stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בודזנטין

| --- | --- |
סמל בודזנטיןסמל בודזנטין

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שוויינטוקז'יסקיה שוויינטוקז'יסקיה
 מחוז:  קיילצה
 שטח:  8.65 קמ"ר
 גובה:  287 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,156 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°56′N 20°57′E﻿ / ﻿50.933°N 20.950°E﻿ / 50.933; 20.950
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.bodzentyn.ugm.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבודזנטין(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבודזנטין(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה רגילה) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' של. לו. פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהבודזנטין(למפת פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה מוגדלת) קיילצה אוסטרובייץ שוויינטוקז'יסקי  סטרחוביצה סקרז'יסקו-קמיינה לודז' שלזיה לובלין פולין קטן פודקרפצקיה מזוביהבודזנטין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בודזנטין (בפולנית: ‏Bodzentynקובץ:Pl-Bodzentyn.ogg‏Ⓘ‏) היא עיירה במחוז קיילצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

בודזנטין נוסדה בשנת 1355, וקיבלה זכויות עיר בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. בהמשך המאה ה-14 בוצרה העיירה, ונבנתה בה טירה. בשנת 1410 שהה במקום ולדיסלב השני יגיילו בדרכו לקרב גרונוולד.
בשנת 1450 הוקמה במקום כנסייה גותית, והחל מהמאה ה-16 פעלו בעיירה ירידים שנתיים. בעקבות השתתפות תושבי המקום במרד ינואר בשנת 1869, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 1994.
יהודי בודזנטין

יהודים החלו להתיישב בעיירה בראשית המאה ה-19, והשתייכו תחילה לקהילת קיילצה. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-1,800 יהודים, כמחצית מסך תושביה.
בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות ציוניות, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הדתי, צעירי המזרחי ובית"ר. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-700 יהודים.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו העבירו אליה יהודים שגורשו מלודז', מפלוצק וממקומות נוספים. כמו כן, מונה בעיירה יודנרט, והוקם בה גטו.
עד אוגוסט 1940 הגיע מספר יהודי העיירה לכ-1,400, ואלו חויבו בביצוע עבודות כפייה בסביבת היישוב.
בספטמבר 1942 הועברו יהודי העיירה, יחד עם יהודי דלשיצ'ה הסמוכה ויישובים נוספים באזור, למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נספו כולם.
קורות יהודי העיירה תחת הכיבוש הגרמני מתוארים בספר "יומנו של דוד רובינוביץ'" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1964), המביא מכתביו של נער יהודי בן העיירה שנספה בטרבלינקה עם כל משפחתו.
שרידי בית העלמין היהודי בבודזנטין
ארווין קרשנר

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1923 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  27 בנובמבר 2010 (בגיל 87) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1952–2009 (כ־57 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  בית הספר לאמנות טיילר  אוניברסיטת טמפל  בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן לבמאי הטוב ביותר (1981)  פרס הוגו להצגה הדרמטית (1981) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארווין קרשנר (באנגלית: Irvin Kershner;‏ 29 באפריל 1923 – 27 בנובמבר 2010) היה במאי קולנוע יהודי-אמריקאי וידוע בעיקר כבמאי הסרטים "האימפריה מכה שנית", "רובוקופ 2" ו"לעולם אל תאמר לעולם לא".
רקע

קרשנר החל את דרכו בלימודי מוזיקה באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה ומאוחר יותר עבר לניו יורק, שם למד ציור אצל הצייר הנס הופמן. לאחר שסיים את לימודיו בניו יורק, נסע ללמוד צילום בלוס אנג'לס, שם החל גם את עיסוקו בקולנוע. קרשנר היה יהודי מלידה אך לא החזיק באמונה דתית ספציפית.
סרטיו

ב-1977 ביים את סרט הטלוויזיה "הפשיטה על אנטבה" לרשת NBC.
עבודתו הידועה ביותר כבמאי היא הסרט "האימפריה מכה שנית" משנת 1980. הסרט הוא המשך ישיר לסרט הראשון בסדרת מלחמת הכוכבים, "תקווה חדשה". לדברי קרשנר, שהיווה בחירה מפתיעה לתפקיד הבמאי משום שהיה מבוגר יחסית, כאשר שאל את מפיק הסרט ג'ורג' לוקאס מדוע בחר דווקא בו, ענה לו לוקאס: "אתה יודע כל מה שבמאי צריך לדעת על הוליווד, אבל אתה לא הוליווד בעצמך."
בנוסף לבימוי "האימפריה מכה שנית", ביים קרשנר גם את הסרטים "רובוקופ 2", "לעולם אל תאמר לעולם לא" וסרט טלוויזיה העוסק במבצע יונתן.
שנותיו האחרונות

