stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטרישה היל קולינס
תרומה תאורטית > תאוריית העמדה הפמיניסטית

הזרה מבפנים (The Outsider Within) הוא מונח שטבעה קולינס במאמרה משנת 1986, "Learning from the Outsider Within", בכתב העת האקדמי Social Problems. במאמר קולינס השתמשה בכלים סוציולוגיים כדי לנתח היררכיות של גזע, מגדר ומעמד, והאופנים שאלה משפיעים עליה בתור אישה אפרו-אמריקאית ממעמד הפועלים, והופכים אותה ל-"outsider" (זרה, מן החוץ, ה"אחרת") באקדמיה. היא הציגה בעבודה זו לראשונה את הרעיון של אפיסטמולוגיה של נקודת המבט, סביבו צמחה תאוריית העמדה הפמיניסטית. התאוריה מכירה בכך שכל סוג של ידע נוצר ומוגש מהמיקום החברתי בו יושב הפרט המציע את הידע. התאוריה האפיסטמולוגית הזו מאז הפכה למקובלת בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח, לא רק כתאוריה פמיניסטית. אך כשקולינס ניסחה אותה לראשונה עדיין לא הייתה הכרה בכך שמחקר וייצור ידע היו עדיין מעוזם של גברים לבנים, אמידים והטרוסקסואלים, וביטאו את נקודת מבטם. העיסוק הפמיניסטי בהקשר הזה הוא ביצירת מסגרת מודעת ולא שקופה המתארת הן את הבעיות והן את הפתרונות החברתיים, וכן זיהוי נקודות מבט של ידע וניתוח ההשפעה של נקודת מבט זו.
קולינס העבירה ביקורת חריפה לגבי החוויה של נשים לא-לבנות באקדמיה ובחברה בכלל. היא השתמשה בדוגמה האישית שלה דרך העדשה הניתוחית שהציעה, והשתמשה במונח "הזרה מבפנים" כדי לתאר מצב של חיים על הגבול. היא תיארה את חווייתן של נשים אפרו-אמריקאיות, שהן מיעוט מדוכא בארצות הברית, הנכנסות לתוך החברה הלבנה כמשרתות, אומנות ומבשלות, וחולקות את האינטימיות של משפחות אלה, אך שעל אף הקרבה הן לעולם תשארנה זרות – לא באמת חלק, ולא שוות בין שווים. מתוך כך היא חידדה את ההבנה לגבי גזענות, שאינה מושתתת על הבדלים מהותיים של אינטלקט או כישורים, אלא על הבדלי גזע גרידא. קולינס טוענת כי חוקרות וחוקרים אפרו-אמריקאים שהשכילו לאמץ את נקודת המבט הזו ולא להתעלם ממנה, יצרו תאוריות ייחודיות שכללו גם התייחסות לגזע, מעמד ומגדר. מבחינה אקדמית, סטטוס "הזרה מבפנים" שניתן לייחס אותו לקבוצות רבות נוספות, מעניק נופך נוסף למחקר, מעודד יצירתיות ומציע הבנה אחרת מגישות שמרניות.
העבודה הזו הניחה את היסוד לספרה הראשון, וכן למחקר והכתיבה שלה בהמשך הקריירה.
תרומה תאורטית > הצטלביות

במידה רבה, קולינס התפרסמה כסוציולוגית הודות לפיתוח התאוריה ההצטלבותית. הצטלביות הוא מונח אשר נטבע על ידי קימברלי קרנשו בשנות השמונים, והוא מתייחס לאופן שבו סוגים שונים של דיכויים – למשל גזע, מגדר, מיניות, ולאום – פועלים באופן מצטלב ומצטבר על יחידים וקבוצות בחברה. קרנשו השתמשה במונח כדי לתאר גזענות במערכת המשפט, אך הייתה זו קולינס שפיתחה את הרעיון לכדי תאוריה מלאה והשתמשה בו לניתוח חברתי. בשנים שעברו מאז, התקבל והתקבע הרעיון בתחום הסוציולוגיה שזה בלתי אפשרי להבין סוגים מסוימים של דיכוי מבלי להבין ולנתח את כל מערכת הדיכויים הפועלת בחברה.
תרומה תאורטית > נרטיבים נגדיים

