stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף זקבך
ספריו

רפאל איקן ויוסף זקבך, לקסיקון דביר לכימיה, הוצאת דביר, 1991, מהדורה שנייה מורחבת 1999.
הפוסטים האהובים ביותר באינסטגרם

הכדורגלן ארגנטינאי ליונל מסי העלה את הפוסט האהוב ביותר באינסטגרם
רשימה זו מכילה את 20 הפוסטים המובילים בעלי הכי הרבה לייקים ברשת החברתית אינסטגרם. הפוסט הנוכחי המחזיק בתואר "האהוב ביותר באינסטגרם" הוא של הכדורגלן הארגנטינאי ליונל מסי עם גביע המונדיאל שבו זכה עם נבחרת ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 2022. הפוסט הועלה לאינסטגרם ב-18 בדצמבר 2022, ושבר את השיא של ביצת האינסטגרם, תוך פחות מיומיים. הפוסט צבר למעלה מ-75 מיליון לייקים מחשבונות שונים. 
הפוסט הוא גם הפוסט האינטרנטי האהוב ביותר בכל הזמנים. פונקציית ה-"אהבתי" הוסרה במדינות מסוימות, כגון אוסטרליה, בניסיון למגר את התחרות בפלטפורמה.
רשימת 20 הפוסטים האהובים ביותר

ליונל מסי וכריסטיאנו רונאלדו הם האנשים להם יש הכי הרבה פוסטים ברשימה, שבעה פוסטים לכל אחד.
14 מהפוסטים שברשימה פורסמו על ידי כדורגלנים, שבעה מתוכם עוסקים במונדיאל 2022.
| מקום | שם המשתמש | בעלי החשבון | תיאור הפוסט | פוסט | לייקים (במיליונים) | התאריך בו הועלה הפוסט (UTC) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | @leomessi | ליונל מסי | תמונות עם גביע המונדיאל לאחר ניצחון בגמר מונדיאל 2022 עם ארגנטינה |  | 75.7 | 18 בדצמבר 2022 |
| 2 | @world_record_egg | כריס גודפרי | תמונה של ביצה |  | 60.2 | 4 בינואר 2019 |
| 3 | @leomessi | ליונל מסי | תמונות שלו במיטה עם גביע המונדיאל |  | 54.8 | 20 בדצמבר 2022 |
| 4 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | תמונה של ליונל מסי וכריסטיאנו רונאלדו משחקים שחמט, בפרסומת ללואי ויטון |  | 42.8 | 19 בנובמבר 2022 |
| 5 | @leomessi | ליונל מסי | תמונה במטוס עם גביע המונדיאל לאחר הניצחון בגמר מונדיאל 2022 עם ארגנטינה |  | 42.0 | 19 בדצמבר 2022 |
| 6 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | תמונה לאחר חתימת החוזה בקבוצת א-נסר מהליגה הסעודית |  | 34.5 | 30 בדצמבר 2022 |
| 7 | @leomessi | ליונל מסי | תמונות עם גביע המונדיאל בחגיגות הזכייה בבואנוס איירס | [https://www.instagram.com/p/CmcjUz3tXBa/? | 34.5 | 21 בדצמבר 2022 |
| 8 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | תמונה לאחר הפסד והדחה ממונדיאל 2022 |  | 34.2 | 11 בדצמבר 2022 |
| 9 | @leomessi | ליונל מסי | תמונה של ליונל מסי וכריסטיאנו רונאלדו משחקים שחמט, בפרסומת ללואי ויטון |  | 33.0 | 19 בנובמבר 2022 |
| 10 | @cristiano @georginagio | כריסטיאנו רונאלדו ג'ורג'ינה רודריגז (צר') | הודעת היריון התאומים שלהם |  | 32.7 | 28 באוקטובר 2021 |
| 11 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | פוסט תנחומים על מותו של פלה, עם תמונה שלהם יחד |  | 32.4 | 29 בדצמבר 2022 |
| 12 | @xxxtentacion | XXXTentacion | תמונה שצולמה לפני מותו |  | 32.2 | 20 במאי 2018 |
| 13 | @leomessi | ליונל מסי | תמונות לאחר משחק מונדיאל 2022 נגד קרואטיה |  | 29.7 | 13 בדצמבר 2022 |
| 14 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | תמונות של קבלת הפנים שעשו לו במגרש של קבוצתו א-נסר | [https://www.instagram.com/p/Cm9uevXrF-e/? | 28.0 | 3 בינואר 2023 |
| 15 | @cristiano | כריסטיאנו רונאלדו | תמונה ממשחק הידידות מול קבוצת פריז סן-ז'רמן שהתקיים בריאד |  | 27.9 | 19 בינואר 2023 |
| 16 | @arianagrande | אריאנה גרנדה | תמונות מהחתונה שלה |  | 26.3 | 26 במאי 2021 |
| 17 | @zendaya | זנדאיה | פוסט יום הולדת שמח לטום הולנד |  | 26.3 | 1 ביוני 2022 |
| 18 | @leomessi | ליונל מסי | פוסט תנחומים על מותו של פלה, עם תמונות שלהם יחד |  | 26.1 | 29 בדצמבר 2022 |
| 19 | @selenagomez | סלינה גומז | תמונת סלפי עם הכיתוב "Violet Chemistry" |  | 25.9 | 14 במרץ 2023 |
| 20 | @tomholland2013 | טום הולנד | שחזור של המימ המפורסם של ספיידרמן עם טובי מגווייר ואנדרו גארפילד |  | 25.2 | 23 בפברואר 2022 |
נכון ל-17 באוקטובר 2023
היסטוריה

