stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלונות שאגאל
החלונות וההשראה ליצירתם

אדריכל הקמפוס, יוסף נויפלד, ביקש משאגאל לייצור את הויטראז'ים לחלונות בית הכנסת, אותם תכנן מראש כך שיתאימו לעבודה מסוג זה. תחילה ייצר שאגאל את החלונות כסדרת ציורים, אותם סיים להכין בינואר 1960. החלונות עצמם נוצרו בריימס שבצרפת במשך שנתיים, על ידי צוות בראשות שארל מארק (Charles Marq), מומחה לויטראז'ים, שהיה אחראי לשיקום הויטראז'ים של קתדרלת ריימס. בין נובמבר 1961 לינואר 1962, ערך שאגאל תערוכה של כמה מאות סקיצות שהכין עבור החלונות במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. בינואר 1962 החלו בהתקנתם של החלונות צוות המומחים מריימס.
שנים עשר החלונות ערוכים בארבע קבוצות, ובכל אחת מהן שלושה חלונות. שנים עשר השבטים מופיעים עם כיוון השעון, החל בחלונו של ראובן בפינה הצפון-מזרחית של המבנה, ועד לחלונו של בנימין הסמוך משמאל לו. הם קבועים בכיפת בית הכנסת, ומאפשרים את חדירת אור השמש אל האולם שמתחת לה. צבעם של החלונות משתנה בהתאם לשעת היום ומיקומה של השמש ברקיע. גובהם של החלונות הוא 2.5 מטר, והם מתארים את ברכת יעקב לבניו, אבותיהם של שנים עשר שבטי ישראל, המתוארת בספר בראשית, פרק מ"ט. עוד הושפע עיצוב החלונות מברכת משה לשבטים בספר דברים, פרק ל"ג, וצבעיהם נבחרו בהשפעת צבעי החושן ואבניו:
"וְעָשִׂיתָ חֹשֶׁן מִשְׁפָּט, מַעֲשֵׂה חֹשֵׁב--כְּמַעֲשֵׂה אֵפֹד, תַּעֲשֶׂנּוּ; זָהָב תְּכֵלֶת וְאַרְגָּמָן וְתוֹלַעַת שָׁנִי, וְשֵׁשׁ מָשְׁזָר--תַּעֲשֶׂה אֹתוֹ . רָבוּעַ יִהְיֶה, כָּפוּל; זֶרֶת אָרְכּוֹ, וְזֶרֶת רָחְבּוֹ.  וּמִלֵּאתָ בוֹ מִלֻּאַת אֶבֶן, אַרְבָּעָה טוּרִים אָבֶן:  טוּר, אֹדֶם פִּטְדָה וּבָרֶקֶת--הַטּוּר, הָאֶחָד.  וְהַטּוּר, הַשֵּׁנִי--נֹפֶךְ סַפִּיר, וְיָהֲלֹם.  וְהַטּוּר, הַשְּׁלִישִׁי--לֶשֶׁם שְׁבוֹ, וְאַחְלָמָה.  וְהַטּוּר, הָרְבִיעִי--תַּרְשִׁישׁ וְשֹׁהַם, וְיָשְׁפֵה; מְשֻׁבָּצִים זָהָב יִהְיוּ, בְּמִלּוּאֹתָם.  וְהָאֲבָנִים תִּהְיֶיןָ עַל-שְׁמֹת בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל, שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה--עַל-שְׁמֹתָם;".
בהתאם למסורת היהודית, החלונות אינם מתארים דמויות אדם, ותחת זאת מופיעים בהם דמויות בעלי חיים, פרחים וסמלים יהודיים. מארק פיתח שיטה צביעה ייחודית, שאיפשרה לצבוע כל חלק מהזכוכית בשלושה צבעים שונים לכל היותר, מבלי לתחום כל צבע בנפרד. הצבעים העיקריים בכל אחד מהחלונות הם אדום (יהודה וזבולון), כחול (ראובן, שמעון, דן ובנימין), ירוק (יששכר, גד ואשר), צהוב (לוי ונפתלי) או זהב (יוסף).
החלונות נחנכו בטקס שנערך ב-6 בפברואר 1962.שאגאל נשא דברים בטקס, ובין היתר ציין כי החלונות הם:
"מתנתי הצנועה לעם היהודי, שחלם מאז ומתמיד על אהבת התנ"ך, על החברות ועל השלום בין כל העמים; לעם זה שחי כאן, לפני אלפי שנים, בין עמים שמיים אחרים. תקוותי היא שאני מושיט בכך את ידי לאוהבי התרבות, למשוררים ולאומנים בקרב העמים השכנים".
בדצמבר 1966, נתגלו סדקים באחד החלונות, עלה חשש שהדבר נעשה במזיד, והוחלט להגביר את השמירה על החלונות.
סדרת בולי חלונות שאגאל

