stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיל צימרמן
תמיכה ציבורית

לאחר התביעה של רשויות המכס נגדו היו רבים שראו בצימרמן גיבור חופש המידע ולא אויב מדינה. רבים ראו בתביעה על שחרור קטע הקוד חוסר הבנה טכנולוגית מצד התביעה ועל כן יצאו במחאה. כאקט הפגנתי הועלו באינטרנט קטעי קוד קצרים בשפות תכנות דוגמת Perl, והופצו בקהילות קוד פתוח והאקרים ומשם הועברו להדפסה על פרטי לבוש וסטיקרים. מקרה קיצוני של התופעה היה קיעקוע קטע הקוד על זרוע אדם.
מחוות והוקרה

צימרמן קיבל מספר פרסים על עבודתו החלוצית בהצפנה:
1995 - ניוזוויק מנה את צימרמן עם 50 האנשים המשפיעים ביותר על האינטרנט תחת רשימת ה-Net 50
1995 - פרס החלוציות מאת קרן החזית האלקטרונית
1995 - פרס קרייזלר על חדשנות בעיצוב
1996 - פרס נורברט וינר לאחריות קהילתית ומקצועית על קידום השימוש האחראי בטכנולוגיה
1998 - פרס על מפעל חיים מאת Secure Computing Magazine
1999 - פרס לואי בראנדי מאת Privacy International
2000 - הוכתר כאחד מעשרת המחדשים ביותר בתחום האי-ביזנס על ידי Infoworld
2001 - הוסף לרשימת היכל התהילה של תעשיית CRN.
לקריאה נוספת

סיימון סינג, סודות ההצפנה, תרגום: זהר בר-אור, ספרי עליית הגג (ידיעות אחרונות), 2003.
קטע הקוד השנוי במחלוקת קועקע על זרוע מפגין
פארק סיירת שקד

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1987 
 נתונים ומידות
 שטח:  6,000 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מועצה אזורית מרחבים 
 קואורדינטות:  31°16′36″N 34°39′11″E﻿ / ﻿31.276701840302°N 34.652970790502°E﻿ / 31.276701840302; 34.652970790502
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) פארק סיירת שקד(למפת מערב הנגב רגילה) פארק סיירת שקד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק סיירת שקד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק סיירת שקד  he פארק סיירת שקדhe פארק סיירת שקדמפת  __ אופקים (in English: Ofakim)  __ בסיס חצרים (in English: Hatzerim Airbase) [‌צפון הנגב‌]מכל הכיוונים: __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק סיירת שקד הוא פארק ואתר הנצחה, הממוקמים בנגב המערבי, בקרבת העיר אופקים. הם מוקדשים להנצחת פעולותיה של סיירת שקד וחלליה.
הפארק

סיירת שקד הייתה יחידת סיור ופשיטה שפעלה בפיקוד הדרום של צה"ל בשנים 1955–‏1978. היא היוותה את הגרעין להקמתה מחדש של חטיבת גבעתי.
הפארק משתרע על פני שטח של 6,000 דונם מדרום מזרח לאופקים. קרן קיימת לישראל החלה בנטיעת היער שבו בשנת 1987. יש בו כ-5,200 עצים, הניזונים ממי הגשמים היורדים באתר. ביער ממוקמת תחנת מחקר למרעה, נטיעות ומאבק במידבור של קק"ל.
הפארק > אתר ההנצחה

