stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנו אודריך
קריירה

אביו של אודריך היה כדורסלן, וכן אחיו. את בכורתו כשחקן מקצועני עשה אודריך בגיל 15, במדי קבוצת פולזלה מהליגה הסלובנית השנייה. שנתיים מאוחר מכן, כאשר העפילה הקבוצה לליגה הבכירה, אודריך היה להפתעת הליגה ונבחר ל"תגלית השנה" בסלובניה לעונת 1999/00.
בעונת 2000/2001 המשיך לשחק בליגה הסלובנית אך עבר למועדון ידוע יותר, קבוצת אולימפיה ליובליאנה עימה זכה באליפות סלובניה.
בעונת 2001/2002 המשיך בליובליאנה ושוב זכה באליפות, בעונת 2002/03 עבר לשחק בישראל בקבוצת מכבי תל אביב שאומנה על ידי דייוויד בלאט, הוא שותף ב-31 משחקים בליגת העל שבתוכם פתח בחמישייה 28 פעמים, במהלך 31 ההופעות שלו רשם ממוצע של 5.9 נקודות למשחק וסיים את העונה עם 172 נקודות במאזן הכללי וזכה עם מכבי בדאבל, אליפות וגביע, ואף הגיע לגמר הליגה האדריאטית.
בשנת 2002 סיים עם נבחרת העתודה של סלובניה במקום השישי באליפות אירופה.
הוא שותף במסגרת היורוליג במשך 20 משחקים, במהלך השלב הראשון שותף ב-14 משחקים והשיג ממוצעים של 6.3 נקודות למשחק וסיים את השלב הראשון של היורוליג עם 88 נקודות.
במהלך השלב השני אודריך השתפר משמעותית ב-6 המשחקים שבהם שותף והשיג ממוצעים של 13.2 וסיים את השלב השני עם 79 נקודות.
בשנת 2003 שיחק באבטודור סראטוב הרוסית שבה הפגין יכולת טובה ובמשחק הסיום שלו סיים עם 18 נקודות, קבוצתו אישרה את בקשת השחרור ששלחה ההתאחדות הישראלית בכדורסל והחליטה להתיר לו לחזור לשחק בסיום עונת 2003/04 במכבי תל אביב, הוא החליט להירשם לדראפט ה-NBA, אך לא נבחר.
בעונת 2004/2005 שיחק אודריך בברייל מילאנו האיטלקית שבה הציג יכולת טובה, לאחר שהושאל לקבוצה האיטלקית ממכבי תל אביב.
בדראפט 2005 נבחר בסיבוב הראשון במקום ה-28 על ידי סן אנטוניו ספרס, שחיפשו רכז שיוכל למלא את תפקיד המחליף של טוני פארקר, ובאותה העונה עזר לקבוצתו לזכות באליפות ה-NBA לעונת 2005.
בעונת 2006/2007, שבה זכתה סן אנטוניו באליפות נוספת, חלה ירידה במעמדו של אודריך בקבוצה, וב-27 באוקטובר 2007 (על סף פתיחת עונת 2007/2008) הועבר אודריך למינסוטה טימברוולבס תמורת בחירת סיבוב שני של הספרס בדראפט ופיצוי כספי, אך נחתך מהקבוצה כ-10 דקות לאחר שנודע לו על ההעברה. עם זאת, כבר לאחר 48 שעות הוחתם אודריך בסקרמנטו קינגס, שהייתה זקוקה לרכז לאחר שהרכז הפותח שלה דאז מייק ביבי, נפצע ונעדר מספר חודשים. אודריך פתח בחמישייה של הקינגס מתחילת העונה ורשם הצלחה מפתיעה. ב-16 בפברואר 2008 הועבר מייק ביבי לאטלנטה, ובכך קיבל אודריך את תפקיד הרכז הפותח הקבוע של הקבוצה.
בינואר 2013 עבר אודריך לצידם של טוביאס האריס ודורון לאמב בטרייד לאורלנדו מג'יק בתמורה לג'יי. ג'יי. רדיק, גוסטבו איון ואיש סמית'.
לקראת עונת 2013/2014 חתם כשחקן חופשי בניו יורק ניקס, ושוחרר ממנה כעבור חצי עונה, ב-24 בפברואר 2014. שלושה ימים לאחר מכן חתם בממפיס גריזליס. בתחילת עונת 2015/2016 נשלח בטרייד למיאמי היט, יחד עם ג'רנל סטוקס, בתמורה למריו צ'למרס וג'יימס אניס. ב-24 בפברואר 2016 הודיעה מיאמי כי פציעה בכף רגלו של אודריך תמנע ממנו לשחק עד תום העונה, ולאחר חמישה ימים שוחרר מהקבוצה.
