stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז החדשנות סקולקובו
הערות שוליים

↑  ФЕДЕРАЛЬНЫЙ ЗАКОН от 28.09.2010 N 244-ФЗ «ОБ ИННОВАЦИОННОМ ЦЕНТРЕ „СКОЛКОВО“» (принят ГД ФС РФ 21.09.2010)
↑  РИА Новости. Российская «Кремниевая долина» будет построена в Сколково — Медведев.
↑  Человек-кремний//Коммерсант № 50 (4350) от 24.03.2010
↑  עידן רבי, ‏לא רק נפט: ברוכים הבאים לעמק הסיליקון של מוסקבה, באתר גלובס, 17 בדצמבר 2014
↑  Груздев Владимир Сергеевич - компромат, биография, образование, национальность, zampolit.com
↑  Владимир Груздев: жизненный путь, Биограф.ру (ב־)
מלני מרגליס

מלני מרגליס (באנגלית: Melanie Margalis; נולדה ב-30 בדצמבר 1991) היא שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלופת עולם (בודפשט 2017) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ואלופת העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, סגנית אלופת עולם (בריכת 25 מטר) (האנגג'ואו 2018) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה

מרגליס נולדה וגדלה בקלירווטר, פלורידה. היא למדה באוניברסיטת ג'ורג'יה.
ביוגרפיה > 2013

באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2013 זכתה מרגליס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי 2:12.96 דקות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בתחילת דצמבר 2014 זכתה  מרגליס במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:06.68 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה שקבעה שיא עולם חדש של 2:01.86 דקות ושיבון-מארי אוקונור מבריטניה (2:05.87 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 58.86 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.77 שניות ועלתה שלישית לשלב חצי הגמר.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן שנערכה בתחילת אוגוסט 2015 היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.41 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחתה שלישית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:57.04 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.21 דקות
ביוגרפיה > 2017 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה שנערכה ביולי 2017 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ליה סמית', מלורי קומרפורד וקייטי לדקי בתוצאה של 7:43.39 דקות, לפני סין (7:44.96 דקות) ואוסטרליה (7:48.51 דקות), כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:56.48 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי פעם שנייה ברציפות במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.82 דקות, 11 מאיות ממדליית ארד. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 2:08.70 דקות ועלתה שנייה למשחה הגמר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה מרגליס במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:35.60 דקות, אחרי יו אוהשי (4:33.77 דקות) ולפני סקיקו שימיזו (4:36.27 דקות), שתיהן מיפן. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.67 דקות ומקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.58 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות, שבו שחתה את סגנון החזה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:04.85 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:04.62 דקות, אחרי קטינקה הוסו (2:03.25 דקות) ולפני בת ארצה קתלין בייקר (2:05.54 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:25.84 דקות, אחרי קטינקה הוסו (4:21.40 דקות) ולפני פנטין לספר מצרפת (4:27.31 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם ליה סמית', מלורי קומרפורד ואריקה בראון בתוצאה של 7:35.30 דקות, אחרי סין (7:34.08 דקות) ולפני אוסטרליה (7:36.40 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.59 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה של-100 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 58.32 שניות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית שנערכה ב 2019 היא זכתה בשתי מלידות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות את סגנון החזה וקבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:06.40 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם סימון מנואל, קייטי לדקי וקייטי מקלפלין בשיא אמריקה חדש של 7:41.87 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:41.50 דקות, שיפור לשיא העולם בן 10 השנים של סין (7:42.08 דקות) ולפני קנדה שקבעה שיא לאומי חדש של 7:44.35 דקות. כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:55.81 דקות. נוסף לכך, היא סיימה בפעם השלישית ברציפות במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.91 דקות, 21 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 2021

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות ב-16 בדצמבר 2021 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:26.63 דקות, אחרי טסה צ'פלוצ'ה מקנדה (4:25.55 דקות) ואלן וולש מאירלנד (4:26.52 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר חופשי: 1:56.58 דקות (2017)
200 מטר חזה: 2:24.62 דקות (2018)
200 מטר מעורב אישי: 2:08.70 דקות (2017)
400 מטר מעורב אישי: 4:35.50 דקות (2018)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

