stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאוס שוואב
ביוגרפיה > כמחבר

שוואב חיבר כמה מאות מאמרים, מספר ספרים, והיה שותף לכתיבת ספרים נוספים. יש הרואים בו מטיף על כל נושא ה"קפיטליזם של בעלי עניין".
בשנת 1971 פרסם שוואב את "ניהול ארגוני מודרני בהנדסת מכונות". בספר זה, הוא טען שניהול מיזם מודרני חייב לשרת הן את בעלי המניות והן את בעלי העניין בתאגידים (die Interessenten), כדי להשיג צמיחה ושגשוג לטווח ארוך.
בשנת 2020, כמספר חודשים לאחר תחילתה של מגפת הקורונה, פרסם שוואב, בשיתוף אדם נוסף בשם ת'יירי מלרט, ספר בשם 'קוביד-19: האיפוס הגדול' (COVID-19: The Great Reset), אשר מקדם את חזון האיפוס הגדול של הארגון. הכותר הפך במהרה לרב-מכר בינלאומי. בספר זה, כתב קלאוס על הצורך "להשתמש בפנדמיית קוביד-19 כהזדמנות יוצאת דופן לדמיין ולעצב מחדש את העולם כולו". הספר כולל קריאה לכינון סדר עולמי חדש, שיקודם באמצעות "איפוס של כלכלות העולם וקידום המהפיכה התעשייתית הרביעית". קלאוס מכנה בספרו את השיטה הכלכלית השלטת שהוא מקווה ליצור: "קפיטליזם של בעלי אינטרסים" (Stakeholder Capitalism). במסגרת שיטה כלכלית זו, תופחת באופן משמעותי הבעלות הפרטית על רכוש – מקרקעין ומיטלטלין כאחד, ואילו ממשלות, ובמיוחד בסופו של דבר ממשלה עולמית, יהיו מעורבות הרבה יותר בסיפוק צורכיהם החומריים של האזרחים. תאגידים פרטיים יהיו מעורבים הרבה יותר בחיי האזרחים, וימלאו חלק ניכר מתפקידיהן המסורתיים של ממשלות. היבטים נוספים בתוכנית הם הפסקת השימוש בכסף מזומן ומעבר מלא למטבעות דיגיטליים, והחלת הכנסה בסיסית לכל. לאחר פרסום הספר, קלאוס המשיך את קריאותיו לכינון "ממשלה עולמית אחת", ואף ארגן כנס בנושא, וקידם במרץ את התוכנית שבספר באמצעות ארגונו. בה-בעת, הפורום הכלכלי העולמי פרסם במשך כמה חודשים מודעות אידאולוגיות באתר יוטיוב ובשלטי חוצות במדינות מסוימות, ובהן סלוגנים כגון: "לא יהיה בבעלותכם דבר, ואתם תהיו מאושרים". תוך זמן קצר מעת פרסום ספר זה, נכתבו מספר ספרים בידי מחברים אחרים באופן מכוון כדי להעביר ביקורת על קלאוס, ארגונו וספרו, והפכו אף הם לרבי מכר.
בספרו, קוביד-19: האיפוס הגדול, שוואב מתייחס לאחד מאתגרי האנושות בדורו כצמיחתן המהירה של אוכלוסיות אנושיות; דהיינו, הריבוי הטבעי הגבוה של המין האנושי על פני כדור הארץ בכמה מאות השנים האחרונות, ובפרט במאה ה-20. חברים רבים בפורום הכלכלי העולמי, דוגמת יובל נוח הררי, מחזיקים אף הם בדעה כי גידולן המתמיד של אוכלוסיות אנושיות הוא "בעיה". במהלך המאה ה-21, הפורום עצמו פרסם מספר רב של מאמרים סטטיסטיים בנושא גידול וקיטון אוכלוסיות ברחבי העולם. אחד המאמרים הללו, שנכתב בשנת 2021 על ידי מנהל בכיר בפורום, גורס כי קיטון אוכלוסיית בני האדם בעולם הוא "דבר טוב שיועיל לאקלים, אף אם המחיר הכלכלי יהיה כבד", וחוזה כי "כבר בקרוב, האנושות תהיה קטנה וזקנה הרבה יותר מאשר היום". ג'יין גודול, פרימטולוגית מפורסמת וחברה בפורום, התבטאה אף היא באחד מאירועי הארגון, באומרה כי "חלק גדול מהבעיות עמן האנושות מתמודדת לא היו קיימות, אם גודל אוכלוסיית בני האדם כיום היה שווה ערך לזה שלפני כ-500 שנה" – דעה שהביעה גם באירועים נוספים. תפיסת עולם זו, המקדמת קיטון בכמותם של בני האדם על הפלנטה, הביאה לביקורת כלפי הפורום מגורמים שונים ומגוונים, וחלקם אף הגדילו להאשים כי הפורום מקדם את הקטנת האוכלוסייה האנושית באופן מכוון. היזם המפורסם אילון מאסק יצא אף הוא חוצץ כנגד עמדות אלה, באומרו כי "גידול אוכלוסייה נמוך הוא איום ממשי על האנושות", ו"כדור הארץ יכול להכיל עוד פי כמה יותר בני אדם מאשר כיום".
חלק מהמטרות והיעדים המוצגים בספריו של קלאוס באו לידי ביטוי קודם לפרסומם במונומנט אבני ג'ורג'יה.
ביוגרפיה > דעותיו האישיות

