stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלישע אפרת
מחקריו > האטלסים

חקר הגאוגרפיה היישומית-תכנונית ופיתוח שיטותיה הלכה למעשה הניבו בשנות ה-60 וה-70 את שלושת האטלסים הגאוגרפיים-תכנוניים הראשונים בעריכתו של אפרת, על הנגב הצפוני, על מרחב ירושלים-אשדוד ועל רצועת החוף של ישראל. באטלס על תכנון הנגב הצפוני (1966) תיאר ותחם את הייעודים הפיזיים הקיימים והמוצעים באזור זה תוך כדי ציון מהותם, אופיים והרעיונות התכנוניים לפיתוחם וזאת על מנת לשמש מסמך מכוון ומדריך לפיתוח הנגב הצפוני לאור הנחיות של תכנון ממלכתי סדיר. באטלס על מרחב ירושלים-אשדוד (1967) שאף אפרת לתכנן את שילובו של פרוזדור ירושלים עם מישור החוף באמצעות יצירת זיקה פיזית בין שני המוקדים העירוניים ירושלים ואשדוד תוך כדי גיבוש הצעות לחיזוק הקשרים הכלכליים בין הערים והיישובים הכפריים, אכלוס מרבי של פרוזדור ירושלים והשפלה, צמצום הפער המרחבי בין שלושת המחוזות ירושלים, המרכז והדרום והרחבת שטחי חקלאות ופיתוח חבלי הספָר. באטלס התכנוני של חופי ישראל (1974) שם לעצמו אפרת למטרה לתאר ולתחום את הייעודים הפיזיים הקיימים והמוצעים ברצועת חוף הקרובה עד 2–3 קילומטרים מקו החוף על פי עקרונות תכנון רצויים ומקובלים כשימורקו החוף הטבעי של ישראל, אבטחת גישה חופשית לאוכלוסייה אל קו החוף, שימור חלקי קו חוף כגן לאומי או שמורת טבע, אבטחת אתרי עתיקות שלאורך קו החוף ועוד.
מחקריו > תכנון ארוך-טווח וגאוגרפיה גלובלית

עם המשך הפיתוח המתודולוגי של הגאוגרפיה היישומית-תכנונית כאחד היעדים החשובים שהוביל בדיסציפלינה הגאוגרפית בעידן המודרני, התווה אפרת באמצע שנות השבעים קווי מתאר לתכנון והפיתוח של מדינת ישראל בספרו על "ישראל לקראת שנת 2000" (1978), ובו הקווים העיקריים לפיתוח המדינה בנושאים הגאוגרפיים העיקריים כתפרוסת אוכלוסין, מערך הערים והיישובים, רשתות תחבורה, שטחים פתוחים ועוד. בשנת 1997 פרסם מחקר ממצה על הגאוגרפיה של האדם ועל יחסי הגומלין בינו לבין הנוף והשפעתו הדומיננטית על הגאוגרפיה היישובית והתרבותית על פני כדור הארץ. כמו כן גיבש את תורתו הגאוגרפית-יישומית-תכנונית בספר: "תכנון לאומי ופיתוח בישראל בשנות האלפיים" (2003), שיצא לאור בהוצאת אוניברסיטת תל אביב. בספר זה עסק באורח ביקורתי, לצד מסקנות לעיתים יוצאות דופן, במכלול נושאי תשתית אקטואליים - הפרטת קרקעות חקלאיות, משבר המים, ערים חדשות, יישובים חדשים בגליל ובנגב, קיבוע הבדווים, הבנייה בירושלים, כביש חוצה ישראל, איים מלאכותיים לאורך חופי הים ועוד, וכן בתוצאות מעקב רב-שנים אחר התכנון בישראל מאז הקמת המדינה ודרך ניהולו במוסדות הממשלה.
הערות שוליים

↑  ארכיון המדינה, מפקד התושבים היהודים בירושלים תש"ז - שכונות: הבוכרים, גאולה - עמ' 85, באתר ארכיון המדינה
↑  ארכיון המדינה, רשימות עולים 1939 - תל אביב - עמ' 333 - מס' סדורי 271 (מופיע כאליהו בטעות), באתר ארכיון המדינה
↑  תואר דוקטור לפילוסופיה, דבר, 15 ביוני 1964
↑  יחיאל לימור, 89 ק"מ חוף יוקצו לרחצה, מעריב, 11 בינואר 1966
↑  צבי לביא, מרחב ירושלים ישולב בתכנית פיתוח עם שפלת החוף - מאשקלון עד ת"א, מעריב, 22 במאי 1967
↑  גיורא שמיס, חזון ירושלים אשדוד, דבר, 26 במאי 1967
↑  יוסי ביילין, אז מי רצח את החוף?, דבר, 17 בספטמבר 1975
↑  אוטוסטראדה חדשה תיסלל בשנות ה-70 במזרח שפלת החוף, מעריב, 20 ביוני 1969
↑  שלמה שבא, אין בית שאי אפשר בלעדיו, דבר, 10 באוקטובר 1969
↑  שאול הון, הבטון גובר על הרוח, מעריב, 18 ביוני 1970
↑  אלי אייל, אנו לא רוצים ששכם תהיה לעזה, מעריב, 12 בפברואר 1971
↑  מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל-אביב, דבר, 24 באפריל 1973
↑  עיתון "הצפה", עמ' 3, "פרסום נשואין - נרשמו לנשואין בלשכת הרבנות והמועצה הדתית ירושלים", 22 ביולי 1956.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260735205171  BnF: cb12146828g (data)  GND: 104269618  ISNI: 0000 0000 8160 2863  LCCN: n50031142  NTA: 070024170  SUDOC: 029952093  VIAF: 82539407   WorldCat (עם VIAF): 82539407
כוח פיג'יי

