stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העשור השני של המאה ה-20
תרבות פופולרית > קולנוע

1911: אנימציה – יוצא לאקרנים הסרט "ליטל נמו", בבימויו של וינזור מקיי, אשר נחשב לסרט האנימציה הראשון. למרות היותו סרט האנימציה הראשון, לא זוכה הסרט להכרה ולהצלחה משמעותית ורק שלוש שנים מאוחר יותר זוכה סרט נוסף של ווינסור מקיי, גרטי הדינוזאור, להכרה משמעותית ולפיתוח תחום סרטי האנימציה.
1915-1911: הוליווד – בשנת 1911 נפתחת בהוליווד החברה הראשונה להפקת סרטי קולנוע. בשנת 1915 מספר חברות בולטות עוברות להוליווד, והוליווד מתחילה להרוויח מוניטין כמקום מוביל להפקת סרטי קולנוע.
1914: צ'ארלי צ'פלין – מופיע לראשונה בתור הקבצן המשופם בסרט "Kid Auto Races at Venice".
1915: סרט מלחמה – בשנה זו רואים אור שני סרטי מלחמה משפיעים שסוללים את הדרך עבור התגבשותה של הסוגה.
1916: מרי פיקפורד – מנצלת את מעמדה כאחת מאייקוניות הקולנוע הראשונות בעולם, וחותמת חוזה עתק עם חברות הפקה – שהופך אותה תוך כמה שנים לשחקנית המיליונרית הראשונה של תעשיית הקולנוע האמריקאית.
1918: האחים וורנר – ארבעת האחים, הארי, אלברט, סמואל וג'ק – פותחים את האולפן הראשון שלהם בחוף המערבי.
1919: פלשבק – הטכניקה מיושמת לראשונה בסרט האקספרסיוניסטי הגרמני, "הקבינט של ד"ר קליגרי".
1919, פליקס החתול – הדמות מופיעה לראשונה בסרטים, וזוכה להצלחה חסרת תקדים לתקופתה, עבור דמות מצוירת.
תרבות פופולרית > אומנות

1910: אמנות מופשטת – ראשיתו של זרם האמנות בו אין אובייקטים או פיגורות מזוהות.
1911: פוטוריזם – במילאנו נפתחת התערוכה הראשונה של התנועה האומנותית-טכנולוגית.
1911: מונה ליזה – גנבתו המתוקשרת של הציור הופכת אותו בהדרגה לציור המוכר בעולם.
1916: דאדא – נוסד בציריך הזרם האמנותי-תרבותי האוונגרדי.
אסכולת פריז – בשנים אלו פריז הופכת למרכז תרבותי עם הגירתם של אומנים בולטים לעיר.
קבוצת בלומסברי – בשנים אלו פעילה קבוצה של סופרים, אמנים, פילוסופים ואינטלקטואלים בריטיים, שהשפעת חבריה ניכרת למשך עשרות שנים בתחומי האמנות, הספרות, הכלכלה, חיי החברה והפוליטיקה באנגליה ובאירופה.
סוריאליזם – בסוף העשור, זרם האומנות, שנוצר מתוך הדאדא, זוכה לפופולריות רבה בפריז.
האוונגרד הרוסי – עשור זה נמצא בתקופת הפריחה של הזרם, כשרעיונות אומנותיים מהפכנים שנובעים בו מוצאים מקום במרכז המהפכה החברתית ברוסיה.
תרבות פופולרית > מוזיקה

1917: ג'אז – להקת Original Dixieland Jass Band (אנ') הם הראשונים להקליט תקליט ג'אז.
מוזיקה קלאסית – נמאת בתקופה זו בשלב מעבר בין התקופה הרומנטית לתקופה המודרנית.
תרבות פופולרית > ספורט

1911: ספורט נכים – מתקיים אירוע ספורט מאורגן בו משתתפים נכים. אירוע זה עתיד בתוך כמה עשורים להפוך בהדרגה למסורת שתיקרא בהמשך המשחקים הפאראלימפיים.
1912: אולימפיאדת הקיץ של 1912 – נערכת בסטוקהולם, שוודיה.
1913: הפדרציה הבינלאומית לטניס - תשתית ארגונית ראשונה לקיום תחרויות טניס בינלאומיות.
1916: אולימפיאדת הקיץ של 1916 – מבוטלת בגלל מלחמת העולם הראשונה.
תרבות פופולרית > אדריכלות

1912: הקתדרלה הלאומית של וושינגטון – מושלמת בנייה של הקתדרלה, והיא הופכת לאחת הקתדרלות הגדולות בעולם, והשנייה בגודלה בארצות הברית – נתון שלא השתנה נכון לשנת 2019.
1913: בניין וולוורת' – גורד שחקים שנבנה ברחוב ברודוויי בניו יורק, ארצות הברית. הבניין מחזיק בתואר "הבניין הגבוה בעולם" בין השנים 1913–1930.
1916: החלטה על תוכנית בניין עיר של שנת 1916 – תוכנית בניין עיר שמתפתחת במטרה לעצור את בנייתם של גורדי שחקים מסיביים, המונעים את חדירת האוויר ואור השמש לרחובות שמתחתיהם.
תרבות פופולרית > מגמות אופנה

