stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגפת הקורונה באיחוד האמירויות הערביות
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה

ב-23 בינואר הודיעה איחוד האמירויות הערביות כי נמלי התעופה הבינלאומיים של דובאי ואבו דאבי ישתמשו בשיקוף לבדיקת חום על התיירים והתושבים המגיעים מסין באופן ישיר.
ב-29 בינואר דיווחה איחוד האמריויות הערביות על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. משרד הבריאות של איחוד האמירויות הערביות הודיע כי מדובר במשפחה בעלת ארבע נפשות שחזרה מווהאן, שבה התפרצה המגפה לראשונה. בכך, הפכה איחוד האמירויות הערביות למדינה המזרח-תיכונית הראשונה שמודיעה על מקרה הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה.
ב-21 במרץ הודיעה איחוד האמירויות הערביות על שני מקרי מוות ראשונים בשטחה- הקורבן הראשון, בן 78 בעל אזרחות ערבית שהגיע למדינה דרך אירופה, והקורבן השני בן 58 בעל אזרחות אסיאתית, תושב איחוד האמירויות הערביות.
ב-22 במרץ הודיעה חברת התעופה הלאומית של המדינה, אמירטס, על הפסקת טיסותיה לרוב יעדיה בעולם וכי היא תטוס מעתה רק ל-13 יעדים מתוך 145 יעדיה, ביניהן : ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, יפן, אוסטרליה וקנדה.
ב-23 במרץ הודיעה ממשלת איחוד האמירויות הערביות כי היא ממליצה לאזרחיה להישאר בבתיהם ולצאת מהם רק למען יציאות חיוניות. בנוסף, הודיעה על סגירת כל המרכזים המסחריים והקניונים למשך שבועיים , ועל השעיית כל הטיסות הפנים-ארציות והטיסות הבינלאומיות.
בהמשך, האמירויות השונות באיחוד קיבלו יד חופשית וניסו כל אחת בדרכה להתמודד עם עלייה בנתוני התחלואה. עם זאת, היו כמה מהלכים משותפים לכולן - הגבלות על התכנסות וסגרים, קנסות כבדים שיכלו להגיע ל-100 אלף שקל ואכיפה קפדנית. היו מגבלות מעבר בין חלק מהאמירויות. למשל, בתחילת 2021, מעבר מדובאי לאבו דאבי דרש בדיקת קורונה שלילית.
בהמשך, אסרו על אזרחים מהודו ופקיסטן להיכנס למדינה מחשש לעלייה במספר חולי הקורונה, אבל אזרחים של אותן מדינות שיש להם בני משפחה מקרבה ראשונה במדינה, הורשו להיכנס.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
↑  Elsevier, Novel Coronavirus Information Center, Elsevier Connect (באנגלית)
↑  Weiss, Matt Reynolds and Sabrina (2020-04-29). "How coronavirus started and what happens next, explained". Wired UK. ISSN 1357-0978. נבדק ב-2020-04-30.
1 2  Crunching the numbers for coronavirus | Imperial News | Imperial College London, Imperial News (באנגלית)
↑  High consequence infectious diseases (HCID), GOV.UK (באנגלית)
↑  World Federation Of Societies of Anaesthesiologists - Coronavirus, www.wfsahq.org
1 2  Abu Dhabi and Dubai airports to screen passengers for China coronavirus, The National (באנגלית)
↑  Natasha Turak, First Middle East cases of coronavirus confirmed in the UAE, CNBC, ‏2020-01-29 (באנגלית)
↑  Dubai's Emirates cuts passenger flights to 13 destinations, AP NEWS, ‏2020-03-22
↑  Coronavirus: UAE urges people to stay in their homes, gulfnews.com (באנגלית)
↑  Coronavirus: UAE shuts malls for two weeks, hypermarkets to remain open, gulfnews.com (באנגלית)
↑  Coronavirus: UAE suspends all passenger and transit flights, gulfnews.com (באנגלית)
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏מתכננים נסיעה לאמירויות? בואו תראו איך נלחמים שם בקורונה, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2020
↑  Dubai, party haven amid pandemic, faces its biggest surge, AP NEWS, ‏2021-01-19
↑  שמעון איפרגן, ‏אזהרת מסע לדובאי: "ההודעה תפסה את הישראלים בהפתעה", באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2021
מבצר חוטין

| --- | --- |

מבצר חוטין
 מידע כללי
 סוג:  מוצב 
 מיקום:  חוטין 
 מדינה:  אוקראינה 
 בעלים:  וויבוד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1325
 תאריך פתיחה רשמי:  1325 
 קואורדינטות:  48°31′19″N 26°29′54″E﻿ / ﻿48.52194°N 26.49833°E﻿ / 48.52194; 26.49833
  (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםמבצר חוטין(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםמבצר חוטין
 
