stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה קופלמן
ביוגרפיה > חיים אישיים ומותו

קופלמן היה נשוי לקורין "קוקו" פרנקו. קוקו, שאביה היה איש עסקים ממוצא יווני ואמה צרפתייה, הייתה בת למשפחה יהודית ספרדית.
לזוג קופלמן נולדו שני ילדים, סופרת רבי המכר עבור הניו יורק טיימס והשחקנית יוצרת התוכנית Odd Mom Out, ג'יל קרגמן (נשואה לאיש העסקים האמריקאי הארי קרגמן). ויועץ האמנות והשחקן ויל קופלמן, הנשוי לעורכת מגזין האפנה ווג, אלכסנדרה מיכלר. בעבר הוא היה נשוי לשחקנית דרו ברימור. לאריה קופלמן ופרנקו יש שישה נכדים. הם גרו באפר איסט סייד של מנהטן בניו יורק ובנוסף היה להם בית בננטקט.
אריה קופלמן נפטר מסרטן הלבלב, ב-7 באוקטובר 2024, בגיל 86.
פילנתרופיה ופרסים

קופלמן היה חבר במספר ארגוני צדקה אזרחיים בניו יורק ובארצות הברית. בינואר 1989, קופלמן מונה על ידי הנשיא רונלד רייגן למועצת מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
קופלמן היה חתן פרס היכל התהילה של "קרן הבישום" (FiFi) בשנת 2005, וזכה בשלושה פרסי "מועצת מעצבי האופנה של אמריקה" (CFDA). בשנת 2000, הוענק לו פרס "Living Landmark" על ידי ארגון New York Landmarks Conservancy.
מ-1994 עד 2017, קופלמן כיהן בתפקיד יו"ר "תערוכת העתיקות החורפית בעיר ניו יורק". הוא זכה להערכה על כך שהצליח לשנות את פני התערוכה באמצעות הוספת הנהגה חדשה ותשתיות, והכנסת סוחרים חדשים לשורותיה.
בנוסף, קופלמן כיהן במועצת המפקחים של בית הספר לעסקים באוניברסיטת קולומביה, וכן במועצת המנהלים של בית הספר סנט ברנרד לבנים בעיר ניו יורק, האגודה לאמנות העירונית, ובית ההתיישבות של איסט סייד (East Side Settlement House). הוא היה נשיא מועצת המנהלים של אגודת ההיסטוריה של ננטקט. כמו גם היה חבר בדירקטוריון המייסד של המחוז ההיסטורי של אפר איסט סייד, כיהן במועצת המנהלים של פרסי חברת היינץ ובמועצת המנהלים של בית הספר האמריקאי לבלט בעיר ניו יורק. קוקו, אשתו של קופלמן למדה בבית הספר בילדותה ויש שם סטודיו על שם קופלמן.
קוזמאס פוליטיס

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 במרץ 1888 אתונה, ממלכת יוון 
 פטירה:  23 בפברואר 1974 (בגיל 85) אתונה, יוון (הרפובליקה ההלנית תחת שלטון צבאי) 
 מדינה:  יוון 
 שפות היצירה:  יוונית מודרנית 
 זרם ספרותי:  דור שנות השלושים 
 תקופת הפעילות:  מ-1930
 פרסים והוקרה:  פרס המדינה לספרות (יוון) (1938)  פרס המדינה לספרות (יוון) (1964) 
 חתימה:   
 
קוזמאס פוליטיס (ביוונית: Κοσμάς Πολίτης, בשמו האמיתי: פרסקוואס טוולודיס, ביוונית: Παρασκευάς Ταβελούδης,‏ 16 במרץ 1888 – 23 בפברואר 1974) היה סופר ומתרגם יווני, אחד הפרוזאיקנים היוונים החשובים מדור שנות ה-30. ספריו המפורסמים ביותר היו Eroïca (ארואיקה) (1938) ו"בחדזיפרנגוס" (1962). נודע גם בתרגומיו מהספרות האנגלית, האירית והאמריקנית – למשל מיצירות ויליאם פוקנר, הנרי מילר, הנרי ג'יימס, אדגר אלן פו, ג'יימס ג'ויס, פרל בק.
ביוגרפיה

