stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסטיקה יהודית
תקופת הגאונים וניצני קבלה

כיבוש ארץ ישראל בידי המוסלמים בשנת 630 תורם להעצמת האמונה בחזון אחרית הימים. האפוקליפטיקה היהודית, כתמיד במצבי מצוקה[דרוש מקור], צוברת תנופה ומקבלת תפנית כשהיא נישאת על גב הרוח הערבית המובאת על ידי המוסלמים ממצרים, פרס, סוריה ואפריקה. תורת המלאכים (אנגלולוגיה) והתיאורגיה (השפעה על האלים והמלאכים בעזרת מאגיה) תופסות אט-אט את מקומו של עולם המרכבה. המאגיה הולכת וצוברת משקל, תחילתו של תהליך שסיומו בתוך כמה מאות שנים בקבלה המעשית. התפיסה העתיקה שלפיה המתים יכולים להעביר בקשות לעולם הבא, ומצד שני יכולתם של האלים (או המלאכים) למלא בקשות של יושבי העולם הזה, מובילה לתעשייה משגשגת של קמעות, השבעות ולחשים.
תורות הנסתר - בעיקר גלגול נשמות, השמות הקדושים וקשרי גימטריה בין השמות לפסוקי המקרא ולתפילות - מועברות לאירופה בצמוד לספרות המרכבה והתיאורגיה. ר' משה בן קלונימוס, מייסד תורת הסוד באשכנז (גרמניה), שתצמיח את הקבלה, מקבל את סודות התפילה מר' אבו אהרון. במצרים מתפתחת חסידות מיסטית בחוגי ר' אברהם בן הרמב"ם השואבת השראה מתנועה המוסלמית אזוטרית, הסופיות. בצרפת למדו בחשאי את ספר יצירה כספר הדרכה לבעלי סוד, תוך הדגשת הגימטריות והשמות. החסידות המיסטית פושטת גם אל אשכנז וספרד במאה ה-12 על ברכי פירוש סודות התפילה והמקרא באמצעות תורת המספרים והגימטריה. אין זו החסידות המוכרת של המאה ה-18, אלא המשכה של כת חסידים ראשונים שפעלה בארץ ישראל במאה הראשונה לספירה.
בדברי הגאונים מופיע לראשונה הרעיון של שני המשיחים: משיח בן יוסף ומשיח בן דוד. משיח בן יוסף נקשר לבן האלמנה שהחיה אליהו, ותפקידו הוא להעלות את עם ישראל מהגולה ולבנות את בית המקדש השלישי. משיח בן יוסף ייהרג על ידי המלך הרשע ארמילוס, ורק לאחר מכן יקום משיח בן דוד וינקום את מותו.
את מקום האקסטזה של מיסטיקת המרכבה תופסת המדיטציה של ההרהור וניסיון לתקשר עם השכינה דרך התפילה. זו הופכת להיות העיקר, תוך דגש על ה"כוונה" של המאמין ועל טכניקות הגימטריה, הנוטריקון והתמורה (החלפת מילים).
תקופת הגאונים וניצני קבלה > ניצני הקבלה

בפרובאנס מתחילים לנבוט ניצניה הראשונים של הקבלה. את מקום הכוונה המיסטית בתפילה תופסת ההתבוננות בעשר הספירות המוזכרות בספר יצירה בכוונה להתלכד עם האל מתוך דבקות. בספרד מביא ר' יצחק סגי נהור פרשנות ראשונה לספר זה במתכונת הספירות המוכרות של הקבלה. הוא הראשון שטובע את המונח "אין סוף" לאלוהות הבלתי ניתנת לתפיסה בכוח ההיגיון. בספרד, בגירונה, הרמב"ן מנפק למאמיניו קמעות. סודות גדולים הוא מוצא גם במצוות ובמנהגים (כמו ברית המילה ומצוות השבת). הוא הראשון שמפרש את נושא היבום כעניין של גלגול נשמות ומאמין בהישארות הנפש, בשכר ועונש לנשמות בעולם הבא ובתחיית המתים בימות המשיח.
בסוף המאה ה-13 מפתח ר' אברהם אבולעפיה את חוקי צירופי האותיות, המספרים והשמות הקדושים כדרך להשגת חוויה אקסטטית ומניח את התשתית למה שיכונה הקבלה הנבואית (לצד הקבלה העיונית-פילוסופית והקבלה המעשית-מאגית). תורתו זוכה לפופולריות עצומה, אך מכל חיבוריו נותר רק אחד, ספר האות האפוקליפטי. לדעתו, צירופי האותיות המיסטיים האלה הם-הם מעשה המרכבה האמיתי.
למעשה, השימוש בכוחן העצום של המילים אינו רחוק מהמאגיה השחורה והכישוף, שלהם אבולעפיה התנגד נחרצות. לדעת גרשם שלום, דרך ההתבוננות פנימה של המאמין לפי שיטת אבולעפיה נעה על הגבול הדק שבין המיסטיקה לכישוף, וההדדיות בין התחומים עמוקה מכפי שנהוג לחשוב. ואכן, רבים התבלבלו וציפו כי הדרך שמתווה אבולעפיה להתבוננות פנימית תיתן להם את הכוח לשנות את העולם החיצון.
ב-1274 מחבר יוסף ג'יקטיליה, תלמידו של אבולעפיה, את גינת אגוז, שכעשר שנים מאוחר יותר יהווה, לפי המקובל במחקר, השראה ליצירה הקבלית המפורסמת ביותר בכל הדורות, ספר הזוהר.
תקופת הגאונים וניצני קבלה > ספר הזוהר

