stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת חללי סיירת גולני במלחמת ההתשה
הערות שוליים

↑  קובי פינקלר, אנדרטה לזכר שמונת חללי סיירת גולני, באתר ערוץ 7, ‏15 בנובמבר 2021
↑    ישראל מושקוביץ, זוכרים את הלוחמים, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בנובמבר 2021
רוברטו לווינגסטון

רוברטו מרסלו לווינגסטון (בספרדית: Roberto Marcelo Levingston;‏ 19 בינואר 1920 – 17 ביוני 2015) היה קצין צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה בתחילת שנות ה-70 בתקופת המשטר הצבאי במדינה.
לווינגסטון נולד בפרובינציית סן לואיס. הוא שירת בצבא במודיעין ובשנת 1968 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות ארגנטינה בוושינגטון. כאשר הודח הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה ביוני 1970, שב לווינגסטון לארגנטינה לבקשת החונטה הצבאית שהייתה מורכבת מראשי הזרועות בצבא ומונה לנשיא.
לווינגסטון הנהיג מדיניות כלכלית פרוטקציוניסטית של עידוד רכישת תוצרת ארגנטינית ופיקוח מחירים והביא להרעה במצב הכלכלי הגרוע ממילא בארגנטינה, שסבלה ממשבר עמוק וגידול בשיעור המובטלים. לווינגסטון ביקש לדחות את החזרה למשטר דמוקרטי למשך מספר שנים מחשש לניצחון של חואן דומינגו פרון בבחירות. הוא הסתכסך עם חברי החונטה, ובין השאר פיטר את שר הרווחה שהיה מקורב לגנרל לנוסה. במרץ 1971 הגיעו חילוקי הדעות בין לווינגסטון ומפקד הצבא אלחנדרו לנוסה לנקודת רתיחה, על רקע חילוקי דעות בנוגע לטיפול במהומות במחאה על המדיניות הכלכלית ונגד הדיקטטורה בקורדובה ובעקבות כך ביקש לווינגסטון להדיח את לנוסה מתפקידו כראש הצבא. בתגובה, הדיחה החונטה הצבאית את לווינגסטון והוא הוחלף על ידי אלחנדרו לנוסה.
באוקטובר 1971 לווינגסטון היה מעורב בניסיון הפיכה כושל נגד לנוסה ובעקבות זאת הוא נעצר.
הערות שוליים

↑  גנרל לוינגטון נשיא ארגנטינה, דבר, 15 ביוני 1970
↑  צל פרון מרחף על ארגנטינה, דבר, 11 באפריל 1971
↑  גריגורי נוקס, ארגנטינה: מי שהמליך - הדיח, דבר, 24 במרץ 1971
↑  William C. Smith, Authoritarianism and the Crisis of the Argentine Political Economy, page 187
↑  Heads of States and Governments Since 1945, page 40
↑  נשיא ארגנטינה לשעבר - במעצר, דבר, 20 באוקטובר 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357411905171  BIBSYS: 13013951  GND: 1018400435  ISNI: 0000 0000 2229 3677  LCCN: n82252152  SNAC: w6476vht  SUDOC: 15387046X  VIAF: 11209271   WorldCat (עם VIAF): 11209271 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארגנטינאים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגל

ערך זה עוסק בכלי חקלאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מַגָּל הוא כלי חקלאי קדום ששימש לקצירת יבול לפני המצאת החרמש והמקצרה. הוא מורכב מלהב מעוקל וידית קצרה. פנים העיקול הוא הצד החד, כך שהמשתמש יוכל להניף את הלהב אל בסיס היבול תוך כדי שהוא לוכד אותו בעיקול וחותך אותו באותו הזמן.
השימוש במגל
המגל של לפש

