stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם נהר הקולורדו
ביקורת ומשא ומתן מחודש

בשנים האחרונות הפך ההסכם להיות מקור לביקורת חריפה יותר, בעקבות קיטון מתמשך בכמות הגשמים השנתית באזור. ספציפית, מכסות המים שהוקצו התבססו על ההנחה שהספיקה השנתית הממוצעת של הנהר היא 20.2 מיליארד מ"ק (641 מ"ק לשנייה). מחקרים שהתבססו על תיארוך באמצעות טבעות עצים הגיעו למסקנה שהספיקה השנתית הממוצעת של הקולורדו כפי שנמדדה על פני תקופה ארוכה קטנה משמעותית ממספר זה. ההערכות כוללות 16.3 מיליארד מ"ק (516 מ"ק לשנייה), 16.7 מיליארד מ"ק (528 מ"ק לשנייה) ו-17.6 מיליארד מ"ק (559 מ"ק לשנייה). אנליסטים רבים הגיעו למסקנה שכאשר התנהל המשא ומתן על ההסכם כללה התקופה ששימשה כבסיס לחישוב הספיקה השנתית הממוצעת של הנהר (1922-1905) תקופות גשומות במיוחד יוצאות דופן. ושהבצורת של השנים האחרונות היא למעשה חזרה על תבניות מזג אוויר היסטוריות. הקיטון בכמות הגשמים הוביל לירידה נרחבת במפלס מי המאגרי המים באזור, בייחוד באגם פאוול, שנוצר על ידי סכר קניון גלן ב-1963, שבו היחשפותם של קניונים שהיו מוצפים במשך תקופה ארוכה עוררו קריאות ליזום ייבוש קבוע של המאגר.
בדצמבר 2007 חתם מזכיר הפנים של ארצות הברית על הנחיות זמניות בהן פורט כיצד יש לחלק את מימי נהר הקולורדו בתקופות של מחסור במים. ההנחיות תוארו כזמניות משום שהן בתוקף עד 2026, ונועדו לאפשר למפעילי המערכת לרכוש ניסיון בתנאים של התייבשות המאגרים, ובמקביל נחקרת ההשפעה של שינוי האקלים על הספיקה של נהר הקולורדו. הכללים קובעים שלוש רמות של תנאים של מחסור, תלוי בגובה מפלס אגם מיד:
מחסור קל כאשר גובה מפלס אגם מיד מתחת ל-328 מטרים מעל פני הים, אבל מעל ל-320 מטרים מעל פני הים. במצב זה יקבלו מדינות האגן התחתון 8.73 מיליארד מ"ק לשנה, מתוכם 5.4 מיליארד מ"ק לקליפורניה, 3.06 מיליארד מ"ק לאריזונה ו-0.35 מיליארד מ"ק לנבדה.
מחסור חריף כאשר גובה מפלס אגם מיד מתחת ל-320 מטרים מעל פני הים, אבל מעל ל-312 מטרים מעל פני הים. במצב זה יקבלו מדינות האגן התחתון 8.8 מיליארד מ"ק לשנה, מתוכם 5.4 מיליארד מ"ק לקליפורניה, 3.0 מיליארד מ"ק לאריזונה ו-0.35 מיליארד מ"ק לנבדה.
מחסור קיצוני כאשר גובה מפלס אגם מיד מתחת ל-312 מטרים מעל פני הים. במצב זה יקבלו מדינות האגן התחתון 8.6 מיליארד מ"ק לשנה, מתוכם 4.9 מיליארד מ"ק לקליפורניה, 2.86 מיליארד מ"ק לאריזונה ו-0.35 מיליארד מ"ק לנבדה.
ב-15 באוגוסט 2008 קרא הסנאטור מאריזונה ג'ון מקיין לפתוח מחדש את ההסכם. בשל מעמדו של הסנאטור כמועמד מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, ובשל מעמדה של מדינת קולורדו כמדינה שבה לא היה רוב לאף מועמד, זכתה הביקורת על ההסכם לתשומת לב לאומית.
מזכר 319 – ב-20 בנובמבר 2012 נחתם במסגרת הוועדה הבינלאומית לגבולות ומים של ארצות הברית ומקסיקו הסכם שכונה "מזכר 319" ("Minute 319"), שעדכן את חוק הנהר על מנת להתייחס לשאלה כיצד תושפע חלוקת המים השנתית בנפח 1.9 מיליארד מ"ק שהוקצבו למקסיקו מתנאים של בצורת או של עודף במים. בתנאים של עודף מים (כשפני אגם מיד מעל לגובה של 349 מטרים מעל פני הים) תוגדל הזרמת המים למקסיקו ב-49 מיליון מ"ק. במקרים שגובה פני האגם גבוהים יותר יוגדלו מכסות המים למקסיקו בצורה פרוגרסיבית עד לתוספת מקסימלית של 250 מיליון מ"ק לשנה.
מזכר 319 גם מפרט שכמות המים למקסיקו תצומצם בתנאי בצורת. החל ממכסת הבסיס של 1.9 מיליארד מ"ק לשנה תצומצם המכסה ב-62 מיליון מ"ק אם פני אגם מיד ירדו לגובה שבין 328 מטרים מעל פני הים ל-320 מטרים מעל פני הים, תצומצם ב-86 מיליון מ"ק אם גובה פני האגם ירדו לגובה שבין 320 מטרים ל-312 מטרים, ותצומצם ב-154 מיליון מ"ק אם פני האגם ירדו מתחת ל-312 מטרים מתחת לפני הים.
לקריאה נוספת

