stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לונסטון
היסטוריה

האירופאים הראשונים להגיע לאזור היו מתיו פלינדרס וג'ורג' בס שנשלחו לחקור את האפשרות שקיים מצר ים בין אוסטרליה לבין ארץ ון דימן (כיום טסמניה). הם נחתו בפורט דאלרימפל (Port Dalrymple) על שפך נהר תמר, 40 ק"מ מצפון-מערב ללונסטון.
ההתיישבות המשמעותית הראשונה באזור הייתה ב-1804 כאשר חיל מצב בריטי התמקם במקום בו ניצבת כיום העיירה ג'ורג'טאון, 50 ק"מ מצפון-מערב ללנוסטון. כמה שבועות לאחר מבן הועבר הבסיס לעברו השני של הנהר למקום בו ניצבת היום העיירה יורקטאון ושנה לאחר מכן הם עברו למיקומם הסופי במקום בו ניצבת היום לונסטון.
מלכתחילה נקרא היישוב פטרסוניה (Patersonia) על שמו של לוטננט קולונל ויליאם פטרסון שהיה מפקד חיל המצב, אך פטרסון עצמו שינה את שם היישוב ללונסטון לכבודו של מושל ניו סאות' ויילס פיליפ גידלי קינג (Philip Gidley King) שנולד בלונסטון שבקורנוול. שמו של פטרסון, שלאחר מכן כיהן כסגן מושל טסמניה, הונצח בכפר קטן מצפון-מערב ללונסטון בשם פטרסוניה.
ב-1827 מנתה אוכלוסייתה של לונסטון 2,000 תושבים היא נעשתה מרכז לייצור, בעיקר של התוצרת החקלאית של חלקה הצפוני של טסמניה. בתי מלון קטנים ומבשלות בירה החלו לצוץ בה בשנות העשרים של המאה ה-19 ובשנות השלושים נבנו בתי מלון גדולים יותר. במלונות אלה נוסדו מועדוני ספורט, קבוצות פוליטיות, כנסיות ובתי ספר. כמו כן היו המלונות מרכז חיי התרבות של העיירה עד אשר נבנו בה תיאטראות.
בשנות השבעים של המאה ה-19 התגלו בסביבותיה של לונסטון מרבצי מתכות יקרות, בעיקר זהב ובדיל. העיר החלה לשגשג ובשני העשורים הבאים היא הפכה מעיירה קטנה למרכז עירוני חשוב. ב-1889 הייתה לונסטון לעיר השנייה בטסמניה, לאחר הובארט, שהוכרזה כעיר.
גאוגרפיה

לונסטון שוכנת בעמק נהר תמר בצפון טסמניה. העמק נוצר על ידי כוחות געשיים ועל ידי קרחונים לפני כ-10 מיליון שנים. העיר שוכנת במרחק של 45 ק"מ מדרום למצר בס כשהעיר הקרובה ביותר אליה היא דוונפורט, במרחק של כ-100 ק"מ. הטופוגרפיה של לונסטון משלבת רכסים תלולים, שהיו בעבר מיוערים בצפיפות, עם אזורים מישוריים, שהיו בעבר ביצות. כתוצאה מכך, אזורים מסוימים בעיר נתונים למצבים של תנועת בלית ואזורים אחרים סובלים מניקוז גרוע ומשיטפונות. הטופוגרפיה של האזור לא מסייעת לאיכות האוויר בעיר, עקב תופעת ה אינוורסיה.
בשנים האחרונות השתפרה איכות האוויר בלונסטון. התברר כי 73% מזיהום האוויר בעונת החורף, נובעים מחימום הבתים באמצעות עצים ורק 8% מפליטת העשן מהרכבים. בשנות התשעים כ-60% ממשקי הבית השתמשו בתנורי עצים בהשוואה ל-25-30% כיום. חורף 2008 היה הראשון בו נמדדה רמת זיהום אוויר הנמוכה מ-PM10 מאז החלו במדידות ב-1997.
לונסטון שוכנת על מקום התמזגותם של נהר אסק הדרומי ונהר אסק הצפוני היוצרים את נהר תמר. הנהר משמש לצורכי ספנות מסחרית ולצורכי פנאי. בעבר היה נמלה של לונסטון ממוקם במרכזה וספינות שהגיעו מהים היו מפליגות עד לרציפים שבעיר. כיום הנמל שמשרת את העיר ממוקם על שפך נהר תמר, 40 ק"מ במורד הזרם.
מאז שנות השישים של המאה העשרים מוגנת לונסטון על ידי מערכת של סוללות. הסיבה לכך היא היותם של חלקים גדולים של העיר בשטחים המועדים לשיטפונות. השיטפון הרציני האחרון אירע ב-1929. בשיטפון זה יותר מ-4000 תושבי לונסטון נותרו חסרי בית תוך לילה אחד. בשנים אחרונות פועלות הרשויות להרחיב את מערכת הסכרים מתוך חשש לשיטפון נרחב שעלול להגיע.
אדריכלות

