stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נורמה רפואית
אבחנה

אַבְחָנָה היא הליך ברפואה ובפסיכולוגיה שבו מתקבלת החלטה על זהות התופעה הרפואית או הפסיכולוגית שממנה סובל המטופל.
לשם קביעת אבחנה הרופא יכול להשתמש במגוון כלים, כגון מעבדה רפואית שבה נערכות בדרך כלל בדיקות על דגימות מעבדה רפואית לצורך קבלת מידע על מצב בריאותו של המטופל.
בדיקה רפואית שגרתית היא בדיקה רפואית אשר מבוצעת לטובת רפואה מונעת או לעדכון תמונת המצב הרפואית של אדם. תוצאות של בדיקה שגרתית יכולה לעזור באבחון בעיות ומחלות אפילו לפני התפתחותן, או לעדכן את הצוות הרפואי לגבי המצב הנוכחי. הבדיקות מבוצעות במטרה לגלות מחלות וליקויים בשלב מוקדם ככל האפשר, ותוך ראייה שמשתפרים הסיכויים לרפא מצבים רבים ככל שהגילוי שלהם נעשה בשלב מוקדם יותר. אבחון בעיות בשלב מוקדם ומידע רפואי נכון ועדכני יכולים להגביר את הסיכויים לטיפול יעיל ולהחלמה מהירה.
ראו גם

משפט רפואי
בדיקה רפואית שגרתית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
↑  הגדרת המונח "נורמלי" במילון אוקספורד (באנגלית)
נפת חאשורי

נפת חאשורי (בגאורגית: ხაშურის მუნიციპალიტეტი, מילולית: חאשוּריס מוניציפליטי) היא נפה בדרום-מערב מחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. היא גובלת מצפון-מזרח, מזרח ודרום-מזרח בנפת כארלי, מדרום ודרום-מער בנפת בורג'ומי, ממערב בנפת חרגאולי ובצפון-מערב בנפת סצ'חרה. בצפון היא גובלת בנפת סצ'חרה ונפת כארלי. המרכז המינהלי של הנפה הוא חאשורי.
עד שנת 1930 נכללה באוייזד גורי שבפלך טביליסי. משנת 1930 ראיוני (נפה) נפרדת. משנת 2006 ועד היום נקראת בשם הנוכחי.
הנפה משתרעת על מישור כארתלי בשטח של 585.2 מ"ר. בנפה זורמים הנהרות: נהר הקורה, סוּראמוּלָה, טיליאני, צֶ'ראתחֶווי, דָזַמָה. בשטח הנפה נמצאים עיירת הנפש סוראמי, והיישוב ההיסטורי (כיום כפר) כּווישחֶתי.
העיר חאשורי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה סוראמי. כמו כן ישנן 11 תמי: אָלִי, גוֹמִי, אוֹסִיאָוּרִי, פּלֶווִי, כּווִישחֶתִי, צוֹצחנַארָה, צחרַאמוּחָה, צָאר'ווְלִי, צרוֹמִי, חָאלֶבִּי וחצִיסִי.
דמוגרפיה

| אוכלוסיית נפת חאשורי לפי שנים (באלפים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| 60.4 | 62.5 | 62.7 | 62.0 | 61.6 | 61.4 | 61.8 | 61.6 | 61.4 | 61.4 | 62.3 | 62.5 | 62.6 |
הערות שוליים

1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
↑  דאבא (დაბა) - יישוב עירוני קטן, עיירה.
↑  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
| נפות כארתלי הפנימית |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת גורי • נפת קאספי • נפת כארלי • נפת ג'ווה • נפת חאשורי |  |
| עיר במעמד נפה | צחינוואלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480364905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נפתיס

| --- | --- |

 תרבות:  דת מצרים העתיקה, קמטיזם 
 אב:  גב 
 אם:  נות 
 אחים:  איסיס, אוסיריס, סת 
 בן או בת זוג:  סת 
 צאצאים:  אנוביס 
 