אתר ההנצחה ממוקם מעט מצפון ליער, על שפת נחל אופקים, ליד נקודה שבה נטוי על פני הנחל גשר ברזל באורך של כ-130 מטר. הוא הוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי לאחר מלחמת העולם הראשונה, כחלק ממסילת הברזל שהקימו מרפיח לבאר שבע. חלקי הגשר מחוברים זה לזה במסמרות וללא ריתוך, ונשענים על גבי שבעה זוגות של עמודי מתכת שמולאו בבטון. הגשר ששרד כלל את חלקי המסגרת שלו בלבד, אך לימים הוקם עליו גשר מגודר להולכי רגל.
מיקום אתר ההנצחה בסמוך לגשר נבחר משום שבסמוך לו עבר עד 1967 נתיב תנועה של מסתננים ומבריחים מרצועת עזה אל דרום הר חברון. חיילי הסיירת הציבו מארבים רבים למסתננים בקרבת נתיב זה. כיום הגשר מסמל את הקשר שבין סיירת שקד המקורית לבין חטיבת גבעתי החדשה.
אתר ההנצחה מכיל מספר מרכיבים פיסוליים, הפרוסים על גבי מדרון המשתפל אל ערוץ הנחל:
בנקודה הגבוהה ביותר באתר מוצב סלע שעליו חרותים שם היחידה ומספרה - 424, סמלה ושנות פעולתה. מעברו השני חרותה כתובת הסבר על תולדות היחידה. בצידו של הסלע ניצב תורן ועליו דגל ישראל.
בקרבת הסלע מוצבים שלושה זוגות של לוחות אבן הנוטים באלכסון זה כנגד זה, בתבנית של שלושה אוהלי סיירים. על גבי הלוחות חרותים מוטו היחידה ("רק אלו היודעים להגן על חירותם זכאים לה") ושמות 133 חלליה. מולם מוצבים שני סלעים שטוחים המשמשים כספסלים. ביניהם לבין הלוחות דמויי האוהלים מצוי פסל מתכת של מדורה.
בנקודה נמוכה יותר במרחק מה מהסלע ואוהלי האבן הוצבו כעשרים אלמנטים פיסוליים ממתכת, שצורת כל אחד מהם כפרח שעליו פרושים, או כמכשולים צבאיים נגד חיל רגלים. כל אחד מהם כולל מספר ברזלי זווית שחלקם האחד קבוע אנכית בקרקע וחלקם האחר נטוי בזווית. על גבי לוחיות עץ הקבועות על החלקים הנטויים של הברזלים נרשמו שמות הנופלים.
הלאה משדה פרחי המתכת, בנקודה הקרובה ביותר לגשר הברזל, מוצב פסל מתכת של שלוש דמויות הנוטות קדימה, הראשונה נושאת לפיד והאחרות נושאות דגלים.
אתר ההנצחה הוקם ביזמת ותיקי היחידה והעמותה שהקימו. הפסל צבי דרדיקמן, יוצא היחידה, הקים בשנת 1991 את פסל המתכת ושדה הפרחים. המרכיבים הפיסוליים האחרים באתר נוספו לו בשנת 2008 ביוזמת היחידה להנצחת החייל במשרד הביטחון ועוצבו על ידי ראובן ג'יאמבשו.
עקאבה

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טובאס
 שטח:  6,500 אקר
 גובה:  500 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,710 (2016)
 קואורדינטות:  32°21′03″N 35°20′59″E﻿ / ﻿32.350797222222°N 35.349738888889°E﻿ / 32.350797222222; 35.349738888889 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.palestineremembered.com/GeoPoints/_Aqqaba_555/index.html
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) עקאבה(למפת צפון השומרון רגילה) עקאבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עקאבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עקאבה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עקאבה (ערבית: عقّابة) היא עיירה פלסטינית, הממוקמת בנפת טובאס, שבצפון הגדה המערבית, כ-15 ק"מ מדרום-מזרח לג'נין וכ-3 ק"מ מצפון לעיירה טובאס, בגובה של כ-500 מטר מעל פני הים. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, במפקד 2016, אוכלוסיית העיירה מנתה 8,710 תושבים.
מיקום וגאוגרפיה

העיירה מממוקמת על המדרון הצפוני של הר "ראס אל עקרה" שפסגתו בגובה של 680 מטר מעל פני הים. אחת הפסגות הגבוהות ביותר באזור צפון השומרון. בהר וסביבתו יער וחורש ים תיכוני שהוכרז כשמורת טבע בידי הרשות הפלסטינית.
מקור השם

העיירה יושבת, ככל הנראה, על אדמות העיירה היהודית איקבין מימי המשנה והתלמוד.
העיירה בנויה סביב גרעין עתיק, שבמרכזו מבנה מקאם "א-נבי עקבה", המתוארך להתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל. לפי המסורת המקומית, המקאם והכפר נקרא על-שם מייסדו
היסטוריה

