stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולובוס ירוק

| קולובוס ירוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: Procolobus
מין:: קולובוס ירוק
שם מדעי
 Procolobus verus ‏בנדן, 1838
תחום תפוצה


קולובוס ירוק (שם מדעי: Procolobus verus) הוא מין של קוף אפריקני יחידי בסוג קולובוס ירוק, לאחר שבעבר השתייך לסוג קולובוס. בעבר נכללו בסוג זה מינים רבים, אך הם הועברו לסוג קולובוס אדום (Piliocolobus). מין זה נותר היחיד בסוגו והוא כנראה הקטן שבמיני הקולובים האמיתיים.
מאפיינים

תפוצת הקוף היא ביערות הגשם של מערב אפריקה לאורך סיירה לאון עד ניגריה, אך אוכלוסייתו מצטמצמת עקב כריתת יערות וציד אנושי. עם זאת הוא משגשג בכמה תת-יערות נידחים.
הקולובוס הוא קוף קטן במשקל 4.6 קילוגרם בזכרים ו-4.1 קילוגרם בנקבות ואורכו עד 43 סנטימטרים בממוצע. הוא קיבל את שמו עקב צבע הפרווה שצבעה ירוק-זית, אך הגפיים והחזה בהירים עד לבנים והפנים אפורות. לקוף אף קצר ודק ולחיים רחבות. הלסתות קצרות יחסית ומבנה השיניים מותאם לאכילת עלים.
הקוף מצוי על ענפי היערות הטרופיים של מערב אפריקה ומחפש עלים צעירים ולעיתים גם פירות וזרעים שונים כשהוא מוצא. הוא מסתובב לרוב בחבורות קטנות הנוטים לקרוא קריאות רמות למראה איום. התזונה בצמרות העצים מסוכנת מאוד לקוף, והוא נראה לעיתים בחברת קופים אחרים כמו גנון דיאנה המשקיף על אויבים לצידו. הטורפים העיקריים למין כוללים עופות דורסים שונים (בעיקר עיט כתר), פיתוניים, שימפנזות ונמרים.
הערות שוליים

↑  קולובוס ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
קומרון ואפה

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1960 (בן 64) טהראן, איראן 
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית, מתמטיקה, פילוסופיה של המדע 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1981)  אוניברסיטת פרינסטון (1985)  Alborz High School 
 מנחה לדוקטורט:  אדוארד ויטן 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד 
 תלמידי דוקטורט:  Freddy Cachazo, Martijn Paul Wijnholt, Savdeep Sethi, William August Leaf-Herrmann, Kirill Anatolyevich Saraikin, Jonathan Heckman, Daniel Louis Jafferis, Ashwin Rastogi, Sam Espahbodi, Andrew Neitzke, Iraj Kani, M. Ronen Plesser, Eric Zaslow, Kenneth Arthur Intriligator, Vladimir Alexandrovich Sadov, Clay Cordova, Jihye Seo, Guglielmo Paul Lockhart 
 פרסים והוקרה:  Leonard Eisenbud Prize for Mathematics and Physics (2008)  פרס מוסטפא (2021)  פרס דיראק של המרכז הבינלאומי לפיזיקה תיאורטית (2008)  פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית (2016)  עמית פקארד למדע והנדסה (1989)  הפרס הנשיאותי לחוקר הצעיר  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 www.cumrunvafa.org
 
קומרון ואפה
קומרון ואפה (פרסית: کامران وفا; נולד ב-1 באוגוסט 1960) הוא פיזיקאי איראני-אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת הרווארד וממובילי החוקרים בתחום תורת המיתרים. זוכה מדליית דיראק לשנת 2008 ובפרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית לשנת 2017.
אודות

ואפה נולד בטהראן ולמד בתיכון אלבורז היוקרתי בעיר. בשנת 1977 נסע לארצות הברית ולמד ב-MIT תואר במתמטיקה ופיזיקה. בשנת 1985 סיים דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון בהנחיית פרופסור אדוארד ויטן.
עבודתו של ואפה עוסקת בתורת המיתרים, בכבידה קוונטית ובאנתרופיה של חורים שחורים.
קולובוס שחור

| קולובוס שחור |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: קולובוס
מין:: קולובוס שחור
שם מדעי
 Colobus satanas ‏וטרהאוס, 1838
תחום תפוצה


