stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריבית אפס
הערות שוליים

↑  Back to Basics: What Are Negative Interest Rates? – IMF F&D, IMF (באנגלית)
↑  18 Misconceptions about Eliminating the Zero Lower Bound, Confessions of a Supply-Side Liberal, ‏2015-05-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  International Monetary Fund, Borrowing Agreement with the Czech National Bank, Policy Papers 2010, 2010-04-13 doi: 10.5089/9781498337687.007
↑  How Negative Interest Rates Work, Investopedia (באנגלית)
↑  What Is a Negative Interest Rate, and Why Would We Have Them?, Investopedia (באנגלית)
↑  Milton Friedman's Keynote address at the Bank of Canada
↑  Reichlin, L.; Turner, A.; Woodford, M (2013-05-20). "Helicopter money as a policy option". voxeu.org.
↑  S Borağan Aruoba, Pablo Cuba-Borda, Frank Schorfheide, Macroeconomic Dynamics Near the ZLB: A Tale of Two Countries, The Review of Economic Studies 85, 2017-04-19, עמ' 87–118 doi: 10.1093/restud/rdx027
↑  Buiter, W. The Simple Analytics of Helicopter Money
↑  Willem Buiter, Helicopter Money: Irredeemable Fiat Money and the Liquidity Trap, 2003-12 doi: 10.3386/w10163
↑  Print Less, but Transfer More, Foreign Affairs, Blyth, M., Lonergan, E
↑  Goodhart, C.A.E. (בינואר 2013). "The Potential Instruments of Monetary Policy" (PDF). Financial Markets Group Paper (Special Paper 219). London School of Economics. 9-10. ISSN 1359-9151. נבדק ב-13 באפריל 2013. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Blinder, Alan S. (בפברואר 2012). "Revisiting Monetary Policy in a Low-Inflation and Low-Utilization Environment". Journal of Money, Credit and Banking. 44 (Supplement s1): 141–146. doi:10.1111/j.1538-4616.2011.00481.x. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  כנסת ישראל, אפיקי הסיוע הממשלתי עם משבר הקורונה, באתר כנסת ישראל, ‏21 למרץ
↑  מענק לעסקים - מענק לעסקים קטנים בתקופת הקורונה | לשכת המסחר, באתר www.chamber.org.il
↑  רשות המסים בישראל - מידע קורונה, באתר Taxes
ריבית צל

ריבית צל היא שיעור ריבית בחלק מהמודלים הפיננסיים. היא משמשת למדידת הכלכלה כאשר הריבית הנומינלית מתקרבת לריבית אפס. מושג זה הוטבע על ידי פישר בלאק במאמרו, "ריביות כאופציות".
שער ריבית הצל נובע מהתובנה של פישר בלאק שמטבע הוא אופציה. אם למישהו יש כסף, האדם יכול לפעול בשתי דרכים:
לעשות בו שימוש היום
לא לעשות בו שימוש ואז יש לו כסף מחר
לפיכך, כאשר הלוואות יחזירו פחות כסף ממה שהושאל בתחילה, המשקיעים יבחרו "לממש את האופציה" ולא להלוות את כספם. לפיכך, הריבית הנומינלית לטווח קצר תמיד גדולה או שווה לאפס. במודל של בלאק, ריבית הצל הנומינלי לטווח קצר הוא מה שהשיעור הנומינלי לטווח הקצר היה, אם היה מותר לו לרדת מתחת לריבית אפס.
כאשר שיעור הצל הנומינלי לטווח קצר חיובי, הריבית הנומינלית לטווח הקצר שווה לשיעור הצל. אבל כאשר שיעור הצל לטווח קצר שלילי - כמו בזמן דפלציה או מיתון רע עם אינפלציה נמוכה - הריבית הנומינלית לטווח הקצר תתפצל ויישאר מעל האפס. במודל של בלאק, גם כאשר הריבית הנומינלית לטווח קצר נשארת קרובה לאפס, הריבית הנומינלית לטווח ארוך יכולה להיות הרבה מעל האפס. הסיבה לכך היא שהריבית הנומינלית מתנהגת כמו אופציות ויש סיכוי מסוים ששיעור הצל לטווח קצר יהפוך חיובי בעתיד.
נתוני שוק
יש גם שיעור ריאלי של צל. שיעור הצל הריאלי לטווח קצר שווה לשיעור הצל הנומינלי לטווח קצר בניכוי האינפלציה הצפויה.
פישר בלאק פרסם את מאמרו ב-1995 והזכיר שהפעם האחרונה שבה ארצות הברית חוותה ריבית אפס (נכון כמובן ל-1995) הייתה השפל הגדול. מודלים של שיעורי צל זכו להתעניינות מחודשת עם המשבר הפיננסי של 2007–2008 כאשר שיעורי הריבית צנחו לכמעט אפס ואפילו, מתחת לאפס במקרים מסוימים.
במונחים מאקרו כלכליים עכשוויים, המושג, ריבית הצל, מתייחס לסביבה מוניטרית מרחיבה בתקופה של ריבית אפס. בתקופה כזו, כאשר הבנקים המרכזיים מפעילים צעדי הרחבה נוספים כגון הרחבה כמותית (QE-Quantitative Easing), הסביבה המוניטרית היא בעצם מרחיבה יותר מאשר משתמע מהריבית הנקובה בלבד, וניתן לחשב לאיזו ריבית נומינלית מקבילה הסביבה המוניטרית. ריבית זו, מכונה ריבית הצל.
מודלים

