stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאוסטוס ממילווה
הערות שוליים

↑  Gardner, Iain; Lieu, Samuel N. C., eds. (2004). Manichaean Texts from the Roman Empire. Cambridge University Press. P 132
1 2  Augustine. "The Confessions". Christian Classic Ethereal Library.
↑  Grosse, Sven (2011). Theologie des Kanons: der christliche Kanon, seine Hermeneutik und die Historizität seiner Aussagen; die Lehren der Kirchenväter als Grundlegung der Lehre von der Heiligen Schrift (בגרמנית). LIT Verlag Münster. p. 94. ISBN 978-3643800787. One does not read in the Gospel that the Lord said: "I will send you the Paraclete who will teach you about the course of the sun and moon." For He willed to make them Christians, not mathematicians. (Translation of the German Quote according wikiquote)
↑  Augustine (2008). Bourke, Vernon J. (ed.). Confessions. Catholic University of America Press. P 103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102393443  NTA: 073513768  RERO: 02-A010179007  VIAF: 10236220   WorldCat (עם VIAF): 10236220
פיטויה

| פיטויה |
| --- | --- |
  השוואה של פיטויה (בסגול) למינים דומים ולאדם
תקופה
תחילת קמבריון 521–505 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: דינוקרידידה
סדרה:: Radiodonta
משפחה:: Hurdiidae
סוג:: פיטויה
מינים
 Peytoia nathorsti  Peytoia infercambriensis
שם מדעי
 Peytoia

איור אפשרי
פיטויה (שם מדעי: Peytoia; מכונה גם Laggania או Cassubia) הוא סוג של פרוק-רגליים קדום מאוד, אשר חי בתקופת הקמבריון, הראשונה שבתקופות הפנרוזואיקון.
יצור זה הוגדר ב-1911 והתגלו בו 2 מינים: Peytoia nathorsti ו-Peytoia infercambriensis. הוא היה שונה מכל פרוק רגליים מודרני וקבוצתו נכחדה לחלוטין עד הדבון.
יצור זה היה מהגדולים והקשוחים ביצורים שחיו בזמנו, בה לא היו חולייתנים מפותחים כלל. הוא ידוע בעיקר ממאובנים בפצלי ברג'ס שלרכס הרי הרוקי הקנדים, בו התגלו רבים מהם. מין נוסף התגלה בפולין. עם זאת יש קושי להגדיר את המינים, מאחר שחלקי הגוף שלהם נשברו בקלות ויכלו לבלבל עם מינים דומים.
היצור המוזר הגיע לאורך 40 ס"מ בערך ובמראהו הוא הזכיר מעט לובסטר, חסילון או סרטן ארוך-בטן, עם גוף המכיל קטעים רבים דמויי-שריון אך היה חסר זנב והשתמש בזיפים לצידי הגוף כדי לנוע. עם מחושיו הארוכים דמויי-הזיפים הוא חיפש מזון מקרקעית הים והשתמש בעיניו הגדולות כדי לחוש בסביבה. החוקרים מסכימים שכנראה שלא היה טורף-על כמו האנומלוקאריס, הגדול יותר, מאשר שלא יכל לנוע במהירות.
למעשה יש חוקרים הרואים בו את אביו הקדום של האנומלוקאריס.
פיטול

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₂₀H₄₀O 
 מספר CAS:  150-86-7
 
פִיטוֹל (באנגלית: Phytol) היא מולקולה ליניארית המשמשת לייצור ויטמינים E ו-K1 וכן חלק אינטגרלי מהכלורופיל.
מולקולה זו שומנית ומאוד הידרופובית. היא אינה מסיסה כלל במים אך מסיסה ברוב הממסים האורגניים. פיטול מקנה לכלורופיל את ההידרופוביות הרצויה על מנת להיכנס לקרום התא ולהיקשר שם לחלבונים הקשורים בתהליך הפוטוסינתטי.
קיים סוג אחד בלבד של מולקולת פיטול, הזהה בכל הסוגים השונים של מולקולת כלורופיל.
פאוסטוס קורנליוס סולה