בשנותיו האחרונות עסק קרשנר בצילום. הוא לקה בסרטן ריאות ולאחר כשלוש וחצי שנים נפטר בביתו בלוס אנג'לס, ב-27 בנובמבר 2010.
באבל (חברה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
  
 babble.cloud
 
באבל (באנגלית: Babble) היא חברת שירות טלפוניית אינטרנט בריטי. זו הייתה אחת מהקומרסיאליזציות הראשונות של טכנולוגיית ה-VoIP, שהופיעה בשנת 2004, כשישה חודשים לאחר שסקייפ פיתחה עניין בטלפוניה דרך האינטרנט. באבל פועלת ממשרדים בלונדון דוקלנדס, מערב לונדון והרטפורדשייר, והוא שירות המבוסס על SIP עם קשרי גומלין לרשת הטלפון הרגילה המאפשרת שיחות נכנסות ויוצאות מהרשת שלה.
באבל הושקה מחדש בשנת 2006 על ידי אלן האוויס וסיימון לואיס שקנו את השירות מחברת האם והחברה נשכרה בבורסת לונדון (BABO). החל משנת 2016 בראש החברה עומד מתיו פרקר. בשנת 2020 היא נרכשה על ידי Graphite Capital  תמורת 90 מיליון פאונד.
במהלך שנת 2021 החברה השלימה את הרחבה משמעותית של פעילותה תוך רכישת מספר חברות. כיום היא פעילה בתחום מחשוב ענן וסייבר.
הערות שוליים

↑  https://ldc.co.uk/news/ask-the-leader-matt-parker-chief-executive-babble/
↑  https://www.privateequitywire.co.uk/2020/11/10/291970/graphite-capital-acquires-babble-gbp90m-transaction
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0724 2465  LCCN: no2010019418  VIAF: 137379917   WorldCat (עם VIAF): 137379917 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "באבל (חברה)".
ארווין שולהוף

| --- | --- |

המלחין ארווין שולהוף עם הרקדנית מילצ'ה מאיירובה
 לידה:  8 ביוני 1894 פראג 
 פטירה:  18 באוגוסט 1942 (בגיל 48) וילצבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  Russian cemetery 
 מוקד פעילות:  ברנו, אוסטרבה 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה מיקרוטונאלית, מוזיקה קלאסית, ג'אז 
 שפה מועדפת:  צ'כית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 צאצאים:  פטר שולהוף 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארווין שוּלְהוֹף (בגרמנית: Erwin Schulhoff;‏ 8 ביוני 1894 – 18 באוגוסט 1942) היה מלחין ופסנתרן יהודי-גרמני.
ביוגרפיה

שולהוף נולד בפראג שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום צ'כיה) למשפחה יהודית-גרמנית. הוא היה אחת הדמויות המבריקות ביותר בדור של מוזיקאים אירופאים, שהקריירות המצליחות שלהם נקטעו בטרם עת עם עליית המשטר הנאצי בגרמניה. תרומותיהם של רבים מן המוזיקאים הללו, כולל שולהוף, נידונו מאז לשכחה במידה רבה, על אף חשיבותם ומרכזיותם בהתפתחות המוזיקה הקלאסית בשליש הראשון של המאה ה-20.
בנעוריו למד שולהוף הלחנה ופסנתר בפראג, וינה, לייפציג וקלן. בין מוריו היו קלוד דביסי, מקס רגר, וילי תרן ואחרים. אחרי מלחמת העולם הראשונה ניכרו הן בנגינתו והן בכתיבתו השפעותיהם האוונגרדיות של הג'אז והדאדאיזם. הוא היה אחד המלחינים הקלאסיים הראשונים באירופה שמצאו השראה במקצבים של מוזיקת הג'אז. שולהוף היה וירטואוז ידוע-שם בפסנתר ויצא למסעות ממושכים בגרמניה ואף מחוץ לגבולותיה, אל צרפת ואנגליה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 נתקל שולהוף בקשיים גוברים והולכים הן במישור האישי והן בזה המקצועי. יהדותו והשקפותיו הפוליטיות הקיצוניות הביאו לכך שהמשטר הנאצי סיווג את יצירותיו כ"מנוונות" והכניס אותן לרשימה השחורה. נאסר עליו להופיע ברסיטלים בגרמניה ויצירותיו לא הושמעו עוד בפומבי.
אהדתו המוצהרת לקומוניזם, שניכרה יותר ויותר ביצירותיו, סיבכה אותו בצרות גם בצ'כוסלובקיה. ב-1932 יצר גרסה מוזיקלית למניפסט הקומוניסטי (אופוס 82). בפראג, שם מצא מקלט, התקבל לעבודה כפסנתרן רדיו, אך משכורתו הספיקה בקושי לכיסוי הוצאות הקיום היומיומי ההכרחי. כאשר כבשו הנאצים את צ'כוסלובקיה ב-1939 נאלץ לנגן בשם בדוי. ב-1941 אישרה ברית המועצות את בקשתו לקבלת אזרחות, אך הוא נעצר ונשלח לכלא לפני שיכול היה לעזוב את צ'כוסלובקיה.
ביוני 1941 נשלח שולהוף למחנה הריכוז וולצבורג, סמוך לווייסנבורג, בוואריה. הוא מת ב-18 באוגוסט 1942 משחפת.
סגנון מוזיקלי

