stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורסל 2011
הנבחרות המשתתפות

ליטא - מארחת הטורניר.
ספרד, סרביה, יוון, סלובניה, קרואטיה, צרפת, טורקיה, רוסיה וגרמניה - העפילו לאליפות העולם בכדורסל 2010 בטורקיה.
מונטנגרו, בלגיה, בריטניה, מקדוניה וישראל - העפילו ממשחקי המוקדמות.
גאורגיה, איטליה, בולגריה, פולין, בוסניה והרצגובינה, אוקראינה ולטביה - העפילו כתוצאה מהחלטת פיב"א אירופה (שהתקבלה לאחר משחקי המוקדמות) להגדיל את מספר הנבחרות המשתתפות בטורניר מ-16 ל-24.
פינלנד ופורטוגל העפילו דרך טורניר ההזדמנות האחרונה.
אולמות המשחקים

| אולם | עיר | תמונת האולם | מקומות ישיבה | סטטוס האולם | סיבוב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ז'לגיריס ארנה | קובנה |  | 15,442 | נפתח ב-2011 | רבע גמר, חצי גמר, גמר |
| סימנס ארנה | וילנה |  | 11,000 | נפתח ב-2004 | שלב הבתים השני |
| שיאוליאי ארנה | שיאוליאי |  | 5,700 | נפתח ב-2007 | שלב הבתים הראשון - בית ב' |
| צידו ארנה | פוניבז' |  | 5,656 | נפתח ב-2008 | שלב הבתים הראשון - בית א' |
| אליטוס ארנה | אליטוס |  | 5,500 | נפתח ב-1981 ושופץ ב-2011 | שלב הבתים הראשון - בית ג' |
| שביטוריו ארנה | קלייפדה |  | 5,486 | נפתח ב-2011 | שלב הבתים הראשון - בית ד' |
שיטת המשחקים

24 הנבחרות חולקו ל-6 דרגים על פי איכות הנבחרות. מכל דרג הוגרלה נבחרת אחת לכל אחד מארבעת הבתים של השלב הראשון. בשלב הבתים הראשון משחקת כל נבחרת משחק אחד מול כל אחת מהנבחרות האחרות בבית. בסיום השלב הראשון מעפילות מכל בית 3 הראשונות לשלב הבתים השני שיכלול שני בתים בני 6 נבחרות. 3 הראשונות מבתים א' וב' תשחקנה יחד בשלב הבתים השני וכן 3 הראשונות מבתים ג' וד'. התוצאות שהשיגה נבחרת מול שתי הנבחרות הנוספות שהעפילו יחד איתה מהבית המוקדם נגררות גם לשלב השני ולכן בשלב זה תשחק כל נבחרת 3 משחקים מול העולות מהבית המקביל. ארבע הראשונות מכל בית בשלב השני יעפילו לשלב רבע הגמר. החל משלב רבע הגמר ועד לגמר המשחקים ישוחקו בשיטת "נוקאאוט". המפסידות בשלב רבע הגמר ישחקו במשחקי דירוג על מקומות 5-8.
שלב הבתים הראשון > בית א'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ספרד | 5 | 4 | 1 | 404–364 | 40+ | 9 |
| 2. |  ליטא | 5 | 4 | 1 | 429–374 | 55+ | 9 |
| 3. |  טורקיה | 5 | 3 | 2 | 385–333 | 52+ | 8 |
| 4. |  בריטניה | 5 | 2 | 3 | 372–410 | 38- | 7 |
| 5. |  פולין | 5 | 2 | 3 | 401–424 | 23- | 7 |
| 6. |  פורטוגל | 5 | 0 | 5 | 344–430 | 86- | 5 |
שלב הבתים הראשון > בית ב'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  צרפת | 5 | 5 | 0 | 438–391 | 47+ | 10 |
| 2. |  סרביה | 5 | 4 | 1 | 432–386 | 46+ | 9 |
| 3. |  גרמניה | 5 | 3 | 2 | 377–357 | 20+ | 8 |
| 4. |  ישראל | 5 | 2 | 3 | 399–448 | 49- | 7 |
| 5. |  איטליה | 5 | 1 | 4 | 380–405 | 25- | 6 |
| 6. |  לטביה | 5 | 0 | 5 | 385–424 | 39- | 5 |
שלב הבתים הראשון > בית ג'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  מקדוניה | 5 | 4 | 1 | 362–337 | 25+ | 9 |
| 2. |  יוון | 5 | 4 | 1 | 360–324 | 36+ | 9 |
| 3. |  פינלנד | 5 | 2 | 3 | 373–366 | 7+ | 7 |
| 4. |  קרואטיה | 5 | 2 | 3 | 396–404 | 8- | 7 |
| 5. |  בוסניה והרצגובינה | 5 | 2 | 3 | 380–409 | 29- | 7 |
| 6. |  מונטנגרו | 5 | 1 | 4 | 357–388 | 31- | 6 |
שלב הבתים הראשון > בית ד'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  רוסיה | 5 | 5 | 0 | 371–321 | 50+ | 10 |
| 2. |  סלובניה | 5 | 4 | 1 | 356–324 | 32+ | 9 |
| 3. |  גאורגיה | 5 | 2 | 3 | 352–343 | 9+ | 7 |
| 4. |  בולגריה | 5 | 2 | 3 | 339–357 | 18- | 7 |
| 5. |  אוקראינה | 5 | 2 | 3 | 322–327 | 5- | 7 |
| 6. |  בלגיה | 5 | 0 | 5 | 304–372 | 68- | 5 |
שלב הבתים השני

