stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאה קייט
הערות שוליים

↑  Madden, Josh (24 ביוני 2022). "Leah Kate: "By the time I was 5, I knew I wanted to be a pop star"". Alternative Press. נבדק ב-24 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kate, Leah [@leahkatemusic] (10 בספטמבר 2022). "Thank u guys so much for the birthday wishes yesterday. I see all of your messages/tweets/stories etc. so grateful for each and every one of you. You guys are what made this last year so special. Love u guys so much" (Tweet). נבדק ב-24 באוקטובר 2022 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brodsky, Rachel (2 במאי 2022). "Leah Kate Is The Algorithm's Answer To Olivia Rodrigo". Stereogum. נבדק ב-24 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Who is Leah Kate? Parents, age, and TikTok stardom explored". The Focus. במאי 2022. נבדק ב-24 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leah Kate". Genius (באנגלית). נבדק ב-2022-07-07.
↑  Leight, Elias; Leight, Elias (2020-12-16). "The Exponential Rise of Leah Kate's 'F-ck Up the Friendship'". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-07-07.
↑  "Leah Kate (@leah) posted on Instagram • Jun 7, 2021 at 2:01pm UTC". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2022-07-07.
↑  "Leah Kate on Instagram: "Hi friends ❤🔥, I had the best day of my life performing at my very first festival last week in Columbus. So epic to be back with so many…"". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2022-07-07.
↑  "Leah Kate Gives a Post-Breakup Press Conference in "10 Things I Hate About You" Video". Rolling Stone. 1 ביוני 2022. נבדק ב-24 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0707 8414  LCCN: no2023090895  MusicBrainz: 1daa6d4d-a626-427a-a779-0da18e349494  VIAF: 56169254369292702130   WorldCat (עם VIAF): 56169254369292702130
ישראל עולה כיתה

ישראל עולה כיתה או התוכנית ללמידה משמעותית היא רפורמה של משרד החינוך שמטרתה ליצור לומדים סקרנים, היודעים להשיג ידע, לעשות בו שימוש, ובעלי כישורי עבודת צוות.[דרוש מקור]
התוכנית הוצגה לראשונה ב-5 בספטמבר 2014, בתקופת כהונתו של שי פירון כשר החינוך. היא נועדה לכל מגזרי החברה החל מגן הילדים, בחינוך היסודי, בחטיבות הביניים והתיכונים בישראל כמו גם למורים. הרפורמה מיושמת בהדרגה משנת הלימודים תשע"ה וממשיכה גם תחת הממשלה ה-34.
עיקרי התוכנית > בתי ספר תיכוניים

חלק ממקצועות החובה ירוכזו על פי אשכולות:
אשכול עברית הכולל לשון וספרות. הציון לאשכול משותף אך כל תחום נבחן בנפרד.
אשכול ידע העם, מדינה ועולם-היסטוריה ואזרחות.
אשכול מורשת ותרבות הכולל תנ"ך, תושב"ע, מחשבת ישראל ולימודי דתות.
אנגלית ומתמטיקה לא יכנסו לאשכולות.
עיקרי התוכנית > בתי ספר תיכוניים > בחינות בגרות

טרם הרפורמה, התבססו ציוני הבגרות של תלמידים כמעט בכל המקצועות על בחינות פנימיות וחיצוניות בכתב, כאשר משקלן של כלל הבחינות הפנימיות בציון היה לשווה למשקלן של כלל הבחינות החיצוניות. כמו כן, בחלק מהמקצועות התבסס חלק מן הציון (לרוב 30%) על הערכה חלופית כגון בחינה מעשית, בחינה בעל פה או עבודת חקר, שנבדקו בדרך כלל הן על ידי מורי בית הספר והן על ידי משרד החינוך. במסגרת הרפורמה הוחלט לצמצם את מספר הבחינות שאליהן ייגש כל תלמיד ולהפחית את משקלן בציון של בחינות חיצוניות בכתב: בכל מקצוע, יבחנו התלמידים בבחינות בכתב (חיצוניות ופנימיות) רק על 70% מהחומר הנלמד, ואילו בקיאות התלמידים בשאר החומר תיבדק בהערכה חלופית שלה יינתן ציון פנימי בלבד. כמו כן, הוחלט לגוון את השיטות האפשריות להערכה חלופית ולכלול בהן, בין היתר, עבודות חקר, פרויקטים, תלקיט, תיקי עבודות, בחינות מתוקשבות ובחינות שטח. בנוסף, תלמידים יורשו לגשת לבחינות הבגרות החיצוניות אך ורק במועדי בקיץ י"א, חורף י"ב וקיץ י"ב.
עיקרי התוכנית > בתי ספר תיכוניים > מעורבות חברתית וקהילתית במהלך שנות התיכון

