stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביל הייווד
לקריאה נוספת

Peter Carlson, Roughneck: The Life and Times of Big Bill Haywood. New York: W.W. Norton, 1983.
Joseph R. Conlin, Big Bill Haywood and the Radical Union Movement. Syracuse, NY: Syracuse University Press, 1969.
Sam Dolgoff, "Revolutionary Tendencies in American Labor – Part 2," The American Labor Movement: A New Beginning. Resurgence.
Beverly Gage, The Day Wall Street Exploded: The Story of America in its First Age of Terror. New York: Oxford University Press, 2009.
Elizabeth Jameson, All That Glitters: Class, Conflict, and Community in Cripple Creek. Urbana: University of Illinois Press, 1998.
J. Anthony Lukas, Big Trouble: A Murder in a Small Western Town Sets Off a Struggle for the Soul of America. New York: Simon and Schuster, 1997.
Harry Siitonen, "The IWW: Its First 100 Years," Industrial Workers of the World, March 2005.
Vincent St. John, The IWW: its History, Structure and Methods. Chicago: IWW Publishing Bureau, 1917.
Fred W. Thompson, The IWW: Its First Seventy Years 1905–1975. Industrial Workers of the World, 1976.
Bruce Watson, Bread and Roses: Mills, Migrants, and The Struggle for the American Dream. New York: Viking-Penguin, 2005.
Howard Zinn, A People's History of the United States. Revised and Updated. New York: HarperCollins, 2009.
הערות שוליים

↑  Langdon, Emma Florence. The Cripple Creek Strike: A History of Industrial Wars in Colorado (1905 ed.). Denver: Great Western Publishing Co.
↑  Langdon, Emma Florence. The Cripple Creek Strike: A History of Industrial Wars in Colorado (1905 ed.). Denver: Great Western Publishing Co.
↑  Howard Zinn, A People's History of the United States. Revised and Updated. New York: HarperCollins, 2009; עמ' 337–339.
↑  Sam Dolgoff, Revolutionary Tendencies in American Labor – Part 2 The American Labor Movement: A New Beginning. 1980, Resurgence.
↑  "Big Bill Haywood Weds. Can't Speak Russian and Russian Wife Can't Speak English," New York Times, January 14, 1927 .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279177405171  PLWABN: 9810558433605606  BnF: cb126530305 (data)  GND: 118547399  ISNI: 0000 0000 6756 7301  LCCN: n50074043  MusicBrainz: 83922400-6bab-4d26-8c2f-bc1dd05d0082  NARA: 10582606  NKC: xx0263110  NTA: 120235277  SNAC: w6902799  SUDOC: 081373597  VIAF: 74644571   WorldCat (עם VIAF): 74644571 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארמניה באירוויזיון 2023

ארמניה השתתפה באירוויזיון 2023, בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "Future Lover", שנכתב ובוצע על ידי ברונט. הבחירה הפנימית של ברונט כנציגת ארמניה בתחרות, הוכרזה על ידי רשת השידור הארמנית AMPTV ב-1 בפברואר 2023, בעוד שהשיר "Future Lover" יצא לאור מאוחר יותר ב-15 במרץ 2023.
רקע

קודם לאירוויזיון 2023, השתתפה ארמניה בתחרות האירוויזיון 14 פעמים מאז הופעת הבכורה שלה ב-2006. המיקום הגבוה ביותר שלה בתחרות, היה המקום הרביעי, אותו השיגה המדינה בשתי הזדמנויות: ב-2008 עם השיר "Qélé, Qélé" בביצוע סירושו ובשנת 2014 עם השיר "Not Alone" בביצוע Aram Mp3. ארמניה לא הצליחה להעפיל לגמר שלוש פעמים, ב-2011, ב-2018 וב-2019. המדינה נעדרה מהתחרות פעמיים: בשנת 2012, עקב מתיחות ארוכת שנים עם המדינה המארחת אזרבייג'ן, ובשנת 2021 עקב משברים חברתיים ופוליטיים לאחר מלחמת נגורנו קרבאך השנייה. בשנת 2022, ארמניה חזרה לתחרות, עם השיר "Snap" בביצוע רוזה לין, שהפעיל לגמר ודורג במקום ה-20 עם 61 נקודות.
השדר הארמני, AMPTV, משדר את האירוע בתוך ארמניה ומארגן את תהליך בחירת הנציגות של המדינה. AMPTV אישר את כוונתו להשתתף באירוויזיון 2023 ב-20 באוקטובר 2022. ארמניה השתמשה בשיטות שונות לבחירת הנציגות הארמנית בעבר, כמו בחירות פנימיות וקדם ארצי בשידור חי בטלוויזיה כדי לבחור את האמן, השיר או שניהם להתחרות באירוויזיון. בין 2014 ל-2016, ובשנים 2019 ו-2022, השדר בחר באופן פנימי הן את האמן והן את השיר, בעוד הקדם הארצי, "Depi Evratesil", אורגן ב-2017, ב-2018 וב-2020. לשנת 2023, השדר החליט להמשיך ולבחור את הנציגות הארמנית באופן פנימי.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

