stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריטוריית אילינוי
גבולות

טריטוריית אילינוי כללה במקור אדמות שהפכו למדינות אילינוי, ויסקונסין, החלק המזרחי של מינסוטה והחלק המערבי של חצי האי העליון של מישיגן. כאשר אילינוי התכוננה להפוך למדינה, השטח הנותר של הטריטוריה הוצמד לטריטוריית מישיגן.
הגבולות המקוריים של הטריטוריה הוגדרו כדלקמן: "...כל אותו חלק של טריטוריית אינדיאנה השוכן ממערב לנהר הוואבאש, וקו ישיר הנמשך מנהר הוואבאש האמור ומפוסט ווינסנס, צפונה לקו הטריטוריאלי. בין ארצות הברית לקנדה..."
קסקסקיה הייתה הבירה הטריטוריאלית. מפקד האוכלוסין של 1810 הראה אוכלוסייה של 12,282.
במפקד האוכלוסין של ארצות הברית 1810, 2 מחוזות בטריטוריית אילינוי דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות:
| דרגה | מחוז | אוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1 | רנדולף | 7,275 |
| 2 | סנט קלייר | 5,007 |
|  | טריטוריית אילינוי | 12,282 |
סוף הטריטוריה

בשנת 1818, החצי הדרומי של השטח התקבל לארצות הברית כמדינת אילינוי. החצי הצפוני, ויסקונסין המודרנית וחלקים ממינסוטה וממישיגן המודרניים הפכו לחלק מטריטוריית מישיגן.
הערות שוליים

↑  Heidler, David Stephen; Heidler, Jeanne T., eds. (2004). Encyclopedia of the War of 1812. Naval Institute Press, p. 251.
בין 1818 ל-1833, לאחר שאילינוי הפכה למדינה, הקרקע הלא מאוגדת מהשטח, בתוספת קומץ עיירות אחרות, נהפכה לחלק מטריטוריית מישיגן.
סוריה (אל)

| --- | --- |

 תרבות:  הינדואיזם 
 אלים מקבילים:  מיתרה, הליוס, סול (מיתולוגיה נורדית), סול אינוויקטוס, רע
 אב:  קשיאפה 
 אם:  אדיטי 
 אחים:  אינדרה
 בן או בת זוג:  סרניו, צ'האיה 
 צאצאים:  אשווינים
 
סוריה (בסנסקריט: सूर्य, תעתיק באנגלית: Surya) הוא אל השמש במיתולוגיה ההינדואית.
פולחן

מקדש השמש בקונארק, שהוכרז כאתר מורשת עולמית, מוקדש לסוריה. אגדה משותפת לסוריה ולמספר אלילי שמש נוספים היא רכיבתם במרכבה הרתומה למספר סוסים. אגדה זו קשורה למיתולוגיה הפרוטו-הודו-אירופית. חג המאקאר סנקראנטי, הנחגג בתחילת כל שנה אזרחית, מוקדש לסוריה, ובמסגרתו טובלים המאמינים בנהר הגנגס. בניו של סוריה הם האשווינים, התאומים נושאי הסוסים, ואחיו הוא אל מזג האוויר אינדרה.
הערות שוליים

↑  M. L. West, Indo-European Poetry and Myth, Oxford University Press, 2007, pp. 195-207
↑  איתן דור-שב, כשאבותינו עבדו אלילים: אל השמש ההודי - בבית המקדש, באתר ynet, 14 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009046384305171  GND: 119054809  LCCN: n2017066130  VIAF: 263831686   WorldCat (עם VIAF): 263831686 
תחריט של האל סוריה
אקסלסיור רוטרדם

אקסלסיור רוטרדם (בהולנדית Excelsior Rotterdam) היא קבוצת כדורגל מהעיר רוטרדם שבהולנד. המועדון הוקם בשנת 1902 והוכר באופן רשמי כ־Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior ("רוטרדאמסה פוטבל אן אתלטיק פרניחינג אקסלסיור" - איגוד הכדורגל והאתלטיקה של רוטרדם אקסלסיור). הקבוצה משחקת בליגת העל ההולנדית.
הקבוצה משחקת באצטדיון וודסטיין, שהכיל רק 3,527 מושבים עד לשיפוץ ב-2016, ונחשב לאחד מהאצטדיונים הקטנים ביותר בכדורגל המקצועני בהולנד, כיום מכיל האצטדיון כ-4500 מושבים.
היסטוריה

