stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ניגריה–ניז'ר

| יחסי ניגריה–ניז'ר |
| --- | --- |
ניגריה: ניז'ר


ניגריה: ניז'ר
שטח (בקילומטר רבוע)
923,768: 1,267,000
אוכלוסייה
233,892,108: 27,252,903
תמ"ג (במיליוני דולרים)
362,815: 16,819
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,551: 617
משטר
רפובליקה פדרלית: משטר חצי-נשיאותי

יחסי ניגריה–ניז'ר הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה לבין הרפובליקה של ניז'ר. לשתי המדינות גבול משותף, והן חולקות היסטוריה ארוכה.
היסטוריה

הגבול בין המדינות, שאורכו 1,500 ק"מ חוצה את האזור הצפוף ביותר בשתי המדינות. מבחינה תרבותית, מרכז הגבול ומערבו חוצה את האוסאלנד, שם מתגוררים בני ההאוסה. במזרח הגבול, שני צידי הגבול הנוכחי היו חלק מאימפריית קאנם בורנו.
האימפריאליזם הבריטי והצרפתי בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הביא ליצירת הגבול הקיים. בתקופת השלטון הקולוניאלי הוטמעו השפות האנגלית והצרפתית בהתאם לצידי הגבול, כשניז'ר הייתה בשלטון צרפת, ואילו ניגריה תחת שלטון הממלכה המאוחדת, כמו גם התרבויות, שיטות החינוך וצורות השלטון. התנגשות האינטרסים בין שתי המעצמות גרמו לכך שלאורך זמן רב בתקופה הקולוניאלית נאסר על מסחר בין צידי הגבול. לניז'ר, מדינה ללא מוצא לים, הייתה גישה לחוף באמצעות מושבות צרפתיות אחרות, כמו בנין וטוגו.
בין 1941 ל-1943 הייתה ניז'ר חלק משלטון צרפת של וישי, ובשנים אלו הגבול בינה לבין ניגריה היה סגור לחלוטין. למרות זאת, שפת ההאוסה המשותפת והקשרים התרבותיים הבטיחו את קיום המסחר והתנועה לאורך השלטון הקולוניאלי.
היסטוריה > כמדינות עצמאיות

מאז קבלת העצמאות בשתי המדינות ב-1960, הן ביססו יחסים קרובים. שתיהן אימצו את ההבנה שאין להתערב בעניינים הפנימיים של האחרת, אך במלחמת ביאפרה השתתפו ניז'ר ונשיאה, המאני דיורי, במאמצי התיווך.
כל אחת מהמדינות פנתה למעצמה ממנה קיבלה את העצמאות כדי לקבל סיוע ביטחוני, אולם בניגוד לגבול של ניגריה עם קמרון, או לגבול של ניז'ר עם בנין, בין שתי המדינות לא היו מחלוקות באשר לסוגיות בגבול. עם זאת, כן קיים רצון מסוים בקרב חלק מהאוכלוסייה ליצור מדינה שתכלול את כל בני ההאוסה, שנחלקים בין המדינות.
לניגריה שגרירות בניאמיי, בירת ניז'ר, ואילו לניז'ר שגרירות באבוג'ה, בירת ניגריה.
מסחר

הערים והיישובים בקרבת הגבול מחוברים זה לזה כחלק מהמסחר הטרנס–סהרי שנמשך עוד מימי הביניים. ערים בניגריה כמו קנו וקסטינה מהוות מזה זמן רב את התחנות הדרומיות של רשת המסחר שמשמשות כחלק ניכר מכלכלת ניז'ר. ניגריה נהנית מהמסחר והמכירות החקלאיות (בייחוד בקר מניז'ר), בעוד דרכי הגישה הישירות של ניז'ר לים עוברות דרך מערכת הרכבות של ניגריה ובנין.
איכות הסביבה