100 מטר מעורב אישי: 58.32 שניות (2018)
200 מטר מעורב אישי: 2:04.62 דקות (2018)
400 מטר מעורב אישי: 4:25.84 דקות (2018)
מצב בטוח

צילום מסך של תפריט האפשרויות המתקדמות של במערכת ההפעלה Microsoft Windows אליה ניתן לגשת על ידי לחיצה על המקש F8 בתהליך האתחול, ובה קיימת האפשרות לטעון את המערכת במצב בטוח
מצב בטוח (באנגלית: Safe mode) היא אפשרות במערכות הפעלה מסוימות המיועדת לפתרון בעיות שונות שצצו על ידי בידוד הבעיות שנגרמו על ידי רכיבים שאינם חלק ממערכת ההפעלה הבסיסית.
אפשרות זו זמינה במערכות הפעלה שונות, כולל Microsoft Windows, MacOS ולינוקס.
כאשר מפעילים את המחשב במצב בטוח ניתן ביתר קלות להסיר תוכנות זדוניות, לפתור בעיות במנהלי התקנים, לבצע שינויים בקבצים שמשמשים את מערכת ההפעלה, וכמו גם לשחזר את ההגדרות של מערכת ההפעלה לאופן בו היא הייתה לפני שהבעיה החלה.
על מנת לטעון את מערכת ההפעלה במצב בטוח ב-Windows יש ללחוץ על המקש F8 מספר פעמים ברצף בשלבים המוקדמים של תהליך האתחול של המחשב. התפריט שיופיע על המסך יאפשר בין היתר גישה למצב בטוח.
ב-macOS, ניתן לטעון את מערכת ההפעילה במצב בטוח על ידי לחיצה על מקש Shift במהלך האתחול של המחשב.
הערות שוליים

↑  A description of the Safe Mode Boot options in Windows XP
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרינה אשקלון

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  אשקלון 
 קואורדינטות:  31°40′56″N 34°33′21″E﻿ / ﻿31.68209048°N 34.55597162°E﻿ / 31.68209048; 34.55597162
 פרטים
 תאריך פתיחה:  1995
 מפעיל:  "מרינה אמינוב 1992 - שותפות מוגבלת"
 בעלים:  רשות מקרקעי ישראל
 שטח:  200 דונם
 www.ashkelon-marina.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) מרינה אשקלון(למפת השפלה רגילה) מרינה אשקלון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרינה אשקלון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרינה אשקלון  he מרינה אשקלוןhe מרינה אשקלוןמפת  __ אשקלון (in English: Ascalon) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית חוף אשקלון (in English: Hof Ashkelon Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרינה אשקלון היא מרינה בינלאומית לספנות ולתיירות.
היסטוריה

תכנון המרינה החל בשנת 1987 על ידי "החברה הכלכלית לאשקלון", לאחר שבתוכנית מתאר ארצית - תמ"א 13, שאושרה ביולי 1983, הוקצה שטח באשקלון להקמת מגנה כחלק מתוכנית ארצית להגדלת מספר מקומות העגינה בישראל לסירות קטנות יאכטות וסירות מפרש פרטיות. המכרז להקמת המרינה פורסם בספטמבר 1991.
בדצמבר 1991, זכתה בזיכיון להקמת המרינה קבוצה בה היו שותפים, חברת מרכזי שליטה, בבעלות איש העסקים מוטי זיסר, איש העסקים מוזי ורטהיים וקבוצת האחים עופר. לצורך הקמת הפרויקט הוקמה שותפות מוגבלת בשם "מרינה אשקלון 1992" (אשר חברת "אחים עופר הנדסה ופיתוח בע"מ" היוותה בה השותף הכללי, מנהל השותפות). במסגרת הסכם הזיכיון שנחתם בין השותפות לעיריית אשקלון, השותפות בנתה את המרינה וייבשה שטחים בתוך הים, וכחלק מן התמורה, קיבלה 3 מגרשים לבנייה הנמצאים בעורף המרינה.
בשנת 1997 ניהלו משא ומת עם קבוצת קלאב מד ועם חברת הייאט לניהול מלון וכפר נופש כחלק מהפרויקט. אך במקום זאת מכרו את המגרשים שקיבלו ליזמים אחרים שבנו במקום דירות נופש. קבוצת האחים עופר יצאה מהפרויקט בשנת 2001.
בשנת 2006, חתם איש העסקים אלי אלעזרא (שניהל את "החברה הכלכלית לאשקלון" בעת שהוקמה המרינה) על הסכם עם "שותפות מרינה אשקלון", על הקמת קניון בן 9,000 מ"ר. בשנת 2013 רכש את אלעזרא את מלוא הבעלות על הקרקע, לאחר עיכובים רבים החל בהקמת הקניון בשנת 2015. הקניון נפתח בשם "מרינה מול" בסוף 2017. ביוני 2019 נפתח במקום גם מתחם אירועים בהשקעה של 25 מיליון שקל.
דו"ח מבקר המדינה

