stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משמר השלושה
הערות שוליים

↑  מפת האזור (באנגלית) עם ציון המושב, 1943, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  התכתבות של מועצה אזורית גליל תחתון. בין השאר עיסוק בשאלת סיפוח המושב משמר השלושה למועצה המקומית יבנאל., באתר ארכיון המדינה, ‏1949 - 1954
↑  עיתון :על המשמר", תנועת המושבים תמנע פרוק משמר השלושה, באתר עיתונות יהודית היסטורית, אוניברסיטת תל אביב, ‏יום שני, 30 באוקטובר 1961
↑  עיתון "הבוקר", מושב ותיק שאיננו עוד, באתר עיתונות יהודית היסטורית, אוניברסיטת תל אביב, ‏יום שישי, 7 במאי 1965
| יישובי המועצה המקומית יבנאל |
| --- | --- | --- |
| מושבות | יבנאל • בית-גן |  |
| מושבים | סמדר • משמר השלושה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467976805171
נחלת שבט אשר

מפת התנחלות השבטים. נחלת שבט אשר צבועה בירוק בהיר בצפון הארץ
נַחֲלַת שֵׁבֶט אָשֵׁר, היא החלק מארץ ישראל, שנקבע בהגרלת נחלתם של שבטי ישראל כנחלתו של שבט אשר. הנחלה ממוקמת בצפון-מערב ארץ ישראל לאורך חופו של הים התיכון. הנחלה עלתה בגורל החמישי. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים כ"ד–ל"א.
תיאור המקרא

המקרא מתאר את גבול שבט אשר, מקטעי גבולות ומרשימות ערים, אשר חלק מהן, ערי גבול אשר מציינות את גבול השבט. בתחום נחלת שבט אשר עמק עכו, צפונית לכרמל ונקודתו הצפונית ביותר בעיר צידון. גבולו המזרחי של השבט אינו מוגדר, אך יש המשערים כי הוא ממשיך בגבול הגליל המערבי בקו כבול – קנה. תחום גבולו נתחם בגבול נחלת שבט זבולון. בתחום נחלת אשר נכללות ערי הכנעני: עכו, צידון, אחלב אכזיב, חלבה, אפק ורחוב. שבט אשר לא הגיע להתגבשות הנחלה כגוש אחיד. היאחזותו הייתה בקרקעות הפנויים בין ערי הכנענים ככתוב בספר שופטים א', ל"ב: "וַיֵּשֶׁב הָאָשֵׁרִי בְּקֶרֶב הַכְּנַעֲנִי יֹשְׁבֵי הָאָרֶץ כִּי לֹא הוֹרִישׁוֹ."
מיקום נחלת אשר יצר קושי כי היא נמצאה בדרומה של פיניקיה. פיניקיה לא הייתה בשליטת ישראל אלא רק בתקופתו של דוד ובתחילת מלכות בנו שלמה, אשר נתן אותה לחירם מלך צור. שמואל אחיטוב טוען כי ניתן לשער שלפני המחבר המקראי היה מסמך מימי הממלכה המאוחדת, אשר בו תיאור הנציבות התשיעית בממלכת שלמה, וזאת בדומה לכתוב המתאר את נחלת שבט דן (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים מ'–מ"ח) ולכן אין הכתוב מוסר מידע על גבול בין נחלות אשר וזבולון וזאת כי שני השבטים היו מאוחדים.
לקריאה נוספת

רפאל פרנקל, נחלת שבט אשר: אתרים וגבולות, קתדרה, 1999, עמ' 7–30
צבי גל, ‏גיא יפתחאל – הגבול בין אשר לזבולון, קתדרה 50, דצמבר 1988, עמ' 47–50
גרשון גליל, ‏גבע, בית-דגון והגבול בין נחלת אשר לנחלת זבולון, קתדרה 57, ספטמבר 1990, עמ' 3–18
הערות שוליים

↑  שמואל אחיטוב, מקרא לישראל: יהושע, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 311
↑  ספר מלכים א', פרק ט', פסוקים י'–י"ג
↑  שמואל אחיטוב, מקרא לישראל: יהושע, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 311
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
נחלת שבט בנימין

נחלות שבטי ישראל. נחלת שבט בנימין צבועה בתכלת במרכז מפת ההתנחלות השבטים
נחלת שבט בנימין נקבעה בגורל, לאחר סיום הכיבוש של ארץ כנען יחד עם קביעת שאר נחלות השבטים. תיאור התיישבותו של שבט בנימין בנחלתו מופיע בספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים י"א–כ"ח. בתחילה מופיע תיאור גבולות הנחלה, ולאחר מכן מופיעה רשימת הערים בתחומי הנחלה.
גבולות השבט

