stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טלב א-סאנע
עמדותיו המדיניות

בעקבות פיגוע ירי שהתרחש בתל אביב אמר בריאיון לטלוויזיה של אבו דאבי באוגוסט 2001, כי "מדובר בפעולה בעלת איכות מיוחדת, כיוון שהיא נועדה לא נגד אזרחים אלא נגד חיילים בלב מדינת ישראל. הישראלים צריכים להבין שאם אין ביטחון לפלסטינים לא יהיה ביטחון גם לישראלים. כמו שהם מגיעים לשכם, ככה הפלסטינים מגיעים לתל אביב". הוא הוסיף כי "אין במקרה הזה רגשות אשמה ואנו לא נצטדק. זהו מאבק לגיטימי מן המדרגה הראשונה של הפלסטינים והוא בוצע נגד חיילים ולא נגד נשים וילדים".
במאי 2008 נטל חלק בציון יום הנכבה, וכינה את הציונות גזענית וכוחנית. בהרצאה שנשא באוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין באפריל 2011 האשים את מדינת ישראל בחקיקה של "חוקי גרמניה הנאצית" וטען כי המדינה "מקימה ערים מיוחדות ליהודים כמו הערים שהוקמו בדרום אפריקה לתושבים הלבנים בתקופת האפרטהייד".
א-סאנע מתנגד לשירותם של הבדואים בצה"ל, ובעבר הציג חיילים אלו כ"חלק ממכונת הג'נוסייד" של ישראל נגד הפלסטינים וקרא להם לחזור, כדבריו, למקומם הטבעי בקרב עמם.
חיים אישיים

נשוי, ואב לחמישה. מתגוררים בכפר הבדואי לקייה שבנגב.
הערות שוליים

↑  כאן מכשירים את האליטה, באתר הארץ, 22 במאי 2004
↑  אורי ניר‏, חברי ועדת אור: התבטאויות א-סאנע הסיתו ערביי ישראל, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2001
↑  אריק בנדר, על הכוונת: ח"כ טאלב א-סאנע, באתר nrg‏, 22 ביולי 2004
↑  איתמר ענברי, "סוריה לא מדינת אויב, חוואתמה אינו מחבל", באתר nrg‏, 17 בנובמבר 2005
↑  ראש כרות של חתול הונח בפתח לשכתו של ח"כ טלב א-סאנע, באתר ynet, 1 בדצמבר 2005
↑  אילן מרסיאנו, שטייניץ ביטל דיון בוועדת החו"ב בגלל א-סאנע, באתר ynet, 24 באפריל 2006
↑   יהונתן ליס, ח"כ עיסאווי פריג' מונה לחבר בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2017
↑  איתמר ענברי, פרקליט החמאס: ח"כ א-סאנע, באתר nrg‏, 11 בספטמבר 2006
↑  שלמה צזנה, לאן נעלמו הדרכונים?, באתר ישראל היום, 17 במאי 2010
1 2  דן שיפטן, ‏זהותם החדשה של הח"כים הערבים, תכלת 13, סתיו התשס"ג 2002
↑  רונן ליבוביץ`, ח"כ טאלב א-סאנע: הציונות כוחנית וגזענית, באתר nana10‏, 5 במאי 2008
↑  ל. ברקן מנהיגות ערביי ישראל חותרת אל מרכז ההנהגה הפלסטינית, באתר ממרי, 16 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349358905171  VIAF: 535149366393885601995   WorldCat (עם VIAF): 535149366393885601995
מועין אלאעסם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 סוגה:  דאחיה
 שפה מועדפת:  ערבית
מועין אלאעסם (בערבית: معين الاعسم; נולד ב-1991) הוא זמר בדואי-ישראלי, מכונה "מלך הדאחיה".
ביוגרפיה

אלאעסם גדל בתל שבע. כזמר הפך לפופולרי בקרב האוכלוסייה הבדואית והערבית בכלל בישראל וברשות הפלסטינית, כשהוא מתמחה בתחום הדאחיה, שירה וריקוד בדואי מסורתי.
בנובמבר 2021 נעצר ונפתחה בעניינו חקירת מס בחשד להעלמת מס בשווי מיליוני ש"ח, וכן חקירה בחשד להתחזות כנכה מאז 2010, וכן בגין עבירות המעלות חשד לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ותחבולה.
בשנת 2021 עוכב לתשאול על ידי השב"כ, לאחר שהביע בשירו תמיכה בחמאס במהלך מבצע שומר החומות. וגם תמך בהמהומות בישראל באותה תקופה וגם במהומות בנגב בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  אלון חכמון, ‏נפתחה חקירת מס: 100 אלף ש"ח במזומן אותרו בביתו של זמר מוכר מהדרום, באתר מעריב אונליין, 17 בנובמבר 2021
↑  שמעון איפרגן., ‏רשות המיסים והמשטרה עצרו את "מלך הדחייה" מהטיקטוק, באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2021
↑  "מלך הדחייה" של המגזר הבדואי חשוד בעבירות מס, ישראל היום, 17 בנובמבר 2021
↑  דור מאיר מועלם, ‏"מלך הדחייה" של טיקטוק בישראל תושאל על ידי השב"כ ושוחרר, באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאלם אבו עאיש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תפקיד:  ראש מועצה מקומית (2013–2018) 
 
