stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיאמי מארלינס
הערות שוליים

↑  מחקר על הקבוצה באתר מגזין פורבס
↑  http://florida.marlins.mlb.com/news/article.jsp?ymd=20090701&content_id=5637446&vkey=news_fla&fext=.jsp&c_id=fla
| קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה הלאומית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית | קבוצות ליגת ה-MLB> הליגה האמריקאית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי | הבית המזרחי | הבית המרכזי | הבית המערבי |
| אטלנטה ברייבס | שיקגו קאבס | אריזונה דיאמונדבקס | בוסטון רד סוקס | שיקגו וייט סוקס | אוקלנד אתלטיקס |
| מיאמי מארלינס | סינסינטי רדס | קולורדו רוקיס | ניו יורק יאנקיז | קליבלנד אינדיאנס | סיאטל מארינרס |
| ניו יורק מטס | מילווקי ברוארס | לוס אנג'לס דודג'רס | טמפה ביי רייס | דטרויט טייגרס | טקסס ריינג'רס |
| פילדלפיה פיליז | פיטסבורג פיירטס | סן דייגו פאדרס | טורונטו בלו ג'ייז | קנזס סיטי רויאלס | לוס אנג'לס איינג'לס |
| וושינגטון נשיונאלס | סנט לואיס קרדינלס | סן פרנסיסקו ג'איינטס | בולטימור אוריולס | מינסוטה טווינס | יוסטון אסטרוס  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no93026790  VIAF: 137495075   WorldCat (עם VIAF): 137495075
מטרופוליס (קומיקס)

מטרופוליס (באנגלית: Metropolis) היא עיר בדיונית בארצות הברית, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום חברת DC קומיקס, בעיקר כזירת ההתרחשות המרכזית לרוב עלילותיו של גיבור-העל סופרמן. העיר הופיעה לראשונה בחוברת Action Comics #16 מספטמבר 1939, ונוצרה על ידי הכותב ג'רי סיגל והמאייר ג'ו שוסטר.
העיר מטרופוליס מתוארת כאחת מהערים הגדולות והעשירות ביקום DC, המאכלסת כ-11 מיליון תושבים. בראשית דרכה עוצבה העיר בדמותה של טורונטו, עיר הולדתו של ג'ו שוסטר, אך במרוצת השנים עוצבה בהשראת העיר ניו יורק. היא ממוקמת בצפון-מזרח ארצות הברית, בקרבה יחסית לגות'אם סיטי; לפי הכותב פרנק מילר, מטרופוליס היא העיר ניו יורק בשעות היום, בשעה שגות'אם סיטי היא ניו יורק בשעות הלילה.
הערות שוליים

↑  Action Comics Weekly #601
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566039605171  LCCN: sh94001830
מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שטח:  70.669 קמ"ר
 גובה:  617 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במטרופולין:  4,599,839 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  34°07′18″N 116°55′48″W﻿ / ﻿34.1216°N 116.93°W﻿ / 34.1216; -116.93 
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו (באנגלית: Riverside–San Bernardino–Ontario metropolitan area), אשר ידוע גם בשם Inland Empire, הוא מטרופולין הנמצא בחלק הדרומי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המטרופולין הוא חלק מאזור לוס אנג'לס רבתי.
על פי מפקד האוכלוסין של 2020 אוכלוסיית המטרופולין מנתה באותה העת כ-4.6 מיליון תושבים. המטרופולין משתרע בסך הכל על פני 70,000 קמ"ר.
רוב אוכלוסיית המטרופולין ממוקמת בחלק הדרום-מערבי של מחוז סן ברנרדינו ובחלק הצפון-מערבי של מחוז ריברסייד.
הערות שוליים

↑  "Annual Estimates of the Population of Combined Statistical Areas: April 1, 2000 to July 1, 2010". 2006 Population Estimates. U.S. Census Bureau, Population Division. 7 באפריל 2010. אורכב מ-המקור (CSV) ב-14 בספטמבר 2007. נבדק ב-2 בדצמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554476805171  BnF: cb170148297 (data)  LCCN: sh2007002640  SUDOC: 25596272X  VIAF: 315163777   WorldCat (עם VIAF): 315163777 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת

מגדלי הפעמונים של צרפת ובלגיה (בצרפתית: Beffrois de Belgique et de France; בהולנדית: Belforten in België en Frankrijk) הוא שמו הקיבוצי של אתר מורשת עולמית הכולל 56 מגדלי פעמונים בבלגיה ובצפון צרפת. בשנת 1999 סימן ארגון אונסק"ו 32 מגדלים כאתר מורשת עולמית אשר זכה לשם "מגדלי הפעמונים של פלנדריה וולוניה". בשנת 2005 עודכנה הרשימה ונוספו לה מגדל נוסף בעיר ז'מבלו בוולוניה אשר בבלגיה ו-23 מגדלי פעמונים נוספים במחוזות נור-פה דה קאלה ופיקרדי בצפון צרפת. בית עיריית בריסל ניכר בחסרונו, אך זאת משום שכבר הוכרז כאתר מורשת עולמית כחלק מהכיכר הגדולה בבריסל.
מגדלי הפעמונים הוקמו בין המאה ה-11 למאה ה-17 ושייכים לסגנונות אדריכליים שונים, ובהם אדריכלות גותית, אדריכלות הרנסאנס ואדריכלות הבארוק. המגדלים הם הביטוי האדריכלי של השתחררות תושבי האזור מהשפעת המשטר הפאודלי והסמכות הכנסייתית, והיווצרותה של דמוקרטיה מקומית. בין מגדלי הפעמונים ישנם בניינים אשר שימשו במקור לצרכים דתיים, אך נוצלו גם כמגדלי שמירה, ודוגמה טובה לכך היא קתדרלת אנטוורפן. חלק קטן מהמגדלים אינם חלק ממבנים אחרים ועומדים בגפם.
המגדל באיפר כדוגמה למגדל מוקדם בעל חזות צבאית מסיבית
מגדל הפעמונים בגנט - גבוה וצר ביחס לקודמיו
בית עיריית אנטוורפן - דוגמה לבית עירייה בסגנון הרנסאנס המשלב מגדל פעמונים
מגדל הפעמונים בנאמור
המגדל בטורנה
היסטוריה ומאפיינים

המונח "מגדל פעמונים" בהקשרם של המגדלים הכלולים בהכרזה (אנגלית Belfry; הולנדית Belfort; צרפתית Beffroi) התייחס במקורו למגדלי עץ ניידים ששימשו בעת מצור, ולאחר מכן למגדלי העץ שהוקמו על חומותיהם של מאחזים שהתפתחו מאוחר יותר למקומות יישוב. במושג נעשה שימוש כדי לתאר מגדלים מכל הסוגים, אך הוא התייחס בעיקר לאלה שנשאו פעמונים או ניצבו בסמוך להם.
לאחר פלישות הוויקינגים לצפון אירופה במאה ה-9, החלו מתפתחים יישובים עירוניים באזור החופף לבלגיה ולצפון צרפת של ימינו. לאורך דרכי המסחר החלו קמים מחסני קבע, ופעמים רבות היו אלה לאתרים בהם החלו נערכים ירידים ולאחר מכן הם הפכו למקומות יישוב (לדוגמה גנט וטורנה). החל במאה ה-11 החלה מתפתחת תעשיית טוויית הבדים ברבים מהמרכזים העירוניים המוקדמים האלה (לדוגמה ליל, ברוז' וגנט). סביב מרכזים עירוניים מוקדמים אלה קמו חומות ומגדלים, ואלה הורחבו והוסבו למבני אבן במהלך המאה ה-12. הערים המבוצרות העניקו לתושביהן הגנה ואט אט תפסו את מקומן של הטירות הפאודליות. למגדלי הפעמונים נודעה משמעות סמלית והם הוקמו כסימן לעצמאות עירונית שהושגה באמצעות כתב זכויות. יש להבחין בין מגדלים אלה לבין מגדלי העוז (Keep) שסימלו את הכוח הפאודאלי ומגדלי פעמונים כנסייתיים (Bell-towers), שסימלו את הנוכחות הכנסייתית.
המגדלים המוקדמים שהוקמו במהלך המאה ה-13 והמאה ה-14 מזכירים בצורתם הרבועה והמסיבית את מגדלי המשמר, מהם נטלו את מיעוט הפתחים ואת השימוש בקשתות כתמיכה לקומותיהם. על גגם של מגדלים אלה הייתה דרך פטרול ומגדלי המשנה הקטנים שניצבו בפינותיהם עוטרו בפסלי בעלי חיים או בדמויות סמליות שנחשבו למגינות הקהילה. המגדל באיפר הוא דוגמה טובה למגדלים אלה. מאוחר יותר החלו המגדלים להופיע בווריאציות נוספות. הם היו גבוהים וצרים יותר מקודמיהם, ולקראת המאה ה-15 נטשו אט אט את המראה הצבאי (לדוגמה המגדל בגנט). למגדלים אלה נוספה קומה שיועדה לשאת בקרבה את הפעמון, ובהקמתם נעשה שימוש בחומרי בנייה שונים בנוסף לאבן פשוטה. במאה ה-15 ובמאה ה-16 הופיעו בתי העירייה הראשונים אשר היו גדולים מאולמות המסחר ושירתו את פגישות מועצת העיר בצורה טובה יותר. למבנים אלה נדרשה חזות ממלכתית סמלית, ודבר זה הושג פעמים רבות בשילוב מגדל פעמונים במבנה. דוגמה טובה למגדל כזה נראית בבית העירייה של אנטוורפן, הממחיש את המעבר לסגנון הרנסאנס.
כל המגדלים הכלולים בהכרזה משתייכים לאחת משתי קבוצות - מגדלים כנסייתיים ומגדלים לשימושים "אזרחיים" שנבנו כחלק מבית העירייה, אולם השוק, או שניצבו בגפם.
בלגיה > פלנדריה > אנטוורפן

