stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכת גליפולי
פלישה ראשונה > ANZAC

הבריגדה ה-3 של הדיוויזיה האוסטרלית ה-1 החלה לרדת לפני עלות השחר, בשעה 4:30 לפנות בוקר. אזור הנחיתה המיועד היה ממש צפונית לגבא טפה וסומן בחוף Z. אולם הנחיתה נכשלה והחיילים הונחתו בארי בורנו.
חוף אזור הנחיתה היה צר ומכוסה בסלעים גבוהים, מה שהקשה על תנועה מהירה קדימה של היחידות האוסטרליות. מוסטפא כמאל, מפקד הדיוויזיה העות'מאנית ה-19, זיהה את המצב ומיד הניע את חיילי התגבור שלו.
זמן קצר לאחר מכן נערכו קרבות על גבעה בייבי 700, שנכבשה לסירוגין על ידי כוחות עות'מאניים ואחר כך אוסטרלים. בסופו של דבר, הצליח הצבא העות'מאני לכבוש את הגבעה סופית, כשהוא זוכה לעמדת לחימה גבוהה יותר. עם האטה בהתקדמות ה-ANZAC, הצבא העות'מאני, אף על פי שמספרם היה גדול יותר, פתח במתקפת נגד שמטרתה לזרוק את בעלות הברית בחזרה לחופים. אולם מתקפת הנגד הזו נכשלה. שני הצדדים התבצרו כך שנוצר קיפאון עקוב מדם במלחמת תעלות עד סוף אוגוסט.
שלוש חטיבות פרשים אוסטרליות וחטיבה ניו זילנדית אחת שימשו כיחידות חי"ר במהלך הקרב ובעצם לא הוכשרו לכך. המתים מונצחים גם כיום בניו זילנד ובאוסטרליה. יום ANZAC מצוין ב-25 באפריל והוא יום זיכרון באוסטרליה, ניו זילנד וטונגה.
פלישה ראשונה > כף הלס

הדיוויזיה הבריטית ה-29, בראשות איילמר האנטר-וסטון, ביצעה את הנחיתה בכף הלס. קטע הקרקע חולק לחמישה קטעי חוף S‏, V‏, W‏, X ו-Y ממזרח למערב.
ממש בקצה גליפולי, בקטעי החוף S‏, X ו-Y, הייתה מעט התנגדות. מפקד גל הנחיתה בחוף Y (שפך Sighin-Dere) הצליח באותו יום להתקדם ליד הכפר הנטוש קריתיה. כשתגבורת עות'מאנית התקרבה מעט מאוחר יותר, החוף ננטש.
הנחיתות העיקריות בוצעו בחוף V במבצר הישן של Sedd-ul-Bahr ובחוף W.
בחוף V, דוברת הפחם שהוסבה, ריבר קלייד, הנחיתה את רגימנט המפשייר ואת רגימנט רובאי מונסטר המלכותי מתחת למבצר. ניתן היה להנחית את החיילים ישירות לחוף באמצעות רמפות. חיילים אלו, ירדו מהספינה בזה אחר זה ללא חיפוי, והיו חשופים לירי מקלעים עות'מאניים ממבצר סיד-אל-באהר. רובאי לנקשייר הובאו בסירות פתוחות לחוף W, שהיה מאובטח באמצעות גדר תיל. בשני החופים התנגדות המגינים העות'מאניים הייתה עזה, כך שהבריטים ספגו אבדות כבדות.
כמו בנחיתת חיילי ה-ANZAC, מספר החיילים העות'מאניים היה מועט יותר. אף על פי כן, לא הצליחו הבריטים להשתלט על עמדותיהם. רק בחוף W שטפו רובאי לנקשייר את המגינים העות'מאנים באבידות כבדות. 600 מתוך 1,000 חיילים בריטים נהרגו. הגדודים בחוף V ספגו אבדות של עד 70%.
הקרבות הראשונים

