stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקרוסקופ כוח אטומי
עקרון פעולה

עקרון הפעולה של מיקרוסקופ הכוח האטומי הוא השימוש בכוחות משיכה ודחייה בסיסיים. בלב המכשיר חיישן (tip), שנע על פני השטח בשני צירים (אורך ורוחב). כאשר החיישן קרוב מספיק לפני השטח מתחילים כוחות רבים לפעול בינו לבין פני השטח, ביניהם כוחות ואן דר ואלס, כוחות חשמליים, כוחות מגנטיים, כוחות קפילריים וכוחות קזימריים. כוחות אלה מזיזים את החיישן, וביחד איתו זז גם המכלול (cantilever) שמחובר אליו. תנועת המכלול מתורגמת לשינוי בתבליט פני השטח של הדגם. בדרך כלל מטילים  קרן לייזר על המכלול, כך שכל שינוי במיקום החיישן יגרום לשינוי בעוצמת קרן הלייזר המוחזרת ממנו לגלאי, ושינוי העוצמה מתורגם לשינוי גובה בפני השטח של הדגם.
התוצאה המתקבלת לאחר סריקת פני השטח של החומר באמצעות המיקרוסקופ היא טופוגרפיה תלת־ממדית של הדגם. לא ניתן להסיק ממנה את הרכב החומר, אלא רק את צורת פני השטח, בדיוק גבוה מאוד.
יתרונות וחסרונות

למיקרוסקופ כוח אטומי יתרונות רבים על מכשירי מדידה אחרים. הראשון שבהם הוא הרזולוציה הגבוהה שלו. בנוסף לכך, תמונת הדגימה שהוא מייצר היא תלת־ממדית, שלא כמו מיקרוסקופ אלקטרונים המייצר תמונה דו-ממדית של הדגם. כמו כן, אין צורך בריבוץ של שכבת הגנה כנדרש במיקרוסקופ אלקטרונים סורק (SEM), או ריקוע פני השטח כנדרש במיקרוסקופ אלקטרונים חודר (TEM). גם אין צורך לעבוד ברמת ואקום גבוהה - ניתן אפילו לעבוד בסביבה נוזלית, יתרון שמועיל במיוחד לחוקרים מתחומי מדעי החיים.
רוב החסרונות של מיקרוסקופ כוח אטומי נוגעים לזמן הרב, יחסית, שאורכת מדידת דגימה אחת. בנוסף, שטח הדגימה וטווח הגבהים הטופוגרפיים הניתנים למדידה קטנים מאוד. לכן שיטה זו מתאימה רק לדגמים קטנים במיוחד.
ראו גם

ננוליתוגרפיית עט נובע
הערות שוליים

↑  Hapala, Prokop; Švec, Martin; Stetsovych, Oleksandr; Van Der Heijden, Nadine J.; Ondráček, Martin; Van Der Lit, Joost; Mutombo, Pingo; Swart, Ingmar; Jelínek, Pavel (2016). "Mapping the electrostatic force field of single molecules from high-resolution scanning probe images". Nature Communications. 7: 11560. Bibcode:2016NatCo...711560H. doi:10.1038/ncomms11560. PMC 4894979. PMID 27230940.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563542805171  GND: 4333578-0  NKC: ph443887 
תמונת מיקרוסקופ כוח אטומי של ננוצלולוז
מור (יישוב)

טירת למברג
מור (בהונגרית: Mór) היא עיר במחוז פייר, מקום מושבו של נפת מור, היישוב השלישי המאוכלס ביותר במחוז אחרי סקשפהרוואר ודונאויווארוש. זו עיירה עתיקה שמייצרת יין, מרכז אזור היין המפורסם הלאומי מור.
מיקום

העיר ממוקמת בחלק הצפון מערבי של המחוז פייר, בעמק המשתרע בין הרי הוורטש (Vértes) והבקוני (Bakony) כ-26 ק"מ צפונית-מערבית למושב המחוז סקשפהרוואר. גובהו הממוצע מעל פני הים כ-200 מטר. מתחם הנוף המגוון של כמעט אחד עשר אלף דונם מורכב בעיקר משטחים הרריים וגבעות. ההיסטוריה של התפתחותה קשורה להיווצרות הרי הוורטש. האזור מכוסה משקעי נהרות ולס ששקע והצטבר במשך מיליוני שנים ואז נחצה בצפיפות על ידי עמקים ושקעים. את הפסגות ההרריים הגבוהים ביותר ניתן למדוד בגבעת סקה (283 מטר) ובגבעת דובושי (269 מטר); אחד הקצוות הבולטים של מבנה ההרים הגושי של רובד הרי ורטש הוא הר צ'וקה בגובה 479 מטר. היא הנקודה הגבוהה ביותר באזור.
מיקום > גישה

