stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תא ההדחות (WWE)
הרעיון

קרב "תא ההדחות" כולל שישה משתתפים, כששניים מהם מתחילים את ההתמודדות בזירה, וכל הארבעה הנותרים נמצאים בתוך תאים פנימיים. בכל חמש דקות, אור מצביע על אחד מהתאים והתא הנבחר הוא התא שהמשתתף מתוכו משתחרר ונכנס אל הקרב המתרחש. שיטה זו ממשיכה לכל אורך הקרב עד שכל ארבעת התאים מתפנים, קרב זה מתרחש מעל לעשרים דקות. מטרת הקרב היא להדיח את המתחרים על ידי הצמדה או הכנעה, אשר יכולה לקרות בתוך הזירה או בשטח שמחוץ לזירה (משנת 2012 כל ההצמדות וההכנעות חייבות להיות בתוך הזירה). כמו כן, פסילות הן לא אופציה להדיח את אחד מהמשתתפים. המנצח בקרב הוא המשתתף האחרון שנמצא בזירה לאחר שכל חמשת האחרים הודחו.
ארגון הסט של הקרב נשאר אותו הדבר מאז הבכורה בשנת 2010, כשהגג של התא מואר במתאבק שמשוחרר לקרב. בשנים 2010–2012 האירוע כלל שני קרבות "תאי הדחה", אחת ל-Raw ואחת לסמאקדאון עד למיזוג התוכניות באוגוסט 2011. בשנת 2010, קרב תא ההדחות של Raw היה על אליפות ה-WWE וקרב תא ההדחות של סמאקדאון היה על אליפות העולם במשקל כבד. בשנת 2011 קרב תא ההדחות של Raw היה על המועמדות לתואר אליפות ה-WWE ברסלמניה 27. בשנת 2013 נערך רק קרב תא הדחות אחד כשלמנצח בקרב ניתנה ההזדמנות להילחם בעבור תואר אליפות העולם במשקל כבד. בשנת 2014 נערך רק קרב תא הדחות אחד כשהוא היה על האליפות ה-WWE במשקל כבד. שנה לאחר מכן האירוע הוזז מחודש פברואר לאמצע חודש מאי ובו שני קרבות תאי הדחות, האחד היה קרב תא ההדחות הראשון שנערך בין מתאבקי הזוגות על אליפות הזוגות של ה-WWE, והאחר היה על האליפות הבין-יבשתית שהייתה פנויה. בשנת 2016 האירוע לא התקיים, אך שנה לאחר מכן האירוע חזר לחודש פברואר והוכר כאירוע הבלעדי לסמאקדאון (לאחר שביולי 2016 מיזוג התוכניות בוטל ולכל תוכנית הייתה את המתאבקים שלה). בשנת 2018 האירוע הוכר כבלעדי לתוכנית Raw.
תאריכי ואולמות מופעי תא ההדחות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | אירוע הבלעדי לתוכנית Raw |  | אירוע הבלעדי לתוכנית סמאקדאון |
| מספר | שם האירוע | תאריך האירוע | עיר ומדינה | אולם | הקרב המרכזי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | תא ההדחות 2010 | 21 בפברואר 2010 | סנט לואיס, מיזורי | סקוטרייד סנטר | אנדרטייקר (א) נגד כריס ג'ריקו נגד R-טרות' נגד ג'ון מוריסון נגד ריי מיסטריו נגד סי. אם. פאנק בקרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד |
| 2 | תא ההדחות 2011 | 20 בפברואר 2011 | אוקלנד, קליפורניה | אורקל ארנה | ג'ון סינה נגד רנדי אורטון נגד שיימוס נגד CM פאנק נגד ג'ון מוריסון נגד R-טרות' בקרב תא ההדחות אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE ברסלמניה 27 |
| 3 | תא ההדחות 2012 | 19 בפברואר 2012 | מילווקי, ויסקונסין | בראדלי סנטר | ג'ון סינה נגד קיין בקרב אמבולנס |
| 4 | תא ההדחות 2013 | 17 בפברואר 2013 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | ניו אורלינס ארנה | הרוק (א) נגד CM פאנק בקרב על אליפות ה-WWE |
| 5 | תא ההדחות 2014 | 23 בפברואר 2014 | מיניאפוליס, מינסוטה | טארגט סנטר | רנדי אורטון (א) נגד ג'ון סינה נגד שיימוס נגד דניאל בריאן נגד סזארו נגד כריסטיאן בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE במשקל כבד |
| 6 | תא ההדחות 2015 | 31 במאי 2015 | קורפוס כריסטי, טקסס | אמריקן בנק סנטר | סת' רולינס (א) נגד דין אמברוז על אליפות ה-WWE במשקל כבד |
| 7 | תא ההדחות 2017 | 12 בפברואר 2017 | פיניקס, אריזונה | טוקינג סטיק ריסורט ארנה | ג'ון סינה (א) נגד AJ סטיילס נגד דין אמברוז נגד המיז נגד ברון קורבין נגד בריי וויאט בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE |
| 8 | תא ההדחות 2018 | 25 בפברואר 2018 | פרדייז, נבדה | ארינת T-Mobile | ברון סטרומן נגד אליאס נגד פין באלור נגד ג'ון סינה נגד רומן ריינס נגד סת' רולינס נגד המיז בקרב תא ההדחות אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות האוניברסלית של ברוק לסנר ברסלמניה 34 |
| 9 | תא ההדחות 2019 | 17 בפברואר 2019 | יוסטון, טקסס | טויוטה סנטר | דניאל בריאן (א) נגד AJ סטיילס נגד ג'ף הארדי נגד קופי קינגסטון נגד רנדי אורטון נגד סמואה ג'ו בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE |
| 10 | תא ההדחות 2020 | 8 במרץ 2020 | פילדלפיה, פנסילבניה | ולס פארגו סנטר | אסקה נגד ליב מורגן נגד נטליה נגד רובי ריוט נגד שרה לוגאן נגד שיינה בייזלר בקרב תא ההדחות נשים אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של Raw ברסלמניה 36 |
| 11 | תא ההדחות 2021 | 21 בפברואר 2021 | סיינט פיטרסברג, פלורידה | טרופיקנה פילד | דרו מקינטייר (א) נגד AJ סטיילס נגד ג'ף הארדי נגד קופי קינגסטון נגד רנדי אורטון נגד שיימוס בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE; לאחר מכן, דרו מקינטייר (א) נגד המיז בקרב על אליפות ה-WWE (קרב פדיית מזוודת "כסף בבנק" של המיז) |
| 12 | תא ההדחות 2022 | 19 בפברואר 2022 | ג'דה, ערב הסעודית | ג'דה סופרדום | בובי לאשלי (א) נגד ברוק לסנר נגד סת' "פריקין" רולינס נגד אוסטין ת'יאורי נגד רידל נגד AJ סטיילס בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE |
| 13 | תא ההדחות 2023 | 18 בפברואר 2023 | מונטריאול, קוויבק, קנדה | סנטר בל | רומן ריינס (א) נגד סמי זיין על אליפות ה-WWE האליפות האוניברסלית הבלתי מעורערת |
| 14 | תא ההדחות: פרת' | 24 בפברואר 2024 | פרת', מערב אוסטרליה, אוסטרליה | איצטדיון אופטוס | ריאה ריפלי (א) נגד ניה ג'קס על אליפות הנשים העולמית |
| 15 | תא ההדחות: טורונטו | 1 במרץ 2025 | טורונטו, אונטריו, קנדה | רוג'רס סנטר | טרם נקבע |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

