stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל תעופה בין-לאומי
תפעול וניהול > ביטחון ובטיחות

המגמה הנוכחית של שיפור הבידוק הביטחוני במחיר יעילות הטיפול בנוסעים ובכבודה בנמלי תעופה בין-לאומיים צפויה להימשך גם בעתיד. הדבר מטיל עומס כספי על נמלי התעופה, מסכן את זרימת תהליכי השירות, ויש לו השלכות על פרטיות הנוסעים. טיסות בין-לאומיות דורשות לעיתים קרובות רמת אבטחה פיזית גבוהה יותר מאשר נמלי תעופה מקומיים, אם כי בשנים האחרונות, מדינות רבות אימצו את אותה רמת אבטחה עבור שניהם.
רוב נמלי התעופה הבין-לאומיים כוללים "טרקלין סטרילי", אזור לאחר מחסומים ביטחוניים שבתוכו הנוסעים חופשיים לנוע ללא בדיקות ביטחוניות נוספות. באזור זה יכולים להיות שירותים כמו חנויות דיוטי פרי שמוכרות סחורות שנבחרו ונבדקו מתוך מחשבה על בטיחות, כך שרכישה והעלאתן לטיסות אינן מהוות סיכונים ביטחוניים. בנוסף לעובדים, רק נוסעים עם כרטיס טיסה תקף מורשים להיכנס לטרקלין הסטרילי. הכניסה לשטח הסטרילי נעשית במחסומים ביטחוניים מרכזיים, בניגוד למשל למחסומים בודדים בכל שער עלייה למטוס. זה מאפשר עיבוד יעיל יותר של נוסעים עם פחות צוות, כמו גם מאפשר לזהות גם עיכובים וגם איומים ביטחוניים הרבה לפני העלייה למטוס.
כדי להבטיח את כדאיות פעילות נמלי התעופה, מפתחים מערכות אבטחה חדשות וחדשניות. כך למשל, ניתן להחליף את המחסומים הביטחוניים הישנים ב"שטח אבטחה כולל" המקיף נמל תעופה שלם, יחד עם מעקב אוטומטי אחר הנוסעים מרגע כניסתם לנמל התעופה לעלייתם למטוס.
נוסעים המחליפים לטיסות פנים מטיסה בין-לאומית בדרך כלל חייבים לקחת את המזוודות הנבדקות שלהם דרך המכס ולהפקיד מחדש את המזוודות בדלפק חברת התעופה המקומית, מה שדורש זמן נוסף בתהליך. במקרים מסוימים באירופה, ניתן להעביר מזוודות ליעד הסופי גם אם מדובר בחילוף פנים-ארצי.
במקרים מסוימים, הנוסעים והמטוס יכולים לעבור מכס והגירה בנמל התעופה ממנו הם טסים. דוגמה לכך היא שבכמה נמלי תעופה בקנדה ובאירלנד, יחד עם כמה מדינות אחרות, יש מתקנים לביקורת גבולות של ארצות הברית. זה מאפשר לטיסות מנמלי תעופה אלה לטוס לנמלי תעופה בארצות הברית שאין להם מתקני מכס והגירה.
היבט בטיחותי מכריע בנמלי תעופה בין-לאומיים הוא מתקנים ושיטות רפואיות. בפרט, שליטה במחלות מועברות, כגון סארס, נחשבת חשובה בנמלי תעופה בין-לאומיים. בעוד שסטנדרטים אלה מוסדרים על ידי ה-ICAO ותקנות הבריאות הבין-לאומיות של ארגון הבריאות העולמי, לרשויות המקומיות יש השפעה ניכרת על אופן יישומם.
תפעול וניהול > תחבורה

בין שירותי נמל התעופה החשובים ביותר הם קישורי תחבורה נוספים, לרבות רשתות רכבת, שירותי מוניות והסעות באזורי איסוף על שפת המדרכה ואוטובוסים ציבוריים. אזורים גדולים לחניית רכבים, לרוב בחניונים מרובי קומות משותפים, אופייני למצוא גם בנמלי תעופה. נמלי תעופה מסוימים מספקים שירותי הסעות לחניונים עבור נוסעים ועובדי נמל התעופה. בשל ההיקף הגדול מאוד של נמלי תעופה בין-לאומיים, חלקם בנו שירותי הסעות להסעת נוסעים בין טרמינלים. מערכות כאלה פועלות למשל בנמל התעופה סינגפור צ'נגי ובנמל התעופה ציריך קלוטן.
בכמה נמלי תעופה בין-לאומיים בארצות הברית, כמו נמל התעופה הבין-לאומי שיקגו או'הייר, חלק מאזורי הישיבה וההמתנה ממוקמים הרחק מבניין הטרמינל, כאשר הנוסעים מועברים לטרמינלים. ניתן להתייחס לאזורים אלה כמרכזי תחבורה קרקעיים או מרכזים בין-מודאליים. השירותים במרכזי תחבורה קרקעיים כוללים בדרך כלל שירותים ומקומות ישיבה, ועשויים לספק גם דלפקי כרטיסים, מכירת מזון ומשקאות ומוצרים קמעונאיים כמו מגזינים. בחלק ממרכזי התחבורה היבשתיים יש חימום ומיזוג אוויר ואזורי עלייה מקורים (כדי להגן על הנוסעים מפני פגעי מזג האוויר).
שביל זז להעברת נוסעים בתוך נמל התעופה מדריד-בראחס
אזור איסוף נוסעים בנמל התעופה הבין-לאומי של קהיר במצרים.
שירות רכבות בטרמינל 2 בנמל התעופה שארל דה גול בצרפת
תפעול וניהול > מתקנים ושירותים