בנאומיו, ראיונותיו וכתביו, שוואב מדגיש רבות נושאים כמו הצורך בחיסונים (במיוחד ל-קוביד-19), גלובליזציה, המאבק בשינוי האקלים, והמאבק בעוני ורעב ברחבי העולם. אחת מן האג'נדות שהוא מקדם באופן אישי, היא תוכנית האו"ם לשנת 2030.
ברובד הפוליטי, שוואב מאמין כי עידנן של מדינות וממשלות מסורתיות מגיע לקיצו, ויש לקדם ממשלה עולמית במסגרת התהליך אותו הוא עצמו יזם (בחלקו), ואשר הוא מכנה "המהפיכה התעשייתית הרביעית". את הגישה הפוליטית החדשה הוא מכנה גם בשם "משילות 4.0". בו-בעת, היה מעורב רבות בתהליך השלום בין ישראל לפלסטינים, במיוחד בשנת ה-90 של המאה הקודמת. לגישתו, המפתח לשיפור מצב העולם הוא שמירה על נייטרליות פוליטית מצד ארגונו בעת סיוע לניהול סכסוכים. את מכלול השינויים הפוליטיים בהם הוא חפץ, שוואב מציע לקדם במהלך בינלאומי מאוחד ואדיר ממדים, המכונה האיפוס הגדול.
ברובד הכלכלי, שוואב מקדם שיטה המכונה 'קפיטליזם של בעלי עניין', אשר שמה הדגש על אחריותם וכוחם של תאגידים גדולים, כגורמים שצריכים להחליף את כוחן הכלכלי המסורתי של ממשלות ומדינות. את הקפיטליזם של בעלי העניין, שוואב רואה גם כתחליף ל-נאו-ליברליזם.
שוואב תומך נלהב של יישום טכנולוגיות חדישות בחיי היום-יום, כגון ה-מטאברס, ורואה את חדירתן לחיי הפרט והחברה כבלתי-נמנעים.
על אף היותו עומד בראש ארגון המאגד אלפי חברות מסחריות בשווקים קפיטליסטיים, שוואב מציג במשרדו פסל של ולדימיר לנין, מנהיג קומוניסטי מפורסם מן המאה ה-20. יש המשווים את תפיסתו של קלאוס בנוגע ל-'קפיטליזם של בעלי עניין', לתפיסות השלטונית של דמויות כגון לנין ו-מאו דזה-דונג.
הפורום הכלכלי העולמי

בשנת 1971 ייסד שוואב את פורום הניהול האירופי, ששמו שונה ל"הפורום הכלכלי העולמי" (WEF) בשנת 1987. שוואב דגל ב"תפיסת ריבוי המשתתפים" מאז הקמת ה-WEF. בו-בעת, התקנות הפנימיות של הפורום קובעות כי "קלאוס שוואב או לכל הפחות אחד מבני משפחתו הקרובים, חייב להיות בחבר הנאמנים של הארגון".
בשנת 2003 מינה שוואב את חוסה מריה פיגרס למנכ"ל ה-WEF, כיורש המיועד שלו. באוקטובר 2004, פיגרס התפטר עקב כך שקיבל באופן לא מוצהר יותר מ-900,000 דולר כדמי ייעוץ מחברת התקשורת הצרפתית אלקטל בזמן שעבד בפורום. בשנת 2006, Transparency International הדגישה את התקרית הזו בדוח השחיתות הגלובלי שלהם.
בשנת 2015, ה-WEF הוכר רשמית על ידי ממשלת שווייץ כ"גוף בינלאומי".
בשנת 2017 במהלך כנס, קלאוס שוואב התבטא בנוגע לתוכנית המנהיגים הצעירים של הפורום הכלכלי העולמי. הוא סיפר בגאווה כי ראשי מדינות רבים הם בוגרי התוכנית בעבר[דרושה הבהרה] ובהווה, כולל ולדימיר פוטין, אנגלה מרקל, ג'סטין טרודו, ועוד, כמו גם מאות חברי פרלמנטים ברחבי העולם, כולל "לפחות מחצית הפרלמנט הקנדי". זאת בעודו מספר למראיין כי "הם (הארגון) חודרים אל תוך הפרלמנטים". אמירות אלה עוררו ביקורת.
בישראל ישנם מספר 'מנהיגים צעירים של הפורום הכלכלי העולמי' שהוכשרו לתפקידם זה בקורסים ייעודיים. ביניהם: סתיו שפיר, ר'דיר מריח ולוסי אהריש. גם ראש הממשלה ה-10 אהוד ברק וראש הממשלה ה-14 יאיר לפיד הם חברי הפורום, כמו גם בנימין נתניהו, אף שאינם מוצהרים כבוגרי תוכנית המנהיגות שלו. ראש הממשלה ה-13 נפתלי בנט, השתתף ונאם באירועי הפורום מספר פעמים. גם בנימין נתניהו נאם באירועי הפורום.
יחסיו עם מדינת ישראל

