stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן-מארי גוסטב לה קלזיו
ביוגרפיה

לה קלזיו נולד ב-1940 בניס בצרפת, אך להוריו היה קשר חזק עם המושבה הצרפתית לשעבר מאוריציוס, לשם היגרה משפחתו עוד במאה ה-18. המושבה נכבשה בידי הבריטים ב-1810, אך המתיישבים שמרו על זהותם הצרפתית. אמו של לה קלזיו הייתה חרשת אילמת ואביו היה רופא. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת אביו של לה קלזיו כרופא צבאי בצבא הבריטי, בעוד שלה קלזיו ומשפחתו שהו בניס.
בגיל שמונה יצאו לה קלזיו ומשפחתו לטיול בן חודש בניגריה, שם הוצב אביו כרופא במלחמת העולם השנייה. במהלך המסע הוא כתב שני ספרים – המסע הארוך ו-Oradi noir, שהכילו רשימה של ספרי המשך צפויים.
לאחר סיום בית הספר התיכון בניס הוא למד אנגלית באוניברסיטת בריסטול בין 1958 ל-1959, והשלים את התואר באוניברסיטת ניס ב-1963. הוא המשיך לתואר שני באוניברסיטת אקס-אן-פרובאנס ב-1964 וכתב דוקטורט על ההיסטוריה המוקדמת של מקסיקו באוניברסיטת פריפניאן ב-1983. הוא לימד באוניברסיטאות בנגקוק, אמקסיקו סיטי, בוסטון, אוסטין ואלבוקרקי ורבות אחרות.
לה קלזיו זכה לתשומת לב ברומן הראשון שכתב כבוגר Le procès-verbal משנת 1963. הספר היה מועמד לפרס גונקור, וזכה ב"פרס רנודו".
את כתיבתו של לה קלזיו ניתן לחלק לשתי תקופות. בין 1963 ל-1975 בה כתב כתיבה המוגדרת כ"נסיונית", וכתב על נושאים כאי שפיות, שפה, כתיבה, וזאת תוך ניסויים צורניים ברוחם של בני זמנו כז'ורז' פרק או מישל בוטור. בתקופה זו שמר על תדמית כחדשן ומורד, וזכה לשבחיהם של מישל פוקו וז'יל דלז.
מסוף שנות ה-70, עבר שינוי סגנוני חריף. הוא נטש את הנסיינות וכתב כתיבה מעונה פחות, על נושאים כילדות, התבגרות ומסעות, תוך שהוא פונה לקהל קוראים רחב יותר. בשנת 1980 היה הראשון לזכות בפרס פול מוראן, המוענק על ידי האקדמיה הצרפתית. סקר שנערך על ידי המגזין הספרותי הצרפתי "Lire" בשנת 1994 הראה כי לה קלזיו נחשב על ידי 13% מהקוראים לסופר הצרפתי הדגול ביותר החי בעת עריכת הסקר.
לה קלזיו פרסם כשלושים ספרים, לרבות סיפורים קצרים, נובלות, מסות, שני תרגומים מהמיתולוגיה האינדיאנית, וכן רשימות ומאמרי ביקורת רבים.
בשנת 2008 זכה בפרס נובל לספרות. בנימוקי ועדת הפרס נכתב על לה קלזיו "סופר העזיבות, ההרפתקאות הפואטיות והאקסטזה החושנית, חוקר האנושות מעבר ומתחת לציוויליזיציה השלטת".
ספריו בעברית

דג זהב תרגמה חגית בת עדה, ספרית פועלים, 1999.
משחק המזל: אנגולי מאלה תרגמה אביבה ברק, ספרית פועלים, 2002
ז'אנה אגאלקובה

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1965 (בת 58) קירוב, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה
 השכלה:  הפקולטה לעיתונות של אוניברסיטת מוסקבה 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 מעסיק:  הערוץ הראשון (רוסיה), NTV 
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה  פרס TEFI  עיטור הידידות (רוסיה) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  zhanna.agalakova
 
ז'אנה אגאלקובה (ברוסית: Жанна Леонидовна Агалакова; נולדה ב-6 בדצמבר 1965) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה רוסייה.
ביוגרפיה

