stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלחמה המלוכלכת
נפילת המשטר הצבאי וסיומה של המלחמה המלוכלכת > התנגדות לממשלה הדמוקרטית

בתגובה למשפטים שנערכו למבצעי המלחמה המלוכלכת, התרחשו מספר התקוממויות בצבא ארגנטינה נגד ממשלת אלפונסין. המורדים התבצרו בכמה קסרקטיני צבא ודרשו להפסיק את המשפטים. במהלך השבוע הקדוש (Semana Santa) באפריל 1987 התבצרו לוטננט קולונל אלדו ריקו (מפקד גדוד חיל הרגלים ה-18 בפרובינציית מיסיונס) וכמה קציני צבא זוטרים במחנה קמפו די מאיו(אנ'). המורדים, שנקראו קאראפינטאדאס (ספרדית: carapintadas, צבועי פנים)(ספ'), דרשו את הפסקת המשפטים ואת התפטרותו של ראש מטה הצבא, הגנרל הקטור ריוס ארניו (אנ'). ריקו האמין שממשלת אלפונסין לא תרצה או לא תוכל להפסיק את המרד. הוא צדק חלקית: פקודותיו של מפקד הקורפוס השני לכתר את הקרסקטינים שבהם התבצרו המורדים זכו להתעלמות מצד פקודיו. אלפונסין קרא לעם להגיע לפלאזה דה מאיו כדי להגן על הדמוקרטיה; מאות אלפים נענו לקריאתו. אלפונסין הגיע לקמפו דה מאיו ושכנע את המורדים להיכנע.
בינואר 1988 התרחש מרד צבאי שני כאשר ריקו סירב לקבל את צווי המעצר שהוציא נגדו בית משפט צבאי, באשמה שהוביל את המרד הקודם. הפעם התבצר ריקו בגדוד חיל הרגלים הרביעי במונטה קאסרוס ודחה את קריאותיו של ראש מטה הצבא, קארידי (שהחליף את ארניו) להסגיר את עצמו. ריקו דרש שוב להפסיק את המשפטים וטען שהבטחותיו של אלפונסין למורדים לא קוימו. קארידי הורה לכמה יחידות צבא לדכא את המרד. התקדמותם לקסרקטין מונטה קזרוס הואטה בשל גשם ובשל דיווחים שחיילי המורדים הניחו מוקשים, אך למרות זאת הובסו כוחותיו של ריקו לאחר קרב של שלוש שעות. הם נכנעו ב-17 בינואר 1988. 300 מורדים נעצרו ונידונו לעונשי מאסר.
התקוממות שלישית התרחשה בדצמבר 1988. הפעם הובל המרד על ידי לוטננט-קולונל מוחמד עלי סיינלדין, שהנהיג 1,000 חיילים מורדים. מרידה זו הצליחה, וכמה מהדרישות של סיינלדין ואנשיו התקבלו. קארידי נאלץ לפרוש ובמקומו התמנה הגנרל פרנסיסקו גאסינו, ששירת במלחמת פוקלנד וזכה להערכה רבה על ידי הקרפינטאדים. ב-5 באוקטובר 1989, כחלק מרפורמות גורפות, חנן הנשיא הנבחר החדש קרלוס מנם את המורשעים במשפטי זכויות האדם ואת מנהיגי המורדים שנכלאו בשל השתתפות בהתקוממויות הצבאיות.
יהודי ארגנטינה

הצבא, שייצג את הימין הארגנטינאי, גילה אהדה לגרמניה הנאצית ולאיטליה הפשיסטית, והיה נגוע באנטישמיות. הימצאותם של לא מעט יהודים בשורות השמאל בארגנטינה חיזקה תחושה זו בעיני אנשי הצבא. בהתאם, התייחס הצבא בחומרה יתרה ליהודים במהלך הרדיפות של המשטר הצבאי. על פי הערכות, בין 1,900 ל-3,000 יהודים נחטפו ונרצחו במהלך המלחמה המלוכלכת. על פי הערכות אלה, בין 6% ל-10% מכלל הנרצחים היו יהודים, זאת לעומת שיעורם באוכלוסייה שעמד על 1% בלבד. על פי עדויות של חטופים יהודים, היו גילויים אנטישמיים בולטים כלפי היהודים שנעצרו, דרכי התעללות ייחודיות לעצירים יהודים, וסממנים נאציים, כמו צלבי קרס, אותם חוו במרכזי המעצר. עם זאת, יחסי ישראל-ארגנטינה באותה תקופה היו בשיאם, וישראל מכרה לארגנטינה אמצעי לחימה וכלי נשק שונים, בהם מטוסי נשר, ספינות סיור מדגם דבור, ועוד. כאמור לעיל, המשטר הדיקטטורי הקפיד מאד של חשאיות ולא ברור מה ידע השלטון בישראל על הנעשה בארגנטינה.
מקרה מפורסם של התערבות ישראל לטובת אחד העצורים היה מקרהו של הסופר והעיתונאי חקובו טימרמן, שנעצר על ידי השלטון הצבאי ב-1977. הוא סבל עינויים והואשם בכך שהוא חלק ממזימה ציונית להשתלט על חלק מארגנטינה וצ'ילה ולהקים בהן מדינה יהודית (תוכנית אנדיניה). טימרמן שוחרר לאחר כשנה, בין השאר בלחץ דיפלומטי ישראלי.
עמותת ממוריה ("זיכרון" בספרדית) הוקמה בישראל בשנת 1990, במטרה לאסוף מידע על הנעדרים ולהנציח את זכרם. ב-1992 ניטעה ביער בן שמן חורשת עצי אורן לזכר 84 נעדרים יהודים.
פרשנות היסטורית

