stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב בוסוורת'
לאחר הקרב

בתום הקרב שנמשך כשעתיים, קיבל הנרי את כתרו של ריצ'רד, והוכתר כמלך בגבעת קראון היל ליד הכפר סטוק גולדינג. לפי פולידור וירג'יל, ההיסטוריון הרשמי של הנרי, היה זה לורד תומאס סטנלי שמצא את הכתר והביאו להנרי. אולם שנה מאוחר יותר, ב-16 בינואר 1486, נשבע תומאס סטנלי בפני ועדה של האפיפיורות שהוא הכיר את בנו החורג רק יומיים לאחר הקרב. מקור מודרני יותר, ה-"Great Chronicle of London", מציע שהיה זה סר ויליאם סטנלי שמסר את הכתר להנרי, אולם ההיסטוריון סטנלי קריימס חולק על כך, בטענה שאם מצא סר ויליאם את הכתר הוא היה צריך למסור אותו לאחיו הגדול, תומאס, שהיה אציל בבית הלורדים. גופתו העירומה של ריצ'רד נלקחה על ידי סוס לעיר לסטר, שם הוצגה במשך יומיים בכנסיית סינט מארי לפני כולם, כדי שייווכחו שהמלך אכן מת. גופתו נקברה ללא מצבה, במקום לא ידוע. בפברואר 2013, כ-550 שנה מאוחר יותר, נתגלה על ידי חוקרים מאוניברסיטת לסטר שלד שזוהה על ידם כריצ'רד השלישי.
האבדות בקרב כוחות בית יורק היו כבדות, במיוחד בקרב מקורביו של המלך, שהבולט בהם היה דוכס נורפוק. וירג'יל מדווח כי ריצ'רד איבד כ-1,000 חיילים, ואילו הנרי כ-100. ייתכן מאוד כי המספרים מוגזמים, אך אין מקורות נוספים בקשר למספר האבדות. דיווחים על אבדות שהגיעו משדה הקרב מראים על בלבול, כשאפילו הנרי לא ידע כמה מחייליו נהרגו, ואף ציווה לעצור אציל בשם ריצ'רד רטקליף, על אף שזה נהרג בקרב.
הנרי לא שכח לתגמל את תומכיו, כשדודו ג'ספר קיבל את התמורה הגדולה ביותר ומונה לדוכס בדפורד. אוקספורד קיבל בחזרה את אדמותיו שנלקחו על ידי כוחות בית יורק ומונה לאדמירל אנגליה, אירלנד ואקיטן. ויליאם סטנלי קיבל תפקיד ניהול בבית המלוכה בנוסף לאדמות, ואילו אחיו תומאס מונה לרוזן דרבי וקיבל מספר אחוזות. הנרי גם החזיר לאימו מרגרט ביופורד את אדמותיה שנלקחו ממנה על ידי ריצ'רד.
ב-30 באוקטובר 1485 הוכתר הנרי כמלך אנגליה, ועם עלייתו לשלטון הוא דאג לביסוס כוחו. מעשהו הראשון היה להכריז על עצמו כמלך מהיום שקדם לקרב בוסוורת', ובכך דאג כי אלה שלחמו נגדו יוכרזו כבוגדים מבחינה חוקית. דרך נוספת בה נקט הנרי לביסוס שלטונו, הייתה לעמוד בהבטחתו להינשא לאליזבת מיורק, והשניים נישאו ב-18 בינואר 1486 במנזר וסטמינסטר. נישואין אלה סימלו את איחוד השושנה הלבנה של בית יורק עם השושנה האדומה של בית לנקסטר לכלל סמלו של בית טיודור - שושנה לבנה המשולבת בשושנה אדומה.
אולם עלייתו של הנרי לשלטון לא עברה ללא מתנגדים. מתחזה בשם למברט סימנל טען שהוא אדוארד, רוזן ווריק (אחיינם של אדוארד הרביעי וריצ'רד השלישי), בעוד שרוזן ווריק האמיתי הוחזק על ידי הנרי במצודת לונדון. ג'ון דה לה פול, רוזן לינקולן, שבהיותו אחיין של אדוארד הרביעי החזיק בטענה לכתר, תמך בסימנל והוביל צבא מורדים כנגד הנרי. בקרב סטוק שנערך ב-16 ביוני 1487 הובסו המורדים; לינקולן נהרג, ואילו סימנל נעשה משרת מלכותי.
לקריאה נוספת

וינסטון צ'רצ'יל, היסטוריה של העמים דוברי האנגלית, עם הספר, תשי"ט.
Gravett, Christopher, Bosworth 1485: Last Charge of The Plantagenets, Osprey, 1999.
הערות שוליים