| --- | --- |

לוגו הסדרה בעברית
 מבוסס על:  הספר הצרפתי של כוח פיגיי שנכתב על ידי היוצר
 סוגה:  אנימציה לילדים גיבורי-על
 יוצרים:  רומואלד רסיופו
 בימוי:  כריסטיאן דה ויטה
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת צרפת צרפת ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית, צרפתית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  155
 הפקה
 מפיק:  קרוליין סוריס ז'ן-פייר קוונט
 מפיקים בפועל:  אוליבייר דומונט לאורה קלוני בת' גרדינר
 חברת הפקה:  אנטרטיינמנט ואן Frog Box TeamTO
 הפצה:  נטפליקס, דיסני+
 מוזיקה:  פבריס אבולקר ז'אן-פרנסואה ברגר
 אורך פרק:  23-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  France 5 (צרפת) דיסני ג'וניור
 רשת שידור בישראל:  דיסני ג'וניור ישראל
 תקופת שידור מקורית:  18 בספטמבר 2015 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  8 בינואר 2016 – הווה
 קישורים חיצוניים
 pjmasks.co.uk
 דף התוכנית ב-IMDb
כוח פיג'יי (בצרפתית: Pyjamasques (מסכות פיג'מה); באנגלית: PJ masks) היא סדרת אנימציה ממוחשבת בריטית-צרפתית לילדים,  אשר משודרת בישראל בערוץ דיסני ג'וניור. סדרה זו מספרת על שלושה נערים רגילים כאשר בלילות עליהם להציל את העיר יחד עם הכוחות המיוחדים שלהם. לסדרה יש 6 עונות ו-155 פרקים בסך הכול.
עונות 1-4 וסדרת הקצרים, עלו לשירות הזרמת המדיה דיסני+ עם השקתו בישראל ב-16 ביוני 2022 ועונה 5 נוספה בסביבות ספטמבר-אוקטובר 2023.
עלילה

העלילה עוסקת בילדים ביום ההופכים לגיבורי-על בעלי תכונות של בעלי חיים ליליים (זיקית, חתול וינשוף) כדי להילחם ב"נבלי הלילה", ילדים המבצעים פשעים. בכל פרק לומדים הילדים לשתף פעולה ביניהם על מנת לפתור בעיות, ולהילחם כנגד אויביהם השונים.
דמויות > נבלי לילה

