stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרחון לנוקס-קינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  83°25′00″S 168°00′00″E﻿ / ﻿83.4167°S 168°E﻿ / -83.4167; 168
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לנוקס-קינג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לנוקס-קינג
 
קרחון לנוקס-קינג (באנגלית: Lennox-King Glacier) הוא קרחון גדול, בחוף שקלטון, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 70 קילומטרים.
הקרחון מנקז את נווה בואודן; וזורם לכיוון צפון-מזרח בין רכס הולנד, ורכס המלכה אלכסנדרה.
הקרחון נשפך אל מפרצון ריצ'רדס, וממנו נשפך אל מדף הקרח רוס.
גובהו של הקרחון 7 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960.
הקרחון נקרא על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס לנוקס-קינג (James Lennox-King), מחיל הים המלכותי של ניו זילנד, שהיה מפקד בבסיס סקוט בשנת 1960.
לקריאה נוספת

• Charles R. Bentley, John W. Glough, Kenneth C. Jezek and Sion Shabtaie, , Journal of Glaciology, Volume 24, Issue 90 1979, pp. 287-294, DOI: https://doi.org/10.3189/S0022143000014805Published online by Cambridge University Press: 30 January 2017
•G. W. Grindley (1963), , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 6:3, 307-347, https://doi.org/10.1080/00288306.1963.10422067
קורטרייק (כדורגל)

מועדון הכדורגל המלכותי קורטרייק או בקיצור העברי קורטרייק (בהולנדית: Koninklijke Voetbalclub Kortrijk או בקיצור KV Kortrijk ולעיתים KVK) היא קבוצת כדורגל בלגית מהעיר קורטרייק. בשנת 1976 המועדון עלה לליגת העל לאחר 65 שנים בליגות הנמוכות. בסיום עונת 2009/2010 המועדון רשם את הישג השיא שלו כאשר סיים במקום הרביעי. בעונת 2011/2012 קורטרייק הגיעה לגמר הגביע הבלגי לראשונה בתולדותיה, אך הפסידה 0–1 ללוקרן.
קניון אביה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1996
 תאריך פתיחה רשמי:  1996 
 מידות
 שטח:  7,800 מ"ר 
 קואורדינטות:  31°15′48″N 34°46′44″E﻿ / ﻿31.26339°N 34.77876°E﻿ / 31.26339; 34.77876
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) קניון אביה(למפת באר שבע רגילה) קניון אביה(למפת צפון הנגב רגילה) קניון אביה(למפת צפון הנגב מוגדלת) קניון אביה  he קניון אביהhe קניון אביהמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קניון אביה הוא אחד מקניוני העיר באר שבע. קניון אביה הוא קניון שכונתי, הממוקם במרכז שכונה ו' של העיר. מדרום וממזרח לקניון ממוקמים הרחובות "מבצע יואב" ו-"שאול המלך" המשמשים כדרכי גישה לבניין ומכילים סופר וקניון נוסף - קניון שאול המלך.
היסטוריה

הקניון נבנה בשנת 1996 והיה הקניון השני שנבנה בבאר שבע. הקניון נבנה על ידי שני קבלנים שלא הצליחו להעלות את הקניון ולקדמו לידי פרסום ושיווק בשל חובות לבנקים, ולפי צו בית משפט נלקחה מידיהם האחראיות על הקניון. משנת 2006 מנוהל הקניון על ידי חברת יובלים.
תיאור הקניון

שטחו המסחרי של הקניון 6,785 מטר רבוע. שטחו המלא של הקניון (הכולל את משרדי ההנהלה, בנק, מרכול וסניף דואר של "דואר ישראל" הוא 7,800 מטר רבוע. בחניון 150 מקומות חניה חינמיים. הקניון סגור בשבת. הקניון בנוי בצורת תיבה בעלת חלונות זכוכית ועשוי מבטון המצופה בשיש.
קרחון מאייטלנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  אוסבורן מאייטלנד מילר 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°43′00″S 65°00′00″W﻿ / ﻿68.7167°S 65°W﻿ / -68.7167; -65
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מאייטלנד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מאייטלנד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מאייטלנד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מאייטלנד
 