אקסלסיור שימשה בעבר כ"מועדון לווין" של פיינורד, אחת מקבוצות הכדורגל הגדולות בהולנד, ומקבלת ממנה כסף ושחקנים (בהשאלה או בהעברה חופשית). השיטה הופסקה בשנת 2006 אולם בשנת 2009 חזרו המועדונים לשתף פעולה ומספר שחקני פיינורד הושאלו לאקסלסיור.
בסוף עונת 2011/2012 ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18 והאחרון.
בסיום עונת 2013/2014 עלתה הקבוצה חזרה לליגת העל ההולנדית.
את עונת 2014–2015 סיימה אקסלסיור במקום ה-15. לאחר מכן שיחקה הקבוצה 4 עונות נוספות בליגת העל ובעונת 2018/19 סיימה במקום ה-16 ונשרה לליגת המשנה לאחר שהפסידה בפלייאוף הירידה ואלבייק מליגת המשנה. את שלושת העונת הבאות העבירה הקבוצה בליגה השנייה ובסיום עונת 2021/22 סיימה הקבוצה במקום ה-6 והעפילה לפלייאוף העלייה בו גברה על רודה, הראקלס אלמלו ודן האג והעפילה לליגת העל.
סגל הקבוצה

נכון ל-1 בפברואר 2024
אצטדיון וודסטיין 2008
המאהב

ערך זה עוסק ברומן של אברהם ב. יהושע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אברהם ב. יהושע
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  ערבית, צרפתית, הונגרית, גרמנית, פורטוגזית, איטלקית, ספרדית, הולנדית, שוודית, ועוד
 סוגה:  סיפורת מקור
 הוצאה
 הוצאה:  שוקן
 תאריך הוצאה:  1977
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000405170
המאהב הוא הרומן הראשון שכתב הסופר הישראלי אברהם ב. יהושע, וראה אור בשנת 1977 בישראל. הוא תורגם ל-23 שפות, עובד להצגה בתיאטרון חיפה ובתיאטרון הלאומי הבימה, ופעמיים עובד לסרט באורך מלא בישראל ובאירופה. עלילת הספר מתפתחת באמצעות מונולוגים של ששת גיבורי הספר, המתארים את מחשבותיהם ומעשיהם, כל אחד מנקודת ראותו האישית. בטכניקה דומה השתמש יהושע בספר "גירושים מאוחרים", אלא ששם נוספים למונולוגים השונים גם מונו-דיאלוגים: דיאלוג בו נשמעים (או נכתבים) רק דבריו של דובר אחד. המאזין (או הקורא) משלים את הנאמר בצד השני, שאינו נשמע.
תקציר עלילה

הרומן כתוב כשרשרת מונולוגים מתודיים, הנאמרים בגוף ראשון מפי ששת גיבורי הרומן. אירועים רבים נבחנים על ידי מספר דמויות ומציגים זוויות ראייה שונות לאותה סיטואציה. המבנה המיוחד הזה מאפשר להעביר משמעויות שונות על ידי עימות בין המונולוגים. הידיעה השלמה, שנמנעת מהגיבורים וניתנת לקורא היא, שהבדידות משותפת לכולם.
בין בידיון למציאות

"המאהב" הוא רומן בדיוני, והדמויות המופיעות בו הן פרי רוחו של המחבר. עם זאת דמויות אחדות, המוזכרות בעמוד השני של הרומן, הן דמויות ממשיות. וכך נאמר ברומן: "למשל, גיורא. שוב ושוב חוזרת בכמה עיתונים, לאחר הפסקת האש, אותה מודעה תמוהה על גיורא שנעלם. משהו בנוסח כזה: אמא ואבא מחפשים את גיורא. תמונה של נער, ילדון כמעט, חייל צעיר בשריון, קצוץ שיער, וכמה פרטים מדהימים." גיורא זה הוא גיורא מייזלר, שריונאי ישראלי שנעדר החל מהיום השני למלחמת יום הכיפורים, ורק כעבור קרוב לשנתיים, כאשר הוחזרו ממצרים גופות של חללי צה"ל, זוהה והובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל. הוריו, פניה ודוד מייזלר, אכן עשו מאמצים עצומים בניסיון לאתרו. בהמשך הרומן חוזר יהושע אל הבידיון וכותב: "... כי מי יערוב להם שגיורא שלהם, גיורא הבן, אינו יושב באותה שעה, מגודל שיער, בבגדים קלים, על חוף ים רחוק, בנמל של ארץ רחוקה, מסתכל בנוף הפתוח ולוגם משקה קל. אולי היו לו סיבות שלא לשוב עוד הביתה, אפילו במחיר צערם של אבא ואמא. משהו נמאס עליו פתאום, או שהפחיד אותו משהו, ולו היו הוריו שוקעים במחשבות הנכונות במקום להתרוצץ בין המשרדים הצבאיים, אולי היו מסוגלים לעלות על עקבותיו". בסרט התיעודי "גחליליות" שביים בשנת 2009 אחיו של גיורא, גילי מייזלר, מקריא א.ב. יהושע את הקטע הזה מפתיחת הרומן, ומתראיין בנושא.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד לקולנוע לראשונה בשנת 1986, המאהב בבימויה של מיכל בת-אדם, שגם מגלמת את אסיה אשתו של אדם, אותו מגלם יהורם גאון, את דפי ביתם של אסיה ואדם מגלמת אביגיל אריאלי, ואת המאהב מגלם רוברטו פולק.
ב-1999 עובד הספר ובוים על ידי רוברטו פאנצה לסרט קולנוע איטלקי-בריטי, "L'amante perduto"., שפירשו "המאהב האבוד". הסרט צולם בארץ, כאשר הוא מציג חלקים אחרים מהספר כמו השיחה של דפי עם הסופר ומותו של אחיה יגאל שמוצג בתחילת הסרט.
עיבודים לבמה

