stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווין מקלאוד
הפצת מוזיקה

מקלאוד החליט לשחרר את המוזיקה שלו ברישיונות Creative Commons על מנת למקסם את מספר האנשים שיכולים להאזין למוזיקה ולהשתמש בה. לדבריו, חלק מהסיבה שלו לאפשר לאנשים להשתמש במוזיקה שלו בחינם היא האמונה שלו שמערכת זכויות היוצרים הנוכחית מקולקלת; הוא מרגיש חסר אונים לשנות את המערכת כולה בכוחות עצמו, אך מקווה ליצור "גוף חלופי של יצירות המסוגל להתחרות בהן".
הרישיון הפופולרי ביותר של מקלאוד הוא CC BY; כל עוד הוא מקבל קרדיט בתיאור הווידאו או השיר, המוזיקה שלו חינמית לשימוש. רישיון ללא ייחוס זמין גם לאנשים שאינם מוכנים או אינם מסוגלים לספק למקלאוד קרדיט; רישיון זה עולה 30 $ לשיר אחד, 50 $ לשני שירים ו 20 $ לכל שיר בעבור כמות המונה שלושה שירים או יותר.
מקלאוד יצר גם את FreePD.com, האוסף הקלטות קול חדשות של אמנים שונים אשר שוחררו לנחלת הכלל. במקום לחכות לזכויות יוצרים ישנות שיפקעו, הוא מקווה לספק ספרייה איכותית של יצירות מוקלטות מודרניות של אמנים שמשחררים במפורש את המוזיקה שלהם לרשות הרבים. חלק מהמוזיקה של מקלאוד זמינה גם באתר; הוא מסביר שהשירים האלה "אינם ברי קיימא מבחינה מסחרית במובן המסורתי, ופשוט מוסיפים עומס [באתר הראשי שלו] שמפריע לאנשים למצוא את היצירות שהם עשויים לרצות."
דוקומנטרי

מקלואוד הוא הנושא לסרט תיעודי שכותרתו Royalty Free: The Music of Kevin MacLeod. הוא תוזמן לצאת בשנת 2019. ריאן קמארדה, במאי ומפיק הסרט, ניהל קמפיין התרמה בקיקסטארטר עם יעד של 30 אלף דולר; בסוף הקמפיין, 524 תומכים התחייבו בסך הכל ל-30,608 דולר. על פי עמוד Kickstarter, הסכום היה נחוץ להובלה כדי לקיים ראיונות באופן אישי עם הנושאים השונים שהופיעו בסרט.
פילמוגרפיה

Abayob: Face The Devil Inside (2020, סרט הודי קצר)
פרסים

בשנת 2015, קיבל מקלאוד את הפרס הבינלאומי לשם כבוד לווידאו ברשת, בטקס הפרסים הגרמני לווידאו ברשת לשנת 2015 מידי האקדמיה האירופית לווידאו ברשת על הישג חייו בהשפעה על קהילת הווידאו הגרמנית ברשת.
הערות שוליים