החיבור בין תאוריית ההצטלביות עם הדיציפלינה הסוציולוגית הובילו את קולינס לפעול כדי להנכיח סוגי ידע מן השוליים, ולעודד פיתוח נרטיבים נגדיים לגישה האידאולוגית המיינסטרימית המסמנת אנשים על בסיס גזע, מעמד, מגדר, מיניות ולאום. לשם כך, היא עצמה מתמקדת בפרספקטיבות של נשים שחורות, כאלה שנשמטו או נמחקו מן ההיסטוריה המערבית, ומקדמת את העיקרון שאנשים הם-הם המומחים לגבי החוויות שלהם. המחקר שלה הפך, לפיכך, לכלי מרכזי בידי קבוצות נדחקות לשוליים, כמו נשים, עניים, אנשים של צבע, ואחרות, הן בשימוש אקדמי-מחקרי, והן ככלי לשינוי חברתי.
אקטיביזם

מאז תקופת לימודיה, קולינס פועלת לסיוע וקידום קהילות, בעיקר שחורות. כאקדמאית-אקטיביסטית. כשהיא הייתה יו"ר האגודה לסוציולוגיה האמריקאית, היא ערכה את הכנס השנתי תחת הכותרת "פוליטיקת הקהילות החדשה". הנאום הנשיאותי שלה עסק בכך שקהילות הן מוקדי פעולה פוליטית, ובו הצהירה כי על סוציולוגים להשקיע בקהילות שהם פועלים בהן, ולעבוד לצידן כדי לקדם שוויון וצדק.
ספריה > Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment

בשנת 1990 פרסמה קולינס את הספר Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment, אשר בחן מחשבה פמיניסטית שחורה מבעד ליצירותיהן של נשים אפרו-אמריקאיות, הוגות ויוצרות, כמו אנג'לה דייוויס, בל הוקס, אליס ווקר ואודרי לורד. המחקר התבסס על טווח מקורות נרחב שכלל ספרות, שירה, מוזיקה והיסטוריה כתובה. זו הייתה הפעם הראשונה שבה מחקר מסוג זה התמקד ביוצרות שחורות.
נקודת המוצא של קולינס בכתיבת ספר זה, ובעבודתה בכלל, כוללת שתי טענות מרכזיות: בראשונה, היא מפתחת את המושג "הצטלביות" שנטבע על ידי קימברלי קרנשו, על מנת להתייחס למערכות של דיכוי כפול או של דיכוי מרובה. לפי טענתה, דיכויים על בסיס גזע, מגדר, מיניות, מעמד ולאום פועלים יחדיו ומחזקים אחד את השני, ויוצרים מערכת של כוח המשפיעה באופן כלל-חברתי. השנייה היא שנשים שחורות נמצאות במעמד ייחודי, בשל הדיכויים המצטלבים שהן חוות בשל מגדרן וגזען, להבין את החשיבות של הגדרה עצמית בתוך ההקשר של מערכת חברתית שמגדירה אותן באופנים דכאניים, ושמעמד זה ממצב נשים שחורות כבעלות פרספקטיבות ויכולות ייחודיות לעסוק בעבודת צדק חברתי. קולינס טוענת שנקודת מבטן של נשים שחורות מהווה עדשה חיונית להבנת מערכות דיכוי באופן כללי. במהדורות מאוחרות יותר, קולינס פיתחה את התאוריות שלה כדי לכלול סוגיות של גלובליזציה ולאומיות. הספר זיכה את קולינס בפרסים רבים.
ספריה > Race, Class and Gender: An Anthology

ב-1992 יצאה אתנולוגיה בשיתוף פעולה בין קולינס למרגרט אנדרסון, בה ערכו אוסף מאסות בנושאי גזע, מיניות, מגדר ומעמד. הספר הוכר כעבודה בינתחומית, וכמקדמת את תאוריית ההצטלביות. הספר הדגים את האופנים בהם הצטלבות דיכויים משפיעה על חוויות אינדיבידואליות ומעצבות את הפרט. המאמרים עסקו במגוון סוגיות, כולל סטודנטים ללא סטטוס הגירה, טכנולוגיות גנטיות, אלימות במשפחה, אי-שוויון בתחום שירותי בריאות, והשפעת התקשורת על דימוי גוף. יצאו שש מהדורות לספר.
ספריה > Fighting Words: Black Women and the Search for Justice