סאלם אבו עאיש (ערבית: سالم ابو عيش) הוא שייח' בדואי אשר כיהן כראש מועצה מקומית לקייה בשנים 2013–2018.
בבחירות 2013 זכה ב-34.24% מהקולות בסיבוב הראשון, מעט פחות מאחמד אלאסד, אולם בסיבוב השני ניצח את אלאסד ברוב של 51.93%.
במהלך כהונתו הורחב היישוב ונבנו בו שכונות חדשות. נמנה עם מייסדי מועצת הנגב.
כראש המועצה, תקף את מדיניות משרד המשפטים למאבק בתופעת הפולימיה בחברה הבדואית, ואמר כי מדובר בסוגיה דתית, וכי 'הדת היא מעל החוק'. הפרקליטות אף הורתה למשטרה לחקור האם אבו אעיש עצמו נשוי למספר נשים, בחשד כי נישא לאישה שלישית.
הערות שוליים

↑  תוצאות הבחירות 2013
↑  פוסט בפייסבוק
↑  מייסדי המועצה - מועצת הנגב, באתר מועצת הנגב, ‏19 באפריל 2015
↑  גדי גולן, ראש מועצה בנגב: "אני בעד פוליגמיה", באתר ישראל היום, 20 בנובמבר 2018
↑  אמוץ שפירא, הפרקליטות: לחקור ראש מועצת לקיה בחשד לפוליגמיה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 26 באפריל 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוחמד אלנבארי

מוחמד אלנבארי (בערבית: محمد النباري) (נולד ב- 22 בפברואר 1970) הוא דוקטור לכימיה אורגנית בדואי-ישראלי, ראש המועצה המקומית חורה בשנים 2005–2018, וזוכה תואר אביר השלטון המקומי מטעם התנועה לאיכות השלטון.
ביוגרפיה

אלנבארי נולד ליד צריפין למשפחה שמקורה מחורה, ובגיל צעיר חזר לגור בכפר הבדואי הדרומי. בגיל 16 עזב את ביתו ועבר לאזור המשולש, כדי ללמוד בג'ת באחד מבתי הספר הטובים במגזר הערבי בזמנו. עם סיום הלימודים עבד למשך שנה בקטיף פרחים במושב נבטים, ולאחר מכן החל בלימודים אקדמאים לתואר ראשון ושני בכימיה באוניברסיטה העברית. עם סיום התואר השני המשיך אלנבארי לתואר שלישי ועשה דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת בן-גוריון, בהנחיית פרופסור שמואל ביטנר. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסינתזה של חומרי טבע.
לאחר סיום הפרק האקדמי בחייו, החל אלנבארי לעבוד בחברת התרופות פריגו, הוא התקדם לתפקידים ניהוליים, היה הבדואי השני לעבוד בחברה, ורשם על שמו 12 פטנטים הקשורים לתחום התמחותו. בשנת 2005 עזב את פריגו והתמודד לראשונה לראשות מועצת חורה.
אלנבארי זכה לחשיפה תקשורתית נרחבת בעקבות השינויים שחולל בחורה. הישגיו היו במספר תחומים. בין היתר הגיעו אחוזי גביית הארנונה, שבעת כניסתו לתפקיד בשנת 2005, עמדו על 4% ל-86% בשנת 2015. תקציב המועצה עמד בשנת 2004, טרם כניסת אלנבארי לתפקיד, על סכום של 29 מיליון שקלים, ואלנבארי הגדילו ל-132 מיליוני שקלים. כמו כן הקים אלנבארי בחורה מכון לטיהור שפכים, מפעל קייטרינג שמעסיק מעל 20 נשים חד הוריות, מוקד בזק שמעסיק מספר דומה של עובדים ועובדות, הקים חברה כלכלית ופתח בית ספר למחוננים ביישוב.
אחד האתגרים המרכזיים שאלנבארי התמודד איתם היה הוונדליזם והביטחון האישי בחורה. כדי להתמודד עם בעיה זו התקינו ברשות מעל 100 מצלמות שהורידו ברמה דרסטית את רמת האלימות, הגנבות והוונדליזם. אלנבארי הקים בחורה מוקד טלפוני עירוני מתקדם, שמספק שירותי מיקור חוץ בתשלום לרשויות ערביות אחרות, אשר מסתמכות על המוקד של חורה כדי לתת שירות מוקד עירוני. בנוסף הקים חברה כלכלית בחורה שמחזורה לשנת 2015 עמד על כ-34 מיליון שקלים.
בנוסף, אלנבארי היינו ממייסדי עמותת כוכבי המדבר העוסקת בטיפוח מנהיגות בדואית צעירה, הוא יו"ר מיזם ואדי עתיר, חבר הנהלה בקרן אברהם, חבר הנהלה באג'יק - מכון הנגב ומכהן בחבר הנאמנים של מכללת ספיר.
בשנת 2018 הקים אלנבארי את ארגון ינאביע, ארגון חברתי שמטרתו לקדם את החברה הבדואית בדרום. באותה שנה הודיע שלא יתמודד פעם נוספת לראשות המועצה בחורה. במקומו נבחר לתפקיד חאבס אלעטאונה.
הערות שוליים

