stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוגוניה
תרגומים לעברית

הסיודוס, שירת הסיודוס (מעשים וימים, תאוגוניה, מגן הראקלס), תרגם שלמה שפאן, מוסד ביאליק, 1956
הסיודוס, עבודות וימים, תרגם אהרן שבתאי, הוצאת שוקן, 2004 (הנספח כולל גם קטעים גדולים מן התאוגוניה.)
הסיודוס, תאוגוניה, מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, אבן חושן, 2017
ראו גם

אלים כתוניים
תיאטרון סן קרלו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית אופרה, תיאטרון איטלקי, אגודה תרבותית 
 כתובת:  Via San Carlo 98/F - Napoli 
 מיקום:  נאפולי 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 4 בנובמבר 1737
 תאריך פתיחה רשמי:  4 בנובמבר 1737 
 אדריכל:  ג'ובאני אנטוניו מדראנו, אנג'לו קרסאלה 
 קואורדינטות:  40°50′15″N 14°14′59″E﻿ / ﻿40.8373882298°N 14.2496871007°E﻿ / 40.8373882298; 14.2496871007
 www.teatrosancarlo.it
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןתיאטרון סן קרלו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןתיאטרון סן קרלו
 
תיאטרון סן קרלו כיום
תיאטרון סן קרלו (באיטלקית: Real Teatro di San Carlo), הוא בית אופרה בנאפולי, איטליה. זהו בית האופרה העתיק ביותר הפעיל באופן רציף באותו מבנה באירופה.
המבנה הנקרא על שם קרלוס השלישי, מלך ספרד, נחנך ב-4 בנובמבר 1737 בהצגת האופרה "אכילס בסקירוס" (Achille in Sciro) מאת המלחין דומניקו סארו, אופרה המבוססת על מחזה של המשורר והדרמטיסט פייטרו מטסטאזיו. סארו עצמו ניצח על התזמורת גם בשני קטעי בלט ואינטרמצו שהולחנו בידי גרוסאטסטה. בזמן הקמתו היה המבנה לבית האופרה הגדול בעולם עם 3,300 מקומות ישיבה.
ארכיטקטורה

המבנה תוכנן בידי האדריכלים ג'ובאני אנטוניו מדראנו ואנג'לו קרסאלה, על פי הוראת המלך קרלוס השלישי שרצה להעניק לנאפולי תיאטרון חדש וגדול במקום המבנה הישן והרעוע של תיאטרון סן ברתולומיאו מ-1621. הבניין החדש הרשים בארכיטקטורה, בקישוטי הזהב, ובריפוד המהודר בצבע כחול. (צבעי הכחול והזהב היו הצבעים הרשמיים של בית בורבון).
שיחזור ושיקום

ב-12 בפברואר 1816, כילתה שרפה את מבנה התיאטרון. המלך פרדיננד הרביעי, מלך נאפולי, בנו של קרלוס הורה לבנותו מחדש, ובתוך 12 חודשים נבנה הבניין מחדש על פי תוכנית של האדריכל אנטוניו ניקוליני. ב-12 בינואר 1817, נחנך מחדש התיאטרון בהצגת האופרה Il sogno di Partenope מאת המלחין יוהאן סימון מאייר. סטנדל, שנכח בערב השני של חנוכת התיאטרון החדש, כתב: "
אין דבר בכל אירופה, לא אומר "בר השוואה" לתיאטרון הזה, אך שנותן מושג ולו קלוש על התיאטרון.. הוא מסנוור את העיניים, מרנין את הנפש...". האודיטוריום נבנה בצורת פרסה עם 1,444 מושבים, כאשר בתקרה בגובה 30 מטרים, תלויה קשת ברוחב 33.5 מטרים. עומק הבמה הוא 34.5 מטרים.
ב-1845 החלו עוד עבודות שיפוצים וחידושים, ובשנת 1854 שונה פנים התיאטרון לצבעים המקובלים בתקופה - אדום וזהב. למעט שינויים כגון בניית דוּת (pit) לתזמורת בשנת 1872 (לפי הצעה של ג'וזפה ורדי), התקנת מערכת חשמל ב-1890 ובעקבותיה ביטול הנברשת המרכזית, בניית תוספת של טרקלין ואגף לחדרי הלבשה, לא שונה עיקר המבנה עד הפצצת בעלות הברית במלחמת העולם השנייה (1943). עם זאת, לאחר פלישת בעלות הברית לנאפולי, שופץ המבנה בידי הכוח הכובש מבעלות הברית ונפתח מחדש תוך שישה חודשים ב-16 בדצמבר 1943.
תור הזהב של האופרה הנפוליטנית

