עם כוח גדול באה אחריות גדולה
היסטוריה

הביטוי הדומה במשמעותו הקדום ביותר שידוע נמצא בסיפור העם על חרב דמוקלס, שהופיע בספר מהמאה הראשונה לפנה"ס, "Tusculanae Disputationes" (אנ') של מרקוס טוליוס קיקרו. ייתכן שהסיפור סופר גם על ידי ההיסטוריונים היוונים טימאיוס ודיודורוס סיקולוס. עם זאת, לאור השרידים שנמצאו מהתקופה היוונית-רומית, לא ניתן להוכיח זאת בוודאות.
ביטוי דומה לכך נמצא גם בפסוק 48 של פרק י"ב של הבשורה על פי לוקאס, המציין את משל העבד הנאמן: ”וַאֲשֶׁר לֹא־יָדַע וְעָשָׂה דְבָרִים אֲשֶׁר הוּא חַיָּב עֲלֵיהֶם מַכּוֹת לֹא־יֻכֶּה כִּי אִם־מְעָט כִּי כָל־אִישׁ אֲשֶׁר נִתַּן־לוֹ הַרְבֵּה דָּרוֹשׁ יִדָּרֵשׁ מִמֶּנּוּ הַרְבֵּה וַאֲשֶׁר הִפְקִידוּ בְיָדוֹ הַרְבֵּה יִשְׁאֲלוּ מֵאִתּוֹ יוֹתֵר׃”.
ביטוי דומה לכך נמצא גם בחדית', שבדרך כלל משייכים אותו לעבדאללה בן עומר בן אל-ח'טאב: ”كُلُّكُمْ رَاعٍ وَكُلُّكُمْ مَسْؤولٌ عَنْ رَعِيَّتِهِ” (בעברית: "כולכם רועים וכל אחד מכם אחראי על צאנו").
במהלך המהפכה הצרפתית, הוועד לשלום הציבור פרסם, כחלק מתוכנית העבודה, המעקב וההתכתבות (בצרפתית: Plan de travail, de surveillance et de correspondance) ב-8 במאי 1793 את הדברים הבאים: ”[נציגי הוועידה הלאומית] חייבים להבין שאחריות גדולה היא תוצאה בלתי נפרדת של מעצמה גדולה”. יש המייחסים באופן שגוי את הביטוי לסופר הצרפתי וולטר.
ב-27 ביוני 1817, במהלך דיון על הצו הביאס קורפוס, על רקע המהומות ואי הסדר בעקבות המלחמות הנפוליאוניות, הכריז חבר הפרלמנט הבריטי ויליאם לם כי "החזקת כוח רב מרמזת בהכרח על אחריות גדולה".
במהלך דיון ב-1906 על העמים הילדים באיחוד דרום אפריקה, אמר המדינאי וינסטון צ'רצ'יל, בעודו סגן המזכיר של משרד המושבות, כי: ”יש לי כבוד גדול לבית כעקרון כללי שהאחריות שלנו בעניין זה עומדת ביחס ישר לכוחנו. איפה שיש כוח גדול, יש גם אחריות גדולה, איפה שיש פחות כוח, יש פחות אחריות, ובמקום שאין כוח לא ייתכן, לפי לדעתי, שיש כוח... בדרום אפריקה, מעל כל שאר המושבות, אנחנו מספקים דריסת רגל בטוחה יותר למען העמים הילדים. יש לנו כוח גדול יותר, ולכן אחריות גדולה יותר. מושבה בעלת שליטה עצמית איננה רשאית לומר יום אחר: 'לכו מפה; אין להכתיב את עניינינו הפנימיים", ולמחרת לבקש הגנה של חטיבה של חיל רגלים בריטי”.
בנאום של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, סטנלי בולדווין, שנשא ב-17 במרץ 1937 נגד הדיילי מייל והדיילי אקספרס נאמר כי: "בעלי העיתונים מכוונים רק לכוח, אבל כוח ללא אחריות הוא כמו עבודת זנות".
