stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטה לזכר יהודי צרפת

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  קורבנות השואה אשר נשלחו למחנות המוות מצרפת
 מיקום:  יער רוגלית בעמק האלה
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1981
 תאריך פתיחה רשמי:  1981 
 קואורדינטות:  31°40′23″N 35°00′52″E﻿ / ﻿31.673166666667°N 35.014361111111°E﻿ / 31.673166666667; 35.014361111111
  (למפת השפלה מוגדלת) אנדרטה לזכר יהודי צרפת(למפת השפלה רגילה) אנדרטה לזכר יהודי צרפת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לזכר יהודי צרפת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לזכר יהודי צרפת
 
האנדרטה לזכר יהודי צרפת שנספו בשואה היא אנדרטה הנמצאת ב"יער רוגלית" בעמק האלה לצד כביש 367 המוביל לגוש עציון, ליד היישוב נווה מיכאל.
האנדרטה, שנועדה להנציח את זכר קורבנות השואה אשר נשלחו למחנות המוות מצרפת, ואת זכרם של אלו שמתו במחנות הריכוז בצרפת עצמה, הוקמה ביוזמתו של סרז' קלרספלד (בעלה של ביאטה קלרספלד) שהיה אז נשיא ארגון "הבנים והבנות של קרבנות השואה היהודים מצרפת". רוב המימון הושג באמצעות אגודת עלומים.
האנדרטה נחנכה ב 18 ביוני 1981. היא בנויה בצורה של קיר מעוגל ועליו כתובת בצרפתית: "יד לגירוש יהודי צרפת". על הקיר עשרות מסמכים וצילומים הקשורים לשואה בצרפת.
אגודת עלומים מקיימת במקום מדי שנה, ביום הזיכרון לשואה, טקס המתקיים בעברית ובצרפתית, בנוכחותם של חברי האגודה וצאצאיהם ושל תלמידי בתי ספר.
ביער רוגלית הסמוך ניטעו כ-80,000 עצים, כמספר המגורשים היהודים מצרפת במהלך השואה שרובם לא חזרו.
ראו גם

מוזיאון השואה (פריז)
גלריה

כתובת באנדרטה לזכר יהודי צרפת
כתובת הקדשה באנדרטה לזכר יהודי צרפת
אנדרטה לזכר נופלי בני ברק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  בני ברק 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1976
 תאריך פתיחה רשמי:  1976 
 יוצר:  מרים ורחל חלפי
 קואורדינטות:  32°05′21″N 34°49′54″E﻿ / ﻿32.089213°N 34.831697°E﻿ / 32.089213; 34.831697
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אנדרטה לזכר נופלי בני ברק(למפת גוש דן רגילה) אנדרטה לזכר נופלי בני ברק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לזכר נופלי בני ברק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לזכר נופלי בני ברק  he אנדרטה לזכר נופלי בני ברקhe אנדרטה לזכר נופלי בני ברקמפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעולות האיבה באנדרטה, 2024
האנדרטה לזכר נופלי בני ברק היא אנדרטת זיכרון לחללי מערכות ישראל הניצבת בעיר בני ברק.
המבנה

האנדרטה ניצבת בגן העצמאות שבשכונת גבעת סוקולוב, פארק עירוני קטן הממוקם בנקודה גבוהה בעיר (כ- 70 מטר מעל פני הים). היא מורכבת משני כתלים כהים בגובה משתנה, המקיפים בחלקה רחבה מוגבהת בעלת צורה אובאלית. בתוך הרחבה ממוקמת גינת נוי קטנה. הכתלים אינם מחוברים וביניהם קיים מעבר אל השטח שמאחורי האנדרטה. בקצה הכותל הקצר מבין השניים מתנשא עמוד אנכי, ובקצה הנגדי של הכותל האחר קבועה קורה אופקית, המדמה עמוד שנפל. על גבי הכותל הארוך קבועות טבלאות שיש, שעליהן חרותים שמות בני העיר שנפלו במערכות ישראל. פרט לכך אין באנדרטה כל כיתוב נוסף. לפני האנדרטה משתרעת רחבה מרוצפת.
על גבי האנדרטה מונצחים שמותיהם של 413 נופלים. ברחבת האנדרטה נערכים טקסי יום הזיכרון העירוניים.
האנדרטה הוקמה בשנת 1976 ביוזמת עיריית בני ברק וארגון יד לבנים. היא עוצבה על ידי מרים ורחל חלפי.
הערות שוליים

