stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויטוס קויאוכיצוק
הערות שוליים

↑  "Government of Greenland, Members of the Cabinet".
↑  "The Honourable Vittus Qujaukitsoq".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 551163706783129421403   WorldCat (עם VIAF): 551163706783129421403
הר אלכסייב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  972 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי סקוט 
 קואורדינטות:  67°27′S 50°33′E﻿ / ﻿67.45°S 50.55°E﻿ / -67.45; 50.55
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אלכסייב(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אלכסייב
 
הר אלכסייב (באנגלית: Mount Alekseyev) הוא הר בהרי סקוט, בארץ אנדרבי, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 11 קילומטרים צפונית-מזרחית לרכסי מקנוטון.
גובהו של ההר 927 מטרים מעל פני הים והוא ההר ה-4,237 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על יד משלחת החקר האנטארקטית הסובייטית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1961–1962.
ההר נקרא על שמו של א. ד. אלקסייב (A.D. Alekseyev), טייס קוטב סובייטי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
| הרי סקוט |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | מקנוטון |  |
| הרים | אלכסייב • ברוקלסבי • ג'ורג' • גידינגס • דבנהאם • מקלנן • סימפסון |  |
| נונאטאקים | נונאטאקי פרוב • נונאטאק אובלאצ'נאיה |  |
| גבעות ומשטחי סלע | גבעות האוורד • סלע וורד |  |
הרצל לילנבלום

ערך זה עוסק באלבום. אם התכוונתם למוזיאון, ראו .
הרצל לילנבלום הוא אלבום הסולו ה-14 (ה-13 בעברית) של הזמר-יוצר שלום חנוך, בשיתוף המוזיקאים משה לוי ואלי מגן, שיצא באפריל 2021. תמיר מוסקט הצטרף כמפיק וכמתופף לקראת סוף תהליך החזרות. חלק הארי של האלבום הוקלט חי בסלון ביתו של שלום חנוך.
לאלבום קדם סינגל, "שלטון", אך מבין שירי האלבום עצמו אף שיר לא יצא כסינגל. חלק מהשירים בוצעו קודם לפרסומם באלבום במופעי "יציאה" על ידי חנוך ולוי.
זהו האלבום הראשון של שלום חנוך שלא יצא בפורמט CD, אלא רק במדיה הדיגיטלית ובתקליט ויניל.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך (למעט "למה שלא נתחלק" - מילים: מאיר אריאל ושלום חנוך).
| הרצל לילנבלום> מס' | הרצל לילנבלום> שם | הרצל לילנבלום> משך | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  | הרצל לילנבלום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הרצל לילנבלום  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | קרני השמש והגשם  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | שחור לבן  | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אחת  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | לקרוע את ים סוף  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מכאן עד הקצה  | 4:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | שלום  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | אז לא ידענו  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | למה שלא נתחלק  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 25 שנה  | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | חצי חבר  | 2:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | הזמן עובר  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:39 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

שלום חנוך - עיבודים, הפקה מוזיקלית, שירה וגיטרה אקוסטית
משה לוי - עיבודים, הפקה מוזיקלית, פסנתר, אקורדיון, פנדר רודס, אורגן המונד, קלווינט, סינתיסייזר וקולות
אלי מגן - עיבודים, הפקה מוזיקלית, שירה וקונטרבס
תמיר מוסקט - תופים, כלי הקשה וסמפלר, מיקס ("הרצל לילנבלום")
רומי חנוך - קולות
הערות שוליים

↑  שלום חנוך מוציא אלבום חדש עם משה לוי ואלי מגן: "הרצל לילינבלום", באתר וואלה, 26 באפריל 2021
| שלום חנוך |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | Shalom‏ (1971) • אדם בתוך עצמו (1977) • חתונה לבנה (1981) • על פני האדמה (1983) • מחכים למשיח (1985) • רק בן אדם (1988) • בגלגול הזה (1991) • א-לי-מות (1994) • ערב ערב (1997) • אור ישראלי (2003) • שלום חנוך (2009) • המקרה והטעות (2015) • זום (2016) • הרצל לילנבלום (2021) |  |
| עם אריק איינשטיין | שבלול (1970) • פלסטלינה (1970) • מוסקט (1999) • מחוברים: שבלול ופלסטלינה (2011) |  |
| עם השלושרים | השלושרים (1969) • היושבת בשורה הראשונה / פגישה לאין קץ (1970) • זה לא יכול להיות / תסתכל אלוהים ותראה  (1970) |  |
| עם תמוז | סוף עונת התפוזים (1976) |  |
| אלבומי הופעה | בהופעה חיה (1978) • אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת (1979) • שלום חנוך בהופעה - רומן אמיתי (1989) • יציאה (עם משה לוי) (2004) • שלמה ארצי ושלום חנוך בקיסריה (2005) • 4 תחנות (2011) • יציאה 2 (עם משה לוי) (2012) |  |
| אוספים ומארזים | לא יכול לישון עכשיו (1992) • משירי שלום חנוך (1995) הקופסה (2004) • המיטב (2006) • האלבומים המקוריים (2013) |  |
התעמלות אירובית

