stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרך ארץ (אלבום)
משתתפי האלבום

משה לוי - אורגן האמונד, סינטיסייזרים, מעבד
אוהד אינגר - גיטרה בס
ז'אן פול זימבריס - תופים, מעבד
לואי להב - עיבודים והפקה מוזיקלית
ארז נץ - גיטרות, מעבד
קרדיטים

הוקלט באולפני "טריטון" - דצמבר 1986-ינואר 1987.
צילום - אבי גנור.
עיצוב עטיפה - פיליפ בולקיה, רוני קורץ.
הערות שוליים

↑  "לואי להב - לא נותנים פה להיעלם לרגע", אתר MOOMA
| גידי גוב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי סולו | תקליט ראשון (1978) • 40:06 (1983) • תנו לגדול בשקט (1985) • דרך ארץ (1987) • אין עוד יום (1991) • ריקוד ירח (2003) • בקצה ההר (2005) • אם היינו (2015) |  |
| הופעות ואוספים | דרך ארץ - ההופעה (1988) • גידי גוב מגיש: לאה גולדברג (1988) • שירים שהתפזרו (1993) • שירים מלילה גוב (1995) • שירים מלילה גוב 2 (1997) • שלל שיריו (2009) |  |
| אלבומים בהשתתפותו | משירי תנועות הנוער (1974) • משירי ארץ ישראל הישנה (1975) • מסע האלונקות (פסקול) (1977) • הלהקה (פסקול) (1978) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • הכבש השישה עשר • גזוז • דודה • פרנסה טובה |  |
| שירים | יעלה ויבוא (1973) • זמר לספינה (1975) • שלל שרב (1987) • יורם (1987) • עניין של זמן (1992) • איזה אחלה עולם (עם מאור כהן) (1995) • חייך וחיי (עם ריטה) (1997) |  |
| סרטי קולנוע | מסע אלונקות (1977) • חרבת חיזעה (1978) • הלהקה (1978) • דיזנגוף 99 (1979)  • אל תשאלי אם אני אוהב (1979) • מגש הכסף (1983) • אירית עירית (1985) • דרך הנשר (1990) • אשה זרה (1993) |  |
| תוכניות טלוויזיה | דלת הקסמים • זהו זה! • כן מה?! • לילה גוב • הסודות של כנרת • גידי גוב הולך לאכול • יום חדש • פעם בחיים • הנרגנים • גם להם מגיע • המסע המופלא של אהרוני וגידי • השנים הכי יפות • כוכב נולד |  |
| הצגות | התשה (1981) • הג'יגולו מקונגו (1989) |  |
| שיתופי פעולה | שיתופי פעולה |  |
| מוזיקה | דני סנדרסון • יוני רכטר • עלי מוהר • יהודה פוליקר • מאיר אריאל • עמיר בניון • יהודית רביץ • רונה קינן |  |
| טלוויזיה | מוני מושונוב • שלמה בראבא • ענת גוב • אתי אנטה-שגב • ישראל אהרוני |  |
דור (מושב)

| --- | --- |
חוף דור
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: חוף הכרמל
גובה ממוצע: ‎4 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 465 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.3% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) דור(למפת הכרמל רגילה) דור(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דור(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דור32°36′28″N 34°55′15″E﻿ / ﻿32.6077314261302°N 34.9209524382724°E﻿ / 32.6077314261302; 34.9209524382724  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף הכרמל (in English: Hof HaCarmel Regional Council) באדום - דור בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

דּוֹר הוא מושב ליד זכרון יעקב השייך למועצה אזורית חוף הכרמל. הוקם בשנת 1949 על ידי קבוצת עולים יוצאי יוון, שלאחר מכן הצטרפו אליהם יוצאי עיראק.
היסטוריה

המושב הוקם על האדמות החקלאיות של הכפר הערבי טנטורה, שתושביו גורשו או ברחו לפי גישות שונות במחקר ההיסטורי במהלך מלחמת העצמאות ולא הורשו לחזור אליו לאחריה. שמו של המושב נובע משמה של העיר הקדומה דור ששכנה סמוך למקום. חוף דור, חוף הים הסמוך למושב, הוא אחד הנוחים לרחצה בישראל, עקב היותו בתוך מפרץ טבעי.
לאורך חוף דור ניתן למצוא שפע של צמחיית חופים, בעלי חיים עשירים וצמחיית חולות. החוף הצפוני של דור הוכרז כשמורת טבע.
גלריה

