stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלבישה יוקאנוביץ'
קריירת משחק

ככדורגלן שיחק יוקאנוביץ' בעמדת הקשר האחורי. הוא החל את הקריירה בקבוצת FK נובי סאד, מעיר הולדתו נובי סאד, בהמשך עבר אל ווֹיבודינה, הקבוצה הבכירה יותר בעיר. בין השנים 1990 ל-1993 הוא שיחק בפרטיזן בלגרד וממנה עבר לשחק בספרד. תחילה בריאל אוביידו, לאחר מכן עבר לטנריפה ומשם המשיך לדפורטיבו לה קורוניה וזכה עמה באליפות ספרד. בשנת 2000 עבר לצ'לסי מהפרמייר ליג ושיחק במועדון שתי עונות לאחריהן חזר לעונת פרישה בסיודד דה מורסיה. יוקאנוביץ' רשם גם 64 הופעות במדי נבחרת סרביה בכדורגל במהלכן כבש 10 שערים.
קריירת אימון

בספטמבר 2007 הוא הצטרף לצוות הטכני של קבוצה זעירה במדריד, אך עוד באותה עונה הוא עבר לאמן את פרטיזן בלגרד וזכה עם הקבוצה בדאבל. יוקאנוביץ' המשיך במועדון לעונה נוספת בה זכה בדאבל נוסף ובסיומה הודיע על עזיבת הקבוצה. הוא הפסיק לאמן עד שמונה למאמן הקבוצה התאילנדית מואנגתונג יונייטד בעונת 2012. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות וקיבל את פרס מאמן השנה של הליגה, אך פוטר במהלך עונת 2013. הוא עבר לאמן בלבסקי סופיה הבולגרית, אך פוטר מהקבוצה.
יוקאנוביץ' הוחתם כמאמן הרקולס הספרדית לקראת סוף עונת 2013/2014, עת הייתה במקום האחרון ועמדה על סף ירידת מהליגה השנייה לשלישית, ולא הצליח למנוע את ירידתה בסופו של דבר. במהלך עונת 2014/2015 הוא עבר לאמן בווטפורד מהצ'מפיונשיפ באנגליה ועלה עם הקבוצה לפרמייר ליג. לאחר שהדיונים על הארכת חוזהו כשלו עזב יוקאנוביץ' את הקבוצה.
ב-14 ביוני 2015 מונה למאמן מכבי תל אביב אותה הוביל להופעה שנייה בתולדותיה בשלב הבתים של ליגת האלופות. לאורך חודש דצמבר נפוצו שמועות לגבי מעבר אפשרי של יוקאנוביץ' לפולהאם מהצ'מפיונשיפ, וב-27 בדצמבר 2015 הודיעו יוקאנוביץ' וז'ורדי קרויף במסיבת עיתונאים, זמן קצר לאחר משחקה של קבוצתו, על מעברו לפולהאם. יוקאנוביץ' עזב את מכבי תל אביב כשזו ניצבה במקום השני בליגת העל.
יוקאנוביץ' מונה למאמן פולהאם כשזו ניצבה במקום ה-18 בצ'מפיונשיפ וסייע לה להישאר בליגה. בעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה למקום השישי ממנו העפילה הקבוצה לפלייאוף ההעפלה לפרמייר ליג, בו הודחה על ידי רדינג בשלב חצי הגמר. בעונה שלאחר מכן העפילה הקבוצה לפרמייר ליג לאחר שסיימה את העונה הסדירה במקום השלישי וניצחה בגמר הפלייאוף את אסטון וילה.
ב-14 בנובמבר 2018 פוטר יוקאנוביץ' מאימון פולהאם, לאחר שזו ניצבה במקום האחרון של הפרמייר ליג, ובמקומו מונה קלאודיו ראניירי.
ב-16 ביוני 2019 מונה כמאמנה של קבוצת אל-ע'ראפה מקטר.
ב-27 במאי 2021 חזר יוקאנוביץ לאנגליה, ומונה למאמן שפילד יונייטד מליגת הצ'מפיונשיפ. ב-25 בנובמבר 2021 פוטר מתפקידו.
ב-18 ביוני 2022 מונה למאמנה של דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. במאי 2023 פוטר בשל הפסד ליגה לאחמט גרוזני.
תארים > כשחקן

אליפות (1): 1988/1989
אליפות (1): 1992/1993
גביע המדינה (1): 1991/1992
אליפות (1): 1999/2000
הסופר קאפ הספרדי (1): 2000
תארים > כמאמן