אנטוורפן - קתדרלת גבירתנו האהובה (Onze-Lieve-Vrouwekathedraal)
אנטוורפן - בית עיריית אנטוורפן (Stadhuis)
הרנטלס - בית העירייה הישן ואולם הבד (Voormalige Stads en Lakenhal)
ליר - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis en Belfort)
מכלן - מגדל קתדרלת סינט רמבולדס (Sint-Romboutskathedraal)
מכלן - אולם הבד ומגדל הפעמונים בחלק הישן של בית העירייה (Oude Lakenhal met Belfort - oudste deel van het huidige stadhuis)
בלגיה > פלנדריה > מערב פלנדריה

ברוז' - מגדל הפעמונים המוכר כמגדל האולמות ואולמות השוק (Belfort bekend als Halletoren en de Markt Hallen)
דיקסמאודה - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis en Belfort)
קורטרייק - מגדל הפעמונים המוכר כמגדל האולם (Belfort bekend als Halletoren)
לו-רנינגה - בית העירייה הישן ומגדל הפעמונים (Vroegere Stadhuis met Belfort), כיום משמש כבית מלון
מנן - בית העירייה ומגדל הפעמונים הסמוך (Stadhuis en aangrenzend Belfort)
ניופורט - אולם התבואה המוכר כ"אולם העיר" ומגדל הפעמונים (Graanhal bekend als Stadshalle, met Belfort)
רוסלארה - בית העירייה, אולם השוק ומגדל הפעמונים (Stadhuis, Markthal en Belfort)
טילט - מגדל הפעמונים המכונה מגדל האולמות, אולם הבד ובית חברי מועצת העיר (Belfort bekend als Hallentoren, Lakenhal en schepenhuis)
ורנה - בית הארץ ומגדל הפעמונים (Landhuis en Belfort)
איפר - אולם הבד ומגדל הפעמונים (Lakenhalle met Belfort)
בלגיה > פלנדריה > מזרח פלנדריה

אלסט - בית חברי מועצת העיר ומגדל הפעמונים (Schepenhuis met Belfort)
דנדרמונדה - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis met Belfort)
איקלו - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis met Belfort)
גנט - מגדל הפעמונים, אולם הבד וה"ממלוקר" (Belfort, Lakenhal en Mammelokker)
אאודנארדה - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis met Belfort)
בלגיה > פלנדריה > ברבנט הפלמית

לוון - כנסיית פטרוס הקדוש ומגדל הפעמונים (Sint-Pieterskerk en Belfort)
טינן - כנסיית סינט חרמנוס ומגדל העיר (Sint-Germanuskerk met Stadstoren)
זאוטלאו - כנסיית סינט לאונרדוס (Sint-Leonarduskerk)
בלגיה > פלנדריה > לימבורג

סינט-טראודן - בית העירייה ומגדל הפעמונים (Stadhuis met Belfort)
טונגרן - בזיליקת גבירתנו האהובה ומגדל העיר (Onze-Lieve-Vrouwebasiliek met Stadstoren)
בלגיה > ולוניה > אנו

