stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלב
אי-סבילות ללקטוז ואלרגיה לחלב

אי סבילות ללקטוז ואלרגיה לחלבון חלב הן שתי תופעות שונות. אי סבילות ללקטוז היא חוסר יכולת לעכל את סוכר החלב לקטוז אחרי גיל הגמילה, בגלל ירידה באנזים לקטאז שמתחילה אחרי גיל הגמילה, כשהתינוק כבר לא זקוק לחלב אם. זהו למעשה המצב הטבעי לאדם וליונקים האחרים. באזורים מסוימים בעולם התפתחה אצל בני האדם מוטציה ב-10,000 השנים האחרונות, שגורמת לייצור לקטאז גם אחרי גיל הגמילה ולאורך כל החיים.

הסימפטומים של אי סבילות ללקטוז עשויים להיות כאב בטן, גזים, שלשול, בחילה, או הקאות. על פי מסקנות נייר העמדה של המכון הלאומי לבריאות בארצות הברית (NIH), שפורסם בפברואר 2010, מרבית האנשים בעלי ספיגה לקויה של לקטוז אינם סובלים מסימפטומים ברמה קלינית.
לפי הערכות של קופות החולים ובתי חולים ישראלים, שיעור חוסר סבילות מלא או חלקי ללקטוז באוכלוסייה בישראל עומד על 60–70 אחוזים, אם כי יש הבדלים בין העדות השונות בקרב יהודים ישראלים וגם בקרב ערבים ישראלים.
במחקר חדש יותר שבוצע באוניברסיטת אריאל והסתמך על שיטות מחקר גנטיות מתקדמות נמצא כי שיעור חוסר הסבילות המלא או חלקי ללקטוז עומד על 80%.
אלרגיה לחלבון חלב – בהשוואה לאי-סבילות ללקטוז הנפוצה יחסית, מחקרים מהשנים האחרונות מצאו שאלרגיה לחלבון חלב קיימת בשכיחות נמוכה מאוד – בסך הכול אצל 0.3% מהתינוקות.
התנגדות מוסרית לצריכת חלב

יש המתנגדים לצריכת מוצרי חלב בהתבסס על העובדה שהפקת חלב מתועש כרוך בסבל ולרוב גם במוות לבעלי החיים. האספקטים להם מתנגדים אנשים אלה הם למשל הפרקטיקה של בידוד עגלים בה נלקחים העגלים מאימותיהם הפרות מיד לאחר לידתם ונסגרים בכלובים במטרה למנוע מהם לינוק את החלב שישווק למרכולים. כמו כן, הם מתנגדים לחליבה מכנית ומאסיבית של הפרות ולשלילת החופש הטבעי מהן.
איכות החלב בישראל

בשנת 2007 הושלמה בישראל רפורמה, במהלכה הוקמו מכוני חליבה מתקדמים בהשקעה של כ-2 מיליארד שקל. עוד לפני הרפורמה נחשב משק החלב הישראלי לאחד המובילים בעולם מבחינת איכות הייצור ובריאות העדר והפרה, לצד מקביליו בהולנד, שווייץ ודנמרק. זאת מאחר שהפרות עוברות תהליך בקרת איכות קפדני ומחמיר.
במסגרת מעקב בריאותי לפרות בודקים רופאי השירות הווטרינרי לפחות פעם בשבוע כל עדר בקר לחלב. הבדיקות כוללות את חלב הפרות, את דמן, ואת צואתן. כתוצאה משיפור הטיפול בפרות ושכלול הבדיקות פחת אחוז החולי בסוף העשור הראשון של המאה ה-21. כך, למשל, שיעור תמותת העגלים מההמלטה ועד לגמילה נמוך כיום מ-5%, לעומת כ-10% בסוף שנות ה-90. גם מספר התאים הסומטים (תאי דם לבנים שנמצאים באופן טבעי. ריבוי שלהם מהווה אינדיקציה לחולי העטין) ירד משמעותית: מ-500,000 בממוצע לפחות מ-200,000 למיליליטר חלב.
לשם בקרת התוצר, כל משלוח חלב מ-1,000 הרפתות ו-150 הדירים בישראל עובר 5 בדיקות עוד לפני כניסתו למחלבה. בבדיקות נשללת נוכחות חומרים מעכבים (אנטיביוטיקות וסולפות), חמיצות וכן דם ומים. בנוסף, נבחנים מאפיינים כמו טעם, ריח ומראה. אם מתגלה ליקוי כלשהו, אזי בהתאם לתקנון איכות החלב, החלב נאסר לשימוש לאלתר.
במקביל, מתבצעות בדיקות מעבדה מסוימות לחלב. במהלך כל שנה רופאי ופקחי הלשכות הווטרינריות מגיעים באקראי לכלל משקי החלב בישראל, ולוקחים כ-1,800 דגימות מקריות למעבדה לגילוי שאריות מן החי. שם נעשות להן 7–10 בדיקות מקיפות לחומרים לא רצויים.[דרוש מקור] חלב המתגלה כנגוע נאסר לשימוש ולשיווק ונשפך.
חלב ביהדות > במקרא

