stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סין במלחמת העולם הראשונה
לאחר מכן

כשהסתיימה המלחמה, כמה פועלים סינים נותרו מועסקים בפינוי מוקשים, בקבורת גופות חיילים ובמילוי קילומטרים של תעלות. בעוד שרובם חזרו בסופו של דבר לסין, חלקם נותרו באירופה לאחר התמוטטות הבנק התעשייתי הלאומי של סין בשנת 1920. כ-5,000 עד 7,000 שהו בצרפת ויצרו את הגרעין של הקהילות הסיניות בפריז.
מספר האזרחים הסינים שמתו במלחמה אינו ידוע, וההערכות שנויות במחלוקת. הרישומים האירופאים מעמידים את המספר ל-2,000 בלבד, בעוד חוקרים סינים מעריכים כי המספר גבוה עד 20,000. בעוד שרובם מתו ממגפת השפעת הספרדית בשנת 1918, היו גם קורבנות של הפגזות, מוקשים וטיפול לקוי. שרידיהם נקברו בעשרות בתי קברות באירופה. בית הקברות בנויאל-סור-מר, למשל, מכיל 838 מצבות סיניות.
לאחר מכן > ועידת השלום בפריז

סין שלחה משלחת לוועידת השלום בפריז. סין קיבלה רק שני מושבים, מכיוון שלא סיפקה כוחות לוחמים כלשהם. את המשלחת הסינית הובילו לו טסנג-ציאנג, שליוו אותו וולינגטון קו וקאו רולין. הם דרשו להחזיר את חצי האי שאנדונג לסין, ולסיים את המוסדות האימפריאליסטיים כגון אקסטריטוריאליזם, משמר על הצירויות והנציגויות הזרות. המעצמות המערביות סירבו לטענות אלה, ואפשרו ליפן לשמור על שטחים בשאנדונג שנכבשו על ידה מגרמניה לאחר המצור על צ'ינגדאו.
התגובה החלשה לכאורה של ממשלת סין הובילה לזינוק בלאומיות הסינית. מחאות סטודנטים נרחבות החלו בסין ב-4 במאי 1919, שלימים נודעו בשם התנועה הרביעית במאי. הדבר לחץ על הממשלה לסרב לחתום על חוזה ורסאי. כך, המשלחת הסינית בכנס הייתה היחידה שלא חתמה על ההסכם בטקס החתימה.
ססאר סאנצ'ס

ססאר סאנצ'ס דומינגס (בספרדית: César Sánchez Domínguez, נולד ב-2 בספטמבר 1971 בקסרס, אקסטרמדורה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

סאנצ'ס החל את דרכו בכדורגל במערכת הנוער של ריאל ואיאדוליד, בה ערך את הופעת הבכורה שלו בעונת 1991/1992 בתבוסה ביתית 6:0 לברצלונה. במדי ויאדוליד הוא שיחק רק 4 משחקי ליגה בין השנים 1995–1999.
סאנצ'ס חתם בעונת 2000/2001 בקבוצת הכדורגל הספרדית ריאל מדריד, בתור מחליף ראשון לשוער הצעיר איקר קסיאס. למרות זאת, בעונה שלאחר מכן, הוא קיבל את אפודת השוער הראשון ופתח ב-5 מתוך 9 משחקים בליגת האלופות בעונת הזכייה של ריאל בגביע, אבל הוא הוחלף במשחק הגמר נגד באייר לברקוזן על ידי קסיאס עקב פציעה.
בעונת 2005/2006, סאנצ'ס הצטרף לריאל סרגוסה והיה שחקן חשוב בהרכב הקבוצה האראגונית כשוער בכיר במהלך שלוש העונות בהן שיחק במועדון. באוגוסט 2008, עת הקבוצה ירדה לליגת המשנה, המאמן החדש מרסלינו גרסיה טוראל הוריד את סאנצ'ס לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, עד שהוחתם ידי המאמן הספרדי של טוטנהאם, חואנדה ראמוס. בטוטנהאם האנגלית, נחשב סאנצ'ס לשוער מחליף לפורטוגזי הורליו גומש, ולכן מיעט לשחק. בינואר 2009 עבר לוולנסיה, ששוערה הראשון, רנאן, נפצע.
ביולי 2012 פרש סאנצ'ס ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

