stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרור כהן (שייט)
ביוגרפיה

כהן, חניך "צופי ים" בנעוריו, אשר חלם להתקבל לסיירת מטכ"ל, התקבל לקורס חובלים ובמהלכו עבר לקורס טיס. הוא שירת כטייס קרב ב-F16 בחיל האוויר ובשנת 1992, במהלך נסיעה לבסיסו הצבאי היה מעורב בתאונת דרכים. לאחר תקופת שיקום נותר כהן משותק בגפיו התחתונות ובעקבות זה נמצא על כיסא גלגלים.
בעקבות שיתוקו הגופני החל לעסוק כהן בספורט אתגרי לסוגיו השונים: שיט, סקי מים, סקי, גלישת מצוקים, קפיצת בנג'י, מרוץ מכוניות (בין היתר כמשתתף הנכה הראשון בראלי דקר), כדורסל וטניס. בשנת 1995 הוא נמנה בין מייסדי עמותת "אתגרים".
פעילותו הספורטיבית מתמקדת בשיט והשתתפות בתחרויות בינלאומיות והמשחקים הפאראלימפיים. במשחקים הפאראלימפיים בשנת 2000 היה כהן סקיפר הצוות והגיע למקום השמיני בתחרות ובשנת 2004, לצד עמיתיו לצוות בני וקסלר וארנון אפרתי, זכה במדליית זהב. בשנת 2011 זכה הצוות באליפות העולם.
הוא זכה יחד עם אפרתי ווקסלר בתואר ספורט השנה ל-2011 מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).
כהן הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב.
דן איסל

| --- | --- |

איסל במדי קנטקי קולונלס
 לידה:  25 באוקטובר 1948 (בן 75) ארצות הברית בטוויה שבאילינוי
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה מספר 122, 1970 דטרויט פיסטונס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1993
 קבוצות כשחקן
 1970–1975   1975–1985:  קנטקי קולונלס   דנוור נאגטס
 הישגים כשחקן
 ליגת ה-ABA: אליפות ה-ABA‏ (1975)  6 בחירות למשחק האולסטאר (1971–1976)   MVP של משחק האולסטאר (1972)  חמישיית העונה הראשונה (1972)  4 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1971, 1973, 1974, 1976)  רוקי העונה (1971)  חבר קבוצת כל הזמנים של ה-ABA ליגת ה-NBA:  השתתפות במשחק האולסטאר (1977)  זוכה גביע האזרחות (1985)
 קבוצות כמאמן
 1992–1994  1999–2001:  דנוור נאגטס דנוור נאגטס
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1998–2001:  דנוור נאגטס
דניאל פול "דן" איסל (באנגלית: Daniel Paul "Dan" Issel; נולד ב-25 באוקטובר 1948) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, ששיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1970–1985. ממוצעיו הכוללים בשתי הליגות הם 22.6 נקודות, 9.1 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק. בשנת 1993 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
כשחקן פנים בעל יכולות פוסט-אפ מצוינות, התמחה איסל בצבירת נקודות והפך לאחד הקלעים הגדולים אי פעם. לאורך הקריירה ב-ABA וב-NBA קלע איסל בסך הכול 27,482 נקודות, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום הרביעי אי פעם, אחרי כרים עבדול-ג'באר, וילט צ'מברלין וג'וליוס אירווינג. נכון לשנת 2017, מדורג איסל במקום ה-11 בכל הזמנים.
נעורים ומכללות

איסל נולד וגדל בעיר בטוויה שבאילינוי, ובין השנים 1967–1970 למד באוניברסיטת קנטקי. בשלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה קלע 2,138 נקודות בסך הכול ו-25.7 נקודות בממוצע למשחק - שני שיאי מועדון שטרם נשברו. בעונתו האחרונה בקנטקי נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות, לאחר שקלע ממוצע של 33.9 נקודות למשחק.
קריירת משחק

