stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הסוהר רימונים
הערות שוליים

↑  הוועדה לזכויות הילד: בית הסוהר "אופק" לקטינים הופך למתחם בתוך כלא רימונים – האם תימשך הירידה במספר האסירים הקטינים?, אתר הכנסת, 26 בינואר 2022
↑  מאיר תורג'מן, תקרית הדמים בכלא רימונים, ידיעות אחרונות, 27 בפברואר 2014
חיים אריה כהנא

| --- | --- |
מצבתו של הרב חיים אריה כהנא (מימין), ולידו מצבתם של בני משפחתו, ב"אוהל הכהנים" בבית העלמין היהודי בסיגט
 רבותיו:  יקותיאל יהודה טייטלבוים 
 צאצאים:  נחמן כהנא 
 
רבי חיים אריה כהנא (1830 - כ"ט בשבט ה'תרע"ז 1917) – דיין בסיגט ומחבר הספר "דברי גאונים".
ביוגרפיה

נולד בסיגט להרב יחיאל צבי כהנא. למד אצל רב העיר האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים (הייטב לב). נישא לבתו של ר' צבי רב העיר דלאטין בגליציה.
רבו מינהו לדיין בעיר. היה בעל ספריה גדולה ובה ספרים נדירים מחכמי הספרדים.
נודע על שם ספרו "דברי גאונים" ובו דן בכללים בדברי התלמוד וההלכה בענייני חושן משפט. בספרו זה שיקע מדברי חכמי הספרדים שראה בספרים שהיו מצויים בספרייתו. על ספרו זה קיבל הסכמות נלהבות מרבו ה"ייטב לב", מהמהר"ם שיק, ר' יוסף שאול נתנזון מלבוב, ר' שלמה גאנצפריד ועוד. ספר זה נדפס בימי חייו שלוש פעמים (אונגוואר תר"ל, סיגט תרס"א, סיגט תרע"א), ומספר פעמים לאחר מכן.
מילדיו – ר' נחמן כהנא רב העיירה ספינקא ומחבר ספר ההלכה "ארחות חיים".
נפטר בכ"ט בשבט תרע"ז. נקבר בבית העלמין היהודי בסיגט בצמוד לקבר אבי סבו, רבי יהודה כהנא הלר.
הערות שוליים

↑  בנו של הרב יוסף מרדכי בן רבי יהודה כהנא הלר מסיגט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301352305171  VIAF: 14664682   WorldCat (עם VIAF): 14664682 
שער ספרי דברי גאונים מהדורה ראשונה, אונגוואר, 1870
דוד פרידמן (פינסק-קרלין)

| --- | --- |

 לידה:  1828 תקפ"ח ביאלא פודולסק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1915 (בגיל 87 בערך) ד' באדר תרע"ה פינסק, האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  ?–1915 
 חיבוריו:  שאילת דוד
 
הרב דוד פרידמן מקרלין (י"ח באדר ה'תקפ"ח, 1828 – ד' באדר ה'תרע"ה, 1915) היה מגדולי הפוסקים של יהדות ליטא בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, התפרסם בין היתר על תמיכתו בחיבת ציון והשתתפותו בוועידת קטוביץ.
ביוגרפיה

נולד בביאלה לר' שמואל פרידמן. אמו הייתה בתו של רבי נתן נטע, מורה הוראה בבריסק. בילדותו עבר עם משפחתו לוורשה, ובה'תקצ"ו, בהיותו בן שש, עבר לגור בבית סבו בבריסק. בעצת מרא דאתרא רבי ליב קצנלנבוגן, שלח אותו סבו לקמניץ, ללמוד אצל אחיו הבכור שהתגורר שם. בקמניץ שהה עד שנת ה'תק"א. שמריהו לוריא, מעשירי יהדות רוסיה דאז, פרש את חסותו עליו, ושלח אותו לשקלוב ללמוד אצל גיסו רבי זלמן ריבלין (בנו של רבי הלל ריבלין). בהשפעת רבו זה אימץ את שיטת לימודו, הממקדת את העיון בביאור דברי חז"ל והראשונים, וממעטת לעסוק בתורת האחרונים ובפלפול. בשנת ה'תר"ו נשא לאשה את שרה, בתו של שמריהו לוריא. בעשרים השנים הבאות ישב במוהילב בבית חמיו ועסק בתורה. בשנים אלה התפרסם שמו והוא נודע כגדול בתורה.
לאחר פטירת חותנו בכ"ב בכסלו ה'תרכ"ו, החל לחפש משרת רבנות, ובשנת תרכ"ח (1868) התמנה לרב העיר קרלין ושימש בתפקיד זה במשך חמישים שנה.
בלימודו נהג להתמקד בדברי התלמוד ומפרשיו הראשונים ולהימנע מלעיין בדברי האחרונים. בהקדמה לספר "שו"ת שאילת דוד" כתב: ”בכל ימי שיגעתי ללמוד את שני התלמודים והתוספתות ולהבין דברי רבותינו הראשונים נשמתם עדן, לא נתנני העת לעיין ולהעמיק בדברי רבותינו האחרונים נוחי נפש, ורק לעתים רחוקות הראו לי מה מדבריהם המסייעים או מנגדים לדברי, ואז הבאתי את דבריהם והתבוננתי בסברותיהם, ואת הנראה בעיני כתבתי”.
נפטר בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, בד' באדר תרע"ה (1915).
פעילות ציבורית