ב-27 באפריל 1915 ערך מוסטפא כמאל ניסיון להדוף את חיילי ה-ANZAC. אולם ההתקפה נכשלה עם אבדות כבדות מצד הכוחות העות'מאניים עקב התערבות הארטילריה הימית של בעלות הברית.
למחרת, הבריטים, שנתמכו כעת על ידי הצרפתים, ניסו ללכוד את קריתיה העות'מאנית. עם זאת, תכנון התקיפה לא היה מאורגן והתקשורת בין מערכי הכוחות לא פעלה. חיילי הדיוויזיה ה-29 גם היו מותשים מהקרב על מבצר סיד-אל-באהר, ובעקבות כך כיבוש הכפר לא צלח. חפירות בעלות הברית היו באמצע הדרך בין קריתיה לקצה הדרומי של האי לאחר המתקפה. הלחימה בכף הלס הפכה מיד ללוחמת חפירות. במהלך הלילות של 1 ו-3 במאי, הדפו בעלות הברית את כל התקפות הנגד העות'מאניות, אף על פי שהצליחו לפרוץ את הקווים הצרפתיים בשלב מסוים.
ב-2 במאי, חיילי ה-ANZAC תקפו כדי להשתלט מחדש על נקודת הגובה ה-Baby 700. הכוחות התקדמו וספגו אבדות כבדות. ניסיונות לחפור בכמה מהעמדות החדשות כשלו וחיילי ה-ANZAC נאלצו לסגת שוב בליל 3 במאי.
בתחילת הקרב השני על קריתיה ב-6 במאי, הורה הגנרל המילטון להעביר שתי חטיבות מה-ANZAC לחזית הלס. ההתקפות הבאות נכשלו שוב עם אבדות כבדות.
ב-19 במאי פתח הצבא העות'מאני במתקפה גדולה נגד כוחות ה-ANZAC. עם מספר כולל של 40,000 איש, 10,000 האוסטרלים והניו זילנדים היו אמורים להידרס, אולם ההתקפה נכשלה עם אבדות כבדות. ב-24 במאי, שני הצדדים הסכימו אפוא על הפסקת אש לטווח קצר על מנת לקבור את מספר ההרוגים הרב ששכבו בשטח הפקר בחזית ובכך למנוע את הסיכון למגפות.
הצוללת U 21 הגרמנית בפיקודו של קפיטן-לויטננט אוטו הרזינג הטביעה את אוניית המערכה הבריטית טריומף מול גאבה טפה ב-25 במאי ואת אוניית המערכה הבריטית מג'סטיק, ששימשה למתן תמיכה ארטילרית לכוחות היבשה, מול כף הלס ב-27 במאי.
לאחר הקרב השלישי על קריתיה הלא מוצלח ב-4 ביוני, ויתרו בעלות הברית על כל תקווה לפריצת דרך מהירה. במקום זאת, ההתמקדות הייתה כעת בלוחמת חפירות ממושכת, שכל אחת מהן הביאה להישגים של רק 100 מטרים בודדים. בקרב השלישי על הכפר איבדו שני הצדדים כ-25% מכוחותיהם. הבריטים ספגו 4,500 אבדות מתוך סך של 20,000 חיילים.
ביוני נחתה הדיוויזיה ה-52 בגליפולי כתגבורת בשלבי הסיום של קרב גאלי גאלי (28 ביוני). הבריטים הצליחו להזיז את הקווים שלהם מעט קדימה. בימים שבין 1 ביולי עד 5 ביולי ביצעו הכוחות העות'מאניים סדרה של התקפות נגד, אשר עם זאת לא הובילו להצלחה המיוחלת.
ב-12 ביולי התקיימה מתקפה בריטית אחרונה בכף הלס נגד הקווים העות'מאניים באצ'י באבא נולאה. עם הפסדים של עד 30%, הם שוב לא הצליחו להשיג הצלחות מכריעות.
התקפת אוגוסט

