stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שתיקה (סרט)
הערות שוליים

↑  Martin Scorsese's Journey From Near-Death Drug Addict to 'Silence', הוליווד ריפורטר, 8 בדצמבר 2016
↑  Tragic Death On Taiwan Set Of Martin Scorsese-Directed ‘Silence’, אתר deadline.com‏, 28 בינואר 2015
↑  ‘Silence’: Six Things We’ve Learned About Martin Scorsese’s Passion Project, אתר indiewire.com‏, 21 בנובמבר 2016
↑  Martin Scorsese's 'Silence' to Premiere at Vatican, הוליווד ריפורטר, 22 בנובמבר 2016
↑  Martin Scorsese’s ‘Silence’ to Remain Quiet Until December, וראייטי, 8 בנובמבר 2016
↑  Martin Scorsese’s ‘Silence’ To Open Dec. 23, ‏deadline.com‏, 26 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1127179098  LCCN: no2017057439  MusicBrainz release group: df383dfa-5b63-4935-a577-8f9564f64ab8  VIAF: 2694149489090693810003   WorldCat (עם VIAF): 2694149489090693810003
תחנת הרכבת לאוטרברונן

| --- | --- |

מראה תחנת הרכבת
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1890
 מיקום
 מיקום:  לאוטרברונן, הרמה הברנית
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קואורדינטות:  46°35′54″N 07°54′28″E﻿ / ﻿46.59833°N 7.90778°E﻿ / 46.59833; 7.90778
 תחנות סמוכות:  לוטשנטאל, בורגלאונן, ונגוואלט, גריטשאלפ
 מידע על התחנה
 בעלים:  ברנר אוברלנד-באנן 
 קווים העוברים בתחנה:  הרמה הברנית, ונגרנאלפ, לאוטרברונן-מירן
 קוד התחנה:  LAUT 
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.לאוטרברונן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.לאוטרברונן(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץלאוטרברונן(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץלאוטרברונן
 
לאוטרברונן (בגרמנית: Lauterbrunnen) היא תחנת רכבת בלאוטרברונן ברמה הברנית שבשווייץ. התחנה משמשת שלוש רכבות: רכבת הרמה הברנית לאינטרלאקן, ונגרנאלפ לגרינדלוולד ולאוטרברונן-מירן למירן.
קווים העוברים בתחנה

| קו | מהלך הקו | תדירות (רכבות לשעה) |
| --- | --- | --- |
| הרמה הברנית | אינטרלאקן • וילדרזוויל • גונדלישוואנט • זאנטוואייט • לוטשנטאל • לאוטרברונן • בורגלאונן • שוואנטי • גרינדלוולד | 1–2 |
| ונגרנאלפ | לאוטרברונן • ונגוואלט • ונגן • אלמנט • קליינה שיידג • אלפיגלן • בראנדג • גרינדלוולד גרונט • גרינדלוולד | 2 |
| לאוטרברונן-מירן | לאוטרברונן • גריטשאלפ • וינטרג • מירן | 2–4 |
ראו גם

לאוטרברונן
רכבת ונגרנאלפ
תחנת הרכבת לוטשנטאל
תחנת הרכבת בורגלאונן
תחנת הרכבת ונגוואלט
תחנת הרכבת גריטשאלפ
שכונת למד

| --- | --- |

שכונת למד; בקדמת התמונה גן ז'ילבר
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 שטח:  837 דונם
 אוכלוסייה:  10,000 (2022)
 קואורדינטות:  32°06′29″N 34°47′25″E﻿ / ﻿32.10796944°N 34.79013889°E﻿ / 32.10796944; 34.79013889
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) שכונת למד(למפת גוש דן רגילה) שכונת למד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת למד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת למד  he שכונת למדhe שכונת למדמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מיקום בתל אביב
תוכנית ל' או שכונת ל' היא שכונה בצפון-מערב תל אביב-יפו, הגובלת בשדה דב ממערב, ברמת אביב החדשה מצפון, בשכונת נופי ים מצפון מערב, בשכונת כוכב הצפון מדרום וברמת אביב א' ממזרח. כמו כן, השכונה שוכנת בין רחוב 2050[דרוש מקור] במערב ודרך נמיר במזרח, ובין רחוב ש"י עגנון בדרום לרחוב איינשטיין בצפון.
השכונה מאופיינת בעיקר בבנייני מגורים בני שש עד שמונה קומות.
על פי סקר אתרי "מדלן" ו"וואלה" שפורסם בפברואר 2016, השכונה דורגה כשכונה האהובה ביותר בישראל.
בשכונה מתגוררים/התגוררו: גדעון סער, אהוד מנור, יצחק נבון, ציפי שביט, יוסי שריד, נטלי מרכוס ואברהם שוחט.
שם השכונה