בשנת 1997, פרסמה מבקרת המדינה מרים בן-פורת, דו"ח בו ביקורת על הטבות הניכרות שקיבלו מוטי זיסר, יולי עופר ומוזי ורטהיים בפרויקט. המבקרת מצאה כי היזמים קיבלו לכיסם 5.25 מיליון דולר, שהיו כמעט כל הסיוע הממשלתי לפרויקט. בן-פורת קבעה, כי "לאור ההטבות שניתנו ליזמים, היה מקום לפרסם מכרז חדש, אשר יכלול תנאים אלו, כאשר ניתן להניח שבמקרה כזה היו מתקבלות הצעות רבות יותר".
מבנה המרינה

במעגן מקומות עגינה לכ־650 סירות. המרינה מהווה מרכז ים תיכוני למשטים ולאירועי ספורט שונים ומארחת מעת לעת משטים חשובים ובינלאומיים, כגון: "משט ה־EMYR" ו"משט הערים". בית מינהלת המרינה מספק את השירותים הדרושים לעוגנים ולמעגנה, בהם אחזקה, שירותי מנהלה ומגדלור המרינה. במתחם המרינה קומפלקס המשלב דירות נופש, מסעדות, בתי קפה, פעילויות ספורט, מרכז לחינוך ימי, מועדון צלילה ועוד. כמו כן, פועלת במתחם נקודת משטרה האחראית על ביקורת הגבולות. במתחם המרינה ישנו קניון קטן ושטחי מסחר שונים כגון מסעדות, בתי קפה, משרד ניהול והסברים על המקום.
איכות הסביבה

קו החוף של אשקלון מצפון למרינה נסוג בין 1987 ל-2017 ב-55 מטר. בשנת 2009, בדק משרד מבקר המדינה את התמודדותם של השלטון המקומי והמרכזי עם סוגיית הרס המצוקים לאורך חוף הים התיכון בישראל. דו"ח המבקר מצא שמבנים ימיים, בעיקר המרינות שנבנו באשקלון ובהרצליה, החמירו את הרס המצוקים. החל משנת 1996 ,משהחלו להתברר ממדי הנזק שנגרם למצוק באשקלון בעקבות בניית המרינה, ביקשו "החברה הכלכלית לאשקלון" ועיריית אשקלון להקים מערכת של שוברי גלים להגן על החוף והמצוק. הוועדה לשמירת הסביבה החופית דרשה מהעירייה לבצע בדיקות ומדידות ולבחון פתרונות נוספים, אולם העירייה לא ביצעה את הדרישות וזנחה את הטיפול בתוכניות להגנת המצוק בנימוק שאין לה התקציבים הדרושים לכך. עוד הועלה כי פעולות הניטור והמעקב אחר מצב החוף, שהיה על החברה הכלכלית והעירייה לבצע בעקבות הקמת המרינה, לא בוצעו כנדרש ולא יכלו לשמש בסיס לקבלת החלטה.
במרץ 2005, קיימה הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת, דיון בנושא הרס המצוק באשקלון. המשרד להגנת הסביבה המליץ לבדוק את האפשרות של התקנת מערכת גיאוטיובים (שוברי גלים מטובעים - גלילי שקים הממולאים בחול ים), להגנה על המצוק מצפון למרינה, זאת בתור פתרון זמני. הקמת המערכת אושרה על ידי הוועדה לשמירת הסביבה החופית באוגוסט 2005. אך בדוח מבקר המדינה נכתב שנמצאו ליקויים רבים בהקמת המערכת ובתחזוקתה על ידי עיריית אשקלון, שלא הכינה תוכנית לניקוז הנגר העילי במקביל להתקנת המערכת, כפי שדרשה הוועדה, וזרימתו המשיכה לפגוע ביציבות המצוק; הביצוע של המערכת לא תאם את התכנון המקורי שאישרה הוועדה, פעולות ניטור ומעקב אחר מצב המצוק והחוף לא נעשו כנדרש; ובסופו של דבר לא אכפו העירייה והחברה הכלכלית על החברה שהקימה את המערכת למלא את כל התחייבויותיה לתחזוקתה, לפי החוזה שנחתם עמה, ולא פעלו לשיקום ולתחזוק המערכת שנהרסה זמן קצר לאחר שהוקמה; הוועדה לא עמדה על כך שהעירייה תקיים את החלטותיה במלואן, ולא ערכה מעקב אחר המערכת שנועדה להיות פתרון זמני וניסיוני. אי פיקוח ואי-הקפדה על ביצוע המערכת כנדרש גרמו לכישלונה.
בסוף 2013 הוקמה "החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון", שביצעה ב-2015 הגנה ימית באמצעות הזנת חול בכמה מוקדים לאורך חוף אשקלון, אך ב-2019 התברר שההגנה אינה יעילה ומלון הרלינגטון, הניצב כ-17 מטר מקצה המצוק נמצא בסכנת קריסה.
פעילויות שיט

