stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארדסטייל
תת-ז'אנרים

ההארדסטייל כולל בתוכו תת-ז'אנרים שהתפתחו במהלך השנים:
תת-ז'אנרים > Euphoric Hardstyle

החל משנת 2010 בערך, רצון הקהל לשמוע הארדסטייל יותר מלודי גרם להתפתחותו של תת-ז'אנר חדש בשם Euphoric Hardstyle, המאופיין במלודיות מרגשות אמני אופוריק-הארדסטייל ידועים כוללים את: Coone. Wasted Penguinz. Atmozfears. Da Tweekaz Code Black. Cyber.
תת-ז'אנרים > Raw Hardstyle

בסביבות שנת 2011, החל להתפתח תת-הז'אנר Raw Hardstyle אשר הושפע מה-Dutch Hardcore, ומאופיין במלודיות אפלות יותר, וקיק חזק. אמני Raw Hardstyle ידועים כוללים את: B-Front, Crypsis, Adaro, Ran-D. Sub Sonik, Radical Redemption.
אירועים ופסטיבלים בסצנת ההארדסטייל

מדי שנה, מתקיימים אירועים ופסטיבלים שנתיים (המתקיימים באותו תאריך בחודש, כל שנה),
חלקם אירועים פנימיים (Indoor) המתקיימים במקום סגור וחלקם פסטיבלים המתקיימים באוויר הפתוח - בדרך כלל בחופי ים. רוב הפסטיבלים והאירועים הגדולים מתקיימים בהולנד, אך בשנים האחרונות התרחבו גם למדינות אחרות, כמו: אוסטרליה, צ'ילה וארצות הברית.
רשימה ההפקות והאירועים הגדולים של סצנת ההארדסטייל בעולם (שמופקים בעיקר על ידי חברת Q-Dance ו-b2s):
Qlimax
Defqon.1
Decibel
Q-Base
Hardbass
X-Qlusive
The Qontinent
Bassleader
Sensation Black
InQontrol
Thrillogy
XXlerator
Reverze
Euphoria
Qountdown
Emporium
loudness
IQON
Intents
אירועים ישראלים:
Milestone
hardiology
אמני הארדסטייל מופיעים לעיתים בפסטיבלי המוזיקה האלקטרונית הגדולים בעולם, אם במסגרת במה ייחודית מטעם חברת Q-dance, ואם בבמות המרכזית של הפסטיבל. רשימת הפסטיבלים כוללת את: (Tomrrowland. Mysteryland, Electric Daisy Carnival (EDC ועוד.
אמנים בולטים

The Prophet
Headhunterz
Frontliner
Psyko Punkz
Technoboy
Ran-D
Brennan Heart
Coone
Noisecontrollers
Audiotricz
Code Black
D-Block & S-te-Fan
Da Tweekaz
Zatox
F8trix
Hard Driver
Frequencerz
Wildstylez
Gunz For Hire
Radical Redemption
DJ Isaac
Audiofreq
Atmozfears
Pacemakerz
Sanchuk
Avix
ראו גם

הארד באס - סגנון מוזיקה אלקטרוני שהתפתח ברוסיה והושפע מההארדסטייל.
הערות שוליים

↑  2018 תהווה שנה נוספת של שבירת שיאים עבור הסצנה הישראלית
↑  רועי צור, ‏מיילסטון 1: הבית הישראלי של ההארדסטייל, באתר ‏מאקו‏, 14 בספטמבר 2017
↑  History Of Hardstyle, Passion BPM, ‏2015-09-03
הלוגו של חברת Q-Dance
The Prophet
Defqon.1 2016
היום השמיני

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אלמיטוס 
 מוקד פעילות:  קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 סוגה:  פופ, רוק, מוזיקה חסידית
 חברים
 שמואל ובן-ציון מרקוס
 
היום השמיני (או האחים מרקוס, באנגלית: 8th day) הוא צמד מוזיקלי יהודי אמריקאי מלוס אנג'לס, קליפורניה, המבצע מוזיקת פופ רוקיסטית חסידית. הוא הוקם בשנת 2004 על ידי האחים שמואל ובן-ציון מרקוס.
הצמד פרסם שמונה אלבומי אולפן ואלבום הופעה אחד, וקיים הופעות ברחבי ארצות הברית והעולם, בין היתר במרכז לינקולן, באמריקן איירליינס ארנה ובטיילת יוניברסל סיטי (אנ').
שם ההרכב

השם "היום השמיני" הוא מעין פרדוקס שמשמעותו 'היום שלא קיים בימי השבוע' ומטרתו לחזק את התדמית ההומוריסטית של הצמד. בנוסף לכך, בחירת השם הייתה כנגד יום שמיני עצרת שהוא יום ההולדת של שמואל מרקוס, וגם בשל הרעיון המופיע בתורת החסידות שלפיהו המספר שמונה שייך לדרגה ש"למעלה מהטבע" לעורר התעלות.
סגנון

