stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראפאת (סלפית)
הערות שוליים

↑  רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 26.
↑   שרי בשי, ליהודים ולגרמנים מותר לחצוב, באתר הארץ, 21 במאי 2016
↑  ארנון רגולר, צה"ל הרג בן 13 בשכם; עשרות נפצעו בהפגנה נגד הגדר בשומרון, באתר הארץ, 26 בפברואר 2004
↑  א-זאוויה: כ-800 פעילים נגד הגדר מנסים להפסיק את בנייתה, באתר וואלה (הקישור אינו פעיל, 18 בינואר 2020)
↑  בג"ץ 6027/04 ראש מועצת הכפד אלזאוויה נ' שר הביטחון,
| Flag of Senegalיישובי נפת סלפית |
| --- | --- | --- |
| ערים | סלפית |  |
| מועצות מקומיות | בידיה • בורוקין • דיר איסתיא |  |
| כפרים | דיר בלוט • פרח'ה • איסכאכא • כפר א-דיכ • חארס • ח'ירבת קיס • כיפל חארת' • מרדה • מסחה • קראוות בני חסאן • קירה • ראפאת • סרטא • יאסוף • זאוויה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011911475805171
חדר חושך (מין)

חדר חושך הוא חדר חשוך המצוי לפעמים במועדוני לילה, סאונות ומועדוני מין הומוסקסואלים ומיועד לקיום פעילויות מיניות. כאשר החדר ממוקם בברים הוא ידוע גם כמאחורי הקלעים.
חדרי חושך היו נפוצים בברים ובמועדוני להט"בים באמריקה הצפונית במהלך שנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה הקודמת, וניתן למצוא אותם גם כיום בברים ומועדוני להט"ב. החדרים יכולים להיות בעלי רמות חשכה בגדלים משתנים בהתאם למקום, ולכלול בהם אלמנטים שונים ואביזרי מין.
ראו גם

גלורי הול
סאונה
דייט בחשיכה
ערך זה הוא קצרמרבנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הוצאת דובר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  הייוורד ובלאנש סירקר
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־83 שנים)
 חברת אם:  LSC Communications
 מיקום המטה:  מינאולה, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  הוצאת ספרים
 מוצרים עיקריים:  ספרי עיון
  
 www.doverpublications.com
 
הוצאת דובר (באנגלית: Dover Publications) היא הוצאת ספרים אמריקאית שנוסדה ב-1941 על ידי הייוורד ובלאנש סירקר. היא מוציא לאור בעיקר ספרים שאזלו מהדפוס מהמו"לים המקוריים שלהם. לרוב, אך לא תמיד, מדובר בספרים ברשות הציבור. המהדורות המקוריות שפורסמו עשויות להיות נדירות או בעלות חשיבות היסטורית. הוצאת דובר מפרסמת מחדש את הספרים הללו, מה שהופך אותם לזמינים בעלות נמוכה.
בין השאר "דובר" מדפיסה מחדש יצירות ספרות קלאסיות ותווים קלאסיים מהמאות ה-18 וה-19. "דובר" גם מפרסמת אוסף נרחב של טקסטים מתמטיים, מדעיים והנדסיים. לעיתים קרובות היא מכוונת את ההדפסות החוזרות שלה לשוק נישה, כמו עיבוד עץ. החל משנת 2015, החברה הסתעפה להדפסות חוזרות של רומנים גרפיים.
רוב ההדפסות החוזרות של "דובר" הן העתק צילומי של המקור, לפעמים עם הקדמה חדשה, ובדרך כלל עם כריכה חדשה וצבעונית יותר. לעיתים ניתן לספר שם חדש כדי לשקף סגנון מודרני. לדוגמה, הספר "Woodward's National Architect" נקרא מחדש "A Victorian Housebuilder's Guide".
היסטוריה

