stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2021/2022 בליגת העל בכדורגל
קבוצות

ליגת העל בעונה זו כללה 14 קבוצות, 12 ששיחקו בליגה בעונת 2020/2021, אליהן הצטרפו הפועל נוף הגליל והפועל ירושלים שהעפילו בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית.
| קבוצה | עיר | מאמן | קפטן | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית"ר ירושלים | ירושלים | ישראל יוסי אבוקסיס | ישראל אופיר קריאף | טדי | 31,733 |
| בני סכנין | סכנין | ישראל חיים סילבס | ישראל איהאב גנאים | דוחה | 8,500 |
| הפועל באר שבע | באר שבע | ישראל אליניב ברדה | פורטוגל מיגל ויטור | טרנר | 16,126 |
| הפועל חדרה | חדרה | ישראל מנחם קורצקי | ישראל מנשה זלקה | נתניה | 13,610 |
| הפועל חיפה | חיפה | ישראל אלישע לוי | ישראל חנן ממן | סמי עופר | 30,942 |
| הפועל ירושלים | ירושלים | ישראל זיו אריה | ישראל הראל שלום | טדי | 31,733 |
| הפועל נוף הגליל | נוף הגליל | ישראל שי ברדה | ישראל ראובן גל | גרין | 5,200 |
| הפועל תל אביב | תל אביב | ישראל קובי רפואה | ישראל דן איינבינדר | בלומפילד | 29,400 |
| מכבי חיפה | חיפה | ישראל ברק בכר | ישראל נטע לביא | סמי עופר | 30,942 |
| מכבי נתניה | נתניה | ישראל בני לם | ישראל אביב אברהם | נתניה | 13,610 |
| מכבי פתח תקווה | פתח תקווה | ישראל עומר גולן | ישראל אריק ינקו | שלמה ביטוח | 11,500 |
| מכבי תל אביב | תל אביב | סרביה מלאדן קרסטאיץ' | ישראל שרן ייני | בלומפילד | 29,400 |
| מ.ס אשדוד | אשדוד | ישראל רן בן שמעון | ישראל יואב ג'ראפי | הי"א | 7,800 |
| עירוני קריית שמונה | קריית שמונה | ישראל סרביה סלובודאן דראפיץ' | ישראל סמואל בראון | קריית שמונה | 5,300 |
אצטדיונים

| בית"ר ירושלים  הפועל ירושלים | הפועל תל אביב  מכבי תל אביב | עירוני קריית שמונה | הפועל נוף הגליל |
| --- | --- | --- | --- |
| טדי  | בלומפילד  | קריית שמונה | גרין |

| מכבי נתניה  הפועל חדרה | הפועל חיפה  מכבי חיפה | מכבי פתח תקווה |  |
| נתניה  | סמי עופר  | המושבה |  |

| מ.ס אשדוד | בני סכנין | הפועל באר שבע |  |
| הי"א | דוחה | טרנר |  |
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום בטבלה | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עירוני קריית שמונה | ישראל קובי רפואה | סיום חוזה | 30 במאי 2021 | טרום עונה | ישראל עמיר נוסבאום | 31 במאי 2021 |
| בית"ר ירושלים | ישראל יוסי מזרחי | מינוי מאמן קבוע | 2 ביוני 2021 | טרום עונה | הולנד ארווין קומאן | 2 ביוני 2021 |
| מכבי נתניה | הולנד ריימונד אטפלד | פוטר | 29 בספטמבר 2021 | 14 | ישראל בני לם | 4 באוקטובר 2021 |
| מכבי תל אביב | הולנד פטריק ואן לוון | פוטר | 26 באוקטובר 2021 | 12 | ישראל ברק יצחקי (זמני) | 26 באוקטובר 2021 |
| עירוני קריית שמונה | ישראל עמיר נוסבאום | פוטר | 8 בנובמבר 2021 | 14 | ישראלסרביה סלובודאן דראפיץ' | 9 בנובמבר 2021 |
| בית"ר ירושלים | הולנד ארווין קומאן | התפטר ופרש מאימון | 1 בדצמבר 2021 | 11 | ישראל יוסי מזרחי | 10 בדצמבר 2021 |
| מכבי תל אביב | ישראל ברק יצחקי (זמני) | מינוי מאמן קבוע | 9 בדצמבר 2021 | 4 | סרביה מלאדן קרסטאיץ' | 9 בדצמבר 2021 |
| הפועל תל אביב | ישראל ניר קלינגר | פוטר | 19 בדצמבר 2021 | 7 | ישראל קובי רפואה | 19 בדצמבר 2021 |
| מכבי פתח תקווה | ישראל גיא לוזון | התפטר | 28 בדצמבר 2021 | 14 | ישראל ניר קלינגר | 29 בדצמבר 2021 |
| הפועל נוף הגליל | ישראל ירון הוכנבוים | פוטר | 5 בינואר 2022 | 13 | ישראל שי ברדה | 5 בינואר 2022 |
| בני סכנין | ישראל שרון מימר | פוטר | 18 בינואר 2022 | 6 | ישראל חיים סילבס | 19 בינואר 2022 |
| בית"ר ירושלים | ישראל יוסי מזרחי | התפטר | 26 בינואר 2022 | 11 | ישראל גל כהן (זמני) | 26 בינואר 2022 |
| בית"ר ירושלים | ישראל גל כהן (זמני) | מינוי מאמן קבוע | 3 בפברואר 2022 | 11 | ישראל יוסי אבוקסיס | 3 בפברואר 2022 |
| הפועל באר שבע | ישראל רוני לוי | פוטר | 1 במרץ 2022 | 2 | ישראל אליניב ברדה | 1 במרץ 2022 |
| מכבי פתח תקווה | ישראל ניר קלינגר | פוטר | 12 באפריל 2022 | 13 | ישראל עומר גולן | 12 באפריל 2022 |
טבלת הליגה