ארץ ישראל מתוארת במקרא 21 פעמים כ"ארץ זבת חלב ודבש" – תיאור שבא ללמד על עושרה ופוריותה במכילתא דרשב"י, פרק י"ג, פסוק ה' רבי אלעזר אומר: "חלב", זה חלב הפירות, רבי עקיבה אומר: "חלב", זה חלב ודאי. במשמעות הפוכה מופיעים החלב והדבש בנבואת חורבן של ישעיהו: "והיה מרב עשות חלב יאכל חמאה, כי חמאה ודבש יאכל כל הנותר בקרב הארץ" (ישעיהו, ז', כ"א–כ"ב). בספר יואל מופיע החלב בנבואת נחמה "והיה ביום ההוא יטפו ההרים עסיס, והגבעות תלכנה חלב, וכל־אפיקי יהודה ילכו מים" (יואל, ד', י"ח).
פעמים אחדות מתואר החלב כמאכל משובח:
בתיאור ביקורם של שלושת המלאכים אצל אברהם מסופר: ויקח חמאה וחלב ובן הבקר אשר עשה ויתן לפניהם והוא עומד עליהם תחת העץ ויאכלו (ספר בראשית, פרק י"ח, פסוק ח').
בשירת דבורה מסופר על פגישתה של יעל אשת חבר הקיני עם סיסרא: מים שאל, חלב נתנה; בספל אדירים הקריבה חמאה (ספר שופטים, פרק ה', פסוק כ"ה).
דבש וחלב תחת לשונך (מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"א).
חלב ביהדות > בהלכה ובמנהג

מהציווי המופיע בתורה שלוש פעמים: "לא תבשל גדי בחלב אמו" למדו חז"ל כי שילובו של בשר בחלב אסור בבישול, באכילה ובהנאה. מכאן גם למדו פרשני תנ"ך שונים, כי היה קיים מנהג כנעני ואף פולחן אלילי, שבו היו מבשלים גדי בחלב.
חז"ל אסרו חלב נוכרי מפני החשש שהגוי יערב בו חלב בהמה שאיננה כשרה.
בחג השבועות נהוג לאכול מוצרי חלב, ויש הנוהגים כך גם בחנוכה.
חז"ל אומרים שזה שחלב בהמה וחיה טהורים מותר בשתייה, הוא חידוש שהרי הוא נוצר מדם, וכן נלקח מחי ללא שחיטה. במשנה יש דעות חלוקות בין התנאים האם החלב נחשב כתוצר של דם. ברפואה לא ידוע כיום על קשר ישיר בין הדם לחלב, אך ברור שחומרי הזנה הנמצאים בדם עוברים אל בלוטות החלב, כך שאכן החלב תלוי בקיומה של כמות דם מספקת.
חלב האדם נחשב ביהדות כפרווה. ואין איסור לאוכלו עם בשר שלא אסרה תורה אלא חלב בהמה. אך אסור מדרבנן לאכולו עם בשר משום מראית העין.
אין איסור באכילתו-שתייתו לבדו (גם לשיטת הרמב"ם שבשר האדם אסור באכילה מהתורה) אך חכמים אסרו לגדול לינוק באופן ישיר מאימו אם הפסיק כבר לינוק.
בשבת אין איסור לינוק מאישה, למרות שהוצאת החלב בכלי או ביד נחשבת למלאכה. שונה הדין ביניקה מבהמה (טהורה).
חלב נקבת האדם והבהמה הוא אחד משבעה משקין.
בהלכה ישנה התייחסות גם לחלב זכר וכנראה שהייתה מציאות של בלוטות חלב בזכרים. במדרש ישנו מעשה בחסיד שמתה אשתו ונעשה לו נס שיכל להניק בעצמו את בנו. דבר דומה כתוב במדרש על מרדכי היהודי.
חלב ביהדות > הגבנה כמדד לבדיקת כשרות החלב

בתלמוד (מסכת עבודה זרה, דף ל"ה, עמוד ב') מובא תהליך גיבון החלב כסימן להבחנה בין בהמות וחיות טהורות לטמאות, שכן רק חלב של יונקים טהורים מגבן ואילו חלב של טמאים אינו מגבן. בדיקה זו התקבלה על ידי הרמב"ם להלכה ועליה מבוססות הלכות שונות בשולחן ערוך ובשאר הפוסקים.
במחקר משותף של זהר עמר, עוזי מרין ודוד אילוז מאוניברסיטת בר-אילן, נבדק חלב של יונקים שונים, טהורים וטמאים. תוצאות הבדיקה הראו על יצירת גבן בחלב של פרה, עז, כבשה, ג'מוס, יחמור אירופאי, אייל אדום, יעל וג'ירף, המוגדרים כבעלי חיים טהורים. לעומת זאת, לא נוצר גבן מהיונקים הבאים המוגדרים כבעלי חיים טמאים: סוסה, נאקה, אלפקה, ארנבון, קוף, כלבה, חזירה, וחלב אם (אדם). תוצאות המחקר איששו את הקביעה שתהליך הגיבון הוא מדד אמין להבחנה בין יונקים טהורים לטמאים.
עם זאת, קיימות עדויות לניסיונות מוצלחים ליצירת גבינה מחלב חזירים, סוסים וחמורים, וגמלים.
אטימולוגיה