בני הזוג הייוורד ובלאנש סירקר התחילו את העסק במכירה באמצעות הדואר של ספרי עיון שהמו"ל שלהם הוציאם למכירת חיסול (אנ'). החברה פרסמה את ספרה הראשון, Tables of Functions with Formulas and Curves, כאשר זכויות היוצרים הגרמניות בספר בוטלו על ידי ארצות הברית כתוצאה ממלחמת העולם השנייה. הספר זכה להצלחה בלתי צפויה וביסס את המודל העסקי של "דובר" של פרסום יצירות במחיר נמוך. אחד מרבי המכר של דובר היה "The Principle of Relativity" מאת אלברט איינשטיין, שאיינשטיין נאות בחוסר רצון לפרסם מחדש למרות חששותיו שהוא מיושן.
"דובר" סייעה לשנות את שוק הספרים בכריכה רכה. בשנת 1951 היא פרסמה כמה מהספרים המוקדמים ביותר בכריכה רכה. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, הרוב המכריע של הכותרים של "דובר" היו ספרים בכריכה רכה בגדלים שונים. בספרים אלה היו הדפים באיכות טובה מהמקובל לספרים בכריכה רכה, ודפיהם היו תפורים, בניגוד לרוב הכריכות הרכות שבהן הדפים הוחזקו יחד בדבק ועלולים להתפרק.
החל משנות ה-50 של המאה ה-20 פרסמה "דובר" גם סדרה של קורסי שפה בשם "Listen & Learn" שהוכנו בעיקר באמצעות מורים מאוניברסיטת קולומביה.
במשך זמן מה, "דובר" פרסמה גם תקליטים. חלקם, כמו הקלטות נבחרות של יצירות סולו ויצירות קאמריות של שוברט בהשתתפות הפסנתרן פרידריך ויהרר (Friedrich Wührer), היו מהדורות מחודשות של מהדורות מוקדמות יותר מלייבלים אחרים. בין התקליטים המקוריים של "דובר" הייתה סדרה נרחבת שתיעדה את הפסנתרן בוורידג' ובסטר (Beveridge Webster), החל מסונאטה מס' 29 (האמרקלאוויר) של בטהובן ועד לסונטת הפסנתר השנייה מאת רוג'ר סשנס. בהתאם לגישה החסכונית שלה, על ידי שימוש ברמות הקלטה נמוכות יותר, מה שהוביל לחריצים צרים יותר, "דובר" הצליחה לכלול יותר דקות מהרגיל בכל תקליט אריך-נגן; עם זאת, רמות ההקלטה הנמוכות יותר משמעו יותר רעש ויותר פגיעות לשריטות. הגיחה של דובר להקלטות לא הייתה מוצלחת כמו הליבה של עסקי פרסום הספרים מחדש, והחברה נטשה אותה בסופו של דבר.
החל משנות ה-90 פרסמה דובר קו מיוחד של הדפסות חוזרות בעלות נמוכה של ספרות ברשות הציבור הידועה בשם "Dover Thrift Edition" ("מהדורת חיסכון של דובר"), שמחירן בדרך כלל הוא חמישה דולר או פחות.
הייוורד סירקר נפטר בשנת 2000 בגיל 82. באותה שנה, "דובר" נרכשה על ידי חברת Courier Corporation. לאחר גלגולי בעלות נוספים עברה "דובר" בדצמבר 202 לבעלות חברת Atlas Holdings.
וריאציות של הוצאה לאור מחדש

להלן דוגמאות לווריאציות של הוצאה לאור מחדש הנהוגות בהוצאת דובר:
Amusements in Mathematics, ספרו של הנרי ארנסט דודני שיצא לאור לראשונה בשנת 1917, פורסם מחדש על ידי "דובר" בשנת 1958 בצורה זהה למקור.
Cyclopedia of Puzzles, ספרו של סם לויד שיצא לאור לראשונה בשנת 1914, שימש את "דובר" לפרסום שני ספרים שהתבססו על הספר המקורי, אך החידות שנכללו בהם נבחרו על ידי מרטין גרדנר מהספר המקורי, והוא גם ערך את הטקסט.
Concepts of Modern Mathematics, ספרו של איאן סטיוארט שיצא לאור לראשונה בשנת 1981, פורסם מחדש בשנת 1995 בהוצאת "דובר", עם תיקונים קלים ובתוספת הקדמה חדשה והערות מאת סטיוארט.
הספר 100 Great Problems of Elementary Mathematics מאת היינריך דורי (גר') יצא לאור לראשונה בגרמנית. תרגום שלו לאנגלית יצא לאור לראשונה בהוצאת "דובר".
הערות שוליים