סביב הבנת תקופת המלחמה המלוכלכת מתנהל דיון ער, וישנן גישות שונות בהבנת ובפרשנות של התקופה.
דיכוי באמצעות טרור מדינתי - ארגוני זכויות אדם ומפלגות פרוגרסיביות, שמאל ומרכז-שמאל, רואים במלחמה המלוכלכת תהליך של דיכוי מתנגדים, שבוצע באמצעות תוכנית שיטתית ומתוכננת מראש של טרור מדינתי.
רצח עם - ישנם ארגוני זכויות אדם ומפלגות שמאל ומרכז-שמאל, כמו גם משפטנים ופסקי דין שונים, הרואים במעשים שבוצעו על ידי הטרור המדינתי רצח עם. בית המשפט הראשון שקבע כי בוצע רצח עם בארגנטינה היה בספרד. ב-4 בנובמבר 1998 הרשיע בית המשפט את אדולפו סילינגו (אנ'), קצין הצי הארגנטינאי שנטל חלק בפשעי המלחמה המלוכלכת. בית המשפט הספרדי קבע אז כי:
בעובדות הנטענות... קיים באופן בלתי נמנע רעיון השמדת קבוצה מאוכלוסיית ארגנטינה... זו הייתה פעולת השמדה, שלא נעשתה באקראי, ללא הבחנה, אלא מתוך רצון להשמיד מגזר מסוים באוכלוסייה, קבוצה הטרוגנית ביותר, אך מובחנת...
גם בתי משפט בארגנטינה פסקו באופן דומה.
התיאוריה של שני השדים - פרשנים אחרים טוענים כי הצבא, מצד אחד, וארגוני הגרילה, מצד שני, ביצעו פעולות אלימות טרור, שלא השפיעו רק על הצד שלטענתם הם נלחמים בו, אלא גם על עשרות אלפי אזרחים, שלא השתמשו באלימות. פרשנות זו, שהוצעה במקור על ידי נשיא ארגנטינה לשעבר ראול אלפונסין, כונתה על ידי מבקריה "התיאוריה של שני השדים". בפרולוג המקורי לדו"ח Nunca Más", פותח הסופר הארגנטינאי ארנסטו סבאטו באמירה: ”במהלך שנות ה-70 הייתה ארגנטינה מטולטלת מהטרור שהגיע מהימין הקיצוני וגם מהשמאל הקיצוני...” יש הרואים בפרשנות זו טעות, וכי המושג הנכון הוא "הסלמה של האלימות", כלומר אלימות מצד תנועות הגרילה שגררה דיכוי אכזרי הרבה יותר מצד הממסד.
לוחמה נגד מרד - מגזרים המגינים על פעולות הכוחות המזוינים מ-1976 עד 1983, גם לאחר שחבריו הורשעו בפשע של רצח עם, טוענים כי מדובר היה במלחמה שלא צייתה לכללי המלחמה המסורתית. על פי תפיסה, הפרות זכויות האדם שאירעו במלחמה המלוכלכת אינן יוצאות דופן, והן מתרחשות בכל מלחמה. תומכיה של פרשנות זו טוענים כי הכוחות המזוינים של ארגנטינה נלחמו בתוקפנות מרקסיסטית-לניניסטית שיש לראות אותה בהקשר הרחב יותר של המלחמה הקרה, ואילו חלק אחר של תומכי תפיסה זו מציגים את המלחמה המלוכלכת כמלחמה בטרור.
מלחמת אזרחים מהפכנית - מגזרים הקשורים לארגוני הגרילה נוטים לטעון שהמלחמה המלוכלכת הייתה למעשה מלחמת אזרחים מהפכנית. גם הם מפקפקים, במקרים רבים, בהנחה שאכן בוצעו פשעי מלחמה על ידי הכוחות המזוינים, ופשעים נגד האנושות נגד לוחמים ושאינם לוחמים. מריו פירמניץ' (אנ'), שהיה מנהיג ארגון הגרילה מונטונרוס, אמר בראיון רדיו ב-6 באוגוסט 2001 כי המדובר היה במלחמת אזרחים, וכי ”במדינה שחוותה מלחמת אזרחים, לכולם יש דם על הידיים.”
השפעה תרבותית