1 2  Gravett, Christopher. Bosworth 1485: Last Charge of The Plantagenets, Osprey Military Publishing, 1999. עמוד 10
1 2  Gravett, עמוד 25
↑  מאחר שצרפת ובריטני היו יריבות.
↑  Gravett, עמוד 30
↑  Gravett, עמוד 36
↑  Gravett, עמוד 12
↑  גוף מינהלי שתפקידו היה לשפר את השליטה הממשלתית ופיתוח הכלכלה בצפון
↑  Gravett, עמוד 14
↑  מתוך הכרוניקה "האיחוד בין שני הבתים של לנקסטר ויורק", מאת אדוארד הול, שפורסמה בשנת 1532
1 2  Gravett, עמוד 15
↑  Gravett, עמוד 23
↑  Gravett, עמוד 45
↑  האתר הרשמי של ה-Croyland Chronicle
↑  Gravett, עמוד 54
↑  Gravett, עמוד 61
↑  Gravett, עמוד 69
↑  Gravett, עמוד 73
↑  Gravett, עמוד 76
↑  קץ לתעלומה: נמצא המלך ריצ'רד ה-III, באתר ynet, 4 בפברואר 2013
↑  Gravett, עמוד 77
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283826905171  LCCN: sh85015958  NKC: ph1147209 
ריצ'רד השלישי
הנסיך אדוארד, בנו של הנרי השישי מובא לפני אדוארד הרביעי, מלך אנגליה בתום קרב טיוקסברי. תחריט של האומן ג'יימס ויליאם אדמונד דויל מ-1864.
דיוקנם של הנרי השביעי מחזיק את השושנה האדומה, סמל בית לנקסטר, ואליזבת מיורק מחזיקה את השושנה הלבנה, סמל בית יורק
מפה מפורטת המציגה את תנועת הכוחות של הצדדים הלוחמים, מהפלישה של הנרי ועד קרב בוסוורת'
ריצ'רד והנרי נלחמים בקרב, לפי ציור של אברהם קופר משנת 1825
לורד תומאס סטנלי מוסר את כתרו של ריצ'רד להנרי בתום הקרב
הבאר של המלך ריצ'רד. לפי המסורת האנגלית ריצ'רד שתה מן הבאר בבוקר הקרב
שושנת טיודור, שילוב של השושנה האדומה של בית לנקסטר עם השושנה הלבנה של בית יורק
איסורי כישוף ביהדות

| --- | --- |
 מקרא:  שמות, כ"ב, י"ז; דברים, י"ח, ט'–י"ד
 משנה תורה:  ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק ו', פרק י"א
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן קע"ט
 ספרי מניין המצוות:  ספר החינוך, מצווה ס"ב, מצוות רמט–רנ, מצוות רנה–רנו, מצוות תקי–תקיד, מצווה תקט"ז
 
בתורה ישנה קבוצת איסורים שנכתבו בפרשייה אחת (דברים, י"ח, ט'–י"א) ועוסקים כולם בענייני מאגיה וחיזוי העתידות: ”כִּי אַתָּה בָּא אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ – לֹא תִלְמַד לַעֲשׂוֹת כְּתוֹעֲבֹת הַגּוֹיִם הָהֵם. לֹא יִמָּצֵא בְךָ מַעֲבִיר בְּנוֹ וּבִתּוֹ בָּאֵשׁ, קֹסֵם קְסָמִים, מְעוֹנֵן וּמְנַחֵשׁ וּמְכַשֵּׁף. וְחֹבֵר חָבֶר וְשֹׁאֵל אוֹב וְיִדְּעֹנִי, וְדֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים”. איסורים אלו נשנים במקומות נוספים בתורה.
החמורים שבאיסורים אלו (מעביר בנו ובתו באש, מכשף, עושה אוב ועושה יידעוני) עונשם מיתה. הקלים שבהם (קוסם, מעונן, מנחש, חובר חבר, שואל אוב, שואל יידעוני ודורש אל המתים) עונשם מלקות.
קסם

בשונה מהעברית המודרנית בה קסם הוא אחיזת עיניים או שינוי טבע המציאות, ההלכה מגדירה את איסור קֹסֵם קְסָמִים כניבוי עתידות לאחר ריכוז באמצעות מעשים שונים:
איזה הוא קוסם – זה העושה מעשה [...] ותיפנה מחשבתו מכל הדברים עד שיאמר דברים שעתידין להיות, ויאמר "דבר פלוני עתיד להיות", או "אינו הווה"; או שיאמר ש"ראוי לעשות כך", ו"היזהרו מכך".
יש מן הקוסמים שהוא ממשמש בחול או באבנים, ויש מהן מי שגוהר (=מתכופף) לארץ וצועק, ויש מי שמסתכל במראה של ברזל או עששית, ומדמין ואומרין.
אף הפסוק (הושע, ד', י"ב) " עַמִּי בְּעֵצוֹ יִשְׁאָל וּמַקְלוֹ יַגִּיד לוֹ", מדבר על פי הרמב"ם לשאלת קוסם המשמש בהכאה במקל כדי לרכז את מחשבתו.
כאמור, עונשו של הקוסם הוא מלקות. חז"ל אסרו על אדם אף לפנות לקוסם, וכרוב איסורי חז"ל נקבע לזה עונש מכת מרדות.
עינון