בזמנו, הצלחת האופרה הנפוליטנית התפרשה בכל אירופה, לא רק בתחום האופרה בופה כי אם גם בתחום האופרה סריה. האסכולה הנפוליטנית כללה את המלחינים: פאו, טראאטה, פיצ'יני, וינצ'י, אנפוסי, דוראנטה, יומלי, צ'ימרוזה, פאיזיילו, זינגרלי וגאזאניגה. נאפולי הפכה להיות עיר מרכזית בתרבות המוזיקה האירופאית, ואף מלחינים מחוץ לנאפולי ראו בהצגת היצירות שלהם בתיאטרון סן קרלו יעד חשוב בקריירה. בין המלחינים הללו ניתן למנות את יוהאן אדולף האסה (שמאוחר יותר אף התיישב בנאפולי), היידן, יוהאן כריסטיאן באך, וגלוק.
באותה מידה, הזמרים הבולטים באותה תקופה הופיעו וחיזקו את מעמדם בהופעה בסן קרלו. ביניהם ניתן למנות את הקסטרטי ג'ובאני מנצואולי, קאפארלי, פארינלי, גיציאלו, וג'ובאני ולוטי, הקסטרטו האחרון. קאפארלי, פארינלי וגיציאלו, היו בוגרי הקונסרבטוריונים למוזיקה בנאפולי.
מלחינים ובית האופרה

בתקופה שבין 1815 ו-1822 כיהן רוסיני כמנהל מוזיקלי ו"מלחין הבית" של בתי האופרה המלכותיים, ובתוכם סן-קרלו. בתקופה זו כתב רוסיני 10 אופרות. באותה תקופה שרו בתיאטרון הזמרים מנואל גארסיה ובתו מריה מאליברן, קלורינדה קוראדי, ג'ודיתה פסטה, איזאבלה קולברן, ג'ובאני בטיסטה רוביני, ושני היריבים הצרפתיים - הטנורים אדולף נורי וז'ילבר דופרה.
לאחר עזיבתו של רוסיני ב-1822 מינה מנהל בית האופרה, דומניקו ברבאיה, את ג'ובאני פאצ'יני, ואחריו מינה כוכב חדש באופרה האיטלקית - גאטנו דוניצטי. דוניצטי כיהן כמנהל מוזיקלי עד 1838 והלחין 16 אופרות, המפורסמת שבהן - לוצ'יה די למרמור (1835). את האופרות הלחין דוניצטי במיוחד עבור הסופרן טאקינארדי-פרסיני והטנור דופרה.
וינצ'נצו בליני, יליד סיציליה, העלה בסן קרלו בהצגת בכורה עולמית את האופרה Bianca e Gernando, בשנת 1826.
ג'וזפה ורדי העלה את האופרה אוברטו ב-1841, אם כי לא בהצגת בכורה. עד מהרה הוא כתב אופרה עבור בית האופרה - אלזירה (הוצגה בהצגת בכורה עולמית ב-1845). ב-1849 שוב הציג בבכורה עולמית את לואיזה מילר, והתכוון להעלות בכורה שלישית ב-1858 - גוסטאב השלישי, אך ברגע האחרון אסר הצנזור בנאפולי את הצגת האופרה, שהוצגה בסופו של דבר ברומא בכותרת נשף המסכות (Un ballo in maschera).
הנבלן והמלחין ניקולא-שארל בוקסה הגיע במסגרת נדודיו עם הזמרת אנה בישופ לנאפולי, וכיהן כשנתיים כמנהל מוזיקלי של הסן קרלו. בתקופה זו הלחין מספר אופרות כשבישופ משמשת כזמרת ראשית.
בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים הציגו מלחינים רבים מזרם הוריזמו את האופרות שלהם בתיאטרון, וביניהם פוצ'יני, מסקאני, לאונקוואלו, ג'ורדאנו וצ'ילאה.
בית האופרה כיום