אליפות (2): 2007/2008, 2008/2009
גביע המדינה (2): 2007/2008, 2008/2009
אליפות (1): 2012
עליה לליגה הראשונה (1): 2014/2015
עליה לליגה הראשונה (1): 2017/2018
נעמי לאופר

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון גב
 מועדון:  מכבי חיפה
 
נעמי לאופר היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה ושיאנית ישראל במשחי הגב.
ביוגרפיה

לאופר שחתה בקבוצת מכבי חיפה.
ביוגרפיה > 1965

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1965 זכתה לאופר במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:24.3 דקות, אחרי איבונה טוביס מהפועל חיפה שהשוותה את שיאה הישראלי (1:14.4 דקות) ואביטל ברוידה מהפועל קריית טבעון (1:23.0 דקות).
ביוגרפיה > 1966 > אלופת ישראל ושיאנית ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1966 זכתה לאופר בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.2 דקות, לפני אביטל ברוידה (1:22.0 דקות) ותמר לנה מהפועל חיפה (1:24.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:56.6 דקות, לפני אביטל ברוידה (3:00.1 דקות) ותמר לנה (3:05.1 דקות).
ביוגרפיה > 1967

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1967 זכתה לאופר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא נערות חדש של 2:53.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (2:43.8 דקות) ולפני שלומית ניר מהפועל אילת השחר (2:56.0 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.3 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:16.4 דקות) ושלומית ניר (1:17.7 דקות).
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה לאופר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:57.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.6 דקות) ולפני איריס בן אלול מהפועל תל אביב (2:59.6 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.9 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ושלומית ניר (1:16.4 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:56.2 דקות, אחרי איבונה טוביס שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:35.6 דקות ושלומית ניר (2:46.7 דקות).
ביוגרפיה > 1969

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1969 זכתה לאופר במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ולפני חנה אהרוני חברתה לקבוצה (1:18.9 דקות).
ביוגרפיה > 1970

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה לאופר במדליית ארד אישית, במשחה ל-100 מטר גב, אחרי שלומית ניר (1:18.4 דקות) וחנה אהרוני (1:20.5 דקות).
ביוגרפיה > 1971

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971 זכתה לאופר בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.3 דקות, אחרי חנה אהרוני (1:18.8 דקות) ולפני שלומית ניר (1:20.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 3:00.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.9 דקות) וחנה אהרוני (2:50.7 דקות)
הערות שוליים

↑  שלמה מוזר, גרטל ב-100 מ' חתירה 58.8 ש': מלמד ב-200 מ' פרפר 2:18.4 ד': טוביס ב-100 מ' חתירה 1:04.8 ד', דבר, 26 בספטמבר 1965
↑  שיא של שיאים באליפות השחייה, מעריב, 2 באוקטובר 1966
↑  שיא של שיאים באליפות השחייה, מעריב, 2 באוקטובר 1966
↑  טוביס שיפרה את השיא ב-200 מ' גב, מעריב, 5 ביולי 1967
↑  שלמה מוזר, שלל שיאים בפתיחת אליפות השחייה, דבר, 20 באוקטובר 1967
↑  שלמה מוזר, מלמד הדהים ב-100 מ' פרפר, 59.8 ש', דבר, 22 באוקטובר 1967
↑  גרטל הדביק את המינימום וטוביס קבעה שיא יחיד, על המשמר, 15 בספטמבר 1968
↑  גרטל קבע שיא ב-1500, על המשמר, 22 בספטמבר 1968
↑  שלמה מוזר, באליפות המדינה בשחייה שנסתיימה אתמול, דבר, 5 באוקטובר 1969
↑  שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970
↑  שלמה מוזר, תוצאות ירודות ביום הראשון באליפות השחיה, דבר, 7 באוקטובר 1971
↑  שלמה מוזר, ניר - 7 מדליות זהב, דבר, 10 באוקטובר 1971
סטרומבולי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של רוברטו רוסליני
 בימוי:  רוברטו רוסליני
 הופק בידי:  ג'ו פסטרנק
 תסריט:  סרג'ו אמידיי, ארט קון
 עריכה:  ג'ון מקסוויני
 שחקנים ראשיים:  אינגריד ברגמן מריו ויטלה
 מוזיקה:  רנצו רוסליני
 צילום:  אוטלו מרטלי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הבריתאיטליה איטליה
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 הקרנת בכורה:  15 בפברואר 1950
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  איטלקית
 סוגה:  סרט אמנותי, סרט דרמה 
 הכנסות:  900,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
סטרומבולי (באיטלקית: Stromboli, terra di Dio - סטרומבולי, ארץ האלוהים) הוא סרט קולנוע בהפקה איטלקית - אמריקאית משנת 1950 בבימויו של רוברטו רוסליני, עם אינגריד ברגמן בתפקיד הראשי.
ההחלטה על הפקת הסרט הייתה לאחר שאינגריד ברגמן כתבה מכתב הערכה לרוסליני על סרטו רומא עיר פרזות ורצונה להשתתף בסרט נוסף שלו. היא גם השיגה מימון לסרט מחברת RKO שהייתה אז בשליטתו של הווארד יוז.
במשך ההסרטה התפתח רומן אהבה בין השניים ולאחר הצילומים היא ילדה מחוץ לנישואין את בנם רנאטו.
סרט זה הוא דוגמה לנאו-ריאליזם האיטלקי; הוא צולם באי הגעשי סטרומבולי וכל שחקניו היו אנשים פשוטים, תושבי האי. לצד ברגמן שיחק מריו ויטאלה (אנ') שהיה דייג כיתר המשתתפים אך הוא הופיע אחר כך בסרטים אחרים עד אמצע שנות ה-50.
בסרט שולבו קטעים אמיתיים של התפרצות הר הגעש סטרומבולי.
ב-2012 עבר הסרט רסטורציה ודיגיטציה בבולוניה והועלה לאתר יוטיוב.
תקציר העלילה

