stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאבלה יורישיץ' שטורם
ביוגרפיה

שטורם נולד ב-8 באוגוסט 1848 בעיר גרליץ בפרובינציית שלזיה שבממלכת פרוסיה, בשם פאולוס שטורם (Paulus Sturm). משפחתו הייתה ממוצא סורבי. הוא ואחיו אויגן למדו באקדמיה הצבאית המלכותית בברסלאו ובשנת 1867 התגייסו לצבא פרוסיה ולחמו במלחמת צרפת–פרוסיה. ב-1875 הם עזבו את הצבא, ועברו לגור בנסיכות סרביה. האחים התאהבו בסרביה, ובהתאם לכך שינו את שמותם לשמות סרביים. פאולוס היה ל"פאבלה" ואויגן היה ל"יבגני". את שם משפחתם הם שינו ל"יורישיץ'" והשאירו את השם "שטורם" ככינוי. פאבלה אף נישא לאשה סרבית כדי לקבל אזרחות סרבית. שני האחים קיבלו משרה של מרצים באקדמיה הצבאית המלכותית בבלגרד. עם פרוץ המלחמה הסרבית-עות'מאנית (1876–1878) התגייסו שניהם לצבא סרביה כמתנדבים. פאבלה התקדם בצבא, ועם פרוץ מלחמת בולגריה-סרביה ב-1885 כבר היה מפקד רגימנט.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, פיקד שטורם על דיוויזיית "דרינה" אשר התבלטה במהלך קרב קומנובו. הוא פיקד על הדיוויזיה גם במהלך מלחמת הבלקן השנייה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה שטורם למפקד הארמייה השלישית. לצד הארמייה השנייה לקחה הארמייה שלו חלק נכבד בקרב קר שבסופו נהדפה הפלישה הראשונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית אל סרביה. הארמייה השתתפה גם בקרב דרינה במהלכו ניצחה את האוסטרים, אולם במחיר אבדות כבדות. הארמייה השתתפה בהדיפת הפלישה האוסטרית השלישית, ונלחמה בקרב קולובארה בדצמבר של אותה שנה, שכמו קודמיו הסתיים בניצחון סרבי מוחץ.
בשנת 1915 חל שינוי ניכר במערכה, עקב הצטרפות הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה למלחמה לצד אוסטריה. הארמייה הובסה במתקפת מורביה ומתקפת קוסובו, ובהדרגה נכבשה סרביה בידי מעצמות המרכז. הארמייה של שטורם פורקה, ושרידיה נסוגו לחופי אלבניה, משם לקורפו ובהמשך למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי. ב-1916 הוקמה הארמייה מחדש בחזית המוקדונית ושטורם מונה מחדש למפקדה. הוא פיקד על הארמייה במהלך קרבות שונים, וביניהם קרב קיימאקצאלאן, אולם באוגוסט 1916 הוחלף בידי מילוש ואסיץ' בשל מצבו הבריאותי המעורער. הוא נשלח לחזית המזרחית כדי לסייע בארגון חיל המתנדבים הסרבי אשר לחם בצבא האימפריה הרוסית. בתחילת 1917 הוא הוחזר לחזית המזרחית, ומילא תפקידי מטה בסלוניקי עד סוף המלחמה.
ב-1921 פרש שטורם מהצבא. הוא נפטר בביתו שבבלגרד ב-13 בפברואר 1922 בגיל 73.
פאבלו דה בלאסיס

פאבלו אסקיאל דה בלאסיס (בספרדית: Pablo Ezequiel De Blasis, נולד ב-4 בפברואר 1988 בלה פלאטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר באייבר מהלה ליגה.
על אף קומתו הנמוכה, דה בלאסיס ניחן בכוח רב, במהירות רבה, בראיית משחק טובה וביכולת לשחק בשתי הכנפיים.
קריירת מועדונים

