stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משילות
הערות שוליים

↑  François, R., 2009. Why Should World Governance Be Evaluated, and for What Purpose? World Governance Index, Forum for a new World Governance, Proposal Papers Series.
1 2  Yashar Tarverdi, Shrabani Saha, Neil Campbell, Governance, democracy and development, Economic Analysis and Policy 63, 2019-09-01, עמ' 220–233 doi: 10.1016/j.eap.2019.06.005
↑  Mark Bevir, A theory of governance, Berkeley, 2013, עמ' 16, ISBN 1-938169-11-5
↑  Mark Bevir, A theory of governance, Berkeley, 2013, עמ' 24, ISBN 1-938169-11-5
1 2 3  Mark Bevir, Governance : a very short introduction, First edition, Oxford, United Kingdom, 2012, עמ' 1-4, ISBN 978-0-19-960641-2
↑  ליהיא להט, Mark Bevir, Review of Governance, BevirMark, Social Security (Hebrew edition) / ביטחון סוציאלי, 2015, עמ' 155–158
↑  Francis Fukuyama, What Is Governance?, CGD Working Paper 314, Center for Global Development, 2013
↑  Yashar Tarverdi, Shrabani Saha, Neil Campbell, Governance, democracy and development, Economic Analysis and Policy 63, 2019-09-01, עמ' 220–233 doi: 10.1016/j.eap.2019.06.005
↑  WGI-Home, info.worldbank.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph683974
מצר דובר

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  קאלה, דובר 
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 רוחב ממוצע:  40 ק"מ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת 
 קואורדינטות:  51°00′N 1°27′E﻿ / ﻿51°N 1.45°E﻿ / 51; 1.45
  (למפת תעלת למאנש מוגדלת) אולדרני גרנזי ג'רזי איי סילי צרפת בריטניהמצר דובר(למפת תעלת למאנש רגילה) אולדרני גרנזי ג'רזי איי סילי צרפת בריטניהמצר דובר
 
מצר דובר (באנגלית: Strait of Dover) או מצר קאלה (בצרפתית Pas de Calais) הוא מצר ים הנמצא בפתחה הצפון-מזרחי של תעלת למאנש ומהווה את מעבר המים הצר ביותר בתעלה זו - רק 34 ק"מ בין דובר בחוף האנגלי לכף גריס-נז בחוף הצרפתי. המצר מקשר בין הים הצפוני לבין תעלת למאנש וממנה לאוקיינוס האטלנטי. מימיו של המצר רדודים יחסית - בין 35 ל-55 מטר עומקם.
מצר דובר נחשב כנתיב השיט העמוס ביותר בעולם, עם כ-200,000 ספינות בשנה. מרבית הספינות השטות בין האוקיינוס האטלנטי ומדינות צפון אירופה, עוברות בו וחוסכות את השיט הארוך והסוער המקיף את סקוטלנד.
יצירת המצר

המצר צעיר מאוד במונחים גאולוגיים, ונוצר בסביבות 6500 לפנה"ס, כשקרס מחסום הגיר שהפריד בין תעלת למאנש והים הצפוני. הקריסה נבעה מהפעילות האירוזית החזקה של גלי האוקיינוס על סלע הגיר הרך, ומפעולת מחזורי הגאות והשפל הבלתי פוסקים במקום זה.
הפעילות האירוזית נמשכת גם היום בקצב של כסנטימטר אחד בשנה, ומדי מספר שנים ניתקים גושי גיר מצוקי דובר שבחוף האנגלי ללא התראה מוקדמת. בשל כך מוזהרים המבקרים במקום שלא להתקרב לשפת המצוק מעבר לחמישה מטרים.
היסטוריה > שרידים פרהיסטוריים

שרידים פרהיסטוריים, המעידים על תנועה ימית ומסחרית בין חופי היבשת והאי האנגלי, התגלו במימי המצר. ב-1974 התגלה במפרץ לנגדון שבחוף האנגלי ליד דובר אוצר ארכאולוגי מתקופת הברונזה, שכלל יצול (שדרת מתכת) עשוי ברונזה של סירה עתיקה שמקורה ביבשת וסביבו כלי נשק, כדים, גביעים וממצאים אחרים.
ב-1992 התגלתה סירה בעומק של כ-6 מ' סמוך לדובר, שתוארכה בבדיקת פחמן 14 לשנת 1550 לפנה"ס, היא תקופת הברונזה (אחת הסירות העתיקות ביותר שתוארכו במדויק).
שני הממצאים מוצגים במוזיאון העיר דובר.
היסטוריה > אירועים היסטוריים ראויים לציון > פלישות לאנגליה