בית האופרה ממשיך לפעול עד ימינו אלה, ומעלה הפקות חדשות מידי עונה. בית האופרה זכה שש פעמים בפרס אביאטי לאופרה עבור הפקת "ילדי המלך" מאת אנגלברט הומפרדינק (2002), דון ג'ובאני מאת מוצרט ואלקטרה של ריכרד שטראוס (2003), טריסטן ואיזולדה (2004) והוולקירה (2005) מאת וגנר, ו"קינה לאוהבים צעירים" מאת הנס ורנר הנצה (2005).
ביוני 2021 התמנה דן אטינגר לתפקיד המנהל המוזיקלי של בית האופרה, שם הוא התחיל את תפקידו בפועל בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  David Salazar, Teatro San Carlo di Napoli Appoints Dan Ettinger as Next Music Director, https://operawire.com/, ‏29 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268835505171  BnF: cb120852376 (data)  GND: 1190671050  ISNI: 0000 0001 2109 3021  LCCN: n83215452  MusicBrainz: 2752fd71-bac4-4038-abd4-271bb55172d6  NKC: kv20191048184  SUDOC: 029170508  VIAF: 126846559   WorldCat (עם VIAF): 126846559 
פנים התיאטרון, לפני 1916 בצילום של ג'ורג'ו סומר
התא המלכותי
שצ'וצ'ין (פודלסיה)

| --- | --- |
סמל שצ'וצ'יןסמל שצ'וצ'ין

שצ'וצ'ין בשנת 1918
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  גרייבו
 שטח:  13.23 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,235 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  53°33′N 22°17′E﻿ / ﻿53.550°N 22.283°E﻿ / 53.550; 22.283
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.um.szczuczyn.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'וצ'ין(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'וצ'ין(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהשצ'וצ'ין(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהשצ'וצ'ין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שצ'וצ'ין (בפולנית: Szczuczyn; ביידיש: סטוטשין, שצוצין) היא עיירה במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
העיירה מהווה מרכז של מועצה מקומית שכוללת כמה עשרות כפרים לרבות ליפניק.
תולדות היישוב

שצ'וצ'ין נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובסוף המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר, והיתרים לקיים בה ירידים שנתיים ויום שוק שבועי.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובתקופה זו התפתחה, והוקמו בה מפעלי תעשייה שונים. שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1852 בלמה התפתחות זו.
יהודי שצ'וצ'ין

