stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטביורו

פּוֹלִיטְבִּיוּרוֹ (ברוסית: Политбюро) הוא מונח המהווה קיצור של "פוליטיצ'סקויה ביורו" (ברוסית: Политическое Бюро, "משרד פוליטי", בעברית נקרא "לשכה פוליטית"). בשם זה כונה הגוף המבצע במספר מפלגות קומוניסטיות, בהווה ובעבר, כשהבולטת בהן הייתה הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. כיום מצוי פוליטביורו בחמש מדינות: סין, קוריאה הצפונית, לאוס, וייטנאם וקובה.
במדינות בעלות משטר מרקסיסטי-לניניסטי, המפלגה נתפסת כמייצגת העם ומגינתו, ולכן בידיה הכוח המוחלט לשלוט במדינה. חברי הפוליטביורו, הגוף המבצע במפלגה, מחזיקים בידיהם כוח ביצועי רב בדומה לממשלה במדינות דמוקרטיות פרלמנטריות.
בברית המועצות, לדוגמה, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית לא היה בעל תיק בממשלה. חברי מפלגה נאמנים וותיקים הם שמונו כחברים בפוליטביורו והחזיקו בתיקים הביצועיים. במקרים אחרים, היה המזכ"ל מקבל לידיו גם תיק בכיר בפוליטביורו, לאחר שנים של הנהגת המפלגה.
מיכאיל גורבצ'וב, למשל, לא היה בתחילה נשיא ברית המועצות. תואר זה ניתן כתואר כבוד לשר החוץ לשעבר אנדריי גרומיקו. סטלין היה מנהיג המפלגה הקומוניסטית למעלה מעשור שנים בטרם נטל לעצמו באופן רשמי את תפקיד ראש ממשלת ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה.
דה יורה, קונגרס המפלגה היה בוחר את הוועד המרכזי, וזה בחר את המזכיר הכללי של המפלגה ואת חברי הפוליטביורו. דה פקטו, הבחירות במדינות קומוניסטיות התבצעו בסדר הפוך: מזכ"ל המפלגה היה ממנה את הפוליטביורו ואת הוועד המרכזי בעצמו. בזמנים אחרים הושפע הרכב הפוליטביורו גם על ידי גורמים אחרים: סיעות ומאבקי כוח במפלגה, מידת כוחו של המזכ"ל, מידת האהדה בקרב חברי המפלגה או הסכמים בין קבוצות כוח בה.
גורם חשוב יותר לגבי חברי הנהגה במדינות הקומינטרן היה מידת האהדה שרחשה להם מוסקבה. מידת הרצון של ברית המועצות לקדם או להדיח מנהיגים בגוש הקומוניסטי (במיוחד בשנות ה-30 וה-40) הייתה מכריעה במיוחד. הקו שהוכתב ממוסקבה היה נתון לשינויים, לעיתים חדים למדי, מה שדרש מהמנהיגים להתיישר במהירות עם ההכתבות החדשות.
בין השנים 1952–1966 נודע הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בשם "פרזידיום" (נשיאות). בכל תקופת קיומה של ברית המועצות מונתה רק אישה אחת (יקטרינה פורצבה) כחברה בפוליטביורו. אומנם בשנת 1990 מינה מיכאיל גורבצ'וב אישה למוסד זה, אך זמן קצר אחר כך התפרקה ברית המועצות.
ראו גם

הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית הסינית
פורד סטארלינר

| --- | --- |

Ford Starliner
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1960–1961
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Ford Galaxie 500
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 4,778 סמ"ק, המפיק 300 כ"ס (מנוע "292 CID Y-block V-8") V8 צילינדרים, 4,778 סמ"ק, המפיק 350 כ"ס V8 צילינדרים, 4,778 סמ"ק, המפיק 375 כ"ס V8 צילינדרים, 4,778 סמ"ק, המפיק 390 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
פורד סטארלינר (באנגלית: Ford Starliner) היא מכונית סלון, בתצורת הרדטופ, בסגנון קופה, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב פורד בארצות הברית בין השנים 1960–1961.
בשנת 1960 יוצרו 68,641 יחידות, ובשנת 1961 יוצרו 29,669 יחידות.
תמונות

פורד סטארלינר, שנת 1961
פורד סטארלינר, שנת 1960
מנוע פורד סטארלינר, שנת 1961
פורד סטארלינר, שנת 1960
פורד סטארלינר
פורד סטארלינר, שנת 1961
ראו גם

פורד
פורד Elite
לקריאה נוספת

פורד סטארלינר, שנת 1961 (bringatrailer.com/2013/04/17/manual-muscle-1961-ford-starliner)
הערות שוליים

