stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרג'רי בות'
הנצחה

רק בשנת 2011 התעורר העניין בבות' בשל המכירה הפומבית של המדליות ומזכרות מזמן המלחמה של ג'ון בראון. בהשראת ספרו של ג'ון בראון, החליט השחקן והתסריטאי ראלף הארווי לכתוב תסריט לסרט מחייה של בות'. התסריט נכתב אבל הארווי נפטר לפני שהצליח להפיק את הסרט.
ניסיונות של ג'ון בראון וראש עיריית וויגן דאז, חבר המועצה רונלד מקאליסטר ג'יי.פי להכרה והנצחה של בות' בבריטניה לא צלחה. בין היתר משום שלא הייתה אזרחית בריטית באותה עת.
בות' הונצחה בלוח כחול באולם המלכה (Queen's Hall) של וויגן. מיקומו של הלוח הוא המקום בו עשתה מרג'רי בות' את הופעת הבכורה המקצועית שלה בעיר הולדתה. לוח כחול הוא שלט קבוע המותקן במקום ציבורי כדי להנציח את הקשר בין אותו מקום לבין אדם מפורסם, אירוע או מבנה לשעבר באתר. מועמדותה ללוח הכחול הוגשה על ידי אגודת נוטר.
לקריאה נוספת

ראלף הארווי (2017). מרג'רי בות': המרגל בקן הנשרים. מסת"ב 9781549918919.
גרהם טיילור (2021) מרג'רי בות'
הערות שוליים

↑  אנגליה ו-ווילס, אינדקס לידה של רישום אזרחי, 1837-1915
1 2 3 4 5  סביל, ריצ'ארד, זמרת אופרה/מרגלת בריטית הופיעה לפני היטלר עם סודות בתחתונים, באתר הטלגרף, ‏9 לספטמבר 2010 אורכב מ-המקור ב-5 למרץ 2013
1 2  ראלף הארווי, מרג'רי בות': המרגלת בקן הנשרים, באתר אמאזון, ‏8 באוקטובר 2017 (באנגלית)
1 2 3 4 5  תמונות של מרגלת התחתונים ממלחמת העולם השנייה, מרג'רי בות', יימכרו במכירה פומבית, באתר BBC NEWS, ‏10 בספטמבר 2010 (באנגלית)
1 2 3 4  גרהם טיילור, מרג'רי בות' – המרגלת האופראית, באתר אגודת ההיסטוריה והמורשת המקומית של וויגן, ‏מאי 2021 (באנגלית)
↑  דניאל שיגו, מארג'רי המסתורית, באתר Shigo Voice Studio, ‏8 באוקטובר 2010 (באנגלית)
↑  סיאן ג'ונס, קריירה יוצאת דופן של זמרת האופרה והמרגלת של וויגן, מרגרי בות', שזכתה לכבוד לוח כחול, באתר Wigan Today, ‏22 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13933408b (data)  ISNI: 0000 0000 5514 9356  MusicBrainz: 8d18cea2-d076-499a-91c0-ba1948e553fd  VIAF: 2301150032983511180009   WorldCat (עם VIAF): 2301150032983511180009
מסילת דימונה–ירוחם

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל
 מפעיל:  רכבת ישראל 
 מידע על הקו
 תחילת הקו:  דימונה
 סיום הקו:  ירוחם
 סוג הקו:  נוסעים
 רוחב המסילה:  143.5 ס"מ
 מסלולים:  2

רשימת התחנות
תחנת הרכבת דימונה, תחנת הרכבת ירוחם
 תרשים הקו
 
 תרשים חלופת המסילה מבאר שבע ועד לירוחם (בירוק)
 
מסילת דימונה–ירוחם היא מסילת רכבת עתידית של רכבת ישראל, שתחבר בין דימונה לבין ירוחם ותשפר את הנגישות אל ירוחם, כחלק מחיבור הפריפריה למרכז.
תיאור המסילה

תוואי המסילה יסתעף דרומה מקו הרכבת לאילת סמוך לדימונה לאורך 13 ק"מ ויחבר את ירוחם לרשת המסילות הארצית. המסילה תשמש להובלת מטענים במהירות של כ-70 קמ"ש ולהובלת נוסעים במהירות של כ-160 קמ"ש. תחנת הרכבת ירוחם תמוקם בסמוך לאזור התעשייה של היישוב. התכנון של המסילה מתבצע במסגרת התוכנית הממשלתית נתיבי ישראל, אחריות על התכנון הוטל על חברת נתיבי ישראל[דרושה הבהרה].
בינואר 2019 הציג מנכ"ל חברת נתיבי ישראל, ניסים פרץ, את תוכנית החומש של החברה בתקציב של כ-60 מיליארד שקלים. במסגרתה החברה תהיה אחראית לתכנון של מספר מסילות: מסילת כרמיאל – קריית שמונה, מסילת עפולה–טבריה, מסילת דימונה–ירוחם, באר שבע – ערד ואת קו הרכבת לאילת. מסילות אלו הן חלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040.
הערות שוליים

↑   אורה קורן, המתחם הסולארי הגדול בישראל יוקם סמוך לדימונה, באתר TheMarker‏, 5 ביוני 2018
↑  ליאור גוטמן, "התחבורה הציבורית בישראל לא זמינה, לא נגישה ולא יעילה", באתר כלכליסט, 23 בינואר 2019
מסע אברהם לארץ כנען

