stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אטומסטרויאקספורט

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  25 במרץ 1998 – הווה (26 שנים) 
 חברת אם:  רוסאטום 
 חברות בנות:  Nukem Technologies 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 מוצרים עיקריים:  כורים גרעיניים
 הכנסות:  105,919,304,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  −1,066,713,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 הון עצמי:  39,263,007,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
  
 www.atomstroyexport.ru
 
אטומסטרויאקספורט היא יצואנית אנרגיה גרעינית של הפדרציה הרוסית. זוהי חברה בת בבעלות מלאה של רוסאטום. פעילויותיה נתמכות על ידי ממשלת רוסיה. נשיא החברה: אלכסנדר לוקשין. החברה פועלת מאז 1973 כמפעילת פרויקטים בינלאומיים בתחום האנרגיה הגרעינית עבור ברית המועצות ומשרד ההגנה הסובייטי. במרץ 1998 אורגנה מחדש כחברה ממשלתית.
החברה בנתה את יחידת הכור הראשונה בכור הגרעיני האיראני בושהר שנמצא 400 קילומטרים (250 מיל) דרום-מערבית לטהראן בסכום של מיליארד דולרים, על פי חוזה שנחתם בשנת 1995. בשנת 2007, החברה חתמה על מזכר הבנות עם חברת Ciner Insaat Ticaret ve Sanayi כדי לקדם את בניית כור בטורקיה ובבנגלדש ואף שקלה לשתף פעולה בבניית תחנת כוח גרעינית בבריטניה. במרוקו החבכרה הייתה מעורבת בתכנון בניית תחנת כוח גרעינית בסידי בולברה. בסוף אוקטובר 2006 אושרה הצעתה של החברה להקמת תחנת הכוח הגרעינית בלנה בבולגריה, באמצעות כורים מהדור השלישי VVER-1000 / V-446B. עם זאת, ב-28 במרץ 2012 הודיעה ממשלת בולגריה על נסיגה מפרויקט בלנה עקב דיווח שלילי בדבר הכדאיות של תחנת הכוח העתידית והיעדר משקיע גדול אחר באירופה או ארצות הברית.
בשנים 1999–2007, הקימה החברה את תחנת הכוח הגרעינית טיאנוואן בסין, המורכבת משני כורים של VVER בהספק של 1,060 מגה וואט כל אחד, וחתמה על הסכם להקמת יחידות 3 ו-4.
ב-19 בפברואר 2008, אטומסטרויאקספורט חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת Technopromexport, יצואנית רוסית של חשמל, על הקמה וניהול של פרויקטים חשמליים ברוסיה ומחוצה לה. החברה חתמה על חוזה לבניית כור גרעיני בווייטנאם. בשנת 2016 החברה הייתה מעורבת בעבודות השיקום שנערכים באזור תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל. במרץ 2021 הייתה החברה שותפה לבניית תחנת הכוח הגרעינית אקויו בטורקיה.
הערות שוליים

↑  "Russian push for new business continues". World Nuclear News. 2008-01-03. אורכב מ-המקור ב-2008-05-09. נבדק ב-2008-01-06.
↑  
"Russian push for new business continues". World Nuclear News. 2008-01-03. אורכב מ-המקור ב-2008-05-09. נבדק ב-2008-01-06.
↑  
"Emerging Nuclear Energy Countries. Briefing Paper 102". World Nuclear Association. 2010-09-27. נבדק ב-2010-10-10.
↑  Цанев, Белчо (2006-10-31). "Дадоха "Белене" на руснаците" (בבולגרית). Standart News. נבדק ב-2006-10-31.
↑  
"Russia and China deal on uranium, enrichment and power". World Nuclear News. 2007-11-09. אורכב מ-המקור ב-2007-11-16. נבדק ב-2008-01-06.
↑  
"Russian power giants join forces". World Nuclear News. 2008-02-21. נבדק ב-2008-02-23.
↑  "Russia to grant $8 bln loan to Vietnam to build first nuke plant". RIA Novosti. 2011-11-23. נבדק ב-2011-12-03.
אורימדון

אורימדון (ביוונית: Ευρυμέδων; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי שפעל בתקופת המלחמה הפלופונסית.
ביוגרפיה

