stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
פירוט והרחבה על מידות הנפח > סאה

מידה תנאית - שם כלי מדידה (יבש), נקראת גם גריוא או גריוה.
המידה נזכרה בתנ"ך פעמיים - בסיפור אברהם והמלאכים, ”וַיְמַהֵר אַבְרָהָם הָאֹהֱלָה אֶל שָׂרָה וַיֹּאמֶר מַהֲרִי שְׁלֹשׁ סְאִים קֶמַח סֹלֶת לוּשִׁי וַעֲשִׂי עֻגוֹת.” (בראשית, י"ח, ו'); ובמצור על שומרון, ”וַיֹּאמֶר אֱלִישָׁע שִׁמְעוּ דְּבַר ה' כֹּה אָמַר ה' כָּעֵת מָחָר סְאָה סֹלֶת בְּשֶׁקֶל וְסָאתַיִם שְׂעֹרִים בְּשֶׁקֶל בְּשַׁעַר שֹׁמְרוֹן” (מלכים ב', ז', א').
כמות מי הגשמים המינימלית במקווה טהרה היא 40 סאה.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > איפה, בת

מידות מקראיות ("לא יהיה לך בביתך איפה ואיפה גדולה וקטנה" (דברים, כ"ה, י"ד); "עשרת צמדי כרם יעשו בת אחת, וזרע חומר יעשה איפה" (ישעיהו, ה', י'), האיפה שימשה למדידת נפח יבש, ואילו ה'בת' שימשה למדידת נפח לח.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > לתך

מידה מקראית ("וחומר שעורים, ולתך שעורים" (הושע, ג', ב')) למדידת תבואה.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > כור, חומר

חומר - מידה מקראית ("חומר שעורים" (ויקרא, כ"ז, ט"ז)); כור הוא שמה התנאי של מידה זו. משמשת למדידת תבואה.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > מידות חריגות > כמלוא לוגמיו

כמות הנוזל שאדם יכול להכיל בפיו במילוי לחי אחת. מידה זו לא נמדדת באדם ממוצע, אלא היא מידה אישית לכל אדם.
שיעור מידה זו, עבור אדם ממוצע, הוא פחות מרביעית.
שיעור זה הוא המידה המינימלית עליה מתחייבים באיסור השתייה ביום הכיפורים.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > מידות חריגות > קומץ

כמות הנכנסת בחפינת ידו של אדם. מידה זו לא נמדדת באדם ממוצע, אלא היא מידה אישית לכל אדם.
שיעור הקומץ, עבור אדם ממוצע, הוא יותר מ-2 זיתים.
שיעור זה הוא כמות הסולת או הבלילה (סולת+שמן) שיש להקטיר, מקרבנות מנחה המובאים לבית המקדש.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > מידות חריגות > מלוא תרווד

שיעור כלי כלשהו מתקופת חז"ל (תרווד, בלשון חז"ל, כעין כף).
שיעורו כשני שיעורי אגרופים קמוצים של אדם בינוני; שיעור כל אגרוף, על פי מדרש בראשית רבה, הוא כשני שיעורי קומץ של אדם בינוני; לפיכך שיעורו כ-8 זיתים, או יותר.
שיעור זה הוא הכמות המינימלית של 'רקב' (רקב - בשר מת שנימוח, או מוהל שיצא מן מת ונקרש) כדי לטמא.
פירוט והרחבה על מידות הנפח > מידות חריגות > שעל

ביטוי המופיע בתנ"ך כמה פעמים, כאמצעי מדידה ("מי מדד בשעלו מים"). הפירוש המקובל הוא שזו מידת אגרוף.
מידה זו חסרת שימושים הלכתיים או תורניים כלשהם.
מידות משקל