קולובוס שחור (שם מדעי: Colobus satanas) הוא מין של פרימט מהסוג קולובוס החי באפריקה המשוונית במדינות הרפובליקה של קונגו, גבון, גינאה המשוונית כולל האי ביוקו וקמרון.
מאפיינים

אורכו של הקולובוס השחור 50 עד 70 סנטימטרים כולל זנב באורך 80 סנטימטרים ומשקלו של הזכר 10 עד 15 קילוגרמים ואילו הנקבה שוקלת 10 עד 11 קילוגרמים. כמעט כול גופו של הקולובוס הוא בצבע שחור למעט הפנים והאוזניים בניגוד לשאר המינים בסוגו שהם בעלי פרווה שחורה-לבנה. הקולובוס השחור חי ביערות הגשם של אפריקה המשוונית וניזון בעיקר מזרעים, פירות, עלים, פרחים, אגוזים כמו דקל השמן, אירוקו, פיקוס ואגוז קולה. הקולובוס השחור חי בקבוצות הכוללות 10 עד 20 קופים. לאחר 195 ימי היריון הנקבה ממליטה צאצא אחד שמגיע לבגרות מינית בגיל 6 שנים אצל זכרים ו4 שנים אצל נקבות. צאצאי הקולובוס השחור נולדים עם פרווה חומה שהופכת בהמשך לשחורה. לא ניתן לגדל את הקולובוס השחור בשבי בשל סוג המזון ובית הגידול הנדרש. הטורפים של הקולובוס השחור הם נמרים, פיתוניים, שימפנזות, עיט כתר וחתול זהוב אפריקני. הקולובוס השחור נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע עקב ציד, בירוא יערות ואוכלוסייה קטנה.
הערות שוליים

↑  קולובוס שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קולובוס אנגולה

| קולובוס אנגולה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
תת־משפחה:: קולובים
סוג:: קולובוס
מין:: קולובוס אנגולה
שם מדעי
 Colobus angolensis ‏סקלטר, 1860
תחום תפוצה


קולובוס אנגולה (שם מדעי: Colobus angolensis) הוא מין של קוף בעל פווה שחורה לבנה, החי ביערות הגשם של אפריקה.
קוף זה הוא בעל פרווה עבה ושחורה עם פסים לבנים לאורך קצה הכתפיים ומעלה עד לשערות הארוכות המקיפות את הראש הכהה. הם מגיעים לאורך 50–70 ס"מ ולמשקל 9–20 ק"ג. הזנב יכול להגיע לאורך 75 ס"מ.
תפוצה ואקולוגיה

הקולובוס חי ביערות שפילה טרופיים וגם ביערות הרים הקרובים לחוף. הפרטים החיים באזורים קרים בעלי פרוות עבות יותר. הם חיים מדרום ועד צפון מזרח נהר הקונגו במדינות סביבה: הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז אפריקאית, קמרון, דרום סודאן, טנזניה וזמביה ונמצאים גם ברוונזורי, בורונדי ואוגנדה. הם חיים גם במזרח אפריקה בהרים מבודדים מקניה עד טנזניה. הם אינם נפוצים דרומה יותר והם נדירים אפילו במדינת אנגולה, על שמה נקרא המין.
מינים אלה צמחוניים כמעט לגמרי וניזונים בעיקר מעלי עצים וגם מפירות שונים וזרעים. האוכלוסיות במזרח טנזניה אוכלות בעיקר פירות עסיסיים. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי עופות דורסים, שימפנזות ונמרים.
הערות שוליים

↑  קולובוס אנגולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרב איליפה

מפת המלחמה הפונית השנייה
קרב איליפה היה קרב שהתרחש בשנת 206 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין צבא קרתגי בפיקוד עזרובעל גיסקו ומאגו ברקה, לבין צבא רומי בפיקוד פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס. הקרב התרחש ליד העיר ליד איליפה, כ-14 ק"מ צפונית למסֶוויליה שבדרום היספניה (ספרד), והסתיים בניצחון רומי מבריק ששבר סופית את אחיזתה של קרתגו בחצי האי האיברי.
רקע