פוליטיס נולד ב-1888 באתונה בשם פארסקוויס או "פאריס" צוולודיס. אביו לאונידס צוולודיס, היה במקור ממיטיליני (לסבוס) ואמו, קליופי לבית חדזימרקו, הייתה ילידת אייוואליק, כיום בטורקיה. בעקבות משבר כלכלי קשה, ב-1890 המשפחה התיישבה בסמירנה, אז באימפריה העות'מאנית, כיום איזמיר בטורקיה.
ילדות הסופר לא הייתה מאושרת. אביו נהג בו בקשיחות בעוד שאמו האוהבת מתה כשהוא היה בן 12. בהמשך חינוכו עבר לידי מורה צרפתייה ואחותו מריה, הגדולה ממנו ב-18 שנה.
כבן למשפחה מהמעמד הבינוני למד פוליטיס בשנים 1900–1904 בתיכון האוונגלי היוקרתי בסמירנה, ואחר כך בשנים 1904–1905 במכללה האמריקאית בעיר, מבלי להוציא תעודת בגרות. הוא עזב את לימודיו והתחיל לעבוד לפרנסתו ב"בנק אנטוליה" (בשנים 1905–1911) ואחר כך ב-1911–1919 בסניף בסמירנה של הבנק האוסטרי "וינר באנק".
ב-1918 התאהב בצעירה אריסטוקרטית מאוסטרו-הונגריה בשם קלרה קרספי והתחתן איתה. כעבור שנה נולדה בתם, פיבי (קנולי). בשנים 1919–1922 עבד פוליטיס בבנק "Crédit Foncier d' Algérie et de Tunisie" בסמירנה.
אחרי אסון המלחמה באסיה הקטנה ב-1922 נאלץ פוליטיס לעזוב את סמירנה שהתרוקנה מיוונים, והתיישב תחילה בפריז (1922–1923) ואחר כך בלונדון, בה עבד בסניף של "הבנק של יוניה". בהמשך ב-1924 עבר לאתונה, בה התמנה כסגן מנהל של אותו בנק ובנה בית בשכונת פאלאו פסיכיקו. ב-1934 עבר לגור בפטרס כמנהל הסניף של הבנק של יוניה ונפרד מהמשפחה.
בימי הכיבוש הגרמני חזר לאתונה ב-1942, אחרי מות בתו.
פעילותו הספרותית

פוליטיס הצטיין בכישרונו הנרטיבי והלירי ברומן Λεμονοδάσος (יער הלימונים, 1930) ושכלל את סגנונו ואת ניתוחיו האינטרוספקטיביים בכתביו המאוחרים יותר – Εκάτη (אקאטי) (1933) ובמיוחד "ארואיקה" (1937).
השתלב מבחינה זו בתנועה להתחדשות הרומן היווני, שבין השאר, שדיבר, באותם הימים, לשבח הנעורים וההנאה מהחיים.
פרסם שנים רבות במגזין הספרותי "נאה גראמטה" שנחשב כמייצג קו ריאליסטי. ואחרי מלחמת העולם השנייה במגזינים ספרותיים הקרובים לשמאל. ("אלפתרה גראמטה", "פוריה" או "טכידרומוס") לפעמים גם כתבי עת שמרנים ("נאה אסטיה").
פוליטיס פרסם רומנים נוספים Τὸ Γυρί (גירי – הקרוי לפי שכונה בעיר פטרס) (1944) "בחדזיפרגנוס" – שם של שכונה יוונית לשעבר באיזמיר) (1962–1963) רומן שבו תיאר את ילדותו בסמירנה ואת תקופת "האסון באסיה הקטנה" ב-1922. הספר האחרון קירב שוב את שמו של הסופר באופן זמני לאור הזרקורים של הזירה הספרותית. על אף שהספר זכה בפרס הלאומי לספרות, הסופר נודה על ידי הרשויות בגלל כתיבה שנחשבה "מנוגדת לרוח הלאומית".
ב-1959 בקשתו להתקבל לאיגוד הסופרים היוונים נדחתה בנימוקים בירוקרטיים.
ככל הנראה קרבתו לחוגי השמאל עוד מימי מחלמת האזרחים הייתה בעוכריו. בזמן שהייתו בפטרס היה פוליטיס חבר באיחוד הדמוקרטי של השמאל EDA והיה מועמד שלו בבחירות בפטרס. כמו כן מאוחר יותר נמנה עם האינטלקטואלים אוהדי השמאל שפקדו את בית הקפה של האחים לומידיס באתונה.
החל מ-1945 התפרנס בעיקר מתרגומים ממספרות יפה באנגלית.
חייו הפרטיים

פוליטיס היה נשוי לקלרה קרפסי. לזוג הייתה בת בשם פיבי שנפטרה ב-1942.
פוליטיס הלך לעולמו ב-1974 עקב אוטם שריר הלב בבית החולים אוונגליזמוס באתונה, כשהוא די נשכח בעולם הספרות.
ב-1967 ביום ההפיכה הצבאית ביוון, אשתו מתה והסופר נעצר ונחקר בגלל השקפותיות השמאליות. לבסוף שוחרר ממעצר בהתערבותה של טטיאנה גריצי-מילייה.
ההלם שנגרם לו ממות אשתו היה קשה, אבל לא מנע ממנו להתחיל לכתוב סופר חדש "תרמה" אותו לא השלים ופורסם אחרי מותו.
ב-1973 אושפז פוליטיס בבית החולים אוונגליזמוס בגלל אי ספיקת לב ונשימתית ובהמשך הועבר לבית אבות סיעודי. ב-1974 אושפז פעם נוספת בבית החולים, ומת בו ב-23 בפברואר כנראה בעקבות אוטם שריר הלב.
פרסים והותות הוקרה