רומיאו (Romeo) - ילד מדען נבל המבצע פשעים בעזרת טכנולוגיה. בעונה 6 פרק 1, "גיבורים בכל מקום", חליפת המדען שלו השתדרגה גם. הופיע בספר ב2007 .
ילדת הירח (Luna Girl) - ילדה מפונקת עם כוחות מהירח. יש לה מגנט ורחפן ירח והיא נעזרת בעשים לביצוע פשעים. בעונה 6 פרק 1, "גיבורים בכל מקום", קיבלה שדרוג בעזרת אבן שהכניסה למגנט הירח שלה. הופיעה בספר בשנת 2007.
נינג'ת הלילה (Night ninja) - ילד נינג'ה המנהיג צוות נינג'ות לביצוע פשעים. בעונה 6 פרק 1, "גיבורים בכל מקום", קיבל שדרוג לתחפושת הנבל שלו.
ילדי הזאב (Wolfy Kids) (עונה 2) - שלושה אנשי זאב צעירים שעושים מהומות בלילה שבו הם הופכים לאנשי זאב. בעלי קריאה על קולית חזקה שיכולה להעיף אנשים.
עששית (Motsuki) (עונה 3) - אחותה הקטנה של ילדת הירח. במקור , היא הייתה אחת מעשי הלילה שעברה התבגרות מואצת ומוטציה. בנוסף , מתכננת פשעים לעיתים נגד אחותה ונגד כוח פי. ג'יי.
קופי גו (Munki-gu) (עונה 4) - קוף קטן ושובב שאוהב לעשות צרות, לשחק ולעשות קונדס עם אחרים. פעם הוא נדחף לפסל אבן במשך 1,000 שנים על ידי המכשף כעונש על היותו שובב מדי. עם זאת , הוא שוחרר על ידי גקו לאחר שטפח על ראשו 3 פעמים בטעות. הכוחות שלו כוללים חיקוי קולות של אנשים אחרים, טיסה עם המגפיים הקסומים שלו ומשיכת כמות אינסופית של בננות משום מקום.
ילד פרעה (Pharaoh Boy) (עונה 4) - ילד מומיה שהגיע דרך שער שהתגלה על פסל ספינקס  במוזיאון שמגיע מ"העולם שמעבר". כשהוא פגש את כוח פי.ג'יי לראשונה, הוא התחיל להיות שתלטן כלפיהם והוא השתלט להם על הכוחות וגרם להם לעשות את מה שהוא רצה לעשות עם המטה שלו. המטה של הוא מקור הכוחות שלו בדיוק כמו המקל של אן יו. בניגוד לאן יו, הכוחות שלו פועלים בכל מקום והוא לעולם לא יכול לאבד אותם. הופיע בספר של כוח פיגיי בשנת 2007.
קרלי וקרטוקה  (Carly and Cartoka) (עונה 5) - הם צמיד אחים תאומים מהירים מכוכב זומזניה והם האויבים  המושבעים של ילד חתול. יש להם מכונית מהירה מאוד בשילוב עם רכבי הפי.ג'יי המקוריים של כוח פי.ג'יי שהם גנבו בעונה 5 פרק 14 "קרלי וקרטוקה".
תמנובלה (octobella) (עונה 4) -  תמנון שמשתמשת בתחכום כדי להפריע לנבלוני הלילה .היא יכולה לשלוט במים וליצור מן אתגרים כמו ״פאזלים״.  היא חכמה , מתוחכמת ואוהבת לעשות צרות . הופיעה לראשונה בעונה 4 פרק 13.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקוריתבריטניה> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתבריטניה> שידור אחרון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 18 בספטמבר 2015 | 17 בפברואר 2017 | 8 בינואר 2016 | 5 ביולי 2017 |
|  | 2 | 26 | 15 בינואר 2018 | 22 במרץ 2019 | 4 במאי 2018 | 12 במאי 2019 |
|  | 3 | 26 | 19 באפריל 2019 | 13 במרץ 2020 | 6 בספטמבר 2019 | 3 בספטמבר 2020 |
|  | 4 | 26 | 15 במאי 2020 | 7 ביוני 2021 | 10 בינואר 2021 | 3 במרץ 2022 |
|  | 5 | 26 | 13 באוגוסט 2021 | 18 בנובמבר 2022 | 3 ביולי 2022 | 17 באוגוסט 2023 |
|  | 6 | 26 | 19 באפריל 2023 | 15 באפריל 2024 | 1 באוקטובר 2023 | יפורסם בהמשך |
שירות סטרימינג בישראל וארצות הברית

| שירותי סטרימינג | עונות | תאריך פרסום הפרקים בארה"ב ארצות הברית | תאריך פרסום הפרקים בישראל ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| דיסני+ | עונות 1-5 | עונות 1 ו-2: 12 בנובמבר 2019 עונה 3: 26 ביוני 2020 עונה 4: 25 ביוני 2021 עונה 5: 20 באוקטובר 2021 | עונות 1-4: 16 ביוני 2022 סדרת הקצרים: 16 ביוני 2022 עונה 5: ספטמבר-אוקטובר 2023 |
| DisneyNow (רק לארצות הברית) | עונה 5 | עונה 5: 13 באוגוסט 2021 | אין |
| נטפליקס | עונות 1-4 | עונה 1: 1 בספטמבר 2017 עונה 2: 15 בינואר 2020 עונה 3: 19 באפריל 2021 עונה 4: 15 במאי 2022 | עונה 1: 1 בספטמבר 2017 עונה 2: 15 בינואר 2020 עונה 3: 19 באפריל 2021 עונה 4: 15 במאי 2022 |
הערות שוליים

↑  פרסומת לשידור הפרק, ברשת החברתית פייסבוק, 18 באפריל 2024
הנרי השמיני, מלך אנגליה