↑  Hoffberger, Chase. "Royalty Free: Why YouTube and Creative Commons can't coexist". The Daily Dot. אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2015. נבדק ב-30 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pollari, Niina. "Free Music – Kevin MacLeod Composes for the Internet". Kickstarter. אורכב מ-המקור ב-22 בדצמבר 2015. נבדק ב-30 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Case Studies/Kevin MacLeod". creativecommons.org. אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 2014. נבדק ב-19 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Royalty Free Music – ISRC Code to Track Name Lookup". incompetech.com. אורכב מ-המקור ב-10 בינואר 2015. נבדק ב-19 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Free downloads – Royalty Free Music". incompetech.com. אורכב מ-המקור ב-18 בינואר 2015. נבדק ב-19 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "I am Kevin MacLeod, the composer in millions of YouTube videos, and thousands of films. AMA! : IAmA". Reddit. אורכב מ-המקור ב-11 בדצמבר 2014. נבדק ב-19 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Soundtrack - Kerbal Space Program Wiki". Kerbal Space Program Wiki. אורכב מ-המקור ב-9 בנובמבר 2019. נבדק ב-2019-11-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MacLeod, Kevin. "Free downloads – Royalty Free Music". Incompetech. אורכב מ-המקור ב-23 במרץ 2015. נבדק ב-25 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Camarda, Ryan (1 בינואר 2000), Royalty Free: The Music of Kevin MacLeod, אורכב מ-המקור ב-12 במרץ 2017, נבדק ב-12 במרץ 2017 {{citation}}:  (עזרה)
↑  MacLeod, Kevin. "Music License Forms". Incompetech. אורכב מ-המקור ב-29 ביולי 2016. נבדק ב-25 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MacLeod, Kevin. "Public Domain Music Downloads". FreePD. אורכב מ-המקור ב-23 במרץ 2015. נבדק ב-26 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MacLeod, Kevin. "FreePD FAQ". FreePD. אורכב מ-המקור ב-16 באוגוסט 2016. נבדק ב-26 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Royalty Free: The Music of Kevin MacLeod by Ryan Camarda". Kickstarter.com. אורכב מ-המקור ב-30 באוקטובר 2014. נבדק ב-2015-01-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://youtube.com/watch?v=tCGeJKBrrk8
↑  "German Web Video Award Page". אורכב מ-המקור ב-2019-10-30. נבדק ב-14 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Video of the German Web Video Award Being Given". אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2015. נבדק ב-14 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335372305171  BNE: XX4768246  GND: 1061416496  LCCN: no2010188405  MusicBrainz: 8292bf44-2dd1-4bad-8019-276ec38f28e7  VIAF: 168988324   WorldCat (עם VIAF): 168988324
קולנוע אורות (קריית מוצקין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית קולנוע, אולם תיאטרון 
 מיקום:  קריית מוצקין 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1947
 תאריך פתיחה רשמי:  1947
 קואורדינטות:  32°49′46″N 35°04′36″E﻿ / ﻿32.829485°N 35.076569°E﻿ / 32.829485; 35.076569
  (למפת חיפה מוגדלת) קולנוע אורות(למפת חיפה רגילה) קולנוע אורות(למפת הגליל המערבי רגילה) קולנוע אורות(למפת הגליל המערבי מוגדלת) קולנוע אורות he
 
קולנוע אורות הוא בית קולנוע שפעל בקריית מוצקין.
בית הקולנוע הוקם בשנת 1947 והיה לבית הקולנוע המרכזי בעיר.
בשנת 1967 ביקר ראש ממשלת ישראל לוי אשכול בבית הקולנוע, לרגל מאה שנים להולדת ליאו מוצקין, ונאם שם.
מפיק הקולנוע יורם גלובוס, בנו של בעל בית הקולנוע, עבד בתחילה כמפעיל מקרן קולנוע במקום.
בית הקולנוע נסגר בשנות ה-80. על חורבותיו הוקם בעשור השני של המאה ה־21 בניין מגורים.
הערות שוליים

↑  100 שנים להולדת מוצקין באתר על המשמר, 17 בדצמבר 1967
↑  מקרית מוצקין להוליווד, מעריב, 20 בנובמבר 1990
קובוס הנילוס

| קובוס הנילוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צבאי סוף
סוג:: קובוס
מין:: קובוס הנילוס
שם מדעי
 Kobus megaceros ‏פיטזינגר, 1855
תחום תפוצה
 ביצת סוד - מקום חיותו העיקרי של קובוס הנילוס על מפת דרום סודאן.
שמות נוספים
 קובוס לבן עורף  לצ'ווה הנילוס  קובוס אוכפי

קובוס הנילוס או קובוס לבן עורף (שם מדעי: Kobus megaceros או Kobus maria) הוא מין אנטילופה בתת-משפחת צבאי הסוף, החיה באזורי ביצות וסוואנות בסודאן ובאתיופיה. קובוס הנילוס תואר לראשונה בשנת 1855, ולעיתים נחשב כסוג ומין יחיד תחת השם המדעי "Onotragus megaceros". קובוס הנילוס נחשב ליפה ולנדיר שבתת-משפחת צבאי הסוף. לקובוס זה אין תת-מינים.
לקובוס מספר שמות, כשהכינויים העיקריים שלו הם "קובוס הנילוס" על שם מקום חיותו - הנילוס הלבן, "קובוס לבן עורף" על שם עורפו הלבן הבולט, ו"לצ'ווה הנילוס" על שם דמיונו במידות גוף לקובוס המשקפיים המכונה "לצ'ווה".
תיאור > קרניים

