stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיאגו אלקנטרה
תארים

אליפות ספרד (4): 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013
גביע המלך (1): 2011/2012
הסופר קאפ הספרדי (2): 2010, 2011
ליגת האלופות (1): 2010/2011
הסופר קאפ האירופי (1): 2011
גביע העולם למועדונים (1): 2011
אליפות הבונדסליגה (7): 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הגביע הגרמני (4): 2013/2014, 2015/2016, 2018/2019, 2019/2020
הסופר קאפ האירופי: 2013
גביע העולם למועדונים: 2013
הסופר קאפ הגרמני (3): 2016, 2017, 2018
ליגת האלופות: 2019/2020
ליברפול
גביע הליגה האנגלי: 2021/2022
גביע אנגלי: 2021/2022
מגן הקהילה: 2022
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2008
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 (2): 2011, 2013
השחקן המצטיין של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013
נעל הכסף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013
נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013
שער החודש בגרמניה: ינואר 2014
חיים אישיים

אביו הוא כדורגלן העבר מאזיניו, אחיו הוא הכדורגלן ראפיניה אלקנטרה, ובן דודו הוא הכדורגלן רודריגו.
הערות שוליים

↑  Colin Millar, "Barcelona confirm Thiago exit from Hansi Flick’s coaching staff, The New York Times – The Athletic, August 16, 2024
↑  מערכת ONE, רשמית: טיאגו אלקנטרה חתם בליברפול ל-4 שנים, באתר ONE, ‏18 בספטמבר 2020
↑  טיאגו כבר קבע היסטוריה בפרמיירליג, פברגאס: "מאנה השחקן הטוב בליגה", באתר וואלה, 20 בספטמבר 2020
| נבחרת ספרד – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 קסיאס •  2 אספיליקווטה •  3 פיקה •  4 ברטרה •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 ואסקס •  10 פברגאס •   11 פדרו •  12 ביירין • 13 דה חאה •  14 אלקנטרה • 15 ראמוס • 16 חואנפראן • 17 סן חוסה • 18 אלבה • 19 ברונו • 20 אדוריס • 21 סילבה • 22 נוליטו • 23 ריקו • מאמן: דל בוסקה |  1 קסיאס •  2 אספיליקווטה •  3 פיקה •  4 ברטרה •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 ואסקס •  10 פברגאס •   11 פדרו •  12 ביירין • 13 דה חאה •  14 אלקנטרה • 15 ראמוס • 16 חואנפראן • 17 סן חוסה • 18 אלבה • 19 ברונו • 20 אדוריס • 21 סילבה • 22 נוליטו • 23 ריקו • מאמן: דל בוסקה | ספרד |
| נבחרת ספרד – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 דה חאה •  2 קרבחאל •  3 פיקה •  4 נאצ'ו •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 סאול •  8 קוקה •  9 רודריגו •  10 טיאגו •   11 ואסקס •  12 אודריאוסולה • 13 קפה •  14 אספיליקווטה • 15 ראמוס • 16 מונראל • 17 אספאס • 18 אלבה • 19 קוסטה • 20 אסנסיו • 21 סילבה • 22 איסקו • 23 ריינה • מאמן: היירו |  1 דה חאה •  2 קרבחאל •  3 פיקה •  4 נאצ'ו •  5 בוסקטס •  6 אינייסטה •  7 סאול •  8 קוקה •  9 רודריגו •  10 טיאגו •   11 ואסקס •  12 אודריאוסולה • 13 קפה •  14 אספיליקווטה • 15 ראמוס • 16 מונראל • 17 אספאס • 18 אלבה • 19 קוסטה • 20 אסנסיו • 21 סילבה • 22 איסקו • 23 ריינה • מאמן: היירו | ספרד |
| נבחרת ספרד – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה |  1 דה חאה •  2 אספיליקווטה •  3 ד. יורנטה •  4 פאו טורס •  5 בוסקטס •  6 מ. יורנטה •  7 מוראטה •  8 קוקה •  9 מורנו •  10 טיאגו •   11 פראן טורס •  12 גרסיה • 13 סאנצ'ס •  14 גאיה • 15  • 16 רודרי • 17 רואיס • 18 אלבה • 19 אולמו • 20 אדאמה • 21 אויארסבאל • 22 סראביה • 23 סימון • 24 לאפורט • 26 פדרי • מאמן: לואיס אנריקה | ספרד |
ספקטרום של מטריצה