מידות המשקל בספרות ההלכה מתייחסות בעיקר למטבעות (למדידת משקלם של נחושת, כסף וזהב), אך גם לצמחים ועוד.
מידות אלו כולן מתייחסות למוסכמות בין בני אדם, ואין בהם מידות של דברים טבעיים (כדוגמת האמה ביחידות האורך והביצה ביחידות הנפח).
הגאונים, ולאחריהם הרמב"ם, ייחסו מידות אלו למשקל שעורים ממוצעות (פרוטה - חצי שעורה, סלע - 384 שעורים, וכן הלאה), ושיטתם התקבלה בכל ישראל. הרמב"ם ייחס משקלים אלו גם לדרהמים מצריים של תקופתו ולפיהם יוצא משקל השעורה כ-44 מיליגרם. בדורות האחרונים חישבו לפי הדרהם הטורקי וכך יצא שמשקל שעורה 50 מיליגרם.
להלן טבלת המרות בין כל המידות השונות, כולל המרה לגרמים, על פי המקובל - שמשקל שׂעורה 0.05 גרם:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם המידה | פרוטה | איסר | פונדיון | מעה | טרפעיק | דינר | שקל | סלע | דרכון | מנה | שעורים | גרמים |
| פרוטה | 1 | 0.125 | 0.063 | 0.031 | 0.010 | 0.006 | 0.003 | 0.001 | ⁦6.51×10-4⁩ | ⁦5.21×10-5⁩ | 0.5 | 0.025 |
| איסר | 8 | 1 | 0.5 | 0.25 | 0.083 | 0.019 | 0.009 | 0.005 | 0.002 | ⁦4.17×10-4⁩ | 4 | 0.2 |
| פונדיון | 16 | 2 | 1 | 0.5 | 0.167 | 0.056 | 0.028 | 0.014 | 0.007 | ⁦8.33×10-4⁩ | 8 | 0.4 |
| מעה, גרה | 32 | 4 | 2 | 1 | 0.333 | 0.167 | 0.083 | 0.042 | 0.021 | 0.002 | 16 | 0.8 |
| טרפעיק, איסתרא, רבעת | 96 | 12 | 6 | 3 | 1 | 0.5 | 0.25 | 0.125 | 0.063 | 0.005 | 48 | 2.4 |
| דינר, זוז | 192 | 24 | 12 | 6 | 2 | 1 | 0.5 | 0.25 | 0.125 | 0.01 | 96 | 4.8 |
| שקל (חז"ל), בקע | 384 | 48 | 24 | 12 | 4 | 2 | 1 | 0.5 | 0.25 | 0.02 | 192 | 9.6 |
| סלע, שקל הקודש | 768 | 96 | 48 | 24 | 8 | 4 | 2 | 1 | 0.5 | 0.04 | 384 | 19.2 |
| דרכון | 1536 | 192 | 96 | 48 | 16 | 8 | 4 | 2 | 1 | 0.08 | 768 | 38.4 |
| מנה | 19200 | 2400 | 1200 | 600 | 200 | 100 | 50 | 25 | 12.5 | 1 | 9600 | 480 |
המנמוניקה "סדמפאפ דובבח" נהוגה כסימן לזכירת היחסים בין מידות המשקל העיקריות: סלע, דינר, מעה, פונדיון, איסר, פרוטה. ערך הגימטריה של האותיות "דובבח" הן ההכפלות הנדרשות למעבר בין היחידות: סלע מכיל ד (4) דינרים, דינר מכיל ו (6) מעות, מעה מכילה ב (2) פונדיונים, פונדיון מכיל ב (2) איסרים, איסר מכיל ח (8) פרוטות.
פירוט והרחבה על המשקלות > פרוטה

מידה תנאית.
סתם פרוטה בדברי חז"ל, היא משקל פרוטה של נחושת.
מטבע קטן, ומשמש בביטויים בתור ערך זעיר: "דין פרוטה כדין מאה מנה".
שווי הפרוטה בערכים עכשוויים.
שימוש הלכתי לדוגמה:
ערך הכסף המינימלי שניתן לקדש בו אשה (לדעת בית הלל, וכך ההלכה) הוא פרוטה.
השווי המינימלי של תביעה ממונית בבית דין הוא פרוטה.
פירוט והרחבה על המשקלות > איסר

מידה תנאית.
נקרא גם "איסר האיטלקי" (משנה, קידושין, א, א).
כמו הפרוטה, גם זה מטבע קטן וכך משמש בסיפורים שונים: "שיבר את הפך לפניה, ובו איסר שמן" (משנה, בבא קמא, ח, ו).
פירוט והרחבה על המשקלות > פונדיון

שם תנאי.
פירוט והרחבה על המשקלות > מעה, גרה

גרה - שם מקראי; מעה - שם תנאי.
פירוט והרחבה על המשקלות > טרפעיק, איסתרא, רבעת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
איסתרא היה מטבע שהונפק בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס במושבה היוונית אִיסטרוֹס שליד הדלתה של הדנובה בים השחור. הפתגם התלמודי "איסתרא בלגינא קיש קיש קריא" מבוסס על העובדה שערכו של האיסתרא היה נמוך יחסית למטבעות אחרים.
פירוט והרחבה על המשקלות > דינר, זוז

מידות תנאיות.
סכום החיוב בכתובתה של בתולה הוא 200 זוז, גם הגדרת עני הזכאי לקבל מעשר עני עומד על סך זה.
מטבע זה היה המטבע העיקרי בתקופת התלמוד ולכן רוב התשלומים בהלכות נזיקין ובנושאים נוספים נמדדים בדינרים.
פירוט והרחבה על המשקלות > שקל (חז"ל), בקע