קיימות כמה גרסאות באשר למקור שם השכונה. על פי גרסה אחת, שמה של השכונה נגזר משמה של תוכנית בניין עיר לאזור עבר הירקון שנהגתה עוד בתקופת המנדט הבריטי ונקראה Plan L וכיסתה שטח של כ־4,400 דונם (השטח כלל בין השאר את האזורים בהם הוקמו לימים שאר שכונות עבר הירקון). דעה אחרת גורסת כי מקור השם הוא במבנה רחובות השכונה היוצר את האות ל', או L באנגלית.
היסטוריה

בינואר 1964 החליט מינהל מקרקעי ישראל למכור 1,600 דונם באזור לשותפות של הממשלה, עיריית תל אביב ושלושת הבנקים הגדולים. על תכנון השכונה עמל האדריכל יצחק פרלשטיין.
ב־24 ביוני 1969 נערך טקס הנחת אבן הפינה לשכונה בנוכחות פנחס ספיר.
השכונה הוקמה בתחילת שנות ה־70 של המאה ה־20, שאז נבנו רוב בנייניה. במהלך השנים נבנו בשכונה מתחמי בתים נוספים, שהעיקריים בהם הם ל' הירוקה ובנייני נווה, שבנתה חברת הבנייה "נווה" במהלך שנות ה־90 של המאה ה־20.
הלוחמים שהשתתפו במבצע אביב נעורים התאמנו בפשיטה מן הים על השכונה, משום שהיה דמיון בינה לבין היעד במערב ביירות.
בימי מלחמת המפרץ הראשונה, שנת 1991, הוצבה בקרבת השכונה אחת מתוך כמה סוללות הפטריוט שהובאו אז בחופזה לארץ מגרמניה.
בשנת 1998 הודיע ראש עיריית תל אביב אז, רוני מילוא בעקבות פניית ועד השכונה, על שינוי השם שהיה שיכון ל' לשכונת ל'.
שינויים בגבולות השכונה

עם הקמת השכונה בשנות השבעים של המאה ה-20, היא כללה גם את רחוב ש"י עגנון עם הבניינים הראשונים שנבנו בו. לאחר הקמת שכונת כוכב הצפון מדרום לרחוב ש"י עגנון החל בשנות התשעים, הופרד כל הצד הדרומי של ש"י עגנון משכונת למד וצורף לשכונת כוכב הצפון. בשנת 2015, לאחר שהחלה הבנייה באזור שנקרא "הגוש הגדול", החלק שנבנה מדרום לרחוב איינשטיין וממערב ללוי אשכול, המכונה "למד החדשה", צורף לשכונת ל', מה שהפך את הקטע ברחוב לוי אשכול שבין ש"י עגנון לרחוב איינשטיין לרחוב פנים-שכונתי.
רחובות

שמותיהם של הרחובות הראשיים הם יהודה בורלא ולוי אשכול, ולאורכם שוכנים שני אתרים: גן ז'ילבר ברחוב בורלא, על שם שגריר צרפת בישראל לשעבר פייר ז'ילבר, ואנדרטת כ"ג יורדי הסירה.
שדה דב, שהיה שדה תעופה מקומי שפעל בסמיכות לשכונה, שכן לאורך רחוב לוי אשכול. הוא נסגר ב־1 ביולי 2019, הרחובות הקטנים יותר הם יצחק בראלי ויעקב אפטר, ולאורכם שוכנים שני מרכזי קניות קטנים, גן ילדים עירוני ובית הכנסת האשכנזי על שם ווהאל, יש גם את רחוב דב האוזנר, בו עוד מרכז קניות קטן. בצידה המערבי והחדש של השכונה הרחובות העיקריים הם יובל נאמן, אייזיק שטרן ויהודה עמיחי.
מקומות בשכונה