קרחון מאייטלנד או קרחון מאיטלנד (באנגלית: Maitland Glacier) הוא קרחון בחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, באזור חוף באומן של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לאורך צידה המערבי של רמת היצ'קוק.
הקרחון נשפך אל מפרץ מובילויל שבחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, בסמוך ממזרח למצוק ייטס שבחוף באומן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון הופיע כאתר בעל צורה לא ברורה בתצלום אווירי שצילם סר יוברט וילקינס בטיסתו מעל האזור, שנערכה ב־20 בדצמבר 1928.
הקרחון הופיע באופן ברור יותר, בתצלומי אוויר שצילם לינקולן אלזוורת' ב-23 בנובמבר 1935 ובתצלומי אוויר שצולמו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940.
הקרחון מופה לראשונה על ידי אוסבורן מאייטלנד מילר (Osborn Maitland Miller), מהחברה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society). מילר עשה שימוש בתצלומי האוויר שצולמו על ידי וילקין ועל ידי אלזוורת', לעריכת מפה ראשונה של אזור הקרחון.
הקרחון נסקר לראשונה על הקרקע, בחלקו התחתון בדצמבר 1958, ונסקר כולו בשנת 1960 על ידי משלחת חקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה מהאי סטונינגטון.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1952 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של אוסבורן מאייטלנד מילר (Osborn Maitland Miller), מהחברה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society). מילר עשה שימוש בתצלומי האוויר שצולמו על ידי וילקין ועל ידי אלזוורת', לעריכת מפה ראשונה של אזור הקרחון.
קורטס (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  הונדורס הונדורס
 בירת המחוז:  סן פדרו סולה
 תאריך ייסוד:  1894 
 שטח:  3,911 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,562,394 (2013)
 קואורדינטות:  15°30′22″N 88°01′30″W﻿ / ﻿15.506186111111°N 88.024897222222°W﻿ / 15.506186111111; -88.024897222222 
 אזור זמן:  UTC -6
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קורטס (בספרדית: Cortés) הוא אחד מ-18 מחוזות הונדורס. המחוז משתרע על שטח של 3,954 קמ"ר ובשנת 2015 אוכלוסיית המחוז הוערכה ב-1,612,762 נפש, מה שהופך אותו למאוכלס ביותר בהונדורס.
המחוז נוצר בשנת 1893 מחלקים ממחוזות סנטה ברברה(אנ') ויורו(אנ'). בירת המחוז היא סן פדרו סולה. הערים המרכזיות כוללות גם את לה לימה(אנ'), כולומה(אנ'), וילנואבה(אנ'), וערי הנמל פוארטו קורטס(אנ') ואומואה(אנ'). החוף האטלנטי של מחוז קורטס ידוע בחופים המצוינים הרבים שלו.
קורטס היא ליבה הכלכלי של הונדורס, שכן עמק סולה הוא האזור החקלאי והתעשייתי העיקרי של המדינה. חברות בננות אמריקאיות הגיעו לאזור בסוף המאה ה-19, והקימו מטעים עצומים, כמו גם תשתית למשלוח הפירות לארצות הברית. סן פדרו סולה משכה מספר ניכר של מהגרים אירופאים, פלסטינים, לבנונים וממדינות מרכז אמריקה. התעשייה פורחת במחוז, וקורטס מארחת היום את רוב מפעלי ההרכבה במדינה, המכונים מקווילדורה (אנ').
קרמלין איזמאילובו

| --- | --- |

קרמלין איזמאילובו
 מידע כללי
 סוג:  מרכז תרבות ובידור
 מיקום:  איזמאילובו, מוסקבה, רוסיה
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1999
 תאריך פתיחה רשמי:  2008
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-רוסית 
 קואורדינטות:  55°47′41″N 37°45′01″E﻿ / ﻿55.79472222°N 37.75027778°E﻿ / 55.79472222; 37.75027778
 kremlin-izmailovo.com
  (למפת מוסקבה מוגדלת) קרמלין איזמאילובו(למפת מוסקבה רגילה) קרמלין איזמאילובו he
 