סגנונו של שולהוף עבר מספר תקופות נבדלות. ביצירותיו המוקדמות ניכרת השפעת מלחינים בני הדור הקודם, בהם דביסי, סקריאבין וריכרד שטראוס. בהמשך, בשלב הדאדא שלו, חיבר שולהוף מספר ניכר של יצירות שהכילו יסודות אבסורד; באלה בולטות "אין פוטורום" (מתוך "חמש תמונות" לפסנתר) - קטע דומם מתחילה ועד סיום, בנוי כולו מהפסקות, המקדים את "33'4 של ג'ון קייג' ביותר משלושים שנה. ליצירתו של שולהוף קדמה יצירתו של אלפונס אלה, "מרש אבל להלווייתו של איש חירש", שנכתבה בשנת 1897; אלא שבשונה מיצירותיהם של אלה וקייג', החיבור של שולהוף כתוב בפרטי פרטים רתמיים, ומשתמש בסימניות קצב מוזרות ובתבניות רתמיות מורכבות, אם כי דוממות.
תקופת הסגנון השלישית של שולהוף נמשכת מ-1923 בערך עד 1932. אלה היו שנותיו הפוריות ביותר כמלחין והיצירות שחוברו במהלך השנים האלה הן, ככלל, המבוצעות בתכיפות הגדולה ביותר מבין יצירותיו. דוגמאות ליצירות מן התקופה הזו הן "רביעיית המיתרים מס' 1" ו"חמישה קטעים לרביעיית מיתרים", המשלבות אוצר מילים מודרניסטי, יסודות נאו-קלאסיים, ג'אז ומקצבי מחול ממגוון מקורות ותרבויות. התקופה שחתמה את הקריירה שלו הוקדשה ליצירות שאפשר לסווגן כ"ריאליזם סוציאליסטי".
באופן כללי, המוזיקה של שולהוף עודנה מחוברת לטונליות המערבית, אף כי, בדומה לפרוקופייב ואחרים, הגישה הנלהבת, המתלהמת שביסוד המוזיקה שלו מעוטרת לעיתים קרובות בתרוצות של דיסוננס בוטה. תווי היכר אחרים המאפיינים את סגנון ההלחנה שלו הם שימוש בהרמוניות מודאליות, הרמוניות של קוורטות, מקצבי מחול וגישה חופשית יחסית לצורה. לשולהוף הייתה חשובה גם יצירתה של האסכולה הווינאית השנייה, אף כי הוא לא אימץ מעולם את שיטת שנים-עשר הטונים ככלי עבודה בהלחנתו. יצירותיו נחקרו על ידי המוזיקולוג הישראלי דוד ריד בלוך.
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של ארווין שולהוף באתר www.brikcius.com
↑  "Erwin Schulhoff: In Futurum". אורכב מ-המקור ב-2011-06-04. נבדק ב-2009-12-07.
↑  "Erwin Schulhoff: Czech Contemporary Composer". אורכב מ-המקור ב-2007-04-14. נבדק ב-2009-12-07.
↑  New Grove Dictionary of Music, 2nd ed.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267867405171  PLWABN: 9810606966805606  BIBSYS: 97031326  BNE: XX1116006  BnF: cb13899558p (data)  CANTIC: a12319144  CiNii: DA09610758  GND: 11910783X  ISNI: 0000 0001 2129 1255  LCCN: n81132048  LNB: 000129700  MusicBrainz: e2eb5293-00fb-40bb-92f4-3db07a229118  NDL: 001359551  NKC: jn19990209756  NLA: 50170988  NSK: 000426337  NTA: 074934953  RERO: 02-A003592663  SNAC: w6gr90np  SUDOC: 052642690  Trove: 1503745  VIAF: 39563213   WorldCat (עם VIAF): 39563213
ארווין קניג

