stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאופטרה
יופייה של קלאופטרה וחוכמתה

הפילוסוף הצרפתי בלז פסקל שחי במאה השבע עשרה כתב בספרו "הגיגים": ”אילו אפה של קלאופטרה היה קצר יותר, פני ההיסטוריה היו משתנים”. ציטוט זה שנאמר כמעט 1,800 שנים לאחר מותה, מוכיח עד כמה דמותה והמיתוס של יופייה, והשפעתו על המהלכים ההיסטוריים בסוף תקופת הרפובליקה הרומית, לא רק שלא קטן, אלא התעצם במהלך השנים.
גם דיו קסיוס וגם פלוטרכוס מייחסים לקלאופטרה יופי רב, כריזמה ונוכחות כובשת. דיו קסיוס כתב בהתייחס לפגישה הראשונה שלה עם יוליוס קיסר: ”כי היא הייתה אישה בעלת שיעור יופי, ובאותו הזמן, בהיותה בשיא פריחת הנעורים שלה, היא הייתה מרשימה ביותר. היא גם הייתה בעל קול מקסים וידע ויכולת להפוך את עצמה נעימה לכל אחד. הייתה מבריקה והסתכלה על אנשים תוך הקשבה, בעלת כוח לשעבד כל אחד, גם אדם שבע אהבה הנמצא מעבר לשיאו”. בהמשך לתיאורו של פלוטרכוס, כיצד התגנבה לארמון ופגישתה עם קיסר הוא כתב: ”קיסר נשבה לראשונה, כי היא הראתה שהיא גנדרנית נועזת”.
פלוטרכוס חזר לעסוק ביופייה כשעסק במפגש בין קלאופטרה ואנטוניוס בטרסוס. היא התכוננה למפגש והכינה אותו כמחזה מפואר ומתוזמן. הוא כתב שהיא הייתה בעלת ביטחון עצמי לשבות את ליבו של אנטוניוס, כי באותה עת בהיותה כבת 28 שנים, היא הייתה בשיא יופייה ובשיא עוצמתה האינטלקטואלית. בתיאור נוסף שלו עליה הוא כתב: ”אומרים שלא יופיה כשלעצמו היה לאין ערוך, ולא היא עצמה היה בה כדי להפליא את רואיה בראייה ראשונה, אלא הישיבה איתה הייתה פיתוי שאין לעמוד בו, שבחן דיבורה ובאופיה, שהיה מורגש בכל מה שעשתה ואמרה, הייתה דמותה שובה את לב בן־שיחתה. קול דיבורה היה מלא נועם, וככלי רב־מיתרים נענה פיה בקלות לכל לשון שרצתה”. במקום אחר לעומת זאת, הוא השווה בינה לבין אוקטביה אשת אנטוניוס וקבע "שאין היא עולה על אוקטביה לא ביופי ולא בחן־נעורים" ואף כינה אותה בבוז "אותה גנדרנית, שכל־כך החשיבה את יופיה".
אזכורים המתייחסים ליופייה מופיעים גם בכתביו של לוקיוס אנאוס פלורוס, היסטוריון רומאי שחי בסוף המאה ה-1 תחילת המאה ה-2 לספירה וכן אצל אפיאנוס שהתייחס ליופייה וגם לשנינותה.
התייחסות ליופייה נמצאה גם אצל שונאיה. המשורר הרומי מרקוס אנאוס לוקאנוס חזר והתייחס ליופייה, וביקר אותה על השימוש שעשתה בו. הוא אמר שהיא ניצלה את יופייה למטרותיה ואמר ”כמו שהיופי המזיק של הלנה הביא חורבן על טרויה, כך גם זה של קלאופטרה, שהבעיר את מלחמת האזרחים של רומא”. היא הושמצה על ידי משוררים רומים שונים כמפתה זרה. לו באמת לא הייתה אטרקטיבית, סביר שהיו מציינים זאת. המשורר פרופרטיוס שחי במאה ה-1 לפנה"ס כינה אותה "המלכה הזונה", הורטיוס כינה אותה "הבושה של מצרים".
גולדסוורת'י מתייחס לחוכמתה ואומר שהיא הייתה יותר אינטליגנטית והרבה יותר משכילה מאנטוניוס. יכולתה הפוליטית הצליחה להחזיק אותה בשלטון במשך שני עשורים.
נושא יופייה ממשיך להעסיק את ההיסטוריונים. אין פרוטומות שניתן לייחס לה בוודאות. דמותה הופיעה על גבי מטבעות, אבל אין ביטחון שהן מייצגות את המראה שלה. ייתכן שהדמות שתוארה בהן, נועדה להידמות לשליטים הזכרים מבית תלמי, וזאת כדי לסייע בלגיטימציה של שלטון של אישה ומלכה צעירה.
בשנת 2001 הציג המוזיאון הבריטי תערוכה בשם "Cleopatra of Egypt: From History to Myth". בתערוכה הוצגו 7 פסלים ושני ציורים, שלדעת האוצרים של התערוכה מתארים את קלאופטרה, אם כי אין לכך הוכחות. הפסלים והציורים מנסים להראות שיופיה היה מיתוס ולא מציאות. התערוכה לא כללה את הפרוטומה הידועה שלה המוצגת במוזיאון ברלין.
קברה של קלאופטרה