בכפר עצמו אין שרידים ארכאולוגיים, אך כקילומטר מזרחה ממוקמת "ח'ירבת סלחב", תל קטן בו נמצאו ממצאים מהתקופה הממלוכית, וכן מהתקופה הישראלית. [דרוש מקור]
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע ככפר בסנג'ק שכם (מחוז שכם). תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, והכנסות מזדמנות מכוורות לגידול דבורים ועזים.
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב: ”בשעה תשע ושש דקות היינו בעקאבה, כפר בן מאה ושלושים תושב, היושב על גבעה שבצלעה רואים מספר מסוים של בורות מים עתיקים חצובים בסלע. הבתים רעועים. מסגד קטן מחוץ לכפר, בצד מזרח, נושא כיפה צנועה”.
בשנת 1882, בסקר ארץ ישראל המערבית תואר כ: "כפר גדול יחסית למרגלות ההר, עם קרקע פתוחה מצפון. שהכפר ניצב גבוה ממנה, עם מטעי זיתים מדרום".
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר למחוז שכם.
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בעקאבה הייתה אוכלוסייה של 330 נפש, רובם מוסלמים וְ 8 נוצרים. במפקד 1931 היו בכפר 89 בתים מאוכלסים עם 403 תושבים, מהם 9 נוצרים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 580 מוסלמים ו-20 נוצרים.
לאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, הכפר עבר משליטה בריטית לירדנית.
קרקעות, מים וחקלאות

שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 8,068 דונם. אשר מתוכם הוקצו 1,259 דונם לחקלאות שלחין, ו-4,284 דונם לגידולי דגנים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 ממשלת המנדט עודדה את חידוש היער שסביב לכפר וסיפקה לתושביו שתילי עצים לנטיעות. שרידי היער שמורים גם היום.
ב–1 באוגוסט 1967, חתם מפקד פיקוד המרכז עוזי נרקיס על צווי סגירה לתשעה שטחים לצורך אימונים, לאורך הרצועה המזרחית של גב ההר. ביניהם "שטח 903" שממערב לעקאבה ששימש את תושבי הסביבה למרעה ולגידולי דגנים.
בשנת 1982 נתפס ל"צרכים צבאיים" שטח סמוך לפסגת "ראס אל עקרה" בו הוקמה ההיאחזות נח"ל עירית.
קרקעות, מים וחקלאות > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, טמון עברה משליטה ירדנית לישראלית.
לאחר הסכמי אוסלו, רוב הכפר הוגדר כשטח A . צדו המערבי והצפוני הוא גובל בשטח C, בשליטה ישראלית מלאה. ממזרח, סְפר המדבר היורד לכיוון בקעת הירדן, הוגדר כשטח אש והגישה אליו מוגבלת. בשטח זה שוכנות מספר קהילות רועים בדואיות שחכרו אדמות מתושבי עקאבה.
הערות שוליים

1 2  מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה
↑  אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת-הפסיפס של רחוב, קדמוניות יא, 1978, עמ' 77
↑  עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך, 2010, עמוד: 778
↑  Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft
↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך רביעי: השומרון (א), הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1983, עמוד: 235
‏הספר בגרסה אלקטרונית, באתר גוגל ספרים
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 228
↑  Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Ramleh, p. 21
↑  Mills, 1932, p.67
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26
↑  במשק הערבי, הארץ, 1 באוגוסט 1934
↑  2023
1 2   עמירה הס, צה"ל לא חס על הבדואים ומתאמן בחצר האחורית שלהם, גם ברמדאן, באתר הארץ, 17 במאי 2019
| Flag of Senegalיישובי נפת טובאס (נפה) |
| --- | --- | --- |
| ערים | טובאס |  |
| מועצות מקומיות | טמון • עקאבה |  |
| כפרים | אבזיק • אל-עקבה • אל-בוקיעה • ברדלה • ואדי אל-פארעה • כרדלה • סלחב • עין אל-בידה • ראס אל עמר •  ראס אל פארעה •  תיאסיר |  |
| מחנות פליטים | פארעה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467599405171  LCCN: n2002052873   WorldCat (עם LCCN): n2002-052873
פטיש לכפות ידיים

