stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוחובורים
גלות קווקז > משבר שבועת האמונים והקרקע

בשנת 1906 החליטה הממשלה על רישום הקרקעות על פי שם הבעלים הפרטיים, ולא אפשרו את רישום הקרקע על שם הקהילה. הדוחובורים סירבו לרישום זה ואיבדו כשליש מקרקעותיהם (258,880 דונם), אובדן שהעלה התמרמרות גדולה.
משבר נוסף היה כשנדרשו הדוחובורים להתאזרח ולהשבע אמונים לכתר הבריטי, דבר שנגד את עקרונותיהם. משברים אלו פיצלו את הקהילה ל-3:
האדינוליחינקי ("העצמאיים") – שהיוו בשנת 1907 כ-10% מהדוחובורים הקנדיים. הם שמרו על דתם, אך נטשו את הבעלות המשותפת על הקרקע, את המנהיגות המסורתית ואת החיים הקהילתיים.
הקבוצה הגדולה של הדוחובורים שהמשיכה להיות נאמנה לפיוטר ו וירגין, אשר הקימו ארגון בשם הקהילה הנוצרית לאחווה בינלאומית (אז CCUB, כיום USCC) והתעקשו על אורח החיים השיתופי.
הפלג הרדיקלי "בני החירות" המכונים גם "סבובודניקי" או "פרידומייטס" אשר התנגדו למה שראו כצבירת רכוש עודף של הדוחובורים, ומגמות של התקרבות לחברה הכללית. זרם זה פעל באמצעים של צעדות עירום והצתות רכוש דוחובורי.
כדי להרחיק את קהילתו מהשפעת הסביבה הלא דוחובורית, ומהשפעתם של הדוחובורים "העצמאיים" בעלי האדמה הפרטית, וכן כדי לשפר את התנאים החקלאיים של הקהילה, החל וירגין בשנת 1908 לרכוש אדמות באזור דרום מזרח קולומביה הבריטית. הרכישה הראשונה שלו הייתה בקרבת הגבול עם ארצות הברית, בגראנד פורק, ולאחר מכן השיג שטחים נרחבים באזור סלוקן וואלי ליד קסטלגר. בין 1908 ל-1912 עברו לאזור קולומביה הבריטית כ-8000 דוחובורים אשר רצו להמשיך באורח החיים הקומונלי. באקלים המתון יותר של קולומביה הבריטית, יכלו הדוחובורים לגדל פירות וירקות ובתוך שנים מספר זכו למוניטין כפרדסנים ויצרני שימורים.
פטר ו. וירגין נהרג בפיצוץ מטען חבלה על רכבת בה נסע לקולומביה הבריטית ב-29 באוקטובר 1924. הממשלה מיהרה להצהיר כי החבלה נעשתה על ידי אנשים מתוך הקהילה הדוחובורית. הקהילה הדוחובורית נטתה שלא לשתף פעולה עם חקירת המשטרה, לא בוצעו מעצרים. עד היום לא ידוע מי אחראי לרצח. כך, על אף שבתחילה נתקבלו הדוחובורים ברצון על ידי השלטונות הקנדיים – רצח זה, לצד התעקשותם על אורח חיים קומונלי ואי הסכמתם לשלוח את ילדיהם לבתי ספר הובילו למשבר אמון חריף בין השלטונות הקנדיים לקהילה, משבר שנמשך לאורך שנים.
בנו של פטר ו. וירגין, פטר פ. וירגין אשר הגיע מברית המועצות בשנת 1928 ירש את מקומו של אביו כמנהיג קהילת הדוחובורים. הוא נודע כ"פטר המטהר" ופעל לרכך את היחסים בין הקהילה הדוחוברית ליתר החברה הקנדית. אולם הממשלה הקנדית האמינה כי וירגין הבן מנהיג בסתר למעשה גם את הפלג הרדיקלי של הדוחובורים "בני החירות", וכן עלו עליו חשדות כי הא סוכן בולשביקי. הממשלה ניסתה לגרום לעזיבתו באמצעות הפעלת לחץ משפטי על קהילת הדוחובורים ונוהגיה ה"בלתי קנדיים", אך מאמץ זה לא צלח. הפלג הרדיקלי של הדוחובורים "בני החירות" לא קיבל את מדיניותו של וירגין הבן, וראו בו כמטורף ומתבולל. הם הסלימו את מחאתם באמצעות שריפת רכוש דוחובורי, ותהלוכות עירום. הפרלמנט הקנדי אסר בשנת 1932 על עירום ציבורי וכ-300 פעילי "בני החירות" נעצרו בעוון עבירה זו ואף נשפטו לעונשי מאסר של עד 3 שנים.
גלות קווקז > נודיזם והצתה

