stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונו פון שטויבן

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1855 אייזנך, תורינגיה, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892)
 פטירה:  14 בינואר 1935 (בגיל 79) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (1933–1935)
 מקום קבורה:  Invalids' Cemetery 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  צבא הקיסרות הגרמנית 
 תקופת הפעילות:  23 באפריל 1874 – 31 בינואר 1919 (44 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-36   מפקד קורפוס המילואים ה-18   מפקד הארמייה ה-11
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 אות מסדר הכתר הפרוסי   אות מסדר בית הוהנצולרן   פור לה מריט
 
קונו פון שטויבן (בגרמנית: Kuno von Steuben;‏ 9 באפריל 1855, אייזנך, פרוסיה – 14 בינואר 1935, ברלין, גרמניה הנאצית) היה גנרל גרמני, מפקד קורפוס בחיל הרגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ומפקד הארמייה ה-11 בחזית המקדונית.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

קונו היה בנו של הדוכס ברנדט פון שטויבן מושל סקסוניה וגנרל מיור בצבא הפרוסי. ב-1 במאי 1871 החל את לימודיו באקדמיה הצבאית הפרוסית וב-23 באפריל 1874 הוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. עד לראשית המאה ה-20 שילב בין תפקידי הדרכה באקדמיה הצבאית, תפקידי מטה ופיקוד על גדודי רגלים. ב-3 בפברואר 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36 והוצב בגדנסק, ומספטמבר 1913 ועד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד על האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון שטויבן למפקד קורפוס המילואים ה-18 במסגרת הארמייה הרביעית הגרמנית ולחם עם כוחותיו בחזית המערבית במרוץ אל הים. פון שטויבן פיקד על כוחותיו בקרב שמפאן הראשון אשר בעקבותיו עוטר בעיטור פור לה מריט, ובהמשך בקרב ורדן שבמהלכו ספג הקורפוס שבפיקודו אבדות כבידות. ב-4 ביוני 1917 מונה פון שטויבן למפקד הארמייה ה-11 הגרמנית בחזית המקדונית.
ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הוארדאר במטרה להכריע את החזית המקדונית. עיקר המאמץ רוכז נגד הארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. הבולגרים קרסו בשלבים הראשונים של המתקפה ופון שטויבן הסיג את כוחותיו עד לעיר ניש בסרביה. ב-12 באוקטובר הוכנעו הגרמנים על ידי הארמייה הסרבית ה-1 ונסוגו לכיוון בלגרד. פון שטויבן חילק את הארמייה לשני גייסות ה-61 וה-62 והם המשיכו בנסיגה מסודרת צפונה וב-11 בנובמבר הגיעו לעיר סולנוק בהונגריה והניחו את נשקם. ב-31 בינואר 1919 פרש משירות פעיל.
פון שטויבן הלך לעולמו ב-1935 והוא בן 80. הוא נקבר בבית העלמין "אינווליד" בברלין.
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
הערות שוליים

↑  פרסיליה, רוברטס מארי, "מלחמת העולם הראשונה-מתקפת הוארדאר" באתר גוגל ספרים (באנגלית).
↑  נייג'ל ת'ומאס, ראמירו בוג'יירו, "הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה" באתר ה-גוגל ספרים (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1048084310  VIAF: 306373642   WorldCat (עם VIAF): 306373642
רב פנחס

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  חמישי לאמוראי בבל
 רבותיו:  רבא
 
רב פנחס היה אמורא בבלי בדור החמישי.
רב פנחס מוסר תורה פעמים רבות בשם רבא. יש להבדיל בינו לבין אמורא ירושלמי "ר' פנחס" (ככל הנראה רבי פנחס). בתלמוד בבלי מוזכר ר' פנחס אך לא ידוע למי הכוונה. כמו כן מוזכר אמורא בשם רב הונא בריה דרב פנחס, ייתכן שהיה בנו.
קפולץ'