בשנת 1978, העלתה קבוצת הפרויקט של נולה צ'לטון עיבוד לרומן, בשם "נעים", במסגרת "במה 3" של התיאטרון העירוני חיפה. את העיבוד כתבה נולה צ'לטון, שגם ביימה את שחקני הקבוצה: חוה אורטמן (אסיה); דליק ווליניץ (אדם); אירית בן-צור (דאפי); איציק ויינגרטן (נעים) ועפרה ויינגרטן (ודוצ'ה).
ב - 2014 העלה תיאטרון "הבימה" את "המאהב" בעיבודה של שחר פנקס ובבימוי שיר גולדברג. בין משתתפי ההפקה: יגאל שדה (אדם); הילה שלו (דאפי), רן דנקר (גבריאל) דבורה קידר/שושה גורן (ודוצ'ה); שפי מרציאנו (נעים).
תרגומים לשפות זרות

ערבית, תל אביב, ישראל
טורקית, איסטנבול, טורקיה, Gozlem, 1995
צרפתית, פריז, Calmann-Levy, 1979; 1994; Gallimard/Folio, 1994
הונגרית, בודפשט, Europa, 1987
גרמנית, שטוטגרט, Deutsche Verlags Anstalt, 1980, מינכן, Piper, 1994, 2000
פורטוגזית, סאו פאולו, Summus, 1984
איטלקית, טורינו, Einaudi, 1990; 2005
ספרדית, ברצלונה, Octaedro, 1992, בואנוס איירס, El Cid, 1980
הולנדית, אמסטרדם, Wereldbibliotheek, 1996
דנית, קופנהגן, Gyldendal, 1980
שוודית, בסטוקהולם, Forum, 1980
הערות שוליים

↑  אברהם ב. יהושע, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑   "המאהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   "L'amante perduto", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  ניר סלונים, במיטה עם רן דנקר: "המאהב" של הבימה יפיוף אבל קצת אימפוטנט, באתר מאקו, 13 במאי 2014
| כתבי אברהם ב>  יהושע |
| --- | --- | --- |
| סיפורים קצרים | מות הזקן • שלושה ימים וילד • מול היערות • בתחילת קיץ • עד חורף 1974 • כל הסיפורים • מסע הערב של יתיר |  |
| רומנים | המאהב • גירושים מאוחרים • מולכו • מר מאני • השיבה מהודו • מסע אל תום האלף • הכלה המשחררת • שליחותו של הממונה על משאבי אנוש • אש ידידותית • חסד ספרדי • ניצבת • המנהרה • הבת היחידה |  |
| מחזות | מאי - ערב, לילה ושחר • לילה במאי • חפצים • הילכו שניים יחדיו |  |
| ספרי ילדים | העכבר של תמר וגאיה • חיית המחמד של עפרי |  |
| ספרי עיון | בזכות הנורמליות • הקיר וההר • כוחה הנורא של אשמה קטנה • אחיזת מולדת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568754905171 
עטיפת הספר המאהב (العاشق) בשפה הערבית
פרסי המוזיקה של MTV אירופה

.
| --- | --- |

 תיאור:  פרסי המוזיקה של חברת MTV אירופה
 מיקום הטקס:  אירופה
 הגוף המעניק:  MTV אירופה
 תקופת הפרס:  24 בנובמבר 1994 – הווה (30 שנה)
 ema.mtv.co.il
טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (באנגלית: "MTV Europe Music Awards"; בראשי תיבות: EMA) הוא טקס מוזיקה של חברת MTV האירופאית, אשר מתקיים מדי שנה (בחודש נובמבר) במדינה אחרת באירופה, החל משנת 1994.
מדי שנה בוחר הקהל את האמנים ואת השירים הטובים ביותר לאותה שנה, באמצעות שליחת SMS או דרך אתר האינטרנט. הטקס נחשב לאחד מהחשובים במוזיקה המודרנית וזוכה למדרוג גבוה מדי שנה. בין הקטגוריות בטקס: השיר הטוב ביותר, הווידאו קליפ הטוב ביותר, זמר השנה, זמרת השנה, פריצת השנה ועוד. את הטקס מנחה בכל שנה ידוען אחר, והחל משנת 2006 גם "מנחה דיגיטלי" מהאינטרנט. הטקס מועבר מדי שנה בשידור חי בערוץ MTV האירופאי, אך גם מחוץ ליבשת - בארצות הברית, מדינות באסיה ועוד. כמו כן, הטקס מועבר גם בשידור HD.
היסטוריה