↑  Reid, Calvin (3 באוקטובר 2014). "Dover Plans Line of Graphic Novel Reprints". Publishers Weekly. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tom Reiss, The Last Paperback Revolutionary, The New York Times, June 18, 2000
↑  Dave Carpenter, "Publisher selling books for a buck, Kentucky New Era, April 6, 1992
↑  Jesse McKinley, ‏Hayward Cirker, 82, Who Made Dover a Paperback Powerhouse, New York Times, March 11, 2000
↑  Courier Corp. Will Acquire Dover Publications for $39M., HighBeam Research, September 4, 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260417805171  BnF: cb165572155 (data)  CiNii: DA05552434  GND: 1085778770  ISNI: 0000 0004 0512 1696  LCCN: n79123650  NKC: ntk20211121470  NLA: 36503394  PIC: 330508  TePapa: 28889  Trove: 1262201  VIAF: 147108050   WorldCat (עם VIAF): 147108050
הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה

| --- | --- |
סמל רשמי

בניין המשרד לרכוש המדינה בסנקט פטרבורג.
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 משרד אחראי:  משרד האוצר
 סוכנות אם:  המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה 
 סוכנות בת:  2nd Sverdlovsk Air Enterprise 
 תאריך הקמה:  26 בדצמבר 1837
 תאריך כניסה:  21 בדצמבר 2018
 ראש:  ואדים יאקובנקו
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 שמות קודמים:  הקרן הפדרלית הרוסית לרכוש מדינה הוועדה הממלכתית לניהול רכוש המדינה המשרד לרכוש המדינה
 http://www.rosim.ru
 
הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה (ברוסית: Федеральное агентство по управлению государственным имуществом, בקצרה Росимущество) הוא גוף פדרלי ממשלתי של משרד האוצר של רוסיה, שאחראי לניהול רכוש המדינה ולהחזקות המדינה.
בראש הסוכנות עומד ואדים יאקובנקו (מאז 21 בדצמבר 2018).
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – המשרד לרכוש מדינה (האימפריה הרוסית)
הסוכנות הוקמה לראשונה בשנת 1802 בתור המחלקה לרכוש המדינה של משרד האוצר הרוסי (Департамент государственных имуществ).
בשנת 1837 הוקם המשרד הממשלתי לרכוש מדינה (Министерство государственных имуществ). בשנת 1894 נערכה רפורמה בתחום האדמות והרכוש והמשרד הפך למשרד האדמות ורכוש המדינה (Министерство земледелия и государственных имуществ).
בשנת 1905 המשרד הפך למחלקה הראשית לענייני אדמות (Главное управление землеустройства и земледелия) שהייתה אחראית לניהול הרפורמה האגררית של ראש ממשלת רוסיה דאז פיוטר סטוליפין. בשנת 1915 המחלקה הפכה למשרד האדמות (Министерство земледелия) שפורק לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917.
בתקופת ברית המועצות לא פעל גוף דומה עד שנת 1947 אז הוקמה המחלקה הראשית לרכוש סובייטי בחו"ל (ГУСИМЗ — Главное управление советского имущества за границей).
בשנת 1990 הוקמה הוועדה הממלכתית לניהול הרכוש (Государственный комитет РСФСР по управлению имуществом, Госкомимущество) ובשנים 1991–1994 עמד בראש אנטולי צ'ובאיס שניהל את קמפיין ההפרטה של ילצין.
בשנת 1997 הוקם המשרד לרכוש המדינה של רוסיה (Министерство государственного имущества Российской Федерации, Мингосимущество России). במאי 2000 המשרד שינה או שמו למשרד לענייני רכוש (Министерство имущественных отношений Российской Федерации, Минимущество России).
ב-9 במרץ 2004 נערכה הרפורמה הפדרלית ובמסגרתה המשרד הפך לסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה במסגרת המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה. ב-21 בינואר 2020 הסוכנות הועברה לאחריות משרד האוצר של רוסיה.
אנשי המשרד לרכוש המדינה. 1884
אהרן פרידמן (ראש ישיבה)