קפולץ' (בהונגרית: Kapolcs) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בקפולץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 450 תושבים, ובשנת 2020 רק 424 תושבים.
יהודי קפולץ'

בקפולץ' חיו יהודים בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נלקחו 17 היהודים שנשארו בכפר ונשלחו למחנות ההשמדה. ובשנת 2007 שופץ בית הקברות בקפולץ'
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 88 |  |
| 1880 | 102 | 1,103 |
| 1910 | 68 |  |
| 1920 | 27 |  |
| 1930 | 21 |  |
| 1941 | 17 | 912 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  דיווח אודות שיפוץ בית הקברות בקפולץ'
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת טפולצה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טפולצה • אברהאמהג' • בדצ'ונטומאי • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש  • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מינדסנטקאלה • מונושטורפאטי • נמשגולאץ' • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011342751905171  VIAF: 125710393   WorldCat (עם VIAF): 125710393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רב עמרם גאון

| --- | --- |
 לידה:  810 סורא, עיראק 
 פטירה:  875 (בגיל 65 בערך) סורא, עיראק 
 תקופת הפעילות:  ?–875 
 
רב עמרם גאון (ובשמו המלא: רב עמרם בר רב ששנא) (810 בקירוב – ד'תרל"ה 875 בערך) אחד מהגאונים וראש ישיבת סורא בין השנים 853–872. רב עמרם גאון התמנה לראשות הישיבה עוד בימי רב נטרונאי גאון – הגאון שקדם לו, אך מפני כבודו של רב נטרונאי ירש תפקיד זה רק לאחר מותו.
רב עמרם התפרסם בעיקר בזכות סידורו, סדר רב עמרם גאון, שאותו ערך "בבחרותו". הסידור נערך כתשובה לבקשה שיכתוב את סדר התפילות והברכות לכל השנה עבור קהילת ברצלונה. הסידור, שהיה ראשון מסוגו, היה ערוך בסדר קבוע של ימי חול, שבתות ומועדים. סדר רב עמרם השפיע השפעה מכרעת על נוסח התפילה ברוב קהילות ישראל.
לקריאה נוספת

גרשום הרפנס, עידן התלמוד, הוצאת פלדהיים, ירושלים - ניו יורק, ה'תשס"ג
צלבי דארטמור

| --- | --- |

צלב קרייזיוול על רקע מאגר מים בדרום דארטמור
 מידע כללי
 תאריך יצירה:  המאות ה-9 וה-10 ממלכת וסקס ממלכת וסקס
 טכניקה וחומרים:  אבן מסותתת
 נתונים על היצירה
 מיקום:  הפארק הלאומי דארטמור, דבון שבממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  50°34′00″N 4°00′00″W﻿ / ﻿50.5667°N 4°W﻿ / 50.5667; -4 
צלבי דארטמור (באנגלית: Dartmoor crosses) הם מקבץ של כמאה ושלושים צלבי אבן בגדלים שונים הפזורים ברחבי הפארק הלאומי דארטמור שבדרום-מערב אנגליה. צלבי דארטמור מהווים תופעה ארכאולוגית ייחודית באנגליה בפרט ובעולם בכלל. הצלבים נחצבו והוצבו ברובם ככל הנראה לפני כאלף שנה, במהלך שלהי התקופה האנגלו-סקסונית. הצלבים מוקמו למטרות שונות, לרבות לצורכי ניווט, סימון דרכים בין מנזרים וקביעת גבול בין קהילות שונות. לעיתים הם גם שימשו בתור אנדרטאות, ציון מקומות תפילה ועיטורי קברים. במהלך העת החדשה המאוחרת, החל גל נוסף של הקמת צלבים חדשים הנמשך עד ימינו. במסגרת זאת תושבים באזור הקימו צלבים חדשים, לעיתים רבות גבוהים למדי ביחס לצלבים המקוריים. צלבים מודרניים אלו שימשו בעיקר למטרות הנצחה ועיטור קברים.
לאורך השנים צלבים רבים אבדו, נעקרו, קרסו ונגנבו. לעיתים רבות אפשר למצוא כיום בדארטמור צלבי אבן שרק בסיסם שרד, לאחר שבחלוף הזמן נפלו זרועותיהם. לא פעם תושבים מקומיים לקחו צלבים לשימוש כחומר גלם לבנייה. לכן אפשר להבחין ברחבי מקומות רבים בדארטמור בצלבים המשמשים כיום בתור משקופי דלתות, רכיבם בגדרות חצרות וחלקים מקירות לבנים. לפיכך, מתוך מאות צלבי אבן שהיו בדארטמור לפני מאות שנים, כיום עומדים לרשותנו כ-130 בלבד. גובהם הממוצע של הצלבים עומד על כ-1.7 מטר, ורבים מהם מהווים דוגמה קלאסית לצלבים גבוהים.
צלבים ידועים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רשימת הצלבים המלאה