נחלת שבט בנימין נמצאת בין נחלת שבט יהודה לנחלת שבט אפרים. בדרום גובל שבט בנימין עם נחלת שבט יהודה וגבולו הצפוני נושק לשבטי אפרים ומנשה. מערבה לנחלת השבט נמצא שבט דן. גבולו המזרחי גובל עם נחלת שבט גד.
שטחה של הנחלה משתרע מירושלים עד סביבתה של בית אל ואזור גזר עד לנהר הירדן. נחלתו של שבט של בנימין נמצאה בעיקר ממזרח לקו פרשת המים והשתרעה על שטח קטן מאוד, והתקיים בו יישוב דל בתקופת ההתנחלות שמנה כשנים עשר יישובים.
בימי שאול, מלכה הראשון של ממלכת ישראל, סופחו לנחלת בנימין ערי הגבעונים ואזור השוכן ליד העיר רמה אשר היה שייך לנחלת שבט אפרים. שאול קבע את בירתו בעיר גבעה, שנודעה גם בשם גבעת שאול, ומזוהה היום עם תל אל-פול, בצפון ירושלים.
לאחר כיבוש ירושלים והמלכתו של דוד על ממלכת ישראל המאוחדת, נקבע גבולה של הממלכה מדרום לבירה תוך כדי חלוקה מחדש של השטח בין שבט יהודה לשבט בנימין. בתקופת שלמה הנחלה הייתה לחלק מנציבות בנימין ובעת פילוג הממלכה המאוחדת סופחה הנחלה לממלכת יהודה.
נחלת שבט בנימין ממוקמת במרכז ארץ ישראל. על-פי ספר יהושע, כיבוש הארץ בידי יהושע החל באזור שהפך בהמשך לתחום התיישבות שבט בנימין. גלגל הנמצאת באזור זה היא העיר ממנה יצא יהושע למלחמותיו ואליה חזר עם צבאו.
רשימת ערי נחלת שבט בנימין

רשימת ערי השבט בתחום הנחלה נחלקת לשני חלקים שכל אחד מחלקי הסיפר אודות הרשימה מסתיים במספר ערי הנחלה. חלק אחד ובו רשימת ערי אזור בקעת הירדן ודרום הר אפרים, וחלקה השני של הרשימה מקיף את אזור המערב, מהעיר ירושלים עד אזור קריית יערים. חלק שלישי ובו רשימת ערים שלישית, ששכנה במרכז נחלת השבט, נשמט כנראה מנוסח המסורה ואף לא השתמר בתרגומי התנ"ך השונים.
יחזקאל קויפמן טוען כי הערים הרשומות החלק השני של רשימת הערים הן ערי הגבול של השבט.
ערי מזרח הנחלה - יריחו, בית חגלה, עמק קציץ, בית הערבה, צמרים, בית אל, העוים, הפרה, עפרה, כפר העמני, עפני, וגבע.
ערי מערב הנחלה - גבעון, רמה, בארות, מצפה, הכפירה, מצה, רקם, ירפאל, תראלה, ירושלם, קריית יערים.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים י"א–כ'
↑  ספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים כ"א–כ"ח
↑  גרשון גליל, עולם המקרא: יהושע, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 176
↑  שמואל אחיטוב, מקרא לישראל: יהושע, ירושלים, מאגנס, 1995, עמ' 20
↑  ספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים כ"א–כ"ד וספר יהושע, פרק י"ח, פסוקים כ"ה–כ"ח
↑  גרשון גליל, עולם המקרא: יהושע, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 177
↑  יחזקאל קויפמן, ספר יהושע, ירושלים קריית ספר, 1963, עמ' 215
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2006002729  VIAF: 315169882   WorldCat (עם VIAF): 315169882
נוריס בראון

נוריס בראון (באנגלית: Norris Brown‏; 2 במאי 1863 — 5 בינואר 1960) היה משפטן אמריקאי שכיהן הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה.
ביוגרפיה

