stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנדרו טונאלי
קריירת מועדונים > ניוקאסל יונייטד

ב-3 ביולי 2023, חתם טונאלי בניוקאסל יונייטד לחמש שנים תמורת 64 מיליון אירו, ובכך הפך לשחקן האיטלקי היקר בהיסטוריה.
ב-18 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק ידידות נגד ריינג'רס, בו אף בישל. ב-12 באוגוסט כבש שער במשחק הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 5-1 על אסטון וילה.
ב-26 באוקטובר, במסגרת עסקת טיעון, הודה טונאלי שהימר על משחקי קבוצתו הקודמת, מילאן, דבר שנוגד את תקנות ההימורים האיטלקיות. הוא קיבל השעיה של כ-10 חודשים, ובנוסף הוא ילך לתוכנית גמילה של כ-8 חודשים.
קרייה בינלאומית > נוער

טונאלי השתתף יחד עם נבחרת איטליה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19, כאשר נבחרתו העפילה עד לגמר הטורניר, שם הפסידה לפורטוגל. בטורניר הפגין טונאלי בגרות רבה, והיה הברומטר של האיטלקים במרכז השדה, כאשר הוא מבצע מעברים רבים בין עמדת הקשר הקדמי לקשר האחורי. ב-21 במרץ 2019 קיים טונאלי הופעה ראשונה בנבחרת איטליה עד גיל 21, בתיקו 0-0 מול אוסטריה, וכן לקח חלק באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2019.
קרייה בינלאומית > הנבחרת הבוגרת

בנובמבר 2018 קיבל טונאלי את זימונו הראשון אל נבחרת איטליה הבוגרת באימון רוברטו מאנצ'יני, במשחק ליגת האומות מול פורטוגל. בשנת 2019 נקרא טונאלי אל הנבחרת הבוגרת בשנית, על מנת לשחק במוקדמות היורו מול יוון וליכטנשטיין. את הופעתו הראשונה במדי הנבחרת הוא ערך ב-15 באוקטובר של אותה שנה, כמחליף בניצחון 0–5 על ליכטנשטיין. הפעם הראשונה בה פתח בהרכב הייתה ב-15 בנובמבר, בניצחון 0–3 מול בוסניה והרצגובינה.
סגנון משחק

טונאלי, שנשחב בידי התקשורת כשחקן צעיר ומבטיח, משחק בעמדת ה"רג'יסטה" - עושה המשחק בעמדת הקשר האחורי במערך 4-3-3, כאשר לעיתים משווים אותו לאנדראה פירלו, שאף הוא התחיל את הקריירה שלו בברשה - בשל הדמיון בתנועה, טכניקת המסירה, הכדורים הנייחים, העמדה וסגנון המשחק. פירלו עצמו הסתייג מההשוואות, באומרו כי טונאלי הוא שחקן "הרבה יותר שלם" ממנו. טונאלי מציג בגרות שאינה מאפיינת בדרך כלל את גילו הצעיר, כאשר בעונותיו בברשיה מסירותיו היוו צלע מרכזית מן המשחק, והוא בישל שני שערים וכבש עוד שניים ב־19 הופעות. אף על פי שבאופן טבעי רגלו החזקה היא רגל ימין, טונאלי ידוע ביכולתו לייצר מסירות אורך מדויקות גם ברגל שמאל. בנוסף, יש לו מומחיות במצבים נייחים.
בנוסף לפירלו, טונאלי ציין את סטיבן ג'רארד ולוקה מודריץ' ככדורגלנים שהשפיעו עליו הכי הרבה, כאשר הוא משווה את סגנון משחקו לזה של ג'נארו גאטוזו. ביולי 2019, נכנס טונאלי לרשימת 50 השחקנים המבטיחים של אופ"א לעומת 2019/20
תארים > במסגרת מועדון > ברשיה

סרייה ב', עונת 2018/19
מילאן
אליפות איטליה: 2021/2022
תארים > במסגרת בינלאומית

מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 לשנת 2018
תארים > תארים אישיים

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - קבוצת הטורניר
שחקן השנה של הסרייה ב' לשנת 2018
השחקן הצעיר הטוב בסרייה ב' לשנת 2019
פרס נער הזהב באיטליה לשנת 2020
חלק מקבוצת הנוער הטובה ביותר (מתחת לגיל 20) של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל לשנת 2020
הערות שוליים