Norris Hundley. Water and the West: The Colorado River Compact and the Politics of Water in the American West (University of California Press, 2009) 415 pp. the standard scholarly history; ISBN 978-0-520-26011-5
Lawrence J. MacDonnell (באוקטובר 1995). "The Law of the Colorado River: Coping with Severe Sustained Drought". Water Resources Bulletin. 31: 825–836. {{cite journal}}:  (עזרה)
Jason Robison. "Review of Hundley, Water and the West," H-Water, H-Net Reviews. September, 2010. online
Sandra Postel. The Colorado River Delta Series, National Geographic. March through May, 2013. online
הערות שוליים

↑  "The Law of the River." Bureau of Reclamation, Lower Colorado Region.
↑  Historic Colorado River streamflows reconstructed back to 1490
↑  Upper Colorado River Basin Compact of 1948
↑  Colorado River interim guidelines for Lower Basin shortages and the coordinated operations for Lake Powell and lake Mead לשכת הטיוב של ארצות הברית, 2007
↑  Whiskey is for drinking water is for fighting
↑  California's Colorado River Allocation
↑  Leave the Venerable Colorado River Be
↑  Bureau of Reclamation Final Environmental Impact Statement: Colorado River Interim guidelines for Lower Basin shortages and coordinated operations for Lake Powell and Lake Mead
↑  Minute 319
הפי קמפ

| --- | --- |

שרפת סלאטר שהחריבה 20% מהיישוב בספטמבר 2020
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
  מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  מחוז סיסקיו
 שטח:  32 קמ"ר
 גובה:  505 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  905 (2020)
  ‑ צפיפות:  28 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  41°47′48″N 123°22′31″W﻿ / ﻿41.796667°N 123.375278°W﻿ / 41.796667; -123.375278
 אזור זמן:  UTC -8
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפי קמפ(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הפי קמפ(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהפי קמפ(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהפי קמפ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
חיפוש פלטינה בעזרת כרייה הידראולית בימים הראשונים של הפי קמפ
הפּי קמפּ (באנגלית: Happy Camp; באופן מילולי: "מחנה מאושר") הוא יישוב לא מאוגד, במחוז סיסקיו בקליפורניה בארצות הברית. אוכלוסייתו מונה 905 תושבים נכון למפקד האוכלוסין של 2020, ירידה מ-1,190 ממפקד האוכלוסין של 2010.
היישוב הפי קמפ שסיסמתו "לב הקלאמת" (The Heart of the Klamath) ממוקם על כביש 96 (אנ') של קליפורניה, כ-110 קילומטרים מערבית לכביש בין-מדינתי 5 וכ-160 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיירה וילו קריק (אנ'). העיירה טקלימה (אנ') באורגון נגישה מהפי קמפ (שנמצא כמעט 60 קילומטרים משם). המסלול הקצר ביותר לאורגון, דרך מעבר גריי בק (Grey Back pass), הוא כביש עונתי העביר רק בקיץ ואינו מתוחזק בתנאי שלג.
מטה שבט הילידים הקארוק שוכן בהפי קמפ. מרכז העם (People's Center) בהפי קמפ הוא המוזיאון והמרכז התרבותי של השבט. בשטח בן 470 מטרים רבועים יש גלריה מתחלפת, חנות מוזיאון, כיתה, ספרייה, משרד לתוכנית שפת הקארוק ואחסון ארכיונים ואוספים.
שירות היערות של ארצות הברית מפעיל משרד בעיר. הפי קמפ הוא אתר הניהול של נפות שומרי היער הפי קמפ/אוק נול (Happy Camp/Oak Knoll Ranger Districts) של היער הלאומי קלאמת.
היערות המקיפים את הפי קמפ היו מקור לשרפות ענק. באוגוסט 2014 פרצה שרפה ביער הלאומי קלאמת שהתפשטה צפונה וכונתה שרפת הפי קמפ קומפלקס (אנ') שבערה מעל חודש וכבתה רק בסוף אוקטובר כתוצאה מסופת גשמים. בספטמבר 2020 פרצה שוב שרפת יער ביער הלאומי קלאמת שכונתה שרפת סלאטר (אנ'), והפעם השרפה הגיעה להפי קמפ וגרמה לחורבן של 150 מבנים (כ-20% ממבני היישוב). היישוב מתאושש לאיטו, ונכון ל-2022 עדיין לא כל המבנים שוקמו. כך למשל המורים מתגוררים בקרוונים בשטח בית הספר.
שם