אגאלקובה נולדה בקירוב לאם שהייתה מורה לשפה וספרות רוסית.
היא למדה עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה, לאחר לימודיה היא עבדה שנה ככתבת באולפני הטלוויזיה של משרד הפנים של ברית המועצות.
ב-1999 החלה לעבוד בערוץ הראשון ושם הגישה בין היתר מ-1998 ועד 2007 את ורמיה, מהדורת חדשות הערב המרכזית של הערוץ, בנוסף היא גם שימשה תקופה ככתבת הערוץ בפריז.
באירוויזיון 2000 הגישה את תוצאות הניקוד הרוסי.
ב-2004 השתתפה בגרסה הרוסית של מי רוצה להיות מיליונר בפרק בו המתמודדים הם ידוענים.
ב-2002 הייתה מועמדת לפרס TEFI וב-2006 קיבלה אות עיטור כבוד נשיאותית מטעם ממשלת רוסיה (Medal of the Order "For Merit to the Fatherland").
ועדה לדיור לאומי

ועדה לדיור לאומי (בראשי תיבות: וד"ל) היא ועדה שהוקמה לפי חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע”א-2011, שאושר בכנסת ב-3 באוגוסט 2011. הוועדה עוסקת באישור של תוכניות לדיור לאומי, שהן תוכניות להקמתן של שכונות מגורים בנות 200 יחידות דיור לפחות, שיש בהן דירות קטנות וגדולות, כך שיש בהן מענה למגוון צורכי מגורים.
וד"ל הוקמה בכל מחוז (ישנם שישה מחוזות), וחבריה הם נציגים של משרדי ממשלת ישראל הנוגעים בנושא, נציג הגופים הציבוריים העוסקים באיכות הסביבה ונציג הארגונים המקצועיים בתחומי התכנון והבנייה. יושב ראש של כל ועדה הוא יושב ראש הוועדה המחוזית או עובד של משרד הפנים. הגשת תוכנית לאישור הוועדה היא בסמכותם של משרדי הממשלה, רשות מקרקעי ישראל, הוועדות המחוזיות לתכנון ולבנייה, הוועדות המקומיות לתכנון ולבנייה ורשויות מקומיות. התוכניות יכללו גם בנייתן של דירות להשכרה, לתקופת שכירות של 10 שנים לפחות. בנוסף הוקמה ועדה ארצית לדיור לאומי.
היסטוריה חקיקתית

התוכנית להקמתן של ועדות לדיור לאומי, לשם הקמה מהירה של דירות מגורים, הוצגה לראשונה ב-7 במרץ 2011, על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו, שר השיכון אריאל אטיאס ושר הפנים אלי ישי.
בדברי ההסבר להצעת החוק נומק הצורך בוועדה:
אף שהצעת החוק באה לתת מענה מהיר למצוקת הדיור, נכללו במחאת האוהלים, שהחלה כארבעה חודשים לאחר הצגתה של התוכנית, גם צעדי מחאה מצד חלק מהמוחים נגד הצעת החוק, בטענה שהיא משרתת בעיקר את הקבלנים ובעלי ההון.
החוק אושר בכנסת ב-3 באוגוסט 2011.
הוועדות לדיור לאומי הופעלו תחילה בהוראת שעה למשך 18 חודשים, עד 11 בפברואר 2013. בהמשך הוארכה הפעלתן, עד 11 באוקטובר 2013, ובצעד נוסף הוארכה הפעלתן עד 11 באוגוסט 2015. צעד זה כלל גם שלל תיקונים בחוק, הרחבת סמכויותיהן של הוועדות.
הערות שוליים

↑  הוועדה הארצית לדיור לאומי (וד"ל), באתר של משרד הפנים
↑  צבי לביא, נתניהו: 50 אלף דירות יאושרו תוך 18 חודשים, באתר ynet, 7 במרץ 2011
↑  הצעת חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע”א-2011, ה"ח הממשלה 598 מיום 27 ביוני 2011
↑  חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה), התשע”א-2011, ס"ח 2312 מיום 11 באוגוסט 2011
↑  תקנות הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה) (הארכת התקופה האמורה בסעיף 35(א) לחוק), התשע"ג-2013, ק"ת 7253 מ-27 במאי 2013
↑  חוק הליכי תכנון ובנייה להאצת הבנייה למגורים (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ד-2013, ס"ח 2422 מ-25 בדצמבר 2013
ז'אנג ג'יקה