↑  פורד סטארלינר hotrod.com/articles/super-rare-superstar-1960-ford-starliner
↑  פורד סטארלינר hemmings.com/magazine/hcc/2009/07/Shining-Star---1960-Ford-Starliner
עמנואל מוזס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוקטובר 1959 (בן 64) קזבלנקה, מרוקו 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית, עברית 
 בן או בת זוג:  גילה לוסטיגר (1987–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס מקס ז'אקוב (1994)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
עמנואל מוזס (בצרפתית: Emmanuel Moses) (נולד ב-1959) הוא משורר וסופר ישראלי-צרפתי זוכה פרס השירה הצרפתית (1986) Prix de la vocation, Fondation Marcel Bleustein-Blanchet, פרס לתרגום ע"ש נלי זקש (1997), פרס טאופיל גוטייה של האקדמיה הצרפתית (2015) מדליית ברונזה ופרס לתרגום 2016 Alain Bosquet.
ביוגרפיה

עמנואל מוזס נולד בקזבלנקה מרוקו והעביר את ילדותו בפריז. הוריו היגרו לישראל בהיותו בן 9. למד היסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. 
בשנת 1986, חזר לצרפת. פרסומיו הראשונים היו ספרי שירה, ובעקבותיהם החל לפרסם רומנים. 
מוזס הוא גם מתרגם, בין השאר, מצרפתית לעברית מודרנית. 
ספריו פורסמו, בין השאר, בהוצאות הספרים גלימאר, גרסה, פלמריון, דנואל ואובסידיאן. 
מחזותיו לרדיו שודרו בערוץ הרדיו פרנס קולטור.
תרגם מעברית לצרפתית מיצירותיהם של ש"י עגנון, יהודה עמיחי, דויד גרוסמן, דויד ווגל ואנה-מארי רביצקי.
חיים אישיים

אביו היה הפילוסוף הצרפתי-ישראלי סטפן מוזס. אימו היא הציירת ליליאן קלאפיש. הוא נינו של הסופר הגרמני היינריך קורציג (1865–1946). אחותו: הסופרת והמשוררת אנוש שרמן והאמנית ופעילת השמאל רחל מוז.
מספריו

(Le Repas du soir, Paris, Éditions du Titre, 1988, 33 p. (ISBN 9782907324021
Un homme est parti, Gallimard, 1989
Métiers, Obsidiane, 1989
Les Éventails de la Sainte Victoire, Obsidiane, 1990
Papernik, Grasset, 1992
(Les Bâtiments de la Compagnie Asiatique, Obsidiane, 1993 (prix Max-Jacob
Opus 100, Flammarion, 1996
La Danse de la poussière dans les rayons du soleil, Grasset, 1999
Le Présent, Flammarion, 1999
(Valse noire, Denoël, 2002 (repris en folio Gallimard
Adieu Lewinter, Denoël, 2000
La Vie rêvée de Paul Averroès, Denoël, 2001
Dernières nouvelles de Monsieur Néant, Obsidiane, 2003
Figure rose, Flammarion, 2006
Les Tabor, Stock, 2006
Martebelle, Le Seuil, 2008
D’un perpétuel hiver, Gallimard, 2009
L’Animal, Flammarion, 2010
Le rêve passe, Gallimard, 2010
Préludes et fugues, Belin, 2011
Le théâtre juif et autres textes, Gallimard, 2012
Ce qu'il y a à vivre, Atelier la Feugraie, 2012
ent trouver comment chercher, Obsidiane, 2012
jour-là, Gallimard, 2013
Sombre comme le temps, Gallimard, 2014
Le voyageur amoureux, Al Manar, 2014
Rien ne finit, Gallimard, 2015
Ivresse, Al Manar, 2016
Le compagnon des chacals, Galaade, 2016
Polonaise, Flammarion, 2017
מספריו > מתרגומיו

11 Poètes israéliens contemporains, édition reprise chez Le Temps qu'il fait
Peter Huchel, La tristesse est inhabitable, Orphée/La Différence, 1990
Yehuda AmichaÏ, Anthologie personnelle, Actes Sud, 1992
David Vogel, Un amas de nuit, choix de poèmes 1915-1941, Metropolis, 1997
Anthologie de la poésie en hébreu moderne, Gallimard, 2001
CK Williams, Anthologie personnelle, Actes Sud, 2001 (avec Claire Malroux et Michel Lederer)
Anne Atik, Comment c'était, souvenirs sur Samuel Beckett, L'Olivier, 2003
Yehuda AmichaÏ, Perdu dans la grâce, Gallimard, 2006
Raymond Carver, La vitesse foudroyante du passé, L'Oliver, 2006
S.J. Agnon, Au coeur des mers, Gallimard, 2008
David Grossman, Tombé hors du temps, Le Seuil, 2012
S.J. Agnon, Tehila, Gallimard, 2014
מספריו > תרגום ספריו לאנגלית