המושב דור לכיוון דרום, אוגוסט 2020
חוף הרחצה במבט אווירי, ספטמבר 2020
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390388905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דניאל רוברטס

דניאל אליס רוברטס (באנגלית: Daniel Ellis Roberts; נולד ב-13 בנובמבר 1997) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית כסף באולימפיאדת פריז (2024) בריצת 110 מטר משוכות, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) בריצת 110 מטר משוכות.
קריירה מקצועית > 2019

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר נפסל רוברטס בשלב המוקדמות בריצת 110 מטר משוכות.
קריירה מקצועית > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים רוברטס במקום התשיעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.33 שניות.
קריירה מקצועית > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית נפסל רוברטס בשלב המוקדמות בריצת 110 מטר משוכות.
קריירה מקצועית > 2023 > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה רוברטס במדליית ארד בתוצאה של 13.09 שניות, אחרי גרנט הולוואי מארצות הברית (12.96 שניות) והאנסל פרצ'מנט מג'מייקה (13.07 שניות).
קריירה מקצועית > 2024 > מדליית כסף באולימפיאדת פריז

באולימפיאדת פריז באוגוסט  זכה רוברטס במדליית כסף בתוצאה של 13.09 שניות, אחרי גרנט הולוואי מארצות הברית (12.99 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 110 מטר משוכות: 13.00 שניות (2019)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר משוכות: 7.39 שניות (2023)
הדיוויזיה הראשונה (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 בסיס האם:  מחנה אימפל, יורק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1937  1976 – 1945 כיום
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה  מלחמת המפרץ  מלחמת עיראק
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  חטיבה מוטסת  4 חטיבות חי"ר חטיבת הנדסה חטיבת לוגיסטיקה 2 חטיבות מודיעין 2 חטיבות קשר
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד צבא היבשה
 מפקדים:  מייג'ור גנרל טום בייטמן
הדיוויזיה הראשונה (באנגלית: 1st (UK) Division) היא דיוויזיית חיל רגלים המשרתת בצבא הבריטי.
הדיוויזיה היא חלק משבע דיוויזיות הצבא הבריטי ואחת משלוש הדיוויזיות המבצעיות, יחד עם השלישית והשישית. הדיוויזיה נוסדה בשנת 1937, שירתה במהלך מלחמת העולם השנייה בצרפת ויותר מאוחר בצפון אפריקה. לאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה והוקמה מחדש בשנת 1976 בתור הדיוויזיה המשוריינת הראשונה, כחלק מתוכנית "הצבא 2020" הדיוויזיה שונתה לדיוויזיית חיל רגלים בשנת 2014 והחטיבות המרכיבות אותו השתנו והיא קיבלה אחריות על "הכוח המסתגל" (Adaptable Force). בשנת 2015 כחלק מהוצאת הכוחות הבריטים מגרמניה, עברה מפקדת הדיוויזיה מהרדפורד בגרמניה למחנה אימפל ביורק והיא עתידה לעבור למחנה קטריק עד 2028.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בשנת 1937 כדיוויזיה מבצעית משוריינת ושירתה במהלך מלחמת העולם השנייה תחת פיקודו של רוג'ר אוונס. ב-1940, נשלחה הדיוויזיה להילחם לצד הצבא הצרפתי כנגד צבא גרמניה הנאצית בקרבות כיבוש צרפת, במהלכם נסוגה לאחור יחד עם שאר הכוחות הבריטים וחולצה מדנקירק.
מהנסיגה עד ה-27 באוגוסט 1941, ישבה הדיוויזיה בבריטניה בכוננות לקראת פלישה גרמנית אפשרית לאדמת בריטניה משזו לא באה וכדי לתגבר את הכוחות הנלחמים בצפון אפריקה, נשלחה הדיוויזיה באוגוסט לצפון אפריקה כחלק מהארמייה השמינית, שם השתתפה בקרבות המערכה ביניהם קרב גזאלה, קרב אל-עלמיין הראשון והשלישי והמערכה בתוניסיה. לאחר ההצלחה של בעלות הברית בצפון אפריקה, נשארה הדיוויזיה באפריקה עד מאי 1944 אז הועברה לקרבות באיטליה. הדיוויזיה פורקה ב-1 בינואר 1945.
הדיוויזיה הראשונה הורכבה מחדש בשנת 1976, תחילה עם שתי חטיבות שריון ויותר מאוחר עם שלוש. כוחות הדיוויזיה השתתפו במספר מערכות לאורך השנים ביניהם צפון אירלנד, מלחמת פולקלנד, קפריסין, בוסניה ומלחמת המפרץ. במלחמת המפרץ, שימשה הדיוויזיה כוח משוריין שיחד עם שאר כוחות הקואליציה שימש מאמץ משוריין באגף השמאלי של ההתקדמות בעיראק. בשנת 2003, נשלחה הדיוויזיה לעיראק במהלך מלחמת עיראק ונלחמה לצד כוחות הקואליציה בגזרה הדרומית כולל כיבוש העיר בצרה.
בשנת 2014, כחלק מתוכנית הצבא הבריטי "צבא 2020", שונתה לדיוויזיית חיל רגלים עם פיקוד על "הכוח המסתגל" ומכך החטיבות המרכיבות אותה הן חטיבות לוחמות עם אחריות מרחבית או חטיבות מרחביות לא לוחמות (בנוסף לכוחות סיוע אוגדתיות). בשנת 2015 הועברה מפקדת הדיוויזיה מגרמניה למחנה אימפל ביורק.
מבנה הדיוויזיה