העונה הסדירה התקיימה במתכונת של שני סיבובים בהם שיחקה כל קבוצה פעמיים נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה (מתכונת בית/חוץ). הקבוצות שסיימו את העונה הסדירה באחד מששת המקומות הראשונים המשיכו להתמודדות במסגרת הפלייאוף העליון. שאר הקבוצות התמודדו בפלייאוף התחתון.
המשחקים בפלייאוף העליון התקיימו בשני סבבים של משחקי בית/חוץ (סה"כ 10 משחקים). בפלייאוף התחתון התקיים סיבוב משחקים אחד (סה"כ 7 משחקים). 2 הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים, מכבי פתח תקווה והפועל נוף הגליל ירדו לליגה הלאומית.
טבלה סופית
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
הפלייאוף העליון
| 1 | מכבי חיפה | 36 | 24 | 6 | 6 | 79 | 27 | 52+ | 78 | העפילה לסיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות |
| 2 | הפועל באר שבע | 36 | 20 | 10 | 6 | 53 | 30 | 23+ | 70 | העפילו לסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג |
| 3 | מכבי תל אביב | 36 | 20 | 9 | 7 | 63 | 38 | 25+ | 69 | העפילו לסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג |
| 4 | מכבי נתניה | 36 | 13 | 13 | 10 | 47 | 41 | 6+ | 52 | העפילו לסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג |
| 5 | הפועל תל אביב | 36 | 13 | 11 | 12 | 44 | 47 | 3- | 50 |  |
| 6 | בני סכנין | 36 | 13 | 10 | 13 | 33 | 43 | 10- | 49 |  |
הפלייאוף התחתון
| 7 | עירוני קריית שמונה | 33 | 14 | 8 | 11 | 48 | 39 | 9+ | 50 |  |
| 8 | הפועל חדרה | 33 | 11 | 9 | 13 | 34 | 43 | 9- | 42 |  |
| 9 | מועדון ספורט אשדוד | 33 | 12 | 3 | 18 | 37 | 52 | 15- | 39 |  |
| 10 | בית"ר ירושלים | 33 | 9 | 10 | 14 | 35 | 43 | 8- | 37 |  |
| 11 | הפועל חיפה | 33 | 9 | 8 | 16 | 36 | 47 | 11- | 35 |  |
| 12 | הפועל ירושלים | 33 | 8 | 9 | 16 | 25 | 41 | 16- | 33 |  |
| 13 | מכבי פתח תקווה | 33 | 6 | 9 | 18 | 34 | 49 | 15- | 27 | ירדו לליגה הלאומית |
| 14 | הפועל נוף הגליל | 33 | 6 | 9 | 18 | 25 | 53 | 28- | 27 | ירדו לליגה הלאומית |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה | 20 |
| 2 | ישראל דין דוד | מכבי חיפה | 15 |
| 2 | ישראל איתמר שבירו | עירוני קריית שמונה | 15 |
| 2 | קרואטיה סטיפה פריצה | מכבי תל אביב | 15 |
| 5 | סרביה איגור זלטנוביץ' | מכבי נתניה | 12 |
| 6 | סלובניה אלן אוז'בולט | הפועל חיפה | 11 |
| 6 | ישראל אלון תורג'מן | הפועל חיפה | 11 |
| 8 | ישראל ניקיטה רוקאביצה | הפועל באר שבע | 10 |
| 8 | ישראל רמזי ספורי | הפועל באר שבע | 10 |
| 10 | ישראל גיא מלמד | בני סכנין | 9 |
| 10 | ישראל דולב חזיזה | מכבי חיפה | 9 |
| 10 | סורינאם צ'ירון שרי | מכבי חיפה | 9 |
| 10 | סרביה ג'ורג'ה יובאנוביץ' | מכבי תל אביב | 9 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה | 10 |
| 2 | סורינאם צ'ירון שרי | מכבי חיפה | 8 |
| 3 | ישראל גבי קניקובסקי | מכבי תל אביב | 7 |
| 3 | ישראל דן ביטון | מכבי תל אביב | 7 |
| 3 | ישראל רמזי ספורי | הפועל באר שבע | 7 |
| 6 | ישראל לירן סרדל | הפועל חיפה | 6 |
| 6 | ישראל אלון תורג'מן | הפועל חיפה | 6 |
| 6 | ישראל דן איינבינדר | הפועל תל אביב | 6 |
| 6 | ישראל גיא בדש | הפועל ירושלים | 6 |
| 6 | ישראל מוחמד שכר | עירוני קריית שמונה | 6 |
| 6 | ישראל מחמוד ג'אבר | מכבי חיפה | 6 |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן המחזור