מסעו של אברהם מחרן לכנען. ציור מעשה ידי ג'וזף מולנאר. מוצג בגלריה הלאומית של הונגריה

ה וַיִּקַּח אַבְרָם אֶת-שָׂרַי אִשְׁתּוֹ וְאֶת-לוֹט בֶּן-אָחִיו וְאֶת-כָּל-רְכוּשָׁם אֲשֶׁר רָכָשׁוּ וְאֶת-הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר-עָשׂוּ בְחָרָן וַיֵּצְאוּ לָלֶכֶת אַרְצָה כְּנַעַן וַיָּבֹאוּ אַרְצָה כְּנָעַן. ו וַיַּעֲבֹר אַבְרָם בָּאָרֶץ עַד מְקוֹם שְׁכֶם עַד אֵלוֹן מוֹרֶה וְהַכְּנַעֲנִי אָז בָּאָרֶץ.

— ספר בראשית, פרק י"ב, פסוקים ה'–ו'
מסעו של אברם לארץ כנען הוא סיפור המופיע בפרשת לך לך בספר בראשית, פרק י"ב, פסוקים א'–ט'. סיפור זה מתאר את מסעו של אברם לארץ כנען בליווית בני משפחתו. בספר בראשית, פרק י"א יוצא אברם עם אביו מארצו אור כשדים לכיוון חרן. בבראשית י"ב מסופר כי אברהם יוצא לכנען בצו אלוהים אל ארץ בלתי נודעת. הציווי ליציאת אברהם לכיוון כנען אל ארץ לא נודעת הוא הניסיון הראשון שעמד בו אברהם. זהו אחד מעשרת הניסיונות בהם עמד אברהם מיום יציאתו את חרן. אברהם מציית לדברי ה' ועוזב את חרן ויוצא אל ארץ כנען, והכתוב מוסיף שאליו מצטרפים, שרה, לוט בן אחיו "ורְכוּשָׁם אֲשֶׁר רָכָשׁוּ וְאֶת-הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר-עָשׂוּ בְחָרָן". זאת הוא עושה בגיל 75. בצידו של ציווי זה ניתנות על ידי ה' ברכות. ה' מבטיח שיעשה מאברהם גוי גדול ויברך את שמו שיהיה גדול. הארץ אליה יגיע אברהם מובטחת לצאצאיו. עוד מוסיף ה' שאת מברכיו של אברהם יברך ואת הפוגעים בו יקלל. אברהם היה בן שבעים וחמש בעת צאתו מחרן. בכנען עובר אברהם ממקום למקום, ובכך מסמל את כיבושה של הארץ.
סיפור המעשה

א וַיֹּאמֶר ה' אֶל-אַבְרָם לֶךְ-לְךָ מֵאַרְצְךָ וּמִמּוֹלַדְתְּךָ וּמִבֵּית אָבִיךָ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַרְאֶךָּ. ב וְאֶעֶשְׂךָ לְגוֹי גָּדוֹל וַאֲבָרֶכְךָ וַאֲגַדְּלָה שְׁמֶךָ וֶהְיֵה בְּרָכָה. ג וַאֲבָרְכָה מְבָרְכֶיךָ וּמְקַלֶּלְךָ אָאֹר וְנִבְרְכוּ בְךָ כֹּל מִשְׁפְּחֹת הָאֲדָמָה. ד וַיֵּלֶךְ אַבְרָם כַּאֲשֶׁר דִּבֶּר אֵלָיו ה' וַיֵּלֶךְ אִתּוֹ לוֹט וְאַבְרָם בֶּן-חָמֵשׁ שָׁנִים וְשִׁבְעִים שָׁנָה בְּצֵאתוֹ מֵחָרָן. ה וַיִּקַּח אַבְרָם אֶת-שָׂרַי אִשְׁתּוֹ וְאֶת-לוֹט בֶּן-אָחִיו וְאֶת-כָּל-רְכוּשָׁם אֲשֶׁר רָכָשׁוּ וְאֶת-הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר-עָשׂוּ בְחָרָן וַיֵּצְאוּ לָלֶכֶת אַרְצָה כְּנַעַן וַיָּבֹאוּ אַרְצָה כְּנָעַן. ו וַיַּעֲבֹר אַבְרָם בָּאָרֶץ עַד מְקוֹם שְׁכֶם עַד אֵלוֹן מוֹרֶה וְהַכְּנַעֲנִי אָז בָּאָרֶץ. ז וַיֵּרָא ה' אֶל-אַבְרָם וַיֹּאמֶר לְזַרְעֲךָ אֶתֵּן אֶת-הָאָרֶץ הַזֹּאת וַיִּבֶן שָׁם מִזְבֵּחַ לַה' הַנִּרְאֶה אֵלָיו. ח וַיַּעְתֵּק מִשָּׁם הָהָרָה מִקֶּדֶם לְבֵית-אֵל וַיֵּט אָהֳלֹה בֵּית-אֵל מִיָּם וְהָעַי מִקֶּדֶם וַיִּבֶן-שָׁם מִזְבֵּחַ לַה' וַיִּקְרָא בְּשֵׁם ה'. ט וַיִּסַּע אַבְרָם הָלוֹךְ וְנָסוֹעַ הַנֶּגְבָּה.
הבחירה באברהם