כל משחקי שלב הבתים השני נערכו בסימנס ארנה שבוילנה.
שלב הבתים השני > בית ה'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ספרד | 5 | 4 | 1 | 405–340 | 65+ | 9 |
| 2. |  צרפת | 5 | 4 | 1 | 383–388 | 5- | 9 |
| 3. |  ליטא | 5 | 3 | 2 | 405–397 | 8+ | 8 |
| 4. |  סרביה | 5 | 2 | 3 | 388–412 | 24- | 7 |
| 5. |  גרמניה | 5 | 1 | 4 | 345–379 | 34- | 6 |
| 6. |  טורקיה | 5 | 1 | 4 | 331–341 | 10- | 6 |
שלב הבתים השני > בית ו'

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  רוסיה | 5 | 5 | 0 | 355–310 | 45+ | 10 |
| 2. |  מקדוניה | 5 | 4 | 1 | 338–313 | 25+ | 9 |
| 3. |  יוון | 5 | 3 | 2 | 348–336 | 12+ | 8 |
| 4. |  סלובניה | 5 | 2 | 3 | 337–337 | 0 | 7 |
| 5. |  פינלנד | 5 | 1 | 4 | 338–372 | 34- | 6 |
| 6. |  גאורגיה | 5 | 0 | 5 | 329–377 | 48- | 5 |
שלב הנוקאאוט

כל משחקי שלב הנוקאאוט נערכו בז'לגיריס ארנה שבקובנה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 14 בספטמבר | 14 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 14 בספטמבר | 14 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |    ספרד |  86 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |    ספרד |  86 |   |   | 16 בספטמבר | 16 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |    סלובניה |  64 |   |   | 16 בספטמבר | 16 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |    סלובניה |  64 |   |   |   ספרד |  92 |   |   |  |  |
|  | 14 בספטמבר | 14 בספטמבר |   |   |   ספרד |  92 |   |   |  |  |
|  | 14 בספטמבר | 14 בספטמבר |   |   |   מקדוניה |  80 |   |   |  |  |
|  |    מקדוניה |  67 |   |   |   מקדוניה |  80 |   |   |  |  |
|  |    מקדוניה |  67 |   |   |  |  |   |   | 18 בספטמבר | 18 בספטמבר |
|  |    ליטא |  65 |   |   |  |  |   |   | 18 בספטמבר | 18 בספטמבר |
|  |    ליטא |  65 |   |   |  |  |   |   |   ספרד |  98 |
|  | 15 בספטמבר | 15 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |   ספרד |  98 |
|  | 15 בספטמבר | 15 בספטמבר |   |   |  |  |   |   |   צרפת |  85 |
|  |    רוסיה |  77 |   |   |  |  |   |   |   צרפת |  85 |
|  |    רוסיה |  77 |   |   | 16 בספטמבר | 16 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |    סרביה |  67 |   |   | 16 בספטמבר | 16 בספטמבר |   |   |  |  |
|  |    סרביה |  67 |   |   |   צרפת |  79 |   |   |  |  |
|  | 15 בספטמבר | 15 בספטמבר |   |   |   צרפת |  79 |   |   |  |  |
|  | 15 בספטמבר | 15 בספטמבר |   |   |   רוסיה |  71 |   |   |  |  |
|  |   צרפת |  64 |   |   |   רוסיה |  71 |   |   |  |  |
|  |   צרפת |  64 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   יוון |  56 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   יוון |  56 |   |   |  |  |   |   |  |  |
דירוג סופי