מאז שבלמו הטורקים את הנחיתות של 25 באפריל ועד תום המערכה באותה חזית, מצב הצדדים הלוחמים היה דומה למדי למצב הקיפאון ששרר בחזית המערבית באירופה. ניסיונותיהם של הפולשים לתפוס עמדות שולטות בחצי האי גליפולי, או להתקדם בצורה משמעותית, כמו גם ניסיונות הטורקים לדחקם לים - עלו בתוהו.
הקיפאון בגליפולי עורר הדים בפיקוד בלונדון, ושני האישים העיקריים המופקדים על הצי: הלורד פישר וצ'רצ'יל, עזבו את תפקידם, משהתברר כי "החוליה החלשה" שבין מעצמות המרכז, איתנה למדי. זמן מה אחריהם נטש גם לורד קיצ'נר, שר המלחמה, את תפקידו.
הכיבוש הכושל של קריתיה והכישלונות בחזית כף הלס אילצו את הגנרל המילטון לתכנן תוכנית חדשה למבצע הדרדנלים, שהוביל בסופו של דבר למתקפה באוגוסט. על פי החלטת ועדת הדרדנלים הבריטית, שתי דיוויזיות חיל רגלים חדשות (ה-10 (אירית) וה-11 (צפונית) נחתו במפרץ סובלה בליל ה-6 באוגוסט. הם היו אמורים לפרוץ החוצה עם ה-ANZAC, לדחוף רחוק פנימה ולהגיע לרמת קיליד בהר. עם זאת, הפעולות הנוספות של כוח הנחיתה שכלל 20,000 לוחמים, החלו באיטיות רבה, אף על פי שהיו רק כ-1,500 טורקים בשלב זה, תחת הנהגתו של המיור הבווארי וילמר, מולם. "גזרת אנאפרטה" זו הורכבה משלושה גדודי חי"ר, פלוגת מהנדסים, מחלקת פרשים קטנה וגדוד עבודה. משימה קלה יחסית לתוקפים לאור מאזן הכוחות במקומות אחרים, אך היא לא מומשה.
מפקד הקורפוס ה-9, לוטננט גנרל סר פרדריק סטופפורד לא דחק בחייליו והם נשארו בעמדותיהם ונמנעו מהתקדמות מהירה, אם כי החל מה-10 באוגוסט נחתו גם הדיוויזיות ה-53 (וולשית) וה-54 (מזרח אנגליה) כתגבורת. זה נתן לצבא העות'מאני את ההזדמנות להזעיק דיוויזיות נוספות לגזרת הנחיתה ולאחר מכן לכבוש את עמדות ההגנה החיוניות. לוטננט-גנרל סטופפורד הוחלף ב-16 באוגוסט על ידי מייג'ור-גנרל בוואור דה ליל.
לניסיון הפריצה של ה-ANZAC קדמה התקפה על התעלות העות'מאניות ב-Lone Pine על ידי חטיבות החי"ר של הדיוויזיה האוסטרלית ה-1. אף על פי שהדבר הביא להישגים טריטוריאליים קלים, לא ניתן היה להשיג את המטרה העיקרית של המתקפה, לכידת צ'ונוק באייר וגבעת 971.
ההתקפות היו תמיד לא מתואמות, והכוחות המתקדמים התקשו להתקדם בסלעים המשוננים. בנוסף, התקשורת עם הארטילריה שלהם לא פעלה, והיא הפסיקה לירות בטרם עת או אפילו הפכה מסוכנת לחייליהם. לאחר ההפגזות הבלתי-מתואמות, הכוחות העות'מאנים תמיד הצליחו לכבוש את השוחות שלהם בחזרה ולהדוף את התוקפים גל אחר גל עם ירי מקלעים.
רק חיילים בודדים התקרבו לרמות החשובות עד שגורשו החוצה זמן קצר לאחר מכן על ידי כוחות עות'מאניים בראשות מוסטפא כמאל.
הניסיון האחרון של בעלות הברית לשנות את גל המלחמה הגיע ב-21 באוגוסט עם ההתקפות על גבעה 60 וגבעת Scimitar. פעולות אלו נכשלו גם עקב התנגדות עיקשת של המגינים, שלאחריה לא הייתה עוד תקווה לנצח במתקפת אוגוסט ובכך בקרב גליפולי. כעת, במקום שני ראשי גשר דחוסים ומבודדים זה מזה, היו למדינות ההסכמה שלושה ראשי גשר כאלו.
בין שני הניסיונות האלו נחלשו והידלדלו הכוחות הפולשים ממחלת הדיזנטריה שאכלה בהם, ומהחום הנורא אליו היו חשופים מבוקר ועד ערב בתקופת הקיץ. לקראת סוף 1915 ובוא החורף נספו מאות מהם, כמו גם טורקים רבים, מן הקור, הכפור ומשטפונות.
לכישלון מדינות ההסכמה במתקפת אוגוסט היו השפעות מרחיקות לכת על מדינות הבלקן. בולגריה, שהיססה עד כה, עמדה כעת לצד מעצמות המרכז, בעוד שיוון ורומניה נותרו נייטרליות למרות יחסן העוין. רוסיה נותקה אפוא מאספקת הסיוע של בעלות בריתה המערביות, האימפריה העות'מאנית הובטחה במערב ותבוסתה של סרביה הובטחה. מבחינה פוליטית, הקו הפאן-סלבי של הצאר הפך לאבסורד על ידי הצטרפותה של בולגריה, שרוסיה סייעה להקים, למעצמות המרכז.
פינוי