הפי קמפ (מילולית, "מחנה מאושר") נקרא כך על ידי הכורים בימי השגשוג הכלכלי הראשונים. שם זה צוין לעיתים קרובות ברשימות של שמות מקומות יוצאי דופן (אנ'). ה. סי. צ'סטר (H.C. Chester), שראיין את ג'ק טיטוס (Jack Titus) בשנים 1882–83, קובע כי טיטוס קרא למחנה כי שותפו ג'יימס קמפ (James Camp), כשהגיע לשם, קרא: "זה היום המאושר בחיי". רדיק מקי (Redick McKee) מזכיר את המחנה ב-8 בנובמבר 1851 בתור "המחנה המאושר של מר רואש" (Mr Roache's Happy Camp) במקום המכונה בר הרוצח (Murderer's Bar).
גאוגרפיה

הפי קמפ שוכן על הנהר קלאמת ודרכו זורמים הנחלים אלק קריק (Elk Creek), ליטל גרידר קריק (Little Grider Creek), אינדיאן קריק (Indian Creek), דוליטל קריק (Doolittle Creek), אייקס קריק (Ikes Creek), דיר ליק קריק (Deer Lick Creek) וקיידה קריק (Cade Creek).
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, היישוב משתרע על שטח כולל של 32 קילומטרים רבועים, 31 קילומטרים רבועים (98.06%) ממנו קרקע ו-0.52 קילומטרים רבועים (1.94%) ממנו מים.
העיירה הפי קמפ ידועה גם בשם "השער אל הרי השיש (אנ')". ישנם התחלות שבילים רבים לאזור הטבע הבראשיתי הזה בתחום של 15 קילומטרים מהיישוב. שירות היערות של ארצות הברית מספק מידע על שבילים אלו. הרי השיש מכסים אלפי דונמים, ומכילים כמעט מאה אגמים. בין האגמים המעניינים ביותר הם אגם ספיריט (Spirit Lake), המכיל חומר כימי זוהר ונראה שהוא "זוהר" בחושך; אגם יוקונום (Ukonom Lake), שהוא מאוד גדול ויפה אף על פי שהאזור מתאושש מנזקי שרפה; ואגמי הגרניט הירוק והכחול (Green and Blue Granite Lakes), שבהם שוחים דגי טרוטה במים הקרים והצלולים. איילים, דובים, איילים קנדים ופומות הרים נפוצים באזור הטבע הבראשיתי.
גאוגרפיה > אקלים