הטבלה הבאה מפרטת את עשרת הפוסטים שהחזיקו בתואר "הפוסט האהוב ביותר באינסטגרם" מאז 29 בדצמבר 2011. הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר הוא האדם בעל המספר הגבוה ביותר של פוסטים אשר החזיקו בתואר זה, עם ארבעה פוסטים. הפוסט שהחזיק בתואר במשך הזמן הארוך ביותר הוא "ביצת האינסטגרם" עם 1,436 ימים.
| שם המשתמש | בעלי החשבון | תיאור הפוסט | התאריך בו הועלה הפוסט (UTC) | התאריך בו הפך לפוסט האהוב ביותר | מספר הימים בהם החזיק בשיא | פוסט | מספר לייקים משוער (במיליונים) בזמן שבירת השיא | לייקים (במיליונים) כיום | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| @leomessi | ליונל מסי | תמונות עם גביע המונדיאל לאחר ניצחון בגמר מונדיאל 2022 עם ארגנטינה | 18 בדצמבר 2022 | 20 בדצמבר 2022 | 763 |  | 59.0 | 74.8 |  |
| @world_record_egg | כריס גודפרי | תמונה של ביצה | 4 בינואר 2019 | 13 בינואר 2019 | 1,436 |  | 18.4 | 59.2 |  |
| @kyliejenner | קיילי ג'נר | סרטון המודיע על הריונה השני | 8 בספטמבר 2021 | 7 בפברואר 2018 | 341 |  | 11.3 | 24.8 |  |
| @beyonce | ביונסה | פוסט המודיע על הריונה | 1 בפברואר 2017 | 1 בפברואר 2017 | 371 |  | 6.3 | 10.8 |  |
| @selenagomez | סלינה גומז | פרסומת בה היא שותה קוקה קולה | 25 ביוני 2016 | 12 ביולי 2016 | 575 |  | 3.7 | 6.7 |  |
| @justinbieber | ג'סטין ביבר | תמונה שלו מתנשק עם סלינה גומז | 19 במרץ 2016 | 4 במאי 2016 | 69 |  | 3.5 | 3.8 |  |
| @kendalljenner | קנדל ג'נר | תמונה שלה שוכבת על הרצפה עם תסרוקת שלה בצורת לבבות | 25 במאי 2015 | 26 ביוני 2015 | 313 |  | 3.4 | 3.4 |  |
| @kimkardashian | קים קרדשיאן | תמונה שלה מתנשקת עם קניה וסט בחתונתם | 27 במאי 2014 | 29 במאי 2014 | 393 |  | 1.9 | 2.2 |  |
| @justinbieber | ג'סטין ביבר | תמונה בה סלינה גומז מחבקת אותו | 4 בינואר 2014 | — | 145 |  | 1.5 | 1.8 |  |
| @justinbieber | ג'סטין ביבר | תמונה עם ויל סמית' | 15 באוגוסט 2013 | — | 142 |  | 1.4 | 1.3 |  |
| @justinbieber | ג'סטין ביבר | תמונה עם שלושת אחיו | 29 בדצמבר 2011 | — | — |  | 0.06 | 0.239 |  |
נכון ל-15 בינואר 2023
ראו גם

הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב
חשבונות האינסטגרם הנעקבים ביותר
חשבונות הטיקטוק הנעקבים ביותר
ביאורים