נודיזם והצתה היו שתי צורות מחאה מרכזיות במאבקם של בני החירות כנגד חומרנות, נישול קרקעות על ידי הממשלה, חינוך חובה בבתי הספר הממלכתיים ורצח וירגין האב. צורות מחאה אלו הולידו עימותים רבים עם כוחות המשטרה והמשמר המלכותי הקנדי הרכוב. הם השתמשו באלימות כדי לדחות את הקידמה, ושרפו בלילות מכונות דיש חדשות וסממני קידמה נוספים, בית ספר שנבנה על ידי קומונה דוחובורית ואפילו את ביתו של וירגין הבן. ב-1947–1948 ועדת סוליבן שדנה בנושא ההצתות הדוחובוריות המליצה על מספר צעדים לשילוב בני הקהילה הדוחובורית בחברה הקנדית, בעיקר באמצעות חינוך ילדיהם בבתי הספר הציבוריים. באותו הזמן פתחה הממשלה במגעים עם מנהיגי "בני החירות".
הממשלה שנבחרה בשנת 1952 נקטה עמדה חריפה יותר ביחס למה שכונה "הבעיה הדוחובורית". בשנת 1953 הועברו בכפייה 174 ילדים מ"בני החירות" לפנימיה ממשלתית בניו-דנבר. מאוחר יותר התגלתה התעללות שילדים אלו עברו. ההורים הורשו לבקר את הילדים רק אחת לשבוע כשגדר המתקן מפרידה ביניהם. הילדים הבנים אולצו לחפור בורות להקמת הגדר כשהם מקבלים דולר בעבור כל בור שחפרו
בפחות מחצי מאה ביצעו "בני החירות" כ-1,112 אירועי אלימות והצתה שנזקם מוערך בכ-20 מיליון דולרים. בין האירועים פיצוץ בתי ספר, גשרים, מסילות רכבת, היכל משפט ומגדל העברת כוח עצום במזרח קוטניי, שהוביל לאובדן של כ-1,200 מקומות עבודה.
רבים מחברי קומונות הדוחובורים והעצמאים מאמינים כי "בני החירות" הפרו את העיקרון המרכזי ברעיונות הדוחובוריים של פציפיזם ואי-אלימות, ולכן אינם ראויים לכינוי דוחובורים יותר. עם זאת, קרעים שנוצרו בין כלל הקהילה הדוחובורית לבין "בני החירות" בתחילת המאה ה-20 אוחו בסופו של דבר.
גלות קווקז > הנשארים מאחור

הדוחובורים שנותרו באזור השליטה הרוסית נאלצו להשבע אמונים למדינה. רק מעטים מחו כנגד גיוס החובה – לדוגמה, מתוך 837 תיקים משפטיים כנגד סרבני גיוס, מתחילת מלחמת העולם השנייה ועד 1 באפריל 1917 רק 16 היו דוחובורים, ואף אחד מהם לא מאזור הקווקז.
בשנים 1921–1923 ארגן פטר פ. וירגין (הבן) את יישובם מחדש של 4000 דוחובורים ממחוז נינוצמינדה שבגאורגיה למחוז רוסטוב שבדרום רוסיה, וכ-500 נוספים למחוז זפורציה באוקראינה.
הרפורמות הסובייטיות פגעו קשה באורח החיים הדתי של הדוחובורים, גם בחבל הקווקז וגם בהתיישבויותיהם החדשות באזור הרוסי והאוקראיני. הקמפיין האנטי-דתי הביא לדיכוי המסורות הדוחובוריות ואף לאובדן של ספרים ותיעוד ארכיוני. מנהיגים נאסרו והוגלו. מנגד, העידוד הסובייטי לייצור חקלאי קומונלי דווקא התיישב היטב עם אופי הייצור הדוחוברי ועם אורחות חייהם הקומונליים. קומונות דוחובוריות הפכו לקולחוזים משגשגים, בייחוד בתחום ייצור הגבינה.
מבין קהילות הדוחובורים בברית המועצות, היו הקהילות הקווקזיות המוגנות ביותר מהשפעת השלטון, בשל בידודן הגאוגרפי.
כיום