פאוסטוס קורנליוס סולה (בלטינית: Faustus Cornelius Sulla;‏ ? - 40 לספירה) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 31 לספירה.
ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע על חייו. הוא היה בנו של לוקיוס קורנליוס סולה, אשר היה נכדו של הדיקטטור המפורסם בעל אותו השם ושימש כקונסול בשנת 5 לספירה. אמו הייתה סקסטיה, נצר למשפחת הסקסטיי. היה לו אח צעיר בשם לוקיוס קורנליוס סולה פליקס, אשר שימש כקונסול בשנת 32.
סולה נישא לדומיטיה לפידה הצעירה בתם של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ושל אנטוניה הזקנה. הנישואים נערכו ככל הנראה זמן קצר לאחר שדומיטיה לפידה התאלמנה מבעלה הראשון מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס הוי אומר בין 20 ל-23 לספירה. נולד להם בן אחד פאוסטוס קורנליוס סולה פליקס, אשר נישא לקלאודיה אנטוניה, בתם של קלאודיוס ואליה פאיטינה. בשנת 31 נבחר סולה כקונסול סופקטוס לצד סקסטוס טדיוס ולריוס קאטולוס. הוא נפטר באזור שנת 40. אשתו נישאה מאוחר יותר לאפיוס יוליוס סילאנוס.
לקריאה נוספת

Bruno Bauer ; Translators:Brunar & Marchant (6 March 2015). Christ and the Caesars: The Origin of Christianity from the Mythology of Rome and Greece. Xlibris Corporation. pp. 538
עריכת רדיו

עריכת רדיו (באנגלית: Radio edit) היא גרסה חדשה של שירים אשר מיועדים להשמעה ברדיו. בהשוואה לגרסת המקור של שיר מסוים, עריכת הרדיו בדרך כלל קצרה יותר ומצונזרת.
אחת הסיבות לעריכה היא למנוע השמעה של תכנים גסים ומיניים בשיר ובתחנות הרדיו. תכנים כאלה עלולים לפגוע במאזינים ואף באמן המבצע ובתדמיתו הציבורית, וגם בתדמית של תחנת הרדיו.
לעיתים השיר ארוך מאוד ולתחנות הרדיו "לא נוח" להשמיע אותו במלואו. כדי לקצר את השיר, לרוב מוסרים קטעים אינסטרומנטליים ארוכים ואף מיותרים, טקסטים חוזרים וכדומה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת ובנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאלאצו דאריו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון 
 כתובת:  דורסודורו 
 מיקום:  ונציה 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1479
 תאריך פתיחה רשמי:  1479 
 אדריכל:  פייטרו לומברדו 
 קואורדינטות:  45°25′51″N 12°19′56″E﻿ / ﻿45.4308441°N 12.3322284°E﻿ / 45.4308441; 12.3322284
  (למפת ונציה מוגדלת) פאלאצו דאריו(למפת ונציה רגילה) פאלאצו דאריו
 
""פאלאצו דאריו" - מעשה ידי קלוד מונה משנת 1908
פאלאצו דאריו (באיטלקית: Palazzo Dario) הוא ארמון הממוקם על גדת התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה.
הארמון בנוי בסגנון הגותי הוונציאני, אולם שופץ בסגנון הרנסאנס.
היסטוריה

הארמון שופץ בשנת 1486 בהוראת ג'ובאני דאריו, מזכיר הסנאט של רפובליקת ונציה והבעלים של הארמון. לאחר מותו של דאריו בשנת 1494, ירשה את הארמון בתו, מארייטה, אשר נישאה לווינצ'נזו באבארו (בנו של ג'אקומו בארבארו, הבעלים של פאלאצו בארבארו הסמוך), ועברה להתגורר עמו. הארמון הושכר באותה עת על ידי הסנאט לדיפלומטים טורקים. בשנת 1522 ירשו את הארמון בניה של מארייטה והם שווי להתגורר במבנה. בני משפחת באבארו התגוררו במבנה עד אמצע המאה ה-18.
הארמון נחשב לאחד הארמונות היפים בוונציה (אחרי הקא' ד'אורו), ועל כן כבר בסוף המאה ה-19 החל פרויקט נרחב לשקם את הארמון (שהיה באותה עת בבעלות הרוזנת דה לה בומה-פלווינה (de la Baume-Pluvinel). במהלך שיפוץ זה נוספו לארמון המרפסות הנאו גותיות.
בשנת 1908, בעת ביקורו בוונציה, צייר קלוד מונה את הארמון. ציור זה מוצג כיום במכון האמנות של שיקגו.
כיום הארמון נמצא בבעלות פרטית, אולם לעיתים נערכות במקום תערוכות זמניות ביוזמת מוזיאון אוסף פגי גוגנהיים.
עמי-יעל אקסלרוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בפברואר 1939 נען, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  16 באוקטובר 1973 (בגיל 34)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1973 (כ־15 שנים)
 דרגה:  רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
 עיטור העוז
 
עמי-יָעָל אקסלרוד (4 בפברואר 1939 – 16 באוקטובר 1973) היה קצין צנחנים, אשר עוטר בעיטור העוז על לחימתו בסיני במלחמת יום הכיפורים, שבה נהרג.
קורות חיים