בעקבות פרסום ספרו של הרב צבי הירש קלישר "דרישת ציון", יצא בתקיפות נגד האפשרות של חידוש עבודת הקרבנות, רעיון שהעלה הרב קלישר. עם זאת, הוא הביע תמיכה בעניין ההתיישבות בארץ ישראל, ובהמשך נתן ידו לתנועת חיבת ציון ואף השתתף בוועידת קטוביץ (1884).
ב-1880 יצא להגנת גיסו, יחיאל מיכל פינס, מפני החרם שהטילו חלק מחכמי ירושלים. הוא חיבר קונטרס בשם 'עמק ברכה', המכיל בירור הלכתי מקיף בעניין חרמות, גזירות ותקנות הקהל, אשר בו השיג באריכות על טענותיהם האפשריות של המחרימים.
היה ממתנגדי היתר המכירה בשמיטה של שנת תרמ"ט (1888/1889), אבל מתוך התחשבות ביישוב המתחדש בארץ ישראל וכדי למנוע את חורבנו, נטה לאפשר עשיית מלאכות שאינן אסורות מהתורה, על יד התקנת תקנה בהסכמת רוב חכמי ישראל.
לצד תמיכתו בחיבת ציון, נדפס מכתב מהרב פרידמן המגנה פרצות בדת, בקונטרס "אור לישרים" בתר"ס (1900) שנכתב "נגד השיטה הציונית". במכתב הוא מציין שלדעתו אין לצאת בגלוי נגד התופעות: "לשמוע לעצת החוזה, והמשכיל בעת ההיא ידום, והשתיקה בזה יפה מהדבור, ויבוא בעל הכרם ויכלה הקוצים מהכרם".
בתרע"ג (1913) יצא נגד חברת "מפיצי ההשכלה" על רצונה להכניס לימודי חול למוסדות חינוך חרדים.
על מעמדו הציבורי ניתן ללמוד מפנייתם של הרבנים חיים מבריסק וחיים עוזר גרודזנסקי אליו, בבקשה שיפרסם ברבים את דעתו כנגד אלו שרצו לתקן קידושין על תנאי. במכתבם משנת תרס"ז (1907) כינו אותו "גדול הדור" ו"זקן ההוראה לבית ישראל ויחיד בדורנו". רבים באו לקבל מברכותיו, בהם גם חיילים יהודים שהגיעו לקבל ברכה ערב גיוסם בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
ספריו

מלבד כתביו שנדפסו בחייו היו לרב דוד פרידמן כתבים רבים מאוד. בהקדמתו לספרו פסקי הלכות כתב שאחרי יגיעה של 50 שנה הגיע לידי משנה ברורה ברוב מקצועות התורה, אך רוב כתביו אבדו במלחמת העולם הראשונה. המעט שניצל הודפס על ידי מוסד הרב קוק כחלק שלישי של החיבור "פסקי הלכות יד דוד" בשנת תשל"א.
שו"ת "שאילת דוד". נדפס בתרע"ג
"פסקי הלכות-יד דוד" על הלכות אישות - שלושה חלקים.
הערות שוליים

1 2  שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינס תרע"ב, עמ' 172–173.
↑  קונטרס דרישת ציון וירושלים, בשו"ת שאילת דוד חלק א
↑  איתם הנקין, ‏החרם על רי"מ פינס בירושלים וקשריו עם גיסו רבי דוד פרידמן, המעין טבת תשס"ט
↑  שאילת דוד חלק א, חידושים בענייני שביעית עמ' 43
↑  שאילת דוד חלק א, חידושים בענייני שביעית עמ' 42
↑  אור לישרים, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309381005171  ISNI: 0000 0000 6694 9981  LCCN: n92032689  VIAF: 60736425   WorldCat (עם VIAF): 60736425 
הרב דוד פרידמן מקרלין בוועידת קטוביץ (יושב רביעי מימין)
מכתבו של הרב דוד פרידמן שפורסם בקונטרס "אור לישרים" נגד התנועה הציונית, 1900
נחמן כהנא (ארחות חיים)

ערך זה עוסק ברב העיירה ספינקא. אם התכוונתם לרב בית הכנסת "חזון יחזקאל", מחבר ספר "מי מנוחות", ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1861 ה'תרכ"א 
 פטירה:  1904 (בגיל 43 בערך) ה'תרס"ח 
 תקופת הפעילות:  ?–1904 
 אב:  חיים אריה כהנא 
 