| --- | --- |

צלף גרמני בסטלינגרד
 לידה:  המאה ה־20 
 פטירה:  1942 סטלינגרד, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  גרמניה הנאצית 
 השתייכות:  ורמאכט ורמאכט
 תקופת הפעילות:  עד ל-1942
 דרגה:   מיור
 תפקידים בשירות
 מפקד בית הספר לצלפים בצוסן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 
ארווין קניג (בגרמנית: Erwin König) היה צלף גרמני וקצין בוורמאכט, אשר התפרסם בזכות דו-קרב שערך עם הצלף הסובייטי המפורסם וסילי זייצב במהלך קרב סטלינגרד. הדו-קרב הסתיים במותו של קניג.
הדו-קרב מוזכר בזכרונותיו של זייצב, אולם אין לו אזכור במקורות גרמניים. אי לכך, חוקרים רבים מפקפקים באמינות הסיפור, ומטילים ספק בכך שאכן היה אדם בשם ארווין קניג.
הדו-קרב

וסילי זייצב מספר באוטוביוגרפיה שלו "סיפורו של צלף" (Записки снайпера) כי בעקבות חיסולים של קצינים גרמנים רבים בסטלינגרד בידי צוות הצלפים של זייצב, החליט הוורמאכט לשלוח את ארווין קניג להתעמת עמו. לפי זייצב, קניג היה מפקד בית הספר לצלפים בצוסן ונחשב לצלף הטוב ביותר של הוורמאכט.
זייצב מתאר באריכות את הדו-קרב בינו לבין קניג, שנמשך, לטענתו, שלושה ימים. לטענת זייצב, הוא הצליח לחסל את קניג בעזרת חברו הטוב קוליקוב. שניהם גילו שקניג מסתתר מאחורי יריעת ברזל מוקפת בלבנים שבורות בשטח המת שבין העמדות הגרמניות לאלו הסובייטיות. קוליקוב הרים לאוויר קסדה סובייטית, וקניג ירה בה. קניג היה סבור שפגע בזייצב, ויצא מהמסתור שלו כדי לבדוק את הגופה, וברגע זה ירה בו זייצב למוות.
זייצב לקח את הכוונת הטלסקופית מרובה המאוזר K98 של קניג והיא מוצגת כיום במוזיאון הכוחות המזוינים במוסקבה.
למרות שחוקרים מוקדמים כגון ויליאם קרייג קיבלו את סיפורו של זייצב, חוקרים מודרניים מטילים ספק באמינות הסיפור, ובעצם קיומו של ארווין קניג. ההיסטוריון פרנק אליס בספרו "קלחת סטלינגרד" מצביע על העובדה שהמקרה אינו נזכר באף מקור גרמני או סובייטי פרט לזיכרונותיו של זייצב. כמו כן, אין שום רישומים או ראיות העשויים להעיד על כך שאי פעם שירת בצבא הגרמני קצין בשם ארווין קניג. יתירה מזאת, עד 1943 כלל לא היה בצוסן בית ספר לצלפים. אליס מצביע גם על חוסר עקביות בדיווח של זייצב. בעוד שבכל זיכרונותיו זייצב ספציפי ומדויק מאוד באשר לתאריכים שבהם אירעו המאורעות שהוא מתאר, הוא לא מציין באיזה תאריך התרחש הקרב בינו לבין קניג. לבסוף הוא מצביע על מספר בעיות עובדתיות בתיאור הדו-קרב.
חרף הבעיות העובדתיות שבו, הסיפור זכה לפרסום רב והפך לחלק בלתי נפרד מהמיתוס שנוצר סביב זייצב. הדו-קרב בין קניג לזייצב הוא מרכז העלילה של הסרט "אויב בשער". בסרט זה מגלם את קניג אד האריס.
לקריאה נוספת