סאנצ'ס ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת ספרד ב-16 באוגוסט 2000, בתבוסה 4-1 במשחק ידידות נגד נבחרת גרמניה בהאנובר.
תארים

לה ליגה: 2001, 2003
הסופר קאפ הספרדי: 2001, 2003
גביע האלופות: 2002
הגביע הביניבשתי: 2002
הסופר קאפ האירופי: 2002
סימור מיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במאי 1944 (בן 80) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
סימור מיין (באנגלית: Seymour Mayne; נולד ב-1944 במונטריאול, קנדה), משורר יהודי-קנדי בלשון האנגלית, מתרגם, עורך, מורה ומרצה.
קורות חיים

סימור מיין הוא מהבולטים מהדור השני של משוררים יהודים-קנדים בלשון האנגלית, שהידוע שבהם הוא לאונרד כהן. למד והתחנך במונטריאול. השלים לימודיו באוניברסיטת מקגיל ובאוניברסיטת קולומביה הבריטית. משמש כפרופסור לאנגלית ולספרות אנגלית באוניברסיטת אוטווה. בילדותו שמע ודיבר ביידיש, ולימים תרגם משירת היידיש לאנגלית. תרגומו לשירת אברהם סוצקבר קנה לו אוהדים לא מעטים.
מיין כותב שירה אישית מודרנית, הנעה בין מולדתו הקנדית ומסורת התרבות האנגלית, לבין יהדותו וציונותו, זיקתו העזה אל לשונות היהודים, העברית והיידיש. בשנות השמונים ניסה סימור מיין להיאחז בארץ, ושהה בירושלים עם משפחתו למעלה משנה, בתקווה ללמד במרכז לתרבות קנדית באוניברסיטה העברית. הדברים לא נסתייעו והוא נאלץ לשוב לקנדה ולמשרתו שבאוטווה.
סימור מיין הוא מתרגם פורה שתרגם עשרות משוררים לאנגלית. הוא רב לשונאי, ותרגם מיידיש, עברית, ספרדית ופולנית. הוא פרסם גם קרוב לחמישים כרכים של שירה, תרגומי שירה, שירה לילדים וממוארים. בין הספרים שערך גם הכרך "ירושלים, אנתולוגיה של שירה יהודית-קנדית". בספר בולטת הפואמה הלא ידועה של לאונרד כהן "ישעיה".
בין השאר תרגם מיידיש לאנגלית מבחר משירי אברהם סוצקבר. Burnt Pearls, Ghetto Poems, יצא לאור בקנדה, בשנת 1981.
וכן מבחר משירי מלך ראוויטש, זכריה ברגנר - בשם Night Prayer, יצא לאור בקנדה, בשנת 1993.
ספרי השירה של סימור מיין בעברית

ארבה הדממה, שירים, תרגם משה דור, ספרי עתון 77, תל אביב, 1993.
טקס פשוט, שירים, תרגמו משה דור ושלמה וינר, הקיבוץ המאוחד, 1990.
מבשר החלומות, מבחר שירים, תרגם משה דור, ספרית פועלים, תל אביב, 1984.
עיר הנסתר, שירים, תרגם משה דור, גוונים, תל אביב, 1998.
למסוק לתוך האור הכי חזק, מבחר שירים, תרגם משה דור, קשב לשירה, תל אביב, 2009.
סין במשחקים האולימפיים לנוער