קרמלין איזמאילובו (ברוסית: Кре́мль в Изма́йлово) הוא מתחם תרבות רוסי וגם מסחרי הממוקם ברובע איזמאילובו בצפון-מזרח מוסקבה, רוסיה. המתחם הוקם בסגנון של אדריכלות רוסית מתקופת ימי הביניים בין השנים 1999–2008 בתור דגם של עיר רוסית מסורתית וחלק מן המבנים בנוי מעץ. את המתחם מקיפות חומות בסגנון הקרמלין שחלקם עשוי עץ וחלקם אבן. במתחם ישנם מתקני שעשועים, שווקים מסורתיים, אולם תערוכות, וכמה מוזיאונים לכבוד התרבות הרוסית.
מוזיאונים במתחם:
המוזיאון לצעצועים בסגנון רוסי
מוזיאון לזכר מייסדי חיל הים הרוסי
מוזיאון ההיסטוריה של הוודקה
מוזיאון הלחם הרוסי המסורתי
מוזיאון השוקולד הרוסי
מוזיאון המיניאטורות - היסטוריה עולמית של פלסטלינה
מוזיאון מוסקבה לאנימציה
ראו גם

פארק קייב-רוס
קניון אייסמול

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  אילת
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2012
 תאריך פתיחה רשמי:  2012 
 קואורדינטות:  29°33′15″N 34°57′57″E﻿ / ﻿29.55404°N 34.96572°E﻿ / 29.55404; 34.96572
 icemalleilat.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןקניון אייסמול(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןקניון אייסמול  he קניון אייסמולhe קניון אייסמולמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קניון אייסמול (ICE MALL) הוא מרכז קניות באילת הנמצא בצמוד למרינה והוקם בשנת 2012. ככל העסקים באילת, הקניון נמצא באזור סחר חופשי הנהוג באילת משנת 1985, ולכן המוצרים הנמכרים בו פטורים ממע"מ. הקניון מכיל במרכזו משטח החלקה אולימפי על הקרח, כולל כ-150 חנויות, כ-30 אטרקציות, כ-20 מסעדות ובתי קפה.
בין שאר מרכזי הקניות באילת נמצאים: קניון שבעת הכוכבים, קניון מול הים, מרכז ביג אילת ומרכז רכטר.
מבנה

הקניון נבנה ככיפה גאודזית ומשתרע על שטח של כ-40 אלף מ"ר. יש בו שתי קומות מסחר ועוד אחת תת-קרקעית המשמשת כחניון.
מבנה > משטח ההחלקה על הקרח

במרכז הקניון נמצא משטח החלקה על הקרח אולימפי המשתרע על שטח של כ-1,800 מ"ר. במשטח זה מתקיימים מופעי ראווה של החלקה אומנותית על הקרח.
קרחון קטליץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  78°15′S 164°15′E﻿ / ﻿78.25°S 164.25°E﻿ / -78.25; 164.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קטליץ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קטליץ
 
קרחון קטליץ (באנגלית: Koettlitz Glacier) הוא קרחון גדול באנטארקטיקה, הנמצא ממערב למאונט מורנינג ומאונט דיסקברי וזורם מסביבות מאונט קוקס לכיוון צפון-מזרח בין חצי האי בראון והיבשת גופא אל תוך מדף הקרח של מצר מקמרדו.
את הקרחון גילתה משלחת דיסקברי (1901-1904) הבריטית, שקראה לו על שם הרופא וחוקר הקטבים הבריטי רג'ינלד קטליץ.
קרחון ליפ ייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  71°42′S 164°15′E﻿ / ﻿71.7°S 164.25°E﻿ / -71.7; 164.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ליפ ייר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון ליפ ייר
 
