stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוזי חיטמן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 ביוני 1952 ט"ז בסיון ה'תשי"ב גבעת שמואל, ישראל
 פטירה:  17 באוקטובר 2004 (בגיל 52) ב' בחשון ה'תשס"ה רמת גן, ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1971–2004 (כ־33 שנים)
 סוגה:  פופ  רוק  זמר עברי  מוזיקה מזרחית  מוזיקה חסידית  שירי ילדים
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה
 חברת תקליטים:  ישראדיסק  יונאטקס  הד ארצי  פונוקול  קלסיקלטת
 uzi-hitman.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
עוזי חיטמן בצעירותו
עוזי חיטמן (שני מימין) לצד אסתר חיות, אלי גורנשטיין ואחרים, בלהקת פיקוד מרכז
עוזי חיטמן (9 ביוני 1952, ט"ז בסיוון ה'תשי"ב – 17 באוקטובר 2004, ב' בחשוון ה'תשס"ה) היה זמר, יוצר, מלחין, פזמונאי ומנחה טלוויזיה ישראלי. מהיוצרים הבולטים והחשובים בזמר העברי שכתב במגוון סגנונות. בין היתר כתב מילים ולחנים לשירי ילדים, מוזיקה מזרחית, מוזיקת פופ, מוזיקה חסידית, ושירי ארץ ישראל.
ביוגרפיה

עוזי חיטמן נולד בגבעת שמואל לאברהם וחנה חיטמן ניצולי השואה שנישאו במחנה עקורים, אביו בשנות מלחמת העולם השנייה שהה בצ'ליאבינסק בברית המועצות בסמוך לגבול עם קזחסטן לאחר שברח מפולין, ואח צעיר לחיים. כשעוזי היה בן 6 הוא עבר עם משפחתו לשכונת החרוזים ברמת גן. שמו ניתן לו על שם סבא-רבא שלו עזריאל. אביו של חיטמן היה חזן שומר מצוות ואימו הייתה חילונית. חיטמן גדל בבית דתי-מסורתי שראה בפלורליזם ערך חשוב. הוא למד בבית ספר לא-דתי והיה חבר בשבט הצופים "ירקון". בבגרותו בחר באורח חיים לא דתי.
סגנונו המוזיקלי של חיטמן הושפע גם הוא מהפלורליזם שבבית הוריו. בילדותו שמע בקביעות את לחני התפילות בבית הכנסת, תקליטי החזנות, ובמקביל תקליטי פופ ורוק שרכש, כמו אלה של להקות הביטלס והרולינג סטונז וזמרי רוק כגון אלביס פרסלי ותקליטים מסגנונות מוזיקה שונים בשפות אירופאיות שונות. בגיל 11 החל לנגן בגיטרה שביקש כמתנה אחרי טיפול רפואי שעבר בבית חולים.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי ושיריו הראשונים

בשנת 1970 התגייס חיטמן לקורס טיס אך הודח מהקורס לאחר שנה. הוא הצטרף לצוות הווי חטיבת הצנחנים ועבר אל להקת פיקוד המרכז. בין השנים 1971–1973 הלחין את שיריו הראשונים. שירים אלה הושרו בידי הלהקה הצבאית, למעט שני הבולטים שבהם: השיר "ניגונה של השכונה" שנכתב והולחן בעת שירותו בצנחנים והשיר "מי ידע שכך יהיה", שנכתב ביום שחרורו מהשירות הסדיר ובוצע על ידו ועל ידי בועז שרעבי חודשים ספורים מאוחר יותר, כאשר השניים גויסו למלחמת יום הכיפורים כצוות הווי במילואים. שרעבי הקליט את השיר לאחר המלחמה במילים שהיו שונות מהמקור. שיר זה נחשב לאחד המזוהים עם המלחמה, ותרם רבות לפרסומו של חיטמן ככותב וכמלחין.
ביוגרפיה > שנות השבעים