1948, קארין ביורנסן (אינגריד ברגמן) נמצאת במחנה עקורים לנשים באיטליה היא פליטה מליטא שבמהלך המלחמה ברחה לצ'כוסלובקיה והייתה בת זוג של קצין גרמני. היא בודדה ומנסה ללא הצלחה להשיג אשרה לארגנטינה.
סמוך למחנה נמצא מחנה מעצר לשבויי מלחמה ובו נמצא אנטוניו (מריו ויטאלי) שרואה את קארין, מתאהב בה ומציע לה להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי בו הוא גר ומתאר לה את האי כגן עדן.
קארין רוצה להשתחרר מהמחנה, היא בודדה ואין לה ברירה אלא לקבל את הצעתו של אנטוניו, להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי.
כבר מהרגע הראשון מתברר לה שנפלה בפח, האי כולו שחור מאפר שפורץ מהר הגעש, הדירה שלהם מוזנחת, האנשים ובעיקר הנשים מסתכלים עליה כזרה, בעלה הוא דייג עני שנמצא רוב הזמן בים. היא מביעה את זעמה בפני אנטוניו ורוצה לעזוב אך הוא משתדל לרצות אותה ולוקח אותה לדייג הקבוצתי. היא נגעלת מהטבח ההמוני שמבוצע בדגי הטונה הענקיים. היא גם מבינה שתושבים רבים עזבו את הכפר לעתיד יותר טוב בארצות הברית.
קארין מנסה לרהט את הבית ומסירה את תמונות המשפחה אך אנטוניו חובט בה ומחזיר אותם. כומר הכפר (רנצו סזנה) מנסה לעודד אותה אך ללא הצלחה.
האדם היחיד שמראה לה חיבה הוא שומר המגדלור (מריו ספונצו). פעם אחת כשנכנסת קארין לים עם ילדים ומועדת, הוא מגיע ומציל אותה והם נראים לעיני כל נשות הכפר בתנוחה אינטימית.
הידיעה מגיעה לאנטוניו והוא חובט בה. קארין רוצה לארוז ולברוח אך אנטוניו נועל את הדלת בקרשים ממוסמרים. היא קוראת לעזרה ושומר המגדלור פורץ את הדלת.
קארין מבקשת להגיע לכפר סמוך כדי למצוא שם סירה שתביא אותה לחוף איטליה. בדרך היא נתקלת בהתפרצות הר הגעש ומאבדת את הכרתה.
היא מתעוררת כשההתפרצות נרגעת ומגיעה למסקנה שלמען העובר בבטנה היא צריכה לחזור ומבקשת מאלוהים שייתן לה כוח.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אינגריד ברגמן | קארין |  |
| מריו ויטלה | אנטוניו |  |
| רנצו סזנה | הכומר |  |
| מריו ספונצו | שומר המגדלור |  |
סוללת גרינס לודג'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סוללת ארטילריה 
 מיקום:  גיברלטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1776
 תאריך פתיחה רשמי:  1776 
 קואורדינטות:  36°08′43″N 5°20′38″W﻿ / ﻿36.145293°N 5.343811°W﻿ / 36.145293; -5.343811
  (למפת גיברלטר מוגדלת) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון סוללת גרינס לודג'(למפת גיברלטר רגילה) לה לינאה דה לה קונספסיון ספרד מפרץ גיברלטר הים התיכון סוללת גרינס לודג'
 