| --- | --- |
: העפילה ללונדון 2012.
: העפילה ללונדון 2012 כמדינה המארחת.
: העפילה "לטורניר ההעפלה הבינלאומי ללונדון 2012" של פיב"א.
| מיקום | נבחרת |
| --- | --- |
1:  ספרד
2:  צרפת
3:  רוסיה
4:  מקדוניה
5:  ליטא
6:  יוון
7:  סלובניה
8:  סרביה
9–10:  גרמניה
9–10:  פינלנד
11–12:  טורקיה
11–12:  גאורגיה
13–16:  קרואטיה
13–16:  בולגריה
13–16:  בריטניה
13–16:  ישראל
17–20:  אוקראינה
17–20:  פולין
17–20:  בוסניה והרצגובינה
17–20:  איטליה
21–24:  מונטנגרו
21–24:  לטביה
21–24:  בלגיה
21–24:  פורטוגל
שחקנים בולטים > נבחרת הטורניר

צרפת טוני פארקר
מקדוניה בו מקאלב
ספרד חואן קרלוס נבארו
רוסיה אנדריי קירילנקו
ספרד פאו גאסול
שחקנים בולטים > הקלעים המצטיינים

צרפת טוני פארקר - 22.1
מקדוניה בו מקאלב - 21.4
ספרד פאו גאסול - 20.1
גרמניה דירק נוביצקי - 19.5
ספרד חואן קרלוס נבארו - 18.7
סרביה ננאד קרסטיץ' - 15.5
גרמניה כריס קיימן - 15.5
רוסיה אנדריי קירילנקו - 14.9
צרפת ניקולא באטום - 13.8
סרביה דושקו סבאנוביץ' - 13.4
נבחרת ישראל

הנבחרת הישראלית הגיעה לטורניר עם המאמן אריק שיבק, ועוזריו עודד קטש ודן שמיר. הנבחרת הוגרלה מהדרג הרביעי לשחק בבית ב' ביחד עם גרמניה, סרביה, צרפת, לטביה ואיטליה.
הנבחרת פתחה את הטורניר בהפסד 64–91 לגרמניה, המשיכה בהפסד 68–85 לצרפת, ובמשחק השלישי - לאחר שהובילה ב-12 נק' במהלך הרבע השלישי על סרביה, הפסידה 80–89. את הטורניר סיימה הנבחרת עם שני ניצחונות - כשניצחה 91–88 את לטביה, ו-96–95 את איטליה לאחר הארכה. את שלב הבתים הראשון סיימה הנבחרת במקום הרביעי, לא העפילה לשלב השני, וסיימה את הטורניר.
| משחק | תוצאה | הפרש | ריבאונדים (התקפה) | אסיסטים | קלע מוביל - ישראל | קלע מוביל - יריבה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ישראל– גרמניה | 64–91 | 27- | 24(3)–39(7) | 11–17 | גיא פניני - 20 נק' | דירק נוביצקי - 25 נק' |
|  ישראל– צרפת | 68–85 | 17- | 20(5)–40(8) | 9–14 | ליאור אליהו ויותם הלפרין - 15 נק' | טוני פארקר - 21 נק' |
|  ישראל– סרביה | 80–89 | 9- | 27(3)–45(15) | 13–16 | יותם הלפרין - 18 נק' | דושקו סבאנוביץ' - 24 נק' |
|  ישראל– לטביה | 91–88 | 3+ | 42(16)–37(7) | 19–11 | ליאור אליהו - 26 נק' | יאניס בלומס - 27 נק' |
|  ישראל– איטליה | 96–95ה | 1+ | 31(7)–39(10) | 22–20 | גיא פניני 22 נק' | אנדרה ברניאני  26 נק' |
מלך הסלים: ליאור אליהו - 16.4 נקודות בממוצע למשחק
מלך האסיסטים: אפיק ניסים - 2.6 אסיסטים בממוצע למשחק
מלך הריבאונדים: ליאור אליהו - 5.6 ריבאונדים בממוצע למשחק
דה קרטרס

| --- | --- |
ביונסה וג'יי זיי בהופעה בשנת 2008
ביונסה וג'יי זיי בהופעה בשנת 2008
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, Parkwood Entertainment, S. Carter Records, Roc Nation
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ביונסה  ג'יי זי
 
