stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנה בדבר מעמדם של מחוסרי אזרחות
הוראות עיקריות באמנה

האמנה מחולקת לשישה פרקים. הפרק הראשון עוסק בהוראות כלליות.
סעיף 1 לאמנה מגדיר אדם מחוסר אזרחות כאדם שאינו נחשב כאזרח על ידי מערכת המשפט של מדינה כלשהי.
סעיף 2 לאמנה קובע כי היא לא מתייחסת לאנשים הנמצאים בטיפול נציבות האו"ם לפליטים ולא לאלה המקבלים סיוע או הגנה מסוכנויות אחרות של האומות המאוחדות. כמו כן האמנה אינה מתייחסת למי שהוכר על ידי רשויות המדינה שבה הוא יושב כמי שהוא בעל זכויות אזרח מדינה, או למי שקיימות ראיות שביצע פשעי מלחמה, או פשעים נגד האנושות, או פשעים חמורים מחוץ לארץ מוצאם, או שהתנהגו בדרך הסותרת את עקרונות האומות המאוחדות. סעיף 7 קובע כי המדינות החברות ינהגו במחוסרי אזרחות באותו היחס שמקבלים במדינתם אזרחים זרים. סעיף 8 קובע כי לא ינקטו אמצעים מיוחדים במדינות החותמות לטיפול במחוסרי אזרחות או ברכושם אך ורק בגלל אזרחותם הקודמת. סעיף 9 מתיר נקיטת צעדים זמניים כנגד מחוסרי אזרחות בזמן מלחמה או נסיבות חמורות ויוצאות דופן. סעיף 10 קובע כי מחוסרי אזרחות שנעקרו ממקום מושבם בתקופת מלחמת העולם השנייה אל תוך מדינה חתומה, יחשבו כתושבים חוקיים במדינה החתומה על האמנה שאליה נעקרו. כך גם תושבים שנעקרו בתקופת מלחמת העולם השנייה מתוך מדינה חתומה ושבו אליה אחרי המלחמה בכוונה להתיישב בה, ינהגו בהם כאילו לא הייתה הפסקה ברצף תושבותם במדינה. סעיף 11 מחייב את המדינות החברות להתייחס באהדה לספנים מחוסרי אזרחות העובדים בקביעות על ספינות המניפות דגל של מדינה חתומה, אם הם מבקשים להתיישב באותה מדינה, או לקבל מסמכי מסע של המדינה החתומה.
הפרק השני לאמנה עוסק במעמד המשפטי של מחוסרי האזרחות.
סעיף 12 קובע כי בשאלת מעמד אישי של מחוסרי אזרחות יכריע החוק של מקום מושבם. סעיף 13 קובע כי המדינות החברות תתייחסנה למיטלטלין ולנדל"ן של מחוסרי אזרחות לפחות ביחס שווה לזה של אזרחים זרים. על פי סעיף 14 קניין רוחני של מחוסרי אזרחות יזכה במדינות החברות לאותו היחס שמקבל קניין רוחני של אזרחי המדינה. סעיף 16 מבטיח למחוסרי אזרחות גישה חופשית לבתי המשפט במדינות החברות ויחס שווה לאזרחי המדינה בנושא זה.
הפרק השלישי לאמנה עוסק בזכות לעבודה מכניסה. סעיף 17 לאמנה קובע כי המדינות החברות יעניקו למחוסרי אזרחות השוהים בשטחן באופן חוקי, יחס חיובי השווה לפחות ליחס לאזרחים זרים בכל הנוגע לזכות לעבוד בשכר. על פי סעיף 18, אותו היחס לזכות לעבוד משתרע אף על עבודה עצמאית בחקלאות, תעשייה, מלאכת יד ומסחר, וכן (סעיף 19) על מקצועות מלומדים.
הפרק הרביעי לאמנה עוסק ברווחת מחוסרי אזרחות. סעיף 20 קובע כי במדינות בהן קיימת מדיניות קיצוב (כך למשל מדיניות הקיצוב שהייתה נהוגה במדינת ישראל בשנות ה-50), יהנו מחוסרי אזרחות משוויון זכויות עם אזרחי המדינה. סעיף 21 משווה את זכויותיהם לדיור של מחוסרי אזרחות עם אזרחים זרים. סעיף 22 משווה את הזכות לחינוך יסודי של מחוסרי אזרחות לזה של אזרחי המדינה החתומה, כך גם הזכות להיעזר בשירותי רווחה (סעיף 23). על פי סעיף 24 לאמנה, למחוסרי אזרחות זכויות שוות לאזרחי המדינה בתחום ביטחון סוציאלי ודיני עבודה.
הפרק החמישי באמנה דן באמצעים מינהליים והפרק השישי דן בהוראות נוספות.
הערות שוליים