לפי המיתולוגיה הצ'רקסית לפש היה זה שפרזל לראשונה את המגל בהרי הקווקז. האגדה מספרת כי באחד הימים פנתה קבוצת גברים ללפש בבקשה שיפרזל כלי חדש אשר יחליף את הסכין, וזאת כדי לקצור את החיטה בדרך יעילה יותר. לפש השיב כי הוא איננו בקיא ברעיונות, אלא כוחותיו מעניקים לו את היכולת לפרזל עם הידיים. הוא הציע כי יפנו אל יאספ שנחשבה לאישה נבונה וציין כי היא זו שתוכל לסייע להם בפתרון. הגברים פנו אל ביתה של יאספ וגילו כי מדובר באשה זקנה ועיוורת. הם לא היו מרוצים ואף לעגו כי איך אישה שהזדקנה והתעוורה תוכל לעזור להם.
יאספ כעסה על אופן התנהגותם והחלה למלמל בקול רם. הם חשבו שהיא מטילה עליהם כישוף ונסו על נפשם בחזרה אל לפש. ברגע שהתייצבו אצל לפש וסיפרו לו על שהתרחש בביתה של יאספ, הוא גער בהם והפציר שיחזרו אליה. הוא סיפר כי יאספ לא מטילה כישופים כשהיא ממלמלת אלא היא רוגזת עליהם על כך שהם לא מצליחים לפרש דברים שהם ברורים כשמש. הוא ביקש כי הפעם הם יטו את האוזן ויקשיבו לדברי החכמה של יאספ. כשהגברים שבו שנית ליאספ ושמעו בקולה, הם שמעו אותה ממלמלת "לו הייתם רואים תרנגול, הייתם מפרזלים את זנבו למגל". הם לא הבינו את פשר הדבר, אך לפש ידע כי אם יצליח לפרזל כלי הדומה לזנב התרנגול, הוא יקבל מגל לקציר.
היסטוריה

גזע התבואה עשיר בדו-תחמוצת הצורן, וחיתוכו משאיר עקבות ומאפיינים ייחודיים של בלאי על הכלי החותך. כאשר מאפיינים אלו מתגלים על אבנים קדמוניות, הם מרמזים על פיתוח חקלאי באותה תקופה.
מגלים ראשונים הותקנו על ידי קיבוע שברי אבנים חדות לתוך ידית מעץ או עצם. מאוחר יותר החלו לייצר מגלים ממתכת.
על אף שהמגל הוא כלי עבודה קדום, עוד במאה העשרים ניתן היה לראות חקלאים ערביים בארץ ישראל עושים בו שימוש נרחב בעיקר בקציר תבואה בחלקות קטנות ברחבי יהודה שומרון ורמת הגולן בסוף שנות השישים לאחר מלחמת ששת הימים.
אופן השימוש

על הקוצר לאוחז את ידית המגל בידו הדומיננטית וביידו האחרת לאחוז באלומת השיבולים אותה הוא קוצר. בכך נוצרת התנגדות לתנועת היד עם הלהב תוך כדי חיתוך הגבעולים.
שימושים נוספים

במיתוסים יוונים, המגל היה כלי הנשק של קרונוס ופרסאוס.
בצה"ל המגל בשילוב חרב מסמל את יחידות הנח"ל ונמצא גם בתג יחידת חטיבת הנח"ל. המגל בשילוב חרב וכנפי צניחה הוא סמל הנח"ל המוצנח, גדוד בזלת. בנוסף משולב המגל גם בסמלי היחידות המיוחדות בחטיבת הנח"ל: הפלח"ן, הפלנ"ט והפלס"ר.
המגל בשילוב עם פטיש משמש סמל לקומוניזם; ראו הפטיש והמגל.
בלועזית, ה-Sickle משמשת כיחידת כסף בסדרת הספרים "הארי פוטר".
בלועזית, ה-"SS-25 Sickle" הוא קוד הדיווח של נאט"ו עבור הטיל הבליסטי הבין-יבשתי ה-"RT-2PM Topol".
החלפת שיני לסת של חמור, מה שמכונה "לחי של חמור", באבני צור שימש כמגל וככלי נשק. אחת ההשערות הן ששמשון גבר על 1,000 הפלשתים בעזרת לחי חמור כזו.
גלריית תמונות

מגל ששימש חקלאים ערביים בכפרים בדרום הארץ, שנות ה-30 של המאה ה-20
מגל ששימש חקלאים ערביים בכפרים בדרום הארץ, שנות ה-60 המאה ה-20
מגל שלושה להבי צור בתוך מסגרת משוחזרת מעצם בעלי חיים משער הגולן, התקופה הנאוליתית. תצוגה מוזיאון דגון חיפה
הערות שוליים