בסיפור מסע אברהם לארץ כנען נעדר המידע כהולדת אברהם והשאלה מדוע בחר ה' דווקא באברהם בניסיון המסע. רמב"ן בפירושו על בראשית י"א מציע כי "התורה לא תרצה להאריך בדעות עובדי עבודה זרה"." כלומר, המקרא לא יאריך בתיאור סיפורים המדברים אודות עבודת אלילים.
המשנה מספקת סיבה לבחירת אברהם: "עֲשָׂרָה נִסְיוֹנוֹת נִתְנַסָּה אַבְרָהָם אָבִינוּ עָלָיו הַשָּׁלוֹם וְעָמַד בְּכֻלָּם, לְהוֹדִיעַ כַּמָּה חִבָּתוֹ שֶׁל אַבְרָהָם אָבִינוּ עָלָיו הַשָּׁלוֹם"
על אברהם לא שרתה רוח הנבואה כמשה. בחירתו יש לה מטרה אחת והיא מימושה של ההבטחה ושמירת מצוות ה' ככתוב בספר בראשית, פרק י"ח, פסוק י"ט: "כִּי יְדַעְתִּיו, לְמַעַן אֲשֶׁר יְצַוֶּה אֶת-בָּנָיו וְאֶת-בֵּיתוֹ אַחֲרָיו, וְשָׁמְרוּ דֶּרֶךְ ה', לַעֲשׂוֹת צְדָקָה וּמִשְׁפָּט--לְמַעַן, הָבִיא ה' עַל-אַבְרָהָם, אֵת אֲשֶׁר-דִּבֶּר, עָלָיו." ספר יהושע אף הוא מסביר את סיבת יציאת אברהם לארץ כנען וזאת בגלל מלחמתו עם עובדי עבודה זרה: "ב וַיֹּאמֶר יְהוֹשֻׁעַ אֶל-כָּל-הָעָם, כֹּה-אָמַר ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל, בְּעֵבֶר הַנָּהָר יָשְׁבוּ אֲבוֹתֵיכֶם מֵעוֹלָם, תֶּרַח אֲבִי אַבְרָהָם וַאֲבִי נָחוֹר; וַיַּעַבְדוּ, אֱלֹהִים אֲחֵרִים. ג וָאֶקַּח אֶת-אֲבִיכֶם אֶת-אַבְרָהָם, מֵעֵבֶר הַנָּהָר, וָאוֹלֵךְ אֹתוֹ, בְּכָל-אֶרֶץ כְּנָעַן; וארב (וָאַרְבֶּה), אֶת-זַרְעוֹ, וָאֶתֶּן-לוֹ, אֶת-יִצְחָק."
היציאה לארץ כנען

הסיפור המקראי מספר אודות מסעו של אברהם לכנען ומציגו כצו ה': "א וַיֹּאמֶר ה' אֶל-אַבְרָם לֶךְ-לְךָ מֵאַרְצְךָ וּמִמּוֹלַדְתְּךָ וּמִבֵּית אָבִיךָ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַרְאֶךָּ.". בפסוק א' שמה של הארץ ממנה יוצא אברהם אינו נזכר. בציווי ה' לאברהם אינה נזכרת הארץ שאליה הוא נדרש ללכת. זהו הניסיון הראשון בו עומד אברהם, וחז"ל מונים עשרה ניסיונות שבהם עמד. מדרש חז"ל העוסק ביציאת אברהם לכנען מופיע במדרש לקח טוב כ"ח, ע"ב ומבהיר אף הוא את הסיבה ליציאת אברהם למסעו עוד בהיותם באור כשדים: " בעוד תרח באור כשדים היה הדיבור אל אברהם 'לך לך' ואף על פי כן תרח יצא עמו ומת בחרן אחר זמן".
הציווי לאברהם על ידי ה' נעשה בהדרגתיות. בתחילה מצווה אברהם לצאת מארצו. לאחר מכן מזכיר הכתוב כי הוא נדרש לצאת "מִמּוֹלַדְתְּךָ", מה שמדגיש את השורשיות של אברהם ואת קרבתו למקום. הפרידה הקשה ביותר המופיעה בכתוב היא "מִבֵּית אָבִיךָ" כלומר ממשפחתו. הכפילות הבאה לידי ביטוי במילים הנרדפות: "אַרְצְךָ" ו"מִמּוֹלַדְתְּךָ", מדגישה את הניתוק אותו נדרש אברהם לבצע בעקבות צו ה', וזאת בשני הקשרים: משפחתו וארצו.
ברכות ה' לאברהם

הברכות הניתנות לאברם ניתנות על תנאי. אם אברם יתנתק מארצו, מולדתו ומבית אביו הוא יזכה בברכות ה'. ה' מבטיח לאברהם: "וְאֶעֶשְׂךָ לְגוֹי גָּדוֹל". הבטחה זאת באה לצד הצו לצאת מבית אביו. ניתוקו מעברו מטרתה אחת, והיא בניית העתיד של אברהם וביתו. השורש המנחה בפסוקים הראשונים של בראשית י"ב הוא ב-ר-כ. בתחילת הפרק אברהם מבורך על ידי ה' בעצמו. ואילו לאחר מכן בזכות אברהם יתברכו שאר משפחות האדמה. שלושת הפסוקים הראשונים שהם ההתגלות הראשונה לאברם מתארים את יציאתו מהמקום המוכר לו ומסיימים בברכה אוניברסלית המתוארת בספר בראשית, פרק י"ב, פסוק ד': "וְנִבְרְכוּ בְךָ כֹּל מִשְׁפְּחֹת הָאֲדָמָה." ברכה שנאמרה במילים שונות גם ליצחק וליעקב
התגלות ה' לאברהם