כפי שאופייני לקליפורניה, יש בהפי קמפ יש אקלים ים-תיכוני. הוא מאופיין בימי קיץ חמים מאוד, מוגן בעמק שמאחורי ההרים מפני ההשפעה המקררת של האוקיינוס השקט המשפיעה על מקומות הסמוכים לחוף. החורפים קרים ומושלגים הרבה יותר מאשר במקומות פנימיים דרומה יותר, אם כי עדיין מתונים מאוד בהשוואה לאזורים במזרח היבשת. הקיץ היבש והחם הופכים את היערות שמסביב לפגיעים לשרפות יערות, כפי שניתן לראות במהלך השריפה בשרפת הפי קמפ קומפלקס (אנ') ב-2014, שלקח חודשים לכבותה והשרפה הגיעה כמעט עד לגבול אורגון. בספטמבר 2020 פרצה שוב שרפת יער ביער הלאומי קלאמת שכונתה שרפת סלאטר (אנ'), והפעם השרפה הגיעה להפי קמפ וגרמה לחורבן של 150 מבנים (כ-20% ממבני היישוב). עם זאת, כמות המשקעים הגבוהה בחורף, שומרת על האזור ירוק יותר ממה שהאקלים הקיצי שלו מרמז. הטמפרטורות הנמוכות הממוצעת נשארות קרירות כל השנה, ומקלות על חום היום האינטנסיבי ושומרות על הטמפרטורה הממוצעת ביולי בסביבות 23°C, בניגוד חד לשיאי הטמפרטורות הגבוהות הממוצעות של 35°C.
| אקלים בהפי קמפ> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בהפי קמפ> ינואר.7.9.-0.7.241 | אקלים בהפי קמפ> פברואר.12.1.0.6.181 | אקלים בהפי קמפ> מרץ.16.1.1.3.149 | אקלים בהפי קמפ> אפריל.21.1.3.1.72 | אקלים בהפי קמפ> מאי.25.4.5.6.43 | אקלים בהפי קמפ> יוני.29.8.8.3.21 | אקלים בהפי קמפ> יולי.35.10.7.9 | אקלים בהפי קמפ> אוגוסט.34.5.9.9.9 | אקלים בהפי קמפ> ספטמבר.20.2.7.3.23 | אקלים בהפי קמפ> אוקטובר.22.3.4.4.85 | אקלים בהפי קמפ> נובמבר.13.4.2.1.186 | אקלים בהפי קמפ> דצמבר.8.3.0.6.238 | אקלים בהפי קמפ> שנה.21.4.4.4.1,257 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Weatherbase
דמוגרפיה

מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010 דיווח כי בהפי קמפ יש אוכלוסייה של 1,190 תושבים. צפיפות האוכלוסין הייתה 37.2 תושבים לכל קילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של הפי קמפ היה 814 (68.4%) לבנים, 2 (0.2%) אפרו-אמריקאים, 277 (23.3%) אינדיאנים, 7 (0.6%) אסייתים, 1 (0.1%) מאיי האוקיינוס השקט, 18 (1.5%) מגזעים אחרים, ו-71 (6.0%) משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 95 אנשים (8.0%).
היו 525 משקי בית, מתוכם ב-129 (24.6%) היו ילדים מתחת לגיל 18, 208 (39.6%) היו זוגות נשואים הטרוסקסואלים, ב-63 (12.0%) הייתה בעלת בית רווקה. ל-26 (5.0%) היה בעל בית רווק. היו 63 (12.0%) שותפויות הטרוסקסואליות של לא נשואים, ו-5 (1.0%) זוגות נשואים או שותפויות חד מיניים. 175 משקי בית (33.3%) כללו יחידים, וב-67 (12.8%) היה אדם שגר לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.27. היו 297 משפחות (56.6% מכלל משקי הבית); גודל המשפחה הממוצע היה 2.84.
פיזור הגילאים היה: 238 אנשים (20.0%) מתחת לגיל 18, 98 אנשים (8.2%) בגילאי 18 עד 24, 232 אנשים (19.5%) בגילאי 25 עד 44, 428 אנשים (36.0%) בגילאי 45 עד 64 ו-194 אנשים (16.3%) שהיו בני 65 ומעלה. הגיל החציוני היה 47.3 שנים. על כל 100 נקבות, היו 107.0 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 110.2 גברים.
היו 646 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 20.2 לקילומטר רבוע, מתוכן 299 (57.0%) בבעלותם, ו-226 (43.0%) היו מאוכלסים על ידי שוכרים. שיעור יחידות הדיור הפנויות של בעלי הדירות היה 3.4%; שיעור יחידות הדיור הפנויות בשכירות היה 8.0%. 677 נפשות (56.9% מהאוכלוסייה) התגוררו ביחידות דיור בבעלותם וביחידות דיור להשכרה גרו 513 נפשות (43.1%).
הקהילה היא משכן של ה"ביגפוט ג'מבורי" (Bigfoot Jamboree), פסטיבל שנתי שמקיימת מועצת הקהילה של הפי קמפ. הפי קמפ שוכן לאורך "הדרך הנופית של הביגפוט" (Bigfoot Scenic Byway), קטע בן 143 קילומטרים של כביש 96 (אנ') של מדינת קליפורניה, כינוי שנתן לכביש שירות היערות של ארצות הברית. העיירה היא משכן של פסל ביגפוט בגובה 5.4 מטר העשוי ממתכת ממוחזרת.
פוליטיקה

