stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love Myself
הערות שוליים

↑  "Love Myself - Single by Hailee Steinfeld on iTunes". iTunes Store (US). אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2015. נבדק ב-9 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Love Myself - Hailee Steinfeld - Songs, Reviews, Credits - AllMusic". AllMusic. ארכיון מ-2021-12-28. נבדק ב-9 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hampp, Andrew (6 ביוני 2015). "'Pitch Perfect' Star Hailee Steinfeld on Her Debut Album and Starring in 'Bad Blood' - Billboard". Billboard. Prometheus Global Media. ארכיון מ-2020-04-30. נבדק ב-9 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Russell, Erica (17 באוקטובר 2015). "Hilary Duff Joins Jem And The Holograms On Film Soundtrack". PopCrush. ארכיון מ-2019-04-28. נבדק ב-9 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Love Myself, 2016-02-26, ארכיון מ-2021-11-24, נבדק ב-2022-01-04
↑  Jessica Goodman. "Hailee Steinfeld is totally empowered in new 'Love Myself' music video". Entertainment Weekly. ארכיון מ-2021-01-28. נבדק ב-1 בספטמבר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Morris, Jessie (14 באוגוסט 2015). "Here's Hailee Steinfeld's New Video For "Love Myself"". Complex.com. ארכיון מ-2015-08-17. נבדק ב-5 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hailee Steinfeld - Love Myself (Official Video), ארכיון מ-2021-12-29, נבדק ב-2022-01-04
| היילי סטיינפלד |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| מיני-אלבומים | Haiz • Half Written Story |  |
| סינגלים | "Love Myself" • "Rock Bottom" • "Starving" • "Most Girls" • "Let Me Go" • "Capital Letters" • "Back to Life" • "Afterlife" • "Wrong Direction" • "I Love You's" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Show You Love" • "Digital Love" • "At My Best" • "Woke Up Late" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Santa Claus Is Comin' to Town" • "Plot Twist" |  |
| שירים אחרים | "Flashlight" • "Stitches" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 7cb4179f-2372-4c81-b1fe-250b854d86c5
I Hear a Symphony (שיר)

I Hear a Symphony (בעברית: אני שומע/ת סימפוניה) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית הסופרימס, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, I Hear a Symphony. השיר יצא לאור ב-6 באוקטובר 1965, על ידי חברות התקליטים מוטאון ואם 1083, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר נכתב והופק על ידי צוות הפזמונאים והמפיקים הראשי של מוטאון, הולנד-דוזייר-הולנד, והפך לשיר הפופ השישי של הסופרימס שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, החל מ-14 בנובמבר 1965 ועד 27 בנובמבר 1965. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע למקום ה-39 בלבד.
רקע

עבור הסופרימס נכתבו רצף של להיטים ב-1964 ו-1965, על ידי הולנד-דוזייר-הולנד. באמצע 1965 הבינו המפיקים שהם נפלו בתלם כאשר "Nothing but Heartaches" של הסופרימס לא הצליח להגיע לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100; דבר שהוביל לשבירת רצף כבישת פסגת המצעד שהצליחה הסופרימס לצבור כשהוציאה את "Where Did Our Love Go". הנשיא של מוטאון, ברי גורדי, לא היה מרוצה מהביצוע של "Nothing but Heartaches", והפיץ את ההודעה הבאה:
"אנו לא נוציא שירים שלא ייכנסו לעשירייה הפותחת; כשמדובר בסופרימס, לא נוציא שירים שלא יכבשו את פסגת המצעד"
בעקבות כך, הולנד-דוזייר-הולנד התחילו להתנסות בכתיבה והפקה של מוזיקה חדשה. התוצאה הייתה "I Hear a Symphony", שיר עם מבנה מוזיקלי מורכב יותר מההוצאה הקודמות של הסופרימס. "I Hear a Symphony" הופץ כסינגל במקום שיר אחר שהולנד-דוזייה-הולנד כתבו עבור הסופרימס, "Mother Dear", שהוקלט באותו הסגנון של להיטיה הקודמים. בריאיון משנת 1968, דיאנה רוס אמרה שזה היה אחד מהשירים שהיא הכי אהבה להקליט ולבצע, אך הדגישה שהוא היה מאתגר.
"I Hear a Symphony" נכלל באלבום בעל אותו השם, והפך לשירה השישי של הסופרימס שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100. לאחר שהוציאה את "My World Is Empty Without You" (מקום חמישי) ו-"Love Is Like an Itching in My Heart" (מקום 9) צברה הלהקה רצף נוסף של ארבעה שירי מקום ראשון: "You Can't Hurry Love",‏ "You Keep Me Hangin' On",‏ "Love Is Here and Now You're Gone" ו-"The Happening". הלהקה ביצעה את השיר המצליח ב-The Mike Douglas Show ב-3 בנובמבר 1965.
ביקורת וגרסאות כיסוי

