stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באטמן
דמויות משנה

האינטראקציה של באטמן עם הדמויות שסבבו אותו עזרו לבסס את הדמות ולהגדירה. מפכ"ל המשטרה ג'יימס גורדון, בעל בריתו במשטרת גות'אם סיטי, הופיע לצידו החל מהחוברת הראשונה ממאי 1939. בהמשך הצטרפו גם אלפרד פניוורת' כמשרתו האישי ולושיוס פוקס כשותפו העסקי והאחראי לפטנטים הרבים שברשותו. אולם, תפקיד דמות המשנה החשובה ביותר שמור לשותפו הצעיר רובין. רובין הוא שותפו של באטמן ללחימה בפשע, שנמצא איתו בשטח ומסכן את חייו בקרבות נגד הפושעים. רובין מאומן ומודרך על ידי באטמן שמשמש לו גם מורה רוחני ודמות אב. במהלך עלילות קומיקס מספר דמויות שונות נטלו את זהותו של רובין. הרובין הראשון, דיק גרייסון, פוצח בקריירת סולו כנייטווינג, אם כי הוא ובאטמן עדיין משתפים פעולה מדי פעם. הרובין השני, ג'ייסון טוד, נפצע ונהרג בידי הג'וקר, אך חוזר לחיים כיריב שקול לבאטמן, הברדס האדום. הרובין השלישי, טים דרייק, הופיע לראשונה ב-1989 ומאז כיכב בסדרה משלו, רובין האדום. הרובין האחרון, דמיאן ויין, הוא בנם הביולוגי של ברוס ויין וטליה אל-גול, בתו של ראס-אל-גול.
דמויות נוספות כוללות את ברברה גורדון, בתו של מפכ"ל המשטרה גורדון, אשר החלה כצלע שלישית במשפחת העטלף כבאטגירל. גורדון נטלה את זהות אשפית המחשבים אורקל לאחר שנפצעה ורותקה לכיסא גלגלים בידי הג'וקר באירועי באטמן: הבדיחה ההורגת, ולאחרונה שבה לזהותה כבאטגירל לאחר שהתחושה ברגליה חזרה; עזראל, מתנקש הממלא את מקומו של באטמן באירועי Batman: Knightfall; קסנדרה קיין, בתו של מתנקש אשר הופכת ברבות הימים לבאטגירל השנייה ולעטלף השחור; הציידת, שורדת יחידה ממשפחת פשע שהופכת לאנטי-גיבורה הלוקחת את החוק לידיה ואשר עובדת לצד באטמן לעיתים; וסטפני בראון, בתו של הנבל קלומאסטר שהייתה בעבר רובין הרביעית וספוילר, נטלה את זהות באטגירל מקסנדרה קיין בעקבות אירועי באטמן: הקרב על הגלימה והפכה לבאטגירל החמישית. בהמשך חזרה להיות ספוילר. בסיפור "באטמן: האביר האפל חוזר" מוצגת דמותה של קארי קלי, שמתפקדת כרובין בעתיד הדיסטופי בסיפור ומסייעת לבאטמן המזדקן להשיב את הסדר על כנו בגות'אם, שנשלטת בידי כנופיות רחוב ונבלי על.
דמויות משנה > אויבים

באטמן נתקל בשלל אויבים החל מפושעים זוטרים, עבור בראשי מאפיה ומשפחות פשע רבי-השפעה ועד לנבלי-על. רשימתם היא מהמוכרות ביותר בתרבות הפופולרית, ולרבים מהם סיפורי מקור טרגיים שגורמים להם לעבור לחיי פשע. אויבו המושבע של באטמן הוא הג'וקר, פושע אנרכיסט פסיכופת ורצחני דמוי ליצן, המייצג את כל מה שבאטמן איננו, בכך מהווה ניגוד מושלם אליו. נבלי-על נוספים כוללים את ראס-אל-גול - ראש "ליגת הצללים" הרואה בבאטמן הן יריב שקול והן יורש ראוי, דו-פרצוף (הארווי דנט), איש החידות (אדוארד ניגמה), הדחליל (ד"ר ג'ונתן קריין), הפינגווין (אוסוולד קובלפוט), מיסטר פריז (ד"ר ויקטור פריז), קאטוומן (סלינה קייל), פויזן אייבי (פמלה אייסלי, קיסוס רעיל), ביין, הארלי קווין (העוזרת של הג'וקר), הכובען המטורף, קילר קרוק (התנין הקוטל), קילר מות' (העש הקוטל), אדם-עטלף, פני חימר, הפיתום (עם פני צלקת), פיירפליי (הגחלילית), המסיכה השחורה, האש וסולומון גרנדי בין היתר. חלק נכבד מאויביו של באטמן הם פסיכופתים או חולי נפש, ולכן מוחזקים בארקהם אסיילום - מוסד סגור לחולי נפש. אף על פי שמדובר במוסד סגור ומאובטח רבים מהם בורחים ממנו אחת לכמה זמן.
השפעה תרבותית