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
ז'אנג ג'יקה (בבסינית: 张继科; בפין-יין: Zhāng Jìkē;‏ נולד ב-16 בפברואר 1988) הוא שחקן טניס שולחן סיני. הוא מדורג במקום ה-69 בעולם (נכון לנובמבר 2018) על ידי פדרציית טניס השולחן הבינלאומית (ITTF).
ג'יקה נולד במחוז צ'ינגדאו. אביו היה מאמן טניס שולחן. הוא קרוי על שם שחקן הכדורגל הברזילאי זיקו.לפי אביו, ג'יקה שיחק לראשונה טניס שולחן בגיל 4.
באוקטובר 2014 שיחק ז'אנק ג'יקה נגד מא לונג במסגרת טורניר דיסלדורף וניצח בגמר, לאחר הניצחון ג'יקה התפרע רבות, שבר שני שלטי פרסומת, הוריד את חולצתו ומסר אותה לקהל (דבר אשר לא נהוג בטניס שולחן). התאחדות טניס השולחן העולמית הענישה אותו בחומרה, כשהחליטה שהוא לא יקבל את פרס הזכייה שלו בטורניר בסך 28 אלף לירה שטרלינג - כ-170 אלף שקל. לאחר המשחק אמר ג'יקה: ”אני מאוד מצטער על מעשיי, זה היה לא מקובל, ואני מתנצל”
הערות שוליים

↑  Zhang Jike Bio, Stats, and Results, Olympics at Sports-Reference.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  国足兵败竟改张继科一生！父亲怒令别踢球换乒乓|张继科_奥运_新浪体育, 2012.sina.com.cn
↑  张继科童年：昔日小不点如今大满贯(图), edu.sina.com.cn
↑  צפו: שחקן פינג פונג זוכה בטורניר, משתולל, ומאבד את הפרס, באתר וואלה, 28 באוקטובר 2014
ז'אנג צ'נגדונג

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
ז'אנג צ'נגדונג (נולד ב-9 בפברואר 1989) הוא כדורגלן סיני המשחק בבייג'ינג גואואן בעמדת החלוץ.
קריירה

ז'אנג התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ליאוניג ווהווין בה שיחק עד שסיים את גיל הנוער. במהלך התקופה בה שיחק במחלקת הנוער יצא למבחנים במילאן שבסופם חזר למולדתו. ב-21 במאי 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–5 נגד שאנדונג לואן. באותה עונה מיעט לשחק, ובעונה שלאחר מכן הפך לשחקן מפתח. בתום עונת 2008 ירדה קבוצתו לליגה השנייה והוא שוחרר מהמועדון. ב-23 בספטמבר 2009 חתם במאפרה הפורטוגלית. במדי מאפרה הוא כבש 4 שערים ב-24 הופעות, ובנוסף לכך הוא גם הבקיע שלושער בהפסד 3–4 נגד ספורטינג ליסבון בגביע הפורטוגזי. ב-11 באוגוסט 2010 הושאל ללייריה מהליגה הראשונה עם אופציה לרכישה בסיום העונה. ב-1 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הליגה נגד אקדמיקה דה קוימברה. בינואר 2011 נפצע בעצם כף הרגל, דבר שהשבית אותו ל-4 חודשים. ב-11 ביולי 2011 הצטרף בהשאלה לביירה מאר ובתום העונה חזר למאפרה. באוגוסט 2012 הושאל לאיינטרכט בראונשווייג מהבונדסליגה השנייה עד לסיום העונה והיה שותף לחזרה של המועדון לבונדסליגה אחרי 28 שנים של היעדרות. ב-22 ביולי שוחרר ממאפרה וחזר לליגה הסינית כאשר חתם בבייג'ינג גואואן. ב-21 ביולי 2015 הושאל לראיו ואיקאנו ובכך הפך לסיני הראשון שמשחק בליגה הספרדית.
ב-3 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין במשחק ידידות נגד פורטוגל. ז'אנג השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2015.
התאחדות כדורסל המכללות (רוסיה)

| --- | --- |

אלכסנדר קונובאלוב, לשעבר שר המשפטים של רוסיה ויוזם הקמת הליגה.
 ענפי ספורט:  כדורסל
 תחום השיפוט:  ארצי, רוסיה
 השתייכות:  התאחדות הכדורסל הרוסית
 מיקום המטה:  מוסקבה, רוסיה
 תאריך ייסוד:  2007
 pro100basket.ru
התאחדות כדורסל המכללות (ברוסית: Ассоциация студенческого баскетбола, ידוע בראשי התיבות АСБ, באנגלית: ASB) היא אגודת ספורט ארצית לכדורסל מכללות ברוסיה, המנהלת את האליפות הרשמית בכדורסל המכללות של רוסיה. 800 קבוצות גברים ונשים מכ-450 אוניברסיטאות ומכללות מ-71 סובייקטים של הפדרציה הרוסית משתתפות באליפות. כ-4,000 משחקים נערכים בליגה במהלך העונה, בה משתתפים כ-10,000 כדורסלנים.
ליגת ASB היא ליגת ספורט המכללות הגדולה באירופה והשנייה בגודלה בעולם במספר הקבוצות המשתתפות, אחרי ליגת המכללות האמריקאית.
היסטוריה