בסביבות 1280 רואה אור החיבור המשמעותי ביותר בתולדות הקבלה מאז ועד היום, הספר שאחרי התנ"ך והתלמוד נחשב למקור החשוב ביותר בספרות היהודית, ספר הזוהר. סודות עולם הספירות, מצד אחד, וגורלם של היהודים, מצד שני; האל הבורא והמתגלה, והאדם ביחסו אליו - אלה ציריו של האוסף הגדול הזה, המכיל חיבורים שונים שמתייחסים לצד הסודי של היהדות.
למעשה, מורכב הספר משני תריסרי חיבורים[דרושה הבהרה], המבוססים על ספרי מיסטיקה יהודיים רבים שפורסמו בעבר[דרוש מקור], בהם גם ספרי סוד לא ידועים עד אותה תקופה. בין אלה כאלה המיוחסים לתנא בן המאה ה-2, ר' שמעון בן יוחאי (רשב"י), מבכירי התלמידים של רבי עקיבא. על פי שמועה שהילכה בין מקובלי ספרד, בתקופה שבה התחבא רשב"י מהרומאים במערה עם בנו, ר' אלעזר, נגלו אליו סודות ספר הזוהר מפי אליהו הנביא. רשב"י החל מטיף את הדברים הללו (שזכו לכינוי "מדרש נעלם") בבית המדרש שלו, וכשבעים שנה אחרי מותו החלו תלמידיו לאסוף את עיקרי תורתו. אלה היוו את השכבה השנייה של ה"זוהר", שהועברה מדור לדור. כך נקבצו עוד ועוד משניות לכתבי הזוהר המקוריים. על פי אותה מסורת, הוחבאו הכתבים בכוך, שם נותרו עלומים כאלף שנה. עם כיבוש ארץ ישראל על ידי המוסלמים במאה ה-7 גילה אחד המלכים הערביים את הכתבים ושלח אותם לטולדו.
על פי גרסה אחרת, הכתבים הגיעו איכשהו לידי הרמב"ן, הלה שלח אותם לבנו שישב בקטלוניה, אבל הספינה תעתה בדרכה ובסופו של דבר הכתבים הגיעו לגוודלחרה, שם הביאם המוצא לידיו של המקובל הגדול ביותר באותה תקופה באותה עיר, ר' משה די ליאון. בתוך זמן קצר הפך "ספר הזוהר" למרכזי בין ספרי הקבלה בספרד.
בניגוד לאבולעפיה, ל"זוהר" אין עניין בפילוסופיה של האקסטזה כדי להשיג את האל, אלא מעדיף את החשיבה החופשית, המדברת אל המאמין "בגובה העיניים", לאו דווקא בהרצאות מסודרות ושיטתיות. פחדים, אקסטזה, אמוציות שמסוגלות לחבר את המאמין ישירות לאלוהות, ולא בדרך המופשטת של ספרות ההיכלות והמרכבה[דרושה הבהרה]. הספר מונה חמישה חלקים - שלושה המוקדשים לחמישה חומשי תורה; "תיקוני הזוהר" הדן בסודות שמאחורי המילה "בראשית"; ו"זוהר חדש" הכולל את "מדרש הנעלם".
גיבוריו של הספר הם גיבורי התנ"ך והתלמוד המקבלים כאן גוון מיסטי מיוחד: משה מלמד את התנאים והאמוראים, וראשי ישיבות מקבלים את פירוש דבריו מאחיו אהרון[דרוש מקור], אליהו והמלאכים מופיעים כאן לצד דמויות בדיוניות[דרושה הבהרה], והכל סובב סביב הגיבור העיקרי של הספר - רשב"י. הלה מנהיג לתלמידיו כינוסי פולחן אקסטטיים אפופי סוד ("אידרות", מלשון גורן, בארמית). זוהרם של משתתפי האידרות הוא שהיקנה לספר את שמו.
לפי האגדה נתן האל לאדם הראשון ספר ובו הסודות העליונים. ספר זה עבר לחנוך וממנו לנח, ואחרי דורות רבים נמצא במערה על ידי רשב"י, שגילה בו את 72 אותיות השם הקדוש. אולם כשהוא ותלמידיו התבוננו בשם הזה, יצאה אש והכתה בידיהם, וכך אבד הספר. רוצה לומר - אין להמיר את החוכמה האלוהית בחוכמת המאגיה. לעומת זאת, נאמר כי הספר שימש את אברהם כבסיס לכתיבת ספר יצירה.
אף על פי ששורשי הקבלה המוכרים נעוצים, כאמור, עוד בספר יצירה ובספר הבהיר, הרי מערכת הסמלים והמונחים המסורתית שלה מתאפיינת בבירור רק מפרסומו של ספר הזוהר, שהפך במהרה לספר היסוד של הקבלה.
ביקורת והתנגדות למיסטיקה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

