stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקרבות בנהר מטניקאו
אוקטובר > היתקלות

בבוקר 7 באוקטובר יצאו שני גדודי הרגימנט החמישי ממתחם לונגה ופנו מערבה לנהר המטניקאו. בשעה 10:00 נתקל הכוח המוביל – הגדוד השלישי של הרגימנט החמישי – בעמדות יפניות מזרחית לנהר, בעת שניסה לחצות את הנהר, אך כוח האש של הנחתים אילץ את המגינים היפנים לסגת לעמדות שהוכנו מראש כ-200 מטרים מזרחית לנהר. הגדוד השני הצליח לאגף את עמדות היפנים, אך לא הצליח לעקור אותם, אך גם לא אפשר להם לסגת באופן מסודר. במקביל, הגיעו גדודי הרגימנט השביעי והגדוד של ויילינג לגשר היפני ללא התנגדות וחנו ללילה.
במהלך 8 באוקטובר ירד באזור גשם שוטף שהפך את גדות הנהר לעיסה בוצית, ולפיכך השעה אדסון כל פעילות. תחת זאת, הורה לפלוגות פושטים שהיו בעתודה, להגיע לשפך המטניקאו ולסייע בכיתור העמדות היפניות שם. בשעה 18:30 קרסו היפנים תחת לחץ הנחתים והחלו לנסות לפרוץ את הכיתור ולחצות את המטניקאו מערבה. היפנים נתקלו חזיתית בשתי פלוגות פושטים, ובמשך כ-45 ניהלו איתם קרבות מטווח קרוב, תוך שימוש ברימונים, ואפילו קרבות פנים אל פנים, שהסתיימו ב-59 יפנים הרוגים, ו-12 פשוטים הרוגים, לצד 22 פצועים.
בבוקר 9 באוקטובר חידשו הנחתים את התקפתם. כוחו של ויילינג חצה את המטניקאו ופנה לכיוון צפון תוך שהוא מאבטח את הגדה המערבית. הגדוד השני של הרגימנט השביעי שצעד אחריו המשיך עוד כחצי קילומטר ואז פנה צפונה בעצמו, והגדוד הראשון של פולר המשיך מערבה ואז פנה צפונה. מבין שלושה כוחות אלה, הגדוד הראשון היה היחיד שנתקל בהתנגדות יפנית, לאחר שדחק את הגדוד השני של הרגימנט הרביעי היפני לגיא צר. פולר השתמש בסיוע אווירי וארטילרי כדי לטהר את הגיא, וחייליו חיסלו חיילים יפנים שניסו להימלט באמצעות מקלעים ומרגמות. בעקבות מידע מודיעיני שהתקבל אודות כוונת היפנים לערוך מתקפה גדולה הגוודלקנל הורה ונדגריפט לכל יחידותיו ממערב למטניקאו לנתק מגע עם האויב ולסגת לגדה המזרחית, לשם הגיעו בשעות הערב.
אוקטובר > תוצאות הקרב והשלוכתיו

בקרב זה הסבו הנחתים ליפנים אבדות קשות, וכ-700 מחיילי הרגימנט הרביעי נהרגו. לעומת זאת, בצד האמריקני רשמו הנחתים 65 הרוגים ו-125 פצועים.
בערב בו הסתיים הקרב, 9 באוקטובר, נחת מפקד הארמייה ה-17 הארוקיצ'י היאקוטאקה בגוודלקנל, והחל לארגן באופן אישי את ההכנות לקראת ההתקפה הגדולה שנקבעה לצאת לפועל לקראת סוף אוקטובר. לאחר ששמע מפי קווגוצ'י על אבדות הרגימנט הרביעי במהלך הקרב במטניקאו ושמרויאמה הסיג את הדיוויזיה שלו כארבעה קילומטרים מערבה, דיווח היאקוטאקה מיד למטה הכללי הקיסרי בטוקיו ש"המצב בגוודלקנל חמור הרבה יותר משהוערך" וביקש תגבורות נוספות ואספקה.
היאקוטאקה החליט שניסיון לכבוש מחדש את העמדות בגדה המזרחית של הנהר ידרוש חיילים רבים מדי, בעיקר לאור העובדה שהנחתים הקימו עמדות הגנה בגדה זו. תחת זאת תכנן היאקוטאקה לשלוח את חייליו דרך הג'ונגל כדי לערוך התקפת פתע לילית מדרום לשדה הנדרסון. מסע זה, דרך הג'ונגל הטרופי הסבוך של גוודלקנל, התיש את חייליו של היאקוטאקה, והיה אחד הגורמים המשפיעים ביותר על תבוסת היפנים בקרב שדה הנדרסון, שנערך ב-23–25 באוקטובר. כך נודעה לכישלונו של הצבא היפני הקיסרי להחזיק בעמדות בגדה המזרחית של נהר המטניקאו השפעה אסטרטגית על יכולתם של היפנים לכבוש מחדש את גוודלקנל, ותרמה לניצחון הסופי של בעלות הברית בקרב גוודלקנל.
לקריאה נוספת