פלישות רומיות — שלוש פלישות רומיות לכיבוש אנגליה בוצעו במצר דובר. השתיים הראשונות נערכו על ידי יוליוס קיסר, יצאו מבולון-סור-מר שבחוף הצרפתי, נחתו ליד דיל שמצפון לדובר, ונסוגו בפני התקפות המקומיים ופגעי מזג האוויר כעבור זמן קצר בלבד. הפלישה הראשונה נערכה ב-55 לפנה"ס והשנייה ב-54 לפנה"ס. הפלישה השלישית התבצעה רק כ-100 שנים אחר-כך, ב-43 לספירה, ובה פלש הצבא הרומי בפקודתו של הקיסר קלאודיוס לאנגליה ליד סנדוויץ' מצפון לדובר. הפלישה הביאה ליצירתו של ראש גשר בעיר ריצ'בורו שעל נהר סטור והחלה את עידן בריטניה הרומית, שנמשך כ-400 שנים.
הפלישה הנורמאנית — ויליאם הראשון ("הכובש") נחת ב-1066 ליד פבנסי דרומית לדובר, הביס את הכוחות הסקסונים בקרב הייסטינגס דרומית לדובר, והוכתר כמלך אנגליה.
היסטוריה > אירועים היסטוריים ראויים לציון > קרבות ימיים נודעים

במצר דובר אירעו כמה מהקרבות הימיים הידועים בהיסטוריית המלחמות שבין בריטניה ליריביה ביבשת:
קרב דובר (1217) — קרב ימי סמוך לעיר סנדוויץ', בו הביסו האנגלים בפיקוד הוברט דה-בורג את הצי הצרפתי תחת שלטון לואי השמיני. הצרפתים העבירו אספקה לכוח נחיתה צרפתי שתמך במרד הברונים נגד המלך ג'ון. הניצחון האנגלי הביא לנסיגת הצרפתים מכל דרום מזרח אנגליה ולחתימת "הסכם לאמבת'" בין צרפת לאנגליה, שהותיר שליטה מלאה למלך האנגלי הנרי השלישי (בנו של המלך ג'ון).
קרב גרייבליינס (1588) — קרב ימי שנערך מצפון לקלה, ובו הביסו האנגלים תחת פיקודם של האדמירל צ'ארלס הווארד ופרנסיס דרייק את הארמדה הספרדית. האנגלים השתמשו בקרב זה בטקטיקת מלחמה ימית דינמית שלא הייתה מקובלת עד אז (שיוט עורפי מהיר וירי תוך כדי תמרוני תנועה), וגברו על הארמדה הספרדית האגדית למרות נחיתותם המספרית.
קרב גודווין סאנדס (1652) — קרב ימי שבו הטביעו האנגלים שתי ספינות הולנדיות שליוו שיירת ספינות מסחר. קרב זה סימן את תחילתה של מלחמת הולנד-אנגליה הראשונה, שהוכרזה כחודש אחריו.
היסטוריה > אירועים היסטוריים ראויים לציון > פינוי דנקרק

במאי 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, כותרו כוחות בעלות הברית במובלעת דנקרק שמצפון לקלה. במבצע דינמו, אשר נמשך מספר ימים, עד 4 ביוני 1940, פונו מדנקרק דרך מצר דובר, מאות אלפי חיילים בריטים וצרפתים, תחת אפם של הגרמנים.
חופי המצר

הערים המרכזיות בחוף הצרפתי הן לה-טוקה, בולון, קאלה ודנקרק. הערים המרכזיות בחוף הבריטי הן פרלייט, פולקסטון, דובר, סנדוויץ', דיל וראמסגייט.
הצוקים הלבנים של דובר מאפיינים את החוף האנגלי, ונופלים אל מי הים מגובה של כ-100 מטר. מראם הדומיננטי הנראה למרחוק, טבוע באמנות, בפולקלור, בספרות ובשירה האנגלית. השיר "ציפורים כחולות מעל הצוקים הלבנים של דובר" היה, לדוגמה, אחד השירים המושרים ביותר על ידי בעלות הברית והחיילים הלוחמים במלחמת העולם השנייה, והביע את הגעגועים והתקווה לעולם טוב יותר ולשלום.
על-פי הסברה המקובלת, אלביון, שמה העתיק של אנגליה, מקורו במילה הלטינית albus (לבן), ונובע מהצוקים הלבנים של דובר הנראים מחופי קאלה.
חציית המצר

בעבר, מרבית הנוסעים בין החופים השתמשו במעבורות. היום מתבצע עיקר מעבר הנוסעים במנהרת התעלה העוברת מתחת למצר. בתוכנית הטלוויזיה טופ גיר (האנגלית), חצו שלושת מנחי התוכנית את תעלת למאנש דרך מצר דובר, כשהם שטים על גבי רכב שהוסב על ידי אחד מהם לכלי שיט.
ראו גם