ממעגנה זו יוצא אחת לשנתיים שיוט הערים המתקיים לאורך חופי ישראל מאז 1939.
הערות שוליים

↑  יוסי פרטוק, עירית אשקלון הקימה חברה לפיתוח העיר, חדשות, 25 במרץ 1987
צחי נגה, לאשקלון תהיה גם מרינה, חדשות, 8 באפריל 1987
אשקלון עיר העתיד, מעריב, 3 ביולי 1990
↑  תוכנית מתאר ארצית חלקית לחופים - חוף הים התיכון - תוכנית תמא/ 13/ ים - תיכון - אושרה בממשלה ב-31 ביולי 1983
↑  עזרא ינוב, גם לאשקלון תהיה מרינה, מעריב, 3 בספטמבר 1991
עתי"ם, 2 פרויקטים במאות־מיליוני דולר יוקמו באשקלון, חדשות, 20 בספטמבר 1991
↑  שי שלו, ‏דיור: המימוש הריאלי הרווחי ביותר של בנק הפועלים, באתר גלובס, 5 בפברואר 1998
↑  שמואל דקלו, ‏מרינה אשקלון לא תשלם היטל השבחה על קרקע שקיבלה במרינה, באתר גלובס, 9 בספטמבר 1999
↑  גדי גולן, ‏הוקפא המו"מ עם קלאב-מד לניהול כפר נופש באשקלון, באתר גלובס, 30 בספטמבר 1997
↑  מוטי זיסר ויולי עופר מבקשים מעמד של מפעל מאושר למלון במרינה באשקלון, באתר גלובס, 15 באפריל 1997
↑  גיא ימין, ‏אשקלון: הסתיימה בניית 2 מ-5 הבניינים בפרויקט מגדלי הריביירה, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2005
↑  יצחק דנון, ‏חילופי האשמות בין זיסר והאחים עופר על רקע פירוק השותפות במרינה באשקלון, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2001
↑  גיא ימין, ‏שותפות מרינה אשקלון תקים עם אלעזרא קניון בשטח 9,000 מ"ר במרינה, באתר גלובס, 19 בפברואר 2006
↑  שלומית צור, ‏אשקלון: חברת הביטוח הכשרה תבנה את קניון מרינה מול, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2015
↑  ג'ני פרנקל שלום, הכירו את מתחמי המסחר העתידיים של אשקלון, באתר "כאן דרום", 17 בספטמבר 2017
↑  25 מיליון ש"ח: אלי אלעזרא השיק מתחם אירועים במרינה מול, באתר "כאן דרום", 17 ביוני 2019
↑  איתמר לוין, ‏קבוצת זיסר-עופר-וטרהיים קיבלה לכיסה 5.25 מיליון דולר שהעניקה המדינה למרינה באשקלון, באתר גלובס, 29 בינואר 1997
1 2  שלומית צור, ‏התפוררות עד האסון הבלתי נמנע הבא: מי ייקח אחריות על המצוק הגדול באשקלון, באתר גלובס, 9 בפברואר 2019
1 2  התמודדותן של רשויות השלטון עם תהליכי הרס המצוק החופי, 13 באוקטובר 2010, באתר משרד מבקר המדינה
↑  גדי גולן, ‏המצוק באשקלון: הרשויות מתווכחות, המומחים ממליצים, והמצוק מדרדר וקורס, באתר גלובס, 27 במרץ 2005
מעבר מיסטי (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק במעבר הרים בחצי האי טריניטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  700 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°29′00″S 57°59′00″W﻿ / ﻿63.4833°S 57.9833°W﻿ / -63.4833; -57.9833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר מיסטי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר מיסטי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר מיסטי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימעבר מיסטי
 
