stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סויוז TM-24
תיאור המשימה

באוקטובר 1995 הוחלט על צוות של משלחת קבועה מס' 22 לתחנת החלל מיר. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
הצוות היה אמור לכלול גנאדי מנאקוב ופאבל וינוגרדוב מרוסיה וקלודי אניירה מצרפת. באוגוסט 1996 במהלך בדיקה רפואית שגרתית התגלה בעיה לבבית אצל גנאדי מנאקוב. בעקבות כך צוות רוסי הוחלף לצוות גיבוי שנשלח לחלל בטיסת "סויוז TM-24".
ב-19 באוגוסט החללית התחברה לתא עגינה במודול בסיסי של לתחנת החלל מיר. באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-23 ושהה צוות של משלחת מס' 21 שכלל יורי אונופריינקו ויורי אוסצ'וב מרוסיה ושאנון לוסיד מארצות הברית. הצוותים שכללו יחד 6 אנשים החלו בביצוע ניסויים מתוכננים והעברה מסודרת של המתקן למשלחת מס' 22. ב-2 בספטמבר חללית סויוז TM-23 התנתקה מתחנת החלל ועל סיפונה צוות משלחת מס' 21 וקלודי אניירה שחזרו לכדור הארץ.
ב-7 בפברואר חללית "סויוז TM-24" התנתקה מתא כגינה במודול בסיסי וחוברה לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
ב-10 בפברואר 1997 לתחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-25 (וסילי ציבלייב היה מפקד צוות). החללית הביאה אספקה חדשה. וסילי ציבלייב ואלכסנדר לאזוטקין היו חברי משלחת מס' 23.
סויוז TM-24 נחתה ב-2 במרץ 1997 כשבתוכה שני הקוסמונאוטים המקוריים של המשימה והאסטרונאוט הגרמני ריינהולד אוואלד, שהגיע למיר במשימת סויוז TM-25.
.
ראו גם

תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סויוז TM-24 כפי שצולמה ממעבורת החלל אטלנטיס שעגנה במיר במהלך משימת STS-79 בספטמבר 1996
סוציולקט

בבלשנות, סוציולקט, דהיינו דיאלקט סוציאלי, הוא ניב של שפה המדובר על ידי מעמד חברתי מסוים, או קבוצה מקצועית, קבוצת גיל, תת-תרבות, או קבוצה חברתית אחרת בתוך חברה. הוא שונה מניב אזורי/גאוגרפי בהיותו מיוחד לקבוצת אנשים שמבודדת מקבוצות אחרות בנסיבות חברתיות ולא-גאוגרפיות.
לדוגמה, הסוציולקט שבו מדברים ילדים של הורים משכילים יהיה בעל דקדוק קרוב יותר לזה הנחשב תקני, מאשר הסוציולקט שבו מדברים ילדיהם של הורים שאינם משכילים. הוא יכיל גם עוד מאפיינים של הדיאלקט של המשכילים. היצירות "לחנך את ריטה" ו"גברתי הנאוה" עוסקות ב"גמילה" מהסוציולקט של החברה חסרת ההשכלה, ולצד ההומור שבהן, הן מדגימות יפה את ההבדל בין הסוציולקטים.
חלק מהסוציולקטים עשויים להיות ניבים של קבוצה הנחשבת בעלת מעמד רם או נחות, אם כי אין הדבר הכרחי. לדוגמה, החברה החרדית בישראל היא בעלת סוציולקט ייחודי לה. קיימים מספר מחקרים סוציולינגוויסטיים שבדקו היבטים לשוניים וחברתיים של החברה הנשית-חרדית בישראל. דוגמה אחרת לזה היא הסוציולקט של קהילת הלהט"ב בקליפורניה, שעליו מתבדח מדי פעם אדי מרפי (לצד הבדיחות הקבועות שלו, על הסוציולקט של החברה הלבנה והמשכילה).
יש להבדיל בין הסוציולקט לאידיולקט, שהוא אופן השימוש בשפה של פרט מסוים (אדם מסוים נוהג להשתמש הרבה במילה מסוימת או להגות מילים מסוימות באופן ייחודי לו). יש להבדיל את הסוציולקט גם מן המשלב, שהוא אופן שימוש בשפה המתאים לנסיבות מסוימות. זאת משום שמרבית האנשים משתמשים במשלבים שונים בנסיבות שונות. לדוגמה, שופט ידבר באולם בית המשפט – במשלב אחד, עם עוזריו, בלשכתו – במשלב שני, ועם בני משפחתו, בביתו – במשלב שלישי.
ראו גם