רבים מהבניינים של מרכז העיר נבנו במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מבנים שנבנו בסגנון ויקטוריאני ובסיגונון ג'ורג'יאני, (כולל בית הכנסת של העיר שהיה פעיל בין השנים 1844–1871 ולתקופה קצרה בשנות השלושים של המאה ה-20), יחד עם מבנים בסגנון אר דקו, יוצרים אווירה מיוחדת של עירוב תקופות וסגנונות. מבנים בסגנון ברוטליסטי, המצויים כיום כמעט בכל עיר, כמעט ולא קיימים בלונסטון. מצב זה נובע ממדיניות מכוונת של רשויות התכנון העירוניות. באזורים מסוימים, כמו במרכז העיר, נאסר לבנות בניינים שגובהם עולה על חמש קומות.
כלכלה

יחד עם היותה מרכז אזורי גדול למסחר קמעונאי, לונסטון היא גם מרכז שירותים ראשי לכל צפון טסמניה. העיר היא משכנו של קמפוס של אוניברסיטת טסמניה ושל המכללה הימית של אוסטרליה. ענפי המחצבים והתעשייה בה מצומצמים.
לונסטון היא מרכז לענפי החקלאות והמרעה. באופן מסורתי הענף החקלאי המרכזי הוא גידול תפוחים. בשנים האחרונות הדגש עבר לגידול הגפנים. כמו כן העיר היא מרכז למסחר הצמר בצפון מזרח טסמניה.
כמו ערים רבות בטסמניה, לונסטון היא מרכז תיירות אזורי, עם יותר מ-400,000 תיירים הפוקדים אותה בשנה, נתון שנמצא במגמת גידול בשנים האחרונות.
בניין הדואר
אלברט הול
רחוב בלנוסטון
כנסייה קתולית
כנסייה אנגליקנית
בית הכנסת של לונסטון (היה פעיל בין השנים 1844–1871 ולתקופה קצרה בשנות השלושים של המאה ה-20. כיום מוחזק על ידי אגודת הנאמנות הלאומית של אוסטרליה (National Trust of Australia)
ערים תאומות

יפן איקדה, יפן.
ארצות הברית נאפה, קליפורניה, ארצות הברית.
הרפובליקה העממית של סין טאי-יואן, הרפובליקה העממית של סין.
הערות שוליים

↑  לונסטון במפקד 2011
↑  מתוך אתר מועצת העיר
↑  "Launceston topography and meteorology". State of the Environment (SoE) Tasmania.
↑  "Air quality for Launceston and the Tamar Valley". Launceston City Council. Archived from the original on 10 October 2007.
↑  "History of Air Quality in Launceston". Launceston City Council. Archived from the original on 23 July 2008.
↑  "LCC compulsorily acquires land for flood levee project". Australian Broadcasting Corporation. Retrieved 1 November 2008.
↑  "$20m blow-out in Launceston levee costs". The Examiner. Retrieved 3 July 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552734805171  GND: 4362990-8  LCCN: n82010612  MusicBrainz: 7aba3f7c-76ff-4638-8683-34b230390163  VIAF: 131365815   WorldCat (עם VIAF): 131365815
מגדיר חדש לצמחי ישראל

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  מיכאל זהרי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרי ארץ ישראל
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1976
 מספר עמודים:  540
 עורך:  דוד הלר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002716652, 001905103, 002591160, 002626882, 001878896, 001145554
מגדיר חדש לצמחי ישראל של מיכאל זהרי הוא מגדיר צמחים שנועד "להדריך את הציבור שעניין לו בהכרת טבע הארץ וצמחייתה" – כלשון ההקדמה לספר. הספר הוא מהדורה חדשה של "המגדיר לצמחי ארץ ישראל" מאת אלכסנדר איג, מיכאל זהרי ונעמי פינברון, שיצא לאור ב-1931 והיה בידי שוחריה של צמחיית ארץ ישראל במשך 40 שנה. המגדיר כולל את צמחי ארץ ישראל וכן את הצמחים שלא היו כלולים במגדיר הקודם, הצמחים הגדלים באזורים הבאים: הרי החרמון, רמת הגולן וחצי האי סיני.
מבואות כלליים

