stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקורפוס ה-64 (האימפריה הגרמנית)
סדר הכוחות > 30 באוקטובר 1918

בסוף המלחמה, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
| קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- |
הקורפוס ה-64: דיוויזיית הלאנדווהר הבווארית ה-6
הקורפוס ה-64: דיוויזיית הפרשים ה-4
הקורפוס ה-64: דיוויזיית הפרשים ה-7
מפקדים

גנרל חיל הפרשים וילהלם קרל, דוכס אוראך (ינואר 1917–1919)
לקריאה נוספת

קרון, הרמן (2002). הצבא הגרמני הקיסרי 1914-18: ארגון, מבנה, וסדרי כוחות (פורסם לראשונה ב-1937).
המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי

מראה החזית המערבית - בית החולים משמאל והמסגד מימין
מתחם המסגד הגדול ובית החולים בדיבריאי (טורקית Divriği Ulu Camii ve Darüşşifası) ממוקם בעיר דיבריאי בנפת סיוואס במזרח אסיה הקטנה שבטורקיה, ומאז שנת 1985 הוא מוכרז כאתר מורשת עולמית. המתחם הבנוי מאבן צהובה, משתרע על מורדותיה של גבעה מדרום למצודת העיר, אורכו 64 מטר ורוחבו 32 מטר. בתכנונו ובמראהו ניכרת השפעה של אדריכלות ארמנית וגאורגית בת התקופה.
היסטוריה

דיבריאי נפלה לידי הטורקים לאחר קרב מנזיקרט בשנת 1071, וב-1118 ניתנה למנגיג'יק גאזי (Mengücük Gazi), מייסדה של הנסיכות הבייליקית מנגיצ'לי (Mengüçlü beyliği), אשר שלטה בה עד לפלישה המונגולית ב-1277. המסגד הגדול (Ulu Cami) נבנה בשנים 1228 ו-1229 על ידי האדריכל הירמשאה מאהלט (Ahlatlı Hürremşah) בהוראתו של ביי אהמט שאה (Ahmet Şah), שליט הנסיכות. בית החולים לחולי נפש הצמוד למסגד (טורקית עות'מאנית Darüşşifa) נבנה במקביל לבניית המסגד בהוראתה של מליקה טורן (Melike Turan), אשתו של הביי. במלחמת העולם השנייה נשמרו אוצרות ארמון טופקאפי במסגד.
המסגד

המסגד תופס את רוב שטחו של המתחם, ומשתרע על חלקו הצפוני. במסגד אולם תפילה בודד, ובו חמישה מעברים הנבדלים זה מזה בארבע שורות בנות ארבעה עמודים כל אחת, הנושאים קשתות אבן. המעבר המרכזי רחב מעט מהאחרים, ובו קבועים המיחרב, הנחשב לגדול ביותר באנטוליה, ואגן ההטהרות. המינבר מעוטר בעושר ובו עשרים כתובות קליגרפיות. מעל המסגד שתי כיפות בצורת חרוט בגדלים שונים, הגדולה שלה שמונה צלעות שוכנת מעל למיחרב, והאחרת נמצאת מעל אגן ההיטהרות וקבועה בה מנורה. בפינתו הצפון-מערבית של המבנה ניצב מינרט. אל המסגד מוליכים שני שערים - החשוב שבהם נמצא בחזית הצפונית ולידו כתובת הקדשה, והשני קבוע בחזית המערבית. בצד המזרחי קבוע חלון שבעבר שימש כשער שלישי. כל השערים מעוטרים בדוגמאות גאומטריות ובעיטורי פרחים.
בית החולים

בית החולים צמוד למסגד מדרום, ותופס כשליש משטח המבנה. הוא בנוי בסגנון מדרסה ובו חדר מרכזי המוקף בחדרים מכל צדדיו. החדרים ערוכים בשתי קומות ותקרתו של בית החולים גבוהה מעט מזו של המסגד. שער בית החולים המתנשא לכל גובהה של חזית המבנה המערבית, מושך את המבט בצידו זה של המבנה. השער קבוע בתוך קשת מחודדת, הקבועה בתורה בתוך קשת נוספת. שתי הקשתות בולטות מקו החזית, והן מעוטרות בעושר רב. הפתח עצמו נמצא בתוך מסגרת מלבנית שקועה ומעליה חלון ביפורי מלבני. מעבר לעיטורים קליגרפיים ודמויות מעולם הצומח, נראים בשער תבליטי דמויות אדם המייצגות את השמש והירח. גם מעל בית החולים ניצבת כיפת חרוט הממוקמת מעל פינתו הצפון-מזרחית.
החזית המערבית - המסגד הגדול מימין ובית החולים משמאל
הרנאדצצה