נפתיס (נבתחית) היא האלה המגינה על המתים במיתולוגיה המצרית. היא בתם של גב ונות, אחותו ואשתו של סת, אחותם של איזיס ואוזיריס, ואימו של אנוביס. בניגוד לבני משפחתה, הידע אודותיה מועט. מתוארת לרוב כ"גבירת הבית" והדבר משתקף בסמל ההירוגליפי של בית שהיא נושאת על ראשה בציורים רבים.
היא ממונה על עזרה למתים לעבור בשלום את הדרך לעולם הבא, והיא אחת מהשופטים שמחליטים אם המת ראוי להיכנס לעולם הבא.
נפתיס מוזכרת גם כאלה המגנה על פרעה מפני אויביו, אותם היא יכולה לחסל בעזרת משב נשימתה בלבד.
נפתיס עסוקה לרוב בשימור הגוף ובהגנה עליו אחרי המוות. היא מגלמת את כוח הריפוי של האבל כמו גם הגנה עדינה, ולעיתים שקטה, על אחרים. היא מצביעה על החוכמה של פרישה מהחיים כדי להתאבל, להרהר, לקבל תובנות חדשות ולהיטען מחדש כשהאנרגיה התרוקנה. צבעיה הם ירוקים בהירים ואפורים כסופים.
עזרה לאחותה איזיס לחבר את שלושה עשר חלקי גופתו של אוזיריס ולהפיח בו רוח חיים.
ראו גם

אלוהויות במצרים העתיקה
מקידס אבבה

מקידס אבבה דמווז (באנגלית: Mekides Abebe Demewoz; נולדה ב-29 ביולי 2001) היא אתלטית קנייתית, אתיופית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (יוג'ין 2022) ומקום רביעי במשחקים האולימפיים (טוקיו 2020) בריצת 3000 מטר מכשולים.
קריירה > 2017 > אלופת אפריקה עד גיל 20

באליפות אפריקה עד גיל 20 שנערכה בתלמסאן שבאלג'יריה ביוני-יולי זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 10:11.80 דקות.
קריירה > 2018

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכתה במדליית כסף בריצת 2000 מטר מכשולים בתוצאה של 6:27.93 דקות.
קריירה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בספטמבר סיימה במקום 11 בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:25.66 דקות.
קריירה > 2021 > מקום רביעי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:06.16 דקות.
קריירה > 2022 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, זכתה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 8:56.08 דקות, אחרי נורה ג'רוטו מקזחסטן (8:53.02 דקות) ובת ארצה ורקוהה גטצ'או (8:54.61 דקות).
שיאים אישיים

ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:56.08 דקות (2022)
נפת זוגדידי

נפת זוּגדִידִי (בגאורגית: ზუგდიდის მუნიციპალიტეტი, מילולית: זוּגדִידִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו, ובירת המחוז, זוגדידי, משמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. הנפה גובלת ממערב וצפון-מערב בנפת גאלי, מצפון-מזרח בנפת צאלנג'יחה, ממזרח ודרום-מזרח בנפת חובי ומדרום-מערב הים השחור.
הנפה מאוכלסת ב-62,511 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 91.64 איש לקמ"ר. בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, עד לשנת 1917, נכללה הנפה תחת פלך כותאיסי ונקראה המזרה (אוייזד) של זוגדידי. גם לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, בתקופת גאורגיה הסובייטית, עד לשנת 1930 נכללה הנפה במזרה של זוגדידי. ומאותה שנה נפה נפרדת.
העיר זוגדידי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 58 כפרים המחולקות ל-17 תמי.
אתרים

מצודת אנאקליה
גשר מיתרים באנאקליה
ארמון דדיאני
מצודת צ'אכווינג'י
נהר צ'חואושי
נהר ג'ומי
הפארק הלאומי קולחתי
מנזר צאישי
הערות שוליים

↑  www.zugdidicity.ge
1 2  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
↑  "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. בנובמבר 2014. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
| נפות סמגרלו וסוואנתי עילית |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אבאשה • נפת זוגדידי • נפת מרטווילי • נפת מסטיה • נפת סנקי • נפת צ'חורוצקו • נפת צאלנג'יחה • נפת חובי |  |
| עיר במעמד נפה | פותי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540109505171
מקס סלפוגט

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1868 לנדסהוט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  20 בספטמבר 1932 (בגיל 63) ליינסוויילר, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תקופת הפעילות:  1884–1932 (כ־48 שנים) 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  וילהלם פון דיץ 
 יצירות ידועות:  Pirates 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1925)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 צאצאים:  Wolfgang Slevogt 
 