1939 – פרס המדינה לפרוזה – עבור הרומן "ארואיקה"
1960 – הפרס הראשון של המדינה לסיפור קצר – עבור "הדגנית"
1964 – הפרס הראשון של המדינה לספרות – עבור הרומן "בחדזיפרנגוס"
פוליטיס ויצירותיו במדיה אומנותית > קולנוע וטלוויזיה

1960 – הבמאי מייקל קקויאניס עיבד את הספר "ארואיקה" לסרט קולנוע – Our Last Spring
1978 – נוצרה סדרת טלוויזיה יוונית בשחור-לבן לפי הרומן "יער הלימונים"
1979 – הופקה סדרת טלוויזיה לפי ספרו "אקאטי"
1999 – הופקה מיני-סדרה בשלושה פרקים לפי "ארואיקה"
תיאטרון

המחזאית אלנה טריאנדפילופולו עיבדה את הספר "ארואיקה" למחזה והוא הוצג בתיאטרון האמנות של אתונה בבימויה של יולנדה מרקופולו, עם כוריאוגרפיה מאת סופיה מבראגאני ומוזיקת במה מאת וסיליס טזוואראס
ספריו

1930 – Κορίνθιες, (הקורינתיות)   מחזה בלתי גמור, 1930
1930 – «Το Λεμονοδάσος- ιστορία μιας ζωής», (יער הלימונים - סיפור חיים), רומן
Εκάτη – 1933 (אקאטי)
1935 – Η κυρία Ελεονώρα, (גברת אלאונורה), סיפור
1937 – Εroïca, (ארואיקה) רומן,
1939 – Μαρίνα, (מרינה) סיפור
1943 – Τρεις γυναίκες, (שלוש נשים) נובלה
1943 – Τζούλια, (ג'וליה),  סיפור
1944 – Το Γυρί (גירי) רומן,
1945 – Το ρέμα (הנחל), סיפור
1945 – Ένα διπλό, (כפול אחד), סיפור
1946 – Η κορομηλιά (הדגנית)  נובלה
6.11.1949 – Santa Barbara (תמצית), εφημ. Η Μάχη, עמ'. 2.
1957 – Κωνσταντίνος ο Μέγας (קונסטנטינוס הגדול)  מחזה
1959 – Πρώτη Ανάσταση (תחייה ראשונה), סיפור
1962 – Στου Χατζηφράγκου, (בחדזיפרנגוס), רומן
1975 – Τέρμα (לא גמור), רומה, 1975
1976 – Καϊάφας, קיאפה, סיפור (αφήγημα)
1967 – Μάρκο Πόλο – Πρωτότυπη εργασία πάνω στα ταξίδια του – מרקו פולו. ספר מקורי על מסעותיו, הוצאת יולקוס – הופיע בימי הדיקטטורה הצבאית בעילום שם ורק ב-2001 בשמו
לקריאה נוספת

Mario Vitti "Symbolism and Irony in Three Novels by Kosmas Politis", Cambridge University Press
Peter Mackridge "Kosmas Politis and the literature of exile" Deltio Kentrou Mikroasiatikon Spoudion 1992 pp. 223-239
הערות שוליים

↑  P.Mackridge עמ' 234
↑  C.Marché 2021 עמ' 11
↑  C.Marché 2021 עמ' 10
1 2  C.Marché 2021 עמ' 12
↑  C.Marché 2021 עמ' 13
↑  C.Marché 2021 עמ' 14
↑  C.Marché 2021 עמ' 9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449912305171  BnF: cb12266404z (data)  GND: 137698747  ISNI: 0000 0001 1828 058X  LCCN: n84111935  NKC: mub20211123082  NLA: 36088686  NLG: 27953  NTA: 073814911  SELIBR: 344808  SUDOC: 031450881  VIAF: 51747932   WorldCat (עם VIAF): 51747932 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קוזמאס פוליטיס".
משמר (מקצוע)

