stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המסור 3

| --- | --- |

 מבוסס על:  המסור   מאת ג'יימס ואן   ולי וואנל
 בימוי:  דארן לי בוסמן 
 הופק בידי:  ג'יימס ואן לי וונל מארק בורג גרג הופמן
 תסריט:  ג'יימס ואן, לי וונל 
 עריכה:  קווין גרטרט
 שחקנים ראשיים:  ראה טבלה
 מוזיקה:  צ'ארלי קלאוסר
 צילום:  דייוויד א. ארמסטרונג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Twisted Pictures
 חברה מפיצה:  Lions Gate Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 באוקטובר 2006
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  גור, מותחן פסיכולוגי
 תקציב:  $10,000,000
 הכנסות:  $164,874,275
 הכנסות באתר מוג'ו:   saw3
 סרט קודם:  המסור 2
 סרט הבא:  המסור 4
 סרטים בסדרה:  המסור
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסור 3 (באנגלית: Saw III) הוא סרט אימה, השלישי בסדרת סרטי "המסור", וכמו קודמו הוא יצא לאקרנים ב-27 באוקטובר 2006 בארצות הברית לרגל ליל כל הקדושים. את הסרט ביים במאי הסרט השני, דארן לין בוסמן, ובהפקת תסריטאי הסרט הראשון, ג'יימס ואן ולי וונל. גיל הצפייה בסרט הוגבל בדרגות שונות במדינות העולם. תקציב הסרט היה גבוה פי 3 מתקציב הסרט הקודם בסדרה.
הסרט קיבל ביקורות קשות לאחר ששלושה אנשים שצפו בו בממלכה המאוחדת לקו בהתקף לב פתאומי והובהלו לבית החולים.
הסרט הוקדש לגרג הופמן, שהיה המפיק של שני הסרטים הקודמים. הופמן נפטר ב-4 בדצמבר 2005, זמן קצר לאחר יציאת הסרט "המסור 2".
צוות שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
טובין בל: ג'ון קרמר
שוני סמית': אמנדה יאנג
אנגוס מק'פיידן: ג'ף דנלון
באהר סומך: לין דנלון
דיינה מייר: הבלשית אליסון קארי
קוסטאס מנדילור: סגן מארק הופמן
מפו קוהאו: טימותי יאנג
בארי פלאטמן: השופט האלדן
דברה לין מקאב: דניקה סקוט
ניאם וילסון: קורבט דנלון
ליריק בנט: סגן דניאל ריג
אלן ואן ספראנג: כריס
הגבלת גיל הצפייה במדינות השונות

| המדינה | הגיל |
| --- | --- |
ארגנטינה: 18+
אוסטרליה: 15+
קנדה: 18+
ישראל: 17+
צ'ילה: 18+
צרפת: 18+
גרמניה: 18+
אירלנד: 18+
מקסיקו: פתוח לכל הגילאים
נורווגיה: 18+
פורטוגל: 16+
סינגפור: 21+
שוודיה: 15+
שווייץ: 18+
תלבשי לבן

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הדודאים והפרברים
 מתוך האלבום הדודאים והפרברים
 יצא לאור:  1985
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  4:12
 חברת תקליטים:  CBS
 כתיבה:  נעמי שמר
 לחן:  נעמי שמר
 
"תלבשי לבן" הוא פזמון שכתבה והלחינה נעמי שמר ובוצע על ידי הדודאים והפרברים. הם ביצעו אותו במופע המשותף שלהם שהועלה ב-1985 במועדון החמאם ביפו.
לימים השורה  "בקיץ הזה תלבשי לבן" שומש בהשאלה  ככותרת בהקשר לחתונות שמתרחשות בקיץ.
רקע וכתיבת השיר

השיר יועד ליוסי בנאי, אך זה ויתר עליו. הוא נכתב על ידי נעמי שמר בשנת 1984 לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה, עבור אלבום משותף של צמד הדודאים (ישראל גוריון ובני אמדורסקי) וצמד הפרברים (יוסי חורי ואורי הרפז), שנקרא "הדודאים והפרברים". השיר הוקלט ופורסם בשנת 1985, לאחר הבחירות.
לפי מקור אחר, הביצוע המוכר של הפרברים והדודאים לא היה הביצוע הראשון של השיר, אלא נעמי שמר נתנה את השיר במקור ליוסי בנאי, שאף הקליט לו ביצוע, שלא כל-כך הצליח.
השיר "בקיץ הזה תלבשי לבן" התפרסם בביצועם המשותף של "הדודאים" ו"הפרברים". יוסי חורי, מצמד הפרברים, מספר שבאחת ההופעות המשותפות לשני הצמדים, הוא מצא את השיר בתיק הגיטרה של ישראל גוריון, שם ישב כמה חודשים. חורי התלהב מיופיו של השיר: "היה לי ברור שאנחנו שרים את זה ביחד, בגלל שהופענו ביחד באותה תקופה".
בשנת 2009 הקליט יגאל בשן את השיר עבור אלבומו "פגישה לאין קץ".
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏נתניהו, בגין והגשש החיוור: שירי הבחירות הגדולים של כל הזמנים, באתר מעריב אונליין, 9 באפריל 2019
1 2  לירון הלברייך, בקיץ הזה תלבשי לבן / נעמי שמר - הסיפור מאחורי השיר, באתר הספרנים, ‏31 באוקטובר 2022
הליך מדורג (התאזרחות)

