stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קמפ דייוויד
השימוש במקום

כל נשיאי ארצות הברית מאז דווייט אייזנהאואר השתמשו בקמפ דייוויד:
בחודש מאי 1953 דווייט אייזנהאואר אירח במקום את וינסטון צ'רצ'יל.
ג'ון פ. קנדי ומשפחתו הרבו לבלות חופשות במקום. הנשיא קנדי אף התיר לרבים מאנשי הבית הלבן ומשפחותיהם לבלות במקום בשעה שהוא נעדר ממנו.
לינדון ג'ונסון היה נועץ עם עוזריו בקמפ דייוויד ואף אירח במקום את ראש ממשלת אוסטרליה, הרולד הולט, ואת ראש ממשלת קנדה, לסטר פירסון.
ריצ'רד ניקסון בילה רבות בקמפ דייוויד ודאג לשיפור ומודרניזציה של המתקנים בו.
ג'רלד פורד נהג לרכב במקום על אופנוע שלג ואף אירח בקמפ דייוויד את נשיא אינדונזיה, סוהארטו.
ג'ימי קרטר אירח במקום, בספטמבר 1978, את ועידת קמפ דייוויד, במסגרתה גובשו הסכמי קמפ דייוויד, הסכמי מסגרת לשלום במזרח התיכון, אשר נחתמו על ידי נשיא ארצות הברית, נשיא מצרים אנואר סאדאת וראש ממשלת ישראל מנחם בגין, וסללו את הדרך לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים במרץ 1979.
רונלד רייגן הרבה לבקר בקמפ דייוויד יותר מכל נשיא אחר. בשנת 1984 אירח רייגן במקום את מרגרט ת'אצ'ר, ראש ממשלת בריטניה.
ג'ורג' הרברט ווקר בוש ערך במקום את טקס נישואי בתו דורותי, בשנת 1992.
ביל קלינטון אירח במקום את ועידת קמפ דייוויד, בין ה-11 ל-25 ביולי 2000, במסגרתה נערך משא ומתן בין ראש ממשלת ישראל, אהוד ברק ליושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, בחסותו של הנשיא. קלינטון אף אירח במקום את ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר ומספר רב של אורחים ידועים אחרים.
ג'ורג' ווקר בוש אירח במקום ראשי מדינות שונים ובהם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, בשנת 2003, וראש ממשלת בריטניה גורדון בראון, בשנת 2007.
ברק אובמה קיים במקום, בשנת 2012, את הכינוס ה-38 של "ארגון המדינות המתועשות" (G8). בשנת 2012 הנשיא אף אירח במקום את ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי מדבדב. הוא אירח במקום גם פסגה עם מנהיגי מדינות המפרץ הסוניות במאי 2015, במהלך השיחות שהובילו להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
ג'ו ביידן קיים לראשונה, ביולי 2023, את פסגת המנהיגים משולשת יחד עם ראש ממשלת יפן פומיו קישידה ונשיא דרום קוריאה יון סוק-יאול אשר הבטיחה פגישות שנתיות בין מנהיגים, ושיתופי פעולה במגוון רחב של נושאים.
גלריית תמונות

מיין לודג' בעת ממשל אייזנהאואר, 1959.
הנשיא ריצ'רד ניקסון בקמפ דייוויד, 1972. התמונה משמשת רבות כדי להדגים את בידודו של הנשיא בצל פרשת ווטרגייט.
נשיא מצרים אנואר סאדאת בפגישה עם הנשיא ג'ימי קרטר בתחילת פסגת קמפ דייוויד, 1978.
אנואר סאדאת, ג'ימי קרטר ומנחם בגין בקמפ דייוויד, 1978
אנואר סאדאת, ג'ימי קרטר ומנחם בגין במבואת אספן לודג', 6 בספטמבר 1978.
ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר והנשיא רונלד רייגן באספן לודג', 1984.
הנשיא ברק אובמה במהלך כינוס פסגה עם מנהיגי ערב, מאי 2015.
הנשיא ג'ו ביידן מארח את ראש ממשלת יפן (מימין) ונשיא דרום קוריאה (שמאל), אוגוסט 2023
הנשיא טראמפ וסגן הנשיא מייק פנס
הנשיא טראמפ נותן הצהרה לאומה מקמפ דיוויד יחד עם מחוקקים
הנשיא ה-45 דונלד טראמפ עורך ישיבת קבינט בקמפ דיוויד
הנשיא ג'ו ביידן עורך שיחת ועידה עם צוות הביטחון הלאומי שלו בנושא הנסיגה מאפגניסטן, יולי 2021
הנשיא ה-44 ברק אובמה מארח את פסגת G7
הנשיא ה-46 ג'ו ביידן יחד עם אנשי צוותו עוברים על  נוסחי נאום מצב האומה בקמפ דיווייד
הערות שוליים