ההתאחדות נוצרה בשנת 2007 ביוזמת שר המשפטים אלכסנדר קונובלוב, שחקן הכדורסל והמאמן המפורסם סרגיי בלוב, ראש צסק"א סרגיי קושצ'נקו וראש ההתאחדות סרגיי צ'רנוב. במאי 2007 אומצה אמנת ההתאחדות והתפיסה לפיתוח כדורסל הסטודנטים ברוסיה. 210 קבוצות השתתפו בעונת הבכורה (2007/08). בעונת 2014/15 כבר השתתפו יותר מ-800 קבוצות.
אליפות ASB

| --- | --- |

 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2007
 מספר מתמודדים:  800
 מדינות משתתפות:  רוסיה רוסיה
 זוכה:  האקדמיה הממלכתית לתרבות הגוף של מוסקבה (גברים) אוניברסיטת סנקט פטרבורג (נשים)
 הכי הרבה זכיות:  גברים: האקדמיה הממלכתית לתרבות הגוף של מוסקבה (5)   נשים: האקדמיה הממלכתית לחקלאות של מוסקבה (3)
 pro100basket.ru
 
האליפות השנתית של ASB בקרב קבוצות סטודנטים נשים וגברים ברוסיה מורכבת משלושה שלבים:
אליפות ASB > שלב החטיבות

המשחקים נערכים בין קבוצות הבתים, המכונים - חטיבות. החטיבות מחולקות לשני סוגים: חטיבה אזורית - על פי סובייקטים של הפדרציה הרוסית; חטיבה עליונה - קבוצות עם בסיס כלכלי וארגוני מספיק להשתתפות באליפות ארוכה, בחטיבה המאגדת שלושה מחוזות או יותר של הפדרציה הרוסית. בשלב זה, כל קבוצה בהתאם לתקנות מקיימת לפחות 8 משחקים פעמיים בחודש. מערכת האליפות בכל חטיבה נקבעת על ידי הנציג המוסמך של ההתאחדות והגבולות המשתתפות. המשתתפים שסיימו במקומות 1–3 מקומות בחטיבה העליונה, או משתתפות החטיבות האזוריות והעליונות שקיבלו כרטיס ברזל ממחלקת הספורט של ההתאחדות, עוברים ישירות לשלב האחרון באליפות - ליגת בלוב. השאר יכולים להגיש בקשה להשתתפות בשלב ההעפלה.
אליפות ASB > שלב ההעפלה

הזכות המובטחת להשתתף בשלב ההעפלה ניתנת לקבוצות שאינן מעפילות ישירות לליגת בלוב מהחטיבות העליונות, ולזכות החטיבות האזוריות שאינן מקבלות כרטיס ברזל לליגת בלוב. משלב ההעפלה הקבוצות מקבלות את הזכות להשתתף בשלב האחרון באליפות ה-ASB.
אליפות ASB > ליגת בלוב

השלב האחרון באליפות ASB כולל 64 קבוצות גברים ונשים. המשחקים נערכים בשלושה שלבים: טופ 64, טופ 16 והגמר. 3/4 מכל שחב מודחים מהאליפות. זוכי שלב הגמר מוכתרים לאלופי ASB.
אליפות ASB > ליגת הסטודנטים של VTB

ליגת הסטודנטים בחסות VTB היא ליגת המכללות הבכירה ביותר ברוסיה. אלופת הליגה מקבלת את הזכות לייצג את רוסיה באליפות אירופה בקרב סטודנטים.
הקבוצות הזוכות בטורניר הגברים

| קבוצה | זכיות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| האקדמיה הממלכתית לתרבות פיזית של מוסקבה | 5 | 2012, 2013, 2014, 2017, 2019 |
| אוניברסיטת מוסקבה | 2 | 2015, 2018 |
| אוניברסיטת לנינגרד הממלכתית על שם פושקין | 2 | 2010, 2011 |
| האוניברסיטה הממלכתית לטכנולוגיה ועיצוב של סנקט פטרבורג | 1 | 2016 |
| אוניברסיטת סנקט פטרבורג הממלכתית להנדסה וכלכלה | 1 | 2009 |
| אוניברסיטת טומסק הממלכתית לאדריכלות ובנייה | 1 | 2008 |
הקבוצות הזוכות בטורניר הנשים

| קבוצה | זכיות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| האקדמיה הממלכתית לחקלאות של מוסקבה | 3 | 2008, 2009, 2011 |
| האוניברסיטה הפּוֹלִיטֶכְנִית של סנקט פטרבורג | 2 | 2018, 2019 |
| אוניברסיטת איבנובו לכימיה וטכנולוגיה | 2 | 2012, 2014 |
| האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק | 2 | 2010, 2013 |
| האקדמיה הממלכתית לתרבות פיזית של מוסקבה | 1 | 2017 |
| האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של נובוסיבירסק | 1 | 2016 |
| אוניברסיטת סורגוט | 1 | 2015 |
היכל התהילה של ASB