ספרה השני של קולינס הוא Fighting Words: Black Women and the Search for Justice, אשר יצא ב-1998. בספר זה היא מפתחת את הרעיון של "הזרה מבפנים", ובוחנת את הטקטיקות בהן משתמשות נשים שחורות כדי להילחם באי-צדק ובדיכוי. היא בוחנת התנגדות בקרב קבוצות שוליים לתפישות הגמוניות, ומציינת את חשיבות ההכרה בתפישות אלטרנטיביות ותאוריות של קבוצות דיכוי כי הן מספקות זוויות אחרות להסתכלות על זכויות אדם ואי-צדק. היא מפתחת גם את הניתוח הביקורתי שלה בסוגיית הסוציולוגיה של הידע, בהצביעה שהיסטורית הידע האלטרנטיבי לא הוכר, כי "בידי האליטות הכוח לתת לגיטימציה לידע שהן מגדירות כאוניברסלי, נורמטיבי, ואידיאלי". קולינס מציעה שהידע והפרספקטיבות של קבוצות מדוכות צריכות להיות מוכרות כתאוריות חברתיות אופוזיציוניות. בכללי, הספר מבקש לבדוק כיצד נשים שחורות יכולות לעבור מלהיות "בעלות מחשבות" ל"בעלות תאוריות".
ספריה > Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism

ספר זוכה פרסים נוסף של קולינס היה Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism, שיצא לאור בשנת 2004. בספרה זה טוענת קולינס כי גזענות והטרוסקסיזם שזורים זה בזה, ושהחברה לא תוכל לעבור מעבר לאי-שוויון ודיכוי עד שדיכויים על סמך גזענות, מגדר, מיניות ומעמד יפסיקו להתקיים. לדבריה, אף סוג של דיכוי אינו "מנצח" דיכוי אחר, ולכן כל עבודת קידום צדק חברתי חייבת להתבסס בהכרה שכל דיכוי הוא חלק ממערכת מסועפת שכוללת עוד דיכויים, ולכן גם כדי להילחם בה חובה לעמוד כחזית מאוחדת. היא מפצירה בקוראים לחפש את המשותף ביניהם וליצור קשרי סולידריות, במקום להתנצח ולהתפלג עלסמך כל אחד מהדיכויים בנפרד. בניתוח שלה את האופנים בהם דיכויים שונים פועלים יחד, היא משתמשת בדמויות מן התרבות הפופולרית, ומדגימה כיצד אידיאלים של יופי גורמים לדיכוי נשים וגברים אפרו-אמריקאים, ללא הבחנה בנטייתם המינית. היא טוענת כי על אנשים לבחון את ההצטלבויות של גזע, מעמד ומגדר, וכי בהסתכלות בכל עניין בנפרד בהכרח מפספסים חלק גדול מהבעיה. היא מוסיפה כי התנגדות לתפקידי מגדר בינאריים ומוגדרים באופן צר דורשת פעולה במישור אישי וקהילתי, והכרה במדדי הצלחה מעבר לאלה המתואמים לתפקידי המגדר הבינאריים-הטרונורמטיביים של כסף ויופי. בנוסף, קולינס טוענת כי הדיכוי של אפרו-אמריקאים לא ייפסק עד אשר ייפסק הדיכוי הפנים-קהילתי, למשל כלפי נשים שחורות וקהילת הלהט"ב. הספר זכה בפרס האגודה הסוציולוגית האמריקאית.
ספריה > From Black Power to Hip Hop: Racism, Nationalism, and Feminism

בשנת 2006 היא פרסמה את ספרה From Black Power to Hip Hop: Racism, Nationalism, and Feminism, אשר בוחן את הקשר בין לאומיות שחורה, פמיניזם ונשים בדור ההיפ הופ. הספר הוא אוסף של מאמרים, שנכתבו במשך שנים רבות, ואוגדו לבחינת המצב הנוכחי של אפרו-אמריקאים. קולינס בוחנת את הדעות הקדומות הקיימות היום, שאותן היא מכנה "הגזענות החדשה", בודקת כיצד רעיונות ישנים על גזענות מונעים מהחברה הכרה ותיקון עוולות שעדיין מתקיימות. קולינס משתמשת במגוון דוגמאות, מן הזהות האמריקאית, אימהות, תיאורי נשים בהיפ הופ ועוד. קולינס טוענת כי בעקבות התנועה לזכויות האזרח, התרחש "מעבר בין גזענות מודעת-צבע שהתבססה על הפרדה גזעית נוקשה, לגזענות עיוורת צבעים לכאורה שהבטיחה שוויון הזדמנויות, אך לא סיפקה מסלולים ברי קיימא לקידום אמריקאים-אפריקאים". לטענתה, הגזענות החדשה משעתקת את ההיררכיות של הגזענות הישנה ואפקטיבית לא פחות מההפרדה הגזעית הבוטה.
ספריה > Another Kind of Public Education: Race, Schools, the Media and Democratic Possibilities

