stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסי לשם
ביוגרפיה > שיתוף פעולה עם חיל האוויר

הנסיגה מסיני, שהחלה בשנת 1982, הביאה לכך שהמרחב האווירי עבור מטוסי חיל האוויר הישראלי הצטמק.
בשמי הארץ טסו מטוסים ולידם מיליוני ציפורים. מערכת היחסים בין השניים הייתה קטלנית. המפגש בין הציפורים למטוסים גרם לתאונות אוויריות קטלניות.
התצפיות הצביעו על כך ש-500 מיליון עופות נודדים עוברים מעל ישראל פעמיים בשנה בסתו ובאביב, כלומר כמיליארד ציפורים נודדות מדי שנה בשמי ארץ ישראל. הדבר מהווה שיא עולמי. בשמי ישראל נצפים 540 מינים של ציפורים. ולעומת זאת, תנועת מטוסי חיל האוויר, בשמים המצומצמים של ארץ ישראל, לאחר הנסיגה מסיני, אף היא יוצרת עומס רב. התוצאה ב-25 שנה האחרונות (עד 2005) הסתכמו הנזקים כתוצאה מהתנגשויות עם מטוסים כדלקמן: 3 טייסים נהרגו, 9 מטוסים התרסקו, 75 תאונות עם נזקים מעל חצי מיליון דולר כל תאונה ואלפי תאונות עם נזקים.
ביוגרפיה > מחקריו

מחקר מקיף ביותר, על נדידת הציפורים נערך במימון חיל האוויר, משרד המדע, החברה להגנת הטבע ואוניברסיטת תל אביב. במהלך המחקר, שהיה לעבודת דוקטורט (בהדרכת פרופסור יורם יום-טוב), בנה יוסי לשם מפת נדידה בעזרת דאונים, מכ"מים, רשת צופים ומזל"טים. הוא דאה בדאון במשך 270 יום על מנת להשלים את המעקב אחרי מסלולי התעופה של הציפורים. בסופו של דבר נקבעה שיטת מעקב ודרכי התרעה לחיל האוויר, כל זה מתבצע היום במרכז הבינלאומי לחקר נדידת הציפורים בלטרון בניהולו של יוסי לשם. חישובים שנעשו מראים כי לחיל האוויר נחסך עד 2007 סכום של 730 מיליון דולר.
אחד המחקרים של יוסי לשם עסק במעקב אחרי זוג חסידות לבנות בעזרת משדרים נקלטי לוויין. לאחר שהחסידות שוחררו בגרמניה נמצא כי הזכר נדד לספרד ואילו בת הזוג עפה לדרום אפריקה דרך ארץ ישראל. כעבור תשעה חודשים חזרו שניהם לאותו קן. הזכר, שהקדים מעט, הכין את הקן והנקבה הגיעה קצת יותר מאוחר. תשע שנים רצופות עקבו אחרי הזוג ונמצא שהזוג תמיד הקפיד לחזור ולקנן יחד. מחקר זה הוא אחד מסדרה של מחקרים העוסקים בזוגיות אצל הציפורים ככלל ואצל חסידה לבנה בפרט.
לשם יזם, בעזרת שר החינוך לשעבר אמנון רובינשטיין את ההחלטה, כי מקצוע הצפרות ישולב בתוכנית חינוכית בבתי הספר. במימון אמריקאי נוסד פרויקט "הציפורים הנודדות אינן יודעות גבולות", בו משתתפים תלמידים מישראל, הרשות הפלסטינית, ירדן, ארצות הברית ורוסיה.
פרויקט נוסף החל בשנת 1997. במסגרתו חוקרים תלמידים מישראל, רוסיה וארצות הברית את נדידת העופות בעולם. הפרויקט מתבסס על אתר הצפרות הישראלי.
אחד ממחקריו של לשם עסקו בגידול התנשמת ('הבומה') כמדביר ביולוגי של מזיקים בחקלאות. הרעיון נכנס לעלילה של העונה השלישית של פולישוק ושם לשם הופיע בתפקיד עצמו והרצה על המחקר.
ספרים

יוסי לשם ועפר בהט, לטוס עם הציפורים, ידיעות ספרים הוצאה: ספרי חמד החברה להגנת הטבע, 1999. ספרם זה זיכה אותם בפרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת 1994.
קרול גרבוני פוגל, יוסי לשם, The man who flies with birds, Kar-Ben Publishing, 2009
יוסי לשם ואמיר עזר, בומה התנשמת: ידידת החקלאי, הוצאת קרן הדוכיפת, 2012
עורכים: יוסי לשם, חיים גורן, חנה עמית, האב ארנסט שמיץ: כוהן דת וזואולוג, הוצאת כרטא, 2018
הערות שוליים