↑  אמנה מס' 245.1, כתבי אמנה, כרך 8, עמ' 553
↑  3 . Convention relating to the Status of Stateless Persons
1 2 3 4 5 6  יוגוסלביה לשעבר הצטרפה לאמנה ב-9 באפריל 1959
↑  ב-2 באפריל 1965 הודיעה ממשלת מדגסקר כי היא מבטלת את הצטרפותה לאמנה החל מיום 2 באפריל 1966
↑  בכל הנוגע לשטחה של הונג קונג ממשיכה האמנה לחול אף לאחר העברתה לשליטת סין
אמנות התחריט

| --- | --- |

כריכת המהדורה הרביעית (1923)
 מידע כללי
 מאת:  הרמן שטרוק 
 שפת המקור:  גרמנית 
 נושא:  הדפס 
 הוצאה
 הוצאה:  פאול קסירר
 הוצאה בשפת המקור:  Paul Cassirer
 תאריך הוצאה:  1908 
 מספר עמודים:  238
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  1919; 1920; 1923; 2012 (Ulan Press)‏; 2013 (Hardpress Publishing)‏; 2017 (Forgotten Books)‏; 2019 (Inktank)
 
"אמנות התחריט" (בגרמנית: Die Kunst des Radierens) הוא ספר מאת האמן הרמן שטרוק.
היסטוריה

החל מראשית המאה ה-20 החל הרמן שטרוק להתפרסם כאמן תחריט בגרמניה. הוא הציג דרך קבע ב"זֵצֵסְיוֹן הברלינאי" בברלין ועבודותיו נרכשות ל"מוזיאון הברלינאי לתחריטי נחושת" (1901). בנוסף, הוא הופך לחבר ב-"חברה המלכותית של אמני התחריט וההדפס בלונדון" (1902) ופרסם שני קובצי הדפסים (1901, 1904). במקביל הוא החל להורות הדפס לאמנים שונים בסטודיו שלו. על תלמידיו בתקופה זו נמנו יעקב שטיינהרדט ולודוויג מיידנר. באותה עת גם אמנים רבים נעזרו בידיעותיו של שטרוק בתחום זה ובהם מקס ליברמן, לסר אורי ואחרים.
ספרו של שטרוק "אמנות התחריט" בשנת 1908, שימש לאמנים רבים טקסט לימודי מעשי לטכניקות ההדפס השונות ובהן תחריט, הדפס אבן וחיתוך עץ. בנוסף, שימש הספר כאמצעי חשיפה לאמנות ההדפס, שהפך בתקופה זו למדיום פופולרי. לצד ההסבר הטכני כלל הספר שפע של רפרודוקציות, שהדגימו את שיטות ההדפס השוות. לצד אמנים קאנונים, כאנדראה מנטניה, רמברנדט ופרנסיסקו דה גויה, שולבו בו אמנים מודרניים כאדואר מאנה, ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, יוזף ישראלס, לוביס קורינת ואחרים.
בנוסף לרפרודוקציות צורפו למהדורות השונות מספר עותקים של הדפסים, שהודפסו מן הגלופות המקוריות. אלו אפשרו לקורא מגע ישיר עם הדפס ועם מאפייניו. במהדורה הראשונה צורפו הדפסים מאת מקס ליברמן, נוף מאת אדוורד מונק, הדפס מאת אנראה זורן (Zorn) ופאול באום (Paul Baum). במהדורה השלישית (1920) צורפו לספר הדפסי האבן "דיוקן יהודי זקן מיפו" מאת שטרוק והדפס מאת מקס סלבוגות (Max Slevogt). בנוסף, צורפו עותקים של תחריטים מאת פאול באום, האנס מייד (Hans Meid), מקס ליברמן ואדוארד מונק. לעומת זאת, למהדורה של שנת 1923 צירף קסירר ארבעה הדפסים מקוריים ובהם הדפס-אבן של אוסקר קוקושקה, תצריב של מקס ליברמן, דיוקן של מארק שאגאל שיצר שטרוק וחיתוך-עץ מאת ארנסט ברלך.
הוצאתו לאור של הספר הייתה חלק מגל של פרסומים בנושא ההדפס האמנותי בגרמניה. לצדו ראו עוד ספרי הדרכה של וולטר זיגלר (Ziegler,‏ 1901), של מארק רוזנברג (Rosenberg, ‏ 1907) ושל פרסיג (Preisseg,‏ 1909). בעקבות הפופולריות של הספר, שנבעה מפנייתו לקהל האמנים ולציבור הרחב גם יחד, הודפס הספר בארבע מהדורות נוספות בין השנים 1912–1923, והוא ביסס את מעמדו של שטרוק כאמן מוביל בתחום ההדפס.
פאול קסירר (Paul Cassirer), המוציא לאור של הספר, היה אספן, סוחר אמנות ובעל גלריה, שהיה קשור אל חוגי האמנות האוונגרדית בגרמניה ובוינה. ייתכן כי משום כך הייתה הוצאתו לאור של ספר יקר כל כך להפקה מהלך טבעי בעבורו, בייחוד על רקע העובדה שהיה זה אחד מן הספרים הראשונים שהוציא, לאחר פירוק השותפות עם בן דודו ברונו קסירר בשנה זו.
אנציקלופדיה של הרעיונות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דוד גורביץ', דן ערב 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  אנציקלופדיה 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת בבל 
 תאריך הוצאה:  2012 
 מספר עמודים:  1326
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003432639
 