בשל אפקט האופציה, לא ניתן לצפות בשיעור הצל לטווח קצר ישירות בשוק. כלכלנים משתמשים במודלים כדי להסיק את ערך שיעור הצל מהשפעתו על שיעורי הריבית לטווח ארוך יותר בעקומת התשואה. הערך של שיעור צל לטווח קצר תלוי בהנחות לגבי תנועת הריבית, כך שמודלים שונים עשויים לחשב עבורה ערכים שונים.
מודלים סטנדרטיים של מבנה מונחים דינמיים של גאוס אינם שוללים ריביות נומינליות שליליות - פגם בולט עם תשואות קרובות לאפס במדינות רבות. במודלים חלופיים של ריבית צל, הלוקחים בחשבון את האי-ליניאריות בגבול התחתון האפס, נעשה שימוש לעיתים רחוקות, זאת בגלל העומס החישובי הקיצוני של ביצוע הערכתם.
עם זאת, על ידי הערכת אופציית הרכש על תשואות צל שליליות, ניתן לספק הערכות של מודל תלת גורמי של שיעורי צל, לדוגמה, של תשואות יפניות.
החוקרים כריסטיאנסן ורודבוש (ב- 2015) הציגו במחקרם כי התשואות האחרונות של משרד האוצר האמריקאי הוגבלו במידה מסוימת על ידי ריבית האפס (ZLB) על שיעורי הריבית הנומינליים. לכן, הם השוו את הביצועים של מודל מבנה מונח דינמי גאוסי סטנדרטי (DTSM), שמתעלם מה-ZLB, ל-DTSM בשיעור שינוי ריבית הצל, הלוקח בחשבון את ה-ZLB. הם מצאו כי קרוב לריבית האפס נצפו ירידות בולטות בדיוק התחזית של המודל הסטנדרטי, בעוד שמודל שיעור ריבית הצל מצליח להציג תחזית מדויקת יותר. עם זאת, פרמיות תשואה לטווח של 10 שנים דומות באופן כללי בשני דגמי התחזית.
החוקרים וו ו-זאנג (ב-2019) מציעים מסגרת סבירה וקוהרנטית שלוקחת בחשבון הן מדיניות מוניטרית קונבנציונלית והן לא-קונבנציונלית עם שיעור הצל של הבנק המרכזי האמריקאי (Federal Reserve) של קרנות. מבחינה אמפירית, החוקרים מתעדים את הדמיון של שיעור הצל למדד התנאים הפיננסיים הכולל, ריביות פרטיות שונות, מאזן הפד וחוק טיילור. באופן תאורטי, הם מראים כי ההשפעה של מדיניות לא קונבנציונלית, כגון הרחבה כמותית (Quantitative Easing) ומוסדות מלווים, על הכלכלה, זהה לזו של ריבית צל שלילית, מה שהופך את שיעור הריבית הזה לנתון סיכום שימושי עבור פוליסות אלו. המודל שמציגים וו ו-זאנג מייצר את התוצאה התואמת לנתונים: זעזוע אספקה שלילי הוא תמיד מצמם. מחקרם מהווה תמיכה במודל הקיינסיאני החדש מהפיכה למודל לא קביל במצב של ריבית אפס.
רזנד וריסטיניאמי (ב-2023) מציעים שיעור ריבית הצל ללא מגבלה תחתית, המודד את העמדה הכוללת של המדיניות המוניטרית בכל סביבת מדיניות, לפני ובמהלך תקופת ריבית האפס, כמו גם בסביבה הנוכחית "נורמלית חדשה", שבה הפכה מדיניות מוניטרית לא שגרתית להיות יותר סטנדרטית. באמצעות נתוני עקומת תשואות יומית הם מעריכים את שיעורי ריבית הצל עבור ארצות הברית, שוודיה, גוש האירו ובריטניה, ומתעדים שהם יורדים (עולים) ככל שהמדיניות המוניטרית הופכת למרחיבה יותר (או מצומצמת), בעקבות הכרזות על הפחתת ריבית (או העלאתה). הם מציגים שני יישומים עבור ריבית הצל:
פירוק תגובות שער ריבית הצל להודעות על מדיניות מוניטרית להפתעות מדיניות מוניטרית קונבנציונלית וכן למדיניות לא שגרתית, החוקרים מתרגמים את המעבר של כל סוג של מדיניות, לשערי החליפין. החוקרים מוצאים ששערי החליפין מגיבים יותר למדיניות מוניטרית קונבנציונלית מאשר למדיניות מוניטרית לא שגרתית. כ
ניסויי תחזיות של "מה היה קורה אילו...". נמצא כי בדיקות סטטיסטיות אלו בשני מודלים של DSGE מצביעות על כך שהאינפלציה בארצות הברית הייתה נמוכה בממוצע בכ-0.8 נקודת אחוז, ובשוודיה היא הייתה נמוכה בכ-0.33 נקודות אחוז, אלמלא נעשה שימוש במדיניות מוניטרית לא קונבנציונלית.
הערות שוליים