"חלב" בלטינית (Lac, תעתיק עברי: לַק) וכיום הוא מופיע במושגים רבים הקשורים לחלב:
לקטוז (סוכר חלב) הוא מהמרכיבים החשובים של החלב. נגזרות כימיות של סוכר זה הן חומצה לקטית (חומצת חלב) והיון שלה, לקטט. לקטוז עצמו הוא דו-סוכר המורכב מגלוקוז ומגלקטוז; שמו של האחרון נגזר אף הוא מלטינית.
לקטאז הוא אנזים המפרק לקטוז.
לקטובצילוס (Lactobacillus) היא משפחת חיידקים הממירים לקטוז לחומצת חלב בתהליך תסיסה.
קפה לטה, לטה מקיאטו וקפה 'או-לה' הם משקאות חלביים ידועים. Latte ו-Lait פירושם "חלב" באיטלקית וצרפתית, בהתאמה, והם נגזרים מהמילה הלטינית.
ראו גם

תחליף חלב
חלב סויה
פסטור
חלב עמיד
חלב יונים
חלב חמורים (אתונות)
ספירת תאים סומטיים
חלב זכר
הגבנה
לקטאט
אמבט חלב
בעלי אף יבש

| בעלי אף יבש |
| --- | --- |
 צמרן חום
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
שם מדעי
 Haplorhini ‏פוקוק, 1918

בעלי אף יבש (שם מדעי: Haplorhini, מיוונית: 'אף פשוט') היא תת-סדרה בסדרת הפרימטים המכילה את הקופיפים והאנתרופואידים. האנתרופואידים כוללים את הקופים צרי-האף, ביניהם ההומינואידים, שאליהם שייך גם האדם.
תת-סדרה זו נבדלת בכמה מאפיינים מבעלי אף לח. המינים בקבוצה זו איבדו את האנזים שמאפשר לייצר ויטמין C. האף היבש אינו מחובר לשפה העליונה, לכן מאפשר מגוון רחב של הבעות פנים. היחס אצלם בין המוח לגוף גדול הרבה יותר מאשר אצל בעלי אף לח והחוש העיקרי בו הם משתמשים הוא ראייה.
מיון

אינפרא-סדרה קופיפים (Tarsiiformes)
על-משפחה Omomyoidea
משפחה אומומידיים (Omomyidae)
משפחה Archicebidae - נכחדה
משפחה טרסיוסיים (Tarsiidae)
אינפרא-סדרה אנתרופואידים (Anthropoidea)
משפחה Eosimiidae
משפחה Amphipithecidae
משפחה Oligopithecidae
קבוצה Parapithecoidea - נכחדה
משפחה Parapithecidae
קבוצה Proteopithecoidea - נכחדה
משפחה Proteopithecidae
קבוצה קופים צרי אף (Catarrhini)
על-משפחה Cercopithecoidea
משפחה קופים בעלי זנב (Cercopithecidae)
על-משפחה הומינואידים (Hominoidea)
משפחה גיבונים (Hylobatidae)
משפחה הומינידיים (Hominidae)
קבוצה קופים רחבי אף (Platyrrhini)
משפחה צבוסיים (Cebidae)
משפחה מרמוסטיים (Callitrichidae)
משפחה סאקיים (Pitheciidae)
משפחה קופי עכביש (Atelidae)
לעיתים גם תת-משפחת קופי הלילה (aotinae) נחשבת למשפחה עצמאית (Aotidae).
גלריה

טרסיוס
קפוצ'ין
מקוק מזוקן
גורילה מערבית
פטגוניה

ערך זה עוסק בחבל ארץ בדרום אמריקה. אם התכוונתם לחברת ביגוד, ראו .
פטגוניה (בכתום), כולל ארץ האש
קרחון פריטו מורנו
נוף אופייני למישורים הפטגוניים, חצי האי ואלדס
פינגווינים מגלנים בפטגוניה
פטגוניה (Patagonia) היא חבל ארץ המשתרע על פני כמיליון קמ"ר בחלקה הדרומי של אמריקה הדרומית, בתחומיהן של ארגנטינה (כ-787 אלף קמ"ר) וצ'ילה (כ-256 אלף קמ"ר). האזור מיושב בדלילות, וחיים בו כ-2 מיליון תושבים, רובם בארגנטינה.
מקור שמה של פטגוניה במילה פטגון (Patagón), שפירושה "בעלי כפות רגליים גדולות". כך כינה פרדיננד מגלן את תושביה הילידים של פטגוניה, שהיו גבוהים בהרבה מהאירופאים (באותה העת היה הגובה הממוצע של האירופאים כ-1.65 מ', בעוד תושביה של פטגוניה התנשאו לגובה של 1.80 מ').
סברה נוספת על מקור השם היא כי מגלן כינה את התושבים "פטגונים", כנראה על-שם מפלצת מיתולוגית בשם זה שהופיעה באגדה פופולרית באירופה של אותה תקופה, והשם דבק באזור כולו.
גאוגרפיה