דה קרטרס או The Carters (בתרגום חופשי: הקרטרים) היא להקת היפ הופ. חברי הלהקה הם ביונסה וג'יי זי. הלהקה הוקמה בשנת 2018 וחתמה על חוזה עם חברת ההקלטות קולומביה רקורדס, אשר הוציאו לאור את הסינגל הראשון של הלהקה, "Apeshit" בשנת 2018, השיר נחת במצעד בילבורד במקום 13. הצמד לפני שהופיעו כלהקה הם היו מופיעים יחד בסבבי הופעות משותפים "On the Run Tour" ו-"On the Run II Tour".
היסטוריה > 2018-הווה: הקמת הלהקה

ב-16 ביוני 2018, הקרטרים הכריזו במהלך סבב ההופעות: "On the Run II Tour", וידאו קליפ לסינגל: "Apeshit". לאחר סיום ההופעה הופיע כיתוב "ALBUM OUT NOW", על מסכי המופע. אלבום הבכורה הועלה מידי לכל הרשתות המוזיקה.
חברי ההרכב

ביונסה ג'יזל נואלס-קרטר (באנגלית: Beyoncé Giselle Knowles-Carter) נולדה ב-4 בספטמבר 1981, הידועה בשם הבמה: ביונסה, היא זמרת, פזמונאית, מפיקה מוזיקלית, רקדנית, ושחקנית.
שון קורי קרטר (באנגלית: Shawn Corey Carter) נולד ב-4 בדצמבר 1969, המוכר בשם הבמה: ג'יי זי, הוא ראפר, מפיק מוזיקלי, ואיש עסקים אמריקאי. מכוכבי הראפ המוכרים ביותר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Everything Is Love
הופעות > סיבובי הופעות

2014: On the Run Tour
2018: On the Run II Tour
אליפות העולם בשחמט 1985

אליפות העולם בשחמט 1985 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי, בו התמודדו בדו-קרב אלוף העולם אנטולי קרפוב וגארי קספרוב, נערך בין 3 בספטמבר 1985 ל-9 בנובמבר 1985, והסתיים בניצחון של קספרוב, שהפך לאלוף העולם בגיל 22.
רקע

גמר אליפות העולם בשחמט 1984 הסתיים ללא הכרעה. נשיא פיד"ה הכריז על הפסקת המפגש "לאור תשישות המשתתפים והמארגנים". אנטולי קרפוב וגארי קספרוב התנגדו למהלך. בסופו של דבר לפי דבריו של נשיא פיד"ה "קרפוב הסכים וקספרוב קיבל את גזר הדין". הוחלט על עריכת מפגש חוזר במהלך שנת 1985. במאי 1985 התקיים קונגרס פיד"ה שהחליט על שינוי מתכונת המשחקים:
מספר המשחקים הוגבל ל-24
אם לא תהיה הכרעה קרפוב יישאר להיות אלוף
אם קספרוב ינצח במפגש לקרפוב יהיה זכות למפגש חוזר במהלך שנת 1986.
דו-קרב על האליפות

דו-קרב נערך בין 3 בספטמבר לבין 9 בנובמבר 1985. לאחר 23 משחקים, על קרפוב היה לנצח במשחק האחרון כדי להישאר אלוף העולם, אך קספרוב, ניצח במשחק זה, והוכתר לאלוף העולם.
|  | משתתף | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך | תאריך | תאריך | 3.9 | 5.9 | 10.9 | 12.9 | 14.9 | 19.9 | 21.9 | 24.9 | 26.9 | 28.9 | 1.10 | 3.10 |
| 1 | ברית המועצות גארי קספרוב  | 2700 | 1 | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ |
| 2 | ברית המועצות אנטולי קרפוב  | 2720 | 0 | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ |
|  | משתתף | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | נקודות |
| תאריך | תאריך | 8.10 | 10.10 | 12.10 | 15.10 | 17.10 | 22.10 | 24.10 | 26.10 | 31.10 | 5.11 | 7.11 | 9.11 |  |
| 1 | ברית המועצות גארי קספרוב | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | 1 | 13 |
| 2 | ברית המועצות אנטולי קרפוב | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | 0 | 11 |
אליפות העולם בשחמט 1985
אליפות העולם בשחמט 1986

אליפות העולם בשחמט 1986 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה, ובה התמודדו אלוף העולם גארי קספרוב ואנטולי קרפוב. הדו-קרב נערך בין 28 ביולי ל-8 באוקטובר 1986. הוא הסתיים בניצחון של גארי קספרוב שהמשיך את כהונתו.
רקע