המלחמה הפונית השנייה פרצה בשנת 218 לפנה"ס בספרד, כאשר חניבעל ברקה, המפקד הראשי של צבא קרתגו, תקף את העיר סגונטו, שהייתה בעלת בריתה של רומא. חניבעל תכנן להעביר את המלחמה לאיטליה, ולכן יצא במסע נועז דרך גאליה והרי האלפים, בעודו מפקיד ביד אחיו עזרובעל את הפיקוד על הצבא הקרתגי בחצי האי האיברי. בסתיו 217 לפנה"ס, לאחר שהובס בידי חניבעל בקרבות טיקינוס וטרביה, יצא הקונסול פובליוס קורנליוס סקיפיו וחבר אל כוחותיו של אחיו גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס בצפון ספרד. השניים פלשו דרומה והגיעו עד סגונטו.
שנתיים לאחר מכן, בשנת 215 לפנה"ס, הביסו השניים את עזרובעל בקרב דרטוסה. קרתגו שלחה לספרד צבא נוסף תחת פיקודו של מאגו, אחיו הצעיר של חניבעל. בשנת 214 לפנה"ס נקרא עזרובעל לאפריקה לדיכוי מרד נומידי, והאחים הרומים ניצלו זאת והרחיבו את התפשטותם דרומה. עזרובעל שב לספרד כשלצידו צבא קרתגי שלישי בפיקודו של עזרובעל גיסקו, וכוח פרשים נומידי בהנהגת הנסיך מסיניסה.
בשנת 211 לפנה"ס הצליחו הצבאות הקרתגיים המאוחדים להביס את הצבא הרומי שפוצל בין פובליוס סקיפיו ואחיו גנאיוס. השניים נהרגו, ושרידי צבאם נסוגו מצפון לאברו. בשנת 210 לפנה"ס קיבל פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, בנו של פובליוס סקיפיו, את הפיקוד הרומי על הכוחות הרומים שנותרו בספרד. בסוף אותה שנה נחת סקיפיו הבן באמפוריום, מדרום להרי הפירנאים, ונערך לחידוש המערכה על חצי האי האיברי. באביב שנת 209 לפנה"ס חצה סקיפיו את האברו, ולאחר מסע מזורז לעומק חצי האי הפתיע את הקרתגים בכיבושה המהיר של קרתגו החדשה, ששימשה אחד מהבסיסים החשובים של קרתגו בספרד.
באביב שנת 208 לפנה"ס יצא סקיפיו לעבר עזרובעל ברקה. האחרון נסוג מכוחו העדיף וניסה לחבור לצבא קרתגי נוסף, אך סקיפיו תקף את כוחותיו והביסם בקרב באיקולה. עזרובעל הצליח להציל את רוב צבאו, ויצא לעבר איטליה כדי לתגבר את אחיו. עזרובעל חצה את הרי האלפים ופלש לאיטליה, אך הובס ונהרג בקרב מטאורוס מול כוחותיהם המאוחדים של הקונסולים גאיוס קלאודיוס נרו ומרקוס ליוויוס סלינטור, בטרם הצליח לחבור לחניבעל.
ב-206 לפנה"ס נערך סקיפיו לקרב מכריע נגד הכוחות המשולבים של מאגו ועזרובעל גיסקו על יד איליפה, כ-14 ק"מ צפונית למסֶוויליה.
היערכות הצבאות

