stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ה'תש"ג
נפטרו

ד' בחשוון – נרצח בשואה רבי שמחה זליג ריגר, פוסק דינו של רבי חיים מבריסק.
ד' בחשוון – נפטר הרב אברהם אלישיב, מייסד ורב "תפארת בחורים" בירושלים, אביו של הרב יוסף שלום אלישיב.
י"ד בחשוון (משוער) – רבי אברהם אלימלך מקרלין, אדמו"ר מחסידות סטולין-קרלין (נרצח על ידי הנאצים)
ח' בכסלו – רבי רבי דוד בורנשטיין האדמו"ר מסוכטשוב נקרא על שם ספרו ה"חסדי דוד" (נולד ב-ה'תרל"ו)
כ"ג בכסלו – רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש (נולד ה'תרכ"ה).
א' באדר א' – הדרשן הירושלמי הרב בן ציון נסים פרדס (נולד ה'תרכ"ב)
כ"ב באדר א' – רבי אברהם דוב כהנא שפירא, רבהּ האחרון של קהילת קובנה, מגדולי הפוסקים במאה העשרים. (נולד ה'תרל"א)
כ"ט באדר א' – אלכסנדר שור, היסטוריון יהודי (נולד ב-ה'תרמ"א)
ד' בניסן – רבי אברהם יהושע העשיל, האדמו"ר השישי מאפטא-זינקוב.
כ"ט בניסן – נרצח בשואה רבי נתן נחום הכהן רבינוביץ, האדמו"ר מקרימילוב. נודע בימיו כ"זקן האדמו"רים".
י"ג בתמוז – הלגה דֵן (נרצחה בשואה), נערה יהודיה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי נכתב ביומנה (נולדה ב-ה'תרפ"ה)
ג' באלול – הרב יצחק ישעיה הלברשטאם האדמו"ר מטשכויב ובנו הצעיר של רבי חיים הלברשטאם מצאנז.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
Rude Boy

Rude Boy (בעברית: ילד חצוף) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה. השיר יצא ב-19 בפברואר 2010 כסינגל השלישי מאלבום האולפן הרביעי של ריהאנה, Rated R. השיר נכתב על ידי ריהאנה עצמה, אסתר דין, מקבה רידיק, ורוב סוייר והופק על ידי סוייר עצמו וסטארגייט. השיר הוא שיר מסוג דאנס-טמפו ו-R&B המשלב אלמנטים של רגאיי. השיר קיבל ביקורות מעורבות: חלק ממבקרי המוזיקה כינו אותו כ"גולת הכותרת" של האלבום אך חלק כינו את הביצוע שלו כ"מונוטוני" ו"קר כקרח".
השיר היה לסינגל המצליח ביותר באלבום והגיע לפסגת מצעדים רבים ביניהם מצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 לאחר 4 שבועות בלבד וברך הפך לשיר השישי של ריהאנה לעשות זאת. בנוסף הוא גם הגיע למקום הראשון באוסטרליה ולחמישייה הפותחת בגרמניה, הונגריה, אירלנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, סלובקיה ובריטניה. הקליפ לשיר בוים על ידי מלינה מטסוקאס. את השיר ריהאנה ביצעה לראשונה בסופרבול במופע בחסות פפסי ומאוחר יותר גם בתוכניות של אלן דג'נרס ובתוכנית Alan Carr: Chatty Man. בנוסף ריהאנה גם הקפידה לבצע את השיר בסיבובי ההופעות Last Girl on Earth Tour, Loud Tour, Diamonds World Tour ו-Anti World Tour.
רקע ופיתוח