לאחר שחרורו השתתף חיטמן במופעי בידור שונים (כמו ערב שירי מיקיס תאודוראקיס בשנת 1974, שבו ביצע עם נגה שלם את "ציפור קטנה"), כתב וביצע פרסומות והחל לכתוב שירים לאמנים שונים. המיזם האזרחי הראשון שחיטמן השתתף בו היה להקת הפופולים (חיטמן, יהודה תמיר, איזי גדאל, שמוליק קובלסקי וקובי קלמנוביץ'). הלהקה הוציאה תקליט אחד, שהכיל שירים פרי עטו של חיטמן. בפסטיבל הזמר תשל"ד (1974) ליווה, יחד עם יגאל חרד, בשירה ובגיטרה, את אילנית בשירו של יאיר רוזנבלום "אם ייפול הכוכב שלי". השיר זכה במקום השני.
מאמצע שנות השבעים עד תחילת שנות השמונים היה חיטמן אחד האמנים היחידים שגם עבדו עם זמרים המוכרים והמושמעים באותה תקופה כמו אבי טולדנו ("מה חשוב היום"), עוזי פוקס ("אבי") ודודו זכאי (שיר הילדים "למה הגדולים לא לומדים מהקטנים"), וגם עם שורה של זמרים ים תיכוניים, בתקופה שבה הרדיו לא נטה להשמיע את הזמר המזרחי, כמו זוהר ארגוב ("מרלן", "כמו שיכור"), חיים משה ("תודה"), מרגלית צנעני ("כמו שאתה יודע"), איציק קלה ("אני העבד") ורבים נוספים. הבולט בזמרים המזרחיים שחיטמן עבד אתם הוא שימי תבורי ("עוד סיפור אחד של אהבה", "לילה בלי כוכב" ושירים רבים אחרים). חיטמן כתב לתבורי שני תקליטים שלמים בשנים 1976 ו-1977 ונלחם על השמעתו של תבורי ברדיו.
לפסטיבל הזמר החסידי ב-1976 הלחין וביצע יחד עם עודד בן חור את "אדון עולם". את השיר "נולדתי לשלום" כתב לרגל הולדת בנו הבכור בתקופה המסעירה של מהלכי השלום עם מצרים ב-1977. השיר בוצע במקור על ידי להקת סקסטה.
ביוגרפיה > שנות השמונים, התשעים והאלפיים > כיוצר לילדים

במקביל ליצירות למבוגרים חיטמן היה מזוהה גם כזמר ויוצר לילדים. הוא כתב והלחין שירי ילדים רבים, בעיקר לתחרויות פסטיבל שירי הילדים והפסטיגל, כמו "רציתי שתדע", "שירי ילדות", "אדוני ראש העיר" ו"ארץ הצבר". זיהויו של חיטמן עם קהל הילדים בלט גם בהופעותיו בפניהם ובתוכניות הטלוויזיה שהגיש. בתחילת שנות השמונים הוא נמנה עם מגישי תוכנית הילדים "פרפר נחמד" ובהמשך אותו עשור היה חבר בשלישיית "כמו צועני" עם יגאל בשן ויונתן מילר. הם זכו להצלחה גדולה עם השירים שכתב חיטמן, "כמו צועני" (שיר שהגיע למקום השני בקדם האירוויזיון של 1985) ו"אנחנו נשארים בארץ" (שנכתב בעקבות ההפסד באותו הקדם ליזהר כהן עם "עולה עולה"). השלושה גם הוציאו אלבומים והופיעו בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית לילדים "הופה היי". בשנים 1993–1998 הגיש חיטמן בערוץ 2 את התוכנית "חלום עליכם" ובה הגשים חלומות של ילדים. בשנות ה-90 הוא השתתף בקלטות הווידאו לילדים "שירים קטנים", שהייתה לקלטת הילדים הראשונה בישראל, ו"ילדיש".
בשנת 1998 הוציא משחק מחשב בכיכובו בשם "השירים המשחקים" על ידי חברת "סידי קלאסיק". במהלך המשחק עוזי חיטמן נוטל חלק פעיל כמנחה ומלווה של השחקן בשלל הפעילויות. המשחק מתמקד בשירי הילדים שלו, ובפעילויות של צביעה ופאזלים (עותקים של דיסק משחק זה היו נפוצים מאוד עד כנראה סוף העשור הראשון של המאה העשרים ואחת – ונכון ל-2023 עותקים ששרדו של משחק זה נחשבים נדירים).
בנובמבר 2004, חודש לאחר מותו הפתאומי, יצא לאור ספרו "שתיים פרות ואחד סוסים", שהוא אוסף של שיבושי לשון של ילדים שאותם ליקט חיטמן.
ביוגרפיה > שנות השמונים, התשעים והאלפיים > כיוצר למבוגרים

