stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטיפה
ארצות הברית וקנדה

Anti-Racist Action, או ARA, היא רשת של ארגונים אנטי-גזעניים ואנטי-פשיסטיים בצפון אמריקה. חברי הקבוצה ארגנו פעולות והפגנות על מנת להפריע ולהתנגד לקבוצות נאו-נאציות וימין קיצוני, ולאידאולוגיות פשיסטיות, גזעניות, סקסיסטיות, הומופוביות ואנטישמיות. כמו כן ARA נצפית גם בהפגנות למען הפלות וחופש בחירה אצל נשים.
ב-2020, הנשיא דונלד טראמפ ואחרים האשימו את אנטיפה באירועים אלימים שהתרחשו במהלך מחאות ג'ורג' פלויד. טראמפ הצהיר שאנטיפה יוגדר כארגון טרור, אף על פי שהחוק בארצות הברית לא מאפשר להגדיר ארגונים מארצות הברית כארגוני טרור. מנגד, לפי גורמים אחרים[דרושה הבהרה], האחריות של פעילי השמאל הקיצוני חלקית, ולטענתם לאלימות ולהרס אחראים אנשי ימין באותה מידה. מרק בריי, היסטוריון שכתב את הספר "אנטיפה: המדריך האנטי-פשיסטי", אמר בנושא שאין ספק שפעילים של אנטיפה מעורבים במהומות, אף על פי שקשה לדעת בכמה אנשים מדובר. בכתבה בוושינגטון פוסט אמר בריי שלהערכתו "אין מספיק אנרכיסטים וחברי אנטיפה", כך שהוא מתקשה להאמין שהארגון יצליח לבדו להיות אחראי על הרס בקנה מידה שכזה..
ישראל

בארץ קמו קבוצות אנטי-פשיסטיות מתוך שורות השמאל והשמאל הרדיקלי. קבוצת 'אנטיפא' או 'אנטיפה' או 'פעולה אנטי-פשיסטית' קמה בארץ ישראל בשנת 1934 על מנת להיאבק בארגוני ימין בתוך היישוב היהודי. בשנת 1936 הקבוצה ניסתה לעורר מודעות בקרב הציבור היהודי בארץ ישראל למלחמת האזרחים בספרד, וארגנה אירועים לגיוס כספים וסיוע פוליטי לתמיכה ברפובליקה. כמה מאות פעילי שמאל אנטי-פשיסטים, מרביתם חברי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה (פק"פ), נסעו להילחם בספרד במסגרת הבריגדות הבינלאומיות.
ביוני 2014, בעקבות התגובה הציבורית לרצח שלושת הנערים וחשש מהתחזקות הגזענות בחברה הישראלית, קמה קבוצת אנטיפה 972 (972 היא קידומת הטלפון הבינלאומית של מדינת ישראל), במטרה לתעד אלימות ופשעי שנאה כלפי ערבים, פליטים ופעילי שמאל ולפעול נגד תופעות אלו. בין הפעולות בהן השתתפה קבוצת אנטיפה 972: התפרעויות של חבריה בירושלים, הגנה על הפגנות שמאל בזמן מבצע צוק איתן, ומניעת מצעד של להב"ה בתל אביב..
ב-4 בפברואר 2021, האקרים ישראלים המזדהים עם אנטיפה פרצו לאתר של קו קלוקס קלאן, ארגון טרור בארצות הברית, והחליפו את דף הבית בבאנר עם דגל אנטיפה שעליו רשום "SHABBAT SHALOM GOODNIGHT WHITE PRIDE" (בעברית: שבת שלום ולילה טוב גאווה לבנה).
ביקורת

תאי אנטיפה ברחבי העולם סופגים ביקורת רבה, בעיקר בשל אופיים המיליטנטי והאלימות שרבים מהם מפעילים כנגד אזרחים ורכוש אזרחי, כחלק מהמאבק שלטענתם מכוון כנגד פשיזם..
ראו גם

אנטי-פשיזם
הערות שוליים

↑  לפי הקונגרס, בכתבה, תנועת השמאל שטראמפ מחשיב לארגון טרור, באתר ynet, 1 ביוני 2020
↑   Berlin Wall: Five things you might not know, The Telegraph, 12 August 2011
↑  תנועת השמאל שטראמפ מחשיב לארגון טרור, באתר ynet, 1 ביוני 2020
↑  בתיה דונר ורחל בונפיל (עורכות), מכאן למדריד - המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות בספרד 1936–1938., יד בן-צבי, 2012
↑  ארכיון אוסף חוזרים ומנשרים של מרכז אנטיפא., בספרייה הלאומית
↑  התא המקומי של אנטיפה מרים את ראשו מול הגזענות- Time out
↑  הלחי השנייה: פעילי השמאל שמתארגנים להגנה מאלימות הימין - שיחה מקומית
↑  כך גירשנו את בנצי גופשטיין ופעילי להב"ה מתל אביב- שיחה מקומית
↑  דף הפייסבוק של קבוצת אנטיפה 972 פעילות אנטיפה נוספת מתקיימת ברשת, לדוגמה באמצעות דפים המפיצים מסרים ויראליים בפייסבוק, בנוסף להשתתפות בהפגנות ומחאות.(הקישור אינו פעיל, 18.3.2019)
↑  i24NEWS, Israeli Antifa-affiliated hackers take down website of KKK-linked group, I24news (באנגלית)
↑  תאגיד השידור הישראלי, אנטיפה - מתוך רואים עולם, באתר יוטיוב, ‏9 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009046162105171  NKC: ko20231176362 
הלוגו של Antifaschistische Aktion
פעולה אנטי-פאשיסטית
אמנות מוזערבית