המבואות הכלליים של המגדיר כוללים פרק על מושגים על עולם הצומח וכן מבט על הצמחייה והצומח של הארץ. הפרק הוא מבוא בנושא צמחיית ארץ ישראל. בפרק נדונים הנושאים הבאים:
תולדות החקירה של צמחיית הארץ
קווי האופי וצורות החיים של הצמחייה
ההבדל בין צמחי הבר לבין צמחי התרבות
על ה"אזרחים" ו"זרים" בעולם הצמחים
האדם והצמחים מאז ועד עתה
האופי הפיטוגאוגרפי של צמחיית הארץ
המעונות של צמחי הארץ
פרקים נוספים

פרק הוראות שימוש במגדיר כולל את הנושאים הבאים:
הוראות לחובבים ולחוקרים מתחילים
הדרה והוראות לשימוש נכון במפתחות
מבנה הצמח, צילום וביאור קיצורים
על פלורול ומונוגרפיות הנוגעות לצמחיית אזורינו
מפתחות לזיהוי המשפחות, הסוגים והמינים
כמו כן, המגדיר עצמו מחולק בצורה ההירארכית הבאה:
מערכות הצומח
השרכניים
חשופי הזרע
מכוסי הזרע
מחלקת הדו-פסיגיים
מחלקת החד- פסיגיים
הערות שוליים

↑  שם הספר באנגלית: A New Analytical Flora of Israel
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדים (כתב עת)

| --- | --- |

עמוד השער של "מגדים"
 תדירות:  1-2 בשנה
 סוגה:  כתב עת מקצועי
 מו"ל:  המכללה האקדמית הרצוג, תבונות 
 תאריכי הופעה:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל 
 ISSN:  0334-8814
 
מגדים הוא ביטאון לענייני מקרא היוצא לאור על ידי הוצאת תבונות של המכללה האקדמית הרצוג. כתב-העת, הרואה אור פעם-פעמיים בשנה, הוא אחד מכתבי-העת העבריים הפעילים הבודדים שמוקדשים רובם ככולם למאמרים העוסקים בהיבטים שונים של התנ"ך (יחד עם "בית מקרא" ו"שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום").
"מגדים" התחיל לצאת לאור בשנת 1986, ועד לשנת 2016 הופיעו חמישים וששה גיליונות ובהם 359 מאמרים. העורך הראשי (נכון לשנת תשע"ו) הוא ד"ר יושי פרג'ון, ולצידו עורכים הרב ד"ר אברהם שמאע והרב יובל שרלו. עם חברי המערכת הרחבה נמנים פרופ' יוסף עופר מן המחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן; פרופ' יהונתן יעקבס, פרופ' אליהו עסיס, דיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן; הרב יעקב מדן ראש ישיבת הר עציון; הרב ד"ר יואל בן נון, ואישים אחרים מהציונות הדתית. בין הכותבים ל"מגדים" - חוקרי מקרא, מרצי המכללות וסטודנטים מתקדמים, בעיקר מישיבת הר עציון, ממכללת הרצוג ומשלוחותיה.
הקו המנחה של "מגדים" הוא שמירה על האיזון בין רמה אקדמית נאותה מחד ופניה לציבור אמוני משכיל מאידך. אי-לכך, הנושאים הפופולריים ביותר של מאמרי כתב-העת הם ניתוח ספרותי של התנ"ך והפרשנות היהודית למקרא, המאפשרים אימוץ גישות מחקריות ללא הצורך להתמודד עם סוגיות טעונות כמו תורת התעודות. המאמרים המתפרסמים ב"מגדים" עוברים ביקורת עמיתים ועריכה קפדניות, שנועדו לשמור על הרמה הגבוהה של כתב העת. כתב העת מוכר ככתב עת שפיט.
רובם הגדול של מאמרי מגדים (52 הגיליונות הראשונים), הועלו לאתר של הוצאת תבונות והם זמינים לקריאה ללא תשלום.
ביקורת

