stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמידה
ראו גם

דו-רגליות
אבולוציה של האדם
תנוחות גוף
הערות שוליים

↑  Walking Upright | The Smithsonian Institution's Human Origins Program, web.archive.org, ‏2016-08-18
↑  The Ultimate Guide to Kangaroo Boxing and Fighting - Lucky Kangaroos, luckykangaroos.com
↑  יונת אשחר, לעמוד על שתיים, בלי לרדת מהעצים, באתר ynet, 3 בינואר 2023
↑  דליות - היבטים כירורגיים - Varicose veins - surgical aspects – ויקירפואה, באתר www.wikirefua.org.il
↑  בצקת ברגליים (נפיחות ברגליים): הסיבות והטיפולים, באתר www.clalit.co.il
עידן הציר

קרל יאספרס - טען ש"עידן הציר" הביא להיווצרותה של הפילוסופיה.
עידן הציר (בגרמנית: Achsenzeit; לעיתים נקרא גם מהפכת הציר) הוא מושג שנטבע על ידי הפילוסוף הגרמני קרל יאספרס כדי לתאר את התקופה בין השנים 800 ל-200 לפנה"ס, במהלכה, על פי יאספרס, מחשבות מהפכניות דומות עלו במרחבים שונים: בפרס, הודו, סין ובמערב. יאספרס מונה מספר הוגי דעות מתקופת עידן הציר אשר השפיעו רבות על פילוסופים ודתות בעתיד, הוא זיהה מאפיינים משותפים לכל תקופה אליה הוגים אלו השתייכו. יאספרס זיהה בהתפתחויות הללו בדת ובפילוסופיה הקבלה ניכרת. על אף שקשר ישיר בין האזורים לא היה קיים. לא אותרו שום ממצאים המעידים על תקשורת ענפה בין יוון העתיקה, המזרח התיכון, הודו וסין. יאספרס ראה את העידן הזה כייחודי, אשר ניתן להשוות אליו את שארית ההיסטוריה של המחשבה האנושית. גישתו של יאספרס לתרבות של אמצע המילניום הראשון לפנה"ס אומצה על ידי האקדמיה, והפכה לנושא דיון מהותי בהיסטוריה של הדתות.
עידן רב-חשיבות

יאספרס טען שבזמן עידן הציר "היסודות הרוחניים של האנושות הוצבו בו-זמנית ובאופן עצמאי בסין, הודו, פרס, יהודה ויוון. ואלו הם היסודות אשר עד עצם היום הזה האנושות מתקיימת עליהם." היסודות הללו הובעו על ידי הוגי דעות שונים תחת מסגרת של סביבה חברתית משתנה.
עידן רב-חשיבות > הוגים ותנועות

תזוזות הציר של יאספרס כללו את עלייתו של האידיאליזם האפלטוני, אשר יהפוך מאוחר יותר להשפעה מהותית על העולם המערבי גם דרך הנצרות וגם דרך ההגות החילונית לאורך ימי הביניים והרנסאנס. פרסווה (המאה התשיעית לפנה"ס) ומהווירה (המאה השישית לפנה"ס) הידועים בתור חלוצי דת הג'ייניזם חיו בתקופת עידן הציר. הם השפיעו על פילוסופיה הודית על ידי העלאת העקרונות של אהימסה (אי-אלימות), קארמה (יחסי סיבה ותוצאה), סמסרה (גלגול נשמות) וסיגוף (אסקטיציזם). גם הבודהיזם הייתה אחת מהפילוסופיות המשפיעות ביותר בעולם, נוסד על ידי סידהארתה גאוטמה, או בודהה, שחי בזמן העידן הזה. להפצתו סייע גם אשוקה, אשר חיי מאוחר בעידן. בסין בתקופה הזו עלה הקונפוציאניזם, היכן שעד עצם היום הזה הוא נותר משפיע עיקרי על חיי החברה והדת. דת הזרתוסטרא, עוד דוגמה שמביא יאספרס, הייתה חיונית בהתפתחות המונותאיזם.
יאספרס כלל בין היתר גם את לאו דזה, הומרוס, פרמנידס, הרקליטוס, תוקידידס, ארכימדס, אליהו, ישעיהו, ירמיהו ואת הסופרים של האופנישדות כדמויות ציריות. את סוקרטס, קונפוציוס והבודהה יאספרס העריך באופן במיוחד, הוא תיאר אותם כאנשי מופת ובעלי "אישיות פרדיגמתית".
בנוסף ליאספרס, הפילוסוף אריק פייוגלין התייחס לעידן הזה כ'זינוק אדיר בקיום', הכולל התעוררות רוחנית חדשה ושינוי בתפיסה מערכים חברתיים לערכים אישיים. הוגים ומורים כמו בודהה, פיתגורס, הרקליטוס, פרמנידס ואנכסגורס תרמו להתעוררות הזו אשר אפלטון מאוחר יותר קרא לה אנמנסיס, כלומר הזכרות בדברים נשכחים.
עידן רב-חשיבות > מאפייני עידן הציר