המצב הבינלאומי של מדינות ההסכמה הידרדר עם כניסתה של בולגריה למלחמה בצד מעצמות המרכז ב-14 באוקטובר 1915. במקרה של מערכה מוצלחת של מעצמות המרכז נגד סרביה, יכלו מעצמות המרכז לספק ארטילריה חזקה דרך נתיב יבשתי לאימפריה העות'מאנית, בעוד שבעלות הברית אז היו במצב נחות ללא תקנה.
בסתיו 1915 הוחלף יאן המילטון, והמפקד שבא בעקבותיו, סר צ'ארלס קרמייקל מונרו, אשר ראה את חזות הכל בחזית המערבית, המליץ על פינוי כוחות מדינות ההסכמה, וההמלצה נתקבלה לאחר ויכוחים ממושכים.
פינוי 14 הדיוויזיות התגלה כקשה בגלל סערות כבדות ומשקעים. חיילים רבים סבלו מכוויות קור עקב סופות שלג וכפור. עוד קודם לכן הופנה חלק ניכר מן הכוח שבחזית גליפולי לסלוניקי לבקשת היוונים, ובשל התפתחויות בבלקן, כולל הצטרפות בולגריה למעצמות המרכז.
באופן פרדוקסלי, הפינוי היה המבצע המוצלח ביותר של מבצע הדרדנלים. העלייה לספינות של הכוחות בסובלה ושל כוחות ANZAC, שהתרחשה ב-18 בדצמבר, לא זוהתה בתחילה על ידי הכוחות העות'מאנים בשל מזג האוויר הקשה. הם לא הבינו את המצב עד יומיים לאחר מכן ומיד החלו בהפגזה כבדה על אזורי העלייה. במהלך נסיגתם הקדחתנית, השאירו בעלות הברית כמות גדולה של חומרי מלחמה.
הצבא העות'מאני השליך כעת את רוב כוחותיו לחזית כף הלס, שם פגע בבעלות הברית בהתקפות כבדות דומות. מזג האוויר הגרוע עשה את השאר; התעלות הבריטיות הנמוכות הוצפו. ב-7 בינואר 1916 החליטו הכוחות העות'מאניים לתקוף את קווי בעלות הברית, מהם לא ציפו עוד להתנגדות רבה. עם זאת, הבריטים נלחמו בעקשנות. היחידות האחרונות עזבו את גליפולי ב-9 בינואר 1916.
רק זמן קצר לפני תום המלחמה פתחו בעלות הברית בפעולה צבאית נוספת על הדרדנלים על מנת לכבוש אותם צבאית. ב-30 באוקטובר 1918, הפסקת האש של מודרוס סיימה את פעולות האיבה של מדינות ההסכמה עם האימפריה העות'מאנית. מנובמבר 1918 כבשו המעצמות המנצחות חלק גדול מהאימפריה העות'מאנית.
לאחר מכן

לאחר הניצחון העות'מאני בגליפולי, צבא בריטי במסופוטמיה נאלץ להיכנע גם בכות-אל-עמארה ב-29 באפריל 1916. לקח לבריטים שלוש שנים לכבוש את בגדד, ירושלים ודמשק. מדרום ארץ ישראל צעדו חיילי האימפריה העות'מאנית אל חצי האי סיני כדי ללכוד את תעלת סואץ. באוגוסט, הבריטים הדפו את המתקפה הזו, ובעלות הברית החזירו את ידם על העליונה במזרח התיכון.
לאחר הפינוי אורגנו מחדש יחידות בעלות הברית במצרים. ה-ANZAC אורגנה מחדש; יחידות הרגלים נשלחו לחזית המערבית, ואילו יחידות הפרשים הקלים נשלחו לסיני וארץ ישראל.
עבור הגנרלים המילטון וסטופפורד, גליפולי ייצגה את סוף הקריירה שלהם. האנטר-וסטון הוביל מאוחר יותר את הקורפוס ה-8 שלו בקרב על הסום. מוסטפא כמאל, שהוכיח את עצמו שוב ושוב כמנהיג כוחות אמין ועצמאי, הניח את היסודות להערצתו כגיבור העממי "גאזי מוסטפא כמאל פאשה" עם קרב גליפולי ולאחר סיום המלחמה, הוא נהיה נשיא טורקיה תחת שם המשפחה כמאל אטאטורק, שניתן לו ברחבי העולם. אולם בתחילה הצליח אנוור פאשה למנוע מהקולונל, שלא היה ידוע יחסית אז, לחגוג. במקום זאת, הוא נתן לעצמו לקחת קרדיט על התהילה. מנהיג הרפורמה הצבאית המוכחת, אוטו לימן פון זאנדרס, לא הצליח לא באימפריה העות'מאנית ולא בגרמניה לנכס לעצמו את הקרדיט על הניצחון במערכה.
הקרב על גליפולי היה אחד העקובים מדם והאכזריים במלחמת העולם הראשונה. זה היה חסר תקדים כקרב שבו צבא יבשתי יכול היה לסבול מתקפה משולבת של כוחות צבא וצי. אטאטורק הורה לחייליו בקטע של החזית שבו הם שקלו לסגת עקב מחסור בתחמושת: עליהם להחזיק מעמד בכל הנסיבות ובמידת הצורך לאבד את חייהם כדי שיוכלו להגיע כוחות חדשים. בינתיים. קרב גליפולי הכה בתדהמה את אוסטרליה וניו זילנד בשל מספר הנפגעים הגבוה. זה היה הסכסוך הגדול ביותר של שני הדומיניונים הבריטיים הללו עד לאותה נקודה שבהם נטלו חלק. בנוסף להשפלת מדינות ההסכמה, התבוסה גרמה גם לעימותים וסכסוכים ברמה הפוליטית, שהובילו להתפטרותו של צ'רצ'יל מתפקיד שר הצי ולנפילת ממשלת אסקווית'. חששותיו של צ'רצ'יל שבולגריה תצטרף למעצמות המרכז במקרה של כישלון מאמצי הלחימה בדרדנלים התגשמו. הכישלון הצפוי בחצי האי העצים את הבולגרים, שהשתתפו בסופו של דבר במערכה הסרבית של 1915, שבה ספג הצבא הסרבי תבוסה מוחצת. קשר יבשתי ישיר לאימפריה העות'מאנית נפתח למעצמות המרכז דרך בולגריה. בנוסף, המוניטין של הבריטים בפרס, אפגניסטן והודו נפגע.
קרב גליפולי הפך למיתוס בטורקיה. מדי שנה, אלפי תלמידי בית ספר נוסעים מאוסטרליה וניו זילנד כדי להנציח את בני ארצם שמתו שם. ניתן לבקר היום באוניית המקשת Nusret, שסייעה לסכל את התקפת הצי השנייה על ידי המוקשים שהניחה במפתיע והביאו לטביעת כמה אוניות בריטיות. העתק מדויק של הספינה עוגן במוזיאון הימי של העיר צ'אנקלה. המקור נמצא בעיר טרסוס במפרץ איסקנדרון. המקשת לשעבר יצאה לגמלאות ב-1962 ומאוחר יותר שימשה כספינת תובלה. בסביבות 1989 טבעה הגאווה לשעבר של הצי העות'מאני. כעבור עשר שנים, האונייה נמשתה והוצגה ביבשה. וינסטון צ'רצ'יל מאוחר יותר כתב שנוסרט הקטנה "שינתה את העולם".
אבדות

| מדינה | הרוגים | פצועים | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה | 8,709 | 19,441 | 28,150 |
| ניו זילנד | 2,701 | 4,852 | 7,553 |
| בריטניה | 21,255 | 52,230 | 73,485 |
| צרפת | 10,000 | 17,000 | 27,000 |
| הודו | 1,358 | 3,421 | 4,779 |
| ניופאונדלנד | 49 | 93 | 142 |
| מדינות ההסכמה | 44,072 | 97,037 | 141,109 |
| האימפריה העות'מאנית | 57,263 | 156,619 | 213,882 |
חללי צבאות האימפריה הבריטית נקברו ב-44 בתי קברות צבאיים בגליפולי. לזכר הנעדרים הוקמה שם אנדרטת הליס.
גורמי הכישלון של בריטניה

לאחר כישלונה של מערכת גליפולי, וינסטון צ'רצ'יל טען כי התוכנית האסטרטגית שהגה הייתה מצוינת, וכי היו אלו הדרגים בשטח שכשלו. אולם דעה זו לא עולה בקנה אחד עם העובדות ההיסטוריות. אף על פי שלטעויות בשטח היה חלק נכבד מהסיבה לכישלון המערכה, שורש הכישלון היה נעוץ בראש ובראשונה בתוכנית שגיבשו המנהיגות המדינית והצבאית בלונדון. אלו הסתמכו על שמועות חסרות בסיס ודעות קדומות יותר מאשר על חשיבה וניתוח הנתונים בשטח.
בנוסף לכישלון המתקפה הרגלית נטען כי התקפת הצי הבריטי על הדרדנלים הייתה טעות, לא רק בגלל אופן ניהולה הכושל, אלא גם משום שהיא סיפקה לטורקים התראה על הפלישה הרגלית המתקרבת וכך הייתה להם שהות מספקת לבצר את חצי האי גליפולי טרם ההתקפה הרגלית. בנוסף, כישלון התקפת הצי הבריטי העלה את המוראל בצבא הטורקי, שכן זה היה ניצחונם הראשון במלחמה מזה שנים, שהושג נגד צי המערכה הבריטי שנחשב לחזק ביותר.
העות'ומאנים ניצלו היטב את תוואי השטח של חצי האי כדי להתבצר בנקודות הגבוהות ובכך למנוע מהבריטים לפרוץ. בנוסף לכך הכוחות הבריטים הונחתו בדרום חצי האי גליפולי שבו רוכזו רוב הכוחות ההגנה העות'ומאנים וכך הצליחו העות'ומאנים להדוף את הכוחות הבריטיים על החוף. מערכת גליפולי שהייתה בשולי "זירת המלחמה" דחק אותה לתחתית סדר היום של קבינט המלחמה הבריטי. למשימה הקשה לא נשלחו הכוחות הטובים ביותר ולא המפקדים המוכשרים ביותר. ריחוק זה הקשה על פינוי הנפגעים, אספקת מזון, הבאת תחמושת וציוד רפואה.
לקריאה נוספת

אלן מורהד, גליפולי, הוצאת מערכות, 1966.
הערות שוליים

↑  המקור: הספר "גליפולי"
↑  שפי, יגאל,,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'"כישלון בכל הרמות", מערכות'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'458, 2014, עמ' 46
| זירות וחזיתות במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| הזירה האירופית | החזית האיטלקית • הבלקן • גליפולי • החזית המזרחית • החזית המערבית |  |
| המזרח התיכון | הקווקז • המערכה במסופוטמיה • סיני וארץ ישראל • החזית הפרסית • המרד הערבי |  |
| הזירה האפריקאית | דרום-מערב אפריקה • מערב אפריקה • מזרח אפריקה • צפון אפריקה |  |
| אחרים | זירת מזרח אסיה והאוקיינוס השקט • האוקיינוס האטלנטי • הים התיכון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565975105171  PLWABN: 9810661246005606  GND: 4344302-3  LCCN: sh85148256  NKC: ph541854  TDVİA: canakkale-muharebeleri 
אוניית המערכה הבריטית אירזיסטיבל מוטבעת
הנחיתה בחוף גליפולי
יוסף טרומפלדור במדי קצין בפתח אוהל, מחנה גדוד נהגי הפרדות, גליפולי
דיוויזיית הצי המלכותית יוצאת מהחפירות למתקפת כידונים
תותח 75 מ"מ צרפתי במהלך הקרב השלישי על קריתיה
עמדות מקלע טורקיות בדרדנלים
ה"ספינקס", אחת הנקודות הבולטות ביותר בשדות הקרב בחוף המערבי של חצי האי
מצג פנורמי המתאר את מערכת גליפולי במוזיאון הצבאי באיסטנבול
פילדמרשל קיצ'נר וגנרל בירדווד בודקים את החזית, ראסל'ס טופ, 15 בנובמבר 1915
המקשת נוסרט כמוטיב גלויה
גיגי לוי-וייס

| --- | --- |

 לידה:  1971 (בן 54 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  רמת השרון
 ידוע בשל:  ניהול 888 אחזקות, מייסד-שותף בקרן NFX
 השכלה:  בית הספר למינהל עסקים על שם קלוג, אוניברסיטת תל אביב
 מקצוע:  יזם היי-טק, איש עסקים, משקיע
 בת זוג:  דפי לוי-וייס
 מספר צאצאים:  3
גיגי לוי-וייס (נולד בשנת 1971) הוא איש עסקים, משקיע ופעיל חברתי ישראלי. הוא מייסד-שותף בקרן ההון סיכון NFX ומשקיע בחברות הזנק, ביניהן סימילרווב, פלאריום, גלובל-אי, מון אקטיב ו-MyHeritage. לוי-וייס כיהן בעבר כמנכ"ל בחברת 888 אחזקות. הוא חבר מועצת המנהלים של עמותות MEET ואחים ואחיות לנשק והיה פעיל בארגון לתת. בשנת 2015 הצטרף למועצת המנהלים המנהלים של תאגיד התקשורת וההוצאה לאור הגרמני ברטלסמן.
ביוגרפיה

גיגי לוי (ששינה את שמו לגיגי לוי-וייס לאחר נישואיו) נולד וגדל בתל אביב. לאחר שירות צבאי כטייס בחיל האוויר, החל ללמוד בבית הספר למינהל עסקים על שם קלוג של אוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, אילינוי וקיבל תואר MBA בשנת 2004.
לוי-וייס מתגורר עם אשתו דפי ושלושת ילדיהם ברמת השרון.
קריירה עסקית

בתחילת דרכו הקים לוי-וייס חברת הזנק ועבד במקביל בכמה תפקידי ניהול וייעוץ בחברות היי-טק בישראל ובבריטניה.
בשנים 2003–2005 כיהן לוי-וייס כסגן נשיא לאירופה המערבית בחברת אמדוקס, המפתחת תוכנות לחברות תקשורת. שנה לאחר מכן התמנה לנשיא חטיבת אירופה המערבית, מרכז אמריקה ואמריקה הלטינית בחברה.
ביוני 2006 הצטרף לוי-וייס לחברת 888 אחזקות, המפתחת משחקים מקוונים כמנהל התפעול הראשי. בתחילת 2007 מונה למנכ"ל החברה. במהלך כהונתו התמודדה החברה בהצלחה עם המשבר הפיננסי של שנת 2008 וקיבלה כמה הצעות קנייה. הוא פרש מתפקידו בשנת 2011.
בהמשך התמקד לוי-וייס בהקמת ובהשקעות בחברות הזנק בישראל, סן פרנסיסקו ולונדון, שפעלו ברובן בתחומי המסחר המקוון, פרסום ברשת, אפליקציות לסלולרי, משחקים מקוונים ותוכנה כשירות (SaaS).
לוי-וייס השקיע גם בחברות הזנק כמו Kenshoo, Crossrider, Plarium, R2Net, Eyeview, moon Active, Beach Bum, CyberX, Replay ואחרות.
בשנת 2010 היה לוי-וייס בין מייסדי פלייטיקה ומשנת 2013 הוא חבר במועצת המנהלים של גלובל-אי.
לוי-וייס הצטרף בשנת 2014 לפורום המייעץ EMEA של לקוחות פייסבוק. הפורום כולל נציגי שיווק מחברות וארגונים שונים מאירופה, אפריקה והמזרח התיכון ומנהלים בפייסבוק.
בשנת 2015 ייסד לוי-וייס, יחד עם היזמים והמשקיעים ג'יימס קורייר, פיט פלינט וסטן צ׳דנובסקי, את קרן ההון סיכון NFX, המתמקדת בהשקעות בשלבים מוקדמים של חברות בתחומים שונים. ביניהם בינה מלאכותית, מסחר אלקטרוני, פינטק, משחקים מקוונים וביוטכנולוגיה. משרדי NFX, שנקראת על שם "Network Effects” (אפקט רשת), נמצאים בסן פרנסיסקו ובהרצליה.
באותה שנה היה לוי-וייס גם מייסד-שותף של Beach Bum, חברת משחקים מקוונים המתמקדת במשחקי לוח וקלפים קלאסיים. Beach Bum נקנתה בשנת 2021 על ידי החברה הצרפתית Voodoo.
בשנת 2021 ייסד לוי-וייס, יחד עם שותפים, את Inception, חברת הזנק המתמחה בתכני מציאות מדומה.
פעילות ציבורית

גיגי לוי-וייס פעיל בכמה ארגונים ללא כוונת רווח בישראל. בין השאר היה חבר במועצת המנהלים של ארגון הסיוע ההומניטרי לתת בשנים 2008–2015. הוא חבר מועצת המנהלים של MEET - Middle East Entrepreneurs of Tomorrow משנת 2013.
לוי-וייס הוא גם חבר מועצת המנהלים של מיזם ההייטק החברתי Place-IL, עמותה הפועלת במטרה לבנות פלטפורמה שתאפשר לגייס לתעשיית ההייטק אוכלוסיות בייצוג חסר. בנוסף, הוא חבר במועצה המייעצת של קמא-טק, המקדמת שילוב חרדים בתעשיית ההייטק.
בשנת 2023 היה לוי-וייס פעיל בארגון מחאת ההייטק בתגובה לרפורמה המשפטית של הממשלה.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר היה לוי-וייס בין מייסדי אחים ואחיות לישראל - חמ"ל אזרחי, שפועל לתת מענה לצרכים אזרחיים וצבאיים במלחמה. הארגון נמנה בין מקבלי אות הנשיא להתנדבות בשנת 2024.
הערות שוליים

↑  מאיר אורבך,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'NFX של גיגי לוי גייסה 450 מיליון דולר לקרן הסיד הגדולה בעולם, באתר כלכליסט, 5 באוקטובר 2021
↑  "גיגי לוי-וייס, שותף מנהל בקרן NFX". tech12. 2023-04-02. נבדק ב-2025-01-14.
↑  אחים ואחיות לישראל - חמ"ל אזרחי (ע"ר) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il
↑  Bertelsmann SE & Co KGaA (www.bertelsmann.com), Gigi Levy-Weiss Elected to Supervisory Board of Bertelsmann SE & Co. KGaA - Bertelsmann SE & Co. KGaA, www.bertelsmann.com (באנגלית)
1 2  Gigi Levy: Executive Profile & Biography - BusinessWeek, web.archive.org, ‏2009-10-16
↑  מאיה נחום שחל,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'פטרוני התרבות החדשים, באתר כלכליסט, 1 בינואר 2012
1 2  Gigi Levy Weiss | COM.VENTION 2012, web.archive.org, ‏2014-03-31
1 2  עוד פודקאסט לסטארטאפים, מה גרם לגיגי לוי-וייס לבקש מיזמים לשלוח לו מייל, שאותו בכלל לא פתח?, באתר גיקטיים, ‏2022-09-18
1 2  Sophie Shulman, Israeli gaming startup Beach Bum acquired by France's Voodoo for $500 million, CTECH - www.calcalistech.com, ‏2021-09-30
↑  Gigi Levy-Weiss, The importance of finding and establishing your product-market fit according to Gigi Levy-Weiss, CTECH - www.calcalistech.com, ‏2020-09-16
↑  NFX Guild accelerator unveils summer 2015 class - Globes, en.globes.co.il, ‏2015-09-18 (באנגלית)
↑  Brian Blum, 'Netflix for virtual reality' targets your living room, ISRAEL21c, ‏2018-02-08 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Gigi Levy-Weiss: "Creating jobs is no longer enough to fulfill one’s Zionist duty; we must change the country", ctech, ‏2024-05-02 (באנגלית)
↑  About - Place il, ‏2022-09-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  אודות קמא-טק, באתר קמא-טק
↑  "אלו מקבלי ׳אות הנשיא להתנדבות' לשנת תשפ״ד, באתר www.president.gov.il
פויקילותרמיות

חרדון מתחמם על סלע. מכאן מקור הביטוי "להתחרדן"
פּוֹיקִילוֹתֶרְמִיוּת היא מאפיין של יצורים חיים שטמפרטורת גופם יכולה להשתנות במידה רבה, בהתאם לשינויים בסביבה, תחת תנאים פיזיולוגיים תקינים. המושג ההופכי לפויקילותרמיות הוא הומיאותרמיות. השימוש במושג במחקר מתייחס בעיקר לבעלי חיים, אך בעיקרון ניתן להשתמש בחלוקה לפויקילותרמיות הוא הומיאותרמיות ביחס לכל אורגניזם. לא קיים קונצנזוס ברור לגבי מידת ההשתנות האפשרית של הטמפרטורה שמעבר לה נחשב האורגניזם לפויקילותרמי, אך בדרך כלל אם הטמפרטורה של אורגניזם בריא משתנה ביותר מ-1.5–2 מעלות צלזיוס כתוצאה משינוי בתנאי הסביבה הוא נחשב לפויקילותרמי.
רוב האורגניזמים המוכרים למדע הם פויקילותרמיים, ובכלל זאת רוב חסרי החוליות היבשתיים, כל חסרי החוליות והדגים בים באזור שבין הגאות והשפל, כל חסרי החוליות ורוב הדגים שחיים במים מתוקים ורוב הדו-חיים והזוחלים. מנגד, כמעט כל היונקים והעופות הבוגרים הם הומיאותרמיים – חריגים לכך הם החפרפזיים והחולד העירום האפריקני – וכך גם חלק מהזוחלים הגדולים ודגים וחסרי חוליות שחיים בסביבות עם טמפרטורת מים קבועה יחסית.
אטימולוגיה

מקור המילה פויקילותרמי מיוונית: פויקילוס (ποικίλος) – מגוון, תרמוס (θερμός) – חום.
המונח " בעלי דם קר" משמש בשפת היום-יום כדי לתאר בעלי חיים פויקילותרמיים או אקטותרמיים. מונח זה אינו מדויק – טמפרטורת הגוף של בעלי חיים אלה אינה בהכרח "קרה" ביחס לטמפרטורה של בעלי חיים הומיאותרמיים או אנדותרמיים, אלא היא תלויה בדרך כלל בטמפרטורת הסביבה, ולחלק מבעלי חיים אלה אין דם.
פויקילותרמיות ואקטותרמיות

אורגניזמים פויקילותרמיים הם ברוב המוחלט של המקרים גם אקטותרמיים: טמפרטורת גופם נקבעת על ידי הסביבה, וההשפעה של מקורות חום פנימיים לגוף האורגניזם היא שולית. עם זאת, שני המושגים נבדלים זה מזה – האחד מתייחס לאי-יציבות טמפרטורת הגוף והשני למקור החום. בנוסף, בעוד שיונקים ועופות בוגרים הם הומואיתרמיים ואנדותרמיים, יילודים (בתקופה מיד לאחר הלידה) של מיני יונקים ועופות רבים הם אנדותרמיים ופויקילותרמיים. טמפרטורת הגוף של גוזלים של מיני ציפורים שונים עשויה לצנוח בכ-8–10 מעלות צלזיוס כשההורה עוזב את הקן ולעלות חזרה דקות לאחר שההורה חוזר. חלק מהעופות והיונקים האנדותרמיים יכולים להפוך לפויקילותרמיים באופן זמני, ובמידה משתנה בין המינים, בזמן תרדמה. החולד העירום הוא יונק פויקילותרמי, אך בתנאים מסוימים התרומה של תהליכים בגוף עצמו לטמפרטורת הגוף אינה שולית, ולכן הוא יכול להיחשב לאנדותרמי.
על פי רוב, בעלי חיים אקטותרמיים הם פויקילותרמיים, כיוון שבדרך כלל התרמורגולציה שלהם אינה יעילה מספיק בכדי לספק טמפרטורת גוף קבועה או קבועה בקירוב. עם זאת, לכלל זה יש יוצאים מן הכלל. לדוגמה, קבוצה גדולה של בעלי חיים אקטותרמיים ימיים חיים בסביבה שבה הטמפרטורה יציבה, הטמפרטורה של גופם אינה משתנה ביותר מחצי מעלה צלזיוס והם לא יכולים לשרוד שינויים גדולים וחדים בטמפרטורה. בין בעלי חיים אלה, שהם אקטותרמיים ובאופן מעשי הומיאותרמיים, נכללים קבוצה גדולה של חסרי חוליות שחיים במעמקי הים וכן דגים וחסרי חוליות בסביבת הים הפתוח ובסביבה האנטארקטית.
אדפטציה

טמפרטורת הגוף משפיעה על מגוון רחב של תהליכים פיזיולוגיים וביולוגיים, כגון תפקודי התא, תפקוד האנזימים, מטבוליזם, גדילה, תפקוד השרירים, תפקוד מערכות הדם והעצבים ותפקוד ההורמונים. כמו לכל היצורים החיים, גם לבעלי חיים פויקילותרמיים ניתן להגדיר טמפרטורת גוף אופטימלית, אך בניגוד להומיאותרמיים, פויקליתורמיים מתפקדים באופן תקין בטווח רחב של טמפרטורות. האבולוציה של בעלי חיים אלה התפתחו מנגנונים שונים להתמודדות ירידות או עליות חדות בטמפרטורת הגוף, שחלקם פיזיולוגיים וחלקם התנהגותיים.