stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Do You Want to Know a Secret
הערות שוליים

↑  לביצועים של השיר "מזל" באתר הספרייה הלאומית
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bf51bdc8-5623-36af-a516-083166bb0bff
טיפאני ת'ורנטון

| --- | --- |

טיפאני ת'ורנטון ב-2010
 לידה:  14 בפברואר 1986 (בת 38) קולג' סטיישן, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  Tiffany Dawn Thornton 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2004–2015 (כ־11 שנים)
 עיסוק:  זמרת, שחקנית, מדבבת, מגישת רדיו
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס A&M  A&M Consolidated High School 
 בן זוג:  ג'וסיה קאפאסי
 מספר צאצאים:  4
 http://www.tiffanythornton.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טיפאני דון ת'ורנטון (באנגלית : Tiffany Dawn Thornton; נולדה ב-14 בפברואר 1986) היא שחקנית וזמרת עבר אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות משחקה בתור טוני הארט בסדרות הטלוויזיה "תנו לסוני צ'אנס" ו"לגמרי במקרה!" בערוץ דיסני.
ביוגרפיה

ת'ורנטון נולדה בעיר קולג' סטיישן, בטקסס, ארצות הברית. היא בוגרת אוניברסיטת טקסס A&M, שם שרה את ההמנון הלאומי במספר טקסי ספורט.
קריירה

בשנת 2004, כשהייתה בת 18, החלה לשחק בטלוויזיה בתפקידי אורח בין היתר בסדרות הטלוויזיה "חמישיות" ברשת פוקס, "8 כללים פשוטים" ברשת ABC, "חלומות אמריקאים" ברשת NBC‏, "The O.C." ברשת פוקס, "עקרות בית נואשות" ברשת ABC, שיחקה גם בפרק הפיילוט של סדרת הדרמה "יריחו" ששודרה ברשת CBS ושיחקה בסדרות "כל כך רייבן", "המכשפים מווייברלי פלייס" ו-"האנה מונטנה" ששודרו בערוץ דיסני. בשנת 2009 גילמה את ג'יימי בסרט מקורי של ערוץ דיסני "פיט בוקע מהביצה" לצד מיטשל מוסו, כמו כן ביצעה את השיר "Magic Mirror" מתוך פסקול הסרט "טינקרבל והאוצר האבוד", אשר הופיע גם באלבום האוסף "Disney Fairies: Faith, Trust, and Pixie Dust". עוד באותה שנה, נבחרה לשחק בתפקיד ראשי את טוני הארט בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "תנו לסוני צ'אנס" בכיכובה של דמי לובאטו במשך שתי עונות. היא גילמה את הדמות גם בסדרת ההמשך "לגמרי במקרה!" ששודרה החל משנת 2011 עד שנת 2012.
בשנת 2013 שיחקה בסרטה הראשון "Unlucky Charms" בדמותה של אודרי, ובשנת 2014 שיחקה בסרט הילדים "The Dog Who Saved Easter" בדמותה של קארן, לצדם של דין קיין ומריו לופז.
בין השנים 2015 ו-2016, הגישה ת'ורנטון תוכנית רדיו בתחנת הרדיו KLAZ 105.9 שממוקמת בהוט ספרינגס, ארקנסו. היא הגישה תוכנית בוקר בשם "קרמר וטיפאני", וכן הנחתה תוכנית יומית משלה. היא גם בלוגרית באתר DisneyBaby.com.
החל מאמצע שנת 2016, ת'ורנטון עובדת כרכזת גיוס בקולג' צ'מפיון הנוצרי.
חיים אישיים