הנציגות הארמנית לאירוויזיון 2023 נבחרה באופן פנימי על ידי AMPTV. ב-25 בינואר 2023, דיווחה התקשורת הארמנית שהזמרת ברונט נבחרה לייצג את המדינה עם שיר בסגנון רית'ם אנד בלוז, אם כי AMPTV לא הגיב. ב-1 בפברואר 2023, AMPTV אישר רשמית כי ברונט תייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון 2023. בעקבות ההכרזה, מנכ"ל AMPTV, הובהנס מובסיסיאן, הצהיר כי "בשנה שעברה, שליחת אמן צעיר לאירוויזיון הייתה מוצדקת. השיר עדיין מצליח ושובה לב מיליוני מעריצים. אני מקווה שהשנה נפתיע את הקהל האירופי עם אמן ארמני ייחודי." ברונט הצהירה כי "אני שמחה לחלוק איתך את החדשות. אני פשוט יוצרת מוזיקה, והפעם אחלוק אותה עם הקהל האירופי!". השיר שלה, "Future Lover", שוחרר ב-15 במרץ 2023, לצד קליפ מוזיקלי שהוקרן בשידור בכורה בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון. את הקליפ ביים ארמאייס היראפטיאן.
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ארמניה שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר השני שהתקיים ב-11 במאי 2023.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ארמניה שובצה כהופעה השנייה, אחרי דנמרק ולפני רומניה.
בארמניה, כל המשדרים שודרו ב-Armenia 1 (אנ') וברדיו הציבורי של ארמניה (אנ'), עם פרשנות מאת המלט אראקליאן והרצ'הוהי אוטהמזיאן. מגישת הצבעת חבר השופטים הארמני בגמר הייתה מאלנה, שזכתה באירוויזיון הילדים 2021 כנציגת ארמניה.
באירוויזיון > חצי גמר

ברונט השתתפה בחזרות טכניות ב-1 וב-4 במאי, ולאחר מכן בעוד שלוש חזרות גנרליות ב-10 וב-11 במאי, כולל חזרת חבר השופטים ב-10 במאי, שבו השופטים המקצועיים של כל מדינה צפו בחזרה והצביעו. מדינות שלא יכלו לספק תוצאות הצבעת קהל תקינות, סיפקו את תוצאות הצבעת השופטים.
ב-11 במאי עלתה ברונט על בימת חצי הגמר השני של האירוויזיון וביצעה את שירה "Future Lover". בסוף הערב הוכרזה ארמניה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי ארמניה סיימה במקום השישי בחצי הגמר עם 99 נקודות.
באירוויזיון > גמר