קרחון ליפ ייר (באנגלית: Leap Year Glacier; מילולית: קרחון שנה מעוברת) הוא קרחון יובלי, בהרי באוורס שבאנטארקטיקה.
ההר מנקז לכיוון דרום מזרח, בין מסיב מולאר והר סטירלינג שבהרי באוורס, ונשפך לתוך קרחון בלק.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי המשלחת הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את האזור בעונת המחקר 1963–1964.
חברי המשלחת הצפונית הגיעו אל המשלחת בראש השנה של שנת 1964 (שהייתה שנה מעוברת), לאחר שטיפסו מקרחון סלדג'רס.
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 137
קרמן דה פטגונס

| --- | --- |
קרמן דה פטגונס
קרמן דה פטגונס
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  בואנוס איירס (פרובינציה) בואנוס איירס
 חבל ארץ:  פמפס
 תאריך ייסוד:  1779
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,189 (2001)
 קואורדינטות:  40°47′00″S 62°58′00″W﻿ / ﻿40.783333333333°S 62.966666666667°W﻿ / -40.783333333333; -62.966666666667 
 אזור זמן:  UTC -3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קרמן דה פטגונס(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קרמן דה פטגונס(למפת בואנוס איירס רגילה) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהקרמן דה פטגונס(למפת בואנוס איירס מוגדלת) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהקרמן דה פטגונס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קרמן דה פטגונס (בספרדית: Carmen de Patagones) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה. העיר ממוקמת על הגדה הצפונית של נהר ריו נגרו, מול העיר ויידמה, בירת פרובינציית ריו נגרו, במרחק של 937 ק"מ מהבירה בואנוס איירס.
היסטוריה

העיר, ביחד עם העיר ויידמה, היא ההתיישבות העתיקה ביותר בפטגוניה, והיא הוקמה ב-22 באפריל 1779 על ידי פרנסיסקו דה ויידמה, מגלה ארצות שהוביל משלחת ספרדית ליישוב חופי פטגוניה, תחת השם נואסטרה סניורה דל קרמן (מילולית: גבירתנו של קרמן). תחילה היו הערים עיר אחת, ונקראו יחדיו קרמן דה פטגונס. תחילה נבנה מבצר בצדו הדרומי של הנהר (בוויידמה של ימינו), אך הוא נהרס תוך מספר שנים. לאחר מכן נבנה מבצר חדש בצדו הצפוני של הנהר (בקרמן דה פטגונס של ימינו), אשר החזיק מעמד זמן רב בהרבה והוא עדיין עומד כיום. העיירה גדלה, ולבסוף אנשים החלו לחזור ולהתיישב בצדו הדרומי של נהר. בשלב מסוים העיר החליטה להתפצל כשנהר ריו נגרו מהווה את הגבול ביניהן.
לאחר מהפכת מאי ב-1810 (שהתחילה את מלחמת העצמאות של ארגנטינה), שימש המבצר ככלא למלוכנים שהתנגדו לתנועה לקבלת עצמאות.
במהלך מלחמת ארגנטינה–ברזיל (1825–1828), העיר הפכה לבסיס הצי הארגנטינאי, לאחר שהנמל המרכזי של ארגנטינה, בשפך נהר ריו דה לה פלטה, נחסם על ידי ספינות ברזילאיות. הכוחות הברזילאים ניסו לכבוש את העיר ב-7 במרץ 1827, אך נתקלו בהתנגדות חמושה ונאלצו לסגת. בעיר מתקיים פסטיבל המנציח את התאריך הזה.
בסוף שנות ה-80, תחת שלטון הנשיא ראול אלפונסין, הייתה תוכנית להעברת בירת ארגנטינה למחוז פדרלי חדש שיוקם בשטח הערים ויידמה וקרמן דה פטגונס. התוכנית אושרה בקונגרס, אך נגנזה בסופו של דבר.
קרולינה מבאדן