אנטוני ביוור, סטלינגרד, עמודים 169–171 (בגרסה העברית).
וסילי צ'ויקוב, המלחמה על סטלינגרד, עמודים 137–140 (בגרסה העברית).
Zaytsev, Vasily, Notes of a Russian Sniper, Frontline, 2009
Craig, William. Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad. Reader's Digest Press.
Frank Ellis, The Stalingrad Cauldron: Inside the Encirclement and Destruction of the 6th Army, Kansas, Univ Pr of Kansas, 2013
הערות שוליים

↑  Craig, William. Enemy at the Gates: The Battle for Stalingrad. Reader's Digest Press. p. 457.
ארצ'י שפ

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1937 (בן 87) פורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1960 
 מקום לימודים:  קולג' גודארד, אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט, תיכון ג'רמנטאון 
 סוגה:  ג'אז, ג'אז חופשי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  סקסופון, פסנתר
 חברת תקליטים:  אריסטה רקורדס, אנג'ה רקורדס, BYG Actuel, אימפולס רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'ון קולטריין, ססיל טיילור
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פריז VIII (2014)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לייז' (2009)  אמני הג'אז של NEA 
 www.archieshepp.org
 פרופיל ב-IMDb
 
ארצ'י שפ (באנגלית: Archie Shepp נולד ב-24 במאי 1937) הוא נגן סקסופון טנור אפרו-אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות יצירותיו החדשניות משנות השישים, כגון שיתופי הפעולה עם ג'ון קולטריין וססיל טיילור בג'אז החופשי, וכן מרכזיותו בסצנת הג'אז של ניו יורק. כמו כן, הוא התפרסם בגישתו האפרוצנטרית למוזיקה.
שפ הוא גם מחזאי. בין מחזותיו: "הקומוניסט" משנת 1960 ו"ליידי דיי: טרגדיה מוזיקלית" מ-1972. שתי ההצגות הופקו על ידי רוברט קלפין ומרכז התיאטרון של צ'לסי.
חייו

ארצ'י שפ נולד בפורט לודרדייל, פלורידה, אך גדל בפילדלפיה שבפנסילבניה. הוא למד פסנתר, סקסופון אלט וקלרינט לפני שהשתקע בטנור. אם כי לעיתים הוא עוד מנגן בפסנתר ובסקסופון אלט. בשנים 1955-1959 למד תיאטרון, תחום אותו נטש כמעט באופן מוחלט לטובת המוזיקה.
שפ ניגן מעט ג'אז לטיני לפני שהחל לעבוד בהרכב של פסנתרן האוונגרד ססיל טיילור. שפ מופיע בחמישה אלבומים של טיילור, ביניהם: Air, The World of Cecil Taylor ו-Cell Walk for Celeste.
בשנת 1962 החל להקליט כמוביל. שפ עסק ביצירות רבות פרי עטו של אורנט קולמן לפני שהצטרף לחמישייה החדשנית של ניו יורק (New York Contemporary Five). הערצתו לקולטריין הובילה לאלבום Four for Trane אותו הפיק קולטריין בעצמו. רוב היצירות באלבום הן יצירות של קולטריין שעובדו מחדש על ידי שפ ונגן הטרומבון רוסוול ראד(אנ').
שפ אף ניגן בהקלטות של אלבום המופת A Love Supreme, אך אף אחד מהקטעים בהם הופיע לא הגיע לאלבום המקורי. (בהוצאה המחודשת אפשר לשמוע קטע אחד שלו) מאוחר יותר הופיע שפ בשני אלבומים של קולטריין (Ascension (אנ') ואלבום ההופעה החיה New Thing at Newport(אנ')).
הקריירה של שפ המריאה, ובמקביל לנגינה עם גדולי המוזיקאים של התקופה, הוא התחיל להתעניין בפוליטיקה. במהלך סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים הוא היה אחד המוזיקאים הבולטים ביותר במאבק זכויות האדם של הקהילה האפרו אמריקאית. שפ הלחין נאומים של מלקולם אקס, כתב מוזיקה עם השפעה אפריקאית ברורה וב-1972 הוציא אלבום בשם Attica Blues (אנ') כתגובה למהומות בכלא אטיקה.
לאורך השנים שפ ניגן עם נגני ג'אז רבים והיה לאחת הפרסונות המרכזיות בג'אז. הוא ממשיך לנגן ולהופיע גם כיום.
ארל בויקינס