↑  Fischer Black, Interest Rates as Options, The Journal of Finance 50, 1995-12, עמ' 1371–1376 doi: 10.1111/j.1540-6261.1995.tb05182.x
↑  J. H. E. Christensen, G. D. Rudebusch, Estimating Shadow-Rate Term Structure Models with Near-Zero Yields, Journal of Financial Econometrics 13, 2015-04-01, עמ' 226–259 doi: 10.1093/jjfinec/nbu010
↑  Jens H. E. Christensen, Glenn D. Rudebusch, Modeling Yields at the Zero Lower Bound: Are Shadow Rates the Solution?, כרך 35, Emerald Group Publishing Limited, 2016-01-01, Advances in Econometrics, עמ' 75–125, ISBN 978-1-78560-353-2
↑  Jing Cynthia Wu, Ji Zhang, A shadow rate New Keynesian model, Journal of Economic Dynamics and Control 107, 2019-10-01, עמ' 103728 doi: 10.1016/j.jedc.2019.103728
↑  Rafael B. De Rezende, Annukka Ristiniemi, A shadow rate without a lower bound constraint, Journal of Banking & Finance 146, 2023-01-01, עמ' 106686 doi: 10.1016/j.jbankfin.2022.106686
נתוני ריבית קבועה ומשתנה בארצות שונות
שיעורי ריבית בארהב אנגליה ועוד
רוחמה וייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוגוסט 1966 (בת 58) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
רוחמה וייס (נולדה בתשכ"ו, 7 באוגוסט 1966) היא חוקרת, פרופסור ומרצה לתלמוד בבלי, משוררת ופובליציסטית. מפרסמת טור שבועי בעיתונות בנושא פרשת השבוע ואקטואליה במדור ynet-יהדות.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בירושלים. למדה באולפנת חורב, שירתה בשירות לאומי כקומונרית בבני עקיבא.
בתואר הראשון למדה תלמוד ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית, את התואר השני במדעי היהדות השלימה בבית המדרש ללימודי היהדות של התנועה המסורתית בירושלים. את עבודת הדוקטורט כתבה באוניברסיטה העברית בירושלים בנושא המזון והסעודה בספרות חז"ל, בהנחיית פרופ' מנחם הירשמן.
הייתה מורה לתלמוד בבתי ספר תיכוניים בירושלים. יזמה והקימה כיתת לימוד במגמת יהדות מוגברת בבית הספר התיכון המסורתי. הייתה המנהלת של בית המדרש בית שמואל - מרכז שמשון מבית האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת. הקימה וניהלה את "חידוש – יוזמות בחינוך ובתרבות יהודית בע"מ".
לאורך השנים מילאה תפקידים שונים כמרצה לתלמוד באוניברסיטה העברית, בבית המדרש קולות, בהיברו יוניון קולג', במכון שכטר, בבית המדרש בית שמואל ובישיבה החילונית.
פעילותה והשקפתה