התלמידים מחויבים במסגרת הרפורמה להשתתף במשך שלוש שנים במסגרת המחויבות האישית כתנאי הכרחי לקבלת תעודת בגרות (מה שמכונה "מעורבות חברתית"), לפי הפירוט הבא:
כיתה י' - התחייבות ל-60 שעות מחויבות אישית ו-30 שעות פעילות קבוצתית.
כיתה י"א- 30 שעות פעילות אישית ו-30 שעות פעילות קבוצתית.
כיתה י"ב- 30 שעות פעילות קבוצתית או אישית.
עיקרי התוכנית > בתי ספר יסודיים

בתי ספר יסודיים ציבוריים יחליטו עצמאית כיצד להשתמש בתקציב העומד לרשותם. בתי הספר יקבעו מה וכיצד ללמד ברבע מהשעות העומדות לרשותם. עיסוק בתחום מסוים יורחב או ישולב בתוכנית הלימודים לפי החלטת בית הספר. בתי הספר יתאימו צרכים מיוחדים לפיתוח המקצועי של עובדי ההוראה[דרושה הבהרה]. בנוסף, בכל שכבות הגיל הלמידה תהיה טכנולוגית (בבתי הספר יתווספו מחשבים ומקרנים). כך שהמורה וספרי הלימוד לא יהיו מקור המידע היחיד, אלא תיווצר למידת עמיתים ושימוש באינטרנט.
תגובות וביקורת

הדעות על הרפורמה היו חלוקות. ישנם[דרוש מקור] מורים ותלמידים אשר שיבחו את הוגי הרפורמה על השימוש בטכנולוגיה המתקדמת ועל מציאת תעסוקה לבני הנוער (180 שעות מחויבות אישית הנפרשות על פני שלוש שנים). לעומתם היו[דרוש מקור] אנשים ממערכת החינוך שחשבו כי הרפורמה תוביל לחוסר סדר ואף ביקשו לדחות את מועד התחלתה משום שטענו כי משרד החינוך לא עדכן את מנהלי בית הספר ואת המורים בדבר הרפורמה. ישנן גם הטענות איך יעמדו בני הנוער שבכיתה י"א בעומס הגדול של הבגרויות והמחויבות האישית, מי ישלם את התוספת בשכרם של המורים על תוספת השעות והתגבורים שיצטרכו לעשות בעקבות כמות החומר שיש לכיתות י"א.
גורמים שונים אף מתחו ביקורת על אופן קידום הרפורמה בזירה הציבורית, ובפרט על בחירתו של משרד החינוך לשווק את הרפורמה באמצעות רכישת תוכן שיווקי, בעיקר מקבוצת ידיעות אחרונות.
תגובות וביקורת > פגיעה בתוכניות מצוינות

בשנים שקדמו הנהגת הרפורמה פעלו בבתי הספר תוכניות מצוינות לתלמידים מצטיינים שכללו האצה של הלימודים והבחנות מוקדמת בחלק מבחינות הבגרות. כך למשל, תלמידי התוכנית לנוער מוכשר במתמטיקה המופעלת על ידי אוניברסיטת בר-אילן ניגשו לכל בחינות הבגרות במתמטיקה בהיקף של חמש יחידיות לימוד במועד קיץ של כיתה י', מועד שלפי הרפורמה תיאסר היבחנות בו, במטרה להתחיל ללמוד באוניברסיטה זמן קצר לאחר מכן. עקב סירובו של משרד החינוך להחריג תוכניות אלו מכללי הרפורמה והחלטתו כי תלמידים שאינם מוכרים כמחוננים יחויבו להיבחן במועדים מאוחרים יותר, פתחו תלמידי התוכניות והוריהם במאבק ציבורי ומשפטי בטענה כי החלטת המשרד אינה הוגנת, בלתי סבירה, שרירותית ורטרואקטיבית (שכן משרד החינוך שינה באופן חד צדדי את תנאי ההיבחנות בתוכניות שהתלמידים החלו להשתתף בהן שנים קודם לכן). כן נטען כי החלטת משרד החינוך תוביל לדחיית קבלת התלמידים לאוניברסיטה, מה שעשוי לפגוע במשק ואף באינטרס של צה"ל לגייס לשורותיו בוגרי אוניברסיטה. יתרה מזאת, הועלו טענות כי משרד החינוך מנסה לכפות על התלמידים שוויון על ידי פגיעה בתלמידים החזקים. בדיון בבית המשפט הגבוה לצדק ביקרו השופטים חנן מלצר, יצחק עמית ודפנה ברק-ארז את ההחלטה, ובעקבות זאת משרד החינוך חזר בו טרם מתן פסק הדין והעתירה התייתרה.
תגובות וביקורת > מחאת תלמידים בכתות י"א

