stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורן אנדרווד
ביוגרפיה

לורן אנדרווד נולדה במייפילד הייטס שבאוהיו. בגיל שלוש עברה עם משפחתה לנייפרוויל שבאילינוי, שם גדלה ולמדה בבית הספר התיכון נקווה ואלי, וסיימה את לימודיה התיכוניים ב-2004. ב-2008 קיבלה תואר ראשון בסיעוד מטעם אוניברסיטת מישיגן. באוניברסיטה, אנדרווד לקחה קורס בפוליטיקה סיעודית שלדבריה זרע את זרעי כניסתה לתחום מדיניות הבריאות. היא קיבלה את שני תארים שניים בסיעוד ובבריאות הציבור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-2009. ב-2014 מונתה אנדרווד ליועצת בכירה במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, שם פעלה ליישום חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
באוגוסט 2017, לקראת בחירות 2018, הכריזה אנדרווד על מועמדותה לייצוג מחוז הקונגרס ה-14 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית. מצע הבחירות שלה התמקד בשיפור חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, הרחבת הזדמנויות עבודה, שיפורי תשתיות וחופשת לידה בתשלום. היא זכתה במועמדות המפלגה הדמוקרטית ב-20 במרץ 2018, כשהיא זוכה ב-57% מהקולות נגד שישה מועמדים אחרים.
בבחירות הכלליות התמודדה אנדרווד מול חבר בית הנבחרים המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית רנדי הולטגרן. בעימות בחירות פומבי אמרה אנדרווד כי החליטה להתמודד על מושב בבית הנבחרים מכיוון שהולטגרן הצביעה בעד ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. הולטגרן הצביע בעד "חוק הבריאות האמריקאי" של המפלגה הרפובליקנית, שעבר בבית הנבחרים אך לא התקבל בסנאט של ארצות הברית, ולו היה עובר בשני בתי הקונגרס היה מחליף במידה רבה את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה וסגן הנשיא ג'ו ביידן הביעו את תמיכתם באנדרווד. ביום הבחירות הכלליות, 6 בנובמבר 2018, גברה אנדרווד על הולטגרן עם 52.5% מהקולות.
הערות שוליים

↑  ארין הגארטי, Naperville's Lauren Underwood to run for Rep. Randy Hultgren's 14th District seat, באתר נייפרוויל סאן, 9 באוגוסט 2017 (באנגלית)
↑  ג'יימס פולר, Underwood coasts in Democratic primary for 14th Congressional District, באתר דיילי הראלד, 20 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  Illinois’s 14th House District Election Results: Lauren Underwood vs. Randy Hultgren, באתר הניו יורק טיימס, 28 בינואר 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6k757bs  US Congress: U000040  VIAF: 400144782729294471561   WorldCat (עם VIAF): 400144782729294471561
חופשת האביב

סטודנטים אמריקאים נהנים מחופשת האביב במסיבה בנגריל, ג'מייקה, 2009
חופשת האביב, הידועה גם במגוון שמות כגון חופשת פסחא או חופשת אמצע הסמסטר, היא תקופת חופשה הכוללת את חג הפסחא באביב המוקדם בחצי הכדור הצפוני באוניברסיטאות ובבתי ספר. חופשה זו החלה באירופה מאז סוף המאה ה-19 והוכנסה במהלך שנות ה-30 בארצות הברית, ונצפתה במדינות רבות אחרות. חופשת האביב יכולה להיות קשורה למסיבות סוערות במקומות עם מזג אוויר חם.
לפי מדינה > אסיה

ביפן חופשת האביב מתחילה בסוף שנת הלימודים בסוף מרץ ומסתיימת בסביבות 7 באפריל עם תחילת שנת הלימודים החדשה.
בהונג קונג חופשת הפסחא נמשכת כשבוע וחצי, בהתאם למסורת הבריטית.
באיראן חופשת האביב מתחילה בנורוז ומסתיימת בסיזדה בדר, וכל האיראנים נהנים מאותה חופשת אביב.
במקאו חופשת הפסחא נמשכת על פי המסורת הפורטוגזית.
ברוסיה לפני 1917 הייתה חופשת פסחא בבתי הספר. בברית המועצות, חופשת האביב הייתה תמיד מ-24 עד 31 במרץ. כיום, ברוסיה, בתי ספר רבים עדיין מקיימים חופשת אביב, אך התאריך המדויק נקבע על ידי בית הספר עצמו. ברוב המקרים, החופשה נקבעת לאמצע אפריל. בנוסף, החגים הציבוריים במאי, הקשורים ליום העבודה ויום הניצחון, יכולים להיות שווים ערך לחופשת האביב.
בטייוואן חופשת האביב בדרך כלל מתייחסת לימי החופשה הרצופים של יום ניקוי הקברים ויום הילדים.
באיחוד האמירויות הערביות חופשת האביב נמשכת בדרך כלל בין שבועיים לשלושה, מסוף מרץ עד תחילת או אמצע אפריל, בהתאם לבית הספר או האמירות.
לפי מדינה > אירופה