ע"פ ההיסטוריון היווני פוליביוס, מנה הצבא הקרתגי המאוחד 70 אלף רגלים, 4000 פרשים ו-32 פילים. כנגדו כלל צבאו של סקיפיו 45 אלף רגלים ו-3000 פרשים. לעומתו, ליוויוס מייחס לקרתגים כוח קטן יותר, ומונה 50 אלף רגלים ו-4500 פרשים.
עם הגעתו של הצבא הרומי לאיליפה יצאו לקראתו מאגו והנסיך הנומידי מסיניסה במתקפת פרשים, במטרה להפתיע את הרומאים בעודם בונים את מחנם, אולם סקיפיו צפה זאת ותקף אותם מן המארב, והפרשים הקרתגים נהדפו.
המחנות שכנו זה מול זה, משני עבריו של עמק בין שני רכסים. במשך מספר ימים שקדמו לקרב הגדול הוציאו המצביאים את כוחותיהם ונערכו לקרב, כשהקרתגים תמיד ראשונים להיערך ואחר כך הרומאים, אולם אף צד לא פתח בקרב אלא חיכה ליריבו. הקרתגים הציבו את כוחותיהם הכבדים מלוב במרכז, ומולם ערך סקיפיו את הלגיונות הרומים. בשני הצבאות הוצבו בעלי הברית האיברים באגפי מערך הרגלים, כשהפרשים ניצבים באגפי הצבא. את הפילים חילקו הקרתגים בין האגפים. נוהג זה נמשך מספר ימים עד שהורגלו בשני המחנות שזהו סדר הכוחות לקרב.
ביום המכריע שלח סקיפיו את פרשיו וחייליו קלי הנשק, הקרויים וליטים, לתקיפה על המחנה הקרתגי בטרם שחר, כשהוא מורה לחייליו לאכול את ארוחת הבוקר שלהם מוקדם. הקרתגים המופתעים שלחו את פרשיהם וחייליהם הקלים להדוף את המתקפה הרומית, והגיחו בחופזה מן המחנה תוך שהם נערכים במבנה הרגיל שלהם. בעמק מולם כבר עמד סקיפיו בראש לגיונותיו, ערוך במבנה קרב, אלא שהפעם ערך את צבאו כשהלגיונות הרומים באגפים והאיברים במרכז. משהבחין הפיקוד הקרתגי בארגונו החדש של הצבא הרומי היה זה מאוחר מדי להערכות מחודשת.
מהלך הקרב

הכוחות הקלים משני הצדדים נסוגו לבסוף ללא הכרעה, וסקיפיו העמיד את הווליטים באגפים, לפני הפרשים. לקראת הצהרים פקד על צבאו להתקדם אבל על המרכז האיברי פקד לצעוד לאט יותר. הוא בעצמו פיקד על הלגיונות הרומיים באגף ימין, בעוד מרקוס סילאנוס פיקד על אלה שבאגף שמאל. הלגיונרים הרומיים התקדמו במהירות כך שהמרכז האיברי נשאר מעט מאחור. כ-800 מטרים לפני האויב פנה סקיפיו והתקדם באלכסון החוצה, וכך עשה במקביל גם האגף הרומי השני. תוך התקרבות אל שורות האויב פנו הלגיונרים קדימה בזה אחר זה עד שהיו שוב לקו חזיתי. כך עלו הישר על הכוחות האיברים, שאלמלא תמרון זה היו עולים עליהם במספרם. בזמן שהלגיונרים לחצו מלפנים התגברו הפרשים והוליטים את פרשי האויב, ותקפו את האיברים מצדם ומאחור, תוך שחלקם מעסיק את פילי המלחמה.
ההתקפה שהתמקדה על האגפים שיבשה את המערך הקרתגי משום שאילצה אותו לעמוד בפני התקפה משני כיוונים באותה עת. המהלומה הייתה מכרעת עוד יותר משום שהונחתה על האיברים המאומנים פחות על ידי הלגיונרים הרומים, שהיו מנוסים מהם וחמושים בכבדות. בנוסף לכל גרמו התקפותיהם של הפרשים והוליטים באגפים לבריחת הפילים המשתוללים אל עבר המרכז הקרתגי, כך שהתעוררה מהומה גם שם. כל אותו הזמן עמד המרכז של עזרובעל, המורכב מחיילים לובים כבדים ומאומנים היטב, מבלי יכולת לעזור לאגפיו מחשש שהחיילים האיברים של סקיפיו העומדים ממולם יתקפו. תכנון זה של סקיפיו אפשר לו לרתק את הכוח האיכותי של האויב באמצעות כוחותיו הזוטרים, ובה בעת לחסל את אגפיו. משהושמדו לבסוף אגפיו של עזרובעל החל המרכז התשוש והרעב לסגת, בתחילה בצורה מסודרת ואז אט-אט תחת הלחץ נפוצו וברחו לעבר המחנה שלהם.
לאחר הקרב