ג'ון טולנד, השמש העולה: שקיעתה ונפילתה של הקיסרות היפנית, 1936–1945, תל אביב: משרד הביטחון, 1970.
Frank, Richard B. Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle. Penguin Books, 1992. ISBN 9780140165616.
Griffith, Samuel B. The Battle for Guadalcanal. Bantam Books, 1980. ISBN 9780252068911.
Jersey, Stanley C. Hell's Islands: The Untold Story of Guadalcanal. Texas A&M University Press, 2008. ISBN 9781585446162.
Morison, Samuel Eliot. The Struggle for Guadalcanal, August 1942 – February 1943. Vol. 5 of "History of United States Naval Operations in World War II", Little, Brown and Company, 1958. ISBN 0-316-58305-7.
Murray, Williamson and Allan Reed Millett. A War To Be Won. Harvard University Press, 2001. ISBN 9780674006805.
Prados, John. Islands of Destiny: The Solomons Campaign and the Eclipse of the Rising Sun. Penguin, 2012. ISBN 9781101601952
הערות שוליים

1 2  Zimmerman, עמ' 101
↑  כ-2,100 נחתים השתתפו בלחימה בספטמבר, ואליהם נוספו שני גדודים באוקטובר.
↑  50 נהרגו בספטמבר ו-700 באוקטובר.
↑  60 נהרגו בספטמבר ו-65 באוקטובר.
↑  Griffith, עמ' 161
↑  Jersey, עמ' 238
↑  Jersey, עמ' 241–242
↑  Zimmerman, עמ' 98
↑  Zimmerman, עמ' 99–100
↑  Jersey, עמ' 244
↑  Jeresey, עמ' 246–247
↑  Griffith, עמ' 174
↑  Shaw, עמ' 31
↑  טולנד, עמ' 299
| קרב גוודלקנל |
| --- | --- | --- |
| קרבות קרקעיים | טולאגי • גוודלקנל • טנרו • רכס אדסון • הקרבות במטניקאו • שדה הנדרסון • מתקפת המטניקאו • קולי פוינט • הסיור של קרלסון • הר אוסטן  |  |
| קרבות ימיים | סאבו • איי שלמה המזרחיים • כף אספרנס • איי סנטה קרוז • הימי על גוודלקנל • טספרונגה • קה • רנל |  |
מפת הקרב בספטמבר. האמריקנים בצבע ירוק והיפנים בצבע ורוד. (פוינט קרוז נקראת בטעות Koli Point)
ציור המתאר את חיילי משמר החופים מחפים על פינוי הגדוד של פולר מפוינט קרוז
מפת הקרב באוקטובר
בבוקר 9 באוקטובר כבש הגדוד של פולר את הרכס (מסומן ב-"A") ולכד את הגדוד השני של הרגימנט הרביעי בגיא (מסומן ב-"B")
גופות חיילים יפנים לאחר התקפת הגדוד של פולר
מנטה (דג)

| מנטה |
| --- | --- |
 מנטה ענקית מלפנים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: בטאים
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טחניים
תת־משפחה:: כנפתניים
סוג::  כנפתן 
קבוצה:: מנטה
מינים
 מנטת השונית  מנטה ענקית
שם מדעי
 Manta ‏בנקרופט, 1829
תחום תפוצה

מַנְטָה (שם מדעי: Manta), מנטה רֶיי (Manta ray) או חתול ים הוא שם כולל למספר מינים בסוג כנפתן של דגי סחוס ממשפחת הטחניים. המנטות הן דגים גדולים ושחורים הנעים במים בתנועת "מעוף" וניזונים מפלנקטון. קבוצה זו נמנית עם הגדולים שבבטאים (דגים שטוחים בעלי "כנפיים", איתן הדגים שוחים בלי מאמץ ובדרך כלל מתחפרים על הקרקעית).
מאפיינים