יאספרס מתאר את עידן הציר כ-"תקופת מעבר בין שני עידנים של אימפריה גדולה, הפוגה למען חירות, נשימה עמוקה המביאה את המודעות הצלולה ביותר". דהיינו, עידן הציר מייצג תקופת ביניים, תקופה בה אמיתות ישנות איבדו את תוקפן, וחדשות טרם היו מוכנות, כך שעידן הציר יכול להיחשב לתקופה לימינלית מבחינה היסטורית. יאספרס התעניין במיוחד בקווי הדמיון בין דמויות עידן הציר, הן מבחינת המחשבה והן מבחינת הנסיבות. קווי הדמיון הללו כללו התעסקות בחיפוש אחר משמעות הקיום האנושי, ועלייתו של מעמד חדש של מנהיגים והוגים דתיים בסין, הודו ובמערב. שלושת האזורים הללו הולידו, ואז מיסדו, מסורת של מלומדים נודדים אשר עברו מעיר לעיר והמירו רעיונות. המלומדים הללו היו לרוב שייכים למסורות דת בר קיימא: בסין קונפוציוניזם וטאואיזם, בהודו הינדואיזם, בודהיזם וג'ייניזם, בפרס דת הזרתוסטרא, בכנען היהדות וביוון סופיזם ופילוסופיות קלאסיות אחרות.
יאספרס טוען שהמאפיינים הללו הופיעו תחת נסיבות פוליטיות דומות: סין הודו והמערב כל אחד מהן כללה מספר מדינות קטנות עסוקות במאבקים פנימיים וחיצוניים.
התייחסות לעידן הציר בהגות הדתית

הרב יהודה ליאון אשכנזי 'מניטו' טוען כי הסיבה שבאותה תקופה בקירוב הופיעו הפילוסופיות היווניות, הזרתוסטראיות, הבודהיזם והדתות והפילוסופיות ההודיות והסיניות, היא מפני שבאותה תקופה העם היהודי גלה מארצו בגלות בבל, דבר שהשפיע בסוף על אובדן הנבואה ושינוי התפיסה הרוחנית של בני האדם בעולם, אשר הפכה להיות שונה מאשר בתקופה בה הייתה נבואה קיימת.
לקריאה נוספת

Jaspers, Karl; Bullock, Michael (Tr.) (1953). The Origin and Goal of History (1st English ed.). London: Routledge and Kegan Paul. LCCN 53001441. Originally published as Jaspers, Karl (1949). Vom Ursprung und Ziel der Geschichte (1st ed.). München: Piper Verlag. LCCN 49057321.
הערות שוליים

↑  Jaspers, Karl (2003). The Way to Wisdom : An Introduction to Philosophy. New Haven, CT: Yale University Press. p. 98. ISBN 0-300-09735-2. Page image.
↑  Fisher, Mary Pat (1997). Living Religions: An Encyclopedia of the World's Faiths. London: I.B.Tauris. ISBN 1-86064-148-2. p. 115
↑  "Parshvanatha". Encyclopædia Britannica. Vol. Encyclopædia Britannica Online. 2007. נבדק ב-2007-10-22.
↑  "Mahavira." Britannica Concise Encyclopedia. Encyclopædia Britannica, Inc., 2006. Answers.com 28 Nov. 2009. http://www.answers.com/topic/mahavira
↑  Zydenbos, Robert J. (2006). Jainism Today and Its Future. München: Manya Verlag.pp. 11, 56–57, 59
↑  Boyce, Mary (1979). Zoroastrians: Their Religious Beliefs and Practices. London: Routledge. ISBN 0-415-23903-6.
↑  Jaspers, Karl (1962). The Great Philosophers: The Foundations. Hannah Arendt, trans. London: Ralph Manheim. pp. 99–105. cited in Armstrong, Karen (2006). The Great Transformation: The Beginning of our Religious Traditions (First ed.). New York: Knopf. p. 287. ISBN 0-676-97465-1.
↑  Voegelin, Eric (2000) [1985]. Order and History (Volume V): In Search of Order. Collected Works of Eric Voegelin. Vol. 18. Columbia, Missouri: The University of Missouri Press. ISBN 978-0-8262-1261-0.
↑  Jaspers, 1953, p. 51 quoted in Armstrong, p. 367
↑  Thomassen, Bjorn (2010). ""Anthropology, multiple modernities and the axial age debate"". Anthropological Theory 10(4). pp. 321–342.
↑  Neville, Robert Cummings (2002). Religion in Late Modernity. SUNY Press. p. 104. ISBN 0-7914-5424-X.
↑  Eisenstadt, S. N. (1986). "Introduction". The Origins and Diversity of Axial Age Civilizations. SUNY Press. pp. 1–2. ISBN 0-88706-094-3.
↑  יהודה ליאון אשכנזי, סוד מדרש התולדות 1, באתר מכון מניטו
פואז