המתקנים הסטנדרטיים כוללים שירותים ציבוריים, אזורי המתנה לנוסעים וחנויות קמעונאיות לסעודה וקניות, כולל חנויות דיוטי פרי. מקומות האוכל עשויים להיות מאוחדים במתחמי אוכל. נמלי תעופה בין-לאומיים מסוימים עשויים להציע מכירות קמעונאיות של מוצרי יוקרה בחנויות דיוטי פרי. שירות וגישה לאינטרנט אלחוטי, משרדים להמרת מטבעות וייעוץ תיירותי הם נפוצים, אם כי זמינות השירות משתנה בין נמלי התעופה. חלק מנמלי התעופה הבין-לאומיים מספקים אזורים מאובטחים לנוסעים תקועים למנוחה ולשינה. השירות הרגיל יותר הוא מלונות הזמינים במקום.
חנויות דיוטי פרי בנמל התעופה בן-גוריון בתל אביב, ישראל (2012)
לנוסעים התקועים במהלך הלילה, אזור מאובטח בנמל התעופה הבין-לאומי שיקגו או'הייר עם אורות מעומעמים, מיטות, כריות, שמיכות וטואלטיקה (2008)
מתחם האוכל של טרמינל 1 בנמל התעופה הבין-לאומי הונג קונג (2013)
נמלי תעופה בולטים > לפי אירוע היסטורי

1919 – (אוגוסט) נמל התעופה הונסלאו הית' (אנ') מתחיל להפעיל שירותים מסחריים בין-לאומיים קבועים מאנגליה לצרפת.
1933 – נמל התעופה הבין-לאומי דאגלס (אנ') באריזונה זוכה לכבוד על ידי אלינור רוזוולט כ"נמל התעופה הבין-לאומי הראשון של אמריקה", לאחר שהגיע לתפוסה זו בשנת 1928.
נמלי תעופה בולטים > לפי מספרי נוסעים

נכון לשנת 2018, נמל התעופה הבין-לאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה היה עם מספר הנוסעים הגדול ביותר מכל נמלי התעופה הבין-לאומיים עם 107 מיליון נוסעים, יותר מבייג'ינג קפיטל עם 100 מיליון נוסעים.
נמל התעופה הבין-לאומי של לוס אנג'לס נחשב לנמל התעופה עם המספר הגדול ביותר של נוסעים שמתחילים או מסיימים את נסיעתם שם, לעומת מעבר לטיסת המשך. בסך הכל, LAX נחשב לנמל התעופה השביעי העמוס ביותר בעולם.
נמל התעופה הבין-לאומי דובאי הוא נמל התעופה העמוס ביותר בעולם בתנועת נוסעים בין-לאומית, עם 83,105,798 נוסעים בין-לאומיים. DXB הוא נמל התעופה השלישי העמוס ביותר בעולם.
נמלי תעופה בולטים > אחרים

נמל התעופה של סבאלברד (אנ') בסבאלברד, נורווגיה הוא נמל התעופה הצפוני ביותר אליו יכולים תיירים להזמין כרטיסים. הוא משמש בעיקר להובלת כורים אל ומקבוצת איים עם תעשיית כרייה כבדה.
נמל התעופה הבין-לאומי המלך פהד בדמאם, ערב הסעודית הוא נמל התעופה הגדול בעולם, המקיף למעלה מ-780 קמ"ר (300 מיילים רבועים).
טיסת הנוסעים הסדירה הפעילה הארוכה בעולם פועלת בין נמל התעופה סינגפור צ'נגי (בסינגפור) לנמל התעופה הבין-לאומי ג'ון פ. קנדי (בניו יורק, ארצות הברית); מרחק המעגל הגדול בין שני נמלי התעופה הוא 15,349 ק"מ.
הפוך