המנטות הן בעלות המוח הגדול ביותר (ביחס לגודל הגוף) בקרב כל הדגים. גודל פה המנטה הוא בערך שליש מרוחב גופה, ומידותיה עשויות להגיע לשניים וחצי מטרים. הן יכולות להגיע לאורך של עד 7 מטר אצל המנטה הענקית (עם מוטת כנפיים באורך דומה) ולמשקל של יותר מ-1,350 ק"ג.
שלא כמו קרוביהן הקטנים, המנטות אינן שוחות צמוד לקרקעית אלא באוקיינוס הפתוח וניזונות מפלנקטון, מסרטנונים ומביצי דגים. איסוף המזון מתבצע באמצעות המסננות שבצדי פניהן לתוך פיהן המלא במזיפות, שנמצא בצד התחתון של גופן.
המנטות חברתיות וניתן לראות אותן בקבוצות של כמה מאות משתפות פעולה באכילת פלנקטון; הן מסתדרות בשורה ארוכה ושוחות במהירות במעגלים עד שנוצרות מתחת לפני המים מערבולות וכך קל להן לשאוב את הפלנקטון.
אחת התופעות שנצפו אצל המנטות היא המחול הימי כשעשרות אלפי מנטות נאספות יחד ונעות במעין ריקוד ואף קופצות באוויר, אל מחוץ למים. לא נמצא, עדיין, הסבר לתופעה הזו.
בעבר הן היו נפוצות הרבה יותר אך כיום המנטות מוגדרות על ידי IUCN כמין פגיע עקב דיג יתר המפחית את מזונן, דיג באמצעות רשתות שבהן הן נתקעות, מסתבכות ומתות וכן עקב ציד למטרות רפואה סינית.
מינים

בקבוצה זו 2 מינים חיים ועוד מין אחד שכבר נכחד:
מנטת השונית (Manta alfredi)
מנטה ענקית (Manta birostris)
Manta hynei – נכחד. מין זה היה קיים במשך תקופת הפליוקן.
ראו גם

בטאים
טריגוניים
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
↑  מהו דג המנטה ריי?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  באתר IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544293405171  LCCN: sh96002213 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע אפריקה לאומות 2021

| --- | --- |
 מארחת:  קמרון קמרון
 תקופת התחרות:  9 בינואר 2022 – 6 בפברואר 2022 (29 ימים) 
 מספר משתתפות:  24
 הזוכה:   סנגל (זכייה ראשונה)
 מספר משחקים:  52
 מספר שערים:  100 (1.92 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קמרון ונסן אבובקאר   (8 שערים)
 → 20192023 ←
 
