stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איילת הירשמן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1973 (בת 51) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 תחום כתיבה:  אוכל וספרי בישול, ביקורת מסעדות
 ayelethirshman.com
 
איילת הירשמן (נולדה ב-6 באוקטובר 1973) היא עיתונאית, בעלת טור ומחברת ספרי בישול ישראלית.
קורות חייה

הירשמן נולדה בירושלים לשוש ולחיים הירשמן. בהיותה בת שנתיים וחצי עברה עם משפחתה לחולון, ובגיל 11 עברה המשפחה לרמת השרון.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון.
בצה"ל שירתה בלשכת הרמטכ"ל ובחיל הים. בשנת 1997 סיימה תואר ראשון בהיסטוריה וספרות כללית באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1999 התחתנה הירשמן עם תומר עמיר ועבדה במשך כשנה כעורכת וכעיתונאית במגזין "על השולחן". בשנת 2000 עברה לעיתון "לאשה", בו שימשה כעורכת הראשית של תחום האוכל ומגזין האוכל "שף" עד לשנת 2010. החל מ-2006 יש לה מדור וידאו ב"לאשה", באתר ynet. במקביל לעבודתה בעיתון, הוציאה את ספרה הראשון "פשוט טעים" ב-2005, שהיה לרב-מכר. מאז הוציאה עוד שמונה ספרי בישול וכן ערכה את הספר "עוגת השבוע של לאשה" (2009). משנת 2009 כותבת ביקורת מסעדות בעיתון "ידיעות אחרונות". כיום (2011) יש לה טור אישי ב"לאשה" (העוסק בכתיבת אוכל, מתכונים וביקורת מסעדות). ב-2011 השיקה את אתר האינטרנט שלה "יומן מטבח".
במאי 2012 החלה להנחות את התוכנית "פשוט וטעים" בערוץ 10.
הירשמן נשואה לתומר עמיר, בעל משרד "גורן עמיר" ללובי פוליטי וניהול משברים (בשיתוף עם עליזה גורן) ולהם שלושה ילדים.
ספריה

כל ספריה של הירשמן ראו אור בהוצאת ידיעות ספרים.
פשוט טעים (2005) - ספר בישול ביתי גדול, מפורט ועתיר מתכונים, שיטות הכנה, הסברים וסיפורים, המיועד לאנשים עסוקים שלא רוצים לוותר על בישול יצירתי ואוהבים ליהנות מהחיים.
הפסח הקל שלי (2007) - ספר העוסק במתכונים קלים לחג הפסח ולימי האביב.
ראש השנה הקל שלי (2008) - מתכונים קלים ומרשימים לימי חגי תשרי: לארוחת החג הגדולה, לארוחה המפסקת ולסוכה. כולל נספח - איך להכין מתנות אוכל כמתנה לחג.
יומן מטבח (2008) - מתכונים וסיפורים, עם הארות והערות וזכרונות, לאוכל שמתאים לכל מיני רגעים בחיים: אוכל מנחם, אוכל "נקי", אוכל בריא, אוכל מושחת.
המטבח של איילת (2010) - ספר המציע מתכונים המבוססים על מוצרי חלב. מתכוני בישול ואפייה קלים עם גבינות, שמנת, לבנה ויוגורט.
שנה של אוכל טוב (2010) - עוסק באוכל עונתי, מחולק לארבע עונות שנה, בישול לפי עונה. הוא מציג בישול ואפייה תוך שימוש בחומרי גלם טריים ומדגים איך לנהל מטבח עונתי טעים ובריא.
אוסף חורף (2010) - ספר אוסף לעונה הקרה, שמציע מתכונים מחממים כמו מרקים ותבשילי קדרה, עוגות ועוגיות לימים גשומים.
קיץ שמח במטבח (2011) - עוסק בבישול עם ילדים, מגיש מאכלים שילדים יכולים להכין ביחד עם מבוגרים, עם המלצות לפעילויות לחופש הגדול.
בית חם (2012).
חנוכה שמח במטבח (2013).
טעים וטוב (2014).
מה שנטע אוהבת (2019)- רומן המספר על נטע אשר חייה שזורים בין שתי אהבותיה: מאפים וגברים.
לב שחור כמו דיו

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  רוברט גלבריית'
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מותחן דרמת פשע
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הוצאה
 הוצאה:  Mulholland Books 
 תאריך הוצאה:  30 באוגוסט 2022
 מספר עמודים:  1024
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרי עליית הגג
 תאריך:  1 במאי 2024
 תרגום:  אמיר צוקרמן
 מספר עמודים:  960
 סדרה
 סדרת ספרים:  קורמורן סטרייק
 ספר קודם:  דם חם (2020)
 הספר הבא:  The Running Grave 
 
