stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספרייה
סוגי ספריות > ספריות אקדמיות

ספריות אקדמיות קיימות בכל מוסד אקדמי ומשמשות את צוות ההוראה והסטודנטים למחקר וללימוד. הספריות נחשבות כרכיב משמעותי בכל מוסד אקדמי ואיכות הספרייה ואוספיה היא אחד הקריטריונים להערכת איכות המוסד.
ספריות אלו מאופיינות באוסף גדול של ספרי לימוד וספרי עיון, מיעוט ספרות פופולרית, מספר רב של כתבי עת, בעיקר אקדמיים, מאגרי מידע רבים ואוספים מיוחדים ונדירים נוספים. קיטלוג ומיון החומרים מתבצעים ברמת פירוט גבוהה, כדי לאפשר מחקר ברמה אקדמית.
המבנה הארגוני של הספרייה האקדמית איננו אחיד. בחלק מהמוסדות ישנה ספרייה מרכזית אחת המשרתת את כלל המוסד. במקומות אחרים לכל פקולטה יש ספרייה עצמאית, ולעיתים לכל מחלקה ומכון מחקר ספרייה משלהם. גם במקרים של פיצול פיזי מנסים לאחד את קטלוג הספריות, על מנת להקל על הקורא ולמעט בכפילויות.
סוגי ספריות > מרכזי מידע

מרכזי מידע נוצרו על מנת לספק לציבור מידע עדכני ושימושי בתחומים יומיומיים. הנושאים שבהם עוסקים המרכזים מגוונים: מידע רפואי, מידע על זכויות משפטיות, מידע על רישום למוסדות חינוך ועוד. מרכזי מידע מופעלים על ידי הרשות המקומית, על ידי עמותות, מרכזים רפואיים וכו'. חלק ממרכזי המידע מציעים את המידע ישירות, וחלקם משמשים רק כגורם מפנה המקשר בין הלקוח למוסדות השונים.
המידע שנמצא במרכזים אלו חייב להיות עדכני ומיועד לציבור הרחב. בשל כך נעשה שימוש רב בעלוני מידע, אתרי אינטרנט ומאגרי מידע של חומרים עדכניים. המרכזים לרוב לא ישמרו חומרים ישנים וידללו חומרים לא עדכניים.
אחד ממרכזי המידע בישראל הוא שירות ייעוץ לאזרח המסייע לאזרחים בתחומי הבירוקרטיה השונים, בעיקר מול משרדי הממשלה והרשות המקומית.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות

ספריות מיוחדות הוא כינוי כללי לספריות שבאות לשרת את הצרכים המיוחדים של אוכלוסייה (כגון: עיוורים), שמטפלות בתחומי ידע מסוימים (כגון: פיזיקה) או בסוגי חומרים מסוימים (כגון: מפות או הדפסים). הספריות, בהיותן ספציפיות לתחום מסוים, מכילות חומרים ואמצעים שאינם נפוצים בספריות כלליות יותר. בהמשך מובאות מספר דוגמאות לסוגי ספריות מיוחדות.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות > ספריות לעיוורים ולקויי ראייה

ספריות אלו מיועדות לאנשים עיוורים, בעלי ליקויי ראייה חמורים ולעיתים גם לשירות לקויי למידה. האוספים בספריות אלו נגישים לקוראים לקויי ראייה והם מכילים ספרים בכתב ברייל, ספרים מוקלטים וספרים באותיות גדולות.
בישראל פועלות הספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה, אשר ממוקמת בנתניה, עם סניף בתל אביב, ספריית מסיל"ה (מכון ספרי יהדות לאדם המוגבל) בבני ברק המתמחה בספרות תורנית, הספרייה של החטיבה לסטודנט העיוור באוניברסיטה העברית בירושלים וספריות נוספות.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות > ספריות תורניות

ספרייה תורנית היא ספרייה המכילה ספרות תורנית וספרי עזר ומיועדת לאפשר לימוד תורה כמצווה דתית.
ספריות תורניות ממוקמות בין השאר בישיבות, בתי מדרש ובתי כנסת. ספריות אלו מאופיינות במידה רבה של סלקטיביות בבחירת הספרים, תוך הימנעות מכוונת מהכנסת ספרות שאיננה תורנית מובהקת (כגון הספרים החיצוניים, ספרי תנועת ההשכלה וכו'). מאפיין נוסף הוא העצמאות של רוב הספריות, שעל פי רוב אינן מחויבות לכללי הקיטלוג והמיון ה"רשמיים".
ספריות תורניות רבות נמנעות מהכנסת מחשבים לספרייה, למעט לצורכי קיטלוג ושימוש במאגרי מידע תורניים.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות > ספריות מפות