↑   ליאור דטל, הנוסחה של הד"ר לכימיה הצילה את אחד היישובים העניים בישראל, באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2014
↑  קלמן ליבסקינד, האיש שעשה מהפכה בחורה: "באתי לשנות", באתר nrg‏, 14 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257683405171
שמלת כלה

שמלת כלה היא שמלה הנלבשת על ידי הכלה ביום חתונתה. שמלת הכלה היא לבוש המשתנה על פי התרבות והמסורת, ולה משמעויות סמליות ותרבותיות. פרט לשמלת הכלה, בתרבויות מסוימות לבוש הכלה כולל פריטים נוספים כגון הינומה, ביריות, כפפות, נעליים ותכשיטים. עלות שמלת הכלה, החומרים ממנה היא עשויה וגזרתה מהווים סמל סטטוס בתרבויות בהן שמלת כלה נלבשת, ועשויים להצביע על מעמד משפחת הכלה, משפחת החתן, או יוקרת הטקס.
ביהדות

שמלת הכלה בטקס הנישואין היהודי פתוחה לפרשנות, ומשתנה משמעותית בין עדה לעדה. בעדת יהודי תימן למשל שמלת הכלה כוללת עטרה ותכשיטים כחלק בלתי נפרד, ובעדות אחרות כללי הצניעות מכתיבים את אורך המכפלת והשרוול, כמו גם את קיום (או הסתרת) המחשוף. אף על פי ששמלת הכלה נתונה לפרשנות רחבה, בקרב עדות אשכנז מקובל להלביש הכלה בהינומה, המהווה חלק עיקרי בטקס ומוסרת בחופה. אין מסורת לצבעי השמלה או בד ממנה היא עשויה.
בתרבות המערב

נישואין בתרבות המערב ייצגו מיזוג או ברית בין משפחות ושבטים, לרוב משפחות פטריאכליות: הכלה לאחר חתונתה הייתה מקבלת את שם משפחת הבעל, ועוברת לגור במחיצת משפחתו. בעת העתיקה ובימי הביניים תהליך השידוך בין בני הזוג היה ארוך ומורכב, ומשפחת הכלה הייתה עשויה לשלם נדוניה על מנת שבתם תינשא למשפחה כבחירתם. שמלת הכלה בתרבות המערב ייצגה אף היא את יוקרתה ואת מעמדה של משפחת הכלה (ולעיתים המשפחה המורחבת, ובחתונות בין ראשי מדינות, את יוקרת המדינה). שמלות הכלה היו עשויות מבדים יקרים, צבועות בגוונים יוקרתיים ולעיתים אף משובצות אבני חן, בהתאם לתקציב הכלה ולמעמד הטקס. אופנת שמלות הכלה השתנתה בהתאם לאופנה המקומית, וציורים רבים תיארו שמלות כלה החל מהאימפריה הרומית ועד העת החדשה.
בתרבות המערב > טורקיה

טרם עזיבתה של הכלה את בית הוריה והגעתה אל טקס החתונה, קושרים אחיה או הדוד שלה סרט אדום סביב מותניה. הצבע האדום מסמל אושר, מזל ותמימות.
בתרבות המזרח