הרנאדצצה (בהונגרית: Hernádcéce) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1950 מאיחוד בין שני כפרים זעירים אלשוצצה (Alsócéce) ופלשצצה (Felsőcéce).
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית הרנאדצצה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-240 תושבים בשנת 1990 עד 200 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-16%).
בשני הכפרים מהם מורכב הרנאדצצה חיו מעט יהודים.
יהודי אלשוצצה:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 38 |  |
| 1880 | 14 | 336 |
| 1910 | 10 |  |
| 1920 | 9 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 4 | 250 |

יהודי פלשצצה:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 17 | 226 |
| 1910 | 9 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 3 |  |
הרנאדקק

הרנאדקק (בהונגרית: Hernádkak) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בהרנאדקק חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 41 | 217 |
| 1880 | 22 | 1,234 |
| 1910 | 11 |  |
| 1920 | 15 |  |
| 1930 | 12 |  |
| 1941 | 0 | 784 |
הפיגוע בבית הקברות מילטאון

| --- | --- |
 תאריך:  16 במרץ 1988 
 מקום:  בית הקברות מילטאון, בלפסט 
 קואורדינטות:  54°35′00″N 5°58′38″W﻿ / ﻿54.58333333°N 5.97722222°W﻿ / 54.58333333; -5.97722222
 סוג:  פיגוע ירי 
 הרוגים:  3 
 פצועים:  60 
 מבצע:  מייקל סטון 
 he
 
למעלה: מראה בבית הקברות מילטאון. למטה: מצבת שלושת אנשי הצבא האירי הרפובליקני ובצידה שלט זיכרון להרוגי הפיגוע
הפיגוע בבית הקברות מילטאון בעיר בלפסט שבצפון אירלנד התרחש ב-16 במרץ 1988. קהל רב שהשתתף בהלווית שלושה אנשי הצבא האירי הרפובליקני שנהרגו בידי חיילים בריטים הותקף על ידי פעיל מחתרת יוניוניסט, שירה אל הקהל והשליך לעברו רימוני יד. בפיגוע נהרגו שלושה אנשים ונפצעו כ-60.
רקע

שלושת אנשי ה-IRA נהרגו על ידי חיילי ה-SAS בגיברלטר ב-6 במרץ 1988. האירוע עורר זעם רב בקרב תומכי האיחוד בין אירלנד לצפון אירלנד (הרפובליקנים), שראו במותם חיסול מכוון, שכן השלושה לא היו חמושים ונטען כי נורו ללא אזהרה.
הלווית השלושה נקבעה ל-16 במרץ בחלקה הרפובליקנית בבית הקברות מילטאון בבלפסט, שבו נקברו רבים מאנשי ה-IRA. במשך שנים התלוננו הרפובליקנים כי המשטרה וצבא בריטניה נוהגים ביד קשה בהלוויות ה-IRA. לקראת ההלוויה, בעקבות מגעים עם אנשי דת קתולים ובשונה ממנהגם, הורו ראשי המשטרה והצבא לפקודיהם לשמור מרחק מההלוויה.
המחבל, מייקל סטון, בן 32, חבר האגודה להגנת אלסטר (Ulster Defence Association) ‏(UDA), הכין את ההתקפה מראש. הוא טען כי כוונתו הייתה לפגוע בראשי השין פיין וה-IRA שישתתפו בהלוויה וכי התכוון לגמול לארגון על פיגוע שביצע ארבעה חודשים קודם לכן, כאשר פצצה שהניח גרמה לנפגעים רבים בקרב באי קהל טקס יום הזיכרון בעיירה אניסקילן (Enniskillen) בצפון אירלנד. לטענתו נתן לו אחד מבכירי ה-UDA את ברכת הדרך לפיגוע וצייד אותו באקדחים ורימונים.
הפיגוע