השיר הופק על ידי רוב סוייר וסטארגייט ונכתב על ידי ריהאנה עצמה, אסתר דין, מקבה רידיק וסויר עצמו. בפברואר בתוכנית האירוח של אלן קאר דיברה ריהאנה על מילות השיר: "כשכתבנו את השיר, זה היה סוג של פריסטייל, אהבתי את השפעת המערב ההודי שהמוזיקה הייתה, ופשוט נכנסתי לתא, כבר היו להם כמה רעיונות, וזה בא אלי, רק רצתי לשם עם אחד הכותבים והתחלתי לעבוד עם זה באולפן ועכשיו כשקראו לי את זה ככה, 'בוא הנה ילד חצוף, זה מספיק גדול'?, זה נשמע כל כך מגעיל!". היא גם הסבירה את התפתחות השיר, ואמרה כי המילים הללו היו במקור ההקדמה, אבל מכיוון שהן היו קליטות, היא החליטה שהן יהיו הפזמון.
בריאיון לעיתון "Us Weekly", מבה רידיק, שעזר בהפקה הקולית של השיר, דיבר על ההשראה לשיר. רידיק הסביר שאסתר דין עלתה עם הרעיון של השיר, ועבדה עם סטארגייט כדי לפתח אותו. כששמע את זה, רידיק וריהאנה הביעו עניין בשיר אבל הם חשבו שיש צורך בשינויים מסוימים, ושלחו אותו רידיק להשלמת השיר. רידיק גם הסביר לאן הגיע הרעיון של כמה מהמילים הפרובוקטיביות: "אני וריהאנה בקשבנו למילים ופשוט צחקנו ודיברנו על כל כך הרבה סיטואציות שקרו בעבר וזה קורה בכל מקום שעשינו, כמובן, צחקנו וצחקקנו על המילים, באופן מפתיע כולם השתגעו על השיר." דין הסביבר את ההתפתחות של השירי בריאיון ל"בום בוקס" ואמרה שהיא רוצה לתעל את האלטר-אגו של ריהאנה ולהשתמש בו כהשראה למילות השיר. דין שיבחה את יכולתה של ריהאנה לקחת סיכונים עם המוזיקה שלה, ואמרה: "אני חושבת שריהאנה סקסית ואומרת דברים שבחורות אחרות לא יאמרו, גם אם היא אומרת בואו נלך לנשק כמה בנות, שבאמת אכפת להן... זו ריהאנה. היא על הפנטזיה, זה מה שאנשים רוצים לעשות, אבל מפחדים לעשות."
הרכב מוזיקלי

השיר שהוא שיר אפ-טמפו דאנסהול אשר משלב אלמנטים של רגאיי. השיר נכתב בסולם E מינור בקצב של 87 ביטים לדקה. טווח קולה של ריהאנה בשיר משתרע מן התווים הנמוכים (E3) אל הגבוהים (D5) והוא עוקב אחר רצף האקורדים Em−Bm−C−Am−Bm. אלקסיס פטרידיס מה-"The Guardian" אמר שהשיר והשיר Hard הם "רגעי השיא של האלבום" ואף שיבח את ביצועים הווקאלים של ריהאנה בשיר: "שניהם [שני השירים] מבליטים את סגנון קולה הטוב ביותר של ריהאנה המונוטוני והקר כקרח". מייקל מנחם מ"בילבורד" העיר על התוכן הלירי של השיר, וכתב: "עם 'Rude Boy', ריהאנה מספקת את המילים הפרובוקטיביות ביותר שלה ואולי את הצליל האותנטי ביותר עד כה". מנחם כתב גם על הרכב השיר: "תופי פלדה הם נוכחות מבורכת בהפקה, מה שמניע בראשה לסקא ולדאנסהול, והמופע של ריהאנה מעולם לא היה משכנע כמו בשיר הזה".
הוצאה

השיר יצא כסינגל השלישי הרשמי מהאלבום מתוך אלבומה הרביעי של ריהאנה Rated R. הוא נשלח לתחנות הרדיו האורבניות בארצות הברית ב-9 בפברואר 2010 והועלה להורדה דיגיטלית ב-19 בפברואר 2010.
מיקומים במצעדים ומכירות

השיר הגיע בבכורה למקום ה-64 בארצות הברית ולאחר חודש הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי ובכך הפכה לאמנית הנשית החמישית עם הכי הרבה שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד בהיסטוריה לצד פאולה עבדול ודיאנה רוס, כאשר הן עשו זאת עם 6 שירים. השיר נשאר במקום הראשון במשך 5 שבועות. בנוסף השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד של הרדיו הקצבי, במצעד שירי הפופ ובמצעד שירי הדאנס. נכון ליוני 2015 השיר הגיע למעמד פלטינה משולשת בארצות הברית עם מכירות של 3,040,000 עותקים. גם באוסטרליה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום בבכורה למקום ה-45 ולאחר זמן קצר הגיע למקום הראשון שם שהה במשך שבועיים. השיר נשאר במצעד האוסטרלי במשך 19 שבועות והגיע למעמד פלטינה כפולה במדינה. גם בניו זילנד השיר זכה להצלחה כאשר הגיע בבכורה למקום ה-25 ולאחר 5 שבועות הגיע למקום ה-3.
בבריטניה השיר שמר על אותו קו הצלחה גם כן כאשר הגיע למקום השני במצעד הבריטי ואילו במצעד שירי ה-R&B הבריטי השיר הגיע למקום הראשון. חודשיים לאחר שחרורו השיר הגיע למעמד זהב עם מכירות של 400 אלף עותקים. גם ביתר אירופה השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום השלישי בדנמרק, נורווגיה ובלגיה. באוסטריה, פינלנד וצרפת השיר הגיע למקומות ה-6,7 ו-8 בהתאמה. בשוודיה השיר הגיע למקום ה-11 ואילו ברומניה למקום הראשון במשך 5 שבועות והפך לשיר השלישי שלה ששהה שם הכי הרבה שבועות במקום הראשון. נכון להיום מכירות השיר עומדות על 5.2 מיליון עותקים נקיים מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים במכירות נקיות.
הופעות חיות