בשנת 1970 נבחר איסל הן בדראפט ה-ABA (על ידי קנטקי קולונלס) והן בדראפט ה-NBA (בחירה 122, דטרויט פיסטונס), ובחר לשחק עבור הקולונלס. בעונתו הראשונה הוביל את כל קלעי ה-ABA עם ממוצע של 29.9 נקודות למשחק, והעפיל עם קבוצתו לסדרת גמר הליגה, בו הפסידה ליוטה סטארס בהובלתו של זלמו בייטי. בסיום העונה זכה בפרס רוקי השנה (יחד עם צ'ארלי סקוט) ונבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונה הבאה שיפר את תפוקתו ל-30.6 נקודות בממוצע למשחק, השתתף בפעם השנייה במשחק האולסטאר של ה-ABA (בו נבחר ל-MVP) ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה. 2,538 הנקודות שקלע באותה עונה מהוות את שיא ה-ABA לנקודות של שחקן בעונה בודדת.
בעונת 1974/1975 הוביל איסל את הקולונלס, לצד הסנטר ארטיס גילמור והרכז לואי דמפיר, לזכייה באליפות ה-ABA, לאחר שבסדרת הגמר גברו על אינדיאנה פייסרס בתוצאה 4–1. בכל שש עונותיו בקבוצה השתתף איסל במשחק האולסטאר של ה-ABA, ולאורך תקופה זו השיג ממוצעים של 26.2 נקודות ו-10.8 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 1975/1976 נשלח איסל בטרייד לבולטימור קלוס, וממנה הועבר לדנוור נאגטס, גם היא מליגת ה-ABA. לצד רלף סמפסון, דייוויד תומפסון ובובי ג'ונס, ותחת מאמן הקבוצה לארי בראון, הפכה דנוור לקבוצה הדומיננטית בליגה וסיימה את העונה עם מאזן ניצחונות 60–24. בגמר ה-ABA הפסידו הנאגטס לניו יורק נטס של ג'וליוס אירווינג בתוצאה 4–2.
בעונת 1976/1977 עבר איסל עם הנאגטס לליגת ה-NBA, ונחבר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA בפעם הראשונה והאחרונה בקריירה. ב-7 מתוך 9 עונותיו עם דנוור ב-NBA העפיל עמה לשלב הפלייאוף, אך באף אחת מהן לא הגיע לגמר הליגה. בתקופה זו קלע 20.4 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום עונתו האחרונה, 1984/1985, זכה בגביע האזרחות המוענק לשחקן אשר "הפגין שירות ומסירות יוצאת דופן לקהילה".
לאורך הקריירה השתתף איסל ב-1,218 מתוך 1,242 המשחקים של קבוצותיו (98.1%), מה שזיכה אותו בכינוי "הסוס" ("The Horse"). בעת פרישתו הוביל את הנאגטס, בין היתר, במספר משחקים, מספר דקות, סלי שדה, קליעות עונשין, ריבאונדים ונקודות, ומאז עקף אותו (רק) אלכס אינגליש בכל הקטגוריות מלבד ריבאונדים.
בשנת 1993 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל, ובשנת 1997 נבחר כאחד מ-30 חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA, שהורכבה לרגל חגיגות 30 שנה להקמת ה-ABA.
קריירת אימון

בסיום קריירת המשחק שלו החל איסל לפרשן משחקים של אוניברסיטת קנטקי, ולאחר מכן שימש כשדרן של משחקי דנוור נאגטס. לפני עונת 1992/1993 מונה למאמנה הראשי של דנוור, והמשיך להחזיק בתפקיד במשך שתיים וחצי עונות. בעונת 1993/1994 העפילו הנאגטס לשלב הפלייאוף מהמקום השמיני באזור המערבי, ואף הפתיעו את המדורגת ראשונה סיאטל סופרסוניקס כשהדיחו אותה כבר בסיבוב הראשון, בתוצאה 3–2. הייתה זו הפעם הראשונה בה קבוצה המדורגת שמינית באזור שלה עוברת שלב בפלייאוף. בסיבוב השני פגשה דנוור את יוטה ג'אז, והפסידה לה בתוצאה 4–3, על אף יכולת טובה של שחקניה המובילים דיקמבה מוטומבו, לפונזו אליס ומחמוד עבדול-ראוף. לאחר 34 משחקים בתוך עונת 1994/1995 התפטר איסל מאימון הקבוצה.
במרץ 1998 מונה לג'נרל מנג'ר של הנאגטס, ובספטמבר 1999 מינה את עצמו למאמן הקבוצה במקומו של מייק ד'אנטוני. גם קדנציית אימון זו נמשכה כשנתיים וחצי, במהלכן לא העפילה דנוור לפלייאוף. ב-11 בדצמבר 2001, לאחר הפסד קבוצתו לשארלוט הורנטס, הוקנט איסל על ידי אחד האוהדים באולם, וצעק אליו בחזרה "לך תשתה עוד בירה, מקסיקני מחורבן". האירוע נקלט בעדשות מצלמות הטלוויזיה, ואיסל הושעה על ידי הנהלת הקבוצה לארבעה משחקים. ביום שלאחר המקרה התנצל איסל בפני הקהילה המקסיקנית, וב-26 בדצמבר התפטר מאימון הקבוצה. מאזן הניצחונות הכולל של איסל בשתי קדנציות האימון בדנוור עומד על 180 ניצחונות ו-208 הפסדים בסך הכול.
בשנת 2009 הגיש איסל בקשה לפשיטת רגל, לאחר שצבר חובות בסך כ-4.5 מיליון דולר. על מנת לפרוע את חובו, מכר בין היתר את טבעות ההוקרה שהוענקו לו כשחקן חמישיית העונה במכללות, כחבר "קבוצת כל הזמנים של ה-ABA" וכמשתתף משחק האולסטאר ב-NBA.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של איסל ב-ABA וב-NBA, באתר Basketball-Reference
1 2  פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  Legends profile: Dan Issel, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 4 במרץ 2013
↑  הקלעים המובילים ב-ABA וב-NBA (יחד), נכון לשנת 1985, באתר Basketball-Reference
↑  הקלעים המובילים ב-ABA וב-NBA (יחד), נכון לשנת 2017, באתר Basketball-Reference
↑  הקלעים המובילים בתולדות אוניברסיטת קנטקי, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  סטטיסטיקות המכללות של איסל, באתר Sports-Reference
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ה-ABA‏ 1970, באתר Database Basketball
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ה-NBA‏ 1970, באתר Basketball-Reference
↑  רשימת השחקנים בעלי מספר הנקודות הרב ביותר בעונה בודדת ב-ABA, באתר Basketball-Reference
↑  מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות בתולדות הנאגטס, באתר Basketball-Reference
↑  חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA, באתר Remember the ABA
↑  He Got Blame, באתר West Word,‏ 20 בדצמבר 2001
↑  סטטיסטיקות האימון של איסל ב-NBA, באתר Basketball-Reference
↑  Issel finds peace after turmoil of NBA, באתר Yahoo!,‏ 4 במרץ 2011
דיהידרוטסטוסטרון

