stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיפול שורש
שלבי הטיפול ומהלכו > מהלך הטיפול

טיפול השורש נעשה בדרך כלל בהרדמה מקומית, אך לעיתים ניתן לבצעו ללא אלחוש מקומי, כאשר השן איבדה את החיות שלה. לפני טיפול השורש חובה לעשות צילום רנטגן כדי לוודא מה מצבה של השן, ולאבחן את המחלה בשן (כגון דלקת מוך השן, מורסה סב חודית וכדומה). במהלך הטיפול מקובל לערוך צילומים נוספים, כדי לוודא את אורך תעלות השורש. לאחר הוצאת כל הרקמות החיות אשר גרמו לשן להיות לבנה ועם רגש מנקים את תעלות השורש דוחסים לתעלות חומר סתימה מיוחד (גוטה פרקה, למשל) שתפקידו למנוע חדירת חיידקים והתרבותם באזור זה, דבר שעלול לגרום לדלקת בעצם, ולבסוף מבצעים סתימה רגילה בכותרת השן. מכיוון ששן שעברה טיפול שורש היא שן שכבר אין בה רקמות חיות השן נחשבת לשלד ותתחיל להשחיר ועלולה להיות חלשה יותר עקב הנזק העששתי או החבלה שעברה, ולכן מועדת להישבר, פעמים רבות משלימים את הכותרת על ידי מבנה באמצעות הכנסת בורג או יתד יצוקה לאחת מתעלות השורש, ובונים מעליו כתר.
טיפול השורש עשוי להתבצע במספר פגישות. ישנם מקרים בהם אפשר לבצע את טיפול השורש במפגש אחד. במיוחד הדבר אמור במקרים בהם השן לא הייתה נמקית בתחילת הטיפול או כאשר אין סימנים לדלקת ברקמה הסב-חודית. לעיתים יש לפצל את הטיפול למספר פגישות, שבהן בפגישה הראשונה נעשה סילוק רקמת המוך וניקוי תעלות השורש, ולאחר מכן חבישה (מילוי תעלות השורש) בחומר חיטוי כדוגמת מימת הסידן (calcium hydroxide) וסתימה זמנית, ובטיפול שלאחר מכן מבוצע מילוי תעלות השורש בחומר המילוי. בדרך כלל מקובל לשים סתימה זמנית, ולשקם את השן באופן קבוע רק לאחר שיכוך הכאב והנפיחות העלולים להתרחש בעקבות טיפול השורש. כאשר בשן שטופלה היו כאבים קודם לטיפול הסיכוי לכאבים או רגישות באזור השן עולה.
ישנה חשיבות מיוחדת לשיקום השן לאחר טיפול השורש. שיקום השן, באמצעות מבנה, עם או בלי כתר, מגן על השן מפני עששת. שיקום השן באמצעות כתר מוסיף הגנה מפני עששת וכן מפני שבירה של קיר שן, שנותר ללא תמיכה בעקבות הטיפול. עששת היא הגורם הראשי לצורך בעקירת שיניים לאחר טיפולי שורש (61% מעקירות של שיניים אלו).
סיבוכים אפשריים

לעיתים, בטיפולי שורש של שיניים בלסת התחתונה, יש סכנה של פגיעה בתעלת העצב הראשית, המתחברת בין השאר ללשון. פגיעה כזו עלולה לגרום לאיבוד חלקי או מלא של חוש הטעם, זמנית או לצמיתות. יש חשיבות לשימוש באנטיביוטיקה מוקדם ככול האפשר לאחר גילוי הבעיה, ולעיתים אין ברירה אלא לנסות לתקן את הפגיעה באמצעות כירורג פה מומחה. בשל המורכבות של חלק מטיפולי השורש, מקובל אצל רופאי שיניים לשלוח מטופלים לרופאי שיניים מומחים לטיפולי שורש (אנדודונטים).
ראו גם

טיפול שורש כירורגי
הערות שוליים

1 2  רוביק רוזנטל, מילון הצירופים, כתר, 2009
↑  Zadik Y, Sandler V, Bechor R, Salehrabi R (אוג' 2008). "Analysis of factors related to extraction of endodontically treated teeth". Oral Surg Oral Med Oral Pathol Oral Radiol Endod. doi:10.1016/j.tripleo.2008.06.017. PMID 18718782. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
יניב ארד

יניב ארד (נולד 22 באוגוסט 1975) הוא רואה חשבון ישראלי, אשר הורשע בעבירות גניבה, מרמה ועבירות מס.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באוגוסט 1975 (בן 49) ישראל
 פעילות בולטת:  משרד ראיית חשבון
 ידוע בשל:  הונאה ומרמה מלקוחות
 מקצוע:  רואה חשבון
פרשיית ההונאות

ארד, שהיה בעל משרד רואי חשבון בכפר סבא, ביצע הונאות בשנים 2017–2020 בהיקף של כמיליון שקלים מלקוחותיו. ארד גבה מלקוחותיו כספים שהיו מיועדים לתשלומי מיסים, אך במקום להעבירם לרשויות, השתמש בהם לצרכיו האישיים. הוא אף השתמש בכספים אלה לכיסוי חובות מס שלו.
שיטות מרמה

ארד הציג ללקוחותיו מצג שווא לגבי גובה תשלומי המס שעליהם לשלם, והעביר אליו סכומים גבוהים מהנדרש. השתמש בחלק מהכספים שהועברו אליו לתשלומי מיסים של לקוחות אחרים, או לתשלום המיסים שלו עצמו. ביקש מלקוחות להעביר כספי מס ישירות לחשבונות בנק פרטיים שלו. השתמש בשיקים פתוחים של לקוחות אחרים, אותם קיבל לצורך תשלום מיסים, על מנת לגנוב כספים. ביצע מניפולציות בתשלומי המס של לקוחות שונים, וערבב בין תשלומי מס של לקוחות שונים ותשלומי המס שלו באופן אישי.
ארד רשם הוצאות שכר כוזבות עבור אשתו בסכום של כ-120 אלף שקל, אף על פי שלא עבדה מעולם במשרדו. על מנת להסתיר את מעשיו, נהג ארד ללכת לבנק הדואר בעצמו כדי לשלם שוברי תשלום של מספר לקוחות שונים.
בסך הכל גנב ארד מלקוחותיו סכום של כ-955,000 שקלים, והעלים הכנסות בסך כ-650,000 שקלים.
החקירה והמשפט

בעקבות ביקורת שנערכה במשרד מע"מ פתח תקווה, עלה החשד כי ארד מקטין את דיווחי ההכנסות ומגדיל את דיווחי ההוצאות של לקוחותיו. בעקבות כך נפתחה נגדו חקירה סמויה במשרדי פקיד שומה חקירות תל אביב. בחיפוש שנערך בביתו ובמשרדו נתפסו מסמכים ומחשבים.
במסגרת הסדר טיעון, הודה ארד בעבירות שיוחסו לו. בית המשפט גזר עליו 16 חודשי מאסר וקנס. כמו כן, התחייב ארד להשיב ללקוחותיו את מלוא סכום הכסף שגנב, וכן לשלם את חוב המס לפקיד שומה.
הערות שוליים

↑  רוני מור, יניב ארד – איך לבחור רואה חשבון, באתר SKN - פורטל השקעות, פיננסים וחדשנות | ערוץ הפיננסים של ישראל, ‏2022-08-25 (באנגלית)
↑  יניב ארד רואה חשבון, באתר BizmakeBiz
↑  golan, מה עושה רואה חשבון יניב ארד?, באתר מגזין הבית AMOVEE, ‏2022-09-06
צ'ארלסטאון (נוויס)

| --- | --- |
הרחוב הראשי של העיר
הרחוב הראשי של העיר
 מדינה:  סנט קיטס ונוויס סנט קיטס ונוויס
 אי:   נוויס
 מחוז:  סנט פול צ'אלרסטאון
 על שם:  צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה 
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,204 (2010)
 קואורדינטות:  17°08′35″N 62°37′37″W﻿ / ﻿17.14306°N 62.62694°W﻿ / 17.14306; -62.62694
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סנט קיטס ונוויס מוגדלת) באסטר קאיון ניוקאסל סנדי פוינט הים הקריביצ'ארלסטאון(למפת סנט קיטס ונוויס רגילה) באסטר קאיון ניוקאסל סנדי פוינט הים הקריביצ'ארלסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'ארלסטאון (באנגלית: Charlestown) היא בירת האי נוויס ומחוז סנט פול צ'אלרסטאון בפדרציית סנט קיטס ונוויס שבאיי הודו המערבית. העיר ממוקמת בצידו המערבי של האי נוויס. מתגוררים בה כ-1,500 תושבים והיא המרכז האדמיניסטרטיבי, התחבורתי והמסחרי של האי. בעיר ממוקם רציף המעבורת המקשר את האי נוויס לאי סנט קיטס.
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1860 סביב מצודת צ'ארלס ההיסטורית, אשר הגנה על העיר מדרום, לאחר שהיישוב הראשון באי, ג'יימסטאון, נהרס בעקבות צונאמי. מצודה נוספת – מצודת הסלעים השחורים (Fort Black Rocks) – הגנה על העיר מצפון.
במהלך המאה ה-18 שימשה העיר כנמל צבאי עבור הצי הבריטי, וכן כאתר תיירות בשל מעיינות המרפא שסביבו.
שרפה שאירעה בשנת 1873 כילתה את מרבית בתי העיר.
בשל רעידות האדמה הרבות הפוקדות את האזור, ובשל התמוטטות המבנים ברעידות אלה, התפתח הנוהג לבנות בעיר מבנים שגובהם שתי קומות בלבד, כאשר הקומה העליונה עשויה עץ והתחתונה אבן. הדבר הגן על תושבי הקומות התחתונות מהתמוטטות הקומה העליונה והקל על שיקום המבנים בעקבות רעידות האדמה.
תרבות ואמנות

בעיר נולד אלכסנדר המילטון, מהאבות המייסדים של ארצות הברית, וכיום ביתו משמש כמוזיאון להנצחתו. מוזיאונים נוספים הממוקמים בעיר הם מוזיאון הספורט העירוני (Nevis Sport Museum) ומוזיאון הוריישו נלסון (אשר התחתן במבנה בו ממוקם כיום המוזיאון).
חינוך

בעיר חמישה גני ילדים, ושבעה בתי ספר יסודיים הממומנים על ידי הממשלה. בנוסף פועלים בעיר שלושה בתי ספר פרטיים. בעיר שלושה בתי ספר תיכוניים.
מרכז השיבה הפלסטיני

מרכז השיבה הפלסטיני (באנגלית: Palestinian Return Centre - PRC) הוא ארגון תעמולה פלסטיני הממוקם בלונדון ומזוהה עם חמאס והאחים המוסלמים ומוגדר בישראל כארגון תומך טרור.
מטרתו העיקרית היא לקדם את זכות השיבה של הפליטים הפלסטינים לשטח ישראל. הארגון, מוגדר כמרכז תעמולה אנטי-ציוני המעורב בפעילות נרחבת הכוללת ארגון ועידות, פרסום חומרים תעמולתיים, והפצת המסר על זכות השיבה בקרב הקהילה הפלסטינית ומעבר לה. בשנת 2010, הארגון הוצא מחוץ לחוק בישראל בשל קשריו לחמאס ופעילותו האנטי-ישראלית.
היסטוריה

מרכז השיבה הוקם בשנת 1996 בלונדון, ברקע ההתנגדות להסכמי אוסלו ושלילה נחרצת של זכות קיומה של מדינת ישראל. המרכז מבקש להטמיע את תודעת "זכות השיבה" כחלק בלתי נפרד מהזהות הפלסטינית וכאמצעי חשוב למאבק נגד ישראל. פעילותו של מרכז השיבה נרחבת למדינות רבות בעולם ומתמקדת בהטמעת המסר של זכות השיבה דרך אירועים שונים.
מאז הקמתו, מרכז השיבה נתקל בביקורת ובהתנגדות רבה, בעיקר מצד ממשלת ישראל וגורמים בינלאומיים שמזהים את פעילותו כניסיון לדה-לגיטימציה של מדינת ישראל. בשנת 2010, הודיע שירות הביטחון הכללי כי הארגון הוצא מחוץ לחוק, כאשר הוא הוכרז כ"התאחדות בלתי מותרת" וחלק מתנועת חמאס. החלטה זו הביאה לחידוד המאבק בין מרכז השיבה לממשלת ישראל ולקרבת הפעילות האנטי-ישראלית בזירה הבינלאומית.
במרכז הפעילות של מרכז השיבה עומדת התובנה כי זכות השיבה של הפליטים הפלסטינים היא אבן פינה במאבק נגד מדינת ישראל, והיא מתוארת כזכות בלתי נתפסת שאף אחד אינו רשאי לוותר עליה. הדרישה לשיבת מיליוני פליטים מוצגת כלא רק אמצעי לטרפוד תהליך מדיני אלא כחלק מאסטרטגיה ארוכת טווח המיועדת לשנות את צביונה של מדינת ישראל.
מרכז השיבה מקיים פעילות אנטי-ישראלית רבה בבריטניה וברחבי אירופה, כולל ארגון ועידות פלסטיניות שנתיות במדינות שונות. ועידות אלו מקדמות את האידאולוגיה והסדר היום הפוליטי של חמאס והאחים המוסלמים בקרב הקהילות המוסלמיות והערביות באירופה. בהקשר זה, נאמר כי אסמאעיל הניה נאם באחת מהוועידות השנתיות, מה שמדגים את הקשר ההדוק בין מרכז השיבה להנהגת חמאס.
הארגון פועל להפצת מסרים על זכות השיבה בקרב דעת קהל בינלאומית, תוך שימוש באמצעים תקשורתיים שונים. מעבר לכך, מרכז השיבה עוסק בהפצת תעמולה שמטרתה להציג את ישראל כמדינה אפרטהייד וגזענית, תוך התמקדות בנושא הפליטים כאמצעי להכפיש את ישראל בפורום הבינלאומי.
האופן בו מרכז השיבה מתמודד עם האתגרים המשפטיים והפוליטיים, בעיקר לאחר שהוצא מחוץ לחוק בישראל, מעיד על אסטרטגיה מתוחכמת של עבודה תחת מגבלות וניסיון לשמר את הפעילות התעמולתית תוך כדי מניעת סנקציות נוספות.
ב-2015 האו"ם העניק מעמד רשמי לארגון
מטרות

מרכז השיבה הפלסטיני עובד על מיסגור המצב של הפליטים הפלסטינים ביחס ל"נכבה" כפי שהוא מתאר את הקמת מדינת ישראל ב-1948 ואת עקירת הפלסטינים כתוצאה מכך. סוגיית חזרתם של הפליטים הפלסטינים לפלסטין עומדת במרכז הפעילות של הארגון "הן כדאגה הומניטרית והן פוליטית".
לפי אתר האינטרנט שלו הארגון שואף לשמר את הזהות הפלסטינית ולהתנגד לניסיונות ליישב מחדש את הפלסטינים המפוזרים במקומות מקלטם. מרכז השיבה משתף פעולה עם כל אדם או קבוצה השותפים למטרה שלו.
הארגון מתכוון "להגביר ולהרחיב את המודעות לסבלם של הפלסטינים בתפוצות" וליידע את הציבור הרחב באירופה ובבריטניה בפרט על "האמת על הממדים הרבים והשונים של הסוגיה הפלסטינית".
הארגון שואף "לבסס את מעמדם של פליטים פלסטינים על פי המשפט הבינלאומי ללא כל עוררין, ולפעול למען זכויות האדם והמשפט הבסיסיות שלהם".
הערות שוליים

1 2  שירות הביטחון הכללי, "מרכז השיבה הפלסטיני" הוצא מחוץ לחוק בישראל
1 2 3 4 5 6  מרכז השיבה הפלסטיני (PRC), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית
↑  רן דגוני, ‏תקדים: או"ם העניק מעמד רשמי לארגון שמזוהה עם חמאס, באתר גלובס, 2 ביוני 2015
1 2 3 4 5  "Mission". prc.org.uk.
↑  "History". www.prc.org.uk. נבדק ב-2022-02-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 052488713
רייצ'ל ביי ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1969 (בת 55) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  Lucille Lortel Award for Outstanding Featured Actress in a Musical (2017)  פרס טוני לשחקנית משנה במחזמר 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייצ'ל ביי ג'ונס (באנגלית:Rachel Bay Jones) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא שיחקה בתיאטרון את היידי הנסן, ב-2013 ב-"אוון הנסן היקר", תפקיד שזיכה אותה בפרס אמי, בפרס גראמי ובפרס הטוני לשנת 2017 לשחקנית הטובה ביותר במחזמר. היא התגלתה כאחת האמנים הבודדים שקיבלו שלושה מתוך ארבעת פרסי הבידור האמריקאיים הגדולים.
ראשית חייו

ג'ונס נולדה בניו יורק וגדלה בבוקה רטון, פלורידה, אמה יהודייה. הוריה היו שניהם שחקנים שייקספירים. היא עזבה את התיכון כדי להופיע במחזה מקומי, ולאחר מכן עברה לניו יורק כדי להמשיך לשחק בגיל 19.
קריירה

בתחילת שנות ה-90, היאהופיעה במחזות זמר ובהצגות בארצות הברית וברחבי העולם, בים השאר בגרמניה ובספרד. היא הופיעה ב-2009 בחידוש של המחזמר "שיער" במספר תפקידים. היא הייתה אחת מחברות השחקנים המקוריות שכיכבה בחידוש של המחזמר "פיפין", (אנ') שגילמה את קתרין, אהובתו של פיפן מספר שנים.
ג'ונס גילמה את אמו של אוון היידי במחזמר "אוון הנסן היקר", שהוצג בבכורה בבימת ארנה בוושינגטון די.סי ביולי 2015. היא שחזרה את התפקיד בהפקת אוף-ברודוויי בתיאטרון הבמה השנייה במאי 2016, ולאחר מכן בברודוויי החל מנובמבר 2016.  בטקס פרסי הטוני ה-71, היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר על גילומה של היידי הנסן.
לאחר שעזבה את "אוון הנסן היקר" ב-5 באוגוסט 2018, ג'ונס הופיעה בכמה אולמות קטנים ב- "Something Beautiful", מופע קברט של אישה אחת השואבת מוזיקה מהקריירה הרחבה שלה ומכניסה משמעות מחייה למילים.
בשנת 2018 הופיע ג'ונס בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "God Friended Me" (אנ'), בה גילמה את התפקיד של סוזן. היו לה גם תפקידי אורח ב"משפחה מודרנית" וב"האנטומיה של גריי".
היא הופיעה בקונצרט של "צ'ריטי המתוקה" באולם הקונצרטים מרקין במרכז המוזיקה קאופמן ב-17 ביוני 2019.
מ-29 בינואר עד 3 בפברואר 2020 היא כיכבה בתור דיאנה במחזה "כמעט נורמלי".
בשנת 2021, ג'ונס הצטרפה לצוות השחקנים של "הרופא הטוב" בתור סאלן מוריסון. תפקיד זה איחד אותה מחדש עם הכוכב לשעבר של "אוון הנסן היקר" נואה גאלווין (שגילם את התפקיד הראשי, בנה של דמותו של ג'ונס, היידי).
משנת 2022 עד 2024 שיחקה בשתי העונות האחרונות של "שלדון הצעיר" כאודרי מקאליסטר, אמה של מנדי מקאליסטר (אמילי אוסמנט), אם בתו ואשתו של ג'ורג'י (מונטנה ג'ורדן).
בשנת 2023, ג'ונס שיחקה את תפקידה של מריאן במחזה "Here We Are" באוף ברודוויי של סטיבן סונדהיים בשנת 2023.
חיים אישיים

יש לה בת, מירנדה, והיא בת זוגו של השחקן בן פוסטר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Ben Is Back | בת' |  |
| 2020 | המלכים של מיאמי | המנהלת קסל |  |
| 2024 | Bob Trevino Likes It | ג'יני |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תַפְקִיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | לואי | ברברה | פרק: "ללא כותרת" |
| 2016 | המשפחה | סאלי | פרק: "יום הבחירות" |
| 2018 | חוק וסדר: מדור מיוחד | תרזה | פרק: "In Loco Parentis" |
| 2018 | God Friended Me | סוזן | 6 פרקים |
| 2019 | משפחה מודרנית | פארה מרשל | 3 פרקים |
| 2019 | האנטומיה של גריי | קרלי | פרק: "לנשום שוב" |
| 2021 | Panic | שרי ניל | 6 פרקים |
| 2021 | למה נשים רוצחות | מייזי מורן | 3 פרקים |
| 2021–2022 | ארצות הברית של אל | לויס | תפקיד חוזר |
| 2021–2022 | הרופא הטוב | סאלן מוריסון | 10 פרקים |
| 2022–2024 | שלדון הצעיר | אודרי מקאליסטר | תפקיד חוזר |
| 2024 | הנישואים הראשונים של ג'ורג'י ומנדי | אודרי מקאליסטר |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | פגוש אותי בסנט לואיס | יחד | תיאטרון גרשווין |
| 1990 | מלון גרנד | הילדגרד ברטס / טרוד | סיור לאומי |
| 2000 | כנר על הגג | הודל | סיור לאומי |
| 2009–2010 | שיער | אמא / בודההדיראמה / קבוצה | תיאטרון אל הירשפלד |
| 2010 | נשים על סף התמוטטות עצבים | סווינג | תיאטרון בלאסקו |
| 2011 | סיפור חג המולד: המחזמר | אמא | סיור לאומי של ארצות הברית |
| 2011 | שלום שוב. | השחקנית | מחוץ לבדרוד, קבוצת התחבורה |
| 2011 | המלך ואני | אנה ליונוונס | תיאטרון סטארלייט קנזס סיטי |
| 2012 | פיפין | קתרין | התיאטרון הרפרטוארי האמריקני |
| 2013–2015 | פיפין | קתרין | תיאטרון קופסת מוזיקה |
| 2015 | סוויטת הבת הראשונה | רוזלין קרטר / לורה בוש | אוף ברודוויי, התיאטרון הציבורי |
| 2015 | אוון הנסן היקר | היידי האנסן | מגרש הארנה |
| 2016 | אוון הנסן היקר | היידי האנסן | שלב שני |
| 2016–2018 | אוון הנסן היקר | היידי האנסן | תיאטרון קופסת מוזיקה |
| 2020 | כמעט נורמלי | דיאנה גודמן | מרכז קנדי |
| 2023–2024 | Here We Are | מריאן ברנק | אוף ברודוויי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | הפניות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי דרמה דסק | שחקנית מצטיינת במחזמר | אוון הנסן היקר | מועמדות |  |
| 2017 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | אוון הנסן היקר | זכייה |  |
| 2017 | פרסי ליגת הדרמה | ביצועים נכבדים | אוון הנסן היקר | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי לוסיל לורטל | שחקנית מצטיינת במחזמר | אוון הנסן היקר | זכייה |  |
| 2018 | פרסי הגראמי | אלבום התיאטרון המוזיקלי הטוב ביותר | אוון הנסן היקר | זכייה |  |
| 2018 | פרסי אמי | ביצוע מוזיקלי יוצא מן הכלל בתוכנית בשעות היום | אוון הנסן היקר | זכייה |  |
אריאלה שטרנבך

| --- | --- |

אריאלה שטרנבך מירסקי, דצמבר 2020
 לידה:  31 ביולי 1990 (בת 34) טבריה, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100005982966947
 טוויטר (X):  ariela770
 
אריאלה שטרנבך (נולדה ב-31 ביולי 1990) היא עיתונאית ישראלית המשמשת כתבת לענייני חרדים וכתבת בדסק תחקירים והמגזין ב"חדשות 13".
ביוגרפיה

שטרנבך נולדה בטבריה, ליחיאל ולנורית. אביה הוא ממוצא אמריקאי, נהג אוטובוס במקצועו, ואמה ממוצא תוניסאי שעובדת כמורה. הרביעית מבין שמונה אחים. עם השנים התחזקה המשפחה מבחינה דתית ועברה להתגורר בביתר עילית.
למדה בבית יעקב, ובהמשך עברה לבית הספר בית חנה של חסידות חב"ד בירושלים. במשך שנתיים עבדה כגננת ומטפלת. היא עברה תוכנית לחוקרים פרטיים מטעם היחידה הארצית לחקירות וביטחון. ב-2010 הקימה עסק להלבשה תחתונה בביתר עילית יחד עם אחותה, אותו מכרה כשחתמה על חוזה העסקה עם "ידיעות אחרונות".
ב-2015 עבדה ככתבת פרילנס ב"ידיעות אחרונות" וב-ynet. התחקיר הראשון שפרסמה בדק את תגובתם של 27 רבני ערים ושכונות ברחבי הארץ אל מול טענות על הטרדות מיניות בהתייעצות עמם, כיצד לפעול. רובם ביקשו לסגור את זה בתוך הקהילה מחשש להרס חייהם של שני הצדדים. התחקיר שפרסמה עורר רעש והדים. הוא גם נבחר לתחקיר השנה של "ידיעות אחרונות".
ב-2016 החלה לעבוד ב"ידיעות אחרונות" ככתבת.
באותה שנה חשפה עם צח שפיצן גילויים חדשים בפרשת המיסים של בר רפאלי.
בין חשיפותיה הבולטות: תיעוד נדיר של "נשות הטליבאן", כשהסתננה אל תוך הקבוצה ותיעדה את הקהילה הסגורה מבפנים.
שורת תחקירים שחשפה על המצב בבתי האבות הסיעודיים בישראל, במסגרת התחקיר התנדבה שטרנבך ב-14 בתי אבות ותיעדה אלימות, השפלה והזנחה קשה כלפי קשישים בבתי אבות סיעודיים. התחקירים עוררו סערה במערכת הפוליטית. שבעקבותיהם, התקיים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת דיון דחוף על המצב בבתי האבות הסיעודיים. עוד חשפה שטרנבך, תחקיר שגולל את סיפורן של חרדיות צעירות, שכלל הטסתן לארצות הברית ומסירת תינוקותיהן שרק נולדו לאימוץ בניגוד לרצונן. במסגרת התחקיר שטרנבך התחזתה לצעירה בהיריון ותיעדה את פגישותיה עם העסקן החרדי חיים אהרון יוספי שהציעה למכור את תינוקה בעקבותיו פנתה חברת הכנסת יעל גרמן ליועמ"ש אביחי מנדלבליט כדי שיורה למשטרה לפתוח בחקירה. היא חשפה סדרת תחקירים על הכשלים במערכת הבריאות הציבורית, בדגש על חדרי המיון בבתי החולים.
במשך שלוש שנים שימשה כתבת במחלקת התחקירים של "ידיעות אחרונות" ו-ynet.
בינואר 2019 עברה לערוץ 13, ובאותה שנה מונתה לכתבת לענייני חרדים בחדשות 13 ובכך הפכה לאישה הראשונה שמונתה לכתבת חרדים בטלוויזיה.
באוקטובר 2019 חשפה בחדשות 13 תחקיר על אליעזר ברלנד, המתועד כשהוא מורה לחולת סרטן להימנע מקבלת טיפולים מצילי חיים תוך הבטחה לריפוי ואריכות ימים תמורת פדיון נפש בסך עשרות אלפי שקלים. החולה, שהעבירה לרשותו של ברלנד למעלה מ-600,000 ש"ח כדי לקבל את ברכתו, מתה זמן קצר לאחר מכן. בעקבות פרסום התחקיר הגיעו עדויות נוספות מקרובי משפחה של חולים שברלנד הורה להם להימנע מטיפול רפואי, וגבה מהם סכומי כסף גבוהים בתמורה לברכה שהייתה אמורה לרפאם. חולים אלו מתו תוך זמן קצר. בעקבות התחקיר חקרה המשטרה כמה ממקורביו ותפסה מסמכים, בחשד לקבלת דבר במרמה והלבנת הון.
ב-9 בפברואר 2020 פשטה המשטרה על ביתו של ברלנד ועצרה אותו, את אשתו וחמישה ממקורביו בחשד לעבירות של עושק, מרמה והלבנת הון. חסידיו של ברלנד ניסו להפריע למעצרים בין היתר בעזרת יידוי אבנים. שני שוטרים נפצעו קל בראשם. ב-1 במרץ הוגש נגדו כתב אישום באשמת קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, ניסיון לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, עושק וניסיון עושק וניסיון לשידול חבלה חמורה.
השכלה וחיים אישיים

היא בעלת תואר ראשון בחינוך וחברה ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-23 באוקטובר 2022 נישאה לזאב מירסקי. הם הורים לבת. מתגוררת בביתר עילית.
הערות שוליים

↑  אריאלה שטרנבך ויהודה שוחט, שקט, מטייחים. מקריבים את הנפגעים החרדים, באתר ynet, 22 ביוני 2015
↑    אריאלה שטרנבך וצח שפיצן, רפאלי, דיקפריו ופרשת המס, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בפברואר 2016
↑  אריאלה שטרנבך, תיעוד נדיר: בתוך "נשות הטליבאן" בירושלים, באתר ynet, 22 בספטמבר 2015
↑  אריאלה שטרנבך ועומרי בן אפרים, דרעי על תחקיר בתי האבות: "לפעול לשלילת רישיונות", באתר ynet, 7 בפברואר 2017
↑  אריאלה שטרנבך ויהודה שוחט, עדויות: כך סוחרים בתינוקות ומעבירים אותם לאימוץ אצל משפחות חרדיות, באתר ynet, 26 ביולי 2017
↑  אריאלה שטרנבך ויהודה שוחט, "הוא התקרב לרכב אחר, הניח בתוכו את הסל-קל עם הילדה שלי והסתלק", באתר ynet, 2 באוגוסט 2017
↑  אריאלה שטרנבך ויהודה שוחט, האזינו להקלטה: עסקן חרדי חושף - כך סוחרים בתינוקות, באתר ynet, 2 באוגוסט 2017
↑  אריאלה שטרנבך ויהודה שוחט, האזינו להקלטה: עסקן חרדי חושף - כך סוחרים בתינוקות, באתר ynet, 2 באוגוסט 2017
↑  אריאלה שטרנבך, תחקיר חטיפת התינוקות: עוד עדויות הובילו לפנייה ליועמ"ש, באתר ynet, 31 ביולי 2017
↑  אריאלה שטרנבך, תחקיר: כך מבטיח ברלנד לרפא חולה סופנית תמורת אלפי שקלים, באתר חדשות 13, 22 באוקטובר 2019
↑  אריאלה שטרנבך, "ברלנד רצח אותה": מאבק האם מול שהבטיח לרפא בתה • תחקיר, באתר חדשות 13, 23 באוקטובר 2019
↑  אריאלה שטרנבך, בעקבות תחקיר ברלנד: עדויות נוספות על שיטת הפעולה של הרב, באתר חדשות 13, 24 באוקטובר 2019
↑  לפנות בוקר: המשטרה ערכה חיפוש בביתו של אליעזר ברלנד - בחדרי חרדים, באתר חדרי חרדים
↑  יוסי אלי, מאור צור, בעקבות תחקיר חדשות 13: שישה מקורבי הרב ברלנד עוכבו לחקירה, באתר חדשות 13, 2 בדצמבר 2019
↑  גלעד כהן ונינה פוקס, מנטוס במקום תרופות: כך ברלנד וחסידיו עשקו חולים, באתר ynet, 9 בפברואר 2020
↑  מתן וסרמן, ‏קבלת דבר במרמה ועושק: כתב אישום נגד אליעזר ברלנד, באתר מעריב אונליין, 1 במרץ 2020
לוריקה סגמנטטה

שחזור מודרני של חייל לגיון הלבוש בלוריקה סגמנטטה
לוריקה סגמנטטה (Lorica segmentata, בלטינית: "שריון לוחיות" או "שריון מקטעים") הוא שריון לוחות  במשקל כ- 20 ק"גאשר הומצא והיה בשימוש בתקופת האימפריה הרומית בין המאה הראשונה לפנה"ס ועד לסוף המאה ה-2 לספירה. שריון לוחות זה הורכב מחלקי מתכת אשר נעו אחד על גבי השני וכיסו בעיקר את החזה, הבטן, הגב והכתפיים. הסגמנטטה נבנתה על מנת לענות על צורכי הלגיון הרומי כנגד כלי הנשק השונים עמם היה צריך להתמודד עם התרחבותה של האימפריה הרומית.
שריון המקטעים הרומי שימש ברומא גם בזירת הגלדיאטורים. הקרופלאריוס (Crupellarii בלטינית), היה גלדיאטור בעל חימוש כבד במיוחד שצויד בשריון מקטעים שכיסה גם את ידיו ורגליו. ההיסטוריון הרומי טקיטוס תיאר מרד גאלי שהתרחש בשנת 21 לספירה, ואליו הצטרפו קבוצת גלדיאטורים מסוג זה. לדבריו, שריונם הכבד היה חסין לחרבות וחניתות, וכדי להתגבר עליהם נאלצו הלגיונרים הרומים להשתמש בפטישים וגרזנים.
בסוף המאה ה-2 לספירה, לקראת סופה של האימפריה, היות שהשריון היה יקר לייצור ולשימור, הרומאים ויתרו על השריון וחזרו לשריון השרשראות הזול והקל יותר ששלט בצבא הרומי בתקופת הרפובליקה, לוריקה המטה.
גילוף באבן מהמאה הראשונה לספירה, ובו נראה חייל רומי לבוש בלוריקה סגמנטטה
שחזור מודרני של גלדיאטור מסוג קרופלאריוס, הלבוש בלוריקה סגמנטטה
ביאורים

↑  גם בימי הביניים, רק עשירים יכלו להרשות לעצמם שריון לוחות.
הערות שוליים

↑  טקיטוס, אנאלים, כרך 3
↑  עמוס כרמל, למה זה ככה: תרבויות עתיקות/אבירים וטירות, מודן הוצאה לאור, 2010, עמ' 56
ערך זה הוא קצרמרבנושא רומא העתיקה ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היחידה לאבטחת התחבורה הציבורית

היחידה לאבטחה תחבורה ציבורית היא יחידת סמך שפעלה בשיתוף משרד התחבורה ומשטרת ישראל בשנים 1994–2007, ובשנים 2019–2015.
היחידה הוקמה בעקבות גל הפיגועים באוטובוסים ב-1994 בו נרצחו 35 ישראלים: הפיגוע בתחנת אגד בעפולה (6 באפריל), הפיגוע בתחנה מרכזית חדרה (13 באפריל), והפיגוע בקו 5 בתל אביב (19 באוקטובר).
בשיאה מנתה היחידה 750–800 מאבטחים, 50 ניידות ו-15 צוותי כלבנים. עלות היחידה הייתה 90 מיליון שקלים לשנה והיא מומנה בחציה על ידי תקציב משרד התחבורה ובחציה האחר על ידי העלאת תעריפי התחבורה הציבורית.
בשיא פעילותה, בשנת 2005, הצליחו שני מאבטחים לסכל פיגוע בבאר שבע ומנעו את האסון בגופם, כאשר התנפלו על מחבל מתאבד והתפוצצו יחד איתו. פעולתם מנעה פגיעה בעשרות נוסעים.
בדצמבר 2007, לאחר ששככו רוחות האינתיפאדה השנייה ובעקבות עבודה של המטה ללוחמה בטרור, שהמליצה על סגירת היחידה בעקבות השינויים בהערכת המצב לגבי גדר ההפרדה וקשיים בתפיסה התפעולית של האבטחה, החליטה הממשלה על פירוק היחידה. בעת פירוקה מנתה היחידה כ-170 מאבטחים.
ההחלטה על פירוק היחידה לוותה בהתנגדות ובביקורת עזה מצד חברות האוטובוסים וחלק מאנשי הביטחון. בעקבות פירוק היחידה, חויבו בעלי התחנות המרכזיות להציב שמירה ובידוק.
עקב פרוץ המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל בשנת 2015 הוחלט בהצעת שר התחבורה ישראל כ"ץ להקים מחדש את היחידה עם 300 מאבטחים, בנוסף לביצוע הדרכה והכשרת 10,000 נהגי אוטובוסים בקרב מגע וזיהוי חשודים.
בנובמבר 2019 הוחלט על סגירת היחידה עקב מחסור בתקציב.
הערות שוליים

↑  ענת ג'ורג'י‏, שר התחבורה ליברמן הנחה את אגד לגייס עוד 500 מאבטחים, באתר וואלה, 6 במרץ 2003
↑  ענת ברשקובסקי, פיגוע בבאר-שבע: מאבטחים חסמו מחבל בגופם, באתר ynet, 28 באוגוסט 2005
↑  אבירם זינו, ‏היחידה לאבטחת תחבורה תשוב לפעול בירושלים, באתר מעריב אונליין, 23 בנובמבר 2014
עמליה דואק, ‏היחידה לאבטחת תחבורה ציבורית חוזרת לפעול בירושלים, באתר ‏מאקו‏, 23 בנובמבר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.