מבצר חוטין (באוקראינית: Хотинська фортеця; בפולנית: twierdza w Chocimiu; בטורקית: Hotin Kalesi; ברומנית: Cetatea Hotinului) הוא מתחם מבוצר הממוקם על הגדה הימנית של נהר הדנייסטר בחוטין, מחוז צ'רנוביץ, בדרום מערב אוקראינה (זהו שטח שפוצל ב-1940 בין אוקראינה למולדובה).
המבצר ממוקם כ-25 ק"מ דרומית למבצר עתיק נוסף – מבצר קמניץ-פודולסקי.
מבצר חוטין הנוכחי בנוי אבן. בנייתו החלה בשנת 1375, ובהמשך שופרו הביצורים בשנת 1380 וכן בשנת 1460.
היסטוריה > תקופת רוס של קייב

מבצר חוטין נבנה לראשונה במאה ה-10 על ידי הנסיך וולודימיר הראשון, נסיך קייב, כאחד מביצורי הגבול של דרום מערב רוס, לאחר שהוא הוסיף לשליטתו את אזור שנקרא בימינו: בוקובינה. המבצר היה ממוקם על דרכי מסחר חשובות, שחיברו את סקנדינביה וקייב עם דרום אירופה והים השחור, דרך מולדביה וולאכיה.
המבצר היה בזמנו היה אחד החזקים במזרח אירופה ובשל מיקומו האסטרטגי, במשך מאות שנים הוא היה חלק ממדינות שונות: רוס של קייב, ממלכת גליציה-ווהלין, נסיכות מולדובה, האימפריה העות'מאנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה הרוסית.
המבצר ממוקם על שטח סלעי, מעל גדת נהר הדניסטר. בתחילה נבנתה תלולית עפר גדולה עם קירות עץ, כדי להגן על היישוב חוטין ובניית האבן הראשונה הייתה קטנה למדי, במקום שבו נמצא היום המגדל הצפוני. לאורך מאות השנים עבר מבצר זה שיפורים, שיפוצים והרחבות רבות, לא פעם הוא נפגע על ידי כובשים חדשים, שלימים יבנו אותו מחדש.
בסוף המאה ה-11 היה מבצר חוטין שייך לנסיכות טרבובליה. במהלך שנות ה-40 של המאה ה-12 הפכה המצודה לחלק מנסיכות האליץ', ובשנת 1199 הייתה חלק מנסיכות האליץ'-וולין.
היסטוריה > מהמאה ה-13 עד המאה ה-16

בין השנים 1250–1264, הנסיך דניאל מגליציה (אנ') ובנו ליאו (אנ') בנו מחדש את המצודה. הם עיבו את קיר האבן בחצי מטר, בנו חפיר ברוחב של 6 מטר ובנו מבנים צבאיים בחלק הצפוני של המבצר.
במחצית השנייה של המאה ה-13, הוא נבנה מחדש על ידי הגנואים.
במהלך שנות ה-40 של המאה ה-13 נכבשה המצודה על ידי הנסיך המולדבי דראגוס, שפעל תחת חסותה של ממלכת הונגריה. כעבור כמאה שלושים שנה, בשנת 1375 המבצר היה חלק מנסיכות מולדביה. תחת שלטונו של אלכסנדרו הטוב, ולאחר מכן שטפן הגדול. המבצר נבנה מחדש והורחב מאוד, לצורתו הנוכחית: החומות החדשות נבנו ברוחב של 5–6 מטרים והתנשאו לגובה של כ-40 מטר. נוספו שלושה מגדלים, החצר הורמה ב-10 מטר והיא חולקה לשני חלקים, האחר לנסיכים והאחד לחיילים. החצר חולקה לחצאי נסיכים וחיילים.
במהלך המאות ה-14–16 המבצר שימש כמקום מגורים לנסיכים מולדביים.
בשנת 1476, חיל מצב שהיה במבצר החזיק מעמד נגד הצבא הטורקי של הסולטן מהמט השני. בסוף המאה ה-16 הפכה מולדביה לנסיכות בחסותה של האימפריה העות'מאנית ויחידת יאניצ'רים הוצבה במבצר, לצד הכוחות המולדבים. בתקופה זו הטורקים הרחיבו וביצרו את המבצר.
בתחילת המאה ה-16 המבצר נכבש על ידי כוחות האיחוד הפולני-ליטאי ובמהלך המלחמה התערערו החומות, נהרסו שלושה מגדלים, אך לאחר הכיבוש, בין השנים 1540 ל-1544 ההריסות נבנו מחדש.
בשנת 1563 דימיטרו וישנבצקי (אנ') עם צבא של חמש מאות קוזאקים כבש את המבצר והחזיק בו לזמן מה.
היסטוריה > המאות ה-17 עד ה-19