בקע - מידה מקראית, מחצית שקל הקודש - ומכאן שמה (בקיעה - שבירה, חלוקה). גם שקל הוא שם מקראי, אך הוא מתאר את מידת שקל הקודש; והשם "שקל" כמתאר יחידת בקע הוא תנאי.
מצוות מחצית השקל (שקל הקודש) נעשית בערך שקל (חז"ל) (או בקע בלשון התורה).
פירוט והרחבה על המשקלות > סלע, שקל הקודש

סלע - שם תנאי. "שקל" ו"שקל הקודש" - שמות מקראיים. מודד משקלות מטבעות כסף.
לפי חלק מן השיטות, בשיעור חיובים מן התורה נמדד בכסף טהור, ובשיעור חיובים מדברי חכמים נמדד בסגסוגת של 1/8 כסף ו-7/8 נחושת. שני שלישי השקל המקראי נקראים פים.
בתקופת התנאים, הוסיפו חז"ל למשקל השקל של התורה ("שקל הקודש" או "סלע" בלשון חז"ל) חמישית מערכו. הפסוק קובע "עשרים גרה השקל" - לפי הטבלה לעיל גרה היא 0.8 גרם, ולפיכך שקל הקודש צריך להיות 16 גרם; אולם, כאמור, חז"ל הגדילו את השיעור הזה ב-20%, מה שגורם לכך שיהיה 19.2 גרם. יחד עם הסלע גדלה גם מחציתו - ה'בקע', וכך גדל שיעור הכסף שיש להביא במצוות מחצית השקל. אין מצוות מן התורה שמתייחסות לשיעור הקטן ממחצית שקל הקודש.
"פדיון בן בכור" נעשה בנתינת 5 סלעים לכהן.
פירוט והרחבה על המשקלות > דרכון

שם תנאי.
פירוט והרחבה על המשקלות > מנה

שם תנאי.
שוויו של המנה הוא מאה זוז
סכום החיוב בכתובתה של גרושה או אלמנה הוא מנה (המונח אלמנה נגזר מניכוי המנה מכתובתה ביחס לבתולה שזכאית לשני מנים, אל-מנֶה).
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > קשיטה

מידה מקראית (יעקב אבינו קנה את חלקת השדה אשר לפני שכם ב"מאה קשיטה").
בגמרא (מסכת ראש השנה דף כו.) מבואר ששיעור קשיטה הוא מעה.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > ככר

מידה מקראית (מנורת המקדש הייתה עשויה מככר זהב אחת).
הככר היא שלושת אלפים שקלים של תורה. כך למשל, שש מאות אלף חצאי שקלים של מניית העם במדבר נתנו 100 ככר ועוד 'אלף ושבע מאות וחמשה ושבעים שקל בשקל הקדש'. מ-100 הככר עשו את האדנים למשכן, ומהשאר עשו ווים, חישוקים, וציפוי לראשי העמודים (שמות, ל"ח, כ"ה–כ"ח).
עם זאת, יש שטענו שבתקופות מאוחרות יותר היה לה שיעור אחר.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > תרטימר

מידה תנאית (מסכת סנהדרין דף ע. (במשנה: פרק ח, משנה ב)).
שיעורה - חצי מנה (כ-180 גרם בשר).
כמות הבשר המינימלית שעל נער לאכול כדי להיחשב ל"בן סורר ומורה" (בהצטרף תנאים נוספים).
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > קולבון

שם תנאי.
אינו בדיוק שיעור משקל, אלא ערך פריטת מטבע של סלע כסף לשני שקלי כסף. בתקופת בית שני ערך זה היה שווה לפונדיון.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > אספר

מידה תנאית נדירה.
השערות שונות נאמרו לשיעורה.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > ליטרא

מידה תלמודית, הנגזרת ממידת הנפח ליטרא, ומהווה משקל של מים בנפח ליטרא; בקירוב 35 דינרים.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > סלע גלילי

מידה תנאית נדירה (תלמוד ירושלמי, מסכת תרומות,  פרק י', הלכה ה'); 1/50 מליטרא.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > זיין (של מדינת יהודה)

מידה תנאית נדירה (תלמוד ירושלמי, מסכת תרומות,  פרק י', הלכה ה'); 1/100 מליטרא.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > עוכלא

מידה תלמודית, הנגזרת ממידת הנפח עוכלא, ומהווה משקל של מים בנפח עוכלא; בקירוב 8.75 דינרים.
פירוט והרחבה על המשקלות > מידות חריגות > רוטל

מידה ערבית המוזכרת רבות בספרות רבנית. במצרים בסוף האלף החמישי היה משקלה כ-400 גרם.
בזמן האימפריה העות'מאנית שימש המונח רוטל לציון משקל השווה בערך ל-2500 גרם, כלומר 2.5 ק'ג. השימוש במידה זו היה רווח מאוד בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי עד שנעלם כליל עם הקמת מדינת ישראל.
ויש הנוהגים כסגולה לקבל על עצמם אם בקשתם תתמלא עד ל"ג בעומר. לחלק במירון ליד קבר הרשב"י בהילולה - 18 - ח"י רוטל משקה.
מידות זמן