Yesterday's Mare, 17 prose poems, Vagabond Press, Stray Doc Editions, Sydney, 2003
Last news of Mr. Nobody, Handsel Books, 2004 (Translated by Alba Branca, Marilyn Hacker, Kevin Hart, Gabriel Levin and C.K. Williams)
He and I, Oberlin College Press, 2009 (Translated by Marilyn Hacker)
Preludes and Fugues, Oberlin College Press, 2016 Translate
פרסים

1986: פרס לשירה צרפתית (Fondation Marcel-Bleustein-Blanchet pour la vocation)
1997: פרס תרגום ע"ש נלי זקש
פוטון (קומיקס)

| --- | --- |

ג'ניס-וול, כפי שהופיע על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Genis-Vell: Captain Marvel #1 מיולי 2022, אמנות מאת טורין קלארק.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Silver Surfer Annual #6 (אוקטובר 1993)
 יוצרים:  רון מארץ רון לים
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ניס-וול
 כינויים:  פוטון, לגאסי, קפטן מארוול
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח-על, מהירות גבוהה, סיבולת גבוהה, תעופה, מודעות קוסמית המעניקה טלפתיה ברמה אומניברסלית, ספיגת והקרנת אנרגיה, טרנספורטציה בין ממדים.
 חבר לשעבר בקבוצה:  ת'נדרבולטס
 דמויות קשורות
 משפחה:  מאר-וול (אב, מת) אליסיוס (אם) פילא-וול (אחות, מתה) דורק VIII (אח למחצה)
ג'ניס-וול (באנגלית: Genis-Vell) הוא דמות בדיונית של גיבור-על (ולעיתים אנטי גיבור) המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Silver Surfer Annual #6 מאוקטובר 1993 ונוצרה על ידי הכותב רון מארץ והמאייר רון לים. ג'ניס-וול הוא בנו של מאר-וול, גיבור-העל מגזע הקרי שידוע בכינויו קפטן מארוול, והוא השלישי לשאת את הזהות לאחר מוניקה רמבו.
ביוגרפיה בדיונית > תחילת חייו

לאחר מותו של מאר-וול, מאהבתו אליסיוס החליטה להביא לעולם ילד. כאחת מחברי הנצחיים שחיים בכוכב הלכת טיטאן, היא השתמשה בטכנולוגיה המתקדמת של הגזע שלה כדי להרות בעזרת החומר הגנטי של מאר-וול. עם היוולדו של ג'ניס-וול, אליסיוס מבקשת להגן על הילד מידי אויביו הרבים של מאר-וול, ולוקחת אותו לכוכב מרוחק. שם היא מעבירה אותו תהליך התבגרות מואץ, שותלת בתוכו זכרונות כוזבים וגורמת לו להאמין שהייתה לו ילדות נורמלית וכי הוא בנו של חבר הנצחיים ארוס.
ביוגרפיה בדיונית > אוונג'רס לנצח: מלחמת הגורלות

כאשר כוח הגורלות מתעורר בריק ג'ונס בפעם השנייה (הפעם הראשונה קרתה במהלך מלחמת קרי-סקרול), הדבר הוביל לקונפליקט ברחבי הזמן שנודע בשם "מלחמת הגורלות". צוות מגוון של האוונג'רס מורכב, ביניהם גרסה עתידית של ג'ניס-וול הנודעת בכינוי קפטן מארוול, שנבחרה עקב הקשר שלה עם ריק ג'ונס. בשיאה של מלחמת הגורלות וכשחייו של ריק ג'ונס היו נתונים בסכנה, ג'ניס-וול יוצר מחדש את הקשר של צמידי השלילה שמאפשרים חיבור קוסמי בין השניים כדי להציל את חייו של ג'ונס. לאחר המלחמה, ריק חוזר לזמן ההווה, וג'ניס מזמן ההווה מוצא את עצמו מחובר שלא מרצונו אליו, תהליך שמעורר בו את המודעות הקוסמית הרדומה אצלו.
ביוגרפיה בדיונית > מקושרים