בנש - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'Hôtel de Ville)
שרלרואה - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'Hôtel de Ville)
מונס - מגדל הפעמונים (Beffroi)
תואן - מגדל הפעמונים (Beffroi)
טורנה - מגדל הפעמונים (Beffroi)
בלגיה > ולוניה > נאמור

ז'מבלו - מגדל הפעמונים (Beffroi)
נאמור - מגדל הפעמונים (Beffroi)
צרפת > נור-פה דה קאלה > נור

ארמנטייר - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
באייל - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
ברג - מגדל הפעמונים (Beffroi)
קמברה - מגדל הפעמונים של כנסיית סן מרטן (Beffroi de l’église de St. Martin)
קומין - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
דואה - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
דנקרק - מגדל הפעמונים של כנסיית סן אלווה (Beffroi de l’église de St. Eloi)
גרבלין - מגדל הפעמונים (Beffroi)
ליל - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
לוס - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
צרפת > נור-פה דה קאלה > פה-דה-קאלה

איר סיר לה ליס - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
אראס - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
בתון - מגדל הפעמונים (Beffroi)
בולון-סור-מר - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
קאלה - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
אסדן - מגדל הפעמונים של בית העירייה (Beffroi de l'hôtel de ville)
צרפת > פיקרדי > סום

אבוויל - מגדל הפעמונים (Beffroi)
אמיין - מגדל הפעמונים (Beffroi)
דולן (Doullens) - מגדל הפעמונים של בית המועצה הישן (Beffroi de l'ancienne maison communale)
לישה (צר') - מגדל הפעמונים של שער לישה (Beffroi fe port du Lucheux)
רו - מגדל הפעמונים (Beffroi)
סן ריקייה - מגדל הפעמונים (Beffroi)
מטרופוליס (קניון)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 כתובת:  לנינגרדסקויה שוסה 16
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 נגישות:  רכבת תחתית :    וויקובסקאיה (אנ')   טבעת מרכזית :   בלטייסקאיה (אנ')
 קואורדינטות:  55°49′20″N 37°29′50″E﻿ / ﻿55.822222°N 37.497222°E﻿ / 55.822222; 37.497222
 אתר רשמי
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מטרופוליס(למפת מוסקבה רגילה) מטרופוליס he
 
מטרופוליס (ברוסית: Метрополис) הוא מרכז קניות גדול הנמצא בצפון מוסקבה.
מרכז הקניות הוא חלק ממתחם רב-תכליתי "מטרופוליס", הכולל גם שלושה בנייני משרדים.
השטח הכולל של מטרופוליס הוא 311,000 מ"ר. מרכז הקניות מטרופוליס משתרע על שטח של 209,000 מ"ר, מתוכם 82,000 מ"ר שטחים מקורים למסחר קמעונאי. בקניון יש 2,820 מקומות חניה.
בקניון מטרופוליס עובר מסלול הולכי רגל בין תחנת המטרו וויקובסקאיה (אנ') של קו זמוסקבורצקאיה, ותחנת בלטייסקאיה (אנ') של הטבעת המרכזית של מוסקבה.
הערות שוליים

↑  https://www.hines.com/properties/metropolis-mall-moscow
מהמוט השני

מהמוט השני
מהמוט השני (בטורקית II. Mahmut, בטורקית עות'מאנית: محمود ثانى;‏ 20 ביולי 1785 – 2 ביולי 1839) היה הסולטאן השלושים של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-28 ביולי 1808 ועד יום מותו. הוא היה בנו של הסולטאן אבדילהמיט הראשון.
רקע ועלייתו לשלטון

בן דודו, הסולטאן סלים השלישי, עורר עליו את זעמו של חיל היניצ'רים ברפורמות שיזם. היניצ'רים התמרדו וכלאו את סלים, ואחיו של מהמוט, מוסטפא הרביעי אשר תמך ביניצ'רים, הומלך תחתיו. עם זאת, הפאשה מוסטפא באיראקדר עלה על איסטנבול כדי לשחרר את הסולטאן המודח מכלאו, אך הוא הגיע באיחור לאחר שסלים נרצח על ידי סריס בהוראת מוסטפא. כדי להישאר הנצר היחיד לבית עות'מאן, הורה מוסטפא לרצוח גם את מהמוט אך האחרון התחבא והצליח לחמוק מגורלו של סלים השלישי. באיראקדר כילה את זעמו במוסטפא הרביעי והוציאו להורג, ותחתיו הומלך מהמוט שהיה למהמוט השני.
בתחום הפנים

הצלחתו הגדולה ביותר של מהמוט השני הייתה חיסולם של היניצ'רים. ב-1826 הוא הורה על הקמת יחידה עלית חדשה שנשאה את השם "ניזאם-אה ג'דיד" (Nizam-ı Cedid), ויש המעריכים כי עשה זאת במכוון כדי להתגרות ביניצ'רים ולגרור אותם למאבק מזוין. תגובת היניצ'רים לא אחרה לבוא, וב-14 ביוני 1826 הם התמרדו באיסטנבול בפעם האחרונה אך לא זכו בתמיכת הצבא והאוכלוסייה. יחידות נאמנות לסולטאן הביאו לנסיגתם אל מחנותיהם אותם טיווחו באש תותחים. הניצולים הוצאו להורג או נאסרו, ולאחר שנתיים החרים מהמוט השני את שארית נכסיהם ושחרר את האימפריה מהשפעת המוסד ההיסטורי.
בתחומי החברה והמשפט הוא ביטל את הכלל לפיו רכושם של נידונים להורג או לגירוש עבר לידי השלטון, דבר שגרם לשיקולים לא ענייניים של שליטים מקומיים לקבל החלטה ברוח זו. הוא אף ביטל את זכותם של שליטים אזוריים להוציא להורג נאשמים ללא משפט. הוא השתתף באופן פעיל במועצות השרים, דבר שסולטאנים רבים לפניו לא הקפידו עליו או שנמנעו ממנו לחלוטין.
מהמוט השני נדרש גם לנושאים פיננסיים. הוא הטיל פיקוח ממלכתי על הכנסות הוקף וביטל את כל המיסים והאגרות שהוטלו על התושבים ונגבו לפי מצב רוחם של שליטים אזוריים או מקומיים, כשהוא מותיר על כנו רק את המס הדו שנתי.
בתחום החוץ

הצלחתו העיקרית בתחום החוץ הייתה כיבושן מחדש של הערים הקדושות מכה ב-1812 ומדינה ב-1813 מידי המורדים הוהבים, פעולה שבוצעה על ידי שליטו במצרים מחמוד עלי. אולם ביתר החזיתות נחל מהמוט השני כישלונות צורבים. מלחמת העצמאות היוונית נפתחה כאשר הארכיהגמון האורתודוקסי של פטרס הניף את נס המרד ב-25 במרץ 1821. התקוממויות מתואמות תוכננו ברחבי יוון, כולל במקדוניה, כרתים, ובקפריסין, ותחת יתרון ההפתעה ובסיוע חוסר היעילות העות'מאני, הצליחו היוונים לשחרר את הפלופונסוס ואזורים נוספים. העות'מאנים התאוששו במהירות והגיבו באלימות, בין היתר בטבח כיוס במהלכו נרצחו 42,000 מתושבי האי כיוס, אולם מעשיהם גררו תמיכה אירופית ביוונים. שוב בא מוחמד עלי לעזרתו של הסולטאן וכנגד זכויות שהובטחו לו בסוריה הצליח הכוח המצרי בפיקודו של אבראהים פאשא, בנו של עלי, להשיג שליטה באיים האגאיים במהירות. עם זאת באוקטובר 1827 נערך קרב נאווארינו בין ציי המלחמה של בריטניה, צרפת ורוסיה, לבין הצי העות'מאני. הקרב שבו הובסו העות'מאנים נחשב לאחד המהלכים המכריעים במלחמה, ולבסוף נחתמה אמנת קונסטנטינופול ביולי 1832 אשר בה נאלצו העות'מאנים להכיר בעצמאות יוון.
במקביל איבדה האימפריה את אלג'יריה והצרפתים השתלטו עליה ב-1830. עתה התקומם גם מוחמד עלי כנגד העות'מאנים, וב-1831 הוביל בנו, איברהים פאשא מסע צבאי לכיבוש ארץ ישראל וסוריה. הוא הגיע עד למרחק של כמה ימי הליכה מאיסטנבול, ורק התערבות רוסית הובילה למשא ומתן שהסתיים בהסכם בשנת 1833, לפיו מוחמד עלי השאיר תחת שלטונו את סוריה ואת ארץ ישראל. בשנת 1839 חידש מהמוט השני את הלחימה, אך הובס על ידי איברהים פאשא בקוניה. הכוחות המצרים שוב הגיעו לסביבות איסטנבול אך נעצרו בשל התערבות בינלאומית, שבסופו של דבר דרשה ממוחמד עלי ומאיברהים פשה לוותר על סוריה בשנת 1841.
יחסו ליהודים

במהלך תקופת שלטונו של מהמוט השתפר בהתחלה מצב היהודים, הסולטאן אף מינה יהודי בשם יחזקאל גבאי "בגדדלי" ("איש בגדד") ל"סארף באשי" (בטורקית עות'מאנית ראש השולחנים - שר האוצר). יהודי אחר, צ'לבי" יצחק בכור קרמונה היה לבנקאי החצר, אחראי על גביית המיסים ונודע כ"שאפצ'י באשי", כלומר הספק הראשי של אלום. בנקאי וחלפן אחר, שנקשר כמו קרמונה למימון כוחות היניצ'רים, היה ישעיהו אג'ימן, שהיה בשלב מסוים אחראי על מטבעת הסולטאן. השניים האחרונים הוצאו לבסוף להורג בפקודת הסולטאן בשנת 1826 בעקבות חיסול חיל היניצ'רים. גם יחזקאל גבאי לא זכה לגורל טוב. לפי מקורות שונים הוצא להורג או לפחות הוגלה. יש מייחסים את האירועים להחרפת התחרות והסכסוכים המלווים בעלילות בין הארמנים והיוונים הנוצרים מחד ובין היהודים מאידך. נכסי הגבירים היהודים המוזכרים הופקעו אחרי מותם על ידי הסולטאן.
מותו ומורשתו

מהמוט השני מת משחפת ב-1839. יוזמותיו החקיקתיות הנאורות וההסדרים החדשים אשר הנהיג היו הרקע לתקופת הטנזימאט אשר החלה מיד לאחר מותו ועם עלותו של בנו, הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, לשלטון.
הערות שוליים

↑  מהמוט השני באתר www.theottomans.org
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מוסטפא השלישי | שליטי האימפריה העות'מאנית  1808–1839 | הבא: אבדילמג'יט הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278700605171  PLWABN: 9810546329605606  BnF: cb15630631f (data)  GND: 124530877  ISNI: 0000 0001 1619 3415  LCCN: n88252103  MusicBrainz: 53bda8e1-048a-4d13-a242-48a47abb569f  NKC: jn20000701123  NLG: 147632  SUDOC: 164516069  TDVİA: mahmud-ii--osmanli  VIAF: 35392079   WorldCat (עם VIAF): 35392079
מושג השכל

| --- | --- |

סמל התוכנית (החל מעונה 4)
 סוגה:  תוכנית אירוח
 בימוי:  דיויד שפירו
 מנחים:  דורון ביטון
 משתתפים:  דורון ביטון יונתן גל-עד חיים זאיד (עונה 1-3)
 פסקול:  גיל פרידמן, עמית לנה, מישה ניקיטין
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית (מתורגם לשפות: אנגלית וצרפתית)
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  61
 הפקה
 מפיק:  דקל פלד, יהודה אהרוני
 מפיקים בפועל:  שמואל וינגרטן, דודי איינהורן
 חברת הפקה:  ערוץ 97
 הפצה:  הידברות דיגיטל
 עורכים:  דיויד שפירו מוריה חקק, אוריאל כהן, אופיר לוגסי
 צלמים:  אבנר בן גיאת, דיויד שפירו, אוהד אמזלג, אילן פרוכטר, שמואל לוגסי, שמואל וינגרטן
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות
 בעלי תפקידים נוספים:  יעקב סלם (מנהל אמנותי וטכני), נתנאל כהן, ברק דגני (הנפשה), אורטל זגורי (תמלול)
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 97
 רשת שידור בישראל:  HOT • ‏yes • סלקום tv • פרטנר tv • ‏STINGTV • ‏ NEXT TV • FreeTV • ‏ צופיה • ‏ אתר הידברות • יוטיוב •  פייסבוק •  המסך המפוצל הישראלי • smart tv (בעבר) • ‏ IZEE TV (בעבר) • ‏ IsraTV (בעבר)
 פורמט (תמונה):  16:9
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  מאי 2021 – הווה
 קישורים חיצוניים
 hidabroot.org
מושג השכל היא תוכנית טלוויזיה ישראלית, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97) בהנחיית דורון ביטון והרב יונתן גל-עד. התוכנית עלתה לראשונה לשידור במאי 2021.
למשך שלוש עונות הנחה את התוכנית ביטון לצד הרב חיים זאיד, החל מעונה רביעית מנחה אותה ביטון לצד הרב גל-עד.
את התוכנית הפיקו דקל פלד ויהודה אהרוני וביים דיויד שפירו בשיטת מערך מרובה מצלמות.
התוכנית משודרת בערוץ הידברות (yes, HOT, פרטנר tv, סלקום tv), ערוץ צופיה, אתר הידברות ובדף הפייסבוק וערוץ היוטיוב של הידברות.
סמל התוכנית (עד עונה 3)
פרקים > עונה 1 (2021)

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | צדקה | מאי 2021 |
| 2 | חסד | מאי 2021 |
| 3 | צרות עין | מאי 2021 |
| 4 | עין טובה | מאי 2021 |
| 5 | כיבוד הורים | יוני 2021 |
| 6 | השוחד יעוור | יוני 2021 |
| 7 | כח התפילה | יוני 2021 |
| 8 | כבוד האישה | יוני 2021 |
| 9 | הכנסת אורחים | יולי 2021 |
| 10 | מדבר שקר תרחק | יולי 2021 |
| 11 | לא תגנוב | יולי 2021 |
| 12 | סליחה | יולי 2021 |
פרקים > עונה 2 (2022-2021)

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | שמחה | אוקטובר 2021 |
| 2 | הכל לטובה | אוקטובר 2021 |
| 3 | מצווה בשמחה | נובמבר 2021 |
| 4 | לשון הרע | נובמבר 2021 |
| 5 | הסתפקות במועט | נובמבר 2021 |
| 6 | גזל | דצמבר 2021 |
| 7 | תפילה בציבור | דצמבר 2021 |
| 8 | עמידה בניסיונות | דצמבר 2021 |
| 9 | אין דבר העומד בפני הרצון | ינואר 2022 |
| 10 | להרגיש את השני | ינואר 2022 |
| 11 | אמונה | ינואר 2022 |
| 12 | התבוננות | ינואר 2022 |
פרקים > עונה 3 (2023-2022)

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | כח הברכה | פברואר 2022 |
| 2 | ערב שבת | אפריל 2022 |
| 3 | קדושת בית הכנסת | מאי 2022 |
| 4 | שליחי מצווה אינם ניזוקים | מאי 2022 |
| 5 | מעלת הוויתור | מאי 2022 |
| 6 | כוחו של ספר תהילים | מאי 2022 |
| 7 | כעס | יולי 2022 |
| 8 | לראות טוב | יולי 2022 |
| 9 | פותך את ידיך | אוגוסט 2022 |
| 10 | צדקה תציל ממוות | אוגוסט 2022 |
| 11 | קברי צדיקים | אוגוסט 2022 |
| 12 | נכנס יין יצא סוד | מרץ 2023 |
פרקים > עונה 4 (2023-2024)

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | המלך בשדה | 14 בספטמבר 2023 |
| 2 | תשובה | דצמבר 2023 |
| 3 | בין אדם לחברו | 22 בדצמבר 2023 |
| 4 | יצר הרע | 6 בינואר 2024 |
| 5 | הודיה | 13 בינואר 2024 |
| 6 | התבודדות | 20 בינואר 2024 |
| 7 | אמונה | 27 בינואר 2024 |
| 8 | רצון | 3 בפברואר 2024 |
| 9 | עצבות מול שמחה | 10 בפברואר 2024 |
| 10 | כח ההתמדה | 17 בפברואר 2024 |
| 11 | מצוות | 24 בפברואר 2024 |
| 12 | דיבורים טובים | 2 במרץ 2024 |
| 13 | שלום | 9 במרץ 2024 |
| 14 | יסוד התמימות | 16 במרץ 2024 |
| 15 | ניסים נסתרים | 23 במרץ 2024 |
| 16 | דאגה מול תקווה | 30 במרץ 2024 |
| 17 | הצלחה | 7 באפריל 2024 |
| 18 | דוד המלך | 13 באפריל 2024 |
| 19 | גאולה | 20 באפריל 2024 |
| 20 | פסח | 27 באפריל 2024 |
| 21 | ספירת העומר | 11 במאי 2024 |
| 22 | לג בעומר | 25 במאי 2024 |
| 23 | ירושלים | 1 ביוני 2024 |
| 24 | שבועות | 8 ביוני 2024 |
| 25 | ביטחון עצמי | 15 ביוני 2024 |
ליגת העל הברזילאית