מקום קבורתם של קלאופטרה ומרקוס אנטוניוס ליד העיר אלכסנדריה אינו ידוע. על פי ההיסטוריונים סווטוניוס ופלוטרכוס, אוגוסטוס קיסר לאחר שניצח אותם התיר את קבורתם ביחד. המחזאי האנגלי שייקספיר בהשפעת פלוטרכוס רומז לכך במחזהו אנטוניוס וקלאופטרה בסוף המחזה (מערכה 5, תמונה 2) בכותבו ”היא תיקבר לצד אנטונִיוס שלה. אין קבר על האדמה שיאמץ לקרבו זוג מהולל כל כך”.
בשנים 2008–2009 התפרסמו דיווחים שהארכאולוג המצרי זאהי חוואס אולי מצא את קברם של קלאופטרה ואנטוניוס בתוך מקדש אוזיריס בטפוסיריס מגנה ממערב לאלכסנדריה. הארכאולוגית הדומיניקנית קתלין מרטינז (אנ') שחפרה באתר מצאה עשר מומיות ב-27 קברים של אצילים מצרִים. בנוסף נמצאו מטבעות הנושאות את דמותה של קלאופטרה וגילופים בהם רואים את קלאופטרה ואנטוניוס מחובקים.
בכנס שהתקיים בינואר 2019 באוניברסיטת פלרמו הכחיש חוואס שהוא טען שהקבר של קלאופטרה ואנטוניוס עשוי להימצא בטפוסיריס מגנה. הוא ייחס את הפרסום למרטינז. לדבריו מעולם לא קיבל את ההשערה הזאת, כי המצרים לא קברו בתוך מקדשים, שהיו מקודשים.
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ה
דיו קסיוס, היסטוריה רומית, ספרים: ‏42, ‏ 43, ‏ 44, ‏47, ‏48, ‏49, ‏50, ‏51‏ ו-55 (הקישורים הם לתרגומים באנגלית)
פלוטרכוס, חיי אישים - אנשי רומי , תרגם מהמקור היווני והוסיף מבוא והערות יוסף ליבס, ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ד, תשכ"ב
The Life of Julius Caesar ‏ ,Plutarch, The Parallel Lives (באנגלית)
The Life of Antony ‏ ,Plutarch, The Parallel Lives (באנגלית)
לקריאה נוספת > מקורות מודרניים

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1983, עמ' 783-777, מסת"ב 9652234109
סטייסי שיף, קלאופטרה, הוצאת דביר, 2011, תרגום: ירון בן עמי
Adrian Goldsworthy, Antony and Cleopatra, Yale University Press, 2010, ISBN 9780300165340
Duane W. Roller, Cleopatra: A Biography, Oxford University Press, 2010, ISBN 9780199752584
ביאורים

↑  עם הפסקה בין השנים 58–55 לפנה"ס.
↑  היה זה סכום עצום באותם ימים. תקבולי המס השנתיים במצרים בתקופת שלטונו של אביה של קלאופטרה, תלמי השנים עשר, עמדו על 12,500 טלנטים בשנה.
↑  סכום גבוה באותם הימים – שווה ערך לכ-3 מיליון כיכרות כסף – כמעט רבע מתקבולי המס השנתיים במצרים.
↑  הסיפור המפורסם המופיע בסרטים ובציורים, שבו נראית קלאופטרה מגיחה מתוך שטיח, אינו מופיע במקורות.
↑  שלושת המקוריים ולגיון נוסף שהצטרף אליהם.
↑  מדברי התלמוד אין לנו מידע על איזה שלב בהתפתחות העובר מדובר.
↑  אומרים שיופייה לא היה מתואם, לא כזה שהכה מיידית כל מי שראה אותה. אבל כששוחחו איתה היה לה קסם אישי רב, ונוכחותה ביחד עם כוח שכנוע רב, השפיע על בני שיחתה. היה משהו מגרה ובעל מתיקות בגוונים של קולה, כמו כלי נגינה בעל מיתרים רבים. היא יכלה בקלות לעבור לדבר בכל שפה שרצתה.
מיליונר מי שגומר ראשון