סוללת גרינס לודג (אנגלית: Green's Lodge Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא נמצאת בצד הצפוני של צוק גיברלטר בקצה הצפוני של שמורת הטבע הצוק העליון, מעל לסוללת פרינגדונס. ידועה גם בשם הסוללה העליונה. סוללת גרינס לודג' נקראת על שמו של הגנרל סר ויליאם גרין, ששירת בגיברלטר במשך 22 שנים, רובם כמהנדס הראשי של גיברלטר. בשנת 1776 הוצבו לראשונה תותחים בסוללה. הסוללה היא רכוש של משרד ההגנה הבריטי.
היסטוריה

הסוללה נבנתה בשנת 1776 ומוקמו בה חמישה תותחים שירו קליעים במשקל 24 פאונד. מספר התותחים ירד לאחר מכן לשניים. הסוללה הייתה בשימוש פעיל בעת המצור הגדול על גיברלטר (1779 – 1783). ההצלחה הניכרת של התקיפות מסוללת גרינס לודג' בעת המצור הגדול גרמו למהנדסים הבריטים לבנות סוללה נוספת במידל היל - סוללת רוק גאן, שכיום היא רכוש של משרד ההגנה הבריטי.
בתחילת המאה ה-20 נבנתה עמדת תצפית במקום; מאוחר יותר במהלך מלחמת העולם השנייה נבנתה עמדת תצפית נוספת.
הסוללה כיום היא ברובה במצב עלוב, והסוללה עצמה וכן המבנים שמסביבה נטושים ומוזנחים. כל המקום מכוסה בחצץ, ועיזים משוטטים בו. ניתן לצפות מהסוללה על בית הקברות של גיברלטר, על נמל התעופה גיברלטר ועל העיירה לה לינאה דה לה קונספסיון שבספרד.
היסטוריה > ויליאם גרין

סוללת גרינס לודג' נקראת על שמו של הגנרל ויליאם גרין. גרין היה קצין בצבא הבריטי ששירת באירופה ובקנדה עד לשנת 1761, אז מונה למהנדס בכיר בגיברלטר. בשנה לאחר מכן הוא מונה לדרגת לוטננט קולונל.
גרין תכנן והוציא לפועל מספר תוכניות צבאיות בצוק, ובשנת 1770 הוא מונה למהנדס הראשי של גיברלטר. הרעיון שלו להקמת יחידת טכנאים צבאיים שתחליף את הטכנאים האזרחים שעד כה בנו את המבנים הצבאיים, נשאה פרי והיחידה הוקמה בשנת 1772. גרין קיבל דרגת קולונל בשנת 1777, ועלה לדרגת מייג'ור גנרל לפני שעזב את גיברלטר.
הוא שירת כמהנדס הראשי בזמן המצור הגדול על גיברלטר, כאשר הוא תכנן, הוציא לפועל ותיקן ביצורים במהלך המצור. גרין שירת בגיברלטר למשך 22 שנים, מ-1761 ועד ל-1783. לאחר מכן מונה גרין למהנדס הראשי של בריטניה הגדולה. בשנת 1798 הוא מונה לדרגת גנרל.
גלריית תמונות

עמדת תצפית בקצה של הסוללה שנבנתה במלחמת העולם השנייה
מבט פנורמי מהסוללה
מבט מבפנים על הסוללה
המעבר לעמדת התצפית הראשונה מתחילת המאה ה-20
מבט מבפנים על הסוללה
הערות שוליים

כל המקורות בשפה האנגלית.
1 2 3 4  "Green's Lodge Battery (D)". discovergibraltar.com. . לחצו על "Gun Batteries" ולאחר מכן על "Green's Lodge Battery"
1 2  Drinkwater Bethune, John (1786). ). A history of the late siege of Gibraltar
1 2  Vetch, Robert Hamilton (1890). ). "Green, William (1725-1811)". en.wikisource.org. Dictionary of National Biography, 1885-1900, Volume 23
ויליאם גרין, (1725-1811)
סוללת יהלום גרעינית