ספריית מפות היא ספרייה המכילה מגוון סוגי מפות ועל פי רוב גם תצלומי אוויר. שימור המפות מתבצע באמצעות מגירות ענק המאפשרות את אחסנת המפות כשהן פרוסות וכך נמנע עיוותן. ספריות מפות קיימות על פי רב בצמידות למחלקות אקדמיות העוסקות בתחום הגאוגרפיה.
בישראל פעילות מספר ספריות מפות, שהמרכזיות שבהן הן בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. ספריות אלו עובדות בצמידות לאספני מפות והמרכז למיפוי ישראל.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות > מרכזיות פדגוגיות

מרכזייה פדגוגית (מרפ"ד) היא ספרייה לחינוך שבה ישנם עזרי הוראה שונים, וזאת בנוסף לספרות מקצועית בתחום החינוך. המרכזייה עשויה להכיל משחקים מסוגים שונים, כרזות, מצגות ואמצעים נוספים המסייעים להוראה. המרכזייה מכילה גם אמצעי מולטימדיה שונים, כמו סרטי קולנוע ותעודה, קלטות שמע ותקליטורים.
בישראל הוטמעו בשנים האחרונות רוב המרכזיות הפדגוגיות, יחד עם מרכזי המורים, בתוך מרכזי הפסג"ה (פיתוח סגלי הוראה) של משרד החינוך. בנוסף, יש מרכזיות פדגוגיות בחלק מהאוניברסיטאות והמכללות האקדמיות, בחלק מבתי הספר ובחינוך העצמאי. בתנועות הנוער ובמרכזי לימוד פורמליים ובלתי פורמליים ניתן למצוא חדרי משאבים הפועלים בצורה דומה למרפ"ד.
סוגי ספריות > ספריות מיוחדות > אוספי כתבי-יד

הצורך באוספים מיוחדים של כתבי יד נוצר בשל המאפיינים המיוחדים שלהם. כתבי יד רבים זקוקים לתנאים מיוחדים לשימורם, בשל החומרים עליהם נכתבו הטקסטים (כגון עורות או פפירוס) הדורשים תנאי אחסון מיוחדים. בנוסף, לכתבי יד רבים ערך כספי רב עקב גילם, נדירותם וסיבות נוספות. בשל כך בונים לעיתים חדרים מיוחדים, בעלי בקרת אקלים ואמצעי אבטחה רבים. לעיתים קרובות יכיל חדר זה גם את אוסף ספרי הדפוס הנדירים, שאף הוא זקוק לתנאים דומים.
ספריות רבות מצלמות את כתבי היד שברשותם, על מנת לאפשר לציבור לגשת לאוסף ללא חשש לפגיעה בכתבים בשל השימוש בהם. אחת הדוגמאות הבולטות לכך הוא "המכון לתצלומי כתבי יד עבריים" שבספרייה הלאומית של ישראל, אשר מכיל צילומים של רוב כתבי היד העבריים הידועים בעולם. בשנים האחרונות מצולמים כתבי יד רבים באופן דיגיטלי, כך שניתן לצפות בהם באינטרנט.
סוגי ספריות > אוספים פרטיים

אוספים פרטיים קטנים מצויים כיום בבתים פרטיים, והם מכילים בין עשרות לאלפי ספרים שונים. אוספים אלו משקפים במידה רבה את טעמם האישי, השכלתם ומעמדם הכלכלי והחברתי של בעלי הספריות. רק לעיתים נדירות מתבצע קיטלוג ורישום מסודר של תוכן האוספים, בדרך כלל לצורך מכירתם. אוספים גדולים של ספרים נמצאים לרוב בבתיהם של חוקרים, אוטודידקטים, חכמי דת (כגון רבנים), ביבליופילים ואספנים.
ספריות פרטיות בדרך כלל אינן שורדות תקופה ארוכה, שכן לעיתים קרובות יורשי האספן אינם מעוניינים בספריו לאחר מותו. לעיתים קרובות האוספים נתרמים או נמכרים כמקשה אחת, ולעיתים האספן עצמו מצווה להוריש את האוסף לספרייה ציבורית או אקדמית בצוואתו. בספריות רבות מבוסס האוסף הראשוני על אוספים פרטיים שנרכשו או נתרמו. דוגמאות לכך הם "ספריית שטראשון" בווילנה שהתבססה על האוסף הגדול שהוריש רבי מתתיהו שטראשון או ספריית הקונגרס ששוקמה, לאחר שריפתה, באמצעות האוסף הפרטי של תומאס ג'פרסון.
סוגי ספריות > ספריות דיגיטליות