ב-16 במרץ, לאחר טקס אשכבה, הגיעה הלוויית שלושת אנשי ה-IRA לבית הקברות כמתוכנן. קהל המלווים מנה אלפי אנשים וביניהם ראשי ה-IRA והשין פיין, לרבות ג'רי אדמס ומרטין מקגינס. סטון טען כי נכנס לבית הקברות עם הקהל. אחרים טענו שראו אותו נכנס אליו מכיוון אחר בצוותא עם שלושה אנשים נוספים.
כאשר עמדו המלווים להטמין את ארון הקבורה השלישי החל סטון לזרוק רימונים אל הקהל ולירות לעברו בשני אקדחים שהיו עמו. מהומה השתררה במקום. חלק מהקהל נס לכל עבר ואחרים ניסו לתפוס מחסה בין המצבות, אך עשרות אנשים החלו להסתער לכיוונו של סטון.
סטון החל לנוס לעבר הכביש שליד בית הקברות כשהוא יורה לעבר רודפיו ומיידה אליהם רימונים. שלושה מהרודפים, בגילאי 20 עד 30, נהרגו.
סטון טען שרכב מילוט המתין לו על הכביש ליד בית הקברות, אך נהגו נתקף בהלה ונסע משם לפני שהוא הגיע אליו. לאחר שרץ כ-400 מטרים הצליחו רודפיו של סטון להשיג אותו מחוץ לשטח בית הקברות והכו אותו עד איבוד הכרה. שוטרים שהגיעו למקום חילצו אותו מידי ההמון והובילו אותו לטיפול רפואי ולמעצר.
בנוסף להרוגים נפצעו בפיגוע 60 אנשים, לרבות אשה קשישה, אשה בהריון וילד בן עשר. חלק מהנפגעים נפצעו מרסיסי שיש ואבן שניתזו מהמצבות. בחיפזון לפנות את הנפגעים לטיפול רפואי הובלו חלקם במכוניות ההלוויות ששימשו להבאת הארונות לבית הקברות.
הפיגוע כולו צולם על ידי צלמי טלוויזיה שנכחו במקום וזכה לתשומת לב ולתגובה במדינות רבות.
לאחר הפיגוע

בלילה שלאחר הפיגוע השתוללו בבלפסט צעירים מתומכי הרפובליקניזם, העלו מכוניות באש והתעמתו עם המשטרה.
ארגון ה-UDA והארגון המקביל לו, כוח המתנדבים של אלסטר (Ulster Volunteer Force), הכחישו כל אחריות להתקפה, אך נמנעו מלגנות אותה. אחד מראשי ה-UDA טען שסטון פעל על דעת עצמו. ה-IRA מצדו טען לקנוניה לביצוע הפיגוע מצד שירותי הביטחון של בריטניה, בנימוק שרק מעטים ידעו מראש על כוונת המשטרה והצבא שלא לאבטח את ההלוויות מקרוב.
שלושה ימים לאחר הפיגוע, ב-19 במרץ, בעת מסע ההלוויה של אחד משלושת הרוגי הפיגוע, נקלעה לתוך תהלוכת ההלוויה מכונית ובה שני רבי טוראים מהצבא הבריטי, שהיו לבושים בבגדים אזרחיים. חלק מהמלווים, שסברו שמדובר בניסיון פיגוע יוניוניסטי נוסף, גררו את שני החיילים ממכוניתם והכו אותם קשות. לאחר מכן הובילו אותם משם מספר אנשי IRA למזבלה סמוכה ושם ירו בהם למוות. גם אירוע זה צולם ברובו על ידי הטלוויזיה.
אירועי תקופת השבועיים שמיום הריגת שלושת אנשי ה-IRA בגיברלטר ועד רצח שני החיילים הבריטים בבלפסט סימלו עבור רבים את אחת מתקופות השפל העמוקות ביותר של הסכסוך בצפון אירלנד.
סטון נשפט על הפיגוע, הורשע ונדון למאסר עולם. פעילים יוניוניסטים קיצוניים ראו בו גיבור בשל מעשיו ובמהלך מאסרו היה לאחד ממנהיגי האסירים בכלא. הוא שוחרר על תנאי מהכלא בשנת 2000 בהתאם לתנאי הסכם יום שישי הטוב. בשנת 2006 נתפס סטון בעת שניסה להיכנס לבניין האספה של צפון אירלנד בבלפסט כשהוא חמוש באקדח, סכין ותיק ובו מטעני חבלה. בעקבות זאת הועמד סטון לדין על שורה של עבירות ובכללן חמישה ניסיונות לרצח, לרבות של ג'רי אדמס ומרטין מקגינס. הוא הודה במכתב שפרסם בכוונה לרצוח את שניהם. סטון הורשע וב-2008 נדון ל-16 שנות מאסר. כמו כן הודיע מזכיר המדינה הבריטי לצפון אירלנד כי סטון הפר את תנאי השחרור שלו מהכלא בשנת 2000 ועל כן הוא ישוב לרצות את עונש המאסר הראשון שהוטל עליו.
הערות שוליים

