stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארי רות'בארד
הערות שוליים

↑  Rothbard, Murray, "Life in the Old Right", LewRockwell.com, ‏2015
↑  Murray Rothbard The Mystery of Banking (2nd ed.), page 111–13, Auburn, Alabama: Ludwig von Mises Institute, (2008) [1983]
↑  Casey, Gerard: Murray Rothbard. page 112, New York, NY: The Continuum International Publishing Group., 2010
↑  Doherty Brian, [Reason 1995 ,Best of Both Worlds], Reason, ‏1995
↑  Raimondo, Justin: An Enemy of the State: The Life of Murray N. Rothbard, Amherst, New York: Prometheus Books, 2000
↑  Rothbard, Murray, Harry Elmer Barnes as Revisionist of the Cold War, Lew Rockwell Archive, 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279870505171  PLWABN: 9810628418305606  BIBSYS: 90199447  BNE: XX874732  BnF: cb13769929d (data)  CANTIC: a10360311  CiNii: DA0115788X  GND: 118951769  ICCU: MILV046987  ISNI: 0000 0001 2146 4806  LCCN: n79059349  LNB: 000043373  NDL: 00806494  NKC: jn20011018422  NLK: KAC200609923  NTA: 070176140  RERO: 02-A003763882  SNAC: w6dv2k0z  SUDOC: 077039297  VIAF: 107013507   WorldCat (עם VIAF): 107013507
מגדל אמות השקעות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  רחוב ויצמן 2
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1979
 תאריך פתיחה רשמי:  1979 
 אדריכל:  אברהם יסקי יעקב גיל יוסי סיוון
 מידות
 גובה:  92 מטר
 קומות:  20 + 3 תת-קרקעיות
 קואורדינטות:  32°04′39″N 34°47′21″E﻿ / ﻿32.0775°N 34.7892°E﻿ / 32.0775; 34.7892
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מגדל אמות השקעות(למפת תל אביב רגילה) מגדל אמות השקעות(למפת גוש דן רגילה) מגדל אמות השקעות(למפת גוש דן מוגדלת) מגדל אמות השקעות  he מגדל אמות השקעותhe מגדל אמות השקעותמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל אמות השקעות, הידוע גם בשמו הקודם, בית אירופה-ישראל, ובעיקר בשמו הראשון - בית יבמ (נקרא גם היום "בית יבמ הישן"), שוכן ברחוב ויצמן 2 בתל אביב-יפו בפינת שדרות שאול המלך, והוא אחד ממגדלי המשרדים המוכרים בעיר.
הבניין הוקם כדי לשמש כמשרד הראשי החדש של חברת יבמ ישראל אשר עבר (מרחוב לינקולן 15), ובנייתו הסתיימה בשנת 1979. יבמ שכנה בבניין עד ל-1999, אז הוא נמכר לחברת "אירופה ישראל" תמורת 50 מיליון דולר. בשנת 2007 נמכר הבניין לחברת "אמות השקעות", ששינתה את שמו ל"מגדל אמות השקעות", וציינה בראשו את שמה באותיות ענק.
עיצוב

המגדל תוכנן על ידי האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון. תוכנית המגדל היא בצורת משולש בעל צלעות מעוגלות, שבכל אחד מקודקודיו מגרעת קטנה היוצרת חלון צר ומאורך לכל גובה הבניין. צורה זו "מנופחת" (באקסטרוזיה) לכדי צורה דמוית גליל גבוה הניצב על גזע מרכזי אחד. המגדל בנוי בטון מזוין, חופה במקור באריחים בגוון חום בהיר, וחופת זכוכית עוטפת בבסיסו את גזעו המרכזי, אשר במקור שימשה כמבואת המגדל. עיצוב המגדל שיקף נכונה את סגנונה של חברת IBM, הידועה בכל העולם מאז הקמתה כחברה המיישמת את מיטב אדריכלות התקופה[דרוש מקור]; בין השאר משקף המגדל את חברת המחשבים הגדולה באופן שבו הוא משדר אלגנטיות ותחכום, ויש אומרים כי הוא מזכיר את עיצוב כרטיסי הניקוב של שנות ה-70. עיצובו התמיר מהווה ניגוד לזה של "בית אסיה" הסמוך לו, בהדגישו את הקו ה"זכרי", האנכי השואף מעלה, בעוד בית אסיה מדגיש את הקו האופקי, ה"נשי" הרך והזורם, ובעל הפרופורציות הנמוכות והשטוחות. שטח המשרדים בבניין עוצב בשיטת "החלל הפתוח" (open space), בית יבמ היה מחלוצי השיטה בישראל ואחת הדוגמאות הבולטות ליישומה. גם שלד הבניין, הבנוי על עמוד צר ומתרחב, הצריך מאמץ הנדסי משמעותי שהיה אז טכנולוגיה חדשה יחסית בארץ. בקומתו הראשונה של המגדל הייתה הקפיטריה של המגדל, אשר מאז עזיבת חברת יבמ את הבניין, הוסב לשטח משרדים.
שטח הבניין 11,000 מ"ר, גובהו של המגדל 93.2 מטרים ובו 24 קומות, הכוללת שתי קומות טכניות בבסיסו המתרחב של המגדל, ועוד 3 קומות תת-קרקעיות המשמשות לחנייה. בעת השלמתו, היה המגדל השני בגובהו בארץ, לאחר מגדל שלום.
מעבר לידי אירופה ישראל, ושיפוץ (2000)