↑  שינוי בשמו של האירוע "אין מוצא"
גדעון ביגר

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1945 (בן 79)
 ענף מדעי:  גאוגרפיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  יהושע בן-אריה 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 גאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל בעת החדשה, חקר גבולות
 
גדעון ביגר בהרצאה באוניברסיטת רייכמן
גדעון בִּיגֶר (נולד ב-30 באפריל 1945) הוא גאוגרף והיסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס לגאוגרפיה היסטורית ומדינית בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב.
חייו ופועלו

גדעון ביגר נולד וגדל בירושלים, הוא דור שמיני בעיר מצד אביו. סבו עבר טרגדיה במלחמת העולם הראשונה: אשתו נהרגה ושנים מילדיו נפטרו ממחלות. לאחר המלחמה, ב-1922/3, היה סבו ממייסדי בת ים (שנקראה אז "בית וגן") וחי בה חמישים שנה. אביו שהתחנך בירושלים למד רפואה באיטליה ושירת כרופא בצה"ל מיום הקמתו ועד לפטירתו בשנת 1973.
ביגר שירת בחטיבה 16 במהלך מלחמת ששת הימים והשתתף בלחימה ביהודה ושומרון. שירת כשליש מילואים באחד מגדודי החטיבה במלחמת יום כיפור ושהה עם הגדוד כחצי שנה ממערב לתעלת סואץ. במלחמת לבנון הראשונה שימש קצין חינוך של החטיבה בשהותה בלבנון בקיץ 1982.[דרוש מקור]
למד באוניברסיטה העברית בירושלים, בה השלים תואר ראשון בגאוגרפיה והיסטוריה ב-1971, תואר שני בגאוגרפיה ב-1974, וב-1980 דוקטורט בנושא, "בחינה גאוגרפית של השפעות השלטון בארץ ישראל 1929-1917", שראה אור כספר שנקרא בעברית מושבת כתר או בית לאומי: השפעת השלטון הבריטי על ארץ-ישראל, 1930-1917 ובאנגלית An Empire in the Holy Land – Historical Geography of the British Administration in Palestine, 1929-1917. הספר סוקר ומנתח את הפעילות המרחבית של שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל, בניית כבישים ומסילות ברזל, ייעור, ייבוש ביצות, בניית מערכות חינוך ובריאות, קביעת גבולות הארץ ועוד. מנחהו לדוקטורט היה פרופסור יהושע בן אריה.
בתום לימודיו בשנת 1980 עבר ללמד באוניברסיטת תל אביב. ביגר שימש יושב ראש העמותה הישראלית להיסטוריה צבאית, וכיהן פעמיים כראש החוג לגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, לימד גאוגרפיה במכללת בית ברל ומרצה במכון אבשלום. בשנת 2008, במסגרת שנת השבתון שלו, לימד גאוגרפיה בבית הספר התיכון על שם ליהמן בדימונה. הגיע לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 2013 צוין כמרצה מצטיין באוניברסיטת תל אביב, ובאוקטובר 2013 יצא לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
שימש כיועץ לצוותי המשא והמתן על הסכמי השלום עם מצרים וירדן, וכמומחה לגבולות במשלחת הישראלית לשיחות השלום עם סוריה בוועידת שפרדסטאון. לאחר מכן היה מעורב במסגרת השיחות עם הפלסטינים בקמפ דייוויד ובטאבה. פרסם מאמרים פובליציסטיים בעיתונות בנושא גבולות הארץ ובנושאים אחרים.
מחקריו