ויולות, פרט מכתב יד, 900–950
אומנות מוזערבית (מלשון מֻסתערִבּ, שפירושו משוערב בערבית) מתייחסת לאומנות של המוזערבים, נוצרים איברים שחיו באל-אנדלוס, תחת הכיבוש המוסלמי מ-711 ועד סוף המאה ה-11. נוצרים אלו אימצו מנהגים ערביים מבלי להתאסלם, ושימרו את הדת שלהם וחלק מהאוטונומיה הכנסייתית והמשפטית שלהם. האומנות שיצרו הייתה מזיגה של האומנות הנוצרית עם זו המוסלמית.  
המונח שימש בעבר לכל חצי האי האיברי, ומוגבל כיום בדרך כלל, לפחות בארכיטקטורה, לדרום, כאשר המונחים אמנות ואדריכלות "משעתקת" (Repopulation) משמשים לצפון.
רקע

למרות שהייתה קיימת סובלנות דתית מסוימת כלפי הנצרות, לרוב נמנע מהקהילות המוזערביות לבנות כנסיות חדשות. הקהילות הוסיפו להשתמש בחלק מהכנסיות הוויזיגותיות שקדמו לכיבוש הערבי. לרוב, אם ניתן אישור לבניית כנסייה חדשה, לא היה זה במיקום מרכזי, אלא בפרברי ערים או באזורים כפריים. כנסיות חדשות צנועות בגודלן ובקישוטיהן.
וההנחה היא שהדבר תרם להופעת תרבויות של הממלכות הנוצריות החדשות בכל התחומים. אולם אין זה סביר שהם היו אחראים לכל החידושים האומנותיים שהבשילו בממלכות הצפון במהלך המאה העשירית.
לאחר שהושלם השלב הראשון של התהליך האומנותי שבעיקרו מכיל את המושג "קדם רומנסקי" ומתכתב עם האומנות הספרדית-ויזיגותית, זרם סגנוני נוסף שהחל באיבריה, ירש היבטים רבים מהסגנון הקדום יותר, הידוע בשם "אומנות אסטוּרית" שזוהה עם יצירות אומנותיות שעובדו במהלך המאה התשיעית וכונו "גרעין ההתנגדות", במיוחד בטריטוריות שהרכיבו את ממלכת אסטוריאס. אך הפעילות האומנותית באופן כללי ומבחינה אדריכלית, לא הייתה מוגבלת רק לאזור זה ולתקופה זאת, אלא הקיפה את כל צפון חצי האי והמשיכה אל המאה העשירית.
ההעתקה של הגבול הנוצרי-מוסלמי לאגן נהר הדורו אפשרה בנייה של כנסיות חדשות, להן הופנה כל מאמץ הבנייה והאומנות, כחלק מהצרכים של ההתיישבות מחדש. הממלכות הצפוניות שעתה שגשגו היו בתנאים שאפשרו להם לקחת על עצמן משימה זאת, מבלי להתבסס על תרומות תאורטיות של המוזערבים שהגיעו לחיות בקרבן, שהרי המוזערבים היו מהגרים מאזורים כפריים, שהגיעו דלי אמצעים ומשאבים, ולא סביר שהם השפיעו על כל המבנים הדתיים מבחינה אומנותית. לא נראה שהמוזערבים היו במצב שבו הם יכלו להשלים את הישגיהם אומנותיים גדולים שכאלו, כאשר הם לא רשמו הישגים כאלו במקומות שמהם באו.
לאחר פרסום של מחקר מעמיק בן ארבעה כרכים ב-1897 בשם "ההיסטוריה של המוזערבים בספרד" ("Historia de los mozárabes de España") על ידי פרנציסקו חָבייר סימונט, פרסם עשרים שנה מאוחר יותר, ב-1917 החוקר מנואל גומז מורנו מחקר מונוגרפי העוסק בכנסיות המוזרעביות. שם מועלה הטענה שהאופי המוזערבי של הכנסיות הוטמע בכנסיות שנבנו בטריטוריות הנוצריות מסוף המאה התשיעית ועד לתחילת המאה האחת עשרה. כמו כן שם נטבע המונח "מוזערבי" כמתייחס לצורה האדריכלית ולכל האומנות המוזערבית הקשורה בו. שם זה תפס במחקר וזכה להצלחה רבה, למרות שאין לו ביסוס רב.
האופי המוזערבי של הכנסיות אליו התייחס גומז מורנו בספרו עורער בהיסטוריוגרפיה המודרנית. למעשה כבר חוזה קמון אזנר בספרו על הארכיטקטורה הספרדית מהמאה עשירית ("Arquitectura española del siglo X") הוכיח שפרשנות זאת שגויה. אחריו החרה-החזיק איסידורו בנגו טורביסו ורבים אחרים אשר הוכיחו כי יש לנטוש את המושג "אומנות מוזערבית" ותחתיו להשתמש במונח "אומנות משעתקת" (Repopulation Art) כדי להתייחס לאומנות התקופה.
ספרות מוזערבית