בשנת 2009 יצא לאור הספר Another Kind of Public Education: Race, Schools, the Media and Democratic Possibilities, שבו קולינס מעודדת את הציבור להיות מודע יותר לאפליה שממנה סובלים ילדים אפרו-אמריקאים בחינוך הציבורי ולמנוע אותה. היא טוענת שמערכת החינוך מושפעת במידה רבה מהתקשורת. לטענתה, גזענות היא מערכת של כוח המונעת מחינוך ומדמוקרטיה להתממש במלואם.
ספריה > On Intellectual Activism

בשנת 2012 יצא ספרה של קולינס On Intellectual Activism, ובו היא מאגדת מספר הרצאות שהעבירה במוסדות השכלה וציבור בנושא כיצד אינטלקטואלים מתקשרים עם הציבור לגבי סוגיות חברתיות מודרניות, וכן מספר מאסות שלא פורסמו קודם לכן. היא בוחנת את הסתירה המובנית בין האקדמיה לשטח, בין חוקרים לפעילים, וחוזרת על התמות של הכרה בידע ובניית תאוריות מצד ה-outsiders, כדי להילחם באופן אפקטיבי בסוגיות הצדק הבוערת של התקופה, כולל קולוניזציה, ג'נוסייד, דיכוי מגדרי, וגזענות. היא מבקשת מ"אינטלקטואלים אקטיביסטים" לקחת על עצמם "to speak truth to power", לעמת את מוקדי הכוח עם האמיתות החברתיות, ובאותה העת לספר את האמת לאנשים, לעם, מתוך עמדה שהיא סולידרית ומאוחדת עם המציאות שלהם בשטח ועם הפראקסיס של שינוי חברתי.
ספריה > Intersectionality

ב-2016 יצא ספרה האחרון, Intersectionality, אותו חיברה בשיתוף עם סירמה בילג'. המחברות מכירות בכך שהמושג "הצטלביות" הפך לפופולרי מאוד בשנים האחרונות במעגלים אקדמיים ואקטיביסטיים כאחד, וכן שהתאוריה עצמה יכולה להיות מורכבת. הן מציעות סיקור של ידע ופראקסיס הצטלבותיים, ומנתחות את הצמיחה של הרעיון וכן את הישימות שלו למגוון נושאים, ביניהם זכויות אדם, נאוליברליזם, פוליטיקה של זהויות, הגירה, היפ הופ, תנועות מחאה עולמיות, גיוון, מדיה דיגיטלית, פמיניזם שחור בברזיל, אלימות והמונדיאל. הספר נכתב בשפה נגישה המיועדת להרחיב הבנה של צורות שונות של אי-שוויון ויישום ראייה הצטלבותית כחלק מהפתרון לשינוי חברתי.
פרסים ותארים

פרס "הפקולטה המצטיינת של השנה" באוניברסיטת סינסינטי (1991).
פרס ע"ש C. Wright Mills עבור המהדורה הראשונה של ספרה Black Feminist Thought ‏(1991).
פרס האיגוד למען נשים בפסיכולוגיה על הספר Black Feminist Thought‏ (1991).
פרס ע"ש לטישיה וודס מטעם איגוד ההיסטוריוניות השחורות עבור הספר Black Feminist Thought ‏(1991).
פרס ציון שירות יוצא מן הכלל לסטודנטים אפרו-אמריקאיים מטעם אוניברסיטת סינסינטי (1993).
פרס ע"ש ג'סי ברנרד מטעם איגוד הסוציולוגים האמריקאיים על תרומה משמעותית בתחום המגדר (1993).
מינוי כפרופסור בפקולטה לסוציולוגיה ע"ש Charles Phelps Taft באוניברסיטת סינסינטי. בכך הפכה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה, ולאישה השנייה בכלל, להחזיק במינוי זה (1996).
תואר פרופסור מטעם קולג' פארק – אוניברסיטת מרילנד (2005).
פרופסור לשם כבוד – אוניברסיטת מרילנד (2006).
פרס מטעם האיגוד האמריקאי לסוציולוגיה על הספר Black Sexual Politics ‏(2007).
פרס ע"ש מוריס רוזנברג מטעם אוניברסיטת מרילנד על הנחיית סטודנטים (2009).
פרס הישגי הבוגרים מטעם הפקולטה לחינוך באוניברסיטת מרילנד (2011).
פרס ע"ש Joseph B. & Toby Gittler על תרומתה ליחסים הגזעיים והאתניים מטעם אוניברסיטת ברנדייס (2012).
ציטוטים נבחרים