טוריה השבועיים של פרופסור וייס עוסקים במגוון נושאים אקטואליים, כגון פמיניזם בראי פרשת השבוע ובהקשר לאירועים עכשוויים, יהדות מנקודת מבט ביקורתית ובבחינה מחודשת. באחד מטוריה הצהירה וייס כי היא "שמחה להשתייך ליהדות הרפורמית".
וייס משלבת בטוריה מעקב אחר תפקוד נבחרי הציבור בישראל, ואינה מהססת להפנות ביקורת אליהם או לתופעות חברתיות. כך, לדוגמה, כתיבתה עוסקת בביקורת על ההנהגה החרדית מחד, ועל הנטייה של החברה הישראלית לדחוק את הציבור החרדי לשוליים, מאידך.
סביב הריגת איאד אל-חלאק, שיתפה וייס כי היא אם לבחורה עם צרכים מיוחדים, וליוותה את משפחת אל-חלאק מאז האירוע. קשר קרוב נרקם בינה לבין אימו של איאד.
תפיסת עולמה של וייס הומניסטית ופציפיסטית. וייס בוחרת לנקוט ולהוביל גישה לא אלימה בהתייחסותה לחיים בישראל ולפעול באופן שיקטין סבל וכאב אצל בני האדם מתוך שאיפתה לתיקון עולם.
פעילותה והשקפתה > פעילות בתחום פגיעות מיניות

סביב פרשת החשד לאונס בקפריסין, כתבה וייס מספר טורים בנושא, ואף ארגנה נסיעה קבוצתית של ישראליות וישראלים לתמיכה בתיירת הבריטית שהעידה כי נאנסה. בראיון עם שובה הסבירה וייס כי "הדאגה לצעירה מבריטניה שהפכה ברגע אכזרי וארוך לאחותנו, הייתה בראש סולם הדאגות".
בפברואר 2020 שיתפה וייס בראיון לחן ארצי-סרור כי בתור ילדה עברה פגיעה מינית וגילוי עריות על ידי אביה. כותרת הראיון: "אבא שלי גנב אותי מעצמי", ובין הדברים אמרה: "גם היום, בעידן המי-טו, אין הגנה. גילוי עריות הוא ממש לא טאבו, הטאבו הוא לדבר על גילוי עריות". כשנתיים קודם לכן, באפריל 2018, חלקה עדות זו בתוכנית "בין השמשות" בהגשת דב אלבוים.
חיים אישיים

וייס מתגוררת בירושלים עם בנה ובתה.
ספריה

שמירה: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, 2004)
מתחייבת בנפשי: קריאות מחויבות בתלמוד (תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2006)
שפתי תפתח: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תשס"ח 2008)
אוכלים לדעת: תפקידן התרבותי של הסעודות בספרות חז"ל (תל אביב: ספריית הילל בן חיים: הקיבוץ המאוחד, תש"ע 2010)
אימהות בטיפול: מסע פסיכולוגי-ספרותי עם גיבורות התלמוד (תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2012), בשיתוף אבנר הכהן.
אחטא ואשוב: שירים (הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, 2013).
שאישה אינה אלוהים: שירים (בני ברק: ספרית פועלים: הקיבוץ המאוחד, 2020).
היהודיה האחרונה של קפריסין: רומן (פטל הוצאה לאור, 2023).
ראו גם

היברו יוניון קולג'
הערות שוליים

↑  עוד כתבות בנושא בית המדרש, באתר ynet
↑  ירעם נתניהו, שליפות עם רוחמה וייס, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2008.
↑  "ההלכה מתקדמת כשהרבנים ירצו", באתר ynet, 16 בפברואר 2020.
↑  רוחמה וייס, "אני לא יכולה לנשום": אמהות בוכות, באתר ynet, 5 ביוני 2020; Ruhama Weiss, www.facebook.com (באנגלית).
↑  זכות היהדות על הארץ- פרק ב
↑  זכות היהודים על הארץ - פרק 1
↑  רוחמה וייס, מאמינה לה: למה אסע לקפריסין לתמוך בתיירת הבריטית, באתר ynet, 3 בינואר 2020
↑  הדס בשן, ‏"בכל העולם צריכים להבין שאנחנו לא סלחניות", באתר ‏מאקו‏, 9 בינואר 2020
↑  רוחמה וייס, היינו איתה בקפריסין: אחותי החדשה גרה בבריטניה, באתר ynet, 9 בינואר 2020
↑  "אבא שלי גנב אותי מעצמי": רוחמה וייס פותחת הכול, באתר ynet, 16 בפברואר 2020
↑  בין השמשות | עונה 1, פרק 28 - רוחמה ווייס, נבדק ב-2021-07-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304665005171  BnF: cb161676493 (data)  GND: 132277042  ISNI: 0000 0000 7851 3923  LCCN: no96029353  RERO: 02-A017796487  SUDOC: 251418286  VIAF: 73446625   WorldCat (עם VIAF): 73446625
רן אשכנזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת רוכב שמיים  רע"ן הפעלת האש במל"י  מפקד עוצבת קלע דוד
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן
רן אשכנזי הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר מכהן כמפקד עוצבת קלע דוד.
ביוגרפיה

אשכנזי התגייס לצה"ל. בשנים 2015–2017 כיהן כמפקד יחידת רוכב שמיים. לאחר מכן מונה לראש ענף הפעלת האש במרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בשנת 2022 מונה למפקד עוצבת קלע דוד.
בשנת 2023 זכה בקטגוריית מח"ט יחידות השדה בבוחן כשירות קרבית לקצין.
הערות שוליים

↑  קובי פינקלר, אש להמונים: כתב ערוץ 7 חזר מצאלים, באתר ערוץ 7, 16 באוקטובר 2020
↑  לילך שובל, אגוז, שייטת או מגלן? זו המנצחת במבחן הקצינים הגדול, באתר ישראל היום, 23 במאי 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שחר איילון

| --- | --- |

שחר איילון בעת כהונתו כנציב כבאות והצלה
 לידה:  1955 (בן 69 בערך) ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   משטרת ישראל    כבאות והצלה לישראל
 תקופת הפעילות:  1977–2011 (משטרת ישראל)  2011 – 2016 (כבאות והצלה לישראל)
 דרגה:   ניצב (משטרה)   רב-טפסר (כבאות והצלה לישראל)
 תפקידים בשירות
 לוחם ימ"מ  מפקד מחוז ש"י  ראש אגף התנועה  מפקד מחוז הצפון  סגן המפכ"ל  מפקד מחוז תל אביב
 עיטורים
  עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל רכבת ישראל
שחר איילון (נולד בשנת 1955) הוא קצין משטרת ישראל בדימוס בדרגת ניצב שכיהן גם כנציב כבאות והצלה וכמנכ"ל רכבת ישראל.
ביוגרפיה

איילון נולד, גדל והתחנך בירושלים. נצר למשפחות ראב, שטמפפר והרשלר שעלו מהונגריה לארץ ישראל במאה ה-19. בן לדוד איילון (הרשלר), שהיה אלוף ארץ ישראל בקפיצה במוט, מזכיר מועצת הפועלים ועסקן באגודת הספורט של הפועל ירושלים, ולרות איילון, בעלת מדליית זהב במכביה השלישית בריצת משוכות ומורה לחינוך גופני. בצעירותו היה ספורטאי מצטיין וחבר נבחרת ישראל לנוער באתלטיקה, במסגרתה התחרה בריצות ל-400, ל-800 ול-1500 מטרים. איילון אף שהה עם נבחרת הנוער בכפר האולימפי בזמן טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. את שירותו הצבאי עשה כמדריך כושר קרבי.
ביוגרפיה > שירותו במשטרת ישראל