סטטיסטיקות ב-NBA > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | סן אנטוניו | 80 | 2 | 14.4 | 0.444 | 0.408 | 0.753 | 1.0 | 1.9 | 0.5 | 0.1 | 5.9 |
| 2005/2006 | סן אנטוניו | 55 | 3 | 10.7 | 0.455 | 0.343 | 0.780 | 1.0 | 1.7 | 0.3 | 0.0 | 5.1 |
| 2006/2007 | סן אנטוניו | 73 | 1 | 13.0 | 0.369 | 0.287 | 0.883 | 1.1 | 1.7 | 0.4 | 0.0 | 4.7 |
| 2007/2008 | סקרמנטו | 65 | 51 | 32.0 | 0.463 | 0.387 | 0.850 | 3.3 | 4.3 | 0.9 | 0.2 | 12.8 |
| 2008/2009 | סקרמנטו | 73 | 72 | 31.1 | 0.461 | 0.310 | 0.820 | 3.0 | 4.7 | 1.1 | 0.2 | 11.0 |
| 2009/2010 | סקרמנטו | 79 | 41 | 31.4 | 0.493 | 0.377 | 0.837 | 2.8 | 4.7 | 1.1 | 0.1 | 12.9 |
| 2010/2011 | סקרמנטו | 79 | 64 | 34.6 | 0.500 | 0.357 | 0.864 | 3.4 | 4.9 | 1.2 | 0.1 | 13.7 |
| 2011/2012 | מילווקי | 59 | 0 | 18.3 | 0.440 | 0.288 | 0.709 | 1.7 | 3.8 | 0.6 | 0.0 | 5.9 |
| 2012/2013 | מילווקי | 39 | 0 | 18.4 | 0.475 | 0.265 | 0.727 | 2.0 | 3.5 | 0.4 | 0.0 | 6.7 |
| 2012/2013 | אורלנדו | 27 | 9 | 27.3 | 0.408 | 0.396 | 0.857 | 2.3 | 6.1 | 0.9 | 0.0 | 10.2 |
| 2013/2014 | ניו יורק | 31 | 12 | 19.0 | 0.425 | 0.425 | 0.833 | 1.8 | 3.5 | 0.7 | 0.1 | 5.6 |
| 2013/2014 | ממפיס | 10 | 0 | 5.5 | 0.556 | 1.000 | 0.833 | 0.2 | 0.6 | 0.1 | 0.1 | 2.7 |
| 2014/2015 | ממפיס | 79 | 12 | 18.9 | 0.487 | 0.268 | 0.853 | 1.8 | 2.8 | 0.6 | 0.1 | 7.7 |
| 2015/2016 | ממפיס | 8 | 0 | 15.0 | 0.435 | 0.364 | 1.000 | 1.1 | 3.3 | 0.4 | 0.1 | 5.9 |
| 2015/2016 | מיאמי | 36 | 5 | 16.3 | 0.434 | 0.333 | 0.882 | 1.8 | 2.5 | 0.3 | 0.0 | 4.4 |
| 2016/2017 | דטרויט | 39 | 0 | 14.4 | 0.467 | 0.344 | 0.941 | 1.5 | 3.4 | 0.3 | 0.0 | 5.8 |
| קריירה |  | 831 | 272 | 21.9 | 0.463 | 0.349 | 0.833 | 2.1 | 3.4 | 0.7 | 0.1 | 8.4 |
סטטיסטיקות ב-NBA > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | סן אנטוניו | 21 | 0 | 11.5 | 0.359 | 0.270 | 0.857 | 0.8 | 1.0 | 0.4 | 0.1 | 3.7 |
| 2005/2006 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 6.7 | 0.333 | 0.167 | 0.800 | 0.6 | 1.1 | 0.0 | 0.0 | 3.6 |
| 2006/2007 | סן אנטוניו | 8 | 0 | 2.5 | 0.000 | 0.000 | 1.000 | 0.1 | 0.1 | 0.0 | 0.0 | 0.3 |
| 2013/2014 | ממפיס | 7 | 0 | 16.4 | 0.467 | 0.333 | 0.692 | 1.7 | 1.7 | 0.4 | 0.0 | 7.9 |
| 2014/2015 | ממפיס | 10 | 0 | 17.5 | 0.425 | 0.250 | 0.833 | 2.0 | 2.1 | 0.5 | 0.0 | 7.6 |
| קריירה |  | 53 | 0 | 11.3 | 0.388 | 0.260 | 0.804 | 1.0 | 1.2 | 0.3 | 0.0 | 4.5 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
הערות שוליים