| צלב פטר טייבי 2 | Peter Tavy II | ? | 50°34′50.124″N 4°6′8.172″W﻿ / ﻿50.58059000°N 4.10227000°W﻿ / 50.58059000; -4.10227000 |
| צלב שיפסטור 2 | Sheepstor II | ? | 50°29′27.78″N 4°1′53.004″W﻿ / ﻿50.4910500°N 4.03139000°W﻿ / 50.4910500; -4.03139000 |
רשימת הצלבים המלאה > מפה

he
ראו גם

הפארק הלאומי דארטמור
כלא דרטמור
צלב רותוול
הערות שוליים

↑  Harrison, Bill (2001). Dartmoor Stone Crosses. Tiverton: Devon Books / Halsgrove. ISBN 1-85522-791-6.
1 2  "Index of Crosses", Dartmoor's crosses
קרלו, דוכס קלבריה

קרלו מנאפולי וסיציליה (באיטלקית: Carlo Tito Francesco Giuseppe di Borbone;‏ 4 בינואר 1775 – 17 בדצמבר 1778) היה דוכס קלבריה כיורש העצר של ממלכות נאפולי וסיציליה.
ביוגרפיה

קרלו נולד ב-4 בינואר 1775 בארמון קזרטה ליד נאפולי לפרננדו הרביעי, מלך נאפולי ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה ואחותה של מארי אנטואנט. הוא נודע כדוכס קלבריה בלידתו כיורש העצר של כס אביו.
הוא היה חבר בבית בורבון, נסיך נאפולי וסיציליה מלידה ונסיך הכתר של נאפולי. לידתו אפשרה לאמו מקום במועצת המדינה, על פי חוזה הנישואין של הוריו.
קרלו מת ב-17 בדצמבר 1778 מאבעבועות שחורות בגיל 3. שישה מאחיו הצעירים ימותו מאבעבועות שחורות: הנסיכה מריה אנה (ב-1780), הנסיך ג'וזפה (ב-1783), הנסיך ג'נארו (ב-1789), הנסיך קרלו ג'נארו (גם ב-1789), הנסיכה מריה קלוטילדה (ב-1792) והנסיכה מריה אנריקטה (גם ב-1792).
הוא נקבר בכנסיית סנטה קיארה בנאפולי.
הערות שוליים

↑  Dyson. C.C, The Life of Marie Amelie Last Queen of the French, 1782-1866, BiblioBazaar, LLC, 2008, p. 33.
קרב בסינג

קרב בסינג (באנגלית: Battle of Basing) נערך ב-22 בינואר 871 סמוך לכפר אולד בסינג בהאמפשייר של ימינו, אז חלק מממלכת וסקס. היה זה הרביעי מתוך סדרת קרבות בין כוח הפלישה של הוויקינגים הדנים אשר היו חלק מהצבא הוויקינגי הגדול, לבין האנגלו-סקסונים בפיקודם של המלך אתלרד הראשון ואחיו אלפרד (לימים המלך אלפרד הגדול). הקרב והמערכה כולה מתוארים בכרוניקה האנגלו-סקסונית.
רקע לקרב

