stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמחה בונים אלתר
פועלו הציבורי

במשך השנים שבהן הנהיג את חסידי גור פרסם תקנות מחמירות המגבילה את עלות הדירה הנרכשת עבור זוגות צעירים וכן צמצום הוצאות על חתונות ושמחות משפחתיות בקרב חסידיו. בנוסף, פתח במלחמת חורמה בעישון הסיגריות, הפציר בחסידיו המבוגרים להפסיק לעשן ואסר על צעירים את העישון לחלוטין. אסר לחלוטין חתונות מתחת לגיל 18. הוא הביא להקמת קריות חסידיות של חסידי גור בפריפריה (בערד ובאשדוד), על מנת להוזיל את עלויות הדיור.
הרב אלתר הוביל את המאבק החרדי נגד הקמת האוניברסיטה המורמונית על הר הצופים והמאבק נגד קבורתה של הנוצרייה תרזה אנגלביץ בבית הקברות היהודי בראשון לציון. כמו כן, הוביל את המאבק נגד חילול השבת באל על, גיבה ותמך ברב ברוך שמעון סלומון רבה של פתח תקווה במאבקיו נגד חילולי השבת בעירו ונגד בנק לאומי בגין חילולי קברים על ידי חפירות להרחבת מלון גני חמת בטבריה.
הלב שמחה הידק את הקשרים בין חסידותו וחסידות חב"ד, תוך הסתייגות פומבית והפגנת קו עצמאי ממנהיגותו של הרב שך ובכלל זה בשאלות השלום והביטחון. ב-י' באלול ה'תשל"ח 1978 נערכה פגישה במרכז חב"ד עם רבי מנחם מנדל שניאורסון בו דנו במלחמה בהתבוללות ובתיקון חוק השבות.
בשנת ה'תש"ם פעל והקים את בתי הספר בית יעקב של גור ובשנת ה'תשמ"א את הסמינרים, חסידי גור מכל הארץ העבירו את בנותיהם שלמדו בבית יעקב הכללי למוסדות החדשים.
הרב אלתר הוביל קו קרוב לזה של הימין הפוליטי בישראל, והביע חיבה ליישוב ארץ ישראל. תמך רבות בתנועת גוש אמונים [דרוש מקור] ועודד את חסידיו לסייע להם בהתיישבות ביהודה ושומרון, נהג לשמור על קשר פתוח גם עם רבני גוש אמונים הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב משה לוינגר. התנגד נחרצות לנסיגה מסיני ולפינוי ימית, ואף נפגש עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין על מנת לנסות למנוע את הפינוי.
החוקר בנימין בראון הגדיר את מנהיגותו: "תמהיל של רכות, שהתבטאה בדאגה אבהית לשלומם ולצורכיהם של חסידיו, עם נוקשות, שהתבטאה בעקשות ובעמידה על כבוד חצרו במאבקי הכוח הפוליטיים בתוך העולם החרדי ומחוצה לה".
כיו"ר מועצת גדולי התורה דרש הרב אלתר כי תתקיים רוטציה בין נושאי המשרות הציבוריות באגודת ישראל וכן פעל על ידי נציגו חבר הכנסת אברהם יוסף שפירא שהיה יו"ר ועדת הכספים לביטול שיטת חלוקת "הכספים הייחודים" שהיו מקבלים חברי הכנסת של אגודת ישראל בזמנו נוצר פילוג בין האשכנזים החרדיים לעדות המזרח, מה שהביא להקמת תנועת ש"ס, וכן בין המגזר החסידי למגזר החרדי ליטאי, פילוג שהוביל להקמת מפלגת דגל התורה.
לקט מחידושיו בטישים שערך כונסו בספר לב שמחה. בהקדמה לספר כותבים האדמו"ר הפני מנחם ובנו האדמו"ר רבי יעקב אריה "רבות השאיר אחריו לברכה כתובים בכתב יד קודשו בהרבה מקצעות בתורה בפרד"ס, אבל בכרנו להדפיס ראשונה אמרות קודש אלו אשר השמיע באספת רבים, שנכתבו בעודנו אתנו והוגהו על ידו ועל פי הוראותיו הק' נערכו וסודרו...קראנו שם הספר "לב שמחה" כי כשמו כן הוא, אור זרוע לצדיק, באור ה', לאור באור החיים, ולישרי-לב שמחה במדת ההשתוות...
כיהן כנשיא הישיבות "חידושי הרי"ם" בתל אביב ו"שפת אמת" בירושלים.
הרב אלתר נודע בחיבתו לתלמוד הירושלמי, ובשנת תש"ם יזם את לימוד הדף היומי בתלמוד הירושלמי, יוזמה זו נתקבלה כהחלטה חשובה בהכנסייה הגדולה השישית של אגודת ישראל. שני מפעלים של פרשנות הירושלמי נקראו על שמו: פירושי "נטיעה של שמחה" ו"בנין של שמחה", ומפעל "דרכי שמחה", שפירושו קרוי "אור שמחה".
בשנת ה'תשמ"ה עם פתיחת שערי פולין והסכמת ממשלה פולין לשקם 500 בתי קברות פנה בקריאה לצאת לפולין להשתטח על קברי אבות ולעזור לוועדה שנוסדה ביוזמתו מטעם אגודת ישראל בפעולות השיקום.
מחסידיו