יהודים התיישבו בעיירה מהמאה ה-18, ובשנת 1877 כבר היוו כשלושה רבעים מתושביה.
בשנת 1898 נוסדה בעיירה קבוצה ציונית ראשונה, ובהמשך פעלו בה גם הבונד ואגודת ישראל. בסוף מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות מצד חיילי הצבא הכחול.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, כמחצית מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ובית ספר מרשת בית יעקב. בתקופה זו הפעילו המפלגות הציוניות בעיירה תנועות נוער וקיבוצי הכשרה.
יהודי שצ'וצ'ין > בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, העלו אלו באש את בית הכנסת ובתי המדרש בה, ושילחו קרוב ל-350 מיהודיה לעבודות כפייה מחוצה לה. בסוף החודש נכנס לעיירה הצבא האדום, אשר גירש כעשרים משפחות יהודיות אמידות מהעיירה לסיביר.
בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבש אזור העיירה בידי הגרמנים. בתקופת הביניים עד לכניסת הגרמנים לעיירה עצמה, עת נותרו בה כ-2,000 יהודים, ערכו הפולנים המקומיים פוגרום אכזרי ביהודי המקום. עד סוף חודש יוני 1941 רצחו הפולנים המקומיים בנשק קר כ-300 יהודים בעיירה, ובהם משפחות שלמות, נשים ותינוקות, תוך השלכת הגופות לתעלות נגד טנקים. עם כניסת הגרמנים לעיירה הופסק הטבח. ב-24 ביולי 1941 חודשו הפרעות ביהודי העיירה, תוך שהפולנים המקומיים, בסיוע המשטרה הפולנית, רצחו כ-100 יהודים נוספים מהעיירה בשטח בית העלמין היהודי בה.
ב-8 באוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה הנותרים בגטו מגודר, שהוקם בידי המשטרה הפולנית בעיירה, תוך רצח החולים היהודים שהיו מאושפזים באותה עת בבית החולים העירוני. בימים שלאחר הקמת הגטו, רצחו הגרמנים והפולנים כ-600 יהודים נוספים מהעיירה, ובהם רב הקהילה, אליהו צבי אפרון. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו, והצפיפות הרבה בו (עד 25 איש בחדר), מתו רבים מיושביו.
ב-2 בנובמבר 1942 הועברו כל יושבי הגטו הנותרים למחנה מעבר בבוגושה, ומשם שולחו עד ינואר 1943 למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ. מכ-2,500 יהודי שצ'וצ'ין נותרו ניצולים מעטים בלבד. אחד מהניצולים הוא יצחק ורטמן שמתאר בספרו "מהתופת בחזרה לחיים" (ראה בקישורים חיצוניים) את קורותיו מהרגע שבו נלקח על ידי הגרמנים מהעיירה בספטמבר 1939 ועד הגיעו לארץ לאחר המלחמה.
שפות אבוריג'יניות

השפות האבוריג'יניות - משפחות השפות
מפת אוסטרליה עם פיזור דוברי השפות האבוריג'יניות:משפחת השפות פאמה-ניונגאן - בצבע חום זהוב ושפות אחרות - בצבע חרדל ואפור. בצבע חרדל - שפות שיש להן קרבה למשפחת השפות פאמה-ניונגאן
אחוזי הדוברים בשפות אבוריג'יניות לפי מפקד האוכלוסין משנת 2011
שפות אבוריג'יניות או שפות אוסטרליות ילידיות או שפות אוסטרליות (באנגלית: Australian Aboriginal languages או Australian languages הן מערכה (Phylum או Macrophylum) של שפות שדוברו או המדוברות בקרב האבוריג'ינים של אוסטרליה. מנקודת מבט בלשנית המונח אינו מתייחס למשפחת לשונות רגילה אלא למערכת שפות המדוברות בשטח גאוגרפי מוגדר. במקור היו כ-250 שפות אבוריג'יניות, בשנת 2004 נמנו כ-145, ו-120 בשנת 2014, והן מדוברות באוסטרליה ובעוד כמה איים קטנים סמוכים. הן מחולקות לעוד משפחות וקבוצות שונות.
עד להגעת האירופים לאף אחת מהשפות לא הייתה מערכת כתב, ואלו נוצרו עם הזמן על בסיס הכתב הלטיני. נכון להיום כנראה שעבור כל שפה אוסטרלית שנותרו לה דוברים פותח כתיב. צלילים שלא נמצאים באנגלית מיוצגים בדרך כלל על ידי דיגרפים או לעיתים רחוקות על ידי דיאקריטים, כגון קווים תחתונים או סמלים נוספים, המושאלים מאלפבית פונטי בינלאומי.
סכנת הכחדה

