stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דונלד הודל

דונלד פול הודל (באנגלית: Donald Paul Hodel; נולד ב-23 במאי 1935) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר ה-45 של מחלקת הפנים בקבינט של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, בשנים 1985–1989. טרם מינויו למזכיר הפנים, היה הודל מזכיר האנרגיה של ארצות הברית בין השנים 1982–1985. הוא נודע בתקופת כהונתו כמזכיר הפנים בזכות "מדיניות הודל" שעוררה מחלוקת במהלך ממשל רייגן, שקבעה כי לא תחול זכות מעבר (Right-of-way) בדרכי עפר ומשעולים להולכי רגל.
הודל הציע כי במקום להפחית את ייצור הכְּלוֹרוֹ-פְלוּאוֹרוֹ-פַּחְמָנִים למניעת הרס שכבת האוזון, על הציבור לחבוש כובעים ולהשתמש בקרם הגנה. יוזמה זו הייתה נתונה לביקורת נחרצת מצד מדענים וסביבתנים, שהצביעו על "ההשפעות הרחבות והנוראיות שתהא לקרינה אולטרה סגולה על אקלים כדור הארץ, מארגי המזון ומינים בודדים של צמחים ובעלי חיים שאינם בני אדם". מבקרי "תוכנית ריי-באן" של הודל תיארו בסרקזם בעלי חיים וצמחים מרכיבים משקפי שמש להגנה מפני קרינה מוגברת, וקראו להתפטרותו.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

הודל נולד בפורטלנד שבאורגון, בנם של פיליפ א. הודל ותרזה ר. ברודט. סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1957 נישא הודל לברברה ביצ'ר שטוקמן, שנולדה בפיטסבורג שבפנסילבניה, ולמדה במכללת ולסלי. היא נישאה להודל במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה. בתום לימודיהם עברו השניים לאורגון, המדינת בה גדל הודל, והודל המשיך פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת אורגון. באורגון נולדו להם שני בנים. לאחר התאבדות בנם הבכור הפכו בני הזוג הודל לנוצרים אוונגליסטים.
הם נעשו פעילים בכנסייה ובארגונים נוצריים אחרים והחלו לנאום בהתכנסויות אוונגליסטיות ובארוחות בוקר קהילתיות. ההודלס הופיעו בתוכניות הטלוויזיה "מועדון 700" עם פט רוברטסון, "The Hour of Power" עם רוברט שולר ובשידורי Focus on the Family בהנחייתו של ג'יימס דובסון, ובהופעותיהם הטלוויזיוניות עודדו וניחמו משפחות שאיבדו גם הן את יקיריהם בהתאבדויות.
ביוגרפיה > שירותו הציבורי

בשנים 1972–1977 היה הודל ראש מִנהל החשמל בונויל (Bonneville Power Administration). אחרי שעזב חברה זו קבע שבצפון־מערב האוקיינוס השקט יהיה בסופו של דבר צורך בכל האנרגיה החשמלית שתופק בידי תחנות הכוח הגרעיניות המוצעות על ידי מערכת אספקת החשמל הציבורית במדינת וושינגטון. ב-5 בנובמבר 1982 החל הודל את כהונתו כמזכירהּ הרביעי של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית תחת הנשיא רונלד רייגן. לאחר מכן, בשנת 1985, מונה למזכיר הפנים של ארצות הברית. טרם לכן שירת במחלקת הפנים של ארצות הברית כתת-המזכיר תחת ג'יימס ואט.
מבקריו שיבשו את מאמציו להטיל מדיניות ניהול חדשה על שטחי אדמה פדרליים,י ובלמו את מאמציו ליצור שטחים פתוחים רחבי-ידיים. חרף הביקורת, ממשל רייגן הוסיף למעלה משני מיליון אקר (8,000 קילומטר רבוע) אל המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. מדיניות הודל נמשכה תחת מנואל לוחאן בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש, והגיעה לידי גמר במהלך 1997 בהוראת המזכיר ברוס באביט. במאמר דעה כתב הודל: ”במשך כל שמונה שנות נשיאות רייגן, כל מזכירי הפנים שלו רדפו אחר מטרות אלה במסגרת האמונה שלו ושלהם שביכולתה של אמריקה להיות גם סביבה משתפרת וגם ספקית אנרגיה נאותה. לא עשינו ולא נעשה זאת. יש לבחור בין שתי האפשרויות.”
בהיותו מזכיר הפננים הציע הודל לערוך מחקר בדבר הריסת סכר אושונסי בפארק הלאומי יוסמיטי ושיקום עמק הץ' הצ'י (Hetch Hetchy Valley), גרסה קטנה יותר אם כי יותר מוצפת של עמק יוסמיטי. דיאן פיינסטיין, לשעבר ראש עיריית סן פרנסיסקו, שבתחומה המונציפלי שוכן הסכר, התנגדה למחקר ובלמה את היוזמה.
במרץ 1984 דרשה אומת נאוואחו שמזכיר הפנים וויליאם פ. קלארק יבצע כיול סביר לשיעור התמלוגים של שכירות הפחם ששילם התאגיד פיבודי אנרג'י. ביולי 1985 נועד הודל בחשאיות ובחד-צדדיות עם נציג מטעם פיבודי אנרג'י, שנחשף בדיעבד כ"עוזרו לשעבר וחברו של המזכיר הודל". לאחר סקירה קצרה של יתרונות ההצעה מצד פיבודי אנרג'י, אישר הודל תיקוני חכירה עם תעריפי תמלוגים נמוכים בהרבה מהשיעור שקבעו בעבר הגורמים האחראים על מעקב אחר יחסי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית עם העמים הילידיים. בשנת 2007 קבע בית המשפט לערעורים עבור הסבב הפדרלי כי פעולות אלה הפרו את חובת האמון של הממשלה כלפי אומת נאוואחו.
ביוגרפיה > במגזר הפרטי