בבילבורד כינו את השיר כ"שובר קופות" וכן, "בלדת קצב כתובה היטב עם פעמה קצבית וקולות גבוהים".
הזמר סטיבי וונדר הקליט את השיר בשנת 1966, כמו גם האחים איסלי. מייקל ג'קסון הקליט את השיר עם חמישיית הג'קסונים בשנת 1970 באולפני ההקלטות של מוטאון שבלוס אנג'לס, קליפורניה. זמרת הפופ הקנדית אריה פאצ'ין הקליטה את השיר עבור אלבומה, My Name Is Eria Fachin, מ-1988. גרסתה לא הצליחה להיכנס למיינסטרים.
קרדיטים

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מ-Discogs.
דיאנה רוס – שירה ראשית
פלורנס בלארד ומרי וילסון – שירת רקע
האחים פאנק – כלי נגינה
מייק טרי – סקסופון בריטון
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1965–1966)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1965–1966)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1965–1966)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1965–1966)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 48 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הקאש בוקס | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הקאש בוקס R&B | 2 |  |
|  ארצות הברית | Record World 100 Top Pops | 1 |  |
|  ארצות הברית | Record World Top 40 R&B | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 39 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|  קנדה | RPM | 17 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1966)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1966)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1966)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1966)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד הקאש בוקס | 72 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,000,000 |
הערות שוליים

1 2 3  The Supremes – I Hear A Symphony (1965, Vinyl) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-29
↑  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 1965-11-20. (באנגלית)
↑  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 1965-11-27. (באנגלית)
↑  The Supremes | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com
↑  O-S — University of North Texas Libraries, web.archive.org, ‏2011-06-15
↑  TV.com, The Mike Douglas Show: November 3, 1965, TV.com
↑  "Spotlight Singles"
↑  - YouTube, www.youtube.com
↑  Item Display - RPM - Library and Archives Canada, web.archive.org, ‏2016-06-03
↑  Liner notes. The Complete Motown Singles Vol. 5: 1965, Hip-O Select – B0006775-02, USA, 04 Aug 2006
1 2  I Hear a Symphony million - חיפוש ב-Google, באתר www.google.com
↑  Johnson Publishing Company, Ebony, Johnson Publishing Company, 1980-04. (באנגלית)
↑  Joseph Murrells (1984). Million Selling Records from the 1900s to the 1980s: An Illustrated Directory. London, W1H: B.T. Batsford. p. 215. ISBN 0-7134-3843-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ca065f6f-438b-3550-894b-c6bc4ff771c6
1850

שנת 1850 היא השנה ה-50 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1850 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

1 באפריל – ממשלת מחוז סן פרנסיסקו מוקמת
4 באפריל – לוס אנג'לס מוכרזת כעיר
9 ביולי – הנשיא זאכרי טיילור נפטר ומילרד פילמור הופך לנשיא ה-13 של ארצות הברית
10 ביולי – מילרד פילמור נבחר לנשיא ה-13 של ארצות הברית
9 בספטמבר – קליפורניה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-31
20 בספטמבר – סחר העבדים מבוטל במחוז קולומביה
נולדו