החל משנות השמונים הוציא חיטמן אלבומים למבוגרים כזמר סולן והוסיף לתרום משיריו לאומנים אחרים.
ב-1980 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו – "ליצן חצר". אלבום שזכה להצלחה ביקורתית, אך לא יצאו ממנו להיטים. אף על פי שהשיר "אני יודע שאת יודעת" זכה להשמעות רבות בעת יציאת האלבום. עוד באותה שנה ניהל מוזיקלית, עיבד וניגן באלבומו השני של בני אלבז "אהבה ראשונה".
ב-1985 כתב שלושה שירים לאלבומו של חיים משה "להיות זמר", בו בלט במיוחד שיר הנושא.
ב-1986 כתב את כל הגרסאות בעברית ללחנים יווניים לאלבומו של חיים משה "תודה". עוד באותה שנה כתב את השיר "אחת ויחידה" לאלבומו השני של ישי לוי "הנה בא היום" ללחן יווני.
ב-1987 כתב את מילות השיר "זה סימן" ללחן יווני לאלבומו של חיים משה "כל נדריי". בשנה זאת גם כתב והלחין את השיר "כמו שאתה יודע" עבור אלבומה של מרגלית צנעני "שמור אותי".
ב-1988 כתב שלושה שירים לאלבומו של איציק קלה "אדם ועולמו" בו בלט במיוחד "אני העבד".
ב-1989 הוציא את אלבום הסולו השני למבוגרים – "אורח" – בו בלט השיר "בארץ הזאת", שמחה כנגד הטוענים למונופול על הקביעה כיצד המדינה צריכה להתנהל. חיטמן כתב הלחין עיבד והפיק מוזיקלית את כל שירי האלבום (למעט השיר "לילה זר", שעובד על ידי עדי רנרט). בהקלטות האלבום השתתפו שמוליק בודגוב בגיטרה, איקי לוי בתופים ומיכה מיכאלי בבס.
ב-1993 הוציא את אלבום הסולו השלישי "מתוך תּוֹכִי", בו בלט השיר "אהבה זה כל הסיפור". בהקלטות האלבום השתתפו בין היתר רועי זוארץ בפסנתר, קלידים ואקורדיון, שמוליק בודגוב בגיטרות, מאיר ישראל בתופים וכלי הקשה, מיכה מיכאלי בבס, ושרון חזיז בקולות. השירים באלבומים אלו לא זכו להצלחה כמו השירים שכתב והלחין לזמרים אחרים.
אורנה ומשה דץ הגיעו למקום השלישי בתחרות האירוויזיון בשנת 1991 עם שירו של חיטמן "כאן", המבטא רגשות אהבה לארץ.
חיטמן היה אוהד של קבוצת הכדורגל מכבי חיפה, ואף כתב והלחין שניים משירי האליפות שלה: "ירוק בעיניים" (1994) בביצועו של חיים משה ו"הנה היא עולה" (2001), בביצועו של חיטמן עם שחקני הקבוצה.
לאלבומו של אריק איינשטיין "לאן פרחו הפרפרים" שיצא ב-1997 כתב והלחין את "עכשיו התור לאהבה".
לאלבומו של חיים משה "התמונות שבאלבום" שיצא ב-1998 כתב את מילות השיר "אהבנו" ללחן יווני.
אחד מלהיטיו הגדולים ביותר היה "לכל אחד יש" שאת מילותיו כתב לשלומי שבת ולליאור נרקיס. השיר זכה לתואר שיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ס (2000), הושמע פעמים רבות בתחנות הרדיו והטלוויזיה, והפך ללהיט ענק. עוד שיר שאת מילותיו כתב חיטמן עבור שלומי שבת הוא "הרי את מקודשת", לזכר בני הזוג מוטי בוטיל וויקי כהן שנהרגו באסון אולמי ורסאי ב-2001.
בשנת 2001 כתב והלחין את "עד נשימתי האחרונה" שביטא רגשות אהבה למדינה, שיר הנושא לאלבומו של חיים משה. באותה שנה כתב ללחנו של יאיר קלינגר את "לקום ליום הבא" לאלבומו של הזמר טל סונדק.
בנוסף, הוציא באותה שנה אלבום משירי מירון ח. איזקסון בשם "שני מקומות" בו שילב ז'אנרים שונים.
בשנת 2003 החל להגיש את תוכנית הטלוויזיה "אדם ומלואו" בערוץ 33, שלא הספיק להשלימה.
ביוגרפיה > שנות השמונים, התשעים והאלפיים > שיתוף פעולה עם זהר ארגוב

