stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חץ הזמן (רומן)
תמות ומבנה > חץ הזמן

בדומה לסרטים בלתי הפיך וממנטו, המבנה של חזרה לאחור בזמן מחזק את הטראומה העומדת במרכז הסיפור, על ידי יצירת תחושה חזקה של דיסאוריינטציה ובמקביל תנועה קדימה אל עבר אירוע מזעזע וידוע מראש. איימיס מסוגל להרחיק בטכניקה זו הרבה יותר: כל פעולה שגרתית נמסרת בהילוך אחורי הנושא עמו משמעות חדשה, ויש לפענחו בדיעבד. לדוגמה, טוד מגיע למסעדה, מקיא את ארוחתו לצלחת, מראה למלצרית בתפריט בדיוק מה הוא הקיא, ואז מקבל כסף ועוזב; או, כשאנשים מגיעים לפגישה במשרדו של טוד, הם תחילה רגועים, לאחר מעט דיבורים הם מתחילים להיות יותר מודאגים ועצבניים, ולבסוף הולכים אחורנית לעבר הדלת, יוצאים וסוגרים אותה מאחוריהם, ואז דופקים בה פעמיים. התהוותן של מערכות יחסים רומנטיות גם הן מערערות את הסדר הקיים: הן מתחילות במיני קללות וגידופים שנשים מסננות לעבר טוד כאשר הן עוברות על פניו, ממשיכות ישר למספר מפגשים מיניים, ואז לפגישות אינטימיות פחות ופחות עד שלבסוף הן מתעלמות ממנו לחלוטין.
המוזרות נפסקת רק במחנה ההשמדה. שם ושם בלבד הישות המספרת, המרחפת מעל חייו ההפוכים של אודילו, רואה הגיון בסביבתה. במהלך הרומן כולו המספר חוזר ואומר שיצירה היא קלה, אבל השמדה היא קשה. הוא מתאר כיצד הצבא הנאצי יוצר עם חדש מתוך יסודות קיימים: עשן, חשמל, גז ואש.
חץ הזמן הוא ביטוי המזוהה עם המובן הרחב של החוק השני של התרמודינמיקה, דהיינו, עליית אי הסדר עם הזמן, אשר מבדילה בין עבר לעתיד. הנראטיב מחזיר את אודילו מנקודת מוצא של חוטא אשר עשה דבר בלתי נסלח אל היותו תינוק החף מכל עוון. הוא מבצע בו תהליך טיהור אשר אפשרי רק כאשר הופכים את חץ הזמן, ממצב של אי סדר אל מצב ראשוני מזוכך.
הספר נפתח במילים "I moved forward", מעין עקיצה על מבנהו המאתגר.
תמות ומבנה > שמות הפרוטגוניסט

איימיס נוטה לעצב את שמות דמויותיו בצורה מקורית, מדויקת ובעלת משמעות. שמותיו הבדויים של אודילו בארצות הברית הם גנריים אך אמביוולנטיים, ומציגים מין מסכה של אופטימיות יתר: טוד ("מוות" בגרמנית) פרנדלי (חברותי), ג'ון (מיוחנן, ה' חנן) יאנג (צעיר). שמו בפורטוגל גם הוא מעיד על זיופו בהיותו טופונימי: השם המילטון משמעותו "הר חשוף", והשם דה-סוזה מתייחס לנהר בפורטוגל.
שמו האמיתי של הפרוטגוניסט, אודילו אנוורדורבן, אולי מבוסס בחלקו על אודילו גלובוצניק, אשר ניהל את מבצע ריינהרד. משמעות שם המשפחה בגרמנית היא טהור, מזוכך, ויש בכך התייחסות לנקודת הסיום התמימה והחפה מעוון אליה מגיע אודילו בתום הספר.
תמות ומבנה > מהות המספר וסיום הספר