פטגוניה משתרעת בין האוקיינוס השקט לבין האוקיינוס האטלנטי. גבולה הדרומי הוא מצר מגלן, המפריד בינה לבין ארץ האש. גבולה הצפוני חד-משמעי פחות, אך ההגדרה המקובלת בארגנטינה היא נהר קולורדו (אנ') הזורם מהרי האנדים לאוקיינוס האטלנטי, ומפריד בינה לבין אזורי הפמפס והקוז'ו. בצ'ילה ההגדרה המקובלת לגבול הצפוני דרומית יותר, באזור מפרץ רלונקאבי, אף שלעיתים יש המחשיבים גם את האזור שמדרום לנהר ביוביו כחלק מפטגוניה, משיקולים תיירותיים.
צורת הנוף

חלקה המזרחי של פטגוניה, המצוי כולו בתחומי ארגנטינה, מהרי האנדים ומזרחה, מאופיין באקלים צחיח ובמישורים רחבי ידיים המכוסים בשיחים נמוכים. כמות המשקעים באזור זה מועטה, והוא מצוי בצל הגשם.
הנוף המאפיין את האנדים הפטגוניים שונה בתכלית. ההרים מכוסים ביערות עד, פסגותיהם מושלגות, ויש סביבם אגמים, חלקם אגמים קרחוניים. באזור הדרומי של ההרים שדות קרח וקרחונים, אחד הידועים שבהם הוא קרחון פריטו מורנו. ההרים הפטגוניים נמוכים מהאנדים הצפוניים יותר, והגבוהים שבהם הם דומוז'ו (4,702 מ' מעל פני הים), טרומן (4,114 מ'), הר הגעש לנין (3,748 מ'), הר סן לורנסו (3,706 מ') וטרונדור (3,478 מ').
מורדותיהם המערביים של הרי האנדים הפטגוניים, נושקים למימי האוקיינוס השקט ויוצרים פיורדים. האזורים הקרובים לאוקיינוס הם גם הגשומים ביותר בפטגוניה, וכמות המשקעים השנתית בכמה מהם עשויה להגיע לכ-7,000 מ"מ בשנה.
שמורות טבע ופארקים לאומיים רבים הוקמו הן בארגנטינה והן בצ'ילה, לשם הגנה על נופיה הייחודיים של פטגוניה ועל עולם החי שלה. עם שמורות ופארקים אלה נמנים בין היתר:
בחוף האוקיינוס השקט: איסלה מגדלנה
בהרי האנדים הצ'יליאנים: אורנופירן, אלרסה אנדינו
באזור הקרחונים: הפארק הלאומי ברנרדו או'היגינס, טורס דל פאינה, לגונה סן רפאל, הפארק הלאומי לוס גלסיירס, הפארק הלאומי פריטו מורנו
בהרי האנדים הארגנטינאיים: אגם פואלו, הפארק הלאומי לוס אלרסס, הפארק הלאומי לוס ארז'אנס, הפארק הלאומי לנין, הפארק הלאומי נאוול ואפי
במישורים שממזרח להרי האנדים: לגונה בלנקה, מונטה לאון
בחוף האוקיינוס האטלנטי: חצי האי ואלדס
מבחינה מנהלית, כולל שטחה הארגנטינאי של פטגוניה את פרובינציות נאוקן, ריו נגרו, צ'ובוט וסנטה קרוס, וכן את חלקיהם הדרומיים של פרובינציות בואנוס איירס, לה פמפה ומנדוסה. פורמלית, נחשבת גם פרובינציית טיירה דל פואגו כחלק מפטגוניה, אף שהיא מצויה בארץ האש שהוא אזור גאוגרפי שונה.
שטחה הצ'יליאני של פטגוניה כולל את חלקו הדרומי של מחוז אראוקניה, את מחוז לוס ריוס, את מחוז לוס לאגוס (למעט האי צ'ילואה), את מחוז אייסן ואת חלקו הקונטיננטלי של מחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה.
פאונה

בעלי החיים האופייניים לפטגוניה הם גואנקואים, פומות, שועלים ארגנטינאים, בואשים, מארות, ארמדילים, טוקן הטוקואים וויסקאשות. העופות כוללים, בין היתר, ננדואים, פלמינגואים, בזיים, תוכיים, אווזי מגלן וברווזי קיטור.
בעלי החיים הימיים החיים לחופי פטגוניה הם פילי ים, אריות ים, פינגוויני מגלן. כן נצפים בסמוך לחופים לווייתנאים כאובלנה דרומית וקטלן. שמורת הטבע בחצי האי ואלדס, שהוכרזה גם כאתר מורשת עולמית, נחשבת לאחד האתרים הטובים בעולם לצפייה בבעלי חיים אלה.
פאונה > מינים שנכחדו

