stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1987/1988 בליגת המשנה ההולנדית
טבלת הליגה > פלייאוף הדירוג

הליגה חולקה ל-4 סבבי דירוג, סבב 1 בן 9 מש', סבב 2 בן 9 מש' סבב 3 בן 9 מש' וסבב 4 בן 9 משחקים כ-36 משחקים בסף הכל. בסיום כל סבב המדורגת ראשונה קיבלה כרטיס לפלייאוף הדירוג.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מאסטריכט  | 6 | 5 | 0 | 1 | 17 | 6 | 11 | 10 | העפלה לליגת העל |
| 2. | ויטסה ארנהם  | 6 | 2 | 1 | 3 | 10 | 14 | 4- | 5 |  |
| 3. | R.B.C רוסנדאל  | 6 | 2 | 1 | 3 | 8 | 13 | 5- | 5 |  |
| 4. | דה חראפסחאפ  | 6 | 1 | 2 | 3 | 8 | 10 | 2- | 4 |  |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
עלילת הדם בקודן (1698)

בשנת 1698 הואשמו יהודים ברצח נער נוצרי בעיירה קודן שהשתייכה באותם ימים לדוכסות הגדולה של ליטא.
עלילת הדם

בתאריך 7 במאי 1698, לאחר שהתקיימה תהלוכה נוצרית בעיירה קודן, נעלם ילד נוצרי בן 3 בשם מאצ'יק טימושוויץ', בנם של טימוש לוקשביץ' וקטרזינה יחימובה. הוריו של הילד האשימו את היהודים שחטפו את בנם.
המושל המקומי אנדז'יי סטפן רזשיקי עצר את זקני הכפר היהודים, בזמן שכמה מהיהודים נמלטו מהעיר. יהודי תושב הכפר בשם שלמה מיסאנוביץ' העיד כנגד היהודים במשפט שנערך ושימש כנציג הראשי של התביעה. בעדותו הוא מסר כי שבוע לאחר שהילד נעלם, בעודו עומד ליד בית הכנסת ובית הרב, הביא יהודי בשם לייב, תושב הכפר, את גופת הילד והסתיר אותו בביתו של יהודי אחר בשם פרוים (אפרים).
מיסאנוביץ' התוודה כי יחד עם יהודי בשם בורוך (ברוך) הם לקחו את גופת הילד לשדות שמחוץ לכפר, ושם ב-19 במאי מצאו אותה רועי הצאן. הילד נקבר בכנסיית סנט אנה בקודן.
תוצאות עלילת הדם

האציל סאפיה, בעל הזכויות בקרקעות קודן, התבשר על המקרה והסכים לבקשת השופטים להורות על הרס מוחלט של בית הכנסת היהודי תוך שעה אחת, כך ש'אפילו היסודות לא יישארו באדמה'. הוא גם הורה על הרס מוחלט של בית הקברות היהודי.
שני היהודים, לייב ופרוים, הוכרזו כאשמים, ועל פי החוק, נגזר דינם בעונש מוות.
התיק נדון בבית המשפט העירוני בקודן, שנוספו לו ארבעה אצילים נוספים שמונו על ידי בעל הזכויות בקרקע. העד מיסאנוביץ' אישר בשנית את עדותו הקודמת.
הנאשמים היהודים עונו על המתלה שלוש פעמים ונשרפו בלהבות. אף על פי כן, נכתב בדוח בית המשפט כי 'בעקשנותם' הם לא הודו ברצח הילד. לאחר מכן פסק בית המשפט בשנית על עינויים נוספים, אך גם זה לא גרם לנאשמים להודות. הם רק בכו ואמרו: 'אפילו אם הייתם גוזרים לשרוף אותנו עד כלות ולחתוך אותנו לחתיכות, לא היינו אומרים כלום, כי אנחנו לא יודעים כלום'. בסופו של דבר גזר בית המשפט את שניהם למוות בעריפת ראשים.
ההוצאה להורג התרחשה ב-28 במאי 1698
ראו גם

עלילת דם
לקריאה נוספת

Zenon Guldon and Jacek Wijaczka, The Accusation of Ritual Murder in Poland 1500-1800, Polin: Studies in Polish Jewry Volume 10: Jews in Early Modern Poland, Liverpool University Press, 1997, עמ' 99–140
הערות שוליים