ההערכות הן כי בקנדה חיים כ-20–40 אלף אנשים ממוצא דוחובורי, כ-4,000 מתוכם מגדירים "דוחובורי" כזהותם הדתית. ככל הנראה ישנם עוד כ-30 אלף בשטחי ברית המועצות לשעבר, ועוד כ-5,000 בארצות הברית לאורך הגבול הקנדי.
הדוחובורים הקנדים אינם חיים כיום בקומונות. מפגשיהם הדתיים מתאפיינים בשירת א-קפלה, מזמורי תהילים ושירי דת בשפה הרוסית. דוחובורים אינם מטבילים את ילדיהם, ודוחים גישות נוצריות מסורתיות כמו השילוש הקדוש, כנסייה ממוסדת ופרשנות מילולית של תחיית המתים או מושג גן העדן והגיהנום. חלקם נמנעים מטבק, אלכוהול, מוצרים מן החי ומעורבות בפוליטיקה מפלגתית. הדוחובורים מאמינים בטוב שביסוד האדם ודוחים את רעיון החטא הקדמון. הפילוסופיה הדתית הדוחובורית מבוססת על עשרת הדיברות, וכן על רעיון "ואהבת לרעך כמוך", ו"אהבת האל בכל הלב, השכל והנשמה".
בשנות ה-80 היגרו רבים מהדוחובורים מגיאורגיה לרוסיה. קבוצות עברו בין השאר למחוזות טולה, רוסטוב, וסטברופול. לאחר פרוק ברית המועצות והכרזת העצמאות גיאורגיה, הוחלפו השמות הרוסיים של רבים מהכפרים לשמות גאורגיים. במחוז נינוצמינדה קטנה האוכלוסייה הדוחובורית מכ-4000 בשנת 1979 לכ-700 ב-2006. נשארו בעיקר בני הדור המבוגר, שכן מרבית הצעירים מהגרים לרוסיה. הקהילה הדוחובורית בעיירה גורלובקה, ממנה הגיע משפחת קלמייקוב שהנהיגה את הדוחובורים בעבר, נחשבת לקהילה הדוחובורית המשומרת ביותר ברחבי ברית המועצות לשעבר.
לקריאה נוספת

בני דודי הדוחובורים סרט תיעודי על הדוחובורים בקנדה (אנגלית)
הערות שוליים

↑  16x9 - Lost Childhood: Russian Doukhobors or Sons of Freedom
גורלובקה (Гореловка), "בירת" הדוחובורים בגלות קווקז
פטר ויסלוביץ' ורגין
כפר דוחובורי טיפוסי, בעל רחוב אחד בקנדה - ווסווסניה (התרוממות) במחוז ססקוצ'אן.
נשים דוחובוריות מושכות מחרשה בהתיישבות דוחובורית בקנדה
צעדת עירום של חברי קבוצת "בני החירות" הרדיקליים
הדוכסית

| --- | --- |

 בימוי:  סאול דיב 
 הופק בידי:  מייקל קון   גבריאל טנה
 תסריט:  ג'פרי הצ'ר  אנדרס תומאס ינסן
 עריכה:  Masahiro Hirakubo 
 שחקנים ראשיים:  קירה נייטלי רייף פיינס דומיניק קופר שרלוט רמפלינג  היילי אטוול
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן 
 צילום:  גיולה פדוס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, איטליה, צרפת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Paramount Vantage 
 חברה מפיצה:  Budapest Film, BiM Distribuzione 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בנובמבר 2008
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט שמבוסס על ספרים, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 תקציב:  $25,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   duchess
 פרסים:  פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (Michael O'Connor) 
 www.theduchessmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדוכסית (באנגלית: The Duchess) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2008, המבוסס על מאורעות היסטוריים ועל אישים בני המאה ה-18. הסרט בוים על ידי סול דיב, בכיכובם של קירה נייטלי ורייף פיינס.
עלילה