גביע אפריקה לאומות 2021 הוא טורניר הכדורגל ה-33 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בחודשים ינואר–פברואר 2022. בתחילה, הטורניר היה אמור להתקיים בקיץ 2021, אולם בעקבות מזג האוויר החם באותה תקופה, החליטו בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה להקדים את הטורניר לינואר 2021. ביוני 2020 הוחלט לדחות את הטורניר בשנה בעקבות מגפת הקורונה.
הטורניר התקיים בקמרון, לאחר שקמרון הייתה אמורה לארח את הטורניר של 2019, אולם בנובמבר 2018 הוחלט לחפש מארחת חלופית בשל החששות, כי קמרון לא תוכל להספיק ולהשלים את האצטדיונים והתשתיות הדרושות לאירוח הטורניר לצד בעיות ביטחוניות. לאור זאת, האירוח של קמרון נדחה לתחרות של שנת 2021. חוף השנהב, המארחת המקורית של התחרות תארח את התחרות הבאה בשנת 2023.
פורמט התחרות היה כמו התחרות הקודמת. 24 הנבחרות חולקו ל-6 בתים של 4 נבחרות, כאשר הנבחרות בכל בית שיחקו האחת נגד השנייה פעם אחת. בתום שלב הבתים, שתי הראשונות בכל בית עלו לשמינית הגמר ואליהן הצטרפו 4 הנבחרות הטובות מהמקום השלישי. מכאן ואילך שיחקו הנבחרות בשיטת "נוק אאוט".
העולות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  קמרון | מארחת | 19 | 2019 | אלופת אפריקה (1984, 1988, 2000, 2002, 2017) |
|  אלג'יריה | מנצחת בית ח' | 18 | 2019 | אלופת אפריקה (1990, 2019) |
|  סנגל | מנצחת בית ט' | 15 | 2019 | מקום שני (2002, 2019) |
|  מאלי | מנצחת בית א' | 11 | 2019 | מקום שני (1972) |
|  תוניסיה | מנצחת בית י' | 19 | 2019 | אלופת אפריקה (2004) |
|  בורקינה פאסו | מנצחת בית ב' | 11 | 2017 | מקום שני (2013) |
|  גינאה | סגנית בית א' | 12 | 2019 | מקום שני (1976) |
|  קומורו | סגנית בית ז' | 0 | - | - |
|  גמביה | סגנית בית ד' | 0 | - | - |
|  גבון | מנצחת בית ד' | 7 | 2017 | רבע גמר (1996, 2012) |
|  מצרים | מנצחת בית ז' | 24 | 2019 | אלופת אפריקה (1957, 1959, 1986, 1998, 2006, 2008, 2010) |
|  גאנה | מנצחת בית ג' | 22 | 2019 | אלופת אפריקה (1963, 1965, 1978, 1982) |
|  גינאה המשוונית | סגנית בית י' | 2 | 2015 | מקום רביעי (2015) |
|  זימבבואה | סגנית בית ח' | 4 | 2019 | שלב הבתים (2004, 2006, 2017, 2019) |
|  חוף השנהב | מנצחת בית י"א | 23 | 2019 | אלופת אפריקה (1992, 2015) |
|  מרוקו | מנצחת בית ה' | 17 | 2019 | אלופת אפריקה (1976) |
|  ניגריה | מנצחת בית י"ב | 18 | 2019 | אלופת אפריקה (1980, 1994, 2013) |
|  סודאן | סגנית בית ג' | 8 | 2012 | אלופת אפריקה (1970) |
|  מלאווי | סגנית בית ב' | 2 | 2010 | שלב הבתים (1984, 2010) |
|  אתיופיה | סגנית בית י"א | 10 | 2013 | אלופת אפריקה (1962) |
|  מאוריטניה | סגנית בית ה' | 1 | 2019 | שלב הבתים (2019) |
|  גינאה ביסאו | סגנית בית ט' | 2 | 2019 | שלב הבתים (2017, 2019) |
|  כף ורדה | סגנית בית ו' | 2 | 2015 | רבע גמר (2013) |
|  סיירה לאון | סגנית בית י"ב | 2 | 1996 | שלב הבתים (1994, 1996) |
הגרלת הבתים

24 הנבחרות חולקו ל-4 דרגים כאשר בכל דרג 6 נבחרות. הנבחרת המארחת ומחזיקת התואר שובצה אוטומטית בדרג 1, שאר הקבוצות שובצו בדרגים השונים לפי דירוג פיפ"א מה־12 באוגוסט. ב־17 באוגוסט 2021 נערכה ההגרלה בה נקבע כי בכל בית הוגרלה נבחרת אחת מכל דרג.
| דרג 1 | דרג 2 | דרג 3 | דרג 4 |
| --- | --- | --- | --- |
|   קמרון (57) (מארחת)   אלג'יריה (54) (מחזיקת התואר)   סנגל (21)   תוניסיה (28)   מרוקו (32)   ניגריה (34)  |   מצרים (46)   גאנה (52)   חוף השנהב (57)   מאלי (60)   בורקינה פאסו (62)   גינאה (76)  |   כף ורדה (77)   גבון (85)   מאוריטניה (100)   סיירה לאון (106)   זימבבואה (108)   גינאה ביסאו (109)  |   מלאווי (118)   סודאן (121)   גינאה המשוונית (132)   קומורו (133)   אתיופיה (137)   גמביה (148)  |
שלב הבתים > בית א'

המשחקים שוחקו באצטדיון אולמבה, יאונדה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון באפוסם, באפוסם.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קמרון | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 7 | 3 | 4 |
|  בורקינה פאסו | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 0 |
|  כף ורדה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  אתיופיה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קמרון | 2 – 1 | בורקינה פאסו   |
|  אתיופיה | 0 – 1 | כף ורדה   |
|  קמרון | 4 – 1 | אתיופיה   |
|  כף ורדה | 0 – 1 | בורקינה פאסו   |
|  בורקינה פאסו | 1 – 1 | אתיופיה   |
|  כף ורדה | 1 – 1 | קמרון   |
שלב הבתים > בית ב'