ב-15 במאי 2017, בערב הגאלה שהוקדש לציון עשור ל-ASB, הוכרזו שמות המועמדים והמנצחים - אישים מצטיינים שזכורים על הישגי הספורט והשתתפות פעילה בטיפוח הענף, שהפכו לגיבורים הראשונים של היכל התהילה של ASB.‏
משחק האולסטאר של ASB

מאז 2008 מארגני הליגה מדי שנה (למעט בשנת 2014) מקיימים משחק אולסטאר. בדרך כלל המשחק נערך במתכונת עימות בין נבחרות "מערב" ל"מזרח". רק בשנת 2013, פורמט האירוע השתנה. במקום משחק בודד, הוא התקיים בשלוש ערים, בהן התקיים במשך שישה ימים המשחק, ימי עיון ומפגשי אימונים. בתחילה, רק גברים השתתפו במשחקים אלה, אך עד מהרה הותר גם לנשים. בשנת 2015 הושק למעשה בית ספר ASB במסגרת אירוע בסנקט פטרבורג. לעיתים קרובות אנשים מפורסמים הופכים לאורחים מכובדים במשחקים אלה. לאורך השנים, היו אלה שחקני כדורסל מפורסמים (סקוטי פיפן, רוברט אורי, דז'אן בודירוגה, סרגיי בלוב, איבן אדשקו, שארונאס מרצ'ולוניס, איגור קורשוב, סרגיי פאנוב ואחרים), וכן דמויות פוליטיות שיודעות עסקני ספורט (כמו סרגיי איבנוב, ארקדי דבורקוביץ ', מיכאיל פרוחורוב ואלכסנדר ז'וקוב).
משחק האולסטאר של ASB > המשחקים

| # | שנה | קבוצות | תוצאה | עיר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 2008 | "מערב" - "מזרח" | 73:76 | פרם |
|  | 2009 | "מערב" - "מזרח" | 69:77 | מוסקבה |
|  | 2010 | "מערב" - "מזרח" | 99:93 | קרסנויארסק |
|  | 2011 | "מערב" - "מזרח" | 79:94 | קרסנודר |
|  | 2012 | "מערב" - "מזרח" | 107:92 | קאזאן |
|  | 2013 | "משחק הכוכבים של ASB" | נערכו מספר משחקים | מוסקבה, קרסנויארסק, יקטרינבורג |
|  | 2015 | "מערב" - "מזרח" | 97:100 | סנקט פטרבורג |
|  | 2016 | "מערב" - "מזרח" | 90:84 | ניז'ני נובגורוד |
|  | 2017 | "מערב" - "מזרח" | 126:125 | אוריול |
|  | 2018 | "מזרח" - "מערב" | 116:109 | מגניטוגורסק |
|  | 2019 | "מערב" - "מזרח" | 107:110 | וליקי נובגורוד |
|  | 2020 | "מערב" - "מזרח" | 127:117 | אופה |
ראו גם

אס"א
טורניר אליפות המכללות בכדורסל
הערות שוליים

↑
↑  גמר עונת 2012/2013, ערוץ "רוסיה-2"
↑  Герои Зала славы АСБ
↑  משחק האולסטאר של ASB לשנת 2015 בסנקט פטרבורג
↑  Матчи звезд АСБ
↑  МАТЧ ЗВЕЗД АСБ 2019. ВОСТОК В КОНЦОВКЕ ОБЫГРАЛ ЗАПАД
↑  VP МАТЧА ЗВЕЗД АСБ 2019 БЫЛИ ПРИЗНАНЫ ДАНИИЛ ПЛУЖНИКОВ И ПОЛИНА МАТУШКИНА
↑  ЯНА КУДРЯВЦЕВА СТАЛА ПОБЕДИТЕЛЕМ КОНКУРСА СНАЙПЕРОВ
↑  ДАНК-КОНТЕСТ
ז'אן-מארק ארו

ז'אן-מארק אֵרו (נקרא בעברית גם ז'אן-מארק איירו; בצרפתית: Jean-Marc Ayrault; נולד ב-25 בינואר 1950) הוא פוליטיקאי סוציאליסט צרפתי. כיהן כראש הממשלה ה-20 של הרפובליקה הצרפתית החמישית מ-16 במאי 2012 עד 1 באפריל 2014. בנוסף כיהן כשר החוץ בממשלת צרפת מפברואר 2016 ועד מאי 2017. כמו כן, כיהן כראש העיר של סנט-ארבלן ונאנט וכנשיא הגוש הסוציאליסטי באספה הלאומית של צרפת (1997–2012).
ביוגרפיה > ראשית חייו