בדצמבר 2009 התארסה לבן זוגה העורך דין וסולן לשעבר של להקת "The Prom Kings", כריסטופר קרני, וב-12 בנובמבר 2011 נישאו השניים בפארק הלאומי הוט ספרינגס.
ב-14 באוגוסט 2012 ילדה את בנה הראשון, קנת' ג'יימס. הסנדקים של הילד הם השחקנים קייסי סקרבו ווילמר ולדראמה. ב-1 במרץ 2014 ילדה את בנם השני, בנטלי קאש. ב-4 בדצמבר 2015 נהרג בעלה בתאונת דרכים.
בינואר 2017 החלה מערכת יחסים עם חבר המשפחה והכומר ג'וסיה קאפאסי. הזוג התארס ב-8 באפריל 2017, ונישאו לאחר כחצי שנה ב-7 באוקטובר 2017. ב-9 בנובמבר 2018 הביאה לעולם את ילדה השלישי (הראשון עם קאפאסי), בת בשם ג'ולייט "ג'ולס" ג'וי. ב-21 ביולי 2021 נולדה בתם השנייה של הזוג; קימבר ג'ו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Unlucky Charms | אודרי |  |
| 2014 | The Dog Who Saved Easter | קארן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Quintuplets | סטייסי | פרק: "Pilot" |
| 2004 | 8 כללים פשוטים | מרני | פרק: "Car Trouble?" |
| 2005 | חלומות אמריקאים | טוניה | 2 פרקים |
| 2005 | The O.C. | אשלי | 3 פרקים |
| 2006 | עקרות בית נואשות | ברבי | פרק: "No One Is Alone" |
| 2006 | כל כך רייבן | טיילר ספארקס | פרק: "Checkin' Out" |
| 2006 | יריחו | סטפני לנקסטר | פרק: "Pilot" |
| 2007 | המכשפים מוויברלי פלייס | סוזן | פרק: "Movies" |
| 2007 | מסדר החיים | דילן גרהאם | פרק: Coming Out" |
| 2008-2007 | האנה מונטנה | בקי | 2 פרקים |
| 2011-2009 | תנו לסוני צ'אנס | טוני הארט | תפקיד ראשי (2 עונות); 47 פרקים |
| 2009 | פיט בוקע מהביצה | ג'יימי | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2010 | הדגים | דוריס פלורס | דיבוב; פרק: "Doris Flores Gorgeous" |
| 2010 | קיק בוטווסקי | טינה לפעמים | דיבוב; פרק: "Frame Story/And... Action!" |
| 2012-2011 | לגמרי במקרה! | טוני הארט | תפקיד ראשי; 26 פרקים |
| 2011 | פיות דיסני | גלימר | דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של ערוץ דיסני |
| 2012 | חוקי המשחק | מייגן מקיין (אנ') | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2012 | דוק רופאת צעצועים | קסיילה | דיבוב; פרק: "Gulpy Gulpy Gators!/One Note Wonder" |
| 2015-2014 | Muertoons | לופיטה | דיבוב; 6 פרקים |
פילמוגרפיה > שירים

| שנה | שם | פסקול |
| --- | --- | --- |
|  | "Let It Go" (עם מיטשל מוסו) | "רדיו דיסני |
| 2009 | "Someday My Prince Will Come" | שלגיה ושבעת הגמדים |
| 2009 | "Magic Mirror" | טינקרבל והאוצר האבוד |
| 2009 | "I Believe" (עם קרמיט הצפרדע) |  |
| 2010 | If I Never Knew You | Disneymania 7 |
| 2010 | "Kiss Me" | תנו לסוני צ'אנס |
| 2010 | "Sure Feels Like Love" | תנו לסוני צ'אנס |
| 2011 | "Gift of Grammar" |  |
היפהפייה הנרדמת (סרט, 1959)