חציות מפורסמות ראשונות של המצר.
הצוקים הלבנים בחוף האנגלי של המצר
ניקול (זמרת צ'יליאנית)

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1977 (בת 47) סנטיאגו, צ'ילה
 שם לידה:  Denisse Lillian Laval Soza 
 שם במה:  Nicole 
 מוקד פעילות:  צ'ילה 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  Saint Gabriel's School 
 סוגה:  פופ, רוק, מוזיקה אלקטרונית
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Musicavisión,Maverick, Chika, ‏ RCA רקורדס
 בן או בת זוג:  Sergio Lagos 
 nicolemusica.cl
 פרופיל ב-IMDb
 
דניז ליליאן לאוול סוסה (בספרדית: Denisse Lilian Laval Soza; נולדה ב-19 בינואר 1977), המוכרת בשמה הפרטי ניקול, היא מוזיקאית, גיטריסטית, זמרת וכותבת שירים צ'יליאנית.
האלבום הראשון שלה יצא בשנת 1989 וקיבל הכרה כ"תקליט הזהב" בצ'ילה. כאשר היא הייתה בת 16 היא הוציאה את האלבום השני שנמכר ב-75 אלף העתקים. האלבום השלישי שלה הופק בשנת 1997 על ידי גוסטבו סראטי וזכה להצלחה באמריקה הלטינית. בעקבות ההצלחה הזמרת עברה למקסיקו ואחר כך למיאמי בה היא מתגוררת עתה.
דיסקוגרפיה

אלבומי אולפן:
Tal vez me estoy enamorando‏ (1989)
Esperando nada‏ (1994)
Sueños en tránsito‏ (1997)
Grandes éxitos‏ (2002)
Viaje infinito‏ (2002)
APT‏ (2006)
20 años ‏(2011)
מקוש דלת

מקוש דלת בפירנצה איטליה
מקוש דלת הוא פריט המותקן על גבי דלת כניסה לבית, בניין או חדר, שמטרתו לאפשר לאנשים מבחוץ להתריע על הגעתם, באמצעות רעש, לנוכחים בפנים.
מקוש דלת עשוי לרוב ממתכת. המקוש בנוי מחלק קבוע המותקן על הדלת; וחלק נוסף המחובר לבסיס המקור בחלקו העליון. על מנת להשתמש במקוש יש להרים את החלק המשוחרר ולהקיש באמצעותו על צלחת המותקנת על הדלת או על הדלת עצמה. ההקשה מפיקה רעש הנשמע על ידי הנוכחים בבית.
עם השנים, הפכו מקושי דלת לפריטי עיצוב מהודרים. עם זאת, באזורים מסוימים משתמשים במקושים פשוטים כגון משקולת ממתכת או טבעת.
רעש המופק ממקוש דלת
גלריית מקושי דלת מרחבי העולם

מקוש דלת מברזל בסגנון  בריטי
"טבעת הרחמים" על קתדרלת סנט. מריה באאוגסבורג
מקוש בצורת חמסה, מרוקו
מקוש בצורת מלאך, הולנד
מקוש דלת, ונציה
מקוש דלת, אורליאן, צרפת
מקוש דלת, גמלה סטאן
מקוש דלת, איראן
מקוש דלת, איראן
דלת עם שני מקושים בפאס, מרוקו. מקוש אחד שימש לגבר והשני לאישה
מקוש בצורת לוחם הנשר, בקרקטו, מקסיקו
מקוש דלת בצורת יד בספרד
ראו גם

ידית דלת
פעמון דלת
משה גרוסמן

משה גרוסמן
משה גרוסמן (גם: גרוסמאן) (בכתיב יידי: גראָסמאַן; 3 באפריל 1904 – 27 בספטמבר 1961) היה סופר ועיתונאי יידיש.
ספריו