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'רי צוקר 
 הופק בידי:  ג'רי צוקר, שון דניאל 
 תסריט:  אנדי ברייקמן 
 עריכה:  טום לואיס 
 שחקנים ראשיים:  רואן אטקינסון   וופי גולדברג   קובה גודינג ג'וניור   ג'ון קליז   קתי בייטס   לון לוביטו   לני צ'פמן   סת' גרין   איימי סמארט   קטי נג'ימי
 מוזיקה:  ג'ון פאוול 
 צילום:  תומאס אקרמן 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Fireworks Entertainment, פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 באוגוסט 2001
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חיפוש מטמון, סרט קומדיה, קומדיה מטורפת, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  ניו מקסיקו 
 תקציב:  $48,000,000
 הכנסות:  $85,498,534
 הכנסות באתר מוג'ו:   ratrace
 דף הסרט ב־IMDb
 
מיליונר מי שגומר ראשון (באנגלית: Rat Race) הוא סרט קומדיה משנת 2001.
הסרט ביום על ידי ג'רי צוקר. בסרט משחקים: רואן אטקינסון, וופי גולדברג, קובה גודינג ג'וניור, לון לוביטו, לני צ'פמן, סת' גרין, קטי נג'ימי, וינס ווילוף, ג'ון קליז, ברקין מאייר, קתי בייטס, גלוריה אלרד, ווין נייט ואיימי סמארט.
עלילת הסרט דומה לקומדיה "מטורף, מטורף, מטורף העולם" משנת 1963, אם כי הוא לא רימייק ישיר של הסרט.
עלילת הסרט

הסרט מספר על שש קבוצות שמקבלות הזדמנות לקבל סכום רב של כסף אם אחד מהם יגיע ראשון לכספת. הם התחילו בקזינו בלאס וגאס, והכספת נמצאת בסילבר סיטי, ניו מקסיקו. הקבוצות שיצאו הן: ורה בייקר (וופי גולדברג) ומריל ג'ניין (לני צ'פמן), אם וביתה שנפגשות אחרי שנים. דוני (סת' גרין) ובליין (וינס וילוף) קודי, שני אחים שמקצועם הוא לעשוק אנשים תמימים. אוון טמפלטון (קובה גודינג ג'וניור), שופט פוטבול נופל. משפחת פייר, משפחה שנסעה לטייל ללאס וגאס. אנריקו פוליני (רואן אטקינסון), תייר החולה במחלת השינה ומתלווה בהמשך לזק מלוזי (ויין נייט). ניק שייפר (ברקין מאייר) וטרייסי פוסט (איימי סמארט), עורך דין וטייסת שהתאהבו במהלך המירוץ.
המחבוא של אדי

| --- | --- |
המחבוא של אדי - השלט מחוץ למסעדה (בלוגו ניתן לראות את דמותו של אדי חץ מייסד המסעדה)המחבוא של אדי - השלט מחוץ למסעדה (בלוגו ניתן לראות את דמותו של אדי חץ מייסד המסעדה)
 מידע כללי
 סוג:  מסעדה 
 כתובת:  המסגר 2 
 מיקום:  אילת 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1979
 תאריך פתיחה רשמי:  1979 
 
 קואורדינטות:  29°34′04″N 34°57′29″E﻿ / ﻿29.56788125249°N 34.957922258024°E﻿ / 29.56788125249; 34.957922258024
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) המחבוא של אדי(למפת דרום הנגב רגילה) המחבוא של אדי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המחבוא של אדי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המחבוא של אדי
 
המחבוא של אדי (באנגלית: Eddie's Hide-A-Way) היא מסעדה שהוקמה בשנת 1979 באילת. כיום היא אחת המסעדות הוותיקות ביותר בעיר ופועלת ברחוב המסגר 2 באזור התעשייה.
היסטוריה