6 בינואר – אדוארד ברנשטיין, הוגה ופוליטיקאי גרמני, מאבות הסוציאל-דמוקרטיה (נפטר ב-1932)
15 בינואר – מיכאי אמינסקו, משורר רומני (נפטר ב-1889)
15 בינואר – סופיה קובלבסקיה, הייתה מתמטיקאית, סופרת, מחזאית ומשוררת ממוצא רוסי (נפטרה ב-1891)
27 בינואר – אדוארד סמית', רב-החובל של הטיטניק (נפטר ב-1912)
8 בפברואר – קייט שופן, סופרת אמריקנית (נפטרה ב-1894)
15 בפברואר – יונה (יוהאן) קרמנצקי, מחלוצי תעשיית החשמל האירופית ויזם ציוני, שכיהן כיו"ר הראשון של קק"ל (נפטר ב-1934)
7 במרץ – טומאש מסריק, הנשיא הראשון של צ'כוסלובקיה (נפטר ב-1937)
7 במאי – אנטון זיידל, מנצח הונגרי (נפטר ב-1898)
11 במאי – פיליפ פון פרארי, אספן צרפתי (נפטר ב-1917)
1 ביוני – שמסדין סמי פרשרי, סופר אלבני (נפטר ב-1904)
6 ביוני – קרל פרדיננד בראון, פיזיקאי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1909 (נפטר ב-1918)
21 ביוני – אנריקו צ'יקטי, מורה לבלט ורקדן איטלקי (נפטר ב-1928)
24 ביוני – הוריישו קיצ'נר, איש צבא ומדינאי בריטי (נפטר ב-1916)
5 באוגוסט – גי דה מופאסאן, סופר צרפתי (נפטר ב-1893)
13 בנובמבר – רוברט לואיס סטיבנסון, סופר סקוטי (נפטר ב-1894)
נפטרו

16 באפריל – מארי טוסו, פסלת, צרפתייה-אנגלייה, יסדה את מוזיאון השעווה מאדאם טוסו (נולדה ב-1761)
23 באפריל – ויליאם וורדסוורת', משורר אנגלי (נולד ב-1770)
1 במאי – יצחק ברנייס, רב בגרמניה, בלשן והוגה דעות (נולד ב־1793)
10 במאי – ז'וזף לואי גה-ליסאק, מדען צרפתי (נולד ב-1778)
16 במאי – ויליאם הנדריקס, מושל אינדיאנה השלישי (נולד ב-1782)
2 ביולי – רוברט פיל, ראש ממשלת בריטניה (נולד ב-1788)
9 ביולי – זאכרי טיילור, נשיא ארצות הברית ה-12 (נולד ב-1784)
9 ביולי – עלי מוחמד שיראזי, הבאב, מייסד הדת הבאבית ומבשר הדת הבהאית, מוצא להורג (נולד ב-1819)
19 ביולי – מרגרט פולר, עיתונאית, סופרת ופעילה למען זכויות נשים אמריקאית (נולדה ב-1810)
17 באוגוסט – חוסה דה סן מרטין, מצביא ומדינאי ארגנטינאי ששחרר מדינות רבות בדרום אמריקה מהשלטון הספרדי (נולד ב-1778)
18 באוגוסט – אונורה דה בלזק, סופר צרפתי (נולד ב-1799)
26 באוגוסט – לואי פיליפ, מלך צרפת (נולד ב-1773)
23 בספטמבר – חוסה ארטיגס, מצביא ומאבות האומה האורוגוואית (נולד ב-1764)
2 בנובמבר – וילהלם פון קראוזנק, גנרל פרוסי אשר כיהן כראש המטה הכללי הפרוסי (נולד ב-1774)
19 בנובמבר – ריצ'רד ג'ונסון, סגן נשיא ארצות הברית התשיעי (נולד ב-1780)
ראו גם