ניתן להגיע אל העיר בדרך קלה בכביש הראשי 81 המחבר את סקשפהרוואר עם גיור, שעוקף את מרכז העיר ועובר בקצה המערבי של האזור הפנימי, בערך בכיוון צפון-דרום. מהכביש הראשי 81, כביש משני 8127 מוביל למרכז העיר. מהיישובים זירץ ויישובי מזרח-בקוני, כביש 8216 מוביל למור, שם הוא מסתיים לאחר כ-34 קילומטרים. (כביש 81 נחצה על ידי כביש זה רק בגשר עילי). ניתן להגיע גם ברכבת בקו הרכבת מס' 5 של "רכבת הונגריה" (MÁV). תחנת הרכבת שלה ממוקמת מערבית לכביש הראשי 81.
היסטוריה

בשנת 1758 הפכה מור לעיר שוק בזכות הרשות שניצתנה על ידי מריה תרזה. היא יישבה את השוואביים במור, שאוכלוסייתה ההונגרית נעלמה במאה ה-17 בשל הכיבוש הטורקי. ב-30 בדצמבר 1848 נלחמו גנרל הצבא מור פרצל וצבאות הבאן הקרואטי של הרוזן ילאשיץ' בקרב מור בפאתי העיר שהסתיים בתבוסת הכוחות ההונגרים. כתוצאה מהתבוסה נפתחה הדרך לכוחות הקיסריים לכיבוש פשט-בודה.
בשנת 1984 הוענק למור דרגת עיר כעיר ההונגרית המאה.
קהילה יהודית

יהודים התגוררו בעיירה כבר בסוף המאה ה-17 בהסכמת שני בעלי האחוזות הגדולות של המקום. מצבם הכלכלי היה יציב, כאשר חלק מהיהודים היו מהאנשים העשירים ביותר במחוז. הם עסקו בייצוא יינות ובישול בירה, כמו גם במסחר בבדים ובברזל. הקהילה הוקמה בשנת 1749 על ידי נפתלי רוזנטל (1727-1798), מדען ונדבן ידוע. החברה קדישא המקומית נוסדה בשנת 1791 ובית כנסת נבנה בשנת 1802. הוקמו גם כמה מוסדות צדקה וחינוך. בשנת 1869, בשל חילוקי הדעות בין החרדים (אורתודוקסים) לבין המשכילים (מתונים) בקונגרס היהודי בבודפשט (הקרע ביהדות הונגריה), הקהילה הצטרפה לתנועה הניאולוגית שרצתה להשתלב בחברה ההונגרית ולבצע רפורמה באורח החיים הדתי. בשנת 1869 היו במור 483 יהודים, אך הם עזבו בהדרגה לעיירות הגדולות במחוז.
קהילה יהודית > בתקופת השואה

מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כאשר הממשלה ההונגרית הפרו-גרמנית חוקקה חוקים אנטי יהודיים בשנת 1938 (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי). בשנת 1941 מנתה הקהילה 150 איש.
לאחר הכיבוש הגרמני (מבצע מרגרטה) ב-19 במרץ 1944 נעצרו כמה מחברי הקהילה היהודית. באמצע מאי הוקם גטו, בו היו כלואים יהודי מור יחד עם היהודים מהכפרים הסמוכים. בתחילת יוני הם הועברו לבירת המחוז סקשפהרוואר, שם הצטופפו בחצר לבנים וסבלו רעב עז. ב-14 ביוני הם גורשו לאושוויץ בקרונות בקר, שם נספו 125 מיהודי מור.
לאחר המלחמה חזרו רק כמה ניצולים. מאמציהם לחדש את חיי הקהילה נכשלו והם החלו לעזוב את מור. הקהילה חדלה רשמית להתקיים.
אתרים

טירת שרשרת
טירת למברג
כנסיית ומנזר קפוצ'ין
כנסייה הונגרית
שורת מרתפים
ילידי המקום

בשנת 1848, ראש ממשלת הונגריה, שאנדור וקרלה .
אנטל ראדו (במקור רודר 1862–1944) היה סופר, משורר והיסטוריון ספרות יהודי-הונגרי.
וילמוש שייבר (1889 – 1979) היה רופא יהודי-הונגרי, כירורג אורתופדי ראשי, מנהל מחלקה כירורגית ומנהל בית חולים,
פרנץ קראוס (פיזיקאי), זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2023.
אישטוואן מלר (1860 – 1934) היה אדריכל יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים (1927).
גסטרונומיה

