stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרו-אמריקאים

| --- | --- |
   
שורה עליונה: פרדריק דאגלס · אלה פיצג'רלד · רוזה פארקס  שורה שנייה: ברק חוסיין אובמה · מרטין לותר קינג · מייקל ג'קסון   שורה שלישית: מלקולם אקס · אופרה וינפרי · בוקר טי. וושינגטון  שורה תחתונה: כרים עבדול-ג'באר · הארייט טאבמן · מוחמד עלי
 אוכלוסייה
 50,000,000 איש (2023)  המהווים כ-13% מכלל אוכלוסיית ארצות הברית
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ברחבי ארצות הברית, פוארטו-ריקו וקנדה, חלק ניכר במדינות המזרח-דרומיות של ארצות הברית; בנוסף, רבים גם בקרב אזורים עירוניים וליברליים הנוטים לצפיפות אוכלוסין ובבנייני דירות מרובי קומות
 שפות
  הרוב: אנגלית אמריקאיתשפות נוספות: אנגלית קנדית, ספרדית פוארטו-ריקנית, אנגלית מקומית אפרו-אמריקאית
 דת
 רוב של כ-83% נוצרים – לרבות חברי הכנסייה הבפטיסטית הדרומית, הכנסייה הקתולית, הכנסייה הלותרנית, עדי יהווה מיעוט של כ-12% מוסלמים – לרבות מפלגי האסלאם הסוני והשיעי, וכלל חברי הארגון האפרו-אמריקני "אומת האסלאם" כ-5% – בני דתות אחרות
פיזור האוכלוסייה השחורה במחוזות ארצות הברית לפי אחוזם באוכלוסייה, על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2020.
אפרו-אמריקאים (באנגלית: Afro-Americans; גם אפריקאים אמריקאים (African Americans), או אמריקאים שחורים (black Americans)) הם קבוצה אתנית בארצות הברית שמקורה ביבשת אפריקה ומורכבת בעיקרה מצאצאי העבדים שהובאו מאפריקה. לפי מפקד האוכלוסין ב-2019, בארצות הברית חיים כ-46.7 מיליון אפרו-אמריקאים, שהם כ-14.2% מכלל האוכלוסייה.
במאה ה-16 החל תהליך שינוע של מיליוני בני אדם מאפריקה (בעיקר מאזור מערב אפריקה, הקרוב יותר ליבשת אמריקה) לארצות הברית הנקרא גם סחר העבדים האטלנטי. במסגרת הסחר הובאו מיליוני אפריקאים לאמריקה והם נמכרו לעבדות. אחרי יותר מ-200 שנות עבדות, בעקבות מלחמת האזרחים, אושר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית אשר ביטל את העבדות, אפרו-אמריקאים רבים שירתו בחזית הלחימות במלחמת העולם הראשונה והשנייה, אך לא זכו לשוויון בחוק עד 1964. מצבם של אמריקאים-אפריקאים השתפר מאז תקופת השיקום, וכלל פיתוח תרבותי, השתתפות בעימותים ובמלחמות של ארצות הברית, סיום ההפרדה גזעית, והופעת התנועה לזכויות האזרח. בבחירות לנשיאות שנערכו ב-2008 ניצח ברק אובמה, שאביו הוא קנייתי שחור ואימו אמריקאית ממוצא אירופי, והפך לאמריקאי-אפריקאי הראשון שנבחר לנשיאות ארצות הברית, ואף נבחר לכהונה שנייה. בבחירות שנערכו ב-2020 זכה סגנו של אובמה, ג'ו ביידן, ממוצא אירופי, ואיתו נבחרה סגניתו קמלה האריס, שאימה ממוצא טמילי ואביה ממוצא אפרו-אמריקאי. עם בחירתה הפכה האריס הן לאישה הראשונה המחזיקה בתפקיד סגנית הנשיא והן לאפרו-אמריקאית הראשונה בתפקיד זה.
על-פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, מהגרים שהגיעו לארצות הברית מיבשת אפריקה מאז המאה ה-20, מרצונם החופשי, ולא כעבדים - אינם מזדהים כאפרו-אמריקאים, אלא לפי מוצא המדינות האפריקאיות שמהן היגרו הם או הוריהם (כ-95%), ואילו מהגרים מהאיים הקריביים או מיבשת דרום אמריקה וצאצאיהם עשויים לעיתים להזדהות גם כ"אפרו-אמריקאים". התרבות, השפה, ההיסטוריה ומאפיינים נוספים שלהם שונים מאלה של אמריקאים אפריקאים שהם צאצאי העבדים בארצות הברית. מהגרים מהאיים הקאריביים או מאפריקה דוברים לעיתים קרובות צרפתית, אנגלית בריטית, או שפה אירופאית אחרת כשפת אם.
תרבות

