stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב בלידשטיין

| --- | --- |

יעקב בלידשטיין, יוני 2009
 לידה:  1938 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בספטמבר 2020 (בגיל 82 בערך) כ"א באלול תש"פ
 ענף מדעי:  פילוסופיה יהודית, מדעי היהדות, היסטוריה של עם ישראל, היסטוריה, פילוסופיה 
 מקום לימודים:  ישיבה יוניברסיטי  האקדמיה התלמודית מרשה שטרן 
 מוסדות:  אוניברסיטת מקגיל  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
יעקב (ג'רלד) בלידשטיין (1938 – 10 בספטמבר 2020) היה חוקר ההלכה היהודית ומשנתו של הרמב"ם. בלידשטיין שימש כפרופסור בחוג למחשבת ישראל שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב שהיה ממייסדיו, חתן פרס ישראל לשנת תשס"ו (2006) וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת תשס"ז (2007).
מחקריו של בלידשטיין עוסקים בקשרים שבין חיי היהודים לבין העולם הנוכרי, בבעיות חברתיות בהלכה היהודית ובסוגיות שבין האדם למקום.
ביוגרפיה

יעקב בלידשטיין נולד בניו יורק ולמד לתואר ראשון בספרות אנגלית בישיבה יוניברסיטי, תואר שני בספרות אנגלית והשוואתית באוניברסיטת קולומביה, ודוקטורט בתלמוד בישיבה יוניברסיטי, בהנחיית הרב פרופ' אברהם ווייס. הוא למד שנים רבות אצל הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ובמקביל ללימודיו האקדמיים הוסמך על ידו לרבנות. הוא שימש כמרצה בקולג' שטרן לנשים המסופח לישיבה יוניברסיטי וכפרופסור חבר באוניברסיטת מקגיל. עלה לישראל ב-1972 ושימש מאותה שנה מרצה בכיר במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מונה לפרופסור חבר ב-1976, ולפרופסור מן המניין ב-1985. שימש כראש המחלקה למחשבה יהודית באוניברסיטה, וכיהן כראש המרכז הבינלאומי על-שם גולדשטיין גורן למחשבת ישראל, וכדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בן-גוריון. היה מרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב, שהה בשבתונים כפרופסור אורח וכעמית מחקר באוניברסיטת פנסילבניה, בקולג' גראץ בפילדלפיה ובמכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית.
עם עלייתו לארץ ב-1972, נרתם לקריאתו של הרב שאר-יישוב כהן ונהיה חבר ועד בצדק-מדות-מוסר והתמקד בחלק הפדגוגי של פעילותה, בין היתר, היה אחראי על הסילבוס של הקורסים השונים.
בלידשטיין היה נשוי לבתיה, ד"ר לפסיכולוגיה, ולזוג שישה ילדים. אחד מילדיו הוא הרב אברהם בלידשטיין, רב היישוב תקוע. בנו הוא ד"ר משה בלידשטיין המשמש כחוקר שלהי העת העתיקה באוניברסיטת חיפה.
יעקב בלידשטיין נפטר ב-10 בספטמבר 2020, והובא למנוחות בבית העלמין החדש בבאר שבע .
תארים ואותות כבוד

1988 – זכה בפרס ירושלים במדעי היהדות.
1997 – הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם הישיבה יוניברסיטי.
2006 – חתן פרס ישראל במדעי היהדות.
2007 – נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מחקריו

מחקריו של יעקב בלידשטיין היו על פי רוב בעלי תוכן הלכתי, רובם עסקו בהלכה, חלק בהלכה חברתית-מוסרית. רוב מחקריו עסקו במחשבה המדינית של הרמב"ם; חלקם עסקו בתפילה, בניסיון לתרגם את התפילה למסגרת רעיונית. בלידשטיין היה חלק משינוי מגמה בנושאי ההתעניינות המחקרית ברמב"ם בכך שהוא כתב על "משנה תורה" לרמב"ם יותר מאשר על "מורה נבוכים" שלו. במחקר הקלאסי על הרמב"ם החוקרים חיפשו אצלו סתירות וניסו ליישב אותן, גישה אחרת הייתה אם לא היה מקור לטענותיו, אז חיפשו מקור. בלידשטיין לעומת זאת, טען שהשאלות החשובות במשנתו של הרמב"ם הן כיצד הוא משתמש במקור. בספריו השונים הוא ערך השוואה בין היהדות לאסלאם.
ספרים מחקריים > עקרונות מדיניים במשנת הרמב"ם: עיונים במשנתו ההלכתית