↑  בוש ובלייר בקמפ-דייויד: היום שבו ישוחרר העם העיראקי קרוב, באתר גלובס, 27 במרץ 2003
↑  בראון הגיע לביקור ראשון בארה"ב מאז מונה לר"מ בריטניה, באתר ynet, 30 ביולי 2007
↑  יצחק בן חורין, וושינגטון, אובמה בכינוס ה-G8: מאוחדים בעניין איראן, באתר ynet, 19 במאי 2012
↑  נפתחה פסגת מדינות המפרץ בארה"ב; "לעצור את שאיפות איראן", באתר וואלה, 13 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531181305171  GND: 4295026-0  LCCN: n94077274  NARA: 10639380  VIAF: 157319175   WorldCat (עם VIAF): 157319175
קרקפת

| --- | --- |

 שיוך:  organ subdivision cluster, ישות אנטומית מסוימת 
 אספקה עורקית:  supratrochlear artery 
 ניקוז ורידי:  superficial temporal vein 
 ניקוז לימפטי:  occipital lymph nodes 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (378) 
 מזהים
 FMA:  46494 
 קוד MeSH:  A01.456.810 
 מזהה MeSH:  D012535 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0036270 
 
קרקפת של גבר
קרקפת היא אזור אנטומי בגולגולת, הנתחמת על ידי הפנים בחזית, ועל ידי הצוואר בחלקה התחתון.
מבנה ופעילות

הקרקפת מחולקת בדרך כלל לחמש שכבות, על פי החלוקה הבאה:
עור הקרקפת עליו צומח שיער הראש - מכיל בלוטות חלב וזקיקי שיער רבים.
רקמת חיבור - שכבה צפופה תת-עורית של שומן ורקמה סיבית, המכילה עצבים ואת כלי הדם של הקרקפת.
הַקּוֹבַע הָאֲלָלִי (Galea aponeurotica; Aponeurosis epicranialis) - גיד שטוח ורחב המחבר בין שריר המצח לשריר העורף בחלקה העליון של הגולגולת.
רקמת חיבור רפה - רקמה חלשה, גמישה ועשירה בכלי דם. הרקמה מהווה הפרדה בין שלוש השכבות העליונות לבין השכבה העליונה של הגולגולת.
מסב העצם - רקמה חיצונית העוטפת את עצם הגולגולת. רקמה זו יחד עם מסב פנים העצם, הן המקור לתאי המוצא של רקמת העצם (Osteoprogenitor cells), והן מכילות כלי דם המזינים את העצם.
אספקת הדם

אספקת הדם לקרקפת מתבצעת באמצעות חמישה זוגות של עורקים. שלושה מתוך העורק תרדמני החיצוני ושניים נוספים מתוך העורק תרדמני הפנימי.
חברה ותרבות

הקרקפת ממלאת תפקיד חשוב באסתטיקה של הפנים. התקרחות או הידלדלות שיער גברי, הן סיבות נפוצות לדאגה בקרב גברים. ניתן לטפל בתופעות אלו באמצעות תרופות או השתלת שיער. במקרים בהם הקרקפת כבדה ורפויה, שינוי אשר מתרחש עם תהליך ההזדקנות, המצח עשוי להיראות נמוך, ועלולים להופיע קמטים עמוקים. ניתן לטפל בבעיה זו באמצעות מתיחת מצח.
ראו גם

קרקוף
טריקולוגיה
טריכוטילומניה
ראיה סייקינן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1953 קוטקה, פינלנד 
 פטירה:  7 בפברואר 2004 (בגיל 50) קוטקה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 שפות היצירה:  פינית 
 פרסים והוקרה:  פרס קָלֵוִי יֶנְטִי (1983)  פרס אינו לינו (1998)  פרס רונברג (1993) 
 
ראיה סייקינן (Raija Siekkinen; ‏11 בפברואר 1953 – 7 בפברואר 2004) הייתה סופרת פינית.
ביוגרפיה