↑  יוסי לשם, הביולוגיה של העיט הניצי (Hieraaetus fasciatus fasciatus), הוגש כעבודת גמר לקראת התואר "מוסמך למדעי הטבע" באוניברסיטת תל אביב, תשל"ז 1976.
↑  פרס מפעל חיים לאורי דביר ועזריה אלון, באתר ynet, 5 באוגוסט 2008
↑   הענקת פרס מפעל חיים לפרופ' יוסי לשם, סרטון בערוץ "האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה", באתר יוטיוב (אורך: 01:39:08)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264582705171  ISNI: 0000 0000 6693 0519  LCCN: n80099058  NTA: 197475817  VIAF: 55450362   WorldCat (עם VIAF): 55450362
טונאליות

ערך זה עוסק במונח במוזיקה. אם התכוונתם למונח בבלשנות, ראו .
במוזיקה, המונח טונאליות (באנגלית: tonality) מציין מספר דברים:
במובן הרחב, טונאליות היא מאפיין של מוזיקה המעיד על קיומו של מִדְרָג (היררכיה) כלשהו בין צלילים סביב מרכז טונאלי (בניגוד לא-טונאליות). אפיון זה כולל גם טונאליות מורחבת; דהיינו, טונאליות שאינה קשורה לסולמות המז'ור והמינור ו/או מאפשרת מהלכים הרמוניים שאינם פונקציונליים. טונאליות מורחבת ניתן למצוא ברבות מהיצירות שנכתבו בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.
בשימוש נפוץ וספציפי יותר, טונאליות היא רשת מורכבת של יחסים בין צלילים ודרגות הרמוניות במערכת הסולמות המז'ור והמינור (הרמוניה טונאלית פונקציונלית). לעיתים משתמשים במונח על-מנת להבדיל בין מערכת זו לבין המערכת המודלית שהייתה מקובלת באירופה עד לתקופת הבארוק, במהלכה חל המעבר ממודליות לטונאליות ופונקציונליות הרמונית. ההרמוניה הטונאלית פונקציונלית משמשת בסיס לרוב המוזיקה שנכתבה באירופה החל באמצע המאה ה-17 ועד לסוף המאה ה-19, וכן לרוב המוזיקה המערבית הפופולרית במאה ה-20 ובימינו.
טונאליות (או טוניקה) היא גם כינוי למרכז הטונאלי של יצירה מוזיקלית או חלקים ממנה. לדוגמה, הקונצ'רטו לפסנתר ולתזמורת מס' 23 מאת מוצרט הוא בסולם לה מז'ור, לכן הטונאליות של הקונצ'רטו בכללותו היא הצליל לה. הפרק השני בקונצ'רטו הוא בפה דיאז מינור, ולכן הטונאליות של פרק זה היא פה דיאז. בתנאים מסוימים מעבר בין טונאליות אחת לאחרת נקרא מודולציה. מודולציות מתרחשות לא פעם בגוף הפרק, כאשר חטיבות יציבות יותר מאופיינות במודולציות מעטות, בעוד חטיבות "מתוחות" מבחינה הרמונית מאופיינות במודולציות רבות ותכופות. בחלקים משמעותיים מן התקופות הבארוק והרומנטית, ובאופן מובהק בתקופה הקלאסית, נהוג היה לחשוב על הטונאליות כעל "בית"; דהיינו, היא נקודת ההתחלה ביצירה ואליה יש לחזור בסופה.
טונאליות במובן הרחב

ניתן לומר כי טונאליות במובן הרחב היא מאפיין של כל מוזיקה ברמות שונות, הנעות בין מובהקות לבין עמימות. במקרים של עמימות קיצונית מדובר במוזיקה שאינה טונאלית, או א-טונאלית. נהוג לחשוב כי טונאליות היא מאפיין טבעי במוח האדם, וכי בני אדם מחפשים, גם אם אינם חפצים בכך, אחר מרכזים טונאליים בהאזנתם למוזיקה כלשהי. עד סוף המאה ה-19 לערך, כל מוזיקה – כתובה, עממית או מאולתרת - הייתה טונאלית במובן הרחב, ולכן לא היה צורך במילה שתגדיר זאת. החל בסוף המאה ה-19 קמו מלחינים שאחת ממטרותיהם הייתה לכתוב מוזיקה הנמנעת מקשרים היררכיים ברורים בין הצלילים, וכך נוצר הצורך בהגדרה שתפריד את המוזיקה הטונאלית מהבלתי טונאלית. דביסי, ראוול וסטרווינסקי התרחקו מטונאליות במידת מה, ושנברג משלב מסוים נמנע ממנה לחלוטין, כאשר השתמש בשיטה המשליטה סדר ב-12 הצלילים הכרומאטיים באוקטבה, בעוד חשיבותו של כל צליל זהה. שיטה זו נקראת שיטת שנים-עשר הטונים.
ראו גם

