stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכורים אנונימיים
פעילות בישראל

קבוצת מכורים אנונימיים הראשונה בישראל הוקמה בשנת 1984, בתל אביב. הקבוצה שהחלה במתכונת של פגישה שבועית בודדת כיום מקיימת מפגשים במהלך כל ימות השבוע. עם השנים פעילות הארגון התרחבה וקבוצה שנייה נפתחה ביפו. בשנת 1990 הוקמה הקבוצה הראשונה בצפון הארץ בעיר עכו, מאז התפתחה התוכנית והוקמו קבוצות רבות ברחבי ישראל והפגישות קבועות וזמינות לכל מכור שמחפש החלמה.
החברותא בישראל גדולה ומגוונת אשר מוכיחה כי התוכנית עובדת למי שעובד אותה תקופות ניקיון יום נקי אחד ועד 35 שנים וממשיכים לבוא באופן קבוע "רק להיום" ונשארים נקיים. בכל שנה נערכים כ-4 כנסים אזוריים וארציים באתרים שונים שמהווים כינוסים לחברותא בישראל ומשלבים דוברים ומסרים של החלמה עם האפשרות ליהנות מהחיים ללא שימוש בסמים, הכנסים הם חוויה של תקווה ואמונה ופתוחים לבני משפחה אנשי מקצוע וכל מי שיש לו עניין.
קהילת אנ-איי בישראל מקיימת דרך קבע כ-300 פגישות שבועיות, ביותר מ-30 יישובים, בשלוש שפות שונות; עברית, אנגלית ורוסית. פגישות אנ-איי מתקיימות גם ברוב בתי-הסוהר ובמוסדות גמילה שונים ברחבי ישראל ורבים מספרי הארגון תורגמו לעברית, בהם הספרים "מכורים אנונימיים" משנת 1994, "רק להיום", "זה עובד איך ולמה", "מדריך עבודת הצעדים", עלונים מדריכי שירות ועוד.
ישראל היא מחוז בפורום אנ-איי האירופאי והעולמי המאגד בתוכו 7 ועדות אזוריות: צפון, דרום, ירושלים ומרכז וכן 'אזורי' התאגדות של קבוצות דוברי אנגלית ודוברי רוסית ושל קבוצות אונליין. בכל ועדה רשומים מספר קבוצות ומצפונים בהתאם לגודל האזור שהיא משרתת.
לקריאה נוספת

מכורים אנונימיים, מיהו, מהי, איך ולמה
מכורים אנונימיים, ההחלמה היא לא סוד
מכורים אנונימיים, מכורים אנונימיים בשיתוף פעולה עם קהילות טיפוליות ברחבי העולם
אמיר זוהר, המקום הכי גבוה בחיפה, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2008
מקסים קירייב

מקסים איגורביץ' קירייב (בבלארוסית: Максім Ігаравіч Кірэеў, בהולנדית: Maxim Kireev; נולד ב-9 ביולי 2004 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלארוסי-בלגי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ליירסה קמפנזונן מליגת המשנה הבלגית ובנבחרת בלארוס.
קריירת מועדונים

קירייב גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט, ובחודש מאי 2023 חתם בליירסה קמפנזונן מליגת המשנה הבלגית.
קריירה בינלאומית

ב-21 במרץ 2024 ערך קירייב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלארוס, בהפסד 0–2 לנבחרת מונטנגרו במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Welkom Maxim Kireev!, www.lierse.com (בהולנדית)
↑  Белорусский полузащитник Киреев перешел в "Льерс" из бельгийского Д2 - Новости : football.by, football.by
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקסים קירייב".
מסכת תענית

שער מסכת תענית
מַסֶּכֶת תַּעֲנֶית (נקראת גם מַסֶּכֶת תַּעֲנִיּוֹת) היא חלק מסדר "מועד" שבשישה סדרי משנה. מסכת זו קצרה יחסית, ועוסקת בדיני תעניות בכלל, ובפרט בתעניות שבית דין היו גוזרים על כלל הציבור בזמן "עצירת גשמים" ובשנת בצורת. אגב כך מובאים במסכת גם דיניהם של הקטעים בתפילת שמונה עשרה הקשורים לירידת הגשמים – הזכרת "מוריד הגשם" ובקשת "ותן טל ומטר לברכה".
בנוסף לתעניות על הגשמים, המסכת עוסקת גם בתענית י"ז בתמוז ותשעה באב ובדיני השבוע שחל בו תשעה באב וכן בסדר המעמדות. במסכת זו בתלמוד הבבלי פרקי אגדה רבים, יחסית למסכתות אחרות. במסכת זו נמצאות האגדות הידועות על חוני המעגל, נחום איש גמזו ונקדימון בן גוריון.
בתלמוד הבבלי יש במסכת זו כ-30 דפים. בגלל אורכה הקצר, והסיפורים הרבים שתופסים חלק גדול מן המסכת, נחשבת מסכת תענית לאחת המסכתות ה"קלות" ללימוד והיא משמשת הרבה אנשים הרוצים לסיים מסכת אך אינם נמצאים ברמה גבוהה של לימוד גמרא.
מיקומה של המסכת בסדר מועד