לאחר סיום הדוקטורט המשיך את מחקריו בגאוגרפיה היסטורית - חקר תהליכים של שינוי הנוף במאה השנים האחרונות, ובעיקר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
מחקריו > שכונות גנים

ביגר הכניס את המושג שכונות גנים לספרות הישראלית תוך שהדגיש את ההבדל בין ערי גנים לשכונות גנים. מאמרו הראשון, עסק בחמש שכונות הגנים הראשונות בירושלים: בית הכרם, רחביה, בית וגן, קריית משה ותלפיות.
מחקריו > חקר הגבולות

ביגר מוכר בעולם כמומחה לגבולות בינלאומיים. בשנת 1995 היה העורך הראשי של The Encyclopedia of International Boundaries, אנציקלופדיה המביאה מפות, תצלומים והסברים על ההיסטוריה, הגאוגרפיה, והבעיות של כל גבול יבשתי בין מדינות.
מחקריו > ארץ רבת גבולות: מאה השנים הראשונות של תיחום גבולותיה של ארץ-ישראל 1840 - 1947

ביגר כתב ספר שעניינו תהליך קביעת גבולות הארץ בעת החדשה. בגרסתו העברית נקרא הספר 'ארץ רבת גבולות' וראה אור בשנת 2001 ובגרסתו האנגלית - The Boundaries of Modern Palestine 1840 - 1947 ראה אור בשנת 2004. הספר עוסק במאה השנים הראשונות מ-1840 - 1947 לקביעת גבולות ארץ ישראל עם שכנותיה עד להקמת המדינה. התאריך 1840 נקבע כהתחלה מכיוון שאז נקבעה המפה הראשונה בהסכם בין שליטה של מצרים, מוחמד עלי לבין השלטון העות'מאני. באותו זמן כבש מוחמד עלי את ארץ ישראל וסוריה. אחרי כן כפו עליו העות'מאנים, בעזרת מעצמות אירופה, לשוב למצרים.
המפה הראשונה מ-1841 הועלמה מסיבות פוליטיות, הבריטים מצאו עותק ממנה בשנות ה-20 של המאה ה-20 באיסטנבול והעלימו אותה כי לא הייתה נוחה להם. ב-1933/4 מצאו הבריטים עותק נוסף של המפה, שהיה העותק המקורי, כשדנו עם האיטלקים על מיקום קו הגבול בין מצרים ללוב (שהייתה בשליטה איטלקית). אנשי משרד החוץ בלונדון נוכחו לדעת כי המפה אינה מתאימה להם וטמנו אותה בארכיון הציבורי הבריטי. המפה נשכחה למשך ארבעים שנה. ביגר גילה מחדש את העותק המקורי של המפה שניתנה למוחמד עלי ופרסם זאת בכתבי עת בארץ ובעולם. זוהי נקודת ההתחלה של הספר.
הספר עוסק בכל שלב של המעורבות של כוחות שאינם ארץ ישראלים ביצירת גבולות הארץ. ביגר קובע במחקרו כי אחד המאפיינים של אזורנו הוא שהגבולות שאנו חיים בהם כיום נוצרו בידי בריטים, עות'מאנים, צרפתים, האו"ם וכדומה. גם לאחר שהכוחות הללו איבדו מהשפעתם אנו עדיין חיים את התוצאות של הגבולות שעיצבו. כך למשל, קו הגבול עליו הוסכם בהסכם השלום עם מצרים ב-1979 הוא קו שקצין בריטי וקצין עות'מאני קבעו ביניהם ב-1906. קו הגבול הבינלאומי בין ישראל ללבנון סומן בהסכם שהוכן בין סגן-אלוף בריטי לסגן-אלוף צרפתי ב-1921 וסוכם בהסכם משנת 1923. כשישראל נסוגה מדרום לבנון בשנת 2000 היא לא חזרה לקו הבינלאומי אלא לקו עליו סיכמה עם האו"ם, שנסיגה אליו תחשב לנסיגה מכל שטחה של לבנון, ומכאן שמו ה"קו הכחול" - צבע האו"ם.
מחקריו > תל אביב > ההיסטוריה של תל אביב

