stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף בן מתתיהו
יוספוס כהיסטוריון > ספריו בראייה היסטורית

על אף תפקידו הבולט של יוסף בן מתתיהו במרד היהודי ברומאים וחשיבותו כעד ראייה לאירועים, אין סימן להשפעתו על הכתבים ההיסטוריוגרפיים שהגיעו לידינו מאותה תקופה ואין אפילו רמז לכך שההיסטוריונים מהמאה ה-2, טקיטוס ואפיאנוס מאלכסנדריה (שכלל לא הזכיר את המרד הגדול בספריו) הכירו את חיבוריו. סווטוניוס, בן זמנם, ודיו קסיוס המעט מאוחר יותר אמנם מזכירים את נפילתו בשבי ונבואתו לאספסיאנוס, אולם מאופן דבריהם עולה כי הם כלל לא קראו את ספריו וכך גם בעלי המקורות שעליהם הסתמכו. עד לזמנו של פורפיריוס (המאה ה-3), שבהתפלמסו עם הנצרות ציטט מ"קדמוניות היהודים", הפגנים היחידים שידוע כי קראו את חיבוריו היו פטרוניו: הקיסרים ואפאפרודיטוס. האחרים היו יהודים או נוצרים כמו אוריגנס וטטיאנוס (המאה ה-2).
אוסביוס (מאבות הכנסייה, מאות 3–4 לספירה), לעומת זאת, מצטט ממנו רבות, תוך שהוא מדגיש את מעלת חיבוריו ואף מוסיף לציין כי יוספוס היה המפורסם ביותר בין היהודים בתקופתו, לא רק בין בני עמו, אלא גם בין הרומאים, כך שזכה להצבת פסל לכבודו ברומא וספריו הוערכו כראויים למקום בספרייה בעיר. פטרוס קומסטור בן המאה ה-12, מחבר ספר הלימוד ההיסטורי הנפוץ ביותר בימי הביניים Historia Scholastica ("היסטוריה לימודית"), השתמש בכתבי יוספוס כמקור עיקרי.
כתבי בן-מתתיהו, כיתר הספרות היהודית בשפה היוונית שחוברה טרם וסביב החורבן, לא שומרה על ידי המסורת הרבנית שהכלילה יצירות בעברית וארמית בלבד (מצדו, יוספוס לא הזכיר כלל בספריו את בית הלל ובית שמאי). מגע ראשון בין הספרות הרבנית ליצירתו אירע רק במאה העשירית, באיטליה, עם חיבור "ספר יוסיפון" ששאב מכתביו אך התאים את החומר לתפישה הרבנית, תוך שינויים נרחבים: לדוגמה, קנאי מצדה הוצגו כנופלים בקרב ולא כמתאבדים. בין היתר, הביא "ספר יוסיפון" לראשונה את דמותו של יהודה המכבי, לאחר מאות שנים בהן נזכר רק בנצרות.
עם גל החילון הגדול של המאה ה-19, פנו סופרים יהודים מודרניים ישירות לבן-מתתיהו. ב-1862 יצא התרגום הראשון שלו לעברית, "מלחמות היהודים" לקלמן שולמן. ההיסטוריוגרפיה הציונית גילתה עניין עז ביוספוס והעלתה אפיזודות שכוחות כמו ההתאבדות במצדה לדרגת מיתוס מכונן.
יוסף בן מתתיהו הוא המקור הראשי לידיעותינו על מאתיים השנים האחרונות של תקופת בית שני. חשיבות מיוחדת ניתנת לו לחקר כתות בית שני ובמיוחד הצדוקים והאיסיים, שהידיעות אודותיהם מחוץ לספר זה הן קלושות.
בנוסף, בספר "קדמוניות היהודים" ישנה התייחסות לישו וליוחנן המטביל, אם כי הסברה המקובלת היא כי הספר עבר עריכה נוצרית, ולא ברור מה מהדברים נכתב במקור (ראו העדות הפלוויאנית).
תיאורו את הטריומף ברומא לציון הניצחון על היהודים הוא התיאור המפורט ביותר של מצעד ניצחון רומי בכל הספרות הקלאסית.
הפרוטומה המזוהה עם יוספוס