הדיוויזיה מחולקת לארבע חטיבות רגלים לוחמות (כל חטיבה מכילה גדודים מהרגימנטים השונים), חטיבת תקיפה אווירית, ושש חטיבות סיוע.
חטיבות לוחמות:
צוות קרב חטיבת התקיפה האווירית ה-16
צוות קרב החטיבה הקלה הרביעית
צוות קרב החטיבה הממוכנת הקלה השביעית
חטיבת כוח הסיוע הביטחוני ה-11
החטיבה ה-19 (מילואים)
יחידות סיוע:
חטיבת המודיעין הראשונה
חטיבת המודיעין החמישית
חטיבת ההנדסה השמינית
חטיבת הקשר השנייה
חטיבת הקשר ה-37
חטיבת הלוגיסטיקה ה-102
רק"מי FV-432 של הדיוויזיה במהלך מלחמת המפרץ, 1991
האנציקלופדיה של הגטאות

ערך זה עוסק באנציקלופדיה בהוצאת מכון המחקר של יד ושם. אם התכוונתם לאנציקלופדיה של המחנות והגטאות בהוצאת מוזיאון השואה האמריקני, ראו .
גטו לבוב, אפריל 1942
האנציקלופדיה של הגטאות (באנגלית: The Yad Vashem Encyclopedia of the Ghettos During the Holocaust) היא אנציקלופדיה מאת המכון הבינלאומי לחקר השואה ביד ושם בראשות דן מכמן, המהווה פרסום מתמשך של מחקר אודות כל הגטאות היהודיים שהתקיימו במהלך השואה. האנציקלופדיה ראתה אור לראשונה באנגלית בעריכת גיא מירון ושלומית שולחני בשני כרכים בשנת 2009 בתמיכת ועידת התביעות והכילה 1,100 ערכים. ביום הזיכרון הבינלאומי לשואה, 27 בינואר 2013 הושקה האנציקלופדיה בעברית ברשת האינטרנט.
המוטיבציה

רוב המחקר האקדמי, הן ב"יד ושם" והן במוסדות אחרים עסק בעיקר בהיסטוריה של הגטאות הגדולים והמפורסמים (גטו ורשה, גטו וילנה, גטו לודז', גטו טרזיינשטט וכדומה). זאת, בעוד למעלה מ-1,000 גטאות קטנים לא נחקרו כלל באופן אקדמי שיטתי (להבדיל מספרי יזכור ויומנים אישיים).
מטרת יצירת האנציקלופדיה, שהחלה ב-2003, הייתה מחקר ותיעוד שיטתי של כל הגטאות ברחבי אירופה, עבודה מתמשכת שלא הסתיימה עם פרסום האנציקלופדיה. לפיכך הוחלט על פרסום מתמשך ומתעדכן באופן שוטף ברשת האינטרנט ופתיחתה, פרט לכלי לחוקרים, גם לעיון חופשי של הציבור הרחב, בהם בני משפחות ניצולים ובני הדור הצעיר.
מקורות האנציקלופדיה והיקפה