התרבות האמריקאית-אפריקאית היא תת-תרבות של התרבות האמריקאית. עם זה היא חופפת לה בתחומים רבים, אף שהיא נוגדת אותה במקרים אחרים. מאז שהגיעו השחורים לאמריקה, ניכרה תרומתם לספרות, לאמנות, למוזיקה, למזון, לאופנה, ולסלנג באמריקה.
קיימים אפרו-אמריקאים רבים הטוענים כי המקום היחיד שהחברה האמריקאית מכילה את האפרו-אמריקאים היא בתעשיית הבידור(אנ'), שם מתקיים ייצוג הולך ועולה עם השנים.
תרבות > מוזיקה

ראשית המוזיקה השחורה בשירים עממיים אשר הביאו עמם העבדים השחורים לאמריקה. המגוון הרחב של הקבוצות האתניות, יחד עם השפעות מוזיקליות "לבנות" דוגמת הפולק והוואלס התפתחו במשך השנים לסוגות כגון רגטיים ובלוז בסוף המאה ה-19, ובמאה העשרים לג'אז, רית'ם אנד בלוז, היפ-הופ וסגנונות רבים נוספים. מאז שנות החמישים רוב המוזיקה הפופולרית, שלא נכללת בקטגוריית מוזיקה שחורה, הושפעה עמוקות מהמוזיקה השחורה.
תרבות > ספרות

ספרות אפרו-אמריקאית החלה עם חיבוריהם של כותבים מן המאה ה-18 כגון פיליס וויטלי ואולאודאה אקוואינו, הגיעה לנקודות-שיא מוקדמות עם סיפורי עבדים והרנסאנס של הארלם, וכלה בספרות בת-זמננו של כותבים כגון טוני מוריסון (כלת פרס נובל לספרות), מאיה אנג'לו וולטר מוסלי הנמנים עם גדולי הסופרים בארצות-הברית של סוף המאה העשרים ותחילת המאה העשרים ואחת. עם הנושאים הנחקרים בספרות האפרו-אמריקאית נמנים תפקידם של האפרו-אמריקאים בתוככי החברה האמריקאית הכללית, התרבות האפרו-אמריקאית, גזענות, עבדות ושוויון. הכתיבה האפרו-אמריקאית נטתה לאורך השנים לכלול גם גרסאות אוראליות דוגמת מזמורים-דתיים, דרשות, נעימות כנסייתיות, בלוז וראפ.
ככל שמעמדם של האפרו-אמריקאים בחברה האמריקאית השתנה במהלך מאות השנים עברו, כך גם השתנו מוקדי-העניין של הספרות האפרו-אמריקאית. בטרם פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית הספרות האפרו-אמריקאית התמקדה בעיקר בנושא העבדות, כפי העולה מתקומת תת-הסוגה של סיפורי עבדים. עם זאת, בימי המעבר מן המאה התשע-עשרה אל המאה העשרים, ספרים פרי עיטם של סופרים רבים, ובהם ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז ובוקר טי. וושינגטון התפלמסו בשאלה האם לתקוף או לפייס את הגישות הגזעניות בארצות-הברית. בימי התנועה האמריקאית לזכויות האזרח, כותבים כגון ריצ'רד רייט, רלף אליסון וגוונדולין ברוקס הוציאו תחת ידיהם יצירות שעסקו באפליה הגזעית ובלאומנות השחורה. בימינו אנו, הספרות האפרו-אמריקאית מהווה חלק אינטגרלי מן הספרות האמריקאית, כאשר ספרים כמו "שורשים" פרי עטו של אלכס היילי, "הצבע ארגמן" מאת אליס ווקר ו-"חמדת" של טוני מוריסון, העפילו למדרגה של רבי-מכר ועוטרו בפרסים רבים.
בספרים רבים שנכתבו על ידי סופרים שאינם אפרו אמריקאים יש עיסוק בנושא היחסים בין הלבנים לשחורים בארצות הברית לאורך השנים. להלן כמה דוגמאות:
אוהל הדוד תום עוסק בתקופת העבדות ובשאיפה לחופש ונחשב ספר משפיע שהוביל למאבק בביטול העבדות.
חלף עם הרוח רומן רחב יריעה על אודות מלחמת האזרחים מנקודת מבטם של אנשי הדרום ונחשב היום כמבטא נקודת מבט גזענית ורוויזיונסטית לגבי ההיסטוריה.
העזרה עוסק ביחסים בין נשים לבנות לעובדות משק הבית השחורות שלהן בשנות ה-60 של המאה ה-20
אל תיגע בזמיר המתרחש בשנת 1935 במדינת אלבמה
תרבות > שפה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
השימוש בשפה שונה במעט אצל רוב האמריקאים האפריקאים ונובע, במידה מסוימת, מהקשיים אשר חוותה הקהילה בארצות הברית. בתקופת העבדות, החזיקו בעלי העבדים בעבדים מאזורים שונים באפריקה, ואלה דיברו שפות אפריקאיות שונות. בכך נחסמה בפני העבדים האפשרות לתקשר בשפת האם שלהם, מה שעודד את השימוש באנגלית. תנאים אלו הביאו לכך שלעיתים קרובות נוצרו שפות, שהיו בשימוש בקרב השחורים, שהן ערבוב של אנגלית ושפות אחרות. כמו כן, ישנו דיאלקט של אנגלית הנקרא אנגלית מקומית אפרו-אמריקאית או "Ebonics" (שם שנוי במחלוקת). ניב זה אינו משויך לאנגלית התקנית, ושואב השראה מהשפות המעורבבות הנ"ל.
תרבות > ספורט

אפרו-אמריקאים התבלטו מאוד בספורט, לאחר ששנים רבות סבלו מאפליה ונאלצו להתחרות בנפרד (ראו לעיל). בליגת הכדורסל המקצוענית ה-NBA כ-75% מהשחקנים היו שחורים בסוף שנת 2008 ובליגת הפוטבול המקצועני ה-NFL כ-65% היו שחורים. לעומת זאת בליגות הבייסבול המקצועניות (MLB) רק 8.5% מהשחקנים היו שחורים (פחות מחלקם באוכלוסייה) ובהוקי קרח אף פחות. למרות ריבוי השחקנים השחורים יש מעט מאמנים שחורים.
אפרו-אמריקאים בולטים באתלטיקה קלה ובפרט בתחום הריצות הקצרות וקפיצה לרוחק. מתאגרפים שחורים היו מראשוני השחורים שזכו לפרסום כלל ארצי והיו לידוענים. ג'ק ג'ונסון היה המתאגרף השחור הראשון שזכה בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד ב-1908.
תרבות > חקלאות ומזון

השימוש במוצרי חקלאות רבים, כמו בטטות, בוטנים, אורז, במיה, שיבולת-שועל, אינדיגו, וכותנה, מקורם בתרבות אפריקאית או אמריקאית-אפריקאית. מאכלים אמריקאים-אפריקאים משקפים תגובה יצירתית לדיכוי הגזעני והכלכלי. תחת עבדות, לא ניתנה להם האפשרות להשתמש במוצרי מזון איכותיים במיוחד, ולאחר האמנסיפציה שקיבלו השחורים, רבים מהם היו עניים מכדי לרכוש מוצרי מזון כאלה. "Soul food", סגנון בישול שמזוהה עם האמריקאים-אפריקאים בדרום ארצות הברית, עושה שימוש יצירתי במוצרים זולים.
תרבות > דת

הרוב הגדול של האמריקאים האפריקאים שייך לדת הנוצרית בזרם הפרוטסטנטי. המבנה ההיררכי החופשי יחסית של הפרוטסטנטיות איפשר להם להקים כנסיות נפרדות מאלו של הלבנים במאמץ סביר. כנסיות אלו אפשרו לאמריקאים אפריקאים לתפוס עמדות מנהיגות שנחסמו בפניהם בשאר חלקי אמריקה. בנוסף לתפקידן בקרב ציבור הנאמנים האדוק שלהם, כנסיות בפטיסטיות אפריקאיות-אמריקאיות אפריקאיות גם מתפקדות כגוף פוליטי, ונותנות שירותי רווחה מסוימים.
מספר גדול של אמריקאים אפריקאים מחזיק באמונות מוסלמיות. מרבית המאמינים תומכים באסלאם סוני מן הזרם המרכזי. עם זאת, ניכרת השפעתו של זרם "המוסלמים השחורים", ובתוכם התנועה השחורה האמריקנית "אומת האסלאם" (Nation of Islam), ארגון מוסלמי קיצוני שהוקם ב-1935 על-ידי וו.ד. פארד ואלייז'ה פול. פול, ששינה את שמו לאלייז'ה מוחמד, תפס במהרה את מנהיגות ארגון "אומת האסלאם" בארצות הברית. הוא הקים מסגדים בערים נודעות כמו דטרויט ושיקגו וכן בערים אמריקאיות צפוניות נוספות. עד ימינו קיים ארגון זה, שמונהג היום על ידי לואיס פרחאן. התאולוגיה של "אומת האסלאם" חורגת מן הזרמים המרכזיים של האסלאם, והיא נתונה במחלוקת.
קיימים גם מספרים מועטים מאוד של יהודים אמריקאים אפריקאים (פחות מאחוז מתוך האוכלוסייה האפרו-אמריקאית), או ממוצא יהודי. בין המפורסמים בהם: הבדרן סמי דייוויס ג'וניור שהתגייר, שחקן הקולנוע והתיאטרון יפת קוטו ("רצח מאדום לשחור", שנולד לאב יהודי מקמרון ולאם שהתגיירה), הסופר ולטר מוזלי, הכדורסלן דייוויד בלות'נטל, הסופרת ג'מייקה קינקייד, הזמר לני קרביץ (שאביו יהודי אך הוא עצמו נוצרי), הראפר ניסים בלאק והשחקנים והשחקניות ליסה בונה, זואי קרביץ, נל קרטר, מאיה רודולף, בוריס קודג'ו, אריק אנדרה, ראשידה ג'ונס, קדידה ג'ונס, טרייסי אליס רוס, ודייוויד דיגס. לעומתם הזמר היהודי דרייק, הוא אפרו-קנדי. בתי כנסת של יהודים ממוצא אמריקאי-אפריקאי נמצאים בחלק מהערים הגדולות בארצות הברית[דרוש מקור]. על פי הערכות, בניו יורק רבתי מתגוררים כמה עשרות אמריקאים אפריקאים שהתגיירו.
הסופר האמריקאי-יהודי ברנרד מלמוד (בקובץ "חבית הקסמים") מתאר בסיפור הקצר "המלאך לוין" מפגש בין יהודי לבן לספק-מלאך, יהודי אמריקאי-אפריקאי.
כיום במדינת ישראל, מתגוררת כיום קבוצה קטנה של מהגרים אמריקאים אפריקאים וצאצאיהם, המאמינה שהם הצאצאים האמיתיים והיחידים של בני ישראל. העבריים השחורים הבטיחו במקור להתגייר לרשויות ההגירה בישראל אך לא קיימו זאת לאחר הגירתם ארצה. חברי הכת מכונים "העבריים מדימונה" – ולהם דת ייחודית המשלבת נצרות-ויהדות. רובם מתגוררים בעיר הדרום ישראלית, דימונה. רבים מתוכם הם פוליגמים או צאצאיהם.
ראו גם

| --- | --- |
 יהודים אמריקאים אפריקאים  אמריקאים ממוקפים  האדם השחור  התוכנית של המלך אלפרד  שמות אפרו-אמריקאים:  אפרו-אירופאים  גאווה שחורה  גזעים וקבוצות אתניות בארצות הברית  כושי  אמריקאים ממוצא היספני ולטיני  סינו-אמריקאים(אנ')
הערות שוליים

↑  Kusow, AM, "African Immigrants in the United States: Implications for Affirmative Action", Iowa State University
↑  Henry Louis Gates Jr.: Michelle's Great-Great-Great-Granddaddy—and Yours
↑  "הליובאוויטשער'ס השחורים של קראון-הייטס", באתר חב"ד אינפו, יד טבת התשע"ג (27 בדצמבר 2012)
↑  ראו גטאות אמריקאים(אנ')
↑  ראו גם בערך המורחב בוויקיפדיה באנגלית: (Southern Baptist Convention)
| קבוצות אתניות בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| לפי גזע | אמריקאים לבנים • אפרו-אמריקאים • אמריקאים אסייתים • אינדיאנים • אמריקאים מזרח תיכוניים • אמריקאים מהאוקיינוס השקט(אנ') |  |
| לפי מדינת מוצא | אמריקאים ממוצא גרמני(אנ') • אירים אמריקאים • אמריקאים ממוצא מקסיקני(אנ') • אמריקאים ממוצא אנגלי(אנ') • אמריקאים ממוצא איטלקי • אמריקאים ממוצא פולני(אנ') • אמריקאים ממוצא צרפתי(אנ') • אמריקאים ממוצא סקוטי(אנ') • אמריקאים ממוצא הולנדי(אנ') • אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני(אנ') • אמריקאים ממוצא נורווגי(אנ') • אמריקאים ממוצא שוודי(אנ') • אמריקאים ממוצא סיני • אמריקאים ממוצא רוסי(אנ') • אמריקאים ממוצא הודי(אנ') • אמריקאים ממוצא ישראלי |  |
| אחרים | אמריקאים ממוצא היספני ולטיני • יהדות ארצות הברית • ערבים אמריקאים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293083005171  BNE: XX4576466  BnF: cb119768348 (data)  GND: 7506235-5  LCCN: sh85001932  NARA: 10637399  NCL: 015858846  NKC: ph117317 
מרטין לותר קינג, מן הלוחמים החשובים למען זכויות השחורים בארצות הברית.
ברק חוסיין אובמה ואשתו מישל היו האמריקאים-אפריקאים הראשונים שהחזיקו בתפקיד נשיא ארצות הברית והגברת הראשונה של ארצות הברית.
קמלה האריס היא האישה והאפרו-אמריקאית הראשונה שמחזיקה בתפקיד סגנית נשיא ארצות הברית, בעלה של האריס, דאגלס אמהוף אינו ממוצא אפרו-אמריקאי אך גם הוא שבר שיא בכך שהוא הגבר והיהודי הראשון בתפקיד האדון השני של ארצות הברית
גרף השתייכות זרמים ודתות של הקהילות האפריקאיות בארצות הברית - סקר משנת 2007
פן (בקינגהמשייר)

| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,961 (2011)
 קואורדינטות:  51°37′59″N 0°40′52″W﻿ / ﻿51.633°N 0.681°W﻿ / 51.633; -0.681 
 he
 
פֶּן הוא כפר וקהילה אזרחית בבקינגהמשייר, אנגליה, אשר שוכן במרחק של כ־4.8 קילומטרים צפונית־מערבית לביקונספילד וכ־6.4 קילומטרים מזרחית להיי וויקום. שטח השיפוט של הכפר משתרע על 16.15 קילומטרים רבועים, אשר מכסים את הכפר פן עצמו ואת היישובים הזעירים הסמוכים, פן סטריט, נוטי גרין, פורטי גרין, ווינצ'מור היל. אומדן האוכלוסין נכון לשנת 2019 הוא 4,168 נפשות.
תולדות הכפר

מקור השם הוא קלטי, דומה למלה הוולשית המודרנית "פן", ופירושו עשוי להיות "ראש גבעה" או "קצה". הכפר פן עומד על צוק מוצק של גבעות צ'ילטרן. מהמגדל של כנסיית השילוש הקדוש בכפר, ניתן לראות רחוק עד מחוזות אחרים של אנגליה.
תולדות הכפר > משפחת פן

האחוזה הראשית באזור פֶּן, אחוזת סיגרייב, הייתה שייכת למשפחה בשם פֶּן. פלונית סיבּיל פן, אשתו של פלוני דייוויד, הייתה מטפלת ואומנת למלך אנגליה אדוארד השישי וכן בת לווייה של חדר המיטות לאחותו, המלכה אליזבת הראשונה. בשנת 1735 עברה האחוזה מרוג'ר פן הערירי לאחותו, כיורשת יחידה, שהייתה נשואה לברונט סקארסדייל השלישי.
בשנת 1837 נהנתה האחוזה, שכבר לא הייתה בבעלות משפחת פן, מחוק הפיצוי על ביטול העבדות של 1837. משפחה החזיקה שני מטעים בג'מייקה, ובשניהם יחד 210 עבדים. האחוזה קיבלה פיצוי בסך 4095 לירות שטרלינג, סכום המקביל לכחצי מיליון ליש"ט של ימינו.
לא ידוע על קשר משפחתי בין משפחת פן המקומית לבין ויליאם פן, מהאבות המייסדים של ארצות הברית, ומייסד מדינת פנסילבניה (שקרויה על שם אביו, האדמירל סר ויליאם פן); משפחתו של ויליאם פן לא הייתה מהאזור, אלא הגיעה מווילטשייר. עם זאת, הבית הנקרא "פנברי גרוב" נבנה בשנת 1902 על ידי המהנדס האמריקני הוראס פילד פּרשל, כהעתק של אחוזת פנסברי, ביתו של ויליאם פן בפנסילבניה, משום שחשב בטעות שהכפר קשור לשושלת מייסדי פנסילבניה.
אגדה מקומית

המקומיים מספרים שאת הכפר פן רודפת רוחו של פועל חווה מהמאה ה־18, שמופיע, צוחק, על גב סוס רפאים.
שטחים ציבוריים וספורט

ביישובים הסמוכים לכפר – פן סטריט ונוטי גרין – יש שטחי ציבור, שעליהם משחקים מועדוני הקריקט של שני היישובים. הפאבים המקומיים פונים אל אותם שטחים ציבוריים. לפן יש מועדון כדורגל שאינו משתתף בליגה האנגלית ושמו Penn &amp; Tylers Green FC, והקבוצה משחקת ברחוב אלם.
פן המודרני

האזור הוא חלק מגבעות צ'ילטרן וחיים בו הרבה אנשים שנוסעים ללונדון מדי יום, בשל קרבתו לצומת כביש 3 של הכביש המהיר M40 בלאודווטר, ולרכבת בביקונספילד ותחנת הרכבת התחתית של לונדון באמרשם, המקושרות לעיר הבירה.
פן עדיין משמש מושב משפחת הרוזן האו (Earl Howe) משושלת פֶּן־קֶרזֶן־האו, שהגדילה את עושרה באמצעות חוקי תיחום, שהעניקו זכויות קניין פרטיות על קרקעות שהיו בעבר בשימוש קהילתי משותף. בשנת 1855, הבעלות על "היער המשותף" ועל "יער פן" עברה לרוזן האו הראשון, מה שהכריח מקומיים רבים, על משק החי שלהם, להתפנות מהשטח. זה גרם לתסיסה כללית בקהילה. במשך מאות שנים התפרנסו תושבי הכפר על ידי רעיית בעלי החיים שלהם בשטח הציבורי, ועל ידי איסוף מה שיכלו מהאדמה. כשהיער הפך לרכוש פרטי, רבים צללו עמוק יותר לעוני. זה הוביל לשנים של מחאה בלתי חוקית, של הסרת גדרות ושל צַיִד לא חוקי, כשאנשים מקומיים ניסו להחזיר את מה שנראה להם לגיטימי.
חנות הספרים הנקראת "חנות הספרים בקוטג'" הייתה אתר צילום בפרק "סיפור על שני כפרים", פרק של תוכנית הטלוויזיה של ITV, רציחות במידסומר . גם אתר הצילומים בן 12 הדונם עבור הסרט נני מקפי - קסם של אומנת נבנה שם.
הערות שוליים

↑  "Parishes: Penn | British History Online". British-history.ac.uk. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  City Population. Citypopulation.de, Retrieved 12 December 2020
↑  "Penn village around Holy Trinity Church" (PDF). Chilternsaonb.org. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Summary of Individual | Legacies of British Slavery". Ucl.ac.uk. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ash, Russell (1973). Folklore, Myths and Legends of Britain. Reader's Digest Association Ltd. p. 274. ISBN 9780340165973.
↑  "Penn Street Cricket Club : home". Pennstreetcc.co.uk. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home". Knottygreencc.hitssports.com. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Penn Wood". Woodland Trust. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557510905171  MusicBrainz: 512fd797-ed18-4270-9f50-01b311c83a97  VIAF: 150141905   WorldCat (עם VIAF): 150141905
שירת מחיקה

שירת מחיקה מושחרת, שנוצרה על ידי מחיקת מילים מנייר עיתון
שירת מחיקה היא צורת שירה מצויה ואמנות רדי מייד שנוצרת על ידי מחיקת מילים מטקסט קיים (פרוזה או פסקה) ומסגור התוצאה על הדף כשירה. הכותב של שירת מחיקה יכול להשאיר את תוצאות המחיקה על הדף כפי שהן או לסדר אותן בטורים ו/או בתים.
משוררים ואמנים רבים אימצו צורה זו הן כדי לייצר מגוון של השפעות קוגניטיביות או סמליות על הקוראים והן כדי להציג את המשמעויות החברתיות או הפוליטיות של המחיקה עצמה. בצורה כזו, פעולת המחיקה יכולה להעניק לגוף טקסט קיים אוסף חדש של משמעויות, שאלות או הצעות. כך ניתן מחד להפחית את עקבות הכותב המקורי של הטקסט ומאידך לקיים דיאלוג עם הטקסט המקורי.
היסטוריה

מי שנחשבת בעיני רבים לאמנית הראשונה שהשתמשה בטכניקה זו היא האמנית דוריס קרוס. קרוס פרסמה בשנת 1965 את הספר "Dictionary Columns" בו היא מחקה מילים מעמודות מילון כדי ליצור שירת מחיקה. דוגמאות אחרות לפני 1980 כוללות:
השיר Radi Os של המשורר האמריקני רונלד ג'ונסון משנת 1977, אשר נוצר ממחיקת הטקסט גן העדן האבוד של ג'ון מילטון.
הספר A Humument , יצירתו העיקרית של טום פיליפס משנת 1970, אשר נוצרה ממחיקת מרומן ויקטוריאני.
הצורה הפואטית זכתה לחידוש פוליטי באינטרנט בשנת 2017.
שימוש בפעולות מחאה פוליטיות וחברתיות > סודיות ממשלתית וצבאית

ציורי העריכה של האמנית ג'ני הולצר מורכבים מ"ציורים" מוגדלים וצבעוניים של מסמכי צבא ומודיעין אמריקאיים שהוסרו ולעיתים קרובות צונזרו בכבדות, אשר נחשפו לאחרונה לציבור באמצעות חוק חופש המידע. העבודות נועדו לשמש כתזכורת לעריכה והמחיקה האגרסיבית המתרחשת מאחורי הקלעים במערכת הצבאית והפוליטית האמריקנית. המסמכים מתייחסים ללוחמה בטרור, התעללות באסירים, והאיום של אוסאמה בן לאדן. חלק מהמסמכים מצונזרים כמעט לחלוטין, כמו התזכיר של קולין פאוול על ארגון מחדש של ה-DIA האמריקני.
האנתרופולוג מייקל פאוול כתב על יצירתה של הולצר: "בעוד שהמעשה עצמו של המחיקה מנסה לחלץ מידע ולמגר משמעות, הסמן השחור מעוות את הדרך בה אנו קוראים את המסמכים הללו, מעורר סקרנות ולעיתים קרובות מעורר קריאות סקפטיות, ביקורתיות ואף ציניות. כאשר מסמכים ממשלתיים ערוכים עושים את דרכם מלשכות ממשלתיות לידי האזרחים, נראה שמתרחש מהפך מוזר, כזה היוצר פרנויה בתוך ההיגיון."
דוגמה נוספת היא שירת המחיקה שבע עדויות של הכותב האמריקני ניק פלין אשר נוצרה ממחיקת עדויות האסירים בכלא אבו גרייב.
שימוש בפעולות מחאה פוליטיות וחברתיות > זיכרון השואה

היצירה Tree of Codes משנת 2010 של הסופר ג'ונתן ספרן פור היא שירת מחיקה באורך ספר מלא אשר נוצרה ממחיקת הספר רחוב התנינים מאת ברונו שולץ. שולץ נהרג על ידי קצין הגסטפו במהלך הכיבוש הנאצי בעיר הולדתו דרוהוביץ', לאחר שמילט יצירות רבות פרי עתו לחבריו הגויים מיד לפני הכיבוש הנאצי. כל כתבי היד הללו אבדו. היצירה Tree of Codes היא ניסיונו של ספרן-פואר לייצג את האובדן הבלתי ניתן לייצוג שהתרחש בשואה על ידי מחיקת טקסט, במקום על ידי כתיבת ספר חדש על השואה כנושא היסטורי או יצירה בדיונית. גישתו של ספרן-פואר לשואה כ"נושא בלתי ניתן לייצוג" מזכירה את השימוש במרחב השלילי בשירתו של דן פגיס.
שימוש בפעולות מחאה פוליטיות וחברתיות > חירות ועבדות

המשוררת טרייסי ק. סמית' כתבה כמה שירי מחיקה, כולל "הצהרה" (לקוחה מתוך הכרזת העצמאות האמריקנית) ו"המחסור האישי הגדול" (לקוחה מתוך מכתבים על החזקת עבדים).
שימוש בפעולות מחאה פוליטיות וחברתיות > שירת מחיקה ילידית

משוררים כגון ג'ון אַבֶּל ובילי-ריי בלקורט הדגימו באמצעות שירת המחיקה שלהם את מחיקת ההיסטוריה הילידית. דוגמאות לכך הן היצירות "NDN Coping Machanisms" של בלקורט אשר מוחקת את אמנה 8 משנת 1899 של המלוכה הבריטית, והיצירה "The Place of Scrps" של אַבֶּל אשר מוחקת את הטקסט "Totem Poles" של האתנוגרף מריוס ברבאו.
שימוש בפעולות מחאה פוליטיות וחברתיות > שירת מחיקה בעברית

שירת מחיקה לא זכתה להכרה משמעותית בעולמות השירה העברית החדשה.
יוצא דופן לכך הוא ספרו של המשורר הישראלי אלכס בן ארי "מים מים" (הוצאת 'דפוס בית', 2020) אשר מורכב משירי מחיקה המוחקים את ספרו הראשון "ימים סמויים" (הוצאת 'כרמל', 2008). השירים בספר זה כתובים באופן שבו כל שיר מוחק מילים מתוך השיר בעמוד המקביל לו ב"ימים סמויים". הספר נוצר ברובו במהלך שהות האמן בבית שלום אש בבת-ים מטעם מוזיאון בת-ים לאמנות (מובי).
דוגמאות אחרות