סוללת יהלום גרעינית או NDB (ראשי תיבות באנגלית של: Nuclear Diamond Battery) היא מודל של סוללה גרעינית שפורסם על ידי מכון קאבוט של אוניברסיטת בריסטול במהלך ועידה שנתית שהתקיימה ב-25 בנובמבר 2016 בבניין הזיכרון לווילס. סוללה זו מוצעת לפעול על רדיואקטיביות של גושי פסולת גרפיט (ששימשו בעבר כחומר מנחה נייטרונים בגרפיט) ותייצר כמויות קטנות של חשמל אך לאורך זמן רב.
הסוללה היא תא בטא-וולטאי המשתמש בפחמן-14 (C14) בצורה של פחמן דמוי יהלום (DLC) כמקור קרינת בטא, ו-DLC נוסף של פחמן רגיל כדי ליצור את צומת המוליכים-למחצה הדרוש ולעטוף את הפחמן-14.
אם תהפוך סוללה כזו לברת ייצור סדרתי היא עלולה לשנות לחלוטין את שוק הסוללות מפני שאף שמחירה עלול להיות יקר (עשרות אלפי דולרים ליחידה), היא תוכל לספק אנרגיה במשך מאות ואלפי שנים ברציפות.
אבות טיפוס

נכון לעכשיו, אין אב טיפוס ידוע המשתמש ב C14 כמקורו, עם זאת ישנם כמה אבות-טיפוס המשתמשים בניקל-63 (Ni63) כמקור שלהם עם מוליכים למחצה יהלומיים להמרת אנרגיה, אשר נתפסים כאבן דרך לאב-טיפוס אפשרי של סוללת יהלום C14.
פחמן-14

חוקרים מנסים לשפר את היעילות ומתמקדים בשימוש ב C14 רדיואקטיבי, מכיוון שהוא תורם מינורי לרדיואקטיביות של פסולת גרעינית.
C14 עובר דעיכת בטא, שבו הוא פולט חלקיק בטא בעל אנרגיה נמוכה כדי להפוך לחנקן-14, שהוא יציב (לא רדיואקטיבי).
חלקיקי בטא אלה, בעלי אנרגיה ממוצעת של 50 keV, עוברים התנגשויות לא אלסטיות עם אטומי פחמן אחרים, ובכך יוצרים זוגות אלקטרונים-חורים אשר תורמים לאחר מכן לזרם חשמלי. ניתן לנסח זאת במונחים של תורת הרצועות בכך שבשל האנרגיה הגבוהה של חלקיקי הבטא, אלקטרונים בפסי הולכה הפחמן קופצים לפס ההולכה שלו, ומשאירים מאחוריהם חורים בפס הערכיות שבהם היו אלקטרונים קודם לכן.
שימושים

בשל צפיפות ההספק הנמוכה מאוד שלו, יעילות ההמרה והעלות הגבוהה שלו, מכשיר בטא-וולטאי C14 דומה מאוד להתקנים אחרים הקיימים בטא-וולטאיים אשר מתאימים ליישומי נישה הזקוקים למעט מאוד הספק (מיקרו-וואט) במשך מספר שנים במצבים שבהם לא ניתן להשתמש בסוללות קונבנציונליות. הוחלף או נטען מחדש באמצעות טכניקות קציר אנרגיה קונבנציונליות. בשל זמן מחצית חיים הארוך שלה, C14 בטא-וולטאי עשוי להיות יתרון בחיי שירות בהשוואה לבטא-וולטאיים אחרים המשתמשים בטריטיום או באיזוטופים של ניקל. עם זאת, זה כנראה ילווה ב"מחיר" של צפיפות הספק מופחתת.
שימושים > מסחור

בספטמבר 2020, מורגן בורדמן, עמית תעשייתי ויועץ אסטרטגי מקבוצת Aspire Diamond במרכז הגרעיני הדרום-מערבי של אוניברסיטת בריסטול, מונה להיות מנכ"ל חברה חדשה בשם Arkenlight, אשר נוצרה במפורש כדי למסחר טכנולוגיית סוללת היהלומים שלהם ואולי מכשירי קרינה גרעיניים אחרים במחקר או פיתוח באוניברסיטת בריסטול.
הערות שוליים

↑  "Annual Lecture 2016: Ideas to change the world". University of Bristol.
↑  "Nuclear Waste and Diamonds Make Batteries That Last 5,000 Years". Seeker. 30 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DiStaslo, Cat (2 בדצמבר 2016). "Scientists turn nuclear waste into diamond batteries that last virtually forever". Inhabitat. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nuclear Reactions/Beta Decay". libretexts.org. libretexts.org. 2013-11-26.
↑  "Flash Physics: Nuclear diamond battery, M G K Menon dies, four new elements named". Physics World. 30 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Diamond nuclear battery could generate 100μW for 5,000 years". Electronics Weekly. 2 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bristol university Press release issued: 25 November 2016
↑   Bristol University interdisciplinary Aspire project, 2017
↑   New Atlas (formerly Gizmag) interview with Dr Boardman
סטרלה (מחשב)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 סוג:  מחשב מרכזי, מחשב שפופרות ריק 
 יצרן:  Kalmykov computing machines plant 
 תאריך הפצה:  1953 
 יחידות שיוצרו:  7 
 מידע טכני
 זיכרון:  2,048 מילה 
 