לאחר שירותו בממשל רייגן עבר הודל לאורגון, שם עסק בעסקי ייעוץ עסקי לתאגידי אנרגיה וישב במועצות מנהלים של ארגוני צדקה וחברות מסחריות. בשנת 1995 חיבר את הספר "משבר בחלקת הנפט" (Crisis in the Oil) בהוצאת הספרים השמרנית "Regnery". מיוני 1997 עד פברואר 1999 היה הודל נשיא "הקואליציה הנוצרית, קבוצת אינטרס שמרנית ללא כוונת רווח שהוקמה בידי השדרן הדתי פט רוברטסון. ממאי 2003 עד מרץ 2005 שימש הודל כנשיא ומנכ"ל חברת "Focus on the Family", ארגון נוצרי אוונגליסטי ללא מטרות רווח. לדבריו, תפקידו היה לנהל את תקופת המעבר הניהולי מהאב המייסד ג'יימס דובסון ליורשו. מספר שנים לפני שמונה כנשיא היה הודל חבר במועצת המנהלים של הארגון, והוא נשאר חבר הדירקטוריון עד אוקטובר 2005.
הערות שוליים

↑  Nomination of Donald P. Hodel To Be Under Secretary of the Interior, באתר הספרייה הנשיאותית והמוזיאון על שם רונלד רייגן, 27 בינואר 1981 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274356905171  ISNI: 0000 0000 2426 3180  LCCN: n81036095  NARA: 10570313  SNAC: w6f77v6z  VIAF: 13628658   WorldCat (עם VIAF): 13628658 
הודל, לשמאלו של הנשיא רייגן, בתמונת חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל רונלד רייגן ב-1989
אלכס קוסטיץ'

אלכס קוסטיץ' (באנגלית: Alex G. Kostich; נולד ב-1970) הוא שחיין עבר אמריקאי. אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים, בעל שלוש מדליות זהב (אינדיאנפוליס 1987 והאוונה 1991) במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה

קוסטיץ' למד בתיכון בקינגהאם בראון וניקולס שבקיימברידג', מסצ'וסטס. הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה, בשנת 1987 זכה קוסטיץ' במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:20.90 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהוואנה, קובה, בשנת 1991 זכה קוסטיץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:21.36 דקות והגן על תוארו ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:23.96 דקות.
קוסטיץ' הוא הומוסקסואל מוצהר, השתתף וזכה במספר תחרויות של הגיי גיימס. כמו כן הוא מחזיק בשיאי התחרות. הוא ממשיך להשתתף בתחרויות שחייה למסטרס, בעיקר שחייה במים פתוחים ושחייה למרחקים ארוכים ומחזיק בשיאים אמריקאים למסטרס.
הערות שוליים

1 2  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורלי מנור

| --- | --- |

 ענף מדעי:  ביומטריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת סטוקהולם  אוניברסיטת סיטי של לונדון 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  אביתר מנור 
 מספר צאצאים:  2 
 