בשנת 1600, סמיון, אביו של פטרו מוהילה, ואחיו נסיך מולדביה – ירמיה מובילה, בתמיכת פולין, מצאו מקלט במבצר. במלחמתם נגד כוחות מולדביה וולאכיה בראשות מיכאל האמיץ.
ב-1615 שב הצבא הפולני וכבש את חוטין. כעבור כשנתיים המבצר חזר לשליטה טורקית ובשנת 1620 העיר והמבצר שוב נכבשו על ידי הצבא הפולני.
בספטמבר-אוקטובר 1621, צבא האיחוד הפולני-ליטאי, בפיקודו של הטמאן ונוספים הצליח להרחיק את צבאו של הסולטאן הטורקי, עות'מאן השני שהגיע עם צבא שגודלו מוערך ב-100,000 חיילים, בקרב הידוע כ"קרב חוטין - 1621 (אנ')". ב-8 באוקטובר 1621 נחתם הסכם השלום ונקבע שנהר דניסטר יהיה הגבול עם האימפריה העות'מאנית ונסיכות מולדביה הייתה תחת חסותה של האימפריה העות'מאנית.
בתחילת המאה ה-18, האימפריה העות'מאנית הייתה מודאגת מאוד מהכוח ההולך וגדל של פטר הגדול – הצאר של רוסיה והחשש היה שהצאר יתקוף את צבא האיחוד הפולני-ליטאי ולאחר מכן את מולדביה, שכאמור הייתה תחת החסות העות'מאנית. בשנת 1710 הכריזה האימפריה העות'מאנית מלחמה על רוסיה. כעבור שנה, פטר הגדול פלש למולדביה, אך נכשל ורוסיה נאלצה לחתום על הסכם שלום חדש עם האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1715 החלו מהנדסים צרפתים בבניית "המבצר החדש", שנמשכה שלוש שנים. הביצורים החדשים הם מלבן של 1,200X250 מטר, ומורכבים מסוללת עפר ושבעה מעוזים חמושים בתותחים כבדים. נבנו שערים חדשים למבצר, שנקראו בשמות טורקיים (שמותיהם ישונו במאה ה-19). בין חומות המבצר החדש היה ארמון הפאשא, חצר מפקד המבצר, צריפים, מסגד עם צריח, מתחם מגורים לקציני חיל המצב, חצרות שירות ומחסנים, מאפיות, מרחצאות, אורוות ובתי מלאכה. המתחם המבוצר אכלס בימי שלום, חיל מצב של 20,000 חיילים עם אספקה ותחמושת, עם אפשרות להציב במקום 60,000 חיילים בזמן מלחמה.
רק לאחר מלחמת רוסיה–טורקיה (1806–1812) הפכה חוטין לחלק קבוע מרוסיה ולמרכז מחוז בבסרביה. עם זאת, כשהטורקים נסוגו, הם הרסו כמעט לחלוטין את המצודה.
בשנת 1832, נבנתה הכנסייה של אלכסנדר נבסקי על השטח שבתוך המבצר.
בשנת 1856 הודיעה הממשלה כי מבוטל המעמד הצבאי של מבצר חוטין.
המאה ה-20 והמאה ה-21

בינואר 1918 הכריזה הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית על עצמאותה ובמארס התאחדה עם רומניה.
ב-1 פברואר 1919 נכנסו הרומנים לעיר חוטין. והיא הוכרה על ידי הקהילייה הבין-לאומית כחלק מרומניה וכך הייתה במשך 22 שנים.
ב-28 ביוני 1940 כבשה ברית המועצות את בסרביה ואת צפון בוקובינה ובהוראת מוסקבה, חלקה הצפוני של בסרביה, כולל העיירה חוטין, שולבו ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
ב-6 ביולי 1941 נכבשה חוטין על ידי צבאות גרמניה ורומניה ושוב חזרה להיות חלק מרומניה, חלק ממחוז בוקובינה.
בקיץ 1944 כבש הצבא האדום מחדש את האזור.
בשנת 2000 קבינט השרים של אוקראינה הכריז על מבצר חוטין כעל מקום בעל ערך היסטורי.
סרטים שצולמו במבצר