לב שחור כמו דיו (באנגלית: The Ink Black Heart) הוא רומן פשע שנכתב על ידי הסופרת ג'יי קיי רולינג, תחת שם העט רוברט גלבריית'. הרומן יצא לאור ב-30 באוגוסט 2022 והוא השישי בסדרת "קורמורן סטרייק". בישראל, הרומן תורגם ויצא לאור ב-1 במאי 2024.
דמויות > דמויות ראשיות

קורמורן סטרייק – חייל בדימוס ששוחרר בכבוד לאחר שאיבד מחצית מרגלו במהלך מלחמה באפגניסטן, שהפך מאז לבלש פרטי. סטרייק הוא ידוען מינורי, בין השאר בזכות אביו, כוכב הרוק ג'וני רוקבי, ופתירת מעשי הרצח ברומנים הקודמים.
רובין אלקוט – שותפתו העסקית של סטרייק, שסיימה קורס חקירה פלילית, במימונו המלא של סטרייק. כמי שעברה אונס וניסיון רצח, רובין רגישה במיוחד לפשעים על רקע מיני.
דמויות > דמויות נוספות

| --- | --- |
 אדי לדוול – אנימטורית, יוטיוברית ויוצרת-שותפה של הסרט המונפש "לב שחור כמו דיו", סרט עתידי של נטפליקס שמבוסס על סדרת רשת באותו השם; שחווה בריונות רשת מצד טרול בשם "אנומי" וטרולים נוספים לפני רציחתה, ובנוסף אף סופגת ביקורת על היותה גזענית, יכולתנית וטרנספובית על ידי "עט הצדק".  ג'וש בליי – בן זוגה לשעבר של לדוול, שעל אף היותו שותף ליצירת "לב שחור כמו דיו", אינו חווה בריונות רשת בדומה לה.  סב מונטגומרי – אנימטור שהיה שותף להפקת פרקיה הראשונים של "לב שחור כמו דיו"; בו אידי חושדת שהוא נוטל את זהותו של "אנומי".  וואלי קארדו – חברו של ג'וש, שדיבב את דמותו של דרק ב"לב שחור כמו דיו" עד לפיטריו בעקבות סרטון בו לעג לשואה. יוטיובר מצליח המנהל ערוץ יוטיוב משלו.  פרסטון "פז" פירס – אמן דיגיטלי שדיבב את דמותו של מאגספי בפרקיה הראשונים של "לב שחור כמו דיו" ותושב נורת' גרוב ארט קולקטיב. מדגמן מהצד עבור שיעוריה של מריאם.  טים אשקרופט – שחקן לשעבר שדיבב את דמותו של התולעת בפרקיה הראשונים של "לב שחור כמו דיו"; מנהל כעת קבוצת תיאטרון שעובדת עם בתי ספר.  פיליפ אורמונד – בן זוגה הנוכחי של אדי בזמן הירצחה; מורה ושוטר לשעבר.  קיה ניבן – בת זוגו לשעבר של ג'וש, שטוענת שאדי גנבה ממנה את הרעיון ל"לב שחור כמו דיו". סובלת מדאבת המונעת ממנה לעבוד.  נילס דה יונג – מיליונר שמנהל את נורת' גרוב ארט קולקטיב, בו יצרו אדי וג'וש את "לב שחור כמו דיו".  מריאם טורוסיאן – אשתו של נילס, המלמדת אמנות בנורת' גרוב ארט קולקטיב.  בראם דה יונג – בנו של נילס ממערכת יחסים קודמת.  זואי היי – אמנית הגרה בנורת' גרוב ארט קולקטיב ומעריצה של "לב שחור כמו דיו".  קטיה אפקוט – סוכנתו של ג'וש וסוכנתה לשעבר של אדי.:  איניגו אופקוט – בעלה של קטיה ומוזיקאי מחונן שנאלץ לפרוש עקב דלקת מוח מיאלגית.  גאס אפקוט – בנם של קטיה ואיניגו ומוזיקאי מחונן הסובל תחת לחציו של אביו.  פלביה אפקוט – בתם של קטיה ואיניגו.  ג'סמין וית'רהד – עוזרתם לשעבר של ג'וש ואדי, הכותבת ספר אודות "לב שחור כמו דיו".  אלן יומן – סוכנה של אדי, השוכר את סטרייק ורובין על מנת לחקור את "אנומי".  ריצ'רד אלגר – מפיק סרטים המבקש לעבד את "לב שחור כמו דיו", השוכר את סטרייק ורובין על מנת לחקור את "אנומי".  גרנט לדוול – איל-נפט ודודה של אדי, היורש את אחוזתה.  הת'ר לדוול – אשתו ההרה של גרנט.  רייצ'ל לדוול – בתו של גרנט מנישואיו הקודמים.  שרלוט קמפבל – ארוסתו לשעבר של סטרייק.  יאגו רוס – בעלה המנוכר של שרלוט.  ג'יימי קטל – חבר בשרת "הלבינינג".  מדליין קורסון-מיילס – מעצבת תכשיטים היוצאת עם סטרייק.  ראיין מרפי – שוטר החוקר את רציחתה של אידי.  אנג'לה דרוויש – סוכנת MI5 החוקרת את רציחתה של אידי.  פט צ'אונסי – מזכירת ומנהלת המשרד של הסוכנות.  סם ברקלי, דב שאה ומידג' – פרילנסרים המועסקים בקבלנות עבור סטרייק ורובין.  סטיוארט נוטלי – קבלן לשעבר שפוטר עקב אי-כשירותו, שסטרייק נאלץ לשכור מחדש על מנת להפחית את עומס העבודה של הסוכנות.
דמויות > זהויות מקוונות