אקסלרוד נולד בקיבוץ נען. שמו ניתן לו על רקע המאבק לעלייה באותם ימים. בילדותו עברה משפחתו לקיבוץ קריית ענבים. למד בבית הספר האזורי הרי-יהודה והיה פעיל בשורה ארוכה של תחביבים וביניהם גדנ"ע וסיירות. לפני גיוסו שימש במשך שנה כמדריך בתנועת הנוער העובד באשקלון.
אקסלרוד התגייס לצה"ל ב-1958 והתנדב לשירות בחטיבת הצנחנים, עבר קורס קצינים וקורס קציני חבלה. לאחר תום שירותו חזר לקיבוצו והשתלב בעבודה במשק.
במילואים עבר אקסלרוד קורס מפקדי פלוגות ושירת כסגן מפקד פלוגת הנדסה של חטיבת צנחנים. השתתף במלחמת ששת הימים. שנה אחר כך יצא בשליחות חשאית לחבל כורדיסטן. הוענקה לו דרגת רב-סרן והוא התקדם לתפקיד של מפקד פלוגה.
אקסלרוד התחתן ב-1966. לו ולאשתו נולדו בן ובת.
מלחמת יום הכיפורים

לאחר פרוץ המלחמה גויס אקסלרוד ויצא לחזית סיני כמפקד פלוגת הנדסה בגדוד הסיור 582 של חטיבה 226, שעליו פיקד סגן-אלוף נתן שונרי.
לקראת המבצע לצליחת תעלת סואץ, שהחל ב-15 באוקטובר 1973, סופח גדודו של שונרי לחטיבת השריון 14. בלילה שבין ה-15 וה-16 באוקטובר נקלע הגדוד לקרב קשה בצומת הצירים טרטור-לקסיקון שבקרבת התעלה. הוא עמד מול כוחות מצריים בעלי כוח אש עדיף וספג נפגעים רבים. אקסלרוד ניהל את חילוץ הנפגעים מפלוגתו ונשאר מאחור כדי לחפות על אנשיו הנסוגים בנשקו האישי, עד אשר נפגע ונהרג. על פעולתו זו הוא עוטר לאחר המלחמה בעיטור העוז.
אקסלרוד הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בקיבוצו.
פלוגתו הוציאה לאור ספר לזכר שלושה עשר חייליה שנפלו במלחמה, ובו גם דברים על אקסלרוד, צילומים של יצירות שלו וקטעים ממכתביו. שמו הונצח על גבי אנדרטאות שונות ובהן אנדרטת הצנחנים בתל נוף ואנדרטת חיל ההנדסה בחולדה.
עמי-יעל היה אחיו של יצחקי גל אשר גילה מחדש את גמלא.
עזריאל שוחט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 במרץ 1906 מוטלה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 במרץ 1993 (בגיל 87) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  היסטוריה של עם ישראל, היסטוריה, מדעי היהדות 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 
עזריאל שוחט (18 במרץ 1906 – 28 במרץ 1993) היה היסטוריון ישראלי, פרופסור באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

