stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמיית הפאנצר החמישית (ורמאכט)
היסטוריית שירות > נורמנדי

הארמייה הוקמה מחדש ב-24 בינואר 1944 כקבוצת פאנצר מערב, העתודה המשוריינת של ה-OB West (הפיקוד הגרמני העליון במערב). שיטת ההפעלה של הארמייה במקרה של פלישה אנגלו-אמריקנית הייתה נושא למחלוקות רבות, כשמפקד ה-OB West גרד פון רונדשטט ומפקד קבוצת ארמיות B ארווין רומל מעדיפים שיטות פעולה שונות. רונדשטט האמין כי על קבוצת הפאנצר להישאר בעתודה במרחק בטוח מהחזית, ואז להשיב במתקפת נגד על חדירה של האויב. לעומתו, רומל היה משוכנע כי עדיפות בעלות הברית באוויר לא תאפשר לגרמנים חופש תנועה בהזזת כוחות גדולים, ולכן התעקש על פריסתם של הכוחות הרבה יותר קרוב לחזית. אולם כשבעלות הברית נחתו בצרפת ב-6 ביוני 1944, קבוצת הפאנצר מערב לא נעה, מאחר שהיטלר אסר על פקודיו להזיז את הארמייה ללא אישורו.
קבוצת הפאנצר ספגה אבדות קשות בלחימה נגד כוחות בעלות הברית בנורמנדי, ולבסוף נלכדו מרבית הדיוויזיות שלה בכיס פאלז. לאחר ששרידי קבוצת הפאנצר נמלטו מפאלז, הם נסוגו לעבר הגבול הגרמני.
היסטוריית שירות > ארדנים וגרמניה

באוגוסט, שאריות היחידה אורגנו מחדש כארמיית הפאנצר החמישית. לאחר תקופה קצרה תחת פיקודו של יוזף דיטריך, הארמייה עברה לידיו של האסו פון מנטויפל. ארמיית הפאנצר החמישית השתתפה בקרבות קשים מול בעלות הברית בגבול הגרמני, כשדיוויזיות הפאנצר שלה סופגות אבדות קשות מידי מטוסי התקיפה של בעלות הברית.
בנובמבר 1944 הארמייה החלה להיערך בארדנים, לצדה של ארמיית הפאנצר השישית של האס אס שהוקמה זה מכבר. שתי הארמיות השתתפו בקרב על הבליטה, כשארמיית הפאנצר החמישית סופגת אבדות קשות בקרבות סביב בסטון ובקרבות השריון סביב דינאן וסלה. לאחר שהמתקפה הגרמנית הופסקה, הארמייה המשיכה בקרבות נסיגה לגבול גרמניה. במרץ 1945 השתתפה הארמייה במאמצים לחסל את ראש הגשר האמריקאי מעל הריין בגשר לודנדורף. לבסוף כותרה הארמייה בכיס הרוהר, ונכנעה ב-17 באפריל 1945.
מפקדים > ארמיית הפאנצר החמישית (צפון אפריקה)

גנרל חיל התותחנים היינץ ציגלר (3 בדצמבר 1942 - 20 בפברואר 1943)
גנרל אוברסט הנס-יירגן פון ארנים (20 בפברואר 1943 - 28 בפברואר 1943)
גנרל חיל השריון גוסטב פון ורסט (28 בפברואר 1943 - 9 במאי 1943)
מפקדים > קבוצת הפאנצר מערב

גנרל חיל השריון לאו גייר פון שוופנבורג (24 בינואר 1944 - 5 ביולי 1944)
גנרל חיל השריון היינריך אברבאך (5 ביולי 1944 - 9 באוגוסט 1944)
מפקדים > קבוצת הפאנצר אברבאך

היינריך אברבאך (10 באוגוסט 1944 - 21 באוגוסט 1944)
מפקדים > ארמיית הפאנצר החמישית (צרפת)