1913: חזייה – החזייה המודרנית מעוצבת על ידי מארי פלפס ג'ייקוב בשנת 1913. פלפס ג'ייקוב אמנם לא ממציאה את החזייה, אך הראשונה שרושמת על כך פטנט והראשונה שמכניסה אותה לאופנה בתפוצה רחבה יחסית.
תרבות פופולרית > שונות

13 בינואר 1910 – רדיו – שידור הרדיו הציבורי הראשון.
1913: תשבץ – מתפרסם לראשונה.
1912: מזון מהיר – המסעדה הניו-יורקית "אוטומט" פותחת את אופנת מסעדות המזון-המהיר.
התנועה לתרבות חדשה – בעשור זה מתחילה להתפתח בסין תנועה תרבותית-פילוסופית שקוראת לנטישת חלק מהתפיסות המסורתיות והיפתחות למודרניזציה.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ארצות הברית נשיא ארצות הברית – תומאס וודרו וילסון
האימפריה הרוסית קיסר האימפריה הרוסית – ניקולאי השני
הרפובליקה הסינית ראש ממשלת הרפובליקה הסינית – סון יאט-סן
הממלכה המאוחדת ראש ממשלת בריטניה – דייוויד לויד ג'ורג'
הקיסרות הגרמנית קיסר גרמניה – וילהלם השני
האימפריה האוסטרו-הונגרית קיסר אוסטרו-הונגריה – פרנץ יוזף הראשון
צרפת נשיא צרפת – ז'ורז' קלמנסו
ארצות הברית תומאס וודרו וילסון
האימפריה הרוסית ניקולאי השני
ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט
הממלכה המאוחדת דייוויד לויד ג'ורג'
הרפובליקה הסינית סון יאט-סן
ממלכת איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה
האימפריה העות'מאנית מהמט השישי
הממלכה המאוחדת הרברט הנרי אסקווית'
צרפת ז'ורז' קלמנסו
אישים בולטים > מדענים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אישים בולטים > סופרים

ג'יימס מתיו ברי – מחבר ספר הילדים "פיטר פן" (1911)
פרנסס הודג'סון ברנט – מחברת ספר הילדים "סוד הגן הנעלם" (1911)
קנת גרהם – מחבר ספר הילדים "הרוח בערבי הנחל" (1911)
אדגר רייס בורוז – מחבר רומן ההרפתקאות "טרזן מלך הקופים" (1912)
פרנץ קפקא
אישים בולטים > שחקנים / אנשי בידור

צ'ארלי צ'פלין
דאגלס פיירבנקס
רוסקו ארבוקל
גלוריה סוונסון
ליליאן גיש
מרי פיקפורד
אישים בולטים > יוצרי סרטים

צ'ארלי צ'פלין
ג'ובאני פסטרונה
ארנסט לוביטש
ד. וו. גריפית'
ססיל ב. דה-מיל
אישים בולטים > מוזיקאים

ג'לי רול מורטון
אנריקו קארוזו
מוריס שבלייה
לדבלי
איימי ביץ'
אישים בולטים > ספורטאים

דיוק קהנמוקו
בייב רות'
ג'ק דמפסי
ג'ים ת'ורפ
אוורי ברנדג'
לואי שברולה
בני לאונרד
קולין בל
טיי קוב
הנס קולמיינן
אריק למינג
ולטר בתה
ראלף רוז
רלף קרייג
ססיל הילי
ג'ורג' הודג'סון
אבל קיוויאט
הארי הבנר
אלווה מאייר
מל שפרד
טד מרדית'
אלברט גטרסון
הנרי מקינטוש
אלמה ריצ'רדס
צ'ארלס ריידפאת'
אייב אטל
פרנק איירונס
אלבין סטנרוס
אירועים משמעותיים בתנועה הציונית

