יוסף היינימן
הערות שוליים

↑  החלק השני היה שייך לתנועת "החלוץ" (החילונית).
↑  על דרכו בלימוד עברית מציין פרופ' פטוחובסקי: "Heinemann was a stickler for grammar; when he dealt with texts - Bible, Mishnah, Gemra, Modern Hebrew prose and poetry - he took the trouble to alert his pupils to the existence of literary form, and to develop in them a sense of literary appreciation", Jacob J. Petuchowski, 'Preface', Studies in Aggadah, Targum and Jewish litugy, in memory of Joseph Heinemann, Jerusalem: The Magnes Press, The Hebrew University and Hebrew Union College Press (להלן: "פטוחובסקי, היינימן"), 1981, pp. 5-7, p. 6.
↑  פטוחובסקי, היינימן, עמ' 5–7.
↑  ראו פירוט להלן בפרק רשימת ספריו, ספרים שכתב, בחייו.
↑  ראו אצל פטוחובסקי, היינימן, עמ' 6.
↑  עיוני תפילה, קיבץ וערך אביגדור שנאן, ירושלים: מאגנס, תשמ"א (להלן: "שנאן, עיוני תפילה"), עמ' ה'.
↑  174 תוארי דוקטור ו-329 תוארי מוסמך, מעריב, 27 ביוני 1963
↑  ראו גם להלן בפרק: עבודתו ומחקריו, ספרו "התפילה בתקופת התנאים והאמוראים".
↑  ראו חוברת המקורות לשעורו: תפלות ישראל ותולדותיהן: לקט מקורות לשעור ותרגיל של יוסף היינימן, ירושלים: האוניברסיטה העברית - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות העברית, תשכ"ו. החוברת נדפסה שוב בשנים: תשכ"ח; תש"ל (החל משנה זו בהוצאת אקדמון); תשל"ב; ותשל"ג.
↑  ראו למשל החוברות: מבחר פרשיות ממדרש דברים רבה: חומר לתרגיל באגדה, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות העברית, תשכ"ז; וכן האגדה ודרכיה, לקט מקורות לשעור של י’ היינימן, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות עברית, תשל"ה.
↑  ראו החוברת פרשיות מן המכילתא דר’ ישמעאל: חומר עזר לתרגילים של י’ היינימן, יונה פרנקל, ירושלים: האוניברסיטה העברית - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות עברית, תשל"ג.
↑  ראו למשל החוברת פרקים מן התרגומים הארץ ישראלים לספר שמות: לסמינריון של י’ היינימן, ירושלים: האוניברסיטה העברית - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות העברית, תשכ"ט.
↑  ראו למשל החוברת האגדה הסיפורית לסוגיה, מבחר טקסטים לסמינריון של י’ היינימן, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות עברית, תשל"א.
↑  ראו למשל החוברת תכנים ומבנים במדרשים ההומילטיים: טקסטים לסמינריון של י’ היינימן, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה למדעי הרוח - החוג לספרות העברית, תשל"ב.
↑  שנאן, עיוני תפילה, עמ' ה'. ראו גם: Richard S. Sarason, 'Toward a new agendum for the study of rabbinic midrashic literture', Studies in Aggadah, Targum and Jewish litugy, in memory of Joseph Heinemann, Jerusalem: The Magnes Press, The Hebrew University and Hebrew Union College Press, 1981, p. 55.
↑  ראו למשל עבודת הגמר שהגיש לקבלת תואר שני.
↑  ראו למשל: Do we need a Sanhedrin?, Igeret Lagolah 25-26, 1950, pp. 27-30; 'Shemittah 5712', The Jewish Horizon, Oct. 1951, pp. 9-11; 'In the Beth Midrash of Yavneh', Hagesher 25-26, 1950, pp. 23-25; 'The status of the labourer in Jewish law and society in the Tannaitic period', HUCA 25, 1954, pp. 263-325.
↑  ראו למשל: The prayers of Israel: A study outline and texts, Lamadrich Library No. 2, Jerusalem 1951.
↑  ראו למשל: The date of Psalm 80', Jewish Quarterly Review 40, 1950, pp. 297-302; 'Notes on the weekly Sidrah', World Zionist Organisation, Department for Torah education, Jerusalem: 1953-1954.