מור, המאוכלסת גם היום על ידי שוואבים, בולטת מיישובים אחרים המאוכלסים על ידי לאומים גרמניים דומים מכיוון שרק כאן מכינים את המאכל המכונה katzenpratze, כלומר "פראצה חתול". האימרה על עוגת החתונה הזו היא: "אם אתה שותה שתי כוסות יין ואוכל פראצה חתול, אתה מקבל את התחושה ששתית רק כוס אחת ואז אתה אוכל ושותה עד שאתה מתפוצץ". כאן מייצרים גם את הקוירצדלי ונוס-שטאנגלר (nuss stangerl) בדומה לכמה יישובים אחרים המיושבים בגרמנים. מומחיות נוספת של המקום הוא "מרק הפפריקה".
גלריית תמונות

טירת למברג
טירת למברג
טירת למברג
טירת למברג
טירת למברג
פארק הטירה
פארק הטירה
כיכר סנט סטפן
כיכר סנט סטפן
כנסיית הצלב הקדוש
כנסיית הצלב הקדוש
הכניסה הראשית לכנסיית הצלב הקדוש
כניסה צדדית לכנסיית הקהילה הצלב הקדוש
פרט של כנסיית הצלב הקדוש
מרכז העיר למטה דרום-מערבית לכנסיית הקהילה הקדושה
מרכז העיר למטה צפונית מערבית לכנסיית הקהילה הקדושה
פסל של גיזלה המאושרת (בנדיקטוס הגדול, 2001)
לוח מידע קרמי בפסלו של גיזלה המאושרת
פסל סנט ג'ורג'(בנדיקטוס הגדול, 1994)
לוח מידע קרמי בפסל סנט ג'ורג '
פסל אישטוואן הקדוש
צלב אבן בצד כנסיית הצלב הקדוש
קפלת סנט רוך בחלק הצפוני של מרכז העיר
מתחם בניין במור-טרוספוסטה, ליד כביש 8216
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 357–358
מור (מאאר), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 226–227. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  Mór TDM – Móri Borvidék, www.moriborvidek.hu
↑  1848. december 30. - Perczel veresége Mórnál (Rubicon folyóirat)
↑  Mór a iránymagyarország.hu oldalon
↑  יהדות מור, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  . https://www.mediaklikk.hu/video/gasztroangyal-mor-es-kornyeke-2/#.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567118505171  BnF: cb139620314 (data)  LCCN: n85828005  MusicBrainz: 31d342ea-eb72-4096-b23c-36cf82345359  NKC: ge895027  VIAF: 133770725   WorldCat (עם VIAF): 133770725
מחזור שתי פעימות

מחזור הפעולה של מנוע דו פעימתי
מנוע שתי פעימות (דו-פעימתי או דו"פ) הוא סיווג של מנוע בעירה פנימית. מנוע מסוג זה משלים מחזור עבודה בכל סיבוב של גל הארכובה, בניגוד למחזור ארבע פעימות שבו מושלם מחזור עבודה מדי שני סיבובים. מנועים דו פעימתיים מתאפיינים ביעילות גבוהה יותר המתבטאת בהספק גבוה יחסית לנפח המנוע.
מנועים דו פעימתיים נמצאים בשימוש קטנועים קטני נפח, מכסחות דשא, גוזמי ענפים, אופנועי ים ועוד.
מבנה

המנוע עצמו דומה במבנהו למנוע ארבע פעימות, עם מספר הבדלים. ראשית, במנוע שתי פעימות אין שסתומים, ובמקומם יש פתח יניקה ופתח פליטה, שהבוכנה מכסה ומגלה לסירוגין בתנועתה. שנית, קיים במנוע שתי פעימות "צינור בירוץ", שדרכו התערובת הדליקה נכנסת מ"גל הארכובה" שמתחת לגליל אל מעל לבוכנה לפני פעימת הדחיסה.
אופן הפעולה