על אף המאמץ להימנע מסוגיות מחקריות הסותרות את עיקרי האמונה הדתית, הפך כתב-העת (לצד המכללה והישיבה שהוא מייצג) למטרת התקפתם של אישים מן הציבור החרדי לאומי ("חרד"לי"). אחד משיאי המחלוקת אירע בשנת תשס"ב, בוויכוח שזכה לכינוי "תנ"ך בגובה העיניים".
ביקורת נוספת שהובעה נגד כתב-העת נוגעת להסתמכות מצומצמת מדי של חלק מכותביו על ספרות מחקר לועזית.
הערות שוליים

↑  מגדים, אודות כתב העת, באתר מכללת הרצוג
↑  רשימת כתבי עת שפיטים בעברית על פי הות"ת, מעודכן לינואר 2020.
מאוריסיניו (כדורגל חופים)

מאוריסיו פריירה בראז דה אוליביירה (בפורטוגזית: Mauricio Pereira Braz de Oliveira; נולד ב-9 בדצמבר 1989), המוכר יותר בשם מאוריסיניו (בפורטוגזית: Mauricinho) הוא כדורגלן חופים ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת ברזיל בכדורגל חופים.
קריירה

מאוריסיניו החל לשחק כדורגל בשנת 2010; הוא נצפה על ידי אגדת כדורגל החופים המקומית, ג'וניור נגאו, כששיחק עם חבריו בחוף קופקבנה ולבסוף הוזמן לשחק עבור מועדון כדורגל החופים הברזילאי, ואסקו דה גאמה.
הוא זומן לסגל הנבחרת הברזילאית בשנת 2012. מאוריסיניו הגיע לשיא הקריירה שלו בשנת 2017, כאשר הוא נבחר על ידי שחקנים ומאמנים בענף זה לשחקן הטוב ביותר בעולם. באותה השנה, הוא נבחר לשחקן השני הטוב ביותר במסגרת גביע העולם בכדורגל חופים אשר התקיימה באיי בהאמה. כמו כן, הוא היה הכובש המצטיין בענף כדורגל החופים של אותה השנה לאחר שכבש 54 שערים בכל המסגרות.
בנוסף לכך שהוא שיחק עבור ואסקו דה גאמה וזכה עימה בגביע ליברטדורס, מאוריסיניו שיחק עבור מספר מועדוני כדורגל חופים בזירה האירופית. בשנת 2017, הוא הצטרף לבראגה הפורטוגלית ומיד נחל עימה הצלחה, כשזכה בגביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים לאחר ניצחון בגמר על ארתור מיוזיק האוקראינית. שנה לאחר מכן, הוא הצטרף לענקית כדורגל חופים אחרת בדמותה של קריסטל הרוסית. בגמר גביע אירופה של אותה השנה, הוא התמודד מול קבוצתו לשעבר, בראגה ואף כבש מולה צמד במשחק אשר הסתיים בתום הזמן החוקי בתיקו שלוש. בדו-קרב הפנדלים, הוא החמיץ את הפנדל היחיד בהתמודדות ולמעשה העניק לבראגה את הזכייה בתואר. לעומת זאת, הוא הוכיח את ערכו בגמר הגביע האירופי של שנת 2020 שהיה שיחזור הגמר של שנת 2018 מול בראגה, כשכבש שער במשחק שהוכרע שוב בדו-קרב פנדלים אשר לבסוף הסתיים בזכייה של קריסטל.
תארים > לאומיים

גביע העולם בכדורגל חופים (1): 2017
משחקי החוף העולמיים (1): 2019
הגביע הביניבשתי (2): 2016, 2017
מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (דרום אמריקה) (3): 2015, 2017, 2019
קופה אמריקה (1): 2016
מונדיאליטו (2): 2016, 2017
אליפות דרום אמריקה בכדורגל חופים (2): 2017, 2018
משחקי החוף הדרום אמריקאים (1): 2019
תארים > קבוצתיים

גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים (3): 2017, 2020, 2021
גביע נזרה (1): 2018
גביע ליברטדורס (2): 2016, 2017
תארים > אישיים