אנציקלופדיה של הרעיונות היא אנציקלופדיה בת כ-600 ערכים פרי עטם של ד"ר דוד גורביץ' וד"ר דן ערב, שראתה אור בדפוס בכרך אחד בן 1,326 עמודים בהוצאת בבל בשנת 2012, ובמהדורה מקוונת בשנת 2016.
אודות האנציקלופדיה

ערכי האנציקלופדיה מקשרים רעיונות פילוסופיים עם יישום אקטיבי בחיי היומיום, בסוגיות הנוגעות לפילוסופיה, חברה ותקשורת. ערכים לדוגמה: אוריינטליזם, אקסטרים, ארבע על ארבע (ג'יפ), באוהאוס, גבריות חדשה, גוף נטול איברים, טכנו, טקסטואליות, לאומיות/פוסט-לאומיות, לאס וגאס, מאזוכיזם, פאניקה מוסרית, סאונדבייט, קומיקס, קפיטליזם, ראפ, שיבוש תרבות.
אליוט קרטר

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1908 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בנובמבר 2012  (בגיל 103) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, בית הספר הוראס מאן, אקול נורמל דה מוזיק בפריז, בית ספר לונגי למוזיקה 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1945)  פרס ארנסט פון סימנס (1981)  פרס האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות (1950)  מלגת גוגנהיים (1950)  פרס פוליצר למוזיקה (1960, 1973)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1995)  פרס גראמי של חבר הנאמנים (2009)  המדליה הלאומית לאומנויות (1985)  Royal Philharmonic Society Music Awards  פרס רומא  מפקד מסדר האמנויות והספרות  מדליית יובל המאה של הרווארד  Honorary Member of the International Society for Contemporary Music 
 elliottcarter.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אליוט קוק קרטר (באנגלית: Elliott Cook Carter; ‏11 בדצמבר 1908 – 5 בנובמבר 2012) היה מלחין אמריקאי.
ביוגרפיה