הרמוניה טונאלית
הרמוניה טונאלית פונקציונלית
רוחמה רז

| --- | --- |

רוחמה רז, 2008
 לידה:  13 בינואר 1955 (בת 70) קטמונים, ירושלים, ישראל
 שם לידה:  רוחמה זרגרי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1973
 עיסוק:  זמרת, מורה ליוגה
 סוגה:  מוזיקה עממית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 מספר צאצאים:  2
 www.ruhama.omanim.org
 פרופיל ב-IMDb
 
רוחמה רז-גוטסדינר (התפרסמה בעבר גם כ"רוחמה"; נולדה ב-13 בינואר 1955) היא זמרת ישראלית, מהבולטות במבצעי "שירי ארץ ישראל".
ביוגרפיה

רז נולדה כרוחמה זרגרי למשפחה בת שבעה ילדים. הוריה עלו מאיראן, ולימים רז תיארה אותם כהורים "מודרניים" ש"הקפידו לדבר עברית ותמכו בנו". גדלה והתחנכה בקטמונים שבירושלים, ולמדה בבית ספר ממלכתי דתי ואחר-כך בתיכון באקדמיה למוסיקה בירושלים. את דרכה כזמרת החלה בילדותה יחד עם אחותה, בצמד שהופיע באירועים בבית הספר ובפסטיבלים בירושלים. ב־1968 השתתפה ב"פסטיבל כישרונות נוער בבירה", שתועד על גבי תקליט, ובו שרה את השיר "לך ירושלים". למדה זמרה קלאסית וגיטרה קלאסית.
ביוגרפיה > בלהקה הצבאית

עם קבלתה ללהקה צבאית, עברתה את שם משפחתה לרז.
בצבא שירתה בצוות הווי פיקוד המרכז, ובין קטעי הסולו שלה בצוות ההווי בלט השיר "אי שם בבקעה".
כשעברה לצוות הווי חטיבת הצנחנים, היה להיטה הגדול כסולנית "בארץ אהבתי השקד פורח" (מילים של לאה גולדברג ולחן של מוני אמריליו), שנשאר מזוהה איתה עד היום.
בהרכב זה הייתה רז סולנית בשירים רבים שהלחין מוני אמריליו: "לכל אחד ירושלים", "אגדת שלושה וארבעה", "למה לא" ועוד, וכן בשיר "צלילי גיטרה" שהלחין סשה ארגוב.
בלהקת פיקוד המרכז, אליה עברה לאחר מכן, שרה כסולנית את השירים "ההר הירוק תמיד" ו"ערב קיץ ויונים", שהלחין אמריליו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

רז נשואה ליגאל ואם לשתיים. היא מתגוררת ברעננה. בנוסף לקריירה כזמרת, רז היא מורה לפיתוח קול ומלמדת יוגה.
אחותה הבכורה, מרים צרפי, נרצחה בפיגוע בקו האוטובוס 405 (1989). לזכרה כתבה רז את השיר "במקום פרידה".
בשנת 2017 עברה רז ניתוח להוצאת גידול מגזע המוח. בנוסף, עברה טיפולי הקרנות ושיקום ממושך בבית חולים לוינשטיין.
דיסקוגרפיה

עם רוחמה, 1976
רקפת, 1977
חלומות, 1979
חדשה בעיר, 1988
בלב מולדת קטנה, 1991
משירי ארץ אהבתי, 1995 (אוסף שירים)
חוט הלב, 1998
אתה יקר לי, 2003
ספינה משוקולד, 2005
פיסת שמיים, 2007
שיר השירים אשר לשלמה, 2010
המיטב, 2013 (אוסף כפול)
בשנת 2021 הקליטה את הפיוט 'לכה דודי' בלחן של המוזיקאי יניב ליבוביץ'.
הערות שוליים