השפעתה התרבותית של המלחמה המלוכלכת הייתה ניכרת, הן בתוך המדינה והן מחוצה לה.
האוכלוסייה בכלל והנוער בפרט, חשה מושפעת מאוד מהזוועות שחשפו מהחקירות שבוצעו עם נפילת הממשל הצבאי. זכויות אדם, שלום ודמוקרטיה, כאידיאלים חברתיים, הפכו לערכים מרכזיים בחברה הארגנטינאית. התוכניות החינוכיות בבתי הספר, במכללות ובאוניברסיטאות כוללות תוכניות לימודים על הפרות זכויות אדם בתקופת הדיקטטורה הצבאית.
בין האומנים הבולטים שהמלחמה המלוכלכת השפיעה עליהם עמוקות ועיצבה את יצירתם ניתן למנות את מרסדס סוסה, לאון חייקו, ויקטור הרדיה, צ'ארלי גרסיה, ליטו נביה, חואן קרלוס דיסטפניה, חואן חלמן, לאון פרארי, מריה אלנה וולש, ועוד.
בין היצירות שהושפעו מהמלחמה המלוכלכת ניתן למנות את היצירות הבאות:
אליסיה קוסמה, אסירה פוליטית מתקופת "המלחמה המלוכלכת", חיברה את הספר Pasos bajo el agua (ספרדית: "צעדים תחת המים"), סיפור המבוסס על חוויותיה כאסירה פוליטית וכגולה מארצה.
אלסה אוסריו, ילידת בואנוס איירס, חיברה את הספר "האור של לוס", המתאר את תהליך החיפוש אחר הוריה של אחת מילדי הנעלמים, שנחטפה ואומצה באופן בלתי חוקי על ידי משפחת אחד מהגנרלים. הספר הוא אחד מכתבי האישום הספרותיים החריפים ביותר שהתפרסמו בשנים האחרונות כלפי שלטון הגנרלים והחברה הארגנטינית. הספר זכה בפרס הספרותי הלאומי של ארגנטינה ובפרס אמנסטי.
הרומן של נתן אנגלנדר, "המשרד למקרים מיוחדים", מתאר את קורותיה של משפחה יהודית בארגנטינה, קדיש וליליאן פוזנן ובנם פאטו, במהלך המלחמה המלוכלכת. פאטו, סטודנט באוניברסיטה, נלקח מביתו על ידי נציגי השלטונות, ומאז נעלם, חרף כל מאמצי הוריו לאתרו. לאחר שאדם שעסק בהשלכת הנעדרים ממטוס לנהר ריו דה לה פלטה מתוודה על כך באוזני קדיש, הוא מבין שפאטו לא יחזור לעולם, וגם גווייתו לא תימצא, אך ליליאן מסרבת להשלים עם הבשורה המרה, וממשיכה לחכות לפאטו.
הסופרת, המשוררת ופעילת זכויות האדם אליסיה פרטנוי מתארת בספרה "לה אסקואליטה" את חוויותיה במחנה הריכוז. שיריה של פרטנוי ראו אור לראשונה בכתב-העת "דקה". פרק אחד ויחיד עד כה, "כפכפים עם פרח אחד", פורסם בעיתון "הארץ" בתרגומה של יעל דקל, ממתרגמות פט פארקר והמשורר ערן צלגוב.
ב-22 באוגוסט 2002, בתקופת נשיאותו של אדוארדו דואלדה, נקבע כי ה-24 במרץ ייחשב ליום הזיכרון הלאומי לאמת ולצדק, להנצחת קורבנות הדיקטטורה הצבאית. בשנת 2006 הכריז נשיא ארגנטינה דאז, נסטור קירשנר על 24 במרץ כחג לאומי, במטרה ליצור יום זיכרון ולהכיר בו כיום התגייסות מסורתי לזכויות אדם.
ראו גם

המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
הערות שוליים

↑   ג'ון בראון, החונטה בארגנטינה עינתה יהודים, ישראל סיפקה לה נשק, באתר הארץ, 6 ביוני 2017
↑  אסתי סגל, ‏המשרד למקרים מיוחדים / נתן אנגלנדר, באתר גלובס, 14 במאי 2008
↑  יעל דקל וערן צלגוב, כפכפים עם פרח אחד/ אליסיה פרטנוי, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544774405171  BNE: XX468186  LCCN: sh2003004019 
חואן פרון, 1946
איסבל פרון כנשיאת ארגנטינה
גנרל חורחה רפאל וידלה, 1976
מרכז המעצר החשאי בבית הספר למכונאות של הצי
המרתף במרכז המעצר החשאי בית הספר למכונאות של הצי, שבו בוצעו העינויים
מטוס ששימש לטיסות מוות
האנדרטה לזכר נרצחי המלחמה המלוכלכת, פארק הזיכרון, בואנוס איירס
הפגנה של אמהות כיכר דה מאז'ו
כריכת דוח הוועדה הלאומית על היעולמותם של אנשים, CONADEP ‏, Nunca Más - "לעולם לא שוב"
גנרל רוברט אדוארדו ויולה
אדמירל אמיליו אדוארדו מסרה
מצעד ביום הזיכרון, האמת והצדק, בבואנוס איירס,2019
מירה סיאל

