stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שבץ מוחי
אבחנה של שבץ

אבחנה של שבץ נעשית על ידי מספר דרכים: בדיקה נוירולוגית, הדמיה על ידי CT (לרוב ללא חומר ניגוד) או MRI, אולטראסאונד דופלר, או ארטריוגרפיה. אבחנת שבץ היא בעיקרה אבחנה קלינית, המבוססת על תלונות המטופל, תוך היעזרות באמצעי ההדמיה האמורים, המסייעים בקביעת סוג הפגיעה שהביאה לשבץ. אין כיום בדיקת דם ספציפית שיכולה לאבחן שבץ, אך בדיקות דם יכולות לסייע במציאת סיבת השבץ עצמו.
בדיקה גופנית עם בירור היסטוריה רפואית של המטופל ומצבו הנוירולוגי, עוזרת להערכת מיקום השבץ וחומרתו. קיימים מדדים להערכת השבץ על פי NIHSS score. נמצא כי חולשת פנים פתאומית, חולשה בגפה המביאה לצניחתה לאחר הרמתה, ודיבור לא ברור הם התסמינים העיקריים העומדים בקורלציה לאבחנה נכונה של שבץ.
כדי לאבחן שבץ ניתן להיעזר באמצעי הדמיה כגון ביצוע CT או MRI. רגישות בדיקת ה-CT באבחון שבץ איסכמי חריף היא 16% בלבד, אך בדיקת CT מבוצעת במרבית המקרים היות שניתן לשלול באמצעותה דימום (שבץ המורגי) ברגישות גבוהה יחסית: (90%). בדיקת MRI יכולה לזהות בדיוק רב יותר שבץ איסכמי.
כאשר אובחן תהליך של שבץ, יש לבצע בדיקות נוספות לקביעת סיבת השבץ. כך למשל, יש לבדוק דופלר של עורקי הצוואר כדי לזהות חסימה בקרוטידים, יש לבצע בדיקות לבביות הכוללות ECG לצורך הערכה האם קיימת בעיה לבבית, בדיקת אנגיוגרם של עורקי המוח כדי לזהות מלפורמציות שונות וכן בדיקות דם (כולסטרול, דימום ועוד).
באופן כללי, קיימת חשיבות מהותית לגורם הזמן, היינו מתי הופיעו התסמינים, היות שלגורם זה יש השפעה עיקרית על הטיפול התרופתי הניתן לחולה והפרוגנוזה הצפויה. אם החולה קם בבוקר עם תסמינים של שבץ, יש לבדוק האם קם גם באמצע הלילה ובאיזו שעה והאם נצפו תסמיני שבץ באמצע הלילה, כדרך להעריך את משך הזמן בו התרחש האירוע כולו.
רק כ-40% מהמקרים (כ-5,200 חולים) מגיעים בחלון הזמן המתאים לטיפולים מתקדמים מונעי נכות, כ-7,800 חולים אינם מגיעים לבית החולים בחלון הזמן הנדרש, כ-2,000 מהחולים אינם מגיעים כלל לבית חולים וחלקם לוקים בשבץ מוחי קשה שאפשר היה למנוע. מאחר ששבץ מוחי הוא אחד משלושת הגורמים העיקריים לתמותה בעולם המערבי, והגורם העיקרי לנכות כתוצאה ממחלה, הקים משרד הבריאות ב-2014 מרשם שבץ לאומי. המרשם נועד לשמש מאגר נתונים מקיף ואיכותי על שבץ מוח בישראל שיאפשר לאפיין את הצרכים הכרוכים בטיפול ובמניעה.
סיבות לשבץ > שבץ תרומבוטי

שבץ תרומבוטי נובע מקריש דם שלרוב נוצר על גבי רובד טרשתי. מאחר שחסימת עורק נוצרת בהדרגתיות לאורך שנים, התחלת שבץ סימפטומטי תרומבוטי היא איטית יותר. קריש דם כשלעצמו יכול לגרום לשבץ תסחיפי (להלן) אם הוא ניתק מהעורק - ומגיע לעורק אחר ברקמה המוחית.
בארצות הברית קרישי דם הוכרזו כבר ב-2008 כאיום על בריאות הציבור כששר הבריאות האמריקאי (Surgeon General) יזם "קריאה לפעולה" (Call For Action) ובה הנחיות למערכת הבריאות לגבי התגייסות למניעת היווצרות קרישי דם מסוכנים באוכלוסייה. נתוני מרשם הבריאות האמריקאי מראים כי אדם אחד מכל 1000 ייפגע מקריש דם הגורם לפקקת ורידים או תסחיף, ושיעור הנפגעים עולה בגיל 45 ומעלה, עד כדי 5–6 מקרים מכל 1000 בגיל 80 ומעלה. האיגוד ההמטולוגי האמריקאי מעריך כי בכל שנה כמיליון אמריקאים נפגעים מקריש דם בווריד או בעורק, וכי 100,000 מתוכם מתים כתוצאה מכך. במחקר COMPASS נצפתה הפחתת תמותה ממחלות טרומבוטיות במערכת הלב וכלי הדם בשיעור של 22%, והפחתה בשיעור מקרי השבץ המוחי בשיעור של כ-40%. תוצאות מחקר COMPASS פורסמו באותו יום בכתב העת הרפואי New England Journal of Medicine.

שני סוגים של קריש דם יכולים לגרום לשבץ:
קריש בכלי דם גדולים: העורקים התרדמניים, העורקים החולייתיים ועורקי מעגל ויליס. מחלות הגורמות ליצירת קריש דם בכלי דם אלה כוללות טרשת עורקים, התכווצות של העורקים, בתירה (דיסקציה) של העורקים ומחלות דלקתיות שונות, היוצרות פגיעה בכלי הדם (דלקת כלי דם).
קריש דם בכלי דם קטנים: במוח קיימים כלי דם קטנים כמו סעיפים של עורקי מעגל ויליס, עורקים היוצאים מהמערכת הבסיסית (בזילרית) או החולייתית, ועורקיקים קטנים נוספים. מחלות הגורמות לסתימת עורקים אלו הן בעיקר מחלות הנובעות מיתר לחץ דם.
אנמיה חרמשית שיכולה ל לסתימה של כלי דם, עלולה להביא כשלעצמה לשבץ.
סיבות לשבץ > שבץ תסחיפי

שבץ תסחיפי נגרם כתוצאה מחסימת כלי דם, על ידי תסחיף שיכול להגיע מכל מקום שהוא בגוף. לרוב, התסחיף יהיה קריש דם שנוצר במקום אחר ונסחף למוח, אך התסחיף יכול להיות גם תסחיף שומן, תסחיף אוויר, תסחיף חיידקי (למשל במקרים של אנדוקרדיטיס זיהומית), או תסחיף של תאים סרטניים. מאחר שתסחיף יכול להיווצר במקום אחר בגוף, טיפול מקומי יפתור את הבעיה רק באופן זמני. לכן קיימת חשיבות לאבחון מקור הקריש. כיון ששבץ תסחיפי מופיע פתאום, התסמינים הם מקסימליים בעת תחילת האירוע; כן עלולים התסמינים הקליניים להיעלם אם התסחיף נע למקום אחר, או נספג.
מרבית התסחיפים נובעים מהלב (בעיקר כאשר יש פרפור עליות) או ממקום אחר ברשת העורקים. אם יש תסחיף פרדוקסלי, המקור לתסחיף הוא במרבית המקרים פקקת ורידים עמוקה אשר קריש הדם שבה עבר מהצד הימני של הלב לצד השמאלי דרך מום אנטומי מולד (כגון VSD או ASD).
סיבות לבביות לשבץ תסחיפי מחולקות לכאלו בעלות סיכון גבוה לעומת כאלו בעלות סיכון נמוך:
סיכון גבוה לשבץ: פרפור עליות, מחלת לב שגרונתית או מחלות של מסתם אבי העורקים, מסתמים מלאכותיים, קריש ידוע בעליה או בחדר, תסמונת הסינוס החולה, רפרוף עליות, אוטם לבבי שאירע לאחרונה, אי ספיקת לב עם מקטע פליטה נמוך מ-30%, קרדיומיופתיה, אנדוקרדיטיס, מיקומה עלייתית וניתוח מעקפים.
סיכון נמוך לשבץ: הסתיידויות של המסתם הצניפי, patent foramen ovale, atrial septal aneurysm ואתרומה באבי העורקים העולה.
סיבות לשבץ > היפו-פרפוזיה סיסטמית

שבץ עלול להיגרם כתוצאה מירידה כללית באספקת הדם לגוף (תת לחץ דם), למשל במצבים של אי ספיקת לב, הפרעות קצב, אוטם לבבי, תסחיף ריאתי, דימום חריף, תפליט פריקרדיאלי, התייבשות, זיהום חמור, (הלם ספטי) או תגובה אלרגית חמורה. מאחר שהירידה בזילוח הדם לרקמות השונות הוא כללי, כל אזורי המוח נפגעים, ובעיקר אלה הקרויים "קו פרשת מים", watershed (אזורים שאספקת הדם אליהם באה מעורקים מוחיים עיקריים). לכן, שבץ מוחי מסוג "watershed stroke" מתייחס למצב בו אספקת הדם לאזורים אלו מופחתת ועלולה להביא לנזק מוחי, אף שאספקת הדם לא בהכרח פוסקת לחלוטין.
סיבות לשבץ > דימום תוך מוחי

דימום תוך מוחי מתרחש בעיקר בעורקים קטנים במוח ויכול לנבוע מהפרעות קרישה שונות, מיתר לחץ דם, מהתפתחות לקויה של כלי-דם (מלפורמציות ווסקולריות) (כמו אנגיומות, AV malformations), ממחלת כלי דם של הצטברות עמילואיד (cerebral amyloid angiopathy), מחבלה מוחית, מזיהום או מאוטמים מוחיים הנובעים מדימום קודם. שימוש בתרופות נגד נזלת, או צריכת סמים כמו קוקאין - עשויים לגרום לדימום תוך מוחי בשל עליית לחץ דם קיצונית. תרופות הן גורם שכיח להפרעות קרישה בגיל מבוגר. ההמטומה הנוצרת במוח גדלה עד היווצרות לחץ על הרקמות הסמוכות, או שהיא מדממת לתוך חדרי המוח (בכשליש מהמקרים). שיעור התמותה כתוצאה מדימום תוך מוחי הוא 31% לאחר 30 יום, גבוה יותר משיעור התמותה כתוצאה משבץ איסכמי או מדימום תת-ארכנואידלי.
סיבות לשבץ > פתופיזיולוגיה

שבץ איסכמי נוצר בגלל אי אספקת דם לרקמה מסוימת במוח, וזאת תחילת התהליך עצמו. הרקמה שאינה מקבלת חמצן מן הדם חדלה לתפקד אם החוסר בחמצן עולה על דקה - ועד כשלוש שעות, וזו הסיבה מדוע יש לתת תרופות ממיסות קריש (סטרפטוקינאז - TPA) במסגרת זמנים של כ־4.5 שעות בלבד מרגע הופעת התסמינים עצמם.
כתוצאה מחוסר בחמצן, הרקמה הפגועה עוברת לתהליך נשימה אנארובי. תהליך זה מספק כמות מופחתת של ATP ביחד עם כמות מוגברת של חומצה לקטית שעלולה להביא להרס של תאים נוספים. הרקמה הסובבת את הרקמה המתה היא רקמת מוח בסיכון, הנקראת penumbra, ושמטרת הטיפול הרפואי היא הצלתה וחידוש אספקת הדם אליה מוקדם ככל שניתן.
ככל שכמות ה-ATP מופחתת לאור המחסור המתמשך בחמצן 'משאבות היונים' הפועלות בתאי המוח מפסיקות לפעול, וכתוצאה מכך נגרם מוות לתאי המוח עצמם. סיבה עיקרית לתהליך היא שחרור מסיבי של גלוטמט, (נוירוטרנסמיטור אקסיטטורי) שבאופן נורמלי נשמר ברמה נמוכה הודות לפעולת 'משאבות היונים', ואילו בשבץ, בגלל כישלון פעולת 'משאבות היונים' רמתו עולה במרווח החוץ תאי, ומביאה לנזק טוקסי לתאים עצמם בדרך של שחרור מאגרי סידן הגורמים לעיכול מרכיבים שונים בתא, ולנזק מיטוכונדריאלי.
איסכמיה מביאה כשלעצמה גם לשחרור של רדיקלים חופשיים וחומרים מחמצנים ראקטיביים, היוצרים בתורם נזק טוקסי לתאים ולכלי הדם הסובבים אותם. גם מרכיבי המערכת החיסונית נכנסים לתמונה ומביאים נזק נוסף.
שבץ המורגי גורם לנזק רקמתי בגלל לחץ על הרקמה, של ההמטומה באזור - הן הלחץ והן אספקת הדם לאזור מביאים למנגנון של פגיעה, לרבות הדימום הישיר לרקמת המוח, שנושא בחובו אפקט טוקסי, כשלעצמו.
טיפול בשבץ ושיקום

כיום, יותר ויותר ברחבי העולם, מוקמות "יחידות שבץ" בבתי החולים אשר אומנו לטפל במקרי שבץ אקוטיים המגיעים למיון. הוכח, כי חולים המגיעים ליחידות ספציפיות אלו הראו סיכוי גבוה יותר לשרוד מאשר אם הגיעו לבית חולים אשר לא כלל יחידה כאמור. עם השנים החלה להתפתח גם בישראל מתודה מסודרת לטיפול במקרי שבץ ומרכזים רפואיים רבים כיום מנוסים בטיפול בחולים כאמור.
כאשר מגיע מטופל עם חשד לשבץ, יש לנסות ולקבוע ככל האפשר את סוג השבץ: שבץ המורגי או איסכמי, מאחר שהטיפול עצמו ייגזר בהתאם. על כן יש לבצע הדמיה ב-CT כדי לזהות האם מדובר בשבץ המורגי. אם נשלל דימום יש להתייחס למקרה כאל שבץ איסכמי ולטפל בהתאם.
הטיפול בשבץ איסכמי כולל הסרת החסימה שהביאה להפסקת זרימת הדם לרקמה הפגועה - בין אם על ידי פירוק קריש הדם החוסם על ידי מתן תרופות תרומבוליטיות, או על ידי הזזתו באופן מכני (תרומבקטומי). כמו כן יש לשמור על רמת גלוקוז תקינה, מתן נוזלים וחמצן במידה מספקת וניטור רמות של לחץ דם ומדדים חיוניים.
טיפול בדרך של המסת הקריש (תרומבוליטי) נעשה על ידי תרופה הנקראת tissue plasminogen activator (TPA) אשר מפרקת את הקריש עצמו. התרופה היא סרין פרוטאזה, אשר מזרזת הפיכה של פלסמינוגן לפלסמין, כלומר פירוק קרישים המכילים פיברין. עם זה, השימוש בתרופה זו עלול להיות בעייתי לאור העובדה כי היא מגבירה מהותית את הסיכון לדמם. לפיכך יש לתת תרופה זו רק אם חלפו פחות מ-4.5 שעות מרגע תחילת התסמינים, ובהיעדר קונטרה-אינקידציות למתן התרופה (כמו ניתוח שבוצע לאחרונה, ערכי לחץ דם גבוהים מאוד, תרומבוציטופניה וכו'). המינון הוא 0.9 מ"ג לקילו עד למנה מקסימלית של 90 מ"ג.
דרך נוספת להסרת הקריש יכולה להיעשות בצנתור לתוך כלי הדם החסום, והוצאת קריש הדם דרך הצנתר עצמו. גם אם עברו יותר מ-4.5 שעות מהאירוע עדיין יש מקום לטיפול אך זה דורש שיטות מיוחדות של טומוגרפיה ממוחשבת או תהודה מגנטית גרעינית כדי להדגים את גודל אזור הפנומברה שאפשר להחזיר לפעולה בעזרת שליפת הקריש באמצעות צנתר וזאת עד 12 שעות מהאירוע. בישראל 7.3% מחולי שבץ איסכמי עברו צנתור מוחי ב-2020.
שיקום: תהליך שיקום לחולה שבץ כולל צוות מולטי-דיסציפלינרי, לרבות אחיות, פיזיותרפיה, קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים ועוד. על התהליך להתחיל מוקדם ככל האפשר ולהימשך עד כמה שנחוץ לצורך השיקום. חזרת מרבית הפונקציות מתרחשת בחודשים הראשונים - כחלון זמן של כחצי שנה שלאחריו השיפור במרבית המקרים אינו מהותי. כדי לשפר את רמת החיים במקרים של חולשה או שיתוק חלקי בגפיים נעזרים בעזרי הליכה ותנועה. הליכונים, סדים מיוחדים ומערכות גירוי חשמלי פונקציונלי (FES) – לבעיית רגל שמוטה ושיתוק של היד.
טיפול בשבץ ושיקום > השלכות ושינויים תפקודיים

השבץ המוחי עשוי לגרום לשינויים תפקודיים, בהתאם לאזור שנפגע במוח. שינויים אלה עלולים להשפיע משמעותית על חיי הנפגע והסובבים אותו. רבים מהשינויים ניתנים לטיפול ארוך טווח שישפר את מצבם.
תנועה: שיתוק, רפיון, חולשת שרירים, עלולים להיווצר, לעיתים בפלג אחד של הגוף. שינויים אלה עשויים להתבטא בקשי קואורדינציה, בקשיים בהליכה, ישיבה, ויציבות הגוף. אם נפגעים שרירי הפה, הלשון, והלוע עלול להיות קושי גם בלעיסה ובליעה. בקרב שליש מהחולים תישאר נכות פיזית – עד כדי שיתוק מלא באחד מצידי הגוף - העלולה לגרום לקושי ניכר בתפקוד. נוקשות שרירים (ספסטיות), התכווצות שרירים בלתי רצונית העלולה לגרום לכאב.
כמו כן, הפגיעה בשרירים עלולה לגרום גם לאי שליטה או לשליטה חלקית על מתן שתן וצואה.
תקשורת: כאשר הפגיעה היא בצד שמאל של המוח (כלומר השיתוק בשרירים יתבטא בצד ימין של הגוף), תיתכן אפזיה. אפזיה היא פגיעה בשפה, הגורמת לפגיעה בתקשורת ובהבנה השמיעתית. ייתכנו קשים בשליפה של מילים מוכרות, כולל קושי לשלוף את שמות בני המשפחה והאנשים הקרובים אל הנפגע. גם אם היכולת האינטלקטואלית לא נפגעה, עדיין יכול להיות קושי לאדם להבין את השפה המדוברת אליו, להביע את רצונותיו על ידי דיבור, לקרוא ולכתוב. לעיתים תתרחש פגיעה במוטוריקה של הדיבור (דיסארטיה), ולכן יהיה לאדם קושי להגות את צלילי הדיבור, ויהפוך את דיבורו לאיטי, משובש ולא ברור.
תחושה: אם האזור הנפגע במוח קשור לשליטה על רמת התחושה, קיימת אפשרות לירידה בתחושה בחלקי גוף שונים. לעיתים האדם יחוש כאבים, תחושות שרפה, חום או קור, נימול, ועוד.
חשיבה: השבץ המוחי עלול לגרום לקשיים בהתמצאות, בזמן ובמקום. קשיים נוספים עלולים להיות בזיהוי אנשים, כולל שמות ילדים ובני זוג. לעיתים יופיעו קשיים בתכנון פעולות פשוטות ובשיפוט. ברבים מקשיים אלה ניתן לטפל, על ידי שיקום מתאים לאורך זמן.
רגש: השבץ עלול לגרום לקשיים רגשיים. עלולים להופיע קשיים בשליטה על רגשות או ביטוי של רגשות באופן שאינו מותאם למצב. מעבר לקשיים הנובעים ממקורות פיזיים עקב האירוע המוחי, הרי שאובדן השליטה של האדם על גופו, על יכולתו לחשוב בצלילות ולבטא את עצמו, כל אלה עלולים להביאו למצוקה רגשית ונפשית. הקשיים הרגשיים הנפוצים אחרי שבץ מוחי הם דיכאון וחרדה. סימני הדיכאון הם עצבות, התפרצויות בכי, איבוד עניין בפעילות יומיומית, איבוד תיאבון, ירידה במשקל, קשיים בשינה, תחושת חוסר אונים או אשמה.
התנהגות: האדם החולה, חווה משבר ואובדן. הוא מאבד את יכולותיו הגופניות, החברתיות, התעסוקתיות, ועתידו לא ברור. מעבר להשפעת האירוע המוחי עצמו, חווה החולה בהתנהגותו ובמצבו הרגשי, לעיתים קרובות, גם את שלבי האבל השונים, המתבטאים ברגשות קשים של כעס ואיבוד עשתונות, ועוד.
פרוגנוזה

נכות משפיעה על כ-75% מהמטופלים באופן כזה המשפיע על סיכויי חזרתם לעבודה. שבץ עלול להשפיע באופן פיזי, נפשי, מנטלי או שילוב של כל השלושה. כ-30% עד 50% ממטופלים אשר חוו שבץ עלולים לסבול מדיכאון, המאופיין בעייפות, בעיות בשינה, ירידה בערך העצמי ואיריטביליות. לעיתים קיימת תנודתיות רגשית גבוהה, המאופיינת בכך שהמטופל צוחק או בוכה באופן פתולוגי, ללא קשר לקונטקסט ספציפי או לרגש מסוים. לביליות זו מתרחשת אצל כ-20% מהחולים. חסרים קוגניטיביים הנובעים משבץ כוללים בעיות בדיבור, דמנציה, בעיות בקשר, ריכוז וזיכרון, וכן נגלקט (הזנחת צד). בכ-10% מן המקרים עלולים להתפתח פרכוסים, לרוב בשבוע שלאחר האירוע עצמו.
ראו גם

דימום תוך-גולגולתי
לחץ דם
תסמונת וולנברג
תסמונת חסימת עורק צרברלי אמצעי
הערות שוליים

↑   אילון גלעד, את התעלומה של שאול המלך רק חיילים רוסים הצליחו לפתור, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2019
↑  Wolf PA, Abbott RD, Kannel WB. Atrial fibrillation as an independent risk factor for stroke;the Framingham study. Stroke.1991;22:983-988.
↑  Miasaka Y, Barnes ME, Gersh BJ, Cha SS, Bailey KR, Abhayaratna WP, et al. Secular trends in incidence of atrial fibrillation in Olmsted Country, Minnesota, 1980 to 2000, and implication on the projection for future prevalence. Circulation.2006;114:119-125.
↑  Go A.S. The epidemiology of atrial fibrillation in eldery persons; the tip of the iceberg. Am J Geriatr Cardiol.2005;14:56-61.
↑  Anastasia M. Raymer, Pelagie Beeson, Audrey Holland, Diane Kendall, Translational Research in Aphasia: From Neuroscience to Neurorehabilitation, Journal of Speech Language and Hearing Research 51, 2008-02-01 doi: 10.1044/1092-4388(2008/020)
1 2 3 4  נתוני משרד הבריאות על אירועי שבץ מוחי ל-2020, באתר GOV.IL
1 2  פרדיגמת טיפול חדשה בהפחתת אירועים קרדיו-וסקולריים, המתבססת על תוצאות מחקר COMPASS
1 2  Rivaroxaban with or without Aspirin in Stable Cardiovascular Disease
1 2  E. P. Vantage, 2017 Establishes Eliquis As The Blood-Thinner To Beat, Seeking Alpha, ‏2017-05-03 (באנגלית)
↑  התוויות לשימוש בקסרלטו, מאגר התרופות, אגף הרוקחות במשרד הבריאות
↑  קריטריונים להכללה בסל התרופות, אתר משרד הבריאות
↑  FDA approves Xarelto to prevent stroke in people with common type of abnormal heart rhythm
↑  Srinivasan S, Ajmal M, Pecci C, Lassar T. Edoxaban in cardiovascular disease management: Review. Br J Clin Pharmacol. 2021 Aug 7
↑  2016 ESC Guidelines for the management of atrial fibrillation,European Heart Journal
↑  Effectiveness And Safety Of Reduced Dose Non-Vitamin K Antagonist Oral Anticoagulants In Patients Without Severe Renal Impairment,Value in Health Volume 19, Issue 3, May 2016, Pages A2
↑  S. P. Stone, S. J. Allder, J. R. F. Gladman, Predicting outcome in acute stroke, British Medical Bulletin 56, 2000-01-01, עמ' 486–494
↑  כיצד לזהות אירוע מוחי, באתר מגן דוד אדום
↑  סוגים של שבץ מוחי: גורמים ודרכי טיפול, באתר BEOK, ‏2 בספטמבר 2018
↑  המלצות לביצוע MRI אמבולטורי בחולי שבץ מוחי, ההסתדרות הרפואית בישראל המכון לאיכות ברפואה מאי 2022
1 2  "שבץ מוחי", אתר משרד הבריאות
↑  Acting Surgeon General Issues 'Call to Action to Prevent Deep Vein Thrombosis and Pulmonary Embolism'
↑  Epidemiology and Risk Factors for Venous Thrombosis
↑  For Patients - Blood Clots
↑  בשנים הקרובות צפוי זינוק של פי שלושה במספר אירועי שבץ מוח בישראל, באתר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל, ‏28 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284808005171  BnF: cb11937387w (data)  GND: 4052588-0  LCCN: sh85022095  NDL: 00969244  NKC: ph114279  NSK: 000173178 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
נבחרת זימבבואה בכדורגל

נבחרת זימבבואה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של זימבבואה. הייתה ידועה כ"נבחרת רודזיה בכדורגל" עד לשנת 1980 עם הפיכתה של רודזיה לזימבבואה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת זימבבואה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-121 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,151.06 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 40 נמדד לראשונה באפריל 1995, והדירוג הנמוך ביותר 131 נמדד לראשונה באוקטובר 2009.
כל גביעי העולם

1930 עד 1966 - לא נכנסה
1970 - לא העפילה
1974 - לא נכנסה
1978 - לא נכנסה
1982 עד 2022 - לא העפילה
כל גביעי אפריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1957 עד 1980: לא הייתה חברה בCAF
לוב (1977-2011) 1982: לא העפילה
חוף השנהב 1984: לא העפילה
מצרים 1986: לא העפילה
מרוקו 1988: לא העפילה
אלג'יריה 1990: לא העפילה
סנגל 1992: לא העפילה
תוניסיה 1994: לא העפילה
דרום אפריקה 1996: לא העפילה
בורקינה פאסו 1998: לא העפילה
גאנה ניגריה 2000: לא העפילה
מאלי 2002: לא העפילה
| תוניסיה 2004 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 8 |
| מצרים 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 5 |
גאנה 2008: לא העפילה
אנגולה 2010: לא העפילה
גבון גינאה המשוונית 2012: לא העפילה
דרום אפריקה 2013: לא העפילה
גינאה המשוונית 2015: לא העפילה
| גבון 2017 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 8 |
| מצרים 2019 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 6 |
| קמרון 2021 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 4 |
חוף השנהב 2023: הושעתה
| מרוקו 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 5/34 | 15 | 3 | 2 | 10 | 16 | 31 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

פטר נדלובו
ג'וזף נגווניה
ויטאליס "דיגיטל" טאקאוירה
בנג'אני מווארווארי
ברוס גרובלאר
ווילפרד מוגאי
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
שיי פטריק קורמק

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  Assassin's Creed Rogue
 גילום הדמות:  סטיבן פיובסאן
 מידע
 תאריך לידה:  12 בספטמבר 1731
 מקום לידה:  ניו יורק סיטי, אמריקה הבריטית
 מקצוע:  צלף, מתנקש, משקיע, יזם, פריבטיר, צייד, שודד ים, חבר צוות
 חבר בקבוצה:  מסדר הטמפלרים
 חבר לשעבר בקבוצה:  מסדר המתנקשים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  חוויאר מונדרגון (צאצא)
 
שיי פטריק קורמק (אנגלית: Shay Patrick Cormac) הוא דמות בדיונית המופיעה במשחק Assassin's Creed Rogue מתוך סדרת משחקי Assassin's Creed. במקור, הדמות הייתה חברה במסדר המתנקשים הקולוניאלי בשלוש עשרה המושבות לפני שערקה למסדר הטמפלרים הקולוניאלי, שפעל ממחצית המאה ה-18 ועד לסופה. סיפורו של שיי שזור בדמויות שהופיעו במשחקים "Assassin's Creed III", ‏"Assassin's Creed Freedom Cry" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag", עם קשרים למשחק הבא בסדרה, "Assassin's Creed Unity".
למרות שדמותו של שיי קורמק אינה מופיעה שוב בסדרת המשחקים, שמו מוזכר בסדרת הספרים "הצאצאים האחרונים" בידי נכדו קאג'ל קורמק, צייד מתנקשים מקצועי שהמשיך את מורשתו של סבו בהגנה על מטרות הטמפלרים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
תהליך הפיתוח

הקונספט מאחורי קשת הסיפור של שיי קורמק מתבסס על הרעיון שאחד מחברי המתנקשים חווה מהפך מצפוני והוא עוזב בעקבות מעשה טראומטי של בגידה. ריצ'רד פארז, אחד מכותבי המשחק, מציין שהדמות חושבת מחדש על הפילוסופיה שלה ועל נאמנותה למסדר המתנקשים כתוצאה מאסון קטסטרופלי, והוא מבין שמטרת הטמפלרים והשיטות שלהם קרובות יותר לצו מצפונו. דמותו של שיי בתחילת המשחק מתוארת כבעלת אישיות קלת דעת, שאינה לוקחת את תפקידה ברצינות עקב גילה הצעיר וחוכמתה הדלה. אולם, הוא חווה מאבק פנימי לאחר שהוא מפקפק במניעים של מנהיגיו. איבן באלאבאנוב, מנהל ומפיק ביוביסופט סופיה, מתאר את קשת הסיפור של שיי כ"טרנספורמציה לדמות מלנכולית ומסורה מאוד שרודפת אחר חבריה לשעבר עבור משהו שהוא באמת מאמין שהיא הדרך הטובה יותר". באלאבאנוב מוסיף ומציין ש"אין הרבה גבולות ששיי לא מוכן לחצות", וש"המשחק 'Rogue' הוא הכותר הטרגי ביותר בתולדות הזיכיון עד כה".
צוות המפתחים ביוביסופט ציין בראיונות שנערכו עמם שדמותו של שיי אינה רעה או חסרת רחמים בכל שלב בנרטיב הסיפור, שמתייחס אל שיי כבן אדם, מתמקד בסיפור האישי שלו ומדוע הוא עושה את מה שהוא עושה - כאשר כל אותה עת תחת קונטקסט שתוחם את עצמו בתחום האפור. צוות המפתחים רצה ליצור דמות שניתן להזדהות עמה, שמעשיה מובילים להבנה, והם בכוונה אינם יוצרים דמות שטחית, חד-ממדית וארכיטיפית של איש רע שהורג את החבר'ה הטובים. באלאבאנוב הסביר בדבריו, שברגע ששיי החליט משהו, הוא איננו אחד שישכח מה זה נקרא להכיר את האנשים הללו. הוא יודע מיהם. והוא מלא חרטה שהוא הורג אותם. המפיק קארל ואן דר לו הרחיב על כך באומרו שמנקודת המבט של שיי, אין המשמעות "לעבור לצד האפל", אלא יותר להבין את מטרת הטמפלרים שכן מניעיהם והשיטות שלהם קרובים יותר לאמונה שלו מה נכון יותר לעשות, והוא מצטרף אליהם כדי לקדם את רעיונותיהם הלאה. ואן דר לו ציין שבעיקרון, הטמפלרים והמתנקשים רוצים את אותו הדבר ונקודת השוני ביניהם היא הדרך בה הם נוקטים כדי לבצע זאת. הכותבת סוזן פטריק מציעה שעצם מרדפו של שיי אחר חבריו לשעבר, הוא בעצם מחפש לכפר על מעשיו.
תהליך הפיתוח > גילום הדמות

דמותו של שיי פטריק קורמק מדובבת על ידי השחקן סטיבן פיובסאן, שגילם אותה באמצעות לכידת תנועה. לדבריו של פיובסאן בפודקאסט שנערך עמו, המבנה הבסיסי של הדמות וקווי האפיון שלו שורטטו בידי צוות המפתחים, אך הוא העניק לו קלילות מסוימת כדי להרחיק אותו מעט מהטון הקודר של העלילה, ושהמאבק הפנימי שלו היה מאתגר מאוד לביצוע באמצעות קולו בלבד, אך גם מתגמל. על רגעים בהם לכידת התנועה מספקת משוב לרגשותיה של הדמות, למשל כשהוא הורג את אדוולה, פיובסאן מציין שיש בלכידת תנועה סוג של תגלית, וזאת כאשר מבצעים סצנה מסוימת ומשנים הבעת פנים בטעות שמשנה הכל - את כוונותיה של הדמות והקומפוזיציה שלה - דברים שעושים את הסצנה לטובה הרבה יותר. לשאלה מה עדיף - מתנקש או טמפלר, פיובסאן ציין שבהיותו ריאליסט, הדרך שבה בני אדם מתנהגים משמע שדרכו של הטמפלר תעבוד יותר טוב, ואם לצטט את לוקי, "בני האדם משתוקקים לשיעבוד". פיובסאן ציין שבכל זמן נתון ובכל חזרה, היו כעשרה אנשים על סט הצילומים, ואמנם ניתן לכל מדובב החופשי היצירתי לשנות את הדמות כראות עיניו, אך הוא שינה מספר צירופי לשון בלבד בשל הקושי לעבוד על המבטא האירי של שיי. היה קשה לספק את המבטא הנכון ברגעים מסוימים, כמו למשל ברגעים בהם הדמות זועמת, יש עליות ונפילות במבטא שקשה לשמור על ה"מוזיקליות" הנכונה של המבטא למי שאינו אירי. לשאלה האם שיי הוא מפלצת, כמו שאדוולה ציין לגביו, פיובסאן עונה שאם מסתכלים על כך מנקודת מבטם של המתנקשים, שיי הוא המפלצת הגדולה ביותר שאי פעם הייתה, שבגד בכולם וצד אחריהם אחד אחרי השני. לדבריו, שיי יודע זאת, ואכן מרגיש כמו מפלצת בדרך מסוימת, ובמחשבתו, אחד צריך לאמץ את החושך כדי להשיג את האור, ושהוא רוע הכרחי. לשאלה על הקישור למשחק "Unity", פיובסאן מציין שלא ידע על קיומה של הסצנה והתבדח שהוא זה שלמעשה גרם למהפכה הצרפתית.
ביוגרפיה בדיונית > תחילת חייו

קורמק נולד בניו יורק סיטי שבאמריקה הבריטית למהגרים אירים מדבלין. אמו מתה בזמן הלידה, ואביו נעדר לרוב מהבית עקב תפקידו כסוחר ימי והותיר את בנו בטיפולה של דודתו. מאחר שגדל באזור בעייתי של העיר, תקופת ילדותו של שיי הייתה מלאה בקשיים והוא הסתבך בצרות מספר פעמים. אולם, הוא למד להגן על עצמו בעזרת חברו הטוב ליאם או'בריאן, אותו פגש כשביקר את אביו במזח באחד מן הימים. בהיותו בן שמונה בלבד, שיי כבר נודע כלוחם ברחובות העיר. באותה שנה, הוא התלווה לאביו בים והחל להרוויח את לחמו. בנוסף לרכישת מיומנות כספן, שיי היה נלהב לחיות חיי הרפתקנות ולמד מיומנויות של הגנה עצמית בחרב ובאקדח למקרה של התקפות פיראטים. התקפות אלה קרו מספר פעמים, ובאחת מהן שיי אף הצליח להגן על ספינתו של אביו כאשר ירה בקפטן הפיראטים בקרב בין השניים. בשנת 1747, שיי איבד את אביו, לאחר שסערה תבעה את חייו ואת חיי צוותו בים. שיי היה מרוסק ממותו של אביו והרגיש נטוש, והחל להתרועע עם כנופיות העיר, בעודו בוחר לנהל קרבות ברחוב ובמסבאות.
ביוגרפיה בדיונית > הצטרפות למסדר המתנקשים

חברו של שיי, ליאם או'בריאן - שמאז הצטרף למסדר המתנקשים - עזר לו להחלים מדיכאונו והציג אותו בפני ראש המסדר, אכילס דבנפורט, כדי לצרף אותו לאחוות המתנקשים הקולוניאלית. במשך ארבע השנים הבאות, שיי התאמן בדרכי המתנקשים תחת הדרכתו של ליאם ושל מגויסים בכירים ממנו - הופ ג'נסן, יליד האומות הראשונות קסגואהזה ולואי-ז'וזף גוטייה, שבליה דה לה ורנדרי. למרות ששיי שירת בנאמנות, הוא החל להחזיק בספקות בנוגע למוסריות מעשיהם של המתנקשים ואיסוריו של אכילס. לא עזרה העובדה שגוטייה היה נוהג בו בבריונות וחוסר הביטחון שהרגיש כי אכילס לא התייחס אליו באותו כבוד כמו אל ליאם.
בשנת 1752, שיי וליאם ליוו את לה ורנדריי במשימה להיפגש עם מבריחים מפורט מנייר, עיר דייגים קטנה בקוויבק, קנדה, והגנו עליו ועל ספינת המלחמה שלו מפני חיילים בריטים. במהלכה, שיי גנב אוניית סלופ מלחמתית מהצי המלכותי הבריטי והחליט לקרוא לה "המוריגן" על-שם האלה האירית באותו שם. בעזרתה, שיי הטביע את הספינות הבריטיות, ושלושת המתנקשים עשו את דרכם חזרה למפקדת המתנקשים באחוזת דבנפורט כדי לדווח לאכילס.