↑   הנשק הכי קטלני בתנ"ך והחבל הכי חזק של הזמן הקדום | בשביל הסיפור, סרטון בערוץ "כאן דיגיטל – תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 09:53)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541344005171  GND: 4126532-4  HDS: 028684  LCCN: sh85122299  NDL: 00564792  NKC: ph516953 
חקלאי משתמש במגל, אנגליה, 1942
השוואה בין מגל לחרמש
הנס קרבס

| --- | --- |

הנס קרבס, 1944
 לידה:  4 במרץ 1898 הלמשטדט, הקיסרות הגרמנית האימפריה הגרמנית
 התאבד:  2 במאי 1945 (בגיל 47) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1945 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ה-OKH
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל הנס קרבס  (בגרמנית: Hans Krebs;‏ 4 במרץ 1898 – 2 במאי 1945) היה ראש המטה הכללי האחרון של צבא היבשה הגרמני (ה-OKH) במלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

אנטוני ביוור, נפילת ברלין, הוצאת יבנה, 2003
ויליאם שיירר, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1962
קורנליוס ראיין, הקרב האחרון, הוצאת לוין אפשטיין.
בית איל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתנ"ס, אתר הנצחה 
 כתובת:  אשדות יעקב מאוחד 
 מיקום:  מועצה אזורית עמק הירדן 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  אורנה שמעוני 
 
 קואורדינטות:  32°39′47″N 35°34′50″E﻿ / ﻿32.663128°N 35.580567°E﻿ / 32.663128; 35.580567
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) בית איל(למפת עמק בית שאן רגילה) בית איל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית איל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית איל
 
בית איל הוא מרכז ספורט, בריאות, תרבות והנצחה, הממוקם בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד שבעמק הירדן. הוא נקרא על שמו של איל שמעוני, בן הקיבוץ, שנפל בלבנון ב-18 בספטמבר 1997. המרכז הוקם ביזמתה של אורנה שמעוני, אמו של איל, ועל ידה. בבית מצוי גם מרכז הנצחה לכל חללי ישראל בלבנון.
הבית

בבית איל קיימים בריכת שחייה מקורה, בריכה הידרותרפית, בריכת פעוטות, סאונה, טיפולי ספא, חדר כושר, סטודיו חוגים, אולם הרצאות, אמפיתיאטרון פתוח, מדשאות ומתקנים לילדים. במקום מתקיימים חוגים ופעילויות מגוונים. במקום התקיימו בשנים 2008–2013 אליפויות ישראל בשחייה בחורף, עד להקמתה של בריכת טוטו וינגייט שבה מתקיימות כיום אליפויות ישראל.
המוטו של המקום היא "הרמוניה של חיים" ומטרתו היא שילוב בין כל הגילאים, הקבוצות והגוונים הרבים בחברה הישראלית, בדגש על שילוב בעלי המוגבלויות בחברה, וחיבורם של כל אלו עם זכרם של הנופלים במערכות ישראל.
הבית תוכנן על ידי האדריכל דניאל בר קמא.
הבית > ציר ארזי הלבנון

במפלס העליון של הבית מתפרסת לאורכו תצוגת זיכרון נרחבת הנקראת ציר ארזי הלבנון. היא מנציחה את שמות כל חללי היישוב בארץ ישראל וצה"ל שנפלו בלבנון - 1,397 במספר, ואת שמות 212 האזרחים שנרצחו בפעולות איבה שמקורן בלבנון. המונצחים הראשונים במקום הם כ"ג יורדי הסירה.
תצוגת הזיכרון מספרת את סיפור האירועים והמלחמות בין ישראל ולבנון משנת 1941 ואילך. היא כוללת טקסטים רבים ומסכי וידאו. במפלס תחתון ממוקם חלל המדמה מוצב של צה"ל ובו תמונות גדולות ומחשבים המיועדים ללמידה ולהתייחדות עם הנופלים וכן מסך להקרנת סרטים.
הערות שוליים