כמעט כל השפות האלה מאוימות על ידי תהליך הכחדה, שהתחיל עם עלייתה של השפה האנגלית האוסטרלית כשפת תקשורת כלל-אוסטרלית ועם אירועים של גירושים, מעשי אלימות, מגפות והזנחה שבמהלך מאה וחמישים השנים הראשונות של התיישבות הלבנים באוסטרליה גרמו לדילדול ניכר של מספר האבוריג'ינים ביבשת.
נכון ל-2016, רק 5–6 שפות אבוריג'יניות מדוברות על ידי יותר מ-1,000 אנשים ולמחצית השפות האבוריג'יניות יש פחות מ--10–20 דוברים.
מדי שנה הולך וגדל מספר השפות האבוריג'יניות המצטרפות לרשימת השפות הנכחדות.
לפי נתונים משנת 2008 התקיימו באוסטרליה 220 שפות אבוריג'יניות, מתוכן 25 מדוברות כל אחת על ידי אדם אחד בלבד. לפי נתונים אחרים של הסקר הראשון של המכון האוסטרלי לשפות ילידיות משנת 2004 היו קיימות 145 שפות מדוברות, מתוכן 110 בסכנת הכחדה ו-18 "חזקות". כעבור 10 שנים, בסקר השני, מספר השפות החיות ירד ל-120, מתוכן רק 13 נראו "חזקות".
סיווג

לפי סיווג מסורתי מחלקים את השפות האבוריג'יניות לתריסר משפחות ועוד כמה שפות בודדות. משפחת הלשונות בעלת התפוצה הרחבה ביותר היא זו של שפות פאמה-ניונגאן שדובריהן מפוזרים על כל שטח אוסטרליה פרט לצפון. משום כך, לצורך פישוט הסיווג ונוחותו, שאר השפות האבוריג'יניות מקובצות תחת המונח "שפות נון-פאמה-ניונגאן", כלומר שפות שאינן פאמה-ניונגאן.
לקריאה נוספת

Geoff O'Grady and Ken Hale, The Coherence and Distinctiveness of the Pama-Nyungan Language Family within the Australian Linguistic Phylum, In Claire Bowern and Harold Koch (eds.), Australian Languages: Classification and the Comparative Method, Amsterdam: John Benjamins, 2004, pp. 69-92, 383-386.
Michael Walsh, "Overview of indigenous languages of Australia", in Suzanne Romaine (ed.), Language in Australia, Cambridge University Press, 1991.
הערות שוליים

1 2  M. Walsh, עמ' 27
↑  Report of the second National Indigenous Language Survey 2014 ע'XI
↑  ההבדלים במספר השפות קשורים בהגדרת המונח שפה או ניב של שפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295850705171  GND: 4143667-2  LCCN: sh85009639  NDL: 00568966  NKC: ph118677  SUDOC: 027440699 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תום אינס

אינס במדי דרבי קאונטי
תומאס כריסטופר "תום" אינס (באנגלית: Thomas Christopher "Tom" Ince; נולד ב-30 בינואר 1992 בסטוקפורט) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בווטפורד. אביו הוא קפטן נבחרת אנגליה לשעבר, פול אינס.
קריירת מועדונים > ליברפול

אינס חתם בליברפול כשחקן נוער בשנת 2008, והצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת בתחילת עונת 2010/2011. ב-29 ביולי 2010, הוא נכלל בסגל בפעם הראשונה, במשחק מוקדמות הליגה האירופית נגד רבוטניצ'קי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 בספטמבר 2010, כשעלה מהספסל בדקה ה106 במשחק של ליברפול נגד נורת'המפטון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה האנגלית.
קריירת מועדונים > נוטס קאונטי (השאלה)