נחלקות לכמה סוגים:
מידות זמן > משכי מעשים

כדי הילוך X - הזמן שלוקח לאדם ממוצע ללכת מידת אורך X. השימוש הנפוץ ביותר הוא כדי הילוך מיל, שאורכו המקובל הוא 18 דקות (דעות אחרות סוברות שכדי הילוך מיל הוא 22.5 דקות או 24 דקות). עוד שימוש נפוץ הוא בכדי הילוך פרסה (72/90/96 דקות).
כדי אכילת פרס - שיעור זמן האכילה של לחם חיטים בנפח 'פרס'.
תוך כדי דיבור / כדי שאילת תלמיד לרב - שיעור זמן אמירת המילים "שלום עליך רבי ומורי". כ-3 שניות.
כדי שתרד מן המיטה ותדיח את פניה.
מידות זמן > פרקי זמן הקשורים למחזוריות היום והלילה

שעה זמנית - 1/12 מפרק הזמן שבין הזריחה לשקיעה או בין עלות השחר לצאת הכוכבים.
מעת לעת - 24 שעות.
מידות זמן > מידות זמן לחישובי הלוח העברי

(שימושיים לחישובי מולד הלבנה וארבע התקופות)
שעה - שעת שעון רגילה.
דקה - דקת שעון רגילה (=18 חלקים, משמש בעיקר בעת הכרזת המולד הממוצע בבית הכנסת בזמן ברכת החודש).
חלק - 1/1080 משעה (3.333 שניות).
רגע - 1/76 מחלק (43.86 אלפיות שנייה).
בספרי עברונות משנת ה'נ"ב (1292) ומשנת ה'ס"א (1301) ומשנת ה'קמ"ה (1385) מופיעות יחידות נוספות: חיל = 4 דקות (מופיע גם בברייתא דשמואל ומקביל למעלת קשת אחת בסיבוב כדור הארץ ביחס לשמש), פונדיון - 1/12 מחיל = 20 שניות  (מופיע גם בפיוט סדר העבודה של רבי נחמיה בן שלמה בן הימן הנשיא, מקביל למידת הזמן הבבלית 'יד'). במסמך קלנדרי מגניזת קהיר מופיעה יחידה בשם "פנתורי" כצורת רבים שמשכה 12 דקות - חמישית שעה, לפי פירוש אחד המרוצות המוזכרות בסילוק "אבי כל חוזה" של הקליר הן חמישיות שעה.
מידות זמן > מידות זמן נוספות

בתוספתא, מסכת ברכות, פרק א' משנה ג', מופיעה חלוקה של היום על בסיס 24:
שעה - 1/24 מיום.
עונה - 1/24 משעה (2.5 דקות).
עת - 1/24 מעונה (6.25 שניות).
רגע - 1/24 מעת (0.2604 שניות).
חלוקה זו מוזכרת גם בסילוק לפרשת שקלים של רבי אלעזר בירבי קליר ”ועונות היום חמש מאות ושבעים ושש ורגעי העונה כעונות כל היום” (אז ראית)
בפירוש רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני על ספר יצירה מופיעה חלוקה שונה:
|  | שעות גדולות | שעות קטנות | מעלות (7> 5 דקות) | עונות (40> 9 שניות) | עתות (2> 153 שניות) | רגעים (0> 127 שניות) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יממה | 12 | 24 | 192 | 2112 | 40128 | 682176 |
| שעה גדולה | 1 | 2 | 16 | 176 | 3344 | 56848 |
| שעה קטנה |  | 1 | 8 | 88 | 1672 | 28424 |
| מעלה |  |  | 1 | 11 | 209 | 3553 |
| עונה |  |  |  | 1 | 19 | 323 |
| עת |  |  |  |  | 1 | 17 |
חצי רגע הוא הרף עין. בפירוש רבי אלעזר מגרמייזא על ספר יצירה מחולק כל רגע ל-135 הריפות עין, זו היחידה הגדולה ביותר שיש ממנה מספר שלם גם בחלק (3,553) וגם ברגע (135).
במספר מקורות נעשה שימוש במערכת זו:
”תני שמואל הרגע אחד מחמשת ריבוא וששת אלפים ושמונה מאות וארבעים ושמונה לשעה” (תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק א', הלכה א').
פיוט מסוג יוצרות שנמצא בגניזת קהיר מציין ששנת החמה יתרה על שנת הלבנה "שני אלפים ומאה", ערך זה תואם בקירוב ליחידה של 1/192 מיממה הנקראת כאן "מעלה".
במסמך אחר מהגניזה כתוב שיש 16 רגעים בעת ולא 17 וסך הרגעים בשעה הוא 53504.
מידות שטח