כדי לקדם את השיר ריהאנה הופיעה איתו במשחקי הסופרבול בארצות הברית בחסות פפסי במיאמי, ב-4 בפברואר 2010 ביחד עם שני שירים נוספים. יומיים קודם לכן היא גם הופיעה עם השיר ב-"AOL Music Sessions" לצד שירים נוספים במופע אשר היה זמין לצפייה באתר הרשמי של התוכנית. כמעט שבועיים לאחר מכן היא ביצעה שוב את השיר בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס.
לאחר סדרת ההופעות בארצות הברית עברה לקדם את השיר גם בבריטניה בתוכנית של אלן קאר ב-24 בפברואר 2010. למחרת היא הופיעה עם השיר גם ב- ב-GMTV שם גם התראיינה. ב-4 במרץ 2010 ביצעה את השיר גם בטקס פרסי ה-ECHO בברלין. ב-27 במרץ 2010 היא חזרה להופיע עם השיר בארצות הברית כאשר הופיעה איתו בטקס פרסי ניקלודיאון ביחד עם שני שירים נוספים. ב-23 במאי 2010 הופיעה ריהאנה בפסטיבל Radio 1's Big Weekend שם ביצעה את השיר כחלק מרשימת השירים של המופע. שנתיים לאחר מכן הופיעה שוב בפסטיבל וביצעה שוב את השיר כחלק מרשימת השירים של המופע. בנוסף גם הקפידה לבצע אותו בכל סיבובי ההופעות שלה מאז שיצא.
וידאו קליפ > רקע והרכב

הקליפ בוים על ידי מלינה מטסוקס שגם ביימה את הקליפ הקודם של ריהאנה לשיר "Hard". הקליפ מסתמך על שימוש בטכניקת "המסך הירוק" והוא מכיל אזכורים לאמנים כמו אנדי וורהול, קית' הרינג, סולט אנ' פפה, M.I.A, וז'אן-מישל בסקיה. בריאיון עם קארסון דאלי בתוכנית הרדיו שלו, "אמפ רדיו", ריהאנה תיארה את הקליפ "כשונה לחלוטין מכל וידאו אחר שהיא עשתה בעבר" וכינתה אותו "מוזר ומגניב". היא הסבירה את האיכויות האומנויות, ואמרה: "הרבה מהקליפים שלי הם באמת כהים ועצבניים וקשים", "Rude Boy" משחק יותר בשורשים, השתמשנו בהרבה צבע, אבל גם התלבושות היו מאוד ג'מייקה- דאנסהול". הקליפ הוצג לראשונה בערוץ ה-VEVO של הזמרת ב-10 בפברואר 2010.
הקליפ מציג את ריהאנה במספר רב של סצנות בהשראות צבעוניות, קאריביות ותוססות. בסצנת הפתיחה ריהאנה ניגשת לערכת תופים ומנגת בה כאשר השיר מתחיל להתנגן. בשאר הסצנות בקליפ ריהאנה מתעסקת ומנגנת במגוון רחב של כלים ואביזרים כמו פסלים של זברה ואריה ואופנוע. בנוסף היא לובשת בקליפ מגוון רחב של תלבושות מיוחדות ובניהם חולצת זברה בצבע שחור לבן ובגד גוף בצבע זהב עם ניטים. בנוסף ריהאנה מבצעת בקליפ מספר תנועות ריקוד שונות כמו הבוגל.
וידאו קליפ > ביקורת