קלאוס שוואב היה מעורב ישירות בתהליך המשא-ומתן של ישראל עם הפלסטינים, במהלך הסכמי אוסלו. מעורבות זו לא דווחה בהרחבה בכלי התקשורת הישראליים באותה התקופה. שוואב נפגש מספר רב של פעמים עם שמעון פרס ויאסר ערפאת, אותם הכיר באופן אישי, לשם קידום ההסכמים הללו, וזאת במסגרת תפקידו הרשמי כראש הפורום הכלכלי העולמי. בשנת 2003, ערך הפורום כנס בירדן, בהשתתפות נציגי מדינות האזור, ובו נדונו היחסים העסקיים ברחבי המזרח התיכון. הפורום ממשיך להיות מעורב בענייני הסכסוך הישראלי-פלסטיני גם בימינו.
בשנת 2005, הפורום הכלכלי העולמי בחר בהתאחדות התעשיינים, אחד הארגונים המשפיעים ביותר במדינת ישראל, לאסוף עבורו מידע מקומי לשם כתיבת הדו"ח השנתי של מדד התחרותיות העולמי. באותה שנה נאם שוואב בוועידת ישראל לעסקים.
בשנת 2008, סייע הפורום לארגן מפגש פסגה בין חמישה ראשי ערים ישראלים לנציגים ערבים ופעילי שלום, בשארם א-שייח.
מאז הקמת הפורום, נפגש שוואב עם כמה מראשי ממשלתה ונשיאיה של מדינת ישראל, כאשר את חלקם הכיר שוואב היטב. אלה הרבו ומרבים להשתתף ולנאום באירועיו של קלאוס וארגונו. ראש הממשלה בנימין נתניהו וראש הממשלה לשעבר נפתלי בנט, השתתפו ונאמו באירועי הפורום מספר פעמים. במאה ה-21, ממשלת ישראל הגדילה למנות נציג מיוחד מטעמה לקשר עם הפורום הכלכלי העולמי.
נשיא המדינה וראש הממשלה לשעבר, שמעון פרס, היה בחייו חבר הפורום, וקיים חברות אישית עם שוואב מספר עשורים. קלאוס אף מונה מאוחר יותר לחבר הנאמנים של מרכז פרס לשלום. ב-24 בינואר 2014, שוואב העניק לפרס את אות "רוח דאבוס", על תרומתו לפורום לאורך השנים.
ישנם גם מספר ישראלים הבכירים בתחומיהם אשר עובדים ישירות עבור הפורום הכלכלי העולמי, וביניהם ניתן למנות את יובל נוח הררי (סופר והיסטוריון טראנס-הומאניסט מפורסם) וד"ר מאיה בן-דרור (מומחית לתחבורה חשמלית ולשעבר בכירה בבטר פלייס).
מספר רב של תאגידים ישראליים חברים בפורום הכלכלי העולמי, וביניהם בנק הפועלים, בנק לאומי, טבע, וויקס. קום, פאפאיה גלובל, אינוויז טכנולוגיות, ואלף פארמס (Aleph Farms).
הפורום הכלכלי העולמי מקיים יחסים שיתוף פעולה עסקי וחברתי עם רשות החדשנות של ממשלת ישראל. מדינת ישראל חברה ב'רשת המהפיכה התעשייתית הרביעית' של הפורום (C4IR), ורשות החדשנות היא המשרד המפקח על קשר זה. החיבור האמור כרוך גם בשיתופי פעולה טכנולוגיים בהווה ובעתיד. בשנת 2019, עלות השתתפות מדינת ישראל ברשת המהפיכה התעשייתית הרביעית הוערכה בכשישה מיליון ש"ח לשנה, שחלק ניכר מהם שולמו כ'דמי חבר' לפורום הכלכלי העולמי.
ביקורת > שכרו של שוואב וחוסר שקיפות פיננסית