ג'ניס-וול וריק ג'ונס יוצאים ביחד להרפתקאות, בהתאם לסידור שנעשה בין מאר-וול לג'ונס בעבר. במהלך הזמן אותו העבירו ביחד, השניים החליפו ביניהם מקומות מהיקום הרגיל לאזור השלילה ולחלופין, והיו מסוגלים לשמוע אחד את מחשבתו של השני. בנוסף, הם מסוגלים לחזות אחד בשני על משטחים משתקפים, כאשר הם נראים כחזיונות.
בעוד מאר-וול וריק ג'ונס ביססו קשר חברי חזק במשך השנים, ג'ניס-וול וג'ונס לא הסתדרו היטב. הפרספקטיבה החייזרית וחסרת הבגרות של ג'ניס לא תאמה את רוח השותפות של ג'ונס הצעיר. יכולתם לשמוע את מה שהשני חושב מובילה למספר מקרים מביכים עם אשתו של ריק, מרלו צ'נדלר, ועם מאהבותיו הרבות של ג'ניס. אולם בסופו של דבר, השניים נעשים לחברים טובים. בזמן זה הוא מגיע לאזור השלילי ונתקל באביו, מאר-וול.
ביוגרפיה בדיונית > אי שפיות

חוסר יכולתו של ג'ניס לשלוט במודעות הקוסמית שלו מביאה אותו על סף שיגעון, והוא נחלש עוד יותר עד שהיה נתון להשפעתן של הישויות הקוסמיות אנטרופי ואפיפאני. לאחר מספר הרפתקאות חסרות הגיון, ג'ניס משמיד את היקום לבקשתן של הישויות הקוסמיות. הוא יוצר את היקום מחדש, כאשר אף אחת מהדמויות המאכלסות אותו אינה זוכרת כי ג'ניס נפל לתהומות השיגעון, ומתגלה כי יש לו אחות בוגרת בשם פילא-וול. למרות שהוא נשבע לעשות מעשים טובים ביקום, חיזיון של אפיפאני אומר לו שהוא עדיין מטורף.
ג'ניס מקים בסיס מבצעים לפעילותו כגיבור-על בירח היפריון. פילא-וול מגיעה ולועגת לו על נסיונותיו, אך שניהם מותקפים בידי גרסה עתידית של מרלו. ג'ניס עורך מסע בזמן כדי להבין מדוע מרלו הפכה לנבלת-על, ובניסיון למנוע את זה. בתקופת זמן זו, ג'ניס לומד כי בנו שטרם נולד הפך למרושע והתעתד להשתמש גם בג'ניס וגם במרלו כדי ליצור אירוע הכחדה אוניברסלי. הוא אינו מסוגל להביס את בנו בקרב, ולכן בוחר להרוג אותו בעודו תינוק. על ידי בחירה זו, בנו הבוגר מתעמעם מהקיום. ג'ניס חוזר לזמן ההווה מלא צער על החלטתו. בהמשך, הוא הופרד מריק ג'ונס בידי הישות הקוסמית אקספדיאנסי.
ביוגרפיה בדיונית > פוטון והת'נדרבולטס החדשים

ג'ניס עורך מסע כדור הארץ ומצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס. הוא מותקף באכזריות בידי חבר הקבוצה אטלס, שהיה תחת השפעה של נבל-העל האיש הסגול, וכמעט הורג אותו. ברון הלמוט זמו, חבר ת'נדרבולטס לשעבר, משתמש בשני אבני ירח חייזריים כדי ליצור פקעת אנרגיה, המזינה אותו באנרגיה מתחילתו של הזמן וכן סופו וגורמת לג'ניס-וול להחלים לאיטו. כשהוא מתעורר מתרדמתו, צמידי השלילה מתמזגים לתוך גופו.
ג'ניס בוחר לאמץ את הכינוי "פוטון", אך הדבר גורם לו להתעמת עם מוניקה רמבו, קפטן מארוול השנייה לשעבר, אשר גם קראה לעצמה בכינוי זה. לבסוף, ג'ניס ממשיך בזהותו כפוטון, ומוניקה בוחרת להשתמש בזהות "פולסר".
אולם, ברון זמו מבין כי טעה ועצם שאיבת אנרגיה מקו הזמן בעבר ובעתיד יצרה למעשה קישור בין ג'ניס ליקום עצמו, מה שאיים על שלומו של היקום. יחד עם אבני הירח, זמו חוקר את תקופות העתיד השונות, אך נכשל למצוא דרך להציל גם את ג'ניס וגם את היקום; בכל קו זמן עתידי אפשרי, ג'ניס משמיד את היקום. ג'ניס מודע לעובדה זו, אך הוא מנסה למנוע זאת על ידי שימוש במודעות הקוסמית. לבסוף, ג'ניס מובס בקרב עם זמו. זמו לוכד את ג'ניס ברגע מסוים בזמן, ומשתמש בשילוב בין כוחות האופל לבין אבני הירח כדי לפצל את ג'ניס למספר חלקים, ולוכד אותם באזורים מרוחקים בממד האופל כדי שלא יוכלו להתחבר מחדש.
ביוגרפיה בדיונית > יצירה מחדש