סרטי הרפתקאות היסטוריים רבים צולמו במבצר חוטין:
Гадюка (אנ') – "הצפע" (1965),
Захар Беркут – זכר ברקוט (1971),
Могила льва – קבר האריה (1971),
Стрелы Робин Гуда (אנ') – החצים של רובין הוד (1975),
Русалочка – בת הים הקטנה (1976),
Д’Артаньян и три мушкетёра – ד'ארטניאן ושלושה מוסקטרים (1978),
Баллада о доблестном рыцаре Айвенго – הבלדה על האביר האמיץ איבנהו (1983),
Чёрная стрела – החץ השחור (1985),
Приключения Квентина Дорварда, стрелка королевской гвардии – הרפתקאותיו של קוונטין דורוורד, קשת משמר המלך (1988),
Рыцарский замок – טירת האבירים (1990),
טאראס בולבה (2009).
בסרטים אלו, מבצר חוטין ייצג בדרך כלל טירות צרפתיות ואנגליות שונות.
אגדות עם

במהלך המצור הטורקי על מבצר חוטין לא הייתה בו באר. ילדה אמיצה התנדבה לעזור למגיני המצודה, וירדה על גבי סולם חבלים לנהר. בשובה פגע בה חץ טורקי והיא מתה רק לאחר שנתנה את המים ללוחמים.
לפי אגדה אחרת, נערות תמימות מוקמו בחומה, כביכול, כדי להגן על המבצר. בלילות ניתן עדיין לשמוע את בכיין. אחד המקורות לאגדה זו הוא כתם ענקי על החומה, אך מחקר קבע שמדובר בכתם שמן מיובש.
במרתף המבצר היה בית כלא לאסירים ועד עכשיו אפשר לשמוע שם אנחות.
עובדות מעניינות

מבצר חוטין היה במרכזם של סכסוכים צבאיים רבים, אך מעולם לא נכבש בסערה.
בקרב בשנת 1621 הטורקים השתמשו בפילים. בתום הקרבות ועם החתימה על הסכם, ניתן אחד מהם במתנה לנסיך פולני.
עומק הבאר שבתוך המבצר הוא 65 מטרים.
הערות שוליים

↑  "History Khotyn fortress". khotynska-fortecya.cv.ua. נבדק ב-2022-02-04.
1 2 3 4  Artem Vynohradov, Khotyn Fortress, World History Encyclopedia
1 2 3 4  Sergey Khvorostenko, Хотин древний и современный, turizm, ‏1 אוקטובר 2005
↑  Mohyla, Petro, www.encyclopediaofukraine.com
↑  כל התאריכים מתייחסים גם למבצר חוטין
↑  Про державний історико-архітектурний заповідник "Хотинська фортеця", Офіційний вебпортал парламенту України (באוקראינית)
1 2  Хотинская крепость. Легенды, история и факты о Хотинской крепости, Вокруг Света, ‏2021-04-27 (ברוסית)
מראה פנורמי של חומות המצודה (הכתם על החומה הוא מקור לאגדות עם. ראה להלן)
מבצר חוטין מיוצג על דגל העיר חוטין.
מבצר חוטין
מייקל פנזל

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1967 (בן 57) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  מכללת המלחמה של הצי  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מתאם הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד
 
מייקל ר. פנזל (באנגלית: Michael R. Fenzel) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כמתאם הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

פנזל התגייס לצבא ארצות הברית ב-1989 לאחר לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. במלחמת המפרץ שירת כמפקד מחלקת חי"ר, לאחר המלחמה הוצב בבוסניה. ב-1996 שימש מפקד פלוגה שהגנה על שגרירות ארצות הברית במונרוביה שבליבריה במהלך מלחמת האזרחים במדינה. לאחר לימודים באוניברסיטת הרווארד, שירת כמתמחה בבית הלבן, בין השאר במועצה לביטחון לאומי. בתקופת פיגועי 11 בספטמבר פעל במרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום. הוא שירת כמפקד הגדוד הראשון ברגימנט 503 של חטיבת הצנחנים ה-173. ב-2010 מונה למפקד הבריגדה השנייה בדיוויזיית השריון הראשונה. בהמשך פיקד על הבריגדה השלישית של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ולאחר מכן שימש ראש מטה הדיוויזיה.
ביולי 2016 מונה לסגן מפקד (תמיכה) הדיוויזיה המוטסת ה-82. באוקטובר 2017 מונה לקצין התכנון של נאט"ו כוח המשימה במלחמת אפגניסטן. בספטמבר 2018 מונה ליועץ צבאי בכיר לנושא אפגניסטן במחלקת המדינה. בינואר 2020 מונה לסגן ראש אגף אסטרטגיה ותכנון במטות המשולבים.
בנובמבר 2021 מונה למתאם הביטחוני בין ישראל לרשות הפלסטינית במקום מארק שוורץ.
פנזל בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1989), תואר שני מבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד (1999), תואר שני ממכללת המלחמה של הצי (2002), ודוקטורט בתחום לימודי הביטחון הלאומי מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים  (2013), עבודתו עסקה בכישלון קבלת ההחלטות של ברית המועצות במהלך מלחמת אפגניסטן. הוא נשוי ואב לארבעה.
כתביו