↑  שי לוי, ‏הוצאה להורג ללא משפט: סיכולים ממוקדים בעולם, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2012.
↑  http://www.bbc.co.uk/history/events/michael_stone_kills_three_at_ira_funerals.
הפינאלי

| --- | --- |

 סינגל בביצוע סאבלימינל והצל בהשתתפות אלונה טל
 מתוך האלבום האור והצל
 יצא לאור:  2002
 פורמט:  CD
 סוגה:  היפ הופ • פופ
 שפה:  עברית
 אורך:  3:52
 חברת תקליטים:  משפחת תאקט • הליקון
 כתיבה:  סאבלימינל והצל
 לחן:  סאבלימינל, אורי שוחט ורן הרוש
 הפקה:  אורי שוחט ורן הרוש
הפינאלי הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי סאבלימינל והצל בהשתתפות השחקנית הישראלית אלונה טל. השיר יצא לאור ב-2002, כסינגל באלבומם של סאבלימינל והצל, "האור והצל", על ידי חברות התקליטים משפחת תאקט והליקון.
רקע וכתיבה

מילות השיר נכתבו על ידי סאבלימינל והצל, בעוד סאבלימינל, אורי שוחט ורן הרוש הלחינו ועיבדו את השיר. השיר מורכב משלושה בתים, כאשר שניים מתוכם מבוצעים על ידי סאבלימינל ואחד על ידי הצל. פזמון השיר מבוצע על ידי השחקנית אלונה טל. השיר הוא שיר היפ הופ קצבי אשר משלב בתוכו את סגנון הפופ. את השיר מלווים צלילי מחיאת כפיים המוזכרים גם במילות השיר.
השיר כולל סימפולים מתוך שני שירים אשר נכללו באלבומם של משפחת תאקט, "ישראלים עצבניים אחד אחד"; "לא לבד" בביצועו של הזמר צ'ולו בשיתוף סאבלימינל ו"לא מפסיקים" בביצועו של סאבלימינל.
השיר נכלל גם באלבום הלהיטים של סאבלימינל, "היצירה שלי".
בשנת 2014 הוציא סאבלימינל סינגל המשך לשיר בשם "הפינאלי 2".
הצלחה

יחד עם "ילד רחוב", השיר היה לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר של סאבלימינל והצל ומתוך אלבום הפלטינה הכפולה "האור והצל" בפרט.
השיר הגיע למקום ה-33 במצעד השנתי של גלגלצ.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כמיליון, ומונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-400 אלף.
רשימת רצועות

| הפינאלי - סינגל> מס' | הפינאלי - סינגל> שם | הפינאלי - סינגל> משך | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  | הפינאלי - סינגל>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הפינאלי  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | הפינאלי - אינסטרומנטל  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | הפינאלי - אקפלה  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2003)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2003)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 33 |  |
הערות שוליים

↑  Subliminal & Hatzel - סאבלימינל והצל (Ft. Alona Tal - אלונה טל) – Hafinaly - הפינאלי (באנגלית), נבדק ב-2020-05-07
↑  מוזיקה - לא רק סולדי: השירים שיגרמו לכם למחוא כפיים, באתר פרוגי, ‏2019-11-27
↑  אסף נבו, ‏היצירה שלו: סאבלימינל חובק בן ואוסף חדש, באתר ‏מאקו‏, 2 באפריל 2012
↑   סאבלימינל - (הפינאלי 2) Subliminal, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:00)
↑  נמרוד נוה, ‏44 יצירות מופת בתרבות שכל ישראלי צריך להכיר, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2019
↑  המצעד השנתי הישראלי תשס"ג, באתר גלגלצ
↑   סאבלימינל - הפינאלי - Subliminal, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:51)
↑  הפינאלי, נבדק ב-2020-05-07
↑  "הפינאלי", באתר Discogs
הצללת נגד