רבי נחמן כהנא (ה'תרכ"א 1861 - ה'תרס"ח 1908) היה רב העיירה ספינקא ומחבר הספר ארחות חיים.
ביוגרפיה

נולד לרבי חיים אריה כהנא דיין בסיגט ומחבר הספר "דברי גאונים". נשא לאשה את צירל בתו של רבי יוסף מאיר וייס מייסד חסידות ספינקא. משנת תרמ"ה ועד מותו שימש כרבה של קהילת ספינקא.
נפטר עוד בחיי אביו וחותנו בכ"ח (או כ"ט) בתמוז, תרס"ח (1908), ונקבר בסבליאבה (כיום במחוז זקרפטיה באוקראינה).
ספרו ארחות חיים

את פרסומו בעולם ההלכה קיבל עם פרסום ספרו ארחות חיים. ספר זה הוא אוסף פסקי הלכה בענייני שולחן ערוך - אורח חיים. הספר נדפס לראשונה בסיגט בשנת תרנ"ח (1898), וקיבל עליו את הסכמות אביו, המהרש"ם, ר' חיים חזקיהו מדיני (השדי חמד), ר' משה גרינוולד מחוסט, ר' יצחק שמלקיש מלבוב, האדר"ת ועוד.
על הספר נוספו הגהות שכתב המהרש"ם, ובסופו קונטרס בשם "עובר אורח" מאת האדר"ת.
צאצאיו

רבי צבי הירש כהנא (1884 – 1944) – מילא את מקום אביו ברבנות ספינקא. נרצח בשואה.
רבי מרדכי כהנא - כיהן כרב הקהילה היהודית בפאביאנהאזה שבהונגריה. נרצח בשואה.
רבי אהרן כהנא - היה רב בעיירות סיצ'ל וביסטרה (אנ') שבחבל מרמורש. חיבר את הספר שו"ת "וערך הכהן". נרצח בשואה.
חתנו רבי יצחק אייזיק אדלר רב בסרדניה (אנ').
יוסף גנאסיא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בנובמבר 1879 קונסטנטין, צרפת 
 פטירה:  7 ביולי 1962 (בגיל 82) דימונה, ישראל 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  ? – 7 ביולי 1962 
 
הרב יוסף בן דוד גנאסיא (ח' בכסלו ה'תר"ם, 23 בנובמבר 1879–7 ביולי 1962, ה' בתמוז ה'תשכ"ב) היה דיין, פוסק, מתרגם, משורר והוגה דעות מהעיר קונסטנטין שבאלג'יריה. כיהן כרב הראשי ליהודי קונסטנטין וראש ישיבת עץ חיים בעיר. פרסם למעלה מ-130 חיבורים העוסקים בכל תחומי המחשבה היהודית; הלכה, בלשנות עברית וערבית יהודית, היסטוריה יהודית, פילוסופיה יהודית, קבלה ועוד.
ביוגרפיה

במהלך השנים, הרב יוסף גנאסיא עסק גם בתרגום לערבית יהודית של מספר רב של ספרים חשובים. הוא תרגם ספרי דת והלכה, כולל את המשנה כולה ("נשמת כל חי", 15 כרכים, קונסטנטין, תרצ"ג-תרצ"ו), משנה תורה של הרמב"ם ("אור ושמחה: ספר הרמב"ם", ג'רבה, 1946) וספר הלכות רב אלפס (26 כרכים, ג'רבה, 1938-55), אותם הוציא לאור ביחד עם פרשנותו לכל אחד מהספרים. כמו כן הוא תרגם ספרי היסטוריה יהודית כגון מלחמת היהודים של יוספוס ("איסטוואר דליהוד", תוניס, 1912), וספרות יפה כולל "אהבת ציון" של אברהם מאפו (ג'רבה, 1962). מפעל התרגום הגדול שלו זיכהו בכינוי: "אבן תיבון של העת המודרנית".
כאיש חינוך, הרב גנאסיא היה מופקד על מערכת החינוך היהודית בקונסטנטין. הוא היה תומך מרכזי של חברת כל ישראל חברים באלג'יריה, כתחליף לבתי הספר הממלכתיים הצרפתיים שלא שילבו מקצועות יהודים. הוא חיבר ספרי לימוד רבים כעזר לתלמידיו בישיבה ובשאר מוסדות החינוך היהודים בעיר, ביניהם שני ספרי לימוד המסבירים פילוסופיה יהודית לתלמידים מתחילים. מלבד זאת הרב גנאסיא היה מילונאי שחיבר מילון ארמי-צרפתי (סוסה, 1926) ומילון עברי-צרפתי-ערבי. הרב גנאסיא הוציא לאור גם יצירה תורנית ענפה, ופרסם מספר רב של ספרים העוסקים בפרשנות המקרא.
הרב גנאסיא פעל בתקופה בה נחלשה המסגרת הקהילתית היהודית המסורתית באלג'יריה על רקע מגמות מודרניזציה. משנתו התאפיינה בשמירה על המסורת היהודית תוך פתיחות למודרנה. הוא היה מעורה בתרבות הצרפתית, ובצעירותו אף גויס ושירת בצבא הצרפתי, אך את יצירותיו בספרות ובשירה בחר לפרסם בעברית ובערבית יהודית, השפות המסורתיות של יהודי אלג'יריה. הוא העלה את קרנה של המנהיגות המסורתית והרבנית בקרב יהודי אלג'יריה לאחר שזו נחלשה בעקביות מאז תחילתו של השלטון הצרפתי במדינה בשנת 1830.
הרב גנאסיא היה מהמנהיגים הרוחניים של הציונות באלג'יריה לאורך כל שנותיו כרב בקהילת קונסטנטין. לאחר קום מדינת ישראל ניהל קשרים עם הרב הספרדי הראשי הראשון, הרב עוזיאל, וכן עם יצחק בן-צבי וגורמים נוספים בישראל. בשנת 1962, לאחר תום מלחמת העצמאות של אלג'יריה, הרב גנאסיא עלה לישראל ביחד עם תלמידיו והתיישב בדימונה. הוא נפטר בארץ עוד באותה שנה, חודש לאחר עלייתו, ב-7 ביולי 1962. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בדימונה. בנו הרב דניאל גנאסיא המשיך את דרכו והיה לרב בקונסטנטין ודימונה.
לקריאה נוספת