הגורם העיקרי הוא הספרות הדתית: ספרי תפילה מוזערבים, ספרי מזמור ושבח, שנוצרו בחדרי הכתיבה (סקריפטוריום) של המנזרים. דוגמאות לאיכות ולמקוריות של המיניאטורות וכתבי היד המאוירים הם "הפרשנות על האפוקליפסה" ("Commentarium in Apocalypsin") של ביאטוס מליאבנה, ביאטוס פקונדוס או ביאטוס מטבארה. ספר מזמור מפורסם הוא זה של קתדרלת לאון ("Antifonario mozárabe de la Catedral de León").
טולדו וקורדובה היו המרכזים המוזערבים החשובים ביותר. מקורו של אב המנזר ספראינדיאו (Speraindeo), שכתב אפולוגטיקה נגד מֻחמד הוא מקורדובה. יצירה נוספת שנכתב השם היא האפולוגטיקה של האב סנסון (Sansón) מ-864.
אדריכלות מוזערבית

התכונות העיקריות המגדירות את הארכיטקטורה המוזערבית:
שליטה גבוהה בטכניקת הבנייה, ושימוש באבני גזית לאורך ולרוחב.
העדר קישוט חיצוני.
גיוון בתוכניות מבנים, שבהם הפרופורציות קטנות והחללים לא רציפים ומחופים בקופולות.
שימוש בקשת פרסה, שבה הבסיס צר יותר מהאזור הרחב של חצי העיגול של הקשת. הקשת עצמה יכולה להיות עגולה, מחודדת, או בעלת אונות.
שימוש באלְפיז (מסגרת מרובעת או מלבנית מסביב לקשת פרסה).
שימוש בעמוד כאלמנט תומך, המוכתר בכותרת קורינתית מסוגננת מאוד בפרטים מהצומח.
מאפיניי האדריכלות המוזערבית שפותחה על ידי הנוצרים בספרד המוסלמית שומרו בכנסיית בובאסטרו (Bobastro) במחוז מאלגה ובכנסיית סנטה מריה דה מֶלקֶה (Melque) בטולדו.
גלריה

סן באודליו דה ברלנגה, סוֹריה
סן חואן דה לא פֶּניָה (Peña), אראגון
קשתות פרסה בסן מילאן דה סוסו (לה ריוחה)
סנטה מריה דה לבניאה (Lebeña), קנטבריה
ספר המזמורים של קתדרלת לאון, המאה ה-11
ביאטוס-פקונדוס: איור של משפט בבל בספר ההתגלות
קשתות מוזערביות ואלפיז (אנ') בכנסיית סנטיאגו דה פניאלבה (Peñalba)
פיל מלחמה; תמשיח קיר מסן באודליו דה ברלנגה, סוֹריה (אצור במוזיאון פראדו)
אנדרטת חילות האוויר באוטווה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת מלחמה 
 על שם:  799 אנשי צוות אוויר מחילות האוויר של בריטניה ומדינות חבר העמים הבריטי, שנפלו במלחמת העולם השנייה במהלך פעילות מבסיסים בקנדה, בארצות הברית ובאיים הקריביים, ומקום קבורתם לא נודע
 מיקום:  אוטווה 
 מדינה:  קנדה 
 קואורדינטות:  45°26′27″N 75°41′46″W﻿ / ﻿45.4409°N 75.6961°W﻿ / 45.4409; -75.6961
  (למפת אוטווה מוגדלת) אנדרטת חילות האוויר באוטווה(למפת אוטווה רגילה) אנדרטת חילות האוויר באוטווה
 