| --- | --- |

הכרזה העברית המקורית של הסרט משנת 1970
 מבוסס על:  The Beauty Sleeping in the Wood 
 בימוי:  קלייד ג'רונימי, אריק לארסון, לס קלארק, וולפגנג ריית'רמן 
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  ארדמן פנר 
 עריכה:  רוי ברואר, דונלד האלידיי 
 מדבבים:  מרי קוסטה (הנסיכה אורורה) דאל מקקנון (Diablo, The Owl) ביל תומפסון (King Hubert) קנדי קנדידו (Maleficent's Goons) Bob Amsberry (Maleficent's Goons) פינטו קולביג (Maleficent's Goons) ת'ראל רייבנסקרוף טיילור הולמס (King Stefan) ברברה ג'ו אלן (Fauna) אלינור אודלי (מליפיסנט) ביל שירלי (Prince Phillip) ורנה פלטון (Flora) ברברה לודי (Merryweather) מרווין מילר 
 מוזיקה:  ג'ורג בראנס
 אנימטור:  מילט קאהל, John Kennedy, דן מקמנוס, Henry Tanous, Robert Youngquist, אריק קליוורת, George Nicholas, ג'ושוע מידור, Jack Buckley, Stan Green, Jack Boyd, Dale Oliver, Walt Stanchfield, Fred Kopietz, Ken O'Brien, Ken Hultgren, ג'ון לונסברי, Hal King, אולי ג'ונסטון, Harvey Toombs, מרק דייוויס, Hal Ambro, פרנק תומאס, John Sibley, דון לוסק, Blaine Gibson, Bob Carlson, George Goepper, Jerry Hathcock, Dale Barnhart, קליף נורדברג, Bill Keil, אריק לארסון, לס קלארק, איוואו טקמוטו, Jack Bailey, Amby Paliwoda, Dick N. Lucas, טד ברמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, הוצאה ביתית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית29 בינואר 1959 ישראל1 ביולי 1961 ישראל6 באוקטובר 1995 (גרסה מדובבת לעברית)
 משך הקרנה:  75 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי, סרט אגדות 
 תקציב:  6,000,000‏$
 הכנסות:  664,259,200‏$ (נכון לשנת 2018)
 הכנסות באתר מוג'ו:   sleepingbeauty
 תרגום לעברית:  ירושלים סגל (הפצה מקורית, 1961)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
היפהפייה הנרדמת (באנגלית: Sleeping Beauty) הוא סרט אנימציה זוכה פרס אוסקר משנת 1959 שהופק על ידי וולט דיסני ומבוסס על האגדה "היפהפייה הנרדמת" מאת שארל פרו והאחים גרים. היפהפייה הנרדמת" הוא הסרט ה-16 המופק על ידי חברת וולט דיסני, והוא יצא לאקרנים ב-29 בינואר 1959.
הטירה הקסומה שמופיעה בסרט היא גם הסמל של חברת דיסני, ולמעשה עוצבה על בסיס טירת נוישוונשטיין שבמדינת בוואריה בגרמניה שנבנתה כארמון רומנסקי במאה ה-19, בהוראת המלך לודוויג השני כמחווה למלחין המפורסם וגנר.
ביקורות הצלחת הסרט

עם יציאת הסרט הביקורות היו ברובן טובות ושיבחו את הסרט כסרט אנימציה עשיר בצבעים, במוזיקה ובדמיון והישוו אותו לרוב לסרט "שלגיה ושבעת הגמדים". הסרט זכה לביקורות טובות מאוד ואף קיבל ציון של 91% באתר הביקורת "Rotten Tomatoes" עם דירוג ממוצע של כ־8.2/10 מתוך 38 ביקורות.
הסרט יצא מחדש לאקרנים בשנים 1970, 1986 ו-1995. ביחד עם ההכנסות מההקרנות המחודשות, הסרט הפך לשני המכניס ביותר משנת 1959 (לאחר "בן חור"), עם הכנסות כוללות של 51.6 מיליון דולר.
עשיית הסרט התבצעה באותה תקופה שהוקם הפארק דיסנילנד ולקידום הסרט הוכרז שהטירה שנבנתה בו ועד היום היא סמל האתר כ"טירת היפהפייה הנרדמת". פסקול הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, וכן גם לפרס גראמי.
מדבבים

| דמות | מדבבים בגרסה האנגלית | מדבבים בגרסה העברית |
| --- | --- | --- |
| אורורה | מרי קוסטה | לימור שפירא |
| מליפיסנט | אלינור אודלי | יעל עמית |
| פלורה | ורנה פלטון | שפרירה זכאי |
| פאונה | ברברה ג'ו אלן | שרית סרי |
| מריוות'ר | ברברה לאדי | יעל פרל |
| הנסיך פיליפ | ביל שירלי | מומי לוי |
| המלכה ליה | ורנה פלטון | ליליאן ברטו |
| המלך סטפן | טיילור הולמס | שמוליק טנא |
| המלך יוברט | ביל תומפסון | אריאל פורמן |
פסקול

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | זה היה בחלום  | 1:12 |
| 2. | הידד לנסיכה אורורה  | 1:08 |
| 3. | בירכת הפיות  | 4:36 |
| 4. | ציפור כחולה - מדוע  | 2:43 |
| 5. | סימפוניה בעובי היער  | 3:18 |
| 6. | שירו שיר מחייך  | 2:48 |
| 7. | לחיים  | 1:24 |
| 8. | קיללת מליפיסנט  | 4:00 |
| 9. | היפהפייה הנרדמת  | 1:46 |
| 10. | הפיות נחלצות לעזרה  | 3:30 |
| 11. | הנסיך חולם  | 1:20 |
| 12. | קרב עם כוחות הרשע  | 5:54 |
שיר הנושא "Once Upon a Dream" מבוסס על הבלט "היפהפייה הנרדמת" מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי.
ראו גם

הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים - סרט מונפש משנת 2007 שעוקב אחר ארורה לאחר אירועי הסרט, לצד אירועים שעוקבים אחר הנסיכה יסמין מהסרט "אלאדין" (1992)
מליפיסנט (סרט) - סרט לייב אקשן משנת 2014 המספר את העלילה המתוארת מנקודת מבט שונה מזו המתוארת בסרט המקורי
מבצע הלם (ארצות הברית)

מבצע הלם היה מבצע סיכול ריגול של לשכת החקירות הפדרלית האמריקאית נגד ברית המועצות שנמשך 23 שנים. המבצע כלל עריקה מזויפת של סמל בצבא ארצות הברית בוושינגטון די. סי., ובתמורה למאות אלפי דולרים במשך שני עשורים, מסר מידע למינהל הביון הצבאי הסובייטי בהסכמת המטות המשולבים. המבצע כלל למעלה מ-4,000 מסמכים על גז עצבים חדש שארצות הברית האמינה שלא ניתן יהיה להשיג, כאשר ארצות הברית התכוונה לבזבז בכך משאבים סובייטים.
סקירה כללית

המבצע החל בשנת 1959 כאשר סרג'נט ג'וזף אדוארד קאסידי (1920–2011), שהוקצה למשרד כוח הגרעין של הצבא ליד וושינגטון די. סי., כשסוכני FBI יצרו עמו קשר (באישור הצבא). קאסידי, למרות שלא הייתה לו הכשרה קודמת, הצליח ליצור קשר עם נספח הצי הסובייטי שהאמין שהוא מרגל והקים הסדר שבו הוא יספק מידע לסובייטים תמורת כסף. בקשות מידע סובייטיות הועברו למטות המשולבים ובעקבות כך נמסר חזרה מידע מסווג אחר.
האינטרס הרוסי העיקרי היה במידע על תוכנית גז העצבים האמריקנית וקאסידי ביסס בתחילה את תעודותיו על ידי מסירת נתונים אמיתיים מהתוכנית האמריקאית. עד 1964 הוא היה מסוגל להתחיל להפנות את המחקר הסובייטי לגז עצבים מסדרת G, GJ, שארצות הברית חשבה שאי אפשר לייצר בצורה יציבה וניתנת לחימוש. קאסידי סיפק למעלה מ-4,000 מסמכים על תערובת של מחקר אמיתי ולא קיים לגבי הגז החדש, כשארצות הברית התכוונה לבזבז משאבים סובייטים בניסיון לשכפל את העבודה. דייוויד ווייז, בספרו Cassidy's Run, רומז כי התוכנית הסובייטית לפיתוח גז נוביצ'וק עשויה להיות תוצאה לא מכוונת של המידע המטעה.
המבצע היה מסווג מאוד, וכששני סוכני ה-FBI מתו בתאונת מטוס בזמן שעקבו אחר מרגל סובייטי, הוטעתה העיתונות והציבור לגבי הנסיבות ואף למשפחות הסוכנים לא נאמר דבר במשך שנים.
פעולת דיסאינפורמציה דומה ומשמעותית יותר, ניהל ה-FBI באמצעות הסוכן הכפול דמיטרי פוליאקוב, שהזין את ברית המועצות במידע כוזב לפיו ארצות הברית ממשיכה באופן סמוי בתוכנית הנשק הביולוגי שלה למרות הודעות פומביות הפוכות. דיסאינפורמציה יכולה להיות אחת הסיבות שהביאו את ברית המועצות להרחיב את תוכנית הנשק הביולוגי שלה, ואמונה כמעט אוניברסלית בשנות התשעים בקרב המדענים שלה שהם משקפים את מאמצי האמריקאים.
הערות שוליים