ראיה סייקינן נולדה בעיר קוטקה במחוז קימנלאקסו שבדרום-מזרח פינלנד ב-11 בפברואר 1953. היא למדה ספרות פינית, פולקלור ופילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי וקיבלה את תואר הבוגר בשנת 1981. בין השנים 1981 ו-1984 עבדה כחוקרת במוזיאון המחוזי של קימנלאקסו, ומ-1984 ואילך התפרנסה מכתיבה. היא נספתה כשביתה נשרף בפברואר 2004.
ראיה סייקינן כתבה חמישה-עשר ספרים, ושמונה מתוכם הם קבצים של סיפורים קצרים: "בוא החורף" (1978), "הנידונים" (1982), "מוקד החיים" (1983), "שקר קטן" (1986), "איך האהבה נולדת" (1991), "טעם מתכת" (1992), "שם יפה" (1996) ו"ימים שנקנו ביוקר" (2003). בנוסף לאלה כתבה סייקינן גם את הרומנים "האי" (1988), "מטרד בנוף" (1994) ו"זה קרה כאן" (1999) ואת ספרי הילדים "אדוני המלך" (1986), "הילדה, העץ והראי" (1987), "פאן הסקרן" (1988) ו"הדג הענק" (1991). על כתיבתה הפורייה זכתה סייקינן פעמיים בפרס המדינה הפינית (1984 ו-1992), וכן בפרס מִיקָה וָלְטַרִי (1987), בפרס רוּנֶבֶּרְג (1993), בפרס אֵינוֹ לֵינוֹ (1998) ובפרס אוֹטַוָה (2000).
ביצירתה של סייקינן משמשים אירועים יומיומיים חלק מהדרמה הגדולה של החיים, והציר המרכזי של כתיבתה נע סביב מערכות יחסים בעייתיות, בראש ובראשונה בין גבר לבין אישה. האהבה, האכזבה, הכעס, הפרידה והבוגדנות הם יסודות המשולבים ביצירה זו אלה באלה, והם נדונים אגב התייחסויות היוצרת ליחסי-האנוש שכתיבתה עוסקת בהם. עולם החוויות של אישה בודדה או של אישה שנדחקה לשוליים וזיכרונות הילדות והנעורים הם שני הבסיסים העיקריים שהסופרת מסתמכת עליהם בכתיבתה. סייקינן לעולם אינה מתמקדת בחברה, אלא מפנה את זרקוריה תמיד אל היחיד. האירועים שהיא כותבת עליהם מועברים בקביעוּת דרך מסננת הדמיון העשיר, והזיכרון הסובייקטיבי תופש אותם כהתרחשויות רחוקות ומרוחקות. רגישוּת הכתיבה של סייקינן, ייחודה ועיקר מיומנותה הם ביכולתה לחדור אל מודעוּת האדם ולתאר אותה באמצעות נופי הנפש, מקומות שבירתם של הָרגשות וההקשבה למוזיקה של הבדידות.
ספרה של סייקינן "האי" ראה אור בעברית בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל בשנת 2004, ולתרגום הרומן בספר מצורף תרגומו העברי של הסיפור הקצר "הנשמה מלאכותית", הלקוח מתוך הקובץ "טעם מתכת". בשנת 2011 ראה אור קובץ סיפוריה "שקר קטן" בתרגום דנה שולגה-רז ובסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.
קמפי ראסל

| --- | --- |

ראסל בשנת 2018
 לידה:  12 בינואר 1952 (בן 72) ג'קסון, טנסי, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  4, 20, 21
 מכללה:  אוניברסיטת מישיגן
 דראפט:  בחירה שמינית, 1974 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 1974–1980 1980–1984 1984 1984–1985:  קליבלנד קאבלירס ניו יורק ניקס קליבלנד קאבלירס דטרויט ספיריטס
 הישגים כשחקן
 בחירה למשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1979)
מייקל קמפאנלה "קמפי" ראסל (באנגלית: Michael Campanella "Campy" Russell; נולד ב-12 בינואר 1952) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1985. לאורך הקריירה השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר (1979), והעמיד ממוצעים כוללים של 15.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