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר השני נערכה מסיבת עיתונאים בהשתתפות נציגי המדינות שהעפילו לשלב הגמר. באותו הלילה נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. ארמניה הוגרלה להופיע במחצית השנייה של הגמר. לאחר הגרלה זו, החליטו מפיקי התוכניות על סדר ההופעות של הגמר. ארמניה שובצה לאחר מכן להופיע כהופעה מספר 17, אחרי בלגיה ולפני מולדובה.
לקראת המופע השתתפה ברונט בשלוש החזרות הגנרליות לגמר, ב-10 וב-11 במאי. בחזרה השנייה דירגו ומסרו צוותי השיפוט את הצבעותיהם. ארמניה הגיעה למקום ה-14 בגמר, עם 122 נקודות; 69 נקודות מהשופטים, ו-53 נקודות מהקהל.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים הארמני הורכב מארסן גריגוריאן, דוד בדאליאן, הראץ' קשישיאן, ואהאגן גבורקיאן וסונה רובניאן.
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו לארמניה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  בלגיה,  גאורגיה | 24 נקודות |
| 10 נקודות |  ספרד,  קפריסין,  העולם | 30 נקודות |
| 8 נקודות |  אלבניה,  יוון | 16 נקודות |
| 7 נקודות |  | 0 נקודות |
| 6 נקודות |  רומניה | 6 נקודות |
| 5 נקודות |  פולין | 5 נקודות |
| 4 נקודות |  אוסטריה,  סן מרינו | 8 נקודות |
| 3 נקודות |  אוקראינה,  אסטוניה | 6 נקודות |
| 2 נקודות |  אוסטרליה | 2 נקודות |
| נקודה אחת |  ליטא,  סלובניה | 2 נקודות |
| סך הכל | 15 מדינות ושאר העולם1 | 99 נקודות |
1החל משנת 2023 גם המדינות שלא משתתפות יכולות להצביע, והצבעותיהן נספרות כקבוצה אחת ששמה הוא "שאר העולם" (באנגלית: Rest of the world; בראשי תיבות: ROTW).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי ארמניה > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  גאורגיה
10 נקודות:  קפריסין
8 נקודות:  פולין
7 נקודות:  אלבניה
6 נקודות:  אסטוניה
5 נקודות:  סלובניה
4 נקודות:  אוסטרליה
3 נקודות:  אוסטריה
2 נקודות:  יוון
נקודה אחת:  בלגיה
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי ארמניה > חצי הגמר > תוצאות הצבעה מפורטות

החל מאירוויזיון 2023 המדינות העולות מחצאי הגמר אל הגמר נקבעות רק על בסיס הצבעות הקהל. נוסף על כך, משנה זו, קהל במדינות אשר לא משתתפות בתחרות יכול אף הוא להצביע. כל ההצבעות של המדינות האחרות אשר לא משתתפות מחוברות יחד לסל הצבעות נוסף של 1–8, 10 ו-12 נקודות ונקרא הצבעות שאר העולם.
| סדר | מדינה | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 01 |  דנמרק | 13 |  |
| 02 |  ארמניה |  |  |
| 03 |  רומניה | 15 |  |
| 04 |  אסטוניה | 5 | 6 |
| 05 |  בלגיה | 10 | 1 |
| 06 |  קפריסין | 2 | 10 |
| 07 |  איסלנד | 11 |  |
| 08 |  יוון | 9 | 2 |
| 09 |  פולין | 3 | 8 |
| 10 |  סלובניה | 6 | 5 |
| 11 |  גאורגיה | 1 | 12 |
| 12 |  סן מרינו | 14 |  |
| 13 |  אוסטריה | 8 | 3 |
| 14 |  אלבניה | 4 | 7 |
| 15 |  ליטא | 12 |  |
| 16 |  אוסטרליה | 7 | 4 |
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי ארמניה > גמר > תוצאות הצבעה מפורטות

צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את 26 השירים שהתחרו בגמר על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן.
| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  אוסטריה | 4 | 8 | 18 | 9 | 20 | 9 | 2 | 20 |  |
| 02 |  פורטוגל | 11 | 12 | 23 | 11 | 24 | 18 |  | 21 |  |
| 03 |  שווייץ | 18 | 17 | 22 | 19 | 21 | 23 |  | 9 | 2 |
| 04 |  פולין | 12 | 9 | 17 | 12 | 7 | 10 | 1 | 6 | 5 |
| 05 |  סרביה | 8 | 13 | 24 | 18 | 23 | 19 |  | 25 |  |
| 06 |  צרפת | 9 | 10 | 6 | 3 | 3 | 4 | 7 | 2 | 10 |
| 07 |  קפריסין | 6 | 7 | 9 | 7 | 6 | 6 | 5 | 3 | 8 |
| 08 |  ספרד | 5 | 3 | 11 | 6 | 12 | 5 | 6 | 16 |  |
| 09 |  שוודיה | 2 | 2 | 3 | 5 | 2 | 2 | 10 | 4 | 7 |
| 10 |  אלבניה | 25 | 25 | 25 | 25 | 25 | 25 |  | 15 |  |
| 11 |  איטליה | 13 | 19 | 5 | 10 | 19 | 11 |  | 8 | 3 |
| 12 |  אסטוניה | 14 | 11 | 15 | 20 | 5 | 12 |  | 14 |  |
| 13 |  פינלנד | 1 | 5 | 2 | 1 | 9 | 3 | 8 | 5 | 6 |
| 14 |  צ'כיה | 20 | 21 | 4 | 13 | 22 | 13 |  | 19 |  |
| 15 |  אוסטרליה | 16 | 18 | 7 | 16 | 18 | 15 |  | 24 |  |
| 16 |  בלגיה | 19 | 16 | 12 | 23 | 17 | 20 |  | 18 |  |
| 17 |  ארמניה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 18 |  מולדובה | 22 | 15 | 16 | 22 | 16 | 22 |  | 13 |  |
| 19 |  אוקראינה | 15 | 4 | 13 | 14 | 4 | 8 | 3 | 10 | 1 |
| 20 |  נורווגיה | 7 | 6 | 14 | 4 | 10 | 7 | 4 | 7 | 4 |
| 21 |  גרמניה | 23 | 20 | 19 | 15 | 13 | 21 |  | 17 |  |
| 22 |  ליטא | 21 | 22 | 10 | 21 | 8 | 16 |  | 22 |  |
| 23 |  ישראל | 3 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 12 | 1 | 12 |
| 24 |  סלובניה | 10 | 14 | 21 | 17 | 11 | 17 |  | 11 |  |
| 25 |  קרואטיה | 24 | 24 | 20 | 24 | 15 | 24 |  | 23 |  |
| 26 |  הממלכה המאוחדת | 17 | 23 | 8 | 8 | 14 | 14 |  | 12 |  |
הערות שוליים

↑  "Armenia". Eurovision.tv. European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-2023-12-06.
↑  Kramer, Andrew E. (7 במרץ 2012). "Armenians Are Shunning Song Contest in Azerbaijan". The New York Times. נבדק ב-13 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armenia withdraws from Eurovision Song Contest 2021". Eurovision.tv. EBU. 2021-03-05. נבדק ב-2023-12-06.
↑  "Eurovision 2023: Here are the 37 countries competing in Liverpool". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2022-10-20. נבדק ב-1 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farren, Neil (5 בנובמבר 2019). "Armenia: Depi Evratesil to Select Eurovision 2020 Entry". Eurovoix. ארכיון מ-5 בנובמבר 2019. נבדק ב-13 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Granger, Anthony (1 בפברואר 2023). "🇦🇲 Armenia: Brunette to Eurovision 2023". Eurovoix. נבדק ב-1 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (1 בפברואר 2023). "Armenia: Brunette picked for Eurovision 2023". Eurovision World. נבדק ב-1 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony (25 בינואר 2023). "🇦🇲 Armenia: Brunette to Eurovision 2023?". Eurovoix. נבדק ב-1 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armenia pick Brunette for Eurovision". eurovision.tv (באנגלית). 2023-02-01. נבדק ב-2023-02-01.
↑  @ESCdiscord. "Brunette is releasing her #Eurovision 2023 entry "Future Lover" next week Wednesday, 15 March" (Tweet) – via Twitter.
↑  "Rules–Eurovision Song Contest". Eurovision.tv. EBU. ארכיון מ-8 באפריל 2020. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Eurovision 2023: Allocation Draw results". Eurovision.tv (באנגלית). EBU. 2023-01-31. נבדק ב-2023-01-31.
↑  Groot, Evert (2023-01-31). "Eurovision 2023: Allocation Draw results". European Broadcasting Union (EBU). נבדק ב-2022-01-31.
↑  "Eurovision Song Contest 2023 Semi-Final running orders revealed!". Eurovision.tv (באנגלית בריטית). EBU. 2023-03-22. נבדק ב-2023-03-22.
↑  Granger, Anthony (13 במאי 2023). "🇦🇲 Armenia: Junior Eurovision Winner Maléna Spokesperson for Eurovision 2023". Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lahav, Doron (2023-04-28). "Eurovision 2023: The Rehearsal Schedule". Esc Beat (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-05-01.
1 2 3  Eurovision 2023 Semi-final 2 Results, eurovisionworld
↑  Farren, Neil (2023-05-11). "🇺🇦🇬🇧 Eurovision 2023 Final Allocation Revealed". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-05-11.
↑  "Eurovision 2023: The Grand Final running order". European Broadcasting Union (EBU). 12 במאי 2023. נבדק ב-12 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Eurovision 2023 Results: Voting & Points, eurovisionworld
↑  "Voting–Eurovision Song Contest". European Broadcasting Union (EBU). ארכיון מ-26 במאי 2021. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Juries in the Grand Final of Liverpool 2023". European Broadcasting Union (EBU).
↑  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
↑  Liverpool 2023, אתר האירוויזיון
ברונט במהלך חזרה לקראת חצי הגמר השני
בורבון (משקה)