אביו היה אתונאי בשם תוקליס, לא ידוע דבר על מוצאו או ילדותו.
הוא נזכר לראשונה לאחר קרב סיבוטה, הוא נשלח בראש צי ספינות לעזרת הקרקירים שהותקפו בידי הקורינתים. השייטת שלו הגיעה באיחור, לאחר שהקורקירים כבר הובסו. אולם הוא הצליח להרתיע את הקורינתים ולגרום לנסיגתם למרות זאת. הוא שהה בקרקירה שבוע, במהלכו התחוללה בעיר מלחמת אזרחים, שנמשכה גם לאחר עזיבתו את העיר.
בקיץ 425 לפנה"ס נשלח אורימדון יחד עם סופוקלס אל רגיון, כדי לתגבר את חיל המצב האתונאי שם. על פי הפקודות שניתנו להם, היה עליהם לנחות תחילה בקרקירה, להפסיק את מלחמת האזרחים שם, לרתום את הצי הקרקירי לעזרת האתונאים, ורק לאחר מכן להמשיך אל רגיון. אולם כאשר עברו ליד מסיניאה בדרך לקרקירה, נודע להם שחיל מצב ספרטני חזק כבר נמצא בנמל מסיניאה. דמוסתנס הציע לכבוש את פילוס, כדי להקשות על חיל מצב זה. אורימדון וסופוקלס סרבו, אולם סערה חזקה הדפה אותם ממילא לפילוס, ובלית ברירה ערכו את הקרב, שכונה קרב פילוס והסתיים בניצחון אתונאי מוחץ. לאחר מכן הפליג אורימדון לקרקירה, והצליח לסיים את מלחמת האזרחים שם. כשהגיעו לרגיון, התברר שהערים שלחמו באתונאים באזור כבר השלימו ביניהם, ולאורימדון ועמיתיו לא נותר אלא להתפנות. באתונה זעמו על כך, ואורימדון נידון לקנס באשמה של קבלת שוחד. עמיתיו נידונו לגלות.
למשך עשר השנים הבאות הוא אינו נזכר שוב, אולם כאשר הגיעו דיווחים מדאיגים על תוצאות המערכה האתונאית בסיצליה, נשלח אורימדון עם 10 ספינות וסכום כסף גדול לסיציליה. זמן קצר לאחר מכן נשלח בעקבותיו דמוסתנס. הוא לקח חלק שולי למדי במערכה באי, והיה שותף לדעתו של דמוסתנס שטען שיש לפנות את האי במהירות האפשרית, אולם המפקד העליון ניקיאס סירב לאשר זאת. ההתקפות האתונאיות על סירקוסאי הפכו לנואשות יותר ויותר, באחת מהן אורימדון הוביל צי שהיה אמור לתקוף את סירקוסאי דרך הים. הוא התנגש בצי הסירקוסי, אולם רצה לאגף אותו, ועל כן עם חלק מהספינות עזב את המרכז וניסה לתקוף מימין. לרוע המזל הסירקוסים הביסו את המרכז האתונאי מהר מדי, ולאחר מכן הביסו את אורימדון שנהרג בעצמו בהתקפה.
לקריאה נוספת

תוקידידס. תולדות מלחמת פילופוניס. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט.
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב. (הספר בקטלוג ULI)
Thucydides. Translated by C.F. Smith. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1920 (reprinted 1975).
Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann Ltd, 1954.
A.W. Gomme, A Historical Commentary on Thucydides. Oxford, Oxford University Press, 1956 (reprinted 1981). Vol III: The Ten Years' War, Books IV-V.24.
H.D. Westlake, "The Naval Battle at Pylos and its Consequences"'. Classical Quarterly 24 (1974), 211-226.
Kagan, Donald. The Fall of the Athenian Empire. Ithaca, Cornell University Press, 1987.
הערות שוליים

↑  תוקידידס, ספר שלישי, 80.
↑  תוקידידס, ספר שלישי, 81.
↑  תוקידידס, ספר רביעי, 3.
↑  תוקידידס, ספר רביעי, 46.
↑  תוקידידס, ספר רביעי, 65.
↑  תוקידידס, ספר שביעי, 16.
↑  תוקידידס, ספר שביעי, 49.
↑  תוקידידס, ספר שביעי, 52.
אוקלידס

ערך זה עוסק במתמטיקאי יווני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
ציור של אנטוניו צ'יפרונדי(אנ')
ציור של אנטוניו צ'יפרונדי(אנ')
 לידה:  365 לפנה"ס
 פטירה:  275 לפנה"ס (בגיל 90 בערך)
 שם לידה:  Εὐκλείδης 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  אלכסנדריה שבמצרים
 תרומות עיקריות
 חיבר את ה"יסודות", יצירה בת 13 ספרים. בזכות ספר זה מכונה אוקלידס בשם "אבי הגאומטריה".
 