בשנת 1973 הנפיק דואר ישראל סדרת בולים המתארים את שנים עשר החלונות. כל אחד משנים עשר הבולים מתאר את אחד החלונות, וכולם הונפקו בערך אחיד של לירה ישראלית אחת:
חלון דן
חלון ראובן
חלון יוסף
חלון אשר
חלון נפתלי
חלון יששכר
חלון בנימין
חלון שמעון
חלון יהודה
חלון גד
חלון זבולון
חלון לוי
ראו גם

טרקלין שאגאל במשכן הכנסת
קתדרלת מץ בה נוספו ויטראז'ים של מארק שאגאל.
הערות שוליים

↑  המרכז הרפואי החדש של "הדסה", הצופה, 3 באוגוסט 1960
↑  יצירות שאגאל למכרז הרפואי, דבר, 22 בדצמבר 1959
↑  שאגאל בעין כרם, הַבֹּקֶר, 13 בינואר 1960
חלונות צבעוניים הוזמנו אצל שאגאל, הארץ, 31 בינואר 1960
↑  מרים טל, אמני ה ויטראז' מריימס מרכיבים חלונות שאגאל, הַבֹּקֶר, 26 בינואר 1962
↑  "שבטי ישראל" לשאגאל  יוצגו החודש בניו יורק, על המשמר, 10 בנובמבר 1961
↑  אברהם רותם, "שליחי שאגאל" הגיעו לירושלים, מעריב, 16 בינואר 1962
↑  ספר שמות, פרק כ"ח, פסוקים ט"ו–כ"א
↑  חלונות־הצבעונים של שאגאל נחנכו במרכז הרפואי "הדסה", דבר, 7 בפברואר 1962
נחנכו הויטראז'ים מעשה ידי שאגאל, קול העם, 7 בפברואר 1962
↑  במקור נאמר "Biblical love"
↑  האתר הרשמי (המקור באנגלית)
↑  חקירה בנזק , בויטראז' של שאגאל, למרחב, 7 בדצמבר 1966
↑  סדרים חדשים לשמירת הויטראז'ים של שאגאל, מעריב, 7 בדצמבר 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 551145424531486830938   WorldCat (עם VIAF): 551145424531486830938
Snow White and the Seven Dwarfs

Snow White and the Seven Dwarfs הוא פסקול סרט הקולנוע "שלגיה ושבעת הגמדים" של חברת וולט דיסני משנת 1937, ובולט כאלבום הפסקול הראשון שיצא לאור באופן מסחרי. האלבום הורחב ויצא מחדש מספר רב של פעמים.
שירים

מילות השירים נכתבו על ידי לארי מורי, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי פרנק צ'רצ'יל.
| מס' | שם | מבצע(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | I'm Wishing  | אדריאנה קסלוטי |   |
| 2. | One Song  | הארי סטוקוול |   |
| 3. | With a Smile and a Song  | אדריאנה קסלוטי |   |
| 4. | Whistle While You Work  | אדריאנה קסלוטי |   |
| 5. | Heigh-Ho  | מקהלת הגמדים (רוי אטוול, פינטו קולוויג, בילי גילברט, אוטיס הרלן וסקוטי מטרו) |   |
| 6. | Bluddle-Uddle-Um-Dum (The Dwarfs' Washing Song)  | מקהלת הגמדים |   |
| 7. | The Silly Song  | מקהלת הגמדים |   |
| 8. | Someday My Prince Will Come  | אדריאנה קסלוטי |   |
| 9. | Heigh-Ho (Reprise)  | מקהלת הגמדים |   |
| 10. | One Song (Reprise)  | הארי סטוקוול |   |
| 11. | Someday My Prince Will Come (Reprise)  | מקהלה |   |
שירים > שירים שלא נעשה בהם שימוש בסרט

שירים שנכתבו לסרט אך לא נעשה בהם שימוש כוללים שני שירים לגמדים:
"Music in Your Soup" (הסצנה הנלווית הייתה מונפשת לחלוטין, אם כי לא צבועה, לפני שנמחקה מהסרט)
"You're Never Too Old to Be Young" (הוחלף על ידי "The Silly Song")
נאני

לואיס קרלוס אלמיידה דה קוניה (בפורטוגזית: Luís Carlos Almeida da Cunha; נולד ב-17 בנובמבר 1986 בפראיה, כף ורדה) המוכר בשם נאני, הוא כדורגלן עבר פורטוגלי יליד כף ורדה, ששיחק בעמדת הכנף.
קריירה > קריירת מועדונים