מחשב הסטרלה (ברוסית: ЭВМ Стрела) היה המחשב המרכזי הראשון שיוצר בברית המועצות. משמעות השם ברוסית היא "חץ".
היסטוריה

המתכנן הראשי היה יורי בזילבסקי  (Ю.Я. Базилевский). בין עוזריו היו בוריס רמייב, הבונה הראשי של סדרת מחשבי אורל. המחשב תוכנן במוסקבה במכון תכנון מיוחד מספר 245.
הסטרלות יוצרו על ידי מפעל במוסקבה בשם "המפעל למכונות חישוב אנליטיות" (Московский завод счетно-аналитических машин) בין השנים 1953 ל-1957.
בסך הכול יוצרו שבע מערכות מדגם זה. הן הותקנו במרכז המחשוב של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, אוניברסיטת מוסקבה, המכון למתמטיקה שימושית על שם קלדיש ובמרכזי מחשוב במשרדים שהיו קשורים להגנה ולתכנון כלכלי.
במחשבי הדור הראשון היו 6200 שפופרות ריק ו-60,000 דיודות PN.
מהירות המחשב הייתה 2000 פעולות בשנייה. אריתמטיקת נקודה צפה התבססה על מילים בנות 43 סיביות עם מנטיסה של 35 סיביות ומעריך בן 6 סיביות. זיכרון RAM מבוסס שפופרת ויליאמס היה בן 2048 מילים.
למחשב היה זיכרון קריאה בלבד לתוכניות. קלט נתונים הוזן באמצעות כרטיסי ניקוב או סרט מגנטי. הפלט היה לסרט מגנטי, כרטיסי ניקוב או מדפסת.
הגרסה האחרונה של הסטרלה השתמשה בתוף מגנטי בן 4096 סיביות שהסתובב בקצב 6000 סיבובים לדקה.
בשנת 1954 הוענק למתכנני הסטרלה פרס סטלין מהמעלה הראשונה.
נתן לוריא

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  15 בינואר 1906 Rozkishne, אוקראינה 
 פטירה:  28 בנובמבר 1987 (בגיל 81) אודסה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 שפות היצירה:  יידיש 
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות בין העמים 
 
נתן (נוֹטֶה) לוריא (ביידיש: נאָטע לוריע; ברוסית: Нотэ Лурье;‏ 2 (15) בינואר 1906 – 28 בנובמבר 1987) היה סופר יידיש סובייטי.
ביוגרפיה

לוריא נולד בשנת 1906 בכפר רוסקושנויה (Роскошное) בפלך טאורידה שבדרום-מערב רוסיה (כיום במחוז זפוריז'יה שבאוקראינה), בנו של הרב מנחם מנדל לוריא. נתן למד שנה אחת בלבד בבית הספר. עקב פוגרומים נאלצה משפחתו לעזוב את ביתה, והגיעה לרוסטוב-על-הדון. בגיל 13 נאלץ להתחיל לעבוד כדי לעזור בפרנסת המשפחה. את עבודתו הראשונה החל ברוסטוב, לאחר מכן הוא הגיע לזפוריז'יה, שם עבד במפעל למוצרי חלב. לאחר סגירת המפעל נדד בחיפוש עבודה עד שהגיע למינסק. שם החל ללמוד במכינה. ב-1925 החל לכתוב. הוא נסע לבירה מוסקבה ללמוד באוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית (אנ'). באותה תקופה החל לכתוב עבור העיתון "דער עמעס". ב-1932 פרסם את הרומן המפורסם שלו דער סטעפ רופט (הספר תורגם לאוקראינית ב-1934 ובהמשך גם לרוסית). לאחר סיום לימודיו הגיע לאודסה והיה למורה. שם המשיך לכתוב ולהשתתף במערכת "דער עמעס". הוא נבחר לאיגוד הסופרים הסובייטים, השתתף בוועידה הראשונה והשנייה של איגוד הסופרים הסובייטים באוקראינה, ובשתיהן נבחר לוועדת הביקורת.
בזמן מלחמת העולם השנייה היה חייל בצבא האדום. לאחר המלחמה חזר לאודסה והמשיך בעבודתו הספרותית.
בשנות ה-50 נעצר יחד עם יוצרים יהודים אחרים בברית המועצות. נשפט ל-15 שנות מאסר ונשלח לגולאג. ב-1956 שוחרר וחזר לאודסה. הוא המשיך ליצור, וחברותו באיגוד הסופרים חודשה.
לוריא נפטר ב-28 בנובמבר 1987 בעיר מגוריו אודסה.
ספריו