גנרל חיל השריון היינריך אברבאך (2 ביולי 1944 - 9 באוגוסט 1944)
אוברסטגרופנפיהרר יוזף דיטריך (9 באוגוסט 1944 - 9 בספטמבר 1944)
גנרל חיל השריון האסו פון מנטויפל (9 בספטמבר 1944 - 8 במרץ 1945)
גנרל אוברסט יוזף הרפה (8 במרץ 1945 - 17 באפריל 1945)
הערות שוליים

↑  היה מפקדה בפועל של הארמייה עד לבואו של הנס-יירגן פון ארנים
| גרמניה הנאצית ארמיות הוורמאכט  |
| --- | --- | --- |
| ארמיות | הארמייה הראשונה • הארמייה השנייה • הארמייה השלישית • הארמייה הרביעית • הארמייה החמישית • הארמייה השישית • הארמייה השביעית • הארמייה השמינית • הארמייה התשיעית • הארמייה העשירית • הארמייה ה-11 • הארמייה ה-12 • הארמייה ה-14 • הארמייה ה-15 • הארמייה ה-16 • הארמייה ה-17 • הארמייה ה-18 • הארמייה ה-19 • הארמייה ה-20 • הארמייה ה-21 • הארמייה ה-24 • הארמייה ה-25 |  |
| ארמיות שריון | ארמיית הפאנצר הראשונה • ארמיית הפאנצר השנייה • ארמיית הפאנצר השלישית • ארמיית הפאנצר הרביעית • ארמיית הפאנצר החמישית • ארמיית הפאנצר השישית • ארמיית הפאנצר אס אס ה-11 • ארמיית הפאנצר אפריקה |  |
| ארמיות צנחנים | ארמיית הצנחנים הראשונה |  |
אקס-מן: הביאה השנייה

| --- | --- |

עטיפת החוברת X-Men: Second Coming #1 ממאי 2010, אמנות מאת אדי גרנוב, דייוויד פינץ' וג'ייסון קית'.
 מידע קומיקס
 יוצר:  קרייג קייל, כריסטופר יוסט, מאט פרקשן, זב ולס, מייק קארי
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  מרץ 2010 – יולי 2010 (כ־123 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 מסת"ב:  מסת"ב 0-7851-4678-4
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מספר החוברות:  23
 
הביאה השנייה (באנגלית: Second Coming) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין מרץ ליולי 2010 למשך 23 חוברות. את הסיפור כתבו קרייג קייל, כריסטופר יוסט, מאט פרקשן, זב ולס ומייק קארי.
"הביאה שנייה" הוא האחרון בטרילוגיית סיפורים שהחלה ב"אקס-מן: תסביך משיח" והמשיכה ב"אקס-מן: מלחמת המשיח". המוטאנט נוסע הזמן קייבל ממשיך במאמציו להציל את הילדה הופ מידיו של בישופ, שרודף אחרי משיחת המוטאנטים מאז רגע לידתה, בו בעת שנבל-העל באסטיון פותח במתקפה חסרת תקדים נגד האקס-מן. הסיפור ממשיך עלילות נוספות משנת 2009 כמו "אוטופיה", "אומת אקס" ו"נקרושה".
ביבליוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  March 2010 X-Men: Second Coming Prepare #1  X-Men: Second Coming #1 |  April 2010 Uncanny X-Men #523  New Mutants Vol.3 #12  X-Men Legacy #235  X-Force Vol.3 #26  X-Factor #204 |  May 2010 Uncanny X-Men #524  New Mutants Vol.3 #13  X-Men Legacy #236  X-Force Vol.3 #27  X-Factor #205  X-Men: Hellbound #1  X-Men: Blind Science #1 |  June 2010 Uncanny X-Men #525  New Mutants Vol.3 #14  X-Men Legacy #237  X-Factor #206  X-Men: Hellbound #2 |  July 2010 X-Force Vol.3 #28  X-Men: Second Coming #2  X-Men: Hellbound #1  X-Men: Phoenix Force Handbook #1 |
ראו גם