1850 במדע‎
ילידי 1850‎
נפטרים ב-1850‎
I Have Questions

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע קמילה קביו
 מתוך האלבום Camila (Japanese edition)
 יצא לאור:  22 במאי 2017
 תאריך הקלטה:  2017
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית
 איי-סייד:  "Crying in the Club"
 אורך:  3:42
 חברת תקליטים:  אפיק • סייקו
 כתיבה:  קמילה קביו, ג'סי שטקין, ביבי בורלי
 הפקה:  ביבי בורלי
"I Have Questions" (בעברית: "יש לי שאלות") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקובנית קמילה קביו, מתוך המהדורה היפנית של אלבום הבכורה שלה, הקרוי על שמה, Camila (Japanese edition). השיר יצא לאור ב-22 במאי 2017, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וסייקו מיוזיק, כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי קמילה קביו, ג'סי שטקין וביבי בורלי והופק על ידי בורלי גם כן. "I Have Questions" מורכב ממילים מלנכוליות. קביו לא מבינה מדוע אהובה עזב אותה ויש לה שאלות לגבי זה. ההפקה ה"אפלה" שלו כוללת שימוש בולט בצ'לו, תוך שימוש במכונת תופים שמתחיל להתנגן לאחר הבית השנייה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-140 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 במאי 2017, ביום צאתו כסינגל שיווקי רשמי מתוך המהדורה היפנית של אלבום הבכורה של קביו. אותו הקליפ הוא מעין קליפ מילים, הכולל בתוכו את מילות השיר, לצד אפקטים חזותיים שמציגים אותן. קליפ מילים נוסף שפורסם זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-7.7 מיליון צפיות.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-38 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 24 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 82 |  |
|  צרפת | SNEP | 94 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | זהב | 30,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 22 במאי 2017 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | סינגל שיווקי | אפיק • סייקו |  |
| ארצות הברית | 28 ביוני 2017 | מיני-אלבום 7 אינץ' | בי סייד של "Crying in the Club" | אפיק |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Camila Cabello – I Have Questions, נבדק ב-2021-10-06
↑  Camila Cabello, Billboard
↑  I Have Questions, 2017-05-21, נבדק ב-2021-10-06
1 2 3  Camila Cabello - I Have Questions (Lyric Video), נבדק ב-2021-10-06
↑  Camila Cabello - I have questions (Lyrics), נבדק ב-2021-10-06
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  CERTIFICADOS – Pro-Música Brasil, pro-musicabr.org.br
↑  "I Have Questions - Single by Camila Cabello". iTunes Store. US: Epic Records / Syco Music. 2017-05-22.
↑  "Don't miss out! @Camila_Cabello's Crying in the Club LP is available ONLY at UO. Preorder here: bddy.me/2sj13Cb". Twitter (באנגלית). Urban Outfitters. 2017-06-28. נבדק ב-4 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| קמילה קביו |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Camila • Romance • Familia • C,XOXO |  |
| סינגלים | "I Know What You Did Last Summer" • "Bad Things" • "Crying in the Club" • "Havana" • "Never Be the Same" • "Sangria Wine" • "Consequences" • "Mi Persona Favorita" • "Señorita‎" • "Liar" • "Shameless" • "Cry for Me" • "Easy" • "Living Proof" • "My Oh My" • "First Man" • "Don't Go Yet" • "Oh Na Na" • "Bam Bam" • "Psychofreak" • "Hasta los Dientes" • "Mon amour" • "Ku Lo Sa (Remix)" • "I Luv It" • "He Knows" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Love Incredible" • "Hey Ma" • "Know No Better" • "Almost Like Praying" • "Beautiful" • "Find U Again" • "South of the Border" • "It Takes Two" |  |
| סינגלים שיווקיים | "I Have Questions" • "OMG" • "Real Friends" • "Million to One" |  |
| שירים אחרים | "All These Years" • "She Loves Control" • "Inside Out" • "Something's Gotta Give" • "In the Dark" • "Into It" |  |
| סיבובי הופעות | Never Be the Same Tour |  |
| ערכים קשורים | פיפת' הרמוני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7000e7f3-1f21-49cb-ae9b-58b9999ba286
Le Phare