אנומיה – יוצר-שותף ומנחה התוכנית "המשחק של דרק", שרודף את אדי לאחר שפורסם סרטון בו היא מביעה את זלזולה כלפי התוכנית.
מורהאוס – יוצר-שותף ומנחה התוכנית "המשחק של דרק", וזהותו המקוונת של ד"ר ויקאס בארדווג', שבניגוד ל"אנומיה", אינו רודף את אדי.
לריבפצ׳יאו ולורדדרק – חברי השרת "הלבינינג" ומנחים שמרכיבים תיק המתיימר להוכיח ש"אנומיה" היא אדי לפני שמתפרסם דבר הירצחה.
לבנתצוואר – מנחה שנמצאת במערכת יחסים מקוונת עם "מורהאוס". מתגלה כפרופיל פיקטיבי.
לבבה – מנחה וזהותה המקוונת של ג'סמין וית'רהד.
שדון1 – מנחה וזהותה המקוונת של רייצ'ל לדוול.
תולעת28 – מנחה וזהותה המקוונת של זואי היי.
עט הצדק – בלוגר המבקר את "לב שחור כמו דיו", ובמיוחד את אדי לדוול, באשמת גזענות, יכולתנות, טרנספוביה ולעג למעמד הפועלים.
תלמידושללפין, ג'וליוס, ג'וני בי ומקס R – חשבונות טוויטר מיזוגיניים. "תלמידושללפין" נקרא על שמו של רוצח ההמונים האנטי-פמיניסטי מארק לפין (אנ').
ביקורות

הספר מכר 50,738 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו לשוק בבריטניה, והתמקם במקום הראשון ברשימת 50 הספרים המובילים בבריטניה.
ביקורות > ביקורות על הספר

ג'ייק קרידג' מ"הטלגרף" העניק לרומן 3 מתוך 5 כוכבים, ותיאר את הסדרה כולה כ"סיפורת פשע מנחמת טובה", אך מנגד מתח ביקורת על אורכו של הרומן, בקביעה כי "[נראה שאין] העמקה או כיסוי טריטוריה רגשית יותר ממה שעשו הקודמים". ב"סאנדיי טיימס" מתחו ביקורת דומה על אורכו של הרומן. המבקרת דארה מקמנוס מ"אייריש אינדפנדנט" העניקה לרומן ביקורת חיובית, ושיבחה אותו על שילוב "עשרות דמויות, קווי עלילה מרובים, ובעיקר, המון המון דברים שקורים".
ביקורות > טענות על תיאור-עצמי

במקביל, ספגה ג'יי קיי רולינג ביקורות על תיאורה-העצמי לכאורה במהלך עלילת הרומן, בה אישה נהרגת לאחר שהואשמה בטרנספוביה, כפראפרזה על הצהרותיה השנויות במחלוקת של רולינג בנושא הטרנסג'נדרים והתגובות אותן ספגה בעקבותיהן. האטי לינדרט מהאתר "The A.V. Club" טענה כי רולינג סובלת מ"תסביך הקורבן". רולינג הכחישה את הטענות כי עלילת הרומן שאבה השראה מההאשמות כלפיה בטרנספוביה, וקבעה: "את הספר כתבתי לפני שקרו לי דברים מסוימים באינטרנט".
הערות שוליים