מקס סלפוגט (בגרמנית: Max Slevogt‏; 8 באוקטובר 1868 – 20 בספטמבר 1932) היה צייר ומאייר אימפרסיוניסטי גרמני, הידוע בעיקר בנופיו. הוא היה, יחד עם לוביס קורינת ומקס ליברמן, אחד הנציגים המובילים בגרמניה של ציור ישיר מהטבע. חבר הזצסיון הברלינאי.
קורות חיים

הוא נולד בלנדשוט, גרמניה, בשנת 1868. בין השנים 1885–1889 למד באקדמיה של מינכן, וציוריו המוקדמים כהים, וממחישים את הסגנון הרווח במינכן. בשנת 1889 ביקר סלפוגט בפריז, שם השתתף באקדמיה ז'וליאן. בשנת 1896 צייר קריקטורות למגזינים Simplicissimus ו-Jugend, ובשנה שלאחר מכן הציג תערוכת יחיד ראשונה בווינה.
לקראת סוף שנות ה-90 של המאה ה-19 השתנה לוח הצבעים שלו. הוא נסע שוב לפריז בשנת 1900, שם היה מיוצג בביתן הגרמני של התערוכה העולמית עם העבודה "שחרזדה", והתרשם מאוד מציוריו של אדואר מאנה. בשנת 1901 הצטרף לזצסיון הברלינאי.
במסע במצרים בשנת 1914 הפיק 21 ציורי שמן בסגנון בהיר ורענן, כמו גם מספר רב של צבעי מים ורישומים; בנסיעה חזרה הוא עצר באיטליה. ביוני רכש את בית בנויקסטל. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח כצייר מלחמה רשמי לחזית המערבית. חוויית המלחמה הביאה לחיפוש אחר סגנון חדש המתאים לביטוי זוועות המלחמה. באותה שנה הוא הפך לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין.
הוא עיצב תפאורה להופעה של "דון ג'ובאני" של מוצרט באופרה הממלכתית בדרזדן בשנת 1924. בשנת 1929 הוענק לו תערוכת יחיד ליום הולדתו 60 באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין. בשנה האחרונה לחייו עבד על ציור הקיר הדתי גולגאתה בכנסיית השלום בלודוויגסהאפן שעל הריין. הוא נהרס על ידי הפצצה במהלך מלחמת העולם השנייה.
מקס סלפוגט נפטר בליינסוויילר (אנ') שבבוואריה בשנת 1932. נקבר במקום קבורת המשפחה בנויקסטל.
גלריה

סדה יאקו
רחוב בברלין
הבן האבוד
בזר באסואן
הלן קוסלווסקי-לוין
ילדים ביער
הצייר ומשפחתו
בית ספר להאבקות
הערות שוליים

↑  Olympedia – Max Slevogt, www.olympedia.org
↑  German masters of the nineteenth century: paintings and drawings from the Federal Republic of Germany, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273615005171  PLWABN: 9810606906905606  AAG: 1143  BIBSYS: 90364950  BnF: cb134803760 (data)  CiNii: DA0661898X  GND: 118614940  ISNI: 0000 0001 2281 7028  KulturNav: b38f3d42-0fcf-41a9-98d4-c97f3ab91687  LCCN: n81029100  LNB: 000226152  MusicBrainz: a40014bc-41dd-4b90-9656-818e46fc42fe  NKC: jn19990008024  NTA: 069008418  PIC: 29377  RERO: 02-A003837654  RKD: 73044  SNAC: w6gm9s9b  SUDOC: 035357738  ULAN: 500016330  VcBA: 495/360337  VIAF: 71542179   WorldCat (עם VIAF): 71542179 
מקס סלפוגט, דיוקן רקדנית
ניאגויה בסאראב

נְיאָגוֹיֶה בַּסאראב (ברומנית: Neagoe Basarab‏, ? - 15 בספטמבר 1521) היה שליט נסיכות ולאכיה בין השנים 1521-1512.
מוצאו של ניאגויה שנוי במחלוקת, אביו, לפי הצהרת ניאגויה עצמו, היה בסאראב הצעיר צפלוש. ההיסטוריונים חלוקים לגבי הקשר בין אימו, נְיאָגָה ובין אביו - יש הטוענים שניאגה הייתה אחותו של הבויאר, הוורניק הגדול, פְרְבו קראיובסקו Pârvu Craiovescu ונשואה לבסאראב הצעיר, אחרים טוענים שהייתה רעייתו של קראיובסקו והקשר עם בסאראב היה מחוץ לנישואין. בנוסף לאלה יש גם היסטוריונים שלא מקבלים את הצהרתו של ניאגויה ורואים בו בן של קראיובסקו.
שלטונו

