כביש 5
היסטוריה

הקטע המערבי של כביש 5 נסלל בין 1965 ל-1967 כחלק מכביש שקישר בין צומת גהה לאזור גלילות בתוואי הנוכחי של כביש 4 וכביש 5, ובמסגרתו הוקם צומת גלילות. עם סלילתו של כביש מרעננה לכיוון צומת גהה ב-1968, הוקם צומת מורשה כמפגש דרכים תלת כיווני והיווה את קצהו המזרחי של כביש שסווג בהמשך ככביש 5, אך אז כונה "כביש גהה" או "המשך כביש גהה". בשנת 1971 הורחב הכביש על ידי הוספת נתיב נוסף מצד צפון בצמוד לבתי רמת השרון, למורת רוחם של התושבים אשר אף פנו לבג"ץ בעניין. ועדת איכות הסביבה של הכנסת המליצה להקים סוללה בגובה 8 מטרים שתחצוץ בין הכביש ובתי התושבים.
הקטע בין מחלף מורשה למחלף קסם נסלל ב-1985 ונפתח באוגוסט 1987. עד לסלילתו היה כביש 481 ("ציר ז'בוטינסקי") הדרך המקשרת בין ראש העין ויישובי דרום השרון לתל אביב. בעת פתיחת הכביש טענו גורמים בשמאל שסלילת הכביש היוותה בזבוז כספי ציבור מטעמים פוליטיים, אך במע"ץ טענו שמעבר לחשיבות של סלילת כביש מהיר בין תל אביב ובקעת הירדן יש צורך בכביש כדי להקל את העומס בכביש 481.
בתחילת שנות ה-90 התבצעו פרויקטים להסבת צומתי הכביש למחלפים. ב-1994 נחנך מחלף הכפר הירוק, ב-1995–1996 נחנך מחלף מורשה וב-1997 נחנך מחלף ירקון. ב-1998 הוסבה צומת קסם למחלף לקראת סלילת כביש 6. בשנת 2002 החלה סללתו של נתיב נוסף בדרך שבין מחלף קסם למחלף מורשה, ונבנה מחלף תקווה המשרת את מערב פתח תקווה ואת אזור התעשייה קריית אריה.
עד סלילת הכביש בתוואי שבין ראש העין לאריאל, חיבר כביש 505 את גוש דן ואת יישובי השומרון, וכביש זה נשא לבדו בתואר "כביש חוצה שומרון". בתחילת שנות ה-90 התקדמו העבודות על כביש 5 בין צומת קסם ואריאל, לאור התפתחות העיר אריאל ויישובי מערב השומרון הסמוכים אליה וגידול בנפח התעבורה בינם ובין גוש דן. לאחר כינון ממשלת ישראל העשרים וחמש בשנת 1992, הוקפאו העבודות על הכביש ואלו חודשו רק לאחר כינון ממשלת ישראל העשרים ושבע. בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה, בה נרצח אזרח ישראלי על כביש 505, פתחה מע"ץ את הכביש לאחר ביצוע עבודות הכנה דחופות, למרות שהוא לא הושלם עדיין. פתיחת הכביש, אליה נלוותה חסימה לישראלים של כביש 505 הביאה לסופה את תקופת השגשוג של הכפרים מסחה ובידיא שהתפרנסו ממסחר עם ישראלים לאורך כביש 505.
בשנת 2009 נחנכה הרחבת הכביש לדו־נתיבי בין צומת גיתי לכניסה המערבית של אריאל. באותה עת לא תוכננו הרחבות נוספות של הכביש, עקב נפח התנועה הקטן ממזרח לאריאל.
יש הטוענים שהעובדה שחלקו המזרחי של הכביש נסלל ברובו בשטחי יהודה ושומרון (ולא למען התושבים הפלסטינים) יוצרת בעייתיות מבחינת המשפט הבינלאומי. עם בעיה זו התמודדו מתכנני כביש 1 שעובר במובלעת לטרון וגם מתכנני הרכבת המהירה לירושלים, שחלקים מהתוואי שלה חופפים לקו הירוק. זהו אחד הפרויקטים האזרחיים הגדולים שביצעה ישראל מעבר לקו הירוק.
כביש 5 מתמזג בצומת גיתי עם כביש 505, והכביש הממשיך מצומת אריאל לצומת תפוח, מעלה אפרים וכביש 90 מסומן ככביש 505.
מהירות הנסיעה המותרת בכביש היא 100 קילומטר לשעה בקטעים ממחלף הכפר הירוק עד מחלף קסם וממחלף שער שומרון עד צומת גיתי. בשאר הקטעים המהירות המותרת היא 90 קילומטר לשעה.
בכביש עומסי תנועה כבדים מאוד בבקרים לכיוון תל אביב, ובשעות אחר הצהריים והערב עומסים לכיוון פתח תקווה ויישובי המזרח. בניסיון להתמודד עם אלו, הוחלט לשלב את הכביש בפרויקט הנתיבים המהירים. כך, במקטע שבין מחלף קסם לבין מחלף גלילות הוקם נתיב תחבורה ציבורית, המתחבר ישירות לנתיב המהיר של כביש 20 אל תוך תל אביב באמצעות גשרים ייעודיים. לפי נתוני "מוביט", בכביש 5 עוברים כ-100 אוטובוסים בשעה בשני הכיוונים. על מנת שלא לפגוע בנוסעי הרכב הפרטי, נתיב התחבורה הציבורית נבנה כנתיב חדש לגמרי, בחלקו על כלונסאות מעל הגן הלאומי ירקון, ולמעשה הכביש הורחב ל-5 או 4 נתיבים, תלוי במקטע, מבלי שכמות נתיבי התחבורה הפרטית נגרעה. העבודות בכביש 5 הושלמו ברובן המוחלט ב-2023, והוא פועל ממחלף קסם ועד למחלף מורשה ברציפות וכן ממחלף הכפר הירוק ועד למחלף גלילות. ב-2025, עתידות להסתיים העבודות על הגשרים הייעודיים לכביש 20.
בספטמבר 2023 הודיעה שרת התחבורה מירי רגב על הרחבת כבישי חוצה שומרון. השרה הודיעה שבמסגרת הרחבת הכבישים יושקעו 2 מיליארד שקלים בהרחבת כביש 5 והכפלתו עד לבקעת הירדן, וכי העבודות יחלו תוך שנה בהרחבתו מאריאל לצומת תפוח, דהיינו מחיבורו של כביש 5 לכביש 505 ואילך.