גביע העולם בכדורגל חופים
כדור הכסף: 2017
כוכבי כדורגל החופים
השחקן הטוב ביותר בעולם: 2017
נבחרת החלומות העולמית: 2017
מונדיאליטו
מלך השערים: 2017
גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים
השחקן הטוב ביותר: 2017, 2018, 2020, 2021
גביע ליברטדורס
השחקן הטוב ביותר: 2016
סטטיסטיקות

| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פורטוגל 2015 | 4 | 3 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | איי בהאמה 2017 | 6 | 8 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | פרגוואי 2019 | 4 | 5 |
| גביע העולם בכדורגל חופים | רוסיה 2021 | 4 | 2 |
| סך הכל | סך הכל | 18 | 18 |
| תחרות | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| הגביע הביניבשתי | איחוד האמירויות הערביות 2013 | 5 | 5 |
| הגביע הביניבשתי | איחוד האמירויות הערביות 2016 | 4 | 7 |
| הגביע הביניבשתי | איחוד האמירויות הערביות 2017 | 5 | 2 |
| הגביע הביניבשתי | איחוד האמירויות הערביות 2018 | 5 | 3 |
| סך הכל | סך הכל | 19 | 17 |
| תחרות | שנה | קבוצה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
גביע אירופה לאלופות: 
| גביע אירופה לאלופות | איטליה 2016 | הונגריה ג'יונג'יוש | 3 | 6 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2017 | פורטוגל בראגה | 7 | 10 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2018 | רוסיה קריסטל | 7 | 9 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2019 | רוסיה קריסטל | 8 | 11 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2020 | רוסיה קריסטל | 6 | 12 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2021 | רוסיה קריסטל | 8 | 6 |
| גביע אירופה לאלופות | פורטוגל 2022 | ישראל בני "פלפלה" כפר קאסם | 7 | 4 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 46 | 58 |
הערות שוליים

↑  השחקן הטוב בעולם, מאוריסיניו הוא הנשק הסודי של ואסקו (בפורטוגזית)
↑  חדשות מהזימונים לנבחרת: מאוריסיניו ורפיניה מזומנים (בפורטוגזית)
↑  השחקן הטוב ביותר של השנה: שלושת המועמדים
↑  מאוריסיניו הטוב בעולם! במגזין Beach Soccer Worldwide
↑  בראגה מניפה את גביע אירופה לאלופות לאחר ניצחון בגמר על ארתור מיוזיק
↑  בראגה שומר על תואר אלופת אירופה
↑  קריסטל חוזרת לכס המלוכה האירופי!
מודי ומאגני

| --- | --- |
 תרבות:  תרבות הנורדים
 אב:  ת'ור
 
במיתולוגיה הנורדית, מודי ומאגני הם בניו של ת'ור. שמותיהם מתורגמים ל"זעם" ו"אדיר", בהתאמה. רודולף סימק קובע שיחד עם בתו של תור, טרודר (אנ') ("כוח"), הם מגלמים את תכונותיו של אביהם.
על מוצאם של מודי ומאגני מת'ור מעידים ההכרות "אביו של מודי" (faðir Móða, בהזמר של הימיר (אנ'), 34) ו"אביו של מאגני" (faðir Magna, בת'ורסדרפה (אנ') והפואמה של הורברד (אנ'), 53). סנורי סטורלוסון מאשר זאת (ההטעיה של גילבי (אנ'), 53, שפת השירה (אנ'), 4). על פי שפת השירה (17) מאגני הוא בנם של ת'ור והיוטונית יארנסקסה (אנ').
האדה הפואטית

שני האחים מוזכרים בין הניצולים מראגנארוק באדה הפואטית הבלדה של ואפת'רודניר (אנ'):
מודי ומאגני
יהיו למיולניר
כאשר וינגניר נופל בקרב.
המקור בנורדית עתיקה
Móði ok Magni
skulu Mjöllni hafa
Vingnis at vígþroti.
האדה הפרוזאית

