stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרוץ סמכויות
הערות שוליים

↑  חדשות כל הזמן, על מרוץ הסמכויות, 26.4.17
↑  בג"ץ 58/08 פלוני נ' בית הדין הרבני האזורי בחיפה
↑  בג"ץ 8497/00 אירה פייג-פלמן נ' ג'אורג' פלמן, פ"ד נז(2) 118 (2003)
↑  עו"ד רוזנר דרזנר, מרוץ סמכויות לאחר כישלון שלום בית, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏13/12/2012
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
ימת צ'אד

| --- | --- |
תמונות לוויין של ימת צ'אד בשנים שונות
תמונות לוויין של ימת צ'אד בשנים שונות
 מידע כללי
 מיקום:  מרכז אפריקה, בעיקר בצ'אד
 סוג:  ימה סגורה
 מידות
 שטח:  1,350 קמ"ר
 נפח:  10.8 קמ"ק
 גובה:  280 מטר מעל לפני הים
 עומק מרבי:  11 מטר
 ‏עומק ממוצע:  1.5 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר שארי
 ‏אגן ניקוז:  2,381,635 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  צ'אד צ'אד קמרון קמרון ניגריה ניגריה ניז'ר ניז'ר
 אורך קו החוף:  650 ק"מ
 קואורדינטות:  13°0′N 14°0′E﻿ / ﻿13.000°N 14.000°E﻿ / 13.000; 14.000
  (למפת צ'אד מוגדלת) נג'מנה מונדו אבשה פאיה-לארגו לוב סודאן הרפובליקה המרכז אפריקאית קמרון ניגריה ניז'רימת צ'אד(למפת צ'אד רגילה) נג'מנה מונדו אבשה פאיה-לארגו לוב סודאן הרפובליקה המרכז אפריקאית קמרון ניגריה ניז'רימת צ'אד מפת אגם צ'אד
ימת צ'אד היא הימה הרביעית בגודלה באפריקה. היא גובלת בצ'אד, קמרון, ניגריה וניז'ר. מקור שם הימה הוא ככל הנראה במילה "tsade" שמשמעותה בשפת בקאנורי (אנ') המקומית הוא "אגם".
גאוגרפיה

הימה שוכנת בתוך אגן צ'אד בגובה של 281 מטרים מעל פני הים, באזור של דיונות בין המדבר בצפון והסוואנה מדרום. היא בנויה משני אגנים ביניהם מפריד רכס, דרכו עוברת תעלה.
שטחה הימה נע בין 1,300 קמ"ר ל-25,700 קמ"ר, ומשתנה מדי שנה בתלות בכמות המשקעים באגן הניקוז ובימה עצמה. הימה מקבלת כ-90% ממימיה מנהר צ'ארי.
הימה רדודה, ומאבדת כמות רבה ממימיה בגלל חלחול והתאדות. מימיה אינם מלוחים.
ימת צ'אד היא שריד לימה עתיקה, שכיסתה את שטח אגן צ'אד. בתקופה הקדומה היה שטחה פי שלושה מזה של הימה המודרנית.
היסטוריה

אגן צ'אד מכיל את העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות אנושית במערב אפריקה, ונראה כי האזור יושב ברציפות מאז המאה החמישית לפני הספירה. אחת התגליות הארכאולוגיות הגדולות באזור היא של תרבות הסאו (אנ'). ההערכה היא שאוכלוסיית הדייגים בצ'ארי הם צאצאי הסאו.
במהלך ימי הביניים (המאה ה-9 עד המאה ה-16) היה אזור אגם צ'אד מקום מפלט חשוב וגם אזור בו אוחדו אוכלוסיות מגוונות על ידי סמכותן של ממלכות חזקות. קבוצת הקאנמבו המודרנית, למשל, מורכבת מכמה קבוצות שאוחדו על ידי אימפריית קאנם בורנו במאה ה-9; באופן דומה, קבוצת הקנורי המודרנית ירשה את מקומה של קאנם בורנו, שהתקיימה דרומית-מערבית לאגם צ'אד. קבוצות אתניות אחרות התבססו על שפת אגם צ'אד בעבר המאוחר יותר. ההתיישבות הערבית מתוארכת למאה ה-16.
הימה נחקרה לראשונה בשנת 1823 על ידי תושבים בריטים אשר הגיעו אליה בבואם מטריפולי דרך מדבר סהרה.
ראו גם