שבט "אופק" של תנועת הצופים הפועל בשכונה משנת 1976.
בית ספר יסודי ממלכתי על שם זלמן ארן ברחוב בורלא, שבו לומדים כ־510 תלמידים בכיתות א'–ו'.
קאנטרי קלאב קהילתי עירוני קאנטרי ל' ברחוב בורלא.
שלושה מרכזי קניות קטנים. כמו כן בשכונה פועלים סניפים של קופת חולים כללית ו-קופת חולים מכבי.
שלושה מתחמי גני ילדים עירוניים, ברחוב בורלא, ברחוב יצחק בראלי וברחוב יהודה עמיחי. כמו כן פועל מעון יום של ויצו לפעוטות ברחוב בראלי, בסמיכות לגן הילדים העירוני. כיתת גן נוספת נמצאת במתחם בית הספר ארן.
בשכונה פעל סניף של בנק הפועלים ברחוב אפטר, ונסגר ב-2021, כיום במקום יש מרכול.
בית הכנסת האשכנזי השכונתי על שם ווהאל פועל אף הוא מהשנים הראשונות להקמת השכונה, ברחוב בורלא. בשכונה גם בית הכנסת הספרדי "שער הרחמים" על שם רחמים מזרחי. רב בית הכנסת הוא אליהו שוויכה.
מרכזת טלפונים של חברת התקשורת בזק.
אתרים סמוכים

קניון רמת אביב
אוניברסיטת תל אביב
שדה דב
מוזיאון ארץ-ישראל
פארק הירקון
חוף הים תל ברוך
נמל תל אביב
תחנת הכוח רדינג
נתוני אוכלוסייה

התפלגות גילאים בשכונה
| 0–9 | 10–19 | 20–29 | 30–44 | 45–64 | +65 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2% | 8.9% | 19.6% | 24.8% | 20.3% | 14.2% |
התפלגות רמת השכלה
| תעודות אחרות | תואר שני+ | אקדמאי | על תיכוני | בגרות | ללא בגרות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.4% | 18.7% 20.0% | 10.3% | 28.1% | 8.5% |  |
שדה דב ומאבק התושבים

שדה דב ממוקם בסמיכות לשכונה ולשכונות אחרות באזור, כמו כוכב הצפון, רמת אביב החדשה, הגוש הגדול ואזורי חן. תושבי השכונות, ובראשן תושבי שכונת ל', ניהלו במשך שנים מאבק שנסב על הרעש שבקע משדה התעופה. עם זאת, בשנת 2013 הודיע ועד השכונה על התנגדותו לפינוי השדה ולתוכניות הבנייה שהציגה הממשלה בשטח, ומאז היה ועד השכונה חלק ממטה המאבק נגד פינוי השדה.
מהשדה פעלו בעיקר טיסות אזרחיות של מטוסי נוסעים שקטים באופן יחסי, שהוגבלו לשעות היום כדי שלא לגרום רעש בשעות המנוחה, לצד טיסות שיצאו מהבסיס הצבאי שמוקם סמוך לבסיס האזרחי. ב־1 ביולי 2019 הופסקה לגמרי פעילותו של שדה התעופה, ומאז תושבי השכונה נאבקים נגד צפיפות הבנייה המתוכננת בשטחו.
חגיגות החמישים שנה לשכונה

בשנת 2022 ב-31 במרץ חגגו בקאנטרי קהילתי למד חמישים שנים לשכונה במספר דרכים: תערוכות "היסטוריה" בהן הציגו תמונות מחזור ישנות מבית הספר השכונתי ע"ש זלמן ארן ועוד מוצגים הקשורים לשכונה, טקס בו נאם ראש העיר תל אביב רון חולדאי וחולקו פרסי יקירי השכונה לאנשים שתרמו רבות לקהילה השכונתית ולאחר הטקס התקיימה הופעה של הזמר שימי תבורי.
לקריאה נוספת

ערן אלדר, בכוחותיה העצמיים – ההתפתחות האורבנית של תל אביב בשלהי תקופת המנדט ובעשורי המדינה הראשונים, הוצאת רסלינג, 2013
הערות שוליים