סגנון הצמד בעיקרו הוא מהמוזיקה החסידית, אך הוא מושפע מז'אנרים זרים, כמו פאוור-פופ (אנ'), בלוז, רגאיי ועוד.
בנצי מרקוס תיאר את הלהקה כהרכב פאנק-קלייזר, אך "כל שיר הוא בפני עצמו, ישנם שירים המושפעים ממוזיקה ים-תיכונית, מוזיקה עממית, קאנטרי, רוק, ג'אז, בלוז, יש הכל.
היסטוריה

האחים שמולי ובנצי מרקוס הם אחים של הזמר אלי מרקוס, אחייניו של הזמר אברהם פריד (שאף הופיע באחד הקליפים של הצמד) ובני-דודים של הזמר בני פרידמן ושמחה פרידמן, ולכן הושפעו מוזיקלית ממשפחתם אם כי פיתחו סגנון משל עצמם.
בשנת 2004 הם החלו לשתף פעולה בעוד בנצי משמש כבסיסט ושמואל כותב ושר. באותה שנה הוציאו ארבעה שירי הדגמה שהלחין אחיהם חיים מרקוס, וב-2005 הפיצו את אלבום הבכורה "טראכט גוט" (לחשוב חיובי, ביידיש), בקולות רקע השתתפו גם חיים, זלמן, יוסי ואלי מרקוס. לפי דבריהם, הם נהנו מאוד לשבת יחד ולהעלות רעיונות יחד, ובתחילה לא התכוונו להקים להקה כלל.
ב-2007 הוציאו אלבום בשם "ברוקלין", וב-2008 פרסמו אלבום מתוך הופעה שנקרא "יום השמיני חי!". ב-2011 הוציאו את אלבומם "רודפי הנבואה" שהסינגל הראשון "יאלילי" הפך לסרטון ויראלי והקליפ, המתבצע באופן מקפיץ, סאטירי והומוריסטי במסדרונות חנות סופרמרקט צבר 7.1 מיליון צפיות באתר יוטיוב, הלהקה זכתה למרבית המוניטין שלה מסרטון זה, ורבים מכירים אותה בשם "האחים יאלילי".
בשנת 2012 יצא אלבומם הרביעי "כל מה שיש לך", וב-2014 יצא אלבום ובו קליפ ויראלי נוסף בשם "הולה הולה" שדמה מאוד לקליפ יאלילי. ב-2015 יצא אלבומם "להבה פנימית" ב-2016 האלבום "הקהל" וב-2018 הוציאו אלבום בשם "קרוב יותר חזק יותר". כמו כן הוציאו בסך-הכל 9 סינגלים וקליפים. בחודש ניסן תשע"ז הוציאו את הקליפ 'כפיים'.
בשנת 2021 הוציאו את האלבום התשיעי שלהם (אלבום האולפן השמיני) בשם מזל.
אלי מרקוס, שהשתתף בקולות הרקע, המשיך להיות אמן סולו עם אלבום הבכורה שלו "דוד המלך" שיצא בשנת 2015.
משתתפים

בן-ציון מרקוס - גיטרה, קולות רקע ושירה, משחק.
שמואל מרקוס - שירה, סולו, מילים, משחק.
לא מוצגים בקליפים:
ג'ייסון רוזי - תופים.
פיליפ ביינואו - בס.
ליאו חליאפוב - מקלדת אלקטרונית, כלי נשיפה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

טראכט גוט, 2005
ברוקלין, 2007
היום השמיני לייב, 2008
רודפי הנבואה, 2011
כל מה שיש לך, 2012
להבה פנימית, 2015
הקהל, 2016
קרוב יותר חזק יותר, 2018
מזל, 2021
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים

Journeys 5, אייבי רוטנברג, 2022
הערות שוליים

↑  יוסי אושרי, היום השמיני לא מפסיקים להתחדש באלבום חמישי, ידיעה באתר 'חסידיניוז'.
↑  יוסף ארנפלד, אלבום תשיעי ללהקת היום השמיני: מזל, ידיעה באתר 'חסידיניוז'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15901402f (data)  ISNI: 0000 0004 7136 5947  MusicBrainz: 51cb99a5-ce66-4611-9d08-a6432c9560f9  VIAF: 155232172   WorldCat (עם VIAF): 155232172
הסיפור בגדול