קרטר נולד בניו יורק. צ'ארלס אייבס עודד אותו בצעירותו לבחור במוזיקה כמקצוע והוא למד אנגלית ומוזיקה באוניברסיטת הרווארד ובבית ספר לונגי למוזיקה. וולטר פיסטון היה אחד ממוריו למוזיקה והוא שר במקהלת הגברים של הרווארד (Harvard Glee Club). אחרי סיום לימודיו נסע לפריז ללמוד אצל נדיה בולאנז'ה ובשנת 1935 חזר לארצות הברית והתמנה למנהל בלט קרוואן (Ballet Caravan). משנת 1939 עד 1941 לימד פיזיקה, מתמטיקה ויוונית קלאסית, נוסף למוזיקה, בסיינט ג'ון קולג' באנאפוליס, מרילנד.
בשנות מלחמת העולם השנייה עבד קרטר במשרד למודיעין מלחמתי. אחרי המלחמה כיהן במשרות הוראה בקונסרבטוריון פיבודי (1946–1948), באוניברסיטת קולומביה, בקווינס קולג' שבניו יורק (1955 - 1956), באוניברסיטת ייל (1960–1962), באוניברסיטת קורנל (מ-1967) ובבית הספר ג'וליארד (משנת 1972). בשנת 1967 התמנה לחבר באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות.
בספטמבר 2008 התקיים הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים בסימן יום הולדתו המאה של המלחין, ובו נוגנו יצירות רבות משלו. ביניהן ביצוע בכורה עולמי לקונצ'רטו לחליל אשר כתב בהזמנת הפסטיבל.
יצירות נבחרות

"פוקהונטס" (באלט) (1938-39)
סימפוניה מס' 1 (1942, תוקנה ב-1954)
פתיחה לחג (1944, תוקנה ב-1961)
סונאטה לפסנתר (1945-46)
"המינוטאור" (באלט) (1947)
סונאטה לצ'לו (1948)
שמונה אטיודים ופנטזיה לרביעיית כלי נשיפה מעץ (1949)
רביעיית מיתרים מס' 1 (1951)
וריאציות לתזמורת (1955)
רביעיית מיתרים מס' 2 (1959)
קונצ'רטו כפול לפסנתר, צ'מבלו ושתי תזמורות קאמריות (1959-61)
קונצ'רטו לפסנתר (1964)
שמונה קטעים לארבעה טימפאני (1950/66)
קונצ'רטו לתזמורת (1969)
רביעיית מיתרים מס' 3 (1971)
חמישיית כלי נשיפה ממתכת (1974)
דואו לכינור ופסנתר (1974)
"מראה להתבונן בה" לסופרן והרכב (1975)
"סימפוניה לשלוש תזמורות" (1976)
"סירינגה" למצו-סופרן, בס-בריטון, גיטרה והרכב (1978)
שלוש פואמות של רוברט פרוסט לבריטון והרכב (1942, תזמור ב-1980)
"פנטזיות ליליות" לפסנתר (1980)
"בתנומה, ברעם" לטנור והרכב (1981)
"תמורות" לגיטרה (1983)
"דואו משולש" (1983)
"פנטודה" (1985)
רביעיית מיתרים מס' 4 (1986)
"שלושה אירועים לתזמורת" (בשלושה חלקים:"חגיגה של כ-150X100 צלילים". "זיכרון" ו"יום שנה") (1986-89)
קונצ'רטו לכינור (1989)
חמישייה לפסנתר וכלי נשיפה מעץ (1991)
טרילוגיה לאבוב ונבל (בשלושה חלקים: "ססגון" לנבל, "שיר פנימי" לאבוב ו"תמיד חדש" לאבוב ונבל) (1992)
"על אתגר ועל אהבה" לסופרן ופסנתר (1994)
רביעיית מיתרים מס' 5 (1995)
"סימפוניה:Sum Fluxae Pretiam Spei (בשלושה חלקים: פרטיטה, אדג'ו טנברוזו ואלגרו סקורוולה) (1993-96)
קונצ'רטו לקלרינט (1996)
"מה עכשיו" (אופרה) (1997)
"לואימן" להרכב (1997)
חמישייה לפסנתר וכלי מיתר (1997)
"טמפו א טמפי" לסופרן, אבוב, קלרינט, כינור וצ'לו (1998-99)
"שני שעשועים" לפסנתר (1999)
"ארבעה שבחים" לכינור סולו (1999, 1984, 2000, 1999)
קונצ'רטו (2000) ASKO
רביעיית אבוב (2001)
קונצ'רטו לצ'לו (2001)
קונצ'רטו בוסטון (2002)
דיאלוגים לפסנתר ותזמורת (2003)
"שלוש אשליות" לתזמורת (בשלושה חלקים: Micomicón, Fons Juventatis וה"אוטופיה של מור" (2002-2004)
"פסיפס" לנבל והרכב (2004)
"הרהורים" להרכב (2004)
"עומקים" Soundings לפסנתר ותזמורת (2005)
"סירוגין" Intermittence
"במרחקי השינה" לקול והרכב (2006)
קונצ'רטו לקרן (2007)
"התערבויות" לפסנתר ותזמורת (2007)
קונצ'רטו לכינור ותזמורת (2008)
קונצ'רטו לחליל ותזמורת (2008)
ראיונות