↑  החל מאוקטובר 2021 הושקה האופציה להעלות פוסט משותף על ידי שני חשבונות שונים ועל כן בחלק מהפעמים מופיעים שני חשבונות
הערות שוליים

↑  Brittany Chang, Instagram reveals mixed results from its experiment hiding 'likes,' and will now test letting users decide whether to keep them, Business Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  ynet ספורט, ניצח גם את הביצה: הפוסט של מסי שבר את שיא הלייקים באינסטגרם, באתר ynet, 20 בדצמבר 2022
↑   כל הרשת התגייסה: כך קבע מסי את שיא הלייקים באינסטגרם, באתר וואלה, 20 בדצמבר 2022
↑  Ashley Iasimone, Billboard, Billboard, ‏1 בundefined 2019
↑  Natalie Maher, Billboard, Billboard, ‏3 בינואר 2018
↑  Andrew Unterberger, Billboard, Billboard, ‏4 בינואר 2017
↑  Lauren Craddock, Billboard, Billboard, ‏3 ביוני 2016
↑  Colin Stutz, Billboard, Billboard, ‏4 באפריל 2016
↑  Colin Stutz, Billboard, Billboard, ‏6 במאי 2015
1 2  Bruna Nessif, Kim Kardashian's Wedding Photo Breaks Instagram Record For Most Likes—Sorry, Justin Bieber!, E! News, ‏5 באפריל 2014
↑  Salvador Rodriguez, Justin Bieber rules Instagram with most liked photo of 2013 - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏5 בנובמבר 2013
↑  Alyson Shontell, This Is The Most Liked Instagram Picture Of All Time, Insider, ‏4 בundefined 2012
הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר הוא האדם בעל המספר הגבוה ביותר של פוסטים אשר החזיקו בתואר זה עם ארבעה פוסטים כאלו
ז'אק לה גוף

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1924 טולון, ואר (מחוז), צרפת 
 פטירה:  1 באפריל 2014 (בגיל 90) הרובע העשירי של פריז, פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jacques Louis Le Goff 
 ענף מדעי:  היסטוריה, היסטוריה של ימי הביניים
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול  תיכון טייר  אקול נורמל סופרייר 
 מוסדות:  בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה  המרכז הלאומי למחקר מדעי  אוניברסיטת שארל דה גול למדעי הרוח והחברה 
 תלמידי דוקטורט:  Michel Lauwers, François Garnier, André Guillerme, Mario Pilosu, Colette Ribaucourt, Sophie Cassagnes-Brouquet, Marie-Claire Gasnault-Beis, Arturo Roberto Firpo, ז'אן-קלוד שמיט, Odette Chapelot, Françoise Piponnier, Guy Lobrichon, Annie Cazenave, Régis Labourdette, Pascal Michon, Rosa Maria Dessì, Martin Nejedlý, Pierre Gibert, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  פרס דן דוד (2007)  פרס היינקן להיסטוריה (2004)  Grand Prix d’Histoire de la Ville de Paris (1997)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (1997)  מפקד בלגיון הכבוד (1997)  פרס גובר (1996)  מדליית הזהב של המרכז הלאומי הצרפתי למחקר מדעי (1991)  עמית אקדמיית ימי הביניים של אמריקה (1987)  פרס הגל (1994)  הפרס להיסטוריה של עיריית מינסטר (1993)  פרס ברוקט-גונן (1978) 
 
ז'אק לה גוף (בצרפתית: Jacques Le Goff;‏ 1 בינואר 1924 - 1 באפריל 2014) היה היסטוריון צרפתי בן הדור השלישי של אסכולת האנאל, חבר האקדמיה הבריטית (נבחר ב-1998) וזוכה פרס דן דוד לשנת 2007.
ז'אק לה גוף
חייו