שיקום ציורים
משמר הוא איש מקצוע האחראי לשימור ושיקום נכסי תרבות או לשחזור (רסטורציה) שלהם. למשמרים יש את המומחיות לשמר את המורשת התרבותית באופן שישמור על שלמות האובייקט, הבניין או האתר, כולל המשמעויות ההיסטורית, ההקשר וההיבטים האסתטיים או החזותיים שלו. שימור מסוג זה נעשה על ידי ניתוח והערכת מצבו של רכוש תרבותי, הבנת תהליכים ועדויות להידרדרות, תכנון לניהול האוסף או אסטרטגיות ניהול אתרים שימנועו נזקים עתידים, ביצוע טיפולי שימור אקטיבי במידת הצורך וביצוע מחקרים. תפקידו של משמר בתוך המוזיאון או המוסד הוא להבטיח שהחפצים באוסף יישמרו במצב הטוב ביותר, וכן לעזור לצוות המוזיאון להציג את היצירות באופן המיטבי ביותר לפריט בכדי שלא ייפגע בעת התצוגה.
שימור ושיקום

בעיקרו של דבר, המונח "שימור" מתייחס לטיפול שמתקן נזקים או לפעולה שנועדה למנוע או להאט הידרדרות נוספת של חפץ. המונח "שיקום" מתייחס לטיפול שמטרתו להחזיר חפץ למראהו או לתפקודו המקורי. "שיקום" יכול להיות חלק מהטיפול הכללי. טיפול פיזי בחפץ נחשב כתת-קבוצה של המונח הגג "שימור". שני המונחים באים לידי ביטוי בכל הנוגע לטיפול במורשת התרבותית.
תחום אחראיות

המשמרים אחראים לטפל, לתעד, לצלם, לחקור, לקחת דגימות, לערוך בדיקות, לשמר ולטפל ולקבוע את תנאי האחסון של שלל הפריטים השונים באוסף.
הפעולות שהמשמר נדרש לבצע בכדי לטפל כראוי בפריטים:
בדיקת חפצים: כדי לקבוע את היקף וסיבות ההידרדרות של החפץ ואת אופן הטיפול הראוי. המשמר מבצע בדיקות לפי סוג הפריט באמצעות כלים מדעיים וויזואלים כמו זכוכית מגדלת, מיקרוסקופ, x-ray, צילום אינפרא אדום בדיקות pH ועוד.
רישום ותיעוד מילולי: תיעוד מצב החפץ או האתר, כולל עבודות שיקום קודמות, תיעוד שיטות עבודה ורישום של כל החומרים שבשימוש בעת הטיפול.
יצירת תיעוד ויזואלי: צילום ותיעוד חזותי של החפץ למטרות זיהוי והמחשה של מצבו.
ניתור ותיעוד של תנאי תצוגה ואחסון: מטרת המעקב היא לשמור על חפצים במצב יציב, כיום קיימת הבנה כי אחסון בתנאים המיטיבים עם פריטים הם מהווים תנאי בסיסי וחשוב להמשך קיום הפריטים.
הצעת עלויות טיפולים: המשמר לעיתים יכול להציע אפשרויות שונות של טיפולים שנועדו להפסיק את ההידרדרות וייצוב החפץ.
שחזור חפצים פגומים: אומנם, המשמר לא מחזיר את החפץ בדיוק למצב בעת שנוצר וההבנה שהחפץ התגלגל והשתנה במהלך ימי חייו. על המשמר לבחון בדיוק כיצד יש לשחזר פריט ביחס לעברו ולהביא את החפץ שנפגע או ניזוק לתצורה קודמת או מתפקדת, תוך קבלת החלטות מושכלות על סמך חומרי המקור ממנו עשוי הפריט והכרה של החומרים הראויים לעבודה עם חומרי המקור.
ארגון לוגיסטי לפרויקטים ארוכי טווח: שיתוף פעולה עם משמרים מתחומים שונים בפרויקטים מורכבים. למשל בפריטים העשויים ממגוון חומרים.
פתרונות יצירתיים: מציאת פתרונות לניקוי, תמיכה ותיקון חפצים רגישים, כאשר כל פתרון הוא נעשה באופן פרטני בהתאם לפריט ולתנאים.
פיתוח ושימור סטנדרטים: שמירה על סטנדרטים מתאימים בתחום המומחיות כדי למנוע נזק קבוע לחפצים.
הישארות מעודכנים: עדכון מתמיד בשיטות וטכניקות שימור חדשות דרך מחקר והכשרה.
הנחיה והדרכה: הנחיה והדרכה לצוותים טכניים וסטודנטים בנוגע לטיפול, התקנה, טיפול ואחסון של חפצים אמנותיים.
המלצה על שיטות שימור: המלצה על שיטות כמו שליטה בטמפרטורה ולחות כדי להבטיח שמירה בטוחה של אוספים.
ידע ומיומנויות