אֵוּקלידס (ביוונית: Εὐκλείδης;‏ 365 לפנה"ס – 275 לפנה"ס) הידוע גם כאוקלידס מאלכסנדריה, היה מתמטיקאי יווני הנחשב לאבי הגאומטריה. הוא היה פעיל באלכסנדריה במהלך שלטונו של תלמי הראשון (323–283 לפני הספירה). בספרו "היסודות" ערך בצורה שיטתית את מרבית הידע המתמטי והתוצאות המתמטיות שנצברו עד לאותה תקופה. בספרו ה"יסודות" הסיק אוקלידס את העקרונות של מה שנקרא כיום בשם "גאומטריה אוקלידית" מאוסף קטן של אקסיומות. ספר זה הוא אחת היצירות המשפיעות ביותר בהיסטוריה של המתמטיקה, והיה ספר הלימוד המרכזי במתמטיקה (במיוחד בגאומטריה) מזמן פרסומו עד סוף המאה ה-19 או תחילת המאה ה-20.
אוקלידס כתב גם על פרספקטיבה, חתכי חרוט, גאומטריה כדורית וריגורוזיות.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייו של אוקלידס, מכיוון שיש מעט אזכורים שלו בספרות. תאריך ומקום הולדתו של אוקלידס כמו גם תאריך ומקום מותו אינם ידועים, והם מוערכים בצורה גסה בצמוד לדמויות התקופתיות הנקשרות בשמו באזכורים. אין שום תיאור של מראהו החיצוני של אוקלידס אשר שרד ולכן תיאורו במסגרת יצירות אמנות מודרניות נשען אך ורק על דמיונו של האמן ולמעשה, רפאל צייר את עמיתו דונטו ברמנטה בדמותו של אוקלידס. יש גם הסוברים כי הדמות מתייחסת לארכימדס.
האזכורים ההיסטוריים המעטים לאוקלידס נכתבו מאות שנים אחרי חייו, על ידי פרוקלוס ופאפוס מאלכסנדריה. פרוקלוס מציג את אוקלידס בקצרה בלבד בחיבורו מהמאה ה-5 "הערות על היסודות" כעורך של "היסודות", מציין שהוא הוזכר על ידי ארכימדס, ושהמלך תלמי שאל אותו האם יש דרך קצרה יותר ללמוד גאומטריה מאשר באמצעות יצירתו היסודות ואוקלידס השיב לו כי "אין דרך המלך ללימוד גאומטריה". אף על פי שהציטוט לכאורה של אוקלידס בידי ארכימדס נתברר בסופו של דבר כעיבוד של עורכים של עבודותיו, עדיין סביר להניח כי אוקלידס כתב את עבודותיו לפני אלו של ארכימדס. בנוסף, אמיתות אנקדוטת "שביל המלך" מוטלת בספק ומכיוון שהיא מזכירה מאוד סיפור דומה על מנכמוס ואלכסנדר הגדול. באזכור המפתח הנוסף והיחידי לאוקלידס פאפוס מציין כי אפולוניוס "בילה זמן רב מאוד בחברת תלמידיו של אוקלידס באלכסנדריה, וזאת הייתה הדרך בה רכש הרגלי חשיבה כה מדעיים". מן הממצאים ההיסטוריים עולה כי ככל הנראה שאוקלידס למד באקדמיה של אפלטון באתונה.
היסודות

אף על פי שרבות מהתוצאות ב"יסודות" מקורן במתמטיקאים לפני אוקלידס, ההישג המרכזי של אוקלידס היה הצגתן במסגרת יחידה, עקבית לוגית, עם הגדרות, הנחות והנחות יסוד שאותן כינה אקסיומות. הספר מתקדם הוכחה אחר הוכחה, כאשר כל הוכחה מתבססת על קודמתה, והוא כלל מערכת של הוכחות מתמטיות ריגורוזיות שנשארה הבסיס של המתמטיקה עד 23 מאות מאוחר יותר. ה"יסודות" הציגה לעולם את הדוגמה הראשונה למערכת אקסיומטית ובכלל לארגון שיטתי של ידע מתמטי. בזכות יצירה זו נחשב אוקלידס לאבי הגישה האקסיומטית במתמטיקה בפרט ובמדע בכלל. המבנה השיטתי של הספר הפך אותו לנוח לשימוש ולציטוט, והוא היה מקור לרעיונות ולתובנות במשך המאות הבאות.
לא קיים אזכור של אוקלידס מעותקים הקדומים ביותר של ה"יסודות", וברוב העותקים כתוב שהם מ-"העריכה של תאון" או ה-"הרצאות של תאון", בעוד שהטקסט הראשוני, שמוחזק בידי הוותיקן, אינו מציין שום כותב. האזכור היחידי שעליו מסתמכים היסטוריונים בקביעתם כי אוקלידס כתב את ה"יסודות" הוא מפרוקלוס, אשר בתמציתיות מתאר בחיבורו "הערות על היסודות" את אוקלידס כמחברו.
אף על פי שהוא ידוע בעיקר בזכות התוצאות הגאומטריות שלו, ה"יסודות" כולל בתוכו גם תוצאות בתורת המספרים. הוא מתאר את הקשר בין מספרים מושלמים ומספרי מרסן, כולל הוכחה כי קיימים אינסוף מספרים ראשוניים, הלמה של אוקלידס על פירוק לגורמים (אשר מוביל למשפט היסודי של האריתמטיקה על יחידות הפירוק לגורמים ראשוניים), ואלגוריתם אוקלידס למציאת המחלק המשותף המקסימלי של שני מספרים.
המבנה הלוגי המסודר, היוצא מהנחות מצומצמות ככל האפשר ומגיע מהן למסקנות מרחיקות לכת, הצית את דמיונם של מדענים שקראו בו במשך הדורות. גדולי המדע במאות ה-16 וה-17, בהם קופרניקוס, קפלר, גלילאו וניוטון הושפעו רבות מן ה"יסודות" ויישמו בעבודתם את גישתו של אוקלידס, ואילו אלברט איינשטיין אף כינה את ה"יסודות" בתור "הספר השמימי".
במשך שנים הייתה המערכת הגאומטרית שאוקלידס הגדיר ב"יסודות" מוכרת בתור הגאומטריה (בה"א הידיעה), אולם בימינו מערכת זו נקראת גאומטריה אוקלידית, כדי להבדיל בינה לבין הגאומטריות הלא אוקלידיות אשר פותחו במאה ה-19.
עבודות נוספות