↑  הנתון מעודכן לחודש אוקטובר 2019, על פי המידע באתר יזכור.
↑  ניצן צבי כהן, ‏ערב יום הזיכרון בבני ברק: כל קצוות החברה הישראלית התאחדו והתייחדו עם זכר הנופלים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 במאי 2024
ארס 5

ארס 5 (באנגלית: Ares V, ידוע גם בשמו הקודם Cargo Launch Vehicle ובקיצור CaLV) הוא טיל שיגור שהוצע לפיתוח על ידי נאס"א כחלק מתוכנית קונסטליישן. שמו של ארס 5 מתייחס לאל המלחמה ארס במיתולוגיה היוונית, והמספר 5 בשמו הוא מחווה לטיל השיגור סטורן 5 ששיגר את חלליות אפולו לירח.
תפקידו העיקרי של ארס 5 בתוכנית קונסטליישן הוא לשגר את חללית הנחיתה על הירח אלטאיר ואת שלב העזיבה של כדור הארץ לחלל, במשימות מאוישות לירח. אולם, ניתן יהיה להשתמש בארס 5 לתפקידים נוספים, ביניהם במשימות מאוישות למאדים. ארס 5 היה אמור להשלים את טיל השיגור הקטן יותר ארס 1 שתפקידו היה לשגר לחלל את חללית אוריון המאוישת. ארס 5, וכך גם ארס 1 תוכננו ברובם על בסיס טכנולוגיות קיימות מתוכנית אפולו, מעבורות החלל וטיל השיגור דלתא 4. מעולם לא נבנה אף דגם של ארס 5, אך אם היה נבנה, היה ארס 5 לטיל החזק ביותר שנבנה אי־פעם, עם יכולת שיגור של מטען במשקל של עד 188 טון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, וכ־77 טון לירח.
מבנה

ארס 5 מתוכנן כטיל שיגור מטען כבד, לשיגור של חומרה וחומרים לירח או לאתרים אחרים מחוץ לכדור הארץ.
ארס 5 מחולק לשלושה שלבים: השלב הראשון והשני שישגרו את הטיל ומטענו אל החלל למסלול נמוך סביב כדור הארץ, והשלב השלישי (העליון) המוכר יותר כ"שלב העזיבה של כדור הארץ" שישגר את המטען (במשימות לירח את החלליות אוריון ואלטאיר) לכיוון הירח או לאתרים אחרים במערכת השמש (למשל מאדים).
מבנה > השלב הראשון והשני

השלב הראשון של ארס 5 יפעיל כשני מנועי SRB ששודרגו ממנועי הדלק המוצק שבמעבורות החלל. השלב השני של הטיל יפעיל כשישה מנועי דלק נוזלי RS-68B שהם שדרוג של מנוע הדלק הנוזלי במעבורות החלל. הדלק של מנועי ה־RS-68B יהיה חמצן ומימן נוזליים.
נאס"א התכוונה בתחילה להשתמש בחמישה מנועים ראשיים של מעבורות החלל (באנגלית: Space Shuttle Main Engines ובקיצור SSME) בשלב השני, אולם החליפה אותם למנועי ה־RS-68B בגלל האיכות הטובה יותר שלהם, מחירם הזול יותר והעיצוב הפשוט שלהם.
מבנה > שלב העזיבה של כדור הארץ

השלב השלישי והעליון של ארס 5, המכונה "שלב העזיבה של כדור הארץ" (באנגלית: Earth Departure Stage ובקיצור EDS), הוא שדרוג של השלב השלישי של סטורן 5 שכונה S-IVB. הוא יונע על ידי מנוע רקטי J-2X שגם הוא שדרוג של מנוע מסטורן 5, שנקרא J-2, מנוע ה־J-2X ישמש גם כמנוע של השלב השני בארס 1. תפקידו של שלב העזיבה של כדור הארץ הוא להניע את החללית אלטאיר לאחר ההתנתקות שלה מארס 5 למסלול אורביטלי נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אוריון. לאחר ההגעה של החללית אוריון לאלטאיר ולשלב העזיבה של כדור הארץ, יטיס השלב את החלליות אוריון ואלטאיר לירח. ניתן להשתמש בשלב העזיבה של כדור הארץ גם להעברת מטענים למסלול נמוך סביב כדור הארץ, ולהטסת חלליות לא מאוישות לאתרים אחרים מעבר לירח.
מבנה > יכולת הנשיאה