אבי אימו היה סוחר יינות שרושש על ידי הפילוקסרה בסוף המאה ה-19. אביו היה מורה לאנגלית ואימו מורה לפסנתר. ב-1937, בגיל שלוש עשרה, הצטרף לתנועה שלחמה בגזענות ובאנטישמיות בטולון שבדרום צרפת.
לה גוף היה היסטוריון של ימי הביניים. תחום התמחותו עסק בתקופה בין המאה ה-11 למאה ה-13.
למד לדוקטורט באוניברסיטת ליל תחת הדרכתו של מישל מולא; נושא עבודת הדוקטורט היה עסקי המלח בימי הביניים. היה תלמידם של פרנאן ברודל ומרק בלוך. לה גוף השתייך לוועד המנהל של כתב העת "האנאל", ובשנת 1972 ירש את מורו ברודל בניהול האקול פראטיק דה אוטז אטיד. כחלק מהיותו בן הדור השלישי לאסכולת האנאל, היה ללה גוף חלק נכבד בהתהוות המהפכה התרבותית בלימודי ההיסטוריה שהחלה משנות השבעים, יחד עם היסטוריונים נוספים בלימודי ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת, בהם בצרפת (פייר נורה, עמנואל לה רואה לדורי, ז'ורז' דובי, ארון גורביץ', פרנסואה פירה, ז'אן-פול ארון, ז'אן-לואי פלאנדרין, מרק פרו, פייר שוני, ז'אן דלומו ואחרים) ובעולם (קרלו גינצבורג, נטלי זימון דייוויס, קרוליין ווקר ביינום, פיטר בורק ואחרים). בין ספרו הרבים ניתן למנות את "לידתה של אירופה", "זמן, עבודה ותרבות בימי הביניים", "היסטוריה וזיכרון", "הדמיון הביניימי", "לידת הפרוגטוריום" ועוד. שימש כיועץ היסטורי לעיבוד הקולנועי של הספר "שם הוורד" מאת אומברטו אקו.
ז'אק לה גוף זכה בפרס דן דוד לשנת 2007 בתחום חקר העבר.
מחקריו החשובים > המלח

עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא המלח. כשהתחיל במחקרו, הייתה מקובלת הדעה כי בימי הביניים התנהלו החברות במשקים סגורים ולה גוף הפריך זאת. מאז הפרהיסטוריה, קל וחומר בתקופת ימי הביניים, הביא המלח לפתיחתם של קווי מסחר ארוכים. זאת, כיוון שהמלח היה משאב חיוני, אך לא היה נפוץ בכל מקום באותה האיכות ובאותה הכמות. ניתן היה להבחין בנתיבים וכך לעקוב אחר התרחבותה של הנצרות שהייתה בתחילת התפתחותה. הדבר איפשר להבחין במידת ההיזקקות למלח במקומות השונים, להבחין מי שלט במסחר ובמעורבות המנזרים בכך, והמס שהטילו המדינות השונות על המלח.
מחקריו החשובים > הערים

לה גוף חקר את גבולות הערים באמצעות מחקר על מנזרי הדומיניקנים והפרנציסקנים שהתיישבו בערים והתוו רשת של ערים. האפיפיורות התערבה בכך ואסרה על המנזרים להתקרב זה לזה יתר על המידה.
מחקריו החשובים > האקזמפלום

לה גוף חקר את הז'אנר הספרותי של האקזמפלום (Exsemplum). האקזמפלום הוא אנקדוטה קטנה בעלת משמעות מוסרנית, המשולבת בעיקר בסיפורים ובדרשות ומשקפות את המערכת האידאולוגית בת התקופה. האקזמפלום מציב את האדם בתווך שבין האלוהים לשטן, בין הקריאה לישועה לבין החטא והשחיתות המושכים אותו להיכנע לפיתוי האסור. ספרות האקזמפלום התקיימה עד סוף המאה ה-19. דרכה ניתן ללמוד על תודעתם ההיסטורית של כותביה ובכך היא מהווה ראי לתקופתה.
מחקריו החשובים > הולדת הפורגטוריום

מיצירותיו החשובות והמפורסמות ביותר של לה גוף היא הולדת הפורגטוריום (כור המצרף). הפורגטוריום הופיע בסביבות שנת 1170 ומתהווה במהרה בתור מימד שלישי בעולם הבא. אנו מגיעים לפורגטוריום כשאנו לא חוטאים לגמרי, אך גם לא טהורים לחלוטין ואנו נכנסים לשלב של טיהור. זהו מקום שקיומו מוגבל בזמן והוא ייעלם לאחר יום הדין, אז יוותרו רק הגיהנום וגן העדן. הספר מחולק לשלושה חלקים: השלב לפני הפורגטוריום, הולדת הפורגטוריום במאה השתים עשרה ושקיעתו דרך הגותם של הוגי הסכולסטיקה במאה השלוש עשרה וכלה בקומדיה האלוהית של דנטה. בסיכום, סוקר לה גוף את ההיסטוריה של הפורגטוריום בעת החדשה.
מחקריו החשובים > תיקוף העת החדשה