ג'ורג'יינה (קירה נייטלי) היא בחורה צעירה הנישאת לדוכס עשיר ועתיר השפעה (רייף פיינס). לאחר שהדוכס מתאכזב מכך שהיא יולדת לו שתי בנות, היא נכנסת למערבולת של עצב, ומוצאת תנחומים בחברת בס פורסטר, אישה שבעלה בוגד בה ולא מאפשר לה לראות את שלושת בניה.
ג'ורג'יינה עוזרת לבס בכך שהיא מזמינה אותה לגור בביתה, אך מגלה שבס ובעלה מנהלים רומן. ג'ורג'יינה דורשת מהדוכס לגרש את בס אך הוא מסרב. ג'ורג'יינה הפגועה מוצאת תנחומים בזרועות אהוב נעוריה צ'ארלס גריי (דומיניק קופר), השואף להפוך לראש ממשלת אנגליה.
ג'ורג'יינה מציעה לדוכס להתגרש ממנה ולהינשא לבס, ובכך לאפשר לה להתייחד עם אהוב לבה, אך הדוכס הזועם מסרב להצעה ואונס אותה. כתוצאה מהאונס היא מתעברת ויולדת בן, ההופך ליורש הרשמי של הדוכס.
כל זה לא מביא את הדוכס לסלק את בס מביתו או להאיר פנים לג'ורג'יינה, והיא שוקעת ברומן עם גריי. כשהדוכס מגלה זאת הוא מכריח אותה להיפרד מעל גריי, ומאיים עליה שאחרת לא תראה את ילדיה, וכל שאיפותיו הפוליטיות של גריי ייחסמו. אז מגלה ג'ורג'יינה כי היא הרה מגריי, והדוכס מאלץ אותה למסור את התינוקת שנולדה לה למשפחתו של גריי.
התינוקת נקראת אלייזה, ומסופר בסוף הסרט שהיא קראה לביתה על שם אימה- ג'ורג'ינה. הסרט מסתיים בכך שג'ורג'ינה נשארת כ"אסירה בביתה שלה", בעוד גריי שבור הלב הופך לראש ממשלה ונישא לאחרת. ג'ורג'ינה נותנת את ברכתה לדוכס ולבס, והשניים נישאים. בס הופכת להיות הדוכסית השנייה של דבונשייר.
מקורות היסטוריים

הסרט מבוסס על ספר ביוגרפי שכתבה הסופרת הבריטית-אמריקנית, אמנדה פורמן על ג'ורג'ינה קוונדיש, הדוכסית מדבונשייר.
דריס ויטנס

דריס ויטנס (בבלגית: Dries Wuytens; נולד ב-18 במרץ 1991) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בוואסלנד-בוורן.
קריירה

ויטנס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ראסינג גנק ועבר לפ.ס.וו. איינדהובן בגיל 10.
בקיץ 2011 ויטנס חתם בבירסחוט מליגת העל הבלגית. ב-25 בספטמבר 2011, ויטנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לאנדרלכט.
בתום עונת 2012/2013, בירסחוט התפרקה וויטנס קיבל את כרטיס השחקן שלו. כעבור זמן קצר, חתם בוילם II מהליגה ההולנדית השנייה. ב-29 בנובמבר 2013, ויטנס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–1 נגד TOP אוס. בעונת 2016/2017, חלה ירידה במעמדו של הקבוצה ורשם רק 15 הופעות.
בקיץ 2017, ויטנס חתם בהראקלס אלמלו ושנה לאחר מכן חתם בספרטה רוטרדם מהליגה ההולנדית השנייה.
ב-22 באוגוסט 2019, ויטנס חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל. ב-24 באוגוסט 2019, ויטנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 למכבי תל אביב.
ב-21 ביולי 2020, ויטנס חתם בוואסלנד-בוורן.
לזכותו של ויטנס, 9 הופעות בנבחרת הצעירה של בלגיה.
תארים

הליגה ההולנדית השנייה: 2013/2014
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏רכש חדש לנס ציונה: הבלם הבלגי דריס וויטנס חתם, באתר ONE‏, 19 באוגוסט 2019
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דריס ויטנס".
הארי מאתיוס

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1930 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בינואר 2017 (בגיל 86) קי וסט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 שפות היצירה:  אנגלית, צרפתית 
 בן או בת זוג:  ניקי דה סן פאל (1949–1961)  Marie Chaix (1992–2017) 
 צאצאים:  Laura Duke Condominas 
 
הארי מאתיוס (Harry Mathews;‏ 14 בפברואר 1930 - 25 בינואר 2017) היה סופר, משורר ומסאי אמריקאי שהשתייך לחבורת הסופרים הצרפתית "אוליפו" (Oulipo;‏ Ouvroir de littérature potentielle).
חייו