| מחזור | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 1 | ליטא ארנסטס שטקוס | הפועל תל אביב |
| 2 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה |
| 5 | ישראל איאד אבו עביד | הפועל באר שבע |
| 6 | ישראל מחמוד ג'אבר | מכבי חיפה |
| 7 | ישראל רמזי ספורי | הפועל באר שבע |
| 9 | ליטא ארנסטס שטקוס | הפועל תל אביב |
| 12 | ישראל קני סייף | מ.ס אשדוד |
| 13 | ישראל דין דוד | מכבי חיפה |
| 16 | גאנה גודסוויי דוניו | מכבי חיפה |
| 17 | ישראל שי אליאס | הפועל תל אביב |
| 18 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה |
| 19 | ישראל יעקב בריהון | מ.ס אשדוד |
| 21 | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה |
| 23 | סורינאם צ'ירון שרי | מכבי חיפה |
| 25 | ישראל עידו שחר | מכבי פתח תקווה |
| 26 | ישראל רמזי ספורי | הפועל באר שבע |
| 28 | ישראל מוחמד אבו פאני | מכבי חיפה |
| 29 | גוואדלופ אנז'-פרדי פלומה | הפועל תל אביב |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן החודש

| חודש | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ישראל אלון תורג'מן | הפועל חיפה |
| אוקטובר | ישראל מחמוד ג'אבר | מכבי חיפה |
| דצמבר | ישראל עומר אצילי | מכבי חיפה |
| ינואר | ברזיל גוסטבו מרמנטיני | הפועל חדרה |
| פברואר | סרביה ג'ורג'ה יובאנוביץ' | מכבי תל אביב |
| מרץ | ישראל דין דוד | מכבי חיפה |
| אפריל | סורינאם צ'רון שרי | מכבי חיפה |
רוני ודוני גיילון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום מגורים:  דייטון 
 פטירה:  4 ביולי 2020 
 
רוני ודוני גיילון (באנגלית: Ronnie and Donnie Galyon; ‏28 באוקטובר 1951 – 4 ביולי 2020) היו תאומים סיאמיים אמריקאים. לפי ספר השיאים של גינס לשנת 2009, הם נחשבו לתאומים הסיאמיים החיים המבוגרים ביותר בעולם. החל מ-29 באוקטובר 2014, הם נחשבים לתאומים הסיאמיים המבוגרים בהיסטוריה כשעברו את אנג וצ'אנג בנקר.
ביוגרפיה

נולדו בדייטון, אוהיו, לווסלי ואיילין גיילון. התאומים נולדו כשהם מחוברים זה לזה בחזה ובבטן, ועם אברי עיכול משותפים. בחלוף שנתיים בבית החולים נקבע כי לא ניתן להפרידם בבטחה. בתי ספר ראו בהם הסחת דעת עבור ילדים אחרים, כך שלא חונכו מעולם וסבלו מאנאלפביתיות תפקודית.
אביהם, שפרנס תשעה ילדים, צירף אותם, בהיותם בני שלוש, לקרקס הדרכים הידוע "עולם הפלאות", שם הם שימשו כ"אטרקציה" לקהל בקרנבלים ובמופעי קרקס. כשהתאומים היו נערים, הם הוצגו בתערוכות ברחבי ארצות הברית ובאמריקה הלטינית. המופע המרכזי שלהם היה לשבת בחלון ראווה, לצפות בטלוויזיה, בעוד המבקרים משלמים ממיטב כספם כדי לצפות בהם עושים זאת. המופעים שלהם הפכו אותם לידוענים ויצרו להם הכנסה שתמכה במשפחתם. בהמשך ניסו התאומים להתגייס לצבא, אך דורגו בפרופיל 4-F שלא מספיק לגיוס. הם מעולם לא התחתנו.
בשנת 1991, לאחר שלושה עשורים של מופעי בידור, פרשו התאומים ועברו לגור בבית עצמאי בדייטון, שנקנה ברווחים שצברו. הם היו פעילים בקהילה וחיו חיים עצמאיים ברובם, בעזרת כסא גלגלים זוגי בהתאמה אישית. אף על פי שפרשו מעסקי הראווה, התאומים ערכו הופעות טלוויזיה רבות: הם הפיעו בשנת 1997 במופע של ג'רי ספרינגר (אנ'), בשנת 1998 הופיעו בסרט תיעודי בערוץ דיסקברי ובשנת 2009 בסרט תיעודי בערוץ 5 הבריטי (אנ').
בשנת 2009 לקה רוני זיהום בריאותיו אשר סיכן את חיי שניהם. הם אושפזו ונדרשו לטיפול מסביב לשעון. לאחר ששוחררו מבית החולים, לא יכלו עוד להסתדר בצורה עצמאית. על מנת שיוכלו לטפל בתאומים, אחיהם הצעיר ג'ים ואשתו מרי, הנגישו את ביתם וזאת באמצעות איסוף תרומות מהקהילה. ב-22 בדצמבר 2010, יצרה רשת הטלוויזיה TLC (אנ') את הסרט התיעודי "The World's Oldest Conjoined Twins Move Home" (התאומים הסיאמיים המבוגרים בעולם חוזרים הביתה"), שתיעד את התאוששות התאומים והליך הבנייה של הבית המונגש.
ב-4 ביולי 2020, מתו התאומים, בגיל 68, כתוצאה מאי-ספיקת לב בהוספיס בדייטון כאשר הם מוקפים במשפחתם.
הערות שוליים