פֿלאמען און רויך: ראָמאן פון א ארבעטער סביבה, ורשה: (המחבר), 1931. ('להבות ועשן: רומן מסביבה פועלית')
האמער אויף הארפֿע, ורשה: (המחבר), 1933. ('פטיש עלי נֵבֶל': קובץ נובלות)
קרל מרקס (ביַי זיַין שוועל): ביאָגראפֿישער מאָנטאזש-ראָמאן ..., ורשה: (המחבר), 1934. (רומן מחיי קרל מרקס) (מהדורה ב: ורשה: מ' ראקאווסקי, 1936)
דערוואכונג: היסטאָרישער ראָמאן, ורשה: ליטערארישע בלעטער, 1937. ('התעוררות': רומן היסטורי מחיי רוזה לוקסמבורג)
אין פֿארכישופטן לאנד פֿון לעגענדארן דזשוגאשווילי: (מיינע זיבן יאָר לעבן אין ראָטנפֿארבאנד – 1939–1946), 2 כרכים, פריז: אמת און פרייהייט, 1949. ('בארצו המכושפת של דז'וגשווילי האגדי: שבע שנות חיי בברית המועצות: 1939–1946') (בשם העט "פ. גרים") (הדפסה ב: 1950) (ראה אור בתרגום לעברית ב-1951 ובתרגום לאנגלית ב-1960)
היימישע געשטאלטן: רעפּאָרטאזשן, פּאָרטרעטן, דערציילונגען, מיניאטורן, תל אביב: פען-ביכער אין ישראל, תשי"ד 1953.
די ווידוי פֿון א רעוואליוציאנער: פּאָליטישער ראָמאן, תל אביב: מענדעלע מוכר ספרים, תשט"ז 1955. ('וידויו של מהפכן: רומן פוליטי') (ראה אור בתרגום לעברית בתשי"ז)
שטויב און אייביקייט: פֿון די פֿארבליבענע כתבים און פֿראגמענטן פֿון דערשינענע ווערק ..., תל אביב: ישראל בוך; ארויסגעגעבן פֿון משה גראָסמאן קאָמיטעט – קאראקאס ווענעזועלא, תש"ל. (מבחר כתביו מעזבונו; ראה אור לאחר מותו)
ספריו > בתרגום

בארץ האגדית הכשופה: שבע שנות-חיים בברית-המועצות; מאידיש: א. בן-מאיר [כרך א]; ספר ב תֻרגם על ידי י. חגיז, 2 כרכים, תל אביב: נ. טברסקי, תשי"א 1951–תשי"ג 1952. (אין פֿארכישופטן לאנד פֿון לעגענדארן דזשוגאשווילי)
וידויו של מהפכן: רומן פוליטי; מיידיש: נפתלי גינתון, תל אביב: נ' טברסקי, תשי"ז. (די ווידוי פֿון א רעוואליוציאנער)
In the Enchanted Land: My Seven Years in Soviet Russia; From the Yiddish by I. M. Lask, Tel-Aviv: Rachel, 1960. (אין פֿארכישופטן לאנד פֿון לעגענדארן דזשוגאשווילי)
ספריו > בעריכתו

משה גראָסמאן (רעדאקטאָר), יזכור-בוך קאָריוו: ספר יזכור מצבת זיכרון לעיירתנו קוריב, תל אביב: אירגון יוצאי קוריב אין ישראל, תשט"ו.
משה גראָסמאן (רעדאקטאָר); געזאמלט צונויפגעשטעלט און קאָרעגירט: אברהם יצחק לעוו, משה מאיק, ספר זיכרון לקדושי סוקולי: סאָקאָלער יזכור בוך, תל אביב: (דפוס אורלי), 1962.
ספריו > בתרגומו

באָריס פאסטערנאק, דאָקטאָר זשיוואגאָ: ראָמאן ...; איבערגעזעצט פון רוסישן כתב-יד: משה גראָסמאן און בינם העלער, תל אביב: מנורה, תשי"ט. (דוקטור ז'יוואגו)
ספריו > ספריו שתורגמו לאנגלית

In the Enchanted Land: My Seven Years In Soviet Russia by Moshe Grossman; Translator I.M. Lask - 1960
לקריאה נוספת

משה גרוסמן (עורך), יזכור בוך קָאריוו, מצבת זיכרון לעיירתנו קוריב (יידיש), תל אביב, תשט"ו, 1955
אברהם שאנן (עורך), מלון הספרות החדשה העברית והכללית, תל אביב: יבנה, 1959
לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור [לקסיקון לספרות אידית חדשה], ניו יורק 1958
הערות שוליים

↑  "גרוס" ביידיש פירושו 'גדול'.
↑  דף עד שמילא גרוסמן, 1 ביולי 1957, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, אתר יד ושם.
↑  Yiddish Culture Congress Awards Ten Prizes to Writers, JTA, May 12, 1954; פרסי אידיש ללייוויק ולפינסקי, על המשמר, 13 במאי 1954.
↑  רשות היחיד והרבים, חרות, 1 בפברואר 1950.
↑  משה גרוסמן באתר חברה קדישא ת"א–יפו; הסופר משה גרוסמן ז"ל הובא למנוחות, חרות, 29 בספטמבר 1961.
1 2  ביקורת: יהודה גוטהלף, אילו היה זה רק רומן..., דבר, 16 בדצמבר 1955; ועם הופעת התרגום העברי: א. גיא, ארוכה היתה הדרך...: משה גרוסמן: "ווידויו של מהפכן", מעריב, 7 ביוני 1957.
↑  ביקורת: ד. ל., ספר קוריב, מעריב, 6 במאי 1955.
↑  ביקורת: י. ג., ז'יוואגו – באידיש, מעריב, 17 ביולי 1959.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274303205171  PLWABN: 9810585344305606  GND: 119537087  LCCN: n82156693  NTA: 312805403  SELIBR: 231609  VIAF: 15582411   WorldCat (עם VIAF): 15582411
נאו-אקספרסיוניזם

