stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדור (כתב עת)

הדור היה שבועון עברי ספרותי שיצא בוורשה בגרסתו הראשונה בשנת 1901 בהוצאת אחיאסף ובעריכתו של דוד פרישמן, ובגרסתו השנייה בשנת 1904 בהוצאתו הפרטית ועריכתו של דוד פרישמן. על אף שהשבועון יצא במהלך שנתיים לא רציפות בלבד, הוא הטביע את חותמו על הספרות העברית, בכך שפתח צוהר אל התרבות האירופית ולא התמקד רק בהווי ובנושאים יהודיים, ובכך שהצליח לשתף בפרסומיו את טובי היוצרים של התקופה.
"הדור" כר' ב', 1904, בהוצאתו הפרטית של דוד פרישמן
תולדות השבועון

בשנת 1900 החליטה הוצאת הספרים "אחיאסף", שהוציאה עד אז ספרים עיוניים בלבד, להוציא כתב עת נוסף ל"השילוח" שיצא גם הוא בהוצאת אחיאסף ובעריכתו הקפדנית של אחד העם. "השילוח" היה ירחון איכותי ורציני, שפרסם אמנם גם ספרות יפה, אבל כזו שיש לה קשר ישיר עם נושאים יהודיים – לאומיים. אחד העם הצהיר כבר בחוברת הראשונה של השילוח, שלא יפרסם ספרות יפה לשמה. "השתפכות הנפש על הדר הטבע ונועם האהבה" לא תתקבל בהשילוח, כתב אחד העם ב"תעודת השילוח". ההוצאה לא הייתה מרוצה ממספר המנויים של השילוח, והחליטה להוציא כתב עת ספרותי, שיפנה לשכבות נוספות מקוראי העברית. זמן קצר קודם לכן פרש מההוצאה אחד ממייסדיה, בן אביגדור, והקים את הוצאת "תושיה" שזכתה תוך זמן קצר, בעזרת המהלך החדש בספרות והפצה של ספרוני אגורה (מעין ספרוני כיס זולים) לפופולריות גדולה בקרב קהל הקוראים. "אחיאסף" החליטה גם היא לנסות ולהגיע אל מספר גדול יותר של קוראים בעזרת כתב עת שיהיה עממי יותר מהשילוח. היא פנתה לדוד פרישמן, שהיה ידוע בגישתו האירופית אל הטקסטים הספרותיים, שיערוך את השבועון החדש. אחד העם לא היה מרוצה מהתחרות של כתב-עת חדש, ולא מהעורך שלו. הוא טען שפרישמן ידוע בגישתו הלא ציונית, ואין זה תואם את רוח ההוצאה. אך בלית ברירה הוא נענה לבקשתו של פרישמן, וכתב מאמר תומך בחוברת הראשונה.
החוברת הראשונה של השבועון יצאה בי"ח כסלו, תרס"א, ועל אף שמקום ההוצאה היה בוורשה, היא הודפסה בקרקוב, מטעמי חיסכון. שמו של העורך דוד פרישמן לא הופיע על החוברת, הן משום השקפותיו הידועות לגבי הציונות, והן משום שהוא לא היה תושב אוסטריה, וקרקוב הייתה בשטח שיפוטה של אוסטריה. במאמר מערכת מציג פרישמן את תוכניתו של השבועון, לפנות עורף לפראזות המיותרות ולרטוריקה הריקה, שאין בה אלא הצלצול בלבד, ולכתוב דברים ברורים, מדויקים ומצומצמים, ובכך הוא יוצא כנגד המליצה שהשתרשה עמוקות בקרב הכותבים בספרות ההשכלה. אין השבועון מייצג מפלגה או תנועה מסוימת, אלא פונה אל העם כולו. גם הנושאים הנדונים יהיו כלליים ולא רק אלו הקשורים לעם היהודי; שילוב של פרקי חיים וחברה, פרקים בחכמה, בטעם וביופי.
המשתתפים בכתיבת השבועון