המשחקים שוחקו באצטדיון באפוסם, באפוסם, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סנגל | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  גינאה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  מלאווי | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
|  זימבבואה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 4 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סנגל | 1 – 0 | זימבבואה   |
|  גינאה | 1 – 0 | מלאווי   |
|  סנגל | 0 – 0 | גינאה   |
|  מלאווי | 2 – 1 | זימבבואה   |
|  זימבבואה | 2 – 1 | גינאה   |
|  מלאווי | 0 – 0 | סנגל   |
שלב הבתים > בית ג'

המשחקים שוחקו באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון רומדה אדז'יאה, גארואה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מרוקו | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 2 | 3 |
|  גבון | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 4 | 3 | 1 |
|  קומורו | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | -2 |
|  גאנה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 5 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מרוקו | 1 – 0 | גאנה   |
|  קומורו | 0 – 1 | גבון   |
|  מרוקו | 2 – 0 | קומורו   |
|  גבון | 1 – 1 | גאנה   |
|  גאנה | 2 – 3 | קומורו   |
|  גבון | 2 – 2 | מרוקו   |
שלב הבתים > בית ד'

המשחקים שוחקו באצטדיון רומדה אדז'יאה, גארואה, מלבד המשחק האחרון שישוחק באצטדיון אמאדו-אאידז'ו, יאונדה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניגריה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 6 | 1 | 5 |
|  מצרים | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 |
|  סודאן | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 | -3 |
|  גינאה ביסאו | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 0 | 3 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ניגריה | 1 – 0 | מצרים   |
|  סודאן | 0 – 0 | גינאה ביסאו   |
|  ניגריה | 3 – 1 | סודאן   |
|  גינאה ביסאו | 0 – 1 | מצרים   |
|  מצרים | 1 – 0 | סודאן   |
|  גינאה ביסאו | 0 – 2 | ניגריה   |
שלב הבתים > בית ה'

המשחקים שוחקו במרכז הספורט של ז'אפומה, דואלה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק באצטדיון לימבה, לימבה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  חוף השנהב | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 3 | 3 |
|  גינאה המשוונית | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 |
|  סיירה לאון | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 | -1 |
|  אלג'יריה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אלג'יריה | 0 – 0 | סיירה לאון   |
|  גינאה המשוונית | 0 – 1 | חוף השנהב   |
|  אלג'יריה | 0 – 1 | גינאה המשוונית   |
|  חוף השנהב | 2 – 2 | סיירה לאון   |
|  סיירה לאון | 0 – 1 | גינאה המשוונית   |
|  חוף השנהב | 3 – 1 | אלג'יריה   |
שלב הבתים > בית ו'

המשחקים שוחקו באצטדיון לימבה, לימבה, מלבד המשחק הלפני אחרון שישוחק במרכז הספורט של ז'אפומה, דואלה.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מאלי | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  גמביה | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  תוניסיה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 2 | 2 |
|  מאוריטניה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 7 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תוניסיה | 0 – 1 | מאלי   |
|  מאוריטניה | 0 – 1 | גמביה   |
|  תוניסיה | 4 – 0 | מאוריטניה   |
|  גמביה | 1 – 1 | מאלי   |
|  מאלי | 2 – 0 | מאוריטניה   |
|  גמביה | 1 – 0 | תוניסיה   |
דירוג המקום השלישי

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| כף ורדה כף ורדה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
| מלאווי מלאווי | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |
| תוניסיה תוניסיה | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 2 | 2 |
| קומורו קומורו | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | -2 |
| סיירה לאון סיירה לאון | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 | -1 |
| סודאן סודאן | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 | -3 |
בשלב שמינית הגמר ("16 האחרונות") יצטרפו לשני המקומות הראשונים בכל בית גם ארבע הנבחרות שיסיימו במקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר, והן ישחקו נגד מנצחות בתים א', ב', ג' ו-ד'. שיבוץ העולות מהמקום השלישי נגד מנצחות הבתים א'-ד' ייקבע לאחר סיום שלב הבתים לפי אחת האפשרויות שבטבלה, בהתאם לארבעת המקומות השלישיים הטובים ביותר:
בירוק - הצירוף שהתקבל
מלכי השערים