מְעוֹנֵן (מלשון עונה וזמן) הוא אדם הקובע באמצעות חיזוי בכוכבים זמנים הטובים למעשים מסוימים או רעים למעשים מסוימים – "יום פלוני טוב, יום פלוני ראוי לעשות בו מלאכה פלונית, שנה פלונית או חודש פלוני רע לדבר פלוני" (משנה תורה, שם, ח).
האיסור חל הן על קביעת הזמנים והן על התנהגות לפיהם, אך בשל הדרישות ההלכתיות עונש מלקות ניתן רק אם האדם עושה מעשה כתוצאה מניבויים אלו.
לדעת הרבה ראשונים אם האדם קובע על פי חכמה כל שהיא שהעת טובה או רעה אין בזה איסור, ואיסור מעונן הוא רק על מי שמראה לאנשים כאלו עושה דברים נפלאים ובאמת אינו עושה כלום, ודרשו לא תעוננו מלשון עיניים.
ניחוש

מְנַחֵשׁ הוא אדם הקובע באמצעות דברים שקורים לו או בסביבתו האם כדאי או לא כדאי לעשות דברים, כאשר אין קשר רציונלי בין הסימן למעשה, התורה אסרה לעשות כן, והדבר נפסק להלכה, וכך מתאר הרמב"ם את מהות האיסור
אין מנחשין כעכו"ם, שנאמר "לא תנחשו". 

כיצד הוא הניחוש:

כגון אלו שאומרין: "הואיל ונפלה פיתי מפי, או נפל מקלי מידי, איני הולך למקום פלוני היום, שאם אלך אין חפציי נעשין";

"הואיל ועבר שועל מימיני, איני יוצא מפתח ביתי היום, שאם יצאתי, יפגעני אדם רמאי".

וכן אלו ששומעין צפצוף העופות ואומרין: "יהיה כך ולא יהיה כך, טוב לעשות דבר פלוני ורע לעשות דבר פלוני".

וכן אלו שאומרין "שחוט תרנגול זה שקרא ערבית, שחוט תרנגולת זו שקראת כמו תרנגול".
כישוף

מְכַשֵּׁף הוא אדם שעושה מעשים שנראים כחורגים מגדר הטבע הפיזיקלי, ומייחס את זה לכוחות מיוחדים שיש בו ושאין לאנשים רגילים או ללחשים וכדומה שעשה.
מכשף חייב מיתה בסקילה. הרמב"ם, כחלק מהתנאים לחיוב סקילה, דורש שהמכשף יעשה מעשה פולחני (הקטרה וכדומה); ללא המעשה הפולחני – המכשף פטור מכל עונש כי בית דין אינו מלקה על "לאו שניתן לאזהרת מיתת בית דין".
לעיתים הכינוי מכשף או הפעולה כישוף מתייחסות לכל הפעולות המאגיות, אך עונש מוות חל כאמור רק כאשר ישנו גם מעשה פולחני.
הוגי הדעות ביהדות נחלקו האם יש ממש בכישופים, כלומר האם יש בהם יכולת לחרוג מן הטבע הפיזיקלי. ההוגים הרציונליסטיים – רס"ג[דרוש מקור], רמב"ם[דרוש מקור], רלב"ג[דרוש מקור] ועוד – שללו מכל וכל את יכולת ההשפעה של כישופים על המציאות וגרסו כי מכשף הוא אדם אשר גורם לאנשים לחשוב שהוא עושה מעשה פלא, על אף שאינו עושה דבר החורג מגדר הטבע, שהרי הדבר בלתי אפשרי. חכמי ישראל אחרים (בהם גם חכמי הקבלה) – רש"י[דרוש מקור], רמב"ן[דרוש מקור], מהר"ל[דרוש מקור] ועוד – סברו שישנם כישופים היכולים להשפיע על המציאות הפיזיקלית, ורק אלו הם האסורים ומחייבים עונש מיתה.
הבדלי התפיסות המבוטאים במחלוקת זו, באים לידי ביטוי בראייה שונה של הסיבות לכלל האיסורים המאגיים; ראו להלן בפיסקה סיבת האיסורים.
כישוף > מכשפה לא תחיה

מיוחד הוא כישוף, שחיוב המיתה בגינו נכתב בביטוי "מכשפה לא תחיה" (שמות, כ"ב, י"ז); כלומר – אסור להחיות אדם העוסק במעשי כישוף. דבר זה משקף את חומרת החטא בעיני התורה.
יש מפרשים המסבירים את האיסור כמצווה מיוחדת לרדוף את המכשפים בפועל: לא רק לדון אותם במקרה שישנן עדויות על מעשיהם, אלא לחפש אחריהם. המצווה מוטלת על הסנהדרין, ומצופה מהם אף ללמוד את דרכי המכשפים לצורך זה. דינה של מכשפה הוא מוות בסקילה.
כישוף > מכשפות בתלמוד