ניאגויה גדל והתחנך בביתו של קראיובסקו, קיבל הכשרה בשפות ובאמנויות ואף נסע לארצות זרות, ביקר במדינות במרכז אירופה ובאימפריה העות'מאנית. ב-28 בינואר 1501 התמנה לפוסטלניק, בדצמבר, באותה שנה, קודם לפוסטלניק גדול וכיהן בתפקיד זה עד 19 ביוני 1509. ב-24 באפריל 1509 התמנה לקומיס גדול וכיהן במשרה זו עד 28 בנובמבר 1911.
הבויארים של קראיובה, משפחת קראיובסקו, היו רבי השפעה ותפסו תפקידים נכבדים בחצר השליט. השליט שקדם לניאגויה, ולאד החמישי (הצעיר) קידם את גיסו לתפקיד בכיר, מעל בני משפחת קראיובסקו וכך נוצר סכסוך בינו ובין משפחה רבת השפעה זו. השליט התחיל לחשוש שניאגויה מפתח שאיפות לתפיסת כס השלטון, לכן התחיל ללחוץ את משפחת קראיובסקו. בני קראיובסקו חצו את הדנובה דרומה ופנו בבקשת עזרה למושל העות'מאני שקידם את ולאד לשלטון. המושל העות'מאני יצא עם צבאו ועם לוחמי משפחת קראיובסקו אל בוקרשט, שם, בפרוור וקרשט נערך קרב שבו נוצח ולאד ונלקח בשבי. בהוראת המושל העות'מאני נערף ולאד וניאגויה עלה לכס השלטון.
בתקופת שלטונו של ניאגויה בסאראב נסיכות ולאכיה לא ניהלה מלחמות, המסחר והאומנויות התפתחו, נבנו כנסיות רבות ובמיוחד ראויה לציון הקתדרלה שנבנתה בקורטיה דה ארג'ש, היפה בכנסיות ולאכיה, שסביבה צמחה האגדה על הבנאי מנולה.
ניאגויה בסאראב היה נשוי לנסיכה הסרבית מיליצה דספינה, בתו של הדספוט יובן ברנקוביץ'.
ניאגויה בסאראב חיבר ספר לימוד נודע, מהספרים הראשונים בספרות הרומנית. הספר, "לקחיו של ניאגויה בסאראב אל בנו תאודוסיה" (Învăţăturile lui Neagoe Basarab către fiul sau Teodosie), נכתב בשפה הסלבונית ותורגם לרומנית.
הנצחה

ב-8 -9 ביוני 2008 ניאגויה בסאראב הוכרז כקדוש על ידי הסינוד של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית. היום שהוקדש לו בלוח השנה הוא 26 בספטמבר.
לקריאה נוספת

Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul II pag' 105 - 112
הערות שוליים

↑  Neagoe Basarab si Schitul Ostrov (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810689272005606  BNE: XX1336536  BnF: cb12775380m (data)  GND: 1089176287  ISNI: 0000 0001 0975 4413  LCCN: n90644995  NKC: jo20191054936  NLG: 96026  SUDOC: 110411137  VcBA: 495/351893  VIAF: 29659219   WorldCat (עם VIAF): 29659219 
הקתדרלה בקורטיה דה ארג'ש
תמונה בפרסקו במנזר המלכותי קורטיה דה ארג'ש
ניו סיטי

| --- | --- |

בית המשפט של מחוז רוקלנד בניו סיטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק ניו יורק
 מחוז:  רוקלנד
 שטח:  42.4 קמ"ר קמ"ר
 גובה:  48 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  34,135 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  41°08′44″N 73°59′42″W﻿ / ﻿41.1456°N 73.995°W﻿ / 41.1456; -73.995 
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו סיטי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו סיטי(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהניו סיטי(למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהניו סיטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניו סיטי (באנגלית: New City) היא יישוב לצורכי מפקדים (CDP) בתחום העיירה קלארקסטאון (אנ'), במחוז רוקלנד (אנ') שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית. היא והאזור הסמוך לה נחשבים לחלק מאזור המטרופולין של העיר ניו יורק ולחלק האמיד שבו.
גאוגרפיה