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהסתיים הדיון במועדים שמקורם בתורה, הגיע תור הדיון בתעניות השונות שתקנו הנביאים ונזכרים בספרי נבואה.
פרקי המסכת

מֵאֵימָתַי (שבע משניות) – הזכרה ושאלה של גשמים בתפילה ותעניות שגוזרים אם לא ירדו גשמים.
סֵדֶר תַּעֲנִיּוֹת כֵּיצַד (עשר משניות) – דיני התענית: מה עושים ביום התענית? מה אסור לעשות? מי מתענה? עד מתי? באילו ימים לא גוזרים תענית?
סֵדֶר תַּעֲנִיּוֹת אֵלּוּ (תשע משניות) – על אילו צרות מתענים?
בִּשְׁלֹשָׁה פְּרָקִים (שמונה משניות) – דיני מעמדות, תאריכים שאירעו בהם אסונות לעם ישראל ונושאים נוספים.
בסה"כ במסכת 34 משניות.
פירוש רש"י

מתוך השוואה עם פירוש רש"י במקומות רבים אחרים ומסגנון דברי התוספות למסכת הסיקו כמה ממפרשי הש"ס שפירוש רש"י למסכת לא חובר על ידו אלא על ידי אחד התלמידים.
הערות שוליים

↑  מהר"ץ חיות, מראה כהן, הרב שי עילם בספר בית יער הלבנון
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרים פרסלר

| --- | --- |

מרים פרסלר, 2012
 לידה:  18 ביוני 1940 דרמשטאדט, גרמניה 
 פטירה:  16 בינואר 2019 (בגיל 78) לנדסהוט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן  שטדלשולה 
 מקצוע:  סופרת ומתרגמת
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות הבווארי (2006)  Friedrich-Bödecker-Preis (1998)  מדליית קרל צוקמאייר (2001)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2018)  Leipzig Book Fair Prize/Translation (2015)  Pro meritis scientiae et litterarum (2002)  הפרס הגדול של האקדמיה הגרמנית לספרות ילדים ונוער של וולקאך (2001)  פרס הספרות של מינכן (2017)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1998)  מדליית בובר-רוזנצווייג (2013)  Lektorix (2007) 
 www.mirjampressler.de
 
מרים פרסלר עם עמוס עוז ביריד הספרים של לייפציג, 2015
מרים פּרֶסלֶר (בגרמנית: Mirjam Pressler;‏ 18 ביוני 1940 – 16 בינואר 2019) הייתה סופרת ומתרגמת גרמנייה ממוצא יהודי. היא כתבה מעל 30 ספרי ילדים ונוער ותרגמה מעל 300 ספרים לגרמנית מעברית, אנגלית, הולנדית ואפריקנס. בין היתר תרגמה את יומנה של אנה פרנק וכן סופרים ישראלים רבים כמו עמוס עוז, יורם קניוק, אהרן אפלפלד, ליזי דורון, בתיה גור, אורלי קסטל-בלום, סייד קשוע, סמי מיכאל, אורי אורלב, ועוד.
היא עלתה לישראל בתום לימודיה האקדמיים וחייתה בארץ מספר שנים לפני שובה לגרמניה, שם הפכה לאחת הסופרות החשובות ביותר לנוער וזכתה בפרסים רבים בתחום. מספריה שתורגמו לעברית: "כשהמזל בא צריך להזמין אותו לשבת", "מלכה מאי" ו"הגולם, האח השקט".
ספריה שתורגמו לעברית

כשהמזל בא, צריך להזמין אותו לשבת, עם עובד, 1998. (הספר בקטלוג ULI)
מלכה מאי, תרגום: יונתן ניראד, עם עובד, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
הגולם, האח השקט, תרגום: יונתן ניראד, עם עובד, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
מלכה ענבל

אין תמונה חופשית
מלכה ענבל (נולדה ב-8 באוגוסט 1955) היא צלמת אמנותית ישראלית.
ביוגרפיה

מלכה ענבל נולדה בבוקרשט שברומניה, בת יחידה לחנה והרמן הורנשטיין. עלתה לישראל עם הוריה בהיותה בת שש וגדלה בגבעת שמואל. במקצועה היא טכנאית בניין ועובדת כמתכננת קונסטרוקציות של עמודי חשמל וראש מדור במחוז דן בחברת החשמל. ענבל למדה צילום בבית הספר "קאמרה אובסקורה" תל אביב (1984–1989).
הציגה כעשרים סדרות צילומים שונות בעשרות תערוכות יחיד וסדרות נוספות בעשרות תערוכות קבוצתיות בישראל וחוצה לה. סדרת הצילומים שלה "אמצע החיים", שהפכה לתערוכת היחיד הראשונה שלה, הוצגה בביאנלה לצילום Maison des Arts בעיר לאן (Laon), צרפת, בשנת 2001. היא חברה מן המניין בגלריית NOHO בניו יורק.
מלכה ענבל נשואה למיכאל ולהם שני ילדים.
עבודתה