האנציקלופדיה מבוססת על ריכוז של חומרים שנאספו באופן שיטתי מתוך מחקרים, עדויות ומסמכים ומידע היסטורי אודות למעלה מ-1,100 גטאות, בעיקר במזרח אירופה. אחת הבעיות המתודולוגיות בפיתוח האנציקלופדיה הייתה שאין בנמצא למעשה הגדרה מדויקת של "גטו". לפיכך הוחלט להתבסס על פנומנולוגיה (אוסף מאפיינים משותפים, שבהתקיימם יחד מעידים על המושג, שאינו מושתת על עיון תאורטי מקדים במונח, ואף לא על הדרך שבה השתמשו בו הנאצים) מתוך ניתוח החומרים ההיסטוריים. בעוד חלק מהגטאות, בעיקר בתחומי הכיבוש של מבצע ברברוסה, התקיימו רק שבועות ספורים או מספר חודשים לפני חיסולם ושליחת אסיריהם להשמדה, הרי בפולין ובליטא היו גטאות שפעלו במשך שנים. ברבים מהגטאות הקטנים שהתקיימו זמן קצר לא נותרו כל ניצולים והמידע על קיומם לוקט והוצלב מתוך מכתבים אישיים ומסמכים אחרים. חלק גדול מחומר זה היה במשך שנים נחלת ארכיונים בברית המועצות, שהיו נעולים לחוקרים מן המערב וחלק ניכר ממנו אבד או הושחת במהלך הזמן.
עורכי האנציקלופדיה מציינים כי חלק ניכר מהחומר מתבסס על עדויות ישירות של ניצולים, כפי שכונסו באנציקלופדיה של הקהילות היהודיות בהוצאת יד ושם, ושנעשה ניסיון לאמת מידע זה תוך הצלבתו עם חומר מחקרי אחר במידת האפשר, אך מטבע הדברים והזמן שחלף, לא כל מידע ניתן לאימות.
המידע בכל ערך כולל מידע כמותי וכרונולוגי, תיאור תנאי המחיה, פירוט ההנהגה היהודית (יודנראט, אם היה וכדומה) ודרכי ההתמודדות של הפרט. האנציקלופדיה מאורגנת תוך הפניות רבות לערכים מקבילים הן בתוכה (גטאות אחרים) והן במחקר הכללי (שמות אישים ועניינים).
ארגון הערכים

כל הערכים כוללים את מיקום הגטו כולל קואורדינטות ואת כל השמות בהם נקרא במהלך המלחמה.
במידת האפשר, לפי כמות החומר המחקרי, מולאו לכל גטו גדול מספיק פרקים בנושאים: התקופה שלפני מלחמת העולם השנייה, הכיבוש הסובייטי (בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב), הכיבוש הנאצי, הקמת הגטו, מוסדות הגטו וחיי היום-יום, מבצעי רצח ואקציות, מחתרת והתנגדות, מספר השורדים.
כמו כן מתלווים לערכים תצלומים, מפות, מסמכים ו-DVD ובו סרטים תיעודיים, המצורף למהדורה האנגלית.
ראו גם

גטאות בפולין הכבושה
הערות שוליים

↑  גיא מירון ושלומית שולחני, מבוא כללי
דן כהן (שופט)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1942 (בן 82 בערך) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 
דן גבריאל כהן (נולד ב-1942) הוא משפטן ישראלי. בעברו כעורך דין עסק בתחום האזרחי-מסחרי, שימש בשנים 1978–1981 שופט בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. בשנת 2009 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של קבלת שוחד ומרמה. כהן נמלט מישראל ובשנת 2013 הוסגר לישראל מפרו, הורשע ונידון לשש שנות מאסר, ולקנס בסך 10 מיליון ש"ח. ב-2016 שוחרר מהכלא לאחר שאושרה בקשתו לשחרור מוקדם.
ביוגרפיה

דן כהן נולד בתל אביב. למד בבית הספר התיכון גאולה. שירת בצה"ל בחיל התותחנים.
בתו של דן כהן היא גרושתו של בנו של שופט העליון והנשיא לשעבר אהרון ברק.
למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן התמחה אצל נשיא בית המשפט העליון, יואל זוסמן. לאחר ההתמחות עסק בעריכת דין במשרד פרטי. בשנת 1978 מונה, ביוזמתו של זוסמן, לשופט בית המשפט המחוזי בבאר שבע, מינוי זה היה בהיותו בן 36, והוא הפך לשופט בית המשפט המחוזי הצעיר בישראל.
ב-1981 הועמד לדין משמעתי, לאחר שבמהלך דיון משפטי באולמו השמיע הערה, שלא פורסמה, ביחס לבית המשפט העליון. בית הדין המשמעתי לא קבע סנקציה על התבטאותו של כהן, אך נשיא בית המשפט העליון, משה לנדוי, ושר המשפטים, משה נסים, החליטו על העברתו מבאר שבע לבית המשפט בנצרת, ובעקבות זאת פרש כהן מכס השיפוט.
כהן פתח בתל אביב משרד עורכי דין עם שותפים אחדים. כעבור שנתיים נעצר יחד שותפו, עו"ד יוסי ירושלמי בחשד להעלמת הכנסות, והפרשה הסתיימה בעסקת כופר. בהמשך פתח כהן משרד חדש, עם עו"ד מיכאל שפיגלמן. לימד בפקולטה למשפטים ובבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת תל אביב. ב-1999 התמזג משרדו עם משרדם של יורם זמיר ואבנר ברק. בתו היחידה של כהן, אורנית, הייתה נשואה לאבנר ברק, בנו של נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק.
ב-1991 מינה אותו שר האנרגיה והתשתית, יובל נאמן, לדירקטור בחברת החשמל. ב-1993 מונה גם ליו"ר ועדת הנכסים של החברה. במסגרת תפקידו זה פעל לאישורן של עסקאות רכש במאות מיליוני שקלים, ובהן רכישת טורבינות גז מחברת "סימנס" ורכישת קרקע מצפון לתחנת הכוח אשכול באשדוד מחברת "רוגוזין". באביב 2001 פרש כהן מתפקידו בחברת החשמל.
הליכים פליליים