טיל השיגור ארס 5 תוכנן להיות הטיל החזק ביותר שנבנה אי־פעם, עם יכולת נשיאה של עד 188 טון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, וכ־77 טון לירח. יכולת נשיאת המשקל הזו גדולה פי שישה ויותר מכל משגר לוויינים וחלליות אחר שקיים כיום.
תפקיד בתוכנית קונסטליישן

ארס 5 היה טיל שיגור המטען הלא מאויש בתוכנית קונסטליישן. בניגוד לתוכנית אפולו ומעבורות החלל, בתוכנית קונסטליישן תוכננה להיות הפרדה בין שיגורי המטען הלא מאוישים לשיגור האסטרונאוטים. ארס 5 היה משגר את שלב העזיבה של כדור הארץ ואת החללית אוריון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אלטאיר, ולאחר ההתחברות של שתי החלליות, יוצת המנוע שבשלב העזיבה של כדור הארץ, והחלליות ישוגרו לכיוון לירח. הארס 5 תוכנן כך שיהיה ניתן יהיה להשתמש בו על מנת לשגר את החללית אוריון למשימה לאסטרואידים שקרובים לכדור הארץ.
שימושים נוספים

בנוסף לתפקידו כטיל שיגור המטען בתוכנית קונסטליישן, נאס"א תכננה לנצל את יכולת הנשיאה העצומה של ארס 5 לפרויקטים נוספים. אחת ההצעות לפרויקט שבו ניתן יהיה לנצל את ארס 5 הוא שיגור טלסקופ חלל על גבי הארס 5 לנקודת לגראנז' בין כדור הארץ לשמש. הטלסקופ יוכל לקבל נתונים בצורה טובה הרבה יותר בנקודת לגראנז' שבין כדור הארץ לשמש, וארס 5 יוכל לשגר טלסקופ כזה במשימה אחת. בנוסף, ניתן יהיה להשתמש בארס 5 לשיגור חלליות עתידיות, ולהשתמש בו לשיגור חומרים ומצרכים לבסיס מאויש עתידי על הירח.
ביטול תוכנית קונסטליישן

בהצעת התקציב של נאס"א לשנת 2011, שהוצגה לציבור ב־1 בפברואר 2010, נמסר על ביטולה המוחלט של תוכנית קונסטליישן, ביטול מיזמי הפיתוח של ארס 1 ו־5, ביטול פיתוח החללית אוריון CEV, ונטישת התוכנית לחזרה של אסטרונאוטים אמריקניים לירח בשנת 2020. ארצות הברית מתעתדת להסתמך על חלליות מאוישות שיפותחו על ידי המגזר הפרטי, וכן על שימוש מוגבל בחלליות סויוז רוסיות, לצורך שינוע צוותים אל תחנת החלל הבינלאומית וממנה.
במקום התוכנית לחזור אל הירח, הציע הממשל לפתח חללית רב תכליתית חדשה - האוריון MPCV - שתשמש את תוכנית החלל המאוישת של ארצות הברית ותחליף את האוריון CEV. הממשל הציע גם לפתח משימה שתנחית אסטרונאוטים על אסטרואיד על ידי האוריון MPCV, ולהקציב כספים לפיתוח מערכות הנעה חדשות, שיוכלו להביא אסטרונאוטים אל מאדים בזמן קצר יותר.
בתמונה ניתן לראות את חלקיו של הטיל: השלב הראשון – מאיצי ה־SRB (שני הטילים הלבנים הקטנים), השלב השני – מנועי ה־RS-68 (החלק התחתון הכתום) ואת מרכיבי השלב השלישי והעליון של הטיל, הכולל את שלב העזיבה של כדור הארץ ואת החללית אלטאיר
הלוגו של טילי השיגור ארס 1 וארס 5
מנוע RS-68
ביצית (צמחים)