בבית המחוקקים של המדינה נמצא הפי קמפ במחוז הסנאט הראשון, ומיוצג על ידי הרפובליקני בריאן דאהל, ובמחוז האספה הראשונה, המיוצג על ידי מייגן דאהל הרפובליקנית.
הפי קמפ נמצא במחוז הקונגרס הראשון של קליפורניה, המיוצג על ידי הרפובליקני דאג למלפה.
פוליטיקה > מחלוקת נהר הקלאמת

מחפשי זהב, קבוצות שימור, מחלקת הדגה וחיות הבר של קליפורניה, שירות היערות של ארצות הברית, והשבטים קארוק, הופה ויורוק מסוכסכים זה עם זה לגבי מה מהווה שימוש הוגן ואתי בנהר הקלאמת. מגוון הנושאים כולל זכויות קניין, מינים בסכנת הכחדה וזכויות אזרח של האינדיאנים (אנ').
הערות שוליים

↑  U.S. Census
↑  Welcome to the People's Center
↑  Happy Camp/Oak Knoll Ranger District
↑  Happy Camp teachers make their home at school nearly 2 years after fire tore through California town
↑  Fire tore through the Karuk tribe’s homeland. Many won’t be able to rebuild
↑  Gannett, Henry (1905). The Origin of Certain Place Names in the United States. Govt. Print. Off. pp. 149.
↑  Gallant, Frank K. (2012). A Place Called Peculiar: Stories about Unusual American Place-Names. Courier Dover Publications. p. 25. ISBN 9780486483603. ארכיון מ-2017-04-08.
↑  Gudde, Erwin G. (1998). California place names : the origin and etymology of current geographical names (4th ed., rev. and enl. ed.). Berkeley: University of California Press. p. 159. ISBN 0520213165.
↑  "Happy Camp, California Climate Summary". Weatherbase. ארכיון מ-21 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Happy Camp, California Temperature Averages". Weatherbase. ארכיון מ-6 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Happy Camp, California Travel Weather Averages (Weatherbase)". ארכיון מ-3 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About". Bigfoot Jamboree. ארכיון מ-2017-07-04.
↑  Murdock, Andy. "On Bigfoot's trail in remote northern California". ארכיון מ-2016-06-28.
↑  Larson, Elizabeth (16 בנובמבר 2009). "Rural California: Battle over suction dredge mining headed for court" (PDF). Lake County News. p. 3. ארכיון מ-21 בנובמבר 2009. The ongoing battle over suction dredge mining is headed to federal court, as a group of miners plans to challenge a state-imposed moratorium on the practice which went into effect in August, 2010. The topic of suction dredge mining is a complex one, complete with proponents and opponents with fiercely held views, each bringing to the table science that backs their stances and a deep ideological divide about the use of natural resources. {{cite news}}:  (עזרה)
המכון לחקר הנגב

| --- | --- |

שער המכון לחקר הנגב
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 1957 – הווה (כ־67 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  ישראל באר שבע, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°15′00″N 34°47′56″E﻿ / ﻿31.2500526°N 34.7988402°E﻿ / 31.2500526; 34.7988402
 he
 
סמל המכון לחקר הנגב
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הכניסה לקמפוס ברגמן, לשעבר המכון לחקר הנגב
המכון לחקר הנגב נוסד בבאר שבע, באוקטובר 1957. הוא הוקם ביוזמתו של דוד בן-גוריון, והיה חלק ממשרד ראש הממשלה. המטרה לקיומו הוגדרה על ידי דוד בן-גוריון עצמו, בברכתו לפתיחת המכון, בתאריך 28 באוקטובר 1957: "רק אנשי מחקר אשר יישבו בשערו של הנגב וייחדו את כל ימיהם למחקר של הנגב יחשפו את צפונותיו למען הפרחת השממה".
תחילת פעילות המכון

