stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פודוצ'רי
הערות שוליים

1 2  The Pondicherry Official Languages Act, 1965
| המדינות והטריטוריות של הודו |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוטר פרדש • אוטראקהאנד • אודישה • אנדרה פרדש • אסאם • ארונאצ'ל פרדש • ביהר • ג'הרקאנד • גואה • גוג'ראט • הימאצ'ל פרדש • הריאנה • טמיל נאדו • טלנגאנה • טריפורה • מאדהיה פרדש • מניפור • מגהלאיה • מהאראשטרה • מיזוראם • מערב בנגל • נאגאלנד • סיקים • פנג'אב • צ'האטיסגאר • קרנאטקה • קרלה • ראג'סטאן |  |
| טריטוריות איחוד | איי אנדמן וניקובר • ג'אמו וקשמיר • דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו • טריטוריית הבירה הלאומית דלהי • לדאק • לקשאדוויפ • פודוצ'רי • צ'אנדיגאר |  |
| מדינות לשעבר | איחוד המדינות המזרחיות • איחוד מדינות פטיאלה ופנג'אב המזרחית • אג'מר • אנדרה • בומביי • בופאל • בילספור • ג'אמו וקשמיר (מדינה) • היידראבאד • וינדהיה פרדש • טרוונקור-קוצ'ין • קוץ' ביהאר • מאדהיה בהרט • מדראס • מייסור • סאורשטרה • פנג'אב המזרחית • קוץ' • קורג |  |
| טריטוריות איחוד לשעבר | ארונאצ'ל פרדש • גואה, דאמאן ודיו • דאדרה ונאגר האוולי • דאמאן ודיו • הימאצ'ל פרדש • טריפורה • מיזוראם • נאגאלנד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397826805171  BnF: cb124983164 (data)  GND: 4622229-7  MusicBrainz: c8ede064-85bd-4d63-a2a2-d8414d845817  NKC: ge1140257 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפת מחוזות פודוצ'רי
פיטר FM

|  פרטי התחנה |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-מרץ 2009 
 http://www.radiopiterfm.ru/
 
פיטר FM (ברוסית: «Пи́тер FM») היא תחנת רדיו הפועלת בסנקט פטרבורג ובפרבריה.
היסטוריה

משנת 1998 שידרה תחנת הרדיו בשם "רדיו פטרוגרד - שנסון רוסי", בבעלות חברת נורד ליין בתדר 100.9 FM.
ב-29 בדצמבר 2008 נרכש נתח של 94% בנורד ליין על ידי חברת Ars Legis, חברה בבעלות נשיא חברת PMI Corporation (Petersburg Music Industry, המחזיקה במספר תחנות רדיו ומשרדי פרסום. הבעלים החדש הודיע על כוונתו להשיק רדיו "לפי דרישה" בשם "פיטר FM" בתדר 100.9 FM, כ-20 מיליון רובל תוכננו להיות מושקעים במיתוג מחדש.
תחנת הרדיו פיטר FM החלה לשדר בסנט פטרסבורג ובוויבורג במרץ 2009. (המותג נרשם על ידי PMI מיד לאחר יציאתו לאקרנים של סרט באותו שם).
בספטמבר 2014 נרכשה תחנת הרדיו על ידי רודיון יורייב, הבעלים של משרד עורכי הדין יורייב, שהפך גם לעורך הראשי. בדצמבר 2014 הוענק רישיון השידור לחברת R178 ובמרץ נרשם רישיון המדיה של פיטר FM מחדש עבורה.
ב-31 באוגוסט 2015, בעלי תחנות הרדיו היו סרגיי יאמשצ'יקוב ואנדריי דנילוב, בעלי תחנות הרדיו "רדיו לשניים" ו"רדיו וניה" ומייסדי "רדיו לדרכים".
מאז אוגוסט 2016 פורמט השידור שונה וכולל כעת בעיקר שידורי מוזיקה המורכבים מרוק רוסי, שאנסון ומוזיקת פופ.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Анна Афанасьева. Основатели "Дорожного радио" оторвутся по-питерски Газета "Коммерсантъ" №174 от 23.09.2015, стр. 13
↑  Ирина Бычина. "Добрые песни" заглушат "Русский шансон" Газета "Коммерсантъ С-Петербург" №9 от 21.01.2009, стр. 16
↑  Ирина Бычина. "Шансон" перепевают по-новому Газета "Коммерсантъ С-Петербург" №73 от 29.04.2008
פריז התוססת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  La fête à Henriette
 בימוי:  ריצ'רד קווין
 הופק בידי:  ג'ורג' אקסלרוד, ריצ'רד קווין
 תסריט:  ג'ורג' אקסלרוד
 עריכה:  ארצ'י מרשק
 שחקנים ראשיים:  ויליאם הולדן אודרי הפבורן
 מוזיקה:  נלסון רידל
 צילום:  צ'ארלס לנג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באפריל 1964
 משך הקרנה:  108 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 תקציב:  4,000,000 $
 דף הסרט ב־IMDb
 