בראון נולד בעיר מקאוקטה (Maquoketa) שבמזרח איווה, בנם של ויליאם הנרי הריסון ואלייזה אן פלפס בראון. הוא למד באקדמיית ג'פרסון איווה וב-1883 סיים את לימודי המשפטים שלו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת איווה שבאיווה סיטי. הוא התקבל לבר משפטים ב-1884 והחל לעסוק בעריכת דין בעיר פרי השוכנת באיווה. ב-1888 עבר לקירני שבנברסקה והמשיך לעסוק בעריכת דין. בראון היה הקטגור התובע של מחוז בופאלו בשנים 1892–1896, סגן התובע הכללי של נברסקה מ-1900 ועד 1905, ולבסוף התובע הכללי מאז ועד 1907. הוא התבלט בתפקיד זה כאשר ניהל תביעת מס בת מיליון דולר אמריקני נגד ארגוני מסילות הברזל. הכסף שימש לבניית ופתיחת בתי ספר בנברסקה.
בראון נבחר ב-1906 לסנאט האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית וכיהן שם עד 1913. בתקופת כהונתו כיהן כיו"ר ועדת הסנאט לענייני פטנטים בקונגרס ה-61 ובקונגרס ה-62. הוא הציע לגבות מאזרחי ארצות הברית מס הכנסה, מה שעוגן מאוחר יותר בתיקון השישה עשר לחוקת ארצות הברית. ב-1912 לא הצליח לזכות במועמדות המפלגה הרפובליקנית מחדש לסנאט. משתמה כהונתו בסנאט, המשיך בראון לעסוק בחוק ומשפט באומהה, שם נהיה לשותף במשרד עורכי דין. ב-1942 הוא פרש לגמלאות ועבר לסיאטל שבמדינת וושינגטון. בראון הלך שם לעולמו בינואר 1960, ונקבר בבית העלמין פורסט לון שבאומהה.
הערות שוליים

↑  נוריס בראון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: B000939  VIAF: 315945675   WorldCat (עם VIAF): 315945675
נוריס קוטון

נוריס הנרי קוטון (באנגלית: Norris Henry Cotton‏; 11 במאי 1900 – 24 בפברואר 1989) היה פוליטיקאי אמריקאי, שייצג במשך כ-28 שנים את מדינת ניו המפשייר בקונגרס של ארצות הברית, תחילה בבית הנבחרים (1947–1954) ולאחר מכן בסנאט (1947–1974 ושוב לחודשים אחדים ב-1975).
ביוגרפיה

קוטון נולד בחווה חקלאית ששכנה בעיירה וורן שבניו המפשייר, והתחנך באקדמיית פיליפ אקסטר ובאוניברסיטת וסליין בקונטיקט. הוא היה בנם של הנרי לאנג ואליזבת מוזס קוטון. בעת היותו סטודנט היה שליש בסנאט המדינתי של ניו המפשייר. בשנת 1923 החל את כהונתו בבית הנבחרים של ניו המפשייר, והיה לאחד מחברי בית המחוקקים המדינתי הצעירים בהיסטוריה של ניו המפשייר. אחרי לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, החל לעבוד כעורך דין בלבנון. ב-1943 שב לבית הנבחרים המדינתי בניו המפשייר, ובאותה השנה היה מנהיג סיעת הרוב ובשנים 1945–1947 היה יושב ראש בית הנבחרים.
בבחירות האמצע ב-1946 נבחר קוטון לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של ניו המפשייר. הוא כיהן שם עד 1954, אז התמודדות בבחירות מיוחדות לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את שארית כהונתו של הסנאטור צ'ארלס טובי, שנפטר בעודו מכהן. בנובמבר 1956 נבחר לתקופת כהונה מלאה בת שש שנים. קוטון הצביע בעד חוקי זכויות האזרח בשנים 1957, 1960 ו-1968, וכן בעד התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, חוק זכויות ההצבעה מ-1965 ובעד אישור מינויו של ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון של ארצות הברית. עם זאת, הוא התנגד לחוק זכויות האזרח של 1964 ולחוק ההגירה והאזרחות. הוא היה הסנאטור היחיד מניו אינגלנד שהתנגד לחקיקות אלה.
הוא היה מנהיג בולט בקרב הסיעה הרפובליקנית בסנאט, ולראיה עמד בראש הוועידה הרפובליקנית בשנים 1973–1975. בבחירות 1974 לא התמודד לתקופת כהונה נוספת. שלושה ימים טרם פגה כהונתו, התפטר קוטון כדי לאפשר למושל ניו המפשייר מלדרים תומסון למנות את לואיס ויימן למלא את מקומו. קוטון שב לגבעת הקפיטול באוגוסט 1975 לאחר שנדחו הבחירות לבחירת יורשו. אלה היו הבחירות הצמודות ביותר לסנאט בהיסטוריה של ארצות הברית, שעברו שתי ספירות של קולות הבוחרים ובעקבות זאת ויכוחים יצריים במליאת הסנאט, אשר אשר הסכימו שני המועמדים לצאת לבחירות ביניים. קוטון חזר לסנאט כמינוי זמני עד הבחירות המיוחדות בספטמבר 1975, שבניגוד לפעמים קודמות לא ערערו עליהן. אי לכך חזר קוטון ללבנון. במשך 43 שנה היה הסנאטור האחרון שחזר לסנאט באמצעות מינוי, עד אשר מינה מושל אריזונה דאג דוסי את ג'ון קייל למלא את מקומו של ג'ון מקיין ב-2018.
קוטון נפטר ב-24 בפברואר 1989 בלבנון והיה בן 88 במותו. הוא נטמן בבית העלמין סקול סטריט שבעיר.
הערות שוליים