ספרייה דיגיטלית היא ספרייה שמכילה מקורות מידע דיגיטליים, כגון ספרים אלקטרוניים, כתבי עת אלקטרוניים וכן הקלטות, תצלומים וקטעי וידאו בפורמט דיגיטלי. השימור של המידע הדיגיטלי, מחייב את צוות הספרייה להגן עליו מפני מחיקה או שינוי באמצעות גיבויים ומעקב של מערכות אבטחה ממוחשבות.
כיום קיימות מעט ספריות שהן דיגיטליות לחלוטין, כמו פרויקט גוטנברג או פרויקט בן-יהודה. כמו כן, הן אינן ספריות במובן המסורתי של המילה, שכן הן לא יכולות בפני עצמן לשרת גוף מחקרי או גוף חינוכי. רוב הספריות הדיגיטליות כיום הן למעשה אוספים בתוך ספריות היברידיות. לדוגמה: גאליקה ואירופיאנה של הספרייה הלאומית של צרפת, או מפעל הדיגיטציה על שם שאפל של הספרייה הלאומית של ישראל.
נכון לעשור הראשון של המאה ה-21, עם השתכללות טכנולוגיות הדיגיטציה, המגבלה העיקרית בפני דיגיטציה מלאה של ספריות ואוספים היא המגבלה החוקית הנובעת מחוקי קניין רוחני, בעיקר חוקי זכויות יוצרים, החלים על מרבית הפרסומים. כך למשל, לפי אחת הערכות בין 60% ל-80% מכלל הספרים שנדפסו בארצות הברית עדיין אינם ברשות הציבור. מעבר לכך, מרבית הספרים אינם נמכרים יותר (Out of print), דבר אשר מקשה על איתור בעלי הזכויות. כך לדוגמה, ניסיון של אוניברסיטת קורנל לאתר את בעלי זכויות היוצרים של 343 ספרים, הסתכם בעלות כח אדם של 50,000 דולר, כאשר לגבי 58% מהספרים לא ניתן היה לאתר את בעלי זכויות היוצרים.
ניסיון של חברת גוגל לסרוק ולהציע לציבור מיליוני כרכים באמצעות Google Book Search ללא קבלת אישור מוקדם מבעלי הזכויות גרם לסערה ציבורית ומשפטית והסתיים בפשרה בין גוגל לגילדת הסופרים האמריקאית ומו"לים שונים.
סוגי ספריות > ארכיונים

ארכיון הוא אוסף של מסמכים או המקום בו נמצא אוסף המסמכים. ארכיונים מורכבים ממסמכים מקוריים אשר נוצרו במהלך חייו של אדם או ארגון. המסמכים יכולים להיות בצורות שונות: מסמכים כתובים על נייר, קובצי מחשב, הקלטות קול וסרטים, תמונות, שרטוטים ועוד.
המבנה הארגוני של הספריות

על פי רוב, הספרייה היא חלק מגוף גדול יותר, ואיננה גוף עצמאי לחלוטין. ספרייה אקדמית שייכת למוסד האקדמי, ספרייה עירונית שייכת לרשות המקומית וכדומה. בשל כך, יש תלות תקציבית, תכנונית (לרבות בנושאי קביעת מדיניות) ומנהלית של הספרייה במוסד האב.
על מנת להקטין בעלויות כוח אדם מקובל לרכז חלק ממחלקות הספרייה למקום אחד המשרת את כל ספריות המשנה של הספרייה המרכזית. ריכוז זה נפוץ בעיקר בתחומי הקיטלוג, הרכש והמנהלה, בהם אין צורך בקשר ישיר עם הקוראים. לעיתים מתאגדות ספריות שונות לביצוע פונקציות אחידות שונות, לדוגמה: העתקת רשומות קיטלוג ממאגר מרכזי שמשרת אלפי ספריות בעולם (Copy Cataloging).
המחלקות השונות של הספרייה אינן אחידות, ובספריות קטנות נעשות רוב הפעולות על ידי מספר ספרנים מצומצם ולעיתים על ידי ספרן בודד. מוצגת, להלן, חלוקה מקובלת של המחלקות לפי הפונקציות המרכזיות הקיימות בספרייה.
המבנה הארגוני של הספריות > מחלקת יעץ והדרכה

מחלקה זו עוסקת במתן שירות למשתמשי הספרייה ובסיוע להם באיתור מידע. תחום היעץ עוסק בצורכי המידע המידיים של הלקוח ותחום ההדרכה בא להקנות לו כלים ומיומנויות לאיתור מידע.
ספרני היעץ נותנים בדרך כלל סיוע ללקוח בודד המגיע אליהם. הספרן אמור לבצע ראיון יעץ - ריאיון קצר ובו מספר שאלות על מנת להבין ביתר בהירות את צורכי המידע של הלקוח: מה המידע החסר לו (לעיתים הלקוח לא יודע להגדיר מה צורך המידע המדויק שלו), אילו מקורות מידע מתאימים לצרכיו (ספרים, כתבות, אתרי אינטרנט ועוד), מהן המגבלות של הלקוח (כמו שפה, נגישות ומגבלות תרבותיות) ועוד.