פעימה ראשונה: הבוכנה עולה למעלה בשל עקרון ההתמדה (אינרציה) מהמהלך הקודם (ובאין מהלך קודם – בשל הדחף מהמתנע) ודוחסת את התערובת הדליקה (פעימת דחיסה), תוך שהיא מכסה את פתח הפליטה ומגלה את פתח היניקה; בו-בזמן תערובת דליקה חדשה נשאבת מהמאייד אל תוך מכל הארכובה שמתחת לגליל (פעימת יניקה).
בין הפעימות: תערובת הדליקה ניצתת והבוכנה מתחילה לנוע כלפי מטה (פעימת בעירה).
פעימה שנייה: הבוכנה יורדת למטה לאחר פעימת הבעירה, תוך שהיא פותחת את פתח הפליטה ומכסה את פתח היניקה (פעימת פליטה); בו-בזמן תערובת הדליקה נדחפת על ידי הבוכנה ממכל הארכובה אל תוך צינור הבירוץ ומשם אל מעל לבוכנה (התחלת פעימת דחיסה).
למבנה מערכת הפליטה במנוע דו פעימתי יש חשיבות רבה. מאחר שאין שסתומים, הלחץ המוחזר מהמפלט משמש כתחליף לשסתום ומסייע בדחיסת תערובת דלק/אוויר/שמן לפני הצתתה. זו למעשה הסיבה שמנועי כלי רכב דו פעימתיים (כגון קטנועים) מצוידים ב"אגזוז לחץ".
יתרונות

המנוע הדו פעימתי מפיק יותר כוח יחסית לנפח ממנוע ארבע פעימות מאחר שהוא מבצע יותר פעולות בפרק זמן נתון - אין במנוע זה שסתומים, ולפיכך היניקה והפליטה מתבצעות במקביל ל"פעימות" המרכזיות - דחיסה ושרפה.
המנוע הדו פעימתי מפיק יותר כוח יחסית למשקל מכיוון שהוא פחות מסורבל, לכן מקובל להשתמש בו לטיסנים.
המנוע הדו פעימתי מאפשר עבודה בכל זווית ואפילו הפוך (משום שאין בו אגן שמן) ולכן שכיח מאוד בכלי עבודה קטנים שנוטים להפוך אותם תוך כדי עבודה (מסורי שרשרת, חרמשים, גוזם גדר חיה, טיסנים ועוד).
חסרונות

מבנה המנוע מחייב תערובת הכוללת גם שמן, אשר שריפתו יוצרת נזק לסביבה יותר מאשר שריפת תערובת דלק/אוויר המשמשת במנוע ארבע פעימות, ולכן בשנים האחרונות יש נטייה להפסיק את השימוש בו, עקב לחץ מארגוני איכות הסביבה ושינוי תקנות פליטת גזים לאטמוספירה באירופה.
אף שיעילות המנוע גבוהה ממנועי ארבע פעימות, היא עדיין סובלת מהפסד אנרגיה ניכר עקב העובדה שמחזור אינו מושלם במלואו לפני תחילת המחזור הבא. כך נגרם למשל בזבוז דלק שלא סיים את בעירתו לפני שהוא נדחק לכיוון הפליטה, עקב היעדרם של שסתומים.
רעש רב יותר ממנוע ארבע פעימות.
ניקוי מצת או החלפתו בתדירות גבוהה יחסית ממנוע ארבע פעימות עקב תערובת דלק ושמן.
ראו גם

מנוע ונקל
מנוע דיזל
מימוס

האמפיתיאטרון הרומי בארל, כיום בצרפת
המימוס היה מופע בידור עממי ברומא, החל מהמאה ה-2 לפנה"ס. הוא כלל מופעי לוליינים, חקיינים, בדרנים וליצנים, גברים ונשים, שסבבו בשווקים ובירידים ואספו כסף מהקהל. שחקני המימוס הופיעו בלהקות נודדות קטנות והקימו במות עץ פשוטות וקלות. הופעות מימוס מאוחרות יותר (המאה ה-3) כללו גם טקסטים קבועים, בעלי עלילה פשוטה וקבועה, אך עיקרו של המופע היה תנועתי ולולייני. מופעי מימוס שהתקיימו בחגיגות פולחן אליליות-פגניות כללו גם חלקים פורנוגרפיים ואף הוצאות להורג פומביות. מופעי המימוס המשיכו עד המאה השביעית אז נאסרו על ידי הכנסייה.
שורשיו של המימוס

שורשיו של המימוס בקומדיה היוונית, שהייתה בראשיתה מקובעת למקום התיאטרון ולזמן חגיגות פולחן אליליות, תהליך הניידות של התיאטרון החל במאה הרביעית לפנה"ס על ידי אמני דיוניסוס. מופעי המימוס הם המשך של תהליך ההתניידות. 
במאה השלישית לפני הספירה ואילך עברו מופעי להקות דיוניסוס תרגום לרומאית על ידי אמנים רומיים דו-לשוניים.
בניגוד ליוון בה נחשבה הקומדיה לתרבות גבוהה ולא ערבו בה מופעים אחרים, המימוס היה חלק ממכלול של מופעים שכללו מרוצים, אתלטיקה, מופעי שחקנים עם מסכות-אטלנה, קרבות אדם מול חיה עד מוות- לודר, בלט מים, וכן "קטעים נבחרים" מקומדיות יווניות שברומא הרשו לעצמם לפרק לחלקים. במימוס היו גם יסודות אלתוריים.
בניגוד ליוון, ברומא מעמדם של השחקנים היה נמוך, חלקם היו עבדים משוחררים, כמו כן השתתפו במופע נשים דבר שלא היה מקובל בתיאטרון היווני.
במאה הראשונה לפני הספירה עלה מעמדו של המימוס בזכות מחברים שנתנו לו לבוש ספרותי.
דעת חכמי ישראל על המימוס