כלות בסין, יפן, חלקים מהודו ווייטנאם תלבשנה שמלת כלה בצבע אדום, המייצג תרבותית מזל טוב ויוקרה. עם זאת, הצבע האדום המסורתי בר החלפה. כלות מדרום הודו עשויות לבחור בסארי בצבע זהב או אדום לטקס, ושמלה נוחה יותר למסיבת הנישואים.
בתרבות המזרח > הודו

הודו כוללת מספר מאות תרבויות נפרדות, וכלות לובשות מגוון פרטי ביגוד בהתאם לתרבות המשפחות והדת. עם זאת, מספר שמלות כלה נחשבות כסגנון הודי מסורתי וחוצות גבולות. שמלת הכלה הנפוצה ביותר היא הסארי (Saree), יריעת בד רקומה וארוכה, הנעטפת סביב האישה ומהודקת בסיכות, או נאספת באבנט. לאחר עיטוף הסארי, השובל הנותר נקרא פאלו. הסארי לרוב יהיה צבעוני, עטור ורקום, ויכלול חרוזים וגימור מהודר ומבריק. בהתאם לתקציב הכלה, ייתכן וסארי הנישואים יהיה שזור חוטי זהב וכסף.. סגנונות מסורתיים אחרים כוללים את שמלת הגג'רה-צ'ולי (gaghra choli), המורכבת מחצאית ארוכה ועליה חולצה קצרת שרוול, ואת שמלת שלוור חמיז (shalwar chameez) המורכבת מטוניקה ארוכה ומכנסיים. בכל אחת מהשמלות נהוג לשלב צעיף מסורתי, הקרוי דופטה.
בתרבות המזרח > סין

שמלת הכלה בסין (ובאופן מסורתי, גם לבוש החתן) כוללים רקמות ועיטורים מפורטים. על פי המסורת, עיטורים אלו לא יכללו שזירה בגווני אפור, שחור וכחול, שמסמלים עצב או דאגה בחיי הנישואים. הצבע העיקרי של בגדי החתונה יהיה אדום, שמסמל אהבה ושגשוג, והשוליים או חלק מהעיטורים יהיו בגוון לבן. גזרת השמלה יכולה להיות צ'י-פאו (Qi Pao), שמלה עשויה חלק אחד, בעלת שרוולים קצרים ורכיסת אלכסונית, או שמלת קווה (Kwa), העשויה שני חלקים: אפודה רקומה בעלת שרוול ארוך ורכיסה באמצעה, וחצאית ארוכה. הרקמות והעיטורים על גבי השמלה יכללו לרוב דרקונים ועופות חול. לבוש הכלה המסורתי כולל גם כובע מסוגנן בצבעים עזים.
בתרבות המזרח > יפן

טקס הנישואין היפני נערך על פי המסורת במקדש שינטו, על ידי כהני הדת. הכלה תלבש קימונו לבן וארוך הקרוי שירו-מוקו (shiro-muku), עם איפור בהיר ושיער עשוי בתסרוקת מוקפדת, ומכוסה במצנפת מסורתית ולבנה. הצבע הלבן מסמל בתרבות היפנית סבלנות, מזג רוח מתון וטוהר מצד הכלה. עם כניסתן של תרבויות ודתות נוספות לתרבות היפנית, מתקיימים טקסים נוצרים, טקסי הינדו ועוד באי, וחלקם משלבים את מסורת השינטו ומסורות זרות.
השפעה כלכלית > תעשיית השמלות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תעשיית החתונות בארצות הברית עלתה בהכנסותיה על 42 מיליארד דולר אמריקאי בשנת 2009. חלק מהכנסות אלו מתגלמות בעלות שמלת הכלה, שבארצות הברית תעלה בממוצע מעט מעל 1,000 דולר, ותהווה כ-6% מעלויות החתונה. תחת הנחה זו שמלות כלה מכניסות כ-למעלה מ-2 מיליארד דולר בשנה בממוצע בארצות הברית, ומהוות חלק נכבד מהתעשייה.
השפעה תרבותית

בעקבות חשיבות הנישואין בחברות שונות בעולם, סיפורים עלילתיים רבים הגיעו לסיומם בנישואי הגיבורים, או הציגו את טקס הנישואין כחלק חשוב בעלילה. שמלת הכלה הייתה לרוב חלק מתלבושות השחקנים, אך לעיתים העלילה התרכזה בתהליך בחירת השמלה, תפירתה ומדידתה, והשמלה ייצגה סמלית דמויות או אירועים שקרו טרם העלילה, אף הייתה נקודת מפנה בעלילה.
השפעה תרבותית > בספרות