לעיתים קרובות, קבוצות מדוכאות נאלצות להתמודד עם המצב בו אנו נשמעות רק אם אנחנו מנסחות את הרעיונות שלנו בשפה שמוכרת ונוחה עבור קבוצה הדומיננטית. הדרישה הזו הרבה פעמים משנה את המשמעות של הרעיונות שלנו, ופועלת להאדרת הרעיונות של הקבוצה הדומיננטית.
הגזענות לא נעלמה באורח קדם רק מפני שאנו מסרבים לדבר עליה. למעשה, השפה הגזענית הבוטה פשוט מוחלפת בשפה מכובסת, המתייחסת לאותה התופעה. במקום דיבור על "כושים" וה"גטו" אומרים "אורבני", "אמהות סעד" ו"פשע רחוב". כולם יודעים מה משמעות מונחים אלו, ואם לא ידעו, מגלים אותה במהרה
קבוצות פריווילגיוניות באופן קבוע יוצאות מהנחה כי כל אמריקאי ראוי חי בבית ראוי, לומד בבית ספר בטוח עם מורים אכפתיים, ויבוא על שכרו בשל עבודתו הקשה, כולל בקבלת הזדמנויות להשכלה גבוהה ומשרות טובות. הן מאמינות כי השחורים והלטינים הבלתי-ראויים, שנותרים כלואים במרכזי ערים מתפוררים ומתדרדרים, מקבלים את המגיע להם, ולכן אינם זכאים לתוכניות חברתיות שיאפשרו להם עתיד. סגירת דלת הזדמנויות זו המיוחסת להיפר-סגרגציה מייצרת מצב של הזנחה וצמצום הזדמנויות. זהו האקלים המדויק שיוצר תרבות של אלימות שהיא חלק הולך וגדל מ'תרבות רחוב' בשכונות של מעמד הפועלים ושל שחורים.
ביבליוגרפיה > ספרים

On Intellectual Activism, Philadelphia: Temple University Press, ISBN 978-1439909614, 2012
(co-edited with John Solomos) The SAGE Handbook of Race and Ethnic Studies, Los Angeles: London: SAGE, ISBN 978-0761942207, 2010
Another Kind of Public Education: Race, the Media, Schools, and Democratic Possibilities, Beacon Press, ISBN 0-8070-0018-3, 2009
From Black Power to Hip Hop: Racism, Nationalism, and Feminism, Temple University Press, ISBN 1-59213-092-5, 2006
Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism, New York: Routledge, ISBN 0-415-93099-5, 2005
Fighting Words: Black Women and the Search for Justice, University of Minnesota Press, ISBN 0-8166-2377-5, 1998
(co-edited with Margaret Andersen) Race, Class and Gender: An Anthology, ISBN 0-534-52879-1, 1992, 1995, 1998, 2001, 2004, 2007, 2010
Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment, Routledge, ISBN 0-415-92484-7, 1990, 2000
ביבליוגרפיה > פרקי ספרים

Hill Collins, Patricia (1996), "Black women and the sex/gender hierarchy",  in Jackson, Stevi; Scott, Sue (eds.), Feminism and Sexuality: a reader, New York: Columbia University Press, pp. 307–313, ISBN 9780231107082.
Hill Collins, Patricia (1997), "Defining Black feminist thought",  in Nicholson, Linda (ed.), The Second Wave: A Reader in Feminist Theory, New York: Routledge, pp. 241–260, ISBN 9780415917612.
ביבליוגרפיה > מאמרים

"Just Another American Story? The First Black First Family." in Qualitative Sociology 35 (2), 2012: 123–141.
"New Commodities, New Consumers: Selling Blackness in the Global Marketplace," in Ethnicities 6 (3), 2006: 297–317.
"Like One of the Family: Race, Ethnicity, and the Paradox of the US National Identity." in Ethnic and Racial Studies 24 (1), 2001: 3–28.
"The Tie that Binds: Race, Gender, and U.S. Violence." in Ethnic and Racial Studies 21 (5), 1998: 918–38.
"What's In a Name: Womanism, Black Feminism and Beyond" in Black Scholar 26 (1), 1996: 9–17.
"The Meaning of Motherhood in Black Culture and Black Mother/Daughter Relationships" in Sage: A Scholarly Journal on Black Woman 4 (2), 1987: 4–11.
ראו גם