ניו סיטי ממוקמת בקו אורך ''41°8′44 צפון וקו רוחב ''73°59′42 מערב, 29 קילומטר מצפון לנקודה הצפונית ביותר של העיר ניו יורק (שכונת ריברדייל (אנ') שברובע הברונקס). בתוך מחוז רוקלנד היא ממוקמת: מצפון לברדוניה (אנ'), מצפון-מזרח לעיירה נאנואט (אנ'), ממזרח לעיירה ניו סקוור וניו המפסטד (אנ'), מדרום לעיירה גארנרוויל (אנ') ולכפר הוורסטרואו (אנ'), וממערב גובלת עם אגם דה-פורסט
(אנ') שנמצא בשטחה של העיירה קונגרס (אנ'). כמו כן, היא ממוקמת בצמוד לדרך המהירה פאליסייד פארקווי (אנ') המחברת את העיר ניו יורק מגשר ג'ורג' וושינגטון שבצפונה, עם הפרוורים הצפוניים שממוקמים לאורך הגדה המערבית של נהר הדסון ובהם מחוז רוקלנד והעיירה ניו סיטי.
היסטוריה

לפני מלחמת האזרחים האמריקנית, השטח עליו ממוקמת היום ניו סיטי היה מיושב על ידי שבט אינדיאני בשם "לני לנאפ" (אנ') שאוכלוסייתו השתרעה על כל שטחי העיר ניו יורק דהיום, ניו ג'רזי, מזרח פנסילבניה ועמק ההדסון התחתון. ההולנדים היו הראשונים להתיישב שם, והקימו בשנת 1683 את אחד מתריסר המחוזות של פרובינציית ניו יורק – מחוז אורנג' (אנ') הכולל את השטח של מחוז רוקלנד דהיום. ניו סיטי נוסדה בשנת 1798, כאשר מחוז רוקלנד יוסד ונפרד מהחלק הדרום-מזרחי של מחוז אורנג'. האבות המייסדים ראו בחזונם הקמת עיר חדשה במקום וקראו לה בשמה: New City. מיקומה במרכז מחוז רוקלנד הביא לכך שמושב "ממשלת המחוז" והמוסדות העיקריים שלה ימוקמו שם. בתחילת המאה העשרים, לאחר שמספר בעלי נכסים רכשו קרקעות באזור והקימו שדות גולף ואחוזות, הפכה ניו סיטי למקום אטרקטיבי לידוענים בהם: אדולף צוקור מייסד חברת הסרטים סרטי פרמאונט שהיה הראשון להקים שם, בשנת 1918, שדה גולף ואחוזה למגוריו; קורט וייל; לוטה לניה ואחרים, שבעקבות הגעתם אז, נוצר במקום כפר אמנים. נוכחות ידוענים אלה בעיירה, משכו למקום משפחות אמידות, והעיירה הפכה לפרוור יוקרתי של העיר ניו-יורק. למוקד משיכה זה לתושבי העיר ניו יורק האמידים תרמו שני מיזמי תחבורה גדולים שבוצעו בשנות החמישים של המאה העשרים: סלילת הדרך המהירה פאליסייד פארקווי, והקמת גשר טאפן-זי (אנ') מדרום מזרח לעיירה על נהר ההדסון.
קהילה יהודית

הפיכתה של ניו סיטי למוקד משיכה למשפחות אמידות מהעיר ניו-יורק, הביאה לכך שמשפחות יהודיות רבות היו בין המהגרים לעיירה מהעיר הגדולה. בחודש ספטמבר 1958 הוקם המרכז היהודי בעיירה על בסיס מספר משפחות שבקשו לקיים את טקסי התפילה בעיירה ולא מחוצה לה. במרכז פועלים בית כנסת, בית ספר לעברית לילדים נוער ומבוגרים וכן מתקיימים חוגים בתחום החברתי.
הערות שוליים

