stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skool Luv Affair
Skool Luv Affair Special Addition

מהדורה מחודשת ומוגבלת של האלבום, ששמה Skool Luv Affair Special Addition, הוכרזה על ידי ביג היט ב-7 במאי 2014. הזמנות מוקדמות החלו באותו יום וב-14 במאי יצא האלבום. הגרסה הפיזית הכילה תקליטור בן 18 שירים עם שני שירים חדשים, "Miss Right" ו-"I Like It (רמיקס סלואו ג'אם)", עשרת השירים שהופיעו בגרסה המקורית של האלבום ושישה גרסאות אינסטרומנטליות לשירים מתוך האלבום שהופיעו רק באלבום הפיזי, כמו גם שני תקליטורי DVD הכוללים מייקינג אוף וקטעים מההופעות של BTS שהתקיימו בפברואר של אותה שנה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של גאון שסקר את התקופה שבין ה-11 ל-17 במאי, המשיך למכור עוד 14,852 עותקים מצטברים והגיע למקום ה-98 במצעד סוף השנה של גאון.
לאחר שההוצאה הראשונה שלו אזלה, האלבום לא היה זמין לרכישה במשך שש שנים. ב-7 בספטמבר 2020, ביג היט הודיעה שהמהדורה המחודשת תודפס שוב ותשוחרר ב-13 באוקטובר בעקבות סקר שערכה החברה באוגוסט דרך ויורס (אנ') ובו נשאלו המעריצים איזו יצירה של BTS שאזלה מהמלאי היו רוצים שתהפוך לזמינה שוב. הנתונים שנאספו הצביעו על תמיכה גורפת של המעריצים בהחזרתו של Skool Luv Affair Special Addition למלאי. הזמנות מוקדמות החלו ב-8 בספטמבר ונמשכו עד לתאריך השחרור. עם יציאתו, נכנס האלבום מחדש למצעד האלבומים של גאון לחודש אוקטובר, ודורג במקום הרביעי. עד סוף השנה נמכר האלבום ב-670,500 עותקים והגיע למקום ה-10 במצעד סוף השנה של גאון. ביפן, האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים השבועי של אוריקון (אנ') שפורסם ב-26 באוקטובר, עם 37,689 עותקים שנמכרו בתקופה שבין ה-12 ל-18 באוקטובר. עד סוף אוקטובר הוא מכר 40,829 עותקים והגיע למקום ה-10 במצעד האלבומים החודשי. האלבום דורג במקום ה-89 במצעד השנתי של אוריקון. בארצות הברית, המהדורה המחודשת הגיע היישר למקום ה-12 במצעד הבילבורד 200 שפורסם ב-31 באוקטובר עם 28,000 יחידות יחידות שקולות לאלבום שנמכרו. מתוך מספר זה, 26,000 היו מכירות טהורות, מה שהוביל את האלבום למקום הרביעי במצעד מכירות האלבומים המובילים. "Boy in Luv", "Just One Day" ו-"Tomorrow" נכנסו מחדש למצעד שירי העולם הדיגיטליים שפורסם באותו תאריך ודורגו במקומות ה-3, 5 ו-7 בהתאמה ובכך התעלו על הדירוגים הראשוניים שלהם במצעד בשנת 2014.
ראו גם

רשימת שירי קיי-פופ במצעד הבילבורד (אנ')
רשימת אלבומי קיי-פופ במצעד הבילבורד (אנ')
רשימת האלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים של גאון ב-2014 (אנ')
המכתב ממצד חשביהו

| --- | --- |

העתק של המכתב
 כינויים נוספים:  האוסטרקון מיבנה-ים
 פרטי הממצא
 חומרים:  חרס, דיו
 רוחב:  16.5 ס"מ
 גובה:  20 ס"מ
 יצירת הממצא
 תאריך יצירה:  הרבע האחרון של המאה ה-7 לפנה"ס
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  1960 
 שם אתר:  מצד חשביהו
 מיקום אתר:  מצד חשביהו 
 קואורדינטות:  31°54′27″N 34°41′20″E﻿ / ﻿31.9074095°N 34.6889791°E﻿ / 31.9074095; 34.6889791 
 פרטי הממצא כיום
 אוסף:  מוזיאון ישראל 
 
המכתב ממצד חשביהו הוא אוסטרקון, ועליו מכתב, כתוב בעברית מקראית, בכתב דעץ. האוסטרקון נתגלה בשנת 1960 על ידי יוסף נוה במצד חשביהו, ליד יבנה-ים. המכתב מוצג כיום במוזיאון ישראל, והכתובת ידועה בשם KAI 200.
תוכן המכתב הוא תלונה מקוֹצר לשר על מנהל עבודתו, על שלקח את בגדו שלא כדין (ראו מצוות החזרת משכון).
סקירת הממצא > תיאור חומרי