המשנה, מסכת סנהדרין, פרק ו', משנה ה' מזכירה את שמעון בן שטח שתלה שמונים נשים באשקלון ביום אחד; בניגוד לכלל האומר שאין תולים אישה שמתה בבית דין, ובניגוד לכלל שאין בית דין דן שני אנשים ביום אחד. דברים אלו נעשו כהוראת שעה.
בתלמוד הירושלמי כתוב שאותן שמונים נשים היו מכשפות, ומסופר בצורה ארוכה על הרקע של הסיפור ועל דרך תפיסתן. הגמרא במסכת סוטה מזכירה מכשפה יהודיה בשם יוחני בת רטיבי, אשר לפי הפרשנים, הייתה מעכבת לידות של נשים בעזרת כישופיה.
כישוף > כישוף ומגדר

המפרשים המסורתיים מבהירים כי האיסור חל על נשים וגברים כאחד, והתורה נקטה לשון נקבה ("מכשפה לא תחיה") כי רוב העוסקים בכישוף היו נשים.
קביעה זו מקבלת חיזוק מספר העבודה הנבטית אותו מצטט הרמב"ם במורה הנבוכים, על פיו הותנו הרבה מפולחני הנבטים בהשתתפותן של נשים דווקא. השערה מודרנית, של פרופסור מאיר בר-אילן[דרוש מקור][דרושה הבהרה], מציעה כי מדובר למעשה בשיקוף של מעמד האישה ולא בעובדות היסטוריות על כמות העוסקים בכשפים משני המינים. בין ראיותיו אפשר למצוא את העדויות המקראיות על העוסקים במאגיה: מכשפים היו במצרים (חרטומי מצרים), אצל נבוכדנצר מלך בבל ובספר מלאכי, לעומת 2 נשות המאגיה הנזכרות בתנ"ך: בעלת האוב שאליה הלך שאול המלך, ואיזבל מלכת שומרון.
חבירת חבר

חֹבֵר חֶבֶר הוא אדם הלוחש לחשים כדי להרחיק נזקים (נחשים, מחלות וכו'), לעיתים תוך כדי אחיזת חפצים או תנועות שונות.
עם זאת, במקרה של פיקוח נפש התירו חז"ל לעבור על איסור זה (כמו רוב האיסורים) ולהשתמש בלחש כדי להרגיע אדם פצוע שעלול להסתכן:
מי שנשכו עקרב או נחש, מותר ללחוש על מקום הנשיכה, ואפילו בשבת, כדי ליישב דעתו ולחזק ליבו: אף על פי שאין הדבר מועיל כלום, הואיל ומסוכן הוא, התירו לו, כדי שלא תיטרף דעתו עליו.
כרוב האיסורים המאגיים, העונש על איסור זה כשנעשה עם מעשה הוא מלקות, וכשנעשה בלא מעשה מחייב מכת מרדות (הן ללוחש עצמו, והן לנלחש כאשר הוא מודע למעשי הלוחש ומסכים לכך).
העלאה באוב

בעל אוב הוא אדם העושה מעשים פולחניים כדי לגרום להעלאת נשמה של אדם מת, ולתת לה לדבר עם אדם אחר. טקסים אלו והדומים להם נקראים העלאה באוב (בדומה לסיאנס).
איסור בעל אוב כולל שני איסורים:
עשיית אוב – עונשו מיתה בסקילה.
שאילת אוב – עונשו מלקות אם עשה כדבריו; ומכת מרדות אם רק שאל.
כמחלוקתם ברוב ענייני המאגיה, גם בנושא זה נחלקו חכמי ישראל. הרציונליסטיים שבהם לא מקבלים את קיומו של האוב, ולדעתם כל הטקסים האלו קשורים לתרגילים פסיכולוגיים וליכולות של דיבור מהבטן וכדומה, והמיסטיים שבהם מקבלים את האפשרות הטכנית לבצע העלאה באוב.
העלאה באוב > בעלי אוב בתנ"ך

בספר שמואל מסופר על בעלת האוב שאליה פנה שאול כשרצה לדעת אם לצאת למלחמה בפלשתים, וכן בדבריה של בעלת האוב מוזכר ששאול דאג להאביד את האובות ואת היידעונים כמצוות התורה:
הִנֵּה אַתָּה יָדַעְתָּ אֵת אֲשֶׁר-עָשָׂה שָׁאוּל, אֲשֶׁר הִכְרִית אֶת-הָאֹבוֹת וְאֶת-הַיִּדְּעֹנִי, מִן-הָאָרֶץ; וְלָמָה אַתָּה מִתְנַקֵּשׁ בְּנַפְשִׁי, לַהֲמִיתֵנִי.
בקרב חכמי ישראל הרציונליסטיים ניתנו פרשנויות שונות לסיפור זה:
בעלת האוב הונתה את שאול המלך, ואת דבר מותו העתידי של שאול היא אמרה מתוך השערה גרידא.
קרה נס מיוחד, ואכן בעלת האוב ראתה משהו (וזו גם הסיבה שבגללה נבהלה בעלת האוב, שהרי היא רגילה להונות)
ועוד.
ידעוני