הסיפור בגדול הוא אלבומה השני של המוזיקאית דניאל רובין, שיצא בשנת 2019.
רקע

אלבום זה הופק גם הוא בידי עמרי אמדו, כמו אלבום הבכורה, כלום לא עובר על ידי. רובין תיארה כמה פעמים את האלבום כיותר אופטימי ופחות כאוב מקודמו, כפי שמשתמע משם האלבום ושיר הנושא "הסיפור בגדול". כל השירים נכתבו והולחנו בידי רובין, מלבד "אולי" שהלחינה למילים של יונתן בלומנפלד, שגם ביצע יחד עמה את השיר. גדי רונן מבצע יחד עם רובין את השיר "חוזר ואומר". השיר "יש לך רק אותך" מתאר את החזרה לקרקע שהתרחשה, כשהבינה שאלבום הבכורה שלה לא גרם לרעידת אדמה, כפי שקיוותה. "מתגעגע" הוא חזרה על השיר "לא מתגעגע", בהופעה חיה, יחד עם הקהל שהצטרף לשיר. את האלבום סוגרת גרסת כיסוי של רובין לשיר "הלילה", שאיתו ייצגו הכל עובר חביבי את ישראל באירוויזיון 1981, כחלק ממחווה של כאן 88 לקראת אירוויזיון 2019 שהתקיים בישראל.
רשימת השירים

| הסיפור בגדול> מס' | הסיפור בגדול> שם | הסיפור בגדול> מילים | הסיפור בגדול> לחן | הסיפור בגדול> משך | הסיפור בגדול>  | הסיפור בגדול>  | הסיפור בגדול>  | הסיפור בגדול>  | הסיפור בגדול>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הסיפור בגדול  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:08 |  |  |  |  |  |
| 2. | חוזר ואומר  | דניאל רובין | דניאל רובין | 4:05 |  |  |  |  |  |
| 3. | טוב או רע  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:02 |  |  |  |  |  |
| 4. | ברזיל  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:28 |  |  |  |  |  |
| 5. | יש לך רק אותך  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:17 |  |  |  |  |  |
| 6. | לא מתגעגע  | דניאל רובין | דניאל רובין | 1:13 |  |  |  |  |  |
| 7. | זה שצועק  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:34 |  |  |  |  |  |
| 8. | אולי  | יונתן בלומנפלד | דניאל רובין | 3:06 |  |  |  |  |  |
| 9. | נורות האזהרה  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:45 |  |  |  |  |  |
| 10. | כשמגיעים לסוף  | דניאל רובין | דניאל רובין | 3:11 |  |  |  |  |  |
| 11. | יום חדש  | דניאל רובין | דניאל רובין | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 12. | מתגעגע  | דניאל רובין | דניאל רובין | 1:00 |  |  |  |  |  |
| 13. | הלילה  | שלומית אהרון ויובל דור | שוקי לוי | 3:05 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 40:06 |  |  |  |  |  |
משתתפים

דניאל רובין - מילים, לחן, פסנתר, קלידים, בס, כלי הקשה ושירה
עמרי אמדו - הפקה מוזיקלית, מיקס, גיטרות, קלידים, קולות, תכנותים, בס, סימפולים, תופים וכלי הקשה
תמיר מוסקט - תופים (טוב או רע, זה שצועק), מיקס (נורות האזהרה)
שחר חזיזה - תופים (חוזר ואומר, כשמגיעים לסוף, הסיפור בגדול)
מיכל אליסף - תופים (יום חדש)
נדב הולנדר - בס וגיטרה חשמלית (הסיפור בגדול)
רוני בר הדס - בס (חוזר ואומר), קולות (חוזר ואומר, אולי)
אלכס משה - גיטרה (חוזר ואומר), קולות (חוזר ואומר, אולי)
קרן טננבאום - כינור (זה שצועק)
מאיה בלזיצמן - צ׳לו (זה שצועק)
גילי ריבקין - כינור (הסיפור בגדול, ברזיל, יום חדש)
תום דרום - קלידים ותכנותים (נורות האזהרה)
עינב ג'קסון כהן - פסנתר (אולי)
ספי ציזלינג - חצוצרה (טוב או רע, יום חדש)
רותם ג'ארד - טרומבון (זה שצועק, אולי)
רן יצחקי - מפוחית (יש לך רק אותך)
טל שנהב - יוקללי (יום חדש)
יונתן בלומנפלד - מילים ושירה (אולי)
גדי רונן - שירה (חוזר ואומר)
המסע לעמק החלומות 3: עת לחברות גדולה

| --- | --- |

כרזת הסרט ב-DVD
 מבוסס על:  המסע לעמק החלומות
 בימוי:  רוי אלן סמית' 
 הופק בידי:  רוי אלן סמית'
 תסריט:  דב רוס 
 מדבבים:  סקוט מקאפי רוב פאולסן 
 מוזיקה:  מייקל טברה ג'יימס הורנר (שיר הנושא)
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Universal Cartoon Studios
 חברה מפיצה:  MCA/Universal Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 12 בדצמבר 1995
 משך הקרנה:  כ-70 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, מוזיקלי
 סרט קודם:  המסע לעמק החלומות 2: הרפתקה בעמק הגדול
 סרט הבא:  המסע לעמק החלומות 4: מסע אל תוך הערפל
 סרטים בסדרה:  המסע לעמק החלומות
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסע לעמק החלומות 3: עת לחברות גדולה (באנגלית: The Land Before Time III: The Time of the Great Giving) הוא סרט הרפתקאות מונפש משנת 1995 בבימויו של רוי אלן סמית'. זהו סרט ההמשך השני של "המסע לעמק החלומות", לאחר הסרט "המסע לעמק החלומות 2: הרפתקה בעמק הגדול", והסרט השלישי בזיכיון הסרט.
הסרט זכה בפרס אנני ל"הפקת הווידאו האהובה ביותר" בשנת 1996. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס סאטורן ל"ההפצה הטובה ביותר לווידאו".
עלילה