בלשנות חברתית
ז'רגון
עגה צה"לית
הערות שוליים

↑  מבוא לבלשנות, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה שלוש, עמוד 140.
↑  דוגמה נוספת – קומדיית המצבים הבריטית "מישהו מטפל בך?". שם, שתי דמויות הנשים המרכזיות מגחיכות – האחת את הסוציולקט והמבטא של המעמד הגבוה, והשנייה את הסוציולקט והמבטא של המעמד הנמוך. דמותה של גברת סלוקומב, המגחיכה את הסוציולקט של המעמד הגבוה, מתעלמת בקביעות ממשמעויות גסות של מילים, שברורות לכול – אך אינן מופיעות במילונים. כך היא מספרת בכל פרק סיפור על החתולה שלה, שכמעט כל דובר אנגלית יפרש כסיפור על איבר מינה.
↑  ראו, למשל, את הסרטים "השוטר מבברלי הילס" ו"בגסות" של אדי מרפי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565842405171  GND: 4182008-3  LCCN: sh85126442 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאונדהאונד

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מערכת זיהוי דיבור טכנולוגיה ניידת
 בורסה:  נאסד"ק (28 באפריל 2022–SOUN) 
 מייסדים:  קייוואן מוהאג'ר, מג'יד אמאמי, ג'יימס הום
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 2005 – הווה (כ־19 שנים)
 מיקום המטה:  סנטה קלרה, קליפרוניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית התוכנה 
 מוצרים עיקריים:  SoundHound Hound Houndify
 מנכ"ל:  קייוואן מוהאג'ר
 עובדים:  327 (2019)
  
 https://www.soundhound.com
 
SoundHound Inc. היא חברת זיהוי שמע ודיבור שנוסדה בשנת 2005. היא מפתחת זיהוי קולי, הבנת שפה טבעית, זיהוי קול וטכנולוגיות חיפוש. המוצרים המוצגים שלה כוללים את Houndify, פלטפורמת מפתחי Voice AI, Hound, עוזר דיגיטלי המותאם לקול, ואפליקציית הנייד SoundHound לזיהוי מוזיקה. מטה החברה נמצא בסנטה קלרה, קליפורניה. SoundHound זכתה בפרס ובי לשנת 2020 להצבעת הציבור בנושא פריון בקטגוריה אפליקציות, מובייל וקול.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2005 על ידי קייוואן מוהאג'ר. מועמד לדוקטורט באוניברסיטת סטנפורד שלמד זיהוי דיבור. בשנת 2009, אפליקציית Midomi של החברה מותגה מחדש כ-SoundHound אך עדיין זמינה כגרסת אינטרנט באתר midomi.com. בשנת 2012 הודיעה SoundHound כי יש לה מעל 100 מיליון משתמשים ברחבי העולם. בשנת 2014, SoundHound הפכה למוצר חיפוש המוזיקה הראשון שניתן להשיג כלביש. מאוחר יותר, SoundHound הפכה לשירות זיהוי המוזיקה הראשון ברכבים, בשותפות עם יונדאי, ביונדאי Genesis משנת 2015. עד מאי 2016 היו ל-SoundHound למעלה מ-300 מיליון משתמשים ברחבי העולם. בשנת 2018 הודיעה SoundHound Inc. על שותפויות עם יונדאי, מרצדס-בנץ והונדה כדי לספק אינטראקציה קולית למוצריהן באמצעות פלטפורמת ה-AI הקול של Houndify.
מימון