↑  @jk_rowling (June 30, 2022). "Cover reveal! 🖤The Ink Black Heart, out on 30th August 2022🖤" (Tweet). Retrieved September 5, 2022 – via Twitter.
1 2    Jake Kerridge, ‏The Ink Black Heart by Robert Galbraith review: JK Rowling's Strike faces the social media trolls, The Telegraph, 27 August 2022
↑  O'Brien, Kiera (6 September 2022). "Robert Galbraith's The Ink Black Heart beats a path to the top". The Bookseller. Retrieved September 20, 2022.
↑  Sanderson, Mark. "The Ink Black Heart by Robert Galbraith review — no crime thriller should be 1,012 pages long". The Sunday Times. Retrieved September 5, 2022.
↑  "The Ink Black Heart by Robert Galbraith: JK Rowling's tale of obsessive fans punches its substantial weight". Irish Independent. Retrieved September 5, 2022.
↑  "J.K. Rowling's new book, about a transphobe who faces wrath online, raises eyebrows". NPR.org. 31 August 2022. Retrieved September 5, 2022.
↑  "JK Rowling's new book features woman who is killed after being accused of transphobia". The Independent. Retrieved September 5, 2022.
↑  Iftikhar, Asyia. "JK Rowling mocked for writing novel about female celebrity hounded by fantasy fans". PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news. Retrieved September 5, 2022.
↑  Robinson, Nathan J. "J.K. Rowling's New Novel Shows Why Having an Editor is Important". Current Affairs. Retrieved September 5, 2022.
↑  Baker-Whitelaw, Gavia (2022-09-01). "J.K. Rowling's new book is facing criticism for its depiction of Twitter harassment". The Daily Dot. Retrieved 2022-09-04.
↑  Sharf, Zack; Sharf, Zack (2022-08-31). "J.K. Rowling's New Book Features a Character Murdered After Being Accused of Transphobia: I Wrote It Before My Own Backlash". Variety. Retrieved September 5, 2022.
↑  "In J.K. Rowling's latest novel, the author is still sorry for herself". The A.V. Club. 2022-08-31. Retrieved September 5, 2022.
↑  Roundtree, Cheyenne. "J.K. Rowling's New Book Just So Happens to Feature a Character Persecuted Over Transphobia". Rolling Stone. Retrieved September 5, 2022.
↑  VanHoose, Benjamin (31 August 2022). "J.K. Rowling Says Her New Book About Celeb Deemed Transphobic Was Not Based on What 'Happened to Me'". People. Retrieved September 5, 2022.
↑  Hirwani, Peony (1 September 202). "JK Rowling says new novel 'genuinely wasn't' inspired by backlash to her comments on the trans community". The Independent. Retrieved September 5, 2022.
↑  מערכת mako תרבות, ‏האם הספר החדש של ג'יי קיי רולינג מבוסס על חייה שלה?, באתר ‏מאקו‏, 31 באוגוסט 2022
| סדרת "קורמורן סטרייק" מאת ג'יי קיי רולינג |
| --- | --- | --- |
| ספרים | קריאת הקוקייה • תולעת משי • דרך הרשע • לבן קטלני • דם חם • לב שחור כמו דיו • The Running Grave |  |
| סדרת טלוויזיה | סטרייק |  |
1909 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1909  במוזיקה |  |
< · 1907 · 1908 — 1909 — 1910 · 1911 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

12 במאי – לאופולד סטוקובסקי מנצח לראשונה על תזמורת קולון בפריז.
8 בנובמבר – נפתח בית האופרה בבוסטון עם האופרה "לה ג'וקונדה" בכיכובן של ליליאן נורדיקה ולואיז הומר.
28 בנובמבר – בכורה לקונצ'רטו לפסנתר מס' 3 מאת סרגיי רחמנינוב בניו יורק.
מוזיקה פופולרית

"Christmas-Time Seems Years And Years Away" מאת אירווינג ברלין וטד סינדר
"I Just Came Back To Say Good Bye" מאת אירווינג ברלין
"I Wish That You Was My Gal, Molly" מאת אירווינג ברלין וטד סינדר
מוזיקה קלאסית

ארנולד באקס – In the Faery Hills
פרוצ'ו בוזוני – An die Jugend
ג'ורג'ה אנסקו – רביעייה לפסנתר מס' 1 ברה מז'ור, אופוס 16
אנטולי ליאדוב – קיקימורה, אופוס 64
גוסטב מאהלר – סיום היצירה "השיר על הארץ"
מקס רגר
Psalm 100, אופוס 106
סונאטה לקלרינט מס' 3, אופוס 107
רביעיית מיתרים מס' 5, אופוס 109
ארנולד שנברג
"Am Strande"
Drei Klavierstücke, אופוס 11
איגור סטרווינסקי – Pogrebal’naya Pesnya
סרגיי טאנייב – סוויטת קונצ'רטו לכינור ותזמורת
שארל טורנמיר – סימפוניה מס' 2
אנטון וברן –
5 לידר לזמר ופסנתר, אופוס 4
5 פרקים לרביעיית מיתרים, אופוס 5
אופרה

ז'יל מאסנה – "בכחוס"
ניקולאי רימסקי-קורסקוב – "תרנגול הזהב"
ריכרד שטראוס – "אלקטרה"
נולדו

3 בינואר – ויקטור בורגה, נולד כבורגה רוזנבאום, קומיקאי, מוזיקאי ושחקן (נפטר ב-2000)
15 בינואר – ג'ין קרופה, מתופף (נפטר ב-1973)
9 בפברואר – כרמן מירנדה, זמרת ושחקנית ברזילאית (נפטרה ב-1955)
30 במאי – בני גודמן, מוזיקאי יהודי אמריקאי (נפטר ב-1986)
12 ביוני – ברל אייבס, שחקן וזמר פולק אמריקאי, (נפטר ב-1995)
22 ביולי – ליצ'ה אלבנזה, זמרת סופרן איטלקייה (נפטרה ב-2014)
18 בנובמבר – ג'וני מרסר, פזמונאי וזמר אמריקאי (נפטר ב-1976)
נפטרו