מעבר מיסטי (באנגלית: Misty Pass) הוא מעבר הרים בחצי האי טרינטי, שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המעבר ממוקם בין ראשו של עמק ברוד לבין העמק היורד לכיוון צפון לעבר מצר ברנספילד. המעבר ממוקם 15 קילומטרים דרומית-מזרחית לכף דוקור.
גובהו של המעבר 700 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המעבר

המעבר התגלה ומופה לראשונה במרץ 1946 על ידי משלחת סקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה ממפרץ התקווה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המעבר ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם ניתן על מנת לתאר את העננים שזרמו דרך המעבר לכיוון מזרח, ואנשי הסקר הסיקו מהם כי צפוי מזג אוויר סוער.
"מיסטי" באנגלית משמעו "ערפילי".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5  מידע היסטורי
מערכת רב-מפלגתית

מערכת רב-מפלגתית היא מערכת מפלגות המורכבת ממספר המפלגות הקיימות במדינה בזמן מסוים. מערכת אשר מהווה בדרך כלל שיקוף של מידת הלכידות או הפילוג בקרב האזרחים על ידי ייצוג מגוון הנושאים העומדים על סדר היום הציבורי.
במדינות בעלות משטר דמוקרטי בעיקר, ניתן למצוא מערכות מפלגות במתכונות שונות: מערכת דו מפלגתית, בה ההתמודדות על השלטון היא בין שתי מפלגות גדולות, ומערכת רב מפלגתית, בה מספר רב של מפלגות מתחרות על השלטון.
הן מערכת דו מפלגתית והן מערכת רב מפלגתית (4-3 מפלגות) יכולות להיות מערכות מתונות – מערכות המורכבות ממפלגות בעלי הבדלים מעטים, שמתחרות על קולו של הבוחר הנמצא במרכז המפה הפוליטית.
 מערכות אלה הן תולדה של מבנה חברתי המתאפיין בפלורליזם מתון (ראה טיפולוגיה של סרטורי), בו קיימת הסכמה בין חלקי החברה על מרבית הנושאים
הן יכולות להיות מערכות מקוטבות (5 מפלגות ויותר) מערכות שבהן הבדלים גדולים בין המפלגות, ובהתאם לכך הן נמצאות בקטבים קיצוניים של המפה הפוליטית. שזו תולדה של מבנה חברתי המתאפיין בפלורליזם מקוטב, קרי, קיומן של קבוצות חברתיות שלא ניתן לגשר על מרבית הנושאים ביניהן.
הבחנה נוספת במערכת רב מפלגתית היא בין מפלגות פרו מערכתיות או אנטי מערכתיות, ההבחנה יותר מוכרת בתור מפלגות קואליציה התומכות ומצטרפות לשלטון, ומפלגות אופוזיציה הפועלות להפיל ולהחליף את השלטון. הבחנה ממוקדת יותר תציין גם מפלגות חצי מערכתיות, אותן מפלגות שנעות בין תמיכה להתנגדות לשלטון בהתאם לנסיבות ואינטרסים.
ניתן להבדיל בין מערכות הגמוניות בהן המפלגה הדומיננטית מנצחת בבחירות רצופות במשך תקופה ארוכה, ובין מערכות בהן השלטון "מחליף ידיים" בתדירות גבוהה. ישנן מערכות חד־ממדיות בהן מפלגות נבדלות בעיקר בעקבות שסע דומיננטי יחיד, אם פוליטי, כלכלי או דתי. לעומת מערכות רב ממדיות בהן ההתפלגות תהיה עקב שסעים רבים.
סוגי מערכת מפלגות