המספר הוא מעין תודעה המרחפת מעל מעשיו של אודילו ומנסה לפרש את מובנם. לפי האוטוביוגרפיה של איימיס, מדובר בנפשו של אודילו. אם כן, יש לשער כי הניתוק בין הנפש של אודילו ובין מעשיו בא כתוצאה מפשעיו במלחמת העולם השנייה. למספר יש עין תמימה לגבי כל חטאיו של אודילו - הוא הופך אותם על פיהם ועושה מהם מעשים טובים. הוא גם, בניגוד לאודילו עצמו, מסוגל לאהוב: הוא מרבה לדבר בערגה על הנשים שאודילו שוכב איתן ומוחה על היחס המזלזל שהן מקבלות ממנו.
סיום הספר הוא האירוע החשוב ביותר למען הבנת אופיו של המספר וזיהויו כנפשו הקרועה של אודילו. מספר שעות לפני שעת הלידה הקרבה, המספר מתאר מעין חזון ובו, בתוך שדה רחב, נשים יורות בקשת והחץ שהן יורות פונה קדימה לעבר המטרה. בשבריר שנייה כיוון הזמן מתברר למספר ואיתו כל האירועים אשר נסתרו מעיניו. לבסוף המספר מבכה על עצמו, על כך שהגיע מוקדם מדי, או מאוחר מדי. האמביוולנטיות של מוקדם/מאוחר היא גם בגלל שבמבנה הסיפור המוקדם הוא גם המאוחר, וגם כיוון שנפשו של אודילו נוכחה איתו מוקדם מדי, לפני המלחמה; ומאוחר מדי, בשעת מותו, כאשר הסיפור מתחיל.
הערות שוליים

↑  Amis, Martin. Time's Arrow, Afterword, 1991.
↑  שמות משפחה - המילטון
↑  Sousa (surname) - Wikipedia
↑  מילון גרמנית - unverdorben
↑  Amis, Martin. Experience, 2000. p. 289
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16203635c (data)
טוקול

טוקולים על רקע כנסיית אבן
טוּקוּל או גוֹדְג'וֹ הוא בית בוץ מסורתי הנפוץ באתיופיה. הטוקול מוקם מחומרים צמחיים מהסביבה, ללא שימוש בעזרים מכניים וללא מסמרים.
לטוקול הבסיסי קיר חיצוני עגול, ששדרתו בולי עץ, והוא מטויח בתערובת על בסיס בוץ מאדמת החמר המקומית. במרכז הטוקול גזע עץ גבוה ומאסיבי עליו תלוי גג חרוטי עשוי ענפים דקים.
בתרבות הפופולרית הישראלית

שלמה גרוניך ומקהלת שבא שרים "תרנגולות שובבות שחשקו בטיול / קפצו להן חרש מן הטוקול".
בית הכנסת "שבו בנים" ליוצאי אתיופיה בעיר באר שבע נבנה באופן שיזכיר טוקול.
בגבעת אולגה נמצא טוקול שנבנה באופן מסורתי.
בחניון לילה ממשית ניתן לישון בבקתות המכונות "טוקול".
זיהוי ישויות

זיהוי ישויות (באנגלית: Named-Entity Recognition) הוא תהליך מתחום עיבוד השפה הטבעית, שמטרתו לחלץ שמות של ישויות מתוך טקסט, ולסווגם לקטגוריות. הישויות האמורות הן לרוב אנשים, ארגונים, מיקומים, תאריכים, כמויות, ערכים כספיים, אחוזים ועוד. כך למשל, מתוך המשפט "יוסף רכש 300 מניות של חברת טבע בשנת 2006", התהליך יזהה את המילה "יוסף" כשם של אדם, "טבע" כשם של ארגון, ואת "2006" כשנה.
כיום, קיימות מערכות המבצעות את תהליך ה-NER באמצעות טכניקות למידת מכונה ברמות דיוק גבוהות למדי (מערכות מסוימות הצליחו לזהות שמות ישויות עם ציון F-score של 93.39%, כאשר מעריכים אנושיים קיבלו ציונים של כ-97.30%).
פלטפורמות לזיהוי ישויות

פלטפורמות NER בולטות הן:
SpaCy - ספריית פייתון פופולרית המאופיינת בביצועים מהירים וכוללת, בנוסף לזיהוי שמות סטטיסטי, אפשרות ויזואליזציה מותאמות במיוחד לNER.
GATE - כלי לשימוש בשפת Java.
OpenNLP - כולל זיהוי שמות סטטיסטי על בסיס סט של חוקים.
הליך הזיהוי כולל למעשה שתי משימות עיקריות: האחת, זיהוי הישות - מציאת שם של ישות בגוף הטקסט. השנייה, סיווג הישות שזוהתה ושיוכה לקטגוריה מסוימת. במקרים פשוטים, המשימה השנייה אינה מורכבת, ומודל לא יתקשה להסיק ש"מיקרוסופט" הוא שם של חברה. עם זאת, קיימים מקרים קשים יותר, כמו למשל להבין האם "רמי לוי" במקרה נתון, הוא שם תאגיד או שם אדם. לשם כך, המודל נדרש להיעזר בקונטקסט, וכפי שאדם יבין שבמשפט "רמי לוי הונפקה בבורסה לניירות ערך" מדובר בתאגיד ולא באדם, כך גם יזהה זאת המודל. בעיות נוספות נובעות כאשר שם של ישות אחת כולל בתוכו שם של ישויות אחרות, למשל "אפריקה ישראל להשקעות".
יצוין, כי נהוג לכלול בתהליך זיהוי שם הישות גם ישויות כמו תאריך או מספר. עם זאת, מודל NER יזהה את "חודש יוני" כתאריך במשפט "אני נוהג לטייל בחודש יוני", על אף שאין בהכרח מדובר בחודש יוני ספציפי.
פלטפורמות לזיהוי ישויות > הערכת ביצועים