1 2  Brian Lamb (Host), David Wise (interviewed) (3 באפריל 2000). Cassidy's Run: The Secret Spy War Over Nerve Gas (TV program). C-SPAN. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  "Joseph Cassidy Obituary - National Cremation - Virginia Beach VA". Legacy.com. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joseph Edward Cassidy". BillionGraves. 27 באוגוסט 2014. נבדק ב-22 במרץ 2018. CSM US Army World War II Korea Vietnam {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Anthony Day, Los Angeles Times, 7 April 2000, "Cold-War Espionage Thriller Brims with the Shocking Truth"
↑  Scott Shane, Baltimore Sun, 8 July 2001, "Spying, though overrated, has much redeeming value"
1 2  Milton Leitenberg, Raymond A Zilinskas, and Jens H Kuhn (2012), The Soviet Biological Weapons Program: A History, Harvard University Press, p. 430
↑  Benjamin C. Garrett and John Hart (2009), The A to Z of Nuclear, Biological and Chemical Warfare, Scarecrow Press, p. 160
↑  James Risen, The New York Times, 5 March 2000, "U.S. Dangled Poison Secrets Before Soviets", Book Reports
↑  Flynn, Michael; Garthoff, Raymond L. (2000). "Playing with Fire". Bulletin of the Atomic Scientists. 56 (5): 35–40. Bibcode:2000BuAtS..56e..35F. doi:10.1080/00963402.2000.11456992.
↑  Wise, David (2000). Cassidy's Run: The Secret Spy War Over Nerve Gas. Random House.
אדי ג'ייקובסון

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1891 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  25 באוקטובר 1955 (בגיל 64) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  הנצחה
 
אדוארד "אדי" ג'ייקובסון (באנגלית: Edward "Eddie" Jacobson;‏ 17 ביוני 1891 – 25 באוקטובר 1955) היה איש מכירות יהודי אמריקאי, חברו לנשק ושותפו לעסקים של נשיא ארצות הברית הארי טרומן, טרם כניסתו של טרומן לפוליטיקה. פעל בהצלחה להשפיע על טרומן להכיר במדינת ישראל מיד עם הקמתה, כנגד כמעט כל הממשל האמריקאי דאז ובראשו מזכיר המדינה האמריקאי ג'ורג' מרשל.
קורות חיים

אדוארד ג'ייקובסון נולד למשפחה יהודית בעיר ניו יורק בשנת 1891. הוריו שרה ודוד ג'ייקובסון היו מהגרים דלי אמצעים שהגיעו מליטא. אביו היה סנדלר. שם המשפחה ג'ייקובסון, בגרסתו העברית הוא יעקובסון ובחלק מן המקורות בעברית נוהגים להשתמש לגביו בשם זה. המשפחה התגוררה ברובע לואר איסט סייד שהיה אז שכונת פועלים ענייה.
בשנת 1893 עברה המשפחה לקנזס והתיישבה בעיירה קטנה, ובשנת 1905 עברה המשפחה להתגורר בעיר קנזס סיטי שבמדינת מיזורי. באותה שנה פגש אדי ג'ייקובסון בן ה-14 לראשונה את הארי טרומן, שהיה אז בן 21, כאשר שניהם עבדו בעבודות שונות בעיר. ג'ייקובסון עבד בחנות בגדים, וטרומן כפקיד במשרדים שונים.
בשנת 1917, כאשר ארצות הברית הכריזה מלחמה על הקיסרות הגרמנית והצטרפה למחנה מדינות ההסכמה, התגייס ג'ייקובסון לצבא ארצות הברית, והשניים נפגשו שוב כשג'ייקובסון עבר אימוני טירונות בבסיס באוקלהומה. על טרומן, שהיה קצין, הוטל לנהל את הקנטינה בבסיס, ועל ג'ייקובסון, שהיה חייל פשוט, הוטל להיות המפעיל של הקנטינה. מאז נמשכה ידידותם לאורך השנים.
טרומן התקדם בשירות הצבאי, נשלח לצרפת, שם פיקד בהצטיינות על סוללת תותחים והגיע לדרגת קפטן (סרן). ג'ייקובסון המשיך בשירות כחייל פשוט. בתום המלחמה חזרו שניהם למיזורי ופתחו במשותף חנות לבגדי גברים. על אף הצלחה התחלתית קצרה, החנות פשטה רגל במהלך המשבר הכלכלי שלאחר המלחמה ה-Post–World War I recession. למרות זאת ג'ייקובסון וטרומן נותרו חברים קרובים. טרומן פנה לפעילות ציבורית משפטית ומפלגתית. בתחילה כשופט, בהמשך כסנאטור, לאחר מכן כסגן נשיא ולבסוף כנשיא ארצות הברית. ג'ייקובסון הפך לסוכן נוסע שמכר את מרכולתו במקומות שונים. מאחר שלא היה כבול למקום עבודה מסוים יכול היה מעת לעת לבקר את ידידו טרומן בבית הלבן, בעת שטרומן כיהן כסגן נשיא וכנשיא.
בתו של ג'ייקובסון העידה לימים שאביה לא ביקש להפיק כל תועלת מידידותו עם המדינאי הבכיר. המפנה בגישתו זאת, כשהחליט לנצל את חברותו עם טרומן, היה לאחר תום מלחמת העולם השנייה, כאשר נתבררו ממדי השואה. הוא פנה לטרומן מספר פעמים בתכיפות בבקשת עזרה מהנשיא לעם היהודי.
קורות חיים > אחרית ימיו