בשנת 1984 החל עוזי חיטמן לכתוב שירים לאלבומו של זהר ארגוב "כך עוברים חיי", ביניהם שיר הנושא. עוד הוא כתב באלבום את "מרלן" ללחן ספרדי, "עד מתי אלוהיי" ללחן טורקי ו"כמו שיכור" ללחן יווני שזכו להצלחה רבה. לאחר שחזר ארגוב מסיבוב הופעות באמריקה שנה קודם ליציאת האלבום (ינואר 1983), התראיין ארגוב בתוכנית האירוח של הערוץ הראשון "שעה טובה" ביום שישי בערב אצל המנחה דניאל פאר. דניאל אז אמר לו שזמרים שיצאו לסיבוב הופעות באמריקה החליטו ששם טוב להם. בתגובה זהר ענה לו: "איך שנחת המטוס בניו יורק וירדתי ממנו, הרגשתי פה לא שלי. אני חושב שבשבילי ישראל זו אמריקה". חיטמן שצפה בתוכנית זו, לקח השראה וכתב והלחין את השיר "אמריקה שלי" שנכס לאלבום שנה לאחר מכן. בשנת 1985 לאלבום "ים של דמעות" כתב את השירים "בלילה" ו"בואי הלנה" ללחנים יווניים. בשנת 1986 לאלבומו "להיות אדם" של זהר, כתב והלחין חיטמן את השיר "אל תשגעי אותי" ועוד כתב את השיר "כשאת לידי" ללחן יווני.
חיטמן גם כתב והלחין את השיר "הדברים היפים בעולם". הרבה ביצועים לשיר הזה אך המוכר ביניהם הוא של זהר ארגוב שהוציא אותו כסינגל.
ביוגרפיה > מותו

במהלך שנת 2004 עוזי חיטמן החל לבצע דיאטת הרזיה בשילוב תוכנית כושר גופני. במהלכה הוריד כ-15 קילוגרם ממשקלו. אשתו, איה חיטמן, אמרה בריאיון מ-2005: "הוא נכנס למשטר דיאטטי מטורף ומשטר כושר נוקשה מדי, והגוף לא עמד בזה." חיטמן נפטר ב-17 באוקטובר 2004 (ב' בחשוון תשס"ה) מהתקף לב פתאומי, בגיל 52, והובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
בשנה האחרונה לחייו עבד על אלבום חדש, "עכשיו התור לאהבה", ששיר הנושא שלו יצא לרדיו ביום פטירתו. התקליט הושלם לאחר מותו.
ביוגרפיה > משפחתו

חיטמן הותיר אחריו את אשתו איה, לה נישא בשנת 1976, ושלושה בנים.
אחיו של עוזי חיטמן הוא חיים חיטמן, אביהם של הזמרים-יוצרים אוהד, תמיר, וענת אסתר חיטמן.
ביוגרפיה > לאחר מותו

ב-2005 הוציאה משפחת חיטמן את האלבום "עכשיו התור לאהבה" עליו עבד חיטמן לפני מותו הפתאומי. באותה שנה יצא גם אלבומו של ליאור נרקיס "חתול רחוב", לו כתב והלחין חיטמן את שיר הנושא.
ב-2008 יצא האלבום "קרוב ללב" של חיים משה, שכלל את אחד השירים האחרונים שכתב חיטמן – "מהשנייה הראשונה". באותה השנה ביצעה הזמרת גליקריה את השיר "ילד גן העדן" שכתב יואב גינאי והלחין ארקדי דוכין לזכרו.
בשנת 2009, ארבע שנים וחצי לאחר מותו, יצא לאור האלבום "אשא עיני", אותו הקליט בטרם מותו. האלבום הורכב משירי תפילה מן המקורות היהודיים. חלק מהשירים הולחנו בידי חיטמן עצמו, וחלקם גרסאות מחודשות ללחנים עממיים המושרים בבתי הכנסת, וכן ללחנים של הרב שלמה קרליבך.
במסגרת מיזם "עבודה עברית", בשנת 2011 יצא האלבום "שרים עוזי חיטמן", ובו ביצועים של שיריו בפי זמרים מהז'אנר המוזיקה הים תיכונית. הדיסק הצליח מאוד והגיע למעמד אלבום זהב.
ביולי 2012 זמן קצר אחרי מה שהיה אמור להיות יום הולדתו השישים של חיטמן, הוציאה משפחת חיטמן שני סינגלים חדשים בקולו של עוזי, "קרן אור", ו"לפני ואחרי", שנכתב לרון שובל.
במאי 2015 הולחן מחדש שירו "אני העבד" בידי המוזיקאי הראל טל.
במאי 2016 הוכרז במצעד הזמרים הכי ישראליים של אתר האינטרנט "וואלה" כי חיטמן הוא המוזיקאי החמישי "הכי ישראלי".
ביוגרפיה > לאחר מותו > הנצחתו