אגמי אוניאנגה
ביאורים

↑  הקרויה על שם הימה ולה שייך יותר ממחצית שטחה
הערות שוליים

↑  ימת צ'אד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284803205171  BNE: XX456983  GND: 4106988-2  LCCN: sh85022287  NKC: ge339962  VIAF: 96145857812123020377   WorldCat (עם VIAF): 96145857812123020377 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימות ואגמים ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטר גברובסקי

פטר דימיטרוב גברובסקי (בבולגרית: Петър Димитров Габровски;‏ 8 ביולי 1898, ראזגרד, נסיכות בולגריה – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי, יושב ראש הארגון האנטישמי ראטניק, אשר כיהן כשר הפנים של בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה. ממובילי מדיניות רדיפת היהודים בממלכה ואחראי ליישום צו הגירוש ל-11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה הווארדארית אל מחנות ההשמדה.
ראשית הקריירה

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת גברובסקי כמפקד מחלקה ולאחריה למד משפטים באוניברסיטת סופיה. לאחר הסמכתו עבד כעורך דין בסופיה. גברובסקי שהיה גרמנופיל ייסד ב-1936 את הארגון האנטישמי ראטניק ששאב את השראתו מתורת הגזע הנאצית, ועמד בראשו. במאי 1938 הכו צעירים חברי ראטניק יהודים ברחבי סופיה וב-20 בספטמבר נופצו שמשות והוצתו בתי עסק של יהודים באירוע שכונה בהמשך "ליל הבדולח הבולגרי". באוקטובר 1939 מונה גברובסקי לשר הרכבות, הדואר והטלגרף בממשלתו של גאורגי קיוסאיבנוב.
כהונת שר הפנים

ב-15 בפברואר 1940 מונה לשר הפנים ולשר הבריאות בממשלתו של בוגדאן פילוב והיה אחראי ליישום גירושם של 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה אל מחנות ההשמדה ולניסיון הגירוש הכושל של אלפים מבני "בולגריה הישנה". גברובסקי הקים את הקומיסריון לשאלות יהודיות והעמיד בראשו את חברו לארגון ראטניק אלכסנדר בלב.
לאחר מותו של בוריס השלישי, מלך בולגריה מונה פילוב לעוצר המלוכה והתפטר מכהונת ראש הממשלה. בין 9 ל-14 בספטמבר 1943 כיהן גברובסקי כראש הממשלה בפועל וב-14 בספטמבר מונה דוברי בוז'ילוב לתפקיד. החלה מסתמנת תבוסה גרמניה במלחמה והממשלה הבולגרית החלה משנה את מדיניותה כלפי היהודים ובכלל זה אימוץ הרכב ממשלה שונה. גברובסקי אולץ להתפטר מתפקידו בהנחיית פילוב.
גברובסקי והקהילה היהודית > החוק להגנת האומה

ב-10 באוקטובר הודיע השר גברובסקי על הגשת הצעת החוק להגנת האומה לאישור הפרלמנט. החוק דמה במתכונתו לחוקי נירנברג וגברובסקי ציין בהודעה לעיתונות, כי הוא מכוון נגד המיעוט היהודי במדינה. גברובסקי סירב לבקשת הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה להיפגש עמו ולדון בהצעת החוק. למרות מחאות מקבוצות שונות בציבוריות הבולגרית, אושר בינואר 1941 החוק ברוב גדול בפרלמנט הבולגרי.
גברובסקי והקהילה היהודית > גירוש יהודי תראקיה ומקדוניה