↑  אודריך נשלח בטרייד לאורלנדו, באתר הרשמי של מילווקי באקס
↑  הניקס מנפים את אודריך מהקבוצה, בארכיון אתר knicksnow.com
↑  אודריך נשלח בטרייד למיאמי, באתר הרשמי של מיאמי היט
↑  מיאמי משחררת את אודריך, באתר הרשמי של מיאמי היט
במטבח של עדן

| --- | --- |

 סוגה:  תוכנית בישול
 יוצרים:  ישראל כהן, אוהד גל–עז
 כותבים:  עדן הראל
 בימוי:  אוהד גל–עז (26 פרקים) מאיר ליבוביץ' (24 פרקים)
 מנחים:  עדן הראל
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית (מתורגם לשפות: אנגלית וצרפתית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  50
 הפקה
 מפיק:  בת שבע שושן, דקל פלד
 חברת הפקה:  ערוץ 97
 הפצה:  הידברות דיגיטל
 עורכים:  שרה צדוק דיויד שפירו
 אתר צילומים:  רעננה, פתח תקווה
 צלמים:  דיויד שפירו (צלם ראשי) אבנר בן גיאת אלון צרפתי
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות
 בעלי תפקידים נוספים:  יעקב סלם (ניהול טכני ואמנותי) שמואל וינגרטן, יוסי ויצמן (גריפ ותאורה) בתיה קליקשטיין (ארט דיירקטורית) מישה ניקיטין (עריכת קול) ברק דגני (עיצוב והנפשה) אורטל זגורי (תמלול) תהילה רוזן, ציפי לביא (תחקיר) מוריה עטיה (תיאום הפקה) יהודה תופיק (ע. הפקה) גיל פרידמן, יעקב גרינשטיין, יהב שמש, ניר אביעם (הקלטה) ביתיה מנחם, גאיה דגן (איפור) הדס דיקשטיין (סטיילינג) שי שמעון (בקרת איכות) עוז כהן, איתמר שרעבי (חדר שידור) אקספרס מהדרין (חסות)
 אורך פרק:  כ-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 97
 רשת שידור בישראל:  HOT • ‏yes • סלקום tv • פרטנר tv • ‏STINGTV • ‏ NEXT TV • FreeTV • ‏ צופיה • ‏ אתר הידברות • יוטיוב •  פייסבוק •  המסך המפוצל הישראלי • smart tv (בעבר) • ‏ IZEE TV (בעבר) • ‏ IsraTV (בעבר)
 פורמט (תמונה):  16:9
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  31 באוגוסט 2022 – 9 באוגוסט 2023
 קישורים חיצוניים
 במטבח של עדן, אתר הידברות
במטבח של עדן היא תוכנית טלוויזיה ישראלית שעוסקת בבישול, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97) בהנחיית עדן הראל. התוכנית עלתה לראשונה לשידור באוגוסט 2022 עד לסיומה באוגוסט 2023.
בתוכנית עדן מארחת במטבח הביתי שלה חברות לבישול משותף של 3 מנות עבור ארוחות שבת וחג, לשיחות על החיים ועל פרשת השבוע.
את התוכנית הפיקו בת שבע שושן ודקל פלד, וביימו אוהד גל-עוז ומאיר לייבוביץ' בשיטת מערך מרובה מצלמות.
התוכנית משודרת בערוץ הידברות (yes, HOT, פרטנר tv, סלקום tv), ערוץ צופיה, אתר הידברות ובדף הפייסבוק וערוץ היוטיוב של הידברות.
פרקים