1 2 3  יוסי חרסונסקי, רוחמה רז, מעריב, 7 במרץ 1977.
1 2 3 4 5  זוהר אליה, בארץ אהבתה, local רעננה, 4 בספטמבר 2014.
↑  "פסטיבל כישרונות נוער בבירה" באתר Discogs.
↑   רוחמה רז מספרת על השיר בארץ אהבתי בריאיון ליואב גינאי, סרטון  באתר יוטיוב
↑  השיר לאחותי מרים, מעריב, 27 באוקטובר 1989.
↑  שם משפחתה מאז נישואיה הוא גוטסדינר; ראו סמדר שיר, רוחמה רז: "הרופא אמר לי תתפללי שתחיי", באתר ynet, 20 ביולי 2018.
↑  אחד מול אחד – רוחמה רז בשיחה אישית – כותב ומראיין: דודי פטימר, באתר דודיפדיה- פרוייקט שימור המוסיקה הישראלית של דודי פטימר, ‏2016-04-14
↑   במקום פרידה, מצגת, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ספי קצב, ‏אין מוצא: הפיינליסטים של "היכל התהילה" עושים פוזות, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2011
↑  סמדר שיר, רוחמה רז: "הרופא אמר לי תתפללי שתחיי", באתר ynet, 20 ביולי 2018.
↑   "בשורה טובה", סרטון  באתר יוטיוב
↑  פיתוח קול בשיטה ייחודית עם הזמרת רוחמה רז, באתר אודות השיעורים
↑  הידעתם שרוחמה, מלבד היותה זמרת, היא גם מורה ליוגה?, בדף הפייסבוק
↑  דף לזכר מרים צרפי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310827605171  ISNI: 0000 0000 7911 0800  LCCN: no2008122789  MusicBrainz: 5c16d658-3e93-4ac1-a0c3-31609c74b53e  VIAF: 98525636   WorldCat (עם VIAF): 98525636
אליס וספארקל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  עמאר רשי / ChatGPT
 איורים:  Midjourney
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר ילדים, אומנות בינה מלאכותית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  13 בינואר 2023 
 
אליס וספארקל (באנגלית: Alice and Sparkle) הוא ספר ילדים משנת 2022 מאת עמאר רשי אשר בולט בהיותו אחד הספרים הראשונים שהתפרסמו בהם הבינה המלאכותית הייתה אלמנט מרכזי בעלילת הספר והן ככלי ליצירת הספר. רשי יצר את הספר באמצעות תוכנות הבינה המלאכותית ChatGPT ו-Midjourney במהלך סוף שבוע אחד בלבד. הספר עורר מחלוקת בקרב אמנים וכותבים רבים בכל הנוגע לזכויות היוצרים של הספר ולאיכות האיורים והטקסטים שנוצרו באמצעות תוכנות הבינה המלאכותית.
עלילה

העלילה מתמקדת בילדה הצעירה והסקרנית אליס אשר נחושה ליצור רובוט משלה, ומצליחה ליצור בהמשך את ספארקל אשר מבוסס על טכנולוגיית בינה מלאכותית ובעל יכולות למידה מתקדמות. הסיפור מתמקד במערכת היחסים בין אליס וספארקל ובדילמות האתיות והאתגרים הטכנולוגיים השונים עימם הם מתמודדים אשר כרוכים בשימוש בבינה מלאכותית.
רקע

הרעיון לספר נהגה על ידי עמאר רשי לאחר שהוא קרא ספר ילדים לבת של חבר. לא היה לו שום ניסיון בכתיבה יצירתית או באיור, ובשל כך הוא בחר להשתמש במקום זאת בצ'אטבוט ChatGPT על מנת לכתוב את הטקסטים של הספר וב-Midjourney על מנת ליצור את כל האיורים של הספר. ב-4 בדצמבר 2022, 72 שעות לאחר שהגה לראשונה את הרעיון לספר, הוא פרסם לראשונה את הספר בחנות הספרים הדיגיטלית של אמזון, ויום למחרת הוא החל לפרסם גרסה של הספר בכריכה רכה.
מבנה

הספר מכיל 24 עמודים, וכמחציתם מכילים איורים שנוצרו באמצעות Midjourney. הטקסטים עצמם נוצר כולם על ידי ChatGPT. הן העיצוב של אליס והן העיצוב של ספארקל משתנים באופן מהותי באיורים השונים בספר. לטענת רשי הוא לא הצליח לגרום ל-Midjourney ליצור איורים מרובים בהם לדמויות יש את אותו העיצוב.
תגובות

ב-9 בדצמבר 2022 רשי שיתוף את החוויה של היצירה ופרסום הספר בטוויטר ואותו השרשור הפך במהרה לוויראלי. בעוד שחלק מהמשתמשים שהגיבו בשרשור הביעו הערכה על גישתו החדשנית, רבים מהמגיבים הביעו דאגה מכך מהאתיקה של יצירת איורים לספרים באמצעות תוכנות בינה מלאכותית. סופרים ומאיירים רבים מתחו ביקורת הן על תהליך היצירה של הספר והן על המוצר עצמו, וטענו שאם תוכנות בינה מלאכותית כמו Midjourney נוצרו על בסיס יצירות קיימות שנוצרו לאורך השנים על ידי בני אדם רבים, ולכן האמנים המקוריים צריכים לקבל פיצוי כספי על יצירות נגזרות כמו האיורים של ספר הילדים אליס וספארקל. בהמשך רשי קיבל אף איומי מוות על פרסום הספר.
בינואר 2023 הספר הוסר באופן זמני מאמזון בשל כמות גבוהה במיוחד של משתמשים שנתנו לספר דירוג של חמשה כוכבים או כוכב אחד.
ראו גם