התחומים העיקריים שבהם ניתן סיוע זה הם:
מיקום - איתור מקומו המדויק של ספר, מאמר או פריט מידע אחר בספרייה.
איתור ביבליוגרפי - סיוע במציאת מקורות מידע העוסקים בנושא מסוים.
מידע שימושי - מידע מעשי העונה לצורכי היום-יום.
הדרכה כללית באיתור מידע.
היעץ ניתן בפגישה פנים אל פנים, באמצעות הטלפון ודרך האינטרנט.
תחום ההדרכה בא להקנות ללקוחות כלים שיעזרו להם באיתור מידע לאורך זמן. ההדרכה ניתנת בדרך כלל לקבוצות ולא לבודדים ונערכת כמפגש חד-פעמי, כיום עיון מרוכז או כמספר שיעורים. ההדרכה עוסקת בעקרונות כלליים של איתור מידע (כמו טכניקות חיפוש מידע, שיטות סינון תוצאות ושיטות להערכת איכות המידע), בתיאור הכלים הקיימים בספרייה הספציפית (מהי שיטת המיון והקיטלוג בספרייה, מה מקורות המידע הנגישים במקום, כיצד ניתן לאתר את מיקומו של הספר במדף הפתוח, ועוד), בהיבטים משפטיים (דיני קניין רוחני) ועוד.
חלק מהספריות מציעות מערכי הדרכה באמצעות האינטרנט ובכך מאפשרות למשתמש ללמוד בכוחות עצמו.
המבנה הארגוני של הספריות > מחלקת השאלה

מחלקת ההשאלה משמשת להשאלה של ספרים וחומרים אחרים ולמעקב אחר פעילות זו. כאשר לקוח מבקש לשאול פריט, המשאיל צריך לוודא שהפריט אכן ניתן להשאלה ושהאדם המבקש זכאי לשאול אותו (המנוי שלו בתוקף, אין לו חובות, הוא לא מילא את מכסת הפריטים שמותר לו לשאול, הפריט לא מוזמן וכדומה). לעיתים זכויות ההשאלה של משתמשים שונים אינן אחידות: בספרייה אקדמית למרצה יהיו זכויות מרובות משל סטודנט; בספרייה עירונית לילדים אסור לשאול ספרים המתאימים למבוגרים וכדומה.
תפקיד נוסף של המחלקה הוא משלוח תזכורות למאחרים, וגביית קנסות במקרה הצורך. בנוסף מקבלת המחלקה הזמנות לשאילת פריטים מבוקשים, ותפקידה הוא להודיע לבא בתור על חזרת הפריט לספרייה ובקרה על רשימת המזמינים.
ישנן ספריות המציבות תיבה להחזרת ספרים לנוחיות המשתמשים. כך יכול השואל להחזיר את הספרים ששאל מהספרייה גם מחוץ לשעות הפתיחה שלה. תיבה זו קבועה מחוץ לספרייה או במקום מרוחק כגון: מרכז קניות או תחנת רכבת.
במקרה שהפריט איננו בספרייה ניתן בספריות רבות להזמין את הספר בהשאלה בין-ספרייתית, ותפקיד המחלקה להזמין את הפריט ולוודא את קבלתו, ולאחר מכן את החזרתו לספריית המקור.
לפני מחשוב הספריות היה תהליך זה מסובך והצריך יצירת כרטיס לכל קורא וכרטיס לכל פריט. לא היה ניתן לבדוק בצורה פשוטה איחורים, האם הפריט מושאל או נמצא על המדף או לאסוף סטטיסטיקה. מחשוב הספריות הקל על התהליך וניתן כיום להפיק התראות אוטומטיות על איחורים, לוודא בקלות את זכויות הלקוחות, להפיק דו"ח סטטיסטי על מידת הביקוש לפריט מסוים ועוד.
המבנה הארגוני של הספריות > מחלקת רכש