המסעדה "המחבוא של אדי" הוקמה בשנת 1979 על ידי עולה חדש מארצות הברית, אדי חץ, שהיה המייסד, השף והבעלים.
אדי נולד בשנת 1940 בניו יורק, הוא עלה והתיישב בירושלים באמצע שנות השבעים, שם הכיר את בתיה, שהפכה לבת זוגו והם החליטו להדרים לאילת. הם קנו מבנה בשכונה א' באילת שהייתה השכונה הראשונה שנבנתה בעיר ואוכלסה בדרך כלל בתושבים ממעמד סוציו-אקונומי בינוני-נמוך. המיקום אז היה רחוק ממרכזי התיירות של אילת ולכן המסעדה נחשבה ל"מקום מחבוא", ושמה עבר בעיקר מפה לאוזן. המילה "מחבוא" גם התכתבה בתקופת הקמת המסעדה עם התפישה הרווחת אז בישראל, כי אילת היא מקום מחבוא עבור אנשים שרוצים להתרחק מחייהם הרגילים במרכז הארץ.
תחילה פעלה המסעדה כמסעדת המבורגרים, אך בהמשך הפכה למסעדת בשרים ופירות ים: "תוך זמן קצר החליט חץ כי תהפוך למסעדה של ממש, בעיקר עבור הקהל האמריקאי והקנדי שנמנה אז עם תושבי האזור ועם מרבית התיירים. במשך שנים רבות עמד לזכותה שלטון היחיד והתורים אליה היו בהתאם. מצריף קטן גדלה המסעדה והתרחבה למספר חללים. הקו הקולינרי הבלתי כשר בעליל הביא פירות ים ובשר ובמשך לא מעט זמן, זה היה בין המקומות היחידים באילת, בהם ניתן היה אפשר להשיג שרימפס, מולים וסטייקים עם רוטב פלפלת".
המסעדה רכשה לעצמה מוניטין והייתה המסעדה האילתית הראשונה שנכנסה למדריכי אוכל בין-לאומיים.
המסעדה פעלה בשכונה א' עד לשריפתה בחודש יולי 2016.
סכסוך משפחתי ושריפת המסעדה

ב-30 ביולי 2016 התפרסמה ידיעה כי המסעדה נשרפה כתוצאה מהצתה. בעיתונות נכתב: "החשוד בשריפת המסעדה הוא לאנס חץ, בנו של מיסד המסעדה אדי חץ...על פי החשד הרקע לשריפה הינו סכסוך משפחתי שהתגלע בין האחים לאנס ואשלי, המנהל את המסעדה בשנים האחרונות...". באתר וואלה נכתב: "מהחקירה עולה כי החשוד מילא מכל דלק ונשאר אחרון לבדו במסעדה בערב ההצתה. כמו כן, בלשים שנשלחו לביתו גילו כי כשהגיע לשם, זמן קצר לפניהם, הכניס את בגדיו למכונת הכביסה וחלק משיערות ראשו היו חרוכות. מעצרו הוארך בארבעה ימים".
בדצמבר 2017 התפרסם כי לאנס חץ הורשע בהצתת המסעדה ונגזרו עליו 13 חודשי מאסר בפועל, מאסר על תנאי וקנס. בית המשפט התחשב בחרטה שהביע, ובבקשתה של אמו להקל עמו עד כמה שניתן.
המסעדה כיום

אדי חץ נפטר בשנת 2014, ואת דרכו המשיך בנו, אשלי חץ, שהוא כיום הבעלים והשף של המסעדה.
כתוצאה מן השריפה וכתוצאה מחילוקי דעות עם השכנים בשכונה א' על היתרי הבנייה הוחלט להקפיא את עבודות השיפוץ של המסעדה במיקום הישן, ולחפש מקום חדש למסעדה.
המסעדה עברה בתחילת שנת 2017, משכונה א' לאזור התעשייה של אילת, והיא פועלת, מאז ועד היום (2024) מול המקום שבו פעלה פעם "מסעדת לווייתן" (שעברה כבר לפני כמה שנים לטיילת הרודס).
בתחילת 2024 החליט אשלי חץ, כי המסעדה תתחיל לפעול כמסעדה כשרה.
הערות שוליים