הגשם שהחל לרדת גרם לבוץ עמוק שמנע מהרומאים ללכוד את המחנה לאחר הקרב. במהלך הלילה החל עזרובעל בפינוי כוחותיו, אלא שסקיפיו ערך מרדף נמרץ אחרי הקרתגים הנמלטים, והרומאים ערכו בהם טבח, עד שלבסוף צרו על גבעה אליה נמלטה שארית הצבא שנותרה מכותרת ומנותקת, עד שגם אלה נכנעו.
עזרובעל ומאגו הצליחו להימלט מספרד דרך הים. הראשון שב לאפריקה, ואילו השני ניסה לשווא להשתלט מחדש על קרתגו החדשה מן הים, ולאחר כישלונו נחת בצפון איטליה והמשיך את הלחימה ברומא מעמק הפו. למרות מאמציו, גם הוא לא הצליח לחבור אל אחיו חניבעל.
תוך חודשים אחדים לאחר הניצחון באיליפה השלים סקיפיו את כיבושו של חצי האי האיברי וגירש את הקרתגים ממנו. הוא כבש את הערים האיבריות שעוד התנגדו לו ודיכא מרידה של שני מנהיגי חילות עזר בחצי האי האיברי. הוא גם יצר קשרים עם המנהיג הנומידי הגולה מסיניסה, שהיה עתיד לעזור לו בחזית החדשה אותה תכנן לפתוח באפריקה עצמה.
לקריאה נוספת

פוליביוס, היסטוריה, ספר 11, 20-24. (לקריאה מקוונת)
הערות שוליים

↑  ליוויוס, ספר 28, 12.
↑  פוליביוס, ספר 11 פסקה 21
היערכות הצבאות בימים שקדמו לקרב
הצבא הרומי במערכו החדש תוקף את אגפי הצבא הקרתגי
קולצ'ה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם שטוח, מזון 
 מטבח:  הודי ופקיסטני
 אזור מוצא:  קשמיר ופנג'אב
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  קמח מיידה
 
קולצ'ה (בהינדי: कुल्चा; באורדו: کلچا; באנגלית: Kulcha) הוא לחם שטוח ועגול העשוי מקמח מיידה ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
לחם הקולצ'ה מורכב מקמח מיידה, מלח ומחמצת שאותם מערבבים יחד ומתפיחים כשעה ולאחר מכן מברישים את הלחם עם חמאה מזוקקת הנקראת גהי.
הקולצ'ה דומה בטעמו ללחם הנאן ונהוג לצרוך אותו לצד מאכל חומוס חריף שנקרא צ'ולה.
גרסאות

ללחם גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה קיימות גם גרסאות על בסיס חלב, צמחוניות ובמילוי תפוח אדמה ובשר כבש.
דודיה קולצ'ה (Doodhia Kulcha) - לחם המבוסס על בצק עם חלב ויוגורט.
עוואדי קולצ'ה (Awadhi Kulcha) - מנה המוגשת בליווי בשר כבש.
קאלאדי קולצ'ה (Kaladi Kulcha) - לחם במילוי גבינת קאלאדי מטוגנת.
אמיטצרי קולצ'ה (Amritsari Kulcha) - מנה המוגשת בליווי תבשיל חומוס ונפוצה בעיר אמריטסר.
בחבל הארץ פנג'אב, פקיסטן, נחשב לחם הקולצ'ה לארוחת בוקר פופולרית ונפוצה.
הערות שוליים

↑  Plain Kulcha Recipe , dynamic and growing database of punjabi recipes, Indian Recipes, Vegeterian Recipes, web.archive.org, ‏17 במרץ 2015
↑  Charmaine O' Brien, The Penguin Food Guide to India, Penguin UK, 2013-12-15, ISBN 978-93-5118-575-8. (באנגלית)
↑  Traditional foods: In Pindi, a place for Kashmiri bread lovers, The Express Tribune, ‏1 בנובמבר 2012 (באנגלית)
קסמונה בת אסמאעיל

| --- | --- |
 מדינה:  אנדלוס
 פטירה:  1044? 
 מקום מגורים:  גרנדה 
 ידועה בשל:  משוררת
 תקופת הפעילות:  המאה ה-12
 השקפה דתית:  יהדות 
 
קסמונה בת אסמאעיל (בערבית: قسمونة بنت إسماعيل; נולדה כנראה במאה ה-12) הייתה משוררת יהודייה שכתבה בערבית בתקופת ימי הביניים באנדלוסיה, היחידה ששיריה שרדו עד ימינו.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייה של קסמונה. שני מקורות מספרים כי אביה היה יהודי, וכי הוא לימד אותה את אמנות הפואטיקה. אל-מקארי מכנה את האב "אסמאעיל אל-יהודי", אולם א-סיוטי מכנה אותו "אסמאעיל בן בגדאלה אל-יהודי", ואומר שקסמונה חיה במאה ה-12. יש סברה לפיה אביה של קסמונה היה רבי שמואל הנגיד (מת 1055-1057), או שהיה אחד מאבות המשפחה, אבל היסודות לכך מוטלים בספק.
חיבורים