No Miracles, ספרו של מייקל פנזל המבוסס על עבודת הדוקטורט באתר הוצאת אוניברסיטת סטנפורד
The Maneuver Company in Afghanistan
מייקל פינק

| --- | --- |

מייקל פינק, 2006
 לידה:  14 במרץ 1966  (בן 58) פיטסבורג, פנסילבניה
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אל קמינו קולג'  Sewickley Academy  בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקני  אוניברסיטת יוסטון-קליר לייק 
 תקופת השירות:  1994–הווה (כ־30 שנה)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  381 ימים ו-15 שעות.
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  9
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  48 שעות ו-37 דקות
 עיסוק נוכחי:  טייס בבואינג
 ביוגרפיה בנאס"א:  מייקל פינק
 משימות
 סויוז TMA-4 סויוז TMA-13 STS-134
   
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות  מדליית השירות הראוי לשבח   מדליית השירות המצטיין של נאס"א  (3 פעמים)
 
מייקל פינק (באנגלית: Edward Michael "Mike"/"Spanky" Fincke; נולד ב-4 במרץ 1967) הוא טייס חלל אמריקאי. הוא השתתף ב-3 טיסות לחלל. פינק מתוכנן לטיסה מבצעית ראשונה של הבואינג סטארליינר שצפויה להתבצע בשנת 2025.
ביוגרפיה

מייקל פינק נולד בפיטסבורג, פנסילבניה וסיים לימודי בית ספר בשנת 1985. הוא התחיל ללמוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ממנו קיבל תואר ראשון באווירונאוטיקה בשנת 1989. בשנת 1990 הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1989 הוא למד קורס קיץ במכון למהנדסי תעופה במוסקבה.
בשנת 1990 פינק החל את שירותו בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא שירת במספר בסיסים של החיל. בשנת 1994 הוא סיים קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס וקיבל הסמכה למהנדס ניסוי טיסה. במעמד זה הוא צבר 800 שעות טיסה ב-30 מטוסים שונים.
פעילותו בנאס"א

ב-1996 פינק התקבל לקורס להכנת אסטרונאוטים במרכז החלל ג'ונסון. לאחר סיום הקורס הוא כיהן במספר תפקידים בצוותי קרקע. הוא היה בצוות גיבוי של מספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית.
באוקטובר 2004 פינק היה מהנדס בטיסה סויוז TMA-4 שהביא תחנת החלל הבין-לאומית משלחת מס' 9 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד גנאדי פדאלקה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 187 ימים בחלל וביצע 4 פעילויות-חוץ רכבית באורך כולל של כ-16 שעות.
באוקטובר 2008 פינק היה מהנדס בטיסה של סויוז TMA-13 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 18 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקודו. הוא חזר לכדור הארץ לאחר כ-6 חודשים בחלל וביצע פעמיים פעילויות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-10 שעות. מחליפו בתחנת החלל הבין-לאומית כמפקד משלחת מס' 19 לתחנת החלל הבין-לאומית היה גנאדי פדאלקה שאתו הוא עבד במשלחת מס' 4.
במאי 2009 פינק היה מומחה משימה של מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-134. המטרה של המשימה הייתה המשך הרכבה של תחנת החלל. במהלך טיסה זו הוא ביצע 3 פעילויות חוץ-רכביות בארוך כולל של 26 שעות.
בשנת 2019 פינק נכלל בצוות שהחל הכנות לטיסה בסטארליינר מתוצרת בואינג. הטיסה מתוכננת לשנת 2024.
מוסד השהיד של חזבאללה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון 
 מטה הארגון:  ביירות 
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 קואורדינטות:  33°53′19″N 35°29′44″E﻿ / ﻿33.88863°N 35.49548°E﻿ / 33.88863; 35.49548
 he
 