פריז התוססת (באנגלית: Paris When It Sizzles) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1964 בבימויו של ריצ'רד קווין, עם ויליאם הולדן ואודרי הפבורן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הסרט הצרפתי "החגיגה של הנרייטה" (אנ') משנת 1952. העלילה מתרחשת בפריז ושם הסרט לקוח משירו הידוע של קול פורטר "אני אוהב את פריז" - ...I love Paris in the summer when it sizzles...
העלילה היא על תסריטאי ומזכירה הכותבים תסריט ומשתתפים בו. השחקנים מופיעים בתפקידים כפולים, במציאות ובתסריט - "סרט בתוך סרט".
תקציר העלילה

אלכסנדר מאירהיים (נואל קאוורד) הוא מפיק סרטים הנופש בריביירה הצרפתית בחוף קאן. הוא עומד להפיק סרט בשם "הנערה שגנבה את מגדל אייפל" ומטיל על התסריטאי ג'ורג' בנסון (ויליאם הולדן) המתגורר בפריז, לכתוב את התסריט.
בנסון לא מסוגל לכתוב ושקוע כל הזמן בשתיית אלכוהול. יומיים לפני שמאירהיים עומד להגיע לפריז כדי לקבל את התסריט, הוא שוכר כתבנית בשם גבריאל סימפסון (אודרי הפבורן) כדי שתעזור לו.
גבריאל הצעירה והיפה מעוררת בו את יצר הכתיבה וביחד אתה הם כותבים תסריט שבו הם משחקים תפקידים ראשיים. בנסון הוא "ריק" וגבריאלה היא "גבי". זה סרט פשע, אימה, ריגול ואהבה. מל פרר ומרלן דיטריך מופיעים בו בתפקידי קמע.
העלילה מתרחשת בפריז התוססת ביום הבסטיליה. בסופה מתאהבים "ריק" ו"גבי" גם בתסריט וגם במציאות ומצליחים להשלים את התסריט.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ויליאם הולדן | ריצ'רד בנסון/ריק | תסריטאי |
| אודרי הפבורן | גבריאל סימפסון/גבי | מזכירה |
| נואל קאוורד | אלכסנדר מאירהיים | מפיק |
| טוני קרטיס | מוריס | שוטר |
| גרגואר אסלן | ז'ילה | מפקח משטרה |
פיטקרנית

| --- | --- |
 מדינות:  איי פיטקרן, נורפוק, ניו זילנד (בעיקר מהגרים)
 אזורים:  נורפוק, פיטקרן 
 דוברים:  532 (נכון ל־2011) 
 שפת אם:  36 (פיטקרנית) 400 (פיטקרן־נורפוק)
 כתב:  כתב לטיני
 משפחה:  קריאול מאנגלית
 קוד שפה:  pih 
 קוד ISO 639-3:  pih 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
פיטקרנית (ידועה גם כ-פיטקרן־נורפוק או פיטקרנזית) היא שפה קריאולית המבוססת על השפה האנגלית שהייתה מדוברת במאה ה-18 ועל השפה טהיטית. לשפה דוברי שפת אם באיי פיטקרן אך היא מדוברת בעיקר (בניב שונה מעט) באי נורפוק. כ-70 בני אדם דוברים את השפה באיי פיטקרן ועוד כמה מאות בנורפוק.
היסטוריה

