stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1947 בברית המועצות
אירועים בולטים

במהלך המחצית השנייה של שנות ה-40 ועד לתחילת שנות ה-50 בשטחים ליטא, אסטוניה ולטביה התנהל מאבק מזוין בין מוסדות השלטון הסובייטי לבין מחתרות מקומיות ("האחים של יערות") שנתמכו על ידי התושבים המקומיים. כמו כן, במערב אוקראינה פעל צבא מחתרתי שדגל בעצמאות אוקראינה.
בשנים 1946–1947 היה רעב בברית המועצות. היקף הרעב היה מצומצם לעומת הולודומור, אך בכל זאת לפי הערכות במהלך שנתיים נפטרו מרעב עד כ-1.5 מיליון אזרחים. לפי הערכות אחרות היקף הקורבנות היה קטן מזה.
בתחילת שנת 1947 החלו שידורים של תחנת רדיו "קול אמריקה" בשפה הרוסית.
4 בפברואר – חתימת הסכם ידידות ושיתוף פעולה עם רומניה.
9 בפברואר – נערכות בחירות למוסדות שלטון של הרפובליקות המרכיבות את ברית המועצות.
10 בפברואר – בפריז נחתמו הסכמים בין בעלי הברית לבין מדינות שנלחמו במלחמת העולם השנייה לצד הגרמניה הנאצית. בנוסף לשינויי גבולות סוכם על תשלום פיצויים למדינות המנצחות. ברית המועצות קיבלה במסגרת זו כמיליארד $.
12 בפברואר – נפילת מטאוריט סיחוטה-אלין: מטאוריט גדול (עד 100 טון) נופל באזור מחוז פרימוריה
16 בפברואר – הסובייט העליון קיבל החלטה על איסור נישואים עם אזרחים זרים.
מרץ – אחד מיחידות כוח בתחנת כוח הידרואלקטרית "דנייפרוגס" חזרה לעבודה לאחר שיקום בעקבות המלחמה. תחנת כוח זו הייתה אחד מסמלי של תיעוש המדינה.
3 במרץ – מרשל ניקולאי בולגנין החליף את יוסיף סטלין בתפקיד שר ההגנה.
10 במרץ – כישלון של ועידה שרי החוץ במוסקבה. הוועידה דנה על עתיד גרמניה.
21 במאי – תחילת תהליך של קולקטיביזציה של המשקים החקלאים בלטביה, ליטא ואסטוניה.
26 במאי – ביטול עונש מוות. צו זה היה מתוקף עד לשנת 1950.
16 ביוני – העיתון פראבדה מגנה את תוכנית מרשל.
22 בספטמבר – בכינוס של המפלגות הקומוניסטיות אנדריי ז'דאנוב הכריז על כך שמסתמנת חלוקת העולם ל-2 מחנות. סוכם על הקמת משרד משותף להחלפת מידע - קומאינפורם.
נובמבר – רובה הסער AK-47 המוכר גם בשם "קלשניקוב", אשר תוכנן על ידי מיכאיל קלשניקוב, נכנס לשירות ניסיוני במספר מצומצם של יחידות מובחרות של הצבא הסובייטי. רק לקראת סוף 1949 נכנס הרובה באופן רשמי לשירות בצבא הסובייטי.
25 בנובמבר – כישלון ועידת שרי החוץ בלונדון. כישלון זה הביא לנתק בין מדינות המערב לבין מדינות המזרח והיה צד נוסף לכיוון המלחמה הקרה.
26 בנובמבר – צרפת גירשה 19 אזרחי ברית המועצות בטענה להתערבות בענייני הפנים.
14 בדצמבר – רפורמה מוניטארית וביטול תלושי מזון בברית המועצות.
23 בדצמבר – יום הניצחון על גרמניה (9 במאי) שונה לעבודה עבודה רגיל והפסיק להיות יום חופשי מעבודה.
אירועים בולטים > ללא מועד

חגיגות לציון 800 שנים ליסוד מוסקבה
נולדו

1 בינואר – ולדימיר טיטוב, קוסמונאוט סובייטי
2 בינואר – אלכסנדר טיכונוב ספורטאי סובייטי זכה ב-5 מדליות אולימפיות (מהם 4 זהב)
29 במרץ – אלכסנדר ויקטורנקו, קוסמונאוט סובייטי
28 ביולי – ילנה בלובה סייפת סובייטית זכתה ב-6 מדליות אולימפיות (מהם 4 זהב)
7 באוגוסט – סופיה רוטרו, זמרת סובייטית ורוסית
נפטרו

16 בינואר – פיוטר קרסנוב, ממנהיגי הצבא הלבן, הוצא להורג (נולד ב-1870)
8 באוגוסט – אנטון דניקין, גנרל בצבא האימפריה הרוסית במהלך מלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1872)
13 בדצמבר – ניקולאי רוריך, צייר, פילוסוף וסופר סובייטי ורוסי (נולד ב-1874)
1954 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1953   1952  1951 | דגל רוסיה | 1954  בברית המועצות |  »»»  1955   1956  1957 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1954 לוח שנה של שנת 1954
1954 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-37 למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה - גאורגי מלנקוב.
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות - קלימנט וורושילוב
המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית - ניקיטה חרושצ'וב.
מעשית, החל משנת 1953 השלטון בהדרגה התרכז בידי ניקיטה חרושצ'וב
אירועים בולטים