סדרת השירים Mans Wows של ג'סי גלס (1981), היא סדרת שירים וקטעי פרפורמנס שנוצרו על ידי מחיקת טקסט מספרו של ג'ון ג'ורג' הוהמן.
Nets – ספרה של ג'ן ברווין מציג שירת מחיקה של הסונטות של שייקספיר.
RED – ספרה של צ'ייס ברגרון מציג שירת מחיקה של הספר דרקולה מאת בראם סטוקר .
עץ התקווה – ספרו של פרנק מונטסונטי הוא ספר שירי מחיקה המבוסס על ספרו של ר. סנפורד מרטין כיצד לגזום עצי פרי.
The O Mission Repo – ספרו של טרוויס מקדולנד הוא ספר שירה מחיקה שבו כל פרק בדוח ועדת ה-11 בספטמבר נמחק בשיטה שונה של מחיקה פואטית.
Erasing Infinite – שירת מחיקה של ג'ני ב' בייקר אשר נוצרה ממחיקת היצירה Infinite Jest של דייוויד פוסטר וואלאס, עמוד אחד בכל פעם.
Of Lamb – ספרה של מת'אה הארווי הוא ספר שירי מחיקה של הביוגרפיה של צ'ארלס לאמב.
The ms of my kin (2009) – ספרה של ג'נט הולמס הוא ספר שירי מחיקה של שיריה של אמילי דיקינסון שנכתבו בשנים 1861–62, השנים הראשונות של מלחמת האזרחים, אשר משקפים את מלחמת עיראק בת זמננו.
A Little Shadow – ספרה של מרי רופל הוא ספר שירי מחיקה שנעשה על ידי מחיקת מילים נבחרות מתוך ספר בן המאה ה-19.
Voyager – ספרו של סריקנת' רדי הוא ספר שירי מחיקה של האוטוביוגרפיה של קורט ולדהיים .
ספרה של המשוררת אדה מוריסון משנת 2012 "חושך" מוחק את הנובלה של ג'וזף קונרד ו"מלבין" את הטקסט שלו כך שיישארו רק תמונות של עולם הטבע.
ALL KIN D S OF FUR (2018) – ספרה של מרגרט יוקום מוחקת את המעשיה בעלת אותו השם מתוך סיפורי האחים גרים (גרסה של סינדרלה שנפתחת בגילוי עריות), כדי לחשוף כיצד הגיבורה תספר את הסיפור של עצמה.
Be Brave: An Unlikely Manual for Erasing Heartbreak – ספרה של JM Farkas הוא ספר שירי מחיקה של ביאוולף .
20, – ספר שירת המחיקה של ג'ניפר רוש משנת 2020 של 20,000 מיל מתחת לים של ז'ול ורן.
[where late the sweet] BIRDS SANG – ספר מאת המשורר סטיבן רטקליף הוא מחיקה של הסונטות של שייקספיר בהוצאת O Books (1989).
לקריאה נוספת

אידאוגרפיה
אוסף שירי מחיקה באתר Poets.org
הערות שוליים

↑  Jeannie Vanasco (בינואר 2012). "Absent Things as if They Are Present". The Believer – via Longform Reprint. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Xu, Lynn (2 ביולי 2022). "Who Is Doris Cross?". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Johnson, Ronald (1977). Radi Os. Flood Editions. ISBN 978-0974690247.
↑  Smith, Roberta (9 ביוני 2006). "Art in Review, Jenny Holzer". New York Times. נבדק ב-12 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Powell, Michael (ביוני 2010). "Blacked Out:Our cultural romance with redacted documents". The Believer. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Safran-Foer, Jonathan (2010). Tree of Codes. Visual Editions. ISBN 9780956569219.
↑  Pagis, Dan. "WRITTEN IN PENCIL IN THE SEALED RAILWAY-CAR". נבדק ב-12 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pagis, Dan (22 באוקטובר 1996). The Selected Poetry of Dan Pagis. University of California Press. ISBN 978-0520205390. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Franklin, Ruth (10 באפריל 2018). "Tracy K. Smith, America's Poet Laureate, Is a Woman With a Mission". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Split With the Kind Knife": Salvage Ethnography - ProQuest, www.proquest.com (באנגלית)
↑  Billy-Ray Belcourt, NDN Coping Mechanisms, United States: House of Anansi Press Inc, 2019
↑  Bervis, Jen (2003). Nets. Ugly Duckling Press. ISBN 978-0972768436.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402186805171  LCCN: sh2017000001
רועי (מושב)

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: ערבות הירדן
גובה ממוצע: ‎26 מטר
תאריך ייסוד: 1976
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 154 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 146 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון השומרון מוגדלת) רועי(למפת צפון השומרון רגילה) רועי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רועי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רועי32°14′54″N 35°29′00″E﻿ / ﻿32.2483065271949°N 35.4832031728408°E﻿ / 32.2483065271949; 35.4832031728408  heמפת היישובים של מועצה אזורית ערבות הירדן באדום - רועי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

רוֹעִי (בקעות ב) הוא התנחלות ומושב עובדים בבקעת הירדן, בקצה המזרחי של בקעת טמון. המושב משתייך לתנועה מישבת האיחוד החקלאי ונמצא בתחומי מועצה אזורית בקעת הירדן. המושב נמצא במרחק 26 ק"מ מדרום לבית שאן.