לאחרונה, קרול דנברס גילתה כי ג'ניס-וול נוצר מחדש ככפיל של המקורי, לאחר שהמולקולות שלו התמזגו עם אלה של מרלו צ'נדלר כאשר השניים השתגרו יחד עם ריק ג'ונס באמצעות צמידי השלילה.
כוחות ויכולות

הודות לאמו חברת הנצחיים, ג'ניס-וול הוא עוצמתי יותר מאביו מאר-וול, אם כי הוא עדיין זקוק לצמידי השלילה כדי להשתמש במלוא עוצמת כוחותיו. הוא ניהל קרב חזיתי עם המלך תור, התגלמות חזקה יותר של תור המשלבת את כוחו של אודין. כוחותיו הפכו לחזקים יותר כאשר הוא אוחד עם גרסותיו השונות מהעתיד. הקרנת האנרגיה שלו היא כה עצומה, עד שהוא יכול היה להרוג את הישות הקוסמית אטרניטי. בנוסף, הוא יכול היה לעזור לבנה אנטרופי באתחול מחדש של יקום מארוול.
במקור, ג'ניס משתמש בצמידי השלילה רק לתעופה, שאיבת אנרגיות וטלפורטציה לאזור השלילי ובחזרה. הוא מסוגל גם להגדיל את כוחו לרמה שתאפשר לו להתמודד עם יריבים כמו ענק המאסטרו ודראקס המשמיד. לאחר שנקשר לריק ג'ונס, המודעות הקוסמית הרדומה שבו - אותה ירש מאביו - התעוררה. בחוברות ת'נדרבולטס התברר כי הוא מסוגל להחיות את עצמו ממוות אפשרי. בנוסף, הוא יכול להתקיים בו זמנית במציאויות של שלוש תקופות זמן שונות - בעבר, בהווה ובעתיד, ולפתוח שערים בין-ממדיים לכל תקופת זמן. כאשר העניק למעניש הצצה לתוך עתידו, הדבר הביא את המעניש עד לכדי דמעות.
ג'ניס-וול יכול למקד את המודעות הקוסמית שלו, ובכך לדעת בדיוק מהו הדבר אותו נדרש לעשות. אולם, כאשר כוחותיו גדלו, הוא נדחף לכדי שיגעון בידי קנה המידה הנרחב ביותר של המודעות הקוסמית, למרות שהיה טלפת ברמה אומניברסלית. כשהשתגע, הוא חזר מהמתים, הקים את ריק ג'ונס בחזרה לחיים, ויכול היה גם לשלוט בגופותיהם של המתים, ליצור הולוגרמות, להתגבר על רוצח סדרתי חייזרי ועל צי ספינות מלחמה.
לאחר שברון זמן מקשר בטעות את גופו של ג'ניס לאזורים נוספים ברחבי הזמן, ג'ניס סופג לתוכו את צמידי השלילה ומפתח כוחות טלפורטציה שיכולים לשגר אותו גם בזמן וגם במרחב. חברו לצוות הת'נדרבולטס, ד"ר צ'ן לו (האיש הרדיואקטיבי), מעלה תאוריה לפיה ג'ניס יכול לשלוט בפוטונים המרכיבים את כל החומרים, מה שמרמז על כוחות לשינוי המציאות.
הערות שוליים

↑  Avengers #89-97, June 1971-March 1972
↑  Avengers Forever #1-12, December 1998-February 2000
↑  Captain Marvel #17, October 1969
↑  Captain Marvel Vol. 4# 3-35, March 2000-October 2002
↑  Captain Marvel Vol.4 #11, November 2000
↑  Captain Marvel Vol.5 #3-6, January-April 2003
↑  Captain Marvel Vol.5 #20-24, April-August 2004
↑  Captain Marvel Vol.5 #25, September 2004
↑  New Thunderbolts #1 (Thunderbolts #82), January 2005
↑  New Thunderbolts #7 (Thunderbolts #88), June 2005
↑  New Thunderbolts #9 (Thunderbolts #90), August 2005
↑  Thunderbolts #99-100, April-May 2005
↑  Genis-Vell: Captain Marvel #2-4, August-October 2022
פורד סדרת R

