stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינזו אברהם
לקריאה נוספת

חיים רוזן, "השימוש באילנות יוחסין בקרב ביתא ישראל - לדמותו של גיבור היסטורי בספרות ובמסורות", פעמים 58, תשנ"ד, עמ' 120-128
Wolf Leslau, "A Falasha Religious Dispute", Proceedings of the American Academy for Jewish Research Vol. 16, 1947, pp.71-95
Gerrit Jan Abbink, The Falashas In Ethiopia And Israel: The Problem Of Ethnic Assimilation, Institute of Cultural and Social Anthropology, 1984
James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, ISBN 9780812231168
הערות שוליים

↑  James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, ISBN 9780812231168, p. 83-84
1 2 3  חיים רוזן, "השימוש באילנות יוחסין בקרב ביתא ישראל - לדמותו של גיבור היסטורי בספרות ובמסורות", פעמים 58, תשנ"ד, עמ' 122
↑  רוזן, עמ' 120-121
↑  הלחימה בביתא ישראל הסתיימה עם כיבוש סמין והצווים כנגדם בוטלו עם עליית הקיסר פאסילידס.
↑  רוזן, עמ' 126-127
דניאל מאסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוקטובר 1933 וסטמינסטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 במרץ 1998 (בגיל 64) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של פאטני וייל 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1942 
 מקום לימודים:  איטון קולג'  קינגס קולג' 
 בן או בת זוג:  Adrienne Corri (30 בספטמבר 1961–1967)  פנלופי וילטון (12 בדצמבר 1975–1984) 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (1968)  פרס לורנס אוליבייה לשחקן השנה בהפקה מחודשת (1981) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל ריימונד מאסי (באנגלית: Daniel Raymond Massey; ‏10 באוקטובר 1933 - 25 במרץ 1998) היה שחקן קולנוע אנגלי. הוא נודע בתפקידו כדניאל בדרמה הבריטית The Roads to Freedom. הוא גם נודע עבור תפקידו כנואל קאוורד בסרט "כוכבת!" (!Star) מ-1968, תפקיד שזיכה אותו בפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס האוסקר.
חיים אישיים

מאסי נולד בלונדון ב-1933 לזוג השחקנים אדריאן אלן ומועמד פרס האוסקר ריימונד מאסי, אחותו הייתה השחקנית אנה מאסי ודודו היה המושל הכללי של קנדה וינסנט מאסי.
מאסי גדל עם אמו לאחר שהוריו התגרשו, וכמעט ולא ראה את אביו במהלך מרבית שנות חייו, אם כי השניים לוהקו כאב ובן בסרט "שומרי המלכה" ב-1961.
הוא למד ב"איטון קולג'" וב"מכללת המלך" שבקיימברידג'.
מאסי נישא שלוש פעמים במהלך חייו: לשחקנית הסקוטית אדריאן קורי, לשחקנית פנלופי וילטון במשך תשע שנים (איתה הביא לעולם את בתו היחידה) ולאחותה של וילטון, לינדי לה היה נשוי עד למותו.
מאסי, אשר נעדר מהבמה עקב מחלת לימפומת הודג'קין בה חלה, חזר להופיע ב-1995. הוא נפטר בלונדון בשנת 1998 מהמחלה כשהוא בן 64,
קריירת משחק

מאסי התפרסם לראשונה בשנת 1960 בדרמה "הבדרן" בתור גרהאם, ארוסה של ג'ין רייס (ג'ואן פלורייט ) שרוצה להצליח מחוץ לגבולות בריטניה ומנסה לפתח עסקים באפריקה.
בשנת 1961 שיחק לצד אביו בדרמה הצבאית "שומרי המלכה"
בשנת 1968 רשם מאסי את רגע השיא שלו בקריירה כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה המוזיקלית של רוברט וייז "כוכבת!", בסרט גילם מאסי את השחקן והמחזאי האנגלי נואל קאוורד. מאסי היה פייבוריט לזכות בפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על התפקיד, אך לבסוף הוא הפסיד לג'ק אלברטסון.
בשנת 1971 השתתף בדרמה הביוגרפית המבוססת על מלכת סקוטלנד מרי, מלכת הסקוטים, בתפקיד סר רוברט דאדלי, מאהבה של המלכה מרי (ונסה רדגרייב). הוא שיחק בתפקיד קטן בדרמת הכדורגל של ג'ון יוסטון "הבריחה לניצחון" ובסרטו של ניקולס רוג "שאלה של זמן".
מאסי זכה לשבחים רבים על תפקידים כבדים ותובעניים בתיאטרון, ביניהם התפקיד של המנצל הגרמני וילהלם פורטוונגלר ב-1995 במחזה של רונלד הארווד - "Taking Sides". הוא גילם תפקיד זה שוב כעבור שנה על בימות ברודוויי.
פילמוגרפיה