יִדְּעֹנִי הוא מעין שילוב של בעל אוב ושל קוסם; כבעל אוב גם הוא עושה מעשי פולחן, וכקוסם – מטרתו היא ניבוי העתידות.
כיצד מעשה היידעוני? מניח עצם עוף ששמו "ידוע" בפיו, ומקטיר, ועושה מעשיות אחרות, עד שייפול כנכפה (=מעין אפילפסיה) וידבר בפיו דברים שעתידין להיות.
כאיסור בעל אוב, גם איסור יידעוני כולל שני איסורים:
עשיית יידעוני – עונשו מיתה בסקילה.
שאילת יידעוני – עונשו מלקות אם עשה כדבריו; ומכת מרדות אם רק שאל.
דרישה אל המתים

דֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים דומה מעט לבעל אוב; מטרת שניהם היא אינטראקציה עם מתים אשר חיים מעבר לעולם הזה אשר ממד הזמן בו מוגבל, ולכן הם יכולים לדעת את העתיד.
הדרישה אל המתים מוזכרת כבר בספר דברים: ”לֹא-יִמָּצֵא בְךָ, מַעֲבִיר בְּנוֹ-וּבִתּוֹ בָּאֵשׁ, קֹסֵם קְסָמִים, מְעוֹנֵן וּמְנַחֵשׁ וּמְכַשֵּׁף. וְחֹבֵר, חָבֶר; וְשֹׁאֵל אוֹב וְיִדְּעֹנִי, וְדֹרֵשׁ אֶל-הַמֵּתִים.” (דברים יח י-יא)
התלמוד הבבלי מרחיב ומסביר מהי הדרישה אל המתים ”שואל אוב היינו ודורש אל המתים דורש למתים כדתניא. ודורש אל המתים זה המרעיב עצמו והולך ולן בבית הקברות כדי שתשרה עליו רוח טומאה” (סנהדרין סה ב)
גם הרמב"ם מתייחס אל המילה "דרש" שבספר דברים, ולפי דבריו:
איזה הוא דורש אל המתים? זה המרעיב את עצמו והולך ולן בבית הקברות, כדי שיבוא המת בחלום, ויודיעו מה ישאל עליו. ויש אחרים שהן לובשים מלבושים ידועים, ואומרין דברים, ומקטירין קטורת ידועה, וישנים לבדם – כדי שיבוא מת פלוני, ויספר עמו בחלום.
כללו של דבר: כל העושה מעשה כדי שיבוא המת ויודיעו – לוקה.
בספר חכמת אדם למד מן הפסוק הזה שאסור לדבר ולתפלל אל המתים:
ואותן נשים וכן עמי הארצות שהולכין על קברי מתים וכאילו מדברים עם המתים ואומרים להם צרותיהם קרוב הדבר שהם בכלל זה ונמצא שיש מן הגאונים היו רוצים לאסור להשתטח על קברי מתים אלא ההולכים שם יתפללו לה' שימלא משאלותם בזכות אבותיו ובזכות הצדיקים.
דברים אלו הובאו אף בספרי פוסקים נוספים ובדברי הרמ"א בשולחן ערוך.
מנגד בספר הזהר התיר לדרוש במתי ישראל, שכן הצדיקים במיתתם קרויים חיים:
וְדוֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים וְאָסִיר. אָמַר לֵיהּ עַד כָּאן לָא חֲמֵיתָא גַּדְפָּא דְּצִפָּרָא דְּעֵדֶן. וְדוֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים, אֶל הַמֵּתִים דַּיְיקָא. דְּאִינּוּן חַיָּיבֵי עָלְמָא, דְּאִינּוּן מֵעַמִּין עוֹבְדֵי עֲבוֹדָה זָרָה, דְּאִשְׁתְּכָחוּ תָּדִיר מֵתִים. אֲבָל יִשְׂרָאֵל דְּאִינּוּן זַכָּאֵי קְשׁוֹט, שְׁלֹמֹה קְרָא עָלַיְיהוּ (קהלת ד) וְשַׁבֵּחַ אֲנִי אֶת הַמֵּתִים שֶׁכְּבָר מֵתוּ, בְּזִמְנָא אָחֳרָא וְלָא הַשְׁתָּא. שֶׁכְּבָר מֵתוּ, וְהַשְׁתָּא אִינּוּן חַיִּין
תרגום חופשי: ודרש אל המתים, אל המתים (בה' הידיעה) דווקא, כי הם רשעי העולם, כי הם מעמים עובדי עבודה זרה שמצוי שהם מתים. אבל על ישראל שהם זכאים אמר שלמה (במגילת קהלת) "וְשַׁבֵּחַ אֲנִי אֶת הַמֵּתִים שֶׁכְּבָר מֵתוּ", בזמן אחר ולא עכשיו. שבעבר מתו, אבל עכשיו הם חיים.
רבי יעקב עמדין בספרו מטפחת סופרים סובר כי דברי הזוהר הללו אינם מרבי שמעון בר יוחאי ונוספו על ידי אחרים בשלב שבין גילוי הזוהר להדפסתו. הרב משה צוריאל מביא ראיות נוספות כי אכן אין מדובר בדברי רבי שמעון בר יוחאי, ובכל מקרה סובר כי גם אם זאת שיטת רבי שמעון בר יוחאי אין לקבל אותה להלכה והלכה כדברי האוסרים לדבר אל המתים שלדעתו מקורם בתלמוד הירושלמי.
סיבת האיסורים