An Interview with Elliot Carter, by Bruce Duffie in 1986
American Gothic: An Interview with Elliott Carter, by Andy Carvin, 1992
NewMusicBox: Elliott Carter in conversation with Frank J. Oteri, 2000
MusicMavericks.PublicRadio.org: An interview with Elliot Carter by Alan Baker, Minnesota Public Radio, July 2002
הערות שוליים

↑  'Minimalism is death'. Telegraph, 26 July 2003.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259463105171  PLWABN: 9810553832005606  BIBSYS: 90382333  BNE: XX1318793  BnF: cb13892212v (data)  CANTIC: a11620006  CiNii: DA01392347  GND: 119086964  ICCU: CFIV117252  ISNI: 0000 0001 2118 824X  LCCN: n50032381  LNB: 000037633  MusicBrainz: d6cad7b2-0fbe-4475-8527-8ccc9d2969bb  NKC: jn20000601144  NLA: 36266390  NTA: 073693308  SELIBR: 182761  SNAC: w6xd116t  SUDOC: 030264170  Trove: 1239333  VIAF: 5117116   WorldCat (עם VIAF): 5117116
אלטון אקולטסה

אלטון-אופוי אקולטסה (בהולנדית: Elton-Ofoi Acolatse; נולד ב-25 ביולי 1995) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקיצוני בדיושג'ר.
קריירה

אקולטסה נולד בהולנד להורים ממוצא גאנאי. הוא שיחק במחלקות הנוער של אייאקס אמסטרדם, וב-27 באפריל 2012 חתם על חוזהו המקצועני הראשון, עד ל-30 ביוני 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באייאקס ב' ב-17 בינואר 2014.
ב-21 ביולי 2016 חתם לשלוש עונות בווסטרלו הבלגית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 ביולי, ואף כבש שער בכורה.
ב-5 באפריל 2017 חתם על חוזה לארבע שנים בקלאב ברוז'. הוא הושאל לסנט טרוידן עד לתום העונה, ובתום העונה עבר רשמית לסנט טרוידן.
ב-6 בפברואר 2020 הושאל להפועל באר שבע עד לתום העונה עם אופציה לרכישה. במהלך עונת 2020/2021 היה שותף למשחקי קבוצתו במסגרת הליגה האירופית, בהם כבש חמישה שערים.
ב-4 בספטמבר 2021 הושאל לעונה אחת לבורסאספור מהליגה הטורקית השנייה, ובתום העונה שב להפועל באר שבע והוקפא כדי לאפשר את החתמתו של אדריאן פאון. ב-17 בינואר 2023 הגיע עם המועדון להסכמה על התרת חוזהו, וחתם במ.ס. אשדוד.
בקיץ 2023 חתם בדיושג'ר מליגת העל ההונגרית.
תארים

גביע המדינה: 2019/2020
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2012
הערות שוליים

↑  "Ajax contracteert jeugdspeler Acolatse" (בהולנדית). AFC Ajax. 27 באפריל 2012. נבדק ב-17 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jong Ajax hard onderuit bij Emmen" (בהולנדית). AFC Ajax. 17 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Transfer Acolatse ook afgerond (אורכב 09.07.2018 בארכיון Wayback Machine) KVCWesterlo.be, 21 July 2016
↑  Elton-Ofoi Acolatse naar KVC Westerlo Ajax.nl, 21 July 2016
↑  Acolatse vier jaar naar Club Brugge AjaxShowtime.com, 5 April 2017
↑  מוטי פשכצקי, גיל לוין, ‏יממה עמוסה: ארבעה שחקנים הצטרפו לב"ש, באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2020
↑  איציק כלפי, ‏ב"ש: אקולטסה הושאל לעונה אחת לבורסאספור, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2021
אפג'

אפג' (בהונגרית: Apagy) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אפג'