הערכת איכות התפוקה של מערכת NER, נמדדת בעיקר באמצעות המדדים Recall, Percision וציון F1, הממוצע ההרמוני של האחרונים. ציונים אלו לוקחים בחשבון את כמות זיהוי חיובי-כוזב, חיובי-אמת, שלילי-כוזב ושלילי-אמת (המוצגים לרוב במטריצת בלבול). עם זאת, קיים קושי בהערכה זו שכן לעיתים מודל NER יכול לסווג ישות באופן נכון חלקית. למשל:
זיהוי רק חלק משם הישות, למשל זיהוי "כהן" מתוך "דוקטור כהן".
זיהוי חלקים מיותרים, למשל זיהוי "של האוניברסיטה העברית", על אף שהמילה "של" אינה חלק משם הישות.
חלוקה שגויה של ישויות סמוכות, למשל, התייחסות ל"סמית', ג'ונס רובינסון" כאל שתי ישויות על אף שמדובר בשלוש.
שגיאה רק בזיהוי הקטגוריה הנכונה (למשל, זיהוי השם של חברת "פורד" כשמו של אדם).
סיווג דומה אך לא מדויק (לדוגמה, "חומר" לעומת "סם", או "בית ספר" לעומת "ארגון").
תחומים בעייתיים

השימושים המוקדמים במערכות NER החלו בשנות ה-90 והתמקדו בחילוץ שמות ישות בעיקר ממאמרים עיתונאיים ומסמכים צבאיים. מאוחר יותר, התרחב התחום לחילוץ מתוך סוגים שונים של טקסט לא פורמלי, כמו בלוגים או תמלולי טקסט משיחות טלפון. מאז סוף שנות ה-90, קיים עניין רב ב-NER בתחומי ביולוגיה מולקולרית, ביואינפורמטיקה ועיבוד שפה טבעית רפואית. ה"ישויות" אותן התבקש המודל לחלץ בתחומים אלו, היו בעיקר שמות של גנים, תרופות וישויות כימיות.
כיום, אתגרים מרכזיים בפיתוח הענף הם בניית מודלים להתמודדות עם הקשרים מורכבים מבחינה לשונית, כמו טוויטר ושאילתות חיפוש (אשר פעמים רבות אינן נכתבות כמו משפט תקני לשונית). מאמצים נוספים נוגעים להפחתת התלות במאמן אנושי כדי להביא את המודל לתוצאות טובות.
ראו גם