.
פואז (באנגלית: poise), ולפעמים (בטעות) פויז, מסומנת באות P היא יחידה למדידת צמיגות דינמית (צמיגות מוחלטת) במערכת היחידות סנטימטר–גרם–שנייה (CGS). היא קרויה על שמו של ז'אן לאונרד מארי פואייל (ראה משוואת האגן-פואזיי). סנטיפואז, מסומנת בדרך כלל cP (באנגלית: centipoise), היא הווריאציה הנפוצה ביותר של פואז וערכה 1/100 של פואז, כלומר: cP = 0.01*P.
לצמיגות דינמית יש ממדים של  \mathrm {force\times time/area} , כלומר  [{\mathsf {M}}^{1}{\mathsf {L}}^{-1}{\mathsf {T}}^{-1}] . 1~{\text{P}}=0.1~{\text{m}}^{-1}{\cdot }{\text{kg}}{\cdot }{\text{s}}^{-1}=1~{\text{cm}}^{-1}{\cdot }{\text{g}}{\cdot }{\text{s}}^{-1}=1~{\text{dyn}}{\cdot }{\text{s}}{\cdot }{\text{cm}}^{-2}היחידה המקבילה במערכת היחידות הבין-לאומית היא פסקל-שנייה (Pa⋅s). 1~{\text{Pa}}{\cdot }{\text{s}}=1~{\text{N}}{\cdot }{\text{s}}{\cdot }{\text{m}}^{-2}=1~{\text{m}}^{-1}{\cdot }{\text{kg}}{\cdot }{\text{s}}^{-1}=10~{\text{P}}.כאמור לעיתים קרובות משתמשים בפואז עם הקידומת המטרית centi- מכיוון שצמיגות המים ב-20°C (תנאים סטנדרטיים לטמפרטורה ולחץ) הוא כמעט בדיוק 1centipoise.
סנטיפואז היא מאית פואז, או מילי-פסקל-שנייה אחת (mPa⋅s) ביחידות SI (1 cP = 10 -3 Pa⋅s = 1 mPa⋅s).
סמל CGS עבור centipoise הוא cP. אך לעיתים נעשה שימוש גם בקיצורים cps, cp ו-cPs.
למים נוזליים יש צמיגות של 0.00890P, ב-25°C, בלחץ של 1 אטמוספירה (0.00890 P = 0.890 cP = 0.890 mPa⋅s).
הערות שוליים

↑  Gooch, Jan W. (2010). Encyclopedia dictionary of polymers (2nd ed.). Berlin: Springer. ISBN 978-1-4419-6246-1.
↑  Reid, Robert C. (1987). The Properties of Gases and Liquids (4th ed.). McGraw-Hill.
↑  Parker, Sybil P. (1988). Fluid Mechanics Source Book (1st ed.). McGraw-Hill.
↑  Lide, David R. (1994). CRC Handbook of Thermophysical and Thermochemical Data (1st ed.). CRC Press.
↑  "Viscosity of Liquids", in CRC Handbook of Chemistry and Physics, 91st Edition, W.M. Haynes, ed., CRC Press/Taylor and Francis, Boca Raton, Florida, 2010-2011.
עווית

עָוִית (ברבים עָוִיתוֹת; מוכר גם כהתכווצויות שרירים, כסְפַּאזֶם - Spasm, גם כ-Cramps; וגם כ-קונוולוסיה - Convulsion), הוא מונח המתאר מצב חריג שבו מתרחשת בשרירים תגובת כיווץ לא רצונית, קיצונית ומהירה, אשר מלווה לעיתים גם בתופעות כאב או במוגבלות בתנועה ברמות משתנות.
תסמינים