בנוסף ליסודות, לפחות חמש עבודות של אוקלידס שרדו עד התקופה הנוכחית. הן נבנו לפי אותו הדגם של המבנה הלוגי של היסודות,
עם הגדרות וטענות מוכחות:
הנתונים (Data) – מכיל בעיקר בעיות גאומטריות.
על חלוקות של צורות (on Divisions of Figures), אשר שרד רק באופן חלקי בתרגום לערבית, עוסק בחלוקה של צורות גאומטריות לשניים או יותר חלקים זהים או לחלקים עם יחס פרופורציה נתון. זה דומה לעבודה מהמאה הראשונה לספירה על ידי הרון מאלכסנדריה.
תורת הבבואות (catoptrics) – עוסק בתאוריה המתמטית של מראות, ובאופן ספציפי בדמויות שנוצרות על ידי מראות קמורות מישוריות וכדוריות.
הפנומנה (Phaenomena) – חיבור על אסטרונומיה ספירית, עוסק ביישומים של גאומטריה כדורית לשימושם של אסטרונומים. הספר בין היתר מספק תוצאות על הזמנים שכוכבים במיקומים מסוימים יזרחו וישקעו.
אופטיקה (Optics) – הספר הנרחב הראשון בנושא; עוסק בפרספקטיבה ויזואלית; כיצד עצמים נראים לעין ממרחקים שונים וזוויות שונות.
עבודות נוספות המיוחסות לאוקלידס, אבדו. ביניהן:
conics, עבודה על חתכי חרוט שהורחבה מאוחר יותר על ידי אפולוניוס מפרגה. מן האזכורים ההיסטוריים עולה כי ככל הנראה שמשפט דזארג הופיע בפעם הראשונה והוכח בעבודה אבודה זו. משפט יסודי זה הוא הבסיס לגאומטריה הפרויקטבית.
Book Of Fallacies – טקסט אלמנטרי על טעויות בהסקת מסקנות. הספר דן בכשלים לוגיים.
מספר ספרים על מכניקה מיוחסים לאוקלידס לפי מקורות ערביים. על הכבד ועל הקל מכיל, בתשע הגדרות וחמש טענות, תובנות אריסטוטליות על גופים נעים ומושג המשקל הסגולי. על שיווי המשקל עוסק בתאוריה של המנוף בסגנון אוקלידי דומה, ומכיל הגדרה אחת, שתי אקסיומות, וארבע טענות. קטע שלישי, העוסק במעגלים המתוארים על ידי קצותיו של מנוף נע, מכיל ארבע טענות. שלוש העבודות האלה משלימות כל אחת את האחרות באופן שמעורר חשד כי הם שרידים של חיבור יחיד על מכניקה של אוקלידס.
אחת הדיאגרמות העתיקות והשלמות ביותר מיסודות הגאומטריה של אוקלידס. לדיאגרמה נלוות טענה מס' 5 בספר השני של היסודות
POCO (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2018 – הווה (כ־6 שנים)
 חברת אם:  שיאומי
 ענפי תעשייה:  מוצרי אלקטרוניקה
 מוצרים עיקריים:  סמארטפונים, אוזניות ושעונים חכמים
  
 po.co
 
פוקו (באנגלית: POCO) היא חברה סינית השייכת לשיאומי. היא הוכרזה לראשונה באוגוסט 2018 כסדרת סמארטפונים תחת שיאומי. בנוסף, פוקו השיקה את הסמארטפון הראשון שלה, "Pocophone F1" במהלך ההכרזה.
היסטוריה