מידות השטח ההלכתיות סובלות מ"נחיתות" כלפי מידות האורך והנפח; קרי - ישנן יחידות המוגדרות על ידי אורך וישנן המוגדרות על ידי נפח, אך לא להפך.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם המידה | משמעות תאורטית | הגדרה הלכתית על פי יחידה אחרת | ערך ביחידה המטרית | ערך ביחידה המטרית |
| שם המידה | משמעות תאורטית | הגדרה הלכתית על פי יחידה אחרת | רב חיים נאה | חזון איש |
| בית רובע | שטח שבו ניתן לזרוע שעורים בנפח רובע הקב | 1/4 מבית קב | 24 מ"ר | 34.56 מ"ר |
| בית קב | שטח שבו ניתן לזרוע שעורים בנפח קב | 1/6 מבית סאה | 96 מ"ר | 138.24 מ"ר |
| בית סאה, בית גריוא, בית גריוה | שטח שבו ניתן לזרוע שעורים בנפח סאה | 50 אמה על 50 אמה | 576 מ"ר | 829.44 מ"ר |
| בית סאתים | שטח שבו ניתן לזרוע שעורים בנפח סאתים | 2 בתי סאה | 1152 מ"ר | 1658.88 מ"ר |
| בית כור | שטח שבו ניתן לזרוע שעורים בנפח כור | 30 בתי סאה | 17280 מ"ר (17.28 דונם) | 24883.2 מ"ר (24.88 דונם) |
מידות שטח > מידות חריגות > גריס

כשטח גריס הקלקי (גריס הבא ממקום בשם "קלקא", גריס זה צורתו נוטה להיות ריבועית); על עור האדם שקול בערך לריבוע של 6x6 שערות (עם הרווחים שביניהן).
במידות ימינו מקובל לשערו כשטח של עיגול שקוטרו 19 מ"מ (כ-2.84 סמ"ר, או ריבוע שאורך צלעו כ-16.8 מ"מ).
משמש למדידת נגעים, ולדיני כתמים בהלכות נידה.
ראו גם

מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
חצי שיעור
לקריאה נוספת

חיים פ. בניש, מידות ושיעורי תורה, על מידות ושיעורי אורך, נפחים, זמנים, משקלות, ומטבעות בתנ"ך ובש"ס. מקורם ויסודותיהם; דעות הראשונים והאחרונים, ושיעורם על פי מידות זמננו, בני ברק תשמ"ז.
אברהם יהודה גרינפלד, התאמת האגודל למידת האמה, תחומין, ה', מכון צמת, תשמ"ה, עמ' 381.
אברהם יהודה גרינפלד, ערכי המידות בזמן מתן תורה, תחומין, ט"ז, מכון צמת, תשנ"ו, עמ' 433.
עדין שטיינזלץ, מדריך לתלמוד, ירושלים: הוצאת כתר, 1984.
יעקב גרשון וייס מדות ומשקלות של תורה הוצאת ח. וגשל ירושלים תשמ"ה.
זהר עמר, שיעור "כביצה" לאור המציאות הקדומה, JSIJ 22, 2022.
איי פארו

איי פארו (בפארואזית: Føroyar, "איי הצאן", בדנית: Færøerne) הם קבוצת איים השוכנת בצפון האוקיינוס האטלנטי, בין סקוטלנד, נורווגיה ואיסלנד. האיים זכו למעמד של אזור אוטונומי בממלכת דנמרק בשנת 1948, ומלבד ענייני חוץ וביטחון, תושבי האיים (המכונים פארואזים) מנהלים את חייהם באופן עצמאי. איי פארו חברים במועצה הנורדית, ארגון בינלאומי אזורי של מדינות סקנדינביה.
היסטוריה

על פי הסאגה על בני פארואה (Færeyinga saga), שנכתבה באיסלנדית באיסלנד, הגיעו אל האיים מהגרים שנמלטו מנורווגיה מפני שלטון העריצות של האראלד הראשון, במאה ה־9, והתיישבו באיים. בתחילת המאה ה־11, תושבי האיים הצפוניים של פארו פלשו לאיים הדרומיים וכמעט השמידו את תושביהם. סיגמונדור בן ברסטיר (אנ'), אשר מוצאו מהאיים הדרומיים, ומשפחתו כמעט והושמדה כולה על ידי הפולשים מהאיים הצפוניים, נמלט לנורווגיה, שם קיבל מינוי וסיוע של אולף הראשון, מלך נורווגיה לכבוש את האיים. סיגמונדור חזר לאיים ובמהלך הכיבוש ניצר בכח את תושבי האיים. אף על פי שסיגמונדור נרצח בגלל מהלכיו, השליטה הנורווגית על איי פארו נשמרה במשך שנים רבות.
בשנת 1386 צורפו איי פארו לאיחוד קאלמאר עם הצטרפות ממלכת נורווגיה לאיחוד, ובהמשך נהיו האיים חלק מממלכת דנמרק־נורווגיה. בשנת 1586 הגיעה הרפורמציה לאיים. כאשר נורווגיה נקרעה מממלכת דנמרק
במסגרת הסכם קיל משנת 1814, נותרו איי פארו חלק מממלכת דנמרק. בשנת 1888 החלה התעוררות לאומית בקרב תושבי האיים, והשאיפה לאוטונומיה תרבותית ולשונית.
ב־12 באפריל 1940 האיים נכבשו על ידי הצבא הבריטי לאחר כיבוש דנמרק על ידי גרמניה הנאצית, על מנת למנוע שליטה נאצית באיים. בשנת 1941 הנפיקו הבריטים 5 ערכי מטבעות שנשאו את תוארו של כריסטיאן העשירי מלך דנמרק הכבושה באותה עת. שמה של דנמרק היה מוטבע על כל המטבעות, אבל הם היו שונים מהמטבעות הדניים ושימשו את התושבים באיי פארו בלבד. מאז הם מבוקשים על ידי אספנים.
ב־1942 נבנה על ידי חיל האוויר הבריטי שדה התעופה באי.
לאחר המלחמה הוחזרה השליטה באיים לדנמרק. בשנת 1946 נערך משאל עם לגבי עצמאות האיים, בו רוב קטן של כ־150 איש תמך בעצמאות. לאחר שנתיים, ב־1948, הוענקה לאיים אוטונומיה דנית.
תושבי האי סירבו להצטרף לקהילה האירופית (כיום האיחוד האירופי) ב־1973, כאשר דנמרק הצטרפה לאיחוד.
בשנת 1998 בעקבות מינוי אנפין קלסברג לראש הממשלה החל תהליך של מעבר אחריות על תפיקידים שונים מהממשל הדני לממשל מקומי.
פוליטיקה

האיים מחולקים מבחינה אדמיניסטרטיבית ל־34 מחוזות עירוניים, בהם נמצאים כ־120 ערים וכפרים.
באופן מסורתי היו האיים מחולקים ל־6 מחוזות (המכונים "סויסלה" – Sýsla) עיקריים (נוראויאר, אייסטורוי, סטריימוי, ואוגר, סאנד'וי וסוד'ורוי).
בכל מחוז נערכות בחירות מקומיות. כמו כן נערכות בחירות בשבעה מחוזות בחירה (ה"סיסלור" לעיל, כאשר סטריומוי מחולק לשני מחוזות – צפון ודרום (אזור תורסהאבן)) לשלטון באיים (הלוגטינג וכן בחירות לפרלמנט של דנמרק (הפולקתינג).
לממשלת האיים סמכויות בכל נושאי הפנים. ראש הממשלה מכונה לוגמאור. השרים מכונים לאנדסטיריסמאור.
בשנת 2018 היה צפוי להתקיים באיים משאל עם, במטרה לקבוע האם האיים יזכו לעצמאות מלאה מדנמרק, אך באפריל 2018 הוא נדחה והצעת המשאל עברה לעיבוד מחדש.
פוליטיקה > שלטון עצמי

באיי פארו יש מערכת פוליטית אוטונומית ופרלמנט ובו 33 מושבים. במערכת הפוליטית יש שבע מפלגות – הרבה ביחס למערכת הקטנה. כתוצאה מכך, בשביל להרכיב ממשלה יש בדרך כלל צורך בהקמת קואליציות ובריתות. הבחירות מתקיימות מדי ארבע שנים ומאז שנת 2008 כל האיים הם מחוז בחירה אחד.
מאז הבחירות שהתקיימו באוגוסט 2019 מתקיימת באיים קואליציה של מפלגות הימין־מרכז בראשות מפלגת האיחוד (Sambandsflokkurin), התומכת באשרור מערכת היחסים הצמודה בין האיים לדנמרק. כמו כן קיימת תנועת העצמאות הפארואזית.
פוליטיקה > איי פארו ודנמרק

בשנת 1948 הוענק לאיים שלטון עצמי על ידי ממשלת דנמרק, וכיום האיים הם חלק מממלכת דנמרק המעניקה לאיים קיצבה שנתית על מנת לתמוך בכלכלת האיים. תושבי האי חלוקים בדעותיהם – חלקם שואפים לעצמאות מדנמרק, וחלקים מעדיפים את המצב הקיים.
אחת הבעיות הקשות עמה מתמודדת אוכלוסיית האיים היא ההגירה השלילית של צעירים לאחר לימודיהם התיכוניים לדנמרק, שם הם זוכים להשכלה אקדמית. חלקם הגדול אינו שב בתום הלימודים ועשרות אלפי פארואים קבעו את משכן הקבע שלהם בדנמרק ובייחוד בבירה קופנהגן. בעיה זו הובילה לפתיחה של מוסדות אקדמיים באיים, אך היצע תחומי הלימוד די קטן.
פוליטיקה > האיחוד האירופי

איי פארו אינם מהווים חלק מהאיחוד האירופי. יתרה מזאת, פרוטוקול מיוחד להסכם של דנמרק עם האיחוד קובע כי אזרחי דנמרק המתגוררים באיים אינם נחשבים לאזרחי האיחוד האירופי.
גאוגרפיה

קבוצת איי פארו כוללת 18 איים הנמצאים בין הים הנורווגי והאוקיינוס האטלנטי בצפון אירופה, בין נורווגיה (675 ק"מ) לאיסלנד (450 ק"מ), 280 ק"מ מאיי שטלנד.
שטח האיים 1,399 קמ"ר, ואורכו של קו־החוף של האיים 1,117 ק"מ. יש באיים אגמים ונהרות קטנים, אך לא גדולים ומשמעותיים.
כל האיים, למעט ליטלה דימון מיושבים.
פני השטח של האיים מסולעים. רוב שטח האיים הוא גבעות נמוכות. לרוב האיים קו חוף צוקי. הנקודה הגבוהה ביותר באיים היא הר סלטארטינטור שגובהו 880 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה > אקלים

חודשי הקיץ באיים קרירים, והחורפים ממוזגים למרות מיקומם הצפוני של האיים, וזאת בשל זרם הגולף הזורם סביבם. בדרך כלל בתקופות הקיץ האיים מכוסים ערפל המקשה על הנהיגה ובחורף מזג האוויר יורד אל מתחת לאפס מעלות ופני האיים וההרים מתכסים בלובן השלג.
כלכלה

שנות ה־90 של המאה ה־20 הובילו לשפל כלכלי באיים בשל הירידה בכמויות הדגה באזור האיים, אולם לקראת תחילת המאה ה־21 התאוששה כלכלת האיים, ובשנת 1998 ירד שיעור האבטלה באיים ל־5%.
האיים תלויים לחלוטין מבחינה כלכלית בדיג המתבצע סביב האיים. שיטות הדייג הן מגוונות וכהמחשה לכך ניתן להבחין במקום בדייגים הפועלים על גבי סירות משוטים קטנות בין האיים, בדרך כלל בקרבה יחסית לחופים, ועד לספינות ענק שיוצאות אל מרחבי האוקיינוס למשך מספר ימים ועל סיפונן מתבצעים כל תהליכי הדייג, ניקיון הדגים, אריזתם והכנתם לשיווק. כמו כן, דייגים חובבים רבים משתמשים בשלל שיטות דייג במקום.
ממשלת האיים מנסה למצוא מקורות נוספים לבסס עליהם את כלכלת האיים ובהם חקלאות ימית. כמו כן נעשים בקרבת האיים חיפושים אחר מקורות נפט.
מיעוט האבטלה באיים אינו מלמד על כלכלה בריאה. הסיבה למיעוט המובטלים היא בעיקר הגירה שלילית של סטודנטים וצעירים לדנמרק ומדינות אחרות, בהיעדר אפשרויות תעסוקה באיים.
איי פארו מנפיקים כיום שטרות אבל לא מטבעות. ערך המטבע המקומי, הקרונה הפארואזית, זהה לזו הדנית, ובכל בתי העסק מקבלים גם את המטבע הדני.
אוכלוסייה

באיי פארו מתגוררים כ־50,000 תושבים על פני 17 מתוך 18 האיים. האי היחיד שאינו מיושב הוא ליטלה דימון. בודדים נוהגים להגיע לאי בימות הקיץ לטיולי אתגר במסלולים תלולים ומסוכנים במיוחד.
על האי קולטור מתגוררת אישה אחת בגפה, שמרב עיסוקה הוא בגידול כבשים, אווזים וטיפוח של כפר ויקינגי עתיק לצורכי שימור ותיירות.
האי הגדול ביותר הוא סטירמוי, בו ממוקמת עיר הבירה תורסהאבן (Tórshavn), עם למעלה מ־20,000 תושבים.
השפה באיים

שפת התושבים היא פארואזית – שפה הדומה לאיסלנדית ולנורדית עתיקה. בניגוד לאיסלנדית, היא לא הייתה שפה כתובה עד המאה ה־19, כאשר הוצעו שתי גרסאות מנוגדות לכתיבתה: האחת פונטית והאחרת בנויה על המסורת האיסלנדית (שכבר אינה משקפת את ההגייה בת זמננו). גרסה זו היא שהתקבלה בסופו של דבר מסיבות של יוקרה לאומית. בה נכתבו רוב היצירות של הספרות הפארואזית, כתבי העת והעיתונות בכללה. היא שפה רשמית של השלטון, ובה מתנהלת מערכת החינוך. למרות זאת, יש נסיגה בקרב הדור הצעיר בשימוש בשפה, ומתרחש מעבר מואץ לשימוש בשפה הדנית (בהגייה מקומית) גם כשפת הדיבור, לפחות במרכזים העירוניים.
המאכלים של איי פארו