ראסל נולד בעיר ג'קסון שבטנסי, ובין השנים 1971–1974 למד באוניברסיטת מישיגן. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (1972/1973) קלע 18.4 נקודות והוריד 9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובעונה העוקבת שיפר את תפוקתו ל-23.7 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק. באותה עונה הוליך את קבוצתו לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight) עם תצוגה מצוינת של 36 נקודות ו-18 ריבאונדים מול אוניברסיטת נוטרדאם במשחק שמינית הגמר. במשחק רבע הגמר הפסידה מישיגן מול אוניברסיטת מרקט, אותה הוביל מוריס לוקאס. בסיום העונה נבחר ראסל לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1974 נבחר ראסל בבחירה השמינית, על ידי קליבלנד קאבלירס. בעונתו השנייה בקליבלנד הפך לשחקן חמישייה קבוע, קלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצה להעפיל לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה. לאחר שגברה על וושינגטון בולטס בסיבוב הראשון (4–3), הודחה קליבלנד על ידי בוסטון סלטיקס (2–4) בשלב גמר האזור המזרחי. בשתי העונות הבאות המשיך ראסל להציג יכולת טובה כקלעי המוביל של הקאבלירס, עם ממוצעים של 16.5 ו-19.4 נקודות למשחק, בהתאמה, בעוד קבוצתו הודחה בשלב הפלייאוף הראשון. בעונת 1978/1979 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שרשם ממוצעי שיא של 21.9 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. ב-13 במרץ 1979 קלע שיא קריירה של 41 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס.
בספטמבר 1980, לאחר 6 עונות בקליבלנד, הועבר לניו יורק ניקס במסגרת טרייד משולש, בו הייתה מעורבת גם קנזס סיטי קינגס. בשתי עונותיו עם הניקס קלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק, וקבוצתו רשמה מאזן כולל 83–81. בעונת 1981/1982 הוביל ראסל את כל שחקני ה-NBA באחוזי קליעה משלוש, עם 43.9%. בקיץ 1982 סבל מפציעה בברך אשר השביתה אותו ממשחק במשך שנתיים.
בספטמבר 1984 הועבר בחזרה לקליבלנד קאבלירס, עמה שיחק בשלושה משחקים לפני ששוחרר. בהמשך אותה עונה שיחק לתקופה קצרה עבור "דטרויט ספיריטס" מליגת ה-CBA, בטרם פרש ממשחק.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ראסל ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מישיגן לנוטרדאם, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של ראסל, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין קליבלנד לפיניקס, באתר basketball-reference.com
↑  ליגת ה-NBA תשגיח על הטרייד של קליבלנד, באתר הניו יורק טיימס, 30 ביוני 1981
↑  הקאבלירס יבחנו את ראסל אחרי התאוששות מהפציעה בברכו, באתר ניו יורק טיימס, 30 בספטמבר 1984
קמפאניה טי רקס

| --- | --- |

Campagna T-Rex
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Campagna Motors (אנ')
 שנות ייצור:  1984 - היום
 הרכבה:  קנדה קנדה
 סיווג:  תלת אופן, רכב דו מושבי
 אורך:  3,500 מ"מ
 רוחב:  1,981 מ"מ
 גובה:  1,067 מ"מ
 משקל:  525 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,286 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 1,649 סמ"ק, המפיק 160 כ"ס ב-10,500 סל"ד (מנוע מתוצרת BMW)  V8 צילינדרים, (מנוע שברולט קורבט, משנת 2019)
 הילוכים:  תיבת הילוכים ידנית רציפה מסוג "Sequential manual transmission" (אנ')
 מהירות מרבית:  225.26 קמ"ש
 מעצב:  דניאל קמפאניה
קמפאניה טי רקס (בצרפתית: Campagna T-Rex) הוא כלי רכב ספורטיבי, דו מושבי בעל 3 גלגלים מתוצרת Campagna Motors (אנ') אשר מיוצר משנת 1994 ועד היום בקנדה בפרובינציה קוויבק בעיר "Boucherville" (אנ').
היסטוריה

מייסד Campagna Motors דניאל קמפאניה, הקדיש למעלה משמונה שנים ליצירת ה"קמפאניה טי רקס" בעבודה אישית. פיתוח אב טיפוס הראשון של ה"קמפאניה טי רקס" היה בשנת 1994.
ביוני 2004, החברה נקלעה לקשיים כלכליים והיא העניקה רישיון בלעדי ברחבי העולם לייצור ומכירת ה"קמפאניה טי רקס" לרכבי "T-Rex Inc". עקב הסדר זה טוענת החברה כי עלויות הייצור הופחתו ב־20% ללא הרבה קושי.
בשנת 2001 "קמפאניה טי רקס" נכנס לשוק האמריקאי.
מאז יולי 2009, החברה מעסיקה 23 עובדים.
נכון ליום 20 בינואר 2019, הודיע הנשיא אנדרה מוריסט באמצעות המדיה החברתית כי "קמפאניה מוטורס" סגורה רשמית בגלל פשיטת רגל.
לאחר הפסקה קצרה, ב־28 בפברואר 2019, "קמפאניה מוטורס" הודיעו באמצעות מדיה חברתית כי יש להם משקיעים חדשים והם יתחילו להפעיל מחדש את הייצור והמכירות. משלוח רכב מתוכנן ליוני / יולי 2019.
"קמפאניה טי רקס"

פירוש ה"קמפאניה" באיטלקית הוא "כפרי".
מלפנים: דו גלגלי, מאחור: גלגל בודד.
2 מושבים: החלק הפנימי של הדגם יכול להכיל את הנהג ונוסע יחיד, היושבים זה לצד זה, עם גב מושב מתכוונן.
שלדה - פלדה רב-סיבית.
גוף הדגם בנוי מפיברגלס.
מנוע מתוצרת BMW.
תיבת הילוכים ידנית רציפה מסוג "Sequential manual transmission" (אנ').
חגורות בטיחות - 3 נקודות נשלפות.
קיבולת מכל דלק - 28 ליטר.
מידות צמיגים: מקדימה: 205/45/ZR16, מאחור: 295/35/ZR18
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 3.9 שניות.
מיולי 2009 מיוצרות 2–3 יחידות בשבוע
בעבד דגם ה"קמפאניה טי רקס" היה רשום כאופנוע.
במדינת אריזונה, ארצות הברית קיימת האפשרות לרשום את הדגם כאופנוע
מחיר היחידה, דגם 2019 - 55,000 דולר.
תמונות