בצ'כיה רק תלמידי בתי ספר יסודיים ותיכוניים נהנים מחופשת האביב. החופשה נמשכת שבוע אחד, והתאריך שלה משתנה ממחוז למחוז כדי להימנע מעומס יתר ביעדי החופשה בתוך המדינה (צ'כים בדרך כלל נוסעים להרים כדי לגלוש שם). המחוזות מחולקים לשש קבוצות, כאשר כל קבוצה מכילה מחוזות המפוזרים בצורה אחידה ברחבי המדינה. הקבוצה הראשונה מתחילה את החופשה ביום שני הראשון של פברואר, והקבוצה האחרונה מתחילה את החופשה חמישה שבועות לאחר מכן (בדרך כלל בתחילת מרץ). הקבוצה האחרונה של המחוזות הופכת לראשונה לחופשת האביב בשנה הבאה.
בגאורגיה לפני 2017 חופשת האביב הייתה בדרך כלל חופשת פסחא, שנמשכה מיום חמישי עד יום שלישי בשבוע הקדוש. ב-2017, שר החינוך והמדע אלכסנדר ג'ג'לבה קבע במקום זאת את התקופה מה-8 עד 15 במרץ כחופשה עבור תלמידים במערכת החינוך, מהגן ועד האוניברסיטה.
בגרמניה האוניברסיטאות בדרך כלל מתזמנות חופשת סמסטר של חמישה עד שמונה שבועות סביב חודש מרץ. חופשת הפנטקוסט (Whitsun) בסוף מאי או תחילת יוני נחשבת גם היא לחופשת אביב.
בליטא חופשת האביב מתקיימת שבוע לפני הפסחא ויום אחריו (כיוון שזהו היום השני של הפסחא), וכל תלמידי בתי הספר נהנים מהחופשה הזו. לתלמידי בית הספר היסודי יש עוד שבוע חופשה לאחר הפסחא.
בהולנד חופשה בת שבוע ניתנת לתלמידי תיכון ולסטודנטים להשכלה גבוהה בשלבים המוקדמים של האביב (פברואר-מרץ). ישנם הבדלים אזוריים בין רוב חלקי המדינה בצפון ודרום בתזמון החופשה, בגלל הקרנבל, הנחגג בעיקר בחלקים הדרומיים של הולנד.
בפורטוגל חופשת האביב מכונה בעיקר "חופשת פסחא" והיא מעניקה שבועיים לכל התלמידים ברחבי המדינה.
בסלובקיה ניתנת חופשה בת שבוע לתלמידי בתי ספר יסודיים ותיכוניים בחודשי פברואר ומרץ. במקום לנפוש ביעדים עם מזג אוויר חם, הסלובקים מקשרים את חופשות האביב בעיקר עם סקי. החופשה נמשכת שבוע אחד, והתאריך שלה משתנה מאזור לאזור כדי להימנע מעומס יתר ביעדי החופשה ברפובליקה הסלובקית. האזורים מחולקים לשלוש קבוצות, הקבוצה הראשונה מתחילה את החופשה בסוף פברואר, והקבוצה האחרונה מתחילה את החופשה שבועיים לאחר מכן (בתחילת מרץ).
בספרד אין חופשת אביב כזו; חג השבוע הקדוש נחגג, והתלמידים בדרך כלל נהנים מחופשה במהלך ימים אלו.
בבריטניה חופשת הפסחא נמשכת בדרך כלל כשבועיים בסוף מרץ או באפריל, תלוי מתי חל יום ראשון של הפסחא.
לפי מדינה > צפון אמריקה