אנדרטת חילות האוויר (שמה באנגלית: Commonwealth Air Forces Memorial) בעיר אוטווה, בירת קנדה, מנציחה את זכרם של 799 אנשי צוות אוויר מחילות האוויר של בריטניה ומדינות חבר העמים הבריטי, שנפלו במלחמת העולם השנייה במהלך פעילות מבסיסים בקנדה, בארצות הברית ובאיים הקריביים, ומקום קבורתם לא נודע.
האנדרטה ממוקמת מול בניין העירייה הישן של אוטווה, באתר המשקיף על נהר אוטווה מגדתו המזרחית, ליד מפלי רידו (Rideau Falls). היא מורכבת מכיכר עגולה בקוטר של כ-10 מטרים, שבמרכזה בריכת מים שקועה. על גבי בסיס מוגבה במרכז הבריכה ממוקם גלובוס ארד חלול, אשר פסל ארד של נשר רכוב על ראשו. שני קירות קשתיים קצרים ממוקמים על קו ההיקף של הכיכר, משני עבריו של הגלובוס, ועליהם נרשמו שמות הנעדרים. שמותיהם נרשמו לפי סדר שנות נפילתם, ובתוכן לפי השיוך שלהם לחילות האוויר השונים.
מרבית הנעדרים המונצחים באנדרטה שירתו בחיל האוויר המלכותי הקנדי ובחיל האוויר המלכותי. חלקם פעלו בצפון אמריקה ובים הקריבי בפעילות מבצעית באוקיינוס האטלנטי או בהטסת מטוסים מארצות הברית ומקנדה אל בריטניה. אחרים שהו בצפון אמריקה לצורך הכשרה כטייסים ואנשי צוות אוויר של חילות האוויר של מדינות חבר העמים הבריטי (בבסיסי אוויר בצפון אמריקה אומנו במהלך מלחמת העולם השנייה למעלה מ-137,000 אנשי צוות אוויר של מדינות אלו).
הלוט מעל האנדרטה הוסר ב-1 ביולי 1959 על ידי המלכה אליזבת השנייה, מלכת בריטניה, שהיא גם מלכת קנדה.
האנדרטה הוקמה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ומתוחזקת על ידה.
ראו גם

אנדרטת נעדרי חילות האוויר
ארנאוד דג'אום

ארנאוד סוטצ'ואין-דג'אום (נולד ב-2 במאי 1989) הוא כדורגלן קמרוני, המשחק כקשרה של קבוצת הכדורגל הסעודית א-ראאד. את שנות נעוריו העביר בבלגיה, ואף ייצג את נבחרותיה הצעירות, אך לבסוף החליט לייצג את מולדתו קמרון באופן רשמי.
קריירת מועדונים

דג'אום עבר במחלקות הנוער של קבוצות "R.S.D ג'טה" ו-RWDM בריסל. בעונת 2006-2007, עלה לקבוצה הבכירה של בריסל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 ביולי 2006, במשחק הניצחון 1-0 מול מונס במסגרת המחזור ה-1 של ליגת העל הבלגית. את שערו הראשון והיחיד עבור בריסל, כבש דג'אום ב-26 באפריל 2008, במסגרת הפסד הליגה של קבוצתו 2-1 לראסינג גנק. לקראת עונת 2008-2009, עבר דג'אום למועדון הפאר הבלגי אנדרלכט, אך לא שותף באף משחק עבור מועדונו החדש במשך חצי עונה. בינואר 2009, במהלך פגרת החורף, עבר דג'אום למועדון ההולנדי רודה. דג'אום שיחק ברודה למשך חמש שנים, ושותף ב-121 משחקי ליגה בהם כבש 9 שערים. בעונת 2014-2015, שיחק במועדון הטורקי אקהיסאר בלדייספור, כאשר שותף ב-13 משחקי ליגה. את עונת 2015-2016, התחיל בפולין, כאשר חתם בלך פוזנן, אולם כבר לאחר שלושה משחקי ליגה, עבר לקבוצת הארטס הסקוטית במהלך ספטמבר 2015. דג'אום כבש את שערו הראשון עבור הארטס בהפסד 2-1 ליריבה המושבעת סלטיק ב-28 באוקטובר 2015, במסגרת רבע הגמר גביע הליגה הסקוטית.
קריירה בינלאומית

הוא ייצג את נבחרות בלגיה עד גיל 19 ועד גיל 20, לפני שהחליט לייצג את מולדתו קמרון. את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קמרון ערך ב-3 בספטמבר 2016, במשחק הניצחון 2-0 מול גמביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ארנאוד היה שותף לסגל קמרון הזוכה בגביע אפריקה לאומות 2017 שנערך בטוגו, ושיחק את כל 90 דקות משחק הגמר בו ניצחה נבחרתו את מצרים. ארנאוד היה שותף לסגל נבחרתו לטורניר גביע הקונפדרציות 2017 ברוסיה.
תארים