דה בלאסיס החל את הקריירה כנער בחימנסיה לה פלאטה, ואת הבכורה בבוגרים ערך במאי 2008, במשחק של חימנסיה לה פלאטה נגד ולס סארספילד. בינואר 2010 הושאל דה בלאסיס לפרו קאריל אואסטה מליגת המשנה הארגנטינאית לתקופה של שנה וחצי. בפרו קאריל דה בלאסיס הצטיין במיוחד בבישולי שערים, ובתום תקופת ההשאלה חזר לחימנסיה לה פלאטה, ששיחקה אף היא בליגת המשנה הארגנטינאית, והפך לשחקן הרכב קבוע. ביולי 2012 הסתיים חוזהו של דה בלאסיס בחימנסיה לה פלאטה, והוא חתם באסטרס טריפוליס מליגת העל היוונית, ובעונת 2012/13 סיים עם המועדון במקום השלישי והגיע לגמר הגביע היווני. בעונת 2013/14 סיימו אסטרס טריפוליס ודה בלאסיס במקום החמישי.
באוגוסט 2014 במסגרת הליגה האירופית, נפגשה אסטרס טריפוליס עם מיינץ 05 מהבונדסליגה, בפלייאוף העלייה לשלב הבתים. אסטרס טריפוליס הפתיעה והדיחה את מיינץ, כאשר דה בלאסיס הצטיין בצמד המשחקים, הבקיע את אחד השערים והרשים מאוד את מיינץ, שהחתימה אותו על חוזה לשלוש שנים עוד לפני תום חלון ההעברות שהיה אז בעיצומו, תמורת סכום של כמיליון אירו. דה בלאסיס נשאר באסטרס טריפוליס גם לשלב הפלייאוף הבא, בו הדיחה אסטרס טריפוליס את מכבי תל אביב בשערי חוץ והעפילה לשלב הבתים. לאחר הפלייאוף עבר סופית למיינץ, ובספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה במדי מיינץ בבונדסליגה נגד הופנהיים. ב-30 באוגוסט 2018 חתם לשנתיים באייבר הספרדית.
עונת 1988/1989 בליגה הלאומית בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  21 בספטמבר 1988 
 תאריך סיום:  אפריל 1989 
 מספר משתתפות:  12
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל תל אביב
 מלך הסלים:  קווין מגי (מכבי תל אביב)  27 (עונה סדירה) למשחק
 http://basket.co.il
 → 1987/19881989/1990 ←
 
עונת 1988/1989 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה עונתה ה-35 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף השתנה מהעונה הקודמת. ארבעה הראשונות התמודדו זו מול זו (מקום ראשון מול רביעי, שני מול שלישי וכך הלאה) בסדרות של הטוב משלושה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות סדרות חצי הגמר התמודדו בסדרת גמר של טוב משלוש כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו מכבי ראשון לציון והפועל גבת.
העונה הסדירה החלה ב-27 בספטמבר 1988 הסתיימה ב-20 בפברואר 1989. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-20 ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה אליצור רמלה והפועל גבת ירדו ליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 22 | 0 | 2375 | 2013 | 362 | 44 |
| 2 | הפועל גליל עליון | 22 | 16 | 6 | 2078 | 1802 | 276 | 38 |
| 3 | הפועל תל אביב | 22 | 16 | 6 | 2050 | 1852 | 198 | 38 |
| 4 | הפועל חיפה | 22 | 14 | 8 | 2007 | 1892 | 115 | 36 |
| 5 | הפועל חולון | 22 | 12 | 10 | 2095 | 1873 | 222 | 34 |
| 6 | מכבי רמת גן | 22 | 10 | 12 | 2042 | 2061 | 19- | 32 |
| 7 | מכבי חיפה | 22 | 10 | 12 | 1968 | 2028 | 60- | 32 |
| 8 | הפועל ירושלים | 22 | 10 | 12 | 1935 | 2053 | 118- | 32 |
| 9 | מכבי ראשון לציון | 22 | 11 | 11 | 2044 | 2122 | 78- | 31 |
| 10 | אליצור נתניה | 22 | 7 | 15 | 1942 | 2015 | 73- | 29 |
| 11 | אליצור נווה דוד רמלה | 22 | 3 | 19 | 1895 | 2408 | 513- | 25 |
| 12 | הפועל גבת | 22 | 1 | 21 | 2000 | 2312 | 312- | 23 |
↑  למכבי ראשון לציון הופחתו 2 נקודות בשל תשלום חריג לשחקנה קורקי נלסון בעונה שעברה
פלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
:  
|  |  1 |   מכבי תל אביב | 104 | 85 | 86 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   הפועל חיפה | 89 | 88 | 84 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   הפועל חיפה | 89 | 88 | 84 |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 90 | 85 |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   מכבי תל אביב | 90 | 85 |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   הפועל תל אביב | 70 | 80 |  |
|  |  2 |   הפועל גליל עליון | 68 | 68 | 70 |   |   |  3 |   הפועל תל אביב | 70 | 80 |  |
|  |  2 |   הפועל גליל עליון | 68 | 68 | 70 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   הפועל תל אביב | 87 | 72 | 88 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |  |  |  |  |  |  |   |  2 |   הפועל גליל עליון | 88 | 90 |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  4 |   הפועל חיפה | 77 | 83 |  |
ראו גם