↑  וולפגאנג סאקסון, Norris Cotton, 88, Former New Hampshire Senator, באתר הניו יורק טיימס, 25 בפברואר 1989 (באנגלית)
↑  מרטין וייל, NORRIS COTTON, EX-SENATOR OF N.H., DIES, באתר וושינגטון פוסט, 25 בפברואר 1989 (באנגלית)
↑  Ex-Sen. Norris Cotton, 88; ‘Rock-Ribbed Conservative’, באתר לוס אנג'לס טיימס, 27 בפברואר 1989 (באנגלית)
↑  נוריס קוטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1824 2980  LCCN: n78004862  NARA: 47650229  SNAC: w6rv5n6q  SUDOC: 079745067  US Congress: C000802  VIAF: 25856413   WorldCat (עם VIAF): 25856413
משה רימוס

| --- | --- |
 לידה:  1406 פלמה דה מיורקה, ספרד 
 פטירה:  1430 (בגיל 24 בערך) פלרמו, ממלכת סיציליה הנורמנית 
 שם לידה:  Mossè 
 מדינה:  כתר אראגון 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
מֹשֶׁה רֵימוֹס (באיטלקית: Moses Rimos‏; סביבות 1406 בפלמה דה מיורקה – 1430 בפלרמו) היה רופא, פילוסוף ופייטן ספרדי-איטלקי יהודי שמת מות קדושים.
תולדותיו

משה רימוס נולד בסביבות שנת 1406 בפלמה דה מיורקה באי מיורקה, והיגר לאיטליה בגיל צעיר. תחילה השתקע ברומא ומשערים כי שם התחנך. על סמך כתביו ניכר שהכיר כתבים פילוסופיים, ואף שלט במספר שפות. לאחר מכן השתקע בפלרמו שם עבד כרופא.
בפלרמו הוא הואשם כי הרעיל פציינט גוי ודינו נגזר להוצאה להורג. שופטיו הציעו לו שתמורת ביטול גזר הדין, יתנצר כמו קרוב משפחתו באותו שם (משה רימוס), שהתנצר ב-1391 בפלמה דה מיורקה, אבל משה רימוס סירב והעדיף למות. הוא נקבר "קבורת חמור" מחוץ לחומות פלרמו, כשהוא בן 24 בלבד.
כתביו

הוא השאיר מאחוריו מעט פיוטים שמהותם פילוסופיים. יום אחד לפני מותו, בעודו בבית הכלא, כתב קינה על מותו ההולך וקרב, בשם "מי האמין כי כמות נבל", מתוכה התפרסם קטע המתחיל ב"סַעֲרַת מָוֶת", בתחילת הפיוט כתב:
קוננתי אותה יום א׳ כי אמרו לי כי היום הבא אחריו היו עתידים להרגני, אוי לי! יהי רצון שתהיה מיתתי כפרה לעוונותי ובבכי תמרורים בבלתי מחשבה והסתכלות לקחתי הקולמוס והייתי צועק וכותב. אשביע בה' אלהי ישראל שכל מי שתגיע לידו יעתיקנה ויקראנה וישלחנה לאחרים עד שתבא ליד קרובי העלובים. ורשום בה שמי משה רימוס, אוי לי
הערות שוליים