ספר זה, הוא הידוע מבין ספריו. יצא לאור לראשונה בשנת 1983 וזיכה את בלידשטיין בפרס ירושלים. הספר יצא במהדורה שנייה ב-2001. הספר עוסק במשנתו המדינית והפוליטית של הרמב"ם, כדוגמת הלכות מלכים והלכות סנהדרין. בלידשטיין טען שהרמב"ם לא לקח את כל פסיקותיו מהתלמוד. הוא בדק איך הרמב"ם ערך והשפיע, ובדק את הלגיטימיות שהרמב"ם ייחס למעשה הפוליטי מנקודת ראותה של היהדות ההלכתית, נושא שהיה משמעותי מאוד בהגותו של בלידשטיין. בלידשטיין אף ניסה להבין מתוך פסיקותיו של הרמב"ם את יחסו לסוגיות מדיניות, כגון את יחסו לדמוקרטיה. למשל בסוגיות של המלך מול הסנהדרין, הסנהדרין מייצגת את עולם החוכמה ההלכתי והמלך מייצג את העולם החילוני. אפשר להסתכל על מלכות כעניין אנטי-דמוקרטי או כעניין של סמכות חילונית מול סמכות הלכתית. בלידשטיין בדק כיצד ראה הרמב"ם את גבולות השלטון, האם יש גבולות כאלה או לא.
ספרים מחקריים > התפילה במשנתו ההלכתית של הרמב"ם

עניינו של ספר זה משנת 1994 הוא הלכות תפילה אצל הרמב"ם. הספר מתחלק לכמה חלקים: 1. התהוות התפילה; 2. על מהות וצורה; 3. תפילת הציבור בבית הכנסת. אחד הנושאים בהם הוא עוסק הוא הדיאלקטיקה שבין התפילה כפעולה ציבורית-חברתית לבין התפילה כפעולה אינדיבידואלית-רוחנית. בלידשטיין הראה שבמקרים רבים הרמב"ם מנסה לאחוז את השור בשתי קרניו: מצד אחד, התפילה היא יסוד רוחני-אישי; מצד שני, התפילה עברה אצלו תהליך של מיסוד. אצל הרמב"ם ישנה מצווה להתפלל, אך אין לכך מסגרת מחייבת. בעוד שבמרוצת הזמן חשב הרמב"ם שהתפילה תישאר בגדר אליטה רוחנית, אבל העם לא יעסוק בכך ולכן יצרו את בית הכנסת. החשיבות של הכוונה מצד אחד היטתה את הכף לפעולה רוחנית-אינדיבידואליסטית. מצד שני, בבית הכנסת כיוון התפילה לא היה חלק מהתפילה המקורית שלו, אבל מבחינת הרמב"ם בזה הוא מאפיין את הלכות התפילה שלו.
בלידשטיין טען שהרמב"ם הוא במובן מסוים לא רומנטיקאי, אלא קלסיקאי; ההלכה מאוד חשובה לו, ההלכה אינה סרח עודף אלא דבר חשוב שמצדיק עצמו. הרמב"ם אינו אוהב את הפיוט ואת ההתרפקות הדתית ובזה הוא מאוד קלאסי. בלידשטיין הרבה לעסוק בספר בהלכות של כוונה ובבעיות של נוסח.
ספרים מחקריים > סמכות ומרי בהלכת הרמב"ם: פירוש נרחב להלכות ממרים א-ד

ספרו זה של בלידשטיין ראה אור בשנת 2002. זהו במובן מסוים המשך הנושא הפוליטי מהספר "עקרונות מדיניים במשנת הרמב"ם", אבל עוסק יותר בסמכות ומרי פנים-הלכתי ובודק מה נותנת הסמכות מבחינת הרמב"ם ועוסק בדמויות אנטי-סמכותיות כמו הקראים וזקן ממרה המקראי.
ספרים מחקריים > "ובהם נהגה": עיונים בהלכות תלמוד תורה לרמב"ם

ספרו האחרון שיצא לאור בשנת תשע"ז.
מאמרים נבחרים > מסורת וסמכות מוסדית לרעיון תורה שבעל-פה במשנת הרמב"ם

בלידשטיין טען במאמרו שעבור הרמב"ם התורה שבעל פה היא סמכות מוסדית. נקודת המוצא של הרמב"ם אינה שאנשי התורה שבעל-פה היו חכמים מאוד, אלא מפני שהסנהדרין היא מוסד, והמוסדות הם שמקדמים את הדברים, ולכן התורה שבעל-פה היא מוסד כזה. בלידשטיין שם דגש על הביטוי "הלכה כסמכות מוסדית", וניסה להראות שלפי הרמב"ם ההלכה אינה רוח הקודש או נבואה אלא מוסד.
מאמרים נבחרים > מעמדן האישי של נשים שבויות ומשומדות בהלכה של ימי הביניים