מחוזות קנדיים נותנים הפסקה של שבוע או שבועיים לתלמידי בית הספר היסודי והתיכון שלה בחודש מרץ, כשהזמן משתנה ממחוז למחוז; ניו ברונסוויק וקוויבק, למשל, מציבות את חופשות מרץ במהלך השבוע הראשון של מרץ; נובה סקוטיה וקולומביה הבריטית מתכננים את שלהם במהלך השבוע השני או השלישי; ההפסקה באלברטה ומניטובה מתרחשת בדרך כלל בשבוע האחרון של מרץ.
בקנדה המחוזות מעניקים חופשה של שבוע או שבועיים לתלמידי בתי ספר יסודיים ותיכוניים בחודש מרץ, כאשר המועד משתנה ממחוז למחוז; בניו ברונזוויק וקוויבק, לדוגמה, חופשת מרץ מתקיימת בשבוע הראשון של מרץ; בנובה סקוטיה ובקולומביה הבריטית היא מתקיימת בשבוע השני או השלישי; באלברטה ובמניטובה החופשה מתקיימת בדרך כלל בשבוע האחרון של מרץ.
בבתי ספר יסודיים ותיכוניים, חופשה זו מכונה "חופשת מרץ", ובחינוך גבוה היא נקראת בדרך כלל "שבוע קריאה" או "חופשת קריאה". אף אחת מהדוגמאות הללו אינה מקושרת בדרך כלל לתרבות המסיבות של חופשת האביב האמריקאית. "חופשת אמצע סמסטר" הוא מונח כללי. שבוע הקריאה בקנדה בדרך כלל חופף עם יום המשפחה בחודש פברואר.
בג'מייקה, חופשת האביב מתחילה בשבוע הראשון של יום שישי הטוב. החופשה נמשכת בין שבוע לשבועיים, לעיתים קרובות שני שבועות. החופשה מתחילה בהתאם לאיזה חודש מתחיל חג הפסחא, מרץ או אפריל.
במקסיקו, חופשת האביב מתקיימת במהלך שבוע הפסחא והשבוע שלאחריו.
בארצות הברית באמצע שנות ה-30, מאמן שחייה מאוניברסיטת קולגייט החליט לקחת את קבוצתו לפלורידה לאימונים מוקדמים בבריכה אולימפית חדשה בפורט לודרדייל השמשית. הרעיון תפס עם מאמני שחייה אחרים ומאז נדידה לאימוני אביב הפכה למסורת שנתית לשחיינים ברחבי המדינה. כיום, חופשת האביב היא מסורת אקדמית במגוון מדינות מערביות, המתוזמנת לתקופות שונות בהתאם למדינה ולפעמים לאזור.
חופשת האביב באוניברסיטאות, מכללות ובמערכות חינוך רבות K-12 יכולה להתקיים בין מרץ לאפריל, תלוי בתאריכי הסמסטר ומתי חל חג הפסחא. חופשת האביב נמשכת בדרך כלל שבוע או שבועיים, אם כי חלק מבתי הספר מתזמנים אותה לשבוע האחרון של מרץ, עם ימים נפרדים לחג הפסחא.
פסטיבלי חופשת האביב

חגיגות שנתיות גדולות של חופשת האביב מתקיימות במדינות שונות, לעיתים קרובות בצורה של פסטיבלי מוזיקה ומצטרפות למסיבות מיוחדות של מועדוני לילה, פעילויות חוף והצעות לינה. אנשים בחופשת הפסחא עשויים לנסוע למדינות אחרות.
פסטיבלי חופשת האביב > ארצות הברית

בארצות הברית, רבים לוקחים חופשה בתקופה זו. החג נחגג בסמוך לפסחא, ומשפחות רבות מקיימות ציד ביצי פסחא או חוגגות עם פעילויות פסחא שונות.
פסטיבלי חופשת האביב > ארצות הברית > פנמה סיטי ביץ', פלורידה

החל משנות ה-90 המאוחרות, חופי פנמה סיטי החלו לפרסם את היעד במטרה למשוך קהלים שהיו מגיעים לפורט לודרדייל ולאחר מכן לדייטונה ביץ', לפני שקהילות אלו החילו מכסות כניסה. בין השנים 2010 ל-2016, כ-300,000 סטודנטים נסעו ליעד זה. התפתחות המדיה החברתית והשיווק הדיגיטלי סייעו להעלאת עיירת החוף לסטטוס של מוקד סטודנטים במהלך חודש מרץ. לאחר תקריות של ירי ואונס קבוצתי בשנת 2015, הוכנסו לתוקף תקנות חדשות האוסרות שתייה חריפה על החוף וקובעות סגירת ברים בשעה 2 לפנות בוקר. דיווחים הראו ירידה בהגעה של סטודנטים לחופי פנמה סיטי במרץ 2016, בעקבות התקנות החדשות על ידי תאגיד הפיתוח הקהילתי של מחוז ביי (CDC), וכתוצאה מכך נרשמה עלייה בתיירות משפחות באפריל 2016.
פסטיבלי חופשת האביב > ארצות הברית > דייטונה ביץ', פלורידה