רציונליזם יהודי בימי הביניים
מגיד
לקריאה נוספת > מחקרים

יוסף דן, המיסטיקה העברית הקדומה (אוניברסיטה משודרת, 1994)
יוסף דן, תולדות תורת הסוד העברית, מרכז זלמן שזר
שמואל אבא הורודצקי, המסתורין בישראל (נ. טברסקי, תשי"ג)
יהודה ליבס, חטאו של אלישע: ארבעה שנכנסו לפרדס וטבעה של המיסטיקה התלמודית, אקדמון, 1990
גרשם שלום, פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה, הוצאת מוסד ביאליק, תשל"ו
גרשם שלום, זרמים ראשיים במיסטיקה היהודית, הוצאת ידיעות ספרים, 2016.
רחל אליאור, פניה השונות של החירות: עיונים במיסטיקה יהודית, אלפיים, 15 תל אביב: עם עובד תשנ"ח
רחל אליאור, "מיסטיקה, מאגיה ואנגלולוגיה - תורת המלאכים בספרות ההיכלות", בספר: מנחה לשרה: מחקרים בפילוסופיה יהודית וקבלה מוגשים לפרופ' שרה הלר–וילנסקי (בעריכת מ' אידל, ד' דימנט, ש' רוזנברג) ירושלים: הוצאת מאגנס, תשנ"ד: 15--5
מיכאל חיוטין, "מיסטיקת המספרים בעולם העתיק (במקרא, במגילות קומראן ובכתבי פילון)", בית מקרא מס' 41 (1995)
חמוטל בר-יוסף, מיסטיקה בשירה העברית במאה העשרים, ידיעות ספרים  2008.
נעמה וילוז'ני, שערות לילית וקרני אשמדאי - דמות וצורה במאגיה ובאמנות העממית, יד יצחק בן-צבי, תשע"ז
יובל הררי, הכישוף העברי הקדום: מחקר, שיטה, מקורות, יד יצחק בן-צבי ומוסד ביאליק, 2010
לקריאה נוספת > ספרות יפה

אליהו ליפינר, חזון האותיות (מאגנס, תשמ"ט)
אהרן צייטלין, המציאות האחרת (יבנה, 1973)
יעקב בזק, למעלה מן החושים (יבנה, 1985)
רוני שיר, אלוהים קטנים (כתר, 1998)
הערות שוליים