סדרה בת ארבעה כרכים. יצאו לאור בהוצאת רמות של אוניברסיטת תל אביב ב-2001, 2004, 2007 ו-2013, אותם ערך ביגר יחד עם יעקב שביט. כל כרך הוקדש לתקופה אחרת בתולדות העיר. זוהי היסטוריה כוללנית של תל אביב, הסוקרת תחומים שונים: היסטוריה פוליטית, היסטוריה עירונית, המרחב הפיזי והבנייה, כלכלה, חברה, בריאות, חינוך, בתי קפה. ביגר ושביט ריכזו כותבים מתחומים שונים: גאוגרפים, היסטוריונים, כלכלנים ואחרים שעסקו כל אחד בתחום התמחותו.
מחקריו > תל אביב > מי ומה בתל אביב-יפו – אנציקלופדיה של תל אביב

ביגר היה העורך המדעי של מפעל מדעי זה שהיה אמור לצאת בעשרה כרכים בהם יסקרו מכלול ההיבטים של תל אביב. לבסוף יצא רק כרך אחד בשנת 1981, על החינוך התרבות והספורט בתל אביב.
מחקריו > המנדט הבריטי בישראל

במחקריו של ביגר על הבריטים בארץ ישראל היה בין הראשונים שהציגו את הבריטים לא כעוינים לתנועה הציונית, אלא הדגיש את תרומתם מנקודת ראות גאוגרפית בבניית מוסדות, כבישים וכדומה. כך בספר מושבת כתר או בית לאומי וכך במאמר. ביגר חקר ומצא שמיתוס סיפורי חומה ומגדל כאילו היישובים הוקמו בן לילה בלי ידיעת הבריטים הוא מופרך, לפי ממצאיו הקמת היישובים תואמו חודשים מראש בשיתוף פעולה עם הבריטים להקמת היישובים, שהוקמו ביום ולא בלילה, זאת על מנת להיות ערוכים להגנה בפני התקפה ערבית בשעות החשכה.
מחקריו > השימוש בעץ לבנייה בארץ ישראל

ביגר שיתף פעולה עם הבוטנאית פרופסור נילי ליפשיץ מאוניברסיטת תל אביב בחקר השימוש בעץ לבנייה בארץ ישראל, בעת העתיקה ובעת החדשה ופרסמו בנושא למעלה משלושים מאמרים מדעיים. ביניהם - מחקר שערכו השניים, על תולדות הבנייה בארץ ישראל בעת החדשה. בשנת 1866 - 1867 הגיעה קבוצה של אמריקאים שהתיישבו ביפו, הביאו אתם הנה בתי עץ מפורקים ובנו את הבתים. לאחר שנה בארץ הם עזבו אותה ואת מקומם תפשו הטמפלרים. הבתים עומדים על מכונם עד עצם היום הזה[דרושה הבהרה]. בבדיקת מעבדה התגלה שמקור העצים מארצות הברית.

במחקר על מושבות הגליל: מטולה, יסוד המעלה, ראש פינה התברר שבתיהן הישנים נבנו מארזי הלבנון.
עוד עסקו בתולדות הייעור בארץ ישראל. מחקרים אלה הביאו בין השאר לפרסום שני ספרים:
מחקריו > השימוש בעץ לבנייה בארץ ישראל > "כי האדם עץ השדה": עצי ארץ-ישראל: מאפייניהם, תולדותיהם ושימושם

הספר ראה אור ב-1998. הספר סוקר את העצים האנדמיים לארץ ישראל. על כל עץ ניתן מידע שעוסק הן בתכונותיו הבוטניות, הן בעברו ההיסטורי בשימוש האדם, הן במקומו בפולקלור ומכיל תמונות היסטוריות ועכשוויות.
מחקריו > השימוש בעץ לבנייה בארץ ישראל > נלבישך שלמת ירק: הייעור בארץ-ישראל: מאה שנים ראשונות, 1850 - 1950