לזכרים של קובוסי הנילוס זוג קרניים בינוניות וכבדות בצורת נבל, הממוקמות בצידי הראש סמוך לאוזניים מה שגורם למרחק גדול ביניהן ככל שהקרן יותר ארוכה. לקרניים של קובוס הנילוס שתי צורות עיקריות:
הקרן צומחת במעוגל לכיוון מעלה ואחור, מתעגלת ויורדת למטה, וחוזרת ומתעגלת למעלה בצורה ניכרת או עדינה; צורה זאת המזכירה את האות S, שונה משאר קרניי הקובוסים שצמיחתן היא לכיוון מעלה, ולפעמים במבט שטחי מלפנים הם נראות כקרניים עגולות ומוזרות.
הקרן צומחת במעוגל לכיוון מעלה ואחור, ממשיכה ישר במקצת, ואז עולה שוב למעלה בצורה המזכירה קרני צבי.
בשני המקרים הקרן היא עבה ועגולה בתחילתה עם טבעות מחורצות גדולות, והופכת להיות דקה וחלקה בסופה כאשר הטבעות מתקטנות עד שנעלמות מספר סנטימטרים לפני חוד הקרן. צבעה של הקרן משתנה בין אפרפר חום/צהבהב ל-אפור כסוף או שחור כחלחל. הטבעות בהירות יותר משאר הקרן והחודים כהים יותר. לזכרים צעירים הקרניים מעוגלות רק במקצת, והן חלקות לגמרי בצבע כהה מאוד. כאמור, רק לזכרים יש קרניים, בעוד שלנקבות יש זוג בליטות במקום שבו נמצאת הקרן אצל הזכרים.
תיאור > כסות

הפרווה של קובוס הנילוס קצרה ועבה ומורכבת משערות צפופות, והיא ארוכה וסבוכה מאוד באזור הלחיים והצוואר, הן לזכרים והן לנקבות, מה שנראה מרחוק כזקן. מלבד הקרניים, הדו-צורתיות זוויגית (הבדל בין הזכרים לנקבות) של קובוס הנילוס בצבעי הפרווה הוא מהבולטים ביותר אצל הפרסתנים, כאשר הזכר והנקבה כה שונים זה מזו עד  שניתן לחשוב, שהם שני מינים נפרדים:
לזכרים צבע הפרווה העיקרי הוא שחור-שוקולד כהה, כאשר הפנים, הגב, האף, צדדי הבטן, הרגליים וסוף הזנב נוטים להיות בצבע שחור בוהק עם גוון כחלחל, בעוד שהלחיים, הצוואר, החלקים העליונים של הרגליים והמותניים - יהיו בצבע חום שוקולד כהה. העורף, בניגוד חד לשאר הגוף, הוא לבן, מה שנתן לקובוס את אחד משמותיו. החלק הלבן מתחיל מבסיס הקרניים, מתפשט על האוזניים והעורף ומסתיים בכתם לבן גדול דמוי אוכף סמוך לכתפיים. באזור האוזניים הצבע הלבן מתפשט מעט לכיוון הרקות והמצח, והוא מקיף את הגבות והעיניים משלושה צדדים בצורה המזכירה אות 'C' הפוכה מה שבשילוב עם הכתמים השחורים נראה כמסכה על פניו של הקובוס. הצבע הלבן נמצא גם במקומות נוספים כדוגמת הסנטר, השפתיים, הגחון, הצדדים הפנימיים של הרגליים, צדדי הזנב ומעל הפרסות. צבע בז' נראה בעיקר בחלקים התחתונים של הרגליים, בטבעת המקיפה את האף, סוף פלג הגוף האחורי ומרכז הזנב. לעיתים הבז' נראה גם בחלקים שאמורים להיות לבנים לגמרי בעיקר באוזניים והגבות. צבע הגוף הכללי כהה יותר ככל שהקובוסים מבוגרים  יותר.
לנקבות צבע הפרווה העיקרי הוא חום זהוב, ובאופן כללי הן דומות מאוד לנקבות של קובוס המשקפיים. החלקים העליונים הכוללים את הגב, צדדי הבטן, העורף והפנים נוטים לחום אדמדם בהיר, ואזורים כדוגמת המותניים, הגחון, הלחיים והגרון בצבע חום-צהבהב. סימוני הפנים של הנקבות בולטים פחות מאלו של הזכרים, וכוללים צורת C לבנה מסביב לעיניים בדומה לזכרים, וכתם שחור גדול מתחת לכל עין המתפשט לעיתים לאף וללחיים כשל הצבאים. השער הסבוך שבלחיים בולט יותר אצל הנקבות מהזכרים בניגוד לזה שבצוואר, והוא מנוקד לעיתים בשערות אפרפרות. הרגלים בצבע אפרפר בהיר או לבן, וסוף הזנב שחור.
העופרים הזכרים של קובוס הנילוס עוברים שלושה שלבים עד שהם מגיעים לצבע הבוגרים: 1) עופר. צבעו כשל הנקבות אולם הוא כהה יותר באזור הגב והפנים עם צבע חום אדמדם כהה. בשלב זה אין הבדל אצל העופרים בין הזכרים לנקבות. 2) צעיר. בשלב זה הזכרים והנקבות זהים לגמרי לנקבות בוגרות, וכן סימוני הפנים זהים (C לבן בעיניים וכתם שחור בלחיים), אולם לזכרים כבר יש קרניים קטנות. 3) מתבגר. שלב זה נמצא רק אצל הזכרים בגילאי שנתיים עד שלוש והם דומים מאוד לקובוס שחור (תת-מין של קובוס המשקפיים); הצבע השולט ברוב הגוף הוא כבר שחור, כאשר החלקים שאמורים להיות לבנים כדוגמת העורף וצדדי הרגליים בצבע בז' (פרט ל-C שמעל העיניים והשפתיים), וכן החוטם וחלקים נוספים ששחורים אצל הבוגרים עדיין בצבע בז'. הקרניים כבר בינוניות בשלב זה, ולעיתים צבע הפרווה הכללי עדיין עלול להיות חום זהוב.
תיאור > מבנה ומידות גוף