במאמרו זה עסק בלידשטיין בעובדה שהיו נשים יהודיות שנשבו, נאנסו או קיימו יחסי אישות עם שוביהן, וחזרו במשך הזמן לחברה היהודית. הוא ניסה לבדוק מה יחסו של הדין ההלכתי לגבי נשים אלה שחזרו כמשומדות.
ספרים לקהל הרחב > Honor Thy Father and Mother: Filial Responsibility in Jewish Law and Ethics

זהו ספרו הראשון של בלידשטיין שראה אור לראשונה בשנת 1976, מהדורה שנייה שלו באנגלית הודפסה ב-2005. הספר בא לתת מענה לשאלות ששואלים ילדים לגבי היחס הראוי להוריהם. הספר עוסק למשל בפרנסת ההורה, האחריות של הילד להוריו ועוד. בלידשטיין ליקט חומר הלכתי בעברית העוסק בכך, תרגמו לאנגלית ופירש אותו. הוא עוסק בצד ההלכתי, אך גם בצד המוסרי.
ספרים לקהל הרחב > In the Rabbis' Garden: Adam and Eve in the Midrash

זהו ספרו הפופולרי של בלידשטיין משנת 1997, הוא עוסק בחטא ובעונש של אדם וחוה. בלידשטיין לקח כעשרים מדרשים, פירש אותם ודן באדם וחוה כדמויות אנושיות בעיקר המתמודדות עם סמכות והנחש המסמל את העונש והחטא. בלידשטיין עשה בספר ניסיון לתרגם את המדרשים לשפה פשוטה.
ספרים לקהל הרחב > עצב נבו: מיתת משה במדרש

זהו ספרו האחרון של בלידשטיין שראה אור בשנת תשס"ח והוא ספר המיועד לקהל הרחב. זהו ניסיון להתייחס למדרשים השואלים למה משה מת, למה לא נכנס לארץ, אותם המדרשים שאינם מתעניינים בתשובה שבתורה שהכה את האבן ולכן מת. הספר עושה ניסיון להיכנס לאישיות של משה לא כמנהיג אלא גם כאדם שמתווכח עם האלוהים, חווייתו של אדם שהולך לקראת המוות וניסיון לבדוק למה הגיע לו להיענש בכך שלא נכנס לארץ.
ספרים שכתב

מחקרים במסכת עבודה זרה פרק א וביחס חז"ל ליצירת צורות. ניו-יורק: ישיבה-אוניברסיטה, 1968.
Gerald Blidstein. Honor thy father and mother: filial responsibility in Jewish law and ethics. New York: Ktav Pub. House, 1975, 1976
עקרונות מדיניים במשנת הרמב"ם: עיונים במשנתו ההלכתית. רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשמ"ג 1983, מהדורה שנייה תשס"א 2001.
התפילה במשנתו ההלכתית של הרמב"ם. ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ד 1994.
Gerald J. Blidstein [et al.]. Judaism’s encounter with other cultures: rejection or integration. Northvale, N.J
edited by Jacob J. Schacter.Northvale, N.J.; Jerusalem: J. Aronson, 1997
סמכות ומרי בהלכת הרמב"ם: פירוש נרחב להלכות ממרים א-ד. תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ב 2002.
עיונים במחשבת ההלכה והאגדה. באר שבע: הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ד 2004.
עצב נבו: מיתת משה במדרשי חז"ל. אלון שבות: תבונות, תשס"ח.
ספרים שערך

הגותו של הרב אי’ קוק. באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשמ"ח.
שבת - רעיון, היסטוריה, מציאות. באר שבע : הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ד.
הערות שוליים

↑  מסורת וסמכות מוסדית לרעיון תורה שבעל-פה במשנת הרמב"ם, דעת 16 (תשמ"ו) 27-11
↑  מעמדן האישי של נשים שבויות ומשומדות בהלכה של ימי הביניים, שנתון המשפט העברי, ג/ד (תשל"ו/ז) 116-35
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258889405171  BnF: cb13770984k (data)  CiNii: DA15958344  GND: 1055797173  ISNI: 0000 0000 8369 6293  LCCN: n84042948  NKC: ola20241222536  NTA: 097602574  SUDOC: 060721545  VIAF: 32180196   WorldCat (עם VIAF): 32180196 
⁰
ניאראגונגו