מבצע בולשיין (1959)
למעלה ולמעטה (1959)
הבדרן (1960)
כוכבת! (1968)
מרי, מלכת הסקוטים (1971)
שאלה של זמן (1980)
הבריחה לניצחון (1981)
בשם האב (1993)
עושה הניסים (2000)
הערות שוליים

1 2  Actor Daniel Massey Dies, AP NEWS
| פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע |
| --- | --- | --- |
| 1943‏-1960 | אקים טמירוף (1943) • בארי פיצג'רלד (1944) • ג'. קרול נאייש (1945) • קליפטון וב (1946) • אדמונד גוון (1947) • וולטר יוסטון (1948) • ג'יימס ויטמור (1949) • אדמונד גוון (1950) • פיטר יוסטינוב (1951) • מילארד מיטשל (1952) • פרנק סינטרה (1953) • אדמונד או'בראיין (1954) • ארתור קנדי (1955) • ארל הולימן (1956) • רד באטנס (1957) • ברל אייבס (1958) • סטיבן בויד (1959) • סאל מינאו (1960) |  |
| 1961‏-1980 | ג'ורג' צ'קיריס (1961) • ג'ון יוסטון (1962) • ג'ון יוסטון (1963) • אדמונד או'בראיין (1964) • אוסקר ורנר (1965) • ריצ'רד אטנבורו (1966) • ריצ'רד אטנבורו (1967) • דניאל מאסי (1968) • גיג יאנג (1969) • ג'ון מילס (1970) • בן ג'ונסון (1971) • ג'ון האוסמן (1972) • ג'ואל גריי (1973) • פרד אסטר (1974) • ריצ'רד בנג'מין (1975) • לורנס אוליבייה (1976) • פיטר פירת' (1977) • ג'ון הרט (1978) • מלווין דאגלס/רוברט דובאל (1979) • טימותי האטון (1980) |  |
| 1981‏-2000 | ג'ון גילגוד (1981) • לואיס גוסט ג'וניור (1982) • ג'ק ניקולסון (1983) • היינג נגור (1984) • קלאוס מריה ברנדאואר (1985) • טום ברנג'ר (1986) • שון קונרי (1987) • מרטין לנדאו (1988) • דנזל וושינגטון (1989) • ברוס דוויסון (1990) • ג'ק פאלאנס (1991) • ג'ין הקמן (1992) • טומי לי ג'ונס (1993) • מרטין לנדאו (1994) • בראד פיט (1995) • אדוארד נורטון (1996) • ברט ריינולדס (1997) • אד האריס (1998) • טום קרוז (1999) • בניסיו דל טורו (2000) |  |
| 2001-היום | ג'ים ברודבנט (2001) • כריס קופר (2002) • טים רובינס (2003) • קלייב אוון (2004) • ג'ורג' קלוני (2005) אדי מרפי (2006) • חאווייר ברדם (2007) • הית' לדג'ר (2008) • כריסטוף ואלץ (2009) • כריסטיאן בייל (2010) • כריסטופר פלאמר (2011) • כריסטוף ואלץ (2012) • ג'ארד לטו (2013) • ג'יי קיי סימונס (2014) • סילבסטר סטאלון (2015) • אהרון טיילור-ג'ונסון (2016) • סם רוקוול (2017) • מהרשלה עלי (2018) • בראד פיט (2019) • דניאל קלויה (2020) • קודי סמית-מקפי (2021) • ג'ונתן קי קואן (2022) • רוברט דאוני ג'וניור (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4964564  BnF: cb14025034n (data)  GND: 1061685837  ISNI: 0000 0001 1568 1820  LCCN: nr93016875  MusicBrainz: 6ebc5c87-2f19-4ba8-bd73-a984aab250e3  SNAC: w6b7148z  VIAF: 42039281   WorldCat (עם VIAF): 42039281
האיים הבורומאיים