הספר ראה אור בשנת 2000, בהוצאת הקרן הקיימת לישראל. הופיע בשנת 2003 גם באנגלית תחת השם Green Dress for a Country. שם הספר הוא פרפרזה על הביטוי "נלבישך שלמת בטון ומלט". הספר עוסק בתולדות הייעור בארץ ישראל עד להקמת מדינת ישראל. חידושו הגדול של הספר הוא בהארת תרומת השלטון הבריטי לנטיעות העצים בארץ. למרות האתוס הציוני שהעלה על נס את תרומתה של הקרן הקיימת לייעור, הרי שעל כל עץ שנטעה הקרן, נטעו הבריטים כמות עצים גדולה פי שישה ועל פני שטח גדול פי עשרה. הבריטים היו בין הנוטעים הראשיים בתולדות הארץ והראשונים שעסקו גם בשימור יערות ועצים. בספר ישנו תיאור מפורט של הנטיעות בארץ ומובאות בו מפות מקוריות של הקרן הקיימת. לממשלת המנדט היה משרד ממשלתי מיוחד לנושא הייעור, הוא צורף בתחילה למשרד החקלאות ובשנות השלושים הפך למשרד ממשלתי נפרד. שמירת היערות החלה בתקופה המנדט, כולל השמורה הגדולה של הר מירון והר הכרמל. הבריטים עשו עבודה מדעית רבה ונטעו עצים בכל סוגי השטחים: בחולות, בהרים, במדבר. ארץ ישראל של התקופה הייתה ככל הנראה המעבדה הכי גדולה בניסיונות נטיעת עצים: הובאו זנים מאוסטרליה, הודו, יוון, קפריסין, צרפת. התכתבו עם רוסיה לצורך הבאת עצים. הבריטים נטעו הן לצורכי ייפויה של הארץ והן לשימוש בעצים לבנייה. הבריטים החילו בבואם לארץ חוק הקיים עד לימינו אלה, לפיו אסור לכרות עץ אם הרוצה לכרות לא קיבל אישור מגורם ממשלתי רשמי, גם אם הדבר נעשה בחצרו הפרטית. הארץ מולאה בתקופת המנדט באורנים על ידי הבריטים והקרן הקיימת (בכך החלו במידה מועטה הטמפלרים), אורן קפריסאי, רוב סוגי האורנים לא נקלטו, אולם אורן הצנובר כן נקלט. כן נטעו ג'קרנדות, שיטה הכחלחלה ועוד. הבריטים הביאו לארץ עשרות מתוך 604 סוגי האקליפטוס וניסו לנטעם. הם הביאו ברושים. הבריטים הביאו צמחים לייצוב החולות אותם נטעו. הבריטים הגיעו למסקנה שמרבית העצים שניטעו לא התאימו לארץ, אולם הם הורישו את הידע של מה מותר ומה אסור.
בראש מחלקת הייעור של הקרן הקיימת ואחר כך מדינת ישראל שקמה עמד יוסף וייץ, ששטם את האנגלים. כמעט שלא נוצר שיתוף פעולה בין שני הגורמים שעסקו בייעור בארץ, הקרן הקיימת עבדה לבד והבריטים עבדו לבד. סגן מנהל המחלקה שהיה מנהל המחלקה בפועל היה עמיהוד גור והייתה שנאה בינו לבין וייץ. לאחר הקמת המדינה דאג וייץ לכך שהקרן הקיימת תשלוט על כל מחלקת הייעור ופיטר את עמיהוד גור מעבודתו בתואנה שהוא שיתף פעולה עם הבריטים. וייץ כתב ספר בשם "היער והייעור בארץ". הוא תיאר את תהליך הייעור כצמיחת עץ ששורשיו גדלו בתקופה העות'מאנית, והענפים בתקופת המנדט.
הקרן הקיימת, יחד עם פיק"א והממשל הבריטי, ייערו את הארץ והפכו את ישראל לירוקה יותר משהייתה כשקמה המדינה ב-1947–1948. הבריטים נטעו את יער שער הגיא, והתנועה הציונית את יער בלפור, יער עין החורש ועוד. חלק גדול ממה שנטעו הבריטים לא נותר כיום בתחומי מדינת ישראל, כי נטעו בהרים: באו קוף שעל יד חברון, יער אום צפא ליד רמאללה, באזור ג'נין, שכם, ומעלה אדומים.
מפעלו העכשווי

בעבר עסק ביגר בין השאר בפרויקט בהשתתפות חוקרים ישראלים ופלסטינים, שמטרתו הייתה להוציא אטלס של מלחמת העצמאות ושיכלול גם את הכפרים הערביים והיהודיים שנהרסו ב-1948. גדעון ביגר נתן את התשומה הגאוגרפית לפרויקט שבשלב זה הוקפא.
באחרונה עסק במחקר תופעות ייחודיות בגבולות מדינת ישראל ובהם האזורים המפורזים מול סוריה ושטח ההפקר בלטרון. עם תלמידו, ד"ר יורם פריד, כתב מאמרים על מעורבותו של צה"ל בעיצוב פני המדינה לאחר הקמתה.
במסגרת פרויקט " כדאי לדעת" של אוניברסיטת תל אביב, הוציא לאור בצורה דיגיטלית שלוש חוברות לימוד העוסקות בתהליך עיצוב גבולות הארץ והמדינה. החוברות פתוחות לעיון חופשי.
בשנת 2023 הוציא לאור, בהוצאת רסלינג, ספר בשם "גבולות ארץ ישראל ומדינת ישראל" ובו סקירה מפורטת של תהליך יצירת גבולות הארץ והמדינה ממחצית המאה ה-19 ועד להסכם על גבול המים הכלכליים עם לבנון שנחתם בשלהי שנת 2022.
ספרים שכתב