1 2  משה רימוס, סַעֲרַת מָוֶת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513529005171  ISNI: 0000 0001 1888 3225  LCCN: no2011058918  VIAF: 169945905   WorldCat (עם VIAF): 169945905
נגיף זיקה

| נגיף זיקה |
| --- | --- |

מיון מדעי
קבוצה:: קבוצה IV  (נגיפי RNA חד-גדילי חיובי)
משפחה:: פלאוויווירידה
סוג:: Flavivirus
מין:: Zika virus
שם מדעי
 Zika virus
נגיף זיקה (באנגלית: Zika virus, סימול: ZIKV, בפורטוגזית: zica) הוא נגיף ממשפחת פלאוויווירידה (Flaviviridae) המועבר על ידי יתושי אדס. אצל בני אדם הוא עלול לגרום לקדחת זיקה (Zika Fever), עם מאפיינים דומים לדלקת המוח היפנית, קדחת דנגי, קדחת צהובה וקדחת מערב הנילוס.
וירולוגיה

משפחת הפלאוויווירידה ידועה בשמה בעקבות הקדחת הצהובה (בלטינית: "Flavi" פירושו צהוב) וזאת כיוון שעירוב הכבד וצהבת נפוצים בעקבות ההדבקה. הנגיף הוא בעל RNA חד-גדילי עם קוטביות חיובית. הנגיף עטוף על ידי מעטפת ועליה שני גליקופרוטאינים. בעזרת הגליקופרוטאינים הללו הנגיף מצליח להיכנס לתוך התא ולבצע Hemagglutination והפעלה של מערכת החיסון. שכפול הנגיף מתבצע בציטופלסמה של התא. שגשוג הנגיף תלוי רבות בכמות התאים שהוא הצליח להדביק, במהירות השכפול של הנגיף בציטופלסמה וכן בריכוז הנגיף בבלוטות הרוק של החרק שמעביר אותו. בניגוד למרבית הנגיפים בעלי מעטפת, משפחת הפלאוויווירידה רוכשת את המעטפת הנגיפית שלה בעזרת בועית (Vesicle) תוך תאית והן משתחררות בעזרת אקסוציטוזה או ליזיס תאי. ברגע שהנגיף מתחבר עם נוגדן בלתי מנטרל, כלומר נוגדן שנוצר בעקבות נגיף אחר שדומה לו, הוא יכול להתחבר לחלק ה־fc שנמצא על המקרופאגים והמונוציטים ובכך להגדיל את התפשטות ההדבקה לעוד תאים.
הנגיף חשוד בכך שהוא גורם למיקרוצפליה בעוברים. הנגיף תוקף בצורה יעילה תאי גזע של תאי עצב אנושיים (human neural progenitor cells). כאשר הוא תוקף את התאים הללו, הוא גורם לחוסר בקרה על מחזור התא ולמוות תאי מוגבר, ואלה יכולים להוביל לעצירת ההתפתחות התקינה של המוח.
היסטוריה > לפני 2015

המחלה דווחה לראשונה בשנות ה-50 באזור קו המשווה ביבשות אפריקה ואסיה. ההתפרצות הראשונה של המחלה מחוץ לאפריקה ואסיה הייתה באפריל 2007 באי יאפ שבמיקרונזיה, עם 49 מקרים מאובחנים וללא תמותה. בשנת 2014 התפוצה של הנגיף התפשטה מזרחה לכיוון פולינזיה הצרפתית, ובהמשך גם לאי הפסחא.
היסטוריה > 2015

ב-2015 התפשטה המחלה לאמריקה הדרומית, לאמריקה המרכזית ולאיים הקריביים, ובאפריל באותה שנה התפשטה גם לברזיל. בדצמבר של אותה שנה כבר אובחנו 2,400 תינוקות עם סינדרום של מיקרוצפליה, עם תת-התפתחות ושנולדו עם ראש ומוח קטנים מהרגיל, בכ-20 מחוזות שונים בברזיל. הבהלה גרמה למשרד הבריאות הברזילאי להוציא המלצה חריגה לציבור לשקול להימנע מלהיכנס להריון עד שיתבררו הפרטים ואולי שיטות התמודדות עם ההתפרצות. לפחות 40 תינוקות מתו מהמחלה וההשערה היא כי הנגיף הגיע לברזיל בתקופת משחקי הגביע העולמי ב-2014 או בעת תחרות הקאנו הבינלאומית.
היסטוריה > 2016

בחודש ינואר 2016 דווח על שלושה מקרים בארצות הברית שמקורם בהידבקות בוונצואלה ובקולומביה ועל מקרה בישראל. בעקבות ההתפשטות הצטרפו לקריאה הברזילאית לנשים להימנע מהריון "עד שיתבררו פרטים נוספים" גם קולומביה, אקוודור, אל סלוודור וג'מייקה. ב-1 בפברואר 2016 הכריז ארגון הבריאות העולמי על מצב חירום עקב התפשטות המחלה, אולם לא המליץ על צעדים מעשיים כגון מגבלות תנועה לארצות נגועות במחקר התגלה כי נגיף הזיקה מצוי גם ברוק ובשתן.
העברת הנגיף מאדם לאדם