אליפות פולין: 2014/2015
גביע אפריקה לאומות: 2017
ארדנים

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ארדואינה 
 שטח:  76,422 קמ"ר 
 מדינה:  בלגיה בלגיה צרפת צרפת גרמניה גרמניה לוקסמבורג לוקסמבורג
 מיקום:  מערב אירופה
 רכס הרים:  רכס רניש 
 אורך הרכס:  389 ק"מ 
 קואורדינטות:  50°15′00″N 5°40′00″E﻿ / ﻿50.25°N 5.6666666666667°E﻿ / 50.25; 5.6666666666667
  (למפת בלגיה מוגדלת) בריסל אנטוורפן ברוז' גנט לייז' ארלון שרלרואה נאמור צרפת הולנד גרמניה לוקסמבורג הים הצפוני ארדנים(למפת בלגיה רגילה) בריסל אנטוורפן ברוז' גנט לייז' ארלון שרלרואה נאמור צרפת הולנד גרמניה לוקס. הים הצפוני ארדנים
 
מיקום אזור הארדנים במפת מערב אירופה
הארדנים (בצרפתית: L'Ardenne) הוא אזור עטור גבעות ויערות שנמצא בעיקר בבלגיה ולוקסמבורג, אך שלוחותיו קיימות גם בצרפת, וכן גרמניה (שם הוא מוכר בשם "הרי אייפל", אך יש הטוענים כי אלו אזורים שונים). זהו אזור חשוב לתיירות בבלגיה. האזור קיבל את שמו מארדואנה - אלת הציד הגאלית.
היער מוזכר במחזה של ויליאם שייקספיר, "כטוב בעיניכם" כיער בו מתרחש המחזה.
מספר פעמים שימש היער שדה קרב, בהן: קרב הארדנים במלחמת העולם הראשונה, הקרב על צרפת ו"הקרב על הבליטה" במלחמת העולם השנייה.
נהר מז וחלק מאזור הארדנים בצרפת
ארן דרדיוק

ארן דרדיוק (בטורקית: Eren Derdiyok; נולד ב-12 ביוני 1988) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בנבחרת שווייץ בעמדת החלוץ בפ.צ. שאפהאוזן.
ביוגרפיה

ארן דרדיוק נולד ב-12 ביוני 1988 בבזל.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

דרדיוק נולד בשווייץ להורים כורדים-אלווים מטורקיה, כך שיש לו גם אזרחות טורקית. הוא החל לשחק בקבוצה השווייצרית BSC אולד בויס בתחילת עונת 2005/2006, שבה כבש 10 שערים ב-18 משחקים. מועדון הכדורגל פ.צ. בזל הבחין ביכולתו הגבוהה, והחתים את דרדיוק בשנת 2006 בגיל 18 בלבד. בעונה שלאחר מכן, 2006/2007, דרדיוק שיחק בעיקר כמחליף, וצבר בסך הכל 220 דקות משחק באותה עונה. בעונת 2007/2008 שיחק בהרכב הראשון באופן קבוע. בתור שחקן הרכב ראשון, דרדיוק כבש שלושער לראשונה בקריירה שלו במשחק חוץ נגד תון ב-2 במרץ 2008. ב-6 באפריל 2008, היה שותף לזכייה בגביע השווייצרי ובאליפות ליגת העל השווייצרית. בנוסף, כבש את שער הניצחון לרשתה של ויטוריה סטובאל הפורטוגלית, והעפיל עם בזל לליגת האלופות. לזכותו של דרדיוק ישנו גם תואר אישי אחד, שחקן העונה הצעיר של שווייץ, לעונת 2007/2008.
בעקבות עונתו הטובה עם בזל, מספר קבוצות צמרת מאירופה רצו לרכוש אותו, אך לבסוף, ב-28 במאי 2009 חתם דרדיוק בבאייר לברקוזן לארבע עונות. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון על בבלסברג במסגרת הגביע הגרמני ואף כבש את שער הניצחון בדקה ה-67. בסך הכול, ב-33 הופעות בלברקוזן, דרדיוק כבש 12 שערים בעונת 2009/2010. ב-1 באוקטובר 2011 הוא כבש את שער השוויון בניצחון 1–2 על צ'לסי בשלב הבתים של ליגת האלופות. בזכות ניצחון זה הקבוצה העפילה לשלב שמינית הגמר. שלושה ימים לאחר משחק זה, השלים דרדיוק שלושער ראשון בלברקוזן בתיקו 3-3 נגד הרטה ברלין.
ב-2 במאי 2012 חתם לארבע שנים בהופנהיים. ב-21 ביולי באותה שנה ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בה הבקיע את שערו הבכורה בניצחון 0–2 על וולדהוף מנהיים. למרות זאת, בהמשך הוא לא הרשים ומיעט לשחק, וב-30 באוגוסט 2013 הושאל לבאייר לברקוזן, קבוצתו הקודמת לעונה אחת. בסיום עונת 2013/2014 דרדיוק חזר להופנהיים. בקיץ 2014 עזב את המועדון וחתם בקסימפשה הטורקית.
ב-5 באוגוסט 2016 חתם בגלאטסראיי. ב-10 ביולי 2019 חתם בגזטפה. ב-18 בינואר חתם בפחקטור טשקנט.
ביוגרפיה > נבחרת שווייץ