המכון לחקר הנגב התחיל את פעילותו בניסיונות לפתח מתקנים להמתקת מים מליחים בנגב. המנהל הראשון של המכון, אריה אל צור, גייס חוקרים, טכנאים, לבורנטים ואנשי שירותים מתוך אנשי הגלויות השונות שהגיעו אז לבאר שבע. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 גויס לפרויקט התפלת המים פרופסור סידני לוב, אשר פיתח את שיטת האוסמוזה ההפוכה. טכנולוגיה זו נהוגה היום בכל העולם בהתפלת מים, ובתקופתנו נמצאו לה שימושים חדשים, בתחום הפקת חשמל. משנת 1961 ניהל את המכון יואל שכטר. רוב חוקרי המכון לחקר הנגב היו ביולוגים, אשר חלקם עסקו במחקר בצמחים וחלקם במחקר בבעלי חיים, תוך התייחסות לבעיות אופייניות לנגב, כדוגמת מחסור במים וטמפרטורות גבוהות.
המכון לחקר הנגב כבסיס להקמת האוניברסיטה

באמצע שנות החמישים, אוכלוסיית באר שבע מנתה פחות מעשרים אלף תושבים והיה בה רק בית ספר תיכון אחד. למרות נתונים צנועים אלה, דוד טוביהו, ראש העיר הראשון של באר שבע, הביע את ביטחונו שבעירו תקום אוניברסיטה. לשם כך, הוא פעל עם קבוצה שכללה את פרופסור זאב הדרי, פרופסור ארנסט דוד ברגמן ויואל שכטר, מנהל המכון לחקר הנגב באותם ימים. בסיוע קבוצה זו, התקיימו בבאר שבע קורסים אוניברסיטאיים בחסות מוסדות אקדמיים שונים, בהם האוניברסיטה העברית, הטכניון ומכון ויצמן למדע.
כדי לאפשר את התמיכה התקציבית של המדינה, בשנת 1964 הוקם המכון להשכלה גבוהה בנגב, כאגודה עות'מאנית ובחודש אוקטובר 1965 החלה שנת הלימודים הסדירה הראשונה במסגרת גוף זה. את הקורסים הראשונים ארח המכון לחקר הנגב, אשר שימש גם כלשכת קשר למצטרפים הראשונים. המכון לחקר הנגב העמיד לרשות הלומדים שימוש בחממות, בתי חיות, מעבדות, חדרי הרצאות וכל מה שנדרש כדי לאפשר לימודים תקינים במכון להשכלה גבוהה, אשר עדיין היה מחוסר תשתיות. מבחינה אקדמית, המכון להשכלה גבוהה עבד תחת הנחיה ובקורת של האוניברסיטה העברית. המחלקה הראשונה שהחלה ללמד לתואר ראשון הייתה המחלקה לביולוגיה, בראשות פרופסור יואש וועדיה. במחלקה זו, כמעט כל המרצים היו מדענים מהמכון לחקר הנגב. מאחר שהם היו עובדי מדינה, הם לימדו בהתנדבות, ללא תמורה. חלק מסגל ההוראה הזוטר ביצע את עבודות הדוקטורט במכון לחקר הנגב, בהדרכת חוקרים מהמכון. התואר ניתן על ידי האוניברסיטה העברית.
בשנת 1969 התקיימה ישיבה של ועדת קציר-גיליס, אשר אישרה הקמת אוניברסיטה בבאר שבע. ב-1970, עם קבלת האישור לפתיחת האוניברסיטה, 20 מתוך 22 חברי הסגל של המחלקה לביולוגיה היו חוקרי המכון לחקר הנגב. בשנת 1973 המכון לחקר הנגב הפך למכון אוניברסיטאי, בתוך המכונים למחקר שימושי של אוניברסיטת בן-גוריון. במכונים למחקר שימושית פעלו שתי יחידות - מכון לחקלאות וביולוגיה שימושית ומכון לכימיה שימושית. שני מכונים אלו פיתחו יידע שהיווה בסיס לחקלאות ייחודית ומתוחכמת ולתעשיות חדשות. בעקבות שינוי זה, חלק מהחוקרים שבו קיבלו מנוי משותף עם מחלקות אחדות באוניברסיטה וחלק אחר נקלט במחלקות שונות באוניברסיטת בן-גוריון. המכונים למחקר שימושי על שם ארנסט דוד ברגמן פעלו בקרית ברגמן, בבאר שבע, עד שנת 2006. בשנה זו, הנהלת האוניברסיטה בראשות הנשיא, פרופסור אבישי ברוורמן, החליטה על סגירתם.
בקרית ברגמן נותרו תשתיות פעילות וממשיכים לעבוד בה חוקרים המנצלים את משאבי המקום: חוקרים השייכים ל"מכון לחקר המדבר", אשר מקום מושבו בשדה בוקר, וכן חוקרים מהמחלקה למדעי החיים, המחלקה לביוטכנולוגיה, המחלקה לכימיה, המחלקה להנדסה כימית, המחלקה לפרמקולוגיה, וכן מספר חוקרים גמלאים של מחלקות שונות באוניברסיטה וחוקרים מהקמ"ג.
הישגים