15 בינואר – ארנסט רייר, מלחין ומבקר מוזיקה (נולד ב-1823)
19 במאי – איסק אלבניס, מלחין ספרדי (נולד ב-1860)
15 בדצמבר – פרנסיסקו טארגה, גיטריסט ומלחין (נולד ב-1852)
פרס ירושלים לספרות תורנית

סמליל הפרס
פרס ירושלים לספרות תורנית הוא אחד מפרסי ירושלים המוענק בתחום ספרות תורנית לזכרם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל והרב יעקב משה חרל"פ.
בוועדת הפרס כיהנו במהלך השנים בין היתר: הרב שלום נתן רענן (כיו"ר), הרב מרדכי פרום (כיו"ר), ד"ר מנחם אלון, הרב אליעזר שפירא, הרב יוסף קאפח, הרב נחום אליעזר רבינוביץ, ופרופ' (בשעתו, ד"ר) הרב עזרא ציון מלמד.
זוכי הפרס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חלק מהזוכים לא מופיעים בטבלה.
| שנה | פרס הרב קוק | פרס הרב עוזיאל | פרס הרב חרל"פ |
| --- | --- | --- | --- |
| 1955, תשט"ו (חולקו ב-17 ביולי 1955) | הרב ירוחם ורהפטיג על "עולת ירוחם", הרב אפרים גרבוז, הסופר שבתי דון-יחייא |  |  |
| 1957, תשי"ז (חולק בספטמבר 1957) | הרב יוסף קפאח על "מאור האפלה" | הרב עובדיה יוסף על "יביע אומר" |  |
| 1959, תשי"ט (חולק ב-11 בפברואר 1959) | הרב גרשון אריאלי, הרב א.י. זסלבסקי (פרס כבוד) | ד"ר חיים דרומא על "וזה גבול הארץ" | הרב ישראל הלוי בארי |
| 1962, תשכ"ב (חולק ב-3 במאי 1962) | הרב שלמה יוסף זוין על אנציקלופדיה תלמודית | הרב עובדיה יוסף על "יביע אומר" חלק ג' | הרב שמחה בונם אורבאך על "עמודי המחשבה הישראלית" |
| 1964, ה'תשכ"ד | הרב אברהם שדמי על "דברי אברהם", הרב אלימלך מלר על "שי למלך", הרב דב בער אליעזרוב על "שאלי ציון" | הרב חיים דוד הלוי על "דבר המשפט" |  |
| 1969, תשכ"ט (חולק ב-18 במאי 1969) |  | הרב משה מלכה על "מקווה המים" חלק א' |  |
| 1973, תשל"ג | הרבנים בארי וניסן זק"ש, זלמן דרוק על מפעל התלמוד השלם, חיים צימרמן ומשה הרשלר |  |  |
| 1981, תשמ"א |  | הרב אהרן גרינבאום על ההדרת פירוש התורה לרב שמואל בן חפני; הרב עזריאל הילדסהיימר, על ההדרת ספר הלכות גדולות |  |
| 1984, תשמ"ד | פרופ' אליאב שוחטמן |  |  |
| 1986, תשמ"ו |  | אברהם נפתל על סדרת ספריו "התלמוד ויוצריו" |  |
| 1987, תשמ"ז |  | הרב יוסף עמר, על "התלמוד המנוקד" |  |
| 1990, תש"ן | הרב בנימין רקובר, על הוצאת שיעורי הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא |  |  |
| 2007, תשס"ז | הרב צבי רייזמן על שלשת כרכי שו"ת 'רץ כצבי' |  |  |
| 2008, תשס"ח |  | הרב אברהם יפה שלזינגר על סדרת ספרי השו"ת 'באר שרים' |  |
| 2010, תש"ע | הרב אברהם משה אבידן, על הספרים "אהבת צדקה", "הלכות צדקה" ו"מעשר כספים" |  |  |
| 2013, תשע"ג (חולק ב-19 במאי 2013) | הרב ברוך דב פוברסקי | הרב אליהו שמואל שמרלר |  |
הערות שוליים

