stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחסום (צה"ל)
היסטוריה

מאז שנת 1972, בוטלו הצווים על סגירת השטחים, וניתנו לתושבי השטחים הפלסטינים היתר עבודה והיתר מעבר כללי, שאיפשר להם לעבוד בישראל, או להעתיק את מקום מגוריהם מאזור יהודה ושומרון אל חבל עזה ולהפך. בשלהי שנת 1987, לאחר פרוץ באינתיפאדה הראשונה, ובייחוד משנת 1989, הוטלו הגבלות על מעבר התושבים הערבים של יהודה והשומרון וחבל עזה אל ישראל. החל מחודש ינואר 1991, בזמן מלחמת המפרץ, בוטל אישור המעבר הכללי, ורק אישורי מעבר אישיים היו בשימוש. החוקים הוחמרו לאחר-מכן, כתגובה לפיגועי טרור, והחל ממרץ 1993 הוקמו מחסומים שנועדו לשימוש בעת הטלת סגר כללי על השטחים.
סגר מוחלט (בו אישורי המעבר של הפלסטינים מהשטחים אל תחומי ישראל בטלים) וסגר פנימי (מצור או עוצר על יישובים מסוימים), היו מופעלים לסירוגין אחר פיגועי טרור או פגיעה באנשי כוחות הביטחון. הם היו מופעלים גם למטרת מניעת פיגועים, אם היו התרעות מודיעין ביטחוניות, או בעת חגים יהודיים.
בשנים שלאחר הסכמי אוסלו (1994 עד 1997) התרחש גל טרור שכלל סדרה של פיגועי התאבדות גדולים בהם נרצחו מאות יהודים, ובתגובה הוקמו מחסומים נוספים. בעקבות פרוץ האינתיפדה השנייה בשנת 2000 והתקפות הטרור והגרילה התכופות, הצרת צעדיהם של התושבים הפלסטינים בשטחים על ידי צה"ל התחזקה מאוד והפכה להיקפית וממושכת יותר, ומאות מחסומים מסוגים שונים הוקמו.
בשנת 2005, בעקבות דו"ח מבקר המדינה הוחלט על הקמת רשות מעברים יבשתיים ואזרוח המעברים. לאחר סיום האינתיפאדה החל מהלך של שיפוץ המחסומים, תוך כדי חלוקתם לשלבים שונים, שילוב אולמות המתנה ומיזוג אוויר, מתוך כוונה להפחית את החיכוך בין האוכלוסייה הפלסטינית לבין חיילי המחסום. כמו כן ניכרת מגמה מצד כוחות הביטחון לכנות חלק מהם בשם "מעבר" או "מסוף מעבר".
החל משנת 2008, עקב רגיעה חלקית בפיגועי ההתאבדות בתחומי ישראל, שיפור במצב הביטחוני ביהודה ושומרון והחזרת התיאום החלקי עם מנגנוני הביטחון הפלסטיניים בגדה, החליטו הממשלה וצה"ל על סדרת הקלות משמעותיות בהגבלות התנועה שהוטלו על הפלסטינים. במהלך השנה הסיר צה"ל חסימות פיזיות, וכן 140 מחסומי-דרכים ושמונה מחסומים מרכזיים. זאת למרות חששות אצל חלק מהישראלים, וטענות כי הסרת המחסומים תביא להתגברות הפיגועים. עד 2011 דווח על הסרת מאות מחסומים מסוגים שונים באזור יהודה ושומרון.
בפברואר 2019 הודיע צה"ל על הקמת 27 מעברים ביומטריים, שבהם משולבים אמצעים מתקדמים כמו זיהוי פנים.
עד לשנת 2021, כל המחסומים בגדה המערבית שודרגו והוחלפו למחסומים חדשים עם מעברים נוחים שמאפשרים כניסה המהירה לעובדים הפלסטינים שנכנסים לארץ.
נכון לשנת 2023, היו מעברים באזור יהודה ושומרון בקו התפר בלבד לבידוק הפלסטינים בעת הכניסה לצורך עבודה בישראל.
סוגי מחסומים