על פי מאמר מיוני 2015, SoundHound Inc גייסה סך של 40 מיליון דולר במימון מצד Global Catalyst Partners, טרנסלינק קפיטל, וולדן וונצ'ר קפיטל ומשקיעים אחרים. הסכום כלל 7 מיליון דולר במסגרת גיוס סדרה ב' שהחברה הבטיחה באוקטובר 2008, והביא את סך הכספים לגובה של 12 מיליון דולר בשלב זה. את הסבב הובילה טרנסלינק קפיטל בהשתתפות JAIC אמריקה ומשקיע סדרה א - Global Catalyst Partners. בשנת 2009 היא משכה מימון נוסף של לארי מרקוס בחברת וולדן וונצ'ר קפיטל, שהשקיע בעבר בסטארט-אפים למוזיקה כמו פנדורה וסנוקאפ. את סבב המימון בסך 4 מיליון דולר הובילה וולדן וונצ'ר קפיטל VII, בהשתתפות יצרניות מכשירים נוספות.
בינואר 2017 גייסה החברה 75 מיליון דולר נוספים בסבב השקעות שכלל את Nvidia, סמסונג, Kleiner Perkins Caulfield & Byers ואחרים.
במאי 2018 הכריזה  סאונדהאונד על גיוס נוסף של 100 מיליון דולר שהובל על ידי טנסנט ואליו הצטרפו דיימלר AG, יונדאי מוטור, קבוצת מידאה ואורנג' עם מימון זה, הערכת השווי של החברה הגיעה למיליארד דולר.
ראו גם

שזאם
מערכת זיהוי דיבור
למידת מכונה
בינה מלאכותית
הערות שוליים

↑  May, Patrick (3 ביוני 2013). "Siri's got nothing on SoundHound's new app". The Mercury News. נבדק ב-1 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kastrenakes, Jacob (20 במאי 2020). "Here are all the winners of the 2020 Webby Awards". The Verge (באנגלית). נבדק ב-22 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rollison, Damian (27 בינואר 2010). "Tune identifier SoundHound announces new version with Pandora, tour dates". Venturebeat. נבדק ב-1 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "SCREENVISION ACTIVATES SOUNDHOUND PARTNERSHIP TO CONNECT MOBILE MOVIEGOERS TO BIG SCREEN ADS | Screenvision".
↑  "SoundHound First Music Discovery Service to Be Live on Wearables | Business Wire". www.businesswire.com. נבדק ב-2015-06-05.
↑  "Hyundai and Kia tap SoundHound to help you identify music in your car". Engadget. נבדק ב-2015-06-05.
↑  "SoundHound now lets you use your voice to find music on the road | VentureBeat".
↑  "Hyundai Motor Collaborates with SoundHound Inc. to Develop 'Intelligent Personal Agent' Voice-Control Technology". HYUNDAI MOTORS (באנגלית). נבדק ב-2019-02-09.
↑  "First-look into a new Infotainment System from Mercedes-Benz, MBUX, powered with voice-enabled AI from SoundHound Inc". MBRDNA (באנגלית אמריקאית). 2018-09-14. נבדק ב-2019-02-09.
↑  "Honda R&D Innovations, Inc. | SoundHound Inc. and Honda Partner on Development of a Voice-Enabled AI Assistant" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-02-09.
↑  Winkler, Rolf (2015-06-02). "SoundHound App Emerges to Take On Apple and Google in Voice Search". Wall Street Journal. אורכב מ-המקור ב-2015-06-12. נבדק ב-2016-03-01.
↑  Yeung, Ken (2017-01-31). "SoundHound raises $75 million to expand access to its Houndify voice-powered platform". VentureBeat.com. VentureBeat. נבדק ב-2017-01-31.
↑  Lynley, Matthew (2018-05-03). "SoundHound has raised a big $100M round to take on Alexa and Google Assistant". TechCrunch. נבדק ב-2018-09-21.
↑  Schleifer, Theodore (2018-01-24). "SoundHound, once just a music-recognition app, is now a billion dollar company". recode. נבדק ב-2018-09-21.
סויוז TM-23

סויוז TM-23 (ברוסית: Союз TM-23) הייתה משימת סויוז מאוישת להחלפת הצוות בתחנת החלל מיר. כחלק משיתוף פעולה עם סוכנות החלל האירופית בחזרה צוות כלל אסטרונאוט מצרפת - קלודי אניירה. המשימה שוגרה ב-21 בפברואר 1996 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, בעזרת משגר סויוז U.
צוות