↑  ייתכן ומבין המסעדות הפעילות כיום (2024) באילת 'המחבוא של אדי' היא המסעדה הוותיקה ביותר, אך בגלל ספק מסוים, הניסוח בערך הוא "אחת המסעדות הוותיקות".
↑   מסעדת "המחבוא של אדי" באילת נשרפה כליל, באתר הארץ, 30 ביולי 2016
1 2  עומר כרמון, האיש שהקדים את זמנו, ערב ערב (אילת) 2669, 29 באוגוסט 2014
↑   אלמוג בן זכרי, הצתה במועדון האומן 17 בירושלים, חשד להצתת מסעדה באילת, באתר הארץ, 30 ביולי 2016
↑  יניר יגנה‏, ניסה להעלים ראיות: החשוד בהצתת המסעדה באילת הודה במעשה, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2016
↑  איה פלשקס, מאסר לבן ששרף את מסעדת 'המחבוא של אדי', ערב ערב (אילת) 2842, 12 בדצמבר 2017
↑  שעת התה חוזרת, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2024
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "המחבוא של אדי".
המחבוא של אדי - תמונה גדולה של אדי תלויה מעל הבאר במסעדה
אשלי חץ - הבעלים והשף הנוכחי של המסעדה במטבח המסעדה
המחבוא של אדי - החלל הפנימי של המסעדה (2024)
גונסלו הרדיה

| --- | --- |

הרדיה, 2015.
 לידה:  12 במרץ 1982 (בן 42) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  שחקן
 בת זוג:  ברנדה גנדיני (2010 - הווה)
 צאצאים:  אלוי הרדיה גנדיני (נ. ב-2011) אלפונסינה הרדיה גנדיני (נ. ב-2017)
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
גונסלו אזקיאל הרדיה (בספרדית: Gonzalo Ezequiel Heredia, נולד ב-12 במרץ 1982; מונרו, פרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא שחקן ארגנטינאי. הוא ידוע בתפקידו בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "lobo" ו"עשירים לא מבקשים רשות". הרדיה היה מועמד בשני פרסי "מרטין פיירו" בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" בתפקידיו בטלנובלות "Valientes" ו"Malparida".
ביוגרפיה

בין השנים 1996–1997 למד ב-"Complejo Cultural Comunicanto" טכניקה קולית, טכניקת תנועה ודרמה. בשנים 1997–1998 למד בתיאטרון "Teatro grupo La barraca".
בשנת 2000 השתתף בפרסומת הראשונה שלו לחברת משכנתאות בשם "Crédito Hipotecario". באותה שנה, הרדיה לקח חלק בפרסום לחברת קוקה-קולה. פריצתו הגדולה של הרדיה התרחשה בשנת 2001, כאשר כיכב בטלנובלה הארגנטינאית "EnAmorArte".
בשנת 2003 שיחק בסדרה הארגנטינאית הקצרה "Tres padres solteros" ("שלושה אבות רווקים"), בה גילם את דמותו של מאוריציו.
בשנת 2004 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Frecuencia 04" ("תדר 04"), בה גילם את דמותו של פדרו.
בשנת 2005 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Una familia especial" ("משפחה מיוחדת"), בה גילם את דמותו של דייגו. שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Los secretos de papá" ("הסודות של אבא").
בשנת 2006 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילם את דמותו של מתאו פומבאוור.
בשנת 2007 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Mujeres de nadie" ("נשים של אף אחד"), בה גילם את דמותו של רולנדו לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2009 שיחק בסרט הארגנטינאי "Felicitas" ("פליסיטס").
בשנים 2009–2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילם את דמותו של אנסו סוסה. על תפקידו זה הועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בשנת 2010.
בשנת 2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida" ("ילדה רעה"), בה גילם את דמותו של לאוטרו. על תפקידו זה הועמד לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בשנת 2011.
בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילם את דמותו של קמדו.
בשנת 2012 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Lobo" ("זאב"), בה גילם את דמותו של לוקאס מורנו. באותה שנה, שיחק בהצגה הארגנטינאית "El montaplatos" ("מעלית השירות").
מסוף שנת 2013 עד אמצע שנת 2014 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Mis amigos de siempre", בה גילם את דמותו של חוליאן לצד אגוסטינה צ'רי, ניקולס ואסקז ואמיליה אטיאס.
בשנת 2016 החל לשחק בטלנובלה "עשירים לא מבקשים רשות" בתפקיד אגוסטין לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2018 שיחק בהצגה "זרים מושלמים" לצד אגוסטינה צ'רי.
בשנת 2019 כיכב בתפקיד הראשי בטלנובלה התקופתית הארגנטינאית "ארץ אהובה" (אנ') לצדם של בנחמין ויקוניה ואאוחניה סוארס.
בשנת 2021 החלה לשחק בטלנובלה "השכונה שלנו" (ספ') שם הוא מגלם את ברונו לצד אגוסטינה צ'רי, רומינה גאטני ופליפה קולומבו.
חיים אישיים