אומנות בינה מלאכותית
הערות שוליים

1 2  Nolan, Beatrice. "This man used AI to write and illustrate a children's book in one weekend. He wasn't prepared for the backlash". Business Insider (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-24.
↑  Popli, Nik (2022-12-14). "He Made A Children's Book Using AI. Artists Are Not Happy". Time (באנגלית). נבדק ב-2023-02-24.
↑  Kasulis Cho, Kelly. "He made a children's book using AI. Then came the rage". The Washington Post. נבדק ב-2023-02-24.
↑  Stokel-Walker, Chris (13 בדצמבר 2022). "A Tech Worker Is Selling A Children's Book He Made Using AI. Professional Illustrators Are Pissed". BuzzFeed News (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2023-04-26. נבדק ב-2023-02-25. {{cite web}}:  (עזרה)
איור מתוך הספר
ישראל בר-און

| --- | --- |
ישראל בר-און
ישראל בר-און
 לידה:  31 בינואר 1989 (בן 35) באר שבע, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק, זמר עברי
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה,פסנתר
 חברת תקליטים:  ליבל
 שיתופי פעולה בולטים:  חנן-יה ישראל בוהדנה
 פרופיל ב-IMDb
 
ישראל בר־און (נולד ב־31 בינואר 1989) הוא  זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי, זוכה העונה השישית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
ביוגרפיה

בר־און נולד וגדל בשכונה ה' בבאר שבע.
ב־2007 ניצח בתחרות כישרונות של אזור הדרום בתחום הזמר שנערכה ב"מרכז הצעירים" בבאר שבע. בתחרות זו, הנשפטת על ידי צוות שופטים שחלקו מגיע מתחום המוזיקה, שרים המתחרים רק שירים מקוריים.
בר־און הגיע בשנת 2008 למבחן בד של העונה השישית בתוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד", צלח אותו והתקבל לנבחרת העונה. כבר במבחן הבד הראשון התבלט בר־און וזכה לתגובות נלהבות מהשופטים, והצופים בחרו אותו כמבחן הבד האהוד בעונה. במבחן בד זה שר בר־און שיר מקורי, "בדיוק כמו פעם", אותו שר גם בערב הגמר. השיר נגע בעזיבתו של בר־און את בית הוריו בעקבות יציאתו בשאלה.
במהלך העונה השישית של התוכנית "כוכב נולד" שר שירים ישראליים במגוון סגנונות. בהם בלטו: "מלח הדמעות" של אביב גפן, "הלאה" של רבקה זהר, "אני אוהב" מתוך הכבש השישה עשר ו"כמו צמח בר" של רחל שפירא. הדואט שביצע עם מעיין חג'בי לשיר "מיליונים" של אתי אנקרי נבחר על ידי הצופים לדואט האהוד ביותר בעונה.
בתחרות הגמר, שנערכה ב־26 באוגוסט 2008, התמודד מול כרמל אקמן ולי בירן ובתום התחרות הוכרז כמנצח עם 56% מהקולות בשיקלול קולות הקהל והשופטים.
לאחר גמר כוכב נולד מינה בר־און את טמירה ירדני, מפיקת כוכב נולד, לאמרגנית שלו. הוא הופיע ברחבי הארץ והשתתף בפסטיבל שירי הילדים לצד יהודית רביץ, קרן פלס וגידי גוב באותה השנה.
ב־10 בינואר 2010, כשנה וחצי לאחר התוכנית "כוכב נולד", יצא לאור אלבומו "דע מאין באת". האלבום כולל 13 שירים שבר־און כתב והלחין, בהפקתם המשותפת של יוני בלוך, דוד חמד, ובר־און עצמו.
ב־24 ביולי 2013 התפרסם לראשונה בוואלה שבר־און תובע את הזכיינית קשת, טדי הפקות וד"ר אילן רבינוביץ' שגרמו לו לסבל נפשי.
ב־19 בנובמבר 2019 הוציא בר־און סינגל חדש "פרק ב'" אותו כתב והלחין אלון פרץ.
ב־14 ביולי 2020 הוציא בר־און את השיר ״פרשת דרכים״. את השיר כתב והלחין בר־און לצד דולב פרנקל כשעל העיבוד וההפקה המוזיקלית אחראי יוני טלבי.
ב־19 במאי 2022 התארח בר־און באלבומו השני של המוזיקאי והסופר חנן יה (חנן-יה ישראל בוהדנה) בביצוע משותף לשיר "אור לחופתי" מתוכו.
ב-31 במרץ 2024, הוציא בר-און את השיר "רק להודות" בהפקתו של אור בן-עמרי.
חיים אישיים