| --- | --- |

האיים הבורומאיים: בתחתית התמונה נראים איזולה בלה (באמצע) ואיזולה דיי פסקאטורי (משמאל), וביניהם הצוק הלא מאויש מַלְגֶ֫רָה. מעל איזולה דיי פסקאטורי נראה איזולה מאדרה. מעליו וקצת מימינו ניתן להבחין באיזולינו די סאן ג'ובאני, הסמוך לקו החוף של העיירה ורבניה (משמאל למעלה).
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  אגם מאג'ורה 
 קואורדינטות:  45°54′28″N 8°32′19″E﻿ / ﻿45.907777777778°N 8.5386111111111°E﻿ / 45.907777777778; 8.5386111111111
 שטח:  0.20 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איטליה 
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןהאיים הבורומאיים(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןהאיים הבורומאיים(למפת פיימונטה רגילה) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי מונקאליירי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגוריהאיים הבורומאיים(למפת פיימונטה מוגדלת) טורינו נוברה אלסנדריה אסטי מונקאליירי קונאו שווייץ לומברדיה ליגוריה צרפת ואל ד'אוסטה הים הליגוריהאיים הבורומאיים
 
האיים הבורומאיים הם שלושה איים באגם מאג'ורה שבצפון איטליה. הם קרויים על שם בית בורומאו, שהחל לרכוש אותם בתחילת המאה ה-16 (אז נרכש איזולה מאדרה) ועדיין מחזיק ברובם כיום (באיזולה מאדרה, באיזולה בלה ובאיזולינו די סאן ג'ובאני).
שלושת האיים המרכזיים הם איזולה בלה, "האי היפה"; איזולה מאדרה (אנ'), "אי האמא"; ואיזולה דיי פסקאטורי (אנ'), "אי הדייגים". בנוסף להם קיים האי הקטן, איזולינו די סאן ג'ובאני (אנ'), והצוק הלא מאויש מַלְגֶ֫רָה (Malghera).
אל האיים אפשר להגיע בסירה מהעיירה סטרזה.
מפת האיים הבורומאיים
ראו גם

טבעות בורומאיות
קארלו בורומאו
פדריקו בורומאו
דרדית מצויה

| דרדית מצויה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: אסטראים
משפחה:: מורכבים
סוג:: דרדית
מין:: דרדית מצויה
שם מדעי
 Crupina crupinastrum ‏ויזיאני

דרדית מצויה (שם מדעי: Crupina crupinastrum) היא צמח ממשפחת המורכבים. פריחתה היא מחודש מרץ עד מאי. תפוצת הדרדית המצויה בעולם היא בארצות הים התיכון והמזרח התיכון. תפוצת הדרדית בארץ היא בכל אזורי החבל הים תיכוני וכן בצפון הארץ ובמרכזה. ניתן למצוא אותה מעט גם בשולי המדבר.
מאפיינים

הדרדית היא צמח חד שנתי, כלומר צמח שיש לו מחזור רבייה אחד.
בראש כל גבעול של הדרדית מתפתחת תפרחת בצורת קרקפת. לקרקפת ישנו מעין צינור ארוך הבנוי משפע של חפים רעופים. מעליהם פרושים הפרחים, מעטים ודלילים יחסית. כל הפרחים צינוריים, צבעם סגול כהה. הפרחים החיצוניים גדולים ואלגנטיים, עקרים, ורק 1–3 מן הפרחים הפנימיים הם דו-מיניים. בכל קרקפת מבשילים זרעונים בודדים גדולים, צבעם לבן תחילה ואחר כך הופך לחום. בראשם ציצית שחורה. הזרע מכוסה שערות שחורות חד כיווניות, הפונות מעלה ומקלות על הזרע לחדור לקרקע.
היסטוריה

בישראל נמצא הצמח לראשונה ברמת הגולן בפסגה המערבית של הר שיפון ב-4 במאי 2009 בקרקע של אפר וולקני. הצמח נפוץ באלג'יריה, באיראן, בטורקיה ובעיראק. הממצא בארץ סותר את התאוריה שהייתה מקובלת עד כה שצמח זה הוא תוצר של כלאיים בין דרדית מצויה לבין מין נוסף.
בעבר הוא נחשב לסוג של דרדר, אך מאוחר יותר הוגדר כסוג בפני עצמו וניתן לו בעברית שם דומה, המזכיר את הדרדר.
דרדית בינונית