צוות מתעמלים אירוביים מבצע פירמידה
התעמלות אירובית היא אחת מענפי ההתעמלות. זהו ספורט תחרותי שמקורה בפעילות אירובית מסורתית, בה המתעמלים נדרשים לבצע דפוסי תנועה אירובית מורכבים, ברציפות ועוצמה גבוהה עם תיאום מדויק למוזיקה. על התרגיל להוכיח תנועה רציפה ומדייקת בשילוב תרגילי גמישות, כוח, אלמנטים אקרובטים ופרמידות מתחום ההתעמלות האקרובטית. הענף אינו ספורט אולימפי.
היסטוריה

מקורו של הענף בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, אז נערכו תחרויות לאומיות ראשונות בענף. בשנת 1995, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות הכירה בהתעמלות אירובית כענף התעמלות ומאותה השנה נערכות אליפויות עולם בענף. מאז שנת 1997, נכלל הענף במשחקי העולם, והחל משנת 1999 מתקיימות אליפויות אירופה בענף אשר נערכות אחת לשנתיים.
חוקי התחרות

אורך המשטח עליו מופיעים המתעמלים הוא 7 מטרים בקטגוריית הצעירים ו-10 מטרים לבוגרים.
חוקי התחרות > סוגי צוותים

בהתעמלות האירובית 7 קטגוריות:
בודדים - בנים
בודדות - בנות
זוגות - בן + בת
שלישיות - סוגי שילוב של בנים ובנות
קבוצות - כל שילוב של בנים ובנות
אירובי דאנס - שילוב בנים ובנות
אירובי מדרגה - שילוב בנים ובנות
חוקי התחרות > שיטת ניקוד

בתחרות, קיימות דרישות ספציפיות לגבי התלבושת, מספר אלמנטים שיבוצעו כל ידי המתעמלים, מספר ההקפצות בתרגיל, מספר האלמנטים שבוצעו על הקרקע ועוד.
כל הופעה נשפטת בשלושה תחומים: אמנותיות, דרגת קושי ואיכות הביצוע. צוות השופטים נותן ניקוד ומשכלל את הציונים על התרגיל. במידה וקיים תיקו בן המתחרים בציון המשוכלל, ציון איכות הביצוע הגבוה ביותר הוא המכריע.
חוקי התחרות > אירובי תחת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

תחרויות התעמלות אירובית נערכות על ידיה התאחדות ההתעמלות הבינלאומית שהסדירה חוקה, שיטת ניקוד ומסדירה את כל חוקי התחרות. ב-1995, קיבלה ההתאחדות את ההתעמלות האירובית כענף התעמלות חדש ותחרותי. הספורט הפך למאורגן, וההתאחדות הסדירה קורסי שופטים ומאמנים וכן קיימה את אליפות העולם בהתעמלות אירובית, בפעם הראשונה בעיר פריז שבצרפת.
מטרת הענף היא להיכלל ברשימת ענפי הספורט האולימפיים.
ראו גם

התעמלות
התעמלות מכשירים
טרמפולינה
פעילות אירובית
לקריאה נוספת

התעמלות אירובית באתר איגוד ההתעמלות בישראל
התעמלות אירובית באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית
הערות שוליים

↑  איגוד ההתעמלות, באתר www.gym.org.il
↑  FIG. "AEROBIC GYMNASTICS". FIG - AEROBIC GYMNASTICS.
ויטוס ברינג

ערך זה עוסק במגלה ארצות וקצין ממוצא דני בצי הרוסי הקיסרי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