בראשית 1942 החלו הגרמנים להפעיל לחץ כבד על הממשלה הבולגרית לגרש את יהודי ארצם. פילוב השיב לגרמנים בשם המלך, כי בשלב זה נדרשים היהודים לעבודות תשתית ברחבי הממלכה. תיאודור דנקר ציין במכתב למשרד החוץ הגרמני, שבפגישה שנערכה בינו לבין גברובסקי בשלהי ינואר מסר גברובסקי, כי יש לבצע פעולות נמרצות נגד הקהילה היהודית אך אין לתת להן ביטוי פומבי ורחב מדי. עוד ציין גברובסקי, כי יש לגרש את כל יהודי הממלכה, אך רצוי להתחיל ביהודים "מהשטחים החדשים".
בהמשך, הודיעו ראשי הממשל הבולגרי כי הם מוכנים לוותר על היהודים בשטחי תראקיה ומקדוניה שאינם נדרשים ככוח עבודה חיוני. ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב ראש הקומיסריון לענייני יהודים הסכם עם תיאודור דנקר נציג גרמניה הנאצית על גירוש 20,000 יהודים המצויים בחזקת הבולגרים אל מחנות ההשמדה. גברובסקי ובלב תכננו את פעולות גירוש 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה כמבצע צבאי, כאשר בהנחייתם גויסו יחידות צבא ושיטור מיוחדות, הוקמו מחנות ריכוז, מחנות מעבר ואורגנו אמצעי תחבורה להעברת המגורשים שכללו רכבות ומעבורות. ב-4 במרץ 1943 ביצעו שוטרים וחיילים בולגרים "אקציה" בכל רחבי תראקיה וב-11 במרץ בערים סקופיה, ביטולה, שטיפ שבמקדוניה ופירוט (בשטחי סרביה המודרנית). המעצר בוצע על ידי שוטרים בולגרים, אשר הכו את המגורשים, בזזו את רכושם ואנסו נשים.
רכושם של המגורשים נמכר על ידי הקומיסריון לענייני יהודים בסכום שווה ערך ל-700,000 דולרים, מתוכם 257,000 דולרים הוקצו למימון מבצע הגירוש והשאר שולשלו לקופת המדינה. יהודי תראקיה נכלאו במחנות מעצר בערים דופניצה ובלגואבגרד ומהן גורשו לאחר מספר ימים ברכבות משא פתוחות לעיר לום. מהעיר לום שעל הדנובה הובלו ב-4 מעבורות לווינה, ממנה ברכבות לקטוביץ ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. יהודי מקדוניה רוכזו במחנה הריכוז מונופול אשר שכן בשטח מפעל הטבק "מונופול" שבסקופיה ומשם לאחר מספר ימים, גורשו ברכבות ישירות לטרבלינקה. מרבית יהודי תראקיה ומקדוניה נרצחו ביום הגעתם למחנה ההשמדה טרבלינקה. מקרב יהודי מקדוניה שגורשו ניצלו 196 נפשות ומקרב יהודי תראקיה פחות מ-100.
ב-5 באפריל 1943 כתב קרל הופמן, הנספח הצבאי הגרמני לסופיה, דין וחשבון למשרד החוץ הגרמני בברלין. בדיווחו ציין הופמן את השלמת גירושם של 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה והוסיף שנקודת המוצא הייתה נכונותו של שר הפנים גברובסקי בשם הממשלה הבולגרית לבצע את הגירוש.
גברובסקי והקהילה היהודית > כישלון גירוש יהודי "בולגריה הישנה"

במועד אישור הסכם הגירוש מצויים היו בשטחי מקדוניה ותראקיה 11,343 יהודים ומשרד הפנים הבולגרי הונחה להכין רשימת מגורשים ראשונית ובה נכללו 6,365 יהודים מבני "בולגריה הישנה", כדי להשלים את המכסה שעליה סוכם. ב-2 במרץ אושר הסכם הגירוש על ידי הממשלה הבולגרית תוך קביעה שההחלטה אינה טעונה פרסום רשמי. מנוסח ההסכם בשפה הבולגרית שהובא לאישור הממשלה נמחק המשפט "מהשטחים הבולגרים החדשים, תראקיה ומקדוניה", בעוד שבנוסח הגרמני נותר המשפט והושם בסוגריים.
על אירועי גירוש יהודי "בולגריה הישנה" קיימת מחלוקת בין היסטוריונים. חלקם טוענים שפילוב וגברובסקי ביצעו מחטף ללא ידיעת הממשלה הבולגרית, שרשמית אמורה הייתה לאשר את גירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה בלבד. חלקם הקטן טוען שפילוב, גברובסקי ובלב הוליכו את המלך שולל והוא לא היה בסוד העניינים. רובם טוענים שפילוב וגברובסקי ביקשו לנצל את מנגנון גירוש המכסה הראשונית של 6,365 יהודים מבני "בולגריה הישנה", כדי לגרש את כל 48,000 יהודי הממלכה. עוד טוענים מרבית ההיסטוריונים כי במעמד אישור ההסכם ידעו המלך הבולגרי וכל חברי ממשלתו שאישור ההסכם כולל את גירושם של אלפים מיהודי "בולגריה הישנה", שהוגדרו במסמכי הממשלה "אלמנטים בלתי רצויים",.
ב-6 במרץ נודע ליהודי קיוסטנדיל על כוונת הגירוש לפולין. מנהיגי הקהילה היהודית פנו לנכבדי העיר בבקשת סיוע. ב-8 במרץ יצאה לסופיה משלחת בראשות חבר הפרלמנט פטר מיכאלב ואליו נלוו איוואן מומצ'ילוב, אסן סויצ'מזוב וולדימיר קורטב שגמרו אומר לבטל את החלטת הגירוש. עם הגיעם לסופיה פנו לדימיטר פשב סגן יושב ראש הפרלמנט ובן עירם, תיארו את המצב בקיוסטנדיל וביקשו את עזרתו. למחרת נפגשו פשב ו-4 חברי המשלחת מקיוסטנדיל עם גברובסקי. שר הפנים הכחיש את דבר הגירוש המיועד ופשב תקף אותו בחריפות ומסר לו שיש עדויות רבות שסותרות את דבריו. ולדימיר קורטב מנהיג הארגון המהפכני המקדוני איים במרומז על חייו של גברובסקי. בשלב זה הודה שר הפנים שב-10 במרץ מתוכנן מבצע גירושם של יהודי "בולגריה הישנה" ולאור הטענות החוקתיות שהעלו חברי המשלחת הוא מוכן להשעות את ביצוע צו הגירוש. גברובסקי התקשר למושל קיוסטנדיל והודיע לו על דחיית הגירוש למועד בלתי ידוע,.
גברובסקי והקהילה היהודית > גירוש יהודי סופיה