מאתיוס נולד בניו יורק והתחנך באוניברסיטת פרינסטון, שאותה עזב בשנתו השנייה על מנת לשרת בחיל הים האמריקאי. במהלך שירותו התחתן עם ניקי דה סן פאל, אמנית צרפתייה וחברת ילדות. כשסיים את שירותו הוא עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר ראשון במוזיקה. הוא עבר עם משפחתו לאירופה והתגרש מאשתו, שממנה נולדו לו שני ילדים.
מאתיוס הוא האמריקאי השני בלבד שנבחר לחברות בקבוצה הספרותית הצרפתית אוליפו ("סדנה לספרות פוטנציאלית") אשר כללה את חברו הטוב ז'ורז' פרק. בשנותיו האחרונות היה מתיוס נשוי בשנית וחילק את זמנו בין פריז, ניו יורק וקי וסט, שם גם נפטר בינואר 2017.
יצירותיו

מאתיוס כתב שישה רומנים, כמו גם סיפורים קצרים, שירה ומאמרים ספרותיים. ספרו הידוע ביותר, "טלות'" (Tlooth), מתחיל בהמלטות מכלא סיבירי וממשיך דרך מבחר מחוזות סוריאליסטים ומפגשים עם טיפוסים מוזרים ברחבי רוסיה ואירופה, כאשר כמעט עד סופו של הספר הקורא איננו יודע אם הדמויות הראשיות הן גברים או נשים (מאתיוס נתן לדמויות שמות נייטרלים מבחינה מגדרית והקפיד שלא להשתמש במונחים שיחשפו את זהות הדמויות, דבר האפשרי באנגלית אך לא בעברית). ספר ידוע נוסף של מאתיוס, שאף תורגם לעברית, הוא "חיי בסי-איי-אי", רומן בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים המבוסס על השמועה שנפוצה בקרב חבריו הפריזאים של מאתיוס שהוא למעשה מרגל לטובת הסי-איי-אי. בין כתביו הקצרים נכלל הספר "הנאות ייחודיות" ("Singular Pleasures") המורכב משישים ואחת וִינְיֶטות העוסקות כולן באוננות.
יצירותיו > רשימת ספרים

The Conversions (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
The Journalist (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
Tlooth (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
Cigarettes (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
The Sinking of the Odradek Stadium (רומן) - Dalkey Archive Press, 1999
Singular Pleasures (אוסף וִינְיֶטות) - Dalkey Archive Press, 1999
The Human Country (סיפורים קצרים) - Dalkey Archive Press, 2002
My Life in CIA (רומן אוטוביוגרפי) - Dalkey Archive Press, 2005
ספריו שתורגמו לעברית

הארי מאת’יוס, חיי בסי-איי-אי: כרוניקה של שנת 1973 (מאנגלית: מתן קמינר), תל אביב: בבל, 2008.
הארי מאת’יוס, סיגריות, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2010.
הערות שוליים

↑  נעמה צאל, "סיגריות" מאת הרי מתיוס - שמרי נפשך מן המשמר, באתר הארץ, 15 ביוני 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265150605171  PLWABN: 9810638788105606  BIBSYS: 13044773  BnF: cb11915071s (data)  CiNii: DA0651582X  GND: 119165481  ISNI: 0000 0001 1691 2336  LCCN: n83130074  NDL: 001140636  NLA: 35814247  NLG: 91964  NTA: 072379987  RERO: 02-A000111856  SNAC: w6q82bkm  SUDOC: 027016404  Trove: 1099725  VIAF: 98040478   WorldCat (עם VIAF): 98040478 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הארי קים

| --- | --- |
סג"ם הארי קים, מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
סג"ם הארי קים, מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 הופעה ראשונה:  פרק הבכורה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 הופעה אחרונה:  Endgame, פרק סיום הסדרה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 גילום הדמות:  גארט וונג
 מידע
 גזע:  אנושי
 מין:  זכר
 מקצוע:  קצין מבצעים
 שיוך:  צי הכוכבים
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 דמויות קשורות
 חברים:  טום פאריס
סג"ם הארי אס. אל. קים (באנגלית: Harry Kim) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". הוא משמש כקצין המבצעים של ספינת החלל וויאג'ר. את דמותו מגלם השחקן גארט וונג.
תיאור הדמות

קים נולד בשנת 2349 בדרום קרוליינה. הוא ניגן בקלרינט בסימפונית הנוער של ג'וליארד והייתה לו חברה בשם ליבי. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה של צי הכוכבים בשנת 2370, משימתו הראשונה הייתה כקצין המבצעים על סיפון "וויאג'ר", אשר אבדה בחלל רביע דלתא. במשך כל שבע העונות של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", קים הוא בדרגת סג"ם. בעתיד חלופי, המוצג בפרק סיום הסדרה "Endgame", קים הוא קפטן של ספינת החלל רוד איילנד, בשנת 2404.
לעיתים קרובות, קים מוצג כנמצא במערכת יחסים רומנטית, או החש ברגשות רומנטיים, כלפי מספר נשים שונות במהלך הסדרה, החל מליבי (חברתו שנמצאת על כדור הארץ), וכלה בשבע מתשע, לינדסי בלארד, מספר נשים טרסיאניות, ביתה הבוגרת של קס מציר זמן אחר, מייגן דלאני, וטל - מדענית המשתייכת לגזע ה-"וארו".
הערות שוליים