איור המדגים את עקרונות הצללת הנגד: זחל מהמין Actias luna בתנאי תאורה טבעית, a - במצב מסווה (למעלה), b - במהופך (ההסוואה מתבטלת)
הצללת נגד היא סוג של הסוואה, הנפוצה בעיקר בעולם החי, בה צבע חלקו הגבי של בעל החיים הוא כהה בעוד שצבע חלקו הגחוני הוא בהיר יותר. מטרת הצללת הנגד היא לשבור את קווי המתאר של בעל החיים ולסייע להסוותו בתנאי תאורה טבעיים, באמצעות משחקי אור וצל. הצללת הנגד נפוצה כמעט בכל הקבוצות של החולייתנים וגם בקבוצות רבות של פרוקי-רגליים ורכיכות, הן ביבשה והן בים. הצללת הנגד נפוצה הן בטורפים והן בקרב נטרפים.
כאשר אור מאיר גוף תלת-ממדי בצבע אחיד (כגון כדור) הוא גורם לצידו העליון להיראות בהיר יותר ולצידו התחתון להיראות כהה יותר, עם גרדיאנט (שינוי הדרגתי) של בהירות מהצד העליון לתחתון. תבנית זו של אור וצל, והניגודיות (contrast) שהיא משרה, גורמת לגוף להיראות מוצק, ולכן קל יותר לגילוי. הצורה הקלאסית של הצללת נגד, שנתגלתה ב-1909 על ידי האמן וחוקר הטבע Abbott Handerson Thayer (אנ'), פועלת כדי לבטל את האפקט הזה של ההצללה ולהקטנת הניגודיות. הצללת הנגד מתבססת על צביעה של הגוף בבהירות משתנה באופן הדרגתי כך שחלק גבי כהה יותר מבטל את התאורה החזקה של הצד העליון וחלק גחוני בהיר יותר מאזן את ההצללה של חלק תחתון שנחשף פחות לאור. בכך שוברת הצללת הנגד את הנפחיות של הגוף וגורמת לו להיראות שטוח ולהיבלע ברקע. עיקרון זה נפוץ בעיקר בהסוואה בעולם החי, ולמרות שניסו ניסיונות לישמו גם לגבי הסוואה צבאית הוא נמצא בשימוש נדיר יחסית בידי האדם.
דג-חרב
עמלץ לבן בהצללה
פסיטקוזאורוס (איור משוער)
צבי הנגב
שועל מצוי
קודו משורטט - הצללת הנגד מאזנת את הניגודיות שבתאורה ומביאה למראה אחיד
ראו גם

אפוסמטיות
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג

ערך זה עוסק בליגת עבר בכדורגל האנגלי. אם התכוונתם לליגה השלישית כיום, ראו .
| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1888
 תאריך פירוק:  2004
 ארגון מפעיל:  הפוטבול ליג
 מספר מתמודדים:  24 (1992 - 2004)
 מדינות משתתפות:  אנגליה אנגליה   ווילס ווילס
 הכי הרבה זכיות:  ליברפול (18)
 מפעל גבוה יותר:  פרמייר ליג (1992 - 2004)
 מפעל מקביל:  גביע ה-FA
 מפעל נמוך יותר:  הליגה השנייה של הפוטבול ליג
 פרמייר ליג ← 
 
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג (באנגלית: Football League First Division) הייתה הדרגה העליונה של הכדורגל האנגלי כולו בין השנים 1888 ו-1992, והדרגה העליונה של הפוטבול ליג בין השנים 1993 ו-2004.
היסטוריה