מחלקה זו אחראית על רכישת ספרים חדשים, רכישת מנויים על כתבי עת ומאגרי מידע אלקטרוניים ורכישת מדיות נוספות. התהליך מתחיל בקבלת ההזמנה, בדיקת הימצאות עותקים בספרייה או בהזמנה, בחירת ספק, הזמנת הספר ומעקב עד קבלתו, הוצאת חשבונית וניהול תקציבי.
יש להבדיל בין מחלקה זו, שתפקידה ביצוע הרכש, לבין תהליך פיתוח האוסף, שבו מחליטים אלו ספרים וכתבי עת לקנות, על מה ניתן לוותר ומה להוציא מהאוסף לחלוטין. תהליך זה מבוצע לרוב על ידי אנשים בעלי ידע והיכרות עם התחומים הספציפיים שבהם נדרשת הרכישה. לדוגמה, בספרייה אקדמית האוסף יקבע על ידי ספרן המחלקה תוך שיתוף פעולה עם הסגל האקדמי.
רוב הספריות נמצאות במצב בו יש צמצום תקציבי מחד, ועליית מחירים, בעיקר של מאגרי מידע אלקטרוניים, מאידך. להקטנת העלויות ישנה נטייה כיום להתאגד למאגדים (קונסורציום), על מנת לתאם רכישות ולהקטין עלויות, בעיקר מול ספקי מאגרי המידע האלקטרוניים, אך גם מול מוציאים לאור בתחומים אחרים. למשל, האוניברסיטאות בישראל מאוגדות בתאגיד מלמ"ד.
ספריות גדולות רבות (בעיקר ספריות לאומיות) משמשות כספריית הפקדה, ובשל כך הן זכאיות על פי חוק לקבל עותק אחד או יותר של פרסומים היוצאים לאור באותה מדינה. בספריות אלו תימצא מחלקת "עותקי חובה" שתפקידה לוודא את מילוי החובות החוקיות וקבלת הספרים בספרייה.
המבנה הארגוני של הספריות > מחלקת קיטלוג ומיון

המחלקה מופקדת על קליטת החומרים, קיטלוגם ומיונם. המחלקה אחראית על תחזוקת קטלוג הספרייה, שהוא כיום לרוב ממוחשב. הקיטלוג נערך לפי כללים קבועים ונוקשים על מנת לאפשר שימוש יעיל בקטלוג. עם התפתחות ממשקי החיפוש בספריות (מעבר לשימוש בכלי גילוי) אופן הקטלוג הולך ומשתנה בהתאם. בחלק גדול ממדינות העולם נהוג להשתמש בכללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים.
המחלקה נותנת לכל ספר גם מספר מיון (או מספר מדף) שמסמן את המקום שבו יוצב הספר על המדף. ישנן שיטות מיון שונות אשר מקצות את המספרים (לעיתים בשילוב עם אותיות) לפי נושאים ותתי-נושאים. השיטות הנפוצות הן שיטת ספריית הקונגרס ושיטת דיואי (אותה המציא מלוויל דיואי), שגרסה מקוצרת ומותאמת שלה משמשת את הספריות הציבוריות בארץ. בספריות מיוחדות לנושא מסוים משתמשים לרוב בשיטות המותאמות לנושא הספציפי, כגון "שיטת שלום" במדעי היהדות אשר פותחה על ידי גרשם שלום.
לארכיונים שיטת קיטלוג ומיון שונה, בשל אופי החומרים המיוחד.
ראו גם

מידע
ספרן
מידענות
השאלה בין-ספרייתית
ארכיון
מוזיאון
ספריית הפקדה
ספרייה 2.0
הערכת ספריות
ספריית וידאו
ספריית גרשם שלום
ספריות ציבוריות בישראל
תיבה להחזרת ספרים
BookCrossing
ספרייה ירוקה
לקריאה נוספת

אירן ושמואל סבר, הספרייה בחברה, ירושלים, מרכז ההדרכה לספריות ציבוריות, תש"ן (1990)
משה סלוחובסקי ויוסף קפלן (עורכים), ספריות ואוספי ספרים, ירושלים, מכון זלמן שזר לתולדות ישראל, תשס"ו (2006)
שלמה שונמי, על ספריות וספרנות, הוצאת ראובן מס, 1969
אריון שחף, אמליה שושני (עורכים), עיר וספר: מערכת ספריות הרצליה 1927–2013, רעות: אפי מלצר, 2013
מאיר בר-אילן, הספר העברי המקוון - הספרייה הווירטואלית, יד לקורא, לא (תשנ"ח), עמ' 34–37
יוסף פונד, גן ספרים. ספרי אבן חושן, תשע"ח, 2018
סוגז

| --- | --- |

המשרד הראשי במוסקבה
המשרד הראשי במוסקבה
 נתונים כלליים
 מייסדים:  גזפרום 
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־32 שנים) 
 ענפי תעשייה:  ביטוח 
 הכנסות:  179,374,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח תפעולי:  39,376,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  30,562,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 הון עצמי:  109,577,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
  
 www.sogaz.ru/eng
 
חברת הביטוח "סוגז" היא חברת ביטוח רוסית גדולה, המסווגת כחברה אסטרטגית, המובילה קבוצת הביטוח באותו השם סוגז. מבחינת הסכום הכולל של דמי הביטוח שהתקבלו בשנת 2019, היא תפסה את המקום הראשון, בשנים 2011–2018 היא תפסה את המקום השני ברוסיה. מטה החברה ממוקם במוסקבה. החברה הוקמה בשנת 1993 כחברת בת של מונופול הגז הרוסי גזפרום.
בעלים והנהלה