עונה 1 (2023-2022)
| מספר הפרק | מבשלת אורחת | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- |
| 1 | חיה ללונק | 31 באוג׳ 2022 |
| 2 | מיכל רוזן | 7 בספט׳ 2022 |
| 3 | יעל קצב | 14 בספט׳ 2022 |
| 4 | אליס מלכה | 21 בספט׳ 2022 |
| 5 | שרה הרוש דדון | 28 בספט׳ 2022 |
| 6 | לאה עטיה | 5 באוק׳ 2022 |
| 7 | חיה ללונק | 12 באוק׳ 2022 |
| 8 | מיכל רוזן | 19 באוק׳ 2022 |
| 9 | יעל קצב | 26 באוק׳ 2022 |
| 10 | אליסה מלכה | 2 בנוב׳ 2022 |
| 11 | שרה הרוש דדון | 9 בנוב׳ 2022 |
| 12 | לאה עטיה | 16 בנוב׳ 2022 |
| 13 | אביטל סבג | 23 בנוב׳ 2022 |
| 14 | לירי סינה | 30 בנוב׳ 2022 |
| 15 | יפית אוקשטיין | 7 בדצמ׳ 2022 |
| 16 | בת שבע בן ברוך | 14 בדצמ׳ 2022 |
| 17 | אביטל סבג | 21 בדצמ׳ 2022 |
| 18 | לירי סינה | 28 בדצמ׳ 2022 |
| 19 | יפית אוקשטיין | 4 בינו׳ 2023 |
| 20 | בת שבע בן ברוך | 11 בינו׳ 2023 |
| 21 | מרלין איילון | 18 בינו׳ 2023 |
| 22 | רוחמה עזורי | 24 בינו׳ 2023 |
| 23 | אורית דדון | 1 בפבר׳ 2023 |
| 24 | הדסה אדלר | 8 בפבר׳ 2023 |
| 25 | מרילין איילון | 15 בפבר׳ 2023 |
| 26 | רוחמה עזורי | 22 בפבר׳ 2023 |
| 27 | אורית דדון | 1 במרץ 2023 |
| 28 | הדסה אדלר | 8 במרץ 2023 |
| 29 | הדס זאואי | 15 במרץ 2023 |
| 30 | מורן פינטו | 22 במרץ 2023 |
| 31 | הדס זאואי | 29 במרץ 2023 |
| 32 | מורן פינטו | 12 באפר׳ 2023 |
| 32 | טלי מימון | 19 באפר׳ 2023 |
| 34 | תקווה פנחס | 26 באפר׳ 2023 |
| 35 | נופר אלגלי | 3 במאי 2023 |
| 36 | רחלי שושן | 10 במאי 2023 |
| 37 | טלי מימון | 17 במאי 2023 |
| 38 | אור שפיץ (ספיישל שבועות) | 23 במאי 2023 |
| 39 | תקווה פנחס | 24 במאי 2023 |
| 40 | נופר אלגלי | 31 במאי 2023 |
| 41 | רחלי שושן | 7 ביוני 2023 |
| 42 | אביטל לנגר | 14 ביוני 2023 |
| 43 | שרה חיה מלכה | 21 ביוני 2023 |
| 44 | שרה בלולו | 28 ביוני 2023 |
| 45 | חני פיין | 5 ביולי 2023 |
| 46 | אביטל לנגר | 12 ביולי 2023 |
| 47 | שרה בלולו | 19 ביולי 2023 |
| 48 | חני פיין | 25 ביולי 2023 |
| 49 | תמרה אהרוני | 2 באוג׳ 2023 |
| 50 | אביגיל ותמרי מנשה | 9 באוג׳ 2023 |
הערות שוליים

↑  במטבח של עדן, באתר הידברות
בעל קורא

קריאת התורה בבית הכנסת. ליד בעל הקורא עומד אדם המסמן לו בידיו את טעמי המקרא.
בַּעַל קוֹרֵא (או בַּעַל קְרִיאָה) הוא אדם הקורא בתורה בבית הכנסת בפני ציבור המתפללים.
ספר התורה המשמש לקריאה בתורה מכיל את הטקסט בכתיב חסר, ללא סימני ניקוד וללא טעמי המקרא, הקובעים את ההפסקות בקריאה (בדומה לפיסוק), ואת נעימת הקריאה. אם הבעל קורא טועה בקריאה באופן שמשמעות המילה השתנתה, עליו לחזור לקרוא כהלכה ועל טעות שלא שינתה את המשמעות, לא צריך לחזור. מצב זה הופך את פעולת הקריאה בתורה לפעולה לא פשוטה, שלא די בידיעת קריאה כדי לעשותה, ונדרשים מומחיות ואימון, שהרוכש אותם קרוי "בעל קורא".
אם אין בבית הכנסת מישהו שיודע לקרוא בטעמים, אמרו הפוסקים שבדיעבד אפשר לצאת ידי מצוות קריאת התורה ללא טעמים (שולחן ערוך, קמ"ב, ב)
מקור

בעבר כל אדם שעלה לתורה היה קורא בעצמו את הקריאה, בדורות מאוחרים התבטל נוהג זה מלבד ביהדות תימן. הרב אפרים מרגנסבורג כתב בחריפות נגד ביטול המנהג, אולם הרא"ש כתב שכדי למנוע מריבות בבית הכנסת רשאים שהשליח ציבור יקרא בקול והמברך יקרא בלחש ביחד אתו, כדבריו נוהגים כיום ברוב הקהילות. ביהדות תימן עד היום נוהגים כמנהג הקדום.
ותיפח רוחם של חזנים שהעומד לקרות בתורה מברך לפניה ולאחריה והחזן קורא. ועוד פעמים ששותק הקורא ומברך ברכה לבטלה והציבור לא יצאו ידי קריאת שבעה והחזן מברך ששה [פשיטים] לכבוד התורה והוא קלון התורה ועתיד הקדוש ברוך הוא לפרע ממי שיש בידו למחות ואינו מוחה, ובידי אין למחות כי אומרים מנהג אבותינו תורת משה רבינו כמו שכתבת.
מקור > תיקון קוראים

כסיוע לבעל קורא, בעת שהוא מתאמן על קריאתה של פרשת השבוע, הודפס ספר תיקון קוראים, שבו הטקסט המקראי מופיע בשתי עמודות, אחת הזהה לטקסט המופיע בספר התורה, והאחרת מכילה את הטקסט יחד עם ניקוד וטעמי המקרא.
מקור > סומך

