סלייס גמל
פרשת סלייס

פרשת סלייס היא הונאת פיננסית שנחשפה בשנת 2023 ושבמהלכה התגלו ליקויים חמורים בהתנהלות חברת הגמל סלייס. ליקויים אלה הובילו לחשש לגורל כספי חוסכים בהיקף משוער של למעלה מ־800 מיליון ש"ח.
בראשית שנת 2023 החלה רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון לערוך ביקורת בחברה בנושא זכויות עמיתים בקופות הגמל בניהול אישי. ביקורת זו לא חשפה את העברת הכספים לקרנות חוץ ולכן לא הורתה על עצירת הניודים. הביקורת הובילה לכך שבחודש מאי 2023 הרשות הטילה על החברה עיצום כספי "בסכום של 2,040,000 ש"ח על סלייס גמל בע"מ בגין אי מענה לפניות ציבור שהוגשו כנגדה".
בחודש אוגוסט 2023 הוגשה תובענה ייצוגית נגד חברת סלייס (ת"צ 40740-08-23 רונית אביב נ' סלייס גמל בע"מ). בצד התובענה הייצוגית הוגשה לבית המשפט בקשה דחופה למינוי גורם מקצועי אשר יפקח על הכספים המצויים בקרנות החוץ בלא כל בקרה ועשויים להיעלם. ביום 26.11.23 בית הדין לעבודה הורה לרשות שוק ההון להגיש את עמדתה בנוגע למבוקש, ובעקבות כך מינתה רשות שוק ההון את רו"ח אפי סנדרוב כמנהל מורשה. בפסק הדין של בית הדין לעבודה מיום 25 במרץ 2024 קבע בית הדין: "לבקשת האישור הייתה תרומה לא מבוטלת לתהליך הביקורת של הרשות שהוביל למינוי הממונה". על אף שחברת סלייס גמל ערערה על קביעה זו, בית הדין הארצי לעבודה דחה את הערעור וקבע בפסק דין: "לא ניתן שלא לראות את הקשר שבין הגשת הבקשה ביום 11.10.2023 למינוי נאמן להצלת הכספים".
בספטמבר 2023, לאחר מספר חודשים בהם לא קיבלה הרשות הסברים מספקים מהחברה, הורתה הרשות לחברה למפות את הקרנות שאינן עומדות במגבלות ההשקעה ולחדול מצירוף עמיתים חדשים להשקעה בהן. ב-10 בספטמבר 2023 מונה רו"ח ראובן סווירי לערוך ביקורת חקירתית בנושא זכויות עמיתים בחברה.
ב-26 בדצמבר 2023, בצעד תקדימי בענף הגמל הישראלי, מינה הממונה על שוק ההון את אפי סנדרוב, מנכ"ל חברת "עמיתים" למנהל המורשה של החברה, בהתאם לסמכותו לפי סעיף 68(א)(3) לחוק הפיקוח על הביטוח. במקביל מונתה ועדת הנהלה לחברה בראשות סנדרוב, שכללה גם את השופט (בדימוס) יוסף אלון, משה טרי (לשעבר יו"ר רשות ניירות ערך) ועו"ד פרופ' לימור עציוני.
במסגרת בדיקות המנהל המורשה התגלו מספר ליקויים חמורים: החברה לא ניהלה מערכת מסודרת לניהול המידע ביחס לקופות הגמל בניהול אישי המאפשרת לייחס את הנכסים לעמיתים, וניהלה חלק מקופות הגמל בניהול אישי על גבי קובצי "אקסל". בניגוד לפרקטיקה המקובלת בישראל, לפיה חברה מנהלת מעבירה כספים לחשבונות נפרדים וייעודיים ("קסטודיאן") על שם כל עמית, לחלק מן העמיתים שהשקיעו בקופת גמל בניהול אישי לא נפתחו חשבונות "קסטודיאן" ייעודיים, והכספים נשארו מרוכזים כולם ב"חשבונות מעבר". החברה השתמשה בכספים של עמיתים מסוימים שהופקדו ב"חשבון המעבר" כאמצעי תשלום לעמיתים אחרים אשר ביצעו משיכה או ניוד, וזאת לפני שכספי העמיתים המושכים התקבלו מן הקרנות בהן השקיעו. בידי החברה לא היו שערוכים ואסמכתאות בקשר עם השקעות של עמיתים בקופות גמל בניהול אישי, וקיים חשש כי כספי עמיתים בשיעור של כ-800 מיליון ש"ח הושקעו במכשירי השקעה שאינם מותרים על פי חוק.
על פי דו"ח שהגישה רשות שוק ההון לוועדת הכספים של הכנסת, מתוך הכספים שהושקעו בקרנות שלא עמדו בהוראות החוק, כ־550 מיליון שקל הועברו לקרנות שגייסו עמיתים באמצעות הבטחת הלוואות בתנאים מועדפים. על פי הדו"ח, סוכני ביטוח וגורמים נוספים שכנעו עמיתים להעביר את כספי הפנסיה שלהם לקופת גמל בניהול אישי בחברה, כאשר התמורה הייתה מתן הלוואה בשיעור של כ-30% מהסכום שהועבר.
בעקבות הפרשה, באוגוסט 2024 דרשה רשות שוק ההון מבעל השליטה של סלייס, שמעון גולדברג, להזרים לחברה 74 מיליון שקל, לאחר שהתגלה גירעון בהון העצמי של החברה בסך 64 מיליון שקל.
מאז מינוי המנהל המורשה לניהול בפועל של חברת סלייס, הוקפאו כלל כספי העמיתים במאמץ לברר את היקפי הנזק ולבנות תוכנית הסדר שתכלול את מכירתן של הקרנות השונות לגופי גמל אחרים.
הפרשה נחשבת לאחד הכשלים החמורים ביותר בתולדות הפיקוח על שוק ההון בישראל, והובילה לדיונים בוועדת הכספים של הכנסת ולקריאות לבחינה מחודשת של מנגנוני הפיקוח בענף.