לאחר שפורט לודרדייל החלה להרתיע סטודנטים להגיע לשם לחופשת האביב באמצע שנות ה-80 הופיע ראש עיריית דייטונה ביץ' לארי קלי בטלוויזיה הארצית כדי לעודד סטודנטים להגיע לדייטונה ביץ'. זמן קצר לאחר מכן, מותגי בירה וסיגריות החלו לפרסם בדייטונה ביץ' עבור חופשת האביב. כיסוי חופשת האביב של MTV עבר לדייטונה ביץ' בשנת 1986.
קלי מאוחר יותר כינה את ההחלטה הזו כטעות מכיוון שהתושבים חוו בעיות רבות במהלך חופשת האביב כל שנה. מאמציו של קלי לרסן את החגיגות כללו קידום תחרויות ספורט בשם "משחקי האביב" כדי לכוון את האנרגיה הצעירה לכיוון חיובי והצעה לחייב בתי מלון בעלויות של שליחת שוטרים לטפל בקריאות במהלך חופשת האביב. בשנת 1993, הפסיד קלי בבחירות לתפקיד ראש העיר, ופקידי דייטונה ביץ' קיצצו את תקציב השיווק לחופשת האביב ואת הקשרים עם MTV.
פסטיבלי חופשת האביב > ארצות הברית > פורט לודרדייל, פלורידה

המוניטין של פורט לודרדייל כיעד לחופשת האביב עבור סטודנטים החל כאשר קבוצת השחייה של אוניברסיטת קולגייט הגיעה לשם להתאמן במהלך חופשת חג המולד בשנת 1934. בתחילת שנות ה-50, כ-20,000 סטודנטים הגיעו לפורט לודרדייל במהלך חופשת האביב, שעדיין הייתה ידועה בשם "חופשת האביב" והייתה אירוע יחסית שקט. זה התחיל להשתנות כשפורסם הרומן של גלנדון סווארת'אוט "Where the Boys Are" בשנת 1960, שהביא לחופשת האביב המודרנית. הרומן של סווארת'אוט הפך במהירות לסרט באותו שם בהמשך אותה שנה, שבו סטודנטיות פגשו בחורים במהלך חופשת האביב שם. מספר הסטודנטים שהגיעו קפץ ליותר מ-50,000. בתחילת שנות ה-80, פורט לודרדייל משכה בין 250,000 ל-350,000 סטודנטים בשנה במהלך חופשת האביב. תושבי האזור כה זעמו על הנזק שנגרם על ידי הסטודנטים עד אשר בשנת 1985 הממשל המקומי העביר חוקים שמגבילים את המסיבות. באותו זמן, חוק גיל המינימום לשתייה הועבר בארצות הברית, מה שחייב את פלורידה להעלות את גיל השתייה המינימלי מ-18 ל-21 והוביל רבים מהסטודנטים הצעירים לנסוע למקומות אחרים לחופשת האביב. עד 1989, מספר הסטודנטים שהגיעו לפורט לודרדייל ירד ל-20,000, רחוק מ-350,000 שהגיעו ארבע שנים קודם לכן.
פסטיבלי חופשת האביב > ארצות הברית > סאות' פדרה איילנד, טקסס

בתחילת שנות ה-80, סאות' פדרה איילנד הפכה למקום הראשון מחוץ לפלורידה שמשך מספר גדול של סטודנטים לחופשת האביב. עם כמה אלפי תושבים בלבד, האי סאות' פדרה משך בקביעות בין 80,000 ל-120,000 חוגגים בשנות ה-2000.
ראו גם