קרולינה מבאדן (גרמנית Karoline von Baden‏, 13 ביולי 1776 - 13 בנובמבר 1841) הייתה אשתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה.
ביוגרפיה

קרולינה נולדה ב-13 ביולי 1776 בקרלסרוהה, לקרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ולאמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט. בתחילה היה מדובר שקרולינה תתחתן עם לואי אנטואן, דוכס אנייה מבית בורבון, אולם עקב המהפכה הצרפתית נסוגה משפחתה מההצעה.
ב-9 במרץ 1797 התחתנה קרולינה עם מקסימיליאן יוזף, דוכס פפאלץ-צווייבריקן, והורשתה לשמור על הדת הפרוטסטנטית. בשנת 1799 מונה בעלה לנסיך הבוחר מבוואריה, ובשנת 1806 הועלה על ידי נפוליאון למעמד של מלך.
בשנת 1825 מת בעלה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, וב-13 בנובמבר 1841 מתה קרולינה במינכן. מכיוון שהייתה פרוטסטנטית, נערך טקס הלווייתה באופן מצומצם. אנשי הדת הקתולים היו לבושים בבגדים רגילים, ואילו לאנשי הדת הפרוטסטנטים לא ניתן להיכנס לכנסייה במהלך הטקס.
משפחתה

ב-9 במרץ 1797 התחתנה קרולינה עם מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
בן (נולד מת 1799).
מקסימיליאן יוזף קרל פרידריך (1800–1803).
אליזבת לודוויקה (1801–1873).
אמליה אוגוסטה (1801–1877).
סופיה פרדריקה דורותיאה (1805–1872).
מריה אנה (1805–1877).
לודוויקה וילהלמינה (1808–1892).
מקסימיליאנה (1810–1821).
קלינוזואיסיט

| --- | --- |
קלינוזואיסיט יחד עם מנגן-אקסיניט מקליפורניה.
קלינוזואיסיט יחד עם מנגן-אקסיניט מקליפורניה.
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:   Ca2Al3SiO4Si2O7O(OH) 
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  הגבישים פריזמתיים מוארכים ומשורטטים, כמו כן כגרגרים בגודל משתנה בתוך סלעי יסוד וכסיבים.
 צבע:  חסר צבע, ירוק, אפור, ירוק בהיר, ירוק צהבהב, צהוב בהיר
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת בכיוון אחד
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  7-6.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.4-3.2 בממוצע 3.34
 שרטוט:  לבן אפרפר
 מידע נוסף:  גבישים תאומים קיימים.
 מינרלים נלווים:  אפידוט, קוורץ, אמפיבול, פלגיוקלז, כלוריט, פומפליט, סטילפנומלן, ביוטיט וגארנט
קלינוזואיסיט הוא מינרל סורוסיליקטי (סורו ביוונית ערימה - סיליקט במבנה טטרהדרונים כפולים) מורכב של סידן ואלומיניום השייך לקבוצת האפידוט.
תכונות > הרכב

נוסחת המבנה הכימי של הקלינוזואיסיט היא (Ca2Al3SiO4Si2O7O (OH. הקלינוזואיסיט הוא פולימורף של המינרל זואיסיט, כלומר לשניהם הרכב כימי זהה, אך בעוד שהקלינוזואיסיט הוא מונוקליני הזואיסיט הוא אורתורומבי.
תכונות > קריסטלוגרפיה

הקלינוזואיסיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית P21/m. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=8.879‏, b=5.583Å‏, c=10.155Å, וגודלה של זווית β הוא 115.5°.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הקלינוזואיסיט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגרים בגודל משתנה המשובצים בסלעי יסוד. הגבישים סיביים או פריזמתיים מוארכים ומשורטטים. תופעת גבישים תאומים קיימת, אך אינה נפוצה. לקלינוזואיסיט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוהה, 7-6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.34.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הקלינוזואיסיט הם: nα=1.706-1.724‏, nβ=1.708-1.729‏ ו-nγ=1.712-1.735. גבישי הקלינוזואיסיט שקופים עד שקופים למחצה, והם בדרך כלל חסרי צבע, אבל החלפה של קטיונים של ברזל (Fe+3) במקום האלומיניום תגרום לגוונים של ירוק, ירוק בהיר, ירוק צהבהב או צהוב בהיר. במקרים נדירים מחליפים קטיונים של מנגן (Mn+2) את הסידן ואז מופיע גוון אדמדם ורדרד. הקלינוזואיסיט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. הוא נראה חסר צבע, ירוק צהבהב או צהוב ירקרק מזווית אחת, חסר צבע, ירוק או ורוד מזווית שנייה וחסר צבע, ירוק או אדום מזווית שלישית.
גילוי ומקור שם

המינרל קלינוזואיסיט התגלה לראשונה ב-1896 בגסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה. מקור השם בדמיונו למינרל זואיסיט ולצורתו המונוקלינית.
מקור ותפוצה

הקלינוזואיסיט מופיע בסלעי יסוד ובסלעי משקע שעברו התמרה אזורית בלחץ ובחום נמוכים עד בינוניים; כמו כן מהתמרת מגע של סלעי משקע עשירים בסידן, כמו כן מפלגיוקלז במהלך סאוסוריטיזציה.
הקלינוזואיסיט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא גבישי קלינוזואיסיט באיכות טובה כוללים את גסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); ורנירוביצ'ה (Vernirovice) שבצ'כיה; ארנדל שבנורווגיה; הר קמאדרי (Camaderry) במחוז ויקלאו באירלנד; אמבורומפוטסי במדגסקר; מחצבות הר בלוודיר בלובל (Lowell) במחוז אורליאנס (Orleans) שבורמונט, וקניון נורת' ספייד (Spade Spring Canyon) במחוז לוס אנג'לס בקליפורניה שבארצות הברית; ובמדינות באחה קליפורניה, אואחאקה וסונורה שבמקסיקו.
לקריאה נוספת

Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman. (1986). Rock-forming minerals: Volume 1B, Second Edition, Disilicates and ring silicates. Pages 44-134.
Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, ISBN 0-471-80580-7
הערות שוליים

↑  תהליך בו הופך פלגיוקלז לתערובת של מינרלים המכונה סאוסוריט (זואיסיט, כלוריט, אמפיבול ופחמות), בעזרת נוזלים שיוריים במהלך השלבים האחרונים של התגבשות המאגמה.
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
צריכת חמצן מרבית

.
צריכת חמצן מרבית (צח"מ) (גם VO2 Max) היא שיעור ספיגת החמצן המרבי של גוף האדם במהלך אימון גופני. צריכת החמצן המרבית מבטאת את כמות החמצן המרבית שהגוף מסוגל לנצל בפעילות גופנית עצימה. מקור שם המונח הלועזי VO2 הוא בהלחם בסיסים בין שלושת המרכיבים: "V" עבור Volume, נפח, O2 - המסמל חמצן ו-Max עבור Maximum, כלומר מקסימלי.