ביצית היא מבנה הקיים בצמחים בעלי זרע. הביצית מכילה את המגהגמטופיט, הגמטופיט הנקבי במחזור חייהם של צמחים עילאיים אלה, ועתידה להתפתח לזרע.
בבעלי פרחים הביציות נמצאות בשחלה וצומחות מדפנותיה. בחשופי זרע הביציות הן חשופות יותר, כאשר הן מתפתחות על פני איבר ייעודי, לרוב אצטרובל. בשתי מערכות אלה, הביציות מורכבות ממעטפת תאים העתידים להתפתח לקליפת הזרע ומשבעה תאים פנימיים המהווים את הגמטופיט הנקבי (נקרא גם "שק העובר"): תא רבייה נקבי אחד וחמישה תאים הפלואידיים נוספים, ותא ההורה של האנדוספרם שהוא דיפלואידי.
הביצית מתפתחת לזרע לאחר הפרייתה על ידי גרגר אבקה. הפרייתה של הביצית מכונה הפריה כפולה מכיוון שבתהליך מתרחשות באופן מעשי שתי הפריות: גרגר האבקה מכיל שני תאי רבייה זכריים, כאשר אחד מהם מפרה את תא הרבייה הנקבי ליצירת זיגוטה דיפלואידית שתתפתח לספורופיט, והשני מפרה את תא ההורה של האנדוספרם ליצירת תא טריפלואידי אשר יתפתח לרקמה המזינה של הזרע.
בבעלי פרחים, עם הפרייתן של הביציות והתפתחותן לזרע, מתפתח ומבשיל פרי בו הזרעים יהיו נתונים. בחשופי זרע, לעומת זאת, הזרעים הבשלים יתנתקו ממקומם, ללא שום רקמה העוטפת אותם.
אנדרטה לחללי גדוד השריון 46

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 כתובת:  עין הבשור 
 מיקום:  מועצה אזורית אשכול 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1982 
 קואורדינטות:  31°16′53″N 34°26′10″E﻿ / ﻿31.281490050749°N 34.436030502977°E﻿ / 31.281490050749; 34.436030502977
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) אנדרטה לחללי גדוד השריון 46(למפת מערב הנגב רגילה) אנדרטה לחללי גדוד השריון 46(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לחללי גדוד השריון 46(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטה לחללי גדוד השריון 46 he
 
האנדרטה לחללי גדוד השריון 46 היא אתר זיכרון, הממוקם בתחומי מושב עין הבשור שבחבל אשכול.
היסטוריה

גדוד השריון 46, גדוד שלח, היה מגדודי טנקי המגח הראשונים בצה"ל. הוא השתתף במלחמת ששת הימים בחזית הדרום במסגרת אוגדה 84, כשהוא מאויש בחיילי מילואים. הגדוד מוסיף להתקיים מאז ואילך.
14 מחיילי הגדוד נפלו בקרב במלחמת ששת הימים, ולימים הוקמה אנדרטה לזכרם בתחומי מושב שדות שבפתחת רפיח, שם לחם הגדוד בקרבות קשים.
לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים ופינוי היישובים הישראליים בסיני הקימו יוצאי מושב שדות ומושבים נוספים את מושב עין הבשור. אז גם נבנתה מחדש בתחומיו האנדרטה לחללי גדוד 46 במתכונתה המקורית.
האנדרטה

האנדרטה ממוקמת בשוליה של מדשאה בשטח של כארבעה דונם, הממוקמת לצד הכביש הראשי של המושב. היא מבנה העשוי מבטון חשוף. צורתו עגולה וסימטרית, שיוצרים שני קירות מקושתים הניצבים זה מול זה. יש בו שני פתחים נגדיים. בפתח השמאלי מותקן שער משבכת מתכת ובו מראה של טנקים וצמחייה מדברית. במרכז המבנה ניצב עץ ברוש שניצב באתר קודם להקמת האנדרטה. הוא ניצב בתוך ערוגה עגולה. צמרתו מתנשאת אל על דרך פתח עגול בתקרה השטוחה של המבנה, המקביל לערוגה. שני שבילי בטון מוליכים אל פתחי מבנה האנדרטה. הם יוצרים חצי מעגל, שקצותיו סמוכים לכביש המרכזי והאנדרטה ניצבת במרכזו.
על גבי הקירות הפנימיים של המבנה מוצגות תמונות 14 חללי הגדוד שנפלו במלחמת ששת הימים, שבע מכל צד. לצידן מוצגות כתובות זיכרון, לרבות מפת המהלכים הצבאיים ופקודת יום של אוגדת הפלדה - האוגדה שאליה השתייך הגדוד במלחמה. בפתח השמאלי של המבנה מוצג סמל חטיבה 401, שאליה משתייך הגדוד מאז הקמתו.
על גבי הקיר החיצוני הקדמי של האנדרטה מונצחים שמות חללי הגדוד שנפלו במהלך כל שנות קיומו - 84 במספר. לידם קבועים בקיר סמלי צה"ל, חיל השריון, החטיבה והגדוד והפסוק באחת ידו עושה במלאכה ואחת מחזקת השלח.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ישראל גודוביץ ונחנכה בשנת 1982.
כ-15 קילומטר דרומית מהאנדרטה ניצבת אנדרטת אוגדת הפלדה. גם אנדרטה זו תוכננה על ידי גודוביץ, נבנתה במקור בסיני והוקמה מחדש בתחומי ישראל.
הערות שוליים