רוסיה יורי אונופריינקו - מפקד צוות
רוסיה יורי אוסצ'וב - מהנדס טיסה
צרפת קלודי אניירה - אסטרונאוטית חוקרת (בטיסת חזרה בלבד)
צוות > צוות גיבוי

רוסיה וסילי ציבלייב - מפקד צוות
רוסיה אלכסנדר לזוטקין - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

"סויוז TM-23" שוגרה ב-21 בפברואר 1996 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-23 בפברואר עגנה החללית במודול "קוואנט 1" של תחנת החלל "מיר". בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 20 בפיקוד יורי גידזנקו. לאחר הליך העברת אחריות הם עזבו את בתחנת החלל ב-29 בפברואר. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 21 שהתחילה בפעילות סדירה. חללית "סויוז TM-23" שימשה חללית חירום.
ב-19 באוגוסט לתחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-24. על סיפון החללית היו ולרי קורזון ואלכסנדר קאלרי מרוסיה שהיו חברי צוות משלחת מס' 22 וקלודי אניירה מצרפת לביקור קצר. ביחד עם צוות תחנת החלל הם החלו בהכנות להחלפת צוות. קלודי אניירה החלה ביישום תוכנית ניסויים  מקיפים בתחומי הפיזיולוגיה והביולוגיה ביולוגיה התפתחותית, דינמיקה של נוזלים וטכנולוגיה כחלק שת תוכנת Cassiope שהוכנה עבורה.
ב-2 בספטמבר 1996 צוות משלחת מס' 21 ואניירה חזרו לכדור הארץ בחללית "סויוז TM-22". החללית נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן.
ראו גם

תוכנית מיר ומעבורות החלל
תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
תיאור תחנת החלל עם חלליות מחוברות.
סויוז TM-26

סויוז TM-26(ברוסית: Союз TM-26) הייתה משימה מאוישת שהביאה לתחנת החלל מיר משלחת קבועה מס' 24. המשימה שוגרה ב-5 באוגוסט 1997 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, כשבתוכה שתי אנשי צוות: שני קוסמונאוטים אנטולי סולוביוב ופאבל וינוגרדוב. בנוסף לתוכנית ניסויים והחלפת צוות קוסמונאוטים החלו בפעילות תיקון של מודול "ספקטר" הפגוע.
צוות

צוות המראה:
רוסיה אנטולי סולוביוב - מפקד
רוסיה פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה
צוות נחיתה:
רוסיה אנטולי סולוביוב - מפקד
רוסיה פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה
צרפת לאופולד אייארטס - אסטרונאוט חוקר
צוות > צוות גיבוי

רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
רוסיה סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

החללית שוגרה ב-5 באוגוסט 1997. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-7 באוגוסט החללית התחברה לתחנת החלל מיר. באותה עת לתחנת החלל כבר הייתה מחוברת חללית סויוז TM-25 ושהה בה צוות של משלחת מס' 23 לתחנת החלל מיר שכלל וסילי ציבלייב ואלכסנדר לזוטקין מרוסיה ומייקל פול מארצות הברית. הצוותים שכללו יחד 5 אנשים החלו בהכנות לביצוע ניסויים והעברת תחנת החלל לאחריות משלחת מס' 24.
ב-14 באוגוסט חללית "סויוז TM-24" התנתקה מתחנת החלל ועל סיפונה וסילי ציבלייב ואלכסנדר לזוטקין מרוסיה. משלחת מס' 24 החלה לפעול לפי תוכנית.
ב-31 בינואר 1998 שוגרה חללית סויוז TM-27 ועל סיפונה צוות של משלחת מס' 25. הם התחברו לתחנת החלל והחל הליך מסודר של העברת שליטה על התחנה למשלחת קבועה חדשה. בחללית זו הגיע גם לאופולד אייארטס מצרפת. צוות התחנה גדל ל-6. הם התחלו בהעברה של תחנת החלל לצוות חדש. לאופולד אינארץ החל בתוכנית ניסויים בתחום רפואה וביולוגיה שהוכנה על ידי סוכנות החלל הצרפתית.
"סויוז TM-26" נחתה ב-19 בפברואר 1998 כשבתוכה שני הקוסמונאוטים המקוריים של המשימה והאסטרונאוט לאופולד אייארטס (לאחר 20 ימים בחלל). בתחנת החלל מיר נותרו טלגט מוסאבייב וניקולאי בודארין שהגיעו עם "סויוז TM-27" ואנדי תומאס שהיה חבר משלחת מס' 24 והמשיך את פעילותו בחלל.
ראו גם

תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סויוז TM-22

סויוז TM-22 (ברוסית: Союз TM-22) הייתה משימה מאוישת להחלפת הצוות בתחנת החלל מיר. כחלק משיתוף פעולה עם סוכנות החלל האירופית הצוות כלל אסטרונאוט מגרמניה - תומאס רייטר. המשימה שוגרה ב-3 בספטמבר 1995 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, על גבי משגר סויוז U2.
צוות

צוות המראה:
רוסיה יורי גידזנקו - מפקד
רוסיה סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה
גרמניה תומאס רייטר - אסטרונאוט חוקר
צוות נחיתה:
רוסיה אנטולי סולוביוב - מפקד
רוסיה ניקולאי בודארין - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה גנאדי מנאקוב - מפקד
רוסיה פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה
שוודיה כריסטר פוגלסנג - אסטרונאוט חוקר
תיאור המשימה

"סויוז TM-22" שוגרה ב-3 בספטמבר 1995 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-5 בספטמבר עגנה החללית במודול הבסיסי של תחנת החלל "מיר". בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב. לאחר הליך העברת אחריות הם עזבו את בתחנת החלל ב-11 בספטמבר. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 20 שהתחילה בפעילות סדירה. חללית "סויוז TM-22" שימשה חללית חירום.
ב-23 בפברואר לתחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-23. על סיפון החללית היו יורי אונופריינקו ויורי אוסצ'וב מרוסיה. ביחד עם צוות תחנת החלל הם החלו בהכנות להחלפת צוות. ב-29 בפברואר 1996 גידזנקו, אוודייב ורייטר חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז TM-22 אחרי שהות של 179 ימים בחלל. החללית נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן.
ראו גם

תוכנית מיר ומעבורות החלל
תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סיידון

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז לוד
 נפה:  נפת רמלה בזמן המנדט
 שפה רשמית:  ערבית
 שטח:  7,487 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  6 באפריל 1948
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  210 (1945)
 קואורדינטות:  31°50′28″N 34°54′17″E﻿ / ﻿31.84116667°N 34.90486111°E﻿ / 31.84116667; 34.90486111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת  = (למפת השפלה מוגדלת) סיידון(למפת השפלה רגילה) סיידון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיידון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סיידון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיְידוּן (בערבית: صيدون) היה כפר ערבי  בנפת רמלה. תושביו גורשו או נמלטו במהלך מלחמת העצמאות בתאריך 6 באפריל 1948 כחלק ממבצע נחשון. הכפר שכן כ־9 קילומטרים דרומית לעיר רמלה, צפונית לח'ולדה, בגדה המזרחית של ואדי סיידון.
ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1863 והעריך את אוכלוסייתו ב-200 תושבים לערך. בתיו היו בנויים מלבני טיט והיו בו שתי בארות, כאשר הישנה הייתה יבשה.
במפקד האוכלוסין המנדטורי של 1931 נמנו בכפר 174 תושבים מוסלמים ב-35 בתים.
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית הכפר נאמדה בכ־210 תושבים, ושטח הכפר הוערך ב-7,487 דונם עות'מאני.
היישוב הקהילתי כרמי יוסף הוקם מזרחית לכפר בשנת 1984.
על פי וליד ח'אלדי, בשנת 1992 נותר רק בית אבן אחד ממבני הכפר ששימש כמחסן.
הערות שוליים

1 2  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
↑  מפה שיצאה לאור ב-1918 ע"י צבא בריטניה, עם סימון הכפר (גליון Ramleh), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  E. Mills, Census Of Palestine 1931 (עמ' 23), US archives, ‏1932
↑  All That Remains, p. 414
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567700005171  LCCN: n92030445  VIAF: 158416383   WorldCat (עם VIAF): 158416383
סויוז TM-19

סויוז TM-19 (ברוסית: Союз TM-19) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-1 ביולי 1994 מקוסמודרום בייקונור שנמצא בקזחסטן ומופעל על ידי רוסיה. המטרה הייתה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר עם חברי משלחת מס' 16.
צוות

