stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רויאל אייר מרוק
הערות שוליים

↑  "מרוקו: הסבת מטוס נוסעים של בואינג למטוס מטען". פורט2פורט. נבדק ב-2017-06-22.
↑  פרטי צי המטוסים של רויאל אייר מרוק, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  פרטי צי המטוסים של רויאל אייר מרוק אקספרס, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  https://www.moroccoworldnews.com/2018/01/238746/ram-royal-air-maroc-fleet/
↑  Hofmann, Kurt (1 ביוני 2018). "Royal Air Maroc adds Boeing 767-300BCF; enters Alitalia codeshare". Air Transport World. אורכב מ-המקור ב-2 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אילן ארנון, ‏היסטוריה: חברת התעופה רויאל אייר מרוק נחתה לראשונה בנתב"ג, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2022
↑  רועי רובינשטיין, מת"א לקזבלנקה בחמש שעות: חברת התעופה של מרוקו השיקה קו ראשון בישראל, באתר ynet, 13 במרץ 2022
| קבוצת אייר פראנס-KLM |
| --- | --- | --- |
| חברות בנות | אייר פראנס • אייר פראנס הופ • טראנסאוויה(כולל: טראנסאוויה צרפת) • מרטינאייר • KLM ‏ • KLM Cityhopper |  |
| חברות עם אחזקה במיעוט | אייר טהיטי נוי(7%) • אייר מאוריציוס(3%) • אייר קוט ד'יוואר(אנ')(20%) • אייר קורסיקה(אנ')(11.67%) • אייר קלדוניה(אנ')(2%) • גול(1.5%) • קניה איירווייז(7.12%) • רויאל אייר מרוק(1.25%) |  |
| חברות עבר | Aéropostale(אנ') ‏ • Air Orient(אנ') ‏ • Air Alps(אנ') ‏ • Air Inter(אנ') ‏ • Air Exel(אנ') ‏ • Air Union(אנ') ‏ • AirUK(אנ') ‏ • אליטליה • NLM CityHopper(אנ') ‏ • Buzz(אנ') ‏ • בריט אייר • Joon ‏ • De Kroonduif(אנ') ‏ • VLM Airlines(אנ') ‏ • TAI(אנ') ‏ • UAT(אנ') ‏ • NetherLines(אנ') ‏ • SGTA(אנ') ‏ • CFRNA(אנ') ‏ • KLM uk(אנ') ‏ • רז'יונל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12186705c (data)  ISNI: 0000 0001 0816 6142  LCCN: n81016757  SUDOC: 030456401  VIAF: 136336398   WorldCat (עם VIAF): 136336398 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רומנים

.
| --- | --- |

 אוכלוסייה
 23.8 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 רומניה רומניה: 16,869,816 (2011)  מולדובה מולדובה: 2,890,175  ארצות הברית ארצות הברית: 367,000 (2000)  ספרד ספרד: 300,000  איטליה איטליה: 248,849  רוסיה רוסיה, קזחסטן קזחסטן, אוזבקיסטן אוזבקיסטן: 200,000  אוקראינה אוקראינה: 151,000  צרפת צרפת: 100,000  גרמניה גרמניה: 73,365  קנדה קנדה: 131,320  ישראל ישראל: 50,000  יוון יוון: 46,526  ברזיל ברזיל: 33,280 (אומדן)  סרביה סרביה (וויוודינה): 30,419  טורקיה טורקיה: 30,000  אוסטריה אוסטריה: 23,000  בריטניה בריטניה: 20,000  שוודיה שוודיה: 13,000  אוסטרליה אוסטרליה: 10,000-20,000  ונצואלה ונצואלה: 10,000–12,000   ארגנטינה ארגנטינה: 10,000  סלובקיה סלובקיה: 9,000  הונגריה הונגריה: 7,995 (2001)  יפן יפן: 3,300  בולגריה בולגריה: 1,000 
 שפות
 רומנית
 דת
 בעיקר הכנסייה הרומנית האורתודוקסית, אבל גם הכנסייה הרומנית היוונית-קתולית, נצרות קתולית, נצרות פרוטסטנטית, נאו-פרוטסטנטים ואתאיסטים.
 קבוצות אתניות קשורות
 • ולאכים  •מולדוביים  •ארומנים  •מגלנו-רומנים  •איסטרו-רומנים  •עמים לאטינים אחרים.
ציור של רומנייה בלבוש לאומי
ציור של רומני בלבוש לאומי
הרומנים הם קבוצה אתנית החיה כיום בתחום המדינות רומניה ומולדובה. רומנים חיים במדינות נוספות, בהן אוקראינה, ארצות הברית וסרביה.
מוצאם