נולד בעיירה מוטלה שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית, בתחום המושב, בחבל פּוֹלֶסיה (כיום בבלארוס). כשהיה בן שלוש התייתם מאמו.
בשנת 1926 עלה לארץ ישראל, והחל ללמוד בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין. בשנת 1930 סיים את לימודיו בבית המדרש למורים, ומאז לימד במשך ארבע שנים במושב מרחביה שבעמק יזרעאל. בסיום עבודתו כמורה במרחביה, שב שוחט לירושלים והחל ללמוד באוניברסיטה העברית בעיר. במהלך לימודיו, בשנת 1936, פרסם את מאמרו הראשון: "היהודים בירושלים במאה הי"ח". בשנת 1939 העניקה לו האוניברסיטה תואר שני בהיסטוריה של עם ישראל ובסוציולוגיה של היהודים, והוא החל ללמד בבית הספר התיכון "שילוח" בעיר תל אביב. בשנת 1946 חזר לירושלים והחל ללמד בבית המדרש למורים, שבו למד בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20.
במהלך מלחמת העצמאות נרשם ללימודי דוקטורט באוניברסיטה העברית, והשלים אותם בשנת 1956. היה מתלמידיהם של בן-ציון דינור ויצחק בער. את עבודת הדוקטורט שלו עיבד מאוחר יותר לספר בשם "עם חילופי תקופות: ראשית ההשכלה ביהדות גרמניה", שיצא בשנת 1960 (ה'תשכ"א) בהוצאת מוסד ביאליק. במחקר זה ניסה לעמוד על התהליכים החברתיים, המדיניים והכלכליים שהובילו לתנועת ההשכלה. למעשה, שוחט הקדים את השינויים המחשבתיים והשינויים באורחות החיים של יהודי גרמניה למחצית הראשונה של המאה השמונה-עשרה, וטען כי לא החלו במחצית השנייה של המאה, כפי שמניחים רוב החוקרים. ברוך מבורך טען כי שוחט קרא את המקורות בצורה סלקטיבית ובחר רק מקורות שהתאימו לרעיון שניסה להציג, וכי התמונה המתקבלת לאחר עיון במקורות הכוללים היא אחרת לחלוטין. יעקב כ"ץ קיבל מספר מטענותיו של שוחט, אך טען כי התהליכים שעליהם הצביע אינם נובעים בהכרח מתחילתו של הלך רוח חדש, ואפשר לפרש אותם כווריאציות של התבנית המסורתית.
בשנת 1963 הוקם בעיר חיפה "המכון האוניברסיטאי של חיפה" (לימים היה לאוניברסיטת חיפה), שהעניק בתחילת דרכו תואר בוגר אוניברסיטה של האוניברסיטה העברית במדעי הרוח ובמדעי החברה, ושוחט הוזמן ללמד בחוג להיסטוריה של עם ישראל. בשנת 1965 העתיק את מקום מגוריו לחיפה, וקודם לדרגת מרצה במכון. במשך תקופה היה ראש החוג להיסטוריה באוניברסיטה.
בשנות השבעים התמקדו מחקריו ביהודי רוסיה הצארית והאימפריה הרוסית. שוחט הקדיש מחקר למוסד הניהולי-פקידותי "הרבנות מטעם", מחקר שיצא כספר. בשנים אלו גם חיבר מחקר על תולדות קהילת פינסק שבקרבתה גדל, כחלק מספר הזיכרון לקהילה. החיבור מתחיל בגל הפוגרומים של 1881, וסופו בתקופת כיבוש הסובייטי של פינסק. בשנת 2008 תרגמו משה רוסמן ומארק ג'יי מירסקי (אנ') את המחקר לאנגלית. מחקרו בשנת 1975 פרש לגמלאות, אך המשיך לפרסם ולחקור עד שחלה מספר שנים לפני פטירתו.
הוא עסק בהיסטוריה היהודית מתקופת המקרא ועד השואה, וחיבר ספרי לימוד. היה מעורכי הכרך הרביעי של האנציקלופדיה החינוכית וכתב עבורה מספר ערכים.
בנו היחיד, ד"ר יניר שוחט, היה היסטוריון ומרצה בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת חיפה.
במלאת לו 70 שנה

מחקרים בתולדות עם־ישראל וארץ־ישראל מוגשים לעזריאל שוחט במלאת לו שבעים שנה, כרך רביעי של מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל ד', תשל"ח
ספריו

ביבליוגרפיה של כתביו עד שנת תשל"ו הוציא צבי שכטר בשנת תשל"ח.
תוכנית להוראת תולדות ישראל בחברות הנוער, ירושלים: ועד הארגון של המדריכים לעלית הנוער, ת"ש 1940
ספר שבט יהודה לרבי שלמה ן' וירגא, הגיה וביאר עזריאל שוחט, ערך והקדים מבוא יצחק בער, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ז
תולדות בית שני: פרקי מקורות, ירושלים: הסוכנות היהודית לארץ ישראל - המחלקה לעלית ילדים ונוער, תש"י, באתר אוצר החכמה
עם חילופי תקופות: ראשית ההשכלה ביהדות גרמניה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"א 1960
תולדות ישראל: תקופת הבית השני - ספר למוד לבתי הספר התיכוניים, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ז (נדפס בשש מהדורות עד תשי"ז)
מוסד הרבנות מטעם ברוסיה: פרשה במאבק בתרבות בין חרדים לבין משכילים, חיפה: אוניברסיטת חיפה ('מחקרים בתולדות עם ישראל וארץ ישראל'), תשל"ו
מחקרים, חלק א': מאמרים בתולדות עם ישראל בימי קדם ובתולדות ימי הביניים, חיפה: החברה למחקר מדעי שימושי - אוניברסיטת חיפה, 1982
תקופת הבית השני: מגלות בבל עד מרד בר כוכבא, תל אביב: יבנה, תשמ"ד 1984 (גרסה מורחבת ומדעית יותר של "תולדות ישראל: תקופת הבית השני")
ספריו > בעריכתו