אורלי מנור (נולדה ב-14 בינואר 1952) היא ביו-סטטיסטיקאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית, העוסקת בחקר פערים חברתיים בבריאות.
ביוגרפיה

אורלי מנור היא בעלת תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1985 היא קיבלה תואר דוקטור בסטטיסטיקה באוניברסיטת סטוקהולם. בשנים 1986–1989 הייתה פוסט דוקטורנטית ב-London City University.
החל משנת 1990 נמנית מנור עם הסגל של בית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, של האוניברסיטה העברית והדסה. בשנים 2009–2012 שמשה כמנהלת בית הספר. בנוסף, היא עומדת בראש התוכנית הלאומית למדדי איכות לרפואת הקהילה משנת 2010.
בשנת 2012 קיבלה מנור דרגת פרופסור מן המניין לביוסטטיסטיקה בבית הספר לבריאות הציבור ורפואה קהילתית, האוניברסיטה העברית בירושלים והדסה. 
היא חיברה למעלה מ-150 מאמרים מדעיים, זכתה למענקי מחקר רבים, כמו גם לפרסים על היותה מרצה מצטיינת.
למשל, בשנת 2012 אורלי מנור זכתה בפרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין לאור התשתית האיתנה שהניחה למחקר בתחום של פערים חברתיים בבריאות.
מנור הניחה את התשתית לחקר פערים בבריאות בישראל כאשר יצרה עם עמיתים את מחקרי האורך לבחינת תמותה בישראל; היא בוחנת יחד עם עמיתים קשרים בין מאפיינים ואירועים שקרו בתחילת החיים לבין מצב הבריאות בגיל מאוחר יותר ועוסקת בחקר איכות הטיפול הרפואי.
מנור הייתה פרופ' אורחת באוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת סטוקהולם, מכון המחקר קרולינסקה ואוניברסיטת ז'נבה. היא מכהנת כיו"ר הוועד המנהל של המכון הלאומי לחקר שרותי בריאות ומדיניות הבריאות בישראל.
מנור נשואה לאיש משרד החוץ והשגריר אביתר מנור. היא אם לשני בנים וסבתא.
הערות שוליים

1 2 3 4  המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות, באתר www.israelhpr.org.il (ארכיון)
↑  ברוכים הבאים לבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית והדסה, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
1 2  ברכות לפרופ' אורלי מנור על קבלת פרס הרקטור לחוקר ומורה מצטיין, באתר medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
↑  Orly Manor, medicine.ekmd.huji.ac.il (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448241105171  LCCN: n89222662  VIAF: 16361904   WorldCat (עם VIAF): 16361904
אליפות CONCACAF 1963

| --- | --- |
 מארחת:  אל סלוודור אל סלוודור
 תקופת התחרות:  23 במרץ 1963 – 7 באפריל 1963 (16 ימים)
 מספר משתתפות:  9
 הזוכה:   קוסטה ריקה
 מספר משחקים:  22
 מספר שערים:  76 (3.45 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אל סלוודור אדוארדו הרננדס (8 שערים)
 → 1961 CCCF Championship1965 ←
 
אליפות CONCACAF 1963 נערכה בין ה-23 במרץ ל-7 באפריל 1963, והייתה המהדורה הראשונה של אליפות צפון אמריקה בכדורגל. קוסטה ריקה זכתה בתחרות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שלא הפסידה אף משחק.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  הונדורס | 7 | 4 | 3 | 1 | 0 | 6 | 3 | 3 |
|  אל סלוודור | 5 | 4 | 1 | 3 | 0 | 10 | 5 | 5 |
|  פנמה | 4 | 4 | 1 | 2 | 1 | 8 | 4 | 4 |
|  גואטמלה | 4 | 4 | 1 | 2 | 1 | 7 | 6 | 1 |
|  ניקרגואה | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 15 | -13 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פנמה | 2 – 2 | גואטמלה   |
|  אל סלוודור | 6 – 1 | ניקרגואה   |
|  הונדורס | 1 – 0 | ניקרגואה   |
|  אל סלוודור | 1 – 1 | פנמה   |
|  גואטמלה | 3 – 1 | ניקרגואה   |
|  אל סלוודור | 2 – 2 | הונדורס   |
|  פנמה | 5 – 0 | ניקרגואה   |
|  הונדורס | 2 – 1 | גואטמלה   |
|  הונדורס | 1 – 0 | פנמה   |
|  אל סלוודור | 1 – 1 | גואטמלה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קוסטה ריקה | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 7 | 0 | 7 |
|  האנטילים ההולנדיים | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 3 | 1 |
|  מקסיקו | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 9 | 2 | 7 |
|  ג'מייקה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 16 | -15 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קוסטה ריקה | 6 – 0 | ג'מייקה   |
|  האנטילים ההולנדיים | 2 – 1 | מקסיקו   |
|  מקסיקו | 8 – 0 | ג'מייקה   |
|  קוסטה ריקה | 1 – 0 | האנטילים ההולנדיים   |
|  קוסטה ריקה | 0 – 0 | מקסיקו   |
|  האנטילים ההולנדיים | 2 – 1 | ג'מייקה   |
שלב הגמר

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קוסטה ריקה | 6 | 3 | 3 | 0 | 0 | 7 | 2 | 5 |
|  אל סלוודור | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 6 | 1 |
|  האנטילים ההולנדיים | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 5 | 1 |
|  הונדורס | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 9 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  האנטילים ההולנדיים | 4 – 1 | הונדורס   |
|  אל סלוודור | 1 – 4 | קוסטה ריקה   |
|  קוסטה ריקה | 1 – 0 | האנטילים ההולנדיים   |
|  אל סלוודור | 3 – 0 | הונדורס   |
|  קוסטה ריקה | 2 – 1 | הונדורס   |
|  אל סלוודור | 3 – 2 | האנטילים ההולנדיים   |
| טורנירי גביע הזהב של CONCACAF |
| --- | --- | --- |
| אליפות CONCACAF | 1963 • 1965 • 1967 • 1969 • 1971 • 1973 • 1977 • 1981 • 1985 • 1989 |  |
| גביע הזהב | 1991 • 1993 • 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023 |  |
דגל טריסטן דה קונה

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  1:2
 קבלת מעמד רשמי:  20 באוקטובר 2002
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי כחול  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה כחול עם הטבעה של סמל טריסטן דה קונה
דגל טריסטן דה קונה אומץ ב-20 באוקטובר 2002 בהכרזה שנשא מושל סנט הלנה, על פי צו מלכותי שניתן על ידי מלכת בריטניה אליזבת השנייה.
קודם לכן, בהיותה שטח חסות של סנט הלנה השתמשה טריסטאן דה קונה בדגל סנט הלנה.
הדגל הוא נס כחול שבמרכזו סמל טריסטן דה קונה - סירה ארוכה שמעליה כתר ימי, עם מגן מרכזי בו מופיעים ארבעה אלבטרוסים. במגן תומכים שני סרטנים האופייניים לאי. בדגל, כחלק מסמל האי מופיע המוטו: "באמונתנו כוחנו" - "Our faith is our strength".
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
נס כחול
אלכס קורנהאוזר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 
 פטירה:  2020 (בגיל 74 בערך) 
 מקום קבורה:  בית העלמין בנהריה
 תאריך עלייה:  1977
 
אלכס קורנהאוזר (1946–2020) היה מהנדס ומנהל ישראלי בענף ההייטק. כיהן כמנכ"ל אינטל ישראל בשנים 2000–2007.
ביוגרפיה

אלכס קורנהאוזר נולד ברומניה. הוא קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מהאוניברסיטה הפוליטכנית בבוקרשט בשנת 1969. הוא עלה ארצה עם משפחתו בשנת 1977, ושנה לאחר מכן החל לעבוד באינטל ישראל, שמנתה אז כמה עשרות עובדים בחיפה.
קורנהאוזר עבד בפיתוח שבבים, כולל המעבד המתמטי 8087. בשנת 1990 מונה למנהל מרכז הפיתוח בחיפה, ובשנת 1994 עבר למפעל ייצור השבבים פאב-8 בירושלים. שנתיים מאוחר יותר מונה למנהל ההקמה של פרויקט מפעל פאב 18 החדש בקריית גת.
קורנהאוזר מונה בשנת 2000 לתפקיד מנכ"ל אינטל ישראל וסגן-נשיא לטכנולוגיה של אינטל העולמית. במסגרת תפקידו היה אחראי על עבודות הקמת מפעל פאב 28 שהחלו בשנת 2005 ועל פיתוח שבבי הסנטרינו ושבבי הליבה הכפולה (dual core).
לאחר פרישתו מאינטל, בשנת 2008, שימש קורנהאוזר כדירקטור בחברת טאואר וכמנהל הפעילות הגלובלית של נומוניקס, יצרנית שבבי זיכרון שנמכרה ב-2020 לחברת מייקרון. בשנת 2017 הצטרף לדירקטוריון פריורטק.
קורנהאוזר נפטר בנובמבר 2020 ונטמן בבית העלמין בנהריה.
פרסים והוקרות

מנכ”ל השנה בהייטק, בקטגוריית חברות רב לאומיות הפעילות בישראל. פורום מנכ”לי ההייטק, 2006.
פרס מוביל תעשיית השבבים הגלובלית בכנס התעשייה השנתי ChipEx2013.
הערות שוליים

↑  עידו סולומון, חילופי מנכ"לים באינטל ישראל: מקסין פסברג מחליפה את אלכס קורנהאוזר, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2007
↑  נפטר אלכס קורנהאוזר, ממקימי אינטל ישראל, באתר TechTime‏, 7 בנובמבר 2020
↑  Chiportal מצדיע לאלכס קורנהאוזר, באתר Chiportal, ‏2010-09-21
↑  TSEM Company Profile & Executives - Tower Semiconductor Ltd. - Wall Street Journal, www.wsj.com
1 2  אלכס קורנהאוזר, מנכ”ל אינטל ישראל לשעבר, נפטר ממחלת הסרטן, באתר Chiportal, ‏2020-11-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012726468605171
אליפה רפעת

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1930 קהיר, מצרים 
 פטירה:  1 בינואר 1996 (בגיל 65) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 שפות היצירה:  ערבית 
 
פטימה רפעת (5 ביוני 1930 - ינואר 1996), המוכרת בשם העט אליפה רפעת (בערבית: أليفة رفعت), הייתה סופרת מצרית. סיפוריה הקצרים עסקו במיניות נשית, מערכות יחסים ואובדן בתרבות המצרית הכפרית. דמויותיה נותרו אדישות לגורלן. סיפוריה לא ניסו למרוד בפטריארכיה ולא התנגדו לתפקידיהן המגדריים; הם שימשו להצגת הבעיות המהותיות בחברה הפטריארכלית, כאשר לנשים אין זכות בחירה אמיתית או שליטה על גורלן. אירוע אשר השפיע רבות על כתיבתה היה כאשר חייבו אותה להתחתן, על אף רצונה להמשיך ללמוד לימודים גבוהים.
פטימה רפעת השתמשה בשם העט במטרה "לשמור על כבוד משפחתה" עקב נושאי הסיפורים, שהיו מעוררי מחלוקת ובלתי-מסורתיים, ובגלל עצם קיומה של קריירת הכתיבה שלה. כתיבה נחשבה לעיסוק שהיה שמור לגברים בלבד בתרבות המצרית.
סיפוריה של רפעת זכו להצלחה רבה בעולם ותורגמו למספר שפות, ביניהן עברית.
ביוגרפיה

פטימה רפעת נולדה ב-5 ביוני 1930 בקהיר, בירת מצרים, לאב ארכיטקט ואם עקרת בית. היא גדלה במצרים הפרובינציאלית, שהפכה בהמשך לתפאורה לרוב סיפוריה. התנסותה הראשונה בכתיבה הייתה בגיל 9, כאשר כתבה שיר על הייאוש בכפרה. היא נענשה על ידי משפחתה בגלל נושא השיר. לאחר שסיימה לימודי אנגלית, בגיל 19, רצתה להמשיך וללמוד לימודים גבוהים. בתגובה, אביה ארגן חתונה בינה לבין מהנדס כרייה, נישואים אשר נמשכו 8 חודשים בלבד. לאחר כישלונם, אביה ארגן נישואים בינה לבין בן דודה, אשר היה שוטר. השניים התחתנו ביולי 1952, ונולדו להם שלושה ילדים. עבודתו של בעלה חייבה את המשפחה לבצע נסיעות מרובות, וכך הייתה חשופה לחלקים שונים של מצרים.
במשך השנים הראשונות של נישואיה, בעלה הרשה לה לכתוב ולפרסם סיפורים תחת שם עט. היא פרסמה סיפורים בשנים 1955–1960. לאחר מכן הפסיקה לכתוב, עקב לחץ מבעלה לשים קץ לקריירת הכתיבה שלה. במשך 14 השנים הבאות, בהן נאסר עליה לכתוב, היא למדה ספרות, אסטרונומיה, מדע והיסטוריה. עם זאת, היא נותרה מתוסכלת מכך שלא יכלה לבטא את עצמה, ואת הסוגיות החברתיות איתן התמודדה עקב היותה אישה, דרך כתיבה.
ב-1973, לאחר שהתמודדה עם מחלה קשה, בעלה של רפעת נתן לה רשות לשוב ולכתוב סיפורים. החל מ-1974, היא חזרה לפרסם סיפורים, בתחילה בכתב עת ספרותי ובהמשך גם כאסופת סיפורים קצרים, וכן שני רומנים. סיפוריה זכו לאהדה.
ב-1979 בעלה של רפעת נפטר. רק לאחר מותו היא יצאה לראשונה מחוץ למצרים. ב-1981 היא עשתה חג', כלומר עלתה למכה, והמשיכה לארצות אירופאיות וערביות נוספות, כמו אנגליה, טורקיה, גרמניה, מרוקו ואוסטריה.
רפעת הייתה חברה בפדרציית הסופרים המצרית, מועדון הסיפור הקצר, וכן השתתפה ביריד הספרים הנשי הבינלאומי הראשון, אשר התקיים בלונדון, אנגליה ב-1984. שם נשאה נאום על זכויות נשים באסלאם ופוליגמיה. בשנה זו היא קיבלה את פרס המצוינות של אספת הספרות המודרנית (Modern Literature Assembly).
נושאי כתיבה ותרגומים

רפעת כתבה בשפה הערבית לכל אורך חייה. בתחילה, היא כתבה בסגנון רומנטי, אך בהמשך נטתה לכתוב ביקורת חברתית, לאחר שפגשה את המתרגם דניס ג'ון-דוויס. ג'ון-דוויס שכנע אותה לכתוב בסגנון כתיבה מדובר יותר, שהוא אמנם נגיש יותר לאוכלוסייה המצרית, אך באותו הזמן היה פחות רצוי מאשר הערבית הספרותית.
ספריה וסיפוריה הקצרים תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, גרמנית, הולנדית, שוודית ועברית. אסופת הסיפורים הקצרים, "מבט מרחוק על מינרט וסיפורים אחרים" זכתה להצלחה הרבה ביותר מתוך ספריה אשר תורגמו לאנגלית.
בכתיבתה, רפעת התמקדה בנשים אשר ממלאות תפקידים אסלאמיים מסורתיים. לאסלאם תפקיד חשוב בחייהן של הנשים. התפילה נותנת להן כוח, והקריאה לתפילה היא הפסקול של רבים מסיפוריה. דמויותיה לא מאשימות את האסלאם בחייהן הקשים. במקום, הן תולות את האשמה בגברים אשר אינם מצייתים לדרישות האסלאם האמיתי, ומקיימים פרשנות של האסלאם הדואגת לשעבוד הנשים.
באוטוביוגרפיה, היא מציינת את חוסר החיבה של אביה כלפיה כמקור אפשרי לעיסוקה בצרכיהם ורצונותיהם של גברים מנשים.
כתיבתה מתמקדת בצרותיהן השקטות של הנשים בחברה המוסלמית הפטריארכלית. יצירותיה מספרות על סקס, מוות, נישואים, אוננות, השחתת איבר המין הנשי, אהבה, הריון בגיל ההתבגרות, אלמנות, אובדן ונושאים מעוררי-מחלוקת אחרים.
ספריה

חוה חוזרת לאדם (1975) - Eve Returns to Adam
בליל חורף ארוך (1980) - On a Long Winter’s Night
מי אדם יכול להיות? (1981) - Who Can Man Be?
תפילת האהבה (1983) - The Prayer of Love
מבט מרחוק על מינרט וסיפורים אחרים (1983) - Distant View of a Minaret and Other Stories (תרגום של דניס ג'ונסון-דייוויס)
תכשיט הפרעה (1991) - The Pharaoh’s Jewel
הערות שוליים