ב-1 בנובמבר 2010, הצטרף לאביו בנוטס קאונטי כשחתם לחוזה השאלה קצר בקבוצה עד ינואר 2011. הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה ב-6 בנובמבר 2010 בניצחון 0–2 על גהטסד בגביע האנגלי. ב-11 בדצמבר 2010 הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון הקבוצה בליגה על מילטון קינז דונס בתוצאה 0–2.
קריירת מועדונים > בלקפול

ב-3 באוגוסט 2011, אינס חתם על חוזה לשנתיים בבלקפול. הופעת הבכורה של אינס הייתה במסגרת גביע הליגה האנגלית נגד שפילד ונסדיי ב-11 באוגוסט 2012. ב-18 באוקטובר באותה שנה, כבש אינס את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-31 בינואר 2014 אינס הושאל לקריסטל פאלאס עד סוף העונה.
קריירת מועדונים > האל סיטי ודרבי קאונטי

ב-7 ביולי 2014 חתם בהאל סיטי לשנתיים. ב-30 באוקטובר הושאל לנוטינגהאם פורסט לחודשיים. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ. ב-7 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בה כבש צמד בניצחון 1–4 על בולטון וונדררס, בתקופת ההשאלה הבקיע 11 שערים, אך לא הצליח להעפיל לפרמייר ליג עם הקבוצה. ב-3 ביולי 2015 חתם באופן קבוע בדרבי עבור 4.75 מיליון יורו, והפך לשחקן היקר ביותר בתולדות המועדון.
קריירת מועדונים > האדרספילד טאון

ב-4 ביולי 2017 חתם בהאדרספילד טאון העולה לפרמייר ליג לשנתיים. ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–3 על קריסטל פאלאס. ב-26 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סטוק סיטי.
קריירת מועדונים > סטוק סיטי

ב-24 ביולי 2018 חתם אינס לשנתיים בסטוק סיטי מהצ'מפיונשיפ. ב-5 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 1–3 ללידס יונייטד. ב-29 בספטמבר כבש את שערו הראשון בתיקו 2-2 נגד רות'רהאם יונייטד. ב-1 בפברואר 2021 הושאל ללוטון טאון עד לסוף העונה.
תקרית שיאן

תקרית שיאן הייתה מפגש ועימות בין שני מנהיגי צבא סיניים בשנת 1936, לפני מלחמת סין–יפן השנייה. תקרית זו הובילה לשינוי המדיניות הסינית ממלחמה כנגד הקומוניסטים למלחמה ממוקדת ביפן.
היסטוריה

ב- 12 בדצמבר 1936 ביקר צ'יאנג קאי שק, מנהיג של המפלגה הסינית הלאומית, הקואומינטנג, בשיאן, ודן שם עם ג'אנג שו'ליאנג, שכונה "המרשל הצעיר", המרשל שמינה לעניין דיכוי מרידות, בעניין המסע האנטי-קומוניסטי. ג'אנג, שמזה זמן מה חש קרבה גדלה והולכת למאו דזה-דונג והקומוניסטים, החליט כי הגיעה השעה שצ'יאנג יתאחד עם הקומוניסטים מול יפן. הוא דרש במפגיע מצ'יאנג קאי שק לארגן מחדש את המשטר הלאומי, ולאחר סירוב צ'יאנג החליט לעצור אותו עד שייחתם הסכם עם הקומוניסטים. חטיפת צ'יאנג ומניעת חזרתו לנאנג'ינג היוו בכל אמת מידה שהיא מרידה צבאית גלויה ופגיעה בכבודו של צ'יאנג, אשר מעולם לא סלח לג'אנג. לאחר מכן, ג'אנג שבה אותו וסימם אותו באופיום, תוך מניעת חזרתו לסין. עם זאת, בזכות "חטיפה" זו התאפשרה התפנית החדה ביחסה של סין עם יפן, כך שעיקר כוח הלחימה הופנה אל יפן במקום אל הקומוניסטים.
תני לו ללכת (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע חיים אוליאל בהשתתפות שאנן סטריט
 מתוך האלבום תני לו ללכת
 יצא לאור:  2002
 שפה:  עברית
 אורך:  4:19
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  חיים אוליאל
 הפקה:  מאיר עמר
תני לו ללכת הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי חיים אוליאל בהשתתפות שאנן סטריט. את השיר הוציאה לאור בשנת 2002 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הראשונה והמובילה באלבום האולפן השני של אוליאל, תני לו ללכת.
על השיר