ז'אן-מארק ארו נולד במולברייה שבמן ולואר כבן הבכור מתוך חמישה ילדים לז'וזף ארו, פועל חקלאי שהפך מאוחר יותר לעובד בתעשיית הטקסטיל, ולז'ורז'ט אוזנו (נולדה ב-1928 בנאנט), תופרת שהפכה לעקרת בית במשרה מלאה.
ז'אן-מארק למד תחילה בבית הספר היסודי הקתולי במולברייה, בין 1961 ל-1968 למד בבית הספר התיכון הציבורי בשולה ולאחר מכן החל את לימודיו בגרמנית באוניברסיטת נאנט, בשנה האקדמית של 1969/70 שהה למשך סמסטר אחד באוניברסיטת וירצבורג, ב-1971 סיים עם תואר בגרמנית מאוניברסיטת נאנט, נישא לבריז'יט טריאן, ושנה מאוחר יותר קיבל תעודת הוראה.
ארו נותר באזור נאנט למשך שנת התמחותו בהוראה שהתקיימה ברזה (בצרפתית: Rezé) הסמוכה. בשנים 1973 – 1976 שימש כמורה לגרמנית בסנט-ארבלן.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית

בצעירותו היה חבר בתנועת הנוצרים הצעירים באזורים הכפריים של צרפת, תחילה פעל מטעמם בשולה ולאחר מכן באוניברסיטת נאנט.
ב-1971, הצטרף ארו אל המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית לאחר לקיחת שלטון המפלגה בידי פרנסואה מיטראן והיה מסונף לפלג השמאלי במפלגה.
ב-1976 נבחר למועצה הכללית של מחוז הלואר האטלנטי, לאחר מכן נבחר לראש העיר של סנט-ארבלן ב-1977 והיה בכך, בגיל 27 לראש העיר הצעיר ביותר בצרפת לעיר בעלת יותר מ-30,000 תושבים[דרוש מקור], את התפקיד מילא עד שנת 1989.
ב-1979 הצטרף אל הוועד הלאומי של המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית ושנתיים לאחר מכן הצטרף אל ההנהלה. שנה מאוחר יותר עזב את המועצה הכללית של הלואר האטלנטי.
הוא נבחר לראשונה לאספה הלאומית של צרפת ב-1986 כנציג מטעם הלואר האטלנטי והמשיך להיבחר לתפקיד זה באופן עקבי ולשמש בתפקיד זה עד להיבחרו לתפקיד ראש הממשלה.
ב-1989 נבחר מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית להתמודד עבורה על ראשות עיריית נאנט, שנשלטה על ידי המפלגה הגוליסטית של ז'אק שיראק, ז'אן-מארק ניצח בבחירות ונבחר לראש עיריית נאנט, תפקיד אותו המשיך למלא עד להיבחרו לתפקיד ראש הממשלה.
בבחירות הפנימיות במפלגה הסוציאליסטית תמך ז'אן-מארק בפרנסואה הולנד שאכן ניצח, קיבל את ראשות המפלגה והוביל את המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית אל השלטון.
לאחר השבעתו של פרנסואה הולנד לנשיא, ז'אן-מארק הוכרז כמועמד מוביל להתמנות לתפקיד ראש ממשלת צרפת ואכן מונה לראש ממשלת צרפת.
ב-31 במרץ 2014, בעקבות כישלונה של המפלגה הסוציאליסטית בבחירות לרשויות המקומיות ועקב חוסר אמון מוחלט של הציבור בממשלת צרפת, החליט ז'אן-מארק ארו להתפטר מתפקידו, ובכך התפרקה ממשלתו. הנשיא הולנד החליט למנות במקומו את שר הפנים, מנואל ואלס, לתפקיד ראש ממשלת צרפת.
ב-11 בפברואר 2016 חזר ארו לממשלה בתפקיד שר החוץ, וסיים את תפקידו במאי 2017, כאשר לא המשיך לממשלתו של הנשיא הנכנס עמנואל מקרון. את תפקידו ירש שר ההגנה דאז ז'אן-איב לה דריאן.
ארו נשוי לבריז'יט טריאן, ולהם שני ילדים.
הערות שוליים