בעבודותיה היא מתייחסת למצבים אנושיים שמקורם בחיי היום-יום, לבנאליה של שגרת החיים. היא מצלמת בטכניקה אישית אותה פיתחה. בסטודיו שלה יש מסך מנייר כסף שהוא גם שקוף וגם משתקף ובשילוב תנאי תאורה ומשחקי מיקוד, מתקבלות שקיפויות שיוצרות את השילוב הייחודי לכל תמונה. לעיתים היא גם מציירת רקעים או מפסלת.
תערוכות יחיד נבחרות

2013 – "פתולוגיה של חלודה" - גלריית נוהו M55, צ'לסי, ניו יורק
2013 – "פתולוגיה של חלודה" - גלריה משרד, תל אביב, אוצרת: רחל סוקמן
2013 – "תעתועים בשניים", הגלריה לשלום, קיבוץ גבעת חיים, אוצרת: אתי עמרם
2012 – "וסער על פני תהום" – בית האמנים, תל אביב, אוצרת - הילה קומם
2011 - "בין לבן לאפורים" - גלריית נוהו, צ'לסי, ניו יורק
2009 - "בין לבן לאפורים" - בית האמנים, תל אביב - אוצרת: אירית לוין
2008 – "תעתועי בדים" – סימגלרי – מושב מגדים
2007 – ארטורא, יפו, אוצר: דורון פולק
2005 - "לו רק יכולנו לדבר" תיאטרון גבעתיים
2003 - "חוף הילטון" – בית גבריאל - אוצרת: שרי לוי
2002 - גלריה אפרת – תל אביב
2002 - "רגעים" מרכז הבימה - גני תקווה - אוצרת: מירי קרימולובסקי
2002 – "צללים באור" - קאמרה אובסקורה – תל אביב - אוצר: חיים לוסקי
2001 – "כי רק ביחד זה השלם" – גלריה קובאסה (Kowasa) – ברצלונה, ספרד
2001 – "צללים באור" - המוזיאון הפתוח לצילום תל-חי - אוצר: אברהם אילת
2000 - "כי רק ביחד זה השלם" - הספרייה – אוניברסיטת תל אביב
2000 - גלריה אנגל - ירושלים
1999 - "רסיסי חיים" גלריה אפרת - תל אביב
1997 - "אמצע החיים" - גלריה אפרת – תל אביב
הערות שוליים

↑  על התערוכה "פתולוגיה של חלודה", באתר עכבר העיר

על התערוכה "פתולוגיה של חלודה", באתר officeintelavivgallery
על התערוכה "פתולוגיה של חלודה", באתר archijob
↑  בין חושך לאור - דף אמן - על התערוכה "וסער על פני תהום", באתר club50
↑  על התערוכה "בין לבן לאפורים", באתר תל אביב סיטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 275772  NLI: 987007262805705171  ISNI: 0000 0000 6826 6228  VIAF: 97922989   WorldCat (עם VIAF): 97922989
מקהלת לי-רון

מקהלת לי-רון היא המקהלה הייצוגית של הרצליה, בניצוחה של רונית שפירא. המקהלה זכתה במדליות זהב במספר תחרויות בינלאומיות. כמו כן הוציאה המקהלה כעשרה אלבומים.
המקהלה החלה את דרכה בשנת 1980 כמקהלת בית הספר "גורדון" בשכונת נוה עמל בהרצליה. היום פועלת המקהלה כ"מרכז לפיתוח אומנות השירה" ומנוהלת על ידי עמותה ציבורית.
ייחודה של המקהלה בשיטת העבודה שפיתחה רונית שפירא שמכוונת להיבט רוחני בשירה, לחיפוש אחר הצליל הסמוי מן האוזן ולפיתוח הקשב הפנימי. מלחינים שכתבו למקהלה וליוו אותה בחדר החזרות כמו פרופ' אנדרה היידו, פרופ' אמריטוס יחזקאל בראון, מנחם ויזנברג, שרה שוהם, מעידים כי המקהלה יוצאת דופן בהבעה הדרמטית, הרגשית, במיומנות הטכנית וברמה האומנותית.
רקע

המקהלה נוסדה בשנת 1980 כמקהלת בית הספר גורדון שבהרצליה. בהמשך הייתה לעמותה ציבורית, ונעשתה למקהלה הייצוגית של הרצליה. המקהלה משלבת בין מוזיקה קלאסית למוזיקה יהודית וישראלית.
במקהלה שלושה הרכבים:
מקהלה צעירה - גילאים 6 - 11.
מקהלה בוגרת - גילאים 12 - 18.
אנסמבל קולי - זמרים מנוסים עד גיל 35.
תחרויות בינלאומיות

ויילס 1991 - מדליית זהב ומקום שני.
הונגריה, בודפשט 1995 - מדליית זהב ומקום ראשון.
ישראל, נתניה ("שירת הימים") 1997 - מדליית זהב והניקוד הגבוה ביותר.
גרמניה, גיסן 1998 - מדליית זהב.
איטליה, סלסמג'ורה 1998- מדליית זהב ומקום ראשון.
איטליה, גרדו 2000 - שתי מדליות זהב ומקום ראשון בקטגוריית הנוער.
ספרד, טולוסה 2001 - בקטגוריית הילדים מקום ראשון, והביצוע הטוב ביותר של יצירת החובה, בקטגוריה של מוזיקה דתית מקום שני, ובקטגוריה של מוזיקה חילונית מקום שלישי.
ספרד, חירונה 2002- השתתפות בכנס עולמי למען שלום ואחווה בין 3 הדתות המונותיאיסטיות.
ויילס 2003 - מקום שלישי בקטגוריית הנוער.
גרמניה, ברמן ("אולימפיאדת מקהלות") 2004 – בקטגוריית הנוער ובקטגוריית הליטורגיקה- מדליות זהב, בקטגוריית הפולקלור- מדליית כסף.
סין, שיאמן ("אולימפיאדת מקהלות") 2006 – מדליית זהב בקטגוריית הנוער, מקום ראשון ומדליית כסף בקטגוריית מוזיקה דתית, ומדליית כסף בקטגוריית ה"פולקלור".
אוסטריה, גראץ ("אולימפיאדת מקהלות") 2008 – מדליית זהב בקטגוריית הנוער, מקום ראשון ומדליית זהב (תואר אלופה אולימפית) בקטגוריית מוזיקה דתית.
סלובקיה, ברטיסלאבה 2009 – מדליית זהב בקטגוריית מקהלות ילדים, מוזיקת פולקלור ומדליית זהב לאנסמבל לי-רון בקטגוריית מוזיקה דתית.
גרמניה, ורניגרודה 2011 – מדליית זהב בקטגוריית מקהלות נוער, מדליית זהב בקטגוריית מוזיקה דתית ומדליית זהב ומקום ראשון בקטגוריית מוזיקת פולקלור.
איטליה, רומא 2013 – שתי מדליות זהב בתחרות Musica Sacra.
אטליה, טורו-דה-לגו-פוצ'יני 2015 – שתי מדליות זהב, בקטגוריות מוזיקה דתית ופולקלור ישראלי.
יוון, קלמטה 2017 – שתי מדליות זהב, בקטגוריה הדתית זכתה המקהלה במקום ראשון והוזמנה להופיע בגרנד פרי.
מה-ג'ונג

| --- | --- |

ערכת מה-ג'ונג
 כללי
 סוגה:  משחק קופסה, הימור, משחק לוח, משחק מבוסס אבנים, ענף ספורט 
 מספר שחקנים:  4
 ארץ מקור:  סין 
 גילאים:  מעל 4
 זמן המשחק:  דקות עד שעות
 מיומנות:  טקטיקה, זיכרון וריכוז
 
מה-ג'ונג (麻將) הוא משחק לוח / קלפים סיני המיועד לארבעה שחקנים. אבני המשחק והחוקים של המשחק משתנים מעט מאזור אחד של העולם למשנהו. באופן כללי המשחק מתנהל בצורה דומה למדי, כשהמטרה היא להשלים יד של קלפים (או אבני משחק) שתיתן את הערך הכי גבוה. לשם הבהירות, בהמשך הערך, גם הקלפים וגם אבני המשחק ייקראו "אבנים".
המשחקים המערביים הדומים ביותר למה-ג'ונג הם אולי ג'ין רומי ורמיקוב, מכיוון ששניהם כוללים בחירת אבנים וזריקתן מתוך יד אבני המשחק, כדי לקבל נקודות ולהרכיב קבוצות שונות של קלפים.
היסטוריה ומקורות

משערים שהמה-ג'ונג התפתח ממשחקי קלפים ודומינו קיימים בסביבות שנת 1850. ישנו עדיין ויכוח ער וענייני בקשר לשאלה למי צריך לייחס את פיתוח המשחק. תאוריה אחת גורסת שקציני צבא סיניים פיתחו אותו בזמן מרד טאי פינג, כדי להעביר את הזמן. לעומת זאת יש אחרים שגורסים שאציל מאזור שאנגחאי יצר את המשחק בין השנים 1870 ו-1875.
ב־1895 אנתרופולוג בשם סטיוארט קולין כתב מאמר שבו הוזכר משחק המא-ג'ונג. זה התיעוד הכתוב הראשון למשחק המה-ג'ונג בשפה כלשהי חוץ מסינית. עד ל-1910 נוסף תיעוד גם בצרפתית וביפנית.
בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 המשחק הגיע לארצות הברית, וכמעט מיד הפך ללהיט ונשאר פופולרי במשך 20 שנה. אלו שנתפסו במיוחד לקדחת המה-ג'ונג אפילו קישטו את בתיהם בסגנון סינית בזמן המשחק.
כיום ישנם משחקי מחשב רבים המכונים "מה-ג'ונג" שפותחו החל משנת 1986, כשחברת משחקי המחשב "אקטיוויז'ן" (Activision) הוציאה לשוק המשחקים את "שנגחאי" (Shanghai), משחק שכולו התנהל סביב הסרת זוגות של אבני משחק מצוירות ממגדל וירטואלי של אבני משחק, בהתאם לכללים מסוימים. למשחק זה ולמשחקים שבאו אחריו ושמרו על אותם כללי משחק יש מעט מאוד מאפיינים משותפים עם משחק המה-ג'ונג, והם מהווים למעשה גרסאות של משחק ששונה לחלוטין מהמקורי למעט האבנים. למשחקים אלו מספר שמות וכינויים נוספים - "סוליטייר מה-ג'ונג" (Solitaire Mah-Jongg), "טאיפיי" (Taipei) ועוד.
ציוד המשחק

את המשחק משחקים בדרך כלל עם ערכת אבני מה-ג'ונג או לפעמים בעזרת קלפי משחק. משתמשים בקלפי משחק בדרך כלל בנסיעות, מכיוון שהם מפחיתים את הנפח והמשקל הדרושים למשחק, אך לקלפי המשחק אין את העמידות שמוצאים בדרך כלל באבני המשחק. לפעמים משתמשים בקלפים מחוסר ברירה, במדינות שבהן לא מוכרים אבני מה-ג'ונג (כמו ישראל).
בערכות אבנים רבות ישנם גם מקלות ניקוד ואסימוני ניקוד, כמו גם מכוון לכיווני השמיים ומצביע לכיוון הסיבוב (הכיוון הכי חשוב). חלק מהערכות מכילות תושבות לאבני המשחק ומקומות לאסימוני הניקוד. הערכה בנוסף מכילה גם שלוש קוביות משחק.
אבני המשחק מכילות לפחות 136 אבנים רגילות ובדרך כלל לפחות 8 אבנים נוספות. האבנים הרגילות נחלקות לשתי קבוצות:
סדרות פשוטות שמכילות 108 אבנים
סדרות כבוד מכילות 28 אבנים
האבנים הנוספות נחלקות בין 4 אבני פרחים ומספר דומה של אבני עונות.
ציוד המשחק > אבנים רגילות > אבנים פשוטות

רוב אבני המה-ג'ונג שייכות לשלוש סדרות, שהאבנים בהן ממוספרות מ-1 עד 9. יש ארבע מכל אבן ממוספרת בכל סדרה, ולכן מתקבלות 108 אבנים בסדרות (בכל סדרה יש 36 אבנים) הללו, שנקראות סדרות (או אבנים) פשוטות. הסדרות הן:
סדרת העיגולים או הנקודות
סדרת הבמבוק
סדרת הדמויות
ציוד המשחק > אבנים רגילות > אבני הכבוד

אבני הכבוד נחלקות לשתי סדרות - סדרת רוחות השמיים וסדרת הדרקונים.
בסדרת רוחות השמיים יש ארבע אבנים:

 מזרח 東

 דרום 南

 מערב 西

 צפון 北
הכיוונים מצוינים כאן לא על פי הסדר המקובל בעולם, אלא על פי סדר החשיבות במשחק המה-ג'ונג, כאשר מזרח הוא החשוב ביותר, וצפון במקום האחרון.
ושלוש אבנים מסדרת הדרקונים:
| --- | --- |
: דרקון אדום 中
: דרקון ירוק 發
: דרקון לבן 白 לפעמים הדרקון הלבן למעשה מוצג כאבן ריקה
ציוד המשחק > אבנים נוספות

ברוב חוקי המה-ג'ונג ישנן שמונה אבנים נוספות שנקראות אבני הפרחים והעונות. הן נקראות כך מכיוון שלעיתים קרובות מופיע בהן ציור של פרח או פעילות שקשורה לעונות שונות של השנה. כל אחת מאבני הפרחים מתאימה לעונת שנה מסוימת, דבר דומה מתקיים לגבי אבני העונות.
ארבעת הפרחים הם:

 פריחת השזיף 梅 (כנגד כיוון מזרח)

 הסחלב 蘭 (כנגד כיוון דרום) 

 החרצית 菊 (כנגד כיוון מערב) 

 פרח הבמבוק 竹 (כנגד כיוון צפון)
ארבע העונות הן:

 אביב 春 (כנגד כיוון מזרח) 

 קיץ 夏 (כנגד כיוון דרום) 

 סתיו 秋 (כנגד כיוון מערב) 

 חורף 冬 (כנגד כיוון צפון)
ציוד המשחק > שינויים אזוריים בערכות

בסינגפור וארצות הברית משתמשים בנוסף לאבני הפרחים באבני חיות:

 חתול 猫 

 עכבר 䑕 

 תרנגול 鸡 

 נדל 实 

בנוסף, לפעמים מוסיפים אבנים נוספות, שמייצגות תכונות אנושיות או מקצועות למיניהם (עושר, חריצות, ליצנות, עוני).
בגרסאות היפניות השונות של מה-ג'ונג יש גם קלפי ריצ'י, שמשמשים לסימון מצבים ייחודיים במשחק היפני.
בגרסה האמריקאית של המה-ג'ונג משתמשים ב-8 ג'וקרים, מה שמביא את מספר האבנים בערכות האמריקאיות לכ-152. הג'וקרים משמשים באמצעות חוקים מיוחדים להשלמת היד של השחקן.
התחלת המשחק

טרם התחלת המשחק עצמו יש לסדר את האבנים ולחלק אותן בין המשתתפים, ולשם כך נוצר סדר פעולות טקסי ומורכב, שימנע רמאויות.
התחלת המשחק > קביעת הכיוונים וכיוון הסיבוב

השחקנים יושבים בארבעה מושבים, שמייצגים את כיווני השמיים, כאשר הכיוון החשוב ביותר בסיבובים הראשונים הוא המזרח. כיוון זה נקרא כיוון הסיבוב. כדי לקבוע מי יישב שם זורקים קובייה, ובמזרח יושב מי שהוציא את הניקוד הגבוה ביותר. אחר כך קובעים באותו אופן היכן יישבו השחקנים, בסדר הבא: דרום, מערב, צפון. כיוון השמיים של שחקן מסוים משתנה עם כיוון השעון בכל סיבוב, אלא אם כן השחקן שיושב בכיוון הסיבוב ניצח.
כיוון הסיבוב הוא תמיד מזרח בתחילת המשחק. כיוון הסיבוב משתנה כאשר כל שחקן שיחק לפחות פעם אחת בתור כל כיוון. כעת הוא נעשה הכיוון הבא בכיוון השעון (נגד כיוון השעון, בגרסה הישראלית).
לאחר מכן מתיישבים השחקנים מסביב למכוון רוחות השמיים ושמים את המצביע של כיוון הסיבוב. כעת שחקן המזרח זורק שתי קוביות, כדי לקבוע את "הצד השבור", בצורה הבאה: מתחילים לספור מהמזרח בכיוון השעון, עד שמגיעים לסכום הנקודות על הקוביות, וזהו הצד השבור. למשל, אם סכום הקוביות הוא 3, אז סופרים את המזרח כ-1, את הדרום כ-2 ואת המערב כ-3 – ובמקרה זה המערב יהיה הצד השבור.
התחלת המשחק > חלוקת האבנים לשחקנים

כעת, כל האבנים מעורבבות כך שפניהן מכוונות מטה. השחקן שם מולו שורה של שתי שכבות של אבנים, אורך השורה תלוי בכמות האבנים:
אם יש 136 אבנים – כל שורה היא באורך 17 אבנים
אם יש 144 אבנים – כל שורה היא באורך 18 אבנים
אם יש 148 אבנים – השורה של הצד השבור ובכיוון הנגדי לו היא באורך 19 אבנים, ואילו שאר השורות 18 אבנים
אם יש 152 אבנים – כל שורה היא באורך 19 אבנים
מבנה זה מכונה בדרך כלל "חומה". כעת השחקן של הצד השבור זורק שלוש קוביות ובוחר מאין בחומה צריך להתחיל ולחלק אבנים. המיקום הזה נבחר על ידי ספירת הסכום שמופיע על הקוביות משמאל הצד שלו לימין זוג הקלפים. נקודה זו מכונה "נקודת השבירה".
שחקן כיוון הסיבוב לוקח לעצמו ארבע אבנים, וכעת הוא מחלק לשחקנים אבנים בסדר השעון, אך מסיר אותן מהחומה בכיוון השעון מנקודת השבירה, כך שלכל השחקנים יש בסופו של דבר 12 אבנים, או בגרסאות מסוימות - 16 אבנים. בגרסאות שמכילות 13 אבנים כעת נותנים אבן נוספת לכל שחקן. אחר כך שחקן כיוון הסיבוב לוקח לעצמו עוד אבן אחת.
החומה מוכנה להתחלת המשחק, וכעת קבוצת אבנים בכיוון נגד השעון מופרדת מן השאר בדרך ייחודית לכל גרסת מה-ג'ונג. קבוצת קלפים זו תיקרא קופסאת קונג. היא משמשת כמקור לקלפים שמחולקים במצבים מיוחדים במשחק כפי שיוסבר בהמשך.
אם השחקן של כיוון הסיבוב לא מחזיק יד מנצחת הוא זורק אבן על השולחן. אבן כזאת נקראת אבן תפיסה.
התחלת המשחק > כלל הצ'ארלסטון

בגרסאות של המשחק שפופולריות בארצות הברית, לפני תחילת כל סיבוב השחקן מחליף שלוש אבנים עם כל יריב לפני תחילת הסיבוב. מהלך זה ידוע בכינוי כלל הצ'ארלסטון, והוא תכונה מיוחדת של המה-ג'ונג האמריקאי, שהושאלה ממשחקי קלפים אחרים.
המשחק עצמו

בשלב חלוקת הקלפים כל שחקן קיבל לידיו 13 או 16 אבנים, בהתאם לגרסה. בגרסה של 13 אבנים, השחקן של כיוון הסיבוב קיבל 14 אבנים.
כעת שחקן כיוון הסיבוב זורק אבן תפיסה על השולחן. שחקנים אחרים יכולים להכריז שהם השלימו "קבוצה חשופה", שהגדרתה תובא בהמשך. כעת הוא חושף את הקבוצה שהשלים באמצעות האבן, אחרת יקבל עונש. האזור שמרכז בתוכו קלפים של קבוצות חשופות ופרחים מכונה "החלק הגלוי" של היד. זה יוצר מרכיב אסטרטגי שנותן רמז לשחקנים האחרים לגבי יד האבנים שהשחקן מחזיק. בהרבה גרסאות של המשחק, זריקת אבן תפיסה שגורמת לשחקן יריב לנצח גורמת לשחקן הזורק לאבד נקודות.
אם אף אחד לא לקח את האבן התפיסה, היא יוצאת מן המשחק והתור עובר לשחקן הבא בכיוון השעון. השחקן לוקח אבן מהחומה בכיוון השעון מנקודת השבירה ואז חוזר על המהלך שתואר. אם שחקן לקח אבן וחשף קבוצה, עליו לזרוק אבן תפיסה נוספת.
המשחק עצמו > אבני פרחים/עונות

את אבני הפרחים או העונות, כאשר הן מחולקות או נלקחות מן החומה, ניתן להחליף מיד באבנים אחרות מקופסאת הקונג. הן "יחשפו" לאזור הגלוי של היד. בתחילת כל סיבוב, אם שני שחקנים או יותר רוצים להכריז על אבני הפרחים, מחליפים לפי סדר השחקנים מכיוון הסיבוב בכיוון השעון. אבני פרחים עשויות בגרסאות מסוימות לזכות בנקודות, בהתאם לגרסה. במה-ג'ונג הונג קונגי או מלזי, אם לשחקן יש את קלפי הפרחים או העונות הוא מנצח בסיבוב.
המשחק עצמו > אבני ג'וקר

אבני הג'וקר הן תכונה מיוחדת של מספר גרסאות, במיוחד האמריקאיות. הן יכולות להחליף אבנים אחרות בקבוצות מסוימות בתוך יד האבנים. בהתאם לגרסה, שחקן יוכל להחליף ג'וקר שהוא חלק מקבוצה חשופה של שחקן אחר באבן שהוא מייצג.
חוקים שמכתיבים התנהגות של ג'וקר בתור אבן תפיסה קיימים גם כן: חלק מהגרסאות של המשחק מתירות לג'וקר לקחת זהות של כל אבן, ואילו גרסאות אחרות מאפשרות לג'וקר לקחת רק זהות של קלף שנזרק בסיבובים הקודמים.
ג'וקרים יכולים גם להשפיע על הניקוד של היד בגרסאות מסוימות. כמה ידיים מנצחות מיוחדות ("מה-ג'ונג מיוחד") דורשים שימוש בקלפי ג'וקר (לדוגמה: כדי ליצג "אבן חמישית" של סוג מסוים של אבנים פשוטות או אבני כבוד).
כאשר משחקים עם כלל הצ'ארלסטון, אסור להעביר ג'וקרים בשלב זה.
המשחק עצמו > קבוצות ניתנות לחשיפה