מלבד תפקידו לאחר ראגנארוק, אין דבר שאנו יודעים על מודי, אבל בספר האדה הפרוזאית, שפת השירה, מאגני משחק תפקיד במיתוס הקרב של תור עם הרונגניר (אנ') הענק:
אבל הפטיש מיולניר היכה את הרונגניר באמצע ראשו, וריסק את גולגולתו לפירורים קטנים, והוא נפל קדימה על ת'ור, כך שרגלו שכבה על צווארו של ת'ור. ת'יאלפי הכה במוקורקלפי, והוא נפל במעט תהילה. לאחר מכן ניגש ת'יאלפי אל ת'ור והיה מרים את רגלו של הרונגניר מעליו, אך לא מצא כוח מספיק. ישר עלו כל האסיר, כאשר נודע להם שת'ור נפל, והיה מרים את הרגל מעליו, ולא יכול היה לעשות דבר. אז עלה מאגני, בנם של תור ויארנסקסה: הוא היה אז בן שלושה לילות; הוא השליך את רגלו של הרונגניר מעל תור, ואמר: 'ראה כמה זה חולה, אבא, שבאתי כל כך מאוחר: פגעתי במת הענק הזה באגרופי, אני חושב, אם נפגשתי איתו.' ת'ור קם וקיבל את פני בנו, ואמר שהוא בוודאי צריך להיות גדול; 'ואני אתן לך, אמר, את הסוס גולפקסי, שהרונגניר החזיק בו.' אז דיבר אודין ואמר כי ת'ור עשה רע לתת את הסוס הטוב לבן של ענקית, ולא לאביו.
ג'ון לינדאו עורך הקבלה בין מאגני ובנו של אודין ואלי שכן לשניהם יש אמא ענקית (רינדר (אנ') עבור ואלי) והם מגיעים להישג בגיל צעיר מאוד (ואלי רק בן יום אחד כשהוא הורג את הוד'ר, ובכך נוקם את מותו של בלדר).
הערות שוליים

↑  סימק 1987
↑  לינדאו 2001
לקט שני

לקט שני הוא אלבום אוסף המאגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1970–1972. האלבום יצא לאור בשנת 1988.
האוסף מלקט את השירים הבולטים בקריירה של איינשטיין מהאלבומים "שבלול", "פלסטלינה", "בדשא אצל אביגדור", ו-"יסמין".
מודי (אי, אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באי בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  77°20′00″S 149°12′00″W﻿ / ﻿77.3333°S 149.2°W﻿ / -77.3333; -149.2
 אורך:  16 קילומטר
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימודי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימודי
 
האי מודי (באנגלית: Moody Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בתוך מדף הקרח סולזברגר מול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 11 קילומטרים, ורוחבו כ-2 קילומטרים.
האי ממוקם 24 קילומטרים דרומית-מערבית מהאי סטיבנטון.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האי נקרא שמו של אי. אל. מודי (E.L. Moody), נהג מזחלת כלבים, במשלחת החקר של בירד בשנים 1933–1935.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג מרשל |
| --- | --- | --- |
| איים | אור • בנטון • גריינדר • האנה • האצ'ינסון • וולמר • מאדן • פשבישבסקי • קרוננווט • קרמר • ת'ואוד |  |
לסי זקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1897 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  28 בינואר 1942 (בגיל 45 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 אירועים משמעותיים:  נישואים הגירה (1939) רדיפת יהודים 
 
לסי זקס (בגרמנית: Lessie Sachs;‏ 1897 – 1942) הייתה משוררת ואמנית אמריקאית ילידת גרמניה, שפעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

לסי זקס נולדה בשנת 1897 בברסלאו, אז עיר באימפריה הגרמנית. היא הייתה בתו היחידה של הנוירולוג היינריך זקס. זקס למדה בבתי ספר בברסלב ובמינכן, שם למדה אומנות ומלאכה.
זקס כתבה בעיקר שירי אהבה ליריים. שיריה הראשונים פורסמו בכתב העת "זימפליציסימוס". מספר עיתונים גרמניים (למשל "Vossische Zeitung") פרסמו גם את יצירותיה, וכמה משיריה שודרו ברדיו.
בשנת 1933 התחתנה זקס עם המלחין והפסנתרן האוסטרי יוזף וגנר, ונולדה להם בת, דורותי.
זקס הייתה יהודיה, ובשנת 1939 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והתיישבו בניו יורק. חלק מיצירותיה של זקס פורסמו אז בעיתון הגרמני-יהודי בניו יורק "Aufbau".
אף על פי שזקס הייתה ידועה בעיקר כמשוררת, היא הייתה גם אמנית. לפחות אחד מרישומיה פורסם במגזין הפנטזיה הגרמני "Der Orchideengarten" (גן הסחלבים), שיצא לאור במשך שלוש שנים בלבד (1919–1921).
זקס נפטרה בשנת 1942. שנתיים לאחר מכן פרסם בעלה אוסף משיריה תחת הכותרת "Tag- und Nachtgedichte" (שירי יום ולילה), עם הקדמה מאת היינריך מאן. מבקר עכשווי ציין כי כתיבתה של זקס מעבירה "טעם מובהק של מינכן וברלין באמצעות תערובת ייחודית של ליריקה ושנינות מומלחת עם שיחות".
יצירותיה, הכוללות גם כתבי יד והתכתבויות, מוחזקות על ידי מכון ליאו בק.
רישום מאת לסי זקס שפורסם ב-Der Orchideengarten,‏ 1919.
לסלו באקי