ניז'ר תלויה כמעט לחלוטין בשכנותיה לאספקת מים, בעוד צפון ניגריה תלויה בזרם נהר ניז'ר ובאגם צ'אד. הן ניז'ר והן צפון ניגריה מתמודדים עם המדבור וצורך גובר במים. שתי המדינות חברות ברשות אגן ניז'ר, בוועדת אגם צ'אד ובוועדה המשותפת של ניז'ר וניגריה לנושאי מים.
שתי המדינות חתומות גם על הסכם אנוגו מ-3 בדצמבר 1977, שהגדיר תקנות משותפות לבעלי החיים והצומח בקרב מדינות אגם צ'אד (קמרון, ניז'ר, ניגריה וצ'אד). ב-15 בינואר 1990 חתמו שתי המדינות על הסכם אבוג'ה לנושא המדבור, קידום שימור הטבע, ניצול ופיתוח אדמות ומשאבי המים, החי והצומח. הסכם מיידוגורי נחתם ב-18 ביולי 1990 ותוקן ב-5 באוקטובר 1998, כולל בנוסף פיתוח וניצול משאבי מים. שני ההסכמים נמצאים תחת פיקוח הנציבות המשותפת לשיתוף פעולה.
יחסי טונגה–צ'ילה

| יחסי טונגה–צ'ילה |
| --- | --- |
טונגה: צ'ילה


טונגה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 756,102
אוכלוסייה
104,066: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי טונגה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין טונגה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-1 באוקטובר 1979.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בטונגה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן. לעומת זאת, אזרחי טונגה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה אינם זקוקים לאשרת כניסה למשך תשעים ימים.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בטונגה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבולינגטון, בירת ניו זילנד הסמוכה, על טונגה.
טונגה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי נורווגיה–קניה

| יחסי נורווגיה–קניה |
| --- | --- |
נורווגיה: קניה


נורווגיה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
323,802: 580,367
אוכלוסייה
5,588,322: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
485,513: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
86,880: 1,895
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי נורווגיה–קניה הם יחסי החוץ בין קניה לבין נורווגיה.
היסטוריה

נכון לתחילת המאה ה-21 היחסים בין שתי המדינות הם מלאים ותקינים.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו זמן קצר לאחר עצמאותה של קניה בשנת 1963.
בשנת 1990 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין קניה לנורווגיה בשל הביקורת של נורווגיה על ממשלת קניה והנהגתה. הקשרים חודשו בשנת 1994 על ידי השגריר הנורווגי שמונה בשנת 1997.
שרת הסחר של נורווגיה, מוניקה מאלנד, הובילה משלחת של 54 חברות לקניה בספטמבר 2015.
שר החוץ בורגה ברנדה ביקר בניירובי בכנס השרים העשירי של ארגון הסחר העולמי שנערך במרכז הכנסים הבינלאומי קניאטה בדצמבר 2015.
שיתוף פעולה לפיתוח

נורווגיה משתפת פעולה עם קניה במעבר מעזרה למסחר והשקעות.
תחומי מפתח לשיתוף פעולה קנייתי ונורווגי הם:
זכויות אדם
ממשל
יחסים כלכליים

סך המסחר הוא כ-8.1 מיליארד שילינג קנייתי (72.4 מיליון אירו).
בשנת 2014 ייצאה קניה סחורות בשווי 5.8 מיליארד שילינג קנייתי (51.8 מיליון אירו) לנורווגיה. בנוסף, נורווגיה ייצאה סחורות בשווי 2.3 מיליארד שילינג קנייתי (20.5 מיליון אירו).
הייצוא העיקרי של קניה לנורווגיה כולל: צמחים, פרחים, קפה, תה ותבלינים.
60% מהיצוא של נורווגיה לקניה מורכב מדשן כימי.
קרן העושר של נורווגיה השקיעה בקניה החל משנת 2012, נכון לשנת 2015 סך ההשקעה שווה 8.2 מיליארד שילינג קנייתי (73.25 מיליון אירו). נורפונד, שהיא קרן השקעות לחברות קטנות ובינוניות במדינות מתעוררות, הקימה משרד בניירובי בשנת 2007. משרד המסחר הנורווגי, Innovation Norway, פתח גם משרד בניירובי בשנת 2014.
נציגויות דיפלומטיות

קניה מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
נורווגיה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.
יחסי טונגה–סמואה

| יחסי טונגה–סמואה |
| --- | --- |
טונגה: סמואה


טונגה: סמואה
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 2,831
אוכלוסייה
104,066: 218,343
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 934
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 4,278
משטר
מונרכיה: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי טונגה–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין מדינת סמואה העצמאית.
היסטוריה