ב-28 במאי 2003 נחקר כהן לראשונה, וזאת כעד ביחס לעסקאות שונות שבוצעו על ידי חברת "רוגוזין" וחברות בנות וחברות הקשורות אליה.
ב-16 בנובמבר 2003 זומן כהן לחקירה באזהרה ברשות ניירות ערך, בחשד להפרת אמונים וקבלת דבר במרמה. כהן השתמש בזכות השתיקה. ב-18 באוגוסט 2005 נחקר שוב באזהרה, וגם בחקירה זו בחר להשתמש בזכות השתיקה. ארבעה ימים לאחר חקירה זו עזב את ישראל, ולפי דיווחים נמלט לפרו - מדינה עימה אין למדינת ישראל הסכם הסגרה.
בשנת 2009 הוגש נגד כהן כתב אישום בחשד לקבלת שוחד של עשרות מיליוני שקלים (מחברת סימנס ומחברת "רוגוזין"), קבלת דבר במרמה, רישום כוזב במסמכי תאגיד, מרמה והפרת אמונים, סיוע לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, ושיבוש מהלכי משפט (בגין העדות שנתן בחקירתו במאי 2003). בעקבות בקשה של רשויות החוק בישראל נעצר כהן ב-25 באוגוסט 2009 בלימה בירת פרו. עם המעצר ביקשה ישראל את הסגרתו. ב-15 באוקטובר 2009, אישר בית משפט בפרו את בקשת ההסגרה. בסוף נובמבר שוחרר כהן למעצר בית וב-7 בדצמבר 2009, החליט בית משפט בפרו על ביטול צו ההסגרה בשל פגמים שמצא בית המשפט בבקשה הישראלית. לאחר דיון בנושא החליט בית המשפט העליון בפרו לאשר את הצו, והורה על הסגרתו של כהן לישראל, אולם בינואר 2011 החליט נשיא פרו להקפיא את הליך ההסגרה, וזאת מבלי שנימק את החלטתו.
ב-16 במרץ 2013 נענו שלטונות פרו לבקשת ישראל להסגרת כהן ולמחרת נחת כהן בישראל, ונעצר בנמל התעופה בן-גוריון. מעצרו הוארך עד תום ההליכים המשפטיים. ועררו על המעצר נדחה על ידי בית המשפט העליון בנימוק כי כהן אינו ראוי לאמון.
ב-9 ביולי 2013 חתם כהן על הסדר טיעון עם הפרקליטות. בית המשפט קיבל את הסדר הטיעון והרשיע את כהן בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים. ב-30 בספטמבר 2013 נגזרו על כהן, בהתאם להסדר הטיעון, מאסר של 6 שנים, בניכוי חצי שנה, וקנס בסך 10 מיליון ש"ח. במאי 2014 הוצא לצמיתות משורות לשכת עורכי הדין.
נמתחה ביקורת על כך שדן כהן מרצה את עונשו בכלא ניצן באופן חריג, שם הוא מקבל תנאים המקבילים לאלה של עצורים (וטובים בהרבה מאלה של אסירים).
ב-13 בספטמבר 2016 שוחרר מכלא מעשיהו, לאחר שאושרה בקשתו לשחרור מוקדם.
לקריאה נוספת

הערך: כהן דן, בן ציון ציטרין, אנשי מפתח, רשימת החברים שיפתחו לך כל דלת, תל אביב 2004, עמ' 129–130
הערות שוליים