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1961 (בת 63) וולברהמפטון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Feroza Syal 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 עיסוק:  סופרת, מחזאית, קומיקאית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר  Queen Mary's High School 
 בן או בת זוג:  סנג'יב בהסקר (2005–?) 
 צאצאים:  Milli Bhatia 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א למפעל חיים (2023)  חבר במסדר האימפריה הבריטית (1997)  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2015)  עמית החברה המלכותית לספרות (2016)  Betty Trask Award (1996) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מירה סיאל, CBE (באנגלית: Meera Syal; נולדה ב-27 ביוני 1961 בשם פרוזה סיאל) היא קומיקאית, סופרת, מחזאית, עיתונאית, מפיקה ושחקנית בריטית. היא זכתה להכרה כשהייתה בין יוצרי תוכנית המערכונים "Goodness Gracious Me". היא הייתה לאחת הנשים ההודיות המוכרות ביותר בממלכה המאוחדת כשגילמה את סבתא של סנג'יב בתוכנית הטלוויזיה "The Kumars at No. 42".
ב-1997 הוענק לסיאל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE), וב-2003 נכלל שמה ברשימת חמישים המצחיקנים של הקומדיה הבריטית של עיתון "האובזרבר". ב-2015 הוענק לה תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) על תרומתה לתחומי הדרמה והספרות.
ביוגרפיה

סיאל נולדה בוולברהמפטון שבווסט מידלנדס וגדלה באזינגטון, כפר כורים השוכן במרחק של מיילים אחדים. הוריה ילידי פנג'אב הגיעו לבריטניה מניו דלהי. אביה היה קטרי (Khatri) ואמה ג'אט (Jatt). בילדותה עברה המשפחה לבלקוסוויץ'. נוף ילדותה - והיותה במשפחה אסייתית יחידה בכפר קטן במידלנדס, היווה רקע לספרה "אניטה ואני" שעובד גם לסרט קולנוע. ב-2003 תיארה סיאל בראיון ב-BBC את הספר כאוטוביוגרפי למחצה. היא למדה בבית הספר התיכון קווין מרי בוולסול, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.
ביוגרפיה > קריירה

סיאל כתבה את התסריט לסרט "Bhaji on the Beach" מ-1993 שביימה גורינדר צ'אדה, המוכרת מהסרט "שחקי אותה כמו בקהאם". היא הייתה בצוות הכותבים והמשתתפים של תוכנית המערכונים של ה-BBC בשם "Goodness Gracious Me" ששודרה בין השנים 1996 ל-2001, בתחילה ברדיו ואחר כך בטלוויזיה. סיאל כתבה את התסריט של המחזמר "Bombay Dreams" של א.ר. רהאמן ואנדרו לויד ובר. היא שיחקה בתפקיד הסבתא סושילה בסדרה "The Kumars at No. 42" שרצה במשך שבע עונות וזכתה בפרס אמי הבינלאומי.
באוקטובר 2008 כיכבה סיאל בסיטקום של ה-BBC "אנשים יפים" בתפקיד הדודה היילי. היא המשיכה לגלם את הדמות בעונה השנייה ב-2009. סיאל כיכבה ב-11 עונות של הסדרה "הולבי סיטי" בתפקיד טארה סודי. ב-2009 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "Minder" והופיעה בסרט הקולנוע "Mad, Sad & Bad". ב-2010 גילמה את שירלי ולנטיין במופע יחיד ב-Menier Chocolate Factory שהועבר אחר כך לתיאטרון טרפלגר סטודיוס. באותה שנה שיחקה בתפקיד המדענית נסרין קרודרי בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו" לצדו של מאט סמית.
סיאל היא גם זמרת, הסינגל "Spirit in the Sky" שהקליטה במסגרת תוכנית "קומיק ריליף" יחד עם גארת' גייטס וחבריה לסדרה "he Kumars at No. 42" הגיע למקום ראשון במצעד הפזמונים. ב-1988 שרה קולות רקע לשיר "Then He Kissed Me" בגרסת באנגרה, שהלחינו בידו וכוכב הפופ הפקיסטני נזיה חסן. ביוני 2003 השתתפה סיאל בתוכנית הרדיו של ה-BBC "דיסקים לאי בודד" ובחרה במוזיקה של ניטין סוהניי, מדאן באלה סינדו, ג'וני מיטשל, פיציקטו פייב, סוקווינדר סינג, לואי ארמסטרונג ואחרים.
מכיוון שלמדה אנגלית באוניברסיטה וכתבה שני רומנים ותסריטים אחדים, נבחרה סיאל כאורחת בתוכנית הרדיו "Front Row" לפינה "The Cultural Exchange" בה הופיעה ב-30 באפריל 2013. בתוכנית היא בחרה בספר "אל תיגע בזמיר" מאת נל הרפר לי כיצירה האהובה עליה.
בשנים 1986 ו-1987 הגישה סיאל את התוכנית "Sunday East" של ה-BBC.
ביוגרפיה > פרסים והכרה