הליך מדורג הוא כינויו של הליך שבו מוענקת אזרחות ישראלית לאזרח זר, בן זוג של אזרח ישראלי (לרבות בני אותו מין), אשר איננו זכאי לאזרחות מכוח חוק השבות, אם נישא לאזרח ישראלי ואם לא.
הדרוג במתן האזרחות נועד לבחון את כנות קשר הנישואים בין בן הזוג הישראלי לבן הזוג הזר, כדי למנוע מצב של נישואים רק עבור קבלת אזרחות ישראלית.
ההליך המדורג רלוונטי בעיקר לאזרח ישראל שנישא לבן או בת זוג זרים בישראל ובחו"ל, בין שהוא הכיר את בן או את בת הזוג הזרים בישראל (לדוגמה – עובד זר השוהה בישראל כחוק או באופן בלתי חוקי) ובין שהכירו את בני הזוג הזרים בחו"ל.
התניות לתהליך

התהליך יתבצע אם מנהל האוכלוסין מוצא כי המועמד עומד בתנאים הבאים:
הקשר בין בני הזוג אינו פיקטיבי - למשל נישואים שנעשו רק לשם קבלת אזרחות ישראלית והשתקעות בישראל.
בכוונת הזוג להשתקע בישראל.
אי הסתרת עובדות מהותיות ו/או נמסרו פרטיים שקריים או לא מספקים.
אין חשש לסיכון בריאות הציבור, ביטחון הציבור או ביטחון המדינה.
שלבי קבלת האשרות בהליך מדורג > שהות במעמד מבקר

על המועמד לשהות בישראל כדין. אם בן הזוג הזר שוהה מחוץ לישראל ובשל מדינת לאומיותו הוא נדרש לאשרת כניסה לישראל טרם הכניסה, עליו לקבל אשרת מבקר מסוג ב-2 בקונסוליה הישראלית במקום מושבו, על יסוד בקשה למתן מעמד שהגיש בן הזוג הישראלי בלשכת מינהל האוכלוסין.
אשרת המבקר במסגרת ההליך המדורג ניתנת בדרך כלל למשך חודשיים.
שלבי קבלת האשרות בהליך מדורג > שהות במעמד עובד זר

לאחר כחודשיים של שהות בישראל, ובכפוף לשיקול דעת של משרד הפנים, יקבל בן הזוג הזר אשרת עבודה מסוג ב-1, אשר מאפשרת לו לעבוד באופן חוקי אצל כל מעסיק בישראל ללא צורך בהיתר העסקה. אשרת עבודה מסוג ב-1 במסגרת ההליך המדורג ניתנת לתקופה של שישה עד עשרה חודשים במקרה בו בני הזוג נשואים. אם בני הזוג אינם נשואים האשרה ניתנת לשנה, ויש להאריכה מדי שנה עד ל-3 שנים.
שלבי קבלת האשרות בהליך מדורג > שהות יושב ארעי

לאחר תקופה של כשנה ממועד כניסתו לישראל (עבור בן זוג נשוי) או של 3 שנים (במקרה בו בני הזוג אינם נשואים), מונפקת לבן הזוג הזר אשרה מסוג א-5 (רישיון לישיבת ארעי – כללי), המעניקה מעמד של תושב ארעי בישראל. אשרה מסוג א-5 ניתנת למשך שנה, ובמשך ההליך המדורג היא מוארכת מדי שנה במשך ארבע שנים. האשרה מקנה לבן הזוג הזר זכויות סוציאליות מלאות במוסד לביטוח לאומי ועל פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, וכן תעודת זהות ישראלית.
שלבי קבלת האשרות בהליך מדורג > שהות מעמד קבע

לאחר ארבע שנים וחצי לפחות מתחילת ההליך המדורג, רשאים בן או בת הזוג הזרים להגיש בקשה לקבלת תושבות קבע או אזרחות ישראלית ולזכות בכך למעמד זהה לזה של בני זוגם הישראלים. במקרה בו בני הזוג אינם נשואים יכול הזר לקבל מעמד של תושב קבע, ולאחר מכן להגיש בקשה להתאזרחות.
פירוק הזוגיות