ב-2005 שונה שמה של "כיכר השושנים" ברמת חן, שכונת מגוריו של חיטמן ברמת גן, ל"כיכר עוזי חיטמן".
ב-2005 החברה הממשלתית למדליות הנפיקה סט של שלוש מדליות (זהב כסף וארד) לזכרו.
בפתח תקווה נקרא על שמו הפארק שמול בית החולים בילינסון.
בשכונת נווה גן בפתח תקווה הוקם בית ספר יסודי ממלכתי "עוזי חיטמן".
בגבעת שמואל (מקום הולדתו), עכו, נתניה, רמלה, חולון, קריית מוצקין, רעננה, כפר סבא ואשדוד נקראו רחובות על שמו.
בשכונת גני יער בלוד נקרא מתנ"ס על שמו.
ב-22 במאי 2009, הנפיק דאר ישראל סדרה של 12 בולי דאר על "מוזיקה ישראלית"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של עוזי חיטמן שעליו מופיע דיוקנו. האמנית מירי ניסטור סופר עיצבה את הבול. על השובל, כיתוב של מילות הפתיחה של הלהיט "אדון עולם" הנוגע לחיטמן: "אדון עולם אשר מלך".
ספר המנגן את שיריו של חיטמן הנקרא "שירי ילדות" הוצא לפני כמה שנים; ספר זה מאפשר לילדים לקרוא את שיריו ולשמוע אותם בביצועו של חיטמן
ב-2010 יצאה הסדרה "השירים המשחקים" ב-HOT VOD Young עם כוכבת הילדים רינת גבאי, גיא פרידמן, חנה לסלאו, טוביה צפיר ואודי ואביעד הסדרה הייתה בנויה משיריו של חיטמן.
בין ינואר לאפריל 2011 יצאו אלבומי עבודה עברית – שרים עוזי חיטמן, שבהם חידשו זמרים ים-תיכוניים שירים של עוזי חיטמן, בשינוי גרסאות. באלבומים השתתפו בין השאר אייל גולן, חיים משה, ליאור נרקיס, מושיק עפיה, ישי לוי ושלומי שבת.
ב-26 באוגוסט 2013, הנפיק דאר ישראל סדרה של 12 בולי דאר על "מוזיקה ישראלית – שירי ילדים"; בסדרה זו הוקדש בול לשיר ילדים, שכתב והלחין עוזי חיטמן, אשר כותרו "רציתי שתדע" מופיע על הבול. האמן ראנת אבודרהם דדון עיצב את הבול. על השובל, כיתוב של מילות השיר
ביוני 2015 התקיים מופע הנצחה לזכר חיטמן בהיכל התרבות תל אביב לרגל יום הולדתו ה-63. את המופע ליוותה התזמורת הפילהרמונית הישראלית, את שיריו עיבד רפי קדישזון וכן ניצח עליהם, והשתתפו בו בין השאר: חני נחמיאס, יגאל בשן, שימי תבורי, משה פרץ, קרולינה, רוני דלומי, קובי אפללו, שלמה גרוניך וקרן פלס.
הערכת פועלו

יצירתו של חיטמן נחשבת לקלאסיקה ישראלית, ורבים משיריו הם נכסי צאן ברזל בתרבות הישראלית.
כאמן רב גוני, חיטמן היה ליוצר פורה בעל מנעד רחב, אשר כלל בין היתר: שירי ארץ ישראל, מוזיקה מזרחית, מוזיקת פופ, שירי ילדים, בלדות, שירים מתורגמים מיוונית, מוזיקה חסידית ושירים פוליטיים העוסקים בשלום ובמחאה. חיטמן גם שיתף פעולה עם אמנים מסגנונות רבים. חיטמן השתתף בכתיבה של למעלה משש מאות וארבעים שירים עבריים. אחדים מהשירים המוכרים ביותר כמעט בכל סגנון המושר בעברית הם מפרי עטו, לכן אפשר לכנות את סגנונו בשם "סגנון ישראלי". חיטמן דגל בסובלנות ושיתף פעולה עם כל המגזרים בישראל.
בשנת 2001 קיבל את פרס "נוצת הזהב" של אקו"ם לשנת תשס"א על מפעל חיים – מלחין בזמר העברי. ועדת הפרס נימקה את החלטתה בעובדה שחיטמן הלחין למעלה מ־600 שירים, וסגנונו הייחודי מגשר בין מזרח למערב, בין דתיים לחילוניים ובין ילדים למבוגרים.
בנוסף, על אף שהצהיר על היותו איש שמאל-מרכז, הופיע בהתנחלויות.
אלבומים שהוציא כזמר