טעמי המצווה אינם מפורטים בתורה עצמה, אך ניתנו לה כמה טעמים על ידי הוגים ביהדות:
סיבת האיסורים > דעות רציונליסטיות

כאמור לעיל, הרציונליסטיים שללו את רוב התופעות המאגיות, ולא האמינו בקיומן.
הרמב"ם מסביר כי חומרתו של הציווי נובעת מחוסר הממש שבכישוף. הרמב"ם ייחס חשיבות רבה להיגיון, וראה בחומרה חריגה ממנו. נראה כי לשיטתו יש בעיה בעצם הטעיית הציבור והולכתו שולל על ידי מאחזי עיניים. כן קשר זאת הרמב"ם לעבודה זרה .
| --- | --- |
 :  ראו גם – רציונליזם יהודי בימי הביניים
סיבת האיסורים > דעות מיסטיות

הדעות המיסטיות מקבלות את אפשרותם של המעשים המאגיים.
לדעת הרמב"ן, הסיבה לאיסור המעשים האלו היא: המעשים המאגיים הם חריגה מהטבע, כפי שהאל רצה שהוא יהיה. ניתן לשנות בעזרתם את סדרו הטבעי של העולם, אך דרך זו לשינוי אינה רצויה.
סיבת האיסורים > טעמים כלליים

חשש לעבודה זרה: האמונה בכוחו של אדם היא ייחוס כוח גדול מאוד לבן אדם, שאין לו כוח כזה, וכמו כל ייחוס כוח לא מתאים - יש לכך קשר לעבודה זרה.  מעבר לכך, פרקטיקות המגייה היו נפוצות בקרב כוהני העבודה הזרה, והשימוש בהן עלול היה לגרור גם הימשכות אחרי העבודה הזרה עצמה.
חשש לחבירה אל המכשפים בעת ביקור במקום מושבם, ולכן יש להתרחק ממושב מסוג זה.
במיוחד לגבי אפשרות חיזוי העתיד שבכשפים: חיזוי העתיד נוטל את האחריות מהאדם. אפשר להשליך טעם זה גם על שאר סוגי הכשפים - הכשפים הם פתרון קל מדי, המונע מהאדם לשנות את העולם בדרכים אחרות ורצויות.
הידיעה מה צופן לאדם הגורל גורמת לו להתייאש מלתקן ולשפר את מעשיו, או לפעול להשגת יעדים, כיוון שממילא גורלו כבר נקבע ונחתם.
סיבת האיסורים > רפואה ומיסטיקה

היו שתהו מהו ההבדל בין רפואה לכשפים, מאחר ששניהם משתמשים בכוחות מסוימים כדי לרפא את האדם (בין היתר). בעזרת העמקה בטעמי המצווה ניתן לעמוד על ההבדל שבין שני התחומים: על פי הרמב"ם - הרפואה מותרת כי יש בה ממש, על פי הניסיון וההיגיון, ועל פי הטעמים האחרים, ניתן להבחין ברפואה המותרת בכך שהפרקטיקות הרפואיות ה"טבעיות" אינן קשורות לעבודה זרה, מאחר שאין הן תלויות בכוחו המאגי של אדם כזה או אחר, וכן אין הן פוטרות את האדם מהאחריות לשינוי האפשרי של גורלו.
לקריאה נוספת

הערך דְּרִישָׁה אֶל הַמֵּתִים באנציקלופדיה מקראית, כרך ב' עמ' 710
יובל הררי, הכישוף היהודי הקדום: מחקר, שיטה, מקורות, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2010
Google Cloud Platform