במקרה שבו מתפרק הקשר הזוגי שבין בן הזוג הישראלי והזר בעיצומו של ההליך המדורג, שוקל מינהל האוכלוסין כל מקרה לגופו, כאשר הפרמטרים המרכזיים הנלקחים בחשבון הם:
באיזה שלב נמצא ההליך המדורג
האם יש לבני הזוג ילדים.
במקרה של גירושים בזמן ההליך לקבלת אזרחות, ייפסק ההליך ובן-הזוג הזר יידרש לעזוב את הארץ, גם אם יש לבני-הזוג ילדים משותפים.
בעקבות עתירה לבג"ץ הוגמש הנוהל במקצת לגבי אלמנות של ישראלים שהחלו בהליך התאזרחות, אולם נקבע שמעבר לכך אין חובה על המדינה להעניק אזרחות במקרים אלו.
ראו גם

עובד זר
חוק האזרחות (ישראל)
הערות שוליים

↑  סקירת ההסדרים לשהייה חוקית בישראל שלא מכוח שבות באתר מרכז המידע והמחקר של הכנסת, 12 במאי 2003.
↑  בג"ץ 4711/02 דניאלה הלל נ' שר הפנים, ניתן ב־2 באוגוסט 2009
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
היפרמוטציה של תאי הגוף

| --- | --- |
 שיוך:  מוטגנזה מכוונת 
 מזהים
 מזהה MeSH:  D027041 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0949779 
 
היפרמוטציה של תאי הגוף (או היפרמוטציה סומטית; באנגלית: Somatic Hypermutation או SHM בקיצור) היא תופעה באימונולוגיה.
לאחר שתא B פוגש אנטיגן שיש לו ספציפיות כלפיו הוא מתחיל במיטוזה ומתפתח לשבט של תאים רבים שיש להם ספציפיות מסוימת כלפי אותו האנטיגן. מוטציות נקודתיות קורות באופן מוגבר (פי 105–106 יותר מהסיכוי הרגיל) במיוחד במקטע ה-"V", שהוא האזור קושר האנטיגן; חלק מהמוטציות יקנו אפיניות גבוהה יותר של הנוגדן כלפי האפיטופ; אלו הן מוטציות מועדפות, המקבלות תשדורות חיוביות על ידי ציטוקינים, ומקנות לתת השבט שבו הופיעו הישרדות מוגברת, תת-השבט עשוי להיות מבוטא יותר, ואף לקחת את מקומו של שבט האב. התוצאה היא התבגרות של האפיניות, שפירושה יצירה של נוגדנים בעלי אפיניות גוברת כלפי האנטיגן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הילסדייל

| --- | --- |

נוף בהילסדייל
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  הפרוורים המזרחיים
 עיר אם:  סידני
 על שם:  Pat Hills 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  5,647 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°57′07″S 151°13′48″E﻿ / ﻿33.952°S 151.23°E﻿ / -33.952; 151.23
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןהילסדייל(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןהילסדייל(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן הילסדייל(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן הילסדייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הילסדייל (באנגלית: Hillsdale) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
גאוגרפיה

הילסדייל ממוקם כ-9 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, באזור הפרוורים המזרחיים. הוא גובל במזרח ובצפון במארוברה, במערב בבנקסמדו ובדרום במטרוויל.
היסטוריה

עד שנות השישים של המאה ה-20, היה הילסדייל חלק מהפרוור הסמוך מטרוויל. מטרוויל הייתה חצויה בית שתי רשויות עירוניות, רנדוויק ובוטאני ביי. ב-1961 בוצעה החלוקה הראשונה, בה נקרא הפרוור שבידי עיריית בוטאני ביי "גילמור", על שם המשוררת האוסטרלית מרי גילמור. שם הפרוור שוב באותה השנה ל"הילסדייל" על שם פטריק דרסי הילס, השר הממונה על השלטון המקומי בניו סאות' ויילס. החלטת שינוי השם גררה ביקורת ציבורית, על העדפת פוליטיקאים על פני דמויות מפתח בהיסטוריה האוסטרלית.
תרבות