↑  Zenon Guldon and Jacek Wijaczka, The Accusation of Ritual Murder in Poland 1500-1800, Polin: Studies in Polish Jewry Volume 10: Jews in Early Modern Poland, Liverpool University Press, 1997, עמ' 124
פארק ההכתרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1911 
 מיקום
 מדינה:  הודו הודו
 מיקום:  דלהי 
 קואורדינטות:  28°43′23″N 77°11′49″E﻿ / ﻿28.723006°N 77.196892°E﻿ / 28.723006; 77.196892
  (למפת דלהי מוגדלת) פארק ההכתרה(למפת דלהי רגילה) פארק ההכתרה
 
האובליסק במרכז הפארק
פארק ההכתרה הוא פארק הממוקם בדלהי שבהודו שבו נערך דורבר דלהי בשנת 1911. הדורבר מציין את הכתרתו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת כקיסר הודו. במרכז הפארק, במקום שבו נערך טקס ההכתרה, מוצב אובליסק אבן.
בעקבות עצמאותה של הודו הועברו לפארק פסלים רבים של אישים הקשורים לשלטון הבריטי בהודו. הגדול שבין פסלים אלה היה פסלו של ג'ורג' החמישי שעמד בחזית שער הודו. מתוך 19 הפסלים שהועברו, רק 5 עדיין ניצבים על מקומם (ובהם פסלו של ג'ורג' החמישי).
עופר דגמי

עופר דגמי (נולד ב-28 במרץ 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ, בין היתר במכבי יפו ובית"ר ירושלים.
קריירה

דגמי הוא בנו של שוער העבר של מכבי יפו, ציון דגמי, ששיחק בקבוצה במשך שנים רבות, ואף הפך למנהל ויו"ר הקבוצה הבוגרת עם השנים.
דגמי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי יפו והלך בעקבות אביו, אך התפתח דווקא בעמדות ההתקפיות והצטיין בעמדת החלוץ. כבר בגיל 16 שותף במשחק הקבוצה הבוגרת בעת שרוב שחקניה שבתו. ב-1984 במשחק אימון שיחק עופר דגמי כחלוץ (בן 17), ואביו ציון כשוער מחליף (בן 42), והיה זה אחד הפעמים היחידות בכדורגל הישראלי שבהן אב ובנו שותפו באותו משחק ובאותה קבוצת כדורגל.
דגמי אף שיחק בנבחרת הנוער של ישראל שם התפרסם בין היתר לשלילה שהיה מעורב בפרשת קובלנץ בה גנבו מספר שחקנים קופת צדקה מחדר האוכל המקומי בעת שהותם במחנה אימונים בקובלנץ שבגרמניה. בעקבות פרשה זו נענש דגמי כמו גם שאר המעורבים, כאשר הורחק לצמיתות מנבחרת הנוער, ובנוסף הורחק למספר חודשים מלשחק בקבוצתו מכבי יפו.
בהמשך הקריירה קנה דגמי את מקומו בהרכב הבוגר של מכבי יפו באופן קבוע. בתחילת שנות ה-90 עשה דגמי מספר עונות מצטיינות במדי מכבי יפו כשסיים עונה עם מספרים דו ספרתיים של שערים, ובעונת 1991/1992 הצטרף דגמי כחלוץ רכש לבית"ר ירושלים ששיוועה לשחקנים איכותיים עקב ירידתה לליגה הארצית (הליגה השנייה), והוא השתתף בעונת העלייה של הקבוצה לליגה הלאומית (עונת חזרתו של אלי אוחנה לקבוצה מבלגיה), אך עזב אותה עונה אחת לאחר מכן. בהמשך עבר דגמי במכבי פתח תקווה, הפועל עכו, הפועל צפרירים חולון ובבית"ר באר שבע שהייתה בליגה הארצית (השנייה), שם המשיך להבקיע מספרים דו ספרתיים של שערים כמעט בכל עונה. בתחילת עונת 2000/2001 שיחק דגמי בהפועל נצרת עלית שהייתה בליגה השלישית שם הבקיע 13 שערים בליגה בעונה, ולאחר מכן פרש מכדורגל, בגיל 34.
ב-2012 הורשע דגמי במעורבותו בהונאה ונידון לתשעה חודשי מאסר. דגמי הורשע במסגרת עסקת טיעון לאחר שהודה כי קיבל הלוואה פייקטיבית בסך של כשלושה מיליון שקל מבנק לאומי וביצע הונאה.
הערות שוליים