נאני נולד באיי כף ורדה ועבר לפורטוגל עם משפחתו בגיל צעיר. גדל והתפתח בעיר אמדורה הסמוכה לליסבון, והחל את הקריירה שלו כשחקן צעיר במועדון המקומי של מסאמה, הפועל תחת פיקוח ליסבוני.
נאני ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצת ספורטינג ליסבון בעונת 2005/06, בה שותף ב-32 הופעות במדי הקבוצה וכבש חמישה שערים. בעונת 2006/07 שותף ב-29 משחקים וכבש חמישה שערים. באותה עונה הייתה שותף נאני בזכייתה של הקבוצה בגביע הפורטוגזי. כמו כן ערך נאני שש הופעות במסגרת ליגת האלופות בהן כבש שער אחד.
ביוני 2007 נרכש נאני על ידי מנצ'סטר יונייטד תמורת כ-17 מיליון ליש"ט וחתם על חוזה לחמש שנים.
ב-5 בספטמבר 2013 האריך את החוזה שלו במנצ'סטר יונייטד עד 2018. ב-19 באוגוסט 2014, הושאל נאני לעונה אחת לספורטינג ליסבון, בעסקה שכללה את העברת מגנה של ספורטינג ליסבון, מרקוס רוחו, למועדון האנגלי.
ב-6 ביולי 2015 חתם נאני בפנרבחצ'ה הטורקית עבור ארבעה מיליון אירו.
ב-5 ביולי 2016 חתם נאני בולנסיה תמורת 8.5 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל נאני ללאציו לעונה אחת.
ב-11 ביולי 2018 חזר נאני לקבוצת נעוריו ספורטינג ליסבון.
ב-18 בפברואר 2019 חתם נאני לשלוש שנים באורלנדו סיטי האמריקאית.
ב-14 בינואר 2022 חתם נאני לשנה וחצי בונציה, בה ערך הופעת בכורה יומיים לאחר מכן ובישל בתיקו 1-1 נגד אמפולי.
ב-11 ביולי 2022 חתם במלבורן ויקטורי.
ב-12 ביולי 2023 חתם באדנה דמירספור הטורקית.
ב-31 ביולי 2024 חתם באסטרלה דה אמדורה הפורטוגזית.
ב-8 בדצמבר 2024 הודיע נאני על פרישה רשמית ממשחק כדורגל פעיל.
קריירה > קריירה בינלאומית

נאני שותף במשחקי נבחרת פורטוגל הצעירה ושותף באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2007, אשר נערכה בהולנד.
נאני ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פורטוגל הבוגרת ב-1 בספטמבר 2006 מול נבחרת דנמרק ואף כבש שער באותו המשחק.
ביורו 2016 היה שותף לזכיית נבחרת פורטוגל בטורניר. במהלך הטורניר כבש לזכות נבחרתו שלושה שערים ובישול אחד, כששער אחד כבש נאני בחצי גמר היורו נגד נבחרת ווילס ובכך עזר לנבחרתו להעפיל לגמר.
תארים

ליגת האלופות - 2007/2008
הליגה האנגלית - 2008, 2009, 2011, 2013
גביע הליגה האנגלית - 2009, 2010
מגן הקהילה - 2008, 2009, 2011, 2012, 2014
אליפות העולם למועדונים - 2009
הגביע הפורטוגלי - 2007, 2015
גביע הליגה הפורטוגלית - 2018/2019
יורו - 2016
זייד בן עלי

זייד בן עלי (בערבית: زيد بن علي; 740–695) היה בנו של עלי בן אל-חוסיין זיין אל-עבידין, ונינו של עלי בן אבי טאליב. הוא הוביל מרד שכשל נגד הח'ליפות האומיית, שבו הוא מת. אירוע מכונן זה הוליד את זרם הזיידים של האסלאם השיעי, הרואה בו כאימאם הבא אחרי אביו עלי בן אל-חוסיין זאין אל-עבידין. זייד בן עלי נתפס גם כדמות דתית מרכזית על ידי סונים רבים ונתמך על ידי המשפטן הסוני הבולט, אבו חניפה, שהוציא פתווה לתמיכה בזייד נגד האומיים.
לעומת זאת, בעיני התריסריים וזרם האיסמאעיליה, אחיו החורג הבכור מוחמד אל-באקר נחשב לאימאם הבא של השיעים. עם זאת, הוא נחשב לדמות מהפכנית חשובה על ידי השיעים ולשהיד (קדוש) על ידי כל אסכולות האסלאם, הסונים והשיעים. הקריאות לנקמה על מותו תרמו למהפכה העבאסית.
ביוגרפיה