מערכת דו מפלגתית – שתי מפלגות, כאשר אחת היא זוכה לרוב מוחלט בפרלמנט. 
מערכת שניתן למצוא במדינות כמו ארצות הברית, ספרד, בריטניה, פורטוגל, יוון.
מערכת "שתים וחצי" מפלגות – מפלגה נוספת קטנה יחסית מהשניים הדומיננטיות יותר, מהווה לשון מאזנים, כלומר, ההצטרפות שלה למפלגה מסוימת תגרום לניצחונה בבחירות.
במשך שנים רבות במאה העשרים גרמניה המערבית כללה את מפלגת הנוצרים הדמוקרטים ואת הסוציאל-דמוקרטים הגדולות, ואת המפלגה הדמוקרטית החופשית הקטנה יותר שברגע שחברה לאחת מן השניים קבעה את ניצחונה בבחירות. בגרמניה כיום ובאוסטריה מערכת זו נשמרה באמצעות חדירתן של מפלגת הירוקים.
מערכת רב מפלגתית מוגבלת – מערכת של ארבע עד שבע מפלגות, כגון זו של סקנדינביה.
מערכת רב מפלגתית קיצונית – מערכת עם יותר משבע מפלגות, לעיתים יותר מעשר, כגון איטליה לאחר מלחמת העולם השנייה, הולנד, בלגיה, ישראל.
מערכת רב מפלגתית בעלת מפלגה דומיננטית אחת - בישראל עד 1977 הייתה זו מפא"י.
ריבוי מפלגות קשור יד ביד עם הצורך בבניית קואליציה. ונושא זה קשור בשאלת היציבות. במקרה של שתי מפלגות, ניתן לבנות ממשלה חד מפלגתית משניהן. ממשלות חד מפלגתיות נוטות להיות הרבה יותר יציבות. לעומת זאת בממשלות קואליציה, כל חבר עלול לאיים על השלמות שלה. במערכת רב מפלגתית יש ייצוג רב יותר של יותר סקטורים. כלומר, לכל שיטה יש רווח והפסד במושגי יציבות ונציגות. כיום בישראל אין מפלגה דומיננטית, מצב שמאפיין משטרים אי יציבים, ולעיתים גם משטרים קורסים.
מרחק המפלגות

בדגם המערכת הדו מפלגתית חלוקה זו מאפשרת התבוננות בדגם טהור של מרחק מפלגות.
מערכת דו מפלגתית מתונה - שתי מפלגות שאינן רחוקות אידאולוגית משמעותית אחת מהשנייה, כדוגמת ארצות הברית ובריטניה. ומערכת דו מפלגתית מקוטבת - מוכרת גם כמערכת שני המחנות, כאשר שני המחנות דוגלות בעולמות נפרדים לחלוטין של רעיונות, כך היה באוסטריה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מערכת פוליטית רב מפלגתית מאופיינת בין היתר בחוסר קוהרנטיות. מערכת המורכבת מיותר משלוש מפלגות, אשר כולן בעלות עמדות מגובשות ושונות בנושאים המהותיים העומדים על פרק ניהול המדינה. נושא המרחק בין המפלגות הוא קריטריון משמעותי המאפשר לנו להבחין בין רב מפלגתיות מרכזית\מתונה, בה כל המפלגות במרכז המפה הפוליטית, ובין רב מפלגתיות מקוטבת, בה המפלגות נמצאות הן בקצה הימני והן בשמאלי במפה הפוליטית.
מערכת רב מפלגתית מתונה ישנה לדוגמה בהולנד, דנמרק ושוודיה, במדינות אלו ישנם מפלגות רבות, אך כמעט כולן מפלגות מרכז מתונות. ומערכת רב מפלגתית מקוטבת ניתן למצוא לדוגמה בשלהי הרפובליקה הוויימרית בגרמניה, כאשר הקומוניסטים והנאצים זכו ביותר ממחצית הקולות ובעקבות זאת לא אפשרו לכונן מערכת בה מול ממשלה דמוקרטית עומדת אופוזיציה המועמדת להחליפה.
דומה לכך היה באיטליה,. ובשנות החמישים חלשו מפלגות הקומוניסטים והנאו-פאשיסטים על 40 אחוזים מקולות הבוחרים, וכך לא אפשרו חילוף שלטון דמוקרטי.
העובדה שבאיטליה מפלגת השלטון העיקרית לא התחלפה יותר מארבעים שנה תרמה להתפשטות הסלידה מהשיטה כולה. רק בזכות שינוי דמוקרטי במפלגה הקומוניסטית מנע את קריסת הדמוקרטיה האיטלקית בשנות התשעים, אך עד היום עדיין נשמרה הקוטביות במערכת המפלגות שלה. כיום ישנן פחות מפלגות אך הן קוטביות אחת מהשנייה בצורה משמעותית.
סיבות להיווצרות המערכת > שיטת הבחירות היחסיות