| --- | --- |

הר הגעש ניאראגונגו, 2004
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי
 גובה:  3,470 מטר
 מדינה:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מיקום:  הפארק הלאומי וירונגה, מזרח המדינה
 רכס הרים:  רכס וירונגה
 מספר הר געש:  =0203-03‏
 התפרצות אחרונה:  2021
 מסלול ההעפלה הקל:  מתחיל מכפר קיבאטי.
 קואורדינטות:  1°31′01″S 29°15′00″E﻿ / ﻿1.516822°S 29.250058°E﻿ / -1.516822; 29.250058
  (למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מוגדלת) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. ניאראגונגו(למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו רגילה) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. ניאראגונגו
ניאמוראגירה (משמאל) וניאראגונגו (מימין). איור המתבסס על צילומי מכם מהחלל.
נִיאֵרָגוֹנגוֹ הוא הר געש שכבתי פעיל השוכן בתחומי הפארק הלאומי וירונגה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כ-20 קילומטרים צפונית לעיר גומה ואגם קיוו ומעט מערבית לגבול עם רואנדה. זהו הר הגעש הפעיל ביותר ביבשת אפריקה.
תיאור

קוטר הלוע העיקרי הוא כ-1,200 מטרים והוא מכיל אגם לבה. על קירות הלוע יש שני מדפי לבה - האחד באורך 3,175 מטרים, והשני, הנמוך יותר, באורך 2,975 מטרים. היו זמנים שבהם היה נפח אגם הלבה שבניאראגונגו הגדול ביותר הידוע בהיסטוריה. עומק אגם הלבה משתנה במידה ניכרת. הגובה המקסימלי אליו הגיע אגם הלבה היה 3,250 מטרים מעל פני הים, לפני ההתפרצות של ינואר 1977 - גובה המייצג עומק של כ-600 מטרים. בשנים האחרונות היה גובה פני האגם 2,700 מטרים מעל פני הים בלבד. ב-1958 הצליחה משלחת להר הגעש למדוד לראשונה את הטמפרטורה של פני אגם הלבה שנעו בין 1,000°C ל-1,200°C. ניאראגונגו והר הגעש הסמוך ניאמוראגירה אחראים יחד ל-40% מההתפרצויות הגעשיות ההיסטוריות של יבשת אפריקה.
גאולוגיה

לא ידוע ממתי החל הר געש להתפרץ, אבל מאז 1882 הוא התפרץ לפחות 34 פעמים, כולל תקופות רבות שבהן הפעילות הייתה רציפה במשך שנים כל פעם, לעיתים קרובות בדמות אגם לבה תוסס בלוע. הר הגעש חופף חלקית לשני הרי געש קודמים: בארטו (Baratu) ושאהרו (Shaheru), והוא גם מוקף במאות חרוטי אפר געשיים קטנים שנוצרו בהתפרצויות צדיות.
הגעשיות בניאראגונגו נגרמת מבקע בקרום כדור הארץ שבו שני חלקים של הלוח האפריקאי נפרדים. קרוב לוודאי שנקודה חמה אחראית חלקית לפעילות הגעשית המרובה בניאראגונגו ובניאמוראגירה.
הלבה הנפלטת בהתפרצויות בניאראגונגו היא בדרך כלל דלילה. הלבה של ניאראגונגו מורכבת מנפליניט מליליטי, סוג של סלע געשי אלקלי, וככל הנראה מהווה הרכבה הכימי יוצא הדופן גורם בנזילות הבולטת של הלבה של ניאראגונגו. בעוד שבמרבית המקרים קילוחי לבה נעים לאט ולעיתים רחוקות מהווים סכנה לבני אדם, קילוחי הלבה מניאראגונגו יכולים לנוע במורד ההר במהירות של עד 100 קמ"ש. הגורם לכך היא תכולה נמוכה מאוד של סיליקה (הלבה היא מאפית). גם ההתפרצויות של הרי הגעש בהוואי מתאפיינות בלבה דלת סיליקה, אבל הרי געש בהוואי הם מטיפוס חרוט מגן, רחבים, בעלי מדרונות מתונים בניגוד למדרונות התלולים של החרוט של ניאראגונגו, ותכולה הסיליקה, אף שהיא נמוכה יחסית, עדיין מספיק גבוהה על מנת להאט את קצב הזרימה של קילוחי הלבה בהוואי לקצב של הליכה.
הפעילות באגם הלבה נמשכה עד שנת 2010. כיום האגם מוגבל לחרוט האפר התלול והרחב שעל קרקעית לוע הר הגעש, בערך בגובה של 20 מטר וברוחב של 200 מטרים.
היסטוריה של התפרצויות > ההתפרצות של 1977