מחסומים פנימיים: מחסומים קבועים בתחומי יהודה ושומרון המאוישים לעיתים בכוחות ישראלים. נועדו בעיקר לאפשר שליטה ביטחונית בשטח ולהגן על התנחלויות וכבישים. מספר מחסומים אלו הולך וקטן, ובשיא פעילותם, בדרך-כלל החיילים בדקו את כל העוברים במחסום.
מחסומי קו-ירוק, רשמית נקראים מעבר: מחסומים המהווים את נקודת הביקורת האחרונה שבין יהודה ושומרון למדינת ישראל. תפקודם דומה לזה של מעבר גבול - מסופי סחורות, מעבר עובדים ומבקרים, וכן מניעת כניסת חשודים בטרור וגורמים עוינים. יש מהם המוצבים על הקו הירוק, ויש המהווים שערים בגדר ההפרדה. ישנם גם מחסומים מסוג זה הממוקמים בעומק השטח ומשמשים גם כמחסומים פנימיים. מחסומים אלה גם הם קבועים ומאוישים.
מחסומים ניידים: מחסומים ניידים מוקמים עקב התראות ביטחוניות קצרות ונקודתיות, או לצורך סריקות אחר מחבלים העומדים לבצע או כבר ביצעו פיגוע ומנסים להימלט. גוף פלסטיני בשם "המכון למחקר יישומי בירושלים (ARIJ)" מנה 121 מחסומים ניידים שצה"ל הקים ביהודה ושומרון ובמזרח ירושלים בתקופה שבין אוקטובר 2006 עד אפריל 2007. רוב המחסומים מסוג זה ממוקמים בחלק הצפוני של יהודה ושומרון, בעיקר באזורי שכם, טובאס וג'נין.
מחסומים ארעיים או סגורים: מתחלקים לשני סוגים:
מחסומים הפתוחים למעבר פלסטינים ללא שום בדיקות. צה"ל מאייש אותם מדי פעם, על פי צורך מבצעי.
מחסומים הסגורים לחלוטין למעבר פלסטינים.
מחסומים פנימיים בחברון: מחסומים המוצבים באזורים מסוימים על מנת להגן על המתנחלים תושבי חברון מן האוכלוסייה המקומית הערבית. מחסומים אלה מאוישים בקביעות ומתבצעת בהם בדיקות של העוברים.
חסימות פיזיות: חסימות לא מאוישות אלה באות בצורת קוביות בטון, תלוליות עפר או תעלות המונעות מעבר בכלי-רכב אל יישובים פלסטיניים ומהם, ומאלצות נוסעים לעבור דרך מחסומים מאוישים. החסימות בולטות במיוחד לאורך כביש 443 באזור רמאללה וכביש 60 באזור חברון.
כבישים אסורים: ישנם כמה קטעי כבישים ביהודה ושומרון, האסורים או נתונים לתנועה מוגבלת של פלסטינים ולמעבר חופשי לישראלים. לדוגמה, כביש 443 באזור רמאללה, הקטע המרכזי של כביש 60 בין רמאללה לבית לחם, חלק מכביש 1 מירושלים ליריחו וכביש 90 באזור ים המלח, כמו גם כבישי גישה רבים להתנחלויות.
החיילים ואופן הבדיקה במחסום

הבדיקות שעורכים החיילים על החולפים במחסומים עשויות להיות שונות מאוד זו מזו, החל מחוסר בדיקה כלל או בדיקה סלקטיבית של תעודות זהות ואישורי מעבר, וכלה בבדיקה פיזית מלאה של כל האזרחים ומטלטליהם. לעיתים בודקים החיילים גם כלי רכב ישראלים בחיפוש אחר הברחת סחורות אסורה ושוהים בלתי-חוקיים.
ישנם סוגים שונים של אישורי מעבר לפלסטינים הנבדלים בדרגת חופש התנועה שהם מספקים. קיימים היתרים המאפשרים לבעליהם הקלות במעבר במחסומים, דוגמאות לכך הם תושבים הזקוקים לטיפול רפואי קבוע, או אנשי-ציבור פלסטיניים בכירים.
במהלך האינתיפאדה השנייה, ניצלו ארגוני הטרור את העובדה שבדיקתן של נשים וילדים במחסומים השונים לא הייתה דקדקנית כמו אצל גברים, והיו מקרים בהם השתמשו בהן על מנת להעביר אמצעי לחימה וחומרי חבלה. קלות הבדיקות נבעה הן מנהלי בדיקה שונים לנשים ולילדים והן מחשדנות פחותה ויחס סלחני יותר של חיילים כלפיהם. לדוגמה: מתוך כבוד לגוף האשה, מיישמות יחידות המעברים נוהלי חיפוש יסודי אצל נשים על ידי חיילות בלבד. אולם בהיעדר חיילת, לא מתבצעת בדיקה יסודית כלל. כך למשל, בתחילת 2004, התפוצצה מחבלת מתאבדת והרגה 4 ישראלים באזור התעשייה בארז לאחר שטענה כי ברגלה פלטינה ולכן הועברה באולם ללא בדיקה בגלאי המתכת. במספר מקרים ניצלו מחבלים הקלות הומניטריות שניתנו עבור חולים ואף התחזו לחולים.
חיילים במחסומים חשופים להתקפות רבות מצד מחבלים ומתפרעים, הן מאלו שבמקור היו מכוונות לאוכלוסיית ישראל, והן מאלו שמכוונות אליהם ישירות. במהלך אירועי האינתיפאדה השנייה נהרגו מספר חיילים על רקע זה. בשנים 2004 ו-2005 גם אירעו מספר מקרים בהם הגיעו למחסומים "ילדי נפץ" שניסו לעבור את המחסומים ולפגוע בחיילי המחסום עם חגורות נפץ. באחד ממקרים אלו, ב-24 במרץ 2004 עצרו חיילי צה"ל נער בן 15, חוסאם עבדו, שנלכד לעיני המצלמות במחסום.
החיילים ואופן הבדיקה במחסום > מעבר כלי רכב רפואיים במחסומים

