stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיוויזיה השלישית (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בשטטין (כיום שצ'צ'ין, פולין ) במאי 1816 כחטיבה.  היא הפכה לדיוויזיה השלישית ב-5 בספטמבר 1818.  מאז הקמת הקורפוסים ב-1820, הדיוויזיה הוכפפה בימי שלום לקורפוס ה-2
הדיוויזיה השלישית לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה נגד אוסטריה בשנת 1866, ואף התבלטה בקרב קניגרץ.  הדיוויזיה לחמה במלחמת צרפת–פרוסיה נגד צרפת בשנים 1870–1871. היא השתתפה בקרב גרבלוט, המצור על מץ, והמצור על פריז, ובקרבות נוספים.
במלחמת העולם הראשונה, הדיוויזיה השלישית שירתה בתחילה בחזית המערבית, כשהיא ראתה פעולה בפלישה לבלגיה, הקרב הראשון על המארן והמרוץ אל הים. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית ונשארה שם עד תום המלחמה עם רוסיה. לאחר מכן שירתה בתפקיד חיל כיבוש ברוסיה עד אוקטובר 1918, אז חזרה לחזית המערבית בשבועות האחרונים של המלחמה.  הדיוויזיה ה-3 פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מפקדים

קרל אוגוסט אדולף פון קראפט (13 בספטמבר 1818–17 ביוני 1825)
קונסטנטינוס פון צפלין (18 ביוני 1825–16 במרץ 1835)
קרל כריסטיאן פון וייראך (30 במרץ 1835–29 במרץ 1840)
פרידריך וילהלם פון ברינק (30 במרץ 1840–5 במרץ 1848)
לודוויג רוט פון שרקנשטיין (6 במרץ 1848–24 ביולי 1848)
גאורג פון שטילפנאגל (25 ביולי 1848–14 בספטמבר 1849)
וילהלם פון קלן (15 בספטמבר 1849–21 בספטמבר 1849)
פרידריך וילהלם קרל פון גראבוב (22 בספטמבר 1849–3 בנובמבר 1851)
פרדיננד פון הירשפלד (4 בנובמבר 1851–6 ביוני 1856)
קרל פון הרמן ( 7 ביוני 1856–29 באפריל 1859)
פרידריך קרל, נסיך פרוסיה (30 באפריל 1859–30 ביוני 1860)
פרדיננד פון ביאלקה (1 ביולי 1860–8 במאי 1865)
אוגוסט פון ורדר (9 במאי 1865–17 ביולי 1870)
ארנסט פון הרטמן (18 ביולי 1870–12 במרץ 1877)
תאודור פון זל (13 במרץ 1877–13 במאי 1881)
הלמוט פון צימייצקי (14 במאי 1881–13 באוקטובר 1882)
רודולף פון ואלדו (14 באוקטובר 1882–5 בדצמבר 1883)
רודולף פון אופלן-ברוניקובסקי (6 בדצמבר 1883–26 בינואר 1888)
הנס פון קלטנבורן-שטכאו (27 בינואר 1888–6 ביולי 1888)
וילהלם רדר פון דירסבורג (7 ביולי 1888–13 בינואר 1891)
קונו פון פאלקנשטיין (17 בינואר 1891–7 ביולי 1892)
אנטון פון פרובן (28 ביולי 1892–17 ביולי 1896)
אוגוסט פון יאנזון (18 ביולי 1896–9 באוגוסט 1899)
לאופולד הנטשל פון גילגנהיימב (18 באוגוסט 1899–17 באפריל 1903)
הרמן פון ויטינגהוף-של (18 באפריל 1903–16 במאי 1907)
ארנסט קונץ (21 במאי 1907–17 בפברואר 1908)
וולפגנג פון אונגר (18 בפברואר 1908–19 בינואר 1910)
רודולף פון וגרר (20 בינואר 1910–1 במרץ 1911)
גאורג פון דר מרוויץ (2 במרץ 1911–11 בנובמבר 1912)
פרדיננד פון טרוסל (12 בנובמבר 1912–10 בדצמבר 1914)
גוסטב פון הולן (11 בדצמבר 1914–14 ביוני 1915)
הרמן פון שטאבס (15 ביוני 1915–6 ביולי 1916)
פאול גרינרט (7 ביולי 1916–5 בספטמבר 1916)
ריכרד פון קראוול (6 בספטמבר 1916–1 בפברואר 1917)
פרידריך וילהלם פון זידוב (2 בפברואר 1917–11 בינואר 1919)
זיגפריד פון לה שוואלרי (12 בינואר 1919–23 ביוני 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הערות שוליים