תחרות חולצה רטובה
הערות שוליים

1 2  OnlineSchools.org, The Story Behind Spring Break, OnlineSchools.org (באנגלית)
↑  Laurie, John (2008). Spring break: The Economic, Socio-Cultural and Public Governance Impacts of College Students on Spring break Host Locations. p. 17. ISBN 9781109023091.
↑  studenten-wg.de – About semester breaks in Germany (German)
↑  Zaken, Ministerie van Algemene (2009-12-08). "Schoolvakanties - Rijksoverheid.nl". www.rijksoverheid.nl (בהולנדית). נבדק ב-2023-04-10.
↑  School holiday dates, www.hants.gov.uk (באנגלית בריטית)
↑  "20 Dumb Mistakes to Avoid in Cancun, Mexico". LUXURY under BUDGET (באנגלית אמריקאית). 2021-05-15. נבדק ב-2021-05-17.
↑  LANDECK, KATIE. "Panama City reports record bed tax numbers in April". נבדק ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Quimby, Tom (3 ביוני 2015). "Florida spring break destinations tire of partyers' bad behavior, seek revenue elsewhere". The Washington Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-29. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Diaz, Johnny. "'Spring Broke' documentary on Fort Lauderdale-Daytona rivalry to air Friday". Sun-Sentinel.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-29.
↑  "A History of "MTV Spring Break," Part 1: The '80s". PAPER (באנגלית). 2012-03-28. נבדק ב-2018-06-11.
↑  "A History of "MTV Spring Break," Part 2: The 90s". PAPER (באנגלית). 2012-03-29. נבדק ב-2018-06-11.
↑  Marsh, Bill (19 במרץ 2006). "The innocent birth of the spring bacchanal". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laurie, John (2008). Spring Break: The Economic, Socio-Cultural and Public Governance Effects of College Students on Spring break Host Locations. p. 12. ISBN 9781109023091.
1 2  George, Paul S. (1991). "Where the boys were" (PDF). South Florida History Magazine. No. 1. Historical Association of Southern Florida. pp. 5–8. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2 ביולי 2019. נבדק ב-16 בנובמבר 2017 – via HistoryMiami. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Laurie, John (2008). Spring break: The Economic, Socio-Cultural and Public Governance Impacts of College Students of Spring break Host Locations. p. 66. ISBN 9781109023091.
ניקי בודזינסקי

ניקול "ניקי" ג'אי בודזינסקי (באנגלית: Nicole "Nikki" Jai Budzinski; נולדה ב-11 במרץ 1977) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי. טרם שירותה בקונגרס האמריקאי, הייתה בודזינסקי ראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב תחת ממשל ביידן.
ביוגרפיה

בודזינסקי נולדה בפאוריה שבאילינוי. סבה, לאונרד, וסבתה היו שניהם חברי איגוד: האחד היה צייר המועסק על ידי מחוז בית הספר פאוריה, והשנייה כמורה באותו המחוז. בודזינסקי השלימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ולאחר מכן התמחתה בלשכתו של חבר הקונגרס דיק גפהארדט, במשרדו של הסנאטור פול סיימון ובארגון "הורות מתוכננת". בתום לימודיה האקדמיים עבדה עבור איגוד העובדים "עובדי מזון ומסחר מאוחדים" כמנהלת פוליטית לאומית בוושינגטון הבירה.
במהלך בחירות 2018 לתפקיד מושל אילינוי, הובילה בודזינסקי את ועדת הגישוש של ג'יי. בי. פריצקר, וכעבור זמן מה הייתה למנהלת במטה הבחירות שלו תוך התמקדות בייעוץ פוליטי, דוברות והסברה. לאחר היבחרו של פריצקר לתפקיד המושל, הייתה מנהלת צוות המעבר (Transition) של פריצקר.
עם השבעתו של פריצקר ב-14 בינואר 2019, מונתה בודזינסקי ליועצת בכירה בממשלו. היא עמדה בראש המועצה המייעצת לפסי רוחב (BAC), סוכנות ממשלתית האמונה על הרחבת גישה, אימוץ ושימוש בפס רחב באילינוי. בודזינסקי התפטרה מתפקידה זה במרץ 2020. היא עבדה לצד ג'ון פודסטה כדי לייעץ למרכז משאבי האקלים הלאומי והייתה מנכ"לית של המרכז לענייני עבודות נקיות באילינוי.
בפברואר 2021 מונתה בודזינסקי, בעקבות המלצה שניתנה לה בידי ההיועץ הבכיר לנשיא ג'ון פודסטה, לראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב. במהלך כהונתה כראשת הסגל היא סייעה בהקמת החטיבה לתוצרת אמריקה במשרד הניהול והתקציב. ב-16 ביולי 2021 התפטרה בודזינסקי ושבה לאילינוי, לקראת תחילת הקריירה הציבורית שלה.
ב-24 באוגוסט 2021 הכריזה בודזינסקי על התמודדותה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, שגבולותיו שורטטו מחדש לטובת הדמוקרטים. ביוני 2022 ניצחה בפריימריז את דייוויד פאלמר, וביום הבחירות הכלליות גברה על ריגן דירינג, מועמד המפלגה הרפובליקנית. היא הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  שיה קאפוס, PRITZKER taps big names for transition — MADIGAN strikes back at Rauner, באתר פוליטיקו, 8 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  Governor JB Pritzker's Executive Staff, באתר IL Capitol Group (באנגלית)
↑  שיה קאפוס, TEACHER TENSION DEJA VU — PRECKWINKLE FUNDRAISING — MORE MOVES to BIDEN’S TEAM, באתר פוליטיקו, 25 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  שיה קאפוס, IT’S BUDZINSKI v. DAVIS, OR IS IT? — PRITZKER’s POWER PLAY — ALEXANDER COUNTY’s DUBIOUS RANKING, באתר פוליטיקו, 25 באוגוסט 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: B001315
ג'ודי ארינגטון