זייד נולד במדינה בשנת 695 לספירה. הוא היה בנו של עלי בן אל-חוסיין זאין אל-עבידין וג'יידא אל-סינדייה (בערבית: جيدا السندية). אבן קוטאיבה בספרו "אל-מעריף", שפורסם מחדש ב-1934 במצרים, כותב (בעמוד 73) שאחת מנשותיו של האימאם השיעי הרביעי הייתה מסינד (פקיסטן של היום) ושהיא הייתה האם. של זייד בן עלי. טענה דומה הועלתה גם בספר "זייד שהיד" מאת עבד אל-רזאק אל-חסאני, שפורסם בנג'ף. אמו של זייד, ג'ודהה, הייתה ידועה על ידי כרוניקנים מוסלמים בשם ג'יידה אל-סינדיה. זייד היה חבר נערץ באהל אל-בית, חוג המקורבים של מוחמד. חוקרים, קדושים, סופים ואימאמים כאחד, כולם דיברו עליו במונחים מכבדים. כאשר הח'ליף האומאי הסגפן עומר בן עבד אל-עזיז היה מושל מדינה בתקופת שלטונם של אל-וואליד וסולימאן, הוא היה מקורבו של זייד בן עלי. זייד המשיך להתכתב ולייעץ לו כשהפך לח'ליפה.
בניגוד לאחיו, מוחמד אל-באקר, האימאם החמישי עבור התריסריים ואיסמאעילי השיעים, זייד בן עלי האמין שהגיע הזמן לחדש את המרד בח'ליפים האומיים כתמיכה בטענות החמולה ההאשמית שלו. בנסיעתו לעיראק, הוא שוכנע על ידי פרו-על ידיים (יורשיו של עלי בן אבי טאלב) בכופה כי יש לו תמיכה של 10,000 לוחמים והוא יכול בקלות לגרש כמה מאות חיילים אומיים המוצבים שם. כופה הייתה בעבר בירתו של סבא רבא שלו עלי. הוא החל את התעמולה שלו בכופה, בצרה ובמוסול ו-15,000 איש נרשמו בפנקס הצבא שלו. אולם למושל כופה האומיית נודע על המזימה, וציווה על האנשים להתאסף במסגד הגדול, נעל אותם בפנים והחל בחיפושים אחר זייד. זייד עם כמה חיילים נלחם בדרכו למסגד וקרא לאנשים לצאת. בשנת 122 לספירה (740 לספירה) הוביל זייד מרד נגד השלטון האומיי של הישאם בן עבד אל-מלכ בעיר כופה. על פי מסורת אחרת, יוסף בן עומר אל-תקאפי, מושל עיראק האומאי, הצליח לשחד את תושבי כופה ובכך הדבר אפשר לו לרסק את המרד, תוך הרג זייד.
על אף כישלונו, המרד של זייד העניק השראה למרידות אחרות של חברי שבט שלו, במיוחד בחג'אז, המפורסם שבהם הוא המרד של מוחמד אל-נאפס א-זקיה (בערבית: محمد النفس الزكية) נגד העבאסים בשנת 762. התסיסה של הזיידית נמשכה עד 785 והתפרצה מחדש בטברסטן (אזור מאזנדראן של ימינו) תחת הנהגתו של בנו של זייד, חסן בן זייד בן עלי.
יש שני מקדשים לזייד, באל-קפל (בערבית: الكفل) שבעיראק, והשני במחוז מחוז כרכ בירדן. הקבר בירדן נחשב למקום מנוחתו האחרון.
כל אסכולות האסלאם, הסונים והשיעים, רואים בזייד קדוש מעונה צדיק נגד מה שנחשב כהנהגה מושחתת של מלך לא צודק שהוכרז כח'ליף. אף דווח כי האימאם המוג'תהד אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה, מייסד האסכולה החנפית, נתן תמיכה כספית למרד של זייד, וקרא לאחרים להצטרף למרד של זייד.
ביוגרפיה > במסורת האסלאמית