בהתאם להחלטת הממשל בשנת 1954 החלה מערכה רחבה של התאמה לעיבוד חקלאי של אדמות בקזחסטן, סיביר, ודרום אורל בשטח של אלפי קילומטרים ריבועים. המערכה הסתיימה רק בשנת 1961. במהלכה כ-6 מיליון רוסים ואוקראינים עברו להתגורר בקזחסטן. במבצע זה הושקעו כ-20% מכלל ההשקעות של ברית המועצות בחקלאות באותן שנים. התוצאות תחילה היו מעודדות ותפוקת הדגנים גדלה בהיקף משמעותי, אך ההשפעה האקולוגית של הנעשה הייתה כבדה מאוד. במרוצת השנים הופסק עיבוד חקלאי של חלק גדול מהאדמות.
25 בינואר – הוועד המרכזי של המפלגה קיבל החלטה בנושא "מגרעות בתפקוד הממסד המפלגתי והממשלתי".
25 בינואר – תחילת ועידת ברלין. בוועידה השתתפו שרי החוץ של 4 מעצמות (ברית המועצות, ארצות הברית, בריטניה וצרפת). שרי החוץ הצליחו לסכם את הצורך בוועידה רחבה יותר למציאת פתרון לסיום מלחמת קוריאה ומלחמת הודו-סין הראשונה אך נכשלו בניסיון לקבוע פתרון מוסכם לסיום הכיבוש באוסטריה וגרמניה.
19 בפברואר – הסובייט העליון ביוזמת ניקיטה חרושצ'וב קיבל החלטה על מעבר שטח של חצי האי קרים מרפובליקה רוסית של ברית המועצות לאוקראינה. זאת לציון 300 שנים לאיחוד רוסיה ואוקראינה.
1 במרץ – הקמת ארגון הביון והמשטרה החשאית הראשי של ברית המועצות ק.ג.ב. ומינוי איוואן סרוב, מתומכי ניקיטה חרושצ'וב ליו"ר הראשון של הארגון.
14 במרץ – בחירות לסובייט העליון.
17 במרץ – קבלת החלטה על "ערים סגורות" בהם מרוכזים מפעלים הקשורים לנשק גרעיני.
25 במרץ – ברית המועצות הכירה בעצמאות של הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית שהוקמה בשטח שהיה בשליטה צבאית של ברית המועצות.
אפריל – יוני - מרד במחנה קנגיר, אחד ממחנות גולאג.
3 באפריל – ולדימיר פטרוב, מראשי שגרירות ברית המועצות באוסטרליה מבקש מקלט מדיני.
26 באפריל – תחילת ועידת ז'נבה בהשתתפות ברית המועצות. בעקבות החלטות הוועידה הסתיימה מלחמה שנוהלה על ידי צרפת בווייטנאם.
29 באפריל – מטוס ריגול בריטי פלש לתחום האווירי של ברית המועצות, הותקף באש נגד מטוסים מעל קייב וחזר לבסיס.
23 ביוני – הצי של רפובליקת סין השתלט על אונייה סובייטית "טואפסה" במימי ים סין הדרומי. על סיפון האונייה היו מוצרי נפט שלטענת שלטונות רפובליקת סין היו יכולים למצוא שימוש צבאי. ביולי כמחצית מהימאים הוחזרו לברית המועצות. האונייה עצמה לא הוחזרה לברית המועצות מעולם.
27 ביוני – תחילת עבודה של תחנת כוח גרעינית ראשונה בעולם שהוקמה בקרבת מוסקבה.
7 ביולי – מיכאיל ריומין שהיה בראשי מ.ב.ד. הסובייטי ומיוזמי פרשת רופאים-רוצחים הואשם בבגידה במולדת והוצא להורג.
12 ביולי – בעקבות צו של הסובייט העליון בוטלו דרגות ואותות לפקידי משרדים אזרחיים של הממשל הסובייטי.
1 באוגוסט – פתיחה מחודשת של מרכז התערוכה של כל רוסיה להישגי המשק הלאומי במוסקבה.
14 בספטמבר – תחילת אימון גדול של הצבא האדום בהשתתפות כ-45 אלף חיילים. במהלך האימון בוצע פריצה של קו הגנה תוך שימוש בנשק גרעיני. במרוצת השנים אלפים ממשתתפי האימון נפטרו כתוצאה מחשיפה לקרינה.
17 בספטמבר – הכרזת האי נוביה זמליה כשטח לניסויים גרעינים.
29 בספטמבר – ביקור של ניקיטה חרושצ'וב בסין. חתימת הסכם חדש ופינוי כוחות סובייטיות מפורט ארתור.
23 באוקטובר – בהתאם לסיכום בין ברית המועצות, ארצות הברית, בריטניה וצרפת הופסק משטר הכיבוש בכל שטח גרמניה.
29 בנובמבר – תחילת ועידה של בעלי הברית מתקופת מלחמת העולם השנייה במוסקבה. משלחת מסין השתתפה כמשקיף.
19 בדצמבר – שר ביטחון הפנים לשעבר ויקטור אבאקומוב הוצא להורג באשמת בגידה במולדת. בעקבות כך מוחלש מעמדו של גאורגי מלנקוב בשלטון.
אירועים בולטים > ללא מועד