↑  הנתון מעודכן לחודש מאי 2023.
↑  נחמיה ד יא.
ביציניום

במוזיקת הרנסאנס ובתקופה המוקדמת של מוזיקת הבארוק, המושג ביציניום (ברבים: ביציניה; bicinium, pl. bicinia) התייחס ליצירה מוזיקלית המבוצעת בידי שני מוזיקאים או כלים מוזיקליים, ולרוב יצירה זו העבירה מסרים חינוכיים.
למונח היו שני שימושים בהיסטוריית המוזיקה:
בעת האחרונה משמשת המילה ככינוי לכל יצירה מוזיקלית מתקופות הרנסאנס והתקופה המוקדמת של הבארוק, שמיועדת לביצוע בשני קולות, ווקליים או כליים.
מבחינה היסטורית, המילה התייחסה לסוג ספציפי של יצירה בשני קולות שנועדה לשמש ככלי ללימוד, לרוב באזורים פרוטסטנטיים דוברי גרמנית.
השימוש הראשון במונח נעשה בפולין, על ידי המלחין יאן מלובלין (Jan z Lublina) בחיבור משנת 1540. ספרי ביציניה הופצו כמה עשורים לאחר מכן בגרמניה, בארצות השפלה ואף באיטליה, מכיוון שתועלת השיטה כעזר-הוראה נתפרסמה. בנוסף, מרטין לותר הדגיש באותם ימים את החשיבות של לימוד הילדים מוזיקה לצד לימוד ספר התהילים: ביציניה המבוססים על טקסטים גרמניים מספר התהילים הגשימו את מטרתו.
שירת הביציניום נחשבה לקלה למדיי, לפחות בהשוואה להשתתפות באנסמבל. בדרך כלל הביציניום עוצב לשירה או ניגון של תלמידים מאותו גיל ויכולת מוזיקלית, ולעיתים לשירה של תלמיד ומורה.
ציטוט מתוך הכוראל ביציניום: "Jesus Christus, unser Heiland der von uns" מאת Johann Pachelbel
ראו גם

דואט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4193792-2  NKC: ph254873
ארנה פרידריך

ארנה פרידריך (גרמנית: Arne Friedrich; נולד ב-29 במאי 1979 בבאד אוינהאוזן) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות הבלם והמגן הימני. לזכותו של פרידריך 82 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