אברהם מגיע "למְקוֹם שְׁכֶם עַד אֵלוֹן מוֹרֶה" ושם נגלה ה' אליו ויאמר "לזרעך אתן את הארץ הזאת". זאת ההתגלות הראשונה במקרא. בשכם בונה אברהם מזבח לכבוד ה'. התגלות ה' בשכם הפכה את העיר למקום קדוש וחשוב. ממשיך אברם במסעו ומתמקם בבית אל מממערב והעי נמצאת ממזרח, וגם שם הוא בונה מזבח. לפי ספר היובלים פרק י"ג, בניית המזבח התרחשה באחד בחודש השביעי, שהוא יום הזיכרון בלוח השנה במגילות קומראן. ביום זה גם החלו להעלות עולות בימי שיבת ציון.
משם ממשיך אברם הלוך ונסוע הנגבה. ויהי רעב בארץ וירידת אברם מצרימה. יש הטוענים כי בניית המזבחות בערים במסעו הראשון של אברהם, יש בה מן הרמז שאברהם יזכה בברכת התיישבות בארץ כנען על רקע הקשר עם ה' שבא לידי ביטוי בבניית מזבחות.
תשובה ועליה של אברם

"וַיַּ֩עַל֩ אַבְרָ֨ם מִמִּצְרַ֜יִם ה֠וּא וְאִשְׁתּ֧וֹ וְכׇל־אֲשֶׁר־ל֛וֹ וְל֥וֹט עִמּ֖וֹ הַנֶּֽגְבָּה׃: וְאַבְרָ֖ם כָּבֵ֣ד מְאֹ֑ד בַּמִּקְנֶ֕ה בַּכֶּ֖סֶף וּבַזָּהָֽב: וַיֵּ֙לֶךְ֙ לְמַסָּעָ֔יו מִנֶּ֖גֶב וְעַד־בֵּֽית־אֵ֑ל עַד־הַמָּק֗וֹם אֲשֶׁר־הָ֨יָה שָׁ֤ם אׇֽהֳלֹה֙ בַּתְּחִלָּ֔ה בֵּ֥ין בֵּֽית־אֵ֖ל וּבֵ֥ין הָעָֽי: אֶל־מְקוֹם֙ הַמִּזְבֵּ֔חַ אֲשֶׁר־עָ֥שָׂה שָׁ֖ם בָּרִאשֹׁנָ֑ה וַיִּקְרָ֥א שָׁ֛ם אַבְרָ֖ם בְּשֵׁ֥ם ה':" (בראשית, י"ג, א'–ד')
אחרי הפרד לוט מעמו, על פי המקרא, ה' אמר אל אברם, "שָׂ֣א נָ֤א עֵינֶ֙יךָ֙ וּרְאֵ֔ה מִן־הַמָּק֖וֹם אֲשֶׁר־אַתָּ֣ה שָׁ֑ם צָפֹ֥נָה וָנֶ֖גְבָּה וָקֵ֥דְמָה וָיָֽמָּה: כִּ֧י אֶת־כׇּל־הָאָ֛רֶץ אֲשֶׁר־אַתָּ֥ה רֹאֶ֖ה לְךָ֣ אֶתְּנֶ֑נָּה וּֽלְזַרְעֲךָ֖ עַד־עוֹלָֽם׃: וְשַׂמְתִּ֥י אֶֽת־זַרְעֲךָ֖ כַּעֲפַ֣ר הָאָ֑רֶץ אֲשֶׁ֣ר ׀ אִם־יוּכַ֣ל אִ֗ישׁ לִמְנוֹת֙ אֶת־עֲפַ֣ר הָאָ֔רֶץ גַּֽם־זַרְעֲךָ֖ יִמָּנֶֽה: ק֚וּם הִתְהַלֵּ֣ךְ בָּאָ֔רֶץ לְאׇרְכָּ֖הּ וּלְרׇחְבָּ֑הּ כִּ֥י לְךָ֖ אֶתְּנֶֽנָּה: וַיֶּאֱהַ֣ל אַבְרָ֗ם וַיָּבֹ֛א וַיֵּ֛שֶׁב בְּאֵלֹנֵ֥י מַמְרֵ֖א אֲשֶׁ֣ר בְּחֶבְר֑וֹן וַיִּֽבֶן־שָׁ֥ם מִזְבֵּ֖חַ לַֽה':" (בראשית, י"ג, י"ד–י"ח)
מסעו של תרח לארץ כנען

סיפור יציאתו של אברהם לארץ כנען החל למעשה עם יציאתו של תרח אביו. לפי המתואר בספר בראשית, פרק י"א, פסוקים ל"א–ל"ב יצא תרח לכנען בליווית אברם ואשתו ולוט נכדו. המסע לארץ כנען הופסק עם הגעתם לחרן, שם מת תרח. סיבת יציאתו של תרח למסע אינה נמסרת בתנ"ך, אך ייתכן והיא נעוצה בעימות אברם ונמרוד מלכם של הכשדים, ולכן נאלצו בני המשפחה לעזוב את ארצם. ייתכן כי עקרותה של שרה היא הסיבה ליציאתם למסע וסיבתם כלכלית גרידא. הקושי העולה מהכתוב בא לידי ביטוי בשילובו של סיפור יציאת תרח לכנען. מדוע שולב בסיפור? כמו כן אברם יוצא עם אביו לכיוון כנען ואת דרכו לארץ הוא מתחיל שוב מחרן. מדוע אם כן נכתב " לֶךְ-לְךָ מֵאַרְצְךָ וּמִמּוֹלַדְתְּךָ"?. הרב מרדכי ברויאר מסביר את הכפילות בכך שיציאת תרח לכנען היא תיאור של מסע משפחתי ואילו הליכתו של אברם היא הליכה דתית בעקבות ציווי ה'.
מקבילות פנים מקראיות > עקדת יצחק