שחזור דיוקנו של ויטוס ברינג במוזיאון העירוני של הורסנס, דנמרק.
 לידה:  5 באוגוסט 1681 הורסנס, דנמרק-נורווגיה 
 פטירה:  19 בדצמבר 1741 (בגיל 60) אי ברינג בים ברינג
 לאום:  דני שפעל בשירות רוסיה
 בן או בת זוג:  Anna Bering 
 תקופת הפעילות:  1725–1741 (כ־16 שנים)
 מספר מסעות:  3
 גילויים בולטים:  ים ברינג מצר ברינג, איים בים ברינג
 אזורים שחקר:  חופי צפון אסיה
 חתימה:   
 ויטוס ברינג באתר PBS
 
ויטוס יוהנסן ברינג (בדנית: Vitus Jonassen Bering, ברוסית גם: Иван Иванович Беринг – איוואן איוואנוביץ' ברינג; 5 באוגוסט 1681 – 19 בדצמבר 1741) היה יורד ים דני שפעל בשירות רוסיה. על שמו נקראים מצר ברינג המפריד בין אסיה לאמריקה הצפונית, ים ברינג שמדרום לו, האי ברינג (אנ') – הגדול באיי קומנדור (שאף הם נקראים על שמו של ה"קומנדור" ויטוס ברינג שגילה אותם ב-1741) שבים ברינג, ממזרח לחצי האי קמצ'טקה ועוד.
ויטוס ברינג נולד בהורסנס שבדנמרק באוגוסט 1681. בשנת 1703 התנדב לצי הרוסי הקיסרי ושירת בצי הבלטי.
בשנת 1724 מונה לראש משלחת מחקר שהייתה צריכה לצאת דרך היבשה לחצי האי קמצ'טקה שבצפון מזרח סיביר, משם לרדת אל הים ולחפש את הגשר שחיבר (כך האמינו) בין אמריקה הצפונית לאסיה. מסעו של ברינג נמשך זמן רב, יותר משלוש שנים. כשהגיע ברינג עם משלחתו לקמצ'טקה, הוא בנה ספינה, ובשנת 1728 שט בה לכיוון צפון מזרח ואחר כך צפונה, ועבר במצר שמפריד בין אסיה לאמריקה הצפונית שנקרא כיום על שמו (אף על פי שהתגלה כבר קודם על ידי מגלה אחר). מסע זה הוכיח שאסיה ואמריקה הצפונית אינן מחוברות, אך הוא לא היה מודע לגודל התגלית, משום שהערפל מנע ממנו לראות יבשה מצד זה או זה.
בשנת 1730 חזר ברינג לסנקט פטרסבורג שברוסיה, דיווח שלא עלה בידו לברר אם אסיה ואמריקה מחוברות או מופרדות, והכין עוד משלחת, שעימה התכוון לצאת לכיוון אלסקה. הקיסרית הרוסית אנה הורתה לו לצאת למסע שני בסיביר. המשלחת הצפונית הגדולה (1733–1742) הייתה פרויקט מחקר בקנה מידה גדול, עם כמעט 1,000 משתתפים, שנחלקו לשבע משלחות נפרדות שכל אחת נוהלה בנפרד. המטרה הכוללת הייתה למפות את הגבולות המזרחיים של סיביר ואת קו החוף של צפון אמריקה, וכן לתעד את הבוטניקה, האתנוגרפיה והאסטרונומיה של האזורים. לאחר עוד מסע יבשתי מפרך, הגיע ברינג בפעם השנייה בחייו לחצי האי קמצ'טקה במזרח סיביר. הפעם היה לו צוות גדול יותר, שכלל גם את המדען הגרמני גאורג וילהלם סטלר, שגילה מספר תגליות בוטניות וזואולוגיות במהלך המסע. יום אחד ראה ברינג רכס הרים גבוה וחוף מפורץ, ובכך גילה את אלסקה שביבשת אמריקה. הוא לא הגיע לאלסקה בגלל מזג האוויר הקשה, שגרם לרבים מאנשי צוותו לחלות. הים הסוער הדף את ספינתו מערבה לחופי קמצ'טקה, ושם, באי הנושא כיום את שמו, מת ב-19 בדצמבר 1741.
הערות שוליים