↑  "Ashes to Ashes"
↑  "Favorite Son"
↑  "Before and After"
↑  "The Disease"
| מסע בין כוכבים: וויאג'ר |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • ג'רי טיילור • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | קייט מאלגרו • רוברט בלטרן • רוקסן דוסון • רוברט דאנקן מקניל • אית'ן פיליפס • רוברט פיקארדו • טים רוס • ג'רי ראיין • גארט וונג • ג'ניפר ליאן |  |
| דמויות ראשיות | קתרין ג'יינוויי • צ'קוטי • ב'לאנה טורס • טום פאריס • ניליקס • הדוקטור • טובוק • שבע מתשע • הארי קים • קס |  |
| דמויות משנה | אוון פאריס • איצ'ב • רג'ינלד בארקלי • בות'בי • נעמי וויילדמן • סמנתה וויילדמן • ססקה • מיראל פאריס • לואיס צימרמן |  |
| גזעי חייזרים | אוקמפה • בורג • גזע 8472 • הולוגרמה • וולקנים • הירוג'נים • וידיאנים • טלקסיאנים • פוטונים • קיו • קייזון • קלינגונים |  |
| מושגים | הולוגרמה רפואית לשעת חירום • הולודק • וויאג'ר • טכנובאבל • טרנספורטר • טרקי • מאקי • מנוע עיוות • משכפל • מתרגם אוניברסלי • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Threshold • Endgame |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
דמנהור

ערך זה עוסק בעיר במצרים. אם התכוונתם לקהילה אקולוגית באיטליה, ראו .
דַמַנְהוּר (בערבית: دَمَنْهُور; ממצרית קדומה: Dmỉ-n-Ḥr.w - "הכפר של הורוס"; בקופטית: Ⲡϯⲙⲓⲛ̀ϩⲱⲣ - פְּטִימִינְהוֹר) היא עיר במצרים התחתונה ובירת מחוז אל-בחירה. דמנהור ממוקמת כ-70 ק"מ מדרום-מזרח לאלכסנדריה.
היסטוריה

במצרים העתיקה הייתה דמנהור עיר הבירה של המחוז השביעי ושמו א-מנט. העיר הייתה מוקדשת לאל הורוס ומכאן שמה הקדום. שמה היווני Ἑρμοῦ πόλις μικρά (הרמופוליס מיקרה) משייך אותה לאל היווני הרמס. סטראבון ותלמי האסטרונום ישבו בה, ושם נכתב במאה השלישית איטינראריום אנטונינוס, רישום הכבישים הרומיים.
אוכלוסייה

לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 גרו בדמנהור 329,572 בני אדם. העיר משמשת כמקום מושבו של בישוף. ממוקם בה בית אופרה מפורסם, והיא מקום עלייה לרגל לנוצרים, מוסלמים, וליהודים. היהודים נוהרים לעיר דמנהור לקיברו של רבי יעקב אבוחצירא, מגדולי רבני מרוקו.
העלייה לקבר רבי יעקב אבוחצירא

את הקבר פוקדים מדי שנה, בכ' בטבת, יהודים רבים מכל העולם. בשנת 2012 נאסרה הכניסה לקבר בטענה כי הביקורים פוגעים ברגשות המצרים.
מפורסמים נוספים שנולדו בדמנהור