↑  Conjoined Twins Plan Party After Reaching Landmark Age, ABC News, July 5, 2014
1 2 3  בחייהם ובמותם לא נפרדו: התאומים הסיאמיים המבוגרים בעולם מתו בגיל 68, באתר ‏מאקו‏, 7 ביולי 2020
↑  בגיל 68: מתו התאומים הסיאמים המבוגרים ביותר, באתר "סרוגים", 8 ביולי 2020
↑  סוכנויות הידיעות, מתו התאומים הסיאמיים המבוגרים בהיסטוריה, באתר ynet, 6 ביולי 2020
בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, מוזיאון 
 כתובת:  אמסטרדם 
 מיקום:  עיריית אמסטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1676
 תאריך פתיחה רשמי:  1676 
 אדריכל:  דניאל סטלפרט 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 
 קואורדינטות:  52°22′03″N 4°54′19″E﻿ / ﻿52.3675°N 4.905278°E﻿ / 52.3675; 4.905278
 www.esnoga.com
  (למפת אמסטרדם מוגדלת) בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם(למפת אמסטרדם רגילה) בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
 
חזית בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם (בהולנדית: De Portugees-Israëlietische Synagoge van Amsterdam, בלדינו: La Esnoga de Amsterdam) הוא בית כנסת של קהילת יוצאי ספרד ופורטוגל, שהיגרו להולנד בעקבות רדיפות האינקוויזיציה, וצאצאיהם. בית הכנסת, שנבנה לפני למעלה משלוש מאות שנה, מכונה "אֵסנוגָה" (פירוש מילה זו בלדינו – "בית כנסת"), ובהולנדית – Snoge ("סנוחֶה").
בניית בית הכנסת, שיפוצו ועיצובו