תהליך היווצרות השפה הפיטקרנית החל ב-1790 כאשר מורדים בריטים מהמרד על הבאונטי הגיעו אל האי בספינה כדי למצוא מחסה בפני הממשלה הבריטית. בדרכם, חטפו כמה מאנשי האי טהיטי. התקשורת הזו בין שתי הקבוצות אט־אט התפתחה ונוצרה שפת פידג'ין. בעשורים הבאים, תושבי פיטקרן התרבו עד כדי כך שמשאבי האי לא יכולים היו לכלכלם. כיוון שכך, ב-1856 הועברו חלקם אל האי נורפוק. זמן מה לאחר מכן, כמה עשרות מיוצאי פיטקרן עשו דרכם חזרה מנורפוק אל האי ובגלל הריחוק הגאוגרפי בין שני האיים, שתי השפות התפתחו לצורת דיבור שונה במשהו. עם זאת, בגלל הדמיון הרב בין שתי השפות, הן מוגדרות כשפה אחת. עם הזמן, נראה כי השפה עומדת בסכנת הכחדה, ונעשים מאמצים למען שימור השפה.
ראו גם

טהיטי
איי פיטקרן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011016773705171  GND: 4415402-1  LCCN: sh85102488  SUDOC: 027889327
פיודור מטבייב

| --- | --- |

 לידה:  1758 האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1826 (בגיל 68 בערך) איטליה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1779) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אדריכלות נאו-קלאסית רוסית 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב גדולה של האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1779) 
 
פיודור מטבייב (ברוסית: Фёдор Матвеев; ‏ 1758–1826) היה צייר נוף קלאסי רוסי, המוכר ביותר בזכות נופיו האיטלקיים. הוא היה אחד מציירי הנוף הרוסים הראשונים.
ביוגרפיה

מטבייב היה בנו של איש צבא רוסי. הוא התקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם סיים את לימודיו ב-1778 עם מדליית זהב גדולה. אחד מהפרופסורים שלו היה סמיון שצ'דרין.  מטבייב התמחה כצייר נוף והפך לאמן הנוף הראשון שקיבל מדליית זהב. לאחר מכן הוענק לו מלגה לנסוע לאירופה, כפי שהיה מקובל בזמנו עבור בוגרי האקדמיה המוכשרים.
בשנת 1779 נסע מטבייב לאיטליה ולבסוף התיישב בה. הוא מעולם לא חזר לרוסיה ומת באיטליה ב-1826.
מטבייב נסע הלוך ושוב באיטליה ובארצות האחרות וצייר את נופיהן. בתחילה, היו לו הזמנות מאצילים רוסים שהתגוררו באיטליה. בסופו של דבר, ההזמנות התמעטו, ומטבייב כתב מכתבים לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנים 1789 ו-1795, וביקש לסבסד את חזרתו לרוסיה. ככל הנראה, הוא לא קיבל שום תשובה.
בשנת 1806, הוא שלח לאקדמיה את הציור שלו "נופי נאפולי" וזכה בתואר האקדמאי.
הוא יצר ציורי שמן וכן מספר עבודות גרפיות. רוב הציורים נעשו על פי הכללים הנוקשים של הציור הקלאסי, כלומר התמונה דומה לתפאורת תיאטרון, עם מבנים או עצים בצדדים. תמיד ישנם אנשים בנוף, כדי לציין את קנה המידה. נופים מאת מטבייב לעולם אינם מייצגים נופים אמיתיים בדיוק צילומי.
לעומת זאת, הרישומים שלו מוטים הרבה יותר לכיוון הרומנטיקה, ועשויים להיות למעשה נופים רומנטיים רוסיים ראשונים.
גלריה

נוף טיבולי, 1819
נוף רומא, 1816
נוף שווצרי, 1818
הערות שוליים

↑  "Archived copy" Фёдор Матвеев. Путешествие по Италии
↑  Матвеев Федор Михайлович
↑  Пальвелева, Лиля (22 September 2008). Долгое дыхание пейзажа. "Ландшафтные художества" Федора Матвеева
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1022900439  ISNI: 0000 0000 6709 388X  LCCN: n2009041795  RKD: 54079  ULAN: 500120872  VIAF: 91033186   WorldCat (עם VIAF): 91033186
פטגוניה (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  איבון שווינארד
 תקופת הפעילות:  9 במאי 1973 – הווה (51 שנים)
 מיקום המטה:  ונטורה 
 משרד ראשי:  ונטורה, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  ביגוד
 מוצרים עיקריים:  outerwear, ביגוד, בגדי ספורט, outdoor gear 
 רווח:  1.5 מיליארד דולר (2022)
 מנכ"ל:  ריאן גלרט
 עובדים:  1,000 (2017)
  
 patagonia.com
 
Patagonia, Inc היא חברה אמריקאית לביגוד. הוקמה על ידי איבון שווינארד ב-1973 והמטה שלה ממוקם בוונטורה שבקליפורניה. פטאגוניה מפעילה חנויות ב-10 מדינות ברחבי העולםומפעלים ב-16 מדינות.
היסטוריה