↑  גידי וייץ, כך נקלע השופט לשעבר, דן כהן, לאחת מפרשות השחיתות הגדולות במדינה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2009
↑  מיכל שפירא, אישום: השופט דן כהן קיבל שוחד במיליונים, באתר nrg‏, 25 באוגוסט 2009
↑  מיכל שפירא, הפרקליטות ביקשה מפרו להסגיר את השופט דן כהן, באתר nrg‏, 25 באוגוסט 2009
↑  איתי הר אור, סופית: השופט לשעבר דן כהן יוסגר לישראל, באתר כלכליסט, 16 באוקטובר 2009
↑  יואב יצחק, ממשלת פרו מסגירה את העבריין דן כהן לישראל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 במרץ 2013
↑  ענת רואה, כבר לא עו"ד: השופט לשעבר דן כהן סולק מהלשכה, באתר כלכליסט, 20 במאי 2014
↑  מי אחראי לתנאי ה-VIP בכלא של השופט לשעבר דן כהן?, באתר גלובס, 22 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012616043005171
הובנה

.
| הובנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: אברשאים
משפחה:: אבניים
סוג:: Diospyros
מין:: הובנה
שם מדעי
 Diospyros ebenum
עץ שחור או הָבְנֶה (קרי: הוֹבְנֶה; שם מדעי: Diospyros ebenum. נקרא גם "אבוני" (ebony) אף על פי שמושג זה מציין גם עצים שחורים אחרים), הידוע גם כהובנה הודי או כהובנה סרי לנקי (בהתאם למוצאו), הוא עץ מסוג Diospyros. העץ, המשמש כחומר גלם, הוא כבד ושחור. העץ הוא ירוק־עד וגודלו בינוני. בממוצע, גובהו כ־20–25 מטר, אורך עליו כ־6–15 ס"מ ורוחבם כ־3–5 ס"מ. פירותיו בקוטר 2 ס"מ, ודומים במקצת לאפרסמון. על אף גודלו הרב, צמיחתו איטית מאוד.
הובנה הוא אחד העצים החזקים ביותר שיש בהודו ובעולם בכלל, עצתו דחוסה וכבדה – משקלה הסגולי היבש, הוא 1.1–1.3 גרם לסמ"ק, כלומר, היא שוקעת במים, והשילוב של צפיפות גבוהה מאוד ומרקם עדין הפכו אותו לאחד העצים המבוקשים ביותר לתעשיית העץ היקר.
גלריה

חתך רוחב של עץ הובנה.
פסל אשר פוסל בהובנה.
סט שחמט; הכלים השחורים עשויים הובנה.
פיסול פילים, מעץ ההובנה.
קלידי פסנתר: השחורים עשויים הובנה והלבנים – שנהב
הערות שוליים

↑  שמו מופיע בספר יחזקאל: ”בְּנֵי דְדָן רֹכְלַיִךְ, אִיִּים רַבִּים סְחֹרַת יָדֵךְ, קַרְנוֹת שֵׁן וְהָבְנִים הֵשִׁיבוּ אֶשְׁכָּרֵךְ.” (יחזקאל, כ"ז, ט"ו)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555398005171  BnF: cb177776949 (data)  GND: 7697258-6  LCCN: sh85038138 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דקלה קידר (מנחה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1982 (בת 42) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1995–2007 (כ־12 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, מנחת טלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
דקלה קידר-ג'רבי (נולדה ב-22 במאי 1982) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

קידר גדלה בנצרת עילית, ב-1995 בהיותה תלמידה בבית ספר ערוץ הילדים ערך מיונים במסגרת יום זכויות הילד, קידר שהייתה חברת פרלמנט הנוער של נצרת עלית, נבחרה להיות ראש עיר ליום אחד. היא בוגרת מגמה ביולוגית ריאלית.
בצבא היא הייתה מ"מית והייתה בדרגת קצונה, בשירותה הצבאי הייתה בשטח, באבטחת יישובים. קידר הייתה אמורה להתקדם לתפקיד של מפקדת פלוגה אך על מנת לקחת חלק בפרוייקט Y קיבלה קידר אישור מיוחד מגורמי צה"ל ויצאה לחופשה ללא תשלום ונאלצה לוותר על הקידום.
קריירה

