stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחפית אנטארקטית

| שחפית אנטארקטית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיתיים
סוג:: שחפית
מין:: שחפית אנטארקטית
שם מדעי
 Sterna vittata ‏גמלין, 1798
תחום תפוצה


שחפית אנטארקטית (שם מדעי: Sterna vittata) היא מין של ציפור ממשפחת השחפיתיים ומהסוג שחפית, החיה בעיקר ביבשת אנטארקטיקה. היא מזכירה מאוד את שחפית הקוטב, הנודדת למרחק הארוך ביותר, אך היא גדולה יותר ואפורה יותר בצבעה.
זוהי ציפור קוטבית קטנה מאוד שאורכה 31-38 ס"מ. היא בעלת מקור ארוך ואדום ונוצותיה לבנות עם גוון אפור על הכנפיים הארוכות. הכיפה שחורה בעונת הרבייה, אך שאר הפנים לבנות.
שחפית זו מצויה ברחבי האוקיינוסים הדרומיים גם בשיא החורף (אם כי לא על יבשת אנטארקטיקה עצמה) ומתרבה בתקופת נובמבר-דצמבר, אז הקיץ בדרום. האוכלוסייה העולמית נאמדת ב-140,000 פרטים בוגרים.
השחפיות הצעירות מתבגרות עד לפברואר ואז הם נאלצות לנוע צפונה, לפני שהחורף האנטארקטי מגיע. הטורפים העיקריים שלהם הם חמסנים ויסעורים גדולים.
הערות שוליים

↑  שחפית אנטארקטית באתר הרשימה האדומה של IUCN
שחפית הדורה

| שחפית הדורה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: תלאסאוס
מין:: שחפית הדורה
שם מדעי
 Thalasseus elegans ‏Gambel, 1849
תחום תפוצה


שחפית הדורה (שם מדעי: Thalasseus elegans) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים בעלת מקור ארוך מעט והיא חיה בחופי צפון ודרום אמריקה לאורך האוקיינוס השקט.
שחפית זו מגיעה לאורך 41 ס"מ. היא בעלת מקור אדום או כתום ודק והגב שלה אפור-בהיר. הכנפיים גדולות והזנב ארוך ומפוצל. שחפית זו היא מין קולני ביותר והיא מסתובבת בחבורות. אפשר להתבלבל בינה לשחפית גדולה (Thalasseus maximus), אך האחרונה גדולה יותר ובעלת ציצה שחורה גדולה יותר על הראש.
השחפית נפוצה בטבע מחופי ארצות הברית ומקסיקו המערביים, עד לפרו, אקוודור וצ'ילה. הם חיים ברחבי חופים ואיים שונים ומטילים 1-2 ביצים. השחפיות אגרסיביות ויתקפו כל יצור שיתקרב לביצים, כולל שחפים המקננים לעיתים בסמוך לשחפיות הקטנות.
למרות שתפוצתם העיקרית היא באמריקה, פרטים אחדים נצפו כבר במערב אירופה ובפעם אחת נצפה בקייפטאון שבדרום אפריקה. הן עופות ים שצוללות לדוג דגים ודיונונים.
הערות שוליים

↑  שחפית הדורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
שירים עם אחרים

שירים עם אחרים הוא אלבום ההופעה הראשון של להקת הקאנטרי הישראלית ג'יין בורדו, אשר יצא לאור ב-31 בדצמבר 2020, במקביל לאלבום גרסאות הכיסוי שירים של אחרים. באלבום זה מופיעות גרסאות כיסוי שבוצעו עם אמנים אורחים בהופעותיה של הלהקה.
גרסת יוטיוב

בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה מופיע פלייליסט המהווה גרסה אלטרנטיבית של האלבום, וזה מכיל ארבע רצועות נוספות- "אישה קשה" עם אקו, גרסה נוספת של השיר עם יוני בלוך, "ערב של שושנים" עם ישראל גוריון ו"סתלבט בקיבוץ" עם ג'ימבו ג'יי. עם זאת, הושמטו הרצועות "משהו טיפשי" עם אלון עדר ו"נערה במשקפיים" עם אלון אולארצ'יק
רשימת השמעה > אלבום מקורי