מוצא הרומנים שנוי במחלוקת, אך מרבית החוקרים גורסים שהעם הרומני נוצר כתוצאה ממיזוג של השבטים הדאקים והלגיונרים הרומאים שהושבו בשטחי דאקיה על ידי האימפריה הרומית שאליהם נבלעו בני עמים נודדים שהגיעו לשטחי הארץ מאוחר יותר, בעיקר סלאבים, כמו כן שבטי קומנים ופצ'נגים.
מיהם הרומנים

הרומנים מתאפיינים על ידי שפתם, ההיסטוריה שלהם, מנהגיהם, תרבותם והמיתולוגיה הייחודית להם.
מנקודת מבט רומנית, מי שנולד ברומניה ומדבר את שפתה הוא רומני במובן הרחב של המילה - גם אלו שעזבו לצמיתות את רומניה. ביטוי לכך ניתן למצוא בחוק האזרחות הרומנית משנת 1991, המעניק אזרחות רומנית לכל אדם שנולד על אדמת רומניה ולצאצאיו עד דור שלישי בתנאי שהם דוברי רומנית ובקיאים בהיסטוריה ובתרבות של העם הרומני.
הרומנים רואים גם את המולדובנים כרומנים, אלא שמחוזותיהם נמצאים באופן זמני מחוץ לגבולות המדינה הרומנית. יש ציבור המדבר בניב הקרוב מאוד לרומנית, בעיקר בחצי האי הבלקני, הם נקראים ארומנים ומנקודת מבט רומנית הם חלק מהעם הרומני.
למעשה בני המיעוטים האתניים החיים ברומניה - הונגרים, צוענים, גרמנים, אוקראינים, רוסים, סרבים, יהודים וכו' אינם נחשבים על ידי העם הרומני, וגם על ידי עצמם, כ "רומנים אתניים", אף על פי שהם דוברי רומנית כשפת אם או כשפה שנייה (למשל היהודים). ולכן, להבדיל מצרפת למשל, נעשים ברומניה מפקדים לפי מוצא אתני.
לדת הנוצרית -במיוחד השייכוּת לכנסיות האורתודוקסית הרומנית והיוונית קתולית הרומנית, הקרויה "אוניטה" unită - יש עדיין חלק חשוב בזהות הלאומית של הרומנים. כנסיות אלה קשורות קשר הדוק לתולדות העם הרומני ולמאבקו לעצמאות מדינית ותרבותית. עם זאת קיים גם מיעוט חשוב של רומנים נאו-פרוטסטנטים - בפטיסטים, אדבנטיסטים, פנטיקוסטליים, וכן מיעוט של רומיים-קתוליים או לותרנים.
התפלגות דתית ברומניה

לפי נתוני המפקד של שנת 2002 18,806,428 מאזרחי רומניה (86.8%) הצהירו על היותם נוצרים אורתודוקסים, 1,028,401 (רובם רומנים, מיעוטם צוענים, אוקראינים, רוסים, בולגרים וסרבים) הצהירו שהם רומנו-קתוליים (רובם שייכים למיעוטים הגרמני, ההונגרי, הסלובקי, הבולגרי והצועני) 698,550 פרוטסטנטים,
(רובם שייכים למיעוט ההונגרי והגרמני),330,486 פנטיקוסטלי ו-195,481 יוונים-קתולים (כמעט כולם רומנים אתניים). בחבל דוברוג'ה יש מיעוט מוסלמי ממוצא טורקי וטטרי. במדינה קיימת גם קהילה ותיקה אך קטנה של ארמנים.
על פי נתוני הותיקן לכנסייה הקתולית יש ברומניה 1,193,806 מאמינים (165,405 יותר מנתוני המפקד). ברומניה נותרו כששת אלפים יהודים. ישנה כמות קטנה יחסית של אזרחים שלא הצהירו על שייכות לדת כלשהי. (אתאיסטים, אגנוסטיים ועוד). בפועל רבים מהאנשים החילונים, כולל אתאיסטים או אגנוסטיים, מרגישים שייכים לקהילות הדתיות של אבותיהם.
הפזורה הרומנית