| --- | --- |

 אחוז אלכוהול:  80 אחוז נפח אלכוהול 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מועד הכנה ראשוני:  המאה ה־18 
 
בקבוק בורבון מהמאה ה-19
בורבון (Bourbon whiskey) הוא סוג של ויסקי המיוצר בארצות הברית ונקרא על שם מחוז בורבון שבמדינת קנטקי.
הבורבון הוא ויסקי העשוי מתירס. לפי החוק, בבורבון חייב להיות לפחות 51 אחוז של תירס ואחוז האלכוהול בתום תהליך הזיקוק הסופי לא יעלה על 80 אחוז. תהליך היישון שלו מתבצע בתוך חביות עץ אלון חדשות שעברו הפחמה (שרפת החבית מבפנים), ובכך מזורז תהליך היישון ומתווסף טעם מעושן לוויסקי. לפי החוק האמריקאי בורבון חייב להיות מיושן, אך לא מצוין כמה זמן. לכן ישנם בקבוקי בורבון שרק "נגעו בעץ", כלומר יושנו דקות בודדות, וישנם בקבוקי בורבון שיושנו שנים ואפילו עשרות שנים.
טנסי ויסקי הוא סוג של בורבון.
מותגי בורבון

באפלו טרייס (Buffalo Trace)
בראון פורמן (Brown-Forman)
ג'ים בים (Jim Beam)
הייבן היל (Heaven Hill)
ויילד טרקי (Wild Turkey)
וירג'יניה ג'נטלמן (Virginia Gentleman)
מייקרס מארק (Maker's Mark)
פור רוזס (Four Roses)
בולט (Bulleit Bourbon)
אלייז'ה קרייג (Elijah Craig)
בראד'רס בונד (brothers bond)
מיקטר'ס (michters)
בדפורד SB

| --- | --- |

Bedford SB
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Bedford Vehicles (אנ')
 שנות ייצור:  1986–1950
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  בדפורד OB
 אורך:  8.39 מטר  9.14 מטר
 רוחב:  2,28 מטר  2.44 מטר (אופציונלי)  2.50 מטר
 בסיס גלגלים:  5.23 מטר  5.49 מטר (אופציונלי משנת 1955)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 4.91 ליטר (מנוע בנזין)  6 צילינדרים, 4.91 ליטר (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 5.41 ליטר (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 5.58 ליטר (מנוע דיזל) (אופציונלי משנת 1953)  6 צילינדרים, 5.74 ליטר (מנוע דיזל) (אופציונלי משנת 1957)  6 צילינדרים, 6.06 ליטר (מנוע דיזל) (אופציונלי משנת 1963)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (מסונכרנת)  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
בדפורד SB (באנגלית : Bedford SB) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles (אנ'), אשר יוצר בין השנים 1986–1950.
דגמים "בדפורד SB"