↑  Francesc Bailón, Dire Straits: Bering's deadly exploration of the Pacific, NATIONAL GEOGRAPHIC, ‏8-1-2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258403905171  PLWABN: 9810605883605606  BIBSYS: 2002846  BNE: XX1666548  BnF: cb11955697z (data)  GND: 118656163  ISNI: 0000 0000 7358 6496  KulturNav: 3141f294-d41c-403f-9548-04eb1ee16311  LCCN: n50007501  LNB: 000123438  NDL: 00620358  NKC: jn20000700158  NLA: 59856868  NSK: 000138103  NTA: 070277834  RERO: 02-A010051166  SELIBR: 178000  SNAC: w65m8qkx  SUDOC: 027537757  S2AuthorId: 1479033654  Trove: 1819849  VIAF: 4938639   WorldCat (עם VIAF): 4938639 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דנים ובנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר אלמר (אנטארקטיקה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,775 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס סנטינל 
 קואורדינטות:  77°35′00″S 86°09′00″W﻿ / ﻿77.5833°S 86.15°W﻿ / -77.5833; -86.15
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אלמר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אלמר
 
הר אלמר או הר אולמר (באנגלית: Mount Ulmer) הוא הר נישא במזרח רכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם כ-3 קילומטרים צפונית להר וושברן שברמות גרומשין.
ההר נישא מעל קרחון ויצ'ה שממזרח לו, וקרחון ניוקאמר שממערב לו.
גובהו של ההר 2,775 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה על ידי לינקולן אלזוורת', במהלך הטיסה חוצת-אנטארקטיקה שלו ב-23 בנובמבר 1935.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי אלזוורת' אשר קרא להר "הר מרי לואיז אלמר" (Mount Mary Louise Ulmer) על שמה של אשתו.
ההר זוהה מחדש תוך השוואת תצלומי האוויר שצילם אלזוורת' עם תצלומי האוויר שצילם צי ארצות הברית בשנת 1959, והשם שנתן לו אלזוורת' ניתן לו בשנית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
הקונסיירז'רי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר, טירה 
 מיקום:  הרובע הראשון של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מפעיל:  Centre des monuments nationaux 
 מבקרים בשנה:  455,910 (נכון ל־2019)
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית, התחייה הגותית 
 קואורדינטות:  48°51′23″N 2°20′44″E﻿ / ﻿48.856388888889°N 2.3455555555556°E﻿ / 48.856388888889; 2.3455555555556
 www.paris-conciergerie.fr
  (למפת פריז מוגדלת) הקונסיירז'רי(למפת פריז רגילה) הקונסיירז'רי
 
הקונסיירז'רי, ומאחור קתדרלת נוטרדאם
היכל הצדק בשנת 1858
מראה פנורמי של הקונסיירז'רי על גדות נהר הסן
אולם נושאי הנשק
חצר הנשים בקונסיירז'רי
הקונסיירז'רי (בצרפתית:  Conciergerie) הוא אחד השרידים המרכזים מארמון הסיטה (Palais de la Cité), שהיה מקום מושבו של הכס המלכותי הצרפתי מהמאה העשירית ועד המאה ה-14. כיום, במקום הארמון שוכן היכל הצדק של פריז במבנה שנמשך לאורך רציף האורלוז' (Quai de l’Horloge) באיל דה לה סיטה שברובע הראשון של פריז.
חלק מהארמון הוסב לבית סוהר בשנת 1370, לאחר שננטש על ידי שארל החמישי ויורשיו. בית הסוהר שכן בקומת הקרקע של המבנה בצמוד לרציף האורלוז' ושני המגדלים שבו; הקומה שמעליהם נשמרה עבור הפרלמנט. בית הסוהר של הקונסיירז'רי נחשב בזמן שלטון הטרור כמקום ההמתנה להוצאה להורג. מעטים יצאו ממנו לחופשי. המלכה מארי אנטואנט נאסרה בו בשנת 1793 לפני שהוצאה להורג.
האתר ההיסטורי נשמר כיום על ידי המרכז הלאומי למונומנטים, שהופקד עליו בצו מ-2 באפריל 2008.
ניתן להגיע לקונסיירז'רי דרך תחנות המטרו: סיטה, סן-מישל ושאטלה.
מקור השם קונסיירז'רי

המילה קונסיירזרי מציינת ראשית את מקום מגורי השוער (בצרפתית: concierge - קוֹנְסְיֶירְז'), ובמובן רחב יותר, את בית הסוהר שבו מוחזקים האסורים. השוער היה הממונה על הארמון המלכותי וכן על הנרות (בצרפתית: cierges) שבעזרתם הוא הואר. גם כיום, בבתי דירות רבים הקונסיירז' הוא השוער והאחראי על האחזקה.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הארמון העירוני היה מקום מושבם של רוזני פריז. בארמון זה התגורר המלך אודו הראשון. איג קאפה הקים בשטחו את היכל הקורייה רז'י (Curia Regis, המועצה המלכותית) ושיכן בו מגוון מהשירותים האדמיניסטרטיביים שלו. רובר השני שיפץ את המבנה בתקופת שלטונו.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > סן-לואי