לאחר פלישת הדנים לממלכת וסקס וכיבושה של רדינג ב-28 בדצמבר 870, התחוללו שלושה קרבות בין הדנים לבין צבא ממלכת וסקס. הדנים תכננו לפשוט על הממלכה, לבזוז את יישוביה, לקבל תשלום בעבור נסיגתם ולבסוף לכובשה וליישבה, כפי שעשו בסופו של דבר במסעותיהם בממלכות הנוספות שבאי הבריטי: נורת'מבריה, מזרח אנגליה ומרסיה.
האנגלו-סקסונים ניצחו כוח סיור דני סמוך לרדינג בקרב אנגלפילד ב-31 בדצמבר 870, הובסו בקרב רדינג ב-4 בינואר 871 וניצחו פעם נוספת ב-8 בינואר, בקרב אשדון. הקרב הסתיים באבדות כבדות לשני הצדדים, אך האבדות היו משמעותיות יותר לאנגלו-סקסונים. הצבא האנגלו-סקסוני, אשר הורכב בעיקר מכוח מגויס לשעת חירום של איכרים (פירד) שחלקם שב לכפריו, נחלש מאוד ולא היה מסוגל לנצל את ההצלחה ולהכות בבסיס הדני ברדינג על מנת לסלק סופית את הפולשים. הדנים מצידם, התאוששו במהירות, ושבועיים לאחר תבוסתם יצאו שוב מרדינג, כאשר יעדם היא העיר וינצ'סטר, בירת ממלכת וסקס.
הקרב

הצבא המוחלש של אתלרד ואלפרד נאלץ לחסום את דרכם של הדנים סמוך לכפר בסינג (נקרא בימינו אולד בסינג), השוכן כ-30 ק"מ דרומית לרדינג. לוחמי שני הצדדים יצרו מערך של "קיר מגנים" (Shield wall) ונעו חזיתית אלה כנגד אלה. בניגוד לקרב אשדון, הפעם לא זכו הלוחמים האנגלו-סקסונים לתגבורת במהלך הקרב, המערך אותו החזיקו קרס ואתלרד, אלפרד ואנשיהם נאלצו לסגת משדה הקרב. בדומה לקרב אשדון, גם הפעם לא הסתיים הקרב בניצחון מכריע, כאשר האבדות שספגו הדנים מנעו את המשך מסעם לוינצ'סטר והם שבו לרדינג.
תוצאות

קרב בסינג היה הראשון בסדרה של תבוסות, שהדפו בהדרגה את הכוחות האנגלו-סקסונים אל פנים הממלכה. לאחר הקרב הוביל אלפרד קבוצות לוחמים קטנות אשר שימשו להטרדת הדנים באמצעות פגיעה ביחידות סיור שחיפשו מזון באזורים הכפריים, אך לא הצליח לגייס כוח גדול מספיק כדי לתקוף את בסיסם ברדינג. חמור מכך, עם בוא האביב הפכה האפשרות שהדנים יקבלו תגבורת מיבשת אירופה לסבירה ביותר.
כחודשיים לאחר מכן הובסו האנגלו-סקסונים גם בקרב מרטון ב-22 במרץ 871. ככל הנראה נפצע אתלרד במהלך הקרב, ומת מפצעיו ב-23 באפריל, זמן קצר לאחר חג הפסחא. אלפרד הוכתר כיורשו וקיבל ידיעות על הגעת צי תגבורת ויקינגי לרדינג, בעוד צבאו הלך והתדלדל כתוצאה מהקרבות וממספר רב של התכתשויות לא מתועדות. ככל הנראה נערכו שני קרבות נוספים לא מזוהים בתקופה שבין הקרב בבסינג לקרב במרטון.
כחודש לאחר הכתרתו של אלפרד, נחלו האנגלו-סקסונים תבוסה נוספת בקרב וילטון. על מנת להרוויח זמן, נאלץ אלפרד להגיע להסכם עם הדנים, שתמורת תשלום נכבד פינו את כוחותיהם מהממלכה, תוך שהם נוטשים את רדינג ומקימים בסיס חדש בלונדון שבממלכת מרסיה, בו בילו את החורף. במהלך חמש השנים הבאות ערכו הדנים מסעות כיבוש וביזה באזורים אחרים באי הבריטי והניחו לממלכת וסקס, עד לחידוש פלישתם בשנת 876.
לקריאה נוספת

Merkle, Benjamin R. The White Horse King: The Life of Alfred the Great. Thomas Nelson, 2009. ISBN 1418581038
הערות שוליים

↑  Merkle, עמודים 39–42, 52-65
↑  Merkle, עמוד 65
↑  Merkle, עמוד 66
↑  Merkle, עמודים 67-70
1 2  Plummer, Charles (1911). "Alfred the Great". In Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica. 1 (11th ed.). Cambridge University Press. עמוד 582
↑  Merkle, עמודים 75-79
| פלישות הוויקינגים לאיים הבריטיים |
| --- | --- | --- |
| הצבא הוויקינגי הגדול (865 - 878) | אנגלפילד • רדינג • אשדון • בסינג • מרטון • וילטון • סינוויט • אדינגטון |  |
| דנלואו | בטינגטון • סטמפורד (894) • הולם • טטנהאל • טמפספורד • דרבי • סטמפורד (918) • קורברידג' • ברוננבורג • סטיינמור • מלדון • אלטון הראשון • יום סנט ברייס • פינהו • רינגמר |  |
| קנוט הגדול (1015 - 1016) | אסאנדון • ברנטפורד |  |
| האראלד הארדרדה (1066) | פולפורד • גשר סטמפורד |  |
קתדרלת פרנקפורט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  ברתולומאוס הקדוש 
 כתובת:  Altstadt (Frankfurt/Main) 
 מיקום:  פרנקפורט
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  המאה ה-14 – המאה ה-15
 תאריך פתיחה רשמי:  1550 
 אדריכל:  מדרן גרטנר 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית/נאו-גותי
 מידות
 גובה:  95 מ' 
 קואורדינטות:  50°06′38″N 8°41′06″E﻿ / ﻿50.110556°N 8.685°E﻿ / 50.110556; 8.685
 www.dom-frankfurt.de
  (למפת פרנקפורט מוגדלת) קתדרלת פרנקפורט(למפת פרנקפורט רגילה) קתדרלת פרנקפורט
 