בפטגוניה נמצאו מספר רב של סוגי דינוזאורים, בהם מספר מינים חשובים במיוחד, כגון ההררזאורוס - מהדינוזאורים הקדומים ביותר הידועים כיום, והגיגאנוטוזאורוס - טורף שהיה גדול יותר מהטירנוזאורוס רקס. לצידם חיו מגוון זאורופודים ענקיים מקבוצת הטיטאנוזאורים ששגשגו באזור עד סוף הקרטיקון, בהם הארגנטינוזאורוס והפטגוטיטאן - אולי בעלי החיים הגדולים ביותר שהילכו אי פעם על פני האדמה (אורך של למעלה מ-35 מטרים ומשקל של 70 טונות ומעלה).
היסטוריה ודמוגרפיה

ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות קבע בפטגוניה כ-12,000 שנה לפני זמננו, ויש הסבורים שראשוני התושבים הגיעו אליה כבר לפני כ-15,000 שנה. במערת הידיים אמנות סלע המתוארכת כ-9,300 שנה לפני זמננו. בני הטוולצ'ה, שאכלסו את פטגוניה, ניזונו בעיקר מציד גואנקו, ובמידה פחותה יותר מציד ננדו. בסביבות האלף הראשון לפנה"ס הגיעו לפטגוניה בני המפוצ'ה, שביססו בה חקלאות.
האירופאי הראשון שהגיע לפטגוניה היה ככל הנראה פרדיננד מגלן, שהפליג לאורך חופיה ב-1520 בדרכו למצוא את המעבר מהאוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט, דרך המצר המכונה כיום על שמו, מצר מגלן. מגלן הוא שנתן לפטגוניה את שמה, כמו גם לאתרים שונים לאורך חופיה, בהם מפרץ סן מתיאס וכף וירחנס. בהמשך המאה ה-16 חקרו את האזור אירופאים נוספים, הבולט שבהם פדרו סרמיינטו דה גמבואה (1580-1579). גמבואה הקים את היישובים האירופאים הראשונים בפטגוניה, נומברה דה דיוס וסן פליפה, אך אלה ננטשו עד מהרה. בנוסף לספרד, גם אנגליה תבעה בעלות על פטגוניה, ומגלי ארצות אנגלים הגיעו אליה, בהם פרנסיס דרייק. עם זאת, גם הספרדים וגם האנגלים לא השתקעו במקום.
הספרדים החלו בניסיונות של ממש להשתלט על פטגוניה רק בסוף המאה ה-18. ב-1779 הוקם מבצר סן חוסה דה לה קנדלריה בחוף חצי האי ואלדס, אך הוא נחרב בידי בני הטוולצ'ה ב-1810. לאחר עצמאותן של ארגנטינה וצ'ילה, החלו השתיים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 לנסות להרחיב את תחומי השפעתן. צ'ילה התפשטה דרומה בתהליך שכונה "הרגעת אראוקניה" וארגנטינה ב"כיבוש המדבר". שני התהליכים הסתיימו בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19, וב-1881 גם נקבע הגבול בין המדינות, על קו פרשת המים של אמריקה בהרי האנדים.
בעקבות התייצבות השליטה של ארגנטינה וצ'ילה בפטגוניה, החלה התיישבות קבע באזור, והוקמו ערים ויישובים חדשים, חלקם בידי מהגרים שהגיעו מרחבי העולם, ובהם איטלקים, גרמנים, סלאבים, ולשים ואפריקאנרים. עם זאת, גם כיום מאוכלסת פטגוניה בדלילות רבה, וצפיפות האוכלוסין בה נאמדת בכ-1.9 תושבים לקמ"ר (2.2 בארגנטינה ו-1.0 בצ'ילה). עיקר התושבים מתרכזים לאורך החוף האטלנטי, באזור הצפוני של הרי האנדים ובחלקו הצפוני של חוף האוקיינוס השקט. הערים הגדולות בפטגוניה הן:
| עיר | פרובינציה / מחוז | מספר תושבים |
| --- | --- | --- |
| נאוקן | ארגנטינה נאוקן | כ-202 אלף |
| קומודורו ריוודוויה | ארגנטינה צ'ובוט | כ-141 אלף |
| פונטה ארנס | צ'ילה מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה | כ-130 אלף |
| טרלאו | ארגנטינה צ'ובוט | כ-93 אלף |
| בארילוצ'ה | ארגנטינה ריו נגרו | כ-91 אלף |
| ריו גז'גוס | ארגנטינה סנטה קרוס | כ-79 אלף |
| חנרל רוקה | ארגנטינה ריו נגרו | כ-78 אלף |
| צ'יפולטי | ארגנטינה ריו נגרו | כ-75 אלף |
| פוארטו מדרין | ארגנטינה צ'ובוט | כ-58 אלף |
| קויאיקה | צ'ילה אייסן | כ-50 אלף |
כלכלה

