פרד וסט
ביוגרפיה > נישואים שניים

פרד פגש את רוזמרי לטס לראשונה בתחנת אוטובוס בצ'לטנהאם בשלהי שנת 1969, מעט לאחר יום הולדתה החמישה עשר. תחילה נגעלה רוז ממראהו המוזנח וחשבה אותו לחסר בית, אך במהרה החלה להרגיש מוחמאת מתשומת הלב הרבה שהעטיר עליה במהלך הימים הבאים בהם התיישב לצידה בתחנת האוטובוס. היא סירבה להצעותיו החוזרות לצאת עמו, אולם הרשתה לו ללוות אותה לביתה. בשיחותיהם הראשונות גילה פרד כי אף על פי שמעולם לא היה לה בן זוג, הייתה רוז נערה מופקרת. כמו כן הצליח לעורר בה תחושת סימפתיה לאחר שסיפר לה כי אשתו עזבה אותו יחד עם שתי בנותיו, והביע את רצונו להביא לעולם ילדים נוספים.
כאשר גילה פרד כי רוז עבדה במאפיית לחמים קרובה מספר ימים לאחר מפגשם הראשוני, שכנע אישה שזהותה אינה ידועה לבוא למקום עבודתה ולהציג בפניה מתנה מידי "גבר הנמצא בחוץ"; כעבור מספר דקות נכנס פנימה וביקש ממנה לצאת איתו לדייט באותו הערב, הצעה לה נענתה בחיוב. מיד לאחר מכן נכנסו השניים למערכת יחסים זוגית, ורוז החלה לבקר בתכיפות בביתו בלייק האוס ולטפל בבנותיו המוזנחות, אליהן התייחסה באותה העת בחיבה ואכפתיות. מספר פעמים אף התעקשה כי ייקחו את הבנות איתם לטיוליהם כדי שיוכלו לאסוף פרחי בר.
תוך מספר שבועות התפטרה רוז מעבודתה כדי שתוכל לשמש כאומנת עבור בנותיו של פרד, החלטה שנעשתה לאחר שהתחייב לספק לה די כסף אשר תוכל לתת להוריה בימי שישי על מנת שיאמינו כי עדיין עבדה במאפייה. כעבור מספר חודשים הכירה אותו בפני בני משפחתה, אשר הוכו בתדהמה והזדעזעו מכך שבחרה בבן זוג שכזה. אמה, דייזי, לא התרשמה מהתרברבויותיו הרבות של פרד, וטענה כי היה שקרן פתולוגי. אביה, ביל, סכיזופרן מאובחן אשר ככל הנראה התעלל מינית בבתו, התנגד בתקיפות למערכת היחסים ביניהם ואיים על פרד כי יתקשר לשירותי הרווחה אם לא ייפרד ממנה.
הוריה של רוז אסרו עליה להמשיך להתראות עם פרד, אולם משסירבה לציית להם, פנו אל רשויות הרווחה בגלוסטרשייר ודיווחו על כך שבתם בת החמש עשרה נמצאה בקשר זוגי עם אדם מבוגר ממנה, וייתכן כי החלה לעסוק בזנות בהוראתו מתוך הקרוואן בו גרו. רוז הועברה במהרה לרשות מוסד לבני נוער בסיכון בצ'לטנהאם והורשתה לעזוב רק לעיתים רחוקות. כאשר שוחררה לצורך ביקור הוריה במהלך סופי השבוע ניצלה את ההזדמנות כמעט תמיד על מנת לפגוש את פרד.
ביום הולדתה השישה עשר שבה רוז לביתם של הוריה, בעוד שפרד ריצה תקופת מאסר בת חודש באשמת גניבה ואי-תשלום קנסות. עם שחרורו עזבה רוז את בית הוריה ועברה לחיות עמו בדירתו בצ'לטנהאם. אביה של רוז ניסה למנוע ממנה לראות את פרד בצעד נואש אחרון ופנה אל רשויות הרווחה בשנית. רוז נבדקה על ידי רופא משטרתי בפברואר 1970 אשר אישר כי הייתה בהיריון. היא נלקחה חזרה למוסד הרווחה אך שוחררה ממנו ב-6 במרץ לאחר שהתחייבה להפיל את עוברה ולשוב למשפחתה, אולם עם שחרורה בחרה לשוב חזרה לפרד, מעשה שבגינו אסר עליה אביה לדרוך שוב בביתם אי פעם.
כעבור שלושה חודשים עזבו השניים את דירתם בצ'לטנהאם ועברו להתגורר בדירת קרקע דו-קומתית בדרך מידלנד, גלוסטר. רוז ילדה את בתם הראשונה ב-17 באוקטובר 1970, הת'ר אן, אם כי מספר השערות גורסות כי רוז הרתה מידי אביה והת'ר הייתה למעשה גם בתו וגם נכדתו. כעבור חודשיים נכלא פרד לאחר שנתפס גונב צמיגים ורישיון רכב, ונותר במאסר עד ה-24 ביוני 1971. בזמן היעדרותו נאלצה רוז בת השבע עשרה לגדל את שלוש בנותיהם לבדה, אשר התייחסו אליה כאימן.
לדבריה של אנה מרי היא ושרמיין ספגו ביקורת נוקשה, התפרצויות כעס אלימות וצורות ענישה אחרות לאורך כל הזמן שחיו לבדן עם רוז. אף על פי שאנה מרי הייתה כנועה ונהגה לצרוח או לבכות כאשר הוכתה, התנהגותה האדישה של אחותה שרמיין וסירובה החוזר להראות כל סימן בתגובה לאלימות החמורה ממנה סבלה הרגיזה את רוז עד כדי מפח נפש.
על אף שנות ההזנחה וההתעללות שחוותה, רוחה של שרמיין לא נשברה, ולעיתים קרובות אמרה לאחותה כי עדיין האמינה בליבה שאמה תבוא להציל אותה. מאוחר יותר סיפרה אנה מרי כי נהגה אחותה לעצבן את רוז בעזרת אמירות שונות כגון, "אמי האמיתית לא הייתה מקללת או צועקת עלינו", בתגובה לאופן דיבורה הגס. חברת ילדות של שרמיין בשם טרייסי גיילס אשר גרה בקומה העליונה של ביתם העידה כי באחת הפעמים שנכנסה לדירתם ראתה את שרמיין עומדת ערומה על כיסא עם ידיה קשורות מאחורי גבה באמצעות חגורה, בעוד רוז עומדת לצדה עם כף עץ גדולה בידיה. לדבריה, הייתה שרמיין רגועה ושקטה, ואילו אנה מרי עמדה ליד הדלת עם הבעה ריקה על פניה. תעודות רפואיות מבית החולים המלכותי בגלוסטר (אנ') הראו כי שרמיין קיבלה טיפול עבור פצע דקירה (אנ') בקרסולה השמאלי ב-28 במרץ 1971. כאשר נשאלה על נסיבות הפציעה השיבה רוז שנגרמה כתוצאה מתאונה בביתם.