הביאה השנייה
הערות שוליים

↑  Uncanny X-Men #523, June 2010
↑  X-Men Legacy #236, July 2010
↑  X-Force Vol.3 #27, July 2010
↑  Uncanny X-Men #525, August 2010
↑  X-Force Vol.3 #28, September 2010
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ארתור הרדן

| --- | --- |

ארתור הרדן
 לידה:  12 באוקטובר 1865 מנצ'סטר, לנקשייר, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  17 ביוני 1940 (בגיל 74) בורן אנד, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג  Tettenhall College 
 מוסדות:  אוניברסיטת מנצ'סטר  מכון ליסטר לרפואה מונעת 
 פרסים והוקרה:  מדליית דייווי (1935)  פרס נובל לכימיה (1929)  עמית החברה המלכותית 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום תסיסת הסוכר ואנזימי תסיסה
 
ארתור הרדן (אנגלית: Arthur Harden; ‏12 באוקטובר 1865 במנצ'סטר - 17 ביוני 1940 בבקינגהאמשייר) היה ביוכימאי בריטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1929, בו זכה במשותף עם האנס פון אוילר-שלפין "על מחקריהם בתחום תסיסת הסוכר ואנזימי תסיסה".
חייו

הרדן נולד לאלברט טיס הרדן ואלייזה מק'ליסטר. הוא התחנך בבית ספר פרטי, ובקולג' טטנהול, סטפורדשייר. משם המשיך לאוונס קולג' באוניברסיטת מנצ'סטר ב-1882, וסיים לימודיו ב-1885. ב-1886 קיבל את מלגת דלטון בכימיה ובילה שנה בעבודה לצד אוטו פישר בארלנגן. הוא שב למנצ'סטר כמרצה ומדגים, ונשאר בה עד 1897, אז התמנה לכימאי במכון הבריטי לרפואה מונעת (לימים - מכון ליסטר), שהוקם זה לא מכבר. ב-1907 התמנה לראש מחלקת הביוכימיה, ומילא תפקיד זה עד פרישתו ב-1930 (על אף שהמשיך בעבודתו המדעית במכון גם לאחר פרישתו). ב-1912 קיבל תואר פרופסור לכימיה באוניברסיטת לונדון.
במנצ'סטר חקר הרדן את השפעת האור על תרכובות פחמן דו-חמצני וכלור, וכאשר הצטרף למכון יישם את שיטותיו לחקר תופעות ביולוגיות כמו הפעולה הכימית של בקטריות ותסיסה כוהלית. הוא בחן את תוצאי הפירוק של גלוקוזה ואת הכימיה של השמרים, ופרסם סדרת מאמרים אודות הוויטמינים האנטיסקוביוטיק והאנטיניוריטיק (ידועים כיום בשמות ויטמין C וויטמין B1, בהתאמה).
הרדן קיבל תואר אבירות ב-1926, וקיבל מספר תוארי דוקטור לשם כבוד. הוא היה חבר בחברה המלכותית, וקיבל את מדליית דייווי ב-1935.
הארדן ערך במשותף עם ו. מ. בייליס את ה-"Biochemical Journal" מ-1913 עד 1938, וכתב מספר ספרים מקצועיים:
Alcoholic Fermentation
A New View of the Origin of Dalton's Atomic Theory
Chemistry for Advanced Studies (במשותף עם סר ה. א. רוזקו)
Inorganic Chemistry for Advanced Students
An Elementary Course of Practical Organic Chemistry (במשותף עם פ. ק. גארט)
הרדן היה נשוי, אך לא היו לו ילדים. אשתו, ג'ורג'ינה סידני ברידג', לה נישא ב-1900, נפטרה ב-1928, והרדן נפטר בביתו בבורן אנד, בקינגהאמשייר ב-1940.
ארתור הרברט, הרוזן הראשון מטורינגטון

| --- | --- |

 לידה:  1647 אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  13 באפריל 1716 (בגיל 69 בערך) אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 בן או בת זוג:  Anne Armine (1 באוגוסט 1704–?) Anne Hadley (2 בנובמבר 1672–?) 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 דרגה:  Rear-Admiral of the United Kingdom 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הולנד-אנגליה השנייה 
 