יורי מלנצ'נקו - מפקד
טלגט מוסאבייב - מהנדס טיסה (נולד בקזחסטן הסובייטית, בשנת 2007 חזר לקזחסטן וקיבל אזרחות המדינה)
גרמניה אולף מרבולד - אסטרונאוט חוקר (בנחיתה בלבד)
צוות > צוות גיבוי

אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
ילנה קונדקובה - מהנדסת טיסה
תיאור המשימה

"סויוז TM-19" שוגרה ב-1 ביולי 1994 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
עגינה לתחנת החלל מיר בוצע ב-3 ביולי למודול "קוואנט 1" של תחנת החלל ועברה ללא בעיות. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 15 בפיקוד ויקטור אפנסייב.
לאחר ביצוע חפיפה, צוות משלחת מס' 15 עזב את תחנת החלל בחללית סויוז TM-17. משלחת מס' 16 החלה את פעילותה הסדירה, כאשר ולרי פוליאקוב שהיה חבר במשלחת מס' 15 נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת החדשה. חללית "סויוז TM-18" שימש חללית חירום.
ב-6 באוקטובר לתחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-20. בכך צוות תחנת החלל גדל ל-6 אנשים. מרבולד החל בביצוע ניסויים במסגרת תוכנית EUROMIR-94. ב-11 באוקטובר עקב קצר במערכת החשמל החלו בעיות באספקת החשמל והיה צורך לדחות מספר ניסויים. התקלה תוקנה ב-15 באוקטובר ולוח זמנים של הפעילות המדעית עבר שינויים בהתאם.
ב-3 בנובמבר "סויוז TM-19" התנתקה מתחנת החלל והתרחקה בכ-190 מ'. מטרת התמרון הייתה לבדוק פעילות מערכת עגינה אוטומטית שכשלה כבר פעמיים. הפעם מערכת עגינה פעלה באופן תקין.
ב-4 בנובמבר חללית התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה יורי מלנצ'נקו, טלגט מוסאבייב ואולף מרבולד מגרמניה שהגיע לתחנת החלל בחללית "סויוז TM-20".
אחריות על תחנת החלל עבר למשלחת מס' 17 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו.
הנחיתה עברה ללא בעיות וחללית נחתה בצפון קזחסטן.
סאשה גרדייבה

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1979 (בת 45) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  סאשה מיכאילובנה אנטונובה
 שם במה:  Sasha Gradiva 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 סוגה:  מוזיקת פופ, R&B עכשווי, דאנס 
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית 
 www.sashagradiva.com
 
סאשה מיכאילובנה אנטונובה (ברוסית: Саша Михайловна Антонова; נולד ב-5 בפברואר 1979), המוכרת יותר בשם הבמה שלה סאשה גרדייבה, היא זמרת אמריקאית ילידת רוסיה, כותבת שירים, מפיקה ואמנות הבמה. המוזיקה שלה היא שילוב של דאנס-פופ עם השפעות של אלקטרוניקה. היא החלה את הקריירה המקצועית שלה בגיל 16, וזכתה להכרה בסצנת המוזיקה האירופית, ב-MTV ובתעשיית המוזיקה הרוסית. סאשה עשתה מעבר לזירת המוזיקה האמריקאית, ומשכה תשומת לב בעיתונות כשהשתתפה בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-54.
גרדייבה פגשה את המפיק האמריקאי טריקי סטיוארט וזמן קצר לאחר מכן הוציאה את הסינגל הראשון שלה בארצות הברית "Wanted". הוא נכתב בשיתוף עם ג'סטין טרנטר מההרכב המוזיקלי Semi Precious Weapons והופק על ידי סטיוארט והמפיק הנוורגי אקסידנט. היא זכתה להכרה בסצנת הדאנס של מועדוני הלילה בארצות הברית וכונתה על ידי מגזין Hot Spot ו-Gay Pride כ"אחד האמנים המבטיחים ביותר בסצנת המוזיקה המרכזית בארצות הברית".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2003: Sasha
2005: Pozovi Lyubya
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2016: Tin Foil
הערות שוליים

