stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל נג'ארי
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1999 הוציא את סרטו הראשון, "הצל", שהשתתף בפסטיבל קאן באותה שנה.
בשנת 2001 הוקרן סרטו, "אני האח של ג'וש פולונסקי" בפסטיבל ירושלים. בשנת 2002 יצא סרטו, "דירה 5 סי", בו השתתפו בין השאר טינקרבל ואורי פפר והוא עוסק בזוג חברים העוזבים את ישראל לנסות את מזלם בניו יורק. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן 2002 במסגרת "שבועיים של במאים".
בשנת 2004 יצא לאקרנים סרטו "אבנים", בו השתתפו אסי לוי, דני שטג ואורי גבריאל. הסרט שודר בערוץ הטלוויזיה הצרפתי TV5 והוא עוסק בסיפורה של בחורה ישראלית צעירה אשר פיגוע חבלני משבש את שיגרת חייה. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע והטלוויזיה Tout Ecran בז'נבה, ובציון לשבח בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה. השחקנית אסי לוי הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר של האקדמיה האירופית לקולנוע, על תפקידה בסרט.
בשנת 2007 יצא סרטו "תהילים" הוקרן בפסטיבל קאן, במסגרת "שבועיים של במאים".
בשנת 2009 ביים את סרט התעודה "היסטוריה של הקולנוע הישראלי".
בשנת 2013 ביים את סרטו "מעל הגבעה" (A Strange Course of Events), הסרט הוקרן גם בפסטיבל קאן במסגרת "שבועיים של במאים". "הסרט, שהופק בשיתוף עם קרן הקולנוע הישראלי ופרויקט ניו מדיה של משרד הכלכלה והמסחר הוא התוצר הראשון של "תוכנית חיפה". התוכנית, שמתקיימת בשיתוף פעולה בין עיריית חיפה למשרד הכלכלה והמסחר, מחלקת מענקים בסך 5 מיליון שקל לפרויקטים בתחומי הקולנוע, הטלוויזיה והמדיה החדשה המופקים בעיר".
חיים אישיים

נג'ארי נשוי לשחקנית שרה אדלר, אותה הכיר על סט צילומי הסרט "אבנים". בשנת 2006 נולדה להם בת.
פרסים והוקרה

נג'ארי זכה בעיטור אביר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי בשנת 2010 משגריר צרפת בישראל.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', "אבנים" ממשיך לגרוף פרסים, באתר ynet, 7 בנובמבר 2004
↑  גואל פינטו, שחקנית-טבחית-סופרת, באתר הארץ, 11 בינואר 2005
↑  ביקורות:
אורי קליין, סוד האב הנעלם, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2007
אורון שמיר, עכבר העיר, ייסורי מושונוב הצעיר, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2007
↑  אורי קליין, עכבר העיר, מה לבמאי יליד צרפת ולסרט תיעודי על ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי?, באתר הארץ, 23 באפריל 2010
↑  נירית אנדרמן, סרטו החדש של רפאל נדגארי התקבל לפסטיבל קאן, באתר הארץ, 23 באפריל 2013
↑  ביקורות:
שמוליק דובדבני, "מעל הגבעה": גבר הולך לאיבוד בלי סיבה, באתר ynet, 13 באפריל 2014
  אורי קליין, הבמאי רפאל נדג'ארי בעקבות עוד גבר אבוד, באתר הארץ, 22 במאי 2013
↑  דובי לנץ ורפאל נג'ארי יקבלו תואר אבירות משגריר צרפת, באתר הארץ, 26 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140498587 (data)  GND: 1089483848  ISNI: 0000 0000 7840 5631  LCCN: no2005056015  NTA: 308947851  SUDOC: 085758493  VIAF: 42042550   WorldCat (עם VIAF): 42042550
רוקי המחזמר

| --- | --- |

אנדי קרל בתור רוקי בלבואה
 מילות השירים:  לין אהרנס
 מבוסס על:  רוקי מאת סילבסטר סטאלון
 מוזיקה:  סטפן פלהרטי
 מקום ההתרחשות:  פילדלפיה
 תקופת ההתרחשות:  1975
 הצגת בכורה:  18 בנובמבר 2012
 www.rockybroadway.com
רוקי המחזמר (אנגלית: Rocky the Musical; במקור: Rocky: Das Musical) הוא מחזמר משנת 2012, עם לחן מאת סטפן פלהרטי (אנ'), מילים מאת לין אהרנס (אנ') ותסריט מאת תומאס מיהן (אנ') וסילבסטר סטאלון. המחזמר מבוסס על הסרט משנת 1976 בעל אותו השם שנכתב על ידי סטאלון. הבכורה העולמית של המחזמר התקיימה בשנת 2012 בעיר המבורג, והמחזמר נפתח בברודוויי בשנת 2014 בתיאטרון ווינטר גרדן (אנ').
הפקות > המבורג (2012)