↑  חולקו פרסי הרב קוק ואינשטיין, דבר, 18 ביולי 1955
שערורית פרס הרב קוק של עיריית ירושלים, חרות, 19 באוגוסט 1955
↑  פרס עירית ירושלים לרבנים קפאח ועובדיה, דבר, 20 בספטמבר 1957
↑  חולקו פרסי ירושלים לספרות תורנית, דבר, 12 בפברואר 1959
↑  פרסי ירושלים לספרות תורנית, דבר, 4 במאי 1962
↑  "פרס הרב קוק" של עיריית ירושלים הוענק לרבנים שדמי, מלר ואליעזרוב, הצופה, 17 במרץ 1964
↑  פרס הבירה לספרות תורנית לרב חיים דוד הלוי, חרות, 30 באוגוסט 1964.
↑  הוענק פרס ירושלים לספרות יפה ותורנית, מעריב, 19 במאי 1969
הוענקו פרסי ירושלים, דבר, 19 במאי 1969
↑  זכו בפרסי ירושלים, מעריב, 21 במאי 1973
רבבות יצפו בחזיון לציון יום ירושלים, דבר, 21 במאי 1973
↑  זכו בפרסי ירושלים, מעריב, 21 במאי 1973; שזר כסופר משורר והוגה, דבר, 12 ביוני 1973
↑  פרס ירושלים לספרות תורנית לד"ר א. גרינבאום, דבר, 15 ביוני 1981
↑  קורות חיים של אליאב שוחטמן
↑  שאול הון, חתן התלמוד, מעריב, 4 בספטמבר 1986
↑  הרב יוסף עמר, באתר 'נוסח תימן'.
↑  אילנה באום, הרב בנימין רקובר – זוכה פרס י־ם לספרות תורנית, מעריב, 28 באוגוסט 1990.
↑  אלי בן דוד, ‏פרס ירושלים לספרות תורנית הוענקו לראשי ישיבות בישראל, באתר JDN‏, י"א בסיון תשע"ג
איגנטיוס מלויולה

| --- | --- |

 לידה:  1491 Holy House, כתר קסטיליה 
 פטירה:  31 ביולי 1556 (בגיל 65 בערך) Camere di San Ignazio, מדינת האפיפיור 
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית. השיתוף האנגליקני
 ביאטיפיקציה:  27 ביולי 1609 על ידי האפיפיור פאולוס החמישי
 קאנוניזציה:  27 במרץ 1622 על ידי גרגוריוס החמישה עשר
 חג:  31 ביולי 
 פטרון של:  מחוז הבסקים, חיילים, מורים, ישועים
 
איגנטיוס עם שריון אבירים
איגנטיוס (מקובל גם: איגנציוס)  מלויולה (בסקית: Ignazio Loiolakoa ספרדית: Ignacio de Loyola) ‏(23 באוקטובר 1491 - 31 ביולי 1556) היה אציל, לוחם, תאולוג, מייסד מסדר הישועים ומנהיגו הראשון. במהלך הקונטרה-רפורמציה הוא הוכיח עצמו כחייל ומנהיג דתי, שנאמנותו לכנסייה הקתולית, מוסדותיה וההיררכיה שלה מעולם לא הועמדה בספק. הוא החל את דרכו כחייל, אך לאחר פציעתו הוא עבר תהליך של שינוי רוחני ובסיכומו הקדיש עצמו לעבודת הקודש. חזיונות שבהם הופיעה בפניו מרים, אם ישו וישו בעצמו הפכו אותו לנזיר, ולאחר מכן למוביל בתנועת הרפורמה הקתולית ששיאה היה הקמת מסדר הישועים בשנת 1534. הוא נפטר בשנת 1556 והוכרז כקדוש נוצרי בשנת 1622.
קורות חייו > חייל

איגנטיוס לופז דה לויולה נולד בטירת לויולה שבעיירה אספייטיה שבמחוז גיפוסקואה בחבל הבסקים המהווה כיום חלק מספרד. הצעיר מבין 13 בני המשפחה, הוא הוטבל בשם איניגו. לא ידוע מתי החל להשתמש בשם איגנטיוס, אך ככל הנראה הוא בחר בשם זה משום שהוא מוכר טוב יותר באיטליה ובצרפת. בשנת 1506 שינה את שם משפחתו לדה לויולה, על שם הטירה בה נולד ובה הפך לנושא כלים בשרות שר האוצר של כתר קסטיליה, חואן ולאסקס דה קולאר (ספרדית: Velázquez de Cuéllar), שהיה אציל קרוב משפחתו. בשנת 1509 התגייס איגנטיוס מלויולה לשורות צבאו של דוכס נווארה אנטוניו מנריאקה דה לארה (ספרדית: Antonio Manrique de Lara). הוא התבלט ביכולותיו הארגוניות ובכישוריו הדיפלומטיים ועלה בסולם החברתי. כחייל השתתף בקרבות רבים שהתחוללו בספרד, בתהליך ארוך ואלים של מלחמת כל בכל בין הממלכות העצמאיות בספרד. ממלכת נווארה סירבה להצטרף לליגה הקדושה נגד צרפת והכריזה על עצמה נייטרלית. צבא קסטיליה פלש לנווארה ובשנת 1521 נפצע איגנטיוס בשתי רגליו מפגיעת כדור תותח בעת המצור על טירת פמפלונה. העצם ברגלו התאחתה בצורה עקומה. הוא דאג שישברו את רגלו פעם נוספת כדי שתתאחה ישר, אולם פיסת עצם נשארה בולטת. הוא דאג שינסרו אותה אולם רגלו הפגועה נותרה קצרה מרעותה ולכן לא התאפשר לו לחזור לשירות צבאי.
תהליך החלמתו היה איטי והוא נזקק למספר ניתוחים, תהליך מסובך וכואב, בתקופה בה לא היה ידוע דבר על חומרי הרדמה ומשככי כאבים. בתקופת החלמתו הארוכה החל איגנטיוס מלויולה לקרוא כתבים של אנשי רוח נוצריים. העיקרי שבהם, "חיי ישו" מאת לודולף מסכסוניה, השפיע עליו עמוקות. הספר מתאר את הגותו של לודולף במשך 40 שנים, ובו מתעמק התאולוג הנוצרי בתולדות חייו של ישו, מנתח לעומק את ספרי הבשורות תוך התייחסות לכתבי אבות הכנסייה ובעיקר בדה ונרביליס, אורליוס אוגוסטינוס והאפיפיור גרגוריוס הראשון. לודולף הטיף כי על המאמין להציב עצמו במרכז סיפור הבשורה והטיף לעבודת האל על ידי טכניקה בשם "הכוונה פשוטה" (אנגלית: Simple Contemplation) שהפכה להיות הבסיס לתרגול הרוחני של איגנטיוס מלויולה. על פי טכניקה זו המתפלל מנסה לדמות את נוכחותו של ישו מתוך אמונה כי מחשבת המתפלל היא כמבט המוכוון על ידי האמונה בצלוב. תפילה מדיטטיבית זו שונה בתכלית מתפילה באמצעות שימוש בקולו של המתפלל בדקלום של פסוקים.
קורות חייו > איש דת > צרפת