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך) ה'תשל"ה ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבת כרם ביבנה
 רבותיו:  הרב חיים יעקב גולדוויכט, הרב יצחק שלמה זילברמן, הרב יעקב מדן
 חיבוריו:  דרשות על המועדים, ועוד. ראו להלן
 
הרב אהרן פרידמן (נולד בה'תשל"ה, 1975) הוא ראש ישיבת כרם ביבנה מאז אלול ה'תשע"ז, לצד הרב גבריאל סרף.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב ד"ר זאב ולשושנה פרידמן. למד בישיבה התיכונית מערבא, ובתום לימודיו התיכוניים, בשנת ה'תשנ"ב, החל את לימודיו בישיבת כרם ביבנה. שרת כלוחם בחיל התותחנים במסגרת ההסדר. משרת במילואים כרב צבאי בגדוד תותחנים. לאחר נישואיו למד בכולל שבישיבה ונסמך לרבנות. במקביל למד כשבע שנים אצל הרב יצחק שלמה זילברמן, וכן למד תנ"ך עם הרב יעקב מדן ראש ישיבת הר עציון.
בשנת ה'תשס"ח התמנה לר"מ בישיבת כרם ביבנה. ייסד "כולל יום שני" ללימוד תנ"ך בהנחיית ד"ר חגי בן ארצי ללומדים מחוץ לישיבה. מעביר שיעורים ביישובי הסביבה.
בשנת ה'תשע"ז החל לשמש כסגן ראש הישיבה, לצד הרב גבריאל סרף. באלול של אותה שנה, עם פרישתו של ראש הישיבה הרב מרדכי גרינברג, התמנו השניים לראשי הישיבה.
בנו, אלקנה פרידמן, הוכתר כחתן התנ"ך בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי בשנת תשע"ו.
חיבוריו

ארץ חיים : שיעורי שביעית – שיעורים על הלכות שביעית
בהר ה' יראה – מאמרים ודרשות לראש השנה
אלף המגן – ביאור לתפילות הרמח"ל
חרות על הלוחות – דרשות על עשרת הדיברות
ההר חמד אלקים – דרשות למתן תורה
נבואה שעריך – דרשות ליום הכיפורים
אסתר מן התורה – מאמרים למגילת אסתר
קום כי זה היום – מאמרים לראש השנה
חרות עולם – על הגדה של פסח
בצל כנפיך – שיעורים ופסקי דינים בהלכות גירות
הערות שוליים

↑  ערוץ 7, ראשי ישיבה חדשים בכרם ביבנה, באתר ערוץ 7, 28 באוגוסט 2017
↑  חתן התנ"ך: אלקנה פרידמן, באתר ערוץ 7, ד' באייר תשע"ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007354510705171  VIAF: 13148268202905112194   WorldCat (עם VIAF): 13148268202905112194
אולכסיי פצ'רוב

| --- | --- |

פצ'רוב במדי וושינגטון ויזארדס
 לידה:  8 בדצמבר 1985 (בן 38) דונצק שברפובליקה האוקראינית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.13 מטר
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2006 וושינגטון ויזארדס
 קבוצות כשחקן
 2002–2004 2004–2005 2005–2006 2006 2006–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2013 2013:  פוליטכניק חרקוב בי.סי. קייב ראסינג פריז וושינגטון ויזארדס בי.סי. קייב וושינגטון ויזארדס מינסוטה טימברוולבס ארמאני מילאנו אזובמאש מאריופול ולנסיה
אולכסיי איבאנוביץ' פצ'רוב (באוקראינית: Олексій Iванович Печеров; נולד ב-8 בדצמבר 1985 בדונצק, הרפובליקה האוקראינית, ברית המועצות) הוא כדורסלן אוקראיני המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באל-חכמה מליגת הכדורסל הלבנונית ובנבחרת אוקראינה.
קריירה