נאו-אקספרסיוניזם הוא סגנון של ציור ופיסול מודרניסטי מאוחר או פוסט מודרני מוקדם, שהופיע באופן בינלאומי בסוף שנות ה-70. נאו-אקספרסיוניסטים נקראו לעיתים גם טרנסאוונגארד, ג'ונגה ויילד, "New Fauvism" או "Neue Wilden" ("הפראים החדשים"). הסגנון מתאפיין בדגש רב על הבעה סובייקטיבית של רגש ובשימוש גס בחומרים. הציור הנאו-אקספרסיוניסטי הטיפוסי הוא גדול ממדים ומופק במהירות; כמו כן, הוא לרוב פיגורטיבי, ולעיתים קרובות מציג דימויים אלימים או עגומים, שכמעט נבלעים בערבובייה של פעילות בפני השטח של התמונה.
הנאו-אקספרסיוניזם התפתח כתגובת נגד לאמנות המושגית ולאמנות המינימלסטית של שנות ה-70. כך, הנאו-אקספרסיוניסטים חזרו להציג אובייקטים ניתנים לזיהוי על גבי הקנבס - כגון גוף האדם (אם כי לפעמים בצורה מופשטת) - וזאת בצורה מחוספסת, באופן מלא רגש ולעיתים קרובות באמצעות צבעים עזים אמני הסגנון קיבלו השראה מציירים אקספרסיוניסטים גרמנים, כמו אמיל נולדה, מקס בקמן, ג'ורג' גרוס, ארנסט לודוויג קירכנר, ג'יימס אנסור ואדוורד מונק. הסגנון קשור גם בסגנון המופשט הלירי האמריקאי משנות ה-60 וה-70, מתנועת The Hairy Who בשיקגו, מאסכולת הציור הפיגורטיבי של אזור המפרץ בשנות ה-50 וה-60, מההתפתחות של האקספרסיוניזם המופשט, מתקדימים בפופ ארט ומזרם ה-New Image Painting. מונח זה קשור החל מסוף שנות ה-70 לעבודותיהם של אמנים שדגלו בפיגורטיביות חריפה בשילוב דימויים דמויי קריקטורה, בקרבה סגנונית מסוימת לנאו-אקספרסיוניזם. המונח New Image Painting נטבע בתערוכה בניו יורק משנת 1978 שהתקיימה במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, תחת אותו השם.
קבלה וביקורת

הנאו-אקספרסיוניסטים עוררו מחלוקת שנוגעת הן לאיכות האמנות שהפיקו, הן להיבטים מסחריים של הצגתה בפני סוחרי האמנות. פעילות התנועה לוותה במתודות חדשות ואגרסיביות של מכירה, קידום ושיווק מצדם של סוחרי אמנות וגלריות. אמנות הנאו-אקספרסיוניזם שלטה בשוק האמנות עד אמצע שנות ה-80. עם זאת, על רקע התנועות השונות שהנאו-אקספרסיוניסטים הושפעו מהן, אמני התנועה ספגו ביקורת על כך שאינם יוצרים עבודות מקוריות אלא רק ממחזרים סגנונות. כמו כן, הסגנון נתפס על ידי מבקרים רבים, כמו אשיל בוניטו אוליבה ודונלד קוספית, כהחייאת נושאים מסורתיים של ביטוי עצמי מתוך האמנות האירופית, לאחר עשרות שנים בהן האמנות האמריקאית הייתה הדומיננטית יותר. הערך החברתי והכלכלי של התנועה נידון בלהט בראשית שנות ה-80.
מבקרים כמו בנג'מין בוכלו, האל פוסטר, קרייג אוונס ומירה שור הביעו ביקורת רבה על הקשר בין הציור הנאו-אקספרסיוניסטי לשוק האמנות ההולך ומתרחב, לסלבריטאים, לאנטי-פמיניזם, לאנטי אינטלקטואליזם ולחזרה לנושאים מיתיים ולשיטות אינדיבידואליסטיות; את הנטיות הללו זיהו המבקרים כמיושנות. בנוסף, נשים נדחקו לשוליים בתנועה, וציירות כדוגמת אליזבת' מוריי ומריה לאסינג הושמטו מרבות מהתערוכות החשובות שלה, ובראשן מהתערוכה הגדולה "רוח חדשה בציור" שהוצגה בלונדון בשנת 1981; בתערוכה הוצגו עבודותיהם של 38 ציירים, ללא עבודה אחת של ציירת.
אמני הזרם