פרישמן הצליח לגייס לכתב העת שבעריכתו את מיטב היוצרים ואנשי הרוח שחיו בתקופה.
יצירות של ספרות יפה תרמו: חיים נחמן ביאליק, שאול טשרניחובסקי, יעקב כהן, אורי ניסן גנסין, יעקב פיכמן, ש. בן ציון, יהודה שטיינברג, מנדלי מוכר ספרים, ואפילו שלום עליכם שפרסם ב"הדור" גרסה עברית לכמה מסיפוריו.
למדור הביקורת והפובליציסטיקה תרמו האישים הבאים: יוסף קלוזנר, ראובן בריינין, שמעון ברנפלד, הלל צייטלין, מ.ל. ליליינבלום, י.ח. רבניצקי, י.ח. טביוב, מרדכי בן הלל הכהן, שמריהו לוין ופרישמן עצמו שכתב כמעט בכל גיליון שהופיע. במדור זה במיוחד באה לידי ביטוי הסרת המחיצה בין נושאים יהודיים ואירופיים כלליים. הכתבות שהתפרסמו לא נתנו עדיפות לנושאים היהודיים, בניגוד גמור לכתבות שהתפרסמו ב"השילוח". מאמרים על כינון אוניברסיטה עברית (לאו דווקא בארץ ישראל) התפרסמו לצד מסות על מכס שטירנר ופרידריך ניטשה, מאמר בשמונה המשכים של י.ל. ברוכוביץ (ברוך) על "היהודי הנצחי באגדה ובפואזיה" לצד מאמר ביקורת על שארל בודלר. וכדומה.
אחריתו של "הדור"

על אף כל ניסיונותיו של פרישמן להעמיד את השבועון על רמה ספרותית גבוהה, לא עלה בידו לגייס מספר רב של מנויים, והם לא הגיעו אפילו לאלף אחד. הוצאת אחיאסף נוכחה לדעת שההוצאות של העיתון עולות על ההכנסות, והפסיקה את הדפסתו בתום שנה מהופעתו. אפילו אחד העם, שהתנגד מלכתחילה לפרסומו של "הדור", הביע את צערו על סגירת העיתון. במכתב לא. קפלן הוא טוען שאמנם לא היה צריך להקים את "הדור", אך מכיוון שיצא לאור וסיפק מאמרים רבים, שהוא התענג על קריאתם, חבל לראות מיזם ספרותי כזה שעולה בתוהו. ההוצאה לא שעתה גם הפעם לדעתו של אחד העם, ו"הדור" חדל להופיע.
בתחילת 1904 הוציא פרישמן בעצמו את השבועון, עם הדגשה מחודשת על המלחמה במליצות ובזיוף האסתטי והאידאולוגי. הפורמט השתנה קצת, החלק הספרותי עוד התרחב, וגם הפעם הייתה רמת המשתתפים בכתבות גבוהה. אלא שהשנה שזה עתה חלפה, 1903, הייתה שנה רבת אירועים בקרב הקהילה היהודית, פולמוס נורדאו-אחד העם, פרעות קישינב, משבר אוגנדה, ואירועים אלו הותירו את רישומם העז על קהילה. הקוראים לא מצאו לכך הד נרחב בשבועונו של פרישמן. מעבר לכך, "השילוח" הוותיק עבר לידיו העורכות של יוסף קלוזנר, שפתח את שערי העיתון בפני הספרות היפה, והייחוד של "הדור" פג. ב-28 באוקטובר 1904 הופיעה החוברת האחרונה של "הדור".
ראו גם