בעוד ששוואב הכריז כי משכורות הנהלה גבוהות מדי "אינן מקובלות עוד חברתית" הוא קיבל משכורת שנתית של כמיליון פרנק שווייצרי. דבר שקיבל ביטוי וגרר ביקורות רבות בתקשורת. תאגיד הרדיו והטלוויזיה השווייצרי SRF הזכיר את השכר המופרז של שוואב בהקשר של בזבוז תרומות ציבוריות ל-WEF והעובדה שהפורום אינו משלם מיסים פדרליים.
יתרה מכך, עיתונאי הפרנקפורטר אלגמיינה צייטונג לשעבר, יורגן דונש, פרסם שהדוחות הכספיים של ה-WEF היו לא שקופים מכיוון שההכנסות וההוצאות לא נכתבו במדויק.
שוואב עורר זעם על כך שההתנהלות הכספית של ה-WEF התנהלה בחוסר אחריות ותוך ערבוב עם כספים ממיזמים עסקיים אחרים למטרות רווח. לדוגמה, ה-WEF העניק חוזה של מיליוני דולרים ל-USWeb בשנת 1998. אולם זמן קצר לאחר ביצוע העסקה, שוואב תפס מושב דירקטוריון באותה חברה, ונהנה מאופציות יקרות ערך.
ביקורת > רעיון השתלטות קואליציה עולמית על מוסדות דמוקרטיים

שוואב כמוציא לאור של דו"ח "העיצוב העולמי מחדש" של הפורום הכלכלי העולמי לשנת 2010, מניח שעולם גלובלי מנוהל בצורה הטובה ביותר על ידי קואליציה שנבחרה בעצמה של תאגידים רב לאומיים, ממשלות (כולל בעידוד האו"ם), וארגוני חברה אזרחית נבחרים. הוא טוען שממשלות אינן עוד "השחקנים הדומיננטיים ביותר על הבמה העולמית" וכי "הגיע הזמן לפרדיגמת בעלי עניין חדשה של ממשל בינלאומי". החזון של ה-WEF כולל או"ם "ציבורי-פרטי", שבו סוכנויות מיוחדות מסוימות יפעלו תחת מערכות ממשל משותפות של מדינה ולא מדינה.
לפי המכון הטרנס-לאומי (TNI), הפורום מתכנן להחליף מודל דמוקרטי מוכר במודל שבו קבוצה נבחרת של "בעלי עניין" מקבלת החלטות בשם העם. צוות החשיבה מסכם שאנו נכנסים יותר ויותר לעולם שבו התכנסויות כמו הכינוס בדאבוס הן "הפיכה גלובלית שקטה" כדי לתפוס את הממשל.
על שיתופי הפעולה של הפורום עם מדינת ישראל הועברה גם ביקורת מגורמים שונים. יש המאמינים כי מטרתו האמיתית של הפורום היא לספח לעצמו סמכויות על-מדינתיות, אשר יאפשרו לו להתוות למדינת ישראל כיווני פעולה ועשייה אשר אינם בהכרח כרצון בוחריה.
ביקורת > מחלוקת עם עיריית דאבוס

ביוני 2021, החל שוואב למתוח ביקורת על התנאים אותם מעמידה עיריית דאבוס ביחסה למפגש השנתי של WEF במדינה. הוא איים כי יעביר את הכינוס השנתי לסינגפור כפי שנעשה בפגישה הקשורה למגפת הקורונה בסינגפור ב-2021/2022.
ביקורת > האיפוס הגדול והמהפיכה התעשייתית הרביעית