סיאל זכתה בפרס הדרמה הלאומי לסטודנטים על הופעתה במחזה "One of Us" שכתבה ג'קלין שפירו. היא זכתה בפרס בטי טרסק על ספרה הראשון "אניטה ואני". בשנת 2000 זכתה בפרס אישיות המדיה של השנה של Commission for Racial Equality. ב-2003 הוענק לה פרס "קרן נזיה חסן". ב-6 במאי 2015 העניק לה הנסיך מוויילס תואר CBE בארמון בקינגהאם. ב-2011 ו-2012 קיבלה סיאל מינוי של פרופסור אורח לתיאטרון בן זמננו בקולג' סנט קתרין באוקספורד. היא קיבלה תואר כבוד מאוניברסיטת לונדון SOAS, ומאוניברסיטת רוהמפטון.
סיאל כותבת מדי פעם עבור עיתון הגרדיאן.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2004 השתתפה סיאל בפרק בתוכנית "Who Do You Think You Are?" של ה-BBC המתחקה אחר שורשים משפחתיים. היא גילה ששני הסבים שלה נלחמו נגד השלטון הבריטי ונוכחותם בהודו. האחד היה עיתונאי קומוניסטי, והשני היה מפגין מפנג'אב שנכלא ועונה במקדש הזהב.
ב-2005 התחתנה סיאל עם סנג'יב בהסקר מי שלעיתים קרובות שיתף איתה פעולה. טקס החתונה התקיים בליצ'פילד שבסטפורדשייר. בנם שאאן נולד ב-2 בדצמבר 2005. לסיאל יש בת בשם קמלי מנישואיה הקודמים לעיתונאי שקאר בהטיה. אחיה הוא עיתונאי חוקר בשם ראג'יב סיאל.
בינואר 2011 השתתפה סיאל בתוכנית רדיו של ה-BBC בשם "My Teenage Diary" בה דנה על תקופת היותה ילדה בריטית אסייתית יחידה בעיר קטנה באנגליה, ותחושותיה על היותה שמנה ובלתי מושכת.
כתיבה

(1993) Bhaji on the Beach
אניטה ואני (2002) Anita and Me
(1983) One of Us
(1992) The Oppressed Minorities Big Fun Show
(1999) Goodness Gracious Me
(2002) Bombay Dreams
(1996–1998) Goodness Gracious Me
(1996) Masala FM
(1985) Tandoori Nights
(1991) The Real McCoy
(1994) My Sister Wife
(1998) Goodness Gracious Me
החיים הם לא רק הא הא (2005) Life Isn't All Ha Ha Hee Hee
(2010) Uncle Santa סדרת טלוויזיה בבריטניה "Little Crackers"
אניטה ואני (1996) Anita and Me
החיים הם לא רק הא הא (1999) Life Isn't All Ha Ha Hee Hee, יצא לאור בגרמנית בשם "Sari, Jeans und Chilischoten" ב-2003
(2015) The House of Hidden Mothers
תפקידים בתיאטרון

(1983) The One of Us
(1987) Serious Money
פר גינט (1980)
(1992) The Oppressed Minorities Big Fun Show
מונולוגים מהווגינה (2001)
(2004) Bombay Dreams
(2007) Rafta, Rafta...
שירלי ולנטיין (2010)
(2011) The Killing of Sister George
מהומה רבה על לא דבר (2012) בתפקיד ביאטריס
(2010) Behind the Beautiful Forevers מאת דייוויד הר בתפקיד זרוניסה
רומיאו ויוליה (2016) בתפקיד האומנת
תפקידים ברדיו

(1990) True Believers
(1990) The World As We Know It
(2001) The World As We Know It
(2010 - ) A Small Town Murder
לקריאה נוספת

Rocío G. Davis, "India in Britain: Myths of Childhood in Meera Syal's Anita and Me", in Fernando Galván & Mercedes Bengoechea (ed.), On Writing (and) Race in Contemporary Britain, Universidad de Alcalá 1999, 139–46.
Ana Maria Sanchez-Arce "Invisible Cities: Being and Creativity in Meera Syal’s Anita and Me and Ben Okri’s Astonishing the Gods", in Philip Laplace and ֹric Tabuteau (eds), Cities on the Margin/ On the Margin of Cities: Representations of Urban Space in Contemporary British and Irish Fiction, Besançon: Presses Universitaires Franc-Comtoises, 2003: 113–30.
Graeme Dunphy, "Meena's Mockingbird: From Harper Lee to Meera Syal", in Neophilologus 88, 2004, 637–59.
בריכת רם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם לוע
 מידות
 אורך מרבי:  1.2 ק"מ
 רוחב מרבי:  1 ק"מ
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
 קואורדינטות:  33°13′57″N 35°45′58″E﻿ / ﻿33.2325°N 35.766111111111°E﻿ / 33.2325; 35.766111111111
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) בריכת רם(למפת אצבע הגליל רגילה) בריכת רם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת רם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בריכת רם
 