גמר אליפות העולם בשחמט 1984 הסתיים ללא הכרעה. נשיא פיד"ה הכריז על הפסקת המפגש ל"אור תשישות המשתתפים והמארגנים". אנטולי קרפוב וגארי קספרוב התנגדו למהלך. בסופו של דבר לפי דבריו של נשיא פיד"ה "קרפוב הסכים וקספרוב קיבל את גזר הדין". הוחלט על עריכת מפגש חוזר במהלך שנת 1985. במאי 1985 התקיים קונגרס פיד"ה שהחליט על שינוי מתכונת המשחקים, להלן:
מספר המשחקים הוגבל ל-24
אם לא תהיה הכרעה קרפוב יישאר להיות אלוף
אם קספרוב ינצח במפגש לקרפוב יהיה זכות למפגש חוזר במהלך שנת 1986.
על בסיס החלטה זו אנטולי קרפוב ביקש מפגש חוזר באתם התנאים. נשיא פיד"ה החליט שהמפגש יערך כבר בפברואר 1986 ואם קספרוב לא יהיה מוכן להשתתף, הוא יאבד את התואר. קספרוב סירב לתנאים אלו. איגוד השחמט הסובייטי ניסח פשרה שהייתה מקובלת על קספרוב וקרפוב: המפגש יערך בקיץ 1986, המפסיד יוכל להפגש עם מנצח בתחרות מועמדים לקראת אליפות העולם בשחמט 1987. מחוסר ברירה, נשיא פיד"ה, פלורנסו קמפומנס, קיבל את הפשרה.
דו-קרב על האליפות

הדו-קרב נערך בין 28 ביולי 1986 לבין 8 באוקטובר 1986. הוא התחיל בלונדון, בירת אנגליה והסתיים בלנינגרד, שבברית המועצות.
|  | משתתף | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תאריך | תאריך | תאריך | 28.7 | 30.7 | 1.8 | 4.8 | 6.8 | 11.8 | 13.8 | 15.8 | 20.8 | 22.8 | 25.8 | 27.8 |
| 1 | ברית המועצות גארי קספרוב  | 2740 | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ |
| 2 | ברית המועצות אנטולי קרפוב  | 2720 | ½ | ½ | ½ | 0 | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ |
|  | משתתף | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | נקודות |
| תאריך | תאריך | 5.9 | 8.9 | 12.9 | 15.9 | 17.9 | 19.9 | 24.9 | 29.9 | 1.10 | 3.10 | 6.10 | 8.10 |  |
| 1 | ברית המועצות גארי קספרוב | ½ | 1 | ½ | 1 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½12  |
| 2 | ברית המועצות אנטולי קרפוב | ½ | 0 | ½ | 0 | 1 | 1 | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½11 |
אלכסנדר מיכלבסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במרץ 1958 (בן 66)
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי משנת 1993
 מד כושר מרבי:  2495 (ינואר 1999)
 מד כושר נוכחי:  ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ברית המועצות (בלארוס) וישראל
 
אלכסנדר מיכלבסקי (נולד ב-11 במרץ 1958) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי. מאמנו של אחיו הצעיר, ויקטור מיכלבסקי, מגיל 6 ועד לסיום לימודיו.
מיכלבסקי, יליד הומל, ברית המועצות (בלארוס), עלה לישראל עם משפחתו ב-1991. בשנת 1992 השיג ציון לדרגת רב אמן.
נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-51 בדירוג בישראל לפי מד כושר.
מיכלבסקי אב לשניים.
דוד פרקש

אין תמונה חופשית
דוד (דז'ה) פרקש הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, ניצול השואה. אחיו של אמיל פרקש.
קורות חיים