עם שחרור הקליפ הרבה מבקרים השוו את אותו לקליפ לשיר "Boyz" של הראפרית M.I.A אם כי הבמאית של הקליפ מלינה מטסוקס דחתה את הטענות על כך שהקליפ מועתק מהקליפ ל-"Boyz". כמה מבקרים ציינו גם הבדלים לטובה בין הקליפים הקודמים מהאלבום שהיו בעלי אופי אגרסיבי יותר. בקי ביין מ-"Idolator" גם הבחינה בדמיון בין הקליפ לקליפ של "Boyz": "אנחנו חופרים הרבה בנטיית הרגאיי אף על פי שבוב מארלי פגש את M.I.A בפיצוץ צבעוני שהופכת להיות קצת קשה לעיניים לאחר זמן מה". בנוסף ביין ציינה כי הקליפ "צבעוני, תוסס, רועש ועוזב לחלוטין את תרחישי השבי המדכאים בעיקר ותמונות המלחמה של הקליפים הקודמים שלה".
ביקורות

אן פאוורס מ-"Los Angeles Times" אמרה שלשיר יש סגנון של רגאיי ובנוסף גם העירה על המילים של השיר: "אפילו כשהיא מציעה את עצמה בצורה לא ברורה- "אני אתן לך להיות הקפטן הערב" היא לועגת, היא שואל את כוחו, "אתה יכול לקבל את זה?", היא חוזרת על עצמה בפזמון, מה שמקשה לדמיין שכל מחזר יכול לעמוד בסטנדרטים האלה". ביל למב מ-"About.com" שיבח את השיר, וכינה אותו "השיר המעניין ביותר מ-Rated R", וכי היא מייצגת דמות נשית דומיננטית שהיא בדיוק מה שהיה נחוץ כדי לעבור את כריס בראון האומלל, פרק בקריירה שלה". עם זאת, לאמב הוסיף כי "הרגשת הקרח הולכת ונחשקת, ריהאנה נשמעת כאילו היא נסוגה כמה צעדים לאחור כדי להרחיק את עצמה מכל השיר, יש מגניבות נעימה, אבל אנחנו אף פעם לא מקבלים את זה".
ניק לוין מ-Digital Spy כתב כי השיר "יכול להתפרש כסינתזה מנצחת של התחלות הפופ הקראבי שלה, את ההתנקשות חסרת המאמץ בעידן הנעורים הטובים, ואת הפרסונה המאיימת יותר שהיא חשפה באלבום, ומצד אחר, זו רק מנגינה טובה". לוין כתב גם כי השיר הוא "הרגע הקליט ביותר באלבום". אליב מאלון מ-"NME" כתב: "יש בשיר רק כותבת נשית אחת מלבד ריהאנה (אסתר דין) זה שיא גברי מדהים - בסאונד ובגישה". מאלון גם כתב "שריהאנה מתעקשת שנבין איך היא רוצה גברים במיטתה". ראיין דומבל מ-"Pitchfork Media" כתב ביקורת מעורבת על השיר: הוא כינה אותו כשיר "המטורף ביותר באלבום" אך כתב כי הוא "מתעלה על החמרים המסוכנים ביותר באלבום".
ביקורות > מצעדי סוף שנה

מבקרי מוזיקה רבים מארגונים וגופי תקשורת שונים הכלילו את השיר לסיכום השירים הטובים ביותר לשנת 2010. קרולין סולייואן ממגזין הגרדיאן דירגה את השיר במקום החמישי ברשימתה 5 הרצועות הטובות ביותר לשנת 2010.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 6 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 8 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 5 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 9 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  לוקסמבורג | בילבורד | 4 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 3 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 10 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 3 |  |
|  פולין | ZPAV | 4 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 6 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 4 |  |
|  צרפת | SNEP | 8 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 7 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 11 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 5 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

| 2010 | מיקום |
| --- | --- |
אוסטרליה: 33
אוסטריה: 60
בלגיה (ולוניה): 27
קנדה: 38
אירופה: 24
צרפת: 55
גרמניה: 67
איטליה: 49
אירלנד: 20
הולנד: 95
שווייץ: 41
הממלכה המאוחדת: 13
ארצות הברית: 15
ארצות הברית (שירי פופ): 23
ארצות הברית (שירי דאנס): 26
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | פלטינה x4 | 280,000 |
| בלגיה | זהב | 15,000 |
| דנמרק | זהב | 7,500 |
| ניו זילנד | פלטינה | 15,000 |
| שווייץ | זהב | 15,000 |
| הממלכה המאוחדת | פלטינה | 711,000 |
| ארצות הברית | פלטינה x3 | 3,040,000 |
ה'תשע"ח