דרדית בינונית (שם מדעי: Crupina Intermedia) היא צמח ממשפחת המורכבים. פורחת מחודש אפריל עד מאי. תפוצת הדרדית הבינונית בעולם היא בארצות הים התיכון ובאסיה. תפוצת הדרדית הבינונית בארץ היא נדירה מאוד, ואפשר למצוא אותה רק בצפון הארץ ברמת הגולן. צורת הגבעול היא עגולה, צורת העלה היא כנוצה, ושפת העלה משוננת. הדרדית הבינונית צומחת בארץ אחת לשנה.
האיים הגימנסיים

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  הים התיכון 
 קואורדינטות:  39°48′46″N 3°34′34″E﻿ / ﻿39.812761111111°N 3.57605°E﻿ / 39.812761111111; 3.57605
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ספרד 
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריההאיים הגימנסיים(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריההאיים הגימנסיים
  האיים הגימנסיים (באפור כהה)
 
האיים הגימנסיים (בקטלאנית: Gimnèsies, הגייה: [ʒimnɛziəs]; בספרדית: Gimnesias הגייה: [ximne̞siäs]), הוא שם קולקטיבי שניתן לחלק המזרחי של האיים הבלאריים בספרד, שמייחדת את האיים מיורקה, מנורקה וקבררה מהאיים איביזה ופורמנטרה המכונים איי האורן.
מקור השם

השם "האיים הגימנסיים" בא מהמילה היוונית γυμνήτες שפירושה "עירום". לפי "אלכסנדרה" של ליקופרון (אנ'), השם נובע מנוהג המקומיים ללכת עירומים. אולם, לפי סטראבון, השם מתייחס לחימוש הקל של חיילי האיים.
הערות שוליים

↑  Strab. xiv. p. 654; Plin. l. c "The Rhodians, like the Baleares, were celebrated slingers"

Sil. Ital. iii. 364, 365: "Jam cui Tlepolemus sator, et cui Lindus origo, Funda bella ferens Balearis et alite plumbo."
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דניאל מונטלבאנו

| --- | --- |

דניאל מונטלבאנו ויבגני קרסנופולסקי ובאליפות העולם בהחלקה על הקרח 2011
 לידה:  23 בינואר 1989 (בת 35) מנהסט, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן או בת זוג:  Michal Březina (יוני 2017–?) 
 ספורט
 ענף ספורט:  החלקה על הקרח
 תת-ענף:  זוגות
 
דניאל מונטלבאנו (נולדה ב-23 בינואר 1989) היא מחליקה אמנותית ישראלית המתחרה בהחלקה על הקרח בתחרויות לזוגות ובתחרויות לנשים. ייצגה את ישראל ב-3 אליפויות עולם (2010, 2011, ו-2012) ובשתי אליפויות אירופה (2010 ו-2012).
ביוגרפיה

מונטלבאנו נולדה במנהסט, בחוף הצפוני של לונג איילנד במדינת ניו יורק שבארצות הברית. היא החלה להתאמן בשנת 1993 בהיותה בת 4. היא עלתה לישראל בשנת 2009 והחלה להתאמן במועדון "כוכבים על הקרח", שבקריית שמונה. בעונת 2009/2010 החלה להחליק בתחרות הזוגות ביחד עם יבגני קרסנופולסקי והתאמנה בהדרכתם של אולג מקרוב וגלית חייט.
ביוגרפיה > 2010

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בטאלין שבאסטוניה בסוף ינואר 2010 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 18. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטורינו שבאיטליה הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 25 והאחרון.
ביוגרפיה > 2011

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברן שבשווייץ בסוף ינואר 2011 הם פרשו מהתחרות לאחר שמונטלבאנו פרקה את הכתף במהלך החימום לתחרות. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה שברוסיה בסוף מרץ 2011 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 20.
בשנת 2011 החלה להתאמן עם קיוקו אינה בניו ג'רזי.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בשפילד שבבריטניה בסוף ינואר 2012 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 11. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בניס שבצרפת הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 17.
ביוגרפיה > 2013