דוד פרקש נולד בבית יהודי נאולוגי בז'יליצה שבסלובקיה, אז חלק מצ'כוסלובקיה. אביו היה סנדלר בעל חנות נעליים ואימו אחות. לדוד היו שלושה אחים ואחות נשואה, אם לילדה.
באפריל 1942 נלקחו שני האחים הבוגרים של דוד וגיסו לעבודות כפייה ויותר לא שמעו מהם. ביוני נלקחו אחותו ובתה ונשלחו למות באושוויץ בתאי הגזים. דוד, אחיו הקטן ממנו, אמיל פרקש והוריהם נשלחו למחנה הריכוז נובקי. באוגוסט 1944 הותקף המחנה על ידי פרטיזנים סלובקים - דוד ואביו ברחו עם הפרטיזנים, אמיל ואימו מצאו מקלט בבית איכרים, תוך התחזות לנוצרים. הגרמנים תפסו את אמיל ואימו ובהמשך גם את דוד והעבירו אותם למחנה סרד. ממחנה סרד הועברה האם למחנה ראוונסבריק והבנים הועברו לזקסנבורג. לאחר לילה אחד נלקח דוד לגרמניה.
לאחר המלחמה שבו לביתם בני המשפחה ששרדו וביניהם גם דוד פרקש. אחיו, אמיל פרקש, ששירת בצבא הצ'כוסלובקי, ניצל סעיף חוק מיוחד שאיפשר לצ'כוסלובקים לשרת בצה"ל ועלה לישראל ב-1949, ובעקבותיו באו גם יתר בני המשפחה, בהם דוד.
דוד פרקש, שכבר שיחק כדורגל בקבוצות צ'כוסלובקיות, הצטרף למכבי חיפה בשנת 1950 ושיחק כחלוץ שמאלי. הוא פתח בהרכב חמש פעמים והבקיע שער אחד ובהמשך, לאחר ירידה בכושרו ירד לספסל המחליפים. דוד פרקש פרש ממשחק פעיל והתחיל, בעידודו של מאמן הקבוצה הבוגרת, אוטו שלפנברג, לאמן את קבוצת הנוער של מכבי חיפה. מ-1955 היה למאמן כושר של מכבי חיפה וכעבור שנתיים, עם בואו של המאמן ההונגרי אנדור קיש מונה להיות עוזרו והמתרגם שלו. הנהלת מכבי חיפה שלחה אותו להשתלמות בבית ספר למאמנים נודע בקלן, גרמניה וכשחזר קיבל לידיו את אימון הקבוצה. פרקש אימן את מכבי חיפה מ-1959 עד 1961 והגיע איתה פעמיים למקום החמישי בליגה הראשונה וגם זכה ב"גביע סוכות". בהמשך עבר פרקש לאימון קבוצות נוספות, הפועל טבריה, הפועל חיפה, הפועל חדרה, שמשון תל אביב והפועל חולון.
ביולי 1964 היה מאמן נבחרת חיל הים הישראלי במסגרת תחרויות גביע הרמטכ"ל.
דבי קמפל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 (בת 72 בערך) יוהנסבורג, דרום אפריקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויטווטרסראנד  האוניברסיטה העברית בירושלים  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור 
 www.debbiekampel.com
 
דבי קמפל (נולדה ב-1952) היא ציירת ישראלית, עבודותיה הוצגו באוספים שונים בישראל ומחוצה לה, ובהם, במוזיאון ישראל,   Olympic Fine Art Meseum ,the Lehman Collection ועוד.
ביוגרפיה

דבי קמפל נולדה ביוהנסבורג, דרום אפריקה. למדה ציור, תולדות האמנות ואנגלית לתואר B.A באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג. עלתה לישראל בשנת 1974, וסיימה את לימודיה לתואר M.A בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למדה בבצלאל ליטוגרפיה בהדרכת דדי בן-שאול וציור עם מיכאל קובנר ופנחס כהן גן. לימדה ציור במכללת קיי בבאר שבע ובמקומות נוספים.
עבודותיה מוצגות במוזיאון ישראל, מוזיאון ישיבה יוניברסיטי בניו יורק, המוזיאון לאומנות החופשית בבייג'ינג, מוזיאון האולימפיה לאמנות בבייג'ינג ובאוספים ציבוריים ופרטיים בישראל ובארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, אוסטרליה, צרפת וקרואטיה. התערוכה הראשונה שלה נקראת "גבעות ירושלים" והוצגה בשנת 1987 בגלריית נורה בירושלים. קמפל הציגה בתערוכות רבות בכל רחבי ישראל, ביניהם הגלריה האחרת בתל אביב בשנת 2002, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים ברחובות בשנת 2010 ובמופע קבוצתי עם אמנים ישראלים אחרים במוזיאון ישראל בשנת 2002.
אמנות