בין 1894 ל-1977 הכיל הלוע אגם לבה פעיל. ב-10 בינואר 1977 נסדקו קירות הלוע, ואגם הלבה התרוקן בפחות משעה. הלבה זרמה במורד המדרונות העליונים התלולים של ההר במהירות שהגיעה עד 100 קילומטרים לשעה והרסה כפרים שעמדו בדרכה. מספר ההרוגים היה לפחות 70, אם כי היו דיווחים שדיברו על מספרים גדולים בהרבה של אלפי בני אדם.
הסכנות שמעמידות התפרצויות כאלו ייחודיות לניאראגונגו. ככל הידוע, אין מקום אחר בעולם שבו הר געש שכבתי שמדרונותיו תלולים המכיל "אגם" של לבה נוזלית בטמפרטורה של לפחות 700 מעלות צלזיוס.
קרבתו של ניאראגונגו לאזורים מאוכלסים בצפיפות, מגדילה את הפוטנציאל שלו לגרום אסון טבע. לסכנה של התפרצויות מתווספת פליטת גז געשי (בעיקר גופרית דו-חמצנית) שפוגע ביבולים ומזהם מי שתייה.
לנוכח ההיסטוריה הגעשית של ההר והקרבה לאוכלוסייה בת מאות אלפי תושבים המתגוררים ביישובים הסמוכים להר (בגומה לבדה מתגוררים קרוב ל-400,000 איש), הוא הוכרז על ידי האגודה הבינלאומית לוולקנולוגיה ולכימיה של פנים כדור הארץ (International Association of Volcanology and Chemistry of the Earth's Interior ) ב-1991 כאחד מ-16 הרי הגעש של העשור ("Decade Volcanoes"), ולכן כראוי למחקר מיוחד כחלק מ"העשור הבינלאומי להפחתת אסונות הטבע" של האו"ם.
קודם להתפרצות של 1977 נוצר על מדרון ההר חרוט טפיל קטן חדש שכונה מורארה, במרחק קטן ממדרונות הר הגעש ניאמוראגירה.
היסטוריה של התפרצויות > ההתפרצות של 2002

אגמי לבה נוצרו מחדש בלוע בהתפרצויות בשנים 1982–1983 ו-1994. התפרצות גדולה נוספת של הר הגעש התרחשה ב-17 בינואר 2002, לאחר מספר חודשים של פעילות סייסמולוגית ופומרולית. מערכת סדקים באורך של 13 קילומטרים נפתחה במדרון הדרומי של הר הגעש והתפשטה תוך שעות מגובה של 2,800 מטרים לגובה של 1,600 מטרים, והגיעה על לפאתי העיר גומה, בירת המחוז, שעל גדות אגם קיוו. לבה זרמה משלושה חרוטים בקצה הדרומי של מערכת הסדקים וזרמה בזרם שרוחבו בין 200 ל-1,000 מטרים ועומקו עד שני מטרים דרך גומה. התרעות ניתנו מראש ובין 200,000 ל-300,000 איש התפנו מהעיר אל מעבר לגבול רואנדה לעיר הסמוכה גיסנאיי במהלך ההתפרצות. לבה כיסתה את חלקו הצפוני של מסלול ההמראה בשדה התעופה הבינלאומי של גומה, וגרמה להתפוצצות של מכל דלק למטוסים והטיסות הבינלאומיות לעיר הושבתו. מזרם הלבה ומגז הפחמן הדו-חמצני שנפלט ממנו מתו 147 אנשים. בעיר עצמה נהרסו כ-4,500 בתים (כ-15% מהבתים בעיר) וכ-60,000 נותרו ללא קורת גג. הלבה גם פגעה בתחנת הכוח של העיר והחשמל הושבת. הלבה זרמה לתוך אגם קיוו ועוררה חששות שמא יגרום תהליך זה לשכבת המים הרוויה בגז שבמעמקי האגם לעלות לפתע אל פני השטח ולשחרר לחלל כמויות גדולות של פחמן דו-חמצני ומתאן רעילים, בדומה לאסון שהתרחש באגם ניוס בקמרון ב-1986. החששות לא התממשו, אבל הוולקנולוגים ממשיכים לנטר את האזור מקרוב.
לאחר סיום ההתפרצות התחוללו מספר רעידות אדמה סביב גומה וגיסנאיי. נחיל רעידות האדמה נמשך כשלושה חודשים וגרם להתמוטטות של בתים נוספים.
שישה חודשים לאחר ההתפרצות של ינואר 2002 התפרץ הר הגעש ניאראגונגו שוב. הפעילות הגעשית בניאראגונגו עדיין נמשכת, אבל מוגבלת כיום ללוע ההר, אגם לבה נוסף נוצר כ-250 מטרים מתחת לרמת אגם הלבה של 1994.
היסטוריה של התפרצויות > ההתפרצות של 2021