| --- | --- |

המבנה הכימי של מולקולת הדיהידרוטסטוסטרון
 תכונות
 נוסחה אמפירית:  C₁₉H₃₀O₂ 
 משקל מולקולרי:  290.44 דלטון
 זמן מחצית החיים:  53 דקות
 
דיהידרוטסטוסטרון (DHT) הוא מטבוליט פעיל ביולוגית של ההורמון טסטוסטרון, הנוצר בעיקר בבלוטת הערמונית, באשכים, בבסיסי השערות ובבלוטות יותרת הכליה על ידי פעולתו של האנזים 5 אלפא רדוקטז. ל-DHT זיקה חזקה יותר פי כמה אל קולטן הטסטוסטרון. ה-DHT שייך לקבוצת התרכובות הנקראת אנדרוגנים.
הורמון ה-DHT עשוי, בין השאר, לגרום לשלב הגדילה של השערות בראש להתקצר באופן משמעותי, ובכך להוביל ל-התקרחות. במקרה זה מספרם של שורשי השיער איננו קטֵן, אלא שלב הגדילה של השערות מתקצר כל כך עד שלא ניתן להבחין יותר בגדילת שיער. עם זאת, הוא גורם ומאיץ גדילה של שערות בזקן, ובשאר חלקי הגוף שאינם הראש.
בנוסף, הורמון ה-DHT עשוי להוביל לבעיות בבלוטת הערמונית, במיוחד להגדלתה השפירה בגברים מבוגרים.
דוד סולטן

דוד סולטן (נולד ב-11 בספטמבר 1938) הוא מזרחן ודיפלומט ישראלי בדימוס. כיהן כשגריר ישראל במצרים, בטורקיה ובקנדה.
קורות חיים

דוד סולטן נולד בשכונת הליופוליס בקהיר, בן זקונים לוויקטוריה ויום-טוב. בגיל 11, בספטמבר 1949, עלה עם הוריו ממצרים לישראל. המשפחה התגוררה בגבעתיים, שם למד בבית הספר היסודי על שם ברל כצנלסון ובבית הספר התיכון על שם דוד קלעי. באוגוסט 1958 התגייס לחיל התותחנים. 
ב-1960 החל לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות האסלאם ומדע המדינה ותואר שני בהיסטוריה של ארצות האסלאם ויחסים בינלאומיים.
קריירה מקצועית