בתחילת האינתיפאדה השנייה הורשו אמבולנסים של הסהר האדום הפלסטיני לעבור דרך המחסומים ללא כל בדיקה. מצב זה איפשר לארגוני טרור לעשות באמבולנסים שימוש, על מנת להעביר חומרי נפץ ופעילי טרור דרך המחסומים. מאז מרץ 2002, אז נמצאו חומרי נפץ באמבולנס בוטלה הרשאת המעבר האוטומטית לאמבולנסים אלה, ומאז צה"ל מקיים הליכי בדיקה ובקרה גם על תנועתם. במהלך החיפושים באמבולנסים נלכדו חומרי חבלה ופעילים בארגוני טרור, אך בד בבד מתעכב הטיפול הרפואי בחולים המובלים באמבולנסים, ובמספר מקרים נטען כי חולים מתו בגלל העיכוב במחסומים.
על מנת לחצות חלק מהמחסומים בין הערים הפלסטיניות ביהודה ושומרון, נדרש היתר מיוחד גם במקרי חירום רפואיים. לפי נתוני משרד הבריאות הפלסטיני, 68 נשים פלסטיניות ילדו במחסומים צה"ליים בשנים 2000–2006, 5 מתוכן מתו ול-35 מתוכן נגרמה הפלה.
החיילים ואופן הבדיקה במחסום > יחידות המעברים

כיום, רוב המחסומים מאוישים על ידי חיל המשטרה הצבאית או משמר הגבול, ומיעוטם על ידי חברות אבטחה פרטיות. בסביבת המחסומים מוצבים לרוב כוחות של יחידות קרביות המאבטחות את המחסום.
מערך המעברים, אשר הוקם בשנת 2004 מתוך חיל המשטרה הצבאית, הוא היחידה המרכזית לאבטחת המחסומים. הוא אמון בין היתר על תפעול מעברי התפר באזור יהודה ושומרון ובעוטף ירושלים. הנקראים "מאבחנים ביטחוניים", עוברים השתלמויות שונות למניעת אי-הבנות מיותרות. יחידות המשנה הן:
גדוד תעוז הוקם בשנת 2004, מטרתו למנוע מעבר של גורמי טרור מאזור יהודה ושומרון.
גדוד ארז היה יחידת המעברים של פיקוד הדרום. הוקם בשנת 1995 (בשנת 2004 נוסף למערך המעברים) כחלק ממימוש הסכמי אוסלו למעבר אוכלוסיות תושבי חבל עזה לצורכי עבודה.
גדוד ארז בעל ניסיון רב והצלחות רבות בסיכול פעולות טרור במחסומים. היום הגדוד פרוס באזור "עוטף ירושלים".
תלונות על פעולת המחסומים

פלסטינים רבים, בעיקר תושבי יהודה ושומרון, טוענים שהמחסומים מפרים את חופש התנועה שלהם וכן זכויות אדם נוספות. תלונות של פלסטינים הן נפוצות: "המחסומים הם נקודת תורפה בתחום שמירת זכויות האדם", אמר הפרקליט הצבאי הראשי, האלוף ד"ר מנחם פינקלשטיין לפני ועדת חוקה, חוק ומשפט. "אכן היו תלונות רבות, רבות מדי, על התעללות והשפלה של פלסטינים בידי חיילים במחסומים".
מספר ארגוני שמאל וארגוני זכויות אדם מביעים התנגדות אקטיבית למדיניות צה"ל במחסומים. הבולט בהם הוא ארגון מחסום Watch, המנהל מעקב אחר התנהגות החיילים והשוטרים במחסומים, תוך ניסיון לאתר הפרות זכויות אדם של הפלסטינים.
ישנם חיילים הטוענים שתלונות רבות מקורן בהאשמות שווא ובהגזמות מסולפות של פלסטינים ועורכי-דינם בעידוד מצד ארגונים המתנגדים למחסומים, ושעניין זה מקשה אפילו יותר את מלאכתם הקשה ממילא[דרוש מקור]. חיילים אחרים מסרו עדויות שתומכות בגרסה לפיה מתבצעות הפרות זכויות אדם במחסומים.
במטרה למנוע חריגות מהנהלים בטיפול באוכלוסייה הפלסטינית במחסומים, פורס צה"ל בחלק מהמחסומים גם קצינים הומניטריים שמטרתם להקל על האוכלוסייה האזרחית ולספק פתרונות לבעיות מיוחדות שנוצרות וכך להפחית במספר התקריות.
תושבי התנחלויות ביהודה ושומרון מחו על פקקים ועיכובים במחסום חיזמא, מחסום המנהרות ומחסומים נוספים וטענו כי "הם גורמים לעיכוב רב באופן שמאריך את זמן הנסיעה פי שניים מזמן נסיעה הרגיל".
המחסומים החדשים שמוצבים היום, מקבלים ביקורות חיוביות מהעובדים הפלסטינים, ורבים אף השוו אותם לשדה תעופה מתקדם.[דרוש מקור]
מחסומים בולטים