ערך זה עוסק בליגת Série A בברזיל. אם התכוונתם לליגת Serie A באיטליה, ראו .
| --- | --- |

 שם מלא:  האליפות הברזילאית בכדורגל – סרייה א' (Campeonato Brasileiro de Futebol – série A)
 כינוי:  Brasileirão
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  קונפדרציית הכדורגל הברזילאית
 מדינות:  ברזיל ברזיל
 קונפדרציה:  CONMEBOL
 קבוצות:  20
 תקופת הפעילות:  1971, אוחד עם הטורנירים משנת 1959 – הווה (כ־53 שנים)
 אלופה נוכחית:  אתלטיקו מיניירו
 מירב הזכיות:  פלמיירס (9 זכיות)
 מפעל מקביל:  הגביע הברזילאי
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה הברזילאית
 brasileirao.cbf.com.br
ליגת העל הברזילאית בכדורגל, הנקראת רשמית סרייה א' של האליפות הברזילאית בכדורגל (בפורטוגזית: Série A do Campeonato Brasileiro de Futebol), ומכונה גם "הברזילאי הגדול" (Brasileirão), היא ליגת הכדורגל הבכירה בברזיל. משתתפות בליגה 20 קבוצות ברזילאיות, כאשר בסוף כל עונה ארבע הקבוצות מתחתית הטבלה יורדות ל"סרייה ב'" (ליגת המשנה בברזיל) ואילו ארבע הראשונות בטבלת ליגת המשנה עולות לסרייה א'. כמו כן, קובעת ליגת העל 4 מתוך 5 המשתתפות ברזילאיות בגביע ליברטדורס. עד שנת 2011, המפעל גם קבע את כל 8 המשתתפות הברזילאיות בגביע סודאמריקנה של השנה שאחרי, אבל בשנת 2012 תפקיד זה עבר לגביע הברזילאי.
היסטוריה > האליפויות של המדינות

בגלל גודלה של ברזיל והמרחק הרב בין עריה, תחרויות הכדורגל ברמה הלאומית לא התאפשרו באופן מעשי לפני שנות ה-60. במשך רוב המאה ה-20, התחרויות החשובות בברזיל נערכו ברמה של מדינות, כאשר החשובות והוותיקות ביניהן הן אליפות סאו פאולו ואליפות ריו דה ז'ניירו. גם לאחר ייסוד התחרויות הלאומיות המשיכו האליפויות של המדינות להתקיים והן מוסיפות גם היום להיות תחרויות חשובות בברזיל. האליפות של מדינה מסוימת מאורגנת על ידי פדרציית הכדורגל של אותה המדינה. הפדרציות של המדינות כפופות לקונפדרציית הכדורגל הברזילאית.
בזכות התחרויות הללו התפתחו יריבויות מסורתיות בין קבוצות גדולות בתוך המדינות. משחקי הדרבי בין הקבוצות הגדולות מאותה המדינה נקראים בז'רגון הברזילאי "קלסיים" (Clássicos) והם מושכים קהל רב לאצטדיונים. בריו דה ז'ניירו, למשל, ה"קלסי סבא" (Clássico Vovô) בין פלומיננסה ובוטפוגו הוא הוותיק ביותר וה"קלסי של המיליונים" (Clássico dos Milhões) בין פלמנגו וואסקו דה גאמה הוא המושך את הכמות הגדולה ביותר של אוהדים. משחקי דרבי "קלסיים" נוספים הם ה"סאן-סאו" (San-São, שם שהוא גם התעתיק בפורטוגזית של שמשון) בסאו פאולו בין סנטוס וסאו פאולו, "גְרֶנַל" (Grenal) בריו גראנדה דו סול בין גרמיו ואינטרנסיונל, "אָתְלֶ-טיבָּה" (Atle-tiba) בפרנה בין אתלטיקו פרנאאנסה וקוריטיבה ואחרים.