הרפובליקה העממית של סין משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). הרפובליקה העממית של סין משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הסינים 205 מדליות, מהן 105 מדליות זהב. במשחקים האולימפיים לנוער בהן השתתפה, בשתיים דורגה במקום הראשון בשתיים דורגה במקום השני, באחת דורגה במקום החמישי ובאחת דורגה במקום השביעי. סין מדורגת במקום הראשון בטבלת המדליות של כל הזמנים.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של הרפובליקה העממית של סין למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 68 ספורטאים שהתחרו ב-19 ענפי ספורט. המשלחת דורגה במקום הראשון לאחר שזכתה ב-51 מדליות, מהן שלושים מדליות זהב.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 123 ספורטאים שהתחרו בכל 28 ענפי הספורט לאור אירוח המשחקים האולימפיים לנוער. המשלחת היא המשלחת הגדולה ביותר של הרפובליקה העממית של סין שהשתתפה במשחקים האולימפיים לנוער. המשלחת דורגה גם היא במקום הראשון בטבלת המדליות עם זכייה ב-65 מדליות, מהן 38 מדליות זהב.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

הרפובליקה העממית של סין השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת דורגה במקום השני לאחר שזכתה ב-15 מדליות, מהן 7 מדליות זהב.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 23 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי הספורט. המשלחת דורגה במקום השביעי לאחר שזכתה בעשרה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף > אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 53 ספורטאים שהתחרו בארבע עשרה ענפי הספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שהרפובליקה העממית של סין שלחה עד כה למשחקי החורף האולימפיים לנוער. המשלחת דורגה במקום התשיעי לאחר שזכתה בעשרה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
מדליות > מדליות לפי משחקים

מדינה מארחת
מדליות > מדליות לפי ענף

מובילה בענף
ענף לא פעיל
ראו גם

סין במשחקים האולימפיים
סין במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
ספינטריה

ספינטריות מהעיר פומפיי
ספינטריה (בלטינית: spintria) הוא מטבע שעל אחד מצדדיו מוטבע מעשה מיני ועל הצד השני ספרות רומיות.
משערים שהמטבעות שימשו לתשלום עבור שירותים של בתי בושת.
השם ספינטריה משמש גם לציון חבר בקבוצה סגורה שעסקה (בתקופתו של טיבריוס) בהמצאה ובביצוע של טכניקות מיניות חדשות. המילה שימשה גם לכינוי זונה ממין זכר.
הערות שוליים

↑  Spintria, la moneda del sexo en Roma (באיטלקית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיניות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נשים על סף התמוטטות עצבים

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD הישראלי של הסרט. מימין: פפה, אליסיה, מריסה, קנדלה.
 בימוי:  פדרו אלמודובר 
 הופק בידי:  פדרו אלמודובר, אוגוסטין אלמודובר 
 תסריט:  פדרו אלמודובר 
 עריכה:  חוזה סלסדו 
 שחקנים ראשיים:  כרמן מאורה   אנטוניו בנדרס   חולייטה סרנו   רוסי דה פלמה
 מוזיקה:  ברנרדו בונצי 
 צילום:  חוסה לואיס אלקאין 
 מדינה:  ספרד 
 חברת הפקה:  אל דסאו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ספרד 23 במרץ 1988
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  ספרדית 
 סוגה:  סרט קומדיה, דרמה קומית, סרט דרמה 
 תקציב:  700,000 דולר
 הכנסות:  $7,179,298
 הכנסות באתר מוג'ו:   womenontheverge
 פרסים:  Young European Film of the Year (פדרו אלמודובר)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (כרמן מאורה) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נשים על סף התמוטטות עצבים (בספרדית: Mujeres al borde de un ataque de nervios) הוא סרט קולנוע קומי שכתב וביים פדרו אלמודובר. הסרט נוצר בשנת 1988, והקנה לאלמודובר מוניטין עולמי.
פפה מרקוֹס היא שחקנית טלוויזיה החשה צורך עז לספר חדשות אישיות חשובות לחברהּ לחיים, איוואן, שבדיוק עזב אותה. לא קל לה להשיג את איוון. בזעמה פפה מכינה גספצ'ו, החביב על איוואן, ומערבבת בו כ-30 גלולות שינה. מכאן מתפתחת עלילת הסרט לכיוונים מפתיעים.
הסרט זכה להצלחה גדולה ולכן קיבל עיבוד בימתי בצורת מחזמר. במחזמר כיכבו  פטי לופון, שרי רנה סקוט ולורה בנאנטי, כולן כוכבות ברודוויי ותיקות.
את ההשראה לתסריט נתן מחזהו של ז'אן קוקטו, "הקול האנושי", שבשנת 2020 היווה בסיס לסרט נוסף של אלמודובר, "הקול האנושי".
שחקנים > שחקנים ראשיים