ה-"EMA" נוצר על-מנת לתת לצופי MTV שבאירופה אפשרות להצביע ולבחור באמנים האהובים עליהם, בדומה לטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV שמשודר כל שנה בארצות הברית, החל מ-1984.
הטקס הראשון, שהתקיים בברלין שבגרמניה ב-1994, נחל הצלחה. הופיעו בו ג'ורג' מייקל, להקת אירוסמית' והדוגמנית נעמי קמפבל. מאז כל שנה הוא נערך במדינה אחרת. עד כה, גרמניה אירחה את הטקס ארבע פעמים, יותר מכל מדינה אחרת. נכון לשנת 2020, ליידי גאגא וג'סטין ביבר הם הזמרת והזמר עם הכי הרבה זכיות בכול הזמנים, גאגא עם 12 פרסים מתוך 35 מועמדויות שונות וביבר עם 20 סך הכול.
היסטוריה > אירועים בולטים

בטקס שנערך ב-1996 בלונדון, ביצעה להקת מטאליקה שיר שונה מהמתוכנן. השיר אותו הם שרו, "Last Caress", כולל בתוכו שורות המעודדות זואופיליה, רצח ואונס. מאז הוחלט שהלהקה לא תשתתף בשנים הבאות בטקס.
בטקס שנערך בשנת 2000 בסטוקהולם, ג'ניפר לופז נחתה על הבמה ממטוס. להקת ה-Backstreet Boys טענו לזיופים בבחירות לנשיאות אמריקה, וסשה ברון כהן (הידוע מהסרט "בוראט") הופיע בטלוויזיה לראשונה בטקס זה.
בטקס שנערך בשנת 2002 בברצלונה, מנחה הטקס הבטיח פרס לאדם הראשון מהקהל שיגיע עירום לבמה. הזוכה הייתה אישה קשישה.
שנה לאחר מכן, ב-2003 באדינבורו, כריסטינה אגילרה סירבה להתראיין לפני הטקס עם המנחה, והוא קרא לה "פרה" ואמר שהמוזיקה שהיא משמיעה נוראית. השניים המשיכו להסתכסך מספר ימים לאחר מכן, אך לבסוף השלימו. בנוסף, להקת "טרוויס" עלתה לבמה עם מספר מפגינים שהסתובבו עירומים על הבמה לאורך כל הופעתם. אגילרה זכתה בתואר זמרת השנה והזמר ג'סטין טימברלייק זכה בשלושה פרסים.
בטקס שנערך ב-2005 בליסבון, סשה ברון כהן הודה למדונה על השיר שביצעה, ואמר עליה ש"זה היה מעשה אמיץ מצד MTV לפתוח את ההופעה עם קוקסינל נפלא". להקת "הגורליז" הופיעה לראשונה בתלת מימד.
ב-2006 בקופנהגן, קניה וסט, שהיה מאוכזב מהפסדו בפרס "קליפ הווידאו הטוב ביותר", התפרץ אל הבמה בזמן שהפרס הוענק לאמן אחר. "אם אני לא זכיתי, משמע שהטקס איבד מאמינותו" הוא טען.
ב-2008 הופיעה על השטיח האדום ובטקס עצמו האמנית הישראלית הראשונה בטקס, שירי מימון. היא העפילה לחמישייה האחרונה בקטגוריה "האמן האירופאי של השנה", וביצעה בטקס שיר מקורי באנגלית. לבסוף, הגיעה מימון למקום ה-3 בקטגוריה, לאחר שעקפה את דימה בילאן, שניצח באירוויזיון באותה שנה, ואת הזמרת ליאונה לואיס, זמרת השנה בבריטניה באותה שנה. בריטני ספירס זכתה בשתי קטגוריות.
קייטי פרי היא היחידה שהנחתה את הטקס פעמיים ברצף. היא עשתה זאת ב-2008 ו-2009.
ב-2009 העניקה בר רפאלי את פרס המופע החי הטוב ביותר של השנה ללהקת U2.
ב-2011, באמצע הענקת פרס, התפרץ לבמה איש מהקהל בעירום מלא. איבר מינו לא צונזר וגרם לביקורות נוקבות נגד אי התערבותם של המפיקים. באותו הערב, הדוגמנית הישראלית בר רפאלי העניקה פרס לזמרת האמריקאית ליידי גאגא, אשר זכתה במספר הרב ביותר של פרסים באותה שנה, כ-4 פרסים שונים מתוך 6 מועמדויות, קהל המעריצים הגדול ביותר, הזמרת הטובה ביותר, ושני פרסים לשירה "Born This Way", "הווידאו קליפ הטוב ביותר", ו-"השיר הטוב ביותר".
ב-2014 להקת וואן דיירקשן הובילה את רשימת הזכיות עם ארבע פרסים בהם זכתה.
ב-2015 ג'סטין ביבר הוביל את רשימת הזכיות עם חמישה פרסים.
ב-2018 הזמרת קמילה קביו הובילה את רשימת הזכיות שזכתה בארבעה פרסים, כולל זמר/ת הטוב/ה ביותר
ב-2020 בעקבות מגפת הקורונה נערך הטקס במיקומים שונים ללא קהל.
ב-2021 להקת "מונסקין", זוכת אירוויזיון 2021, קיבלה את פרס להקת הרוק הטובה ביותר של השנה. ג'סטין ביבר, שהיה מועמד לשמונה פרסים, לא קיבל שום פרס.
באוקטובר 2023 לקראת הטקס לשנת 2023, הטקס בוטל. הסיבה שצוינה לביטול היא "התנודתיות של האירועים העולמיים", במיוחד הסכסוך המתמשך בישראל ובעזה. החלטה זו התקבלה מתוך חשש לביטחונם של אלפי האנשים המעורבים באירוע, כולל עובדים, חברי צוות, אמנים, מעריצים ושותפים המגיעים ממקומות שונים בעולם כדי להשתתף במופע. הטקס ידוע כאירוע החוגג את המוזיקה העולמית, אך לאור האירועים, המארגנים הרגישו שזהו לא רגע מתאים לחגיגה עולמית. במקום זאת, זה זמן אבל. הביטול מגיע גם לאחר שצרפת, העיר התוכננה לארח את הטקס, נותרה בכוננות גבוהה בעקבות חשד להתקפות טרור איסלאמיסטיות.
הקטגוריות