גופו של קובוס הנילוס עבה ורחב, וראשו קצר; הצוואר ארוך למדי הן לזכרים והן לנקבות, אולם אצל הזכרים הוא נראה קצר ועבה בשל השערות הסבוכות שעל גרונם. רגליו ארוכות ודקות, כאשר פלג גופו האחורי מוגבה מעט מהקדמי. זנבו ארוך למדי והוא מסתיים בציצית שיער גדולה המסייעת לו להבריח זבובים. פרסותיו גדולות ורחבות ומתאימות לבית גידולו הבוצי, והן מסייעות לו לרוץ וללכת בבטחה או לשחות במהירות.
מידות הגוף של קובוס הנילוס:

גובה כתף הזכר: 105-100 ס"מ.

גובה כתף הנקבה: 85-70 ס"מ.

אורך ראש וגוף הזכר: 180-160 ס"מ.

אורך ראש וגוף הנקבה: 170-130 ס"מ.

אורך הקרניים (זכר): 85-45 ס"מ.

אורך הזנב (לשני המינים): 50-45 ס"מ.

משקל הזכר: 120-90 ק"ג.

משקל הנקבה: 90-60 ק"ג.
מינים דומים

על אף שלקובוס הנילוס צבעי פרווה ייחודיים, קיימים שני תת-מינים של קובוסים שלזכרים המבוגרים שבהם פרווה שחורה במקצת או לגמרי. קובוסים אלו הם:
קובוס המשקפיים (Kobus leche): פרוותם של המבוגרים מתת-המין "smithemani" בצבע שחור-שוקולד או חום כהה בחלקים גדולים בגוף, והם נבדלים מקובוס הנילוס בשני מאפיינים: 1) סימוני פנים. אצל תת-המין של קובוס המשקפיים הפנים בצבע חום אדמדם בהיר, הלחיים שחורות, ויש לו עיגולים לבנים מסביב לעיניים הנראים כמשקפיים. לקובוס הנילוס הפנים דווקא שחורות בעוד שהלחיים עלולות להיות חום כהה, ויש להם כתם לבן בצורת C מעל העיניים. 2) צבעי פרווה. צבע הפרווה של תת-מין זה שחור בעיקר בגב, צדדי הבטן, הרגליים והגרון, כאשר פלג הגוף האחורי והעורף נוטים לחום אדמדם בהיר יחסית; בצוואר השחור יש פס לבן ארוך מהחזה עד הסנטר. קובוס הנילוס לעומת זאת בצבע כהה אחיד בכל הגוף.
קובוס שחור רגל (Kobus kob): פרוותם של המבוגרים מתת-המין "leucotis" בצבע שחור-חום שוקולד, והם נבדלים מקובוס הנילוס בעיקר בשלושה מאפיינים: 1) סימוני פנים. לקובוס שחור הרגל יש כתם לבן גדול המקיף את העיניים ומתפשט מעט לחוטם, וכתם לבן נוסף המקיף את האף, השפתיים, הסנטר, ומסתיים בסינר לבן בגרון. לקובוס הנילוס לעומת זאת יש מסביב לעיניים רק כתם קטן הדומה ל-C, ואין לו סינר לבן בגרון. 2) פרווה. לקובוס שחור הרגל פרווה קצרה מאוד, ואילו לקובוס הנילוס פרווה סבוכה וארוכה ובמיוחד בצוואר. 3) זנב. הזנב של קובוס שחור רגל קצר בהרבה משל קובוס הנילוס.
תפוצה ובית גידול