בספר תקוות גדולות של צ'ארלס דיקנס, מיס האווישם הבודדה לובשת תמיד את שמלת הכלה שלה, שמסמלת את מצבה הנפשי המעורער בעקבות אירועי יום נישואיה.
השפעה תרבותית > בקולנוע

סרטי קולנוע רבים, בסוגות שונות, הציגו שמלות כלה כחלק מעלילת הסרט. בסרט 27 שמלות שמלת הכלה של אם גיבורת הסרט, שעל פי מסורת אירופאית ואמריקאית עשויה להיות נורשת על ידי הבת הבכורה, הופכת לנקודת מפנה בעלילה לאחר שאמרתה נחתכת. בסרט החתונה של החבר שלי שמלת הכלה של קמרון דיאז ושמלת השושבינה של ג'וליה רוברטס הן בסיס לאחת הסצנות החשובות, המדגימות את משחק הכח בין השתיים. הסרט להרוג את ביל עוקב אחר מסע הנקמה של כלה. הכלה, אומה תורמן מוצגת בתחילת הסרט בשמלת החתונה שלה אשר מלאה בדם מיד לאחר טבח אלים בכנסייה קטנה.
בתחילת שנות ה-2000, יצר יהודה גרובייס את הסרט הקולנוע החרדי-נשי הראשון בהיסטוריה, בשם "שמלת כלה".
השפעה תרבותית > בטלוויזיה

בפרק בסדרת הטלוויזיה Glee, מגיעה יועצת בית הספר אמה לשיעור ריקוד עם מדריך המקהלה ויל כשהיא לבושה בשמלת כלה הכוללת שובל ארוך. היא מזמינה אותו לריקוד נוסף בסלון כלות, שם היא לובשת שמלת כלה נוספת. שתי השמלות מדגימות את המשיכה בין השניים.
בפרק בסדרה רוק 30 ממליץ ג'רי סיינפלד לגיבורת הסדרה ליז לנסות להגיע לעבודה בשמלת כלה, דבר הגורם לחברי הצוות לחשוד בבריאותה הנפשית.
השפעה תרבותית > בציור

שמלות כלה היו אלמנט חשוב בציורי דיוקן רבים, במיוחד אלו שחגגו נישואי אצילים ואנשים רבי השפעה. בין הציורים החשובים שתיארו שמלות אלו נמנה נישואי הזוג ארנולפיני, מהציורים החשובים והראשונים בצבעי שמן, המתאר את הכלה בשמלת קפלים ירוקה עשויה קטיפה ומעוטרת פרווה לבנה, על גבי בגד תחתון כחול.
שמלות מפורסמות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שמלות מפורסמות > שמלת המלכה ויקטוריה

בשנת 1840 נישאה המלכה ויקטוריה לנסיך אלברט בעודה לבושה בשמלת כלה לבנה. בעוד שקיימות עדויות רבות לשמלות כלה בגוונים וגזרות שונות באירופה עד אותה שנה, שמלתה הלבנה של המלכה ויקטוריה, שכללה עיטורים כתומים, תחרה לבנה ושובל באורך 5.5 מטרים, השפיעה משמעותית על האופנה האירופית. חתונת המלכה ויקטוריה תועדה במספר ציורים ואלו פורסמו ברבים. אופנת שמלות הכלה במהלך התקופה הוויקטוריאנית החל מאותה שנה הכתיבה שמלות כלה לבנות.
ראו גם

שמלה שחורה קטנה
הערות שוליים

↑  Types of Indian Wedding Gowns
↑  http://www.expatsky.com/Traditions/traditional-chinese-wedding-dresses.html
↑  Introduction to a Traditional Japanese Wedding
↑  Japanese Brides and Japanese Wedding Dress
↑  Wedding Statistics and Market Research Reports for US Markets
↑  http://www.fromtimespast.com/wedding.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553645105171  BnF: cb125214064 (data)  GND: 4146511-8  LCCN: sh85145897  LNB: 000136145 
חתן וכלה יהודים בציורו של יוזף ישראלס. שמלת הכלה ארוכת שרוולים ובעלת צווארון, ללא עיטורים.
שמלת כלה באיטליה במאה ה-14, על פי ניקולו דה בולוניה.
כלה הודית מהדקת את סארי הנישואים
שמלת כלה סינית בסגנון צ'י-פאו
כלה בקימונו נישואים
המלכה ויקטוריה בשמלתה הלבנה, ציור מאת פרנץ וינטרהלטר, 1842
עליאן אלקרינאוי

| --- | --- |

 לידה:  1958 (בן 67 בערך) רהט, ישראל
 ענף מדעי:  מדעי החברה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
עליאן אלקרינאוי ושגריר ארצות הברית בישראל דן שפירו, אוקטובר 2014
עליאן אלקרינאוי (נולד ב-1958) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון ולשעבר נשיא מכללת אחווה. מחקריו עוסקים בגישות רב תרבותיות לטיפול פסיכולוגי, בעיקר בקרב החברה הבדואית והערבית.
ביוגרפיה