בין השנים 2012–2020 היה נשוי לנויה גרנות ולהם בן.
ב-2024 נישא לנועה ליבנה.
הערות שוליים

↑  ישראל בר און תובע את "כוכב נולד", באתר וואלה, 24 ביולי 2013
↑  ערן סויסה, "אני מתחיל מאפס": ישראל בר-און חוזר, באתר ישראל היום, 19 בנובמבר 2019
↑  אור לחופתי: חנן יה וזוכה העונה השישית של כוכב נולד, באתר ערוץ 7, 19 במאי 2022
↑  רן בוקר, ישראל בר-און התחתן, באתר ynet, 20 ביוני 2012
↑  https://www.ice.co.il/social/news/article/1015805
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363559705171  MusicBrainz: 16ac44f3-2376-4b60-9867-f9a67ce2d49b  VIAF: 28151170903239090190   WorldCat (עם VIAF): 28151170903239090190
משה דרורי

| --- | --- |

משה דרורי
 לידה:  29 באפריל 1949 (בן 75)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 תפקידים בולטים:  סגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים
 פרסים והוקרה:  אות יקיר המשפט העברי על שם מנחם אלון (2019) 
 
משה יאיר דרורי (נולד ב-29 באפריל 1949) הוא משפטן ישראלי שכיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. כיהן כשופט בבית משפט זה משנת 2001 עד פרישתו לגמלאות בשנת 2019. השופט דרורי נודע בפסקי הדין הארוכים שלו וכשופט המרבה לצטט מהמשפט העברי, וכן כשופט שניסה ליישם את חוק הלאום בתיקים אזרחיים.
באוגוסט 2023 מונה לראשות ועדת דרורי לחקירת פרשת השימוש ברוגלה במשטרת ישראל. ובאפריל 2024 לראשות ועדת האיתור למועצת תאגיד השידור הציבורי.
ביוגרפיה

דרורי הוא בנם של יצחק (פריי) ובלה מרים דרורי (לבית גרוספלד). למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים, ולאחר מכן למד משפטים במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1970 סיים את לימודיו בהצטיינות. במסגרת לימודיו היה חבר מערכת כתב העת "משפטים", בשנים 1969–1973. שירת בפרקליטות הצבאית עד שנת 1975 (השתחרר בדרגת סרן; שירת במילואים, כקצין קרבי במסגרת חיל התותחנים, במשך 20 שנה). בשנת 1975 סיים בהצטיינות את לימודי התואר השני במשפטים, באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה > כעורך דין

בשנים 1976–2001 עבד כעורך דין עצמאי. במסגרת זו עסק במשפט אזרחי, דיני משפחה, משפט מנהלי, דיני השטחים המוחזקים, דיני בנקאות וחקלאות. הרבה להופיע בבתי המשפט ובבתי הדין הרבניים.
במהלך עבודתו כעורך דין ייצג בין השאר ערבי שעתר לאיחוד משפחות, יהודי תושב חברון בסוגיית סמכות בית המשפט בירושלים בעניינו וחברה שטענה נגד תחולת דיני המיסים הישראלים על חברות הפועלות באזור יהודה ושומרון.
מספר תיקים שבהם ייצג דרורי כעורך דין הפכו לתקדימיים בדיני המשפחה. מהבולטים שבהם היה פסק הדין יעקובי נ' יעקובי, קנובלר נ' קנובלר, שבו אימצו שופטי העליון בהרכב מורחב של חמישה שופטים בראשות הנשיא מאיר שמגר את עמדתו של דרורי, שלפיה זכאיות נשים למחצית רכוש בעליהן, גם אם נישאו לאחר שנת 1974, שנת תחילת תוקפו של חוק יחסי ממון בין בני הזוג, אף אם הבעל סירב לתת גט לאישה. בשני פסקי דין נוספים שבהם הופיע דרורי כעורך דין נקבעו הלכות משפטיות שהרחיבו את זכויות הנשים לקבלת רכוש מבעליהן.
ממשרדו של דרורי יצאו מספר שופטים, שהתמחו אצלו באופן אישי או היו שכירים או שותפים במשרדו. הבולטים שבהם: משה סובל, שופט בבית המשפט המחוזי בירושלים; מוריס בן עטר, שופט בית משפט השלום בירושלים; ורבקה מקייס, סגנית נשיא בית המשפט למשפחה מחוז המרכז.
בשנים 1993–1998 שימש מורה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, משנת 1969 שימש אסיסטנט ומדריך במכון לחקר המשפט העברי באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנים 1974–1984, היה מרכז המערכת של שנתון המשפט העברי. משנת 1994 משמש מורה מן החוץ בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית, משנת 2006 בדירוג שווה ערך לפרופסור. כן לימד דיני משפחה ואתיקה של עורכי דין במכללת אונו, בשלוחה הירושלמית, בתחילת העשור השני של המאה ה-21.
בשנים 1988–1996 שימש נציג לשכת עורכי הדין בוועדה למינוי דיינים לבתי הדין הרבניים. היה חבר ועד מחוז ירושלים בלשכת עורכי הדין בשנים 1983–1987, חבר המועצה הארצית בשנים 1983–1995 וחבר הוועד המרכזי בשנים 1987–1995.
ביוגרפיה > כשופט