באטמן הפך לאייקון תרבותי המוכר ברחבי העולם. נוכחותו פשטה מעבר לגבולות הקומיקס - הסרט משנת 1989 וכן המסחור הרב שנעשה בעקבותיו הביאו את הדמות לתודעה הציבורית. בחגיגות 60 שנים להולדת הדמות, העיתון הבריטי הגארדיאן ציין כי דמותו של באטמן נמצאת בסחרור אינסופי של המצאה מחדש של התרבות העכשווית וכי הוא גם נחשב לאייקון וגם למצרך - ממצא תרבותי מושלם למאה ה-21. יתר על כן, מספר ירחונים כלכליים השתמשו בדמות לצורך מחקרים - מגזין פורבס העריך כי ברוס ויין הוא האדם הבדיוני התשיעי בהונו, שנאמד ב-5.8 מיליארד דולר, מספר מקומות מתחת לאיירון מן, שהונו נאמד ב-6 מיליארד דולר. ביזנסוויק מיקם את הדמות כאחת מעשרת גיבורי-העל האינטליגנטיים בעולם הקומיקס.(הקישור אינו פעיל, 5.11.2022) אנטרטיינמנט ויקלי מיקם את הדמות ברשימת 20 הגיבורים המגניבים ביותר בתרבות הפופולרית. הסרט "באטמן" משנת 1989 נכלל ברשימת מאה הגיבורים והנבלים במאה שנים של מכון הסרטים האמריקאי.
אזכור במדיות אחרות

באטמן הפך לדמות פופולרית מאוד עם הצגתו וכיכב בסדרת כותרי קומיקס שבהם הוא היה הדמות הראשית בשנת 1940. בחלוף הזמן נעשו מספר עיבודים לדמות. הסדרה באטמן מסוף שנות ה-60 השתמשה באפיון קאמפי, מגמה שהמשיכה בשנות השבעים והשמונים. סרטי הקולנוע "באטמן" של טים ברטון ו"באטמן מתחיל" של כריסטופר נולאן הציגו באטמן אפל וגותי.
אזכור במדיות אחרות > במשחקי מחשב

משחקי מחשב רבים עוסקים בבאטמן, חלקם בעקבות סרטי הקולנוע עליו. בין הראשונים היה Batman: The Caped Crusader משנת 1988.
משחקי באטמן הידועים ביותר היא סדרת המשחקים באטמן: ארקהם של חברת משחקי הווידאו Rocksteady, שזכתה לשבחים רבים. בין השנים 2009 ו-2011 יצאו שני משחקי המחשב והקונסולות "באטמן ארקהם אסיילום" ו"באטמן: ארקהם סיטי", אשר בניגוד למשחקים קודמים שמהווים אדפטציות לדמות הקומיקס כפי שהיא מופיעה במדיום הטלוויזיוני, הם הראשונים שמספרים את מיתוס איש העטלף בדרך מודרנית וחדשה. המשחק הראשון אף זכה בפרס באפט"א למשחק הטוב ביותר לשנת 2009. ב-25 באוקטובר 2013 יצא המשחק השלישי בסדרה, "באטמן ארקהם אוריג'ינס", שמהווה הקדמה לשני קודמיו. ב-23 ביוני 2015 יצא המשחק הרביעי והאחרון בסדרת המשחקים של חברת Rocksteady, "באטמן ארקהם נייט". ב-2 באוגוסט 2016 יצא המשחק "Batman: The Telltale Series" של חברת Telltale.
אזכור במדיות אחרות > בקולנוע