אלקרינאוי, יליד רהט, סיים תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר שני באוניברסיטה העברית, שניהם בעבודה סוציאלית. ב-1995 קיבל דוקטורט בתחום מאוניברסיטת טורונטו. הוא עמד בראש המרכז לחקר החברה הבדואית והתפתחותה באוניברסיטה. בין השנים 2004 ל-2008 עמד בראש המחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון. בין השנים 2009 ל-2012 שימש כדיקן בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת ממוריאל של ניופאונדלנד בקנדה.
בשנת 2009 הוענק לו פרס קילם והוא התארח בעקבותיו כארבעה חודשים כחוקר אורח באוניברסיטת קלגרי בקנדה.
הוא יושב ראש עמותת ליאלי, לקידום החינוך והרווחה בקרב החברה הבדואית. מתגורר ברהט. בשנים 2012 עד 2016 שימש כנשיא מכללת אחווה.
אלקרינאוי הדליק משואה בטקס הדלקת המשואות של יום העצמאות 2013.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-23 הודיע יו"ר מפלגת העבודה-גשר-מרצ עמיר פרץ כי מפלגתו תדרוש מינוי שר ערבי, וכי מועמדו לתפקיד שר הוא פרופסור אלקרינאוי.
בינואר 2021 הצטרף למפלגה הכלכלית החדשה בראשות פרופסור ירון זליכה. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה בבחירות.
בשנת 2022, מחקר שדרג את 100 החוקרים המשפיעים ביותר בתחום העבודה הסוציאלית בעולם, דירג את אלקרינאוי במקום ה-10 והגבוה ביותר מבין החוקרים הישראלים ברשימה
אלקרינאוי הוא אחיו של ראש עיריית רהט לשעבר טלאל אל קרנאוי.
מספריו

אתנו - פסיכיאטריה בחברה הבדואית-ערבית בנגב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000
Multicultural Social Work in Canada : Working with Diverse Ethno-Racial Communities, by Alean Al-Krenawi (Editor), John R. Graham (Editor), Publisher: Oxford Canada, February 2003
Helping Professional Practice With Indigenous Peoples, by Alean Al-Krenawi, John R. Graham, Publisher: University Press of America, Pub. Date: December 2008
הערות שוליים

↑  Killam Annual Report 2009(הקישור אינו פעיל)
↑  פורסמו שמות מדליקי המשואות ביום העצמאות, באתר ynet, 7 במרץ 2013
↑  אריק בנדר, ‏פרץ: "התנאי לכניסתנו לממשלה הוא מינוי שר ערבי", באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2020
↑  פרופ' דיוויד ר. הודג' מבית הספר לעבודה סוציאלית, אוניברסיטת אריזונה סטייט, פיניקס, אריזונה ופרופ' פטרישיה ר. טרנר מהתוכנית למחקר על דת וחברה אזרחית עירונית באוניברסיטת פנסילבניה, מחקר שדרג את 100 החוקרים המשפיעים בעולם בתחום העבודה הסוציאלית, ‏22.11.22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298171205171  GND: 142462764  ISNI: 0000 0000 8223 8899  LCCN: no00080476  NKC: pna20201080980  VIAF: 43848898   WorldCat (עם VIAF): 43848898
אניטה מטגאה

| --- | --- |

 לידה:  טגאה
 פטירה:  המאה ה־3 לפנה״ס 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 
אניטה מטגאה (ביוונית: Ἀνύτη Τεγεᾶτις) הייתה משוררת, שחיה בארקדיה שבחצי האי פלופונס במאה ה-3 המוקדמת לפנה"ס. בעת העתיקה כונתה "אניטה המשוררת הלירית" ו"הומרוס האישה", בידי מבקר השירה אנטיפטר מתסלוניקה בן המאה הראשונה. היא זכתה לשבחים רבים בשל השירה האפית שלה והמכתמים (שירים קצרים) שכתבה.
קורות חיים