מוסד השהיד של חזבאללה (בערבית: جمعية المؤسسات الشهید الخیریة اﻻﺟﺘﻤﺎﻋیة) הוא חלק משירותי הרווחה של חזבאללה ופועל בתחומי הבריאות, החינוך, הרווחה והתקשורת. המוסד הוקם בשנת 1982, בו זמנית עם הקמת חזבאללה על ידי משמרות המהפכה, ומטרתו העיקרית היא לשמש מעטפת תומכת לתשתית הצבאית של הארגון, להפיץ את האידאולוגיה של חזבאללה ולחזק את מעמדו בקרב העדה השיעית ובזירה הפוליטית הפנימית בלבנון.
מוסד השהיד מעניק תמיכה חברתית וכלכלית למשפחות פעילי הזרוע הצבאית של חזבאללה, תורם למורל ולמוטיבציה של פעילי הארגון ופועל לטיפוח "תרבות השהידים" – האדרת השהידים של חזבאללה והפיכתם למודל לחיקוי עבור הדור הצעיר המתגייס לשורות הארגון.
על פי אומדן משנת 2019 מוסד השהיד מטפל בלמעלה מ-9,000 בני משפחות השהידים.
רקע

בתוך רשת המוסדות החברתיים שמנהל חזבאללה, עומד מוסד השהיד במקום מרכזי. המוסד הוקם בשנת 1982, תקופה שחופפת עם מלחמת לבנון הראשונה, כחלק מההשפעה והתמיכה של איראן באזור. הוא נוצר בהשראת קרן השהיד האיראנית, אשר נפתחה על ידי רוחאללה ח'ומייני במטרה לסייע למשפחות החללים ממלחמת איראן-עיראק. מטרתו של מוסד השהיד הלבנוני היא לספק תמיכה רחבה למשפחות חברי חזבאללה שנספו במהלך שירותם, ולהבטיח שיש להם את כל מה שהם צריכים לחיים נורמליים לאורך זמן.
פעילותו של המוסד מבוססת על עקרונות הלכתיים המשולבים במסורת האיסלאמית, בהם הדגש על תמיכה במשפחות השהידים כחלק מהחובה הדתית והמוסרית של הקהילה. המוסד מתמקד במיוחד בתמיכה בילדים של השהידים, על מנת לספק להם חינוך, רווחה והזדמנויות להתפתחות אישית, תוך שמירה על כבוד אבותיהם ומורשתם.
במישור התודעתי, מוסד השהיד מקדם את "תרבות השהידים" - הערצת השהידים והפיכתם לדוגמאות לחיקוי עבור הדור הצעיר. דמותם של השהידים משמשת כאבן דרך להעברת ערכים ואידאולוגיה, וככלי לחיזוק הרצון להצטרף לשורות הארגון בעתיד. תרבות זו משקפת את ההקשר הרחב יותר של הקרבה והקורבנות בשם מטרות גבוהות, כפי שנתפסות באידאולוגיה של חזבאללה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מוסד השהיד של חזבאללה: מטרתו, אופן התנהלותו ודרכי מימונו, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור על שם אלוף מאיר עמית
מפלגת הוופד החדשה

| --- | --- |

 מדינה:  מצרים 
 מנהיגים:  Abdel-Sanad Yamama 
 תקופת הפעילות:  4 בפברואר 1978 – הווה (46 שנים) 
 אידאולוגיות:  ליברליות לאומית, לאומיות מצרית, חילוניות 
 מטה:  גיזה 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין 
 alwafd.news
 
מפלגת הוופד החדשה (בערבית: حزب الوفد الجديد) היא מפלגת מרכז-ימין מצרית המוגדרת לאומית-ליברלית-חילונית. המפלגה הוקמה בשנת 1978 כממשיכת דרכה של מפלגת הוופד המצרית ההיסטורית, הביעה עמדות אופוזיציוניות לנשיא במטרה לבטל את המשטר הנשיאותי ולהקים במקומו משטר דמוקרטי-פרלמנטרי. המפלגה פוזרה במאי/יוני 1978 והוקמה מחדש בשנת 1982, לאחר רצח הנשיא סאדאת.
בשנת 2010 נבחר אל-סעיד אל-בדאווי לראשות המפלגה.
בריאיון שנתן סגן יו"ר המפלגה אחמד עז אל-ערב ל"וושינגטון טיימס" הכחיש רצח 6 מיליון יהודים בשואה (אם כי הודה שהנאצים הרגו מאות אלפי יהודים). את יומנה של אנה פרנק הגדיר כזיוף וטען שפיגועי 11 בספטמבר נערכו על ידי המוסד, ה-CIA והממסד הצבאי-תעשייתי של ארצות הברית. כמו כן טען שאוסאמה בן לאדן היה סוכן אמריקאי.
בבחירות לאספה הלאומית המצרית, שנערכו בשנת 2011, לאחר הדחת מובארכ, זכתה מפלגת הוופד ב-9.2% מן הקולות והייתה למפלגה השלישית בגודלה (והמפלגה החילונית הגדולה ביותר) במצרים. לאחר הבחירות למועצת החוקה בשנת 2012 היו למפלגה 5 נציגים (מתוך 100) במועצה.
מוסד יצחק ברויאר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  מרדכי ברויאר 
 תקופת הפעילות:  העשור של 1950 – הווה 
 מיקום המטה:  ירושלים 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
 