המותג פוקו הושק תחת המותג שיאומי באוגוסט 2018 עם זאת, פוקו השיקה את הסמארטפון הראשון Pocophone F1 במיתוג Poco שהפך להצלחה. הפכה למותג עצמאי לפני השקת המכשיר השני שלה בינואר 2020. במהלך 3 שנים השיקה החברה 11 מכשירים, רובם סמארטפונים חדשים המבוססים על המותג רדמי.
בינואר 2021 הציגה POCO את הלוגו החדש שלה, הקמע והסיסמה "Made of Mad POCO Global" ועדיין ממשיכה להשתמש בלוגו הישן.
סדרת F > פוקופון F1

פוקופון F1 הושק ב-22 באוגוסט 2018. גודל המסך הוא 6.18 אינץ' מתצוגת IPS LC. יש לו מערך מצלמה כפולה מאחור, ברזולוציה 5 ו-12 מגה פיקסל, המצלמה קדמית ברזולוציה 20 מגה פיקסל. הסוללה בקיבולת של 4,000 מיליאמפר-שעה. המעבד הוא סנאפדרגון 845 מתוצרת קוואלקום. הזיכרון RAM בעל 6GB, והאחסון פנימי הוא 128 ג'יגה בייט. לסמארטפון יש גם שקע USB ו-SIM כפול, וחיישן טביעת אצבע.
סדרת F > פוקו F2 פרו

פוקו F2 פרו הוכרז במאי 2020 ויורשו של פוקופון F1. גודל המסך הוא 6.67 אינץ' מתצוגת Super AMOLED, ומשקלו 218 גרם. מערך המצלמה מורכב מארבעה מצלמות, ברזולוציה 64, 13, 5 ו-2 מגה פיקסל וכן מצלמה קדמית ברזולוציה 20 מגה פיקסל. הזיכרון RAM בעל 6GB, והאחסון פנימי הוא 128 ג'יגה בייט. המעבד הוא סנאפדרגון 865 מתוצרת קוואלקום, והסוללה בקיבולת 4,700 מיליאמפר-שעה. לפוקו F2 פרו יש תמיכה בתקן בלוטות' 5.1, ושקע USB ו-SIM כפול, והרחבת הזיכרון באמצעות כרטיס Nano-SIM.
סדרת F > פוקו F3

פוקו F3 הוכרז במאי 2021. המסך של הסמארטפון בגודל 6.67 אינץ', ושוקל 196 גרם. המסך מתצוגת Super AMOLED ברזולוציה של 2400×1080 פיקסלים וקצב רענון של 120 הרץ. החיישן הראשי ברזולוציה 48 מגה פיקסל, והמצלמה הקדמית ברזולוציה 20 מגה פיקסל. הזיכרון RAM בעל 6GB או 8GB, והאחסון פנימי הוא 128 או 256 ג'יגה בייט. המעבד הוא סנאפדרגון 870 5G מתוצרת קוואלקום, וסוללה בקיבולת של 4,520 מיליאמפר-שעה. הפוקו F3 תומך בתקן בלוטות' 5.1, ו-Wi-Fi בתקשורת הסלולרית 5G, ויש לו גם שקע USB-C 2.0 ו-SIM כפול, והרחבת הזיכרון הפנימי לא ניתנת להרחבה.
סדרת F > פוקו F3 GT

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת F > פוקו F4 GT

פוקו F4 GT הוא הוכרז באפריל 2022. המסך הוא בגודל 6.6 אינץ' ברזולוציה 1080x2460 פיקסלים ומסך קורינג גורילה קלאס 5, ומשקלו 200 גרם. המעבד הוא סנאפדרגון 8 Gen 1. הזיכרון RAM בעל 8GB, והאחסון הפנימי הוא 256 ג'יגה בייט. מערך המצלמה מורכב משלושה מצלמות, מצלמת עדשה רחבה ברזולוציה 64 מגה פיקסל; מצלמה אולטרה רחבה בשדה ראייה של 123 מעלות ברזולוציה 8 מגה פיקסל; ומצלמת מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל, וכן מצלמה קדמית ברזולוציה 16 מגה פיקסל. הסוללה בקיבולת של 5,080 מיליאמפר-שעה, במתח טעינה מהירה בת 67 וואט.
סדרת F > פוקו F4