גביע המדינה בכדורסל 1988/1989
עונת 1989/1990 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  28 ביולי 1989 – 12 במאי 1990 (289 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  באיירן מינכן
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  773 (2.53 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  6,500,484 (21,243 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (18) יורן אנדרסן (נורווגיה) (איינטרכט פרנקפורט)
 → 1988/19891990/1991 ←
 
עונת 1989/1990 הייתה העונה ה-27 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 ביולי 1989 והסתיימה ב-12 במאי 1990.
לפני תחילת העונה פורטונה דיסלדורף ופ.צ. הומבורג (אנ') עלו מהליגה השנייה.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-11 בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
בסיום העונה פ.צ. הומבורג ווולדהוף מנהיים ירדו לבונדסליגה השנייה. בוכום שיחקה במשחקי מבחן נגד פ.צ. זארבריקן ונותרה בליגה הבכירה. פ.צ. זארבריקן הפסידה כרטיס עלייה לליגה הבכירה עונה השנייה ברציפות.
כדורגלנים מצטיינים

יורן אנדרסן הנורווגי, שחקנה של איינטרכט פרנקפורט, אשר כבש 18 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה. הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק התואר לשחקן זר.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | באיירן מינכן (אלופה) | 34 | 19 | 11 | 4 | 64 | 28 | 36 | 49 | העפלה לגביע אירופה |
| 2. | פ.צ. קלן | 34 | 17 | 9 | 8 | 54 | 44 | 10 | 43 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 15 | 11 | 8 | 61 | 40 | 21 | 41 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | בורוסיה דורטמונד | 34 | 15 | 11 | 8 | 51 | 35 | 16 | 41 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | באייר לברקוזן | 34 | 12 | 15 | 7 | 40 | 32 | 8 | 39 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | שטוטגרט | 34 | 15 | 6 | 13 | 53 | 47 | 6 | 36 |  |
| 7. | ורדר ברמן | 34 | 10 | 14 | 10 | 49 | 41 | 8 | 34 |  |
| 8. | נירנברג | 34 | 11 | 11 | 12 | 42 | 46 | 4- | 33 |  |
| 9. | פורטונה דיסלדורף | 34 | 10 | 12 | 12 | 41 | 41 | 0 | 32 |  |
| 10. | קרלסרוהה | 34 | 10 | 12 | 12 | 32 | 39 | 7- | 32 |  |
| 11. | המבורג | 34 | 13 | 5 | 16 | 39 | 46 | 7- | 31 |  |
| 12. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 10 | 11 | 13 | 42 | 55 | 13- | 31 | זכייה בגביע הגרמני העפלה לגביע מחזיקות הגביע |
| 13. | פ.צ. סנט פאולי | 34 | 9 | 13 | 12 | 31 | 46 | 15- | 31 |  |
| 14. | באייר אורדינגן | 34 | 10 | 10 | 14 | 41 | 48 | 7- | 30 |  |
| 15. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 11 | 8 | 15 | 37 | 45 | 8- | 30 |  |
| 16. | בוכום | 34 | 11 | 7 | 16 | 44 | 53 | 9- | 29 | משחקי מבחן |
| 17. |  וולדהוף מנהיים | 34 | 10 | 6 | 18 | 36 | 53 | 17- | 26 | ירדו ליגה |
| 18. | פ.צ. הומבורג | 34 | 8 | 8 | 18 | 33 | 51 | 18- | 24 | ירדו ליגה |
פאבלו באריינטוס

פאבלו ססאר באריינטוס (בספרדית: Pablo César Barrientos; ‏נולד ב־17 בינואר 1985) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. באריינטוס מכונה פיטו.
קריירה

באריינטוס, יליד בקומודורו ריבדביה שבפרובינציית צ'ובוט בארגנטינה, החל לשחק בסן לורנסו וערך את משחקו הראשון בקבוצה ב-30 בספטמבר 2003. למרות גילו הצעיר, הפך באריינטוס במהרה לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה ולאחד השחקנים המצטיינים והמרשימים בליגה הארגנטינאית.
ב-2006 עבר לשחק בפ.ק. מוסקבה תמורת 3 מיליון דולר. באריינטוס השתלב בהרכב הקבוצה וכבש עבורה 10 שערים ב-42 המשחקים בהם שותף. באוגוסט 2008 הושאל באריינטוס לסן לורנסו.
בשנת 2009 עבר לקטאניה. בשנת 2011 הושאל לאסטודיאנטס לה פלאטה. ב-2 ביולי 2014 חתם לקדנציה שלישית בסן לורנסו.
קריירה > נבחרת

באריינטוס היה מכוכבי הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. לזכותו הופעה לא רשמית בנבחרת הבוגרת ב-29 בדצמבר 2004 כשנכנס כמחליף במשחק הידידות מול קטלוניה.
עונת 1988/1989 בסרייה א'

| --- | --- |
כוכבי אינטר, הקבוצה שזכתה באליפות
כוכבי אינטר, הקבוצה שזכתה באליפות
 תקופת התחרות:  9 באוקטובר 1988 – 25 ביוני 1989 (260 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אינטר
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  645 (2.11 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  22 - אלדו סרנה, אינטר
 → 1987/19881989/1990 ←
עונת 1988/1989 בסרייה א' הייתה העונה ה-87 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-9 באוקטובר 1988 והסתיימו ב-25 ביוני 1989.
החל מעונה זו בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
בולוניה, לצ'ה, לאציו ואטאלנטה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
אינטר זכתה באליפות בפעם ה-13 בתולדות המועדון.
בסיום העונה, ב-29 בנובמבר 1989 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו אינטר ניצחה את סמפדוריה 2:0 וזכה בגביע.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו טורינו, פסקארה, פיזה וקומו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו גנואה, בארי, אודינזה וקרמונזה.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1. | אינטר | 34 | 26 | 6 | 2 | 67 | 19 | 48 | 58 | זכייה בליגה   העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | נאפולי | 34 | 18 | 11 | 5 | 57 | 28 | 29 | 47 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | מילאן | 34 | 16 | 14 | 4 | 61 | 25 | 36 | 46 | העפלה ללגביע אירופה לאלופות כמחזיקת הגביע |
| 4. | יובנטוס | 34 | 15 | 13 | 6 | 51 | 36 | 15 | 43 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | סמפדוריה | 34 | 14 | 11 | 9 | 43 | 25 | 18 | 39 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 6. | אטאלנטה | 34 | 11 | 14 | 9 | 37 | 32 | 5 | 36 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | פיורנטינה | 34 | 12 | 10 | 12 | 44 | 43 | 1 | 34 | העפלה לגביע אופ"א |
| 8. | רומא | 34 | 11 | 12 | 11 | 33 | 40 | 7- | 34 |  |
| 9. | לצ'ה | 34 | 8 | 15 | 11 | 25 | 35 | 10- | 31 |  |
| 10. | לאציו | 34 | 5 | 19 | 10 | 23 | 32 | 9- | 29 |  |
| 11. | הלאס ורונה | 34 | 5 | 19 | 10 | 18 | 27 | 9- | 29 |  |
| 12. | אסקולי | 34 | 9 | 11 | 14 | 30 | 41 | 11- | 29 |  |
| 13. | צ'זנה | 34 | 8 | 13 | 13 | 24 | 39 | 15- | 29 |  |
| 14. | בולוניה | 34 | 8 | 13 | 13 | 26 | 43 | 17- | 29 |  |
| 15. | טורינו | 34 | 8 | 11 | 15 | 37 | 49 | 12- | 27 | ירדה ליגה |
| 16. | פסקארה | 34 | 5 | 17 | 12 | 28 | 43 | 15- | 27 | ירדה ליגה |
| 17. | פיזה | 34 | 6 | 11 | 17 | 17 | 39 | 22- | 23 | ירדה ליגה |
| 18. | קומו | 34 | 6 | 10 | 18 | 24 | 49 | 25- | 22 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

אלדו סרנה, שחקנה של אינטר, כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
עליך ועליי

"עליך ועליי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור בפברואר 2007, כסינגל הראשון מתוך אלבומה ה-15 זה ששומר עליי, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג', השני במצעד של רדיו לב המדינה והשישי במצעד של גלגלצ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב הולחן והופק על ידי טל שגב ויעקב למאי. השיר הצליח להיכנס אל מצעד סוף השנה של רשת ג', שם התברג במקום ה-21, כשמתחתיו נמצא השיר "זה ששומר עליי".
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבום האוסף ה-4 של חדד, המיטב, שיצא בשנת 2012.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר, פורסם לראשונה ב-2 במאי 2007, והופץ ביוטיוב שלוש שנים לאחר מכן. בקליפ ניתן לראות את מיכל אנסקי ואת בן זוגה (זהר ליבה), כשהיא עוזבת את ביתם המשותף בעקבות ריב.
הקליפ משלב אנימציה ביחד עם מציאות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 6 |  |
|  ישראל | רדיו לב המדינה | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2007)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 21 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 23 |  |
|  ישראל | רדיו ירושלים | 21 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | מצעד שירי שרית חדד | 13 |  |
פאבלו דה לוקאס

פאבלו דה לוקאס טורס (בספרדית: Pablo de Lucas Torres; נולד ב-21 בינואר 1986 באלש שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי.
קריירה

פאבלו דה לוקאס, נולד וגדל בעיר אלש שבמחוז אליקטנה שבספרד. דה לוקאס החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קלמה ממנה עבר אל מחלקת הנוער של ספורטינג חיחון והיה חלק מקבוצת הנוער המוכשרת ביותר של המועדון. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה, ערך דה לוקאס ב-4 בספטמבר 2005, כשרשם שלוש דקות בניצחון קבוצתו 4-0 כשהייתה בליגה הספרדית השנייה. דה לוקאס כבש את שער הבכורה שלו במדי ספורטינג במהלך עונת 2007/08 בניצחון 2-1 של ספורטינג על אלבסטה. דה לוקאס לקח חלק בעוד 12 משחקים במדי הקבוצה הראשונה ובתום העונה סייע לה לשוב לליגת העל הספרדית אחרי היעדרות של 10 שנים.
בתחילת חודש ינואר של שנת 2009, הושאל דה לוקאס לדפורטיבו אלאבס, אך לא סייע לקבוצה להימנע מירידה לליגה השלישית. לאחר מכן, חתם דה לוקאס בקבוצת ויאחויוסה מהליגה השלישית בספרד. את המשך הקריירה שלו, העביר דה לוקאס בליגה השלישית בספרד. הוא חתם בסן רוקה ממנה עבר לראיו ואיקאנו ב' וב-2011 חתם בסלמנקה.
בקיץ 2013, עזב דה לוקאס לראשונה את ספרד וחתם בפטרולול פלוישט מהליגה הרומנית. דה לוקאס כבש את השער השלישי של פטרולול בניצחון החוץ 4-1 על ויקטוריה פלזן במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית, ובתקופתו בקבוצה היה לשחקן הרכב קבוע כשרשם 52 הופעות בהן כבש שני שערים.
ב-7 ביולי 2015, אחרי שבחן הצעות ברוסיה, הגיע דה לוקאס לישראל וחתם לשנתיים בבית"ר ירושלים. ב-17 ביולי 2015, ערך דה לוקאס הופעת בכורה במדי בית"ר ירושלים כשעלה כמחליף בהפסד 5-1 של בית"ר לשרלרואה הבלגית במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית. באותו המשחק, ספג דה לוקאס כרטיס אדום והורחק. ב-24 באוגוסט 2015, ערך דה לוקאס את הופעת הליגה הראשונה שלו עם בית"ר ירושלים בתיקו 0-0 נגד הפועל תל אביב. ב-27 בינואר 2016, לאחר שלא השתלב בקבוצה, שוחרר דה לוקאס מבית"ר ירושלים וסיים את דרכו בקבוצה לאחר שערך 9 הופעות ליגה.
ב-29 בינואר 2016, חתם דה לוקאס בוויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית.
ב-2 ביוני 2016 חתם בסקודה קסנתי היוונית.
בפברואר 2020 חזר לרומניה וחתם בולונטרי.
ב-26 בינואר 2021, דה לוקאס חתם בארגש פיטשטי.
ב-5 באוגוסט 2021 דה לוקאס חתם בקוקסי מליגת העל האלבנית.
הערות שוליים

↑  גיא בן זיו, ‏דה לוקאס חתם לשנתיים בבית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 7 ביולי 2015
ע'יאס אל-דין בלבן

| --- | --- |

 לידה:  כנראה 1201
 פטירה:  13 בינואר 1287 דלהי, סולטנות דלהי 
 מקום קבורה:  Tomb of Balban 
 תפקיד:  Sultan of Hindustan (Sultan of Delhi) (18 בפברואר 1266–13 בינואר 1287) 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 
מטבע של בלבן, הכולל גם הכרה בח'ליפה העבאסי אלמסתעצם
ע'יאס אל-דין בלבן (בערבית: غیاث الدین بلبن, שלט 1266 עד 1287) היה האישיות החזקה השנייה בתולדות שושלת הע'לאם ששלטה בסולטנות דלהי מאז קמה.
עי'את אל-דין בלבן היה הסולטאן התשיעי בתולדות סולטנות דלהי ואחד החזקים בשליטיה. הוא הפיל את אחרון צאצאיו של השליט החזק הקודם ומקים הסולטנות דה פקטו, שמס אל-דין אלתותמש, ונטל את השלטון בגיל מבוגר, בהיותו כבן שישים. בלבן, תורכמני במוצאו, נולד לשבט האלבאר אך נשבה על ידי המונגולים ושועבד, ונמכר לאלתותמש והיה שר צבא ויועץ של מרבית צאצאיו ששלטו אחריו. הוא ירש את נכדו של אלתותמש, נאצר אל-דין מחמוד, וכונן שלטון בסגנון האיראני המסורתי, והוכרז "משנים לאללה עלי אדמות." כשליט, פעל על מנת להצר את צעדיה של האצולה שמתוכה צמח, ואשר הוכיחה עצמה כבוגדנית עבור סולטנות קודמים. מאידך, הפנה את כוחה של הסולטנות למערכות נגד ההינדים במיואר הסמוכה לדלהי ונגד פלישות המונגולים. הוא העמיד שושלת בדלהי ובבנגאל, ונקבר באחוזת קבר מפוארה במתחם קטב, בו נקבר גם אלתותמש.
ע'יאת אל-דין נולד לשבט האלבאר בערבות אסיה התיכונה. הוא נשבה בצעירותו על ידי המונגולים שפשו בערבה, ונמכר כעבד בבגדאד. משם התגלגל לידי סולטאן דלהי, שמס אל-דין אלתותמש. כעבד צבאי בחצר השליט, זכה למעמד רם ולחינוך גבוה על פי המסורת הפרסית. במהרה עלה לגדולה בתור שר צבא והפך לחדרנו של הסולטאן ולאיש החשוב ביותר במועצת הארבעים (צ'האלע'אן) של האצילים, שהוקמה בימי אלתותמש ושלטה בפועל מאחורי מרבית הסלטאנים שבאו אחריו. הוא היה הוזיר והחתן של נכדו של אלתותמש, נאצר אל-דין מחמוד, וירש אותו בשנת 1266 והכריז על עצמו "ע'יאת' אל-דין סולטאן."
בתקופת שלטונו, כונן שלטון בסגנון הפרסי הקדום, ובכלל זה הנהיג השתחוויה בפניו, והחדיר יראה רבה מפניו בקרב כל נתיניו, ולא היסס להעניש את האצילים. למעשה, ביקש ע'יאת' אל-דין לקעקע את האצולה שהוכיחה את עצמה כבוגדנית כנגד מספר שליטים שקדמו לו ועל כן ייסד מערך מרגלים שהמשיך להיות בשימוש בסולטנות במשך דורות רבים אחריו, ומנע כל ניסיון לקשור נגדו קשר.
כמו כן, המשיך בלבן את המאבק מול ההינדים, ובעיקר מול תושבי חבל מיואר הסמוך לדלהי, שהיו פושטים על העיר בתקופות שקדמו לשלטונו. בכך הביא לעיר רווחה שרוממה מאוד את מעמדו ואפשרה לו לייצב את שלטונו. כמו כן אבטח את ממלכתו מפני פלישות מונגוליות, וריסק ביד חזקה מספר מרידות של מושלים מקומיים ששלטו תחתיו, וכן של שליט בנגאל הרחוקה.
ע'יאת' אל-דין בלבן נפטר בגיל שמונים ונקבר בסמוך לבנו הבכור שאותו שכל בחייו ובקרוב לאדונו משכבר, אלתותמש, ואף העמיד שושלת שנמשכה כשלושה דורות בטרם תמה שושלת הע'לאם עצמה והשלטון בדלהי עבר לשושלת ח'לג'י, ממנה צמח הסולטאן השלישי החזק בתולדות דלהי, עלאא אל-דין ח'לג'י.
ראשית ימיו

בלבן, כמו אלתותמש, היה עבד תורכמני שנשבה בילדותו בערבות אירואסיה על ידי המונגולים ונמכר בשוק העבדים בבגדאד לע'זנה, ולבסוף נקנה על ידי שמס אל-דין אלתותמש, סולטאן דלהי הראשון. במקורו היה שייך לשבט האלבאר, בדומה לאלתותמש עצמו, ואולי ניתן לנעוץ בכך את חיבתו של אלתותמש לעבדו הלזה. יתרה מזאת, המקורות על אודותיו (בעיקר היסטוריון ושמו בראני) מספרים לנו שמוצאו של בלבן היה ממשפחת הח'אן של השבט, אך שוב לא ניתן לדעת האם מדובר באמת או בניסיון של בלבן לרומם את מעמדו לאחר עלייתו לגדולה.
כפי הנראה היה בלבן חביב על אדונו, ועוד בימיו עלה ממעמדו הראשוני כעבד מגיש משקה והפך לשר צבא חשוב בתואר אלוע' ח'אן (השליט החזק) ולמוביל באליטה של ארבעים האצילים (צ'ליסה, צ'האלע'אן) ששלטו מאחורי הסלטאנים החלשים יותר שהגיעו אחרי אלתותמש. כמו כן, השיא אלתותמש את אחת מבנותיו לבלבן ואילו הוא עצמו השיא את בתו לנכדו של אלתותמש, מחמוד. הוא היה האדון (אקטאע) של מחוז רוארי ושל רובע חסני שבדלהי גופא.
נראה כי עליה נוספת במעמדו של בלבן חלה בימי שלטונה של בתו של אלתותש, רצ'יה. בימיה הפך לשר הציד, האחראי על ארגון מסעות הציד של הסלטאן - תפקיד חשוב במזרח העולם המסלמי בזמנו. אף על פי כן, ייתכן כי הוא הנהיג את הבגידה ברצ'יה, לאחר שחיבתה לעבד יקות איימה על מעמדו והייתה לצנינים בעיניו בשל מוצאו האפריקני של אותו יקות. סוף דבר, הצ'האלע'אן הרגו את יקות והסגירו את רצ'יה למלך אלטוניה, שליט הפנג'ב, שמרד בה בעידודם. בימי יורשם של רצ'יה ואלטוניה, בהראם שאה, נפגע קמעה מעמדו של בלבן והוא אף נכלא לתקופה קצרה, אך אחרי שהופל בהראם חזר למעמדו ואף הפך לשר האורוות, האחראי על הסוסים והפילים.
בימי מחמוד, נכדו של אלתותמש, היה בלבן חדרנו (ח'סדאר) של הסולטאן ובשל נטית הסולטאן להתבודדות ולעיסוק בעסקי הדת, נמצא בלבן אוחז בשלטון בפועל. משניתנה לו יד חופשית, ביקש להסדיר את מרבית הבעיות שהתעוררו בראשית ימיו של נאצר אל-דין מחמוד ובימי קודמיו, שהיו עסוקים במריבות פנימיות ובהתמודדות עם התככנות של האצילים. בין בעיות אלו היו פלישות המונגולים שזה מכבר השמו את לאהור ופגעו פגיעה קשה בחבל הפנג'אב שהיה עמוד השדרה החקלאי של הסולטנות. עוד פגעו בסולטנות מריבות פנימיות בין אצילים שהחזיקו בחבלי ארץ שונים ותפקדו הלכה למעשה כשליטים עצמאיים, ומעל הכל - השלטון הרופף של הסולטאן. שלטונם הממוצע של צאצאי אלתותמש ארך פחות משלוש שנים לאחד, ודבר זה עצמו הוביל לחוסר יציבות מובנה שניתן לנעוץ אותו לפחות בחלקו במועצת האצילים שבלבן בשלב זה כבר היה האיש החזק שבה.
בלבן הוזיר

בלבן הוציא את מרבית זמנו תחת נאצר אל-דין כמצביא בפעולותיו הנמרצות נגד המונגולים. הוא יעץ לנאצר אל-דין לשלוח את צבאו לכבוש מחדש את הפנג'ב, ויצא בעצמו בראש הכוח שהופקד על כך. ניצחונו המוחץ מול הכוח המונגולי וכן מול כוחות הינדואים שהרימו ראש לנוכח היעדר המשילות המסלמית באזור, הוא קודם לוזיר. את תפקיד חדרן הסולטאן נטל אחיו, קשלי ח'אן. בינתיים התפנה בלבן לכוון את מחץ כוחו כנגד הממלכה ההינדית המלוה הסמוכה לדלהי, שאיימה על ביטחון העיר.
בשובו, נתגלתה מזימה שנרקמה כנגדו, ובה היו מעורבים אמו של הסולטאן מחמוד, המאהב שלה (אחד האצילים), אציל סריס בשם ריהאן ומספר אצילים אחרים שיצרו "גוש" שהתנגד להשפעתו העולה כפורחת של בלבן והסיתו את לב הסולטאן כנגדו, עד כדי שחרורו מתפקידו והגלייתו מנחלתו לנחלה דלה בהרבה ורחוקה ממרכז הכובד השלטוני בדלהי. בלבן הסבלן המתין לשעת כושר והצליח לגייס לטובתו מספר רב מן האצילים ולהביאם לכדי מערכה גלויה נגד רהיאן והסלטאן, ולדחוף את זה האחרון לשאת ולתת עמו באופן חשאי. סוף דבר, בלבן הצליח לשכנע את הסולטאן לחזור בו מתמיכתו בריהאן ולהשיב לו עצמו את מעמדו כוזיר.
המכשלה הבאה שעמדה בפני בלבן הייתה ההתקוממות של שליט מולטאן שכרת ברית עם הח'אן המונגולי ומשמיד בגדאד, אגדי ח'אן. למרד זה עצמו הצטרפו מספר אצילים שנטלו לפני כן חלק בחתרנות נגד בלבן, ועל רקע אי סדר זה התקוממו גם ההינדואים במלוה ובמיואר, וגם בנגאל הרחוקה הפסיקה לשלם מס עובד לדלהי ולהכיר באדנותה. עוד באותם ימים, עלה בידי בלבן לתת מענה יעיל לפחות למקצת הבעיות האלו. הוא הגיע לסטטוס קו אנטה עם המונגולים ובמשלחת מטעם הח'אן עצמו הוכרז על הפסקת הפלישות להודו. מיד התפנה לטיפול במרי ההינדי, ודיכא ביד קשה עד למאוד את המרי במיואר, שהייתה קרובה מאוד לדלהי ואשר תושביה הרהיבו עוז לפשוט על פרבריה של דלהי לאור היום, ומיד היו נסוגים אחור אל היערות. בלבן נכנס לכפריהם בכוח צבאי גדול והרג בהם, לרבות בנשיהם ובילדיהם, על מנת לייצר התרעה מפני כוחו, ולבסוף הביסם והכפיפם לשלטונו.
בעיצומה של כל אותה עשיה מדינית-צבאית נפטר מחמוד, בפברואר 1266, ובהיותו חשוך בנים, נורש על ידי חתנו ויועצו בלבן, והוא הפך לסולטאן החזק ביותר בתולדות דלהי מאז ימי אלתותמש ועד ימי עלאא אל-דין אלח'לג'י. הערכה זו של האיש יש לתלות גם בגילו, כי בן שישים היה בעלותו לכס השלטון, ואת ניסיון חייו הזה ניצל כל מהלכיו.
בלבן סלטאן

עליתו לשלטון של בלבן בישרה על תום שושלתו של אלתותמש, ועל כינון שושלת חדשה שקמה מקרבה של האצולה שעד כה הסתפקה בשלטון מאחורי הקלעים. מעשה זה חרה למקצת מאותם אצילים ובלבן, שגמר אומר שלא להיהפך לכלי בידיהם או ליעד לחתרנותם, החליט לפרק את כוחם שהתבסס במשך זה חמישים שנים, מאז הוקמו על ידי אלתותמש עצמו. הוא רומם את מעמד הסולטאן ומתוך כך נמצא משפיל את מעמדם של שאר האצילים, וכן ייסד מערך מרגלים שהמשיך להיות בשימוש עד ימי עלאא אל-דין אלח'לג'י.