הילסדייל הוא פרוור קטן המאוכלס במשפחות ממעמד בינוני נמוך. חצי מאוכלוסייתו אינה דוברת אנגלית כשפת אם או שיש לה רקע בשפה שאינה אנגלית (השפות המובילות הן בנגלית וסינית). מרבית הפרוור מאוכלס בבתים פרטיים עם שטח קרקע צמוד. בפרוור מרכז מסחרי גדול אחד, סאות'פוינט, על דרך באנרונג. בפרוור בית ספר גדול אחד, בית הספר הציבורי מטרוויל, המקבל תלמידים מהילסדייל, מטרוויל ובנקסמדו.
המסור 2

| --- | --- |

 מבוסס על:  המסור   מאת ג'יימס ואן   ולי וואנל
 בימוי:  דארן לי בוסמן 
 הופק בידי:  גרג הופמן, אורן קאולס, מארק בורג
 תסריט:  לי וונל, דארן לי בוסמן 
 עריכה:  קווין גרוואטרט 
 שחקנים ראשיים:  ראה טבלה
 מוזיקה:  צ'רלי קלוסר 
 צילום:  דייוויד א. ארמסטרונג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Twisted Pictures
 חברה מפיצה:  Lions Gate Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באוקטובר 2005
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  גור, מותחן פסיכולוגי
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   saw2
 סרט קודם:  מבחינה עלילתית: המסור X מבחינת שנת יציאה: המסור
 סרט הבא:  המסור 3
 סרטים בסדרה:  המסור (סדרת סרטים)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסור 2 (באנגלית: Saw II) הוא סרט אימה משנת 2005, השני בסדרת סרטי "המסור". הסרט מהווה המשך ישיר לסרט "המסור" שיצא שנה קודם לכן. הסרט יצא ב-28 באוקטובר בארצות הברית, בדיוק לרגל חגיגות ליל כל הקדושים.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו בארצות הברית הסרט גרף 31.5 מיליון דולר.
עלילת הסרט

השוטר מייקל מתעורר בחדר כשעליו מסכה עם דוקרנים נעולה על צווארו, ומסרב להוציא את המפתח שבעינו, ונהרג כשהמסיכה נסגרת על ראשו. בזירת הרצח של מייקל, הבלשית אליסון קרי מקבלת הודעה מבן זוגה לשעבר, אריק מת'יוס. מת'יוס מצטרף לחקירה עם קרי, הסגן ריג וצוות הימ"מ, ומוצאים את ג'ון קרמר (ג'יגסו). ורואים צגי מחשב המראים כי שמונה אנשים נמצאים כעת ב"משחק" של ג'יגסו ולכודים בתוך חדר הדולף ממנו גז עצבים, הכולל את השורדת הראשונה של ג'יגסו, אמנדה יאנג, בנו של מת'יוס - דניאל, אקסבייר, ג'ונאס, לורה, אדיסון, אובי וגאס. לקורבנות יש שעתיים לשרוד, וכי אם לא, ימותו. ג'ון מבטיח למת'יוס שאם ימלא אחר המשחק שלו, יראה את דניאל. לפי דרישותיה של קרי, מת'יוס מסכים לבזבז זמן לצוות הטכנולוגי להגיע ולעקוב אחר אות הווידאו. במהלך שיחתם, ג'ון מגלה למת'יוס שהמניע העיקרי שלו למשחקיו היה ניסיון התאבדות לאחר אבחון במחלת הסרטן שלו, שהוביל להערכה חדשה לחיים, והמשחקים נועדו לעזור לקורבנותיו לפתח את אותה הערכה.
הקורבנות מוצאים קלטת, ומתבשר להם כי נמצא סם-נגד ברחבי הבית במהלך המשחקים, אחד נמצא בכספת שבחדר הראשון, וההקלטה מספקת רמז סודי. גאס מתעלם מהערת אזהרה ומשתמש במפתח שסופק עם הקלטת על הדלת, מה שטוען אקדח דרך עינית ההצצה שהורג אותו. ברגע שהדלת נפתחת, הם מבצעים חיפוש בבית ומוצאים מרתף, שבו אובי, עזר בחטיפת הקורבנות האחרים, ונהרג במלכודת תנור בזמן שהוא מנסה לחלץ שני תרופות נגד. בחדר אחר, המבחן של אקסבייר כוללת חפירה דרך בור מלא במזרקים כדי לשלוף מפתח לדלת פלדה תוך שתי דקות, אך במקום זאת הוא זורק את אמנדה לבור. היא משיגה את המפתח, אך אקסבייר לא מצליח לפתוח את הדלת בזמן. לאורך כל המשחק, הקבוצה דנה בקשרים ביניהם וקובעת שכל אחד מהם היה כלוא בעבר מלבד דניאל. במהלך המבחן של אביו, ג'ון חושף את השתייכותם למת'יוס, שהיה שוטר מושחת שהפליל את החשודים שלו בפשעים שונים. אקסבייר חוזר לחדר הבטוח ומוצא מספר על עורפו של גאס. לאחר שהבין שהמספרים הם השילוב לכספת, הוא הורג את ג'ונאס ומתחיל לצוד את האחרים. לורה נכנעת לגז העצבים ומתה, לאחר שמצאה את הרמז החושף את זהותו של דניאל. מתלהמת מהגילוי, אדיסון עוזבת בעצמה ומוצאת קופסת זכוכית המכילה תרופה נגד, אך זרועותיה נלכדות בפתחים המרופדים בלהבים הנסתרים. אקסבייר נכנס לחדר ומשאיר אותה למות לאחר שקרא את המספר שלה. אמנדה ודניאל מוצאים מנהרה מהחדר ראשון המובילה לחדר שירותים רעוע. לאחר שאקסבייר פינה אותם, אמנדה לועגת לו בכך שהיא רומזת שהוא לא ילמד את המספר שלו כי אף אחד לא יקרא לו אותו. אקסבייר מגיב על ידי חיתוך פיסת עור מהעורף שלו כדי לקרוא את המספר שלו ומסתער עליהם, ובכך, דניאל משסף את גרונו עם מסור ידני.
לאחר שראה את אקסבייר רודף אחרי בנו, מת'יוס תוקף את ג'ון ומאלץ אותו להוביל אותו אל הבית. הצוות הטכני עוקב אחר מקור הסרטון ובזמן שהצוות של ריג מחפש את הבית, קרי מבינה שהמשחק התרחש ימים לפני שהם לכדו את ג'ון עד שפג תוקף הטיימר למשחק של מת'יוס, וכי דניאל נמצא בתוך כספת, כבול ונושם במסכת חמצן. מת'יוס לא מודע לאירועים הללו, ונכנס לבית לבדו ועושה את דרכו לשירותים, שם הוא מוכנע על ידי דמות רעולת במסכת חזיר. הוא מתעורר כבול בקרסול לצינור ומוצא קלטת שהשאירה אמנדה, שחושפת שהיא הפכה לשוליה של ג'ון לאחר ששרדה את המלכודת הראשונה שלה ועזרה לו להקים את המבחן של מת'יוס במהלך המשחק בבית, ומצהירה כי היא תמשיך בעבודתו של ג'ון לאחר מותו. אמנדה מופיעה ואז סוגרת את הדלת בצמד המילים: "המשחק נגמר".
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
דוני וולברג: בלש אריק מת'יוס
דיינה מייר: בלשית אליסון קרי
שוני סמית': אמנדה יאנג
טובין בל: ג'ון קרמר/רוצח "המסור"
עמנואל ווז'יי: אדיסון
פרנקי G: אקסבייר
בוורלי מיטשל: לורה
גלן פלאמר: ג'ונאס
ליריק בנט: סגן ריג
תקציב ורווחים