ללה-גוף דעה ייחודית בנוגע לתיקוף (פריודיזציה) של ימי הביניים והעת החדשה. לשיטתו, החלוקה המקובלת הקובעת את שלב המעבר בין ימי הביניים לעת החדשה בסביבות המאה ה-16 אינה נכונה, משום שלא התרחש בתקופה זו שום אירוע משמעותי שמצדיק מעבר לתקופה שונה. לשיטתו, תחילתה של העת החדשה היא באמצע המאה ה-18, עת התרחשו שינויים בחקלאות בצרפת, המהפכה התעשייתית והמצאת מנוע הקיטור, וכן שינויים בפילוסופיה, בדת ובפוליטיקה (בעיקר ההתנגדות למלוכנות שבאה לידי ביטוי במהפכה הצרפתית ב-1789).
ספריו

ז'אק לה גוף, ימי הביניים בשיאם 1054 - 1330, הוצאת דביר, 1993
Your Money or Your Life: Economy and Religion in the Middle Ages. New York, 1988
Histoire de la France Religieuse, Paris, 1988
Medieval Civilization 400-1500, Oxford, 1988
Constructing the Past (with P. Nora, eds.). Cambridge 1985
The Birth of Purgatory. Chicago, 1984
Time, Work & Culture in the Middle Ages, Chicago, 1980
La Nouvelle Histoire (with R. Chartier, eds.) Paris, 1978
Marchands et Banquiers du Moyen Age. Paris, 1969
לקריאה נוספת

אלי בר-נביא ומוריס קריז'ל עם ז'אק לה-גוף, "סיור מודרך במדור לטיהור הנשמות: דיאלוג זמנים", זמנים 42 (1992), עמ' 29-18
הערות שוליים

↑  Must We Divide History into Periods?, תרגום לאנגלית M.B. DeBevoise, אוניברסיטת קולומביה, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307146705171  PLWABN: 9810555634705606  BNE: XX4578849  BnF: cb119116317 (data)  CiNii: DA0035040X  GND: 118888234  ICCU: CFIV000374  ISNI: 0000 0001 2098 7736  LCCN: n79144946  LNB: 000011228  NDL: 00447079  NKC: jn19990004925  NLA: 36169589  NLG: 209715  NLK: KAC199616115  NSK: 000027091  NTA: 068771568  RERO: 02-A016435577  SELIBR: 137012  SUDOC: 026973065  Trove: 1223406  VcBA: 495/72922  VIAF: 4932369   WorldCat (עם VIAF): 4932369
יוסף מלובני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1941 (בן 84 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוג קול:  טנור 
 
יוסף מלובני (באנגלית: Joseph Malovany‏ נולד ב-1941 בתל אביב) הוא חזן וזמר טנור אמריקאי-ישראלי המכהן משנת 1973 כחזן בית הכנסת של השדרה החמישית (אנ') בניו יורק ומשנת 1997 כפרופסור ללימודים מתקדמים במוזיקה דתית יהודית, בבית הספר למוזיקה יהודית ע"ש פיליפ ושרה בלז ב"ישיבה יוניברסיטי" בניו יורק, בקתדרה שהוקמה לכבודו.
קולו בגוון טנור ספינטו והטכניקה שלו, זכו לשבח מהמבקר המוזיקלי של הגארדיאןוהוא כונה על ידי העיתון השוודי "גטבורגס פוסטן" "יוסי ביירלינג" של היהדות. מלובני התמנה כדקאן של האקדמיה למוזיקה יהודית במוסקבה שלהקמתה עזר בשנת 1989 בסיועו של הארגון ג'וינט.
ליאונרד ברנשטיין ואישים אחרים מקרב מעריציו הביעו רצונם לראותו שר גם מחוץ לכותלי בתי הכנסת, אך מלובני העדיף לא להשתתף בהצגות אופרה.
ברסיטלים ברחבי העולם שבחלקם שר ללא תמורה (למשל במזרח אירופה) ביקש מלובני להכיר לקהלים רבים, יהודים ושל בני תרבויות אחרות, את יפי המוזיקה היהודית..
קורות חייו