להלן מספר מחסומים צה"ליים בולטים ביהודה ושומרון:
מחסום חווארה (שכם)
מחסום קלנדיה (בין רמאללה לירושלים)
מחסום 300 (בין בית לחם לירושלים)
מחסום ברטעה
מחסום זעתרה (בין רמאללה לשכם)
מחסום חיזמא (בין חיזמא לירושלים)
מחסומים נוספים שהוזכרו בתקשורת:
מחסום הקיוסק-מוכר גם בתור מחסום הקונטיינר, או מחסום ואדי א-נאר (בין סוואחרה א-שרקיה לבית לחם)
ראו גם

האינתיפאדה השנייה
טרור פלסטיני
גדר הביטחון
מחסום Watch
הערות שוליים

↑  With Gaza quiet, Israel is turning its focus on the West Bank. Here’s why, CNN, ‏24 בפברואר 2025 (באנגלית)
↑  כך למשל "מעבר אליהו" עבור המחסום הידוע כ"מחסום קלקיליה" או "מעבר קלנדיה" עבור זה הידוע כ"מחסום קלנדיה".
↑  חגי הוברמן, אין מחסומים יש פיגועים!, באתר ערוץ 7
↑  אמיר בוחבוט, לישראל לא נשארו מחוות לתת לפלסטינים, באתר nrg‏, 6 במרץ 2011
↑  רויטרס, מיקרוסופט פתחה בבדיקה נגד אניוויז'ן הישראלית - שאותה מימנה, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2019
↑  יואב זיתון, בצה"ל בטוחים: החזרת המחסומים ליו"ש רק תוביל לעוד טרור | אלה הסיבות, באתר ynet, 24 באוגוסט 2023
↑  פיגוע דקירה בצומת גוש-עציון אתר צבא ההגנה לישראל
↑  טבלת המחסומים הניידים, באתר של "המכון למחקר יישומי"
↑  אנשיל פפר, מח"ט אפרים נזף במתנחלים: הפסיקו לקלל חיילים במחסומים, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2009
↑  הסכם ביניים ישראלי-פלסטיני בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה http://www.knesset.gov.il/process/docs/heskemb2.htm
↑  חנן גרינברג, מחבלות מתאבדות: הבדיקה פחות יסודית?, באתר ynet, 22 בספטמבר 2004
↑  חנן גרינברג, מתאבדת נתפסה במעבר ארז בדרך ל"סורוקה", באתר ynet, 20 ביוני 2005
אמיר בוחבוט, אמהות נעצרו בדרך לפיגוע, באתר nrg‏, 13 ביוני 2007
↑  חנן גרינברג, ההרוג הראשון של יחידת המעברים, באתר ynet, 8 בדצמבר 2005 
 אפרת וייס, מאבטח נדקר ונפצע קשה מצפון לירושלים, באתר ynet, 13 בדצמבר 2006
↑  מרואן עתאמנה ואורי גליקמן, הבטיחו לי לשכב עם 72 בתולות, nrg מעריב, 24 במרץ 2004
↑  פליקס פריש ואפרת וייס, חגורת נפץ נמצאה באמבולנס פלסטיני, באתר ynet, 27 במרץ 2002
↑  תקרית האמבולנס במרץ 2002 מתוארת בדו"ח של "בצלם", שם מצוין גם כי היו מקרים רבים נוספים שבהם הועברו חומרי נפץ באמבולנסים. ניתן לקרוא את הדו"ח של "בצלם" כאן .
↑  מבוקש מערביי יש"ע נלכד בתוך אמבולנס במחסום ליד קלקיליה, באתר ערוץ 7, 6 במרץ 2009
↑  עלי ואקד, "אבו כאמל מת בגלל עיכוב האמבולנס במחסום", באתר ynet, 24 במאי 2006
↑  נתונים אלה מצוטטים בכתבה של ה-BBC, כאן. נתונים דומים נמסרו בדו"ח של האו"ם בנושא לידות במחסומים.
↑  צה"ל מעביר שבעה מחסומים לידי חברות אבטחה פרטיות אריאל מרגלית, באתר נענע 10, 1 באפריל 2008
↑  חיל המשטרה הצבאית (מ"צ)
↑  מערך המעברים באתר המשטרה הצבאית
↑  האגודה למען החייל
↑  ד"ר מנחם פינקלשטיין התבטא בנושא המחסומים בישיבה של ועדת חוקה, חוק ומשפט בשנת 2003. דבריו מצוטטים בעיתון "הארץ" מתאריך 8 ביולי 2003. ניתן לקרוא את המאמר, בתשלום, באמצעות ארכיון "הארץ" (לפי התאריך 8 ביולי 2003) או את תרגומו לאנגלית כאן.
↑  עדויות בנושא מחסומים, אתר שוברים שתיקה
↑  עמוס הראל, יוזמה של קציני מילואים: שירות התנדבותי במחסומים כ"מפקחים הומניטריים", באתר הארץ, 30 ביוני 2002
↑  חיזמא – המאבק נגד הפקק
תושבי בנימין מוחים על העיכובים במחסום
ראש המועצה במפגש עם מפקד מחוז ירושלים בעניין פקקי מחסום המנהרות
מעשה ביולדת, מחסום ושוטר
↑  דף המחסום, אתר מחסום ווטש
חסימה פיזית בלתי מאוישת
חוסאם עבדו בילאל, ילד מחבל מתאבד פלסטיני, שנתפס במחסום חווארה ב-24 במרץ 2004 כשעל גופו חגורת נפץ.
מגדל תצפית במחסום
גביע המדינה בכדורגל