| --- | --- |

Ford R-Series
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited)
 שנות ייצור:  1946–1986
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 חברת אם:  פורד
 אורך:  10,000 מ"מ (סדרת R192, סדרת R1014)  11,000 מ"מ (סדרת R226, סדרת R1114)
 רוחב:  2,500 מ"מ
 גובה:  3,000 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2,800 סמ"ק המפיק 128 כ"ס  2,800 סמ"ק המפיק 140 כ"ס  2,800 סמ"ק המפיק 150 כ"ס  טורבו דיזל  (משנת 1978)
 הילוכים:  תמסורת ידנית  תמסורת אוטומטית (תוצרת "Allison Transmission")
פורד סדרת R, (באנגלית: Ford R-Series) הם סדרות של דגמי אוטובוסים מתוצרת Ford of Britain (שם רשמי:  Ford Motor Company Limited) חברת בת של קונצרן הרכב פורד, בין השנים 1946–1986.
משנת 1957–1965 בניית הדגמים נעשתה בשותפות עם חברת המשאיות הבריטית Thames Trader.
"פורד סדרת R" מאופיינים על ידי דלת כניסה בודדת, ומדרגות בדלת הכניסה.
סדרות

R182
R192
R226
R1014
R1114
R1015
R1115
תמונות

פורד R1014
פורד R1114
פורד R1114
פורד R1114
פורד R192
פורד R192
פורד R226
פורד R226, שנת 1978
פורד R226
ראו גם

פורד מודל TT
הערות שוליים

↑  "פורד סדרת R" rustyoldrubbish.blogspot.co.il/2015/06/unsung-heroes-ford-r-series
↑  "פורד סדרת R" "פורד סדרת R"
↑  "פורד סדרת R" travellerhomes.co.uk
עבד א-רחמן אל-ג'ברתי

| --- | --- |

 לידה:  1754 קהיר, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1822 (בגיל 68 בערך) קהיר, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 השכלה:  אל-אזהר 
 מעסיק:  אל-אזהר 
 השקפה דתית:  אסלאם, אסלאם סוני 
 
.
עַבְד א-רַחמן אל-גַ'בַרְתי (בערבית: عبد الرحمن الجبرتي; שמו המלא: עבד א-רחמן בן חסן בן בורהאן א-דין אל-ג'ברתי, عبد الرحمن بن حسن بن برهان الدين الجبرتي; 1754-1822) היה מלומד מוסלמי מצרי והיסטוריון ששהה רוב חייו בקהיר ותיעד את פלישת נפוליון למצרים בעיני ילידי המקום.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייו. פרנץ שטיינר סובר כי אל-ג'ברתי נולד בכפר תל אל-ג'ברתי בצפון פרובינציית הדלתא של בחיירה, לעומת זאת עבד אל-קאדר סאלח כותב שאל-ג'ברתי נולד בקהיר.
לפי כתיבתו של אל-ג'ברתי, שמו נלקח מ"סבו מדרגה שביעית," עבד א-רחמן, שהיה שאר המשפחה הרחוק ביותר בזמן שניתן להתחקות אחריו עבד א-רחמן היה מאזור אל-ג'ברתי (Jeberti) בזיילה (Zeila), בסומליה המודרנית (אז תחת שליטת אתיופיה)
וביקר בקהילות ג'ברתי במכה ואל-מדינה לפני שנסע למצרים שם היה לשייח' וראש קהילת ג'ברתי שם. השערה אחרת היא שסב-סב-סבו הגיע משבטי ג'ברתי שבסודאן.
אל-ג'ברתי למד באוניברסיטת אל-אזהר, והחל לרשום את דברי הימים של המאורעות שקרו בקהיר. כרוניקות אלה נודעות באנגלית בדרך כלל כ"ההיסטוריה של מצרים של אל-ג'ברתי" (al-Jabarti's History of Egypt), ונודעות בערבית כ"עג'איב אל-את'אר פי א-תראג'ם ואל-אח'באר (عجائب الاَثار في التراجم والاخبار).
הם טקסט היסטורי חשוב בשל היותם דיווח מפי עד ראייה לפלישת נפוליון למצרים ותפישת השלטון בידי מוחמד עלי. הרשימות העוסקות במשלחת הצרפתית ובכיבוש נכללו בכרך נפרד באנגלית בשם "נפוליון במצרים" (Napoleon in Egypt).
לפי מארסו, באחרית ימיו בחר אל-ג'ברתי להיטמן בתל אל-ג'ברתי, העיר שממנה הגיעו אבותיו, לפי סברתו.
לקריאה נוספת