"תני לו ללכת" נכתב והולחן על ידי אוליאל, והופק על ידי מאיר עמר. ב-21 ביולי הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-16. ב-11 באוגוסט עלה למקום העשירי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-13 באוקטובר, לאחר שמונה שבועות צעידה, יצא מהמצעד.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 10 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 ביולי 2002. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 ביולי 2002. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 11 באוגוסט 2002. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 13 באוקטובר 2002. פזמונט
| חיים אוליאל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: סנדוק לעג'ב • תני לו ללכת • לפי שעה
סינגלים: "סימני סערה" • "תני לו ללכת" • "אני אוהב אותך" • "התקשרי אלי"
ערכים קשורים: שפתיים
שצ'וצ'ין (פולין קטן)

| --- | --- |
סמל שצ'וצ'יןסמל שצ'וצ'ין

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 מחוז:  דומברובה טרנובסקה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,149 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°18′N 21°4′E﻿ / ﻿50.300°N 21.067°E﻿ / 50.300; 21.067
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.szczucin.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'וצין(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטישצ'וצין(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהשצ'וצין(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהשצ'וצין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שצ'וצין (בפולנית: Szczucin; ביידיש: סטיטשין) היא עיירה במחוז דומברובה טרנובסקה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בסמוך לנהר ויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

שצ'וצין נזכרת לראשונה בשנת 1326, ובשנת 1745 הוענקו לה זכויות עיר. בתקופה זו שימשה העיירה כתחנת מעבר בנתיב המסחר שבין ממלכת פולין והונגריה.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נהרסה העיירה כתוצאה ממתקפת הגייסות הרוסיים.
יהודי שצ'וצין

יהודים התיישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-18, ועסקו בה בעיקר במסחר. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה קרוב ל-500 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רצחו אלו קרוב ל-40 פליטים יהודים שהגיעו אליה, תוך שריפת גופותיהם. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, הגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה.
במרץ 1942 החלו הגרמנים לבצע מעשי רצח ביהודי העיירה, ובמאי 1942 עוד נמנו בה 776 יהודים. בהמשך נערכו בעיירה מספר אקציות, בהן נרצחו הקשישים והחולים היהודים, ויתר היהודים שולחו למחנות עבודה ולדומברובה טרנובסקה. יהודים בודדים בלבד מקהילת שצ'וצין שרדו את השואה.
ראו גם

חסידות סטוטשין
שקף (מצגת)

שקף PowerPoint מוקרן בעת מצגת
שקף בתוכנת Impress של ליברה אופיס בעת יצירת מצגת
שקף הוא עמוד בודד במצגת שקפים, המוצגת באמצעות תוכנת מצגות כמו Microsoft PowerPoint, Apple Keynote, Apache OpenOffice או LibreOffice. אפשר ליצור שקפים גם באמצעות שפת סימון מסמך, למשל LaTeX.
בדרך כלל במצגת שקפים תהיה לכל השקפים תבנית פריסה דומה, השולטת בגורמים כמו ניראות (look and feel), שוליים וכותרות.
המונח "שקף" נגזר מאבותיו הפיזיים השקופים של השקף הדיגיטלי: בטכנולוגיות שקדמו למחשב האישי, שקף פיזי הוצג באמצעות מטול שקפים, ושקופיות הוצגו באמצעות מקרן שקופיות.
אתרי שיתוף שקפים ומצגות