דער סטעפּ רופט: ראָמאן, מוסקבה: עמעס ('ביבליאָטעק פּראָלעטארישע שריַיבער'), 1932. (רומן)
א פאסאזשיר: שכיינימ, מוסקבה: עמעס ('מאסן-ביבליאָטעק'), 1937.
א ליבע באמ יאמ: ניט דערקענט, מוסקבה: עמעס ('מאסן-ביבליאָטעק'), 1938. (סיפורים)
דער לעצטער אינדיבידואל, קייב: מעלוכע-פארלאג, 1939.
כאָנע אוסקאטש, קייב: מעלוכע פארלאג פאר די נאציאָנאלע מינדערהייטנ אינ אוססר, 1939.
דערציילונגענ, קייב: מעלוכע-פארלאג, 1939. (סיפורים)
הימל און ערד, מוסקבה: סאָוועטסקי פּיסאטעל, 1965.
יאם און הימל: ראָמאן, דערציילונגען און פארצייכענונגען, מוסקבה: סאָוועטסקי פּיסאטעל, 1978.
בא אונדז אין אדעס, מוסקבה: סאָוועטסקי פּיסאטעל ('ביבליאָטעק פון סאָוועטיש היימלאנד'), 1980. (ביילאגע צום זשורנאל נומ. 1, 1980)
טעג און יאָרן: אווטאָביאָגראפישע נאָטיצן, מוסקבה: סאָוועטסקי פּיסאטעל ('ביבליאָטעק פון סאָוועטיש היימלאנד'), 1988. (ביילאגע צו די זשורנאלן נומ. 7 און 8, 1988)
ספריו > בתרגום

Степь зовет: роман; перев. с еврейского Т. Лурье-Грибовой и Р. Рубиной, Москва: Сов. писатель, 1958. (רוסית: דער סטעפּ רופט; התרגום הוא לפי גרסה מעודכנת)
Перед грозою: роман; пер. Миколи Сидоренка, Київ: Рад. письменник, 1973. (אוקראינית)
Степ кличе: роман; авторизований переклад з єврейської О.А. Кривовяза, Київ: Дніпро, 1976. (אוקראינית: דער סטעפּ רופט)
В дорозі: повість, оповідання; з єврейської переклав Микола Сидоренко, Київ: Радянський письменник, 1978. (אוקראינית)
История одной любви: роман, повесть, рассказы; перевод с еврейского, Москва: Сов. писатель, 1981. (רוסית: רומן, נובלה, סיפורים)
Places Dear to the Heart: Sketches About Life of Jewish People in the Ussr, Moscow: Novosti Press Agency Pub. House, 1983. (אנגלית)
In unserem Heimatland. aus dem Leben der Juden in der UdSSR, Moskau : APN-Verlag, 1983. (גרמנית)
Au pays natal: la vie des Juifs en U.R.S.S.; traduit du russe par Catherine Prigent, Moscou: Éditions de l'Agence de Press Novosti, 1983. (צרפתית)
В дороге: повесть, рассказы; перевод с еврейского А.А. Зорич и автора, Одесса: Маяк, 1986. (רוסית: נובלה, סיפורים)
נתונים מקושרים

נתונים מקושרים מתארים במחשוב שיטה לפרסום נתונים מובנים בצורה כזאת שהם יוכלו להיות מקושרים ולהיות שימושיים יותר. דבר זה נבנה על טכנולוגיות רשת כמו HTTP ו URI. אבל במקום לעשות בהם שימוש בדפי רשת לקוראים אנושיים, מרחיבים אותם לשיתוף מידע בצורה כזו שניתן לקרוא אותם באופן אוטומטי על ידי מחשבים. דבר זה מאפשר לקשור ולחקור נתונים ממקורות שונים.
טים ברנרס-לי מנהל World Wide Web Consortium טבע את המונח בדיון על נושאים הקשורים בפרויקט  הרשת הסמנטית. עם זאת הרעיון הוא ישן מאוד וקרוב למושגים כמו מסד נתונים רשתי, ניתוח ציטוטים ובקרת זהויות בקטלוגים של ספריות.
עקרונות