ג'ודי קוּק ארינגטון (באנגלית: Jodey Cook Arrington; נולד ב-9 במרץ 1972) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-19 של מדינת טקסס, מאז 2017. מחוז הקונגרס אותו הוא מייצג חולש על שטח רב במערב טקסס, ומרכזו בערים לאבק ואבילין. ארינגטון חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

ארינגטון, בנם של ג'ין ובטי ארינגטון, נולד וגדל בפליינוויו (Plainview) שבצפון טקסס. בתיכון היה ארינגטון היה ספורטאי רב-תחומי וטניסאי בעל דירוג מדינתי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון פליינוויו, החל ארינגטון את לימודיו באוניברסיטת טקסס טק, שם השלים את לימודיו הגבוהים עם תואר ראשון במדע המדינה. בשנת 1997 קיבל תואר שני במנהל ציבורי. ב-2004 הוסיף לקבל תעודת גמר בלימודי ניהול עסקי בין-לאומי מבית הספר לעסקים ע"ש מקדאנה שבאוניברסיטת ג'ורג'טאון.
לאחר ניצחונו של מושל טקסס ג'ורג' ווקר בוש בבחירות לנשיאות בשנת 2000, התבקש ארינגטון להצטרף לסגל הבית הלבן כעוזר מיוחד לנשיא וכמנהל-שותף של הסגל הנשיאותי, שם כיהן תחת קליי ג'ונסון. בשנה העוקבת תדרך ארינגטון את נשיא ארצות הברית בתחומים שונים ושטח בפניו המלצות, ועבד לא פעם עם סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני ועם ראש סגל הבית הלבן אנדרו קארד. במהלך כהונתו במשרד הסגל הנשיאותי ניהל אריגנטון צוות לאיתור מנהלים שסייע למשרד למלא יותר מ-5,000 משרות בדרגים ביצועיים.
בסוף דצמבר 2001, בגיל 28, הפך ארינגטון לאחד מראשי הסגל הצעירים ביותר בהיסטוריה של התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות, שם כיהן תחת מנהלה ה-18 של התאגיד, דונלד פאוול (אנ'). כראש הסגל של פאוול, הוא ניהל את משרדי היו"ר ופיקח עליהם, עסק פיתוח מדיניות ועניינים ציבוריים, ואת כולם ארגן מחדש לשם הגברת היעילות. בשנת 2002 החל לעמוד בראש ועדת הערעורים של מועצת התאגיד ומילא את מקומו של פאוול בוועדת הביקורת של הארגון.
בשנת 2005, בעקבות תגובת FEMA להוריקן קתרינה, הנשיא בוש ייסד בצו נשיאותי את "משרד המתאם הפדרלי לשיקום חוף המפרץ". בוש מינה את דונלד פאוול למתאם הפדרלי, אשר בתורו מינה את ארינגטון לסגנו ולמנהל התפעול הראשי. בתפקיד זה עבד ארינגטון לצד מושלי המדינות שנפגעו מההוריקן, כמו גם עם אנשי צבא, רשויות מקומיות וארגוני צדקה. פאוול וארינגטון היו אחראים לפיתוח וביצוע מאמצי ההתאוששות שקידמה הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, כמו גם לתיאום עם גורמים מקומיים, מדינתיים ופדרליים. בסוף שנתו הראשונה של ארינגטון בחוף המפרץ, הוא סייע לפאוול ברכש ויישום של חלק גדול מ-120 מיליארד הדולרים שהושקעו בתשתיות וסיוע הומניטרי.
לאחר שירותו הציבורי ברשות המבצעת האמריקאית, עבר ארינגטון לרשות המחוקקת. תחילה ניסה להתמודד בבחירות 2014 לסנאט של טקסס במחוז הבחירה ה-28, אך הפסיד לעמיתו הרפובליקני צ'ארלס פרי. עם פרישתו של חבר הקונגרס רנדי נוגבאוור (אנ') לקראת בחירות 2016, הכריז ארינגטון על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-19 של טקסס. לאחר שנבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית בסיבוב שני, ארינגטון ניצח את יריביו מהמפלגה הליברטריאנית והמפלגה הירוקה בבחירות הכלליות ונבחר לבית הנבחרים. הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2017.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: A000375
בריאן באבין