↑  צעירי יפו נכנעו לניסיון ת"א עדיף, מאת ח. בן יוסף, עיתון דבר 13 נובמבר 1983
↑  עופר דיגמי: ביישנו את הכדורגל הישראלי, מאת אלכס פרלסמן, עיתון מעריב 28 נובמבר 1984
↑  אורן קורנפלד‏, כדורגלן העבר עופר דגמי נידון לתשעה חודשי מאסר, באתר וואלה, 8 בינואר 2012
עופר וולף

| --- | --- |

 לידה:  1961 (בן 63 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1979–2012 (כ־33 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 רע"ן פיתוח ביחידת יפת"ח מפקד מפעל המרכבה והרק"מ במש"א 7000. מפקד היחידה לניסויים והבטחת איכות מפקד מרכז שיקום ואחזקה 7000 ראש מטה אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 
עופר וולף (נולד ב-1961), תת-אלוף בצה"ל במילואים, שירת כראש מטה אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.
ביוגרפיה

בשנת 1978 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים והתקבל לסיירת צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. וולף לחם במלחמת לבנון הראשונה כקצין מודיעין בסיירת, מהנחיתה מן הים בשפך נהר האוואלי שבקרבת צידון ועד ביירות. בהמשך עבר וולף לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה ושימש בתפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1997 שימש כרע"ן פיתוח ביחידת יפת"ח. בשנים 2005–2001 פיקד וולף על מפעל המרכבה והרק"מ במש"א 7000. לאחר מכן שימש כמפקד היחידה לניסויים והבטחת איכות. בשנים 2008–2006 פיקד וולף על מרכז שיקום ואחזקה 7000. לאחר מכן מונה לרמ"ט אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בדרגת תא"ל. כמו כן היה חבר בצוות תוכנית ההתייעלות הרב-שנתית של צה"ל ומשרד הביטחון, שגובשה בסיוע תאגיד הייעוץ הבינלאומי מקינזי.
וולף הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
וולף נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  נעמה רק, הזיכרון האישי שלו, אתר דובר צה"ל, ‏ 28.04.2009.
↑  אייל לוי, ‏מה גרם ללוחמים באמצע מלחמה לחתום על מכתב חסר תקדים נגד שר הביטחון?, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2017.
↑  אריה אגוזי, מהדקים חגורה: כך חסך צה"ל 60 מיליון שקל, באתר ynet, 24 בינואר 2011.
עלי אבו נוואר

| --- | --- |

 לידה:  1924 סלט, אמירות עבר הירדן 
 פטירה:  15 באוגוסט 1991 (בגיל 67 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ירדן 
 השתייכות:  הלגיון הערבי 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות 
 
עלי אבו נוואר (בערבית: علي ابو نوار; 1924 – 15 באוגוסט 1991) היה איש צבא ירדני ורמטכ"ל הלגיון הירדני בשנים 1956–1957. הודח מתפקידו והוגלה לסוריה בעקבות ניסיון הפיכה כושל נגד המלך חוסיין באפריל 1957.
לקריאה נוספת

יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמודים 71–90.
אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, הוצאת דביר, עמודים 98–143.
הערות שוליים

↑  שליים, עמ' 69
↑  נבו, עמ' 75
↑  נבו, עמ' 73
↑  שליים, עמ' 104
↑  נבו, עמ' 80–81
↑  נבו, עמ' 81–83
↑  נבו, עמ' 103–104
↑  אשר ססר, בין ירדן לפלסטין: ביוגרפיה פוליטית של וצפי אל-תל, עמ' 41-42
↑  נבו, עמ' 285
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277073805171  ISNI: 0000 0001 2210 1556  LCCN: n88287363  NTA: 161373968  VIAF: 36024426   WorldCat (עם VIAF): 36024426
עזרי טרזי

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בן 62 בערך) ירושלים 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 מוסדות:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
 
עזרי טרזי (נולד ב-12 במרץ 1962 בירושלים) הוא מעצב ישראלי בעל שם בינלאומי, יוצר, אוצר, תאורטיקן ויזם. פרופסור מן המניין, ועומד בראש התוכנית ללימודים מתקדמים בעיצוב תעשייתי, וראש מרכז היזמות והחדשנות t-hub בטכניון.
בעבר שימש כפרופסור מן המניין, וכיהן כראש המחלקה לעיצוב תעשייתי וכמייסד התוכנית לתואר שני בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים.
ביוגרפיה