לאחר שהחליט לא להתמודד בבחירות לנשיאות שנערכו בשנת 1952, פרש הנשיא טרומן מכהונתו בשנת 1953, וחזר להתגורר בביתו באינדפנדנס מיזורי. בכוונתו של אדי ג'ייקובסון היה אז לבקר שנית בישראל ביחד עם טרומן. תוכניתו זו של ג'ייקובסון לא יצאה אל הפועל מאחר שהלך לעולמו לאחר התקף לב בשנת 1955. טרומן אמר לאחר מותו: "אדי היה מחבריי הטובים...הוא היה איש של אמת. אינני יודע איך הייתי יכול להסתדר בלעדיו". ג'ייקובסון נטמן בבית הקברות בעיר קנזס סיטי. הותיר אחריו את רעייתו, בלומה, ושתי בנות.
הנצחה

בעיר נתניה נקראה על שמו חורשה עירונית.
לקריאה נוספת

זאב שרף, "שלושה ימים". הוצאת עם עובד, 1959. עמ' 186–190
אליהו אילת, "מבעד לערפל הימים: פרקי זכרונות". הוצאת יד יצחק בן צבי, 1989, עמ' 94
יוסי מלמן דניאל רביב, "שותפים לדבר מעשה: בתוככי הברית הישראלית־אמריקנית". ספרית מעריב, 1994. עמ' 29–33
הערות שוליים

↑  "איך שוכנע הנשיא טרומן לאשר הצבעה באו"ם על הקמת המדינה", באתר "בני ברית ישראל"
↑  נתניה מוקירה תודה לאישים על תרומתם למדינת ישראל ולעם היהודי, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏2019-06-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010326477005171  ISNI: 0000 0000 3850 8716  LCCN: n99008696  NARA: 10576060  SNAC: w6tj6dts  VIAF: 46089938   WorldCat (עם VIAF): 46089938
רוברט הנסן

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1944 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביוני 2023 (בגיל 79) United States Penitentiary, Florence ADMAX, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן נוקס קולג' בית הספר לניהול קלוג William Howard Taft High School 
 תקופת הפעילות:  1979–2001 (כ־22 שנים)
 מספר צאצאים:  6 
 
רוברט הנסן (באנגלית: Robert Hanssen; ‏18 באפריל 1944 – 5 ביוני 2023) היה מראשי הריגול הנגדי של ה-FBI, שמכר סודות לרוסים.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

הנסן נולד בשיקגו, בן יחיד במשפחה לותרנית. אביו היה שוטר במשטרת שיקגו, ועל פי תחקיר של המפקח הכללי במחלקת המשפטים של ארצות הברית, האב "התעלל בו רגשית לאורך כל חייו". הנסן למד כימיה בנוקס קולג' בגיילסברג שבאילינוי וקיבל תואר ראשון בשנת 1966. לאחר מכן החל במסלול ללימוד רפואת שיניים באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בתקופה זו פגש את ברנדט "בוני" ווק, התחתן איתה והמיר את דתו לנצרות קתולית בעקבותיה. לאחר שלוש שנים בלימודי רפואת שיניים החליט לעבור ללימודי מנהל עסקים. הוא סיים את לימודיו עם תואר שני במנהל עסקים בשנת 1971.
הערות שוליים