↑  ש. א. הורודצקי, המסתורין בישראל, הוצאת נ. טברסקי, תל אביב תשי"ג
↑  אחד משלושת האנשים המבקרים את אברהם ומבשרים לו על כך ששרה תהרה - ספר בראשית, פרק י"ח, פסוק י"ג; מיכיהו בן ימלה (ספר מלכים א', פרק כ"ב, פסוק י"ט); ספר ישעיהו, פרק ו', פסוק א'; ספר יחזקאל, פרק א', פסוק כ"ו.
↑  ספר שמות, פרק מ', פסוק ל"ד; ספר במדבר, פרק י"ז, פסוק ז'; ספר יחזקאל, פרק א', פסוק כ"ח, ועוד מקומות רבים
↑  אחת שאלתי
↑  ספר בראשית, פרק ט"ו, פסוק ט'.
↑  ספר דניאל, פרק י"ב, פסוק ב'. השוו לספר ישעיהו, פרק כ"ו, פסוק י"ט או ספר יחזקאל, פרק ל"ז, פסוק י"ב, שם ניתן להבין את הנבואה כאלגוריה.
↑  ספר דניאל, פרק י"ב, פסוקים ז'–י"ב.
↑  ספר בראשית, פרק ו', פסוק ד'.
↑  ספר בראשית, פרק ה', פסוק כ"ד.
↑  לפי המניין: עזרא הראשון, נחמיה (עזרא השני), עזרא החיצון (השלישי) ועזרא הרביעי שחותם את הספרים החיצוניים למקרא
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ח, עמוד א'.
↑  במשנה, מסכת חגיגה, פרק ב', משנה א', נאמר: "אין דורשין בעריות בשלושה, במעשה בראשית בשניים ולא במעשה מרכבה ביחיד, אלא אם כן היה חכם ומבין מדעתו". התוספתא על אותו פרק מביאה את סיפורי הדורשים במרכבה
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ"ט, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד א'.
↑  דברים רבה, פרשה י"א, פסקה י'.
↑  שיר השירים רבה, פרשה ג', פסקה י"א.
↑  ספר מלכים ב', פרק ב', פסוק י"א.
↑  ספר מלאכי, פרק ג', פסוק כ"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ט, עמוד ב'. קטע זה התווסף למשניות הנדפסות והוא מופיע שם בסוף הפרק התשיעי
↑  ספר דברים, פרק ל', פסוקים א'–י', ועוד
↑  יעקב קלצקין, אנציקלופדיה יודיאיקה (בגרמנית), כרך ג, טור 476. ראו עוד אצל יהודה ליבס, "יונה בן אמיתי כמשיח בן יוסף", מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, ג, תשמ"ד, עמ' 269–311.
↑  על סמך הנאמר בספר דניאל, פרק י"ב, פסוק ג': "והמשכילים יזהירו כזוהר הרקיע, ומצדיקי הרבים ככוכבים לעולם ועד".
↑  "זה ספר תולדות אדם", ספר בראשית, פרק ה', פסוק א'.
| קבלה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אבי"ע • ספירות • קליפות • אינסוף (קבלה) • תורת הצמצום • תורת השמיטות • עץ החיים • סדר השתלשלות • מעשה בראשית • מעשה מרכבה • מדיטציה יהודית • אסטרולוגיה קבלית • מיסטיקה יהודית • פרדס (יהדות) | תרשים עשר הספירות |
| ספרות | ספר יצירה • ספר הזוהר • ספר הבהיר • ספרות ההיכלות • ספר רזיאל המלאך • עץ חיים (ספר) | תרשים עשר הספירות |
| קטגוריות | קבלה • יהדות • מיסטיקה יהודית | תרשים עשר הספירות |
| אישים | רבי שמעון בר יוחאי • רבי יצחק סגי נהור • הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • רבי עזריאל בן מנחם • רבי משה בן נחמן • רבינו בחיי בן אשר • רבי משה קורדובירו • האר"י • רבי חיים ויטאל • רבי נפתלי כ"ץ • רבי יהונתן אייבשיץ • רבי יעקב עמדין • רבי חיים בן עטר • הרמח"ל • הגאון מווילנה • הרב שלום שרעבי • הרב חיד"א •  הרב נתן אדלר • הרב יעקב אבוחצירא • רבי יוסף חיים • הרב שלמה אלישיב • הרב ישראל אבוחצירא | תרשים עשר הספירות |
מושגים בקבלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555864605171  LCCN: sh85089355  NKC: ph127994
המרוץ לצמרת של דודי קרביץ

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של מרדכי ריצ'לר
 בימוי:  טד קוטצ'ף 
 הופק בידי:  ג'ון קמני
 תסריט:  מרדכי ריצ'לר, ליונל צ'טווינד
 עריכה:  טום נובל
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד דרייפוס ג'ק וורדן רנדי קווייד
 מוזיקה:  סטנלי מאיירס, אנדרו פאוול
 צילום:  בריאן ווסט 
 מדינה:  קנדה 
 חברת הפקה:  Astral Media, Telefilm Canada 
 חברה מפיצה:  Astral Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 באפריל 1974
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  קוויבק 
 תקציב:  911,000 דולר
 הכנסות:  1,700,000 דולר
 פרסים:  פרס דב הזהב 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המרוץ לצמרת של דודי קרביץ (באנגלית: The Apprenticeship of Duddy Kravitz) הוא סרט קולנוע קנדי משנת 1974 בבימויו של טד קוטצ'ף, עם ריצ'רד דרייפוס בתפקידו הראשי הראשון שלו.
התסריט נכתב על ידי מרדכי ריצ'לר וליונל צ'טווינד והוא מבוסס על רב המכר של ריצ'לר "חניכותו של דודי קרביץ" משנת 1959 המתאר את החיים בשכונה היהודית ברחוב סנט אורבן במונטריאול.
תקציר העלילה