בדחיפתו של הרב יצחק דה פונסקה אבוהב נקנתה (בסיוע יצחק דה פינטו) ב-12 בדצמבר 1670 האדמה עליה נבנה בית הכנסת הפורטוגזי. בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל אליאס באומן אשר אף פיקח על בנייתו. הבנייה החלה ב- ו' באייר ה'תל"א (17 באפריל 1671). כעבור שנה הופסקה הבנייה למשך כשנתיים בגלל מלחמות ומשבר כלכלי ומדיני. העבודה חודשה ב-27 במאי 1674 ובי' באב ה'תל"ה (2 באוגוסט 1675) נחנך בית הכנסת בתפילה חגיגית.
מעל הכניסה לבית הכנסת חרוטה כתובת באותיות עבריות, ובה מצוטט פסוק ח' ממזמור ה' בספר תהילים: 'בשנת "ואני ברוב חסדך אבוא ביתך" לפ"ק'.  
מלבד המשמעות הברורה שיש לתוכן הפסוק בעניין בניית בית הכנסת עצמו, בחלק הראשון של הפסוק אפשר למצוא את שמו של הרב אבואב, הרב הראשי שהגה את רעיון בניית בית הכנסת הפורטוגזי: "...אבוא ביתך". בנוסף, המילה 'ביתך' בגימטריה היא 432 ומרמזת על שנת ה'תל"ב.
בית הכנסת בנוי על כלונסאות עץ העומדים במים, ואפשר לשוט בסירה מתחתיו (למטרות אחזקה בלבד).
מסביב לבית הכנסת נבנו מבנים נמוכים היוצרים מעין חומה. המבנים כוללים את בית הכנסת החורפי (ששימש עד מלחמת העולם השנייה כישיבה), משרדים, ארכיון, מגורים של עובדי המקום, ספריית עץ חיים, מקווה ובית טהרה. המבנים סוגרים בתוכם חצר פנימית ששימשה חצר משחקים בטוחה ומוגנת לילדי המתפללים.
במהלך השנים עבר בית הכנסת מספר שיפוצים, אך אלו לא פגעו באופיו המיוחד:
בין השנים 1852–1854 הוחלפו החלונות ונבנתה כניסה כפולה בעץ.
בין השנים 1955–1959 הסבו את חדר הלמוד של ישיבת "עץ חיים" לבית הכנסת החורפי.
בבית הכנסת הגדול אין תאורה חשמלית, ועד היום הוא מואר על ידי נרות. לעומתו, בית הכנסת החורפי מחומם ויש בו תאורה חשמלית. המושבים הועברו אליו מבית הכנסת הספרדי המאוחד (נבנה בשנת 1639),  התפילות בבית הכנסת החורפי מתקיימות מ"שבת בראשית" ועד "שבת הגדול" כלומר, משמחת תורה ועד פסח. ביתר ימות השנה מתקיימת התפילה בבית הכנסת הגדול.
בבית הכנסת הגדול אין מזוזה, שלא כנהוג במרבית בתי הכנסת, ועל פי ההלכה הפסוקה בשולחן ערוך שבית כנסת חייב במזוזה רק אם יש אנשים שמתגוררים בו, ובמקום שאין ישנים ואין אוכלים, אין צורך במזוזה. ארון הקודש (ההיכל) והבימה (התיבה) מסודרים בבית הכנסת הגדול, על פי המנהג הספרדי האיברי, זה מול זה, כל אחד בקצה אחר של בית הכנסת. הם עשויים מעץ ג'קרנדה (סיגלון) שנתרם על ידי משה קוריאל.
בית הכנסת היווה מודל לחיקוי ובתי כנסת אחרים בפזורה הספרדית של מערב אירופה נבנו לפי מתכונתו (למשל בית הכנסת שער השמים ברחוב בוויס-מרקס בלונדון שנבנה ב-1701).
התפילה בבית הכנסת

התפילה בבית הכנסת היא לפי מנהג הספרדים על פי המסורת של הספרדים במערב אירופה, דהיינו מיעוט עד כדי אי הימצאות של אלמנטים קבליים מאוחרים בתפילה. לדוגמה בסידורי הספרדים שנדפסו באמסטרדם ושימשו את הקהילה לא נדפסה תפילת מודה אני שכן מדובר בתוספת מאוחרת. אף על פי כן, תפילת קבלת שבת נאמרת בבית הכנסת. התפילה נאמרת במבטא ההולנדי, בו הגייה של האות גימ"ל שאינה דגושה, נשמעת ככ"ף רפויה ואילו הגיית האות עי"ן היא כעין נו"ן גרונית.
ברכת כהנים

בספר אהל יעקב, נידון בשאלה הזו: המנהג הקדום בקהילה הייתה שהכהנים נושאים כפים רק בימים טובים, ושוכנעו על ידי שבתי צבי לברך בכל שבת. עכשיו ששבתי צבי יצא לתרבות רעה, האם להמשיך לברך בכל שבת, או לחזור למנהג המקורי ולברך רק בחגים? תשובת הרב יעקב ששפורטש היא שיש להם לחזור למנהג הישן ולברך רק בחגים, אבל משום מה, המשיכו לברך ברכת כהנים בכל שבת, וכן נוהגים שם עד היום.
פעילות בית הכנסת כיום

בשואה נשלחו למחנות ההשמדה ונרצחו מעל 100,000 יהודי אמסטרדם, לאחר השואה חזרו עשרות בודדות של מתפללים לבית הכנסת הפורטוגזי. בשנות ה-70 וה-80 עקב מעבר של רוב יהודי העיר לפרברים, לא נותרו כמעט מתפללים קבועים ובית הכנסת הפך לפעיל בשבתות בלבד. במקביל הוקם "סניף" של בית הכנסת בפרבר אמסטלפיין. אף על פי שבית הכנסת משתייך לעדה הפורטוגזית ההולנדית, מרבית המתפללים בו כיום הם מהגרים ישראלים, המשתייכים לעדות המזרח וכן תיירים יהודים. כמו כן פועל במקום מרכז מבקרים ומוזיאון על תולדות בית הכנסת.
ברחבה שמול בית הכנסת, הוצבה אנדרטת 'הסוור', שעוצבה על ידי הפסל ההולנדי מרי אנדריסן, לזכר שביתת פברואר 1941, בה מחו מאות אלפי פועלים באמסטרדם כנגד פעולות הנאצים כנגד יהודי העיר, ושילוחם למחנות הריכוז.
ראו גם