ידע במונחים ובשיטות מדעיות: יכולת לבחון חפץ, להעריך את מצבו, להבין את ההיסטוריה שלו ולפרט את צרכיו.
הבנה של עקרונות פילוסופיים: הכרה בחשיבות של שמירה על שלמות החפץ והבנה שפעולות השימור לא יסכנו את השימור בטווח הארוך. המשמר חייב להיות בעל הבנה עמוקה של הרעיונות הפילוסופים המובעים בקוד האתיקה וההנחיות של AIC (בארצות הברית) על מנת לגבש תוכנית טיפול.
הערכה של ערכים אסתטיים ותרבותיים: הבנה והערכה של הערכים האסתטיים, התרבותיים, הכלכליים, ההיסטוריים, הפוליטיים, הדתיים, המדעיים והחברתיים של חפצים, מבנים ואתרים. הבנה והערכה זו חשובות ביותר בעת תכנון תוכניות שימור ושימור, אסטרטגיות וטיפולים.
ידע על שימוש בחומרים בתרבויות שונות: הבנה כיצד חומרים שהיוו חלק מהמורשת התרבותית הושגו, שונו, עברו תהליך או יוצרו, וכיצד טכניקות ייצור התפתחו לאורך זמן.
ידע על תכונות כימיות ופיזיקליות: הבנה של תכונות הקיימות במגוון רחב של חומרים וכיצד הם משפיעים על תהליך השימור והאם נעשה שימוש בחומרים אלו בייצור המקורי של חפץ או בטיפול ובשימור לאחר מכן.
מודעות לבעיות גישה: הכרה בבעיות שעלולות להתעורר מהאופן שבו חומרים בעלי חשיבות תרבותית נגישים או בשימוש על ידי החברה.
הקשר תרבותי: ידע על ההקשר שבו המורשת התרבותית משמשת, כיוון שההקשר עשוי להיות בעל חשיבות קריטית להבנת מצבה, גיבוש טיפול מתאים והמלצה על טיפול עתידי.
בטיחות בעבודה: הכרה בתקנות הבטיחות וביצוע העבודה בהתאם לדרישות החוק. חובה לבצע פעולות על מנת לישמור על הבטיחות במקום העבודה וחייב לבצע את התרגול בהתאם לתקנות על מנת להטיח את מצב הפריטים ולשמור על בריאות ובטיחות המשמר.
עקרונות מדעיים בשימור: ידע על עקרונות מדעיים כמו גישה ושימוש בספרות מדעית והערכה של מחקרים שנעשו בתחום השימור.
הבנה של שינויים במורשת התרבותית: יכולת להבחין בין הסיבות לשינויים (טבעיים, כימיים, פיזיקליים, ביולוגיים או השפעות אנושיות)
השפעות של סביבה: הכרה בדרכים בהן אור, לחות יחסית, טמפרטורה ומזהמים יכולים להשפיע על שימור המורשת התרבותית לטווח הארוך. בנוסף, על המשמר להכיר טכניקות, ציוד ומשאבים שיכולים לסייע בניהול גורמים סביבתיים חשובים אלו
יכולת לבצע בדיקות בטוחות: ביצוע בדיקה מעמיקה ובטוחה של חומרים תרבותיים כדי לאסוף מידע רלוונטי ולגבש תוכנית שימור מתאימה..
ידע בכלים ובטכניקות: הכרה באילו כלים וטכניקות הם המתאימים לביצוע הבדיקה וכיצד לבצע דגימות חיצוניות או חדירה במידת הצורך.
תיעוד: הבנה של מטרות התיעוד ויכולת להשתמש בשיטות מתאימות לתיעוד בכתב ובצורה חזותית.
היכרות עם שיטות טיפול שונות: מודעות לשיטות טיפול זמינות והשפעתן על סוגים שונים של מורשת תרבותית, בהתבסס על הבנה של מצבו, השימוש הטבעי והמשמעות התרבותית וההיסטורית.
חינוך והכשרה > השכלה לתואר ראשון ותואר שני

משמרים יכולים לקבל הכשרה באמצעות תוכניות לתארים מתקדמים והתמחות. על מנת להתקבל לתוכנית לתואר שני בארצות הברית, הם יצטרכו לעמוד בכמה דרישות קדם לתואר ראשון. זה כולל קורסים לתואר ראשון במדעים, מדעי הרוח (תולדות האמנות, אנתרופולוגיה וארכאולוגיה), ואמנות. חלק מהתוכניות לתארים מתקדמים עשויות לדרוש גם התמחות, התנדבות, התלמדות או ניסיון בשימור בתשלום. רבות מהן עשויות לדרוש ראיון אישי שבו המועמדים מתבקשים להציג תיק עבודות של פרויקטים באמנות ושימור, המדגימים מיומנות ידנית והיכרות עם טכניקות וחומרים. . תוכניות לתארים מתקדמים דורשות בדרך כלל שנתיים עד ארבע שנות לימוד, שיכולות לכלול גם התמחות במשרה מלאה בשנה האחרונה, שבה הסטודנטים עובדים בהדרכתם של משמרים מנוסים. יש גם מספר מוגבל של תוכניות דוקטורט (Ph.D.) בתחום השימור. תוכניות הקשורות לשימור מתוארות באתרי האינטרנט של ה-AIC,  המועצה הלאומית לחינוך לשימור (NCPE),  ואגודת הארכיונאים האמריקאים (SAA) .
בישראל כיום קיימות מגבלות רבות באפשרות ללמוד את התחום, מאחר שאין מספיק משמרים בעלי תארים מתקדמים ואין מחקר בתחום באקדמיה. לכן, המגוון ואפשרות ההתמחות בארץ מוגבלים, וההמלצה הגורפת היא ללמוד בחו"ל. בנוסף, בישראל לא קיימת הכרה במקצוע המשמר.
חינוך והכשרה > המשך התפתחות מקצועית