חכמי ישראל התנגדו לתיאטרון הרומי בכלל ולמימוס בפרט. הם ציינו שיש בו זנות ועבודת אלילים וגם תיאטרון שאין בו את אלו בצורה ישירה יש בו משום מושב לצים וחוקות הגויים. יוספוס פלביוס מתאר שיחה בין הורדוס לזקני היהודים בה ניסה לשכנעם לבוא לתיאטרון שאין בו עבודת אלילים, אך הם סירבו ואמרו שלא הורגלו בכך אבותם.
כמו כן הצביעו חז"ל על יסודות אנטישמיים במופעי המימוס, כגון לעג לעושרם או עניותם של היהודים מצד שני ריש לקיש מצא טוב במופעי המימוס ואמר: ”צריכים אנו להחזיק טובה לאומות העולם שהם מכניסים מימוסין לבתי תאטראות וקרקסאות שלהן ומשחקים בהם שלא יהיו יושבים ומסיחין אלו באלו ויבואו לידי קטטה.”
הכנסייה והמימוס

טרטוליאנוס, תאולוג נוצרי קדום, הזהיר שיש בהם עבודת אלילים, שכרות ופריצות. הכנסייה לחמה נגד מופעי המימוס ומופעים פגאניים אחרים, אך הצליחה לאוסרם רק באמצע המאה השישית במזרח האימפריה הרומית ובמערבה באמצע המאה השביעית.
השפעות המימוס על אמנות מאוחרת

ענף הפנטומימה שנקרא בתחילתו פנטומימוס צמח מתוך מופעי המימוס. ליצן הפנטומימה בעל הפנים העצובות-פיירו הצרפתי והמוקיונים השוטים של ימי הביניים הם צאצאיו של המימוס. מהם נולד ארלקינו של הקומדיה דל ארטה ופולצינלה. משתה השוטים של ימי הביניים היה חגיגה של פריקת עול בסגנון מופעי מימוס. פרדריק בוסי ציין את דון קישוט כדמות המושפעת מליצני המימוס. הדמויות במחזה מחכים לגודו הן סוג של מוקיונים בעלי אפיוני מימוס.
כמו כן נוהגין לציין את דמויות הסיטקום כגון ארצ'י באנקר ודומיהם כמושפעים מדמויות מימוס בהיותם דמויות בעלות חסרונות מובלטים, שלא משתנות.
לקריאה נוספת

התיאטראות בא"י בעת העתיקה. מוסד ביאליק ת"א 2006. הקדמה מאת דבורה גילולה ופרק על יחס חז"ל מאת אסתי דבורזצקי.
שקיעת הלץ. אריה זקס. ספריית פועלים תל אביב 1978
הערות שוליים

1 2 3 4  דבורה גילולה בהקדמתה לספר התיאטראות בא"י בעת העתיקה. מוסד ביאליק. תל אביב, 1999
1 2  אסתי דבורזצקי בפרק על יחס חז"ל בספר התיאטראות בא"י בעת העתיקה, מוסד ביאליק, ת"א, 1999
↑  תוספתא עבודה זרה ה ו
↑  פתיחתא דאיכה רבתי
↑  בראשית רבה פ א
↑  החוויה התאטרונית מבוא לדרמה- האונ' הפתוחה תל אביב 2006 עמ' 453 ואילך.
מחזור סחיפה

ויליאם מוריס דייוויס
מחזור סחיפה או מחזור גאומורפולוגי הוא מודל מדעי שפותח בשלהי המאה ה-19 במטרה להסביר שלבים בהיווצרות הנוף. מודל זה הוצע בשנת 1890 על ידי ויליאם מוריס דייוויס (William Morris Davis,‏ 1859–1934) – גאוגרף, גאולוג ומטאורולוג אמריקאי.
המחזור