שיטת בחירות בה ייצוג המפלגות בפרלמנט נקבע באופן יחסי למספר הקולות בהן זכו, כלומר, מצב התואם לזכייה בתמיכת הציבור במפלגה. לרוב ישנם הגבלות לחוק. במקרה ללא הגבלות מסוימות עלולות מפלגות רבות לזכות במושב בפרלמנט בקלות יחסית. לכן שיטה בחירות זו מעודדת מצב של ריבוי מפלגות בפרלמנט ומבטאת את עקרון הפלורליזם. מצב זה תורם ליצירת מערכת רב-מפלגתית במפה הפוליטית, בעקבות צמצום האפשרות למפלגה אחת או שתיים  להשיג רוב בפרלמנט שיוצרת שיטה זו.
כדי לזכות ברוב בפרלמנט ולהצליח בהקמת ממשלה, קיים צורך הכרחי לאחד מספר מפלגות ולהקים קואליציה. וכאן תמיד חוזר נושא יעילות הממשלה, כי מפלגות מטבען שונות במצע שהן מציעות והאינטרסים העומדים מאחורי פועלם. על מנת לאפשר איזון בין ייצוגיות ובין יעילות השלטון יש צורך להגביל את מספר המפלגות המיוצגות בפרלמנט. אחוז החסימה הוא האמצעי להשגת מטרה זו. מדינה קובעת אחוז קולות מצביעים מסוים מתוך סך הקולות  שמפלגה חייבת להשיג כדי לזכות בייצוג מינימלי בפרלמנט. מפלגה שקיבלה מספר קולות קטן מאחוז החסימה לא תקבל ייצוג בפרלמנט כלל.
במדינות רבות באירופה הנוהגות בשיטה היחסית כמות המפלגות בפרלמנט אינו עולה על חמש, כלומר, למעשה השיטה היחסית אינה גורמת להיווצרות מערכת רב מפלגתית קיצונית. במדינות בעלי מערכת רב מפלגתית קיצונית הדבר אינו נובע אך ורק מאחוז חסימה נמוך. גורמים נוספים כמו המבנה החברתי, התרבות הפוליטית, משברים חברתיים וכלכליים תורמים להיווצרותה.
סיבות להיווצרות המערכת > יתרונות השיטה

יחסי הכוחות הפוליטיים בפרלמנט תואמים ליחסי הכוחות המתקיימים בציבור הבוחרים. כך הייצוג בפרלמנט מהווה את רב הדעות והאינטרסים הקיימים בחברה.
כל קול משפיע, כלומר מצב של אובדן קולות קטן עבור המפלגות שלא עברו את אחוז החסימה.
זו שיטה שמעודדת צמיחתן של מפלגות חדשות לפי השינויים המתרחשים בחברה.
סיבות להיווצרות המערכת > חסרונות השיטה