סן-לואי (לואי התשיעי) בנה במקום את כנסיית סנט שאפל בין השנים 1242 ל-1248. בחלקו הצפוני ארמונו של סן-לואי השיק לנהר הסן במבנה יחיד, שנקרא "החדר על המים", שהיה אגף של מגדל "בומבק" (Bon-bec), וקיבל את שמו משום שבו נמצא החדר שבו בוצעו ה"חקירות" (העינויים) שהפיקו וידויים מהמעונים.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > פיליפ הרביעי

פיליפ הרביעי, "היפה", בנה מחדש את הארמון. העבודות הסתיימו בשנת 1313 בעזרתו של אנגרר דה מריני. פיליפ הרביעי הורה לבנות גם את האולמות הגותיים הגבוהים של הקונסיירז'רי, שהם השרידים היחידים של הארמון הישן שנותרו עד ימינו. פיליפ ביקש להפקיע ולהשתלט על מובלעות שהיו בשטח המלכותי.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > פיליפ הרביעי > אולם המשמר

חדר המשמר נבנה בסביבות שנת 1310 ושימש כחדר ההמתנה בקומת הקרקע של החדר הגדול.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > פיליפ הרביעי > החדר הגדול

החדר הגדול היה החדר שבו נהג המלך לישון את שנת הצדק (lits de justice) שלו ובו נכלל גם חדר אירוח. הסעודות הוגשו על שולחן שיש שחור (ממנו נותר זכר בקונסיירז'רי). היה זה חדר גדול מידות שנתמך על ידי שורת עמודים.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > פיליפ הרביעי > אולם נושאי הנשק

אולם נושאי הנשק (La salle des Gens d’armes) היה חדר האוכל של המשרתים החמושים.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > ז'אן השני

סביב שנת 1350 הקים ז'אן השני בפינת ארמון הסיטה את הפוויליון המרובע של המטבחים שייעד עבור "פשוטי" ארמון המלך. ארבע הגזוזטראות המערביות של חדר השורים בודדו משאר החדר בעזרת קירות ומוטות. במטבח זה הוכנו ארוחות למסיבות מלכותיות שבהן השתתפו מאלפיים ועד לשלושת אלפים אורחים.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > ז'אן השני > מגדל השעון

ז'אן השני הקים מגדל בפינה הצפון-מזרחית של הארמון, שנקרא "מגדל השעון" (בצרפתית: tour de l’Horloge), ובו הותקן השעון הציבורי הראשון בצרפת בסביבות שנת 1371. השעון הוחלף בשנת 1585, בתקופת כהונתו של אנרי השלישי, בשעונו של ז'רמן פילון, שנותר מאז על כנו.
ב-22 בפברואר 1358 אסף אטיין מרסל, מנהיג הסוחרים של פריז שמילא תפקיד המקביל לראש עיריית פריז, כ-3,000 איש ועלה אל ארמון המלך, פרץ בכוח אל לשכת המלך ורצח שני מרשלים לעיני יורש העצר, שארל מנורמנדי, לימים שארל החמישי.
היסטוריה: מהארמון העירוני לקונסיירז'רי > שארל החמישי

שארל החמישי החליט לנטוש את ארמון הסיטה לטובת אוטל סן-פול.
הקונסיירז'רי בזמן המהפכה הצרפתית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הרתאל