יוסף שרביט, הרב יוסף גנאסיא, מכון גיא ינשא, 2000.
יוסף שרביט,  וכל גיא ינשא : (על פי ישעיה מ, ד) : נובלה היסטורית בהשראת סיפור חייו של הרב יוסף גנאסיא זצ"ל, ספרי צמרת, תשע"ד 2014.
יוסף שרביט, 'הרב יוסף גנאסיא: דיוקנו של מנהיג רוחני באלג’יריה הצרפתית (1879-1962)', התחדשות ומסורת (תשס"ה), עמ' 89-96.
עפרה תירוש-בקר, 'ישן וחדש בתרגום משנת אבות ופירושה', חקרי מערב ומזרח (תשעא), עמ' 181-207
הערות שוליים

↑  יוסף גנאסיא, באתר BillionGraves
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301342605171  ISNI: 0000 0000 8209 0740  LCCN: n87888011  NTA: 110271866  VIAF: 26132060   WorldCat (עם VIAF): 26132060
בית הסוהר קציעות

| --- | --- |


בית הסוהר קציעות, מתחם ה' (גוש 5)
 מידע כללי
 סוג:  בית כלא צבאי 
 מיקום:  הנגב 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  30°53′27″N 34°28′32″E﻿ / ﻿30.89095556°N 34.47548333°E﻿ / 30.89095556; 34.47548333
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) בית הסוהר קציעות(למפת צפון הנגב רגילה) בית הסוהר קציעות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הסוהר קציעות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הסוהר קציעות
 
he
בית הסוהר קציעות (בעבר "כלא קציעות", מכונה בערבית "אנצאר 3") הוא מתקן כליאה ישראלי הנמצא בחולות חלוצה. מבחינת קיבולתו המקסימלית ושטחו המשתרע על 400 דונם, זהו מתקן הכליאה הגדול בישראל.
בשנת 2007 היו כלואים בו כ-2,500 איש, רובם המוחלט אסירים ביטחוניים פלסטינים, עצורים עד תום ההליכים ועצורים מנהליים. הכלא מחולק לשלושה מתחמים, בכלא קיים גם אגף של אסירים פליליים המבצעים את עבודות תחזוקת הכלא.
בבית הסוהר קציעות נמצא בית משפט צבאי למעצרים מנהליים. בית משפט זה הוא חלק מיחידת בתי המשפט הצבאיים באיו"ש.
היסטוריה

