Chromatica
ביקורת

עם שחרורו זכה "Chromatica" לשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה. באתר "Metacritic", שמקצה דירוג מתוך 100 נקודות מביקורות של מבקרי המיינסטרים, האלבום קיבל כ-79 נקודות על יד 25 ביקורות שונות. זהו הציון הגבוה ביותר מכל אלבומיה של גאגא באתר. האתר "Album of the Year" חישב ממוצע של כ-77 נקודות לאלבום מתוך 100. ב-"AnyDecentMusic?" הוענק לאלבום כ-7.6 נקודות מתוך 10. ג'ייסון ליפשוט ממגזין הבילבורד כינה את האלבום "קיץ בריחה באיכות הגבוהה ביותר". סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר AllMusic העניק לאלבום דירוג של ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכינה אותו "אלבום קאמבק שמעולם לא נעלם", והוסיף "אולי היא איבדה את התיאבון להיות פרובוקטורית מוזרה, אבל היא למדה כיצד לחדד ולעצב את ההתקפה שלה, והמיקוד הזה הופך את "Chromatica" לאחד האלבומים העקבים והמספקים שלה". פטריק גומז מ-"The A.V." העניק לאלבום ציון "B", וכתב שאף על פי שהוא "לפעמים תזזיתי ומפורק", השירים בו חזקים ומגוונים. מייקל קראג מהגרדיאן העניק לאלבום 4 מתוך 5 כוכבים, באומרו שהאלבום "מייצג לא רק את התקליט האישי ביותר של גאגא, אלא את הכי פשוט שלה" והשווה אותו לז'אנר האלקטרופופ מיצירות קודמות שלה. עם זאת, הוא הרגיש כמה שירים קצרים מדי באלבום, והרגיש "קלסטרופובי" ו"עובד יתר על המידה".
קתרין סנט אסף מפיצ'פורק סברה כי "דיוות הפופ חוזרת לימי הריקודים שלה עם אלבום מהנה ואישי להפליא שהוא בתורו מוזר, תיאטרלי ושאפתן". בסקירה חיובית מאת ג'אם אסוואד ממגין וראייטי כתב כי באלבום יש "עקביות ואחדות קולית, אפילו כשהשירים משוטטים באופן נושא ומלודי בכל רחבי המפה", כמו גם כינה אותו "בסיס סלעי לשלב הבא בקריירה המדהימה של גאגא". האנה מילריאה מ-"NME" נתנה ביקורת חיובית וכינתה את האלבום "שמחה טהורה" וכינתה במיוחד את הפקת התקליט כ-"מבריקה". בהמשך לביקורות החיוביות, ניק סמית מ-"musicOMH" סיכם את ביקורתו בכך שאמר, "אולי אין כאן משהו חדש באמת, אבל למה להתעסק עם הנוסחה הזו כשהיא יכולה לייצר סטירות כה מרתקות והעצמת רחבת הריקודים?". לאה גרינבלט מאנטרטיינמנט ויקלי חשבה ש-"כמעט כל אחד מ-13 השירים שלה נועדו ללחוץ על מרכזי התענוג של המוח עד שהם יכנעו, שוב ושוב, לכפתור ההשמעה". קורי גרוו ממגזין הרולינג סטון חשב כי "גאגא מיקדה את הספקטרום של "Chromatica" בסוג המוזיקה המרגשת את הגוף שמגיע לה באופן טבעי" ואמר כי "רנסאנס הפופ שלה לא יכול היה להגיע בזמן טוב יותר".
"Clash" העניק לאלבום דירוג של כ-8 מתוך 10 נקודות וקבע כי "על פני שישה עשר השירים שלו, כרומטיקה הוא לגמרי מעל הראש, אבל בצורה הטובה ביותר. כל שיר הוא המנון של התרסה והעצמה". ניל מק'ורמיק מעיתון הטלגרף כתב כי "כרומטיקה מציעה את גאגא הכי אנרגטית וכוחנית שיש, וזה משהו שצריך לראות", הוא חשד כי "היא תמשיך לחשוף את עצמה לאורך זמן". בכתיבתו עבור האתר "PopMatters", אוון סוודי כינה את האלבום "עבודת מופת מלאה". שרה ג'יימיסון מ-DIY תיארה אותו כ-"אחד התקליטים הכי ישרים ופתוחים שלה עד כה". לורה אלווארז מהעיתון פורבס "כינתה אותו" "האלבום החזק ביותר של השנה בז'אנר הפופ" ושיבחה את גאגא על "האומץ בכתיבת השירים שלה". ביוני 2020, נכלל ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין האנטרטיינמנט ויקלי, רולינג סטון, והבילבורד. בישראל "Chromatica" התקבל בביקורות מעורבות, הכתב אבי גולדברגר מאתר החדשות "וואלה! NEWS" שיבח את האלבום ואמר, "אחרי כמה שנים שבהן הקריירה המוזיקלית שלה הידרדרה, הוציאה גאגא את האלבום "כרומטיקה" והראתה לכולם שהיא עדיין אחת הענקיות. הטקסטים ברמה גבוהה והשירים ברובם נהדרים", והוסיף כי "כשכל האופציות המוזיקליות, כפי שהתבטאו בקריירה שלה, פתוחות בפניה. היא יכלה ליצור שירי מחזות זמר כמו בפסקול האחרון (A Star Is Born) לפלרטט עם קאנטרי כמו ב-"Joanne", ליצור ג'אז כמו ב-"Cheek to Cheek", או לחזור ליצור מוזיקת פופ דאנס כמו בתחילת הקריירה שלה. גאגא, תודה לאל, בחרה באופציה האחרונה. האלבום ממשיך את הקריירה שלה כדיוות פופ, מהמקום שהיא החלה לדעוך בו אחרי אלבומה השני "Born this Way". ואילו המבקר בן שלו מעיתון הארץ נתן לו ביקורת שלילית ואמר, "רוב השירים באלבום החדש של ליידי גאגא עשויים מחומרים מוכרים מדי משומשים ומתכלים. אפילו הדואט עם אלטון ג'ון מאכזב. היא נשמעת כמו הולוגרמה של עצמה".