↑  Kinna Reads - Jerome Reviews Alifa Rifaat’s Distant View of a Minaret
1 2  World Literature Online, Alifa Rifaat (b. 1930) (ארכיון)
↑  Arab Woman Writers - The Literary Blog - Alifa Rifaat
↑  Alifa Rifaat in Modern Global Communities (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426479805171  BIBSYS: 96007058  BNE: XX1412156  BnF: cb120028631 (data)  GND: 1148031103  ISNI: 0000 0001 2101 4215  LCCN: n83800585  NTA: 070085757  RERO: 02-A021918805  SUDOC: 028133412  Trove: 1252260  VIAF: 54157893   WorldCat (עם VIAF): 54157893
דדן

דְּדָן (נקרא גם: דְדָנֶה) הוא דמות מקראית שהתפתח לשבט קדום. בתנ"ך יש שני אישים בשם דדן, אחד הוא בנו של רעמה ואילו אחד הוא בנו של יקשן, אחיו של שבא ואביהם של אשורים, לטושים ולאומים.
שטחי שליטת האדומים
מקור השם

בשפה האכדית פירוש השמות "ditānu"-"didānu" :שור הבר, תאו, ביזון. ופירוש המילה "dātnu" - חזק, הרואי. בתנ"ך משמעות השם דדן היא "ארץ נמוכה".
בתנ"ך

השבט והעיר נזכרים מספר פעמים בספרי הנביאים, בנבואות על חורבן אדום:
כך, בספר ירמיהו מובא: ”וְאֶת דְּדָן וְאֶת תֵּימָא וְאֶת בּוּז וְאֵת כָּל קְצוּצֵי פֵאָה”, וכן: ”נֻסוּ הָפְנוּ הֶעְמִיקוּ לָשֶׁבֶת יֹשְׁבֵי דְּדָן  כִּי אֵיד עֵשָׂו הֵבֵאתִי עָלָיו עֵת פְּקַדְתִּיו”;
וכך, מובא בספר יחזקאל: ”וְנָטִתִי יָדִי עַל אֱדוֹם וְהִכְרַתִּי מִמֶּנָּה אָדָם וּבְהֵמָה וּנְתַתִּיהָ חָרְבָּה מִתֵּימָן וּדְדָנֶה בַּחֶרֶב יִפֹּלוּ”, וכן: ”בְּנֵי דְדָן רֹכְלַיִךְ אִיִּים רַבִּים סְחֹרַת יָדֵךְ קַרְנוֹת שֵׁן והובנים (וְהָבְנִים) הֵשִׁיבוּ אֶשְׁכָּרֵךְ ... דְּדָן רֹכַלְתֵּךְ בְּבִגְדֵי חֹפֶשׁ לְרִכְבָּה”.
במחקר

ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ג' מספק פרטים לגבי צאצאי דדן : "וּבְנֵי דְדָן, הָיוּ אַשּׁוּרִם וּלְטוּשִׁם וּלְאֻמִּים". בפסוק המקביל שבדברי הימים א א, ל"ג - בני דדן נפקדים מרשימת היוחסין התנכית.
דדן נזכר בכתובות מדרום ערב, שזמנן מהמאה ז' לפנה"ס ואילך, וכן בכתובות שנתגלו בנווה המדבר אל-עולא, בצפון מערב חצי האי ערב, המזוהה עם שם המקום דדן. דדן הייתה תחנת מסחר חשובה בצפונה של דרך המסחר שהוליכה מדרום ערב צפונה למסופוטמיה ולאזור
הסורי-ארץ ישראלי, במאה השישית לפנה"ס ידעו שבטי הדדנים התקפות חוזרות ונשנות של שבטי ערבים נוודים ולא ממושטרים על מושבות המסחר הממוסדות יחסית של הדדנים.קראו בכותר - עולם התנ"ך - ישעיה, באתר kotar.cet.ac.il
השם דדן מופיע באוגריתית כשמו של אחד צאצאי המלוכה של אוגרית ואשור, שנות מלוכתו של "דידנו" - (2296 - 2309 לפנה"ס)
והוא מופיע כמלך התשיעי מתוך שושלת של 'שבעה-עשר מלכים שוכני אוהלים" ,על פי הכתוב אב קדמון זה הפך לישות אלוהית, ולמעשה לאפונים, מלך זה מהווה את החוליה המקשרת לשושלות המלכים הבבלית, האשורית, והאוגרית.
השמות "Didanu" - Ditānu" מופיעים כשמו של השבט שחי בצדה המערבי של מסופוטמיה שבט זה מוזכר לראשונה בסוף האלף השלישי לפנה"ס, במהלך האלף השני שם זה מתחיל להופיע כשם פרטי, ניתן למצוא שמות אלה "דיטנו"("דיטני") ברשימות השושלת הראשונה כשמות של שבטים בבבל שנקראו:
"אמידיתנה" - ראש-דיטני. (ראש השבט דיטני)
"סמסודיטנה" -שמש-דיטנו (שמש השבט דיטנו).
מן הממצאים הארכאולוגיים עולה שפולחן דדן - דֹּתן היה קשור בפולחן מתים (1.161 [KTU[2) של האבות הקדמונים משושלת המלוכה, שנקראו "הרפאים של הארץ" או "הכינוס של דדן".
במהלך הטקס הפולחני חברי הכת קוראים בשמו של המלך המת כדי שייעתר ויקבל את מנחתם, ובתמורה על רוח המלך המת להגן על המלך החי ועל עירו.
בשירה אוגריתית - (אגדת כרת) ניתן למצוא מאפייני פולחן הדומים לפולחן המלך דידנו.
לאחר שקבל את ברכת האלוהות, נאמר על מלך קרת שבשעה שהובטח לו הצאצא שייחל לו או אז הגיע עד למדרגה (הרוחנית) של אותו כינוס מיתי של דידן .K. Spronk, Dedan דתן, Dictionary of Deities and Demons in the Bible Online
"דדן" ו"דודנים" נזכרים גם בכתובות מן המאות ה-7 עד ה-4 לפני הספירה שנמצאו בערב הדרומית, וכן בכתובות שנמצאו בוואדי אל קרא שבצפון ערב, ולפי אחת הסברות מקור השבט היה באזור תימא.
יוסף בן מתתיהו הזכיר את "דדן" כבנו של "שוח", אף הוא מבני קטורה.
אונקלוס מתרגם : "ובני דדן הווין למשירין ולשכונין ולנגוון" תרגום אונקלוס מנוקד - בראשית פרק כה, באתר www.mechon-mamre.org, כלומר: למחנות, לאוהלים ולמושבות.
תרגום יונתן גורס: "ובני דדן הוו תגרין ואמפורין ורישי אומין", משמע: תגרים וסוחרים וראשי שבטים, עיסוקים שאכן הלמו את משלח ידם של המדיינים.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי המדובר בעיר השוכנת בהרי אדום, כארבעה מילים צפונית לפינון.
לפי המידע שמסר אוסביוס, מוצע כיום לזהות את העיר הקדומה עם הכפר דאנא שבהרי אדום, כ־12 ק"מ צפונית מזרחית לח'רבת פינאן, המזוהה עם פינון המקראית; זאת, כאשר כפר זה נזכר במקורות ערביים קדומים בשם דידאן. זיהוי זה הוצע כבר במאה ה-19 על ידי החוקר יהוסף שוורץ.
ראו גם

קדר (שבט וממלכה)
תימא (חצי האי ערב)
סבא
הערות שוליים

↑  The Assyrian Dictionary, אוניברסיטת שיקאגו
↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ה, פסוק כ"ג
↑  ספר ירמיהו, פרק מ"ט, פסוק ח'
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ה, פסוק י"ג
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוקים ט"ו–כ'
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', 625–626
↑  קדמוניות היהודים א, טו, א
↑  אונומסטיקון, 80, שורה 14
↑  י' אליצור, שמות מקומות קדומים בארץ ישראל השתמרותם וגלגוליהם, הוצאת יד יצחק בן-צבי והאקדמיה ללשון העברית, 282–287
↑  תבואות הארץ, תר"ה, דף קיא ע"ב, לונץ, עמ' רמז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7792573-7  NKC: ge662492 
ממלכת דדן
דוכסות אוסטריה

דוכסות אוסטריה, הייתה דוכסות באימפריה הרומית הקדושה, שהוקמה בשנת 1156 לאחר שמרקיזות אוסטריה הופרדה מדוכסות בוואריה, בעקבות המרד של היינריך העשירי, דוכס בוואריה. לאחר היכחדות בית באבנברג, תפס את הדוכסות אוטוקר השני, מלך בוהמיה. בשנת 1278 הביס רודולף הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג את אוטוקר, וכבש את דוכסות אוסטריה, והפך אותה למעוזה של בית הבסבורג. בשנת 1453 הועלתה הדוכסות למעמד של ארכידוכסות, והחל מהמאה ה-15 יצאו ממנה כל קיסרי האימפריה הרומית הקדושה.