במתמטיקה, הספקטרום של מטריצה היא קבוצה של ערכיה העצמיים של המטריצה. באופן כללי יותר, אם  T\colon V\to V היא העתקה ליניארית על מרחב וקטורי ממימד סופי, הספקטרום שלה הוא הקבוצה של סקלרים  \lambda  כך ש-  T-\lambda I לא הפיכה. הדטרמיננטה של המטריצה שווה למכפלת הערכים העצמיים שלה. בדומה, העקבה של המטריצה שווה לסכום הערכים העצמיים שלה.
מנקודת מבט זו, נוכל להגדיר פסאודו-דטרמיננטה להיות מכפלת הערכים העצמיים ששונים מ-0 של המטריצה. הצפיפות של התפלגות רב-נורמלית משתמשת בפסאודו-דטרמיננטה זו.
בשימושים רבים, כמו PageRank, אנו מעוניינים בערך העצמי הדומיננטי, כלומר הגדול ביותר בערך מוחלט. בשימושים נוספים, הערך העצמי הקטן ביותר בערך מוחלט חשוב, אבל באופן כללי, הספקטרום כולו מספק מידע רב על המטריצה.
הגדרה

יהי V מרחב וקטורי ממימד סופי מעל שדה כלשהו K ונניח ש T : V → V היא העתקה ליניארית. הספקטרום של T, המסומן σT, הוא המולטי קבוצה (קבוצה עם חזרות) של שורשי של הפולינום האופייני של T. לכן, כל האלמנטים של הספקטרום הם בדיוק הערכים העצמיים של T, והריבוי של ערך עצמי λ בספקטרום שווה למימד של המרחב העצמי של T עבור λ (הנקרא גם הריבוי האלגברי של λ).
כעת, נקבע בסיס B של V מעל K ונניח ש-M ∈ MatK (V) היא מטריצה. נגדיר את ההעתקה הליניארית T : V → V איבר-איבר לפי Tx = Mx, כאשר בצד ימין ה-x הוא וקטור עמודה ו-M פועלת על x לפי כפל מטריצות. כעת נאמר ש- x ∈ V הוא וקטור עצמי של M אם x הוא וקטור עצמי של T. בדומה, λ ∈ K הוא ערך עצמי של M אם הוא ערך עצמי של T, עם ריבוי אלגברי זהה, והספקטרום של M, המסומן σM, היא המולטי-קבוצה של כל הערכים העצמיים הללו.
מושגים קשורים

הפירוק העצמי (או פירוק ספקטרלי) של מטריצה לכסינה הוא פירוק של מטריצה אלכסונית לצורה קנונית ספציפית שֶׁבּוֹ המטריצה מיוצגת על ידי הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים שלה.
הרדיוס הספקטרלי של מטריצה ריבועית הוא הערך העצמי המקסימלי בערך מוחלט. בתורת הספקטרלים, הרדיוס הספקטרלי של אופרטור ליניארי חסום הוא הסופרמום של הערכים המוחלטים של הערכים בספקטרום של האופרטור.
סוטריה

Soteria, Zwiefalten, גרמניה (2011)
סוטריה (ביוונית: Σωτηρία; בתרגום: "גאולה" או "שחרור") היא שירות קהילתי שמעניק מרחב עבור אנשים החווים מצוקה נפשית או משבר. מודל זה התפתח בארצות הברית ביוזמתו של הפסיכיאטר האמריקני המנוח לורן מושר. אלמנטים משותפים לבתי סוטריה ברחבי העולם כוללים צוות שאינו רפואי; העצמה של הדיירים, מציאת משמעות בחוויה הסובייקטיבית של פסיכוזה על ידי "להיות עם" הדיירים והיעדר או שימוש מינימלי בתרופות אנטי-פסיכוטיות שנלקחות תמיד מתוך בחירה של הדיירים וללא כפייה.
המודל התאורטי > מניעים

המודל של סוטריה נולד מתוך כמה מניעים:
א. אכזבה מאיכות המענה שמספק המודל הרפואי למטופלים רבים: ממצאי מחקרים מצביעים על כך שתרופות נוגדות פסיכוזה פוגעות בסיכויי ההחלמה (נסיגה של הסימפטומים) בקרב אנשים שמאובחנים בסכיזופרניה. כך, שיעור ההחלמה במדינות מתפתחות גבוה ממדינות מפותחות.
ב. סיכונים בריאותיים ממשיים הכרוכים בשימוש ממושך בתרופות נוגדות פסיכוזה.
ג. חיפוש אחרי שיטות טיפול נפשי טובות יותר מהשיטות הרפואיות שהיו נהוגות באותה תקופה בבתי חולים פסיכיאטריים, וכללו לובוטומיה, טיפול בעזרת אינסולין ועוד.
שיטת העבודה של מרבית המוסדות הפסיכיאטריים מבוססת על המודל הרפואי. רופאים הם מקבלי ההחלטות והסמכות הסופית; שימוש נרחב בתרופות; תפיסה של המטופלים כחולים, עם נכות או תפקוד לקוי שצריכים טיפול וריפוי. במצב זה, סטיגמטיזציה ותיוג של המטופלים הם בלתי נמנעים.
בסוטריה לעומת זאת, הדגש המרכזי הוא על התפתחות, למידה, וצמיחה.
מחקר סוטריה נועד להשוות את התוצאות של השיטות.
המודל התאורטי > המודל