לאחר שירותו הצבאי גויס לשורות הימ"מ ושירת ביחידה משנת 1977 עד 1980 כמפקד מחלקה. עשה הסבה למשטרה ה"כחולה" ושירת במגוון תפקידים בהם מפקד יחידת הסיור במרחב ירקון, מפקד תחנת אילת בשנים 1984–1985 וקצין מבצעים של המחוז הדרומי עד 1988. בשנת 1988 התמנה לראש לשכת סיור מרחבית בירושלים. על תפקודו במהומות הר הבית באוקטובר 1990 זכה לעיטור המופת של משטרת ישראל. ב-1991 קודם לתפקיד מפקד תחנת הבירה ובשנים 1993–1994 שירת כמדריך ראשי בבית הספר לשוטרים. ב-1995 מונה לסגן ראש אגף שיטור וביטחון וב־1998 לסגן מפקד מחוז תל אביב.
בשנת 2001 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז יהודה ושומרון. במסגרת תפקידו פיקד באוקטובר 2002 על פינוי חוות גלעד. בתדריך לכוחות המשטרה לפני הפינוי הורה לשוטרים להסיר את תגי הזיהוי האישיים שלהם ממדיהם ואם יתבקשו להזדהות לטעון ששמם הוא "שחר איילון". על כך ספג הערה פיקודית מהמפכ"ל שלמה אהרונישקי.
בשנת 2004 מונה לראש אגף התנועה. בתפקידו זה הקים את היחידה המרכזית של האגף העוסקת באיסוף וריכוז מידע, ביצוע פעילות מבצעית וחקירתית על מנת לסייע במאבק בתאונות הדרכים. באפריל 2007 החל לכהן כמפקד המחוז הצפוני (דבר שגרם לפרישתו סגן מנהל המחוז דב לוצקי מהשרות), אך ימים ספורים אחר כך עזב לטובת כהונה כסגן המפכ"ל החדש דודי כהן. במאי 2009 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז תל אביב.
ביוגרפיה > לאחר השירות במשטרה

לאחר שהפסיד בהתמודדות מול יוחנן דנינו על תפקיד המפכ"ל של משטרת ישראל, הועלה באפריל 2011 לדרגת רב-טפסר ומונה לנציב כבאות והצלה תפקיד אותו מילא עד 2 במאי 2016.
בינואר 2017 מונה למנכ"ל רכבת ישראל. איילון פרש מתפקידו במרץ 2019, כך סוכם בדצמבר 2018 בינו לבין יו"ר הרכבת, דן הראל. פרישתו של איילון באה לאחר פרסומים על פיהם אישר רכש קרונות לרכבת בלא אישור משרד האוצר.
החל מפברואר 2020 מכהן כמנכ"ל מרכז הספורט באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > השכלה וחיים פרטיים

איילון בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
איילון נשוי ואב לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  תפוחים - שאינם נופלים רחוק מהעץ, דבר, 17 בדצמבר 1972
↑  ראובן לייב, המחזור של ה"מי ומי", באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 ביוני 2007
↑  עמיר רפפורט, "למה לא לירות משני קנים", "ישראל דיפנס" 8, מאי - יוני 2012, עמוד 75
↑  ברוך קרא, ללכת על ביצים, באתר הארץ, 1 בינואר 2002
↑  1אפרת וייס, הניצב קיבל הערה לאחר שהורה לשוטרים לא להזדהות, באתר ynet, 4 במרץ 2003
↑  יובל גורן, מפקד מחוז תל אביב החדש לא מבזבז זמן מיותר, באתר הארץ, 11 במאי 2009
↑  שירות גלובס, ‏מנכ"ל חדש לרכבת: שחר איילון, לשעבר נציב כבאות והצלה, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2016
↑  ניר בן זקן, שחר איילון נכנס לתפקידו כמנכ"ל רכבת ישראל, באתר ynet, 9 בינואר 2017
↑  ארז רביב, ‏סופית: מנכ"ל הרכבת שחר איילון יעזוב תוך שלושה חודשים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 בדצמבר 2018
↑  ארז רביב, ‏השנה של שחר איילון: מדוע פוטר מנכ"ל הרכבת ומה נדרש כדי שהיא תעבוד כמו שצריך?, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 31 בדצמבר 2018
שבאני נונדה

שבאני כריסטוף נונדה (בצרפתית: Shabani Christophe Nonda; נולד ב-6 במרץ 1977 בבוג'ומבורה, בורונדי) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

קבוצתו הראשונה בה שיחק בבוגרים הייתה פ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית, בה הוא שיחק בין העונות 1995/1996 - 1997/1998. מציריך עבר נונדה לקבוצת סטאד רן הצרפתית, ולאחר מכן עבר לקבוצת מונקו, שבה שיחק מאז שנת 2000. בעונת 2003/2004 הגיע עם המועדון הצרפתי לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה מונקו לפורטו.
בשנת 2005 עבר לקבוצת רומא, ולאחר מכן שיחק גם בקבוצות בלקברן רוברס ובגלאטסראיי לפני שפרש בשנת 2010.
אף על פי שנולד בבורונדי, נונדה מחזיק באזרחות קונגולזית, והוא שיחק במדי נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 14 שערים.
תארים