התחושות האופייניות הן ירידה בכוח השריר, נוקשות והבלטה של השריר, רגישות וכאבים.
גורמים, תיאור ופתופיזיולוגיה

העָוִית מתארת בדרך כלל את כיווץ השרירים (פלקסציה). כמו כן, העווית עלולה להתרחש בשריר החלק (של כלי הדם) אך גם בשריר המשורטט (המפעיל את השלד).
לפי ההסבר הפתופיזיולוגי המקובל, העוויתות החיצוניות נגרמות מעייפותם של השרירים, או ממחלות והפרעות כגון חוסר במלחים.
עייפות שרירים: התופעה מתרחשת לעיתים קרובות לאחר פעילות שבמהלכה הופעל עומס רב על שריר או על קבוצת שרירים. בדרך כלל, היא חלה כשלא נעשו מספיק תרגילי מתיחה וחימום מותאמים לפני פעילות מאמצת שהתבצעה, או לחלופין כשאחרי פעילות כזו לא בוצעו תרגילי מתיחה ולא ניתן לקבוצת השרירים שהתאמצה די זמן למנוחה והתאוששות. גם הישארות באותה תנוחה זמן ממושך עלולות לגרום להתכווצות שריר.
מחלות או הפרעות: התכווצויות שרירים יכולות להופיע גם כתוצאה ממחלות או הפרעות. חלק מהמחלות וההפרעות הללו הן נוירולוגיות וקשורות לפגיעה בעצבים האחראים על פעולת השרירים (ובעיקר עצבים מוטוריים עליונים, כמו במקרה של מחלת PLS ואצל חולי ALS). מחלות ותסמונות אחרות העלולות לגרום להתכווצויות שרירים הן חוסר איזון של בלוטת המגן, בעיות בכליות, סוכרת ואנמיה.
חוסר באספקת דם עלול אף הוא להוביל להתכווצויות שרירים הצרת כלי הדם המספקים דם לגפיים עלולה לגרום לכך, שבזמן מאמץ הגפה לא מקבלת את כמות הדם הזקוקה לה. בעקבות כך, החולה עלול להיתקף בכאבים עזים, שיחלפו לאחר מנוחה מספקת. לאחר המנוחה, הדרישה האנרגטית של השריר יורדת, כך שאספקת הדם לשריר אינה לוקה בחסר. הפרעה זו נקראת צליעה לסירוגין, והיא מהווה סימן לכך שישנה הצרה בכלי הדם בגוף.
התכווצויות שרירים עלולות להיגרם גם כתוצאה מלחץ המופעל על עצב. הלחץ מתרחש בדרך כלל בנקודת היציאה של העצב מחוט השדרה המותני, וגורם לכאבים דמויי עיוות ברגליים. הכאב מאופיין בכך שהוא מופיע כל הזמן, מחמיר בהליכה או בפעילות, ועשוי להיות מושפע משינויים בתנוחה של הגב.
הפרעות באיזון אלקטרוליטים, כגון מחסור באשלגן (מצב הקרוי היפוקלמיה), בסידן (מצב הקרוי היפוקלצמיה), בנתרן (מצב הקרוי היפונתרמיה) ובמגנזיום (מצב הקרוי מחסור במגנזיום), עלולות להגביר את הסיכון להתפתחות התכווצויות שרירים. הפרעות כאלה עלולות להיגרם, בין השאר, כתוצאה מנטילת תרופות מסוימות להורדת לחץ דם - תרופות, אשר גורמות לעיתים לירידה גדולה בריכוז האשלגן.
ישנם מקרי עוויתות שלכאורה אין להם הסבר, כמו עווית בשוק בשעת השינה ועוד.
הסיכון להתפתחות התכווצות שרירים מתחזק בעקבות מזג אוויר חם, המוביל להתייבשות.
סוגי עווית

קיים מספר גדול של סוגי עוויתות והם ממוינים לפי מקומות מקריהם בגוף, להלן דוגמאות לכמה מהן: עווית קלונית; עווית טונית; עווית קלונית-טונית; עווית עינית; עווית ביטנית; עווית כלייתית; עווית הריונית; עווית הנרתיק (וגיניזמוס); עווית ושט; עווית לוע; עווית כלי־דם (אנגיאוספזם); עווית ינקותית (תסמונת וסט); עווית תעסוקתית (דוגמה לה: עווית הסופרים או עווית המקלידים); לחלק מסוגי עוויתות אלה יש מאפיינים וטיפולים ספציפיים.
שכיחות התופעה