האוסטרקון נמצא מתחת לרצפת חדר צמוד למתחם בית השמירה/שער, שעליה נמצאה קרמיקה יוונית מזרחית או פרסית שאיננה קדומה לאמצע המאה ה-7 לפנה"ס. המכתב נשבר לשבעה שברים, שישה מהם מתחברים יחד. גובהו של המכתב המשוחזר כ-20 ס"מ, רוחבו כ-16.5 ס"מ, ושרדו ממנו 14 שורות טקסט.
סקירת הממצא > סגנון ותארוך

ז'אנר הכתובת הוא נושא לוויכוח, והוא זוהה על ידי חוקרים שונים כמכתב, מסמך משפטי, עתירה מחוץ למשפט המופנית למלך או לפקודו או אפילו כשירה.
במידה והמכתב נכתב בידי האיכר עצמו, הרי שהמכתב הוא עדות לקיומה של השכלה בסיסית בקרב השכבות הנמוכות ביהודה. הכתב עצמו נמצא בדרגת ביניים בין מכתבי ערד ולכיש לבין הסגנון הוולגרי, ובכך מעיד כי הכותב היה בעל השכלה בסיסית.
לדעת יגאל בן-נון, סביר יותר שהפועל לא כתב את המכתב בעצמו, אלא נעזר באדם אחר שיכתוב אותו עבורו. בן-נון גם מדגיש את העובדה שכבר במאה ה-7 אפילו פועל פשוט בחר לפנות למעסיקו בכתב, ולא הסתפק בפנייה בעל-פה. מכתב זה, כמו מכתבי לכיש, מעיד על מידת תפוצתו של הכתב מחוץ לחצר המלוכה ולמנהל הממלכתי.
באשר למי הייתה השליטה באזור זה באותה עת, אומר שמואל אחיטוב: "האוסטרקון שנמצא בפלשת כתוב עברית מקראית רהוטה, בלשון המקרא והתעודות האפיגרפיות העבריות, כגון מכתבי ערד ולכיש. מנהל העבודה הנזכר בו נושא שם יהודי מובהק – הושעיהו. כל אלו מרמזים לשלטון יהודה באזור. נראה שהייתה זו תקופת יאשיהו, שהצליח כנראה להרחיב את תחומי שלטונו בארץ־ישראל לתקופת־מה בעקבות התרופפות השליטה האשורית באזור. תקופה זו בתולדות המצודה הסתיימה עם עליית פרעה פסמתיך לעזרת אשור במאבק ההשרדות שלה נגד כוחה העולה של בבל (616 לפסה"נ)". יוסף נוה מסכים: "ארבע הכתובות העבריות יחד מעידות על שהמבצר הזה היה תחת שליטה יהודאית באותה עת... סביר שיאשיהו הפקיד מושל צבאי כאחראי על המצד, וכי הכוח שהוצב שם קיבל אספקה מהאיכרים המתגוררים ביישובים הבלתי מוקפים חומה בסביבה".
הכתובת

ישמע . אדני . השר

את דבר עבדה . עבדכ

קצר . היה . עבדכ . בח

צר אסמ . ויקצר עבדכ

ויכל ואסמ כיממ . לפני שב

ת כאשר כל [. ע]בדכ את קצר<ה> וא

סמ כיממ ויבא הושעיהו בן שב

י . וייקח . את בגד עבדכ כאשר כלת

את קצרי זה יממ לקח את בגד עבדכ

וכל אחי . יענו לי . הקצרם אתי בחמ

השמש [.] אחי . יענו לי . אמנ נקתי . מא

[שם . השב . נא . את] בגדי ואמ . לא . לשר להש

[ב . את . בגד] עב[דה . ותת]נ אלו . רח[ממ .]

[ושמ]עת את [דבר . ע]בדכ ולא תדהם נ[..]

[...]
בעברית מנוקדת יראה המכתב כך:
יִשְׁמַע אֲדֹנִי הַשָּׂר
אֶת דְּבַר עַבְדֹּה. עַבְדְּךָ
קֹצֵר הָיָה עַבְדְּךָ בַּחֲ־
צַר אָסָם. וַיִּקְצֹר עַבְדְּךָ
וַיְכַל וְאָסַם כְּיָמִם לִפְנֵי שַׁבָּ
ת. כַּאֲשֶׁר כָּל [עַ]בְדְּךָ אֶת קְצִרֹ וְאָ־
סַם כְּיָמִם וַיּבֹא הוֹשַׁעְיָהוּ בֶּן שֹׁבַ־
י וַיִּקַח אֶת בֶּגֶד עַבְדְּךָ. כַּאֲשֶׁר כַּלְתִ
אֶת קְצִרִי זֶה יָמִם לָקַח אֶת בֶּגֶד עַבְדְּךָ.
וְכָל אַחַי יַעֲנוּ לִי, הַקֹּצְרִם אִתִּי בְּחֹם
[הַ]שֶּׁ[מֶשׁ]. אַחַי יַעֲנוּ לִי אָמֵן. נִקֵּתִי מֵאָ־
[שָׁם. ועַתָּ יָשִׁב נָא אֶת] בִּגְדִי, וַאֲמַלֵּא לַשַּׂר לְהָשִׁ־
[ב אֶת בֶּגֶד] עַבְ[דְּךָ, וְתִתֵּ]ן אֵלָו רַחֲ־
[מִם, וַהֲשֵׁ]בֹתָ אֶת [בֶּגֶד עַ]בְדְּךָ וְלֹא תַּדְהִמֵנִ־
[י...]
הכתובת > פירוש הכתובת > קרבה למקרא