נולד בשכונת בית הכרם בירושלים, ולמד בבית הספר יפה נוף, ובתיכון ליד האוניברסיטה. בוגר קורס חובלים שיט, ושירת כקצין משמרת וקצין מחלקת גנ״ק בסטי״ל בחיל הים. שירת כמדריך בקורס חובלים בסדיר ובמילואים.
בוגר בצלאל (1990) במחלקה לעיצוב תעשייתי. עבד בחברת בצלאל מחקר ופיתוח, ולאחר מכן הקים את סטודיו טרזי (1996). היה בין מקימי סניף IDEO בישראל, וב-2001 חזר לנהל את סטודיו טרזי.
החל ללמד בבצלאל בשנת 1992 בקורסי סטודיו לעיצוב, וב-1994 התקבל כחבר סגל בחצי משרה. ב-1996 התמנה להיות ראש המחלקה לעיצוב תעשייתי, וכיהן בתפקיד שתי קדנציות מלאות עד שנת 2004. ייסד את תוכנית התואר השני בעיצוב תעשייתי בבצלאל בשנת 2003 (תוכנית החלוץ של בצלאל לתואר שני), וסיים לעמוד בראשה בשנת 2012.
הקים את תוכנית ההתמחות הפוסט-אקדמית d-Vision עבור קבוצת כתר, במתחם חדשנות של הקבוצה על חוף הים בהרצליה ועמד בראש התוכנית בשבע שנות קיומה החל מ-2005 ועד ל-2012. המרכז יצר עבור קבוצת כתר עשרות מוצרים חדשים ומצליחים, עד למכירתה.
סטודיו טרזי בניהולו העניק שירותי ייעוץ בתחומי עיצוב ואסטרטגיה, ניהול עיצוב, עיצוב תעשייתי ועיצוב ממשקים לחברות הגדולות במשק הישראלי כמו אלקטרה, תדיראן, אמקור, בזק, וטבע. הסטודיו היה שותף להקמתן של חברות הזנק רבות כמו זנית-סולאר, ספראקאפ, מג׳ינק, זוטאקור, וכו׳.
עבודותיו כיוצר בעיצוב הוצגו בתערוכות רבות בישראל ובחו"ל, כולל המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (2005), מוזיאון קופר יואיט לעיצוב בניו יורק (2006), טריאנלה במילאנו (2006). הציג תערוכת יחיד במסגרת אירועי ארט-בזל 2008‏, ועבודתו נבחרה להשתתף בטריאנלה של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב לשנת 2010. חלק מעבודותיו הפכו לאובייקטים של חברות העיצוב המובילות בעולם כמו חברת EDRA האיטלקית. עבודותיו פורסמו במאות כתבות במגזינים ברחבי העולם וצטטו בעשרות ספרי עיצוב[דרוש מקור].
ב-2013 פרסם את ספרו: Dז - חדשנות דרך חשיבה עיצובית. הספר מפרק את התהליך לשבעה שלבים הלקוחים ממטפורה חקלאית מחריש לקציר ועוסק בחשיבות של חשיבה עיצובית ליצירת מוצרים, שירותים ומערכות חדשים.
זכה בפרס משרד המדע, התרבות והספורט לשנת 2002, ופרס ראשון של משרד המסחר והתעשייה 2010. תוצרי הסטודיו זכו במספר פרסים בינלאומיים, ותוצרי עבודות רבים עם d-Vision זכו לסדרת פרסים יוקרתיים כמו חמישה פרסי Red Dot, ופרס שנתי של המגזין ID.
ב-2022 השתתף בכנס בהובלת פרופסור נועה שנקר באיי גלאפגוס, בו הציע דרכים לשקם את האלמוגים שנהרסו באזור עוד בשנות ה-90 באמצעות הדפסת תלת מימד.
תפקידים ציבוריים

לשעבר חבר הפורום לקידום העיצוב במשרד התמ"ת החל משנת 2001 - 2010
לשעבר חבר גוונים (מחזור ב') בין מייסדי בית תפילה ישראלי החל מ-2005
לשעבר חבר המועצה להשכלה גבוהה החל משנת 2007 ועד ל-2017.
לשעבר, חבר ועד מנהל בית מדרש חילוני אלול, ירושלים.
משפחה