היהודי הראשון שידוע שחי בכפר הוזכר במפקד משנת 1747. רוב היהודים במקום עסקו במסחר, מלאכה וחקלאות. הקהילה התארגנה במחצית הראשונה של המאה ה-18 והקימה בית כנסת, בית עלמין וחיידר.
בשנת 1930 התגוררו במקום 109 יהודים ובשנת 1944 92 יהודים.
כשנה אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, גויסו כעשרים יהודים מבני הכפר לעבודות כפייה.
ב-14 באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו כל תושבי הכפר היהודיים לעיר המחוז נירג'האזה ומשם גורשו למחנה ההשמדה באושוויץ.
ניצולי השואה הבודדים שנותרו מהקהילה חזרו לכפר, נתקלו בגילויי אנטישמיות מצד התושבים ועזבו את המקום תוך זמן קצר.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 30 |  |
| 1880 | 160 | 1,257 |
| 1910 | 149 |  |
| 1920 | 111 |  |
| 1930 | 109 |  |
| 1941 | 105 | 2,390 |
לקריאה נוספת

אפג' בפנקס הקהילות הונגריה,  עמוד 162
אפאג', בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 40. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  בית העלמין היהודי באפג'
↑  דף הקהילה אפג'
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירג'האזה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירג'האזה • אפג' • קאלמאנהאזה • קוטאי • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • נירטלק • נירטורה • רקמז • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • אויפהרטו |  |
אנליזה (מדע)

בתחום המדע והרפואה, אנליזה  היא תהליך של בדיקת כל הגורמים של התופעה או העצם הנחקר. חשיבותה של אנליזה באה לידי ביטוי בניסויים, שמטרתם לבדוק את הגורמים בתופעה או בחפץ מסוים.
בתהליך האנליזה מפרידים כל תופעה לחלקיה ומנתחים כל אחד מהחלקים, כדי להגיע להבנה גדולה יותר על התופעה; אחרי שמאבחנים ובודקים את החלקים השונים, קובעים את תפקידו של כל חלק.
אנליזה מתבצעת בסוגים שונים של ניסויים כמו גם במדעי המחשב, הנדסה וכימיה.
על אותם עקרונות של האנליזה המדעית (הפרדה, ניתוח וקביעה), מתבצעת אנליזה בתחומים שאינם קשורים ישירות למדעים, כגון: מוזיקה, כלכלה, ספרות וקולנוע.
מטא-אנליזה

מטא-אנליזה היא סקירה סטטיסטית של אנליזות שונות, כלומר, אנליזה של אנליזות.
מטא-אנליזה היא אנליזה בעיקר בתחום הסטטיסטיקה, היא בודקת אנליזות שונות מניסויים שונים באותו תחום כדי להגיע לתוצאה מדויקת יותר.
לקריאה נוספת

רון אונגר, "ביואינפורמטיקה: אנליזה של רצפים וגנומים - מדריך למידה"
Mayer, Richard E, Applying the science of learning, Prentice Hall, February 2010
אצטל

מבנה כללי של מולקולת אצטל
מבנה כללי של מולקולת קטאל: אצטל בו הפחמן המרכזי קשור לשתי קבוצות אורגניות. בנוסף לשתי קבוצות ה OR.
תגובות אלדהיד עם מולקולת כוהל לקבלת המיאצטל בשלב הראשון ואצטל כתוצר סופי
תגובות לקבלת קטאל
אצטל (Acetal) הוא קבוצה פונקציונלית מהצורה R2C(OR')2 כאשר שתי קבוצות ה 'R הן שיירים אורגנים. לאטום הפחמן המרכזי 4 קשרים ולכן הגאומטריה טטראדרלית. שתי קבוצות הR הקשורות לפחמן המרכזי יכולות להיות זהות – אצטל סימטרי או שונות זו מזו. אם שתי קבוצות הR אורגניות (אין אטום מימן הקשור לפחמן המרכזי) הקבוצה נקראת קטאל (ketal).
אצטל נוצר התגובה בין המיאצטל לכוהל. מנגנון התגובה כולל פרוטונציה של קבוצת ההידרוקסיל, עזיבה של מולקולת מים, התקפה נוקלאופילית של הכוהל על יון הקרבוניום ואיבוד פרוטון של האלכוהול התוקף.
האצטלים יציבים בהשוואה להמיאצטלים אך יצירתם היא באמצעות תגובות בשיווי משקל. כדי להגיע לניצולת גבוהה יש צורך בסילוק המים הנוצרים בתגובה למניעת הידרוליזה של הוצר חזרה להמיאצטל. בתגובה ליצירת אצטל מספר המולקולות בתוצרים נמוך ממספר מולקולות המגיב כך שהתגובה ההפוכה מועדפת מבחינת האנטרופיה אלא אם כן דיאול מגיב עם האלדהיד או הקטון. כדי להימנע מכך ניתן להגיב את האלדהיד או הקטון עם אסטר במקום עם כהלים כך שהמים הנוצרים בתגובה משמשים להידרוליזה של האסטר ונוצר עוד כוהל המשתתף בתגובה.
אצטלים משמשים כקבוצות הגנה על קרבוניל או דיאול משום שהאצטל יציב למחזרים ומחמצנים שונים.
שימוש באצטל להגנה על קבוצת קרבוניל מחיזור בתגובת סינתזה אורגנית. התגובה ללא ההגנה מוצדת בחץ למטה.
די מתוקסי מתאן Dimethoxymethane. מולקולת אצטל המשמשת כממס.
רוב הקשרים הגליקוזידים ברב סוכרים הם קבוצות אצטל.
אנטס לאנאוטס