הבכורה העולמית של רוקי המחזמר התקיימה ב-18 בנובמבר 2012 בהמבורג. המחזמר הוצג בגרמנית.
הפקות > ברודוויי (2014)

ב-28 באפריל 2013, הוכרז שהמופע ייפתח בברודוויי במרץ 2014. ב-26 באוגוסט הוכרז שהמופע ייפתח ב-13 במרץ 2014 בתיאטרון ווינטר גרדן, וההצגות המקדימות יתחילו ב-11 בפברואר 2014. ההצגה המוקדמת הראשונה נדחתה בשל קשיים טכניים שנגרמו בעקבות בעיות חשמל באזור. ההצגות המוקדמות נדחו ל-13 בפברואר. מכירת הכרטיסים למופע החלה ב-13 בספטמבר 2013. צוות השחקנים של המחזמר הופיע בטקס פרסי הטוני ה-68 ביוני 2014. המופע הסתיים ב-17 באוגוסט 2014.
הפקות > פראג (2017)

רוקי המחזמר הגיע לפראג לריצה קצרה של 4–5 חודשים. המחזמר הוצג במרכז הקונגרסים של פראג (אנ').
מוזיקה > רשימת שירים

| --- | --- |
מערכה ראשונה "Ain't Down Yet" - להקה  "My Nose Ain't Broken" - רוקי  "Raining" - אדריאן  "Patriotic" - אפולו ולהקה  "My Nose Ain't Broken (Reprise)" - רוקי  "The Flip Side" - רוקי, אדריאן  "Adrian" - רוקי  "Wanna Know Why" - רוקי, מיקי, באדי וגאזו  "Fight From the Heart" - רוקי  "One of Us" - להקה: מערכה שנייה "Training Montage #1" - להקה  "In the Ring" - מיקי  "Training Montage #2" - להקה  "Happiness" - רוקי, אדריאן  "I'm Done" - אדריאן  "Southside Celebrity" - להקה  "Adrian (Reprise)"- אדריאן  "Keep On Standing" - רוקי  "Undefeated Man"- אפולו, פמליה  "The Fight" - להקה
מוזיקה > הקלטות

| מספר | כותרת | זמן |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Ain't Down Yet" | 2:11 |
| 2. | "My Nose Ain't Broken" | 3:44 |
| 3. | "Raining" | 4:09 |
| 4. | "Patriotic" | 3:05 |
| 5. | "My Nose Ain't Broken (Reprise)" | 2:08 |
| 6. | "The Flip Side" | 3:18 |
| 7. | "Adrian" | 1:44 |
| 8. | "Wanna Know Why" | 1:40 |
| 9. | "Gonna Fly Now (Variation)" | 0:38 |
| 10. | "Fight From the Heart" | 2:53 |
| 11. | "One of Us" | 2:38 |
| 12. | "Training Montage 1" | 2:12 |
| 13. | "In the Ring" | 3:58 |
| 14. | "Training Montage 2 (feat. Eye Of The Tiger)" | 6:40 |
| 15. | "Happiness" | 2:50 |
| 16. | "I'm Done" | 2:01 |
| 17. | "Southside Celebrity" | 4:03 |
| 18. | "Undefeated Man" | 1:51 |
| 19. | "Keep On Standing" | 3:18 |
| 20. | "The Fight: Round 15 (Gonna Fly Now)" | 0:54 |
| 21. | "Finale" | 1:11 |
תפקידים מרכזיים וצוות שחקנים מקורי

| דמות | צוות שחקנים מקורי ברודוויי |
| --- | --- |
רוקי בלבואה: אנדי קרל
אדריאן פנינו: מרגו סייברט
אפולו קריד: טרנס ארצ'י
מיקי גולדמיל: דאקין מת'יוס
פאולי פנינו: דני מסטרוג'ורג'יו
גלוריה: ג'ניפר מאדג'
גאזו: אריק אנדרסון
באדי: ג'ון שיאפה
ביקורות