↑  ynet, דיווח בצרפת: ראש הממשלה הבא - דובר גרמנית, באתר ynet, 15 במאי 2012
↑  ז'אן-מארק איירו מונה לראש ממשלת צרפת
| ראשי ממשלת צרפת |
| --- | --- | --- |
| צרפת של וישי | אנרי פיליפ פטן • פייר לאוואל • פרנאן דה ברינון | דגל צרפת |
| הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית | שארל דה גול • פליקס גואן • ז'ורז' בידו • לאון בלום | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית הרביעית | פול רמדיה • רובר שומאן • אנדרה מארי • רובר שומאן • אנרי קווה • ז'ורז' בידו • אנרי קווה • רנה פלוון • אנרי קווה • רנה פלוון • אדגר פור • אנטואן פינה • רנה מאייר • ז'וזף לניאל • פייר מנדס פראנס • אדגר פור • גי מולה • מוריס בורז'ס-מונורי • פליקס גאיאר • פייר פלימלי • שארל דה גול | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית החמישית | שארל דה גול • מישל דברה • ז'ורז' פומפידו • מוריס קוב דה מירוויל • ז'אק שבאן-דלמאס • פייר מסמר • ז'אק שיראק • ריימון באר • פייר מורואה • לורן פביוס • ז'אק שיראק • מישל רוקאר • אדית קרסון • פייר ברגואה • אדואר בלדור • אלן ז'ופה • ליונל ז'וספן • ז'אן-פייר רפרן • דומיניק דה וילפן • פרנסואה פיון • ז'אן-מארק ארו • מנואל ואלס  • ברנאר קזנב • אדואר פיליפ • ז'אן קסטקס • אליזבת בורן • גבריאל אטאל • מישל ברנייה | דגל צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359690505171  PLWABN: 9810659346205606  BnF: cb12117690z (data)  GND: 12987986X  ISNI: 0000 0001 1047 2501  LCCN: nr98015254  SUDOC: 029581435  VIAF: 27098069   WorldCat (עם VIAF): 27098069
ויאראלה

| ויאראלה |
| --- | --- |

תקופה
תחילת יורה 189–176 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
סוג:: ויאראלה
מין:: Vieraella herbsti
שם מדעי
 Vieraella herbstii

ויאראלה (שם מדעי: Vieraella) הוא סוג פרהיסטורי של צפרדע שחי לפני 189 עד 176 מיליון שנה בתקופת היורה שבעידן המזוזואיקון. סוג זה כלל מין יחיד, ויאראלה הרבסטי (Vieraella herbsti).
מאפיינים

הוא תואר לראשונה ב־1961 לאחר שנמצאה בארגנטינה דגימת מאובן של פרט בודד, P.V.L. 2188, שהשתמר בצורה יוצרת דופן. הוא מאובן מעבר בן דו-חיים קדומים יותר לצפרדעים המודרניות. למרות שוויאראלה הרבסטי היא אחת הצפרדעים האמיתיות העתיקות ביותר שידועות למדע, היא הייתה דומה לצפרדעים מודרניות ברגליה ששימשו לקפיצה ובצורת גולגולתה. אך, לעומתן, אורכה היה כ־3 סנטימטרים.
לצפרדע קדומה זו היו 11 חוליות בניגוד לצפרדעים הקיימות, שהן בעלי 9 חוליות. בהתבסס על מבנה הגוף כמה מדענים מעריכים שצפרדע זו היא כנראה האב הקדמון של המשפחות אסקפיים ועגולשוניים מתת סדרה ארכאובטרכיה, בעוד אחרים מגדירים אותה כטקסון ללא מקור בסדרה חסרי זנב. מדענים נוספים מעריכים שהיא שייכת למשפחת הליופלמיים.
הערות שוליים

↑  Reig, O. A. (1961). "Noticia sobre un nuevo anuro fósil del Jurásico de Santa Cruz (Patagonia)". Ameghiniana. 2 (5): 73–78. נבדק ב-30 במרץ 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Casamiquela, R. (1965). "Nuevo material de Vieraella HerbstII ReIg. Reinterpretación de la ranita liasica de la Patagonia y consideraciones sobre filogenia y sistemática de los anuros". Revista del Museo de La Plata. 4 (27): 265–317. נבדק ב-30 במרץ 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
גרסה אחרת:
Rodolfo Casamiquela, Nuevo material de Vieraella HerbstII ReIg. Reinterpretación de la ranita liasica de la Patagonia y consideraciones sobre filogenia y sistemática de los anuros, Revista del Museo de La Plata 4, 1958, עמ' 265–317
↑  Douglas Palmer, The Marshall Illustrated Encyclopedia of: Dinosaurs. Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs, Marshall, 1999, ISBN 978-1-84028-152-1. (באנגלית)
↑  J. Alan Holman, Fossil Frogs and Toads of North America, Indiana University Press, 2003-12-25, עמ' 30, ISBN 978-0-253-00056-9. (באנגלית)
↑  ESTES, Richard, et al. The early fossil record of frogs: a review of the evidence. Evolutionary biology of the anurans, 1973, 11-63.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חג'ר אל-חטים