פצ'רוב החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2002 בקבוצת פוליטכניק חרקוב האוקראינית, בה שיחק במשך שנתיים. בשנת 2004 עבר לשחק בבי.סי. קייב, אך כבר לאחר עונה אחת חתם בראסינג פריז הצרפתית, במדיה קלע 11.2 נקודות והוריד 6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
פצ'רוב נרשם לדראפט ה-NBA ‏2006 ונבחר במקום ה-18 על ידי וושינגטון ויזארדס. בכך הפך לשחקן הבינלאומי הראשון שנבחר על ידי וושינגטון בסיבוב הראשון בדראפט. עם זאת, הקבוצה החליטה להשאילו לעונת התחשלות בבי.סי. קייב, עונה בה הוביל את הקבוצה לחצי גמר הליגה האוקראינית. באמצע עונת 2007/2008 שב לוושינגטון וב-11 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA נגד אטלנטה הוקס. בשל אנונימיותו היחסית של הכדורסל האוקראיני, פצ'רוב לא קיבל דקות משחק רבות בוושינגטון, אך דווקא במשחק היחיד בו קיבל למעלה מ-25 דקות, משחק הסיום של העונה הסדירה נגד אורלנדו מג'יק, השיג "דאבל דאבל" של 10 נקודות ו-10 ריבאונדים, להם הוסיף 3 אסיסטים בכמעט 40 דקות משחק.
לאחר שגם בעונה הבאה מיעט לשחק ושותף ב-32 משחקים בלבד במהלך העונה כולה, עבר לקראת עונת 2009/2010 למינסוטה טימברוולבס. במינסוטה השתפר פצ'רוב משמעותית ואף קבע שיא קריירה של 24 נקודות במשחק נגד בוסטון סלטיקס, אולם לא הצליח לתרום משמעותית למשחקה הקבוצתי, דבר שהתבטא בכך שבכל 44 המשחקים בהם שותף במהלך העונה הסדירה השיגה קבוצתו שישה ניצחונות בלבד והפסידה בכל 38 המשחקים הנותרים. למרות ממוצעים סבירים של 4.5 נקודות ו-2.8 ריבאונדים, גם זאת לא הייתה עונה מוצלחת עבור פצ'רוב ולאחר שלוש שנים מאכזבות ב-NBA, בקיץ 2010 החליט לשוב לאירופה וחתם בקבוצת ארמאני מילאנו האיטלקית.
ב-23 באוגוסט 2011 חתם על חוזה דו-שנתי באזובמאש מאריופול האוקראינית. ב-9 בנובמבר 2013 חתם על חוזה לחודש אחד בוולנסיה מליגת העל העל הספרדית, וב-22 בינואר 2014 חתם בקרסניה קריליה סמרה לשארית עונת 2013/2014. את הקבוצה עזב ב-6 במאי 2014, וחתם בקאלב/קראמו מליגת העל האסטונית. ב-28 בספטמבר 2015 חתם פצ'רוב בדנבר נאגטס, ונופה מהסגל ב-24 באוקטובר, לאחר ששותף במשחק קדם-עונה אחד בלבד.
ב-3 בפברואר 2016 חתם באל-חכמה מליגת העל הלבנונית.
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה באתר nba.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ליגת האלופות האסייתית (1972)

| --- | --- |
 מארחת:  טהראן, איראן
 תקופת התחרות:  אפריל 1972 – אפריל 1972
 מספר משתתפות:  7
 הזוכה:  ללא
 → 19711985/1986 ←
 