ארתור הרברט, הרוזן הראשון מטורינגטון (באנגלית: Arthur Herbert, 1st Earl of Torrington)‏ (1647 לערך – 14 באפריל 1716), בנו של שופט, אדוארד הרברט, היה פוליטיקאי ואדמירל בצי המלכותי הבריטי בסוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18.
ביוגרפיה

הרברט נולד בערך בשנת 1647, ןהצטרף לצי המלכותי בשנת 1663. הוא שירת במלחמות ההולנדיות, ובתפקידי פיקוד שונים בים התיכון. זכה לקריירה מכובדת בצי ואף נפצע באחד הקרבות.
נאמנותו למלוכה, היחוס המשפחתי ותפקודו כמפקד בצי הקנו להרברט מקום של כבוד בחצר המלכות ואת חיבתו של המלך ג'יימס השני שמינה אותו לאדמירל. סרובו לתמוך בחוק המבחן הביא להדחתו מכל תפקידיו. הרברט פנה לנציגי ויליאם הנסיך מאורנג'. הוא הגיע להאג מחופש לחייל פשוט כדי להיפגש עם ויליאם ולמסור לו מכתב מאצילי אנגליה. ויליאם כהוקרה מינה אותו למפקד כוח הפלישה שלו במהלך המהפכה המהוללת שאירעה בשנת 1688, ואחרי כן זיכה אותו במשרת ראש צי הבית.
בתקופת שלטונם של ויליאם ומרי כמלכי אנגליה, שירת הרברט כלורד הראשון של הימיה, ומילא תפקיד מרכזי במלחמת תשע השנים בה פיקד על הכוחות האנגלים וההולנדים בקרבות על מפרץ בנטרי ועל החוף הסמוך (Beachy Head). נסיגתו מפני הכוחות הצרפתים עוררה זעם והביאה לעמדתו למשפט צבאי. הרברט זוכה במשפט, אך אחרי־כן לא שרת את המלוכה בתפקיד כלשהו. הרברט נישא פעמיים, אך לא זכה להביא ילדים לעולם ועם מותו, ב-14 באפריל 1716, באה לקיצה גם רוזנות טורינגטון.
ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל

ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל היה מוסד ללא כוונת רווח שפעל במטרה לסייע למשפחות נפגעי פעולות האיבה (נפגעי טרור). הארגון הוקם בשנת 1994 וזאת כדי לנסות להתמודד עם המצב החדש והקשה שנוצר עם תקופת הפיגועים הגדולים שהחלה בתחילת שנות ה-90. הארגון סייע בתחומים רחבים ומגוונים בתהליך השיקום ועד החזרתם למעגל החברה של משפחות הנפגעים.
הארגון פורק בשנת 2019.
המטרות והיעדים

הנצחת החללים.
בניית מרכזי הנצחה, ספריות זיכרון, ואנדרטאות.
מתן ייעוץ וסיוע משפטי חינם למשפחות.
סעד פסיכולוגי.
השאלת ציוד רפואי.
קורסים הכשרה מקצועית והשמה בחברה.
הקמת מרכז הנצחה ארצי בעתיד.
מתן סיוע ליתומים ואלמנות (מלגות)
תרבות וחברה
קרן לעזרה הדדית.
קבוצות תמיכה.
סיוע באזכרה וסעודות מצווה לחללי הטרור.
המטרות והיעדים > הנצחת החללים

הנצחה פרטית כגון: כתיבת-ספר זיכרון.
הקמת ספרייה לזכרם.
הנצחת שמות החללים באנדרטה המרכזית, ובכל מקום שהמשפחה מעוניינת בכך.
הקמת גל-עד.
תחרויות וטורניר במגוון רחב של ספורט באירוע שנתי לזכרם.
טקסים ואירועים שנתיים.
סרטי-הנצחה.
המטרות והיעדים > בניית מרכזי הנצחה