הפופולים (הפופולים, 1976)
נולדתי לשלום (1979)
ליצן חצר (1980)
אורח (1989)
שירים קטנים (1990) (גרסת אלבום של הקלטת)
מתוך תּוֹכִי (1993)
עוזי שר חיטמן (1994)
ילדיש (1995)
הגדה של פסח (1996) עם אביהו מדינה
שני מקומות – עוזי חיטמן שר מירון ח. איזקסון (2001)
שירים לפעוטות – מיטב שירי הילדות עם עוזי חיטמן
אלבומים שהוציא כזמר > הקלטות של חיטמן שיצאו לאור לאחר מותו

עכשיו התור לאהבה (2005)
אשא עיני (2009)
משיריו המפורסמים

אדון עולם
אדוני ראש העיר
אל תגעו באהבה
אלירן
אנחנו נשארים בארץ
אני העבד
ארץ הצבר
בארץ הזאת
בואי לא נפסיד את כל הלילה
הייתי הילד הכי קטן בכיתה
חלום עליכם
טוחנים, טוחנים
ילד אתה שואל
ילד מבית טוב
ילדים של היום
אני תמיד נשאר אני (עם אפי בן ישראל והבובות אוזה ובץ מ"פרפר נחמד")
כאן
כמו צועני
כמו שאתה יודע (שיר של מרגלית צנעני)
לילה בלי כוכב (שיר של שימי תבורי)
לכל אחד יש (שיר של שלומי שבת וליאור נרקיס)
מה חשוב היום
מה נשאר לי
מי ידע שכך יהיה
מרלן (שיר של זוהר ארגוב)
נולדתי לשלום
ניגונה של השכונה
עוד סיפור אחד של אהבה (שיר של שימי תבורי)
על סף דלתך
עכשיו התור לאהבה
רציתי שתדע ("אלוהים שלי")
שירי ילדות (שיר הנושא של סדרת הקלטות הפופולרית "שירים קטנים")
תודה
תזמורת של ממש
הערות שוליים

↑  מסע אומנים בברית המועצות 1991: דקה 31
↑  על פי דבריו של חיטמן בספר סלסול ישראלי, אורנית הוצאה לאור, 2004
↑  heitner, פינתי השבועית ברדיו: הארץ הזאת, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2014-10-20
↑  בערבי שירה מזרחית, חיטמן נהג לומר ”אני האשכנזי היחיד שמופיע כאן חוץ מאלי לוזון.”
↑  "פסטיבל הזמר החסידי השמיני", הד ארצי, 1976 (באתר Discogs)
↑  הקלטת שירים קטנים באתר אישים
↑   נוסטלגיה ישראלית – השירים המשחקים עם עוזי חיטמן – בית הספר, סרטון בערוץ "מסע נוסטלגי", באתר יוטיוב (אורך: 06:58)
↑  יואב קוטנר, שמח-עצוב, מעריב, 6 בנובמבר 1980
↑  משלנו, דבר, 21 בנובמבר 1980
↑  תוכנית האירוח "שעה טובה", זוהר ארגוב בריאיון אצל דניאל פאר לאחר סיבוב הופעות באמריקה, באתר יוטיוב, ‏1983
↑  יהודית יחזקאלי, מפורסמים מורידים: פואד 27 ק"ג, לימור לבנת 10 ק"ג, באתר ynet, 2 במאי 2005
↑  הכי ישראלי: אריק איינשטיין הוא המוזיקאי הכי ישראלי בכל הזמנים, באתר וואלה, 12 במאי 2016
↑  מידע על בול עוזי חיטמן, באתר התאחדות בולאי ישראל
↑  מילה סביטלמן, "גשר בין העולמות": כך הפך עוזי חיטמן לאומן שהצליח לחבר בין כולם, באתר חדשות 13, 15 באוקטובר 2024
↑  רז שכניק, אסתר חיות על עוזי חיטמן: "ניצני הכישרון שלו החלו לצמוח כבר בצבא", באתר ynet, 19 באוקטובר 2024
↑  דודי פטימר, ‏15 שנה למותו: מה הפך את עוזי חיטמן לאחד היוצרים המשפיעים בישראל?, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2019
↑  עוזי חיטמן: תמיד אדון עולם, באתר mynetbatyam, ‏2017-10-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302709705171  BnF: cb16548262q (data)  GND: 1089765576  ISNI: 0000 0001 0976 3088  LCCN: n80142917  MusicBrainz: 69249044-5520-48d1-8b93-51a60258037c  SNAC: w6vj3r3p  VIAF: 57923225   WorldCat (עם VIAF): 57923225 
עוזי חיטמן ב-1993 או 1994, בעת צילום תוכנית הטלוויזיה "חלום עליכם", בה הגשים חלומות של ילדים
עוזי חיטמן בבול ישראלי משנת 2009 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תבליט הנצחה לעוזי חיטמן ב"כיכר עוזי חיטמן" ברמת גן
כיכר עוזי חיטמן בשכונת רמת חן ברמת גן
פארק וגינת משחקים על שמו של עוזי חיטמן בפתח תקווה
ג'ף דנהאם

| --- | --- |
ג'ף דנהאם עם "אחמד המחבל המת"
ג'ף דנהאם עם "אחמד המחבל המת"
 לידה:  18 באפריל 1962 (בן 62) דאלאס, ארצות הברית 
 סוגה מועדפת:  קומדיה-סטנדאפ
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ביילור  תיכון ריצ'ארדסון 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://jeffdunham.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גֶּ'ף דָּנְהַאם (באנגלית: Jeff Dunham; נולד ב-18 באפריל 1962 בדאלאס שבטקסס) הוא קומיקאי סטנד-אפ ופיתום אמריקני.
קריירה

דנהאם מרבה להשתתף במופעי יחיד, וכן בתוכניות האירוח "טונייט שואו", "לייט שואו עם דייוויד לטרמן" ו"קומדי סנטרל מציג", מהם אף צולמו שלושה ספיישלים שאותם הוא הפיק וכתב בעצמו. בנוסף, הוא כותב את מרבית החומר למופעים שלו. כסטנדאפיסט, דנהאם מפעיל בובות תיאטרון ומדבב אותן מבלי להניע את שפתיו; באופן זה דנהאם מבצע ראיונות פיקטיביים ומערכונים קבוצתיים במופעי יחיד.
בניגוד לפיתומים אחרים, דנהאם אינו יושב כאשר הבובות יושבות על ברכיו אלא עומד לצד הבובות. הבובות של דנהאם, הן בעלות מראה גרוטסקי. חלק מהדמויות האלה קבועות וחלק מתחלפות ממופע למופע. אחדות מהבובות הקבועות הן בובת הזקן הרגזן "וולטר", בובת סוטה המין "פינאט", בובת המחבל המתאבד "אחמד הטרוריסט המת" ובובת הפלפל המקסיקני החריף "חוסה חאלאפניו על מקל", שמוצג כאויב של פינאט. בובות שמישות פחות הן בובת הנער השיכור "באבה ג'יי", בובת גיבור העל "מרווין הסופרגיבור" ובובת האמרגן האפרו-אמריקני "סוויט דאדי די". בין הבובות שהופיעו באופן חד פעמי הייתה בובת תולעת, בובת בנו של אחמד, אחמד ג'וניור, ובובה של ג'ף דנהאם עצמו.
בשנת 2009 כתב ג'וש לוין ממגזין סלייט שבדנהאם הוא "הקומיקאי המועדף על אמריקה" לאחר שהספיישל שלו, "Very Special Christmas Special", מדצמבר 2008 היה הנצפה ביותר בתולדות רשת קומדי סנטרל. הרשת החתימה אותו לחוזה של סדרת הופעות וכיכוב בתוכנית אירוח משלו.
ב-2014 דיבב את דמותו של חולד בסרט האנימציה "שודדי הפיצוחים" וב-2017 שב לדובב אותו בסרט ההמשך "שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע".
פילמוגרפיה

2022: הזמר במסכה (בתור עצמו)
2017: שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע (דיבוב)
2017: דרדסים: הכפר האבוד (דיבוב)
2011: Jeff Dunham: Controlled Chaos
2008: Jeff Dunham's Very Special Christmas Special
2007: Jeff Dunham: Spark of Insanity
2006: Jeff Dunham: Arguing with Myself
2003: Comedy Central Presents
הערות שוליים

↑  Josh Levine, "The Hardest-Working Hand in Show Business, Slate, February 18, 2009
↑  Comedy Central, Comedy Central signs Jeff Dunham, March 23rd 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 142866024  ISNI: 0000 0001 1377 3350  LCCN: n2008000608  MusicBrainz: e9ada2e1-b0ac-4cce-b50a-11dab14774ca  NTA: 314004629  VIAF: 166308086   WorldCat (עם VIAF): 166308086
Almaz

| --- | --- |

 סינגל בביצוע רנדי קרופורד
 מתוך האלבום Abstract Emotions
 יצא לאור:  נובמבר 1986
 סוגה:  סול
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:07
 חברת תקליטים:  וורנר רקורדס
 כתיבה:  רנדי קרופורד
 לחן:  רנדי קרופורד
 הפקה:  רג'י לוקאס
"Almaz" הוא סינגל של זמרת הנשמה האמריקאית רנדי קרופורד, שהוקלט בשנת 1986. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.

"Almaz" הוא אחד השירים הבודדים שרנדי קרופורד כתבה בעצמה, והראשון מבין יצירותיה שיצא כסינגל.
אודות השיר

השיר נכתב על זוג פליטים אריתראים שהיו שכנים של קרופורד. השכן ביקש מקרופורד שתכתוב שיר על אשתו, ששמה היה אלמז (שפירושו "יהלום" בטיגרינית, אמהרית, ערבית ומספר שפות נוספות).

בשיר, הזמרת מתארת את אהבתם המיוחדת. במילותיה של קרופורד: "הייתי עדה לאהבה המושלמת ביניהם, למרות שהיא הייתה צעירה ממנו בשנים רבות. הזוג היפה הזה חיפש 'עולם שבו האהבה שורדת'".
הצלחת השיר בעולם

"Almaz" יצא לאור כסינגל השלישי מתוך האלבום "Abstract Emotions", בנובמבר 1986. השיר נכנס למצעד הבריטי ב-22 בנובמבר 1986 במקום ה-91, וטיפס באיטיות במצעד עד שהגיע למקום הרביעי בפברואר 1987, כשהוא מככב במשך 17 שבועות. זהו השיר הארוך ביותר של קרופורד במצעד הבריטי, והיה הלהיט הראשון שלה שהגיע לטופ 40 בבריטניה מאז "Rainy Night in Georgia" מ-1981. השיר היה גם להיט טופ 10 במצעד האירי, והגיע בשיאו למקום השני. "Almaz" לא הצליח להיכנס למצעדים במדינות אחרות באירופה. השיר מעולם לא יצא כסינגל בארצות הברית. השיר הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד יפן ב-24 ביוני 1991.
מיקום במצעדים

| מצעד (1986) | מיקום שיא |
| --- | --- |
מצעד הסינגלים הבריטי: 4
מצעד הסינגלים האירי: 2
בילבורד יפן: 7
גרסאות כיסוי

השחקנית-זמרת הבריטית ג'נט קיי (אנ'), הקליטה את השיר בשנת 1988.
זמרת הג'אז האמריקאית דיאן ריבס, הקליטה את השיר באלבום "Love Stories" בשנת 1992.
השחקן-זמר הבריטי ביל טארמיי (אנ'), הקליט את השיר בשנת 1996.
הזמרת הבריטית דינה קארול (אנ') והסקסופוניסט ג'ולז ג'יאני (אנ'), הקליטו גרסה בשנת 2003.
הזמרת לורן פוסטר והמוזיקאי רוב זי טיילור, הקליטו גרסה של השיר בשנת 2004.
הערות שוליים

↑  Stefan Kyriazis, What happened to Randy Crawford? John Lewis Xmas advert covers her One Day I'll Fly Away, EXPRESS, ‏10.11.2016
↑  Helen Brown, Randy Crawford's journey from Street Life to sweet life, The Telegraph, ‏27.10.2008
↑  Crawford, Randy, Encyclopedia.com, ‏19.1.2019
↑  Roberts, David, British Hit Singles & Albums, Guinness World Records Limited, 2006, עמ' 125
↑  Billboard, worldradiohistory.com, ‏29.6.1991
↑  Almaz - Rob Zii Taylor - Rise Up, Spotify, ‏2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ed3a0f4c-ee68-3fba-975b-257c53cfe3b9
להרוג את ביל חלק 2

| --- | --- |

 בימוי:  קוונטין טרנטינו 
 הופק בידי:  לורנס בנדר 
 תסריט:  אומה תורמן וקוונטין טרנטינו
 עריכה:  סאלי מנק 
 שחקנים ראשיים:  אומה תורמן דריל האנה מייקל מדסן מייקל פארקס שייאקי קוריאמה דייוויד קאראדין
 מוזיקה:  רוברט רודריגז 
 צילום:  רוברט ריצ'רדסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מירמקס, A Band Apart Films LLC 
 חברה מפיצה:  סרטי מיראמקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 באפריל 2004
 משך הקרנה:  136 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יפנית
 סוגה:  סרט פעולה, גירלס ויד' גאנס, סרט מתח, סרט אמנויות לחימה 
 מקום התרחשות:  מקסיקו, טקסס 
 תקציב:  30 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   killbill2
 סרט קודם:  להרוג את ביל
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
להרוג את ביל חלק 2 (באנגלית: Kill Bill Vol. 2) הוא סרט בבימויו של קוונטין טרנטינו משנת 2004. הסרט הוא סרט המשך לסרט "להרוג את ביל".