↑  באתר יזכור מנויים 1,354 מונצחים בבית איל.
מינורו גנדה

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1904 מחוז הירושימה, האימפריה היפנית
 פטירה:  15 באוגוסט 1989 (בגיל 84) מצויאמה, יפן 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 השכלה:  הקולג' ללוחמה ימית  האקדמיה הימית הקיסרית 
 השתייכות:  הצי הקיסרי היפני הצי הקיסרי היפני  כוחות ההגנה האווירית העצמית של יפן כוחות ההגנה העצמית של יפן
 תקופת הפעילות:  1924–1945 (הצי הקיסרי) 1954 – 1962 (כוחות ההגנה)
 דרגה:  קפטן (הצי הקיסרי) גנרל (כוחות ההגנה)
 תפקידים בשירות
 קצין המטה הכללי של הצי הקיסרי, קצין תעופה ראשי על גבי זואיקאקו, קצין מטה הצי האווירי הראשון, מפקד יחידה 343 קוקוטאי, ראש מטה כוחות ההגנה העצמית של יפן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה ההתקפה על פרל הארבור
 עיטורים
 מסדר השמש העולה, דרגה שנייה  מפקד בלגיון ההצטיינות  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
מינורו גנדה (Genda Minoru 源田实; ‏ 16 באוגוסט 1904 - 15 באוגוסט 1989) היה קצין תעופה בצי הקיסרי היפני ובכוחות ההגנה העצמית של יפן. הוא ידוע בעיקר בזכות חלקו בתכנון ההתקפה על פרל הארבור.
ראשית חייו

מינורו גנדה היה בנו השני של איכר ממחוז הירושימה. לאחר שסיים את לימודיו בחטיבת הביניים, הצטרף גנדה לאקדמיה הימית הקיסרית במטרה להפוך לטייס מטוסי קרב. הוא סיים את לימודיו באקדמיה בנובמבר 1929 במקום הראשון בכיתתו.
הצי הקיסרי היפני

במשך שש השנים הבאות עבר גנדה במהירות בין תפקידים מבצעיים ותפקידי מטה שונים. ב-1931 נשלח גנדה לנושאת המטוסים אקאגי. גנדה השיג הכרה בצי היפני בזכות פיקודו על "הקרקס של גנדה" - קבוצת טייסים שטסו ברחבי יפן וביצעו מופעי אווירובטיקה על מנת להעלות את המודעות לענף התעופה הימית. את הניסיון המבצעי שלו צבר גנדה בטייסת המשולבת השנייה במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ב-1937, וב-1938 שימש מדריך בכיר בבסיס האוויר ביוקוסוקה.
בשנות ה-30 היו נושאות המטוסים נשק חדש שטרם עמד במבחן המלחמה. מרבית האסטרטגים והטקטיקאים הימיים של אותה עת ראו בנושאת המטוסים כאמצעי המספק הגנה אווירית לצי עמו הוא מפליג מפני מפציצי האויב. גנדה, לעומת זאת, חזה את הפוטנציאל הגלום בהתקפה אווירית רחבת היקף ממספר נושאות מטוסים המפליגות יחד.
בתור תומך נלהב בתעופה ימית, ניסה גנדה לשכנע את הצמרת הצבאית ביפן לעצור את בניית אוניות המערכה, ובמקומן להשקיע משאבים בבניית נושאות מטוסים, צוללות, סיירות ומשחתות. יותר מכל, גנדה טען שעל מנת לנהל מלחמה מוצלחת כנגד ארצות הברית, בריטניה והולנד על יפן להקים צי אווירי גדול ומתקדם.
פרל הארבור ומלחמת העולם השנייה