המרכז הספרותי העברי בורשה
לקריאה נוספת

הדור, עורך: פרישמן דוד, יוצא אחת בשבוע, אחיאסף, 1901 - 1904
דן מירון, בודדים במועדם: לדיוקנה של הרפובליקה הספרותית העברית בתחילת המאה העשרים, עם עובד, 1987, עמ' 39 - 43
מנוחה גלבוע, בין ריאליזם לרומנטיקה, פרישמן המבקר, הקיבוץ המאוחד, 1975
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  גדליה אלקושי, "'הדור', בעריכת דוד פרישמן", גליונות, כר כ"ו (תשי"ב), חוברת ה-ו, עמ' 363 -370
↑  שלום קרמר, פרישמן המבקר - מונוגרפיה, מוסד ביאליק, 1984, עמ' 19 - 24
↑  ראו תעודת השילוח, השילוח, (תרנ"ג), כר' א', חוב' א
דוד פרישמן, עורך "הדור"
"הדור" 1904, חוברות 9–10, בהוצאתו הפרטית של דוד פרישמן
הדיוויזיה ה-707 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 בסיס האם:  לינדאו, מינסק 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 במאי 1941 – 3 באוגוסט 1944 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
דיוויזיית הרגלים ה-707, הידועה גם בשם דיוויזיית האבטחה ה-707, הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה. היא הוקמה במאי 1941, והושמדה על ידי הצבא האדום ביוני 1944. היחידה שימשה בעיקר כדיוויזיית אבטחה עורפית באזורי הכיבוש הגרמני בברית המועצות. היא הייתה אחראית לפשעי מלחמה רחבי היקף, כולל מותם של אלפי אזרחים יהודים.
היסטוריה

דיוויזיית הרגלים 707 הוקמה במינכן ב-2 במאי 1941, ולאחר מכן עברה אימונים באזור. ההיסטוריון בן ה. שפרד תיאר את היחידה כ"דיוויזיה תת-תקנית ביותר של גל הגיוס ה-15" שגויסה על ידי הצבא הגרמני במהלך המלחמה, כאשר אנשיה היו "מוגבלים יתר על המידה, לא מאומנים ולא מצוידים". דיוויזיית הרגלים ה-707 גם הייתה קטנה בהרבה מהגודל הסטנדרטי של דיוויזיות הרגלים הגרמניות, וכללה רק 5,000 חיילים. כל הקצינים הראשונים של הדיוויזיה, מלבד המפקד שלה עד פברואר 1943, גנרל-מיור גוסטב פון בכטולסהיים (גר'), היו חיילי מילואים. רוב החיילים בדיוויזיה היו מעל גיל 30, והקצינים היו בדרך כלל מבוגרים אף יותר. גנרל פון בכטולסהיים וקצין המבצעים שלו היו נאצים מחויבים עמוקות.
באוגוסט 1941 נפרסה דיוויזיית הרגלים ה-707 בחזית המזרחית כדי לבצע את תפקידי האבטחה באזורים הכבושים של ברית המועצות מאחורי קווי החזית של קבוצת ארמיות מרכז. באוקטובר 1941 ערכו אנשי הדיוויזיה תלייה פומבית של חברי מחתרת במינסק, כולל זו של האחות היהודייה בת ה-17 מאשה ברוסקינה.  דיוויזיית הרגלים ה-707 ויחידות משטרת הסדר המצורפות רצחו למעלה מ-10,000 אנשים, רובם יהודים, בבלארוס בין אוקטובר לנובמבר 1941. כמעט כל קציני וחיילי הדיוויזיה השתתפו ברצון ברציחות אלה; המספר הקטן שסירב נענש בקלילות. את המבצע הזה יזם פון בכטולסהיים, שהוציא צווים הקוראים במפורש ל"השמדה" ו"הכחדה" של יהודים. יחידות אחרות של הצבא הגרמני ביצעו מעשי הרג דומים.
דיוויזיית הרגלים ה-707 המשיכה לבצע את תפקידי האבטחה באזורים הכבושים על ידי גרמניה בברית המועצות למשך שארית 1941 ולאורך 1942 ו-1943. במהלך האביב ותחילת הקיץ של 1942 ניהלה הדיוויזיה מה שנקרא "מבצע נגד פרטיזנים" שנקרא מבצע במברג, שבו נהרגו יותר מ-4,000 אזרחים סובייטים - רובם חקלאים אזרחיים. שפרד כתב שבעוד שדיוויזיות אבטחה גרמניות אחרות גם הרגו מספר רב של אזרחים במהלך פעולות כאלה, לדיוויזיית הרגלים ה-707 היה הרקורד הגרוע ביותר. ההיסטוריון ג'ף רתרפורד ביצע השוואה דומה, ותייג את ה-707 כ"ידועה לשמצה".
מינואר 1944 שימשה דיוויזיית הרגלים ה-707 כיחידה קדמית בתפקידי הגנה. ב-23 ביוני, עם תחילתה של מתקפת מבצע בגרטיון הסובייטית הגדולה, היא היוותה חלק מהעתודה של קבוצת ארמיות מרכז. מאוחר יותר ביוני כותרה הדיוויזיה והושמדה על ידי הכוחות הסובייטיים ליד בוברויסק. היא פורקה רשמית ב-3 באוגוסט 1944.
מפקדים