קובוס הנילוס נפוץ במרכז אפריקה בעיקר בדרום סודאן ובמקצת מאתיופיה, ותפוצתו מתחלקת לשני חלקים עיקריים הנמצאים סביב ביצות ויובלים של הנילוס הלבן: החלק העיקרי במרכז דרום סודאן הנמצא סביב ביצות סוד הגדולות, נהר בחר אל-ע'זאל ("נהר הצבאים") ויובלים נוספים של הנילוס, ומתפשט על המחוזות הדרום-סודאנים הבאים: צפון, מרכז ומזרח ואראפ, מרבית חלקי מדינת האיחוד, דרום מערב מדינת הנילוס העליון, החלק המערבי של מחוז ג'ונגליי, צפון, מרכז ודרום מזרח מדינת האגמים, עם גלישה קטנטנה לכיוון מחוז אקווטוריה התיכונה.
החלק המשני נמצא בעיקר סביבות יובלי הנילוס כדוגמת נהר סובט, נהר אדר, נהר יאבוס, מתחיל ממרכז מדינת הנילוס העליון, ממשיך דרומה עד לצפון מזרח מחוז ג'ונגליי, והוא מסתיים בצפון מערב מחוז גמבלה האתיופי.
בית גידולו של קובוס הנילוס הוא בעיקר ביצות סוד הדרום-סודאניות וביצות מאצ'אר האתיופיות, וכן אגמים, נהרות, מרעה וערבות עשב מוצפות סביבות הנילוס, לגונות, סבך קנים, סוף, וגומא פפירוס, עשב גבוה או קצר, שיחים, ובתי גידול נוספים המצויים בקרבת ביצות. הקובוס נמצא תדיר באזורי מים רדודים, והעומק המועדף עליו הוא בין 10 ל-40 ס"מ. הטמפרטורות באזורי תפוצתו משתנים במהלך השנה 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת בהם היא 1,000-500 מ"מ בשנה.
אקולוגיה, רבייה ומחזור חיים

כמו אנטילופה רבות, קובוסי הנילוס פעילים בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ושעות הערב שבהם מזג האוויר סביר. בשאר היום הם ינוחו באזורים הגבוהים ממפלס המים כדוגמת איים ושרטונים. במהלך השנה הם נודדים למרחקים עונתיים קצרים (40-30 ק"מ) במקביל להצפת ונסיגת מי השיטפונות.
בעבר העדרים היו מגיעים למספרים של 50–100 פרטים, אולם בימינו הם נצפים בעיקר בקבוצות קטנות ובינוניות; הקבוצות הנפוצות יותר הם נקבות עם צאצאיהן וזכר בוגר אחד או קבוצה של זכרים צעירים, אשר ניתן לראות נקבות וצאצאיהם בלבד או זכר בודד המחזיק טריטוריה משלו. לצבע הפרווה הכהה של הזכרים יש משמעות טריטוריאלית - כל עוד הכתם הלבן בעורף נעדר מהפרווה של הזכרים הצעירים הם נסבלים על ידי הזכר הגדול, אולם ברגע שהוא נראה, הקונפליקט ביניהם בלתי נמנע ועל פי רוב הם מגורשים על ידו. בקבוצות של זכרים צעירים ההיררכיה נקבעת על ידי צבע הפרווה.
כאשר יש מפגש בין שני זכרים בוגרים, הם ינהלו קרב עיקש ותקיף הכולל נעילת קרניים, צבירת תאוצה והתנגשות - כשכל אלה מתרחשים בתוך המים.
תזונתו העיקרית היא שרכים, עשבי וצמחי מים. בתקופות הגשמים וההצפות המזון המועדף עליו הוא אורז בר, ואילו בעת נסיגת המים התזונה כוללת שיעור גבוה יותר של עשבי ביצה. לפעמים בתקופות של בצורת, הוא ניזון גם על שיחים, עלים וענפי עצים, שעליהם הוא מגיע על ידי עמידה על הרגליים האחוריות. בעת מעבר דרך מים רדודים, קובוס הנילוס מתקדם במהירות על ידי סדרה של קפיצות חינניות, ואילו במים עמוקים יותר הוא שחיין מוכשר - הודות לפרסותיו.
באזורי מחייתו של קובוס הנילוס הטורפים נדירים יחסית, ולעיתים רחוקות ייטרף על ידי תניני יאור, אריות ונמרים. בשעת סכנה הקובוס יברח לתוך המים העמוקים ויחכה שם עד יעבור זעם. נקבות יגנו על העופרים מטורפים קטנים כדוגמת תנים וסרוואלים על ידי בעיטות.
ההיריון נמשך 7–9 חודשים (בסביבות 240 ימים), לאחריהם נולד עופר אחד השוקל בעת לידתו 5.5-4.5 ק"ג. כחודש לאחר הלידה הנקבה עלולה שוב להיכנס להריון. הלידות מתרחשות בכל השנה, ובעיקר בעונת הגשמים בחודשי נובמבר ופברואר. העופר מוסתר במשך מספר שבועות בצמחייה, ואמו מגיעה מדי פעם להניקו. לאחר 5–6 חודשים העופר נגמל, ומגיע לבגרות בסביבות 19–20 חודשים.
תוחלת החיים של קובוס הנילוס: בטבע 10–11 שנים, בשבי עד 21 שנים.
איומים ושימור