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, קומדיה
 יוצרים:  שמואל חיימוביץ' 
 כותבים:  שמואל חיימוביץ' 
 בימוי:  שמואל חיימוביץ' ואריק רוטשטיין
 שחקנים:  דני שטג, אורנה פיטוסי, ניר לוי, מיכאל וייגל, אסנת חכים, גילי שושן, עינת ויצמן, יואב הייט
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מקום התרחשות:  תל אביב-יפו 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  41 
 הפקה
 חברת הפקה:  טליסמה הפקות בע"מ
 עורכים:  יואב הראל וגילה כהן
 צלמים:  דרור מורה 
 אורך פרק:  35 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת) yes ישראלי ערוץ ההומור
 תקופת שידור מקורית:  יולי 1996 – אוגוסט 1998
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הפוּך היא סדרת טלוויזיה ישראלית אשר הופקה ושודרה בשנים 1996–1998 בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור קשת.
כללי

יוצר הסדרה, התסריטאי והבמאי שלה הוא שמואל חיימוביץ'. במאי נוסף היה אריק רוטשטיין והמפיק הוא יונתן ארוך.
הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של שמונה חברים צעירים החיים בתל אביב. בין החברים נוצרות דינמיקות מורכבות, סיפורי אהבה, מריבות וחברויות, חלקן ריאליסטיות דרמטיות וחלקן בגדר פנטזיה קומית-סאטירית - על רקע רצונם המשותף של השמונה להפיק את סרט הפורנו הישראלי הראשון. העונה הראשונה, שכללה שלושה עשר פרקים, הייתה חסרת תקדים בצורת העשייה שלה ובסוגתה, נחלה הצלחה רבה וזכתה לביקורות חיוביות, ובעקבות הצלחתה הוזמנה עונה שנייה על ידי מנהלי הזכיינית קשת. בעונה השנייה, שכללה שלושה עשר פרקים, עסקו חברי הקבוצה בהקמת פאב-מועדון מקומי בסביבת מגוריהם. בהמשך העונה נהרג אחד מחברי הקבוצה, אבי אדיר. עונה זו, שגם היא זכתה להצלחה, לוותה בעונה שלישית, שכללה חמישה עשר פרקים, ועקבה אחר מסעם של החברים במזרח הרחוק, תוך מעקב אחר חוויותיהם המשונות והעל-טבעיות, כמו חזרתו של אבי כרוח רפאים. לבסוף, הסתיימה הסדרה בטון פרודי, כאשר מופיע יוצר הסדרה, חיימוביץ', ומציע ליצור סדרת טלוויזיה על חברי הקבוצה.
את שיר הפתיחה של הסדרה, "כבר עכשיו", כתב, הלחין ושר ירמי קפלן.
המשתתפים ודמויותיהם > דמויות ראשיות

אתי ארגוב (אורנה פיטוסי) - אישה עצמאית ודעתנית, אחותו של אלי וחברתה הטובה ביותר של ענת. בתחילת הסדרה היא מחליטה לתעד את חייה באמצעות יומן וידאו. במקביל היא מתחילה לצאת עם יוסי ופוגשת את יששכר אשר הופך להיות השותף שלה לדירה. בעונה השנייה מגלה שהיא בהריון מיוסי אבל בעקבות הפרידה ביניהם היא מבצעת הפלה.
ענת שילון (עינת ויצמן) - שחקנית מתחילה ומוצגת כדמות ניהיליסטית ואנוכית. ענת היא חברתה הטובה ביותר של אתי ומתחילת הסדרה מתפתחים יחסי אהבה-שנאה בינה לבין יששכר. בסופו של דבר השניים הופכים לזוג. בעונה השנייה היא ויששכר נפרדים והיא מגלה שהיא ביסקסואלית.
אלי ארגוב (דני שטג) - טיפוס שמרן, אחיה של אתי וחברו הטוב של מיקו. הוא עובד בעסק העורות המשפחתי ומתאהב בליאת, המלצרית בקפה הקבוע שלו.
יוסי לנסקי (יואב הייט) (עונה 1) - מופנם, סופר בתחילת דרכו. למד בתיכון עם אלי ולאחר שנים, פוגש אותו שוב ומתחיל לצאת עם אתי. יוסי כותב את התסריט לסרט הכחול שהחבורה מחליטה להפיק.
מיקו אייזנברג (ניר לוי) - מיקו הוא חברו הטוב ביותר של אלי, איתו הוא יושב כל יום באותו בית קפה ומתחיל עם בחורות. אהוב הבנות, נאה למראה ובעל ביטחון עצמי. בעונה השלישית מגלה שיש לו ילד מרומן שניהל 7 שנים לפני קו העלילה של עונה זו עם אישה בשם נאוה (יעל הדר).
אבי אדיר (מיכאל וייגל) (עונות 1–2, אורח ב 3) - איש עסקים חלקלק שמחליט להפיק סרט כחול ונעזר בחבריו. במהלך העונה השנייה הוא מת כי ניסה למנוע מקיצ'י, אישה שהוא לא מכיר להתאבד (דורית לב ארי), ונפל יחד איתה.
ליאת לנקרי (אסנת חכים) - מלצרית עדינה ורגישה. במהלך העונה הראשונה, מיקו מנסה להתחיל איתה אולם ליאת מעדיפה את חברו הטוב אלי. לליאת קצת קשה עם אופיו של אלי והיא מנסה לשכנע אותו לקרוא ספרים ולוותר על עבודתו בעסק העורות (היא צמחונית).
יששכר דרווין (גילי שושן) - נולד בברזיל ובעבר עבד כשוטף גופות. כשהוא מגיע לתל אביב הוא הופך לשותף לדירה של אתי ומתאהב בחברתה ענת. בתחילת העונה השנייה עובד בעסק המשפחתי של משפחת ארגוב ובהמשך העונה עובר לעבוד כמציל בחוף עם אמנון (הראל נוף).
המשתתפים ודמויותיהם > משתתפים אורחים