עם תקציב קטן יחסית לסרט אימה של ארבעה מיליון דולרים, "המסור 2" הכניס ברחבי העולם 147 מיליון דולרים, מתוכם 87 מיליון בארצות הברית.
תומאס אולסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוקטובר 1897 בארום, נורווגיה 
 פטירה:  20 ביוני 1969 (בגיל 71) 
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  קלייר קולג' 
 בן או בת זוג:  הנרייטה אולסן 
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש  מסדר הכתר  מסדר אורנז'-נסאו 
 
תומאס פרדריק אולסן (בנורווגית: Thomas Fredrik Olsen‏; 15 באוקטובר 1897 – 20 ביוני 1969) היה איל ספנות נורווגי.
ביוגרפיה

אולסן, בנו של פרדריק אולסן, נולד בעיירה ויטסטן (Hvitsten). הוא התחנך בקולג' קלייר באוניברסיטת קיימברידג'. הוא החל לעבוד בחברת הספנות של אביו, פרד. אולסן ושות'. (אנ'), בשנת 1920 ומאוחר יותר הפך לבעלים משותף. לאחר מות אביו בשנת 1933, הוא ניהל אותה בשותפות עם אחיו רודולף אולסן. משנת 1920. הוא ישב בדירקטוריון במגוון חברות, כולל חברת התעופה הנורווגית (Det Norske Luftfartselskap) והחברה שהתמזגה אליה סקנדינביאן איירליינס. תומאס אולסן הוא אביו של המגנאט פרדריק אולסן (Fredrik Olsen).
אולסן אסף אוסף אישי גדול של למעלה מ-30 ציורים של האמן הנורווגי אדוורד מונק, כולל אחת מארבע הגרסאות של "הצעקה" של מונק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא בחר להסתיר את העבודות באסם חציר במרכז נורווגיה לאחר שהוכרזה רשמית המלחמה, אך לפני פלישת גרמניה לנורווגיה באפריל 1940. הצעקה נותרה שם עד לשחרור בשנת 1945. בתודה לבריטניה שנתנה לו מחסה כשברח מהנאצים, העניק אולסן את אחד הציורים הבולטים של מונק, "הילד החולה", לגלריית טייט. האוסף היה מקור לסכסוך משפטי בין בניו של אולסן, פרדריק אולסן ופטר אולסן בעקבות מותה של הנרייטה, אשתו של אולסן.
הערות שוליים