"SB" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
"SBG" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
"SB3" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
"SB0" - בדגם הורכב מנוע דיזל "Perkins" (אנ')
"SB1" - בדגם הורכב מנוע דיזל "בדפורד"
"SB5" - בדגם הורכב מנוע דיזל "בדפורד"
"SB8" - בדגם הורכב מנוע דיזל "ליילנד"
"SB13" - בדגם הורכב מנוע דיזל "ליילנד"
"בדפורד SB"

יוצרו 54,000 יחידות מהם 38,000 יחידות לייצוא.
מתוכם יוצאו לניו זילנד 1,200 יחידות שנרכשו על ידי חברת האוטובוסים "New Zealand Railways Road Services" (אנ'). בדגמים שיוצאו ל-"ניו זילנד" הורכב מנוע מתוצרת קטרפילר מסוג "C7" ששודך לתיבת הילוכים מתוצרת "Allison Transmission" (אנ')
דגם "בדפורד SB" היה הרכב תוצרת "בדפורד" הראשון שעוצב בתצורה "שליטה קדימה", כאשר מושב הנהג נמצא מימין למנוע והמנוע הקדמי מתחתיו
אוטובוס בינוני
1 דלת כניסה באמצעות 2 מדרגות
הצבא הבריטי, חיל האוויר המלכותי הצי המלכותי הבריטי, ועוד מספר מחלקות ממשלתיות אחרות, רכשו חלק גדול מהדגמים. גרסת כוחות הביטחון הייתה גמישה יותר מגרסאות אזרחיות ויכולה הייתה להמיר לאמבולנסים בשעת חירום
ייצור הדגם הופסק בדצמבר 1986
גלריה

"בדפורד SB"
"בדפורד SB", שנת 1962
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB"
"בדפורד SB", שנת 1958 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

בדפורד CA
בדפורד OB
בדפורד OY
בדפורד TJ
הערות שוליים

↑  "בדפורד SB" old-bus-photos.co.uk
↑  שלושים שנה לדגם "בדפורד SB" archive.commercialmotor.com/article (אוגוסט 1980)
↑  Furness, Nigel (2016). Bedford Buses and Coaches. ISBN 9781785002076
↑  "בדפורד SB"  בשרות New Zealand Railway Road Services Bedford SB Buses omnibus.org.nz/buslocation/bedford/sb
↑  "בדפורד SB" flickr.com/groups/bedfordsb
בדפורד TJ

| --- | --- |

Bedford TJ
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Bedford Vehicles" (אנ')  "Hindustan Motors" (אנ') (יצור בהודו)
 שנות ייצור:  1958–1992
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  הודו הודו
 מודל קודם:  בדפורד TA
 חברת אם:  ווקסהול מוטורס בבעלות קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס
 משקל:  1.5 - 8.0 טון
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,507 סמ"ק, (מנוע בנזין)  6 צילינדרים, 4,916 סמ"ק (מנוע בנזין)  6 צילינדרים, 3,277 סמ"ק (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 4,916 סמ"ק (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 5,403 סמ"ק (מנוע דיזל)
בדפורד TJ (באנגלית: Bedford TJ) הן מספר תצורות של דגמי משאית, מסחריות ואוטובוסים מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles (אנ'), חברת בת של ווקסהול מוטורס, ששייכת לקונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, אשר יוצרו בין השנים  1958–1992 בבריטניה.
2 דגמי "בדפורד TJ" (דגם "J5", דגם "J6") יוצרו בהודו משנת 1968 על ידי יצרנית הרכב ההודית "Hindustan Motors" (אנ').
דגמי "בדפורד TJ" יוצאו לפקיסטן, אוסטרליה (הופצו על ידי יצרנית הרכב האוסטרלית "Holden" (אנ')), קפריסין, פורטוגל.
תצורות "בדפורד TJ"

משאיות
מכליות משאיות
אוטובוסים
אמבולנסים
כבאיות
מסחריות
דגמי "בדפורד TJ"

"J0"
"J1"
"J2"
"J3"
"J4"
"J5"
"J6"
סוג מנועי "בדפורד TJ"