בספטמבר 2001 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי ובתחילת שנת 2012 מונה לסגן נשיא בבית משפט זה. הוא הרבה לעסוק במשפט העברי בפסיקתו והוא מהשופטים הבולטים בכך ביותר.
במשך כהונתו כשופט עסק דרורי בכל תחומי הפעילות השיפוטית של בית המשפט המחוזי בירושלים: אזרחי, פלילי, מנהלי, ערעורי לשכת עורכי הדין. חלק מפסקי הדין שלו נודעים כארוכים במיוחד.
ביוגרפיה > כשופט > פלילי

כחלק מעבודתו השיפוטית כיהן דרורי במותבים שונים של הרכב פשעים חמורים, כולל בתיקים בעלי תהודה ציבורית, בהם בעניין רצח הודיה קדם, משפטו של ג'ק טייטל, רצח נורית ונח מעוז ועוד. באחד מתיקי האונס שנידונו בהרכב הפשעים החמורים, היה דרורי בדעת מיעוט שזיכתה את הנאשם, עמדה שנתקבלה פה אחד בבית משפט העליון שהפך את החלטת המחוזי.
בפסק דין אחר קבע כי אין מקום לפרסם את שמה של נאשמת בבית הדין למשמעת של עובדי המדינה, שכן עצם הפרסום, במיוחד בעידן האינטרנט, גורם לה נזק חמור בהרבה מהעונש הקל שהושת עליה. במסגרת פסק דין זה הציע דרורי כללים שנועדו לקבוע מתי יש לפרסם שמות מתדיינים כדי להגן על הציבור ולהרתיע עבריינים ומתי יש להימנע מכך. הוא גם קבע עקרונות לחיפוש של המשטרה במחשבים שבהם בוצעו עבירות. הוא זיכה נאשמים שפעלו להחזיר כסף שנגנב מאחד מהם מעבירת סחיטה באיומים, וקבע כי אדם שרכושו נגזל רשאי להשתמש בדוקטרינה של "עשיית דין עצמית" ולפעול לקבלת רכושו מן הגנב.
ביוגרפיה > כשופט > אזרחי

במסגרת עבודתו השיפוטית בתחום האזרחי נקבעו על ידי דרורי אמות מידה לרשלנות רפואית בתחומים שונים (למשל ת"א 3198/01 פלוני (קטין) נ' עיריית ירושלים (2008), בעניינו של פרופ' מור יוסף - כתוארו אז - מומחה להריונות בסיכון; אי אבחון סרטן העור ת"א 6424/04 משה אהרן נ' שרותי בריאות כללית (2007)). בנושאי חוזים וקניין קבע השופט דרורי כי יש להפעיל את עקרון תום הלב ותורת אי השימוש לרעה בזכות, בכך שקיבל את עמדת ההסתדרות ואפשר לה להמיר משכנתא שהוטלה על נכס יקר מאוד, ולהעבירה על נכס שערכו נמוך יותר, כאשר ייתרת החוב הייתה נמוכה. בית המשפט העליון השאיר חידוש זה בצריך עיון, הגם שהשופט אליקים רובינשטיין הוסיף דברים הנראים כהסכמה.
דרורי דן בעשרות תיקים של תביעות נזיקין כנגד הרשות הפלסטינית. באחד התיקים קבע שהיא אינה זכאית לחסינות של מדינה. בתיק אחר קבע דרורי שהרשות הפלסטינית אחראית למעצר ועינויים שביצעו אנשי מנגנון הביטחון המסכל. בפסק דין מקיף (כ-1,800 עמודים), שהתייחס ל-60 תובעים שטענו כי נעצרו שלא כדין ועונו במרתפי בתי הכלא של הרשות הפלסטינית עקב היותם משתפי פעולה עם ישראל, הוכרה אחריות הרש"פ ביחס ל-52 מהם, וזאת, לאחר ניתוח של הסכם הביניים והיחסים בין הרשות הפלסטינית לבין ישראל, ודוקטרינות משפטיות. במסגרת דיון בתביעות נזיקיות של נפגעי טרור כנגד הרשות הפלסטינית, אש"ף ויאסר ערפאת הוציא צו עיקול זמני על שטח אדמה במזרח ירושלים השייך לעזבונו של ערפאת.
בפסק דין שנתן בתביעה שהגישו נפגע טרור ובני משפחתו נגד ארגון הטרור "חמאס" ציין דרורי שחוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי אינו דקלרטיבי בלבד, ובהתאם לכך הסתמך על סעיף 6(א) לחוק היסוד, הקובע כי "המדינה תשקוד על הבטחת שלומם של בני העם היהודי ושל אזרחיה הנתונים בצרה ובשביה בשל יהדותם או בשל אזרחותם", ופסק לזכות התובע גם פיצוי עונשי בסך מיליון ש"ח. בפסק דין נוסף דן דרורי בשאלת המקום המתאים לדיון בתביעת נזיקין שהגישו שתי נוסעות יהודיות, תושבות ארצות הברית, נגד חוטפי האונייה אקילה לאורו באוקטובר 1985, שהפליגה תחת דגל איטליה ונחטפה במימיה של מצרים. דרורי פסק שהמקום המתאים לדיון הוא ישראל, על סמך סעיף 6(א) האמור, משום שהתובעות הן יהודיות.
בפסק דינו האחרון על כס השיפוט, קבע כי הרשות הפלסטינית אחראית לפיגוע באוטובוס הילדים ליד כפר דרום, וחייב אותה בתשלום 44 מיליון ש"ח לבני משפחת אמיתי, קורבנות הפיגוע.
ביוגרפיה > כשופט > מנהלי

דרורי פסק שעל פי חוק חופש המידע על משרד התחבורה לפרסם דו"חות ביקורת פנימיים, עמדה שאומצה פה אחד בידי בית המשפט העליון.
ביוגרפיה > כשופט > משפחה

דרורי פסק שחיוב בעל לשלם מזונות זמניים לילדיו לא נועד רק כדי למנוע "חרפת רעב", אלא כדי לשמור על רמת החיים שקדמה לסכסוך. דרורי גם פסק שניתן לעכב יציאה מן הארץ של אב כדי להבטיח את צורכיהם של ילדיו הקטינים, עד מתן ערבויות הולמות.
ביוגרפיה > כשופט > המועמדות לבית משפט העליון והסערה סביבה

בשנת 2009 הועלתה לדיון בוועדה למינוי שופטים מועמדותו לכהונת שופט בבית המשפט העליון. נמתחה עליו אז ביקורת, בעקבות החשיפה שלה זכה פסק דין משנת 2008 שבו קיבל את המלצת שירות המבחן שלא להרשיע אברך חרדי שנמצא אשם בדריסתה במתכוון של קופאית בחניון והפקרתה כשהיא פצועה, כדי לא לפגוע בסיכויי הנאשם להתמנות לבית הדין הרבני.
בפסק הדין ציין דרורי בין השאר שהאירוע היטיב עם הנפגעת, אישה ממוצא אתיופי שניסתה למנוע מן האברך לעזוב את החניון מבלי לשלם, כיוון שעצם המשפט לדבריו הוביל להשתלבותה בחברה הישראלית: "היא החלה את דבריה בהיסוס בתחושה שהיא אינה נחשבת, ואדם בעל רכב התייחס אליה כאל כלב. בהדרגה היא נוכחה לדעת כי שופט מקשיב לכל הגיג מדבריה, עורכי הדין פונים אליה בנימוס... היא הבינה את השיפור העצום במעמדה החברתי בין תחילת הדיון לסופו", כתב בפסק הדין. בעקבות פסק הדין עלו מחאות מצד ארגוני נשים ואישים בקהילה האתיופית. בית המשפט העליון הפך את החלטתו של דרורי והרשיע את הנאשם בעבירות של תקיפה הגורמת חבלה של ממש והפקרה לאחר פגיעה.
גלעד ארדן, חבר הוועדה למינוי שופטים, משך את תמיכתו במועמדות בעקבות הסערה הציבורית, בציינו שאינו תומך בגישה שיפוטית המתייחסת בסובלנות לעבירות של תקיפה אלימה בנסיבות מחמירות, ועל כן מועמדותו בוטלה.