התכווצויות שרירים היא תופעה נפוצה מאוד. מחקר שבדק את שכיחות התופעה בקרב אנשים צעירים שנרשמו לשיעורי התעמלות העלה כי 95% מהמשתתפים דיווחו על התכווצויות שרירים. מחקרים שבדקו את התופעה בקרב אנשים מבוגרים מצאו שתופעת התכווצויות השרירים שכיחה בקרב 35% עד 60% מהם, כש-40% מהסובלים מהתופעה דיווחו על הופעתה שלוש פעמים בשבוע ויותר. בקרב מבוגרים, נפוצה תופעה של התכווצויות שרירים המתרחשות בשעות הלילה.[דרוש מקור]
טיפול

במקרים שבהם התכווצויות שרירים מופיעות לעיתים קרובות אצל אדם שלא סבל מכך בעבר וללא סיבה ברורה, יש לפסול קיום של בעיה נוירולוגית או סיבה ברורה אחרת לתופעה. אם מתברר כי התכווצויות השרירים הן סממנים של בעיה אחרת, יש לטפל ככל האפשר בבעיה, שהיא הגורם הראשוני להתכווצויות. עם זאת, לרוב מדובר בתופעה שסיבתה אינה ברורה, והטיפול מתמקד בהתכווצויות השרירים עצמן.
במקרים שבהם התכווצויות שרירים אינן קורות לעיתים קרובות, ואינן גורמות להפרעה בתפקוד, לפעמים אין צורך בטיפול תרופתי: כך למשל, עיסוי השריר או מתיחתו עשויים להקל על ההתכווצות, ובקרב ספורטאים, שתייה מרובה יכולה להקל על הבעיה. אם התכווצויות השרירים מופיעות לעיתים קרובות ומפריעות לתפקוד היומיומי, ניתן בהן לטפל תרופתית, בין השאר באמצעות נטילת ויטמין E ומגנזיום.
אטימולוגיה

המונח "עוית" הוטבע כבר בימי הביניים, וניתן למצוא לו עדויות בתלמוד: "המשמש מיטתו מעומד, אוחזתו עוית"; "עוים, שכל הרואה אותם אוחזתו עוית". המקור למילה זו כנראה מגיע מהפועל הערבי עוי, שפירושו לעקם או לטעות ומכאן הפועל לעוות.
לקריאה נוספת

א, גולדשטיין (ד"ר), מ, שכטר (ד"ר), אוצר הרפואה והבריאות, דביר תשי"ח, חלק שני
אסתי אנגל, הלקסיקון הרפואי השלם, ידיעות אחרונות, 2001
אנציקלופדיה לבריאות המשפחה, הוצאת כרטא 1972
הערות שוליים

↑  התכווצות שרירים - סיכום הרצאה - פורום אירובי, עיצוב ופיתוח גוף, באתר תפוז אנשים
↑  התכווצות שרירים - סיכום הרצאה - פורום אירובי, עיצוב ופיתוח גוף, באתר תפוז אנשים
↑  התכווצות שרירים - סיכום הרצאה - פורום אירובי, עיצוב ופיתוח גוף, באתר תפוז אנשים
1 2  מחלות - התכווצות שרירים | Infomed, באתר Infomed
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ע', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, חולין דף ס:
↑  ראו מילון אב"ש ערך עוה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565730805171  BnF: cb11965035z (data)  GND: 4193786-7  LCCN: sh85126339  NDL: 00565369  NKC: ph136829
סיילם (אורגון)

סיילם (באנגלית: Salem) היא עיר הבירה של מדינת אורגון בארצות הברית וכן בירת מחוז מריון. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2020, אוכלוסיית העיר מונה כ-175,535 תושבים, מה שהפך אותה לעיר השנייה בגודלה במדינה אחרי פורטלנד. העיר שוכנת במרכז עמק וילאמט הפורה.
מקור שמה של העיר היא במילה העברית "שלום", והיא מכונה גם "עיר הדובדבנים" בשל פסטיבלי הדובדבנים הנערכים בה.
היסטוריה