מיכאל איש שלום, מאיר בניהו ועזריאל שוחט (עורכים), ירושלים: מחקרי ארץ ישראל, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ג 1953
בארון אדמונד בנימין דה רוטשילד, הנדיב הידוע ואבי היישוב, ליום העלאת עצמותיו לישראל: לקט דברים ממנו ועליו, לוקטו וסודרו על ידי ע. שוחט, ירושלים: משרד החינוך והתרבות בהשתתפות החברה להתיישבות היהודים בארץ-ישראל פיק"א, 1954
אליהו אשתור, תולדות יהדות מצרים, תל אביב: מטכ"ל - קצין חנוך ראשי - ענף השכלה, תשי"ז
הערות שוליים

↑  עזריאל שוחט, "היהודים בירושלים במאה הי"ח", ציון א', תרצ"ו, עמ' 377–400. עיבוד מחודש של המאמר פרסם כעבור שנים: היהודים בירושלים במאה הי"ח, קתדרה 13, 1974, עמ' 3–45.
↑  שמות המוסמכים של האוניברסיטה: מהסיום השמיני, הצופה, טור 1, 13 באפריל 1939.
↑  רשימת מוסמכי האוניברסיטה, חרות, 2 במאי 1957
↑  ביקורת: עדו אבינרי, ספרים: "עם חילופי תקופות", למרחב, 4 באוגוסט 1961, ד"ר א. הלר, זה התחיל עוד לפני מנדלסון, חרות, 5 באוקטובר 1960.
↑  ברוך קרוא, גילויים בתהליך ראשית ההשכלה, הַבֹּקֶר, 9 בספטמבר 1960.
↑  ברוך מבורך, "בקורת על עזריאל שוחט, עם חילופי תקופות", קריית ספר ל"ז, תשכ"ב, עמ' 150–155.
↑  יעקב כ"ץ, היציאה מן הגטו: הרקע החברתי לאמנציפציה של היהודים, 1770–1870, תל אביב: ספרית אפקים של הוצאת עם עובד, תשמ"ו 1985, עמ' 39–42
↑  מינויים אקדימיים במכון האוניברסיטאי בחיפה, הצופה, 8 באפריל 1965.
↑  מוסד הרבנות מטעם ברוסיה: פרשה במאבק בתרבות בין חרדים לבין משכילים, חיפה: אוניברסיטת חיפה ('מחקרים בתולדות עם ישראל וארץ ישראל'), תשל"ו. ביקורת: אריה מנצ'ר, "הרבנות הכפולה" ברוסיה, מעריב, 27 בפברואר 1976, יעקב גורן, רבנות "מטעם", דבר, 2 בינואר 1976.
↑  "תולדות קהילת פינסק תרמ"א/1881–תש"א/1941", בתוך: זאב רבינוביץ (עורך), פינסק: ספר עדות וזיכרון לקהילת פינסק–קארלין, חלק א', כרך ב', תל אביב – חיפה: ארגון יוצאי פינסק-קארלין במדינת ישראל, תשל"ח 1977, עמ' 7–297.
↑  לגרסה מקוונת ראו: Azriel Shohet, The Jews of Pinsk, 1881 to 1941, Mark Jay Mirsky & Moshe Rosman (eds.), Faigie Tropper & Moshe Rosman (trans.), with an afterword by Zvi Gitelman, Stanford: Stanford University Press ,2013. ביקורת ראו: Antony Polonsky, Jews and Their Foodways: Studies in Contemporary Jewry, Institute of Contemporary Jewry, The Hebrew University Of Jerusalem, Oxford University Press, Volume XXVIII, 2015, pp. 287–290
↑  גרינבוים, עמ' 101.
↑  צבי שכטר, "כתביו של עזריאל שוחט (עד תשל"ו)", מחקרים בתולדות עם-ישראל וארץ-ישראל ד', תשל"ח, 7–9.
↑  את החלק השני של קובץ מחקריו, שתכנן להקדיש למחקרים על יהדות רוסיה, לא הספיק להכין. גרינבוים, עמ' 100.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268009905171  PLWABN: 9810704660305606  BnF: cb13740583h (data)  GND: 1031254900  ISNI: 0000 0000 6654 3906  LCCN: n84023664  NKC: ola20231203466  NTA: 134571940  SUDOC: 066997089  VIAF: 42018496   WorldCat (עם VIAF): 42018496
פאלוצים