בשלהי אפריל 1943 כתב גברובסקי לבוגדאן פילוב מזכר רשמי ובו נכתב שיש להעביר את היהודים המביעים התנגדות לפעילות הממשלה ואת המובטלים מתעסוקה למחנות כליאה. לצורך כך נדרש אישור להקמת צריפי כליאה. האישור ניתן ב-17 במאי. באמצע מאי גיבשו תיאודור דנקר, גברובסקי ובלב תוכנית לגרש את כל יהודי בולגריה, להוציא נתיני המדינות הזרות שלא נכבשו על ידי גרמניה. התוכנית הובאה לאישור הממשלה ב-21 במאי, אך בישיבת הממשלה אושרה רק הגלייתם של יהודי סופיה לערי השדה, כפי הנראה בהנחייתו של המלך הבולגרי. ב-24 במאי החל מבצע גירושם של יהודי סופיה לערי השדה. לאחר הגירוש החל גל מחאות של פוליטיקאים, אישי ציבור וראשי הכנסייה הבולגרית. בפגישה בין גברובסקי לראשי איגוד עורכי הדין שהגיעו למחות על הגירוש, מסר גברובסקי "שלבני האדם ממוצא יהודי אופי חתרני והם משרים אווירת תעמולה נגד בולגריה ובשיתוף עם אויביה".
אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה וברחבי הממלכה התחוללה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. קימון גאורגייב התמנה לראש הממשלה והוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון המשטר הקודם ומשתפי הפעולה עם הנאצים. באוקטובר 1944 נעצר גברובסקי ובהמשך נשפט, הורשע בפשעים נגד העם הבולגרי ונידון למוות. ב-1 בפברואר 1945 הוצא גברובסקי להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין המרכזי בסופיה. ביוני 1996, בהחלטה שעוררה מחלוקת קשה בבולגריה ומחוצה לה, ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של גברובסקי וזיכה אותו מכל סעיפי האישום.
הערות שוליים

↑  אלברט רומנו, המשבר והפילוג בתנועה הציונית 1930-1940, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 567.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמודים 42-40.
↑  חיים קשלס, קורת יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 111.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 67.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 85-95.
↑  ג'ני לבל, שואת יהודי יוגוסלאביה - הקהילות במאקדוניה, פירוט וחבל קוסובו, פורסם ב"פעמים", 27, תשמ"ו 1986, עמ' 62–75. חוברת שהוקדשה לנושא יהדות ספרד והמזרח בתקופת השואה. באתר מה-יא"ה.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 131-130.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 143.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 124.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, עמוד 76.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 117.
↑  "הענקת אות חסיד אומות העולם לוולדימיר קורטב", באתר יד ושם.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, עמודים 115-113.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 160.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמודים 166-167.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה, כרך ג' - תקופת השואה, עמוד 178.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16551605h (data)  ISNI: 0000 0003 5878 308X  VIAF: 211037507   WorldCat (עם VIAF): 211037507
פרנסיס קוקלן

פרנסיס קוקלן (בצרפתית: Francis Coquelin; נולד ב-13 במאי 1991) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בנאנט.
קריירה