כרמן מאורה: מגלמת את הדמות הראשית בסרט - פפה. הופיעה באחדים מסרטיו של אלמודובר, ובהם סרטו המסחרי הראשון, פפי, לוסי, בום (1980), ולאחריו "הרגלים מגונים" (1983) ו"מה עשיתי שזה מגיע לי?" (1984). בסרט "חוק התשוקה" (1987) גילמה טרנסקסואל. מאורה ואלמודובר נפרדו מבחינה מקצועית במהלך שנות ה-90 אך בשנת 2006 שבה לככב בסרטו "לחזור".
אנטוניו בנדרס: מגלם את דמותו של קרלוס, בנם של איוואן ולוסיה המזדמן לדירתה של פפה. הופיע גם בסרטיו של אלמודובר "מטדור" (1986) ו"קשור אותי! אהוב אותי!" (1990).
מריה ברנקו: מגלמת את דמותה של קנדלה, חברתה של פפה. הופיעה גם בסרטו של אלמודובר "קשור אותי! אהוב אותי!" (1990).
חולייטה סראנו: מגלמת את לוסיה, אשתו לשעבר של איוואן ואם בנו קרלוס. הופיעה באחדים מסרטיו של אלמודובר: סרטו הראשון, פפי, לוסי, בום (1980), "הרגלים מגונים" (1983), "מטדור" (1986) ו"קשור אותי! אהוב אותי!" (1990).
רוסי דה פלמה: מגלמת את דמותה של מריסה, חברתו של קרלוס, המזדמנת יחד אתו לדירתה של פפה ושוקעת בשינה עמוקה. הופיעה באחדים מסרטיו של אלמודובר, ובהם "חוק התשוקה" (1987), "קיקה" (1993) ו"פרח הסוד שלי" (1995).
שחקנים > שחקנים נוספים

קיטי מאנבר (פאולינה מוראלס)
גיירמו מונטסינוס (נהג מונית)
צ'וס למפראבה (שוערת, שייכת לעדי יהוה)
אדוארדו קאלבו (אבא של לוסיה)
מארי גונזאלס (אמא של לוסיה)
לולס לאון (מזכירה)
פרננדו גיין (איוון)
אנחל דה אנדרס לופז (שוטר)
חואקין קלימנט
חיבוקים שבורים

בסרטו משנת 2009, "חיבוקים שבורים", עוסק אלמודובר בצילומו של סרט בשם "נשים ומזוודות". חלק ניכר מתוכנו של סרט בדיוני זה מבוסס על סצנות מהסרט "נשים על סף התמוטטות עצבים". בפרט, גם בסרט "נשים ומזוודות" מכינה הגיבורה גספצ'ו שבו היא ממיסה גלולות שינה. כאשר אחת מגיבורות "נשים ומזוודות" מתארת את העונג שגרם לה מאהבה, היא אומרת: "עד היום שערי סומר כאשר אני מדברת עליו", בדיוק כפי שאומרת קנדלה בתארה את מאהבה השיעי ב"נשים על סף התמוטטות עצבים".
הערות שוליים