בשנת תשע"ו, המחזור הראשון של התלמידים שלמדו במסגרת הרפורמה עלו לכיתה י"א, בשנה זו נחשפו התלמידים לטענתם ללחץ ועומס חריגים בעקבות ריכוז מספר בחינות רב יחסית לשנים קודמות במועד קיץ י"א מחמת האיסור על היבחנות במועדים מוקדמים יותר. בתחילת השנה, איימו תלמידי כיתה י"א לקיים שביתה ולא להגיע לבתי הספר בטענה שמשרד החינוך מקשה עליהם לקבל ציונים טובים בבחינות הבגרות ולהצליח.
הערות שוליים

↑  חוזר מנכ"ל תשעד/7(ד), כ"א באדר ב' התשע"ד, 23 במרץ 2014
↑  חוזר מנכ"ל משרד החינוך ממאי 2016
↑  איתמר ב"ז, כל הכבוד לשר (לשעבר), באתר העין השביעית, 22 בינואר 2015
↑  גלי צה"ל : משרד החינוך מודה שרכש תוכן שיווקי מידיעות אחרונות, באתר glz.co.il
↑  "נתניהו תתערב - המצטיינים נפגעים". ynet. 2014-05-20. נבדק ב-2016-06-24.
↑  הורים נגד פירון: די לדכא את המצטיינים, באתר מידה
↑  "תלמידים על משרד החינוך שהתקפל: "נזכרו מאוחר"". ynet. 2015-01-22. נבדק ב-2016-06-24.
↑  יעל אודם, ‏תלמידי תיכונים מאיימים לשבות מחר, באתר ‏מאקו‏, 29 בדצמבר 2015
לארי נאנס

ערך זה עוסק בכדורסלן העבר. אם התכוונתם לבנו, כדורסלן לוס אנג'לס לייקרס, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  12 בפברואר 1959 (בן 65) אנדרסון שבקרוליינה הדרומית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.08 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת קלמסון
 דראפט:  בחירה מספר 20, 1981 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 1981 – 1988   1988 – 1994:  פיניקס סאנס   קליבלנד קאבלירס
 הישגים כשחקן
 3 בחירות למשחק האולסטאר (1985, 1989, 1993)   חמישיית ההגנה הראשונה (1989)   פעמיים חמישיית ההגנה השנייה (1992, 1993)   אלוף תחרות ההטבעות (1984)
לארי דונל נאנס האב (באנגלית: .Larry Donnell Nance Sr; נולד ב-12 בפברואר 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 17.1 נקודות, 8.0 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.2 חסימות למשחק.
בנו, לארי נאנס הבן, נבחר בדראפט ה-NBA ‏2015 על ידי לוס אנג'לס לייקרס.
מכללות

נאנס נולד וגדל בעיר אנדרסון שבקרוליינה הדרומית. בין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת קלמסון (קרוליינה הדרומית), ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה. בעונת הג'וניור שלו הוביל את הקבוצה להישג השיא בתולדותיה - העפלה לשלב "שמונה הגדולות" (רבע הגמר) בטורניר אליפות המכללות. בארבע שנותיו בקלמסון רשם ממוצעים של 11.5 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק > פיניקס סאנס

נאנס נבחר בבחירה ה-20 של דראפט ה-NBA לשנת 1981 על ידי קבוצת פיניקס סאנס. בעונת הרוקי שלו מיעט לקבל דקות משחק, אך בעונתו השנייה החל לשמש כשחקן חמישייה קבוע, לצד דניס ג'ונסון, וולטר דייוויס, מוריס לוקאס ואלבן אדמס, והעמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק. בסוף-שבוע האולסטאר 1984 זכה בתחרות ההטבעות הראשונה ב-NBA, בעונת 1984/1985 השתתף לראשונה במשחק האולסטאר, ובעונת 1986/1987 קלע שיא קריירה של 22.5 נקודות בממוצע למשחק. בשש וחצי עונותיו בפיניקס השיג ממוצעים של 17.3 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצה להעפיל ארבע פעמים לשלב הפלייאוף (1982–1985).
קריירת משחק > קליבלנד קאבלירס