הפרוטומה המוכרת המזוהה עם יוסף בן מתתיהו, מופיעה בפרסומים רבים, מחקריים ופופולריים. זוהי פרוטומת שיש נאה שנשתמרה יפה, והיא נרכשה בשנת 1891 על ידי מוזיאון Ny Carlsberg Glyptotek (אנ') בקופנהגן, דנמרק, מהנסיכה פּיומבינו (Piombino) לבית בורגזה. בעת הרכישה, לא הייתה ידועה זהותו של האיש שהפסל מתאר וגם לא ניתן היה לזהות את מקורו. לפסל לא נתלוותה שום כתובת. ואף על פי כן, כשתמונת הפסל פורסמה לראשונה בקטלוג המוזאון בשנת 1925, האיש שדמותו פוסלה הוצג כ"ללא ספק יהודי צעיר", בלא לציין שום סיבה לקביעה זו. אלא שבשנת 1930, חוקר יהודי אוסטרי בשם רוברט אייזלר כתב מאמר הגנה מפורט לזיהויו של האיש כיהודי, ואף הוסיף וטען ש"היהודי הצעיר" הוא לא אחר מאשר יוספוס פלביוס.
במידה וזוהי אכן דמותו של יוסף בן מתתיהו, הרי שמדובר בתיאור האמנותי הפיזי היחיד ששרד של אישיות יהודית מהעת העתיקה, מלבד כמה דיוקנאות של אישים מהשושלת ההרודיאנית, שנעשו בצורה גרועה על גבי מטבעות ברונזה. אוסביוס כתב אמנם שפסל לכבודו של יוספוס עמד ברומא, אולם ההיסטוריון מגן ברושי טוען כי עדותו של אוסביוס אינה מספיקה כדי לאמת את השערתו של אייזלר שזהו פסלו של יוספוס, וכי גם זיהויו שמדובר באישיות יהודית נעשה בלא תיעוד עובדתי. אייזלר ביסס זאת על ראיות קלושות של תווי פנים "אופייניים" ליהודים, ובראשם "אף עקום או 'שבור', שהוא די עבה בחלקו התחתון, שונה מאוד מהאף הנשרי שניתן למצוא לעיתים קרובות אצל הרומאים", וכן גם עיניים "יהודיות", אותן אפיין כ"עצובות, חסרות-שקט ודרוכות", ולדעת ברושי, אייזלר היהודי אימץ בכך סטריאוטיפים אנטישמיים קלאסיים.
מהדורות של חיבוריו

מהדורת אינטרנט של מהדורת "ניזֶה" (B. Niese, Berlin, 1895), מהדורה מדעית של נוסח המקור היווני, באתר Perseus Project.
מלחמות היהודים עם הרומאים, חבר בשפת יפת ... עם הקדמה והערות מאת קלמן שולמאן, דפוס האלמנה והאחים ראם, וילנה תרמ"ד; תרע"ג.
תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, בתרגומו של ד"ר י.נ. שמחוני, הוצאת שטיבל, תרפ"ג (1923) (ספר סרוק באתר HebrewBooks); תרצ"ח/ט2; תל אביב 1929; הוצאת מסדה, 1968.
מלחמת היהודים, תרגום חדש על ידי שמואל חגי, הוצאת ראובן מס, ירושלים תשכ"ד (1964).
תולדות מלחמת היהודים ברומאים, עריכה: ישראל שצמן; תרגום: ליזה אולמן; מבוא: יונתן פרייס, הוצאת כרמל, ירושלים 2009.
מהדורת אינטרנט של מהדורת "ניזֶה" (B. Niese, Berlin, 1892), מהדורה מדעית של נוסח המקור היווני, באתר פרויקט פרסאוס.
תרגומו של קלמן שולמאן: ימי עם עולם: הוא ספר קדמוניות היהודים (ספרים א-ד), דפוס ראם, ווילנא, תרמ"ז 1886; תרע"א; קדמניות היהודים (ספרים י"א - ט"ו), ווילנא 1864.
קדמוניות היהודים, מתורגמים מיוונית, עם מבוא והערות מאת אלכסנדר שור. ספר I - ‏VIII, הוצאת ראובן מס, ירושלים ת"ש - תש"ו.
קדמוניות היהודים, תרגם מהמקור היווני אברהם שליט וצירף מבוא, הערות, באורים, מפות ותמונות, א-ב, ג, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ד 1944; 19552; תשכ"ג 1963; מהדורה חדשה: מוסד ביאליק, תשמ"ה 1985
מהדורת אינטרנט של מהדורת "ניזֶה" (B. Niese, Berlin, 1890), מהדורה מדעית של נוסח המקור היווני, באתר פרויקט פרסאוס.
(תרגום חופשי מתרגום גרמני) ספר תולדות יוסף, תרגום קלמן שולמן, וילנא תרי"ט 1859. (100 עמודים)
(מהדורה מדעית; תרגום מיוונית) חיי יוסף, תרגום והערות: מנחם שטיין. תל אביב, תרצ"ו
(מהדורה מדעית; תרגום מיוונית) חיי יוסף, מבוא, תרגום ופירוש: דניאל שוורץ, הוצאת יד יצחק בן-צבי - סדרת ספרים: "בין מקרא למשנה", ירושלים תשס"ח 2008. (200 עמודים)
מהדורת אינטרנט של מהדורת "ניזֶה" (B. Niese, Berlin, 1892), מהדורה מדעית של נוסח המקור היווני, באתר פרויקט פרסאוס.
תרגומו של שמואל שלום (בן המאה ה-16, קושטא), נדפס כתוספת לספר היוחסין של אברהם זכות (1452 - 1515) שיצא לאור על ידיו, (מהדורת קושטאנדינא (קושטא) שכ"ו (1565/6) (דפים קע"ב - ק"פ) דפים 167–176 בקובץ הדיגיטלי, באתר הספרייה הלאומית)].
מהדורה נוספת של תרגום זה: קדמות היהודים: נגד אפיון ... המצרי מאלכסנדריה / מתורגם עברית מאת הרופא ... כהר"ר שמואל שולם (אנ') והדפס בעיר קושטאנדינא בשנת שכ"ו..., ליק: דפוס ה’ פעטצלאלל, תרי"ח. (20 עמודים).
קדמות היהודים (נגד אפיון), תרגם י"נ שמחוני, א"י שטיבל, תרפ"ח; תל אביב תרצ"ט. (מהדורות נוספות: מסדה, [ת"ש לערך]; שם, תשי"ט; שם, 1968.)
נגד אפיון, תרגום מהמקור עם מבוא ופירושים: אריה כשר, הוצאת מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תשנ"ז 1996. (2 כרכים)
מהדורות של חיבוריו > מהדורות ברשת