↑  ראו למשל: 'Prospects for teachers', Pioneer 8, 1950, pp. 10 - 11; שעורים במסכת פאה (למורה, ספרית עזר לענייני חנוך והוראה א'), ירושלים: המחלקה לחינוך ותרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, תשי"ד; "לימוד התורה ויישובו של עולם", מעיינות ו', בעריכת חיים חמיאל, ירושלים: תשי"ז, עמ' 211–219; היינימן המשיך לעסוק בכך גם מאוחר יותר, ראו למשל: הוראת התורה שבעל פה, ילקוט מאמרים, בעריכת יוסף היינימן, ירושלים: בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית ומשרד החינוך והתרבות, תש"ך; Teaching Mishnah: Problems and methods', Maayanoth 2, 1960, pp. 84-89; "ספרות עזר בהוראת התלמוד", דעות כ', בעריכת חיים גבריאל כהן, תשכ"ב, עמ' 20–27; שעורים במשנה: ראש השנה, תענית מגילה (למורה, ספרית עזר לענייני חנוך והוראה, ה'), ירושלים: המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, תשכ"ב; "תפילות הקבע בהתהותן", "קווים לשיעורי חזרה בהוראת התפילה", מעיינות ח', בעריכת חיים חמיאל, ירושלים: תשכ"ד, עמ' 38–52, 53–59; ועוד.
↑  ראו אביגדור שנאן, "רשימת חיבוריו של יוסף היינימן", מחקרים באגדה, תרגומים ותפילות בישראל לזכר יוסף היינימן, בעריכת עזרא פליישר ויעקב י' פטוחובסקי, ירושלים: הוצאת מאגנס והיברו יוניון קולג' פרס, תשמ"א (להלן: "שנאן, ביבליוגרפיה"), עמ' קפ"ה–קצ"ב. חלק ממאמריו הופיע שוב בקובץ שתכנן להוציא לפני שנפטר (והופיע רק לאחר מותו): עיוני תפילה, קיבץ וערך אביגדור שנאן, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"א-1981 (מהדורה שנייה: תשמ"ג).
↑  היינימן חיבר את הערכים הבאים באנציקלופדיה העברית: "קדיש", כרך כ"ט (תשל"ז), טורים 155–156; "קדושה", שם, טור 164; "קריאת שמע", כרך ל' (תשל"ח), טורים 144–145; וכן "תפילות וברכות" (הערך התפרסם לאחר מותו והוא החיבור האחרון של היינימן), כרך ל"ב (תשמ"א), טורים 1011–1016.
↑  כך למשל פיתח תאוריה המתארת את התפתחות הפתיחתא, החל בדרשות בציבור, מזמן התנאים, ועד לקליטתה בסוף ימי האמוראים, בדרשות הספרותיות ובמדרשי האגדה; לפי מרק ברגמן, "פתיחתאות מעגליות והפתיחתאות 'זו היא שנאמרה ברוח הקודש'", מחקרים באגדה, תרגומים ותפילות בישראל לזכר יוסף היינימן, בעריכת עזרא פליישר ויעקב י' פטוחובסקי, ירושלים: הוצאת מאגנס והיברו יוניון קולג' פרס, תשמ"א, עמ' ל"ד–נ"א, בעמ' ל"ד.
↑  "מבוא" התפילה בתקופת התנאים והאמוראים, טיבה ודפוסיה, ירושלים: הוצאת ספרים על שם י"ל מאגנס, תשכ"ד-1964 (להלן: "היינימן, התפילה"), עמ' 9.
↑  ש. ה., התפילה בתקופת התנאים, דבר, 2 באוקטובר 1964.
↑  מהדורה שנייה מתוקנת יצאה לאור בשנת תשכ"ו-1966; הספר הודפס שוב בשנת תשל"ח ובשנת תשמ"ד.
↑  Prayer in the Talmud, forms and patterns, English version by Richard S. Sarason, Berlin and New York: Walter de Gruyter, 1977.
↑  המידע לפי Leon J. Liebreich, Reviewed work(s): 'Ha-Tefillah Bi-Tequfath Ha-Tanna'im we-ha-Amora'im: Tivah u-Defuseha by Joseph Heinemann', The Jewish Quarterly Review New Series, Vol. 56, No. 3 (Jan., 1966), pp. 262-264, פורסם באתר של Jstor (להלן: "ליברייך, ביקורת").
↑  "ההושענות - שרידים של דפוס פיוטי קדום", תרביץ ל', תשכ"א, עמ' 357–369.
↑  Prayers of Beth Midrash origin, Journal of Semitic Studies V, 1960, pp. 264-280.
↑  ראו דבריו של היינימן, התפילה, עמ' 9–10; ראו גם Paul F. Bradshaw, The search for the origins of Christian worship, sources and methods for the study of early liturgy, New York: Oxford University Press, 2nd edition, 1992, pp. 27-29: The influence of of Joseph Heinemann (1915-1977) (להלן: "בראדו, היינימן").