אחרי ששיחק בקבוצות נוער של מועדונים קטנים, פרידריך שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של קבוצת ורל, מן הליגות הנמוכות בגרמניה. לאחר עונה אחת, חתם לקראת עונת 2000/01 על חוזהו המקצועני הראשון במועדון ארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה, לאחר שמאמן הקבוצה דאז הרמן גרלנד צפה בו משחק באחד ממשחקי הליגות הנמוכות. עד מהרה, פרידריך רכש את מקומו בהרכב הפותח של ארמיניה בילפלד, והיה לאחד משחקני המפתח בקבוצה. במשך שנתיים, הוא שיחק עם הקבוצה במסגרת הבונדסליגה השנייה, ובעונת 2001/02 סייע לקבוצה להעפיל לבונדסליגה, כשהוא מהווה חלק מהגנה שספגה 38 שערים בלבד.
בקיץ 2002 קיבל פרידריך הצעה לעבור לקבוצת הרטה ברלין מהבונדסליגה. עם הגעתו של פרידריך למועדון הברלינאי, הוא זכה בגביע הליגה הגרמנית בקיץ 2002, אחרי שבדרך לזכייה הרטה הדיחה את באיירן מינכן ובורוסיה דורטמונד, והביסה בגמר את שאלקה 04 בתוצאה 4-1. פרידריך הפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם מרקו רהמר, יוסיפ שימוניץ', מאליק פתחי, אנדראס שמידט ומיכאל הארטמן. לאחר שהשתתף עם הקבוצה במאבקי תחתית בעונת 2003/04, מונה פרידריך על ידי מאמנו פאלקו גץ כקפטן המועדון בעונת 2004/05, תפקיד אותו מילא עד שעזב את המועדון בשנת 2010. פרידריך היה שחקן חשוב בהצלחותיה של הרטה ברלין במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21, וסיים עמה במקום הרביעי בעונות 2004/05 ו2008/09. בעונת 2009/10 פרידריך היה חלק מעונה חלשה במיוחד של הרטה ברלין, בה הקבוצה צברה שש נקודות בלבד בסיבוב הראשון של העונה, ועל אף שיפור גדול בחצי השני, הקבוצה ירדה ליגה בתום עונה זו. בעקבות ירידת הליגה, פרידריך עזב את הרטה ברלין לאחר שמונה עונות, וחתם בוולפסבורג, על אף שהיה חתום על חוזה בהרטה ברלין עד לשנת 2012.
בקיץ 2010 חתם פרידריך כאמור בוולפסבורג, ששילמה להרטה ברלין דמי העברה של שני מיליון אירו. פרידריך ערך 15 הופעות במדי וולפסבורג וסיים עם הקבוצה בעונת 2010/11 במקום ה-15 בבונדסליגה, קרוב לקו האדום. פרידריך שוחרר מוולפסבורג בנובמבר 2011 בגלל פציעותיו המרובות, ועבר לשיקגו פייר מה-MLS. פרידריך הצליח במדי שיקגו פייר על אף ששיחק במועדון תקופה די קצרה, ובשנת 2012 נבחר כשחקן ההגנה של המועדון לעונת 2012, והאריך את חוזהו עד 2013. עם זאת, פרידריך סבל מפציעות רבות, ולא שיחק כמעט בשנת 2013. ב-23 ביוני 2013 הודיע פרידריך על פרישה מכדורגל בעקבות הפציעות הרבות שמהן סבל.
קריירה בינלאומית

אחרי ששיחק בנבחרת  גרמניה בכדורגל עד גיל 21, פרידריך ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת הגרמנית הבכירה ב-22 באוגוסט 2002. הופעת הבכורה שלו הייתה מול נבחרת בולגריה. הטורניר הגדול הראשון בו היה חלק מסגל הנבחרת, היה יורו 2004, במהלכו שיחק בכל שלושת משחקי הבתים של גרמניה, לפני שהודחה. ב-21 בדצמבר 2004, פרידריך מונה לראשונה להיות קפטן הנבחרת הגרמנית, במהלך הניצחון 5-1 על תאילנד בבנגקוק, במסגרת משחק ידידות. מאז הוא חבש את סרט הקפטן עוד שלוש פעמים בלבד.
בשנת 2005, נבחרת גרמניה נטלה חלק בטורניר גביע הקונפדרציות, כמארחת הגביע העולמי. במסגרת הטורניר, פרידריך שיחק ברוטציה כמגן הימני יחד עם אנדראס הינקל. בשנה שלאחר מכן, הוא היה חלק מסגל הנבחרת הגרמנית שאירחה את מונדיאל 2006. מלבד המשחק על המקום השלישי, שהפסיד בגין פציעה, הוא פתח בהרכב הנבחרת בכל משחקיה.
ביורו 2008, הוא שוב נכלל בסגל הגרמני, אבל שימש כמחליף. בעקבות פציעתו של מרסל יאנסן, הוא שיחק במשחק השלישי במסגרת שלב הבתים, ובכל שלושת משחקי הפלייאוף של גרמניה. משחק רבע הגמר של גרמניה נגד פורטוגל, היה אחד המשחקים הבינלאומיים הטובים ביותר של פרידריך, אחרי ששיתק לאורך כל המשחק את כריסטיאנו רונאלדו. בטורניר זה הפסיד פרידריך עם גרמניה בגמר לנבחרת ספרד בתוצאה 1-0.
במרץ 2009, מאמן נבחרת גרמניה יואכים לב הצהיר שהוא מתכוון להשתמש בפרידריך בתור בלם בנבחרת. פרידריך זומן לסגל הנבחרת הגרמנית למונדיאל 2010. ביולי 2010, בהופעתו ה-77 בנבחרת, כבש פרידריך את השער השלישי בניצחון 4-0 על נבחרת ארגנטינה ברבע גמר מונדיאל 2010, לאחר בישול של בסטיאן שווינשטייגר. זה היה שערו היחיד בנבחרת. בעת הבקעת שער זה נעצר שיאו של פרידריך כשחקן השדה הגרמני עם הכי הרבה משחקים בינלאומיים ללא הבקעת שער, על 76 משחקים. באותו מונדיאל, גרמניה ופרידריך נעצרו בחצי הגמר לאחר שהפסידו 1-0 לנבחרת ספרד. את הופעתו ה-82 והאחרונה במדים הלאומיים ערך פרידריך בשנת 2011.
הערות שוליים