בריכת רם והחרמון
בְּרֵכַת רָם או בריכת רם (נֶהֱגֶה לעיתים ובטעות "בִּרְכִּת רם", לפי היגוי ערבי כביכול, שמה בערבית: بحيرة مسعدة "בְּחֵ֫ירֶת מַסְעַדֶה", כלומר אגם מסעדה) היא אגם טבעי בצפון-מזרח רמת הגולן, ליד היישובים הדרוזיים מסעדה ומג'דל שמס. בערבית שמה נהגה "ראן" ואצל יוסף בן מתתיהו היא מכונה "הפיילה" – הקערה. צורתה עגולה ומימיה מתוקים ובהירים. כיום הבריכה מתפקדת כמאגר מים, ובמימיה משקים גידולים באזור. השם המקובל בערבית למקום הוא "בֻּחַיְרֶת מסעדה" על שם הכפר הדרוזי הסמוך.
בבריכה נמצאה צלמית ארכאולוגית חשובה ביותר, צלמית "ונוס מברכת רם", הנחשבת לייצוג העתיק ביותר של דמות אנושית הקיים בתיעוד הארכאולוגי.
גאולוגיה

בריכת רם נמצאת בקצה הצפוני-מערבי של השדה הגעשי חארת א-שאם, סמוך לגבול שפכי הבזלת הפלייסטוקניים של צפון רמת הגולן עם מדרונות החרמון. הבריכה היא מאר – לוע התפוצצות של הר געש – שלועו התמלא או היה רווי במי תהום. אגן הבריכה אובלי שממדיו 1,000-1,200 מ', והוא שקוע ביחס לסביבתו כ-30–120 מ'. בתחתיתו מצויים סלעים פירוקלסטיים ועליהם משקעים בעומק של כ-90 מ', המכוסים במים רדודים – כ-10 מ'. מתחת לאגן מצויה בזלת בעובי של לפחות 180 מ', הממלאת את חלל הדיאטרם.
גאולוגיה > היסטוריה גאולוגית

להיסטוריה הגעשית של בריכת רם קדמה השקעת סלעי משקע בים טתיס. הסלעים שהושקעו הם אבן גיר ופצלים מהיורה, אבן חול מקרטיקון תחתון וסלעי משקע של ים רדוד כאבן גיר, קירטון, דולומיט וצור מתחילת קרטיקון עליון ועד האאוקן. סלעים אלה התרוממו כתוצאה מתהליכי הקימוט שיצרו את הקשת הסורית בעת סגירת ים טתיס, בשל התנגשות הלוח האפריקאי והלוח הערבי בלוח האירו-אסיאתי.
בתצורות סלעי המשקע נוצר עמק אשר הקיף את אזור בקעת יעפורי ובריכת רם של ימינו. לאחר מכן החל העמק להתמלא בסדרות של קילוחי בזלת קדומים אשר אינם מוכרים כיום על פני השטח. לפני 0.8-0.3 מיליוני שנים כיסתה את הבקעה בזלת כרמים (מתוך תצורת גולן). על שכבת בזלת כרמים נוצר חרוט סקוריה קטן בחלק הדרומי-מערבי של בריכת רם.
לפני כ-115–166 אלף שנה נוצר מגע בין המאגמה ומי התהום באזור אשר הביא להתפרצויות פריאטו-מגמטיות חזקות אשר יצרו את המבנה הנוכחי של בריכת רם. בהתפוצצויות אלה נוצרה טבעת הטוף מסביב לבריכה. מעריכים כי התפרצויות אלה ארכו פרק זמן קצר מאוד - מספר ימים עד שבועות אחדים.
בדרום המאר מצוי העתק שכיוונו מקביל לשורת תלי הסקוריה של קו התלים המזרחי, שבקצהו הצפוני מצויה בריכת רם. מוצע כי מישור ההעתקה לוקח חלק במערכת ההידרולוגית של בקעת יעפורי – ושהוא אפשר את המפגש בין המאגמה ומי התהום, מפגש שיצר את ההתפרצויות הפריאטו-מגמטיות.
גאולוגיה > מסלע