↑  כתבה, "העולם הזה", גיליון 1691 מ-28 בינואר 1970, עמוד 28
↑  עינת פז-פרנקל, תושבי שיכון ל' שהתנגדו לשדה דב פועלים כעת נגד סגירתו, באתר כלכליסט, 12 באוגוסט 2013
↑   עדי כהן, "חזירות ורצון להעשיר את קופת בעלי הקרקע": תושבי צפון תל אביב נגד תוכנית שדה דב, באתר TheMarker‏, 12 באוגוסט 2019
טקס חלוקת פרס יקירי השכונה
רפי אדר

| --- | --- |

רפי אדר, נובמבר 2011
 לידה:  3 במרץ 1946 (בן 78) 
 טלוויזיה:  מאסטר שף (עונה 1)  קרב סכינים
 
רפי אדר (נולד ב-3 במרץ 1946) הוא מסעדן, במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי, מוזיקאי וזמר ישראלי.
ביוגרפיה

באמצע שנות השישים נסע אדר ללמוד רפואה באיטליה, על-מנת להמשיך את דרכו של אביו, ד"ר אורי אדר שהיה מנהל מחלקת קבלה, ולאחר מכן מנהל מחלקה פנימית באיכילוב, אבל עבר ללמוד קולנוע ברומא.
הוא שיחק ב"שלום", סרטו העצמאי הקצר של יקי יושע משנת 1968. אדר שב לישראל ב-1972.
אדר היה מפיק-שותף של סרט הטלוויזיה "לול 4" ומפיק-שותף של סרטי הקולנוע "נשר הברזל", "סבבה" ו"רומן זעיר".
בשנת 1976 ביים את הסרט הקצר "בדרך ללוד", על פי סיפור של דן בן אמוץ, עלילת הסרט מתרחשת ב־1939 וגיבורה הם שני צעירים, תלמידי בן־שמן, היוצאים לטיול בעיר הערבית השכנה, לוד. בשנת 1986 ביים וכתב, ביחד עם יהודית סולה, את סרטו העלילתי היחיד "כפפות", לפי רומן מאת דן צלקה. הסרט ספג ביקורות שליליות, גם כשל בקופות וירד מהאקרנים לאחר שבועיים בלבד. פרט לכך ביים עשרות פרסומות ווידאו קליפים לזמרים, ושיחק בסרטו של איתן גרין "עד סוף הלילה" (1985).
בינואר 1989 פתח אדר את מסעדת "פרונטו" (פירוש המילה הוא "מוכן" באיטלקית, ובמילה זו נוהגים האיטלקים לענות לשיחת טלפון). המסעדה מגישה מאכלים מהמטבח האיטלקי הקלאסי. למרות שזכתה תחילה לביקורות מעורבות, הפכה המסעדה למקום מפגש פופולרי לאנשי הבוהמה של תל אביב. שותפו של אדר במסעדה מאז 2005 הוא המוזיקאי עופר זמיר, שעבד בה מ-1994. במסעדה מוגשת מנת אנטיפסטי הנקראת על שם שלום חנוך. המסעדה שכנה כל השנים ברחוב נחמני בתל אביב ובסוף 2010 עברה לרחוב הרצל בתל אביב. שף המסעדה החל ממרץ 2011 הוא דייוויד פרנקל. ב- 2011 פתח אדר ליד מסעדת פרונטו מעדנייה איטלקית בשם "פרונטוסטרדה". אך היא נסגרה לאחר זמן קצר. גם מסעדת מזון מהיר שהקים, "פרונטו קיוסק", כשלה מסחרית ונסגרה לאחר זמן קצר. מסעדת פרונטו נבחרה לאחת מעשר המסעדות הטובות בישראל בידי דניאל רוגוב, מבקר המסעדות של עיתון "הארץ". במרץ 2017 מכר אדר את חלקו במסעדה לשותפו בשנים האחרונות, ויקטור שמריך.
בשנת 1993 נכנס אדר לעסקי האופנה, כשמונה לנציג בישראל של בית האופנה של המעצב האיטלקי רומאו ג'ילי, ופתח בוטיק בתל אביב.
בשנת 1997 זכה אדר בפרס "Ristorante – Italiano" מידי לשכות המסחר של איטליה, על ידי נשיא איטליה אוסקר לואיג'י סקאלפרו, בארמון הנשיאות ברומא. ב-1998 זכה בתואר "Cavaliere dela Republica Italiana" מידי נשיא איטליה, על תרומתו לקידום תרבות איטליה מחוץ לאיטליה.
המגזין טיים אאוט תל אביב בחר בפרונטו כמסעדה האיטלקית הטובה ביותר לשנים 2007, 2008, 2011.
בשנת 2009 אדר היה שופט בתוכנית הטלוויזיה אליפות המסעדות של ישראל.
בשנת 2010 היה אחד מארבעת השופטים בעונה הראשונה של התוכנית "מאסטר שף", לצד חיים כהן, אייל שני ומיכל אנסקי, אך הודח ממנה לאחר מספר תוכניות.
מאז 1988 הקליט אדר שירים. ב-1994 יצא תקליטון של אדר בחברת הליקון בשם "הלב המלא של קוטינקה". ב-2007 הקליט תקליטון נוסף באותה חברה, בו הוא מבצע את שיריו של המוזיקאי האיטלקי פאולו קונטה: "מזייף כמו כולם: רפי אדר שר את פאולו קונטה".
בשנת 2010 יצא בהוצאת כנרת הספר "Pronto: אוכל, תרבות, אהבה", ספר המתכונים של "פרונטו", לו סיפק מתכונים גם הסופר האיטלקי ארי דה לוקה.
בשנת 2016 הוציא את אלבומו הרביעי, "הגולם".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1972 נישא לשחקנית יהודית סולה. לזוג שני בנים, שניהם עובדים בטלוויזיה: דניאל אדר הוא במאי (הסדרה "גבוה וגרינבאום", שהפורמט שלה נמכר לרשת האמריקאית ABC), ורועי אדר הוא שחקן ומוזיקאי, שהשתתף באותה סדרה. בספטמבר 1991, נעצרו בני הזוג לשלושה ימים בחשד לסחר בסמים, לאחר שבחיפוש בביתם נתפסו חשיש וקוקאין. לאחר שהודו בשימוש בסמים קיבל עונש מאסר על תנאי.
לקריאה נוספת