בריאן פיליפ באבין (באנגלית: Brian Philip Babin; נולד ב-23 במרץ 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-36 של מדינת טקסס. המחוז כולל חלק גדול מדרום-מזרח יוסטון, חלק מפרווריה המזרחיים, כמו גם שטחים מהעיר אורנג' רבתי. באבין נבחר לראשונה אל הקונגרס בבחירות 2014, אחרי שפעמיים התמודד לא הצלחה אל בית הנבחרים האמריקאי בשנים 1996 ו-1998.
ביוגרפיה

בריאן באבין נולד בעיר פורט ארתור שבמזרח טקסס, ובשנת 1973 היה לבוגר אוניברסיטת למאר. לאחר מכן התגייס אל חיל האוויר של ארצות הברית שם שירת בשנים 1975–1979, והשתחרר בדרגת קפטן. במהלך שירותו הצבאי שב לאוניברסיטת למאר והשלים לימודי תואר ראשון בביולוגיה, ואחר כך נרשם אל המרכז למדעי הבריאות ביוסטון של אוניברסיטת טקסס (UTHealth) כדי לקבל תואר אקדמי ברפואת שיניים. במהלך לימודיו הגבוהים הצטרף אל המשמר הלאומי של צבא טקסס. באבין עוסק ברפואת שיניים כללית בוודוויל מאז 1979.
הוא נכנס לראשונה לחיים הפוליטיים ב-1980, בתואנה כי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר ייאש אותו כשהיה מוצב מעבר לים. מתוך תחושות אלה החל להתנדב במטה הבחירות הנשיאותי של רונלד רייגן בבחירות לנשיאות ב-1980, תחילה כרכז מחוז ולאחר מכן כרכז אזורי. חיש מהר נהיה לפעיל במפלגה הרפובליקנית שבאותם ימים הייתה לאנדרדוג בטקסס הדמוקרטית. בהמשך היה פעיל במסעי הבחירות של רייגן ב-1984 ושל ג'ורג' הרברט ווקר בוש ב-1988, ושל ביל קלמנטס וג'ורג' ווקר בוש לתפקיד מושל טקסס.
בנוסף לפעילותו הפוליטית במפלגה הרפובליקנית המקומית, כיהן באבין כראש עיריית וודוויל (1982–1984), כחבר מועצת העיר (1984–1989), כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז טיילר (1990–1995) ובתפקידים פוליטיים ציבוריים אחרים. הוא כיהן גם כנשיא מועצת חוקרי השיניים של מדינת טקסס בשנים 1981–1987, במועצת הממשלות של המזרח העמוק בטקסס בין השנים 1982–1984. ב-1999 מינה אותו המושל ג'ורג' ווקר בוש לחבר ברשות עמק נצ'ס התחתון, ב-2013 מונה מחדש בידי המושל ריק פרי לתקופת כהונה שתמה ב-2019. הוא התפטר בטרם השבעתו לקונגרס.
בבחירות 1996 פרש מהפוליטיקה חבר הקונגרס צ'ארלי וילסון, נציג מחוז הקונגרס השני של טקסס בבית הנבחרים האמריקאי, ובאבין התמודד להחליפו. לאחר בחירות מקדימות עיקשות בהן נגרר לסיבוב שני מול דונה פיטרסון, הפסיד באבין בבחירות הכלליות למועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ים טרנר אחרי שגרף 45.6% מקולות הבוחרים. באותן בחירות הסתבך בשערוריית כספי מימון בחירות, אחרי שקיבל תרומות בלתי חוקיות מאיש העסקים פיטר קלוירן בסך 27 אלף דולר אמריקאי שהועברו בצורת "כלי רכב" במטרה לעקוף את הגבלת התרומה האישית בת אלף הדולרים. באבין נקנס ב-20 אלף דולר והשיב למדינה 2,000 דולר בגין אי-גילוי כספי וקבלת תרומות בלתי-חוקיות. בבחירות אמצע הכהונה ב-1998 התמודד באבין פעם נוספת אל הקונגרס, אך שוב נקלע לשערורייה שהאפילה על התמודדותו. מנהל מסע הבחירות שלו, ג'ון-מארק מקדונלד בן ה-21, יצא מהארון כהומוסקסואל ויצא חוצץ נגד באבין שלטענתו החזיק בעמדות הומופוביות. באבין הכחיש את הטענות, וטען כי מקדונלד בסך הכל הועסק בתשלום כ"מתאם התנדבות". בבחירות הכלליות הפסיד בשנית לטרנר אחרי שגרף 40.75% מקולות הבוחרים.
לאחר פסק זמן ארוך מניסיונותיו להיבחר אל הקונגרס, באבין שב בבחירות 2014 להתמודד במחוז הקונגרס ה-36 של טקסס. נציג המחוז המכהן סטיב סטוקמן בחר להתמקד במסע הבחירות שלו לתפקיד מושל טקסס, ובאבין זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית. בסיבוב המכריע של הבחירות הכלליות נבחר עם 57.84% מהקולות, והושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2015, עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית. במהלך כהונתו קרא להדיח את הנשיא ברק אובמה, התנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, והציג חקיקה נגד הרחבת תוכנית הקליטה של פליטי מלחמת האזרחים בסוריה. בקונגרס ה-117 הוא חבר בוועדת התחבורה והתשתיות ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
הערות שוליים