תכנון עירוני ואכיפת חוקי בניה, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1982.
מושבת כתר או בית לאומי, יד יצחק בן-צבי, תשמ"ג.
כי האדם עץ השדה (יחד עם נילי ליפשיץ), הוצאת אריאל, ירושלים, 1998.
נלבישך שלמת ירק (יחד עם נילי ליפשיץ), הוצאת אריאל, ירושלים, 2000.
ארץ רבת גבולות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2001.
גדרות וגבולות בעולם, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2004.
גבולות ארץ ישראל ומדינת ישראל, רסלינג, 2023
An Empire in the Holy Land, New York, 1994.
The Boundaries of Modern Palestine, London, 2004.
Green Dress for a country (with Nili Liphscitz), Jerusalem, 2001
ספרים שערך

מי ומה בתל אביב, תל אביב, 1981.
חלק מן הערכים על יחסי הבריטים וה"הגנה" אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992.
ההיסטוריה של תל אביב (יחד עם יעקב שביט), הוצאת רמות, כרך א – משכונות לעיר, 2001, כרך ב – מעיר מדינה לעיר במדינה, 2007, כרך ג - 2013כרך ד – עיר מטרופולין, 2004.
Ideology and Landscape in Historical Perspective,(With Allen Baker), Cambridge University Press, 1992
Encyclopedia of International Boundaries, New York, 1995.
מאמרים נבחרים

רשימת המאמרים של גדעון ביגר באתר רמב"י
'שכונות הגנים' בירושלים - תכנונן והתפתחותן בראשית השלטון הבריטי, 1917 - 1925, קתדרה 6, דצמבר 1977
קביעת הגבול המזרחי של ארץ-ישראל המנדטורית, קתדרה 20, יולי 1981
דב גביש וגדעון ביגר, ‏לתולדות המיפוי האווירי בארץ-ישראל: מפות עיר ראשונות מתצלומי-אוויר, קתדרה 20, יולי 1981
לשאלת קביעתו של הגבול הדרומי של ארץ ישראל לאחר מלחמת-העולם הראשונה, המזרח החדש 31 (4-1), 1981, עמ' 137-124
סוגיות גאוגרפיות ופוליטיות בתהליך קביעת גבול הצפון של ארץ ישראל בתקופת המנדט, בתוך אבשלום שמואלי וחוב', ארצות הגליל, תל אביב 1982, עמ' 427–442.
המיבנה התעשייתי של ערי ארץ-ישראל ונפותיה בראשית תקופת המנדט, קתדרה 29, ספטמבר 1983, עמ' 112-79
בחירות עירוניות בארץ ישראל המנדטורית, מדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים, 24, 1985, עמ' 63–85
תפרוסת התעשיות בארץ ישראל בשנת 1928, רבעון לכלכלה, 29 (115), 1983, עמ' 378–393
הקונסוליה האמריקנית בירושלים ומאורעות תר"פ-תרפ"א (1921-1920), קתדרה 49, ספטמבר 1988, עמ' 159-133
בינויה של ירושלים בתקופת השלטון הבריטי 1917-1948, בתוך אבסקי ח. (עורכת), ירושלים בתודעה ובעשייה הציונית, תשמ"ט, עמ' 183–215
היבט גאוגרפי על שלטון אימפריאלי – השלטון הבריטי בארץ ישראל בין השנים 1929- 1917, בתוך שחר א. וחוב (עורכים), ארץ ישראל, כרך 22, תשנ"א, עמ' 27–35
גדעון ביגר, ‏בעיות משפטיות בתיחום גבולות בנהר ובאגם – נהר הירדן וים המלח כגבולה של מדינת ישראל, משפט וצבא 11-12, דצמבר 1991, עמ' 73–91
גדעון ביגר ודוד גרוסמן, ‏צפיפות האוכלוסין בכפר המסורתי בארץ-ישראל, קתדרה 63, אפריל 1992, עמ' 121-108
מפות כעדות בדיונים משפטיים על סכסוכי גבולות, אופקים בגאוגרפיה, 45-44, 1996, עמ' 91–95
נילי ליפשיץ וגדעון ביגר, ‏מדיניות הייעור של התנועה הציונית בארץ-ישראל 1895–1948, קתדרה 80, יוני 1996, עמ' 108-88
גדעון ביגר ונילי ליפשיץ, ‏הניסיונות לאקלום עצים אקזוטיים בארץ-ישראל בתקופת השלטון הבריטי, קתדרה 85, אוקטובר 1997, עמ' 164-123
ירושלים – בירת השלטון הבריטי בארץ ישראל 1948-1917, בתוך י. בן אריה (עורך), ירושלים בתקופת המנדט – העשייה והמורשת, יד יצחק בן צבי, 2003, עמ' 63–73
להב המחרשה קבע את הגבול – גבול ישראל ירדן 1922-1994, (עם דוד שטנר), עיונים בתולדות ישראל, 17, 2007, עמ' 413–430
היכן היא ירושלים, בתוך י. שלהב (עורך), ריבונות בארץ מריבה, 2010, עמ' 6–24
בעלות על קרקע וריבונות על שטח, קרקע, 68, 2010, עמ' 5–16
הערות שוליים

↑  חזקי ברוך, האם הר הבית בידנו? פרופ' גדעון ביגר בראיון לערוץ 7, באתר ערוץ 7
↑  שכונות הגנים בירושלים –  יסודם והתפתחותם בראשית תקופת השלטון הבריטי, קתדרה 6, תשל"ח עמ' 132-108
↑  ספר סיני בעריכת אבי דגני) ובעולם (Middle Eastern Studies, vol. 14, no. 3, pp. 323-325, 1978.
↑  "תרומת השלטון הבריטי להתפתחותה של ירושלים בראשית שלטונו בארץ", מחקרים בגאוגרפיה של ארץ ישראל, חוברת ט' תשל"ו, עמ' 175–200.
↑  נילי ליפשיץ, שמחה לב-ידון וגדעון ביגר, "מקור העץ וגיל העצים במושבה האמריקנית ביפו"", קתדרה, 47, תשמ"ח, עמ' 78-70
↑  "השימוש בעץ בבניית בתי העלייה הראשונה בארץ ישראל", אופקים בגאוגרפיה, 34-33, תשנ"ב, עמ' 58-43
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258625205171  PLWABN: 9810640103105606  BIBSYS: 90690968  BnF: cb129465924 (data)  CiNii: DA06683030  GND: 103707018  ISNI: 0000 0000 8379 6112  LCCN: n79115748  NTA: 10798119X  RERO: 02-A012649675  SUDOC: 085720720  VIAF: 46892152   WorldCat (עם VIAF): 46892152
הידרופוניקה

.
גידול בצלים בנאס"א באמצעות שיטת ההידרופוניקה
גידול עגבניות NFT
הידרופּוניקה (בעברית, "גידולי מים") היא צורת גידול צמחים במצע מנותק, ללא שימוש בהזנה באמצעות קרקע. קיימות מספר שיטות לעשות זאת.
היסטוריה

הפרסום המוקדם ביותר המוכר לנו על גידול צמחים שלא באדמה הוא הספר Sylva Sylvarum ("היסטוריה טבעית") של פרנסיס בייקון, שיצא לאור בשנת 1627, שנה אחרי מות המחבר. הספר עורר מחקר רב בגידול צמחים במים. בשנת 1699 פרסם ג'ון וודוורד תיאור של נסיונותיו בגידול נענע קרחת במים וציין שצמחים במים פחות נקיים התפתחו יותר מצמחים שגדלו במים מזוקקים. רשימה של תשעה מרכיבים הנדרשים לגידולים במים הייתה קיימת לפחות משנת 1842.
וילהלם קנופ ויוליוס פון סאקס, בוטנאים גרמנים, ערכו בשנים 1859–1875 ניסויים שקבעו כללים מקובלים לגידול צמחים ללא קרקע. בשנת 1929 החל ויליאם פרדריק גיריקה, מאוניברסיטת ברקלי להפיץ את הרעיון של שימוש בגידול צמחים בתערובת ייעודית בחקלאות. הוא גידל בחצר ביתו עגבניות בגובה 7.5 מטר בתוך תמיסות. תחילה הוא קרא לשיטה "aquaculture", אולם לאחר שהתברר לו שהמילה כבר בשימוש במשמעות אחרת הוא עבר בשנת 1937 להשתמש במונח "הידרופוניקה".
במהלך מלחמת העולם השנייה נעשה שימוש בהידרופוניקה באי וייק ובפיליפינים במקומות שבהם לא הייתה קרקע מתאימה לגידול ירקות.
עקרון פעולה

חוקרים של חילוף החומרים בצמחים גילו כי החומרים המזינים שצמחים סופגים הם יונים פשוטים במים. בתנאים טבעיים, האדמה היא בעצם מאגר החומרים המזינים, אך האדמה עצמה אינה חיונית לגידול הצמחים. בעזרת השורשים, הצמחים יכולים לספוג את החומרים המזינים שבאדמה כשהם מומסים במים. כאשר החומרים המזינים הדרושים לצמח מוספים באופן מלאכותי למי ההשקיה של הצמח, הצמח אינו זקוק למצע אדמה עשיר כדי להתקיים.
ניתן לגדל כמעט כל צומח בעזרת הידרופוניקה, אך צמחים מסוימים מתאימים לכך יותר מאחרים. בעיקר צמחי עלים.
שימושים