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
לסלו באקי (בהונגרית: Baky László‏, 13 בספטמבר 1898 בבודפשט – 29 במרץ 1946) שימש כתת-שר הפנים של הונגריה בממשלת הבובות שמונתה על ידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה. היה בעל תפקיד מרכזי בגרוש יהודי הונגריה להשמדה. לאחר סיום המלחמה נידון למוות בגין ביצוע פשעי מלחמה.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בספטמבר 1898 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 הוצאה להורג:  29 במרץ 1946 (בגיל 47) בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  מזכיר מדינה (1944–1945)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (1939–1944) 
 מפלגה:  מפלגת צלב החץ 
 השקפה דתית:  קלוויניזם 
 
לסלו הוא בוגר האקדמיה הצבאית, הוא עלה לגדולה בעיר סגד בשנת 1919 בגלל עבודתו האלימה הוא עלה בדרגות והפך לאחד מבעלי הדרגה המובילים בז'נדרמריה.
לאחר הפלישה והכיבוש של הנאצים בהונגריה במרץ 1944, הפך באקי למזכיר המדינה במשרד הפנים, תחת פיקודו של אנדור יארוש. יחד עם עמיתו מזכיר המדינה, לסלו אנדרה, קיבל באקי בשקיקה את האחריות לגירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. זמן קצר לאחר עלייתו, הוא כתב מכתב יארוש, "ממשלת הונגריה המלכותית תיכף תטהר את המדינה מיהודים. אני מורה כי הטיהור יבוצע על ידי אזורים. כתוצאה מהטיהור מועברים היהודים - ללא קשר למין או לגילם - למחנות ריכוז שהוקצו להם."
באקי הורחק מתפקידיו בקיץ 1944 ואז נעצר לאחר שנסה לקשור קשר, ללא הצלחה וניסיון להוביל מהפיכה נגד מיקלוש הורטי, שהורה גם לאדמונד וסנמאייר להפסיק את גירוש היהודים. בתחילת 1946 נשפטו באקי ויארוש, ושניהם נמצאו אשמים בפשעים נגד המדינה ונידונו למוות. באקי נתלה ב־29 במרץ 1946.
הערות שוליים

↑  מרכז המידע אודות השואה, לסלו בקי, באתר יד ושם
1 2 3 4  Philip Rees, Biographical Dictionary of the Extreme Right Since 1890, Simon & Schuster, 1990, p. 20
↑  letter from László Baky to Minister of the Interior, quoted in Levái, Jenö, Eichmann in Hungary: Documents, (New York; Howard Fertig, 1987), p. 72
↑  Cesarani, Eichmann, p. 183
↑  "1946: Laszlo Baky and Laszlo Endre, Hungarian Holocaust authors". /www.executedtoday.com. 29 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119402378  VIAF: 74662388   WorldCat (עם VIAF): 74662388 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוס איריגארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במאי 1930 (בת 94) Blaton, בלגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לוון, אוניברסיטת פריז VIII 
 מוסדות:  המרכז הלאומי למחקר מדעי  אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם 
 תחומי עניין:  לימודי מגדר 
 עיסוק:  פילוסופית, פעילת זכויות נשים, פסיכואנליטיקאית, מרצה באוניברסיטה, בלשנית, פמיניסטית 
 הושפעה מ:  דה בובואר, זיגמונד פרויד, ז'אק לאקאן, עמנואל לוינס, היידגר, מוריס מרלו-פונטי
 השפיעה על:  ג'ודית בטלר, קתרין מלאבו
 מדינה:  בלגיה, צרפת 
 
לוּס איריגארי (3 במאי 1930 בבלגיה ; בצרפתית: Luce Irigaray) היא פמיניסטית צרפתייה ממוצא בלגי. איריגארי היא הוגה בין-תחומית החוקרת בתחומי הדעת פילוסופיה, בלשנות, פסיכואנליזה, פסיכולינגוויסטיקה ותאוריה של התרבות. ידועה בעיקר בזכות חיבוריה "ספקולום של האישה האחרת" (1974) ו"מין זה שאינו אחד" (1977).
לימודים אקדמיים