שתי המדינות חולקות תרבות משותפת, גבול ימי משותף והיסטוריה משותפת. לפני כ-2,500 שנים, הגיעו לאזור המדינות אנשי הלאפיטה ופיתחו זהות תרבותית מיוחדת ומיתולוגיה משותפת שמלווה את אנשי שתי המדינות לצד הנצרות עד עצם היום הזה. בתור הזהב של אימפריית טואי טונגה, כל איי מדינת סמואה העצמאית היו תחת שלטון האימפריה, רק האיים שכיום נמצאים בשליטת סמואה האמריקנית היו מחוץ לשטחה. לאחר מספר קרבות, אנשי סמואה קיבלו עצמאות מטונגה וכמה מאות שנים לאחר מכן נכבשו על ידי הקולוניאליזם המערבי (גרמניה וארצות הברית). היחסים בין שתי המדינות כיום הם יחסים חמים, שתי המדינות חברות בפורום איי האוקיינוס השקט, באומות המאוחדות ובחבר העמים הבריטי.לטונגה אין גבול ימי מוסכם רשמית עם סמואה.השיחות בנושא היו אמורות להסתיים ב-2019.
נציגויות דיפלומטיות

טונגה אינה מיוצגת בסמואה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סמואה אינה מיוצגת בטונגה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
לקריאה נוספת

ניל גואנסון, The Tonga-Samoa Connection 1777-1845: Some Observations on the Nature of Tongan Imperialism, The Journal of Pacific History, דצמבר 1990.
יחסי טונגה–רוסיה

| יחסי טונגה–רוסיה |
| --- | --- |
טונגה: רוסיה


טונגה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 17,098,242
אוכלוסייה
104,066: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 13,978
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

יחסי טונגה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

היחסים בין טונגה לברית המועצות כוננו ב-1975. טונגה הייתה המדינה הראשונה באוקיאניה לכונן יחסים עם ברית המועצות. ברית המועצות התפרקה בשנת 1991 וטונגה התייחסה לרוסיה כממשיכת דרכה ומתייחסת ליחסים עם רוסיה כפי שהתייחסה ליחסים עם ברית המועצות.
ב-2 באוקטובר 2005 שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב ושר החוץ הטונגי טופו השישי שלחו מברקים האחד לשני לרגל יום השנה ה-30 לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. שרי החוץ של רוסיה וטונגה הביעו אמון בפיתוח נוסף של היחסים בין רוסיה לטונגה לטובת האינטרסים של עמי שתי המדינות וכדי לחזק את השלום והביטחון באזור אוקיאניה.
לקריאה נוספת

HUFFER, Elise, Grands hommes et petites îles: La politique extérieure de Fidji, de Tonga et du Vanuatu, Paris: Orstom, 1993, ISBN 2-7099-1125-6, pp. 272–282
יחסי טונגה–פקיסטן

| יחסי טונגה–פקיסטן |
| --- | --- |
טונגה: פקיסטן


טונגה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 796,095
אוכלוסייה
104,066: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 1,341
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי טונגה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
ייצוג

פקיסטן אינה מיוצגת בטונגה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. לפקיסטן אין שגרירות המואמנת על טונגה, אך הנציב הגבוה באוסטרליה מואמן על היחסים של פקיסטן עם חלק ממדינות האוקיינוס השקט, ביניהן טונגה.
טונגה אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסים כלכליים

בשנת 2016 שוויו של הייצוא הפקיסטני לטונגה עמד על 1.52 אלף דולר אמריקאי, הייצוא כלל ציוד ספורט בלבד. באותה השנה עמד הייצוא הפקיסטני על 2.03 אלף דולר אמריקאי, הייצוא כלל כריות אוויר בלבד.
יחסי ונואטו–ספרד

| יחסי ונואטו–ספרד |
| --- | --- |
ונואטו: ספרד


ונואטו: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
12,189: 505,370
אוכלוסייה
329,625: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,126: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,417: 32,996
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי ונואטו–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ונואטו וספרד.
יחסים היסטוריים