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1976 (בן 48) אוהיו שבקליבלנד
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.65 מטר
 מכללה:  מזרח מישיגן
 קבוצות כשחקן
 1998 - 1999   1999   1999   1999 - 2000   2000 - 2002   2002 - 2003   2003 - 2007   2007   2008   2008 - 2009   2009 - 2010   2010 - 2012   2012:  רוקפורד לייטנינג (CBA)   ניו ג'רזי נטס   קליבלנד קאבלירס   אורלנדו מג'יק   לוס אנג'לס קליפרס   גולדן סטייט ווריורס   דנוור נאגטס   מילווקי באקס   שארלוט בובקאטס   וירטוס בולוניה (איטליה)   וושינגטון ויזארדס   מילווקי באקס   יוסטון רוקטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות היורוצ'לנג' (2009)
ארל בויקינס (באנגלית: Earl Boykins; נולד ב-2 ביוני 1976 באוהיו, קליבלנד) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז. בויקינס, המתנשא לגובה 1.65 מטר בלבד, הוא השחקן השני הנמוך בהיסטורית ה-NBA אחרי מאגסי בוגס.
קריירה

בויקינס שיחק כדורסל בתיכון הקתולי המרכזי בקליבלנד. הוא שיחק במכללת מזרח מישיגן בשנים 1994-1998. בשנתיים הראשונות שלו בקבוצה זכה להיות בקבוצת ה-All-Mid-American Conference, ובשנתו השנייה היה בעל הממוצע השני בגובהו ב-NCAA עם 26.8 נקודות. מוביל עד היום את מכללת מזרח מישיגן באסיסטים עם 624. בנוסף זכה בויקינס בתואר פרנסיס פומרי נייסמית' לשנת 1998.
בויקינס לא נבחר בדראפט ה-NBA, ושיחק בעונת 1998-1999 בליגת ה-CBA. בין השנים 1998-2003 הוא לא מצא קבוצה קבועה, וחתם על חוזים קצרי טווח בניו ג'רזי נטס, קליבלנד קאבלירס, אורלנדו מג'יק, ובגולדן סטייט ווריורס.
מ-2003 עד 2007 בויקינס שיחק בדנוור נאגטס. בארבע השנים שלו בקבוצה, הוא שבר שני שיאים אישיים: בעונתו הראשונה מסר 4.5 אסיסטים בממוצע, ובעונתו הרביעית קלע 15.2 נקודות למשחק. בנוסף בויקינס קלע באותה עונה שיא קריירה של 32 נקודות בניצחון על דטרויט פיסטונס, והפך לשחקן הנמוך ביותר שקלע יותר מ-30 נקודות במשחק יחיד ב-NBA.
אחרי 31 משחקים בנאגטס עזב למילווקי באקס בה המשיך את יכולתו הטובה. בויקינס פתח בחמישייה 19 פעמים (יותר מכל הפעמים שפתח בחמישייה בכל הקבוצות האחרות ביחד), והשווה את שיאו האישי באסיסטים לעונה עם 4.5 בממוצע למשחק.
בעונת 2007-2008 עבר בויקינס לשארלוט בובקאטס. בבובקאטס לא הצליח בויקינס לשחזר את יכולתו הטובה מדנוור ומילווקי, וקלע בממוצע 5.1 נקודות בלבד.
בתחילת עונת 2008-2009 היה בויקינס שחקן חופשי, וחתם על חוזה לשנה אחת בקבוצת וירטוס בולוניה האיטלקית בה הרוויח 3.5 מיליון דולר (השכר הגבוה ביותר לשחקן כדורסל באיטליה בהיסטוריה). הוא שיחק ביורוצ'אלנג' (גביע האתגר) וקלע 14.4 נקודות ו-5.5 אסיסטים בממוצע. ב-26 בדצמבר 2009 הודיע יושב ראש וירטוס שבויקינס משוחרר מהקבוצה בעקבות עבירה על תקנות המשמעת של הקבוצה, אולם לאחר מספר ימים, חזר בו יושב ראש וירטוס מהודעתו, והודיע שבויקינס ימשיך בקבוצה. בסיום אותה עונה, עזב בויקינס את הקבוצה.
בנובמבר 2009 חתם בויקינס בוושינגטון ויזארדס לשנה אחת. באותה עונה, הושעו חבריו לקבוצה, גילברט ארינאס וג'וויראס קריטנטון, אשר שיחקו בעמדה זהה לבויקינס, דבר שהגדיל משמעותית את דקות המשחק להן זכה. בעונה זו קלע בויקינס 6.6 נקודות בממוצע. בנוסף קלע בויקינס סל ניצחון עם הבאזר נגד קבוצת וושינגטון ויזארדס.
ב-19 באוגוסט 2010 חתם בויקינס על חוזה לעונה אחת במילווקי באקס.
סטטיסטיקה בקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998/1999 | ניו ג'רזי | 5 | 0 | 10.2 | 476. | 200. | 000. | 8. | 1.2 | 2. | 0. | 4.2 |
| 1998/1999 | קליבלנד | 17 | 0 | 10.0 | 345. | 154. | 667. | .8 | 1.6 | 3. | 0. | 2.6 |
| 1999/2000 | אורלנדו | 1 | 0 | 8.0 | 750. | 000. | 000. | 1.0 | 3.0 | 0. | 0. | 6.0 |
| 1999/2000 | קליבלנד | 25 | 0 | 10.1 | 473. | 400. | 783. | 1.0 | 1.8 | 5. | 0. | 5.3 |
| 2000/2001 | קליפרס | 10 | 0 | 14.9 | 397. | 125. | 824. | 1.1 | 3.2 | 5. | 0. | 6.5 |
| 2001/2002 | קליפרס | 68 | 2 | 11.2 | 400. | 310. | 770. | .8 | 2.1 | 3. | 0. | 4.1 |
| 2002/2003 | גולדן סטייט | 68 | 0 | 19.4 | 429. | 377. | 865. | 1.3 | 3.3 | 6. | 1. | 8.8 |