המטבח המסורתי של איי פארו מתבסס על מאכלי בשר, פירות ים, תפוחי אדמה וירקות טריים. צלי כבש הוא הבסיס של כמעט כל ארוחה, ובעיקר נהוג לאכול בשר כבש מיובש, שֶרְפִּיצֶ'ט (skerpikjøt), המוכן בבקתות ייבוש מיוחדות הקרויות בשם צ'אטלור (hjallur). מאכלים מסורתיים נוספים הם בשר חצי מיובש (ראסט צ'ואוט – rast kjót) ודגים מיושנים. כמו כן נהוג לאכול דגים חיים (ובשר לווייתן חי – grindadráp) וציפורי ים וביציהן. מלאכת לכידת ציפורי "תוּכּוני הים" (lundar בפארואזית; puffins באנגלית) נעשית על ידי ציידים מיומנים האוחזים רשתות בקרבה לאזורי הקינון (בייחוד על האי מיצ'ינס), ובהנפת הרשת לוכדים את הציפורים.
בזמן הכיבוש הבריטי במדינה, נחשפו התושבים לאוכל שאכלו החיילים הבריטים כגון פיש אנד צ'יפס וסוגי שוקולדים שונים שמשווקים עד היום באיים.
תחבורה

עד המאה ה־19, אמצעי המעבר היחיד בין האיים היו סירות. באיים עצמם, הלכו בני המעמדות הנמוכים ברגל, והעשירים רכבו על סוסים או נסעו בעגלות הרתומות להם.
במאה העשרים החלו מעבורות מסיעות תושבים בין האיים. בין שתי מלחמות העולם הגיעו לאיים גם המוניות והאוטובוסים, ומעט מכוניות פרטיות לעשירים.
לאחר מלחמות העולם התחילו להגיע אל האיים מעבורות חדישות שאפשרו נשיאת כלי רכב מסוגים שונים בין האיים. דבר זה אפשר נסיעה בכלי רכב בין האיים במהירות וביעילות רבה יותר מבעבר.
משנות ה־60, ובצורה מוגברת בשנות ה־70 של המאה ה־20 החלה בנייה של גשרים ומנהרות המקשרות בין האיים, שביטלו את הצורך במעבורות על מנת להעביר דברים שונים בין האיים.
בשנת 1973 נבנתה מנהרה בין העיר נוראסקאלה שבאי אייסטורוי, לבין העיר נסוויק שבאי סטריימוי. בשנת 1976 נבנתה מנהרה נוספת בין איים אלה, וכן גשר המקשר בין שני האיים, שכונו מאותה עת "היבשת" ("Meginlandið"). בשנת 1975 נבנה גשר בין ויד'וי ובורד'וי, וב־1986 נבנה גשר בין בורד'וי וקונוי, שקישר את הבירה לאיים הדרומיים.
בשנת 2002 נבנתה מנהרה בין סטריימוי וואוגר (שבו נמצא שדה התעופה של האיים). מנהרה המקשרת בין אסטורוי לבורד'וי נפתחה בשנת 2006. עם השלמתה, 85% מתושבי האיים מקושרים בגשרים או מנהרות.
תקשורת

בהתחשב במספר התושבים המועט של איי פארו (49,267 תושבים נכון לשנת 2011), רמת התקשורת באיים גבוהה ביותר.
החל בשנת 1998 לאיים מערכת מרכזיות טלפונים דיגיטלית. האיים מקושרים בתקשורת בינלאומית באמצעות לוויין, וכן שני קווי תקשורת אופטיים תת־ימיים המקשרים את האיים עם דנמרק, איסלנד וסקוטלנד. באיים 7 תחנות טלוויזיה מקומיות. סיומת האינטרנט של האיים: fo.
צבא

אין לאיי פארו כוחות צבא. צבא דנמרק אחראי על הגנת האיים ומפעיל באופן קבע שתי ספינות פטרול אשר מרבית עיסוקן הוא בדיקת רישיונות של דייגים. אזרחי האיים רשאים להתגייס לצבא הדני.
משמר החופים

לאיים מספר סירות משמר חופים וכן סירות הצלה, שעובדות לא אחת בשיתוף עם מערך המסוקים המקומי. היות שבית החולים המרכזי נמצא בעיר הבירה תורסהאבן (Tórshavn), מצוי בו גם מנחת מסוקים פעיל בצמוד לקו המים של האוקיינוס.
ראו גם

ציד לווייתנאים באיי פארו
נבחרת איי פארו בכדורגל