אוסטרליה (סיירת מערכה, 1911)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > הפעולות לאחר קרב יוטלנד

בערב 18 באוגוסט יצא הצי הגדול לים בתגובה להודעה שפוענחה על ידי חדר 40 שציינה שצי הים הפתוח, ללא שייטת אוניות המערכה II, יצא מהנמל באותו לילה. המטרה הגרמנית הייתה להפגיז את סנדרלנד ב-19 באוגוסט, בהתבסס על סיור נרחב שבוצע על ידי צפלינים וצוללות. הצי הגדול הפליג עם 29 דרדנוטים ו-6 סיירות מערכה ואילו הגרמנים גייסו 18 דרדנוטים ו-2 סיירות המערכה. לאורך כל היום שלמחרת קיבלו ג'ון ג'ליקו וויצה-אדמירל ריינהרד שר, מפקד צי הים הפתוח, מידע מודיעיני סותר; לאחר שהגיעו למקום בים הצפוני בו ציפו להיתקל בצי הים הפתוח, פנו הבריטים צפונה מתוך אמונה מוטעית שהם נכנסו לשדה מוקשים. שר פנה שוב דרומה, ואז לכיוון דרום-מזרח לרדוף אחרי שייטת אוניות מערכה בריטית בודדת שנראתה על ידי ספינת אוויר, שהייתה למעשה כוח הארוויץ' של סיירות ומשחתות תחת הקומודור רג'ינלד טירוויט. כשהבינו את טעותם, שינו הגרמנים מסלול לבית. המגע היחיד הגיע בערב כשטירוויט ראה את צי הים הפתוח אך לא הצליח להשיג עמדת התקפה מועילה לפני רדת החשיכה, וניתק מגע. הציים הבריטי והגרמני חזרו הביתה; הבריטים איבדו שתי סיירות בהתקפות צוללות, ודרדנוט גרמנית אחת טורפדה. לאחר שחזר לנמל, הוציא ג'ליקו צו שאוסר על סיכון הצי בחציו הדרומי של הים הצפוני בשל הסיכון המכריע ממוקשים וצוללות, אלא אם כן הסיכויים להביס את צי הים הפתוח בהתערבות מכרעת היו חיוביים.
בשנת 1917 נמשכה שגרת התרגילים והסיורים של סיירת המערכה לים הצפוני, עם תקריות מועטות. במהלך השנה הפעילות של אוסטרליה הוגבלה להפלגות אימון בין רוזית' וסקפה פלו וסיורים מזדמנים לצפון-מזרח בריטניה בחיפוש אחר פושטות גרמנות. בחודש מאי, בעת הכנת ספינת המלחמה לעמדות קרב, פגז בקוטר 12 אינץ' נתקע בהנפת הפגז כאשר המרעום שלו נתקע בזיז. לאחר פינוי המחסנים, לוטננט קומנדר פ. ק. דארלי טיפס במורד המנוף והסיר בהצלחה את המרעום. ב-26 ביוני, המלך ג'ורג' החמישי ביקר באונייה. ב-12 בדצמבר, אוסטרליה הייתה מעורבת בהתנגשות שנייה, הפעם עם סיירת המערכה אה"מ ריפאלס. בעקבות תאונה זו, היא עברה שלושה שבועות של תיקונים מדצמבר 1917 ועד ינואר 1918. במהלך תקופת התיקון, אוסטרליה הפכה לאוניית הצי המלכותי האוסטרלי הראשונה שהשיקה מטוס, כאשר סופווית' פאפ המריא מסיפון הרבע שלה ב-18 בדצמבר. ב-30 בדצמבר, אוסטרליה הפגיזה בשל חשד למגע צוללת, הפעם היחידה במהלך פריסתה עם שייטת סיירות המערכה השנייה שהיא ירתה על האויב.
בפברואר 1918 יצאה הקריאה למתנדבים להשתתף במשימה מיוחדת לסגירת נמל זבריחה באמצעות ספינות חסימה. למרות שרבים על סיפון אוסטרליה התנדבו למשימה בניסיון להימלט מעבודת הפרך של סיורי הים הצפוני, רק 11 אנשי צוות - 10 מלחים ומהנדס מיומן נבחרו לפשיטה, שהתרחשה ב-23 באפריל. המהנדס המיומן הוצב בחדר המכונות של המעבורת שנתפסה אה"מ איריס השנייה. שאר האוסטרלים שובצו בחדרי הדוודים של ספינת החסימה תטיס, או כחלק מפלוגת סער לאורך השומה. כל המתנדבים שרדו - אוסטרליה הייתה האונייה היחידה שלא היו לה נפגעים מהפשיטה, כאשר אחד קיבל את צלב השירות המצוין (DSC), שלושה את מדליית השירות המצוין (DSM), בעוד ששלושה נוספים אוזכרו בשדרים. חמשת המלחים נרשמו בקלפי לקבלת צלב ויקטוריה, אך לא קיבלו את העיטור.
במהלך 1918, אוסטרליה ואוניות הראשה האחרות של הצי הגדול שימשו מדי פעם לליווי שיירות בין בריטניה לנורווגיה. שייטת סיירות המערכה השנייה בילתה את התקופה שבין 8 ל-21 בפברואר בכיסוי השיירות הללו בצוותא עם אוניות מערכה ומשחתות, ויצאה לים ב-6 במרץ יחד עם שייטת סיירות המערכה הראשונה כדי לתמוך בשולות מוקשים. מ-8 במרץ ואילך, סיירת המערכה בדקה את היכולות של מטוסים ששוגרו מסיפוני טיסה המורכבים מעל צריחי "P" ו-"Q". אוסטרליה, יחד עם שאר הצי הגדול, יצאו לפעולה אחר הצהריים של 23 במרץ 1918 לאחר ששידורי רדיו חשפו שצי הים הפתוח נמצא בים לאחר ניסיון כושל ליירט את השיירה הבריטית הסדירה לנורווגיה. אולם הגרמנים הקדימו יותר מדי את הבריטים ונמלטו מבלי לירות ירייה. שייטת סיירות המערכה השנייה הפליגה שוב ב-25 באפריל כדי לתמוך במקשות, ואז לחפות על אחת מהשיירות הסקנדינביות למחרת. לאחר השיגור המוצלח של מטוס סיור סופווית' 1½ סטראטר עמוס במלואו ב-14 במאי, החלה אוסטרליה לשאת שני מטוסים - סטראטר לסיור ומטוס קרב סופווית' קאמל - והפעילה אותם עד סוף המלחמה. שייטת סיירות המערכה השנייה תמכה שוב במקשות בים הצפוני מ-25 ביוני או 26 ביוני עד סוף יולי. במהלך ספטמבר ואוקטובר, ניו זילנד והשייטת השנייה פיקחו והגנו על פעולות הנחת מוקשים מצפון לאורקני.