ה'תשע"ח (5,778) ובקיצור תשע"ח – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 2017, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 9 בספטמבר 2018.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 5 שעות ו-520 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 2 במחזור העיבור ה-305. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 10 (סימנה ילאז) במחזור השמש ה-207.
שנה זו היא שנת 1,949 לחורבן הבית, ושנת 2,329 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשע"ח 70 שנות עצמאות.
אירועים

י"א בחשון – פיגוע הדריסה בניו יורק (2017)
י"א בחשון – לאחר 24 שנות שידור, נסגר ערוץ 22 ומוקמים במקומו שני ערוצים חדשים: קשת 12 ו-רשת 13
י"ב בחשון – ערוץ 2 התפצל לערוצים קשת 12 ורשת 13 לאחר 24 שנות שידור
ט"ז בחשון – הטבח בכנסיית סאת'רלנד ספרינגס
י"ח בכסלו – דונלד טראמפ נואם את נאום ירושלים ומכריז כי הוא מכיר בירושלים כעיר בירה של ישראל
כ"ה בשבט – מטוס קרב ישראלי הופל על ידי הצבא הסורי
י"א באייר – אסון נחל צפית: בשיטפון בנחל צפית נספו עשרה בני נוער שטיילו בנחל
כ"ג באייר – נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, הודיע על פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן
כ"ח באייר – ישראל זכתה באירוויזיון 2018 עם השיר "Toy" שביצעה נטע ברזילי וכתבו דורון מדלי וסתיו בגר
כ"ט באייר – העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים במלאת 70 שנים להכרזת העצמאות של מדינת ישראל
כ"ט באייר – יום השיא של העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה עם 61 פלסטינים שנהרגו מאש צה"ל (מהם 50 אנשי חמאס)
ב' בסיון – גואטמלה העבירה את שגרירותה מתל אביב לירושלים, המדינה השנייה שמעבירה את השגרירות לירושלים אחרי ארצות הברית
ג' באלול – לאחר יותר מ-52 שנים, ערוץ הטלוויזיה הראשון בישראל – הטלוויזיה החינוכית הישראלית, מסיימת את שידוריה ומוחלפת ב"כאן חינוכית"
נפטרו

י"ט בחשוון – הרב דב יפה, משגיח רוחני במספר ישיבות.
כ"ד בכסלו – הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, מנהיג חרדי-ליטאי, נשיא מועצת גדולי התורה של תנועת דגל התורה.
י"ד בטבת – הרב זאב דב סלונים, רב מרכז ירושלים, זקן חבר בית דין רבני חב"ד בישראל. (נולד ב-ה'תרצ"ד).
כ"ו בטבת – אליהו וינוגרד, שופט בית המשפט העליון.
א' בשבט – הרב זאב קרוב איש חינוך וראש ישיבת השומרון.
ו' שבט – הרב ניסים מויאל; מייסד וראש מוסדות "כרם שלמה – למען שמו באהבה" בקריית גת.
ט' באדר – הרב שמואל אוירבך, מנהיג הפלג הירושלמי ובנו של הרב שלמה זלמן אוירבך.
כ"ט באדר – הרב מרדכי הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי.
ט"ז בניסן – הרב אביחי רונצקי, רב צבאי ראשי וראש ישיבת איתמר.
ה' באייר – הרב אלישיב קנוהל, רב קיבוץ כפר עציון.
י' באייר – הרב חיים ישעיהו הדרי, ראש הישיבה הראשון של ישיבת הכותל במשך למעלה משלושים שנה ולאחר מכן כיהן כנשיא הישיבה.
י"א באייר – מרדכי פרימן, איש רשות השידור ועיתונאי ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ב)
ב' באב – הרב שריה דבליצקי, פוסק הלכה, מדקדק ומקובל ליטאי.
כ"ד באב – אליעזר שמואלי איש חינוך, לשעבר מנכ"ל משרד החינוך והתרבות.
ד' באלול – דוד בן דוד, לוחם יהודי ששימש כמוח'תאר כפר עציון.
ט' באלול – אורי אבנרי, פעיל שמאל וחבר הכנסת.
כ"ז באלול – הרב ישועה בן–שושן, מקובל ירושלמי.
פרסי ישראל