↑  Günter Wegner, Stellenbesetzung der deutschen Heere 1815-1939. (Biblio Verlag, Osnabrück, 1993), Bd. 1, p.93; Claus von Bredow, bearb., Historische Rang- und Stammliste des deuschen Heeres (1905), p.280
↑  Wegner, p. 91.
↑  Wegner, p. 43.
↑  Hermann Cron et al., Ruhmeshalle unserer alten Armee (Berlin, 1935); Bredow
↑  Cron et al., Ruhmeshalle
↑  3. Infanterie-Division - Der erste Weltkrieg
דריוס מיילס

| --- | --- |

מיילס בשנת 2006
 לידה:  9 באוקטובר 1981 (בן 43) בלוויל, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  3, 21, 23
 דראפט:  בחירה שלישית, 2000 לוס אנג'לס קליפרס
 קבוצות כשחקן
 2000–2002 2002–2004 2004–2006 2008–2009:  לוס אנג'לס קליפרס קליבלנד קאבלירס פורטלנד טרייל בלייזרס ממפיס גריזליס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (2001)
דריוס לוואר מיילס (באנגלית: Darius LaVar Miles; נולד ב-9 באוקטובר 1981) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2000–2009. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.1 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
קריירת תיכונים

מיילס נולד בעיר בלוויל שבאילינוי, ולמד בסנט לואיס המזרחית הסמוכה. בעונתו האחרונה ב"תיכון סנט לואיס המזרחית" רשם ממוצעים של כ-22 נקודות, 13 ריבאונדים ו-7 חסימות למשחק, ובסיומה זכה בפרס שחקן התיכונים המצטיין של אילינוי (Illinois Mr. Basketball). כמו כן נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו קלע 17 נקודות עבור "נבחרת המערב", ובמשחק נייקי הופ סאמיט בו קלע 15 נקודות עבור "נבחרת ארצות הברית".
בתחילה הודיע מיילס שבחר ללמוד באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, אך בסיום לימודיו התיכוניים חזר בו והעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA היישר מהתיכון.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2000 נלקח מיילס על ידי לוס אנג'לס קליפרס בבחירה השלישית, אחרי קניון מרטין וסטרומייל סוויפט שנבחרו בשתי הבחירות הראשונות. בכך היה שחקן התיכונים אשר נלקח בבחירה הגבוהה ביותר בתולדות הדראפט. לצד הרוקי קוונטין ריצ'רדסון ושחקני השנה השנייה למאר אודום וקורי מגטי השלים מיילס קבוצה צעירה, אתלטית ומבטיחה אשר הכתיבה קצב משחק מהיר תחת המאמן אלווין ג'נטרי, והציגה שיפור של 16 ניצחונות לעומת העונה הקודמת (31–51). לאורך עונתו הראשונה קלע מיילס 9.4 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. בעונה העוקבת הצטרף לקליפרס אלטון ברנד בן ה-22, אשר הוביל את הקבוצה למאזן שלילי 39–43, שהיה המאזן הטוב ביותר של המועדון מזה 9 עונות.
לאחר שתי עונות עם הקליפרס הועבר מיילס בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לאנדרה מילר ובראיינט סטית'. לאורך עונת 2002/2003 שימש כשחקן חמישייה קבוע ורשם ממוצעים של 9.2 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק, אך קלע ב-41.9% קליעה מהשדה בלבד, והקאבלירס סיימו עם המאזן הגרוע בליגה, 17–65.
בינואר 2004, לאחר כעונה וחצי בקליבלנד, נשלח בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לרכז ג'ף מקיניס. ב-19 באפריל 2005 קלע שיא קריירה של 47 נקודות במשחק מול דנוור נאגטס. באפריל 2006 נפצע בברכו הימנית, ונאלץ לעבור ניתוח אשר השבית אותו ממשחק לכל אורך עונות 2006/2007 ו-2007/2008. באפריל 2008 הוגדרה פציעתו של מיילס כ"מסיימת קריירה", ובכך הטרייל בלייזרס הורשו לשחרר אותו מבלי שיתרת חוזהו במועדון תיחשב תחת תקרת השכר של הקבוצה. ב-145 משחקיו בקבוצה קלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק.
בדצמבר 2018 חזר מיילס לשחק וחתם על חוזה בממפיס גריזליס. בשל "חזרתו מפרישה" חויבה פורטלנד לשלם את יתרת חוזהו, אשר עמדה על סך של 18 מיליון דולר. ב-34 משחקיו עם הגריזליס באותה עונה קלע 3.5 נקודות למשחק, ובסיומה שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק באופן סופי.
חיים אישיים

בשנת 2002 השתתף מיילס בסרט הקולנוע "יחצ"ן המסיבות" (אנ'), לצד חבריו לקבוצה מייקל אולווקנדי וקוונטין ריצ'רדסון. בשנת 2004 השתתף בסרט "תוצאה מושלמת" (אנ'), בו גילם דמות אשר הציגה את קשייו בעבר של מיילס עצמו, כשחקן כדורסל תיכונים הנאלץ להשיג ציון גבוה במבחני ה-SAT על מנת לקבל מלגת לימודים מאוניברסיטת סנט ג'ון.
באוגוסט 2011 נעצר מיילס בנמל התעופה הבינלאומי למברט-סנט לואיס בשל החזקת רובה טעון. בספטמבר 2016 הגיש בקשה לפשיטת רגל, על אף שהרוויח לאורך קריירת המשחק ב-NBA כ-62 מיליון דולר. באוקטובר 2018 פרסם מאמר בשם "מה לעזאזל קרה לדריוס מיילס?" באתר פליירס טריביון, בו תיאר לראשונה את הקשיים הנפשיים אשר ליוו אותו לכל אורך קריירת המשחק.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של מיילס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מיילס נבחר לשחקן השנה באילינוי, באתר שיקגו טריביון
↑  סיכום משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2000, באתר realgm.com
↑  סיכום משחק נייקי הופ סאמיט 2000, באתר USA Basketball
↑  מיילס מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2000, באתר הניו יורק טיימס, 6 במאי 2000
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2000, באתר basketball-reference.com
↑  מיילס נשלח בטרייד לקליבלנד ,באתר ESPN,‏ 29 ביולי 2002
↑  פורטלנד מצרפת את מיילס, באתר nbatrades.com,‏ 21 בינואר 2004
↑  הקריירה הדרמטית של מיילס, באתר bleacherreport.com,‏ 20 בפברואר 2013
↑  מיילס חותם על חוזה בממפיס, באתר ESPN,‏ 30 בינואר 2009
↑  דריוס מיילס, באתר IMDb
↑  מיילס נעצר בנמל התעופה למברט-סנט לואיס, באתר stltoday.com,‏ 4 באוגוסט 2011
↑  מיילס מגיש בקשה לפשיטת רגל, באתר slamonline.com,‏ 18 בספטמבר 2016
↑  מה לעזאזל קרה לדריוס מיילס, באתר פליירס טריביון,‏ 24 באוקטובר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2005083747  VIAF: 53887111   WorldCat (עם VIAF): 53887111
הדיוויזיה ה-30 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 במרץ 1871 – 19 בפברואר 1919 (47 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
הדיוויזיה ה-30 (בגרמנית: 30. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-20 במרץ 1871, וחייליה גויסו מאלזס, ובפרט מאזור שטרסבורג ומץ.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-15 בפיקוד ברתולד פון דיימלינג, אשר היה חלק מהארמייה השביעית בפיקוד יוזיאס פון הרינגן. הדיוויזיה השתתפה בבלימת הכוחות הצרפתיים שפלשו לאלזס במסגרת קרב מילוז, ולאחר מכן השתתפה בקרב לורן שנערך באוגוסט 1914, שבו בלמו הארמייה השביעית והארמייה השישית את המתקפה הצרפתית, תוך שימוש בטקטיקת נסיגה ומשיכת הכוחות התוקפים לעמדות הגנה מוכנות מראש, ולאחר מכן לחמה בקרב הראשון על האן ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 היא נטלה חלק בקרב איפר השני, ובשנת 1916 לחמה בקרב ורדן ובקרב על הסום. בשנת 1917 היא השתתפה בקרב השני על האן ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא השתתפה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גנרל לויטננט קרל גוסטב פון זנדרארט (20 במרץ 1871 - 10 באוקטובר 1873)
גנרל-לוטננט וילהלם פון וויינה (11 באוקטובר 1873 - 17 בנובמבר 1880)
גנרל-לוטננט אוסקר פון מרשידט-הילסם (18 בנובמבר 1880 - 22 בנובמבר 1882)
גנרל-לוטננט לאו פון קפריבי (23 בנובמבר 1882 - 19 במרץ 1883)
גנרל-לוטננט ארנסט פון לגאט (20 במרץ 1883 - 14 באפריל 1886)
גנרל-לוטננט אנטון פון מאסוב (15 באפריל - 3 בדצמבר 1886)
גנרל-לוטננט רודולף פון מינקביץ (4 בדצמבר 1886 - 16 ביוני 1889)
גנרל-לוטננט יוליוס פון ברגמן (17 ביוני 1889 - 23 במרץ 1890)
גנרל-לוטננט רוברט פון גצה (24 במרץ 1890 - 12 בנובמבר 1890)
גנרל-לוטננט מקס שוט פון שוטנשטיין (13 בנובמבר 1890 - 16 במאי 1892)
גנרל-לוטננט אוסקר לאדמן (17 במאי 1892 - 13 במאי 1894)
גנרל-לוטננט רוברט פון מאסוב (14 במאי 1894 - 30 במרץ 1898)
גנרל-לוטננט לואיס שטצר (1 באפריל 1898 - 2 במאי 1901)
גנרל-לוטננט ולטר פון מונסנר (3 במאי 1901 - 17 באפריל 1903)
גנרל-לוטננט ארנסט פון הוינינגן (18 באפריל 1903 - 11 בספטמבר 1907)
גנרל-לוטננט גאורג פון דר גולץ (2 באפריל 1909 - 26 בינואר 1912)
גנרל-לוטננט יוהנס פון אבן (27 בינואר 1912 - 29 באוגוסט 1914)
גנרל-לוטננט אדולף וילד פון ההנבורן (29 באוגוסט 1914 - 7 בנובמבר 1914)
גנרל-מיור קרל פרידריך זורן (8 בנובמבר 1914 - 17 בדצמבר 1914)
גנרל-לוטננט פרידריך פון גונטרד (17 בדצמבר 1914 - 1 בנובמבר 1917)
גנרל-מיור פרנץ גוסטב פון דר ונגה פון למפסדורף (2 בנובמבר 1917 - 10 בספטמבר 1918)
גנרל-מיור גוסטב ריבנזאהם (11 בספטמבר 1918 - 19 בפברואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הדיוויזיה ה-74 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיית יומנרי (הכוח הטריטוריאלי)
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 בפברואר 1917 – 10 ביולי 1919 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-74 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיית יומנרי בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 בפברואר 1917 באל עריש ואריק גירדווד מונה למפקדה (תחת פיקודו של לוטננט גנרל פיליפ צ'טווד מפקד הקורפוס ה-20), והיא כללה את החטיבות ה-229, ה-230 וה-231. בתקופה זו נלחמה הדיוויזיה בקרב עזה השני, קרב באר שבע, קרב תל חווילפה, קרב תל א-שריעה ותל הוריירה, קרב עזה השלישי, כיבוש ירושלים, כיבוש יריחו וכיבוש בקעת הירדן. רוב הקרבות נעצרו במהלך 1917 לאחר שהבריטים ייצבו את קו שתי העוג'ות.
באפריל-מאי 1918 ערך הצבא הבריטי שינוי מעמיק בסדר הכוחות שהיו פרושים בארץ ישראל. בתהליך זה נשלחו חלק גדול מהיחידות האנגליות לחזית המערבית בצרפת ובמקומן הובאו לארץ ישראל יחידות מהודו, אוסטרליה וניו זילנד. במסגרת השינוי נשלחה הדיוויזיה ה-74 לחזית המערבית.
במאי 1918 הגיעה הדיוויזיה למרסיי והחלה להתארגן ללחימה. הקרבות הראשונים של הדיוויזיה החלו רק ביולי אותה שנה והיא השתתפה במתקפת מאה הימים, הקרב השני על הסום וקרב אפי (אנ'). עד סיום המלחמה, בנובמבר 1918, הגיעה הדיוויזיה לסביבת העיר טורניי שבבלגיה. לאחר סיום המלחמה עסקו חיילי הדיוויזיה בפעולות שיקום התשתיות באירופה עד פירוק הדיוויזיה ב-10 ביולי 1919.
הערות שוליים