אונומסטיקה
כריית טקסט
הערות שוליים

↑  
Elaine Marsh, Dennis Perzanowski, "MUC-7 Evaluation of IE Technology: Overview of Results", 29 April 1998 PDF
↑  MUC-07 Proceedings (Named Entity Tasks)
↑  Tjong Kim Sang, Erik F.; De Meulder, Fien (2003). Introduction to the CoNLL-2003 shared task: Language-independent named entity recognition. CoNLL.
↑  Named Entity Definition. Webknox.com. Retrieved on 2013-07-21.
↑  Krallinger, M; Leitner, F; Rabal, O; Vazquez, M; Oyarzabal, J; Valencia, A (2013). "Overview of the chemical compound and drug name recognition (CHEMDNER) task". Proceedings of the Fourth BioCreative Challenge Evaluation Workshop vol. 2. pp. 6–37. CiteSeerX 10.1.1.684.4118.
↑  Eiselt, Andreas; Figueroa, Alejandro (2013). A Two-Step Named Entity Recognizer for Open-Domain Search Queries. IJCNLP. pp. 829–833.
↑  Sekine's Extended Named Entity Hierarchy. Nlp.cs.nyu.edu. Retrieved on 2013-07-21.
| בינה מלאכותית |
| --- | --- | --- |
| כללי | מבחן טיורינג • היסטוריה של הבינה המלאכותית • ציר הזמן של בינה מלאכותית • התקדמות הבינה המלאכותית • אוריינות AI • סוכן תבוני • AI-שלמות מערכת מומחה • אסדרת בינה מלאכותית (בישראל) • בינה מלאכותית צרה • בינה חישובית • הסברתיות בינה מלאכותית • הפרדוקס של מורבק • סוכן תבוני • אתיקה של בינה מלאכותית |  |
| תחומים | עיבוד שפה טבעית • ראייה ממוחשבת • בינה מלאכותית יוצרת • אומנות בינה מלאכותית • בינה מלאכותית כללית (AGI) |  |
| סוגי למידת מכונה | מערכת לומדת • למידה מונחית • למידה בלתי מונחית • למידה עמוקה • למידת חיזוק • סיווג בייסיאני נאיבי • רשת בייסיאנית |  |
| אלגוריתמי למידת מכונה קלאסית | פרספטרון • עץ החלטה • מכונת וקטורים תומכים • Bag of words • אלגוריתם k-מרכזים • אלגוריתם מיקסום התוחלת • הורדת ממד • אלגוריתם שכן קרוב • יער אקראי  • Q-learning •‏ T-SNE •‏ Tf–idf • חיזוק גרדיאנט |  |
| למידה עמוקה | רשת עצבית מלאכותית • רשת זרימה קדימה • רשת עצבית רקורסיבית • פונקציית אקטיבציה • טרנספורמר • Attention •‏ GAN |  |
| עיבוד שפה טבעית | מודל שפה • שיכון מילים (אנ') • בלשנות חישובית • תרגום מכונה • חילוץ מידע (אנ') • ניתוח סנטימנט • זיהוי חלקי דיבר (אנ') • מערכת זיהוי דיבור • זיהוי ישויות • כריית טקסט • תיוג תפקידים סמנטי • Word2vec • מודל שפה גדול • GPT •‏ BERT (אנ') • מודל Bag-of-words (אנ') • יצירת טקסט בשפה טבעית (אנ') • מילת עצירה • ניתוח מחרוזות • Stemming (אנ') • למטיזציה (אנ') |  |
| יישומים לבינה מלאכותית (אנ') | צ'אטבוט • זיהוי דובר • זיהוי עצמים • זיהוי תבניות • עוזר וירטואלי • זיהוי תווים אופטי • מחולל תמונות • הזיות |  |
| מערכות בינה מלאכותית | אלייזה • ChatGPT •‏ DALL-E •‏ Midjourney •‏ Gemini • קלוד •‏ Perplexity •‏ SearchGPT •‏ GitHub Copilot • דיפ־פייק • סירי • Google Assistant • אמזון אלכסה • מיקרוסופט קופיילוט |  |
| סוגיות בטיחות בינה מלאכותית (אנ') | סכנה קיומית מבינה מלאכותית כללית • בינה מלאכותית חזקה • יישור בינה מלאכותית (אנ') • בקרת יכולות בינה מלאכותית (אנ') • בינה מלאכותית ידידותית (אנ') • התכנסות אינסטרומנטלית (אנ') • סינגולריות טכנולוגית • השתלטות הבינה המלאכותית |  |
| ספריות בשימוש נרחב | TensorFlow •‏ PyTorch •‏ Torch •‏ Hugging Face •‏ Keras •‏ spaCy (אנ') •‏ Caffe |  |
לקטגוריית הבינה המלאכותית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1260509737
חמול

חָמוּל הוא דמות מקראית, בנו השני והאחרון של פרץ בן יהודה ואחיו של חצרון. למשפחתו של חמול קראו משפחת החמולי.
שמו

השם חמול הוא, ככל הנראה, מן השורש ח-מ-ל. השם חמול הוא כנראה קיצור של שם תאופורי שצורתו היא חמוליה או חמולאל.
יש חוקרים הסוברים שחמול הוא קיצור של השם חמואל.
לפי פירוש שכל טוב מאת ר' מנחם בן שלמה על ספר בראשית, פרק מ"ו פסוק י"ב מקור השם הוא בכך שה' חמל על יהודה סבו, ונתן לו שני נכדים במקום בניו ער ואונן..
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק י"ב
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ה'
1 2 3  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ג
↑  ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק כ"א
↑  שכל טוב בראשית מ"ו י"ב, באתר על התורה
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זמן של אולי