1 2 3  אסף סויסה, התקווה החדשה של מילאן / תוכן גולשים, באתר ynet, 13 בספטמבר 2020
↑  Introducing Tonali, 'the next Pirlo' wanted by Sarri and Allegri, calciomercato.com, ‏14.10.2018
↑  מילאן מאושרת מצירופו של טונאלי: "חלום חיי התגשם", באתר ישראל היום
1 2 3 4  פירלו עם ילקוט: סנדרו טונאלי בן ה-18 הוא התקווה החדשה של נבחרת איטליה, באתר וואלה, 17 בנובמבר 2018
↑  OFFICIAL STATEMENT: SANDRO TONALI, AC Milan (באנגלית)
↑  Tonali reveals why he accepted pay cut to stay at Milan and admits:there were other clubs, sempremilan, ‏21.07.2021 (באנגלית)
↑  חיזוק מרשים: סנדרו טונאלי חתם בניוקאסל, באתר ערוץ הספורט, 3 ביולי 2023
↑  במסגרת עסקה: סנדרו טונאלי הושעה ל-10 חודשים, באתר ערוץ הספורט, 26 באוקטובר 2023
↑  Under-19 - Portugal win epic U19 EURO final, UEFA (באנגלית)
↑  ‏פירלו: "טונאלי לא דומה לי, הוא שחקן הרבה יותר שלם ממני", באתר ספורט1, 13 במאי 2020
↑  Brescia, Tonali: 'I am ready for the Serie A. Pirlo? I am more like Gattuso...', calciomercato, ‏27.07.2019 (באנגלית)
↑  50 for the future: UEFA.com's ones to watch in 2019/20, UEFA, ‏30.07.2019 (באנגלית)
אליפות צרפת הפתוחה 2018

| --- | --- |

פרסי התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  27 במאי 2018 – 10 ביוני 2018 (15 ימים) 
 מספר תחרות:  117 
 כספי זכייה:  39.200 מיליון אירו
 עיר מארחת:  אצטדיון רולאן גארוס 
 אצטדיון:  אצטדיון רולאן גארוס
 זוכה:  גברים:רפאל נדאל (ספרד) נשים:סימונה האלפ (רומניה) זוגות גברים:פייר-איג ארבר/ניקולה מאי (צרפת) זוגות נשים:ברבורה קרייצ'יקובה/קטרינה סיניאקובה (צ'כיה) זוגות מעורבים:לטישה צ'אן (טאיוואן)/איוואן דודיג (קרואטיה)
 אתר רשמי
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 2017 אליפות צרפת הפתוחה 2019 ← 
 
אליפות צרפת הפתוחה 2018 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-27 במאי והסתיימו ב-10 ביוני. זו הייתה האליפות ה-117 מאז ייסודה.
הפרסים

משתתפי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים (באירו):
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תחרות | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| בודדים | 2,200,000 | 1,120,000 | 560,000 | 380,000 | 222,000 | 130,000 | 79,000 | 40,000 |
| זוגות | 560,000 | 280,000 | 139,000 | 76,000 | . | 41,000 | 22,000 | 11,000 |
| זוגות מעורבים | 120,000 | 60,000 | 30,000 | 17,000 | . | . | 9,500 | 4,750 |