את המסע הארוך לצרפת עשה איגנטיוס מלויולה כשהוא יחף, ונעזר במעט כסף שנתנו לו חבריו. כך בחורף של שנת 1528 הוא הגיע לפריז והחל ללמוד באוניברסיטת פריז. בשנתיים הראשונות לשהותו הוא השלים את לימודי הלטינית, ולאחר מכן למד פילוסופיה במשך שלוש שנים. מצבו הכלכלי הקשה הביא אותו לכדי פת לחם והוא התגורר בבית החולים סינט ג'יימס ונאלץ לקבץ נדבות ובעת חופשות מלימודים הוא נאלץ לבקש תמיכה מאנשי אצולה ספרדים פעם בפלנדריה ופעם באנגליה.
באחד המקרים שמע איגנטיוס על צעיר המשמש כסרסור, שהתעלם לחלוטין מכל פניותיו להיטיב את דרכיו. לילה חורפי אחד, הוא המתין לחוטא, כשהוא שקוע עד צווארו בבריכה של מי קרח. משזכה לתשומת לבו, פנה אליו: "לאן אתה הולך? האם אתה לא שומע את רעם הזעם האלוהי מעל ראשך? לך! ספק את תאוותך החייתית, אני אסבול פה על מנת להשקיט את זעם האל!" החוטא הזדעזע עד עמקי נשמתו מהאירוע ומהדברים שנאמרו, חזר על עקבותיו ולאחר מכן חזר בתשובה.
פעילותו הנוצרית-קנאית ואורחות חייו הביאו עליו את חמתו של מנהל בית הספר ואיומים בהצלפה ציבורית הועלו על מנת למנוע מאחרים מללכת בעקבותיו. עם זאת שיחה בין איגנטיוס והדיקן הביאה למהפך: מנהל בית הספר הפך למעריץ והכריז על איגנטיוס מלויולה כ"קדוש" והכיר אותו לפייר פאבר, שבהמשך הדרך חבר אליו להקמת מסדר הישועים. פאבר נשבע את שבועת ההתנזרות מגיל צעיר אך נאלץ להאבק ביצר הרע תוך שהוא סובל מחרדות והתקפים של יאוש וספק, הוא התוודה על קשייו בפני איגנטיוס, שבתמורה הכניס אותו לסוד התרגול הרוחני שפיתח, המדיטציה והמבחן העצמי שסייעו לפאבר להתנהל בחייו כנוצרי מאמין. לאחר מכן נפגש איגנטיוס עם פרנסיסקו חאווייר שסיים באותו זמן ובגיל צעיר את חוק לימודיו וזכה בתואר מסטר בפילוסופיה, על פי התרשמותו של דה-לויולה הוא היה מלא בערך עצמו על הישגיו האקדמיים המרשימים. הלהט הדתי והתרגילים הרוחניים שמטרתם קרבה יתירה לאלוהים שינו את חאווייר: הוא חזר בתשובה ודבק באיגנטיוס מלויולה.
קורות חייו > איש דת > ייסוד מסדר הישועים