תלונת הקוצר על לקיחת בגדו קרובה להגבלה מקראית על לקיחת משכון:
אִם כֶּסֶף תַּלְוֶה אֶת עַמִּי אֶת הֶעָנִי עִמָּךְ לֹא תִהְיֶה לוֹ כְּנֹשֶׁה. לֹא תְשִׂימוּן עָלָיו נֶשֶׁךְ.  אִם חָבֹל תַּחְבֹּל שַׂלְמַת רֵעֶךָ עַד בֹּא הַשֶּׁמֶשׁ תְּשִׁיבֶנּוּ לוֹ. כִּי הִוא כְסוּתֹה לְבַדָּהּ הִוא שִׂמְלָתוֹ לְעֹרוֹ בַּמֶּה יִשְׁכָּב. וְהָיָה כִּי יִצְעַק אֵלַי וְשָׁמַעְתִּי כִּי חַנּוּן אָנִי .
למרות שהמכתב איננו מצטט את החוק באופן ספציפי, נראה כי הוא היה מוכר על ידי שליטים ואיכרים כאחד.
יש חוקרים הטוענים שהאוסטרקון נושא את ההתייחסות החוץ-מקראית הראשונה הידועה ליום המנוחה של השבת, אך הנושא שנוי במחלוקת.
ראו גם

משכון (משפט עברי)
רשימת כתובות כנעניות וארמיות
רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
לקריאה נוספת

יוסף נווה, "כתובות עבריות במצד־חשביהו", ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה כ"ה, 1961, עמ' 119–128. סריקה במאגר DLIR
יוסף נווה, "כתובות עבריות במצד־חשביהו (ב)", ידיעות בחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה כ"ז, 1963, עמ' 158–164. סריקה במאגר DLIR
שמואל ייבין, "כתב בקשה ממצד חשביהו", בתוך: עז לדוד: קובץ מחקרים בתנ"ך (ספר דוד בן-גוריון), תשכ"ד עמ' 376–395.
חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, מרכז זלמן שזר, ירושלים 1975, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, כרך ד, האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ט – 2008, עמ' 227–235.
שמריהו טלמון, הכתובת העברית החדשה מימי יאשיהו, בית מקרא י"א, 1965, עמ' 3–13
זאב ח' ארליך (ז'אבו), "תלונת הקוצר ממצד חשביהו", מקור ראשון, 10 באוגוסט 2007.
Quinn Daniels, The Meṣad Ḥashavyahu Ostracon in its Regional, Economic, and Political Context, Palestine Exploration Quarterly, 2024-05-03, עמ' 1–20 doi: 10.1080/00310328.2023.2277629
הערות שוליים

1 2  J. NAVEH, A Hebrew Letter from the Seventh Century B.C., Israel Exploration Journal 10, 1960, עמ' 129–139
1 2  K.C. Hanson, The Yavneh-Yam Ostracon
1 2 3 4  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 149–154, מסת"ב 965-342-904-3
↑  Dobbs-Allsop, F. W. (1994). "The Genre of the Meṣad Ḥashavyahu Ostracon". Bulletin of the American Schools of Oriental Research. 295: 49-55. doi:10.2307/1357104. JSTOR 1357104.
↑  Nosonovsky, M. (2021). "The Meṣad Ḥashavyahu Inscription and Biblical Poetry" (PDF). American Journal of Humanities and Social Science. 20: 19-28.
↑  חגי משגב, "כתב וכתובות", בתוך: מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל, אברהם פאוסט, חיה כץ (עורכים), האוניברסיטה הפתוחה, תש"ף–2019, כרך ב, פרק 10, עמ' 458.
↑  יגאל בן-נון, קיצור תולדות יהוה, עמ' 83.
↑  יגאל בן-נון, קיצור תולדות יהוה, עמ' 84.
↑  ראו גם Ahituv, Shmuel, Echoes from the Past, (Jerusalem: CARTA, 2008), 158: "The letter is written in good biblical Hebrew, plus a possible scribal omission here or there, and the script is that of a trained scribe. The work supervisor mentioned in the text bears a clearly Judaean name, Hoshavyahu. All these factors point to a time of Judaean control over the area"
↑  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 149, מסת"ב 965-342-904-3
↑  Naveh, J. op.cit., 139.
1 2 3 4  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, כרך ד, עמ' 228.
↑  ספר שמואל ב', פרק ט', פסוק י"א.
1 2 3 4 5 6  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, עמ' 229.
1 2 3 4 5  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, עמ' 230.
↑  ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ז; ספר עזרא, פרק ב', פסוק מ"ב; ספר נחמיה, פרק ז', פסוק מ"ה.
1 2 3 4  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, עמ' 231.
↑  ספר בראשית, פרק כ', פסוק י"ב; ספר יהושע, פרק ז', פסוק כ'.
↑  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, עמ' 231–232.
↑  חנוך רביב, כתובות מתקופת המלוכה בישראל, עמ' 47–55, בתוך: בוסתנאי עודד, עמ' 232.
↑  ראו גם ספר דברים, פרק כ"ד
↑  "The First Extra-Biblical Reference to the Sabbath, c.630BCE". אורכב מ-המקור ב-2012-04-21. נבדק ב-2019-12-01.
↑  K. A. D. Smelik, The Literary Structure of the Yavneh-Yam Ostracon, Israel Exploration Journal 42, 1992, עמ' 55–61
הערות שוליים > ביאורים