טים ברנרס-לי התווה ארבעה עקרונות של נתונים מקושרים במאמרו נושאי עיצוב: נתונים מקושרים.
השתמש ב-URI כדי לזהות דברים.
השתמש ב-URI  של HTTP כדי שאפשר יהיה להתייחס לדברים ולחפשם על ידי אנשים וסוכני משתמש.
לספק מידע מועיל על דבר מסוים כשה- URI ניתן לחיפוש תוך שימוש בפורמטים סטנדרטיים כמו RDF/XML.
יש לכלול קישורים ל URI אחרים בנתונים החשופים כדי לשפר את גילויו של מידע קשור אחר ברשת.
טים ברנרס-לי הראה מצגת על נתונים מקושרים  בועידת TED  ב- 2009. הוא ניסח בה מחדש את עקרונות הנתונים המקושרים בשלושה "חוקים פשוטים ביותר":
לכל סוגי הרעיונות המושגיים יש שמות המתחילים ב HTTP.
אני מקבל מידע חשוב בחזרה. אני אקבל חזרה מידע מסוים בפורמט תקני שהוא סוג הנתונים השימושיים שמישהו ירצה לדעת על אותו רעיון, על אותו אירוע.
אני מקבל חזרה מידע  שהוא לא רק הגובה והמשקל של מישהו ומתי נולד. לאותו אדם יש קשרים עם אחרים  וכאשר יש לו קשרים, הרי בכל פעם שהוא מבטא קשר אז הרעיון האחר הקשור אליו מתבטא באחד השמות המתחילים ב HTTP.
יש לציין שלמרות שהחוק השני מזכיר "פורמטים תקניים" אין הוא דורש תקנים מסוימים, כמו RDF/XML.
מרכיבים

URI
HTTP
Resource Description Framework (RDF)
פרויקט קהילת קישור נתונים חופשיים

מטרת  קהילת קישור נתונים חופשיים השייכת לקבוצת הרשת הסמנטית לחינוך וקירוב של W3C היא להרחיב את הרשת עם נתונים השייכים לכלל על ידי פרסום מערכי נתונים כמו RDF ברשת וקביעת קישורי RDF בין פריטי נתונים ממקורות מידע שונים. באוקטובר 2007 הכילו מערכות נתונים יותר משני מיליארד של משולשי RDF שהיו מקושרים ביניהם ביותר משני מיליון קישורי RDF. בספטמבר 2011 גדל מספר זה ל-31 מיליארד משולשי RDF המקושרים ביניהם בכ- 504 מיליון קישורי RDF.
ראו גם

LODLAM – נתונים מקושרים בספריות, ארכיונים ומוזאונים
הערות שוליים

↑  Bizer, Christian; Heath, Tom; Berners-Lee, Tim (2009). "Linked Data–The Story So Far" (PDF). International Journal on Semantic Web and Information Systems. 5 (3): 1-22  Interoperability Conflicts in Cross–Border E–Government Services. doi:10.4018/jswis.2009081901. ISSN 1552-6283. נבדק ב-2010-12-18.
↑  Tim Berners-Lee (2006-07-27). "Linked Data–Design Issues". W3C. נבדק ב-2010-12-18.
↑  "Tim Berners-Lee on the next Web".
↑  Fensel, Dieter; Facca, Federico Michele; Simperl, Elena; Ioan, Toma (2011). Semantic Web Services. Springer. pp. 99. ISBN 3642191924.
↑  "CORDIS FP7 ICT Projects – LOD2". European Commission. 2010-04-20.
↑  "LOD2 Project Fact Sheet – Project Summary" (PDF). 2010-09-01. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-20. נבדק ב-2010-12-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572827405171  BNE: XX5412324  LCCN: sh2013002090  LNB: 000201657  NKC: ph827253
נתן ליניאל

| --- | --- |

פרופ' נתן (נתי) ליניאל
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  קומבינטוריקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מנחה לדוקטורט:  מיכה פרלס 
 תלמידי דוקטורט:  Avner Magen, Yael Dekel, דורון פודר, רועי משולם, Eran London, Alon Amit, אברהם מורגנשטרן 
 פרסים והוקרה:  פרס דייקסטרה (2013)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס רוטשילד (2016) 
 
נתן (נתי) ליניאל (נולד ב-1953 בחיפה) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור בבית הספר להנדסה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית. מחקריו עוסקים בעיקר בקשרים שבין מתמטיקה ולבין מדעי המחשב וכן בקומבינטוריקה, זוכה פרס רוטשילד לשנת 2016.