| דרגה | שם | תקופה |
| --- | --- | --- |
| גנרל-מיור | גוסטב פון בכטולסהיים | 3 במאי 1941 – 22 בפברואר 1943 |
| אוברסט | הנס פרייהר פון פלקנשטיין | 22 בפברואר 1943 – 25 באפריל 1943 |
| גנרל-לויטננט | וילהלם רוסוורם | 25 באפריל 1943 – 1 ביוני 1943 |
| גנרל-לויטננט | רודולף בושיך | 1 ביוני 1943 – 3 בדצמבר 1943 |
| גנרל-מיור | אלכסנדר קונראדי | 3 בדצמבר 1943 – 12 בינואר 1944 |
| גנרל-לויטננט | רודולף בושיך | 12 בינואר 1944 – 15 במאי 1944 |
| גנרל-מיור | גוסטב גיהר (נפל בשבי) | 15 במאי 1944 – 27 ביוני 1944 |
הערות שוליים

↑  Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
הארי ג'יילס

| --- | --- |
 לידה:  22 באפריל 1998 (בן 26) וינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  14
 מכללה:  אוניברסיטת דיוק
 דראפט:  בחירה מספר 20, 2017 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 2017–2020 2020–2021 2021–2022 2023–2024:  סקרמנטו קינגס פורטלנד טרייל בלייזרס אגווה קליינטה קליפרס ברוקלין נטס
הארי ליי ג'יילס השלישי (באנגלית: Harry Lee Giles III; נולד ב-22 באפריל 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
ראשית חייו

ג'יילס נולד בווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית, אביו שיחק כדורסל באוניברסיטה של וינסטון סיילם. ג'יילס שיחק כדורסל בתיכון מקומי, ולאחר מכן עבר לאקדמיית הכדורסל של אוק היל שבווירג'יניה.
בליגת המכללות שיחק ג'יילס באוניברסיטת דיוק ולאחר שנה אחת בחר לוותר על המשך הלימודים באוניברסיטה ולעבור לשחק בליגת ה-NBA.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

ג'יילס נבחר בדראפט ה-NBA ‏2017 בבחירה ה-20 על ידי סקרמנטו קינגס, אולם החמיץ את עונת 2017/2018 כולה בשל פציעה. בעונת 2018/2019 שימש כשחקן מחליף, וקלע 7.0 נקודות בממוצע למשחק. במהלך חודש נובמבר נשלח לקבוצת סטוקטון קינגס מליגת הפיתוח. במשחק הבכורה בקבוצה קלע 30 נקודות, ולמחרת הוחזר לסקרמנטו להמשך העונה.
קריירה מקצועית > פורטלנד טרייל בלייזרס

לקראת עונת 2020/2021 חתם ג'יילס על חוזה בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | דיוק | 26 | 6 | 11.5 | 0.577 | 0.000 | 0.500 | 3.9 | 0.4 | 0.4 | 0.7 | 3.9 |
| קריירה |  | 26 | 6 | 11.5 | 0.577 | 0.000 | 0.500 | 3.9 | 0.4 | 0.4 | 0.7 | 3.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | סקרמנטו | 58 | 0 | 14.1 | 0.503 | 0.000 | 0.637 | 3.8 | 1.5 | 0.5 | 0.4 | 7.0 |
| 2019/2020 | סקרמנטו | 46 | 17 | 14.5 | 0.554 | 0.000 | 0.776 | 4.1 | 1.3 | 0.5 | 0.4 | 6.9 |
| קריירה |  | 104 | 17 | 14.3 | 0.524 | 0.000 | 0.686 | 3.9 | 1.4 | 0.5 | 0.4 | 7.0 |
הערות שוליים