בית הכנסת הגדול באמסטרדם
הקהילה היהודית באמסטרדם
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רפ"ו, סעיף ג'
↑  לפירוט מלא של אופן ההגייה בקהילה ראו כאן. הגייה מיוחדת לג' רפויה השתמרה גם בקהילות בהן השפה המדוברת הייתה ערבית אך הגייתה הייתה דומה להגיית האות غ בערבית ואילו הגייתה ככ' רפויה ייחודית להולנד, והיא בזיקה להגיית האות G בהולנדית. הגיית העין כנון גרונית לעומת זאת, משותפת לכלל הקהילות הספרדיות של מערב אירופה וליהדות איטליה, ראו הגייה ספרדית.
↑  מאת יעקב ששפורטש, אמשטרדם תצ"ז, סי' סח.
| אמסטרדם אמסטרדם |
| --- | --- | --- |
| מוזיאונים | מוזיאון התנ"ך • מוזיאון אלארד פירסון • בית אנה פרנק • ארמיטאז' אמסטרדם • ארון החתולים • מוזיאון בית רמברנדט • הולנדסה סכאובורך • המוזיאון להיסטוריה של אמסטרדם • המוזיאון להיסטוריה יהודית • המוזיאון הימי של הולנד • מוזיאון וילט הולטהאוסן • מוזיאון ואן גוך • חוויית היינקן • המוזיאון הטרופי • מוזיאון אמסטלקרינג • מוזיאון המחתרת ההולנדית • מוזיאון נמו • מוזיאון סטדלק • רייקסמוזיאום |  |
| שכונות | יורדאן • רובע החלונות האדומים • רובע התעלות של אמסטרדם • חרכטנחורדל |  |
| רחובות | דאמראק  • יודנבריסטראט • ליידססטראט • ספאו • קלוורסטראט • רוקין |  |
| כיכרות | דאם • וטרלופליין • ליידספליין • מוזאומפליין • מונטפליין • נורדרמארקט • ניומארקט • רמברנדטפליין |  |
| מבנים נוספים | הארמון המלכותי של אמסטרדם • תחנת הרכבת המרכזית • מונטורן • קונצרטחבאו  • יוהאן קרויף ארנה • בית הכנסת הגדול של אמסטרדם • בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם • האצטדיון האולימפי (אמסטרדם) |  |
| תחבורה | החשמלית של אמסטרדם • הרכבת התחתית של אמסטרדם • כביש 10 • נמל התעופה סכיפהול |  |
| אחר | אנה פרנק • סינגל (אמסטרדם) • אמסטל • קווי ההגנה של אמסטרדם • בורסת אמסטרדם • דגל אמסטרדם • הומומונומנט • העץ של אנה פרנק • אולימפיאדת אמסטרדם (1928) • אוניברסיטת אמסטרדם • בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק |  |
פורטל אמסטרדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268780905171  GND: 4682298-7  LCCN: no2016057262  VIAF: 156486884   WorldCat (עם VIAF): 156486884 
מבט על הרחבה בין בית הכנסת הפורטוגזי לבית הכנסת הגדול של אמסטרדם
כלב בציור על ידי עמנואל דה וויטה של בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
פנים בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
פורטרט (להקה)

| --- | --- |

להקת פורטרט בקליפ "אם לא הייתי אני"
 מוקד פעילות:  רעננה, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 סוגה:  פאנק ופופ
 חברת תקליטים:  הד ארצי סברס יזמות וייצוג
 חברים
 רון רוזנפלד אלי ניסן יוסי עזר אמיר פרי ליאור בלכר ערן שרון נושי פז
פורטרט היא להקת פאנק ופופ פאנק ישראלית שהוקמה בשנת 1989 ופעלה עד אמצע שנות התשעים. היא כללה נגני גיטרה חשמלית, גיטרת בס, תופים, קלידים, טרומבון, סקסופון, חצוצרה וכלי הקשה (בנוסף למתופף). פורטרט הוציאה ארבעה אלבומים שכללו שירים כמו "הכל מבינה", "כמה זה מתוק", "ואתם רוקדים", "עד אלייך", "מי אמר מי".
היסטוריה