↑  הדיוויזיה השתתפה בקרב עזה השני על אף שבנייתה טרם הושלמה
↑  לצורך ההפלגה לצרפת הועברה הדיוויזיה לאלכסנדריה ומשם עברה לצרפת
הדיוויזיה ה-75 (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  יוסטון 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943   1952   1993 – 1945   1957   פעילה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 
הדיוויזיה ה-75 (באנגלית: 75th Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באפריל 1943, והיא כללה את הרגימנטים ה-289, ה-290 וה-291. לאחר תמרונים רבים הגיעה הדיוויזיה לבריטניה בנובמבר 1944 ולצרפת בדצמבר 1944. הדיוויזיה הייתה באיווט בפיקודו של מייג'ור-גנרל פיי פריקט כאשר פרצה מתקפת הארדנים. ב-23 בדצמבר הגיעה הדיוויזיה לחזית כדי להילחם על ה-Ourthe. האמריקנים נאלצו להילחם ביחידות ורמאכט ו-ואפן אס אס חזקות כמו גם בחורף הקשה. ב-5 בינואר 1945 התפתחו קרבות סביב גרנדמניל במנהאי. לאחר מכן, הדיוויזיה נפרסה עם הדיוויזיה המוטסת ה-82 על הסאלם, וב-17 בינואר נכבשה וילסלם. לאחר מכן נערכו קרבות נוספים בצרפת עם ארמיית הפאנצר השישית, וקולמר שוחררה בתחילת פברואר.
הדיוויזיה הגיעה אל נהר הריין ב-7 בפברואר. לאחר תקופת התאוששות קצרה של הדיוויזיה, היא קיבלה הוראה לעבור להולנד להצטרף לדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6 על המז. בין ה-13 ל-23 במרץ פעלה דיוויזיית הרגלים ה-75 בין וזל להומבורג כדי להדוף התקפות נגד גרמניות. ב-24 במרץ חצתה הדיוויזיה את הריין עם דיוויזיית הרגלים ה-79 ודיוויזיית הרגלים ה-30. עובדי כפייה רבים שוחררו במהלך הלחימה במערב גרמניה. אחר כך הם התקדמו לריינלנד-פפאלץ, שם בסוף מרץ טוהרה הרדוואלד מחילות האויב. ב-1 באפריל חצתה הדיוויזיה את תעלת דורטמונד-אמס, ולאחר מכן שוחררה דורטמונד יחד עם דיוויזיית הרגלים ה-95. ב-13 באפריל השתלטו חיילים מהדיוויזיה על הרדק, ולאחר מכן הועברו לברמבואר כדי להישאר שם כיחידת עתודה. לאחר מכן הדיוויזיה עסקה בפעולות שמירה ואבטחה בווסטפאליה עד שהמלחמה הסתיימה ב-8 במאי. הדיוויזיה הוצבה זמנית בוורדוהל לפני שחזרה לארצות הברית בנובמבר והושבתה שם. במהלך המלחמה נהרגו 817 חיילי הדיוויזיה ו-3314 נפצעו.
היסטוריה > לאחר המלחמה