אף שבתקופתו של דייוויס נחשב המבול כגורם האחראי לעיצוב הנוף, החלו דייוויס ואחרים להאמין כי קיימים גורמים נוספים האחראים לעיצוב פני השטח. התאוריה שלו תיארה מחזור לפיו הרים ונופים נוצרים ומשתנים. לשיטתו, המחזור מתחיל בהתרוממותם של רכסי הרים ונמשך בזרימת נהרות ובחריצת עמקים. עם השנים מתרחבים העמקים ומתחילים להתפתל, ומותירים ביניהם גבעות נמוכות. לבסוף נותר רק מישור גידוע שטוח וסמוך לגובה פני הים.
מחזור הסחיפה מחלק את הנוף ל"צעיר", "בוגר" או "זקן". על פי המודל של דייוויס, לנוף צעיר יש תבליט גבוה ששיפועו מתחדד עם התבגרותו, ונוף בעל תבליט נמוך הוא זקן.
התיישנות התאוריה

אף שהתאוריה של דייוויס לא הייתה מדויקת, התגלמה בה מהפכנות שסייעה להפוך את הגאוגרפיה הפיזית למדע מודרני ולהתפתחות מדע הגאומורפולוגיה. עם זאת, תאוריה זו ודומות לה הוצעו בטרם הובנו כראוי תהליכים גאולוגיים וגאומורפולוגים המוכרים כיום, למשל תהליכים טקטוניים.
תאוריות אלה נחשבות מיושנות, אך ברבים מהמודלים הללו נעשה שימוש בשל פשטותם. שלבים במחזור המוצע מקבילים להיווצרות המכתשים בנגב.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
גאומורפולוגיה
סלע משקע
לקריאה נוספת

Encyclopedia of Geomorphology, Routledge, London 2004, ISBN 0-415-27298-X
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של דייוויס
↑  מישור גידוע (peneplain) – מישור רחב ושטוח המתפתח בסוף שלבי הסחיפה
נוף סחיפה אופייני
מסה קריטית (סוציולוגיה)

בסוציולוגיה, המושג מסה קריטית (באנגלית: Critical Mass) מתייחס לסף מינימלי של אנשים הנחוץ כדי ליצור תופעה חברתית מסוימת. המונח בא לתאר את קיומו של מומנטום במערכת חברתית, אשר חזק דיו כדי לשמר את עצמו ולהוביל לגדילה נוספת.
שניים העומדים מאחורי גיבוש המושג והגדרתו הם מומחה בתורת המשחקים Thomas Schelling והסוציולוג Mark Granovetter. שניהם עשו שימוש במושג הקיים לראשונה בהקשר החברתי בשנות ה-70 של המאה  ה-20, וגיבשו את הגדרתו.
הגורמים החברתיים המשפיעים על מסה קריטית עשויים להיות העוצמה, ההדדיות והרמה של תקשורת בחברה או באחת מתתי-התרבויות שלה. גורם נוסף עשוי להיות סטיגמה חברתית, או האפשרות של הגנה חברתית שמגיעה בעקבותיה. מסה קריטית עשויה להיות קרובה יותר לקונצנזוס של הרוב בחוגים פוליטיים, אשר בהם העמדה המשפיעה ביותר היא לרוב גם זו אשר מחזיקים בה רוב האנשים בחברה. במובן זה, שינויים קטנים בקונצנזוס הציבורי יכולים לעורר שינויים מהירים בקונצנזוס הפוליטי, עקב ההשפעה של רעיונות מסוימים, התלויים בדעת הרוב, ככלים בדיון הפוליטי.
המושג מסה קריטית בא לידי ביטוי בהקשרים חברתיים שונים. אחד ההקשרים המרכזים הוא חידושים במדיה אינטראקטיבית כמו טלפון, מייל, רשתות חברתיות באינטרנט. המאפיין של חידושים חברתיים בתחום זה בהשוואה לתחומים אחרים הוא קשר והשפעה הדדית אחד על השני, שמביא לכך שניתן להגיע במהירות גדולה מאוד למסה קריטית באמצעים טכנולוגים אלה, כמו גם ניתן להוריד מסה זו לאפס ולהפסיק את קיומו של החידוש.
המדיה האינטראקטיבית, כמו הרשתות החברתיות השונות, הן בעצמן חידוש חברתי, הקיים תודות למסה קריטית מספקת (למשל פייסבוק קיים כי יש לו מסה מספקת של משתמשים, לעומת רשתות חברתיות אחרות שנעלמו). אבל הן גם כלי יעיל לגיוס מסה קריטית למען מטרה וחידוש חברתי אחר. דוגמה לכך היא רכיבה קבוצתית על אופניים המתקיימת במקומות שונים בעולם, ביניהם גם בישראל. מטרת הרכיבה היא להביא מסה קריטית של רוכבי אופניים, שיפגינו ברכיבתם למען שיפור יחס המדינה והנהגים כלפיהם. קבוצה זו שמכונה מסה קריטית, עושה שימוש בפייסבוק ובטוויטר על מנת להביא לרחובות את המסה הדרושה לשינוי.
ראו גם