הפוטבול ליג נוסדה ב-1888 על ידי דירקטור אסטון וילה ויליאם מקגרגור. היא הייתה מורכבת בתחילה מחטיבה (ליגה) אחת שכללה 12 מועדונים (אקרינגטון, אסטון וילה, בלקברן רוברס, בולטון וונדרס, ברנלי, דרבי קאונטי, אברטון, נוטס קאונטי, פרסטון נורת' אנד, סטוק, וסט ברומיץ' אלביון ווולבס) ונודעה בשם הפשוט "הפוטבול ליג". כאשר נוספו לליגה מועדונים מהפוטבול אליאנס המתחרה ב-1892, היא הפכה למפעל המחולק לשתי ליגות; הליגה המקורית הורחבה (שתי הקבוצות הטובות ביותר מהאליאנס הצטרפו) ושמה שונה ל"ליגה הראשונה של הפוטבול ליג" (First Division), בעוד יתר המועדונים מהאליאנס הוכנסו לליגה חדשה, הליגה השנייה של הפוטבול ליג (Second Division).
במשך 100 השנים הבאות, הליגה הראשונה הייתה הדרגה הגבוהה מבין הליגות המקצועניות במבנה הליגות בכדורגל האנגלי, כאשר מתחתיה היו שלוש דרגות נוספות של הפוטבול ליג. לאחר מכן, ב-1992, 22 המועדונים שהרכיבו את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג בחרו לפרוש מהפוטבול ליג והקימו את הפרמייר ליג, שכעת כללה את המועדונים החזקים והעשירים ביותר באנגליה. כתוצאה מכך, הפוטבול ליג אורגנה מחדש, והליגות השנייה, השלישית והרביעית שינו את שמן לראשונה, השנייה והשלישית בהתאמה. הליגה הראשונה, שנשארה הדרגה הגבוהה של הפוטבול ליג, הפכה לדרגה השנייה במערכת הליגות השלמה של הכדורגל האנגלי, ולפיכך המועדונים המובילים בליגה ירשו את שיטת העלייה במשחקי פלייאוף מהליגה השנייה הישנה.
הליגה הראשונה של הפוטבול ליג הפכה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לפני פתיחתה של עונת 2004/2005, בשל סיבות מסחריות. הליגה החדשה הייתה לדרגה השנייה של הכדורגל האנגלי.
היסטוריה > מועדונים בליגה הראשונה בלבד

מועדונים ששיחקו בליגה הראשונה של הפוטבול ליג בתור הדרגה העליונה, אך לא בפרמייר ליג, ביניהם: אקרינגטון (במקור, כיום אקרינגטון סטנלי), ברדפורד פארק אוונו, ברנטפורד, בריסטול סיטי, ברי, קארליסל יונייטד, דרוון, גלוסופ נורת' אנד, גרימסבי טאון, לייטון אוריינט, לוטון טאון, מילוול, נורת'המפטון טאון, נוטס קאונטי, אוקספורד יונייטד, ופרסטון נורת' אנד . נוטס קאונטי הייתה בליגה הראשונה בעונה האחרונה שלה לפני יצירתה של הפרמייר ליג. סטוק סיטי הצטרפה לפרמייר ליג לראשונה בעונת 2008/2009, קארדיף סיטי הצטרפה לפרמירי ליג לראשונה בעונת 2013/2014, האדרספילד טאון ו-ברייטון אנד הוב אלביון הצטרפו לפרמייר ליג לראשונה בעונת 2017/2018. מבין קבוצות אילו,  ופרסטון זכתה באליפות אנגליה; אקרינגטון נסגרה; ברדפורד פארק אוונו, דרוון וגלוסופ הן כיום קבוצות "מחוץ לליגה" במשך שנים רבות מאחר שהן משחקות מתחת לפוטבול ליג השנייה, הדרגה הנמוכה כיום של הפוטבול ליג. לוטון הצטרפו לראשונה בעונת 2022\2023
גודל