דרדיוק היה שחקן הרכב קבוע בנבחרות הצעירות השונות של שווייץ, כבש 7 שערים ב-7 משחקים של נבחרת שווייץ עד גיל 19, ו-7 שערים ב-5 משחקים במדי נבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21. עקב הצלחותיו זומן דרדיוק לנבחרת שווייץ הבוגרת, בה שיחק את משחק הבכורה שלו בוומבלי מול אנגליה ב-6 בפברואר 2008 בגיל 19. דרדיוק נכנס כמחליף במהלך המחצית השנייה, וכעבור 12 דקות כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. דרדיוק זומן לשחק במדי הנבחרת השווייצרית במהלך טורניר הגמר של יורו 2008, בו שיחק מול הקהל הביתי, והיה לשחקן הצעיר ביותר בטורניר ששיחק ובישל שער עבור שווייץ. ב-26 במאי 2012 הבקיע את השלושער הראשון שלו בנבחרת בניצחון של שווייץ 3–5 במשחק ידידות מול גרמניה. דרדיוק לא זומן למונדיאל 2014 עקב היכולת החלשה שהציג בהופנהיים באותה התקופה, אבל כתוצאה מיכולתו הטובה בקסימפשה הוא זומן לקראת יורו 2016.
אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 על שם:  כל נרצחי פעולות הטרור בישראל
 מיקום:  הר הרצל, ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1998
 תאריך פתיחה רשמי:  1998 
 יוצר:  משה וריטה אורן
 מידות
 גובה:  3 מ' 
 קואורדינטות:  31°46′30″N 35°10′41″E﻿ / ﻿31.7749916667°N 35.1780166667°E﻿ / 31.7749916667; 35.1780166667
  (למפת ירושלים מוגדלת) אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל(למפת ירושלים רגילה) אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל(למפת הרי ירושלים רגילה) אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל
 
אנדרטת חללי פעולות האיבה הוא אתר הזיכרון המרכזי לזכר כל נרצחי פעולות הטרור בישראל, שנמצא בהר הרצל בירושלים. האנדרטה בנויה מאבן ירושלמית.
אתר ההנצחה המרכזי לחללי פעולות איבה בהר הרצל הוקם בשנת 1998 ומאז נקרא יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשם "יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה". האתר עוצב ותוכנן על ידי האדריכלים משה וריטה אורן ונבנה על ידי המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון תוך שיתוף פעולה עם ארגון נפגעי פעולות איבה. בין יוזמי האנדרטה: יושב ראש הארגון דב קלמנוביץ שנפגע בפיגוע טרור בירושלים. האנדרטה נמצאת בקצה בית הקברות הצבאי ובסמוך אל חלקת גדולי האומה על יד חלקת המעפילים.
האנדרטה מסמלת את עמידת העם היהודי בארצו כנגד אלה המנסים לפגוע בהמשך קיומו. על קירות אתר ההנצחה חקוקים שמותיהם של כל הנספים במערכה האכזרית שנכפתה על תושבי מדינת ישראל, וזאת למען ייזכר ולא יישכח קורבנם. הרשימה כוללת את שמות הקורבנות מאז 1851 ועד ימינו.
חלקה החיצוני של האנדרטה
על קירות האנדרטה חקוקים פסוקים מתוך התלמוד והתפילה:
אשר בידך פקדון כל רוחות חלילה לך זכרוננו למחות
(תפילת צידוק הדין)
תשכח ימני אם אשכח דמכם שנשפך לשם שמיים ולשמכם
(בימה קטנה)
מדי שנה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה נערך ברחבת האנדרטה הטקס המרכזי לזכרם של כל חללי הטרור ופעולות האיבה שנרצחו בארץ בהשתתפות נשיא המדינה, ראש הממשלה, הרבנים הראשיים לישראל, שר הרווחה ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.
הקמת היכל הנצחה

בשנת 2022 הוחלט להקים אולם הנצחה שמתכונן להחליף את האתר הנוכחי ובו יונצחו כל נפגעי פעולות האיבה בארץ, כולל היהודים והישראלים בחוץ-לארץ.
אלכסנדר המון

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1964 (בן 60) סרייבו, בוסניה והרצגובינה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת סרייבו 
 שפות היצירה:  אנגלית, בוסנית 
 יצירות בולטות:  The Lazarus Project, Nowhere Man, The Book of My Lives 
 הושפע מ:  ולדימיר נבוקוב 
 פרסים והוקרה:  פרס דוס פסוס (2020)  PEN America (2017)  פרס חוג מבקרי הספרים הלאומי (2013)  פרס המגזין הלאומי (2012)  פרס יאן מיכלסקי (2010)  פרס הארטלנד (2008)  פרס AVN  מלגת גוגנהיים 
 www.aleksandarhemon.com
 