ב-22 במאי 2021 בשעה 17:00 התפרץ ההר שוב. קילוח לבה התקרב למזרח גומה ולנמל התעופה של העיר, וחסם את הכביש המהיר לעיר בני (אנ'). הרשויות הורו לתושבי גומה להתפנות ואלפים נטשו את בתיהם. ההתפרצות גרמה להפסקת חשמל בשטחים נרחבים. ב-7 ביוני החלו הרשויות בהשבת התושבים לבתיהם. 32 אנשים נהרגו בהתפרצות, כ-1,000 בתים נהרסו ו-17 כפרים נפגעו. כ-400,000 תושבים פונו מגומה לערי הסביבה ולרואנדה השכנה.
לקריאה נוספת

מייקל פינקל, סכנה מעבר לפינה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 155, אפריל 2011, עמ' 120–135.
הערות שוליים

1 2  Nyiragongo
1 2  Sean Rorison, Bradt Travel Guide Democratic Republic of the Congo
↑  Alexander E. Gates, David Ritchie, Encyclopedia Of Earthquakes And Volcanoes Page 184
1 2  Anita Ganeri,  Volcanoes in Action
↑  Decade Volcanoes
1 2  "Cooperative Observations at Nyiragongo Volcano in D.R. of Congo."
↑  Edmund Sanders, "'Killer Lake' Could Power Rwanda," לוס אנג'לס טיימס, 2008
↑  סוכנויות הידיעות, קונגו: הר געש התפרץ, מאות אלפים ברחו, באתר ynet, 23 במאי 2021
↑  "Mount Nyiragongo erupts in eastern Congo, thousands flee Goma". 23 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DR Congo volcano erupts, mass evacuation ordered". www.aljazeera.com (באנגלית). נבדק ב-2021-05-23.
1 2  "'Mount Nyiragongo: People flee as DR Congo volcano erupts'". BBC News.
↑  "DR Congo orders Goma evacuation after Mount Nyiragongo erupts". Al Jazeera. Al Jazeera. 22 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr2003015289  NKC: ge128530  SUDOC: 168527871  VIAF: 304924366   WorldCat (עם VIAF): 304924366 
אגם הלבה בניאראגונגו - צולם במאי 2011
צילום ההתפרצות של 2002 מהחלל
מאפין

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  quick bread 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
מַאפִין (Muffin; לפי האקדמיה ללשון העברית: מוּפִין) הוא עוגה אישית עגולה האפויה בתבנית עם שקעים או בתבניות אישיות קטנות.
בשנת 2015 חידשה האקדמיה את המילה מוּפין כתשמו"ץ של המילה מאפין (mufffin) ובהשראת המילה תוּפין המקראית "תֻּפִינֵי מִנְחַת פִּתִּים" (ויקרא ו, יד).
סוגי מאפיינים

המאפין המקורי נוצר באנגליה בסביבות המאה ה-11. "מאפין אנגלי" הוא שטוח ומופק על ידי החמצת שמרים.
כיום השם מאפין מציין בעיקר את המאפין האמריקאי שהוא פיתוח מהמאה ה-19 אשר התאפשר בעקבות המצאת אבקת האפייה. לרוב מערבבים בבלילה תוספת כגון אוכמניות או שברי (פצפוצי) שוקולד.
הערות שוליים

↑  מוּפִין, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ראו: https://hebrew-academy.org.il/2012/03/18/%d7%9e%d7%90%d7%9b%d7%9c%d7%99%d7%9d-%d7%91%d7%a6%d7%95%d7%a8%d7%aa-%d7%a8%d7%91%d7%99%d7%9d/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550850305171  BnF: cb11973272f (data)  GND: 4422916-1  LCCN: sh85088262  NKC: ph122537 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאפין אוכמניות
Let It Be (סרט)