מנועי בנזין
מנועי דיזל
תמונות

דגם "בדפורד TJ", שנת 1966 - משאית
דגם "בדפורד TJ", שנת 1966 - משאית
דגם "בדפורד TJ" - משאית (צולם ברמאללה)
דגם "בדפורד TJ" - משאית גרר
דגם "בדפורד TJ" - משאית בפתח בואינג CH-47 צ'ינוק של צבא ארצות הברית (צולם בפקיסטן)
דגם "בדפורד TJ" - משאית (צולם במרוקו)
"בדפורד TJ", שנת 1966, דגם "J1" - אמבולנס
דגם "בדפורד TJ" - מסחרית
דגם "בדפורד TJ" - אוטובוס (צולם בקפריסין)
דגם "בדפורד TJ" - אוטובוס (צולם בקפריסין)
דגם "בדפורד TJ" - אוטובוס (צולם בקפריסין)
דגם "בדפורד TJ" - אוטובוס - מבט ללוח מחוונים (צולם בקפריסין)
דגם "בדפורד TJ", שנת 1968 - אוטובוס (צולם בקפריסין)
דגם "בדפורד TJ" - אוטובוס (צולם בגאנה)
דגם "בדפורד TJ" - כבאית
דגם "בדפורד TJ" - כבאית
דגם "בדפורד TJ" - כבאית
ראו גם

בדפורד CA
בדפורד OB
בדפורד OY
גרין גודס
בדפורד סוג S
הערות שוליים

↑  "בדפורד TJ" vintagemauritius.org/discover/bedford-a-vintage-fascination
↑  "בדפורד TJ" בפורטוגל bedfordportugal.blogspot
↑  "בדפורד TJ" - תמונות .autowp.ru/bedford/tj
אנדרה מרטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1917 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 באוקטובר 1979 (בגיל 62) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1957)  אמן מצטיין של הונגריה (1960)  פרס קושוט (1970)  פרס יאסאי מארי (1954)  אמן דגול של הונגריה (1966) 
 
אֶנְדרֶה מרטון (בהונגרית: Marton Endre; בודפשט, 17 במרץ 1917 – בודפשט, 12 באוקטובר 1979) היה במאי יהודי-הונגרי, מרצה באוניברסיטה, מנהל תיאטרון זוכה פרס קושוט פעמיים וזוכה פרס מארי יאסאי.
קורות חיים

אנדרה מרטון נולד במשפחה יהודית, בנם של יוז'ף מרטון, פקיד בנק ולואיזה שילר (1895–1950). בשנת 1941 קיבל תואר במשחק בבית הספר למשחק של התאחדות השחקנים הלאומית, ולאחר מכן עבד כעוזר במאי בתיאטרון מדאץ' בראשות אנדור פונקושטי. בשנת 1945 הוא הוזמן לתיאטרון הקומדיה של בודפשט כבמאי, ובשנת 1948 הפך למנהל הראשי של התיאטרון. שמו נקשר להצגות כמו צ'כוב: שלוש אחיות, פרנץ מולנר: הברבור והשושן. בשנת 1949 הוא הוזמן לתיאטרון הלאומי של בודפשט, שם היה במאי במשך שבע שנים ובמאי ראשי בין השנים 1956–1971. שם ביים ב-1986 את מחזהו אימרה מדאץ': משה. הוא העלה עבודות של סופרים הונגרים בני זמננו וביים כמה דרמות מערב-אירופאיות הן בני זמננו והן קלאסיות. הוא מונה למנהל התיאטרון הלאומי בשנת 1971, תפקיד זה מילא עד 1978. משנת 1950 לימד בימוי באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע ומשנת 1974 במחלקת המשחק. הוא היה חבר במזכירות האגודה לאמנויות התיאטרון ההונגרית ובוועד הפועל של מכון התיאטרון. הוא גם ביים סרטים עלילתיים, סרטי טלוויזיה ומשחקי רדיו.
בימוי בתיאטרון

ז'יגמונד מוריץ: אורי מורי (בימת החוץ של האי מרגיט)
יוהאן שטראוס: הסטודנטים של וינה (תיאטרון האופרטה של בודפשט)
קארוי קוש: אנטאל נאג' בּוּדַאִי (משחקי החוץ בסגד)
פרידריך דירנמאט: בואו נגן את סטרינדברג (התיאטרון הלאומי של סגד)
ז'אק אופנבך: הדוכסית הגדולה גרולשטיין (תיאטרון האופרטה המטרופוליטן)
קלרה פהר: כבוד (תיאטרון חלוצי)
בימוי בתיאטרון > בימת אודרי