| --- | --- |
 :  ראו גם – 1917 בארץ ישראל, 1918 בארץ ישראל, 1919 בארץ ישראל
1910 – היישוב דגניה מוקם והופך למודל ראשון מסוגו לדגם ההתיישבות הנקרא לימים קיבוץ.
24 בפברואר 1912 – הנרייטה סאלד מייסדת את ארגון הדסה.
1913 – השומר הצעיר, תנועת נוער הציונית הראשונה, מוקמת בלבוב שבגליציה.
27 בנובמבר 1914 – נוסד הג'וינט, ועד הסיוע המיוחד של יהדות ארצות הברית.
1 באפריל 1915 – מוקם גדוד נהגי הפרדות, גדוד מתנדבים יהודים שעזר לממלכה המאוחדת במהלך מלחמת העולם הראשונה
28 במרץ 1917 – גירוש תל אביב: השלטונות העות'מאניים הוציאו צו גירוש כולל לתושבי העיר יפו והשכונה תל אביב, אולם בפועל הצו נאכף בעיקר כלפי התושבים היהודים.
1917 – כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים והטלת משטר צבאי על ארץ ישראל.
2 בנובמבר 1917 – התפרסמה הצהרת בלפור, בה הצהירו הבריטים על תמיכתם בהקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל.
3 בינואר 1919 – חתימת הסכם ויצמן-פייסל.
26 בפברואר 1919 – הישיבה הרשמית הראשונה של הוועד הפועל הציוני.
דגניה (לימים דגניה א') נוסדה ב-1910 והייתה הקיבוץ הראשון שנוסד בארץ ישראל על ידי היישוב תחת השלטון העות'מאני.
במרץ 1917 השלטונות העות'מאניים הוציאו צו גירוש כולל לתושבי העיר יפו והשכונה תל אביב, אולם בפועל הצו נאכף בעיקר כלפי התושבים היהודים.
ב-2 בנובמבר 1917 התפרסמה הצהרת בלפור בה הצהירו הבריטים על תמיכתם בהקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל.
יחסי ארצות הברית – הולנד

| יחסי ארצות הברית – הולנד |
| --- | --- |
ארצות הברית: הולנד


ארצות הברית: הולנד
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 41,543
אוכלוסייה
346,514,652: 18,298,202
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 1,118,125
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 61,106
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית לבין ממלכת הולנד מתוארים כ"מצוינים" על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית ו"קרובים" על ידי משרד החוץ ההולנדי. היחסים הרשמיים כוננו בשנת 1782, ושתי המדינות מעולם לא לחמו זו כנגד זו. נשיא ארצות הברית רונלד רייגן אמר בשנת 1982 כי "זו מערכת היחסים השלווה הכי ארוכה ורצופה שיש לנו מאשר עם כל אומה אחרת." שתי המדינות שיתפו פעולה רבות בעשורים האחרונים, נגד טרור, נגד פירטיות, משימות שלום באירופה, המזרח התיכון ומרכז אמריקה (בעיקר באמצעות נאט"ו).
היסטוריה

יחסי שתי המדינות ראשיתם במהלך המהפכה האמריקאית. החל בשלהי המאה ה-16, הולנדים ואירופאים אחרים החלו ליישב את החוף המזרחי של צפון אמריקה, והולנדים קראו לטריטוריה שלהם הולנד החדשה, אשר הפכה מושבה של הרפובליקה ההולנדית בשנת 1624. היישוב הקולוניאלי ההולנדי בניו אמסטרדם, הפך לימים לעיר ניו יורק, ודגל העיר ניו יורק מבוסס על הדגל של הרפובליקה ההולנדית.
אף על פי שהממשלה ההולנדית התכחשה לפעולה, ב-16 בנובמבר 1776, מבצר סנט אוסטטיוס העניק את ההצדעה הרשמית הראשונה (שלוותה בתשעה מטחי תותחים) לספינה שהניפה את הדגל האמריקני. ב-19 באפריל 1782, ג'ון אדמס התקבל על ידי הפרלמנט של הולנד בהאג כציר הרשמי של ארצות הברית, ובכך הפכה הולנד למדינה השנייה שהכירה בארצות הברית (לאחר צרפת). הבית שאדמס רכש בהאג, הפך לשגרירות האמריקאית הראשונה בעולם.
בין השנים 1861–1863 חיפש ממשל לינקולן מקומות בחו"ל ליישוב העבדים המשוחררים שרצו לעזוב את ארצות הברית. התקיים משא ומתן עם ממשלת הולנד בנוגע ליישובם במושבה ההולנדית בסורינאם בדרום אמריקה, אך ההצעה לא התקדמה ובשנת 1864 היא ירדה מהפרק.
ארצות הברית השתתפה באופן משמעותי בשחרור הולנד משליטת גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שתי המדינות הצטרפו לנאט"ו. ההולנדים היו בעלי ברית של ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה ובמלחמת המפרץ, ואף שלחו כוחות במסגרת המאמצים הבין לאומיים במלחמות יוגוסלביה, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק.
היחסים בין שתי המדינות מבוססים על קשרים היסטוריים ותרבותיים, וכן על מסירות משותפת לחירות הפרט וזכויות האדם. הולנד חולקת עם ארצות הברית תחזית כלכלית ליברלית ומחויבת לסחר חופשי. הולנד היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בארצות הברית, והסחר וההשקעות ההולנדי-אמריקני תומכים בקרוב ל-860,000 משרות אמריקניות, וטקסס, קליפורניה ופנסילבניה הם המרוויחות ביותר מהקשרים הכלכליים האלה. ארצות-הברית היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בהולנד.
בארצות הברית ובהולנד יש עמדות דומות בנושאים שונים, והן פועלות יחדיו הן במישור הבילטרלי והן במישור הרב-צדדי במוסדות כמו האו"ם ונאט"ו. ההולנדים עבדו עם ארצות הברית בארגון הסחר העולמי, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, וכן במסגרת האיחוד האירופי, על מנת לקדם את היעד המשותף של ארצות הברית לכלכלה פתוחה יותר בעולם.
נכון לשנת 2016, הולנד היא חלק מהקואליציה בראשות ארצות הברית נגד המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג (שגרירות ארצות הברית בהאג) וקונסוליה כללית באמסטרדם. מאידך, הולנד מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-23 קונסוליות באטלנטה, בוסטון, שיקגו, קליבלנד, דנוור, דטרויט, גרנד רפידס, הונולולו, יוסטון, ג'קסונוויל, לוס אנג'לס, מיאמי, מיניאפוליס, ניו אורלינס, ניו יורק, אורלנדו, פיניקס, פורטלנד, ראלי, סולט לייק סיטי, סן פרנסיסקו, סיאטל, וסנט לואיס.
היסטוריה קדומה של אירלנד