פמיניזם
פמיניזם שחור
הצטלביות
דיכוי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  "Patricia Hill Collins: Distinguished University Professor". University of Maryland Department of Sociology.
1 2 3 4 5  Collins, Patricia. 2000. Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment. Routledge
1 2 3 4  Biography of Patricia Hill Collins, Nicki Lisa Cole, Ph.D., ThoughtCo
1 2  A New Perspective with Patricia Hill Collins, American Sociological Association
↑  Patricia Hill Collins (2014) Learning from the Outsider Within: The Sociological Significance of Black Feminist Thought. University of Cincinnati
↑  The Feminist Standpoint Theory Reader: Intellectual and Political Controversies, Sandra G. Harding, Psychology Press, 2004
↑  Intersectionality: Feminist Social Theory, Social Theory Rewired, Routelidge University
1 2  Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism". Contemporary Sociology.
↑  Grosholz, E. "Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism (review)." Hypatia, vol. 22 no. 4, 2007, pp. 209-212. Project MUSE
↑  Collins, Patricia Hill (2006). From Black Power to Hip Hop: Racism, Nationalism and Feminism. Philadelphia, PA: Temple University Press.
↑  Collins, Patricia Hill, and Simmons College (2009). Another Kind of Public Education: Race, Schools, the Media and Democratic Possibilities. Boston: Beacon Press.
↑  On Intellectual Activism, ResearchGate, January 2015
↑  Intersectionality, Patricia Hill Collins & Sirma Bilge. Polity, 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442161605171  BIBSYS: 90394021  BnF: cb12338237d (data)  GND: 141268794  ICCU: IEIV039194  ISNI: 0000 0001 2117 7815  LCCN: n90607416  NKC: osd2014818045  NLK: KAC200906966  NTA: 09769374X  SELIBR: 46670  SNAC: w6hd9vzx  SUDOC: 032332289  Trove: 1074683  VIAF: 2457427   WorldCat (עם VIAF): 2457427
ארי לשם כבוד

נשים יפניות מבצעות רביו ואוחזות בדגלי גרמניה הנאצית במהלך ביקור הנוער ההיטלראי ובכירים נאצים.
ארי לשם כבוד (בגרמנית: Ehrenarier) היה מעמד בגרמניה הנאצית שהוענק ליחידים ולקבוצות אשר לא עמדו בסטנדרטים הנאצים הנדרשים כדי להימנות עם הגזע הארי. בעל המעמד היה שווה זכויות לארים במדינה, והמעמד ניתן בידי משרד מדיניות הגזע או על ידי בכירים במשטר הנאצי. המעמד ניתן לבני אדם אשר תרמו באופן משמעותי לכלכלת גרמניה או למאמץ המלחמתי. הוא ניתן גם לבני אדם אשר השתייכו לקבוצות שנחשבו לנחותות על פי תורת הגזע הנאצית.
דוגמאות בולטות

היטלר העניק לכלל היפנים את התואר, שכן האימפריה היפנית נלחמה לצד מדינות הציר. התואר הוענק גם לסינים, אך הוא נשלל מהם לאחר פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ב-1937. כמו כן, המופתי אמין אל-חוסייני, מנהיג ערביי ארץ ישראל בתקופת המנדט, הוכרז כ"ארי לשם כבוד" כחלק מיחסי גרמניה הנאצית עם העולם הערבי.
אדם נוסף שקיבל את התואר היה אמיל מוריס, ממייסדי יחידות האס אס ומראשוני המפלגה הנאצית. אבי סבו של מוריס היה יהודי, לכן הוא לא נחשב ליהודי על פי חוקי הגזע, אך קרבת המשפחה היהודית לא אפשרה לו להמשיך ולהיות חלק משורות האס אס. במכתב סודי מ-1935, הכריז עליו היטלר, שהיה מיודד עם מוריס, כ"ארי לשם כבוד" על מנת שיוכל להמשיך ולשרת בארגון.
אריות של כבוד מפורסמות היו שטפני פון הוהנלוהה, יהודית-אוסטרית שריגלה לטובת הנאצים וקיבלה את התואר מהיינריך הימלר, והלנה מאייר, סייפת גרמנית שהוכרחה לעזוב את גרמניה לטובת ארצות הברית ב-1935 וזכתה במדליית כסף לגרמניה באולימפיאדת ברלין (1936).
הערות שוליים