"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס"
"קמפאניה טי רקס", שנת 2007
"קמפאניה טי רקס"
הערות שוליים

↑  "קמפאניה טי רקס" - מפרט web.archive.org/web/20111016210229
↑  "קמפאניה מוטורס" נכנסת לפשיטת רגל" jalopnik.com/t-rex-three-wheeler-builder-campagna-motors-is-going-in
↑  "קמפאניה טי רקס" שנת 2019 rideapart.com/articles/301749/campagna-trex-shut-down
↑  "קמפאניה טי רקס" - מפרט topspeed.com/cars/campagna-t-rex
↑  "קמפאניה טי רקס" newatlas.com/20th-anniversay-t-rex
↑  תיבת הילוכים ידנית רציפה היא תיבת הילוכים ידנית לא מסורתית המשמשת לאופנועים ומכוניות בעלות ביצועים גבוהים למרוץ אוטומטי, שם נבחרים הילוכים לפי הסדר, וגישה ישירה לתיבת הילוכים ספציפית אינה אפשרית
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קמפאניה טי רקס".
קמפאני

השפה האוסקית במאה ה-5 לפני הספירה.
הקמפאני (בלטינית: Campani) היו שבט איטלקי עתיק, חלק מאומת האוסקים, דוברים בשפה האוסקית.
היסטוריה

בירידה מהרי האפנינים, הפרוטו-אוסקי התיישבו באזורי קמפניה של ימינו בתחילת האלף הראשון לפני הספירה, או אפילו לפני כן. הם ביססו עצמם שם על פני או על גבי האוכלוסייה האיטלית הקודמת ממוצא לטינו-פליסקי אפשרי. האופיקי, האאוסוני והאאורונקי שהם מאוחר יותראיצו את השפה אוסקית ואת תרבותם.
מהמאה ה-7 עד ה-5 לפנה"ס, מתיישבים יוונים ההחליפו או גירשו אותם מהאזור, אך החל מאמצע המאה ה-5 לפנה"ס, האוסקי כבשו מחדש ערים רבות בחופי נפות קזרטה, נאפולי ושפלת לאטיום של ימינו. כמו גם את רוב פנים היבשה. בין הערים שנכבשו מחדש היו קימה (שנלקחה מהיוונים) וקפואה (מהאטרוסקים).
מהיוונים ומהאטרוסקים לימדו את האוסקי על מוסד הפוליס, עד מהרה הבדילו את עצמם מהאנשים הדומים לסאמניטים, עד כדי כך שבמאה הרביעית לפני הספירה, פנו האוסקי לעזרתה של רומא נגד איום ההתפשטות הסמניטית (המלחמות הסאמניטיות).
השם קמפאני

השם קמפאני, ששימש את הרומאים מהמאה ה-5 לפני הספירה, והגיע כנראה מהשם של קפואה, העיר המובילה של הליגה הקפואנית, אחת הקבוצות הפוליטיות הראשיות של אוסקי. היא שימשה לייעד הן את תושבי העיר עצמה והן את אלו של הערים הפדרטיביות האחרות. השטח שמסביב היה ידוע בשם Ager Campanus (קמפאניה העתיקה).
בתקופת הקיסרות הרומית, כתוצאה מהארגון מחדש המנהלי של חצי האי האיטלקי, המושג קמפניה ("ארץ הקמפאני") הורחב הרבה מעבר לגבולותיו המקוריים עד שהקיף שטח גדול בהרבה הסגור בתוך החלק הדרומי של העיר. ה־Regio I Latium et Campania.
ראו גם

קמפניה
קפואה
עמים קדומים של איטליה
לקריאה נוספת

Giovanni Pugliese Carratelli, איטליה, alumna omnium terrarum, אופיסי גרפיץ' Garzanti Milano, Garzanti-Schewiller, 1990 1
הערות שוליים

↑  Diodorus Siculus, XII.31.
קמפייטאי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  האימפריה היפנית האימפריה היפנית
 שיוך:  הצבא הקיסרי היפני הצבא היפני הקיסרי
 סוג:  משטרה צבאית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1881 – אוגוסט 1945 (כ־64 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  36,000 שוטרים צבאיים
 