במהלך עונת 1987/1988 נשלח נאנס לקליבלנד קאבלירס בטרייד שהעביר לפיניקס, בין היתר, את הרוקי קווין ג'ונסון. לצד הרכז מארק פרייס והסנטר בראד דוהרטי, הפך נאנס את הקאבלירס לאחת הקבוצות החזקות באזור מזרחי, תחת המאמן לני וילקינס. בשש מתוך שבע עונותיו של נאנס בקליבלנד עלתה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA, ובעונת 1991/1992 אף הגיעו הקאבלירס לגמר המזרח, בו הפסידו לשיקגו בולס בשישה משחקים. בתקופתו בקליבלנד השתתף פעמיים נוספות במשחק האולסטאר, ונבחר שלוש פעמים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה. בסיום עונת 1993/1994 הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 35. בשנת 1995 העלו הקאבלירס את גופייתו של נאנס עם המספר 22 לתקרת אולמם הביתי, כהוקרה על תרומתו לקבוצה.
לאורך הקריירה התאפיין נאנס כשחקן יציב במיוחד – ב-11 מתוך 13 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים של לפחות 16 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק. כמו כן הצטיין בחסימת זריקות, כשממוצע הקריירה שלו עומד על 2.2 חסימות למשחק. בעת פרישתו דורג במקום השמיני ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA, וראשון מבין השחקנים שאינם סנטרים.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של נאנס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של נאנס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1981, באתר basketball-reference.com
↑  נאנס נשלח בטרייד לקליבלנד, באתר הניו יורק טיימס, 26 בפברואר 1988
↑  דף השחקן, באתר הרשמי של קליבלנד קאבלירס
↑  רשימת החוסמים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1984, באתר basketball-reference.com
לואיטפולד, נסיך בוואריה (1951)

לואיטפולד, נסיך בוואריה (בגרמנית: Luitpold von Bayern, ‏ נולד ב-14 באפריל 1951), הוא נסיך גרמני ונינו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה, ומנכ"ל מבשלת הבירה "המלך לודוויג".
ביוגרפיה

לואיטפולד נולד ב-14 באפריל 1951 בשטארנברג, מינכן, ללודוויג, נסיך בוואריה ולאירמינגארד, נסיכת בוואריה, בתם של רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה ואנטוניה, נסיכת לוקסמבורג. ב-25 ביוני 1979 התחתן לואיטפולד עם קתרין ביאטריס ויגנד, בתם של גרד ויגנד ואלן שומאכר, ממנה נולדו לו 5 ילדים.
לואיטפולד הוא הבעלים ומנכ"ל מבשלת הבירה "המלך לודוויג", אשר נוסדה בשנת 1870, והחל משנת 1980 הוא אף מארגן כל שנה טורניר בירה בשטחי המבשלה. בשנת 2011 רכש לואיטפולד את פורצלן נימפנבורג, אשר היה שייך למקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה. לואיטפולד מתגורר עם משפחתו בטירות לויטסטטן וקאלטנברג, ובנוסף הוא הבעלים של כמה מהטירות של בית ויטלסבאך בבוואריה.
מכיוון שלפרנץ, דוכס בוואריה אין ילדים, ולאחיו הנסיך מקס, דוכס בבוואריה יש רק בנות, לאחר מותו של מקס יירש לואיטפולד את ראשות בית ויטלסבאך.
משפחתו

ב-25 ביוני 1979 התחתן לואיטפולד עם קתרין ביאטריס ויגנד, בתם של גרד ויגנד ואלן שומאכר, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
אוגוסטה, נסיכת בוואריה (נולדה ב-1979)
אליס, נסיכת בוואריה (נולדה ב-1981)
לודוויג, נסיך בוואריה (נולד ב-1982)
היינריך, נסיך בוואריה (נולד ב-1986)
קרל, נסיך בוואריה (נולד ב-1987)
כינורן לייביס

| כינורן לייביס |
| --- | --- |
 כינורן לייביס
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: תריסנאים
משפחה:: כנוריתיים
סוג:: כינורן
מין:: כינורן לייביס
שם מדעי
 Rhynchobatus laevis ‏בלוך ושניידר, 1801

כינורן לייביס (שם מדעי: Rhynchobatus laevis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכנוריתיים שבסדרת הגיטרנאים החי סביב האזור האינדו-פסיפי שבין האוקיינוס ההודי למערב האוקיינוס השקט בין הים הערבי והמפרץ הפרסי ומזרח עד ים סין הדרומי ודרום יפן. גיטרן זה מצוי בימים הרדודים והוא עולה מדי פעם לשפכי נהרות. הוא מצוי כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב זיהום ימי והרס בתי חיותו.
נוטים לטעות מדי פעם בין מין זה ובין קרוביו כמו המין Rhynchobatus palpebratus שמצוי סביב אוסטרליה והוא בעל גוונים חומים-אפרפרים עם 4 או 5 שורות של כתמים לבנים מכל צד. מעל סנפירי החזה הרחבים ישנם זוג כתמי-עין בולטים. גופו שטוח עם חוטם בולט דמוי את חפירה. הכינורן מגיע בטבע לאורך מרבי של 270 סנטימטרים ולמשקל של 240 קילוגרם.
הכינורן הוא צייד של חסרי חוליות שאותם הוא חושף בעזרת חוטמו הרגיש.
הערות שוליים