קתדרלת פרנקפורט המוקדשת לברתולומאוס הקדוש (בגרמנית: Kaiserdom St. Bartholomäus) היא כנסייה גותית (המשולבת במאפיינים נאו-גותיים בנוסף) המתנשאת לגובה 95 מטרים ברקיע של העיר פרנקפורט, גרמניה. הקתדרלה היא הכנסייה הראשית בפרנקפורט ושימשה תפקיד חשוב בפוליטיקת הקיסרות הרומית הקדושה. משנת 1356 החלו להיבחר בה באופן מוסדר קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, על ידי גוף הנסיכים הבוחרים, כחלק מרפורמות בולת הזהב. משנת 1562 שימשה הכנסייה אף כמקום הכתרתם של הקיסרים, כאשר קודם לכן ההכתרות התקיימו בעיר אקס לה שפל. בעת מעבר זה ניתן לכנסייה תואר קתדרלה, עקב הכבוד הרב שיוחס לה אותה התקופה. האלמנטים הנאו-גותיים של הקתדרלה הגיעו אחרי השיקום של הקתדרלה לאחר השריפה שפרצה בשנת 1867 (ב-14 באוגוסט אותה שנה). הקתדרלה שוקמה בסגנון קרוב למקורי, אך עם שינויים קלים יחסית שנוצרו על ידי האדריכל פרנץ יוזף דצינגר (Franz Josef Denzinger).
הקתדרלה נבנתה במאות ה-14 וה-15 באתר בו שכנה כנסייה מרובינגית. משנת 1356 ואילך, מלכי האימפריה הרומית הקדושה נבחרו בקתדרלה, ובשנים 1562–1792 אף הוכתרו בה. הקתדרלה נהפכה לסמל האחדות הלאומית הגרמנית, במיוחד במהלך המאה ה-19.
למרות שמעולם לא שימשה כמושב בישוף, תפקידה בפוליטיקה הקיסרית הפכה אותה לאחד הבניינים החשובים בהיסטוריית הקיסרות הרומית הקדושה והצדיקה את השם שדבק בה "הקתדרלה הקיסרית". היא ידועה בידי אנשי פרנקפורט פשוט בתור "הקתדרלה" או "הדום".
ב-1867 נהרסה הקתדרלה בשריפה ונבנתה מחדש בסגנון התחייה הגותית, בצורה הנאמנה לתוכנית המקורית של הכנסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה סבלה הקתדרלה, כמו העיר פרנקפורט, מהפצצות כבדות של בעלות הברית והפנים שלה נשרף לחלוטין. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היא נבנתה מחדש, נאמנה לסגנון הנאו-גותי.
הכנסייה בנויה מלבנים אדומות בסגנון גותיקת לבנים. כמו כנסיות גרמניות רבות, חזית הקתדרלה מורכבת ממגדל בודד ובראשו צריח מחודד. על המגדל הותקן שעון. גובה המגדל: 95 מטרים (312 רגל).
תוכנית הקתדרלה
התפתחות היסטורית של הקתדרלה. הצבעים השונים מראים על סגנונות אדריכליים שונים.
פנים הקתדרלה האדום
הערות שוליים

↑  "Emperor's Cathedral | Frankfurt Tourism". Frankfurt Tourism. אורכב מ-המקור ב-2016-11-15. נבדק ב-2017-06-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587503905171  GND: 4125053-9  LCCN: n85260885  NKC: xx0308058  VIAF: 150167960   WorldCat (עם VIAF): 150167960
קיסר ים-סופי

| קיסר ים-סופי |
| --- | --- |
 קיסר ים-סופי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: קיסריים
סוג:: קיסר
מין:: קיסר ים-סופי
שם מדעי
 Pomacanthus asfur ‏פורסקל, 1775

קיסר ים-סופי (שם מדעי: Pomacanthus asfur), או קיסר ים-סוף, הוא מין של דג ממשפחת הקיסריים, ששוכן בשוניות אלמוגים. כפי ששמו מרמז, תפוצתו מצומצמת יחסית לזו של דגי הקיסר האחרים, ומוגבלת לים האדום, המפרץ הפרסי וחופי אפריקה המזרחית, כשגבול תפוצתו הדרומי הוא זנזיבר.
מאפיינים

הקיסר הים-סופי מגיע לאורך של עד 40 סנטימטר, ומתאפיין בעיקר בצבעיו העזים כבוגר, שהם גוף כחול כהה, ראש כהה יותר מהגוף, ופס צהוב בולט באמצע הגוף. זנבו אף הוא צהוב בולט. הקיסר הים סופי דומה מאוד לקרובו קיסר הכתם, וההבדל הבולט ביותר בין השניים הוא שלקיסר הים-סופי יש זנב צהוב, בעוד שלקיסר הכתם יש זנב כחול. הבדלים נוספים שנראים לעין הם שקיסר הכתם נוטה להיות גדול יותר, וצבעו כחול בהיר יותר משל קיסר ים-סוף.
הקיסר חי בעיקר בשוניות אלמוגים, בעומקים של עד 15 מטר. הקיסר מעדיף תחומי מחייה מוגנים וצפופים, ולכן ישכון בדרך כלל בשוניות צפופות, או ליד מערות אלמוגים. כמו קיסרים אחרים, הוא ניזון בעיקר מספוגיים וחסרי חוליות קטנים. הוא חי אורך חיים יחידני, והנקבות מטילות את ביציהן על קרקע הים החולית.
הקיסר הים-סופי ביישן יותר מדגי קיסר אחרים, ועל כן נדיר יותר לראותו בטבע מאשר את קרוביו החולקים איתו את תחום תפוצתו. מזגו הביישן והנוח וצבעיו המרשימים הפכו אותו לפופולרי מאוד בקרב מגדלי דגים באקווריומים ובתור דג בתצוגות באקווריומים ציבוריים.
בישראל חי הקיסר הים-סופי במפרץ אילת בשמורת חוף האלמוגים ובמעט השוניות האחרות שנותרו במפרץ, בו חיים גם הקיסר ההדור וקיסר הכתם.
הערות שוליים