בית הסוהר נפתח בשנת 1988, בעקבות האינתיפאדה הראשונה. בשנים 1993–1996, לאור יישום הסכמי אוסלו שוחררו מרבית האסירים ממנו והמתקן נסגר כמעט לחלוטין. לאחר מבצע "חומת מגן" ב-2002 שופץ הכלא ונפתח מחדש ככלא באחריות צה"ל, ולאחר מכן הועבר לאחריות שירות בתי הסוהר.
מבנה בית הסוהר מבוסס על שלושה מתחמים, בני כ-600 איש בכל מתחם, בהם שוכנים האסירים. בהקמתו שכנו האסירים באוהלים, כאשר הועבר המתקן לידי שירות בתי הסוהר במהלך השנים הוצבו מבני קבע לכלל האגפים בבית הסוהר. עם זאת, בהמשך שוכנו שוב חלק מן האסירים הביטחוניים באוהלים והאחרונים שבהם צפויים להיות מועברים למתקני קבע עד 2028. המתחמים מוקפים בגדרות תיל ומגדלי שמירה, ובחומה היקפית על כלל בית הסוהר. מפקדות בית הסוהר, המתקנים הרפואיים ומתקני העזר שוכנים בבנייני קבע. שירות בתי הסוהר משבש את הקליטה הסלולרית בבית הסוהר כדי למנוע מהאסירים להשתמש במכשירים סלולריים שהוברחו אליו.
בעבר נוהל בית הסוהר על ידי חיל המשטרה הצבאית, פלוגות אבטחה של פיקוד העורף, חיילים בסדיר שנשלחו למשימות אבטחה ואנשי מילואים. ביוני 2007 עבר המתקן מסמכות צה"ל לסמכות השב"ס בדומה לכלא מגידו, ולמפקדו נתמנה תת-גונדר דני בן-זקן, שמאוחר יותר הוחלף בתת-גונדר שלומי כהן. לאנשי המשטרה הצבאית בכלא ניתנה האפשרות לעבור לשב"ס, יחד עם גיוס חיילי חובה לשירות שב"ס.
בית הסוהר קרוב לגבול ישראל-מצרים, ולעיתים שורר בו מזג אוויר קשה וערפל כבד. בדצמבר 2006 ברחו מבית הסוהר שני אסירים מהפת"ח לכיוון שטח סיני ורצועת עזה. שני הנמלטים נלכדו.
בשנת 2019 ננקטו צעדים להחמרת תנאי האסירים הביטחוניים בכלא, לפי תוכנית שהתווה השר גלעד ארדן. הצעדים כללו סנקציות, שינוי הסטטוס קוו ושיבוש קליטת טלפונים סלולריים, אותם הצליחו האסירים להבריח לבתי הסוהר. ב-24 במרץ 2019, כתגובה לצעדים אלה, דקר אחד האסירים בכלא קציעות שני סוהרים, ופצע אחד מהם קשה. לאחר ששני הסוהרים פונו לבית חולים, פרצו סוהרים אחרים, בכח מיוחד של יחידת השתלטות מצדה ויחידת כתר, לאגף אסירי חמאס בכלא. בתיעוד ממצלמות האבטחה נראים הסוהרים מכים אסירים באגרופים, אלות ובעיטות. 55 אסירים הוכו באלות בידי לפחות עשרה סוהרים והושארו כפותים על הרצפה. ארבעה סוהרים נחקרו, בחשד לתקיפה, והיחידה לחקירת סוהרים המליצה על סגירת התיק בעילה של "עבריין לא נודע".
הכלא מוגדר כאחד מבתי הסוהר השמורים במדינה וכלואים בו גם מחבלי הנוח'בה בגדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס שנטלו חלק במתקפת הפתע על ישראל באוקטובר 2023.
בסמוך לבית הסוהר קציעות הוקמו בית הסוהר סהרונים ומתקן חולות, שניהם לטיפול במסתננים מאפריקה לישראל.
הערות שוליים

↑  אנצאר הראשון הוקם בזמן מלחמת לבנון הראשונה באזור נבטיה. אנצאר 2 היה מתקן מעצר ברצועת עזה
↑  יהושע בריינר, הממשלה אישרה בנייה של כ-4,000 מקומות כליאה, כמעט ללא הוספת חלופות מאסר, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2022
↑  בג"ץ 4389/16 אפוורקי טספאיסיוס ואחרים נ' נציבת בתי הסוהר ואחר, ניתן ב־25 ביוני 2017
↑  תת-גונדר שלומי כהן מונה למפקד כלא קציעות, אתר חדשות המשטרה
↑  2 האסירים הביטחוניים שנמלטו מקציעות נלכדו, באתר וואלה, 28 בדצמבר 2006
↑   יהושע בריינר, סוהרים תועדו מכים אסירים ביטחוניים כפותים; איש לא נעצר והתיק נסגר, באתר הארץ, 10 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467844605171  LCCN: n2011063383  VIAF: 178403395   WorldCat (עם VIAF): 178403395
תשע בריבוע