רבי בנימין מנדלזון רב היישוב קוממיות
רבי שמאי גינזבורג משמש האדמו"ר האמרי אמת
רבי יוחנן מטולנא.
רבי מאיר זילברשטיין, רב בית המדרש הגדול גור בירושלים.
רבי שלמה זילברשטיין, ראש כולל גור בבני ברק
רבי יצחק ידידיה פרנקל רב ואב"ד בתל אביב.
רבי מרדכי מיירנץ, ממעתיקי השמועה.
רבי יהודה מאיר אברמוביץ
רבי משה זאב פלדמן
רבי אברהם יוסף לייזרזון
רבי דוד אברהם מנדלבוים
משפחתו

בנו היחיד, רבי יעקב אריה אלתר, האדמו"ר מגור הנוכחי.
בתו הראשונה, חיה ראדא, נפטרה מספר חודשים אחר לידתה, ה' בתמוז ה'תרפ"ו (1926).
בתו השנייה, רבקה פייגא, הייתה נשואה למאיר מנדל, מחסידי גור בלונדון, והתגרשה ממנו, ואחריו נישאה לחזקיהו לב. נפטרה בי"א באב תשנ"ז (1997) והותירה בן יחיד, הרב נחמיה מַנדל, ראש כולל "בית ישראל" של חסידי גור באשדוד.
לקריאה נוספת

בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, שלושה כרכים, ירושלים, ה'תשס"א
מרדכי גרליץ - ברוך וידסלבסקי, לבם של ישראל, שלושה כרכים ה'תשנ"ה-ה'תשס"א.
הערות שוליים

↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק ראשון, עמוד ז
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק ראשון, עמוד קסח
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, חלק ראשון, עמוד נז
↑  צילום ההזמנה לחתונה,
 בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק ראשון, עמוד רנט
↑   יצא לאור בפיטריקוב שנת ה'תרע"ד שם מביא מספר קושיות מעמיקות ממנו בשלש מסכתות (אור זרוע לצדיק, עמ' קמח)
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, חלק ראשון, עמ' נא
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק ראשון, עמ' שד - שי: חלק שני, עמ' נב
↑  הרב שמאי גינזבורג, הגאון החסיד, ירושלים: פלדהיים, תשע"א (2010), עמ' 103
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, חלק ראשון, עמוד קפ
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, חלק ראשון, ירושלים, ה'תשנ"ה, עמ' קפה
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל חלק ראשון, עמ' קפד ממכתב הלב שמחה לרב שאול משה זילברמן
↑  ירחון אוצר הגנוז, תמוז ה'תשפ"ג, עמוד כז
↑  מ. מייזלס,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'דתיים יקימו חוף רחצה לעצמם, מעריב, 27 באפריל 1958
↑  החצר והמערה, מסע בתמונות, אתר בחדרי חרדים
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שלישי, עמ' תקצ"ט
↑  אגרת התקנות, בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שלישי עמ' שכא
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שלישי, פרק 88
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שלישי, פרק 89
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שלישי, פרק 90
↑  בנימין בראון,היהדות החרדית והמדינה, שער שני ,עמ' 225
↑  נפתלי קראוס, מעריב⁩ 14 ספטמבר 1978
↑  בנימין בראון, 'חסידות גור: מתינות בתמורה', כשיהדות פוגשת מדינה, ידידיה צ' שטרן, בנימין בראון, קלמן נוימן, גדעון כ"ץ וניר קידר (עורכים), הוצאת ידיעות אחרונות והמכון הישראלי לדמוקרטיה 2015, עמ' 223
↑  נח זבולני, דבר, 9 במרץ 1984
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, חלק שני, עמוד שצט
↑  בן ציון קליגמן, אור זרוע לצדיק, חלק שני, עמוד קנא
↑  בן ציון קלוגמן, אור זרוע לצדיק חלק שלישי, עמ' תלט
↑  ברוך וידסלבסקי מרדכי גרליץ, לבם של ישראל, כרך ראשון, עמוד פד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308068105171  PLWABN: 9810568847105606  GND: 137309686  ISNI: 0000 0000 6162 1629  LCCN: nr94009268  VIAF: 44178809   WorldCat (עם VIAF): 44178809
הטבעת כסף באימפריה הרומית