מוסד יצחק ברויאר הוא מכון להוצאת ספרים אשר נוסד בשנות ה-50 על ידי פרופ' מרדכי ברויאר.
המוסד ופעולותיו

נוסד על שמו של הרב יצחק ברויאר על ידי בנו, פרופ' מרדכי ברויאר, בראשיתו נקרא "מוסד יצחק ברייער של פועלי אגודת ישראל".
המוסד ערך ותרגם מגרמנית לעברית רבים מספריו של הרש"ר הירש. בשנת תשכ"ו הוציא לאור את פירושו של הרש"ר הירש על התורה, ובשנת תשע"ו יצאה לאור מהדורה חדשה לפירוש זה. המכון הוציא לאור עוד עשרות ספרים. כתב עת המעין יצא לאור על ידו משנת תשי"ג עד שנת תשס"ז, כיום יוצא כתב העת המעין בשיתוף פעולה בין המוסד לישיבת שעלבים.
לאחר פטירת מייסד המכון בשנת תשס"ז, עבר המכון לניהולו של בנו הרב שלמה ברויאר.
הערות שוליים

↑  נרשם כעמותה ב-1983
↑  JDN,  י"ג בתמוז תשע"ו
↑  למנויי וקוראי 'המעין', חדשים גם ישנים, המעיין, תשרי תשס"ז, אתר ישיבת שעלבים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265512305171
מנדולה

| --- | --- |

 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי פריטה, כלי מיתר
 
המנדולה היא כלי פריטה הדומה מאוד למנדולינה, אך גדול ממנה במקצת. בדומה למנדולינה, למנדולה שמונה מיתרים בארבע קבוצות כפולות, אולם בשונה מהמדולינה, למנדולה מיתרים באורך של כ-42 סנטימטרים והיא מפיקה צלילים נמוכים ביחס למנדולינה, בטון אחד פחות. נהוג לנגן על המנדולה בעזרת מפרט.
מחוש

מחושים
מָחוֹשׁ או אנטנה (ברבים: מְחוֹשִׁים) הם זוג איברי-חישה המחוברים לראשם של פרוקי-רגליים למעט בעלי כליצרות וקדַמזְנבאים (Protura). חריג נוסף הם הסרטנאים, אשר אצלם כל זוג חיישנים מחולק לשני ענפים. בדרך כלל יוצאים המחושים מהראש ונמתחים קדימה. המחושים מהווים איברים חושיים, אולם סוג החוש והאופן שבו הקליטה עובדת אינו זהה אצל כל הקבוצות, ולעיתים אף אינו ברור כלל. חושים אפשריים הם בדרך כלל חוש המישוש, טמפרטורה, רטט (צלילים), ובעיקר חוש הריח או הטעם.
אטימולוגיה

במילונים עבריים ישנים נעשה השימוש במילה מְשׁוֹשָׁה (אנטנה) לתיאור איבר החישה של חרקים וחסרי חוליות. בזמן זה חודשה גם המילה מָחוֹשׁ. במשך הזמן חודשה המילה משושה למָשׁוֹשׁ. כיום נהוג להבדיל בין מָחוֹשׁ, איבר נוקשה בעל שלד חיצוני כגון מחוש החרקים, ובין מָשׁוֹשׁ, שהוא איבר חסר שלד וגמיש כגון זה המצוי בחלזונות.
מקור המילה מחוש (מחושים) במילה חישה (לחוש), ומקור המילה משוש (משושים) במילה מישוש (למשש).
חרקים

מחושים משמשים את החרקים בעיקר כחיישני ריח, ובהתאם מצוידים במגוון רחב של שערות חישה (sensilla). על פי רוב איברי החישה של הזכרים מפותחים יותר לצורך איתור הנקבות, ולפיכך לעיתים ניתן להבדיל בין הזוויגים על ידי צורת המחושים. למחושים תפקידים רבים אחרים, לא כולם ידועים. אצל חלק מהחרקים הם משמשים כחיישני טמפרטורה או לחות, אמצעי מישוש, מרכז שיווי משקל או בקרה מוטורית בזמן תעופה.
חרקים > מבנה