בשנת 1952 הופעלה הדיוויזיה מחדש בטקסס, וכללה יחידות של דיוויזיית השריון ה-22 מהמילואים המאורגנים של הצבא שפורקה, אולם היא הושבתה שוב ב-1957. מאז 1993, מסורת הדיוויזיה נמשכת על ידי חטיבה 75 (תמיכה בהכשרה). במהלך השינוי של צבא ארצות הברית, היא פעילה כעת כיחידת אימון ואספקה.
הדיוויזיה השלישית (בוואריה)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   הצבא הבווארי  צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  מינכן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  27 בנובמבר 1815 – 29 בינואר 1919 (103 שנים)
 מלחמות:  מלחמת אוסטריה–פרוסיה מלחמת צרפת–פרוסיה מלחמת העולם הראשונה
הדיוויזיה המלכותית הבווארית השלישית (בבווארית: 3. Königlich Bayerische Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1919.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-27 בנובמבר 1815 כדיוויזיית הרגלים של הפיקוד הכללי של וירצבורג, והיא נקראה בשמות שונים במהלך השנים. מטה הדיוויזיה היה בנירנברג בין השנים 1815–1843, באנסבך בין השנים 1843–1848, ולאחר מכן שוב בנירנברג עד 1901, כאשר לאחר מספור הדיוויזיות, היא הפכה לדיוויזיה ה-3 בלנדאו והדיוויזיה בנירנברג הפכה לדיוויזיה ה-5.
היסטוריה > מלחמת אוסטריה–פרוסיה

במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה לחמה הדיוויזיה נגד הפרוסים, והשתתפה בקרב קיסינגן ובקרב הלמשטדט.
היסטוריה > מלחמת צרפת–פרוסיה

במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הבווארי השני, אשר נשלח לסייע לפרוסים כחלק מהארמייה השלישית בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. הבווארים השתתפו בקרב וורת, קרב בומונט, קרב באזיי וקרב סדאן. לאחר המלחמה התבצע איחוד גרמניה ומדינות גרמניה השונות אוחדו ליצירת הקיסרות הגרמנית. כחלק מרפורמה זו, אוחדו צבאותיהן של שאר המדינות עם הצבא הפרוסי ליצירת צבא הקיסרות הגרמנית.
מכיוון שבוואריה הייתה המדינה הגדולה ביותר בקיסרות אחרי פרוסיה, היא נהנתה מפריבילגיות שונות שהתבטאו בין היתר בתחום הצבאי. בעוד שבעתות מלחמה היו חייבות שאר המדינות לאחד את המטות הכלליים של צבאותיהן עם המטכ"ל הפרוסי, בוואריה הורשתה להחזיק מטכ"ל עצמאי. בעתות מלחמה היו הדיוויזיות של שאר המדינות מתאחדות עם הדיוויזיות הפרוסיות ובהתאם לכך ממוספרות מחדש. הדיוויזיות הבוואריות נותרו עצמאיות ושמרו על המספור המקורי שלהן.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הייתה הדיוויזיה תחת פיקוד אוטו פון ברייטקופף. הדיוויזיה נערכה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס הבווארי השני במסגרת הארמייה השישית אשר חייליה גויסו בעיקר מבוואריה, והייתה תחת פיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הדיוויזיה לקחה חלק בקרב לורן, ולאחר מכן השתתפה במרוץ אל הים ואף בקרב איפר הראשון, ובהמשך השתתפה במלחמת החפירות בפלנדריה ובארטואה ונלחמה בקרב ארטואה השני ובקרב לוס. בשנת 1916, הדיוויזיה לחמה בקרב על הסום. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב אראס ובקרב מסין, ולאחר מכן נשלחה לחפירות בוורדן ולורן כדי לנוח. לאחר מספר חודשים בקו מצפון לנהר Ailette, השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918), הידוע גם בשם הקרב השני על הסום (להבדילו מהקרב ב-1916). במתקפות הנגד של בעלות הברית שלאחר מכן, הידועה בשם מתקפת מאה הימים, נלחמה הדיוויזיה בקרב אמיין ובקרב השני על הסום (1918), הידוע גם בשם הקרב השלישי על הסום. לאחר מכן, היא נשארה בקו והתנגדה להתקפות שונות של מדינות ההסכמה עד תום המלחמה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כאחת הדיוויזיות הגרמניות הטובות ביותר. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה ופירוקה של ממלכת בוואריה (והקיסרות הגרמנית בכלל).
מפקדים

פרידריך וילהלם ולתר פון ולדרשטטן (8 בינואר 1869–30 באפריל 1873)
הוגו פון דיהל (1 במאי 1873–23 ביולי 1878)
קרל פון ויינריך (24 ביולי 1878–13 במרץ 1884)
מקסימיליאן פון הקל (20 במרץ 1884–5 במרץ 1887)
אוטו פון פארסוואל (6 במרץ 1887–8 במאי 1890)
קרל פון הופמן (9 במאי 1890–20 במאי 1893)
מקסימיליאן פון קיהלמן (21 במאי 1893–8 בנובמבר 1895)
הרמן פון האג (9 בנובמבר 1895–31 במרץ 1901)
לודוויג פון גראופוגל (1 באפריל 1901–4 באוגוסט 1902)
אוסקר פון ריטמן (5 באוגוסט 1902–9 באפריל 1905)
פרידריך פון לובנהופר (10 באפריל 1905–19 בדצמבר 1909)
פרידריך קרס פון קרסנשטיין (20 בדצמבר 1909–13 במרץ 1913)
אוטו פון ברייטקופף (14 במרץ 1913–6 במרץ 1915)
קרל פון ונינגר (6 במרץ 1915–5 ביוני 1917)
הוגו פון הולר (6 ביוני 1917–9 בינואר 1918)
קרל פון שוך (10 בינואר 1918–29 בינואר 1919)
דינמו ברסט

דינמו ברסט (בבלארוסית: Футбольны клуб "Дынама-Брэст") היא קבוצת כדורגל מהעיר ברסט ליטובסק שבבלארוס, המשחקת בליגת העל הבלארוסית בכדורגל.
הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות ליגת העל הבלארוסית בכדורגל (2019), שלוש פעמים בגביע הבלארוסי (2007, 2017, 2018) ופעמיים בטורניר הסופרקאפ הבלארוסי (2018, 2019, 2020).
הקבוצה נמצאת בבעלות חברת Sohra overseas מאיחוד האמירויות הערביות וחתומה על הסכם חסות עם חברת התעופה בלאוויה.
שמות הקבוצה