אלכסנדר הֶמון (בסרבית-קרואטית ובוסנית:Aleksandar Hemon, נולד ב-9 בספטמבר 1964) הוא סופר אמריקאי ממוצא סרבי-בוסני, שנודע בפרוזה שלו - סיפורים קצרים ורומנים בשפה האנגלית המשקפים בין היתר הווייות המהגרים. המון מכהן כפרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת פרינסטון.
קורות חייו > ילדות וצעירות

המון נולד בשנת 1964 וגדל בעיר סרייבו, בירת בוסניה, בימי השלטון היוגוסלבי הקומוניסטי של המרשל טיטו. אביו היה מהנדס ממוצא אוקראיני ואמו רואת חשבון ממוצא סרבי-בוסני. הסבא רבא שלו, פאודור המון, הגיע לבוסניה ממערב אוקראינה לפני מלחמת העולם הראשונה והתיישב בה, בתקופה שבה שתי הארצות היו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. המון סיים בשנת 1990 לימודי ספרות באוניברסיטת סרייבו ואחר כך עבד בעיתונות לנוער בסרייבו.
קורות חייו > בארצות הברית

בשנת 1992 כשהשתתף כעיתונאי בתוכנית חילופי ניסיון בשיקגו הופתע בעת שהותו שם על ידי פריצת המלחמה בארצו והוכר כפליט פוליטי בארצות הברית.
החליף בהתחלה עבודות שונות - תעמלן של גרינפיס, עובד ברשת כריכים, שליח על אופניים, מוכר בחנות ספרים. למד ספרות אנגלית ובשנת 1996 סיים תואר שני באנגלית באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בהמשך עבד כמורה לאנגלית כשפה שנייה.
קורות חייו > פעילותו הספרותית והאקדמית

ביצירותיו מותח המון בקורת על הגלישות הלאומניות הקיצוניות ועל הנאוליברליזם.
בשנת 1995 התחיל המון לכתוב בשפה האנגלית. סיפורו הראשון באנגלית היה "The Life and Work of Alphonse Kauders" שפורסם ב-Triquarterly ב-1995. בעקבותיו הופיעו ""The Sorge Spy Ring" ‏ (1996), גם הוא ב-Triquarterly, אחר כך A Coin בChicago Review בשנת 1997, Islands ב-Ploughshares
ב-1998 ולבסוף "Blind Jozef Pronek" ב"ניו יורקר" ב-1999. סיפוריו פורסמו גם בניו יורק טיימס, אסקווייר, The Paris Review, Best American Short Stories וכו'.
בשנת 1995 פרסם המון את הקובץ הראשון "פרשת ברונו" המורכב מסיפורים קצרים ונובלה, רישומים אנציקלופדיים, תמונות ארכיון וזכרונות אוטוביוגרפיים, יצירה בנויה היטב ונוגעת ללב. הוא העיד בה בין השאר על מלחמת יוגוסלביה. הספר זכה מהר להצלחה בינלאומית.
בשנת 2002 הוציא לאור את הספר "Nowhere Man" (האדם משום מקום) הנחשב על ידי אחדים לקובץ סיפורים המחוברים ביניהם ועל ידי אחרים כרומן הראשון של המון. גיבור הספר הוא יוזף פרונק, שהיה קודם לכן גיבור הסיפור בעל אותו השם בקובץ "פרשת ברונו". ביוני 2006 פורסם בהוצאת פיקדור ספרו Exchange of Pleasant Words (חילופי מלים נעימות). הרומן השני של המון, "פרויקט לזרוס" שפורסם ב-2008, היה מועמד לפרס הלאומי לספר ולפרס הלאומי של מבקרי ספרות בארצות הברית, ומועמד לתואר ספר השנה של "ניו יורק מגזין". הספר קיבל השראה מסיפורו של המהגר היהודי לזרוס אוורבוך שנורה למוות ב-1908 על ידי קצין משטרה אמריקאי שחשד כי היה אנרכיסט ושרצה להתנקש בו. הרומן כלל צילומים מאת חבר ילדות של המון, הצלם וליבור בוז'וביץ'.
ב-2009 פרסם המון קובץ סיפורים חדש בשם Love and Obstacles (אהבה ומכשולים) שנכתב ברובו במקביל ל"פרויקט לזרוס".
המון כותב מדור דו שבועי בשם "Hemonwood" במגזין Bosna i Hercegovina Dani המופיע בסרייבו.
המון הוא פרופסור לכתיבה יוצרת באוניבסיטת פרינסטון.
ב-2013 פרסם המון ספר עיון ראשון, "The Book of My Lives" וב-2015 רומן נוסף - The Making of Zombie Wars.
ב־2019 ספר עיון נוסף "My Parents: An Introduction" (הורי: מבוא)
באוגוסט 2019 נודע שהמון עמד לכתוב את התסריט ל-The Matrix Resurrections (מטריקס: התחייה) יחד עם דייוויד מיטשל ולאנה וצ'אוסקי. הסרט עלה למסכים בדצמבר 2021.
קורות חייו > חייו הפרטיים