Le Phare (המגדלור), הוא אלבום האולפן השלישי של המלחין הצרפתי יאן טירסן. זהו האלבום שהחדיר אותו לתודעת הציבור ובו הוא שיתף פעולה עם כותב השירים הצרפתי דומיניק א. (שכתב את השירה בשירים - Monochrome ו- Les Bras de Mer). באלבום זה טירסן משתמש בכלים הטיפוסיים למוזיקה שלו (כינור, פסנתר, מנדולינה, אקורדיון ועוד) וגם בכלים פחות טיפוסיים, כולל גלגל אופניים, מכונת כתיבה וסיר.
שלושה שירים מתוך אלבום זה, "La Dispute", "La Noyee" ו-"Sur Le Fil" שימשו לאחר מכן בפסקול שכתב טירסן לסרט אמלי. L'homme Aux Bras Ballants הוא גם פסקול לסרט קצר באותו השם.
רשימת השירים

Le Quartier - 2:01
La Rupture - 2:49 (שיתוף פעולה עם Claire Pichet)
Monochrome - 3:16 (שיתוף פעולה עם דומיניק א.)
La Dispute - 4:14
L'Arrivée sur l'île - 1:03
La Noyée - 2:23
Le Fromveur - 1:20
L'Homme aux bras ballants - 5:05
Sur le fil - 7:28
Les Jours heureux - 2:10
La Crise - 1:37
Les Bras de mer - 3:10 (שיתוף פעולה עם דומיניק א.)
La Chute - 5:48
L'Effondrement - 1:32
Lazy

| --- | --- |
 שיר בביצוע דיפ פרפל
 מתוך האלבום Machine Head
 יצא לאור:  מרץ 1972
 תאריך הקלטה:  6-21 בדצמבר 1971, מונטרה, שווייץ
 סוגה:  בלוז רוק, רוק כבד
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  7:23
 חברת תקליטים:  EMI אנגליה Warner Bros. ארצות הברית
 כתיבה:  רוג'ר גלובר, ריצ'י בלקמור, ג'ון לורד, איאן גילן, איאן פייס
 לחן:  רוג'ר גלובר, ריצ'י בלקמור, איאן גילן, ג'ון לורד, איאן פייס 
 הפקה:  דיפ פרפל
 
Lazy הוא שיר בסגנון בלוז רוק מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ב-מרץ 1972, ונכלל באלבום Machine Head.
השיר נפתח בסולו של אורגן האמונד בידי ג'ון לורד, כשהוא מתחלף לסירוגין ומתמזג עם סולואי הגיטרה של ריצ'י בלקמור. בדקה ה-4:20 נכנסת שירתו של איאן גילן, כשהוא משתמש במפוחית פה. זהו השיר הארוך ביותר באלבום, ובגרסתו הידועה באלבום ההופעה Made in Japan, השיר מבוצע במשך כמעט 11 דקות. שלוש שנים לאחר הקלטת השיר, הכליל בלקמור את הריף המרכזי של השיר בשירו "Man on the Silver Mountain" שיצא באלבום "Ritchie Blackmore's Rainbow" של להקתו ריינבו.
קוראי מגזין "Guitar World" דירגו את סולו הגיטרה של השיר במקום ה-74 ברשימת "100 הסולואים הטובים בכל הזמנים".
הערות שוליים