הארגון מתכונן להקים מספר מרכזי הנצחה שיוקמו בשלושה מחוזות בארץ. כאשר המרכז הראשון יוקם בצפון הארץ ואמור לפעול לצורך העניין קיימת פרוגרמה איתור קרקע והשלב הנוכחי הוא גיוס משאבים לצורך הקמתו. בכל אחד ממרכזי ההנצחה יהיו: ספרייה, וארכיון עם מאגר מידע על כל הפיגועים שהיו בישראל ובעולם.
בנוסף יהיו גם כלים רפואיים שיושאלו לכל דורש, שיקום הנפגעים בליווי מקצועי עם בריכות שחיה המותאמת גם לנכים ומוגבלים - כמו בית הלוחם המשמש לנכי צה"ל. לכל מרכז יהיו הרכבים המותאמים לנכים ולמוגבלים שיסיעו את הנכים למרכז חזרה וממנו.
המרכז על כל אגפיו מתוכנן כך שגם נכים ומוגבלים ואלה שזקוקים לאמצעי עזר בחיי היום יומי שלהם יוכלו להשתמש בכל מגוון הפעילויות במרכז. המרכזים עצמם יופעלו על ידי מתנדבים ובו יועסקו בשיקום נפגעים של הארגון.
המטרות והיעדים > ייעוץ וסיוע משפטי

למשפחות נפגעי הטרור יש צורך חיוני ביותר בייעוץ וטיפול משפטי ולמימוש הזכויות הניתנות על פי חוק נפגעי פעולות האיבה-1970 עקב מצבם החדש של משפחות הנפגעים.
ייעוץ משפטי יינתן חינם למשפחות הנזקקות לסיוע ולתמיכה שאליו נקלעו משפחות הנפגעים.
הארגון עוזר הן על ידי יועצים משפטיים חיצוניים כאשר לנפגע או למשפחה השכולה אין. אפשרות מימון לצורך קבלת עו"ד בייצוג בערכאות משפטיות.
בעזרת היועץ המשפטי שניתן על ידי הארגון לנפגע או למשפחה השכולה וכן לבן משפחה בקרבה א' בלבד.
המטרות והיעדים > סעד פסיכולוגי לנפגעים ולמשפחות השכולות

המצב הכואב והקשה שאליו נקלעו הנפגעים או המשפחות השכולות, הטראומה הקשה והתמודדות מול השכול הכואב בחיי היום יום על אובדן בני המשפחה היקר להן מכל. ולכן יש צורך בייעוץ פסיכולוגי, והדרכה מקצועית כדי להתמודד עם הסבל והכאב. הארגון נעזר ומפעיל יועצים פסיכולוגיים אחד הדברים החשובים לנפגע או למשפחה שכולה היא להחזיר את משפחות הנפגעים למעגל החברה, אחד הדברים החשובים לנפגע או למשפחה שכולה היא להחזיר את המשפחה למסלול החיים. משפחה שבא המפרנס העיקרי נפגע מפעולת טרור או איבה פיזית או נפשית הארגון יתמוך ויעזור שהמשפחה תקבל ע"פ חוק נפגעי פעולות איבה את כל הזכויות הניתנות על פי חוק זה וכן מענקים ותמיכה על ידי קבוצות תמיכה ופסיכולוגים קליניים. ארגון נפגעי טרור ואיבה בישראל מטפל במשפחות בשיקום תעסוקתי והסבה בהכשרת מקצוע מתאים על פי המגבלות. הארגון יסייע במתן מענקים ובתמיכה כספית לנזקקים שיגישו בקשות לוועדת הרווחה של הארגון.
אמנה בדבר שמיים פתוחים

ערך זה עוסק באמנה בינלאומית ובה תוכנית לטיסות ניטור ומעקב בין מדינות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