שיר אידלסון
שירלי בוגנים
נתן זהבי
עמי סמולרצ'יק
יוסף שילוח
חיים בנאי
עליזה רוזן
שי קפון
דורית לב ארי
ליאור אשכנזי
אורלי פרל
הראל נוף
איריס אברמוביץ'
שלום שמואלוב
טינקרבל
אסתי ירושלמי
יוסי סיקוראל
ערן איווניר
ראו גם

פלורנטין
בת ים - ניו יורק
רוברטו בן-שושן

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1969 (בן 55) יפו, ישראל
 שם לידה:  ראובן שושן
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  סביון, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  מייסד סוכנות "רוברטו"   שותף בסוכנות "R&R"
 השקפה דתית:  מסורתי
 בת זוג:  שלי חזן
 מספר צאצאים:  3
 ‏roberto.co.il
רוברטו בן-שושן (נולד ב-2 ביולי 1969) הוא מנהל, איש עסקים וסוכן כישרונות ישראלי, מייסד סוכנות הדוגמנות "רוברטו".
ביוגרפיה

נולד בשם ראובן בן-שושן ביפו, וגדל בבת-ים.
ביוגרפיה > מיזמים נוספים

בשנת 2016 הקים רוברטו בן שושן ביחד עם רותם גור, שעבדה אצלו לפני, את סוכנות הדוגמניות R&R, סוכנות המתמחה בדוגמניות בינלאומיות בעולם ובישראל.
בשנת 2020 הקים בשיתוף עם ליאו ניסים את הסוכנות "SHOCK", המתמחה בכוכבי רשת והפקות דיגיטל ומייצגת בין היתר יוטיוברים, כוכבות טיקטוק ואינסטגרמים. בין היתר, הסוכנות יצגה או מייצגת בהווה את דילן דרור, אביגיל וייסמן לרה גרינסס ,נועה סול מתן, דודו פארוק ואחרים
רוברטו הוא חבר הנהלת עמותת משאלת לב, המגשימה משאלות לילדים החולים במחלות מסכנות חיים.
חיים אישיים

בן-שושן נשוי לדוגמנית שלי חזן, ולהם שני בנים ובת.
מתגורר בסביון.
הערות שוליים

↑  גל אוחובסקי, ‏"סוכן צריך לדעת להיות גם פסיכולוג לפעמים", באתר ‏מאקו‏, 20 ביולי 2021
↑  ערוץ החיים הטובים, על הסט עם נועה תשבי - פרק 6: רוברטו בן שושן - החיים הטובים, באתר החיים הטובים, ‏3 ביולי 2021
↑  יוני פרוים, "נועה קירל היא ביצת הזהב של ישראל", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 8 בינואר 2020
↑  איתי יעקב, סוכן הדוגמנות רוברטו: "סופיה נתנה לי עוד הזדמנות ואשמור עליה בשתי ידיי", באתר Xnet‏, 22 ביולי 2015
1 2  רוברטו בן-שושן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  תחיה ברק, נופל וקם - רוברטו בן שושן, בכתב העת את, 24 בספטמבר 2015]
↑  רוברטו בן שושן: "עדיף לדגמן מאשר לעבוד בבורגר ראנץ'", באתר חדשות 13, 19 ביולי 2015
↑   רוברטו בן שושן על המסע של דורית רבליס - סוכנות רוברטו, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 17:44)
↑  עדי סגל, אביטל לנגר, 17: "אני מרוויחה טוב, אז יכולה להרשות לעצמי להתפנק", באתר Xnet‏, 3 בינואר 2019
↑  עומר דניאל, רוברטו: "מסלול הטאלנטים בצבא מבורך, ימנע השתמטות", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 19 ביוני 2019
↑  קיץ ברבנר, ‏קורע מצחוק: זה מה שנועה קירל והמשלחת עשו בזמן הטיסה לליברפול, באתר מעריב אונליין, 30 באפריל 2023
↑  רוברטו בן-שושן, במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
↑  עבריינים שולטים בסוכנות הדוגמניות רוברטו, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 בדצמבר 2006
↑  גלעד טוקטלי, ‏בובות על חוט - חלק א`, באתר ‏מאקו‏, 28 בדצמבר 2006
↑  פטר קלנר, פנאי פלוס, בין "עובדה" לעובדה, באתר ynet, 3 בינואר 2007
↑  גיל ריבה, הביאו לה את הסעיף, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2006
↑  יניב קובוביץ, הדרך המהירה והמסוכנת לגבות חובות כספיים, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2011
↑  חני יודל, ההתנצלות בעקבות תביעה לפיצויים והתנצלות מהמגזין, שהגישו רוברטו בן שושן ואגם רודברג בגין כתבה שלילית ומגמתית, לטענתם, שפורסמה על, באתר Biz Portal, ‏15/02/2007
↑  רן בוקר, הגיעו לאודישן - ויצאו עם קורס משחק באלפי שקלים: "מרגישה הכי פראיירית בעולם", באתר ynet, 1 בינואר 2020
↑  איתי יעקב, בארון של רותם גור: "כל דוגמנית שמנה שייקחו למסלול היא גימיק", באתר Xnet‏, 19 ביוני 2019
↑  קרן צוריאל הררי, סטורי של סוכן: לכוכבי הרשת הצעירים כבר יש מנהלים, באתר כלכליסט, 20 בינואר 2018
↑  רוברטו בן-שושן, בהנהלת עמותת משאלת לב
↑  יפעת הללי, ‏האישה הטובה, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2013
התאחדות הקראטה בישראל