סיפור מסעו של אברהם לארץ כנען בבראשית י"ב: "לֶךְ-לְךָ מֵאַרְצְךָ וּמִמּוֹלַדְתְּךָ וּמִבֵּית אָבִיךָ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַרְאֶךָּ", משמש כסיפור בבואה לסיפור עקידת יצחק המופיע בספר בראשית, פרק כ"ב: קַח-נָא אֶת-בִּנְךָ אֶת-יְחִידְךָ אֲשֶׁר-אָהַבְתָּ אֶת-יִצְחָק וְלֶךְ-לְךָ אֶל-אֶרֶץ הַמֹּרִיָּה. בסיפור ההגירה לארץ כנען מתבקש אברהם לוותר על עברו - מולדתו ובית אביו, ובסיפור העקידה נדרש אברהם לוותר על עתידו -בנו, יצחק. בשני הצווים המקום אליו הולך אברהם אינו ידוע ואלו מנוסחים בהדרגתיות. בשם המקום "ארץ המוריה" בסיפור העקידה, טמון השורש ר-א-ה המקביל למילה אַרְאֶךָּ בסיפור מסעו של אברהם לארץ כנען. בשני הסיפורים קיים בדמיון בניסוחם של ברכות ה' לאברהם. למרות הדמיון בין שני הסיפורים קיים גם שוני: בצו הראשון נדרש אברהם לעזוב את מולדתו וביתו ואין איום על זרעו ואילו בסיפור העקידה ציווי ה' מאיים על זרעו של אברהם. בסיפור ההגירה לארץ כנען מופיעה ברכה רק לפני שהמסע מסתיים כמצוות ה' ואילו בסיפור העקידה ה' מברך את אברם רק לאחר שהוא מציית לצו.
מקבילות פנים מקראיות > מגילת רות

הסיפור במגילת רות משמש סיפור בבואה לסיפור מסעו של אברהם לארץ כנען. בדבריו של בועז לרות במגילת רות מהדהדים דברי ה' לאברם כאשר הוא נדרש לצאת לארץ כנען. בועז אומר לרות: "יא וַיַּעַן בֹּעַז וַיֹּאמֶר לָהּ הֻגֵּד הֻגַּד לִי כֹּל אֲשֶׁר-עָשִׂית אֶת-חֲמוֹתֵךְ אַחֲרֵי מוֹת אִישֵׁךְ וַתַּעַזְבִי אָבִיךְ וְאִמֵּךְ וְאֶרֶץ מוֹלַדְתֵּךְ וַתֵּלְכִי אֶל-עַם אֲשֶׁר לֹא-יָדַעַתְּ תְּמוֹל שִׁלְשׁוֹם". אברם יוצא למסעו בצו ה' ומתבקש לעזוב ואילו רות מלווה את חמותה נעמי על אף שהתבקשה לחזור לבית אמה. בצידו של הצו המורה לאברם לצאת לכנען קיימת הבטחה לזרע: "וְאֶעֶשְׂךָ לְגוֹי גָּדוֹל" ואילו נעמי מבקשת מרות וערפה לחזור לבית אמן כי לא תוכל להבטיח להן צאצאים. אברהם יוצא למסע בעקבות הבטחה לראות את הארץ אליה נדרש לצאת, ואילו רות בדברי בועז, יצאה אל "עַם אֲשֶׁר לֹא-יָדַעַתְּ".
לקריאה נוספת

ליאורה רביד, התנ"ך היה באמת, הוצאת ידיעות אחרונות 2009
מרית (סוג)

| מרית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
סוג:: מרית
שם מדעי
 Spatula ‏בויה, 1822

מרית (שם מדעי: Spatula; מילולית: "ספטולה", כלומר, "מרית"), הוא סוג של עופות מים מתת-משפחת ברווזים מצויים שבמשפחת הברווזיים. חלק מהחוקרים אינם  מסכימים על קיומו של סוג זה ומסווגים את המינים שלו בסוג המקורי - ברווז (Anas).
טקסונומיה

סוג זה תואר כבר ב-1822 בידי החוקר הגרמני "פרדריך בואי" (Friedrich Boie) אותו הוא נתן למין מרית צפונית. במשך שנים נחשבו מיני המרית לחלק מהסוג ברווז אך על פי בדיקות מולקולריות שנערכו ב-2009 סיווגו חלק מהחוקרים את המריות לקבוצה נפרדת, שנהפכה בהמשך לסוג נפרד.
המאפיין העיקרי של סוג זה הוא צורת המקור הרחבה והארוכה, הדומה לכלי מרית. תפקיד המקור המוזר הוא לסנן מזון מתוך בוץ בצורה יעילה.
מינים