המון מתגורר בפרינסטון עם אשתו השנייה טרי בויד ושתי בנותיהם, אלה ואסתר. בתם איזבל נפטרה בגיל שנה בשנת 2010 בעקבות סיבוכים של גידול במוח. ביוני 2011 פרסם המון ב"ניו יורקר" מסה בשם "האקוואריום" על אודות מות בתו הקטנה.
המון גדל בקרבת האצטדיון גרבוויצה בסרייבו והוא אוהד קבוצת הכדורגל ז'לייזניצ'אר סרייבו הידועה כ- "ז'ליו" (Željo).
פרסים ואותות הוקרה

2002 - ספרו - "האדם משום מקום" נבחר כמועמד לפרס הלאומי של מבקרי הספרות בארצות הברית
2004 - בשנת 2004 זכה המון ל"מלגת הגאונים" של קרן מקארת'ור.
2008 - ספרו - "פרויקט לזרוס" נבחר כמועמד לפרס הלאומי של הספר האמריקאי, לפרס הלאומי של מבקרי הספרות בארצות הברית וכספר השנה של "ניו יורק מגזין"
2011 - הפרס גרגור פון רצורי טעם העיר פירנצה באיטליה.
2011 - הפרס על שם ו.ג. זבאלד של המועדון PEN האמריקאי כשבחבר השופטים ישבו ג'יל סיימנט, סלווטורה שיבונה וגארי שטיינגרט
2012 - פרס העמית של United States Artists
2013 - הפרס הלאומי של מבקרי הספרות בארצות הברית - עבור ספר האוטוביוגרפיה The Book of My Lives'
2017 - מלגת ג'ין סטיין להיסטוריה ספרותית בעל פה - מטעם מועדון PEN האמריקאי - עבור '?'How Did You Get Here :סיפורי עקירה
2017 PEN America Jean Stein Grant For Literary Oral History, for Tales of Displacement
יצירות > רומנים

2002 Nowhere Man
2008 The Lazarus Project
2015 The Making of Zombie Wars'
יצירות > סיפורים

2000 The Question of Bruno
2009 Love and Obstacles.
The Liar collected in The Book of Other People (Zadie Smith, editor)
The Conductor, collected in The Best American Short Stories 2006 (Ann Patchett, ed); 2005 פורסם לראשונה בפברואר 2005 בניו יורקר
Love and obstacles - פורסם לראשונה ב-28 בנובמבר 2005 ב"ניו יורקר:
The noble truths of suffering - פורסם לראשונה ב-22 באוקטובר 2008 ב,"ניו יורקר"
יצירות > מאמרים

A shining monument of loss . Granta. 103: 29–31. Autumn 2008. Archived from the original on December 26, 2010.
If God existed, He'd be a solid midfielder . Granta. 108. Autumn 2009.
Subject + Object
יצירות > מסות

2014 The Matters of Life, Death, and More: Writing on Soccer
2015 My Prisoner
הערות שוליים

↑  באתר ניו יורק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303811905171  PLWABN: 9810567709005606  BIBSYS: 28136  BNE: XX1531129  BnF: cb13576469d (data)  CiNii: DA18028101  GND: 122345681  ICCU: RAVV230859  ISNI: 0000 0001 1496 3471  LCCN: n99260184  NDL: 00950085  NKC: jn20040311004  NTA: 189690534  SELIBR: 327561  SUDOC: 053472039  VIAF: 102309346   WorldCat (עם VIAF): 102309346
אנרי מואסאן

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1852 פריז, צרפת 
 פטירה:  20 בפברואר 1907 (בגיל 54) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום מגורים:  צרפת 
 מקום קבורה:  Grave of Moissan 
 מקום לימודים:  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 מנחה לדוקטורט:  Pierre Paul Déhérain 
 מוסדות:  סורבון  סורבון 
 תלמידי דוקטורט:  Paul Lebeau, Maurice Meslans 
 פרסים והוקרה:  מדליית אוגוסט וילהלם פון הופמן (1903)  חבר זר של החברה המלכותית (11 במאי 1905)  מדליית אליוט קרסון (1898)  פרס נובל לכימיה (1906)  מדליית דייווי (1896)  מפקד בלגיון הכבוד  אביר בלגיון הכבוד  קצין בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Marie Léonie Lugan Moissan 
 תרומות עיקריות
 חקירת ובידוד היסוד פלואור כבשן חשמלי הקרוי על שמו
 חתימה:   
 
אנרי פרדריק פרדיננד מואסאן (28 בספטמבר 1852 – 20 בפברואר 1907) היה כימאי יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1906, "על חקירת היסוד פלואור ובידודו, ועל הכבשן החשמלי הקרוי על שמו".