התאחדות הקראטה בישראל (IKF) הוקמה בשנת 1972 ואחראית לקידומו של ענף הקראטה במדינת ישראל. ההתאחדות היא הגוף הרשמי המוכר על ידי משרד החינוך ומשרד התרבות והספורט המייצג את הקראטה ומוכר בלעדית על ידי הוועד האולימפי העולמי (IOC), במקביל לענף הקראטה המסורתי/מקורי (TRADITIONAL KARATE-DO) המוכר בנפרד על ידי משרד התרבות והספורט. ברמה הבינלאומית, ההתאחדות חברה בארגון הקראטה העולמי (WKF) וכן בארגון הקראטה האירופאי (EKF). התאחדות הקראטה בישראל מארגנת את אליפויות ישראל בקראטה לבוגרים, נוער וילדים. התאחדות הקראטה בישראל מארגנת גם מחנות אימונים, מבחני דרגה, השתלמויות, לימודי תעודה ואת נבחרת הנוער והבוגרים של ישראל בקראטה, מהן מורכבות המשלחות הרשמיות לאליפויות אירופה, אליפויות העולם ולאולימפיאדה.
במסגרת פעילותה מקיימת התאחדות הקראטה בישראל קורסים והשתלמויות למדריכים, מאמנים, שופטים ופעילים.
משנת 2015, יושב ראש התאחדות הקראטה בישראל (IKF), הוא שיהאן משה בוחניק, בעל חגורה שחורה דרגת דאן 9, בעבר מאמן נבחרת ישראל, מאמן בתורות לחימה שונות ואלוף ישראל. בחניק ייצג את ישראל בין היתר באליפויות עולם ובאליפויות אירופה בקאטה וקומיטה.
ראשיתו של הקראטה המודרני

הקראטה הובא לאירופה בשנת 1950 על ידי מורים יפניים, בעיקר מהתאחדות הקראטה היפנית (JKA). בשנת 1961 התמנה ז'אק דלקור לנשיא ארגון הקראטה הצרפתי. בשנת 1963 הזמין דלקור שש פדרציות אחרות ידועות באירופה (איטליה, בריטניה, בלגיה, גרמניה, שווייץ וספרד) להגיע לצרפת לאירוע הקראטה הבינלאומי הראשון אי פעם. בריטניה ובלגיה קיבלו את ההזמנה.
בדצמבר של אותה שנה, שש מתוך שבע הפדרציות התכנסו בפריז, במה שהיה אמור להיות הקונגרס הראשון של הקראטה באירופה, במטרה לשפר את ארגון תחרויות הקראטה בין המדינות. בשנת 1965 הוקם איגוד הקראטה האירופאי (EKU), ובראשו נבחר לעמוד ז'אק דלקור. בשנת 1970 הקים דלקור ביחד עם נשיא FAJKO מיפן, ריוצ'י סאסאקוואה, את WUKO– איחוד ארגוני הקראטה העולמי, במאמץ לארגן את תחום הקראטה ברמה העולמית. בשנת 1990 ניסתה WUKO להתאחד עם ארגון הקראטה המסורתי הבינלאומי (ITKF) כדי ליצור ארגון חדש בשם WKF, אך ניסיון זה נכשל וקבוצת WUKO עזבה כדי להקים את WKF לבדה.
התאחדות הקראטה העולמית (WKF) היא הגוף הבינלאומי הגדול ביותר של ספורט הקראטה וחברות בו מעל 130 מדינות. היא הוקמה בשנת 1990 והיא ארגון הקראטה המוכר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. רשומים בה כיום מעל 10 מיליון חברים. ארגון WKF מארגן את אליפויות העולם בקראטה לנוער ובוגרים, המתקיימות בכל שנה במדינה אחרת. הסגנונות המוכרים על ידי התאחדות הקראטה העולמית הם גוג'ו ריו, שיטו ריו, שוטוקאן וואדו ריו.
ענף הקראטה הוכר כענף אולימפי ויוצג בטוקיו 2020.
קראטה בישראל