↑  "Thomas Fredrik Olsen". Store Norske Leksikon (בנורווגית).
↑  "Fred. Olsen – 1929". Store Norske Leksikon (בנורווגית).
↑  Stealing The Scream: Background
ששון שילה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  עיראק
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד חטיבה 460  מפקד חטיבה 500  מפקד אוגדה 90
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון
 
ששון שילה הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד חטיבה 500 ומפקד עוצבת אתגר. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.
חייו

שילה עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שימש מפקד פלוגת שריון בגדוד 52 חטיבה 14 והשתתף בקרב על המים. בשנים 1970-1971 פיקד על גדוד 82. במלחמת יום הכיפורים שימש סגן מפקד חטיבה 460 ולחם בקרבות בחזית המצרית. לאחר המלחמה הקים את חטיבה 889, חטיבת שריון המורכבת מטנקי שלל טירן. בשנים 1975-1976 פיקד על חטיבה 500 ובשנים 1978-1980 פיקד על עוצבת אתגר.
השתחרר משירות הקבע ב-1984. עוד בשנת 1978 עלה שמו כמועמד לראשות עירית טבריה, תוך כדי שירותו בצה"ל. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בסוף 1983 נרשם להתמודד על ראשות עריית טבריה מטעם הליכוד, אולם מועמדותו נפסלה בגלל שלא היה תושב העיר.
לאחר שחרורו שימש מנהל מחוז צפון במשרד הבינוי והשיכון. ב-1986 מונה למנכ"ל המשרד על ידי השר דוד לוי. הוא כיהן בתפקיד במשך חודשים ספורים בטרם פרש.
שילה החליף את רחבעם זאבי כמנהל מוזיאון ארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  ההתמודדות ברשויות בגליל - להילוך גבוה, דבר, 17 בספטמבר 1978
↑  שמעון וייס, טבריה - בין בגידות ופרישות, דבר, 12 באוקטובר 1983
↑  לוי החליט למנות את ששון שילה למנכ"ל משרד השיכון, מעריב, 11 ביוני 1986
↑  דוד לוי הדיח את, מעריב, 23 בינואר 1987
↑  אדר אבישר, להט בעד הקרנת הסרטים במוזיאון, מעריב, 30 באוגוסט 1989
חן קוטס, כך מכרתי את נפשי לשטן, מעריב, 29 בנובמבר 1990
היפרסתן

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mg,Fe)SiO3)
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  גבישים בודדים נדירים דמויי מנסרה. לרוב מופע במקבץ עלעלי או סיבי.
 צבע:  אפור, ירוק או חום.
 ברק:  זגוגי עד פנינתי. לדגימות שעברו בליה יש ברק תת-מתכתי.
 שקיפות:  בדרך כלל שקוף למחצה ולעיתים רחוקות שקוף
 פצילות:  מושלמת בשני מישורים שביניהם זווית ישרה.
 שבירה:  בלתי שווה.
 קשיות:  5 עד 6 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.9-3.4
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  אוליבין, ביוטיט וקוורץ, פצלת השדה כדוגמת לברדוריט וסוגים מסוימים של גארנט
היפרסתן הוא השם שניתן בעבר למינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות), בעלי שרשרת בודדת. ההיפרסתן היה שייך לקבוצת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הקרויה "קבוצת האנסטטיט", שנוסחתה הכללית Mg,Fe)SiO3). המינרלים שבקבוצת האנסטטיט מכונים גם אורתופירוקסנים משום שהם שייכים לקבוצת הפירוקסן והמבנה שלהם אורתורומבי. מינרלים אלו נפוצים ומצויים בסלעי יסוד, סלעים מותמרים ומטאוריטים. הקבוצה מתחילה במינרל אנסטטיט המכיל בעיקר מגנזיום, ומסתיימת במינרל הנדיר פרוסיליט המכיל בעיקר ברזל (FeSiO3). את הכינוי היפרסתן קיבל מינרל המצוי באמצעיתה של קבוצת האנסטיט והמכיל כמויות שוות של מגנזיום וברזל.
ב-1988 קיבלה תת-וועדה של "הוועדה לשמות מינרלים ולמינרלים חדשים" (CNMMN) באגודה הבינלאומית למינרלוגיה (ה-IMA) שעסקה במינרלים של פירוקסן החלטה לאסור שימוש בשם היפרסתן וקבעה כי במקומו להשתמש בשם אורתופירוקסן ולציין את כמות האנסטטיט (En) או הפרוסיליט (Fs) בהתאם ליחס מגנזיום/ברזל במינרל (לדוגמה En80Fs20).
גבישים בודדים מפותחים של היפרסתן הם נדירים והמינרל מצוי בעיקר כגושים עלעליים המשובצים בסלעי היסוד נוריט ואנדזיט-היפרסתן, שבו הוא מרכיב חיוני. הדוגמאות הבולטות ביותר של המינרל הגיעו מהסלע גס הגרגיר לברדוריט-היפרסתן (נוריט) שבאי פאול שמול חוף חצי האי לברדור שבקנדה, זו הסיבה שהמינרל היה ידוע גם כ-הורנבלנדה של לברדור או פאוליט.
כמו במינרלים אחרים בקבוצת האנסטטיט, עשויה בליה לגרום לדוגמיות של המינרל לקבל ברק תת-מתכתי שצבע דמוי ארד (ברונזה) והקרויים ברונזיט. במקרים מסוימים עשוי להופיע על משטחים של המינרל ברק בצבע אדום נחושת זוהר שמקורו דומה לזה של הברונזיט, אך צבעו עז יותר. בשני הסוגים נעשה שימוש כאבן חן.
מקור השם מיוונית - "חוזק יתר". שם זה רומז לקשיות הגדולה שלו בהשוואה לאמפיבול, מינרל שלעיתים קרובות טועים בינו לבין ההיפרסתן.
המסורת היהודית-נוצרית