לבוש פאלוצי מסורתי
פאלוצים (בהונגרית: Palócok) הם קבוצה אתנית מדיארית החיה בצפון הונגריה ודרום סלובקיה. לפאלוצים ניב הונגרי משלהם ומסורות שנשתמרו לאורך השנים. מקורם של הפאלוצים אינו ברור אך ייתכן ששורשיהם בשבטי הקאבארים, פצ'נגים או הקומנים.
המקום הראשון בו נמצאת המילה פאלוץ (palóc) בכתב כשם של קבוצה אתנית הוא במסמך ממזוקבשד משנת 1784, הסופר קלמן מיקסאט פרסם את הפאלוצים בספרו "האנשים הטובים מפאלוץ" שיצא לאור ב 1882.
הכפר הפאלוצי הולוקה הוכר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו ב-1987.
הולוקה
עמק פרדוקס

| --- | --- |

עמק פרדוקס כפי שהוא נראה מהשוליים הדרום-מערביים. הנהר דולורס בקצה השמאלי של התמונה
 מידע כללי
 סוג:  תצורת נוף 
 מיקום
 מיקום:  קולורדו 
 קואורדינטות:  38°19′00″N 108°51′00″W﻿ / ﻿38.3167°N 108.85°W﻿ / 38.3167; -108.85
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט עמק פרדוקס(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט עמק פרדוקס(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.עמק פרדוקס(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.עמק פרדוקס
 
עמק פרדוקס הוא אגן במחוז מונטרוז במדינת קולורדו בארצות הברית. העמק קיבל כינוי זה בשל המסלול הפרדוקסלי לכאורה של הנהר דולורס – במקום לזרום במורד לאורך העמק, הנהר חוצה את העמק במרכזו. העמק צחיח, מיושב בדלילות, בעיקר בחלקו הצפון מערבי, שם מעיינות מאפשרים קיום חקלאות שלחין. לאורך הנהר בעמק מפעילה לשכת הטיוב של ארצות הברית מתקנים שנועד לצמצם בצורה משמעותית את מליחות המים בנהר, שהוא חלק מאגן הניקוז של הנהר קולורדו, במחיר של רעידות אדמה רבות בעמק, כמו כן מוצע להקים בעמק מפעל עיבוד אורניום, הראשון שנבנה בארצות הברית במשך מעל ל-25 שנים.
גאוגרפיה ואקלים

עמק פרדוקס משתרע מצפון-מערב לדרום-מזרח לאורך 40 קילומטרים וברוחב ממוצע שבין 5 ל-8 קילומטרים. הוא שוכן בקצה המערבי של קולורדו, כ-80 קילומטרים דרומית לעיר גראנד ג'נקשן. רכס לה סאל ביוטה מתנשא בצפון-מערב. כביש מדינתי 90 של קולורדו עובר לאורך העמק בדרכו מהיישוב הקטן נאצ'ריטה (Naturita) לגבול עם מדינת יוטה, כשהוא חוצה את הגשר ההיסטורי מעל הנהר דולורס סמוך לנקודת היישוב הקטנה בדרוק (Bedrock). היישוב הקטן פרדוקס שוכן כמה קילומטרים צפונית לכביש. גובהה של קרקעית העמק הוא בין גובה 1,500 מטרים מעל פני הים בנהר דולורס לכמעט 1,800 מטרים בקצה הדרום-מזרחי. מצוקי אבן חול ופצלים תלולים תוחמים את העמק מצפון מזרח ומדרום מערב.
הגאולוג והסוקר האמריקני אלברט צ'ארלס פיל (Albert Charles Peale‏; 1914-1849) העניק לעמק את כינויו ב-1875, לאחר שהבחין שלנהר דולורס יש "רצון לבצע דברים מוזרים ובלתי צפויים" באזור. במקום לזרום במורד העמק, הנהר מגיח מפתח צר באחד מקירות העמק, חוצה את העמק במרכז במאונך, ויוצא מהעמק דרך פתח צר בקיר הנגדי. כתוצאה מגאוגרפיה יוצאת דופן זו לא ניתן להשקות את העמק בקלות ממימי הנהר דולורס, אלא רק ממימי מעיינות ופלגים הניזונים מהפשרת השלגים ברכס לה סאל, המאפשרים חקלאות שלחין בשליש הצפון-מערבי של העמק.
הטמפרטורות הממוצעות הגבוהות ביותר בנקודת היישוב בדרוק בסמוך למרכז העמק נעות מ-7 מעלות צלזיוס בדצמבר ל-36 מעלות צלזיוס ביולי. הטמפרטורות הממוצעות הנמוכות ביותר נעות מ-11- מעלות צלזיוס בדצמבר ל-12 מעלות צלזיוס ביולי. ממוצע המשקעים הוא 280 מילימטרים בשנה, מתוכם 230 מילימטרים שלג.
גאולוגיה