↑  A Review of the FBI's Performance in Deterring, Detecting, and Investigating the Espionage Activities of Robert Philip Hanssen, Office of the Inspector General, August 14, 2003
↑  Dolores Flaherty, Hanssen, the spy with two faces, Chicago Sun-Times, November 23, 2003
1 2 3 4  David Wise, Spy: The Inside Story of How the FBI's Robert Hanssen Betrayed America, (Random House: 2002), Ch. 4
↑  U.S. Department of Justice, A Review of FBI Security Programs, March 2002
↑  The Felix Bloch Affair: An Unsolved Case of Cold War Espionage, ADST, September 6, 2019
↑  Roby Dixon, Russia Sentences Accused Spy to Jail, Los Angeles Times, June 12 2003
↑  James Risen, Jailing in Russia Is a Reminder That Spy Wars Still Smolder, The New York Times, June 16 2003
↑  Mark Stout, Inside the Hunt for Russia’s ‘Fourth Man’ Within the CIA, The Daily Beast, May 13, 2022
↑  ציקי ברנדוין, ‏"מהבוגדים הגדולים"; המרגל שסרח ובגד נמצא מת בתאו, באתר כיכר השבת, 5 ביוני 2023
↑   ניו יורק טיימס והארץ, רוברט הנסן, סוכן ה-FBI שריגל לטובת ברית המועצות, נמצא מת בתאו, באתר הארץ, 5 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262205105171  GND: 123937450  ISNI: 0000 0000 9586 3765  LCCN: n2001008798  NKC: jx20050225003  NTA: 240292111  SNAC: w6kd6h7v  SUDOC: 070996849  VIAF: 111145969911332250086   WorldCat (עם VIAF): 111145969911332250086
טום יפת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1993 (בן 31) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
טום יפת (נולד ב-5 בדצמבר 1993) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה

יפת נולד וגדל בשכונת התקווה, למד בתיכון "ראשית" - עירוני ח' בתל אביב.
תפקידו הראשון והמשמעותי של יפת היה בסרט הקולנוע הישראלי, "מנתק המים" בבימויו של עידן הובל, שם שיחק בתפקיד ראשי לצד גבי (משה איבגי) את בנו, בועז, שוער כדורגל מוכשר שמאוד מחובר לאביו.
יפת משתתף בתיאטרון הקהילתי בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין", מתוך לימודיו משחק בהצגה "הכלה מאלנבי" לצד בן רביאן, עדן בר ואחרים.
ממרץ 2014 ועד אפריל 2015 השתתף בהצגה "פריחת ההדרים" בבימויו של השחקן יחזקאל לזרוב לצד אודי פרסי, סיון לוי ועוד. מ-2014 עד 2018 שיחק את לירון ביטון בסדרה "שכונה" של גיורא חמיצר בבימויו של אורן שקדי בערוץ ניקלודיאון של HOT, ליד שחקנים מוכרים כמו ליאנה עיון, תותי ניניו, יוסי מרשק ועוד. בשנת 2015 שיחק בתפקיד אורח בשני פרקים בעונה השלישית של הסדרת הקומית "פולישוק". כמו כן, הוא שיחק את תומר, בסדרת הנעורים "להתבגר" על פי סדרת הספרים של גלילה רון פדר, "להתבגר". הסדרה שודרה בערוץ 10.
נכון לשנת 2024, השחקן טום יפת מתגורר עם אשתו, רותם אגמי.
אבי ווד

אבי ווד (באנגלית: Abbie Wood; נולדה ב-2 במרץ 1999) היא שחיינית בריטית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם בבריכת 25 מטר (בודפשט 2024) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
ספייס ג'אם (זיכיון)

| --- | --- |

פוסטר הסרט הראשון בזיכיון
 בימוי:  ג'ו פיטקה, מלקולם ד. לי 
 שחקנים ראשיים:  מייקל ג'ורדן (עצמו/עצמה) Khris Davis לארי בירד (עצמו/עצמה) ביל מארי (עצמו/עצמה) ארני ג'ונסון הבן (עצמו/עצמה) Manner Washington (Jeffrey Jordan) ליל ריי הווארי (עצמו/עצמה) אריק גורדון (מרקוס ג'ורדן) Harper Leigh Alexander (Xosha James) סדריק ג'ו (Dom James) דון צ'ידל (Al G. Rhythm) לברון ג'יימס (עצמו/עצמה) Ceyair J. Wright (Darius James) תרזה רנדל (Juanita Jordan) סוניקווה מרטין-גרין (Kamiyah James) ויין נייט (Stanley Podolak) Penny Bae Bridges (Jasmine Jordan) 
 מדבבים:  דני דה ויטו (Swackhammer) דיאנה טוראסי (White Mamba) טי קיי קרטר (Nawt) Colleen Wainwright (Nawt, Sniffles) נקה אוגוומיקה (Arachnneka) דמיאן לילארד (Chronos) קליי תומפסון (Wet-Fire) אנתוני דייוויס (The Brow) קתרין רייטמן (Bupkus) Jocelyn Blue June Melby Joey Camen Steve Kehela Darnell Suttles Charity James רוזריו דוסון (וונדר וומן) פול ג'וליאן (The Road Runner) דון צ'ידל (Al G. Rhythm) בוב ברגן (טוויטי, פורקי פיג, מרווין ממאדים, Hubie and Bertie, Barnyard Dawg) ביל פרמר (סילבסטר החתול, פוגהורן לגהורן, יוסמיטי סם) ג'ון פורי (Granny) די בראדלי בייקר (דאפי דאק, טאז השד הטסמני) בילי וסט (באגס באני, אלמר פאד) קת' סוסי (לולה באני) לברון ג'יימס (LeBron James) מוריס לאמרץ' (פפה לה פיו) ג'ף ברגמן (באגס באני, סילבסטר החתול, יוסמיטי סם, פרד קדמוני, יוגי דב) גבריאל איגלסיאס (ספידי גונזלס) פרד טטצ'יורה (טאז השד הטסמני) פרנק ולקר (Pete) קנדי מילו (Granny) אריק באוזה (דאפי דאק, אלמר פאד, מרווין ממאדים, פוגהורן לגהורן, Wile E. Coyote) זנדאיה (לולה באני) ג'סטין רוילנד (ריק סנצ'ז, מורטי סמית') בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקרנת בכורה:  1996 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה
 www.spacejam.net
 
ספייס ג'אם (באנגלית: Space Jam) הוא זיכיון אמריקאי של האחים וורנר. נכון לדצמבר 2024 הזיכיון כולל שני סרטי הנפשה קולנועיים באורך מלא.
עלילת הסרט הראשון

באגס באני משכנע את החייזרים שהלוני טונס צריכים הזדמנות להתגונן ומזמין אותם להתחרות נגדם בכדורסל על חירותם. החייזרים, שקטנים מכדי להתמודד עם הלוני טונס במשחק הפיזי כדורסל, גונבים את כישרון המשחק של שחקני NBA, ומשתמשים בהם על מנת להפוך למפלצות ענקיות בעלות כוח רב. הם הולכים למשחק של פיניקס סאנס נגד ניו יורק ניקס וגונבים את כישרונם של פטריק יואינג, לארי ג'ונסון, צ'ארלס בארקלי, מאגסי בוגס ושון בראדלי. המפלצות לא גנבו את הכישרון ממייקל ג'ורדן, כיוון שבזמן זה בעלילה (בדמיון רב למציאות) הוא פרש מכדורסל ועבר לשחק בייסבול.
הלוני טונס מצליחים לגייס את ג'ורדן לעזרתם והלה מתחיל בהכנתם למשחק המכריע. במהלך האימונים מצטרפים לקבוצת המצוירים ארנבת בשם לולה באני וסטן, עוזרו האישי של ג'ורדן.
המשחק עצמו מתחיל לרעתם של הלוני טונס, אך ככל שהמשחק הולך ומתקדם, תחת הנהגתו של ג'ורדן הטונס משתפרים ולבסוף מצליחים לנצח את המפלצות. בעקבות הניצחון המפלצות מחזירות את הכישרונות לשחקני הכדורסל וחוזרים לממדיהם המקוריים, בנוסף לכך הם מחליטים להתפטר מעבודתם אצל סווקאמר ולהישאר בכדור הארץ עם הלוני טונס. הסרט מסתיים עם חזרתו של ג'ורדן לכדור הארץ ולמשחק כדורסל.
ביאורים

↑  אך הערך הזה יותר מתמקד בסרט הראשון מאשר בשני
דייוויד וולאס

דייוויד וולאס (באנגלית: David Wallace;‏ 24 באפריל 1799 –  4 בספטמבר 1859) היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל אינדיאנה השישי בשנים 1837–1840. זמן קצר לפני בחירתו כמושל התרחשה הפאניקה של 1837 (אנ'), והממשל שקדם לו, שהוא היה חלק ממנו כסגן מושל המדינה, הכניס את המדינה לחובות כבדים. במהלך תקופת כהונתו כמושל נכנסה אינדיאנה למשבר פיננסי חמור ששיבש את מיזמי העבודות הציבוריות בה. הוא דחף לנקיטת כמה צעדים לעכב את חדלות הפירעון הבלתי נמנעת של מדינתו. בשל קשריו למצע העבודות הציבוריות, סירבה מפלגתו לבחור בו כמועמדה לתקופת כהונה שנייה. לאחר תום תקופת כהונתו של וולאס כמושל הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ולאחר מכן היה יושב ראש המפלגה הוויגית באינדיאנה ושופט בבית המשפט המדינתי, תפקיד בו הוא כיהן עד יומו האחרון.