פסל של עשרת הדיברות בטקסס
המסורת היהודית-נוצרית או יודאו-נצרות (באנגלית: Judeo-Christian) הוא מונח שמשמש משנות החמישים לתיאור המכנה המשותף בין היהדות לנצרות, כגון עשרת הדיברות. המונח משמש כדי לקבץ את הנצרות והיהדות יחדיו, בין אם בהתייחס לגזירה של הנצרות מהיהדות, להכרה של הנצרות בתנ"ך כמהווה את הברית הישנה, או לערכים שאמורים להיות משותפים לשתי הדתות.
למסורת היהודית-נוצרית יש מקום מרכזי בדת האמריקאית (אנ') ומשתמשים ברעיון של המסורת היהודית-נוצרית בשביל לקדם מניעים בין דתיים. בשנים האחרונות ישנה תנועה אשר מנסה להכליל גם את האסלאם, תחת הקטגוריה של דתות אברהמיות.
המונח גם שימש חוקרים כדי לדבר על הקשרים בין היהדות לנצרות בתקופת בית שני. כאשר משתמשים במושג בשביל לדבר על דתות אשר התפצלו מהיהדות ומהנצרות, משתמשים גם בדתות אברהמיות בצורה בעלת משמעות זהה.
היסטוריה של המונח

השימוש הראשון במונח "יהדות-נצרות" במובן ההיסטורי מתוארך לשנת 1839 ביומנו של ג'וסף וולף. לפני כן ניתן לראות שימושים תאולוגיים במונח, אשר דברו לרוב על ההפיכה התפלגות של הנצרות מהיהדות. לעומת זאת, המונח יהדות נוצרית שימש כבר בשנת 1644 בתור שם תואר, ובשנת 1841 שימש כבר לתיאור של אורחות חיים המשותפות ליהדות ולנצרות.
מערכת אתית משותפת

ההתייחסות הראשונה לאתיקה המשותפת בין היהדות לנצרות הייתה ב-27 ביולי 1939. בשנות הארבעים של המאה ה-20 המושג צבר תהודה ברחבי אמריקה, כאשר ניסו להיפטר מהאנטישמיות בידי ביטוי של ערכים אמריקאיים, ופחות דתיים. בשנת 1952 ציטט דווייט אייזנהאואר את האבות המייסדים:
"כול האנשים חוננו בידי יוצרם" במילים אחרות, לשיטת השלטון שלנו אין משמעות אלא אם היא מושתתת על אמונה דתית חזקה, וזה לא משנה מה היא. אצלינו כמובן היא תהיה היהדות-נצרות, אבל זאת חייבת להיות דת בה כול האנשים נבראו שווים.
בסיס לדמיון בין היהדות לנצרות

| --- | --- |
 :  ראו גם – שבע מצוות בני נוח
תומכים ברעיון היהדות-נצרות מצביעים על הטענה הנוצרית כי הנצרות נתמכת ומתקיימת בתור דת התלויה בתנ"ך. למרות שבברית החדשה ישנם טקסטים אשר לא מופיעים בברית הישנה וסדרם של הטקסטים שונים, כול הטקסטים שמופיעים בברית הישנה נמצאים בברית החדשה. למעשה, רוב הטקסטים בברית החדשה ובנצרות מקורם בברית הישנה ובכתבים יהודיים. דוגמה לגיבור יהודי אשר נפוץ גם בעולם הנוצרי הוא משה.
ראו גם