בשנת 1606 היה פדרו פרננדס דה קירוס, מגלה הארצות פורטוגזי שפעל עבור בית המלוכה הספרדי, האירופאי הראשון שהגיע לאיים. הוא האמין שהגיע לטרה אוסטרליס ולפיכך כינה את הארכיפלג בשם "לה אוסטריאליה דל איספיריטו סנטו" (La Australia del Espíritu Santo; בספרדית: "הארץ הדרומית של רוח הקודש") והקים על האי אספיריטו סנטו (אנ') מושבה קצרת ימים בשם נואבה חרוסלן ("ירושלים החדשה").
יחסים דיפלומטיים

ספרד מקיימת יחסים דיפלומטיים עם ונואטו מאז 30 באפריל 1981. ב-14 במאי 2006 נערכו חגיגות לציון 400 שנה לגילוי האיים בידי ספרד.
שיתוף פעולה

היחסים הדו-צדדיים, מבחינה פוליטית ומסחרית, בין ספרד לוונואטו הם מועטים, בעיקר במסגרת שיתוף הפעולה של האיחוד האירופי עם ונואטו באמצעות תוכניות קרנות הפיתוח והסכם השותפות הכלכלית. המדינה נמצאת בסמכותה של שגרירות ספרד בקנברה, והעניינים הקונסולריים מטופלים מהקונסוליה הכללית של ספרד בסידני, וכן בקונסוליית כבוד של ספרד בפורט וילה.
נציגויות דיפלומטיות

ונואטו מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
ספרד מיוצגת בוונואטו באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה, כמו גם הקונסוליה הספרדית בסידני, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בפורט וילה.
יחסי ניגריה – קוריאה הצפונית

| יחסי ניגריה – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
ניגריה: קוריאה הצפונית


ניגריה: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
923,768: 120,538
אוכלוסייה
233,892,108: 26,517,006
תמ"ג (במיליוני דולרים)
362,815: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,551: 
משטר
רפובליקה פדרלית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

יחסי ניגריה–קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה לבין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה (DPRK).
היסטוריה

היחסים הרשמיים בין קוריאה הצפונית לניגריה החלו בשנת 1976. מאז התחממו היחסים עם כינונם של כמספר הסכמים לשיתוף פעולה. שתי המדינות חתמו על "מזכר הבנות" לגבי השקעות ושיתוף פעולה כלכלי ב-2012. משלחת ניגרית הגיעה לצפון קוריאה באותה השנה והניחה זרי פרחים על פסליהם של קים איל-סונג וקים ג'ונג-איל במרכז פיונגיאנג. המשלחת ביקרה גם בבית ילדותו של קים איל-סונג במגדל ג'וצ'ה ובמוזיאון הידידות הבין-לאומית. בשנת 2014 שתי המדינות חתמו על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי על מנת להחליף מידע בכל הקשור לטכנולוגיית מידע. ההסכם גם קידם שיתוף פעולה אקדמי ומחקרי. שגריר צפון קוריאה בניגריה, ג'ון טונג צ'ול, הצהיר במעמד החתימה כי הוא תמך בניגריה בהפיכתה לחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם.
בשנת 2018 השגריר הצפון-קוריאני הבטיח להמשיך ולחזק את הקשרים עם ניגריה במהלך חגיגת יום הולדתו ה-106 של קים איל-סונג באבוג'ה.
ב-17 ביוני 2020, במהלך התפרצות מגפת הקורונה, שתי המדינות חתמו על הסכמים לשיתוף פעולה בתחום בריאות הציבור. בשנת 2021 מקור אנונימי דיווח כי ישנם צפון קוריאנים שעדיין עובדים בניגריה, למרות האיסור של האומות המאוחדות. האיסור הגיע מכוונה להגביל את המקורות הכספיים של תוכנית הגרעין הצפון קוריאנית. ניגריה טענה כי נמצאים בה כמה עשרות עובדים צפון קוריאנים המסייעים למערכת הבריאות המקומית.
סחר

צפון קוריאה ייצאה סחורות בשווי 2.5 מיליון דולר לניגריה ב-2019. הייצוא המשמעותי ביותר היה פוליפרופילן. ניגריה ייצאה לצפון קוריאה סחורה בשווי של 505,000 דולר, כשהנפוצות שבהן הן נחושת ואלומיניום.
אגודת הידידות ניגריה-קוריאה הצפונית