מטאוריט פוגע בסמוך לעמק הגדול, מה שגורם לבצורת מאיימת על חייהם של הדינוזאורים. המחסור הגובר במים גורם לסכסוכים בין תושבי העמק הגדול, שחיו בעבר בשלום והרמוניה יחסית. כאשר המצב בין המינים מתדרדר, ליטלפוט והאחרים יוצאים למצוא מים כדי לשמור על השקט בעמק. הם נרדפים על ידי שלישיית דינוזאורים מתבגרים יהירים המורכבים מהיפ ההיפסילופודון, מוט המוטאבורסאורוס ונוד הנודוזאורוס. כאשר ליטלפוט והאחרים מוצאים אגם קטן, השלישייה מגיחה ותובעת את בור המים לעצמה, ודורשת מליטלפוט והאחרים לשתוק בנוגע לגילוי שלהם. בלי רצון להיענות, ליטלפוט והאחרים בורחים מהבריונים. במהלך המרדף, הבריונים נרדפים על ידי צרעה, והילדים מגלים את הסיבה מאחורי חסימת מקור המים.
לפני שהם יכולים לחזור ולספר לשאר התושבים את האמת, ברק פוגע בעץ, ומצית אש שמתפשטת במהירות ברחבי העמק. השרפה הורסת את העמק והורסת את רוב המזון הירוק. הדינוזאורים בקושי מגיעים למקום מבטחים בקצה של המעבר המסתורי. כשהילדים מספרים למבוגרים על תגליתם, מתפרצות חילוקי דעות מה לעשות בין המבוגרים, ומונעות מהם לעשות משהו כדי לנצל את הידע הזה. היפ, נוד ומוט יצאו לבדם אל המעבר המסתורי כדי להגיע למים ראשון. בעודם צופים את הסכנה שהיפ ואנשיו נקלעו אליה ומזהים את המשותף איתם, ליטלפוט והאחרים עוקבים אחריהם כדי לעזור במידת הצורך. זה הופך להיות כך כאשר היפ קופץ לתוך בור זפת לאחר שחשב אותו כמים. הוא זועק לעזרה, אבל מוט ונוד לא מצילים אותו. במקום זאת, הם מתווכחים על מי מהם חייב להציל אותו. אבל ליטלפוט חותך פנימה ואומר למוט ולנוד שהיפ תקוע בבור הזפת. לאחר מכן, הוא רוקם תוכנית למשוך את היפ החוצה. לבסוף, ליטלפוט והאחרים מושכים אותו מהזפת. זמן קצר לאחר מכן, המבוגרים מגיעים, והיפ ננזף קשות מאביו התוקפני והנרגן, מה שמוביל את אביו של סרה להבין שהוא קשה מדי עם סרה לפעמים ושהם צריכים לעבוד יחד כדי למצוא את המים.
לפני שהם מסוגלים לעשות צעדים נוספים, העדר מותקף לפתע על ידי להקת דיינוניכוס . המרדף מוביל לסכר של סלעים שנוצרו על ידי גלישת הסלע שגרמה לבצורת. בזמן שהדיינוניכוס והמבוגרים נלחמים, הילדים, כולל היפ ומקורביו, עובדים יחד כדי לשבור את הסכר. כולם צופים במים המשוחררים שוטפים את הדיינוניכוס. המים גם מכבים את השרפות שעדיין בוערות בעמק. לבסוף, הם מצליחים לשרוד ולנחות על הגדה הנגדית. כעת העדר מסוגל לחזור לעמק הגדול. העדר חוזר לעמק הגדול, שכעת יש לו מספיק מים עבורם. עם זאת, כשהם חוזרים הביתה, השרפה הרסה את רוב האוכל הירוק שלהם. הצמחים ההרוסים כעת בעמק אינם ניתנים לתיקון מהשרפה. עם זאת, למרות היותם בלתי ניתנים לתיקון, הדינוזאורים מוצאים את המקומות בעמק הגדול שבהם עדיין גדל מזון ירוק. הם עוברים באופן פרופורציונלי מאזור מוריק אחד למשנהו וחולקים את כל מה שהם מוצאים. דפוס זה מביא לכך שהאירוע נקרא זמן הנתינה הגדולה.
מדבבים

סקוט מקאפי - ליטלפוט
קנדיס האטסון - סרה
הת'ר הוגאן - דאקי
ג'ף בנט - פיטרי / מוט / איגואנודון
רוב פולסן - ספייק / קוש
ויט הרטפורד - היפ
סקוט מנוויל - נוד
קנת מארס - סבא ארוך-צוואר
לינדה גארי - סבתא ארוכת-צוואר / אמא קוואצלקואטלוס
ניקולס גסט - אביו של היפ
טרס מקניל - סטגוזאורוס / אמא של ספייק ודאקי / אמא של פיטרי
ג'ון אינגל - מספר / אביה של סרה
פרנק ולקר - הדיינוניכוס
שירים