קציני קמפיי, 1935.
קמפייטאי (ביפנית: 憲兵隊 - חיל חיילי החוק) הוא המשטרה הצבאית של האימפריה היפנית שפעלה מ-1881 ועד 1945. בשיא כוחה ב-1945, כ-75,000 איש עבדו בארגון.
הארגון היה כפוף למשרד הפנים היפני, בעת ביצוע תפקידי אכיפה והיה כפוף למשרד המלחמה היפני, כשביצע תפקידים במדינות הכבושות.
היסטוריה

קמפייטאי הוקמה ב-4 בינואר 1881, על ידי הגנרל יאסומאסה פוקושימה שכיהן כנספח צבאי בכמה מדינות. הארגון הוקם תחת השם "קמפיי הארטילרית" (憲兵条例) כאשר הז'נדרמריה הצרפתית שימשה כדוגמה. ב-1898 הוגדרו תפקידיה המשטרתיים והמשפטיים של קמפייטאיי בחוק "קמפיי ריי", חוק שעבר 26 שינויים עד לפירוקה של המשטרה ב-1945.
בתחילה שירתו 349 שוטרים ועם הזמן הורחבו סמכויותיהם ולרבות תפקידי שיטור גם ביצעו תפקידי אכיפה בזרועות הצבא ולכן שיתפה פעולה עם משרד הצי, משרד המשפטים ומשרד הפנים היפני. נוסף לכך עסק הארגון גם בתפקידי ביטחון פנים ואיסוף מודיעין.
ב-1907 נשלחו לקוריאה כמה משוטרי קמפייטאי, תפקידם באזור הכבוש הוגדר כמשימת שמירת שלום, לצד הצבא היפני. הלכה למעשה, עסק הארגון בסיכול ריגול בתוככי הצבא ומניעת עריקות. קמייפטאי המשיכה לבסוף את תפקידי סיכול הריגול הצבאי גם לאחר הכיבוש היפני בקוריאה ב-1910.
מבנה

הקמפייטאי הוקמה כחלק מהכוחות המזוינים של יפן, והייתה כפופה לשר הצבא היפני בלבד. את הפיקוח על הארגון יכלו לנהל רק משרד הפנים ומשרד המשפטים.
רבים מאנשי הארגון היו מתנדבים מהצבא היפני וממשרד החוץ היפני, כאשר מתנדבי משרד החוץ היפני פעלו כמרגלים בארצות זרות. כל המתנדבים עברו הכשרה מיוחדת בבתי הספר של קמפייטאי ללימוד שפות זרות ושיטות ריגול.
אזכורים בתרבות

בסדרת ההיסטוריה החלופית האיש במצודה הרמה (המבוססת על ספרו של פיליפ ק. דיק) ממלא הקמפייטאי תפקיד משמעותי.
ראו גם

גסטפו - המקבילה הנאצית של הקמפייטאי
נקוו"ד - המקבילה הסובייטית של הקמפייטאי
קלונימוס בן קלונימוס

| --- | --- |
 לידה:  1286 ארל, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  ? – ערך בלתי־ידוע 
 
רבי קָלוֹנִימוּס בן קָלוֹנִימוּס (1286 או 1287, ארל - אחרי 1328) היה חכם ומשורר צרפתי-איטלקי. נשא, כאביו, את התואר "נשיא". חיבר את הספר "אבן בחן" ו"מסכת פורים", וכן עסק רבות בתרגום ספרי פילוסופיה ורפואה מערבית לעברית.
ביוגרפיה

קלונימוס נולד בארל שבפרובאנס, ובצעירותו החל ללמוד מקרא, רבנות ושפות, והחל לתרגם ספרות. ככל הנראה החל לנדוד בשנת 1306, ונסע ללמוד בברצלונה. משם הוא כתב אגרת למשפחתו בצרפת בה תיאר את החכמים עמם נפגש, ואת מצבם הירוד מבחינה תורנית של תושבי פרובאנס. ב-1308 חזר לעיר הולדתו, ובמשך שנתיים תרגם ספרי מתמטיקה ורפואה מערבית לעברית. ב-1314 הוא היה באוויניון, וב-1318, מהעיירה סלון שבקרבת ארל, שבה למד מפי המלומד אבא מרי בן אליגדור, כתב "תשובה" נגד הספר "ספר הסוד" של יוסף אבן כספי. בין השנים 1318-1323 הוא התגורר בקטלוניה, שם גם כתב את ספרו העוסק בענייני מוסר "אבן בחן".
בעקבות ספרו הוא התפרסם בקטלוניה וספרו הפך נפוץ, עד כדי כך שב-1324 מלך נאפולי, רובר (החכם) לבית אנז'ו, הזמינו לשבת אצלו ולתרגם ספרות מערבית ללטינית. קלונימוס נעתר להזמנה, אך העדיף להתגורר ברומא מפני ששם התגוררו יותר יהודים. בזמן ישיבתו ברומא כתב לבנו את "אגרת המוסר". אחיו של קלונימוס, שמואל, התכתב עם עמנואל הרומי בנוגע לשובו של קלונימוס לעירו, ועמנואל הרומי באחת מאגרותיו מפליג בשבחו של קלונימוס: "אמרנו בצלו נחיה... משך ביפיו הלבבות, נפלא בעיני המחשבות". בסופו של דבר שב קלונימוס לעירו. אין בידינו ידיעות אודות פעולותיו לאחר 1328.
חיבוריו ועבודתו