טרזי נשוי למיכל רונן ולהם בת ובן.
פרסומים

Dekel, A., Simon, Y., Dar, H., Tarazi, E., Rabinowitz, O., & Sterman, Y. (2005, November). Adding playful interaction to public spaces. In International Conference on Intelligent Technologies for Interactive Entertainment (pp. 225-229). Springer Berlin Heidelberg.
Language, L., Tarazi, E., Ryan, N., & Hardstaff, J. (2010). Critical moments. Limited Language: Rewriting Design, 15-65
הערות שוליים

↑  יובל סער, עכבר העיר אונליין, עזרי טרזי ביריד ארט באזל, באתר הארץ, 26 במאי 2008
↑  נועה שנקר, "סינדרום גלפגוס": מה קורה למדענים שמגיעים לאיים המכושפים?, באתר ynet, 17 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304928105171  ISNI: 0000 0000 6795 8628  LCCN: no2010065512  ORCID: 0000-0002-7576-6057  SUDOC: 155551744  VIAF: 97590002   WorldCat (עם VIAF): 97590002 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פארק הגולף בשדרת האמריקות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  golf course 
 מיקום:  בארה דה טיז'וקה 
 מדינה:  ברזיל 
 בעלים:  ריו דה ז'ניירו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2015
 תאריך פתיחה רשמי:  2015 
 קואורדינטות:  23°00′23″S 43°24′21″W﻿ / ﻿23.006461111111°S 43.405772222222°W﻿ / -23.006461111111; -43.405772222222
  (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) פארק הגולף בשדרת האמריקות(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) פארק הגולף בשדרת האמריקות
 
הפארק
פארק הגולף החדש בריו דה ז'ניירו בשכונת היוקרה "קונדומיניו ריזרבה אונו" (Condomínio Riserva Uno) הוקם בשטח של כ־1,200 דונם בצפון חוף לגונת מאראפינדג'י, בשולי שמורת הטבע מאראפינדג'י (בפורטוגזית: Marapendi) שנמצאת ליד רובע "באחה דה טדז'וקה" (בפורטוגזית: Barra da Tijuca) בו ממוקמים רבים ממתקני הספורט באולימפיאדה. הפארק מתוחם מדרומו בכביש המכונה "שדרת האמריקות". הפארק רחוק כ־5 ק"מ מהכפר האולימפי וכ־7 ק"מ ממרכז התקשורת האולימפי.
פארק הגולף עוצב על ידי גילברט ס. הנסי (באנגלית: Gilbert S. Hanse) האמריקאי, מתכנן בינלאומי מוכר של מגרשי גולף שעבד בשיתוף פעולה עם שחקן הגולף המקצועי איימי אלקוט. הצעתו נבחרה מבין שמונה אדריכלי נוף שהתמודדו על עיצוב פארק הגולף בריו דה ז'ניירו לכבוד האולימפיאדה ב־2016 בריו. התכנון של פארק הגולף בריו מתחשב בעובדה שפארק הגולף ממוקם בשמורת טבע מקומית ולכן מתוכנן לפי תוואי הקרקע ודיונות החול שלה ויכלול שימוש רב בצמחייה מקומית, מערכות השקיה וניקוז חסכוניות ומתוחכמות וללא צורך בגינון ותחזוקה אינטנסיביים, שיפגעו במראה הטבעי שידמה לשמורת החוף הסמוכה. בחירת מעצב פארק הגולף האולימפי נעשתה בשיתוף בין הוועדה המארגנת של המשחקים בריו עם פדרציית הגולף העולמית.
בזמן האולימפיאדה התאפשר ל־20,000 צופים לצפות בתחרויות הגולף (מתוכם 2,500 מקומות ישיבה משודרגים והשאר ביציעי עמידה).
טורנירי גולף התקיימו בעבר באולימפיאדת פריז (1900) ובאולימפיאדת סנט לואיס (1904) ומאז הוצאו מהמשחקים האולימפיים עד לאולימפיאדה בריו.
עופר דקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1951 (בן 73 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בר-אילן 
 מעסיק:  שירות הביטחון הכללי 
 מספר צאצאים:  3 
 
עוֹפֶר דֶּקֶל (נולד ב-1951) הוא איש ביטחון ישראלי. כיהן כסגן ראש השב"כ וכממונה על החזרת שבויים ונעדרים.
ביוגרפיה