↑  רשימת 100 הסולואים הטובים ביותר באתר Guitar World
| דיפ פרפל |
| --- | --- | --- |
| איאן גילן • סטיב מורס • רוג'ר גלובר • דון איירי • איאן פייס חברי עבר: ריצ'י בלקמור • רוד אוונס • טומי בולין • ג'ון לורד • ג'ו סטריאני • ניק סימפר • דייוויד קוברדייל • גלן יוז | איאן גילן • סטיב מורס • רוג'ר גלובר • דון איירי • איאן פייס חברי עבר: ריצ'י בלקמור • רוד אוונס • טומי בולין • ג'ון לורד • ג'ו סטריאני • ניק סימפר • דייוויד קוברדייל • גלן יוז |  |
| אלבומי אולפן | Shades of Deep Purple (1968) • The Book of Taliesyn (1968) • Deep Purple (1969) • Deep Purple in Rock (1970) • Fireball (1971) • Machine Head (1972) • Who Do We Think We Are (1973) • Burn (1974) • Stormbringer (1974) • Come Taste the Band (1975) • Perfect Strangers (1984) • The House of Blue Light (1987) • Slaves and Masters (1990) • The Battle Rages On... (1993) • Purpendicular (1996) • Abandon (1998) • Bananas (2003) • Rapture of the Deep (2005) • Now What?!‎ (2013) • Infinite (2017) • Whoosh! (2020)  • Turning to Crime (2021) • =1 (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: f5797fa1-6efa-33e2-9319-c35dcfd596d9 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחבורה אישית מהירה

דגם של חברת ULTra בנמל התעופה הית'רו, לונדון
תחבורה אישית מהירה (באנגלית: Personal Rapid Transit, בקיצור PRT) היא מערכת תחבורה שמורכבת מכלים אוטונומיים בעלי קיבולת נמוכה שפועלים על רשת שהותאמה עבורם. PRT היא סוג של תחבורה מונחית, שכוללת גם כלי רכב בעלי קיבולות שונות.
כלי תחבורה אישית מהירה מיועדים לנוסע בודד או לקבוצה קטנה של נוסעים, לרוב בין שלושה לשישה. הדרכים מסודרות בטופולוגיית רשת עם נקודות השתלבות ופנייה תכופות, שמאפשרות נסיעה ללא תחנות ביניים. השירות מסוג זה הושווה למעלית אופקית או למונית. מערכות PRT רבות הוצעו אך לא יושמו עד כה. נכון ליוני 2023, רק קומץ מערכות כאלו הוקמו.
סקירה

רוב מערכות הסעת ההמונים מסיעות אנשים בקבוצות בהתאם ללוח זמנים שנקבע מראש, דבר בעל מספר גורמים שהופכים אותו ליעיל פחות. ראשית, נוסעים מאבדים זמן בהמתנה להגעת אמצעי ההסעה לתחנה, נוסעים בקווים לא ישירים ליעדם, עוצרים בדרך לנוסעים נוספים ולעיתים קרובות סובלים משיבושים בלוח הזמנים (במקרים של אוטובוסים שמאחרים או תקלות ברכבת). כמו כן, עצירה והאצה עם כמות גדולה של נוסעים גורמת להאטה במהירות נסיעת הרכבים וכן עשויה לגרום לעיכובים אצל שאר התנועה.
מערכות תחבורה אישית מהירה מנסות לפתור את הבעיות האלו, על ידי הסעת כמויות קטנות יותר של אנשים על גבי מסלולים מותאמים. במציאות אידיאלית, נוסעים יכולים לעלות על הרכב בעת הגעתם לתחנה, ויכולים במצב שבו הרשת מסועפת דיה, להגיע ליעדם בלי עצירות.
מספר הנוסעים הנמוך על כל כלי מאפשר יצירת מסלולים ומבני תחזוקה קטנים יותר לעומת מערכות אחרות, מה שמתורגם לעלויות בנייה נמוכות יותר ולתשתיות מינימליסטיות.
הרעיון המלא, של פריסה עירונית מלאה בעלת קווים רבים ותחנות מרווחות, טרם יושם. פרויקטים מסוימים לביצוע החזון נכשלו בגלל העלויות, חריגות, בעיות רגולטוריות, כשלי בטיחות, טכנולוגיה בעייתית ופגמים בהנדסה. אף על פי כן, התיאוריה עודנה קיימת, ולפי פרויקט EDICT, במימון האיחוד האירופי שחקר את התחום בארבע ערים באירופה, PRT תספק לערים עתידיות "מערכת תחבורה גמישה מאוד, תגובתית, ידידותית לסביבה, המציעה פתרון כלכלי ובר קיימא," אשר יכולה "לכסות את עלויות התפעול שלה, ולספק תשואה שתשלם על רוב, אם לא כל, עלויות ההקמה," תספק "רמת שירות עדיפה על זו הזמינה בתחבורה ציבורית קונבנציונלית, ותתקבל היטב על ידי הציבור, הן משתמשי התחבורה הציבורית והן הנהגים". עם זאת, הדו"ח הגיע למסקנה שלמרות היתרונות, רשויות לא יבנו את המערכת בשל החשש שנובע מהיותן הראשונות בתחום.
היסטוריה > מקור

הרעיון הידוע הראשון לתחבורה אישית מהירה נוצר ב-1953 בידי דון פיצ'טר, מהנדס תחבורה, שהחל לחקור דרכי תחבורה חלופיות. ב-1964 פרסם ספר ובו פרס את חזונו לתחבורה ציבורית אוטומטית באזורים בעלי צפיפות אוכלוסייה נמוכה עד בינונית. נקודת מפתח ברעיון הייתה שאנשים לא יעזבו את המכוניות שלהם אלא אם החלופה תציע להם את הגמישות והיכולת להגיע מדלת לדלת במהירות גבוהה יותר לעומת האפשרויות האחרות, ולדבריו את הגמישות הזו ניתן להציע רק בתחבורה אישית. לאחר מכן החלו לחקור את התחום מהנדסים ומתכננים נוספים, אך הוא נותר בשולי התכנון.
בסמיכות לפרסום הספר של פיצ'טר, אדוארד הלטום למד את מערכת המונורייל. הלטום הבחין בכך שזמן העצירה והחזרה לנסיעה של המונורייל תאפשר להפעיל רק 20–40 כלים בשעה. כדי לאפשר תנועת נוסעים משמעותית, על הרכבות להיות גדולות מספיק כדי להכיל מאות נוסעים, מה שדורש בתורו תשתיות שיוכלו לתמוך במשקל הרב, דבר שהופך בסופו של דבר את המונורייל למערכת לא אטרקטיבית מבחינת עלויות הקמה.
על כן, הלטום הפנה את מאמציו למערכת שתכלול כלים קטנים יותר, אך תשמור על קיבולת הנוסעים הכללית. רכבים קטנים יותר פירושם פחות משקל, מה שמוריד את עלויות ההקמה. כדי למנוע עיכוב בתחנות, על המערכת לכלול תחנות בצורת מפרץ, כך שיתר התנועה יכולה לעקוף את הכלים שעצרו. כך, הוא פיתח את המונוקאב (Monocab), שכללה קרונות בעלי שישה נוסעים בכל כלי, ובדומה ליתר המערכות שהוצעו, גם היא סבלה מבעיית החלפה לא נוחה. בגלל שהקרונות נעו על מסילה, המעבר ממסילה אחת לשנייה דרש את הזזת המסילה, תהליך שהגביל את מספר הכלים המקסימלי האפשרי.
היסטוריה > הקמת UMTA

כבר בסוף שנות ה-50, החלו להיראות בעיות הפרוור בארצות הברית. בכל פעם שהערים שיפרו את תשתיות הכבישים שלהם וקיצרו את זמני הנסיעה, הפרברים התפתחו בקצב מואץ יותר, ואנשים עזבו את מרכזי הערים. בהיעדר מערכות לבקרה על פליטות, העלייה המהירה בבעלות על רכב והתארכות זמני הנסיעה, בעיית זיהום האוויר גדלה. בנוסף, המעבר לפרברים החליש את מרכזי הערים המסורתיים, מה שגרם לבליה עירונית.
מערכות הסעת המונים נראו כדרך מתאימה להתמודד עם הבעיות שנוצרו. אך למרות זאת, באותה תקופה עסקה ממשלת ארצות הברית בבניית רשת הכבישים המהירים, שנראו כפתרון המתאים, והמימון לתשתיות הסעת המונים צנח. הירידה במימון גרמה לירידה מהירה בשימוש בתחבורה ציבורית.
בשנת 1962 שכנע הנשיא ג'ון קנדי את הקונגרס להתמודד עם הבעיות שנוצרו. התוכניות הבשילו ב-1964, כשהנשיא לינדון ג'ונסון חתם על חוק הסעת ההמונים העירונית של 1964 והקים את מנהל הסעת ההמונים, שנקרא גם UMTA. המנהל החדש נועד לממן תשתיות הסעת המונים בדומה לדרך שבה הקימו את הכבישים המהירים.
היסטוריה > תחילת המחקר