אגודת הידידות ניגריה-קוריאה הצפונית היא ארגון פוליטי בניגריה בראשות המזכ"ל ד"ר אלחסן ממאן מוחמד, אשר טען ב-2014 שלארגון יש בין 2,000-2,500 חברים רשמיים ועוד כ-10,000 עוקבים בלתי רשמיים. מספרים אלו מעולם לא אומתו על ידי גורם חיצוני. הארגון נוסד בסוף שנות ה-70.
נציגויות דיפלומטיות

ניגריה מחזיקה בקוריאה הצפונית שגרירות בפיונגיאנג.
קוריאה הצפונית מחזיקה בניגריה שגרירות בלאגוס.
ראו גם

יחסי החוץ של קוריאה הצפונית
יחסי טונגה–קנדה

| יחסי טונגה–קנדה |
| --- | --- |
טונגה: קנדה


טונגה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 9,984,670
אוכלוסייה
104,066: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 53,718
משטר
מונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית פדרטיבית למחצה   דמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי טונגה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת טונגה לבין קנדה.
סקירה כללית

קנדה נהנית מיחסים בילטרליים א-פוליטיים של שיתוף פעולה עם טונגה. שותפות של קנדה וטונגה בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר. קנדה וטונגה חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם. קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו טונגה שייכת.
קנדה גם מסייעת לפיתוח טונגה, היא תומכת בפרויקטים באמצעות הקהילה הקנדית הזעירה התושבת בטונגה וקרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד. פרויקט קנדי בולט הוא שיקום האיים לאחר ציקלון איאן בשנת 2014.
קשרי המסחר של קנדה עם טונגה מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד.
ייצוג

קנדה אינה מיוצגת בטונגה בדרג השגרירות אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שהיא מחזיקה בוולינגטון, בירת ניו זילנד.
טונגה אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שהיא מחזיקה בניו יורק, ארצות הברית.
ראו גם

יחסי קיריבטי-קנדה
יחסי סמואה-קנדה
יחסי פיג'י-קנדה
יחסי טונגה–סין

| יחסי טונגה–סין |
| --- | --- |
טונגה: הרפובליקה העממית של סין


טונגה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
747: 9,596,967.75
אוכלוסייה
104,066: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
500: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,807: 12,545
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה עממית
שגרירים
מאהה אוליולי טופוניה: וונג דונחואה
יחסי טונגה–סין הם שמם של היחסים בין ממלכת טונגה לבין הרפובליקה העממית של סין. שתי המדינות ייסדו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-1998. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים.
היסטוריה

יבשת אוקיאניה היא חלק מהמירוץ הדיפלומטי המתמשך בין הרפובליקה העממית של סין לבין הרפובליקה הסינית (טאיוואן). שמונה מדינות ביבשת מכירות ברפובליקה העממית של סין, בעוד שש מדינות מכירות ברפובליקה הסינית, אם כי מספרים אלו משתנים מדי פעם, כאשר מדינות מחליטות לשנות את מדיניות החוץ שלהן ולשנות את הכרתן באחת משתי הישויות, בייג'ינג או טייפה. הרקע למהלכים אלו היא מדיניות "סין אחת", לפיה מדינה לא יכולה לשמור על יחסים דיפלומטיים עם שתי הישויות, דבר שגורם למדינות האוקיינוס השקט להיות מחוזרות בידי בייג'ינג וטאייפה. בשנת 2003 הודיעה הרפובליקה העממית של סין כי בכוונתה לקדם את הקשרים הדיפלומטיים שלה עם פורום האיים הפסיפיים ולהגדיל את חבילת הסיוע הכלכלית שהיא מספקת לארגון. במקביל, אמר נציג סין, ג'ואו וונג-ג'ונג, כי "על הפורום להימנע מכל דיאלוג עם טאיוואן"
בשנת 2006 הודיע ראש ממשלת סין, וון ג'יאבאו כי המדינה תרחיב את שיתוף הפעולה הכלכלי עם מדינות האוקיינוס השקט. ועדות ההתנגדות העממית יספקו סיוע כלכלי נוסף, יבטלו את תעריפי הייצוא מהמדינות המתפתחות, יבטלו את החוב שלהן, יפיצו תרופות נגד מלריה ועוד. כמו כן, בשנת 2006, הפך וון לראש הממשלה הסיני הראשון שביקר באיים הפסיפיים, אשר אותם תיאר טייפה טיימס "שדה קרב דיפלומטי ארוך בין סין לטאיוואן". כמו כן, לדברי רון קרוקומב, פרופסור ללימודי האוקיינוס השקט באוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט "היו יותר ביקורים של שרים מהאוקיינוס השקט בסין מאשר כל מדינה אחרת".
מצבם של סינים בטונגה