מהדורות מדעיות של חיבוריו ביוונית (מהדורת "ניזה"; B. Niese, Berlin) ובאנגלית (מהדורת William Whiston, A.M.‎) באתר פרויקט פרסאוס.
חיבוריו באתר PACE ‏(the Project on Ancient Cultural Engagement)
כתביו בפרויקט גוטנברג (מהדורת William Whiston, A.M.‎) (באנגלית)
כתביו באתר CCEL ‏(The Christian Classics Ethereal Library) (מהדורת William Whiston, A.M.‎) (באנגלית)
ראו גם

המרד הגדול
יודפת
מצדה
גמלא
יוסף בן גוריון
בעיית יוספוס
לקריאה נוספת

"יוסף בן מתתיהו הכוהן", האנציקלופדיה העברית (כרך יט), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"ח, עמ' 681-690
דוד פלוסר, ‏יוספוס פלביוס, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור (הספר באתר "כותר") (הספר בקטלוג ULI)
אוריאל רפפורט (עורך), יוסף בן מתתיהו: היסטוריון של ארץ־ישראל בתקופה ההלניסטית והרומית: קובץ מחקרים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשמ"ג. (קובץ מחקרים שהוצגו בכינוס מדעי בנושא יוסף בן מתתיהו שהתקיים באוניברסיטת חיפה בימים י"ט-כ’ באדר ב’ תשמ"א (25–26 במרץ 1981) על ידי המרכז לחקר ארץ-ישראל ויישובה של יד יצחק בן-צבי ואוניברסיטת חיפה) (הספר בקטלוג ULI)
פנינה שטרן, חיי יוסף: האוטוביוגרפיה של יוספוס פלאביוס, חיבור לשם קבלת התואר "דוקטור לפילוסופיה" (בהנחיית אוריאל רפפורט), אוניברסיטת חיפה, הפקולטה למדעי הרוח, החוג לתולדות עם ישראל, נובמבר 2005. (315 עמודים) (הספר בקטלוג ULI)
דוד נחמן, ההלכה בכתבי יוסף בן מתתיהו, חיבור לשם קבלת התואר "דוקטור לפילוסופיה" (בהנחיית זאב ספראי), אוניברסיטת בר-אילן, המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכיאולוגיה, סיון תשס"ד. (הספר בקטלוג ULI)
טל אילן, ורד נעם, בשיתוף מאיר בן שחר, דפנה ברץ ויעל פיש, בין יוספוס לחז"ל, כרך א - האגדות האבודות של ימי הבית שני; כרך ב - אגדות החורבן; יד בן צבי, תשע"ז (הספר בקטלוג ULI)
דזמונד סיוורד, הבוגד בירושלים: יוסף בן-מתתיהו, מצדה וחורבן יהודה , מאנגלית: ירון בן-עמי, זמורה ביתן מודן, תשע"ב 2011. (הספר בקטלוג ULI)
אוריאל רפפורט, ‏הרדידות של "המלחמה היהודית" – ביקורת על הספר "הבוגד בירושלים", קתרסיס גיליון 17, אביב תשע"ב, עמ' 43–52
Heinz Schreckenberg, Bibliographie zu Flavius Josephus, Brill, 1968. ISBN 9004001158 ‏(336 עמודים) (בגרמנית)‏
Heinz Schreckenberg, Bibliographie zu Flavius Josephus: Supplementband mit Gesamtregister, Brill, 1979. ISBN 9004059687 ‏(242 עמודים) (בגרמנית)‏
Heinz Schreckenberg, Die Flavius-Josephus-Tradition in Antike und Mittelalter, Brill Archive, 1972. ISBN 9004034188 ‏(214 עמודים) (בגרמנית)‏
Louis H. Feldman, Josephus and modern scholarship, 1937-1980, W. de Gruyter, 1984. ISBN 3110081385 ‏(1055 עמודים) (באנגלית)‏
לקריאה נוספת > מאמרים