שירי הסרט נכתבו על ידי מישל בראורמן ואמנדה מקברום.
כאשר אתה גדול - מבצעים: היפ (ויט הרטפורד), מוט (ג'ף בנט) ונוד (סקוט מנוויל)
תהיו קשוחים - מבצע: אביה של סרה (ג'ון אינגל)
ילדים כמונו - מבצעים: ליטלפוט (סקוט מקאפי), סרה (קנדיס האוטון), דאקי (הת'ר הוגאן) ופיטרי (ג'ף בנט)
כמו כן שיר הנושא של הסרט המקורי המסע לעמק החלומות "If We Hold on Together" נשמע בסרט.
הערות שוליים

↑  "Annie Awards - 24th Annie Awards". Annie Awards. נבדק ב-15 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "22nd Saturn Awards". IMDb. נבדק ב-15 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4867465  VIAF: 230008131   WorldCat (עם VIAF): 230008131
הסוף (מחזמר)

| --- | --- |
 בימוי:  מעין אבן
 כתיבה:  מעין אבן וגיא וינטרוב
 דמויות:  המדען (עידן אלתרמן / מיכאל הנגבי), המוות (אבי דנגור), לילי (ג'וי ריגר / דנה פרידר), העוזר של המוות (הראל ליסמן / עמית רייס), רמב״ם (רפאל עבאס / גיא וינטרוב) ודמויות נוספות (מרב צברי, עופרי סלומון, אלונה טננבאום-נפתלי ואביב הורוביץ)
 מוזיקה:  גיא וינטרוב, אלעד טל ותומר רבינוביץ׳
 מדינה:  ישראל
 סוגה:  מחזמר
 הצגת בכורה:  6.6.2021
 משך ההצגה:  כשעתיים
 פרסים:  קיפוד הזהב
 
הסוף הוא מחזמר ישראלי מאת מעין אבן וגיא וינטרוב העוסק במוות ובמשמעות החיים מנקודת מבט קומית-סאטירית. המחזמר הוצג לראשונה ב-2021 בצוותא, בכיכובם של עידן אלתרמן, ג׳וי ריגר ואבי דנגור.
ההפקה

המחזמר נוצר באופן עצמאי על-ידי ארבעה יוצרים מעולם התיאטרון, המוזיקה והקולנוע: מעין אבן, גיא וינטרוב, אלעד טל ותומר רבינוביץ, מתוך שאיפה ליצור מחזמר חדש ומקורי המשקף את רוח התקופה בתוכנו ובצורתו. סגנון המחזמר מתכתב עם מחזות זמר קלאסיים ועם יצירות קאנוניות אחרות, במחווה המערבבת בין הערכה ואהבה לבין פארודיה ומודעות עצמית, בהשראת יצירות כמו בוג'ק הורסמן, ריק ומורטי והמחזמר ספר המורמונים. צוות השחקנים המקורי כולל את עידן אלתרמן, ג׳וי ריגר, אבי דנגור, רפאל עבאס, הראל ליסמן, מרב צברי ואביב הורוביץ (אשר עיצבה את הכוריאוגרפיה). עם הזמן, הצטרפו לצוות משתתפים נוספים: דנה פרידר, מיכאל הנגבי ועמית רייס. התפאורה עוצבה על-ידי המאייר ניב תשבי, התלבושות על ידי דניאל קפלן והתאורה על ידי יאיר סגל.
המחזמר סומן על-ידי המבקרים בתור מופע קאלט, וזכה בארבעה פרסי קיפוד הזהב לשנת 2021: ההצגה הנבחרת, במאי השנה (מעין אבן), שחקן השנה (עידן אלתרמן) ושחקן המשנה של השנה (אבי דנגור).
בשנת 2023 יצא אלבום עם כל שירי המחזמר, בהמשך יצא גם אלבום בונוסים עם ביצועים מחודשים לחלק מהשירים.
עלילה