אל החבורה הראשונית נוספו סטודנטים נוספים מהחוג לתאולוגיה באוניברסיטת פריז, כולם צעירים שנמשכו ללהט ולכושר השכנוע של איגנטיוס מלויולה שהיה מבוגר מהם. הראשונים בהם היו ארבעה: הספרדים: דייגו ליינס בן 21, אלפונסו סלמרון בן 18 וניקולס בובדילה והפורטוגזי סימאו רודריגש. חבורה זו נדרה לדחות את הבלי העולם הזה ולהקדיש עצמם "לריפוי חולים ועבודת מיסיון בירושלים או ללכת מבלי לשאול לכל מקום אליו יורה האפיפיור ללכת". ב-15 באוגוסט 1534 התקבצו חברי הקבוצה בקפלה על גבעת מונמארטר, חזרו על שבועתם בקול רם ונטלו מלחם הקודש. אירוע צנוע זה הביא ללידת מסדר הישועים, מהחשובים והמשפיעים בכנסייה הקתולית.
בשנת 1535 חזר איגנטיוס מלויולה לספרד, ולאחר ביקור בעיר הולדתו חזר ובינואר 1537 פגש בוונציה את חברי המסדר, עתה עשרה בסך הכול. חברי המסדר עבדו בבתי חולים. האפיפיור פאולוס השלישי אפשר להם לקבל מינוי של כמרים של הכנסייה הקתולית. הם נאלצו לוותר על שאיפתם להגיע לארץ הקודש בגלל המלחמה בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית, על מנת לעודד ולאחד את חבורת חבריו בהיעדר מטרה ברורה, החליט איגנטיוס מלויולה למסד את פעילות הקבוצה ולהפוך למסדר דתי בשם "המסדר של ישו". לצורך זאת נשבעו חברי המסדר החדש שבועה נוספת - נאמנות לישו וציות לגנרל (מפקח) שמינויו נעשה לכל החיים וסמכותו מוחלטת. נושא התפקיד היה כפוף אך ורק לאפיפיור.
המפקח הראשון של מסדר הישועים היה איגנטיוס עצמו. הוא קבע כי חבר המסדר הישועי ייקח על עצמו שבועה רביעית נוספת והיא כוללת את יסודות הקיום ומטרות המסדר, ציות מלא להוראות האפיפיור והנכונות ללכת ו"להציל" נשמות עבור הנצרות בכל מקום. בנוסף נשבעו הישועים שלא להיות בעלי רכוש או הכנסות כספיות באופן פרטי. האפיפיור מינה ועדה של שלושה קרדינלים לבחון את המסדר החדש ועל פי המלצתם אישר את הקמתו ב-27 בספטמבר 1540, בבולה שאישרה את מינויו של איגנטיוס מלויולה כמפקח עליון של המסדר. הוא נכנס רשמית לתפקידו בפסחא של שנת 1541.
פייר פאבר
פרנסיסקו חאווייר
דייגו ליינס
אלפונסו סלמרון
קורות חייו > איש דת > המפקח העליון של מסדר הישועים

עם מינויו של איגנטיוס מלויולה למפקח העליון של המסדר החל קצב גיוס החברים החדשים לגדול ובמקביל החל לגדול מספר המשימות שאליהן נשלחו חברי המסדר. ברובן היו אלו משימות מיסיונריות ברחבי העולם, על פי בקשות של שליטי האימפריות האירופיות. לאחר פתיחת בית ספר ישועי מצליח במסינה שבסיציליה החלו הישועים לפתוח בתי ספר ברחבי אירופה. שעתם הגדולה של המסדר והעומד בראשו הגיעה בעת הקונטרה-רפורמציה, תקופה הידועה גם בשם הרפורמציה הקתולית, שבעיקרה הייתה תנועה רחבה של שינוי והתחדשות של הנצרות הקתולית, בין השאר בתגובה על הרפורמציה הפרוטסטנטית. מסדר הישועים היה המסדר החדש האפקטיבי ביותר במאבק בין שתי הכנסיות הנוצריות העיקריות. הישועים ארגנו את מסדרם באופן צבאי, בחירה זהירה של חבריו, הכשרה קפדנית ומשמעת קשוחה. חבריו נשבעו לעוני, למשמעת ולנזירות וכך הציבו דוגמה לכנסייה כולה. הם נעשו למטיפים ומחנכים של שליטי המדינות הקתוליות, והיה להם חלק משמעותי בהתרחבות הכנסייה באמריקות ובאסיה, תוך פעילות מיסיונרית שהייתה נרחבת יותר מזו של הפרוטסטנטים. הישועים היו נאמנים ישירות לאפיפיור וכך נתנו לו לגיטימציה, זאת בניגוד מוחלט לפרוטסטנטיות ששללה את דמותו. בין השנים 1553 עד ל-1555 הכתיב איגנטיוס מלויולה את קורות חייו למזכירו האישי. כתבים אלו מהווים מפתח להבנת השקפת עולמו ולפרשנות על הספר "תרגול הרוח". ביוגרפיה זו נשמרה בארכיון במשך 150 שנה עד לפרסומה במסגרת האנציקלופדיה הקתולית מעשי הקדושים (לטינית: Acta Sanctorum). ב-31 ביולי 1556 נפטר איגנטיוס מלויולה ברומא כתוצאה מהתפרצות של מחלת מלריה.