ב-1957, איבון שווינארד, מטפס מצוקים אמריקאי, החל למכור ציוד לטיפוס הרים שיוצר בעבודת יד באמצעות חברה שהקים בשם Chouinard Equipment. הוא עבד לבד במכירת הציוד עד 1965, אז החל לשתף פעולה עם טום פרוסט כדי להעלות את האיכות של מוצריו ולהתמודד עם בעיית ההיצע המוגבל שלו מול ביקוש הולך וגובר.
החנות הראשונה של פטאגוניה, שנקראה Great Pacific Iron Works, נפתחה ב-1973 במפעל לשעבר לאריזת בשר בוונטורה. ב-1981 אוחדו פטאגוניה ו-Chouinard Equipment במסגרת Great Pacific Iron Works. ב-1984 שינה שווינארד את שם החברה ל-Lost Arrow Corporation.
פטאגוניה הרחיבה את קו המוצרים שלה כך שכלל ביגוד המיועד לענפי ספורט נוספים כמו גלישה. בנוסף, החלה להציע מוצרים דוגמת מזון מחנאות. בסוף העשור השני של המאה ה-21 עלתה תפוצת אפודי הצמר הממותגים של פטאגוניה בקרב מנהלים פיננסיים, ובשנת 2019 הכריזה החברה כי בכוונתה להגביל את הפצת המוצרים הממותגים שלה לחברות המחויבות ליוזמות סביבה, חברה וממשל תאגידי.
בספטמבר 2022, המייסד איבון שווינארד העביר את הבעלות על החברה לקרן Patagonia Purpose, שמנוהלת על ידי משפחתו של שווינארד ויועצים מטעמו. כוונתו של שווינארד הייתה שהרווחים ממכירות הביגוד יועברו להתמודדות עם משבר האקלים וכדי להגן על אדמות. פורסם כי השינוי במבנה הבעלות אפשר לשווינארד להימנע מתשלום מס על הכנסות החברה, בעוד הוא ממשיך לשלוט בניהול שלה.
ייצור

ביקורות פנימיות ב-2007 וב-2011 גילו כי מפעלים בשרשרת האספקה של פטאגוניה היו מעורבים בסחר בבני אדם, מה שהוביל את החברה לעשות מאמץ כדי להתמודד עם תופעה זו.
ביוני 2016 פרסמה החברה רשימת עקרונות לטיפול בחיות שמשמשות לייצור בגדי הצמר, כמו גם דרכים לשימוש בקרקע ולעידוד קיימות.
באפריל 2017, Patagonia הודיעה שניתן יהיה להחזיר סחורה במצב טוב תמורת זיכוי על מוצרים חדשים. הסחורה המשומשת תנוקה, תתוקן ותימכר באתר שלה תחת הקטגוריה של בגדים משומשים. ב-2019 השיקה תוכנית שמייצרת ומוכרת בגדים שעשויים משאריות בדים של החברה.
ב-2019 הכריזה החברה על כוונתה להפוך לנייטרלית מבחינה פחמנית עד 2025. ב-2021 הודיעה שלא תייצר עוד את הבגדים שלה עם הלוגו כדי לשפר את אורך החיים של הבגד.
בדצמבר 2021, הגיש המרכז האירופאי לחוקה ולזכויות אדם תלונה נגד פטאגוניה ומותגים נוספים בבית משפט הולנדי בטענה שהם עושים שימוש בעבודות כפייה של בני המיעוט האויגורי במחוז שינג'יאנג שבסין.
פעילות חברתית