Napoleon in Egypt : Al-Jabarti’s chronicle of the French occupation, 1798 (translation by Shmuel Moreh), Princeton: M. Wiener Publishers, 1993.
עבד אלרחמן אלג'ברתי, היום שבו התערערו חוקי בראשית: הכרוניקה המופלאה של הכיבוש הצרפתי במצרים (מערבית: עמנואל קופלביץ), משכל - הוצאה לאור, 2020.
הערות שוליים

↑  al-Jabarti, 'Abd al-Rahman. History of Egypt: 'Aja'ib al-Athar fi 'l-Tarajim wa'l-Akhbar. vol.1. Franz Steiner Verlag Stuttgart. 1994.
↑  Abdulkader Saleh, "Ǧäbärti," in von Uhlig, Siegbert, ed., Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha. Wiesbaden:Harrassowitz Verlag, 2005, p.597.
1 2  David Ayalon, "The Historian al-Jabartī and His Background," Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London, 1960, p.238
↑  Ayalon, "al-Jabartī and His Background," p.237.
↑  Barakat, Ali. Abd al-Rahman al-Jabarti: dirasat wa-buhuth (Studies and Research). Egyptian Book Association. Cairo. 1976.
↑  Marsot, Afaf Lutfi el-Sayyed. "A Comparative Study of Abd al-Rahman al-Jabarti. and Niqula al-Turk," Eighteenth Century Egypt: The Arabic Manuscript Sources. Los Angeles: Regina Books, 1990.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263263405171  PLWABN: 9810677624505606  BNE: XX897717  BnF: cb13524264m (data)  CiNii: DA0376921X  GND: 119175320  ICCU: BVEV104976  ISNI: 0000 0001 4030 1527  LCCN: n79135427  NDL: 00468833  NTA: 067562531  SELIBR: 192314  SUDOC: 08403856X  TDVİA: ceberti-abdurrahman-b-hasan  VIAF: 100256393   WorldCat (עם VIAF): 100256393
פורד סקוויר

| --- | --- |

Ford Squire
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Ford of Britain (פורד בריטניה) (שם רשמי: Ford Motor Company Limited)
 שנות ייצור:  1955–1959
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 חברת אם:  פורד
 אורך:  3,607 מ"מ
 רוחב:  1,537 מ"מ
 גובה:  1,600 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,210 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,172 סמ"ק המפיק 36 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  112 ק"מ
 צריכת דלק:  7.9 ליטר ל-100 ק"מ
פורד סקוויר (באנגלית: Ford Squire) היא מכונית בתצורת סטיישן מתוצרת חברת  Ford of Britain (פורד בריטניה), (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1955–1959.
דגם פורד סקוויר בתצורת סטיישן, התבסס על דגם "פורד פרפקט דגם 100E."
סך הכול יוצרו 17,812 יחידות.
מחיר דגם "פורד סקוויר" בשנת 1955, עמד על 668 שטרלינג.
תאוצת דגם "פורד סקוויר" בין 0-80 קמ"ש היא 20.2 שניות.
מאפיינים

2.5 דלתות (חלון אחורי נפתח כלפי מעלה, חלק תחתון של דלת אחורית מורדת כלפי מטה)
4 מושבים
חלון צד אמצעי - נפתח בחציו (מותקן על מסילה, מוסט (מוזז) לאחור)
תמונות

פורד סקוויר, שנת 1959
פורד סקוויר, שנת 1958
פורד סקוויר
פורד סקוויר, שנת 1959
ראו גם

פורד
פורד פרפקט
הערות שוליים

↑  "פורד Squire שנת 1957autoweek.com/article/car-news/1957-english-ford-squire
↑  פורד Squiresimoncars.co.uk/ford/squire100e
↑  פורד Squirebringatrailer
ערוץ אולדובאי

נוף אופייני בנקיק אולדובאי
הערוץ מהחלל
אזור ערוץ אולדובאי בטופוגרפית מכ"ם שנסרקה ממעבורת החלל. רוחבו של מכתש הנגורונגורו (לוע הר הגעש הגדול בעולם) הוא כ- 22 ק"מ, והוא מוקף במספר הרי געש קטנים יותר. צבעים מלאכותיים מציינים גובה (ירוק: נמוך, לבן: גבוה) בצירוף הצללה מלאכותית.
ערוץ אולדובאי (אנגלית Olduvai Gorge, או במבטא המקורי אולדופאי, שם של צמח מקומי בשפת שבט המסאי) הוא נקיק במישורי הסרנגטי בתחום אזור השימור נגורונגורו שבטנזניה, באזור השבר הסורי אפריקני, שאורכו כ-48 ק"מ.
אולדובאי הוא אתר עשיר ביותר במאובנים, מהם מפורסמים בייחוד מאובני הומינינים ממספר סוגים. אשר בשנות השישים והשבעים ביססו לראשונה את חשיבותה של מזרח אפריקה כאזור שבו התרחשה מרבית האבולוציה של האדם.
תולדות המחקר