קוקלן הצטרף לארסנל בשנת 2008 לאחר תקופת ניסיון מוצלחת במועדון.
בשנתיים הראשונות שיחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בעונת 2010/2011 הושאל ללוריאן מהליגה הצרפתית.
בעונת 2011/2012 חזר לארסנל. ערך את הופעת הבכורה בליגה בתבוסה 2–8 למנצ'סטר יונייטד. את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ערך בהפסד 1–3 לאולימפיאקוס. באותה עונה, חתם על חוזה ארוך טווח לאחר שהפגין יכולת גבוהה ויכולת לשחק במספר עמדות.
בעונת 2012/2013 שיחק בארסנל. ערך את הופעת הבכורה של אותה עונה בניצחון 1–6 על סאות'המפטון. בישל שער לאוליבייה ז'ירו בניצחון 1–7 על בלקברן רוברס.
בעונת 2013/2014 הושאל לפרייבורג מהבונדסליגה, שם כבש את שערו הראשון בניצחון 1–2 על סלובן ליברץ. בעונת 2014/2015 הושאל לקבוצת צ'רלטון אתלטיק עד לחודש דצמבר. עקב ריבוי פציעות בסגל ארסנל, הוחזר קוקלן בדצמבר מתקופת ההשאלה. בעונה זו הפגין יכולת גבוהה, ביסס את מעמדו בהרכב הפותח של ארסנל ונחשב לאחד מהקשרים ההגנתיים הטובים בליגה. בסיום אותה עונה זכה עם ארסנל בגביע ה-FA.
ב-11 בינואר 2018 חתם לארבע שנים וחצי בולנסיה. ב-12 באוגוסט 2020 חתם לארבע שנים בויאריאל.
ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את קבוצת מנצ'סטר יונייטד.
ב-31 בינואר 2025 חתם בנאנט.
סגנון משחק

קוקלן שחקן מגוון שיכול לתפקד במספר עמדות. משחק בדרך כלל בתור קשר אחורי אך יכול לשחק גם כמגן. בעל יכולת הגנתית גבוהה, קוקלן מרבה לתקל ולחטוף כדורים. בחודש דצמבר 2014 היה מדורג במקום הראשון בליגה במספר חטיפות ובמקום השני במספר תיקולים לאחר פבלו סבאלטה.
נבחרת לאומית

קוקלן הופיע בנבחרות הצעירות של צרפת עד גיל 21 והיה משחקניה הבולטים של נבחרת צרפת באליפות העולם עד גיל 19 בשנת 2010.
תארים

הליגה האירופית: 2020/2021
אבי יששכרוף

| --- | --- |

 לידה:  יולי 1973 (בן 51) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מעסיק:  הארץ, קול ישראל, וואלה 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  issacharoff
 
אבי יששכרוף (שני מימין) נואם בפני לוחמי ימ"ס לאחר שצפו בפרק מהסדרה פאודה, משכן הנשיא פברואר 2018
אבי יששכרוף (נולד ביולי 1973) הוא יוצר טלוויזיה, עיתונאי, תסריטאי וסופר ישראלי. יחד עם שותפו ליאור רז יצר וכתב את הסדרה פאודה. שימש כשבע שנים ככתב והפרשן לענייני ערבים של אתר "וואלה" ושל אתר "The Times of Israel".
ביוגרפיה

יששכרוף נולד וגדל בשכונת גבעת שאול בירושלים. הוא נצר למשפחה בוכרית ותיקה בארץ משנת 1900 שנמנתה עם המייסדים של שכונת הבוכרים בעיר מצד אביו, וכורדי מצד אימו. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה ובגיל 18 התגייס לצבא ושירת ביחידת דובדבן. במהלך מעצר מבוקש בחברון נפגע יששכרוף מקליע וטופל על ידי הד"ר ברוך גולדשטיין. סיים בהצטיינות תואר ראשון בלימודי מזרח תיכון מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. לאחר מכן השלים בהצטיינות תואר שני באותו תחום מטעם אוניברסיטת תל אביב. עבודת התיזה שלו עסקה במלחמת לבנון השנייה ובארגון החזבאללה.
פעילותו כעיתונאי וכסופר