כסיוע נוסף, במקרים שבהם הבעל קורא אינו בקיא דיו בהגיית הטקסט המקראי ובסימניו, עומד לידו אחד המתפללים (שנקרא "סומך"), ומאזין בקפדנות ומקרוב לקריאה בתורה. ומעמיד אותו על טעויותיו. מקובל שגם הסומך יהיה בעל ידע לשוני מספיק על מנת לדעת מתי לתקן.
נפוץ בבתי הכנסת שהקהל מתקן את בעל הקורא אם הוא שוגה, ונחלקו הפוסקים האם זה ראוי מצד הלבנת פנים.
ניגון טעמי המקרא שונה מעדה לעדה, לכן בדרך כלל, כל קורא יודע לקרוא בתורה במנגינה המתאימה בעיקר לבתי הכנסת של עדתו.
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קמ"א, סעיף א'. ודעת הפרי חדש שהמנהג שהחזן קורא אפילו שהעולה בקיא בקריאה
↑  אורלי הררי, פסק הלכה: אסור לפגוע בקורא בתורה ששוגה, באתר ערוץ 7, א' באב ה'תשע"ה (17 ביולי 2015)
| ספר תורה |
| --- | --- | --- |
| כתיבת סת"ם | כתב סת"ם • דיו סת"ם • קלף • גוויל • סופר סת"ם • שרטוט בסת"ם • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מכון סת"ם |  |
| קריאת התורה | הוצאת ספר תורה • אתה הראת • ויהי בנסוע • בריך שמיה • קריאת התורה • בעל קורא • עלייה לתורה • ברכו • ברכות התורה • הגבהה • גלילה • מי שברך |  |
| צורת האותיות | קרי וכתיב • אותיות גדולות וקטנות בתנ"ך • אותיות תלויות • אותיות נקודות • תיוג |  |
| נוסח התורה | מסורה • נוסח המסורה • כתב יד לנינגרד • כתר ארם צובא • כתר דמשק • תנ"ך קניקוט • ספר תאגי • ווי העמודים |  |
| מצוות ואיסורים | מצוות כתיבת ספר תורה • קריאת התורה  • תלמוד תורה |  |
| מנהגים | הכנסת ספר תורה • היכל • ארון קודש • יד • מעיל • עצי חיים • וימפל • בדיקת מזוזות, תפילין וספרי תורה |  |
| חיי הקהילה היהודית |
| --- | --- | --- |
| תפקידים על-קהילתיים | חכם באשי • שד"ר • אדמו"ר • גדול הדור • רב ראשי |  |
| תפקידים מקומיים | מרא דאתרא • רב • דיין •  פרנס • שליח ציבור • גבאי • גבאי צדקה • בעל קורא • מוהל • שוחט • מלמד • דרשן  • סופר סת"ם • בלנית • משגיח • משגיח כשרות |  |
| מוסדות | תלמוד תורה • ישיבה • ישיבה קטנה • ישיבה גדולה • כולל אברכים • מקווה • בית כנסת • בית מדרש • חברה קדישא |  |
| דברים שבקדושה | מניין • היכל/ארון קודש • חזנות • תפילת עמידה • שחרית • מנחה • ערבית • מוסף • קריאת התורה • שמע ישראל • ברכה • קידוש • רשימת תפילות וברכות |  |
| ניהול חיי הקהילה | בית דין • תקנות הקהילה • פדיון שבויים  • כתב מגידות |  |
| תפקידים היסטוריים | אב הכנסת |  |
כלי קודש ופרנסים • מוסדות יהודיים
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברבדוס במשחקים הפאראלימפיים

ברבדוס השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000) ונטלה חלק בכל אירועי הקיץ הפאראלימפיים עד המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012). ברבדוס מעולם לא נטלה חלק במשחקי החורף הפאראלימפיים.
בשנת 2000 שלחה ברבדוס לראשונה ספורטאית שתייצג אותה במשחקים הפאראלימפיים שהתקיימו בסידני. גם המשלחות אל המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) והמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) כללו ספורטאי אחד שייצג את המדינה. איש מהם לא הגיע להישגים משמעותיים במשחקים.
ראו גם

ברבדוס במשחקים האולימפיים
ברבדוס במשחקים האולימפיים לנוער
ארתור קריין

ארתור גריזוולד קריין (באנגלית: Arthur Griswold Crane;‏ 1 בספטמבר 1877 –  11 באוגוסט 1955) היה מורה ופוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמזכיר המדינה ה-12 של ויומינג בשנים 1947–1950, וכמושל ויומינג ה-20 בשנים 1949–1950.
ביוגרפיה