לאחר שנפרדה משותפה לתחרות הזוגות, קרסנופולסקי, בשנת 2013 החלה להתחרות בתחרות לנשים.
בתחרות גביע העולם שנערכה באוברסדורף שבגרמניה ב-27 באוקטובר 2013 סיימה מונטלבאנו במקום 27 בתחרות לנשים ולא הצליחה לקבוע את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת סוצ'י (2014).
דיני חיובים

דיני החיובים (Law of obligations) הם אחד משני הענפים של המשפט האזרחי, לצד דיני הקניין. הם נחלקים לתחומים שונים, כדלקמן:
משפט אזרחי
דיני קניין
דיני חיובים
דיני חוזים – מצבים בהם נוצר חיוב עקב רצון הצדדים.
דיני נזיקין – מצבים בהם אדם גרם נזק לחברו.
דיני עשיית עושר ולא במשפט – מצבים בהם אדם זוכה על חשבון אחר, כאשר המזכה אינו בגדר ניזוק.
חיובים כלליים – לדוגמה, תשלום דמי מזונות.
כמו כן, נהוג להבחין בין חיובים רצוניים (חוזים) לחיובים בלתי רצוניים (נזיקין, עשיית עושר).
דיני הקניין עוסקים בסטטוס של נכס כלשהו, בעיקר בשאלה איזה אדם רשאי ליהנות מזכות הבעלות וזכויות אחרות שהן כלפי כולי עלמא (כלפי העולם כולו), in rem. לעומתם, דיני החיובים עוסקים במערכת יחסים הנוצרת בין שני אנשים או יותר. החיובים קיימים בין אותם צדדים בלבד. לדוגמה, לפי דיני הקניין, בעל מקרקעין זכאי לדרוש מכל אדם בעולם שלא יכנס אליהם; לפי דיני החיובים, מי שכרת חוזה לרכישת מקרקעין יכול לדרוש את קיום החוזה רק מהמוכר, לא מכולי עלמא. זאת, אף אם מתברר שהמקרקעין שייכים מלכתחילה לאדם שלישי. לכן, נהוג לומר שדיני החיובים עוסקים בזכויות כלפי אדם, in personam. זכות לפי דיני החיובים מכונה גם זכות אובליגטורית.
יסודות החיוב

הדמויות המרכזיות בדיני החיובים הן הנושה והחייב. נושה (creditor) הוא מי שמגיע לו חיוב; חייב (debtor) הוא מי שמוטל עליו חיוב. לנושה יש זכות ולחייב יש חובה.
השימוש במושגים אלו מתפרש על פני כל דיני החיובים, ללא תלות במקור החיוב. כך, למשל, מי שביצע עוולה בנזיקין הופך לחייב ומי שהעוולה בוצעה נגדו הופך לנושה. בחוזים, כאשר אדם מלווה כסף לחברו, המלווה הופך לנושה והלווה הופך לחייב. בדיני עשיית עושר ולא במשפט, המתעשר נעשה חייב והמזכה נעשה נושה.
לעיתים קרובות, כל אחד מהצדדים הוא גם נושה וגם חייב: כל צד נושה בחברו את חלקו של האחר בחיוב וחייב לו את חיובו-שלו. לדוגמה, עם כריתת חוזה למכירת חפץ, המוכר נושה את התשלום מהרוכש ואילו הרוכש נושה את החפץ עצמו מהמוכר. חיובים יכולים להיות לא-מוניטריים (נעדרי יסוד כספי), לדוגמה, כאשר הנושה זכאי לדרוש מהחייב שיעשה דבר או שיחדל מעשייתו. קיימות אבחנות רבות נוספות בין חיובים שונים; כך, בין היתר, חיוב יכול להיות מובטח על ידי משכון. במצב זה, עומדת לנושה זכות קניינית הקשורה וכרוכה עם זכותו האובליגטורית.
כדי שייווצר חיוב בעל תוקף משפטי, צריכים להתקיים תנאים ההופכים אותו לכזה. כך, למשל, הסכם שבכבוד אינו חוזה ולפיכך אינו מקים חיוב. לפי התפיסה המקובלת במשפט הקונטיננטלי, לכל חיוב יש ארבעה יסודות (the elements of obligation):
הנושה;
החייב;
נושא החיוב;
הזכות המשפטית לקיום החיוב.
ההיסטוריה של דיני החיובים