תחילת בנייה של תחנת כוח הידרואלקטרית על נהר אנגרה בסיביר. עם סיום הבנייה, זה היא הייתה בין תחנות הכוח הגדולות בעולם.
חנוכת פסל ליורי דולגורוקי, מייסד מוסקבה. הפסל הפך להיות אחד מסמלי העיר.
נולדו

22 בינואר – אלכסנדר ירמולניק - שחקן רוסי
20 בפברואר – ואסילי ציבלייב, קוסמונאוט רוסי
24 בפברואר – לובוב אוספנסקאיה, זמרת סובייטית ורוסית
30 במרץ – לאימה ואיקולה, זמרת סובייטית ממוצא לטבי
29 ביולי – איגור קרוטוי, מלחין סובייטי ורוסי
נפטרו

16 בינואר – מיכאיל פרישבין, סופר רוסי וסובייטי (נולד ב-1874)
12 בפברואר – דג'יגה ורטוב, במאי קולנוע סובייטי (נולד ב-1896)
25 באפריל – לידיה סייפולינה, סופרת סובייטית (נולדה ב-1889)
22 בנובמבר – אנדריי וישינסקי, מדינאי סובייטי (נולד ב-1884)
19 בדצמבר – ויקטור אבאקומוב, מדינאי ואיש נ.ק.ו.ד. סובייטי (נולד ב-1896) - הוצא להורג
1 במרץ: הקמת ארגון הק.ג.ב.
בול ציון 300 שנים לאיחוד רוסיה ואוקראינה
אורמת טכנולוגיות

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  ארמת
 מייסדים:  יהודית ויהודה ברוניצקי
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־60 שנה)
 מיקום המטה:  רינו 
 משרד ראשי:  רינו, נבדה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אנרגיה
 מוצרים עיקריים:  תחנות כוח הפועלות על אנרגיה חלופית
 שווי שוק:  13.3 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  829 מיליון דולר (2023)
 רווח תפעולי:  167 מיליון דולר (2023)
 רווח:  133 מיליון דולר (2023)
 הון עצמי:  2.44 מיליארד דולר (2023)
 סך המאזן:  5.21 מיליארד דולר (2023)
 יו"ר:  איזק אנג'ל
 מנכ"ל:  דורון בלשר
 עובדים:  כ-1,400 (1 בינואר 2021)
  
 www.Ormat.com
 
הסמל הישן של אורמת
תחנת כוח גיאותרמית שאורמת בנתה ומפעילה ליד העיר רינו, נבדה, ארצות הברית
תחנת כוח גאותרמית בדזרט פיק נבדה, ארצות הברית המופעלת על ידי אורמת
תחנת כוח גאותרמית בניו זילנד המופעלת על ידי אורמת
אורמת טכנולוגיות היא חברה בינלאומית בתחום האנרגיה והחשמל העוסקת, באמצעות חברות בנות, בהקמה ותפעול של תחנות כוח הפועלות על אנרגיה חלופית, בעיקר אנרגיה גאותרמית. כמו כן, מייצרת החברה ציוד לייצור חשמל וציוד עזר. אורמת סיפקה מעל לאלף טורבוגנרטורים מסביב לעולם: בצפון אמריקה, דרום אמריקה, אירופה, אוסטרליה ואסיה. בין מוצרי החברה גם טורבינות, גנרטורים ומחליפי חום.
מניית החברה היא מניה דואלית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בניו-יורק ובבורסה בתל אביב תחת הסימול ORA, והיא מהווה חלק ממדד תל אביב 35 וממדד תל אביב טק-עילית.
אודות החברה