↑  היינימן, התפילה, עמ' 10. לדוגמה ספציפית לשימוש שעשה היינימן בממצאיו של שפנייר והסתייגותו מחלק מהם, ראו היינימן, התפילה, עמ' 53 – 55. מנגד קיימים מקומות בהם הוא כן מקבל את דעתו. ראו למשל, היינימן, התפילה, עמ' 86. לשימוש נוסף במחקריו של שפנייר, ראו היינימן, התפילה, עמ' 190 (מפתח כללי, "שפאנייר").
↑  היינימן, התפילה, עמ' 29.
↑  היינימן, התפילה, פרק ב': "התהוות נוסחי התפילות ובעיית 'הנוסח המקורי'", עמ' 29–51. ראו גם אצל בראדו, היינימן, עמ' 28.
↑  היינימן, התפילה, עמ' 25; עמ' 181–183.
↑  ראו אורי ארליך, "לחקר נוסחה הקדום של תפילת שמונה עשרה", מקומראן עד קהיר, מחקרים בתולדות התפילה, בעריכת יוסף תבורי, ירושלים: הוצאת אורחות, תשנ"ט-1999, עמ' י"ז - ל"ח, בעמ' י"ח.
↑  המאמרים הם: עזרא פליישר, "לקדמוניות תפילות החובה בישראל", תרביץ נ"ט (תש"ן), עמ' 397 – 441, וכן שם, "תפילת שמונה-עשרה, עיונים באופיה, סדרהּ, תוכנהּ, ומגמותיה", תרביץ ס"ב (תשנ"ג), עמ' 186 - 223 (המאמרים מצוטטים במאמר של ארליך, שם, שם, הערת שולים 7).
↑  אורי ארליך, "לחקר נוסחה הקדום של תפילת שמונה עשרה", מקומראן עד קהיר, מחקרים בתולדות התפילה, בעריכת יוסף תבורי, ירושלים: הוצאת אורחות, תשנ"ט-1999, עמ' י"ז – ל"ח, בעמ' י"ח. ראו עוד אצל בראדו, עמ' 29 – 31.
↑  ח. שירמן, "עם הספר", התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית, תל אביב: הוצאת דביר, תשל"ב-1972, עמ' ז'.
↑  את הספר תרגם יהושע עמיר, על-פי המהדורה הגרמנית השלישית; חיים שירמן עדכן את פרקי הספר שעל שירת הקודש (בעיקר על הפיוטים והסליחות ועל הפייטנים הראשונים מארץ ישראל, מאשכנז ומספרד); יעקב פטוחובסקי עדכן את הפרקים על התנועה הרפורמית וספרי תפילותיה; אברהם נגב הוסיף פרטים נוספים על בתי הכנסת הקדומים; וישראל אדלר הוסיף ועדכן פרטים על תולדות המנגינות והזִמרה בבתי הכנסת.
↑  ראו למשל ספרו של אליעזר הלוי, יסודות התפילה: מחקר על תולדות התפלה, מקורותיה, מנהגיה וטעמיה, עד עריכתה בימי הגאונים; תל אביב, הוצאת ביתן הספר בסיוע מוסד הרב קוק, תש"ז, ברשימת המקורות שבהם השתמש, כמפורט בסוף הספר, אחרי עמ' 318; וכן ספרו של הרב יששכר יעקבסון, נתיב בינה, פירושים, בירורי הלכות ועיונים ב"סידור", כרך ראשון, תל אביב, הוצאת סיני, הדפסה אחת עשרה, תשס"ב-2002, כמפורט במפתח המחברים והספרים, עמ' 417.
↑  Jewish liturgy: a comprehensive history, translated by Raymond P. Scheindlin; Philadelphia & Jerusalem: Jewish Publication Society, 1993.
↑  לבקורת על הספר ראו אצל ליברייך, ביקורת.
↑  ראו ילקוט הרישומים 5677, כ"א בסיון התשס"ז, 7.6.2007, עמ' 3062 (מס' הקדש: 590024428, מיום 26/03/2006).
↑  ראו פרטים בחוברת הכנס: אולם ומלואו: בית הכנסת הקדום ופעילותו.
↑  מהדורה קודמת, בשם: "כתבי יוסף היינימן בסוגיות מחקר", יצאה לאור על ידי שנאן, בספר: עיוני תפילה, קיבץ וערך אביגדור שנאן, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"א-1981, בעמ' 195–201.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262536005171  PLWABN: 9810690355705606  BnF: cb12056988n (data)  CiNii: DA19273042  GND: 105794961  ISNI: 0000 0001 0876 2470  LCCN: n50067195  NLG: 237301  NTA: 072147164  RERO: 02-A003359325  SUDOC: 028811011  VcBA: 495/94792  VIAF: 19698155   WorldCat (עם VIAF): 19698155