↑  כינורן לייביס באתר הרשימה האדומה של IUCN
לואי דרקייה דה פלפואה

| --- | --- |

דרקייה דה פלפואה כפי שצולם ב-1942
 לידה:  19 בדצמבר 1897 קאור, לוט, צרפת 
 פטירה:  29 באוגוסט 1980 (בגיל 82) Carratraca, מחוז מאלגה, ספרד 
 שם לידה:  Louis Darquier 
 מדינה:  צרפת 
 מעסיק:  הקומיסריאט הכללי לענייני יהודים 
 תפקיד:  דירקטור (1942–1944)  municipal councillor of Paris 
 מפלגה:  אקסיון פראנסז 
 פרסים והוקרה:  מסדר פרנציסקה 
 
לואי דָרְקְיֶיה דה פֶּלֶפּוּאָה (בצרפתית: Louis Darquier de Pellepoix;‏ 19 בדצמבר 1897, קאור - 29 באוגוסט 1980, ליד מאלגה שבספרד) היה ראש הקומיסריאט הכללי לענייני יהודים תחת משטר וישי בצרפת בין השנים 1944-1942.
ביוגרפיה

דה פלפואה לחם במלחמת העולם הראשונה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היה חבר בכמה התארגנויות פוליטיות שדגלו באידאולוגיה פשיסטית ואנטישמית. ב-6 בפברואר 1934 נפצע במהלך הפגנות סוערות של תנועות הימין בצרפת, דבר שהוסיף למעמדו הציבורי. בתקופה זו החל שיתוף הפעולה שלו עם ארגונים אנטישמיים בגרמניה.
דה פלפואה ביטא בפומבי את דעותיו הקיצוניות. בין השאר אמר ב-1937: "מוטל עלינו, עם כל הדחיפות שבדבר, לפתור את הבעיה היהודית, בין אם על ידי גירוש או טבח". דו"ח בריטי משנת 1942 כינה אותו אחד האנטישמים הגרועים ביותר בצרפת. ב-1938 הציע דה פלפואה, שכיהן כחבר מועצת פריז, כי ייקבע לכל יהודי צרפת מעמד של זרים ויוטלו עליהם הגבלות חמורות בתחומי התרבות והכלכלה.
במאי 1942 הוא מונה לעמוד בראש ה"קומיסריאט הכללי לענייני יהודים" במקומו של קסאבְיֶיה וָלָה שלמרות דעותיו האנטישמיות ניסה לנהל מדיניות עצמאית צרפתית ביחס ליהודים ולכן פוטר מתפקידו על ידי הגרמנים. בניגוד לקודמו שהיה מועמד מטעם ממשל וישי נבחר דה פלפואה שהיה פרו-נאצי ומעריץ של ההיטלריזם על ידי הגרמנים. הוא ואנשי צוותו פעלו בברוטאליות ובתאוות בצע תוך שהם מתעלמים ממשרדי ממשלה אחרים או מעכבות טכניות וחוקתיות. נאמר כי פיליפ פטן בעצמו כינה את דה פלפואה, שהיה ידוע כאיש גס ואכזרי, "מר עינויים". בתקופתו גדלו ההתעמרות והדיכוי של יהודי צרפת והוגבר קצב הגירוש למחנות הריכוז. בין היתר היה דה פלפואה מראשי מבצע גירוש היהודים מפריז, בו גורשו כ-13,000 יהודים למחנות השמדה. בפברואר 1944 פוטר דה פלפואה בהוראת הגרמנים שחששו כי דמותו הגרוטסקית פוגעת באינטרסים שלהם בצרפת.
בשנת 1947 נידון דה פלפואה למוות שלא בפניו באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים, אך הוא נמלט לספרד, שם היה מוגן תחת משטרו של פרנסיסקו פרנקו.
באוקטובר 1978 אמר בריאיון לעיתון הצרפתי "ל'אקספרס" כי תאי הגזים באושוויץ לא שימשו כדי להרוג בני אדם, אלא רק כאמצעי לחיטוי נגד כינים, וכי הטענות על ההרג בשיטה זו היו שקרים שהומצאו על ידי היהודים. הראיון עורר סערה ודיון ציבורי רחב בצרפת.
דה פלפואה מת ב-1980, במאלגה שבספרד.
הערות שוליים