| מס' | שם | מילים | לחן | מבצע מקורי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | היא לא תדע (עם דני סנדרסון)   | דני סנדרסון | דני סנדרסון | גזוז | 3:51 |
| 2. | Across the Universe (עם חמי רודנר)   | ג'ון לנון, פול מקרטני | ג'ון לנון, פול מקרטני | הביטלס | 3:42 |
| 3. | The Call (עם רותם בר אור)   | רותם בר אור | רותם בר אור | האנגלסי | 3:49 |
| 4. | משהו טפשי (עם אלון עדר)   | קרסון פארקס | קרסון פארקס | פרנק סינטרה, ננסי סינטרה | 2:23 |
| 5. | נערה במשקפיים (עם אלון אולארצ'יק)   | יהונתן גפן | אלון אולארצ'יק | גידי גוב | 3:03 |
| 6. | הפעם האחרונה (עם רונה קינן)   | רונה קינן | רונה קינן | רונה קינן | 3:47 |
| 7. | גאולה (עם חמי רודנר)   | חמי רודנר | חמי רודנר | חמי רודנר | 4:03 |
| 8. | קולנוע לב (עם רד בנד)   | לאונרד כהן | לאונרד כהן | לאונרד כהן | 3:28 |
| 9. | Isn't It a Pity (עם אלון עדר)   | ג'ורג' האריסון | ג'ורג' האריסון | ג'ורג' האריסון | 3:52 |
רשימת השמעה > מהדורת יוטיוב

| מס' | שם | מילים | לחן | מבצע מקורי | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אישה קשה (עם אקו)   | דורון טלמון, אקו | דורון טלמון | ג'יין בורדו, אקו | 3:47 |
| 2. | היא לא תדע (עם דני סנדרסון)   | סנדרסון | סנדרסון | גזוז | 3:47 |
| 3. | Across the Universe (עם חמי רודנר)   | לנון, מקרטני | לנון, מקרטני | הביטלס | 3:44 |
| 4. | The Call (עם רותם בר-אור)   | בר-אור | בר-אור | האנגלסי | 3:45 |
| 5. | הפעם האחרונה (עם רונה קינן)   | קינן | קינן | רונה קינן | 3:46 |
| 6. | גאולה (עם חמי רודנר)   | רודנר | רודנר | חמי רודנר | 4:03 |
| 7. | קולנוע לב (עם רדבנד)   | כהן | כהן | לאונרד כהן | 3:27 |
| 8. | Isn't It a Pity (עם אלון עדר)   | האריסון | האריסון | ג'ורג' האריסון | 3:55 |
| 9. | ערב של שושנים (עם ישראל גוריון)   | משה דור | יוסף הדר |   | 2:36 |
| 10. | אישה קשה (עם יוני בלוך)   | טלמון, אקו | טלמון | ג'יין בורדו, אקו | 3:37 |
| 11. | סתלבט בקיבוץ (עם ג'ימבו ג'יי)   | ג'ימבו ג'יי, גל ניסמן | גל ניסמן, זהר ברזילי | פול טראנק, ג'ימבו ג'יי | 3:38 |
הערות שוליים

↑  ג'יין בורדו, ג׳יין בורדו - שירים עם אחרים, באתר יוטיוב, ‏12 באוקטובר 2022
| ג'יין בורדו |
| --- | --- | --- |
דורון טלמון • מתי גלעד • יואב ארבל • רמי אוסרווסר • סתיו אחאי
אמיר זאבי • גיל לנדאו
| אלבומי אולפן | ג'יין בורדו • מה שחשוב • אוקיינוסים • שירים של אחרים • כישוף |  |
| אלבומי הופעה | שירים עם אחרים |  |
| סינגלים | "עינב" • "איך אפשר שלא" • "מה שחשוב" • "תנו לנמנם" • "רוקדים צמודים" • "טי-שרט" • "מחזיקה לי את הלב" • "לא יוצאת למסיבות" • "מגדל המים" • "לא לבד" • "פולארויד" • "כישוף" |  |
שאול ינובסקי

| --- | --- |

שאול ינובסקי ב-1910, ניו יורק
 לידה:  18 באפריל 1864 פינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 בפברואר 1939 (בגיל 74) 
 
שאול ינובסקי (באנגלית:  Saul Yanovsky, ביידיש: שאול יאנאווסקי; 18 באפריל 1864 – 1 בפברואר 1939) היה אנרכיסט יהודי ופעיל פוליטי. ינובסקי היה ההוגה האנרכיסטי הראשון ברחוב היהודי.
ראשית דרכו

הוא נולד בפינסק ולמד בחדר ובתלמוד תורה שבו למד גם רוסית ואריתמטיקה. בגיל 13 עזב את תלמוד התורה ובהשפעת אחיו שהיה מורה לעברית ומשכיל, למד לימודים כלליים כתלמיד אקסטרני. ב-1880 נסע לביאליסטוק ושם השתלב בחוגי הסטודנטים ועשה לו שם בבקיאותו ברוסית ובספרות. באותה תקופה החל להיות פעיל גם בחוגים רדיקליים.
ארצות הברית

