גיור האדומים
הערות שוליים

1 2  יוספוס פלביוס, קדמוניות היהודים, יג, 258-257
↑  יחזקאל, לה: ה- ו, עובדיה א: יט, (ראו גם: תהילים קלז: ז, איכה ד: כא)
1 2  סטראבון, גאוגרפיקה, טז, 2, 34.
↑  ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר לתולדות ישראל, ירושלים תשס"ו. הוא מביא שם את דיודורוס סיקולוס אשר התבסס על הירונימוס מקרדיה., ירושלים תשס"ו.
↑  מקבים א, ה: 3-1. וכן מקבים ב י: 16-23
↑  יוספוס פלביוס, מלחמות היהודים, (דרוש מקור ספציפי)
↑  יוספוס פלביוס, קדמוניות היהודים, (דרוש מקור ספציפי)
↑  מנחם שטרן - M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, LII. Ptolemy The Historian, 146, p. 356
↑  עמוס קלונר, חפירות מרשה, ירושלים, רשות העתיקות, 1996, עמ' 19. שצמן מסייג בספרו קביעה זו משום שלא הושלמו החפירות, כמו כן ישנם סימני מצור והרס בשער העיר.
↑  זאב ספראי, ייהודה של ארץ ישראל החשמונאית, ירושלים וארץ ישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב 2000, עמ' 72. וכן ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר, עמ' 240. המקדשים בבאר שבע ולכיש נמצאו הרוסים.
↑  אריה כשר, אדום, ערב וישראל, יהודים ועממי הספר בתקופה ההלניסטית והרומית, יד יצחק בן-צבי, ירושלים. עמ' 198–199, וכן הערה 5 שם.
↑  אריה כשר, אדום, ערב וישראל, יהודים ועממי הספר בתקופה ההלניסטית והרומית, יד יצחק בן-צבי, ירושלים. עמ' 199
↑  אריה כשר, אדום, ערב וישראל, יהודים ועממי הספר בתקופה ההלניסטית והרומית, יד יצחק בן-צבי, ירושלים. עמ' 51. וכן סטראבון, גיאוגראפיקה, טז, 2, 37, שם 40)
↑  זאב ספראי, ייהודה של ארץ ישראל החשמונאית, ירושלים וארץ ישראל, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב 2000, עמ' 71. הרחבה שם על ממצאים מח'רבת אל-כום עם שמות כמו "בעל", או "אל", שמות יהואיסטים וכן "קוס" בעל מוטיב אדומי. וכן מוזכר החודש אדר השני, הוא אדר ב'.
↑  אריה כשר, אדום, ערב וישראל, יהודים ועממי הספר בתקופה ההלניסטית והרומית, יד יצחק בן-צבי, ירושלים. עמ' 53, וכן הערה 16 שם הוא מביא את מסכת גרים, א, ז: 'כל שאינו מתגייר לשם שמים אינו גר'
↑  ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר (עמ' 230). הוא מוסיף שם שאמנם אין מדובר בגויים, אך נקבע תקדים של כפיית המילה.
↑  מקבים א, ב: 44-47
↑  י' גוטמן, "האפוס על שכם", הספרות היהודית ההלניסטית, א, ירושלים תשכ"ט, עמ' 245
↑  יוספוס פלביוס, מלחמות היהודים ב, 454
↑  ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר. עמ' 233. גם כאשר מזכיר יוספוס את מנהג המילה ומתייחס לעצם השמצת המנהג, אין הוא מזכיר את כפיית המילה של החשמונאים ומכאן שלא נתקל בדברי תעמולה נגד החשמונאים בהקשר זה.
↑  ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר. עמ' 233. וכן, א"ה וייס, דור דור ודורשיו, וילנה תרנ"ג, עמ' 117.
↑  ישראל שצמן, על גיורם של האדומים, לאוריאל מחקרים בתולדות ישראל בעת העתיקה, מרכז זלמן שז"ר. עמ' 236.
↑  אוריאל רפפורט, "הערים ההלניסטיות וייהודה של ארץ ישראל בתקופה החשמונאית", בתוך: מדינת החשמונאים: קובץ מאמרים, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 236–237.
↑  אוריאל רפפורט, "הערים ההלניסטיות וייהודה של ארץ ישראל בתקופה החשמונאית", בתוך: מדינת החשמונאים, עמ' 237, הערה 27: רפפורט מציין השקפה שהביע M. Radin, על כך שההתגיירות הייתה מעין "מחאה אוריינטאלית" נגד הפולייס ותרבותן, ומציע להשוות זאת להתפשטות האסלאם באפריקה כמחאה נגד האימפריאליזם האירופי־נוצרי.
↑  אוריאל רפפורט, יוחנן מגוש חלב, עמ' 26, הערה 25 (ע"פ כשר, אדום, עמ' 71–73).