דקל נולד בישראל, וגדל בירושלים. בעל תואר ראשון במשפטים, בכימיה ובפיזיקה.
בין השנים 1995 ו-1996 היה ראש חטיבת ההדרכה של שירות הביטחון הכללי. לאחר מכן, ועד שנת 2000, שימש שם כראש היחידה המבצעית.
בשנים 2000 עד 2003 היה ראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון, בשלב סיכול הטרור, במסגרת האינתיפאדה השנייה. במסגרת תפקידו עמד בקשר הדוק עם ראש עירית ירושלים - אהוד אולמרט.
בין השנים 2003 עד 2005 שימש כסגן ראש השרות.
בינואר 2006 פרש מן השרות ובין אוגוסט 2006 ועד אפריל 2009, שימש כאחראי על החזרת שבויים ונעדרים, ובין היתר ערך משא ומתן לשחרור גלעד שליט. במהלך התקופה בה שימש בתפקידו, סיים דקל בהצלחה את המשא ומתן עם החזבאללה והחזיר לישראל את גופותיהם של שני חיילי צה"ל אודי גולדווסר ואלדד רגב.
עמוס גלעד קדם לדקל בתפקיד זה והחליפו אותו חגי הדס ודוד מידן, עד להשגת עסקת שליט.
דקל הוא הבעלים והמנכ"ל של חברת ארגנטום בע"מ, חברה לייעוץ ביטחוני. היה שותף של אהוד אולמרט, דן חלוץ ומאיר דגן בחברת EOC artners וכן היה שותף עם חלוץ, יובל רבין ואחרים בחברת אונידה שייצגה חברות ביטחוניות ישראליות בניגריה (החברות נסגרו).
בין 2022-2009 עבד דקל בחו"ל, בעסקים בתחומים שונים.
החל משנת 2023 משמש דקל, בהתנדבות, כיו"ר עמותת גמלאי השב"כ.
הערות שוליים

↑  עופר דקל בקהיר לפגישות בנושא העסקה לשחרור שליט – חדשות 13, באתר 13news.co.il
↑  דיווח: עופר דקל נפגש עם סמיר קונטאר, באתר www.inn.co.il, ‏7 יולי 2007
↑  פנחס וולף‏, רשמית: שליח רה"מ עופר דקל פורש מתפקידו, באתר וואלה, 21 באפריל 2009
↑  אסף גלעד, אהוד אולמרט, דן חלוץ ומאיר דגן הקימו חברת ייעוץ, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2014
עונת 2012/2013 בליגת העל בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  25 באוגוסט 2012 – 20 במאי 2013 (269 ימים)
 מספר משתתפות:  14
 הזוכה:  מכבי תל אביב
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  608 (2.53 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ישראל אלירן עטר (22 שערים)
 השחקן המצטיין:  ישראל אלירן עטר
 → 2011/20122013/2014 ←
עונת 2012/2013 בליגת העל הייתה העונה ה-14 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. בעונה זו, הוקטן מספר הקבוצות בליגה מ-16 ל-14.
הקבוצה שעלתה לליגת העל לעונת 2012/2013 הייתה הפועל רמת גן. העונה הסתיימה בזכייתה של מכבי תל אביב באליפות, לאחר עשור ללא התואר. המבקיע המצטיין של העונה היה אלירן עטר (מכבי תל אביב) עם 22 שערים. לרגל זכייתה של מכבי תל אביב באליפות נכתב שיר האליפות "צהוב עולה".
בסיום העונה מכבי נתניה והפועל רמת גן ירדו ליגה. הקבוצות שעלו לליגת העל לעונת 2013/2014 היו מכבי פתח תקווה והפועל רעננה.
מבנה

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסה"כ.
לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (6 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 משחקים כל אחד) ותחתון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) שכללו תוספת של 10 ו-7 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה.
קבוצות