ב-1885 היגר לארצות הברית. שם הוא עבד בעבודות כפיים שונות ונעשה פעיל בתנועת העבודה. הוא התפרסם מהר כנואם טוב. הוא גם עבר מרוסית ליידיש משום שכך הייתה לו יותר השפעה על הפועלים היהודים. אחרי מהומות היימרקט נעשה לאנרכיסט. הוא הקים יחד עוד כמה אנשים את הקבוצה האנרכיסטית פיאנירע דער פרייהייט (חלוצי החירות). ב־1889 נעשה עורכו של העיתון האנרכיסטי די וואהרהייט (האמת) שהפסיק לצאת אחרי הגיליון העשרים. ב־1890 נסע ללונדון ועבד שם בקבוצה האנרכיסטית דער נייער דור (הדור החדש). הוא נעשה לעורכו של העיתון דער ארבעטער פריינד. בתחילת 1895 חזר לניו יורק. כתב העת של הקבוצה די פרייע ארבעטער שטימע (קול הפועלים החופשיים) נקלע לבעיות כספיות גדולות אבל ינובסקי הצליח להתגבר על הקשיים והעיתון החל לצאת שוב והוא היה עורכו במשך עשרים שנה. הוא גם יסד עיתון יומי: די אבענד צייטונג (עיתון ערב) בכוונה להילחם בעיתונות הצהובה אבל העיתון נסגר אחר שלושה חודשים. בשנים 1910–1911 ערך את הירחון "די פרייע געזעלשאפט" (החברה החופשייה), אבל עזב אותו ב-1919 אחרי שהתנועה האנרכיסטית היהודית הזדהתה עם מהפכת אוקטובר. במשך תקופה קצרה עבד בעיתון פארווערטס. ב־1929 חזר להיות עורכו של פרייע ארבעטער שטימע ופרסם שם, מלבד מאמרים פולמוסיים, גם ביקורות תיאטרון ותרגומים מהספרות העולמית.
מתרגומיו

מיכאיל בקונין. גאט און דער שטאט. לידז: לידזער אנארכיסטישע גרופע, 1901
ויקטור הוגו. די ים ארבייטער. לאנדאן: אידישע פאבלישינג קאמפ', 1910
פיוטר קרופוטקין. די פראנצויזישע ראוואלוציע. ניו יארק: פרייע ארבייטער שטימע, 1912
לב טולסטוי. די שקלאפעריי פון אונזער צייט, און אנדערע געקליבענע סאציאלע שריפטן. ניו יארק: פרייע ארבייטער שטימע, 1912
ברטה זוטנר. נידער מיט די וואפען. ניו יורק: פרייע ארבייטער שטימע. 1917
לקריאה נוספת

לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, באנד 4. ניו יורק: קולטור-קאנגרעס/ציקא, 1961. (ביידיש)
הערות שוליים

↑  אבא גארדין, עמ' 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494058605171  GND: 119158736  ISNI: 0000 0000 5375 6099  LCCN: nr99027754  NTA: 297282220  SELIBR: 235117  SNAC: w6282f7g  VIAF: 22945071   WorldCat (עם VIAF): 22945071
קרחון דאלגופול

| --- | --- |

מפת האי סמית'. קרחון דאלגופול מצוי בפינה   השמאלית העליונה של הרביע הראשון מימין   בשורה העליונה של רביעי המפה.
 מידע כללי
 על שם:  דלגופול 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 אורך:  3.4 ק"מ 
 קואורדינטות:  62°55′17″S 62°27′43″W﻿ / ﻿62.9214°S 62.4619°W﻿ / -62.9214; -62.4619
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהקרחון דאלגופול(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהקרחון דאלגופול
 
קרחון דאלגופול או קרחון דלגופול (באנגלית: Dalgopol Glacier; בבולגרית: ледник Дългопол) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 3.4 קילומטרים.
הקרחון ממוקם מצפון-מזרח לקרחון וטרינו, ומדרום-מערב לקרחון קונגור.
הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מזרחיים של רכס אימאון.
הקרחון זורם מצפון להר פסגה, ומצפון-מערב לפסגת מזק.
הקרחון נשפך אל מעבר דרייק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי חוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שם העיירה דאלגופול שבצפון-מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
שיא עולם