את היווסדו של ענף הקראטה בישראל ניתן לייחס לשישה אנשים עיקריים אשר למדו והגיעו מסגנונות קראטה שונים והשפיעו עמוקות על התפתחותו של הקראטה בישראל:
שלמה פייגה (1932–2007) - סנסאיי שלמה פייגה נולד בשנת 1932 בעיר יוהנסבורג שבדרום אפריקה. הוא עלה לישראל בשנת 1960 ופתח את מועדון הקראטה הראשון בארץ בשנת 1961 במושב מולדת. באותה שנה ביצעו פייגה ודניס הנובר, הדגמת תרגילי קראטה במשחקי המכבייה ה-6 ועוררו הדים רבים. הקראטה שלימד פייגה במועדון במולדת היה מעיין שילוב של שוטוקאן, קיוקושינקאי ושיטות לחימה נוספות - באותה התקופה החלוקה לשיטות עדיין לא הייתה נפוצה ורוב אנשי הקראטה בארץ התאמנו במקביל בכמה שיטות קראטה תוך שילוב האימונים עם ג'ודו וג'יו ג'יטסו. סנסאיי פייגה נפטר ב-13 בדצמבר 2007.
אדמונד בוזגלו - סנסאיי אדמונד בוזגלו נולד בשנת 1940 בעיר קזבלנקה שבמרוקו. הוא התאמן בילדותו בג'ודו ובג'יו-ג'יטסו. בישראל אימן בתחילת דרכו את אומנות הג'ודו ובשלב מסוים נסע ללמוד קראטה אצל כמה מן המורים הגדולים של ארגון J.K.A היפני וחזר לארץ לאמן קראטה בשיטת שוטוקאן. הוא נחשב לאחד מגדולי המאמנים בישראל של אותה תקופה ונודע באופן הטכני והמדויק שבו לימד את שיטת שוטוקאן. תחת ידו למדו והתאמנו רבים מן המאמנים המוכרים והמצליחים כיום בישראל ומורשתו ניכרת בנוף הקראטה הישראלי המודרני.
יהודה פנטנוביץ' (1938–2006) - סנסאיי יהודה פנטנוביץ' נולד בשנת 1938 בעיר קלקרסדוף טרנסוואל שבדרום אפריקה ושם התחיל את דרכו בעולם הקראטה כשהחל להתאמן בדוג'ו שלימד שוטוקאן קראטה. בשלב מסוים החליף המועדון שבו למד את שיטת הלימוד לגוג'ו-ריו תחת הדרכתו של סנסאיי מוריו היגואנה. פנטנוביץ' עלה לישראל בשנת 1972 והחל להתאמן לבדו בחוף הים בעיר נתניה, שם נקבצו סביבו תלמידיו הראשונים ושם הכיר ובא במגע עם מדריכי קראטה חשובים נוספים בארץ. כך יצר את הקשרים שהובילו להשתתפותו בהקמת התאחדות הקראטה בישראל בשנת 1972. פנטנוביץ' היה הראשון אשר הביא ולימד בישראל את שיטת גוג'ו-ריו. סנסאיי פנטנוביץ' נפטר ב-12 באוקטובר 2006.
גדעון קדרי - סנסאיי גדעון קדרי התאמן בג'ודו לפני שנסע ללמוד קראטה קיוקושינקאי בטוקיו במשך 6 שנים אצל מאסטר מאסוטאצו אויאמה. קדרי היה הראשון שהביא את שיטת קיוקושינקאי לישראל והיה נציגו של מאסוטאצו אויאמה בישראל.
מאיר יהל (1934–2008) - סנסאיי מאיר יהל נולד בשנת 1934. היה מראשוני שוטוקאן צרפת והחל להתאמן בקראטה בפריס בשנת 1964. בסוף 1969 הוא שב לארץ והחל ללמד קראטה בעיר רחובות. בדצמבר של אותה שנה פתח את הדוג'ו הראשון של שוטוקאן בישראל בעיר תל אביב. בהמשך, פתח יהל דוג'ו גם בירושלים. במכבייה ה-10 (המכבייה הראשונה שבה השתתף ענף הקראטה) אימן יהל את הנבחרת הלאומית לקראת התחרויות. סנסאיי יהל נפטר באפריל 2008.
דניס הנובר - סנסאיי דניס הנובר נולד בשנת 1937 בעיר יוהנסבורג שבדרום אפריקה. הוא למד והתאמן בג'ודו, ובשנת 1960 עלה ארצה והתיישב במושב מולדת שם פתח יחד עם שלמה פייגה את מועדון הג'ודו הראשון בישראל. ביישוב מולדת למד קראטה לראשונה מפייגה, חברו. בשנת 1975 השתתף בתחרות הראשונה של שיטת קיוקושינקאי ביפן ונחשב לאחד הטובים בתחומו בעולם. פעל רבות להכנסת ענף הקראטה למשחקי המכבייה.
קראטה בישראל > ראשית הדרך