.
הנרי השמיני (באנגלית: Henry VIII;‏ 28 ביוני 1491 – 28 בינואר 1547) היה מלך אנגליה מ-21 באפריל 1509 עד מותו, ב-1547. הוא היה גם מלך אירלנד מ-1541, והמשיך להוביל את תביעתם ארוכת הימים של שליטי אנגליה לכתר צרפת. כמי שירש את המלוכה מאביו הנרי השביעי, הנרי השמיני היה השליט השני בשליטי בית טיודור.
רצונו העז להביא לאנגליה יורש זכר נבע הן מגאווה אישית ומצ'ואיזם, והן מאמונתו כי אישה תתקשה לשמור על כוחה של שושלת טיודור ועל השלום השברירי שהושג בתום מלחמות השושנים. רצון כפייתי זה הוביל לאירועים אשר בגללם – או בזכותם – הוא זכור: ששת טקסי נישואיו וצורת סיומם, ניתוק ממלכתו מהאפיפיור ומן הכנסייה הקתולית והכפפת הכנסייה האנגליקנית ישירות לכס המלוכה האנגלי.
המחלוקת שהייתה להנרי עם האפיפיור על רקע ביטול נישואיו הראשונים, גרמה לו לשחרר את הכנסייה באנגליה מן הסמכות האפיפיורית, ולהעמיד את עצמו בראש הכנסייה האנגליקנית, תוך יצירת קרע סופי עם "הכס הקדוש", שמצידו נידה אותו מלבוא בקהל מאמינים קתולי. בניגוד להתפתחות הרפורמציה הפרוטסטנטית באירופה, הנרי כמעט שלא עסק בתאולוגיה והתעניין רק בשליטה המעשית בכנסייה ובנכסיה בארצו. מן הבחינה הדתית הצרופה הוסיף לדבוק בדוקטרינות הקתוליות, ומורשתו הטביעה חותם על המסורת האנגליקנית.
אצל הנרי השמיני בלטה גם היריבות האישית הארוכה עם פרנסואה הראשון, מלך צרפת ועם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מכאן גם המלחמות התכופות שניהל מולם.
בענייני פנים נודע הנרי בשינויים קיצוניים שערך בחוקה האנגלית: מלבד הכרזתו בדבר עליונות השליט על הכנסייה באנגליה, שהתחילה את הרפורמציה באנגליה, הוא הרחיב באופן ניכר את כוחו של המלך. בנוסף לאלה, הנרי השלים את הסיפוח החוקי של ויילס לאנגליה.
אישומים בדבר בגידה וכפירה היו כלים נפוצים בהם הרבה להשתמש הנרי לדיכוי מתנגדיו, והמורשעים זכו להוצאה להורג לעיתים קרובות – אמנם בחסות החוק, אך ללא משפט רשמי ובלא שניתנה לנאשמים אפשרות להגן על עצמם. הוא השיג את שאיפותיו הפוליטיות בעזרת ראשי השרים שלו, שחלקם גורשו או הוצאו להורג – משסר חינם בעיניו. אישים כמו תומאס וולסי, תומאס קרומוול, ריצ'רד ריץ' ותומאס קרנמר היו דמויות בולטות בתקופת שלטונו של הנרי. כבזבזן ראוותני במיוחד, הוא השתמש בכסף שהגיע הן מפירוק המנזרים באנגליה והן בעקבות חוקי הרפורמציה (שעצרו העברות כסף לותיקאן) להעשרת אוצר הממלכה. חרף זרימת הכסף מאותם מקורות, הנרי היה תמיד על סף פשיטת רגל, בשל בזבזנותו האישית והמלחמות התכופות והיקרות שלו באירופה.
בני תקופתו החשיבו את הנרי בשיאו למלך טוב, מלומד וחכם, והוא תואר כ"אחד השליטים הכריזמטיים ביותר שישבו על כס המלוכה האנגלי". הוא היה גם סופר ומלחין.
בבגרותו הנרי לקה בהשמנת יתר חולנית, מה שפגע בבריאותו ובתפקודו, ולבסוף גרם למותו בינואר 1547. הוא נחשב בשנותיו המאוחרות למלך תאוותן ואנוכי, ואדם קשה וחסר ביטחון. לאחר מותו ירש אותו בנו אדוארד השישי.
ביוגרפיה > נעוריו