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"זמן של אולי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית ירדנה ארזי. השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 2012, כסינגל שלא מתוך אלבום. בנוסף להצלחתו במצעדים השבועיים, הצליח השיר להיכנס אל המקום ה-11 במצעד השנתי של רשת ג', אשר התקיים בשנת 2013.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד של רשת ג', והשישי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יוסי גיספן, הולחן על ידי ניסים גיספן והופק על ידי דודו קומה. בחודש צאתו, סקר יוסי חרסונסקי את השיר בחיוב רב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
בעקבות הצלחתו של השיר, זכתה ארזי בשנת 2013, בתואר "זמרת השנה" מטעם רשת ג'.
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר, העלתה ירדנה ארזי לערוץ היוטיוב שלה ב-3 בדצמבר 2012, את האודיו הרשמי שלו, אשר מציג את עטיפתו של הסינגל. בהמשך, העלתה גם את הקליפ הרשמי שלו, אשר הופק על ידי NTE חברת התקיטים העצמאית של ארזי ובעלה נתן תומר.
בנוסף לכך, ביצעה ירדנה ארזי את השיר במסגרת התוכנית "פסקול ישראלי". ההופעה הועלתה לערוץ של כאן מוזיקה בשנת 2014.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012-13)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012-13)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012-13)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2012-13)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 11 |  |
הערות שוליים

↑  זמן של אולי, יוסי חרסונסקי
1 2 3 4  ירדנה ארזי זמן של אולי Yardena Arazi, נבדק ב-2019-09-27
1 2  תשע"ג – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  7.3.2013 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  אסף נבו, ‏שרית חדד מובילה, קטלין רייטר שנייה, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2012
↑  זמן של אולי - ביקורת
↑  ירדנה ארזי זמן של אולי קליפ Yardena Arazi, נבדק ב-2019-09-27
1 2  ירדנה ארזי - זמן של אולי, נבדק ב-2019-09-27
חץ הזמן

חץ הזמן הוא מושג המסמל את העובדה שכמעט כל התהליכים בפיזיקה ברמה המיקרוסקופית הם סימטריים בזמן, כלומר שהמשוואות המשמשות לתאר אותם זהות אם הופכים את כיוון הזמן, ואילו שברמה המקרוסקופית – יש כיוון אחד בלבד שבו הזמן זורם.
ברמה המקרוסקופית פועל החוק השני של התרמודינמיקה, או חוק האנטרופיה, שבאופן כללי הוא העיקרון שכמות חוסר הסדר במערכת סגורה תגדל עם הזמן. אם נשתמש בדוגמה מחיי היומיום, האנטרופיה של צלחת גדלה כאשר היא נשברת. כך שהאנטרופיה יכולה לשמש כ"חץ" המסמן את הכיוון שאליו הזמן נע. יש גם תהליכים אחרים שיכולים לשמש כחץ כזה – לדוגמה, ברמה המקרוסקופית, אנו רואים דברים כמו חיכוך, צמיגות ופיזור של אנרגיה, שכן הם יוצרים חץ זמן – ואילו ברמה המיקרוסקופית, כל האלמנטים האלה אינם קיימים.
חץ הזמן התרמודינמי

החוק השני של התרמודינמיקה מגדיר את חץ הזמן התרמודינמי ככיוון של גדילת כמות האנטרופיה. חץ זה מצוי בתופעות לא-הפיכות מוכרות רבות, כמו העובדה שחפצים מגיעים לעצירה בשל חיכוך, והאנרגיה הקינטית המסודרת מאוד של התנועה שלהם נהפכת לאנרגיה קינטית רנדומלית (כשכל האטומים פונים לכיוונים רנדומליים), הידועה יותר כחום, שהיא בעלת אנטרופיה גדולה יותר.
לרוב מקשרים זאת לחץ הזמן הקוסמי, שכן לפי תאוריית המפץ הגדול העכשווית, היקום בתחילה היה חם מאוד וקטן מאוד, כשהאנרגיה מפוזרת בצורה מסודרת בתוך שטח קטן, ובמשך הזמן היקום גדל והתקרר. לפיכך, ליקום עצמו יש חץ זמן תרמודינמי ברור למדי. אך עדיין לא ידוע מדוע המצב התחילתי של היקום היה כזה של אנטרופיה נמוכה, כלומר סדר גבוה. אם ההתפשטות הקוסמית תפסק ותתהפך בשל הכבידה, טמפרטורת היקום שוב תעלה, אך צפוי כי האנטרופיה תמשיך לגדול.
דוגמה לאי-הופכיות