טורניר אסיה לאלופות 1972 הייתה אמורה להיות המהדורה החמישית של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית). לטורניר זה, שהיה אמור להיערך באפריל 1972 בטהראן שבאיראן, נרשמו שבעה קבוצות, ביניהם אלופת הליגה הלאומית הישראלית בעונה שחלפה מכבי נתניה (עונת 1970/1971), והקבוצות שנרשמו חולקו ל-2 קבוצות בתים, ו-2 המנצחות מכל בית היו אמורות לעלות לשלבי החצי גמר והגמר - בדומה למהדורות הקודמות.
אולם, לפני תחילת הטורניר, המועדון הכוויתי אל-קאדסיה והמועדון הלבנוני ראסינג ביירות סירבו להתחייב לשחק מול המועדון הישראלי מכבי נתניה מסיבות פוליטיות (לעוד פרטים ראה החרמת ישראל בספורט), כמו כן קבוצת הונג קונג ריינג'רס פרשה מהטורניר בהתראה קצרה מפאת סיבות כלכליות, ולכן התחרות בוטלה.
לאחר תחרות זו שלא התקיימה, החליט ה-AFC לבטל את המפעל מכיוון שלא הייתה בת קיימא מסיבות פוליטיות (מספר שנים ברצף סיבות לא ספורטיביות הובילו להשפעה על התחרות). בהמשך, בשנת 1978 גורשה ישראל מהקונפדרציה האסיאתית באופן כליל (גם בנבחרת הלאומית), עקב המשך החרמת ישראל בספורט על-ידי מדינות מוסלמיות וערביות (ולצדן גם צפון-קוריאה), וישראל המשיכה את דרכה זמנית בקונפדרציה של אוקיאניה. בתחילת שנות ה-90 התקבלה ישראל באופן קבוע לקונפדרציית הכדורגל האירופאית - אופ"א, שם החלו להתמודד הקבוצות הישראליות (והנבחרת הלאומית) החל מ-1992.
המהדורה הבאה של טורניר גביע אסיה לקבוצות התקיימה רק בעונת 1985/1986, עם שינוי מיתוגי של הטורניר שנקרא מאז "גביע האלופות האסיאתי".
הקבוצות שנרשמו לטורניר

שבעת המשתתפות הנרשמות לטורניר היו אמורות להיות:
| הקבוצה | דרך העפלה | הערות |
| --- | --- | --- |
| הונג קונג הונג קונג ריינג'רס | אלופת הליגה הראשונה בהונג קונג לעונת 1970/1971 | פרשה מהטורניר מטעמים כלכליים |
| איראן פרספוליס | אלופת "הליגה המקומית" של איראן לעונת 1971/1972 |  |
| ישראל מכבי נתניה | אלופת הליגה הלאומית לעונת 1970/1971 |  |
| כווית אל-קאדסיה | אלופת ליגת העל הכוויתית לעונת 1970/1971 | פרשה מהטורניר עקב סירוב להתחרות מול מכבי נתניה הישראלית |
| לבנון ראסינג ביירות | אלופת ליגת העל הלבנונית לעונת 1969/1970 | פרשה מהטורניר עקב סירוב להתחרות מול מכבי נתניה הישראלית |
| קוריאה הדרומית קוריאה יוניברסיטי | זוכת אליפות הכדורגל הלאומית של קוריאה לעונת 1971 |  |
| תאילנד קבוצת הנמל של תאילנד | זוכת "גביע הקור רויאל" לשנת 1972 |  |
הערות שוליים

↑  "History of the Asian Club Championship". Asian Football. 9 באפריל 1997. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 1997. נבדק ב-26 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| עונות בגביע אסיה לאלופות ובליגת האלופות האסיאתית |
| --- | --- | --- |
| גביע אסיה למחזיקות גביע | 1967 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972  |  |
| גביע האלופות האסיאתי | 1985/1986 • 1986 • 1987 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 |  |
| ליגת האלופות האסיאתית | 2002/2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023/2024 |  |
ירכא

חילוות אל רוע'ב בירכא
יִרְכַּא (בערבית: يركا) הוא יישוב דרוזי במחוז הצפון בישראל. הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1959. בסוף 2021 התגוררו בירכא כ-17.5 אלף תושבים – 98.5% מתוכם הם דרוזים, 1.1% הם ערבים-מוסלמים, ו-0.1% הם ערבים-נוצרים.
היסטוריה

כבר במאה ה-11, עם התפצלות הדת הדרוזית מהאסלאם השיעי, הוזכר כפר בשם ירכא ככפר דרוזי.
זאב וילנאי משער שזה היישוב "ארכּה" שנזכר בתעודה צלבנית, בלטינית, במאה ה-13. או על שם חושי הארכי, (ראו להלן אתרים ביישוב)
עד המאה ה-19 אין פרטים על היישוב.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