הזרם הניאו אקספרסיוניזם התפתח במקביל בכמה מקומות בעולם. אמנים לדוגמה המייצגים אותו הם גיאורג בזליץ, יוג'ין שנבוק, ריינר פטינג, קארל הורסט הדיק – מגרמניה; סנדרו צ'יה, פרנצ'סקו קלמנטה, אנצ'ו קוקי ומימו פלדינו – מאיטליה; חורחה רנדו מספרד; אולג גולוסי ווסיל ריאבצ'נקו מאוקראינה; סוזן רוטנברג, ז'אן-מישל בסקיה, אליזבת' מוריי, ג'וליאן שנאבל, קית' הרינג, צ'אק קונלי – מארצות הברית; ומריה לידיה מגליאני מברזיל.
ראו גם

אקספרסיוניזם
פוסטמודרניזם
אקספרסיוניזם מופשט
הערות שוליים

↑  Chilvers, Ian and John Glaves-Smith. A Dictionary of Modern and Contemporary Art. Oxford University Press (2009), p. 503
↑  Graham Thompson,American Culture in the 1980s, Edinburgh University Press, 2007, p. 73
↑  Chilvers, Ian and John Glaves-Smith. A Dictionary of Modern and Contemporary Art. Oxford University Press (2009), p. 503-504
↑   New Image Painting, Oxford Reference
↑  Neo-Expressionism, Encyclopaedia Britannica, ‏11 באוגוסט 2021
↑  Graham Thompson, American Culture in the 1980s, Edinburgh University Press, 2007, 2007, עמ' 72-74
1 2  Kurczynski, Karen. "Neo-Expressionism in America". Grove Art Online.
↑  Graham Thompson,American Culture in the 1980s, Edinburgh University Press, 2007, p. 75
↑  Jones, Amelia (2009-02-09). A Companion to Contemporary Art Since 1945 (באנגלית). John Wiley & Sons. ISBN 978-1-4051-5235-8.
↑  A New Spirit of Painting makes a comeback (with one woman artist this time), THE ART NEWSPAPER, ‏3 במאי 2018
נורת' אמריקן F-108 ראפייר

נורת' אמריקן F-108 ראפייר (באנגלית: North American F-108 Rapier) היה תכנון למטוס יירוט אמריקאי שהוצע על ידי חברת נורת' אמריקן לחיל האוויר האמריקאי בשנות ה-50 אך לא נבנה מעולם. המטוס תוכנן כמענה למפציצים גרעיניים על קוליים ומגביהי טוס שהיו בתהליך פיתוח על ידי ברית המועצות. המטוס תוכנן לטוס במהירות של מאך 3 (כ-3,700 קילומטר בשעה) ובטווח קרבי של כ-1,900 קילומטר (1,000 מייל ימי) ולשאת מכ"ם ומערכות נשק המסוגלות להינעל ולתקוף מטוסים גדולים בטווח של 160 קילומטר (100 מייל).
למרות שננקטו צעדים על מנת להקטין את עלות התוכנית כגון שימוש במנועים מתוכנית ה-XB-70 ואלקירי ומערכות מפיתוחים של מטוסי יירוט מקבילים, בוטלה התוכנית בשנת 1959 עקב קשיים כלכליים והתמקדות היכולת הגרעינית הסובייטית בטילים בליסטיים.
מריו פצ'אלקה

מריו פצ'אלקה (בסלובקית: Mário Pečalka; נולד ב-28 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

פצ'אלקה נולד ברודינה שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה), והחל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית. בשנת 2004 עבר למ.ש.ק. ז'ילינה, בה צבר 103 הופעות וכבש ארבעה שערים. עם ז'ילינה זכה פצ'אלקה בשתי אליפויות ובעונת 2010/2011 שיחק עמה בליגת האלופות, שם ספגה 19 שערים בשלב הבתים והפסידה את כל ששת משחקיה.
בחלון ההעברות של ינואר 2011 חתם בהפועל תל אביב לאחר שזאת חיפשה בלם שיחליף את דאגלס דה סילבה שנמכר לרד בול זלצבורג. פצ'אלקה ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה במשחק הליגה מול הפועל פתח תקווה, ומאז ביסס השחקן את מעמדו בקבוצה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונה שלאחר מכן, כבש ב-27 בנובמבר את שערו היחיד במדי הקבוצה בניצחון 3–1 בדרבי על מכבי תל אביב.
בחלון ההעברות של ינואר 2012, לאחר שנפצע, שוחרר מהפועל והושאל לסלובן ברטיסלאבה עד תום העונה. לאחר תקופה ארוכה בה לא שיחק עקב פציעה, הודיע פצ'אלקה על פרישה ממשחק פעיל במאי 2013.
קריירה > קריירה בינלאומית