יהי מצב שבו יש צנצנת גדולה עם שני נוזלים המופרדים זה מזה, לדוגמה צבע מצד אחד ומים מהצד השני. כאשר מסירים את ההפרדה בין שני הנוזלים, התנועה הרנדומלית של המולקולות תביא לכך שהם יהיו מעורבבים יותר ויותר ככל שהזמן עובר. אולם, לאחר שעורבבו, לא מסתבר כלל שהמים והצבע ייפרדו מעצמם באופן אקראי כפי שהם התערבבו.
עכשיו, נדמיין כי אנו חוזרים על הניסוי אך עם צנצנת קטנה מאוד ובה כמות קטנה מאוד של מולקולות – עשר, נניח. ייתכן, כי לאחר זמן קצר יחסית המולקולות ייפרדו זו מזו (לזמן קצר) באופן אקראי כך שכל מולקולות המים יהיו בצד אחד וכל מולקולות הצבע בצד השני.
אין זה בלתי אפשרי שגם בצנצנת הגדולה ההבדלה הזו תארע במקרה, אבל זה מאוד בלתי מסתבר, אפילו אם ניתן לניסוי את כל אורך-החיים של היקום. הנוזלים החלו במצב מסודר מאוד (של שני נוזלים מופרדים), והאנטרופיה שלהם, או אי הסדר שלהם, גדלה עם הזמן.
אם צופים בצנצנת הגדולה זמן קצר לאחר שהוסרה ההפרדה בין הנוזלים, נמצא כי היא מעורבת רק מעט. הגיוני יהיה לחשוב, כי הנוזל הגיע למצב הזה ללא התערבות מבחוץ מכיוון שהוא היה מסודר יותר בעבר, ויהיה פחות מסודר, או מעורבב יותר, בעתיד. המצב דומה ביחס ליקום – גם עליו אנו צופים ורואים בו חוסר סדר ברמה מסוימת, והגיוני להסיק כי הוא היה יותר מסודר בעבר ויהיה פחות מסודר בעתיד.
חץ הזמן הפסיכולוגי/תפיסתי

זהו חץ הזמן הברור ביותר בחוויה האנושית: אנו מרגישים כאילו אנו נעים מהעבר אל העתיד; אנו זוכרים וחווים את העבר ולא את העתיד. אך בגלל שפעולת המוח מורכבת מאוד ואינה מובנת כל צורכה, לא ברור הקשר בין חץ הזמן הפיזיקלי לבין חוויה זו. ייתכן כי למידה כיצד לגרום לתוצאות הרצויות לנו קבעה את החוויה הזו בתודעתנו.
יש גם שטענו שחץ הזמן כפי שאנו חווים אותו הוא השפעה של החוק השני של התרמודינמיקה על האבולוציה של המוח, כך שהחץ הפסיכולוגי מקורו בתרמודינמיקה. על מנת לזכור משהו, הזיכרון שלנו עובר ממצב לא-מסודר למצב מסודר יותר, או ממצב מסודר אחד לאחר. יש להוציא אנרגיה על מנת לבצע את שינוי המצבים הזה, ולהבטיח שהמצב החדש הוא הנכון, וכך חוסר הסדר בשאר היקום (מחוץ למוח שלנו) גדל. חוסר הסדר המתקבל תמיד גדול יותר מהסדר שמתקבל בזיכרון שלנו, ולכן חץ הזמן שעל פיו אנו זוכרים דברים הוא תמיד באותו הכיוון כמו זה של חוסר הסדר של היקום כולו.
חץ הזמן במקרה של הקרינה

גלים, מגלי רדיו לגלי קול לגלים באגם הנוצרים מזריקת אבן, מתפשטים החוצה מנקודת המוצא שלהם, אף שעל פי משוואת הגלים אפשר היה באותה הקלות להיות להפך – שהגלים יתכנסו לנקודה אחת. החץ הזה נהפך בניסויים שבהם יצרו גלים מתכנסים, כך שייתכן שחץ זה מתאים לחץ התרמודינמי בכך שהתנאים הנצרכים ליצירת גל מתכנס מצריכים סדר רב יותר מאשר התנאים לגל מוקרן.
חץ הזמן הסיבתי

חץ זמן זה מבטא את העובדה ש"סיבות מגיעות לפני תוצאות". יש שטוענים כי לא מדובר פה בחץ זמן אלא בעניין של הגדרה: אם חץ הזמן התרמודינמי היה הפוך, היינו מחשיבים את החלקים הפזורים על הרצפה כסיבה ואת כוס התה הקופצת לידינו כתוצאה.
חץ הזמן הקוונטי

אבולוציה קוואנטית נשלטת בידי משוואת שרדינגר, שהיא סימטרית ביחס לזמן, ועל ידי התמוטטות פונקציית הגל, שהיא לא-הופכית ביחס לזמן. מכיוון שהמנגנון של התמוטטות פונקציית הגל עדיין אינו ברור, לא ברור כיצד החץ הזה מתקשר לאחרים. אם כי ברמה המיקרוסקופית, ההתמוטטות אינה מגדילה או מקטינה את האנטרופיה, יש החושבים כי יש נטייה קלה לכיוון גדילת האנטרופיה, וכשהנטייה הזו מצטברת בתחומים מאקרוסקופיים - היא מתבטאת כחץ הזמן התרמודינמי. [דרוש מקור]
לקריאה נוספת

עמית הגר, זמן ואקראיות, הוצאת מפה, 2004.
שון קרול, מעולם ועד עתה, הוצאת מטר, 2013.
חמוטל סלובין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1967 (בת 57) כפר סבא, ישראל
 ענף מדעי:  מדעי המוח
 עיסוק:  חקר מערכת הראייה בשיטות אופטיות
 מקום לימודים:  תואר ראשון בביולוגיה, באוניברסיטה העברית  תואר שני במדעי הרפואה, אוניברסיטת באוניברסיטה העברית בירושלים  דוקטורט בנוירוביולוגיה במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית  פוסט דוקטורט בנוירוביולוגיה במחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן, ברחובות
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן
 בן זוג:  צביקה סלובין
 
חמוטל סלובין (נולדה ב-19 במרץ 1967; ח' באדר ב' תשכ"ז) היא מדענית מוח ונוירופיזיולוגית, העוסקת בחקר מערכת הראייה בשיטות אופטיות. סלובין, משמשת כפרופסור באוניברסיטת בר-אילן, במרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם גונדה, באתר המרכז הרב תחומי לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן. מחקריה מתמקדים בפיענוח של מנגנונים עצביים העומדים בבסיס תהליכי עיבוד מידע במערכת הראייה ותנועות עיניים, בתפישה ראייתית, שחזור של גירוי ראייתי מתוך הפעילות המוחית ובראייה מלאכותית.
ביוגרפיה

חמוטל סלובין נולדה בכפר סבא לנחמן ולאורית כהן, שניהם עובדים סוציאליים. בשנת 1977, כחלק מפרויקט של החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי, עברה להתגורר עם משפחתה ברובע היהודי בעיר העתיקה שבירושלים ולמדה בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית.
בשנת 1987, התגייסה לצה"ל ושירתה כמכי"ת טירוניות בחכ"ל וכמדריכת קרב מגע, עד שחרורה בשנת 1987.
לימודיה

בין השנים 1987–1990, השלימה תואר ראשון בביולוגיה מורחב בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. נכללה ברשימת הדיקאן בכל שלוש שנות התואר ובשנה הראשונה לתואר קיבלה את פרס דיקאן.
בין השנים 1991–1992, השלימה תואר שני במדעי הרפואה (כחלק מהמסלול לדוקטורט ישיר) במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, ירושלים. סלובין זכתה בפרס רקטור לתואר שני.
בין השנים 1992–1996, השלימה את לימודי התואר השלישי בנוירוביולוגיה במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, ירושלים. התיזה נעשתה בהנחיית פרופ' חגי ברגמן ופרופ' אילון ועדיה, בנושא מחלת פרקינסון.
1997–1999, עשתה פוסט-דוקטורט בנוירוביולוגיה אצל פרופ' עמירם גרינוולד במחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן ברחובות. נושא המחקר היה מדידה של פעילות מוחית בעזרת צבעי מתח.
2000-2004, המשיכה במחקר כעמיתת מחקר במעבדה של פרופ' עמירם גרינוולד.
תפקידים אקדמיים

בשנת 2004, מונתה למרצה במרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם גונדה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2010, מונתה למרצה בכירה ובשנת 2013, מונתה לפרופסור חבר.
בין השנים 2014 ל־2017, כיהנה כראשת התוכנית במדעי המוח באוניברסיטת בר-אילן.
מחקר

מחקרה של סלובין מתמקד בחקר מנגנונים עצביים בקליפת המוח הראייתית, שעומדים בבסיס של עיבוד מידע ראייתי, תפישה ראייתית וראייה מלאכותית. בנוסף, חוקרת סלובין את ההשפעה של תנועות העיניים על עיבוד מידע ראייתי.
במעבדה לדימות עצבי של סלובין, הסטודנטים שלה והיא, חוקרים שאלות מרכזיות בתהליכי עיבוד מידע במוח. אחת השאלות היא כיצד המוח מקודד מידע של גירויים ראייתיים פשוטים, המרכיבים ביחד תמונות טבעיות, כגון קווי מתאר ומשטחים של צבע או הארה. חשיפת המנגנונים העצביים לגירויים בסיסיים מאפשרת את חקר השאלה המהותית "כיצד המוח מקודד אובייקט ראייתי וכיצד הוא מצליח להפריד בינו לבין הרקע ובינו לבין אובייקטים אחרים".
כדי לענות על השאלות האלה, סלובין משתמשת בשילוב של שיטות אופטיות עם שיטות אלקטרו-פיזיולוגיות. שיטת הדימות המרכזית, היא שיטה ייחודית, המתבססת על צבענים מולקולאריים תלויי מתח. הצבענים הללו, הם מולקולות אורגניות קטנות המתמירות שינויים במתח הממברנה של תאי עצב לאותות פלואורסצנטים. שיטת דימות זו מאפשרת למדוד ברזולוציה גבוהה בזמן ובמרחב בו-זמנית את הפעילות העצבית מקליפת המוח והיא חושפת פעילות של רשתות עצביות במוח (2002). נכון להיום, ישנן שלוש מעבדות בעולם כולו, המיישמות שיטה זו באופן דומה - המעבדה לדימות עצבי של סלובין היא אחת מהן. בעזרת שיטה זו, הראתה סלובין, כי קידוד של אובייקט במערכת הראייה נעשה על ידי פעילות מוגברת של תאי עצב ואילו הרקע של האובייקט מקודד בפעילות עצבית מונחתת.
שאלה מרכזית נוספת במחקר, היא כיצד ניתן "לנחש" את הגירוי הוויזואלי מתוך הפעילות המוחית וכיצד ניתן לנסות לייצר פעילות מוחית בשיטות מלאכותיות (כגון גירוי חשמלי או גירוי אופטי), שיחקו פעילות מוחית שנגרמת על ידי גירוי ראייתי טבעי. במאמרים שפרסמה סלובין, ציינה כי ניתן לשחזר את הגירוי הוויזואלי של קווי מתאר בדיוק מרחבי גדול.
בנוסף חוקרת סלובין, סוגים שונים של תנועות עין והשפעתן על עיבוד מידע ראייתי במוח. במספר מאמרים שפרסמה, הראתה כי בעקבות תנועת עין קטנות המתרחשות בעת פיקסציה (מיקוד מבט) הנקראות מיקרוסקדות, הפעילות המוחית מראה חוסר יציבות הנוגד את התפישה הראייתית של שדה ראייה יציב בזמן תנועות עיניים.
נכון לשנת 2021, פרסמה סלובין מעל 40 מאמרים והנחתה כ-20 סטודנטים למאסטר ודוקטורט.
מחקר > פרסים והוקרות

| שנה | פרס/הוקרה |
| --- | --- |
1989: מלגת קיץ למצוינות של מחלקת המיקרוביולוגיה, בית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית.
1991: פרס רקטור, הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית.
1996: פרס המחקר לשנת 1996, על שם מקס פרוצ'ובניק, עבור המדור לביולוגיה. על ידי העמותה הישראלית לגרונטולוגיה.
1997: מלגה פוסט-דוקטורט של בית הספר פיינברג, מכון ויצמן.
2004: מלגת אלון למדענים צעירים מצטיינים
2007: פרס “Leon and Maria Taubenblatt" למצוינות במחקר רפואי
2011: 50 הנשים המשפיעות, ליידי גלובס
2012: פרס הנשיא למחקר המוח, אוניברסיטת בר-אילן
2017: 50 הנשים המשפיעות, ליידי גלובס.
סלובין זכתה במענקי מחקר, מקרנות תחרותיות ויוקרתיות ביניהם: ISF, GIF, BSF, The center for complexity, NIH, DIP, National Institute for Psychology