| --- | --- |
סמל גביע המדינה בכדורגל
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1927
 ארגון מפעיל:  ההתאחדות לכדורגל בישראל
 מספר מתמודדים:  כל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות לכדורגל
 מדינות משתתפות:  ישראל ישראל
 שמות קודמים:  גביע העם   הגביע הארץ-ישראלי   גביע המלחמה
 זוכה:  מכבי פתח תקווה (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  מכבי תל אביב (24)
 מפעל מקביל:  ליגת העל בכדורגל
 מפעל נמוך יותר:  גביע הטוטו גביע הטוטו לאומית
 גביע המדינה באתר ההתאחדות גביע המדינה בכדורגל 2024/2025
 
סמליל גביע המדינה בכדורגל בעבר
גביע המדינה בכדורגל (נקרא מטעמים מסחריים גם גביע המדינה ווינר) הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הישראלי אחרי אליפות ליגת העל, והוא טורניר מפעל הגביע הבכיר והרשמי של מדינת ישראל, המאורגן תחת ההתאחדות לכדורגל בישראל. הגביע בנוי מכ-12 סיבובים בהם עשויות להשתתף כלל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות לכדורגל החל מהליגה הנמוכה ביותר - ליגה ג' ועד הליגה הבכירה - ליגת העל, כאשר הן מתמודדות במשחק אחד בכל סיבוב בטורניר בשיטת גביע. החל מעונת המשחקים 2023/24 מחזיקת הגביע בכל עונה זוכה בכרטיס לסיבוב השני במוקדמות הליגה האירופית שבעונה לאחר מכן. מחזיקת הגביע הנוכחית היא מכבי פתח תקווה.
היסטוריה > לפני הקמת מדינת ישראל (1928-1947)

"גביע ארץ ישראל" בכדורגל הראשון נוסד בידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1922, וזאת עוד לפני הקמת ההתאחדות לכדורגל. בשנתו הראשונה השתתפו בו רק קבוצות של צבאיות, והזוכה הראשונה הייתה קבוצת הגדוד הלנקשיירי הדרומי (אנ') של הצבא הבריטי. ב-5 השנים הבאות, עד 1927, זכתה בו קבוצת חיל האוויר המלכותי שישבה ברמלה וכונתה בעיתונות העברית "המעופפים רמלה". ב-1923 השתתפה בו לראשונה קבוצה עברית, מכבי תל אביב, ובשנים הבאות הצטרפו גם הפועל חיפה, מכבי חשמונאי ירושלים, מכבי פתח תקווה, ומכבי חיפה, אך הן היו מיעוט מול הקבוצות הבריטיות.
ב-1923 הקימה תנועת "מכבי" בארץ ישראל טרוניר גביע מקביל, שיועד לקבוצות מכבי ונקרא "מגן שמשון". בשנתו הראשונה וב-1924 זכתה בו מכבי נס ציונה, ב-1925 וב-1926 מכבי תל אביב וב-1927 זכתה בו מכבי חיפה.
ב-1928 קמה ההתאחדות הארץ ישראלית למשחק כדור רגל ולקחה לידיה את ניהול התחרות החל מגביע העם 1928, בו זכו במשותף הפועל תל אביב ומכבי חשמונאי ירושלים, כאשר הן הקבוצות הראשונות והיחידות בהיסטוריה שחלקו את הזכייה בטורניר הראשון אשר חברת כרמל מזרחי נתנה לו חסות. מפאת קיום הטורנירים הללו תחת המנדט הבריטי, גם הקבוצות הבריטיות הצטרפו לתחרות, וב-1929/1930 הגיעה הקבוצה הבריטית הראשונה לגמר הגביע - קבוצת "הגדוד ה-48" אולם היא הפסידה למכבי תל אביב1:2 בגמר. בהמשך זכו הקבוצות הבריטיות בגביע פעמיים: לראשונה ב-1931/1932 - קבוצת המשטרה הבריטית שזכתה בדאבל בעונה זו (גם בליגה שהתקיימה באותה העונה), וב-1943 קבוצת חיל התותחנים (ה-Gunners), כאשר יתר הזוכות עד לקום המדינה היו עבריות. ב-1942 נשבר שיא, כאשר בגמר הגביע בית"ר תל אביב הביסה את מכבי חיפה בתוצאה האסטרונומית 12-1. בטורנירים של 1943 ו-1945 כונה הגביע "גביע המלחמה" כיוון ששוחק בצל קיומה של מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > תחת מדינת ישראל (1948 ואילך)