"פרונטו", בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 142–143
הערות שוליים

↑  מרכז רפואי עירוני ממשלתי (איכילוב, הדסה, בית יולדות ע"ש אשרמן), תל אביב יפו, ספר השנה 1971–1972, הוצאת המחלקה ליחסי ציבור של בתי החולים הממשלתיים, עורך: אריה תורגמן
↑  טדי פרויס, קורסאווה בדרך ללוד, דבר, 13 באפריל 1976
↑  ביקורות:
רחל נאמן, קולנוע תוצרת הארץ - 'כפפות', כותרת ראשית, 17 בספטמבר 1986
מאיר שניצר, אגרוף של וזלין, חדשות, 15 בספטמבר 1986
↑  רן גפן, "כפפות" נופל, חדשות, 23 בספטמבר 1986
↑  אדר יביים את איינשטיין, חדשות, 20 באוקטובר 1986
↑  ביקורות:
שאול אברון, לא משולם. רק לפסטה ויין אדום, חדשות, 20 בינואר 1989
רנסאנס איטלקי בתל־אביב הקטנה, מעריב, 10 במרץ 1989
סוקס-, אכילה ללא אכזבות, ללא התעלות נפש, חדשות, 19 ביוני 1989
↑  מיכל פלטי, המסעדן רפי אדר מוסר את המפתחות של מסעדת "פרונטו" לשף הצעיר דיוויד פרנקל, באתר הארץ, 8 במרץ 2011
↑  רותם מימון, אחרי שנתיים של פעילות "פרונטו קיוסקו" נסגרת, באתר הארץ, 1 במאי 2018
↑  דניאל רוגוב, 10 המסעדות הטובות בישראל לשנת 2005, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2005
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, פרסום ראשון: רפי אדר עוזב את מסעדת פרונטו, באתר וואלה, 28 במרץ 2017
↑  אורנה גטניו, ז'קט בצבע פסטה (1,499 שקל), חדשות, 31 במאי 1993
↑  מערכת אכול ושאטו, פרסי האוכל של טיים אאוט: טוטו המסעדה הטובה ביותר, באתר אכול ושאטו, ‏2011-11-15
↑  מערכת אכול ושאטו, Time Out העניק לרפאל את תואר המסעדה הטובה ביותר בת"א ל-2008, באתר אכול ושאטו, ‏2008-11-20
↑  מתן אברמוביץ', עכבר העיר, מדוע עזב רפי אדר את "מאסטר שף"?, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2010
↑  תמר סוקניק, תעביר את השירים למגרש הביתי, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2007
↑  מיכל פלטי, ספרי הבישול מוסיפים קצת טעם, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2010
↑  רואי פרסול, מעריב הבוקר, מדור תרבות, 17 באפריל 2016, עמודים 14–15
↑  גילי איזיקוביץ, אי-בי-סי תפיק פיילוט לסיטקום הישראלי "גבוה וגרינבאום", באתר הארץ, 24 באוקטובר 2010
↑  תומר פרת, עכבר העיר, "גבוה וגרינבאום": כשמכוונים גבוה מצליחים להצחיק, באתר הארץ, 31 ביולי 2011
↑  בוקי נאה, רפי אדר ויהודית סולה: רק השתמשנו בסמים, חדשות, 15 בספטמבר 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308769405171  MusicBrainz: 64cd48bb-a68a-4614-8ae4-692b6a1864f5  VIAF: 298731710   WorldCat (עם VIAF): 298731710
שעון אסטרונומי