קמרון ונסן אבובקאר
קמרון קרל טוקו אקמבי
מאלי איברהימה קונה
מלאווי גבדינאו מאנגו
מרוקו סופיאן בופאל
סנגל סאדיו מאנה
גבון ג'ים אלווינה
גמביה אבלי ג'אלו
גמביה מוסא בארו
חוף השנהב ניקולא פפה
מצרים מוחמד סלאח
קומורו אחמד מוגני
תוניסיה והבי ח'זרי
מרוקו אשרף חכימי
56 שחקנים שונים
מרוקו נאיף אגרד - נגד גבון
בורקינה פאסו אדאמה גירה (Adama Guira) - נגד גבון
קמרון אנדרה אוננה - נגד בורקינה פאסו
האסון בשלב שמינית הגמר

בזמן משחק בשלב שמינית הגמר בין קמרון לקומורו, נוצר לחץ בכניסה לאצטדיון. שמונה אוהדים ביניהם ילד נמחצו למוות. אחרים נפצעו.
ראו גם

גביע אפריקה לאומות
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, מספר ההרוגים בקמרון עלה ל-8: "היו צרחות, אנשים נפלו אחד על השני", באתר וואלה, 25 בינואר 2022
אלופה   סגנית   מקום שלישי   מקום רביעי   רבע הגמר   שמינית הגמר   שלב הבתים
אורם הגדול

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  207 מטר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  קונווי, ויילס
 קואורדינטות:  53°20′00″N 3°51′20″W﻿ / ﻿53.333333333333°N 3.8555555555556°W﻿ / 53.333333333333; -3.8555555555556
  (למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיאורם הגדול(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיאורם הגדול(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אורם הגדול(למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אורם הגדול
 
אורם הגדול (בוולשית: Y Gogarth; באנגלית: Great Orme) הוא מצוק סלעי בקצה חצי האי קרוד'ין, בין שפך נהר הקונווי למפרץ ל'אנדידנו בצפון ויילס, הממלכה המאוחדת.
משמעות שמו באנגלית "אורם" מבוסס על המילה הנורדית העתיקה "Urm" שמשמעו נחש ימי, ככל הנראה הוא נקרא כך במהלך פלישות ויקינגיות לאזור מאחר שהרכס הסלעי דומה למפלצת ימית המבצבצת מהים. בצד השני של מפרץ ל'אנדידנו ישנו מצוק דומה אך קטן יותר המכונה "אורם הקטן".
היסטוריה

התיישבות משמעותית החלה באורם במהלך תקופת הברונזה סביב תחילת האלף השני לפנה"ס, כאשר התפתח במקום מכרה נחושת ששיא תפוקתו היה בין 1700 ל-1400 לפנה"ס. המכרה היה כל כך חשוב ומוצלח שעד לשנת 1600 לפנה"ס לא נותר עוד מכרה נחושת פתוח באי הבריטי שיכל לעמוד בתפוקת הכרייה באורם. על פי תיארוך פחמן-14, המכרה הפרהיסטורי כנראה ננטש סביב 700 לפנה"ס, ובחפירות לאחר שנתגלה ב-1987 נמצאו באתר 2,400 ראשי פטיש וכ-30,000 כלי עצם ששימשו את הכורים.
במהלך ימי הביניים התפתחו שלושה יישובים למרגלות אורם הגדול, אלו היו בבעלות הבישופ של בנגור תחת השם אחוזת גורגרת'. אניאן, הבישופ של בנגור, קיבל את השליטה באזור כהוקרה על תמיכתו באדוארד הראשון, מלך אנגליה ב-1284, אניאן אף בנה ארמון באחוזה שעמד בדופן הדרום-מערבי של אורם עד שהושמד במרד אווין גלינדור ב-1400. לצד העיירה גורגרת', שני היישובים הנוספים היו קנגריוודר בדופן הצפון-מזרחית של אורם (כיום עומדת במקום כנסיית טידנו הקדוש של על שמו ל'אנדידנו), ואין וויד'פיד שהתפתחה דרומית למבצר הגבעה פן-אי-דינס בצד הדרומי של רכס אורם הגדול.
במהלך המאה ה-18 מצבורי הנחושת באורם החיו מחדש את תעשיית הכרייה במקום אם כי באופן מצומצם יחסית לכרייה באתרים אחרים בוויילס. אין וויד'פיד החלה לגדול לכיוון מדרונות אורם עם הקמת מגורים לכורים והתפתחות התיישבות נרחבת יותר הודות למכרה החדש שהוקם. בשנת 1826 נבנתה באורם תחנת סמפור, ב-1855 התחנה הומרה לתחנת טלגרף חשמלי שחיברה את ליברפול להוליהד וב-1859 התחנה עברה לאתר חדש שכלל גם מגדלור חדש שהוקם בפסגת אורם. במהלך התקופה הוויקטוריאנית ל'אנדידנו זכתה לפריחה משמעותית והפכה ליעד תיירותי חשוב, רכס אורם הצמוד לעיירה הפך לאתר טיול עבור אלפי המבקרים שפקדו את ל'אנדידנו כל שנה. ב-1858 נפתח שביל ההליכה הראשון באורם וב-1903 הושלמה בנייתו ופתיחתו של חשמלית אורם הגדול שהביאה מבקרים מהעיירה עד לפסגת אורם ופועלת עד ימינו.
הערות שוליים