בשנת 2009 הוצע כי הנגיף זיקה מועבר בזמן יחסי מין. זיהוי של RNA של הנגיף בנוזלים אמניוטיים מצביע על כך שהוא מסוגל לעבור מהאם לעוברים במהלך היריון. באוקטובר 2015 החלה התפרצות של הדבקה בווירוס בברזיל. במקביל נצפתה עלייה בשיעור הדיווחים על מיקרוצפליה. בחודשים הראשונים לא היה ברור אם אכן יש קשר בין הנגיף לתופעת מיקרוצפליה בתינוקות אולם הממצאים נערמו ולבסוף נמצא קשר כזה.
ראו גם

מחלת נגיף הזיקה
יתוש אדס
הערות שוליים

↑  Hengli Tang, Christy Hammack, Sarah C. Ogden, Zhexing Wen, Zika Virus Infects Human Cortical Neural Progenitors and Attenuates Their Growth, Cell Stem Cell doi: 10.1016/j.stem.2016.02.016
↑  טלי ברגלס-שפירא, ‏ברזיל מזהירה: "אל תיכנסו להיריון", באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2016
↑   התפרצות וירוס הגורם למומים מולדים מעוררת דאגה ממשבר בריאותי בברזיל, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2015
↑  איתי גל, וירוס ה"זיקה" מתפשט: 3 מקרים הדבקה בארה"ב, באתר ynet, 20 בינואר 2016
↑  מסוכן לנשים הרות: מקרה ראשון של נגיף ה"זיקה" בארץ, וואלה!
↑  התפרצות נגיף זיקה: ארגון הבריאות העולמי הכריז על מצב חירום, באתר וואלה, 2 בפברואר 2016
↑  WHO Director-General summarizes the outcome of the Emergency Committee regarding clusters of microcephaly and Guillain-Barré syndrome‏, 1 בפברואר 2016, מאתר ארגון הבריאות העולמי
↑  מדענים סינים הוכיחו את הקשר בין זיקה למיקרוצפליה, באתר China daily, ‏12 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396400905171  LNB: 000300861  NKC: ph1089881 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מפרצת

| --- | --- |

 תחום:  כירורגיית כלי דם 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000783
 סיווגים
 ICD-10:  I72 
 
דימות של מפרצת מוחית (מסומנת בחצים) בתינוק בן שנה וחצי הסובל ממחלת טקיאסו.
מפרצת (בלועזית: Aneurysm, או Aneurism) היא התרחבות מקומית (דמוית בלון) של כלי דם הנגרמת עקב מחלה, או היחלשות דופן כלי הדם. חלק משמעותי מכלל מקרי המפרצת מתרחשים בעורקים שבבסיס המוח (מעגל ויליס) וכן באבי העורקים (העורק הראשי היוצא מן הלב). אותה התרחבות בכלי הדם עלולה להתפוצץ ולגרום למוות בתוך זמן קצר. ככל שהמפרצת גדלה כך רבים הסיכויים כי תתפוצץ, ומכיוון שמפרצת בכלי דם נוטה לגדול, ובהיעדר התערבות טיפולית, תתפוצץ המפרצת בשלב כלשהו.
אבחון מפרצת מוחית

אבחון מפרצת שנפרצה במוח נעשה על יסוד סימנים לדימום מוחי תת-עכבישי (Subarachnoid hemorrhage) בבדיקת טומוגרפיה ממוחשבת (CT). אם אין ממצאי דימום בבדיקת CT, אולם עדיין קיים חשד למפרצת מוחית שהתפוצצה, מבוצעת בדיקת ניקור מותני לצורך איתור סימני דימום בנוזל עמוד השדרה.
בדיקת דימות כלי דם (angiography) בחלל הגולגולת נעשית על ידי החדרת צנתר לעורק (בדרך כלל ברגל), והשחלתו בכלי הדם עד העורק החשוד במפרצת. כשהצנתר מגיע למקומו, מוחדר באמצעותו חומר ניגודי לדם, המאפשר דימות של כלי הדם בשיקוף רנטגן. שיטה זו עשויה שלא לאתר מפרצות עקב התכווצות כלי הדם או חפיפה בין כלי דם. בדיקת דימות כלי דם וירטואלית (Computed Tomographic Angiography) היא בדיקה אלטרנטיבית לבדיקת דימות כלי דם, ומתבצעת ללא צורך בהחדרת צנתר לכלי הדם. הבדיקה משלבת שימוש במכשיר טומוגרפיה ממוחשבת עם חומר ניגודי המוזרק לתוך הווריד. לאחר שהחומר הניגודי זורם בכלי הדם אל עורקי המוח ניתן לבצע בדיקות דימות של כלי דם אלה.
מבנה