המומחיות של משמר משתנה ומתפתחת כל הזמן, מה שאומר שמשמרים חייבים להישאר מעודכנים בהתקדמות הטכנולוגיה והמתודולוגיה. משמרים מרחיבים את הידע שלהם בדרך כלל באמצעות קריאת פרסומים, השתתפות בפגישות מקצועיות והרשמה לסדנאות או קורסים קצרי מועד. AIC מציעה סדנאות רבות, כנסים וקורסים והדרכות מקוונות.  Conservation OnLine (CoOL) מציע גם משאבים לאנשי מקצוע בתחום השימור.
בישראל הארגון הישראלי לשימור נכסי תרבות מקיים ותומך בהדרכות וסדנאות למשמרים החברים בארגון.
תחומי התמחות

חלק מהמשמרים מתמחים בחומר מסוים או בקבוצת חפצים, כגון ארכאולוגיה, קרמיקה וזכוכית, רהיטים ועץ, משטחים דקורטיבים והזהבה, מתכות, ציורים, נייר וספרים, חומרי צילום, ויטראז'ים, ציורי אבן וקיר, טקסטיל, פסלים, אדריכלות, אמנות מבוססת זמן ומדיה חדשה.
שימור ארכאולוגי
שימור אדריכלי
שימור ספרים, כתבי יד ותיעוד
שימור קרמי
שימור זכוכית
שימור גנים היסטוריים
שימור אתרים היסטוריים
שימור שנהב
שימור מתכות
שימור כלי נגינה
שימור ציור
שימור תצלומים
שימור טקסטיל
שימור רהיטי עץ
שימור מדיה מבוסס זמן
שימור מדיה חדשה
אתיקה

המטרה העיקרית של משמרים היא שימור נכסי התרבות. כדי להשיג מטרה זו, המשמרים מצייתים לקוד אתי והנחיות המגדירות את העקרונות המנחים אנשי מקצוע בתחום השימור ואחרים העוסקים בטיפול ברכוש תרבותי. דוגמה לקוד אתי ולקווים מנחים לתרגול נוצרו על ידי המכון האמריקאי לשימור יצירות היסטוריות ואמנותיות (AIC). אחד העקרונות החשובים ביותר בקוד האתי של המשמר הוא שטיפולים צריכים להיות הפיכים, מה שאומר שאדם חייב להיות מסוגל לבטל כל טיפול בעתיד. משמרים שואפים למזער התערבויות ולא לשנות לחלוטין את האובייקט במהלך השיקום. השימור מתמקד בהיבטים החומריים של האמנות, ומרכיב מכריע באתיקה של התחום הוא החשיבות והכבוד לחומר המקורי הנותר.
הערות שוליים

↑  "About Conservation: What is conservation? What is a conservator?". American Institute for Conservation of Historic and Artistic Works (AIC). www.conservation-us.org. Retrieved 2017-05-29.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Defining the Conservator: Essential Competencies. (2003). Retrieved from http://www.conservation-us.org/docs/default-source/governance/defining-the-conservator-essential-competencies.pdf.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Careers in Conservation. (2014). Retrieved from http://www.conservation-us.org/publications-resources/careers-in-conservation/become-a-conservator#.VPPIxMaLTwN.
1 2 3 4  Neuman, R. (2011). MFA Highlights: Conservation and Care of Museum Collections. Boston, MA: Museum of Fine Arts.
1 2 3  Landry, G. (2000). The Winterthur Guide to Caring for Your Collection. Winterthur, Delaware, DE: Winterthur Museum.
↑  Baker, G. D. (2015). How to Become a Museum Conservator. Retrieved from http://collegemouse.com/jobs/how-to-become-a-museum-conservator.html.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Johnston, L. (2013). Museum/gallery conservator job description. Retrieved from http://www.prospects.ac.uk/museum_gallery_conservator_job_description.htm.
↑  "Careers in Conservation: Become a Conservator". American Institute for Conservation of Historic and Artistic Works (AIC). www.conservation-us.org. Retrieved 2017-05-29.
↑  "Academic Programs". National Council for Preservation Education (NCPE). www.ncpe.us. Retrieved 2017-05-29.
↑  "Directory of Archival Education". Society of American Archivists (SAA). www.archivists.org. Retrieved 2017-05-29.
↑  "Professional Development Courses in Conservation Education". American Institute for Conservation of Historic and Artistic Works (AIC). www.conservation-us.org. Retrieved 2017-05-29.
↑  "Welcome to CoOL". Conservation OnLine (CoOL). cool.conservation-us.org. Retrieved 2017-05-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4345132-9  NKC: ph565265 
שימוש במיקרוסקופ לבחינת מצבה של יצירת אמנות
שימור קרמיקה
Singles