↑  Ed Jeffs, A History of Lake Lucille & Vicinity, Lake Lucille – Property Owners Association
↑  Club History – A Man, a Need and a Vision., Paramount Country Club
↑  Scott, John, Lotte Lenya-Kurt Weil House, New City, NY, New York Heritage – digital collections, 1984
↑  Mission & History, New City Jewish Center
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562606205171  LCCN: n89123049  VIAF: 131468837   WorldCat (עם VIAF): 131468837 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניו סיטי".
ניו רושל

| --- | --- |
חותם ניו רושלחותם ניו רושל

עיריית ניו רושל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק
 מחוז:  וסטצ'סטר
 תאריך ייסוד:  1899
 שטח:  34.3 קמ"ר
 גובה:  26 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  79,726 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  2,692.5 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  40°54′31″N 73°46′55″W﻿ / ﻿40.908611111111°N 73.781944444444°W﻿ / 40.908611111111; -73.781944444444 
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.newrochelleny.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו רושל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו רושל(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהניו רושל(למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהניו רושל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניו רושל (באנגלית: New Rochelle) היא עיר בדרום מזרח מדינת ניו יורק שבארצות הברית.
בשנת 1688, העיירה יושבה על ידי פליטים הוגנוטים (פרוטסטנטים צרפתים) שנסו על נפשם מרדיפות בצרפת בתקופתו של לואי הארבעה עשר. רבים מהמתיישבים היו אמנים ובעלי מלאכה מהעיר לה רושל שבצרפת, מכאן בא שמה של העיר.
בשנת 2007, אוכלוסיית העיר מנתה 73,260 תושבים, העיר השביעית בגודלה מבחינת אוכלוסייה במדינת ניו יורק. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, גדלה אוכלוסיית העיר ל-77,062 תושבים. ב-2008, האיגוד האמריקאי הרפואי להליכה (APMA) הכיר בעיר כאחת מ-100 הערים הטובות ביותר להליכה באמריקה והשנייה הטובה במדינת ניו יורק אחרי העיר ניו יורק. בנובמבר 2008, המגזין הכלכלי-עסקי ביזנסוויק הכתיר את ניו רושל כמקום הטוב ביותר במדינת ניו יורק ובארצות הברית בכלל עבור גידול ילדים.
היסטוריה

בשנת 1688, 33 משפחות הקימו את העיירה la Nouvelle-Rochelle (צרפתית: לה רושל החדשה). פארק הדסון שבעיר הוא נקודת ההתיישבות המקורית של ההוגנוטים, בפארק עומדת אנדרטה שבה כתובים שמותיהם של המתיישבים. 31 שנים לפני כן, מכרו האינדיאנים את אדמתם לתומאס פל שבשנת 1689 תרם 25 קמ"ר עבור הקמת קהילה הוגנוטית.
מפקד האוכלוסין הראשון של העיירה היה בשנת 1790, באותה שנה התגוררו במקום 692 תושבים, מהם 136 היו אפרו-אמריקנים.
במהלך המאה ה-18, ניו רושל עדיין נשאר כפר צנוע שהחזיק בשפע של אדמות חקלאיות. אולם, במאה ה-19, עם קצב הגידול המהיר של אוכלוסיית ניו יורק עקב הגירה בעיקר מאירלנד וגרמניה, עוד ועוד משפחות אמריקאיות עזבו את העיר ניו יורק לטובת מעבר לניו רושל. אף על פי שאוכלוסיית ההוגנוטים הצטמקה במהירות באופן יחסי מבחינת בעלות על אדמות, עסקים, בנקים ותעשיות ייצור, הם שלטו בחיים הפוליטיים והחברתים בעיירה.
עד שנת 1900, אוכלוסיית ניו רושל מנתה 14,720 תושבים. בשנת 1909, השחקן ומפיק הקולנוע, אדווין ת'אנהאוזר, הקים את חברת אולפני הקולנוע Thanhouser Film Corporation, מחברות הקולנוע היחידות שהוקמו בעיר. בשנת 1930, אוכלוסיית ניו רושל הגיעה ל-54,000 תושבים, 10 שנים לאחר שהאוכלוסייה בעיר עמדה על 36,213 תושבים. במהלך שנות ה-30 הייתה ניו רושל לעיר העשירה ביותר במדינת ניו יורק והשלישית בארצות הברית. עד לסוף המאה, העיר פתחה בחידוש של מרכז העיר. בשנת 1999, חלק ממרכז העיר שופץ ונבנה מחדש בעלות של 190 מיליון דולר, בשיפוץ, נבנה קומפלקס בידור המכיל בית קולנוע, מרכז IMAX, היכל הוקי קרח, מיני גולף, אזור קארטינג, מסעדות, בית מלון, מגה-סופרמרקט.
גאוגרפיה ואוכלוסין