במפרצת אמיתית השכבות הפנימיות של כלי הדם פורצות אל מחוץ לשכבה החיצונית של כלי הדם, שכבה המכסה עליהם בדרך כלל. על המפרצת מכסות רק השכבות הפנימיות של כלי הדם.
מפרצת מדומה (Pseudoaneurysm) אינה מכילה עיוות זה של כלי הדם, אלא מאופיינת בדימום מקומי מתוך כלי הדם המוגבל על ידי הרקמות הסובבות, לחלל מלא דם בקרבת כלי הדם. אותו חלל מלא דם עשוי בסופו של דם להיקרש דיו ולאטום את הדימום או לפרוץ את החלל בו הוא נמצא ולזרום בין שכבות של רקמות אחרות. מפרצת מדומה עלולה להיגרם כתוצאה מטראומה המנקבת את העורק והיא אף סיבוך ידוע של הליכים רפואיים פולשניים מסוימים. בדומה למפרצת אמיתית, אף מפרצת מדומה עשויה להיות מאופיינת במישוש גוש חריג ופועם.
מבנה > מיקום

רוב תופעות המפרצת (94%) מתרחשות בקצה הרחיקני של עורקי הכליה באב העורקים הבטני, פגיעה הנגרמת בדרך כלל כתוצאה מטרשת עורקים. מפרצת עשויה להתפתח אף באב העורקים החזי. אחד המקומות השכיחים יותר להתפתחות מפרצת היא בחלקו הקריבני של אב העורקים החזי וקשת אב העורקים, דבר הגורם לאי-ספיקה עורקית. מפרצות נוצרות אף ברגליים, במיוחד בעורקים העמוקים. אף שמפרצות בעורקים הן השכיחות ביותר, יש ומתרחשות מפרצות אף בוורידים.
היווצרות מפרצת היא בדרך כלל תופעה בודדת בגוף, אך יש ונוצר מקבץ מפרצות, דמוי פטל בכלי הדם שבמעגל ויליס, במיוחד על רקע מחלת הכליה הפוליציסטית (Polycystic kidney disease). כמו כן, בשלב השלישי של מחלת העגבת עשויה להתפתח מפרצת באב העורקים.
סיכונים

הסיכונים העיקריים כתוצאה מהתפתחות מפרצת בגוף הם התפוצצותה וגרימת קרישי דם. התפוצצות מפרצת גורמת לנפילה חדה בלחץ הדם, התגברות קצב הלב ותחושת סחרור. הסיכון לתמותה כתוצאה מאירוע כזה הוא גבוה, להוציא התפוצצות מפרצת בגפיים.
היווצרות קרישי דם במיקום המפרצת עלול להוביל להינתקות הקריש ונדידתו עם זרם הדם למיקום שבו הוא חוסם את כלי הדם ועלול לגרום לנמק ברקמות המוזנות על ידי אותו כלי דם. אך ורק אם החולה מתעלם מן הכאב ומתחושת הרדמות האזור הפגוע, עלולה פגיעה זו להוביל לכריתת איבר. אם החולה פונה במהירות לקבלת טיפול רפואי, ניתן לעיתים למצוא פתרון לבעיה אף בשיטות לא פולשניות.
טיפול

שיטת הטיפול המסורתית במפרצות עורקיות הייתה באמצעות ניתוח, או בהשגחה צמודה יחד עם שמירה על לחץ דם תקין. לאחרונה פותחו שיטות לטיפול במפרצות אשר אינן מחייבות ניתוח והן פולשניות רק במידה מועטה.
טיפול > טיפול במפרצת מוחית