| --- | --- |

עטיפת האלבום
 בימוי:  מייקל לינדזי-הוג 
 הופק בידי:  ניל אספינל, מל אוונס, הביטלס 
 שחקנים ראשיים:  בילי פרסטון הת'ר מקרטני ג'ורג' האריסון ג'ון לנון מייקל לינדזי-הוג קווין הרינגטון פול מקרטני דרק טיילור לינדה מקרטני מל אוונס Maureen Starkey Tigrett יוקו אונו הביטלס ג'ורג' מרטין רינגו סטאר 
 מוזיקה:  ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון, רינגו סטאר 
 צילום:  אנטוני ב' ריצ'מונד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Apple Corps, יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 במאי 1970 
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 פרסים:  פרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (פול מקרטני, ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, רינגו סטאר) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
Let It Be (הוקרן בישראל בבתי הקולנוע ובטלוויזיה הישראלית תחת השמות: תן לזה להיות/שיהיה) הוא סרט תיעודי שיצא בשנת 1970 המתאר את התקופה האחרונה של ארבעת חברי להקת הביטלס כלהקה. הסרט צולם בזמן הקלטות אלבומם האחרון, Let It Be, במהלך חודש ינואר 1969. זהו הסרט האחרון שהוציאו הביטלס כלהקה. הסרט זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ובפרס גראמי בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר לסרט. חמישים שנה לאחר יצירת הסרט לאקרנים, ערך הבמאי פיטר ג'קסון את הסרט The Beatles: Get Back מחומרי גלם ששימשו לצילום הסרט.
"Let It Be" לא היה זמין רשמית בווידאו ביתי מאז שנות ה-80, אם כי עותקי בוטלג של הסרט עדיין הופצו. בעוד שניסיונות להוציאו את הסרט ב-DVD וב-Blu-ray לא יצאו אל הפועל, גרסת 4K משוחזרת של הסרט הועמדה לזמינה להזרמה בדיסני+ בפעם הראשונה ב-8 במאי 2024.
על הסרט

הביטלס החלו את הקלטות האלבום וצילומי הסרט באולפני טוויקנהאם בלונדון ב-2 בינואר 1969. כבר באותה עת היו חיכוכים רבים בין חברי הלהקה והם היו בלתי מרוצים מהתנאים באולפן ומלוח הזמנים של ההקלטות; להבדיל מהקלטות קודמות באולפני אבי רוד בהן התרגלו להתחיל את ההקלטות מאוחר ולהמשיך בהן לתוך הלילה, הם נדרשו להתחיל בעבודה בשעות הבוקר. רוב העימותים בין חברי הלהקה נותרו מחוץ לסרט, למעט סצנות מעטות, ביניהן אחת ובה עימות קשה בין פול מקרטני וג'ורג' האריסון. הסרט מציג ברובו את הלהקה בחזרות והקלטות לאלבום.
ב-10 בינואר הודיע האריסון כי הוא עוזב את הלהקה (הודעה שלא תועדה בסרט עצמו). הוא שוכנע על ידי שאר חברי הלהקה לחזור בו מהצהרתו וב-22 בינואר הם המשיכו בעבודתם במרתף ההקלטות שבבניין המשרדים של חברת אפל. האריסון הביא עמו את חברו בילי פרסטון שליווה את הלהקה באורגן.
ההופעה על הגג

הרעיון הראשוני בצילומי הסרט היה לסיים אותו בהופעה חיה, שתהיה הראשונה שלהם מאז סיבוב ההופעות האחרון באוגוסט 1966. אולם, הלהקה לא הצליחה להגיע להחלטה על סוג ההופעה; מקרטני הציע הופעה במועדון קטן, כפי שעשו בימיהם הראשונים, ג'ון לנון הציע הופעה מחוץ לבריטניה, רינגו סטאר העדיף להישאר בתחומי המדינה והאריסון לא הראה התלהבות לביצוע ההופעה כלל. לאחר שנכשלו בכך, הלהקה התפשרה על הופעה לא רשמית, על גג הבניין של משרדי אפל, ליד כיכר פיקדילי בלונדון. ההופעה התקיימה ב-30 בינואר 1969, ובה השתתפו ארבעת חברי הלהקה וכן בילי פרסטון, והם ניגנו 5 שירים. בסרט שולבו גם ראיונות עם אנשים מהרחוב, אשר הופתעו לשמוע את ההופעה, שכן קיומה לא פורסם. ההופעה והסרט מסתיימים עם הגעתה של המשטרה כדי להפסיק את ההופעה.
השירים בסרט

כל השירים נכתבו על ידי לנון ומקרטני, אלא אם צוין אחרת.
Paul's Piano Intro
Don't Let Me Down
Maxwell's Silver Hammer
Two of Us
I've Got a Feeling
Oh! Darling
One After 909
Jazz Piano Song (נכתב על ידי מקרטני ורינגו סטאר)
Across the Universe
Dig a Pony
Suzy (נכתב על ידי כל ארבעת חברי הלהקה; בסרט נקרא השיר Suzy's Parlour)
I Me Mine (האריסון)
For You Blue (האריסון)
Bésame Mucho‏ (Consuelo Velázquez/Sunny Skylar)
Octopus's Garden (סטאר)
You've Really Got a Hold on Me‏ (Smokey Robinson)
The Long and Winding Road
Shake Rattle and Roll ‏(Jesse Stone (under his working name Charles E. Calhoun))
Kansas City‏ (ג'רי ליבר ומייק סטולר)
Lawdy Miss Clawdy ‏(Lloyd Price)
Dig It
Let It Be
Get Back
אית'ן פק

| --- | --- |

פק בקומיק-קון, סן דייגו, 2019
 לידה:  2 במרץ 1986 (בן 38) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש  בית ספר הרווארד-וסטלאק 
 פרופיל ב-IMDb
 