ב-1963 החל עבודתו במשרד החוץ, לאחר שעבר את בחינות הצוערות. שימש כעובד מחקר בנושאי המזרח התיכון עד ליציאתו לשליחותו הראשונה כמזכיר ראשון בשגרירות בחוף השנהב ב-1972. לאחר מלחמת יום הכיפורים, עם ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ישראל מצד מדינות אפריקניות ובהן חוף השנהב, עבר ב-1974 לשמש כמזכיר ראשון ולאחר מכן יועץ בשגרירות ישראל בהאג. ב-1979 סיים שליחותו בהאג ושב לעבודה במשרד בירושלים, השתתף בקורס הבין שירותי של קהילת המודיעין הישראלית ושימש מנהל מחלקה במרכז למחקר מדיני.
ב-1982 כיהן כנציג ישראל לתוכנית הסביבתית של האו"ם בניירובי, קניה, וניהל את יחסי ישראל-קניה. ב-1983 עבר לכהן כציר בשגרירות ישראל בקהיר וב-1985 עבר לכהן כקונסול כללי במילאנו, איטליה. החל מ-1987 שימש כמנהל לשכת המנכ"ל במשרד החוץ והחל מ-1989 שימש כסמנכ"ל לענייני מזרח תיכון במשרד. במסגרת תפקיד זה השתתף בשיחות השלום שנפתחו בועידת מדריד, בשיחות שהתקיימו בוושינגטון בעקבותיה ובשיחות הרב-צדדיות שנפתחו במוסקבה.
בשנים 1992 עד 1996 שימש כשגריר ישראל במצרים ובשנים 1996 עד 2000 שימש כשגריר ישראל בקנדה. בשנת 2000 היה חבר במשלחת ישראל לעצרת הכללית של האו"ם ונציג בוועדה השלישית לענייני זכויות אדם. בשנים 2001 עד 2003 שימש כשגריר ישראל בטורקיה, עד לפרישתו לגמלאות בשנת 2003.
ב-2007 פרסם את ספרו הדן בהסדרת היחסים בין ישראל למצרים "בין קהיר לירושלים: הנורמליזציה בין מדינות ערב וישראל - הדוגמה המצרית" בהוצאת אוניברסיטת תל אביב. באותה שנה פורסם הספר גם בשפה האנגלית וב-2010 פורסם הספר בתרגום לערבית בהוצאה מצרית.
חיים אישיים

דוד נישא לעדינה ב-12 בפברואר 1971. לשניים שתי בנות משותפות ושישה נכדים. הם מתגוררים בירושלים. אחת מבנותיו היא הדיפלומטית הישראלית, ענת סולטן-דדון.
לקריאה נוספת

דוד סולטן, בין קהיר לירושלים: הנורמליזציה בין מדינות ערב וישראל - הדוגמה המצרית, הוצאת אוניברסיטת תל אביב (המכון האוניברסיטאי לדיפלומטיה ושיתוף פעולה אזורי, מיסודם של מרכז פרס לשלום ואוניברסיטת תל אביב), 2007
הערות שוליים

↑  רפאל מן, כך נקלעה "בת דור" למערבות המחול הפוליטי בקניה, מעריב, 17 במאי 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312004505171  GND: 1023862522  ISNI: 0000 0000 7152 2974  LCCN: no2009158243  VIAF: 97576092   WorldCat (עם VIAF): 97576092
דקר דיימלי

| דקר דיימלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: דקריים
סוג:: דקר
מין:: דקר דיימלי
שם מדעי
 Epinephelus daemelii ‏גינטר, 1876

דקר דיימלי (שם מדעי: Epinephelus daemelii) הוא מין דג גדול ממשפחת הדקריים, החי במערב האוקיינוס השקט שלחופי ניו זילנד ודרום אוסטרליה סביב ניו סאות' ויילס.
תיאור

מין דקר זה יכול להגיע לאורך של מעל 200 ס"מ ולמשקל 68 ק"ג, אך לרוב הוא קטן יותר. הוא בעל גוונים אפורים-כהים עד חום ובעל פסים חומים כהים מקווקוים לאורכו בפלג הגוף העליון. הראש גדול ושחור והסנפירים קטנים ומעוגלים כשסנפיר הגב קצר ופונה לכיוון הזנב השרירי. אצל דקר זה חלה דיכוגמיה אצל נקבות באורך 100 עד 110 ס"מ, סביב גיל 20 או 30 אשר הופכות לזכרים.
זהו מין שוכן בחופים סלעיים קרוב לקרקעית או סביב כרי אצות לאורך החופים עד לעומק 50 מטרים. הוא ניזון מדגים או מסרטנים שהוא תופס ממארב.
הדקר נידוג כדג מאכל לאורך חופי ניו זילנד וניו סאות' ויילס אך האוכלוסיות שסביבם החלו להיכחד עקב דיג יתר בחניתות ועקב הרגלי הרבייה המאוחרים של המין וכן קרבתו לחופים. כיום הוא מין מוגן באוסטרליה האסור בדיג כלל.
הערות שוליים