לטיפול במפרצת מוחית קיימות היום שתי אפשרויות טיפול: ניתוח להחדרת מהדקים במקום המפרצת וצינתור לצורך החדרת סליל למקום המפרצת (Endovascular coiling). ניתוח תוך-גולגולתי למיקום מהדקים במקום המפרצת נעשה לראשונה על ידי וולטר דנדי בבית החולים ג'ונס הופקינס, בבולטימור, בשנת 1937. במהלך הניתוח נקדח חור בגולגולת, דרכו נחשף אתר המפרצת ומוחדר מהדק בבסיס המפרצת. במהלך השנים שוכללה ושופרה שיטת ניתוח זו. שיטה זו נותרה עד היום השיטה היעילה ביותר לטיפול סופי במפרצת. שימוש בסליל תוך-עורקי פותחה לראשונה על ידי הנוירוכירורג האיטלקי-אמריקאי גוידו גוליילמי (Guido Guglielmi) ב-UCLA, בשנת 1991. בשיטה זו מוחדר צנתר לאורך הירך במפשעה ודרך אב העורקים הוא מושחל אל תוך עורקי המוח ולמיקום המפרצת. לאחר שהצנתר מגיע למיקום המפרצת, מוחדר דרך הצנתר אל חלל המפרצת סליל עשוי פלטינה. הסליל גורם להיווצרות קריש דם בחלל המפרצת. אם הטיפול מצליח, חולפת הסכנה להתפוצצות המפרצת. אם המפרצת קיימת על שטח נרחב, מוחדר ראשית תומכן (stent) לאתר המפרצת, המשמש בסיס לסליל המוחדר אחר כך.
על פי הנתונים הידועים היום, שיעורי התמותה הכרוכים בהתערבות ניתוחית להחדרת מהדק ואלה הכרוכים בצינתור להחדרת סליל, זהים. אולם להבדיל מהתערבות ניתוחית, בהחדרת סליל לאתר המפרצת קיים שיעור גבוה יותר של אי הצלחת הטיפול בחיסול המפרצת, או דימום מאתר המפרצת. במחקר שפרסמה קבוצת חוקרים מפריז בעלת הניסיון הגדול בעולם בהחדרת קפיצים למפרצות, התברר כי ב-28.6% מהמקרים התרחשה שוב מפרצת באתר הטיפול, בתוך שנה. נתונים אלה על שיעור הכישלון הטיפולי במפרצת באמצעות החדרת סליל בצינתור דומים לאלה שפורסמו בעבר על ידי קבוצות מחקר אחרות. כך פרסמה קבוצת מחקר ממונטריאול בקנדה כי שיעור ההיווצרות המחודשת של מפרצת בשיטת טיפול זו היה 33.6%, ב-20.7% מהמקרים המפרצת נוצרה מחדש בתוך כ-15–17 חודש ממועד הטיפול. במחקר השוואתי בין שתי שיטות הטיפול, אשר התפרסם בשנת 2007, נמצא כי מטופלים שטופלו בהחדרת סליל באמצעות צנתר נזקקו לטיפול נוסף בבעיית המפרצת, פי 6.9 מאשר מטופלים שטופלו בניתוח תוך-גולגולתי בו הוחדר מהדק בבסיס המפרצת.
מן הנתונים הקיימים היום עולה שאף שזמן ההחלמה מטיפול במפרצת באמצעות החדרת סליל בצינתור קצר יותר מאשר באמצעות ניתוח תוך-גולגולתי, שיעור ההיווצרות המחודשת של המפרצת ודימום באתר המפרצת גבוה יותר בשיטה החדשה. מטופלים העוברים טיפול במפרצת מוחית באמצעות צינתור חייבים לעבור בדיקות דימות שנתיות (CT, MRI), ללא הגבלת זמן כדי לאבחן מוקדם ככל האפשר היווצרות מחודשת של המפרצת. היווצרות מחודשת של המפרצת מחייבת טיפול נוסף, בין בניתוח ובין בצינתור. הסיכונים הכרוכים בניתוח להחדרת מהדק בבסיס מפרצת אשר טופלה בהחדרת סליל בצינתור, הם גבוהים מאוד. הדעה המקובלת בהווה היא שרק חולים מבוגרים יותר עם מפרצת מוחית הממוקמת באתר שהנגישות הניתוחית אליו קשה, הם מועמדים מתאימים להחדרת סליל בצינתור. אולם, יש להתייחס לכלל מעין זה בזהירות רבה ובהתאם לנסיבותיו המיוחדות של כל מקרה.
טיפול > טיפול במפרצת באבי העורקים או בעורקים היקפיים

טיפול במפרצת באבי העורקים או במפרצת בעורקים המספקים דם לגפיים ולראש, נעשה באמצעות ניתוח בו מוחלף קטע העורק שבו המפרצת בצינור מחומר מלאכותי. שיטת טיפול נוספת היא בהחדרת תומכנים (stent) למפרצת באמצעות צנתר.
ראו גם

מפרצת שארקו-בושאר