הנרי נולד בארמון פלסנטיה כילד השלישי ובנם השני של הנרי השביעי ואליזבת מיורק. מששת אחיו ואחיותיו של הנרי הצעיר רק שלושה – ארתור, מרגרט ומרי – שרדו את הילדות. הוא הוטבל על ידי ריצ'רד פוקס, בישוף אקסטר, בכנסיית הפרנציסקנים הסמוכה לארמון. בילדותו הוענקו לו תארים טקסיים רבים והוא צורף למסדרי אבירות חשובים של הממלכה. כל המינויים והתארים שקיבל כילד נבעו מרצון אביו שלא לחלוק, אלא לשמור בידו את השליטה בעמדות חשובות. הנרי זכה לחינוך מעולה ממורים פרטיים מובילים, דיבר לטינית וצרפתית ברהיטות, ולמד גם מעט איטלקית. מעבר למינויים הטקסיים שקיבל ידוע מעט על ראשית חייו, היות שלא נועד למלוך: יורש העצר היה אחיו ארתור, הנרי היה מיועד לכמורה. בנובמבר 1501 מילא הנרי חלק משמעותי בטקסים שסבבו את נישואי אחיו, הנסיך ארתור, לקתרין מאראגון, הצעירה מבין ילדיהם של פרננדו השני והמלכה איזבלה הראשונה. בהיותו דוכס יורק, הנרי השתמש בסמל המלכותי של אביו בשינוי קל.
ב-1502, לאחר היותו נשוי 20 שבועות לקתרין, נפטר אחיו ארתור בגיל 15. מותו של ארתור הפך את אחיו הצעיר הנרי, בן העשר, ליורש העצר בפועל. באוקטובר 1502 הוענק להנרי התואר דוכס קורנוול (אחד התוארים של יורש העצר) ובפברואר 1503 הוענקו לו התארים נסיך ויילס (תואר יורש העצר האנגלי) ורוזן צ'סטר. הנרי השביעי הטיל על הילד מעט משימות; הוא היה נתון תחת פיקוח חמור ולא הופיע בציבור. כתוצאה מכך, עלה לאחר מכן על כס המלוכה כשהוא "לא מאומן דיו באמנות התובענית של המלוכה".
הנרי השביעי חידש את מאמציו לחתום על ברית בין אנגליה לספרד בכך שהציע להשיא את בנו הנרי לאלמנתו של ארתור, קתרין. קתרין, שהייתה מבוגרת מהנרי בשש שנים, טענה כי נישואיה עם ארתור מעולם לא מומשו. איזבלה והנרי השביעי היו להוטים לממש את הרעיון שעלה זמן קצר לאחר מותו של ארתור. ב-23 ביוני 1503, נחתם הסכם נישואים והם התארסו יומיים לאחר מכן. היתר מאת האפיפיור לנישואין הגיע ב-1504. גילו הצעיר של הנרי, שהיה בן 11, מנע חיים משותפים עם קתרין.
מותה של איזבלה ב-1504 הביא למאבק ירושה בממלכת קסטיליה. אביה של קתרין העדיף שהיא תישאר באנגליה, ויחסיו של הנרי השביעי עם פרננדו הידרדרו. כתוצאה מכך, קתרין נשארה בין הפטיש לסדן תקופה ארוכה, מצב שהחמיר עקב התנגדותו של הנסיך הנרי הצעיר לנישואין, בהגיעו לגיל כשיר לנישואין – 14. הפתרון של פרננדו היה הפיכת בתו לשגרירה, כך שתהיה לה אפשרות להישאר באנגליה זמן בלתי מוגבל. קתרין, שהייתה קתולית אדוקה, האמינה שרצון האלוהים הוא שהיא תינשא לנסיך חרף התנגדותו.
ביוגרפיה > תחילת שלטונו

הנרי השביעי הלך לעולמו ב-21 באפריל 1509 ובנו ירש אותו כמלך בגיל 17, כשהוא מאמץ את השם המלכותי הנרי השמיני. זמן קצר לאחר קבורת אביו ב-21 במאי, הצהיר הנרי במפתיע שיישא לאישה את קתרין, ובכך נעתר לבקשת אביו על ערש דווי שיינשא לקתרין. קשה לדעת אם אכן כך היה הדבר, אך בכל מקרה היה נוח להאמין שכן. ניסיונו של מקסימיליאן הראשון לחתן את נכדתו (ואחייניתה של קתרין) לאונור להנרי השמיני נכשל. נישואי הנרי וקתרין נערכו בצמצום בכנסיית הנזיר בגריניץ' ב-11 ביוני 1509. ב-23 ביוני 1509 הוביל הנרי את קתרין בת ה-23 ממצודת לונדון לכנסיית וסטמינסטר לטקס הכתרתם, שנערכה למחרת. היה זה אירוע מפואר: הדרך בה עבר המלך הייתה מצופה בטפטים ובדים משובחים. לאחר הטקס נערך משתה מפואר באולם וסטמינסטר. כפי שקתרין כתבה לאביה, "הזמן שלנו עובר בחגיגה מתמשכת".
יומיים לאחר הכתרתו של הנרי, הוא אסר את שני השרים היותר שנואים של אביו, סר ריצ'רד אמפסון ואדמונד דאדלי. הם הואשמו בבגידה והוצאו להורג ב-1510. ההיסטוריון איאן קרופטון טען שהוצאות להורג מעין אלה הפכו לטקטיקה העיקרית של הנרי בהתמודדות עם מי שעמד בדרכו. הנרי גם החזיר לציבור חלק מהכסף שככל הנראה נסחט על ידי שני השרים המושחתים. בניגוד לכך, השקפתו של הנרי על בית יורק – יריביו הפוטנציאליים לתביעה על הכתר – הייתה מתונה יותר מאשר זו של אביו. כמה מהם שנכלאו על ידי אביו, כולל תומאס גריי, המרקיז השני מדורסט, זכו לחנינה. אחרים, שהידוע מביניהם היה אדמונד דה לה פול, הדוכס השלישי מסאפוק, לא זכו לכך. בסופו של דבר, ראשו של דה לה פול נערף ב-1513, הוצאה להורג שזורזה על ידי אחיו ריצ'רד שיצא נגד המלך.
זמן קצר לאחר מכן קתרין הרתה, אך ב-31 בינואר 1510 ילדה בת מתה. כארבעה חודשים לאחר מכן, קתרין נכנסה שוב להריון. ביום הראשון של שנת 1511, הבן – הנרי – נולד. לאחר הצער של אובדן בתם הראשונה, הזוג היה מאושר בהולדת הבן ונערכו חגיגות, כולל תחרות הפלה ברומח. ואולם הילד מת שבעה שבועות לאחר מכן. לקתרין היו שתי לידות של עוברים מתים ב-1514 וב-1515, אך בפברואר 1516 נולדה בת בריאה שנקראה בשם מרי. היחסים בין הנרי וקתרין היו מתוחים, אך נרגעו מעט לאחר הלידה ונראה שהנישואים חזרו להיות "טובים למדי".
במהלך נישואיו לקתרין היו להנרי מספר פילגשים. ב-1510 נחשף שהנרי ניהל רומן עם אחת האחיות של אדוארד סטאפורד, הדוכס השלישי מבקינגהאם, אליזבת או אן האסטינגס, הרוזנת מהאנטינגטון. הפילגש המשמעותית ביותר של הנרי במשך כשלוש שנים החל מ-1516, הייתה אליזבת בלאונט. בלאונט הייתה אחת משתי פילגשיו של הנרי, שעליהן אין חולק (מעט יחסית למלך צעיר וחסון). מספר הפילגשים המדויק של הנרי שנוי במחלוקת: דייוויד לודס מאמין שלהנרי היו פילגשים "בכמות מוגבלת בלבד", לעומת זאת אליסון ויר מאמינה שהיו עוד פרשיות רבות אחרות. ב-1518 קתרין הרתה בת נוספת שנולדה מתה. בלאונט ילדה ביוני 1519 בן בלתי חוקי להנרי בשם הנרי פיצרוי. הילד הצעיר מונה לדוכס ריצ'מונד ביוני 1525, במהלך שנראה לחלק מהציבור כצעד בדרך להפיכתו לבן חוקי. ב-1533 נשא פיצרוי את מרי הווארד, אך מת ללא ילדים לאחר שלוש שנים, בגיל 17. עם מותו של פיצרוי, ביוני 1536, הפרלמנט חוקק את חוק הירושה השני, שהיה יכול לאפשר לו להפוך למלך.
ביוגרפיה > ההוצאה להורג של אן בולין