כלכלת פטגוניה מבוססת על כרייה ועל חקלאות. גילוי נפט בסמוך לקומודורו ריוודוויה ב-1907 הביא להאצה בפיתוח הכלכלי של פטגוניה, והתוצר לנפש בחבל ארץ זה גבוה מהממוצע ביתר ארגנטינה וצ'ילה.
גידול כבשים היה הענף הכלכלי העיקרי בפטגוניה מאז סוף המאה ה-19. ירידת מחירי הצמר הביאה לדעיכה בענף, אך הוא עדיין מהווה ענף מרכזי באזור. בחלקה הארגנטינאי של פטגוניה כ-7.5 מיליון כבשים, כמחצית הכבשים בארגנטינה כולה. בפטגוניה גם חוות לגידול בקר, סוסים וחזירים, אך בשיעור נמוך יותר.
במחצית השנייה של המאה ה-20 החלה להתפתח התיירות בפטגוניה. אתרים כגון קרחון פריטו מורנו, חצי האי ואלדס, טורס דל פאינה, בארילוצ'ה ואזור האגמים הארגנטינאי מושכים אליהם תיירים רבים מדי שנה. תיירים אחרים מגיעים לפטגוניה בדרכם לארץ האש ולאנטארקטיקה.
לקריאה נוספת

ורלין קלינקנבורג, פטגוניה כוחו של שינוי, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 141, פברואר 2010
האקספרס הפטגוני הישן, פול תרו
הערות שוליים

↑  דן גזית, פטגוניה: סוף העולם במיטבו, באתר ynet, 12 ביולי 2016
↑  הנתונים לגבי ארגנטינה הם מ-2001 ולגבי צ'ילה מ-2002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529555705171  LCCN: sh85098624  NARA: 10046223  NDL: 00569071  NKC: ge130376  VIAF: 158582259   WorldCat (עם VIAF): 158582259 
בן מפוצ'ה, 1901
פונטה ארנס, העיר הגדולה ביותר בפטגוניה הצ'יליאנית
בית העירייה בבארילוצ'ה
חוואי בצ'ובוט
אובלנה דרומית בסמוך לחצי האי ואלדס
פרקסינוסקופ

פרקסינוסקופ מתוצרת גרמניה הפועל על ידי מנוע אוויר חם
פרקסינוסקופ
פרקסינוסקופ הוא מכשיר להקרנת סרטים מצוירים, שהומצא בשנת 1873 על ידי אמיל רנו.
המכשיר עגול ודומה לסיר רחב. לדופנו הפנימית מוצמדת סדרת ציורים של שלבי תנועה, המשתקפת במערכת מראות. סדרת הציורים הותקנה על ציר במרכז המכשיר ואפשרה, בזמן שה"סיר " מסתובב, לקבל אשליית תנועה היוצרת מעין סרט מצויר.
גרג אגן

| --- | --- |
 לידה:  20 באוגוסט 1961 (בן 63) פרת', אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 מקום מגורים:  פרת' 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוסטרליה המערבית 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני 
 פרסים והוקרה:  פרס לוקוס ליצירת פרוזה קצרה מאוד (2000)  פרס סיון לספר המתורגם הטוב ביותר (2005)  פרס סיון לסיפור הקצר המתורגם הטוב ביותר (2003)  פרס לוקוס ליצירת פרוזה קצרה מאוד (1999)  פרס סיון לספר המתורגם הטוב ביותר (2006)  פרס סיון לסיפור הקצר המתורגם הטוב ביותר (2010)  פרס סיון לסיפור הקצר המתורגם הטוב ביותר (2001)  פרס סיון לסיפור הקצר המתורגם הטוב ביותר (2002)  פרס גיגמש (2000)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1999)  פרס איגנוטוס לרומן הזר הטוב ביותר (2010)  פרס לוקוס לנובלה (1999)  פרס גיגמש (1999)  פרס לרומן מדע בדיוני על שם ג'ון וו. קמפבל (1995)  פרס דיטמאר  פרס  הייאקאווה  פרס הדמיון הגדול  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.gregegan.net
 