↑  בעת הקרנתו של הסרט בבתי הקולנוע בישראל הוא נקרא "נשים נשים", ובגרסת ה-DVD שלו נקרא בשם "נשים על סף התמוטטות עצבים", המהווה תרגום של השם המקורי בספרדית.
↑  Commercial from Women on the Verge of a Nervous Breakdown (1988), youtube, ‏1988
↑  המתכון של פפה לגספצ'ו. נשים על סף התמוטטות עצבים, באתר youtube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372071205171  BNE: XX4001440  BnF: cb13189046w (data)  GND: 4629900-2  LCCN: n97033826  SUDOC: 035429712  VIAF: 212978336   WorldCat (עם VIAF): 212978336
ספיניס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1924–הווה (כ־100 שנה) 
 מיקום המטה:  דובאי 
 ענפי תעשייה:  mass-market retailing 
  
 www.spinneys.com
 
ספיניס (באנגלית: Spinneys) היא רשת סופרמרקטים הפועלת ברחבי המזרח התיכון. הרשת סיפקה מצרכי מזון לבריטים ברחבי שטחי המנדט הבריטי, ובכללם בשטח ישראל של היום. כיום רוב מניותיה של הרשת מוחזקות על ידי חברת ההשקעות Abraaj Capital מדובאי.
אודות

הרשת הוקמה על ידי ארתור ספיני (Arthur Rawdon Spinney) בבריטניה. ספיני התלווה אל הגנרל אדמונד אלנבי והקים חנות של הרשת בפרבר של אלכסנדריה שבמצרים בשנת 1924, תחילה כספק של חברת הרכבות ואחר כך החל להפעיל שירותי אוטובוס. לאחר מכן הקים חנות בחיפה, אשר מכרה סחורות שקיבל מבריטניה ואחר כך פתח סניפים נוספים, בהם ברחוב ממילא שבירושלים. בעכו הקימה החברה מפעל ששאב מים מינרליים ממעיינות כברי.
מפעל ספיניס בעכו, 1941
מפעל ספיניס בעכו, 1941
סופרמרקט ספיניס בקהיר
סימור סיגל

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1927 
 פטירה:  24 בפברואר 1988 (בגיל 60) 
 השכלה:  בית המדרש לרבנים באמריקה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב סימור סיגל (באנגלית: Seymour Siegel‏; ט"ו באלול תרפ"ז, 12 בספטמבר 1927 – ו' באדר תשמ"ח, 24 בפברואר 1988) היה ממנהיגי היהדות הקונסרבטיבית בארצות הברית, ומומחה לביואתיקה.
ביוגרפיה