קיימים אתר אינטרנט המאפשרים שיתוף שקפים ומצגות, למשל:
SlideShare מאפשר למשתמש לשתף מצגות באופן ציבורי או פרטי. ניתן להעלות שקפים בדרכים שונות, למשל באמצעות דואר אלקטרוני ודרך אתרי מדיה חברתית.
AuthorSTREAM מאפשר למשתמש להעלות שקפים של PowerPoint בלבד. באתר זה משתמשים יכולים לתת משוב על ידי דירוג מצגות ופרסום הערות.
SlideOnline מאפשר למשתמש להעלות מצגות של PowerPoint ולשתף אותן כדף אינטרנט בכל מכשיר או להטמיע אותן בוורדפרס כחלק מהתגובות להודעות.
דרך נוספת לשיתוף שקפים היא על ידי הפיכתם לסרטון. PowerPoint מאפשר למשתמשים לייצא מצגת לווידאו (.mp4 או .wmv).
ראו גם

שקף (הקרנה) - יריעה דקה של חומר שקוף, שהוקרנה באמצעות מטול שקפים
שקופית - פיסת סרט צילום שהוקרנה באמצעות מקרן שקופיות
הערות שוליים

↑  אודות SlideShare באתר .linkedin
↑  FAQs on authorSTREAM
↑  http://slideonline.com/
↑  Turn your presentation into a video
תל חייא

| --- | --- |

תל חייא במבט מן האוויר
 מידות
 גובה מעל פני הים:  642 מטר
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה ההלניסטית בארץ ישראל התקופה החשמונאית התקופה הרומית
 סוג:  עיר
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  2019-היום
 ארכאולוגים:  דביר רביב
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מיקום:  איתמר
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) תל חייא(למפת צפון השומרון רגילה) תל חייא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל חייא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל חייא
תל חייא הוא אתר ארכאולוגי הנמצא ביישוב איתמר שבשומרון. בתל נמצאו פריטים מהתקופה ההלניסטית ומהתקופה החשמונאית ביניהם מטבעות, סירי בישול, בית בד, מקווה ומבנים נוספים.
היסטוריה

בראשית 2021 החלו חפירות ארכאולוגיות בתל, המתבצעות בהובלתם של ד"ר דביר רביב ואברהם טנדלר מהמכון לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בשיתוף פעולה עם "המשמר זאב ח' אדלר". בחפירות משתתפים סטודנטים מהמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ומהחוג ללימודי ארץ ישראל במכללת הרצוג. בתל נמצאו פריטים מהתקופה ההלניסטית ומהתקופה החשמונאית ביניהם מטבעות, סירי בישול, בית בד, מקווה ומבנים נוספים. בנוסף, נחשפו במהלך החפירה שרידים המתוארכים לתקופה הרומית הקדומה. הארכאולוג העומד בראש צוות החפירות דביר רביב אמר: "עשינו צעד חשוב נוסף בהבנת תולדות האתר ובשימור שרידיו".
באוקטובר 2021 במסגרת שבוע חפירות ארכאולוגיות באתר שארגנו תנועת 'אמונים' ומועצה אזורית שומרון, מצאו בני נוער מטבעות המתוארכים לתקופת החשמונאים, וממצאים נוספים
אין הכרעה בין החוקרים אם מדובר בהתיישבות יהודית או שומרונית, שכן מקוואות הטהרה שנחשפו במקום מאפיינים אוכלוסייה יהודית ושומרונית כאחד.
הערות שוליים

↑  תגלית בשומרון: בני נוער מצאו מטבעות עתיקים ביישוב איתמר, באתר ערוץ 7, 26 באוקטובר 2021
↑  איתמר כהן, ממצא מפתיע בשומרון: מטבעות וכלי חרס מתקופת בית המקדש השני, באתר חדשות כל העולם, ‏19/09/2021
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תל חייא מבט מרחפן