דבי קמפל עוסקת בנופי הרי יהודה, במשאיות "מאק" האימתניות והמגושמות הנוסעות בכבישי יהודה ושומרון ומזוהות עם נהגים מקומיים. כמו כן יצרה קמפל סדרת תמונות המציגה חיילים ואזרחים יהודים וערבים ליד מחסום כצומת ונקודת מפגש אנושית של החיים בארץ. מפגש בין הפחד והביטחון, בין הצדדים המתערבים אלה באלה, ועינה של קמפל צדה אותם ברגע חולף שבו הדרמה היא שיגרה. עבודותיה של קמפל חושפות סימני זיהוי המתחרים אלה-באלה, כפי שהם משתקפים במשאיות, בלוחיות זיהוי, בסמליהם של היצרנים, במדים או בקישוטים אישיים שבהם מעטרים הבעלים את רכביהם. היא ממיינת חיילים אך-ורק על פי מדיהם, לעולם לא לפי סימן אישי כלשהו. החיילים חייבים לערוך בדיקות זיהוי על פי תיעוד, רמז חזותי או מטרות אישיות. קמפל מפזרת דו-משמעות במידה המאפשרת לצופה להסיק מסקנות סותרות.
התמונות של קמפל, שקטיעותן מזכירה פריים בודד מתוך סרט, מעידות על כך שאת המציאות שהיא מתעדת היא תופסת כרחבה, ככזו שלא ניתן לייצג בשלמות. האירועים המתועדים בציורים הם רק מדגם שהוא חלק ממכלול. "התמונה משקפת רק חלק קטן של העולם, אך לפעמים מהתבוננות בקטע קטן כזה ניתן ללמוד יותר מאשר ממבט רחב. חשוב לי לדייק ולהראות את מה שאני רואה, את מה שיש. אני צריכה להיות כנה עם עצמי. ככה אני מתעדת את העולם, בשילוב של עובדות ורגש", אומרת קמפל בריאיון ליונתן אמיר.
עבודותיה > מחסומים

קמפל, המתגוררת באלון שבות זה שלושים שנה ומציירת במחסומים. בתחילה ציירה משאיות שעצרו לבדיקות, לאחר מכן עברה לצייר את המציאות היומיומית של פלסטינים הנעצרים ונבדקים על ידי חיילים.
בריאיון ליונתן אמיר היא מסבירה, "אני מנסה להעביר התרשמות מן הנוף ומן המציאות, ולא לבקר אותה. איני באה לומר כיצד יש להתנהג. חלק מתהליך הציור, בשבילי, הוא להיות בתוך הסיטואציה, ללמוד ולנסות להבין אותה. תמיד ניתן להתבונן במציאות בכמה דרכים. מוצא חן בעיני שאנשים שונים בעלי דעות שונות מבינים את הציורים שלי בדרכים שונות".
עבודת "נערת הבדיקה", מתוך סדרת המחסומים, של צעירה עוברת דרך מחסום, נבחרה לביאנלה השנייה בבייג'ינג בשנת 2005 להומניזם באמנות עכשווית.
עבודותיה > משאיות

קמפל מציגה בסדרה "כיסופים" תיעוד אישי של ציורי משאיות משא פלסטיניות במחסום כיסופים. קמפל, תושבת גוש עציון, בוחרת במושא ציורי המוכר לה באופן אישי מסביבתה הפרטית, גם אם היא מדרימה עבורו עד למחסום כיסופים. המבט מן הצד האחורי של המשאיות לא חושף בפנינו את האדם שבהן ומטעין שאלות רבות: מי נוסע במשאיות הללו? לאן? מה הן טומנות בחובן? הזיהוי של המשאית עם הפלסטיני, עומד בניגוד מוחלט לדימוי הרומנטי של ערביי ארץ ישראל מראשית המאה, בה הם מיוצגים כאנשי אדמה. הבחירה במשאית, מסיטה את הדימוי הנינוח של הפלאח לדימוי של אדם טכנולוגי. היא משתמשת בצבעים עזים ומותירה את חותמן של משיחות המכחול באופן ניכר לעין .
משאיות המאק המסיביות תפסו את תשומת ליבה של קמפל לפני קצת יותר מעשור. אתר המשאיות ממוקם ליד הסטודיו של קמפל, כשהחלה לצייר את המשאיות היא התקרבה אל האתר פיזית וראתה במשאית כשחקנית ראשית בעבודותיה. היא מציירת את הפרטים הקטנים בכל משאית ונותנת במה לכל הקישוטיות שיש בכל משאית.
קמפל מבחינה בהבדלים תרבותיים בין הרכבים. בעוד שהמשאיות הערביות בצבעים עזים - אדום, צהוב וטורקיז - נוטות להיות מעוטרות בעיצובים גאומטריים, סלסולים וכתיבה ערבית, המשאיות היהודיות פחות משוכללות. קמפל תפסה הרבה באופן אנקדוטי מבחינת המשאיות האלה, כך למשל, היא יודעת לומר שלמשאיות ירדניות יש שני חלונות חתוכים בצדדים כדי להנגיש את המנוע. בעוד שציורי המשאיות מציגים את הפנים החזקות של כותרת המשאית, הן אינן שולטות בציור עד כדי כך שהנוף נעדר. המשאיות והנוף נמצאים בהרמוניה ומשלימים זה את זה. בעבודותיה ניתן להרגיש את הכוח של שניהם וכן הרבה מצבעי המשאית משתקפים ברקע.
נהגי המשאיות עוברים בגוש עציון כל יום, כאשר הם מעבירים חומרי בניין, מזון ומים לישראל וממנה. קמפל מציירת אותם מחניון משאיות או בעיקר ממחסום, אבל היא גם תלך אחרי המשאית למקום בו היא עובדת בגדה המערבית או באזור ירושלים, ובאופן בלתי נמנע מתקשרת עם נהג הרכב. דבר המייצר שיח מעניין כשלעצמו. קמפל מעידה שבשיחות אלו הנהגים תמיד נרגשים וששים לדעת יותר על עבודתה. המשאיות יכולות גם לסמל כמה מהמורכבויות בחברה הישראלית.
עבודותיה > נופים