קובוס הנילוס מסווג על ידי IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), עם ירידה מוערכת של 50% בתקופה של 21 שנים בעיקר בשל ציד, אובדן בית גידול, ותחרות עם בעלי חיים מבויתים על מקורות מחייה. הציד הוא בעיקר לבשרו וכן לפרוותו ופוחלציו היקרים, אובדן בית הגידול נגרם בעיקר על ידי בניית סכרים (ובדרום סודאן גם תעלת ג'ונגליי) המצמצמים את מחזור ההצפה הטבעי של ביצות הסוד ומאצ'אר, כמו גם איום הולך וגובר מצד ניצול מאגרי הנפט של דרום סודאן הנמצאים בחלקים הצפוניים של תפוצתו; תחרות עם בעלי חיים מבויתים היא בעיקר עם עדרי בקר גדולים הרועים בסביבות ביצות הסוד, אך בעוד שבקיץ השפעתם גדולה בשל התייבשות הביצות, בחורף היא פחות בעייתית בשל מפלס המים הגבוה שאינו מאפשר לבקר להיות בתוכו. בנוסף לכך נפגע קובוס הנילוס כתוצאה ממלחמות האזרחים הסודאניות שגרמה להתפשטות יישובי בני אדם ונשק חם לתחומי מחייתו, וכן תחום תפוצתו מצטמק בתקופת הקיץ כאשר חלקים גדולים מהביצות מתייבשים.
בדרום סודאן זקוקים לרישיון מיוחד כדי לצוד קובוס הנילוס, ואוכלוסיות שלו מצויות בשלושה אזורים מוגנים במדינה: 1) "ז'עראף": האזור המוגן העיקרי משתרע על פני 9,700 קמ"ר לאורך נהר בחר אל ע'זאל. באזור נמצאת האוכלוסייה הגדולה ביותר של קובוס הנילוס והיא מאוימת לאחרונה על ידי חיפושי נפט; 2) "פאניקאנג'": משתרע על 480 קמ"ר, צפונית לנהר בחר אל-ע'זאל שמפריד בינו לבין "ז'עראף"; 3) "שאמבה": משתרע על 620 קמ"ר, לצד נהר בחר אל-ג'בל. באתיופיה ניצודים כל שנה ברישיון מיוחד כשישה קובוסים בלבד, והאזור המוגן היחידי שהם נמצאים בו הוא "הפארק הלאומי גמבלה". עם זאת, קובוסים רבים נודדים מהאזורים המוגנים לפאתי השמורות - שם הם נפגשים עם עדרים עצומים של בקר, וכן ציידים.
אומדן האוכלוסייה הקודם נאמד בסביבות 40,000-30,000 בשנת 1983; כרגע אין אומדן אוכלוסייה נוכחי, אולם האוכלוסייה ירדה בצורה דרסטית, כאשר סקר אווירי בדרום סודאן ב-2007 מצא רק 4,291 פרטים + 1,000 שנספרו באתיופיה ב-1988 וירדו משמעותית מאז מה שנותן הערכות של לא יותר מ-5,000 פרטים בטבע. קובוס הנילוס מתרבה היטב בגני חיות רבים ברחבי העולם, כשבמספר אזורים כדוגמת פלורידה הצליחו לדמות את בית גידולו הטבעי, מה שגורם לריבוי מוצלח יותר מאשר בטבע. מספר קובוסי הנילוס בשבי הוא כ-400 פרטים.
הערות שוליים