↑  ג'יילס חותם על חוזה בפורטלנד, באתר הקבוצה, 22 בנובמבר 2020
הדיוויזיה ה-709 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 במאי 1941 – 30 ביוני 1944 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-709 הייתה דיוויזיה סטטית של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בנורמנדי, והושמדה לאחר מכן במהלך הקרב על שרבור.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 במאי 1941, והועמדה תחת פיקוד ארנולד פון בסל. ביוני 1941 הוצבה הדיוויזיה בברטאן שבצרפת, ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לנורמנדי.
ב-6 ביוני 1944 הותקפה הדיוויזיה בפיקודו של קרל-וילהלם פון שליבן, על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-4 שנחתה בחוף יוטה, כחלק מהפלישה לנורמנדי. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, ונאלצה לסגת לחצי האי קוטנטן. הדיוויזיה השתתפה בקרב על שרבור, וב-30 ביוני נכנעו שרידיה לצבא האמריקני.
מפקדים

ארנולד פון בסל (2 במאי 1941 - 15 ביולי 1942)
אלבין נאקה (15 ביולי 1942 - 15 במרץ 1943)
קורט יאהן (15 במרץ 1943 - 1 ביולי 1943)
אקארד פון גייזו (1 ביולי 1943 - 12 בדצמבר 1943)
קרל-וילהלם פון שליבן (12 בדצמבר 1943 - 30 ביוני 1944)
ביאורים

↑  הוורמאכט החזיק לאורך החופים דיוויזיות הגנה סטטיות, שהורכבו מחיילים מבוגרים ומחיילים שלא היו כשירים למלחמת תנועה. תפקיד הדיוויזיות היה להגן בהגנה קשיחה על הגזרה שעליה היו מופקדים. בקיץ 1944 החזיק הוורמאכט ב-23 דיוויזיות כאלו.
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
דינא דמלכותא דינא

| --- | --- |

כתרו של רודולף השני, קיסר אוסטריה. הכתר סימל את כוחה וסמכותה של המלכות בעת הקדומה.
 תלמוד בבלי:  מסכת בבא קמא, דף קי"ג, עמוד ב'; מסכת בבא בתרא, דף נ"ה, עמוד א'
 משנה תורה:  ספר נזקים, הלכות גזילה ואבידה, פרק ה', הלכות י"א–י"ח
 שולחן ערוך:  חושן משפט, סימן שס"ט
דינא דמלכותא דינא (תרגום מארמית: דין המלכות – דין (הוא)) הוא כלל הלכתי במשפט העברי הקובע שיש תוקף הלכתי-משפטי לחוקיו של ממשל השולט במדינה מסוימת, ולא רק לחוקי המשפט העברי המקובל.
כלל זה הוא יוצא דופן בהלכה היהודית, בכך שהוא נותן תוקף הלכתי למשפט זר, שלעיתים נוגד את המשפט העברי. לאורך הדורות עמלו פוסקי ההלכה להגביל את היקף הכלל לתחומים ספציפיים, כך שהוא לא יפגע ברלוונטיות של חוקי התורה.
מקור המושג

הכלל "דינא דמלכותא דינא" מופיע לראשונה בארבע סוגיות בתלמוד הבבלי, בשמו של מר שמואל, מגדולי אמוראי בבל בדור הראשון. התלמוד משתמש בכלל זה בשני תחומי משפט שונים:
המשפט הציבורי, בין השלטון לאדם הפרטי: במסכת נדרים, מסכת בבא קמא ומסכת בבא בתרא, הכלל מציין שחובה לשלם מס ומכס למלך, שזכותו של המלך לקבוע נהלים לגביית מס, ושזכותו של המלך לקחת חומרי בנייה של אנשים פרטיים לצורך בניית גשרים.
המשפט האזרחי, בין אדם לחברו: במסכת בבא בתרא, ובמסכת גיטין, הכלל נותן כוח לדין המלך לקבוע את כשרותן או אי כשרותן של פעולות מסחריות במקרקעין, וקביעות אלו תקפות גם אם כללי המשפט העברי הם שונים.
מקור המושג > במשנה ובתלמוד הירושלמי