סך הפרסים היה 39,197,000 אירו.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקים שזכו בדירוג:
לוקאש קובוט (פולין פולין) ומרסלו מלו (ברזיל ברזיל), הודחו בסיבוב השלישי
אוליבר מרך (אוסטריה אוסטריה) ומטה פביץ' (קרואטיה קרואטיה), הפסידו במשחק הגמר
ג'ון פירס (אוסטרליה אוסטרליה) והנרי קונטינן (פינלנד פינלנד), הודחו ברבע הגמר
ג'יימי מארי (בריטניה בריטניה) וברונו סוארס (ברזיל ברזיל), הודחו בסיבוב השני
חואן סבסטיאן קבל ורוברט פרה (קולומביה קולומביה), הודחו ברבע הגמר
פייר-איג ארבר וניקולה מאי (צרפת צרפת), ניצחו בתחרות
איסם אול-האק קוריישי (פקיסטן פקיסטן) וז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב הראשון
ניקולה מקטיץ' (קרואטיה קרואטיה) ואלכסנדר פייה (אוסטריה אוסטריה), הודחו בחצי הגמר
איוואן דודיג (קרואטיה קרואטיה) ורג'יב ראם (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
רייבן קלאסן (דרום אפריקה דרום אפריקה) ומייקל ונוס (ניו זילנד ניו זילנד), הודחו בסיבוב השלישי
פבלו קואבס (אורוגוואי אורוגוואי) ומרסל גרנוליירס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השני
פליסיאנו לופס ומארק לופס (ספרד ספרד), מנצחי תחרות 2016, הודחו בחצי הגמר
רוהן בופנה (הודו הודו) ואדוארד-רוז'ה ואסלין (צרפת צרפת), הודחו ברבעה גמר
בן מקלהאן (יפן יפן) ויאן-לנרד סטרוף (גרמניה גרמניה), הודחו בסיבוב הראשון
חוליו פרלטה (צ'ילה צ'ילה) והורציו זבלוס (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב השני
מייק בריאן וסם קוארי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
מזוג מנצחי תחרות 2017 רק מייקל ונוס השתתף בתחרות. במשחק הגמר פייר-יוג ארבר וניקולה מאי מצרפת נפגשו עם אוליבר מרך מאוסטריה ומטה פביץ' מקרואטיה וניצחו בשתי מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקים שזכו בדירוג:
טימאה בבוש (הונגריה הונגריה) וכריסטינה מלדנוביץ' (צרפת צרפת), הודחו ברבע הגמר
אנדראה חלבצ'קובה וברבורה סטרוסובה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בחצי הגמר
אנדריה קלפץ' (צ'כיה צ'כיה) ומריה חוסה מרטינס סאנצ'ס (ספרד ספרד), הודחו ברבע הגמר
לטישה צ'אן (טאיוואן טאיוואן) ובת'אני מאטק-סנדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
גבריאלה דברובסקי (קנדה קנדה) וסוי איפאן (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו בסיבוב השלישי
ברבורה קרייצ'יקובה וקטרינה סיניאקובה (צ'כיה צ'כיה), ניצחו בתחרות
אשלי ברטי (אוסטרליה אוסטרליה) וקוקו ואנדוויי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
ג'אן האוצ'ינג (טאיוואן טאיוואן) ויאן צ'ז'אוסואן (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו בחצי הגמר
קיקי ברטנס (הולנד הולנד) ויוהנה לארסן (שוודיה שוודיה), הודחו בסיבוב השלישי
ילנה אוסטפנקו (לטביה לטביה) וילנה וסנינה (רוסיה רוסיה), הודחו בסיבוב הראשון
רקל אטאבו (ארצות הברית ארצות הברית) ואנה-לנה גרונפלד (גרמניה גרמניה), הודחו בסיבוב השני
אליסה מרטנס (בלגיה בלגיה) ודמי שורס (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב הראשון
ניקול מליהאר (ארצות הברית ארצות הברית) וקבטה פשקה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השלישי
שוקו אויאמה ומיו קאטו (יפן יפן), הודחו בסיבוב הראשון
אליסיה רוסולסקה (פולין פולין) ואביגייל ספירס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
נדיה קיצ'נוק (אוקראינה אוקראינה) ואנסטסיה רודיונובה (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
מזוג מנצחות תחרות 2017 רק בת'אני מאטק מארצות הברית השתתפה בתחרות. במשחק הגמר ברבורה קרייצ'יקובה וקטרינה סיניאקובה מצ'כיה נפגשו עם הזוג הלא מדורג ארי הוזומי ומקוטו נינומיה מיפן וניצחו בשתי מערכות. אותה שנה הן ניצחו גם באליפות וימבלדון.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
גבריאלה דברובסקי (קנדה קנדה) ומטה פביץ' (קרואטיה קרואטיה), הפסידו במשחק הגמר
לטישה צ'אן (טאיוואן טאיוואן) ואיוואן דודיג (קרואטיה קרואטיה), ניצחו בתחרות
סו איפאן (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין) אוליבר מרך (אוסטריה אוסטריה), הודחו בסיבוב השני
קטרינה סיניאקובה (צ'כיה צ'כיה) וג'יימי מארי (בריטניה בריטניה), הודחו בסיבוב הראשון
אנדריה קלפץ' (צ'כיה צ'כיה) וז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השני
ג'אן האוצ'ינג (טאיוואן טאיוואן) ומייקל ונוס (ניו זילנד ניו זילנד), הודחו בסיבוב הראשון
טימאה בבוש (הונגריה הונגריה) ורוהן בופנה (הודו הודו), הודחו בסיבוב הראשון
אנה-לנה גרונפלד (גרמניה גרמניה) ורוברט פרה (קולומביה קולומביה), הודחו בחצי הגמר
מנצחי תחרות 2017 גבריאלה דברובסקי מקנדה ורוהן בופנה מהודו השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים אחרים. לטישה צ'אן מטאיוואן ואיוואן דודיג מקרואטיה נפגשו במשחק הגמר עם גבריאלה דברובסקי מקנדה ומטה פביץ' מקרואטיה וניצחו ב-3 מערכות.
ישראל ברולאן גארוס

דודי סלע השתתף בתחרות גברים והודח בסיבוב הראשון.
רפאל נדאל, מנצח התחרות
סימונה האלפ, מנצחת התחרות
בר סטרנס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1923–2008 (כ־85 שנים) 
 חברת אם:  ג'יי פי מורגן צ'ייס 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 ענפי תעשייה:  Other monetary intermediation 
 מוצרים עיקריים:  שירותים פיננסיים 
 מנכ"ל:  Alan Schwartz 
 עובדים:  13,500 
 