בין השנים 2007–2009 היה במערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית מרסדס אוביידו.
בין השנים 2009–2010 היה במערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית ססיליה רות.
ב-2010 נכנס למערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית ברנדה גנדיני שהופיעה לצדו בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida". ב-2011 נולד בנם הראשון, אלוי. ב-2017 נולדה בתם השנייה, אלפונסינה.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Lobo, 2012-02-06, נבדק ב-2024-10-30
↑  Los ricos no piden permiso, 2016-01-11, נבדק ב-2024-10-30
↑  http://showdelanoticia.com/2009/06/06/llega-al-cine-felicitas-con-gonzalo-heredia-y-sabrina-garciarena/
↑  Martín Fierro: El Trece, el canal más nominado | TV, La Voz del Interior, ‏2010-04-08 (בספרדית)
↑  Premios Martín Fierro: la lista de nominados, Ciudad Magazine, ‏2011-04-26 (בספרדית)
↑  Gonzalo Heredia participa en una misión de Los Únicos, eltrecetv, ‏2011-03-16 (בספרדית)
↑  Gonzalo Heredia: Quiero vivir de la actuación en todos sus niveles | Escena, La Voz del Interior, ‏2012-08-15 (בספרדית)
↑  INFOBAE, Nació Eloy, el hijo de Brenda Gandini y Gonzalo Heredia, infobae, ‏9 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4628 8004  LCCN: no2007121420  SUDOC: 157231968  VIAF: 36707537   WorldCat (עם VIAF): 36707537
פרשת קולנוע היכל

תבנית:מבנה
פרשת קולנוע היכל התרחשה בפתח תקווה בשנת 1984, כאשר ראש העירייה דב תבורי החליט לאפשר הקרנת סרטים ב"קולנוע היכל" בליל שבת, בעוד ששומרי השבת, דתיים לאומיים וחרדים, התנגדו לכך. הפרשה התפרסמה והפכה לדוגמה בולטת לנקודת חיכוך בין דתיים לחילונים, ולמקרה-בוחן באשר ליישום ה"סטטוס קוו".
ניתוח האירועים

עם הקמת מדינת ישראל נקבע כי השבת וחגי ישראל הם ימי המנוחה הקבועים בישראל, ובשנת 1951 נחקק חוק שעות עבודה ומנוחה. כדי להביא לפשרה בין האידאולוגיות השונות בנושא בין דתיים לחילונים, החליטה ממשלת ישראל עוד בראשית דרכה לנקוט במדיניות של פשרה בין הצדדים באופן שבו נמנעים מהכרעה ברורה בנושא, דרך שכונתה "סטטוס קוו". במסגרת ה"סטטוס קוו" הוחלט כי כל עיר תפעל על פי תקנות עזר עירוניות. תוכן התקנות משתנה מעיר לעיר בהתאם לאופי הפוליטי והדתי בעיר. בפתח תקווה למרות חוק העזר העירוני לא הושגה הסכמה מצד הציבור הדתי והחרדי בעיר באשר לפעילותו של הקולנוע בשבת, והם לא הסכימו לקבל את מדיניות העירייה בנדון.
לקריאה נוספת

א. חשביה, פתח תקווה – אם ועיר. 120 השנים הראשונות, הוצאת עיריית פ"ת באמצעות מילוא, תל אביב, 1998.
א. כהן וב. זיסר, מהשלמה להסלמה- השסע הדתי חילוני בפתח המאה העשרים ואחת, הוצאת שוקן, תל אביב, 2003.
א. שביד, "השבת במדינת ישראל", בתוך: א. דרומי (עורך), שבת אחים - יחסי חילונים דתיים עמדות הצעות אמנות. (עמ' 220-225), הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, ירושלים, 2005.
נ. גוטקינד-גולן, "פרשת קולנוע היכל", בתוך: י. ליבמן (עורך). לחיות ביחד - יחסי דתיים חילוניים בחברה הישראלית. (עמ' 70-87), הוצאת כתר, ירושלים, 1990.
עם מקדשי שביעי - המערכה על קדושת השבת בפתח תקווה, ישראל, 1986.
הערות שוליים

↑  ראובן שפירא, שאבעס במלאבעס, דבר, 1 באוגוסט 1980
↑  בוקי נאה, בחוץ שאגו הדתיים, מעריב, 26 בפברואר 1984; המשך
↑  (גוטקינד-גולן, 1990)
קולנוע היכל (2019)
שלט הסבר על קולנוע היכל
קופות קולנוע היכל (2019)
קריקטורה מימי הפרשה
רומינה גאטני

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1977 (בת 47) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 פרופיל ב-IMDb
 