ארתור קריין נולד בעיירה דוונפורט שבמדינת ניו יורק. הוא למד בקרלטון קולג' שבמינסוטה ובקולג' למורים של אוניברסיטת קולומביה, וב-1920 קיבל שם תואר דוקטור לפילוסופיה. הוא שימש כנשיא הראשון של אוניברסיטת המדינה מינוט שבדקוטה הצפונית, ובה בעת שירת במלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן הוא היה לנשיא אוניברסיטת ויומינג בשנים 1922–1941. ב-1946 נבחר קריין כמזכיר המדינה של ויומינג. כאשר התפטר מושל ויומינג לסטר האנט מתפקידו ב-3 בינואר 1949 כדי לכהן בסנאט של ארצות הברית, הושבע קריין במקומו מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה וכיהן בתפקיד עד בחירתו ב-1950 של פרנק בארט כמושל. במהלך תקופת כהונתו הקצרה כמושל, תמך קריין בבניית הבית ובית החולים לקשישים.
לאחר פרישתו מהפוליטיקה, שב קריין לעיסוקו בחינוך. נפטר בשאיין ב-11 באוגוסט 1955. נטמן בבית הקברות בית אל שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1779.
אתרים נוצריים נסתרים בחבל נגסאקי

אתרים נוצריים נסתרים בחבל נגסאקי (ביפנית: 長崎と天草地方の潜伏キリシタン関連遺産) הם קבוצה של שנים-עשר אתרים במחוזות נגסאקי וקוממוטו שבדרום יפן, המתייחסים להיסטוריה של "הנוצרים הנחבאים" ביפן. כנסיות נגסאקי מתייחדות בכך, שכל אחת נוגעת לנקודה אחרת בתולדות הנצרות במדינה: מהופעתה במאה ה-16, עבור בתקופה הארוכה של דיכוי ורדיפות, וכלה בקבלה מצד הרשויות במאה ה-19.
קבוצת האתרים הוצעה במשותף בשנת 2007 כמועמדת להיכלל ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו בשם "כנסיות ואתרים נוצריים בנגסאקי", והוכרה כאתר מורשת עולמית ב-30 בינואר 2018.
המועמדות הראשונית כלל 26 אתרים; עם זאת, לאחר בדיקה מחודשת צמצם מחוז נגסאקי את המונומנטים ל-13 אתרים, כשלבסוף התקבלו 12 אתרים. חששות לגבי האתרים הנוצרים הנסתרים באזור נגסאקי נדונו בהרחבה בספרות האקדמית.
נצרות ביפן

הנצרות הגיעה ליפן ב-1549 עם המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר. האמונה החדשה זכתה למאמינים רבים כשהתפשטה מנגסאקי, כולל מספר דאימיו. טויוטומי הידיושי, ואחריו טוקוגאווה איאיאסו, רדפו את המתנצרים. לאחר מרד שימבארה של 1637–1638, שולב הדיכוי הרשמי של הפולחן הנוצרי עם מדיניות של הסתגרות לאומית שנמשכה למעלה ממאתיים שנה. עם פתיחתה מחדש של יפן בלחץ מעצמות המערב בשנות ה-50 של המאה ה-19, והרפורמות של רסטורציית מייג'י, חודשה הפעילות המיסיונרית. נוצרים שחיו בהיחבא, לרוב בכפרים נידחים, החלו לגלות את נוכחותם בציבור. בשנת 1864 נבנתה כנסייה ראשונה ביפן לאחר יותר ממאתיים שנה, קתדרלת אואורה (אנ'). ב-1873 הוסר האיסור על הדת הנוצרית ביפן. "הנוצרים הנסתרים", צאצאי המומרים מן המאה ה-17, נחלקו לשלוש. חלק הסתפחו לכנסייה הקתולית, שחידשה את נוכחותה במדינה, אחרים סירבו לסור למשמעתה והתמידו בדת המשפחתית-עממית שהתפתחה במחתרת, וחלק נוסף בחר לאמץ את אמונת הרוב היפני, ונעשה בודהיסטי או שינטואיסטי.
הערות שוליים

↑  Hidden Christian Sites in the Nagasaki Region
↑  Tinka Delakorda Kawashima, Landscape in Hirado revealing the secrets of Hidden Christians’ life-world: National and global policies in cultural heritage protection
↑  Oura Church
1 2  Advisory Body Evaluation (ICOMOS)
↑  Villages on Hisaka Island / Villages dans l’île de Hisaka
כנסיית קשיראגשימה
באלדור פון שיראך

| --- | --- |

 לידה:  9 במאי 1907 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  8 באוגוסט 1974 (בגיל 67) Kröv, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Baldur Benedikt von Schirach 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  ריינלנד-פפאלץ 
 השכלה:  אוניברסיטת מינכן 
 תפקיד:  חבר הרייכסטאג של רפובליקת ויימאר  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 בן או בת זוג:  הנרייטה פון שיראך 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  צלב הברזל 
 חתימה:   
 