אחמד זוויל, חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1999
קירלוס ה-6, האפיפיור ה-116 של אלכסנדריה
עבד אלוהאב אלמסירי, חוקר ואחד האישים בולטים בתנועת "כפאיה" וכתב אנציקלופדיה בת שמונה כרכים על היהדות והציונות
פואד אבראהים, גאוגרף
בצפון איטליה קיימת קהילה אקולוגית בשם קהילת דמנהור, שמייסדיה רואים עצמם כממשיכי דרכם של חכמי מצרים העתיקה.
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  פסיקת בית המשפט לאיסור כניסת יהודים למתחם קבר רבי יעקב אבוחצירא באתר צדיקים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463593705171  GND: 4229702-3
דיסקוגרפיה של ריטה

| דיסקוגרפיה של ריטה |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  11
 אלבומי הופעה ↙:  2
 אלבומי אוסף ↙:  2
 מיני-אלבומים ↙:  2
 סינגלים ↙:  71
 אלבומי וידאו ↙:  3
 פסקולים ↙:  8
ריטה היא זמרת ישראלית, שהוציאה 11 אלבומי אולפן, 2 אלבומי הופעה, 2 אלבומי אוסף, 2 מיני-אלבומים, 3 אלבומי וידאו, 8 פסקולים ו-71 סינגלים. ריטה מכרה מיליוני עותקים של אלבומיה, ואף מחזיקה בשניים מתוך עשרים האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. את אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה הוציאה בשנת 1986. האלבום זכה למעמד של פלטינה משולשת, על מכירות של 150,000 עותקים. מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים, אשר כולם הגיעו לעשירייה הפותחת במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. שנה לאחר מכן, הוציאה את אלבום הבכורה הבין-לאומי שלה, Breaking Those Walls. האלבום זכה במעמד הפלטינה.
בשנת 1988 הוציאה את אלבום האולפן השני שלה בעברית, "ימי התום", שזכה אף הוא במעמד פלטינה משולשת. מתוך האלבום הצליח במיוחד הסינגל "אני חיה לי מיום ליום", שהגיע לצמרת המצעד השבועי של רשת ג'. בשנת 1994, כשש שנים לאחר מכן, הוציאה את אלבום האולפן הרביעי שלה, "אהבה גדולה", שגם זכה במעמד פלטינה משולשת. מתוך האלבום הלהיט "ערב כחול עמוק". כשנתיים לאחר מכן, הוציאה את האלבום "תחנות בזמן", שמכר למעלה מ-160,000 עותקים, ובכך זכה במעמד פלטינה מרובעת, והיה לאלבומה הנמכר ביותר של ריטה. בשנת 1999 הוציאה את האלבום "תפתח חלון", שזכה במעמד פלטינה כפולה.
בעשור הראשון של המאה ה-21, הוציאה ריטה כשלושה אלבומי אולפן, בהם אלבומה הבין-לאומי השני, Time for Peace ואלבום האולפן השביעי שלה, "חמצן", שלא הצליחו לשחזר את הצלחתם של הקודמים והסתפקו במעמד של אלבום זהב. בהמשך, בשנת 2008, הוציאה את האלבום "רמזים", שמכר למעלה מ-50,000 וזכה במעמד פלטינה.
גם בעשור השני של המאה ה-21 הוציאה ריטה שלושה אלבומי אולפן סך הכל, בהם האלבום בשפה הפרסית, "השמחות שלי", שזכה במעמד זהב, והאלבום הבין-לאומי Heaven Sent. נכון ל-2020, זהו אלבומה היחיד של ריטה שטרם זכה במעמד כלשהו. בשנת 2017 הוציאה את האלבום "ניסים שקופים", שזכה במעמד של אלבום זהב.
אלבומים > אלבומי אולפן

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | נתוני מכירות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ריטה | 1986 | הליקון | 150,000 עותקים |  |
| Breaking Those Walls | 1987 | הליקון | 40,000 עותקים |  |
| ימי התום | מרץ 1988 | הליקון | 120,000 עותקים |  |
| אהבה גדולה | 1994 | הליקון | 150,000 עותקים |  |
| תחנות בזמן | 1996 | הליקון | 160,000 עותקים |  |
| תפתח חלון | 1999 | הליקון | 90,000 עותקים |  |
| Time for Peace | 2000 | הליקון • מרקורי | 28,000 עותקים |  |
| חמצן | 2003 | הליקון | 30,000 עותקים |  |
| רמזים | 14 בינואר 2008 | הד ארצי | 50,000 עותקים |  |
| השמחות שלי | 2011 | הד ארצי | 20,000 עותקים |  |
| Heaven Sent | 7 במאי 2015 | Power Music | — |  |
| ניסים שקופים | 7 באוגוסט 2017 | הליקון | 20,000 עותקים |  |
אלבומים > אלבומי הופעה

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | נתוני מכירות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ריטה רמי - המופע המשותף | אוגוסט 2001 | הליקון | 150,000 עותקים |  |
| One | 15 בדצמבר 2006 | הליקון | 20,000 עותקים |  |
אלבומים > אלבומי אוסף