יו"ר הדירקטוריון – אלכסיי מילר, יו"ר הוועד המנהל של גזפרום. הדירקטוריון כולל את סדיגוב פאמיל (סגן יו"ר מועצת המנהלים של גזפרום), יורי סולוביוב (סגן נשיא סוגז ויו"ר מועצת המנהלים של VTB), דמיטרי לבדב (יו"ר הדירקטוריון של בנק רוסיה), אלכסנדר סובול (סגן יו"ר מועצת המנהלים של Gazprombank) ואנטון אוסטינוב (יו"ר מועצת המנהלים של סוגז).
על פי הנתונים של החברה בינואר 2020, בעלי המניות שלה היו:
Aquilla (הבעלים: יורי קובאלצ'וק, טטיאנה קובאלצ'וק, דמיטרי מנסורוב, אלכסנדר גרמנוב ומיכאיל דדוב) – 32.30%
SG-invest (אנטון אוסטינוב, אנדריי בוטישב, ולדימיר נוסוב, אנדריי פדורנקו) – 16.54%
גזפרום קפיטל (הסוכנות הפדרלית לניהול נכסים) – 16.22%
חברת "אקצנט" (מיכאיל שלומוב) – 12.47%
חברת "Kordeks" (‏בנק VTB‏) – 10%
חברת "אורביטה אקספרס" (בעלים: דמיטרי בייקובסקי ואלכסיי בליאבסקי) – 5%
גזפרום – 3.77%
ספקטר (אנדריי פנקוב) – 2.5%
גזפרום אקספורט (הסוכנות הפדרלית לניהול נכסים) – 1.2%
יו"ר הדירקטוריון - אנטון אוסטינוב. הוועדה במעמד של סגנים כוללת גם את מיכאיל אילין, ולדימיר נוסוב, דמיטרי מאלישב ומיכאיל פוטין.
קבוצת הביטוח "סוגז"

קבוצת הביטוח סוגז כוללת חברות ביטוח ושירותים:
Sogaz (חברת ביטוח אוניברסלית);
חברת Sogaz-life (ביטוח חיים);
חברת Sogaz-Med (לשעבר חברת Gazprommedstrakh, ביטוח רפואי חובה);
SK Transneft;
SOVAG (חברת ביטוח בגרמניה);
SOGAZ ado נובי סאד (חברת ביטוח בסרביה);
חברת Sogaz-Medservice (ארגון שירותים רפואיים);
חברת MMC Sogaz (המרכז הרפואי הבינלאומי);
חברת SOT-TRANS;
ZHASO;
חברת IC VTB ביטוח.
הערות שוליים

↑  "На долю группы федеральных страховщиков под спецнадзором приходится свыше 75% от общероссийских сборов". «Финамаркет». 2014-01-21. נבדק ב-2014-01-28.
↑  "СОГАЗ (Страховое общество газовой промышленности). Изменение места компании в ренкинге по собранным премиям". Страхование сегодня. נבדק ב-2017-07-05.
↑  "Крупнейшие страховые компании". Страхование сегодня. נבדק ב-2017-07-05.
↑  Изменения к уставу АО «Согаз» от 31.12.2019
1 2  "Информация об органах управления". www.sogaz.ru. נבדק ב-2019-11-13.
↑  "Список акционеров АО "СОГАЗ" и лиц, под контролем и значительным влиянием которых находится АО "СОГАЗ"" (PDF).
↑  "Выходец из спецназа ФСБ оказался владельцем 5% акций «Согаза» на $440 млн". The Bell. 2020-01-31.
↑  Двоюродный племянник Президента России В. В. Путина
↑  "Участники группы "СОГАЗ"". www.sogaz.ru. נבדק ב-2017-07-05.
↑  "Реестр страховых организаций – страховщики, перестраховщики, брокеры | СТРАХОВАНИЕ СЕГОДНЯ". Страхование сегодня. נבדק ב-2017-07-05.
VG-lista

| --- | --- |

 תחום:  תעשיית המוזיקה 
 מדינה:  נורווגיה 
 תקופת הפעילות:  16 באוקטובר 1958 – הווה (66 שנים) 
 www.vglista.no
 