ההפקה של רוקי המחזמר בהמבורג קיבלה ביקורות חיוביות מהמבקרים.
פרסים ומועמדויות > הפקה מקורית בברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן ראשי במחזמר | אנדי קרל | מועמדות |
| 2014 | פרס טוני | הכוראוגרפיה הטובה ביותר | סטיבן הוגט וקלי דאווין | מועמדות |
| 2014 | פרס טוני | עיצוב הבמה הטוב ביותר | כריסטופר ברקה | זכייה |
| 2014 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר | כריסטופר אקרלינד | מועמדות |
| 2014 | פרס דרמה דסק | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2014 | פרס דרמה דסק | שחקן יוצא מהכלל במחזמר | אנדי קרל | מועמדות |
| 2014 | פרס דרמה דסק | במאי יוצא מהכלל של מחזמר | אלכס טימברס | מועמדות |
| 2014 | פרס דרמה דסק | כוראוגרפיה יוצאת מהכלל | סטיבן הוגט וקלי דאווין | מועמדות |
| 2014 | פרס דרמה דסק | עיצוב במה יוצא מהכלל | כריסטופר ברקה | זכייה |
| 2014 | פרס דרמה דסק | עיצוב תאורה יוצא מהכלל | כריסטופר אקרלינד | זכייה |
| 2014 | פרס דרמה דסק | עיצוב סאונד יוצא מהכלל | פיטר הילנסקי | מועמדות |
| 2014 | פרס ליגת הדרמה | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל | מועמדות |
| 2014 | פרס ליגת הדרמה | ביצוע נכבד | מרגו זייברט | מועמדות |
| 2014 | פרס ליגת הדרמה | ביצוע נכבד | אנדי קרל | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | מחזמר ברודוויי יוצא מהכלל | מחזמר ברודוויי יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | תסריט יוצא מהכלל של מחזמר | תומאס מיהן | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקן יוצא מהכלל במחזמר | אנדי קרל | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | בימוי יוצא מהכלל של מחזמר | אלכס טימברס | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | כוראוגרפיה יוצאת מהכלל | סטיבן הוגט וקלי דאווין | מועמדות |
| 2014 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב במה יוצא מהכלל | כריסטופר ברקה | זכייה |
ראו גם

רוקי המחזמר (אנגלית)
רוקי (סדרת סרטים)
סילבסטר סטאלון
הערות שוליים

↑  Rocky musical knocks out critics in Hamburg, the Guardian, ‏2012-11-20 (באנגלית)
↑  Sylvester Stallone talks ‘Rocky’ musical, torontosun (ב־Canadian English)
↑  Nestruck, J. Kelly (2013-09-25). "Rocky the musical heading to Broadway – by way of Germany". The Globe and Mail (בCanadian English). נבדק ב-2022-11-17.
↑  Gordon Cox, Gordon Cox, ‘Rocky’ Musical Set for a Bout With Broadway, Variety, ‏2013-04-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Yo, Broadway! Rocky Musical Sets Dates at the Winter Garden Theatre, Broadway.com (באנגלית)
↑  Fight Night is Delayed! Rocky Pushes Back First Preview Performance, Broadway.com (באנגלית)
↑  First Broadway Preview of New Musical Rocky Canceled - Playbill.com, web.archive.org, ‏2014-02-22
↑  Tix for Broadway Premiere of Rocky the Musical Will Go on Sale Sept. 8 - Playbill.com, web.archive.org, ‏2013-10-16
↑  Neil Patrick Harris, Idina Menzel, Sutton Foster, Sting, Fantasia, Wicked, Rocky and More Will Perform on Tony Awards - Playbill.com, web.archive.org, ‏2014-06-07
↑  Elysa Gardner, 'Rocky' to close on Broadway, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
1 2  עמוד המחזמר באתר IBDB
↑  Ed Meza, Ed Meza, ‘Rocky’ proves a knockout in Hamburg, Variety, ‏2012-11-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Review Roundups, Review Roundup: ROCKY das Musical, BroadwayWorld.com (בגרמנית)
↑  Guardian Staff, Tony awards 2014 nominations – in full, the Guardian, ‏2014-04-29 (באנגלית)
↑  Gordon Cox, Gordon Cox, ‘Gentleman’s Guide’ Racks Up 12 Nominations for Drama Desk Awards, Variety, ‏2014-04-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  The 80th Annual Drama League Award Nominations Go to Patrick Stewart, Daniel Radcliffe, Kelli O'Hara, and More | TheaterMania, www.theatermania.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Gordon Cox, Gordon Cox, ‘Gentleman’s Guide to Love and Murder’ Slays the Competition in the Outer Critics Awards Nominations, Variety, ‏2014-04-22 (באנגלית אמריקאית)
רפאל משה בולה

רבי רפאל משה בולה (סלוניקי - כ"ז באדר תקל"ג, 20 באפריל 1773, ירושלים) היה רב מחכמי ירושלים. שימש תקופה קצרה בתפקיד הראשון לציון.
מיצירתו התורנית נודע בעיקר ספרו "גט מקושר" העוסק בהלכות ומנהגי גירושים וגיטין.
ביוגרפיה

נולד ככל הנראה בסלוניקי לרב יוסף בולה (נפטר א' בחשוון ה'ת"ק), נשא את בתו של הרב שמואל קמחי. בצעירותו שימש תקופה מסוימת כרב באנקונה, שבמארקה, איטליה. עלה לארץ ישראל, והשתקע בירושלים.
בשנת תקי"ב (1752) יצא כשד"ר היישוב הירושלמי לטורקיה. במהלך שהותו בה הדפיס בקושטא את ספרו הראשון, קובץ הדרשות "חיי עולם". מדבריו בהקדמת ספרו זה עולה שבתקופתו גבר קצב העלייה לירושלים, והדבר עורר את חמתם של הערבים המקומיים.
חזר לירושלים והיה מחכמי ישיבת "נוה שלום", לאחר פטירת ראש הישיבה הקודם, רבי ישראל יעקב אלגאזי בקיץ תקט"ז, התמנה במקומו כראש הישיבה. בשנת תקי"ח הוא מוזכר בתואר נשיא הישיבה.
בשנת תקכ"ז הדפיס בקושטא את ספרו "גט מקושר", ספר זה הקנה לו פרסום נרחב גם בעולם התורה באירופה. אולם אף שהספר עוסק לפרטי פרטים בצורת סידור הגירושים מן הפן ההלכתי, וזכה לשבחים רבים מחכמי דורו, הוא לא התקבל כספר-עזר מעשי במערכת בתי הדין, יש שתולים זאת בכך שלא פוצלו ההלכות המעשיות לפרטיהן, מנימוקי הפסיקה, מה שמקשה מאוד את הקריאה השוטפת.
בשנת תק"ל חתם על איגרת שליחותם של ר' יום טוב אלגאזי ור' יעקב חזן.
ביום י"ח באב תקל"ב, נפטר הראשון לציון רבי חיים רפאל בן אשר, והוא התמנה תחתיו לכהונת הראשון לציון. באותה עת שרר בירושלים רעב, וכמה מאות מתושביה מתו כתוצאה מהרעב וממחלות נלוות. גם רבי רפאל משה בולה היה בין החולים.
הוא נפטר בירושלים ביום כ"ז באדר תקל"ג, 20 באפריל 1773 ונטמן בהר הזיתים; בח' בניסן תקל"ז (15 באפריל 1777) נפטרה רעייתו זינבול ונטמנה לצדו.
ביוגרפיה > משפחתו

בנו היה רבי שלמה בולה, מחבר הספר "לחם שלמה" (שאלוניקי תקנ"ה).
בתו נישאה בזיווג שני לרב יום טוב אלגאזי, מדייני בית דינו ויורשו בתפקיד הראשון לציון.
מינויו כראשון לציון

רבי רפאל משה בולה שימש זמן קצר בתפקיד הראשון לציון, כפי הנראה מדובר היה במינוי של פשרה זמנית. עם פטירת הראשון לציון רבי רפאל מיוחס, ציווה למנות כיורשו את בנו הרב משה יוסף מרדכי מיוחס. מינוי זה התעכב, כי אנשי ירושלים העדיפו למנות את הרב יום טוב אלגאזי שהתגורר בירושלים ונחשב לאחד מגדולי התורה. נראה שבתקופת ביניים זו מונו לתפקיד הרבנים חיים רפאל בן אשר, ואחריו רבי רפאל משה בולה. לאחר פטירת הרב בולה, מונה לתפקיד הרב אלגאזי, ופרצה מחלוקת סביב המינוי. המחלוקת נפתרה כאשר הלכה לעולמה אשתו של הרב מיוחס הבן, הוא נשא בזיווג שני את בתו של הרב אלגאזי והשנים נעשו לידידים טובים. לאחר פטירת הרב אלגאזי, מונה הרב מיוחס הבן לכהונת הראשון לציון.
לקריאה נוספת

משה גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, ח"ב, ירושלים, תרצ"ח. עמ' 132–134.
הערות שוליים

↑  ראו ישיבות הספרדים בירושלים בשנת תקי"ח, אצל: משה גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, ח"א, ירושלים, תרפ"ח. עמ' 135. לפי הרב שלמה חזן, המעלות לשלמה.
↑  ראו למשל: חיד"א, שם הגדולים, בערכו.
↑  דוב בורשטיין, גופו של גט, תל אביב, תשל"א. עמ' 3.
↑  הספדים עליו נדפסו בספרו של הרב רפאל אלעזר נחמיאש, הון רב, שאלוניקי, תקס"ד, פרשת בהעלותך, דרוש ב'. ובספרו של הרב ידידיה טאריקה, קידש ידיד, שאלוניקי, תקע"ח.
↑  שלמה בולה, לחם שלמה, שאלוניקי, תקנ"ה, באתר היברובוקס.
↑  לפי אריה לייב פרומקין (להלן בפרק "קישורים חיצוניים").
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311402905171  LCCN: nr91041695  VIAF: 22001570   WorldCat (עם VIAF): 22001570
רומן קוכנובסקי

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1857 קרקוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  3 באוגוסט 1945 (בגיל 88) פרייזינג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  ולדפרידהוף מינכן 
 מקום לימודים:  אקדמיית יאן מטייקו לאמנות יפה  האקדמיה לאמנויות בווינה 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות 
 
רומן קז'ימייז' קוכנובסקי (בפולנית: Roman Kochanowski‏; 28 בפברואר 1857 – 3 באוגוסט 1945) היה צייר ושרטט פולני.
ביוגרפיה

הוא החל את לימודי הציור שלו בשנת 1874 בבית הספר לאמנויות יפות בקרקוב (1873/1875) בהשגחתם של ולדיסלב לושקביץ' והנריק גרבינסקי (ציור רישום ונוף). בשנת 1875 עבר לווינה, שם למד באקדמיה לאמנויות, בתחילה אצל כריסטיאן גריפנקרל, ובשנים 1876–1878 אצל אדוארד ליכטנפלס כמחזיק הקתדרה לציור נוף. בתקופת וינה, שנמשכה עד 1881, הוא החל לראות את הצלחותיו הראשונות: מדליית זהב באקדמיה בווינה, תערוכות באגודת ידידי האמנויות בקרקוב, החברה לעידוד אומנויות יפות בוורשה וחברת ידידי האמנויות היפות בלבוב. בשנת 1881 עבר למינכן, שם חי ועבד עד מותו.
הוא השתתף בתערוכות ובסלונים בינלאומיים: וינה (1886–1899), מינכן (1888–1922), ברלין (1891-1909), דיסלדורף (1902, 1904), זלצבורג (1891, 1895) לונדון (1891) שם קיבל תעודת כבוד.
בתערוכה בווינה (1888), קנה הקיסר פרנץ יוסף הראשון את "חורף בפולין" ואחר כך את "סתיו". יחד עם ציירים פולנים אחרים אייר את היצירה "Die Osterreichisch-Ungarische Monarchie in Wort und Bild". הוא היה חבר באגודות ציירים במינכן, ובשנת 1901 הפך לחבר קבוע.
משנת 1933 נאסר עליו להציג את עבודותיו בגרמניה הנאצית.
סביב 1943 הפסיק לצייר הוא נפטר בשנת 1945.
הוא נקבר בבית העלמין ביער במינכן.
בשנת 1951 תרם בנו של רומן קוכנובסקי את אוסף עבודותיו למוזיאון הלאומי בוורשה.
יצירה

הנושא התמידי של קוכנובסקי היה נופים בקרבת קרקוב ונופי הויסלה עם מוטיב ז'אנרי קטן, שהוצג בזמנים שונים של השנה והיום. מעטות מהיצירות המתוארכות מקורן לפני שנת 1900. בתחילה מדובר בנופים, שצוירו בדרך כלל בעדינות ובקפידה, תוך עיבוד נאמן של המוטיב. הצבעים הירוקים הם הדומיננטיים, האפורים הכחולים והחומים מדגישים את השלווה והמלנכוליה של שדות עצומים עם שמיים, ערבות לצד הדרך, כרי דשא עם בקר רועה, פינות יער וכפרים שקטים המסתתרים בין עצים.
מאוחר יותר (אחרי 1900) הציורים שלו נעשו יותר ויותר רישומיים וקיבלו אופי טקסטורלי, צבוע בצביעת מכחול רחבה למדי, צבע עבה, ולעיתים קרובות מעצב תבליט רחב של פני השטח. קוכנובסקי הצליח להעביר את הלך הרוח של הנוף בצורה מרמזת ביותר לרוב עם שמיים מעוננים וטבע רווי לחות וקור, אם כי לא נטול עוצמת האור הצבעונית.
עבודותיו הן בעיקר נופים מיניאטוריים המצוירים על גבי לוחות עץ, פיסות בד קטנות, קרטון, לעיתים נייר בתקופות שונות בשנה וביום. אלה הם שברי נוף עם דמות אנושית השזורה בנפרד: גבר עטוף בצעיפים, או מתכופף תחת משקל עץ הנישא על גבו, רועים השומרים על בקר או ציפורים. לעיתים רחוקות הוא גם צייר פרחים ודיוקנאות.
תערוכות

התערוכה המוקדשת ליצירותיו של רומן קוכנובסקי נפתחה ב־18 במאי 2007 בז'אק מלצ'בסקי בראדום. בתערוכה הוצגו ציורים מאוספים פרטיים ומאוספי מוזיאונים. במקום הוצגו 168 ציורי שמן וכן רישומים, צבעי מים וחומרים ארכיונים. לאחר מכן הוצגה התערוכה בין השאר במוזיאון שלזיה בקטוביץ, במוזיאון הלאומי בגדנסק, במוזיאון המחוזי בסנדומייז ובמוזיאון העיר בפריינגה. התערוכה לוותה בקטלוג מאויר עשיר, שהיה מאגר של ידע על האמן.
ב־29 באפריל 2009 בקרקוב התקיים פתיחה המתעדת את חייו ופועלו של רומן קוכנובסקי. התערוכה הגיעה מאוספים פרטיים: ציורים, רישומים, גרפיקה, מסמכים, מזכרות מהסטודיו נתרמו על ידי ברברה לבקוביץ'- אודויבסקה ממינכן, יורשת מורשת האמן.
הערות שוליים

↑  Roman Kochanowski, www.ipsb.nina.gov.pl (בפולנית)
↑  Biographical notes (ארכיון)
↑  Emilian Kuleta www.kuleta.pl, Muzeum Jacka Malczewskiego w Radomiu, www.muzeum.edu.pl (בפולנית)
↑  bk, Radomskie muzeum otwiera wystawę w Niemczech, Echo Dnia Radomskie, ‏2010-04-27 (ב־)
↑  Roman Kochanowski, Roman Kochanowski (1857-1945) w 150. rocznicę urodzin, Wydawn. Muzeum im. Jacka Malczewskiego w Radomiu, 2007, ISBN 978-83-87822-29-3. (בפולנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810558502505606  GND: 1013704975  ISNI: 0000 0001 2284 6435  LCCN: n2008026377  NKC: ola2017953247  RKD: 45223  ULAN: 500074164  VIAF: 121919121   WorldCat (עם VIAF): 121919121 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רומן קוכנובסקי".
רפאל נאה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במרץ 1943 תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  28 בינואר 2023 (בגיל 79) ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1964–2022 (כ־58 שנים) 
 מעסיק:  ידיעות אחרונות, דבר, חדשות הספורט 
 
רפאל (רפי) נאה (נוימן) (10 במרץ 1943 – 28 בינואר 2023) היה עיתונאי ספורט ישראלי.
ביוגרפיה

נאה נולד וגדל בתל אביב. בילדותו כמתעמל השתתף בטקס הפתיחה של המכביה הרביעית. לפני גיוסו לצה"ל קיבל פניה מעיתון חדשות הספורט והחל לעבוד שם ככתב.
קריירה

ב-1964 החל לכתוב לעיתון חרות, וב-1965 החל לכתוב לעיתונים דבר וידיעות אחרונות. במאי 1972 הפסיק לדווח בדבר .
נאה סיקר ענפים רבים ותחרויות רבות, בהן המשחקים האולימפיים, משחקי אסיה, גביע העולם בכדורסל ועוד.
במהלך השנים, במשך כחמישה עשורים, הפך לכתב הצמוד של קבוצת מכבי תל אביב בכדורסל וליווה אותה במשחקיה בארץ ובמסעותיה באירופה, כולל בזכייה בגביע אירופה בשנת 1977.
בשנת 1972 סיקר נאה את אולימפיאדת מינכן, ודיווח על טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. נאה, יחד עם ניסים קיוויתי, היה מהראשונים מהעיתונאים הישראלים שקיבלו את הדיווח על הירצחם של בני הערובה. אחרי המקרה פעל נאה רבות להנצחת 11 הספורטאים.
בשנים האחרונות לחייו, בנוסף לפרשנויות על נבחרת ישראל ומכבי תל אביב בכדורסל, פרסם נאה מדי שבוע ב-ynet את המדור "עושה היסטוריה", שבו תיאר מחוויותיו לאורך השנים כעיתונאי ספורט
חיים אישיים

נאה נפטר ב-28 בינואר 2023 לאחר שאושפז במשך מספר שבועות בבית חולים, והותיר אחריו אישה, בת, בן ונכדה.
הנצחה

מכבי תל אביב בכדורסל ערכה טקס מיוחד לזכרו ב-9 בפברואר 2023 (כשבועיים לאחר פטירתו) בהיכל מנורה מבטחים לפני משחק היורוליג מול הכוכב האדום בלגרד.
הערות שוליים

↑  רפאל נאה, בין המתעמל בן העשר לג'ו ביידן | עושה היסטוריה, באתר ynet, 19 ביולי 2022
↑  מכבי מוטט את הפועל 42:66!, חרות, 12 באפריל 1964
↑  נצחונות לספורטאי הפועל במשחקי ספורט הפועלים, דבר, 7 ביוני 1965
1 2  יאיר קטן, עיתונאי "ידיעות אחרונות" רפאל נאה הלך לעולמו, באתר ynet, 28 בינואר 2023
↑  באנגקוק הריעה לנערי ישראל, דבר, 2 במאי 1972
1 2  עיתונאי "ידיעות אחרונות" רפאל נאה הובא למנוחות, באתר ynet, 29 בינואר 2023
ריפוי האיש שגופו צבה ממים

ישו מרפא חולים, מאת רמברנדט, 1649
ריפוי האיש שגופו צבה ממים הוא אחד הנסים של ישו בברית החדשה (בשורת לוקס 14: 1-6).
סיפור נס הריפוי

על פי בשורת לוקס, שבת אחת, התארח ישו לסעוד בביתו של פרוש נשוא פנים אחד. האורחים האחרים מקרב הפרושים והחכמים עקבו אחריו בדריכות. לפני ישו עמד איש הסובל מבצקת או בלשון הקטע מבשורת לוקס: איש ש"גופו צבה ממים", כלומר הוא סבל מחולי הכרוך מנפיחות (או מיימת) בגופו.
ישו שאל את הפרושים והסופרים שנכחו במקום:
אולם הם לא השיבו ומילאו פיהם מים. אזי אחז ישו באיש, ריפא אותו ושילח אותו לדרכו. ואז הוא שאל את הנוכחים:
כולם היו נבוכים, מבוישים, ולא היה להם מה להשיב לו.
ציטוט מבשורת לוקס

1 וַיְהִי בְּבֹאוֹ בַשַּׁבָּת אֶל־בֵּית אֶחָד מֵרָאשֵׁי הַפְּרוּשִׁים לֶאֱכֹל לָחֶם וְהֵמָּה אֹרְבִים לוֹ׃ 2 וְהִנֵּה אִישׁ אֶחָד לְפָנָיו אֲשֶׁר גּוּפוֹ צָבָה מִמָּיִם׃ 3 וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֶל־הַחֲכָמִים וְאֶל־הַפְּרוּשִׁים לֵאמֹר הֲמֻתָּר לִרְפֹּא בַשַּׁבָּת אִם־לֹא וַיַּחֲרִישׁוּ׃ 4 וַיֹּאחֶז־בּוֹ וַיִּרְפָּאֵהוּ וַיְשַׁלְּחֵהוּ׃ 5 וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם מִי בָכֶם הָאִישׁ אֲשֶׁר חֲמֹרוֹ אוֹ שׁוֹרוֹ יִפּוֹל אֶל־הַבְּאֵר וְלֹא־יְמַהֵר לְהַעֲלוֹתוֹ בְּיוֹם הַשַּׁבָּת׃ 6 וְלֹא יָדְעוּ לְהָשִׁיב דָּבָר׃
פרשנות

הפרושים וחכמי הדת שחיו באותה תקופה של סוף ימי "בית שני" היו המנהיגים הדתיים, וכבר אז פיתחו את המסורות הדתיות, את "התורה שבעל פה" כפרשנות לתורה. לדעתם אסור היה לרפא בשבת, הם דגלו ב"מלאכות האסורות בשבת" על פי שיטתם. הם ארבו לא פעם לישו על מנת "לתפוס" אותו בביצוע "עבירות כנגד מצוות התורה", בעצם, על פי תפיסתם, ביצוע עבירות כנגד "מצוות התורה שבעל פה", או כפי שהיא מכונה בברית החדשה על ידי ישו בעצמו "קבלת הזקנים". לתפיסתו של ישו הסופרים והפרושים, הם שביטלו את מצוות אלוהים על ידי קביעת מצוות משלהם. לישו היו תמיד, כמו גם הפעם, תשובות שהשאירו אותם ללא מענה. העיקרון של "פיקוח נפש דוחה שבת" קיים בהלכה של היום, ונראה שהיום לא היו מתנגדים לריפוי חולים בשבת.
ביבליוגרפיה

פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך - לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה - לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
ריסטו סנטלה, שאול השליח - האדם והמורה לאור כתבי חז"ל, 1999, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-030-6
ישוע מנצרת ושאול השליח - תולדותיהם ופועלם, החברה לכתבי הקודש בישראל, 1976, 1991
פאול טיינה, מלך היהודים, 1995, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 965-447-032-2
ראו גם

ריפוי האישה הכפופה
הערות שוליים

↑  Bible Knowledge Background Commentary: Matthew-Luke by David C. Cook and Craig A. Evans (Feb 27, 2003) ISBN 0781438683 page 245
↑  נח עמינח, על התקופות בתולדות התורה שבעל-פה, בשדה חמד, כסליו תשל"ט.
↑  בשורת מתי ט"ו, 3-1:

1 אָז בָּאוּ אֶל־יֵשׁוּעַ הַסּוֹפְרִים וְהַפְּרוּשִׁים אֲשֶׁר מִירוּשָׁלָיִם׃ 2 וַיֹּאמְרוּ מַדּוּעַ תַּלְמִידֶיךָ עֹבְרִים אֵת קַבָּלַת הַזְּקֵנִים כִּי אֵינָם נֹטְלִים יְדֵיהֶם לַסְּעוּדָה׃ 3 וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם מַדּוּעַ גַּם־אַתֶּם עֹבְרִים אֶת־מִצְוַת אֱלֹהִים לְמַעַן קַבָּלַתְכֶם׃
↑  בשורת מרקוס ז, 9-6:

6 וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם הֵיטֵב נִבָּא יְשַׁעְיָהוּ עֲלֵיכֶם הַחֲנֵפִים כַּכָּתוּב הָעָם הַזֶּה בִּשְׂפָתָיו כִּבְּדוּנִי וְלִבּוֹ רִחַק מִמֶּנִּי׃ 7 וְתֹהוּ יִרְאָתָם אֹתִי מִצְוֹת אֲנָשִׁים מְלַמְּדִים׃ 8 כִּי עֲזַבְתֶּם אֶת־מִצְוַת אֱלֹהִים לְהַחֲזִיק בְּמַסֹּרֶת בְּנֵי־אָדָם (טְבִילוֹת כַּדִּים וְכֹסוֹת וְכָאֵלֶּה רַבּוֹת אַתֶּם עֹשִׂים)׃ 9 וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם יָפֶה בִטַּלְתֶּם אֶת־מִצְוַת הָאֱלֹהִים כְּדֵי שֶׁתִּשְׁמְרוּ אֶת־הַמַּסֹּרֶת שֶׁלָּכֶם׃
↑  מתי כב 46:

וְלֹא־יָכֹל אִישׁ לַעֲנוֹת אֹתוֹ דָּבָר וְלֹא־עָרַב עוֹד אִישׁ אֶת־לִבּוֹ מִן־הַיּוֹם הַהוּא לִשְׁאֹל אוֹתוֹ׃
ריפוי המשותק מבית חסדא

ישו מרפא את המשותק מבית חסדא, מאת פלמה אי ג'וביין, 1592.
ריפוי המשותק מבית חסדא הוא אחד מנסי הריפוי של ישו הנזכרים בברית החדשה.
המעשה

מעשה ריפוי המשותק מסופר הבשורה על-פי יוחנן בלבד, ואינו מופיע בבשורות האחרות. מסופר שהוא התרחש בסמוך ל"שער הצאן" בירושלים הידוע כיום בשם שער האריות, בסמוך למזרקה או לבריכה המכונה "בריכות בית חסדא" בברית החדשה בגרסה העברית. הברכות, שנחפרו באפיקו של נחל בית זיתא, נמצאות מצפון להר הבית הנכלל כיום ברובע המוסלמי. המקום שימש בתקופת בית המקדש השני כמאגר מים וכברכות מרפא.
הבשורה על-פי יוחנן מתארת כיצד ישו, שביקר בירושלים לרגל החג (קרוב לוודאי כי מדובר בחג הפסח), נתקל באחד הנכים השוכב על השער, שהיה משותק במשך שלושים ושמונה שנים. ישו שואל את האיש אם הוא רוצה להבריא. האיש מסביר כי הוא אינו מסוגל להיכנס למים, מכיוון שאין מי שיעזור לו לרדת לברכה ואחרים יורדים לפניו. ישו מצווה עליו לקום, לשאת את משכבו וללכת; האיש נרפא מידית וקם, נושא את משכבו והולך.