למכון לחקר הנגב יש הישגים רבים בתחומי מחקר רלוונטיים לדרום הארץ. בין ההישגים ניתן למנות:
פיתוח של חקלאות במים מליחים
אינטרודוקציה ותרבות של גידול החוחובה בארץ
פיתוח עגבניות עם חיי מדף ארוכים
אינטרודוקציה של צמחי מדבר
מחקר חלוצי בהידרופוניקה
גידולים של צמחים ועצים לאזורים צחיחים
פיתוח עצי פרי אקזוטיים
הקמת בנק גנים של פיטאיה - הגדול מסוגו בעולם
הקמת בנק גנים של צברים
פיתוח מתקני התפלה
המצאת הממברנה לאוסמוזה הפוכה (סידני לוב)
שיתופי פעולה עם המפעלים הכימיים בדרום
המצאות בתחום אנרגיית שמש
פיתוח בדיקות בטון
פיתוח הבוץ השחור בים המלח מוצרי "אהבה"
פיתוח בטון עמיד למלח
פיתוח מוצרים מאצות
בעתיד

בעקבות השינויים במערך המכונים האוניברסיטאיים, קיימת תוכנית לפיה שטח קריית ברגמן יועבר לעירית באר שבע. לפי המתוכנן, מספר מבנים היסטוריים יישמרו ויהפכו למוקדי פעילות תרבות למען תושבי העיר. השטח הנותר ישמש להקמת מבני מגורים ומסחר.
ראו גם

אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
הערות שוליים

1 2  פרופסור אמריטוס יוסף מזרחי, המכון לחקר הנגב כבסיס להקמת האוניברסיטה, המחלקה למדעי החיים והמכונים למחקר שימושי, באתר אוניברסיטת בן גוריון
↑  פרופסור אמריטוס חיים פורגש, מר מצליח, אדון סטולרו וכל השאר, באתר אוניברסיטת בן גוריון, ‏2003
↑  ההמצאה של ד"ר לוב, באתר הארץ, 9 בינואר 2006
↑  צוות האתר, עיתון אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באתר אוניברסיטת בן גוריון
↑  צוות האתר, קריית ברגמן-בעבר המכונים למחקר שימושי/המכון לחקר הנגב - היסטוריה, באתר אוניברסיטת בן גוריון
↑  צוות המקומון, מחיקת המקום תהווה בכיה לדורות, באתר מקומון "שבע", ‏מרץ 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256810105171  GND: 5086092-6  ISNI: 0000 0001 0727 8345  LCCN: n50021579  NLA: 35082382  VIAF: 153573309   WorldCat (עם VIAF): 153573309 
בנק הגנים של פיטאיה
הציקלופדיה של ריס

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אנציקלופדיה 
 הוצאה
 עורך:  אברהם ריס 
 