ניו רושל נמצאת בנקודה הדרום-מזרחית של מדינת ניו יורק. העיר גובלת בפלהאם, פלהאם מנור, איסטצ'סטר וסקארסדייל מצפון ובממרונק ולארצ'מונט ממזרח. העיר שוכנת 3.2 ק"מ צפונית לגבול העיר ניו יורק. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 34.3 קמ"ר. לעיר יש צורה של משולש, בערך 16 ק"מ מצפון לדרום העיר ו-2 ק"מ ממזרח למערב העיר.
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000, אוכלוסיית ניו רושל מנתה 72,182 תושבים, 24,275 משקי בית, ו-17,546 משפחות בעיר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 2,692.7 נפש לקמ"ר. היו בעיר 26,995 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 1,007 דירות לקמ"ר. 68% מהתושבים הם לבנים (מהם 47.9% לבנים שאינם היספנים), 19% אפרו-אמריקאים, 0.20% אינדיאנים, 4% אסייתים, 6% מגזע אחר ו-3% משני גזעים או יותר. 20% מכלל האוכלוסייה הם ממוצא היספני.
בשנת 2020 מנתה העיר 79,726 תושבים, מה שהפך אותה לעיר ה-7 בגודלה ולעירייה ה-22 בגודלה במדינת ניו יורק.
ערים תאומות

צרפת לה רושל, צרפת (בין הערים היה "קשר ידידותי" מאז 1910)
משפט פונסלה-שטיינר

בניית קו מקביל ל-g דרך נקודה כלשהי P, בעזרת סרגל בלבד
בגאומטריה, משפט פונסלה-שטיינר על בנייה בסרגל ובמחוגה קובע כי כל הבניות שניתנות לביצוע באמצעות סרגל ומחוגה ניתנות לביצוע גם באמצעות סרגל בלבד, זאת כל עוד נתון מעגל אחד ומרכזו במישור הסרטוט. תוצאה זו היא הטובה ביותר האפשרית; אם מרכז המעגל אינו נתון הבניות אינן ניתנות עוד להתבצע באמצעות סרגל בלבד. בנוסף, אין זה הכרחי שהמעגל כולו יהיה נתון, קשת קטנה כלשהי מספיקה.
ז'אן-ויקטור פונסלה (Jean-Victor Poncelet‏; 1867–1788) שיער לראשונה תוצאה זו ב-1822, והיא הוכחה בידי יאקוב שטיינר ב-1833.
נייטרוקס

תווית אופיינית למיכל ניטרוקס
נייטרוקס היא תערובת נשימה בעלת אחוז חמצן גבוה יותר מאחוז החמצן באוויר רגיל ומיועדת לשימוש בצלילה.
פיזיולוגיה

באוויר רגיל הצולל נושם תערובת של גזים המורכבת מ-21 אחוז חמצן ו-79 אחוז חנקן, בצלילה הלחץ על הגוף עולה באטמוספירה כל עשרה מטרים, השפעת הלחץ מוסברת באמצעות שלושה חוקים: חוק בויל קובע כי הנפח תלוי בלחץ המופעל, לפי חוק זה נפח האוויר בעומק 10 הוא כמחצית מנפחו על פני המים, חוק הנרי הקובע כי מסיסותו של גז בנוזל יחסית ללחץ המופעל עליו, לפי חוק זה לדוגמה בעומק 10 מטרים יכולת הגוף למוסס אוויר ברקמות מכפילה את עצמה, מודל דלטון קובע כי סכום הלחץ הכולל של תערובות גזים, שווה לסכום הלחצים החלקי של כל אחד מהם בנפרד, כתוצאה מהגדלת הלחץ הגוף נחשף למספר סכנות:
הרעלת חנקן (שכרון מעמקים) היא תוצאה של נשימת חנקן בלחץ גבוה שגורמת לעליית ריכוז החנקן בדם לרמות רעילות למח.
מחלת הדקומפרסיה בה נוצרות בועות חנקן בדם, בגלל הפחתת לחץ מהירה (בעלייה בלתי מבוקרת) המביאה למצב בו כמות הגזים בגוף גבוהה מיכולת ההמסה. עודף הגז מופיע כבועות המפריעות לזרימת הדם התקינה וגם מצטברות בעור ובמפרקים.
בארוטראומה הנגרמת מהשינויים בנפח הגזים בחללי אוויר בגוף עם השינויים בלחץ: בהנמכה, ירידת הנפח עם העלייה בלחץ תגרום ל׳מעיכת׳ חלל האוזן התיכונה, ובעלייה, עליית הנפח עם הירידה בלחץ תגרום להתנקבות הריאה.
יתרונות התערובת