דיני החיובים החלו להתפתח במשפט הרומי כדי לכסות על פער שנוצר בין המשפט הרומי המסורתי, שעסק בעיקר בדיני קניין ומשפחה, לבין המציאות בה בני אדם ביצעו עוולות איש כלפי רעהו. עד להתפתחות דיני החיובים, מצבים כאלו הולידו נקמת דם של ממש; בהדרגה, המשפט הרומי עבר מנקמה לפיצוי. דיני החיובים התחילו את דרכם, אם כן, בדיני הנזיקין.
בשלב מאוחר יותר של המשפט הרומי, הופעת הקורפוס יוריס סיוויליס, היה ניתן לראות כבר תורה מאוחדת למדי של דיני חיובים. חיוב מוגדר שם כ"קשר משפטי, המחייב אותנו לבצע פעולה כלשהי בהתאם לחוקי המדינה". כיום, התחום של דיני החיובים, כמושג נפרד, מוכר בעיקר בארצות המשפט הקונטיננטלי.
במשפט המקובל, דיני החיובים התפתחו פחות כדיסציפלינה משפטית ואקדמית נפרדת ויותר כאוסף מושגים קרובים – "חייב", "נושה", "ביצוע" ואחרים – החלים הן בדיני החוזים, הן בדיני הנזיקין והן ביחס לחיובים אחרים.
לקריאה נוספת

דיני חיובים – חלק כללי (דניאל פרידמן עורך, 1994).
משה בר-ניב דיני חיובים – חוזים ונזיקין (1995).
הערות שוליים

↑  גבריאלה שלו "הסכמים ג'נטלמניים (שם זמני)" משפטים לב 3 (2002).
↑  Zimmermann, Reinhard. "The Law of Obligations: Roman Foundations of the Civilian Tradition" (Oxford: Oxford University Press, 1996) 2.
↑  Justinian. "Institute". Trans. John B. Moyle (Oxford: Oxford University Press, 1889) 132.
| חוק ומשפט |
| --- | --- | --- |
| ענפים עיקריים | משפט ציבורי • משפט חוקתי • משפט מנהלי • משפט פלילי • דיני חיובים • דיני חוזים • דיני נזיקין • דיני עשיית עושר ולא במשפט • דיני קניין • דיון אזרחי • דיון פלילי • משפט בינלאומי פומבי • דיני היושר |  |
| תחומים נוספים | משפט ימי • דיני חדלות פירעון • דיני תאגידים •  דיני הגבלים עסקיים • משפט בינלאומי פרטי • דיני הגנת הצרכן • דיני משפחה • דיני ירושה • קניין רוחני • דיני עבודה • משפט צבאי • דיני מיסים • דיני נאמנות |  |
| מקורות המשפט | חוקה • חוק • תקנות • צו • תקדים • קודקס • מנהג • פקודה • אסדרה |  |
| שיטות משפט | משפט קאנוני • המשפט המקובל • המשפט הקונטיננטלי • המשפט הרומי • משפט עברי • שריעה • יאסה • השיטה האינקוויזיטורית • השיטה האדברסרית |  |
| תורת המשפט | פוזיטיביזם משפטי • פורמליזם משפטי • ריאליזם משפטי • הגישה הביקורתית למשפט • משפט הטבע • משפט השוואתי • הגישה הפמיניסטית למשפט • ניתוח כלכלי של המשפט • מחשבה מדינית |  |
| מוסדות ובעלי תפקידים | רשות מחוקקת • הרשות השופטת • רשות מבצעת • שופט • עורך דין • בוררות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541007205171  LCCN: sh85093665  LNB: 000068749  NDL: 00569997  NKC: ph116804 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
דרמה פר מוזיקה