מסה קריטית (אופניים)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנס ג'ורנל

| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1992–הווה (כ־32 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  1063-4657
 www.mensjournal.com
 
מנס ג'ורנל (באנגלית: Men's Journal) הוא מגזין לייף-סטייל לגברים אמריקאי, המתמקד בפעילויות חוץ, וכולל כתבות בנושאי טבע, נושאים סביבתיים, בריאות וכושר, סגנון ואופנה. המגזין נוסד בשנת 1992 על ידי יאן ונר מחברת Wenner Media, במטרה ליצור מגזין לגברים פעילים ומצליחים שיספק השראה לסגנון חיים הרפתקני ומתוחכם. בשנת 2017 מכרה Wenner Media את Men's Journal לחברת American Media Inc. בשנת 2022 נרכש המגזין על ידי The Arena Group.
פורמט

כל גיליון של Men's Journal מחולק לשלושה תתי-מדורים:
Notebook – כולל את הטרנדים, המוצרים, היעדים, הסגנון והעיצוב העדכניים ביותר.
Blueprint – מספק כתבות מדעיות עדכניות ועצות מומחים בנושא דיאטה, כושר גופני ופעילות גופנית.
Gear Lab – מדריך חודשי לקונים הכולל את המוצרים הנבדקים והמומלצים: טכנולוגיה, כלים וצעצועים. Men's Journal שוכר מומחים לבדיקת המוצרים, והמוצרים בעלי הביצועים הטובים ביותר במהלך השנה מופיעים בגיליון דצמבר תחת הכותרת "Gear of the Year".
היסטוריה

ב-6 באפריל 1992 הניו יורק טיימס הודיע על השקת מגזין Men's Journal, ואמר: "הגיליון הראשון של Men's Journal, מגזין לגברים שמתעניינים בהרפתקאות, כושר וספורט משתתף, יופיע על דוכני העיתונים ב-13 באפריל. ... גיליון ה-180 עמודים של Men's Journal נושא 83 עמודי מודעות. Straight Arrow תחלק 135,000 עותקים בדוכנים במחיר כיסוי של 3 דולר כדי לבדוק את התעניינות הקוראים."
בשנים שלאחר מכן, יאן ונר החליף שוב ושוב את עורך המגזין, לעיתים קרובות ללא סיבה ברורה. באוגוסט 2002 דווח על ידי הניו יורק טיימס שמנס ג'ורנל מתחיל להתחרות ישירות עם מגזינים כלליים לגברים כמו אסקווייר ו-GQ, ועורך המגזין, סיד אוונס, יוחלף ברוברט ל. וואלאס.
בשנת 2017, מכרה Wenner Media את המגזין, המוציאה לאור של ה-National Enquirer. ביולי 2017 מונה גרג עמנואל לתפקיד מנהל התוכן הראשי של המגזין, במקומו של מארק הילי. באוגוסט 2017, המגזין החל לשלב את Men's Fitness במהדורה המודפסת שלו, מה שהעלה את מספר העמודים ואת תדירות ההוצאה ל-12 גיליונות בשנה.
בפברואר 2020, הודיעה American Media על פיטוריהם של כל עובדי המערכת של Men's Journal בניו יורק, כ-20 איש. המגזין גם צמצם את תדירותו מעשרה גיליונות בשנה לשישה, והפחית את תפוצתו ממיליון ורבע לעותק למיליון בלבד.
ב-2022 דווח כי The Arena Group, הבעלים של מגזינים כמו Sports Illustrated, תרכוש את Men's Journal מ-AMI. בפברואר 2023 דיווח הוול סטריט ג'ורנל כי The Arena Group תתחיל להשתמש בבינה מלאכותית ליצירת תוכן במגזין. עם זאת, הדיווחים הראשונים הצביעו על טעויות משמעותיות בכתבות שנוצרו על ידי הבינה המלאכותית.
בפברואר 2023, מנויי המגזין קיבלו את גיליון מרץ 2023 של המגזין Sports Illustrated, עם הודעה כי מנס ג'ורנל חדל מלהתפרסם. המנויים יקבלו גיליונות של Sports Illustrated במקום, ומנויים שנרשמו לשני המגזינים יקבלו הארכה של מנוי ה-Sports Illustrated שלהם.
הערות שוליים