↑  ההבדל בין הטקסט הבא לציטוט מ-KAI נובע מצורות קריאה שונות של האוסטרקון על־ידי חוקרים שונים
| --- | --- |
ערך טוב: 
פקסימיליה של האוסטרקון
אודי מוקדי

| --- | --- |

 לידה:  1968 (בן 56 בערך) זמביה
 שם לידה:  אהוד מוקדי
 פעילות בולטת:  מייסד שותף ויו"ר בכיר, לשעבר מנכ"ל סייברארק
 השכלה:  תואר במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בניהול מאוניברסיטת בוסטון
אהוד (אודי) מוקדי (נולד ב-1968) הוא יזם ישראלי. הוא המייסד והיו"ר של חברת אבטחת הסייבר סייברארק, ובעבר המנכ"ל שלה. מוקדי היה בין המפתחים המוקדמים של שוק ניהול הגישה הפריבילגית (PAM)(אנ').
ביוגרפיה

אהוד (אודי) מוקדי נולד בזמביה לעדנה ודניאל מוקדי, דיפלומט ישראלי. בהמשך המשפחה חזרה לישראל והתיישבה בירושלים. מוקדי למד בגימנסיה רחביה, שם הכיר את אלון (ניסים) כהן, שותפו לעתיד בסייברארק.
לאחר סיום לימודיו שירת מוקדי ביחידה 8200.
הוא סיים את התואר במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1994, וקיבל תואר שני בניהול מאוניברסיטת בוסטון בשנת 2003.
קריירה עסקית

משנת 1996 עבד מוקדי כסגן נשיא ויועץ משפטי בתדיראן ספקטרלינק, יצרנית של מערכות תקשורת רדיו מאובטחות, חברת בת של אלישרא.
בשנת 1999 הקימו מוקדי ואלון כהן את סייברארק, אז חלוצה בתחום PAM (ניהול גישה פריבילגית)(אנ'), שהתמקדה באבטחת גישה למשתמשים בעלי הרשאות חזקות ברשת הארגונית. באמצעות טכנולוגיה זו, ארגונים הצליחו להגן על תשתיות ויישומים ולשמור על סודיות הנתונים הרגישים. בעבר, למנהלי המחשוב הארגוני הייתה גישה בלתי מוגבלת לכל המידע הארגוני, ללא ניטור של צוות ה-IT. במקרה שחשבונות פריבילגיים הגיעו לידיו של תוקף חיצוני או מתוך הארגון, הם היו עלולים לשבש עסקים, לגנוב מידע סודי או לבצע הונאה פיננסית. תחום ה-PAM התרחב מאז כדי להגן על גישה למשתמשים שאינם אנושיים, כגון אפליקציות ובוטים.
החברה הושקה לראשונה בישראל. מאוחר יותר היא הקימה מטה בארצות הברית באזור בוסטון, כדי לנצל את כוח העבודה הטכנולוגי המקומי והקרבה לחברות השקעות. בנוסף למשרדה בבוסטון, סייברארק מפעילה בישראל מרכז מו"פ עם שלוחות בבאר שבע ובהודו.
בתקופת ניהולו של מוקדי, הונפקה סייברארק בנאסד"ק. מאוחר יותר הוא הוביל את המעבר למודל עסקי מבוסס מנויים והרחבת הגנות ההרשאות לכל הזהויות בארגון. בשנת 2020 רכשה סייברארק חברה אמריקאית המתמחה בניהול זהויות תמורת 70 מיליון דולר.
ב-2023 פרש מוקדי מתפקיד המנכ"ל ונשאר כיו"ר פעיל. הוא הוחלף על ידי סמנכ"ל התפעול של סייברארק, מאט כהן.
קריירה עסקית > תפקידי ייעוץ