סיגל נולד לדוד וג'ינט לבית מוריס בשיקגו. ב-1947 סיים תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו, וב-1951 נסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה הקונסרבטיבי. ב-1958 השלים את הדוקטורט, והצטרף לסגל בית המדרש כמרצה לתאולוגיה. עיקר עניינו האקדמי הוקדש לאתיקה, לפילוסופיה ולהיסטוריה של ההלכה. הוא חיבר מאות מאמרים במהלך הקריירה שלו, והשתתף בעריכת כמה ספרים. ב-1962 היה ממייסדי בית המדרש לרבנים בבואנוס איירס, ושימש שם כמרצה לתלמוד במשך השנתיים הבאות. הוא היה תלמידו ומקורבו של הרב אברהם יהושע השל, והשתתף לצדו במצעדי התנועה לזכויות האזרח במדינות הדרום. ב-1972 ירש את השל כפרופסור מופקד הקתדרה ע"ש הרב ראלף סיימון לאתיקה ותאולוגיה. תפישותיו האתיות הושפעו מהשל ומריינהולד ניבור. הוא אימץ את רעיונותיו של ניבור אודות "ריאליזם אתי", והצורך להכריע מה מוסרי בהקשרים קונקרטיים, ולא מתוך הישענות על עקרונות מופשטים.
סיגל החל את דרכו כליברל פוליטי, אך נרתע מהקצנת השמאל האמריקני, והלך ונעשה שמרן בשלהי שנות ה-60. הוא הפך ממתנגד למלחמת וייטנאם לתומך בהמשך המעורבות האמריקנית. ב-1972, ערב הבחירות לנשיאות, כתב בטור לניו יורק טיימס ש"מעולם לא הצבעתי למועמד רפובליקני, אך השנה אצביע לריצ'רד ניקסון." לאחר מכן, הנשיא ניקסון הזמין את סיגל לשאת תפילה בהשבעתו.
ב-1973, מונה סיגל ליו"ר ועד ההלכה של הזרם הקונסרבטיבי, רק שלוש שנים לאחר שהוועד התפרק ורוב חבריו התפטרו התנגדות ליוזמה לא לחייב גרים בטבילה. הוא החזיק בתפקיד במשך שבע שנים. סיגל השתייך לאגף הליברלי בין רבני הזרם, וכתב רבות שערכי המוסר של הקהילה ("האגדה") צריכים לעצב את ההלכה. באביב ובקיץ 73' הוביל את הדיונים בוועד לגבי שאלת ספירת נשים למניין, עמדה שבה תמך ושהתקבלה ברוב. הוא הוסיף לקדם שוויון במעמדן הדתי של נשים, ותמך בסמיכתן לרבנות, שאושררה לבסוף ב-1983.
מחוץ ליהדות הקונסרבטיבית, הוא זכה למוניטין כביו-אתיקאי. סיגל התנגד לעמדות שמרניות מאוד בשאלות אלו, כמו אלו של הכנסייה הקתולית, אך גם למתירנות יתר. הוא סבר שהמסורת היהודית מחייבת שימוש מושכל בטכנולוגיות החדשות, תוך ראייה של החיים כמקודשים. הוא היה מסויג לגבי הפלות, וסבר שהן צריכות להיערך במשורה, בעיקר בכפוף לכך שיש סיכון לאם. במקרים שבהם לא היה טיפול רפואי והמוות היה בלתי-נמנע, סבר שניתן לאפשר לחולים לצוות שלא להאריך את חייהם. לגבי ניסויים בעוברים, טען שאלו מותרים בתנאי שהם מיועדים לסייע לעובר. פעילותו הרבה בתחום הובילה למינויו לציר באספת האו"ם לשאלת האוכלוסייה הגלובלית בבוקרשט ב-1974, לעמית מחקר בכיר במרכז קנדי לביו-אתיקה אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולחבר הוועדה הנשיאותית לסוגיות אתיות ברפואה ובמחקר ב-1982.
סיגל הוסיף לטפח את קשריו עם הרפובליקנים. הוא כיהן כיועץ עבור הוועדה הרפובליקנית הלאומית, והיה מקורב ליהודים רבים שעברו לתמוך באותן שנים, ובכלל זה אבות הנאו-שמרנות אירווינג קריסטול ונורמן פודהורץ. הנשיא רונלד רייגן, וזה מינה אותו ב-1982 לראש ועדת ההקמה של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
ב-1986 לקה במחלה קשה. הוא מת בבית החולים מאונט סיני כעבור שנתיים.
לקריאה נוספת

Pamela Susan Nadell, Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, ABC-CLIO, 1988. עמ' 235–237.
ספינינג