מלובני נולד בתל אביב לאביו, חייט, בן למשפחת מלובני (Malování), שרבים ממנה נספו בשואה, יליד פולטוסק, פולין. אמו פרידה לבית שטיין, יוצאת סיגט, טרנסילבניה הייתה אחותו של הרב שמואל בארי שיצא בשנות החמישים בשליחות הנשיא יצחק בן-צבי לאתיופיה כדי להקים בית ספר עברי לביתא ישראל ולאחר מכן שימש כרבה של פינלנד והולנד.
את הקריירה שלו כזמר התחיל כחבר במקהלת הנערים של בית הכנסת "ביל"ו" בתל אביב. את סודות מלאכת הזמרה היהודית למד בבית הספר לחזנות שליד בית הכנסת. בגיל 12 כבר ניצח על המקהלה ובגיל 16 שרת כשליח ציבור בחגים. מאוחר יותר השתלם אצל החזן שלמה רביץ (1871-1980). בשנות נעוריו היה מקורב למלחין החסידי הנודע יענקל'ה תלמוד ואף עיבד את הדיסק הראשון של חסידות גור לאחר השואה ניגוני מלווה מלכה בביצועו של דוד ורדיגר (אביו של הזמר החסידי הנודע מרדכי בן דוד).
בהמשך למד פיתוח קול באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ואחר כך באקדמיה המלכותית למוזיקה בבריטניה. שרת בצה"ל ובשנים -1960–1963 כיהן בו כחזן צבאי. מכן שרת כחזן בבתי כנסת ביוהנסבורג בדרום אפריקה ובלונדון.
מלובני הוא "עמית של סגל הטריניטי קולג' למוזיקה" בלונדון.
בשנת תשל"ג (1973) עבר לניו יורק לשמש כחזן בבית הכנסת בשדרה החמישית במנהטן.
מלובני הוא יושב ראש לאות כבוד של מועצת החזנים של אמריקה ומילא בעבר את תפקיד היושב ראש של הנהלת החברה האמריקאית למוזיקה יהודית. במסגרת פעילותו הציבורית, יוסף מלובני הוא גם חבר בהנהלת הקונגרס היהודי העולמי ושל וועידת הנשיאים של הארגונים היהודים בארצות הברית.
מלובני נשוי לבטריס ולהם שני בנים, אחד מילדיו ילד אוטיסט.
מלובני החלים אחרי ניתוח של סרטן המעי הגס עם גרורה בכבד וחזר בשלום לפעילותו המוזיקלית.
מפעילותו הקונצרטית

מלובני ערך סיורי הופעות רבים בעולם ושר בליווי תזמורות חשובות בתחום המוזיקה הקלאסית כמו התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה, תזמורת רשות השידור הבלגית, התזמורת הסימפונית של מקסיקו, התזמורת הקלאסית של לונדון, התזמורת הסימפונית של ניו יורק, תזמורת האופרה של בוקרשט, תזמורת רשות השידור הרומנית, התזמורת הסימפונית הלאומית של ליטא, התזמורת הסימפונית הממלכתית של הונגריה ואחרות.
הוא שר הרסיטלים בבית האופרה המלכותית של אמסטרדם, בלונדון באולמי רויאל פסטיבל וקווין אליזבת וברביקן סנטר, באולמי אוורי פישר ואליס טולי בלינקולן סנטר בניו יורק, ב"קור סטייט סנטר" בפילדלפיה ובהיכל האומנויות בבריסל. הופיע תכופות בתיאטרון לתרבות אמנותית בסאו פאולו, באמפיתיאטרון בהרודיון, בטולדו ובבית האופרה של סנטנדר בספרד.
מבין הופעותיו הזכורות במיוחד אפשר לציין את הבכורה באמסטרדם של הסימפוניה "מחיה המתים" מאת נעם שריף שבה שר כסולן טנור יחד העם התזמורות הפילהרמונית הישראלית.
בינואר 1998 ביצוע של סימפוניה זו בהשתתפותו ושל הרכב מיוחד שאיחד את הפילהרמונית הישראלית ואת תזמורת פילדלפיה תחת ניצוחו של זובין מהטה פתח את חגיגות 50 שנות מדינת ישראל בארצות הברית.
במאי 1998 מלובני שר גם בקונצרט שנערך יחד עם הפילהרמונית הישראלית ביד ושם בירושלים בככר "גטו ורשה".
פרסים ואותות כבוד

הפרס לסובלנות ולהבנה - מטעם אוניברסיטת תל אביב
2004 - תואר מפקד של מסדר לגיון הכבוד של פולין - הוענק לו על ידי הנשיא אלכסנדר קוושנייבסקי
הערות שוליים