בתחילת התקופה העות'מאנית בארץ ישראל ירכא היה אחד הכפרים הגדולים בגליל המערבי ובשנת 1596, גרו בו 712 תושבים (לעומת 339 תושבים בעכו ההרוסה). רוב התושבים היו דרוזים שעסקו בחקלאות. במשך כל התקופה העות'מאנית, נשאר מספר האוכלוסייה בכפר כמעט יציב.
במהלך התקופה העות'מאנית התחזקה משפחת מועדי שבראשה עמד סעיד מרזוק מועדי, שקיבלה זיכיון לגביית המיסים עבור השלטון העות'מאני.
החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-19 ביקרו בכפר תיירים וגאוגרפים אירופאים, בהם יוהנס צלר וויקטור גרן, אשר מתארים את הכפר ככפר חקלאי דרוזי הבנוי על חורבות מבנים עתיקים. הכפר נבנה מבתי אבן שנבנו בצפיפות סביב חצר מרכזית ו"מנזול" (בית האורחים). גרן, שהגיע לכפר בשנת 1870, כתב כי במקום התגוררו 850 דרוזים, תיאר את בית השיח', וציין כי מצא בכפר אבני גזית נאות עתיקות למראה, נציבי עמודים שבורים שמקורם לא נודע, בורות מים עתיקים, ובוסתנים בהם עצי משמש, תות, ותאנה לצד גידולי טבק.
היסטוריה > תקופת המנדט הבריטי

במפקד האוכלוסין של 1922 נמנו בכפר 15 נוצרים ו-937 דרוזים.
בתקופת המנדט נסללה דרך מכפר יסיף לירכא והחלה בנייה מחוץ לגרעין הכפר של בתים מודרניים מבטון וברזל. במבנה החברתי הפוליטי והכלכלי לא חל שינוי רב בתקופת המנדט הבריטי, אך השליטה בכפר עברה בהדרגה ממשפחת מועדי למשפחת מולה. בשנת 1965 כבר הושלם המעבר למשפחת מולה, כאשר נציגם קיבל 5 מתוך 9 מקומות במועצה, בעוד משפחת מועדי זכתה בשני נציגים בלבד. במשך השנים סבל הכפר ממריבות בין חמולות.
היסטוריה > בישראל

בתקופת מלחמת העצמאות לא נפגע הכפר ירכא ותושביו שיתפו פעולה עם שלטונות מדינת ישראל מיד עם הקמתה. באותה תקופה היו בכפר כ-2,000 תושבים. ב-1956 הוקמה בכפר מועצה מקומית ובשנות ה-60 של המאה ה-20 נסלל אל הכפר כביש מודרני והוא חובר לרשת המים הארצית ולרשת החשמל הארצית. לאחר שנת 1967 הכפר גדל במהירות, הן במספר תושביו והן במספר המבנים ובשטח אותם תפסו. בשנת 1968 היו בכפר קרוב ל-4,500 תושבים. התושבים ברובם זנחו את עבודת האדמה והתפרנסו מתעשייה, קבלנות, ומשירות במשטרה ובכוחות הביטחון. בשנת 1992 הגיע מספר התושבים ל-8,500 איש, נבנו בתי ספר רבים כולל בית ספר תיכון.
במסגרת תוכנית החירום הכלכלית של 2003 אוחדה ירכא עם שכנותיה, אבו סנאן, יאנוח-ג'ת וג'וליס לרשות מקומית אחת - גיי"א. תושבי הכפרים התנגדו לאיחוד ופעלו לסיכולו. כעבור כשנה בוטל האיחוד, וירכא חזרה להיות מועצה מקומית עצמאית.
באפריל 2007 החליט שר הפנים על החלפתם של ראש המועצה וחבריה, בשל הגירעון החריף אליו נקלעה המועצה, ובשל שיעורי הגבייה הנמוכים של הארנונה וחשבונות המים. בשנת 2010, מונתה למועצה ועדה קרואה נוספת. הפעם בראשותו של חסין פארס, שהיה קודם מפקד משמר הגבול.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוגוסט 2024 (אומדן), מתגוררים בירכא 16,619 תושבים (מקום 126 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.4%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 91.3%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,985 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
תעשייה ומסחר

בעבר פעל בכפר מפעל מתכת, לאחר סגירתו הוקם בשטחו קניון. בירכא קיימים שבעה מרכזי קניות ומסחר. הגדולים בהם אלה "מרכז המזון" ו"מיי בייבי" - מרכז קניות לצורכי תינוקות. בעשורים האחרונים נפתחו מרכזי קניות רבים כמו מרכז BIG.
אתרים בכפר