בשנת 2001 היו בטונגה כ-3,000 - 4,000 סינים, שהיוו 3% - 4% מכלל האוכלוסייה במדינה. הסינים בטונגה הם קבוצת המיעוט האתנית העיקרית בממלכה ונחשפו לגזענות בצורה משמעותית, כולל גזענות אלימה, מאז סוף שנות ה-90.
בשנת 2001, הקהילה הסינית של טונגה נפגעה מגל של כמאה תקיפות גזעניות. ממשלת טונגה החליטה שלא לחדש את אישורי העבודה של יותר מ-600 חנוונים סינים, והודתה כי ההחלטה הייתה בתגובה ל"זעם נרחב על נוכחותם של החנוונים".
ב-2006, המתפרעים גרמו נזק חמור לחנויות בבעלות סינים-טונגאים, בנוקואלופה.
לאירועים אלה לא הייתה השפעה שלילית ניכרת על יחסי סין-טונגה; על הסיוע הסיני המתמשך לטונגה, דיבר סגן ראש ממשלת טונגה סמיו וייפולו בשנת 2011 על "היחסים החמים בין שתי המדינות".
כיום

מאז שנת 1998 מכירה טונגה ברפובליקה העממית של סין באופן עקבי.
ב-2001 הודיעו טונגה וועדות ההתנגדות העממית על החלטתן לחזק את "היחסים הצבאיים" שלהן. בשנת 2008 סיפקה סין לטונגה ציוד צבאי בשווי של מעל 340,000 אירו.
בעקבות המהומות בנוקואלופה בשנת 2006, הבנק הסיני נתן לטונגה הלוואה בשווי 118,000,000 דולר בריבית של 2% בלבד עם תשלומים נדחים עד שנת 2018. חלק גדול מההלוואה שימש לבנייה, ושולם לחברות בנייה סיניות.
באפריל 2008 ביקר מלך טונגה ג'ורג' טופו החמישי בסין ואישר מחדש את דבקותה של הממלכה בדבר "סין אחת". במהלך ביקורו נפגש עם שר ההגנה הסיני, לי-אנג גואנגלי כדי "לשפר את חילופי הדברים ושיתוף הפעולה בין כוחותיהן של המדינות". לדברי סוכנות הידיעות הסינית "שינחואה", לסין וטונגה "שותפות פורייה בפוליטיקה; כלכלה; סחר; חקלאות וחינוך, והמדינות גם שומרות על תיאום בעניינים אזוריים ובינלאומיים".
ביוני 2009 דיווח רדיו אוסטרליה כי "קיבל מסמך" שנשלח מהשגרירות הסינית בטונגה למשרד החוץ של הממלכה. במסמך הביעה השגרירות דאגה לגבי שני חברי פאלון גונג שביקרו בטונגה כדי להביע את אמונתם בטונגאים. השלטונות הסיניים תיארו אותם כ"מתנגדים לסין", וביקשה מטונגה "לנקוט בצעדים מיידיים" ושאי ביצוען יפגע ביחסי הידידות הסיניים-טונגיים. במסמך אחר שהרדיו האוסטרלי טען שהשיג, הורה שר החוץ של טונגה לפקידי המשטרה והביטחון לסייע בשמירה על "היחסים הטובים עם סין". רדיו אוסטרליה דיווח כי שתי נשים נחקרו לכאורה על ידי פקידי הגירה של טונגה, עקב בקשת השגרירות הסינית.
יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית – צרפת

| יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית – צרפת |
| --- | --- |
הרפובליקה המרכז-אפריקאית: צרפת