מאז 1985, מתחייבת Patagonia ש-1% מהמכירות שלה יעברו לארגוני סביבה דרך ארגון One Percent for the Planet, שאיבון שווינארד הוא בין החברים המייסדים שלו. ב-2015 השיקה החברה את Common Threads Partnership שמאפשרת מכירה ישירה של בגדים משומשים מתוצרתה. ב-2016, התחייבה לתרום 100% מהרווחים שלה ממכירות בלאק פריידיי לארגוני סביבה, בסכום כולל של 10 מיליון דולר. ביוני 2018 תרמה 10 מיליון דולר שחסכה עקב קיצוצי המיסים שהוביל ממשל טראמפ ל"קבוצות המחויבות להגנה על האוויר, האדמה והמים ומציאת פתרונות למשבר האקלים".
בפברואר 2017, הובילה חרם על תערוכת המסחר Outdoor Retailer שמתקיימת באופן מסורתי בסולט לייק סיטי שביוטה, בגלל חקיקה שקודמה במדינה במסגרתה יועברו אדמות פדרליות לשלטון המדינה. בעקבות החרם אליו הצטרפו מספר חברות נוספות הודיעה החברה שמארגנת את האירוע שתעביר אותו למדינה אחרת.
ב-6 בדצמבר 2017, עתרה נגד ממשלת ארצות הברית והנשיא דונלד טראמפ עקב הכרזותיו על כוונתו להקטין את השטח המיועד לאנדרטה Bears Ears National Monument ב-85% וכן של האנדרטה Escalante National Monument ב-50%. החברה הסתמכה על הפרשנות לסעיף הרכוש בחוקה האמריקאית במסגרתו מקנה המדינה לקונגרס את הסמכות לנהל אדמות פדרליות. הטענה שהועלתה הייתה שחוק העתיקות מ-1906 לא העניק לנשיא סמכות לשנות את ייעודי האנדרטה שהוגדרו על ידי נשיא קודם.
ביולי 2020, השעתה את הפרסום שלה בפייסבוק ובאינסטגרם במסגרת מאבק "להפסיק עידוד שנאה למען רווחים" מצד ארגוני זכויות האזרח בארצות הברית משום שלטענתם החברה עושה מעט מדי במאמץ לרסן את הפצת השנאה באתריה.
פיטר אדוארד קוסטלו

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1854 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוקטובר 1935 (בגיל 81) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 
פיטר אדוארד קוסטלו (באנגלית: Peter Edward Costello;‏ 27 ביוני 1854 – 23 באוקטובר 1935) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה

קוסטלו נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס בשנת 1854, ועבר לפילדלפיה בשנת 1877, שם עסק בענפי ייצור שונים, עבודות בנייה כלליות ונדל"ן. בין השנים 1895–1903 היה חבר במועצה של פילדלפיה, ובין השנים 1903–1905, היה מנהל המחלקה לעבודות ציבוריות של פילדלפיה. בשנת 1908 חזר להיות חבר במועצה של פילדלפיה, והתפטר ממנה בשנת 1915.
הפוליטיקאי ואיש העסקים רודולף בלנקבורג, שלימים היה ראש עיריית פילדלפיה, כתב על קוסטלו שהוא פוטר מהמועצה של פילדלפיה משום שהיה בעל אינטרסים משותפים יחד עם ארגוני פשע.
ב-1915, נבחר קוסטלו לקונגרס ה-64, ולאחר מכן גם לקונגרס ה-65 וה-66 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
קוסטלו נפטר ב-23 באוקטובר 1935 בפילדלפיה.
הערות שוליים

↑  The Arena, Arena Publishing Company, 1905. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C000796 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פודו אילואיי

| --- | --- |
הכניסה לפודו אילואיי מכיוון יאשי
הכניסה לפודו אילואיי מכיוון יאשי
 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  יאשי
 מושל:  Ioan Alexa
 בירת העיירה:  פודו אילואיי 
 שטח:  9.739 קמ"ר
 גובה:  83.000000 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,992 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  47°13′00″N 27°16′00″E﻿ / ﻿47.216666666667°N 27.266666666667°E﻿ / 47.216666666667; 27.266666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://primariapoduiloaiei.blogspot.ro/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור פודו אילואיי(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור פודו אילואיי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הקברות היהודי בעיירה
פודו אילואיי (ברומנית: Podu Iloaiei) היא עיירה במחוז יאשי, ברומניה. העיירה מונה כ-11,500 תושבים ושוכנת במרחק של כ-25 קילומטרים מיאשי.
מקור השם