יצחק בער, ירושלים בימי המרד הגדול (על יסוד ביקורת המקורות של יוספוס ואגדות החורבן), ציון, גיליון לו, תשל"א, 1971, עמ' 190-127, באתר JSTOR
ישראל ל' לוין, ‏בית-המקדש בירושלים: תיאורי יוסף בן-מתתיהו ומקורות אחרים, קתדרה 77, אוקטובר 1995, עמ' 16-3
לקריאה נוספת > ספרות יפה

ליון פויכטוונגר, מלחמת היהודים, הוצאת זמורה ביתן, 1942. (רומן היסטורי)
יורם אבי תמר (יורם צפריר), חיי יוסף - הספר הגנוז, זמורה ביתן, תש"ס 2000. (רומן היסטורי, 486 עמודים)
דורון בן שמעון. כתב החידה של יוסף בן מתתיהו, הוצאה: דורון בן שמעון, 2021. (רומן היסטורי)
מרדכי אביעם, משגב – סאגה גלילית, הוצאה גלילית, 2024. (רומן היסטורי)
סיפור פשע אמריקאי

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה מ-2016. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה דומה, ראו .
| --- | --- |

כרזת העונה הראשונה
 סוגה:  פשע דרמה היסטורית דרמת פשע
 יוצרים:  ראיין מרפי 
 שחקנים:  ראו כאן
 פרסים:  פרס אמי לבידור בפריים טיים (2016)   פרס גלובוס הזהב (2016)
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  29 (נכון ל־9 בנובמבר 2021) 
 הפקה
 מפיק:  ג'ון טרבולטה אלכסיס מרטין וודול צ'יפ ווקליץ'
 מפיקים בפועל:  סקוט אלכסנדר בראד פלצ'וק בראד סימפסון נינה ג'ייקובסון ריאן מרפי
 חברת הפקה:  Scott & Larry Productions Color Force Ryan Murphy Productions FXP ( FX Networks, LLC) Fox 21 Television Studios
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה, נטפליקס 
 עורכים:  אדם פן
 אתר צילומים:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מוזיקה:  מאק קוויל
 אורך פרק:  40–60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  FX
 תקופת שידור מקורית:  2 בפברואר 2016 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סיפור פשע אמריקאי (באנגלית: American Crime Story) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית אנתולוגית מסוגת פשע ודרמה תקופתית, זוכת פרס גלובוס הזהב. הסדרה פותחה על ידי סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי, שמפיקים בפועל את הסדרה יחד עם בראד פלצ'וק, נינה ג'ייקובסון, ראיין מרפי ובראד סימפסון. בדומה לאנתולוגיית האימה הבדיונית "אימה אמריקאית", גם אותה הפיקו מרפי ופלצ'וק, גם הסדרה היא בעלת מבנה אנתלוגי וכל עונה אחרת בה מוצגת כמיני-סדרה עצמאית ומתעסקת במקרה פשע אחר שעלה לכותרות וסוקר באופן נרחב באמריקה. אלכסנדר וקרשבסקי לא חזרו להפקת הסדרה לאחר העונה הראשונה.
העונה הראשונה, הנושאת את כותרת המשנה "המדינה נגד או. ג'יי. סימפסון", סיקרה מחדש את משפטו של או. ג'יי. סימפסון על הירצחה של אשתו, ניקול ובן זוגה. העונה עלתה לשידור ב-2 בפברואר 2016 ושידורה הסתיים ב-5 באפריל 2016, והתבססה על הספר "המרוץ של החיים שלו: המדינה נגד או. ג'יי. סימפסון" מאת ג'פרי טובין. העונה השנייה, הנושאת את כותרת המשנה "הרצח של ורסצ'ה", עוסקת בפרשת הירצחו של ג'אני ורסצ'ה על ידי הרוצח הסדרתי, אנדרו קונאנן, ועל השפעת הרצח על הסובבים את השניים. העונה עלתה לשידור ב-17 בינואר 2018, והיא מבוססת על הספר "הטענות הוולגריות: אנדרו קונאן, ג'אני ורסצ'ה והציד הגדול ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית" מאת מורין אורת.
עונה נוספת, המבוססת על תוצאותיה של הוריקן קתרינה, הייתה בתהליכי פיתוח, אך בפברואר 2019, רשת "FX" הודיעה שהפקתה התבטלה. העונה השלישית, שנקראת "מוניקה לווינסקי", עלתה לשידור ב-7 בספטמבר 2021; ועוסקת בפרשת מוניקה לווינסקי ובסיפור הדחתו של נשיא ארצות הברית ה-42, ביל קלינטון, בגין אישומי שקר ושיבוש מהלכי משפט, על פי ספר אחר שכתב טובין, "קונספירציה עצומה: סיפורה האמיתי של שערוריית המין שכמעט הפילה נשיא".
עלילה > עונה ראשונה: אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון

העונה הראשונה, שכותרת המשנה שלה היא: "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" ("The People v. O. J. Simpson"), מספרת את סיפור משפט הרצח המתוקשר והשנוי במחלוקת, שבו הואשם כוכב הפוטבול או. ג'יי סימפסון ברצח אשתו ניקול בראון ובן זוגה רון גולדמן. העונה חוקרת את הכאוס ששרר מאחורי הקלעים של חקירת הרצח, מנקודת מבטם של עורכי הדין שעסקו בתיק משני צדי בית המשפט, ואיך השילוב של הביטחון העצמי של התביעה, התככנות של ההגנה, וההיסטוריה הבעייתית של משטרת לוס אנג'לס עם הקהילה השחורה בעיר, גרם למושבעים להגיע להחלטה לזכות את סימפסון מחמת ספק סביר.
עלילה > עונה שנייה: הרצח של ורסצ'ה

העונה השנייה, שכותרת המשנה שלה היא: "הרצח של ורסצ'ה" ("The Assassination of Gianni Versace"), מספרת את סיפור הירצחו של ג'אני ורסצ'אה וחושפת את היחסים של המעצב הנודע עם אחותו, בן זוגו והסובבים אותו ובמקביל פורשת את סיפור חייו של רוצחו, אנדרו קונאנן, ואת הנסיבות שהובילו אותו לרצוח את ורסצ'ה.
עלילה > עונה שלישית: מוניקה לווינסקי

פרשת מוניקה לווינסקי משמשת כבסיס לעונתה השלישית של הסדרה, שכותרת המשנה שלה היא: "מוניקה לווינסקי", המתרחשת בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון.
בעונה מככבות שרה פולסון בדמותה של לינדה טריפ, ביני פלדסטין בדמותה של מוניקה לווינסקי, מרגו מרטינדייל בדמותה של לוסיאן גולדברג, ואנאליי אשפורד בדמותה של פאולה ג'ונס. העונה התעתדה לעלות לשידור ב-27 בספטמבר 2020, אך רשת "FX" דחתה את הפקתה בשל לוח הזמנים של מרפי. לפני כן, הרשת שקלה לדחות את תאריך עלייתה לשידור בשל הבחירות שהתקיימו בשנת 2020. ב-15 בנובמבר 2019 הוכרז שקלייב אוון יגלם את דמותו של הנשיא קלינטון, יחד עם אנתוני גרין שיגלם את דמותו של אל גור. בינואר 2020, הוכרז שבילי אייכנר יגלם את דמותו של העיתונאי מאט דראדג' ואילו בטי גילפין תגלם את דמותה של אשת התקשורת השמרנית אן קולטר. במרץ 2021, נודע כי אידי פאלקו תגלם את דמותה של הילרי קלינטון. ביוני 2021, נודע על ליהוקו של קולין הנקס לצוות השחקנים. באוגוסט 2021, פורסם כי גילפין עזבה את הפקת העונה עקב בעיות בלוח הזמנים שלה ואותה החליפה קובי סמולדרס. העונה עלתה לשידור ב-7 בספטמבר 2021.
עלילה > עונות עתידיות והוריקן קתרינה