↑  דקר דיימלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דדו פרשו

מילאדין "דדו" פרשו (נולד ב-5 בנובמבר 1974) היה כדורגלן קרואטי ממוצא סרבי ששיחק בעמדת החלוץ. הוא נולד במשפחה סרבית שהתיישבה באזור זאדאר. פרשו שיחק עבור מספר מועדוני כדורגל בקרואטיה, צרפת וסקוטלנד, כשבמאזנו מעל ל-300 הופעות. הוא היה חלק מהסגל של מונקו בגמר ליגת האלופות 2004, וחלק מהסגל של גלאזגו ריינג'רס, שזכה בדאבל ב-2004/05.
פרשו רשם 32 הופעות במדי הנבחרת והיה חלק מיורו 2004 ומונדיאל 2006. הוא פרש מכדורגל ביוני 2009.
הוא מחזיק גם באזרחות צרפתית, שגרמה לו לא להיחשב כשחקן זר במהלך שהותו במועדוני כדורגל צרפתיים בליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

פרשו נולד בזאדאר, ובגיל שבע החל להתאמן בקבוצות הנוער של בגת וזאדאר עד שעבר בגיל 12 להיידוק ספליט. הוא הפך לאחד השחקנים הבכירים של היידוק, עד שנת 1991, שבה בדיקה רפואית גילתה שיש לו פעימות לב בלתי רגילות, מה שהוביל לשחרורו המיידי מהקבוצה. פרשו לא ויתר והמשיך לשחק כדורגל. כשהליגה הקרואטית הוקמה, הוא הצטרף למועדון הכדורגל פאזינקה ושיחק את העונה היחידה שלו בכדורגל המקומי כבר בגיל 18. בשנת 1993, הוא עבר לצרפת ושיחק עבור מועדון הכדורגל רואן ולאחר שנתיים עבר למועדון הכדורגל סטאד רפאלואה, שם עבד כמכונאי רכב בזמן שהוא שיחק כדורגל.
קריירת מועדונים > מונקו

בשנת 1996, מאמן מונקו ז'אן טיגנה, שם לב לכישוריו של פרשו וקנה את החלוץ, אף על פי שהוא שיחק את עונתו הראשונה בקבוצת המחליפים (ביחד עם דויד טרזגה) ועונה אחת לאחר מכן נשלח להשאלה באז'אקסיו. בעונת 2000–1999, הוא עזר למונקו לזכות באליפות צרפת. כמו כן, הוא עזר לקבוצתו להגיע לגמר ליגת האלופות בשנת 2004. אחד מרגעיו הגדולים במסגרת ליגת האלופות היה כיבוש ארבעת השערים בניצחון 3–8 על דפורטיבו לה קורוניה (משחק ששוחק ביום הולדתו); ניצחון שהיה התוצאה הגדולה ביותר בתולדות המפעל. באותו הערב, הוא הצטרף למרקו ואן באסטן וסימונה אינזאגי ככובש השערים הרב ביותר למשחק בודד; הישג זה נשבר על ידי ליונל מסי ולואיס אדריאנו.
קריירת מועדונים > גלאזגו ריינג'רס

במאי 2004, פרשו חתם בהעברה חופשית במועדון הכדורגל הסקוטי, גלאזגו ריינג'רס. בעונתו הראשונה בקבוצה, פרשו שיחק 34 משחקי ליגה והבקיע 18 שערים. במהלך העונה הוא היה חלק מזכייה בליגה ובגביע המקומיים. מאמן ריינג'רס היוצא, אלכס מקליש, שיבח את פרשו כשאמר עליו שהוא "ההחתמה הטובה ביותר בתולדות ריינג'רס".
פרשו היה חלק מהקבוצה בעונת 07–2006, אף על פי שהודיע על פרישה מהנבחרת. הוא הודיע שהוא יפרוש גם מקריירת המועדונים בתום החוזה שלו בשנת 2007. למרות זאת, סוכנו של פרשו הודיע בתחילת שנת 2007 שהוא מקווה שפרשו ימשיך לשחק במדי ריינג'רס כל עוד הכושר שלו מאפשר זאת, אך כבר בחודש פברואר אמר שהפרישה קרובה מתמיד.
לאחר שריקת הסיום במשחקו האחרון של פרשו באצטדיון אייברוקס, הוא עלה למגרש כדי להודות ל-50 אלף האוהדים, בעוד שהקרסול שלו היה חבוש בגבס.
קריירה בינלאומית

פרשו רשם 32 הופעות עבור המדים הלאומיים של נבחרת קרואטיה, כשהספיק להבקיע תשעה שערים. הוא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2004, שם שיחק שלושה משחקים. פרשו זכור בעיקר בשל השער שלו בטורניר נגד נבחרת צרפת ב-17 ביוני 2004. לאחר שהבקיע ארבעה שערים במוקדמות מונדיאל 2006, הוא נבחר להיות חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2006; פרשו לא הבקיע אף שער בטורניר זה, כשנבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים, בדומה לטורניר יורו 2004.
תארים > קבוצתיים