מוקדי הוא יועץ לאבטחת סייבר עבור הרשות המוניטרית של סינגפור(אנ').
הוא גם חבר דירקטוריון בחברת מניעת הונאות אינטרנט CHEQ, בבית הספר הבינלאומי לעסקים ברנדייס (אנ')‏, בחברת SQream.
משמש כיועץ בחברת General Catalyst.
מעורבות חברתית

ביוני 2016 עמד מוקדי בראש משלחת סחר בחו"ל לקידום שיתוף הפעולה בין מסצ'וסטס וישראל בתחום אבטחת הסייבר.
בשנת 2021 מוקדי לחץ על רשויות התעופה של מסצ'וסטס לחדש את קו הטיסות מבוסטון לתל אביב, שהושעו מאז מרץ 2020 עקב מגפת הקורונה.
הוקרה

בשנת 2014 זכה מוקדי בפרס יזם השנה של ארנסט אנד יאנג בקטגוריית אבטחת הטכנולוגיה בניו אינגלנד, ובשנת 2017 הוענק לו פרס SC Media Reboot כ"משפיען בתחום אבטחת סייבר". בשנת 2018 זכה בפרס אספר ליזמות גלובלית שניתן על ידי בית הספר הבינלאומי לעסקים ברנדייס, פרס שנתי המוענק על "הצלחה יוצאת דופן בשוק הגלובלי באמצעות שיווק יצירתי ואסטרטגיות עסקיות".
בשנת 2024 מוקדי זכה בתואר "איש השנה" של Bizportal וכן נכלל ברשימת 50 האישים המשפיעים ביותר על הטכנולוגיה (מקום 23 ב-Tech Power Players) של הבוסטון גלוב.
אורן אור ביטון

אורן אור ביטון (5 באוקטובר 1971) הוא ספר בעל מספרה ויושב ראש עמותת Trauma4good, הפעיל בהעלאת המודעות לפוסט טראומה בקרב לוחמים בכוחות הביטחון ואנשי כוחות ההצלה. לוחם ומפקד לשעבר ביחידת המסתערבים (ימ"ס) מג"ב איו"ש ומחבר הספר "חבית נפץ". זוכה פרס אות הנשיא למתנדב לשנת תשפ"ג.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב במשפחה בת 8 אחים ואחיות להורים ילידי אלג'יר ומרוקו שעלו לארץ בסוף שנות ה-40. למד בבית ספר יסודי רמת חן ברמת גן ובתיכון אורט עירוני ד'.
ביוגרפיה > שירות צבאי

התגייס לצה"ל ב-1989 ועבר הכשרה כלוחם ומפקד כיתה בפלוגה ארצית של מג"ב. לאחר מכן הצטרף ליחידת המסתערבים של מג"ב ובתום ההכשרה שימש כסמל מחלקה בגזרת איו"ש תחת פיקודו של מפקד היחידה ומייסדה, רפ"ק אלי אברם ז"ל. בנובמבר 1992 השתחרר בדרגת סמל ראשון.
השתתף בפעילויות רבות לסיכול פעולות טרור שכוון נגד אנשי כוחות הביטחון ואזרחים. ב-26 באוגוסט 1992, בעת התקלות עם שני מחבלים בשכונה המזרחית של ג'נין, איבד את מפקדו רפ"ק אלי אברם ז"ל. עד להגעת מפקד היחידה שימש אורן כמפקד כוח הפריצה, ובזמן הגעתם למקום שבו שהו המחבלים נפתחה לעברם אש והתפתח קרב קשה שבמהלכו נהרג המפקד. אורן היה מועמד לצל"ש מאלוף הפיקוד דני יתום על תפקודו באירוע, אך סירב לקבלו מכיוון שמבחינתו המבצע נכשל.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שחרור הדריך לוחמים בצבא קונגו ולמד עיצוב שיער אצל Toni&Guy בלונדון ופריז. בהמשך, בשנת 2005 פתח מספרה ביחד עם שותפו קובי בן חיים ומאז עוסק בהצלחה בספרות גברים ונשים במספרתו בהרצליה. לאחר החזרה לארץ למד תואר ראשון במדעי המדינה והגנת העורף באוניברסיטה הפתוחה-בית ברל.
יזמות חברתית > פוסט טראומה

במקביל להצלחתו המקצועית, התמודד אורן עם תסמינים של פוסט טראומה מבלי שהיה מודע למצבו. לבסוף, 16 שנים לאחר שחרורו מצה"ל, אובחן כסובל מפוסט טראומה מתמשכת והוכר על ידי אגף השיקום במשרד הביטחון.
במסגרת הטיפול בהלם הקרב החל להרצות על הנושא ולכתוב עליו. בספר בשם "חבית נפץ" שהתפרסם בשנת 2017, הוא מגולל את סיפור שירותו ביחידת המסתערבים ואת התמודדותו עם הלם הקרב לאחר שחרורו. במקביל, החל להרצות בפני תלמידים ובני נוער על מורשת הקרב של היחידות המיוחדות, ובפני כוחות הביטחון וההצלה על החשיבות שבאיתור, ליווי וטיפול בהלומי קרב כבר במהלך שירותם.
יזמות חברתית > הקמת השדולה בכנסת למען הלומי הקרב והקמת עמותת Trauma4good

בסוף 2017 היה שותף להקמת שדולת נפגעי הלם קרב בכנסת, שהייתה פרי יוזמה של ח"כ שרן השכל, וח"כ אכרם חסון.
בשנת 2018 הקים את עמותת Trauma4good שמסייעת באיתור, בטיפול ובליווי של הלומי קרב החל משחרורם מהשירות ועד לשיקומם המלא. האלוף במיל' דני יתום הוא נשיא העמותה ובוועדה המייעצת חברים בכירים ביטחוניים נוספים, ובהם דן חלוץ, עמוס גלעד, עוזי דיין, תמיר פרדו, ואביגדור קהלני. מאז ועד היום סייעה העמותה לעשרות לוחמים בהשגת הכרה בהלם קרב ממשרד הביטחון.
אורן היה שותף גם להשקתה מחדש של השדולה בשנת 2020, יחד עם חה"כ אופיר סופר, שכיהן כיו"ר ועדת המשנה של ועדת העבודה והרווחה של הכנסת לעניין הלומי הקרב, וחה"כ האלוף במיל' עוזי דיין.
בקיץ 2021 השתתף ביטון במחאה הארצית של נכי צה"ל בעקבות פרשת איציק סעידיאן, שהצית את עצמו במחאה על הטיפול הלקוי שקיבל מאגף השיקום במשרד הביטחון, והופיע בפני פורום הוועדה לגיבוש המלצות רפורמת "נפש אחת".
בנוסף להובלת עמותת Trauma4good, ביטון מתנדב בשורה ארוכה של פעילויות, ובהן פרויקט "ניצוצות" בבתי ספר, פרויקט גיבורות וגיבורי היופי להעצמת ניצולי וניצולות שואה, פרויקטור של יחידות מיוחדות כגון "טריגון" של מילואי מג"ב. במקביל, ביטון מרצה כל העת בהתנדבות בארץ ובחו"ל - מול נוער לפני גיוס, מכינות קדם צבאיות, בפורומים שונים של כוחות הביטחון וההצלה (צה"ל, משטרה, מג"ב, כב"א ועוד), וכן מול קהילות יהודיות בחו"ל.
אורן השתתף בסרטים דוקומנטריים על פוסט טראומה להעלאת המודעות לנושא, והוא מתראיין כל העת בנושא זה וגם כפרשן ביטחוני במדיות השונות, ובמיוחד בערוץ הצרפתי הבינלאומי המשדר מישראל, i24news.
יזמות חברתית > פעילות פוליטית ומועמדות לכנסת

לאחר שנחשף לפעילות הפרלמנטרית בשדולה למען הלומי הקרב בכנסת, ולקראת הבחירות לכנסת ה-21, הצטרף למפלגת תל"ם בראשות משה "בוגי" יעלון, והשתייך במשך שלוש מערכות בחירות לרשימה לכנסת כחול לבן. לאחר הבחירות לכנסת ה-23 פרש ממפלגת תל"ם ומרשימת כחול לבן בשל התנגדותו לדרכו הפוליטית של יעלון שחתר להקמת ממשלת מיעוט בתמיכת הסיעות הערביות בכנסת.
יזמות חברתית > חיים אישיים

ביטון מתגורר ביישוב קדימה שבשרון, נשוי לשרון ואב ל-4. בחייו המקצועיים, ביטון הוא מעצב שיער, יזם, איש עסקים ובעלים של מספרה ומשרד תיווך ויועץ נדל"ן. בחייו האישיים, ביטון הוא חובב ספורט אקסטרים, לרבות צלילה, צניחה חופשית וטיסה בטרקטורון מעופף.
אלי פיסצקי

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1953 (בן 71) תל אביב, ישראל
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום מגורים:  ישראל
 עיסוק:  פיזיקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  דניאל אשרי
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  גיא רון 
 www-nuclear.tau.ac.il/~eip
 תרומות עיקריות
 מחקר ניסיוני בפיזיקה גרעינית
 