בשנת 1989, באטמן שב לקולנוע בסרטו של טים ברטון, "באטמן". מייקל קיטון הופיע בתפקיד באטמן וג'ק ניקולסון בתפקיד הג'וקר. הסרט זכה להצלחה קופתית והגיע למקום החמישי ברשימת שוברי הקופות של השנה וההצלחה הובילה ליציאת סרט המשך: "באטמן חוזר" ב-1992.
בשנת 1995 יצא הסרט "באטמן לנצח" ובשנת 1997 יצא הסרט "באטמן ורובין", שניהם סרטי המשך לסרטים "באטמן" ו"באטמן חוזר", אולם בבימויו של ג'ואל שומאכר ובכיכוב ואל קילמר וג'ורג' קלוני. "באטמן ורובין" נכשל קופתית וביקורתית, מה שגרם לאולפני האחים וורנר לבטל את התוכניות לסרט חמישי בסדרה.
בשנת 2005 יצא אתחול מחודש לסרטי הקולנוע של באטמן - "באטמן מתחיל", בבימויו של כריסטופר נולאן, ובו מובא סיפור המקור של הדמות. כריסטיאן בייל הופיע בתפקיד הראשי, תפקיד אותו חזר לגלם בסרט ההמשך "האביר האפל" משנת 2008, שנחשב לאחד מסרטי הקומיקס הטובים ביותר, ובו באטמן מתמודד מול הג'וקר בגילומו של הית' לדג'ר. ב-20 ביולי 2012 יצא הסרט השלישי והמסכם בבימויו של נולאן - "עלייתו של האביר האפל". הסרטים של נולאן - שמכונים גם "טרילוגיית האביר האפל" - זכו לביקורות חיוביות על הסגנון הריאליסטי והאפל של הסרטים והפכו לשוברי קופות.
ביולי 2008 יצא סרט אנימציה יפני "באטמן: אביר גות'אם", המורכב משישה סרטים קצרים בסגנונות אנימציה שונים. בספטמבר 2011 יצא סרט האנימציה "באטמן: שנה ראשונה", שמבוסס על קומיקס באותו שם.
משנת 2016 עד שנת 2021 השחקן בן אפלק גילם את דמותו של באטמן ביקום הקולנועי של DC. השחקן הביע חוסר רצון לחזור לגלם את הדמות, כמו כן, העולם הקולנועי אליו הייתה שייכת התגלמות זו של באטמן עובר אתחול בהובלת הבמאי ג'יימס גאן ובאטמן צפוי לחזור עם ליהוק חדש.
סרט סולו בבימויו של הבמאי מאט ריבס יצא לאקרנים במרץ 2022 בכיכובו של רוברט פטינסון. סרט המשך עתיד לצאת ב-2025.
באטמן הופיע גם בסרט הפלאש מ-2023 ב-3 גרסאות: בגרסה הראשונה הוא גולם על ידי בן אפלק והיה שייך ביקום הקולנועי של DC, בגרסה השנייה הוא גולם על ידי מייקל קיטון והיה באטמן זקן מיקום מקביל שסייע לפלאש והיווה מחווה לבאטמן של הסרט מ-1989, ובגרסה השלישית - הופעת קמע של ג'ורג' קלוני. באטמן של קיטון צויד בחליפת עטלף משוריינת, גלימה חסינת-כדורים שהופכת לדאון, רובה חבלים, באטראנג, מטעני נפץ ומטוס קרב בצורת עטלף.
אזכור במדיות אחרות > בטלוויזיה

דמותו של באטמן הופיעה במדיות אחרות נוסף לקומיקס - רצועות קומיקס, ספרים, תסכיתי רדיו, סדרות טלוויזיה ואנימציה וסרטי קולנוע. רצועת קומיקס ראשונה הופיעה בעיתון יומי באוקטובר 1943, כאשר באותה שנה שודרה גם סדרת סרטי טלוויזיה קצרים בת 15 חלקים. בעוד לא הייתה לבאטמן תסכית רדיו משלו, הוא הופיע בתפקיד אורח בהרפתקאותיו של סופרמן החל משנת 1945. סדרת סרטי טלוויזיה שנייה בשם באטמן ורובין שודרה בשנת 1949.
סדרת הטלוויזיה באטמן בכיכובו של אדם וסט שודרה בתחילת 1966 ברשת ABC, והפכה עד מהרה לתופעה תרבותית עקב חוש ההומור הקאמפי שבה. לדברי וסט, המונח "קאמפיות" לא מתאר אותה במדויק, והסדרה הייתה פארסה או פרודיה מכוונת לקומיקס. הסדרה שודרה למשך 120 פרקים עד לסיומה ב-1968. בין שתי עונות הסדרה צולם סרט באורך מלא. הפופולריות של סדרת הטלוויזיה הביאה לסדרת האנימציה הראשונה שנעשתה על הדמות, The Batman\Superman Hour. החלקים בהם הופיע באטמן נערכו יחדיו לאחר מכן כדי להכלל בסדרת האנימציה Batman with Robin the Boy Wonder בת 33 הפרקים, ששודרה בשנים 1968–1977 ברשת CBS.
בשנים 1973–1983 באטמן הופיע כחלק מחבורת Super Friends, סדרת אנימציה מבית האנה ברברה.
בשנת 1977 כיכב באטמן בסדרת אנימציה משלו בת 16 פרקים, The New Adventures of Batman בהפקת פילמיישן.
בשנת 1992 חזר באטמן לטלוויזיה ב"באטמן: איש העטלף", שהופקה בידי האחים וורנר עבור רשת FOX, ותוארה כגילום הקרוב ביותר למראהו האמנותי של באטמן של שנות ה-90. הסדרה זכתה להצלחה רבה, ביקורות מצוינות ומספר פרסי אמי. הסדרה, שכללה שתי עונות בנות 85 פרקים, הובילה ליצירת סדרות המשך בעלות אותה המשכיות - "ההרפתקאות החדשות של באטמן", "באטמן: אבירי גות'אם", "באטמן: הדור הבא" (המתארת את קורותיו של טרי מקגינס שמכהן כבאטמן החדש בגות'אם סיטי העתידית, תחת הדרכתו של ברוס ויין הזקן) ו"ליגת הצדק" (צוות גיבורי-העל של DC קומיקס הכולל את סופרמן, וונדר וומן, פלאש ועוד), כאשר בכולן דיבב את דמותו של באטמן/ברוס ויין השחקן קווין קונרוי. לסדרות אלו נוצרו חמישה סרטי אנימציה באורך מלא.
בשנת 2004 עלתה לשידור סדרת אנימציה חדשה בשם "הבאטמן", ששודרה למשך חמש עונות.
בשנים 2008–2011 שודרה סדרת הקרוסאוברים "באטמן: האמיצים והנועזים" (Batman: The Brave and the Bold), שבה באטמן, בדומה לקומיקס, נעזר בגיבורי-על נוספים.
בשנת 2009 עלתה סדרה בשם "Beware the Batman" (Beware the Batman).
בשנת 2014–2019 שודרה סדרת הלייב אקשן "גות'האם" בכיכוב בן מקנזי המגלם את השוטר הצעיר ג'יימס גורדון בשנות נעוריו של ברוס ויין, אותו מגלם השחקן דוד מזוז.
בשנת 2022 עלתה סדרת האנימציה "באטווילס" שעוסקת בכלי הרכב של משפחת העטלף. כשמחשב העטלף, בעזרת הרובוט שלו "M.O.E", מתקין בהם בינה מלאכותית, שנותנת להם יכולת לדבר ולהתנועע בחופשיות. משפחת העטלף מופיעה בתפקיד משנה, וכן דיוק תומאס מוצג בתור רובין וכן מציג את קסנדרה קיין כבאטגירל.
ביאורים