אנטס לאנאוטס (באסטונית: Ants Laaneots; נולד ב-16 בינואר 1948) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2006–2011. מאז 2015 הוא מכהן כחבר הריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני) מטעם מפלגת הרפורמה.
ביוגרפיה

לאנאוטס נולד ב-16 בינואר 1948 בקילינגי-נמה שהשתייכה אז לברית המועצות. אביו השתייך לאחי היער - מורדים בלטים שלחמו כנגד השלטון הסובייטי. ב-1949 לכדו הסובייטים את אביו ואמו ושלחו אותם למחנה עבודה בסיביר. אמו מתה במחנה ב-1952, אולם אביו שרד ושוחרר ב-1958. לאנאוטס גדל באסטוניה, ולאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמכונאי בתחנת רכבת. ב-1966 הוא התגייס לצבא האדום והוכשר כנהג טנק. הוא למד בבית הספר הצבאי בחרקוב וב-1970 הועלה לדרגת לייטננט. ב-1978 הוא מונה למפקד גדוד הטנקים ה-300 באוקראינה. בין 1981–1987 הוא הוצב במזרח קזחסטן בגבול עם הרפובליקה העממית של סין. הוא שימש כמפקד רגימנט הטנקים ה-96, ואז כמפקד רגימנט הטנקים ה-180, ולבסוף כסגן מפקד דיוויזיית הטנקים ה-78. ב-1987 הוא הועלה לדרגת פולקובניק ונשלח לאתיופיה כיועץ צבאי לממשלתו של מנגיסטו היילה מריאם. ב-1989 הוא חזר לברית המועצות, ומונה למפקד חיל המצב של טרטו.
לאחר ניסיון ההפיכה במוסקבה באוגוסט 1991, ערק לאנאוטס מהצבא האדום. לאחר פירוק ברית המועצות, הכריזה אסטוניה על עצמאותה המחודשת, ולאנאוטס מונה למפקד הזמני של הצבא האסטוני. הוא סייע לגבש מחדש את הכוחות המזוינים האסטוניים, וסייע למדינה הצעירה לעבור מדוקטרינה צבאית סובייטית לדוקטרינה מערבית. ב-1994 הוא פרש מהצבא והקים חברת אבטחה פרטית. ב-1997 הוא חזר לשירות ומונה שוב למפקד צבא אסטוניה. הוא סיים את התפקיד ב-1999. בספטמבר 2001 הוא מונה למפקד מכללת ההגנה הלאומית האסטונית. ב-14 בנובמבר 2006 הוא מונה למפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד 5 בדצמבר 2011.
לאחר סיום תפקידו הוא החל לעבוד כיועצו הצבאי של ראש הממשלה אנדרוס אנסיפ. הוא כיהן בתפקיד עד סיום כהונתו של אנסיפ ב-2014. לאחר מכן הוא הצטרף למפלגת הרפורמה והתמודד מטעמה בבחירות הפרלמנטריות ב-2015. הוא נבחר לחבר בריגיקוגו - הפרלמנט האסטוני. הוא נבחר בשנית בבחירות של 2019, ופעם שלישית בבחירות 2023.
אלגוריתם ID3