אלישע קימרון – חקר מדעי היהדות
שלמה הבלין – חקר הפיזיקה
יצחק שלזינגר – חקר הפסיכולוגיה
דויד גרוסמן – ספרות עברית
אדווין סרוסי – מוזיקולוגיה
סרג'יו הרט – חקר הכלכלה וחקר הסטטיסטיקה
אלכס לובוצקי – חקר המתמטיקה ומדעי המחשב
רון בן ישי – תקשורת
גיל שויד – טכנולוגיה וחדשנות יישומית
יהודית ויהודה ברוניצקי – תעשייה
נתן שרנסקי – עלייה, קליטה וקיבוץ גלויות
יהודה הראל – התיישבות וחקלאות
נאוה בן צבי – תרומה לחברה ולקהילה
מרים פרץ – חיזוק הרוח היהודית והישראלית
דוד לוי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
כ"ט בחשוון חל ביום השבת, ולכן חג הסיגד מוקדם ליום חמישי כ"ז בחשוון
ה' באייר חל ביום שישי, ולכן יום העצמאות מוקדם ליום חמישי ד' באייר ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מוקדם ליום רביעי ג' באייר.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
המפלגה העממית הצרפתית

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  28 ביוני 1936 – 1945 (כ־8 שנים) 
 אידאולוגיות:  אנטישמיות, פשיזם צרפתי, אנטי קומוניזם, קורפורטיזם
 מטה:  פריז 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי
 צבעים רשמיים:  כחול, אדום, לבן
 
פוסטר תעמולה של המפלגה העממית הצרפתית לרגל אחד במאי
המפלגה העממית הצרפתית (בצרפתית: Le Parti Populaire Français או P.P.F) הייתה מפלגה צרפתית ימנית קיצונית בסגנון פאשיסטי שנוסדה ב-28 ביוני 1936 בפרבר של פריז, "סן דני", על ידי ז'אק דוריו.
הגרעין המייסד של המפלגה כלל קומוניסטים לשעבר שהתנגדו לחזית העממית והתרחקו מהמרקסיזם, פעילים של איגודים מקצועיים, ויוצאי קבוצות ימניות לאומניות כמו "סולידריות צרפתית" (Solidarité Française) ו"הפעולה הצרפתית" (Action Française) הוותיקה.
בימי מלחמת העולם השנייה נמנו חברי מפלגה זו עם התומכים העיקריים בשיתוף הפעולה עם הכובש הנאצי ועם אושיות המשטר בווישי.
מנהיגי המפלגה העממית הצרפתית ופעיליה השתתפו בהתלהבות ברדיפות נגד היהודים בצרפת וביישום התוכניות להשמדתם, וחלקם התגייסו כמתנדבים למאמץ המלחמתי הגרמני בחזית נגד ברית המועצות.
כסמל המפלגה נבחר "הצלב הקלטי".
מתולדותיה

המפלגה התחזקה בין 1936–1937 הודות להתגברות האנטי קומוניזם. ב-1937 דוריו ניסה להציג עצמו כמנהיג לאומני מוביל בהקמת חזית של חירות כדי לבלום את החזית העממית, עם המפלגה הרפובליקנית הלאומית-חברתית, בראשותו של פייר טטנז'ה (גלגול של הארגון "הנוער הצרפתי" שהתפרק אף הוא ביוני 1936), עם מפלגת האיכרים החקלאית של פלראן אגריקולה ועם הפדרציה הרפובליקנית, אחת משתי מפלגות הימין הגדולות ב-אותה תקופה.
המפלגה העממית מומנה על ידי תאגידים גדולים, הגם שהרכב חבריה התבסס בעיקר על מגויסים ממעמד הפועלים. חרף הרטוריקה האנטיקפיטליסטית שלה, מדיניותה הכלכלית לא דרשה הלאמה של החברות הפרטיות, ונטתה יותר לקורפורטיזם מתון.
אף שהמפלגה העממית הצרפתית נמנעה מלהכריז על עצמה כ"פשיסטית", היא הלכה ואימצה במפגנים ובמצעדים שלה יותר ויותר סמלים ומנהגים מהרפרטואר הפשיסטי.
ה-PPF הטיפה ליצירת "אדם חדש" ו"אירופה חדשה", מבלי לציין את הצורך של צרפת בהתפשטות טריטוריאלית. דוריו ביקש להשתמש במפלגה כדי לקבע את מעמדו כמנהיג-על לאומי, המוביל תנועה עממית לאומית רחבה ביותר.
ב-1938 נמנעה עדיין מנהיגות ה-PPF מלשרבב את נושא היהודים והאנטישמיות למצעה ולהשקפת העולם שהפיצה, והסבירה שעל סדר יומה דברים חשובים יותר מאשר לתקוף את היהודים, ובוודאי שלא להגן עליהם. ב-1938 פוסטר תעמולה של ה-PPF קרא לתומכיה להמשיך ב"מאבק לפירוק המפלגה הקומוניסטית".
אחרי פלישת הגרמנים לצרפת ב-1940, התקרבה המפלגה העממית מבחינה אידאולוגית להשקפה הנציונאל סוציאליסטית (הנאצית). ז'אק דוריו ומפלגת ה-PPF הפכו למשתף הפעולה הראשון במעלה בצרפת הכבושה שתמכו בגירוש יהודי צרפת; המפלגה הקימה ארגון מתנדבים שמטרתם להתגייס למאמץ המלחמה הנאצי בחזית הסובייטית.
אחרי 1942 נציגי המפלגה העממית הצרפתית (ה-PPF) עמדו בראש הממשל האזרחי הצרפתי בתוניסיה, שהייתה תחת כיבוש גרמני.
אחרי שחרור צרפת בידי בעלות הברית המערביות, ז'אק דוריו וחלק מחסידיו נמלטו לעיר סיגמרינגן בגרמניה, בה הקימו בינואר 1945 בסיוע האס.אס את ועד השחרור הצרפתי שמטרתו לארגן מלחמת גרילה בצרפת המשוחררת.
מותו של דוריו בהפגזה אווירית של בעלות הברית ב-22 בפברואר 1945 סימן את קץ המפלגה העממית הצרפתית.
ה-PPF פורק רשמית בצרפת ב-8 בספטמבר 1944, לפי הצו מה-9 באוגוסט אותה שנה: "בנוגע להחזרת החוקיות הרפובליקנית בשטח היבשתי של צרפת"
הערות שוליים

↑  J.P.Brunet 1983
↑  L.de Boissieu
↑  הצו מ-9 באוגוסט 1944 בנוגע להחזרת החוקיות הרפובליקנית בצרפת היבשתית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007569930705171  GND: 5098626-0  ISNI: 0000 0000 9119 7021  LCCN: n88121278  NKC: uk20191024325  SUDOC: 027279855  VIAF: 133391457   WorldCat (עם VIAF): 133391457 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קתדרלת השילוש הקדוש (אדיס אבבה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה של הכנסייה האורתודוקסית 
 מיקום:  אדיס אבבה 
 מדינה:  אתיופיה 
 מייסדים:  היילה סלאסי, קיסר אתיופיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1928
 תאריך פתיחה רשמי:  1928 
 
 קואורדינטות:  9°01′51″N 38°46′00″E﻿ / ﻿9.030799°N 38.766562°E﻿ / 9.030799; 38.766562
  (למפת אדיס אבבה מוגדלת) קתדרלת השילוש הקדוש(למפת אדיס אבבה רגילה) קתדרלת השילוש הקדוש
 
הקתדרלה מהשדרה המוליכה אליה ממערב
מראה החזית הדרומית של הקתדרלה
קתדרלת השילוש הקדוש (באמהרית: መንበረ ጸባኦት ቅድስት ሥላሴ, מֶנְבֶּרֶה צֶבַּאוֹת קְדְסְת שְׂלַסֵה) היא קתדרלה אתיופית, המוקדשת לשילוש הקדוש, והשוכנת באדיס אבבה, בירת אתיופיה. הקתדרלה היא החשובה בעיר והשנייה בחשיבותה במדינה, לאחר כנסיית גבירתנו מרים מציון באקסום. היא גם המבנה הכנסייתי הגדול באתיופיה. הקתדרלה היא מקום מושבה של הארכידיוקסיה של אדיס אבבה, ובה נערכים טקסי ההסמכה של בכירי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית.
היסטוריה

הכנסייה נוסדה על ידי הקיסר מנליק השני, לאחר שהעביר את מעוזו מהרי אנטוטו שמצפון לעיר, וקבע את בירתו באדיס אבבה. המבנה המקורי שהקים הקיסר, נבנה מעץ בעזרת אמנים מהודו, ושכן בקרבת הארמון הקיסרי. ב-1928 החלה הקיסרית זאודיתו להקים את מבנה האבן הנוכחי, צפונית-מערבית למבנה הישן, אך העבודות התקדמו באיטיות והופסקו לחלוטין בעת כיבוש אתיופיה בידי איטליה. הקתדרלה הושלמה ב-1942, בשנה שלאחר שחרור המדינה, והוקדשה לשילוש הקדוש לאות הוקרה על סיום הכיבוש. מבנה הקתדרלה הישן, מבנה עץ עגול הנושא גג ירוק, נותר על כנו ומשמש ככנסייה המוקדשת לחגו של האל הבן (באלה וולד).
האתר

הקתדרלה שוכנת ב"אראט קילו" שבחלקו הצפוני של מרכז העיר. אזור זה משמש כרובע השלטוני. לצד דרך הגישה הקצרה המובילה אל הקתדרלה ממערב, שוכנים בנייני הפרלמנט של אתיופיה והקולג' התאולוגי של השילוש הקדוש. עוד סמוכים למקום משרד ראש הממשלה (מדרום) והמוזיאון להיסטוריה של הטבע (מצפון).
האתר > המבנה

סגנונו של מבנה הקתדרלה אירופי בעיקרו, אך הוא מערב סגנונות שונים. המבנה מלבני, ולאורכו שלוש ספינות. המבנה נושא כיפה גדולה ומוקפת בצריחונים, ובצידו הדרומי צמוד לו מגדל פעמונים מצועצע בן ארבע קומות. המגדל והכיפה נושאים בראשם צלבי שמש. בקירותיו החיצוניים של המבנה שולבו פסלים של ארבעת המבשרים, מתי, מרקוס המבשר, לוקאס ויוחנן כותב הבשורה. בקדמת המבנה נרתקס שבו שבעה פתחים בצורת קשתות, המרכזי שבהם גבוה ורחב באופן ניכר מששת האחרים.
פנים המבנה מעוטר בציורי קיר ובעבודות זכוכית צבועה, כולם בסגנון מקומי. על הקיר הדרומי ציור קיר גדול המתאר את נאומו של היילה סלאסי בפני חבר הלאומים, לאחר כיבוש אתיופיה בידי האיטלקים. ציורים אחרים מתארים את המדונה והילד כשהקיסר ורעייתו כורעים ברך משני צדדיהם, ואת הקיסר מניף את דגל אתיופיה במהלך מסדר צבאי. הסצנות המוצגות בחלונות הזכוכית הצבעונית, מתארות, בין היתר, את טבילת ישו, את החטא הקדמון, את צליבת ישו ואת הולדתו. המזבח המרכזי מוקדש לשילוש הקדוש, הימני לגבירתנו של הרחמים והשמאלי ליוחנן המטביל. עוד ניצבים בכנסייה שישה מושבי כס - שניים גדולים לקיסר ולאשתו, וארבעה נוספים לילדיהם. בקיר הדרומי שוכנת קפלת מיכאל הקדוש, ובה מונח התבות המוקדש למלאך. זה נלקח על ידי הצבא הבריטי בשנת 1868 במהלך המשלחת הצבאית לאתיופיה, עם כיבושה וביזתה של הבירה מקדלה. התבות התגלה באקראי באדינבורו, והושב למדינה בשנת 2002.
האתר > קבורה באתר

בקריפטה של הקתדרלה הקים הקיסר היילה סלאסי מאוזוליאום לבני המשפחה הקיסרית, ובה נקברו חלק מצאצאיו. הקיסר עצמו ואשתו, מנן אספאו, קבורים בקברים בסגנון אדריכלות אקסום הנמצאים בבית הרוחב הצפוני. עצמותיו של הקיסר המנוח הופקדו במקום בשנת 2001. בקירות המבנה הוטמנו שרידיהם של קורבנות טבח גרציאני, שהתרחש לאחר ניסיון כושל להתנקש בחייו של מרשל רודולפו גרציאני, המושל הכללי של מזרח אפריקה האיטלקית. אנדרטת יכתית 12 הממוקמת לא רחוק מהקתדרלה, מנציחה את זכר קורבנות. שטח הקבורה בחזית הקתדרלה מוקדש ללוחמים שנאבקו באיטלקים, בין בתחומי המדינה ובין מחוצה לה, ומלבד אלה קבורים בו רק ארבעה בני אדם נוספים שזכו באישור מיוחד של פטריארך הכנסייה האתיופית. במקום ניצב גם פסלו של אבונה מיכאל שהוצא להורג בידי האיטלקים וגופתו לא נמצאה מעולם. מדרום למבנה הקתדרלה ניצבים אנדרטה ומאוזוליאום שבו שמורים שרידיהם של שישים בכירי השלטון הקיסרי באתיופיה, אשר הוצאו להורג ב-23 בנובמבר 1974 בפקודת החונטה הצבאית האתיופית.