גרן אגן (באנגלית: Greg Egan;‏ נולד ב-20 באוגוסט 1961) הוא סופר מדע בדיוני אוסטרלי.
אגן פרסם את היצירה הראשונה שלו בשנת 1983. הוא מתמחה בסיפורי מדע בדיוני קשה עם עיסוק במתמטיקה ובאונטולוגיה קוונטית, כולל דיונים בטבע ההכרה. נושאים אחרים כוללים גנטיקה, מציאות מדומה, פוסט-הומניזם,
mind uploading, מיניות, בינה מלאכותית, ועליונותו של הנטורליזם המטאפיזי על פני הדת. אגן ידוע בנטייתו להתמודד בצורה יסודית עם חומר טכני סבוך, כמו המצאת פיזיקה חדשה ואפיסטמולוגיה חדשה. אגן זוכה פרס הוגו ושמונה סיפורים שלו היו מועמדים להוגו. כמו כן זכה בפרס Campbell לרומן הטוב ביותר. בסיפוריו הראשונים יש אלמנטים בולטים של ספרות אימה.
אגן פרסם סיפורים קצרים במגוון מגזינים של מדע בדיוני, כולל פרסומים קבועים במגזינים המוכרים Interzone ו-Asimov's Science Fiction.
לאגן תואר ראשון במתמטיקה מהאוניברסיטה של מערב אוסטרליה, והוא גר כיום בפרת'.
אגן הוא צמחוני.
אגן אינו משתתף בכנסי מדע בדיוני, אינו חותם על ספריו, ואין תמונות שלו באינטרנט,‏ אם כי גם אתרי חובבי מדע בדיוני וגם גוגל פרסמו בטעות תמונות של אחרים באותו השם כאילו הם של הסופר.
ספריו שתורגמו לעברית: מצוקה, ההסגר.
עבודותיו > רומנים

An Unusual Angle (1983), ISBN 0-909106-12-6
Quarantine (1992), ISBN 0-7126-9870-1 פורסם בעברית בשם "ההסגר" בהוצאת כתר בתרגומו של איתמר פארן.
Permutation City (1994), ISBN 1-85798-174-X
Distress (1995), ISBN 1-85798-286-X פורסם בעברית תחת השם "מצוקה" בהוצאת עם עובד בתרגומה של ירדנה גבתי (1998).
Diaspora (1997), ISBN 1-85798-438-2
Teranesia (1999), ISBN 0-575-06854-X
Schild's Ladder (2002), ISBN 0-575-07068-4
Incandescence (2008), ISBN 1-59780-128-3
Zendegi (2010), ISBN 978-1-59780-174-4
Orthogonal: Book One: The Clockwork Rocket (2011), ISBN 978-1-59780-227-7
Orthogonal: Book Two: The Eternal Flame (2012), ISBN 978-1-59780-291-8 ‏
עבודותיו > אוספים

Axiomatic (1995), ISBN 1-85798-281-9
Our Lady of Chernobyl (1995), ISBN 0-646-23230-4
Luminous (1998), ISBN 1-85798-551-6
Dark Integers and Other Stories (2008), ISBN 978-1-59606-155-2
Crystal Nights and Other Stories (2009), ISBN 978-1-59606-240-5
Oceanic (2009), ISBN 978-0-575-08652-4
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Axiomatic"

The Infinite Assassin
The Hundred Light-Year Diary
Eugene
The Caress
Blood Sisters
Axiomatic
The Safe-Deposit Box
Seeing
A Kidnapping
Learning to Be Me
The Moat
The Walk
The Cutie
Into Darkness
Appropriate Love
The Moral Virologist
Closer
Unstable Orbits in the Space of Lies
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Our Lady Of Chernobyl"

Chaff
Beyond the Whistle Test
Transition Dreams
Our Lady of Chernobyl
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Luminous"

Chaff
Mitochondrial Eve חווה המיטוכונדרית
Luminous
Mister Volition
Cocoon
Transition Dreams
Silver Fire
Reasons to Be Cheerful
Our Lady of Chernobyl
The Planck Dive
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Dark Integers and Other Stories"

Luminous
Riding the Crocodile
Dark Integers
Glory
Oceanic
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Crystal Nights and Other Stories"

Lost Continent
Crystal Nights
Steve Fever
TAP
Induction
Singleton‏
Oracle
Border Guards
Hot Rock
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים שפורסמו בספר "Oceanic"

Lost Continent
Dark Integers
Crystal Nights
Steve Fever
Induction
Singleton
Oracle
Border Guards
Riding the Crocodile
Glory
Hot Rock
Oceanic
עבודותיו > סיפורים קצרים > סיפורים אחרים

Only Connect
Yeyuka
Worthless
Mind Vampires
Neighbourhood Watch
Wang's Carpets‏
Reification Highway
Dust‏
Before
Fidelity
The Demon's Passage
In Numbers
The Vat
The Extra
Beyond the Whistle Test
Scatter My Ashes
Tangled Up
The Way She Smiles, The Things She Says
Artifact
עבודותיו > מאמרים אקדמיים

"An Efficient Algorithm for the Riemannian 10j Symbols" by Dan Christensen and Greg Egan
"Asymptotics of 10j Symbols" by John Baez, Dan Christensen and Greg Egan
פרסים

"Permutation City": זוכה פרס Campbell ‏ (1995)
"Oceanic": זוכה פרס הוגו, פרס לוקוס, Asimov's Readers Award ‏ (1999)
אגן זכה חמש פעמים בפרס Seiun (אנ').
"Teranesia" היה אמור לזכות בפרס Ditmar (פרס המדע הבדיוני האוסטרלי) בשנת 2000. אגן סירב לקבל את הפרס.
השתתפות בקבוצות דיון