↑  מרים ברגמן, דראנסי, המכון לחקר התפוצות, 1998, עמ' 26 (מופיע גם במרים ברגמן, ‏היהודים בצרפת בתקופת ממשלת וישי, משואה י"ז, עמוד 190)
↑   המשרד הכללי לעניני יהודים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  ילקוט מורשת, מהדורה 28, בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ' וספרית פועלים, 1979, עמ' 103.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260281905171  BnF: cb13487166t (data)  GND: 119507188  ISNI: 0000 0000 6654 7771  LCCN: n79052394  NTA: 243553749  SUDOC: 06982956X  Trove: 1498294  VIAF: 56762831   WorldCat (עם VIAF): 56762831
לאסלו הוניאדי

| --- | --- |

 לידה:  1431 
 פטירה:  16 במרץ 1457 (בגיל 26 בערך) בודה, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  קתדרלת מיכאל הקדוש באלבה יוליה 
 מפלגה:  politician before the emergence of political parties 
 
לאסלו הוניאדי, בהונגרית: Hunyadi László; בקרואטית: Ladislav Hunjadi;‏ 1431 – 16 במרץ 1457) היה אציל הונגרי, באן קרואטי-דלמטי, הפלטין של מחוז טמש בממלכת הונגריה, בנם הבכור של יאנוש הוניאדי ושל ארז'בט סילאג'י, אחיו הגדול של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. הוא אחת הדמויות האגדתיות והמוזכרות רבות בהיסטוריה של הונגריה.
קורות חייו

לאסלו הוניאדי נולד בשנת 1431 כילדם הראשון של יאנוש הוניאדי ושל ארז'בט סילאג'י. הוריו נישאו בסביבות 1430. אביו שהה במילאנו מאוקטובר 1431 ועד סתיו 1433 בחצרו של פיליפו מריה ויסקונטי, דוכס מילאנו, כך שלאסלו הוניאדי לא יכול היה להיוולד ב-1433, כפי שמספר מקורות מזכירים. אחיו הצעיר מאתיאש נולד ב-1443, הוא היה צעיר ממנו ב-12 שנים. לאסלו גדל בטרנסילבניה, מכיוון שרוב האחוזות של ההוניאדים היו שם. לימודיו והשכלתו הופקדו בידי אחד מחסידי המשפחה, הבישוף יאנוש ויטז מנאג'ווארד, על פי העקרונות ההומניסטיים שרווחו באותה תקופה. במקביל, לאסלו רכש גם את כישורי הלחימה, ולעיתים קרובות היה לצד אביו במסעות הצבאיים.
הוא עצמו בלט בקרבות רבים ומילא תפקידים חשובים. משנת 1453 הפך לרוזן ברטיסלאבה, ואחר כך הבאן הקרואטי-דלמטי והפלטין של מחוז טמש (כולם היו אז חלק של ממלכת הונגריה). מאוחר יותר הוא הוביל מספר מסעות להונגריה העליונה. בשלב זה, ההוניאדים כבר היו בין המנהיגים המשפיעים ביותר במדינה.
לאחר ניצחונו המבריק של יאנוש הוניאדי בנאנדורפהרוואר ומותו ב-1456, הפך בנו הבכור, לאסלו, לראש משפחת הוניאדי והמפלגה שלה שייצגו כוח פוליטי חזק ביותר והיו פופולרים גם בקרב העם. ארוסתו של לאסלו הוניאדי הייתה אנה, בתו של פלטין גאראי, שהיו לו תומכים רבים, בעיקר מהאצולה הבינונית. השליט, לאסלו החמישי, מלך הונגריה, הבטיח להוניאדי שהוא עומד לצידם, אך זה לא נמשך זמן רב, שכן לאסלו הוניאדי לא רצה לוותר על כוחו הרב ועל הטירות שהיו ברשות המשפחה, אותם דרשו המלך וליגת הלורדים (האצולה הגבוהה) ששלטה בו. בינתיים הלך והעמיק האנטגוניזם בין הלורדים, במיוחד אולריק צילאי, שהשפיע על המלך לאסלו החמישי, לבין משפחת הוניאדי. מזימתו של צילאי נגד לאסלו הוניאדי נחשף, ומאוחר יותר, במהלך סכסוך לא ברור, הוניאדי ותומכיו רצחו את אולריק צילאי. המלך לאסלו החמישי הבטיח פטור מעונש בשבועה ונתן ללאסלו את כל משרותיו של אביו. אולם אז שוב הפר השליט את שבועתו; הוא ציווה על לאסלו הוניאדי, על אחיו הצעיר מאתיאש, כמו גם על כמה מחסידיהם, להגיע לבודה וכלא אותם. כתוצאה מהאירועים יצרה מפלגת הוניאדי - בראשות ארז'בט סילאג'י ואחיה מיהאי - מצב של מלחמת אזרחים.
תוך דילוג על כל הפורמליות המשפטית, המועצה המלכותית הכריזה תוך זמן קצר שלאסלו נידון לעונש מוות בגין רצח ובגידה, וראשו נערף ב-16 במרץ שנת 1457 בבודה, בכיכר סנט ג'רג'. על פי האגדה, התליין הכה בו שלוש פעמים עם כלי ההרג שלו, אבל הוניאדי לא מת. על פי המסורת, במקרה כזה, המלך היה צריך לחון אותו, אך לאסלו החמישי לא עשה זאת ולפקודתו הכה בו התליין בפעם הרביעית. הוא נקבר בבודה. מתיאש אחיו הוציא את הגופה בשנת 1458 וקבר את אחיו בטקס ליד אביהם באלבה יוליה.
הנצחה