↑  R. Alan Williams, Cecil Le Carlier De Veslud, Boom and bust in Bronze Age Britain: major copper production from the Great Orme mine and European trade, c. 1600–1400 BC, Antiquity Publications, 371 93, Cambridge University Press, 2019, עמ' 1178-1196 doi: https://doi.org/10.15184/aqy.2019.130.
↑  Llandudno Great Orme Tramway Conwy North Wales UK, web.archive.org, ‏2013-06-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563641705171  LCCN: sh96008785  VIAF: 315136813   WorldCat (עם VIAF): 315136813
יחיא משה עבודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1844 ה'תר"ד עיראק 
 פטירה:  17 בינואר 1915 (בגיל 71 בערך) ב' בשבט ה'תרע"ה ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 בינואר 1915 
 
הרב יחיא משה עבודי (ה'תר"ד, 1844 – ב' בשבט ה'תרע"ה, 17 בינואר 1915) היה מורה, סוחר ושד"ר עיראקי-ירושלמי, ומחבר ספרים רבים. לאחר שעלה לירושלים נמנה עם גדולי רבני העיר.
קורות חיים

נולד בבגדאד שבעיראק בשנת 1844 (ה'תר"ד), ובצעירותו למד במדרש בית זלכה. בסיום לימודיו נישא למסעודה בת אברהם יהושע אליעזר, ובגיל 20 נסע להודו ושימש שם כשוחט וחזן, וכמורה של ילדי הגביר יחזקאל בן יהושע גבאי. לפרנסתו שם אף עסק במסחר.
לאחר כ-20 שנה עבר להתגורר בשאנגחאי שבסין. לאחר כעשור בסין עלה לארץ ישראל בשנת 1875 (ה'תרל"ה) והתיישב בירושלים, שם נמנה עם גדולי רבני העיר ועסק לפרנסתו במסחר. בירושלים נישא לרחל (אשתו השנייה), ועם הזמן זנח את תחום המסחר.
בשנת 1907 (ה'תרס"ז) יצא בשליחות כשד"ר מטעם כוללות הספרדים לערי הודו, ובשנת 1909 (ה'תרס"ט) סיים בהצלחה את שליחותו וחזר לירושלים.
הלך לעולמו בירושלים ב-17 בינואר 1915 (ב' בשבט ה'תרע"ה), ונקבר בהר הזיתים.
בנו, הרב דוד עבודי היה רב הקהילה היהודית בשאנגחאי שבסין.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
חיבוריו

יגמור בעדי – על הש"ס והתוספות; חלק ב' – חידושים על מסכת ראש השנה ויומא, ועל שולחן ערוך אורח חיים; חלק ג' – על מסכת ברכות; חלק ד' – המשך מסכת ברכות ומסכת קידושין
מגן בעדי – הערות על הספר "מגיני ארץ" המתרץ את דברי הרבנים בספר "מגן אברהם" ו"מגן דוד", חלק א', ירושלים ה'תרס"ד
דורש בעדי – דרושים על התורה לכל עת, לחגים ולמועדים, ירושלים ה'תרע"ג
שומר בעדי – חידושים על התורה והערות על פרקי אבות, כולל שירים שכתב
משרא קטרין – על פירושי בעלי התוספות לתלמוד
הדר זקנים – חידושים על מסכתות הש"ס
מורה דרכים – לקט פתגמי חז"ל
ספר ההערות – כתב יד
שירים שכתב נשארו בכתב יד, קונטרסים נוספים שחיבר אבדו עם השנים, וחידושים רבים שכתב פורסמו בהמאסף, תורה מציון ו"אור תורה".
הערות שוליים