↑  מופיעה בסרט "באטמן לנצח".
הערות שוליים

↑  IGN's Top 100 Comic Book Heroes: #2 - Batman
↑  The 50 Greatest Comic Book Characters
↑  Alex Zalben, When is Batman's Birthday, Actually?, MTV News (באנגלית)
↑  Batman Unmasked: The Psychology of the Dark Knight Documentary, 2008
↑  Sharrett, Christopher. "Batman and the Twilight of the Idols: An Interview with Frank Miller." The Many Lives of the Batman: Critical Approaches to a Superhero and His Media. Routledge: London, 1991. ISBN 0-85170-276-7, pg. 44
↑  Batman's big birthday, The Guardian, March 15th 1999
↑  The Forbes Fictional 15: No.9 - Wayne, Bruce, David M. Ewalt, December 18th 2008
↑  The Smartest Superheroes, Joseph Pisani, June 1st 2006
↑  20 All-Time Coolest Heroes in Pop Culture: No.18 - Batman
↑  AFI's 100 Years... 100 Heroes and Villains, Retrieved on May 21st 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007324580705171  BNC: 000621801  BNE: XX5154706  BnF: cb12514428z (data)  GND: 119086611  LCCN: nb2015003207  MusicBrainz: f80ab866-c6f6-4e44-a4d6-7f13e3b45948  NARA: 563630  NCL: 007549897  NKC: jo20191031181  ORCID: 0000-0003-1989-5812  SELIBR: 138653  SNAC: w6d798gz  SUDOC: 078905109  TePapa: 49732  VIAF: 188479179   WorldCat (עם VIAF): 188479179 
חליפתו של באטמן מתוך "עלייתו של האביר האפל"
הבאטמוביל מהסרט "באטמן" של טים ברטון מ-1989.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
עשרת הרוגי מלכות

דמותו של רבי חנינא בן תרדיון מעשרת הרוגי מלכות מוצא להורג ביצירתו של האמן בֶּנוֹ אֶלְקָן - מנורת הכנסת
עשרת הרוגי מלכות היו עשרה תנאים שעל פי מסורות קדומות שונות הוצאו להורג באכזריות על ידי השלטון הרומאי בארץ ישראל, משום שלא סרו למשמעתם, והמשיכו ללמוד תורה וללמד אותה. עשרה הרוגים אלה הפכו לחלק מהתודעה היהודית של עמידה ומסירות נפש כנגד גזירות השמד שהטילו הרומאים.
על פי המסורת של מדרש אלה אזכרה (אנ'), עשרת ההרוגים, שלהם השפעה רבה על מסירת התורה וההלכה, היו: רבן שמעון בן גמליאל הזקן, רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, רבי חנינא בן תרדיון, רבי עקיבא בן יוסף, רבי יהודה בן בבא, רבי יהודה בן דמא, רבי חוצפית המתורגמן, רבי חנינא בן חכינאי, רבי ישבב הסופר ורבי אלעזר בן שמוע.
חלק מהמקורות מספרים שהקיסר (או טורנוסרופוס, שמזוהה לרוב עם נציב רומא קווינטוס טיניאוס רופוס) הרג את החכמים הללו כעונש על חטא מכירת יוסף בידי עשרת אחיו על פי דברי הפסוק "וגונב איש ומכרו מות יומת" (ראו להלן).
מקור הביטוי

"הרוגי מלכות" הוא כינוי המופיע בתלמוד ליהודים אשר הוצאו להורג בשל היותם יהודים או עקב שמירת המצוות.
אולם התלמוד אינו מזכיר קבוצה של עשרה הרוגי מלכות.
התלמוד מספר על שלושה תנאים אשר הוצאו להורג בעקבות קיום מצוות שנאסרו בתקופתן על ידי המשטר ששלט במקומם: רבי עקיבא, רבי חנינא בן תרדיון ורבי יהודה בן בבא. התנאים הוצאו להורג מכיוון שקיימו מצוות שקיומן נאסר בגזירות השמד של אדריאנוס: הסמיכו חכמים, שמרו שבת, ערכו ברית מילה ולימדו תורה.
במקורות מאוחרים יותר מוזכרים או נמנים עשרה הרוגי מלכות: מדרש איכה רבה (המאה ה-5 או ה-6), מדרש תהילים (מדרש "שוחר טוב", המאה ה-10), אגרת רב שרירא גאון (שלהי המאה ה-10), מדרש שיר השירים (נערך במאה ה-11), מדרש אלה אזכרה, ומדרש עשר גליות.
מקור הביטוי > מקורות במדרש ובפיוט לסיפור הוצאתם להורג