גורלו הטרגי של לאסלו הוניאדי תמיד היה ידוע ועורר סערה. אמנים רבים שאבו השראה ממה שקרה.
העיבוד הידוע ביותר שלו הוא לאסלו הוניאדי (אופרה) של פרנץ ארקל משנת 1844, שהיא חלק משמעותי מההיסטוריה המוזיקלית ההונגרית
סיפורו של לאסלו הוניאדי הונצח גם באמנות הציור ההונגרי, הפרידה של לאסלו הוניאדי של הצייר דיולה בנצור
יצירתו המפורסמת של ויקטור מדאראס "לאסלו הוניאדי בבית הלוויות" ניתן למצוא בגלריה הלאומית של הונגריה
זכרו נשמר גם בבלדה "שבועת המלך" של המשורר הלאומי שנדור פטפי מ-1848.
באופן מטפורי, במלאת 550 שנה למותו, נחנך לוח הנצחה בטירת בודה, במקום הוצאתו להורג.
גלריה

פסלו בעיר סגד
דיולה בנצור: הפרידה של לאסלו הוניאדי
לוח זיכרון בבודה במקום הוצאתו להורג
קברו באלבה יוליה
לקריאה נוספת

אנדראש קוביני : מתיאש הוניאדי, האישיות והמלך, AETAS 22, 83–100, 2007.
פרנץ באנהג'י: התהילה של ההוניאדים. צלדמלק, Apáczai Kiadó, 2008.
באנפי פלוריו: שהותו של יאנוש הוניאדי באיטליה, מוזיאון טרנסילבניה 5, 262–272, 1934.
ראו גם

Grandpierre K. Endre (1991). Királygyilkosságok. Magyarok Titkos Története. p. 175–176. ISBN 963-7707-00-X.
Banfi Florio: Hunyadi János itáliai tartózkodása
Kubinyi András: Hunyadi Mátyás, a személyiség és a király
הערות שוליים

↑  lásd Bánhegyi (2008: 17).
↑  Lásd Banfi (1934: 272).
↑  Hunyadi László
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1104544369  LCCN: n87813142  VIAF: 58134583   WorldCat (עם VIAF): 58134583
לובסטרים קוצניים

| לובסטרים קוצניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: מעשירי רגל
תת־סדרה:: Pleocyemata
משפחה:: לובסטרים קוצניים
שם מדעי
 Palinuridae

Panulirus argus
לובסטרים קוצניים (שם מדעי: Palinuridae) היא משפחה של מעשירי רגל הדומים ללובסטר והם בעלי זוג מחושים קוצניים. על אף הדמיון ביניהם הם אינם קרובים ביותר.
לובסטרים אלה בעלי זוג מחושים מגודלים, שריון קוצני ו-5 זוגות רגליים חסרות ציפוי שישנו על רגלי הלובסטר. הם בעלי עיניים גדולות ורבים מהם צבעוניים מאוד. הטפרים שלהם כמעט ולא בולטים. אורכם יכול להגיע לאורך 30-45 ס"מ ולשקול עד 5 ק"ג.
הם חיים באזורים טרופיים וממוזגים אך בעיקר בסמוך לחופי אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה ואיי בהאמה שם הם מתקבצים בכמויות גדולות. הם נפוצים גם בעוד ימים כמו הים הקריבי או הים התיכון. הם חיים במשך היום בין הסלעים ויוצאים בלילות לחפש תולעים, חלזונות, קווצי עור, סרטנים אחרים ועוד.
חלקם נודדים בעתות סופות בחבורות גדולות העוקבות אחת אחרי השנייה.
סוגים

Jasus
Justitia
Linuparus
Nupalirus
סוג ומין יחיד Palibythus magnificus
Palinurellus
Palinurus
Palinustus
Projasus
Puerulus
סוג ומין יחיד Sagmariasus verreauxi
לאסלו פנייה