הרתל או הרתאל (হরতাল בבנגלית;  हड़ताल בהינדי; ہڑتال באורדו; ഹർത്താൽ במלאיאלאם) היא מילה לצורת שביתות בהודו, פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה ומלזיה במהלכן נסגרים חנויות ודוכנים ומוטל חרם על מוצרים זרים.
הביטוי שבא מן השפה הגוג'ראטית (har – “הכל” ו tal(a) – “לסגור”) הוכנס לשימוש רחב על ידי גנדי שנולד בגוג'ראט. השביתה הייתה לכלי בתנועת העצמאות ההודית כנגד השליטים הבריטים במחצית הראשונה של המאה ה-20 והייתה לשביתה כללית עם סגירת חנויות ומחסנים.
לאחר עצמאות הודו הכלי הזה משמש את המפלגות והציבור ההודי בהבעת התנגדות להחלטת הממשל הלא פופולרית או לא חוקית וכולל סגירת מקומות עבודה, משרדים, בתי משפט ולפעמים אף סגירת בתי הספר. כמו כן זו הייתה צורת הבעת צער על מותו של אנשי ציבור ומנהיגים ואות אבל לאחר אסונות גדולים.
בפקיסטן ובנגלדש זהו כלי פוליטי מוכר לתביעות פוליטיות. בסרי לנקה המילה מתייחסת בעיקר להרתאל ציילון שהתרחש ב-1953. היא עדיין מתארת את האירועים המתרחשים בצפון ומזרח האי. הרתאלים עדיין נערכים בהודו, בנגלדש ופקיסטן. בהודו יש למילה משמעות הומוריסטית של הימנעות מעבודה.
במלייזיה המושג מתייחס לשביתות בשנות ה-40 עד ה-60 של המאה ה-20 כמו הרתאל כלל מלזי ב-1947 והרתאל פיננג ב-1967.
הערות שוליים

↑  http://www.sundayobserver.lk/2003/08/10/fea04.html A 'hartal' not a revolution !
ויגו, רוזן רוזנבורג

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1893 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  4 בינואר 1970 (בגיל 76) Ebeltoft, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקום קבורה:  קתדרלת רוסקילדה 
 בן או בת זוג:  Eleanor Margaret Green (10 ביוני 1924–?) 
 פרסים והוקרה
 מסדר הפיל (1911)  המסדר המלכותי של השרפים (1952)  מפקד גבוה של מסדר דנבורג (1968) 
 
הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג (בדנית: Prins Viggo, Greve af Rosenborg;‏ 25 בדצמבר 1893 – 4 בינואר 1970) היה נסיך דני. בנם הצעיר של ולדמר, נסיך דנמרק ומארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). הוא היה גם נכדו הצעיר ביותר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה

הנסיך ויגו נולד ב-25 בדצמבר 1893 בארמון הצהוב, בית עירוני מהמאה ה-18, סמוך למתחם ארמון אמליינבורג בקופנהגן. הוא היה בנם הרביעי של ולדמר, נסיך דנמרק ואשתו מארי, נסיכת אורליאן (1865–1909). אביו היה בנם הצעיר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל, ואמו הייתה בתם הבכורה של הנסיך רובר, דוכס שארטר ופרנסואז, נסיכת אורליאן. נישואי הוריו היו אמורים להיות שידוך פוליטי.
בעת נישואיהם סיכמו שני הוריו שבניהם יגודלו כלותרנים, ואילו בנותיהם כקתוליות, ואכן ארבעת בניהם חונכו כלותרנים, ואילו בתם מרגרט, נסיכת דנמרק הייתה הנסיכה הדנית הראשונה מתקופת הרפורמציה שהייתה קתולית.
ללא אישורו החוקי של המלך הדני, נישא ויגו לאלינור מרגרט גרין (1895–3 ביולי 1966) בניו יורק ב-10 ביוני 1924.
כמקובל בבית המלוכה הדני, עם נישואיו לפשוטת העם ויתר ויגו על מקומו בקו הירושה של דנמרק לכתר, והפסיד את תואר נסיך דנמרק, ואת התואר של הוד מלכותו. עם אישורו של המלך, הוא קיבל את התואר "הנסיך ויגו, רוזן רוזנבורג" ואת התואר הוד מעלתו ב-21 בדצמבר 1923. אף על פי שהתואר נעשה תורשתי עבור כל צאצאיו הלגיטימיים בקו הגברי, תואר הנסיך הוגבל לעצמו ולאשתו בלבד (כלומר "הנסיך והנסיכה ויגו" וכו'). לזוג לא היו ילדים.
הנסיך ויגו מת באבלטופט בשנת 1970.
ויגו קמפמן

ויגו אולפרט פישר קמפמן (בדנית: Viggo Olfert Fischer Kampmann; ‏21 ביולי 1910 – 3 ביוני 1976) היה ראש ממשלת דנמרק בשנים 1960–1962.
ביוגרפיה