ההיסטוריה הקדומה של אירלנד - המעט הידוע על אירלנד לפני קבלת הנצרות בא מן ההתייחסויות המועטות לאי בכתבים רומיים, שירה ומיתולוגיה אירית, וארכאולוגיה.
תקופת האבן > התקופה המזוליתית

במהלך רובן של מאות אלפי השנים בהן קיים המין האנושי, לא הייתה אירלנד מיושבת בבני אדם. עידן הקרח גרם לכך שרובו של האי היה מכוסה בקרחונים, אשר האחרון שבהם נסוג כ-8,500 שנים לפני ספירת הנוצרים. ייתכן כי במהלך תקופות קצרות בהן נסוגו הקרחונים הגיעו לאי (שהיה אז מחובר לאנגליה בגשר יבשתי, ואילו אנגליה הייתה מחוברת לאירופה) ציידים נודדים בני התקופה הפלאוליתית, אך שובם של הקרחונים גרם לכך כי אלו לא הותירו אחריהם כל שרידים.
האנשים הראשונים אשר יישבו את האי בקביעות היו בני התקופה המזוליתית, אשר הגיעו אל האי בסביבות שנת 8000 לפני הספירה. עדויות ארכאולוגיות מראות כי היו אלו ציידים נוודים, אשר הגיעו כפי הנראה על פני גשרי יבשה מהאי האנגלי, אם בצפון, דרך סקוטלנד במחוז אנטרים, או בדרום, על פני גשר אשר הותיר מאחוריו כשריד את האי מאן. במרוצת הזמן כיסה הים את גשרי היבשה, והציידים המזוליתיים נותרו כלואים באי, מנותקים מבני גזעם אשר נותרו באנגליה, אשר הפכה אף היא למנותקת מן היבשת.
רוב המושבות המזוליתיות היו על חופיה של אירלנד, והתושבים היו כפי הנראה תלויים בים לפרנסתם. אין בכך פלא, שכן תחלופנה מאות שנים רבות בטרם יכסו היערות שצמחו לאחר תקופת הקרח את שטחה היבשתי של אירלנד.
אורח חייהם של אנשים אלו היה פשוט. הם חיו מדיג ומציד, וליקוט שורשים ואגוזים. הגברים צדו בחניתות, קשתות וצלצלים שבקצותיהם אבן צור מחודדת הקרויה מיקרולית. הנשים ליקטו פירות ושורשים הראויים למאכל. הם חיו במגורים עונתיים העשויים מעור של חיה הנמתח על פני מסגרת פשוטה מעץ, והשתמשו בתנורי אדמה לבשל את מזונותיהם. אוכלוסייתו של האי בשלב זה לא מנתה יותר מכמה אלפי אנשים.
תקופת האבן > התקופה הנאוליתית

בסביבות שנת 4000 לפני ספירת הנוצרים, החל גל של פולשים מן המזרח לשוב ולפקוד את אירלנד. היו אלו אנשים שהביאו עמם תרבויות נאוליתיות מתקדמות. חקלאות, מגורי קבע (לעיתים במתחמי עפר על ראשי ההרים), וגרזני אבן העשויים בטכניקה מתקדמת היו סימן ההיכר העיקרי של התרבות החדשה, שעד מהרה העלימה את אנשי התרבויות המזוליתיות. אל מול אלה הסבורים כי המדובר בפולשים מן המזרח, קיימים אלה הסבורים כי "המהפכה הנאוליתית" הייתה איטית, וחדרה אל האי לאיטה בצורה של קשרי תרבות עם האנשים שמעבר לים, באנגליה ובאירופה היבשתית.
החקלאות הייתה השינוי המהותי ביותר באורח החיים בין התקופה הנאוליתית והתקופה המזוליתית. כבשים, עיזים, בקר ודגנים, שהובאו מאנגליה הפכו למוצרי היסוד בכלכלה הנאוליתית, והאוכלוסייה גדלה בהתאם. מערכת של שדות חקלאיים, שהשתמרה בסייד (Céide) שבמחוז מאיו היא עדות לתחכום של התרבות הנאוליתית אל מול קודמתה המסוליתית.
סימן ההיכר של התרבות החדשה היה הדאגה למתים. עם המתים בקבריהם נמצאו אוצרותיהם הגשמיים של אנשי התקופה - כלי נשק, תכשיטים, כדים מחמר. הקברים הם השריד הבולט ביותר לתקופה זו, ומאות מצבות אבן מגליתיות (עשויות מאבני ענק) פזורות לאורכה ולרוחבה של אירלנד. אלו מאופיינים בארבע צורות עיקריות: גל החצר, הדולמן, קבר המעבר וקבר היתד. ארכאולוגים חלוקים בדעותיהם האם ארבע צורות קבורה אלו מציינות ארבעה גלי פלישה, או שמא זוהי תוצאה של התפתחות תרבותית טבעית, ומגוון שנוצר עקב ריבוי האוכלוסייה. בשיאה של התקופה מנתה אוכלוסיית האי בין 100,000 ל-200,000 נפש. לקראת סיום התקופה הדלדלה האוכלוסייה במקצת, בין היתר בשל העובדה שמאמצים רבים הושקעו ביצירת מצבות אבן גרנדיוזיות ופחות בחקלאות.
תקופת האבן > התקופה הנאוליתית > גל החצר (Court Cairn)

צורת הקבורה הקדומה המועדפת באירלנד הייתה השריפה של הגווייה והטמנתה בתוך גל אבנים (Cairn). באירלנד התפתחה צורה ייחודית של גל האבנים הנאוליתי המוכר מאתרים נאוליתיים אחרים באנגליה ובסקוטלנד. זהו "גל החצר" או "Court Cairn". צורה זו של קבורה מצויה בצפון באירלנד ובמקומות מסוימים בדרום מזרח סקוטלנד. שם אחר לגלי אבנים אלו הוא "מערות קלייד קרלינגפורד". רוב גלי האבנים הללו הוקמו בסביבות 3500 לפני הספירה, אך נעשה בהם שימוש עד תקופת הברונזה המאוחרת, כ-2200 לפני הספירה. צורה זו נחשבת לצורת הקבורה העתיקה ביותר מבין ארבע הצורות.
המדובר במספר גלי אבנים ארוכים ומלבניים, או בצורת טרפז, אשר בקירותיהם מספר חדרי קבורה, והם יוצאים החוצה אל חצר גדולה ופתוחה. מניחים כי החצר שימשה לטקסי הקבורה, שלאחריהם היה המת נקבר (לאחר שריפתו) בתוך אולמות האבן. בכניסה מן החצר אל אולמות הקבורה אשר בתוך גלי האבנים, היו בדרך כלל שתי אבנים גדולות מאונכות, כשעליהן אבן מאוזנת. הגג עצמו של אולמות הקבורה היה שטוח, והחצר הפנימית פתוחה לרוחות השמים. כשלוש מאות מבנים מסוג זה פזורים ברחבי אירלנד.
תקופת האבן > התקופה הנאוליתית > הדולמנים

גל-עד נוסף ומתקדם יותר היה ה"דולמן", המורכב ממספר "אבנים מגליתיות" (מיוונית מגאליתוס – "אבן גדולה"), שהן אבני ענק מן הסוג המוכר לנו מאתר סטונהנג' באנגליה. הסוג שהתפתח באירלנד נקרא "דולמן השער" שכן הוא נראה כשער ענק אל רקע השמים.
דולמן השער עשוי משתי אבנים מגליתיות מאונכות העומדות זו אל מול זו, כשעליהן אבן נוספת, מאוזנת. ויוצרות שער, אשר שימש במקורו ככניסה לתא הקבורה. תא הקבורה עצמו נעלם עם הזמן, ורק מבנה ה"שער" נותר. לעיתים ישנה אבן נוספת בין אבני ה"שער" אשר שימשה במקורה על מנת לחסום את הכניסה לתא הקבורה לאחר סיומו של הטקס. נראה כי מאחורי הדולמן היה גל אבנים עגול או מרובע, ולאחר סיום טקס הקבורה הייתה הדלת "ננעלת" באמצעות אבן מגליתית נוספת שחסמה את הכניסה ושמרה על מנוחת המת.
השערים פונים לרוב למזרח, וכאשר מצוי הדולמן במעלה גבעה ולא בראשה, פונה השער אל ראש הגבעה. דולמנים אלה הם מבנים רבי הוד ומעוררי השתאות. עד היום לא ניתן לספק תשובה מלאה לשאלה כיצד הצליח האדם הנאוליתי, באמצעות הטכנולוגיה המינימלית שהייתה לו, להעלות את אבן הראשה הענקית אל גובהו של הדולמן. כמאה ושישים ממבנים אלו מצויים בכל רחבי אירלנד.
תקופת האבן > התקופה הנאוליתית > קבר המעבר

רבים הם הארכאולוגים הסבורים כי במהלך התקופה הנאוליתית הגיע גל חדש של מהגרים אשר הביא עמו צורת קבורה חדשה - "קבר המעבר" (Passage Grave). המדובר במערת קבורה שאליה מוביל מבנה בצורת פסאז'. לקברים אלה ישנם לרוב גגות בשיטות בניה מורכבות יותר מלוח האבן המגליתי המונח על הדולמן. על גגות אלה ועל קירות המעבר נמצאים לרוב שרטוטים וחריתות של צורות אבסטרקטיות, או אף של דמויות אנושיות. המעבר עצמו נבנה כך שבתאריך משמעותי בשנה תזרח השמש ותאיר אל תוך המעבר. כשלוש מאות קברים מסוג זה מצויים באירלנד. לעיתים כמה עשרות קברים מסוג זה יוצרים "בית קברות" במורד גבעה.
מניחים כי מבנים אלה שימשו את הקהילה לאורך זמן רב. מכיוון ששריפת המתים הייתה נהוגה באירלנד, היה תא הקבורה המקום בו הוכנס אפרו של המת. בקברים אלו נמצאו כלי חרס מתקדמים אשר שימשו לעיתים כתשורה למת, ולעיתים כדי לשמור את אפרו. מכאן מסיקים הארכאולוגים כי תרבות זו (אשר הגיעה כפי הנראה מאזור בריטני בצרפת, שם נמצאו כלים דומים) היא מתקדמת יותר מן התרבות שיצרה את הדולמנים ואת גלי החצר.
המפורסם שבקברי המעבר מצוי בניוגריינג' (Newgrange), והוא הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. זהו אחד המבנים העתיקים בעולם הערוך בצורה אסטרונומית והוא נבנה בערך ב-3200 לפני הספירה. באמצע החורף קרניה הראשונות של השמש הזורחת חודרים דרך פתח הקרוי "קופסת אור" מעל לכניסה אל הקבר ומאירים את תא הקבורה.
תקופת האבן > התקופה הנאוליתית > קברי יתד

זוהי הקבוצה הגדולה והנפוצה ביותר של קברים. קברי יתד מצויים בדרך כלל במערב ובדרום מערב, ובמיוחד במחוז קלייר. אלה הם המאוחרים ביותר בין הקברים מן התקופה הנאוליתית, ומסמנים למעשה את סופה של התקופה. ישנם המייחסים את הקברים לתקופת הברונזה. הם נקראים כך מכיוון שלתאי הקבורה צורת יתד, או טריז.
תקופת הברונזה

הברונזה חדרה לאירופה ומשם לבריטניה ולאירלנד, מן המזרח הקדום. המחוז המערבי קורק עשיר בנחושת, ולעומתו את הבדיל ייבאו לאירלנד מקורנוול, ושילמו תמורתו בזהב שנמצא בערוצי הנחלים. תקופת הברונזה באירלנד נמשכה בין השנים 2,400 ל-600 או 700 לפני הספירה.
מכרה הנחושת העתיק ביותר מצוי באי רוס במחוז קרי. המכרה פעל בין 2,400 ל-1,800 לפני הספירה. בהר גבריאל במחוז קורק נמצא מכרה משומר היטב שפעל באותה התקופה.
הברונזה שימשה לייצור כלי נשק וכלי עבודה - חרבות, גרזנים, פגיונות, קופיצים, אתים, כלי שתייה, וחצוצרות בצורת קרן נחפרו מאתרי תקופת הברונזה מאירלנד. חצוצרות איריות אלו היו מוצר ייצוא, וכמותן נמצאו בחפירות ארכאולוגיות באירופה כולה, ואף ביוון. תכשיטי זהב שיוצרו באירלנד נמצאו אף הם בחפירות בגרמניה ובסקנדינביה. בתקופת הברונזה המוקדמת היו תכשיטים אלו סהרוני זהב פשוטים. דוגמאות מורכבות יותר נוצרו ככל שהתקדמה התרבות. כן נוצרו כלי חרס מתקדמים, שהיו מתקדמים בהרבה מכלי החרס דמויי הדלי של התקופה הנאוליתית.
הקבורה המגליתית נוסח התקופה הנאוליתית ננטשה לטובת "קברי יתד" מפוארים פחות, אשר לבסוף הפכו לארונות אבן שהוטמנו באדמה.
הממצאים הארכאולוגיים מראים על אוכלוסייה שהתגוררה בכפרים קטנים, שמסביבם שדות מעובדים, ועסקה בחקלאות ובגידול בהמות. באוכלוסייה זו שלט מעמד אצולה רכוב על סוסים, אשר נשא חרבות, ושלט במיומנויות הטכנולוגיות ובמקורות הייצור. ייתכן שהמדובר באוכלוסייה של פולשים מן החוץ אשר הגיעו עם חרבות ברונזה והשתלטו על האוכלוסייה הנאוליתית באי. אין לדעת אם ניתן כבר לכנות אנשים אלו כקלטים. יש הסבורים כי היו בני הגזע שאכלס באותה התקופה אף את אנגליה וסקוטלנד, בני העם הפיקטי, אשר התאפיין בשיער שחור, ובצבע עור כהה, אל מול הקלטים שהיו בהירי עור ושיער.
דתם של אנשים אלה אינה ידועה, אך הם השאירו את חותמם בצורת מעגלי אבן וסוללות עפר גדולות הפזורים לאורכה ולרוחבה של אירלנד, ו"גאלאן" עמודי אבן גדולים ובודדים. הגדול ביניהם הוא "טבעת הענק" במחוז דאון, דרום מזרחית לבלפסט, שהוא סוללת עפר גדולה ומעגלית בגובה של כארבעה מטר ובקוטר של 180 מטר, המקיפה דולמן נאוליתי. מרשימים בצורתם החיצונית הם מעגלי האבנים - חלקן מסותתות וחלקן פשוט גושי אבן בלתי מעובדים, חלקן גבוהות וחלקן נמוכות, הפזורות באי. אין לדעת למה שמשו מבנים אלו, וייתכן כי המדובר בפולחן השמש. אין לטעות בפולחן זה ובפולחן הקלטי וכוהניהם הדרואידים, שהוא מאוחר בהרבה. תרבותם של הפיקטים הייתה תרבות מטריארכלית.
תקופת הברזל - בואם של הקלטים > הקלטים

תקופת הברזל היא התקופה בה חדרו לאירלנד שבטי הקלטים, החמושים בכלי נשק מברזל, שהיו עדיפים על כלי הברונזה. עד מהרה הצליחה תרבות הברזל לרשת את מקומה של תרבות הברונזה, והקלטים הפכו לעמה של אירלנד.
הקלטים נבדלו מיושבי אירלנד בתקופת הברונזה בשני מאפיינים עיקריים - כלי הנשק מברזל, והשפה האינדו אירופית אותה דיברו. אין לדעת מנין הגיעו הפולשים החדשים. השפה הקלטית נחלקת לשני דיאלקטים - על פי דרך הביטוי של אחד העיצורים. השפה הגאלית המדוברת באירלנד מבטאת את העיצור כ-P ואילו השפה הוולשית מבטאת אותו כ-Q. מכאן שיש להניח כי קלטים דוברי הניב הגאלי פלשו לאירלנד ואילו קלטים דוברי הניב הוולשי פלשו לבריטניה. גישה זו נחשבת לפשטנית, והמדובר בכמה גלי פלישות שונות, והשפעות גומלין מורכבות בין היבשת האירופית, בריטניה ואירלנד. מחקרים שנערכו באמצעות DNA מראים כי תושבי אירלנד בתקופה זו היו אולי דוברי קלטית, אך לא היו קלטים מבחינה גנטית, ולמעשה היו זהים לאירים של תקופת הברונזה, וקרובים לבסקים. המדובר כפי הנראה באוכלוסייה שאינה אינדו-אירופית, והשאריות האחרונות של תושביהם המקוריים של האיים הבריטיים ושל מערב אירופה, אשר נכבשו על ידי הקלטים ונטמעו בקרבם.
בין אם היו הקלטים אך שכבה שלטת עליונה על העם האירי הקדום, ובין אם היו כובשים אשר ירשו את אותו העם, הדעה המקובלת מבדילה בין ארבעה גלים של פלישה:
הפלישה הפריטנית 700 עד 500 לפני הספירה.
הפלישה הבולגית והאיריינית 500 לפני הספירה.
הפלישה הלגינית, הדומניינית והגלואינית 300 לפני הספירה.
הפלישה הגאלית 100 לפני הספירה.
תקופת הברזל - בואם של הקלטים > הטאין