כיום, אלו הן הקטגוריות שמשתתפות בטקס, ועל הזוכים בהן מכריזים במהלך הטקס:
השיר הטוב ביותר
הווידאו קליפ הטוב ביותר
האמן הטוב ביותר
פריצת השנה
אמן הפופ הטוב ביותר
אמן הרוק הטוב ביותר
אמן האלטרנטיב הטוב ביותר
אמן ההיפ הופ הטוב ביותר
ההופעה הטובה ביותר של השנה
אמן הפוש-אקט של השנה (כל שנה MTV בוחרת מספר אמנים כדי לקדם אותם באתר האינטרנט שלה תחת "פוש אקט")
האמן האירופאי הטוב ביותר
פרס "Free Your Mind", אשר ניתן לאמן שתרם רבות לקהילה. (לא ניתן להצביע לקטגוריה זו)
בעבר היו קיימות קטגוריות נוספות, כמו להקת השנה, שיר הדאנס של השנה, שיר ה-R&B של השנה, אלבום השנה ועוד.
הקטגוריות > האמן האירופאי של השנה

בקטגוריית "האמן האירופאי של השנה", כל מדינה באירופה בוחרת אמן אחד שייצג אותה. ההצבעה הראשונית היא בכל מדינה, בה בוחרים את האמן שישלחו לייצגה בקטגוריה זו. לאחר מכן, הם נכנסים לקטגוריה ההתחלתית של "האמן האירופאי של השנה", לה מצביעים בכל אירופה. לאחר כחודש, הרשימה מתקצרת ונשארים חמשת האמנים שקיבלו את מירב הקולות, ומהם יבחר האמן האירופאי של השנה.
ישראל נכנסה לקטגוריה זו לראשונה בשנת 2008. באותה שנה, שירי מימון הגיעה למקום השלישי בקטגוריה (לאחר שעקפה את הזמר הרוסי דימה בילאן ואת הזמרת הבריטית ליאונה לואיס). בנוסף, מימון הופיעה על בימת הטקס ושרה שיר חדש באנגלית, Now That You're Gone. בשנים 2009–2015 האמנים שייצגו את ישראל לא העפילו לחמישייה הסופית.
| שנה | אמנים מתמודדים | אמן נבחר | מיקום | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | אסף אבידן, כהן@מושון, איזבו, קוטימן | שירי מימון | מקום שלישי | Now That You're Gone |
| 2009 | אסף אבידן, אסף אמדורסקי, אינפקטד מאשרום, טרי פויזן | נינט טייב | לא העפילה לחמישייה |  |
| 2010 | הדג נחש, אינפקטד מאשרום, קרולינה, שרית חדד | עברי לידר | לא העפיל לחמישייה |  |
| 2011 | שרית חדד, לירן דנינו, נינט טייב וגלעד כהנא, איזבו | TYP | לא העפילו לחמישייה |  |
| 2012 | משה פרץ, TYP, ריף כהן, דודו טסה | נינט טייב | לא העפילה לחמישייה |  |
| 2013 | אסתר רדא, הדג נחש, עידו B וצוקי, רוני דלומי | the ultras | לא העפילו לחמישייה |  |
| 2014 | דודו טסה, אליעד, E-Z, עידו B וצוקי | TripL בהשתתפות מיטל דה רזון | לא העפילו לחמישייה |  |
| 2015 | עדן בן זקן, איזי, קפה שחור חזק, גיא ויהל | אליעד | לא העפיל לחמישייה |  |
| 2016 | נועה קירל, סטטיק ובן-אל, אליעד | האולטראס | לא העפילו לחמישייה |  |
| 2017 | אניה בוקשטיין, נועה קירל, נצ'י נצ', סטטיק ובן אל תבורי, סטפן לגר | נועה קירל | לא זכתה |  |
| 2018 | נדב גדג', נועה קירל, אנה זק, איתי פלד, סטפן לגר | נועה קירל | לא זכתה |  |
| 2019 | MTV ישראל לא לקחה חלק | MTV ישראל לא לקחה חלק | MTV ישראל לא לקחה חלק |  |
| 2020 | נועה קירל, עדן חסון, כרקוקלי, נורוז ובוי אצ'י, נגה ארז | נועה קירל | לא זכתה |  |
| 2021 | נועה קירל, יסמין מועלם, נגה ארז, עדן דרסו, עדן בן זקן |  |  |  |
המדינות המארחות