VG-lista (וה-גה ליסטה) הוא מצעד מוזיקה נורווגי, המתפרסם מדי שבוע בעיתון הנורווגי VG.‏ מצעד זה מתבסס על נתוני לומינייט ונתוני מכירות בכ-100 חנויות מוזיקה בנורווגיה.
המצעד מתפרסם במספר אופנים:
מצעד עשרת הסינגלים המובילים (שבוע 42, 1958 – שבוע 4, 1995)
מצעד 20 הסינגלים המובילים (שבוע 5, 1995 – שבוע 43, 2014)
מצעד 40 הסינגלים המובילים (שבוע 44, 2014 – הווה)
מצעד 20 האלבומים המובילים (שבוע 1, 1967 – שבוע 4, 1995)
מצעד 40 האלבומים המובילים (שבוע 5, 1995 – הווה)
מצעד 10 אלבומי האוסף המובילים
מצעד ה-DVD אודיו
מצעד 10 הסינגלים הנורווגים המובילים (רק סינגלים בנורווגית)
מצעד 30 האלבומים הנורווגים המובילים (רק אלבומים בנורווגית)
הערות שוליים

↑  Bergan, Jon Vidar (2022-04-09), "VG-lista", Store norske leksikon (בנורווגית ספרותית), ארכיון מ-2022-08-18, נבדק ב-2022-08-18, VG-lista er en salgsliste for musikk i Norge.
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
מרכז אוחטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  אזור גאוגרפי מעשה ידי אדם 
 מדינה:  רוסיה 
 
 קואורדינטות:  59°56′30″N 30°24′26″E﻿ / ﻿59.941783333333°N 30.407275°E﻿ / 59.941783333333; 30.407275
 www.ohta-center.ru
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מרכז אוחטה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מרכז אוחטה he
 
מרכז אוחטה (ברוסית: О́хта-це́нтр; כונה לפני מרץ 2007 כ"גזפרום סיטי", Газпро́м-си́ти), היה פרויקט בנייה של מרכז עסקים בעיר סנקט פטרבורג, רוסיה.
המבנה היה אמור לכלול את גורד השחקים הראשון בעיר. המגדל הראשי בגובה 403 מטר של מרכז אוחטה אמור להיות הבניין הגבוה ביותר באירופה מבין הצעות הבנייה השונות. פרויקט זה, שנותר לא ממומש, אמור היה לכלול את מטה חברת האנרגיה גזפרום, יחד עם מוזיאונים, ספרייה, מתקני ספורט ופנאי ואולם קונצרטים. הפרויקט היה אמור להיבנות בשפך נהר אוחטה, על הגדה הימנית של נהר הנייבה. המגדל בגובה 403 מטר שלו נתפס לא רק כדומיננטי, אלא גם כסמל חדש לעיר סנקט פטרבורג. בנייתו הייתה אמורה להסתיים עד 2016. עם זאת, הפרויקט נתקל בהתנגדות חריפה מצד אזרחים, קבוצות אזרחיות וארגונים בינלאומיים, על פגיעה משמעותית בקו הרקיע של העיר. כאשר הוצגו רעיונות הפרויקט בפני חבר שופטים בינלאומי, שלושה מתוך ארבעה אדריכלים יצאו מההרכב במחאה, התחרות הוחרמה גם על ידי איגוד האדריכלים הרוסי. בסופו של דבר הפרויקט הועבר לאתר החדש לאחטה בדצמבר 2010 ובמקומו נבנה מרכז לאחטה.
צוות העיצוב המרכזי של מרכז אוחטה כלל את אדריכל העיצוב הראשי צ'ארלס פו, האדריכל הרוסי פיליפ ניקנדרוב, רוג'ר וויטמן וטוני קטל (שבהמשך תכנן את פרויקט "מרכז לאחטה-2"). בשנת 2008, חברת Arabtec, חברת הבנייה העוסקת בבניית הבניין הגבוה בעולם בדובאי, זכתה בחוזה לבניית מתחם זה בעלות 60 מיליארד רובל (2.56 מיליארד דולר).
מנכ"ל גזפרום, אלכסיי מילר, טען כי הוא "חיובי שאזרחי סנקט פטרבורג יהיו גאים ביצירות המופת האדריכליות החדשות הללו." עם זאת, מנהל מוזיאון ההרמיטאז', מיכאיל פיוטרובסקי, התבטא נגד התוכנית. עוד דווח כי משרד התרבות של רוסיה מתנגד לתוכנית המגדל.
כיוון שהמרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג הוא אתר מורשת עולמית משנת 1991; בדצמבר 2006, מנהל מרכז מורשת עולמית של אונסק"ו, פרנצ'סקו בנדרין, הזכיר לרוסיה את חובותיה לשמור על המרכז והביע דאגה מהפרויקט. בשנת 2007 הציבה קרן המונומנטים העולמית את קו הרקיע ההיסטורי של סנקט פטרבורג ברשימת המעקב שלה ב-100 האתרים הנמצאים בסכנת הכחדה ביותר עקב בנייתו הפוטנציאלית של הבניין, ובשנת 2009 דיווחה כי המגדל "יפגע בתדמיתה של רוסיה."
בשנת 2010 דווח על ידי העיתונות הרוסית והבריטית כי מעצב הפרויקט צ'ארלס פו אמר בדיון ציבורי בלונדון כי האדריכל מקבל תזכירים קבועים מראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין, שמעודד אותו להמשיך בפרויקט מרכז אוחטה ומבטיח תמיכה מהממשלה. לטענת פוטין, פו עצמו ומשתתפי הדיון, הוכח כי הדבר אינו נכון. דו"ח שנוי במחלוקת זה, ואחריו דיונים פומביים סוערים, הביא להשפעה מסוימת על הפוליטיקה ברוסיה.
מרכז לאחטה, הנמצא כעת בפיתוח באתר הרחוק יותר מהמרכז ההיסטורי של פטרבורג, מבוסס על תוכניות מרכז אוחטה כולל המגדל הראשי שלו, אך בקנה מידה גדול עוד יותר.
עיצוב הפרויקט