מסגרת פיזית: מודל זה מתבסס על מרכז פיזי (בית) המהווה מרכז טיפולי בקהילה לאנשים במצבי משבר נפשי. הבית מהווה מקום מגורים למספר אנשים.
למי זה מיועד: בפיילוט של המודל, אותו הפעיל ד"ר לורן מושר בקליפורניה, היו כמעט כל המשתתפים אנשים שעברו משבר פסיכוטי ראשון. כמו כן מרבית המשתתפים בפיילוט היו אנשים שקיבלו או היו עתידים לקבל אבחנה של סכיזופרניה.
המודל התאורטי > המודל > עקרונות מרכזיים > טיפול תרופתי

אין כפייה של טיפול תרופתי אך יכול להיות הסבר רציונלי לדייר כגון "סביר להניח שאם תיקח את התרופות עכשיו תרגיש יותר טוב ותוכל לסיים את הטיפול מוקדם יותר". המינונים נמוכים בהשוואה לטיפול תרופתי בבית חולים פסיכיאטרי.
תרופות הרגעה שונות (בנזודיאזפינים בעיקר) ניתנות במינון נמוך למי שזקוקים לכך כדי להרדם ולישון.
היסטוריה

מחקר סוטריה המקורי הוקם על ידי הפסיכיאטר לורן מושר בסן חוזה, קליפורניה, בשנת 1971. בית נוסף של הפרויקט המקורי ("אמנון") נפתח ב-1974 באזור סן פרנסיסקו.
בבית סוטריה הראשון נבחרו רק משתתפים לא נשואים בין הגילאים 18 ו-30, שאובחנו זמן קצר לפני ההשתתפות כמתאימים לסיווג ה-DSM-II לסכיזופרניה. חברי הצוות בבית עודדו להתייחס לדיירים כשותפים, כולל השתתפות במטלות הבית. המקום תוכנן כדי ליצור שקט ושלווה בסביבה המכבדת ומקבלת את ההבדלים בין הדיירים והאוטונומיה שלהם. בנוסף, נשמר בבית אתוס של אחריות משותפת ניהול הבית תוך לקיחת חלק בקהילה תומכת עם מעט הבחנה בין מומחים ולא מומחים. תרופות פסיכיאטריות, כולל תרופות אנטי-פסיכוטיות, לא נדחו לגמרי ונעשה בהם שימוש בנסיבות מסוימות. ממצאי המחקר הראה שבהשוואה לצוותים פסיכיאטריים רגילים, צוות סוטריה הפגין באופן משמעותי יותר אינטואיציה, הפנמה, גמישות וסובלנות למצבים שונים של התודעה.
פרויקט סוטריה זכה להערכה של אנשי מקצוע רבים ברחבי העולם אשר שאפו ליצור שירותי בריאות הנפש על בסיס חברתי, בניגוד למודל הרפואי. לצד זה זכה הפרויקט גם לביקורת כבדה על היותו חסר אחריות או פשוט לא אפקטיבי. פרויקט סוטריה המקורי נסגר בשנת 1983 עקב היעדר תמיכה כספית, למרות שהפך מושא למחקר והערכה נרחבים.
הניסיון האירופאי הראשון בגישה כמעט זהה לגישת סוטריה החל ב-1984 בברן, שווייץ.
ב-1999 תיאר מושר את המהות של סוטריה כ-"24 שעות ביממה של התערבות בינאישית בגישה פנומנולוגית על ידי צוות שאינו מקצועי, בדרך כלל ללא טיפול בתרופות נוירולפטיות, בהקשר של סביבה חברתית קטנה, ביתית, שקטה, תומכת, מגנה וסובלנית." בניסיונות מאוחרים יותר לעיתים מועסק גם צוות מקצועי.
עבודה נוכחית ברוח סוטריה