בסוג זה מסווגים 10 מינים:
| שם | שם מדעי | תמונה | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| קרקיר | Spatula querquedula |  | אירופה ומערב אסיה |
| ברווז הוטנטוט | Spatula hottentota |  | מזרח אפריקה ואפריקה הדרומית בטווח שבין דרום סודאן ואתיופיה ודרומה עד לנמיביה ודרום אפריקה |
| ברווז הפונה | Spatula puna |  | הרי האנדים בפרו, מערב בוליביה, צפון צ'ילה וכנראה שבצפון ארגנטינה |
| ברווז כסוף | Spatula versicolor |  | אמריקה הדרומית מדרום בוליביה וברזיל דרומה עד לאיי פוקלנד, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים |
| מרית אדמונית | Spatula platalea |  | פרו וכמה איים סביבה ודרומה לצ'ילה וארגנטינה ודרומה עד ארץ האש ואיי פוקלנד |
| ברווז קינמון | Spatula cyanoptera |  | מערב אמריקה הדרומית ואמריקה הצפונית המערבית. לעיתים נדירות נראה במזרח ארצות הברית |
| ברווז כחול-כנפיים | Spatula discor |  | אמריקה הצפונית מדרום אלסקה עד נובה סקוטיה ודרומה עד לצפון טקסס |
| מרית הכף | Spatula smithii |  | לאורך אפריקה הדרומית |
| מרית אוסטרלית | Spatula rhynchotis |  | אוסטרליה, טסמניה וניו זילנד |
| מרית צפונית | Spatula Clypeata |  | אירופה וצפון ומרכז אסיה וכן לאורך אמריקה הצפונית. לעיתים נודדת לאזורים דרומיים יותר |
משה מלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  בית הערבה
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 61 בחטיבת אגרוף הברזל  מפקד חטיבת הראל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור המופת
משה מלר (נולד ב-1944) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת אלוף-משנה. פיקד על גדוד 61 בחטיבת אגרוף הברזל במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור המופת.
מלר נולד בקיבוץ בית הערבה. במלחמת העצמאות היה בן 4 כשפונה מהמקום עם שאר חברי הקיבוץ. משפחתו עברה לקיבוץ כברי בו גדל.
שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל ב-1962 התגייס לנח"ל, עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לנח"ל והיה למפקד מחלקה. לאחר מכן החליט לעבור הסבה לשריון ובסופה שירת כסגן מפקד פלוגה בגדוד 82 של חטיבה 7. לאחר שחרורו למד הנדסה בטכניון ובתחום לימודיו עבד שם כחוקר. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ופיקד על פלוגת טנקי צנטוריון 5 בגדוד 125 של חטיבת אגרוף הברזל. הוא לחם בחזית המצרית והשתתף בקרבות בגזרת ג'בל ליבני. במהלך המלחמה נפצע מספר פעמים.
במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 61, גדוד טנקי צנטוריון בחטיבת אגרוף הברזל. תחת פיקודו לחם הגדוד בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן. ב-19 באוקטובר סבל מהתייבשות ובמקומו מונה למפקד הגדוד הקמב"ץ אורי גולדפרב, הגדוד סייע לכוחות הצנחנים בכיבוש אום בוטנה. במהלך הקרב נטל מלר חזרה את הפיקוד על הכוח שסייע בחילוץ יחידת חרמ"ש והיה תחת מתקפת נגד של הסורים. מלר סייע בחילוץ הכוחות עד שהטנק שלו נפגע, גולדפרב נהרג והוא נפצע. לאחר שהשתחרר מבית החולים חזר לפקד על הגדוד שעבר לחזית המצרית. על פועלם במלחמה עוטרו מלר בעיטור המופת וגולדפרב בעיטור העוז.
לאחר המלחמה היה מלר ממובילי תנועת המחאה וממייסדי תנועת "תמורה - ארץ ישראל שלנו". הוא חזר לשירות הקבע ופיקד על חטיבת הראל.
הערות שוליים

↑  דוד (דודו) הלוי, כנגד כל הסיכויים, הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019, עמוד 209.
↑  דוד (דודו) הלוי, כנגד כל הסיכויים, הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019, עמודים 257-256.
מרטין סיאם

| --- | --- |
אולה מרטין סיאם, 1968
אולה מרטין סיאם, 1968
 לידה:  6 בינואר 1915 הורטן, נורווגיה 
 פטירה:  נובמבר 1996  (בגיל 81) אוסלו, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה
 מקום קבורה:  Vestre Aker kirkegård 
 מקום מגורים:  אוסלו נורווגיה
 פעילות בולטת:  חבר מחתרת אנטי נאצית, מהנדס אניות בונה כלי שיט
 השכלה:  הנדסת אניות במכון הנורווגי לטכנולוגיה.
 מקצוע:  תעשיין
 תפקיד:  מנהל חברת מספנות אקרס
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר אולב הקדוש 
 
אולה מרטין סיאם ;(בנורווגית: Ole Martin Siem ; ‏ 6 בינואר 1915, הורטן, נורווגיה - נובמבר 1996, אוסלו), היה תעשיין ומנהל מספנות.
משפחה ולימודים