בשנת 2003 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "פרויקט Y" ששודרה ב-Yes, בה זכתה מקום רביעי.
בשנת 2004 השתתפה כמנחה ב"בלוג" של ליאור דיין, אך פרשה באמצע התוכנית.
בשנים 2004–2007 הנחתה בערוץ הילדים.
בשנת 2005 התארחה בעונה הראשונה של סדרת דרמת הנוער "השמיניה" ששודרה בערוץ הילדים בחברת הכבלים של HOT, שם שיחקה בתפקיד פריקית. באותה השנה השתתפה בקלטת הילדים "נסיך האגדות" בתור מספרת. כמו כן באותה השנה כיכבה בתוכנית הקומית של ערוץ הילדים "הצלצול הוא בשבילי", בה גילמה דמויות שונות. בנוסף היא גם השתתפה בתוכנית הפרידה של עודד מנשה מערוץ הילדים שנקראת "לעודד באהבה".
בשנים 2005–2007 השתתפה במופע של ערוץ הילדים שנקרא "עיר ערוץ הילדים".
בשנת 2006 שיחק בתפקיד עצמה בסדרה הקומית של Yes "זומזום". באותה השנה גם הנחתה את התוכנית של ערוץ לוגי "מתחת לאף". כמו כן באותה השנה גם השתתפה במחזמר "נסיך האגדות".
בשנת 2007 הופיעה בתוכנית של Yes "פפראצי". באותה השנה גם התארחה בעונה הראשונה של סדרת דרמת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים בחברת הכבלים של HOT, בה גילמה את נטלי, חברה של ג׳יני (יעל גרובגלס) ועובדת איתה במסעדה.
קידר השתתפה בעבר במגוון פרסומות בניהם: פרסומות ל"קוטג'", "סופר סנטר", "אוקסי", מעדני "קרלו", בפרסומות של ערוץ הילדים "תקרא תצליח", ובפרסומת בקליפ של השיר של ערוץ הילדים שנקרא "יום הולדת בערוץ הילדים".
חיים אישיים

קידר בעבר הייתה בזוגיות עם אורן רוטמן שאיתו הייתה בפרויקט Y. בשנת 2006 התחתנה עם שי ג'רבי.
הערות שוליים

↑  חדשות - הטירונים הפסידו את דיקלה מפרוייקט Y כמפקדת פלוגה אתר נשים, באתר www.iwomen.co.il
↑  עיר ערוץ הילדים
↑  כוכבי ה"השמינייה" יופיעו בעיר ערוץ הילדים באתר הבמה
↑  רון גרנות, ערוץ המתחתנים, באתר ynet, 15 בנובמבר 2006
דקלוג (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  עשרת הדיברות
 בימוי:  קשישטוף קישלובסקי
 תסריט:  קשישטוף קישלובסקי קשישטוף פיסייביץ'
 עריכה:  אווה סמאל 
 שחקנים ראשיים:  Artur Barcis גרז'ינה סאפולובסקה ג'רזי שטהר Zbigniew Zapasiewicz דניאל אולבריצסקי Krystyna Janda Olgierd Łukaszewicz Bogusław Linda 
 מוזיקה:  זביגנייב פרייזנר
 צילום:  Piotr Sobociński 
 מדינה:  פולין פולין
 חברת הפקה:  Sender Freies Berlin, הטלוויזיה הפולנית, TOR film studio 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  פולין 10 בדצמבר 1989
 משך הקרנה:  572 דקות
 שפת הסרט:  פולנית
 סוגה:  דרמה
 תקציב:  100000$
 הכנסות:  447093$
 דף הסרט ב־IMDb
 
דקלוג (מבוטא כ-dɛˈkalɔg, ידוע גם כדקלוג: עשרת הדיברות) היא סדרת דרמה פולנית משנת 1988 המורכבת מעשרה סרטים קצרים באורך שעה, הסדרה נכתבה ובוימה על ידיי קשישטוף קישלובסקי. לכל פרק עלילה בהשראת אחת מעשרת הדיברות, וחוקר דמויות שמתמודדות עם דילמות מוסריות כשהם חיים בדירת שיכון בשנות ה-80 של פולין.
על הסדרה, אשר נחשבת לעבודה הטובה ביותר של קישלובסקי, נאמר ב-2002 שהיא "העבודה הדרמטית הכי טובה שנעשתה ספציפית לטלוויזיה." והיא זכתה בפרסים בין-לאומיים רבים, למרות שהסדרה לא שוחררה מחוץ לאירופה עד שנות ה-90 המאוחרות. ב-1991, הבמאי סטנלי קובריק כתב בהתפעלות לתסריט שיצא לאור, לפיו, דקלוג היא יצירת המופת היחידה שהצליח לחשוב עליה. הסדרה כולה הוצגה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-46.
הפקה