גשר אקשי-קייקיו – שיא עולם בקטגוריית הגשר התלוי הארוך ביותר בעולם החל משנת 1998 ועד היום
התפתחות שיא העולם בריצת מאה מטר גברים
שיא עולם הוא התוצאה הטובה ביותר (שיא) שהושגה אי־פעם בעולם בתחום מסוים. לרוב הכוונה היא לתחום הספורט, אך ניתן לקבוע שיאי עולם כמעט בכל תחום שהוא בר־מדידה.
שִׂיאָן הוא האדם שהשיג את השיא במקצועו. המילונאי ראובן אלקלעי ציין במילונו כי השם שִׂיאָן הוא חידוש שלו.
מונחים

השגת שיא חדש שלא היה קיים בעבר נקראת "קביעת שיא". בעברית ובשפות נוספות קביעת שיא חדש, שהוא טוב יותר מהשיא הקודם שנקבע, נקראת "שבירת שיא".
בתחום הספורט יש להבדיל בין "שיא עולם" (מסומן באותיות WR (World Record)), "שיא אולימפי" (מסומן באותיות OR (Olympic Record)) ו"שיא אליפות" (מסומן באותיות CR (Championship Record)). שיא עולם מתייחס לתוצאה הטובה ביותר שהושגה בכל זמן או מקום, שיא אולימפי מתייחס לתוצאה הטובה ביותר שהושגה אי־פעם במהלך אולימפיאדה, ושיא אליפות הוא התוצאה הטובה ביותר שהושגה במהלך אליפות מאותו סוג. במקרה ששיא עולם הושג במהלך אולימפיאדה או אליפות, שני שיאים אלה יהיו שווים.
רשימות שיאי עולם

"ספר השיאים של גינס" הוא קובץ מפורסם של שיאי עולם המעודכן תדיר. כותבי הספר מנסים לאמת כמיטב יכולתם את השיאים לפני הכללתם במהדורה הבאה.
"ספר השיאים הפתוח" הוא אתר אינטרנט חינמי המאגד הן שיאי עולם והן שיאים מקומיים.
מדינות מרובות שיאים

במלזיה מלאכת שבירת השיאים הפכה למעין ספורט לאומי.
גם בהודו נקבעו ונשברו שיאים רבים; למדינה זו יש אפילו גרסה מקומית של "ספר השיאים של גינס", שנקראת "ספר השיאים של לימקה" על־שם המשקה המוגז לימקה.
ראו גם

שיאני עולם בעלי ערך בוויקיפדיה
שיאי עולם באתלטיקה
שיאי עולם בשחייה
הערות שוליים

↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
↑  אתר ספר השיאים הפתוח (באנגלית)
↑  בירת שבירת השיאים העולמית באתר Wired (באנגלית)
שקט אמיתי

"שקט אמיתי" הוא אלבום האולפן החמישי והאחרון של הזמרת הישראלית שלומית אהרון. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2015 חברת התקליטים NMC. בין השירים שהצליחו מתוך האלבום נמנים "תגיד לי", שנכתב על ידי שלמה ארצי ו"ספרי לי רק דברים טובים", שכתבו והלחינו אדמית הראל ורמי קליינשטיין.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | תגיד לי  | 3:26 |
| 2. | נהיה אשר נהיה  | 4:23 |
| 3. | תמונה קטנה  | 3:53 |
| 4. | לונדון  | 3:33 |
| 5. | הלב יזכור  | 3:21 |
| 6. | ספרי לי רק דברים טובים  | 3:46 |
| 7. | עוד רגעים אחדים  | 3:29 |
| 8. | מהדורת הקיץ  | 3:58 |
| 9. | שקט אמיתי  | 4:21 |
| 10. | כמו נהר  | 4:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 38:45 |
הערות שוליים

↑  שקט אמיתי - שלומית אהרון, ספוטיפיי
| שלומית אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אישי ואהובי • תקליט עברי • לאהוב יותר • כשתבוא תראה • שקט אמיתי |  |
| אלבומי מחזמר | ליידיס & ג'נטלמן • המופע המשותף עם הכל עובר חביבי • שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| אלבומי הופעה | דואט |  |
| אלבומי וידאו | שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| סינגלים | "אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)" • "הגן הורוד" |  |
שווייץ במלחמות העולם