בשנת 1991 השתתפה הלהקה בתחרות הפסטיגל עם השיר "לנסות ולשיר" ובנוסף גם ביצעה את השיר "הכל מבינה". הלהיטים מהאלבום הראשון, "הכל מבינה", שיצא שנה מאוחר יותר, כללו את שיר הנושא, גרסת כיסוי לשירו של דורי בן זאב, "ואתם רוקדים" ו"כמה זה מתוק". האלבום השני נקרא "הפורטרט האחרון" (1993), ובו הלהיט "עד אלייך". באלבום השלישי, "פונקי ביזנס", החליטה הלהקה ללכת על כיוון יותר "שחור" ויצרה אלבום עם צליל כבד יותר. הקהל לא קיבל זאת יפה והאלבום נכשל [דרוש מקור]. השיר שחתם את פעילות הלהקה בשנות התשעים היה חידוש לשירו של יורם ארבל, "אני אצבע את השלכת בירוק". מאז לא שוחררו שירים עד להופעת האלבום "ארבע על ארבע" ב-2006.
בשנת 2002 יצאו חברי הלהקה לסיבוב הופעות. בסיבוב הופעות זה השתתפו רון רוזנפלד (שירה), אמיר פרי (תופים), יוסי עזר (בס), אלי ניסן (גיטרה ושירה), ערן שרון (קלידים), ואליהם הצטרפו נמרוד ארז (כלי הקשה), קובי ארדיטי (טרומבון), חילף פלד (סקסופון), גיא ויטנברג (סקסופון) וברק הנר (חצוצרה).
בשנת 2006 הוציאה הלהקה אלבום נוסף והופעה עם הרכב שונה של מוזיקאים.
במאי 2006 חברו חלק מחברי הלהקה להוצאת סינגל חדש, "במקום לבכות". הסינגל הושק במועדון "וויסקי א גוגו" בתל אביב, ב-20 במרץ 2006. חבר הלהקה נושי פז, אשר עבד אז על אלבומו הראשון, לא השתתף באיחוד. הסינגל נכלל באלבום הרביעי "ארבע על ארבע", שיצא באותה שנה, ובו גם השירים "במקום לבכות" ו"פשוט לבחור". הרכב הלהקה באלבום זה היה: רון רוזנפלד - שירה וכתיבת מילים, אלי ניסן - גיטרות והלחנה, יוסי עזר - בס והלחנה, אמיר פרי - כלי הקשה, מיקי אסא - קלידים, אורי וינשטוק - קלידים, ליאור רון - חצוצרה, ברק ענר - חצוצרה, מתן ממן - טרומבון, אורן בן אבי - סקסופון, גיא הדרי - כינורות [דרוש מקור]. חברי הלהקה בהופעות היו רון רוזנפלד - שירה, אלי ניסן - גיטרה, אמיר פרי-תופים, יוסי עזר-בס, ליאור בלכר (שהיה החצוצרן הראשי של הלהקה בעבר וחזר להופיע איתה) - חצוצרה, מתן ממן - טרומבון, אייל חי - סקסופון, מיקי אסא - קלידים [דרוש מקור].
בנובמבר 2012 פרסמה הלהקה את השיר "מי אמר מי" שזכה להצלחה ברשת ג' והגיע למקום ה-4 במצעדים השבועיים.
אלבומים

הכל מבינה (1992) ובו השירים "הכל מבינה", "כמה זה מתוק", "ואתם רוקדים" ו"דגיצ'י".
הפורטרט האחרון (1993)
פונקי ביזנס (1995)
ארבע על ארבע (2006).
הערות שוליים

↑  הפורטרט האחרון, באתר MOOMA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297495405171  VIAF: 122527936   WorldCat (עם VIAF): 122527936 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שדה מרס

| --- | --- |
דגם של אזור שדה מרס ברומא העתיקה, בשנת 300 לערךדגם של אזור שדה מרס ברומא העתיקה, בשנת 300 לערך
 מידע כללי
 סוג:  terrain 
 על שם:  מרס 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 
 קואורדינטות:  41°53′52″N 12°28′38″E﻿ / ﻿41.89777778°N 12.47722222°E﻿ / 41.89777778; 12.47722222
  (למפת רומא מוגדלת) שדה מרס(למפת רומא רגילה) שדה מרס מיקומו של שדה מארס בעיקול הטיבר
 
ערך זה עוסק באזור ברומא העתיקה. אם התכוונתם לפארק בסנקט פטרבורג, ראו .
הפנתאון, מבנה מרכזי בשדה מרס
בסיס עמוד שהתגלה בשדה מרס, כיום במוזיאון הוותיקן
שדה מרס (בלטינית: Campus Martius – "קמפוס מארטיוס", באיטלקית: קאמפו מארציו), הוא שמו של אזור ששטחו כשני קילומטר רבוע במרכז העיר רומא. המקום המשוער של שדה מארס הוא החל מגבעת קווירינאלה בצפון, בה נמצא כיום הקווירינאלה – מעונו הרשמי של נשיא איטליה, עד לגבעת פינצ'ו שבדרום, אשר בבסיסה מצויה פיאצה דל פופולו, בתוואי של ויה דל קורסו. השדה גובל בנהר הטיבר וסמוך לגבעת הקפיטולין.
רומא העתיקה