↑  net ספורט, ארנה פרידריך הודיע: "פורש מכדורגל", באתר ynet, 23 ביוני 2013
| נבחרת גרמניה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר |  1 קאן •  2 הינקל •  3 פרידריך •  4 ורנס •  5 נובוטני •  6 באומן •  7 שוויינשטייגר •  8 האמאן •  9 בוביץ' •  10 קוראני •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 ברדריץ' • 15 קל • 16 ירמיס • 17 ציגה • 18 ארנסט • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 לאם • 22 פרינגס • 23 הילדברנד • מאמן: פלר | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2006 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 הות •  5 קל •  6 נובוטני •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 הנקה •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 קאן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 היצלסברגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 אודונקור • 23 הילדברנד • מאמן: קלינסמן |  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 הות •  5 קל •  6 נובוטני •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 הנקה •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 קאן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 היצלסברגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 שניידר • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 אודונקור • 23 הילדברנד • מאמן: קלינסמן | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – יורו 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 פריץ •  5 וסטרמן •  6 רולפס •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 גומז •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 אנקה • 13 באלאק •  14 טרוחובסקי • 15 היצלספרגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 אודונקור • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 קוראני • 23 אדלר • מאמן: לב |  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 פריץ •  5 וסטרמן •  6 רולפס •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 גומז •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 אנקה • 13 באלאק •  14 טרוחובסקי • 15 היצלספרגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 אודונקור • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 קוראני • 23 אדלר • מאמן: לב | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2010 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 אאוגו •  5 טשצ'י •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 קיסלינג •  10 פודולסקי •   11 קלוזה •  12 ויזה • 13 מילר •  14 באדשטובר • 15 טרוחובסקי • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 קרוס • 19 קאקאו • 20 בואטנג • 21 מרין • 22 בוט • 23 גומז • מאמן: לב |  1 נוייר •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 אאוגו •  5 טשצ'י •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 קיסלינג •  10 פודולסקי •   11 קלוזה •  12 ויזה • 13 מילר •  14 באדשטובר • 15 טרוחובסקי • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 קרוס • 19 קאקאו • 20 בואטנג • 21 מרין • 22 בוט • 23 גומז • מאמן: לב | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 131371975  VIAF: 1142586   WorldCat (עם VIAF): 1142586
ארבעת הספרים על אודות האדריכלות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אנדראה פלדיו 
 איורים:  אנדראה פלדיו 
 שפת המקור:  איטלקית 
 סוגה:  עיון 
 נושא:  אדריכלות 
 הוצאה
 הוצאה:  Domenico De Franceschi 
 תאריך הוצאה:  1570 
 