| --- | --- |

הגרסה האמריקאית של התוכנית
 סוגה:  שעשועון טריוויה, שעשועון 
 יוצרים:  Merrill Heatter, Bob Quigley 
 מנחים:  טום ברגרון, John Davidson, Jon Bauman, Peter Marshall 
 פרסים:  פרס אמי לבידור בשעות היום לשעשועון 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  26 
 מספר פרקים:  3,536 
 הפקה
 הפצה:  Filmways, King World Productions 
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  22 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 תקופת שידור מקורית:  31 באוקטובר 1983 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
תשע בריבוע (באנגלית: Hollywood Squares), או כוכבים בריבוע, הוא שעשועון טלוויזיה אמריקאי ששודר במקור ברשת NBC בין השנים 1966 עד 1980, ולאורך השנים נוצרו לו מספר גרסאות מחודשות.
התוכנית מבוססת על המשחקים איקס עיגול ואמת או שקר. על מנת לנצח בשעשועון המתחרים צריכים לקבוע איזה מהתשובות אותם מספקים ידוענים שונים הם הנכונות לשאלות טריוויה שונות.
בישראל הופקו לשעשועון שתי גרסאות לאורך השנים – האחת, אשר שודרה בין 1977 ל-1982 בערוץ הראשון תחת השם "תשע בריבוע", והשנייה אשר שודרה ב-1999 בערוץ 2 (בזכיינית "קשת") תחת השם "כוכבים בריבוע". גם הגרסה האמריקנית של התוכנית הפכה זמינה לצפייה בישראל לאורך השנים בשירות הסטרימינג נטפליקס.
פורמט

בפורמט הקלאסי של התוכנית מוצב במרכז הבמה "לוח משחק" אשר כולל 9 קוביות בגודל 3x3, כאשר בכל אחת מהן יושב ידוען.
שני מתמודדים מתחרים בחמישה סבבים שונים, כאשר בכל סבב המתחרים מנסים ליצור רצף של איקס או עיגול בשורה, טור או באלכסון. כל משתתף בתורו בוחר בריבוע, ובעקבות כך המנחה שואל את הידוען שיושב באותו הריבוע שאלת טריוויה. הידוען מספק תשובה, והמתמודד חייב להחליט אם מדובר באמת או בשקר.אם המתחרה צדק הוא "מקבל" את הריבוע, אחרת, היריב מקבל את אותו הריבוע.
השאלות שנשאלות בתוכנית הן בין היתר שאלות בקטגוריות ידע כללי, תרבות פופולרית, היסטוריה, ונושאים שונים אחרים.
הגרסאות הישראליות

את הגרסה המקורית בישראל (בין 1977 ל-1982) הנחה אורי זוהר. באותה תקופה החל תהליך חזרתו בתשובה של זוהר אל מול עיני משתתפי התוכנית וההפקה, כשהתחיל להגיע לצילומים לבוש בציצית ובכיפה וביקש משאר המשתתפים לדבר בנימוס ולא להשתמש "בדברי תועבה". לאחר מכן טוביה צפיר החליפו.
ב-1993 שודרה עונה נוספת של השעשועון בערוץ הראשון, אותה הנחה אייל גפן.
בערוץ 2 (ב-1999) הנחה את התוכנית שי אביבי, וצביקה הדר ישב דרך קבע במשבצת האמצעית. גם יגאל שילון היה בין עובדי התוכנית.
בעונה השישית של "הפיג'מות" שודר פרק המבוסס על השעשועון תחת השם "XO".
התוכנית עצמה זכתה לפרודיה בשנת 1995 בתוכנית "הקומדי סטור" בתור אחד השעשועונים שהופיעו במכת ה"שעשועומניה".
בשנת 2010 בוצע שחזור של השעשועון הזה במסגרת השעשועון "שחקו אותה בגדול" בהנחייתו של אברי גלעד, וברשת נעשתה עונה נוספת של תשע בריבוע בהנחייתו של אברי גלעד תחת השם "חכמים בריבוע".
הפרסים

נושא הפרסים היה טאבו בערוץ הראשון. ההפקה לא הסכימה לפרסים יקרי ערך או כספיים. לכן הפרסים היו פשוטים (מוצץ, בננות, נייר טואלט וכו') למעט רחל פלינט שזכתה ב-9000 ל"י.
בערוץ 2 הפרסים היו רכב שטח או יחידת נופש.
מספר אקראי

מספר אקראי בתורת ההסתברות הוא מספר "מוגרל" מתוך טווח נתון ולפי התפלגות נתונה. זוהי תוצאת תצפית יחידה של משתנה מקרי בעל התפלגות כלשהי. כאשר ההתפלגות אינה מצוינת, מדובר בדרך כלל בהתפלגות אחידה בדידה, בה הסיכוי לקבלת כל ערך בטווח - שווה (כפי שמתקיים למשל בהטלת מטבע או בהטלת קובייה). כל התפלגות אחרת יכולה לשמש אף היא להגרלת ערך אקראי, ולמעשה תקבע את סיכויי ההגרלה.
במספרים אקראיים יש עניין בתחומים מדעיים רבים, בהם הדמיית אקראיות לצורך מחקר במדעי המחשב ובמדעים אחרים כמו תורת הכאוס, תורת המשחקים, תורת האינפורמציה, תורת ההסתברות ומכניקה קוונטית. כמו כן יש עניין בהם גם במשחקי מחשב, משחקי הימורים ובקריפטוגרפיה, בהם יש צורך לעיתים בהגרלת אלמנט או רצף אקראי של אלמנטים בהתפלגות אחידה מתוך קבוצה נתונה של האלמנטים או רצפים.
מספר אקראי אמיתי