ככל שעצימות האימון עולה, כך צריכת החמצן עולה בהתאמה, עד לנקודה שבה נשארת קבועה. נקודה זו היא צריכת החמצן המרבית (VO2max) והיא מייצגת את מיצוי היכולת האירובית המרבית של האדם המבצע את הבדיקה. העלייה בעצימות הפעילות לא נפסקת לאחר הגעה לצריכת החמצן המרבית והיא נמשכת באמצעות הפקת אנרגיה במסלול האנאירובי. למעשה המונח "צריכה" מבטא את ה"ניצול" של החמצן מן האוויר.
מדידת צח"מ בתנאי מעבדה מספקת ערך כמותי עבור הכושר האירובי של ספורטאי. ערך זה משמש להשוואה בין אפקטיביות האימונים של אותו ספורטאי כמו גם בין ספורטאים שונים. ערך גבוה של חמצן מרבי הניתן לספיגה מצביע על סיבולת לב-ריאה גבוהה בביצועים ספורטיביים. ספורטאי עלית, כמו גם רצים תחרותיים למרחקים ארוכים, רוכבי כביש, גולשי סקי במישור וטריאתלטים מקצועיים, הם בעלי צח"מ של כ-80 מ"ל/ק"ג לדקה. בעלי חיים כמו סוסי מרוץ או אנטילוקפרה אמריקנית הם בעלי ערכי צח"מ של מעל 200 מ"ל/ק"ג לדקה.
ביטוי

צח"מ בא לידי ביטוי בדרך כלל בערכים של ליטר חמצן לדקה (ליטר/דקה). לחלופין, הוא מנורמל עבור משקל גוף כערך יחסי - בערכי מיליליטר של חמצן לקילו לדקה (מ"ל/ק"ג לדקה). הביטוי האחרון משמש על פי רוב להשוות את הביצועים של ספורטאי עלית בענפי סיבולת. אף על פי כן, צח"מ לא משתנה בדרך כלל בהתאם למשקל הגוף בצורה ליניארית, לא בקרב פרטים מאותו זן ולא בין בהשוואה בין זנים. לכן, השוואות ביצועים וערכי צח"מ של פרטים או זנים השונים בגודל הגוף צריך להעשות באמצעים סטטיסטיים הולמים כמו ניתוח של שונות משותפת.
מדידה וחישוב > מדידה

מדידת צח"מ מדויקת כוללת מאמץ פיזי עצים מספיק בזמן ובמאמץ כדי להגיע לגירוי מספר של המערכת האירובית. בבדיקות פיזיות כלליות, הדבר כרוך במבדק מאמץ על הליכון או אופניים נייחים במהלכו עצימות האימון הולכת ועולה בהדרגה. במהלך הבדיקה נמדדים בנשימה ריכוזי חמצן ופחמן דו-חמצני בשאיפה ובנשיפה.
נקודת צריכת החמצן המרבית מגיעה כאשר ריכוז החמצן בנשימה נשאר קבוע למרות התגברות המאמץ.
מדידה וחישוב > חישוב: משוואת פיק

צח"מ מוגדר על ידי משוואת פיק:
כאשר הערכים מושגים במהלך מאמץ בעצימות מרבית.
Q מסמל את תפוקת הלב
CaO2 את תכולת החמצן העורקי
CvO2 את תכולת החמצן הוורידי
(CaO2 – CvO2) ידוע גם כהפרש החמצן העורקי.
הערכת צח"מ על סמך בדיקת מאמץ שאינו מרבי

הדרישה להגיע למאמץ מרבי במטרה למדוד את הצח"מ המדויק עשויה להיות מסוכנת לאנשים עם בעיות במערכות הנשימה או הלב. לשם כך פותחו בדיקות מאמץ לא-מרבי המשמשות להערכת הצח"מ.
הערכת צח"מ על סמך בדיקת מאמץ שאינו מרבי > שיטת הדופק

על פי שיטה זו ערך צח"מ משוער מבוסס על הדופק המקסימלי ועל דופק המנוחה
משוואה זו משתמשת ביחס בין הדופק המקסימלי (HRmax) לבין דופק המנוחה (HRrest) כדי לחזות את הצח"מ. חוקרים מזהירים שהנוסחה פותחה על בסיס מדידות בקרב ספורטאים שכולם גברים, מאומנים היטב, בגילאי 21 עד 51. לכן עשויה להתברר כלא אמינה כאשר מיישמים אותה על קבוצות אחרות. בנוסף, החוקרים ממליצים להציב בנוסחה מדידות אמיתיות של דופק מקסימלי ולא הערכה של הדופק על סמך הגיל.
הערכת צח"מ על סמך בדיקת מאמץ שאינו מרבי > מבחן קופר