בשנת 1972 הוקמה "התאחדות הקראטה בישראל" על ידי מובילי דרך, אשר ביצעו את דריסת הרגל הראשונה של ענף הקראטה בישראל.
בחודש אפריל 1973 נערך המבחן הראשון לחגורות שחורות בפיקוח התאחדות הקראטה בישראל ובמבחן זה נכחו: דניס הנובר, אדמונד בוזגלו, יהודה פנטנוביץ', הרווי ספיר, גדעון קדרי, שלמה פייגה, ומאיר יהל. ענף הקראטה החל להשתתף בתחרויות המכבייה בשנת 1977 - במכבייה ה-10, הודות למאמצים הרבים שהשקיעו מייסדיה של התאחדות הקראטה בישראל.
קראטה בישראל > כיום

בשנת 1984, לאחר מספר שנים בהם פעלה ההתאחדות באופן מצומצם, חודשה פעילות ההתאחדות על ידי מספר מאמנים וראשי מועדונים משפיעים ומובילים בישראל והיא עוצבה במתכונתה הנוכחית, מאז היא פועלת באופן רציף עד היום. היו"ר הראשון שמונה להתאחדות הקראטה המחודשת היה אבי בלייר, הוא מילא תפקיד זה במהלך 20 השנים הבאות.
בשנת 2015 נבחר שיהאן משה בוחניק לתפקיד יו"ר התאחדות הקראטה בישראל (IKF). שיהאן בוחניק אלוף ישראל ומאמן נבחרת ישראל בעבר, מחזיק בחגורה שחורה דרגת דאן 9, מאמן בכיר בתורות לחימה שונות. בוחניק מוביל כיום שינוי משמעותי בענף הקראטה, ענף שנכלל במשחקים האולימפיים החל מ-אולימפיאדת טוקיו 2021.
ראשי התאחדות הקראטה בישראל

1984–2004: אבי בלייר
2004–2012: שלום אביטן
2012–2015: גבי מיכאלי
2015–הווה: משה בוחניק
רן דנקר

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1984 (בן 41) נורפוק, וירג'יניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  חליל יוסף דנקר
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  שחקן • זמר-יוצר
 סוגה:  פופ • רוק
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  עברית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר 
 חברת תקליטים:  NMC 
 בן זוג:  איתי ויזר
 פרופיל ב-IMDb
 
רן חליל יוסף דנקר (נולד ב-7 בינואר 1984) הוא שחקן, זמר, מלחין, מפיק מוזיקלי ויוצר ישראלי. התפרסם לאחר השתתפותו בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו".
ביוגרפיה

נולד בנורפוק, וירג'יניה שבארצות הברית. הוא בנם של השחקן אלי דנקר ודלית דנקר. הוא נולד בשם חליל יוסף, שם שניתן לו על ידי אביו, אך כבר בגיל שש וחצי, בעוד הוא לומד בכיתה ב', בחר לשנות אותו לשם הפרטי רן. בשנת 2012 החזיר את חליל יוסף כשמו האמצעי.
בגיל שנתיים וחצי עלה עם אמו לישראל. הם התגוררו בקיבוץ האון, לאחר מכן בבית זית, בתל אביב ולבסוף בנתניה.
שירת בצה"ל כטכנאי מסוקים בבסיס חיל האוויר פלמחים. הוא שירת במשך שנה וחצי, אך השתחרר בטרם עת מסיבה רפואית.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

