stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוברט המילטון
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 הוא נסע להודו עם הרגימנט שלו, והיה מעורב במשלחת בורמה בשנים 1886 עד 1888, כשהוא נשאר במדינה כשליש משנת 1886 עד 1890 וזכה במדליית המערכה עם שני תגים. הוא הועלה לדרגת קפטן בדצמבר 1890. בשנת 1896 הוא היה שוב באנגליה, ומונה לשלישו של תומאס קלי-קני, בפיקוד על חטיבת חי"ר באלדרשוט גריסון.
בשנה שלאחר מכן הוא היה מעורב במלחמה המהדית, כאשר ליווה את צבאו של לורד קיצ'נר נגד כוחות המהדיסטים, נלחם בקרב אטברה ובקרב אומדורמאן, ובנובמבר 1899 לחם במתקפה הסופית נגד הח'ליפה במהלך קרב אום דיווארקראט. הוא אוזכר בשדרים (5 בספטמבר 1898) ועוטר באות השירות המצוין (DSO) ובמסדר העות'מאני הקיסרי (מחלקה רביעית) מחד'יב מצרים.
בסוף 1899 עזב את מצרים ומיד השתתף במלחמה נוספת, נגד הבורים בדרום אפריקה, שם הוא מונה שוב לשלישו של תומאס קלי-קני, כעת מפקד הדיוויזיה השישית. מינואר 1900 היה קצין מטה בתפקיד סגן עוזר השליש הכללי, והיה כה טוב בתפקיד זה עד שהועבר לתפקיד סגן השליש הראשי ביולי 1900, ולאחר מכן מונה לעוזרו האישי של לורד קיטצ'נר ומזכיר צבאי מנובמבר 1900. הוא עסק בפעולות במדינת אורנג' החופשית, טרנסוואל ומושבת הכף וראה גם פעולה בקרב פאארדברג, שלשמו אוזכר בשדרים שלוש פעמים (31 במרץ 1900, 16 באפריל 1901, 29 יולי 1902) והוענק לו מדליית דרום אפריקה של המלכה עם ארבעה תגים ואת מדליית דרום אפריקה של המלך עם שני תגים. עבור שירות השטח שלו, הוא מונה לשלישו של המלך, וקיבל קידום לדרגת ייצוג של קולונל. עם סיום המלחמה המוצלח, חזר המילטון לביתו ביוני 1902, כשהוא נושא את משלוחי השלום מלורד קיצ'נר לממשלה ולמלך, שקיבלו אותו בטירת וינדזור. פחות מחצי שנה אחר כך המילטון ליווה את קיצ'נר להודו, שוב כמזכירו הצבאי, וקיבל את דרגתו המהותית של קולונל ב-28 בנובמבר 1902. בשנת 1906 עזב את מטהו של קיצ'נר כדי לקבל פיקוד על חטיבה 7 וקיבל את תואר עמית מסדר האמבט. בשנת 1908 הועלה המילטון לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לראש מטה פיקוד הים התיכון. בשנת 1909 הוא קיבל את תואר מפקד המסדר הוויקטוריאני המלכותי. מינויו האחרון לתקופת שלום היה באנגליה, שבה הוא פיקד על דיוויזיית צפון מידלנד של הכוח הטריטוריאלי משנת 1911.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

המילטון קיבל פיקוד על הדיוויזיה השלישית ביוני 1914, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לקח מיד את הכוח לצרפת עם חיל המשלוח הבריטי כחלק מהקורפוס השני תחת הגנרל הוראס סמית'-דוריאן. במהלך אוגוסט וספטמבר, כוחו של המילטון היה פעיל כמעט ברציפות, ונלחם בקרב מונס, לה קאטו ובמהלך הקרב הראשון על המארן. ב-26 בספטמבר כמעט ונהרג המילטון, כאשר פגז נחת במרחק מטרים ספורים מהמקום שבו הוא ושני גנרלים נוספים דנו במבצעים. עם זאת, למרבה המזל, התחמושת לא התפוצצה. למרות תנאי המערכה הקשים, המילטון השתתף בתלאות אנשיו והיה לעיתים קרובות בקו הקדמי, כשהוא מרוויח את הכינוי החיבה "האמי" מפיקודיו.
ביוגרפיה > מותו