הפרדוקס לכאורה של עמק פרדוקס ניתן להסבר על ידי טקטוניקת מלח. העמק הוא קמר שהתמוטט, סוג של קמט. לפני כ-300 מיליון שנים, במהלך אמצע הקרבון הפנסילבני, גרמו לחצים כבדים בשטחים שמצפון-מזרח למשקעי המלח הקבורים מתחת לקרקע לזרום לכיוון המקום בו שוכן העמק כיום. המלח נתקל ברכס קבור והוסט כלפי מעלה, תוך חדירה לשכבות הסלע העליונות ויצירת כיפת מלח. ייתכן שהמלח לא נחשף בפועל על פני השטח, אבל מי תהום שזרמו מתחת לפני השטח המסו בהדרגה את שכבות המלח שמתחת לפני השטח, ובסופו של דבר המרכז התמוטט, ונוצר עמק פרדוקס. תהליך זה ארך 150 מיליון שנים, זמן מספיק ארוך על מנת שהנהר דולורס יתחתר לעומק וישמור על מסלולו. תהליך דומה יצר את עמק מואב (ספניש ואלי (העמק הספרדי) במערב, שנחצב באופן דומה על ידי נהר הקולורדו.
תצורת פרדוקס, תצורה גאולוגית הכוללת מלח, גבס, אנהידריט, פצלים, אבן חול ואבן גיר. קרויה על שם העמק משום שזוהתה לראשונה בשכבות שנחשפו בעמק פרדוקס. גם אגן פרדוקס, חבל גאולוגי, שבכולו מצויה תצורת פרדוקס, קרוי על שם העמק.
היסטוריה

עמק פרדוקס היה בתחומי השליטה ההיסטורית של בני היוט. הסכם שנחתם ב-1868 יצר שמורה עבור קבוצה אתנית זו על פני מרבית מערב קולורדו, כולל עמק פרדוקס. בוקרים פלשו לעמק החל ב-1877, תוך הפרה של תנאי ההסכם שנחתם עם היוט. עד 1881 גורשו בני היוט מהאזור, וב-1882 התיר קונגרס ארצות הברית את ההתיישבות על האדמה. המעיינות והפלגים בקצה הצפון מערבי של העמק אפשרו לפתח חקלאות במקום. גילוי נחושת באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 באתר העתידי של מכרה קשין (Cashin Mine), בסמוך לנקודת היישוב "בדרוק", גרם לגל נוסף של מתיישבים. העמק והרמה סביבו הפכו במהרה למקור חשוב לחומרים רדיואקטיביים, כולל רדיום ואורניום. ב-1913 תיאר הניו יורק טיימס את מכרות הקרנוטיט סמוך לעמק פרדוקס כמקור ל"מרבצי עפרת הרדיום הגדולים ביותר בעולם". הפקת הרדיום הופסקה ב-1922, אז התגלו מרבצים עשירים יותר בקונגו הבלגית, אבל הפקת ונדיום ואורניום נמשכה במהלך המאה ה-20.
יחידת עמק פרדוקס

שכבות מלח בעובי עד 4,300 מטרים שוכנות עדיין מתחת לעמק פרדוקס. מי תהום הזורמים מתחת לפני השטח ממיסים את המלח ועולים אל פני השטח כתמלחת המכילה 26% מלח, פי שמונה ממליחות הים. תמלחת זו מצטרפת למי הנהר דולורס, יובל של נהר הקולורדו, דרך מעיינות וחלחול ותורמת בין 100,000 ל-200,000 טון של מלח מדי שנה לנהר בנתיבו דרך העמק. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלה לשכת הטיוב של ארצות הברית לבנות מתקן שאיבה המכונה "יחידת עמק פרדוקס" (Paradox Valley Unit) או בראשי תיבות PVU. יחידה זו, חלק ממיזם רחב יותר של "בקרת המליחות של אגן נהר הקולורדו" (Colorado River Basin Salinity Control Project), הפכה מבצעית ב-1996. מי התהום המלוחים נשאבים מ-12 בארות רדודות משני צדי הנהר דולורס. המערכת מדללת את התמלחת בתוספת מים ומעכב קורוזיה ומעבירה אותה לבאר הזרקה הפועלת בלחץ גבוה ומשקיעה את התמלחת המדוללת בעומק 4,300 עד 4,900 מטרים לתוך שכבות הסלע מהפרקמבריון והפלאוזואיקון. מחקר שנערך ב-2001 מצא שכמות המלח בנהר דולורס פחתה עקב מתקנים אלו ב-90%, אם כי ייתכן שזו תוצאה של כמות משקעים נמוכה בתקופת המדידה. על פי נתוני לשכת הטיוב מסיר ה-PVU כ-128,000 טון מלח מדי שנה מעמק פרדוקס בעלות תפעולית של 2.8 מיליון דולרים, או כ-71 דולר לכל טון מלח.
באר ההזרקה של יחידת עמק פרדוקס גרמה לפעילות סייסמית שבעטיה נגרמו אלפי רעידות אדמה. מרביתן מתחת לסף שבני אדם חשים בו, אבל לפחות 15 היו מעל לדרגה 2.5 בסולם מגניטודה לפי מומנט, ואחת הגדולות שבהן הייתה בעוצמה 4.3 ב-27 במאי 2000. ה-PVU עצרה את הפעלת המתקן ל-28 יום בעקבות רעידת אדמה זו, אבל מאוחר יותר המשיכה את ההזרקה בקצב נמוך יותר. עקב כך נמשכות רעידות האדמה. ב-2004 התרחש אירוע בעוצמה של 4.1, ובינואר 2013 התחוללה רעידת האדמה בעוצמה של 4.4, החזקה ביותר נכון ל-2015.
מפעל רכס פיניון