במקביל החל לעסוק בעיתונות. הוא סיים קורס כתבים בקול ישראל ובשנת 2000 החל לשמש כתב קול ישראל לענייני ערבים. בשנת 2002 זכה בפרס "הכתב הטוב ביותר" מטעם קול ישראל על סיקורו את האינתיפאדה השנייה. כמו כן הרצה באוניברסיטת תל אביב על ההיסטוריה הפלסטינית המודרנית.
בשנת 2006, החל לשמש בתפקיד הכתב והפרשן לענייני ערבים בעיתון "הארץ". ולאחר שש וחצי שנים בראשית 2013 עבר לאותו תפקיד באתר "וואלה!" - אותו עזב כעבור שבע שנים.
בשנת 2004 יצא לאור הספר "המלחמה השביעית - איך נצחנו ולמה הפסדנו במלחמה עם הפלסטינים", ספר שכתב יששכרוף יחד עם עמוס הראל. בשנת 2008 פרסמו השניים ספר נוסף בשם "קורי עכביש - סיפורה של מלחמת לבנון השנייה". שני הספרים זכו בפרס מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב, כמחקרים הבולטים בתחום הביטחון.
ב-2014 יצר עם ליאור רז את סדרת הטלוויזיה "פאודה" של yes שלאחר מכן נמכרה לרשת נטפליקס.
בשנת 2018 זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 על התסריט הטוב ביותר בסדרת דרמה, ביחד עם אמיר מן, מיכל אבירם וליאור רז על תסריט הסדרה פאודה. הסדרה זכתה אז ב-11 פרסים.
בשנת 2021 יצר, ביחד עם ליאור רז והתסריטאיות האמריקאיות דון פרסטביץ וניקול יורקין את סדרת הטלוויזיה "פגע וברח" של "נטפליקס".
בינואר 2022 נרכשה חברת ההפקות שלו ושל ליאור רז פאראוויי רוד (Faraway Road Productions) ב-50 מיליון דולר, על ידי חברת "קנדל מדיה".
במהלך מלחמת 'חרבות ברזל' מתח ביקורת חריפה על תפקודו של ראש הממשלה נתניהו ובאחד ממאמריו טען בין השאר כי  באמצעות הצגת דרישות חדשות, מנסה נתניהו למנוע את הפסקת האש שתביא בהכרח לסוף ממשלתו.
חיים אישיים

יששכרוף הוא אב לבת.
הערות שוליים

↑  דוד ורטהיים‏, אבי יששכרוף מצטרף לוואלה! חדשות, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2012
↑  Avi Issacharoff, באתר החדשות The Times of Israel
↑   גילי איזיקוביץ, מ"פאודה" והלאה: אבי יששכרוף מסביר איך הופכים את המזה"ת המדמם לפס ייצור של סדרות בינלאומיות, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2021
1 2 3  אלכסנדר כץ, אחרי שפרש מ'הארץ': אבי יששכרוף מונה לכתב והפרשן לענייני ערבים של וואלה, באתר אייס, 30 בדצמבר 2012
↑  רן בוקר, "פאודה" היא הזוכה הגדולה בטקס פרסי הטלוויזיה, באתר ynet, 9 במרץ 2018
↑  רותה קופפר, "פגע וברח": סדרת נטפליקס הישראלית הראשונה, באתר כלכליסט, 5 באוגוסט 2021
↑   רפאלה גויכמן, "ליאור ואבי הם מספרי סיפור ברמה עולמית": יוצרי פאודה חוגגים אקזיט של 50 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 11 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302611005171  BnF: cb15015533m (data)  CANTIC: a11736872  GND: 108984073X  ISNI: 0000 0000 6660 3091  LCCN: no2005029996  NTA: 312993021  SUDOC: 137026420  VIAF: 10125898   WorldCat (עם VIAF): 10125898
סטפון קאסל

סטפון ג'בונטה קאסל (באנגלית: Stephon Javonte Castle; נולד ב-1 בנובמבר 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בסן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכון ומכללות

קאסל גדל בקובינגטון, ג'ורג'יה ולמד בתיכון ניוטון בעיר. בשנתו השלישית בקבוצת הכדורסל של בית הספר הוא העמיד ממוצעים של 16.6 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק, ובשנתו הרביעית והאחרונה רשם 20.1 נקודות, 9.5 ריבאונדים, 4.8 אסיסטים, שלוש חטיפות ושתי חסימות למשחק והוביל את הראמס לרבע גמר אליפות המדינה בדרג 7A. בנוסף נבחר קאסל למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2023 ודורג במקום ה-12 מכל שחקני התיכונים בארצות הברית על ידי ESPN.
ב-19 בנובמבר 2021 התחייב קאסל לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קונטיקט, על אף הצעות מאוניברסיטת אובורן, אוניברסיטת ארקנסו, אוניברסיטת ג'ורג'יה, המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ואוניברסיטת המדינה של אוהיו.
קאסל שיחק עונה אחת בלבד ב-UConn, במהלכה העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק ונבחר לפרשמן העונה באזור הביג איסט. בנוסף, הוא לקח חלק בזכייה של ההאסקיז בטורניר אליפות המכללות בכדורסל ואף נבחר לחמישיית הפיינל פור. בסיום העונה, לאחר שנה אחת בלבד במכללות, הוא נרשם לדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית

ב-26 ביוני 2024 נבחר קאסל במקום הרביעי בדראפט ה-NBA ‏2024 על ידי סן אנטוניו ספרס.
קריירה בנבחרת הלאומית

קאסל שיחק במדי נבחרת ארצות הברית עד גיל 18 באליפות האמריקות לנוער 2022, והעמיד ממוצעים של 5.5 נקודות ו-2.2 ריבאונדים למשחק כשארצות הברית זכתה במדליית הזהב.
הערות שוליים

↑  Newton basketball star Stephon Castle celebrated across Newton County for gold medal, The Covington News, ‏22 באוגוסט 2022
↑  Experts break down the game of UConn men's basketball 2023 commit Stephon Castle, Hartford Courant, ‏23 באפריל 2022
↑  2022-23 MaxPreps All-America Team: Cameron Boozer of Columbus headlines high school basketball's best, MaxPreps.com, ‏29 במרץ 2023
↑  Stephon Castle named McDonald’s All-American, The UConn Blog, ‏24 בינואר 2023
↑  פרופיל גיוס למכללות, באתר ESPN
↑  פרופיל גיוס למכללות, באתר 247Sports
↑  Class of 2023 four-star guard Stephon Castle commits to UConn men's basketball, Hartford Courant, ‏19 בנובמבר 2021
1 2  פרופיל, באתר אוניברסיטת קונטיקט
↑  פרופיל, באתר אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 18 2022
התחנה המרכזית של עכו

| --- | --- |

התחנה המרכזית של עכו, ספטמבר 2021
 מיקום:  עכו
 אתרים סמוכים:  תחנת הרכבת עכו
 שירות אוטובוסים:  למטרופולין חיפה ולגליל
 קואורדינטות:  32°55′38″N 35°04′47″E﻿ / ﻿32.927168°N 35.079617°E﻿ / 32.927168; 35.079617
 he
 
התחנה המרכזית של עכו היא תחנה מרכזית ומסוף האוטובוסים המרכזי של העיר עכו. התחנה שוכנת בדרך הארבעה במרכז העיר, סמוך לתחנת הרכבת עכו.
התחנה משמשת בעיקר כמסוף אוטובוסים, ומרבית החנויות ודוכני האוכל ממוקמים ממול לתחנה. בתחנה מספר תחנות, שמהן יוצאים קווי אוטובוס לחיפה, נהריה, כרמיאל ויישובי האזור.
התחנה נקנתה על ידי נצבא ב-2003.
שירותי התחנה

מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס רבים בעיקר למטרופולין חיפה, קריות ולגליל. את מרבית הקווים מפעילה חברת נתיב אקספרס (לחיפה, נהריה והגליל); את הקווים לכרמיאל מפעילה אגד. כמעט אין בתחנה אוטובוסים הנוסעים למרכז, אולם מתחנת הרכבת הסמוכה יוצאים קווי רכבת לכל יעדי רכבת ישראל.
שירותי התחנה > קווים עירוניים - מופעל על ידי נתיב אקספרס

| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2 | נתיב אקספרס | מכללת הגליל המערבי - הכרם - עכו צפון - בן עמי - תחנה מרכזית עכו - תחנת רכבת עכו - עכו מזרח - ספיר | ♿ |
| 3 | נתיב אקספרס | תחנה מרכזית עכו - עכו העתיקה - בן עמי - תחנת רכבת עכו - מכללת הגליל המערבי - עכו מזרח - דבורה הנביאה - ספיר | ♿ |
| 5 | נתיב אקספרס | ספיר - עכו מזרח - נווה אלון - מכללת הגליל המערבי - תחנת רכבת עכו - תחנה מרכזית עכו - בן עמי - עכו צפון - הכרם | ♿ |
שירותי התחנה > קווים אזוריים ובינעירוניים

| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 35 | נתיב אקספרס | עכו - כפר יאסיף - אבו סנאן - יאנוח גת - כפר ורדים - מעלות תרשיחא |  |
| 61 | נתיב אקספרס | עכו - כפר יאסיף - אבו סנאן |  |
| 64 | נתיב אקספרס | עכו - ג'וליס - ירכא |  |
| 68 | נתיב אקספרס | עכו - שעב - סחנין - עראבה - דיר חנא |  |
| 109 | נתיב אקספרס | עכו - צומת אחיהוד - שעב |  |
| 143 | נתיב אקספרס | עכו - כאבול - טמרה - אעבלין - שפרעם | יוצא מהעיר העתיקה |
| 148 | נתיב אקספרס | עכו - שיח דנון |  |
| 151 | נתיב אקספרס | עכו - קריית ביאליק - שפרעם - אעבלין |  |
| 251 | נתיב אקספרס | עכו - קריות - חיפה |  |
| 261 | אגד | כרמיאל - עכו - קריות - חיפה | פועל בשבת בלבד |
| 263 | אגד | עכו - כרמיאל |  |
| 271 | נתיב אקספרס | חיפה - קריות - עכו - לוחמי הגטאות - רגבה - נהריה |  |
| 272 | נתיב אקספרס | חיפה - קריות - עכו - נהריה |  |
| 281 | נתיב אקספרס | סאסא - חורפיש - מעלות תרשיחא - מעונה - נהריה - עכו - קריות - חיפה | ⬅️ |
| 302 | נתיב אקספרס | עכו - מג'ד אל כרום - דיר אל אסד |  |
| 311 | נתיב אקספרס | עכו - ג'דידה מכר |  |
| 353 | נסיעות ותיירות נצרת | עכו - קריות - מחלף יפתחאל - מחלף המוביל - מחלף ציפורי - נצרת | יוצא ממכללת הגליל המערבי |
| 361 | נתיב אקספרס | חיפה - קריות - עכו - כרמיאל - ראמה - צומת חנניה - צומת מירון - צפת |  |
| 471 | נתיב אקספרס | חיפה - קריות - עכו - נהריה - מעלות תרשיחא - כפר ורדים | 🌙 |
| 564 | נתיב אקספרס | עכו - ג'וליס |  |
| 798 | אגד | מזרעה - עכו - חיפה | נסיעה ביום |
| 909 | אגד | נהריה - עכו - קריות - חיפה - מחלף נתניה - מחלף הסירה - תל אביב-יפו | ⁦פועל בשישי ומוצ"ש בלבד |
מקרא סימנים:
♿ - אוטובוס עירוני נגיש
🔄 - קו סיבובי (מעגלי)
⁦⬅️⁩ - קו חד כיווני
🌙 - קו לילה
הערות שוליים

↑  צחנה מרכזית – המצב בארץ, באתר www.israel-yafa.org.il
המסע המסוכן

| --- | --- |

כריכת הספר בגרסה השוודית המקורית
 מידע כללי
 מאת:  טובה ינסון
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  Schildts Förlags Ab
 תאריך הוצאה:  1977
 מספר עמודים:  28
 סדרה
 ספר קודם:  מי יעודד את רשוש?
 הספר הבא:  אורח לא רצוי
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0954899598
המסע המסוכן (בשוודית: Den farliga resan) הוא ספר תמונות מאת המחברת השוודית-פינית טובה ינסון. הספר פורסם לראשונה בשנת 1977 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו ספר התמונות השלישי בסדרת ספרי התמונות של המומינים. הספר לא תורגם לעברית.
תקציר העלילה

בתחילת הסיפור ילדה קטנה בשם סופי נמצאת בביתה כאשר היא עצובה וכועסת. באמצעות משקפי קסם היא עוברת אל עולם אחר בו היא פוגשת חלק מדמויות המומינים - את מומינטרול, מר המיולין, סניף וכלבו, ואת טינגומי ובוב. יחד הם יוצאים למסע בו הם עוברים על פני נופים מרהיבים, בהם הרי געש וסופות שלג. לבסוף דינורה אוספת את החבורה באמצעות כדור פורח ומובילה אותם לעמק המומינים.
רוגל אלפר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1967 (בן 57) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  פובליציסט
 מעסיק:  העיר, הארץ 
 
רוֹגל אַלְפֶר (נולד ב־9 ביוני 1967) הוא פובליציסט, מבקר טלוויזיה, סופר ומוזיקאי ישראלי. כיום משמש מבקר הטלוויזיה של עיתון "הארץ". בעבר היה עורך ומבקר טלוויזיה ב"העיר", עורך "מוסף הארץ" ובעל טור ב"מעריב".
ביוגרפיה

אלפר הוא בנו של איש המוסד יוסי אלפר. הוא התחנך בבית ספר יסודי בלונדון ובבית הספר התיכון רוטברג ברמת השרון. הוא שירת בחיל המודיעין, ואחר כך למד לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.
אלפר אב לשלושה, גרוש בשנית. מתגורר בתל אביב.