לפי הערכות, חיים בארצות הברית כמיליון מהגרים ממוצא רומני. ברוב המקרים היגרו אבותיהם לשם מטרנסילבניה. רק מיעוט מהם שמר עדיין על השפה ועל התרבות הרומנית ורובם נטמעו בחברה הכללית האמריקנית. הקהילות הגדולות ביותר נמצאות באוהיו, באינדיאנה, במישיגן, באילינוי, בפנסילבניה ובניו יורק. בקנדה יש מעל למאה אלף יוצאי רומניה. גם בגרמניה יש כמאה אלף רומנים ועוד כחצי מיליון יוצאי רומניה, גרמנים אתניים (שוואבים וסקסונים).
רומנים בצרפת מהווים קבוצה משמעותית, מהם כ-120 אלף הם ילידי רומניה. בהתאם לנתונים לשנת 2020 מספר הרומנים המתגוררים בגרמניה הגיע ל-800 אלף.
הרומנים בישראל

בהיות רוב הרומנים נוצרים, ובעיקר נוצרים-אורתודוקסים, ארץ ישראל היא המקום בו נמצאים המקומות הקדושים להם. רומנים בעלי אמצעים נהגו לעלות לרגל לירושלים, נצרת, בית לחם, לטבול בכנרת ולחזור לארצם עם שבבי עץ שנמכרו להם ביוקר רב, בטענה שמדובר בשבבים מהצלב עליו נצלב ישו.
בישראל קיימת נציגות הפטריארכיה האורתודוקסית הרומנית וכנסייה רומנית בירושלים. כמו כן קיימת כנסייה אורתודוקסית רומנית ביפו.
יש עוד מספר מנזרים נוצרים אורתודוקסים ובין הנזירים השוהים בהם יש לפעמים רומנים בודדים (למשל במנזר עין כרם בירושלים). שליט ביזנטיני הושיב  את מאה חיילים רומנים עם משפחותיהם במדבר סיני, במטרה לשרת את דרי מנזר סנטה קתרינה. במהלך הזמן התבוללו רומנים אלה בבדואי הסביבה, התאסלמו והיו לשבט הג'בליה.
ראו גם

ולאכים
ארומנים
הערות שוליים

↑  מבוסס על מפקד מולדובה וכולל את המגדירים עצמם מולדבים (2004)
↑  2000 מִפקד ארצות הברית
↑  תלוי באיך סופרים מיהו רומני, המספר בארצות הברית עשוי להיות גבוה יותר מחקר של ro-am.net מחשיב כ-1.2 מיליון בארצות הברית שמבינים רומנית; המספר שלהם מעורפל, אבל אם לא מחשיבים יהודים, ארמניים וכו', המספר מצביע על כ-900,000 מבני המוצא האתני הרומני.
↑  זרים באיטליה, סטטיסטיקה רשמית (2004)
↑  נתוני מפקד אוקראיני רשמי (2001)
↑  אוכלוסייה אשר נולדה מחוץ לגרמניה, על-פי ארץ מקור (2004), הלשכה הגרמנית הרשמית לסטטיסטיקה. המספר אינו כולל כחצי מיליון סואבים אתניים שמשפחותיהם חיו באופן מסורתי בטראנסילבניה, ועברו לחיות בגרמניה במהלך המאה ה-20.
↑  מפקד קנדה (2001)
↑  המספר אינו כולל כ-450,000 יהודים ממוצא רומני
↑  "Românii din diaspora"
↑  מפקד הונגריה משנת 2001
↑  מפקד בולגריה, 2001 (בבולגרית).
↑  חוק אזרחות רומנית - מרץ 1991 (מתורגם לעברית)
↑  Un adevăr istoric nespus: cine a construit Mănăstirea Sfintei Ecaterina? (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10648119  NKC: ph118053
ריינהולד לפסיוס

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1857 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  16 במרץ 1922 (בגיל 64) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 שם לידה:  Reinhold Ludwig Richard Lepsius 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, גרפיקה 
 בן או בת זוג:  סבין לפסיוס 
 
ריינהולד לפסיוס (גרמנית: Reinhold Lepsius‏; 14 ביוני 1857 – 16 במרץ 1922), היה צייר דיוקנאות ואמן גרפי גרמני חבר הזצסיון הברלינאי.
קורות חיים

ריינהולד נולד בברלין, בנו של קרל ריכרד לפסיוס (1810–1884), פרופסור באוניברסיטת "פרדריק ויליאם" ומייסד המוזיאון המצרי, ואשתו אליזבת קליין (1828–1899), בתו של המלחין ברנהרד קליין, נכדתו של פרידריך ניקולאי. אחיו הצעיר יוהנס לפסיוס הפך לתאולוג פרוטסטנטי, הומניסט ומזרחן.
ריינהולד לפסיוס היה קשור באופן סגנוני לזצסיון הברלינאי ובמידה מסוימת לאימפרסיוניזם הגרמני. הוא היה אחד הציירים הראשונים שצייר מתוך תצלומים של הדמות. לפסיוס נודע בדיוקנאותיו של הארכאולוג ארנסט קרטיוס, הפילוסוף וילהלם דילתיי, והמשורר סטפן ג'ורג' שארגן מפגשים ספרותיים בביתו בווסטנד. הוא נבחר לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות בשנת 1916 והצטרף גם לדויטשר קונסטלרבונד ("התאחדות האמנים הגרמנים").
הוא היה נשוי לציירת סבין לפסיוס, לבית גרף (1864–1942), אחותו של היסטוריון האמנות בותו גרף. לזוג נולד בן, סטפן, יליד 1897 ונקרא על שם המשורר סטפן ג'ורג'. הוא נהרג במלחמת העולם הראשונה בתחילת אפריל 1917.
לפסיוס נפטר בברלין חמש שנים לאחר מכן בגיל 64.
רבים מדיוקנאותיו שהזמינו לקוחות יהודים נחשבים לאבודים לאחר הביזה הנאצית.
הערות שוליים

↑  Literatur von und über Reinhold Lepsius, portal.dnb.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119437937  ISNI: 0000 0000 6678 921X  LCCN: no2004033482  NKC: xx0097118  RKD: 49525  SNAC: w6k65mw5  SUDOC: 07641504X  ULAN: 500082340  VIAF: 74663042   WorldCat (עם VIAF): 74663042 
רינהולד לספיוס בסטודיו שלו, 1892
ריינהארט קוזלק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באפריל 1923 גרליץ, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  3 בפברואר 2006 (בגיל 82) באד הויינהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Reinhart Koselleck 
 ענף מדעי:  היסטוריה מושגית 
 מקום קבורה:  Stieghorst 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת בריסטול 
 מוסדות:  אוניברסיטת רוהר בוכום  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת בילפלד  אוניברסיטת שיקגו 
 תלמידי דוקטורט:  Willibald Steinmetz 
 פרסים והוקרה:  פרס זיגמונד פרויד (1999)  Prize of the Historical College (1989)  הפרס להיסטוריה של עיריית מינסטר (2003)  פרס רויכלין (1974) 
 
מצבתו של וזלק בסטיגהורד
ריינהארט קוֹזֶלֶק (בגרמנית: Reinhard Koselleck.‏ 23 באפריל 1923 - 3 בפברואר 2006) היה היסטוריון גרמני, ונחשב לאחד ההיסטוריונים החשובים במאה 20. עמדותיו של קוזלק היו חריגות בתחום, והוא לא השתייך לאף אסכולה היסטורית. במחקריו עסק, בין השאר, בהיסטוריה מושגית (Begriffsgeschichte), האפיסטמולוגיה של ההיסטוריה, בלשנות, אנתרופולוגיה של ההיסטוריה ושל ההיסטוריה החברתית, ההיסטוריה של המשפט וההיסטוריה של הממשל.
ביוגרפיה

קוזלק שירת במלחמת העולם השנייה כחייל גרמני. לקראת סוף המלחמה נשבה על ידי כוחות סובייטים והוצעד עד למחנה ההשמדה אושוויץ, ולאחר מכן נשלח לקזחסטן שם הוחזק בשבי ל-15 חודשים עד שהוחזר לגרמניה מסיבות רפואיות. הוא טען כי חוויותיו האישיות במלחמה הן שעיצבו את דרכו האקדמית מאוחר יותר, ובפרט את עיסוקו ב"משבר" וב"קונפליקט" ואת עמדתו הספקנית ביחס לרעיונות "אידאולוגיים" של אוניברסליזם מוסרי ורציונלי ושל הקִדמה בהיסטוריה. הוא טען גם כי ניסיון חייו בצד המובס, הן מבחינה תרבותית והן מבחינת לאומית, הוא שאפשר לו הבנה היסטורית רפלקסיבית יותר, ושנקודות הראות המעניינות ביותר בכתיבה היסטורית מקורן לא פעם דווקא בצד המובס ולא בצד המנצח.
בהמשך חייו פיתח קוזלק עניין בחקר אנדרטאות מלחמה ופרסם מאמרים בנושא. הוא השתתף בדיון הציבורי במהלך שנות ה-90 של המאה העשרים בדבר הקמת אנדרטת השואה בברלין. הוא טען כי לגרמניה כאומה יש "אחריות מיוחדת" להמשיך להכיר בשואה ולזכור אותה, אבל שהאנדרטה עצמה צריכה להנציח את כל קורבנות השואה ולא להתמקד רק בנרטיב היהודי.
ספרים שכתב

Futures Past: On the Semantics of Historical Time (Studies in Contemporary German Social Thought.), Columbia University Press, 2004
רייף ספול

| --- | --- |

ספול, 2013
 לידה:  10 במרץ 1983 (בן 41) מזרח דולוויץ', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Rafe Joseph Spall 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  Haberdashers' Hatcham College 
 בן או בת זוג:  Elize du Toit (2010–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייף ג'וזף ספול (באנגלית: Rafe Joseph Spall; נולד ב-10 במרץ 1983) הוא שחקן קולנוע אנגלי, הנודע בזכות הופעותיו בסרטים "חיי פיי", "פרומתאוס", "שוטרים לוהטים" ו"עולם היורה: נפילת הממלכה".
קורות חייו

ספול נולד במזרח דולוויץ' שבמערב לונדון, אביו הוא השחקן המוערך טימותי ספול, ואימו היא שיין (לבית בייקר) ספול.
הוא הילד האמצעי משלושה ילדים, שתי אחיות הלך בדרכו המקצועית של אביו בתקווה להפוך לשחקן.
למד ב"מכללת האברדשרס אסקס האטצ'אם" וב"תיאטרון הנוער" שבלונדון.
קריירה

ב-2004 התפרסם ספול לראשונה בקומדיית האגרוף "חברים לזירה" ובקומדיית האימה "מת על המתים".
ב-2005 שיחק ספול בדרמת הספורט האלימה "בלי חוקים" בתפקיד סוויל מחוג אוהדי "ווסט האם יונייטד"
ב-2006 הופיע בקומדיה הרומנטית של רידלי סקוט "שנה מופלאה".
ב-2007 שיחק ספול בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתפקיד שוטר משטרת סטנפורד קארטוורייט.
ב-2011 שיחק ספול בתפקיד המחזאי ויליאם שייקספיר במותחן הפוליטי התקופתי של רולנד אמריך "אנונימי" ובדרמה "יום אחד" בתפקיד הקומיקאי איאן.
ב-2012 התפרסם ספול בזכות תפקידיו בסרט ההרפתקאות של אנג לי "חיי פיי", בתור הכתב המראיין את פיי פאטל המבוגר (אירפאן קאן) ובסרטו של רידלי סקוט "פרומתאוס", בו שיחק בתור הביולוג המומחה לבוטניקה מילבורן.
ב-2018 שיחק בעולם היורה: נפילת הממלכה בתפקיד: אלי מילס, הנבל הראשי המנסה לגרוף רווחים ממכירת דינוזאורים. זהו תפקידו הראשון בתפקיד נבל.
ב-2019 שיחק בסרט "צדק ורחמים" בתפקיד תובע פלילי.
חיים אישיים

מאז 2010 נשוי לשחקנית ילידת-דרום אפריקה, אליז דו טויט. להם בת שנולדה ב-2011, ובן שנולד ב-2012.
פילמוגרפיה

חברים לזירה (2004)
מת על המתים (2004)
הטיפה האחרונה (2005)
בלי חוקים (2005)
ילדים מתבגרים (2006)
שנה מופלאה (2006)
ים סרגסו הרחב (2006) - סרט טלוויזיה של BBC Four
גרינדהאוס (2007)
שוטרים לוהטים (2007)
המדריך לצופה הצעיר (2009)
סוס (2010)
אנונימי (2011)
שנה ראשונה (2011)
פרמתאוס (2012)
חיי פיי (2012)
סוף העולם (2013)
שנה גג (2013)
אולי בכל זאת (2013)
X+Y ‏(2014)
מכונת הכסף (2015)
העי"ג (2016)
הסנוניות והאמזונות (2016)
הריטואל (2017)
עולם היורה: נפילת הממלכה (2018)
גברים בשחור: אינטרנשיונל (2019)
רק רחמים (2019)
דנמרק (2019)
Long Story Short ‏(2021)
William Tell ‏(TBA)
Rich Flu‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

בני החירות (2015)
רואדיז (2016)
מלחמת העולמות (2019)
ההרעלות בסולסברי (2020)
Trying (2020-הווה)
האנגלייה (אנ') (2022)
קליט קלר

קליט ד. קלר (באנגלית: Klete D. Keller; נולד ב-21 במרץ 1982) הוא שחיין אמריקאי בעבר. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008), סגן אלוף אולימפי (סידני 2000), פעמיים ברציפות אלוף עולם (מונטריאול 2005 ומלבורן 2007), סגן אלוף עולם (ברצלונה 2003) ושותף לשיא עולם במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. אלוף עולם (בריכת 25 מטר) (מוסקבה 2002) במשחה ל-200 מטר חופשי ופעמים ברציפות בעל מדליית ארד אולימפית (סידני 2000 ואתונה 2004) במשחה ל-400 מטר חופשי.
ב-6 בינואר 2021 השתתף קלר בהסתערות על הקפיטול. בספטמבר 2023 הורשע בדין וב-2 בדצמבר נגזר עונשו לחצי שנת מעצר בית בפועל, שלוש שנות מאסר על תנאי ו-360 שעות עבודות שירות למען הציבור.
ביוגרפיה

קלר נולד וגדל בלאס וגאס, נבדה. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > 2000

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת סידני (2000) שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 2000 זכה קלר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:47.18 דקות. חודש לאחר מכן, במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם סקוט גולדבלט, ג'יימי ראץ' וג'וש דייוויס בתוצאה של 7:12.64 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:07.05 דקות ולפני הולנד (7:12.70 דקות). כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.75 דקות. מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:47.00 דקות, אחרי איאן ת'ורפ מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש של 3:40.59 דקות ומאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה שקבע שיא אירופה חדש של 3:43.40 דקות.
ביוגרפיה > 2001

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה קלר בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.10 דקות, אחרי איאן ת'ורפ שקבע שיא עולם חדש של 1:44.06 דקות ופיטר ואן דן הוחנבאנד מהולנד (1:45.81 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם סקוט גולדבלט, נייט דאסינג וצ'אד קרווין בתוצאה של 7:13.69 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:04.66 דקות ואיטליה (7:10.86 דקות). כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.50 דקות.
ביוגרפיה > 2002 > אלוף עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות עולם (בריכת 25 מטר) שנערכה במוסקבה, רוסיה בתחילת אפריל 2002 זכה קלר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.36 דקות, לפני גוסטבו בורגס מברזיל (1:45.67 דקות) ומרק ג'ונסטון מקנדה (1:45.88 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 3:10.64 דקות, לפני שוודיה (3:11.14 דקות) ורוסיה (3:11.24 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:08.73 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 7:00.36 דקות ורוסיה (7:05.36 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה ביוקוהמה, יפן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:11.81, אחרי אוסטרליה (7:09.00 דקות) ולפני קנדה (7:17.30 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.31 דקות. מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.40 דקות, אחרי איאן ת'ורפ (3:45.28 דקות) וגרנט האקט אף הוא מאוסטרליה (3:45.99 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.42 דקות.
ביוגרפיה > 2003

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכה קלר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, נייט דאסינג וארון פירסול בתוצאה של 7:10.26 דקות, אחרי אוסטרליה (7:08.58 דקות) ולפני גרמניה (7:14.02 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.70 דקות ובמקום 16 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:51.69 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:49.77 דקות ועלה לשלב חצי הגמר מהמקום התשיעי.
ביוגרפיה > 2004 > אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אתונה (2004) שנערכו בלונג ביץ', קליפורניה ביולי 2004 זכה קלר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:44.19 דקות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.87 דקות. חודש לאחר מכן, במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, ריאן לוכטה ופיטר ונדרקיי בשיא אמריקה חדש של 7:07.33 דקות, לפני אוסטרליה (7:07.46 דקות) ואיטליה (7:11.83 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.53 דקות. מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 3:44.11 דקות, אחרי איאן ת'ורפ (3:43.10 דקות) וגרנט האקט (3:43.36 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.13 דקות.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה קלר במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, ריאן לוכטה ופיטר ואנדרקיי בתוצאה של 7:06.58 דקות, לפני קנדה (7:09.73 דקות) ואוסטרליה (7:10.59 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.33 דקות.
ביוגרפיה > 2006

באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה באוגוסט 2006 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.20 דקות, לפני פארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית (1:47.51 דקות) וז'אנג לין מסין (1:47.59 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 7:05.28 דקות, לפני קנדה (7:12.39 דקות) ואוסטרליה (7:17.21 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.54 דקות, המהירה באליפות. מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.17 דקות, אחרי פארק טאי-הוואן (3:45.72 דקות) וז'אנג לין (3:47.07 דקות).
ביוגרפיה > 2007 > שיאן עולם

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה קלר בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם מייקל פלפס, ריאן לוכטה ופיטר ואנדרקיי בשיא עולם חדש של 7:03.24 דקות, לפני אוסטרליה (7:10.05 דקות) וקנדה (7:10.70 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.31 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.03 דקות ובמקום 18 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:49.58 דקות.
ביוגרפיה > 2008

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) שנערכו באומהה, נברסקה בתחילת יולי 2008 סיים קלר במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.20 דקות, 4 מאיות אחרי ריקי ברנס (1:46.14 דקות) ובכך הבטיח את השתתפותו במשחקים האולימפיים, בפעם השלישית ברציפות, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. חודש לאחר מכן, במשחקים עצמם הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחה בשלב המוקדמות. הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.51 דקות, 4 מאיות איטי יותר מחברו ריקי ברנס (1:45.47 דקות) שנבחר לשחות במשחה הגמר יחד עם ריאן לוכטה שלא שחה במבחנים משחה זה ושניהם היו שותפים לניצחון וקביעת שיא העולם של 6:58.56 דקות, שיפור של כ-5 שניות לשיא העולם בן השנה של ארצות הברית. במשחה הגמר שחה ברנס לאט יותר 1:46.29 דקות ולוכטה שחה תוצאה של 1:44.28 דקות.
ביוגרפיה > חייו האישיים

בשנת 2018 חשף קלר כי מינואר 2014, עבר גירושין, היה מובטל והפך לחסר בית. הוא חי מחוץ לרכבו במשך כעשרה חודשים. הוא הוסיף ואמר כי במשך ארבע שנים הוא לא זכה לזכויות ביקור עם ילדיו. בראיון שערך באביב 2014 הוא אמר כי אינו בטוח היכן נמצאות שלוש המדליות האולימפיות שלו. לדבריו, הוא עשה טעות בכך שלא תכנן את הקריירה שלו לאחר שחייה, והרגיש "מריר" כלפי עצמו וכלפי הספורט שלו. בשנת 2018, הודה קלר לאחותו קאלין בכך שסייעה לו להשתקם. הוא התפרנס משיעורי שחייה והרצאות בשחייה.
מ-2018 מתגורר קלר בקולורדו ספרינגס. הוא עובד כמתווך נדל"ן.
ביוגרפיה > חייו האישיים > ההסתערות על הקפיטול (2021)

ב-6 בינואר 2021 השתתף קלר בהסתערות על הקפיטול. לפני האירוע הוא פרסם באינטרנט הודעות שתמכו בנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. הוא זוהה בוודאות מאחר שהוא בלט מבין המסתערים בשל גובהו (1.98 מטר), פניו היו גלויות מאחר שלא עטה מסכה כנגד מגפת הקורונה ולבש מעיל של הנבחרת האולימפית של ארצות הברית. ב-13 בינואר הוא הואשם בשיבוש אכיפת החוק, כניסה בלתי חוקית לשטחי הקפיטול והתנהלות פרועה בשטח הקפיטול. בספטמבר 2023 הורשע בדין וב-2 בדצמבר נגזר עונשו לחצי שנת מעצר בית בפועל, שלוש שנות מאסר על תנאי ו-360 שעות עבודות שירות למען הציבור.
הערות שוליים

1 2  האלוף האולימפי בשחייה נשפט לשלוש שנות מאסר על תנאי, לאחר שהשתתף בפריצה לבניין הקפיטול בוושינגטון, באתר ישראל היום, 2 בדצמבר 2023
ריינהולד מאתי