שלושה שירים של קסמונה ידועים:
1.
האחד הוא חלק מאתגר שירי שהתחיל אביה של קסמונה. כך הוא מתחיל:
لي  صاحبة ذات بهجة قد قابلت ... نفعاً بضر واستحلت جرمها
יש לי חברה בעלת שמחת חיים, היא מחזירה ... צרה תמורת חביבות
ועל כך משיבה קסמונה:
كالشمس منها الدر تلبس نوره ... أبداً ويكسف بعد ذلك جرمها
כמו השמש, ממנה נמלאת הלבנה באור ... אבל למרות זאת מכסה אותה.
המילה החסרה בבית השיר היא כנראה מילה המתייחסת לאישה.
2.
בהקדמה לשיר המפורסם ביותר של קסמונה, המצוטט לרוב באסופות שירה ערבית, מסופר שיום אחד היא הביטה במראה וראתה שהיא יפהפייה ובשלה לנישואין. ואז היא דקלמה בית שיר זה:
أرى روضة قد حان منها قطافها ... ولست أرى جان يمد لها يدا
فوا أسفي يمضي الشباب مضيعاً ... ويبقى الذي ما إن أسميه مفردا
רואה אני גן, עת קטיפתו הגיעה
ואיני רואה אורה שישלח ידו אליו.
מה רב הצער על העלומים היורדים לטמיון
ואשר לא אפרש בשמו יוותר בודד.
3.
يا ظبية ترعى بروضي دائماً ... إني حكيتك في التوحش والحور
أمسى كلاماً مفرداً عن صاحب ... فعتابنا أبداً على حكم القدر!
הוי צביה, תמיד רועה בגני ... אני דומה לך בבדידותי ובשחור עיניי
שוכנות הרחק ובנפרד מחברת רעים ... נושאות באורך רוח את גזירת הגורל.
הערות שוליים

↑  א-סיוטי, נוזהת אל-ג'ולסא, באתר א-שאמלה.
↑  J. M. Nichols, "The Arabic Verses of Qasmūna bint Ismāʿil ibn Bagdālah," International Journal of Middle East Studies, 13 (1981), 155-58 (p. 155).
↑  M. Á. Gallego, "Approaches to the Study of Muslim and Jewish Women in Medieval Iberian Peninsula: The Poetess Qasmuna Bat Isma`il," MEAH, sección Hebreo, 48 (1999), 63-75 (pp. 69-70).
↑  Gallego, "The Poetess Qasmuna Bat Isma`il", p. 70.
↑  J. Bellamy, “Qasmuna the Poetess: Who Was She?”  Journal of  the American Oriental Society 103 (1983): 423–424.
↑  Gallego, "The Poetess Qasmuna Bat Isma`il", pp. 70-72.
↑  Nichols, "The Arabic Verses of Qasmūna bint Ismāʿil", p. 155.
1 2  Nichols, "The Arabic Verses of Qasmūna bint Ismāʿil", p. 156.
↑  התרגום לעברית מתוך: יהודה רצהבי, "שירה ערבית בפי יהודים באנדלוסיה", ספר ישראל לוין א (תשנה) בעריכת ר' צור וט' רוזן, עמ' 329-350.
קוטרינה טטרבקובה

קוטרינה טטרבקובה (בליטאית: Kotryna Teterevkova; נולדה ב-23 בינואר 2002) היא שחיינית ליטאית, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2022) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בהלסינקי שבפינלנד זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.03 דקות, ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.09 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיימה במקום 22 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.01 שניות, במקום 22 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:31.31 דקות, ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.22 דקות. בנוסף, סיימה במקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:51.85 דקות.
ביוגרפיה > 2018 > סגנית אלופת אולימפיאדת הנוער