מטבע אס מתקופת הרפובליקה הרומית
מִטְבָּעוֹת באימפריה הרומית (בלטינית: Nummi rei publicae Romanae) שימשו לייצור מטבעות למסחר שהיו נפוצות ברחבי האימפריה. כיוון ששרדו רק מעט איורים ותבליטים, מעט ידוע על הארגון והתפעול של המטבעות וניתן לשחזר את שלבי פעולתן באופן כללי בלבד.
בעת העתיקה באימפריה הרומית - בדומה למדינות רבות אחרות - לא הייתה מטבעה במובן המודרני של המילה. מתכות יקרות פשוט נמדדו לפי משקלן. מאוחר יותר המתכות נוצקו לגושים אחידים כדי להקל על סחר חליפין. גם המדליה הראשונה במובן של היום הייתה יצוקה, ונוצקה במאה ה-5 לפנה"ס. כמאה שנים מאוחר יותר, עברו למטבעה במובן של היום, מה שהקל גם על ייצור המוני של מַטְבְּעוֹת.
כסף הארד הרומי היו האס והססטרטיוס בתקופת הרפובליקה הרומית, דנאריוס הכסף (במקורות העבריים מכונה דינר) והאאוראוס (aureus) שסומנו בצד הקדמי (XL ו-LX) הופיעו במאה ה-3 לפנה"ס. שיטה זו נותרה ללא שינוי במידה רבה עד למאות הראשונות של העידן הקיסרי, עד לרפורמה המוניטרית של דיוקלטיאנוס.
מאוחר יותר הנהיג קונסטנטינוס הגדול מטבעות ברונזה ומטבעות זהב בחצי ורבע משקל.
המערכת המוניטרית באימפריה הרומית בתקופה הקיסרית

מימי אוגוסטוס נעשה שימוש במטבעות ממתכות וסגסוגות שונות, זהב, כסף, בילון (תערובת של נחושת וכסף), מטבעות ארד ונחושת. זמן קצר לאחר אוגוסטוס, ליתר דיוק, משנת 15 לפני הספירה, רק לקיסר הייתה הזכות לטבוע מטבעות זהב וכסף.
המערכת המוניטרית באימפריה הרומית בתקופה הקיסרית > מטבעות זהב

משקלו של האאוראוס נקבע על ידי אוגוסטוס על 1/40 של פאונד (פאונד=ליברה רומית), כלומר 8.18 גרם, אך משקל זה פחת בהתמדה וברציפות במהלך המאות ה-1 עד המאה ה-3 של הקיסרות. כבר בתקופת שלטונו של נירון קיסר, משקלו ירד ל-7.28 גרם, ותחת קיסרות קרקלה ל-6.55 גרם. בשנת 284, דיוקלטיאנוס קבע את המשקל של האוראוס על 1/70 פאונד (ליברה), שהם 4.64 גרם. חצי אאוראוס, הידוע גם ככינר הזהב, היה מטבע זהב קטן יותר, נדיר.
בשנת 307, הנהיג קונסטנטינוס מטבע זהב חדש, את הסולידוס, שמשקלו נקבע על 1/72 פאונד, כלומר 4.54 גרם. הערכים הקטנים יותר של כסף זהב מסוג חדש זה היו הסמיסיס (semissis=חצי סולידוס) וטרמיסיס (tremissis=שליש סולידוס). משקלו של הסולידוס נותר ללא שינוי במשך מאות שנים, אפילו בביזנטיון. בסוף המאה הרביעית. ליד סימן המטבעה, הופיע OB על מטבעות, שפירושו "אוברוסה" (זהב טהור) או 72 במספרים יווניים, שהבטיחה או את משקל הכסף (1/72 פאונד) או את טהורות החומר של המטבע.
המערכת המוניטרית באימפריה הרומית בתקופה הקיסרית > מטבעות כסף