↑  "Men's Journal Debut Set". The New York Times. 6 באפריל 1992. נבדק ב-21 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  American Media bulks up with Men’s Journal buy
↑  Sara Fischer, Kerry Flynn, Arena Group to buy brands from Accelerate360 in $28.5M deal, Axios, ‏13 בדצמבר 2022
↑  "Men's Journal Debut Set". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2021-03-25.
↑  "American Media Bulks up Men's Journal Print Distribution and Shifts Men's Fitness to All-Digital". 11 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
מושל קנזס

מושל קנזס (באנגלית: Governor of Kansas) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת קנזס שבארצות הברית, והמפקד העליון של כוחותיה הצבאיים.
מושלת קנזס הנוכחית היא הדמוקרטית לורה קלי, שהושבעה לתפקידה ב-14 בינואר 2019.
תפקידי המושל וסמכויותיו

המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה ובידיו הסמכויות לאשר את הצעות החוק שמתקבלות בבית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהן וטו, לכנס את בית המחוקקים ולהעניק חנינות.
אחת לשנה נושא המושל את נאום "מצב המדינה" בפני בית המחוקקים של קנזס. המושל מגיש את הצעת תקציב המדינה, ואחראי לשמירת החוק והסדר.
בחירת המושל

משך כהונת המושל היא ארבע שנים והיא מתחילה ביום שני השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות. עד 1974 נמשכה כהונת המושל שנתיים, ואז הוארכה לארבע שנים במסגרת תיקון לחוקת קנזס. סגן המושל נבחר באותה עת כמו המושל. כאשר מתפנה משרת המושל מכל סיבה שהיא, מושבע סגן המושל כמושל לשארית תקופת הכהונה המתוכננת של המושל.
לא קיימת הגבלת כהונה על מושל קנזס והוא יכול לכהן במספר בלתי מוגבל של תקופות כהונה, אך מושל שכיהן שתי תקופות כהונה רצופות, יוכל להתמודד שוב לתפקיד רק בחלוף תקופת צינון של תקופת כהונה אחת. הבחירות למשרת המושל נערכות במועד של בחירות אמצע הכהונה. סגן המושל כפוף לאותן מגבלות החלות על המושל והשניים מתמודדים באותו פתק הצבעה. החל מכינון חוקת קנזס הראשונה ב-1859 ועד 2018 לא חלה כל מגבלת גיל או תושבות על המועמדים למשרת המושל. ב-2017 הציגו מספר נערים את מועמדותם לתפקיד. ב-2018 עבר חוק שיצר מגבלת גיל על פיה המושל וסגנו חייבים להיות בני 25 בעת היבחרם, כלל שייכנס לתוקף בבחירות של 2022.
במקרה בו נבצר מהמושל למלא את תפקידו, מקבל על עצמו סגן המושל למלא את תפקידי המושל. במקרה בו תפקידי המושל וסגנו מתפנים שניהם, ממשיך סדר הירושה לנשיא הסנאט המדינתי וליושב ראש בית הנבחרים.
היסטוריה

בטריטוריית קנזס כיהנו החל מהתאגדותה ב-1854 ועד כינונה של קנזס כמדינה שישה מושלים שמונו לתפקידם על ידי נשיא ארצות הברית וסמכויותיהם היו דומות. משרת מושל קנזס נוצרה ב-1861 עם קבלתה של קנזס כמדינה ה-34 של ארצות הברית.
מאז קבלתה של קנזס כמדינה בארצות הברית ועד היום כיהנו כמושלי המדינה 45 גברים ו-3 נשים. המושלים שמשך כהונתם הייתה הארוכה ביותר היו רוברט דוקינג, ג'ון קרלין וביל גרייבס, שכל אחד מהם כיהן שמונה שנים בתפקיד (דוקינג כיהן ארבע תקופות כהונה של שנתיים וקרלין וגרייבס כיהנו שתי תקופות כהונה של ארבע שנים כל אחד). תקופת הכהונה הקצרה ביותר היא זו של ג'ון מקואיש, שכיהן 11 ימים בלבד בעקבות התפטרותו של פרד הול.
ביאורים

↑  סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת.
↑  התפטר כדי לקבל פיקוד על רגימנט הרגלים ה-19 של קנזס.
↑  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית.
↑  התפטר כדי שיורשו בתפקיד ימנה אותו כשופט בבית המשפט העליון של קנזס.
↑  הבחירות הראשונות לתקופת כהונה של ארבע שנים.
↑  התפטרה כדי לכהן כמזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.
↑  התפטר כדי לשמש כשגריר לענייני חופש דת בינלאומי במחלקת המדינה של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Kendall Karson, They can’t vote, but these Kansas teens are running for governor, ABC News, 7 August 2018.
↑  KWCH (May 18, 2018). "New law sets minimum age for Kansas governor candidates".
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |