stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף ברלין
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אברהם-ייסל (יוסף) ברלין נולד בעיר מוהילב שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), בן למשפחה בת 13 ילדים. למד אדריכלות בסנקט פטרבורג, שם גם החל את הקריירה המקצועית שלו. בהיותו סטודנט התפרנס כמורה פרטי, וכך הכיר את אשתו לעתיד, מרים רוחה-לאה זון-בזיליאן (לימים הפסלת מרים ברלין; 1888–1972), שהייתה צעירה ממנו ב-11 שנים. בראשית 1905 נישאו השניים, והיו הורים לשני בנים ובת: ווליה-זאב (1906), מישה (1907) ונעמי (1911).
עוד בטרם עלייתו לארץ הספיק לבנות ברוסיה שנים עשר מבנים ואף זכה במספר תחרויות אדריכלים ציבוריות.
בשנת 1921 עלה לארץ ישראל והשתקע בתל אביב. בעת שעבד כעבד כמנהל עבודה בבניית בית הכנסת הגדול בתל אביב פגש אותו מהנדס הבניין ריכרד פסובסקי, שעלה לארץ שנה לפניו והתמנה זמן קצר לפני כן למהנדס הראשון של המשרד לעבודות ציבוריות ובניין של ההסתדרות הכללית (לימים "סולל בונה") וחיפש אדריכל עבור המשרד. הוא הציע לו להצטרף למשרד, ובינואר 1922 התמנה ברלין למנהל הלשכה הראשית של המשרד וכאדריכלה הראשי. כך החלה עבודתם המשותפת של השניים במגזר הציבורי והפרטי, שנמשכה עד 1929: ברלין היה מופקד על התכנון והביצוע האדריכליים, ופסובסקי על התכנון והביצוע הקונסטרוקטיביים. ב-1922 תכנן בשכונת רמת השרון בתל אביב את תחנת הכוח הראשונה בארץ. בשנת 1923 הקים בביתו שברחוב גרוזנברג בית ספר לציור ואדריכלות ועמד בראש המחלקה לאדריכלות בו. ב-1924 פרש יחד עם מנהל המשרד, המהנדס ריכרד פסובסקי, והשניים הקימו יחד משרד עצמאי. בסוף 1922 ייסד ביחד עם פסובסקי את אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים (=המהנדסים והאדריכלים) הארצישראליים, ששכנה במבנה בתכנונם, "בית ברלין-פסובסקי" ברחוב מזא"ה בתל אביב. בבית זה התגוררה גם משפחתו של ברלין עד 1929, אז בנה את "בית ברלין" בשדרות רוטשילד – מבנה יוצא דופן בשדרה הבנוי כולו בלבני סיליקאט חשופות, דרך בנייה זו שימשה את ברלין גם במבנים נוספים. בבית ברלין פסובסקי הוא פתח אף בית ספר לאדריכלות, אך זה נסגר כעבור שנה. בשנת 1925 תכנן את הקמתו של "בניין בנק אנגלו-פלשתינה" בשדרות ירושלים 1 פינת רחוב אפ"ק (אנגלו-פלשתינה קומפני), שבו שכן בראשית המאה ה-20 הבנק של ההסתדרות הציונית בשם: "בנק אנגלו-פלשתינה קומפני". מ-1931 הצטרף אל עבודת המשרד בנו, זאב ברלין, אשר המשיך את דרכו עד שנות ה-60.
ברלין נפטר ב-1952 בתל אביב, בגיל 75. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
מעבודותיו

בית ברלין-פסובסקי
קולנוע מוגרבי
בתי מגורים בשדרות רוטשילד
בית דפוס "הארץ"
בית ההבראה בארזה
בית הכנסת אוהל מועד
בית רבניצקי
בית סגל ברחוב ירושלים חיפה
בית גולדשטיין- החזית הפונה לרחוב פינסקר
בית ברלין-פסובסקי (שנות ה-20)
בית דפוס "הארץ" (2007)
חזית המבנה הראשי בבית הארחה ארזה (נטוש כיום) (2010)
הבניין ההיסטורי של בנק אנגלו-פלשתינה בשדרות ירושלים (2011)
בניין דירות ברחוב מזא"ה 27 שעבר חידוש והרחבה בשנת 2000
בית עווד בשדרות רוטשילד 64
הרצלילינבלום, רחוב הרצל 13
בית הכנסת אוהל מועד, שד"ל 5
ראו גם

ערכים על מבנים ואתרים שתכננו יוסף ברלין וריכרד פסובסקי
הסגנון האקלקטי בארץ ישראל
לקריאה נוספת

'ברלין, יוסף', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 113. (הספר בקטלוג ULI)
ברוך רביד, יוסף ברלין, ארכיטקט: בין תל אביב העיר הקטנה לבין העיר הלבנה, רמת גן: בנין ודיור; אגודת האדריכלים ומתכנני הערים בישראל, תשס"ד 2004.
נח בי (בירזובסקי), פני תל אביב בקריקטורות, עורך ומוציא לאור: משה שיינבוים, 1939.
הערות שוליים

1 2  ברוך רביד, יוסף ברלין, ארכיטקט: בין תל אביב העיר הקטנה לבין העיר הלבנה, רמת גן: בנין ודיור; אגודת האדריכלים ומתכנני הערים בישראל, תשס"ד 2004, עמ' 12.
↑  מרים חנה ברלין באתר חברה קדישא ת"א–יפו. עליה ראו:
"מרים ברלין", בתוך: רות מרקוס (עורכת), נשים יוצרות בישראל, 1920–1970, בני ברק: הקיבוץ המאוחד (סדרת מגדרים), 2008, עמ' 61; מרים ברלין, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל; וכן בספרו של ברוך רביד יוסף ברלין, ארכיטקט (2004).
↑  ברוך רביד, יוסף ברלין, ארכיטקט: בין תל אביב העיר הקטנה לבין העיר הלבנה, רמת גן: בנין ודיור; אגודת האדריכלים ומתכנני הערים בישראל, תשס"ד 2004, עמ' 15.
↑  בתיה דורנר (אוצרת), מאוסף פרמן למוזיאון תל אביב, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות, 2002, עמ' 13.
↑  יוסף ברלין באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  יוסף ברלין באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258397805171  ISNI: 0000 0000 6697 8686  LCCN: nr2006003220  ULAN: 500314270  VIAF: 68889631   WorldCat (עם VIAF): 68889631
טינמיים

| טינמיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
על־סדרה:: עופות קדומים חסרי שיניים
סדרה:: טִּינָמָאִים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טינמיים
שם מדעי
 Tinamidae ‏גריי, 1840
תחום תפוצה


נוטורה מנוקדת
טינמו מגוון
טִּינָמִיִּים  (שם מדעי: Tinamidae) היא משפחה יחידה בסדרת הטִּינָמָאִים (Tinamiformes), שבמחלקת העופות הנפוצים באמריקה הטרופית. המין הגדול ביותר במשפחה טינמו ענק (Tinamus major) מגיע לאורך 49 ס"מ ולמשקל של 2 ק"ג והוא קרוב בגודלו לטינמו אפור (Tinamus tao). הקטן ביותר הוא טינמו גמדי (Taoniscus nanus) שמגיע לאורך 14.5 ס"מ ולמשקל 43 גרם. הטינמיים נפוצים בכל רחבי דרום אמריקה, ממקסיקו בצפון עד ארגנטינה וצ'ילה בדרום. הטינמיים הם עופות שוכני קרקע. למרות שהם מסוגלים לעוף, הם אינם מרבים לעשות זאת. את מזונם הם מוצאים על הקרקע, וכאשר עליהם לברוח מסכנה בדר"כ יעשו זאת בריצה (באזורים פתוחים) או התחבאות בסבך (באזורים מיוערים), ולא בתעופה.
מיון

המשפחה מתחלקת ל-2 תתי משפחות:
תת-משפחה Rhynchotinae
סוג Eudromia
טינמו מצויץ עדין (Eudromia elegans)
טינמו מצויץ קוובראצ'ו (Eudromia formosa)
סוג Nothoprocta
טינמו טקנווזקי (Nothoprocta taczanowskii)
טינמו קלינווסקי (Nothoprocta kalinowskii)
טינמו מקושט (Nothoprocta ornata)
טינמו צ'יליאני (Nothoprocta perdicaria)
טינמו הסבך (Nothoprocta cinerascens)
טינמו האנדים (Nothoprocta pentlandii)
טינמו עקום-מקור (Nothoprocta curvirostris)
סוג Nothura
נוטורה מנוקדת (Nothura maculosa)
נוטורת דרווין (Nothura darwinii)
נוטורה צ'א'קו (Nothura chacoensis)
נוטורה קטנת-גוף (Nothura minor)
נוטורה לבנת מקור Nothura boraquira)
סוג Rhynchotus
טינמו אדום-כנף צפוני (Rhynchotus maculicollis)
טינמו אדום-כנף דרומי (Rhynchotus rufescens)
מין יחיד בסוג טינמו גמדי (Taoniscus nanus)
סוג טינמו פטגוניה (Tinamotis )
טינמו הפונה (Tinamotis pentlandii)
טינמו פטגוני (Tinamotis ingofi)
תת-משפחה Tinaminae
סוג Crypturellus
טינמו ברלפש (Crypturellus berlepschi)
טינמו אפור-חזה (Crypturellus boucardi)
טינמו אפרורי (Crypturellus cinereus )
טינמו קטן (Crypturellus soui)
טינמו טאפוי (Crypturellus ptaritepui)
טינמו חום (Crypturellus obsoletus)
טינמו ירוד (Crypturellus undulatus)
טינמו חלודי (Crypturellus brevirostris)
טינמו ברלטי (Crypturellus bartletti )
טינמו מגוון (Crypturellus variegatus)
טינמו שחור כיפה (Crypturellus atrocapillus)
טינמו צהוב רגל (Crypturellus noctivagus)
טינמו אפור רגל (Crypturellus duidae)
טינמו אדום רגל (Crypturellus erythropus)
טינמו ברזילאי (Crypturellus strigulosus)
טינמו קסיקוארה (Crypturellus casiquiare)
טינמו עב-בשר (Crypturellus cinnamomeus)
טינמו בהיר-גבה (Crypturellus transfasciatus)
טינמו מגדלנה (Crypturellus saltuarius)
טינמו צ'וקו (Crypturellus kerriae)
טינמו קצר-מקור (Crypturellus parvirostris)
טינמו טטאופה (Crypturellus tataupa)
סוג Nothocercus
טינמו הרמות (Nothocercus bonapartei)
טינמו זהוב חזה (Nothocercus julius)
טינמו רחב-ראש (Nothocercus nigrocapillus)
סוג טינמו (Tinamus )
טינמו אפור (Tinamus tao)
טינמו בודד (Tinamus solitarius)
טינמו שחור (Tinamus osgoodi)
טינמו גדול (Tinamus major)
טינמו לבן-חזה (Tinamus guttatus)
גלריה

Crypturellus strigulosus
Crypturellus tataupa
Crypturellus parvirostris
Tinamus solitarius
טינמו אדום כנף דרומי
Crypturellus soui
טינמו ענק על עץ
הערות שוליים

1 2  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538932005171  LCCN: sh85135505
יוסף פרץ

יוסף (יוסי) פרץ (נולד ב-17 במאי 1954) הוא כלכלן ופוליטיקאי ישראלי, ראש עיריית טבריה בין השנים 1989–1998 וגזבר הסוכנות-היהודית וההסתדרות הציונית העולמית בצפון אמריקה בין השנים 1999–2005.
ביוגרפיה

פרץ נולד ב-17 במאי 1954 במרקש, מרוקו לסולטנה ואליהו פרץ ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1957. הוא הבן האמצעי בין אחד עשר אחים ואחיות. המשפחה התגוררה עם הגעתה לישראל במעברה שהוקמה בטבריה עילית, לאחר מכן עברה לשיכוני "רכבות" ושנים לאחר מכן לדירת עמידר. המשפחה התגוררה כל השנים בשכונה ד' בטבריה עילית המאוכלסת כמעט כולה בעולים שהגיעו מצפון אפריקה. אביו עבד במשך שנים רבות כעובד ייעור בקק"ל והאם עבדה במספר עבודות על מנת לפרנס ולתת כלים לחינוכם והשכלתם של בני המשפחה.
עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון הדתי בטבריה התגייס לצה"ל בשנת 1972. פרץ שובץ ליחידת מודיעין ובאחד האימונים נפצע בתרגיל ביעד מבוצר. הוא נותח מספר פעמים בעקבות הפציעה והוגדר כנכה צה"ל.
לפרץ תואר ראשון בכלכלה ומינהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במינהל ציבורי. מיד לאחר סיום השירות הצבאי החל פרץ בלימודיו האקדמיים, כשבמקביל גם למד במכללה למינהל במסגרת לימודי ניהול בכיר של בנק הפועלים. עם סיום לימודי התואר הראשון החל לעבוד בבנק אמריקאי ישראלי ובמחלקות השונות של הנהלת בנק הפועלים במסגרת ההכשרה ולימוד של כלל מערכות הבנק. לאחר כשנתיים במרכז הארץ החליט פרץ לשוב לטבריה תוך כדי התחלת עבודה במפעלי עמק הירדן ככלכלן וחשב.
קריירה פוליטית ותפקידים ציבוריים

עם חזרתו לטבריה, החל בפעילות התנדבותית עם הקהילה שבתוכה צמח. במהלך פעילותו ההתנדבותית נבחר פרץ לתפקיד יו"ר ועד שכונה ד׳ וכן לתפקיד יו"ר דירקטוריון המתנ"ס.
בשנת 1983 שובץ במקום השלישי ברשימת המפד"ל למועצת העיר טבריה. הרשימה, בהנהגת ראש העיר יגאל ביבי זכתה ל-6 מנדטים ופרץ נבחר לתפקיד סגן ומ"מ ראש עיריית טבריה. במסגרת תפקידו פיתח פרץ קשרים עם קהילות יהודיות ברחבי העולם ובעיקר מצפון אמריקה שהצטרפו ונרתמו למשימת שיקום שכונה ד' בעיר ויצירת אינטגרציה עם כל השכונות בעיר.
בשנת 1988 עבר למפלגת הליכוד ורץ מטעמה לראשות העיר בבחירות 1989. רשימתו זכתה ל-5 מנדטים במועצת העיר ופרץ נבחר לראשות העיר עם 47.5% מקולות הבוחרים. בבחירות 1993 נבחר בשנית עם 65% מקולות הבוחרים. לקראת בחירות 1998 החליט שלא להתמודד לכהונה נוספת ובמקומו נבחר בנימין קריתי.
עם סיום תפקידו כראש העיר נבחר פרץ כנשיא מגן דוד אדום בישראל. פרץ כיהן בתפקיד כשנה, עד שנבחר לתפקיד גזבר ההסתדרות הציונית העולמית בצפון אמריקה. בעקבות התפקיד עבר עם משפחתו לניו יורק וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2005. עם חזרתו לישראל, המשיך פרץ בפעילותו הכלכלית ושימש דירקטור בגופים כלכליים עסקיים פרטיים וציבוריים ועסק בנדל"ן. כמו כן, שימש כחשב מלווה ברשויות מקומיות ברחבי הארץ.
קריירה פוליטית ותפקידים ציבוריים > ראש עיריית טבריה 1989–1998

פרץ נבחר בבחירות אישיות לתפקיד ראש עיריית טבריה בפברואר 1989, לאחר 5 שנים בהן שימש כממלא מקום ראש עיריית טבריה.
במהלך כהונתו כראש עיר יזם וביצע רפורמות חשובות בעיר בין היתר בתחומי החינוך, התרבות, האמנות והתשתיות.
פרויקט מרכזי שגובש ויצא לפועל בתקופת כהונתו היה החיבור בין טבריה עלית לטבריה תחתית, פרויקט שבוצע בשיתוף עם משרד השיכון בראשות אריאל שרון. הפרויקט כלל פיתוח תשתיות ובניה רציפה של כ-1,800 יחידות דיור על פני כ-880 דונם. החיבור הביא לבניה של מוסדות חינוך חדשים ומבני ציבור ובעיקר יצר רצף בין כל חלקי העיר, על אף המבנה הטופוגרפי שהיווה אתגר בדרך להגשמת הפרויקט.
בשנת 1998 יזם פרץ הקמת מכון לטיהור מים עבור תושבי טבריה, לאחר שנים בהם תושבי טבריה סבלו מאיכות מים ירודה. במהלך עבודות התשתית להקמת המכון נתגלו שרידים ארכאולוגיים, ביניהם בית המדרש שנבנה על ידי רבי יוחנן הנפח במאה השנייה, והחלו חפירות ארכאולוגיות נוספות ושימור הממצאים. בנוסף, נבנה פארק ארכאולוגי הכולל שיקום מבנים צלבניים והצגה של ממצאי חפירות ארכאולוגיות שנערכו באותה עת.
בתחום התרבות והאמנות הקים פרץ תזמורת המורכבת מנגנים שצמחו בשכונות השיקום בעיר וגייס תקציבים ותרומות לפיתוחה. כן יזם פרץ אירועי מוזיקה וספרות אליהם הגיעו אמנים ישראליים ובינלאומיים מתוך אמונה בחשיבות מקום התרבות בעיר.
בתחום התיירות נעשה מאמץ לחיזוק תשתיות התיירות, פיתוח תשתיות חדשות ואישור תוכנית אב תיירותית ומלונאית לטבריה. פרץ רתם לצורך יישום התכנית את משרד התיירות וכן משקיעים פרטיים שהשקיעו סכומים משמעותיים לצורך מימוש התכנית. לאחר מאבק ממושך אישרו משרדי הממשלה פיתוח של אזור התיירות הצפוני והקצאה של 4,000 חדרי מלון, וזאת בנוסף לחדרים שאושרו באזור הדרומי.
במהלך כהונתו של פרץ זכתה העיר טבריה בפרסים רבים ביניהם פרס המועצה לארץ ישראל יפה על טיפוח העיר, פרס ראשון על בטיחות בדרכים מבין הרשויות המקומיות ופרס שר החינוך על פעילות בלתי פורמלית של בני נוער.
חיים אישיים

בשנת 1980 התחתן עם רותי - מורה לחינוך גופני ומדריכת פילאטיס בוגרת וינגייט, אב לשלושה בנים ובת. כיום מתגורר בנתניה.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים 2991, באתר נבו, ‏4 בדצמבר 1983
↑  GARRY KEMP, Israelis get special welcome to Sister Cities conference, Tulsa World (באנגלית)
↑  Danna Sue Walker, Sister Cities VIPs Welcomed at Philbrook Reception, Tulsa World (באנגלית)
↑  The Sister Lakes Project, www.jewishvirtuallibrary.org
↑  ילקוט הפרסומים 3628, באתר נבו, ‏9 במרץ 1989
↑  ילקוט הפרסומים 4171, באתר נבו, ‏29 בנובמבר 1993
↑  ⁨טבריה: כל מחםליו של ביבי ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 3 מרץ 1989 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  ראשי עירייה בדימוס: איפה הם היום?, באתר mynetafula, ‏2008-10-26
↑  ⁨Page 33 Advertisements Column 2⁩ | ⁨חדשות⁩ | 17 מרץ 1991 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨"המים בטבריה מהגרועים בארץ; המעונס נורה עומדת בפני קריסה"⁩ | ⁨חדשות⁩ | 10 יולי 1989 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  "מי כנרת" גברה על מקורות במיכרז אחזקת מכוני הטיהור של טבריה, באתר גלובס, 2 בנובמבר 1998
↑  ⁨השערה: נהשף בית המדרש הגדול בטבריה בו נערך התלמוד הא"י ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 1 מרץ 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨פה נחתם התלמוד הירושלמי | ⁨חדשות⁩ | 1 מרץ 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨Untitled⁩ | ⁨מעריב⁩ | 9 פברואר 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  הפארק האתגרי הגדול בטבריה, באתר www.visit-tiberias.com
↑  ⁨נבון תרם 20 אלף ש"ח לנגנים ^ צעירים בטבריה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 17 אוקטובר 1989 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨י£22_ £2ד"י/ ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 4 אוקטובר 1989 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ⁨גורמי תיירות ישקיעו 200 מליון דולר בטבריה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 11 ינואר 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  דוד חיון, ‏ראש עיריית טבריה: יזמים מחו"ל ורשתות דן והייאט מעוניינים בהקמת בתי מלון בעיר, באתר גלובס, 11 באוגוסט 1997
↑  ⁨טבריה — עיר עמ הרבה עתיד ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 1 יולי 1990 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
יאסוג'י קיוסה

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1900 אויטה, יפן 
 פטירה:  14 בספטמבר 1981 (בגיל 81) 
 מוקד פעילות:  האימפריה היפנית, יפן 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  יפנית 
 פרופיל ב-IMDb
 
יאסוג'י קיוסה ביפנית: 清瀬保二; ‏13 בינואר 1900 – 14 בספטמבר 1981) היה מלחין יפני. הוא למד הלחנה באופן פרטי אצל קוסאקו יאמאדה וקוסוקה קומאצו וב-1930 השתתף באופן פעיל בארגון ה-Shinkō Sakkyokuka Renmei, (שהתפתח בהמשך למדור היפני של הארגון הבינלאומי למוזיקה בת-זמננו - ISCM)
בשנת 1948 קיבל קיוסה למשך תקופה קצרה את הירויושי סוזוקי ואת טורו טאקמיצו כתלמידי הלחנה.
במוזיקה שלו משלב קיוסה מדי פעם סולמות פנטטוניים ויסודות אחרים של שיר העם היפני; הנודע בתלמידיו, טאקמיצו, הוסיף ופיתח מגמה זו במספר רב של יצירותיו.
יצירות עיקריות

שישה שירי עם יפניים ממחוז שינאנו, לקול ופסנתר (1929)
"מחולות עם" לפסנתר (1930)
"סוויטה קצרה" לפסנתר (1931)
"קומפוזיציות לפסנתר מס' 1" (1931-34)
"ריקוד על חוף הים" לפסנתר (1932)
"אביב בגבעות" לפסנתר (1952)
"מחולות עם" לפסנתר (1933)
"שני מחולות" לפסנתר (1934)
"סוויטה קטנה" לפסנתר (1935)
"מחולות ריוקיו" לפסנתר (1936)
"לימי קדם" לתזמורת (1937)
"סקרצו" לשני פסנתרים (1937)
"קומפוזיציות לפסנתר מס' 2" (1937-40)
"מחול פסטיבל יפני" לתזמורת (1942)
סונאטה לכינור מס' 1 (1942)
באלאדה לפסנתר (1943)
"ארבעה פרלודים" לפסנתר (1947)
סונאטה לכינור מס' 2 (1948)
שלישיית מיתרים (1949)
"סונאטה לצ'לו (1950)
סונאטה לכינור מס' 3 (1950)
רביעיית מיתרים בסי במול מז'ור (1952)
קונצ'רטו לפסנתר (1954)
"שיר לכת לפסטיבל הנחש" למקהלת גברים ופסנתר (1954)
"שירי עם יפניים" לכינור ופסנתר (1955)
שני פרקים לכינור ופסנתר (1960)
"חייל אלמוני" למצו סופרן, טנור, מקהלה מעורבת ותזמורת (1962)
שלישיית שאקוהאצ'י (1964)
חמישייה ל-2 שאקוהאצ'י, 2 קוטו ויושיצ'יגן (1965)
רביעייה לשאקוהאצ'י, 2 קוטו ויושיצ'יגן (1965)
רביעיית חלילית (1969)
שלישיית חליליות" (1972)
הערות שוליים

↑  Peter Burt, The Music of Toru Takemitsu, (Cambridge, 2001), p. 2 ISBN 9780521026956
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399216205171  CiNii: DA08331930  GND: 1168758548  ICCU: MUSV074417  ISNI: 0000 0000 8373 2856  LCCN: n83136607  MusicBrainz: 485dafa0-7d29-403e-b5e4-49d8f63e65cb  NDL: 00131443  NKC: mzk2014818655  NTA: 096822309  SNAC: w6mb2c6v  SUDOC: 201306549  VIAF: 37337978   WorldCat (עם VIAF): 37337978
יאסנוגורסק

| --- | --- |
סמל יאסנוגורסקסמל יאסנוגורסק
שלט הכניסה לעיר
שלט הכניסה לעיר
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אובלסטי:  מחוז טולה מחוז טולה
 נפה:  יאסנוגורסק
 ראש העיר:  אלכסנדר דורוגוב
 תאריך ייסוד:  1578
 שטח:  1,175 קמ"ר
 גובה:  243 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  15,269 (2021)
  ‑ צפיפות:  1,430 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  54°28′46″N 37°41′36″E﻿ / ﻿54.47944°N 37.69333°E﻿ / 54.47944; 37.69333
 אזור זמן:  UTC +3
 yasnogorsk.tulobl.ru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונייאסנוגורסק(למפת רוסיה רגילה) סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונייאסנוגורסק(למפת מחוז טולה רגילה) טולה נובומוסקובסק דונסקוי אלקסין יפרמוב בוגורודיצק סובורוב מוסקבה קלוגה אוריול ליפצק רי.יאסנוגורסק(למפת מחוז טולה מוגדלת) טולה נובומוסקובסק דונסקוי אלקסין יפרמוב בוגורודיצק סובורוב מוסקבה קלוגה אוריול ליפצק רי.יאסנוגורסק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יאסנוגורסק  (ברוסית: Ясного́рск) היא עיר בראיון האדמיניסטרטיבי של יאסנוגורסק במחוז טולה, רוסיה. העיר ממוקמת על יובל של נהר האוקה, 31 ק"מ צפונית לטולה ו-141 ק"מ דרומית למוסקבה.
דמוגרפיה

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היו ביאסנוגורסק קרוב ל-22,000 תושבים. עד 2010 ירד מספרם ל-16,804.
היסטוריה

העיר הוזכרה לראשונה ב-1578 ככפר בשם לאפטבו (Лаптево). הכפר החל לגדול ולהתפתח במהירות כשנסללה דרכו, ב-1867, מסילת הברזל ממוסקבה לקורסק. הקמת מפעל לציוד חקלאי סייעה רבות להתפתחותו. ב-1938 הפך לאפטבו לכפר פועלים, וב-1958 הפך לעיר. השם "יאסנוגורסק" ניתן לעיר ב-1965.
פיתוח העיר היה סביב מפעל לבניית מכונות למכרות פחם. מפעל זה הוקם לפני מלחמת העולם השנייה וגדל במהירות. בתחילת שנות ה-90 עבדו בו כ-7,000 פועלים. עם פירוק ברית המועצות המפעל איבד את רוב לקוחותיו באוקראינה ובקזחסטן. מספר המועסקים צנח לכ-800 ובשנת 2009 המפעל הכריז על פשיטת רגל. בריחת התושבים לערים סמוכות היא תוצאה ישירה של קשיי המפעל.
טיפול בחריגות

מחלקות של ג'אווה לטיפול בחריגות
במחשוב ותכנות מחשבים, טיפול בחריגות הוא מנגנון המזהה, מתריע ומגיב לאירועים חריגים המתרחשים בזמן ריצת התכנית, משבשים את פעולתה התקינה ודורשים טיפול מיוחד המקודד מראש לטיפול במקרים כאלו. מנגנון הטיפול בחריגים עשוי להיות משולב בשפת התכנות או במערכת ההפעלה או בחומרת המחשב.
מנגנון הטיפול בחריגות מאפשר הפרדה בין קוד העוסק בביצוע היישום שלצורך ביצועו נכתבה התוכנית, לבין קוד שתפקידו לטפל במקרים חריגים ושגיאות מערכת.
שגיאות תכנות

בעת כתיבת תוכנה ייתכנו סוגי שגיאות שונים. שגיאות עלולות לגרום בעיה בזמן ההידור (כגון שימוש לא תקני בתחביר השפה) או בזמן הריצה. מנגנון הטיפול בחריגות לא נועד לטפל בשגיאות הידור אלא בשגיאות ריצה בלבד.
שגיאות לוגיות – אלגוריתמים שגויים לוגית, הגורמים לקבלת תוצאות לא רצויות בזמן ריצת התוכנית. מקורן של שגיאות אלו בטעות לוגית של המתכנת.
שגיאות שמקורן בקלט שגוי – לדוגמה, כאשר הקלט עבור המחלק (בפעולת חילוק בין שלמים) הוא אפס, תיגרם שגיאה כיוון שחלוקה באפס אינה חוקית.
שגיאות מערכת – מתרחשות כאשר מערכת ההפעלה אינה יכולה למלא אחר בקשת התוכנית והיא מכשילה את ביצועה של פקודה. לדוגמה, ניסיון להקצות זיכרון כאשר לא נותר מקום פנוי בזיכרון המחשב יגרום לשגיאה. כאשר מתרחשות שגיאות שמקורן במערכת ההפעלה, מערכת ההפעלה שולחת התראות באמצעות הספריות הסטנדרטיות של המהדר.
שגיאות חומרה – נגרמות בחומרת המחשב, למשל שינוי סיבית בעקבות קפיצה במתח החשמל.
רבות משגיאות זמן הריצה ניתן למנוע בשלב ניפוי השגיאות (Debugging). במקרה כזה ניתן לתקן את הקוד הפגום ולהדרו מחדש. סוג נוסף של שגיאות הוא כזה שניתן לצפותו מראש אך לא ניתן למנוע אותו, והטיפול בו ייעשה בזמן ריצה של התוכנית. טיפול בחריגות מאפשר לטפל בשגיאות הנוצרות בזמן ריצה.
שגיאות תכנות > מנגנון הטיפול בחריגות

שלושה אזורים בקוד מעורבים בטיפול בחריגות:
הקטע בו עלולה להתרחש התקלה – תפקידו לזרוק (Throw) הודעת חריגה המתריעה ומדווחת לתוכנית שהפעילה אותו, על התרחשות תקלה ועל מהותה של התקלה.
הקטע הקורא – זהו קטע מוגן, המנסה (Try) להפעיל את הקוד, שבו ישנו חשש שיזרקו חריגות, והיודע כיצד לטפל בהן (או בחלקן). במקרה שמתקבלת הודעת חריגה שנזרקה, ביצוע הקוד שבקטע המוגן מופסק מיידית והטיפול בחריגה מופנה לקטע הקוד המטפל בחריגה.
הקטע המטפל בחריגה – בו נלכדת (Catch) הודעת החריגה שנזרקה ומופעל קטע הקוד לטיפול בחריגה.
בשפות מסוימות, ניתן ליצור קטע מסיים לטיפול בחריגות. קטע זה ממוקם לאחר קטעי ה-Try וה-Catch והוא יבוצע תמיד, בלא תלות בתהליך שקדם לו. קטע זה יטפל לדוגמה בשחרור זיכרון ובסגירת התחברויות.
בחלק משפות התכנות ניתן לקנן בלוקי try ו־catch, ניתן גם להגדיר משפטי catch מרובים עבור משפט try אחד כדי שייטפלו בסוגי חריגות שונים. בשפות מסוימות ניתן לבצע טיפול חלקי בשגיאה, ולאחר מכן לזרוק אותה שוב, להמשך טיפול.
כאשר מתעוררת חריגה מתבצע חיפוש במחסנית הקריאות אחר פונקציה שבה קטע Catch שילכוד את החריגה שהתעוררה ויטפל בה. החיפוש אחר קטע ה־Catch מתחיל בפונקציה שבראש המחסנית ומחפש כלפי מטה. אם נמצא קטע Catch שילכוד את החריגה, התוכנית עוברת לביצוע הקוד שבו. אם לא נמצאה פונקציה שתטפל בחריגה, התוכנית מסתיימת.
חסרונו של מנגנון ניהול הטיפול בחריגות הוא בפגיעה בביצועי התוכנית, לפיכך נהוג להשתמש בו רק במקרים שבהם יעילות התוכנית לא תיפגע באופן משמעותי כתוצאה מכך. אף על פי שמנגנון זה מהווה בעצם שיטת בקרת זרימה אלטרנטיבית, וניתן להשתמש בו למטרות אחרות (כגון יציאה מלולאה אינסופית) לא מומלץ להשתמש בו שלא לצורך טיפול בשגיאות למעט במקרים חריגים.
התפתחות הטיפול בחריגות