דנאריוס הוטבעו כבר בימי הרפובליקה הרומית, ואוגוסטוס קבע את משקלם על 1/84 פאונד, שהם 3.89 גרם. הם נטבעו עד אמצע המאה ה-3, אם כי הטוהר שלהם התדרדר משמעותית מאמצע המאה ה-2. בשלב זה יוצרו רבים מה שנקרא "סובּראטוס" דנאריוס (ליבת ברונזה עם ציפוי כסף דק). אלה יכולים להיחשב לזיופים, אבל העיצוב והביצוע המצוין שלהם מעיד שייתכן שהם היו זיופים רשמיים של המדינה. מטבע הכסף הקטן מהדנאריוס היה הקינר (quinar) הפחות נפוץ, כלומר חצי דנאריוס.
בשנת 215 טבע קרקלה מטבע כסף חדש, הדנאריוס הכפול בשם אנטוניניאנוס (antoninianus), במשקל 5.11 גרם. הקוטר שלו מעט גדול יותר מהדנאריוס, והוא נבדל ממנו גם בכך שעל סוג זה של מטבע השליט מתואר תמיד עם כתר של קרני אור, ודיוקן הקיסרית נשען על סהר ירח. הטבעתם ההמונית החלה בשנות ה-30 של המאה ה-3. בתקופת שלטונו של גליאנוס, הטוהר של הכסף האנטוניני הצטמצם ב-20%-25%, כך שהאנטוניניאנוס הטוב הפך תחילה לבילון, ולאחר מכן הפך למטבע נחושת שהכיל מעט מאוד כסף. בתקופת שלטונו של אורליאנוס, האנטוניניאנוס מארד סופקו בציפוי המורכב מתערובת של עופרת וכסף, שעורר רושם של מטבע כסף עד שציפויו ירד, נשחק. טביעת אנטוניניאנוס הנחושת בוטלה על ידי דיוקלטיאנוס.
דיוקלטיאנוס רצה לרסן את האינפלציה שהלכה וגברה באמצעות רפורמה מוניטרית ומקסום מחירים. הוא הציג מטבע כסף חדש, denarius argenteus, על חלק מהחלקים שלו XCVI מציין שמשקלו היה 1/96 פאונד, כלומר 3.41 גרם. סימן הכסף הייחודי (argenteus) על המטבע היה הכרחי מכיוון שה-denarius communis הוטבע באותו זמן, אך הוא היה עשוי מארד.
המערכת המוניטרית באימפריה הרומית בתקופה הקיסרית > מטבעות נחושת וארד

הזכות להטביע מטבעות נחושת ובארד נותרה בידי הסנאט הרומי, מה שצוין על המטבע באותיות SC (senatus consulto) עד אמצע המאה ה-3. בתקופה הקיסרית המוקדמת היו במחזור כמה סוגים של מטבעות נחושת: ססטרטיוס, דופונדיוס, אס, סמי וקוודרנים. הססטרטיוס והדופונדיוס היו עשויים מפליז, והאס, הסמי והרבעים היו עשויים מנחושת אדומה. יחס הערך של מטבעות הנחושת השונים היה כדלקמן:
טביעתם של מטבעות הנחושת הללו נפסקה באמצע המאה ה-3, מכיוון שהם הפכו מיותרים לצד האנטונינים, שכבר אז היו לחלוטין מארד. תחת אורליאנוס היה ניסיון נוסף להחיות מטבעות ארד, הוטבעו מטבעות שלמים וחצי (ססטרטיוס ודופונדיוס). מטבעות ארד אלה הוטבעו גם במהלך הדומינט.
פעולת המטבעה והצוות

באזור נפרד של המטבעות הרומיות בוצעו עבודת ההכנה שנדרשו להטבעה: התכת מתכות, הכנת לוחות המטבעות וכו'. בחלק השני של המטבעה עבדו הפועלים שחרטו את הבסיסים והטביעו את המטבעות. עובדים אלו נקראו סיגנאטור, סופוסטר, מליאטור וסקאלפטור (signator, suppostor, malliator, scalptor).
תפקידו של הסיגנאטור היה לחרוט את הבסיסים בפטיש. גם עבודתו של הסקאלפטור הייתה דומה, אך במקורות קדומים שם זה מופיע גם בקשר לפיסול וחריטת אבני חן. מכאן ניתן להסיק שבעת חריטת הבסיסים בפטיש שדרש כשרון אמנותי משמעותי – וכן הכנת דיוקנו של הקיסר, הדמויות בצד ההפוך – כך שהסיגנטורים רק הוסיפו את האלמנטים הנוספים הפשוטים יותר לבסיסים.
בראש פועלי המִטְבָּעוֹת עמדו ראשי קבוצות וסגניהם, לכל קבוצת עבודה היה מנהל נפרד. מקרב צוות המטבעה בוצעה עבודת הנאמנות על ידי המפקחים (officinator), שבדקו את חומר הגלם, בחירת האריחים, ולבסוף בדקו את המטבעות הבודדים חלק אחר חלק. המקורות מזכירים את הפרוקורטור והפראפוזיטוס (procuratort, praepositust) כמנהלים הגבוהים ביותר של המִטְבָּעוֹת, הראשון הוא המנהל והשני המנהל הטכני.
איישה טיילר

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1970 (בת 54) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Aisha Nilaja Tyler 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  דארטמות' קולג'  בית הספר לאמנות על שם רות אסאווה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 השקפה דתית:  בודהיזם 
 פרסים והוקרה:  Daytime Emmy Award for Outstanding Entertainment Talk Show Host (2015)  Daytime Emmy Award for Outstanding Entertainment Talk Show Host (2016) 
 www.aishatyler.com
 
