stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק מציאות חלופית
טכניקות ידועות לפתרון חידות במשחקי מציאות חלופית

בחלוף השנים ועם קיומם של משחקי מציאות חלופית רבים, נעשו מספר דרכי פתרון של חידות לקונבנציות של ממש. עם הקונבנציות הללו נמנות :
בחר הכל -  כאשר מגיעים לעמוד אינטרנטי שנראה ריק, לחיצה על המקשים CTRL + a מסמנת את כל הטקסט בעמוד ויכולה לחשוף טקסט אשר היה צבוע בצבעו של רקע העמוד ובכך היה מוסתר. הטקסט שנחשף הוא הרמז הבא.
שינוי כתובת דפדפן -  הוספה של מילת מפתח לסיומת.html לכתובת האתר של המשחק יכולה לעיתים לחשוף דף מוסתר שהוא הרמז הבא. לדוגמה, אם אנו נמצאים באתר שכתובתו www.arg.com ומצאנו מילה מפתח key אז ייתכן שאם נכתוב www.arg.com/key.html נגיע לשלב הבא במשחק.
ראה מקור -  ניתן לחשוף את קוד המקור של אתר האינטרנט בו אנו נמצאים ולעיתים למצוא מילות מפתח או רמזים בו.
מנועי חיפוש ופרסום ממומן -  מנועי חיפוש לעיתים יכולים לתת כיוון כיצד להמשיך חידות וחיפוש מילות מפתח בהם יכול להציף אתרים חשודים שיכולים להיות קשורים למשחק. בנוסף, יוצרי המשחק יכולים לשלב פרסום ממומן באתרים שלחיצה עליו תוביל לשלב הבא במשחק.
אנימציית עכבר -  קיימים אתרים בהם מעבר עם העכבר על דף האינטרנט יכול לחשוף אנימציות וקישורים שיובילו לשלב הבא במשחק.
פרסים

משחקי מציאות חלופית זכו להכרה על ידי עולם הבידור המיינסטרימי: המשחק The Ocular Effect, שקידם את סרט הטלוויזיה The Fallen והופק בסתיו 2007 על ידי.Xenophile Media Inc, זכה בפרס אמי לבידור בפריים-טיים על הישגים מצטיינים עבור תוכנית טלוויזיה אינטראקטיבית. משחק המציאות המורחבת ReGenesis של Xenophile Media Inc. זכה בפרס אמי האינטראקטיבי הבינלאומי בשנת 2007 ובאפריל 2008 המשחק The Truth About Marika זכה ב-iEmmy עבור שירות הטלוויזיה האינטראקטיבי הטוב ביותר. האקדמיה הבריטית לאמנויות קולנוע וטלוויזיה מכירה באינטראקטיביות כקטגוריה בפרסי הטלוויזיה של האקדמיה הבריטית.
כמו כן, המשחק Year Zero של 42 Entertainment זכה לתהודה רבה לאחר שחרורו. משחק מציאות חלופית זה זכה בפרס "Grand Prix Cyber Lions" הגדול, שנחשב כ"יוקרתי ביותר מבין פרסי הפרסום", בקאן. Adweek פרסם ציטוט של ועדת הבחירה על החלטת הפרס והסביר כי "הקמפיין הוויראלי של 42 Entertainment הרשים את חבר המושבעים בגלל השימוש המגוון במדיות, מפרסום חוצות, דרך פרסום גרילה ועד פרסום ברשת המקוונת, והבהיר כיצד המדיה הדיגיטלית יכולה למלא תפקיד מרכזי בקמפיין תקשרותי גדול".
בנוסף, המשחק Why So Serious זכה גם כן בפרס גרנד פרי, וכן בפרס Webby לפרסום אינטראקטיבי. הישגיו של המשחק World Without Oil הוכרו גם כן, וזה זכה בפרס האקטיביזם בטקס פרסי האינטרנט של SXSW לשנת 2008.
המשחק Project Architeuthis, שנוצר עבור חיל הים האמריקני כמכשיר גיוס לאגף הקריפטולוגיה שלו, זכה בפרסים רבים, כולל הגרנד פרי של Warc לשנת 2015 לאסטרטגיה חברתית.
ראו גם

חדר בריחה
משחקי מחשב
משחקי תפקידים
גיימינג
הערות שוליים

↑  שון סטייסי, Undefining ARG, unfiction.com, ‏10 בנובמבר 2006 (באנגלית)
1 2  ג'ף ווטסון, Transmedia Storytelling and Alternate Reality Games, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
1 2  שון סטייסי, glossary, unfiction.com, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
1 2 3  ג'פרי קים, Storytelling in new media: The case of Alternate Reality Games, 2001–2009
↑  מקגוניגל, ג'., A Real Little Game: The Performance of Belief in Pervasive Play
↑  Cloudmakers, Puppetmaster FAQ, ‏16 באוגוסט 2007 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Unifiction terms of service
↑  שון סטיוארט, Bard 5.0: The Evolution of Storytelling, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
1 2  ניקולה וויטון, Alternate Reality Games for Developing Student Autonomy and Peer Learning, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  סאלן ק. וזימרמן א., Rules of Play: Game Design Fundamentals, קיימברידג', מסצ'וסטס, ארה"ב: MIT Press, 2004, עמ' 94-99. (באנגלית)
↑  ניג'הולט א., Playable Cities: Gaming Media and Social Effects, סינגפור: שפרינגר, 2017, עמ' 111-135. (באנגלית)
↑  לאמב, מ., And the Emmy® Goes to…, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  האקדמיה הלאומית לטלוויזיה, אומנויות ומדעים, Scandinavia Leads International Interactive Emmy Awards at MIPTV, ‏8 באפריל 2008 (באנגלית)
↑  ווייט, ג'., Cannes Lions Award for 42 Entertainment, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  מוריסיי, ב., Uniqlock’ Among Top Cyber Winners at Cannes', ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  וייט, א., Cyber Lions jury awards three Grand Prix, ‏24 בדצמבר 2010 (באנגלית)
↑  13th Annual Webby Awards Unveil Winners for Best Interactive Advertising, ‏19 בינואר 2012 (באנגלית)
↑  ווייט, ג'., World Without Oil wins big at SXSW, ‏11 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  Campbell Ewald Wins Warc Grand Prix For Social Strategy, ‏16 באוגוסט 2016 (באנגלית)
משחק תפקידים מרובה משתתפים המתרחש במציאות (LARP)
תכנון משחק מציאות חלופית על ידי מפעיל בובות ועוזריו
פרסים במשחקי מציאות חלופית
אהרון ליבוביץ'

הרב אהרון ליבוביץ עם רוני אלשיך בוועידת מקור ראשון בסעד (2024)
הרב אהרון ליבוביץ' (נולד ב-1967) הוא רב ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה

ליבוביץ' הוא בוגר ישיבת הקיבוץ הדתי בעין צורים וב-1996 הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה ריסקין והרב חיים ברוונדר. עמד בראש ישיבת "סולם יעקב".
בשנת 2012 הקים את ארגון השגחה פרטית שהפעיל שירותי השגחת כשרות פרטית אורתודוקסית ושלא במסגרת הרבנות הראשית לישראל. ב-2018 הארגון התאחד עם מערך הכשרות של ארגון רבני צהר ובכך הוקם מערך כשרות צהר. מאז ליבוביץ' הוביל אף מערך פרטי ואלטרנטיבי לעריכת נישואין ("חופות"). ביוני 2018 חבר הכנסת דאז בצלאל סמוטריץ' אף קרא לפתוח בחקירה כנגד הארגון.
בשנים 2015–2017 כיהן ליבוביץ כחבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת ירושלמים. הוא החל את כהונתו לאחר שיושבת ראש התנועה רחל עזריה נבחרה לכנסת העשרים ועזב ב-2017 במסגרת רוטציה עם יהודה גרינפלד-גילת. בזמן כהונתו במועצת העיר שימש גם כמחזיק תיק החינוך. הוא חבר בפורום רבני בית הלל וכרב קהילת "ואני תפילה" בנחלאות.
בינואר 2024 ליבוביץ' מונה לראש תוכנית הרבנות ישראלית במכון שלום הרטמן והמדרשה באורנים.
נשוי למרים ואב ל-5.
הערות שוליים

↑  הרב אהרון ליבוביץ', באתר מגזין "גלויה"
↑  חנן גרינווד, אקזיט כשרותי: "השגחה פרטית" התאחד עם "צהר", באתר ישראל היום, 27 בפברואר 2018
↑  עטרה גרמן, ‏סמוטריץ' בפנייה לפרקליט המדינה: לפתוח בחקירה נגד ארגון "השגחה פרטית", באתר "סרוגים", 28 ביוני 2018
↑  גיא עזרא, ‏הרב אהרון ליבוביץ' פורש ממועצת העיר ירושלים, באתר "סרוגים", 23 באוקטובר 2017
↑  ינון בן דוד, רוטציה ב'ירושלמים': הרב אהרון ליבוביץ' יפנה את מקומו ליהודה גרינפלד-גילת, באתר mynet‏ ירושלים, 23 באוקטובר 2017
↑  התפקיד החדש של הרב אהרון ליבוביץ' במכון הרטמן, באתר ערוץ 7, 9 בינואר 2024
קלרה פראגו

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1905 
 פטירה:  1944 (בגיל 38 בערך) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מידע כללי
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 ספורט
 ענף ספורט:  שחמט 
 
קלרה פראגו (במקור פרידמן, בהונגרית: Faragó Klára;‏ בודפשט, 6 באוקטובר 1905 − בודפשט, נובמבר 1944) הייתה שחמטאית יהודייה-הונגרייה, עורכת דין, המועמדת ההונגרייה הראשונה לאלופת העולם.
קורות חיים

קלרה פרידמן נולדה במשפחה יהודית כבתם של בלה פראגו (כאמור פרידמן במקור) שהגיע לבודפשט מסורושטין בטרנסילבניה והיה קמעונאי, ושל אנה פישביין. היו חמישה אחים במשפחה: אילונה, אישטוואן, שאנדור, שהפך למהנדס הטקסטיל ההונגרי הראשון ועבד במפעל טקסטיל גולדברגר, קלרה ומגדה. אחד מחמשת הילדים, אישטוואן, מת בין שתי מלחמות העולם כתוצאה ממלריה, בה נדבק במהלך בניית מפעל טקסטיל בהוואי, שלושה נוספים נספו בשואה במלחמת העולם השנייה. רק מגדה שרדה את מלחמת העולם.
שם החיבה של קלרה במשפחה היה קאטו. הודות לאמה היא הצליחה ללמוד, כי היא רצתה שילדיה יצליחו בחיים. היא למדה באוניברסיטת גראץ במשך שנה אחת ולאחר מכן סיימה וקיבלה תואר דוקטור במשפטים בבודפשט והפכה למנהלת של חברת הובלה.
בשנת 1944 הסתתרה בדירתה של בת דודתה רוז'ה בראון ברחוב בנצור 36/b בבודפשט, ממנה נודע שקלרה סטרה לבריון של מפלגת צלב החץ, שירה בה למוות.
קריירת שחמט

לפי ארפאד ויידה, קלרה פראגו הייתה השחמטאית הטובה ביותר של הונגריה. היא הייתה חברה בחוג השחמט של בודפשט, שם שיחקה בקביעות. תחילה הופיע שמה לראשונה בתחרות נשים שאורגנה במקביל לאולימפיאדת השחמט 1926 הבלתי רשמית לרגל הקונגרס השנתי של פיד"ה בבודפשט. זו הייתה התחרות הפומבית הרצינית הראשונה שלה, בה הייתה במקום ה-4 עד ה-6 מבין שמונה המשתתפות. היא סיימה אחרי אדית הולוואי הבריטית, פאולה וולף-קלמר האוסטרית וגיזלה הארום (אנ'). בינואר 1928 השיגה תיקו בתחרות ה-105 לוחות הסימולטנית של אישטוואן אבוני (במקור פפר).
ב-1936, באחד הטורנירים הבינלאומיים החזקים ביותר לנשים באותה תקופה בזמרינג, שם התכנסו מיטב השחמטאיות מלבד אלופת העולם ורה מנצ'יק, היא סיימה במקום העשירי מבין 12 המשתתפות מעשר מדינות. לפי הדיווחים בעיתונות של אז, היא הייתה יכולה להשיג תוצאה טובה עוד יותר אילולא הפסידה בכמה מהמשחקים שהיה לה בהם יתרון ברור ובסוף סיימה אותם בתיקו או בהפסד. כאחת ההפתעות הגדולות של התחרות, בסיבוב החמישי היא ניצחה את אלופת אנגליה שלוש פעמים אדית מישל (אנ'), שהובילה לאחר ארבעה סיבובים, ואת אלופת אוסטריה גיזלה הרום, והיא הייתה קרובה לניצחון גם במשחק שלה מול סוניה גראף, האוהדים הונגרים שהקיפו אותה במשחק הפריעו לה בריכוז, איבדה זמן, עשתה טעויות ולבסוף הפסידה. לפי עיתונאי שדיווח על התחרות בזמרינג:
חביבת התחרות היא נציגת צבעי הונגריה, קלרי פראגו. הבחורה ההונגרייה הזו היא כישרון שחמט רציני וגם הצניעות בהתגלמותה. היא כל כך מרחמת על יריבתה המובסת שהיא לא יכול אפילו ליהנות מהצלחתה שלה.
עם אלופת אוסטריה גיזלה הארום ניהלה פראגו תחרות זוגות באוקטובר 1936. הן שיחקו ארבעה משחקים בבודפשט, בהם ניצחה הארום 3–1. זה היה משחק הזוגות הראשון לנשים בהונגריה.
ב-1937 נערכה במקביל לאולימפיאדת השחמט של סטוקהולם תחרות אליפות עולם לנשים, בה השתתפו 26 מתחרות מ-16 מדינות. בתחרות השיטה השווייצרית בת 14 הסיבובים. באמצע התחרות, לאחר הסיבוב ה-7, היא הייתה במובילות עם 5 נקודות, ולבסוף סיימה באמצע הדירוג עם 7 נקודות בטווח במקומות 16-10. מהניצחונות שלה היו על מדליסטית הארד מילדה לאוברטה ועל גיזלה הארום האוסטרית בסיבוב השישי והשביעי בהתאמה. ניצחונות יפים באליפות העולם לנשים בשחמט בסטוקהולם ב-1937:.(אנ')
משחקיה

קלרה פראגו - מילדה לאוברטה, סיבוב 6, ( רשימת פתיחות בש"ח ECO E10) (אנ')
קלרה פראגו - גיזלה הרום, סיבוב 7. הגנה בוגו-הודית, גרסת Nimzowitsch, (ECO E11)
לקריאה נוספת

Négyesi György (2005). "100 éve született dr. Faragó Klára, az első magyar női világbajnokjelölt". Magyar Sakkvilág. 3 (9): 23. (לפני 100שנה נולדה קלרה פראגו)
"Faragó Klári, a semmeringi sakkverseny magyar résztvevője beszél a sakkozó nőről". Magyarország. 43 (169): 9. 1936-07-25. נבדק ב-2017-04-22.
Gehl Zoltán (1926-07-16). "Képek a sakkversenyről". Az Est. 17 (158): 10. נבדק ב-2017-04-22. Faragó Klára arcképe Gehl Zoltán (1888−1954) grafikusművész alkotása
"Sírnak és bizakodnak a hölgy-matadorok, akik virágok között vívják harcukat". Magyarország. 33 (157): 8. 1926-07-15. נבדק ב-2017-04-22.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári születési akv. 2457/1905. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-09-29.
↑  1903-ban magyarosította a nevét "A hivatalos lapból − Április 7". Budapesti Hírlap. 23 (97): 15. 1903-04-08. נבדק ב-2017-04-22.
↑  Telefonjegyzékben:papír- írószer kereskedő, 1914-től VII. Akáczfa u 18 1929-ig állandóan, majd 1936-ban V. k. Tátra u. 11 s 1939-ben már csak az özvegye
↑  "Friedmann Bernát és Fischbein Anna házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 70/1898. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-09-29.
1 2  Négyesi György (2005). "100 éve született dr. Faragó Klára, az első magyar női világbajnokjelölt". Magyar Sakkvilág. 3 (9): 23.
1 2  "Az Ujság sakkversenyén Abonyi István felállította a szimultán-játék új rekordját". Ujság. 4 (19): 3. 1928-01-24. נבדק ב-2017-04-22.
1 2  "Faragó Klári, a semmeringi sakkverseny magyar résztvevője beszél a sakkozó nőről". Magyarország. 43 (169): 9. 1936-07-25. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Sakküzenetek". Ujság. 2 (120): 31. 1926-05-30. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Mára halasztották a sakkverseny utolsó fordulóját". 8 Órai Ujság. 12 (158): 3. 1926-07-16. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "A világsakkongresszus ülései. Mrs Holloway angol bajnoknő veretlenül győzött a hölgyek versenyén". Budapesti Hírlap. 46 (159): 7. 1926-07-17. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "A semmeringi női sakkverseny". Pesti Hírlap. 58 (160): 14. 1936-07-15. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Magyar siker a semmeringi sakkversenyen". Budapesti Hírlap. 56 (154): 9. 1936-07-09. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "A semmerinig női sakkverseny". Ujság. 12 (154): 8. 1936-07-08. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Faragó Klára legyőzte az osztrák bajnoknőt". Budapesti Hírlap. 56 (162): 9. 1936-07-18. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Megalakították a női sakk világszövetséget". Budapesti Hírlap. 56 (160): 7. 1936-07-16. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Tizenkét hölgyversenyző fogyókúrás sakkversenye". Magyarország. 43 (161): 10. 1936-07-16. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Női bajnokok mérkőzése". Népszava. 64 (249): 26. 1936-10-31. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Az első női párosmérkőzés Magyarországon". Pesti Hírlap. 58 (217): 12. 1936-09-23. נבדק ב-2017-04-22.
↑  "Estocolmo 1937". ajedrezdeataque.com. נבדק ב-2017-04-22.
↑  A játszmákat Anthony Gillam, a The Chessplayer Kiadó tulajdonosa bocsátotta Négyesi György rendelkezésére
משתתפות טורניר הנשים בשחמט בזמרינג (1936). קלרה פראגו היא השנייה מימין בשורה התחתונה. בתמונה מלמעלה משמאל: Rodica Luţia, Róża Maria Herman, Sonja Graf, Regina Gerlecka, Salome Reischer, Catharina Roodzant-Glimmerveen, Gisela Harum, Maud Flandin, Clarice Benini, Anna Katarina Beskow, Klára Faragó and Edith Mary Ann Michell.
נועם גלאי

אין תמונה חופשית
נועם גלאי (נולד ב-9 בספטמבר 1984 בירושלים) הוא צלם תרבות ישראלי המתגורר בניו יורק. גלאי התפרסם בשל תמונת הצעקה שאותה צילם, שהפכה במהלך השנים לדוגמה בתחום זכויות היוצרים מסביב לעולם.
בין רשימת המצולמים של גלאי אפשר למצוא את ביונסה, שון מנדס, טיילור סוויפט, ג'רי סיינפלד ולברון ג'יימס. כמו כן צילם גלאי רשימה של ידוענים ישראלים כגון עומרי כספי, עודד קטש, מיקי חיימוביץ' ופיני גרשון.
קריירה

נועם גלאי הוא בנו של פרופסור דן גלאי. החל לצלם בעת שירותו הצבאי בצה"ל, ולקראת שחרורו החל לצלם עבור קבוצת מכבי תל אביב בכדורסל. בינואר 2006 היגר גלאי לניו יורק והחל לצלם עבור ליגת ה-NBA וליגת ה-WNBA במקביל לצילום משחקי יורוליג שאליהם טס מדי מספר חודשים. לאחר מספר שנים שבו התמקד בצילום ספורט, החל גלאי לצלם מוזיקאים ושחקני קולנוע עבור גטי אימג'ס ולקוחות כמו דיסני, אן-בי-סי וסרטי פרמאונט.
בשנת 2011 נבחרה תמונתו של גלאי של ניו יורק בערב ה-11 בספטמבר 2011 לאחת מתמונות השנה במגזין LIFE. במרץ 2016 נועם צילם את דונלד טראמפ לשער של מגזין טיים.
הצעקה הגנובה

ב-17 בפברואר 2006 צילם גלאי סדרה של פורטרטים עצמיים המראים אותו צועק. לאחר שהעלה את התמונות לאתר שיתוף התמונות פליקר, אחת מהתמונות החלה לשמש בעבודות גרפיות ללא ידיעתו של גלאי, והפכה לסמל של מספר רב של הפגנות ומהפיכות אזרחיות במדינות כמו מצריים, איראן, עיראק, ארגנטינה, הונדורס וספרד. בנוסף, התמונה שימשה חברות לצרכים מסחריים כגון כריכות ספרים, עטיפות אלבומים מוזיקליים וחולצות. הסיפור של גלאי נידון בתקשורת האמריקאית בכל הקשור לזכויות יוצרים, ואף נכנס לתוכנית הלימוד בקולג'ים בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Moll, Sebastian. "Berühmte Fotografie: Der Urschreier". fr-online.de (בגרמנית). נבדק ב-2016-03-01.
↑  6 People Who Had No Clue Their Faces Were World-Famous, Cracked.com
↑  Rachel Kadish, The Man Behind the Scream: Noam Galai, The Good Men Project, ‏2011-03-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Lee Morris, Fstoppers Original: The Stolen Scream, Fstoppers, ‏2011-03-07 (באנגלית)
↑  What it’s like to work backstage at the Global Citizen Festival • Stories and Trends | Getty Images, Stories and Trends (באנגלית)
↑  Foto divulgada na internet vira símbolo de rebeldia e inspira artistas - GloboNews - Jornal das Dez - Catálogo de Vídeos, GloboNews - Jornal das Dez
↑  LIFE Magazine, 2011 LIFE Pictures Of The Year, LIFE (ארכיון)
↑  FSTOPPERS, The Stolen Scream
↑  Unfair Use, American Photo
↑  Israeli's portrait travels from NYC to Tehran, ynet
↑  The Man Behind the Scream: Noam Galai -, The Good Men Project (באנגלית)
↑  jackzg-, Red Tape - He became the face of revolution - - because his picture was stolen, Newsvine
↑  Gizmodo - We come from the future., Gizmodo (באנגלית)
↑  "Networks are not always revolutionary". The Guardian (באנגלית). 2011-06-16. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2016-03-01.
↑  'The Stolen Scream': Photographer Creates, Internet Copies, NFT Reclaims, PetaPixel, ‏2022-01-16 (באנגלית)
↑  Noam Galai - Beyond the Scream MegaPixel - אתר התוכן הגדול בישראל לצילום, באתר MegaPixel
↑  ללא מחבר, Emerging: Contemporary Readings for Writers, 3 edition, Bedford/St. Martin's, 2015-11-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PIC: 390076 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נועם גלאי".
דוגמאות לשימושים שנעשו עם הצעקה של גלאי
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  4 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  18 מ-16 מדינות
 מדליסטים
  קרלוס יולו:  הפיליפינים הפיליפינים
  ארתור דבטיאן:  ארמניה ארמניה
  הארי הפוורת':  בריטניה בריטניה
 
 → 2020 
תחרות קפיצות לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-4 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. בשונה מהתחרויות בשאר המכשירים, תחרות הקפיצות דורשת מהמתעמלים לבצע שני תרגילים שונים, כדי שהתוצאות יחשבו לצורך העפלה לשלב הגמר. רוב המתעמלים ביצעו קפיצה אחת (אם הם השתתפו בתחרויות קרב רב אישי או קבוצתי) או לא ביצעו קפיצות כלל (אם הם השתתפו בתחרויות על מכשירים אחרים בלבד). 18 מתעמלים מ-16 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) ביצעו שתי קפיצות בסבב המוקדמות.
רקע

תחרות הקפיצות התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).
פורמט התחרות

8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר. בתחרות הקפיצות, רק מתעמלים שביצעו שני תרגילים נכנסו למוקדמות על מכשיר זה. ממוצע שתי הקפיצות הוא זה שקבע את התוצאה הסופית על המכשיר. בגמר, המתעמלים ביצעו שוב שני תרגילים. התוצאות משלב המוקדמות לא נחשבו בשלב הגמר, והתוצאות נקבעו לפי ממוצע שני התרגילים שבוצעו בשלב הגמר בלבד.
לוח זמנים

תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-4 באוגוסט.
| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 4 באוגוסט | 16:24 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | קפיצה 1> ציון D | קפיצה 1> ציון E | קפיצה 1> ענישה | קפיצה 1> ציון 1 | קפיצה 2> ציון D | קפיצה 2> ציון E | קפיצה 2> ענישה | קפיצה 2> ציון 2 | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  נזאר צ'פורניי (אוקראינה) | 5.6 | 9.266 |  | 14.866 | 5.6 | 9.200 |  | 14.800 | 14.833 | Q |
| 2 |  הארי הפוורת' (בריטניה) | 5.6 | 9.033 |  | 14.633 | 5.6 | 9.300 |  | 14.900 | 14.766 | Q |
| 3 |  אוורל בנוביץ' (קרואטיה) | 5.6 | 8.966 |  | 14.566 | 5.6 | 9.300 |  | 14.900 | 14.733 | Q |
| 4 |  איגור רדיבילוב (אוקראינה) | 5.6 | 9.300 |  | 14.900 | 5.6 | 8.900 |  | 14.500 | 14.700 | Q |
| 5 |  ג'ייק ג'רמן (בריטניה) | 6.0 | 9.266 | 0.100 | 15.166 | 5.6 | 8.633 |  | 14.233 | 14.699 | Q |
| 6 |  קרלוס יולו (הפיליפינים) | 5.6 | 9.300 | 0.100 | 14.800 | 5.6 | 8.966 |  | 14.566 | 14.683 | Q |
| 7 |  ארתור דבטיאן (ארמניה) | 5.6 | 9.033 | 0.100 | 14.533 | 5.6 | 9.200 |  | 14.800 | 14.666 | Q |
| 8 |  מהדי אולפתי (איראן) | 5.6 | 9.066 |  | 14.666 | 5.6 | 8.900 |  | 14.500 | 14.583 | Q |
| 9 |  אשר הונג (ארצות הברית) | 6.0 | 8.800 | 0.100 | 14.700 | 5.6 | 8.933 | 0.100 | 14.433 | 14.566 | R1 |
| 10 |  אדם אסיל (טורקיה) | 6.0 | 9.266 |  | 15.266 | 5.6 | 8.100 |  | 13.700 | 14.483 | R2 |
| 11 |  לי ג'אן-הו (קוריאה הדרומית) | 5.6 | 8.933 |  | 14.533 | 5.6 | 8.933 | 0.300 | 14.233 | 14.383 | R2 |
עתודה

העתודה לגמר קפיצות היו:
אשר הונג (ארצות הברית)
אדם אסיל (טורקיה)
לי ג'אן-הו (קוריאה הדרומית)
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל | קפיצה 1> ציון D | קפיצה 1> ציון E | קפיצה 1> ענישה | קפיצה 1> ציון 1 | קפיצה 2> ציון D | קפיצה 2> ציון E | קפיצה 2> ענישה | קפיצה 2> ציון 2 | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  קרלוס יולו (הפיליפינים) | 6.0 | 9.433 |  | 15.433 | 5.6 | 9.200 |  | 14.800 | 15.116 |
|  |  ארתור דבטיאן (ארמניה) | 5.6 | 9.366 |  | 14.966 | 5.6 | 9.366 |  | 14.966 | 14.966 |
|  |  הארי הפוורת' (בריטניה) | 5.6 | 9.233 |  | 14.833 | 5.6 | 9.466 |  | 15.066 | 14.949 |
| 4 |  ג'ייק ג'רמן (בריטניה) | 6.0 | 9.200 | 0.100 | 15.100 | 5.6 | 9.166 |  | 14.766 | 14.933 |
| 5 |  אוורל בנוביץ' (קרואטיה) | 5.6 | 9.400 |  | 15.000 | 5.6 | 9.200 |  | 14.800 | 14.900 |
| 6 |  נזאר צ'פורניי (אוקראינה) | 5.6 | 9.233 |  | 14.833 | 5.6 | 9.366 |  | 14.966 | 14.899 |
| 7 |  מהדי אולפתי (איראן) | 5.6 | 8.866 | 0.300 | 14.166 | 5.6 | 8.866 | 0.100 | 14.366 | 14.266 |
| 8 |  איגור רדיבילוב (אוקראינה) | 5.6 | 9.300 |  | 14.900 | 5.6 | 7.933 | 0.100 | 13.433 | 14.166 |
הערות שוליים

↑  Qualification Reports – Games of the XXXIII Olympiad – Artistic Gymnastics, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 27 ביולי 2024
↑  Artistic Gymnastics Men's Vault Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's Vault - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 4 באוגוסט 2024
מקסים גונאלון

מקסים גונאלון (בצרפתית: Maxime Gonalons; נולד ב-10 במרץ 1989 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

מקסים גונאלון נולד וגדל בעיר ליון שבצרפת וכבר מגיל 10 הצטרף לקבוצת הילדים של אולימפיק ליון בה החל את דרכו בכדורגל. כשהוא בן 18 בלבד, שיחק גונאלון באליפות צרפת לנוער עם ליון ורשם 26 משחקים בהם כבש שני שערים יחד עם קבוצת הנוער של המועדון. ב-6 ביולי 2009, כשהוא מסיים את גיל הנוער, חתם גונאלון על החוזה המקצועני הראשון שלו כשחתם לעונה אחת עם אופציה לשנתיים נוספות באולימפיק ליון והצטרף לסגל הבוגר של המועדון. גונאלון לבש את החולצה עם המספר 41 והתאמן עם הקבוצה באימוני קדם העונה של קיץ 2009. ב-25 באוגוסט, ערך גונאלון את הופעת הבכורה שלו במדי אולימפיק ליון בפלייאוף ליגת האלופות כשעלה כמחליף במשחק נגד אנדרלכט הבלגית. ב-20 באוקטובר, כבש גונאלון את שער הבכורה במדי ליון במשחק נגד ליברפול במסגרת ליגת האלופות. ב-16 בינואר 2010, כבש גונאלון את שער הליגה הראשון שלו עבור ליון במשחק נגד נאנסי. עשרה ימים לאחר מכן חתם גונאלון על הארכת חוזה בליון לארבע שנים נוספות. במהלך השנים גונאלון היה לאופציה הראשונה בקישור האחורי של ליון וזכה עם המועדון באליפות הליגה הצרפתית ובגביע הצרפתי כשהוא הופך להיות קפטן הקבוצה. ב-3 ביולי 2017 עזב את ליון לאחר 18 שנה במועדון וחתם לארבע שנים ברומא. ב-20 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–4 על בנוונטו. ב-20 באוגוסט 2018 הושאל לסביליה לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

ב-11 בנובמבר 2011, זומן גונאלון לראשונה לסגל נבחרת צרפת למשחק ידידות נגד נבחרת ארצות הברית. לזכותו של גונאלון שבע הופעות עם נבחרת צרפת.
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  3 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  64 מ-26 מדינות
 מדליסטים
  ריס מקלנגן:  אירלנד אירלנד
  נרימן קורבאנוב:  קזחסטן קזחסטן
  סטיבן נדורוסיק:  ארצות הברית ארצות הברית
 
 → 2020 
תחרות סוס סמוכות באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-3 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 64 מתעמלים מ-26 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל סוס הסמוכות בשלב המוקדמות.
רקע

תחרות סוס הסמוכות התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ריס מקלנגן (אירלנד) | 6.3 | 8.900 |  | 15.200 | Q |
| 2 |  סטיבן נדורוסיק (ארצות הברית) | 6.4 | 8.800 |  | 15.200 | Q |
| 3 |  מקס ויטלוק (בריטניה) | 6.6 | 8.566 |  | 15.166 | Q |
| 4 |  טקאקי סוגינו (יפן) | 6.5 | 8.533 |  | 15.033 | Q |
| 5 |  אולג ורניאייב (אוקראינה) | 6.6 | 8.433 |  | 15.033 | Q |
| 6 |  נרימן קורבאנוב (קזחסטן) | 6.4 | 8.600 |  | 15.000 | Q |
| 7 |  הר וונג (קוריאה הדרומית) | 6.7 | 8.200 |  | 14.900 | Q |
| 8 |  לורן דה מונק (הולנד) | 6.4 | 8.366 |  | 14.766 | Q |
| 9 |  זו ג'ינגיואן (סין) | 5.9 | 8.700 |  | 14.600 | R1 |
| 10 |  נילס דונקל (גרמניה) | 6.4 | 8.166 |  | 14.566 | R2 |
| 11 |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 5.9 | 8.566 |  | 14.466 | R3 |
עתודה
העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
זו ג'ינגיואן (סין)
נילס דונקל (גרמניה)
שינוסוקה אוקה (יפן)