בשיאה של מלחמת העולם השנייה, שווייץ מצאה אותה מוקפת ממדינות הציר מכל עבריה
מטבע זיכרון שהוטבע לזכרו של מפקד הכוחות המזוינים של שווייץ במהלך מלחמת העולם השנייה, אנרי גיזאן. גיזאן היה אחד מאנשי הצבא הנערצים ביותר בשווייץ, בזכות התוכנית המבצעית שהכין כנגד פלישה אפשרית של גרמניה הנאצית לשטחה בשנת 1940
שווייץ במלחמות העולם שמרה על מדיניות "נייטרלית" ובדלנית, ונמנעה מלהשתתף בהן. במלחמת העולם הראשונה היא סבלה מקרע פנימי, עקב חלוקתה האתנו-לשונית של שווייץ (שווייץ היא מדינה תלת-לאומית: יש בה רוב גרמני, ומיעוט צרפתי ואיטלקי), אך עם זאת המלחמה היא שאפשרה את צמיחתה של תעשיית הבנקאות השווייצרית. משברי שנות ה-20 והשפל הגדול לא פסחו על שווייץ, המערכת הכלכלית שלה נפגעה קשות במהלך אותה התקופה וצמחו בה תנועות פאשיסטיות אם כי באופן נמוך יחסית. במלחמת העולם השנייה שמרה שווייץ על הנייטרליות שלה כמו בזו הראשונה. עם זאת, במהלך המלחמה מטוסי בעלות הברית חלפו פעמים רבות מעל שטחה האווירי של שווייץ, במטרה לתקוף בעומק השטח הגרמני, ולא פעם, פגעו בשוגג במטרות שווייצריות אזרחיות. באותה התקופה, קלטה שווייץ מאות אלפי פליטים מהמדינות הסובבות אותה, בשל היותה מדינה נייטרלית.
מלחמת העולם הראשונה

בשנים שטרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ערכה שווייץ רפורמת בצבאה (ב-1907 וב-1911), ושיפרה את יכולותיו באופן משמעותי. ערב פרוץ המלחמה, כלל הצבא השווייצרי בין 200,000 ל-250,000 חיילים. במהלך מלחמת העולם הראשונה כיבדו הצדדים הלוחמים את הנייטרליות של שווייץ. שווייץ פרסה את כוחותיה לאורך גבולותיה ובעיקר בגבול הצרפתי - בהרי היורה. המלחמה יצרה קרע בשווייץ. בעוד שרוב דוברי הגרמנית העדיפו בדרך כלל את ניצחונן של מעצמות המרכז, האוכלוסייה דוברת הצרפתית והאיטלקית העדיפה את ניצחונם של מדינות ההסכמה. במהלך המלחמה הייתה שווייץ תחת מצור של מעצמות ההסכמה, ולכן סבלה מקשיים רבים. עם זאת, הודות לכך ששווייץ הייתה נייטרלית, המלחמה אפשרה את צמיחתה של תעשיית הבנקאות השווייצרית.
לארגון הצלב האדום הבינלאומי שקבע את מקום מושבו בז'נבה, היה חלק חשוב בסיוע לנפגעי המלחמה. לאחר המלחמה, החליטה שווייץ לאחר קיום משאל עם על הצטרפות לחבר הלאומים. הצטרפות זו לארגון בינלאומי היוותה הפרה כביכול של הנייטרליות של שווייץ, ושווייץ התנתה את הצטרפותה בכך שלא תאלץ להצטרף לכל פעולה צבאית שייזום החבר.
בין שתי מלחמות העולם

משברי שנות ה-20 והשפל הגדול לא פסחו על שווייץ. המערכת הבנקאית נפגעה מהמשבר העולמי, ומאות אלפים איבדו את מקומות עבודתם. יומיים אחרי סוף המלחמה פרצה שביתה כללית, אך דוכאה בתקיפות על ידי הצבא. בהדרגה החלה שווייץ להיות מוקפת במדינות בעלות אידאולוגיה קיצונית, גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית. מנהיג מקומי בשם וילהלם גוסטלוף אף הקים גרסה מקומית של המפלגה הנאצית, עד שנרצח על ידי היהודי דוד פרנקפורטר בשנת 1936.
לחצם של הנאצים על מערכת הבנקאות השווייצרית, כי תמסור להם מידע על נכסיהם של יהודים ושל שאר "אויבי המדינה" הביא לרפורמה בחוקי הבנקאות השווייצרית ב-1934. חוק הבנקאות שנחקק באותה השנה, כלל הוראות מפורשות בדבר הסודיות הבנקאית, שהעבירה עליהן נקבעה אף כעבירה פלילית. הדבר הביא לחיזוק מעמד הבנקים השווייצרים כמוסד שניתן לבטוח בו, אך היה גם הבסיס לטענות על העלמתם של נכסי קורבנות השואה, שעלו כנגד הבנקים השווייצרים, עשרות שנים לאחר המלחמה.
מלחמת העולם השנייה