מזלו של המילטון לא נמשך. כאשר יחידות בריטיות, צרפתיות וגרמניות דהרו לעבר חוף פיקרדי במהלך המרוץ אל הים, הדיוויזיה ה-3 נטלה חלק חשוב בקרבות בתחילת אוקטובר. ב-14 באוקטובר, המילטון ומספר קציני מטה נסעו לכפר לה קוטור הסמוך לבת'ון בקווי החזית כדי לחזות במצב ובדיוק ירדו מסוסיהם כשפגז התפוצץ מעליהם. הקצינים שליוו אותו לא נפגעו, אך רסיס בודד נכנס למצחו של גנרל המילטון והרג אותו מייד.
המילטון נקבר בחצר הכנסייה בלה קוטור, על רקע חומת הכנסייה בה נכח הגנרל סמית-דוריאן ונציג של כל רגימנט בדיוויזיה כמשמר כבוד. את האור היחיד סיפקו פנסי המכוניות, והתפוצצות פגזים אילצו מדי פעם את הכומר להפסיק את הטקס. אכן הלחימה הייתה כה קרובה במהלך הטקס הקצר, עד כי כדורי אויב פגעו מדי פעם בקירות ובקברים הסמוכים, אף כי איש מהאבלים לא נפגע. הגנרל סמית-דוריאן סיכם את הטקס במילים "אכן קבר חייל אמיתי. שאלוהים יברך את נשמתו."
הערות שוליים

↑  Lt-Gen. Henry Meade Hamilton, thePeerage.com, Retrieved 24 August 2007
↑  Old Haileyburians Who Died in the Service of Their Country 1914, Haileybury School, Retrieved 24 August 2007
1 2 3 4  P.69-70, Bloody Red Tabs, Davies & Maddocks
↑  Kelly's Handbook of the Titled, Landed and Official Classes, 1913. Kelly's. 1875. p. 795.
↑  Centre for First World War Studies, University of Birmingham, Retrieved 24 August 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CWGC: 368718
יחסי ג'מייקה–קניה

| יחסי ג'מייקה–קניה |
| --- | --- |
ג'מייקה: קניה


ג'מייקה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 580,367
אוכלוסייה
2,838,646: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 1,895

יחסי ג'מייקה–קניה הם היחסים הבילטרליים בין ג'מייקה לקניה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו את יחסי החוץ ביניהן בשנת 1976.
נשיא קניה אוהורו קניאטה ערך ביקור ממלכתי בג'מייקה באוגוסט 2019. הוא נפגש וקיים שיחות עם ראש ממשלת ג'מייקה אנדרו הולנס.
שתי המדינות מקיימות דיאלוגים קבועים בנושאי מסחר, חקלאות, תיירות ובריאות.
נציגויות דיפלומטיות

לג'מייקה אין שגרירות בקניה, והנציבות העליונה של ג'מייקה בפרטוריה אמונה על היחסים עם קניה.
לקניה אין שגרירות בג'מייקה, ושגרירות קניה בהוואנה אמונה על היחסים עם ג'מייקה.
סוכנות החלל האיטלקית

| --- | --- |
סמליל סוכנות החלל האיטלקית

בניין המטה ברומא
 מידע כללי
 מדינה:  איטליה 
 תאריך הקמה:  1988 
 ממשלה:  ממשלת איטליה
 מטה מרכזי:  רומא 
 עובדים:  200 
 תקציב:  2 מיליארד אירו (2020)
 asi.it
 
סוכנות החלל האיטלקית (באיטלקית: L'Agenzia Spaziale Italiana, המוכרת בראשי התיבות: ASI), היא גוף ממשלתי איטלקי שנועד לקיים פעילות מחקרית ותעשייתית בתחומי חלל, כולל תכנון ובניית לוויינים, משגרים ותיאום המאמצים של איטליה בתחום החלל. הסוכנות הוקמה בשנת 1988. נשיא הסוכנות הוא ג'ורג'יו סאקוצ'יה.
איטליה, באמצעות סוכנות החלל שלה ותעשיות החלל הפרטיות, מהווה גורם משמעותי בתוכניות החלל של אירופה. לסוכנות החלל האיטלקית הסכמים לשיתופי פעולה עם מדינות אחרות ועם סוכנויות חלל שונות  ובהן נאס"א.
מטה הסוכנות נמצא ברומא, ושני מרכזים גדולים שלה ממוקמים במטרה וטרפאני. כמו כן, בבעלות הסוכנות אתר שיגור לחלל, בסמוך לקניה. תקציבה השנתי של סוכנות החלל האיטלקית עומד על כ־2.1 מיליארד דולר.
טלסקופ החלל AGILE הוא בין הפרויקטים הבולטים של הסוכנות.
חברות בבעלות חלקית של סוכנות החלל האיטלקית

סוכנות החלל האיטלקית שותפה בבעלות על ארבע חברות העוסקות במחקר ובטכנולוגיות ליישומי חלל, התומכות בפעילותה של איטליה בתחום החלל:
ELV - פעילות עיקרית בפיתוח משגר הלוויינים וגה והנעה רקטית, בשיתוף אוויו
CIRA - המרכז האיטלקי למחקרי תעופה וחלל
ALTEC - תמיכה לוגיסטית בתחנת החלל הבינלאומית ובלוויינים איטלקיים
e-GEOS - פיתוח, ייצור ושיווק של מוצרים, רכיבים ושירותים של חישה מרחוק
ניירובי

ניירובי (באנגלית: Nairobi) היא בירת קניה והעיר הגדולה בה. מקור שמה במילה בשפת המסאי Enkarenairobi, שפירושה "מים קרירים".
היסטוריה

לפני הקמת העיר הייתה באזור ביצה. העיר נוסדה בשנת 1899 כנקודת אספקה של חברת הרכבת של אוגנדה, אשר בנתה מסילת רכבת בין מומבסה ואוגנדה. לאחר שפרצה בעיר מגפה בתחילת המאה ה-20 נשרפה העיר ונבנתה מחדש. לאחר שהעיר גדלה, היא הפכה לבירת הפרוטקטורט הבריטי של מזרח אפריקה ב-1905. מסילת הברזל הביאה עושר רב לעיר, והיא הפכה לעיר השנייה בגודלה בקניה, אחרי מומבסה. העיר שימשה כנקודת יציאה למסעות במרחבי אפריקה, והוקמו בה מספר בתי מלון עבור תיירים וציידים. היא התרחבה מאוד והצטרפו אליה מתיישבים לבנים רבים. בין השנים 1920 ל-1950 גדל מספר הלבנים בעיר מ-9,000 ל-80,000. בשנת 1919 קיבלה העיר מעמד מוניציפלי נפרד, ובשנת 1954 הוכרזה רשמית כעיר.
גידול העיר תחת השלטון הבריטי הכעיסה את בני שבט המסאי, ובהמשך גם את בני שבט הקיקויו, מאחר שהתפתחות העיר באה על חשבון שטחיהם. לאחר מלחמת העולם השנייה גרמה המחלוקת לפרוץ מרד המאו מאו. ג'ומו קניאטה, שבהמשך היה נשיא קניה הראשון, נעצר על ידי הבריטים על מעורבותו במרד על אף שלא היו ראיות לכך. קניה זכתה לבסוף בעצמאות ב-1963, וניירובי הייתה לבירתה.
לאחר העצמאות גדלה ניירובי במהירות. התפתחותה המהירה הובילה ללחץ על התשתיות בעיר, והפסקות חשמל ומים אירעו לעיתים תכופות. בהמשך שופרו התשתיות בעיר ובעיות אלו פחתו.
אירועי טרור בעיר

עקב הקרבה לסומליה השכנה, שבה פעילות נרחבת של ארגוני טרור מוסלמים, והיחסים הענפים שיש לקניה עם מדינות המערב, המדינה ובמיוחד המטרות המערביות שבה הן יעד לפיגועי טרור;
ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה בוצעו על ידי אנשי ארגון הטרור האסלאמי אל-קאעידה ב-7 באוגוסט 1998. הפעלת שתי משאיות תופת, שנעשתה כמעט בו-זמנית בצמוד לשגרירויות ארצות הברית בניירובי ובדאר א-סלאם, גרמה למותם של 223 אנשים ולפציעתם של כ-4,000. ההנחה היא שההתקפות בוצעו בתגובה למעצר חברי חוליה של הג'יהאד האסלאמי המצרי באלבניה והסגרתם למצרים בסיוע ארצות הברית במהלך החודשים שקדמו לפיגוע, וזאת בהתבסס על כך שהושמעו איומים פומביים כנגד קניה בעבר בטענה שהיא משתפת פעולה מדינות המערב.
לאחר כניסתו של צבא קניה לשטחים הנשלטים על ידי ארגון הטרור א-שבאב, החל גל תקיפות בתחומי קניה, ביניהם נגד כוחות הביטחון ונגד כנסיות, זאת במטרה ללחוץ על הממשל הקנייתי לסגת משטחיו. הבולט מביניהם הוא פיגוע הירי בקניון וסטגייט, שהתרחש ב-21 בספטמבר 2013. בליל ה-24 בספטמבר הודיעה ממשלת קניה על סיום פעולת השחרור, בפעולה נהרגו 5 מחבלים ועוד 11 מחבלים נעצרו. בפיגוע נהרגו 67 אזרחים (מתוכם 5 אנשי כוחות ביטחון) ונפצעו כמאתיים.
גאוגרפיה

העיר משתרעת על שטח של כ-684 קילומטרים רבועים בדרום-מערב קניה בגובה 1,796 מטרים מעל פני הים. מאחר שניירובי נמצאת סמוך לקצה הדרום-מזרחי של הבקע הסורי-אפריקני, מורגשות בה לעיתים קרובות רעידות אדמה קלות. הרי נגונג נמצאים מערבית לעיר. הר קניה נמצא צפון מזרחית מניירובי, והר הקילימנג'רו נמצא דרומית-מזרחית ממנה. בשני ההרים ניתן לצפות מניירובי ביום בהיר.
אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך בשנת 2019 אוכלוסיית העיר מנתה כ־4.4 מיליון תושבים, רובם דוברי סוואהילי ואנגלית.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1906: 11,500
1911: 14,000
1921: 24,300
1926: 29,900
1929: 32,900
1931: 47,800
1939: 61,300
1944: 108,900
1948: 119,000
1955: 186,000
1957: 221,700
1960: 251,000
1962: 266,800
1965: 380,000
1969: 509,300
1979: 827,775
1989: 1,324,570
1995: 1,810,000
1999: 2,143,254
2005: 2,750,561
2019: 4,397,073
תחבורה

בעיר שוכן נמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה, שהוא נמל התעופה הגדול ביותר במזרח אפריקה ובמרכזה. ב-2006 שירת נמל התעופה למעלה מ-4.4 מיליון נוסעים. הוא נמצא 20 ק"מ ממרכז ניירובי. חמישה ק"מ דרומית לניירובי נמצא נמל תעופה קטן, נמל התעופה וילסון.
אמצעי התחבורה הציבורית הנפוץ ביותר בניירובי הוא מטאטו, אלה הם כלי רכב הדומים למונית שירות הנפוצה בישראל. המטאטו יכול להסיע בין עשרה ל-15 נוסעים, אך לעיתים קרובות מועלים הרבה יותר נוסעים מהמותר. המטאטו מתופעל על ידי נהג וכרטיסן שבאחריותו לגבות את הכסף מהנוסעים ולהורות לנהג לעצור כדי לעלות נוסעים. חלק מהמטאטו שופרו ואף מכילים טלוויזיה בעלת צג פלזמה. תיירים לרוב נדרשים לשלם יותר מנוסעים מקומיים. אמצעי תחבורה נוסף הוא מיניבוסים שבהם 14 עד 24 מושבים. הם בבעלות הממשלה והמחיר בהם אחיד. המיניבוסים מבצעים נסיעות עירוניות בלבד ולהם דלת אחת להורדה והעלאת נוסעים בתחילת המיניבוס. המיניבוס מתופעל על ידי נהג וקונדטור. אמצעי תחבורה נוסף הוא אוטובוסים, אלה לרוב בבעלות פרטית ומופעלים בקווים בינעירוניים או בין מדינות. רמת האוטובוסים משתנה מחברה לחברה ובהתאם לביקוש בקו. בקו מומבסה - ניירובי מופעלים אוטובוסים מודרניים הכוללים מיזוג אוויר, תא שירותים, טלוויזיה ואף מלצר אשר מחלק משקאות קלים.
ניירובי מקושרת למסילת רכבת העוברת ממומבסה לקמפלה. המסילה משמשת בעיקר להעברת סחורות ומשא.
רכבת נוסעים יוצאת שלוש פעמים בשבוע למומבסה, ברכבת שלוש מחלקות. מחלקה ראשונה הכוללת שתי מיטות בחדר ובמחיר כלולה ארוחת בוקר וצהריים. במחלקה השנייה ארבע מיטות בחדר ובמחיר כלולה ארוחת בוקר וצהריים. במחלקה השלישית ישנם מקומות ישיבה בלבד.
פארקים

ייחודה של ניירובי טמון בהימצאותה של שמורת טבע בשטחה - הפארק הלאומי ניירובי, הממוקמת בתוך העיר. כמו כן בעיר ישנם יותר מינים של עופות מאשר בכל עיר בירה אחרת בעולם.
הערות שוליים

↑  https://www.citypopulation.de/en/kenya/admin/
| בירות מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אוגנדה: קמפלה • אלג'יריה: אלג'יר • אנגולה: לואנדה • אסוואטיני: מבבנה, לובמבה • אריתריאה: אסמרה • אתיופיה: אדיס אבבה • בורונדי: גיטגה • בורקינה פאסו: ואגאדוגו • בוטסואנה: גאבורון • בנין: פורטו נובו • גבון: ליברוויל • גאנה: אקרה • ג'יבוטי: ג'יבוטי • גינאה: קונאקרי • גינאה ביסאו: ביסאו • גינאה המשוונית: מלאבו • גמביה: בנג'ול • דרום אפריקה: קייפטאון, פרטוריה, בלומפונטיין  • דרום סודאן: ג'ובה • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קינשאסה • הרפובליקה המרכז אפריקאית: בנגי • הרפובליקה של קונגו: ברזוויל • זימבבואה: הארארה • זמביה: לוסקה • חוף השנהב: יאמוסוקרו, אביג'אן • טוגו: לומה • טנזניה: דודומה, דאר א-סלאם • כף ורדה: פראיה • לוב: טריפולי • ליבריה: מונרוביה • לסוטו: מסרו • מאוריטניה: נואקשוט • מאוריציוס: פור לואי • מאלי: במקו • מדגסקר: אנטננריבו • מוזמביק: מפוטו • מלאווי: לילונגווה • מצרים: קהיר • מרוקו: רבאט • ניז'ר: ניאמיי • ניגריה: אבוג'ה • נמיביה: וינדהוק • סאו טומה ופרינסיפה: סאו טומה • סודאן: ח'רטום • סומליה: מוגדישו • סיישל: ויקטוריה • סיירה לאון: פריטאון • סנגל: דקר • צ'אד: נג'מנה • קומורו: מורוני • קמרון: יאונדה • קניה: ניירובי • רואנדה: קיגאלי • תוניסיה: תוניס |  |
| שטחי חסות | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי: דייגו גרסיה • מיוט: מאמודזו • סהרה המערבית: לעיון • סנט הלנה: ג'יימסטאון • ראוניון: סן-דני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552644805171  BNE: XX453921  BnF: cb118650453 (data)  GND: 4041172-2  ISNI: 0000 0001 0791 732X  LCCN: n79011090  MusicBrainz: 4cc373f3-8b60-400b-8aa3-6df3fe4ab8fb  NARA: 10044568  NDL: 00628843  NKC: ge432139  VIAF: 264835402   WorldCat (עם VIAF): 264835402
נורמנדי (CG-60)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  guided missile cruiser 
 צי:   צי ארצות הברית
 דגל הצי:  
 סדרה:  הסיירות מסדרת טיקונדרוגה
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Bath Iron Works 
 
נורמנדי (CG-60) היא סיירת טילים מונחים מסדרת טיקונדרוגה בשירות צי ארצות הברית. הספינה חמושה בתותחים, בטילים נגד מטוסים, נגד קרקע ונגד צוללות, וכלי נשק נוספים ללוחמת קרקע-אוויר, קרקע-קרקע ואנטי-צוללות. הנורמנדי הייתה ספינת המלחמה האמריקאית הראשונה מאז 1945 שהשתתפה בלחימה כבר בשיט הבכורה שלה. בשנת 1998 היא זכתה בתואר "מספר טילי הטומהוק הגדול ביותר שנורו על ידי סיירת הצי האמריקאי". היא נקראת על שם המערכה בנורמנדי במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הנורמנדי נבנתה בעיר באת' במדינת מיין, הושקה ב-19 במרץ 1988 ונכנסה לפעולה ב-9 בדצמבר 1989. נמל הבית שלה הוא בנורפוק, וירג'יניה.
בהפלגת הבכורה שלה ב-28 בדצמבר 1990 הצטרפה הנורמנדי לכוחות האו"ם שניהלו את המבצעים הצבאיים במלחמת המפרץ. הספינה הגיעה למפרץ הפרסי דרך תעלת סואץ והים האדום, ובמהלך המלחמה ירתה 26 טילי שיוט מסוג טומהוק, הגנה על ספינות וכלי טיס של בעלות הברית באזור, אכפה את המצור הימי על עיראק וסייעה באיתור והשמדת מוקשים של האויב.
ב-11 באוגוסט 1995, נורמנדי נשלחה לים האדריאטי כדי לתמוך במאמץ המלחמתי של האו"ם מול סרביה ומונטנגרו, שם שימשה בעיקר בפיקוח על הטיסות במרחב האווירי האדריאטי.
במסגרת חגיגות יובל ה-50 לפלישה לנורמנדי, אירחה הנורמנדי על סיפונה תשעה מוותיקי מלחמת העולם השנייה, וכן כ-15,000 מבקרים שהשתתפו במהלך שבועיים בטקסי הזיכרון שנערכו משני צידי תעלת למאנש.
ב-28 באוגוסט 1995, נורמנדי החלה בפריסה של שישה חודשים לים התיכון, והשתתפה במתקפה על אתרי פיקוד ושליטה בליסינה, בוסניה-הרצגובינה, צפונית למעוז הסרבים הבוסניים באניה לוקה. בתקיפה זו נעשה לראשונה שימוש בדגם חדיש של הטומהוק שהונחה באמצעות GPS.
באוקטובר 1997 השתתפה נורמנדי בתרגיל משותף לציים מ-27 מדינות מול חופי מצרים, ולאחר מכן הופנתה למשימות הגנה אווירית במפרץ הפרסי, אליו הגיעה בזמן שיא של 5 ימים.
הספינה סיירה במפרץ הפרסי במשך ארבעה חודשים וביצעה פעולות יירוט ימיות מוצלחות.
ב-8 באוקטובר 2023, למחרת התקפת חמאס על ישראל, הורה שר ההגנה האמריקני, לויד אוסטין, לשלוח את קבוצת התקיפה של נושאת המטוסים ג'רלד פורד למזרח הים התיכון, ובכלל זה את הנורמנדי, ואת המשחתות ראמאג', קרני (DDG-64), רוזוולט ותומאס האדנר.
הערות שוליים

↑  USS Normandy (CG 60)
↑  Rip, Michael Russell and Hasik, James M.:The Precision Revolution: GPS and the Future of Aerial Warfare. Naval Institute Press, 2002. מסת"ב 1-55750-973-5. Page 226
↑  Rip and Hasik, op. cit., pp. 227–228
↑  "Statement From Secretary Lloyd J. Austin III on U.S. Force Posture Changes in the Middle E". U.S. Department of Defense (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-10-08.
יחסי ג'מייקה–סין

| יחסי ג'מייקה–סין |
| --- | --- |
ג'מייקה: הרפובליקה העממית של סין


ג'מייקה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 9,596,967.75
אוכלוסייה
2,838,646: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 12,545
משטר
מונרכיה חוקתית: דמוקרטיה עממית

יחסי ג'מייקה–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ג'מייקה לבין הרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-21 בנובמבר 1972. ממשלת הרפובליקה העממית של סין ייסדה שגרירות בבירה קינגסטון בשנת 1973. לא היה שום ייצוג של המדינה האחת בשנייה עד שנת 1992 שבה ממשלת ג'מייקה מינתה את שגרירה בטוקיו לאחראי על היחסים עם הרפובליקה העממית של סין. מאוחר יותר, ייסדה ג'מייקה שגרירות רשמית בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות החליפו משלחות וקיבלו שתיהן ביקורים רמי דרג מן המדינה השנייה. בשנת 2013 במהלך ביקור של נשיא הרפובליקה העממית של סין שי ג'ינפינג בטרינידד וטובגו, הוא נפגש עם ראש הממשלה של ג'מייקה פורשיה סימפסון-מילר.
בשנת 2008 מימנה הרפובליקה העממית של סין לימודי טכנולוגיה בשווי 500 מיליון דולר אמריקאי למדינות הקריביים, בהן ג'מייקה. הרפובליקה העממית של סין מימנה לימודי טכנולוגיה של 2,000 ג'מייקנים.
נציגויות דיפלומטיות

ג'מייקה מיוצגת ברפובליקה העממית של סין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
הרפובליקה העממית של סין מיוצגת בג'מייקה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקינגסטון, בירת המדינה.
יומולדת (מיני-אלבום)

יומולדת הוא מיני אלבום שנוצר משיתוף פעולה בין ברי סחרוף לאינפקטד מאשרום. שיר הנושא הוא רמיקס משותף לשיר "יומולדת" שיצא לראשונה באלבום "חם על הירח" של סחרוף. "'Statik Dancin" הוא חידוש לשיר של להקת מינימל קומפקט בה היה חבר סרוף. השיר המקורי יצא באלבום "One by One", אלבום הבכורה של הלהקה שיצא בשנת 1982. השיר "Deeply Distrubed" נכלל באלבום "Converting Vegetarians" של אינפקטד משרום שיצא לאור בשנת 2003.
שיתוף הפעולה נשחב לנקודת הפריצה של ההרכב למיינסטרים בישראל.
שירי האלבום

Birthday / יומולדת (Infected Mushroom remix)
'Statik Dancin
Deeply Disturbed
שותפים באלבום

ברי סחרוף - שירה, לחנים, גיטרות.
עמית דובדבני - קולות והפקה מוזיקלית.
ארז אייזן - קלידים והפקה מוזיקלית.
הערות שוליים

↑  ינון מילס, דוגמניות, רכבי יוקרה ומוזיקה: אינפקטד משרום והחלום האמריקני, באתר nana10‏, 5 בינואר 2019
| ברי סחרוף |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | הכל או כלום • סימנים של חולשה • חם על הירח • נגיעות • האחר • 11א' • אבן גבירול, אדומי השפתות • אתה נמצא כאן • ליקוטים • היא הופיעה כמו הרוח • בדל של אור |  |
| אלבומי הופעה | ברי סחרוף בהופעה 1993–2002 • אקוסטי |  |
| פסקולים לסרטים | קלרה הקדושה • בסמה מוצ'ו • Made in Israel • תומר והשרוטים • חוכמת הבייגלה |  |
| מיני אלבומים | יומולדת |  |
| הרכבים | מינימל קומפקט • פורטיסחרוף • פוריין אפייר |  |
| אינפקטד מאשרום |
| --- | --- | --- |
ארז אייזן • עמית דובדבני
| אלבומי אולפן | The Gathering (1999) • Classical Mushroom (2000) • B.P. Empire (2001) • Converting Vegetarians (2003) • IM The Supervisor (2004) • Vicious Delicious (2007) • Legend Of The Black Shawarma (2009) • Army Of Mushrooms (2012) • Converting Vegetarians 2 ‏(CV2) (2015) • Return to the Sauce (2017) • Head of NASA and the 2 Amish Boys (2018) • More than Just a Name (2020) • IM25 (2022) • REBORN (2024) |  |
| מיני אלבומים ואוספים | Intelligate (1999) • Classical Mushroom EP (2000) • Birthday (2002) • Streched (2004) • Friends On Mushrooms (2013) • IM21, Pt.1 (2018) • Shroomeez (2021) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 186832b7-e0e6-388b-b634-71b4603795b8
יומו של הטנטקל

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1993
 סוגה:  משחק הרפתקאות גרפי
 פיתוח:  לוקאס ארטס
 הוצאה לאור:  לוקאס ארטס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, איטלקית, צרפתית, ספרדית 
 הפצה:  לוקאס ארטס
 עיצוב:  דייב גרוסמן טים שפר
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  SCUMM
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  DOS, Mac OS
 מדיה:  תקליטון ½3 אינץ' או דיסק CD-ROM
 המשחק הקודם:  אחוזת המטורפים 
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת, עכבר
 
יומו של הטנטקל (ידוע גם בתור: "אחוזת המטורפים 2" אנגלית: Day of the Tentacle) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות, שיצא לאור בשנת 1993 על ידי חברת Lucas Arts. הוא היה המשחק השמיני שהשתמש במנוע SCUMM של החברה. במשחק נאבקים הגיבורים נגד זרוע תמנון (טנטקל).
המשחק הופץ בגרסת דיסקטים (Floppy) ובגרסת התקליטור (CD-ROM) שכללה דיבוב מלא.
המשחק פותח על ידי דייב גרוסמן וטים שפר.
ניתן לשחק במשחק על מחשבים חדישים באמצעות המנוע ScummVM.
בשנת 2016 יצאה גרסה מחודשת של המשחק, בעלת גרפיקה טובה יותר בשם Day of the Tentacle Remastered אשר פותחה בידי חברת Double Fine ומעצב המשחקים טים שייפר (אנ').
שמו של המשחק, "יומו של הטנטקל", מתבסס על שמו של רומן מדע בדיוני מפורסם בשם "יומו של השלוש-רגל" ("The day of the Triffids"), מאת הסופר הבריטי ג'ון וינדהם. עלילת הספר מתארת השתלטות גזע של צמחים טורפים על כדור-הארץ וגרעין עלילת משחק המחשב מהווה מעיין גרסה פרודית על כך.
משחקיות

יומו של הטנטקל הוא משחק הרפתקה דו־ממדי בממשק "הצבע והקלק" (עם העכבר), והוא המשכו של המשחק "אחוזת המטורפים" (Maniac Mansion).
המשחק הוא השמיני שהשתמש במנוע SCUMM, בממשק זה השחקן מדבר עם דמויות ואוסף פריטים שיתבררו כחיוניים להמשך המשחק.
במשחק 3 דמויות שניתן לשלוט באחת מהן כל פעם וניתן לעבור בין דמות לדמות בכל זמן נתון. הדמויות גם יכולות להעביר פריטי ציוד מהאחת לשנייה.
ב"אחוזת המטורפים" (המשחק הקודם בסדרה), עלול היה להיווצר מצב שבו עלילת המשחק "נתקעת", מבלי שהשחקן יוכל לקדמה ולסיים את המשחק (בדומה למה שהיה מקובל ברוב כותרי חברת משחקי המחשב המקבילה באותה תקופה, 'סיירה'). העלילה עשויה הייתה "להתקע" משום שהשחקן שכח לאסוף חפץ חיוני להמשך המשחק או שביצע כמה מהלכים שלא על-פי הסדר שאותו צפו מתכנני המשחק, או שדמותו "נהרגה" במשחק עקב פעולה לא נכונה.
כדי להימנע ממצב מתסכל זה, החליטה חברת 'לוקאס ארטס' לפתח את משחקיה בגישה שלא תאפשר למצב כזה להיווצר.
גישה זו הודגמה לראשונה במשחק "הסוד של אי הקופים", שיצא בשנת 1990, וחברת 'לוקס ארטס' דבקה בה עד הוצאת משחק ההרפתקאה האחרון של החברה, "הבריחה מאי הקופים", בשנת 2000.
עלילה

המשחק מהווה המשך לאחוזת המטורפים ומשתמש בחלק מהדמויות שהופיעו בו, אך אין קשר עלילתי חזק בין השניים והוא עומד בפני עצמו. העלילה מתרחשת באחוזתו של ד"ר פרד אדיסון (אחוזת המטורפים), מדען מטורף שיצר שני טנטקלים (זרועות תמנון) תבוניים ומהלכים. בתחילת המשחק שותה הטנטקל הסגול שפכים רעילים הנפלטים מהמעבדה של ד"ר פרד, ואלו הופכים אותו לגאון מרושע הזומם להשתלט על העולם. ד"ר פרד מתכנן להרוג את הטנטקל הסגול, אך גם את הירוק הלא-מזיק, אבל הטנטקל הירוק קורא לעזרה לברנרד ברנולי, אחת הדמויות מהמשחק המקורי, וברנרד מביא איתו את חבריו, הוגי ולוורן. לאחר שברנרד משחרר בטעות את הטנטקל הסגול, מחליט ד"ר פרד שהדרך היחידה להצלת העולם היא לחזור בזמן ולהפסיק את פליטת השפכים מהמעבדה, כך שהטנטקל הסגול לא יוכל לזכות בכוחותיו.
לרוע המזל, ד"ר פרד משתמש ביהלום מזויף להפעלת מכונת הזמן, והמכונה, במקום שתעבוד כנדרש, שולחת את הוגי 200 שנים לעבר, ליום שבו מתכנסים באחוזה האבות המייסדים של ארצות הברית - ג'ורג' וושינגטון, בנג'מין פרנקלין, ג'ון הנקוק ותומאס ג'פרסון, שגם לוקחים חלק פעיל במשחק, לכתיבת החוקה של ארצות-הברית, את לוורן 200 שנים לעתיד (בעולם הנשלט על ידי הטנטקלים), ואת ברנרד היא משאירה בהווה. כעת ברנרד צריך למצוא יהלום חדש כדי שהמכונה תפעל, והוגי ולוורן צריכים למצוא דרך להפעיל את המכונות (על ידי חיבורן לחשמל) בזמנם שלהם ולחזור להווה, ולאחר כל זה עדיין עליהם לעצור את הטנטקל הסגול.
השחקן במשחק שולט בכל שלוש הדמויות בתקופות הזמן השונות, וזרמי הזמן השונים משפיעים זה על זה (מעשים שנעשו בעבר משפיעים על העתיד, וניתן להעביר חלק מהחפצים בין שלוש הדמויות). המשחק גם מצטיין בדיאלוגים הומוריסטיים ארוכים עם הדמויות השונות והמשונות שמאכלסות את האחוזה בזרמי הזמן השונים ובדיבוב של הדמויות (בגרסת הדיסק בלבד).
ניתן לשחק ב"אחוזת המטורפים" במשחק זה, אם הולכים לחדר של אספן הבולים ומפעילים את המחשב.
גלריה

דמויות משמאל לימין: ג'ון הנקוק, תומאס ג'פרסון הוגי וג'ורג' וושינגטון.
צילום מהמשחק: הטנטקל הסגול זוכה בכוחות והטנטקל הירוק מפחד.
פסלים של גיבורי המשחק. מימין לשמאל: ברנרד ברנולי, הוגי, לברן.
יומי עיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוקטובר 1928 ירושלים
 פטירה:  6 ביוני 2017 (בגיל 88) י"ב בסיוון ה'תשע"ז 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  המוסד
 דרגה:    סגן-אלוף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת יום הכיפורים
 
יום-טוב "יומי" עיני (24 באוקטובר 1928 – י"ב בסיוון ה'תשע"ז, 6 ביוני 2017) היה איש צבא ומערכת הביטחון, איש עסקים וסופר ישראלי. ממייסדי יחידה 8200, ראש המנמ"ת (המרכז לניתוב מידע, ההוצאה לאור של הערכות המצב של אמ"ן) במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים. בגיל 16 הצטרף לארגון ההגנה. שימש כסגן מפקד בסיס טרוקרדו שברמלה בתקופת מלחמת העצמאות.
עיני היה ממייסדי יחידת איסוף המודיעין שמ־2 (לימים 8200), ויו"ר העמותה של היחידה. במלחמת ששת הימים שירת כמפקד בסיס דרום של היחידה ועבד עם צוותו בצמוד לאלוף פיקוד דרום ישעיהו גביש. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הושאל בכמה הזדמנויות לשירות המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים וגם לאחר תום שירותו עשה בשליחות "המוסד" באירופה ובאפריקה בכמה הזדמנויות.
במלחמת יום הכיפורים שימש ראש המנמ"ת (המרכז לניתוב מידע, ההוצאה לאור של הערכות המצב של אמ"ן), ספג חלק מהביקורת בשל הכישלון המודיעיני בפרוץ המלחמה (ו"הקונספציה"), אך לפי עדותו התריע מפני המלחמה בשבוע שלפני שפרצה ודיווחיו נדחו בידי אריה שלו, ראש אמ"ן-מחקר.
ב-1976 פרש מצה"ל בדרגת סגן-אלוף והקים חברה בשם "פירסל סחר בע"מ" שעסקה במסחר עם מדינות ערב. במקביל המשיך את לימודיו האקדמיים, והיה בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ובמדעי המדינה ותואר שני במדעי ההתנהגות.