גביע הליגה הצרפתית: 2003
הסופר קאפ האיטלקי: 2001
אליפות טורקיה: 2008
הסופר קאפ הטורקי: 2008
רצח המלך עבדאללה

עבדאללה יוצא מהר הבית, כמה שבועות לפני רציחתו
עבדאללה הראשון, מלך ירדן נרצח ב-20 ביולי 1951, ט"ז בתמוז תשי"א, בעת ביקור במסגד אל-אקצא בירושלים. המתנקש בחייו היה מוסטפא שוכרי עשו (ער'), שוליית חייטים פלסטיני בן 21 מירושלים, שהיה בן למשפחת חוסייני.
רקע

באפריל 1949 נעצרו 6 חשודים בניסיון התנקשות במלך.
מאז סיפוח הגדה המערבית לירדן באפריל 1950, הפעיל המופתי אמין אל-חוסייני תעמולה אגרסיבית נגד עבדאללה, שהוצג על ידו כאיש שגזל את העצמאות הפלסטינית והעביר ליהודים שטחים ערבים בהסכם רודוס וכאחראי לגורל מאות אלפי פליטים פלסטינים.
ב-16 ביולי 1951, ארבעה ימים קודם לרצח עבדאללה, נרצח בעמאן ריאד א-סולח, ראש ממשלת לבנון לשעבר. אבי שליים טען (בספרו "קנוניה מעבר לירדן: המלך עבדאללה, התנועה הציונית וחלוקת פלסטין"), כי ברקע לשתי ההתנקשויות היה ניסיון של ירדן ולבנון להגיע להסכם שלום עם ישראל.
תיאור הרצח

עבדאללה ביקר בירושלים על מנת להיפגש עם ראובן שילוח (ראש המוסד) ואליהו ששון, איש משרד החוץ שעמד בקשר עם המלך. במסגד אל-אקצא נשא הספד בהלווייה, והשתתף בתפילת יום שישי. שכרי הצליח לחדור את "חגורת האבטחה" שהקיפה את המלך וירה בו בראש ובחזה. עבדאללה הובהל לבית החולים האוסטרי בעיר העתיקה ושם מת מפצעיו.
נכדו, הנסיך חוסיין, היה יחד איתו במסגד. חוסיין שהה לצידו בעת הרצח ונורה גם הוא, אך נטען כי מדליה שהייתה מוצמדת לחזהו (ואשר על נשיאתה התעקש המלך עבדאללה) חסמה את הקליע.
שכרי היה מתלמד בתחום הטקסטיל, ולטענת הדיפלומט הבריטי אלק קירקברייד, "ידוע כטרוריסט". כוחות הביטחון הירדניים הרגו את שכרי מיד לאחר האירוע.
עבדאללה נקבר בבית הקברות המלכותי בעמאן.
לאחר הרצח

לאחר הרצח נערכו סריקות בקרב הפלסטינים ורבים נעצרו ונחקרו. כמה מהחשודים היו מבני משפחתו של אמין אל-חוסייני. אל-חוסייני הכחיש כל קשר למעשה וקרא למדינות ערב להפסיק את "מסע הטרור האכזרי" של ירדן נגד העם הפלסטיני. באוגוסט נפתח משפט המעורבים ברצח ואל-חוסייני דרש ממדינות ערב לאלץ את ירדן להפסיק את המשפט ולמנות ועדת חקירה, שתחקור את "מסע הטרור, השחיטות והרדיפות" של הלגיון. בכפרים הערביים שסופחו לישראל היו הפגנות של שמחה על הרצח.
עשרה אנשים הועמדו לדין באשמת השתתפות במזימה להתנקש בחיי המלך. בין הנאשמים היו עבדאללה א-תל שהיה מושל צבאי לשעבר של ירושלים ובעת הרצח היה גולה פוליטי במצרים, ומוסא עבדאללה חסיני. השניים היו מקורבים למופתי אמין אל-חוסייני. נטען, כי א-תל הורה להרוג את שכרי על מנת להסתיר את מעורבותו באירוע. ארבעה מהנאשמים הורשעו ונידונו למוות. תל וחסיני היו במצרים וארבעה אחרים הוצאו להורג בירדן. ב-1965 הורשה א-תל לשוב לירדן, ומאוחר יותר אף היה לחבר הבית העליון של הפרלמנט הירדני.
לאחר הרצח חלה תקופת מה של רגיעה בהסתננויות לישראל, בשל כוננות מוגברת של כוחות הביטחון הירדניים. עם זאת, בטווח הארוך יותר, ההתנקשות במלך, שנחשב למתון ולפתוח לדיאלוג עם ישראל, פגעה בלגיטימציה של מהלכים מסוג זה וחיזקה את הכוחות הקיצוניים במדינה. עיראק ניסתה לנצל את הרצח ואת מצבו הנפשי של היורש, טלאל, על מנת לקדם איחוד בין המדינות.
הערות שוליים