אביו של סיאם, אולה סיאם היה קצין בחיל הים הנורווגי בדרגת סא"ל. אמו הייתה מארי אוגוסטה אורסין-הולם. סיאם נולד ב-1915 בכפר הורטן בכניסה למפרץ אוסלו. מאוחר יותר המשפחה עברה לנמל טרומסה שם למד בתיכון. בשנת 1933 החל ללמוד במכון הנורווגי לטכנולוגיה במגמת הנדסה ימית. לאחר שהוסמך בשנת 1938 החל לעבוד במספנות טרונדהיים. 
בשנת 1939 נישא לאינגר אאגארד ובשנת 1940 עבר לעבוד במספנות אקרס שבאוסלו.
משפחה ולימודים > פעילות במחתרת הנורווגית

במהלך מלחמת העולם השנייה נלחם סיאם בשורות הצבא הנורווגי בקרב מבצר הגרה (אנ') שהיה העמדה האחרונה שנכנעה לגרמנים ב-5 במאי 1940. לאחר הכניעה הוחזקו המגינים במחנה שבויים כחודש ימים עד ששוחררו. סיאם חזר לעבודתו במספנות אקרס.
הוא השתתף בפעילות המחתרת הנורווגית והעביר מידע תוך כדי עבודתו במספנות. המידע שהעביר כיסה את הפעילות הגרמנית בנמל אוסלו ואפשר חבלה באוניות גרמניות. מאוחר יותר, בסתיו 1943, לאחר שהחבלנים נאלצו לברוח קיבל סיאם אחריות על הפעילות יחד עם איש מחתרת נוסף. גולת הכותרת הייתה חבלה תת-ימית באנייה דונאו (SS Donau) שהועסקה בהעברת גייסות לגרמנים ופעם אחת גם הובילה יהודים למחנות ההשמדה.
בשנים 1947 עד 1950 שימש כמהנדס אוניות בחברת וסטפל-לרסן בברגן. בשנת 1951 חזר למספנות אקרס כסגן מנהל, בשנת 1953 קודם לתפקיד מנהל הביצוע הראשי, בשנת 1958 מונה לתפקיד נשיא ובשנת 1965 קודם לתפקיד המנהל הכללי.
מספנות אקרס שהוקמו באמצע המאה ה-19 היו בבעלות פרטית ומשפחת פרד אולסן הייתה בעלת המניות העיקרית. היה זה המפעל הגדול ביותר לבניית אוניות בנורווגיה שעסק גם בבניה עבור קידוחי גז. המשימה העיקרית שסיאם היה גאה בה הייתה הצלחתו בהסדרת יחסי העבודה. היותו מנהל שעלה משורות העובדים סייעה לו ליצור אמון ולפרק מתחים. בחירת דרך פעולה שמנעה שביתות ונעשתה דוגמה לכל מספנות נורווגיה.
משפחה ולימודים > ספינות שרבורג

באמצע שנות השישים בנתה החברה הימית להובלת פרי 8 אוניות קירור בנורווגיה, ונוצר קשר בין מילה ברנר עם מרטין סיאם. חברת אקרס הייתה מעורבת בהקמת קו צינור אילת אשקלון וכך הכיר גם את מוטי פרידמן מחברת נתיבי נפט.
כאשר האלוף מרדכי לימון חיפש דרך לשחרור את חמש ספינות הסער הישראליות שעוכבו בשרבורג-צרפת. נוצר הקשר עם סיאם, באמצעות מוטי פרידמן. בפגישה עסקית בקופנהגן התבקש סיאם על ידי לימון ופרידמן, לייצג חברה שתקנה את הספינות. לכאורה לצורך עזרה במתקני קידוחי נפט. התיווך היה כרוך בתמורה סבירה. סיאם לא הבטיח דבר ולאחר שהתייעץ עם מילה ברנר וקיבל את אישור הבעלים פרד אולסן, הסכים. סיאם ייצג חברה פנמית STARBOAT S.A המעונינת לרכוש את הספינות. מרטין סיאם העמיד את המוניטין שלו בסכנה למען הצלחת מילוט הספינות.
בשנת 1969 כובד סיאם על ידי אולף החמישי, מלך נורווגיה באות מסדר אולף הקדוש. כבוד המוענק לקראת סיום תפקידו כמנכ"ל אקרס.
בניצוחו של מרדכי לימון הוחלפו הסכמים ומכתבים. מספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי משרבורג הגישו בקשה לניהול משא ומתן ומאוחר יותר בקשה למכירה. סיאם גם הגיע לפריז לשיחה עם בעל המספנות פליקס אמיו. בצרפת נוצר רושם שהספינות מיועדות לשדות הנפט בנורווגיה. לחברת STARBOAT S.A היה הסכם שכירות ואופציה לקניה עם חברת נתיבי נפט הישראלית שלא הוצג.
המעורבים בפרשה לא שיערו את עצמת הפרסום שקיבלה יציאת הספינות. מעורבותו של סיאם נחשפה ובביתו התקבלו איומים טלפוניים. המשטרה הנורווגית התייחסה לכך בחומרה והציבה שמירה על הבית. סיאם הוזמן לברור למשרד המשפטים הנורווגי. בנו קריסטיאן שהיה אז בן 17 סיפר על כך למילה ברנר. ברנר הגיע לאוסלו והודיע שסיאם רכש את הספינות לפי בקשתו בשביל החברה הימית להובלת פרי שלזכותה בניית מספר אוניות בנורווגיה. כל זאת כאשר הספינות עדיין בדרכן. הלחץ הממשלתי התפוגג, אף כי לנורווגים היה ברור שהספינות מיועדות ליותר משירותי נפט.
משפחה ולימודים > המשך עסקים