תוכנית ההתקפה על פרל הארבור, אותה הוציא לפועל אדמירל איסורוקו יממוטו, הייתה למעשה פרי תכנונו של גנדה בשיתוף קציני מטה אחרים. יממוטו הכיר את גנדה ב-1933 כשהאחרון שירת על נושאת המטוסים ריוג'ו. יממוטו תכנן תחילה לתקוף את פרל הארבור ממרחק של עד 1,000 קילומטר. לפי תוכניתו של יממוטו, ינטשו הטייסים את מטוסיהם באוקיינוס, בקרבת האי אואהו, ומשחתתות וצוללות יאספו אותם לאחר מכן. מטרת תוכניתו של יממוטו הייתה למוטט את צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית על ידי טיבוע אוניות המערכה שלו, בהתאם לתפיסה של אותה תקופה שקבעה שאוניות המערכה היו הנשק הימי החשוב ביותר.
בקיץ 1940 נבחר גנדה, אז בדרגת לוטננט-קומנדר, על ידי משרד הצי היפני לנסוע כנספח צבאי לאירופה ולתעד את התקפות האוויר של הגרמנים ואת דרכי ההתגוננות מפניהן של הבריטים במהלך הקרב על בריטניה. דוחותיו בנושא חיל האוויר המלכותי, מטוסי ההוקר הוריקן והספיטפייר כנגד מטוס המסרשמיט תרמו לכך שהמטוס היפני A6M זירו היה עדיף בביצועיו על כל המטוסים האירופאים. הדוחות הסודיים האלה נכתבו בעת שהותו של גנדה בלונדון, ונמסרו אישית על ידו למשרד הצי היפני.
עם שובו ליפן בפברואר 1941, נשלח גנדה לשייטת נושאות המטוסים הראשונה, שם פגש את יממוטו שביקש ממנו להעיר על תוכניתו. גנדה הדגיש בפני יממוטו ש"סודיות היא המפתח, והפתעה היא המרכיב החשוב ביותר." גנדה החל לעבוד על תוכנית התקפה משלו, ובה העדיף מתקפה רחבת היקף ששילבה שש נושאות מטוסים. גנדה היה אחראי למרבית האימונים לקראת המבצע, במיוחד לימוד טקטיקות חדשות לירי טורפדו במים רדודים, שימוש במטוסים טקטיים להפצצה ותאום פעולותיהן של מספר נושאות מטוסים בו זמנית.
ההפתעה שהושגה בהתקפה על פרל הארבור הביאה לניצחון מוחץ לצד היפני, שהטביע שתים עשרה אוניות מלחמה והשמיד מעל 180 מטוסים אמריקאים. היפנים לא איבדו אף כלי שיט ו-29 מטוסים בלבד אבדו. במהלך ששת החודשים הבאים של המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט הפליגו כוחות הצי הקיסרי היפני במימי האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי והסבו נזק כבד לכוחות בעלות הברית. בקרב מידוויי, בו איבד הצי היפני ארבע נושאות מטוסים מתוך שש, התהפכו היוצרות, ומצבו של הצי החל להדרדר.
גנדה השתתף אישית בקרבות רבים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה טייס קרב ידוע וצבר מעל ל-3,000 שעות טיסה. לקראת סוף המלחמה הוא ארגן יחידה אווירית שהיוותה תחליף לקמיקזה שנקראה "343 קוֹקוּטַאי." גנדה האמין אף לקראת סוף המלחמה שהטייסים היפנים מסוגלים לעמוד בפני הטייסים האמריקאים המנוסים, בהינתן להם הכשרה ראויה ומטוסים חדישים.
כוחות ההגנה העצמית של יפן ושערוריית לוקהיד

עם התפרקות הצי הקיסרי היפני הגיעה לקיצה הקריירה הצבאית של גנדה. הוא שב לתפקיד פעיל ב-1954 כחבר בזרוע האוויר של כוחות ההגנה העצמית של יפן, ולבסוף הגיע לדרגת גנרל ולאחר מכן היה ראש המטה.
בסוף שנות ה-50 היה מעורב גנדה בשערורייה פוליטית סביב שדרוג מטוסי ה-F-86 סייבר. הזרוע האווירית וסוכנות ההגנה רצו את ה-F-11 טייגר, אך לחץ מצד לוקהיד, ואף שמועות על שוחד, על שר האוצר אייסאקו סאטו ועל יושב-ראש המועצה לחקר ענייני מדיניות, איצ'ירו קונו, הביאו לבסוף לרכישת המתחרה F-104 סטארפייטר. גנדה הטיח ביקורת פומבית בטייגר וניסה להטות את הכף לטובת המטוס של לוקהיד. באוגוסט 1959 התמנה גנדה לראש המטה של הזרוע האווירית, ובמסגרת תפקידו הוא סיכם את עסקת הרכישה מלוקהיד.
פוליטיקה