הכלל אינו מופיע במקרא ובמשנה, ונראה ששמואל ניסח אותו לראשונה. בתלמוד הירושלמי שנכתב בארץ ישראל, הכלל אינו מופיע במפורש, אך נאמר בו שיש זכות למלך לגבות חוב מיסים (ואפילו מאדם אחד עבור אדם אחר).
אומנם, לפי מנחם אלון, כבר בתקופת המשנה ניתן למצוא הכרה בדינים מסוימים של המשפט הכללי, במיוחד בענייני שטרות, מיסים ועונשין. חוקרים נוספים ציינו שגם אמוראי בבל ניסו להתאים בין הכלל לבין משניות שונות, וניתן ללמוד מכך שהם סברו שהעיקרון שהוא מבוסס עליו היה מקובל כבר בתקופת המשנה. במסכת אבות מובאת הוראתו של רבי חנינא סגן הכהנים ”הוי מתפלל בשלומה של מלכות שאלמלא מוראה איש את רעהו חיים בלעו”.
לעומת זאת, זאב וחנה ספראי סבורים שלפי המקורות התנאיים בתקופת המשנה, רוב החכמים שללו את סמכותו של השלטון הרומי לגבות מיסים, ואף עודדו בגלוי העלמת מס. לדעתם הפער בין המשנה והתלמוד הירושלמי לתלמוד הבבלי, מבטא את ההבדל בין חכמי ארץ ישראל, שראו בשלטון שכבש את ארצם שלטון בלתי חוקי, לבין יהודי בבל שלא תבעו בעלות על ארץ שאינה שלהם, ולא הייתה להם מניעה לקבל את השלטון הזר.
מקור המושג > הרקע ההיסטורי של המושג

יש שהדגישו את העובדה שהכלל "דינא דמלכותא דינא" הופיע לראשונה בממלכת פרס, דווקא על ידי האמורא שמואל, שהיה בקשרי ידידות חזקים עם המלך הסאסאני "שבור מלכא". לטענתם, עובדות אלו מצביעות על כך ששמואל אחז בתפיסה פוליטית הרואה בקשרים טובים עם השלטון צורך בסיסי לחיי העם בגלות, והיא הובילה אותו לקבוע את הכלל הדורש מן היהודים לקבל את מצוות המלך.
בדומה לכך, יש המייחסים לכלל משמעות פוליטית חשובה, כיוון שלדעתם הוא מבטא הכרה יהודית בשלטונה של הממלכה הסאסנית, כממלכה תרבותית בעלת חוקים טובים וישרים.
לעומת זאת, יש הטוענים שכיוון שמן התלמוד עולה שהכלל היה קיים כבר בתקופת המשנה, אין להסבירו על פי הנסיבות ההיסטוריות בתקופת שמואל, אלא על פי עקרונות שכליים ומוסריים אבסולוטיים.
מקור סמכותה של המלכות

לסמכותם ההלכתית של דיני המלכות ניתנו מספר טעמים ומקורות.
מקור סמכותה של המלכות > קבלת התושבים

מדברי הרשב"ם עולה שהכלל "דינא דמלכותא דינא", מבוסס על ההנחה שכל העם מקבלים מרצונם את חוקי המלכות: ”כל מיסים וארנוניות ומנהגות של משפטי מלכים שרגילים להנהיג במלכותם דינא הוא, שכל בני המלכות מקבלים עליהם מרצונם חוקי המלך ומשפטיו, והלכך דין גמור הוא ואין למחזיק בממון חבירו על פי חוק המלך הנהוג בעיר משום גזל”. ההבנה המקובלת בדבריו היא שסמכות המלך לחוקק חוקים נובעת ישירות מקבלת התושבים, משום שהקבלה פועלת כמחילה, ומקנה למלך זכויות משפטיות על ממון התושבים.
באופן דומה כתב הרמב"ם (ובעקבותיו השולחן ערוך), שהכלל נאמר רק לגבי "מלך שמטבעו יוצא באותן הארצות, שהרי הסכימו עליו בני אותה הארץ וסמכה דעתן שהוא אדוניהם והם לו עבדים". על אף שלא מפורש כך בדברי הרמב"ם, רבים סבורים שלדעתו סמכות המלך נובעת מהסכמת התושבים, אך בשונה מהרשב"ם שהגדיר שהתושבים מקבלים את חוקי המלך, הרמב"ם מעניק סמכות למלך עצמו, כי התושבים הסכימו למלכותו. עם זאת, יש הסוברים שלפי הרמב"ם ההסכמה היא רק תנאי להגדרת המושל כמלך, בעוד סמכותו נובעת ממקור אחר, כגון משפט המלך.
מקור סמכותה של המלכות > בעלות המלך על הארץ