אחד מרעיונותיו המקוריים של שוואב, הוא המהפכה התעשייתית הרביעית והוא רואה ב"שיפור אנושי" מניע למהפכה זו. בכך שימשו אותו ג'ק מא ואריק שמידט, במיוחד דבריו של שמידט על כך ש"הטכנולוגיות של המהפכה התעשייתית הרביעית הן יוצאות דופן. מנהיגות צריכה להיות יוצאת דופן באותה מידה כדי לנהל את המורכבות של שינוי מערכתי". ואכן נתוני WEF צופים כי "עד 2025 נראה: שימוש מסחרי בננו-חומרים החזקים פי 200 מפלדה ופי מיליון דק יותר משיער אדם; השתלה ראשונה של כבד מודפס בתלת-ממד; ו-10% מכלל המכוניות בכבישי ארצות הברית ללא נהג."
בינואר 2017 כתב סטיבן פול בגרדיאן ביקורת על כל רעיון "המהפכה התעשייתית הרביעית" על פי שוואב, פול הצביע על כך ש"האינטרנט של הדברים" כנראה יהיה בר פריצה ומסוכן. הוא גם מתח ביקורת על שוואב על כך שהראה כי טכנולוגיות עתידיות עשויות לשמש לטוב או לרע, אך לא נקט עמדה בנושאים, אלא הציע רק המלצות מדיניות מעורפלות.
האידאולוגיה המרכזית של המהפכה התעשייתית הרביעית, הטרנס-הומניזם, משכה מבקרי ביואתיקה, רעיון "האיפוס הגדול" של שוואב ספג ביקורות רבות, חלקם מתייחסים לנושא מנקודת מבט מקראית.
"עורך החדשנות" של הפייננשל טיימס מצא ש"חוסר החיים המציק של הפרוזה" הוביל אותו ל"חשד שהספר הזה באמת נכתב על ידי בני אדם – כאלה שמאכלסים עולם דמדומים מוזר של בעלי עניין, השפעות חיצוניות, נקודות פיתול ו'ארגזי חול של פיתוח'".
בקרב פוליטיקאים ברחבי העולם, הרבו בשנים 2020–2022 להזכיר מונחים שמופיעים גם בספרו של קלאוס, כגון "Great Reset" (איפוס גדול) ו-"Build Back Better" (לבנות מחדש טוב יותר). אך בקרב הציבור הרחב, היו מי שמתחו ביקורת על הספר, והעלו חשדות באשר למניעיו של קלאוס, והארגון שהוא עומד בראשו. יש מי שכינו את חזונו של קלאוס 'דת גלובליסטית', ואותו "איש מסוכן". המגזין אפוק טיימס פרסם כמה כתבות ביקורת נגד תוכנית זו, שתיארו אותה כהרסנית ומסוכנת. שחקן הקולנוע והפעיל החברתי ראסל בראנד הקדיש כמה עשרות סרטונים בערוץ היוטיוב שלו לביקורת על האיפוס הגדול וקלאוס שוואב, בהאשימם "כגורמים נזק גדול לחברה האנושית ומובילים בני אדם לשיעבוד". סרטונים אלה של בראנד זכו לעשרות מיליוני צפיות. ביקורות כלפי התוכנית רבו בשנים 2019–2022 במיוחד באתר יוטיוב, ובנוסף לבראנד התבטאו כנגדה בחריפות אנשים כגון רקס ואן שלייקוויק (שופט בית משפט עליון לשעבר בדרום אפריקה), דאגלאס קרוגר (מרצה מפורסם ומחברם של מספר רבי מכר), ועוד. הסופר מתיאס דסמט, בספרו רב המכר 'הפסיכולוגיה של הטוטאליטאריות' (The Psychology of Totalitarianism), כתב על האיפוס הגדול כניסיון להשליט משטר רודני בינלאומי מסוכן. פיטר ס. גודמן, בספרו רב המכר 'איש דאבוס: כיצד המיליארדרים טרפו את העולם', מציג את קלאוס וארגונו כגורמים עוינים אשר מבצעים השתלטות עוינת על הכלכלה העולמית, מטעם העשירים ביותר וכנגד כל שאר האוכלוסייה. לעומת זאת, ההיסטוריון והסופר הישראלי יובל נח הררי, שעובד בשכר כיועץ עבור הפורום הכלכלי העולמי, נואם לעיתים קרובות באירועי הארגון, ומצדד בעמדותיו ורעיונות של קלאוס, שאת חלקם הציג בעבר בספרו משנת 2015, ההיסטוריה של המחר. קלאוס עצמו, כמי שמודע לביקורת כלפי הצעדים שינקוט ארגונו, התבטא מספר פעמים באומרו כי "עלינו להתכונן לעולם כועס יותר".
ביקורת > הסכסוך המתמשך עם אילון מאסק

בתחילת המאה ה-21, ניכרו יחסים חיוביים בין קלאוס וארגונו, הפורום הכלכלי העולמי, לבין היזם המיליארדר אילון מאסק. כך למשל, בשנת 2018, פרסם הפורום מספר מאמרים חיוביים אודות מאסק ויוזמותיו. מאוחר יותר, בשנים 2022 ו-2023 החל סכסוך פומבי בין הצדדים.
הפורום מפרסם מדי שנה דירוג בשם 'ESG', המודד את "מחויבותן של חברות מסחריות לטיפול בסיכונים סביבתיים, חברתיים וממשלתיים, בתחומים כמו יעילות אנרגטית, בטיחות עובדים, ואי-תלות של חבר המנהלים". כתוצאה מההסלמה ביחסים בין קלאוס, הפורום ומאסק, בחודש מאי 2022, הוצאה חברתו של מאסק, טסלה, ממדד ה-ESG של הפורום. ההצדקה להוצאת חברת טסלה מאינדקס החברות המדורגות, ניתנה בהתבסס על כך "שהחברה הייתה נטולת אסטרטגיה להפחתת פחמן, וללא קודים להתנהלות עסקית". בתגובה באותו החודש, כתב מאסק כי "מדד ה-ESG הוא תרמית. נעשה בו שימוש ככלי נשק בידי לוחמי צדק חברתי צבועים", וביסס אמירתו על השוואה בין טסלה לחברת Exxon, אשר מצויה בדירוג ה-ESG, ולכאורה מזהמת יותר מחברתו שלו (חברת אקסון עוסקת בנפט וגז). יותר מאוחר אותה שנה, כלי תקשורת האשימו את מאסק בכך שהפר את כללי ה-ESG גם בניהולו את חברת טוויטר, אותה רכש זמן מה לפני כן. בסוף שנת 2022, הסיר הפורום כל אזכור של חברת טוויטר מחבילות המידע שהפיץ לכלי התקשורת. בהמשך, כתב מאסק בינואר 2023 כי: "ה-'S' ב-ESG עומד עבור המילה 'שטני' (Satanic) והתלונן כי "חברי הפורום הכלכלי העולמי מנסים להיות הבוסים של כדור הארץ". באותו החודש הביע מאסק גם תהיות באומרו כי "איננו מבין איך המפגש השנתי של הפורום בדאבוס הוא בכלל דבר שמתרחש", והשווה את המפגש לשיח בפורום אינטרנט מפורסם (4chan) הידוע בדיוניו הפרועים ומלאי הקנוניות. כן הוסיף ביקורת בכותבו: "הפורום הכלכלי העולמי הופכים במהרה לממשלה עולמית שלא נבחרה ושהאנשים מעולם לא ביקשו ואינם רוצים". הוא טען כי הוזמן לכנס הפורום בדאבוס באותה שנה (2023) ולא הגיע כיוון שהאירוע "משעמם מאוד", אך מארגני הכנס הצהירו כי הוא לא הוזמן עוד משנת 2015. כהחרפת חילופי הדברים, פרסם מאסק שאלון בטוויטר, עליו ענו מעל 2 מיליון איש, ובו ההצהרה: "הפורום הכלכלי העולמי צריך לשלוט בעולם" (?). 86% מהמשיבים ענו "לא", ו-14% ענו "כן". מספר רב של מובילי דעה שמרניים בארצות הברית הגיבו לסקר, בדברי לעג לפורום הכלכלי העולמי.
למרות טיבו העוין לכאורה של הסכסוך, יש מי שמאמינים כי מאסק ממשיך בקשריו עם קלאוס והפורום, ואולי אף פועל למימוש תוכניותיהם. זאת בין השאר, בהתבסס על מאמר משנת 2008, שגרס כי מאסק הוא אחד מבוגרי תוכנית המנהיגים הצעירים של הפורום הכלכלי העולמי.
ביקורת > מתקפת הביקורת מהוגי הרשת האפלה

"הוגי הרשת האפלה" הוא כינוי תרבותי מקובל בצפון אמריקה, עבור 15–30 מובילי דעה, המהווים יחדיו קבוצה בלתי-מאורגנת של הוגים משכילים בולטים, הפעילים במאה ה-21. הוגים אלה בעלי יחסים חבריים, ולעיתים שותפויות עסקיות, אלה עם אלה, וכולם אורחים קבועים בתוכניתו של ג'ו רוגן. בשנים 2021–2023 החלו חלק מהחברים בקבוצה זו להביע ביקורת פומבית משמעותית כנגד קלאוס שוואב והפורום הכלכלי העולמי. מבין המבקרים ניתן למנות את מאג'יד נאוואז, ג'ורדן פיטרסון, בן שפירו, ג'ו רוגן, דייב רובין ו-פטריק בית-דוד.
מתקפת הביקורת החלה בפברואר 2022, בראיון של מאג'יד נאוואז לתוכניתו של ג'ו רוגן (פרק 1780). מאג'יד הקדיש מספר דקות בהן הסביר לג'ו רוגן כי הפורום הכלכלי העולמי משתלט על פרלמנטים ברחבי העולם, והציג ראיות לכאורה לכך מפרסומי הפורום עצמו. מאג'יד ורוגן טענו, כי מטרת הפורום היא לקדם תעודת זהות בינלאומית אוניברסלית, ומאג'יד הסביר כי זוהי חלק ממטרת האיפוס הגדול, "שתכליתו היא רודנות". במאי 2022, פרסם בן שפירו וידאו בערוצו הרשמי ביוטיוב, של כ-27 דקות, אשר הוקדש כולו ל-'אזהרה כנגד קלאוס שוואב והפורום' ולדיון באופן בו "קלאוס שוואב וחבריו מהאליטות רוצים להשתלט על העולם". בווידאו זה, השווה שפירו את תוכנית האיפוס הגדול לקומוניזם, כינה אותה 'אנטי-אמריקנית', והצביע על הקשרים בין הפורום לבין ארגון הבריאות העולמי. ביוני 2022, במהלך ראיון עם השחקנית והלוחמת ג'ינה קראנו בתוכניתו (פרק 1837), אמר רוגן על שוואב כי "הוא מתלבש כמו דארת' ויידר... הוא מופרע. הוא כמו נבל מסרט קולנוע". דייב רובין פרסם מיד לאחר מכן סרטון המנתח את שנאמר בין רוגן לקראנו, בו האשים את ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו ופוליטיקאים אחרים מרחבי העולם בהיותם חסידים ושותפים של הפורום. באוגוסט 2022, ג'ורדן פיטרסון החל גם הוא תוקף את הפורום הכלכלי העולמי וקלאוס שוואב. בראיון עם מייקל יון, פיטרסון הגדיר את הפורום כ-"אויבים בתקופה זו" (של ההיסטוריה). באוקטובר 2022, פרסם פיטרסון נאום, בו תקף את הגלובליסטים, אותם הוא מזהה עם הפורום הכלכלי העולמי. בנאום זה, האשים פיטרסון את הגלובליסטים והפורום ביצירת משבר מחירי האנרגיה באירופה באותה שנה. פיטרסון גרס כי בניגוד לגישת הפורום, "יש לייצר מדיניות בינלאומית המבוססת על השתתפות והשתייכות מרצון של האוכלוסייה, להבדיל מהיררכיה של שליטה מלמעלה בכפייה". בינואר 2023, הופיע פיטרסון שוב בתוכניתו של רוגן, ודיבר רבות כנגד קלאוס שוואב והפורום, משך למעלה משעה במצטבר (פרק מספר 1933). במהלך ראיונו זה, הכריז פיטרסון כי הקים ארגון של הוגי דעות, אשר מטרתו "לייצר ולהציב חזון טוב יותר עבור האנושות, המנוגד ישירות לחזון של קלאוס שוואב והפורום הכלכלי העולמי". בחודשים ינואר-פברואר 2023, דייב רובין הציג את הפורום הכלכלי העולמי בתוכניתו, 'דיווחו של רובין', כ-'ארגון זדוני החפץ בהשתלטות על העולם' אשר יש לצאת כנגדו, ואת קלאוס שוואב בתור "אדם מבחיל המאיים על מתנגדיו". רובין הקדיש כמה שעות בתוכניותיו לביקורת זו, תוך סקירה של מטרות הפורום הכלכלי העולמי, ושימוש בקטעי וידאו שונים של קלאוס שוואב נואם. אל כל הדמויות הללו הצטרף המיליארדר המשקיע ואושיית הרשת פטריק בית-דוד, אשר ביחסי חברות או עבודה עם כמה מהם, ובעצמו הרבה לבקר את שוואב באופן דומה בהסכתו בשנים 2023-2024. נכון ליולי 2024, קלאוס שוואב והפורום הכלכלי העולמי טרם פרסמו תגובה רשמית למתקפת הוגי הרשת האפלה ועמיתיהם.
ביקורת > תנאי העסקה פוגעניים

בשנת 2024, מספר חודשים לאחר שהכריז שוואב על פרישתו המתקרבת מראשות הפורום, פרסם עיתון ה-Wall Street Journal מאמר ביקורת מקיף וחריף כנגדו. נטען כי מאמר זה מבוסס על ראיונות שערך העיתון עם למעלה מ-80 עובדי הפורום לשעבר. במאמר הועלו ההאשמות כי לאורך שנים רבות, יצר שוואב סביבת עבודה עוינת בפורום, אשר במסגרתה חלה אפליה מתמשכת על רקע משקל, מין, הריונות, צבע עור וגיל (מבוגר). כן תועדו לכאורה הטרדות מיניות מרובות מצד בכירים, כולל שוואב עצמו. בהתכתבויות עם העיתון, נציגי הפורום הגיבו באומרם כי ארגונם שומר על מערכת ערכים גבוהה, והכחישו כי שוואב הטריד מינית נשים, או שנתקיימה אפליה על רקע הריונות, גזענות או גילם המבוגר של עובדים. כגילוי נאות, חשף העיתון במאמר, כי להם עצמם קשרים עסקיים משמעותיים עם הפורום הכלכלי העולמי.
הפרישה מניהול הפורום

בחודש מאי שנת 2024, הכריז שוואב כי יפרוש מתפקידו כמנכ"ל הפורום, לאחר כ-53 שנים. מספר גורמים העלו את ההשערה, ולעיתים אף קבעו, כי מועמד אפשרי להחליפו הוא ההיסטוריון והסופר הישראלי יובל נח הררי, שעבד בתור יועץ לארגון בשנים קודמות.
ספריו