בשנים 1970 עד 1972 היה דירקטור בחברת פרד אולסן ונציגם בניו יורק. בשנת 1972 מונה כמנהל כללי של חברת הנפט סאגה שמאוחר יותר התמזגה עם חברות אחרות במסגרת התארגנות מחדש של חברות הנורווגיות להפקת דלק. 
בשנת 1973 מונה למנהל הכללי של חברת טיימקס ושימש בתפקיד זה עד 1978.
לקריאה נוספת

אברהם רבינוביץ, ספינות שרבורג, (הפרסום באנגלית 1988) תרגום - סא"ל מיל אריה מרמרי, הוצאת אפי מלצר 2001, עמ' 63–70, 108–116.
מירון צור, מוקה לימון, פרק 15: "יידישע פיראטן", 1988, עמ' 138–184.
אלוף שלמה אראל, לפניך הים, משרד הביטחון- ההוצאה לאור, 1998, עמ' 244–249.
ד"ר דניאלה רן, מילה ברנר, הוצאת "מערכת" קיבוץ דליה 2003 עמ' 169 -177.
הערות שוליים

↑  לוחם מחתרת וידידו של מרטין סיאם מימי מלחמת העולם השנייה.
↑  רב חובל הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל, ע' 238.
↑  דניאלה רן, ע 171.
האניה מנדרין קור של החברה הימית להובלת פרי בעת השקתה במספנות בברגן, 15 מרץ 1968.
קבוצת האורחים המכובדים בעת השקת האניה מנדרין קור. מימין לשמאל: יעקב מרידור, היסינג דאל, מילה ברנר, "הגברת המשיקה" גב' אינגר סיאם (עם הפרחים), גב סוניה ברנר-שוב, מרטין סיאם וגב' דאגן היסינג דאל.
מסגד הנביא

| --- | --- |
 רחבת הכניסה למסגד הנביא בעיר מדינה
 מידע כללי
 סוג:  מסגד
 מיקום:  אל-מדינה
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  622–הווה (כ־1,402 שנים)
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 מידות
 גובה:  105 מטר
 מידע טכני
 קיבולת:  600,000. יכול להחיל 1,000,000 עולי רגל בעת החג'
 קואורדינטות:  24°28′06″N 39°36′39″E﻿ / ﻿24.468333°N 39.610833°E﻿ / 24.468333; 39.610833
 he
 
מסגד הנביא (בערבית: المسجد النبوي, בתעתיק מדויק: אלמסג'ד אלנבוי) הוא מסגד הממוקם בעיר מדינה שבערב הסעודית. זהו המסגד השני בחשיבותו באסלאם, אחרי מסגד אל-חראם במכה. הוא הוקם במקור על ידי מוחמד, והיה המסגד השני שנבנה מאז ומעולם. מתחת לכיפה הירוקה של המסגד נמצא קברו של מוחמד. המבנה הנוכחי הוא אחד המסגדים הגדולים בתבל והוא פתוח ברציפות יום ולילה בכל ימות השנה.
המסגד הוא תחת שליטתו של האפוטרופוס של שני המסגדים הקדושים במכה ובמדינה. מסגד הנביא ממוקם במה שהיה באופן מסורתי מרכז העיר, ושווקים ישנים נמצאים בקרבת מקום.
המסגד משמש כאתר חשוב לעלייה לרגל. עולי רגל מוסלמים רבים הממלאים את מצוות החג' בעיר מכה נוהגים ללכת גם למדינה לביקור במסגד שמילא מקום כה מרכזי בחייו של מוחמד ובו הוא קבור. בעיר ישנם מלונות רבים שנועדו לספק מקומות לינה למבקרים הרבים.
תולדות המסגד

האתר היה במקור בסמוך לביתו של הנביא מוחמד. הוא התיישב שם לאחר ההג'רה, מעברו לעיר מדינה בשנת 622 לספירה. הוא השתתף בעבודת הבנייה. המסגד המקורי שימש גם כמרכז קהילתי, בית משפט, ובית ספר דתי. בו עמדה במה מוגבהת לאנשים שלימדו את הקוראן.
בתקופה מאוחרת יותר נקברו במסגד גם שני הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. שליטים אסלאמיים לאחר מכן הרחיבו מאוד את הבניין המקורי והפכוהו למסגד ענק. בשנת 1279 כיפת עץ נבנתה מעל קברו של מוחמד. הכיפה הנוכחית נוספה בשנת 1818 על ידי הסולטן העותמאני מהמוט השני, היא נצבעה בצבע ירוק בשנת 1837, ומכאן שמה "הכיפה הירוקה".
לאחר הקמתה של ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, המסגד עבר שינויים גדולים. בשנת 1951 המלך אבן סעוד הורה על בניית אגפים חדשים ממזרח וממערב לאולם התפילה. הצריחים הישנים הוחלפו על ידי שני צריחים בסגנון התחייה הממלוכית. שני צריחים נוספים הוקמו בצפון-המזרח וצפון-מערב למסגד וספרייה נבנתה לאורך הקיר המערבי.
פרויקט ענק להגדלת השטח של מתחם המסגד הוכרז בספטמבר 2012 כדי שיוכל להכיל 1.6 מיליון בני אדם. בתי מלון ובתים נוספים נהרסו כדי לאפשר את פרויקט ההרחבה.