הציקלופדיה של ריס (אנגלית: Rees's Cyclopaedia), "הציקלופדיה החדשה", או "המילון האוניברסלי למדעים ולאמנויות", הייתה אנציקלופדיה שנערכה בידי הכומר הוולשי אייברהם ריס (1743–1825). באותה תקופה נאמר על הציקלופדיה כי התעלתה על האנציקלופדיה בריטניקה של אותה תקופה, ובימינו היא מהווה מקור חשוב לגבי אותה תקופה.
האנציקלופדיה הופיעה לראשונה בחלקים בין ינואר 1802 לאוגוסט 1820, והתפרשה על פני 39 כרכי מלל, 5 כרכי לוחות ואטלס-מפות. היא הכילה כ-122 מיליון מילים, ויותר מ-500 מאמרים באורך של מונוגרפיה. סמיואל ברדפורד מפילדלפיה הוציא לאור מהדורה אמריקאית בין השנים 1806 ל-1822. במהדורה זו היו 42 כרכי מלל ו-6 כרכי תחריטים, והיא כללה תוספות הנוגעות לאמריקה.
האנציקלופדיה נכתבה בידי כמאה כותבים, רובם נון-קונפורמיסטים. הם היו מומחים בתחומם, וכיסו את תחומי האמנויות, מדעי הרוח, החקלאות, המדע, הטכנולוגיה והרפואה כמו סר אדוארד ג'יימס סמית' (הוסמך על ערכי הבוטניקה) וד"ר צ'ארלס בורנאיי (ערכי המוזיקה). הלוחות החרוטים נאים במיוחד, ונוצרו בידי אמנים כג'ון פיירי הבן והחרט וילסון לאורי.
בעת פרסומה, האנציקלופדיה של ריס נחשבה לחתרנית, והעורכים יצאו מגדרם במאמץ להדגיש את נאורותם.[דרוש מקור]
האנציקלופדיה של ריס זוכה לחשיבות בימינו בעיקר בשל המידע שהיא מכילה, ובמיוחד כמקור על אודות הידע המדעי והטכנולוגי שרווח באותה תקופה.
לקריאה נוספת

Woolrich, A. P., 'John Farey, Jr., technical author and draughtsman: his contribution to Rees's Cyclopadia '. Industrial Archaeology Review, 20, (1998) 49-68 AIA Abstracts 1998
הערות שוליים

↑  http://www.cyclopaedia.org/1819/1819cyclopaedia.html
הליגה הקומוניסטית המהפכנית (מצפן מרכסיסטי)

הליגה הקומוניסטית המהפכנית (מצפן מרכסיסטי) היה שמו של פלג טרוצקיסטי-פאבליסטי שפרש ממצפן בינואר 1972.
הערות שוליים

↑  על הפילוג
↑  http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH014f/815f81f7.dir/doc.pdf
↑  מתוך: מצפן - המצפון והפנטזיה מאת:ניצה אראל, עמ' 173
↑  http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH011f.dir/doc.pdf
↑  http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH0c77.dir/doc.pdf
↑  http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH01e4/5fd5f17b.dir/doc.pdf
↑  https://matzpen.org/1973-05-10/%d7%90%d7%a1%d7%9b%d7%95%d7%9c%d7%94-%d7%a9%d7%9c-%d7%96%d7%99%d7%95%d7%a4%d7%99%d7%9d-%d7%a6-%d7%a4%d7%90%d7%a8-%d7%9e%d7%a9%d7%94-%d7%9e%d7%97%d7%95%d7%91%d7%a8/
↑  https://matzpen.org/1975-11-10/%d7%93%d7%95%d7%97-%d7%9e%d7%9c%d7%90-%d7%a2%d7%9c-%d7%a9%d7%99%d7%97%d7%aa-%d7%90%d7%99%d7%a9-%d7%9e%d7%a6%d7%a4%d7%9f-%d7%a2%d7%9d-%d7%a0%d7%a6%d7%99%d7%92-%d7%90%d7%a9%d7%a3-%d7%91%d7%9c/
↑  http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH3284.dir/doc.pdf
↑  מתוך : מצפן-המצפון והפנטזיה מאת: ניצה אראל, עמ' 180
↑  http://www.knesset.gov.il/elections16/heb/lists/list.asp?id=11
↑  http://www.knesset.gov.il/elections17/heb/list/list.asp?id=41
הפיליפינים במשחקים הפאראלימפיים

הפיליפינים השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסיאול (1988), נעדרה משתי אולימפיאדות הנכים הבאות, ומאז המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה הפיליפינים חלק מעולם.
במדליה הפאראלימפית הראשונה בתולדות המשלחת, זכתה אדלין דומפונג בתחרות הרמת הכוח (לנשים עד 82.5 ק"ג), כשקטפה את מדליית הארד בסידני (2000), לאחר שהרימה משקל של 110 קילוגרמים, ונכנעה לשיא עולם של אמה בראון הגרמנייה שהרימה 132.5 ק"ג.
ראו גם

הפיליפינים במשחקים האולימפיים
הפיליפינים במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Women's Up To 82.5 kg