היו אלו עמים הידועים כלוחמים נועזים, אשר השאירו מאחוריהם את האפוס הידוע כ: "Táin Bó Cúailnge", המשמש כחלון (מעומעם) אל חייהם ותרבותם. האפוס "טאין בו קואלינז'" (או פשיטת הבקר של קולי), עבר מספר עריכות, האחרונה שבהן במאה ה-12, אך מקורו הוא ללא ספק קדום בהרבה. הוא משרטט תמונה של חברת לוחמים הֶרוֹאִים בעולם קדם־נוצרי. המלחמה היא סדרה של קרבות בין יחידים החמושים בחרבות וחניתות, ומתנייעים באמצעות מרכבות רתומות לסוסים. מקור העושר העיקרי בעולם אותו מתאר הטאין הוא הבקר. מעניין כי בעולם זה אישה יכולה להתמנות למלכה ולצבור עושר רב באופן נפרד מבעלה, ואף לגייס צבא ולהילחם באמצעותו כנגד בעלה.
על פי הטאין הייתה אירלנד מחולקת לארבעה מחוזות. אלסטר בצפון, קונכט במערב, לנסטר במזרח, ומנסטר בדרום. לכל פרובינציה כזו היה מלך המכונה "Ri Ruirech" או "מלך המלכים העליון", ולו כס מלכות בראש גבעה נישאה ששימש כמקום ההכתרה וכן כמקום להתכנסות. מלך זה שלט בהמון של מלכים בדרג נמוך יותר (כמאה וחמישים באירלנד כולה) אשר כונו "Ri Tuaithe" מלכי השבט. דרגת ביניים בין מלך המלכים העליון למלך השבט היה ה"Ri rig" או בפשטות מלך המלכים. נאמנותם של שליטים אלו זה לזה הייתה מתבטאת בדרך כלל בהעמדתם של בניהם של המלכים כבני ערובה לשליט העליון. היחידה הבסיסית הייתה ה"שבט" או ה"Tuaithe" שכללה כמה אלפי אנשים. הסמכות הרוחנית של הטואט הייתה לדרואיד, מכשף השבט, אשר שימש אף כשופט, וכהיסטוריון המשמר את ההיסטוריה של השבט, בחרוזים שהועברו בעל פה מדור לדור.
תקופת הברזל - בואם של הקלטים > אירלנד והרומאים

הרומאים אשר שלטו באנגליה מימי יוליוס קיסר במשך למעלה מארבע מאות שנה, לא חצו את התעלה לאירלנד, ורגלו של חייל רומאי לא דרכה מעולם על אדמת האי. עם זאת, קשרי מסחר ותרבות הפרו את התרבות האירית בשנים אלו, וניתן לומר כי אירלנד הייתה במעגל החיצוני של ההשפעה הרומית. הרומאים הכירו את אירלנד וקראו לה "היברניה". הגאוגרף תלמי תיאר בערך בשנת 100 לספירה את הגאוגרפיה של האי ואת שבטיו השונים. אירלנד מוזכרת בכתבי טקיטוס ויובנליס. עם זאת, הנצרות הגיעה לאירלנד רק לאחר עזיבתם של הרומים את אנגליה, בתחילת המאה החמישית.
תקופת הברזל - בואם של הקלטים > כיבושה של אלסטר

בסמוך לתחילתה של התקופה הנוצרית, התבססה ממלכת טארה, אשר היוותה מעין ממלכה אמצעית, חמישית, ובה שלט המלך האגדי "ניאל של תשעת בני הערובה" שצאצאיו נקראים עד היום או'ניל. כמאתיים שנה לאחר כתיבתו של הטאין, בתחילת המאה החמישית לספירה, היה ניאל של תשעת בני הערובה הדמות הראשונה בהיסטוריה האירית ששמה ומעשיה ניתנים לאימות היסטורי ממקורות עצמאיים. ניאל נולד בממלכה המערבית של קונכט, וקנה את תהילתו בפשיטות על אנגליה, אשר הייתה בשלבים אחרונים של הכיבוש הרומי בטרם תינטש סופית על ידי הרומאים בשנת 410. ניאל ירש את אביו ומלך עשרים ושבע שנים בממלכת טארה, אשר הפכה לממלכה החשובה ביותר באירלנד. מעשהו החשוב ביותר היה כיבושה של אלסטר, וחלוקתה לשלושה מחוזות שנמסרו לשלושת בניו.
לאחר מותו ירש את ניאל בנו לוגייר, ובתקופתו החלה הנצרות לחדור לאי. הייתה זו תחילתה של שושלת שתמלוך באירלנד עד למאה ה-11.
קבר מעבר נאוליתי בסליגו, אירלנד
יחסי אסטוניה–יפן

| יחסי אסטוניה–יפן |
| --- | --- |
אסטוניה: יפן


אסטוניה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 377,915
אוכלוסייה
1,350,913: 123,370,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,161: 34,149
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי אסטוניה–יפן (ביפנית: エストニアと日本の関係; באסטונית: Eesti-Jaapani suhted) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אסטוניה לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-10 באוקטובר 1991.