ב-8 בינואר 1536, חדשות בדבר מותה של קתרין מאראגון הגיעו אל המלך והמלכה. הנרי קרא להפגנות שמחה פומביות על מותה של קתרין. המלכה הרתה שוב והייתה מודעת להשלכות שיהיו במקרה שלא תלד בן. מאוחר יותר באותו חודש, ב-29 בינואר 1536, יום הלווייתה של קתרין, נפל המלך מסוסו במהלך טורניר, נפצע קשה ולמשך זמן נראה היה שחייו בסכנה. כשחדשות על התאונה הגיעו למלכה, היא הפילה עובר זכר שהיה אז כבן 15 שבועות. האובדן האישי הזה סימן את תחילת הסוף של הנישואים המלכותיים. היות ששאיפתו הנואשת של הנרי לבן הייתה ידועה, רצף הריונותיה של אן משך עניין רב. הסופר מייק אשלי העריך שאן ילדה שני ילדים מתים לאחר ההפלה ב-1536, אך רוב המקורות מעידים רק על לידתה של אליזבת בספטמבר 1533, הפלה אפשרית בקיץ של 1534 ועל ההפלה של הילד הזכר לאחר כארבעה חודשי הריון בינואר 1536.
על אף שמשפחת בולין עדיין החזיקה בעמדות חשובות במועצה המלכותית, היו לאן אויבים רבים, כולל צ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק הראשון. אפילו דודה, תומאס הווארד דוכס נורפוק, התרעם על הכוחניות שלה. הבולינים העדיפו את צרפת על פני קיסר האימפריה כבן-ברית פוטנציאלי, אך המלך היטה חסדו כלפי האחרון (חלקית בגלל השפעתו של קרומוול), ובכך נגרם נזק להשפעת המשפחה. נגד אן התייצבו גם התומכים בפיוס עם הנסיכה מרי, בתה של קתרין (בהם תומכיה לשעבר של קתרין), שהגיעה עכשיו לבגרות. ביטול הנישואים לאן היה אפשרי, אך מתנגדיה של אן חיפשו עילה להוציאה להורג. רבים האמינו שהשפעתו האנטי-בולינית של קרומוול הובילה לכך.
סופה של אן בא זמן קצר לאחר החלמתה מההפלה האחרונה. האם ההוצאה להורג הייתה תוצאה של האשמות בבגידה, בניאוף, או בכישוף – זו שאלה שנשארה נושא לדיון בין היסטוריונים. סימנים מוקדמים לירידת חינה כללו את הפילגש החדשה של המלך, ג'יין סימור, שעברה לגור באגף חדש בארמון והסירוב שבו נתקל ג'ורג' בולין, אחיה של אן, להתקבל למסדר הבירית, מינוי שניתן במקום זאת לניקולס קרו. בין 30 באפריל ל-2 במאי, חמישה גברים, כולל אחיה של אן, נעצרו בגין ניאוף ובגידה והואשמו בקיום יחסי מין עם המלכה. אן נאסרה גם היא והואשמה בניאוף ובגילוי עריות. אף שהראיות נגדם לא היו משכנעות, הנאשמים נמצאו אשמים ונידונו למוות. ג'ורג' בולין והנאשמים האחרים הוצאו להורג ב-17 במאי 1536, ובשעה שמונה בבוקר, ב-19 במאי 1536, הוצאה אן להורג בטאוור גרין.
ביוגרפיה > נישואיו לג'יין סימור; עניינים פנימיים וחיצוניים