רומינה גאטני (בספרדית: Romina Gaetani, נולדה ב-15 באפריל 1977) היא שחקנית וזמרת ארגנטינאית. ידועה בתפקידה בעיקר בטלנובלות הארגנטינאיות "קטנטנות", "Don Juan y su bella dama" ו"יורשי הנקמה".
ביוגרפיה

גאטני נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה למריה וקרלוס גאטני ולה אח בשם לאונרדו. היא גדלה בצפון גראן בואנוס איירס, ארגנטינה.
קריירה

בשנת 1998 שיחקה בתפקיד אורח בטלנובלה הארגנטינאית "Verdad consecuencia" ("תוצאות אמת"). פריצתה הגדולה של גאטני והכרתה כשחקנית מוערכת, התרחשה באותה שנה, במשחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Verano del '98" ("קיץ 98'"), בה גילמה את דמותה של קרלה.
בשנת 1999 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Buenos vecinos" ("שכנים טובים"), שבה גילמה את דמותה של לורנה.
בשנת 2000 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילמה את דמותה של לוס. באותה שנה, שיחקה בפרק אחד של הסדרה הארגנטינאית "Tiempo final" ("זמן סופי"), בה גילמה את דמותה של לוסיאנה.
בשנת 2001 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Yago, pasión morena" ("יאגו, תשוקה אפלה"), בה גילמה את דמותה של קסנדרה גרסיה.
בשנת 2002 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "1000 millones" ("1000 מיליונים"), בה גילמה את דמותה של פילאר.
בשנת 2003 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Soy gitano" ("אני צועני"), בה גילמה את דמותה של איסבל.
בשנת 2004 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Los secretos de papá" ("הסודות של אבא"), בה גילמה את דמותה של אאוחניה.
בשנת 2005 שיחקה בסדרה הארגנטינאית "Mujeres asesinas" ("נשים רוצחות"), בה גילמה בפרק בשם "Norah, amiga" ("נורה, חברה"), את תפקידה של הרוצחת, נורה. בשנה שלאחר מכן, 2006, גאטני שוב שיחקה בסדרה הארגנטינאית "Mujeres asesinas" ("נשים רוצחות"), בה גילמה בפרק בשם "Laura, madre amante" ("לאורה, אמא מאהבת"), את תפקידה של הרוצחת, לאורה. בשנת 2007 גאטני הופיעה בפעם השלישית בסדרה, בה גילמה בפרק בשם "Nora, ultrajada" ("נורה, מתקוממת"), את תפקידה של הרוצחת, נורה.
בשנת 2007 שיחקה בטלנובלה המקסיקנית "Mientras haya vida" ("כל עוד יש חיים"), בה גילמה את דמותה של רומינה.
בשנים 2008–2009 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Don Juan y su bella dama" ("דון חואן ועלמתו היפה"), בה גילמה את דמותה של חוספינה מולינה. על תפקידה זה הועמדה לפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
בשנים 2009–2010 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Botineras", בה גילמה את דמותה של לאורה.
בשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של מרסדס.
בשנת 2012 שיחקה בקומדיה הארגנטינאית "El hombre de tu vida" ("הגבר של חייך"), בה גילמה את דמותה של מגי. באותה שנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Lobo" ("זאב"), בה גילמה את דמותה של מירנדה.
בשנת 2013 שיחקה בסדרה הארגנטינאית "Santos y pecadores" ("קדושים וחוטאים"), בה גילמה את דמותה של חורחלינה.
בין השנים 2012–2013 גאטני כיכבה בהצגות התיאטרון "Recordando con ira" ("אחורה בזעם") ו-"Triste golondrina macho" ("סנונית זכר עצובה"). בעקבות הופעותיה בהצגות הארגנטינאיות המצליחות, גאטני זכתה במועמדות לזכייה בפרס אמי בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
בשנים 2014–2015 שיחקה לצד פקונדו ארנה בטלנובלה הארגנטינאית "יום ולילה", בה גילמה את דמותה של פאולה פיקו.
בשנים 2021–2022 שיחקה בטלנובלה "השכונה שלנו" (ספ') בתור מירנדה אצ'ברי, לצדם של אגוסטינה צ'רי וגונסלו הרדיה.
בשנת 2022 שיחקה לצד מריאנו מרטינס בפרק הבכורה של הסדרה האנתולוגית "Dos 20", בתור פאולינה.
הערות שוליים