הליגה הצרפתית השלישית (1): 1997/98
ליגת העל הצרפתית (1): 1999/2000
גביע האלופות (1): 2000
גביע הליגה הצרפתית (1): 2003
סגנות ליגת האלופות (1): 2003/04
ליגת העל הסקוטית (1): 2004/05
גביע הליגה הסקוטית (1): 2004/05
תארים > אישיים

שחקן החודש של ליגת העל הסקוטית (2): פברואר 2005, מאי 2005
כדורגלן השנה בקרואטיה (3): 2003, 2004, 2005
גביע ג'ון גרייג (1): 2007
דונלד רויאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1966 (בן 58) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  נוטרדאם
 דראפט:  מקום 52 כללי, סיבוב שלישי, 1987 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 1987 - 1988   1988 - 1989   1989 - 1990   1990 - 1991   1991   1991 - 1992   1992 - 1996   1996 - 1997   1997   1997   1997 - 1998   1998:  פנסקולה טורנדוס   ראפידס סילבר בולטס   מינסוטה טימברוולבס   מכבי תל אביב   טרי סיטי קיינוק   סן אנטוניו ספרס   אורלנדו מג'יק   גולדן סטייט ווריורס   שארלוט הורנטס   איידהו סטמפייד   אורלנדו מג'יק   שארלוט הורנטס
 
דונלד רויאל (אנגלית: Donald Royal; נולד ב-22 במאי 1966 בניו אורלינס שבלואיזיאנה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA ובישראל, במכבי תל אביב. רויאל שיחק בעמדת הסמול פורוורד ומתנשא לגובה של 203 סנטימטרים.
קריירה

רויאל הצטרף למדי קבוצת הכדורסל אוניברסיטת נוטרדאם, ושיחק עימה במשך ארבע שנים. אחרי כן, רויאל נרשם לדראפט ה-NBA בשנת 1987 ונבחר בסיבוב השני, במקום ה-52 הכללי על ידי הקליבלנד קאבלירס. אך בקדם־עונת 1987/88, הועבר לקבוצות מהליגות החצי מקצועניות כדי להתחשל ולצבור דקות משחק. במשך שנתיים שיחק בפנסקולה טורנדוס ובראפיד סילבר בולטס. לאחר מכן, חזר לקאבלירס שהעבירו אותו בעסקה למינסוטה טימברוולבס. בעונתו היחידה בטיברוולבס רויאל שותף ב-66 משחקים ורשם ממוצעים של כ-6 נקודות ו-2.1 ריבאונדים.
לאחר עונה, שיחק רויאל במכבי תל אביב ושותף בזכייתה בדאבל המקומי (אליפות וגביע), למרות זאת, עזב את ישראל בסיום העונה. וחזר לארצות הברית. עד לפרישתו, שיחק רויאל בסן אנטוניו ספרס, אורלנדו מג'יק, גולדן סטייט ווריורס ושארלוט הורנטס.
כאמור, בסוף 1998, פרש רויאל ממשחק פעיל. בסך הכול, בקריירת ה-NBA שלו, רויאל שיחק 504 משחקים וקלע 3,161 נקודות.
רויאל המשיך לעבוד במסגרת הכדורסל. רויאל עבד כעוזר מאמן במספר קבוצות מליגת המכללות. וכיום משמש כמגלה כישרונות עבור מספר קבוצות מה-NBA.
דונלד קריספ

| --- | --- |
דונלד קריספ
דונלד קריספ
 לידה:  27 ביולי 1882 לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  25 במאי 1974 (בגיל 91) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 שם במה:  Donald Crisp 
 שם לידה:  George William Crisp 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 תקופת הפעילות:  1908–1963 (כ־55 שנים)
 מקום לימודים:  איטון קולג'  אוניברסיטת אוקספורד 
 בן או בת זוג:  ג'יין מורפין (1932–1944) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (1941)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
דונלד קריספ (באנגלית: Donald Crisp;‏ 27 ביולי 1882 – 25 במאי 1974) היה שחקן קולנוע, במאי ומפיק בריטי. הקריירה שלו השתרעה מהתקופה המוקדמת של הסרטים האילמים עד שנות ה-60 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