חברת "אירופה ישראל" שרכשה את המגדל שיפצה אותו בתכנונו של האדריכל שלמה גרטנר בתחילת שנות ה-2000. השיפוץ המקיף התאים אותו לדרישות הנוכחיות של בניין ציבור המשרת משרדי עורכי דין רבים, בניגוד לבניין של חברה אחת המשרת את עובדיה בלבד. קומת הבסיס, שהייתה בעבר מפלס מוגבה ובו רחבה וגינות קטנות, הוסבה לקומה מסחרית ובה מספר עסקים קטנים הפונים לרחוב ויצמן מתחת לאותה הרחבה.
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
מאיר גאויזון

מאיר גאויזון (או גאביזון; 1545 - ?) היה רב, דיין ופוסק בקהיר במאה ה-16.
ביוגרפיה

גאויזון נולד בין השנים 1545 עד 1555. הוא נולד בצפת למשפחת מגורשי ספרד. בספרו, מהר"ם גאויזון, איננו מזכיר איפה למד, אך ייתכן ולמד אצל רבי משה קסטילץ, שהיה אחד מחכמי צפת.
ביוגרפיה > עזיבתו למצרים

בין השנים 1574 עד 1588, עזב גאויזון את צפת על מנת להתגורר במצרים, בדומה לאחרים שעשו זאת באותה התקופה בשל הידרדרות כלכלית בצפת באותה העת, והיחס הנוקשה מצד השלטון העות'מאני כלפי האוכלוסייה הלא-מוסלמית באזור. גאויזון בחר להתיישב באלכסנדריה, אך לאחר מכן התגורר בקהיר ונמנה עם רבניה.
ביוגרפיה > מצבו הכלכלי

גאויזון לא התפרנס מעצם היותו רב, אלא עסק במסחר, בעיקר במסחר במשי ואריגים נוספים. מצבו הכלכלי היה איתן, ואף כתב בספרו כי רבים רדפו אחרי כספו:
יצוא אצא ואמצא עצמי ביד מבקשי נפשי, כי כל יום ויום הצר והצורר בא לקרב ביתי, לא ירפני עד בלעי רוקי
בנוסף לכך, אנשים פרטיים תבעו אותו, וככל הנראה היה בסכנת חיים ואף שהה בבית סוהר.
תשובותיו

תשובותיו ההלכתיות נדפסו מכתב יד בספר שו"ת רבי מאיר גאויזון על ידי פרופ' אליאב שוחטמן, הוצאת מכון ירושלים, תשמ"ה.
הערות שוליים

↑  חכמי יהודי מצרים (עמ' 116), באתר אוצר החכמה
1 2  חכמי יהודי מצרים (עמ' 115), באתר אוצר החכמה
↑  חכמי יהודי מצרים (עמ' 117), באתר אוצר החכמה
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאיר גאויזון".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311750305171  LCCN: n86088860  VIAF: 8867790   WorldCat (עם VIAF): 8867790
מטמנה

דחיסת אשפה במטמנה באוסטרליה
מטמנת נען
מטמנה (או מטמנת אשפה או מזבלה או מדמנה או אתר הטמנה) היא אתר המשמש להטמנת פסולת לאחר שסולקה מהמקום שבו נוצרה. קיימים מספר סוגים מטמנות אשפה:
מטמנה לפסולת מעורבת – מיועדת לקליטת פסולת עירונית (ביתית, משרדית ותעשייתית) מכילה פסולת מזון, מוצרי נייר, פלסטיק, זכוכית ועוד.
מטמנה לפסולת יבשה – מיועדת בדרך כלל להטמנת פסולת בניין שהיא חלקי מבנה שנהרס ופסולת אחרת הנוצרת עקב הבנייה (חול, חצץ, חלקי בלוקים וכו') במטמנה יבשה מותרת הטמנה של חומר אינרטי אחר (שאינו מגיב עם מים) שמקורו בדרך כלל בייצור תעשייתי.
מטמנה לחומרים מסוכנים – מיועדת להטמנה של נוזלים רעילים, רדיואקטיביים וכו'. בישראל מטמנה אחת בלבד לפסולת רעילה ברמת חובב.
הכשרת אתר הטמנה לפסולת מעורבת כולל עבודות איטום הקרקע למניעת חלחול נוזלים למי התהום, ניקוז נוזלים ושאיבתם מתחתית המטמנה באופן סדיר, הנחת צינורות לשחרור מבוקר של "גז מטמנה" המורכב ברובו מגז מתאן (בדרך כלל בין 55%-60%) הנוצר עקב פירוק הפסולת האורגנית על ידי חיידקים (תסיסה). שחרור גז המטמנה נמשך שנים רבות ובמהלך השנים הראשונות הפקת חשמל מפליטתו באמצעות גנרטור היא כלכלית.
החשמל המופק נמכר לחברת החשמל אשר מחויבת לרכוש אותו על פי חוק החשמל. בדרך כלל כעבור חמש עד שבע שנים פוחתת פליטת הגז כך שייצור החשמל ממנו אינו פעולה כלכלית ואז מוחלף הגנרטור בלפיד.
פעולת ההטמנה כוללת פיזור הפסולת בשטח המטמנה, דחיסתו באמצעות מכבש עפר, וכיסויו בעפר.
לאחר מילוי המטמנה מבוצעות פעולות שיקום לאתר הכוללות כיסוי בשכבת עפר עבה נטיעת עצים ושתילים.
כל תכנון מטמנה בישראל מבוסס על הקטנת הסיכוי האפשרי לזיהום והפחתת הסיכונים לציבור על פי עקרונות IRBCA.
פסולת יכולה להגיע אל מטמנות ישירות ממפעלים או מרשויות מקומיות (לרוב באמצעות משאיות דחס), מתחנות מעבר לפסולת או כשאריות מיון מתחנות מיון ומעבר (לרוב באמצעות משאיות משא).
הטמנה סניטרית

הטמנה סניטרית היא דרך לטיפול בפסולת מוצקה. הפסולת מוטמנת באדמה בצורה מבוקרת על מנת למנוע חלחול מזהמים, לכידת גזים ולכידת ריחות שלא יצאו מהשטח של המזבלה.
זוהי דרך הכרוכה בעלויות גבוהות, אך בעלת יתרונות סביבתיים. באתר ההטמנה ניתן לבנות גני שעשועים.
אתרי פסולת בלתי חוקיים

אתרי פסולת בלתי חוקיים הם כל אתר הטמנה נטול אישורים של הרשות המקומית ונטול תשתית שבו הושלכה פסולת בצורה בלתי חוקית. גובה הפסולת הבלתי חוקית שמושלכת באתר שכזה יכולה להיערם לכמה מטרים. מקור הפסולת הוא על פי רוב פסולות בניין שלא מועברות בצורה מסודרת לאתרי ההטמנה. תהליך ניקוי יכול לכלול ניסיון להפריד ולמיין את הפסולת לפי סוגים על מנת למחזר את הבטון, למשל לאגרגטים לבניה, איסוף ושליחת המתכות לגריטה, וטיפול בחומרים האורגניים.
ראו גם

היטל הטמנה
אובדן מזון
פארק אריאל שרון
מגליימיים

| מגליימיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: מגליימיים
שם מדעי
 Megalaimidae ‏בליית, 1852

מגליימיים או ברבטים אסייתיים (שם מדעי: Megalaimidae) היא משפחת עופות מסדרת הנקראים. הם חיים בדרום-מזרח אסיה ביערות טרופים מטיבט עד אינדונזיה.
לבני משפחה זו הכוללת 2 סוגים ו-26 מינים, גוף בינוני במשקל של עד 200 גרם, עיניים גדולות וראש מגודל, מקור עבה ביותר וגוף ירוק עם ראשים צבועים. הרגליים קצרות ומפושקות לשניים לכל כיוון. המגליימיים הם עופות צמחוניים הניזונים בעיקר מפירות (בעיקר מתאנים) אך גם מחרקים שונים, עכבישים וחולייתנים קטנים.
מיון

משפחה מגליימיים (Megalaimidae)
סוג Psilopogon - בו 24 מינים.
סוג Caloramphus - בו 2 מינים.
מטס יובל המאה לחיל האוויר המלכותי

הצוות האווירובטי החיצים האדומים חותם את המטס מעל המאל בלונדון
מטס יובל המאה לחיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF100 Flypast‏ 2018) נערך בשמי לונדון בירת בריטניה בצהרי ה-10 ביולי 2018. המטס התקיים במסגרת האירועים לציון מלאת מאה שנים להקמת חיל האוויר המלכותי ב-1 באפריל 1918. במטס, אחד הגדולים שנערכו בשמי לונדון, השתתפו 103 כלי טיס וצפו בו רבבות צופים.
אירועי יום המטס

המטס נערך מאה ימים לאחר יום השנה להקמת חיל האוויר המלכותי. כלי הטיס טסו בנתיב שחלף מעל שדרת המאל וארמון בקינגהאם. המלכה אליזבת השנייה ובני משפחת המלוכה צפו במטס מן המרפסת הקדמית של הארמון. במאל, שקושט בדגלי בריטניה וחיל האוויר המלכותי, הצטופפו כ-65 עד 70 אלף איש (לפי הערכת המשטרה) כדי לחזות במטס.
בבוקר המטס נערך טקס לכבוד מלאת מאה שנים לייסוד חיל האוויר המלכותי בכנסיית וסטמינסטר בלונדון. נכחו בו 2,200 איש וביניהם המלכה, בני משפחת המלוכה, פוליטיקאים, אנשי צבא וותיקי חיל האוויר המלכותי. בהמשך היום נערך במאל מצעד של כאלף חיילי חיל האוויר המלכותי. המלכה העניקה בחצר הקדמית של ארמונה דגל מלכותי חדש לחיל ונשאה נאום. בשעה 13:00 החל המטס, לצלילי מוזיקה שניגנה תזמורת חיל האוויר המלכותי בחצר הארמון. לאחר המטס נערך בחצר הארמון מסדר כבוד של חיילי החיל. כמו כן הונחו זרים למרגלות אנדרטת חיל האוויר המלכותי בעיר.
המטס

כלי הטיס שהשתתפו במטס הסתדרו במבנים מצפון-מזרח ללונדון, ומשם פנו לעבר אזור המטס בקבוצות, שחלפו מעל המאל והארמון בהפרש של 30 שניות זו מזו. המטס מעל הבירה נמשך כעשר דקות.
המטס כלל כלי טיס מ-24 דגמים. היו אלו כלי טיס מודרניים וכן מטוסים היסטוריים ממלחמת העולם השנייה, המוטסים על ידי גף הזיכרון לקרב על בריטניה. ההכנות למטס נמשכו 11 חודשים ב-14 בסיסים של החיל.
כלי הטיס שלמטה השתתפו במטס, לפי סדר הופעתם:
| כלי טיס | יעוד | מספר משתתפים במטס | מבנה |
| --- | --- | --- | --- |
| צ'ינוק | מסוק תובלה | ‏6‏ |  |
| פומה (אנ') | מסוק תובלה | ‏3‏ | ראש חץ |
| ג'ונו (אנ') | מסוק הדרכה | ‏2‏ | ראש חץ (עם מסוק היופיטר) |
| יופיטר (אנ') | מסוק הדרכה | ‏1‏ |  |
| דקוטה | מטוס תובלה היסטורי | ‏1‏ |  |
| לנקסטר | מפציץ היסטורי | ‏1‏ | חץ (עם מטוסי הספיטפייר וההוריקן) |
| ספיטפייר | מטוס קרב היסטורי | ‏3‏ |  |
| הוריקן | מטוס קרב היסטורי | ‏2‏ |  |
| פרפקט (אנ') | מטוס הדרכה | ‏3‏ | ראש חץ |
| טוקאנו (אנ') | מטוס הדרכה | ‏9‏ | יהלום |
| שאדו | מטוס סיור ומודיעין | ‏2‏ | טור |
| הרקולס | מטוס תובלה | ‏2‏ | טור |
| אטלס | מטוס תובלה | ‏1‏ |  |
| גלובמאסטר | מטוס תובלה | ‏1‏ |  |
| BAE146 (אנ') | מטוס נוסעים | ‏1‏ |  |
| סנטינל (אנ') | מטוס סיור ומודיעין | ‏1‏ |  |
| וויאג'ר (אנ') | מטוס תובלה ותדלוק | ‏1‏ |  |
| RC135 (אנ') | מטוס מודיעין | ‏1‏ |  |
| סנטרי | מטוס שליטה ובקרה | ‏1‏ |  |
| הוק T1 (אנ') | מטוס הדרכה | ‏9‏ | חץ |
| הוק T2 (אנ') | מטוס הדרכה | ‏9‏ | יהלום |
| טורנדו | מטוס קרב | ‏9‏ | ראש חץ |
| F-35 לייטנינג | מטוס קרב | ‏3‏ | ראש חץ |
| טייפון | מטוס קרב | ‏22‏ | המספר 100 |
| הצוות האווירובטי החיצים האדומים במטוסי הוק | מטוס הדרכה | ‏9‏ | ראש חץ |
לאחר שחלפו בשמי לונדון פנו כלי הטיס לשלושה כיוונים:
המטוסים הקלים חלפו מעל מוזיאון חיל האוויר המלכותי בהנדון
מטוסי הקרב חלפו מעל נמל התעופה הית'רו ומעל וינדזור
המטוסים הכבדים חלפו מעל אנדרטת נעדרי חילות האוויר ברנימיד.
ראו גם

מסדר ומטס ההכתרה של חיל האוויר המלכותי, 1953
מבנה של 22 מטוסי טייפון יצר בשמיים את המספר 100
מבינוגיון

טקסט הפתיחה של המבינוגיון כפי שמופיע בספר האדום של הרגסט.
מבינוגיון (בלועזית: Mabinogion) הוא ספר המכיל אוסף של 11 פנטזיות ולשיות שנערכו בימי הביניים; השם "מבינוגיון" עצמו הוא שם מודרני והוכנס לשימוש רק בשנת 1838 על ידי המתרגמת לאנגלית, שרלוט גֶסט.
הסיפורים מבוססים על מיתולוגיה קלטית טרום-נוצרית, סיפורי עם מהמאות החמישית והשישית לספירה ומסורות היסטוריות. כל הסיפורים מבוססים על מעשיות המוטמעות בתרבות הולשית.
הספר מבוסס על שני ספרים עתיקים יותר, המכונים "הספר הלבן של ריידרך" (Llyfr Gwyn Rhydderch), שנכתב סביב שנת 1350 ו"הספר האדום של הרגסט" (Llyfr Coch Hergest) שנכתב בשנים 1382–1410.
הסיפורים כוללים גרסאות מוקדמות לאגדות המלך ארתור ולסיפור המלך ליר.
הספר תורגם לאנגלית מודרנית על ידי ליידי שרלוט גסט וראה אור בשבעה כרכים בין 1838 ל-1845.
ארבעת ענפי המבינוגיון

פול', נסיך דוואד (Pwyll Pendefig Dyfed) - סיפור הוריו של פרדרי (Pryderi), לידתו, חיו וההתמודדויות שלו.
בראנוון, ביתו של ל'יר (Branwen ferch Llŷr) - סיפור הסובב בעיקר סביב נישואיה של ברנוואן למלך אירלנד.
מנווידן, בנו של ל'יר (Manawydan fab Llŷr) - סיפור חזרתם של פרדרי ומנווידן הביתה.
מאת', בנו של מאת'ונווי (Math fab Mathonwy) - סיפור המפגש והעימות של מאת' וגוודיאון (Gwydion) עם פרדרי.
בתרבות

הסופר לויד אלכסנדר ביסס את סדרת הספרים מחזור ארץ פרידיין על סיפורי המביונוגיון, ורבים מגיבוריו נושאים את שמות גיבורי המבינוגיון.
זוג העורבים ממצודת לונדון, בראן ובראנוון, נקראים על שם אח ואחות, שניים מהגיבורים המרכזיים במבינוגיון.
גווידיון מביס את פרדרי, איור מ-1905.
מוחמד נג'יבוללה

מוחמד נג'יבוללה אחמדזאי, המכונה גם "ד"ר נג'יב" (בפשטו ודארי:محمد نجیب‌الله احمدزی, 6 באוגוסט 1947 - 27 בספטמבר 1996) היה פוליטיקאי קומוניסטי אפגני ממוצא פשטוני, שכיהן כמזכיר כללי של המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן, שליט של אפגניסטן בשנים 1992-1986, בין 1987 ל־1992 כנשיא רפובליקת אפגניסטן.
התפטר באפריל 1992, זמן קצר לפני שכוחות המג'חידין כבשו את הבירה קאבול.
אחרי כישלון ניסיונו להימלט להודו, נשאר נג'יבוללה בקאבול ומצא מפלט במטה נציגות האו"ם בעיר עד שנתפס על ידי הטליבן, עונה ונרצח. היה רופא בהכשרתו, אם כי לא עבד כרופא אחרי סיום לימודיו.
אחרי שסיים את לימודיו באוניברסיטת קאבול, פעל נג'יבוללה במסגרת מוסדות המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן. אחרי מהפכת "סור" (מהפכת אפריל באפגניסטן) והקמת הרפובליקה הדמוקרטית של אפגניסטן הוא כיהן בתפקידים פקידותיים בממסד. בעקבות עלייתו לשלטון של חפיזוללה אמין נשלח כשגריר ארצו באיראן, אחר כך ביוגוסלביה. הוא חזר לאפגניסטן אחרי שהפלישה הסובייטית הדיחה מהשלטון את חפיזוללה אמין והעלתה את בברק קארמל בראש המדינה, המפלגה והממשלה. בימי שלטונו של קארמל שימש נג'יבוללה כראש שירותי הביטחון במדינה.
הוא היה חבר בסיעת פרצ'אם שבראשות קרמאל. בהנהגתו הצתיינה הבולשת ביעילותה ואלימותה. על כן זכה נג'יבוללה להערכת המנהיגים הסובייטים יורי אנדרופוב, דמיטרי אוסטינוב ובוריס פונומריוב. ב-1981 נבחר נג'יבוללה כחבר בפוליטביורו של המפלגה השלטת. ב-1985 הודח מראשות הבולשת. והתמנה כחבר מזכירות המפלגה.
ב-1986 החליט מנהיג ברית המועצות האחרון, מיכאיל גורבצ'וב לתמוך בהחלפתו של בברק קארמל בנג'יבוללה כמזכיר כללי של המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן.
למשך מספר חדשים התנהל מאבק כוחות בין נג'יבוללה לבברק קרמאל ששמר את התפקיד של יושב ראש המועצה המהפכנית. נג'יבוללה האשים את קארמל בחבלת מאמציו להשיג פיוס לאומי ולסיים את המלחמה.
בעת תקופתו כמנהיג אפגניסטן, התחילה נסיגת הצבא הסובייטי ובשנים 1992-1989 ניסתה ממשלתו לסיים את מלחמת האזרחים ללא סיוע סובייטי ישיר. גם אחרי נסיגת הצבא הסובייטי, המשיכה ברית המועצות לתמוך בממשל נג'יבוללה מבחינה כלכלית וצבאית, בעוד שארצות הברית ופקיסטן תמכו בכוחות האסלאמיסטים "מוג'חידין". נג'יבוללה עשה מאמצים להשיג יותר תמיכה בעם בדרך מדיניות "פיוס לאומי" כשביטל את השלטון החד-מפלגתי, התרחק מהצביון הסוציאליסטי של המשטר ואימץ במקומו גישה לאומית אפגנית, אישר את הצטרפותם של אישים לא קומוניסטים לממשלה. הוא פתח בדו-שיח עם האיסלמיסטים וקבוצות פוליטיות נוספות, הכריז על האסלאם כדת רשמית והזמין אנשי עסקים לחזור מהגלות ולקחת בחזרה לידיהם את נכסיהם שהופקעו.
נגיבוללה אימץ ב-1990 חוקה חדשה שמחקה את כל הרמזים על האידאולוגיה הקומוניסטית וציינה כי האסלאם היא דת הרשמית במדינה. בעקבות ההפיכה באוגוסט 1991 במוסקבה והתפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991, נג'יבוללה נשאר ללא עזרה מבחוץ. משטרו של נגיבוללה קרס עקב סכסוכים פנימיים, במיוחד אחרי עזיבתו של הגנרל עבדול ראשיד דוסטום ובאפריל 1992 הוא התפטר.
ב-1996 נעצר על ידי הטליבן, עונה ונרצח.
מגלוצרוס

| מגלוצרוס |
| --- | --- |
 שלד של אייל אירי במוזיאון בהולנד
תקופה
סוף פליוקן-הולוקן, כ-3,000,000–5,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
סוג:: מגלוצרוס
שם מדעי
 Megaloceros ‏Brookes, 1828

מגלוצרוס (שם מדעי: Megaloceros; מילולית: "קרניים ענקיות") הוא סוג נכחד של אייל גדול שחי בסוף הפליוקן עד להולוקן. בעבר המין נחשב המין אייל אירי (Megaloceros giganteus) ליחיד בסוג זה, אך נמצאו עוד כמה מינים באתרי חפירות באירואסיה.
איילים אלה היו בעלי קרניים מסועפות גדולות שהזכירו את האייל קורא מאמריקה הצפונית וצפון אירואסיה, אך היו כבדים וארוכים יותר. לפי מראה השלד היה המגלוצרוס קרוב יותר לאיילי העולם הישן, כמו אייל אציל או ואפיטי, מאשר לאייל קורא.
מבנה הקרניים הכבדות נועד לסמן לנקבות שהזכרים חזקים וקשוחים מספיק, וכן כדי להילחם בזכרים יריבים חסונים, דבר התואם את עקרון ההכבדה של החוקר אמוץ זהבי. אפשרות נוספת היא שהקרניים שימשו כנשק משני להגנה מטורפים, אף שמשקלן עלול היה לגרום לטריפת בעליהם האיטי יותר במקרה והיה מסתבך בעטיין בצמחייה.
מינים

Megaloceros stavropolensis
Megaloceros luochuanensis
Megaloceros antecedens
Megaloceros pachyosteus
Megaloceros savini
אייל אירי (Megaloceros giganteus)
מארק וומאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בינואר 1961 (בן 63) ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  מארק אדוארד וומאק
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1986) 
 בן או בת זוג:  סמנתה וומאק (2009–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק אדוארד וומאק (באנגלית: Mark Edward Womack; נולד ב-9 בינואר 1961) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

וומאק נולד בליברפול ב-1961, בנם הבכור של פרנסס וטום וומאק. יש לו אח צעיר ממנו בשם פול (יליד 1963) ואחות צעירה בשם לואיז (ילידת 1966).
הוא למד בבית הספר התיכון צ'יילדוול בליברפול, ובהמשך למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) שבלונדון.
וומאק ידוע בעיקר מהופעותיו בסדרות "ליברפול 1", "מיונים" ובסרטו של וילי ראסל "Dancin' thru the Dark".
ביוגרפיה > חיים אישיים

בסוף שנות התשעים של המאה העשרים החל במערכת יחסים עם השחקנית סמנתה ג'אנוס. השניים התחתנו ב-16 במאי 2009 במלון קלרידג' שבמרכז לונדון. לוומאק יש בן, מייקל, מאשתו הראשונה תרז, ושני ילדים מסמנתה שנולדו בווסטמינסטר בלונדון. הבן בנג'מין תומאס נולד בפברואר 2001, והבת לילי-רוז נולדה באפריל 2005.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 |  | Piece of Cake | "מוק" מילר | מיני-סדרה |
| 1990 |  | Dancin' Thru the Dark | אדי איינסוורת' |  |
| 1991 |  | Kinsey | אדי | סדרת טלוויזיה |
| 1993 |  | A Question of Guilt | ריאן | סרט טלוויזיה |
| 1993 |  | Scene | דני | בפרק "Terraces" |
| 1993 |  | Crime Story | גרהם יאנג | בפרק "Terrible Coldness: Graham Young" |
| 1995 |  | Hearts and Minds | ארצ'י | סדרת טלוויזיה |
| 1996 | שומרי הראש | Bodyguards | סמל בילוש גלין | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1996 |  | Wycliffe | אדם ננקיבל | בפרק "Slave of Duty" |
| 1996 |  | Letters from the East | ריין |  |
| 1994, 1996 |  | The Bill | מרטין גילמור / קולין |  |
| 1996 |  | Hillsborough | אדי ספיריט | סרט טלוויזיה |
| 1997 |  | The Vanishing Man | ג'ו קמרון |  |
| 1997 |  | Pie in the Sky | ג'ים קאטלר | בפרק "Return Match" |
| 1997 |  | Under the Skin | פרנק |  |
| 1997 | בקצב הלב | Heartbeat | קית' מגסון | בפרק "Bad Apple" |
| 1997 |  | Wing and a Prayer | כריס מרצ'נט | סדרת טלוויזיה |
| 1998–1999 |  | Liverpool 1 | הבלש מארק קלאגן | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | Playing the Field | ג'ייסון פראט | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | Blind Ambition | קלייב רוס | סרט טלוויזיה |
| 2001 |  | The Bombmaker | מרטין הייס | סרט טלוויזיה |
| 2002 |  | Murder in Mind | סטיבן קרופט | בפרק "Passion" |
| 2002 |  | Rockface | הארי קלארק | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2002 |  | Nice Guy Eddie | ויני | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2003 |  | Buried | רוני קיץ' | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2003 | לדפוק שעון | Clocking Off | לואיס גיוונס | בפרק "Colin's Story" |
| 2002–2003 | השופט ג'ון דיד | Judge John Deed | אנדי פאוול |  |
| 2003–2004 | מרזיביט | Merseybeat | מפקח בילוש פיט המונד | סדרת טלוויזיה |
| 2004 |  | Judas | פיטר | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | Outlaws | דייב הנדרסון | בפרק "The Decline of English Murder" |
| 1997, 2005 | חדר מיון | Casualty | אנדי סטדינג / שון מאלין | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2005 | חוק מרפי | Murphy's Law | דייוויד קלארד | סדרת טלוויזיה |
| 2006 |  | New Street Law | מייקל ריצ'רדס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2006 | תעלומות המפקח לינלי | The Inspector Lynley Mysteries | מייקל רן | בפרק "In the Blink of an Eye" |
| 2006 | מיונים | Sorted | ג'ק | סדרת טלוויזיה |
| 2006 |  | Strictly Confidential | פיל | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2007 | תחבולות חדשות | New Tricks | ריי מונקטון | בפרק "Casualty" |
| 2007 |  | Empathy | מפקח בילוש ויל בנסון | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | Moving On | לז | בפרק "Bully" |
| 2010 |  | Route Irish | פרגוס |  |
| 2011 | הנמלטת | The Runaway | איימון דוצ'רטי | מיני-סדרה |
| 2011 |  | Subculture | הגובה | סרט קצר |
| 2012 |  | I Against I | ג'וזף קרמייקל |  |
| 2012 |  | Good Cop | פקד קרייג קוסטלו | מיני-סדרה |
| 2012 | קלי + ויקטור | Kelly + Victor | פרנק |  |
| 2013 | עדות אילמת | Silent Witness | טום הנקוק | בפרק "The Legacy" |
| 2013 |  | U Want Me 2 Kill Him? | אבא של מארק |  |
| 2014 |  | One Night in Istanbul | טוני פיץ |  |
| 2014 | בבילון | Babylon | הופווד | מיני-סדרה |
| 2015 | ורה | Vera | בילי ריבס | בפרק "Muddy Waters" |
| 2016 |  | Between Two Worlds | ג'ו |  |
הערות שוליים

↑  Mark Womack
↑  "Samantha Janus marries Mark Womack". Now magazine. 18 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A night of carnage at Claridge's as EastEnders stars head up West for Samantha Janus's wedding". Mail Online.
↑  "Samantha Womack". hellomagazine.com.
מוזיאון שלוש המהפכות (קוריאה הצפונית)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 על שם:  Three Revolutions Movement 
 מיקום:  פיונגיאנג 
 מדינה:  קוריאה הצפונית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – אוגוסט 1946
 תאריך פתיחה רשמי:  אוגוסט 1946 
 קואורדינטות:  39°04′48″N 125°45′22″E﻿ / ﻿39.08009°N 125.75623°E﻿ / 39.08009; 125.75623
  (למפת קוריאה הצפונית מוגדלת) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב מוזיאון שלוש המהפכות(למפת קוריאה הצפונית רגילה) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קאצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב מוזיאון שלוש המהפכות
 
מיצג של טכנולוגיית הכרייה בקוריאה הצפונית
מוזיאון שלוש המהפכות (בקוריאנית: 3대혁명전시관) הוא מוזיאון הממוקם בקוריאה הצפונית ושוכן באזור ריונמוט-דונג שמצפון לפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
פעילות

מטרת המוזיאון היא להציג ולהאדיר את שלוש המהפכות להן אחראי המייסד והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג: המהפכה האידאולוגית, המהפכה הטכנולוגית והמהפכה התרבותית.
מתחם המוזיאון כולל שש תערוכות המפרטות את הישגיה של קוריאה הצפונית בתחומי האלקטרוניקה, התעשייה הכבדה, החקלאות, החינוך והטכנולוגיה. המוזיאון מפאר בין היתר את הישגי אידאולוגיית ג'וצ'ה, ואת הפיתוח התעשייתי והחקלאי שקוריאה הצפונית השיגה במרוצת השנים, וכולל גם תצוגה חיצונית של כלי רכב המיוצרים בקוריאה הצפונית.
מבנה המוזיאון עצמו מוכר הודות לעיצובו החיצוני בצורת כוכב לכת עם טבעות, בדומה לכוכב שבתאי. בכיפת המוזיאון ממוקם גם פלנטריום.
המוזיאון, שמקורו בתערוכה תעשייתית-חקלאית זמנית בשנת 1946, הפך באופן רשמי למוזיאון קבע בשנת 1983.
הערות שוליים

↑  http://www.lonelyplanet.com/north-korea/pyongyang/sights/museums-galleries/three-revolutions-exhibition