שווייץ שמרה על הנייטרליות הצבאית שלה אף במהלך מלחמת העולם השנייה על אף שמצאה עצמה מוקפת מכל הכיוונים במדינות הציר והמדינות הכפופות להן, כאי של נייטרליות באירופה הכבושה. היא הצליחה לשמור על עצמאותה בשילוב של הרתעה צבאית, ויתורים כלכליים לגרמניה, היותה מקום נוח לניהול משא ומתן בין הצדדים ולפעולות ריגול למיניהן, והעובדה שהאירועים מעולם לא הפכו את כיבושה של שווייץ לעדיפות ראשונה במעלה לגרמניה הנאצית, שהחזיקה במגירותיה תוכניות פלישה מפורטות לשווייץ.
מלחמת העולם השנייה > פעילות צבאית בשטח האווירי של שווייץ

בינואר 1944 הפילו מטוסי קרב שווייצריים מטוס קרב גרמני שחדר למרחב האווירי של שווייץ.
לקראת סוף המלחמה הפרו מטוסי בעלות הברית פעמים רבות את ריבונותה האווירית של שווייץ, על-מנת לתקוף ביתר יעילות את גרמניה מדרום; שווייץ נהגה להבליג על פעולות אלו. תופעה זאת הגיעה לשיאה ב-1 באפריל 1944 - בתקרית אשר במהלכה הפציצו מטוסים אמריקניים בשוגג את העיר השווייצרית שפהאוזן (Schaffhausen) היושבת על גבול גרמניה. מההפצצה נהרגו 40 בני-אדם וכ-50 מבנים נהרסו. לאחר אירוע חמור זה, הכריזה שווייץ על מדיניות של אפס סובלנות כלפי הפרת הריבונות שלה, בין אם מדובר במדינות הציר ובין אם מדובר בבעלות הברית. למרות זאת, נמשכו אירועים מעין אלה עד סופה של המלחמה, בנסיבות דומות. לאחר המלחמה לקחה ארצות הברית אחריות על האירועים, והביעה התנצלות רשמית על ההרוגים.
מלחמת העולם השנייה > מסחר

הסחר השווייצרי נתקל בקשיים ומחסומים הן אצל בעלות הברית והן אצל מדינות הציר. שני הצדדים הפעילו לחץ גלוי על שווייץ שלא לסחור עם הצד השני. שיתוף הפעולה הכלכלי והענקת האשראי לגרמניה הנאצית השתנה על פי מידת האפשרות שזו תפלוש לשווייץ, והזמינות של שותפים אחרים לעסקאות הסחר. שווייץ, שהייתה מוקפת במדינות הציר, הייתה תלויה בייבוא לרכישת מוצרי מזון בסיסיים, ולכל תצרוכת הדלק שלה. התעשייה השווייצרית שהתמחתה בכלים מדויקים, לא נתקלה בחוסר דרישה לתוצרתה, והפרנק השווייצרי היה המטבע היחיד שהיה מקובל אצל שני הצדדים הלוחמים. שני הצדדים מכרו כמויות גדולות של זהב לבנק הלאומי השווייצרי, בחלקו זהב שנגזל מקורבנות השואה. כך גילתה ועדת ברז'ייה שהתכנסה בסוף שנות התשעים. עם זאת, לקשרי הסחר עם שווייץ הייתה תרומה שולית למאמץ המלחמתי הגרמני.
מלחמת העולם השנייה > פליטים בשווייץ

במהלך המלחמה קלטה שווייץ 300,000 פליטים, מתוכם כ-104,000 חיילים מצבאות שונים שנכלאו על פי כל הכללים והחוקים משהגיעו לאדמת שווייץ. השאר היו אזרחים זרים שנכלאו או הוענקה להם זכות לשהייה זמנית על ידי רשויות הקנטונים, 60,000 מפליטים אלו נמלטו מרדיפות הנאצים, מתוכם 27,000 יהודים. בין 10,000 ל-25,000 פליטים גורשו מאדמת שווייץ בחזרה למקומות מהם באו. כ-35,000 פליטים, מתוכם כ-70% יהודים, חויבו לעבוד במחנות עבודה תוך איום בגירוש אל ארצות מוצאם, והם הועסקו בעיקר בסלילת כבישים ודרכים צבאיות. בשנות ה-90 החלו הבנקים השווייצרים, לאחר לחץ בינלאומי של מוסדות יהודים, לחשוף את חשבונות הבנק שניהלו אצלם קורבנות השואה. הדו"ח הסופי בעניין זה הוגש ב-2002.
יחסם של השווייצרים לצדדים הלוחמים היה מורכב מיחס אידאולוגי לפי נטיית הלב, או מסימפתיה אתנית לעם שאת לשונו דברו. הממשלה מנעה בקנאות מכל אדם, מפלגה או פלג אתני לפעול באופן גלוי לטובת מי מהצדדים.
מלחמת העולם השנייה > פליטים בשווייץ > שווייץ והפליטים היהודים בתקופת השואה