אלי (אליעזר) פְּיָסֶצְקִי (נולד ב-9 בפברואר 1953) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב.
את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. ב-1974 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה, ב-1978 סיים את התואר השני בהנחיית פרופ' יהודה אייזנברג, וב-1981 סיים את הדוקטורט בהנחיית פרופ' דניאל אשרי. ב-1999 סיים תואר ראשון נוסף בארכאולוגיה.
בין השנים 1981 ו-1984 שהה פיסצקי במעבדה הלאומית לוס אלמוס, בתחילה כעמית בתר-דוקטורי ולאחר מכן כחבר סגל.
ב-1984 שב לישראל ומונה למרצה בכיר בבית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב.
ב-1987 היה לפרופסור חבר, וב-1992 לפרופסור מן המניין, אז גם שימש לתקופה של שנה כפיזיקאי אורח במעבדה הלאומית בברוקהייבן.
בשנים 1989–1991 כיהן כראש החוג לפיזיקת חלקיקים (החוג לאנרגיות גבוהות) וכך שוב בשנים 1998–1996 ו-2000–2002.
החל משנת 2011 הוא חבר מועצת המנהלים של המחלקה לפיזיקה גרעינית בארגון הפיזיקה האירופי (EPS).
בשנת 2015 נבחר לעמית באגודה האמריקאית לפיזיקה (APS). בשנת 2021 יצא לגמלאות.
פיסצקי נשוי ואב לשלושה.
מחקר

מחקרו של פיסצקי עוסק בפיזיקה גרעינית ניסיונית המתבצעת במאיצי חלקיקים ברחבי העולם (בעיקר בגרמניה ובארצות הברית) ומטרתה ללמוד על האינטראקציה החזקה והמבנה של נוקליאונים בודדים ומערכות מרובות נוקליאונים. לצד מחקרו העיקרי, שותף פיסצקי מזה שנים רבות בצוותים ארכאולוגיים שונים בהובלתו של ישראל פינקלשטיין.
הוא מרצה מבוקש בעשרות סמינרים וכנסים ברחבי העולם, ונבחר מספר פעמים למרצה מצטיין באוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  החתיכה החסרה - השידוך שנולד בחפירות תל מגידו
↑  רן שפירא, כיצד יודע עמיתי המלומד שהמלך שישק פלש לארץ ישראל ב-925 לפנה"ס?, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2003
↑  אלגוריתם פתר תעלומה בת מאה: מי כתב עשרות כתובות היסטוריות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007356506105171  GND: 1200906675  ORCID: 0000-0001-9058-2590  VIAF: 28151715617313781927   WorldCat (עם VIAF): 28151715617313781927
דרך פוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  472 ק"מ
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 נקודת התחלה:  איסקה דומנונירום (אקסטר)
 נקודת סיום:  קולוניית לינדום (לינקולן)
 מפגשים עיקריים:  דרך ארמיין, דרך ווטלינג, דרך אייקמן
 
דרך פוֹס (באנגלית: Fosse Way) היא דרך רומית באורך כ-472 ק"מ החוצה את אנגליה בין אקסטר בדבון בדרום-מערב, ללינקולן בצפון-מזרח אנגליה.
הדרך נסללה במאות הראשונה והשנייה לספירה והיא אחת הדרכים הרומיות הארוכות ששרדו בבריטניה. שם הדרך נובע מהמילה הלטינית "פוסה" (fossa), שפירושה "תעלה", זאת משום שבמקור היא נבנתה לצד תעלת הגנה לאורך הגבול המערבי של אנגליה שבשליטת הרומאים. דרך פוס הייתה נתיב אסטרטגי חשוב עבור הרומאים, היא קישרה בין מרכזים צבאיים ומסחריים משמעותיים, כמו אקסטר, באת', סירנססטר, לסטר ולינקולן. הדרך שימשה גם סוחרים ומטיילים, והיא סייעה להרחיב את התפשטות התרבות וההשפעה הרומית ברחבי בריטניה.
לאחר סיום השלטון הרומי בבריטניה בתחילת המאה ה-5, נותרה הדרך ציר תחבורה חשוב וכיום חלקים רבים בדרך ההיסטורית הפכו לכבישים מודרניים (בהם כביש ה-A46 העובר ברובו באותו הנתיב). בשנים האחרונות נעשו מאמצי שיקום ופיתוח לחלקים בדרך כך שניתן כיום לטייל לארוכה באזורים מסוימים. בנוסף, מספר אזורים, רחובות, חברות ואתרים קרויים על שם הדרך מתוך חשיבותה ההיסטורית והגאוגרפית, כך לדוגמה "דרך הפוס" היא כינוי לקבוצת הכדורגל לסטר סיטי ושם של בית כלא מרכזי בעיר לסטר.
נתיב דרך פוס