השעון האסטרונומי בפראג
שעון אסטרונומי הוא שעון עם מחוגים ומנגנונים ייחודיים, המציג מידע אסטרונומי כגון מיקומם היחסי של השמש, הירח, גלגל המזלות, ולפעמים כוכבי לכת גדולים.
במובן מצומצם, שעונים המחשבים את זמני שקיעת וזריחת השמש (או זמנים קשורים כמו שחר ודמדומים), שכיחים כיום לקביעת זמני ההדלקה והכיבוי של תאורת רחוב ועבור נתיבי תחבורה עירוניים ובינעירוניים.
שעון אסטרונומי בקתדרלת בורז'
ראו גם

השעון האסטרונומי בשטרסבורג
השעון האסטרונומי בפראג
שעון בנג'ו

שעון בנג'ו
שעון בנג'ו הוא שעון מטוטלת המצוי בקופסה המעוצבת בדומה לכלי הנגינה בנג'ו.
שעון הבנג'ו עוצב על ידי השען סיימון ווילארד, בעיר גרפטון (אנ'), מסצ'וסטס בארצות הברית בשנת 1802. נוצרו רק 4,000 שעונים אותנטיים. וסגנונו של ווילארד הועתק על ידי בני משפחתו ושענים נוספים.
השעון בסגנון הבנג'ו עשוי בדרך כלל משעון עגול, מתחתיו חלק צר ואנכי עם "מותן" ארוך, ובחלקו התחתון תיבה מלבנית עם מטוטלת ודלת צירים. המותן והדלת מעוטרים בזכוכית צבועה והקופסה מקושטת בעיטורי פליז. ראש השעון העגול מעוטר ביציקת פליז או עץ מוזהב בצורת נשר.
ראו גם