| 2003/2004 | דנוור | 82 | 3 | 22.5 | 419. | 322. | 877. | 1.7 | 3.6 | 6. | 0. | 10.2 |
| 2004/2005 | דנוור | 82 | 5 | 26.4 | 413. | 337. | 921. | 1.7 | 4.5 | 9. | 2. | 12.4 |
| 2005/2006 | דנוור | 60 | 0 | 25.7 | 410. | 346. | 874. | 1.4 | 3.8 | 8. | 1. | 12.6 |
| 2006/2007 | דנוור | 31 | 4 | 28.3 | 413. | 373. | 908. | 2.0 | 4.3 | 8. | 1. | 15.2 |
| 2006/2007 | מילווקי | 35 | 19 | 33.0 | 427. | 419. | 886. | 2.2 | 4.5 | 9. | 0. | 14.0 |
| 2007/2008 | שארלוט | 36 | 0 | 16.0 | 355. | 318. | 831. | 9. | 2.7 | 4. | 0. | 5.1 |
| 2009/2010 | וושינגטון | 67 | 1 | 16.7 | 427. | 317. | 865. | 1.1 | 2.6 | 4. | 0. | 6.6 |
| 2010/2011 | מילווקי | 57 | 0 | 15.1 | .443 | .380 | .841 | 1.0 | 2.5 | .7 | .0 |  |
| 2011/2012 | יוסטון | 8 | 0 | 13.9 | 0.333 | 0.222 | 0.867 | 1.4 | 2.1 | 0.1 | 0.0 | 4.9 |
| קריירה |  | 652 | 34 | 19.9 | .417 | .348 | .876 | 1.3 | 3.2 | .6 | .0 | 8.9 |
סטטיסטיקה בקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | דנוור | 5 | 0 | 24.2 | 444. | 357. | 857. | 2.4 | 3.8 | 1.0 | 2. | 13.4 |
| 2004/2005 | דנוור | 5 | 1 | 30.4 | 397. | 000. | 895. | 1.0 | 3.8 | 8. | 2. | 14.2 |
| 2005/2006 | דנוור | 5 | 0 | 28.0 | 322. | 211. | 765. | 1.4 | 4.0 | 8. | 0. | 11.0 |

| קריירה |  | 15 | 1 | 27.5 | 389. | 225. | 837. | 1.6 | 3.9 | 9. | 1. | 12.9 |

1 2  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקה בקריירה > ביורוצ'אלנג'

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | וירטוס בולוניה | 14 | 14 | 33.1 | 480. | 417. | 813. | 3.1 | 5.5 | 1.2 | 1. | 14.4 |