מסתיו 1940 עד אפריל 1942 קיבלו 420 פליטים יהודים מקלט בשווייץ. בקיץ 1942 החלו יהודים לעבור את הגבול לשווייץ כל יום, בעיקר מצרפת, ממנה החלו גירושים. המשטרה השווייצרית החליטה לאסור את כניסת הפליטים היהודים. ב-13 באוגוסט 1942 הוצא צו שהורה למשטרת הגבולות לגרש כל פליט שינסה להיכנס לשווייץ באופן לא חוקי. יהודים עדיין לא נחשבו פליטים פוליטיים ולכן לא זכו למקלט בשווייץ.
החל מאבק ציבורי, בראשו עמדו ארגוני עזרה לפליטים, ארגוני כנסייה וחוגים סוציאליסטיים. הם ביקשו להכליל את היהודים בהגדרת "פליט פוליטי" ולעכב את הגרושים, לפחות עד שיתברר שאכן לא נשקפת סכנה למגורשים, כפי שטען היינריך רותמונד (גר'), מפקד משטרת הגבולות השווייצרית. בספטמבר 1942 הוערך כי 2,000 יהודים כבר גורשו. ב-22 בספטמבר 1942 התקיים בפרלמנט דיון ציבורי שהיווה את שיאו של המאבק הציבורי. שתי מפלגות האופוזיציה - המפלגה הדמוקרטית והמפלגה הסוציאליסטית - מחו על המדיניות הקשוחה כלפי הפליטים ודחו את הטענה ש"הספינה מלאה". עקב הלחץ הציבורי צומצמו ממדיה של פקודת הגירוש. יהודים אמנם עדיין לא נכללו בהגדרת "פליטים פוליטיים" הזכאים למקלט, אבל הופסק גירושם של חולים, נשים בהריון, מבוגרים מעל גיל 65, ילדים מתחת גיל 16 והוריהם.
ב-1943 השתנתה המדיניות לגבי פרסום ידיעות על גורל היהודים. כמו כן חל שינוי בדעת הקהל בשווייץ. בפברואר 1943 הופיעה בעיתונים קריאה של קתולים פולנים בשווייץ נגד רצח היהודים. עוד הופיעו ידיעות כי גטאות פולין רוקנו מיושביהם וכן הערכה כי מתוך למעלה מ-2.8 מיליון יהודי פולין נותרו אולי 650,000. במחצית מרס 1943 הופיעה עדות של גרמני על מחנה ההשמדה בלז'ץ. בספטמבר 1943 פורסמה בעיתונות השווייצרית ידיעה של סוכנות ידיעות אמריקנית, לפיה ניתן להעריך, על סמך ניתוח של מקורות גרמניים רשמיים, כי 5 מיליון יהודים נרצחו באירופה.
אך המדיניות הרשמית של שווייץ כלפי הפליטים היהודים לא השתנתה עד קיץ 1944. העיתונות המשיכה להתרכז באירועי המלחמה ולא בגורל היהודים. דעת הקהל המשיכה להתנדנד בין זעזוע וחרדה לבין אי אמון והתכחשות. הצנזורה המשיכה במדיניות של "נייטרליות", שסיננה והשמיטה ידיעות שנגעו לגורל היהודים. בינואר 1944 אסרה הממשלה על פרסום עדויות של רופאים שווייצרים שביקרו בחזית המזרחית כבר בסוף 1941 וב-1942 וחזו ביחס הגרמני לשבויים רוסיים וליהודים. סגלוביץ', ראש סוכנות הידיעות היהודית השווייצרית "יונה", הגדיר זאת לאחר המלחמה, ב-1955, כמדיניות השתקה מכוונת של הצנזורה בכל הנוגע לידיעות על רצח יהודים.
ראו גם

שווייץ במאה ה-19
ווה
לקריאה נוספת

Haesler Alfred A., The Lifeboat is Full: Switzerland and the refugees, 1933-1945, Funk and Wagnalls, New York, 1967
Jean Ziegler, THE SWISS, THE GOLD, AND THE DEAD, translated from the German by John Brownjohn, Harcourt Brace, 1998
הערות שוליים