Singles ("סינגלים") הוא מארז תקליטורים הראשון של להקת נירוונה, שיצא ב-1995 בחברת גפן רקורדס. הוא שוחרר בדצמבר 1995.
הפקה

המארז מכיל את כל ששת הסינגלים הבודדים שיצאו, מתוך שני אלבומי האולפן האחרונים של הלהקה: "Nevermind" ששוחרר ב-1991 ו-"In Utero" ששוחרר ב-1993:
למרות היותו מארז דיסקים, הוא נחשב לסינגל במצעדי התקליטים: במצעד הסינגלים הלאומי בדנמרק (מצעד "Tracklisten") כיכב המארז במקום ה-5 בשיאו ונשאר בטופ 20 במצעד במשך 11 שבועות ברצף, במצעד הסינגלים הלאומי בצרפת (מצעד "SNEP") הגיע למקום ה-17 ונשאר במצעד במשך 8 שבועות ברציפות. כמו כן הופיע במצעד 100 הסינגלים החמים של אירופה (מצעד המגזין "Music & Media") במקום ה-55 לכשיצא.
הטיית העיגון

הַטָּיַית הָעִיגּוּן היא אחת מההטיות הקוגניטיביות שיוצרות אצל בני אדם דפוס התנהגותי שיטתי לא רציונלי בתפיסתם ובשיפוטם של דברים. ההטיה באה לידי ביטוי כאשר פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה נאמר/נשמע בסמוך אליה. ההטיה תגרום לכך שיעלה יתרונה של אחת החלופות אף אם אין לכך סיבה רציונלית כגון שידוע כי אותו פרט אינו נכון. ייתכנו מקרים שההטיה תתקיים אף שאותו פרט אינו קשור לקבלת ההחלטה.
סקירת ההטיה

ההטיה נתגלתה על ידי הפרופסור עמוס טברסקי ועמיתו הפרופסור דניאל כהנמן שעסקו בחקר ההטיות הקוגניטיביות של מוחנו. במחקרם גילו שכאשר נותנים לאדם פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה, גם אם הוא יודע שהנתון אינו נכון, דעתו מוטה כשהוא נותן את דעתו על העובדות בעניין. לדוגמה, אם לקבוצה אחת אמרו שקנדי בזמן הירצחו היה בן 38 ולאחרת אמרו שהוא היה בן 55, כשיצטרכו לתת את דעתם בעניין, הקבוצה שקיבלה את הנתון הגבוה יותר תיתן תשובה גדולה יותר בממוצע.
הסבר ההטיה

הפרופסור עמוס טברסקי סבר שהעיגון משמש כנקודת מוצא שהאדם מתקן אותה לכיוון הערך המבוקש באמצעות "תזוזה" מנטלית, ומכיוון שהתזוזה נעשית באופן טיפוסי כלפי הערך, היא נוטה להסתיים בטרם עת, משום שאנשים נעצרים בשלב שאינם בטוחים שעליהם להמשיך ולהתקדם. על מנת להמחיש את הרעיון הציעו החוקרים ניסוי מחשבתי שבו מוטל על אדם לרשום על כל אחד משני דפים קו עד אמצעו, הסתברות גבוהה ששני הקווים לא ישלימו אחד את השני, הסיבה לכך היא שאנשים לא ייכנסו לטווח אי-הוודאות כשהם אינם בטוחים בכך.
עמיתו הפרופסור דניאל כהנמן דגל יותר בהסבר האסוציאטיבי, שכאשר מוחנו שומע נתון כלשהו הוא מפתח אסוציאציות באותו עניין, ובהמשך מושפע מהן. לדוגמה, מי שידבר על חורף/קיץ יוכל לאחר מכן לזהות מילים שקשורות אליהם בקלות רבה יותר, כך גם מי שיציינו בפניו גיל מבוגר, מוחו יפתח אסוציאציות באותו עניין ואף לפעמים גם כלפי אותו אדם, ולכן אומדנו לאחר מכן יהיה יותר גבוה. ולכן ההטיה יכולה לחול גם במקרים שבהם הנתון הראשוני אינו קשור לקבלת ההחלטה, כגון זריקת קובייה שמשפיעה על בחירת מספר לאחר מכן.
הצעת מחיר