פוקו F4 הוא הוכרז ביוני 2022, והוא ממשיכו של פוקו F3. המסך שלו בגודל 6.67 אינץ' מתצוגת AMOLED ברזולוציה 1080×2400 פיקסלים בקצב רענון של 120 הרץ. מערך המצלמה הוא אותו הדבר כמו אצל המכשיר פוקו F4 GT, חוץ מהמצלמה הקדמית שהיא ברזולוציה 20 מגה פיקסל. המעבד הוא סנאפדרגון 870 של קוואלקום, והזיכרון RAM בעל 8GB או 12GB, והאחסון פנימי הוא 128 או 256 ג'יגה בייט. הסוללה בקיבולת 4500 מיליאמפר-שעה, במתח טעינה מהירה בת 67 וואט.
סדרת X > פוקו X2

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת X > פוקו X3 (הודו)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת X > פוקו X3 NFC

פוקו X3 NFC הוא הוכרז בספטמבר 2020. המכשיר שוקל 215 גרם ובעל תצוגת LCD בגודל 6.67 אינץ' בקצב רענון של 120 הרץ. מערך המצלמה מורכב מארבעה חיישנים, ברזולוציה 64, 13, 2 ו-2 מגה פיקסל, וכן מצלמה קדמית ברזולוציה 20 מגה פיקסל. הסוללה בקיבולת 5,160 מיליאמפר-שעה, במתח טעינה בת 33 וואט. המעבד הוא סנאפדרגון 732G מתוצרת קוואלקום. הזיכרון RAM בעל 6GB, והאחסון פנימי הוא 64 או 128 ג'יגה בייט, והרחבת הזיכרון באמצעות כרטיס SD עד 256GB.
סדרת X > פוקו X3 פרו

פוקו X3 פרו הושק במרץ 2021. המידות, המשקל, התצוגה, הסוללה, החיבור לאינטרנט, ה-SIM כפול, והרחבת הזיכרון זהים לפוקו X3 (הזמין רק בהודו). עם זאת ניתן למצוא הבדלים במעבד שבו מותקן הסנאפדרגון 860 של קוואלקום, ויש גם זיכרון RAM בעל 8GB. גם המצלמה שונה, החיישן הראשי הוא ברזולוציה 48 מגה פיקסל. עם זאת, הקלטת הוידאו והמצלמה הקדמית אינם שונים בהשוואה ל-Poco X3 NFC.
סדרת X > פוקו X3 GT

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת X > פוקו X4 פרו 5G

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת X > פוקו X4 GT

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת M > פוקו M2 פרו

שאומי הכריזה על המכשיר השלישי של סדרת POCO, פוקו M2 פרו שהוכרז ביולי 2020. המכשיר עם מסך שגודלו 6.67 אינץ' מתצוגת IPS LCD, ומשקלו 209 גרם, יש לו חריץ קטן בראשו עבור המצלמה הקדמית, והוא מופעל על ידי המעבד סנאפדרגון 720G של קוואלקום, ועם זיכרון RAM של 4 או 6 ג'יגה בייט, והאחסון הפנימי הוא 64 או 128 ג'יגה בייט. מערך המצלמה מורכב מארבעה חיישנים ברזולוציה, 48 (עדשה רחבה), 8 (אולטרה רחבה), 5 (מאקרו) ו-2 (עומק) מגה פיקסל, וכן מצלמה קדמית עם עדשה רחבה ברזולוציה 16 מגה פיקסל. הסוללה בקיבולת של 5,000 מיליאמפר-שעה.
עיצובו של המכשיר הוא מסגרת מפלסטיק, גוף מזכוכית ועם חיישן טביעת אצבע, מסך קורינג גורילה 5, וכרטיס SIM ננו כפול.
סדרת M > פוקו M2

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת M > פוקו M3

פוקו M3 הוא הוכרז בנובמבר 2020. גודל המסך הוא 6.53 אינץ' ומשקלו 198 גרם. מערך המצלמה מורכב שלושה חיישנים, כלומר חיישן ראשי ברזולוציה 48 מגה פיקסל; חיישן עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; ועדשת מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל, וכן המצלמה הקדמית היא חיישן ברזולוציה 8 מגה פיקסל. הסוללה היא בקיבולת 6,000 מיליאמפר-שעה, המעבד הוא סנאפדרגון 662 מתוצרת קוואלקום. הזיכרון RAM בעל  4GB, והאחסון הפנימי הוא 64 ג'יגה בייט, והרחבת הזיכרון באמצעות כרטיס Nano-SIM עד 512GB.
סדרת M > פוקו M3 פרו 5G

פוקו M3 פרו 5G הוא הוכרז במאי 2021. המסך שלו בגודל 6.5 אינץ' בקצב רענון של 90 הרץ ומשקלו 190 גרם. מערך המצלמה הוא אותו הדבר כמו אצל המכשיר פוקו M3. הסוללה בקיבולת של 5000 מיליאמפר-שעה, המעבד הוא של מדיה-טק Dimensity 700. הזיכרון RAM בעל 4GB או 6GB, והאחסון הפנימי הוא 64 או 128 ג'יגה בייט.
סדרת M > פוקו M4 פרו 5G