בר סטרנס (באנגלית: The Bear Stearns Companies, Inc) היה בנק השקעות אמריקאי שכשל בשנת 2008, במהלך המשבר הפיננסי של 2007–2008 והמיתון הגדול. לאחר סגירתו נכסיו נמכרו לבנק ג'יי פי מורגן צ'ייס. תחומי הפעילות העיקריים שלו היו: ניהול הנפקות בשוקי ההון, בנקאות השקעות, מסחר בניירות ערך, ברוקראז', ניהול הון ושירותי סליקה גלובליים. הוא היה מעורב באופן נרחב במשבר משכנתאות הסאב-פריים ושימש כחתם הגדול ביותר של אג"ח מגובות במשכנתאות בארצות הברית.
בשנים שקדמו לכישלון, בר סטרנס היה מעורב באיגוח והנפיק כמויות גדולות של ניירות ערך מגובים בנכסים, בעיקר של משכנתאות. כאשר הפסדי המשקיעים גדלו באותם שווקים בשנים 2006 ו-2007, הבנק הגדיל בפועל את החשיפה שלו לתחום, במיוחד לנכסים מגובי משכנתאות שהיו מרכזיים במשבר הסאבפריים. במרץ 2008, הבנק הפדרלי של ניו יורק העניק לבר סטרנס הלוואת חירום כדי לנסות למנוע קריסה פתאומית שלו. עם זאת, לא ניתן היה להצילו, והוא נמכר לג'יי.פי מורגן צ'ייס תמורת 10 דולר למניה, מחיר נמוך ביותר לעמות מחיר שיא של 133.20 דולר למניה, בה נסחרה שנה קודם.
קריסת החברה הייתה הקדמה למשבר הפיננסי של 2007–2008 ולהתמוטטות תעשיית בנקאות ההשקעות בארצות הברית ובמקומות אחרים. בינואר 2010, ג'יי.פי מורגן הפסיק להשתמש בשם "בר סטרנס" לפעילות שרכש.
היסטוריה

בר סטרנס נוסד כבית מסחר למניות ב-1 במאי 1923, על ידי ג'וזף איינסלי בר, רוברט ב' סטרנס והרולד סי מאייר, עם הון של 500,000 דולר. החברה שרדה את ההתרסקות בוול סטריט של 1929 מבלי לפטר אף עובד וב-1933 פתחה את הסניף הראשון שלה בשיקגו. בהמשך התפתחו עסקי החברה והיא הפכה לבנק השקעות. בשנת 1955 פתח הבנק את המשרד הבינלאומי הראשון שלו באמסטרדם.
ב-1985 הפכה בר סטרנס לחברה בורסאית. הוא שירת תאגידים, מוסדות, ממשלות ואנשים פרטיים. עסקיו כללו מימון תאגידי, מיזוגים ורכישות, ניהול השקעות מוסדיות, ניהול סיכונים, מחקר שוק, שירותי לקוחות פרטיים, נגזרים, מכירה ומסחר במט"ח וחוזים עתידיים, ניהול נכסים ושירותי משמורת. באמצעות Bear Stearns Securities Corp., היא הציעה שירותי סליקה גלובליים לברוקרים, לקוחות פרטיים וסוחרים מקצועיים אחרים, כולל הלוואות ניירות ערך.
המטה העולמי של בר סטרנס היה ממוקם בשדרות מדיסון 383, בין רחוב מזרח 46 לרחוב מזרח 47 במנהטן. ב-2007, החברה העסיקה יותר מ-15,500 עובדים ברחבי העולם. מטה החברה היה בניו יורק עם משרדים באטלנטה, בוסטון, שיקגו, דאלאס, דנבר, יוסטון, לוס אנג'לס, אירווין, סן פרנסיסקו, סנט לואיס ; Whippany, ניו ג'רזי ; וסן חואן, פוארטו ריקו. בינלאומית היו למשרד משרדים בלונדון, בייג'ינג, דבלין, פרנקפורט, הונג קונג, לוגאנו, מילאנו, סאו פאולו, מומבאי, שנחאי, סינגפור וטוקיו.
בשנת 1985 מונה ג'ימי קיין לנשיא החברה, ב-1993 נהפך למנכ"ל וב-2001 קיבל גם את תואר היושב ראש. קיין גויס לבנק ב-1969 על ידי שותפו למשחקי ברידג', אלן "אייס" גרינברג (שהיה מנכ"ל ויושב ראש הבנק במשך 30 שנה), לתפקיד ברוקר מניות בבר סטרנס. תחת הנהגתו של קיין בר סטרנס נחשב לאחד מהבנקים המצליחים ביותר בוול סטריט, הוא התמקד בהנפקה וניהול של איגרות חוב שזכו לשוק פורה ביותר. המניה של בר סטרנס זינקה תחת הנהגתו של קיין ממחיר של 16 דולר ב-1993 ל-172 דולר ב-2007.
בשנים 2005–2007, בר סטרנס הוכרז כחברת ניירות הערך "המוערצת ביותר" בסקר "החברות הנערצות ביותר של אמריקה" של המגזין פורצ'ן.
היסטוריה > תחילת משבר - הגדלת החשיפה למשכנתאות סאב-פריים