המסלע בבריכת רם כולל סלעי משקע מהקרטיקון המכוסים בסלעים געשיים השייכים לחבורת בשן כגון בזלת, בזניט, סקוריה וטוף מהפליסטוקן. שולי השקע מסביב לבריכה מכוסים בטוף בריכת רם המורכב מאפר געשי ולפילי וכן שברי הסלעים שהיו מצויים בחלל הלוע והועפו במהלך ההתפרצות והחומר המגמטי שגרם להתפרצות. בנוסף לחומרים אלה מכיל הטוף פנוקריסטים גדולים של קרסוטיט (Kaersutite) – מינרל כהה מקבוצת האמפיבול, וכן קסנוליתים של פירוקסניט וגרנוליט שמוצאם מאזור תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ' המפריד בין מעטפת כדור הארץ והקרום. מערבית למאר מכוסה הטוף בקילוח בזלת סער, המייצג את האירוע הגעשי הצעיר באזור והמצביע על חזרה לגעשיות מגמטית יבשה וסיום שלב ההתפרצויות הפריאטו-מגמטיות בבריכת רם. גיל קילוח סער הוא 104,000 שנים.
ישנו דמיון כימי בין הבזלות השונות באזור, אשר כולן בזניטיות. הבדלים פטרוגרפיים ברורים בין החלקיקים הבזלתיים בטוף איפשרו את חלוקתם לשבעה פרטים: בזלות 17, 15, 6, בזלת עין זיוון, בזלת כרמים תחתונה, בזלת כרמים עליונה ובזלת יעפורי.
בהנחה כי עומק הדיאטרם שווה לקוטר בסיסו (כ-1 ק"מ), נמצא כי נפח חרוט הדיאטרם הוא כ-0.26 ק"מ מעוקב.
האתר הפרהיסטורי

בצידה המערבי של בריכת רם נחשף חתך גאולוגי מעניין הנושא שתי שכבות פלאוסול (קרקע קבורה) ובהן ממצאים ארכאולוגיים פרהיסטוריים. האתר נתגלה על ידי ד. בן עמי ונחפר על ידי פרופ' נעמה גורן-ענבר מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בשנים 1980–1981. השכבות הנושאות כלי צור חתומות על ידי בזלות שאפשר לתארך בשיטת אשלגן-ארגון. כלומר, אפשר לקבוע תאריך מקסימום ומינימום לקיום האתר ובכך חשיבותו העיקרית.
הפלאוסול העליון, מעל טוף בריכת רם נחתם על ידי בזלת סער שגילה 104 אלף שנה ואולם עד כה לא נמצאו די כלים לאפיין את הממצא.
נמוך יותר נמצא פלאוסול הנתון בין בזלת כרמים תחתונה בת 800 אלף שנה, לבין בזלת כרמים עליונה שגילה 233 אלף שנה בלבד. בתוך הקרקע האדומה ש"נאפתה", נמצאו כלי צור רבים ביניהם אבני יד קטנות, מקרצפים ונתזים שהופקו בטכניקת לוולואה. רק אבן יד אחת סותתה מבזלת, על אף חומר הגלם הנוח.
הממצא נראה שייך לקבוצת התעשיות האשלו-יברודיות וכפי הנראה קרוב בגילו לבזלת כרמים העליונה שכיסתה אותו. תעשיות אלו מסיימות את התקופה הפלאוליתית התחתונה וככל הנראה גם את תולדותיו של הומו ארקטוס – הטיפוס האנושי החשוב שחי כבר במסגרת שבטית, ידע להדליק ולהשתמש באש וצד חיות גדולות כפיל וקרנף. כלים דומים נמצאו גם בעמק יעפורי שמצפון.
ניתן היה להבחין באתר בשתי שכבות אולם לא נמצא הבדל משמעותי ביניהן. בתחתונה מהשתיים נמצא גם ממצא מפתיע, צלמית ארכאולוגית חשובה ביותר. צלמית ונוס מברכת רם נחשבת לייצוג העתיק ביותר של דמות אנושית הקיים בתיעוד הארכאולוגי וסביב קבילותה עדיין מתנהל ויכוח.
מקבץ של אתרים פרהיסטוריים נוספים נמצא לאורך ואדי אבו סעיד מדרום מזרח לבריכה, למרגלות הר כרמים, באזור נחשף צור אאוקני משובח שחלקו עבר תהליך "אפייה" בחום גבוה על ידי הלבה שזרמה מעליו. תהליך זה משפר את פצילות הצור ובתקופות מאוחרות יותר נעשה באופן מלאכותי.
אגדות שנקשרו בבריכה