לאחר קום מדינת ישראל שינה הגביע את שמו ל-"גביע המדינה" החל מגביע המדינה בכדורגל 1949/1951, כאשר בעונתו הראשונה המפעל לא הסתיים וננטש מפאת חוסר התייצבות קבוצות וערעורים שגרמו לביטול המפעל. העונה הראשונה שבה טורניר הגביע שוחק והסתיים תחת מדינת ישראל הוא הגביע של עונת 1951/1952, ובו זכתה מכבי פתח תקווה, לאחר ניצחונה על מכבי תל אביב בתוצאה 0-1 בגמר. בהמשך טורניר הגביע לעונות 1952/1953 ו-1955/1956 בוטל ונדחה לעונה הבאה מפאת דחייה של הטורנירים הקודמים ולוח הזמנים של משחקי נבחרת ישראל. בהמשך בוטל גם הטורניר של 1959/1960 ואי הסכמות בתוך התאחדות הכדורגל גרמו כמעט לביטול של 1960/1961 כאשר משחקי רבע הגמר נדחו במעל לחמישה חודשים ונערכו רק בדצמבר 1960, אולם הוא שוחק לבסוף וגמר הגביע התקיים בפברואר 1961. בעונת 1963/1964 החלו לקיים את הטורניר החל מחודש ספטמבר ועד יוני של השנה העוקבת, אולם טורנירים בינלאומיים של נבחרות ההתאחדות ומלחמות שהתקיימו דחו את המשחקים והסיבובים מפעם לפעם. כשהצטרפה ישראל לאופ"א, הייתה הזוכה בגביע מגיעה למוקדמות גביע המחזיקות, ולאחר שגביע זה בוטל, הזוכות היו מצטרפות למוקדמות גביע אופ"א. בהמשך הוחלט על ידי דירוג של אופ"א כי החל מעונת המשחקים 2020/2021 מחזיקת הגביע זוכה בכרטיס לסיבוב השני במוקדמות הטורניר החדש ביבשת, הקונפרנס ליג. בדצמבר 2023 הוחלט על ידי ההתאחדות לכדורגל, לשנות את שמו של הגביע ל"גביע המדינה ווינר" החל מעונת 2023/2024, מפאת הסכם חסות עם הטוטו-וינר.
השיטה

משחקי המפעל משוחקים בשיטת נוקאאוט, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא והמפסידה מודחת מהמפעל. במפעל יכולות להשתתף כל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות לכדורגל. במפעל 13 סיבובים החל מהסיבוב הראשון בו מופיעות קבוצות מליגה ב' וליגה ג' בלבד, עד לגמר הגביע בו מוכרעת הזוכה. הקבוצות אשר נרשמות למפעל מצטרפות לסבב המשחקים בשלבים שונים. המפגשים בכל סיבוב נקבעים על ידי הגרלה בה נקבעת גם הקבוצה המארחת את המשחק, מלבד משחקי חצי הגמר והגמר הנערכים במגרש נייטרלי. החל מעונת 2014/2015 שוחקו משחקי רבע הגמר בשיטת בית וחוץ. שיטה זו הופסקה בדצמבר 2019 וחזרה לשיטת משחק אחד (נוקאאוט). בעונת 2021/2022 הוחלט להחזיר למתכונת בית/חוץ ברבע הגמר, שיטה שבוטלה שוב החל מעונת 2023/2024, ומאז כלל הסיבובים הם בשיטת נוק-אאוט במשחק אחד, כאשר המארחת נקבעת בהגרלה.
השיטה > סיבובים מוקדמים

סבב המשחקים א' עד ד' - משתתפות קבוצות מליגה ג' וליגה ב'.
ארבעת הסיבובים הראשונים מהווים תחרות גביע פנימית בכל אחד ממחוזות ליגה ב' וליגה ג', כאשר סיבוב ד' הוא שלב משחקי הגמר על גביע המחוז. מנצחות גביע המחוז מליגות ג' (המנצחות בסיבוב ד', קבוצה אחת מכל מחוז בליגה ג') ומנצחות גביע המחוז וסגניותיהן מליגות ב' (המנצחות בסיבוב ג', שתי קבוצות מכל מחוז בליגה ב') מעפילות לסיבוב ו'.
סבב המשחקים ה' - משתתפות הקבוצות מליגה א'.
סיבוב ה' משוחק על ידי קבוצות ליגות א' בלבד, בחלוקה למחוזות. המנצחות בסיבוב (8 קבוצות מכל מחוז) מעפילות לסיבוב ו'.
סבב המשחקים ו' - משתתפות כל הקבוצות שהעפילו מהסיבובים המוקדמים.
סבב המשחקים ז' - מצטרפות הקבוצות מהליגה הלאומית, אשר 4 מתוכן עולות בהגרלה ישירות לסיבוב ח'.
סבב המשחקים ח' - מצטרפות הקבוצות מליגת העל
השיטה > שלבי הגמר

אחרי שלב ח' נכנסים לשלבי הגמר (שמינית הגמר). בשלבי הגמר מבצעים הגרלה בין כל שלב לשלב כך שכל הקבוצות שמעפילות לסיבוב הבא יכולות לקבל אחת את השנייה, ללא תלות בליגה ממנה הם באים.
שלבי הגמר:
שמינית הגמר (16 הקבוצות שהעפילו מסיבוב ח')
רבע הגמר (8 הקבוצות שהעפילו משמינית הגמר)
חצי הגמר (4 הקבוצות שהעפילו מרבע הגמר)
גמר הגביע (2 הקבוצות שהעפילו מחצי הגמר)
אירוח משחקי חצי הגמר והגמר

מקובל כי חצי הגמר והגמר מתקיימים באצטדיון שהוא אצטדיון נייטרלי לקבוצות המשחקות בו (שהוא אינו אצטדיונה הביתי של אף אחת מהקבוצות) במשך שנים רבות נערכו משחקי חצי הגמר (לעיתים במתכונת "הצגה כפולה" - שני המשחקים משוחקים אחד אחרי השני באותו היום) והגמר באצטדיון רמת גן, מפאת תכולתו הרבה של מעל ל-40 אלף צופים במשחק. בעונת 2012/2013 נערך משחק הגמר באצטדיון נתניה בנתניה, ובעונת 2013/2014 נערך משחק הגמר האחרון באצטדיון רמת גן. החל מעונת 2014/2015 נערכים משחקי חצי הגמר והגמר באצטדיון סמי עופר בחיפה או באצטדיון טדי בירושלים והחל מעונת 2019/2020 גם באצטדיון בלומפילד בתל אביב לסירוגין.
| עונה | גמר | חצי גמר 1 | חצי גמר 2 | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | אצטדיון נתניה | אצטדיון רמת גן | אצטדיון רמת גן | משחק הגמר בין הפועל רמת גן ועירוני קריית שמונה הועבר לאצטדיון נתניה מאצטדיון רמת גן |
| 2013/2014 | אצטדיון רמת גן | אצטדיון רמת גן | אצטדיון רמת גן | הצגה כפולה בחצי הגמר |
| 2014/2015 | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון טדי | אצטדיון טדי | הצגה כפולה בחצי הגמר |
| 2015/2016 | אצטדיון טדי | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון סמי עופר |  |
| 2016/2017 | אצטדיון טדי | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון נתניה | משחק חצי הגמר בין בני יהודה להפועל רמת גן הועבר לאצטדיון נתניה מאצטדיון סמי עופר |
| 2017/2018 | אצטדיון טדי | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון סמי עופר | הצגה כפולה בחצי הגמר |
| 2018/2019 | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון טדי | אצטדיון נתניה | משחק חצי הגמר בין מכבי נתניה להפועל חדרה הועבר לאצטדיון נתניה מאצטדיון טדי |
| 2019/2020 | אצטדיון בלומפילד | אצטדיון נתניה | אצטדיון נתניה | משחקי חצי הגמר הועברו לאצטדיון נתניה מאצטדיון סמי עופר בעקבות מגפת הקורונה בישראל, המשחקים נערכו ללא קהל |
| 2020/2021 | אצטדיון בלומפילד | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון סמי עופר | משחקי חצי הגמר הועברו לאצטדיון סמי עופר מאצטדיון בלומפילד ושוחקו ללא קהל בעקבות מבצע שומר החומות, משחק הגמר הועבר לאצטדיון בלומפילד מאצטדיון סמי עופר |
| 2021/2022 | אצטדיון טדי | אצטדיון בלומפילד | אצטדיון בלומפילד |  |
| 2022/2023 | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון סמי עופר | אצטדיון בלומפילד | משחק חצי הגמר בין מכבי נתניה למועדון ספורט אשדוד הועבר לאצטדיון בלומפילד מאצטדיון סמי עופר |
| 2023/2024 | אצטדיון בלומפילד | אצטדיון בלומפילד | אצטדיון נתניה |  |
נקודות ציון

הפועל תל אביב היא הקבוצה היחידה שזכתה בגביע שלוש פעמים ברציפות והיא עשתה זאת פעמיים: לפני קום המדינה ב-1937,‏ 1938 ו-1939 ופעם נוספת ב-2010,‏ 2011 ו-2012.
גילי ורמוט זכה בשבעה גביעי מדינה (בארבע קבוצות שונות), ובכך שבר את שיאם של יוסף מרימוביץ' ושייע גלזר שזכו בשישה גביעים, והפך לשיאן הזכיות הישראלי בגביע המדינה.
תשע פעמים העפילו לגמר קבוצות אשר שיחקו בליגת המשנה: הפועל דרום תל אביב (1937), מכבי חיפה (1942), בני יהודה (1978), הפועל רמת-גן גבעתיים (2003), הפועל חיפה (2004), מכבי הרצליה (2005), הפועל אשקלון (2007), מכבי נתניה (2014) ומכבי פתח תקווה (2020).
חמש פעמים העפילו לשלב חצי הגמר קבוצות אשר שיחקו בליגה השלישית: מכבי חדרה (1986), הפועל קריית אונו (1991), הפועל אשקלון (2005), הפועל רמת-גן גבעתיים (2007) ובית"ר שמשון תל אביב (2008).
פעם אחת העפילה לשלב רבע הגמר קבוצה אשר שיחקה בליגה הרביעית: מכבי סקציה מעלות תרשיחא (2014).
בשנת 2003 זכתה הפועל רמת-גן גבעתיים בגביע, הפעם היחידה שבה קבוצה זכתה בגביע בעודה נמצאת בליגת המשנה.
בשנת 2004 זכתה בני סכנין בגביע, והפכה לקבוצה הראשונה ממגזר הערבי שזוכה בו.
בשנת 2013 זכתה הפועל רמת-גן גבעתיים בגביע, והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה בגביע המדינה באותה עונה בה ירדה לליגת המשנה.
טבלת זכיות