ארבעת הספרים אודות האדריכלות (איטלקית I quattro libri dell’architettura) הוא חיבור פרי עטו של האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו, אשר יצא לאור בשנת 1570. תהילתו של פלאדיו באה לו מן המבנים הרבים שבנה, שרובם הגדול שרד עד ימינו, אך לא פחות מפרסום החיבור הזה, שבו פרסם סיכום של עבודתו כמו גם מחשבות אודות שאלות יסוד באדריכלות. את הדחף לכתיבה קיבל, כנראה, לאחר שחזר מסיוריו ברומא, עמוס רשמים, ובעיקר תוכניות ואיורים של מבנים עתיקים.
בהקדמה אל הקוראים שבראש הספר הראשון מונה פלאדיו את סוגי המבנים השונים שבדעתו לתאר. אלה הנזכרים בראש הרשימה (בתים פרטיים, כבישים, גשרים, כיכרות, בתי-כלא, בזיליקאות, קסיסטאות, פליסטראות ומקדשים), זכו אומנם לתיאור ודיון וקובצו בארבעת הספרים. בחלקה השני של הרשימה נזכרים שישה סוגי מבנים נוספים ("..תיאטראות, אמפיתיאטראות, קשתות, בתי מרחץ, אמות-מים, ביצורי העיר ושעריה..") שלא זכו לתיאור כלשהו. ייתכן אפוא שלפנינו מותווית התוכנית לחיבור כולל, שתוכנן לעשרה ספרים בסך הכל, בהיקף הזהה לחיבורו של ויטרוביוס הרומאי, ולחיבורו של לאון בטיסטה אלברטי, אלא שתוכניות אלה להוצאה לאור לא התממשו.
מאז ביקורו הראשון ברומא נהג פלאדיו לסקור בניינים רומיים חרבים, למדוד ולשרטט את שרידיהם. הוא גם ניסה כוחו בשחזור תוכניתם ומבנה העל, בהוספת עיטורים שלא מצא עדות לקיומם, והרשה לעצמו דברי ביקורת על דעות של אנשים אחרים בדבר זיהוי המבנה ושחזור תוכניתו . "ארבעת הספרים" הוא במידה רבה ספר מקצועי לאדריכל. גם אם היה בו הרצון לשוות לספר את האופי הלמדני, ההומניסטי, הרי שפרט לאזכורים היסטוריים אחדים (הרודוטוס, יוליוס קיסר, טקיטוס), החיבור הוא טכני למדי.
מבנה החיבור ותוכנו

החיבור, כשמו, מורכב מארבעה "ספרים", שנועדו להציג אספקטים שונים של התאוריה האדריכלית, ממוינים לפי נושאים, והם: עקרונות האדריכלות בספר הראשון, בנייה פרטית- בשני, בנייה ציבורית - בשלישי, מקדשים עתיקים - ברביעי.
מבנה החיבור ותוכנו > ספר ראשון

לאחר ההקדשה לפטרונו עוסק המחבר בעיקרי תורת האדריכלות. מיד בהתחלה הוא מעלה על נס את שלושת העיקרים שקיבל מוויטרוביוס, שלאורם יש לבנות כל בניין, והם: השימושיות או הנוחות, היציבות והיופי utilitas, firmitas, venustas. את חלקו המרכזי של הספר תופס העיסוק בחמשת הסדרים: סדר טוסקני, סדר דורי, סדר יוני, סדר קורינטי וסדר מורכב. מוויטרוביוס קיבלו האדריכלים רק ארבעה סדרים, שכן הסדר המורכב (מורכב מאלמנטים של הכותרת היונית והקורינתית גם יחד) היה בשימוש באדריכלות הרומית לאחר ימיו של ויטרוביוס. אלברטי הוסיף את הסדר המורכב לקבוצת הסדרים, אך היה זה סבסטיאנו סרליו שפרסמם לראשונה, בצירוף האיור המתאים, והפך בכך את קבוצת חמשת הסדרים הקלאסיים לקאנונית.
שתי סוגיות שעניינן נגזר מתורת הפרופורציות שניסח ויטרוביוס נדונו אצל סבסטיאנו סרליו, ג'אקופו בארוצי דה ויניולה, פלאדיו ואחרים. האחת הוא היחס שבין קוטר העמוד לגובהו בסדרים השונים, והשנייה - היחס שבין קוטר העמוד למרווח הבין-עמודי. ויטרוביוס דן בכל אחת מן הסוגיות האלה בנפרד. פלאדיו ניסה למזג בין שתי הסוגיות. היה בתיאור ובאיורים המפורטים כדי לתת לכל אדריכל הדרכה מפורטת כיצד לעצב את חמשת הסדרים, וכיצד לבנות סטווים, לוג'יות מקורות בגמלון, וכדומה.