בשנת 2016 הוכרז תחילה שהעונה השלישית עתידה להתמקד באירועי הוריקן קתרינה, ככל הנראה אף בפרשת מקרי המוות בית החולים ממוריאל בניו אורלינס ובתוצאותיהן. מרפי הסביר שהמטרה בעונה הזו היא לעקוב אחר קבוצה של שישה עד שמונה אנשים בניסיון לבחון את כל הצדדים של הטרגדיה. הפקת העונה העוסקת באירועי הוריקן קתרינה, הייתה אמורה להתחיל בסתיו 2016. עם זאת, ביוני 2017, המפיקים הודיעו שהפקת העונה תתעכב עד לרבעון הראשון של שנת 2018 ובמקומה תעלה לשידור העונה "הרצח של ורסצ'ה", שנועדה במקור להיות העונה השלישית. אך לבסוף בפברואר 2019 הוכרז שהפרויקט בוטל לגמרי.
צוות השחקנים והדמויות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  עונה 1: המדינה נגד או. ג'יי. סימפסון דמויות ראשיות שרה פולסון – מרסיה קלארק  דייוויד שווימר – רוברט קרדשיאן  ג'ון טרבולטה – רוברט שפירו  קובה גודינג ג'וניור – או. ג'יי. סימפסון  נייתן ליין – אף. לי. ביילי  קורטני בי. ואנס – ג'וני קוקרן  ברוס גרינווד – גיל גראסטי  סטרלינג קיי בראון – כריסטופר דארדן  קנת' צ'וי – לאנס איטו  כריסטיאן קלמנטון – ויליאם הודג'מן דמויות משנה קוני בריטון – פיי רזניק  סלמה בלייר – קריס ג'נר  ג'ורדנה ברוסטר – דניס בראון  בילי מגנוסן – קאטו קילין  שריל לאד – לינל שפירו  מייקל מקגריידי – פיליפ ואנטר  סטיבן פסקואלה – מארק פורהמן  לאונרד רוברטס – דניס שצמן  כריס באוור – הבלש טום לאנג  אוון הנדלר – אלן דרשוביץ  כריס קונר – ג'פרי טובין  מלקולם-ג'מאל וורנר – אל קאולינגס  רוב מורו – בארי סצאק  רוברט מורס – דומיניק דאן  לארי קינג (בתפקיד עצמו) |  עונה 2: הרצח של ורסצ'ה דמויות ראשיות דארן כריס – אנדרו קונאנן  אדגר רמירז – ג'אני ורסצ'ה  פנלופה קרוז – דונטלה ורסצ'ה  ריקי מרטין – אנטוניו ד'אמיקו דמויות משנה אנאליי אשפורד – אליזבת קוט  ג'ון ג'ון בריונס – מודסטו קונאנן  ניקו אוורס-סווינדל – פיליפ מריל  מייק פארל – לי מיגלין  קודי פרן – דייוויד מדסון  מקס גרינפילד – רוני  ג'ודית לייט – מרילין מיגלין  דאשה פולנקו – הבלשית לורי ויילדר  פין ויטרוק – ג'פרי טראייל |  עונה 3: מוניקה לווינסקי דמויות ראשיות שרה פולסון – לינדה טריפ  ביני פלדשטיין – מוניקה לווינסקי  אנאליי אשפורד – פולה ג'ונס  מרגו מרטינדייל – לוסיאן גולדברג  אידי פאלקו – הילרי קלינטון  קלייב אוון – ביל קלינטון דמויות משנה בילי אייכנר – מאט דראדג'  אליזבת ריזר – קתלין ויילי  ג'ודית לייט – סוזן קרפנטר-מקמילן  אנתוני גרין – אל גור  קובי סמולדרס – אן קולטר  קולין הנקס – מייק אמיק  טארן קילאם – סטיב ג'ונס  מירה סורבינו – מרסיה לואיס  קתלין טרנר – סוזן וובר רייט  דן בקדאל – קנת סטאר  ג'וזף מאזלו – פול בגאלה  בלייר אנדרווד – ורנון ג'ורדן  קווין פולאק – ברני נוסבאום  פטריק פישלר – סידני בלומנטל |  |  |  |  |  |
סקירה > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 2 בפברואר 2016 | 5 באפריל 2016 |
|  | 2 | 9 | 9 | 17 בינואר 2018 | 21 במרץ 2018 |
|  | 3 | 10 | 10 | 7 בספטמבר 2021 | 9 בנובמבר 2021 |
סקירה > עונה 1: המדינה נגד או. ג'יי. סימפסון

|  מספר פרק |  מספר פרק בעונה |  שם הפרק באנגלית |  בימוי |  כתיבה |  תאריך שידור מקורי |  רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | From the Ashes of Tragedy | ראיין מרפי | סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי | 2 בפברואר 2016 | 5.12 |
| 2 | 2 | The Run of His Life | ראיין מרפי | סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי | ‏9 בפברואר 2016 | 3.90 |
| 3 | 3 | The Dream Team | אנתוני המינגוויי | דניאל וינסנט דווינסנטיס | 16 בפברואר 2016 | 3.34 |
| 4 | 4 | 100% Not Guilty | אנתוני המינגוויי | סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי מאיה פורבס ו-וואלס וולדרסקי | 23 בפברואר 2016 | 3.00 |
| 5 | 5 | The Race Card | ג'ון סינגלטון | ג'ו רוברט קול | 1 במרץ 2016 | 2.73 |
| 6 | 6 | Marcia, Marcia, Marcia | ראיין מרפי | דניאל וינסנט דווינסנטיס | 8 במרץ 2016 | 3.00 |
| 7 | 7 | Conspiracy Theories | אנתוני המינגוויי | דניאל וינסנט דווינסנטיס | 15 במרץ 2016 | 2.89 |
| 8 | 8 | A Jury in Jail | אנתוני המינגוויי | ג'ו רוברט קול | 22 במרץ 2016 | 2.91 |
| 9 | 9 | Manna from Heaven | אנתוני המינגוויי | סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי | 29 במרץ 2016 | 2.76 |
| 10 | 10 | The Verdict | ראיין מרפי | סקוט אלכסנדר ולארי קרשבסקי | 5 באפריל 2016 | 3.27 |
סקירה > עונה 2: הרצח של ורסצ'ה