הליגה הראשונה הייתה מורכבת בתחילה מ-12 מועדונים מייסדים; מאז נוסתה מספר פעמים הרחבה של הליגה כאשר הכדורגל הפך ליותר פופולרי ומספר הקבוצות שעלו גדל. בשנות ה-80 המאוחרות הייתה סדרה של הקטנת מספר הקבוצות, על אף שהיא חזרה למצב הקודם לאחר מכן. להלן רשימת השינויים בגודל הליגה:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מספר קבוצות | משנת | עד שנת |
| 12 | 1888 | 1891 |
| 14 | 1891 | 1892 |
| 16 | 1892 | 1898 |
| 18 | 1898 | 1905 |
| 20 | 1905 | 1915 |
| 22 | 1919 | 1987 |
| 21 | 1987 | 1988 |
| 20 | 1988 | 1991 |
| 22 | 1991 | 1995 |
| 24 | 1995 | 2004 |
מ־1995 עד 2004 היא הייתה הדרגה השנייה של הכדורגל המקצועני באנגליה (מאז 1995)
אלופות הליגה

29 מועדונים לאורך ההיסטוריה זכו באליפות הליגה הראשונה של הפוטבול ליג.
אלופות הליגה > 1888-1992

| קבוצה | מספר זכיות | שנים |
| --- | --- | --- |
| ליברפול | 18 | 1901, 1906, 1922, 1923, 1947, 1964, 1966, 1973, 1976, 1977, 1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1986, 1988, 1990 |
| ארסנל | 10 | 1931, 1933, 1934, 1935, 1938, 1948, 1953, 1971, 1989, 1991 |
| אברטון | 9 | 1891, 1915, 1928, 1932, 1939, 1963, 1970, 1985, 1987 |
| אסטון וילה | 7 | 1894, 1896, 1897, 1899, 1900, 1910, 1981 |
| מנצ'סטר יונייטד | 7 | 1908, 1911, 1952, 1956, 1957, 1965, 1967 |
| סנדרלנד | 6 | 1892, 1893, 1895, 1902, 1913, 1936 |
| ניוקאסל יונייטד | 4 | 1905, 1907, 1909, 1927 |
| שפילד ונסדיי | 4 | 1903, 1904, 1929, 1930 |
| וולבס | 3 | 1954, 1958, 1959 |
| לידס יונייטד | 3 | 1969, 1974, 1992 |
| האדרספילד טאון | 3 | 1924, 1925, 1926 |
| דרבי קאונטי | 2 | 1972, 1975 |
| מנצ'סטר סיטי | 2 | 1937, 1968 |
| טוטנהאם הוטספר | 2 | 1951, 1961 |
| ברנלי | 2 | 1921, 1960 |
| פורטסמות' | 2 | 1949, 1950 |
| בלקברן רוברס | 2 | 1912, 1914 |
| פרסטון נורת' אנד | 2 | 1889, 1890 |
| נוטינגהאם פורסט | 1 | 1978 |
| איפסוויץ' טאון | 1 | 1962 |
| צ'לסי | 1 | 1955 |
| וסט ברומיץ' אלביון | 1 | 1920 |
| שפילד יונייטד | 1 | 1898 |
אלופות הליגה > 1993-2004

| קבוצה | מספר זכיות | שנים |
| --- | --- | --- |
| סנדרלנד | 2 | 1996, 1999 |
| נורוויץ' סיטי | 1 | 2004 |
| פורטסמות' | 1 | 2003 |
| מנצ'סטר סיטי | 1 | 2002 |
| פולהאם | 1 | 2001 |
| צ'רלטון את'לטיק | 1 | 2000 |
| נוטינגהאם פורסט | 1 | 1998 |
| בולטון וונדרס | 1 | 1997 |
| מידלסברו | 1 | 1995 |
| קריסטל פאלאס | 1 | 1994 |
| ניוקאסל יונייטד | 1 | 1993 |
הרנד

הרנד (בהונגרית: Herend) היא עיירה במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי הרנד

בהרנד חיו יהודים בתקופות זמן שונות. תיעוד להימצאותם קיים במוזיאון בבודפשט
בנוסף, ברחוב צדדי ליד בית הקברות הגרמני, קיים בכפר בית הקברות היהודי
| שנה | מספר היהודים בעיירה | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 67 | 845 |
| 1910 | 16 |  |
| 1920 | 10 |  |
| 1930 | 12 |  |
| 1941 | 9 | 1,478 |
הערות שוליים

↑  נתוני היישוב באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  קערות של פסח שיוצרו בהרנד באמצע המאה ה-19, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  בית הקברות היהודי בהרנד
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת וספרם |
| --- | --- | --- |
| יישובים | וספרם • באנד • ברנג • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטגאל • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4207447-2  VIAF: 237308519   WorldCat (עם VIAF): 237308519 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המסגד הגדול של פריז