אמנה בדבר שמיים פתוחים נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2002 וחברות בה 34 מדינות. באמנה תוכנית לטיסות ניטור ומעקב לא חמושות בכל השטח הטריטואלי של המדינות החברות. האמנה נועדה להגביר הבנות הדדיות ואמון בין כל המדינות החברות, על ידי שיתוף כל החברות, ללא קשר לגודלן, תפקיד מלא באיסוף מידע על הכוחות הצבאיים והפעילות הצבאית בה יש להן עניין. שמים פתוחים הוא אחד מן הניסיונות הרחבים ביותר לקדם פתיחות ושקיפות במידע על כוחות צבא ופעילותם. הרעיון של "תצפיות אוויריות משותפות" הוצע לראשונה על ידי נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר, לראש ממשלת ברית המועצות, ניקולאי בולגנין, בעת ועידת ז'נבה בשנת 1955. אולם, הסובייטים דחו את ההצעה על הסף ובמשך שנים לא דנו בה. האמנה הוצעה לבסוף כיוזמה נשיא ארצות הברית וראש סוכנות הביון המרכזית לשעבר, ג'ורג' בוש בשנת 1989. לאחר משא ומתן בין נאט"ו לבין ברית ורשה, האמנה נחתמה ב-24 במרץ 1992, בהלסינקי, פינלנד.
אין קשר בין אמנה זו לבין הסכם שמים פתוחים למרות הדמיון בשמות.
חברות האמנה

34 המדינות החברות באמנה על שמים פתוחים הן: בלארוס, בלגיה, בוסניה והרצגובינה, בולגריה, קנדה, קרואטיה, הרפובליקה הצ'כית, דנמרק, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גאורגיה, גרמניה, הונגריה, איסלנד, איטליה, לטביה, ליטא, לוקסמבורג, הולנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, רומניה, רוסיה, סלובקיה, סלובניה, ספרד, שוודיה, טורקיה, אוקראינה, בריטניה וארצות הברית. קירגיזסטן חתמה על האמנה אולם לא אשררה אותה עדיין. קנדה והונגריה הן נאמנות לשמירת מסמכי האמנה, כהוקרה לתרומתן המיוחדת לקידום תהליך השמים הפתוחים.
האמנה אינה מוגבלת בזמן ופתוחה להצטרפות מדינות נוספות. בקשות להצטרפות לאמנה צריכות להיות מאושרות בקונצנזוס של הוועדה המייעצת לשמים פתוחים, שהיא הגוף המופקד על יישום האמנה, המתכנס מדי חודש במטה הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, בווינה.
מרכיבי האמנה > טריטוריה

האמנה על שמים פתוחים חלה על מלוא הטריטוריה שעליה המדינה החברה שולטת באופן עצמאי, כולל יבשה, איים, ומקווי מים יבשתיים. האמנה מציינת כי מלוא שטחה של כל מדינה חברה חייב להיות פתוח לתצפית. ניתן להגביל טיסות תצפית אך ורק מנימוקי בטיחות טיסה ולא מנימוקי ביטחון לאומי.
מרכיבי האמנה > כלי טיס

מקורם של מטוסי תצפית יכול להיות המדינה המקיימת את התצפית, או על ידי המדינה הנצפית וזאת על פי בחירת המדינה הנצפית. כל כלי הטיס הנמצאים בשימוש במסגרת האמנה ומכשירי התצפית שעליהם, חייבים באישור ובבדיקת טרום-טיסה תקנית, כדי להבטיח שהם עומדים בתקנים שנקבעו באמנה. המטוסים האמריקנים אשר אושרו לצורכי האמנה הם מדגם WC-135 קונסטנט פיניקס אשר הותאם במיוחד למשימה זו. בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, קנדה, צרפת, יוון, איטליה, פורטוגל וספרד חולקות בעלויות ההפעלה של מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס המצוידים בציוד מעקב. זאת בהתאם למידת השימוש של כל אחת ממדינות אלה במטוסים. בולגריה, רומניה, רוסיה ואוקראינה משתמשות במטוסי אנטונוב An-30. רוסיה מפעילה אף מטוסי טופולב Tu-154 שהוסבו למטרה זו. שוודיה משתמשת במטוס סאאב 340 שהוכשר ואושר לתצפית. הונגריה משתמשת במטוס אנטונוב An-26.
מרכיבי האמנה > חיישנים