אגן כותב מפעם לפעם בקבוצות דיון Usenet, בעיקר בנושאים מדעיים וטכניים, וזאת תחת שמו האמיתי. מדצמבר 1994 עד לספטמבר 1999 הוא פרסם באופן קבוע בקבוצה rec.arts.sf.written, ושם דן עם קוראיו אודות עבודותיו ובנושאי מדע בדיוני בכלל.
הערות שוליים

↑  Bibliography
↑  The Locus Index to SF Awards
↑  Iran Trip Diary
↑  Interviews
↑  Photos of Greg Egan
↑  Google, the Stupidity Amplifier
↑  Night Shade Books web site. "The Eternal Flame". אורכב מ-המקור ב-2012-05-13. נבדק ב-17 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  www.orionbooks.co.uk. "The Eternal Flame". נבדק ב-17 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wang" מתייחס למתמטיקאי האו ואנג – ה"שטיחים" הם דוגמאות חיות של אריחי ואנג. סיפור זה הפך לחלק מהספר "Diaspora".
↑  "Dust"
הפך לחלק מהספר "Permutation City".
↑  Locus Science Fiction Foundation, "Greg Egan", www.sfadb.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453542105171  PLWABN: 9810691048705606  BIBSYS: 9031275  BNE: XX1414321  BnF: cb13772878v (data)  CiNii: DA12153188  GND: 11365491X  ISNI: 0000 0001 2148 6087  LCCN: n85010566  MusicBrainz: 9fbb3f81-c22e-4d4e-81ab-79dd28e8d5dd  NDL: 00753077  NKC: xx0001235  NLA: 36233678  NLG: 192283  NLK: KAC200309478  NSK: 000420176  NTA: 15379948X  RERO: 02-A003209741  SUDOC: 070505705  Trove: 619034  VIAF: 116627865   WorldCat (עם VIAF): 116627865
כרמל צאיג

| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1993 (בת 31) תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל
 מקום לימודים:  תיכון עירוני ד'  אוניברסיטת תל אביב 
 
כרמל צאיג (נולדה ב-19 בדצמבר 1993) היא סטנדאפיסטית, קומיקסאית, כותבת ויוצרת תוכן ישראלית.
ביוגרפיה

צאיג נולדה וגדלה בתל אביב-יפו, ולמדה בבית הספר לאמנויות ובתיכון עירוני ד'. אביה הוא איציק צאיג, לשעבר מנכ"ל אסם השקעות. צאיג היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב לתואר ראשון בספרות והיסטוריה כללית. כיום היא סטודנטית מחקר לתואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות.[דרושה הבהרה]
ב-2016 החלה לפרסם בפייסבוק קומיקס פרי עטה תחת השם "במקום להתאשפז" העוסק בחוויות החיים של נערות בעלות הפרעת אישיות גבולית. הקומיקס זכה להצלחה רבה ומונה עשרות אלפי עוקבים בפייסבוק. באותה שנה החלה לעשות סטנד-אפ. ב-2017 החלה להגיש פינה קומית סאטירית בתוכנית "היום שהיה" בערוץ 10, עד לסגירת הערוץ בשלהי 2018. ב-2019 התחילה לכתוב למגזין "בלייזר" כתבות בנושאי מין, מערכות יחסים ושימוש בסמים. אחת הכתבות הבולטות שלה הייתה בנושא סגירת מועדוני החשפניות. כתבה זו זכתה לתגובות רבות ומגוונות.
ב-2022 פרסמה רומן גרפי פרי עטה בשם "תודה אבא" תחת השם הכולל "במקום להתאשפז". באותה שנה החלה להגיש את הפודקאסט "זינוק לאתמול" ביחד עם איתי בן-שמחון בתאגיד השידור הישראלי, והחלה להופיע ברחבי הארץ עם הופעת סטנד-אפ מלאה בשם "מצחיקה אובייקטיבית".
ב-2024 החלה להגיש פודקאסט סאטירי בשם "אזהרת טריגר" עם אספיר איובוב. באותה השנה גם הפכה לפאנליסטית קבועה בתוכנית "צעקות עם גיא אדלר" בערוץ "רלוונט". בנוסף, מעבירה סדנאות כתיבה וקריאה עם הסופר והחוקר ערן הורוביץ בספריית "מגדל שלום" בתל אביב.
ב-2025 הופיעה בכתבת שער ל״גלריה״ של עיתון הארץ.
הערות שוליים

↑   כרמל צאיג עצובה מסיום המונדיאל ומצדיעה לקבוצה המנצחת: בנים!, סרטון  באתר יוטיוב
↑  כרמל צאיג, סגירת מועדוני החשפנות: טור דעה, באתר ynet, 26 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012412358005171  VIAF: 7630169084867990310007   WorldCat (עם VIAF): 7630169084867990310007
שוקי נגר

שוקי נגר (נולד ב-7 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.