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.18 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.95	דקות.
ביוגרפיה > 2019 > סגנית אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בקאזאן שברוסיה זכתה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.20 שניות.
באליפות העולם שנערכה ביולי בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית סיימה במקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.53 שניות, במקום 22 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.64 דקות, ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:29.93 דקות. בנוסף, סיימה במקום 18 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:53.38 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בגלאזגו סיימה במקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.69 דקות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.65 דקות, במקום 27 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.09 שניות, ובמקום 35 במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:02.88 דקות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.98 דקות, במקום 14 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.36	דקות, ובמקום 21 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.51 שניות. בנוסף, סיימה במקום 24 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:54.86 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.39 דקות, ובמקום 23 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.82 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנובמבר בקאזאן סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ליטא חדש של 2:20.94 דקות, אחרי ששברה את השיא כבר בשלב המוקדמות (2:21.81 דקות) ופעם נוספת בשלב חצי הגמר (2:21.05 דקות). בנוסף, סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.75 דקות, ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.24 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות סיימה במקום שביעי ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.64 דקות, לאחר שבשלב חצי הגמר קבעה שיא אישי חדש של 1:04.54 דקות. בנוסף, סיימה במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.11 דקות, ובמקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 30.19 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.90 דקות, במקום 12 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.74 דקות, ובמקום 22 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.40 שניות. בנוסף, נפסלה יחד עם חבריה לנבחרת במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב.
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.16 דקות, אחרי ליזה מאמי משווייץ (2:23.27 דקות) ומרטינה קררו מאיטליה (2:23.64 דקות). בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.61 דקות, ובמקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.07 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.22 דקות, במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.96 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.94 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת האוניברסיאדה

באוניברסיאדת צ'נגדו שנערכה באוגוסט זכתה בשלוש מדליות זהב: במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ליטא חדש של 2:22.86 דקות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.74 דקות, ובמשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 30.58 שניות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:06.02 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה פרשה לאחר שלב חצי הגמר למרות העפלתה לגמר, ולא התייצבה למשחה ל-50 מטר חזה.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 30.58 שניות (2023)
100 מטר חזה: 1:06.02 דקות (2024)
200 מטר חזה: 2:22.86 דקות (2023), שיא ליטא
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 30.19 שניות (2021)
100 מטר חזה: 1:04.54 דקות (2021)
200 מטר חזה: 2:20.94 דקות (2021), שיא ליטא
קרב איפר הרביעי

קרב איפר הרביעי המכונה גם הקרב על לייה, היה חלק ממתקפת האביב הגרמנית בפלנדריה במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא תוכנן במקור על ידי הגנרל אריך לודנדורף כמבצע ג'ורג' אך צומצם למבצע ג'ורג'ט, במטרה לכבוש את איפר, לאלץ את הכוחות הבריטיים לחזור לנמלי התעלה ולצאת מהמלחמה. בתכנון, ביצוע ובהשפעות, ג'ורג'ט הייתה דומה למבצע מיכאל (אם כי קטנה יותר ממנו), מוקדם יותר במתקפת האביב.
רקע

באביב 1918 תכננה ההנהגה הגרמנית תחת הגנרל אריך לודנדורף מתקפה נוספת בחזית המערבית כדי לכבוש את איפר. אולם עבור הארמייה הרביעית הגרמנית, המעבר ההכרחי של קטעי איסר מצפון לאיפר, שרוחבו היה עד 12 מטר והוצף במקומות מסוימים, היווה בעיה גדולה.
מתוך 58 דיוויזיות הבריטיות שנפרסו בחזית המערבית, 46 כבר השתתפו בהדפת המתקפה הגרמנית על הסום ובדרום ארטואה. גם הדיוויזיות הבריטיות מצפון לתעלת לה באסי היו מותשות. רק כארבע דיוויזיות עמדו כעתודה בין Bethune ו-Poperinge.
ב-18 במרץ 1918, בשעה 03:45, החלה ארטילריה גרמנית להפגיז עמדות של בעלות הברית עם פגזי גז. פעולה זו שימשה בעיקר כתמרון הונאה כדי להסיח את הדעת ממתקפת האביב בין לה פרה - סן קנטן - אראס החל מ-21 במרץ. לאחר שמבצע מיכאל נתקע בתחילת אפריל, המבצע שנקרא במקור "ג'ורג" בוצע בהיקף מופחת וקיבל את הכינוי "ג'ורג'ט".