המכשור המותר על מטוסי שמים פתוחים הוא ציוד הסרטה בווידאו, מצלמות אופטיות פנורמיות ובעלות עדשה צרה לצילום ביום, חיישני תת-אדום עם יכולת מעקב ביום ובלילה, מכ"ם מִפְתָּח סינתטי לתצפית ביום ובלילה בכל מזג אוויר. הרזולוציה האופטית של ציוד הצילום, מוגבלת בהבחנה בעצמים שגודלם מעל 30 ס"מ, ומאפשרת זיהוי של ציוד צבאי עיקרי (כך למשל, מאפשר לאבחן בין טנק למשאית). כך מובטחת שקיפות בגודל כוחות הצבא ובפעילותם. האמנה מאפשרת שינויים ושיפורים בציוד המעקב בהתאם להסכמות בין המדינות החברות. כל ציוד המעקב חייב להיות זמין באופן מסחרי לכל המדינות החברות באמנה.
מרכיבי האמנה > הקצאות

כל אחת מן המדינות החברות באמנה מתחייבת לקבל בשטחה טיסות תצפית בהתאם ל"הקצאה פסיבית" הנקובה בנספח הראשון לאמנה, כך למשל, ההקצאה הפסיבית של ארצות הברית ורוסיה היא 42 טיסות בשנה. לכל מדינה חברה "הקצאה אקטיבית", המאפשרת לה לקיים טיסות תצפית במדינות חברות אחרות במספר השווה להקצאה הפסיבית שלה.
יישום האמנה

טיסות תצפית על פי האמנה החלו באוגוסט 2002. במהלך השנה הראשונה לאמנה בוצעו על ידי המדינות החברות 67 טיסות תצפית. בשנת 2004 גדל מספר טיסות התצפית ל-74. בשנת 2012 בוצעו 100 טיסות תצפית על ידי המדינות החברות. המידע הנאסף בטיסות אלה זמין לכל המדינות החברות באמנה, על כן המידע הזמין לכל מדינה גדול בהרבה מן המידע שאספה בכוחות עצמה.
הערות שוליים

↑  Statement on Disarmament Presented at the Geneva Conference
↑  Open Skies Treaty Observation Flights: 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4604246-5  NKC: unn2015874136 
מטוס WC-135 קונסטנט פיניקס המשמש את ארצות הברית ליישום האמנה
מטוס אנטונוב An-30 המשמש את רוסיה ליישום האמנה
בית הכנסת הכוראלי של וילנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  וילנה 
 מדינה:  ליטא 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1903
 תאריך פתיחה רשמי:  1903 
 סגנון אדריכלי:  אר נובו, אדריכלות אקלקטית 
 קואורדינטות:  54°40′34″N 25°16′53″E﻿ / ﻿54.676111111111°N 25.281388888889°E﻿ / 54.676111111111; 25.281388888889
 www.lzb.lt
  (למפת וילנה מוגדלת) מחוז המשנה וילנה טרקאיבית הכנסת הכוראלי של וילנה(למפת וילנה רגילה) מחוז המשנה וילנה טרקאיבית הכנסת הכוראלי של וילנה(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד בית הכנסת הכוראלי של וילנה(למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד בית הכנסת הכוראלי של וילנה
 
בית הכנסת הכוראלי של וילנה (בליטאית: Vilniaus choralinė sinagoga, בפולנית: Nowa Synagoga chóralna = בית הכנסת החדש הכוראלי) ידוע גם כבית הכנסת "טהרת הקודש" או ה"כאָר-שול מרחוב זבאלנה" (Zawalna), נמצא ברחוב הקרוי כיום פילימו 39 (Pylimo 39) הוא היחיד ששרד מכל 105 בתי הכנסת של העיר ומשרת בימינו את הקהילה הקטנה של יהודי וילנה.
תולדות הקמתו