ספרטק (1960—1972)
בוג (1973—1975)
דינמו (1976—2012)
ברסט (2012)
דינמו ברסט (2012—ואילך)
היסטוריה > שנים ראשונות

הקבוצה הוקמה בשנת 1960 בשם "ספרטק ברסט" ובעונת 1969 העפילה לשלב 16 האחרונות בגביע הסובייטי. בשנת 1972 שונה שם הקבוצה ל"בוג ברסט", על שם נהר הבוג המערבי. אך בשנת 1976 שונה שמה שוב והיא נקראה "דינמו ברסט". היא השתתפה עונה אחת בליגת המשנה הסובייטית כשבמרבית השנים בתקופה הסובייטית התמודדה בליגה הסובייטית השנייה.
היסטוריה > בליגה הבלארוסית

לאחר התפרקות ברית המועצות התמודדה בליגת העל הבלארוסית בכדורגל, אך לא הצליחה לזכות באף תואר לאומי, עד לשנת 2007, כשזכתה לראשונה בגביע הבלארוסי, שבמשך עשור היה לתואר היחיד של הקבוצה.
דינמו ברסט הופיעה לראשונה במפעל אירופי בעונת 2007/08 בסיבוב המוקדמות הראשון של גביע אופ"א, בו היא פגשה את ליאפייס מטאלורגס הלטבית. המשחק הראשון נגמר בתוצאה 1-1 והמשחק השני נגמר בתוצאה 1–2 לליאפייס מטאלורגס, שהעפילה לשלב הבא.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 דינמו הייתה מועדון בחובות ובשל קשיים פיננסיים, בעונת 2015, לא שולמו משכורות לשחקנים במשך מספר חודשים, עשרה משחקני הקבוצה תבעו את הקבוצה וזכו בתביעה המשפטית. לקראת עונת 2016 היה חשש שהקבוצה לא תוכל להתמודד בליגת העל, אך בסיוע רשויות העיר ברסט, הצליחו לכסות חלק מחובות המועדון והקבוצה לא ירדה ליגה.
היסטוריה > עידן זייצב