↑  קווין דיאז, Woodville's 'Doc Babin' aims to leave a conservative mark in Congress, באתר יוסטון כרוניקל, 1 בינואר 2015 (באנגלית)
↑  בריאן באבין, BRIAN BABIN: Stop the insanity: Suspend America's refugee resettlement program, באתר CHRON‏, 8 באוקטובר 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: B001291
קיליאן דיין

| --- | --- |

דיין, מאי 2017
 לידה:  20 בפברואר 1985 (בן 39) בלפסט, צפון אירלנד
 שם במה:  ביג דאמו דמיאן אוקונור דאמו קיליאן דיין
 משקל:  146 ק"ג
 גובה:  1.93 מטר
 מקום מגורים:  אורלנדו, פלורידה
 לאום:  צפון אירי
 קריירה מקצוענית:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 מאמנים:  רובי ברוקסייד
 ליגות:  WWE
דמיאן מקל (באנגלית: Damian Mackle; נולד ב-20 בפברואר 1985) הוא מתאבק צפון אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה קיליאן דיין. ב-WWE, הוא היה חלק מקבוצת Sanity. בנוסף, הוא הופיע בארגוני ההיאבקות העצמאיים תחת שם הבמה ביג דאמו אשר נבע משם הבמה הראשון שלו, דמיאן אוקונור.
לפני שחתם ב-WWE, הוא הופיע עבור ארגון ההיאבקות הסקוטי, Insane Championship Wrestling, שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של ICW. כמו כן, הוא התאבק עבור מספר ארגוני היאבקות עצמאיים נוספים באירופה ובארצות הברית כמו Progress Wrestling,‏ Revolution Pro Wrestling,‏ Westside Xtreme Wrestling,‏ Absolute Intense Wrestling,‏ Beyond Wrestling,‏ Premier British Wrestling,‏ Scottish Wrestling Alliance,‏ What Culture Pro Wrestling ו-IPW:UK.
ביוגרפיה

מקל שיחק בעמדת השוער בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה בה למד. בנוסף, הוא היה במספר ענפי ספורט אחרים כמו רוגבי, כדורסל וג'ודו. הוא ציין את פיט פינלי ממדינתו כמתאבק שהשפיע עליו בענף ועל סגנון ההיאבקות שלו.
קריירת היאבקות מקצועית > קריירה מוקדמת (2005–2010)

מקל החל להתאמן בסקוטלנד בארגון ההיאבקות NWA Scotland תחת הדרכתו של רובי ברוקסייד. לאחר שסיים להתאמן תחתיו, מקל הופיע לראשונה בארגון ההיאבקות Scottish Wrestling Alliance‏ (SWA) בגיל 20 תחת שם הבמה דמיאן אוקונור. הוא התאבק לרוב בסקוטלנד ובצפון אנגליה ביחד עם סקוט רנוויק, כך שהשניים הוכרו בשם "Britain's Most Wanted". ביחד, הם זכו במספר טורנירים ואליפויות זוגות בארגוני היאבקות שונים. אף על פי שלעולם לא נפרדו באופן רשמי, השניים התמקדו יותר בקריירת יחידים מאז שנת 2009. הסבה זו בקריירה הניבה פירות לכל אחד כאשר אוקונור החל להתאבק באירלנד, ברחבי אירופה ובארצות הברית. הוא זכה באליפויות עולם בארגוני ההיאבקות SWE,‏ W3L,‏ XWA ו-Pride. באותה השנה, אוקונור נטל שליטה בבית הספר להיאבקות של SWA. אוקונור מספר רב של מתאבקים, כשבניהם ניתן למנות את ג'ו קופי, ג'ו הנדרי וניקי קרוס.