לא ניתן לקרוא למספר "אקראי" ללא הקשר כלשהו. לדוגמה: אם נתונים במכל 49 כדורים זהים הממוספרים מ-1 עד 49 ואם שולפים מתוך המכל (לאחר ערבוב הגון) כדור אחד ועליו מופיע המספר 23 ניתן לומר כי המספר 23 הוגרל באופן אקראי בהתפלגות אחידה מתוך הקבוצה  \ \{1,2,...,49\}. ההסתברות שהמספר 23 יוגרל היא  \ 1/49. אם נרשום את המספר המופיע על הכדור, נחזירו למכל ונחזור על תהליך זה מספר פעמים, נקבל רצף אקראי המוגדר מעל הקבוצה  \ \{1,2,...,49\}. לדוגמה: הסיכוי שיוגרל הרצף:  \ 17,45,1,7,23,35 (בהנחה שכל כדור מוצא, נרשם ומוחזר שוב) היא  \ (1/49)^{6} או  \ 49^{-6} שהיא כפולה של ההסתברויות של כל כדורים ברצף.
מחוללים אקראיים

דרך פשוטה להדגים מחולל אקראי היא על ידי הטלת קובייה או הטלת מטבע. למשל אם עץ שווה 1 ופלי שווה 0 ניתן להגריל בדרך זו מספר אקראי, בהנחה שהמטבע נוצרה באופן אחיד ואינה מוטה כלפי צד כלשהו. במקרה זה ההסתברות שיתקבל עץ בכל הטלה היא בדיוק חצי. מספר שהוגרל בדרך זו יקרא "אקראי אמיתי". בהטלות חוזרות של המטבע נוכל לייצר רצף סיביות אקראי אמיתי, בכל אורך שנרצה. אולם לשיטה זו אין ערך ממשי כאשר יש צורך ברצף אקראי מהיר ולעיתים קרובות. ניתן להגריל רצף אקראי אמיתי באמצעים פיזיקליים, על ידי מדידת תופעות פיזיקליות שונות כמו:
רעש תרמי של דיודת צורן (כמו דיודת זנר).
רחש רקע כמו רחש אטמוספירי או רחש רקע הבוקע ממיקרופון.
הפרשי הזמן בפליטת חלקיקים במהלך התפרקות רדיואקטיבית.
תנודות בזמן האחזור של ראש הקריאה בכונן הקשיח.
תופעות בלתי צפויות כגון "תמונות של מנורות לבה".
יצירת מחולל מספרים אקראיים "אמיתיים" היא תהליך מסובך ויקר הדורש חומרה ייעודית ואמצעים לביצוע ניסויים ובדיקות. קיימים מספר אתרי אינטרנט המציעים רצפים ארוכים של מספרים אקראיים אמיתיים, שנוצרו באחת השיטות המתוארות, הנגישים לגולשים לשימוש חופשי.
מבחנים סטטיסטיים