פון שיראך במרכז עם מנהיג תנועת הנוער היפנית, 1937
באלדור פון שיראך (בגרמנית: Baldur von Schirach‏; 9 במאי 1907 – 8 באוגוסט 1974) היה מראשי המשטר הנאצי בגרמניה בדרגת רייכסלייטר, מנהיג הנוער ההיטלראי, וראש מחוז וינה. הוא הורשע במשפטי נירנברג כפושע מלחמה בשלושה סעיפי אישום.
קורות חייו

שיראך נולד בעיר ברלין, בן לקצין, שר-חצר ומנהל אמנותי בתיאטרון, ולאשתו האמריקנית. דרך אמו, שיראך טען לייחוס משני אנשים אשר חתמו על הצהרת העצמאות של ארצות הברית.
בהיותו בן עשר הצטרף לקבוצת צוערים צבאית, ובשנת 1925 הצטרף למפלגה הנאצית. הוא זכה לתשומת לבו של אדולף היטלר ובשנת 1929 הועבר למינכן לתפקיד ראש ארגון הסטודנטים הנאצים. בשנת 1931 הפך לראש ההיטלריוגנד ("נוער היטלר"), וקיבל דרגת קצונה גבוהה (גרופנפיהרר באס אה).
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 השתלט שיראך בכוח על ארגוני נוער קיימים, תוך שהוא מחרים רכוש בשווי מיליוני מארקים. ב-1 בדצמבר 1936 נאסר על קיום כל ארגון נוער פרט להיטלריוגנד ("נוער היטלר").
בשנת 1938 הגיע שיראך לביקור בבגדאד כאורח "אל-פותווה" (בערבית: الفُتُوَّة, אל-פוּתוּוָה), תנועת הנוער הפרו-נאצית של עיראק, שהשתתפה מאוחר יותר בפוגרום הפרהוד.
שיראך התגייס לצבא בשנת 1940 ושירת בצרפת חודשים מספר. בתקופה קצרה זו איבד את השליטה בהיטלריוגנד לטובת פעיל בשם ארתור אקסמן. כניחומים מינה אותו היטלר לגאולייטר ורייכסשטאטהאלטר (Reichsstatthalter‏, ראש מחוז) של וינה הגדולה (Groß-Wien), מחוז שיצרו הנאצים לצורך הפיכתה של וינה לעיר הגדולה ביותר בשטחה ברייך הגרמני. הוא שירת בתפקיד זה עד תום מלחמת העולם השנייה. במהלך כהונתו בווינה דחף שיראך לגירוש תושביה היהודים למזרח. חנו סר בעיני היטלר כאשר הציע שמדיניות מתונה יותר באוקראינה יכולה להתאים יותר לצרכים של גרמניה[דרושה הבהרה] ולאחר שאשתו הביעה מחאה באוזני היטלר על היחס כלפי נשים יהודיות באמסטרדם שהיא הייתה עדה לו.
קורות חייו > לאחר המלחמה

שיראך הסגיר את עצמו ב-5 ביוני 1945. הוא נעצר והועמד לדין במשפט פושעי המלחמה בנירנברג. במשפטו הביע חרטה, וגינה את היטלר ואת הנאציזם. הוא ניסה להראות כי מחה בפני מרטין בורמן על השמדת היהודים, אם כי הודה כי מגיל צעיר היה אנטישמי קנאי, בעקבות קריאת ספרו של הנרי פורד "היהודי הבינלאומי". הוא נמצא אשם ב"קשירת קשר לעשיית מלחמה תוקפנית תוך הפרת הסכמים בינלאומיים" וב"פשעים נגד האנושות", ונדון לעשרים שנות מאסר בכלא שפנדאו בברלין. בהיותו בכלא התגרש מאשתו הנרייטה.
שיראך שוחרר ממאסרו יחד עם אלברט שפר בשנת 1966 ועבר להתגורר בפנסיון בעיירה קרב (Kröv) שבמדינת ריינלנד-פפאלץ, בדרום גרמניה. שנתיים לאחר שחרורו מהכלא התראיין לדייוויד פרוסט בטלוויזיה הבריטית וסיפר בגלוי על קשריו עם היטלר. בשנת 1967 פרסם את זכרונותיו בספר בשם "האמנתי בהיטלר", ובו טען שלא ידע על "הפתרון הסופי". שיראך מת בשנת 1974.
קורות חייו > משפחתו

בשנת 1932 נישא שיראך להנרייטה הופמן, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. הזוג התגרש בשנת 1950, כפי הנראה לנוכח תקופת המאסר הממושכת שנפסקה לו במשפטי נירנברג. שניים מנכדיו הם עורך הדין והסופר פרדיננד פון שיראך והסופרת אריאדנה פון שיראך.
לקריאה נוספת