שדה מרס הוא מישור נמוך מזרחית לנהר הטיבר, מערבית לגבעת הקווירינאליס, צפונית מערבית לגבעת הקפיטולין וצפונית לאי הטיבר. על פי האמונה הרומית היה האזור שדה שעורים בבעלות לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, אחרון מלכי רומא. אמונה זו גורסת כי השדה נשרף במהלך המהפכה שהולידה את הרפובליקה הרומית.
לאחר הקמת חומת סרוויוס היה האזור מחוץ לחומות אלה, ושימש כאזור לרעיית צאן וסוסים, וכן כשדה תרגולים צבאיים עבור הצבא הרומי (ומכאן שמו של השדה על שם אל המלחמה מרס). בשל היות האזור מחוץ לתחום הפומריום (שטח העיר המקודש), היה מותר לבנות בשדה מקדשים לאלים שאינם רומיים.
בשנת 221 לפנה"ס נבנה הקירקוס פלאמיניוס – מגרש מרוצי מרכבות על שם גאיוס פלאמיניוס – בחלקו הדרומי של שדה מרס.
בתקופת לוקיוס קורנליוס סולה נבנו באזור שדה מרס בתי דירות (אינסולה) רבים, ופומפיוס בנה בשנת 55 לפנה"ס את תיאטרון פומפיוס – מבנה התיאטרון הראשון שנבנה ברומא, ובתקופת שיפוצי הקוריה הוסטיליה בשנת 52 לפנה"ס שימש תיאטרון זה כמקום מפגש זמני של הסנאט הרומאי, ועל מדרגות מבנה זה נרצח יוליוס קיסר באידו של מרס 44 לפנה"ס. בשנת 33 לפנה"ס נבנה בשדה מרס הפורטיקוס אוקטביה.
בתקופת שלטונו של הקיסר אוגוסטוס הפך שדה מרס באופן רשמי לחלק מהעיר (שחולקה ל-14 רבעים). שדה מרס חולק בין שני רבעים: "ויה לאטה" (הרובע השביעי) במזרח שדה מרס, ו"קירקוס פלאמיניוס" (הרובע התשיעי) במערב שדה מרס. בתקופה זו נבנה הארה פאקיס – מזבח האלה פאקס (אלת השלום הרומאית).
מרקוס ויפסניוס אגריפה בנה בשדה מרס מרחצאות שכונו "מרחצאות אגריפה" וכן את הפורטיקוס אגריפה והפנתאון המקורי (שנהרס ונבנה מחדש על ידי אדריאנוס). בשנת 19 לפנה"ס הושלמה הקמת האקווה וירגו – אקוודוקט שהביא מים למרחצאות.
בצפון שדה מרס נבנה מאוזוליאום אוגוסטוס שיועד להיות מקום קבורתם של בני משפחתו של הקיסר אוגוסטוס. כמו כן במאה הראשונה לספירה נבנו באזור תיאטרון מרקלוס, מקדש לאלה איזיס, וכן הקיסר נרון בנה מרחצאות נוספות.
לאחר שרפה שכילתה את אזור שדה מרס בשנת 80, בנה דומיטיאנוס את האצטדיון שהפך לימים לפיאצה נאבונה. בשנת 270 נבנו חומות אורליאנוס אשר הגנו על אזור שדה מרס.
ימי הביניים

במהלך ימי הביניים, ובעקבות התקפות ופלישות השבטים הברבריים, נהרסו אמות המים שהביאו מים לעיר רומא. אוכלוסיית העיר הצטמצמה, ותושבי העיר התרכזו באזור שדה מרס בשל קרבתו לנהר הטיבר שסיפק מי שתייה (על אף הצפות האזור על ידי הנהר בחודשי החורף). בימי הביניים הפכו אזור שדה מרס ואזור הוותיקן לאזורים המאוכלסים ביותר ברומא.
הדרכים הראשיות שהוליכו מרומא לצפון איטליה ולמזרחה – ויה קאסיה (אנ') וויה פלמיניה – יצאו דרך פורטה דל פופולו ("שער העם") (אנ') בקצהו הצפוני של שדה מרס. במקורו היה השער, שנקרא בשם "שער פלמיניה", חלק מחומת אורליאנוס. בין השנים 1513–1521 בנה האפיפיור ליאו העשירי דרך המקשרת את הפורטה דל פופולו עם הוותיקן.
בשלהי ימי הביניים פותח האזור, ושוקמו חלק מאמות המים הקדומות. שיפור התשתיות הביא לגידול באוכלוסיית האזור. בשנת 1555 הוקם בחלקו הדרומי של שדה מרס הגטו הרומאי וכל תושבי העיר היהודים נצטוו להתגורר רק בו.
העת החדשה

לאחר תום תקופת הרנסאנס קפא שדה מרס על שמריו. עבודות הבנייה הגדולות של תקופת הרנסאנס במסגרתן נבזזו עמודים ואבנים משרידי הפורום הרומאי ונבנו ארמונות רבים בשדה מרס נפסקו, ואוכלוסיית האזור קטנה. מצב זה השתנה בשנת 1870 עם הקמת ממלכת איטליה – עבודות בנייה החלו במטרה להפוך את רומא לבירת הממלכה, והגירה מהכפרים אל העיר הביאה לגידולה של העיר בכלל ואזור שדה מרס בפרט. על מנת להגן על תושבי האזור מפני הצפות הטיבר, נבנו רציפים לאורך הנהר.
ראו גם

פארק שאן דה מארס
שדה מרס (סנקט פטרבורג)