קמפמן נולד בפרדריקסברג שבדנמרק. ב-1934 סיים לימודים לתואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה באוניברסיטת קופנהגן. עבד בשירות המדינה בארצו ובשנים 1938 עד 1948 שימש כמזכיר ועדת המיסים הממשלתית. במקביל היה מזכיר ועדת השרים לענייני כספים.
בימי הכיבוש הגרמני של דנמרק במלחמת העולם השנייה היה קמפמן פעיל בשורות המחתרת הדנית.
לאחר המלחמה עבד בנציבות המיסים הדנית. היה יושב ראש המזכירות הכלכלית של ממשלת דנמרק ויושב ועדת התקציבים הממלכתית.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ב-1953 נבחר קמפמן לראשונה לפרלמנט של דנמרק בשורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
כיהן כשר האוצר במשך כחודש בשנת 1950 ושוב משנת 1953 ועד 1960. בתפקידו זה מילא תפקיד פעיל בקבלת חוק הפנסיות הלאומי בשנת 1956.
לאחר מותו של ראש הממשלה הנס כריסטיאן הנסן בא קמפמן במקומו. כיהן כראש ממשלת דנמרק וכמנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מה-19 בפברואר 1960. לאחר הבחירות הכלליות בדנמרק ב-1960 הרכיב ממשלת מיעוט.
תפקודו של קמפמן כראש ממשלה נפגע עקב הפרעה דו-קוטבית ממנה סבל. מדי פעם היה נוטה לשתיית אלכוהול ונעדר מתפקידו במשך ימים. כלי התקשורת בארצו לא פרסמו תופעות אלו.
ב-3 בספטמבר 1962 פרש קמפמן מתפקיד ראש הממשלה ומנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לאחר שלקה במספר התקפי לב. במקומו מונה לראש ממשלה שר החוץ בממשלתו יאנס אוטו קראג.
לאחר פרישתו שימש כפרשן פוליטי וכראש נציבות הקבילות על העיתונות בדנמרק.
קמפמן נפטר ב-3 ביוני 1976, בגיל 65.
קמפמן וישראל

בינואר 1962 ערך קמפמן ביקור בן שישה ימים בישראל. היה זה ביקור ראשון בישראל של אישיות דנית בכירה ובמהלכו הועלתה על נס הצלת יהודי דנמרק מהשמדה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הריני כפרת משכבו

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת קידושין, דף ל"א, עמוד ב'
 משנה תורה:  הלכות ממרים, פרק ו', הלכה ה'
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן ר"מ, סעיף ט'
 
הריני כפרת משכבו (לעיתים בראשי תיבות: הכ"מ) הוא ביטוי עברי מתקופת התנאים, שנאמר ביחס של כבוד לנפטר. במקורו הוא נאמר כחלק ממצוות כיבוד אב ואם בשנה הראשונה שלאחר פטירתם.
מקור ומשמעות

בתלמוד מובאת ברייתא שמגדירה את מצוות כיבוד אב ואם:
תנו רבנן: מכבדו בחייו ומכבדו במותו. ...במותו כיצד? היה אומר דבר שמועה מפיו, לא יאמר: 'כך אמר אבא', אלא: 'כך אמר אבא מרי הריני כפרת משכבו'. והני מילי תוך שנים עשר חדש, מכאן ואילך אומר: 'זכרונו לברכה לחיי העולם הבא'.
משמעות המילה כפרה היא מחילה על עוונות. בדרך כלל הכפרה נעשית על ידי עונשים הבאים על האדם עצמו, כמובא במשנה, שם נאמר על אדם העומד להיהרג במיתת בית דין:
ואם אינו יודע להתוודות אומרים לו: אמור, תהא מיתתי כפרה על כל עוונותי.
במשנה קיים גם אזכור של "כפרה" כאשר אדם אומר שהוא יהיה כפרת חברו:
רבי ישמעאל אומר, בני ישראל, אני כפרתן, הרי הן כאשכרוע, לא שחורים ולא לבנים, אלא בינוניים.
וכן מצאנו במדרש שהמתים זקוקים לכפרה:
הכהנים אומרים כפר לעמך ישראל... כפר לעמך, אלו החיים, אשר פדית, אלו המתים, מגיד שהמתים צריכים כפרה...
לפי יסודות אלה מפרשים הערוך ורש"י שכוונת הביטוי היא שהבן אומר שהוא מקבל על עצמו את העונשים שראויים לבוא על אביו המנוח. לעומת זאת יש שפירשו שהכוונה היא שהבן אומר "הלוואי והייתי יכול לכפר ולמנוע את פטירת האב, והייתה נפשי תחת נפשו".
פירוש שלישי הוא שמותו של המנוח יהא לי כפרה.
פרטי הלכה > לאחר שנים עשר חודש