רבי אליעזר ממיץ והרא"ש כתבו שזכויות המלך נובעות מכך שכל הקרקעות בארץ הן שלו, והוא רשאי לגבות עליהן מיסים כדמי שכירות, וגם לקבוע לגביהן את דיניו. לשיטתם דינא דמלכותא מוגבל אך ורק לקרקעות; שיטת זו מובאת ברמ"א אך נדחית מההלכה.
הרשב"א והר"ן הוסיפו שמאחר שהארץ היא בבעלות המלך ויש לו זכות לגרש מהארץ, הרי שכל מי שבוחר להמשיך לגור בארץ עושה זאת בידיעה שיהיה עליו לקיים את דיני המלך, הן את דיני המלך הנוגעים לקרקעות והן את הנוגעים למיטלטלין. לפי שתי השיטות האחרונות אין דינא דמלכותא בארץ ישראל מאחר שהיא שייכת לכלל לישראל ולא למלך ישראל ובוודאי לא למלך גוי. בימינו מדינות רבות רואות בתושבים בעלים גמורים בקרקע הרשומה על שמם בטאבו, והתפיסה הרווחת בהן היא שהזכות של המדינה לגבות מיסים ולקבוע חוקים נובעת מהסדר ומהצורך הציבורי. גם הרשב"ם היה בדעה זו.
מקור סמכותה של המלכות > משפט המלך

משפט המלך הוא נאום המופיע בספר שמואל, ששמואל הנביא נשא לפני בני ישראל בסוף תקופת השופטים, לאחר שהם ביקשו ממנו שימנה להם מלך. הנאום מעניק למלך ישראל סמכויות נרחבות, ויש הסוברים שהכלל "דינא דמלכותא דינא", המעניק סמכויות גם למלך נוכרי, מקורו במשפט המלך, והוא מהווה מעין הכללה שלו. גישה זו מתבססת על התבטאויות של הרמב"ם, הרמב"ן והריטב"א, ועל דברים מפורשים יותר שכתבו רבי מנחם המאירי ורבי משה מטראני. כיוון שהתנאים והאמוראים נחלקו האם למשפט המלך יש תוקף הלכתי, לפי גישה זו גם תוקפו של הכלל "דינא דמלכותא דינא" תלוי במחלוקת בעניין משפט המלך. אומנם, אין בכך בעיה, כיוון ששמואל שקבע את הכלל, היה גם בין הסוברים שיש תוקף למשפט המלך. אף על פי כן, חלק מהאחרונים דחו שיטה זו, בטענה שבכל הסוגיות שמוזכר בהן הכלל "דינא דמלכותא דינא" אין זכר לשיטות החולקות עליו. טענה נוספת שהועלתה נגד שיטה זו היא שאין בסיס להשוואה בין מלך נוכרי רגיל למלך ישראל, שסמכותו נובעת מהמינוי שקיבל בהסכמת נביא וסנהדרין.
מקור סמכותה של המלכות > הפקר בית דין

רבנו תם בתשובה כתב שההלכה של דינא דמלכותא הוא תקנת חכמים, וכלשונו: "שחכמינו הפקיעו ממון במנהג המלכות כדרך שהפקיעו מפני תקנת השבים ומפני תיקון העולם ומפני דרכי שלום". באופן דומה מובא בשו"ת חכמי פרובנציה, שהכלל הוא תקנת חכמים המבוססת על הכלל הפקר בית דין הפקר, 'שאי אפשר במדיניות כמו דיני הממונות מזולת שנתנהג במנהג המדינה'.