לאחר שפרש מהצבא ב-1962 נבחר גנדה לבית היועצים, הבית העליון של הרשות המחוקקת, כחבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית. הוא היה אחד ממספר קצינים-לשעבר שנכנסו לפוליטיקה, והתמקמו בעיקר בקצה הימני של הקשת הפוליטית ביפן. גנדה נותר פעיל בפוליטיקה במשך מעל לעשרים שנה כראש מחלקת ההגנה של המועצה לחקר ענייני מדיניות של המפלגה הליברלית-דמוקרטית, והיה אחד מהקוראים לביטול סעיף 9 של החוקה היפנית, האוסר על המדינה לקיים מלחמה, ולהקמת הצבא מחדש. הוא אף היה אחד מהמתנגדים הבולטים לחתימת יפן על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני על בסיס העובדה שייתכן שבעתיד תאלץ יפן להתחמש בנשק גרעיני משלה.
גנדה נפטר ב-15 באוגוסט 1989, 44 שנים בדיוק לאחר כניעת יפן במלחמת העולם השנייה, ויום אחד לפני יום הולדתו ה-85. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
לקריאה נוספת

Prange, Gordon William; Donald M. Goldstein, Katherine V. Dillon. At Dawn We Slept: The Untold Story of Pearl Harbor, Penguin Books, 1991. ISBN 0140157344
Sakaida, Henry & Koji Takaki. Genda's Blade: Japan's Squadron of Aces : 343 Kokutai, Classic, 2003. ISBN 9781903223253.
הערות שוליים

↑  Prange, עמ' 22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429349005171  CiNii: DA05213530  ISNI: 0000 0000 8275 2652  LCCN: n83037374  NDL: 00005786  NKC: jx20081002005  VIAF: 84428726   WorldCat (עם VIAF): 84428726 
כקצין מטה של הצי האווירי הראשון סייע גנדה לאדמירל נאגומו על סיפון האקאגי עד טביעתה בקרב מידוויי
מגדלי בריגה

| --- | --- |

המגדלים בקדמת התמונה
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  נתניה
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2015–2019 (כ־4 שנים)
 מידות
 גובה:  125 מטר
 קומות:  36 (כולל קרקע)
 
 קואורדינטות:  32°16′34″N 34°50′20″E﻿ / ﻿32.276178733869°N 34.838808969789°E﻿ / 32.276178733869; 34.838808969789
 towers.briga.co.il
  (למפת נתניה מוגדלת) מגדלי בריגה(למפת נתניה רגילה) מגדלי בריגה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי בריגה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי בריגה
 
מגדלי בריגה הם צמד גורדי שחקים המשמשים למגורים שממוקמים בדרום שכונת עיר ימים שבנתניה.
המגדלים

עבודות הבנייה החלו ב-2015, והסתיימו ב-2019, בשני מגדלי היוקרה 34 קומות מגורים, על שטח מגרש של כ-8 דונם.
המגדלים בנויים במערבה של שכונת עיר ימים ובין שתי שמורות טבע – שמורת האירוסים מצפון ושמורת שער פולג מדרום.
כל מגרש עליו בנוי מגדל מסתיים ברצועת חול הצופה אל הים ובה מגרש כדורעף חופים, שמשיות ומיטות שיזוף.
בשל גובה המגדלים, ניתן לצפות בהם מרחוק, בעיקר מדרום, והם הפכו לסימן היכר של העיר נתניה.
הערות שוליים

↑  אתר האינטרנט הרשמי של מגדלי בריגה
מכלוף אוחיון

שער השו"ת 'חפץ נחמד וגנת ורדים'.
הרב מכלוף אוחיון (מכונה גם: בן חיון; סביב ה'ת"ק, 1740 - י"ז בכסלו ה'תקס"א, 4 בדצמבר 1800), היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של העיר אספי שבמרוקו בשלהי המאה השמונה עשרה. התפרסם בשל חיבורו 'חפץ נחמד וגנת ורדים'.
קורות חייו

נולד בסביבות שנת ה'ת"ק, לאביו רבי יצחק באספי. בחשון תקל"ח התמנה לדיין בעיר, ועמו התמנו רבי יצחק הכהן אלחדאד ורבי יוסף זאגורי. בפעילותו התורנית, הרבה לשאול שאלות את חכמי מרקש הלא הם רבי אברהם פינטו, רבי שלמה הלוי, רבי יהודה אוחיון, ורבי שלמה אסבאג. וכן התכתב עם חכמי אצווירא, לימים קיבץ את התשובות שקיבל לקובץ 'חפץ נחמד וגנת ורדים'. והוסיף עליהם מעט מפסקי דינו, וכן חידושים ותשובות מספר כתב יד של רבי יהודה הלוי שהיה דיין בטיטואן ואצוירא, שהיה מונח תחת ידו, וכן תשובות וקונטרסים שמצא.
רבי מכלוף הרבה להעתיק חיבורים שונים בכתב ידו.
ככל הנראה, נפטר בי"ז כסלו תקס"א.
קורות חייו > משפחתו