איישה נילאג'ה טיילר (באנגלית: Aisha Nilaja Tyler, נולדה ב-18 בספטמבר 1970) היא שחקנית, קומיקאית, במאית ומנחת תוכניות אירוח אפרו-אמריקאית. היא ידועה בדמותה של אנדריאה מרינו בעונה הראשונה של "הלוחשת לרוחות", ד"ר טארה לואיס ב"מחשבות פליליות", אמא אדמה בסרטי סנטה קלאוס, והקול של לאנה קיין בסדרה "ארצ'ר", כמו גם תפקידים חוזרים ב-"CSI", וכבת זוגו של רוס בעונה האחרונה של "חברים".
היא הנחתה את העונות השנייה עד השביעית של "The Talk" של רשת CBS, עליהן זכתה בפרס אמי למנחה מצטיינת בתוכנית אירוח קומית. מאז 2013 היא מארחת את "של מי השורה הזאת בכלל?". היא גם אירחה את מסיבות העיתונאים של יוביסופט ב-E3 ודיבבה במשחקי הווידאו Halo: Reach, Gears of War 3 ו-Watch Dogs.
ביוגרפיה

טיילר נולדה ב-18 בספטמבר 1970 בסן פרנסיסקו, קליפורניה, בתם של רובין גרגורי, מורה, וג'יימס טיילר, צלם. המשפחה בילתה שנה אחת באתיופיה ולאחר מכן בילתה תקופה באשראם באוקלנד, קליפורניה. הוריה נפרדו כשהייתה בת עשר, ולאחר מכן אביה גידל אותה. סבא רבא מצד אמה היה תומאס מונטגומרי גרגורי, שחקן תיאטרון ומחנך, וסבה רבא שלה היה פרופסור ג'יימס מונרו גרגורי מאוניברסיטת הווארד.
היא החלה להתעניין בקומדיה בבית הספר התיכון מקאטיר בסן פרנסיסקו, שהייתה בו תוכנית מיוחדת לאמנויות. טיילר למדה בתיכון עם סם רוקוול ומרגרט צ'ו. היא הייתה מאוהבת ברוקוול והלכה אחריו לשיעור משחק יום אחד, מה שהוביל לעניין שלה באלתור ובמערכונים.
היא סיימה את לימודיה בדארטמות' קולג' בשנת 1992. בדארטמות', היא ייסדה ושרה ב-Dartmouth Rockapellas, קבוצת א-קפלה הכוללת נשים שהוקדשה להפצת מודעות חברתית באמצעות שירה.
לאחר שעבדה לזמן קצר בחברת פרסום בסן פרנסיסקו, היא טיילה ברחבי ארצות הברית בניסיון לבנות קריירה קומית. ב-1996 עברה ללוס אנג'לס.
קריירה

הקריירה של טיילר בטלוויזיה יצאה לדרך בשנת 2001 עם משרות כמנחה של התוכנית Talk Soup וסדרת ההיכרויות הריאליטי The Fifth Wheel, אף על פי ש-Talk Soup בוטלה תוך שנה וגם את The Fifth Wheel היא עזבה בשנת 2002 כדי לעסוק בתחומי עניין אחרים. טיילר הקדישה חלק ניכר מזמנה לפרויקטים עצמאיים, כולל תפקיד במחזה Moose Mating, שעליו קיבלה פרס NAACP Image. היא גם כתבה, ביימה וכיכבה בסרט הקצר העצמאי The Whipper. ב-2003 היא הופיעה בסדרה הפופולרית "חברים" בתור ד"ר צ'רלי ווילר, חברתו של ג'ואי טריביאני ולאחר מכן חברתו של רוס גלר, בעונות התשיעית והעשירית. בעקבות תפקידה בחברים בשנים 2004–2005 היא קיבלה תפקידים נוספים בסדרות CSI: מיאמי ו-ניפ/טאק, כמו גם תפקידים חוזרים לאורך העונה ב-CSI וב -24.
ב-2005 הופיעה בתפקיד קבוע בסדרה הלוחשת לרוחות של CBS במהלך עונתה הראשונה, בעקבות זאת היא הופיעה במספר סרטים, כולל The Santa Clause 2, The Santa Clause 3: The Escape Clause,.45, והקומדיה Balls of Fury. ב-2007 היא צילמה את סרט המתח גזר דין מוות ואת דרמת הפשע Black Water Transit. היא גם המשיכה להופיע בטלוויזיה, עם הופעות ב-Boston Legal, רינו 911, The Boondocks, וכמבקרת קולנוע אורחת במספר פרקים של At the Movies with Ebert &amp; Roeper, כאשר מילאה את מקומו של רוג'ר אברט בזמן שזה החלים מניתוח.
טיילר עברה למדיה המודפסת ככותבת קבועה למגזינים גלאמור, ג'יין ואנטרטיינמנט ויקלי. ספרה הראשון, Swerve: A Guide to the Sweet Life for Postmodern Girls, יצא לאור בינואר 2004. טיילר שיחקה בסבב הפוקר העולמי במשחקי בית הוליווד למען עתיד ללא אלימות. היא גם הופיעה בהופעת אורח בסינגל " Slow Jamz " של קניה ווסט, בו הופיעו טוויסטה וג'יימי פוקס. עבודת פילנתרופיה וצדקה חשובות מאוד לטיילר, והיא עושה באופן קבוע עבודת התנדבות עבור הצלב האדום האמריקני, The Trust for Public Land, הורות מתוכננת וועדת ההצלה הבינלאומית.
ב-2010 היא החלה לככב בסדרה ארצ'ר בתפקיד קולי של לאנה קיין. הסדרה רצה בסך הכל 13 עונות נכון ל-2022.
ב-2011, הצטרפה טיילר לתוכנית The Talk כמנחה שותפה קבועה, במקום הולי רובינסון פיט. לטיילר יצא שם של כזו שמתבטאת ובולטת מאוד בתוכנית. נושאי השיחה הנוגעים לה הם בעיקר סביב תרבות וסטריאוטיפים אפרו-אמריקאים, זכויות להט"ב וזכויות נשים.
ב-2012 טיילר הציגה את מסיבת העיתונאים של יוביסופט E3 ועשתה זאת שוב ב-2013.
ספרה השני של טיילר, Self-Inflicted Wounds: Heartwarming Tales of Epic Huiliation, יצא לאור ביולי 2013, והפך לרב מכר של הניו יורק טיימס ; הוא נוצר בהשראת שאלות שנשאלו אורחים בתוכנית Girl on Guy.
במרץ 2013, טיילר התחילה לעבוד כמנחה החדש של הגרסה האמריקאית של של מי השורה הזאת בכלל?. היא גם מופיעה לזמן קצר בתור עצמה במשחק הווידאו Watch Dogs ומופיעה בקליפ לשיר טאקי של וירד אל ינקוביק.
ב-2015 הצטרפה לעונה האחת עשרה של מחשבות פליליות בתור ד"ר טארה לואיס. אף על פי שהיא שימשה כמחליפה זמנית של ג'ניפר לאב יואיט, שהייתה בחופשת לידה, היא הצטרפה לתפקיד קבוע בעונה ה-12. היא השתתפה בסדרה עד שירדה בעונה ה-15.
בשנת 2023 חזרה לעונה ה-16 של הסדרה "מחשבות פליליות" בתור ד"ר טארה לואיס. באותה שנה שיחקה במיני-סדרה "הדבר האחרון שהוא אמר לי" ברשת אפל TV פלוס.
חיים אישיים