מקור השם פודו אילואיי בגשר שעל נהר הבאחלוי (פודו - הגשר ברומנית). מסופר שהגשר נבנה על ידי אישה יהודייה בשם "אילואיה" שגרה במקום בתחילת המאה ה-19. אך ידוע שהגשר היה במקום עוד הרבה לפני כן ועדויות לכך יש כבר משנת 1700.
היסטוריה

פודו אילואיי נוסדה בעשור השני של המאה ה-19, אך המקום עוד היה מוכר מקודם בשם "פודו-לליאואיי" (Podu Lelioaiei). למעשה עוד מהמאה ה-9 ועד למאה ה-14 הייתה במקום התיישבות מבוצרת.
היסטוריה > עד מלחמת העולם השנייה

יסוד העיירה לא היה מאורע יחיד, שכן באותם זמנים הוקמו יישובים כגון זה בכל רחבי נסיכות מולדובה. פודו אלואיי כיתר היישובים הוקם כישוב המקשר בין הכפר לעיר. סחורות מהעיר הקרובה יאשי נמכרו במקום לתושבי הכפרים הסובבים, וכך גם להפך.
אוכלוסיית העיירה הייתה מורכבת ממולדובנים (רומנים), יהודים, ליפובנים, ארמנים, יוונים וצוענים.
ב-1872 מנתה האוכלוסייה המקומית 2,715 נפש. במקום כבר הייתה מסילת ברזל שעברה במקום תחנת רכבת, וטלגרף.
אחוז היהודים בקרב האוכלוסייה היה כ-50% לערך במשך כל השנים עד למלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > במהלך השואה

ב-30 ביוני 1941, אחת מ"רכבות המוות" שיצאו מיאשי לאחר פרעות יאשי, הגיעה לפודו אלואיי. במהלך הדרך נספו 1,194 קורבנות יהודיים בעקבות החום והצמא. קורבנות אלה נקברו בקבר אחים בבית העלמין היהודי בעיירה, זאת לא לפני שנבזזו על ידי הצוענים. 700 הניצולים מרכבת המוות רוכזו בבית הכנסת ולאחר מכן הועברו לבתי היהודים המקומיים.
באותה השנה, הגיע הפקודה על גרוש היהודים מפודו אלאיי. פקודה זאת בוטלה לאחר מאמציהם של ארגונים יהודים בבוקרשט, אך באפריל 1942 גורשו כ-1,500 היהודים ליאשי, שם נתמכו על ידי הקהילה.
לאחר המלחמה חזרו רק כ-300 יהודים למקום.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות רומניה, עמודים 197-200.
איציק שווארץ קארה, הקהילה היהודית של פודו-אילואיי.
אובידיו קראנגה, פודול אילואיי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 744–745), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פוליגלוט

פוליגלוט (מיוונית: poly – רב, glossa – שפה), רב־לשוני או מולטילינגואל (מלטינית: multi – רב, lingua – שפה) הוא אדם בעל רמת שליטה גבוהה במספר רב של שפות. דיגלוט, דו־לשוני או בילינגואל הוא אדם הדובר שתי שפות באופן שוטף, טריגלוט, תלת־לשוני או טרילינגואל - בשלוש, וכן הלאה; אונילינגואל, חד־לשוני או מונוגלוט הוא אדם הדובר שפה אחת בלבד.
קשה לקבוע באופן מוחלט את מספר השפות אותן מדבר הפוליגלוט, מפאת הקושי בהגדרת המושג "דובר שפה": ניתן להסתפק אם מסוגלוּת לנהל שיחה יומיומית בשפה זרה תיחשב לידיעת השפה, למרות חוסר האפשרות לנהל שיחה בשפה זרה זו ברמה גבוהה, או האם דיפלומטים שמסוגלים לנהל שיחות בשפות שונות, אך אין ביכולתם לכתוב בשפות אלה בצורה נאותה, נחשבים לדוברי שפות אלו. כמו כן, ניתן לתהות אם ידיעת שפה מסוימת, המקלה מאוד על הבנת שפות דומות (וייתכן שאלו ניבים), תחשב כידיעת מספר שפות. לדוגמה, דוברי נורווגית רבים יהיו מסוגלים להבין בקלות יחסית שוודית ודנית.
פאוול ג'נולוס מקנדה שולט ב-42 שפות ועל כך נכלל בספר השיאים של גינס.
בתרבות