במדרש שיר השירים נמנים כל עשרת הרוגי מלכות בתוספת פרטים על חייהם והוצאתם להורג.
מדרש אלה אזכרה מספר את סיפורם של עשרת הרוגי מלכות בפירוט רב, ובחלק מהנוסחאות שלו גם מסופרים דברים רבים שרבי ישמעאל כהן גדול ראה או שמע, כשעלה למרום. נראה שהפיוט "אלה אזכרה" הנאמר בסוף סדר העבודה שבתפילת מוסף של יום הכיפורים בנוסח האשכנזים, מבוסס על מדרש זה. הפיוט נפתח במילים "אלה אזכרה" ומתאר את דרך הוצאתם להורג ואת הדו-שיח בין עליונים לתחתונים על טיב הגזירה שנגזרה. בקינות לתשעה באב נוהגים האשכנזים והספרדים לומר קינה קצרה יותר הפותחת במילים "ארזי הלבנון אדירי התורה". ביהדות תימן קיימת קינה מקבילה "אז בבית שבינו" ונוהגים לאומרה בתפילת ערבית של תשעה באב.
זהות עשרת ההרוגים

בארבעה מדרשים המונים את שמות ההרוגים (מדרש אלה אזכרה, מדרש איכה רבה פרק ב', מדרש תהילים פרק ט', ומדרש עשר גליות) מופיעים שישה עשר שמות בסך הכל (לרשימה זו מוסיף רב שרירא גאון את רבן גמליאל דיבנה, המוזכר במדרש איכה לפי קצת נוסחאות). במדרש אלה אזכרה נמנים רבי חנינא בן חכינאי, רבי יהודה בן דמא, ורבי אלעזר בן שמוע. באיכה רבה ובמדרש תהלים נמנו במקומם רבי יהודה הנחתום, שמעון בן עזאי, ורבי טרפון/רבי אלעזר בן חרסום/רבי יוסי. במדרש עשר גליות נמנה במקום רבי יהודה בן דמא/הנחתום, רבי חנינא סגן הכהנים.
לפי ספר דורות הראשונים, רבן שמעון בן גמליאל הזקן לא הוצא להורג בידי הרומאים, אלא רבי שמעון בן הסגן הוא שהוצא להורג יחד עם רבי ישמעאל בן אלישע, חברו הצעיר של רבי עקיבא. שניהם נשבו והוצאו להורג בדרום יהודה בתחילת מרד בר כוכבא.
רבי גדליה אבן יחיא, "בספרו שלשלת הקבלה", טוען שלא כל החכמים הוצאו להורג על ידי הרומאים אלא רק אלו המוזכרים בגמרא, כדוגמת רבי עקיבא. לעומת זאת, יש הטוענים שכל שישה עשר החכמים הוצאו להורג על ידי הרומאים, והמספר עשר נבחר על ידי הפייטנים והדרשנים מסיבות ספרותיות, או כנגד עשרת השבטים שמכרו את יוסף.
שמות עשרת הרוגי מלכות לפי המדרשים השונים
|  | מדרש אלה אזכרה | מדרש איכה רבה ומדרש שיר השירים | מדרש תהילים | מדרש עשר גליות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רבן שמעון בן גמליאל [הזקן] | רבן (שמעון בן) גמליאל | רבן שמעון בן גמליאל | רבן שמעון בן גמליאל |
2: רבי ישמעאל כהן גדול
3: רבי חנינא בן תרדיון
4: רבי עקיבא בן יוסף
5: רבי יהודה בן בבא
| 6 | רבי יהודה בן דמא / רבי אלעזר בן דמא | רבי יהודה הנחתום | רבי יהודה הנחתום | רבי חנינא סגן הכהנים |
7: רבי חוצפית המתורגמן
| 8 | רבי חנינא בן חכינאי | שמעון בן עזאי | שמעון בן עזאי | שמעון בן עזאי |
9: רבי ישבב הסופר
| 10 | רבי אלעזר בן שמוע | רבי טרפון (ויש אומרים רבי אלעזר חרסנה - רבי אלעזר בן חרסום) | רבי יוסי (כנראה הגלילי[דרוש מקור]) | רבי אלעזר בן חרסום |
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > הדעה שנהרגו כעונש על מכירת יוסף