דודי (דוד) קרביץ (ריצ'רד דרייפוס) הוא נער יהודי שובב משכונה יהודית ענייה במונטריאול, אשר זה עתה סיים תיכון. אמו נפטרה כשהיה בן שש ואביו מקס (ג'ק וורדן) הוא נהג מונית שמתעסק גם בסרסרות זנות. לדודי יש אח, לני (אלן רוזנטל) שלומד רפואה באוניברסיטת מקגיל במימונו של הדוד העשיר בנג'י (ג'וזף ויסמן). בנג'י מעסיק את דודי במפעל הטקסטיל שלו, אך הם לא מסתדרים.
לדודי מערכת יחסים חמה עם סבו (צבי סקולר), אשר מקדיש לו זמן ומייעץ לו לרכוש אדמה כי "מי שאין לו אדמה אינו בן אדם". זה הופך את דודי לאובססיבי לרכוש לעצמו אדמה. אביו מקס מבלה שעות רבות במסעדה השכונתית ומספר לכולם על "נער הפלא" היהודי גארי דינגלמן שעזב את מונטריאול עני וחזר מיליונר. הוא רק אינו מפרט באיזה עסקים מפוקפקים עוסק דינגלמן.
בקיץ נוסע דודי לעיירה סנט אגאתה (אנ'), השוכנת לחוף אגם, ומשמשת כאתר קייט פופולרי ליהודים בני המעמד הבינוני, כדי לעבוד כמלצר במלון. מר פרבר (ג'ו סילבר), יהודי אמיד בעל מפעל לגריטת מכוניות נותן לו חצי שטר של מאה דולר, ומבטיח לו את החצי השני בסוף הקיץ, אם יהיה מרוצה מהשירות.
במלון הוא מכיר את איווט (מישלין לנקטוט), קנדית-צרפתייה נוצריה העובדת כחדרנית במלון, והיא הופכת לחברתו. היא לוקחת אותו לשפת אגם סמוך, ודודי מתלהב ורוצה לקנות שם אדמה ולבנות עליה אתר קייט. כיוון שגילו נמוך מ-21 והוא יהודי, הוא מבקש שהחוזה יהיה על שמה והיא מסכימה. כעת עליו לגייס 4500 דולר תוך זמן קצר.
מקס מסדר לדודי פגישה אצל דינגלמן שמתייחס אליו בזלזול, אבל מציע לו 500 דולר תמורה העברת מזוודה (עם הירואין) לניו יורק. ברכבת פוגש דודי בווירג'יל (רנדי קווייד) שמספר לו כי נתקע עם מכונות פינבול שהיו אז בלתי חוקיות בארצות הברית. דודי מציע לו להבריח את המכונות לקנדה ולמכור אותן שם.
כדי להרוויח כסף מחליט דודי להפוך למפיק סרטים. הוא נפגש עם במאי הסרטים פריאר (דנהולם אליוט), אלכוהוליסט שאינו עובד מאז שהוכנס לרשימה השחורה של הוליווד. פריאר מסכים לביים סרטי בר מצווה אך דורש חופש אמנותי. הלקוח הראשון הוא מר פרבר. סרט בר המצווה הבלתי שגרתי מכיל צילומים גרפיים של ברית מילה, ומשווה בינה לבין פולחנים שבטיים. למרות זאת פרבר מרוצה ודודי מקבל הזמנות נוספות. הוא פותח חברת הפקה ומחלק כרטיסי ביקור.
דודי מקבל לעבודה את וירג'יל, ושולח אותו לנהוג במשאית כדי להקרין סרטים במקומות שונים אף על פי שהוא יודע שהוא אפילפטי. באחת הנסיעות לוקה וירג'יל בהתקף, מכוניתו מתרסקת והוא נשאר משותק מהמותניים ומטה. איווט מאשימה את דודי ולוקחת את וירג'יל לטיפולה בביתה בסנט אגאתה.
וירג'יל מגלה לדודי שיש לו כסף שהוריש לו סבו. דודי הנואש לדולרים מזייף את חתימתו של וירג'יל על המחאה בסך 4500 דולר ורוכש את האדמה.
הוא מזמין את משפחתו למקום. להפתעתו של דודי, סבו, שתמיד דיבר על חשיבות האדמה, אינו מתפעל כלל, וחוזר למכונית. מתברר לדודי שאיווט סיפרה לזקן על מעשיו של דודי בדרך להשגת מטרתו, ממעשי הנוכלות ועד לסיפורו של וירג'יל.
"נער הפלא" מגיע אף הוא לשם ומבקש להיות שותף של דודי ולממן את הקמת אתר הקיט. דודי נפוח מגאווה על היותו בפעם הראשונה בעל אדמה, מגרש אותו מאדמתו למורת רוחו של אביו מקס.
לאחר מכן דודי מתעמת עם איווט על כך שהלשינה עליו לסבא שלו. איווט מבקשת שילך והשניים נפרדים בכעס.
לבסוף חוזר דודי למונטריאול ונכנס למסעדה השכונתית. בעל המסעדה מאפשר לו בפעם הראשונה בחייו תשלום בהקפה. דודי מרוצה וגם אביו - כעת הוא "משהו".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד דרייפוס | דודי קרביץ |  |
| ג'ק וורדן | מקס קרביץ | אבא של דודי |
| מישלין לנקטוט | איווט | חברה של דודי |
| ג'וזף ויסמן | בנג'י קרביץ | דוד של דודי |
| רנדי קווייד | וירג'יל | חבר של דודי |
| דנהולם אליוט | פריאר | במאי סרטים |
| צבי סקולר | "זיידע" | סבו של דודי |
| הנרי רמר | נער הפלא דינגלמן | מאפיונר יהודי |
| אלן רוזנטל | לני קרביץ | אחיו של דודי |
| ג'ו סילבר | פרבר | יהודי אמיד |
פרסים

פרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
Canadian Film Awards - סרט השנה.
פרס Writers Guild of America על התסריט.
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
דניאל גד

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1990 (בן 34) רחובות, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 פרופיל ב-IMDb
 
גד עם הנשיא שמעון פרס, הסופר אלי עמיר והשחקנית אהובה קרן בהקרנת הבכורה לסרט מפריח היונים בכיכובו (2014).
דניאל גד (נולד ב-9 בדצמבר 1990) הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

דניאל גד נולד וגדל ברחובות, לאמא ממוצא עיראקי-טריפוליטאי ואבא רומני-פולני. אביו הוא שמחה גד, כדורגלן עבר ששיחק במכבי שעריים.
הוא החל את דרכו במשחק בבימת הנוער שבעירו בשנים 2003–2009. בשנת 2009 התגייס לצה"ל ושירת בתיאטרון צה"ל. בשנים 2013–2016 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
ביוגרפיה > קריירה > תפקידים בתיאטרון ועל במות

בשנת 2006 שיחק במחזמר "אוליבר!" בתפקיד ביל סייקס, ובמחזה "אנדורה", שם גילם את אנדריי.
בשנת 2008 גילם את דמותו של אסף ב"משחקים בחצר האחורית", הצגה שהוצגה בסל תרבות ארצי בפני חטיבות ותיכונים. באותה השנה גילם תפקיד ראשי נוסף, במחזמר "אלאדין". בשנת 2009 גילם את דמותו של "המלט" בהצגה "המלט" של ויליאם שייקספיר.
בשנת 2011 השתתף בסדרה ״גאליס״.
בשנת 2013 השתתף ב"מופע של גאליס", וב-2016 הופיע במופע "גאליסוף", שניהם בהיכל נוקיה.
בשנת 2017 גילם את ויליאם שייקספיר בהצגה "שייקספיר מאוהב" של תיאטרון הבימה. באותה שנה השתתף בסטורי של פסטיגל.
בשנת 2018 החל להשתתף בהצגה "שבעה" של תיאטרון בית לסין.
ביוגרפיה > קריירה > תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע

גד החל את דרכו כשחקן קולנוע בסרט "שבעה", שהוצג ב-2007. בשנת 2009 שיחק בסדרת הנעורים "אחרי הצלצול" בערוץ דיסני ישראל, בתפקיד ששי קראסו.
בשנת 2011 שיחק את יובל תורג'מן בסדרת הטלוויזיה "אחת אפס אפס" בבימויו של אמיר מן, ששודרה בערוץ 10. בשנת 2012 השתתף, בתפקיד עופר סומך, בסדרה "תא גורדין" בבימויו של דני סירקין ב-yes (מאוחר יותר שודרה הסדרה בערוץ 22).
בשנים 2012–2016 גילם את דמותו של דורי אהרוני, תפקיד ראשי בסדרת הנעורים "גאליס" בבימויו של עודד רז, בכל עונותיה.
באפריל 2014 יצא לאור סרט הקולנוע "מפריח היונים", על פי רב-המכר מאת אלי עמיר ובבימויו של נסים דיין, שם מגלם גד את דמותו של "כַּאבִּּי עִמַארִי" בתפקיד הראשי, לצד יסמין עיון, אהובה קרן, אורי גבריאל, מנשה נוי, יגאל נאור ועוד.
בשנת 2016 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סוסי פרא", המשודרת למנויי HOT בערוץ זום. באותה השנה הופיע בסרט הקולנוע "גאליס קונקט". בהמשך השנה החל להשתתף בסדרה "גרעינים", ובסדרה "או-בוי" בתפקיד תום ברגר.
בשנים 2017–2021 שיחק בסדרת הדרמה של HOT "שבאבניקים", בתפקיד אבינועם.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "מקמאפיה" עבור ה-BBC. באותה שנה שיחק בפיצ'ר "מקוללים", את תומר.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "מחנה אבא" ב-KIDZ, בתפקיד פייפר.
בשנים 2021–2023 שיחק בסדרה "השוטרים" בתפקיד יואב קשתי. הסדרה שודרה בערוץ קשת 12. באותה שנה שיחק גם בסדרות "מותק בול באמצע" ו"סקיי". כמו כן שיחק באותה שנה בדרמת המלחמה "המזח".
בשנת 2021 גד היה מועמד לזכייה בשני פרסי האקדמיה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 2012 היה בזוגיות עם השחקנית ג'וי ריגר.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סרט/סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | אחרי הצלצול 2 | ששי קראסו | תפקיד ראשי |
| 2011 | אחת אפס אפס | יובל תורג'מן | תפקיד משני |
| 2012 | תא גורדין | עופר סומך | תפקיד משני |
| 2012–2016 | גאליס | דורי אהרוני | תפקיד ראשי |
| 2016 | סוסי פרא | נתי אביטל | תפקיד ראשי |
| 2016 | גרעינים | בן | תפקיד ראשי |
| 2016–2018 | או-בוי | תום ברגר | תפקיד ראשי |
| 2018 | מקמאפיה | עזרא לוי | תפקיד משני |
| 2018–הווה | שבאבניקים | אבינועם לסרי | תפקיד ראשי |
| 2020 | מחנה אבא | פייפר | תפקיד ראשי |
| 2021 | סקיי | חגי | תפקיד משני |
| 2021–2023 | השוטרים | יואב | תפקיד ראשי |
| 2021–הווה | מותק בול באמצע | חלמון שאשא | תפקיד משני |
| 2023 | המזח | שלמה | תפקיד ראשי |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | בימוי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | שבעה | הבן של אילנה | שלומי אלקבץ |  |
| 2014 | מפריח היונים | כאבי עמארי | נסים דיין | תפקיד ראשי |
| 2016 | גאליס קונקט | דורי אהרוני | אסף קורמן | תפקיד ראשי |
| 2018 | מקוללים | תומר | יבגני רומן | תפקיד ראשי |
| 2019 | עין לבנה | עומר | תומר שושן | תפקיד ראשי, סרט קצר (מועמד לאוסקר) |
| 2023 | המזח | שלמה | ליאור חפץ | תפקיד ראשי |
| 2023 | רשב"י | אלעזר בר שמעון | יהודה גרובייס | תפקיד משני |
הערות שוליים

↑  גיל משעלי, ‏דניאל גד במופע "בדיקת חומרים" – בדרך לאלבום ראשון, באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2024
↑  איריס ליפשיץ-קליגר, זה לא רק האוכל: ארוחת ערב משפחתית אצל דניאל גד, באתר ynet, 4 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1064781349  ISNI: 0000 0004 4431 858X  LCCN: no2015044887  VIAF: 313276120   WorldCat (עם VIAF): 313276120
אמילי הופכת לאמריקאית

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ויליאם ברדפורד היו
 בימוי:  ארתור הילר 
 הופק בידי:  מרטין רנזוהוף
 תסריט:  פאדי צ'ייבסקי 
 עריכה:  שלדון קאהן
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס גארנר ג'ולי אנדרוז מלווין דאגלס
 מוזיקה:  ג'וני מנדל 
 צילום:  פיליפ לאת'רופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 באוקטובר 1964
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, קומדיה רומנטית, סרט מלחמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקופת התרחשות:  1944 
 תקציב:  2,700,000 דולר
 הכנסות:  4,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   americanizationofemily
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמילי הופכת לאמריקאית (באנגלית: The Americanization of Emily) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן מסוגת קומדיה רומנטית וסרט מלחמה בבימויו של ארתור הילר, עם ג'יימס גארנר, ג'ולי אנדרוז ומלווין דאגלס בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי פאדי צ'ייבסקי והוא מבוסס על רומן בשם זה ויליאם רוברט בדפורד היו (אנ') משנת 1959.
הסרט הוא סאטירה אנטי מלחמתית המעמידה באופן קומי את המפקדים הגבוהים הנהנים מכל טוב בעזרת קצינים זוטרים/משרתים ושולחים חיילים לקרב על מנת שיהרגו ויוכרזו לגיבורים, דבר שיועיל להם וליחידותיהם.
המוזיקה היא של ג'ני מנדל. לנעימת הנושא" "אמילי" חיבר ג'וני מרסר מילים והיא הושמעה בתקליטים של פרנק סינטרה אנדי ויליאמס וברברה סטרייסנד.
תקציר העלילה

מאי 1944, כוחות בעלות הברית מתכוננים לפלישה לנורמדי. לוטננט קומנדר צ'ארלס מדיסון (ג'יימס גארנר) מוצב בלונדון ביחידת "Dog Robbers" שתפקידה לשרת את הקצינים הבכירים, לדאוג לנוחיותם, לספק להם משקאות, שוקולדים ושאר מעדנים שאינם עומדים לרשות האזרח הבריטי השרוי במשטר צנע וכן לספק להם בחורות/חיילות לבידור.
צ'רלי הוא המשרת של תת-אדמירל קרל ג'זופ (מלווין דאגלס) מצי ארצות הברית. ג'זופ נמצא בדיכאון בגלל מות אשתו ובגלל שהסנאט רוצה לקצץ בתקציב הצי. הוא עומד לטוס לוושינגטון די.סי. לאחר הפלישה ולהגן על מעמד הצי.
צ'רלי נפגש בחיילת נהגת בריטית בשם אמילי ברהאם (ג'ולי אנדרוז) ובתחילה הוא מתייחס אליה בזלזול ובהתנשאות. כאשר הוא טופח על עכוזה, היא מחזירה לו סטירה מצלצלת. צ'ארלס מספר לה שהוא פחדן לאחר שלחם בגוודלקנל וראה את חבריו נהרגים. אמילי איבדה במלחמה את אביה, בעלה ואחיה ולמרות הניגודים בין אופייה הבריטי ואופיו האמריקאי היא מתאהבת בו.
ג'זופ מוטרד מכך שהצבא וחיל האוויר יאפילו על חיל הים. הוא מודיע לצ'רלי ולחברו "באס" קמינגס (ג'יימס קובורן) כי החליט "שההרוג הראשון על חוף אומהה חייב להיות מלח", מותו יונצח בצילום והוא ייקבר ב"אנדרטה למלח האלמוני".
ג'זופ מטיל את המשימה על קמינגס אבל בגלל שזה מוצא צוותי צילום הוא מחליט לצלם בעצמו את צ'רלי בחוף אומהה. מצרפים אליהם מלח מבוגר (קינן וין) שידריך אותם.
בעת הנחיתה נתקף צ'רלי בפחד עולה על החוף ומבקש לחזור לים. קמינגס יורה לעברו והוא בורח ואז נפגע מפגז גרמני ומוכרז כחלל.
הצילום של קמינגס מפורסם בכל העיתונים וצ'רלי מוכרז כגיבור. ג'זופ מתכוון להשתמש בזה בעדות לפני ועדת הסנאט על חשיבות הצי. אמילי שבורה לאחר שאיבדה אדם נוסף בגלל המלחמה.
מסתבר שצ'רלי לא נהרג אלא נפצע ברגלו (מאקדחו של קמינגס). ג'זופ מארגן מסיבת עיתונאים כדי להציג את "המלח הראשון על חוף אומהה". צ'רלי מוטס ללונדון ונפגש עם אמילי. הם מתחבקים והוא אומר לה שייכנס למסיבת העיתונאים ויגלה את כל האמת ולא אכפת לו אם ייכנס לבית סוהר על גילוי פחד במלחמה.
אמילי משכנעת אותו כי למענה ולמען שניהם יסכים לא לגלות את האמת והוא משתכנע ונכנס למסיבת העיתונאים כדי להתקבל כ"גיבור".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס גארנר | לוטננט קומנדר צ'ארלס מדיסון | משרת קצינים |
| ג'ולי אנדרוז | אמילי ברהאם | חיילת בריטית |
| מלווין דאגלס | קרל ג'זופ | תת-אדמירל בחיל הים |
| ג'יימס קובורן | לוטננט קומנדר "באס" קמינגס | משרת קצינים |
| קינן ווין |  | מלח ותיק |
פרסים

ג'ולי אנדרוז הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (גם עבור משחקה באותה שנה בצלילי המוזיקה).
מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
מועמדות לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן.
The Joy of Painting

| --- | --- |

 סוגה:  לימוד ציור
 יוצרים:  בוב רוס 
 מנחים:  בוב רוס 
 שחקנים:  בוב רוס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  31 
 מספר פרקים:  403 
 הפקה
 חברת הפקה:  WNVT, Ball State PBS, WBRA-TV 
 הפצה:  American Public Television, נטפליקס, הולו 
 שידור
 רשת שידור:  PBS 
 תקופת שידור מקורית:  11 בינואר 1983 – 17 במאי 1994 
 קישורים חיצוניים
 www.bobross.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
The Joy of Painting (בתרגום חופשי לעברית: חדוות הציור) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית בהנחיית האמן בוב רוס אשר שודרה במקור בין ה-11בינואר 1983 עד 17 במאי 1994. התוכנית הופקה על ידי ערוץ הטלוויזיה WNVC אשר במדינת וירג'יניה והיא שודרה לאורך השנים במעל ל-275 תחנות טלוויזיה ציבוריות ברחבי ארצות הברית, וכמו גם בערוצים שונים במדינות אחרות ברחבי העולם. התוכנית הפכה לאורך השנים לאחת מתוכנית לימוד הציור הפופולריות ביותר בכל הזמנים.
התוכנית כללה בסך הכל 31 עונות, וכללה 403 פרקים (כל עונה הייתה מורכבת מ-13 פרקים).
ב-2015 כל 403 הפרקים של התוכנית הפכו זמינים בערוץ היוטיוב של בוב רוס.