ב-6 בספטמבר 1943, וינסטון צ'רצ'יל, בעודו ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, פנה לאוניברסיטת הרווארד כדי לעודד את ארצות הברית להצטרף לממלכה המאוחדת ולשאר בעלות הברית נגד מדינות הציר למלחמת העולם השנייה: ”פעמיים בחיי הגיעה זרוע הגורל הארוכה אל מעבר לאוקיינוסים ועירבה את חייה וגבריותה של ארצות הברית במאבק קטלני ... המחיר הגדול הוא אחריות. אם תושבי ארצות הברית היו ממשיכים במצב הבינוני הזה, נאבקים בשממה, שקועים בענייניהם, וגרם חסר חשיבות לתנועות העולם, ארצות הברית עשויה הייתה להישכח והייתה חיה ללא הפרעות בשל האוקיינוסים המגנים עליהם: אבל אי אפשר להיות במובנים רבים הקהילה המובילה והמתורבת ביותר בעולם מבלי להיות מעורבת בבעיותיה, מבלי לכווץ את ייסוריה וסיבותיה. אם זה הוכח בעבר, כפי שהיה, לא ניתן לערער על זה בעתיד. תושבי ארצות הברית אינם יכולים להימלט מאחריות עולמית”.
נשיא ארצות הברית ה-18, יוליסס ס. גרנט, כתב בספר זכרונותיו משנת 1885 על תלונות העיתונות אודות העמדתו לדין כחלק ממערכת ויקסבורג כי: ”לא נקטתי אף צעד נגד תלונות אלו, אלא המשכתי לעשות את חובתי, כפי שהבנתי אותה, כמיטב יכולתי. לכל אחד יש את האמונות הטפלות שלו. אחת מהאמונות הטפלות שלי היא שבתפקידים בעלי אחריות גדולה, כל אחד צריך לעשות את חובתו כמיטב יכולתו כאשר הוא ממונה על ידי רושת מוסמכת, ללא יישום או שימוש בהשפעה כדי לשנות את התפקיד”.
מכתבו של נשיא ארצות הברית ה-25, ויליאם מקינלי, שנכתב ב-1899 לאחר דיון ברפורמות בבנקאות, ספנות, התנועה נגד לינצ'ים (אנ') ונושאים אחרים, הסתיים באזהרה כי ”הוצגו בפני הקונגרס הזה הזדמנויות נהדרות. עם הזדמנויות אלו, מגיעה אחריות גדולה. הכוח שניתן לנו מגדיל את משקן של המחויבות שלנו כלפי האנשים, ועלינו להיות מאוד הגיוניים כלפים כשאנו מתבוננים בבעיות החדשות והקשות העומדות בפנינו. אנחנו מכוונים רק לטובת הציבור, ואיננו יכולים לטעות”.
במכתב מ-1908 של נשיא ארצות הברית ה-26 תאודור רוזוולט להיסטוריון הבריטי ג'ורג' טרבליאן (אנ') נכתב כי: "אני מאמין במינהל חזק; אני מאמין בכוח, אבל אני מאמין שאחריות צריכה תמיד ללכת עם הכוח, וכי לא טוב שהמינהל החזק יהיה מינהל תמידי".
בנאום רדיו שסיכם את מכתב "מצב האיחוד" מ-1945, נשיא ארצות הברית ה-32, פרנקלין דלאנו רוזוולט דיבר נגד פוליטיקת כוח (אנ') וקבע כי: "בעולם דמוקרטי, כמו במדינה דמוקרטית, כוח חייב להיות קשור לאחריות, ומחויב להגן ולהציג את עצמו במסגרת טובת הכלל".
בפרק הראשון של סדרת הקולנוע של סופרמן (אנ') משנת 1948, אבן קנט (אנ') (אדוורד קאסידי) אומר לבנו המאומץ קלארק (קירק אלין) ש-"בגלל הכוחות הגדולים האלו, המהירות והכוח שלך, ראיית הרנטגן והשמיעה הסופר רגישה שלך, יש לך אחריות גדולה."