ליגת העל בעונה זו כללה 14 קבוצות, 12 שהמשיכו מעונת 2011/2012, ושתי קבוצות שהעפילו בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית.
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| בית"ר ירושלים | ירושלים | טדי | 21,600 |
| בני יהודה תל אביב | תל אביב | בלומפילד | 14,413 |
| בני סכנין | סכנין | דוחה | 8,500 |
| הפועל באר שבע | באר שבע | וסרמיל | 13,000 |
| הפועל חיפה | חיפה | קריית אליעזר | 14,002 |
| הפועל רמת השרון | רמת השרון | גרונדמן | 4,300 |
| הפועל עכו | עכו | טוטו עכו | 5,000 |
| הפועל רמת גן | רמת גן | רמת גן | 41,583 |
| הפועל תל אביב | תל אביב | בלומפילד | 14,413 |
| מועדון ספורט אשדוד | אשדוד | הי"א | 7,800 |
| מכבי חיפה | חיפה | קריית אליעזר | 14,002 |
| מכבי נתניה | נתניה | נתניה | 13,610 |
| מכבי תל אביב | תל אביב | בלומפילד | 14,413 |
| עירוני קריית שמונה | קריית שמונה | קריית שמונה | 5,300 |
צוות ונותני חסות

| קבוצה | בעלים/נשיא | מאמן | קפטן | יצרנית תלבושות | נותנת חסות ראשית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בית"ר ירושלים | רוסיהארקדי גאידמק | אלי כהן (השריף) | עמית בן שושן | דיאדורה | אלדן |
| בני יהודה תל אביב | משה דמאיו | דרור קשטן | כפיר אדרי | פומה | שטראוס |
| בני סכנין | שאהר חלאילה | מרקו בלבול | חאלד חלאילה | לוטו | בנק לאומי |
| הפועל באר שבע | אלונה ברקת | אלישע לוי | אביתר אילוז | קאפה | Mobli, דל |
| הפועל חיפה | יואב כץ | ניר קלינגר | אייל טרטצקי | דיאדורה | התאמה |
| הפועל רמת השרון | בועז מולדבסקי | בני טבק | גל ניר | לוטו |  |
| הפועל עכו | ציון ויצמן | יובל נעים | דודו גורש | נייקי | שחף אבטחה |
| הפועל רמת גן | ניר ארקין | אלי כהן | תמיר בן עמי | פומה | אבי סופר |
| הפועל תל אביב | חיים רמון | פרדי דוד | ואליד באדיר | קאפה | בוני התיכון, שלמה סיקסט |
| מועדון ספורט אשדוד | ג'קי בן זקן | יוסי מזרחי | דוד רביבו | נייקי | סקטור טאון |
| מכבי חיפה | יעקב שחר | אריק בנדו | יניב קטן | נייקי | הונדה, הרבלייף |
| מכבי נתניה | קובי בלדב | ראובן עטר | אחמד סבע | דיאדורה | בורגוס בורגר בר |
| מכבי תל אביב | קנדה מיטשל גולדהאר | ספרד אוסקר גארסיה | שרן ייני | אנדר ארמור | Nivea |
| עירוני קריית שמונה | איזי שרצקי | ברק בכר | אדריאן רוצ'ט | לוטו | איתוראן |
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום בטבלה | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הפועל עכו | אלי כהן | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | שמעון הדרי | 28 במאי 2012 |
| הפועל חיפה | טל בנין | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | ניר קלינגר | 23 במאי 2012 |
| מכבי נתניה | ראובן עטר | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | טל בנין | 13 במאי 2012 |
| בני יהודה תל אביב | יוסי אבוקסיס | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | דרור קשטן | 13 במאי 2012 |
| עירוני קריית שמונה | רן בן שמעון | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | גילי לנדאו | 13 במאי 2012 |
| מכבי תל אביב | ניר לוין | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | ספרד אוסקר גארסיה | 22 במאי 2012 |
| הפועל רמת השרון | שייע פייגנבוים | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | ניסן יחזקאל | 14 במאי 2012 |
| הפועל באר שבע | גיא לוי | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | אלישע לוי | 16 במאי 2012 |
| מכבי חיפה | אלישע לוי | סיום חוזה | 13 במאי 2012 | טרום עונה | ראובן עטר | 16 במאי 2012 |
| הפועל רמת השרון | ניסן יחזקאל | פוטר | 2 בספטמבר 2012 | 6 | בני טבק ומנחם קורצקי | 4 בספטמבר 2012 |
| הפועל תל אביב | ניצן שירזי | עזב עקב בעיה בריאותית | 27 בספטמבר 2012 | 3 | יוסי אבוקסיס | 27 בספטמבר 2012 |
| עירוני קריית שמונה | גילי לנדאו | פוטר | 3 באוקטובר 2012 | 7 | ברק בכר | 3 באוקטובר 2012 |
| מכבי חיפה | ראובן עטר | פוטר | 13 בנובמבר 2012 | 13 | אריק בנדו | 17 בנובמבר 2012 |
| הפועל רמת גן | פרדי דוד | פוטר | 28 בנובמבר 2012 | 13 | אלי כהן | 28 בנובמבר 2012 |
| הפועל רמת השרון | מנחם קורצקי | התפטר | 12 בינואר 2013 | 5 | בני טבק | 12 בינואר 2013 |
| הפועל עכו | שמעון הדרי | פוטר | 31 בינואר 2013 | 14 | יובל נעים | 31 בינואר 2013 |
| הפועל תל אביב | יוסי אבוקסיס | פוטר | 16 בפברואר 2013 | 3 | פרדי דוד | 18 בפברואר 2013 |
| בני סכנין | שלומי דורה | פוטר | 10 במרץ 2013 | 12 | מרקו בלבול | 11 במרץ 2013 |
| מכבי נתניה | טל בנין | פוטר | 18 במרץ 2013 | 12 | ראובן עטר | 19 במרץ 2013 |
טבלת הליגה > הפלייאוף העליון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 36 | 25 | 5 | 6 | 78 | 30 | 48 | 80 | העפילה לשלב מוקדמות ליגת האלופות |
| 2 | מכבי חיפה | 36 | 19 | 10 | 7 | 62 | 33 | 29 | 67 | העפילה לשלב מוקדמות הליגה האירופית |
| 3 | הפועל תל אביב | 36 | 17 | 7 | 12 | 47 | 45 | 2 | 58 | העפילה לשלב מוקדמות הליגה האירופית |
| 4 | בני יהודה תל אביב | 36 | 16 | 7 | 13 | 50 | 40 | 10 | 55 |  |
| 5 | עירוני קריית שמונה | 36 | 14 | 11 | 11 | 45 | 38 | 7 | 53 |  |
| 6 | הפועל רמת השרון | 36 | 12 | 4 | 20 | 31 | 50 | 19- | 40 |  |
טבלת הליגה > הפלייאוף התחתון