בקיץ 2016 המועדון נרכש על ידי חברת Sohra Overseas, הרשומה באיחוד האמירויות הערביות. בהמשך נודע כי החברה נמצאת בבעלות האוליגרך אלכסנדר זייצב, יליד מחוז ברסט.
בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הבלארוסי. ב-2018 זכתה בסופר קאפ הבלארוסי. ב-15 במאי 2018 חתם דייגו מראדונה על חוזה לאימון הקבוצה למשך שלוש שנים והיה אמור לשמש גם כנשיא הקבוצה לאחר רכישת 20% מהשליטה בה. הוא נכנס לתפקידו לאחר סיום מונדיאל 2018. אך עזב זמן קצר לאחר מכן.
בעונת 2018 זכתה שוב בגביע הבלארוסי ובפעם השנייה ברציפות זכתה גם בסופר קאפ הבלארוסי, אחרי שגברה על באטה בוריסוב, במרץ 2019. בעונת 2019 הקבוצה זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות ליגת העל הבלארוסית בכדורגל כשהיא נצמדה לצמרת טבלת הליגה במרבית העונה, כשהיא בפער של 6 נקודות מסגניתה, באטה בוריסוב ועם מאזן של הפסד ליגה אחד בלבד. במרץ 2020 זכתה גם בסופרקאפ הבלארוסי אחרי שגברה 2:0 על שחטיור סליהורסק והעפילה גם לגמר הגביע הבלארוסי בכדורגל, אך הפסידה לבאטה בוריסוב, כשספגה שער בדקה 120', בתוספת הזמן.
הקבוצה השתתפה בשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות בעונת 2020/2021 והעפילה לשלב המוקדמות השלישי אחרי שגברה 6:3 על אסטנה ועל סרייבו 2:1.
בעונת 2022, הקבוצה התקשתה לשחזר את הישגיה: היא הודחה בשלב שמינית גמר הגביע והתמקמה בתחתית טבלת הליגה, כשהיא בסכנת ירידה לליגה הראשונה.
הישגים לפי עונה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עונה | ליגה | מיקום | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | יחס | ניקוד |
| 1992 | ליגת העל | 3 | 15 | 8 | 3 | 4 | 21-10 | 19 |
| 1992/93 | ליגת העל | 7 | 32 | 13 | 9 | 10 | 33-29 | 35 |
| 1993/94 | ליגת העל | 8 | 30 | 11 | 9 | 10 | 30-29 | 31 |
| 1994/95 | ליגת העל | 10 | 30 | 9 | 10 | 11 | 33-33 | 28 |
| 1995 | ליגת העל | 10 | 15 | 5 | 2 | 8 | 27-32 | 17 |
| 1996 | ליגת העל | 10 | 30 | 7 | 11 | 12 | 39-43 | 32 |
| 1997 | ליגת העל | 7 | 30 | 12 | 6 | 12 | 44-52 | 42 |
| 1998 | ליגת העל | 9 | 28 | 12 | 2 | 14 | 40-40 | 38 |
| 1999 | ליגת העל | 7 | 30 | 14 | 4 | 12 | 59-52 | 46 |
| 2000 | ליגת העל | 10 | 30 | 10 | 4 | 16 | 37-51 | 34 |
| 2001 | ליגת העל | 11 | 26 | 8 | 5 | 13 | 26-38 | 29 |
| 2002 | ליגת העל | 10 | 26 | 8 | 8 | 10 | 25-26 | 32 |
| 2003 | ליגת העל | 11 | 30 | 5 | 12 | 13 | 21-49 | 27 |
| 2004 | ליגת העל | 8 | 30 | 11 | 9 | 11 | 39-41 | 39 |
| 2005 | ליגת העל | 8 | 26 | 11 | 3 | 12 | 39-33 | 36 |
| 2006 | ליגת העל | 9 | 26 | 8 | 7 | 11 | 17-31 | 31 |
| 2007 | ליגת העל | 12 | 26 | 6 | 7 | 13 | 23-31 | 25 |
| 2008 | ליגת העל | 6 | 30 | 13 | 8 | 9 | 40-34 | 47 |
| 2009 | ליגת העל | 5 | 26 | 10 | 8 | 8 | 30-24 | 38 |
| 2010 | ליגת העל | 5 | 33 | 12 | 10 | 11 | 48-40 | 46 |
| 2011 | ליגת העל | 10 | 33 | 8 | 11 | 14 | 38-46 | 35 |
| 2012 | ליגת העל | 8 | 30 | 8 | 5 | 17 | 27−38 | 29 |
| 2013 | ליגת העל | 8 | 32 | 11 | 7 | 14 | 32−41 | 40 |
| 2014 | ליגת העל | 11 | 32 | 7 | 5 | 20 | 29−68 | 26 |
| 2015 | ליגת העל | 12 | 26 | 7 | 3 | 16 | 23−42 | 24 |
| 2016 | ליגת העל | 8 | 30 | 11 | 7 | 12 | 38−38 | 40 |
| 2017 | ליגת העל | 4 | 30 | 14 | 9 | 7 | 47−26 | 51 |
| 2018 | ליגת העל | 6 | 30 | 14 | 10 | 6 | 52−30 | 52 |
| 2019 | ליגת העל | 1 | 30 | 23 | 6 | 1 | 77−22 | 75 |
| 2020 | ליגת העל | 4 | 30 | 17 | 3 | 10 | 63−40 | 54 |
| 2021 | ליגת העל | 6 | 30 | 8 | 14 | 8 | 32−32 | 38 |
דינמו במפעלים האירופיים

הקבוצה החלה להתחרות במפעלים האירופיים לראשונה בשנת 2007.
| עונה | טורניר | שלב | יריבה | משחק בית | משחק חוץ | תוצאה כוללת, העפלה לשלב הבא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/08 | גביע אופ"א | סיבוב המוקדמות הראשון | לטביה ליאפייס מטאלורגס | 1:2 | 1:1 | 2:3 |
| 2017/18 | הליגה האירופית | סיבוב המוקדמות השני | אוסטריה ריינדורף אלטאך | 0:3 | 1:1 | 1:4 |
| 2018/19 | הליגה האירופית | סיבוב המוקדמות השני | יוון אטרומיטוס | 4:3 | 1:1 | 5:4 |
| 2018/19 | הליגה האירופית | סיבוב המוקדמות השלישי | קפריסין אפולון לימסול | 1:0 | 0:4 | 1:4 |
| 2020/21 | ליגת האלופות | סיבוב המוקדמות הראשון | קזחסטן אסטנה | ‏6:3 | ‏ | כן |
| 2020/21 | ליגת האלופות | סיבוב המוקדמות השני | בוסניה והרצגובינה סרייבו | ‏2:1 | ‏ | כן |
| 2020/21 | ליגת האלופות | סיבוב המוקדמות השלישי | ישראל מכבי תל אביב |  | ‏0:1 | לא |
| 2020/21 | הליגה האירופית | פלייאוף | בולגריה לודוגורץ ראזגרד |  | ‏0:2 | לא |