פוקו M4 פרו 5G הוא הוכרז בנובמבר 2021. המסך שלו בגודל 6.6 אינץ' בקצב רענון של 90 הרץ ומשקלו 195 גרם. המצלמות, הזיכרון, הסוללה והאחסון פנימי הם אותו הדבר כמו אצל פוקו M3 פרו 5G. למכשיר יש מעבד של מדיה-טק Dimensity 810, ותקן התקשורת הסלולרית היא 5G ולמכשיר יש שבב NFC.
סדרת M > פוקו M4 פרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת M > פוקו M4 5G

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת M > פוקו M5

פוקו M5 הוא הוכרז בספטמבר 2022, המכשיר הושק יחד עם פוקו M5s. המסך בגודל 6.58 אינץ' ברזולוציה 1080×2408 פיקסלים, ובתדר רענון 90 הרץ, ומשקלו 201 גרם. המעבד הוא מדיה-טק Helio G99, עם זיכרון RAM של 4 או 6 ג'יגה בייט, והאחסון הפנימי הוא 64 או 128 ג'יגה בייט. מערך המצלמה מורכב משלושה מצלמות, מצלמת עדשה רחבה ברזולוציה 50 מגה פיקסל; וזוג מצלמות מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל, וכן מצלמה קדמית ברזולוציה 5 מגה פיקסל. הסוללה בקיבולת של 5,000 מיליאמפר-שעה.
סדרת M > פוקו M5s

פוקו M5s הושק יחד עם פוקו M5 בספטמבר 2022,  ועם מפרט מעט שונה. הוא עם מסך בגודל 6.43 אינץ' מתצוגת AMOLED, ומשקלו 178.8 גרם. המעבד של מדיה-טק Helio G95, והזיכרון, האחסון הפנימי והסוללה ללא הבדל מהמכשיר פוקו M5. מערך המצלמה מורכב מארבעה מצלמות, מצלמה אולטרה רחבה בשדה ראייה של 123 מעלות ברזולוציה 64 מגה פיקסל; מצלמת רוחב-על ברזולוציה 8 מגה פיקסל; וזוג מצלמות ברזולוציה 2 מגה פיקסל, שאחת מאקרו, והשנייה עומק, וכן מצלמה קדמית ברזולוציה 13 מגה פיקסל. למכשיר יש שקע USB-C 2.0, ובלוטות' 5.0, למכשיר גם כרטיס SIM ננו כפול וטעינה במתח של 33 וואט.
סדרת C > פוקו C3

פוקו C3 הוא הוכרז בספטמבר 2020, המכשיר הוא מיתוג מחדש של הסמארטפון רדמי 9C שהוכרז כחודשיים קודם לכן, כשהשינוי הבולט הוא הסרת חיישן טביעת האצבע. מעבר לכך המסך בגודל 6.53 אינץ' מתצוגת IPS LCD ברזולוציה 1600×720 פיקסלים, ומשקלו 194 גרם. מערך המצלמה מורכב משלושה חיישנים, ברזולוציה 13, 2 ו-2 מגה-פיקסל, וכן מצלמה קדמית עם עדשה רחבה ברזולוציה 5 מגה פיקסל. המעבד הוא של מדיה-טק Helio G35, והסוללה בקיבולת 5,000 מיליאמפר-שעה עם חיבור MicroUSB לטעינה. הזיכרון RAM בעל 3GB או 4GB, והאחסון פנימי הוא 32 או 64 ג'יגה בייט.
סדרת C > פוקו C31

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סדרת C > פוקו C40

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Manish Singh, Xiaomi spins off POCO as an independent company, TechCrunch, ‏2020-01-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  Xiaomi Pocophone F1 launches globally in 65 countries, XDA, ‏2018-08-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  Habeeb Onawole, POCO Global announces that it is now an independent brand, Gizmochina, ‏2020-11-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Harish Jonnalagadda published, POCO F1 review, 18 months later: Still going strong in 2022, Android Central, ‏2021-12-08 (באנגלית)
↑  Balaji S, Country Director of POCO, Anuj Sharma explains the reason for rebranding Redmi devices, Gizmochina, ‏2020-10-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  team91, POCO explains why some phones are rebranded Xiaomi devices | 91mobiles.com, ‏2020-10-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  “The new POCO mascot will be our brand ambassador, sans the celeb cost and baggage”: POCO’s Anuj Sharma, afaqs!
אורני רומא