ריינהולד מאתי (בגרמנית: Reinhold Mathy, נולד ב-12 באפריל 1962, ממינגן, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. עיקר הקריירה של מאתי היה בבאיירן מינכן, עמה זכה בארבע אליפויות הבונדסליגה ושלושה גביעים.
קריירת מועדונים

מאתי הצטרף לנוער של באיירן מינכן בשנת 1979, וכעבור שנה, בעונת 1980/81 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-1 על בוכום. עד לסוף העונה ערך שתי הופעות נוספות, ובסיום העונה זכה עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה. בעונת 1981/82 מאתי החל לשחק יותר וערך 17 הופעות בכל המפעלים, כאשר החשובה שבהן הייתה בגמר גביע אירופה לאלופות 1982, בו הפסידה באיירן מינכן 1-0 לאסטון וילה. מאתי פתח בגמר זה והוחלף בדקה ה-51. באותה שנה, זכה מאתי עם באיירן מינכן בגביע הגרמני, אך לא שותף בגמר. בעונת 1983/84 מאתי ביסס את מעמדו בקבוצה כשערך 22 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים, וזכה עם הקבוצה בגביע נוסף, לאחר ניצחון בפנדלים על בורוסיה מנשנגלדבך. מאתי נכנס במשחק זה כמחליף במחצית במקום וולפגנג קראוס. בין השנים 1985 ו-1987 זכה מאתי עם באיירן מינכן בשלוש אליפויות רצופות, כאשר בעונת 1985/86 זכה גם בגביע הגרמני השלישי שלו, כאשר שיחק 90 דקות בניצחון 5-2 בגמר על שטוטגרט. בעונת 1986/87, שהייתה האחרונה של מאתי בקבוצה, הוא סייע לבאיירן מינכן להגיע לגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה הקבוצה לפורטו, אך לא שיחק בגמר זה לאחר שהחמיץ חצי עונה בגין פציעה. בתום עונה זו, עזב מאתי את באיירן מינכן לאחר שבע עונות בקבוצה הבוגרת בהן ערך 100 הופעות ליגה והבקיע 21 שערים, וחתם בבאייר אורדינגן מהבונדסליגה.
בעונתו הראשונה של מאתי בבאייר אורדינגן, הוא חבר לשטפן קונץ ומרסל ויטצ'ק בחוד ההתקפה של הקבוצה, והבקיע שמונה שערי ליגה. אורדינגן סיימה את עונה זו, 1987/88, במקום ה-11 בבונדסליגה. בשתי העונות הבאות סיימו מאתי ואורדינגן במקומות ה-13 וה-14 בהתאמה, כאשר מאתי ממשיך להיות שחקן הרכב קבוע בבאייר אורדינגן. בתום עונת 1989/90 עזב מאתי את הקבוצה לאחר שלוש עונות, וחתם בפ.צ. וטינגן השווייצרית, שם שיחק שתי עונות. בעונת 1992/93 שיחק מאתי בהנובר 96 ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, וערך 11 הופעות במדיה. הנובר סיימה תשיעית בעונה זו. בתום העונה פרש מאתי ממשחק פעיל בגיל 31 בלבד, בגין פציעות חוזרות.
קריירה בינלאומית

מאתי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה המערבית, והבקיע שישה שערים בשבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית עד גיל 21. עם זאת, מאתי מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (4): 1980/81, 1984/85, 1985/86, 1986/87
הגביע הגרמני (3): 1981/82, 1983/84, 1985/86
רביעיית מיתרים מספר 14 (שוברט)

הדף הפותח את הרביעייה, מתוך כתב היד המקורי של שוברט
מתוך כתב היד המקורי של השיר "העלמה והמוות" D531
פרנץ שוברט, צויר על ידי וילהלם אוגוסט ריידר (אנ')
רביעיית המיתרים מספר 14 ברה מינור, 810 ברשימת דויטש מאת פרנץ שוברט, שידועה גם בכינויה המוות והעלמה (Der Tod und das Mädchen) היא אחת מן היצירות החשובות ביותר במוזיקה הקלאסית להרכב של רביעיית מיתרים.
היצירה נכתבה בשנת 1824. שמה של היצירה נובע מן הפרק השני, שהוא פרק ואריאציות אשר נכתב על בסיס שיר שהלחין שוברט כשש שנים מוקדם יותר, העונה לשם "העלמה והמוות" (אנ'), על בסיס טקסט מאת מתיאס קלאודיוס.