על פי ההיסטוריון פולוקס בן המאה ה-2 אניטה חיה בטגאה שבארקדיה, ואף על פי שטגאה מוזכרת רק באחד מהשירים אשר בידינו, אין לדעת אילו מקורות מידע היו זמינים לפולוקס. אניטה כתבה בתקופה ההלניסטית המוקדמת, ושנות פעילותה מוערכות ל-310 עד 290 לפנה"ס. אחד משיריה של אניטה מתאר פלישה גאלית ליוון שהתרחשה ב-277 לפנה"ס, מה שמניע חוקרים מסוימים למקם את פעילותה בין 310 ל-275 לפנה"ס, אך חוקרים אחרים טוענים שהמכתם מיוחס לאניטה בשוגג.
בתקופות שלאחר מותה אניטה הוכרה והוערכה כמשוררת על ידי מבקרים שונים, ניתן לה התואר "אניטה המשוררת הלירית" והסופר פאוסניאס שיבח את האפוסים שכתבה. אנטיפטר מתסלוניקה כינה אותה "הומרוס האישה" והחשיב אותה כאחת מ-9 המוזות הארציות, וב"זר המשוררים" המטאפורי של המשורר מלאגרוס מגדרה "השושנים של אניטה" הן הראשונות להישזר.
לא ידועים פרטים רבים על חייה האישיים של אניטה, בכתביה היא לוקחת תפקיד של מספרת צופה מן הצד. המידע המועט שהשתמר על אניטה נכתב על ידי סופרים אחרים, למשל אנקדוטה שהעלה על הכתב פאונסיאס במאה ה-2. בסיפור, אסקלפיוס (אל הרפואה) נתן לאניטה לוח אבן מקודש והטיל עליה ללכת לנאופקטוס ולרפא את מחלת העיניים של פליסיוס - אדם עשיר שבנה מקדש לאסקלפיוס. כאשר פליסיוס קרא את הכתובת החרוטה על הלוח עיניו נרפאו, והכתוב היה המחיר של אניטה לשירות – 2,000 מטבעות זהב. לא ידוע מה מקור הסיפור או כיצד הוא הגיע לפאוסניאס. על אף שלרוב היא אינה נוכחת כדמות בשיריה, באחד מהמכתמים אניטה מזדהה בתור "אניטה המיטלנאית". ככל הנראה המטרה היא להעניק לעצמה מולדת לסבית (ילידת האי לסבוס) מטאפורית כדי לזהות את עצמה עם המשוררת סאפפו.
עבודתה

השירה של אניטה השתמרה כחלק מהאנתולוגיה היוונית – אוסף של שירה מתקופות שונות שקובץ על ידי מלאגרוס במאה ה-1 לפנה"ס. האנתולוגיה כוללת 25 מכתמים מאת אניטה, מתוכם לפחות 20 מיוחסים לה. טקסטים אחרים שכתבה אניטה, כולל את השירה הלירית והאפית המהוללת שלה, לא נשמרו עד היום.
בשיריה של אניטה באנתולוגיה ניתן להבחין במספר סוגות ובאמצעים ספרותיים שונים, חלקם מוכרים באותה תקופה וחלקם חדשניים. היא כותבת בסוגות המבוססות יותר של שירים דדיקטיביים, המתמקדים או מוקדשים לאדם מסוים ואופייניים גם לשירתם של תאוקריטוס ולאונידס בני זמנה. בנוסף, ישנם שירי לוויה, שאומנם כבר היו נפוצים בשירה יוונית אך פותחו על ידי אניטה. היא הייתה מהמשוררות הראשונות לכתוב שירת לוויה לחיות מחמד וחרקים. באנתולוגיה אניטה גם מציגה שתי סוגות חדשות: שירים דסקרפטיביים (תיאוריים), המתארים סיטואציה מפרספקטיבת מתבונן, ושירים בוקוליים, המציירים סצנה כפרית וטבעית. אניטה כותבת בדיאלקט מלאכותי ייחודי ומשלבת סגנונות דוריים, יוניים ואטיקים, ומשתמשת באילוזיות הומריות מורכבות, אילטרציה, אסונאנס וחריזה. המאפיינים הבולטים והחדשניים באפיגרמות כגון שירה בוקולית, הספדים לחיות ואילוזיות ליצירותיו של הומרוס הם מרכזיים בשירת התקופה ההלניסטית שבראשיתה אניטה כותבת.
צורת הכתיבה של אפיגרמות מסוימות שכתבה אניטה מביאה חוקרים למחשבה שהן יועדו לחריטה על מצבות, וזו של אחרות מצביעה על האפשרות שיועדו להישמע בהקראה בקול, ולא להיקרא בכתב. מספר משיריה של אניטה עוסקים במוות בטרם עת של נשים צעירות לא נשואות, מה שמדגיש את חשיבות הנישואים לאישה בעיני היוונים. מכתמיה הבוקוליים של אניטה המתארים סצנות פסטורליות ומוקדשים לנימפות ולפאן מבטאים כמיהה לחיי כפר שלווים וטבעיים האופייניים לשירה ההלניסטית. את הסנטימנטים המובעים בשירים אלה ניתן לייחס לרוח התרבות היוונית בכלל או לאניטה באופן אישי.
עבודתה > דוגמאות לשירים