ב-10 בפברואר 2009 ערך פצ'אלקה את הופעת הבכורה בנבחרת סלובקיה, כשפתח בהרכב בהפסד 2–3 לנבחרת אוקראינה. בסך הכל רשם עד שנת 2011 שלוש הופעות במדי הנבחרת.
תארים

אליפות סלובקיה: 2006/2007, 2009/2010
סופר קאפ: 2007, 2010
גביע המדינה: 2010/2011
הערות שוליים

↑  שי ארצי, יש רכש: מריו פצ'אלקה חתם בהפועל תל אביב, באתר ynet, 6 בפברואר 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקלחת קרה

"המקלחת הקרה", גאורגיוס יאקובידיס, 1898
מקלחת קרה היא מקלחת מים בטמפרטורה נמוכה מספיק כדי לגרום לאדם השרוי בה להגיב לקור, והיא משתייכת למדעי ההידרותרפיה.
היסטוריה

השימוש במים כאמצעי רפואי החל עוד בעת העתיקה, בתרבויות כדוגמת יוון ומצרים.
החקר המדעי בנושא נערך בעיקר בתקופת המאה ה-18 וה-19. בין הראשונים לחקור אותו היה הפיזיקאי סֵר ג'ון פלויר, שב-1697 ו-1702 פרסם את הכתבים הראשונים בנושא. תרגומם של כתבים אלה לגרמנית ופיתוחם על ידי חוקרים נוספים הפך מדע זה לפופולרי יותר, כשחוואי אוסטרי בשם וינסנט פרייסניץ השתמש בהם בשנת 1829 כחלק מהקריירה הציבורית שלו בניהול משק בית.
עם השנים, בזכות תפוצת נפלאות השימוש במים (חמים וקרים) והמשך החקר שלהם, הובאו לעולם המערבי החמאם הטורקי והספא.
השפעות חיוביות

בעקבות העוסקים בהידרותרפיה, השימוש במקלחת קרה בעולם המערבי נחשב כעזר במקרים רבים, חלקם לא מוכחים מדעית:
המעבר ממים חמים לקרים מאיץ את זרם הדם וגורם לתחושת רעננות, אך עלול לגרום גם לשבץ.
מקלחת קרה יכולה להקל על הנגאובר או מיגרנה.
שחיה במים קרים שורפת יותר קלוריות, עקב כך שפרט לשחיה הגוף נאלץ לשמור על החום שלו.
מים קרים יכולים להפיג הצטברות דם ונוזלי לימפה ובכך להפחית תיאבון מיני.
כמו כן, יש שימוש ב"מקלחת קרה" כביטוי ל"התעוררות" או "צינון" סימבוליים.
השפעות שליליות

מאידך, מקלחת קרה עלולה לגרום להשפעות שליליות:
התכווצות שרירים וכאבי גב עלולים להגרם עקב מקלחת קרה שלא לצורך - מומלץ לעסות את השרירים לאחר מקלחת כזאת.
שחיה במים קרים מאוד עלולה להוריד את חום הגוף לכדי היפותרמיה.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מקושרים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ויקי גלאם, שחר בר דוד וגיא כהן
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2004 – 11 במאי 2014 (כ־9 שנים)
 משרד ראשי:  תל אביב בישראל
 מוצרים עיקריים:  רשת חברתית מקוונת
  
 http://mekusharim.walla.co.il (לא פעיל)
 
מקושרים היה אתר אינטרנט חינמי, אשר פעל כרשת חברתית מקוונת ישראלית בין השנים 2004–2014.
האתר היה בשימוש חופשי, ואפשר לכל גולש ליצור עמוד פרופיל משלו, בו יכול היה לספר על עצמו, להעלות תצלומים ולעדכן את חבריו בנעשה בחייו. לגולש הייתה אפשרות ליצור לעצמו רשימת חברים, המורכבת מקשרים קיימים וחדשים כאחד.
באפריל 2014 הודיע האתר על סגירתו לצמיתות, וב-11 במאי 2014 האתר נסגר.
היסטוריה