מחוללים המבוססים על תופעות פיזיקליות כמו אלו המתוארות, אינם יציבים בדרך כלל ולרוב סובלים מהטיה סטטיסטית (Biased), כך שתוצאתם אינה אחידה. מבחינה מתמטית לא ניתן להוכיח שרצף הנוצר ממקור אקראי כלשהו הוא באמת אקראי. אולם ניתן באמצעות מבחנים סטטיסטיים מסוימים לבדוק את רמת האקראיות, על ידי איתור נקודות תורפה במחולל, שיכולות להצביע על אקראיות לקויה. מחולל אקראי יהיה בטוח רק אם ניתן להשתכנע בוודאות כי כל סיבית המופקת ממנו היא בהסתברות של חצי. אם למשל ההסתברות להגרלת סיבית 1 שונה מחצי אזי המחולל לא יהיה בטוח. ידוע על ניסיונות מוצלחים לניצול חולשות אלו על ידי מהמרים במשחקי הימורים. ישנן טכניקות לביטול ההטיה ושיפור האקראיות במקרים בהם תוצאת המחולל האקראי סובלת מהטיה, כמו בטכניקה הנקראת De-skewing.
ישנם מספר מבחנים סטטיסטיים בסיסיים, לבדיקת אקראיות. מבחן תדירות של סיביות בודדות, שבו נבדק האם מספר סיביות 1 זהה בקירוב לסיביות 0. מבחן סריאלי (זוגות סיביות) שבו בודקים האם מספר מופעי הזוגות (00,01,11,10) ברצף, אחיד פחות או יותר. מבחן פוקר, המבוסס על התפלגות כי בריבוע, שבו מחלקים את הרצף לתת-סדרות באורך מסוים ובודקים האם הם חוזרים על עצמם בהתפלגות שווה ברצף האקראי. מבחן רצף שבו בודקים האם ריצות רצופות של אפסים או אחדים באורכים שונים הם כצפוי מרצף אקראי ומתאם עצמי (אוטו-קורלציה) שהיא בדיקת מידת הקורלציה (רמת מתאם) בין הרצף הנבדק לבין היסטים שונים שלו.
מעבר לכך קיימות שיטות רבות לבדיקת אקראיות, בהן שיטת מאואר הנקראת "מבחן סטטיסטי אוניברסלי" המבוססת על הרעיון הבא, אם רצף כלשהו ניתן לדחיסה באופן משמעותי בעזרת אלגוריתם דחיסה כלשהו, הוא אינו אקראי. האלגוריתם של מאואר מנסה לבדוק את רמת הדחיסות של הרצף ובדרך זו לבחון את מידת אקראיותו, ככל ששיעור הדחיסות נמוך יותר מידת האקראיות גבוהה יותר. מבחנים נוספים נקראים מבחנים ספקטרליים המבוססים על התמרת פורייה ועל סיבוכיות ליניארית. ומבחן Diehard (שמרן), הוא סוללה של מבדקים סטטיסטיים שונים למדידת איכות של רצפים אקראיים, הידוע כאחד המבחנים היותר קפדניים. פותח על ידי ג'ורג' מרסגליה ב-1995.
גם אם המחולל עומד בהצלחה בכל מבחני האקראיות כמו אלו האמורים, אין בכך הוכחה מוחלטת לאקראיותו.
מספר פסאודו אקראי

מרבית ההתקנים הפיזיקליים ליצירת מספרים אקראיים כמו אלו המתוארים לעיל, נוטים להיות יקרים מאוד ואיטיים ובמקרים מסוימים אף לא מעשיים. על כן הומצאו שיטות ליצירת מספרים פסאודו-אקראיים (מדומים) באופן דטרמיניסטי (במחשב), מתוך רצף אקראי קצר הנקרא גרעין (seed). רצף פסאודו-אקראי אינו אקראי אמיתי, אלא רק נראה לעין כאקראי, כאשר הגרעין ההתחלתי אינו ידוע. אולם בשל אופיים הדטרמיניסטי רצפים אקראיים שנוצרו בעזרת מחולל פסאודו-אקראי ניתנים לשחזור מדויק בהינתן הגרעין ההתחלתי. לעובדה זו שימושים מסוימים, שכן ניתן להעביר את הגרעין ההתחלתי ממקום למקום וליצור אותו הרצף במקום אחר.
תוצאת מחולל סיביות פסאודו-אקראי (PRBG) אינה אקראית לגמרי. למעשה עבור גרעין התחלתי באורך  \ k, מספר הרצפים שהמחולל מסוגל לייצר באורך  \ l מהווה רק חלק קטן מהטווח המקסימלי ליתר דיוק  \ 2^{k}/2^{l} של כל הרצפים הבינאריים האפשריים באורך  \ l. השאיפה היא למצוא שיטה להרחבת גרעין התחלתי קצר לרצף באורך מרבי, באופן שלא ניתן יהיה להבחין בינו לבין רצף באורך זהה המיוצר בעזרת מחולל אמיתי. קיים מגוון עצום של אלגוריתמים ליצירת מספרים פסאודו-אקראיים מסוגים שונים. אולם רבים מהם אינם בטוחים ויש להיזהר בטענת הממציאים באשר לטיב אקראיותם.
מספר פסאודו אקראי > אלגוריתמים אקראיים

אלגוריתמים אקראיים עושים שימוש במספרים אקראיים. בזמן ריצה מבצע האלגוריתם החלטות בהתאם לערך אקראי כלשהו. בשל כך ייתכן מצב שבו האלגוריתם יחזיר תשובה שונה עבור קלט זהה. מסיבה זו נקראים אלגוריתמים אלו "אקראיים", בניגוד לאלגוריתמים דטרמיניסטיים, שעבור קלט זהה יבצעו תמיד אותן החלטות ותוצאתם תהיה תמיד זהה. דוגמה לשימוש במספרים אקראיים היא אלגוריתם מילר-רבין לבדיקת ראשוניות, שבמימושו הבסיסי נעשה שימוש במספרים אקראיים. אלגוריתם זה הוא אלגוריתם הסתברותי, כיוון שאינו מחזיר תשובה שנכונותה ודאית. השימוש באקראיות כשיטה לבדיקת ראשוניות יעיל יותר מאלגוריתמים דטרמיניסטיים מקבילים.
דוגמה נוספת לשימוש במספרים פסאודו-אקראיים היא שיטת מונטה קרלו, המשתמשת במספרים אקראיים לפתרון בעיות חישוביות.