מבניו ידועים רבי יעקב אוחיון ורבי אברהם אוחיון שהיו רבנים באספי.
קורות חייו > חיבורו

חלק מחיבורו 'חפץ נחמד וגנת ורדים' נדפס בשנת תשפ"א על ידי מכון פי ישרים. הספר מונה 118 סימנים. ספר 'גנת ורדים' היה נפוץ במרוקו, והעדות לכך הוא רבוי העתקות שנשתמרו ממנו, גם באשר נמצא אזכרתו בספרי מחברים שונים.
לקריאה נוספת

ראו: הרב יוסף פרץ, "תולדות רבי מכלוף בן חיון רבה של אספי", מבוא ל'תורת מראכש' פרק ז.
הערות שוליים

↑  שם המשפחה המקורי הוא 'בן חיון', אבל בניב הברברי השם נהגה 'אוחיון', וכך מקובל יותר לכנות את שם משפחתו של הרב.
↑  ראו שו"ת חפץ נחמד ודגנת ורדים סי' נט, שם נדפס טופס מינויי הדיינים.
↑  בספרו חפץ נחמד (ח"ג עמ' 94) נמצא כתוב: "נפטר אדוני אבי ביום ה' בשבת י"ז יום לחודש כסלו שנת התקס"א לפ"ק". ונראה שהכוונה לרבי מכלוף.
↑  ראו לדוגמה בשו"ת פרדס רימונים (דף כא ע"ב) לכמוהר"ר רפאל מסעוד אבן מוחא. וכן בשו"ת ברית אבות לכמוהר"ר אברהם קורייאט, שמזכיר הספר פעמים רבות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009165984905171  VIAF: 8160664908703360667   WorldCat (עם VIAF): 8160664908703360667
Señorita

"Señorita" (בעברית: "גברת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי שון מנדס, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית קמילה קביו. השיר יצא לאור ב-21 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל מתוך האלבום, Shawn Mendes. בנוסף לכך, יצא השיר גם כסינגל מתוך אלבומה של קביו, Romance.
השיר יצא בארבעה פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, תקליט 7 אינץ' והזרמת מוזיקה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שון מנדס, קמילה קביו, אנדרו וואט, בני בלנקו, אלי טמפוסי, צ'ארלי XCX, ג'ק פטרסון, דמיטרי פדורוב וקשמיר קאט. שיתוף פעולה זה הוא השני של השניים, כשהקודם לכך היה הלהיט "I Know What You Did Last Summer".
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ביקורת > רשימות סוף שנה

"Señorita" נחשב בעיני מבקרים רבים לאחד השירים הטובים ביותר בשנת 2019.
| פרסום | רשימה | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| NPR | שיתופי הפעולה הגדולים ביותר לשנת 2019 | 1 |  |
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של שון מנדס ב-21 ביוני 2019, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ עובדת קמילה כמלצרית במסעדה שבה אוכל מנדס. בהמשך השניים נפגשים, ומשם הולכים לבית מלון, שם הם מקיימים יחסי מין.
באפריל 2020, הווידאו קליפ עבר את רף המיליארד צפיות. נכון ליוני 2022 מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על 1.3 מיליארד צפיות. זהו השיר השלישי הכי נצפה של מנדס באתר, והשלישי מתוך ארבעה סרטונים של מנדס שעברו את רף המיליארד צפיות.
הצלחה