הוא נולד בלונדון כ"ג'ורג' ויליאם קריספ". השתתף במלחמת הבורים, שירת במודיעין הבריטי במלחמת העולם הראשונה וכקצין מנהלה במילואים בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה בדרגת קולונל.
ב-1908 הגיע לארצות הברית ושיתף פעולה עם ד. וו. גריפית'. ביים כשבעים סרטים אילמים והופיע באחדים מהם בתפקידי משנה. תפקידו הבולט בתקופה זאת היה בסרט לידתה של אומה בתפקיד גנרל יוליסס ס. גרנט.
הוא צלח יפה את תקופת הסרט המדבר, הפסיק לביים והקדיש עצמו למשחק. הוא הופיע בעשרות סרטים, רובם בתפקידי משנה, ביניהם:
המרד על הבאונטי (1935), לצידו של צ'ארלס לוטון.
הסתערות הבריגדה הקלה (1936), לצידו של ארול פלין.
חייו של אמיל זולא (1937)
ג'זבל (1938) עם בטי דייוויס
אנקת גבהים (1939).
חייהם הפרטיים של אליזבת ואסקס (1939), לצידם של בטי דייוויס וארול פלין.
נץ הים (1940)
ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד (1941), לצידו של ספנסר טרייסי.
מה יפית עמק נוי (1941), עליו הוענק לו פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
לאסי שובי הביתה (1944), כאביו של ג'ו (רודי מקדואל).
נשיונל ולווט (1944) בתור אביה של ולווט (אליזבת טיילור).
עמק החרוץ (1945), לצידו של גרגורי פק.
האיש מלארמי (1955), לצידו של ג'יימס סטיוארט.
פוליאנה (1960), עם היילי מילס.
ב-1960 נקבע על שמו כוכב - בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הוא מת משבץ מוחי בלוס אנג'לס בגיל 91.
דקר גוליית פסיפי

דקר גוליית פסיפי (שם מדעי: Epinephelus quinquefasciatus) הוא מין דג גדול ממשפחת הדקריים החי במים הטרופיים הרדודים (עד 50 מ') של האוקיינוס השקט לחופי אמריקה בטווח שבין מפרץ קליפורניה לפרו.
מאפיינים

מין גדול זה יכול להגיע לאורך מרבי של 2.5 מטר ולמשקל מרבי של 363 ק"ג, אך לרוב קטן יותר. הוא דומה במראהו למין הקרוב, דקר גוליית אטלנטי. הדקר בעל פסים אפורים כהים על רקע בז' מנומר, הסנפירים אפורים והבטן לבנה. הדג איטי יחסית אך בעת תקיפת טרף הוא יכול להגיע לפרץ מהירות גבוה. באופן כללי מדובר בדקר סקרן וחסר פחד מאנשים, מה שהופך אותו לעיתים לדיג פופולרי.
זהו דג שוכן שוניות או ספינות טרופות החי בקרבת החופים. הפרטים הצעירים חיים לעיתים בשפכי נהרות עד הבגרות. כמו לדגים נוספים הדקר יכול לשנות את מינו נקבה לזכר, כאשר הוא מגיע לגודל מסוים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל מאוחר יותר (4–6 שנים) ובאורך רב יותר מהזכרים (באורך ממוצע של 1,225 מ"מ). הדקר משריץ באזור פני המים בחבורות גדולות של זכרים ונקבות.
דג זה הוא טורף של דגים אחרים, סרטנים, תמנוניים וצבי ים צעירים. הוא עצמו עלול להיטרף בידי ברקודות, מורנות וכרישים גדולים.
הערות שוליים

↑  דקר גוליית פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
דיהידרופולאט רדוקטאז

דיאגרמה המתארת את המבנה של דיהידרופולאט רדוקטאז אנושי הקשור לחומצה פולית (בכחול)
דיהידרופולאט רדוקטאז  (Dihydrofolate reductase ובקיצור: DHFR) הוא אנזים בתהליך המטבוליזם של פולאטים. הוא הופך פולאט לדיהידרופולאט (dihydrofolate) באמצעות חיזור, ובאמצעות חיזור נוסף הופך אותו לטטראהידרופולאט (tetrahydrofolate). בתהליך זה משמש NADPH כתורם אלקטרונים. למינים שונים של חיידקים יש אנזימים שונים מהמשפחה, אולם ליונקים יש שמירות גבוהה של האנזים.
הנגזרות של טטראהידרופולאט דרושים לצורך יצירה מחדש (de novo) של פורינים, של תימין עם זרחן אחד ושל חלק מחומצות האמינו. יש לו אם כן חשיבות בחלוקת התא ובגדילתו. 
לדיהידרופולאט רדוקטאז תפקיד בבקרה על הכמות של דיהידרופולאט. 
בנוסף, האנזים משחק תפקיד חשוב ביצירה של פרקורסורים של חומצות גרעין. מוטנטים של האנזים דורשים גליצין ותימין לצורך גדילתם.
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000228716 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000021707 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דניאל לסקר

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1949 (בן 75) פלינט, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מחשבת ישראל, מדעי היהדות, יהדות קראית (בולרו), תאולוגיה יהודית, פילוסופיה יהודית, דיאלוג בין-דתי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברנדייס 
 מנחה לדוקטורט:  אלכסנדר אלטמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (24 בספטמבר 1978) 
 