הצורך הבלתי נמנע של הקמת ממשלת קואליציה המורכבת מכמה מפלגות המתאחדות לצורך הרכבתה מביא לעיתים רבות לבעיות רבות. בעיות המבוססות על חוסר הסכמה בין המפלגות בנושאים שעל סדר היום, דבר הפוגם משמעותית ביעילות הממשלה.
מפלגות קטנות היוצרות מצבים של לשון המאזנים ומקבלות עוצמה גדולה והשפעה מעבר לכוחן היחסי, זה גורם לכך שרצון הבוחרים מעוות לחלוטין.
מערכת רב מפלגתית בישראל כיום

המערכת הפוליטית בישראל היא רב מפלגתית, ובעקבות זו מתרחשת תופעה מוכרת, סקטורליזציה.
נוצר במערכת מצב של ייצוגיות יתר המאפשרת למפלגות אזוריות קטנות להוות לשון מאזניים ולקחת מהקופה הציבורית הרבה מעבר לחלקן היחסי באוכלוסייה. מפלגות אלה הופכות משמעותיות ביותר בקביעת את סדר היום הפוליטי, המדיני, החברתי והכלכלי במדינה. מצב כזה בפירוש אינו מאפשר ביצוע של מדיניות מאוזנת ומתוכננת היטב. הלחץ המתמיד של שימור קואליציה הוא גורם נוסף לסיבה שעיקר האנרגיה מושקעת בתחזוקות שוטפות ובמלחמות הישרדות, שוב אינה מתאפשרת חשיבה לטווח ארוך, אלא מדיניות אד-הוק בשיטת כיבוי השריפות.
מפלגות הקטנות יוצרות בעיה, ללא תלות באג'נדה או המצע שלהן, אם מפלגות חרדיות, דתיות, מפלגות גמלאים, או מפלגות מלחמה בשחיתות של הבנקים. כולן מפלגות עם טווח עיסוק ומחויבות ציבורית מוגבל. חדירתן של מפלגות כאלו למפה הפוליטית הישראלית מביאה לעיתים לפיצול בחברה הישראלית. מפלגות אלו קמות כדי לדאוג לצרכים של אוכלוסייה פגועה ומקופחת, אך למעשה הן תורמות להעצמת התופעה. מטרתן היא טיפול בבעיה נקודתית, ואינן נותנות את הדעת להשפעה שיש לכך על חלקים באוכלוסייה שאינם מהווים בסיס כוח למפלגה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4169312-7
מרכז המידע הפלסטיני

| --- | --- |

 סוג:  אתר חדשות
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים)
 בעלות:  חמאס
 palinfo.com
 
מרכז המידע הפלסטיני (באנגלית: The Palestinian Information Center (PIC); בערבית: المركز الفلسطيني للإعلام, תעתיק מדויק: אל-מרכז אלפלסטיני ללאיעלאם) הוא אתר חדשות פלסטיני המזוהה עם חמאס.
היסטוריה

מרכז המידע הפלסטיני הוא אתר חדשות פלסטיני שהוקם לראשונה בערבית ב-1 בדצמבר 1997 ולאחר מכן באנגלית ב-1 בינואר 1998. 7 שפות אחרות הגיעו בעקבותיו. זהו אחד האתרים הנצפים ביותר ברשות הפלסטינית. האתר שואף לקדם "מודעות לגבי פלסטין, הפלסטינים והנושא הפלסטיני".
ביוני 2017 האתר, יחד עם לפחות 10 אתרי חדשות פלסטיניים נוספים שמרכזם מחוץ ליהודה ושומרון, נחסמו בהוראת התובע הציבורי של הרשות הפלסטינית. עמוד הפייסבוק של המרכז, שהיה לו קרוב ל-5 מיליון עוקבים, הוסר באוקטובר 2019, מה שגרם להפגנות באמצעות ההאשטאג #FBblocksPalestine. אתר האינטרנט שלו חסום על ידי הרשות הפלסטינית.
שיוך

מרכז המידע הפלסטיני הוא כלי תקשורת של חמאס, והוא אתר השער המוביל ברשת התעמולה המקוונת של חמאס המונה עשרים אתרי אינטרנט. התוכן והסיקור החדשותי שלו מכוונים בעיקר לאידאולוגיה וההיסטוריה של חמאס.
ראו גם

סוכנות הידיעות שהאב