↑  קיסר ים-סופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קטוריגס

הקטוריגס (בגאלית עתיקה: Caturīges, כלומר מלכי הלחימה) היו שבט גאלי ששכן בעמק דיראנס (אנ') העליון, סביב העיירות של ימינו שורז' (אנ') ואמברין (אנ'), בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית .
שם

הם מוזכרים כקטוריגס על ידי יוליוס קיסר (אמצע המאה ה-1 לפנה"ס) ופליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), וכ-Katourgídōn (Κατουργίδων) על ידי תלמי (המאה ה-2 לספירה). השם האתני הגאלי Caturīges (ביחיד Caturix) פירושו המילולי כאמור - מלכי הלחימה. הוא נובע מהשורש הקלטי catu - (קרב, לחימה) המחובר לריגס (מלכים).
העיר שורז',שתועדה במאה ה-4. לספירה בשם Caturrigas (Cadorgas בשנת 1062, Chaorgias בשנת 1338), נקראת על שם השבט.
גאוגרפיה > טריטוריה

בני שבט קטוריגס התגוררו במסלול העליון של נהר הדירנס. הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לטריקורי, לאוונטיקי ואדנאטס (יותר במערב חיו הווקונטי), דרומית לבריגיאני ולקוואריאטס, מערבית ל-Veneni ול-Soti, וצפונית ל-סביקאנטס. הם כנראה היו לקוחות של העם הווקונטיאני הגדול יותר כחלק מהקונפדרציה שלהם.
בתחילה היו חלק ממחוז Alpes Cottiae לאחר הכיבוש הרומי, הקטוריגס שולבו במחוז Alpes Maritimae בתקופת שלטונו של דיוקלטיאנוס (284–305 לספירה).
גאוגרפיה > יישובים

העיירה הראשית שלהם הייתה ידועה בשם Eburodunum (היישוב המודרני Embrun), ממוקמת על בסיס סלע ששלט על נהר דירנס. זו הייתה תחנה חשובה בנתיב בין גאליה לחצי האי האיטלקי.  לאחר שהחלק המערבי של פרובינקיית Alpes Cottiae הועבר להרי האלפים מריטימה בפיקודו של דיוקלטיאנוס (284–305), החליף Eburodunum את Cemenelum כבירת הרי האלפים מריטימה.
היישוב Caturigomagus ("שוק של קטוריגס") הוא שורז' המודרנית, הייתה עיר גבול, ממוקמת בנתיב לאיטליה דרך מעבר מונז'נוור, בחלק המערבי של הטריטוריה הקטוריגית ליד הגבול בין Regnum Cottii לבין קונפדרצית הווקונטי. העיר, ככל הנראה, על ידי הערים הסמוכות Eburodunum ו-Vappincum (גאפ), הורדה מגדולתה במאה הרביעית לספירה ולא הייתה רשומה בין העיריות ב-Notitia Galliarum (הוא רישום רומאי של ערים המתוארכות למאות ה-4–6 לספירה) בקירוב שנת 400.
היסטוריה

לפי פליניוס, הקטוריגים היו במקור חלק מהאינסוברס. נוכחותו של Mars Caturix בעיירה אחרת בשם Eburodunum (איוורדון-לה-בן, שווייץ), כמו גם אזכורים אחרים ליד Barrois, בעמק הפו, ואולי בסבואה עילית, עשויים להצביע על גלי הגירות עתיקים, אם כי תקופתן הכיוון שלהן נותר לא ידוע.
הם מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 16–15 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום. הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס בשנים 8–9 לפני הספירה.
ראו גם