בתי סוטריה או מבוססים על עקרון סוטריה פועלים כיום בשוודיה, פינלנד, גרמניה, שווייץ הונגריה ישראל ועוד כמה מדינות אחרות.
סוטריה בישראל

בספטמבר 2016 הוקם בירושלים בית הסוטריה הראשון בישראל על ידי עמותת סוטריה ישראל, בהובלת הפסיכיאטר פרופ' פסח ליכטנברג. מטרתו של הבית היא להציע מעטפת תמיכה ודיור זמני עבור אנשים בתקופה של משבר נפשי או בעיצומה של חוויה פסיכוטית, מתוך כוונה למנוע את הצורך באשפוז, לעבור את הגל המשברי ולסייע לאדם לחזור למעגלי החיים בקהילה באופן מיטבי. הבית מבוסס על השקפת עולם הוליסטית הרואה את האדם כשלם, והפילוסופיה שעומדת מאחוריו טוענת שמקום בטוח, תקשורת בין-אישית אותנטית, סקרנות והקשבה לא-שיפוטית, וכן הבנה ויחס אנושי מכבד הם הכרח להתמודדות והחלמה מיטיבה. נכון להיום השירות אשר ניתן בסוטריה הוא בתשלום, אך בספטמבר 2017 משרד הבריאות הכיר במודל תחת השם "בית מאזן", וחלק מקופות החולים מכירות בו כאפשרות אשפוז ומסייעות במימונו. באוקטובר 2017 פתח פרופ' ליכטנברג בית סוטריה לנשים, גם הוא בירושלים.
בבית סוטריה בירושלים מתגוררים עד עשרה דיירים, מגיל 18 ומעלה, החווים קשיים נפשיים מגוונים (לא רק פסיכוזה). הדיירים זוכים לתמיכה מסביב לשעון של צוות מלווים וסיוע של בעלי מקצוע מיומנים. בהתבסס על גישה זו, השהייה בבית נשענת על חיי בית שיתופיים של הדיירים והצוות, באווירה רגועה, בהזנה של אוכל מזין ובריא, בהרבה אהבה ונגישות למגוון רחב של פעילות פנאי, יצירה והרפיה - כל אחד על פי רצונו ובחירתו. ניתנת האפשרות להסתייע בטיפול תרופתי, בפיקוח פסיכיאטר, למי שמעוניין בכך. כמו כן, מוצעת תמיכה למעגל המשפחתי-חברתי של הדייר וליווי בהמשך הדרך.
בנובמבר 2017 הקימה עמותת סוטריה בית נוסף, המיועד לנשים, אף הוא בירושלים.
בספטמבר 2019 הוקם בית נוסף, המיועד לגברים ונשים כאחד, בכפר יונה.
ראו גם

אל-מיסוד
הערות שוליים

↑   עידו אפרתי, מחקר: רוב החולים בסכיזופרניה אינם מגיבים לטיפול תרופתי, באתר הארץ, 12 ביולי 2017
↑  Whitaker, Robert (2002). Mad in America: Bad Science, Bad Medicine, and the Enduring Mistreatment of the Mentally Ill. Philadelphia: Basic Books. pp. 220–26. ISBN 9780465020140.
↑  מודל סוטריה | בית במקום מוסד רפואי לחולים הפסיכיאטרים, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2009
↑  "Being with madness: personality characteristics of three treatment staffs". Hosp Community Psychiatry. 28 (4): 267–73. באפריל 1977. PMID 844816. אורכב מ-המקור ב-2012-02-12. נבדק ב-2017-09-21. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ciompi L (1997). "The Soteria-concept. Theoretical bases and practical 13-year-experience with a milieu-therapeutic approach of acute schizophrenia". Seishin Shinkeigaku Zasshi. 99 (9): 634–50. PMID 9396381.
↑  Perris, C.M. Cognitive Therapy with Schizophrenic Patients. Guilford, New York, NY, 1989.
↑  Soteria - kristillinen terapiakeskus
↑  Allgemeine Psychiatrie I / Soteria
↑  Toll - Haus
↑  Soteria
↑  Soteria Bern
↑  Soteria Alapítvány
↑   עידו אפרתי, משרד הבריאות מקדם מסגרות טיפוליות בקהילה כחלופה לאשפוז פסיכיאטרי, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2017
האב (סרט, 2020)