החנקן הוא הגורם לדקומפרסיה. הסיבה לכך היא שבניגוד לחמצן, הגוף אינו משתמש בו והוא נשאר ברקמות וכאמור מתרחב בעלייה מהירה מדי, כיוון שבנייטרוקס אחוזי החמצן גבוהים יותר מבאוויר רגיל- אחוזי החנקן נמוכים יותר ולכן פחות חנקן נספג ברקמות מה שמפחית את הסיכוי לחלות בדקומפרסיה וכן מאפשר לשהות בעומק זמן רב יותר בלי לעבור את גבול ה-no deko שמצריך עצירות ביניים בעלייה. יתרון נוסף של הנייטרוקס הוא הפחתת הסיכון להרעלת חנקן. לחנקן יש סף רעילות שלאחריו הגוף מגיב בתסמינים כגון התקפי צחוק, אופוריה, כושר שיפוט לקוי, ואף איבוד הכרה, מה שעלול להביא לתאונות צלילה קטלניות. סף הרעילות של החנקן הוא בלחץ חלקי של 3.2 אטמוספירות. כל תוספת של 10 מטרים עומק מעלה את הלחץ באטמוספירה אחת, אחוז החנקן באוויר רגיל הוא בקרוב 80 ולכן, כשהצולל מגיע ללחץ כולל של 4 אטמוספירות (30 מטר עומק ועוד אטמוספירה אחת בגובה פני הים על כדור הארץ) הלחץ החלקי של החנקן מגיע ל-3.2 אטמוספירות (0.8*4) שהוא סף הרעילות של החנקן, מכיוון שבנייטרוקס אחוזי החמצן גבוהים יותר הם מאפשרים להגיע לעומק שבו הלחץ עולה על 4 אטמוספירות מבלי לעבור את סף הרעילות.
הרעלת חמצן

הסיכון להרעלת חמצן גבוה יותר בנשימת נייטרוקס מאשר נשימת אוויר. הרעלת חמצן מתחלקת לשני סוגים: הרעלת חמצן ריאתית המתרחשת במערכת הנשימה לאחר חשיפה ממושכת לחמצן בלחץ חלקי גבוה לאורך זמן (מתערובות נשימה עשירות בחמצן) והשכיחה יותר ההרעלה העצבית, המתרחשת במערכת העצבים המרכזית (CNS). סף הרעילות להרעלה עצבית של חמצן מתרחשת בלחץ חלקי של 1.6 אטמוספירות. באוויר רגיל (21% חמצן) הסיכון מתחיל מעומק של 66 מטרים שהוא הרבה מעבר לגבולות הצלילה הספורטיבית אך בנייטרוקס הסיכון מתחיל בעומקים הקרובים יותר אל גבולות הצלילה הספורטיבית, בתערובת 40\60 למשל, הלחץ החלקי של החמצן מגיע ל-1.6 כבר בעומק 30 מטרים. מעשית, וכדי לשמור על טווח ביטחון נקבע סף ללחץ החלקי המומלץ לחמצן של 1.4. בתערובת 40\60 מגיע הלחץ החלקי של החמצן ל-1.4 כבר בעומק של 25 מטרים.
תערובות סטנדרטיות

בדרך כלל משתמשים בתערובות סטנדרטיות של 32\68 או 36\64 (המספר הקטן מתייחס לאחוזי החמצן והגדול לאחוזי החנקן) וניתן להשיגם במועדוני צלילה. ניתן גם לדחוס תערובות אחרות באופן מיוחד עד 40 אחוז חמצן (תערובת 40\60), הרווחות בשימוש בצלילות צבאיות.
אופן הטיפול

ארגוני הצלילה השונים חלוקים לגבי אופן הטיפול בתערובת אוויר עשירה בחמצן וקיימים תקנים בדרגות חומרה שונות לגבי רמת הסטריליות ולגבי סוג הציוד המותר בשימוש עם נייטרוקס.