דרמה פר מוזיקה (באיטלקית: Dramma per musica, תרגום מילולי: "מחזה עם מוזיקה") הוא מונח, ששימש דרמטורגים באיטליה ובמקומות אחרים בין סוף המאה ה-17 לאמצע המאה ה-19. לעיתים קוצר המונח לדרמה.
דרמה פר מוזיקה הייתה במקורה (באיטליה של המאה ה-17) מחזה, שנועד מראש ובמפורש למוזיקה, במילים אחרות, כלברית לאופרה, בדרך כלל רצינית. מתוך כך הסתעף המונח ושימש גם לאופרה או לאופרות, שחוברו בשביל הלברית, והיו מלחינים שהעדיפו את הגרסה האחרת שלו, "דרמה במוזיקה" (dramma in musica), ששמה דגש על היסוד המוזיקלי. במאה ה-18 נפוץ השימוש במונחים האלה, יחד עם "דרמה מוזיקלית" (dramma musicale), בעיקר לתיאור אופרות איטלקיות רציניות, הידועות כיום כאופרה סריה, מונח שלא היה מקובל בשימוש כשנוצרה הסוגה.
המונחים האלה היו בשימוש גם בראשית המאה ה-19, אחרי שהרפורמות של גלוק שמו סוף אחת ולתמיד לשלטונה של האופרה סריה. לדוגמה, כמה מן האופרות הרציניות של רוסיני כונו "דרמה במוזיקה".
"דרמה פר מוזיקה" לא התפרשה מעולם כ"דרמה באמצעות מוזיקה", הווה אומר, דרמה שמחברה משתמש באפקטים מוזיקליים בעלילה, שלא לומר "מחזה מוזיקלי".
דוגמאות לדרמה פר מוזיקה הן "אריסמנה" של פרנצ'סקו קאוואלי (1656), "טיטוס מאנליו" של ויוואלדי (1719), "איל בלרופונטה" של מיסליווצ'ק (1767), "פאריס והלנה" של גלוק (1770), "ארמידה" של סאליירי (1779), "אידומניאו" של מוצרט (1718) ו"אותלו" של רוסיני (1816), וכן מספר רב של לבריות שכתב פייטרו מטסטאזיו.
הערות שוליים

↑  "דרמה פר מוזיקה" במילון גרוב אונליין
↑  גרוב אונליין
דרמה משפטית

דרמה משפטית, דרמת חוק, או דרמה באולם בית משפט, היא סוגה של קולנוע וטלוויזיה המתמקדת בדרך כלל בנרטיבים הנוגעים לפרקטיקה המשפטית ולמערכת המשפט. לסוגה זו משתייכים סרטים וסדרות העוסקים בדיונים בבתי משפט, בשופטים ובעורכי דין.
במאות ה־16 וה־17 היה נהוג תיאטרון בית משפט.
מכון הסרטים האמריקאי מגדיר "דרמה באולם בית המשפט" כסוגה של סרט שבו מערכת צדק ממלאת תפקיד קריטי בנרטיב הסרט. דרמות משפטיות עקבו אחר חייהם של עורכי הדין הבדיוניים, הנאשמים, התובעים או אנשים אחרים הקשורים לנוהג החוק הקיים בתוכנית טלוויזיה או בסרט.
דרמה משפטית נבדלת מדרמת פשע משטרתית או ספרות בלשית, המתמקדת בדרך כלל בשוטרים או בלשים החוקרים ופותרים פשעים. מוקד הדרמות המשפטיות, לעיתים קרובות יותר, הם אירועים המתרחשים באולם בית המשפט, אך עשויים לכלול כל שלבי ההליך המשפטי, כגון דיוני חבר המושבעים או עבודות שנעשות במשרדי עורכי דין. כז'אנר, המונח "דרמה משפטית" מוחל בדרך כלל על תוכניות טלוויזיה וסרטים, ואילו מותחנים משפטיים בדרך כלל מתייחסים לרומנים ולהצגות.
הערות שוליים

↑  סדרות בית משפט שאסור לפספס, באתר m.news1.co.il
↑  Court theatre, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
↑  10 Top Ten Film Genres - Courtroom Drama, www.filmsite.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548594005171  LCCN: sh85137329 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרבנט (כדורגל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1966 
 תאריך פירוק:  1997 
 אצטדיון:  נארין קאלה, דרבנט   (תכולה: 2,000)
 ליגה:  ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה 
 fc-derbent.ru
 