זייד היה חוקר דתי מלומד. יצירות שונות מיוחסות לו, ביניהן מוסנאד אל-אימאם זייד, אחת היצירות המוכרות ביותר של החוק האסלאמי. עם זאת, הייחוס שנוי במחלוקת ויש הגורסים שהיא מייצגת מסורת משפטית מוקדמת של קופאן.
זייד הוא המספר הראשון של אל-סחיפה אל-סג'דייה של אביו עלי בן חוסיין. מיוחסות לו כמה יצירות חדית', תאולוגיה ופרשנות קוראן. היצירה הראשונה של תורת המשפט האסלאמית מוג'מו-אל-פיח מיוחסת לו. כתב היד היחיד ששרד בכתב יד של יצירה זו מתוארך לאלף שנים לפחות נשמר בספריית הוותיקן. הוא היה נואם מצוין והשקיע חלק ניכר מחייו בלימוד וחינוך אחרים. אומרים שאחיו למחצה, האימאם אל-בקיר, רצה לבחון אותו בידיעתו את הקוראן, לשאול אותו שאלות שונות עליהן קיבל תשובות מעבר לציפיותיו, מה שגרם לו להעיר, "לחיי אבינו ואמנו! אתה יחיד במינו. אלוהים חסד את אמך שילדה אותך, היא ילדה העתק של אבותיך!" אל-בקיר אמר גם: "אף אחד מאיתנו לא נולד כדי להידמות לעלי בן אבי טאליב. יותר ממה שהוא עשה."
על פי האמאם עלי א-רידא:
..הוא (זייד בן עלי) היה אחד החוקרים מבית מוחמד וכעס למען כבוד האל הנעלה. הוא נלחם עם אויבי אלוהים עד שנהרג בדרכו. אבי מוסא אל-כאזם סיפר כי שמע את אביו ג'עפר א-צאדק אומר, "האל יברך את דודי זייד... הוא התייעץ איתי על המרד שלו ואמרתי לו, אוי דודי! עשה זאת אם אתה מרוצה מההרג ותליית גופתך מהגרדום בשכונת אל-קונאסה. לאחר שזייד עזב, אמר א-צאדק, "אוי לאלה השומעים את קריאתו אך אל תעזרו לו!"
שייח' מופיד, כותב ספר השיעים המפורסם כיתאב אל-אירשד, תיאר אותו כ"...מתפלל אדוק, אדוק, משפטן, ירא אלוהים ואמיץ".
ג'עפר א-צאדק היה אחיינו של זייד ובין אחיו נמנים מוחמד אל-באקר ועבדאללה בן עלי בן אל-חוסיין וחוסיין אלצע'יר. בניו היו עיסא בן זייד וחוסיין אלדמעה (בערבית: الحسين ذي الدمعة) ויחיא בן זייד.
הערות שוליים

↑  Ahkam al-Quran By Abu Bakr al-Jassas al-Razi, volume 1 page 100, published by Dar Al-Fikr Al-Beirutiyya
1 2  Madelung, Wilferd (2012). "Zayd b. ʿAlī b. al-Ḥusayn".  In P. Bearman; Th. Bianquis; C.E. Bosworth; E. van Donzel; W.P. Heinrichs (eds.). Encyclopaedia of Islam, Second Edition. Oxford University Press. ISBN 978-9-0041-6121-4.
↑  Kararvi, Syed Najmul-Hassan. Fourteen Stars (באורדו). Lahore, Pakistan: Imamia Kutab Khana. pp. 169–170.
↑  Amali al-Murshid bi-Illah al-Ithnyniyah
1 2 3  Wellhausen, Julius (1901). Die religiös-politischen Oppositionsparteien im alten Islam (בגרמנית). Berlin: Weidmannsche buchhandlung. pp. 96–97. OCLC 453206240.
↑  Blankinship, Khalid Yahya (1994). "Khārijī and Shī'ī Revolts in Iraq and the East". The End of the Jihād State. Albany: State University of New York Press. pp. 190–191. ISBN 9780791418277.
↑  Article by Sayyid 'Ali ibn 'Ali Al-Zaidi, التاريخ الصغير عن الشيعة اليمنيين (A short History of the Yemenite Shi'ites, 2005)
↑  "Abu Hanifa", Wikipedia (באנגלית), 2021-07-23, נבדק ב-2021-07-23
↑  Katz, Stanley N., ed. (2009). "Islamic Schools of Sacred Law: Shiʿi Schools: The Zaydi School of Law". The Oxford International Encyclopedia of Legal History. Oxford University Press. ISBN 978-0-1953-3651-1.
↑  Abu Ja'far Muhammad ibn Ali ibn Hussein ibn Musa ibn Babawayh al-Qummi (Sheikh Sadooq). ʿUyun Akhbar Al-Ridha The Source of Traditions on Imam Reza (בערבית). pp. 466–472.
↑  Article by Sayyid 'Ali ibn 'Ali Al-Zaidi, التاريخ الصغير عن الشيعة اليمنيين (A short History of the Yemenite Shi'ites, 2005) Referencing: al-Irshad, p. 403
קברו של עלי במחוז כרכ, ירדן
מקדש לזייד בן עלי במחוז אספהאן, איראן
ג'ורג' צ'אפי

| --- | --- |

ג'ורג' צ'אפי
 לידה:  28 בינואר 1848 ברוקוויל, אונטריו קנדה
 פטירה:  1 במרץ 1932 (בגיל 84) אונטריו בקליפורניה
 מדינה:  קנדה קנדה, ארצות הברית ארצות הברית, אוסטרליה אוסטרליה
 פעילות בולטת:  הקמת יישובים ומערכות השקיה בקליפורניה ואוסטרליה
 מקצוע:  מהנדס
הספרייה העירונית של אפלנד בקליפורניה, בשמאל התמונה פסל של ג'ורג' צ'אפי
ג'ורג' צ'אפי (באנגלית: George Chaffey‏; 28 בינואר 1848 – 1 במרץ 1932) היה מהנדס יליד קנדה שפיתח יחד עם אחיו, ויליאם, אזורים נרחבים בדרום קליפורניה, כולל הקהילה לעתיד של אטיוונדה (Etiwanda), אונטריו (Ontario) ואפלנד (Upland). האחים יזמו הקמת ופיתוח יישובים בצורה דומה באוסטרליה שמהם התפתחו העיר מילדורה (Mildura) והעיירה רנמרק (Renmark).
ביוגרפיה

צ'אפי נולד בברוקוויל, אונטריו בקנדה למשפחה ממוצא סקוטי. הוא למד בבית הספר בקינגסטון על ימת אונטריו. אף שלא מצא עניין בלימודים בבית הספר, הוא קרא ספרי הנדסה מהספרייה המקומית. צ'אפי עזב את בית הספר בגיל 13, ומכיוון שהוקסם מהנעשה במספנה של אביו הוא נעשה חניך מהנדס ימי במאי 1862. ב-1880 הוא כבר עשה שם לעצמו כמתכנן ספינות לשיט בימות הגדולות.
בזמן שביקר את אביו בקליפורניה באותה שנה הוא מצא עניין בצורת ההתיישבות וההשקיה בריברסייד. עד 1886 הקימו ויליאם וג'ורג' צ'אפי את מושבות ההשקיה (irrigation colonies) אטיוונדה, אונטריו ואפלנד, שהצליחו היטב, הודות לשימוש בכלים חדשניים כדוגמת מערכות הידרואלקטריות שהשתמשו בנהרות הרריים, חברות מים משותפות שמנעו ויכוחים על זכויות מים, וקולג' שנתרם על ידי משפחת צ'אפי. מערכת החשמל החדשנית שהקים באטיוונדה הובילה את עיריית לוס אנג'לס לשכור את שירותיו בתכנון מערכת תאורת הרחוב הראשונה של העיר. בסופו של דבר הוא הפך לנשיא ולמהנדס של חברת החשמל של לוס אנג'לס (Los Angeles Electric Company).
ב-1886 הוזמנו ויליאם וג'ורג' צ'אפי על ידי הממשלות הקולוניאליות של המדינות ויקטוריה ואוסטרליה הדרומית באוסטרליה להקים מיזמי השקיה. השניים הקימו כמה יישובים, תחילה את רנמרק באוסטרליה הדרומית ואחר כך את מילדורה בוויקטוריה. מיזמים אלו נכשלו כספית וג'ורג' צ'אפי שב לקליפורניה. ויליאם, לעומת זאת, נשאר במילדורה, שבסופו של דבר הפכה לסיפור הצלחה.
מאוחר יותר הצטרף צ'אפי לחברת הפיתוח של קליפורניה כמהנדס ראשי ותכנן את תעלת אלאמו שנועדה להוביל מים מנהר הקולורדו אל האזור שאז כונה מדבר קולורדו. על מנת על מנת לשכנע מתיישבים לעבור אל האזור המדברי הקימו צ'אפי ושותפים נוספים חברה נפרדת חברת הקרקע אימפריאל (Imperial Land Company) שהקימה יישובים באזור ושינתה את שם האזור לעמק אימפריאל ("עמק קיסרי"). צ'אפי ושותפיו האמינו כי השם החדש יבוא אנשים נוספים לדרום-מערב קליפורניה.
ב-1905 רכש צ'אפי את חוותו של ג'ון שפרד במאנזנר (Manzanar) השוכנת בעמק אוואנס (Owens Valley). צ'אפי חילק את החווה וחוות שכנות לשטחי משנה והקים את העיירה מאנזנר ב-1910. לצורך כך הקים צ'אפי את חברת שיפור עמק אוואנס (Owens Valley Improvement Company) שבנתה מערכת השקיה ושתלה אלפי עצי פרי. ב-1920 היו בעיירה יותר מעשרים וחמישה בתים, בית ספר ובו שני חדרים, בית עירייה, וחנות כללית. בערך באותו הזמן גדלו באזור עצי פרי על שטח של 20,000 דונם: עצי תפוח, אגס ואפרסק, יחד עם ענבים, שזיפים, תפוחי אדמה, תירס, אלפלפה וגינות ירק ופרחים גדולות.
ב-1912, עקר צ'אפי לויטייר (Whittier) בקליפורניה, והצטרף לבנו ג'ון, שם חי מספר שנים כשהוא מטפל באן, אשתו הנכה. מאוחר יותר פרש לסן דייגו. הוא מת באונטריו בקליפורניה ב-1 במרץ 1932 ונקבר בפארק ההנצחה בלוויו (Bellevue Memorial Park) באונטריו.
לקריאה נוספת

Alexander, J. A. (1928) The life of George Chaffey; a story of irrigation beginnings in California and Australia.  Melbourne: Macmillan & co. ltd.
Fogarty, John P. (1967). George Chaffey. Great Australians. Melbourne: Oxford University Press.
Klotz, Esther H.; Hall, Joan H. (1985). Adobes, Bungalows, and Mansions of Riverside, California (1st ed.). Riverside, California: Riverside Museum Press. p. 335. ISBN 0-935661-11-5.
Tyrrell, Ian. (1999) True gardens of the Gods : Californian-Australian environmental reform, 1860-1930. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-21346-7
ביאורים

↑  כיום פרוור מזרחי של העיר רנצ'ו קוקמונגה (Rancho Cucamonga), מזרחית ללוס אנג'לס
↑  שנים אחר-כך טענה היסטוריונית אוסטרלית כי הקמת המושבות לוותה במעשי שחיתות, שקרים וגזענות.
הערות שוליים

1 2  Chaffey, George  (1848–1932), Australian Dictionary of Biography
↑  What's the real history of Australia's first irrigation colony?
1 2 3  "Manzanar National Historic Site – Orchard Community (U.S. National Park Service)". National Park Service, United States Department of the Interior.
1 2  Burton, Jeffery F. (1996). Three Farewells To Manzanar: The Archeology of Manzanar National Historic Site, California. Part 1: Chapters 1–14. Western Archaeological and Conservation Center, National Park Service, US Department of the Interior. p. 3. Publications in Anthropology 67.
↑  DeBoer, Lucille (1993). "Following Manzanar: A Life Story" (PDF). The Album, Times & Tales of Inyo-Mono. Chalfant Press.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: chaffey-george-5544  ISNI: 0000 0000 2880 8264  LCCN: n91080476  SNAC: w6pc3m1v  Trove: 1468726  VIAF: 36096508   WorldCat (עם VIAF): 36096508 
גשר ג'ורג' צ'אפי מעל נהר המארי במילדורה באוסטרליה
תותית

ערך זה עוסק בדמות מצוירת. אם התכוונתם לדמות קומית ישראלית, ראו .

תותית (באנגלית: Strawberry Shortcake) היא דמות מצוירת אמריקנית בזיכיון בבעלות חברת כרטיסי הברכה American Greetings. במקור נעשה שימוש בדמות לכרטיסי ברכה ולאחר מכן לבובות, כרזות ומוצרים. כמו כן, נוצרו צעצועי דמויות של החברים והחברות של תותית. בהמשך יצאו גם מספר סדרות טלוויזיה וסרטים על תותית וחבריה.
סדרות בזיכיון

תותית (סדרת טלוויזיה, 1980)
תותית (סדרת טלוויזיה, 2003)
תותית (סדרת טלוויזיה, 2010)
סרטים בזיכיון

תותית: תותית מחפשת את האביב
תותית: ספיישל חלום מתוק
תותית: השמיים הם הגבול
Strawberry Shortcake and Summer Vacation
Strawberry Shortcake: Spring Spectacular
דמויות בזיכיון

תותית: ילדת התותים. תותית גרה בבית בצורת תות ומגדלת תותי שדה בגינה שלה. חיות המחמד שלה הם פודינג וקוקי.
עוגית: ילדת העוגות. יודעת להכין עוגות שונות.
פיצפוצית: ילדת העוגיות. ממציאה. מכינה עוגיות בעזרת מכונה. אוהבת לרקוד.
תפוזית: ילדת התפוזים. מגדלת עץ תפוזים.
לימונית: ילדת הלימונים.
אוכמנית: ילדת האוכמניות. בעלת חנות ספרים. תותית וחברותיה הכירו אותה בפרק "חיית האוכמניות".
גלידונית: ילדת הגלידה. בעלת סירה המשמשת כבית.
מנטה: ילדת המנטה. ילדה מרושעת ששונאת ילדות טובות לב. בסוף כל פרק היא הופכת לנחמדה ולומדת לקח חשוב.
מתוקית (תפוחית): ילדת התפוחים. בסדרה מ-2003 היא הייתה הצעירה בילדות, ובסדרה מ-2010 היא הייתה הרפתקנית, אשר כותבת על ההרפתקאות שלה בבלוג.
קובי (אוכמני): ילד האוכמניות. קובי מוכשר בסקייטבורד וגר בבית על עץ.
דובשנית: הסוסה הצעירה של תותית.
מר חשק: שף מרושע אשר רוצה לגנוב את התותים של תותית כדי להכין עוגות, ולבנות במקום שדה התותים מפעל לעוגות. בעלה של ענבית.
ענבית: אשתו של מר חשק.
דובדבנית: ילדת הדובדבנים. מוזיקאית.
יפית: מעצבת אופנה.
חמוצית: אחותה התאומה של דובשנית. מתנהגת בצורה שלילית. עובדת בבית הקפה של תותית.
דובשנית: אחותה התאומה של חמוצית. ביישנית. עובדת בבית הקפה של תותית.
אדון זחל: זחל דמוי אנוש.
כוס תה: צב המחמד של תפוחית.
נסיכת האוכמנים: מלכת האוכמנים האנושיים.
אוכמן שושן: אוכמן זקן אשר מנהיג את חבורת האוכמנים האנושיים.
ממתקית
שוקולית
התאומים קרלסון

| --- | --- |

 לידה:  מינסוטה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 www.thecarlsontwins.com
 