בסוגריים: זכיות/הגעה לגמר מקום המדינה והלאה בלבד
| מקום | קבוצה | זכיות | סגנויות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 24 (18) | 13 (10) |
| 2 | הפועל תל אביב | 16 (10) | 9 (7) |
| 3 | בית"ר ירושלים | 8 | 4 |
| 4 | מכבי חיפה | 6 | 11 (10) |
| 5 | הפועל חיפה | 4 | 5 (4) |
| 6 | בני יהודה תל אביב | 4 | 4 |
| 7 | הפועל באר שבע | 3 | 4 |
| 8 | מכבי פתח תקווה | 3 (2) | 3 (2) |
| 9 | הפועל כפר סבא | 3 | 0 |
| 10 | הפועל פתח תקווה | 2 | 7 (6) |
| 11 | בית"ר תל אביב | 2 (0) | 2 (1) |
| 12 | הכח רמת גן | 2 | 1 |
| 13 | הפועל רמת-גן גבעתיים | 2 | 0 |
| 14 | מכבי נתניה | 1 | 5 |
| 15 | הפועל ירושלים | 1 | 3 (2) |
| 16 | עירוני קריית שמונה | 1 | 1 |
| 16 | מכבי חשמונאי ירושלים | 1 (0) | 1 (0) |
| 18 | הפועל לוד | 1 | 0 |
| 18 | הפועל יהוד | 1 | 0 |
| 18 | בני סכנין | 1 | 0 |
| 18 | חיל התותחנים (Gunners)‏ | 1 (0) | 0 |
| 18 | המשטרה הבריטית | 1 (0) | 0 |
| 23 | שמשון תל אביב | 0 | 3 |
| 24 | הפועל ראשון לציון | 0 | 2 (1) |
| 25 | הפועל אשקלון | 0 | 1 |
| 25 | מכבי הרצליה | 0 | 1 |
| 25 | מכבי רמת עמידר | 0 | 1 |
| 25 | מכבי שעריים | 0 | 1 |
| 25 | מכבי יפו | 0 | 1 |
| 25 | הכח תל אביב | 0 | 1 (0) |
| 25 | הפועל דרום תל אביב | 0 | 1 (0) |
| 25 | הגדוד ה-48 | 0 | 1 (0) |
זכיות בגביע לפי שחקנים

להלן טבלת השחקנים המעוטרים ביותר בתולדות ישראל, אשר זכו בתואר גביע המדינה לפחות חמש פעמים:
שחקנים פעילים מודגשים
| # | שם השחקן | גביעים | קבוצות (שנות זכייה) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | גילי ורמוט | 7 | הפועל תל אביב (2005/2006, 2006/2007, 2009/2010, 2010/2011) מכבי תל אביב (2014/2015), מכבי חיפה (2015/2016), הפועל חיפה (2017/2018) |
| 2 | יוסף מרימוביץ' | 6 | מכבי תל אביב (1941, 1946, 1947, 1953/1954, 1954/1955, 1957/1958) |
| 2 | שייע גלזר | 6 | מכבי תל אביב (1946, 1947, 1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959) |
| 2 | אברהם בנדורי | 6 | מכבי תל אביב (1946, 1947, 1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959) |
| 2 | שאול מתניה | 6 | מכבי תל אביב (1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965) |
| 6 | יצחק נחמיאס | 5 | מכבי תל אביב (1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959, 1963/1964) |
| 6 | מיקו בלו | 5 | מכבי תל אביב (1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970, 1976/1977) |
| 6 | אורי מלמיליאן | 5 | בית"ר ירושלים (1975/1976, 1978/1979, 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989) |
| 6 | חנן אזולאי | 5 | בית"ר ירושלים (1975/1976, 1978/1979, 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989) |
| 6 | יעקב הלל | 5 | הפועל לוד (1983/1984), מכבי תל אביב (1993/1994, 1995/1996), הפועל תל אביב (1998/1999, 1999/2000) |
| 6 | שמעון גרשון | 5 | הפועל תל אביב (1998/1999, 1999/2000, 2005/2006) בית"ר ירושלים (2007/2008, 2008/2009) |
| 6 | ברוך דגו | 5 | מכבי תל אביב (2000/2001, 2001/2002, 2004/2005), הפועל תל אביב (2005/2006, 2006/2007) |
| 6 | סלים טועמה | 5 | הפועל תל אביב (1998/1999, 1999/2000, 2006/2007, 2010/2011, 2011/2012) |