פרויקט גזפרום סיטי הוצג לראשונה בנובמבר 2006. האקדמיה הרוסית לאמנויות אירחה תערוכה של ששת העיצובים התחרותיים.
עיצוב הפרויקט > פרויקטים שתוכננו על ידי

רם קולהאס (משרד מטרופוליטן אדריכלות, ארצות הברית)
דניאל ליבסקינד (ארצות הברית)
ז'אן נובל (צרפת)
מסימיליאנו פוקאסאס (איטליה)
הרצוג ודה-מורון ארכיטקטן (שווייץ)
RMJM London Limited (בריטניה)
עיצוב הפרויקט > חבר השופטים

נציגי גזפרום
אלכסיי מילר (מנכ"ל גזפרום)
אלכסנדר ריאזאנוב (נשיא גזפרום נפט)
ואלרי גולובב (סמנכ"ל גזפרום)
נציגי מינהל העיר סנקט פטרבורג
ולנטינה מאטוויינקו (מושלת סנקט פטרבורג)
אלכסנדר ואחמיסטרוב (סגן מושלת סנקט פטרבורג)
אלכסנדר ויקטורוב (יו"ר הוועדה לתכנון ערים ואדריכלות)
ורה דמנטייבה (יו"ר הוועדה לבקרה ממשלתית והגנה על ציוני דרך היסטוריים ותרבותיים)
אדריכלים
קישו קורוקאווה (פרש)
נורמן פוסטר (פרש)
רפאל ויונולי (פרש)
פיטר שגר
כל הפרויקטים שהוצגו תיארו את הבניין כמבנה דומיננטי אדריכלי חדש עם גובה מוצע שנע בין 300 ל-400 מטר. שלושה מתוך ארבעה אדריכלים יצאו מהרכב חבר השופטים. קורוקאווה הצהיר כי גובה הבנייה הוא "הנושא הרגיש ביותר לשמירה על הערך התרבותי הקיים של מרכז העיר העתיקה". התחרות הוחרמה גם על ידי איגוד האדריכלים הרוסי.
עיצוב הפרויקט > עיצוב מנצח

חברת האדריכלות הבריטית RMJM London Limited זכתה במכרז. ההחלטה הוכרזה ב-1 בדצמבר 2006. בנוסף לחוות הדעת של חבר השופטים, הזמינה גזפרום את הציבור להביע את דעתו באתר החברה (הוא נסגר לאחר ששמו שונה מהפרויקט למרכז אוחטה) ובאמצעות הצבעה. פורטל החדשות Vedomosti ארגן סקר משלו ושאל האם המשיבים רואים זאת אפשרות לבנות גורד שחקים של 300 מטר באתר המצודה נינשנץ. מתוך 735 נשאלים רק 68 השיבו בחיוב.
המגדל המתפתל המוצע היה בהשראת מבצר שוודי בשם לנדסקרונה, שהיה באתר בראשית המאה ה-14, ומבצר נוסף בשם נינשנץ שהיה במקום עד המאה ה-18 בדמות כוכב בעל חמישה צדדים כדי למקסם את התצוגות למטרות הגנה. ההשראה לעיצוב מגיעה גם מאנרגיית מים, כאשר צורת הבנייה שואבת את צורתה מאופי המים המשתנה ומאור המשתנה תדיר. זה נותן פרשנות חדשה למבצרים ההיסטוריים עם האסתטיקה והטכנולוגיה המודרניים - שקיפות ודמוקרטיה, אינטראקציות פנימיות וחיצוניות. הוא כולל גם אסטרטגיה סביבתית ייחודית, הפועלת כעור בעל שכבה כפולה של אנרגיה נמוכה של המגדל המאפשר אור יום מקסימלי ואובדן חום מינימלי באקלים הקיצוני של העיר.