דרבנט (שם מלא ברוסית: Футбольный клуб Дербент, תעתיק בעברית: פוטבולניי קלוב דרבנט) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר בעלת אותו שם בדגסטן. נוסד לראשונה בשנת 1966 ובשיאו התמודד בליגה הסובייטית השנייה (השלישית בחשיבותה במערך הליגות) ובליגה הרוסית השנייה. פורק ב־1997 והוקם מחדש ביוזמת עיריית דרבנט בשנת 2019.
שמות הקבוצה

1966—1969: "קציר" (אורוז'אי)
1969—1991: "וינוגרדר".
1992: Altair -Helling
1996—1997, 2019—ואילך: דרבנט
היסטוריה

הקבוצה התמודדה בליגות החובבניות בשנים 1966–1970 (ובעיקר בקלאס ב': בשנים 1966-1969 התמודדה בליגה השלישית, ב־1970 - התמודדה בליגה הרביעית במערך הליגות של ברית המועצות).
לאחר התפרקות ברית המועצות, ב־1992 החלה להתמודד בליגה השנייה (הרמה השלישית במערך הליגות הרוסיות), בשנים 1995, 1996 (התמודדה בתחרויות הליגה השלישית, שהיא למעשה הרביעית בחשיבותה בליגות של רוסיה), עד לפירוק בשנת 1997.
בשנת 1997, המועדון המקצועני בדרבנט פורק. קבוצת החובבים "דרבנט" השתתפה באליפות דאגסטן עד 2013. לאחר מכן, במשך שבע שנים לא הייתה קבוצה בעיר.
בדצמבר 2019, ביוזמת ראש עיריית דרבנט, חיזרי אבקארוב, הוחלט להקים מחדש את מועדון הכדורגל, שייקרא "דרבנט",.
בעונת 2020 דרבנט התמודדה באליפות דאגסטן בכדורגל. היא סיימה את העונה במקום הרביעי, כאשר ב-14 משחקים הקבוצה השיגה 5 ניצחונות, 2 שוויונות ו-7 הפסדים, עם יחס שערים של 20-35.
בעונת 2021, בתמיכת עיריית דרבנט וחברת Cargo-1, דרבנט מתמודדת באליפות הליגה השלישית.
הערות שוליים

1 2  "В Дербенте будет создана футбольная команда". derbent-news.ru (ברוסית). נבדק ב-2020-09-15.
↑  "ФК «Нарын-кала» Дербент: футболисты, тренеры, история, статистика, трансферы, протоколы". footballfacts.ru. נבדק ב-2020-09-15.
דאחיה

ערך זה עוסק בקצינים יניצ'רים בסרביה העות'מאנית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הדאחיה רוצחים את חאג'י מוסטפא פאשה, 1801
דאחִיֶה (בסרבית: Дахије- Dahije) הם הקצינים היניצ'רים, סרבים לשעבר, מתאסלמים ומוסלמים מלידה, שבראש יחידות היאמאקים - היניצ'רים החניכים - נועדו להגן על הגבולות של האימפריה העות'מאנית בסרביה, על הנהרות דנובה וסאווה. הם השתלטו בשנים 1802–1804 על הסנג'אק סמדרבו (שנודע גם כ"פשאליק בלגרד") אחרי שרצחו את חאג'י מוסטפא פאשה של בלגרד ב-15 בדצמבר 1801. ארבעת מנהיגי הדאחיה היו קוצ'וק עליה, הרוצח של מוסטפא פאשה, אגאנליה (אגנלי ביירקטר), מולה יוסוף ומהמט-אגא פוצ'יץ' (פולה-אולו). הם חילקו את הסנג'אק ביניהם ושלטו בו בלי לציית לשלטון המרכזי של הסולטן העות'מאני. הם הגבירו במקום את דיכוי האיכרים הסרבים והטילו עליהם מיסים נוספים. השלב הראשון של ההתקוממות הסרבית הראשונה כוון נגדם ונקרא גם "ההתקוממות נגד הדאחיה" (Буна против дахија-Buna protiv dahija) והוא הסתיים בתבוסת היניצ'רים האלה על ידי המורדים הסרבים.
השם

השם "דאחייה" שבהם כונו הקצינים היניצ'רים בסרביה בא מהמילה הטורקית dayı שמשמעותה "דוד" (אח של אמא). הקצינים הזוטרים נקראו "קאבאדאחיה", מן המילה הטורקית kabadayı שמשעותה "בריונים".