| שנה | עיר | תאריך | מנחה | מנחה דיגיטלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | גרמניה ברלין | 24 בנובמבר | טום ג'ונס |  |
| 1995 | צרפת פריז | 23 בנובמבר | ז'אן-פול גוטייה |  |
| 1996 | הממלכה המאוחדת לונדון | 14 בנובמבר | רובי ויליאמס |  |
| 1997 | הולנד רוטרדאם | 6 בנובמבר | רונן קיטינג |  |
| 1998 | איטליה מילאנו | 12 בנובמבר | ג'ני מקארתי |  |
| 1999 | אירלנד דבלין | 11 בנובמבר | רונן קיטינג |  |
| 2000 | שוודיה סטוקהולם | 16 בנובמבר | וייקליף ז'אן |  |
| 2001 | גרמניה פרנקפורט | 8 בנובמבר | עלי ג'י (סשה ברון כהן) |  |
| 2002 | ספרד ברצלונה | 14 בנובמבר | שון קומבס |  |
| 2003 | סקוטלנד אדינבורו | 6 בנובמבר | כריסטינה אגילרה |  |
| 2004 | איטליה רומא | 18 בנובמבר | אקזיביט |  |
| 2005 | פורטוגל ליסבון | 3 בנובמבר | בוראט (סשה ברון כהן) | סקין |
| 2006 | דנמרק קופנהגן | 2 בנובמבר | ג'סטין טימברלייק | ג'ולייט לואיס |
| 2007 | גרמניה מינכן | 1 בנובמבר | סנופ דוג | פו פייטרס |
| 2008 | הממלכה המאוחדת ליברפול | 6 בנובמבר | קייטי פרי | פרז הילטון |
| 2009 | גרמניה ברלין | 5 בנובמבר | קייטי פרי | פיט ונץ |
| 2010 | ספרד מדריד | 7 בנובמבר | אווה לונגוריה | ג'סטין ביבר |
| 2011 | צפון אירלנד בלפסט | 6 בנובמבר | סלינה גומז | סלינה גומז |
| 2012 | גרמניה פרנקפורט | 11 בנובמבר | היידי קלום | דייוויד הסלהוף |
| 2013 | הולנד אמסטרדם | 10 בנובמבר | ויל פרל | אריאנה גרנדה |
| 2014 | סקוטלנדגלאזגו | 9 בנובמבר | ניקי מינאז' | לאורה וויטמור |
| 2015 | איטליה מילאנו | 25 באוקטובר | אד שירן ורובי רוז | לאורה וויטמור |
| 2016 | הולנד רוטרדם | 6 בנובמבר | ביבי רקסה | ג'ק & ג'ק |
| 2017 | הממלכה המאוחדת לונדון | 12 בנובמבר | ריטה אורה |  |
| 2018 | ספרד בילבאו | 4 בנובמבר | היילי סטיינפלד |  |
| 2019 | ספרד סביליה | 3 בנובמבר | בקי ג'י |  |
| 2020 | מיקומים שונים | 8 בנובמבר | ליטל מיקס |  |
| 2021 | הונגריה בודפשט | 14 בנובמבר | סוויטי |  |
| 2022 | גרמניה דיסלדורף | 13 בנובמבר | ריטה אורה וטאיקה ואיטיטי |  |
| 2023 | צרפת פריז | 5 בנובמבר |  |  |
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, ג'סטין ביבר שובר את השיא של גאגא, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2011
↑  שגיא בן נון, כריסטינה אגילרה - זמרת השנה של MTV, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2003
↑  נויה כוכבי, לראשונה: הרכב ישראלי ישתתף בטקס פרסי המוסיקה של אם-טי-וי, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2008
↑  עכבר העיר, בריטני ספירס ניצחה בגדול גם ב-EMA, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2008
↑  עופר אדרת, בר רפאלי העניקה את פרס ה-MTV ליו-2, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2009
↑  עכבר העיר, טקס פרסי EMA: ליידי גאגא והאיש העירום גנבו את ההצגה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2011