| --- | --- |

 מבוסס על:  לה פר 
 בימוי:  פלוריאן זלר 
 הופק בידי:  דייוויד פארפיט, פיליפ קרקאסון, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תסריט:  כריסטופר המפטון, פלוריאן זלר 
 עריכה:  Yorgos Lamprinos 
 שחקנים ראשיים:  אנתוני הופקינס אימוג'ן פוטס רופוס סוול מארק גאטיס אוליביה קולמן אוליביה ויליאמס 
 מוזיקה:  לודוביקו אינאודי 
 צילום:  בן סמית'רד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, צרפת 
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בינואר 2020 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פסיכולוגי 
 מקום התרחשות:  הסיטי של וסטמינסטר 
 תקופת התרחשות:  העשור השני של המאה ה-21 
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (אנתוני הופקינס)  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (אנתוני הופקינס)  פרס סזאר לסרט הזר  פרס הקולנוע האירופי לתסריטאי הטוב ביותר (כריסטופר המפטון, פלוריאן זלר)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (פלוריאן זלר, כריסטופר המפטון) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האב (באנגלית: The Father) הוא סרט דרמה בריטי-צרפתי משנת 2020, שכתב וביים פלוריאן זלר. הסרט מבוסס על המחזה לה פר (אנ'), שכתב זלר בשנת 2012. בסרט מככבים אנתוני הופקינס, אוליביה קולמן, מארק גאטיס, אימוג'ן פוטס, רופוס סוול ואוליביה ויליאמס. הסרט עוקב אחר אדם מזדקן המתמודד עם אובדן זיכרון שהולך ומחמיר לאורך הסרט.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020 ויצא בבריטניה ב-11 ביוני 2021 על ידי ליונסגייט פילמס (אנ'). הופקינס זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו הראשי בסרט. הסרט זכה בפרסי תפקידים מטעם פרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה (אנ'), בטקס פרסי אוסקר ה-93, בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-74, בפרסי הקולנוע הבריטי העצמאי, ובעוד טקסים שונים.
הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-9 בספטמבר 2021.
תקציר העלילה

אנתוני בן השמונים הוא איש קשה, תובעני ומתבודד, שדוחה כל מטפל אישי שמציגה בפניו אן, בתו האוהבת והמסורה. אן המיואשת אינה מסוגלת יותר לערוך ביקורים יום-יומיים אצל אביה החולה, והיא מתקשה במיוחד להתמודד עם בעיות הזיכרון הקשות שלו.
ליהוק

אנתוני הופקינס – אנתוני
אוליביה קולמן – אן, בתו של אנתוני
רופוס סוול – פול, בעלה של אן
אימוג'ן פוטס – לורה / לוסי
אוליביה ויליאמס – קתרין / לורה / אנה
מארק גאטיס – ביל / פול
עיישה דארקר – ד"ר סאראי
רומן זלר – הילד
הפקה

במאי 2019 הוכרז כי פלוריאן זלר יביים תסריט עם כריסטופר המפטון המבוסס על מחזהו. אנתוני הופקינס ואוליביה קולמן לוהקו לסרט. אוליביה וויליאמס, רופוס סוול, אימוג'ן פוטס ומארק גאטיס הצטרפו מאוחר יותר באותו החודש לצילומי הסרט שהחלו ב-13 במאי. אתרי הצילום היו ברובם בהייז, הילינגדון.
יציאה לאקרנים

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס ב-27 בינואר 2020. לפני כן רכשו Sony Pictures Classics וליונסגייט פילמס זכויות הפצה של הסרט בארצות הברית ובבריטניה. הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-14 בספטמבר 2020 ובפסטיבל AFI באוקטובר 2020.
הסרט אמור לצאת לאקרני הודו ב-23 באפריל 2021 ולאקרני בריטניה ב-11 ביוני 2021, שחרור הסרט עוכב מתאריכי השחרור המתוכננים, 8 בינואר ו-12 במרץ, עקב הסגר כתוצאה מהגל השני של מגפת הקורונה בארצות הברית. הסרט יצא לאקרנים במהדורה מוגבלת בערים ניו יורק ולוס אנג'לס ב-18 בפברואר ויצא ל-VOD ב-26 במרץ כשבמקור תוכנן לצאת לאקרנים ב-18 בדצמבר 2020.
הערות שוליים