אורמת הוקמה בשנת 1965 בידי יהודה ויהודית ברוניצקי. מקור שמה של החברה הוא בהלחם של אור וראשית המילה מתכת. החברה החלה את דרכה בייצור טורבוגנרטורים (אנ') בעלי הספק נמוך, שהתייחדו ביכולת לפעול במשך שנים ללא צורך בפעולות תחזוקה. בתחילת שנות ה-70 ייצר המפעל גם מערכות אספקת כוח למטוסים ורכב כבד על פי ידע מארצות הברית. כן הקימה אורמת בשותפות עם משרד המסחר והתעשייה והקרן למחקרים מדעיים את חברת "סולמת" לייצור חשמל בבריכת שמש.
ב-1984 הקימה החברה ליד ים המלח מתקן להפקת חשמל מבריכת שמש, תחנת כוח שניצלה את הפרשי הטמפרטורות והלחצים בין שכבות המים בים המלח. הפרויקט הוקם בהתאם להתחייבות של המדינה וחברת החשמל לרכוש מהתחנה חשמל בהספק של 5 מגה ואט ולשאת ב-80% מהוצאות ההפעלה של המתקן. התחנה סיפקה חשמל במשך שלוש שנים, אך קריסת מחירי האנרגיה הביאה להפסקת התמיכה הממשלתית ולסגירת המתקן. יהודה ברוניצקי זיהה שוק נוסף לטכנולוגיה, הפקת חשמל על ידי תחנת כוח שמנצלת מים בטמפרטורה של עד 150 מעלות שנשאבים מקידוחים גיאותרמיים, וחוסכת בכך שימוש בדלק ואת זיהום האוויר הנלווה לו. כך נכנסה אורמת לתחום של הפקת חשמל מאנרגיה גאותרמית. המודל העסקי הראשוני היה מכירת ציוד מתוצרת אורמת, דוגמת טורבינות ומחליפי חום לפרויקטים גיאותרמיים. בהמשך נטלה אחריות מלאה כקבלן בשיטת "עד מפתח" (Turnkey), תוך שהיא דואגת לתכנון הפיזי וההנדסי של הפרויקט, להקמתו, לבקרת האיכות, להתקנת ציוד, ולהפעלת ולתחזוקת הפרויקט. בתחילת שנות ה-2000 החליטה אורמת לשנות את המודל העסקי וליהפך גם ליזם שמקים ומפעיל תחנות כוח הנמצאות בבעלותו הישירה ומוכר את החשמל לפי חוזה ארוך טווח לחברות חשמל. מאז יש לאורמת שני מגזרי פעילות, מגזר החשמל שבו ההכנסות הם ממכירת החשמל ומגזר המוצרים.
ב-1996 חתמה על הסכם עם חברת החשמל להקמת תחנת כוח בהשקעה של כ-50 מיליון דולר בהספק של כ-30 מגוואט, תחנת כוח שתשתמש בפצלי שמן, כמרכיב דלק עיקרי, לצורך ייצור החשמל. על פי ההסכם, התחייבה חברת החשמל לרכוש מאורמת כמות של 28.5 מגוואט חשמל במשך תקופה של 20 שנה. תחנת הכוח לא הוקמה לבסוף אך בהתבסס על טכנולוגיה שפיתחה החברה הוקמה חברת אופטי קנדה (OPTI CANADA) שעסקה בהפקת נפט מביטומן באלברטה, קנדה.
במשך שנים נסחרה חברת אורמת (בשמה המלא: אורמת תעשיות) רק בבורסה בתל אביב, ואילו חברת הבת שלה אורמת טכנולוגיות נסחרה רק בבורסה בניו יורק. זאת עד שב-10 בפברואר 2015 הושלם תהליך מיזוג בין שתי החברות, שבוצע על ידי רכישת אורמת טכנולוגיות את החזקות בעלי המניות באורמת תעשיות, בתמורה למניות של אורמת טכנולוגיות. בעקבות המיזוג נמחקה מהמסחר בבורסה תל אביב חברת אורמת תעשיות (שנכללה עד אז במדד תל אביב 75) ובמקומה נכנסה לבורסה בתל אביב חברת אורמת טכנולוגיות, שעד אז נסחרה רק בבורסה בניו יורק. מיד עם תחילת המסחר בה בבורסה, הוכללה מניית אורמת טכנולוגיות במדדים ת"א 25 ו-ת"א טק-עילית.
בעלות וניהול

הבעלות על אורמת התחלקה באופן שווה בין יוסף שידלובסקי מצרפת, הבעלים של מנועי בית שמש ויהודה ויהודית (דיתה) ברוניצקי. בשנת 1986 רכשה קבוצה אמריקנית, בראשות ויליאם דוידסון ודוד הרמלין את החלק של שידלובסקי באורמת.
בסוף שנת 1997 החזיקה משפחת ברוניצקי 57% ממניות אורמת, כלל החזיקה 10%, ומשפחת ורטהיימר החזיקה כ-10.5% ממניות החברה.
בשנת 2007 מונה יורם ברוניצקי, בנם של מייסדי החברה, למנהל התפעול הראשי ולנשיא אורמת טכנולוגיות, כאשר יהודית (דיתה) ברוניצקי המשיכה לכהן כמנכ"ל הקבוצה. בסוף 2007 החזיקו יהודה ויהודית ברוניצקי ב-28% ממניות החברה באמצעות ברוניצקי השקעות וחברת נורסטאר, שהיא החברה האם של גזית גלוב החזיקה ב-17.2% ממניות אורמת.
ביוני 2014 פרשה יהודית ברוניצקי מתפקידה כמנכ"ל ומונתה לשמש כדירקטורית בדירקטוריון אורמת טכנולוגיות. יורם ברוניצקי נבחר לשמש כיו"ר דירקטוריון אורמת טכנולוגיות.
דירקטוריון החברה בחר ביצחק אנג'ל לשמש כמנכ"ל אורמת טכנולוגיות. אנג'ל הצטרף לחברה באפריל להליך חפיפה והחל לכהן בתפקיד המנכ"ל ביולי 2014.
בנובמבר 2015 פרשו דיתה ויורם ברוניצקי מדירקטוריון החברה, וגילון בק מונה ליו"ר הדירקטוריון.
נכון למאי 2016 קרן פימי וברוניצקי השקעות היו בעלות המניות הגדולות ביותר של החברה, המחזיקות 14.83% ו-7.23% ממניות החברה בהתאמה. שאר מניות החברה מוחזקות על ידי גורמים מוסדיים ועל ידי הציבור.
במאי 2017 רכשה חברת אוריקס היפנית את חלקן של קרן פימי וברוניצקי השקעות באורמת, תמורת 627 מיליון דולר.
ביולי 2020 מונה דורון בלשר, לשעבר סמנכ"ל הכספים של החברה מ – 2013, לשמש כמנכ"ל החברה, ואילו יצחק אנג'ל מונה ליו"ר הדריקטוריון.
השקעות והחזקות