↑  עכבר העיר, ליידי גאגא היא אשת השנה של MTV, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2010
↑  אורי זר אביב, טקס פרסי ה-MTV האירופי: ליידי גאגא זכתה בתואר זמרת השנה ושיר השנה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2011
↑  עכבר העיר, טקס פרסי MTV אירופה 2014: וואן דיירקשן מובילים ברשימת הזכיות, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2014
↑  דפנה ארד, ג'סטין ביבר הוא הזוכה הגדול בטקס פרסי אם־טי־וי אירופה, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2015
↑   איתמר זהר, קמילה קביו היא הזוכה הגדולה בטקס פרסי אם־טי־וי אירופה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2018
↑   ניצן פינקו, נו באמת, "קולדפליי" היא להקת הרוק הטובה ביותר?, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2020
↑   ניצן פינקו, ראיתי רוקרים בביריות: טקס ה-EMA היה חגיגה של נצנצים וחופש מגדרי. רק לביבר לא נשאר, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2021
↑  "MTV Europe Music Awards cancelled amid Israel-Gaza crisis". Reuters (באנגלית). 2023-10-20. נבדק ב-2023-10-20.
↑  עכבר העיר, נינט לא תתחרה בטקס פרסי MTV, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2009
↑  מתן אברמוביץ', עכבר העיר, עברי לידר ייצג את ישראל בטקס פרסי MTV אירופה, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2010
↑  עכבר העיר, TYP ייצגו את ישראל בטקס פרסי MTV אירופה, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2011
↑  עכבר העיר, נינט היא נציגת ישראל בטקס פרסי MTV אירופה, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2012
↑  דפנה ארד, אליעד נחום ("מתוק כשמרלי") ייצג את ישראל בטקס MTV אירופה, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2015
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה |
| --- | --- | --- |
| טקסים | 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| קטגוריות מרכזיות | שיר • קליפ • שיתוף פעולה • אמן • מופע החדש • פופ • אלקטרוני • רוק • אלטרנטיבי • היפ הופ • לטיני • ‏R&B • מופע חי • מופע הפוש • מעריצים הגדולים ביותר • קיי פופ • וידאו קליפ למטרה טובה • הקליפ הארוך הטוב ביותר • מופע המטהוורס הטוב ביותר |  |
| קטגוריות אזוריות | אוסטרליה • אפריקה • בלגיה • ברזיל • קנדה • קריבי • צרפת • גרמניה • סין • הונגריה • הודו • ישראל • איטליה • יפן • קוריאה • אמריקה הלטינית – צפון • אמריקה הלטינית – מרכז • אמריקה הלטינית – דרום • הולנד • ניו זילנד • המדינות הנורדיות • פולין • פורטוגל • רוסיה • דרום מזרח אסיה • ספרד • שווייץ • בריטניה ואירלנד • ארצות הברית |  |
| קטגוריות עבר | אלבום • זמר • זמרת • מראה • עולמי • להקה • אייקון עולמי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8cfe228b-5715-42db-86fd-3f28ceef7eaa 
בובת שעווה של הזמרת בריטני ספירס זוכה בפרס
מילאן טומיץ'