קייל וליין קרלסון (באנגלית: Carlson Twins; נולדו ב-24 בדצמבר 1978) הם זוג אחים תאומים דוגמנים אמריקאים.
ביוגרפיה

קייל וליין נולדו במינסוטה לאם סייעת לאחות ואב בעל חברה.
הם למדו לתואר במנהל עסקים מאוניברסיטת וינונה (Winona State University).
הם התחילו את קריירת הדוגמנות שלהם כשהתגלו בקניון בוויסקונסין ובמהרה נהפכו לדוגמנים מצליחים בתעשיית האופנה הבינלאומית.
הם עבדו עבור ארמאני ואברקרומבי אנד פיץ' והפופולריות שלהם אף עלתה שהופיעו בקטלוג "A&F Quarterly".
ליין התמודד בפרק של התוכנית אפקט הפחד.
ב-2004 שיחקו בקומדיית המצבים של פוקס "Quintuplets".
ב-2005 הם הופיעו בקומדייה "Mobile Home Disaster" של The WB.
ב-2007 קייל הופיע בתוכנית "Deserving Design" בה בכל פרק משפחה מציגה למעצב פנים חדר בביתם אותו הם מעוניינים לעצב מחדש.
ליין משמש כחבר בהנהלת הארגון "ילדי החמניות" שיוסד על ידי הדוגמנית הלנה הודובה במסגרת תפקידו הוא יזם מספר אירועי צדקה ובין היתר ארגן ב-2010 ערב לקידום מודעות לאוטיזם.
הערות שוליים

↑  Kyle Carlson of The Carlson Twins male model duo of Abercrombie Fitch..., www.filmmagic.com
↑  Travel with Ford Model Lane Carlson! | NKPR PR Agency (באנגלית)
↑  Yvonne, SEA Paddle NYC 2010 with Model Lane Carlson, Socially Superlative (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פומבדיתא

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  האימפריה הפרסית
 קואורדינטות:  33°21′04″N 43°47′10″E﻿ / ﻿33.351111°N 43.786111°E﻿ / 33.351111; 43.786111 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. פומבדיתא(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. פומבדיתא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פּוּמְבֶּדִיתָּא הייתה עיר בבבל, על חופו המזרחי של הפרת, ליד מוצא תעלה גדולה שחיברה בינו ובין החידקל. פירוש השם בארמית "פומא בדיתא" לאמור "פי של נהר בדיתא". העיר המודרנית פלוג'ה (الفلوجة) ניצבת על חורבותיה של העיר.
יישוב יהודי גדול התקיים בפומבדיתא בתקופת התלמוד בזכות ישיבת פומבדיתא, שפעלה בעיר מהמאה ה-3 לספירה ועד למאה ה-11 לספירה. נתן אלתרמן עשה שימוש בשמה של העיר, בה התקיימה גלות-של-קבע, כגינוי ליהדות ארצות הברית המסרבת לעלות לארץ ישראל בשירו "ניו פומבדיתא".
ישיבת פומבדיתא

ישיבת פומבדיתא נוסדה אחרי חורבן נהרדעא בשנת 260. באותה התקופה ישיבת פומבדיתא הייתה המרכז היחיד של לימודי יהדות בבל (כיום עיראק). במאה ה-5, גרם גל של רדיפות נגד היהודים בפרס (באותה תקופה) לסגירה זמנית של הישיבה. רק בימי מלכותו של ח'וסרו השני (531–579) חודשו הקהילות היהודיות בבבל ובייחוד בפומבדיתא. בימי יורשו, נסגרה פעם נוספת ישיבת פומבדיתא כתוצאה מהתפרצויות נגד יהודים. במאה ה-7 נשבע מר יצחק מפומבדיתא אמונים לח'ליף עלי המנצח, וכך חודשו הישיבות בפומבדיתא ובסורא. מאותה תקופה כונו ראשי הישיבות "גאונים". אחרי מותו של רב האי בן דוד גאון בראשית המאה העשירית עברה הישיבה לבגדאד אך שמה נשאר "ישיבת פומבדיתא".
חכמי ישיבות פומבדיתא נודעו בחריפות שכלם, ובנוסף נאמר עליהם שהם "משחילים פיל בקוף של מחט".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544273105171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהודה אייל

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1939 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  14 ביולי 2022 (בגיל 82) 
 ענף מדעי:  geological cartographer, geological time, גאולוגיה מבנית 
 
יהודה אייל (11 בדצמבר 1939 – 14 ביולי 2022) היה פרופסור מן המניין במחלקה למדעי כדור הארץ והסביבה, בה שימש גם כראש המחלקה, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.