7 |  |  |
| 4 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 6 | 5 | 6 | 1 | 6 |
| 4 | רודזיה 1964 | פרנק סלומן |  | 1 | 7 | 4 | 6 | 3 |
| 5 | ישראל | דוד אש |  | 2 | 1 | 1 |  |  |
| 5 | רודזיה 1964 | אדריאן ביי |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
גנטיקאי

גנטיקאי הוא מדען שחוקר גנטיקה, או רופא שמאבחן, מטפל ומייעץ לחולים עם פגמים גנטיים או תסמונות. רופאים אלו לרוב מתמחים בגנטיקה קלינית ורבים מהם רופאי ילדים.
בין האנשים שתרמו רבות להתפתחות מקצוע אפשר למנות את גרגור מנדל אבי הגנטיקה ומי שטווה את מושגי היסוד של המקצוע לרבות "חוקי התורשה של מנדל", ואת שלישית החוקרים ג'יימס ווטסון, פרנסיס קריק ורוזלינד פרנקלין שעבודתם הביאה לגילוי מבנה ה-DNA, דבר שזיכה את שני הראשונים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1962. בשנות השישים של המאה העשרים ריכז לראשונה הגנטיקאי האמריקאי ויקטור מקיוזיק את הידע הגנטי במאגר הקרוי OMIM  ונגיש לכל ברשת האינטרנט.
צבי קרול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1907 קלינקביצ׳י, בלארוס 
 פטירה:  4 בינואר 1948 (בגיל 40) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 
צבי קְרוֹל (13 באפריל 1907, כ"ט בניסן תרס"ז, קלינקוביץ, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – כ"ב בטבת תש"ח, 4 בינואר 1948, תל אביב) היה משורר, עורך, מבקר והומוריסטן עברי וחוקר הסוציאליזם היהודי.
קורות חיים

צבי קרול נולד בעיירה קלינקוביץ (ברוסית: Калинковичи) שבפלך מינסק שברוסיה (רוסיה הלבנה), באזור פולסיה, בתחום המושב היהודי, באביב תרס"ז (1907), בנם של נחמה לבית גלוברמן והרב מרדכי קרול (בעל ייחוס רבני: מצאצאי ר' אברהם הכהן מקליסק ור' יום-טוב ליפמן הלר), במשפחה בת שנים-עשר ילדים. למד בחדרים, ולאחר מכן למד בבית ספר ממשלתי, וקיבל חינוך תורני מאביו. בנעוריו הצטרף לתנועת "החלוץ" (במחתרת), וב-1925 עלה לארץ ישראל. בארץ עבד כפועל בעמק יזרעאל, ואחר-כך בפרדס של דודו הנודע יעקב קרול בפתח תקווה (הראשון שהנהיג עבודה עברית). לאחר מכן למד באוניברסיטה העברית בירושלים במשך חמש שנים. שם החל את דרכו הספרותית, ובשנים 1931–1933 היה חבר הוועד והמזכיר של אגודת הסופרים בירושלים.
בשנת 1928 נישא למנוחה הלפרין (1913–1981), שלה היה נשוי עד מותו, והיה אב לשני בנים: עופר ודן. לבסוף התיישבה המשפחה בתל אביב.
כבר מסוף שנות ה-20 ועד מותו שלח ידו בעבודה ספרותית ועיתונאית: פרסם שירים, רשימות, פיליטונים ומאמרי מחקר וביקורת בעיתונות העברית.
עסק בחקר הסוציאליזם היהודי ובראשית הסוציאליזם העברי, ובפרט בפועלו של אהרן שמואל ליברמן.
ב-1935 היה חבר מערכת הלקסיקון הביוגרפי הארצישראלי של הוצאת "מסדה", ומאותה שנה עבד במערכת "האנציקלופדיה העברית" שלה.
הקדיש את זמנו ומרצו במיוחד לתחום ההומור: חיבר חרוזים ופיליטונים הומוריסטיים ופרסמם הן במדורים בעיתון והן בחוברות מיוחדות, על פי רוב (כמקובל אז) בשמות עט שונים. בשנות ה-30 ערך ופרסם עשרות חוברות של הומור, סאטירה ופארודיה, מהן רבות עם חברו יעקב רזניק ובמסגרת ספריית "אץ קוצץ".
בשנים 1935–1936 היה בעל מדור הומוריסטי בעיתון "דבר".
עם פתיחתו של בית ביאליק היה למנהלו. בשנותיו האחרונות עבד בהוצאת "עם עובד".
צבי קרול חלה במחלת לב וכעבור שבועות ספורים, ב-4 בינואר 1948, נפטר בבית החולים בילינסון בעקבות פקקת, בן 40 במותו. נקבר בבית הקברות הישן בתל אביב.