ספינינג (באנגלית: מסתובב, על שם פעולת הרגליים) הוא פעילות אירובית מאומצת אשר מתבצעת על אופניים נייחים. השם ספינינג הוא סימן רשום של סטאר טרק, אשר התקבע בפי רבים כשמה הגנרי של הפעילות. סטאר טרק רכשה את מאד דוג אתלטיקס (Mad Dogg Athletics) שהקים ג'ונתן גולדברג, רוכב אופניים שהתחרה במרוצים לאורכה ורחבה של ארצות הברית, וחיפש פתרון אלטרנטיבי לאימונים בחורף האמריקני המושלג, שלא באמצעות אופני הכושר הסטנדרטיים, אשר אינם מדמים רכיבה בחוץ באמינות רבה.
הפעילות - אשר נקראת אינדור סייקלינג (Indoor Cycling, רכיבה בתוך חלל סגור/מקורה) במקומות שאינם רשאים להשתמש בסימן הרשום - נעשית בדרך כלל בסטודיו עם מוזיקה בהנחיית מדריך. על האופניים קיים בורר עומס שמאפשר לרוכב לשלוט על דרגות הקושי והמאמץ בזמן הפעילות. בעזרתו ובעזרת מהירות הדיווש נבנות תוכניות אימונים מגוונות.
האימון הוא מסוג אירובי, נמשך על פי רוב חמישים דקות ודופק המטרה הוא בין 60%-90%, אצל מתאמן מיומן - כמו ברכיבת אופני כביש.
ראו גם

מחול אירובי
סימור קרמינסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בספטמבר 1902 
 פטירה:  29 באוקטובר 1974 (בגיל 72) 
 השכלה:  בית הספר רוגבי  כרייסט צ'רץ' 
 תקופת כהונה:  1925 – 29 באוקטובר 1974 (כ־49 שנים) 
 תקופת הפעילות:  1925 – 29 באוקטובר 1974 (כ־49 שנים) 
 תפקידים בולטים:  חבר המועצה המלכותית 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
סר סימור אדוארד קרמינסקי (באנגלית: Seymour Edward Karminski‏; 28 בספטמבר 1902 – 29 באוקטובר 1974) היה שופט יהודי בריטי.
ביוגרפיה

נולד בבריטניה למנהל בנק יליד גרמניה. התחנך בראגבי סקול (אנ') ובקולג' כרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ב-1923 ו"נקרא ללשכה" (אנ') ב-1925. ב-1945 הצטרף לאכסניית המשפט "אינר טמפל".
ב-1951 התמנה לבית המשפט הגבוה לצדק (High Court of Justice) בבית המשפט העליון וקיבל את תואר האבירות הבסיסי "Knight Bachelor", בתקופה זו הוא היה אחד משני שופטים יהודיים בבית המשפט העליון הבריטי לצד ליונל כהן (אנ').
ב-1967 הושבע למועצה המלכותית.
לקריאה נוספת

יהודי שופט עליון בבריטניה, המודיע (דיווח של סט"א), 15 בינואר 1951, עמ' 4
ססואה הייאקאווה

| --- | --- |

ססואה הייאקאווה, (1918)
 לידה:  10 ביוני 1889 צ'יבה, יפן 
 פטירה:  23 בנובמבר 1973 (בגיל 84) טוקיו, יפן 
 שם לידה:  早川 金太郎 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 תקופת הפעילות:  מ-1914 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו 
 בן או בת זוג:  צ'ורו אאוקי (1914–1961) 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ססואה הייאקאווה (ביפנית: 早川 雪洲;‏ 10 ביוני 1889 –  23 בנובמבר 1973) היה שחקן קולנוע, מפיק, במאי, תסריטאי, סופר ואומן לחימה יפני-אמריקאי מגדולי השחקנים האסיאתיים לדורותיהם. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1958 על תפקידו בסרט "הגשר על הנהר קוואי".
הייאקאווה היה כוכב הקולנוע היפני הראשון שהצליח ברמות חסרות תקדים בהוליווד, נחשב לסמל מין ולמושא להערצה בתקופת שנות ה-20 והיה פופולרי בקרב הציבור האמריקאי באותה העת לא פחות מאשר צ'ארלי צ'אפלין.
ביוגרפיה