↑  ארכיון יחיא משה עבודי, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307641505171  LCCN: nr93033408  VIAF: 78653353   WorldCat (עם VIAF): 78653353
ספר מוזילה

ספר מוזילה הוא סדרה של קטעים נסתרים (מעין "ביצת פסחא") שנמצאים בדפדפני האינטרנט של נטסקייפ ומוזילה. הוא נצפה על ידי הפניית הדפדפן אל הקישור about:mozilla.
אין ספר אמיתי עם השם "ספר מוזילה". למרות זאת, הציטוטים הנסתרים בדפדפני נטסקייפ ומוזילה נותנים את הרושם הזה בכך שהם חושפים פסוקים שנכתבו בסגנון מקראי. כשנכנסים לכתובת about:mozilla, גרסאות שונות של דפדפנים שונים מציגים הודעה סמויה בטקסט לבן על גבי רקע בורדו בחלון הדפדפן.
ישנם שבעה פסוקים רשמיים של ספר מוזילה שנכללו בגרסאות דפדפנים שונות, אבל ניתן למצוא פסוקים לא רשמיים באינטרנט. לכל שבעת הפסוקים יש "הפניות" לפרקים מקראיים ופסוקים, אך אלו הן למעשה אזכורים לתאריכים חשובים בהיסטוריה של נטסקייפ ומוזילה.
כל שבעת הפסוקים מתייחסים לפעילותיה של "בהמה" מפחידה. בימיה הראשונים, לחברת נטסקייפ היה לטאה דמוית דרקון נושפת אש בתור הקמע שלה, שנקראה מוזילה (ע"פ שם הקוד של נטסקייפ 1.0). מכאן ניתן לשער כי "הבהמה" המוזכרת בספר מוזילה היא סוג של לטאה נושפת אש, וניתן לראות אותה כמטאפורה עבור, או התגלמות של נטסקייפ.
בעזרת ידע על ההיסטוריה של נטסקייפ ומוזילה ניתן לחלץ משמעות כלשהי מן הפסוקים. בנוסף לכך, בתוך קוד המקור של דף הספר (באתר מוזילה) יש הסברים ותגובות על חמישה מן שבעת הפסוקים.
ספר מוזילה, 12:10

ספר מוזילה הופיע לראשונה בנטסקייפ 1.1.
הפסוק הראשון היה 12:10, והופיע בגרסאות נטסקייפ 1.1 עד ל-4.8.
הנבואה להלן הוצגה:
ותשוב הבהמה מוקפת : ואת הכופרים  לאפר  את ביתם: ויגזור על תגיהם  עד לקץ :
מתוך  12:10
הפרק ופסוק מספר 12:10 מתייחס ל-10 בדצמבר 1994, התאריך בו Netscape Navigator 1.0 שוחרר.
דף ספר מוזילה (באתר מוזילה), מכיל את ההסבר הבא בקוד המקור:
<!-- ה-10 בדצמבר 1994: Netscape Navigator 1.0 שוחרר.>

<!-- פסוק זה מכריז על לידתו של הבהמה (נטסקייפ) ומזהיר מתכנתים "רעים" (עד נטסקייפ 3, כאשר צפית בקוד המקור של דפים ב-HTML עם המציג הפנימי, תגיות שגויות הבהבו). -->
"הבהמה" היא מטאפורה לנטסקייפ. העונשים שאוימו כלפי "הכופרים" (סביר להניח שהתכוונו למשתמשים שלא תאמו לסטנדרטים) הם דומים לעונשים המקראיים המסורתיים, אבל עם איום מוזר: "תגיהם יהבהבו עד לקץ הימים". זהו אזכור לתכונה בגרסאות המוקדמות של נטסקייפ שגרם לתגיות שגויות בדפי HTML להבהב.
פסוק זה לא תורגם לעברית באופן רשמי במקור (מפני שלא שוחררו גרסאות בעברית של נטסקייפ). אלא, שנים לאחר מכן, תורגם הפסוק על ידי חבר במוזילה ישראל.