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  7 אפריל 2008 – הווה (16 שנים)
 ענפי תעשייה:  מחשוב ענן
 מוצרים עיקריים:  שירותי מחשוב ענן
 הכנסות:  3 מיליארד דולר (2020)
 מנכ"ל:  תומאס קוריאן
 עובדים:  37,000 (יולי 2021)
  
 https://cloud.google.com/
 
Google Cloud Platform (בראשי תיבות: GCP) היא פלטפורמת מחשוב ענן של חברת גוגל, המציעה לקהל הרחב שירותי אירוח ותשתית המניעים גם את מנוע החיפוש Google ואת YouTube. נכון לנובמבר 2021 יש לה 85 מרכזי נתונים ב-28 מיקומים ברחבי העולם. פלטפורמת הענן מספקת למפתחים מוצרים ושירותים כדי לבנות מגוון של יישומים ואתרי אינטרנט מפשוטים ועד למורכבים.
Google Cloud Platform היא חלק מחבילת הפתרונות לעסקים של Google for Work ומספקת סט מודולרי של שירותי ענן וכלי פיתוח. לדוגמה, אירוח וביצוע חישובים, אחסון מידע מובנה, אחסון קבצים, ממשקי תרגום, ממשקי עיבוד תמונה וממשקי חיזוי.
רכיבים של Google Cloud Platform

Google App Engine - שירות המאפשר הרצת בניית יישומי אינטרנט ויישומים למכשירים ניידים במהירות בהרצת קוד מנוהל ללא ניהול התשתית כלל, מקביל ל-Amazon EBS. השירות פעיל בשפות התכנות ג'אווה, PHP, Node.js, פייתון, סי שארפ, .NET, Ruby ו-Go.
Google Compute Engine - שירות המאפשר הרצת מכונות וירטואליות על תשתיות גוגל וחישוב מבוזר על גביהן, מקביל ל-Amazon EC2.
Google Container Engine - שירות המאפשר הרצת קונטיינרים של Docker וניהולם ב-Kubernetes.
Google CloudSQL - שירות בסיס נתונים MySQL מנוהל בענן, מקביל ל-Amazon RDS.
BigQuery - פלפורמת מידע כשירות, המאפשרת ביצוע Map Reduce על נפחי מידע גדולים מאוד בזמן קצר בדומה להאדופ.
Cloud Pub/Sub - שירות תקשורת א-סינכרונית בקצבים גבוהים, בדומה ל-Amazon Kinesis.
Google Cloud Functions - מוצר בגרסת אלפא המהווה Function as a service. שירות המאפשר הפעלת פונקציות על ידי אירועים ללא פיתוח כלל. מקביל ל-Amazon Lambda או IBM OpenWhisk
ממשקים (API) לניתוח קול, תמונה ושפה טבעית.
משתמשים

סנאפצ'ט
רוביו
חדשות ערוץ 2
אקדמיית קהאן
ויקס (חברה)
נמל התעופה לונדון הית'רו
סנופלייק
ציר הזמן

אפריל 2008 - Google App Engine יצא לאור בתצוגה מקדימה.
מאי 2010 - Google Cloud Storage הושק.
יולי 2012 - הוצגה תוכנית השותפים של Google Cloud Platform.
אוקטובר 2012 - זמן קצר לאחר תקלה מערכתית באמזון, Google App Engine חווה תקלה מערכתית שהשפיעה גם על Tumblr ו-Dropbox.
אפריל 2012 - BigQuery, שהוצג לראשונה בחודש מרץ, הושק לקהל (GA).
דצמבר 2013 - לאחר 18 חודשי תצוגה מקדימה Google Compute Engine הושק (GA).
פברואר 2014 -Google Cloud SQL הושק (GA).
מרץ 2014 - גוגל הודיעה על הוזלת מחירים בשירותי הענן של בין 30% ו-85%.
22 בפברואר 2016 - הוצג Google Cloud Dataproc, פתרון Hadoop ו-Spark מנוהל.
פברואר 2018 - הוצג Google Cloud IoT Core
אפריל 2019 - הוצג Google Anthos
מאי 2019 - הוצג Google Cloud Memorystore
פברואר 2021 - הוצג Google Kubernetes Engine Autopilot
בישראל

GCP היא אחת משתי הזוכות בפרויקט נימבוס של ממשלת ישראל, ובעקבות זאת חנכה בישראל, באוקטובר 2022, חוות שרתים מקומיות (עד למועד זה שירותי GCP בישראל ניתנו דרך שרתים בחו"ל).
הערות שוליים