מחוש החרקים מחולק לרוב לשלושה חלקים: הפרק הראשון נקרא בסיס או גזע (scape), השני גבעול (pedicel) והשלישי שוטון (flagellum), שעשוי לרוב מפרקים רבים המכונים פרקי השוטון (flagellomere). פרק הבסיס מחובר למצח החרק ולשרירים בתוך הראש, בעזרתם החרק שולט בזווית המחוש. פרק הגבעול מכיל לעיתים את איבר ג'ונסון (אנ'), העשוי ממספר תאי חישה לזיהוי תנועת אוויר. פרקי השוטון אינם מכילים שרירים ולכן החרק אינו יכול להזיזם באופן עצמוני, אלא בעזרת פרקי הבסיס והגבעול, עם זאת הם מכילים איברי חישה המושפעים מתזוזת פרק השוטון למשל בזמן תעופה. אצל חרקים מסוימים כגון תריסיתיים פרק הגבעול מחולק לשני חלקים (מקורב, מרוחק) ולכן למחוש 5 פרקים בניגוד לרוב הפשפשים האחרים שלהם רק ארבע פרקים.
| טיפוסים שונים של מחושי חרקים> מונח עברי | טיפוסים שונים של מחושי חרקים> מונח לועזי | טיפוסים שונים של מחושי חרקים> תיאור |
| --- | --- | --- |
| אלה | Clavate | קצה פרק השוטון מעובה |
| אלה דפדפי | Lamellate | כמו אלה אך חלק מהפרקים המעובים דמויי דפים |
| אלה מניפי | Flabellate | כמו אלה אך כל פרקי השוטון דפיים כמו מניפה. |
| בעל זיף | Aristate | פרק שלישי בעל זיף |
| בעל ראש | Capitate | דומה לאלה אך החלק המעובה מופיע בפתאומיות ולא בהדרגה |
| ברכי | Geniculate | שוטון המחוש בזווית ישרה לבסיס, דמוי ברך |
| דו-מסרקי | Bipectinate | כמו מסרקי אך משני צידי הפרקים. |
| זיפי | Setaceous | המחוש דמוי זיף |
| חוטי | Filiform | דמוי חוט או שרשרת דקה |
| חרוזי | Moniliform | המחוש דמוי שרשרת חרוזים |
| מנוצה | Plumose | דמוי נוצה או מברשת |
| מסרקי | Pectinate | דמוי מסרק, פרקים בעלי |
| מסורי | Serrate | לפחות חלק מהפרקים משוננים, דמויי שיני מסור. |
סרטנאים

סרטנאים נושאים שני זוגות מחושים. הזוג הראשון דמוי רגל והשני בעל שני פרקים (Biramous) המחוברים בבסיסם. לרוב המחושים משמשים כאברי חישה אצל הבוגרים אך גם, בחלק מהמינים, כאברי שחיה בשלב הפגית.
ראו גם

משוש
הערות שוליים

↑  מָחוֹשׁ, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007602123005171  LCCN: sh2010013655 
מונחים המשמשים לתיאור צורות שונות של מחושי חרקים
מייקל מולדר

| --- | --- |

מולדר בשנת 2015
 לידה:  12 ביוני 1994 (בן 30) אטוביקוק, אונטריו, קנדה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  לא נבחר, 2017
 קבוצות כשחקן
 2017–2019 2019–2020 2020–2021:  וינדי סיטי בולס סו פולס סקייפורס גולדן סטייט ווריורס
מייקל מולדר (באנגלית: Mychal Mulder; נולד ב-12 ביוני 1994) הוא כדורסלן קנדי, המשחק בעמדת הקלע.
ראשית חייו וקריירת מכללות

מולדר אומץ על ידי זוג הורים קנדים, בגיל שלושה חודשים. אביו כינה אותו על שמו של שחקן ה-NBA לשעבר, מייקל תומפסון, אביו של חברו לעתיד בגולדן סטייט ווריורס קליי תומפסון. מולדר גדל בווינדזור, אונטריו, לצד אחות מאומצת מבוגרת.
מולדר בחר להתחיל את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת וינסן אשר באינדיאנה. כשחקן שנה שנייה, הוא העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק, וקלע ב-46.3% מאחורי קשת השלוש. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנטקי. בעונתו השנייה והאחרונה בקנטקי, קלע מולדר 4.7 נקודות ב-10.6 דקות בממוצע למשחק.