שעון 400 יום
תחנת הרכבת כפר יהושע

מסילת רכבת העמק
לוח זמנים משנת 1944 עם ציון תחנת כפר יהושע
תחנת הרכבת בכפר יהושע שנקראה תחנת תל א-שמאם הייתה אחת התחנות ברכבת העמק וחלק ממסילת הרכבת החיג'אזית. היא הייתה התחנה השלישית מבין שמונה התחנות המקוריות שנקבעו בשנת 1905, והשנייה בגודלה מבין התחנות. מיקום התחנה נקבע על פי המרחק מתחנת המוצא. השימוש בקטרי קיטור הצריך מילוי מים בדוודים בכל 20 ק"מ לערך. התחנה כללה שבעה מבני אבן בסגנון טמפלרי. התחנה פעלה משנת 1904, תחילת הפעלתו של קטע המסילה בין חיפה לצמח ועד הנסיעה האחרונה בקטע מסילה זה שהתקיימה בנובמבר 1951. התחנה הוכרזה כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
התחנה מוקמה ליד כפר אריסים בשם תל א-שמאם. הכפר פורק לאחר שאדמותיו נקנו לשם הקמת כפר יהושע. התחנה הוקמה בחלקו המערבי של עמק יזרעאל שהיה אז אזור ביצות שומם, ושימשה בתחילה כנקודת תספוק ותיקון לקטרים. במקום מולאו דודי הקיטור של הקטרים במים. וכן נבנתה סדנה לתיקון קטרים וקרונות תקולים. במתחם התחנה שמונה מבני אבן בסגנון גרמני.
המבנה המרכזי בן שתי קומות, ובו שכנו משרדי התחנה. קומתו העליונה של מבנה זה שימשה כמקום מגוריה של משפחת מנהל התחנה. בפאתו המזרחית של בניין זה מצויה כתובת מסולסלת בערבית המציינת את שם התחנה. ממזרח למבנה המרכזי נבנה מגדל מים עגול אשר בו נשמרו המים למילוי הקטרים. שאר המבנים בתחנת כפר יהושע שימשו כמקום מגורי עובדי התחנה, שירותים ציבוריים לנוסעים, מחסן פחמים ובתיהם של הבומבג'י (מפעיל המשאבה, שיבוש ערבי של המקצוע הטורקי פומפג'י מ"פומפה" - משאבה) ושל קוון המסילה.
רכבת העמק קישרה את חיפה דרך עמק יזרעאל, עמק בית שאן ותחנת הרכבת סמח'. היא הייתה שלוחה של מסילת הרכבת החיג'אזית שפעלה עד מלחמת העולם הראשונה בין דמשק לבין חצי האי ערב.
מבני תחנת כפר יהושע עברו שיפוץ מקיף בשנת 2005 לרגל חגיגות מאה השנים להיווסדה של רכבת העמק. ב-6 ביוני 2008 נערך במקום טקס חנוכת המוזיאון לתולדות רכבת העמק. המוזיאון, הפועל בבניין תחנת הרכבת הישן, כולל סרט על ההיסטוריה של רכבת העמק, מוצגים מקוריים מימי רכבת העמק, ותמונות מימי פעולת הרכבת. בחצר המוזיאון הוצבו קרונות ישנים של הרכבת, ומכשירים ששימשו בזמן פעולת הרכבת.
מבין שבעת המבנים המקוריים שופצו נכון לאוקטובר 2012 חמישה מבנים. שני מבנים נוספים נמצאים בתהליך שיפוץ.
כיום משרתת את כפר יהושע ואת יקנעם עילית תחנת רכבת חדשה - "תחנת הרכבת יקנעם – כפר יהושע".
גלריית תמונות

תחנת הרכבת של רכבת העמק - תל שמאם
מוזיאון רכבת העמק ביום טקס הפתיחה
הכניסה למוזיאון רכבת העמק
מראה כללי של תחנת הרכבת בכפר יהושע
מגדל המים בתחנת רכבת העמק בכפר יהושע
קרונות בתחנת רכבת העמק בכפר יהושע
שילוט מול תֵּל אֶ־שַׁמַאם, כ-250 מטר ממזרח לתחנה
הערות שוליים

↑  מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 61
| רכבת העמק |
| --- | --- | --- |
| מסילות קשורות | מסילת הרכבת החיג'אזית • מסילת הרכבת דרעא–צמח • מסילת העמק • מסילת השומרון • הרכבת הצבאית העות'מאנית | תחנת חיפה מזרח |
| אישים | לורנס אוליפנט • עבדול חמיד השני • יהודה לבנוני • יעקב מושלי • היינריך אוגוסט מייסנר • קלוד קונדר • ברוך קטינקא • גוטליב שומאכר | תחנת חיפה מזרח |
| ארגונים ומוסדות | הרכבת המנדטורית • משמר הרכבת • משפחת סורסוק | תחנת חיפה מזרח |
| תחנות | אל חמה • אלרואי • בית שאן • חיפה מזרח • חיפה מרכז • כפר יהושע • עפולה • צמח | תחנת חיפה מזרח |
| גשרים | אל חמה • נהר הירדן • נחל יששכר • נחל קישון • נחל תבור | תחנת חיפה מזרח |
| אירועים | ליל הגשרים • ליל הרכבות • קרב סמח' | תחנת חיפה מזרח |
| הנצחה | חצר גשר הישנה • מוזיאון רכבת ישראל • רכבת האלונים • רכבת העמק (סרט) | תחנת חיפה מזרח |
שירו שיר לשמש