במהלך ההיסטוריה נקשרו בבריכה אגדות ומיתוסים רבים, והמפורסם ביותר גורס כי הבריכה קשורה בקשר תת-קרקעי עם נחל חרמון – הבניאס. על אף שהתאוריה נגזרת מבסיס הגיוני – האזור הוא קרסטי ותהליכים אלו יכולים ליצור מנהרות תת-קרקעיות ארוכות למדי, היא הרחיקה לכת ומופרכת באופן חד-משמעי. האזכור הראשון לקשר בין הבריכה לבניאס מופיע במיתולוגיה היוונית שמספרת כי האל פאן איבד את חלילו בבריכה ומצא אותו מאוחר יותר כשהוא צף במימי הבניאס.
גם יוסף בן מתתיהו מתאר את המיתוס, ואף מציג ראיות לכאורה לקיומו:
...ואיש עוד לא ידע לפנים, כי מן הברכה הזאת יוצא הירדן, עד אשר בא פיליפוס [...] הוא זרה מוץ על פני ברכת הקערה [ברכת רם], ואחר כך מצא כי נסחף המוץ אל פמיאס.
ואולם, טענות אלה הופרכו על ידי גאולוגים, שחישבו ומצאו שאם היה קשר תת-קרקעי כזה – הרי שהבריכה הייתה מתרוקנת תוך תשעה-עשר יום בלבד. לעומתם יש הטוענים שהאגם מתמלא ממעיינות בדופנות הבריכה ומנביעות תת-קרקעיות שאינן מאפשרות לה להתייבש אף על פי שהיא מזרימה מים דרך מעיין קרסטי תת-קרקעי לבניאס.
גם במדרש היהודי לא נפקד מקומה של הבריכה. בריכת רם, חמי גדר וחמי טבריה הם על-פי המדרש שלושה מקורות מים שנותרו לאחר המבול המתואר בפרשת נח. עוד מסופר במכילתא לפרשת בשלח על משה רבנו, שנאסרה עליו הכניסה לארץ ישראל וחציית הירדן, שמבקש להיכנס לארץ ב"מחילה של קיסריון" המזוהה כמחילה שהאמינו שחיברה את בריכת רם בעבר הירדן לבניאס בצידו המערבי של הירדן.
הערות שוליים

↑  מפת סימון שבילים 1:50000 הקלאסית
↑  פרק זה מבוסס על עבודתו של אורי שאנן, "מאאר בריכת רם", 2009
↑  מכילתא דרבי ישמעאל י"ז, י"ד, טקסט דיגיטלי באתר ספריא
תמונה פנורמית של בריכת רם (לצפייה הזז עם העכבר את סרגל הגלילה בתחתית התמונה)
| אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התחתונה | ביצת רוחמה • בריכת רם • ג'לג'וליה • גשר בנות יעקב • מחצבת עברון • מחצבת רבדים • מערת גמל • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת מיסליה • מערת קסם • מערת תנור • עובדייה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה | האתר המוסטרי בשפך נחל מחניים • הר כרכום • מערת הגדי • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת מנות • מערת עמוד • מערת רקפת • מערת שוקבא • מערת תנור • נשר רמלה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית העליונה | אוהלו II • הר כרכום • מערת היונים • מערת הנחל • מערת כבארה • מערת מנות • מערת ספונים • מערת קפזה • מערת רקפת • נחל אורן • נחל עין גב I • ערק אל-אחמר • תל רקית |  |
| אתרים מהתקופה האפיפלאוליתית | מדרגות הירדן • מערת היונים • מערת הנחל • מערת חילזון תחתית • מערת כבארה • מערת ספונים • מערת רקפת • מערת שוקבא • נווה דוד • נחל אורן • חתולה • נחל עין גב II • עין גב I • עינן • תל יריחו • תל רקית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522147405171 
בריכת רם ומסעדה בצילום מהישוב נמרוד
בריכת רם בתצלום מהר כרמים
בריכת רם. ברקע הר החרמון
בריכת רם בשלג 2021
"ונוס מברכת רם".
הבריכה לעת ערב
מלחמת המישורים המרכזיים

מלחמת המישורים המרכזיים (בסינית מסורתית: 中原大戰; בסינית מפושטת: 中原大战; בפין-יין: Zhōngyúan Dàzhàn) הייתה סדרה של קרבות ומבצעים צבאיים ב-1929 וב-1930 שהיוו חלק ממלחמות האזרחים בסין בין ממשלת קוומינטנג הלאומית בנאנג'ינג בראשות גנרליסימו צ'יאנג קאי שק וכמה מפקדים צבאיים ומצביאי מלחמה אזוריים שהיו בעבר בעלי ברית של צ'יאנג.
אחרי שמבצע "המשלחת הצפונית" הסתיימה ב-1928, ניתקו יאן שיאן, פנג יו-שיאנג, לי זונגרן וג'אנג פאקוי את היחסים עם צ'יאנג, זמן קצר לאחר ועידת הפירוז ב-1929. הם יצרו יחד קואליציה נגד צ'יאנג כדי לאתגר בגלוי את הלגיטימיות של ממשלת נאנג'ינג. המלחמה הזאת הייתה הסכסוך הגדול ביותר בתקופת המצביאים. הם התרחשו על פני חנאן, שאנדונג, ושאר אזורי המישורים המרכזיים בסין, בהשתתפות 300,000 חיילים מנאנג'ינג ו-700,000 חיילים מהקואליציה.