עד נובמבר 2006, לחברה היה הון כולל של כ-66.7 מיליארד דולר ונכסים כוללים של 350.4 מיליארד דולר, ולפי גיליון אפריל 2005 של המגזין Institutional Investor, בר סטרנס הייתה חברת ניירות הערך השביעית בגודלה בארצות הברית במונחים של הון כולל.
שנה לאחר מכן היו לבר סטרנס סכומי "חוזים רעיוניים" של כ-13.40 טריליון דולר במכשירים פיננסיים נגזרים, מתוכם 1.85 טריליון דולר היו חוזים עתידיים וחוזי אופציות רשומים. בנוסף, בר סטרנס החזיקה ביותר מ-28 מיליארד דולר בנכסי 'רמה 3' בסוף שנת הכספים 2007, לעומת עמדת הון עצמי נטו של 11.1 מיליארד דולר בלבד. 11.1 מיליארד דולר אלה תמכו בנכסים של 395 מיליארד דולר, כלומר יחס מינוף של 35.6 ל-1. מאזן ממונף זה, שהורכב מנכסים רבים שאינם נזילים ועלולים להיות חסרי ערך, הוביל לצמצום מהיר של אמון המשקיעים והמלווים של הבנק, שנאלץ לבסוף להתקשר לבנק הפדרלי של ניו יורק כדי לקבל סיוע.
היסטוריה > המשך המשבר – שתי קרנות משכנתאות סאב-פריים נכשלות

ב-22 ביוני 2007, בר סטרנס התחייבה, באמצעות הלוואה מובטחת של עד 3.2 מיליארד דולר, לחלץ את אחת מהקרנות שלה, Bear Stearns High-Grade Structured Credit Fund, תוך כדי משא ומתן עם בנקים אחרים להלוואת כספים כנגד ביטחונות לקרן אחרת, Bear Stearns High Grade Structured Credit Enhanced Fund. בר סטרנס העמידה במקור רק 25 מיליון דולר, והבנקים האחרים היססו לגבי החילוץ; למרות זאת, המנכ"ל ג'יימס קיין ומנהלים בכירים אחרים דאגו מהפגיעה במוניטין של החברה על ידי אספקת הון נוסף.
במהלך השבוע של 16 ביולי 2007, בר סטרנס חשף ששתי קרנות גידור סאב-פריים שבהם השקיעה איבדו כמעט את כל ערכן, על רקע ירידה מהירה בשוק משכנתאות הסאב-פריים הכללי.
ב-1 באוגוסט 2007, משקיעים בשתי הקרנות הגישו תביעה נגד בר סטרנס וחברי הדירקטוריון הבכירים וצוות ניהול הסיכונים שלו, בטענה כי בר סטרנס הטעה משקיעים בנוגע לחשיפה שלה לקרנות. זו הייתה הפעולה המשפטית הראשונה שנעשתה נגד בר סטרנס. הנשיא המשותף וורן ספקטור התבקש להתפטר ב-5 באוגוסט 2007, כתוצאה מהתמוטטותן של שתי קרנות הגידור. ב-20 בספטמבר דווח כי בר סטרנס רשם ירידה של 61% ברווח הנקי שלו בשל הפסדי קרנות הגידור. בנוסף עמד בפני הפסד ראשון מזה 83 שנים, סטנדרד אנד פור'ס הורידה את דירוג האשראי של החברה מ-AA ל-A. בדצמבר 2007 הודיעה על הפסד רבעוני של 854 מיליון דולר, בעקבות מחיקה של 1.9 מיליארד דולר בשל הפסדים שקשורים לסאב-פריים. ההפסד הראשון בתולדותיו של הבנק. בינואר 2008, בעקבות ההפסדים הכבדים, הודיע מנכ"ל הבנק ג'ימי קיין למועצת המנהלים כי הוא מתכוון להתפטר מתפקידו.
היסטוריה > חילוץ על ידי הבנק הפדרלי ומכירת הבנק