לוס איריגארי בחרה לשמור על דיסקרטיות בנוגע לחייה האישיים וילדותה. היא טענה שמידע אישי על חייהן של חוקרות מסולף במטרה לפגוע בעבודתן.
איריגארי קיבלה תואר מוסמך אוניברסיטה מאוניברסיטת לוון בשנת 1955, ולימדה בבית ספר בבריסל בין השנים 1956–1959. בראשית שנות ה-60 עברה לצרפת, וב-1961 קיבלה תואר מוסמך נוסף, בפסיכולוגיה, מהסורבון. ב-1962 קיבלה דיפלומה בפסיכופתולוגיה. בין השנים 1962–1964 עבדה עבור "הקרן הלאומית למחקר מדעי (FNRS, או NFWO) בבלגיה, לאחר מכן החלה לעבוד כעוזרת מחקר במרכז הלאומי הצרפתי למחקר מדעי (CNRS) בפריז.
בשנות ה-60 נטלה חלק בסמינרים פסיכואנליטיים בהדרכתו של ז'אק לאקאן, התמחתה באנליזה ונעשתה פסיכואנליטיקאית. ב-1968 קיבלה תואר דוקטור בבלשנות. בין השנים 1970–1974 לימדה באוניברסיטת ונסן בפריז. באותה העת הייתה חברה ב-École Freudienne de Paris‏ (EFP), הגוף הפסיכואנליטי הצרפתי מיסודו של לאקאן.
תזת הדוקטורט השנייה של איריגארי, "ספקולום של האישה האחרת" (בצרפתית: Speculum de l’autre femme), בה היא מבקרת בחריפות את הפסיכואנליזה של פרויד ולאקאן. "ספקולום של האישה האחרת" חוקר את נקודת המבט הגברית כפי שהיא באה לידי ביטוי בתאוריה הפסיכואנליטית. התאוריה, תופסת את מיניות האישה כ"יבשת חשוכה" בלתי מובנת ולא נגישה. היא תמשיך להיות לא מובנת כהלכה כל עוד ימשיכו לנתח אותה במונחים גבריים. הפילוסופיה והפסיכואנליזה חסרות מסגרת תאורטית להגות על לידה ויותר מזה על הסובייקט היולד - האישה. לוס איריגארי מראה כי אפלטון, אריסטו, פלוטינוס, הוגים מימי הביניים, רנה דקארט עמנואל קאנט, הגל, ואחרים עוסקים מעט מאוד, אם בכלל, בלידה ועוסקים רבות במוות. היא מדגימה כיצד פילוסופיה ניסחה אפיסטמולוגית בסיסיות, אונטולוגית, ואמיתות מטפיזיות מנקודת מבט גברית המדירה נשים. לטענתה פרויד לא יכול היה להבין נשים משום שהתאוריה שלו מבוססת על מין אחד שהורחבה לתפיסה החלה על כל בני האדם, ללא קשר למין או למגדר שלהם. לדברי איריגארי, מאחר שפרויד לא יכול היה לדמיין את נקודת המבט האחר, ההתבוננות בנשים דרך החוויה הגברית שלו הביאה להסתכלות בנשים כגברים פגומים. עבודה זו הובילה לסיום העסקתהּ של איריגארי באוניברסיטת ונסן והרחקתה מה- EFP ובה בשעה היא קבלה הכרה כהוגה פמיניסטית מובילה.
החל מאמצע 1982 מונתה איריגארי לראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת אראסמוס ברוטרדם. מחקרה שם הניב את פרסום "אתיקה של ההבדל הבין-מיני" (Éthique de la différence sexuelle), אשר ביסס את מעמדה של איריגארי כפילוסופית קונטיננטלית חשובה.
מאז שנות ה-80 חוקרת איריגארי ב-CNRS שבפריז את ההבדלים בין שפת גברים ושפת נשים.
בדצמבר 2003 זכתה איריגארי לתואר דוקטור לשם כבוד בספרות מטעם אוניברסיטת לונדון. בין השנים 2004–2006 שימשה איריגארי פרופסור אורח במחלקה לשפות מודרניות באוניברסיטת נוטינגהאם. החל מ-2007 היא מסופחת לאוניברסיטת ליברפול.