בתחילת המאה ה-20 השתייך האזור למזרח אפריקה הגרמנית, וערכו המדעי של האתר אובחן לראשונה בשנת 1911 על ידי האנטומולוג הגרמני וילהלם קאטווינקל (אנ'), אשר בעת מרדף אחר פרפר נפל מעבר למדף הסלע. כשחזר לחושיו גילה שהוא נמצא בנקיק עם שכבות חשופות שמהן מבצבצים מאובנים ועצמות. הוא שאל את בני שבט המסאי המקומיים לשם הערוץ, אך עקב קשיי השפה הם חשבו שקאטווינקל מצביע על צמח אגבת סיסל, ואמרו לו את שם הצמח בשפת המסאי "אולדופאי". קאטווינקל רשם את השם בגרמנית כ"אולדוואי" (Oldoway).
קאטווינקל שב לברלין עם מספר מאובנים של בעלי-חיים נכחדים, שעוררו עניין מספיק לארגון משלחת למקום בשנת 1913 מטעם אוניברסיטאות ברלין ומינכן, ובמימון הקייזר וילהלם השני עצמו. בראש המשלחת עמד הגאולוג הנס רק (Hans Reck), שהביא מן הערוץ 1,700 מאובנים, כולל גולגולת אנושית שאת גילה העריך, על-פי מיני מאובנים אחרים באותה שכבה, ב-150 אלף שנה. הערכה זו עוררה מחלוקת בגרמניה, אך שלוש משלחות נוספות לא הצליחו להגיע לערוץ, והמחקר נפסק כאשר גרמניה איבדה את שליטתה באזור במלחמת העולם הראשונה.
האנתרופולוג והארכאולוג הבריטי-קנייתי לואיס ליקי היה הבא לחפור באתר, החל משנת 1931 כאשר ביקר בערוץ ביחד עם הנס רק, שאותו הזמין להתלוות אליו. ליקי ניצח בהתערבות עם הנס רק כאשר הוכיח לו שכלי אבן עתיקים נמצאים באולדובאי, אלא שהם עשויים מבזלת געשית ולא כלי צור שאותם חיפש הנס רק ולא מצא בשנת 1913. בהסתמך על כלים אלו התמידו ליקי ובני משפחתו בארגון משלחות לאתר מדי שנה, עד אשר בראשית שנות השישים הצליחו לבסוף לגלות את מאובני ההומינינים שסיתתו את הכלים. הממצאים שלהם זכו לפרסום רב והיו הראשונים לבסס את המעמד המרכזי שיש כיום למזרח אפריקה כאזור שבו התפתחה האנושות, מעמד שחוזק אחרי כן בעקבות ממצאים מקניה ואתיופיה. גם דונלד ג'והנסון וטים וייט חפרו באולדובאי בשנות השמונים, בתקופה שבה אתיופיה הייתה סגורה בפניהם עקב מלחמת האזרחים האתיופית, וגילו מספר ממצאים ראויים לציון. הגאולוגיה של אולדובאי נחקרה בפירוט על ידי ריצ'רד האי מ-1961 ועד 2002. כיום נמצא במקום מוזיאון ערוץ אולדובאי המציג חלק מהממצאים.
גאולוגיה

לפני מיליוני שנים שכן האתר תחת אגם גדול שחופיו התכסו בהדרגה בשכבה על שכבה של אפר געשי ממספר הרי געש שהיו פעילים באותו זמן, הגדול שבהם הר נגורונגורו. במהלך תקופה זו התכסו באפר שלדי בעלי חיים והומינידים. לפני כחצי מיליון שנה התייבש האגם ופעילות סייסמית היטתה את מהלכו של פלג מקומי, אשר החל לחתור בתוך המשקעים ובסופו של דבר חשף שבע שכבות עיקריות בקירות הערוץ, עם העצמות המאובנות בתוכן. הסטרטיגרפיה עמוקה באופן יוצא דופן, ואת גילן של שכבות האפר הגעשי ניתן לקבוע באמצעות תיארוך רדיומטרי, בעיקר בשיטת אשלגן-ארגון וכן בשיטת ארגון-ארגון. סלעי המשקע התחתונים ביותר הם בני קצת יותר משני מיליון שנה.