במדרש אלה אזכרה ובמדרש משלי מבואר שעשרת החכמים הוצאו להורג על ידי הקיסר כעונש על מכירת יוסף שנמכר בידי עשרה שבטים (בני לאה, בלהה, וזלפה). ישנם ספרי קבלה שמפורט בהם על איזה שבט כיפר כל הרוג במיתתו.
המדרש מספר על קיסר רומי שחשב על דרך בה הוא יוכל לגרום למותם של חכמי ישראל. בא לפני עשרה חכמים והציג לפניהם שאלה תמימה לכאורה: מהו עונשו של מי שגונב נפש? החכמים מיד ענו לו שחיוב גונב נפש הוא מיתה. המדרש מאשים את החכמים שגרמו להריגת עצמם בכך שלימדו את הקיסר תורה.
לאור תשובתם, הקיסר מיד התחיל בהאשמות נגד עשרת השבטים שמכרו את יוסף, וטען שחיוב המיתה שלהם מעולם לא מומש. ומאחר והאחים כבר לא בחיים, החליט שבמקומם הוא יהרוג את אותם עשרה חכמים שהוא זימן לפניו: ”איה אבותיכם אשר אחיהם מכרוהו, לאורחת ישמעאלים סחרוהו, ובעד נעלים נתנוהו. ואתם קבלו דין שמים עליכם, כי מימי אבותיכם לא נמצא ככם, ואם היו בחיים הייתי דנם לפניכם, ואתם תשאו עוון אבותיכם”.
עוד מסופר בקינה[דרושה הבהרה], שבעת יציאת הגזירה הזאת על חכמי ישראל, עלה רבי ישמעאל למרום לשמוע מאחורי הפרגוד האם יש דרך להימלט מגזירת הקיסר: ”טהר רבי ישמעאל עצמו והזכיר השם בסילודים, ועלה למרום ושאל מאת האיש לבוש הבדים, ונם לו: קבלו עליכם צדיקים וידידים, כי בזאת אתם נלכדים”. המלאך אמר לרבי ישמעאל שמשמים הסכימו להריגת עשרת החכמים כעונש על מכירת יוסף.
פירוט על הנעשה כשעלה רבי ישמעאל למרום, כתוב במדרש אלה אזכרה, וזה לשונו:
נשאו הרוח והביאו למעלה עד הרקיע הששי ופגע בו גבריאל המלאך...

אמר לו (גבריאל): למה עלית בכאן?

אמר לו: לפי שמלכות הרשעה גזרה עלינו לאבד ממנו עשרה חכמי ישראל ועליתי לידע הגזרה אם היא מאת הקב"ה...

אמר לו גבריאל: ישמעאל בני, חי נפשך שכך שמעתי מאחורי הפרגוד, שעשרה חכמי ישראל נמסרו להריגה ביד מלכות הרשעה.

אמר לו רבי ישמעאל: למה?

אמר לו: על מכירת יוסף שמכרוהו אחיו. שמידת הדין מקטרגת בכל יום לפני כיסא הכבוד ואומרת כלום כתבת בתורתך אות אחת לבטלה, הרי השבטים שמכרוהו את יוסף ולא פרעת עדיין מהם או מזרעם. לפיכך נגזרה גזרה על עשרה חכמי ישראל למסרם להריגה ביד מלכות הרשעה.

אמר לו רבי ישמעאל: עד עתה לא מצא הקב"ה פריקה במכירתו אלא בנו?

אמר לו גבריאל: חי נפשך ישמעאל בני, שמיום שמכרו השבטים את יוסף לא מצא הקב"ה בדור אחד עשרה צדיקים וחסידים כמו השבטים, לפיכך הקב"ה פורע מכם, אבל לך האמת.

...והיה מהלך ברקיע אנה ואנה והיה רואה מזבח סמוך לכיסא הכבוד, אמר לגבריאל: "מה זה?" אמר: "מזבח הוא". אמר לו: "ומה אתם מקריבים עליו בכל יום, וכי פרים ואשים למעלה?" אמר לו: "נפשות של צדיקים אנו מקריבים עליו בכל יום". אמר לו: "מי מקריב אותם?" אמר לו: "מיכאל השר הגדול".
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > הדעה שנהרגו כעונש על מכירת יוסף > הקשיים בהסבר זה

מדרש זה על סיפור עשרת הרוגי מלכות מעלה תמיהה, כיוון שהוא מציג את הריגת כל עשרת התנאים כאירוע שקרה באותו זמן כעונש על דבר אחד, בעוד ששניים מהנמנים כהרוגי מלכות נהרגו ככל הנראה בתקופת המרד הגדול, לעומת השאר שנהרגו בימי הקיסר אדריאנוס, לאחר כישלון מרד בר כוכבא, וגם הם לא נהרגו יחדיו לפי התלמוד. מלבד זאת, במקומות רבים מובא סיפור הריגת כל אחד מהחכמים בנפרד בצירוף סיבה פרטית להריגתו, וכך גם כתבו מפרשים רבים.
עצם העובדה שעשרת הרוגי מלכות נהרגו כעונש על חטא מכירת יוסף שנעשה על ידי אנשים אחרים שנים רבות לפני זה, העלה תמיהה אצל חלק מהפרשנים. רבי גדליה אבן יחיא בספרו שלשלת הקבלה טוען שהפייטנים בדו מלבם הסבר זה על מנת לתת משמעות למספר עשר.
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > דברים מיוחדים שעשו החכמים לפני הוצאתם להורג

בחלק מהמקורות המספרים על הריגתם, מסופר שלפני הריגתם, חלק מהחכמים ניהלו עם הקיסר ויכוח בנושאים אמוניים חשובים כגון אמונה באלהים ובעולם הבא, חלקם גם נהרגו תוך כדי קיום מצוות שונות כגון קריאת שמע וקידוש.
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > רבי שמעון ורבי ישמעאל

בברייתא נאמר, ששמואל הקטן, אשר תיקן את ברכת המינים, התנבא סמוך לפטירתו: "שמעון וישמעאל יהרגו בחרב, וחברוהי לקטלא, ושאר עמא לביזא".
המדרש מספר שלאחר שהבינו החכמים שאין ביכולתם לבטל את הגזרה, התיישבו בזוגות וחיכו למיתתם. הזוג הראשון היה רבי ישמעאל כהן גדול ורבן שמעון בן גמליאל הזקן. הקיסר התלבט את מי להרוג ראשון, ולאחר שכל אחד מהם רצה להיהרג ראשון, ציווה הקיסר להטיל גורל ביניהם. רבי שמעון עלה בגורל להיהרג ראשון, והוא נהרג בסייף.
רבי ישמעאל בכה על מותו של רבי שמעון, ובינתיים הביטה בו בת הקיסר וחמדה את יופיו, משום שהיה משבעת האנשים היפים שהיו בעולם, ופניו היו דומים לפני מלאך ה'. נתמלאה בת הקיסר חמדה וביקשה מאביה: תן לי בקשה אחת! אמר לה: כל מה שתאמרי אעשה חוץ מרבי ישמעאל וחבריו. אמרה לו ביתו: בקשה ממך, החיה אותו! השיב הקיסר: איני יכול, שכבר נשבעתי להרגם. אם כן, ביקשה הבת, צַווה ויפשיטו עור פניו כדי להסתכל בו במקום מראה. הסכים האב האכזרי לכך, וציווה להפשיט מעל רבי ישמעאל את עור פניו בעודו חי. ונפטר לאחר עינויים קשים. האגדה מראה עד היום חורבות של ארמון המיוחס לבת הקיסר, ומספרת שלאחר הוצאת רבי ישמעאל להורג חנטה בת הקיסר את עור פניו באפרסמון כדי שתוכל לראותו תמיד. עור פניו הולבש על פניו של אדם שלם, שהיו מרכיבים אותו על אדם חיגר, כדי לסמל שלטון בני עשו על בני יעקב, בחג רומי מיוחד שנחוג אחת לשבעים שנה.
במסכת שמחות, מן המסכתות הקטנות (פרק ח), מסופר, שלפני הוצאתם להורג בכה האחד. שאל אותו רעהו: מפני מה אתה אתה בוכה? הרי "לשתי פסיעות אתה נתון בחלקם של צדיקים", כלומר: מרחק שתי פסיעות בלבד מבדיל בינך ובין הצדיקים שבגן עדן; ואתה בוכה?! אמר לו: אני בוכה על שאנו נהרגים כעובדי עבודה זרה, כמחללי שבתות, כמגלֵּי עריות וכשופכי דמים. אמר לו: רבי, שמא סועד היית או ישֵן, ובאה אישה לשאול על נידתה ועל טומאתה וטהרתה, ואמרת לה: המתיני עד שאישן; והתורה אמרה "כל אלמנה ויתום לא תענון אם ענה תענה אותו ... והרגתי אתכם בחרב".
במקור קדום יותר מסופרים דברים דומים:
וכשתפשו את רבן שמעון בן גמליאל ואת רבי ישמעאל ליהרג, היה רבן שמעון בן גמליאל יושב ותוהה בדעתו ואומר: אוי לנו, שאנו נהרגין כמחללי שבתות וכעובדי עבודה זרה וכמגלי עריות וכשופכי דמים... והיו מתחננין לאספקלטור: זה אמר אני כהן בן כהן גדול, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. וזה אמר לו אני נשיא בן נשיא, הרגני תחלה ואל אראה במיתת חברי. אמר להם: הפילו גורלות. והפילו, ונפל הפור על רבן שמעון בן גמליאל. מיד נטל החרב וחתך את ראשו. נטלו רבי ישמעאל בן אלישע והניחו בחיקו, והיה בוכה וצועק: פה קדוש, פה נאמן, פה קדוש, פה נאמן, פה שמוציא סנדלפונין טובות ואבנים טובות ומרגליות, מי הטמינך בעפר, ומי מילא לשונך עפר ואפר. עליך הכתוב אומר (זכריה יג) "חרב עורי על רועי ועל גבר עמיתי". לא הספיק לגמור הדבר עד שנטלו החרב וחתכו את ראשו.
במסכת שמחות מסופר שהשמועה על מותם הגיעה לרבי עקיבא ולרבי יהודה בן בתירא, והם חגרו מתניהם שׂק וקרעו בגדיהם ואמרו: ”אחינו ישראל, אילו טובה הייתה לעולם תחילה - לא היו מקבלים (אותה) אלא רבן שמעון ורבי ישמעאל, ועכשיו - גלוי היה לפני מי שאמר והיה העולם שסוף פורענות גדול עתיד לבוא לעולם, ולפיכך נסתלקו אלו מן העולם (שלא יראו את הפורענות).”
רבי ישמעאל ורבי שמעון נהרגו על פי המסורת, בתאריך כ"ה בסיון, בשנת ג'תתכ"ח לבריאת העולם (שנת 68).
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > רבי עקיבא

כאמור, במדרש אלה אזכרה מבואר שרבי עקיבא נהרג על ידי הרומאים כעונש על מכירת יוסף, אך בתלמוד מבואר שרבי עקיבא נהרג על שהקהיל קהילות ברבים ולימדם תורה בניגוד לגזרה שלא לעסוק בתורה.
הוא נלקח בשבי על ידי הרומאים ביום ה' בתשרי, ונכלא למשך תקופה מסוימת. על פי המדרש, מי שגזר את דינו של רבי עקיבא היה טורנוסרופוס. הרומאים עינו אותו במסרקות ברזל, והוא היה מקבל עליו עול מלכות שמים וקורא את שמע, והאריך ב"אחד" עד צאת נשמתו.
במסכת שמחות מסופר שכששמעו רבי יהודה בן בבא ורבי חנינא בן תרדיון שנהרג רבי עקיבא בקיסרי, ”עמדו וחגרו את מתניהם שקים, ואמרו: אחינו ישראל שמעונו... לא נהרג רבי עקיבא אלא למופת”. כלומר - הריגת רבי עקיבא היא אות משמים לכך שיבואו גזירות קשות ורעות על ישראל.
בתלמוד מבואר שרבי עקיבא נהרג כעונש משמים על שהפסיק ללמוד תורה מרבי אליעזר הגדול (עקב הנידוי לאחר מקרה תנורו של עכנאי בו נידו חכמים את רבי אליעזר בן הורקנוס בשל סירובו לקבל את דעת הרוב). התלמוד מספר על ביקורם של חכמים אותו ביומו האחרון, לאחר שלא פגשוהו מיום הנידוי:
כשחלה ר' אליעזר נכנסו ר' עקיבא וחביריו לבקרו, הוא יושב בקינוף [מיטה] שלו והן יושבין בטרקלין [סלון] שלו... נכנסו וישבו לפניו מרחוק ד' אמות.

אמר להם: "למה באתם?"

אמרו לו: "ללמוד תורה באנו"

אמר להם: "ועד עכשיו למה לא באתם?"

אמרו לו: "לא היה לנו פנאי"

אמר להן: "תמיה אני אם ימותו מיתת עצמן"

אמר לו ר' עקיבא: "שלי, מהו?"

אמר לו: "שלך קשה משלהן."
סיפור הוצאתם להורג והמאורעות שגרמו לכך > רבי חנינא בן תרדיון

גם על רבי חנינא בן תרדיון נאמר בתלמוד שנהרג מפני שלימד תורה בגלוי בניגוד לגזרה. ובכ"ז בסיוון הוצא להורג בשרפה על ידי השלטון הרומי (תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד א'; טור, אורח חיים סימן תקפ).
הגמרא מתארת כי גופו נעטף בזמורות עץ והוא נשרף יחד עם ספר התורה בו למד. כדי להאריך את ייסוריו, הניחו הרומאים על ליבו גיזי צמר ספוגים במים, ובכך מנעו את מותו המהיר. לקריאת תלמידיו כי יפתח את פיו כדי למות מהר יותר, אמר: "מי שנתן נשמתי לי הוא יטלה ממני". לתלמידיו סיפר שהוא רואה ”גווילין נשרפין ואותיות פורחות” (קלף נשרף והאותיות הכתובות בו אינן נמחקות, אלא פורחות; רמז לו עצמו; השרפה כילתה את הגוף, אך התוכן נשאר לנצח). התליין שהתפעל מגדלות נפשו של רבי חנינא שאל אותו אם יביאו לחיי עולם הבא אם יסלק את ספוגי הצמר מעל לבו. רבי חנינא השיבו לחיוב, ואף נשבע לבקשתו. התליין הגדיל את השלהבת ונטל הספוגים וכך מת רבי חנינא מהר יותר, ואף התליין השליך עצמו באש ונשרף. על פי הגמרא יצאה בת קול ואמרה: רבי חנינא בן תרדיון ותליינו מזומנים לחיי העולם הבא; ועל כך אמר רבי יהודה הנשיא: "יש קונה עולמו בשעה אחת, ויש קונה עולמו בכמה שנים" (מסכת עבודה זרה, שם).
הגמרא מסבירה שרבי חנינא נענש על חטא מועט, שהיה הוגה את השם המפורש באותיותיו בפרהסיא, משום שהקב"ה מדקדק עם צדיקים אף על חטא מועט, וכן בני ביתו נענשו על דבר מועט מפני צידקותם.