יום לאחר הוצאתה להורג של אן ב-1536 התארס הנרי לג'יין סימור, שהייתה אחת מבנות הלוויה של המלכה. סימור הייתה ההפך המוחלט מאן בולין; רבים שיבחו את ג'יין על טבעה השליו והעדין. היא אוזכרה על ידי ג'ון ראסל כ"גברת העדינה ביותר שאי פעם היכרתי" וכונתה "האוקיינוס השקט" על ידי השגריר המלכותי צ'פויס בשל מאמציה להשכין שלום בחצר. היא נחשבה לאישה ענווה, עדינה, פשוטה וצנועה, שמשפחתה הגדולה הפכה אותה למועמדת מתאימה ללדת להנרי ילדים רבים. המוטו שלה היה "מחויבת לציית ולשרת". הם נישאו עשרה ימים לאחר מכן.
ב-12 באוקטובר 1537 ילדה ג'יין בן, הנסיך אדוארד – אדוארד השישי לעתיד. הלידה הייתה קשה, וב-24 באוקטובר 1537 מתה המלכה מזיהום ונקברה בטירת וינדזור. האופוריה שאפפה את הולדתו של אדוארד הפכה לצער. לאחר מותה של ג'יין לבש הנרי שחורים במשך שלושה חודשים ולא נישא שנית במשך שלוש שנים. ג'יין הייתה האישה האהובה על הנרי והיחידה שילדה לו יורש זכר.
במחצית הראשונה של שנות השלושים, בזמן שקרל החמישי היה עסוק בעניינים פוליטיים פנימיים בממלכותיו הרבות ובאיומים חיצוניים, ואף הנרי ופרנסואה היו ביחסים טובים באופן יחסי, סוגיות פנים ולא מדיניות החוץ היו בראש סדר העדיפויות של הנרי. ב-1536, לדוגמה, נתן הנרי את הסכמתו לחוקי האיחוד, שמשמעותם הייתה סיפוח ויילס מבחינה חוקית ואיחוד אנגליה ויילס לאומה אחת. בעקבות חוק זה בא לאחר חוק הירושה השני (חוק הירושה 1536), שעל פיו ילדיו של הנרי מג'יין הם הבאים ברצף הירושה. כמו כן משמעות החוק הייתה שמרי ואליזבת הן בלתי חוקיות ובכך נמנעה מהן אפשרות המלוכה. בנוסף, הוענק למלך כוח לקביעת סדר הירושה בצוואתו במקרה שלא יהיה לו צאצא נוסף (הדבר היה לפני לידת אדוארד). מכל מקום, כאשר בינואר 1539 קרל ופרנסואה כרתו שלום ביניהם, הנרי הפך יותר ויותר מודאג. קרומוול, בתפקידו כרב-מרגלים, סיפק להנרי רשימה קבועה של איומים על הממלכה (אמיתיים או מדומים, שוליים או רציניים), והנרי הפך לפרנואיד יותר ויותר. הנרי צבר עושר רב בעקבות פירוק המנזרים; בחלק מהרזרבות הכלכליות הוא השתמש לבניית סדרה של הגנות על החופים וחלק נוסף הוא חסך לשימוש במקרה של פלישה צרפתית – גרמנית.
ביוגרפיה > נישואיו לאן מקליווס