המהפכה התעשייתית הרביעית. ז'נבה: הפורום הכלכלי העולמי (2016). ISBN 978-1944835002.
מעצבים את העתיד של המהפכה התעשייתית הרביעית, עם ניקולס דייוויס. ניו יורק: Crown Publishing Group (2018).
COVID-19: האיפוס הגדול, עם תיירי מאלרט. פרסום פורום (2020). ISBN 978-2940631124.
קפיטליזם של בעלי עניין: כלכלה גלובלית שפועלת למען קידמה, אנשים וכוכב הלכת. הובוקן, ניו ג'רזי: Wiley (2021).
הנרטיב הגדול: לעתיד טוב יותר, עם תיירי מאלרט. פרסום פורום (2022).
כרוניקות רוסיות ישנות

השליח אנדראס חוזה את יסודה של קייב (כרוניקת רדזיוויל כתב-יד מן המאה ה-15)
כרוניקות רוסיות ישנות (ברוסית: Древнерусские летописи, באוקראינית: Давньоруські літописи) הן מקורות כתובים מן האזור של רוס שחוברו מן המאה ה-11 ועד לשלטון פיוטר הגדול במאה ה-18. כותבי הכרוניקות היו בעיקר אנשי כנסייה שישבו במנזרים, בחצר הקניאז (מאוחר יותר בחצר הצאר) ובמקום מושבו של הארכיבישוף המטרופוליטני.
רוב הכרוניקות המקוריות לא השתמרו אך העתקים שלהן הכוללים עיבוד חלקי נותרו. ההעתקים מכונים ברוסית רשימה (список) ונוצרו החל מן המאה ה-14. מספר העותקים הכולל ששרד נאמד ב-5,000.
הכרוניקות היו הסוגה המובילה של כתיבת ההיסטריה הסלאבית המזרחית עד תקופת איואן האיום, באמצע המאה ה-16. בתקופה זו נכנס סוג היסטורי שונה שנקרא ברוסית: כרונוגרף (хронограф), אך המונח כרוניקה עשוי להתייחס לשניהם.
מאפיינים

הכרוניקות השונות מתארות אירועים החל מן המאה ה-9 ועד המאה ה-16. הן מסודרות לפי שנים ואירועים ופותחות לרוב במילים "בשנת" (שנה לפי ספירת הנוצרים, שנה מבריאת העולם לפי הלוח הביזנטי). בשונה מספרי שנים (annales), הכרוניקות הרוסיות לא כוללות רק תמצית עובדתית, אלא גם ציטוטים מכרוניקות קודמות, תיאורים סיפוריים ומסורות שבעל פה. לרוב כל ערך הוא תיאור עובדתי קצר, אך לאירועים ההיסטוריים המשמעותיים ביותר השתמש הכותב בנאראטיב ספרותי. בערך השנה עצמה שולבו דברים ודיאלוגים של הנסיכים, אפיתטים ואמצעים ספרותיים שונים.
הכרוניקות מתמקדות בעיקר במעשי הנסיכים (קניאז) ובששולותיהם, ומקפידות לבסס את הלגיטמיות של השליט באמצעות ההדגשה "ישב על כיסא אביו" וכדומה. דמותם של הנסיכים מוצגת כמנהיג מקודש ונבחר האל, בדומה לתיאורים הפגאניים הקדומים.
בעקבות הפילולוג אלכסיי שחמאטוב, אבי הטקסטולוגיה הרוסית, מקובל על החוקרים שכמעט כל כרוניקה היא למעשה אסופה (סְבוׁד свод) של כרוניקות קודמות שעברו שינויים, קיצורים או הוספות אליהן צירף הכותב את האירועים של תקופתו (עד עשרות שנים אחורה). ניכר שמדובר בהעתקה מאוספים קודמים משום שמוצאים בכרוניקות שונות קטעים דומים מאוד, ואף משפטים שהועברו מגרסה אחת לגרסה אחרת. ניתן למצוא יחידות כרונולוגיות שלמות שמופיעות בכתבי יד שונים בצירוף ליחידות אחרות בכל אחד מהם, ולהניח כי מדובר בכרוניקה קדומה (או חלק ממנה) שלא שרדה בפני עצמה. על פי מקום הכתיבה ומקום האירועים המתוארים חולקו הרשימות לקטגוריות: (קייב, נובגורוד, פסקוב, מוסקבה, סיביר וכו'). לעיתים הכרוניקות של מקום אחד סותרות את אלה של מקום אחר הן בעובדות והן בהערכת האירועים.
בעקבות שחמאטוב, הסברה המקובלת הייתה כי התיאורים ההיסטוריים היו כתובים בהתחלה בפרוזה היסטורית, ורק בשלב מאוחר סודרו האירועים לפי תאריכים. חוקרים חדשים חוזרים לתפיסה שהוצגה באמצע המאה ה-19, לפיה הטקסטים הראשוניים היו דווקא ספרי שנים שנכתבו באופן מתמשך בחצרות השליטים, כדוגמת אלה שהיו במערב, ורק בהמשך הם הורחבו והוכנסו אליהם תוספות סיפוריות.