מתכננים שהכירו את רעיונות התחבורה האישית המהירה, חששו שהקמת תשתיות הסעה נוספות שמבוססות על הטכנולוגיה הקיימת לא יביאו מזור לבעיה. לשם כך הם הציעו שמערכות חדשות יהיו חייבות להציע את הנוחות של הרכב הפרטי:
”הסיבה למצב העגום של התחבורה הציבורית פשוטה מאוד – מערכות התחבורה הציבורית לא מציעות שירות שימשוך את האנשים מהמכוניות שלהם. עקב כך, השימוש בהם קיים בעיקר בקרב אלה שאינם יכולים לנהוג, בגלל שהם צעירים מדי, מבוגרים מדי או עניים מכדי להחזיק מכונית. תסתכלו על זה מנקודת הראייה של נוסע שגר בפרבר ומנסה להגיע לרובע העסקים. אם הוא מתכוון לנסוע בתחבורה ציבורית, התרחיש הטיפוסי עשוי להיות הבא: עליו ללכת תחילה לתחנת האוטובוס הקרובה ביותר, נניח הליכה של 5–10 דקות, אולי במזג אוויר סוער, ולחכות לאוטובוס שיגיע. כשיגיע, ייתכן שיצטרך לעמוד אלא אם כן יתמזל מזלו למצוא מושב. האוטובוס ייקלע לעומסי תנועה וינוע לאט, ויבצע עצירות רבות שלא קשורות ליעד הנסיעה המקורי של הנוסע. לאחר מכן, הוא אולי יירד בטרמינל של רכבת פרברים. שוב, הוא חייב להמתין ולאחר העלייה לרכבת יעצור עוד מספר פעמים לפני שיגיע ליעדו, ואולי שוב יידרש לעמוד. הוא יירד בתחנה הנוחה לו, ואולי יצטרך לעבור שוב לאוטובוס. אין זה פלא שבערים שבהן יש חניה זולה ובשפע, רוב מי שיכול לנהוג, נוהג”.
בשנת 1966, מחלקת השיכון והפיתוח העירוני האמריקאית התבקשה לבצע מחקר בנושא "מערכות חדשות של תחבורה עירונית שיובילו אנשים וסחורות... במהירות, בבטחה, בלי זיהום אוויר, ובדרך שתתרום לתכנון ערים נכון". הדו"ח מ-1968 הציע קידום מערכות PRT, כמו גם מערכות אחרות כמו אוטובוס בהזמנה טלפונית וחיבורים בין–עירוניים במהירות גבוהה.
בסוף שנות ה-60, תאגיד התעופה והחלל, תאגיד עצמאי ללא מטרות רווח שהוקם על ידי הקונגרס, השקיע זמן וכסף רב ב-PRT, וביצע חלק ניכר מהניתוח התאורטי וצבר ידע על המערכות. עם זאת, הוא לא היה רשאי למכור ללקוחות שאינם פדרליים. ב-1969, פורסם התיאור הראשון של PRT במגזין סיינטיפיק אמריקן וב-1978 יצא גם ספר. הפרסומים האלה הציתו מעין "מרוץ חימוש" בין מדינות ברחבי העולם על מה שנראה כמו שוק עתידי גדול. זמן לא רב לאחר מכן, החל משבר האנרגיה של 1973 שייקר את הדלק והחלפים, וגרם לרבים לחפש חלופות לרכב הפרטי.