הרעיון לסדרה עלה כשהתסריטאי קשישטוף פיסייביץ' ראה ציורים של עשרת הדיברות והציע את הרעיון של מקבילה עדכנית. הבמאי קשישטוף קישלובסקי היה מעוניין ורצה שהסדרה תהיה דיוקן של הקשיים בחברה הפולנית, תוך הימנעות מהבעיות הפוליטיות שהזכיר בסרטיו המוקדמים. בהתחלה תכנן לשכור עשרה במאים שונים, אבל החליט לביים את הפרקים בעצמו. הוא השתמש בצלם שונה לכל פרק, מלבד פרקים שלוש ותשע, בשניהם פיוטר סובצ׳ינסקי היה הצלם הראשי.
הקאסט מכיל שחקנים מוכרים ולא מוכרים כאחד, אשר עם הרבה מהם קישלובסקי עבד בסרטיו האחרים. באופן טיפוסי לקישלובסקי, הטון של רוב הפרקים הוא מלנכולי, חוץ מהאחרון, אשר הוא קומדיה שחורה ובו מופיעים יז'י סטוהר וזביגניב זמחובסקי, שהופיעו גם בסרטו שלושת הצבעים: לבן.
נושאים

למרות שכל פרק בעל עלילה עצמאית, הם כולם קורים באותה הסביבה בורשה וחלק מהדמויות מכירות אחת את השנייה. כל פרק מציג דמויות שמתמודדות עם דילמות אתיות או מוסריות, בהשפעת עשרת הדיברות.
|  | דיברה | אידיאל | הנושא של קישלובסקי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | לא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהִים אֲחֵרִים עַל פָּנָי. לֹא-תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל, וְכָל-תְּמוּנָה. | קדושת אלוהים והפולחן. | אליליזציה של מדע. |
| 2 | לֹא תִשָּׂא אֶת-שֵׁם-ה' אֱלֹהֶיךָ לַשָּׁוְא. | קדושת הדיבור. | שמות כבסיס לזיהוי ובחירה, חשיבות המילים בחיי האדם. |
| 3 | זָכוֹר אֶת-יוֹם הַשַּׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ. | קדושת הזמן. | זמנים ייעודיים כמאגרי משמעות. |
| 4 | כַּבֵּד אֶת-אָבִיךָ וְאֶת-אִמֶּךָ. | קדושת הרשות. | יחסי משפחה וחברות כמווסתי זהות. |
| 5 | לֹא תִרְצָח. | קדושת החיים. | הרג ועונש עליו. |
| 6 | לֹא תִנְאָף. | קדושת האהבה. | טבע האהבה והתשוקה. |
| 7 | לֹא תִגְנֹב. | קדושת השליטה. | שליטה כצורך אנושי ופיתוי. |
| 8 | לֹא-תַעֲנֶה בְרֵעֲךָ עֵד שָׁקֶר. | קדושת האמת. | קושי האמת בתוך הרוע הנואש. |
| 9 | לֹא תַחְמֹד אֵשֶׁת רֵעֶךָ. | קדושת ההסתפקות. | מין, קנאה ונאמנות. |
| 10 | לֹא תַחְמֹד בֵּית רֵעֶךָ. | קדושת ההסתפקות. | חמדנות ומערכות יחסים. |
ביקורות ותגובות

הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 100% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 40 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.7/5. הדקלוג היא הישג גדול בפילמוגרפיה של הבמאי והתסריטאי קשישטוף קישלובסקי, בנוסף להיסטוריה של הקולנוע הפולני. הסדרה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לתוכנית הבין-לאומית הטובה ביותר ב-1991 ובפרס בודיל לסרט האירופאי הטוב ביותר. הסדרה שובחה על ידיי מבקרי סרטים כמו רוג'ר איברט ורוברט פולפורדף, כמו כן על ידיי דמויות חשובות בתעשיית הקולנוע כמו סטנלי קובריק.
סרטים באורך מלא

קישלובסקי הרחיב את פרקים חמש ושש לסרטים באורך מלא (סרט קצר על רצח וסרט קצר על אהבה), הוא השתמש באותו הקאסט ושינה את הסיפורים במקצת. הרחבת הפרקים נעשתה כחלק מהתחייבות חוזית עם המפיקים, מאחר שסרטים באורך מלא היו קלים יותר להפצה מחוץ לפולין.
הדיוויזיה הראשונה (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1934 – 26 באפריל 1945 (10 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה הראשונה (בגרמנית: 1. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.