קנת ה. קופר ביצע מחקר עבור חיל האוויר של ארצות הברית בשנות ה-60 המאוחרות. כתוצאה מהמחקר נולד מבחן קופר, בו הנבדק מבצע ריצה של 12 דקות והמרחק אותו הוא מצליח לכסות במהלכן נמדד. בהסתמך על מדידת המרחק, מבוצעת הערכה של הצח"מ על פי הנוסחה:
כאשר d12 הוא המרחק במטרים שהנבדק הצליח לרוץ ב-12 דקות.
משוואה אפשרית נוספת למבחן זה היא:
כאשר d'12 הוא המרחק במיילים שהנבדק הצליח לרוץ ב-12 דקות.
היסטוריה

הפיזיולוג הבריטי ארצ'יבלד ויויאן היל הציג את רעיון ספיגת חמצן מרבית וחוב חמצן ב-1922. היל ורופא יהודי יליד גרמניה בשם אוטו מאירהוף חלקו את פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על התגליותי שגילו בנוגע לייצור חום בשרירים. בהמשך לעבודה שביצעו, מדענים החלו למדוד צריכת חמצן במהלך פעילות גופנית. תרומות משמעותיות נעשו על ידי הנרי טיילור מאוניברסיטת מינסוטה, המדענים הסקנדינבים פר-אולוף אסטראנד ובנג סלטין בשנות ה-50 וה-60, מעבדת העייפות של הרווארד, אוניברסיטאות גרמניות והמכון למחקר שרירים בקופנהגן.
ראו גם

פעילות אנאירובית
פעילות אירובית
סיבולת לב-ריאה
ריווי חמצן בדם
הערות שוליים

↑  Christofer J. Clemente, Philip C. Withers, Graham G. Thompson, Metabolic rate and endurance capacity in Australian varanid lizards (Squamata: Varanidae: Varanus): EVOLUTION OF ENDURANCE IN VARANIDS, Biological Journal of the Linnean Society 97, 2009-06-23, עמ' 664–676 doi: 10.1111/j.1095-8312.2009.01207.x
↑  E. M. Dlugosz, M. A. Chappell, T. H. Meek, P. A. Szafranska, Phylogenetic analysis of mammalian maximal oxygen consumption during exercise, Journal of Experimental Biology 216, 2013-12-15, עמ' 4712–4721 doi: 10.1242/jeb.088914
↑  Niels Uth, Henrik S�rensen, Kristian Overgaard, Preben K. Pedersen, Estimation of V?O2max from the ratio between HRmax and HRrest ? the Heart Rate Ratio Method, European Journal of Applied Physiology 91, 2004-01, עמ' 111–115 doi: 10.1007/s00421-003-0988-y
↑  Tudor Hale, History of developments in sport and exercise physiology: A. V. Hill, maximal oxygen uptake, and oxygen debt, Journal of Sports Sciences 26, 2008-02-15, עמ' 365–400 doi: 10.1080/02640410701701016
↑  David R. Bassett, Edward T. Howley, Maximal oxygen uptake: ???classical??? versus???contemporary??? viewpoints:, Medicine &amp Science in Sports &amp Exercise 29, 1997-05, עמ' 591–603 doi: 10.1097/00005768-199705000-00002
↑  The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1922, NobelPrize.org (באנגלית)
↑  Seiler, Stephen, A Brief History of Endurance Testing in Athletes, SportScience, ‏2011
↑  History of Exercise Physiology, Human Kinetics, ‏10.11.2018 (באנגלית)