במחצית הראשונה של המאה ה-19 פרחה תנועת ההשכלה בליטא בכלל ובווילנה בפרט. בלטו בה דמויות כמו מרדכי אהרן גינצבורג ואד"ם הכהן ומשכילים רבים אחרים. צעירים יהודים התחילו להירשם בגימנסיה בעיר. בשנת 1846, באירועי הלווייתו של גינצבורג, הבליע המגיד מישרים של וילנה, שנאלץ על כורחו להספיד את רמא"ג המשכיל, את ההספד עליו בהספד על שני רבנים שנפטרו באותה תקופה. בעקבות כך, נפלה החלטה בקרב משכילים בווילנה להקים בית כנסת משלהם. כעבור שנה הרשויות המקומיות, אז תחת השלטון הרוסי, נתנו את הסכמתם לכך. בית הכנסת נקרא "טהרת הקודש". בית הכנסת, שהתמקם במשך עשרות שנים בבניינים שונים בעיר שמר על נוסח תפילה מסורתי ולא הנהיג אף שינוי עקרוני מלבד בצד האסתטי; הוא כלל מקהלה, לפי דגם ה"כור שול" (כאָר שול) (כלומר "בית כנסת עם מקהלה") שקמו באותה תקופה במרכז אירופה ובמזרחה, בהשראת בתי-כנסת מקהלתיים בגרמניה. בשנת 1899 הקהילה של שוחרי ההשכלה קנתה שטח מהסוחר ו. אליאשברג ברחוב זאבלנוס (Zavalnos), כיום פּילימו, לצורך בניית בית כנסת חדש לפי דרישות הקהילה.
הבניין

אחראי על הפרויקט היה האדריכל דויד רוזנהאוס, שבנה אותו על פי דגם של בזיליקה עם קומת גלריה, בסגנון היסטוריסטי המשלב יסודות רומנסקים עם מוטיבים של אדריכלות נאו-מורית, עם בימה מוקפת מעקה, ממול לארון הקודש, עזרת נשים יותר חשופה מאשר בבתי הכנסת המסורתיים עד אז ועם מקום למקהלה בקומה השנייה. בית הכנסת מעוטר מבחוץ ומבפנים בעיטורים וחלונות צבעוניים. לתקרה יש כיפה מרכזית צבועה בצבעי רקיע עם עננים. מעל חזית הבניין הוצבו תבליטים בצורת לוחות הברית ומעל השער נחקק הפסוק "כי ביתי בית תפילה יקרא לכל העמים".
חנוכתו בשנת 1903

בית הכנסת נחנך בראש השנה בשנת 1903. בטקס חנוכתו נכח ההיסטוריון שמעון דובנוב שזכה לכיסא כבוד. הטקס נוהל על ידי החזן אברהם ברנשטיין ששירתו ב"ונתנה תוקף" הרשימה את דובנוב.
דמויות חשובות בקהילת בית הכנסת

קהילת מתפללי בית הכנסת היו יהודים מודרניים. במאה ה-19 נמנו עמם סופרים כמו אד"ם הכהן ואיזיק מאיר דיק. הרב שלמה זלקינד מינור (1827-1900), בוגר המדרשה של וילנה, ובעבר רב של מינסק ושל מוסקבה, תרם לבית הכנסת את ספרייתו. לפני מלחמת העולם הראשונה התפללו בבית כנסת זה רבים מהאליטה הכלכלית והתרבותית של יהודי וילנה, כמו שמואל לייב ציטרון, איש העסקים יוסף שב"ד, האחים בונימוביץ' ואחרים. במשך עשורים רבים פעל במקום החזן והמלחין אברהם ברנשטיין. כמו כן בין 1906–1908 שירת בבית הכנסת כמטיף ד"ר שמריהו לוין, רב, פובליציסט ופעיל ציוני, שייצג את תושבי וילנה גם בדומה הראשונה בפטרבורג. בבית כנסת זה פרצה גם הקריירה של החזן משה קוסביצקי ששרת בו בין השנים 1920–1924.