טיילר התחתנה עם עורך הדין ג'ף טייטנס בשנת 1992 או 1994 (המקורות שונים). הזוג נפרד בינואר 2015 וטייטנס הגיש בקשה לגירושין באפריל 2016. הגירושין הסתיימו במאי 2017.
טיילר היא צאצאית של חבר הקונגרס הלבן בטקסס מהמאה ה-19, ג'ון הנקוק, דרך בנו, יו הנקוק. יו, בוגר מכללת אוברלין, היה פעיל בולט בקהילה האפרו-אמריקאית של אוסטין, טקסס ומנהיג המפלגה הרפובליקנית.
טיילר היא תומכת ציבורית למען זכויות הקהילה הלהט"בית.
פילמוגרפיה > בקולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | רוקדים בספטמבר | אישה עם מארג |  |
| 2001 | Moose Mating | ג'וזי |  |
| 2002 | סנטה קלאוס 2 | אמא טבע | הופעת קמע |
| 2003 | עמדת טיסה אחת | אלכסיס |  |
| 2004 | לעולם אל תמות לבד | ננסי |  |
| 2006 | סנטה קלאוס 3: סעיף הבריחה | אמא טבע |  |
| 2006 | 45 | ליז |  |
| 2007 | גזר דין מוות | הבלש וואליס |  |
| 2007 | כדורי זעם | מַהֲגוֹנִי |  |
| 2007 | המלכודת! | אנג'לה |  |
| 2008 | הכירו את מרקט | ג'יין |  |
| 2008 | סיפורים לפני השינה | דונה היינד |  |
| 2009 | מעבר מים שחורים | קייסי ספנדאו |  |
| 2010 | הבייבימייקרים | קארן |  |
| 2017 | Axis | לואיז (קול) | גם במאית ומפיקה  פסטיבל הסרטים של ניופורט ביץ' לסרט עלילתי  פסטיבל הסרטים בניופורט ביץ' להישג יוצא דופן ביצירת סרטים - פיצ'ר  מועמדות - תחרות פסטיבל נאשוויל לבמאים חדשים מועמדות - פסטיבל פורטלנד לסרט העלילתי הטוב ביותר מועמדות - פסטיבל הסרטים של סרסוטה לסרט הטוב ביותר |
| 2020 | טיפול רע | רוקסי |  |
| 2020 | מסירת חברים | לורן |  |
| 2021 | סרט אימה ללא שם | בובי ברואר |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | משחק | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Halo: Reach | טרופר מס' 2 |  |
| 2011 | Gears of War 3 | הֲלִיכוֹן | Shadow DLC של RAAM |
| 2014 | Watch Dogs | עַצמָה |  |
פילמוגרפיה > אינטרנט

| שנה | שם הפרויקט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Girl on Guy - פודקאסט | מנחה |
| 2012 | E3 – Electronics Entertainment Expo | אירחה מסיבת עיתונאים של Ubisoft |
| 2013 | E3 – Electronics Entertainment Expo | אירחה מסיבת עיתונאים של Ubisoft |
| 2014 | E3 – Electronics Entertainment Expo | אירחה מסיבת עיתונאים של Ubisoft |
| 2014 | המופע של GameOverGreggy | תפקיד אורח |
| 2015 | לוח שולחן: קלפים נגד האנושות | תפקיד אורח |
| 2015 | E3 – Electronics Entertainment Expo | אירחה מסיבת עיתונאים של Ubisoft |
| 2016 | E3 – Electronics Entertainment Expo | אירחה מסיבת עיתונאים של Ubisoft |
| 2020 | Prime Rewind: Inside the Boys | אירחה אפטר-שואו |
פילמוגרפיה > קליפים

| שנה | שיר | אמן | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | "Slow Jamz" | טוויסטה בהשתתפות קניה ווסט וג'יימי פוקס |  |
| 2009 | "Nowassitall" | עַצמָה | מתוך ה-DVD שלה "Aisha Tyler Is Lit" |
| 2013 | "Simmer" | Silversun Pickups | גם במאי ועורך |
| 2013 | "Crucial Velocity" | Clutch | גם במאי |
| 2014 | "Tacky" | וירד אל ינקוביק |  |
| 2016 | "Gone Cold" | Clutch |  |
פילמוגרפיה > כבמאית

| שנה | סרט | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Committed | קצר, גם כותבת ומפיקה |
| 2015 | Ar Scath Le Chelie | קצר |
| 2017 | Axis | גם מפיקה |
| 2017–2018 | מחשבות פליליות | 2 פרקים |
| 2019 | היפסטרורס | 2 פרקים |
| 2020 | רוזוול, ניו מקסיקו | פרק: "הסועד" |
| 2021 | אימת המתים המהלכים | פרק: "JD" |
| 2021 | המתים המהלכים: העולם שמעבר | 2 פרקים |
| 2022 | רוע | פרק: "השד של ההורות" |
| 2022 | המתים המהלכים | פרק: "מה אבד" |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | יצירה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פרס בחירת הנוער | כוכבת חדשה | חברים | מועמדות |
| 2006 | פרס NAACP תמונה | שחקנית משנה מצטיינת בסדרת דרמה | 24 | מועמדות |
| 2007 | פרס NAACP תמונה | שחקנית מצטיינת בסרט טלוויזיה, מיני סדרה או ספיישל דרמטי | ללילה אחד | מועמדות |
| 2013 | מאחורי פרסי השחקנים הקוליים | אנסמבל ווקאלי מצטיין בסדרת טלוויזיה, קומדיה/מחזמר | ארצ'ר | מועמדות |
| 2014 | מאחורי פרסי השחקנים הקוליים | אנסמבל ווקאלי מצטיין בסדרת טלוויזיה, קומדיה/מחזמר | ארצ'ר | מועמדות |
| 2014 | פרס אמי לשעות היום | מנחה מצטיין של תוכנית אירוח | השיחה | מועמדות |
| 2014 | פרס NAACP תמונה | שחקנית מצטיינת בסדרה קומית | ארצ'ר | מועמדות |
| 2015 | פרס אמי לשעות היום | מנחה מצטיינים בתוכנית אירוח בידורית | The Talk | מועמדות |
| 2016 | פרס אמי לשעות היום | מנחה מצטיינים בתוכנית אירוח בידורית | The Talk | מועמדות |
| 2016 | פרס NAACP תמונה | שחקנית מצטיינת בסדרה קומית | ארצ'ר | מועמדות |
| 2017 | פרס איגוד הקולנוע והטלוויזיה המקוון | ביצוע הקול הטוב ביותר בתוכנית אנימציה | ארצ'ר | מועמדות |
| 2017 | פרס אמי לשעות היום | מנחה מצטיינים בתוכנית אירוח בידורית | The Talk | מועמדות |
| 2017 | פסטיבל הסרטים של ניופורט ביץ' | סרט בארך מלא | Axis | זכייה |
| 2017 | פסטיבל הסרטים של ניופורט ביץ' | הישג יוצא דופן ביצירת סרטים - תכונה | Axis | זכייה |
| 2017 | פסטיבל הסרטים של נאשוויל | תחרות במאים חדשים | Axis | מועמדות |
| 2017 | פסטיבל הסרטים של פורטלנד | הסרט העלילתי הטוב ביותר | Axis | מועמדות |
| 2017 | פסטיבל הסרטים של סרסוטה | הסרט הטוב ביותר | Axis | מועמדות |
| 2018 | פרס אמי לשעות היום | מנחה מצטיינים בתוכנית אירוח בידורית | השיחה | זכייה |
| 2022 | פרס סאטורן | הופעת אורח הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה ברשת או בכבלים | אימת המתים המהלכים | מועמדות |
מועדון לונדון

| --- | --- |
 תחום:  ניהול חוב
 משרד ראשי:  לונדון
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים)
 
מועדון לונדון הוא קבוצה לא רשמית של נושים פרטיים במדינות המערב (מוסדות פיננסיים, בנקים מסחריים וקרנות השקעות) העוסקת בחובות ציבוריים. הוא דומה ל"מועדון פריז" של מדינות נושות שהוקם לפניו.
הפגישה הראשונה של המועדון התקיימה ב-1976 בלונדון, בניסיון לפתור את בעיות החובות של זאיר.
למועדון הלונדוני אין מעמד רשמי, הוא מאגד קבוצה של "ועדות אד-הוק", המאגדות את הבנקים הנושים העיקריים.
הפגישות מתקיימות ביוזמת החייב במרכזים פיננסים בינלאומיים שונים. המועדון מתכנס רק במהלך המשא ומתן עם המדינה בעלת החוב. ברגע שנחתם הסכם, הוא מתפרק. בראש המשא ומתן עומד מוסד פיננסי מרכזי, כאשר הוועדה מורכבת מחברים המייצגים את החייבים השונים, בין אם בנקים ובין אם קרנות השקעות (במיוחד אם הם מחזיקים בהתחייבויות פיננסיות).
המפגשים הללו (בניגוד למועדון הפריזאי שתמיד נפגש בפריז) מתקיימים בניו יורק, לונדון, פריז, פרנקפורט או במקומות אחרים לפי העדפות המדינה והבנקים. הוועדות המייעצות למועדון עוקבות אחר המלצות קרן המטבע הבינלאומית, לגבי המדיניות הכלכלית של המדינה בעלת החוב. הם לא יתיחסו להמלצות קרן המטבע הבינלאומית, רק כאשר הם משוכנעים שהמדינה כבר מנהלת מדיניות כלכלית נאותה.
במשך השנים חלק גדול מהחוב בו טיפל "מועדון לונדון" היו למדינות הגוש המזרחי, כולל יוגוסלביה וברית המועצות. מדינה נוספת לה הלוו חברי המועדון, והתקשו לקבל את כספם בחזרה, הייתה צפון קוריאה, שלוותה כספים מבנקים במערב בשנות ה-70 של המאה ה-20, אך לא עמדה בהחזר החוב.
חובות רוסיה

לאחר פירוק ברית המועצות הגיעה "מועדון לונדון" להסכמה עם הפדרציה הרוסית, שהיא תהיה אחראית על החוב ההיסטורי של ברית המועצות. בשנת 1996 עמד חוב זה למועדון על 32 מיליארד דולר, מתוך חוב חיצוני כולל של 132 מיליארד דולר. באוקטובר 1997, לאחר מספר שנים של משא ומתן ועיכובים, חתמה רוסיה על הסכם עם "מועדון לונדון" להסדרת החובות שירשה מברית המועצות. על ידי הסדרת חובותיה, קיוותה רוסיה שתוכל למשוך השקעות חדשות ולזכות בדירוג אשראי משופר, במטרה להפחית את עלות ההלוואות שהיא מגייסת עבור הממשלה וחברות פרטיות. במסגרת ההסכם, התחייבה רוסיה לפרוע חובות וריביות בהיקף של 33 מיליארד דולר עד לשנת 2020.
אולם בעקבות "משבר הרובל ב-1998" התקשתה רוסיה להחזיר את חובה וביקשה לדחות את פרעון החובות. אך תחילה סירבו חברי "מועדון לונדון" לפרוס את החוב מחדש. בינואר 1999 החליטו להימנע מלהכריז על רוסיה כחדלת פירעון (in default) על החוב, ולא דרשו ממנה תשלומי פירעון מיידית. במקום זאת פתחו במשא ומתן על פריסת החוב. בפברואר 2000 חתם המועדון על הסדר חוב עם רוסיה, במסגרתו נמחקו 10.6 מיליארד דולר מחובה. רוסיה התאוששה מהר מן החזוי מן המשבר, בין השאר לאור השיפור בתנאים החיצוניים כגון עלייה חדה במחירי הנפט, גז טבעי ומינרלים אחרים שרוסיה מפיקה. וכן בסיוע רפורמות שהעבירה הממשלה. בנוסף הפיחות הגדול של הרובל תרם להגברת הייצוא ובכך לשיפור המאזן המסחרי. בשנת 2017 סיימה רוסיה לפרוע את כל החוב ההיסטורי של ברית המועצות (מוקדם מהצפוי).