הרפובליקה המרכז-אפריקאית: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
622,984: 643,801
אוכלוסייה
5,376,135: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,555: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
475: 45,527
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית–צרפת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה המרכז-אפריקאית וצרפת. שתי המדינות חברות בלה פרנקופוני ובאו"ם.
היסטוריה > קולוניאליזם צרפתי

במהלך חלוקת אפריקה בשנות ה-80 של המאה ה-19 התמודדו זה עם זה בלגיה, הקיסרות הגרמנית וצרפת על מנת לשלוט בשטח מצפון לנהר אובנגי. בשנת 1903 כינתה צרפת את המושבה החדשה שלה 'אובנגי-שארי' ובשנת 1910 שילבה צרפת את השטח יחד עם ארבע מושבות אחרות (קונגו הצרפתית, גבון, צ'אד וקמרון הצרפתית) לפדרציה קולוניאלית אחת המכונה אפריקה המשוונית הצרפתית. בתחילה, השכירה ממשלת צרפת חלקים נרחבים עבור חברות אירופאיות ואילצה את האוכלוסייה המקומית לאסוף גומי טבעי, לצוד עורות שנהב ובעלי חיים ולעבוד במטעים. עקב ניצול כפוי של האימפריה הקולוניאלית הצרפתית, החלו תושבי מרכז אפריקה למרוד בתחילת המאה ה-20. זה הוביל למרד קונגו-וורה (1928–1931). עד מהרה דוכא המרד על ידי ממשלת צרפת.
במהלך מלחמת העולם השנייה היוו חיילים מרכז אפריקאים חלק מהצבא הקולוניאלי הצרפתי הגדול (Troupes coloniales) ונלחמו למען צרפת החופשית והשתתפו בשחרור פריז. באוקטובר 1940 הגיע הגנרל שארל דה גול לבנגי לבקר את המושל פייר מארי דה סן מארט ולסקור את הכוחות.
היסטוריה > עצמאות

זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, צרפת אימצה חוקה חדשה בשנת 1946 והעניקה אזרחות צרפתית מלאה לתושבי אובאנגי-שארי והתירה להקים אספות מקומיות במסגרת האיחוד הצרפתי החדש. בדצמבר 1958 הפך הכומר הקתולי לשעבר ברתלמי בוגנדה לראש ממשלת טריטוריית אובנגי-שרי. במרץ 1959 נהרג בוגנדה כשמטוסו התפוצץ והוחלף על ידי בן דודו דויד דאקו. ב-13 באוגוסט 1960, אובנגי-שארי קיבלה את עצמאותה מצרפת ושינתה את שמה לרפובליקה המרכז-אפריקאית ודייוויד דקו הפך לנשיא הראשון במדינה.
היסטוריה > לאחר העצמאות