ב-1983 הקימה אורמת חממה טכנולוגית במפעלה ביבנה, ובמהלך השנים השקיעה והחזיקה במניות של מספר חברות:
"אורבוט" - אחת החברות הראשונות שהחלו את דרכן בחממה וקיבלו מאורמת את המימון הראשוני. אורבוט הוקמה על ידי האחים יוחאי ויעקב ריכטר וייצרה מערכות לבדיקה אופטית של מעגלים מודפסים. אורבוט הייתה מובילה טכנולוגית ובעלת נתח משמעותי בשוק העולמי, אך תחרות שניהלה עם "אופטרוטק", חברה ישראלית אחרת, גרמה לשתיהן הפסדים כבדים, ובאוגוסט 1992 מוזגו כדי ליצור את אורבוטק. כחלק מהמיזוג פוצלה פעילותה של "אורבוט מכשור", שייצרה ציוד מדידה ובדיקה עבור יצרני מוליכים למחצה. בעקבות המיזוג החזיקה אורמת ב-15% ממניותיה של אורבוטק וב-15% ממניות "אורבוט מכשור". ההחזקות באורבוטק מומשו בהדרגה ובנובמבר 1996 נמכרה "אורבוט מכשור" לחברת אפלייד מטיריאלס תמורת 110 מיליון דולר.
"אורג'ניקס" (Orgenics) - הוקמה על ידי הפרופסור לגנטיקה מקס הרצברג, שפיתח טכנולוגיה לזיהוי מהיר של מחלות זיהומיות. אורג'ניקס הונפקה בורסה בתל אביב כשחברת אורמת החזיקה ב־16% מהמניות. ב־1996 נרכשה אורג'ניקס על ידי חברת אינוורנס האמריקנית ונמחקה מהבורסה.
"אורעד מערכות היי טק" - הוקמה ב-1993 על ידי אבי שריר, מיכאל תמיר ואורמת שהחזיקה 30% ממניות החברה. אורעד פיתחה מערכות וידאו גרפיות, גרפיקה תלת-ממדית ואולפנים וירטואליים. בשנת 1999 הונפקה בבורסת ה"נוייר-מרקט" שבפרנקפורט. בשנת 2015 נרכשה אורעד על ידי חברת אוויד (Avid) תמורת כ-70 מיליון דולר.
"מנועי בית שמש" - ב-1992 רכשה חברת אורמת 60% ממפעל מנועי בית שמש וב-1994 את יתרת המניות. בשנת 1997 הפכה החברה להיות הספקית העיקרית של חלקים למנועי מטוסים של חיל האוויר הישראלי, באותה שנה העבירה אורמת את מניות מנועי בית שמש שהיו בידה לחברה חדשה בשם מנועי בית שמש אחזקות במטרה להפריד בין פעילות שתי החברות. החברה החדשה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב וב-2005 נמכרה לכלל תעשיות ולמנכ"ל אבנר שחם.
"אופטי קנדה" (OPTI CANADA) - הוקמה ב-1999 על ידי אורמת במטרה להפיק נפט מביטומן במחוז אלברטה, קנדה, באמצעות טכנולוגיה שפיתחה אורמת בשם OrCrude. הטכנולוגיה איפשרה לממש את הפוטנציאל הגלום בחולות עתירי הביטומן באלברטה שלא נוצלו להפקת נפט בשל הצמיגות של הביטומן, שלא איפשרה להובילו בצינורות לבתי הזיקוק. הטכנולוגיה של אורמת ממירה את הביטומן לנפט, שצמיגותו נמוכה, כבר באתר הכרייה שלו, ועל כן היא הופכת את ההפקה והניצול שלו לכדאיים יותר. החברה הונפקה ב־2004 בבורסה של טורונטו לפי שווי של 2 מיליארד דולר קנדי, וגייסה 301 מיליון דולר קנדי במחיר של 22 דולר קנדי למניה וכן כ־800 מיליון דולר קנדי בחוב לשם מימון פרויקט השבחת הנפט. המיזם היה אמור להגיע לקצב הפקה של 72,000 חביות לנפט ליום בשנת 2007 אך בפועל הגיעה להגיע לקצב של 15,000 ביום בשנת 2009. בעקבות המשבר העולמי הכלכלי העולמי ירדה מניית אופטי קנדה משיא של 25 דולר קנדי במאי 2008 לשפל של 63 סנט במרץ 2009.החברה שגייסה במשך השנים כ־1.4 מיליארד דולר בשורה של הנפקות פרטיות וציבוריות, נמכרה לבסוף ב-2011 תמורת 34 מיליון דולר בלבד לחברת הנפט והגז הסינית קנוק (CNOOC).
בית ספר אורמת