1 2 3  צבי אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 123.
↑  6 מאנשי המופתי נאשמים בקשירת קשר נגד המלך עבדאללה, דבר, 22 באפריל 1949
↑  עבדאללה נרצח במסגד עומר, דבר, 22 ביולי 1951
↑  ABDULLAH ASSASSINATION
↑  Wilson, Mary Chrstina (1990). King Abdullah, Britain and the Making of Jordan. Cambridge University Press. עמוד 211
↑  ארמונות המלוכה ובית הקברות המלכותי - מתוך אתר של המלך חוסיין
↑  דוד טל, הסכם מפקדים מקומיים (ישראל-ירדן), קתדרה 74
↑  אשר גורן, הליגה הערבית: היחסים הבינערביים, מתוך: הליגה הערבית 1945–1954, הוצאת ספרים עיינות, 1954
ארון קבורתו של עבדאללה, 29 ביולי 1951. הנסיך חוסיין נמצא, השלישי מימין
שלושה בחורים בשם מייק

| --- | --- |

 בימוי:  צ'ארלס וולטרס 
 הופק בידי:  Armand Deutsch 
 תסריט:  סידני שלדון 
 שחקנים ראשיים:  ג'יין ויימן 
 מוזיקה:  ברוניסלב קפר 
 צילום:  פול ווגל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 הקרנת בכורה:  1951 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלושה בחורים בשם מייק (באנגלית: Three Guys Named Mike) הוא סרט אמריקאי משנת 1951.
עלילה

מרסי לואיס היא בחורה צעירה מאינדיאנה עם אמביציות להיות דיילת ולראות את העולם, היא לוקחת קורס בחברת התעופה אמריקן איירליינס ועוברת אותו, הטיסה הראשונה שלה היא ככל הנראה הטיסה האחרונה שלה, וזאת לאחר ששכחה את האוכל של הנוסעים, אך בזכות הטייס מייק ג'יימיסון היא זוכה להזדמנות שנייה.
היא עוברת לגור בלוס אנג'לס ביחד עם חברה שהכירה אותה בקורס דיילים, באחת הטיסות היא מכירה את מייק לורנס, סטודנט לתואר שני לביולוגיה, ובאותה טיסה היא כמעט ומאבדת פעם נוספת את עבודתה מכיוון שהיא מאפשרת לנוסעת לעלות לטיסה עם הכלב שלה, עקב כך היא מרותקת לשבוע.
היא פוגשת אדם בשם מייק טרייסי שעוזר לה להפעיל את סוללת המכונית שלה. טרייסי עובד במשרד פרסום בשיקגו, שלושת הבחורים שהכירה מופיעים כדי לעזור לה לעבור לבית המגורים החדש שלה כל אחד מקנא לגביה והם מתחרים על תשומת לבה, כשהיא עומדת לעלות על המטוס לעבודתה כל אחד מהמייקים בא ומציע לה נישואין, היא בוחרת לענות בחיוב למייק לורנס והשניים האחרים מודים שהוא הבחור בשבילה.
רוחמה מרטון

| --- | --- |

רוחמה מרטון
 לידה:  3 בספטמבר 1937 (בת 87) ירושלים, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג 
 
רוחמה מרטון (נולדה ב-3 בספטמבר 1937) היא פסיכותרפיסטית, פסיכיאטרית ופמיניסטית ישראלית, מייסדת עמותת רופאים לזכויות אדם.