טנסי ויליאמס: יש להרוס את הבית הזה
קטלין בנדק: ברחוב זר
פרנץ ארשי: במערבולת
בימוי בתיאטרון > תיאטרון הקומדיה של בודפשט

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  Molnár Ferenc: Liliom  Fendrik Ferenc: Vera és családja  Samuil Marsak: Tizenkét hónap  Roblès: A király nevében  Companeez: Estére jóbarát érkezik  Roland: Simone és a béke  Anita Hart–Maurice Braddel: Bébi Hamilton  Jules Romains: Isten veled, világ!  Bingham: A szélhámos |  Csehov: Három nővér  Felkai Ferenc: Pilátus  Zsolt Béla: Nemzeti drogéria  Rose Franken: Claudia  Priestley: Ismeretlen város  Bíró Lajos: Kis Katalin  Balázs Béla: Mozart  Huxley: Most vagy soha  Molnár Ferenc: A hattyú |
בימוי בתיאטרון > התיאטרון הלאומי

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  Madách Imre: Mózes  Gyurkó László: Fejezetek Leninről  Vörösmarty Mihály: Csongor és Tünde  Vörösmarty: Czillei és a Hunyadiak  Sütő András: Káin és Ábel  Alekszandr Iszaakovics Gelman: Visszajelzés  Gelman: Egy ülés jegyzőkönyve  Illyés Gyula: Testvérek  Illyés: Különc  Peter Weiss: Hölderlin  Johann Wolfgang von Goethe:Faust  Katona József: Bánk bán  William Shakespeare: Lear király  Maróti Lajos: Az utolsó utáni éjszaka  Weiss: Jean Paul Marat üldöztetése és meggyilkolása  Barry England: Neveletlenek  Madách Imre–Keresztury Dezső: Csák végnapjai  Tom Stoppard: Rosencrantz és Guildenstern halott  Peter Luke: VII. Hadrián  Csehov: Ivanov  Németh László: VII. Gergely  Franz Kafka: Amerika  Arthur Miller: A bűnbeesés után  Dobozy Imre: Holnap folytatjuk  Szabó Magda: Az a szép fényes nap  Eugene O’Neill: Hosszú út az éjszakába  Shakespeare: Julius Ceasar  Szophoklész: Oidipusz király  Max Frisch: Biedermann és a gyújtogatók  Alekszej Arbuzov: Irkutszki történet |  Arthur Miller: A salemi boszorkányok  Federico García Lorca: Bernarda Alba háza  Madách Imre: Az ember tragédiája  Háy Gyula: Erő  Visnyevszkij: Feledhetetlen 1919  Jean-Paul Sartre: Főbelövendők klubja  Fu-Ko: Harcban nőtt fel  Gyárfás Miklós: Hatszáz új lakás  Georges Soria: Idegen nő a szigeten  Lev Nyikolajevics Tolsztoj|Lev Tolsztoj: Anna Karenina  John Osborne: A komédiás  Aiszkhülosz: Agamemnon  Aiszkhülosz: Síri áldozat  Aiszkhülosz: A jólelkűek  Molière: A nők iskolája  Szabó Pál: Nyári zápor  Urbán Ernő: Párviadal  Bertolt Brecht: A rettegés birodalma  Jurij Csepurin: Tavaszi áradás  Déry Tibor: Talpsimogató  Urbán Ernő: Uborkafa  Nagy Lajos: Új vendég érkezett  Arthur Miller: Az ügynök halála  Feliciene Marceau: A tojás  García Lorca: Vérnász  Cach: Viadukt  Tennessee Williams: Az ifjúság édes madara  Kós Károly: Budai Nagy Antal  Tábori György: Pinkville |
סרטים > סרטים עלילתיים

מוזיקה צבאית (1961)
כבר לא חיים בזמנים כאלה (1964)
יום בגן העדן (1967)
סרטים > טלוויזיה וסרטים

הטרגדיה של אגיס (1971)
עורב לעורב (1972)