ב-11 במרץ 2008 אמר יו"ר הוועדה לניירות ערך כריסטופר קוקס, כי "אנחנו רגועים בכל הנוגע לרשתות הביטחון של הבנק". קוקס והוועדה אישרו 4 שנים קודם לחטיבות הברוקראז' של בנקי ההשקעות פטור מחוק שהגביל את כמות החוב שמותר להם לצבור. כך יחס המינוף (המודד עד כמה החברות לוות ביחס לנכסיהם) עלה במהירות בבר סטרנס, ל-33 ל-1. כלומר, עבור כל דולר שהיה לחברה בהון עצמי, היה לה חוב של 33 דולר.
השמועות רחשו במהלך שבוע השני של מרץ, שבר סטרנס עומד בפני התמוטטות מיידית, אך קוקס ואנשי הצוות שלו קיבלו הודעות הרגעה שלבר סטרנס יש 17 מיליארד דולר במזומן ובנכסים אחרים. אולם ב-14 במרץ הסכים הבנק הפדרלי של ניו יורק להעניק הלוואה של 25 מיליארד דולר לבר סטרנס על מנת לספק נזילות למשך עד 28 ימים. נזילות שהשוק סירב לספק. זמן קצר לאחר מכן, הבנק הפדרלי של ניו יורק שינה את דעתו ומסר לבר סטרנס שההלוואה ל-28 יום אינה זמינה עבורו. לאחר מכן, העסקה שונתה כך שתוקם חברה חדשה כדי לקנות נכסים של בר סטרנס בשווי 30 מיליארד דולר, ובר סטרנס יירכש על ידי ג'יי.פי מורגן צ'ייס בעסקת החלפת מניות בשווי 2 דולר למניה, או פחות מ-7 אחוזים משווי השוק של בר סטרנס רק יומיים לפני כן. בן ברננקי שכיהן כיו"ר פדרל ריזרב, הבנק המרכזי האמריקני באותה עת הסביר כי מטרת תוכנית החילוץ לא הייתה להצלת בר סטרנס לבדו אלא את השוק ההון כולו.
ב-20 במרץ, יו"ר הוועדה לניירות ערך כריסטופר קוקס, אמר כי קריסת בר סטרנס נבעה מחוסר אמון, לא מחוסר הון. קוקס ציין כי הבעיות של בר סטרנס הסלימו כאשר נפוצו שמועות על משבר הנזילות שלו, אשר בתורו שחיק את אמון המשקיעים בחברה. "למרות שלבר סטרנס המשיכו להיות ביטחונות באיכות גבוהה לספק כביטחון להלוואות", אמר קוקס. שווי הנכסים הנזילים של בר סטרנס היה כ-18.1 מיליארד דולר ב-10 במרץ ולאחר מכן צנח ל-2 מיליארד דולר ב-13 במרץ. בסופו של דבר שמועות בשוק על קשייו של בר סטרנס הפכו לנבואה המגשימה את עצמה.
ב-24 במרץ 2008, הוגשה תובענה ייצוגית בשם בעלי המניות, המערערת על תנאי הרכישה באותו יום הושג הסכם חדש שהעלה את הצעתו של בנק ג'יי.פי מורגן צ'ייס ל-10 דולר למניה, לעומת ההצעה הראשונית של 2 דולר. העסקה המתוקנת נועדה להרגיע את המשקיעים, עקב פרצה בערבות שנקבעה בעסקה שהייתה בלתח מוגבלת, שהוגדרה כטעות בחוזה שנכתב בחופזה. ביוני 2008 השלים ג'יי.פי מורגן את רכישת בר סטרנס תמורת 1.4 מיליארד דולר, רק ל-6,500 מעובדי בר סטרנס הוצעו משרות ו-7,000 עובדים פוטרו מיד.
היסטוריה > לאחר מכירת הבנק

ראלף צ'יופי ומתיו טנין, מנהלי קרנות גידור של הבנק, נעצרו ב-19 ביוני 2008. כתב האישום נגד השניים כולל סעיפי הונאה וקשירת קשר לביצוע הונאה, בכך שהטעו את המשקיעים בקרנות הגידור שניהלו לגבי מידת הסיכון בהשקעות בשוק משכנתאות הסאבפריים, וגרמו להם לחשוב כי מצב הקרנות טוב, בשעה שידעו כי אלה לא פני הדברים. משפטם החל באוקטובר 2009 והם היו צפויים ל-20 שנות מאסר, אך זוכו חודש אחר כך במפתיע. הם גם נתבעו בתביעות אזרחיות שהוגשו ב-2007 על ידי משקיעים, כולל בנק ברקליס, שטענו שהוטעו. ברקליס טען כי בר סטרנס ידע שנכסים מסוימים בקרן הגידור שלה שווים הרבה פחות מהערכים המוצהרים שלהם. בתביעה נטען כי מנהלי בר סטרנס הגו תוכנית להרוויח יותר כסף לעצמם, על חשבון המשקיעים האחרים. בתביעה נאמר כי בר סטרנס אמר לברקליס שהקרן עלתה בכמעט 6% עד יוני 2007 - כאשר במציאות, שווי הנכסים שלה צנחו. בנק ברקליס עצמו נתבעה אחר כך על ידי לקוחותיו בהקשר לקרנות אלו.
פעילות בישראל