נכון למאי 2020, "Señorita" נמצא במקום ה-14 כסינגל הדיגיטלי הנמכר ביותר בכל הזמנים.
ביוני 2020 הגיע השיר למקום ה-10 ברשימת השירים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם 1.44 מיליארד השמעות, ובכך הפך את קביו לאישה היחידה המחזיקה שני שירים בעשירייה הפותחת ברשימה, כשבמקום התשיעי נמצא השיר "Havana".
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי בחירת הנוער | השיר הנבחר של הקיץ | זכייה |  |
| 2019 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2019 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | הסינמטוגרפיה הטובה ביותר | זכייה |  |
| 2019 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | הניהול האמנותי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי הווידאו קליפים של MTV | שיר הקיץ | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | שיר השנה | מועמדות |  |
| 2019 | פרס בחירת הקהל | שיר השנה | זכייה |  |
| 2019 | פרס בחירת הקהל | קליפ השנה | מועמדות |  |
| 2019 | פרס המוזיקה האמריקאית | שיתוף הפעולה של השנה | זכייה |  |
| 2020 | פרס גראמי | ביצוע הפופ הטוב ביותר - צמד או הרכב | מועמדות |  |
| 2020 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שיתוף הפעולה המוזיקלי האהוב ביותר | זכייה |  |
| 2020 | פרסי ג'ונו | סינגל השנה | זכייה |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |  |
| אוסטרליה אוסטרליה (ARIA) |  פלטינה x3 | 210,000 |  |
| איטליה איטליה (FIMI) |  פלטינה x3 | 150,000 |  |
| ארצות הברית ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |  |
| בלגיה בלגיה (BEA) |  פלטינה x2 | 80,000 |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת (BPI) |  פלטינה x2 | 1,200,000 |  |
| גרמניה גרמניה (BVMI) | פלטינה | 400,000 |  |
| דנמרק דנמרק (IFPI Denmark) |  פלטינה x2 | 180,000 |  |
| מקסיקו מקסיקו (AMPROFON) |  פלטינה x2 + יהלום + זהב | 450,000 |  |
| ניו זילנד ניו זילנד (RMNZ) |  פלטינה x2 | 60,000 |  |
| ספרד ספרד (PROMUSICAE) |  פלטינה x3 | 120,000 |  |
| פולין פולין (ZPAV) | יהלום | 100,000 |  |
| פורטוגל פורטוגל (AFP) |  פלטינה x3 | 60,000 |  |
| צרפת צרפת (SNEP) | יהלום | 333,333 |  |
| קנדה קנדה (Music Canada) | פלטינה x7 | 560,000 |  |
| שוודיה שוודיה (GLF) |  פלטינה x2 | 80,000 |  |
סך מכירות: 4,998,333
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 21 ביוני 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | איילנד |  |
| ארצות הברית | 24 ביוני 2019 | רדיו שירים עכשוויים | איילנד • ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 25 ביוני 2019 | רדיו להיטים עכשוויים | איילנד • ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 25 בספטמבר 2019 | תקליטור • תקליט 7 אינץ' | איילנד • ריפבליק |  |
| קנדה | 25 בספטמבר 2019 | תקליטור • תקליט 7 אינץ' | איילנד • ריפבליק |  |
| בריטניה | 25 בספטמבר 2019 | תקליטור • תקליט 7 אינץ' | איילנד • ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 25 בספטמבר 2019 | קלטת שמע • פיקצ'ר דיסק | איילנד • ריפבליק |  |
אלישה להמן

אלישה דבורה להמן (בגרמנית: Alisha Debora Lehmann, נולדה ב-21 בינואר 1999) היא כדורגלנית שווייצרית המשחקת כחלוצה בנבחרת שווייץ בכדורגל נשים ובמועדון הכדורגל יובנטוס נשים.
מועדונים > יאנג בויז ברן

בגיל חמש החלה להמן לשחק כדורגל עם אחיה ובני דודיה. בגיל תשע החלה לשחק במועדון הכדורגל קונולפינגן, שבו שיחקה מ-2008 עד 2011. בגיל 12 הצטרפה לקבוצת הנערות עד גיל 14 ביאנג בויז ברן, והתאמנה גם עם קבוצות הנערים עד גיל 13 ועד גיל 15, שלוש פעמים בשבוע. היא שיחקה בשני משחקים בנבחרות הנערים.
את קריירתה המקצוענית החלה להמן ביאנג בויז ברן, נערות עד גיל 17. בעונת המשחקים הראשונה שלה בליגת העל השווייצרית, כבשה באביב 2016 שלושער במשחק חוץ נגד סטאד. בעונה זו הייתה מלכת השערים של קבוצתה עם תשעה שערים. בקבוצה זו שיחקה להמן ב-52 משחקי ליגה, והבקיעה 25 שערים.