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | נתוני מכירות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תחנות בזמן | 1996 | הליקון | 150,000 עותקים |  |
| ריטהאוסף | 12 באוגוסט 2015 | הליקון | — |  |
אלבומים > מיני-אלבומים

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| One | 2 ביולי 2006 | נענע דיסק |  |
| השמחות שלי - EP רמיקסים | פברואר 2012 | נענע דיסק |  |
אלבומים > אלבומי וידאו

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אהבה גדולה - ההופעה (VHS) | 1998 | הליקון |  |
| אהבה גדולה - ההופעה (DVD) | 2004 | הליקון |  |
אלבומים > פסקולים

| שם האלבום | תאריך יציאה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| הפנימייה | 1983 | סי בי אס |  |
| גבירתי הנאווה | 1986 | הליקון |  |
| הערב מחזמר | 1991 | הליקון |  |
| שירת הסירנה | דצמבר 1994 | הליקון |  |
| פוקהונטס | 1995 | הד ארצי |  |
| ללכת על המים | 2004 | הליקון |  |
| בן חוזר הביתה | 2011 | הליקון |  |
| מלכות | 26 באוקטובר 2018 | הליקון |  |
סינגלים > השתתפות בסינגלים

| שם השיר | שנה | מיקומי שיא> מדיה פורסט | מיקומי שיא> רשת ג' | מיקומי שיא> רדיו אמצע הדרך | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "תגיד את זה" (רמי קלינשטיין בשיתוף ריטה) | 2000 | — | 1 | — | תגיד את זה |
| "קול זיכרון חוזר" (עילי בוטנר בשיתוף ריטה) | 2010 | — | 12 | — | עילי בוטנר ריטהאוסף |
| "אם ניגע" (אליעד נחום בשיתוף ריטה) | 2016 | 2 | 8 | 2 | אור |
| "עליי" (עופר ניסים בשיתוף ריטה) | 2017 | — | — | — | Love |
הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין

הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין (מגרמנית: Großherzogtum Mecklenburg-Schwerin) הייתה דוכסות היסטורית בצפון גרמניה לחופי הים הבלטי, כיום חלק ממדינת מקלנבורג-מערב פומרניה. בירתה של הדוכסות הייתה העיר שוורין, כיום גם עיר הבירה של מקלנבורג-מערב פומרניה.
היסטוריה

מקלנבורג-שוורין נוסדה כדוכסות כאשר התפצלו שני בניו היורשים של נסיך מקלנבורג היינריך השני. יוהאן קיבל את החלק המערבי; דוכסות מקלנבורג-שטארגארד ואחיו, אלברכט השני קיבל את החלק המזרחי הגדול יותר. בשנת 1358 איחד אלברט את העיר שוורין לתוך הדוכסות והפך אותה לבירת דוכסות מקלנבורג-שוורין.
בתקופת המלחמות הנפוליאוניות שמר פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין על נייטרליות, אולם לאחר קרב ינה וקרב אאורשטדט הצטרף פרידריך פרנץ לקונפדרציה של הריין.
לאחר תבוסת נפוליאון ברוסיה, פרש פרידריך פרנץ מהקונפדרציה של הריין, והצטרף למדינות הקואליציה השישית, והשתתף בקרב לייפציג.
בקונגרס וינה קיבל פרידריך פרנץ יחד עם בן דודו קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, מעמד של דוכס גדול. פרידריך פרנץ היה מהשליטים הגרמניים הריאקציונריים, ולא הסכים לשום רפורמה פוליטית במדינה.
בשנת 1819 ביטל פרידריך פרנץ את הצמיתות בדוכסות.
בשנת 1837 מת פרידריך פרנץ הראשון, ובמקומו עלה לשלטון נכדו פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. בשנת 1842 מת פאול פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין.
במהלך מהפכות 1848 התעוררה תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובאוקטובר 1849 חוקק פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין חוקה יותר ליברלית. בד בבד הכניס גם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ אף הוא חוקה יותר ליברלית במדינתו.
בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פרידריך פרנץ השני לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.
בשנת 1883 מת פרידריך פרנץ השני, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. בשנת 1897 מת פרידריך פרנץ השלישי, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין.
ב-22 בפברואר 1918 התאבד אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ללא שהשאיר בנים אחריו, ויורשו קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג ויתר על התואר, ומשום כך קיבל את נחלותיו פרידריך פרנץ הרביעי שהיה בן דודו.
ב-14 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.