בסדרת הספרים שכתבה שאנון מסנג'ר, שומרת הערים האבודות, פוליגלוטיה היא יכולת מיוחדת הגורמת לאלף לדבר כל שפה שהיא באופן שוטף ובמבטא מושלם. בדרך כלל, מי שיש לו פוליגלוטיה מקבל יכולות מיוחדת נוספת.
פוליגלוטים מפורסמים

| שם | שנת לידה | לאום | מקצוע | שליטה מלאה | שליטה טובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ויליאם ג'ונס | 1746 | בריטי | בלשן | 13 שפות | 28 שפות |
| פיורלו לה גוארדיה | 1882 | יהודי-אמריקאי | פוליטיקאי | 7 | 7 |
| ישראל גורניצקי | 1889 | ישראלי | עו"ד | 13 שפות | לא ידוע |
| נחום סוקולוב | 1859 | פולני | פובליציסט | 8 שפות | לא ידוע |
| אוטו | 1912 | אוסטרי | נסיך הכתר | 8 שפות | לא ידוע |
| יוהאן ברוינל | 1964 | בלגי | רוכב אופניים | 6 שפות | לא ידוע |
| שטפני צו גוטנברג | 1976 | גרמני | רוזנת | 5 שפות | לא ידוע |
| אימאן | 1976 | סומלי | דוגמנית | 5 שפות | לא ידוע |
| אדוארד דניסון רוס | 1871 | בריטי | מזרחן ובלשן | 30 שפות | 49 (קריאה) |
| נוברוז מאמאדוב | 1947 | אזרי | פוליטיקאי | 5 שפות | לא ידוע |
| קרלה דל פונטה | 1947 | שווייצרי | משפטנית | 4 שפות | לא ידוע |
| מרטין בובר | 1878 | אוסטרי | פילוסוף | 14 שפות | לא ידוע |
| בריט אקלנד | 1942 | שוודי | שחקנית | 4 שפות | לא ידוע |
| צמח פלדשטיין | 1884 | ליטאי | מחנך ופעיל ציוני | 6 שפות | 2 שפות |
| סיחריד קאח | 1961 | הולנדי | דיפלומטית | 6 שפות | לא ידוע |
| נצנת מקונן | 1988 | ישראלי | שחקנית | 5 שפות | לא ידוע |
| סמנתה כריסטופורטי | 1977 | איטלקי | טייסת חלל | 5 שפות | סינית |
| יהודית פולגאר | 1976 | הונגרי | שחמטאית (רב אמן) | 5 שפות | לא ידוע |
| ז'ולי פאייט | 1963 | קנדי | אסטרונאוטית | 6 שפות | לא ידוע |
| אריה לרנר | 1909 | ישראלי | מבקר ספרות | 10 שפות | לא ידוע |
| ליאו וינר | 1862 | רוסי-אמריקאי | היסטוריון ובלשן | 30 שפות | לא ידוע |
| אמיליו סרני | 1907 | איטלקי | פוליטיקאי | 12 שפות | לא ידוע |
| תומא פסקה | 1978 | צרפתי | אסטרונאוט | 5 שפות | לא ידוע |
| גלעד צוקרמן | 1971 | ישראלי | בלשן | 13 שפות | 30 (קריאה) |
ראו גם

רב-לשוניות
חד-לשוניות
הערות שוליים

↑  אורי רוזנברג, הָאָדָם-הַיַעֲרִי הֶחָדָש (1902), באתר נוֹשָׁנוֹת, ‏12 בינואר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרארי J50

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פרארי
 שנות ייצור:  2016
 יחידות שיוצרו:  10
 הרכבה:  איטליה איטליה: מפעל פרארי במרנלו
 חברת אם:  פרארי אן. וי
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  רודסטר בעלת שתי דלתות
 בסיס גלגלים:  2650 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו שמספק כ-690 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  330 קמ"ש
 קשר:  פרארי 488
 מעצב:  פלאביו מאנזוני
פרארי J50 (באנגלית: Ferrari J50) היא מכונית ספורט במרכב רודסטר, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בייצור מוגבל (10 יחידות) בשנת 2016.
הגג נפתח ונסגר באופן ידני ולא מתקפל אלקטרונית כמו בשאר המכוניות.
ב-"J" בשם הדגם ישנו אזכור ליפן. "50" לרגל 50 שנות נוכחות של פרארי ביפן.
מפרט טכני

היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו שמספק כ-690 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קמ"ש.
הערות שוליים

↑  Ferrari J50 : seulement 10 exemplaires pour les 50 ans de Ferrari Japon, Turbo.fr (בצרפתית)
↑  La J50: une édition très limitée pour l'anniversaire de Ferrari au Japon, BFMTV (בצרפתית)
↑  פרארי חוגגת 50 שנה ביפן עם דגם ייחודי J50, באתר קארטיוב, ‏15 בדצמבר 2016
↑  Máté Petrány, The J50 Is Ferrari's Latest Ultra-Limited Supercar, Road & Track, ‏2016-12-13 (באנגלית אמריקנית)
↑  מנוע ה-J50, באתר carfolio
| פרארי |
| --- | --- | --- |
| אישיים | אנצו פרארי - מייסד החברה • ג'ון אלקן יו"ר ומנכ"ל החברה הנוכחי • פיירו פרארי - סגן היו"ר (בנו של אנצו פרארי) • פלאביו מאנזוני (המעצב הראשי) |  |
| כלי רכב נוכחיים | פרארי 812 סופרפאסט • פרארי פורטופינו • פרארי מונזה SP • פרארי F8 טריבוטו • פרארי SF90 סטרדלה • פרארי רומא • פרארי 296 GTB • פרארי דייטונה SP3 |  |
| פארקים | פרארי וורלד • פרארי לנד |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פרארי • מוזיאון קאסה אנצו פרארי |  |
| מפעלים | מפעל פרארי במרנלו |  |
| מרוצים | פיוראנו (מסלול מרוצים) • סקודריה פרארי • אקדמיית פרארי לנהגים |  |
| מנועי פרארי | V6 F1 טורבו • F163 • F160 • F154 • F140 |  |
| שונות | פרארי בהתאמה אישית • פרארי אן. וי - חברת החזקות המחזיקה בבעלות פרארי |  |
|  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  |
פורטו פליפ

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  ברנדי, כוס מרטיני, חלמון, red port, אגוז מוסקט 
 אופן ההכנה:  מנערים בשייקר ומוזגים לכוס
 כוס:   כוס  קוקטייל
 קישוט:  אבקת אגוז מוסקט
 
פּוֹרְטוֹ פליפּ (באנגלית: Porto Flip) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי, המבוסס על פורט וברנדי, עם חלבון ביצה.
הכנה

את הקוקטייל מכינים בשייקר, אליו מוזגים את כל הרכיבים ומנערים עם קרח. לאחר מכן מוזגים לתוך כוס מרטיני דרך מסננת ומפזרים אגוז מוסקט מגורד מעל.
היסטוריה

פורטו פליפ מתועד לראשונה ב-1862 בספרו של ג'רי תומאס The Bartender’s Guide: How to Mix Drinks; A Bon Vivant’s Companion. הקוקטייל מוזכר בפרק "קוקטייל קפה" בשל מראו החיצוני, אף על פי שלא מכיל קפה.
היסטורית פורטו פליפ הוא וריאציה של קוקטייל ממשפחת פליפ (Flip (cocktail)), משפחת קוקטיילים בריטיים עתיקים המורכבים מביצה, משקה אלכוהולי וסוכר. במקרה של פורטו פליפ, פורט עצמו משמש כממתיק.
וריאציות

המתכון מפורסם אחר מ-1939 המוצע על ידי צ'ארל בייקר בספרו The Gentleman's Companion היה שונה מעט והכיל בנוסף סוכר, שמנת ושארטרז.
בנוסף, קיימת גרסה מודרנית מפורסמת, שהיא מעט יותר מתוקה ומכילה תוספת של סירופ סוכר וביצה שלמה (לא רק חלבון)
הערות שוליים

↑  פורטו פליפ, אתר ifood.tv
↑  flip, מתכון גנרי
↑  פורטו פליפ, אתר bottlestop
↑  Porto Flip, אתר jiggerbeakerflask
↑  Porto Flip, אתר diffordsguide
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |