קינות לתשעה באב
הערות שוליים

↑  לעיתים הקרובות נקטעו לאחר פיוטי ההרחבה, וכללו רק את ארבע עשרה הברכות הראשונות (קרובות י"ד) ללא הברכות שלאחר ברכת בונה ירושלים, וכך נהוג בקרובות המופיעות במחזורי איטליה ואשכנז.
↑  ראו אבי שמידמן, "קינות לעשרה בטבת ולשבעה עשר בתמוז", תרביץ פב [ב] (טבת תשע"ד), עמ' 241–242, ובמקורות המצוינים שם.
↑  ראו למשל בסידור רב סעדיה גאון, מקיצי נרדמים תשכ"ג, עמ' שיט ואילך.
↑  דניאל גולדשמידט, סדר הקינות לתשעה באב, מוסד הרב קוק תשכ"ח, מבוא, עמ' ז–ח.
↑  הבתים הנוספים שהיו בקינה זו ונמצאים בכתבי יד הם:

"חסרה נגינתי ושמחתי בעוד/ אזכור שבילייא (סביליה) כי אבדנוה אבוד/
חסרה עטרת כל קהילות אראגון/ גם קאטלונייה ובם שלט אויב בשוד/
חסרה צפירת הוד בקשטילייא ליאון/ אבכה לצרתם מלא דמעה כנאד"
בהמשך שינו את "אזכור שבילייא" ל"אזכור למקדש" ושני הבתים האחרים הושמטו, ייתכן שמפני הצנזורה.
↑  דוגמה לספר קינות במנהג המערבי נמצא כאן, ודוגמה לספר קינות במנהג המזרחי נמצא כאן.
↑  יש ניגון לכלל הקינות וניגון אחר לכלל הציונים, ניגון ל'אש תוקד' וחיקוייו, וניגון ל'אלי ציון'. בנוסף, ברוב הקהילות יש ניגונים מיוחדים לכמה קינות מצוינות.
↑  ברוב הקהילות מדלגים קינה זו, ולכן השמיטוה בדפוסים המאוחרים. לעיון בקינה ראו דניאל גולדשמידט, סדר הקינות לתשעה באב, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
1 2 3 4  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ו, עמוד ב'
↑  קטע המשמש כהקדמה כללית לקינות.
↑  בכמה קהילות מנהג אשכנז המערבי, ובכללם פפד"מ, לא אומרים פיוט זה. בקהילת וורמס מוסיפים בו בית כשחל תשעה באב במוצאי שבת, המתחיל 'בליל זה סר נגהי'
↑  במנהגים מדורא ובמהרי"ל כתוב שאומרים בסך הכל כ"א קינות ממנו כנגד כ"א ימי בין המצרים
↑  בתחילה נתחברו הקינות כחלק מקרובה לחזרת הש"ץ, אבל משום מה נדחו במנהג אשכנז העתיק לאחר קריאת התורה.
בעניין זה ובעניין קטעי הקישור ראו 'סדר הקינות לתשעה באב כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ ישראל', דניאל גולדשמידט, ירושלים תשס"ב, עמוד ח' במבוא.
↑  היום אין אומרים למנהג זה שום קרובה, אבל יש עדויות שבימי הביניים היו אומרים 'אאביך ביום מבך' כמו במנהג המערבי. ראו על זה 'סדר הקינות לתשעה באב כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ ישראל, הרב דניאל גולדשמידט, ירושלים תשס"ב, עמוד יא במבוא.
1 2 3  הקינה היא המשך לקרובת 'זכור איכה' הנמצאת במחזורי רומא ורומניא (ולא של הקרובה 'אאביך ביום מבך' שבמנהג אשכנז המערבי). הדבר ניכר במבנה הקינה, כגון בהתחלתה באמצע הא"ב, באות ס', וכן בשילוב ראשי פסוקי איכה בתוכה, הדומה לאופן שילובם בקרובה; וגם בתוכן הקינה, כגון שהיא ממשיכה לרמוז למשמרות הכהונה שלא נרמזו בארבעה עשר בתי הקרובה.
1 2  כי הקינה מסתיימת בפסוק 'זכור ה' מה היה לנו' (איכה ה, א) שהוא הרפרן של 'איכה אצת'.
↑  תוכן הקינה מסתיים עם מילים 'ובכן תאננו', והקטע מתחיל בשרשור 'תאננו לשפוך'. והוא מסתיים במילים 'אאדה עד חוג שמים', שהם מילים ראשונות לקינה הבאה
1 2  תוכן הקינה (סוף ה-אאא"ת בבב"ש) מסתיים בפסוק 'מי יתן מציון ישועת ישראל' (תהלים יד,ז), והקטע משרשר עם 'ישראל מעת', ומסתיים במילי ראש של הקינה הבאה 'איכה תפארתי מראשותי השליחו'.
↑  גוף הקינה (הא"ת ב"ש) מסתיים בפסוק 'והלכתי אף אני' (ויקרא כו,כד), והקטע משרשר 'אף אני לכוד', ובסופו ראש הקינה הבאה 'איכה ישבה חבצלת השרון'
1 2 3  היא הקינה היחידה שחתם בה שמו בגוף הפיוט
↑  גוף הקינה (הא"ב) מסתיים במילים 'בעשרים ושתיים אותיות', והקטע משרשר ב'אותות קינות', ומסתיים במילים 'ונטש אהלי', כשהקינה הבאה מתחילה 'אהלי'
↑  קישור זה שייך בודאי ל'אהלי אשר' כי גוף הקינה (ה-תשר"ק) מסתיים בפסוק 'מי לך פה' (בראשית יט,יב), ומילים הראשונות של הקטע הן 'אחור וקדם מפה ומפה'. אבל לא ברור איך מעביר ל'אי כה אמר'. ובמנהג המערבי הוא מעביר ל'איכה את אשר', שזה מובן, כי הוא מסתיים בפסוק 'איכה יעיב באפו' (איכה ב,א) והפיוט הנ"ל בנוי על פרק זה (כל בית מתחיל במילה ראשונה של פסוק מהפרק)
↑  במנהג המערבי החרוז האחרון מהווה קישור טבעי ל'זכור את אשר עשה צר' כי הוא מסתיים בפסוק 'עד מתי אלקים יחרף צר' (תהלים עד,י), אבל כאן אין קישור.
↑  החרוז האחרון 'היקרים קול' מסתיים במילים 'בלשון אי כה' ומהווה במנהג המערבי קישור טבעי עם 'אי כה אמר' אבל כאן אין קישור.
↑  קטע זה שייך בודאי ל 'אם תאכלנה' כי הוא מביא פסוק זה (איכה ב,כ) במפורש, אבל אינו ברור איך הוא מעביר ל'אתה אמרת', וייתכן שחסרה לנו הקינה המקושרת, או שאין לראות כאן קטע קישור כלל. ובמנהג איטליה הקינה שאחר כך 'אם תעירו תלונותיכם' מתאימה בדיוק
1 2  קטע זה בנוי כגוף הפיוט, אלא שהוא מיותר על ה-א"ב. והוא מביא במפורש הפסוק 'לך ה' הצדקה' (דניאל ט,ז) שעליו בנויה הקינה שלאחריו.
1 2  הקינה מסתיימת בפסוק 'הטה אלקי אזנך' (דניאל ט,יח) שעליו בנויה הקינה שלאחריו.
1 2 3 4  רשום בה בכתבי-יד שם המחבר יחיאל, אבל הייחוס לר' יחיאל מפריז אינו ברור. ויש אומרים שחתום בה אותיות אלעזר
↑  לפני גוף הקינה מוסיפים קטע 'על חורבן הבית', ולפי זה ייתכן שבהתחלה היה מקשר בין קינת 'הטה אלקי אזנך' לזו, ורק אחר כך הוסיפו עוד שלוש קינות ביניהן. ובמנהג המערבי שקינה זו היא הראשונה לסדר ליל ת"ב, הקטע משמש כהקדמה כוללת, וגם זה ייתכן.
1 2  כך נקבע במהדורת גולדשמידט ובמהדורות נוספות. במהדורת הקינות שלזליגמן בר היא יוחסה לרבי אליהו הזקן ורוו"ה ייחס אותה לר' שלמה אבן גבירול.
↑  שבסדר המנהג מזרחי. תוכן הקינה מסתיים עם מילים 'ובכן תאננו', והקטע מתחיל בשרשור 'תאננו לשפוך'. והוא מסתיים במילים 'אאדה עד חוג שמים', שהם מילים ראשונות לקינה הבאה.
השמטת קטע זה לא ברורה, כי באמת אומרים שתי הקינות הרלוונטיות
↑  שבסדר המנהג המזרחי. ובצדק, כי הוא אינו מקשר ל'איכה אשפתו' אלא ל'איכה ישבה' שהם המילים האחרונים שבו. אבל בוורמס היה מקום לאומרו, ואעפ"כ לא נהגו כן.
1 2  בק"ק וורמס הסדר הפוך: 'איכה ישבה' ואז 'איכה אשפתו' (('מנהגות וורמייזא' הוצאת מכון י-ם תשמ"ז, ע' רעא)), וזה תואם לקטעי קישור בין הקינות, אף ש'איכה אשפתו' היא המשך ענייני ישיר ל'איכה תפארתי'
↑  קטע זה שייך בודאי ל'אם תאכלנה' כי הוא מביא פסוק זה (איכה ב, כ) במפורש, אבל אינו ברור איך הוא מעביר ל'איכה אלי', וייתכן שחסרה לנו הקינה המקושרת, או שאין לראות כאן קטע קישור כלל.
ובמנהג איטליה הקינה שאחר כך 'אם תעירו תלונותיכם' מתאימה בדיוק
↑  שבסדר המנהג המזרחי
↑  שבסדר המנהג המזרחי. גוף הקינה (הא"ב) מסתיים במילים 'בעשרים ושתיים אותיות', והקטע משרשר ב'אותות קינות', ומסתיים במילים 'ונטש אהלי', כשהקינה הבאה מתחילה 'אהלי' ולכן לא ברור סיבת השמטת הקטע
↑  גוף הקינה (ה-תשר"ק) מסתיים בפסוק 'מי לך פה' (בראשית יט,יב), ומילים הראשונות של הקטע הן 'אחור וקדם מפה ומפה'. והוא מעביר ל'איכה את אשר' בסיומו בפסוק 'איכה יעיב באפו' (איכה ב,א), כשהפיוט הנ"ל בנוי על פרק זה (כל בית מתחיל במילה ראשונה של פסוק מהפרק)
↑  החרוז האחרון 'היקרים קול' מסתיים במילים 'בלשון אי כה' כך שיש שרשור עם הקינה הבאה 'אי כה אמר'.
↑  החרוז האחרון מהווה קישור טבעי ל'זכור את אשר עשה צר' כי הוא מסתיים בפסוק 'עד מתי אלקים יחרף צר' (תהלים עד,י), כך שזה משורשר
↑  עד כאן לחזן בק"ק וורמס ('מנהגות וורמייזא' הוצאת מכון י-ם תשמ"ז, ע' רעא).
↑  החזן מפסיק כאן והיחידים אומרים שאר הקינות
1 2 3 4 5 6 7  קינה זו אינה מופיעה בחלק מדפוסי המאה ה-16.
↑  ברוב קהילות אשכנז המערבי אין אומרים קינה זו, ואינה במחזורים של המאה ה-16.
↑  אברהם מאיר הברמן, גזירות אשכנז וצרפת, הוצאת תרשיש, ירושלים תש"ו, עמ' קמז.
↑  בפפד"מ אומרים אלי ציון כאן. בקהילות אחרות אומרים אחרי הציונים.
↑  החשוב שבקהל אומר קינה זו
↑  במחזור סביוניטה הנ"ל, מופיע בסוף כל הקינות, ואולי הכוונה שלא הייתה נאמרת בכל הקהילות.
↑  בקצת קהילות, כולל ק"ק פפד"מ, לא אומרים קינה זו, ובמחזורים מהמאה ה-16, יש מופיע במקומות שונים.
↑  בקהילות שלא אמרוהו קודם.
↑  נמצאת כאן
↑  דניאל גולדשמידט, 'סדר הקינות לתשעה באב כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ-ישראל, ירושלים תשס"ב, עמוד ט' במבוא. הקינה הזו מועתקת למשל במחזור נירנברג, ראו אצל אברהם ויונה פרנקל, תפילה ופיוט במחזור נירנברג, ירושלים תשס"ח, עמ' 42.
↑  הסידור לתשעה באב איש מצליח לפי מנהגי ונוסח הספרדים ועדות המזרח, מכון הרב מצליח
↑  קינות 'קול התחנה החדש', ושם נתבאר לפני כל קינה מקומה הראשון.
↑  רשות לשבת ראשונה (שבה מפטירים 'דברי ירמיהו')
1 2 3 4 5 6 7  במקור רשות ל'נשמת'
1 2 3  במקור רשות לקדיש
1 2 3  במקור רשות ל'ברכו'
1 2 3 4  במקור רשות ל'אתה הראת'
↑  רשות לשבת שנייה (שבה מפטירים 'שמעו דבר ה)
↑  במקור רשות להכרזת חודש אב
↑  במקור רשות ל'ברוך שאמר' לשבת שלישית ('שבת איכה')
↑  במקור רשות ל'ברוך שאמר'
1 2  רשות ל'על נהרות בבל'
↑  ובקצת קהילות אם חל בימות החול אומרים אחריו הקינה 'אוי כי ירד אש' ולא להלן, ואחריה שירת האזינו.
↑  מנהג קדום אצל יהודי ארם צובא הוא לקרוא את מגילת איכה לאחר שירת האזינו ולפני תפילת ערבית (ולא אחרי תפלת העמידה כמו ברוב העדות)
1 2 3 4 5 6  רשות למגילת איכה
↑  ברוב המנהגים מדלגים על שני הפיוטים הבאים
↑  בקצת קהילות יוצאי סוריה אין אומרים אחרי המגילה אלא הקינה
האחרונה 'אז בחטאינו' או רק חלקה, ויש שמשלימים השאר אחרי התפילה.
↑  מילים ולחנים
↑  בכמה קהילות, בעיקר בעיראק, נהגו להשמיט קינה זו מחשש שרוחה ילדותית מדי.
↑  רוב הספרדים נוהגים למנות מאחרי שנת תתכ"ח לאלף השלישי, שהיא השנה הלועזית 68. תאריך זה מבוסס על 'סדר עולם רבה', שמונה 'לשנים שלמות', ולכן היה צריך להוסיף עוד שנתיים לפי המנין הנהוג 'לבריאת העולם'.
↑  קיימים חילוקי מנהגים בנוסח המנין:
יש אומרים כך: 'אחינו בית ישראל שמעו! היום ___ שנים שנחרב בית קדשנו ותפארתנו. נפלה עטרת ראשנו, אוי נא לנו כי חטאנו.
ויש אומרים כך: 'שמעו נא אחינו בית ישראל! כי בעונותינו ועונות אבותינו אנחנו מונים לחרבן בית מקדשנו ולשרפת היכלינו ולגלות שכינת עזנו ולנפילת עטרת ראשנו ולפיזור עם הקדש מירושלים עיר הקדש. אוי לנו על גלות השכינה. אוי לנו על חרבן בית המקדש. אוי לנו על שריפת התורה. אוי לנו על הריגת הצדיקים. אוי לנו על צערו של משיח. היום __ לחרבן בית המקדש
↑  קינה זו נתקנה במקור להאמר אצל פתיחת ההיכל, ואין ברור למה נהגו לאמרה כאן.
↑  ויש שמאחרים אמירת הקינות לאחר קריאת התורה וההפטרה.
↑  הרב דניאל גולדשמידט, 'סדר הקינות לתשעה באב כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ ישראל', ירושלים תשס"ב, עמוד ח' במבוא
1 2  על הזיהויים השונים של זהות המחבר ראו שמעון ברנשטיין, על נהרות ספרד, עמ' 253
1 2  במקור פיוט לברכת אבות מסוג 'מגן' (רשות)
1 2  כך כתוב ב'קול תחינה החדש', וכן להלן, והוא על פי השערה שחסרים בתים והאקרוסטיכון המקורי היה 'אני יהודה'. והרב גולדשמידט (הערה 12 במבוא) ייחס את כל הקרובה לר' שלמה בן יהודה
1 2  במקור פיוט לברכת אבות
1 2  'במקור פיוט לברכת גבורות מסוג 'מחיה'
1 2  במקור פיוט לברכת גבורות
1 2  'במקור פיוט מסוג 'משולש
1 2  פיוט מסוג 'סילוק' שממשיך כפיוט 'קדושה'
1 2  במקור פיוט לברכת קדושת השם
1 2  במקור פיוט לברכת 'חונן הדעת'
1 2  במקור פיוט לברכת התשובה
1 2  הקינה הבאה מיוסדת על פסוק א' שבו.
↑  קינות אלו נוספו בספרי הקינות ממהדורת ליוורנו תר"ג (קול תחנה) והן קרוב לשישים. ובמהדורת 'קול תחינה החדש' הוסיפו עוד 11 קינות המופיעות בחלק המהדורות הישנות, ורובם מאת ר' משה זכות. שלשה מהן נוהגים לומר לפני תפילת מנחה ושם מקומן.
1 2  בקהילות האשכנזים נהוג להשתמש בפיוט זה כסליחה מהסוג 'חטאנו' בעידנים שונים
↑  ויש שמחכים עד אחרי קדיש תתקבל
↑  ניתן לצפות בחלק מהמהדורה החדשה (ירושלים תרנ"ד) כאן
↑  יש שמדלגים פיוט זה ויש שאומרים ממנו רק בית הראשון וכן הוא בתכלילים ובנוסח הספרדים, ויש שמשלימים אותו ומשלוים בתיו בין פרקי מגילת איכה
↑  אינו מוזכר ב'עץ חיים'
↑  לדברי ד"ר משה גברא, מכאן ואילך לקוח מסדר הקינות סידור ספרדי וינה 1889 שכנראה הגיע לתימן בשינויים קלים
1 2  קינה זו אומר כל הקהל ביחד והש"ץ חוזר על המילים האחרונות וממשיך
↑  רוב התימנים נוהגים למנות מאחרי שנת תתכ"ט לאלף השלישי, שהיא השנה הלועזית 69. תאריך זה מבוסס על ראשונים שמונים 'לאדם הראשון', ולכן היה צריך להוריד בשנה לפי המנין הנהוג 'לבריאת העולם'. אך דעת רבנו חננאל ורבנו תם שהחורבן אכן אירע בשנה זו.
1 2  יש אומרים כרגיל עד 'יתכלי מננא'
↑  ואין אומרים 'אליכם עדה קדושה' שבסדר הספרדים
↑  ואין אומרים 'בת עמי תייליל' שבסדר הספרדים
↑  ואין אומרים 'יהודה וישראל דעו' שבסדר הספרדים
↑  ואין אומרים 'עיני עיני ירדה מים' שבסדר הספרדים
↑  ואין אומרים 'זאבי ערב' ו'שומרון קול תתן' שבסדר הספרדים
↑  אומרים אותה בערב גם בסדר הספרדים, אבל כאן מופיעה בשלמות
↑  מחזור מנהג איטלייאני לפי הנהוג בכל הקהילות, כרך ראשון עמוד 1082 ואילך. לרשומה בקטלוג הספרייה הלאומית.
↑  עיין לדוגמה מחזור בולוניא ש"א, עמוד 365 ואילך, באתר היברובוקס
↑  מחזור מנהג איטלייאני לפי הנהוג בכל הקהילות, כרך ראשון עמוד 1120 ואילך.
↑  מחזור מנהג איטלייאני לפי הנהוג בכל הקהילות, כרך ראשון עמוד 1250.
↑  היום היא נאמרת רק בחלק מן הקהילות, כמו בבית הכנסת האיטלקי בירושלים.
↑  במנהג רומא, יש לפעמים פיוטי מעבר בין קינה לחבירתה. צוינו כאן פיוטי המעבר באותיות מוטות.
↑  ויושבין על הארץ
↑  ובאמצע פיוט זה קמים על רגליהם
↑  לדוגמה כאן עמוד 392 ואילך.
↑  לדוגמה כאן עמוד 528 ואילך.
↑  יעקב קרויזר, מבוא לקינות לתשעה באב, באתר הפיוט והתפילה.
↑  הספר מן המצר לקריאה באתר Scribd
↑  קינות מאת זקני חכמי תימן על הריסות הדת ע"י השלטון בארץ הקדש, ירושלים, תש"י, באתר אוצר החכמה.
↑  ניצה דורי, "ייצוגים חברתיים ודתיים בקינות גוש קטיף ומשמעותם התרבותית-לאומית", חמדעת כרך י' (תשע"ח), עמ' 93–119; ספר קינות גוש קטיף, ירושלים תשפ"ב (הקישור אינו פעיל).
↑  יקי אדמקר, אוֹי לְאֹזֶן שֶׁשָּׁמְעָה – קינה חדשה לט' באב תשע"א, באתר בחדרי חרדים, 7 באוגוסט 2011
↑  שלמה קדוש, ‏אחר מיטתו של רבי אלעזר אבוחצירא – קינה מיוחדת, באתר כיכר השבת, 31 ביולי 2011
↑  יוני קמפינסקי, הקינה החדשה שניסח הרב רימון לתשעה באב על רקע טבח שמחת תורה, באתר ערוץ 7, 11 באוגוסט 2024; אור גואטה, ‏"אֵיכָה בִּמְּקוֹם שֶׁבַע הַקָּפוֹת, נָסוּ עַל נַפְשָׁם מֵאֵימַת חֲטִיפוֹת": הקינות החדשות לט' באב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 באוגוסט 2024; איחוד בתי הכנסת והקהילות בישראל, תוספת קינות לתשעה באב תשפ"ד