הפארק הלאומי גרנד טיטון

ערך זה עוסק בפארק הלאומי. אם התכוונתם לרכס שעל שמו קרוי הפארק, ראו .
| --- | --- |
האסם של ג'ון מולטון בשורה המורמונית, על רקע רכס טיטון
האסם של ג'ון מולטון בשורה המורמונית, על רקע רכס טיטון
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  26 בפברואר 1929
 מבקרים בשנה:  3,317,000 (נכון ל־2017)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים הלאומיים
 נתונים ומידות
 שטח:  1,300 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  מערב ויומינג, ארצות הברית
 מיקום:  מחוז טטון 
 קואורדינטות:  43°44′0″N 110°48′12″W﻿ / ﻿43.73333°N 110.80333°W﻿ / 43.73333; -110.80333
 Grand Teton National Park
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרנד טיטון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרנד טיטון(למפת ויומינג רגילה) שאיין קספר לאראמי ג'ילט ילוסטון מגדל השטן מונטנה קולורדו יוטה א י י ד ה ו  ד ק ו ט ה  ה ד ר ו מ י ת  נ ב ר ס ק ה גרנד טיטון(למפת ויומינג מוגדלת) שאיין קספר לאראמי ג'ילט ילוסטון מגדל השטן מונטנה קולורדו יוטה א י י ד ה ו  ד ק ו ט ה  ה ד ר ו מ י ת  נ ב ר ס ק ה גרנד טיטון
 
הפארק הלאומי גרנד טיטון (באנגלית: Grand Teton National Park) הוא פארק לאומי של ארצות הברית, המשתרע על שטח של 1,300 קילומטרים רבועים בצפון-מערב מדינת ויומינג שבארצות הברית. הפארק כולל את הפסגות העיקריות ברכס טיטון, רכס הרים שאורכו מעל 60 קילומטרים, וכן את מרבית החלקים הצפוניים של עמק ג'קסון הול (Jackson Hole). הפארק שוכן כ-15 קילומטרים מדרום לפארק לאומי ילוסטון, שביניהם מקשר הכביש הנופי הקרוי על שם ג'ון ד. רוקפלר, הבן (John D. Rockefeller, Jr. Memorial Parkway), המנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. יחד עם היערות הלאומיים הסובבים, מהווים שלושת האזורים המוגנים את ילוסטון רבתי, מערכת אקולוגית המשתרעת על קרוב ל-73,000 קילומטרים רבועים של אזור ממוזג, שהיא אחת מהמערכות האקולוגיות השלמות והגדולות ביותר בעולם.
ההיסטוריה האנושית של אזור גרנד טיטון מתוארכת לכ-11,000 שנה, כאשר ראשוני הפלאו-אינדיאנים, ציידים-לקטים נוודים, החלו להגר אל תוך האזור בחודשים החמים יותר כשהם תרים אחר מזון. בתחילת המאה ה-19 נתקלו חוקרי ארצות לבנים בילידים מבני השושוני (Shoshone) המזרחיים. בין השנים 1810 ו-1840 משך האזור אליו חברות מסחר בפרוות שהתחרו על השליטה במסחר הרווחי בפרוות בונים. באמצע המאה ה-19 החלו להגיע לאזור משלחות של ממשלת ארצות הברית כשלוחה של משלחות המחקר לילוסטון, ומתיישבים לבנים קבועים ראשונים בג'קסון הול הגיעו בשנות ה-80 של המאה ה-19.
ניסיונות לשמר את האזור כפארק לאומי החלו בשלהי המאה ה-19, וב-1929 הוקם הפארק הלאומי גרנד טיטון, שנועד להגן על הפסגות העיקריות ברכס טיטון. עמק ג'קסון הול נותר בידיים פרטיות עד שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר חסידי השימור, ובראשם ג'ון ד. רוקפלר, הבן, החלו לרכוש קרקעות בעמק ג'קסון הול במטרה לצרפן לפארק הלאומי הקיים. ב-1943 הוכרזה מרבית ג'קסון הול כמונומנט לאומי, למרות ההתנגדות הציבורית והניסיונות החוזרים של הקונגרס של ארצות הברית לבטל את הצעד שהפך את האזור לשטח מוגן. המונומנט בוטל ב-1950 ומרבית אדמותיו צורפו לפארק הלאומי גרנד טיטון.
הפארק קרוי על שמו של הר גרנד טיטון (Grand Teton) השוכן בתחומי הפארק והוא הגבוה בפסגות שברכס טיטון. ההרים קיבלו את שמם מציידים צרפתיים שהגיעו מקנדה ותיארו את צורתם בסלנג צרפתי כ-"les trois tétons" ("שלושת השדיים"). השם התגלגל לאנגלית כ-"Tetons". בגובה 4,199 מטרים ההר מתנשא יותר מ-2,000 מטרים מעל ג'קסון הול, כמעט 260 מטרים גבוה יותר מהר אוון (Mount Owen), הפסגה השנייה בגובהה ברכס טיטון. בפארק ישנם אגמים רבים, כולל אגם ג'קסון שאורכו 24 קילומטרים, וכן נחלים רבים, כולל חלקו העליון של הנהר סנייק. אף שהם מצוים בנסיגה מתמשכת, מצליחים כתריסר קרחונים קטנים להתקיים בגובה רב בסמוך לפסגות הגבוהות. חלק מהסלעים בפארק הם בין העתיקים ביותר שהתגלו בפארק לאומי אמריקני כלשהו ותוארכו לגיל של קרוב ל-2.7 מיליארד שנים.
הפארק הלאומי גרנד טיטון הוא מערכת אקולוגית כמעט בראשיתית, ואותם מינים של צמחייה ובעלי חיים שהתקיימו בה מהזמנים הפרהיסטוריים עדיין מצויים בה. יותר מ-1,000 צמחים וסקולריים, עשרות מינים של יונקים, 300 מינים של עופות, יותר מתריסר מינים של דגים וכמה מינים של זוחלים ודו-חיים שוכנים בפארק. בשל שינויים שונים במערכת האקולוגית, חלקם מעשי ידי אדם, נעשו מאמצים לספק הגנה מוגברת לחלק ממיני הדגים המקומיים ולאורן לבן-קליפה, עץ הנמצא בסיכון הולך וגדל.
בפארק מבקרים מדי שנה מעל 3 מיליון תיירים ומטיילים. הפארק הוא יעד פופולרי לטיפוס הרים, טיולים רגליים, דיג וצורות נופש אחרות. יש בפארק מעל 1,000 מקומות למעונועים ומעל 350 קילומטרים של מסלולי טיולים שמהם ישנה גישה לאתרי מחנאות. הפארק הוא אחד המקומות הבודדים שבהם יכולים דייגים חובבים ללכוד את תת-המין של טרוטת קלארק (Cutthroat trout) המכונה באנגלית "Snake River fine-spotted cutthroat trout"‏ (Oncorhynchus clarkii behnkei). בפארק יש כמה מרכזי מבקרים המנוהלים על ידי שירות הפארקים, מוטלים, אכסניות, תחנות דלק ומרינות המנוהלים בזיכיון על ידי גורמים פרטיים.