↑  Alphabet Announces Fourth Quarter and Fiscal Year 2020 Results
↑  Nico Grant, Inside Google’s Quest to Become a Cloud-Computing Giant, Bloomberg, 26 July 2021
↑  "Why Google Cloud Platform". cloud.google.com. נבדק ב-2014-04-05.
↑  Cloud locations, Google Cloud Website
1 2  "Google Cloud Platform". cloud.google.com. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Google Cloud Products". cloud.google.com. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "How does +Snapchat keep their cloud resources secure?". Google Cloud Platform. נבדק ב-2016-09-05.
↑  "Angry Birds' Soars Online with Google App Engine". Google Cloud Platform. נבדק ב-2016-09-05.
↑  "Channel 2 News' Mobile App Moves to the Cloud". cloud.google.com. נבדק ב-2016-09-05.
↑  "The Khan Academy Scales and Simplifies with Google App Engine". cloud.google.com. נבדק ב-2016-09-05.
↑  "uilding analytics dashboards for website owners using Google Cloud Platform". cloud.google.com. נבדק ב-2016-09-05.
↑  "London Heathrow Airport Takes Off with DMI and Google Cloud Platform". cloud.google.com. נבדק ב-2016-09-05.
↑  Kincaid, Jason. "Google To Launch Amazon S3 Competitor 'Google Storage' At I/O". נבדק ב-2 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Introducing the Google Cloud Platform Partner Program: Helping businesses move to the cloud". Google Enterprise Blog. 2012-07-24. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Whoopsie! Google App Engine goes down". GigaOM. 2012-10-26. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Google opens up its BigQuery data analytics service to all". GigaOM. 2012-04-01. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Google Compute Engine is now Generally Available with expanded OS support, transparent maintenance, and lower prices". Google Developers Blog. 2013-12-02. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Google Cloud SQL now Generally Available with an SLA, 500GB databases, and encryption". Google Cloud Platform Blog. 2014-02-11. נבדק ב-2014-04-05.
↑  "Google Cloud Platform Live - Blending IaaS and PaaS, Moore's Law for the cloud". Google Cloud Platform Blog. 2014-03-25. נבדק ב-2014-04-05.
↑  יוסי הטוני, ‏גוגל השיקה את אזור הענן שלה בישראל, באתר "אנשים ומחשבים", 19 באוקטובר 2022
| מחשוב ענן |
| --- | --- | --- |
| טכנולוגיות | מסד נתונים בענן • אחסון ענן • מרכז נתונים • מערכת קבצים מבוזרת לענן • וירטואליזציה של חומרה • אינטרנט • תקשורת נתונים • אבטחת מחשוב ענן • Web API • ענן וירטואלי פרטי |  |
| תשתיות | Amazon Web Services‏ • Microsoft Azure‏ • DigitalOcean‏ • Google Cloud Platform‏ • OpenStack‏ • oVirt‏ • Alibaba Cloud‏ • IBM Cloud‏ • Oracle Cloud‏ • Rackspace Cloud‏ • Linode |  |
שחפית רסן

| שחפית רסן |
| --- | --- |
 שחפית רסן, האי ליידי אליוט, שונית המחסום הגדולה, אוסטרליה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיתיים
סוג:: שחפית חומת-גב
מין:: שחפית רסן
שם מדעי
 Sterna repressa ‏סקופולי, 1786
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של שחפית רסן   חורפת ומשוטטת   מקייצת ומקננת

שַׁחֲפִית רֶסֶן (שם מדעי: Onychoprion anaethetus) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים המצוייה באוקיינוסים הטרופיים.
בישראל היא מזדמנת נדירה אך קבועה בקיץ במפרץ אילת. מזדמנת נדירה יותר לחופי הים התיכון.
טקסונומיה ואטימולוגיה

השם המדעי מגיע מיוונית עתיקה. שם הסוג Onychoprion מגיע מהלחם המילים onux שמשמעותה "טופר" או "מסמר", ו-prion, שמשמעותה "מסור". משמעות שם המין הספציפי anaethetus היא "חסר היגיון, טיפש".
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

ישנם ארבעה תת-מינים המוכרים על ידי ה-IOC:
O. a. melanopterus (ויליאם ג'ון סווינסון, 1837) - האיים הקריביים ומערב אפריקה
O. a. antarcticus (רנה לסון, 1831) - ים סוף, המפרץ הפרסי ומערב האוקיינוס ההודי
O. a. anaethetus (ג'ובאני אנטוניו סקופולי, 1786) - מזרח האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט
O. a. nelsoni (רוברט ריג'ווי, 1919) - החוף המערבי של מקסיקו ומרכז אמריקה
תיאור

זוהי שחפית בינונית, עם אורך של 30–32 ס"מ ומוטת כנפיים של 77–81 ס"מ היא דומה בגודלה לשחפית ים, אך מבנה גופה כבד יותר. הכנפיים והזנב הממוזלג עמוקות ארוכים, חלקיה העליונים אפורים כהים, וחלקיה התחתונים לבנים. המצח ופס-הגבה לבנים, וכן גם צווארון הבולט. יש לה רגליים ומקור שחורים. לצעירים יש מראה אפור ו"קשקשי" מלמעלה ולבנבן בהיר מלמטה.
קשה לטעות בזיהוי מין זה ממיני שחפיות אחרות, למעט השחפיות שבדומה אליה בעלות גב כהה: שחפית כהה ושחפית ממושקפת (Onychoprion lunatus (אנ')) מהאוקיינוס השקט הטרופי. היא בעלת גב בהיר יותר מזה של שחפית כהה (אך לא בהיר כמו של הממושקפת) ויש לה מצח לבן צר יותר וצווארון בהיר.