פונג הוא קבוצה של שלוש אבנים זהות. יכול להיווצר על ידי שימוש בלקיחת אבן תפיסה; אם הוא נוצר באמצעות אבן תפיסה, יש להכריז בקול "פונג". שחקן שיצר פונג חייב לזרוק אבן נוספת והתור עובר לשחקן הבא בכיוון השעון.
קונג היא קבוצה זהה של ארבע אבנים זהות. יכולה להיווצר על ידי שימוש באבן תפיסה ותמיד נחשפת כאשר יוצרים אותה. אם שחקן יוצר קונג מאבן תפיסה, הוא נקרא קונג גלוי. שחקן יכול להכריז קונג מיד כשהאבנים שברשותו, במקרה כזה הקונג נקרא נסתר. בכל מקרה אם הוכרז קונג גלוי או נסתר, השחקן חייב לקחת אבן מקופסת הקונג, ואחר כך לזרוק אבן תפיסה נוספת. לאחר הכרזתו הקונג אינו ניתן לפיצול לשימוש באבנים המרכיבות אותו למטרות אחרות, ולכן לפעמים עדיף לא להכריז על קונג נסתר כאשר יש ביד השחקן ארבע אבנים.
צ'או (לפעמים גם נקרא צ'ואו): שלוש אבנים ברצף (מסדרות פשוטות בלבד). קבוצה זאת ניתנת ליצירה והכרזה רק על ידי לקיחת הקלף של השחקן מצד שמאל לשחקן המכריז. הכרזת פונג על ידי שחקן מסוים מקבלת קדימות על פני הכרזת צ'או של כל שחקן אחר.
הערה: ליד מנצחת, שנקראת גם "מה-ג'ונג", יש עדיפות על פני כל קבוצה אחרת שהכריזו שאר השחקנים. למהלך בו אחד השחקנים שהכריז קונג והכרזה שלו נעקפה על ידי מה-ג'ונג קוראים "שוד קונג" וניתן לקבל עליו בונוס.
המשחק עצמו > ידיים מוכנות (עומדות)

כאשר לשחקן חסרה רק אבן אחת להכרזת מה-ג'ונג, ניתן להכריז יד מוכנה ("עומדת", בגרסה הישראלית). השחקן שהכריז אמור לחכות לאבנים מסוימות. ברוב הגרסאות של המשחק ניתן לחכות לאבן משניים-שלושה סוגים שונים, ואילו אחרות (כמו הגרסה הישראלית) מאפשרות לשחקן לחכות לאבן מסוג אחד בלבד.
בכמה גרסאות של המשחק, במיוחד הגרסה היפנית, מותר לשחקן להכריז ריצ'י (לפעמים שחקנים אנגליים בגרסה זו מבטאים זאת "ריץ'" (Reach)). הכרזה של ריצ'י פרושה הבטחה לחכות לאבן מסוימת, וכל אבן אחרת שנכנסת ליד הופכת להיות אבן תפיסה שנזרקת לשולחן. שחקן שמכריז ריצ'י מקבל בונוס אם הוא מנצח וקנס אם הוא מפסיד.
המשחק עצמו > תיקו

אם נגמרו כל האבנים בחומה חוץ מקופסאת הקונג, ואף אחד לא מנצח, הסיבוב מתחיל מחדש (בגרסה הישראלית במקרה של תיקו הניקוד לא מחושב). בהתאם לגרסה, כיווני השחקן עלולים אף שלא להשתנות.
ישנם מצבים מסוימים שתיקו מוכרז גם כאשר נותרו אבנים בחומה. לדוגמה: כאשר שחקן מכריז יד עומדת שקרית, או מה-ג'ונג שקרי, הוא מקבל על כך קנס גבוה והסיבוב מתחיל מחדש. תיקו כזה נקרא "תיקו מבטל".
במה-ג'ונג היפני יש מספר אפשרויות לתיקו מבטל:
( 九種幺九倒牌 (kyuu shu yao kyuu tou pai -
אם בתור הראשון של הסיבוב שום קבוצה גלויה לא הוכרזה ולשחקן יש 9 אבנים סופיות/כבוד הוא יכול להכריז תיקו מבטל.
(san ka agari)  三家和 -
אם שלושה שחקנים מנסים וזכאים להכריז מה-ג'ונג בבת-אחת, מוכרז תיקו מבטל.
四風子連打 (suu fontsu renda) -
אם כל השחקנים בתור הראשון זרקו את אותה האבן של רוחות השמיים ושום קבוצה גלויה לא הוכרזה, מוכרז תיקו מבטל.
四家立直 (suu ka riichi) -
אם כל השחקנים הכריזו ריצ'י, מוכרז תיקו מבטל.
四槓流れ (suu kan nagare) -
מוכרז תיקו מבטל כאשר מוכרזים ארבעה קונגים בידי יותר משני שחקנים.
יש גם תיקו כאשר לשחקן אין זוג או צ'או ביד לאחר שהרים, בסיבוב הראשון של היד, ולפני שמשהו העלה פונג, קונג או צ'או.
המשחק עצמו > ניצחון בסיבוב

השחקן מנצח בסיבוב על ידי יצירת והכרזת מה-ג'ונג, שהגדרתו המדויקת משתנה בין הגרסאות. מה-ג'ונג סטנדרטי מורכב מקבוצות גלויות ונסתרות וזוג אבנים זהות. מספר הקבוצות במה-ג'ונג הוא בדרך כלל 4 לגרסאות של 13 אבנים ו-5 לגרסאות של 16 אבנים. ישנם גם בכל גרסה מה-ג'ונגים מיוחדים, שהם צירופים לא רגילים שמקבלים עליהם בונוס מיוחד של נקודות. יש גרסאות שצריך להיות ערך מינימלי ליד קלפים כדי שתוכרז כמה-ג'ונג.