|  מספר פרק |  מספר פרק בעונה |  שם הפרק באנגלית |  בימוי |  כתיבה |  תאריך שידור מקורי |  רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 | 1 | The Man Who Would Be Vogue | ראיין מרפי | טום רוב סמית' | 17 בינואר 2018 | 2.22 |
| 12 | 2 | Manhunt | נלסון קראג | טום רוב סמית' | 24 בינואר 2018 | 1.42 |
| 13 | 3 | A Random Killing | גווינת' הורדר-פייטון | טום רוב סמית' | 31 בינואר 2018 | 1.26 |
| 14 | 4 | House by the Lake | דניאל מינהן | טום רוב סמית' | 7 בפברואר 2018 | 0.98 |
| 15 | 5 | Don't Ask Don't Tell | דניאל מינהן | טום רוב סמית' | ‏ 14 בפברואר 2018 | 0.91 |
| 16 | 6 | Descent | גווינת' הורדר-פייטון | טום רוב סמית' | 28 בפברואר 2018 | 1.10 |
| 17 | 7 | Ascent | גווינת' הורדר-פייטון | טום רוב סמית' | ‏7 במרץ 2018 | 0.92 |
| 18 | 8 | Creator / Destroyer | מאט בומר | טום רוב סמית' ומגי קון | 14 במרץ 2018 | 1.00 |
| 19 | 9 | Alone | דניאל מינהן | טום רוב סמית' | 21 במרץ 2018 | 1.20 |
סקירה > עונה 3: מוניקה לווינסקי

|  מספר פרק |  מספר פרק בעונה |  שם הפרק באנגלית |  בימוי |  כתיבה |  תאריך שידור מקורי |  רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 | 1 | Exiles | ראיין מרפי | שרה ברגרס | 7 בספטמבר 2021 | 0.92 |
| 21 | 2 | The President Kissed Me ‏ | מייקל אפנדאל | שרה ברגרס | 14 בספטמבר 2021 | 0.69 |
| 22 | 3 | Not To Be Believed | מייקל אפנדאל | שרה ברגרס | ‏21 בספטמבר 2021 | 0.66 |
| 23 | 4 | The Telephone Hour‏ | לורי דה קלרמון-טונרה | פלורה בירנבאום | 28 בספטמבר 2021 | 0.61 |
| 24 | 5 | Do You Hear What I Hear? | לורי דה קלרמון-טונרה | האלי פייפר | 5 באוקטובר 2021 |  |
| 25 | 6 | Man Handled | ראיין מרפי | פלורה בירנבאום | 12 באוקטובר 2021 |  |
| 26 | 7 | The Assassination of Monica Lewinsky | מייקל אפנדאל | שרה ברגס, פלורה בירנבאום ודניאל פירל | 19 באוקטובר 2021 |  |
| 27 | 8 | Stand By Your Man | רייצ'ל מוריסון | פלורה בירנבאום | 26 באוקטובר 2021 |  |
| 28 | 9 |  | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך | 2 בנובמבר 2021 |  |
| 29 | 10 |  | יפורסם בהמשך | יפורסם בהמשך | 9 בנובמבר 2021 |  |
לוקהיד C-5 גלקסי

C-5 בטיסה
מסוק סופר קוברה מועמס לתוך C-5 לצורך העברה
לוקהיד C-5 גלקסי הוא מטוס תובלה צבאי המבצע תובלה אווירית כבדה למרחקים בין-יבשתיים. זהו מטוס התובלה הצבאי הגדול ביותר שהיה אי פעם בשימוש ארצות הברית, ונחשב למטוס הגדול והכבד ביותר בעולם עד להופעתם של האנטונוב 124 והאנטונוב 225. המטוס נועד להוביל מטען חריג בגודלו כמו שני טנקי מערכה או גשרים מתקפלים, או שלושה מסוקי תובלה מסוג CH-47 צ'ינוק. ה-C-5 פותח ועוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. המטוס בשירות בלעדי בחיל האוויר האמריקאי.
ייעוד

C-5, לו כושר העמסה עצום, מספק שירותי תמיכה להגנה הלאומית של ארצות הברית. המטוס יכול לשאת יחידות צבאיות מצוידות (כולל טנקי מערכה) בהתראה קצרה לכל נקודה בעולם, וכך מספק תמיכה המסייעת להמשיך לקיים את הכוח הקרבי.
רקע ושירות

ה-C-5 הראשון יצא מפס הייצור ב-2 במרץ 1968. ב-3 ביוני באותה שנה החל את טיסות המבחן שלו. לאחר השלמת טיסות המבחן המטוס סופק לתשע טייסות בבסיסי חיל האוויר בארצות הברית.
המטוס החל לשרת במלחמת וייטנאם שם הוביל אספקה וציוד צבאי לחיילים. המטוס המשיך לשרת בכל מלחמות ארצות הברית מאז ועדיין ממשיך לשרת כיום כמטוס אספקה לחיילי ארצות הברית בעיראק.
ב-1998 החלה תוכנית למודרניזציה של המטוסים (שבאותה עת כבר השלימו 30 שנה בשירות): האוויוניקה בכללה השתפרה, ציוד ניווט ובטיחות שודרג, הוספה מערכת טייס אוטומטי חדשה, מנועים חדשים וחזקים יותר, וכן שיפור כללי במעטפת המטוס, כן נסע, תא טייס ומערכת הדיחוס. הראשון מבין מטוסי ה-C-5M שסיים את שיפורו יצא מהמפעל ב-16 במאי 2006.
מאפיינים מיוחדים