↑  קובוס הנילוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
זכר בוגר
נקבה בוגרת
קובוסי נילוס באיור משנת 1894
קובוס נילוס בסביבת מחיה אופיינית
קובוס הנילוס בשמורה האפריקנית בסיגאן, צרפת
זכר ונקבות בגן החיות של ג'יזה, מצרים
ג'ים הגדורן

ג'יימס לי הגדורן (באנגלית: James Lee Hagedorn‏; 4 באוגוסט 1962 – 17 בפברואר 2022) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת מינסוטה.
ביוגרפיה

הגדורן נולד בעיר בלו אֶרת' שבדרום מינסוטה ב-1952, בנם של טום הגדורן לשעבר חבר הקונגרס ורעייתו קת'לין (לבית מיטלסטאדט). הוא גדל בין חווה חקלאית משפחתית שבעיירה טרומן לבין וושינגטון הבירה, שם אביו עבד בגבעת הקפיטול. ב-1993 השלים הגדורן לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ג'ורג' מייסון. לאחר לימודיו הגבוהים שימש הגדורן כעוזר פרלמנטרי עבור חבר בית הנבחרים ארלן סטנאגלנד.
בשנים 1991–1998 עבד הגדורן במחלקת האוצר של ארצות הברית כמנהל לענייני חקיקה ויחסי ציבור בשירות לניהול פיננסי של המחלקה, ובהמשך מונה למפקח לענייני קונגרס בלשכה לחריטה והדפסה (Bureau of Engraving and Printing).
בבחירות 2016 בארצות הברית התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון, אך הפסיד לטים וולז, גם בבחירות 2014 ניצב מול וולז והפסיד לו. לעומת זאת, כאשר וולז הודיע על פרישתו מהקונגרס לקראת בחירות 2018 לשם התמודדותו לתפקיד מושל מינסוטה, גבר הגדורן על דניאל פיהאן, מועמד המפלגה הדמוקרטית.
ב-18 בדצמבר 2019 הצביע הגדורן נגד שני הסעיפים בהם הואשם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במסגרת משפט ההדחה שלו.
בין השנים 2002–2012 פרסם הגדורן יומן רשת תחת הכותרת "Mr. Conservative" ("מר שמרן"), שם פורסמו שלל מאמרים והצהרות שנויות במחלוקת, שכללו פקפוק באזרחותו של ברק אובמה, עלבונות סקסיסטיים, כינוי גנאי כלפי יוצא צבא בכיסא גלגלים והתבדחות על מותו של יריב פוליטי. במהלך מסע הבחירות שלו ב-2014 פרסם הגדורן "התנצלות כנה ולבבית" על אמירותיו. במסע הבחירות של 2018, נציגי ועדת הקונגרס הרפובליקנית הלאומית גרסו כי לא ידעו על אמירותיו של הגדורן, ובהמשך אפיינו את יומן הרשת שלו כ"בלתי הולם".
אף על פי שמעולם לא הביע עוינות מפורשת כלפי יהודים, על הגדורן נמתחה ביקורת על שימוש בדימויים אנטישמיים. לראיה, ב-2008, כתב הגדורן בבלוג שלו כי הסנאטור הדמוקרטי ג'ו ליברמן תמך במלחמת עיראק בשל היותו יהודי. ב-2018 פרסמה ועדת הקונגרס הרפובליקנית הלאומית תעמולת בחירות בה תואר דניאל פיהאן, יריבו הדמוקרטי של הגדורן, כמו גם קולין קאפרניק, כ"כאספסוף שמאלני שקיבל תשלום עבור יצירת מהומות ברחובות" במימונו של הנדבן היהודי ג'ורג' סורוס.
ב-17 בפברואר 2022 נפטר הגדורן לאחר מאבק במחלת הסרטן.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  סטיב קרנובסקי, In 1st Congressional District debate, candidates clash over Trump and more, באתר טווין סיטיז, 12 באוקטובר 2018 (באנגלית)
↑  Jim Hagedorn wins Minnesota's 1st Congressional District seat, באתר וושינגטון פוסט, נובמבר 2018 (באנגלית)
↑  שון או'קיי וזכארי ב. וולף, How each member of the House voted on impeachment, באתר CNN‏, 18 בדצמבר 2019 (באנגלית)
↑  לצ'לן מרקי, GOP Chief Shocked to Discover His Candidate Jim Hagedorn’s Crazy Remarks, באתר דיילי ביסט, 12 בספטמבר 2018 (באנגלית)
↑  איידן פינק, Republican Candidate: Joe Lieberman Only Supported Iraq War Because He’s Jewish, באתר Forward‏, 12 בספטמבר 2018 (באנגלית)
↑  איגור דריש, GOP accused of anti-Semitism after attack ad claims Democrat is "owned" by George Soros, באתר סאלון, 20 באוקטובר 2018 (באנגלית)
↑  רבקה שאבאד, GOP Rep. Jim Hagedorn dies at 59 after battle with cancer, באתר NBC News‏, 17 בפברואר 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: H001088
קולנוע אברורה (סנקט פטרבורג)

| --- | --- |

כניסה מכיוון נבסקי פרוספקט
 מידע כללי
 סוג:  בית קולנוע, בניין, סימן נוף 
 כתובת:  נבסקי פרוספקט 
 מיקום:  הרובע המרכזי 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1913
 תאריך פתיחה רשמי:  1913 
 קואורדינטות:  59°56′04″N 30°20′21″E﻿ / ﻿59.934331°N 30.339244°E﻿ / 59.934331; 30.339244
 http://www.avrora.spb.ru
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) קולנוע אברורה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) קולנוע אברורה
 
קולנוע אברורה (ברוסית: Кинотеатр Аврора) היא אחד מבתי הקולנוע הוותיקים ביותר בסנקט פטרבורג. ממוקם במרכז העיר, בנבסקי פרוספקט, בחצר בית מספר 60.
היסטוריה

באתר בו נמצא כיום בית מס 60 בנבסקי פרוספקט, בשנות ה-80 של המאה ה-18 נבנה בית אבן בן שתי קומות עבור הסוחר א. דניסוב. מאז שנות 1890, האתר היה שייך לרוזן ס רומיאנצב, ובסוף שנות 1830 – לבתו, הנסיכה ו. גוליצינה. בשנים 1844–1845 התגורר בבית זה המשורר פ. ויאזמסקי. באמצע שנות ה-50 של המאה ה-19, הבית היה ברשות הרוזנת א.א.טולסטוי, אמו של הסופר א.ק טולסטוי. בשנת 1858 הבית עבר לרשותו של הסוחר הראשון גלזונוב, שעבורו האדריכל הוסיף לבניין ושינה החזיתות המוכרות שלו. הבית היה בבעלות משפחת גלזונוב עד המהפכה, הוא שיכן משרדים וחנויות שונות.
בשנת 1913, הוקם בית הקולנוע "פיקדילי" (Кинематограф «Пикадилли») בחצר הבית, שיכל להכיל 700 צופים. חזית הרוטונדה היא בסגנון נאו-קלאסיציזם, ואולם הטיח תוכנן בסגנון אר נובו. ציוד הקרנה חדש ומסך גדול נרכשו. פתיחת הקולנוע התקיימה ב־27 בדצמבר 1913.
בשנים 1923–1924 ביצע האדריכל ב. אלמדינגן את שיפוץ הקולנוע, שכלל עיצוב חדש של חללי הפנים. בנובמבר 1932, במלאת 15 שנה למהפכה, נקרא בית הקולנוע "אוברורה" (לכבוד הסיירת "אברורה"). ב־1932 היה הקולנוע מצויד בציוד להדגמה של סרטי קול, ובית הקולנוע היה אחד הראשונים בלנינגרד עם ציוד זה. בשנת 1937 הוא הורחב: שטח הקולנוע הוכפל, מבואה ואולם קונצרטים, מעוטרים בפסלים של אלים קדומים, הופיעו כאן.
"אברורה" היה אחד מבתי הקולנוע הבודדים שלא הפסיקו להציג סרטים גם במהלך המצור על לנינגרד.
כיום, לקולנוע שני אולמות קולנוע – אחד גדול ואחד קטן, עם קיבולת של 623 ו־100 מושבים, בהתאמה, כמו גם בר קטן ובית קפה.
בשנת 1998, בית הקולנוע, במלאת 85 שנה לפתיחתו, עבר עבודות שיפוץ מקיפות לשיקום מראהו ההיסטורי. במקביל הותקן ציוד חדש לסאונד Dolby Digital SurroundEX, מסך Perlux שקוף אקוסטי חדש בשטח של 100 מטרים רבועים וכיסאות חדשים.
בשנת 2010, מקרן קולנוע דיגיטלי מדגם כריסטי CP2230 הותקן עם דגם חדש של XpanD משקפי 3D פעיל Dx101 והחל להציג גם סרטים דוקומנטריים.
הערות שוליים

↑  Петербургский и пинский архитектор Николай Котович
↑  В «Авроре» снова покажут фильм «Боттичелли. Инферно»
קולנוע אברורה בשנת 2011