1 2 3  World War I-Preparation, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית .
↑  Let's Swallow Switzerland by Klaus Urner (Lexington Books, 2002).
↑  מטוסי־הרב שווייצריים הפילו מטוס גרמני, המשקיף, 3 בינואר 1944
1 2  The Diplomacy of Apology: U.S. Bombings of Switzerland during World War II
↑  Schaffhausen im Zweiten Weltkrieg
1 2  US-Bomben auf Schweizer Kantone
↑  Military Agency Records
↑  Regan, Geoffrey. Blue on Blue - A History of Friendly Fire. Avin Books, New York, 1995.
↑  Halbrook, Stephen (2003). Target Switzerland: Swiss Armed Neutrality in World War II. Da Capo Press. p. 224. ISBN 0306813254.
↑  The Bergier Commission Final Report, page 23 http://www.uek.ch/en/
↑  The Bergier Commission Final Report, page 249 http://www.uek.ch/en/
↑  The Bergier Commission Final Report, page 518 http://www.uek.ch/en/
↑  Asylum, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ, בגרמנית, בצרפתית, באיטלקית .
↑  The Bergier Commission Final Report, page 117 http://www.uek.ch/en/
↑  שמעון ארלנגר, סדר לעומת חינוך: מחנות העבודה השווייצריים לפליטים ולמהגרים, בתוך יד ושם: קובץ מחקרים ל"א (2003), עע' 135-156
↑  Independent Commission of Experts Switzerland – Second World War ICE
↑  Bauer Yehuda, American Jewry and the Holocaust, pp. 228-229
↑  אדלר רעיה, "סוכנות הידיעות 'יונה' – מאבק וחדשות" (על סוכנות ידיעות יהודית בשווייץ בתקופת השואה), בתוך קשר 3 (מאי 1988), אונ' ת"א, התוכנית ללימודי עיתונאות, ע' 57-68
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 008927
שנת הבשרים שלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רות אוזקי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת וייקניג 
 תאריך הוצאה:  1998
 מספר עמודים:  472
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  2001
 תרגום:  אלינוער ברגר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002142892
 
שנת הבשרים שלי (בארצות הברית: My Year of Meats ובאנגליה: My Year of Meat) הוא רומן בעל אופי תעודי פרי עטה של רות אוזקי, הספר מתאר את ההבדלים בין התרבות היפנית לאמריקאית. הספר ראה אור לראשונה בהוצאת ויקינג בשנת 1998 וזכה בפרס קיריאמה (Kiriyama Prize). תרגום לעברית והופיע בהוצאת עם עובד בשנת 2001.
הספר הפך לספר מכונן בנושא צמחונות, טבעונות וזכויות בעלי חיים, בין היתר בשל סצנה בה מתוארת ילדה בת חמש בעלת חזה מתפתח שהחלה לקבל מחזור, תופעה שמקורה בחשיפה להורמונים שמקבלות הפרות בחווה של אביה.
תקציר העלילה

ג'ין קטאגי-ליטל היא עתונאית אמריקנית שמתחילה לעבוד בחברת הפקה יפנית. החברה עובדת עם תעשיית הבשר האמריקנית על-מנת לקדם את השימוש בבקר אמריקני באמצעות יצירת תוכנית טלוויזיה שנקראת "רעייתי האמריקאית!". ג'יין עובדת כמארחת ומפיקה ומדי שבוע מציגה רעיה אמריקנית כיצד היא "חיה את חייה" ומבשלת בשר. הרומן ממשיך ומציג את המניפולטיביות שבה נוקטות חברת ההפקה וחברת הבשר.
באופן מקביל לסיפורה של ג'יין, מסופר על חייה של אקיקו אונו, אמנית מאנגה לשעבר שמתמחה בעלילות אימה ונישאת בניגוד לרצונה לגבר העובד עבור תעשיית הבשר האמריקנית. בעלה דואג רק לכך שלאקיקו ייוולד ילד והוא מאלץ אותה לצפות בתוכנית "אשתי האמריקנית" ולבשל את המתכונים המוגשים בתוכנית. אולם, כשעצמאותה ומודעותה העצמית של אקיקו גדלים כתוצאה מצפייתה בתוכנית ומהבישול לבעלה, כך חייה השאננים ויחסיה עם בעלה מתערערים.
הספר בעברית

רות ל. אוזקי, שנת הבשרים שלי, מאנגלית: אלינוער ברגר, עם עובד, 2001.
לקריאה נוספת

יוסף-פז בר, "נעדרים מונכחים: מבעלי חיים לאומללי החיים בסיפורת אמריקנית עכשווית", חיות וחברה, 46, 2012. עמ' 73-63.