החברה הקימה ביבנה את בית הספר המקצועי "אורמת" השייך לרשת אורט. בית הספר, המיועד לתלמידים שנפלטו ממסגרות לימוד רגילות, מסובסד על ידי אורמת וחלק מבוגריו נקלטים לעבודה במפעל החברה.
בבית הספר נלמדות 4 מגמות והן: חשמל, מסגרות, מולטימדיה, מולטי-מסגרות. בית הספר מקבל תלמידים מערים שונות כגון: ראשון לציון, רחובות, אשדוד, גן יבנה ומושבים סמוכים לעיר יבנה. בית הספר מקבל תלמידים מכיתה ט' והלאה. מסלול ההנדסאי מוסיף שנתיים ללימודים - כיתות י״ג וי״ד.
לקריאה נוספת

מיכאל גרטי, חשמל מבטן האדמה, מדע פופולרי, יוני 1994.
מיכאל גיל, תחנות כוח מודולריות אורמת - היבטים סביבתיים, איכות הסביבה אוקט' - נוב' 1994.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אורמת טכנולוגיות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אורמת - תעשיה אנרגטית, מעריב, 20 בינואר 1987
↑  אורמת טכנולוגיות, אינק, באתר הבורסה לניירות ערך
↑  טורבו גנרטורים מישראל לצרפת ולאנגליה, דבר, 24 בנובמבר 1966
↑  כח חשמל במקומות נדחים, דבר, 18 במרץ 1976
↑  4 מליון ל"י יושקעו באורמת, דבר, 13 באפריל 1973
↑  ארנון מגן, להוציא חשמל מן השמש, דבר, 20 באוקטובר 1978
↑  אברהם פלג, עקרון פעולת הגנרטור ובריכת השמש, מעריב, 17 ביולי 1984
1 2 3  יורם גביזון, שתי האפשרויות של יו"ר אורמת יהודה ברוניצקי, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2003
↑  אורמת תקים תחנת כוח עבור חברת החשמל בעלות של 50 מיליון דולר, באתר גלובס, 25 בנובמבר 1996
1 2  יורם גביזון, אורמת - Opti תגייס 25 מיליון דולר למימון פרויקט השבחת נפט בקנדה, באתר הארץ, 13 במרץ 2002
↑  גולן חזני, דוידי בדרך למחיקת אורמת תעשיות מת"א, באתר כלכליסט, 29 באוקטובר 2014
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏סל הקליטה של אורמת טכנולוגיות: בדרך למדד ת"א 25, באתר גלובס, 9 בפברואר 2015
↑  ישראל תייצר גנרטור גרעיני, דבר, 19 במרץ 1970
↑  קבוצה מארה"ב רכשה 50% מבעלות אורמת, מעריב, 27 בנובמבר 1986
↑  אורנה רביב, ‏איתן ורטהיימר: "הרכישה של מניות אורמת ידידותית בלבד", באתר גלובס, 17 בנובמבר 1997
↑  שרית מנחם, יורם ברוניצקי בראיון ראשון ל-TheMarker: "למינוי שלי אין קשר לגזית; אוביל את אורמת ליעדים שהציבה לעצמה", באתר TheMarker‏, 21 בספטמבר 2007
↑  אבי שאולי, סוף עידן באורמת: דיתה ברוניצקי פורשת מתפקיד המנכ"לית החל מ-2014, באתר ביזפורטל, 6 בנובמבר 2013
↑  אסף גילעם, יצחק אנג'ל מונה למנכ"ל אורמת; עלות שכרו: עד 4.2 מיליון שקל בשנה, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2014
↑  פרטי חברת אורמת טכנולוגיות, באתר הבורסה
↑  גולן חזני, פימי והברוניצקים מוכרים האחזקות באורמת לאוריקס היפנית ב-627 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 4 במאי 2017
↑  ה-Buy Back הקטן של אורבוטק: קונה את אחזקותיה של אורמת בחברה תמורת 7.2 מ' ד', באתר גלובס, 12 בדצמבר 2005
↑  אורבוט מכשור: היה כדאי לא להכניס אותה לאורבוטק, באתר גלובס, 26 בנובמבר 1996
↑  "הון הסיכון ביישן, היזמים דווקא לא", באתר גלובס, 28 ביוני 2000
↑  אורמת - רווח של 9.8 מיליון דולר מאורעד, באתר גלובס, 16 בנובמבר 1999
↑  איי אונליין, אורעד הייטק, חב' קשורה של אורמת תונפק בנויר מרקט, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 1999
↑  טלי ציפורי, ‏אורעד הישראלית נרכשת ע"י Avid תמורת כ-70 מיליון דולר, באתר גלובס, 13 באפריל 2015
↑  אמנון ברזילי, 1 מיליון וחצי דולר בשנה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2001
↑  משפחת ברוניצקי מוכרת השליטה במנועי בית שמש לכלל תעשיות ולמנכ"ל אבנר שחם, באתר גלובס, 7 באפריל 2005
↑  יורם גביזון, לא רק אנרגיה ירוקה - אורמת ממריאה גם עם הנפט, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2005
↑  אלי דניאל ליאון איצקר, חברת אופטי קנדה שבשליטת אורמת הגישה תשקיף לגיוס חצי מיליארד דולר קנדי, באתר הארץ, 2 במרץ 2004
↑  ביה"ס התעשייתי אורמת, דבר, 23 באפריל 1971
1918 ברוסיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1917   1916  1915 |  דגל רוסיה | 1918  ברוסיה |  »»»  1919   1920   1921 |
כל ערכי השנים ברוסיה • אירועים בולטים בעולם ב-1918 פורטל רוסיה • לוח שנה של שנת 1918
1918 ברוסיה הייתה שנה בה השלטון הסובייטי במוסקבה חגג שנה למהפכת אוקטובר. המדינה נמצאת בעיצומה של מלחמת אזרחים. בפריפריה מוקמות מדינות לאומיות עצמאיות. כמו כן מוקמות ונעלמות אישיויות מקומיות חלקם תומכים בסובייטים וחלקם תומכים במתנגדים לשלטון החדש ברוסיה.
הנהגה