מכתם 10 מתוך האנתולוגיה שיר לוויה לכלב:
ὤλεο δή ποτε καὶ σὺ πολύρριζον παρὰ θάμνον
Λόκρι, φιλοφθόγγων ὠκυτάτα σκυλάκων,
τοῖον ἐλαφρίζοντι τεῷ ἐγκάθετο κώλῳ
ἰὸν ἀμείλικτον ποικιλόδειρος ἔχις.
מכתם 3 מתוך האנתולוגיה, שירה בוקולית:
Φριξοκόμᾳ τόδε Πανὶ καὶ αὐλιάσιν θέτο Νύμφαις
δῶρον ὑπὸ σκοπιᾶς Θεύδοτος οἰονόμος:
οὕνεχ᾽ ὑπ᾽ ἀζαλέου θέρεος μέγα κεκμηῶτα
παῦσαν, ὀρέξασαι χερσὶ μελιχρὸν ὕδωρ.
לקריאה נוספת

Ian Michael Plant - Women Writers of Ancient Greece and Rome: An Anthology
Joyce E. Salisbury - Encyclopedia of Women in the Ancient World
D. Geoghegan - "A.P." VII. 724 (Anyte)
Maria Ypsilanti - Notes on Anyte
הערות שוליים

↑  Anyte | Greek poet, Encyclopedia Britannica (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Ian Michael Plant, Women Writers of Ancient Greece and Rome: An Anthology, University of Oklahoma Press, 2004, ISBN 978-0-8061-3621-9. (באנגלית)
1 2 3  Anyte: Epigrams - translation, www.attalus.org
1 2 3  Joyce E. Salisbury, Encyclopedia of Women in the Ancient World, ABC-CLIO, 2001, ISBN 978-1-57607-092-5. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342256905171  BIBSYS: 95005716  BnF: cb17839641j (data)  GND: 118645439  ICCU: SBLV175816  ISNI: 0000 0000 2160 8817  LCCN: n80144991  NSK: 000044746  NTA: 069806497  SUDOC: 18173494X  VcBA: 495/118048  VIAF: 57923583   WorldCat (עם VIAF): 57923583
עומאר אבו רקייק

עומאר אבו רקייק הוא ראש מועצת תל שבע בין השנים 2018–2024.
ביוגרפיה

עומאר למד תואר ראשון בסיעוד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר שני בניהול מערכות, חינוך ומנהיגות באוניברסיטה הפתוחה. עבד במשך שבע שנים כאח במרכז לבריאות הנפש באר שבע.
לאחר מכן, החל לנהל את מחלקת נוער וצעירים במועצה המקומית תל שבע. כיהן בתפקיד כשנתיים בתקופתו בתפקיד נוצר שיתוף פעולה עם: כנפיים של קרמבו, הנוער העובד והלומד, אג'יאל - החטיבה הערבית בשומר הצעיר ואג'יק - מכון הנגב.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה המקומית תל שבע. ראש המועצה המקומית היוצא טואמן אבו רקייק לא התמודד לתקופת כהונה נוספת. איש מבין המתמודדים לא חצה את רף ה-40%, לכן היה אמור להתקיים סיבוב שני בין אבו רקייק שזכה ב-39.41% 2,915 קולות, למוסא אלאעסם שזכה ב-34.11%, 2,523 קולות. בפועל פרש אלאעסם לפני הסיבוב השני אבו רקייק נותר מועמד יחיד לתפקיד וזכה בתמיכה של 1,285 קולות (98.02%) מול 26 מתנגדים.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 זכה רק ב-35.6% מקולות הבוחרים והפסיד ליריבו אלאעסם עמאר שזכה ב-50.7 מהקולות.
הערות שוליים

1 2  חסן שעלאן, ראש המועצה החדש - בן 30 ואח מוסמך, באתר ynet, 7 בנובמבר 2018