אורני רומא (באיטלקית: Pini di Roma) היא פואמה המחולקת לארבעה פרקים לתזמורת שהושלמה ב-1924 על ידי המלחין האיטלקי אוטורינו רספיגי. היא השנייה מתוך שלוש הפואמות של רספיגי העוסקות ברומא. יחד איתה נמנות מזרקות רומא (1916) ופסטיבלים רומיים (1928). כל פרק מתאר תפאורה בעיר עם אורנים, במיוחד בגני וילה בורגזה, ליד קטקומבה, על גבעת ג'אניקולו ולאורך דרך ויה אפיה.
הבכורה נערכה בתיאטרון אוגוסטאו ברומא ב-14 בדצמבר 1924, על ידי תזמורת אוגוסטאו ובניצוחו של ברנרדינו מולינרי. היצירה פורסמה על ידי חברת קאזה ריקורדי ב-1925.
סקירה

היצירה מורכבת מארבעה פרקים, שעבורם כתב רספיגי הערות פרוגרמטיות המתארות כל סצנה:
"I Pini di Villa Borghese" ("האורנים בוילה בורגזה") - Allegretto vivace
"Pini presso una Catacomba" ("אורנים ליד קטקומבה") - Lento
"I Pini del Gianicolo" ("האורנים בג'אניקולו") - Lento
"I Pini della Via Appia" ("האורנים בדרך ויה אפיה") - Tempo di marcia
רספיגי השלים את "אורני רומא" בקיץ 1924, לאחר ש"הגה, התחיל והתחיל מחדש" את העבודה על היצירה לאורך שנים. לאחר שרספיגי עבר מעיר מולדתו בולוניה לרומא בשנת 1913, הוא אמר כי "המזרקות המופלאות" של העיר ו"האורנים דמויי מטרייה המופיעים בכל חלק של האופק, [היו] שני המאפיינים שדיברו אל דמיוני יותר מכל". השפעה זו הפכה להשראה לפואמה הראשונה מבין השלוש שעסקו ברומא, מזרקות רומא (1916) שהביאה לו תהילה בין־לאומית.
המחברים רהדינג ודולן הבחינו כי היצירה היא מחזורית באופייה בדרכים שונות; גני וילה בורגזה, גבעת ג'אניקולום ודרך ויה אפיה הם סיור נגד כיוון השעון סביב רומא. ארבע המעברים מתקדמים מיום ללילה, ומסתיימים עם עלות השחר. התפאורה של כל פרק חוזרת אחורה בזמן, מילדים שמשחקים בעיר המודרנית, דרך עידן הקטקומבות מהתקופה הנוצרית הקדומה, ועד שהיא מסתיימת בתקופת הרפובליקה הרומית. מנגד, היצירה מייצגת גם התקדמות בזמן, תחילה בילדים משחקים וכלה בגברים מבוגרים במדים. כל אותו הזמן, גבעת ג'אניקולום מוקדשת ליאנוס, אל ההתחלות, הסיומים והמעברים, בעל שני הפנים, המביטים גם קדימה וגם אחורה בזמן.
פרקי הפואמה > "I Pini di Villa Borghese"

פרק זה מתאר ילדים משחקים ליד האורנים בוילה בורגזה, רוקדים את שיר הילדות האיטלקי "טבעת טבעת או ורדים" ו"מחקים חיילים צועדים וקרבות; מצייצים וצועקים כמו סנוניות". וילה בורגזה, וילה הממוקמת בתוך שטחי הגן, היא למעשה אנדרטה לבית בורגזה, אשר שלט בעיר בתחילת המאה השבע-עשרה. אשתו של רספיגי, אלזה, נזכרה ברגע בסוף 1920, כאשר רספיגי ביקש ממנה לשיר את מנגינות השירים ששרה כשהיא ניגנה בגנים בהיותה ילדה, אלזה גילתה שבעלה שילב את המנגינות בפרק הראשון.
פרקי הפואמה > "Pini presso una Catacomba"

בפרק השני הילדים לפתע נעלמים ושולטים צללים של אורנים התלויים על פתח קטקומבה רומית. זהו צער מלכותי, המעלה תמונה של קפלה בודדה בקמפניה הנטושה; אדמה פתוחה, עם כמה עצי אורן בצללית על רקע השמים. מזמור נשמע (במיוחד ה-Kyrie ad libitum 1, Clemens Rector; וה-Sanctus ממיסה IX, Cum jubilo), הצליל עולה ושוקע שוב לתוך קטקומבה כלשהי, המערה שבה מתים. חצוצרה מחוץ לבמה מנגנת את מזמור סנקטוס. כלי תזמורת נמוכים יותר, בתוספת דוושת העוגב בגובה 16' ו-32', מרמזים על האופי התת-קרקעי של הקטקומבות, בעוד שהטרומבונים והקרניים מייצגים כומרים מזמרים.