בנק בר סטרנס נכנס לפעילות בישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20, באותה תקופה מחצית מהנהלת הבנק היייתה ממוצא יהודי, כולל המנכ"ל אלן גרינברג, והוא היה מעורב בהנפקות של חברות ישראליות בניו-יורק, בהן: אלרון, אלביט ואופטרוטק, או חברות אמריקאיות בבעלות ישראלית. בנוסף הבנק השקיע ב"קרן אתנה" - קרן הון סיכון להשקעות בהיי טק הראשונה בישראל, שהקים דן טולקובסקי.
בשנת 1989 נכנס הבנק לשותפות בקבוצה של איש העסקים הישראלי אליעזר פישמן, שהתמודדה במכרז להפרטת החברה הכלכלית לירושלים. חברה ממשלתית שהוקמה במטרה לעסוק בפיתוחה של ירושלים והחזיקה בנכסי מקרקעין בתחום המסחר, התעשייה והמשרדים בעיר. החברה זכתה במכרז ושילמה תמורת החברה כ-54 מיליון דולר. סכום שהיה נמוך מהערכת שווי נכסי החברה. את העסקה הוביל מצדו של בר סטרנס עוזי צוקר, ישראלי לשעבר, שהיה מנהל בכיר בבבנק והשקיע גם מכספו הפרטי בקבוצה. סכום הרכישה הוחזר במהירות לידי הרוכשים, באמצעות חלוקת דיבידנדים אגרסיבית.
בשנת 1992 רכש הבנק, שוב יחד עם אליעזר פישמן, את אליאנס חברה לצמיגים במכרז שפרסם כונס הנכסים של החברה. בשנת 1993 הונפקו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באוגוסט 2000 רכש אליעזר פישמן את מניות בר סטרנס בחברה הכלכלית לירושלים ובאליאנס.
בספטמבר 2004 רכשה Bear Stearns Asset Management, זרוע ניהול הנכסים של בר סטרנס, 50% מבית ההשקעות מגדל שוקי הון מקבוצת הביטוח מגדל. באמצעות הגיבוי הפיננסי של בר סטרנס רכשה מגדל שוקי הון את קרנות הנאמנות דקלה מהבנק הבינלאומי תמורת 220 מיליון שקל, את חברת ניהול הקרנות אפיקים תמורת 140 מיליון שקל ואת חברת ניהול קרנות ההשתלמות קה"ל, תמורת 264 מיליון שקל. בסך הכל השקיע בנק בר סטרנס כ-415 מיליון שקל בעסקאות אלו ויצר גוף המנהל נכסים בשווי של כ-30 מיליארד שקל. ביוני 2008, בעקבות קריסת הבנק, רכשה מגדל חזרה את חלקו של בר סטרנס במגדל שוקי הון.
מרלן בג'אלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בת 79 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
מרלן בג'אלי (נולדה ב-1946) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון, קולנוע ומדבבת ערביה-ישראלית.
ביוגרפיה

בג'אלי נולדה בירושלים למשפחה מוסלמית. בצעירותה שיחקה בתיאטרון חובבים (לפני מלחמת ששת הימים הופיעה במחזה עם ג'ורג' איברהים בקתדרלת סנט ג'ורג' במזרח ירושלים), במקביל עבדה כמזכירה בימק"א. בשנת 1968, החלה לעבוד בתסכיתים של קול ישראל בערבית ועם הקמת הטלוויזיה הישראלית ניגשה למבחן בד והתקבלה לשידורי הטלוויזיה בערבית. השתתפה כשחקנית ומגישה במספר רב של תוכניות ילדים ודרמה. במקביל לעבודתה בטלוויזיה שיחקה בהצגות תיאטרון במזרח ירושלים, בעיקר בתיאטרון אל-קאסבה.
בשנת 1979 שיחקה לראשונה בסרט קולנוע, כשהשתתפה בקומדיה "אמי הגנרלית" בתפקיד אמו של המפקד המצרי אותו גילם מכרם ח'ורי.
עם צמצום שידורי הטלוויזיה בערבית בשנות ה-90, החלה לעבוד גם ברדיו וכמדבבת.
זכתה לפרסום כאשר שיחקה בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "המסעדה הגדולה", וכן בסדרה "שכנים".
השתתפה בסרט הדוקומנטרי "התזמורת" (yes דוקו, 2023) בבימויו של עופר פנחסוב, על תחנת הרדיו "קול ישראל בערבית".
קריירה > תוכניות טלוויזיה בהן שיחקה

במשך כ-25 שנים, עבדה בשידורי הטלוויזיה בערבית של רשות השידור, בין תוכניות טלוויזיה בהן שיחקה היו:
"השטיח המעופף" (1976–1977) - סדרת טלוויזיה לילדים בהנחיית לילית נגר.
"צרצרי השלום" (1977) - מחזה מאת תאופיק אל-חכים שפורסם בשנת 1957 ועובד להפקה טלוויזיונית על ידי הבמאי אנטואן סאלח.
"המשחק האחרון" (1977) - דרמה טלוויזיונית, עיבוד של אנטון שמאס למחזה מאת ויליאם סארויאן בבימוי אנטואן סאלח.
"חרבת חזעה" (1978) - עיבוד טלוויזיוני לסיפור מאת ס. יזהר.
ג'ארכ קריבכ (1979) - סדרת טלוויזיה ללימוד ערבית.
"סיפורי ח'ליל" (1979–1982) - סדרת טלוויזיה לילדים.
"מטבחה של סמירה" (1983–1984) - סדרת טלוויזיה לילדים.
"המסעדה הגדולה" (1985–1989)
"שכנים" (1989–1992)
"הבחור של שולי" (1997) - סרט טלוויזיה בבימוי דורון צברי.
"כחול עמוק" (1997) - סדרת טלוויזיה ששודרה בכבלים.
קריירה > סרטים בהם שיחקה

אמי הגנרלית (1979)
הכלה הסורית (2004)
ערבים רוקדים (2014)
סינמה סבאיא (2021)
קריירה > הצגות בהן שיחקה

"המוציא להורג והנידונים" (תיאטרון אל-קאסבה, 1971) - מחזה מאת פתחי רמאדן בהשתתפות מכרם ח'ורי ובסאם זועמוט.
"שירת המוות" (תיאטרון אל-קאסבה, 1972) - תפקיד ראשי במחזה מאת תאופיק אל-חכים בהשתתפות ג'ורג' איברהים, מכרם ח'ורי ולילית נגר.
הערות שוליים

↑  מרלין - תגלית חדשה, "העולם הזה", גיליון 1779 מ-6 באוקטובר 1971, עמוד 32
1 2  רותי זוארץ, ‏כבר היתה בדרך לפרישה. מרלן בג'אלי ב"הכלה הסורית" דרך לא קלה, באתר גלובס, 8 בדצמבר 2004
↑  ⁨שכנים במקום אשכרה, מעריב, 19 במאי 1988
↑  טלוויזיה - השטיח המעופף, דבר, 18 בפברואר 1977
↑  דרמה - צרצרי השלום, דבר, 17 ביוני 1977
↑  שוש אביגל, מאחורי הסורגים, "העולם הזה", גיליון 2081 מ-20 ביולי 1977, עמוד 35
↑  שידורי הטלוויזיה - סיפורי ח'ליל, "העולם הזה", גיליון 2212 מ-23 בינואר 1980, עמוד 53
↑  דפנה לוצקי, הישג ל"הכלה הסורית" במונטריאול: פרס הסרט  הטוב ביותר, פרס המבקרים וחביב הקהל, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2004
↑   אורי קליין, למה חשוב לראות את "ערבים רוקדים", באתר הארץ, 27 בנובמבר 2014
↑  מרלן בג'אלי בסרט סינמה סבאיא, באתר IMDb
↑  The Executor & the Condemned 1971
↑  The Chant of Death 1972
Nvidia DGX

Nvidia DGX - Deep GPU Xeleration היא סדרה של שרתים ומחשבי-על המיוצרים על ידי Nvidia אשר משתמשים ב-GPGPU להאצת תוכנות מחשב הפועלות על למידה עמוקה.
השרתים בסדרה > DGX-1

שרתי DGX-1 כוללים 8 כרטיסים גרפיים המבוססים על ארכיטקטורת פסקל או וולטה, בעלי זיכרון מסוג HBM2 ומחוברים ברשת אריג באמצעות NVLink.
מטרת שרתים אלו היא לגשר את הפער בין כרטיסים גרפיים ומאיצי בינה מלאכותית, כאשר הם משמשים כמעטפת המתוכננת ללמידה עמוקה. גרסת הפסקל מניבה כוח עיבוד של 170 טרה-פלופס, בעוד שגרסת הוולטה מניבה כוח עיבוד של 960 טרה-פלופס.
מחירו של שרת DGX-1 הוא כ-129,000 דולר אמריקני.
השרתים בסדרה > DGX-2

זהו הדור השני של שרתי DGX, אשר משתמש ב-16 מאיצים גרפיים מסוג V100 (הדור השני) בעלי זיכרון וידאו של 32GB כל אחד. השדרוג מעלה את כוח העיבוד ל-2 פטה-פלופס וכן מעלה את הזיכרון המשותף ל-512GB, המאפשר עיבוד ופתרון בעיות מורכבות אף יותר. השרת משתמש ב-NVSwitch על מנת להאיץ את התקשורת הפנימית בין הרכיבים.
בנוסף, קיימת גרסת ביצועים חזקה יותר, אשר מכונה DGX-2H, שבה הוחלפו זוג מעבדי ה-Xeon Platinum 8168 2.7GHz של אינטל בזוג מעבדי Xeon Platinum 8174 3.1GHz.
מחירו של שרת DGX-2 הוא כ-149,000 דולר אמריקני.
השרתים בסדרה > DGX A100

ה-DGX A100 הוכרז ויצא לאור ב-14 במאי 2020 ומהווה את הדור השלישי בסדרת שרתי DGX וכולל 8 מאיצים גרפיים מסוג A100 המבוססים על ארכיטקטורת אמפר. שטח האחסון של השרת מבוסס על זכרונות NVMe SSD אשר מחוברים לאפיק PCI Express 4.0 וגודלם הכולל מסתכם ב-15TB. השרת כולל זוג מעבדי Rome 7742 תוצרת AMD בעלי 64 ליבות, זיכרון ראם של 1TB וחיבור פנימי מבוסס InfiniBand HDR.
מחירו של שרת DGX A100 הוא כ-199,000 דולר אמריקני.