חיבורו המפורסם של קלונימוס הוא "אבן בחן" העוסק בענייני מוסר, שאותו, כאמור, כתב בקטלוניה. בחיבור מותח קלונימוס בן קלונימוס ביקורת תקיפה ביותר על החברה היהודית של התקופה. מהדורה מחודשת של הספר על פי כתבי יד ודפוסים ראשונים יצאה לאור בשנת 1956 על ידי אברהם מאיר הברמן בצירוף הערות ושינויי נוסחאות. עוד הוא עסק רבות בתרגום, ובין השאר תרגם את "איגרת בעלי חיים" מערבית, ושפורסמה מאוחר יותר במהדורות שונות בעברית. במהלך עבודתו אודות האיגרת הוא נאלץ למצוא שמות עבריים רבים לבעלי חיים, ובתוך הדברים הוא מזכיר ש"הזמיר בעל הלשונות ובעל הנגינות הוא זה העומד על ענף האילן". יעקב עציון כותב כי השימוש במונח "זמיר" אינו משמש לתיאור ציפור במקורות הקדומים, וייתכן כי זהו המקור הראשון לקרוא כך לציפור השיר. כשישב ברומא כתב פרודיה לפורים על התלמוד בשם "מסכת פורים", שעוררה התנגדות רבנית.
כן התפרסם חיבורו "מגלת ההתנצלות הקטן". באיגרת זו מתנצל קלונימוס בפני אחיו על שהרחיק נדוד מביתו בארל, נטש את משפחתו, וגלה למקום תורה בברצלונה. כדי להצדיק את המעשה, קלונימוס משרטט תיאור מעניין וחי של בתי המדרש הסמוכים לארל, על מעלותיהם ובעיקר חסרונותיהם.
חיבור אחר שלו התפרסם ללא ציון מלא של שם המחבר. זהו ספרו "משרת משה" העוסק בהגנה על הרמב"ם ועל ספרו מורה נבוכים כנגד מתקיפיו. שיטת ההגנה של ר' קלונימוס היא להציג פרשנות שמרנית (יחסית) לעמדותיו של הרמב"ם.
חיבורים שונים שלו עודם מצויים בכתב יד, בהם תרגום לביאור האמצעי של אבן רושד ל"ספר הניצוח" (כ״י ניו יורק, בהמ״ל 2486); תרגום לביאור האמצעי של אבן רושד ל"ספר ההטעאה" (באותו כ"י); תרגום לספר "אחצאא אלעלום אמר אלפאראבי" של אלפאראבי; ועוד.
חיבוריו ועבודתו > זהות מגדרית

באחד מהקטעים בחיבורו "אבן בוחן", הדובר מבכה את היותו גבר, מתאר את היתרונות הרבים הגלומים בחיי אישה, ומביע את רצונו להפוך לאישה.
חיים שירמן ועזרא פליישר ראו בקטע זה קטע הומוריסטי גרידא. אברהם גרוסמן ראה בכך ביקורת על היחס של החברה בת-זמנו כלפי נשים, כחלק משאר הביקורות שהוא מותח. זאת על ידי תיאור חייה הרעים של האישה כאילו הם אידיאליים, בעוד גם אישה חכמה נאלצת להיות אך ורק טווה, וכל מעשיה של האישה הם רק לרכל עם חברותיה, לבשל ולספק את רצונותיו המיניים של בעלה. כדי להבליט זאת, הוא מצטט קטעים מהתלמוד אשר מביעים זלזול כלפי נשים.[דרושה הבהרה] טובה רוזן רואה בקטע עדות על דיספוריה מגדרית של המשורר, וברצונו להיוולד כאישה רמז לזהות של אישה טרנסג'נדרית.
לקריאה נוספת

צור ארליך, מרוץ הלפיד של המַחברת העברית: קלונימוס בן קלונימוס ו'אבן בוחן' בכתב עת השילוח - מאמר על "אבן בוחן" הכולל קטעים רבים מהמקור.
הערות שוליים