נולד בשם קינטארו הייאקאווה בעיר מינאמיבוסו שבמחוז צ'יבה, יפן. משפחתו דחפה אותו מגיל צעיר להתגייס ולשרת כקצין בצי היפני והוא למד באקדמיית הצי שבאי אטג'ימה. בעקבות פציעה באוזנו נשר מהאקדמיה, ועקב הכישלון הצורם והחרפה שהביא על אביו חשב הייאקאווה לבצע התאבדות יפנית מסורתית "ספוקו", אולם אביו הציל אותו ברגע האחרון.
לאחר שהתאושש מניסיון ההתאבדות למד הייאקאווה כלכלה פוליטית באוניברסיטת שיקגו במטרה להפוך לבנקאי, אולם עזב את הלימודים בשנה השנייה ושב ליפן.  לעולם המשחק התוודע ראשונה במהלך ביקור שערך בטוקיו הקטנה שבלוס אנג'לס.
קריירת משחק

הייאקאווה התגלה לראשונה על ידי הבמאי והמפיק תומאס איינס שלקח אותו לסרט האילם המצליח "טייפון", כמו כן שיחק בסרטיו האילמים של ג'סי לסקי, אחד מחלוצי הקולנוע ההוליוודי. התפרסם בהפקה משותפת של לסקי וססיל ב. דה-מיל "הבגידה" בה שיחק בתפקיד המלך היפני העשיר הישיטורו. הופעה נוספת בזכותה זכה הייאקאווה להכרה והערכה רבה הייתה בשנת 1919 בדרמה האילמת "צייר הדרקון" בה שיחק בתור הצייר טאטסו. שיחק לאחר מכן בסרטים "שלושה חזרו הבייתה" בתפקיד מפקד מחנה השבויים האמריקאי קולונל טאסוג'י סוגה, "בית הבמבו" של סמואל פולר ו"טוקיו ג'ו" לצידו של המפרי בוגרט.
הייאקאווה התפרסם יותר מכל בשנת 1958 בדרמת המלחמה של דייוויד לין "הגשר על הנהר קוואי" בה שיחק בתפקיד מפקד מחנה השבויים היפני קולונל סאיטו, תפקיד עליו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב. באותה שנת שיא מקצועית בקריירה שלו הופיע הייאקאווה גם לצידו של ג'רי לואיס בהפקתו הקומית "נער הגיישה".
בשנותיו האחרונות כשחקן השתתף הייאקאווה בסרט ההרפתקאות של קן אנקין "משפחת רובינסון השווייצרית" בתור קפטן הפיראטים קואלה ובמלודרמה של מל פרר "היכלי ירק" בתור הצ'יף רוני.
חיים אישיים

הייאקאווה היה נשוי לשחקנית היפנית- אמריקאית הפופולרית טצורו אאוקי משנת 1914 עד למותה בשנת 1961, הזוג בילה את מרבית חייו באירופה ואימץ שלושה ילדים מערביים.
לאחר מותה של אשתו חזר להתגורר ביפן, הוא נפטר בטוקיו ב-23 בנובמבר 1973 כשהוא בן 84 מדלקת ריאות כתוצאה מקריש דם. הוא נקבר בבית העלמין מקדש צ'וקייז'י שבעיר טוימאה.
על שמו הייאקאווה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד
פילמוגרפיה

הטייפון (1914)
הבגידה (1915)
אחרי חמש (1915)
צייר הדרקון (1919)
דרישתו של השטן (1920)
בתו של הדרקון (1931)
בתו של הסמוראי (1937)
הגשר על הנהר קוואי (1958)
נער הגיישה (1958)
היכלי ירק (1959)
גיהנום לנצח (1960)
משפחת רובינסון השווייצרית (1960)
החולם בהקיץ (1966)
ניר לוין

ניר לוין (נולד ב-4 במרץ 1962) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום משמש כמנהל הספורטיבי בקבוצת הפועל פתח תקווה.