תרשים חלקי הכעבה. חג'ר אל - חטים (מספר 5 בתרשים).
מתפללים סביב הכעבה. בתמונה ניתן לראות את חג'ר אל חטים.
חג'ר אל-חטים (בערבית:  الحجر الحطيم, שפירושו: "האבן המנותצת"), המכונה גם חג'ר אסמאעיל (حجر إسماعيل "אבן ישמעאל") היא אבן שבורה המהווה את היסוד של הכעבה. על פי מסורת האסלאם, היא הוצבה במקום על ידי ישמעאל כאשר בנה את הכעבה עם אביו אברהם. בשלב מאוחר יותר נבנה סביב האבן מבנה דתי חצי-מעוגל שגובהו נע בין 1.3 ל-2.3 מטר וקוטרו המרבי בין צד לצד הוא שמונה מטרים.
למרות המסורת המוסלמית, מקום זה נחשב לשריד של מבנים דתיים ערביים פגאניים מתקופת קדם-האסלאם, שנבנו סמוך לאתר העלייה לרגל המרכזי של השבטים הערביים - הכעבה. על כן, קיימות מסורות על פיהן אל-חטים הוא הבור המצוי ליד הכעבה, בו הונחו מתנות ומנחות לאל הקדום הובל. כמו כן, מסורות רבות מזכירות כי השבטים הערביים נהגו לקיים את שבועת האמונים באל-חטים בשל קדושתו לאחר עריכת הסכמים שבטיים.
חכמי הדת בימיו הראשונים של האסלאם סברו כי שמירת אל-חטים כמקום קדוש גם באסלאם תעודד שבטים ערביים פגאניים להצטרף לדת החדשה, ותצמצם את מידת התנגדותם לאסלאם. עם זאת, לאורך הדורות היה ניסיון מצד חכמי ההלכה להעניק ייחוד אסלאמי למקום, ולאסור על עריכתם של מנהגים פגאניים שנראו כסותרים לחלוטין את האסלאם. אחת הסיבות לניסיון לאסור על הטקסים הייתה כדי לעמוד בפולמוס הדתי והפילוסופי שנערך בין זרם המועתזילה הרציונלי לבין הזרמים השיעיים והסוניים האדוקים. המועתזילה, שנקבע כזרם העיקרי של האסלאם בתקופת הח'ליף העבאסי אל-מאמון, והיה זרם דומיננטי בתקופת התגבשות האסלאם, טען כי אין צורך בקידוש המקום בשל עברו הפגאני ובגלל אי אזכורו בקוראן. טענות אלה הובילו הן את הסונים והן את השיעים לפרש פסוקים מתוך הקוראן שנגעו לישמעאל בצורה שקשרה את הפסוקים האלה עם אל-חטים, ובכך לטעון כי המקום נזכר בקוראן.
כיום, התפילה ליד אל-חטים היא אחד הטקסים במסגרת העלייה לרגל לכעבה. מאמינים שמרנים מקפידים בעת התפילה במקום לצטט את הפסוקים הקושרים את בניית הכעבה עם ישמעאל ואברהם. כמו כן, מרבים מאמינים רבים לבקש בקשות אישיות שנוגעות לשיפור מצבם החומרי לצד בקשות מחילה והודאה.
ראו גם

בעל (אל)
המשמר האזרחי (הראשון)

אנשי המשמר האזרחי (במדים לבנים) שומרים על הסדר בעת נאום דוד בן-גוריון באספת הנבחרים הרביעית, 1944
לוח זיכרון במקום בו היה מטה המשמר האזרחי של ההגנה, רח' גורדון 49 בתל אביב
המשמר האזרחי (הראשון) היה ארגון לשמירה על הסדר ולהגנה אזרחית שפעל ביישוב בימי מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.
המשמר האזרחי נוסד על ידי עיריית תל אביב בשנת 1938, כגוף של מתנדבים לשעות חירום ומצוקה. למשמר האזרחי התנדבו אזרחים רבים שמילאו תפקידים של שמירה על הסדר בכנסים ובלוויות וכמו כן טיפלו בעולים ובמעפילים. בראש המשמר האזרחי בהיווסדו עמד איש הגדודים העבריים, המפקד הראשון של משטרת תל אביב, חיים אלפרין.