↑  סתירה בין Jewish Encyclopedia למאמרו של J. Chotzner.
↑  "מחברות עמנואל", כג.
↑  יעקב עציון, שיר השירים (זמיר), אתר השפה העברית.
↑  י' שצמילר, כתב עת ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, י (תשכ"ו) עמודים ט-נב
↑  דב שוורץ, ’משרת משה’ לר’ קלונימוס, קובץ על יד י"ד, תשנ"ח, עמ' 297–394
↑  אבן בחן, מהדורת א' מ' הברמן, הוצאת מחברות לספרות, תשט"ז/ 1956, עמ' 18-19. מופיע גם בפרויקט בן יהודה
↑  ח' שירמן וע' פליישר, תולדות השירה העברית בספרד הנוצרית ובדרום צרפת, ירושלים, תשנ"ז, עמ' 535
↑  אברהם גרוסמן, והוא ימשול בך? האישה במשנתם של חכמי ישראל בימי-הביניים, ירושלים, תשע"א, עמ' 466-474
↑  ט' רוזן, ציד הצביה — קריאה מיגדרית בספרות העברית בימי–הביניים, ירושלים תשס"ו, עמ' 260-282.
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך: אייזיק מאיר דיק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266843705171  BIBSYS: 90702672  BNE: XX1738566  BnF: cb123680155 (data)  GND: 102415056  ISNI: 0000 0001 2095 9807  LCCN: n94113577  NKC: jx20050406008  NTA: 074692550  SELIBR: 310437  SUDOC: 067021042  Trove: 1030101  VcBA: 495/2964  VIAF: 41078232   WorldCat (עם VIAF): 41078232
ראיה אנקדוטלית

ראיה אנקדוטלית היא ראיה לטענה המבוססת על אנקדוטה אחת או יותר, כלומר על מקרים שנבחרו באופן שרירותי ומוכללים לתמיכה בטענה כללית. אף על פי שריבוי ראיות אנקדוטליות עשוי לחזק את תוקפן, כל עוד לא ידוע האם הן מייצגות את האוכלוסייה אליה מתייחסת הטענה, הן אינן קבילות מבחינה מדעית.
חרף העדר התוקף הראייתי, אנקדוטות המוצגות כייצוגיות נפוצות בתחום מדעי החברה, במיוחד במחקרים איכותניים. לדוגמה, פסיכולוג שפיתח גישה טיפולית חדשה יתקשה להוכיח את יעילותה באמצעות מחקר מבוקר בו חלק מהנבדקים יטופלו בשיטתו וחלק יטופלו בשיטות אחרות או לא יטופלו בכלל, אך עשוי לנתח מספר מקרים בהם לדעתו תוצאות הטיפול מדגימות את יעילותו במקרים דומים.
כשל לוגי

הצגת ראיה או ראיות אנקדוטליות שנבחרו שרירותית כמדגם מייצג מהווה תת־כשל לוגי של הכללה נמהרת, חיוניות מטעה. אם הבחירה השרירותית גם משמשת לתמיכה במסקנה מסוימת, הצגתה לוקה בכשל מעגליות.
במקרה של כשל ממצא אנקדוטלי קיים חיקוי של השימוש הלגיטימי בסיפור המאייר את הניסוי ומאפשר לו ללבוש פנים אנושיות יותר, אך כאן נעשה שימוש במקרה בודד במקום ניסוי ערוך כהלכה.
כשל לוגי > דוגמאות

"הקפיטליזם היא תורה פסולה ומזיקה. היה מקרה של מפעל בדרום הארץ, בו הבעלים הכריח את הפועלים לעבוד 16 שעות ביום תמורת אלפיים שקל לחודש".
(אילו היו מובאות דוגמאות נוספות שיאיירו את הטענה שמדובר בשיטה ולא באנקדוטה, הטיעונים לא יכללו כשל)
קוסקוס דובי טלאוד

| קוסקוס דובי טלאוד |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: קוסקוסיים
סוג:: קוסקוס דובי
מין:: קוסקוס דובי טלאוד
שם מדעי
 Ailurops melanotis ‏תומאס, 1898
תחום תפוצה


קוסקוס דובי טלאוד (שם מדעי: Ailurops melanotis), הוא מין כיסאי גדול ונדיר דמוי עצלן בסוג קוסקוס דובי שאנדמי למספר איים בצפון אינדונזיה. הוא תואר מדעית בשנת 1898 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, ובמשך שנים רבות נחשב לתת-מין של קוסקוס דובי סולאווסי. בחינה מחודשת של הדגימות במוזיאונים גילתה הבדלים רבים במראה החיצוני ובמורפולוגיה בינו לבין קרובו הגדול והוא קיבל מעמד של מין עצמאי. קוסקוס דובי טלאוד הוא אחד הכיסאים הנדירים והמאוימים בעולם, עם טווח תפוצה מצומצם במיוחד.