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 | מ.ס. אשדוד | 33 | 12 | 7 | 14 | 38 | 40 | 2- | 43 |  |
| 8 | הפועל באר שבע | 33 | 10 | 11 | 12 | 32 | 39 | 7- | 41 |  |
| 9 | הפועל חיפה | 33 | 9 | 12 | 12 | 36 | 45 | 9- | 39 |  |
| 10 | בית"ר ירושלים | 33 | 9 | 12 | 12 | 44 | 54 | 10- | 39 |  |
| 11 | הפועל עכו | 33 | 8 | 13 | 12 | 39 | 48 | 9- | 37 |  |
| 12 | בני סכנין | 33 | 8 | 13 | 12 | 31 | 49 | 18- | 37 |  |
| 13 | מכבי נתניה | 33 | 8 | 11 | 14 | 38 | 50 | 12- | 35 | ירדו ליגה |
| 14 | הפועל רמת גן | 33 | 7 | 9 | 17 | 37 | 47 | 10- | 30 | ירדו ליגה |
מלך השערים

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלירן עטר | מכבי תל אביב | 22 |
| 2 | שמעון אבו חצירא | עירוני קריית שמונה | 15 |
| 3 | אוהד קדוסי | הפועל עכו | 14 |
| 4 | עומר דמארי | הפועל תל אביב | 13 |
| 5 | אבי ריקן | בית"ר ירושלים | 11 |
| 5 | ארגנטינה פדרו גלבאן | בני יהודה תל אביב | 11 |
| 5 | ויאם עמאשה | מכבי חיפה | 11 |
| 8 | אחמד סבע | מכבי נתניה | 10 |
| 8 | דובב גבאי | הפועל באר שבע | 10 |
| 8 | הרפובליקה המרכז-אפריקאית דויד מנגה | הפועל רמת גן | 10 |
| 8 | טוטו תמוז | הפועל תל אביב | 10 |
| 8 | מואנס דאבור | מכבי תל אביב | 10 |
מלך הבישולים

| מקום | שם | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | חן עזרא | מכבי חיפה | 12 |
| 2 | מהראן ראדי | מכבי תל אביב | 11 |
| 3 | ישראל זגורי | הפועל רמת גן | 8 |