דניאל יהודה לַסְקֶר (אנגלית: Daniel J. Lasker; נולד ב-5 באפריל 1949) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חייו

נולד לארנולד (אברהם) ומרים לסקר בעיר פלינט שבמישיגן, ארצות הברית, וגדל בעיר אורנג' בניו ג'רזי, שם שימש אביו כרב קהילה. כנער היה פעיל בתנועת הנוער של היהדות המסורתית (USY), בה שימש כראש סניף וכנציג בדירקטוריון האזורי. 
הוא קיבל תואר ראשון, שני ודוקטורט מאוניברסיטת ברנדייס, כולם במחלקה ללימודי המזרח הקרוב ויהדות.  כמו כן, היה סטודנט אורח באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטור שלו, בהנחייתו של פרופ' אלכסנדר אלטמן בנושא: "Jewish Philosophical Polemics Against Christianity in the Middle Ages", דנה בצדדים הפילוסופיים של הפולמוס היהודי-נוצרי. ספר באותה כותרת יצא לאור ב-1977 (מהדורה שנייה, 2007). את ההשפעות הגדולות על דרכי חשיבתו ינק מאביו, הרב אברהם לסקר, וממורו פרופ' אלטמן. תחומי התמחותו הם, בין היתר, הפולמוס היהודי-נוצרי בימי הביניים, רבי יהודה הלוי, והקראים.
בשנת 1973 נישא לדבי (דבורה) דבורקין. לבני הזוג חמישה ילדים.
ב-1978 עלה עם משפחתו לישראל והשתקע בבאר שבע, שם הוא מתגורר עד היום.
עבודתו

פרופ' לסקר מופקד על הקתדרה ע"ש נורברט בלשנר לערכי היהדות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא מלמד פילוסופיה יהודית בימי הביניים במחלקה למחשבת ישראל ע"ש גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.  הוא מלמד באוניברסיטת בן-גוריון מאז עלייתו ארצה ב-1978 ושימש בתפקידים שונים כולל ראש המחלקה למספר שנים. בנוסף לאוניברסיטת בן-גוריון, הוא לימד באוניברסיטאות מובילות בחו"ל : ייל, פרינסטון, טורונטו, מדינת אוהיו, טקסס, וושינגטון, בוסטון קולג', ישיבה יוניברסיטי, קווינס קולג' ועוד.
נושאים נוספים בהם הוא מתעניין הם הלוח העברי והיחס בין הרפואה המודרנית וההלכה.
במהלך עבודתו פרסם חמישה ספרים ולמעלה ממאה וחמישים מאמרים בכתבי עת, בקובצי מאמרים, בדברי כנסים ובאנציקלופדיות.
ב־8 בנובמבר 2017 נערך באוניברסיטת בן-גוריון כנס פרישה לגמלאות לפרופ' לסקר.
הישגיו המדעיים

בתחום הפולמוס היהודי-נוצרי הראה פרופ' לסקר שיש קשר הדוק בין הפילוסופיה הביניימית לבין הפולמוס. מלבד השימוש הרב בטענות פילוסופיות לקדם דוקטרינות תאולוגיות ולהפריך אמונות דתיות מתחרות, יחסי הגומלין בין הפולמוס והפילוסופיה היו חזקים. מניעים פולמוסיים השפיעו רבות על עמדות פילוסופיות ורוב המתפלמסים התעניינו בפולמוס ורוב המתפלמסים התעניינו בפילוסופיה. במחקריו על הפילוסופיה הקראית, הראה פרופ' לסקר שהדעה הרווחת שהוגים קראים נשארו נאמנים לדפוסי המחשבה מושאלים מהכלאם המוסלמי כשהיהדות הרבנית עברה לפילוסופיה אריסטוטלית אינה מדויקת. 
גם בפילוסופיה קראית היו תמורות והתפתחויות לאורך השנים. 
פרופ' לסקר גם פועל רבות לקדם את נושא חקר הקראות בכל התחומים והתקופות, למשל קראות מזרח אירופה בעת החדשה המוקדמת.
ספריו > בכתיבתו

(1977) Jewish Philosophical Polemics Against Christianity in the Middle Ages
ביטול עיקרי הנוצרים לרבי חסדאי קרשקש - מהדורה מוהדרת (1990 ,2002)
(1992) The Refutation of the Christian Principles by Hasdai Crescas
פולמוס נסתור הכומר - חיבור משותף יחד עם שרה סטרומזה (1996)
(2007) Jewish Philosophical Polemics Against Christianity in the Middle Ages
(2008) From Judah Hadassi to Elijah Bashyatchi. Studies in Late Medieval Karaite Philosophy
החכם שמחה יצחק לוצקי - שמחה יצחק לוצקי היה רב קראי בן המאה השמונה עשרה - לקט כתבים (2015)