ראש הממשלה - ולדימיר לנין
יושב ראש הוועד הפועל המרכזי הרוסי - יעקב סברדלוב
נולדו

4 בפברואר – פיודור קולקוב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1978)
17 בפברואר – ולדימיר שצ'רביצקי, מדינאי סובייטי-אוקראיני (נפטר ב-1990)
26 בפברואר – פיוטר מאשרוב מדינאי סובייטי-בלארוסי (נפטר ב-1980)
23 באפריל – אלכסנדר פונומריוב, כדורגלן ומאמן סובייטי, (נפטר ב-1973)
1 במאי – גרש בודקר, פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי (נפטר ב-1977)
18 באוגוסט – אלכסנדר שלפין, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1994)
21 בנובמבר – מיכאיל גלוזסקי שחקן סובייטי (נפטר ב-2001)
19 באוקטובר – אלכסנדר גאליץ' זמר סובייטי (נפטר ב-1977)
27 בנובמבר – בוריס פטון מדען סובייטי-אוקראיני
10 בדצמבר – אנטולי טרסוב - מאמן הוקי קרח סובייטי (נפטר ב-1995)
18 בדצמבר – אלכסנדר סולז'ניצין, סופר סובייטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-2008)
נפטרו

13 באפריל – לאוור קורנילוב מצביא רוסי, (נולד ב-1870)
30 במאי – גאורגי פלחנוב מהפכן רוסי, (נולד ב-1856)
12 ביוני – רצח הנסיך הגדול מיכאיל על ידי הממשל הסובייטי (נולד ב-1878)
26 ביוני – ו. וולדרסקי (מויסיי גולדשטיין) - מהפכן רוסי, (נולד ב-1891)
17 ביולי – רצח משפחת הצאר - ניקולאי השני, אשתו אלכסנדרה פיודורובנה וילדיו (אולגה, טטיאנה, מריה, אנסטסיה ואלכסיי) נרצחו על ידי הבולשביקים
8 באוקטובר – מיכאיל אלכסייב מצביא רוסי, (נולד ב-1857)
ניקולאי השני
קרסו נדל"ן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  קרסנ
 מייסדים:  משה קרסו
 תקופת הפעילות:  1967 – הווה (כ־58 שנים)
 חברת אם:  קבוצת קרסו
 מיקום המטה:  ריב"ל 24 תל אביב
 שליטה בחברה:  משפחת קרסו
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 מוצרים עיקריים:  מתחמי מגורים, מסחר, תעשייה והייטק
 שווי שוק:  2.21 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  444 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  79.1 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  17.2 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  1.29 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  3.75 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  יוני קרסו גולדשטיין
 מנכ"ל:  דן פרנס
  
 www.carasso-nadlan.co.il
 
קרסו נדל"ן בע"מ היא חברת נדל"ן ישראלית ציבורית. החברה מאגדת את כל פעילות הנדל"ן של קבוצת קרסו ונמצאת בשליטת חלק מבני משפחת קרסו.
היסטוריה