בתקופה הזו, לאחר שהבטיח לעצמו יורש זכר, הנרי רצה להינשא שוב על מנת להבטיח את הירושה וראה בנישואין עניין פוליטי. בעקבות היפרדות הכנסייה האנגלית מרומא היה חשש מפלישה רומית-קתולית לאנגליה. בשל כך קרומוול, עתה רוזן אסקס, הציע להנרי את אן מקליווס, בתו השנייה של יוהאן השלישי דוכס קלווה שבגרמניה, וקרובה של יוהאן פרידריך הנסיך הבוחר של סקסוניה וראש הקונפדרציה הפרוטסטנטית של גרמניה – שהיה יכול לשמש כבן ברית חשוב במקרה של התקפה כזאת על אנגליה. הנס הולביין הצעיר נשלח לקליווס כדי לצייר דיוקן של אן עבור המלך. לאחר שבחן את הדיוקן של הולביין ודורבן על ידי תיאור מחמיא של אן שניתן על ידי אנשי החצר שלו, הם נישאו ב-6 בינואר 1540, אבל לאחר זמן לא רב הנרי רצה לבטל את הנישואים, כדי שיוכל להינשא לאחרת.
על פי עדות מלוויו, הנרי היה מאוכזב בראותו את אן והרגיש שלא נראתה כפי שתיארו אותה: "היא לא כה נאווה כפי שדווח עליה", הוא התלונן. למרות הספקולציה שהולביין צייר אותה באור מחמיא מדי, סביר יותר שהדיוקן היה נכון; רוב ההיסטוריונים מאמינים שמאוחר יותר הנרי השתמש במראה ה'רע' לכאורה של אן ובכישלונה לעורר בו רצון לממש את הנישואים כתירוץ, וזאת היות שכולם היללו את קסמיה, נוסף לעובדה שלא סר חִינו של הולביין בחצר לאחר מכן.
לאחר ליל כלולותיהם התוודה הנרי בפני קרומוול שהוא לא מימש את הנישואים ואמר: "קודם לכן, חיבתי כלפיה לא הייתה חזקה, אך עכשיו זה נעשה גרוע הרבה יותר". אן לא התווכחה ואישרה שהנישואים מעולם לא מומשו. אירוסיה הקודמים של אן לבנו של דוכס לורן סיפקו עילה נוספת לביטול הנישואים. כתוצאה מכך, הנישואים בוטלו ואן קיבלה את התואר "אחות המלך", שני בתים וקצבה נדיבה. באותו זמן כבר היה ברור שהנרי התאהב בקתרין הווארד, אחייניתו של תומאס הווארד, דוכס נורפוק יריבו הפוליטי של קרומוול.
זמן קצר לאחר מכן, רפורמיסטים פרוטסטנטים רבים (וחניכיו של קרומוול) נשרפו ככופרים. חינו של קרומוול סר בינתיים, אף על פי שלא ברור בדיוק מדוע. למרות חלקו המרכזי בנישואין הכושלים הוא לא הואשם באופן רשמי כאחראי על הכישלון, ויש מעט עדויות על חילוקי דעות שהיו לו עם המלך במדיניות פנים או חוץ. נורפוק ניצל את קשריה של אחייניתו המלכה כדי לגרום לקרומוול להיחשב לאויב החצר. קרומוול הואשם בבגידה בעקבות עבירות זוטרות כמכירת רישיונות ייצוא, מתן דרכונים וגביית עמלות ללא רשות וייתכן שגם באשמת הכישלון במדיניות החוץ שהתלווה לכישלון הנישואים עם קליווס. כתוצאה מכך, הוא נאסר וראשו נערף. הלך הרוח האנטי-פרוטסטנטי שגבר בעקבות נפילת קרומוול לא הצליח לחסל את הקו הפרוטסטנטי שקרומוול הוביל.
ביוגרפיה > נישואיו לקתרין הווארד

ב-28 ביולי 1540 (יום הוצאת קרומוול להורג), התחתן הנרי עם קתרין הווארד הצעירה, בת דודה ראשונה ובת לוויה של אן בולין. הוא היה מאושר ביותר עם מלכתו החדשה ונתן לה את אדמותיו של קרומוול ומערך גדול של תכשיטים, אולם זמן קצר לאחר נישואיהם, למלכה קתרין היה רומן עם איש החצר תומאס קולפפר. כמו כן היא העסיקה כמזכיר את פרנסיס דרהם, שהיה מאורס לה בעבר באופן לא-רשמי ושעמו היה לה רומן קודם נישואיה. לאנשי החצר נודע על הרומן שלה עם דרהם כשהנרי לא היה בסביבה; הם שלחו את תומאס קרנמר לחקור את העניין והוא הביא לידיעת המלך הוכחות לרומן שהיה למלכה עם דרהם בעבר. בהתחלה סירב הנרי להאמין להאשמות, אך לאחר פגישה נוספת של המועצה האמין הנרי לדבר, נתקף בזעם, האשים את המועצה ואז יצא להתנחם בציד. כאשר המלכה תושאלה, היא יכלה להודות בקיום הסכם נישואים קודם עם דרהם, דבר שהיה הופך את נישואיה למלך לבלתי-תקפים, אך במקום זאת קתרין טענה שדרהם הכריח אותה להיכנס לתוך מערכת יחסי ניאוף. בינתיים, דרהם חשף את מערכת יחסיה של המלכה עם תומאס קולפפר. קולפפר ודרהם הוצאו להורג וב-13 בפברואר גם ראשה של קתרין נערף.
ב-1542, המנזרים האחרונים שנותרו באנגליה פוזרו והרכוש שלהם הועבר לכתר. ראשי המנזרים איבדו את מושביהם בבית הלורדים; רק ארכיבישופים ובישופים נכללו באלמנט הכנסייתי של הגוף והלורדים החילוניים עלו במספרם לראשונה על הלורדים הרוחניים (אנשי כמורה בעלי מושבים בבית הלורדים).