בברייתא נאמר שיש לומר "הריני כפרת משכבו" בשנים עשר החודשים הסמוכים לפטירה, ולאחר מכן יש לומר "זכרונו לברכה לחיי העולם הבא". רש"י מסביר שלאחר שנים עשר חודש כבר קיבל הנפטר מה שקיבל, כיון שאין משפט רשעי ישראל בגיהנם אלא שנים עשר חודש. לפי דברים אלה כתב הש"ך שאין לומר "הריני כפרת משכבו" לאחר שנים עשר חודש. לעומת זאת יש שהוכיחו מדברי ריש לקיש "הריני כפרת רבי חייא ובניו", שמותר לומר את הביטוי "הריני כפרת", גם לאחר שנים עשר חודש.
פרטי הלכה > על אמו

הרמ"א מביא את דברי מהרי"ל שגם כשמזכיר את שם אמו אומר "הריני כפרת משכבה". ויש אומרים שזה נוהג רק כשמזכיר מנהגים טובים שנהגה.
פרטי הלכה > על רבו המובהק

הרשב"ץ כותב שיש לומר "הריני כפרת משכבו" גם על רב מובהק. הוא לומד זאת בקל וחומר: אם אומר כך על אביו שהביאו לחיי העולם הזה, קל וחומר שיאמר כך על רבו שהביאו לחיי העולם הבא. הוא כותב שראה מחברי ספרים בדורות שלפניו שהשתמשו בביטוי זה ביחס לרבותיהם.
ראו גם

כפרה עליך
הערות שוליים

↑  ראו בערך "כד" בשם המורה של מגנצא
↑  רש"י, מסכת קידושין, דף ל"א, עמוד ב', ד"ה הריני כפרת משכבו
↑  כך כתבו גם הר"ן (על הרי"ף בקידושין דף יג עמוד א בדפי הרי"ף), והנימוקי יוסף (בקידושין דף לא עמוד א)
↑  ראו למשל: הרב ברוך ישר, תורת חיים - לאב ולבן, עמ' קעט
↑  מובא בשיטת הקדמונים פירוש קדמון ב למסכת סוכה, דף יט עמוד ב
↑  ראו רש"י, מסכת קידושין, דף ל"א, עמוד ב', ד"ה מכאן ואילך על פי משנה, מסכת עדיות, פרק ב', משנה י'
↑  ראו ש"ך על שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ר"מ, סעיף י"ב ס"ק י"ג. וראו בטורי זהב שם על ההבדל בין אמירת הקדיש, שנוהגים להפסיק אותה כבר לאחר י"א חודשים, לבין אמירת "הריני כפרת משכבו" שנאמרת י"ב חודשים
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ', עמוד א' ובהגהת היעב"ץ בסוכה: "ולחבה יתרה נודעת לרבי חייא ובניו אמר כך, אף שבודאי היה זמן רב אחריו. דוק ותשכח".
↑  ראו ילקוט יוסף הלכות ביקור חולים ואבלות, סימן לט סעיף ד ובהערה. ייתכן שהדבר קשור לפרשנות למשמעות הביטוי, שאין מדובר על כפרת עוונות הנפטר. וראו בשו"ת ישכיל עבדי (חלק ח, יו"ד סימן לא) שכתב לדייק מההבדל בלשון הברייתא, שבתחילת דבריה אמרה שלא יזכיר את שם אביו סתם, אלא יאמר "הריני כפרת משכבו", ואילו בסוף דבריה לא אמרה מה אין לומר, אלא רק אמרה שיאמר "זכרונו לברכה", ומכאן שמותר לו לומר גם "הריני כפרת משכבו", אלא שאינו צריך לומר זאת ודי אם יאמר "זכרונו לברכה".
↑  בהגהה לשולחן ערוך, יורה דעה, סימן ר"מ, סעיף ט'
↑  ראו ילקוט יוסף אבלות סימן לט סעיף ג
↑  ראו שו"ת תשב"ץ חלק א סימן קכב. הקל וחומר הזה מופיע בעניין אחר בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ג, עמוד א'
ויגדיס מואי סקארסטיין

| --- | --- |

סקארסטיין, 2006
 לידה:  24 בדצמבר 1946 (בת 77) לבנגר, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 השכלה:  אוניברסיטת אוסלו 
 תפקיד:  National librarian of Norway (2004–2014) 
 
ויגדיס מואי סקארסטיין (בנורווגית: Vigdis Moe Skarstein; נולדה ב-24 בדצמבר 1946) היא ספרנית נורווגית.