↑  ראו הכתבה מאת נועם בן זאב ב"הארץ", 10.12.2010
↑  מיכל רוזן, ‏חזנות ארצישראלית, נוסח רביץ, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בספטמבר 2018
↑  מיכל רוזן, ‏החזן שלא סבל זיופים אך כיבד כל אדם: מסע אישי בעקבות שלמה רביץ ז"ל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בספטמבר 2018
↑  "כבד את ה' מגרונך" - חזן יוסף מלובני, באתר myencounterblog.com, ‏12 יוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311995505171  PLWABN: 9810613938505606  BnF: cb13949381s (data)  GND: 135289386  ISNI: 0000 0000 5517 8819  LCCN: nr97021815  MusicBrainz: a9d4d9f4-bbd2-4159-93f5-158c3f638dde  NKC: xx0145796  RERO: 02-A014210143  SUDOC: 251593975  VIAF: 308782079   WorldCat (עם VIAF): 308782079
יורם (ג'רי)

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1938 (בן 86)
 ענף מדעי:  שיווק
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים   אוניברסיטת סטנפורד
 מוסדות:  בית הספר וורטון   המרכז הבינתחומי בהרצליה
 תלמידי דוקטורט:  Arun K. Jain 
 
יורם (ג'רי) ווינד (באנגלית: Jerry (Yoram) Wind; נולד ב-27 במרץ 1938) הוא פרופסור אמריטוס לשיווק בבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה, וממקימי המרכז הבינתחומי בהרצליה. הוא גם המנהל המייסד של "טנק החשיבה" של וורטון, מרכז SEI ללימודים מתקדמים בניהול. הוא ידוע בעולם בשל מחקריו החלוציים על התנהגות קנייה ארגונית, פילוח שוק, ניתוח משותף ואסטרטגיית שיווק. הוא מייעץ לחברות גדולות ברחבי העולם, והרצה בלמעלה מ-50 אוניברסיטאות ברחבי העולם.
לימודים

פרופסור ווינד קיבל את התואר הראשון שלו בשנת 1961 מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ואת התואר השני מאותה אוניברסיטה בשנת 1963. הוא קיבל תואר שני נוסף, בהצטיינות, מאוניברסיטת פנסילבניה. את הדוקטורט שלו קיבל מאוניברסיטת סטנפורד ב-1967.
קריירה מקצועית

יורם ווינד ייסד את תוכנית וורטון MBA למנהלים (1974) והיה המנהל המייסד של מכון ג'וזף ה. לאודר (1983-1988) והפורום הבינלאומי של וורטון (1987). הוא הוביל את הבנייה מחדש של תוכנית הלימודים של וורטון למנהל עסקים (1991-93) והשתתף בפיתוח אסטרטגיית הגלובליזציה של וורטון בין השנים (1995–1997).
הוא המנהל המייסד של מרכז וורטון ללימודים מתקדמים בניהול (SEI), שמטרתו להבטיח את הרלוונטיות של מחקר וחינוך ניהולי לצרכים המתפתחים של העסק והחברה במאה ה-21, על ידי שיתוף פעולה עם מובילי חשיבה גלובליים בתחומים מגוונים. פרופסור ווינד הוא גם המנהל האקדמי המייסד של The Wharton Fellows Program (2000), רשת עולמית רבת עוצמה של מנכ"לים ומנהלים בכירים המחויבים ללמידה לכל החיים המתמקדת במנהיגות טרנספורמטיבית.
במהלך השנים שימש ווינד כעורך הראשי של כתב העת Journal of Marketing, והיה חבר במועצת המדיניות של Journal of Consumer Research and Marketing Science, מערכות העריכה ועורך אורח של כל כתבי העת השיווקיים הגדולים.
פרופסור ווינד לימד קורסי MBA באסטרטגיית שיווק, שיטות שיווק ויישומים לייעוץ עסקי, יצירתיות ושיווק אינטראקטיבי בעידן הצרכן המועצם. המחקר הנוכחי שלו מתמקד באתגרי הרשת; יצירתיות וחדשנות; עתיד השיווק והפרסום ויצירת ארגון יצירתי. הוא יועץ פעיל וחבר מועצת המנהלים של סטארטאפים ותוכניות אוניברסיטאות שונות, כמו המרכז לפסיכולוגיה חיובית והוועדה לעיצוב מוצר משולב. הוא גם ממלא תפקידים באיגודים מקצועיים רבים, כולל המועצה לתקני אחריות שיווקית. הוא נאמן של מוזיאון פילדלפיה לאמנות, שם הוא יושב ראש הוועדה המייעצת לשיווק וחבר בקבוצת היגוי המותג שלו ובוועדת העידן הדיגיטלי.
פרופסור ווינד הוא המייסד השותף של המרכז הבינתחומי הרצליה, ישראל (IDC), ומאז הקמתו ב-1994, יו"ר המועצה האקדמית שלו. פרופסור ווינד שימש בעבר כנאמן אקדמי של המכון למדעי השיווק (1989-1995) ויו"ר מכללת השיווק של המכון למדעי הניהול (1974–1975).
ווינד הוא מחזיק הקתדרה על-שם אסתי לאודר ופרופסור לשיווק בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. הוא הצטרף לפקולטה של וורטון בינואר 1967, עם קבלת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת סטנפורד.
פרסים