בדצמבר 1965 הושקה הפיכה נגד הנשיא דקו המכונה הפיכת סן סילבסטר (בסיוע צרפת) ומפקד הצבא ז'אן-בדל בוקאסה הכריז על עצמו כנשיא הרפובליקה. בשנת 1975 השתתף נשיא צרפת ואלרי ז'יסקר ד'אסטן בפסגת צרפת–אפריקה שהתקיימה בבנגי. הנשיא ד'אסטן היה ידוע כמי שביקר במדינה מספר פעמים והשתתף במסעות ציד עם בוקאסה. בדצמבר 1976 הכריז הנשיא בוקאסה על עצמו כקיסר הרפובליקה המרכז אפריקאית והכתרתו הסתכמה בכ-20 מיליון דולר, שהיה שווה לתוצר של המדינה במשך שנה שלמה. ממשלת צרפת שילמה עבור הכתרת הקיסר. עקב דיכוי נרחב, התעללות בזכויות אדם וטענות לקניבליזם ברפובליקה על ידי הקיסר בוקאסה, צרפת סילקה את בוקאסה מהשלטון במהלך מבצע ברקודה כאשר הקיסר היה בביקור רשמי בלוב. דייוויד דאקו הוחזר לתפקיד נשיא הרפובליקה ולבוקאסה הוצע מאוחר יותר מקלט בצרפת. באוקטובר 1979, העיתון הצרפתי, לה קנאר אנשנה, ניהל מאמר לפיו הנשיא ד'אסטן קיבל שני יהלומים בזמן כהונתו כשר האוצר ב-1973 על ידי בוקאסה. השערורייה נודעה כפרשת היהלומים (Affaire des diamants).
במשך 19 השנים הבאות, צרפת התערבה בפוליטיקה במרכז אפריקה על ידי תמיכה והדחת נשיאי מרכז אפריקה. בשנת 1997, נשיא מרכז אפריקה, אנז'-פליקס פאטאס, ניהל משא ומתן על הסכמי בנגי כדי להביא לסיום הסכסוך שהתנהל בשנות התשעים בין הממשלה לכוחות המורדים. כתוצאה מההסכמים, צרפת סגרה את בסיסה הצבאי בבואר בשנת 1998.
במרץ 2009 הוצבו כוחות צרפתיים בבנגי לאחר דיווחים כי מורדים משתלטים על הבירה כדי להדיח את הנשיא פרנסואה בוזיזה מהשלטון. בשנת 2012 פרצה מלחמת אזרחים ברפובליקה המרכז אפריקאית כאשר בעיקר המורדים המוסלמים המכונים סלקה סילקו את הנשיא בוזיזה מהשלטון בשנת 2013, והכתירו את מישל ג'וטודיה כנשיא. לאחר הדחתו של בוזיזה, קבוצת מורדים נוצרים המכונה אנטי-בלקה מרדה בשלטון ובנתינים מוסלמים במדינה. סלקה וכוחות הממשלה נלחמו נגד אנטי-בלקה וכוונו לאזרחים נוצרים במדינה. כתוצאה מהסכסוך הדתי והאתני ברפובליקה, חזרה צרפת לרפובליקה כדי לעצור את שפיכת הדם על ידי פריסת 1,000 חיילים וכלי רכב משוריינים למדינה כדי לשמור על השלום במבצע סנגאריס . נשיא צרפת פרנסואה הולנד ביקר את החיילים הצרפתים ברפובליקה בדצמבר 2013. הכוחות נשארו שם עד 2016. הנשיא הולנד חזר לרפובליקה במאי 2016 כדי לפקח על הרחקת הכוחות הצרפתיים מהמדינה שהסתיימה באוקטובר 2016 ונפגש עם הנשיא החדש, פוסטאן-ארקאנז' טואדרה.
סיוע

בשנת 2014 תרמה צרפת 170 מיליון אירו בסיוע לרפובליקה. כספי סיוע אלה ששולמו עבור סיוע אזרחי בנוסף להוצאות צבאיות, סיוע הומניטרי, תמיכה בתהליך הבחירות, תמיכה בסוף המשבר וממשל דמוקרטי במדינה. בוועידת התורמים בבריסל ב-17 בנובמבר 2016 הודיעה צרפת על סיוע של 85 מיליון אירו במשך שלוש שנים, כולל 15 מיליון אירו עבור קרן "Bêkou".
יחסי סחר

בשנת 2016 הסתכם המסחר בין הרפובליקה המרכז אפריקאית לצרפת ב-50 מיליון דולר. חברות רב לאומיות צרפתיות כמו אייר פראנס ואורנג' פועלות ברפובליקה המרכז אפריקאית.
נציגויות דיפלומטיות

הרפובליקה המרכז-אפריקאית מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז
צרפת מחזיקה ברפובליקה המרכז-אפריקאית שגרירות בבנגי.
יחסי הודו–רואנדה

| יחסי הודו–רואנדה |
| --- | --- |
הודו: רואנדה


הודו: רואנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 26,338
אוכלוסייה
1,454,183,987: 14,334,764
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 14,098
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 983
משטר
רפובליקה

נשיא רואנדה פול קגמה מארח את ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בקיגאלי, 2018.
יחסי הודו–רואנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת רואנדה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.
ביקורים מדיניים

במהלך ביקורו של סגן נשיא הודו, מוחמד חמיד אנסרי בפברואר 2017, חתמו שתי המדינות על הסכמים לפיתוח מרכז יזמות בקיגאלי, פתיחת טיסות של רואנדאייר להודו, ופטור מויזה לדרכונים דיפלומטיים רשמיים.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת ברואנדה באמצעות קונסוליית כבוד בקיגאלי.
רואנדה מיוצגת בהודו באמצעות הנציב העליון שלה בניו דלהי.