שמו האינדיאני של המקום היה "צ'מקטה", ומשמעו "מקום מפגש או מנוחה". שם זה נשמר בשמה של המכללה המקומית "המכללה המקומית צ'מקטה".
ההתיישבות הראשונה של האדם הלבן באזור הייתה המיסיון שהוקם בה בשנת 1840 על ידי המיסיונר ג'ייסון לי. בשנת 1844 פורק המיסיון ונוסדה העיר.
ככל הנראה שמה של העיר נבחר על ידי דייוויד לסלי מסיילם מסצ'וסטס. או ו. ה. וילסון אשר תכנן את העיר בין השנים 1850–1851.
בשנת 1851 הפכה העיר לבירת המדינה (הבירה הקודמת הייתה אורגון סיטי). הבירה עברה בשנת 1855 לעיר קורבאליס אולם שבה לסיילם באותה שנה.
בניין הקפיטול שנשרף בשנת 1856 הוקם מחדש בשנת 1876 בסגנון יווני קלאסי. הכיפה שעליו נבנתה בשנת 1893. גם בניין זה נשרף ב-25 באפריל 1935. בניין שלישי הוקם באותו מיקום בשנת 1938.
גאוגרפיה

שטחה של העיר 120.1 קמ"ר, מתוכם 118.4 קמ"ר שטחי יבשה ו-1.6 קמ"ר שטחי מים (1.36%).
גאוגרפיה > אקלים

כמו רוב אזור עמק וילאמט, בסיילם יש אקלים ימי בחוף המערבי (Köppen Csb) עם כמה מאפיינים של האקלים הים תיכוני. הגשם הכבד ביותר יורד בסוף הסתיו ולאורך כל החורף, וכמעט כל המשקעים השנתיים יורדים בין אוקטובר למאי, עם עונה יבשה מיוני עד ספטמבר. שלג קל מתרחש בחורף, אך השלגים הגדולים נדירים. בעיקר שמים מעוננים ותקרות ענן נמוכות הם דבר שבשגרה בעונה הגשומה.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת של סיילם היא 11.7 מעלות צלזיוס. המשקעים השנתיים שלה הם 1,007 מ"מ אינץ' כולל 8.9 ס"מ שלג בממוצע שלג. עם זאת, יותר מרבע שנים לא יורדו כלל שלג. בירת המדינה נמצאת כ-76 ק"מ דרומית לפורטלנד, אך למעשה טמפרטורה ממוצעת נמוכה יותר מזו של פורטלנד.
| אקלים בסיילם> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסיילם> ינואר.20.8.7.1.5.−23.151 | אקלים בסיילם> פברואר.22.10.9.1.4.−20.116 | אקלים בסיילם> מרץ.27.13.6.2.9.−11.101 | אקלים בסיילם> אפריל.34.16.2.4.2.−5.71 | אקלים בסיילם> מאי.38.19.9.5.4.−4.56 | אקלים בסיילם> יוני.41.23.3.9.6.0.39 | אקלים בסיילם> יולי.42.27.8.11.7.2.12 | אקלים בסיילם> אוגוסט.42.28.0.11.6.−1.11 | אקלים בסיילם> ספטמבר.40.24.9.9.1.−3.33 | אקלים בסיילם> אוקטובר.34.17.8.5.7.−7.77 | אקלים בסיילם> נובמבר.23.11.4.3.6.−13.165 | אקלים בסיילם> דצמבר.22.7.9.1.1.−24.174 | אקלים בסיילם> שנה.42.17.6.5.8.−24.1,007 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: NOAA
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2010 החלוקה הגזעית בעיר
לבנים- 79%
2.7% אסייתים
1.5% אפרו-אמריקאים
1.5% אינדיאנים
11% אחרים
4.3% משני גזעים או יותר
היו 57,290 משקי בית מתוכם ב-33.8% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 45.0% היו זוגות נשואים שגרים יחד, 13.0% היו בעלי בית נשי ללא בעל נוכח, 5.2% היו בעלי בית גבר ללא אשה נוכחת, ו-36.7% היו לא משפחות. 28.8% מכלל משקי הבית היו מורכבים מאנשים פרטיים ו-10.4% מהם גרו לבד מגיל 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.55 וגודל המשפחה הממוצע 3.15.
הגיל הממוצע בעיר היה 34.5 שנים. 25.2% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 10.8% היו בין הגילאים 18-24; 27.6% היו בין 25 ל-44; 24.5% היו בין 45 ל-64; ו-12% היו בני 65 ומעלה. החלוקה המגדרית של העיר היה 49.9% גברים ו-50.1% נשים.
כלכלה

עיקר כלכלת העיר מתבססת על שירותים לאזור החקלאי שסביבה, והשירות הציבורי של מדינת אורגון המרוכזת בה מתוקף היותה בירת המדינה. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התפתח באזור העיר מרכז של תעשייה עתירת ידע ("היי-טק").
המעסיקה הגדולה ביותר בעיר היא מדינת אורגון. לאחריה אפשר למנות את מערכות החינוך והבריאות הציבוריות, הממשל הפדרלי, העירייה ואת חברת הביטוח קייזר פרמננטה.
ממשלה

סיילם מנוהלת על פי המודל הממשלתי-מנהל. מועצת העיר מורכבת משמונה חברים שנבחרים ממחלקות חבר בודדות. ראש העיר נבחר בהצבעה עירונית.
ראש העיר הנוכחי הוא כריס הוי, דמוקרט שנכנס לתפקידו בתחילת נובמבר 2022. לאחר ניצחונו בבחירות כהונתו הייתה אמורה להתחיל בשנת 2023, אך הוקדמה בשל פרישתו של ראש העיר הקודם.
תרבות

האירוע הגדול ביותר בסיילם הוא יריד מדינת אורגון בסוף אוגוסט עד יום העבודה. היריד ממוקם בגני התערוכה של אורגון בצפון סיילם, ומציע תערוכות, תחרויות ורכיבות קרנבל. אירועים נוספים כמו קונצרטים, מופעי סוסים ורודואים מתקיימים במרכז הירידים והמוצגים של אורגון לאורך כל השנה.
בסיילם ובסביבתה מגוון יקבים וכרמים הפתוחים לקהל, כולל היקב הוותיק ביותר של אורגון, יקב האנווד .
סיילם הוא גם ביתו של אחד הפארקים העירוניים הקטנים בעולם, פארק וואלדו, המורכב מעץ סקויה יחיד .
גאוות הקפיטול (אירוע הגאווה השנתי של סיילם) נערך בתחילת אוגוסט.
אתרים בעלי חשיבות

בעיר נמצאים אוניברסיטת וילאמט, ומוזיאון תחנת מיסיון.
הערות שוליים

↑  מבזק חדשות מתוך אתר עיריית סיילם, 3 בנובמבר 2022 – Salem City Council Appoints Mayor Chris Hoy and New Ward 6 Councilor
| דגל אורגון מדינת אורגון |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סיילם |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של פורטלנד • רכס קסקייד • נהר קולומביה • רמת קולומביה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | פורטלנד • סיילם • יוג'ין • גרשם • הילסבורו • ביברטון • בנד • מדפורד • ספרינגפילד • קורבאליס • אולבני • טיגארד • לייק אוסווגו • קייזר • גרנטס פאס • אורגון סיטי • מק'מינוויל • רדמונד • טואלאטין • וסט לין • קלאמת פולס |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אורגון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557270305171  GND: 4408696-9  LCCN: n50062317  MusicBrainz: f46cc7c2-05e7-4af6-89e9-8225af163394  NARA: 10042032  VIAF: 148366967   WorldCat (עם VIAF): 148366967
פארידה אפרידי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  שנות ה־80 של המאה ה־20 השבטים המנוהלים באופן פדרלי, פקיסטן 
 נרצחה:  יולי 2012 
 מדינה:  פקיסטן 
 פעילות בולטת:  הקמת עמותה למען זכויות נשים באזור השבטי
 ידועה בשל:  נורתה למוות על ידי מיליטנטים מוסלמים
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
פארידה אפרידי (באורדו: فاردہ آفریدی, בפשטו: فارده افریدي; שם שבטי: קוקיח'ל; 1987 (בערך) – 4 ביולי 2012) הייתה פמיניסטית פתאנית ופעילת זכויות נשים וילדים בפקיסטן. ביולי 2012, בגיל 25, היא נורתה למוות בדרכה לעבודה.
ביוגרפיה

אפרידי נולדה וגדלה בטריטוריית שבט ח'ייבר, באזורים השבטיים המנוהלים פדרלית בצפון-מערב פקיסטן, חבל ארץ ענייה חצי-אוטונומית בסמוך לגבול אפגניסטן. היו לה שלוש אחיות ושני אחים.
בעת לימודיה לתואר שני בלימודי מגדר, היא הקימה יחד עם אחותה נורזיה אפרידי, את החברה להערכת והעצמת נשים באזורים כפריים (SAWERA), עמותה לקידום זכויות וסטטוס נשים באזורים השבטיים. על פי ארגון Safeworld, הם כל כך התרשמו מהפעילות של האחיות, שהזמינו אותן לשמש כשותפות-שטח של הארגון. בנוסף לערכי זכויות נשים, האחיות היו מחויבות לרגישות תרבותית ודתית, ואף לא יצאו לדרך בהקמת העמותה שלהן עד אשר קיבלו את רשות הוריהן, בתמורה להבטחה שמעשיהן רק יביאו כבוד למשפחה.
אפרידי היה מבקרת חריפה של ממשלת פקיסטן, הטליבאן, והאופי הפטריארכלי של החברה הפקיסטנית.
ביוני 2012, היא אמרה לעיתונאים שהיא נמצאת תחת איומים. חבריה ועמיתיה חשדו שמקור שמקור האיומים הם פעילי טליבאן.
ב-5 ביולי 2012, כשיצאה אפרידי מביתה בחבל ח'ייבר כדי ללכת לעבודה בפשאוור, היא נורתה, ירייה אחת בראש ושתיים בצוואר, על ידי שני רוכבי אופנוע, אשר לאחר מכן נמלטו. היא מתה בבית החולים.
בגינוי הרצח במחנה מחאה שאורגן על ידי קרן אוראט (ארגון זכויות נשים המבוסס באסלאמאבאד) יחד עם מועדון העיתונות הפקיסטני והאיגוד הפדרלי של עיתונאי פקיסטן, שר ההסברה של ח'ייבר פח'טונח'ווה, מיאן איפתיח'אר חוסיין הצהיר:
אפרידי הייתה רק אחת מתוך מספר נשים בח'ייבר פח'טונח'ווה שהיו מטרה לחיסול מצד הטליבאן; לפניה, הם רצחו את שבנאם, רקדנית מפורסמת (באותה העת נרצחו גם מספר רקדניות נוספות), ומאוחר יותר באותה השנה נורתה מלאלה יוספזאי. על פי עיתון Express Tribune הפקיסטני, האזור השבטיים המנוהלים פדרלית אינם מחויבים לחוקי פקיסטן, בהיותם אוטונומיים במידה גדולה, ולכן לא מובטחות לתושביהם זכויות חוקתיות. דבר זה, על פי העיתון, מקל על פעולתן באזור של ארגונים מיליטנטיים, אשר ממוקדים באופן ספציפי על עובדות זכויות אדם, כדוגמת זרטיף חאן אפרידי, פעילת ארגון חוץ-ממשלתי נוספת שנורתה באזור ג'מרוד שנה קודם.
פעילת זכויות הנשים הבולטת, הפרופסור ללימודי מגדר פרזאנה בארי, תיארה את העבודה שעשו האחיות והפעילות האחרות: "בעיקרון, אנחנו שואלות לגבי הגישה הבסיסית של נשים למשאבים. זה אומר חינוך, בריאות, היכולת עבודה, עצמאית כלכלית, והיכולת של לבחור בעצמן, אתה יודע, לגבי חייהן שלהן." אחותה נורזיה הצהירה כי תמשיך את עבודתן המשותפת, כמורשתה של אחותה, על אף הלחץ הרב לוותר בשל הסיכון הכרוך בכך.
הערות שוליים

↑  Activist’s killing reverberates in Pakistan, Michele Langevine Leiby, Washington Post, July 18, 2012
↑  Woman NGO worker shot dead in Peshawar, India Today, July 4, 2012
↑  Yusufzai, Zahir (5 ביולי 2012). "A Feminist, Women Rights Activist Killed". FATA Research Centre. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Zia, Asad (5 ביולי 2012). "Militancy: A progressive voice for tribal women silenced in targeted attack". The Express Tribute (with the International Herald Tribune). {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Pakistani Women's Rights Activist Fareeda 'Kokikhel' Afridi Shot Dead in Peshawar, International Business Times, Anissa Haddadi
July 5, 2012
↑  "About SAWERA". Safe World for Women. אורכב מ-המקור ב-18 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Positive Pakistanis: Sister act, Said Nazir, Express Tribune, September 11, 2011
↑  The Murder Of Farida Afridi, Women’s Rights Advocate In Khyber Agency & FATA, Pakistan, Christine Crowstaff, PCDN, July 8, 2012
↑  Crowstaff, Chris (7 ביולי 2012). "Pakistani Women's Rights Activist Fareeda 'Kokikhel' Afridi Shot Dead in Peshawar". TrustLaw (Thomson Reuters). אורכב מ-המקור ב-5 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Zia, Asad (11 באוקטובר 2012). "Targeting women:Malala, Taliban's third female victim". The Express Tribune. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Farida Afridi, Express Tribune, July 7, 2012
↑  The Cost Of Women's Rights In Northwest Pakistan, NPR, July 19, 2012
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פארידה אפרידי".