| --- | --- |
 ממציא:  רוס קווינלן 
 
עץ החלטות פוטנציאלי שנוצר על ידי ID3. התכונות מסודרות כצמתים לפי היכולת שלהן לסווג את הדוגמאות. ערכי התכונות מיוצגים על ידי ענפים.
אלגוריתם ID3 הוא אלגוריתם חמדן שמייצר עץ החלטה מקבוצת דוגמאות נתונה. האלגוריתם פותח על ידי המתמטיקאי רוס קווינלן (Ross Quinlan). האלגוריתם משמש בלמידת מכונה ובעיבוד שפות טבעיות.
תיאור האלגוריתם

אלגוריתם ID3 מתחיל עם קבוצת הדוגמאות המקורית  S, ומגדיר אותה להיות שורש העץ. בכל איטרציה של האלגוריתם, הוא מסתכל על עלה של העץ הנוכחי, שמייצג קבוצת דוגמאות  S. האלגוריתם עובר על כל הפיצ'רים של הקבוצה  S שאינם בשימוש, ומחשב את האנטרופיה  \mathrm {H} {(S)} של פיצ'ר זה או רווח המידע  IG(S) שלו, כלומר המידה בה השימוש בפיצ'ר יקטין את האנטרופיה. לאחר מכן האלגוריתם בוחר את הפיצ'ר בעל ערך האנטרופיה הקטן ביותר (או רווח המידע הגדול ביותר), ומחלק את קבוצה  S ל-2 תת-קבוצות או יותר. בהתבסס על חלוקה זו הוא מוסיף את הבנים של הצומת שמייצג את  S. לדוגמה, אם  S היא קבוצת אנשים, ניתן לפצל אותה לתת-קבוצות של אנשים שהגיל שלהם נמוך מ-50, בין 50 ל-100, או גבוה מ-100.
האלגוריתם ממשיך לרוץ באופן רקורסיבי על כל אחד מהעלים החדשים, תוך התחשבות רק בפיצ'רים שלא נבחרו קודם לכן.
הפיצול הרקורסיבי נפסק באחד מהמקרים הבאים:
כל הדוגמאות בעלה שייכים לאותה המחלקה. במקרה זה הצומת הופך לעלה של העץ הסופי, ומתויג לפי המחלקה של הדוגמאות בו.
אין עוד תכונות לבחירה, אבל הדוגמאות עדיין לא שייכות לאותה המחלקה. במקרה זה הצומת הופך לעלה של העץ הסופי ומתויג לפי המחלקה השכיחה של הדוגמאות בו.
אין דוגמאות בתת-הקבוצה. זה קורה כאשר לא נמצאה דוגמה בקבוצת האב, אשר תואמת לערך ספציפי של התכונה שנבחרה לשמש לפיצול. זה יכול לקרות, למשל, אם האלגוריתם פיצל קבוצת אנשים לפי מחלקות גיל, אחת המחלקות הייתה של אנשים שגילם גבוה מ-100, אך בקבוצת האב אין אנשים שגילם גבוה מ-100. במקרה זה הצומת הופך לעלה ומתויג לפי המחלקה השכיחה של הדוגמאות בצומת האב.
פסאודוקוד

ID3 (Examples, Target_Attribute, Attributes)
    Create a root node for the tree
    If all examples are positive, Return the single-node tree Root, with label = +.
    If all examples are negative, Return the single-node tree Root, with label = -.
    If number of predicting attributes is empty, then Return the single node tree Root,
    with label = most common value of the target attribute in the examples.
    Otherwise Begin
        A ← The Attribute that best classifies examples.
        Decision Tree attribute for Root = A.
        For each possible value, vi, of A,
            Add a new tree branch below Root, corresponding to the test A = vi.
            Let Examples(vi) be the subset of examples that have the value vi for A
            If Examples(vi) is empty
                Then below this new branch ad            Else below this new branch add the subtree ID3 (Examples(vi), Target_Attribute, Attributes – {A})
    End
    Return Root
הערות שוליים

↑  J. R. Quinlan, Induction of decision trees, Machine Learning 1, 1986-03, עמ' 81–106 doi: 10.1007/bf00116251