הדרך התחילה בעיר הנמל איסקה דומנונירום (כיום אקסטר), כאשר בהמשך הדרך התרחבה לכיוון מערב לנורת' טאוטון. משם המשיכה הדרך בכיוון צפון-מזרח, עברה דרך המבצר הרומי בקילרטון (כ-10 ק"מ מאקסטר), משם כ-70 ק"מ לאילצ'סטר (כיום במחוז סאמרסט) ואז כ-48 ק"מ לעיר באת'. הדרך המשיכה כ-48 ק"מ נוספים לעיר קוריניום דובונורום (כיום צירנצ'סטר) בקטע שכיום ברובו לא סלול ומשמש מסלולי טיול ודרכי עפר, בקוריניום דובונורום נפגשת הדרך עם ציר המחבר את דרום בריטניה עם גלוום (כיום גלוסטר) ואיסקה סילורום (כיום קרלאון) בדרום ויילס, בנוסף הדרך נפגשת עם דרך אקמאן המהווה את החיבור הדרומי שלה למרכז בלונדיניום.
הדרך ממשיכה לכיוון צפון כ-98 ק"מ עד לנקודת המפגש שלה עם הציר המרכזי החוצה את בריטניה בכיוון השני; דרך ווטינג, זאת בצומת הנקראת הי קרוס ונחשבה לנקודת המרכז של בריטניה הרומית. משם ממשיכה הדרך כ-20 ק"מ עד לראטי (כיום לסטר) ומשם היא ממשיכה בקטע של כ-80 ק"מ שברובו נסלל בתור כביש ה-A46 עד לעיר לינדום (כיום לינקולן), שם מסתיימת הדרך במפגש עם דרך ארמיין שחיברה את לונדיניום לצפון בריטניה.
הערות שוליים

1 2  דרך פוס באתר Cotswolds.org.
אורלי שדה

פרופ' אורלי שדה
אורלי שדה (נולדה ב-1969) היא דיקנית ופרופסור למימון בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

שדה סיימה לימודי תואר ראשון בכלכלה ובניהול ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2001 סיימה לימודי התואר השלישי במינהל עסקים - מימון באוניברסיטת יוטה שבארצות הברית.
שדה היא פרופסור למימון, חברת סגל בכיר בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים ופרופסור אורח למימון במחלקה למימון בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק. בנוסף, הייתה פרופסור אורח למימון באוניברסיטאות שונות ברחבי העולם בהן IE במדריד, ב-NES במוסקבה וכן בקמפוס של אוניברסיטת ניו יורק בשנחאי. שדה כיהנה כמנהלת של תוכנית תואר ראשון באוניברסיטה העברית והיא האישה הראשונה שקיבלה דרגת פרופסור בתחום המימון בישראל. החל משנת 2024, היא משמשת כדיקנית בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית.
בעבר, כיהנה שדה כחברת מליאת הרשות לניירות ערך וכן הייתה חברה בוועדה המייעצת של אגף שוק ההון במשרד האוצר. כמו כן, היא הייתה חברה בוועדות השקעה, דירקטוריונים וועדות ציבוריות.
שדה הייתה חברה בוועדת ההשקעות בקרן הפנסיה של מרכז רפואי הדסה, קופות הגמל והרווחה של עובדי האוניברסיטה העברית, היוותה חלק ממועצת המנהלים של קופות הגמל של האוניברסיטה העברית והייתה דירקטור חיצונית בחברת קרנות הנאמנות סיגמא. בנוסף נתנה שדה ייעוץ פיננסי למוסדות וחברות בתחום המימון, הנפקות חוב ומכרזים. שדה עבדה במגזר הבנקאי ובמחלקה לפיקוח על הבנקים של בנק ישראל.
מחקר

תחומי המחקר העיקריים של שדה הם מימון התנהגותי וניסויי, חיסכון טווח ארוך, מבנה שווקים פיננסיים, מכרזים פיננסיים ומימון המונים.
מחקרים אקדמיים של שדה זכו למענקי מחקר תחרותיים ולפרסים בינלאומיים. מחקריה הוצגו בכנסים בינלאומיים ופורסמו בעיתונות מדעית מובילה בתחום המימון וכן, זכו לאזכורים במדיה הפופולרית. שדה זכתה מספר פעמים בקרנות מחקר, ביניהן הקרן הלאומית למדע.
ספרים

Sade, O. & Neurborne, E. (2011). How Ella Grew An Electric Guitar. New York: CreateSpace Independent Publishing Platform (110 Pages)
פעילות חברתית

בשנת 2024 יזמה פרופ' שדה את פרויקט "לזכרן ולמענן" להנצחת נופלות מלחמת חרבות ברזל, בשיתוף האוניברסיטה העברית וחברת כלל ביטוח. במסגרת הפרויקט, נוצר חיבור בין סטודנטיות בשירות מילואים פעיל מבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית למשפחות של נשים מכוחות הביטחון שנפלו במלחמת חרבות ברזל. הסטודנטיות והמשפחות נפגשו בטקס הנצחה לנופלות, שם העניקו המשפחות מלגות לימודים לסטודנטיות המשתתפות בחסות כלל ביטוח.