↑  Farrell, Joseph P. (2004). Reich of the Black Sun: Nazi Secret Weapons & the Cold War Allied Legend (באנגלית) (illustrated ed.). Adventures Unlimited Press. p. 117. ISBN 9781931882392. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Adams, James Truslow (1933). History of the United States: Cumulative (loose-leaf) history of the United States (באנגלית). C. Scribner's sons. pp. 260, 436. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Delgado, Richard; Stefancic, Jean (1997). Critical White Studies: Looking Behind the Mirror (באנגלית). Temple University Press. p. 53. ISBN 9781439901519. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Narula, Uma; Pearce, W. Barnett (2012). Cultures, Politics, and Research Programs: An International Assessment of Practical Problems in Field Research (באנגלית). Routledge. p. 105. ISBN 9781136462689. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Dalin David G. and Rothman, John F. (2009) Icon of Evil: Hitler's Mufti and the Rise of Radical Islam, Transaction Publishers. p.47 ISBN 978-1-4128-1077-7.
↑  Rigg, Bryan Mark (2002) Hitler's Jewish soldiers: the untold story of Nazi racial laws and men of Jewish descent in the German military. Lawrence, Kansas: University Press of Kansas. ISBN 978-0-7006-1178-2
↑  Robert Hoffmann, Tom Schram, Intertax 28, 2000, עמ' 35–50 doi: 10.1023/a:1005675112104
אנוצויו אנגל

אין תמונה חופשית
אנגל ט. אנוצויו (ברומנית: Anghel T. Anuțoiu; ‏ 1914 – 28 בדצמבר 2003) היה חסיד אומות העולם. פעל להצלתם של יהודים ברומניה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

אנגל אנוצויו נולד בחבל ניסטורשט (Nistorești) במחוז ורינציה (Vrancea) שברומניה, לאב יהודי בשם מנדל וינר ולאם רומניה בשם יואנה ט. אנוצויו. הוא גדל וחי בחבל נרוז'יה (Năruja) שבאותו המחוז.
בין השנים 1938–1940 אנגל כיהן כמזכיר וכנציג של ארגון "ותיקי המלחמה" על שם הנסיך מיכאיל, שנוהל על ידי משרד הצבא והכתר הרומני. במסגרת ארגון זה, גויס אנגל בקיץ 1940 לפעילות במפלגה הקומוניסטית. את שירותו הצבאי הוא ביצע כמזכיר במטה הכללי של "יחידה 5" בצבא הרומני. במסגרת תפקידו ביחידה, נחשף אנגל לחומרים צבאיים מסווגים וביניהם תוכניות לשיתוף פעולה בין הצבא הרומני והנאצים בביצוע "ראציות" (סריקות) לאיתור ולכליאת יהודים. אנגל התריע בפני יהודים שהכיר על התוכניות הללו וכן סייע במציאת מקומות לינה זמניים ליהודים בביתו ובבתי מכריו, לעיתים תמורת תשלום ששילם מכיסו שלו. באופן זה הציל אנגל יהודים רבים.
על מנת שיוכל להמשיך לקחת חלק ב"יחידה 5" מבלי להשתתף בפעולות נגד יהודים, אנגל פגע בעצמו ויצר מום באחת מידיו. באופן זה שוחרר מפעולות חיפוש וכליאת היהודים שביצעה היחידה בה הוא שירת.
עקב פעולותיו האנטי פשיסטיות והצלת היהודים, הועמד אנגל למשפט צבאי וגורש בסופו של דבר מהיחידה ומארגון "ותיקי המלחמה" בהם שירת ועבד. בעקבות כך עבר אנגל להתגורר בבוקרשט.
באוקטובר 1941 הגיע לביקור במזנון לפועלים בו סעד אנגל יון אנטונסקו, ראש ממשלת רומניה. אנגל החליט להסתכן בכך שהוא התלונן בפניו על סבלם של היהודים במדינה, אנגל ביקש מאנטונסקו לפעול להפסקת הרדיפות אחר יהודים והפסקת כליאתם במחנות. בעקבות המקרה נאסר אנגל, אך הוא שוחרר זמן לא רב לאחר מכן.
ביוגרפיה > רשימה חלקית של שמות היהודים שהציל אנוצויו אנגל