Wind זכה בפרסים רבים, כולל ארבעת פרסי השיווק העיקריים: פרס צ'ארלס קולידג' פרלין (1985), פרס ה-AMA /Irwin Distinguished Educator ב-(1993), פרס Paul D. Converse ב (1996) ופרס באק וויבר (2007). הוא זכה בפרס ההשפעה הראשון של הפקולטה לניהול שניתן על ידי בוגרי וורטון (1993). בשנת 2001, הוא נבחר כאחד מ-10 המחברים הגדולים בשיווק ולאחר מכן נבחר כחתן 2003 בפרס Elsevier Science Distinguished Scholar של האגודה לקידום שיווק.
במאי 2004 הוענק לו עמית כבוד של העשור מטעם המרכז הבינתחומי בהרצליה.
הערות שוליים

↑  "JERRY (YORAM) WIND". Wharton, University of Pennsylvania, Marketing Department. The Wharton School, University of Pennsylvania. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wind, Jerry. "Yoram (Jerry) Wind)". נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Board of Trustees". Philadelphia Museum of Art. Philadelphia Museum of Art. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IDC Executive". IDC Herzliya. IDC Herzliya. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Charles Coolidge Parlin Marketing Research Award". American Marketing Association. American Marketing Association. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AMA/Irwin/McGraw-Hill Distinguished Marketing Educator Award". AMA. American Marketing Association. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "18th Paul D. Converse Marketing Symposium". College of Business at Illinois. University of Illinois at Urbana-Champaign. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MIT Sloan and General Motors honor Wharton professor with Buck Weaver Award for outstanding contributions to the field of marketing". MIT Sloan Management: Newsroom. MIT Sloan School of Management. נבדק ב-23 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheth, J.N. (ed), Legends in Marketing: Yoram 'Jerry' Wind, Sage Publications, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525184105171  PLWABN: 9810543313705606  BIBSYS: 90398182  CiNii: DA01507697  GND: 124948839  ISNI: 0000 0003 8425 7737  LCCN: n50015798  LNB: 000234208  NDL: 00829248  NKC: vse2013772099  NLK: KAC200303877  NTA: 07101957X  RERO: 02-A003979295  SUDOC: 05952037X  VIAF: 274505898   WorldCat (עם VIAF): 274505898 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יורם (ג'רי) ווינד".
יעקב טמרקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1888 צ'רניהיב, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  18 בנובמבר 1945 (בגיל 57) בת'סדה, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  Яков Давидович Тамаркин 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית, התאוריה של משוואות דיפרנציאליות 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות סוואן פוינט 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1910)  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 מנחה לדוקטורט:  אנדריי מרקוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת בראון (1927–1945)  דארטמות' קולג' (1925–1927)  אוניברסיטת המדינה של פרם (1919–1920)  האוניברסיטה הפוליטכנית של סנקט פטרבורג (1922–1925)  St. Petersburg State Transport University  המכון האלקטרוטכני בסנקט פטרבורג 
 תלמידי דוקטורט:  Nelson Dunford, John George Herriot, Harry LeVern Krall, Katharine Elizabeth O'Brien, Margaret Gurney, Edward Schaumberg Quade, דורותי לואיס ברנשטיין, Rose Whelan Sedgewick, דריק הנרי להמר, George Forsythe, Esther McCormick Torrance, John Dillard Hill, Morris Leon Kales, Norman Norris Royall, Jr., Leonard McFadden, Paul Eberhart, Lafayette Boyd Hedge, Edwin Gustavus Hunter Comfort, Max Astrachan, Charles Henry Vehse, Charles Hill Wallace Sedgewick, Harry LeVern Krall, Frederick Chapman Jonah, Myron F. Rosskopf, Andrew Fleming Morsund, Jr., Elmer Beaumont Tolsted, Aubrey Henderson Smith, William Conrad Randels, Donald Ward Western 
 
יעקב דוידוביץ טמרקין (ברוסית: Я́ков Дави́дович Тама́ркин, ‏11 ביולי 1888 – 18 בנובמבר 1945) היה מתמטיקאי יהודי, רוסי-אמריקאי שנודע בשל פעילותו בתחום האנליזה המתמטית.