ישנם שני שימושים עיקריים להידרופוניקה. ראשית, היא מאפשרת ליצור סביבה מבוקרת לגידול צמחים, ובכך מסירה משתנים רבים מניסויים מדעיים. שנית, מיני צמחים רבים מניבים יותר תפוקה בפחות זמן, ולעיתים באיכות יותר גבוהה; בכך הופכת ההידרופוניקה לכלי רווחי עבור החקלאים בתנאים כלכליים וסביבתיים שונים. כשמשתמשים בהידרופוניקה אין מחלות הבאות מן הקרקע, צמחי בר שיש לחסל, או אדמה שיש לעבד. ניתן לגדל צמחים בצפיפות רבה, ובכך לחסוך שטח (ניתן אפילו לגדל צמחים במספר קומות). ההידרופוניקה גם חסכונית במים, אם המכלים בהם גדלים הצמחים משתמשים במערכת סגורה הממחזרת מים. מערכות מעין אלה צורכות כמות מים מזערית לעומת חקלאות מסורתית.
מעבר לכך, מערכות הידרופוניות משמשות לעיתים כפתרון לגינון אנכי, כאשר ישנו צורך לגדל צמחים זה מעל זה או כדי לגדל כמות צמחים גדולה על פני תא שטח קטן.
יתרונות וחסרונות > יתרונות

להלן חלק מהסיבות לכך ששיטת הגידול ההידרופונית מתחילה להיות בשימוש נרחב לצורכי ייצור מזון ברחבי העולם:
אין צורך באדמה
המים נשארים במערכת וניתן לעשות בהם שימוש חוזר - חיסכון משמעותי במים.
ניתן לשלוט ברמות התזונה והדישון - עלויות דישון נמוכות יותר.
אין זיהום אקולוגי וסביבתי בגלל המערכת המבוקרת.
תשואות יציבות וגבוהות
טיפול במזיקים ומחלות פשוט יותר בהשוואה לגידול באדמה בגלל ניידות של המכל.
ללא נזקים מחומרי הדברה מסוכנים.
יתרונות וחסרונות > חסרונות

מערכות גידול הידרופוניות רגישות להפסקת חשמל. המשאבות שמספקות את הפתרון התזונתי לצמחים צריכות להיות מופעלות. בזמן הפסקת חשמל ישנה סכנה של יבוש מהיר של שורשי הצמחים בשיטות גידול מסוימות כגון nft.
הוצאה ראשונית גבוהה בהשוואה לגידול באדמה.
אפשרות לסתימות שורשים של המערכת בשיטת nft
קושי בגידול מגוון של משפחות צמחים במערכת אחת עם פרוטוקול דישון אחיד.
בישראל

בשנים 1939–1940 הביא זליג סוסקין את ההידרופוניקה של גיריקה לארץ ישראל בשתי תחנות ניסיונות בנהריה ולחוף ים המלח. בשנת 1945 הקים סוסקין מכון להידרופוניקה בארץ ישראל בחסות מסדר בני ציון. בשנת 1951 (התשי"ב) נעשה שימוש בהידרופוניקה בהנהגת החבר מאיר שורץ בקיבוץ חפץ חיים הדתי שנמנע מעבודות בקרקע בשל שנת השמיטה. בשנת 1955 התקין סוסקין תחנה הידרופונית בחצר הגימנסיה העברית רחביה. במאי 1957 נוסדה בקיבוץ חפץ חיים האגודה הישראלית להידרופוניקה.
בישיבת צביה באילת יש חממות של גידולים הידרופוניים. בכפר הנוער החקלאי בן שמן, מגדלים התלמידים חסה, בצל ירוק, נענע ופטרוזיליה על מצע מים במנותק מקרקע.
בכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון מגדלים התלמידים תות שדה ורוזמרין על קירות וגגות בית הספר.
בקיבוץ חניתה אשר בגליל המערבי, במסגרת מו"פ של חקלאות חניתה, מגדלים בחממות אשר בעמק הקורן, מספר רב של גידולים עליים בשיטה ההידרופונית.
כיום מגדלים בישראל מינים שונים של גידולים בשיטת ההידרופּוניקה, ובהם עלים מסוגים שונים, סוגים שונים של חסות, ונבטים.
השימוש בשיטת הגידול ההידרופוני בישראל הופך ליותר ויותר מצוי בקרב מגדלי הצמחים בבית ולכן הוקמו רשתות המתמחות במתן פתרונות ואביזרי הידרופוניקה לשימוש פרטי ומסחרי, רשתות ההידרופוניקה נמצאות בפריסה ארצית ומכונות גם "חנויות הידרו" הן שונות באופי המוצרים הנמכרים בהן ממשתלות רגילות ומספקות תמיסות דישון ייחודיות לערבוב במים וכן כלי מדידת רמת מוליכות וחומציות במים מסוגים שונים.
בהלכה

ישנם פוסקים הסבורים כי על צמחים הגדלים במים אי אפשר לברך בורא פרי האדמה, כיוון שאינם גדלים באדמה ולכן הברכה עליהם היא שהכל.
ראו גם

חקלאות ימית
אקוופוניקה
מצע מנותק