עזקה
היסטוריה

עזקה מוזכרת לראשונה בספר יהושע בפרשת בריחתם של חמשת מלכי האמורי. צבא ישראל רדף אחרי מלכי כנען שהתקיפו את גבעון, עד לעזקה.
וַיְהֻמֵּם ה' לִפְנֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּכֵּם מַכָּה-גְדוֹלָה בְּגִבְעוֹן; וַיִּרְדְּפֵם, דֶּרֶךְ מַעֲלֵה בֵית-חוֹרֹן, וַיַּכֵּם עַד-עֲזֵקָה, וְעַד-מַקֵּדָה. וַיְהִי בְּנֻסָם מִפְּנֵי יִשְׂרָאֵל, הֵם בְּמוֹרַד בֵּית-חוֹרֹן וַ-ה' הִשְׁלִיךְ עֲלֵיהֶם אֲבָנִים גְּדֹלוֹת מִן-הַשָּׁמַיִם עַד-עֲזֵקָה--וַיָּמֻתוּ: רַבִּים, אֲשֶׁר-מֵתוּ בְּאַבְנֵי הַבָּרָד, מֵאֲשֶׁר הָרְגוּ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, בֶּחָרֶב
לפי ספר שמואל, בקרב דוד וגוליית הפלשתים חנו בין שכה לעזקה ממערב בעוד צבא ישראל שכן ממזרח בעמק האלה.
וַיַּאַסְפוּ פְלִשְׁתִּים אֶת-מַחֲנֵיהֶם, לַמִּלְחָמָה, וַיֵּאָסְפוּ, שֹׂכֹה אֲשֶׁר לִיהוּדָה; וַיַּחֲנוּ בֵּין-שׂוֹכֹה וּבֵין-עֲזֵקָה, בְּאֶפֶס דַּמִּים
לאחר מכן, מוזכרת עזקה כאחת הערים שביצר רחבעם:
וַיֵּשֶׁב רְחַבְעָם, בִּירוּשָׁלִָם; וַיִּבֶן עָרִים לְמָצוֹר, בִּיהוּדָה...וְאֶת-אֲדוֹרַיִם וְאֶת-לָכִישׁ, וְאֶת-עֲזֵקָה
במקרא ובמקורות חוץ-מקראיים, עזקה מתוארת כאחת מערי הגבול העיקריות בממלכת יהודה בין המאות השביעית והשישית לפנה"ס. מיקומו של האתר וחשיבותו היוו הגורם העיקרי לכך שעזקה הייתה היעד הראשון במסעו של סנחריב בשנת 701 לפנה"ס במהלכו החריבה אשור את כל ערי יהודה פרט לירושלים. כתובת עזקה, כתובת אשורית השמורה במוזיאון הבריטי ומיוחסת לסנחריב, מתארת את הכיבוש האשורי:
"הָאֵל אַשּׁוּר אִמֵּץ אֶת רוּחִי וְיָצָאתִי אֶל אֶרֶץ יְהוּדָה. בְּהֶמְשֵׁךְ מַסָּעִי, אֶת הַמַּס שֶׁל מַלְכֵי אֶרֶץ פְּלֶשֶׁת קִבַּלְתִּי. בְּעֶזְרַת הַכּוֹחַ שֶׁל הָאֵל אַשּׁוּר, אֲדוֹנִי, אֶת הַמָּחוֹז שֶׁל חִזְקִיָּהוּ מִיְּהוּדָה כְּמוֹ[...]הָעִיר עֲזֵקָה, מִבְצָרוֹ, אֲשֶׁר בֵּין גְּבוּלִי וּבֵין אֶרֶץ יְהוּדָה, אֲשֶׁר כְּמוֹ קַן נְשָׁרִים שׁוֹכֶנֶת עַל גַּבֵּי רֶכֶס הַר כְּמוֹ פִּגְיוֹנוֹת בַּרְזֶל לְלֹא סְפוֹר נִשָּׂאִים מִגְדָּלֶיהָ לַשָּׁמַיִם. חוֹמוֹתֶיהָ בְּצוּרוֹת וּמִתְחָרוֹת (בגובהן) בהרים הַנִּשָּׂאִים. לְמַרְאֵה עֵינַיִם, כְּאִלּוּ מִן הַשָּׁמַיִם צָץ רֹאשָׁן. צַרְתִּי עַל הָעִיר בְּסוֹלְלוֹת עָפָר כְּבוּשׁוֹת, בְּאֵילֵי-מָצוֹר חֲזָקִים מֻגָּשִׁים, בְּהִסְתַּעֲרוּת חֵיל-רַגְלִים גִּבּוֹרַי...אֶת מִתְקֶפֶת סוּסַי רָאוּ, אֶת קוֹל צִבְאוֹת הָאֵל אַשּׁוּר הָעֲצוּמִים שָׁמְעוּ, וּפַחַד לְבָבָם...אֶת הָעִיר עֲזֵקָה הִקַּפְתִּי וְלָכַדְתִּי, שְׁלָלָם שָׁלַלְתִּי, הָרַסְתִּי, הֶחֱרַבְתִּי וְשָׂרַפְתִּי בָּאֵשׁ"
עזקה נבנתה מחדש במהלך המאה השביעית לפנה"ס. ובראשית המאה השישית לפנה"ס, כאשר יהודה הותקפה על ידי הצבא הבבלי, היא כבר הייתה שוב אחת מערי הגבול החשובות בגבולה המערבי של הממלכה. בעת שהבבלים צרו על ירושלים ערב חורבן הבית הראשון, הנביא ירמיהו תיאר את גורלן של שתי הערים האחרונות שנותרו בשפלת יהודה:
וְחֵיל מֶלֶךְ-בָּבֶל, נִלְחָמִים עַל-יְרוּשָׁלִַם, וְעַל כָּל-עָרֵי יְהוּדָה, הַנּוֹתָרוֹת: אֶל-לָכִישׁ, וְאֶל-עֲזֵקָה, כִּי הֵנָּה נִשְׁאֲרוּ בְּעָרֵי יְהוּדָה, עָרֵי מִבְצָר.
אוסטרקון שנמצא בשכבת החורבן של שער העיר לכיש המתוארך לחורבן הבבלי ב-586 לפנה"ס משלים את העולה מתיאורו של ירמיהו. מגניה של לכיש מדווחים שמשואותיה של עזקה כבו, כלומר שעזקה נכבשה בידי הבבלים ולכיש נותרה לבדה בשפלה.
”וְיֵדַע, כִּי אֶל מַשּׁוּאוֹת לָכִישׁ נַחְנוּ שׁוֹמְרִים, כְּכָל הָאֹתֹת אֲשֶׁר נָתַן אֲדֹנִי, כִּי לֹא נִרְאֶה אֶת עֲזֵקָה”.
בימי שיבת ציון חזרו כמה משפחות משבט יהודה והתיישבו בעזקה: ”זָנֹחַ עֲדֻלָּם, וְחַצְרֵיהֶם, לָכִישׁ וּשְׂדֹתֶיהָ, עֲזֵקָה וּבְנֹתֶיהָ; וַיַּחֲנוּ מִבְּאֵר-שֶׁבַע, עַד-גֵּיא הִנֹּם”.
אבסביוס בן המאה ה-4 לספירה, איתר את עזקה בין אלבתרופוליס (בית גוברין) ובין ירושלים. אך מאוחר יותר במפת מידבא השם עזקה אינו מופיע ובמקומו מופיע "בית זכריה" המזכיר את שם הכפר הערבי זכריא שהתקיים למרגלות התל עד למלחמת העצמאות, וכיום שוכן במקום המושב זכריה. ליד הכיתוב במפת מדבא מצוירת כנסייה גדולה ומעל לציור כתובת שתרגומה: "ציון זכריה הקדוש". לטענת אבי יונה חצר הכנסייה נחשבה למקום קבורת הנביא ושהבניין היה חדש ונודע ברבים בזמן שנתחברה המפה. כנראה נתחלף לנוצרים בתקופה הביזנטית זכריה הנביא בזכריה אבי יוחנן המטביל ולכן הבניין כה מפואר. הבניין עצמו נזכר לראשונה אצל אנטונינוס מפלקנטיה (570 לספירה).