↑  האב (2020) – סרטים, באתר www.sratim.co.il
↑  Andreas Wiseman, Andreas Wiseman, Anthony Hopkins & Olivia Colman To Star In Stage Play Adaptation ‘The Father’, Embankment To Launch Sales — Cannes, Deadline, ‏2 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Matt Mueller, Four UK producers with films at the autumn festivals reflect on a crazy year, Screen (באנגלית)
↑  How 'The Father' Production Designer Evoked Disorientation in Film About Memory Loss, The Hollywood Reporter, ‏12 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  Sundance Unveils Female-Powered Lineup Featuring Taylor Swift, Gloria Steinem, Abortion Road Trip Drama, The Hollywood Reporter, ‏4 בדצמבר 2019 (באנגלית)
1 2  Peter White, Peter White, Lionsgate Takes UK Rights To Florian Zeller’s ‘The Father’ With Anthony Hopkins & Olivia Colman, Deadline, ‏29 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Brent Lang, Brent Lang, Sundance: Sony Pictures Classics Buys ‘The Father’ With Anthony Hopkins, Olivia Colman, Variety, ‏17 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, AFI Fest To Close With World Premiere Of Errol Morris’ ‘My Psychedelic Love Story’, Deadline, ‏21 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  Mariette-JB, Past, Present and Future Releases, Film Distributors’ Association (באנגלית)
↑  Erik Pedersen, Erik Pedersen, Sony Pictures Classics Updates Release Plans For ‘French Exit’, ‘Truffle Hunters’, ‘Human Factor’, ‘The Father’ & More, Deadline, ‏3 בפברואר 2021 (באנגלית)
| פרס גויה לסרט האירופי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990‏-2010 | הודו סין (1992) • שלושת הצבעים: כחול (1993) • ממזר קטן (1994) • אמריקה (1995) • סודות ושקרים (1996) • ללכת עד הסוף (1997) • המתאגרף (1998) • החיים יפים (1999) • רוקדת בחשכה (2000) אמלי (2001) • הפסנתרן (2002) • להתראות לנין! (2003) • עם הראש בקיר (2004) • נקודת מפגש (2005) • המלכה (2006) • הפרפר ופעמון הצלילה (2007) • 4 חודשים, 3 שבועות ויומיים (2008) • נער החידות ממומביי (2009) • נאום המלך (2010) |  |
| 2011‏-היום | הארטיסט (2011) • מחוברים לחיים (2012) • אהבה (2013) • אידה (2014) • ילדות פרא (2015) • היא (2016) • הריבוע (2017) • אהבה בימים קרים (2018) • עלובי החיים (2019) • האב (2020) • עוד סיבוב (2021) • האדם הגרוע בעולם (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021092774  VIAF: 232162906427378110002   WorldCat (עם VIAF): 232162906427378110002
נשים יהודיות באירופה של ימי הביניים

מעמד האישה ביהדות עבר שינויים ותמורות במהלך הדורות, והושפע הן מתהליכים פנימיים ביהדות והן מתהליכים חיצוניים. במשך ימי הביניים, תקופה בהיסטוריה של אירופה שנמשכה מהמאה ה-5 לערך ועד למאה ה-15, השתנה מעמד האישה בהתאם למסורת התנ"כית והתלמודית, לשינויים במעמד האישה בחברה האירופאית הנוצרית, ולמעמד הכלכלי של היהודים. במהלך תקופה זו תפסה האישה היהודית, כמו שכנתה הנוצרית, חלק חשוב וחיוני בפרנסת המשפחה ובחיים הדתיים בקהילה. נשים מלומדות המוכרות מאותה תקופה מעידות על שינויים בחינוכה ובהשכלתה של האישה היהודית. כמו כן, חלו במעמדה המשפחתי שינויים שבאו לידי ביטוי בחרם דרבנו גרשום (סביבות 1000 לספירה) שאסר פוליגמיה.
תדמית האישה

זרם דומיננטי במחשבה היהודית בימי הביניים זיהה נשים באופן רעיוני עם גשמיות, עם חומר; זאת, בניגוד לגבר, שטבעו האמיתי טמון בשכלו או בנשמתו. הפרדיגמה האפלטונית הזו, שהתקבלה בהתלהבות על ידי הרמב"ם, ראתה את האישה כבעלת מיניות יתר חייתית, חסרת יכולת לשלוט ביצריה הבסיסיים, לעומת הגבר שנתפס כנמצא תמיד בשליטה כוללת על גופו שלו. גישה נוספת הייתה זו של הרלב"ג, שראה בנשים מעצם הווייתן יצירות פחותות מהגברים ולכן צריכות לשרתם.
גישה זו הייתה קיימת בתרבויות שונות, בכללן אירופה של ימי הביניים, ותפסה את האישה כבעלת תכונות שליליות שמובנות בנשיות. בימי הביניים תדמית שלילית זו הוצגה בעיקר בספרות הפבליו (צר') שרווחה בחברה הבורגנית. נאמר שם שהנשים קמצניות, עצלניות, חמדניות, אנוכיות, נצלניות, מלאות תאוות הוללות, יורדות לחיי בעליהן, נוטות לעסוק בכישוף ובוגדניות. תאולוגים נוצרים הדגישו את הצד השלילי שבתאוות המין של הנשים.
סביבה זו תרמה להשרשת תדמית זו גם בקרב החברה היהודית. יחס שלילי זה עולה בעיקר מהדיונים אודות "האישה הרעה" במדרש, בתלמוד, ובחיבוריהם של חכמים בימי הביניים. ספרות זו מפרטת באופן טכני את הסכנה שבנשים, הסבל שהן גורמות לבעליהן ודרכים להתגונן מפניהן. אין מונח מקביל לגבר וכן אין דיונים רבים אודות "האישה הטובה", מתוך הנחת היסוד שלנשים רבות תכונות פגומות אלו. כנגד אפליה זו של האישה עומדות גם כמה דוגמאות מצד חכמי ישראל שראו באישה "שותף" ולא "אחר", אך לא זו הייתה העמדה הפופולרית.
תדמית לעומת מציאות

המרחק בין תדמית האישה למציאות חייה היה גדול מאוד. היחסים במשפחה הושפעו בעיקר מאינטרסים משותפים, הדאגה למשפחה, גידול הילדים, חלקה של האישה בפרנסת הבית ופחות מתאוריות מופשטות. למשל במערכת היחסים בין ר' אלעזר מוורמייזא לאשתו דולצא שנהרגה על קידוש השם, רואים שיתוף מלא, ואהבה והערכה הדדית גדולה מאוד[דרוש מקור].
נישואים, אלימות במשפחה וגירושים היו כולם נושאים בהם דנו חכמים יהודיים של עולם ימי הביניים.
תדמית לעומת מציאות > נישואים וגירושים

גיל הנישואין של האישה בחברה היהודית היה לעיתים קרוב נמוך למדי, בדרך כלל 8–9, למרות התנגדות רבנית וחוסר שכיחות נישואי קטנות בסביבה האירופאית הנוצרית. נישואי קטינות נעשו לתופעה שכיחה בשל עליית מעמדם הכלכלי של היהודים והרצון "לתפוס" חתן טוב ומיוחס לבנותיהם. לגיל הנישואין הצעיר היו השלכות רבות ביניהן לידות בגיל צעיר לפני שהאישה בשלה פיזית ומנטלית לכך, צמצום השכלתה של האישה, והכאת האישה שפער הגילאים בין בני הזוג גרם לבעל להתייחס לאישה כאל בתו.
התנגדות החכמים לנישואי קטנות היו חלק ממגמה רבנית להגן על האישה בתוך המשפחה. רבנו גרשום כונן פסק הלכה רבני האוסר על פוליגמיה והאיסור לגרש אישה בלי הסכמתה. הרבנים כוננו שיטות לגאליות כדי לאפשר לנשים לעתור לבית דין רבני בשביל לאלץ גירושים. הרמב"ם פסק שאישה שמצאה את בעלה מעורר דחייה יכלה לדרוש לאלץ את הבעל לתת גט.
תדמית לעומת מציאות > אלימות נגד נשים

למרות התנגדות מסוימת של אנשי הכנסייה, הכאת נשים בידי בעליהן באירופה הייתה נורמה חברתית מקובלת ואף הייתה מעוגנת בחוקות ערים מסוימות. חכמי ישראל היו מודעים היטב למציאות זו ולהשפעתה על החברה היהודית ופעלו כנגדה.
רבי פרץ בן אליהו מקורביל פסק "קול שוועת בנות עמינו ממרחק נשמע, על אודות בני ישראל המרימים זרועותיהם להכות נשותיהם. ומי השליט האיש בעניין הזה להכות אשתו?" בנוסף על סנקציות שננקטו נגד הבעל, נקבע בתקנה האמורה, כי אישה, הזונחת את בית בעלה משום התנהגותו הרעה כלפיה, זכאית למזונות לפי כבודה ולפי מנהג בנות מקומה. המהר"ם מרוטנברג פסק ש"דרך הגוים בכך אבל חלילה וחלילה לשום בן ברית מעשות זאת והעושה יש להחרימו ולנדותו ולהלקותו ולעונשו בכל מיני רידוי ואף לקוץ ידו אם רגיל בכך... מכין ועונשין שלא יקילו ראשם בכך". וכן פסק כי "אם היא רוצה לצאת יוציא ויתן כתו" אישה מוכה יכולה לעתור לבית דין רבני לחייב את הבעל לתת גט, עם קנס כספי שהוא חייב לה על פי הכתובה.
תדמית לעומת מציאות > מקום האישה בבית

המעמד המשפטי העדיף של הגבר בעניינים שונים, דבריהם של בעלי מוסר ומשוררים בשבח מעלותיו לעומת האישה, והתפיסה החברתית הרווחת על עליונות הגבר - כל אלה לא נתנו בהכרח את אותותיהם ביחסים ההדדיים שבין בני הזוג. לנשים רבות הייתה השפעה גדולה בביתן, ולעיתים קרובות האישה מתוארת כמי שקובעת את נוהלי הבית.
תדמית לעומת מציאות > החיים הדתיים

התפתחויות דתיות במשך ימי הביניים כללה רגיעה באיסורים על לימוד תורה לנשים, ועלייתן של תפילות נשים.
המקום המרכזי בו נטלו הנשים חלק בפרקטיקה הדתית היה בית הכנסת שם הוקדש להן מקום משלהן מופרד מעזרת הגברים. מקום זה היה לעיתים חלק מבית הכנסת, כמו מרפסת ולעיתים במבנה נפרד לגמרי. דבר זה הפך את בית הכנסת למקום ביטוי לרגשותיהן הדתיים וליצירת סדרי תפילה משלהן. היו שבין המבנים חיבר מסדרון צר בו עמדה חזנית שהעבירה לנשים את הנעשה בעזרת הגברים כדי שיהיו חלק מהריטואל הכללי. הן הגיעו באופן פעיל וקבוע לתפילות ולא רק בשבתות כי אם גם בימי חול. אך למרות זאת, הן לא לגמרי היו שותפות בריטואל: גם כיוון שלא ידעו עברית- מה שהקשה עליהן להתפלל ולהבין את התפילות וגם בשל היחס לווסת כבעלת אופי דמוני שגרמה להרחקת נשים מבית הכנסת בזמן הנידה. אם כי חכמי ההלכה לא הרחיקו לכת כאותו מקובל[דרושה הבהרה] ולא מתחו ביקורת על המסורת התלמודית, ניכרת בהם נטייה להשוות את מעמד שני המינים. מהמאה ה-11 נשמעו קולות לאפשר לנשים לקיים מצוות עשה שהזמן גרמן, שמההלכה היא פטורה מהן. במגנצא אף הייתה אישה שהטילה ציצית בבגדיה.
בכרוניקות המספרות על קידוש השם, בעיקר בגרמניה ודרום צרפת במאות ה-11 וה-12 תופסות הנשים מקום נכבד. הן מתוארות כ"קדושות" "טהורות "צדקניות" "חסידות" ואף כי האמת ההיסטורית של כרוניקות אלה מוטלת בספק הן יצרו תדמית הרואית על מעשי הקרבה של נשים לשם שמים.
תדמית לעומת מציאות > כלכלה

המעמד הכלכלי של האישה היהודית הושפע בעיקר מתחומי הפרנסה של הקהילה היהודית ומצב הנשים בחברה הסובבת אותם וכן השפיע אחר כך על מעמדה המשפחתי וההלכתי.
בימי הביניים עברו היהודים מהעבודה החקלאית, אל העיר והפכו לעם שעיקר פרנסתו ממסחר ומהלוואה בריבית שתפסה תאוצה בקרב היהודים מהמאה ה-12. הנשים היהודיות היו מעורבות באופן אקטיבי הן במסחר והן בהלוואה בריבית, ורובן היוו מרכיב משמעותי בהכנסה המשפחתית. בעת היעדרות הבעלים מביתם - לעיתים קרובות לתקופות ממושכות בשל לימוד תורה או נסיעות עסקים, הן ניהלו את כל עסקי הבית והיו אחראיות גם על חינוך הילדים.
תופעות סביבתיות שתרמו להתפתחות מעמד כלכלי זה היו ירושת הפיאודום של נשות האצולה על ההשפעה והסמכות שהגיעו איתה; והמציאות בחברה הנוצרית שהקלה בצניעות ואפשרה לאישה לצאת בפומבי. מציאות זו הביאה את הנשים היהודיות לצאת למסעות עסקים ואף לסחור עם סוחרים גברים לבדן, כשרבני התקופה סומכים על צניעותן בפגישות עם גויים ואם תיפולנה בשבי.
חוץ מניהול ענייני הבית השוטפים וסיוע לבעל עסקו הנשים במלאכות שלמדו מאביהן, כמו הנשים הנוצריות, דוגמת הכנת עותקים או במיילדות ובטוויה ואריגה.