בויקינס במדי וושינגטון ויזארדס
בודי מילר

סמואל בודי מילר (באנגלית: Samuel Bode Miller; נולד ב-12 באוקטובר 1977) הוא גולש אלפיני אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם, ופעמיים זכה בגביע העולם הכללי (2005 ו-2008) ובסך הכל זכה ב-33 תחרויות בגביע העולמי (7 בכל הזמנים). הוא הגולש האמריקאי הגבר המצליח ביותר בכל הזמנים. הוא אחד מחמישה גולשים בהיסטוריה שזכו בכל חמש התחרויות הגביע בעולמי.
מילר ידוע במזגו הסוער. ברעיון שנערך בינואר 2006 לתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" הוא הודה שפעמים רבות במהלך התחרויות הוא גלש במצב של שכרות.
ביוגרפיה

מילר נולד באיסטון שבניו המפשייר וגדל בקהילה קטנה סמוכה למקום הולדתו בפרנקוניה. בילדותו התגורר עם הוריו ושלושת אחיו בבקתה השוכנת ביער ללא חשמל, צנרת מים או טלפון.
חייו האישיים

מילר נשוי לשחקנית כדורעף חופים ודוגמנית מורגן בק ואב לבת ובן משתי נשים אחרות.
דירוג עונה בגביע העולם

| עונה | גיל | כללי | סלאלום | סלאלום ענק | סופר G | גלישה במורד | משולב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | 20 | 95 | — | 36 | — | — | — |
| 1999 | 21 | 38 | 23 | 23 | — | — | — |
| 2000 | 22 | 90 | — | 31 | 44 | — | — |
| 2001 | 23 | 42 | — | 15 | 34 | 55 | — |
| 2002 | 24 | 4 | 2 | 7 | 49 | — | 4 |
| 2003 | 25 | 2 | 17 | 2 | 12 | 13 | 1 |
| 2004 | 26 | 4 | 5 | 1 | 25 | 23 | 1 |
| 2005 | 27 | 1 | 15 | 2 | 1 | 2 | — |
| 2006 | 28 | 3 | 32 | 9 | 10 | 5 | 2 |
| 2007 | 29 | 4 | 55 | 6 | 1 | 8 | 28 |
| 2008 | 30 | 1 | 29 | 13 | 8 | 2 | 1 |
| 2009 | 31 | 15 | 16 | 35 | 27 | 7 | — |
| 2010 | 32 | 20 | 43 | — | 18 | 17 | 5 |
| 2011 | 33 | 14 | — | 24 | 14 | 12 | 22 |
| 2012 | 34 | 15 | 53 | 31 | 16 | 5 | 16 |
| 2013 | 35 | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה |
| 2014 | 36 | 8 | 49 | 22 | 5 | 8 | 16 |
אסי דומב

אסף (אסי) דומב (נולד ב-27 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
קריירה ככדורגלן

דומב החל את הקריירה במכבי נתניה, בה שיחק במשך 5 עונות החל מעונת 1991/1992. בקיץ 1996 עבר לבית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה באליפות באותה עונה. בסיום העונה עבר להפועל תל אביב, בה שיחק במשך עונה, שאחריה חזר לקדנציה נוספת בבית"ר. בין השנים 2000–2006 שיחק במדי הפועל תל אביב, עם הפסקה של עונה בה שיחק במועדון ספורט אשדוד. ב-2002 זכה עם הפועל תל אביב בגביע הטוטו, וכן היה שותף להישג השיא של הקבוצה בגביע אופ"א, עת הגיעה עד רבע הגמר. בעונתו האחרונה במועדון זכה עמה בגביע המדינה.
לאחר שעזב את הפועל תל אביב בפעם האחרונה שיחק בבני יהודה, ואת עונת 2008/2009 החל דומב בהכח עמידר רמת גן אך ב-19 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה ובינואר 2009 חתם ביריבה העירונית הפועל רמת גן וסייע לה להעפיל בתום העונה לליגת העל. בעונתו האחרונה בקריירה רשם 13 הופעות במדי הפועל רמת גן בליגת העל, וב-13 בפברואר 2010 ערך את משחקו האחרון בקריירה, מול מכבי תל אביב.
ב-17 ביוני 1997 ערך דומב את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. בסך הכל רשם דומב 3 הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-12 באוקטובר 2002, במשחק מול נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2004.