האתר הוקם על ידי קבוצת יזמים שכללה את שחר בר-דוד, ויקי גלאם וגיא כהן באוגוסט 2004, מתוך רעיון שמקורו בחו"ל - הקמת רשת חברתית אינטרנטית. החברה הראשונה שמימשה רעיון זה באינטרנט הייתה חברת Friendster בארצות הברית. אתר Friendster הושתת על תאוריה שפותחה על ידי סטנלי מילגרם בשנות ה-70 של המאה ה-20, הקרויה "תאוריית העולם הקטן" או שש דרגות של הפרדה.
באוגוסט 2008 רכשה חברת וואלה תקשורת כ-34% מאתר "מקושרים" תמורת 4.55 מיליון ש"ח; במרץ 2009 רכשה 36% נוספים תמורת 4.5 מיליון ש"ח ובכך הגדילה את החזקותיה בחברה ל-70%.
ב-10 במרץ 2013 פסק בית המשפט כי יש להכיר ברן אברהם כאחד מיזמי ומשקיעי האתר. יזמי מקושרים ביחד ולחוד חויבו בהוצאות של כרבע מיליון ש"ח.
בעקבות עליית הפופולריות של פייסבוק הפכה "מקושרים" במהלך השנים ללא רלוונטית, וב-11 במאי 2014 נסגר האתר לצמיתות.
הגלישה במקושרים

חלק מרכזי באתר היה "עיתון מקושרים", דרכו העלו גולשים מדי יום עשרות כתבות. בנוסף נתן האתר במה לכותבים שרצו לשתף כתבות שלהם, ואלפי גולשים אחרים הצביעו והגיבו על כתבות אלו מדי יום.
בין הקטגוריות שהיו באתר:
עיתון מקושרים
קהילות
סקרים
אירועים
סרטונים
דואר פנימי של האתר וצ'ט לרשימת חברים
חדשות מחברים
ראו גם

חבר'ה (אתר אינטרנט)
LinkedIn
הערות שוליים

↑  מנותקים – אתר מקושרים של וואלה! סוגר את שעריו, הפעם באופן סופי, באתר "מזבלה", 9 באפריל 2014
↑  וואלה מתרחבת ורוכשת חלק מהרשת החברתית "מקושרים"
↑  חן מענית, ‏סכסוך "מקושרים": פיצוי של 200 אלף שקל לאחד המשקיעים, באתר גלובס, 10 במרץ 2013
עמוד הבית של מקושרים
נבי יעפורי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קבר 
 מיקום:  רמת הגולן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1840
 תאריך פתיחה רשמי:  1840? 
 קואורדינטות:  33°14′29″N 35°46′06″E﻿ / ﻿33.24138889°N 35.76833333°E﻿ / 33.24138889; 35.76833333
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) נבי יעפורי(למפת אצבע הגליל רגילה) נבי יעפורי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נבי יעפורי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נבי יעפורי
 
נבי יעפורי הוא אתר הקבורה של הקדוש הדרוזי יעפורי, הנמצא בצפון רמת הגולן, כחצי קילומטר מצפון לברכת רם וסמוך ממזרח לנחל סער. הבקעה שבה שוכן מבנה הקבר מכונה "בקעת יעפורי", על שמו. המבנה, התחום בחומה, נבנה בשנת 1840 לערך, והוא נושא כיפה לבנה. סביבו קמו במשך השנים מספר מבנים נוספים דוגמת מטבח וחדר אוכל, ובמקום נוהג שוק איכרים.
נבי יעפורי היה קדוש שנודע בערכיו המוסריים הגבוהים, ואלה הועברו בעל-פה מדור לדור. הוא מגלם את דמותו של אלע'פרי, מאנשיו של הנביא מוחמד, והוא מקובל על הדרוזים אף על פי שחי זמן רב לפני שאמונתם התגבשה. לפי המסורת שהה נבי יעפורי באתר. השייח' אמין טריף קבע את יום 25 באוגוסט כיום העלייה לרגל (זיארה) אל קברו של יעפורי, ובמקום נערך טקס התרת נדרים.
באוגוסט 1973 חובר הקבר לרשת החשמל הישראלית.
הערות שוליים

↑  קבר יעפורי בגולן חובר לרשת החשמל הארצית, דבר, 10 באוגוסט 1973
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקורמיק נגד הלורד אדבוקט

מקורמיק נגד הלורד אדבוקט הוא פסק דין שניתן בסקוטלנד בשנת 1953 בו נדונה שאלת זכותה של המלכה אליזבת השנייה להיקרא בשם זה מאחר שלא הייתה מלכה בשם "אליזבת" בסקוטלנד קודם למלכותה של אליזבת השנייה.