מייביש פיסל (הוצל על ידי אנגל פעמיים)
אברהם רוזנברג קנטרוף
ישראל אברמוביץ
ברגמן עזרה
גראונפלס ינו
הרב ארנסט דויטס
הרב שמעון ברקוביצ'י (Bercovici Simon)
ברקראנו רבינוביצ'י (Bercreanu Rabinovici)
סיווה וסיסמן (Seva Wasissman)
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ב-כ"ג בסיוון התשל"ט, 18 ביוני 1978, הוכר אנצויו ט' אנגל כחסיד אומות העולם על ידי הוועדה לציון חסידי אומות העולם של רשות הזיכרון יד ושם. אנגל גם הגיש בקשה לקבלת התואר אזרח כבוד במדינת ישראל ולעלייה לארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  Anuţoiu, Anghel T - the Righteous Among The Nations
↑  מתוך תיק חסיד אומות העולם ביד ושם
מקינטוש

ערך זה עוסק במחשב אישי מתוצרת "אפל". אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  computer family 
 מפתח:  אפל 
 יצרן:  אפל 
 תאריך הפצה:  24 בינואר 1984 
 על שם:  McIntosh 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  macOS 
 מידות
 www.apple.com/mac/
 
הדגם הראשון של מחשב המקינטוש, 1984
מקינטוש (באנגלית: Macintosh), או בקיצור מק (Mac), היא סדרת מחשבים אישיים המעוצבת, מיוצרת ומשווקת על ידי חברת אפל מאז 24 בינואר 1984. מחשבים אלו פועלים באמצעות מערכת ההפעלה macOS. מקור השם "מקינטוש" בשמו של זן תפוחים, בעקבות שם החברה Apple ("תפוח" בעברית). כיום מחשבי מקינטוש מחולקים לכמה סדרות - iMac (מחשבים שולחניים), MacBook (מחשבים ניידים), ו-Mac (מחשבים נייחים). לכל סדרה יש דגם ״מקצועי״ ומתקדם יותר בשם Pro או Studio, ולחלק מהסדרות יש דגם בסיסי יותר בשם Air (נייד) או Mini (נייח).
סטיב ג'ובס מציג את ה-MacBook Air ב-2008
המקינטוש היה המחשב האישי הפופולרי הראשון שלו ממשק משתמש גרפי ועכבר, בניגוד לממשק שורת הפקודה שבמערכות הפעלה אחרות. במקביל למקינטוש, המשיכה אפל בייצור מחשבי Apple II שלה, שהיו מקור ההכנסה העיקרי של החברה, עד שמחשבי המקינטוש האפילו עליהם החל מ-1987.
המקינטוש המשיך לאורך השנים לעמוד בחזית הטכנולוגיה בתחום המחשוב האישי, והפך את ממשק המשתמש הגרפי, שימוש בחלונות, תצוגה גרפית ממופת זיכרון, שימוש בגופנים בתצוגת המחשב ובהדפסה זמינים במחשב אישי. מחשב המקינטוש ומערכת ההפעלה של אפל היו גורם מרכזי בהפצת השימוש בפוסטסקריפט, ויחד עם מדפסת LaserWriter(אנ') שהוצגה ב-1985, היה גורם מרכזי במהפכת ההוצאה לאור השולחנית. המק גם היה אחד הגורמים המרכזיים במהפכת המחשוב בתחום הגרפיקה, המוזיקה והוידאו.
מבט מהצד על iMac 3G מ-1998, מחשב ה-iMac הראשון וגם אחד המחשבים הידועים בסדרה
עד 1998 התבססו המקים בעיקר על טכנולוגיה וחומרה ייחודיים של אפל. באותה שנה החלה אפל לעבור בהדרגה לטכנולוגיה וחומרה סטנדרטיים, עם המעבר לשימוש ביציאות USB, שבבי זיכרון תקניים ועוד. בשנת 2005 הכריזה אפל על כוונתה להעביר את קו מחשבי מקינטוש לשימוש במעבדי אינטל, שיחליפו את מעבדי ה-PowerPC ששימשו עד אז. בתחילת 2006 יצאו הדגמים הראשונים המבוססים על מעבדי אינטל. בשנת 2020 אפל הודיעה על הפסקת פיתוח מחשבים מבוססי מעבדי אינטל תוך שנתיים ולעבור למעבדי ״Apple Sillicon״ משל עצמה. המחשב החדיש ביותר בסדרה נקרא Mac studio.