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1902 טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 נרצח:  26 במרץ 1945 (בגיל 42) רכניץ, אוסטריה 
 שם לידה:  Friedmann László 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 פרסים והוקרה:  פרס באומגרטן (1934) 
 
לאסלו פנייה (במקור פרידמן, בהונגרית: Fenyő László; בודפשט, 9 בנובמבר 1902 – רכניץ, 26 במרץ 1945) היה משורר, מתרגם, מבקר, יהודי-הונגרי נציג משמעותי של הדור השני של כתב העת הספרותי ניוגט הן כמשורר והן כמבקר שירה ספרותית. הוא זכה בפרס באומגרטן ונרצח בשואה.
ביוגרפיה

לאסלו פנייה נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה פרידמן, זבן, יליד ורשוואר, ולינה (ליוויה) האן. לאסלו סיים בית ספר למסחר בבודפשט, אך למעט תקופה קצרה הוא לא עבד, אלא התפרנס מההכנסה הצנועה שלו מפרסום שיריו. הוא הפך לעמית קבוע של כתב העת הספרותי ניוגט, בנוסף לכך כתיבתו הופיעה גם בכתבי עת נוספים. בין 1936 לבין 1940 הפך לשומר ולספרן של ספריית באומגרטן, בהמלצת מיהאי באביץ'. במלחמת העולם השנייה גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) בשנת 1942 ושוב במאי 1944. הוא שוחרר לחופשה קצרה באמצע אוקטובר, אך לאחר ההפיכה של מפלגת צלב החץ ברשות פרנץ סלשי באותו החודש הוא לא שב למחנה, אלא חיפש מקלט אצל פאל סגי. הוא נתפס בסוף 1944 על ידי הגסטפו, עונה והוחזר לפלוגת העבודה שלו. הוא הוצעד ברגל מערבה עם פלוגות שרות עבודה נוספות. זמן קצר לאחר העיר קסג (על גבול הונגריה-אוסטריה) כבר בשטח אוסטריה ליד העיר רכניץ, יחידת אס אס רצחה אותו באש מקלע ביחד עם כמה מחבריו. אשתו הייתה אדית אצ'אדי (מקודם אדלר).
קריירה

הקריירה שלו קשורה להתנהגות שונה לחלוטין מזו שהייתה מקובלת אז בכתב העת ניוגט. הוא התמרד ברוח אנרכיסטית. ספר השירים הראשון שלו, "איבר הבנייה" (1922), הוחרם על ידי המשטרה מטעמים מוסריים. הוא מצא את קולו, ששילב פסימיות ואת תחושת חיים המיוחדת בבודפשט בכרך ספר השירה הבאה שלו בשם "שנים האבודות" (1926). אישיותו התגבשה סופית תחת השפעת הטעם הריאליסטי ששרר בשנות השלושים. הוא הפך לפתוח יותר, חיפש את מקומו בעולם, וכך התפשט תחום האובייקטים של הליריקה שלו למעגל רחב יותר. העמדה האידאולוגית-מוסרית, שלרוב חסרה מהשירה הלירית שלו, קיבלה ביטוי בפניה חזיתית אל מול ונגד הנציזם בשני כרכי השירה האחרונים שלו ובשיריו שפורסמו לאחר מותו. הוא תרגם מיצירותיהם של ברונו ברהם, גאורג פינק, ריצ'רד כ"ץ, אריך קסטנר, תומאס מאן, אכסל מונתה, פליקס זאלטן.
עבודותיו

Építés orgonája (1922)
Elveszett évek (1926)
Fojtott virágzás (1928)
Szavak, sebek (1931)
Elítélt (1934)
Őszi kávéház (1936)
Hűség (1939)
Csokor (válogatott versek, 1942)
Városliget (1943)
Elítélt (válogatott versek 1959)
Emlékezés és üzenet (1972)
איבר בנייה (1922)
שנים אבודות (1926)
פריחה מוחנקת (1928)
מילים ופצעים (1931)
מורשע (1934)
בית קפה של סתיו (1936)
נאמנות (1939)
זר (שירים נבחרים, 1942)
פארק העיר (1943)
מורשע (שירים נבחרים 1959)
זיכרון והודעה (1972)
לקריאה נוספת

לאסלו פנייה בלקסיקון יהודי הונגרי, פטר אויווארי 1929.
מיהו מי בספרות ההונגרית? 1999
לאסלו פנייה בלקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1967
לאסלו פנייה בתולדות הספרות ההונגרית 1975-1945, 1982
לאסלו פנייה בחייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים 1939–2002
לאסלו פנייה בלקסיקון החדש של רוואי, 1996
לאסלו פנייה בלקסיקון העולמי החדש של טולנה. 1926-1933.
בלה ז'ולט: לאסלו פנייה שנים אבודות. 1926