ממדי אזור המטען הם 37×4.1×5.8 מטר, שהם 890 מטרים מעוקבים.
אזור הישיבה בסיפון העליון מכיל 73 אנשים בנוסף לצוות (של 7 אנשים).
יכולת להמראה ונחיתה ממסלולי המראה לא שלמים או קצרים יחסית.
בכן הנחיתה יש 28 גלגלים החולקים את עומס המשקל. כמו כן, כן הנחיתה האחורי מסוגל "לכרוע ברך" כדי לאפשר הטענה ופריקה יעילים של ציוד.
דלתות קדמיות ואחוריות המאפשרות ניצול מלא, יעיל ומהיר של אזור המטען.
ה-C-5 מסוגל לשאת את כמעט כל הציוד הצבאי של ארצות הברית, מטנקים דרך אמצעי גישור ועד תחמושת.
ל-C-5 יש 12 מכלי דלק פנימיים בקיבולת כוללת של כמעט 194,000 ליטר דלק.
תאונות וסיכון

מתחילת שירותו ועד היום למטוסי ה-C-5 היו תשע תאונות הקשורות בכשלים מכניים ובטעויות אנוש. תאונה מפורסמת אחת קרתה במהלך מלחמת וייטנאם במבצע לחילוץ יתומים וייטנאמים ב-4 באפריל 1975. המטוס ניסה לבצע נחיתת חירום אך ללא הצלחה. 144 איש נספו (מתוכם 76 ילדים), מתוך ה-305 שהיו במטוס.
המטוס הגדול ותכולתו גם פגיעים במיוחד במשך זמן שהותם באוויר. המטוס החשוף וחסר כלי הנשק מהווה מטרה ברורה לטילי קרקע-אוויר.
ראו גם

מטוס תובלה צבאי
תובלה אווירית
מטוס מטען
בית אוסישקין (תל אביב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים 
 כתובת:  הירקון 52 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1922
 תאריך פתיחה רשמי:  1922 
 אדריכל:  אלכסנדר לוי 
 
 קואורדינטות:  32°04′25″N 34°45′59″E﻿ / ﻿32.0736°N 34.7664°E﻿ / 32.0736; 34.7664
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית אוסישקין(למפת תל אביב רגילה) בית אוסישקין(למפת גוש דן רגילה) בית אוסישקין(למפת גוש דן מוגדלת) בית אוסישקין  he בית אוסישקיןhe בית אוסישקיןמפת  מרכז __ תל אביב [‌למפה דינמית של גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק, __ רמת גן, __ גבעתיים ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לונטה
חלון טריפורי
קטע מהחזית
הקיר החיצוני של חדר המדרגות
בית אוסישקין הוא בניין בקרן הרחובות הירקון (מספר 52) ואלנבי בתל אביב הצופה על מגדל האופרה, כיכר הכנסת וחוף תל אביב. מנחם אוסישקין ומשפחתו התגוררו בבניין שנקרא על שמו.
הקמה

בית אוסישקין נבנה בשנת 1922 ותוכנן על ידי אלכסנדר לוי במסגרת חברת "קדם - חברת בניין בע"מ" שהקים לוי ביפו אשר יזמה מיזמי בנייה ותשתיות בארץ. הבניין הוא דוגמה בולטת לסגנון האקלקטי שאפיין את הבנייה בתל אביב בעשור השני והשלישי של המאה ה-20. הוא מתאפיין בקשתות מחודדות המזכירות את הבנייה הערבית, כרכובים קלאסיים ואלמנטים קישוטיים נוספים, בדומה לבית הפגודה אשר תכנן לוי שנתיים מאוחר יותר.
אוסישקין, שנבחר ליו"ר הקרן הקיימת לישראל ב-1923, פנה לאלכסנדר לוי שנית וביקש שיתכנן גם את ביתו בשכונת רחביה בירושלים. לוי נענה לבקשתו וב-1925 הגיש תוכניות מפורטות אך מימושן השתהה בשל קשיים כלכליים. לבסוף נבנה הבניין רק ב-1931 בתכנונו של ריכרד קאופמן ולשם העתיק אוסישקין את משכנו.
בשנות ה-30 הוסיף האדריכל יוסף מינור קומה שלישית למבנה. עם פטירתו ב-1941 הוריש אוסישקין את המבנה למשפחתו, והוא נותר בחזקתה עד לשנת 1992.