↑  Romina Gaetani se convirtió en una cantante de Rock, www.diariopopular.com.ar, ‏2012-12-12 (ב־)
↑  http://www.latercera.com/contenido/30_28328_9.shtml
↑  Redacción Clarín, En plan de ser el N°1, Clarín, ‏2010-11-25 (בספרדית)
↑  Romina Gaetani y Pablo Rago viajaron en busca del premio Emmy, infobae, ‏2017-11-26 (ב־European Spanish)
↑  TÉLAM, Arana, Gaetani y Martínez protagonizan 'Noche y día junto a vos', www.telam.com.ar (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 3387 3658
כביש 780

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  5 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  קריית אתא
 נקודת התחלה:  צומת זבולון
 נקודת סיום:  צומת קריית אתא מרכז
 
 קואורדינטות:  32°46′24″N 35°06′07″E﻿ / ﻿32.773426944444°N 35.102073888889°E﻿ / 32.773426944444; 35.102073888889
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) כביש 780(למפת הגליל המערבי רגילה) כביש 780(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 780(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 780  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תל פר, מבט צפונה מכביש 70. מימין לתל נראים באופק בתי קריית אתא.
תהלוכה של תנועת השומר הצעיר לבושים בבגדי התנועה, ברחוב העצמאות - רחובה הראשי של כפר אתא. תאריך הצילום: משנת 1936 עד שנת 1939. (הרחוב עדיין ללא מדרכות)
הקניון המרכזי בקריית אתא רחוב העצמאות 37, תמונה מ-2010
כביש 780 הוא כביש אורך אזורי בעמק זבולון המקשר בין צומת זבולון במפגש עם כביש 70 לבין קריית אתא במפגש עם כביש 781. אורכו של הכביש הוא 5 ק"מ. משמש גם כרחוב העצמאות, הרחוב הראשי בעיר קריית אתא והכניסה אליה.
כמו כן הכביש מקשר בין קריית אתא לבין יישובי גוש זבולון: רמת יוחנן, אושה, וכפר המכבי באמצעות כביש 7703.
הכביש קיים כבר מתקופת המנדט הבריטי.
חלקו הדרומי מתחיל מכביש 70 ונחל ציפורי וממשיך צפונה לכיוון קריית אתא. עם תחילתו עובר ליד האתר הארכאולוגי תֵּל פָּר, תל קטן בעל צורה סגלגלה המתנשא בתוך שדה לגובה תשעה מטרים מעל פני סביבתו, ולגובה 22 מטר מעל פני הים. מזוהה על ידי החוקרים עם העיר המקראית בֶּטֶן, הנזכרת בספר יהושע. נמצאו בו שרידים משבע שכבות ארכאולוגיות: מתקופת הברונזה התיכונה II א' ו-ב', מתקופת הברונזה המאוחרת II א' ו-ב', מתקופת הברזל ב' ו-ג' ומהתקופה הפרסית כאשר בכל אחת מהן נמצאו שרידי עיר מבוצרת. כמו כן נמצאו במקום שרידי חווה מהתקופה הביזנטית.
בחלקו הראשון עובר הכביש בין שדות חקלאיים. בהם גם שדות של חמניות הפורחות לקראת הקיץ.
לאחר שעובר את המפגש עם כביש 7703 היוצא ממנו מזרחה ואת בית העלמין הישן של קריית אתא ממזרחו, נכנס אל החלק האורבני של העיר.
עובר בין השכונה הוותיקה קריית בנימין שהוקמה בשנות ה-30 של המאה ה-20, לשכונת בית וגן שהוקמה בשנות ה-90. בעבר נחשבה קריית בנימין ליישוב נפרד עד לאיחודה עם קריית אתא ב-1965.
לאחר מכן עובר בשכונת אברמסקי השכונה הראשונה של קריית אתא.
לאחר שכונת אברמסקי מתחלף הכביש לכביש מספר 781 המכונה גם בשם רחוב יצחק רבין.
בראשית שנות החמישים של המאה ה-20 היו בסמיכות לתחילתו וסופו של הכביש מספר מעברות.
במסגרת התוכנית להקמת מחלף רכסים-קריית אתא, קיים תכנון לשדרוג כביש 780 לכביש לדו-מסלולי ודו-נתיבי באורך של כ-3.5 ק"מ מפאתי דרום קריית אתא למחלף זבולון בעלות של כ-150 מיליון שקל.
השטחים בחלקו הדרומי של הכביש מיועדים לשמש לפיתוח אורבני עתידי של קריית אתא במסגרת תוכנית מתאר מקומית כוללנית – קריית אתא