| --- | --- |

טומיץ' כמאמן הכוכב האדום בלגרד, 2019
 לידה:  24 ביולי 1973 (בן 51) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.9 מטרים
 קבוצות כשחקן
 1990–1991 1991–2005 2005 2006:  רדניצ'קי בלגרד אולימפיאקוס אורורה באסקט ג'סי קולוסוס רודוס
 הישגים כשחקן
 אליפות היורוליג (1997)  5 אליפויות יוון (1993–1997)  3 גביעי יוון (1994, 1997, 2002)
 קבוצות כמאמן
 2004 2008–2018 2014 2018–2019 2021–2022 2023–:  אולימפיאקוס (זמני) אולימפיאקוס (ע') אולימפיאקוס (זמני) הכוכב האדום בלגרד פריסטרי אתונה אולימפיה מילאנו (ע')
 הישגים כמאמן
 אליפות הליגה האדריאטית (2019)  אליפות סרביה (2019)  הסופר קאפ האדריאטי (2018)
 
מילאן טומיץ' (בסרבית: Милaн Томић, ביוונית: Μίλαν Τόμιτς (מילאן טומיץ); נולד ב-24 ביולי 1973) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל סרבי-יווני המשמש כעוזר מאמן באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל והיורוליג.
טומיץ' בילה כמעט את כל קריירת המשחק והאימון שלו ביוון, לאחר שקיבל אזרחות יוונית בשם מילאן יאנקופולוס (ביוונית: Μίλαν Γιαννακόπουλος). במהלך שנותיו באולימפיאקוס הוא הפך לאליל בקרב אוהדי הקבוצה, ולאחר פרישתו ממשחק שימש כעוזר למאמן הקבוצה פנאיוטיס יאנאקיס.
קריירת משחק > ראשית הקריירה

טומיץ' התחיל את הקריירה שלו בנוער של רדניצ'קי בלגרד.
ב-1991 הזמין יאניס יואנידיס, מאמן אולימפיאקוס הטרי, מספר כדורסלנים סרבים צעירים לאימון, ביניהם גם את טומיץ'. יואנידיס לא התרשם במיוחד מיכולותיו המקצועיות והפיזיות של טומיץ', אך התלהב מהתשוקה, החוכמה והרצון שלו לנצח והציע לו מקום בסגל הקבוצה.
עם זאת, על מנת להשלים את ההעברה טומיץ' היה צריך לקבל אזרחות יוונית, מכיוון שרק שחקן לא יווני אחד הורשה לשחק בקבוצה באותו זמן (במקרה של אולימפיאקוס היה זה ז'ארקו פאספלי). באותה תקופה מתן אזרחות יוונית לשחקנים מחבל הבלקן היה נוהג נפוץ עבור קבוצות יווניות, ושחקנים כמו פג'ה סטויאקוביץ' וראשו נסטרוביץ' החזיקו באזרחות הלנית.
בשל מספר בעיות משפטיות בנוגע לאזרחותו, הוא לא היה יכול לשחק בעונה הראשונה, אז הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי האדומים בעונת 1992/93, בה העמיד ממוצעים של 8.3 ב-32.5 דקות בממוצע למשחק.
בשתי העונות הבאות ביסס טומיץ' את מעמדו כרכז הפותח, בעוד אולימפיאקוס שלטה בליגה היוונית וזכתה לאחר ניצחונות בגמר על פאוק סלוניקי ב-1994 ועל פנאתינאיקוס ב-1995. באותן שנים הגיעה הקבוצה פעמיים ברציפות לגמר היורוליג, ועל אף שהפסידה בשניהם התנחמו אוהדיה בשני ניצחונות רצופים על היריבה הנצחית פנאתינאיקוס בשני חצאי הגמר.
הגעתו של דייוויד ריברס לקבוצה בתחילת עונת 1995/96 הורידה את טומיץ' לספסל וצמצמה את זמן המשחק שלו, אך הוא עזר לקבוצה לשמור על האליפות המוקמית שלה.
לפני עונת 1996/97, שנחשבת לאחת הטובות בהיסטוריה של המועדון, מונה דושאן איבקוביץ' למאמן ונתן לטומיץ' יותר זמן משחק. בחלק האחרון והמכריע של העונה הפך איבקוביץ' את טומיץ' לרכז הפותח, והעביר את ריברס לעמדת הקלע. בסיום העונה זכתה אולימפיאקוס בליגה היוונית, ביורוליג (לראשונה) ובגביע היווני, מה שהפך אותה לקבוצה היוונית הראשונה שזוכה בכתר המשולש. כמה חודשים לאחר מכן השתתפה אולימפיאקוס באליפות מקדונלד'ס (אנ') 1997 (אנ'), טורניר משותף של פיב"א וה-NBA, והגיעה לגמר מול אלופת ה-NBA המכהנת שיקגו בולס, לה הפסידה 78–104. במהלך המשחק שמר טומיץ' על מייקל ג'ורדן.
קריירת משחק > קפטן אולימפיאקוס ונפילה

אחרי שזכו בכל התארים בעונה הקודמת, הרבה שחקנים עזבו את הקבוצה, אחד מהם היה הקפטן יורגוס סיגלאס. טומיץ' מונה במקומו לתפקיד וקיווה להניף עם הקבוצה תארים, אך לא הצליח לעשות זאת במשך ארבע שנים.
אולימפיאקוס נותרה קבוצה מובילה באירופה, אך לא הצליחה לזכות בתואר. היא הגיעה לגמר הליגה היוונית פעמיים, אך הפסידה לפנאתינאיקוס, והשתתפה בפיינל פור היורוליג 1999, אך זכתה במקום השלישי בלבד. למרות בצורת התארים של אולימפיאקוס, טומיץ' התפתח כשחקן: הוא שיחק יותר, קלע יותר והפך לאהוב הקהל.