המוות (אבי דנגור) לא רוצה יותר להיות המוות. אלפי שנים שהוא תקוע בג׳וב שלו, פקיד משועמם שעסוק בבירוקרטיה של העולם הבא וחולם על חיים אחרים. הכול משתנה כשהוא מגלה על המדען (עידן אלתרמן/מיכאל הנגבי) — מדען גאון, שבעקבות מותם הטראגי של הוריו בילדותו החליט להקדיש את כל זמנו למציאת פתרון למוות, אך התייאש והפך מריר ומיואש כאשר אהובתו, לילי (ג׳וי ריגר/דנה פרידר), עזבה אותו ושברה את ליבו. המוות מזהה שהמדען עתיד להתאבד ומצליח בדרכיו הבירוקרטיות לעכב את מותו של המדען בשבוע.
המוות מנסה לגייס את המדען למציאת הפתרון, בשביל להשתחרר סוף סוף מעבודתו. כשהמדען המלנכולי מסרב, המוות זומם תחבולה שגורמת ללילי, אהובתו הנצחית של המדען, לגסוס. על ידי כך ששוב בדרכיו הבירוקרטיות הוא מחליף בין גורלה של לילי לגורלה של לילי אחרת ששוכבת על ערש דווי. מהלך זה גורם למדען להירתם למשימה מתוך רצון להציל את אהובתו ולזכות בליבה בשנית, אך גם מוביל לכאוס עולמי חסר תקדים, כאשר הלילי האחרת חושבת שהיא ניצחה את המוות, ומקימה כת שהחברים בה משוכנעים שיחיו לנצח כמוה.
בסופו של המחזמר, אף על פי שהפתרון בידיו, גונז המדען את תוכניתו לאפשר לאנושות חיי נצח, משום שהיא בבירור איננה מוכנה לכך, והוא מבין כי אין לחיים טעם אם אין להם סוף.
הערות שוליים

↑  חגית גינזבורג, איך התגלגלו ארבעה צעירים בלי ניסיון בתיאטרון ליצור מחזמר קומי מופרע?, באתר הארץ, 28 ביוני 2021
↑  אנרגיה חלופית: המלצות לשעות של פנאי, באתר כלכליסט, 8 ביולי 2021
↑  חגית גינזבורג, "הסוף" זכתה בפרס קיפוד הזהב להצגות פרינג', באתר הארץ, 26 בנובמבר 2021
הרהורי לילה (אדוארד יאנג)

עמוד השער של הרהורי לילה, מאת אדוארד יאנג, 1743
דף הלקוח מתוך 537 איוריו של האמן והמשורר הבריטי ויליאם בלייק, ליצירה הרהורי לילה
התלונה, או הרהורי לילה על אודות החיים, המוות והאלמוות (באנגלית: The Complaint: or, Night-Thoughts on Life, Death, & Immortality), הידועה יותר בשמה הפשוט הרהורי לילה (Night-Thoughts), היא שיר ארוך מאת המשורר האנגלי, בן המאה ה-18, אדוארד יאנג, שפורסם בתשעה חלקים (או "לילות") בין 1742 ל-1745.
השיר נכתב בחרוז לבן. הוא מתאר את הרהורי המשורר על המוות על פני סדרה של תשעה לילות שבהם הוא מהרהר באובדן אשתו וחבריו, ומקונן על חולשות אנושיות. השורה הידועה ביותר בשיר (בסוף "לילה א'") היא האמרה "סחבת היא גנב הזמן", המהווה חלק מקטע שבו דן המשורר כמה מהר החיים וההזדמנויות יכולים לחמוק ממנו.
להרהורי לילה היה מוניטין גבוה מאוד במשך שנים רבות לאחר פרסומה, אבל עכשיו היא ידועה ביותר בשל סדרה גדולה של איורים מעשה ידי ויליאם בלייק משנת 1797. קבוצה פחות ידועה של איורים נוצרה על ידי תומאס סטות'ארד בשנת 1799.
תשעת הלילות מהווים למעשה, כל אחד, שיר נפרד בפני עצמו. אלה שמותיהם, כדלקמן: "חיים, מוות, אלמוות" (המוקדש לארתור אונסלואו); "זמן, מוות, ידידות" (המוקדש לספנסר קומפטון); "נרקיסה" (המוקדש למרגרט בנטינק); "הניצחון הנוצרי" (המוקדש לפיליפ יורק); "ההישנות" (המוקדש לג'ורג' לי); "החזרת הכופרים" (בשני חלקים, "תהילה ועושר" ו"הטבע, ההוכחה והחשיבות של האלמוות ", המוקדש להנרי פלהאם); "התנצלותו של הטוב, או, ויען איש העולם" (ללא הקדשה); ו "נחמה" (המוקדש לתומאס פלהאם-הולס).
בספר הביוגרפיה על חייו של סמואל ג'ונסון, ג'יימס בוסוול תיאר את היצירה הרהורי לילה "כשירה הגדולה והעשירה ביותר, אשר הגאונות האנושית יצרה אי פעם".
איוריו של ויליאם בלייק להרהורי לילה (1795-1797)

ב-1795, ויליאם בלייק, קיבל על עצמו הזמנה לאייר את היצירה הרהורי לילה, לשם פרסומה במהדורה חדשה ומורחבת, כאשר שמו של המוציא לאור, לצורך העניין, היה ריצ'רד אדוארדס. בלייק החל לעבוד על היצירה, תוך שהוא משלים 537 איורים בצבעי מים, כאשר 200 מתוכם יועדו על ידו להיכלל במסגרת התחריטים לפרסום היצירה. הכרך הראשון - אשר כלל 43 תחריטים מאת ויליאם בלייק - יצא לאור בשנת 1797, אולם הוא היווה כישלון מסחרי ופרויקט הוצאה לאור יקר זה, ננטש.
מפני שהעדות העיקרית להשפעתם האמנותית של האיורים להרהורי לילה על יצירתו של בלייק, ניתנת להמחשה רק באמצעות התחריטים המעטים שהוא יצר, חוקרי ההיסטוריה של האמנות, לא מיהרו להכיר בחשיבותו ובמרכזיותו של הפרויקט במסגרת מכלול עבודתו של בלייק. ב-1980, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, החלה להוציא לאור מהדורת ספרים אקדמית בת חמישה כרכים, של הרהורי לילה, כאשר רק שניים מהם פורסמו למעשה, בניהולו של העורך האקדמי ג'יי אי. גרנט, תוך זניחת פרסומם של שאר הכרכים במהדורה. ב-2005, הפוליו סוסייטי, פרסמה מהדורת פקסימיליה מהודרת של הרהורי לילה, בליווי פרשנות מאת רוברט האמלין. מהדורת פקסימיליה זו, מאת הפוליו סוסייטי, הייתה הראשונה (ועד עכשיו, היחידה), שבה כל 537 האיורים פורסמו בה, בצבע מלא.
הערות שוליים

↑  בואה, לילה: הספרות העברית בין הגיון לאי-הגיון במפנה המאה העשרים עיונים ביצירות ח“נ ביאליק ומי”י ברדיצ’בסקי / דן מירון - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  רות אלמוג, הפנים הגנובות של אפגניסטאן, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2001
↑  1
↑  2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12357886f (data)
הגרינץ' שגנב את חג המולד!

| --- | --- |

הכריכה העברית של המהדורה השנייה של הספר, תחת הכותרת "הגרינץ'"
 מידע כללי
 מאת:  דוקטור סוס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר ילדים
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 תאריך הוצאה:  1957
 מספר עמודים:  69
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך:  2018
 תרגום:  לאה נאור
 סדרה
 ספר קודם:  If I Ran the Circus 
 הספר הבא:  חתול תעלול 
 
הגרינץ' שגנב את חג המולד! (באנגלית: How the Grinch Stole Christmas!, החל מהדפסתו העברית השנייה נקרא "הגרינץ'") הוא ספר ילדים מאת דוקטור סוס. הסיפור מספר אודות הגרינץ', יצור ערמומי וזועף, שגומר בליבו לשים קץ לחג המולד, בכך שגונב את קישוטי ומתנות החג מתושבי כפר-מי בערב חג המולד.
הסיפור פורסם כספר תחת ההוצאה Random House בשנת 1957, במקביל להפצתו ב-Redbook. הספר מבקר את מסחור חג המולד.
הספר עובד לסרט טלוויזיה קצר בעל שם זהה בשנת 1966, בכיכובו של בוריס קרלוף, עיבוד לייב-אקשן קולנועי משנת 2000 של ג'ים קארי, וכן סרט אנימציה משנת 2018 בכיכובו של בנדיקט קמברבאץ'.
גרסה עברית

עד שלהי 2018 מעולם לא תורגם הספר לעברית, בטענה שנושאו הנוצרי לא התאים לקהל היעד דובר העברית. עם זאת, העיבוד הקולנועי של הספר תורגם והוקרן בישראל, והגרינץ' הופיע בסדרת הטלוויזיה "ד"ר סוס" ונקרא בעברית: 'ירקול'. במקביל ליציאת הסרט "הגרינץ'", עיבוד הנפשה מחודש לספר, יצא תרגום עברי בתרגומה של לאה נאור תחת השם "הגרינץ' שגנב את חג המולד" בהדפסתו הראשונה, שלאחר מכן נקרא בפשטות "הגרינץ'" בהתאם לשם הסרט וגם על מנת להשכיח אזכור לחג המולד על הכריכה, אם כי הגרינץ' המחופש לסנטה קלאוס עדיין מופיע.
ראו גם

הגרינץ' שגנב את חג המולד! (ספיישל טלוויזיוני)
הגרינץ'
המסע לעמק החלומות 9: המסע למים הגדולים

| --- | --- |

כרזת הסרט ב-DVD
 מבוסס על:  המסע לעמק החלומות
 בימוי:  צ'ארלס גרוסבנור
 הופק בידי:  צ'ארלס גרוסבנור
 תסריט:  דב רוס
 מדבבים:  תומאס דקר קנת' מארס מרים פלין ג'ף בנט ג'ון אינגל Aria Curzon רוב פאולסן אנדי מקייפי טרס מקנייל 
 מוזיקה:  מייקל טברה ג'יימס הורנר (שיר הנושא)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Universal Cartoon Studios
 חברה מפיצה:  MCA/Universal Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 10 בדצמבר 2002
 משך הקרנה:  כ-75 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, מוזיקלי
 סרט קודם:  המסע לעמק החלומות 8: הכפור הגדול
 סרט הבא:  המסע לעמק החלומות 10: הנדידה הגדולה
 סרטים בסדרה:  המסע לעמק החלומות
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסע לעמק החלומות 9: המסע למים הגדולים (באנגלית: The Land Before Time IX: Journey to Big Water) הוא סרט הרפתקאות מונפש שיצא ישירות לווידאו משנת 2002 והסרט התשיעי בסדרת "המסע לעמק החלומות". הוא הופק וביים על ידי צ'ארלס גרוסוונור . זהו גם הסרט האחרון שמשתמש בפסקול שהלחין ג'יימס הורנר . במהלך השנה שבה זה שוחרר, יוניברסל הפיצה ל-DVD, בפעם הראשונה, שניים מהסרטים הקודמים בסדרת הסרטים: "המסע לעמק החלומות 2: הרפתקה בעמק הגדול" ו"המסע לעמק החלומות 3: עת לחברות גדולה" .
כאשר גשמים עזים יוצרים "מים חדשים" מסתוריים, ליטלפוט יוצא לחקור את העמק הגדול. הוא מתיידד במהרה עם מו האופתלמוזאורוס השובב שהיה מבודד מהתרמיל שלו בגלל מזג האוויר. כאשר ליטלפוט וחברים נפרדים מהוריהם בגלל רעידת אדמה, הם עוזרים למו לחזור הביתה למים הגדולים, תוך כדי הימנעות משחיין חד-שן רעב. בדרך, ליטלפוט ומו דנים כל כך מעניינים ורואים דברים מסוכנים כמו חברים דמיוניים, שחיין חד-שן, מושג הבדידות והמשמעות האמיתית של אח.
עלילה

לאחר תקופה של גשם עז, העמק הגדול מוצף חלקית ומכוסה בפסולת. ליטלפוט מנסה לשחק עם חבריו, אבל הם עסוקים: סרה ואביה מסירים בול עץ גדול מאזור הקינון שלהם, דאקי וספייק מעבירים את הקן שלהם עם משפחתם, ופיטרי הצטנן. ליטלפוט המשועמם מייחל לאח, אבל בסופו של דבר חוקר בעצמו ומגלה אזור גדול מוצף בגשמים. המבוגרים ממליצים לילדיהם להתרחק, מחשש שיצורים מסוכנים מבחוץ נשטפו לתוך העמק. עם זאת, ליטלפוט חוזר ופוגש את מו, אופתלמוזאורוס צעיר שובב שנלכד במי השיטפון.
ליטלפוט מייצר במהירות ידידות עם מו ומתאר אותו כאחיו הבוץ. גם חבריו האחרים מתיידדים אתו בסופו של דבר. מו מסביר שהוא מהמים הגדולים, והוא שחה לתוך העמק במהלך ההצפה. הוא מאשר שהוא לבד, אבל זמן קצר לאחר מכן, ליופלורודון תוקף את הקבוצה. ליטלפוט מבקש עזרה מהמבוגרים כדי לעזור למו לחזור הביתה, אבל הם מסרבים, לא רוצים להסתכן ביציאה מהעמק כדי לעזור לאדם מבחוץ. רעידת אדמה לאחר מכן מפרידה בין הילדים לבין מו משאר העמק, אך היא גם כולאת את חד-השן במערה תת-מימית. כשהם לא יכולים לחזור, הם מחליטים לקחת את מו הביתה בכוחות עצמם.
הילדים עוקבים אחר נהר שלדעתם מוביל אל האוקיינוס. אמא דיפלודוקוס מאפשרת להם למצוא מקלט בקן שלה למשך הלילה, והחברים נוכחים לחזות בבקיעת צאצאיה. למחרת, ליטלפוט והאחרים מבינים שהם ליד האוקיינוס, מכיוון שהם התחילו לטעום מלח במים. לפתע, חד-השן, שנמלט מהמערה, תוקף אותם באותו לילה. האדמה, המקיפה את הנהר, תלולה וחלקה מבוץ, והילדים לא מצליחים להימלט. מו מסיח את דעתו של חד-שן ומפתה אותו בהמשך הנהר. כשהופיע שוב למחרת, מו מסביר שחד-השן הריח את האוקיינוס מרחוק ונטש את המרדף, ובחר לחזור לים.
הילדים מגיעים לאוקיינוס, אבל מו עצוב לגלות שחבריו חייבים לעזוב. הוא רוצה להישאר איתם, אבל האחרים מסבירים שהוא לא יכול, וליטלפוט מזכיר למו שהשניים תמיד יהיו אחים. מו מתאחד עם משפחתו ומבקש מהם הנחיות להרים המעושנים, מכיוון שהילדים יודעים למצוא את העמק מאותו מיקום. לפני שעזב, מו מציע להראות לליטלפוט את ביתו. ליטלפוט נענה להצעה, ונדהם מהיופי של העולם התת-ימי. ליטלפוט וחבריו נפרדים ממו וחוזרים הביתה, שם המבוגרים מקבלים את פניהם בברכה.