כפות ידיים נשיות. תת-פטיש לציפורניים נחשב לנפוץ ביותר בתחום הפטיש לכפות ידיים, ומתבטא בין היתר ברצון למרוח עליהן לק ציפורניים
פטיש לכפות ידיים הקרוי גם קווירופיליה הוא משיכה, לרוב משיכה מינית לכפות ידיים. פטיש זה עשוי לכלול את המשיכה המינית לאזור מסוים בכף היד, כגון האצבעות, גוף כף היד או ציפורני הידיים, בנוסף הוא יכול להתבטא במשיכה לפעולות מסוימות שמבצעות הידיים, אשר לא נחשבות בדרך כלל לפעולות מיניות, כגון כיבוס בגדים באופן ידני או שטיפת כלים. מימוש הפטיש יכול להתבטא ברצון לחוות מגע פיזי עם כפות הידיים בשלל דרכים ותנוחות, או להוות מקור לפנטזיה מינית כזאת או אחרת.
פטיש לכפות ידיים מוכר ומקבל ביטוי על ידי תעשיית הפורנוגרפיה, אך נחשב לאחד הפטישים הפחות נפוצים, חרף העובדה שמקבילו, הפטיש לכפות רגליים נחשב לנפוץ ביותר מבין כלל הפטישים בעולם.
מאפייני הפטיש

פטיש לכפות ידיים הוא משיכה מינית לכף היד. משיכה זו באה לידי ביטוי בשלל דרכים: על ידי כך שכפות הידיים נוגעות בבעל הפטיש, עושות לו הנדג'וב, או שהוא מוצץ או מלקק את אצבעות הידיים או את גוף כפות הידיים.
משיכה לציפורני הידיים נחשבת לתת-סוג של פטיש לכפות ידיים אשר נחשב לנפוץ ביותר בתחום הפטיש לכפות ידיים, ומתבטא לעיתים קרובות ברצון של הפטישיסט שהן יגרדו אותו, או ברצון למרוח עליהן לק ציפורניים.
תפוצת הפטיש

בשנת 2007, חוקרים באוניברסיטת בולוניה שבאיטליה ביצעו מחקר שבחן 381 דיונים באינטרנט שמקורם בקבוצות פטישיזם, כדי לאמוד את השכיחות היחסית של הפטישים השונים. בדיונים אלו השתתפו מעל 5,000 אנשים.
המחקר מצא שמתוך כלל המשתתפים בדיונים השונים, 669 משתתפים התייחסו לציפורניים, אשר נחשבות לסוג של פטיש לכפות ידיים. מהמחקר הוסק שהמשיכה לא הייתה באופן ספציפי לציפורניים, וייתכן שרבים מאלו שהתייחסו לציפורניים דיברו עליהן בהקשר של BDSM, שבו נעשה רבות שימוש בציפורניים בסשן של סאדו-מזוכיזם, ובעצם נמשכו לכאב שאלו גורמות, כך שלא ניתן באופן גורף לייחס זאת לפטיש לכפות ידיים. כמו כן, נמצא ש-669 משתתפים היוו פחות מ-1% מכלל המשתתפים בפורומים המדוברים.
בתרבות הפופולרית

בסדרת האנימה-מנגה "ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו" (אנ'), לדמות קירה יושיקאגה יש פטיש לכפות ידיים. יושיקאגה הוא רוצח סדרתי הרוצח נשים כדי לקחת את כפות ידיהן. לאחר מכן הוא מעמיד פנים שכף היד היא אישה אמיתית.
ראו גם

הנדג'וב
פטיש לכפות רגליים
מניקור
הערות שוליים

↑  E. L. McCallum. 1998. Object Lessons: How to Do Things With Fetishism. SUNY Press.ISBN 0791439798. p.59
↑  Moore, Lucy (4 בנובמבר 2009). "Foot fetishes: Fun or freaky?". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Griffiths, Mark (22 בינואר 2016). "Handy crafts: A brief look at fingernail fetishes". {{cite web}}:  (עזרה)
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
פיהוק

דיוקן עצמי של ג'וזף דקרו.
חתול מפהק
אריה מפהק, גן החיות בבריסטול, אנגליה
גור של מקוק יפני מפהק בגן חיות בנאגנו, יפן.
עובר מפהק בהדמיית ארבע-ממד (שלושה ממדים מרחביים על פני ממד הזמן) בבדיקת אולטרה-סאונד רפואית.
פיהוק הוא רפלקס גופני הכולל פעירה רחבה של הפה והלוע, שאיפה ונשיפה אצל בני אדם ובעלי חיים. פיהוק מהווה תסמין של עייפות, חוסר בשינה או שעמום. נטען כי הפיהוק מגביר את ערנות האדם המפהק. הסיבות המדויקות לתופעת הפיהוק טרם ידועות לאשורן.
סיבות

הסיבה המדויקת לפיהוק אינה ידועה. קיימות כיום מספר השערות לגבי סיבות לתופעה זו. פיהוק מתרחש במצבים אלו:
קירור המוח
עייפות, מתח.
הרפיה פסיכולוגית לאחר מצב ערנות מוגבר.
קיום רגשות שונים כגון אדישות או שעמום.
השערה אחת גורסת כי הפיהוק נגרם מעודף פחמן דו-חמצני וחוסר חמצן בדם. גזע המוח חש בכך ומפעיל את רפלקס הפיהוק. הפה נפתח לרווחה והריאות שואפות נשימה עמוקה, מה שמביא חמצן לריאות ומשם לדם. להשערה זו לא נמצא אישוש בניסויים, תדירות הפיהוקים לא השתנתה בניסויים בהם נשמו הנחקרים חמצן טהור או בריכוזי פחמן דו-חמצני של 3–5 אחוזים (פי 100 מהריכוז האטמוספירי).
השערה נוספת טוענת כי הפיהוק משמש לוויסות חום (תרמורגולציה) של הגוף. לפי ההשערה הזו, במצבי עייפות נחלשים מנגנוני הבקרה השומרים על טמפרטורה קבועה של המוח. הפיהוק מפעיל את שרירי הפנים וכך מוגברת זרימת הדם לראש ופיזור החום משתפר. ההשערה מקבלת אישוש מכך שנשימה דרך האף מונעת פיהוקים כמו גם קירור של המצח על ידי הצמדת רטייה ספוגה במים קרים. מצבים בהם נפגעת יכולת איזון הטמפרטורה של המוח מלווים גם בפיהוק רב, כך בחולי טרשת נפוצה, אפילפסיה, מיגרנה ומחלות אחרות.
השערה אחרת היא שהפיהוק נגרם על ידי אותם כימיקלים במוח המשפיעים על רגשות, מצב רוח, תיאבון ותופעות אחרות. כימיקלים אלה כוללים את הסרוטונין, דופמין, חומצה גלוטמית וחנקן חד-חמצני. ככל שיותר כימיקלים מופרשים למוח כך תדירות הפיהוקים עולה. לחלופין, רמה גבוהה במוח של כימיקלים מסוג אנדורפינים מורידים את תדירותם. קורלציה נוספת נמצאה אצל חולים המטופלים בתרופות המונעות ספיגה של סרוטונין (פארוקסטין), המפהקים בתדירות גבוהה מהרגיל.
תאוריה אחרת טוענת כי הפיהוק דומה להתמתחות. כמו התמתחות, הפיהוק מגביר את לחץ הדם והדופק ובאותו זמן מותח שרירים ופרקים רבים. משוער גם כן, כי הפיהוק עוזר בפיזור מחדש של חומר שמנוני המכסה את הריאות שעוזר לתהליך נשימה. היו שהצביעו על העובדה כי ניסיון לחסום את הפיהוק על ידי נעילת הלסתות נותנת הרגשה של פיהוק בלתי מספק. מה שמראה שמתיחה של הלסת ושרירי הפנים חיונית לפיהוק "טוב".
גישות מסוימות בפסיכותרפיה מאמינות כי תופעת הפיהוק יחד עם הצחוק והבכי הן דרכים לשחרור כאב רגשי, ולכן בגישות אלו מעודדים לצחוק, לבכות ולפהק כדי לעורר ריפוי פיזי ורגשי.
סיבות > למה פיהוק מדבק?

רפלקס הפיהוק ידוע כ"מדבק", כלומר אדם אחד מפהק גורר אחריו אנשים אחרים. ההדבקה בפיהוק חוצה מינים (למשל פיהוק של אדם בנוכחות כלב ולהפך), ובאופן מוזר גם תמונה של אדם או חיה מפהקים ואפילו המילה "פיהוק" בעצמה יכולים לגרום לכך.
הפיהוק המדבק קשור לאמפתיה, פיהוק של בן זוג ידביק בסבירות גבוהה יותר מפיהוק של אדם זר. אנשים שהיכולת האמפתית שלהם ירודה נדבקים פחות בפיהוקים. כך, למשל, נמצא מתאם שלילי בין בעלי הפרעת אישיות סכיזוטיפלית (הפרעה המתבטאת בין היתר בקושי בזיהוי מצבים רגשיים ויצירת קשרים חברתיים) להדבקות בפיהוק, וילדים הסובלים מהפרעות על הקשת האוטיסטית נדבקים פחות בפיהוק למראה ילדים מפהקים בהשוואה לילדים באותו גיל שאינם סובלים מהפרעות כאלו.
קיימות מספר השערות לגבי הסיבות להתפתחות "הפיהוק המדבק". ייתכן, למשל, שזהו שריד אבולוציוני של "תופעת עדר", כלומר הפיהוק מעביר מסר של עייפות לחברי הלהקה האחרים כדי לסנכרן דפוסי שינה ופעילות. יש סברה כי הפיהוק המדבק משמש לוויסות מצב הרוח אצל חיות הנמצאות בחבורה, בדומה ליללות להקת זאבים לאור ירח מלא.
תפיסה חברתית

הפיהוק משמש גם כרמז חברתי בלתי מילולי בעל כמה משמעויות, בהתאם להקשר בו הוא נעשה, והוא עלול לשדר מסר אנטי חברתי מובהק. מסיבה זו בתרבויות מסוימות מקובל להסתיר את פעולת הפיהוק על ידי שימת יד על הפה. כאשר הפיהוק מלווה בקול, הוא עלול להתפרש כזלזול, כך לדוגמה, באוגוסט 2009 אזרח אמריקאי הועמד לדין משום שפיהק באופן קולני בזמן דיון בבית המשפט.
אמונות טפלות מסוימות נקשרו לתופעת הפיהוק. הנפוצה ביותר היא האמונה כי יש צורך לכסות את הפה בשעת הפיהוק כדי למנוע מהנשמה לברוח מהגוף. לפי המסורת המוסלמית המתועדת בחדית' פיהוק נגרם מהשטן ולכן על המאמין להימנע ככל יכולתו מפיהוק ולכסות את פיו בשעת פיהוק. היוונים הקדמונים האמינו כי פיהוק אינו סימן לשעמום אלא לכך שהנשמה מנסה לברוח מהגוף לעבר האלים במרום. אמונה דומה רווחה אצל בני המאיה.
הערות שוליים

↑  Provine RR, Tate BC, Geldmacher LL. ; Yawning: no effect of 3–5% CO2, 100% O2, and
exercise; Behav. Neural. Biol. 1987;48:382–93.
↑  Andrew C. Gallup and Gordon G. Gallup Jr.; Yawning as a Brain Cooling Mechanism: Nasal Breathing and Forehead
Cooling Diminish the Incidence of Contagious Yawning; Evolutionary Psychology, 2007. 5(1): 92-101
↑  Andrew C. Gallup, Gordon G. Gallup Jr.; Yawning and thermoregulation; Physiology & Behavior Volume 95, Issues 1-2 (2008) 10-16 .
↑  Psychologists Attribute Yawning To The Need To Cool The Brain And Pay Attention, ScienceDaily, June 22, 2007
↑  Steven M. Platek et al; Contagious yawning: the role of self-awareness and mental state attribution; Cognitive Brain Research 17 (2003) 223–227
↑  Atsushi Senju et al; Absence of contagious yawning in children with autism spectrum disorder; Biol. Lett. (2007) 3, 706–708
↑  ארה"ב: חצי שנת מאסר בגלל פיהוק בבית משפט, באתר ynet, 12 באוגוסט 2009
↑  למשל, חדית' אל בוכרי 4:509, 8:242
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531693805171  BnF: cb11942578g (data)  GND: 4321861-1  LCCN: sh85149047
עקרון החיבור

ערך זה עוסק בעיקרון קומבינטורי. אם התכוונתם לעיקרון בתורת המשחקים, ראו .
עֶקְרוֹן הַחִיבּוּר הוא עיקרון יסודי בקומבינטוריקה המופיע בצורות שונות בתחומים רבים במתמטיקה. העיקרון קובע עבור קבוצות זרות, כי אם באחת יש  n עצמים ובשנייה  m עצמים, אז מספר העצמים בשתי הקבוצות יחדיו שווה לסכום  n+m.
קומבינטוריקה

בניסוח פורמלי עקרון החיבור קובע כי אם בקבוצה סופית  A יש  n איברים ובקבוצה סופית  B יש  m איברים, והקבוצות  A ו- B זרות, אז באיחוד  A\cup B יש  n+m איברים. או בסימון מקובל:  |A\cup B|=|A|+|B|. ניתן להוכיח את עקרון החיבור באינדוקציה בהסתמך על הגדרת החיבור במערכת פאנו.
באינדוקציה מכלילים את עקרון החיבור למספר כלשהו של קבוצות. אם הקבוצות  A_{1},A_{2},\ldots ,A_{n} סופיות וזרות בזוגות, אז  {\biggl |}\bigcup _{i=1}^{n}A_{i}{\biggl |}=\sum _{i=1}^{n}|A_{i}|.
הכללה נוספת של עקרון החיבור היא למקרה שהקבוצות אינן בהכרח זרות. במקרה כזה על סמך החלוקה של  A\cup B לקבוצות הזרות  A-B,B-A,A\cap B (ראו הפרש וחיתוך) ועל סמך עקרון החיבור, מתקבל:  |A\cup B|=|A|+|B|-|A\cap B|.
מצירוף שתי ההכללות מתקבל עקרון ההכלה וההפרדה הקובע את מספר האיברים באיחוד כלשהו של מספר קבוצות סופיות.
תורת הקבוצות

בתורת הקבוצות משתמשים בעקרון החיבור כדי להגדיר פעולת חיבור בין עוצמות. עוצמות סופיות הן מספרים טבעיים ולכן הסכום שלהן תואם את עקרון החיבור. לכן טבעי להכליל את עקרון החיבור כך שיגדיר גם סכום של עוצמות אינסופיות:  |A|+|B|:=|A\cup B|, כאשר  A ו- B זרות.
נראה כי תמיד קיימות קבוצות זרות כאלו: בהינתן \kappa ,\lambda  עוצמות שיש לחבר, ובהינתן  A,B קבוצות בעלות העוצמות הללו בהתאמה, הקבוצות  A\times \{0\},B\times \{1\} זרות ועוצמותיהן הן בהתאמה  \kappa ,\lambda .
נראה כי החיבור לא תלוי בקבוצות שנבחרו, כלומר אם  A\sim C,B\sim D (הסימן  \sim  מייצג שעוצמותיהן שוות, כלומר קיימת פונקציה חח"ע ועל ביניהן) כך שA,B זרות וC,D זרות, אז  A\cup B\sim C\cup D: יהו  f:A\to C,g:B\to D חד חד ערכיות ועל. הפונקציה  \psi :A\cup B\to C\cup D תוגדר  \psi (x)={\begin{cases}f(x)&&x\in A\\g(x)&&x\in B\end{cases}}. פונקציה זו חח"ע ועל, לכן  |A\cup B|=|C\cup D|.
בהכללה, הסכום של קבוצה כלשהי של עוצמות מוגדרת לפי:  \sum _{i\in I}|A_{i}|:={\biggl |}\bigcup _{i\in I}A_{i}{\biggr |}, כשהקבוצות הנציגות זרות בזוגות.
תורת המידה

אם לוקחים קטע ממשי באורך  n ומחברים אותו לקטע באורך  m הממשיך מהקצה שלו, מתקבל קטע באורך  n+m (בהנחה כי נקודת החיבור מתיישבת טוב). באופן כללי יותר, חיבור של שני קטעים זרים צריך לתת קבוצה חדשה שמידתה היא סכום המידות של הקטעים. זוהי תכונה יסודית שמצופה שכל פונקציית מידה תקיים אותה (ואף שתקיים סיגמא-אדיטיביות). באופן כללי, פונקציה  \mu  ממשפחה של קבוצות לחבורה חיבורית נקראת אדיטיבית, אם  \mu (A\cup B)=\mu (A)+\mu (B), לכל  A ו- B זרות.
בפרט, עקרון החיבור למידת הסתברות קובע שלכל שני מאורעות זרים  A ו- B, ההסתברות ש- A יקרה או  B יקרה היא הסכום של ההסתברויות המתאימות.
עמנואל רקמן

| --- | --- |

הרב פרופ' עמנואל רקמן, דצמבר 2005
 לידה:  24 ביוני 1910 אולבני, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בדצמבר 2008 (בגיל 98) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  ישיבת רבינו יצחק אלחנן  האקדמיה התלמודית מרשה שטרן 
 מעסיק:  ישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטת בר-אילן 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
מנחם עמנואל רקמן (באנגלית: Emanuel Rackman;‏ 1910 - 1 בדצמבר 2008) היה רב, פרופסור, ממייסדי אוניברסיטת בר-אילן ונשיאה הרביעי בשנים 1977–1986. נשיא מועצת הרבנים (האורתודוקסיים) של ארצות הברית (RCA).