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  הרובע החמישי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1926
 תאריך פתיחה רשמי:  19 באוקטובר 1922 
 אדריכל:  Maurice Tranchant de Lunel 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מורית 
 קואורדינטות:  48°50′31″N 2°21′18″E﻿ / ﻿48.841944444444°N 2.355°E﻿ / 48.841944444444; 2.355
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) המסגד הגדול של פריז(למפת פריז רגילה) המסגד הגדול של פריז
 
חצר המסגד
מינרט המסגד הגדול של פריז
המסגד הגדול של פריז (בצרפתית: Grande Mosquée de Paris) הוא המסגד הגדול ביותר בצרפת והשלישי בגודלו באירופה. הוא ממוקם ברובע החמישי של פריז. בהקמתו ביטאה צרפת הכרת תודה לחיילים המוסלמים ששירתו בצבאה במלחמת העולם הראשונה, ולכמאה אלף מהם שנהרגו בה.
באולם הגדול שבו יש מקום לאלף מתפללים ובנוסף, הוא כולל חדרי תפילה, ספרייה, חנות מתנות, מסעדה, בית קפה וגם חדר ללגימת תה עם נענע.
היסטוריה

בחוק שחוקקה צרפת לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הקצתה צרפת סכום בסיס של 500 אלף פרנקים לפרויקט זה ומהגרים בעלי ידע מאלג'יריה ומרוקו נרתמו למלאכת הבנייה. סולטאן מרוקו כונן ווקף אסלאמי שליווה את תהליך ההקמה עד לסיום העבודות. ביום חמישי 15 ביולי 1926 (בלוח המוסלמי: ב-4 לחודש הראשון מוחרם, שנת 1345) נערך טקס חנוכת המסגד בהשתתפות מוזמנים רבים ובנוכחות גסטון דומרג, הנשיא של הרפובליקה השלישית של צרפת וגם בנוכחות סולטאן מרוקו מאוולה יוסף בן חסן שהגיע בלוויית פמליה גדולה של מלומדים מארצו, והשייח' סופי אחמד אלעלווי ניהל את תפילת החנוכה. למחרת נישאה דרשת יום השישי הראשונה במסגד מפיו של אחמד סקריג', איש הלכה, היסטוריון וגם משורר, שחיבר בתי שיר לכבוד המסגד אשר נחקקו על גבי קירותיו.
המסגד הוקם על שטח בגודל 7500 מ"ר, שטח ששימש עד לשנת 1911 כבית חולים למעשי צדקה. צמוד למבנה המסגד ישנו גן המסגד שמשתרע על פני שטח 3500 מ"ר. מראה הגן מזכיר את גני ארמון אלהמברה ששימש את המלכים המוריים בגרנאדה שבספרד. צריח המסגד (המינרט) נישא לגובה 33 מטר.
באולם הכניסה יש מרפסות מקושטות בירוק ובמרכזו מזרקה מהודרת. דוכן הדרשן (המינבר) ניצב מימין לגומחה (קיבלה) שפונה למכה והוא הוענק למסגד על ידי פואד מלך מצרים.
מנהל המתחם מאז הקמתו היה סי קאדור בן גבריט, אשר שימש בתפקיד כ-30 שנה, עד מותו ב-1954.
צרפת נכבשה במלחמת העולם השנייה על ידי הצבא הגרמני וקמה בה ממשלת וישי ששיתפה עמו פעולה ברדיפת היהודים והסגרתם. בעת הזו עשה מנהל המסגד בן גבריט שימוש במתקני המסגד ובאמצעיו להסתרת יהודים מאלג'יריה, שמספרם נע בין 100 איש ל-1600. הוא גם סיפק להם תעודות לידה מוסלמיות מזויפות, ובכך הצליח להגן עליהם מרדיפות הגרמנים. לאות הוקרה על פועלו זה העניקה לו ממשלת צרפת את עיטור לגיון הכבוד. בשנת 2005 הוגשה בקשה ליד ושם להכיר בו כחסיד אומות העולם, אך הבקשה לא נענתה מכיוון שלא נמצאו ניצולים שיעידו על פעילותו.
ראו גם

האסלאם באירופה