בשנת 2004, הוציא את השיר "כמה כח יש ללב שבור", אותו ביצע יחד עם שירי מימון, כחלק מפסקול הסרט "אל-סיד".
באוגוסט 2007 הוציא דנקר את אלבומו הראשון, "שווים", במשותף עם המוזיקאי עילי בוטנר. קדמו לו הסינגלים "שווים" ו"בואי נעזוב". אחר כך יצאו הסינגלים "הכל מזכיר אותך", "מה שלא הספקתי לומר" שבו השתתפה בשירה סיון טלמור ו"אני אש". במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' ושל גלגלצ לשנת ה'תשס"ח נבחרו דנקר ובוטנר כ"הרכב השנה".
בפברואר 2018 הוציא דנקר שיר נושא לסדרה "מיגל" בה הוא משחק, בשם "אין לי אף אחד". ב-6 בנובמבר 2018 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "משהו אחר".
בשנת 2020 יצא הסינגל, "העיר הזאת", מתוך אלבום הבכורה "רעבה ועצבנית" של צליל דנין, אותו היא שרה יחד עם דנקר.
ביוני 2020 השתתף בפרויקט "המחברת של אליה" ופרסם יחד עם אליה רוסיליו את השיר "מלאכית".
במרץ 2021 הוציא את הסינגל "בית משוגעים", אשר הגיע במצעד כמות ההשמעות השבועית למקומות הראשונים במשך כמה שבועות רצופים, בתחנות רדיו רבות כדוגמת גלגלצ ואקו 99FM. השיר היה השיר המושמע ביותר ברדיו הישראלי במשך יותר מחודש, לפי נתוני מדיה-פורסט. בנוסף, היה השיר הישראלי המושמע ביותר בספוטיפיי ובאפל מיוזיק בישראל במשך שלושה חודשים. השיר זכה להצלחה רבה, ושהה 12 שבועות רצופים בראש המצעד של גלגלצ - ובכך שבר את השיא למספר השבועות ברצף בראש המצעד. השיר נמצא במקום הרביעי בהיסטוריית התחנה במספר השבועות הכולל במקום הראשון אחרי "הללויה" של חלב ודבש (16 שבועות), "אבניבי" של יזהר כהן (15 שבועות) ו"רסיסים" של רביב כנר (13 שבועות). השיר זכה במקום הראשון במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א. בנוסף זכה בטקס פרסי "איגי" בשיר השנה ובזמר השנה 2021.
ביולי 2021 הוציא יחד עם סטטיק ובן-אל תבורי את השיר "רובינזון קרוזו" כחלק מאלבום הבכורה שלהם "שבעה ירחים". באותו החודש הוציא יחד עם מירי מסיקה גרסה מחודשת לכבוד ט"ו באב של שירה "אף אחת".
ב-3 בספטמבר 2021 זכה שירו "בית משוגעים" בתואר שיר השנה, ב"טקס נבחרי ישראל בידור". ב-5 בספטמבר זכה בתואר שיר השנה ואיש השנה במוזיקה במצעד השירים השנתי של גלגלצ. יום לאחר מכן זכה עם השיר בתואר שיר השנה במצעד השירים השנתי של כאן גימל ובזמר השנה במצעד של עורכי אתר הנוער פרוגי.
ב-18 באוקטובר 2021 הוציא את הסינגל "השמלה החדשה שלי".
ב-14 ביולי 2022 ביצע במשכן הנשיא את השיר "לו יהי", לצד הזמרת יובל דיין בפני נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן בעת ביקורו בישראל. ב-8 באוגוסט 2022 הוציא את הסינגל "מלכת הרחבה".
ב-23 בינואר 2023 הוציא את הסינגל "כל מה שרציתי להיות". ב-20 במרץ 2023 נבחר יחד עם עילי בוטנר לקבל את פרס המצוינות של אלווין ישראל ע"ש אילן גילאון עבור השיר "שווים". ב-10 במאי הוציא את הסינגל "חזרה למציאות". ב-11 באוגוסט הוציא את הסינגל "על גשר בעיר" יחד עם עברי לידר בצל המחאה נגד הרפורמה המשפטית. את השיר כתב והלחין לידר, בהפקה מוזיקלית של אריאל טוכמן.
ב-7 בפברואר 2024 דנקר הוציא שיר חדש בשם "עד שכל זה יעבור", בהשפעת מלחמת חרבות ברזל. השיר נכתב בשיתוף אבי אוחיון ואליה רוסיליו, בהפקה מוזיקלית של ניר מימון. ב-9 ביוני דנקר שחרר שיר בשם "בבל". השיר נכתב בזמן המחאה נגד הרפורמה המשפטית. ב-18 באוגוסט דנקר ואקו הוציאו שיר בשם "חץ בלב" שמלווה בקליפ בשחור-לבן. באוקטובר 2024 היה אחד האומנים שהופיעו בטקס הזיכרון הלאומי לטבח השבעה באוקטובר ושר את השיר "מלאכית". ב-17 באוקטובר הוציא לאור את הסינגל "אור". בדצמבר 2024, דנקר קיים מופע ראשון בהיכל התרבות, שבו אירח את אביו, אלי דנקר, ואת הזמרת סיון טלמור. במהלך המופע, ביצע את השיר "מה שלא הספקתי לומר" יחד עם אביו.
חיים אישיים

דנקר ניהל מספר מערכות יחסים עם הזמרת נינט טייב, אותה הכיר על סט הסדרה "השיר שלנו". בנוסף על הזוגיות עם הדוגמנית ליאל דניר ועם השחקניות יעל פוליאקוב, גאיה טראוב ורומי אבולעפיה.
ביולי 2015 סיפר דנקר בריאיון לעיתון "ידיעות אחרונות" על היותו ביסקסואל. הוא נשוי לבמאי איתי ויזר והשניים מתגוררים ביפו יחד עם שתי בנותיו של ויזר. באוקטובר 2023 נולדה לזוג בת בהליך פונדקאות שנערך בישראל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: משהו אחר
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן בהשתתפות

2007: שווים (ביחד עם עילי בוטנר)