↑  Loading..., sashagradiva.com
↑  SASHA GRADIVA - WANTED (HQ) [+ LYRICS], נבדק ב-2022-10-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5204c0d2-dfd0-4649-addd-c0f03b7876c8
סויוז TM-21

סויוז TM-21 (ברוסית: Союз TM-21) הייתה משימת סויוז מאוישת להחלפת הצוות בתחנת החלל מיר. כחלק מתוכנית מיר ומעבורות החלל נשאה עימה החללית את האסטרונאוט האמריקאי הראשון שטס בחללית סויוז, שהיה גם האמריקאי הראשון שהיווה חלק מצוות תחנת החלל מיר - נורמן ת'אגארד. המשימה שוגרה ב-14 במרץ 1995 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור, קזחסטן, על גבי משגר סויוז U2.
צוות

צוות המראה:
רוסיה ולדימיר דז'ורוב - מפקד
רוסיה גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה
ארצות הברית נורמן ת'אגארד - אסטרונאוט חוקר
צוות נחיתה:
רוסיה אנטולי סולוביוב - מפקד
רוסיה ניקולאי בודארין - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה אנטולי סולוביוב - מפקד
רוסיה ניקולאי בודארין - מהנדס טיסה
ארצות הברית בוני דנבאר - אסטרונאוט חוקר
תיאור המשימה

"סויוז TM-21" שוגרה ב-14 במרץ 1995 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.
ב-16 במרץ עגנה החללית במודול "קוואנט 1" של תחנת החלל "מיר". בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 17 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. לאחר הליך העברת אחריות הם עזבו את בתחנת החלל ב-22 במרץ. אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 18 שהתחילה בפעילות סדירה. חללית "סויוז TM-21" שימשה חללית חירום.
ב-29 ביוני לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-71 בפיקוד רוברט גיבסון. העגינה בוצע לתא עגינה שהייתה זהה לתא עגינה שהייתה בניצול בתוכנית אפולו סויוז. במשך חמישה ימים צוות שכלל 13 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים. לתחנת החלל הגיע כ-450 ק"ג ציוד לרבות כלים מיוחדים להשלמת טיפול בפאנל סולארי. בחזרה למעבורת החלל הועמסו ממצאים של בדיקות רפויות של חברי המשלחת, מחשב לא תקין וציוד אחר שאין בו צורך.
ב-4 ביולי צוות משלחת מס' 18 נכנסו למעבורת החלל אטלנטיס ועזבו תחנת החלל. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ. בתחנת החלל נותרו חברי משלחת מס' 19 שהגיעו עם המעבורת.
חללית חללית "סויוז TM-21" נותרה בתחנת החלל כחללית חירום.
ב-11 בספטמבר סולוביוב ובודארין נכנסו לחללית, היא נותקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה בכדור הארץ.
ראו גם

תוכנית מיר ומעבורות החלל
תוכנית סויוז
תחנת החלל מיר
סטיב ג'ונס

ערך זה עוסק במוזיקאי אנגלי. אם התכוונתם למדען, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1955 (בן 69) שפרדס בוש, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Stephen Philip Jones 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 סוגה:  פאנק רוק, הארד רוק, הבי מטאל 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  וירג'ין רקורדס 
 www.cookandjones.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיב פיליפ ג'ונס (באנגלית: Stephen Phillip Jones; נולד ב-3 בספטמבר 1955), גיטריסט וזמר אנגלי.
נודע בייחוד כגיטריסט של להקת הפאנק סקס פיסטולס.
ג'ונס נולד באנגליה בעיר לונדון כמו שאר חברי להקת הסקס פיסטולס.
הוא נולד כילד יחיד ואביו עזב אותו כאשר היה בן שנתיים.
בעודו נער הסתבך ג'ונס פעמים רבות עם המשטרה בגלל שהיה קלפטומן.
בין היתר הוא גנב מכונית ושדד מכולת.
כאשר הוקמה להקת הסקס פיסטולס הצטרף ג'ונס כגיטריסט של הלהקה.
סגנון הנגינה של ג'ונס הושפע רבות מלהקת ניו יורק דולס.
לאחר שלהקת הסקס פיסטולס התפרקה הקים ג'ונס ביחד עם פול קוק, מתופף הסקס פיסטולס, את להקת "Sham Pistols" יחד עם ג'ימי פרסי מלהקת שאם 69, ולאחר מכן את "המקצוענים" (The Professionals). הלהקה הקליטה שני אלבומים.
כיום ג'ונס מנחה תוכנית רדיו בלוס אנג'לס שנקראת Jonesy's Jukebox.
נערי הסווינג (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  נערי הסווינג
 בימוי:  תומאס קרטר 
 הופק בידי:  מרק גורדון, ג'ון בארד מאנוליס
 תסריט:  ג'ונת'ן מארק פלדמאן
 עריכה:  מייקל מילר 
 שחקנים ראשיים:  רוברט שון לאונרד כריסטיאן בייל פרנק וויילי ברברה הרשי טושקה ברגן דייוויד טום ג'וליה סטמברגר קנת בראנה נואה ויילי ג'סיקה היינס מרטין קלונס ג'יימס ברטוק
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר 
 צילום:  ג'רזי זיילינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 במרץ 1993
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט היסטורי, סרט ג'אז
 תקציב:  12 מיליון דולר
 הכנסות:  5.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   swingkids
 דף הסרט ב־IMDb
 
נערי הסווינג (באנגלית: Swing Kids) הוא סרט היסטורי אמריקאי משנת 1993, מסוגת דרמה וג'אז, המבוסס על סיפורם של נערי הסווינג בגרמניה במהלך שנות השלושים (מעליית הנאצים עד תחילת מלחמת העולם השנייה). הסרט בוים על ידי תומאס קרטר, ונכתב על ידי ג'ונת'ן מארק פלדמאן. בסרט מככבים כריסטיאן בייל, רוברט שון לאונרד ופרנק וויילי.
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-5 במרץ 1993. תקציב הסרט היה כ-12 מיליון דולר, והוא הרוויח ממכירות הכרטיסים כ-5.6 מיליון דולר. הסרט קיבל דירוג חיובי של 43% מהאתר "Rotten Tomatoes". אורך הסרט הוא כ-112 דקות ושפתו היא אנגלית.
רקע היסטורי

בשנות השלושים העדיפו בני הנוער הגרמנים את התרבות הפופ האמריקאית והבריטית. בני הנוער הסתובבו במועדונים תת-קרקעיים חשאיים שבהם להקות ניגנו מוזיקת סווינג והקשיבו למוזיקה של זמרים, ביניהם בני גודמן ודיוק אלינגטון. כותב הסרט, ג'ונת'ן מארק פלדמאן, ביסס את הסרט על סצנת "נערי הסווינג" בגרמניה הנאצית.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש בגרמניה של שנת 1939. הסרט מספר על פיטר ותומאס, שני חובבי מוזיקת סווינג בני 17 שמקשיבים למוזיקה אמריקאית ורוקדים לצליליהם של מוזיקאים יהודים ושחורים. בזמן שחבריהם מצטרפים לתנועת הנוער "היטלר יוגנד", מנסים השניים לא להיכנע ללחץ החברתי, אך לאט לאט תומאס נשבר ומתחיל להסגיר לגסטפו את בני משפחתו ואת חבריו לסלון הריקודים.
שחקנים ודמויות

רוברט שון לאונרד - פיטר מולר
כריסטיאן בייל - תומאס ברגר
פרנק וויילי - ארוויד
ברברה הרשי - גברת מולר
טושקה ברגן - איווי
דייוויד טום - ווילי מולר
ג'וליה סטמברגר - גברת לינגה
קנת בראנה - מר קנופ, גסטפו
נואה ויילי - אמיל לוץ
ג'סיקה היינס - הלגה
מרטין קלונס - ראש הכנופיה
ג'יימס ברטוק - אוטו
ביקורות

על פי אתר "הניו יורק טיימס", הסרט לא זכה להצלחה קופתית גדולה, אך זכה לביקורות משבחות על דיוקו ההיסטורי.
על פי אתר "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג חיובי של 43%.
פסקול הסרט

פסקול הסרט כלל כ-16 שירי סווינג, ביניהם "It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)" ו"ביי מיר ביסטו שיין".
ראו גם

נערי הסווינג