עדי יהוה
יהדות משיחית
המראה ונחיתה אנכית

מטוס מקדונל דאגלס AV-8B הרייר II נוחת על נושאת מטוסים.
המראה ונחיתה אנכית (באנגלית: Vertical Take Off and Landing; בראשי תיבות: VTOL) היא יכולת של כלי טיס להמריא ולנחות אנכית, ללא תנועה קדימה. לרוב הכוונה היא למטוסים בעלי יכולת זאת, כמו מטוס ההרייר, הבל-בואינג V-22 אוספריי (שהוא שילוב בין מטוס ומסוק) וה-F-35 לייטנינג של לוקהיד מרטין בדגם F35B המיועד לסיוע צמוד עם כוחות יבשה. בנוסף הקטגוריה כוללת גם כלי תעופה שהם באופן טבעי בעלי יכולת המראה ונחיתה אנכית, כמו מסוקים וכדורים פורחים.
הצורך בהמראה ונחיתה אנכיים הכרחי בהיעדר מסלול המראה או נחיתה ביעד או ביכולת להקים בזמן נתון. לדוגמה, המראה מספינות או נחיתה בשטח שאינו מישורי.
מאפיינים

פתרונות הנדסיים עבור מטוסי VTOL שנועדו להתגבר על ההגבלות במהירות ויכולת נשיאת מטען של המסוק:
מטוס ג'ירודיין - שימוש ברוטור להמראה ונחיתה כמו מסוק, ובטיסה אופקית התמסורת של הרוטור מתנתקת מהמנועים והמטוס טס כמו מטוס אוטוג'ירו בעזרת רוטורים המותקנים בקצות כנפיו.
הטיית רוטור - שיטה שהומצאה ב-1928 על ידי ניקולא טסלה. בשיטה זאת המטוס יכול להמריא ולנחות אנכית ולעבור לטיסה אופקית בעזרת רוטור מוטה אשר נוטה 90° מעלות כלפי מעלה בנחיתה או המראה ומשמש כמקור העילוי העיקרי, ובטיסה אופקית הרוטור נוטה מקביל לכיוון הטיסה כאשר הכנף היא מקור העילוי והרוטור מספק את הדחף. המטוס המבצעי היחיד אשר משתמש בשיטה זאת הוא ה-V-22 אוספריי בשל מורכבות השיטה.
מנועים המורכבים בצורה אנכית - שיטה פשוטה אשר משתמשת במספר מנועים המורכבים בצורה אנכית כדי לתת דחף כלפי מטה ולהרים את המטוס, ועוד מספר מנועים כדי לתת למטוס דחף קדימה. מטוסים כאלו נטו להיות כבדים, מסורבלים וחסרי כוח מספק לשימוש מעשי שכן המנועים אשר נותנים דחף אנכי הופכים למשקל מת (כלומר חסר שימוש) בטיסה אופקית. בשל כך כיום שיטה זו נפוצה בקרב  מל"טים כדוגמת אורביטר 4 והפנתר
דחף וקטורי - מטוסים אשר נבנו עם מנועים אשר יכלו לכוון את הדחף של המנוע כלפי מטה כדי ליצור דחף אנכי ולהרים את המטוס מהקרקע ולעבור לטיסה אופקית בשינוי זווית הנחירים למצב אופקי. השיטה הזאת הולידה את מטוס הקרב בעל יכולת VTOL המבצעי היחיד (עדכני ל-2015) הוא המקדונל דאגלס AV-8B הרייר II (ברוסיה יצרו גם מטוס קרב מבצעי בעל יכולת VTOL היאק - 38, אך הוא יצא במהרה מהשירות עקב בעיות בתפעולו). דגם B של ה-F-35 גם בעל יכולת VTOL אבל בנוסף להטיית הדחף מטה, המטוס בעל מניפה קבועה המקנה דחף אנכי נוסף.
יעילות פתרונות אלו מוגבלת והם מהווים פשרה מבחינת ביצועי המסוק שמצטיין ביעילות הריחוף אל מול עומס הדיסקה (שטח הפנים המייצר את העילוי) כמתואר בתרשים הבא:
ראו גם

המראה
המראה ונחיתה קצרה
תרשים המציג את ביצועי הריחוף של כלי הטיס בעלי יכולת VTOL. כמתואר המסוק מצטיין בביצועי ריחוף לעומת כל הפתרונות האחרים.