"שירו שיר לשמש" הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1974 חברת התקליטים הד ארצי בקטלוג BAN-14464 על גבי אריך-נגן. מתוך האלבומים פורסמו מגוון להיטים, דוגמת "חייך וחיי", שבוצע במקור על ידי בעז שרעבי, ו"אהבה אחת קטנה", שהגיע למקום ה-11 במצעד סוף השנה 1975.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | שירו שיר לשמש  | 2:38 |
| 2. | עיר אחרת  | 3:33 |
| 3. | חייך וחיי  | 3:23 |
| 4. | שיר לילה  | 3:19 |
| 5. | אם ייפול הכוכב שלי  | 4:51 |
| 6. | שלום  | 3:30 |
| 7. | כשקיבלו את התורה  | 3:15 |
| 8. | אהבה אחת קטנה  | 3:39 |
| 9. | תנו לנו לחיות  | 3:03 |
| 10. | כחול הים  | 4:21 |
הערות שוליים

↑  שירו שיר לשמש באתר סטריאו ומונו
↑  מצעד השנתי תשל"ה (1975), פזמונט
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
שנת 66' הייתה טובה לתיירות

| --- | --- |
 בימוי:  עמית גורן
 תסריט:  עמית גורן
 עריכה:  טלי הלטר שנקר
 מוזיקה:  יואב גורן
 צילום:  איתן חריס
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  עמית גורן הפקות
 הקרנת בכורה:  ישראל 1992
 משך הקרנה:  66 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 פרסים:  פרס אופיר לסרט תיעודי, פרס וולג'ין
 דף הסרט ב־IMDb
 
שנת 66' הייתה טובה לתיירות הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של עמית גורן.
הסרט

עמית גורן, המספר בסרט, מביא בו את סיפור ההגירה של משפחתו מישראל לארצות הברית. אמו ניצה נולדה בישראל (ב-1935 לערך). אביו חיים נולד במצרים (ב-1929 לערך) ובגיל 22 בא לישראל דרך צרפת. כאן עיברת את שמו, נישא לניצה ועבד בתל אביב כסוכן נסיעות. בשנת 1966 היגרה המשפחה לניו יורק עם עמית הבכור, בן 9, ואחיו יואב בן 4 ויובל בן שנתיים. אביו הסתגל היטב למעבר ושיפר את פרנסת המשפחה. אמו סלדה מהמעבר, נותרה ישראלית בליבה ועם הזמן מצאה נחמה בעיסוק בפיסול. עמית, שחש שנתלש מביתו עם המעבר, שב לישראל בגיל 19 כדי לשרת בצה"ל, למד בארצות הברית ובגיל 27 שב לתל אביב והקים משפחה. אחיו נשארו בארצות הברית - יובל בניו יורק ויואב, שהתארס עם אמריקאית ממוצא סיני, עבר ללוס אנג'לס. בסרט, 25 שנים לאחר המעבר לארצות הברית, מבקר עמית עם בני משפחתו בתחנות השונות בחייהם, כולל אלכסנדריה שבמצרים, ומשוחח עמם על רגשותיהם ועל תחושות הזהות שלהם כמהגרים, השונות זו מזו. בשלהי הסרט מתועדת חוויית השהייה במקלט של עמית ומשפחתו במהלך מלחמת המפרץ.
שם הסרט נובע מאמירתו של חיים גורן לבנו כי 1966, השנה שבה היגרו לארצות הברית, הייתה שנה טובה מאוד. במענה לכך אמר עמית לאביו: "זו הייתה שנה רעה מאוד בשבילי". חיים השיב "זו הייתה שנה טובה לתיירות" וניצה צחקה צחוק מר.
הפקה

עמית גורן ביים את הסרט וכתב את התסריט לו. הצילום נעשה על ידי איתן חריס ועמית גורן. עורכת הסרט הייתה טלי הלטר שנקר. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי יואב גורן ומעצב פס הקול היה עופר ובמן. הסרט הופק על בסיס 50 שעות צילום שהתפרשו על פני תקופה של שנה וחצי.
פרסים

הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 1992. באותה שנה זכה גם בפרס וולג'ין לסרט התיעודי הטוב ביותר במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים.
רפי אליהו

רפי אליהו (8 במאי 1951 – 24 בנובמבר 2022) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת קשר התקפי בהפועל באר שבע ונבחרת ישראל.