א-נבי א-צדיק: מבנה קדום, בן חדר אחד ומעליו כיפה, בתוך היישוב. זאב וילנאי זיהה את המבנה שקברו של חושי הארכי. החוקר יוסף ברסלבי שמע ב-1923 מפי תושבי המקום על יהודים שהתגוררו בכפר עשרות שנים קודם לכן, והקבורים ליד קבר הצדיק בכפר. הספר "ידי משה" מציין את קברו של חושי הארכי בכפר.
ח'ילוות אל רוג'אב: שוכנת בקצה המזרחי של ירכא, על ההר. הבניין נבנה ב-1927 על ידי איש הדת מוחמד מועדי, בדמות ה"ח'ילווה אל ביאדה" (הח'ילווה הלבנה) בחאצביא שבבקעת הלבנון, דהיינו מבנה מרובע גדול שבצידו הדרומי והמערבי מרפסות פתוחות גדולות המוקפות בעמודים וקשתות. במשך עשרות שנים היה הבית המרוחק מהכפר, עזוב. התושבים העדיפו להתפלל בח'ילווה במרכז ירכא. ב-1980 שופץ הבית והוא משמש היום כבית תפילה ולימוד דת. מהבית יש תצפית יפה על הגליל המערבי.
מרכז החלל הדרוזי ע"ש אילן רמון: הוקם ביוזמת העמותה הדרוזית למדעים. המרכז מכיל פלנטריום משוכלל ובו טלסקופ שמש ומספר טלסקופים לכוכבים וכן מעבדת ניסויים. במרכז מתקיימים גם כנסים בינלאומיים.
בשנת 2023 נחנך בירכא בית כנסת. הוא מיועד בעיקר לתיירים וממוקם במתחם התיירות.
ספורט

בירכא פועלת קבוצת הכדורסל מכבי ירכא. הקבוצה מתאמנת באולם הפיס ביישוב ומשתתפת בליגת הנוער המחוזי צפון.
בשנת 2015 הגיעה הקבוצה למקום העשירי בליגה.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף אוגוסט 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  סלמאן פאלח, הדרוזים במזרח התיכון, 2000, עמ' 94
1 2  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 3346
↑  עלי זגייר, כפר ירכא וסביבתו, 1993, עמ' 103
↑  יוסי בן-ארצי, ‏יוהנס צֶלֶר – שליח לנצרת ולארץ הקודש, קתדרה 50, דצמבר 1988, עמ' 73
↑  ויקטור גרן, תרגום: חיים בן־עמרם, תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ ישראל, כרך ז': הגליל (ב), ירושלים: יד יצחק בן־צבי, תשמ"ז, עמ' 9
↑  מפקד האוכלוסין 1922, מחוז עכו, עמוד 37
↑  סלמאן פלאח, הדרוזים במזרח התיכון, 2000, עמ' 94
↑  יוסף סלימן מולה - ראש מועצת ירכא, דבר, 18 בנובמבר 1965
↑  עקב ריב משפחתי, דבר, 13 בדצמבר 1936
מעשה בכפר ירכא, מעריב, 12 ביוני 1953
↑  יעקב העליון, שלטון תן וקח בכפר הדרוזי, מעריב, 10 בפברואר 1964
↑  נחום פונדק, בירכא אין כניסה לפחד, דבר, 12 באפריל 1968 ; המשך
↑  החלטת משרד הפנים, באתר web.archive.org, ‏2007-09-28
↑  פרופיל ירכא באתר הלמ"ס
↑  יוסף ברסלבי בנתיבות לא סלולות אל ידיעת הארץ (עם עובד), 1973, עמ' 251
↑  ג. קרסל, ידי משה, דבר, 20 בינואר 1939
↑  אדר גיציס, ‏"יוזמה מאחדת": בית הכנסת שנחנך השבוע - בכפר דרוזי, באתר ‏מאקו‏, 30 במרץ 2023
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540452305171  LCCN: nr95019792  VIAF: 149373306   WorldCat (עם VIAF): 149373306 
כביש הכניסה לירכא, 2018