העיגון יכול להטעות גם בקניית מוצר, כאשר ההצעה הראשונית תיתפס כמחיר הלגיטימי וההצעה השנייה היא זו שתהיה יותר יקרה/זולה. ההטיה יכולה לבוא לידי ביטוי כאשר הצעת מחיר ראשונית במכרז תתן את הרושם לגבי שוויו של הדבר המוצע.
אין פתרון מגובש להתגברות על ההטיה, אך עצם הידיעה עליה מסייעת לא לתת חשיבות מרבית לעוגן המתחיל את האומדן.
לקריאה נוספת

דניאל כהנמן, לחשוב מהר, לחשוב לאט, מטר, כנרת, 2021
הפסיכולוגיה של השקר ושיטות לחשיפתו, הוצאת בר-אילן,
ורדה ליברמן, עמוס טברסקי. חשיבה ביקורתית, שיקולים סטטיסטיים ושיפוט אינטואיטיבי, האוניברסיטה הפתוחה
טווין פיקס: אש הולכת איתי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "טווין פיקס" מאת דייוויד לינץ' ומארק פרוסט
 בימוי:  דייוויד לינץ'
 הופק בידי:  גרג פיינברג
 תסריט:  דייוויד לינץ' רוברט אנגלס
 עריכה:  מרי סוויני
 שחקנים ראשיים:  שריל לי ריי וייס מוירה קלי דייוויד בואי כריס אייזק הארי דין סטנטון מדשן אמיק קייל מקלכלן
 מוזיקה:  אנג'לו בדלמנטי
 צילום:  רון גרסיה
 מדינה:  צרפת צרפת ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  CIBY Pictures
 חברה מפיצה:  צרפת AMLF ארצות הברית ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  מאי 1992 (פסטיבל קאן) צרפת 3 ביולי 1992 ארצות הברית 28 באוגוסט 1992
 משך הקרנה:  134 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה מותחן פסיכולוגי
 תקציב:  10 מיליון דולר
 הכנסות:  4.2 מיליון דולר (בצפון אמריקה)
 הכנסות באתר מוג'ו:   twinpeaksfirewalkwithme
 דף הסרט ב־IMDb
 
טווין פיקס: אש הולכת איתי (באנגלית: Twin Peaks: Fire Walk with Me) הוא סרט אימה פסיכולוגית משנת 1992 שבוים על ידי הבמאי דייוויד לינץ' ונכתב על ידי לינץ' ורוברט אנגלס. הסרט מהווה פריקוול עבור סדרת הטלוויזיה "טווין פיקס" (1990–1991) שיצרו מארק פרוסט ולינץ'. עלילת הסרט עוסקת בחקירת הירצחה של תרזה בנקס ובשבעת הימים האחרונים בחייה של לורה פאלמר, תלמידת תיכון פופולרית מהעיירה הבדיונית טווין פיקס שבוושינגטון. הסרט מאופיין בטון אפל ורציני יותר ביחס לסדרת הטלוויזיה.
רוב שחקני הסדרה שבו לגלם את דמויותיהם בסרט, אם כי רוב הסצנות שלהם נחתכו בשלב העריכה ושוחזרו באוסף הסצנות "טווין פיקס: החלקים החסרים". מספר מחברי צוות השחקנים הבולטים, בהם לארה פלין בויל, שרילין פן וריצ'רד ביימר, לא שבו לגלם את דמויותיהם מסיבות שונות. לדמותה של בויל, דונה הייוורד, לוהקה מוירה קלי. קייל מקלכלן, שגילם את דמותו של הסוכן המיוחד דייל קופר בסדרה, נרתע מלחזור מחשש שמא יהפוך לליהוק טייפקאסט עבור דמות הסוכן, מה שהביא לנוכחותו הקטנה יותר במהלך הסרט מאשר בגרסה המקורית.
הסרט זכה לביקורות מקוטבות בארצות הברית עם הפצתו, אך זכו לביקורות חיוביות יותר בשנים שחלפו לאחר מכן, כאשר חלק מהמבקרים ראו בו אחת היצירות המרכזיות ביותר של לינץ'. על אף שדווח כי הסרט התקבל בבוז וצעקות מהקהל בפסטיבל קאן 1992, שם הוא הועמד לפרס דקל הזהב, התסריטאי-שותף רוברט אנגלס מכחיש כי אירוע זה קרה אי פעם. הסרט היה לכישלון קופתי בארצות הברית, ושני סרטי ההמשך שתוכננו לו בוטלו, אך הסצנות שנמחקו ואורכן נמשך מספר שעות הופצו בשנת 2014 באמצעות האוסף "טווין פיקס: החלקים החסרים", ואילו נרטיב העלילה נמשך במיני-סדרה "טווין פיקס: השיבה".