ב-2009 הציעה חברת אנרג'י פיולס רסורסס (Energy Fuels Resources Corporation), חברת בת של חברת אנרג'י פיולס (Energy Fuels Incorporated) שמושבה בטורונטו, להקים מפעל לעיבוד אורניום בקצה הדרום-מזרחי של עמק פרדוקס. המפעל, המכונה "מפעל רכס פיניון" (Piñon Ridge Mill), יהיה מסוגל לעבד 500 טון עפרת אורניום ביום. החברה קיבלה את כל האישורים הדרושים לאחר תהליכים בירוקרטיים ממושכים ב-2011, ושוב ב-2013, אבל החליטה למכור את זכויותיה להקמת המפעל לחברה אמריקנית ב-2014. אם ייבנה המפעל בסופו של דבר, יהיה זה מפעל עיבוד האורניום הראשון שנבנה בארצות הברית מזה 30 שנים.
הערות שוליים

1 2 3  Stephen Elliott, Salt of the earth
↑  Paradox Valley USA
1 2 3 4  Chafin, Daniel T. (בינואר 2003). "The Effect of the Paradox Valley Unit on the Dissolved-Solids Load of the Dolores River near Bedrock, Colorado, 1988–2001" (PDF). United States Geological Survey. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Feature Detail Report for: Paradox Valley
↑  Ferdinand Vandeveer Hayden, ed. (1877). Ninth Annual Report of the Geological and Geographical Survey of the Territories. United States Department of the Interior. p. 343. נבדק ב-30 בנובמבר 2009. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "BEDROCK 1 N, COLORADO (050581) Period of Record Monthly Climate Summary". Western Regional Climate Center.
↑  Baars, Donald L. (2000). The Colorado Plateau: a geologic history. UNM Press. pp. 63–67. ISBN 978-0-8263-2301-9. נבדק ב-30 בנובמבר 2009. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Summary of Citation - Geologic Unit: Paradox". GEOLEX Database. United States Geological Survey.
↑  "Southern Ute Tribal History". Southern Ute Indian Tribe.
1 2  O'Rourke, Paul M. (1980). Frontier in Transition: A History of Southwestern Colorado (PDF). Colorado State Office, Bureau of Land Management. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-10-11. נבדק ב-2016-06-20.
↑  "$100,000 Radium Test to Save Bremmer's Life" (PDF). New York Times. 27 בדצמבר 1913. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Project details - CRBSCP - Paradox Valley Unit - Title II". Bureau of Reclamation. 3 ביוני 2009. אורכב מ-המקור ב-2010-09-26. נבדק ב-2016-06-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "State Receives Uranium Mill Application". Telluride Watch. 24 בנובמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Energy Fuels to sell Piñon Ridge uranium mill, mines for $2.05 million
הנהר דולורס, מלמעלה בצד שמאל כלפי למטה בצד ימין, חוצה את עמק פרדוקס במרכז
המיקום של באר ההזרקה, בארות מי המלח, ותחנות המדידה
עצם בלתי מזוהה (סרט, 2018)

| --- | --- |

כרזת הסרט, מימין לשמאל: פרנקלין אלס (דייוויד סטראתיירן) - סוכן מיוחד של ה-FBI, פרופסור רבקה הנדריקס (ג'יליאן אנדרסון) - מורָה למתמטיקה באוניברסיטה, דריק אקברו (אלכס שארפ) - הגיבור הראשי, סטודנט למתמטיקה.
 בימוי:  ריאן אסלינגר
 תסריט:  ריאן אסלינגר
 שחקנים ראשיים:  אלכס שארפ ג'יליאן אנדרסון אלה פורנל דייוויד סטראתיירן בן ביטי
 מוזיקה:  וסט דילן תורדסון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Worldwide Acquisitions 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 2018
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט מסתורין
 דף הסרט ב־IMDb
 
עצם בלתי מזוהה (באנגלית: UFO) הוא סרט מדע בדיוני ומסתורין אמריקאי משנת 2018.