קבוצת קרסו הוקמה בשנת 1933 כעסק ליבוא כלי רכב, על ידי משה קרסו. הקבוצה עוסקת בתחומי הרכב והנדל"ן.
קבוצת קרסו התאגדה בספטמבר 1967 כחברה פרטית בשם בני משה קרסו בע"מ שפעלה בשני התחומים רכב ונדל"ן במקביל. בשנת 2007 פוצלה פעילות הרכב  של הקבוצה לחברת קרסו מוטורס, וחברת בני משה קרסו, שבה נותרה פעילות הנדל"ן של הקבוצה, שינתה את שמה לקרסו נדל"ן בע"מ.
בחודש מאי 2022 חברת קרסו נדל"ן נרשמה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובחודש יולי 2022 החברה השלימה את הנפקת המניות הראשונה שלה לציבור (IPO) והפכה לחברה ציבורית. בהנפקה גייסה החברה כ־332 מיליון ש"ח לפי שווי חברה של 2 מיליארד ש"ח. מניות החברה נכללות במדדי הבורסה תל אביב 90 מדד תל אביב נדל"ן ותל אביב בניה.
מנכ"ל קרסו נדל"ן הוא עורך דין דן פרנס.יושבת ראש החברה היא יוני קרסו גולדשטיין.
תחומי פעילות

החברה פועלת כחברה יזמית בכל תחומי הנדל"ן המרכזיים בישראל (מגורים, התחדשות עירונית, משרדים ומסחר), בצד החזקה וניהול של כ־80 אלף מ"ר של נדל"ן מניב ברחבי הארץ.
תחומי פעילות > ייזום וניהול בתחום הנדל"ן המניב

תחום הנדל"ן המניב של החברה כולל פעילות ייזום וקידום תוכניות פיתוח לקרקעות היסטוריות והשבחת מבנים של החברה, בצד ניהול והחזקת מבני משרדים, שטחי תעסוקה ומרכזי קניות שכונתיים בישראל.
החברה היא בעלים של מבני משרדים ברחוב ריב"ל בתל אביב, מגדל קרסו ברחוב יד חרוצים בתל אביב, מגדלי הבירה בירושלים (במשותף עם עופר השקעות), מגדל פריזמה בפתח תקווה, כיכר בצלאל בתל אביב (במשותף עם חברת צמח המרמן), מרכזי קניות שכונתיים בשם "המרכז של קרסו" בפתח תקווה, מעלה אדומים, אבן יהודה ויבנה ומרכול "יוחננוף" בצומת חולון.
בצד החזקת הנדל"ן המניב הפעיל, יוזמת החברה בשנת 2022 כ־226 אלף מ"ר מניב, הכוללים בין היתר את פארק ויקה בקריית אריה בפתח תקווה (ביחד עם חברת ויתניה), במסגרתו נבנים כ-120,000 מ"ר בנוי של מסחר, תעסוקה ומשרדים; מתחם ריב"ל בתל אביב (שיכלול כ־157 אלף מ״ר של מגדלי משרדים, מגורים, דיור בר השגה, שטחי ציבור ומסחר) ומכרזים מסחריים בשכונת עין הים בחדרה ובפוריידיס.
תחומי פעילות > ייזום בתחום הנדל"ן למגורים

החברה פועלת בשני סגמנטים עיקריים בפיתוח נדל"ן למגורים:
ייזום והקמת מתחמי מגורים רחבי היקף באזורי הביקוש.
מגורי בוטיק באזור גוש דן.
החברה השלימה הקמתן של שכונות מגורים גדולות בגוש דן ובירושלים, הכוללות למעלה מ־1,300 יח"ד.
בין הפרויקטים הידועים של החברה, נמצאים מתחם אומאמי בצפון מערב קריית אונו, מתחם "גן המושבות" בשכונת אם המושבות בפתח תקווה, שכונת פסגות ירושלים ומתחם בצלאל בתל אביב.
בנייני הבוטיק של החברה כוללים בין היתר את פרויקט אנדרומדה רה בורן ביפו העתיקה, אותו הקימה במשותף עם חברת צמח המרמן והיזם שמוליק וולדינגר, גרוזנברג 37/39 בתל אביב, הכנסת 32 בגבעתיים, פרויקט ME- CRO באבן גבירול 144–146 בתל אביב ופרויקט יבניאלי 24/26 בגבעתיים.
נכון לאוקטובר 2022 לקרסו 53 פרויקטים למגורים בתכנון וביצוע הכוללים כ־10,900 יח"ד לשיווק.
תחומי פעילות > התחדשות עירונית ופינוי בינוי

קרסו הייתה מבין הראשונות להיכנס לפעילות בתחום ההתחדשות העירונית והחלה לפעול בו כבר בשנת 2010, והיא מדורגת בין החברות המובילות הפועלות בתחום הפינוי בינוי והתמ"א 38. לחברה מיזמים אחדים של פינוי בינוי. מאז החלה לפעול בתחום החברה השלימה 12 פרויקטים ואכלסה 276 יח"ד.
לפי מדד ההתחדשות העירונית של מרכז הנדל"ן, לחברה 22 פרויקטים בשלבים מתקדמים, מתוכם 9 הם מתחמי פינוי בינוי, הכוללים הקמת 2,410 יח"ד חדשות וירושלים.