כעולה מדרום אפריקה היא מציירת את נופי הארץ בסגנון פוסט אימפרסיוניסטי. בדרכה הנקייה אך ססגונית קמפל מציירת את גגות ירושלים ונופי ביתה בגוש עציון. ציוריה, בהם מופיעה נקודת אופק רחוקה, נראה מבטו של הצופה כמתבונן המשקיף מהצד. הצבעוניות העשירה תורמת רבות לתחושת ההמולה העירונית במרחב אותו האמנית מבקשת לצייר. מאחר שהגיעה מדרום אפריקה, לקח לה זמן להתרגל לציור הנופים השונים מאוד והנוף הטעון וההיסטורי של גוש עציון. בנוף זה, ניתן לתצפת על המקוואות הישנים בדרך האבות שהובילה את עולי הרגל במסעם למקדש, לראות ממצאים מימי בר כוכבא, מערות, מטבעות ומכתבים אלו דברים שבשגרה. לדבריה הארץ אינה סתם מדהימה, אלא גם בעלת משמעות אישית עבורה, כיהודיה אסירת תודה על היותה גרה במדינה שלה.
ד"ר רחל קרופ התייחסה לציורי הנופים של קמפל בתערוכה שאצרה לציורים אלו ואמרה "דבי הינה אמנית מוכרת ווירטואוזית, המציגה ציורי שמן גדולי ממדים המתארים את נופי הרי יהודה ואת ירושלים הבנויה... דבי היא אמנית אימפרסיוניסטית המציירת בנוף. היא יוצאת אל הטבע עם בד, כלי ציור וכיסא קטן. ציוריה הגדולים בעלי הקומפוזיציה הפתוחה מתעדים נופים בזמן ובאקלים ספציפיים. היא נאמנה לצורות ולצבעים הנראים לעין אבל יחד עם זה פלטת הצבע שלה והנחות המכחול, במיוחד בציורי הרי יהודה, מזכירים סערת ביטוי אקספרסיוניסטית... ציוריה מעידים על האהבה והערגה של האמנית לנופי הרי יהודה וירושלים."
תערוכות יחיד

1987 - גבעות ירושלים / גלריה נורה - ירושלים, ישראל.
1989 - תערוכת יחיד / מכללת קיי - באר שבע, ישראל
1990 - תצוגות של הרי יהודה / גלריה שרה קישון - תל אביב, ישראל
1993 - ציורים / מרכז ירושלים לאמנויות הבמה - ירושלים, ישראל
Strong Hills - 1996 / גלריה שרה קישון - תל אביב, ישראל
1999 – ציורים / מרכז הקונגרסים, ירושלים.
2002 - תערוכת יחיד / גלריית ההסתדרות - תל אביב, ישראל
2002 - תערוכת יחיד: משאיות וסלעים / מוזיאון האוניברסיטה הישיבה - ניו יורק, ארצות הברית
2005 - גלריה חדשה / אצטדיון טדי - ירושלים, ישראל
2010 - תערוכה לפסטיבל בינלאומי לסרטי נשים / בית האמנים - רחובות, ישראל
2011 - תערוכת יחיד / גלריית העיר אשקלון - אשקלון, ישראל
2012 - תערוכת יחיד/ גלריית אל הגבעה - מיתר, ישראל
2014 - תערוכת יחיד / חמשושליים - ירושלים, ישראל.