Ferdinand-von-Schirach, The Collini Case, Michael Joseph Ltd, 2013
הערות שוליים

↑  איאן קרשו, היטלר - נמסיס: 1936-145, עמ' 319-318
↑  שם, 506-505
↑  רודולף הס יוותר יחידי בכלא שפאנדאו, על המשמר, 1 בספטמבר 1966
↑  Baldur Von Schirach interview with David Frost באתר YOUTUBE
↑   עופר אדרת, יום אחד, בדפדוף בספר היסטוריה, הוא הבין שסבו היה בכיר בתנועה הנאצית, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2021
| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- | --- | --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |  |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |  |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007569894205171  PLWABN: 9810597782105606  BIBSYS: 90772568  BnF: cb11956400f (data)  CiNii: DA04278439  GND: 118607804  ISNI: 0000 0000 8113 000X  LCCN: n84158458  MusicBrainz: e39118b7-d5f5-490f-8241-7811ccacda91  NARA: 10570401  NDL: 00540653  NKC: xx0018286  NTA: 069154341  SNAC: w68918nm  SUDOC: 027546764  VIAF: 34465111   WorldCat (עם VIAF): 34465111
בנה אצל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוגוסט 1889 Kolíňany, סלובקיה 
 פטירה:  22 ביולי 1977 (בגיל 87) סילבר ספרינג, ארצות הברית 
 שם לידה:  Adler Benő 
 מדינה:  הונגריה 
 
בנה אַצֵל (במקור אדלר עד 1897, בהונגרית: Aczél Benő; שמות ספרותיים בדויים שלו: Bernardo Alex, Bálint Both; קולון, 3 באוגוסט 1889 – Ossining, ניו יורק, ארצות הברית (אנ'), 22 ביולי 1977) היה עורך דין יהודי-הונגרי-אמריקאי, עיתונאי, סופר. הוא אחיו הצעיר של סופר ספרי הבלש ופשע לאיוש אצל. לפחות שלושה מספריו הוצאו גם בתל אביב בשנים 1957, 1958, 1961 לאחר עלייתו לישראל.
קורות חייו

בנה אדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף אדלר (אצל) (קולון, 1861 - בודפשט, 1935),  סוחר ושל יאנקה צייצלר (ילידת העיר אגר). כשהיה ילד המשפחה עברה מניטרה לבודפשט. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל שם את הדוקטורט שלו. לאחר מבחני לשכת עורכי הדין, פתח משרד עורכי דין בבודפשט ב-1919. משנת 1934, הוא היה העורך של העיתון אשטי קוריר (Esti Kurír).
הרומן שלו "מלכת האש" פורסם תחת השם הבדוי ברנרדו אלכס ב-1936 בסדרת "ספרי המיליונים" של הוצאת זינגר ווולפנר. ארבעה מהרומנים הבאים שלו פורסמו תחת השם הספרותי הבדוי באלינט בות (Bálint Both) בסדרת רומני הכרך שהוציאה בסך הכל 952 רומנים בסדרה.
בשל האנטישמיות הגואה בממלכת הונגריה, החוקים היהודיים וסכנת המלחמה הוא היגר לארצות הברית ב-1939. שם היה העורך של Amerikai Magyar Népszava (הנפסבה האמריקאי) וגם כותב התכנים והקופירייטר של תחנת הרדיו Voice of America, אך הוא גם פרסם לעיתים קרובות בעיתוני מהגרים רבים אחרים, ולאחר מכן ברדיו אירופה החופשית.
משנת 1957 השתקע בישראל והתגורר בתל אביב. מאוחר יותר חזר לארצות הברית ומת שם ב-1977.
חייו הפרטיים

רעייתו הייתה ד"ר ליוויה גונדה, בתם של ארמין גונדה וברטה פולאצ'ק, אותה נשא ב-25 בינואר 1925 בארז'בטווארוש, בודפשט. בנם היה פטר אצל.
כתביו

ברנרדו אלכס: מלכת האש, ספר המיליונים 418, הוצאת זינגר ווולפנר, בודפשט, 1936
באלינט בות: סנסציה!, רומני הכרך מספר 531, בודפשט, 1938
באלינט בות: הבעל האמיתי, רומני הכרך מספר 546, בודפשט, 1938; תל אביב, 1961
באלינט בות: שיא העולם של הסקספיל, רומני הכרך מספר 593, בודפשט, 1939; תל אביב, 1957
באלינט בות: פורע החוק של האספלט, רומן קצר, רומני הכרך מספר 620, בודפשט, 1939; תל אביב, 1958
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái, I. kötet, 1939, Aczél Benő szócikk, 91. hasáb (חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
Magyar Életrajzi Lexikon 1000-1990 – Aczél Benő, Both Bálint (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)
MACSE - Magyar Családtörténet-kutató Egyesület, macse.hu