אית'ן גרגורי פק (באנגלית: Ethan Gregory Peck; נולד ב-2 במרץ 1986) הוא שחקן אמריקאי. הוא נכדו של השחקן גרגורי פק.
קריירה

פק הופיע בסדרות טלוויזיה רבות. הוא הופיע בתפקיד מייקל קלסו הצעיר (אותו גילם אשטון קוצ'ר) בסדרה "מופע שנות ה-70". בתפקידו הקולנועי הראשון בגיל 9, הוא השתתף בסרט "Marshall Law" בתפקיד בנו של הדמות אותה מגלם ג'ימי סמית. הוא הופיע בסרט "דרכון לפריז" משנת 1999 לצד מרי קייט ואשלי אולסן.
פק כיכב יחד עם אדם רותנברג ומריה קארי בסרט "טנסי" משנת 2008, ואחריו תפקיד בכיכובם של פיטר קויוטי וביבי ניווירת' בסרט "Adopter a Sailor". הוא זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סונומה בשנת 2009 על גילומו של "סיילור".
בין השנים 2009–2010 שיחק בסדרת הטלוויזיה "10 דברים שאני שונאת אצלך".
בשנת 2012 גילם פק את הנסיך מקסון בעיבוד הפיילוט לספר הפופולרי "המועמדת", אך מאוחר יותר הוחלף על ידי השחקן מייקל מלרקי. הסדרה לא עלתה לשידור.
בשנת 2015, הפך פק לדובר מותג האופנה "סלבטורה פרגאמו" והופיע במספר פרסומות של המותג האיטלקי. הוא שיחק גם ב-"Coming Home to Hollywood", סרט קצר על 100 שנה למותג.
בשנת 2016, הוא כיכב בסרט "קללת היפהפייה הנרדמת" ובסרט "אמור לי איך אני מת".
בשנת 2017 לוהק פק לקומדיה "The Honor List", לצד מגאן ריינקס, סשה פיטרס, ארדן צ'ו וקרוצ'ה טראן. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2018.
פק גילם את ספוק בעונה השנייה של "מסע בין כוכבים: דיסקברי". וחזר לגלם את הדמות בסדרות הספין אוף, "מסע בין כוכבים: מסעות קצרים", בה שימש כחלק מרכזי בפרק "Q&A", וב"מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים", בה הוא חלק מצוות השחקנים הראשיים בסדרה.
חיים אישיים

פק נולד וגדל בלוס אנג'לס. הוא בנו של סטיבן פק – לשעבר שחקן, יוצר סרטים תיעודיים והאמנית פרנסין מטארצו. הוא נכדם של השחקן גרגורי פק ואשתו הפינית גרטה קוקונן. פק למד בבתי ספר פרטיים בקמפבל הול ובהרווארד ווסטלייק בסטודיו סיטי. הוא הצטיין באתלטיקה ולמד לנגן בצ'לו קלאסי.
יש לו אחות למחצה מנישואיה השניים של אמו, מריסה מטראצו, שהיא סופרת ופרופסור לכתיבה יוצרת במכללת אוטיס לאמנות ועיצוב בלוס אנג'לס.
לאחר התיכון, למד פק בבית הספר לאמנויות טיש באוניברסיטת ניו יורק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | דרכון לפריז | מישל |  |
| 2004 | Em & Me | ווהן דבנפורט |  |
| 2008 | טנסי | אליס |  |
| 2008 | Adopt a Sailor | סיילור |  |
| 2010 | 12 | שון |  |
| 2010 | שוליית המכשף | אנדרה דנלאפ |  |
| 2011 | עולם הזמן | קונסטנטין |  |
| 2012 | Mine Game | גאי |  |
| 2013 | The Wine of Summer | ג'יימס |  |
| 2013 | Nothing Left to Fear | נואה |  |
| 2015 | Eden | אנדראס |  |
| 2016 | The Curse of Sleeping Beauty | תומאס קייזר |  |
| 2016 | Tell Me How I Die | פסקל |  |
| 2018 | The Honor List | דילון |  |
| 2018 | The Holiday Calender | טיי ווקר |  |
| 2020 | שמי חצות | אוגוסטין לופטהאוס (צעיר) |  |
| 2022 | Intensive Care |  |  |
| TBA | Unholy Trinity | סם סקרבורו |  |