קאוטרונס
גראיוקלי
ווקונטי
לקריאה נוספת

Caesar (1917). The Gallic War. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Edwards, H. J. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-99080-7.
Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 9780674993648.
ביבליוגרפיה

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Barruol, Guy (2004). "Chorges / Caturigomagus (Hautes-Alpes)". Supplément à la Revue archéologique du centre de la France. 25 (1): 403–404. ISSN 1951-6207.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Graßl, Herbert (2006). "Caturiges". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e229360.
Kruta, Venceslas (2000). Les Celtes, histoire et dictionnaire : des origines à la romanisation et au christianisme. Robert Laffont. ISBN 2-221-05690-6.
Lafond, Yves; Walser, Gerold (2006). "Eburodunum". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e325670.
Lambert, Pierre-Yves (1994). La langue gauloise: description linguistique, commentaire d'inscriptions choisies. Errance. ISBN 978-2-87772-089-2.
Nègre, Ernest (1990). Toponymie générale de la France. Librairie Droz. ISBN 978-2-600-02883-7.
Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Caesar. Commentarii de Bello Gallico, 1:10:4; Pliny. Naturalis Historia, 3:125, 3:137.
↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 3:1:35.
↑  Falileyev 2010, s.v. Caturiges.
↑  Lambert 1994, p. 36.
↑  Delamarre 2003, pp. 111, 261.
↑  Nègre 1990, p. 153.
1 2 3 4  Graßl 2006.
↑  Talbert 2000, Map 17: Lugdunum.
↑  Kruta 2000, p. 526.
↑  Rivet 1988, p. 338.
↑  Lafond & Walser 2006.
↑  Graßl, Herbert (2006). "Alpes Maritimae". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e116390.
↑  Barruol 2004, pp. 403–404.
↑  Barruol 1969, p. 344.
↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:20.
↑  Barruol 1969, p. 32.
קריאייטור

| --- | --- |

קריאייטור בהופעה חיה בקרקוב, פברואר 2009
 מקום הקמה:  אסן 
 מוקד פעילות:  אסן, גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 סוגה:  ת'ראש מטאל
 חברת תקליטים:  SPV GmbH  Noise Records  Epic Records
 http://www.kreator-terrorzone.de
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 מיל פטרוזה  יורגן רייל כריסטיאן גיסלר סמי ילי-סירניוּ
 חברים לשעבר
 מייקל וולף   יוּרג טרזביאטובסקי  פרנק גוסדזיק   טומי וטרלי   רוברטו פיורטי   אנדריאס הרץ   ג'ו קנג'לוסי
 
קריאייטור (Kreator) היא להקת ת'ראש מטאל גרמנית שהוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה קמה בשנות השמונים המוקדמות תחת השם "טורמנטור" (Tormentor).
קריאייטור מונהגת על ידי הגיטריסט, הזמר, המשורר והמלחין מיל פטרוזה.
סגנון מוזיקלי

מבחינה מוזיקלית, קריאייטור היא להקה טכנית ביותר, שרוב שיריה מהירים ומכילים סולואים רבים.
פעמיים במהלך הקריירה הארוכה של הלהקה, חרגה קריאייטור מסגנון הת'ראש המסורתי: בשנת 1992 הוציאה הלהקה את האלבום Renewal שנטה לכיוון האינדסטריאל מטאל, ובשנת 1999 פרסמה את האלבום Endorama, שנטה לכיוון המטאל הגותי, תוך שיתוף פעולה עם סולן להקת המטאל הגותי לקרימוסה. בשנת 2001 חזרה קריאייטור לסגנון הת'ראש המסורתי עם האלבום Violent Revolution, אשר נחשב בעיני רבים לאחד מהאלבומים הטובים ביותר של הלהקה.