מנגנון הטיפול בחריגות פותח לאחר הצגת שפת C++ והתקבל מאוחר יותר על ידי ה-ANSI. המהדר של בורלנד תומך בטיפול בחריגות, החל מגרסה 4.0 המשתמשת בספריית המחלקות 2OWL.3. גרסאות מוקדמות של סביבת הפיתוח Visual C++ אפשרו טיפול חלקי בחריגות באמצעות פקודות מאקרו. לאחר מכן אפשרה סביבת הפיתוח Visual Studio.NET טיפול מלא בחריגות.
טיפול בחריגות בשפות תכנות שונות

הטיפול בחריגות נתמך בשפות תכנות שונות.
טיפול בחריגות בשפות תכנות שונות > שפות מונחות עצמים

מנגנון הטיפול בחריגות מאפשר לזרוק חריגה אף מפונקציה בונה שאין לה ערך מוחזר. קיימת בעיה בזריקת חריגה מהפונקציה הבונה, או בשימוש בתוך הפונקציה הבונה בפונקציות שעשויות לזרוק חריגה, כיוון שישנם הקשרים בהם לא ניתן לטפל בחריגה כזאת - לדוגמה, בעת אתחול משתנים גלובליים.
במקרה של יציאה מבלוק Try עקב התרחשות חריגה, הפונקציות המפרקות של האובייקטים נקראות וזיכרון האובייקטים משתחרר. באופן זה נוצר קוד בטוח יותר.
בשפות אלו, תכונת הפולימורפיזם מאפשרת ללכוד בבלוק ה־Catch אובייקט מכל מחלקת שגיאה שנזרק, באמצעות התייחסות/מצביע למחלקת השגיאות הראשית ולהפעיל באמצעות התייחסות זו את הפונקציה הווירטואלית של המחלקה המוצבעת בפועל.
אם בשפה קיימת ספריית מחלקות לטיפול בחריגות, ניתן להגדיר מחלקה יורשת מהן, המותאמת לצורכי תוכנית כלשהי.
טיפול בחריגות בשפות תכנות שונות > C++

ב++C ניתן לזרוק כל אובייקט שהוא, כולל מספרים, מצביעים או טיפוסים שהוגדרו על ידי המשתמש. השפה מאפשרת - אך לא מחייבת - הגדרה בחתימת הפונקציה של רשימת האובייקטים אותם הפונקציה עשויה לזרוק. פונקציה המשתמשת באפשרות הזאת איננה יכולה לזרוק חריגות אחרות.
בעבר נהגו מתכנתי C++ לכתוב בעצמם את המחלקות המטפלות בחריגות, אך עם השנים פותחו עבור השפה מחלקות המטפלות בחריגות. בתקן ה-ANSI ל++C צורפו אליו פקודות סטנדרטיות לטיפול בחריגות.
כאשר נזרקת חריגה ב++C, הבקרה לא מופנית ישירות אל הנקודה שבה יתבצע הטיפול בחריגה, אלא עולה בהיררכיית הקריאות תוך קריאה ל־destructor של כל אובייקט שהוקצה על המחסנית ויצא מטווח הקריאה (scope). כך נמנעת אפשרות שלא יתבצע destructor עבור משתנים מקומיים לפונקציה בזמן יציאה ממנה, דבר שעלול לגרום דליפות זיכרון ובמקרים מסוימים להתנהגות לא מוגדרת של התוכנית. טכניקת תכנות נפוצה מנצלת תכונה זו על מנת לדאוג לכך שכל משאב מערכת מוגבל שנתפס - זיכרון שהוקצה דינמית, קובץ שנפתח, מנעול וכדומה - ישוחרר בכל מקרה, על ידי יצירת אובייקט שכל תפקידו הוא לבצע את השחרור של המשאב בזמן ההריסה (לדוגמה, מצביעים חכמים לטיפול בהקצאות זיכרון דינמיות).
אם נזרקת חריגה בהקשר האסור על ידי השפה, למשל זריקת חריגה נוספת תוך כדי טיפול בחריגה נוכחית (ע"פ רוב באמצעות destructor), או זריקת חריגה שלא נכללת ברשימה שהוגדרה בחתימת הפונקציה, מתבצעת קריאה מיידית לפונקציה terminate שמטרתה להביא לסיום התוכנית.