קרל קלפלק
ביוגרפיה

קלפל נולד בעיר Nové Město nad Metují בצפון בוהמיה - אז בתחומי האימפריה האוסטרו הונגרית וכיום בצ'כיה. בגיל 8 התייתם מאביו, בגיל 14 נאלץ לצאת לעבודה כדי לפרנס את משפחתו. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית. בדצמבר 1915 הוא נפל בשבי הרוסי, ושם התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים למען שחרור ארצם. בלגיון עבר הכשרה לקצונה. יחד עם הלגיון נטל חלק במלחמת האזרחים ברוסיה.
בשנת 1920 הוא חזר לצ'כוסלובקיה שבינתיים זכתה בעצמאותה, והצטרף לצבא הצ'כוסלובקי. הוא מונה למפקד פלוגה. בשנת 1929 הועלה לדרגת מאיור ומונה למפקד גדוד. בהמשך היה מדריך בקורס מפקדי פלוגות, למד באקדמיה צבאית בפראג. לאחר סיום הלימודים הדריך באקדמיה. בשנת 1933 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-1935 מונה קלפלק למפקד רגימנט. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, עזב קלפלק את הצבא. הוא הצטרף לארגון המחתרת "אובראנה נארודנה" ("הגנה על האומה"). בפברואר 1940, הצליחו הגרמנים לחסל את מרבית הנהגת הארגון, וקלפלק נאלץ להימלט. דרך הונגריה, יוגוסלביה וטורקיה הוא הגיע לארץ ישראל המנדטורית.
בארץ החל קלפלק לארגן פליטים מצ'כוסלובקיה ליחידה צבאית, אשר נקראה גדוד צ'כוסלובקי ה-11. קלפלק פיקד על הגדוד בכל תקופת קיומו. יחד עם הגדוד השתתף במערכה בסוריה ובלבנון ולאחר מכן, בצפון אפריקה, בהגנה על טוברוק. בדצמב 1941 הועבר גדוד למצרים ובאפריל 1942 חזר לארץ ישראל. בארץ הגדוד פורק ועל בסיסו הוקם רגימנט נ"מ צ'כוסלובקי, אשר הגן על נמל חיפה. קלפלק מונה למפקד הרגימנט והועלה לדרגת קולונל. ביולי 1943 הועבר הרגימנט דרך הים התיכון לבריטניה. קלפלק קיבל תפקיד סגן מפקד חטיבה משוריינת צ'כוסלובקית, אשר הוקמה בבריטניה. קלפלק לא הסתדר עם מפקדו, גנרל אלויז ליסקה. האחרון הדיח אותו מהתפקיד וקלפלק עבר ללונדון, שם קיבל תפקיד במשרדי הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה.
באוגוסט 1944, לפי בקשתו, נסע לברית המועצות, שם מונה למפקד חטיבת רגלים ה-3 בגיס הצ'כוסלובקי ה-1 שלחם בחזית המזרחית. הוביל את החטיבה בקרבות קשים במעבר דוקלה. באוקטובר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. קרל קלפלק זכה להערכה רבה הן ממפקד הגיס גנרל לודביק סבובודה והן מהפיקוד הסובייטי על תפקודו בקרבות. לכן, במרץ 1945, כאשר לודביק סבובודה התמנה לתפקיד שר ההגנה בממשלה צ'כוסלובקית שהוקמה בעיר קושיצה בחסות ברית המועצות, מונה קרל קלפלק למפקד הגיס הצ'כוסלובקי ה-1. הוא לא יכל להיכנס לתפקיד מיד, כיוון שבתחילת פברואר 1945 נפצע קשה מרסיסי פגז במהלך הקרב על ליפטובסקי מיקולש. בתקופת החלמתו מילא גנרל בוהומיל בוצ'ק את תפקיד מפק הגיס. ב4 באפריל 1945 נכנס קרל קלפלק באופן רשמי לתפקיד מפקד הגיס. קלפלק פיקד על הגיס עד סוף המלחמה. ב־17 במאי 1945 הוא פיקד על מצעד הניצחון שנערך בפראג.
לאחר תום המלחמה הועלה קרל קלפלק לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד המחוז הצבאי ה-1, שמפקדתו נמצאת בפראג. בסוף 1946 הועלה לדרגת גנרל ארמייה. בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. קלפלק תמך בהשתלטות, ואף הורה לחלק נשק לתומכי ההפיכה מהמחסנים של הצבא. בהתחלה זכה להערכה קלפלק להערכה מצד השלטון הקומוניסטי, אך מהר מאוד התהפכו היוצרות. בשנת 1950 הוא הודח מתפקידו ובפברואר 1951 פוטר מן השירות הצבאי. העילה הרשמית לפיטוריו היתתה קשריו עם הגולים הצ'כוסלובקים במערב. קלפלק התכתב עם אחד מפקודיו, מימי שירותו בצפון אפריקה, אשר התגורר בבריטניה. בנובמבר 1952 נעצר קלפלק על ידי המשטרה החשאית הצ'כוסלובקית והוחזק בכלא במשך שנתיים ללא משפט. בנובמבר 1954 הוא נשפט ונידון ל-6 שנות מאסר באשמת "תעמולה אנטי-קומוניסטית". באפריל 1956, לאחר שהודחו מתפקידם אלה, שהורו על מעצרו, שוחרר קרל קלפלק מהכלא. כעבור כמה חודשים שמו טוהר, דרגותיו ועיטוריו הוחזרו לו. יחד עם זאת הוא לא הוחזר לשירות הצבאי, אל הוצא לגמלאות. הוא התגורר בפראג ועסק בכתיבת ספר זיכרונות. הספר הוצא לאור בשנת 1968. באותה שנה, הנשיא החדש של צ'כוסלובקיה לודביק סבובודה, העניק לקרל קלפלק את עיטור "גיבור הרפובליקה הצ'כוסלובקית". קרל קלפלק מת בביתו בפראג ב-18 בנובמבר 1984