stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורה-רייכל קולקטיב
היסטוריה

בשנת 2008, לאחר פגישה מקרית בטרמינל שדה תעופה בברלין, קשרו רייכל וטורה ידידות עם כוונה להופיע יחד. ההופעה יצאה לפועל בנובמבר 2010 בבית האופרה בתל אביב. למחרת, הם נכנסו לאולפן הקלטות בתל אביב. באולפן היו הבסיסט הישראלי יוסי פיין ומנגן הקלאבש המלאני סולימאן קיין. לדברי רייכל, הקבוצה "הקליטה תמהיל של מקצבים מאלניים מעורבבים במנגינות ישראליות - כולם מקוריים, אך מושפעים מאוד משתי התרבויות שלנו."
במרץ 2012 הוציא ההרכב את אלבום הבכורה שלו, The Tel Aviv Session. ממקביל לצאתו של האלבום, החל ההרכב בסיבוב הופעות באמריקה הצפונית.
בספטמבר 2014 הוציא ההרכב את אלבומו השני, The Paris Session. אלבום זה היה אמור להיות מקולט במאלי, אולם אי שקט פוליטי ודתי מנע את קיומו. במקום זאת, הקליטו את האלבום בפריז. שירים באלבום זה מושרים בצרפתית, במברה, סונגהאי ועברית.
דיסקוגרפיה

2012: The Tel Aviv Session
2014: The Paris Session
הערות שוליים

↑  Fusilli, Jim (2012-04-03). "Jamming on Common Ground". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2020-04-11.
↑  The Toure-Raichel Collective: 'Two Chefs In The Kitchen', NPR.org (באנגלית)
↑  The Touré-Raichel Collective, Cumbancha (באנגלית)
↑  ניר גורלי, ויו פארקה טורה ועידן רייכל משתפים פעולה באלבום אולפן חדש, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2014
↑  Rohter, Larry (2014-11-17). "From Mali to Israel, a Musical Bridge". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-04-11.
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412299405171  ISNI: 0000 0004 6902 1635  LCCN: no2012072135  MusicBrainz: 6a416b08-26d4-422d-b4c8-b7ad6a0ad65d  VIAF: 249678878   WorldCat (עם VIAF): 249678878
תעשייה בישראל

עובדי תעשייה בירושלים, בין 1948 ל-1950
התעשייה בישראל נחלקת לכמה ענפים שהחשובים שבהם: תעשיית היהלומים, תעשיית ההיי-טק והביו-טק, תעשיות כימיות ותעשיות מזון ומשקאות. עם השנים גדל חלקה של התעשייה המתקדמת בתעשייה בדומה לתעשיות במדינות מפותחות בעולם.
בתחילת ימי המדינה

עם קום המדינה ולאורך שנותיה הראשונות, המשיכה ממשלת ישראל לפתח את היוזמות התעשייתיות של תקופת היישוב וביתר שאת. בשנים אלה היצוא היה מצומצם, ומחסור תמידי במטבע חוץ אפיין את הפעילות הכלכלית והקשה על יבוא של מוצרים הכרחיים למדינה המתפתחת.
מחסור זה במט"ח מנע גם יצוא מסודר וחופשי מישראל אל מעבר לים, משום שהיצרן הישראלי המקומי לא יכול לקבל ישירות מט"ח עבור תוצרתו, אלא הכנסתו הייתה במטבע מקומי על-פי שער חליפין שאותו קבעה עבורו הממשלה. שיטה זאת נועדה להשאיר בידי הממשלה מט"ח הדרוש לה לביצוע רכש בחו"ל, והותירה את היצרן הישראלי מנסה להתחרות בשוק הבינלאומי כשכל צעד כלכלי שלו מלווה במנגנון בירוקרטי מסובך שקבע למעשה את מחיר תוצרתו (במטבע מקומי), הגביל אותו ברכש במט"ח של חומרי הגלם בחו"ל וניהל מדיניות שונה בין יצרן ליצרן, כגון שער חליפין שונה, על-פי מגוון שיקולים שאינם כלכליים טהורים. בנוסף לכל אלה, היו אלה ימי התגבשותו של החרם הערבי שיצר קשיים רבים בייבוא חומרי גלם ומוצרים רבים ארצה.
רכב

במהלך שנות קיומה של מדינת ישראל הוקמו בה מפעלים אחדים לייצור מכוניות ומשאיות, אך מיזמים אלה כשלו מבחינה כלכלית, עקב היקף הייצור המצומצם. נמשכים פיתוח וייצור של כלי רכב לכוחות הביטחון (גם ליצוא), וכן הרכבה של אוטובוסים. כן הוקמו בישראל מפעלים שונים לייצור רכיבים לתעשיית הרכב, כגון מצברים וצמיגים, מכלולי הנעה, חלקים ביציקה מדויקת, בעיבוד פלסטי ובעיבוד שבבי.
במאה ה-21 בלטו בתעשיית הרכב הישראלית החברות פלסן סאסא, העוסקת בתכנון וייצור של מיגון לכלי רכב, מחומרים מרוכבים, ומובילאיי, העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק מערכות סיוע מתקדמות לנהג (ADAS), המבוססות על טכנולוגיות עיבוד תמונה.
כימיקלים

חברת כימיקלים לישראל.
פרמצבטיקה

בישראל פועלת תעשיית תרופות נרחבת, העוסקת בעיקר בייצור תרופות הגנריות, וגם בייצור תרופות מקור אחדות. חברות עיקריות בתחום זה:
טבע שהיא החברה הגדולה בעולם בתחום התרופות הגנריות. תרופות מקור בולטות שלה הן קופקסון ואזילקט.
דקסון, חברת תרופות שמרכזה באור עקיבא.
תרו תעשייה רוקחית, הוקמה בחיפה בשנת 1950, ב-2007 נמכרה החברה לחברת התרופות ההודית "סאן".
פריגו ישראל: נוסדה בשם "אגיס", ומשנת 2005 פועלת כחברה בת של חברת פריגו האמריקאית.
כצט: חטיבת הפארמה של החברה עוסקת בייצור ושיווק תרופות, ציוד רפואי ומוצרי היגיינה.
ד"ר פישר: מייצרת מוצרים לטיפול בעור, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה, תוספי תזונה ועוד.
קמהדע חברת ביו-פרמצבטיקה המתמחה בפיתוח, ייצור ושיווק של תרופות באמצעות טכנולוגיה לטיהור והפרדת חלבונים.
פלוריסטם: עוסקת בפיתוח וייצור תרופות מקור המבוססות על תאי גזע.
אלקטרוניקה

תעשיית האלקטרוניקה היא מרכיב בולט של התעשייה הישראלית, הכולל פעילות בתחומי השבבים (צִ'יפּ), רכיבי מחשוב, אלקטרוניקה צבאית, אלקטרוניקה רפואית, תעשיית הרכב ועוד.
חברות רב-לאומיות רבות, ובהן אינטל, שהיא חלוצת תעשיית השבבים בישראל והחברה הבולטת בה (אינטל היא החברה המעסיקה הגדולה ביותר בישראל ואחראית ל 1% מהתמ"ג של ישראל), ומוטורולה, הקימו בישראל מרכזי פיתוח וייצור, שתוצרתם מהווה חלק נכבד מהייצוא התעשייתי הישראלי.
כמו כן, ישנם חברות רב לאומיות כגון מארוול טכנולוגיות, אפל וNvidia אשר פתחו מרכזי פיתוח בעקבות רכישות של חברת סטארט אפ ישראליות.
תוכנה

חברות רב-לאומיות כמו IBM ומיקרוסופט הקימו בישראל מרכזי מחקר ופיתוח שבהם הומצאו מספר פיתוחים חשובים. חברות היי-טק ישראליות כמו אמדוקס, צ'קפוינט וויקס וSnyk, המתחרות בשוק העולמי, הונפקו והגיעו לשווי שוק של מיליארדי דולרים. חברות הזנק בתחום התוכנה, ובהן ICQ ו-Waze נמכרו לחברות רב-לאומיות במאות מיליוני דולרים.
חברות ישראליות (או בעלות זיקה הדוקה לישראל) פעילות בתחומים מרכזיים של המחשוב, ובפרט האינטרנט בעולם, ובהם אבטחת מידע ("צ'ק פוינט", "סנטינל וואן", ורבות אחרות), פינטק ("ראפיד" ועוד), הפצת תוכנה ("איירון סורס" שמרכזה בתל אביב), מסחר אלגוריתמי (החברות "פיינל ישראל", שמרכזה בהרצליה ו"איסתרא מחקר", שמרכזה בלוד) משחקי רשת ("פלייטיקה", "פלאריום"), הימורים ("אמפייר און ליין" של נעם לניר, 888 אחזקות של אבי ואהרון שקד) ופורנוגרפיה ("קול וויז'ן" של מולי ליטבק).
בתי תוכנה גדולים הפועלים בשוק המקומי כוללים את "מטריקס", "נס טכנולוגיות", "טלדור", "קבוצת יעל", "אלעד מערכות" ועוד.
התעשיות הביטחוניות

אחד התחומים החשובים בתעשייה בישראל הוא התעשיות הביטחוניות. בנוסף למכירות לצה"ל הוא מהווה ענף ייצוא משמעותי, וישראל היא אחת מעשר הייצואניות הביטחוניות הגדולות בעולם. בשנת 2012 הגיע היצוא הביטחוני לשיא של 7.5 מיליארד דולר.
שתי חברות ממשלתיות גדולות פועלות בתחום זה:
התעשייה האווירית לישראל היא קונצרן תעשייתי שמפתח ומייצר בעיקר מוצרים תעופתיים ומוצרי אלקטרוניקה. התעשייה האווירית כוללת 5 חטיבות: כלי טיס אזרחיים, כלי טיס צבאיים בהם מטוסים ללא טיס, טילים וחלל, אלקטרוניקה (אלתא) ובדק מטוסים. בתעשייה האווירית מועסקים כ־14,000 עובדים, רובם מהנדסים וטכנאים.
רפאל - מערכות לחימה מתקדמות עוסקת בפיתוח אמצעי לחימה מתקדמים. ידועה בתעשיית הטילים שלה, ברובוטים הצבאיים שהיא מפתחת ובערכות המיגון האינטגרליות שלה.
עד למכירתה לחברת אלביט מערכות פעלה גם תעש מערכות (התעשייה הצבאית) כחברה ממשלתית, יצרנית בולטת של נשק ותחמושת לכוחות היבשה, וגם יצרנית של אמצעי לחימה מוטסים. החברה כללה ממפעלים אחדים, שלכל אחד מהם התמחות משלו. מפעל המנועים הרקטיים הגדולים של החברה, המונעים בדלק מוצק, בהם המנועים (שלב 1 ו-2) של משגר הלוויינים הישראלי "שביט" נותר בבעלות ממשלתית,כחברת תומר חברה ממשלתית.
חברות ביטחוניות בולטות במגזר הפרטי הן:
אלביט מערכות, העוסקת בפיתוח ובייצור של מערכות אלקטרוניות ואלקטרו-אופטיות ביטחוניות מתקדמות. החברה מתמקדת בפיתוח מערכות שליטה ובקרה, ומערכות מודיעין לשוק הצבאי, בביצוע השבחות של כלי טיס, כלי שיט וכלי רכב ובפיתוח ומסירה של מערכות כלי טיס בלתי מאוישים.
אלישרא, חברה בת של אלביט מערכות, העוסקת בפיתוח ובייצור של מערכות לוחמה אלקטרונית, מערכות שליטה ובקרה מתקדמות, מערכות איסוף מודיעין ומערכות תחקור ואימון מתקדמות. כמו כן מכסה תחומים רחבים ביותר של מומחיות בתחומי המכ"ם, אותות דיגיטליים, אנטנות חדשניות, מערכות תוכנה מתוחכמות, רכיבי מיקרוגל מתקדמים ומעגלים משולבים.
פלסן סאסא, העוסקת בתכנון ואספקת פתרונות מיגון לכלי רכב, מחומרים מרוכבים.
תעשיות נשק לישראל (IWI): מייצרת נשק קל, הוקמה עם הפרטת מפעל "מגן" של תע"ש בפברואר 2005.
מזון

חברות המזון הגדולות בישראל הן:
קוקה-קולה ישראל - יצרנית ומשווקת וכן הזכיינית הבלעדית בישראל של חברת קוקה-קולה ובירות, ומחזיקה במספר חברות מזון ומשקאות נוספות.
תנובה - חברת המזון הגדולה בישראל. משווקת ומייצרת מוצרי חלב, ירקות קפואים, בשר, ביצים ועוד. בבעלות חברת ברייט פוד מסין.
שטראוס עלית - המייצרת והמשווקת מוצרי חלב, דברי מתיקה וקפה.
אסם - המשווקת ומייצרת מוצרי מזון שונים כגון פסטה, בייגלה, אבקת מרק, במבה ועוד, בבעלות חברת נסטלה העולמית.
נטו - עוסקת בתחום הייצור, ייבוא, שיווק ומסחר במזון.
כמו כן בישראל גם מספר חוות פרטיות שמנוהלות בצורה ייחודית ומייצרות מוצרי מזון מיוחדים, חלק ניכר מהתעשייה האורגנית בישראל מופנה גם ליצוא, וכמו כן לשוק המקומי.
בנוסף במכון וולקני פותח זן של עגבניות שרי אשר זכה להצלחה בעולם.
פרוטרום שעוסקת בייצור ושיווק חומרי-גלם לתעשיית הטעם והריח נרכשה במאי 2018 על ידי חברת איי.אפ.אפ (International Flavors & Fragrances IFF) האמריקאית תמורת 6.4 מיליארד דולר.
מזון > מזון מתורבת

ישנם גם חברות ישראליות העוסקת במחקר ופיתוח של מזון מתורבת, כגון ביומילק אשר מפתחת חלב מתורבת, פיוצ'ר מיט טכנולוגיות אשר מפתחת בשר מתורבת וחברת ביו דבש המפתחת דבש מתורבת.
משאבי טבע

בישראל קיימים מספר ענפי משאבי טבע אשר מיוצאים לרחבי העולם, בתחום התעשייה ניכר ביותר היצוא של מגנזיום ומינרלים מאזור ים המלח, המגנזיום משמש לכלל התעשייה בעולם ובתוכה תעשיית כלי הרכב, והמינרלים אשר קיימים בים המלח משמשים לתעשיית הקוסמטיקה והרפואה (למשל בוץ מינרלי).
החברות הבולטות הן:
איי.סי.אל גרופ - חברת האם של חברות המייצרות אשלג ודשנים אחרים,פוספט, מגנזיום, ברום ותרכובותיו מים המלח.
AHAVA - חברת קוסמטיקה ישראלית, מפתחת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה המבוססים על בוץ ים המלח ומינרלים טבעיים המופקים מים המלח.
יהלומים

תעשיית היהלומים הישראלית, המרוכזת באזור הבורסה ברמת גן, מהווה את ענף היצוא הגדול ביותר של המדינה, ואחראי לכ-28% מהיצוא הישראלי הכללי.
נכון לתחילת המאה ה-21, ישראל היא אחת משלושת המרכזים העיקריים בעולם לייצור יהלומים, לאחר בלגיה והודו.
ראו גם

כלכלת ישראל
רשימת מפעלי תעשייה בישראל
התאחדות התעשיינים בישראל
משרד האוצר
הערות שוליים

↑   ערן אזרן, הנוסחה הסודית של פיינל מהרצליה סידרה לה רווח של 1.2 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2015
↑  שי אספריל, הצד הרווחי של המטבע, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2015
↑   רפאלה גויכמן, פיראטים, בועות וחדי קרן: איזו חברת משחקים ישראלית תעשה את האקזיט הגדול הבא?, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2017
↑   שחר קמיניץ, פח האשפה של אומת הסטראט־אפ, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2016
↑  יובל אזולאי, ‏שיא בייצוא הביטחוני מישראל, באתר גלובס, 23 ביולי 2013
↑  יצוא סחורות לפי ענף כלכלי וארצות, אתר הלמ"ס
| היסטוריה של מדינת ישראל  |
| --- | --- | --- |
ביטחון • תעשייה • מדע וטכנלוגיה • חינוך • כלכלה • משפטים • דת • תרבות
| שנות ה-40 | הכרזת העצמאות • מלחמת העצמאות • אלטלנה • הסכמי שביתת הנשק • הממשל הצבאי על ערביי ישראל • מבצע על כנפי נשרים |  |
| שנות ה-50 | העלייה ההמונית • תקופת הצנע • המדיניות הכלכלית החדשה • הסכם השילומים • חינוך ממלכתי • העסק הביש • פעולות התגמול • ייבוש החולה • מלחמת סיני • אירועי ואדי סאליב |  |
| שנות ה-60 | הקמת המוביל הארצי • המלחמה על המים • משפט אייכמן • הקמת הקריה למחקר גרעיני - נגב • מיתון 1966 • תקופת ההמתנה • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה |  |
| שנות ה-70 | הפנתרים השחורים • מלחמת יום הכיפורים • הקמת גוש אמונים • מבצע יונתן • יום האדמה • המהפך • הקמת שלום עכשיו • מבצע ליטני • הסכם השלום עם מצרים |  |
| שנות ה-80 | מלחמת לבנון הראשונה • המערכה ברצועת הביטחון • פרשת קו 300 • האינפלציה • משבר מניות הבנקים • תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 • משבר הקיבוצים • האינתיפאדה הראשונה |  |
| שנות ה-90 | מלחמת המפרץ • העלייה מברית המועצות לשעבר • ועידת מדריד • הסכמי אוסלו • טבח מערת המכפלה • הסכם השלום עם ירדן • רצח יצחק רבין • המהפכה החוקתית • אסון המסוקים |  |
| עשור ראשון של המאה ה-21 | הנסיגה מרצועת הביטחון • אירועי אוקטובר 2000 • האינתיפאדה השנייה • מבצע חומת מגן • חומת מגן כלכלית • הקמת גדר ההפרדה • תוכנית ההתנתקות • מלחמת לבנון השנייה • מבצע עופרת יצוקה |  |
| עשור שני של המאה ה-21 | אסון הכרמל • המחאה החברתית • מבצע עמוד ענן • מבצע צוק איתן • הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל • הכרת ארצות הברית בריבונות ישראל על רמת הגולן • המשבר הפוליטי |  |
| עשור שלישי של המאה ה-21 | מגפת הקורונה בישראל • הסכמי אברהם • אסון הר מירון • מבצע שומר החומות • הרפורמה המשפטית • טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל |  |
פורטל ישראל • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל • ציר הזמן של ההיסטוריה של ישראל
פועלות במפעל "אסיא", 1949
כטב"ם "הרון 1 מתוצרת התעשייה האווירית
ייצור מסטיקים, מפעל עלית בנוף הגליל
ציון בוארון

| --- | --- |

דיין ופוסק הלכה
 לידה:  10 בספטמבר 1945 (בן 79) י' בתשרי תש"ו עמרוס לוב
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ישראל: באר שבע, פתח תקווה וירושלים
 השתייכות:  יהודים - חרדים - ספרדים
 תחומי עיסוק:  פוסק הלכה
 תפקידים נוספים:  אב בית דין ודיין בבית הדין הרבני הגדול
 רבותיו:  הרב משה חדאד בורתא  הרב אלחנן פרלמוטר  הרב משה הכהן וינטרוב
 חיבוריו:  שו"ת שערי ציון  ספר משמרת מועד  תיקון שובבי"ם באר מרים
 אב:  שמעון
 אם:  זינה
 
הרב ציון בוארון (נולד ב-10 בספטמבר 1945, י' בתשרי ה'תש"ו) הוא פוסק, מקובל ומחבר, וחבר בית הדין הרבני הגדול לשעבר.
מקור משפחת בוארון (Buaron / Baron / Ben Baron) הוא בגירוש ספרד ופורטוגל.
ביוגרפיה

בוארון נולד בעיר עמרוס הסמוכה כ-6 ק״מ לטריפולי שבלוב. הוא בנם של ר׳ שמעון, וזינה (בת ציון) לבית משפחת ימין ונכד לרב עמירה בוארון (Buaron Amera fu Musci) מהרוגי פרעות טריפולי נובמבר 1945.
בשנת 1949, בהיותו בן ארבע, עלה עם משפחתו לישראל. משפחתו שוכנה עם משפחות עולים נוספות במעברת בנימינה, לאחר מכן עברה משפחתו להתגורר במושב שובה. ולאחר מספר שנים עברה משפחתו להתגורר בפתח תקווה.
כבר בילדותו התבלט בכישרונו ובחדות שיכלו, ועסק בתורה בהתמדה ובשקידה.
למד בנערותו בישיבת חדרה בראשות הרב אלחנן פרלמוטר, וכבר בגיל 17, הוסמך על ידי הרבנים עזרא יאיר, עובדיה הדאיה, יעקב עדס, וסלמן חוגי עבודי למלאכת השחיטה והבדיקה בעופות.
בשנת ה'תשכ"ג (1963) עבר ללמוד בירושלים בבית היתומים דיסקין, אצל רבי משה שמעון הכהן וינטרוב, רבי פרץ סטניצקי, רבי שלום שבדרון, ור"י קרביץ.
בה' אלול ה'תשל"ב (1972), נישא לחנה, לבית ברנס, ואחר נישואיו התגורר בבני ברק, ולמד בכולל תורה והוראה, בישיבת סלונים בראשות הרב אברהם יגל (בן הרב שבתי יגל), ובישיבת רשב"י אצל רבי מאיר צבי ברגמן.
הוסמך להוראה על ידי הרב עזרא עטיה ורבנים נוספים, ובשנת 1984 מונה לדיין בבית הדין הרבני, תחילה כיהן כחבר בית הדין בערים טבריה וצפת. ובשנת 1989 מונה לאב"ד ושימש כאב בית הדין בעיר באר שבע ולאחר מכן בערים פתח תקווה וירושלים. בשנת 2007 מונה לדיין בבית הדין הרבני הגדול, וכיהן כחבר בית הדין הגדול לערעורים בירושלים. בערב ראש השנה תשע"ו פרש מחברותו בבית הדין עם הגיעו לגיל 70
שימש כפוסק בבתי דין, בד"ץ בית יוסף של הרב עובדיה יוסף, בד״ץ ישיבת כסא רחמים של הרב מאיר מאזוז . בד״ץ יחוה דעת של הרב דוד יוסף ובד״ץ נוספים.
למד זוהר, תורת הנסתר וקבלה בקביעות יחד עם מניין תלמידי חכמים בהם הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר, אצל המקובל הרב משה חדד בורתא ומדי פעם עם המקובל הרב ינון חורי בשיכון ה' בבני ברק.
חלק ניכר מעיסוקו ההלכתי מוקדש למקרים שבהם התעוררו שאלות וספקות בנושאי יוחסין, עגונות, ממזרים, פסולי כהונה וגירות.
בעקבות עליית יהודי ברית המועצות, יצא פעמים רבות לחו״ל, עבור טיפול במעוכבות גט, גטים פסולים, ממזרים וספק יהודים.
כמו כן נסע לספרד לחקור ולפסוק בייחוסם של אנוסי ספרד ומיורקה. שם ובעוד ערים בספרד נותרו משפחות רבות אשר שמרו את יהדותן בסוד, כבר מאות שנים, מאימת האינקוויזיציה, אבל משך הזמן נטשטשה יהדותם, וכעת אחר מאות שנות ריחוק, ברצונם לשוב ולשאת את יהדותם בגאון. הרב נדרש לסוגיה זו, והורה לבדוק כל תיק לגופו, במקרים מסוימים פסק כי יש מספיק הוכחות יהדות, ודי ב"אישור שיבה ליהדות", ובמקרים אחרים הצריך גיור לחומרא.
נסע להודו לחקור ולפסוק בייחוסם של "בני מנשה". בערים - מיזוראם, אסאם ומאניפור שבצפון מזרח הודו, על גבול מיאנמר, חיו משך אלפי שנים קבוצה נבדלת משאר הקבוצות האתניות. בני קבוצה זו הקוראת לעצמה "בני מנשה", משייכים את עצמם לשבט מנשה אשר הוגלה על ידי המלך סנחריב האשורי יחד עם עשרת השבטים בימי הבית הראשון. ומאז שמרו יהודים אלו על זהותם בנאמנות. כמובן שקהילה זו לא נחשפה לא למשנה ולא לתלמוד ובוודאי לא לספרי ההלכה המאוחרים יותר. מה שגרם לריחוקם משאר קהילות ישראל. פסיקתו ההלכתית הייחודית הביאה להבאתם לארץ של בני מנשה.
הרב עובדיה יוסף כינהו "עמוד ההוראה" והפנה אליו שאלות סבוכות בענייני עגונות ספקי ממזרים וגטים. חלקם הודפסו בשו״ת שערי ציון.
בשנת 2013 התמודד למשרת הראשון לציון והרב הראשי לישראל בתמיכת הראשון לציון היוצא הרב שלמה משה עמאר. מולו התמודד הרב יצחק יוסף ראש ישיבת חזון עובדיה בתמיכת הרב עובדיה יוסף אביו, אשר זכה בבחירות.
חיים אישיים

בוארון מתגורר בשכונת בית ישראל בירושלים, משמש כפוסק מורה הוראה, נשיא בתי דין ובתי כנסיות ברחבי הארץ, מוסר שעורי קבלה מידי ליל שישי עד חצות לילה בפתח תקווה. עורך תפילות, צומות, ופדיון נפש בערבי ראש חודש ובימי השובבי"ם.
ספריו

שו"ת שערי ציון - תשובות ובירורי הלכה על סדר ארבעת חלקי השולחן ערוך. ג' חלקים.
משמרת מועד - פסקי הלכה בענייני יום טוב וחול המועד
תיקון שובבי"ם באר מרים - ביאור תפילות ותיקונים ע"פ הרש"ש
הערות שוליים

↑  http://ladaat.info/article.aspx?artid=22699 ידיעה על הפרישה באתר לדעת
↑  מה כתב מרן הגר"ע יוסף על ידיד נפשו של הרב עמאר? – צפו במכתב בלעדי, קוקר
↑  הרב עמאר נגד מרן הגר"ע יוסף: מסייע לרב ציון בוארון, כיכר השבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428541505171  VIAF: 160951537   WorldCat (עם VIAF): 160951537 
הרב בוארון עם הרב אהרן יהודה לייב שטינמן
שלמה בנימין הלוי אשלג

| --- | --- |
הרב שלמה בנימין הלוי אשלג
הרב שלמה בנימין הלוי אשלג
 לידה:  17 בדצמבר 1909 ה' בטבת תר"ע
 פטירה:  13 בנובמבר 1983 (בגיל 73) ז' בכסלו תשמ"ד
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בנובמבר 1983 
 רבותיו:  הרב יהודה לייב אשלג
 תלמידיו:  בנו - הרב יחזקאל יוסף אשלג, בנו - הרב שמחה הלוי אשלג, הרב עקיבא אורצל, הרב יהודא ליאון אשכנזי, הרב אורי שרקי
 
הרב שלמה בנימין הלוי אשלג (ה' בטבת תר"ע; 17 בדצמבר 1909 - ז' בכסלו תשמ"ד; 13 בנובמבר 1983) היה מקובל, בנו ומפיץ תורתו של הרב יהודה ליב אשלג בעל ה"סולם".
ביוגרפיה

נולד בפולין לרב יהודה ליב אשלג ולרבקה רויזא. בשנת ה'תרפ"ב (1922) עלה לארץ ישראל יחד עם אביו וגר בירושלים. למד בישיבות תורת אמת, חיי עולם ועץ חיים. כמו כן למד בישיבת "בית יוסף" מאסכולת נובהרדוק הליטאית, ולמד בחברותא עם ראש הישיבה הרב הלל ויטקינד. בשנת תרצ"ה נשא את אהובה ליבא האזה, בתו של הרב דוד אהרן האזה מחסידות סוכטשוב.
לאחר נישואיו, על פי הוראת אביו, החל למסור שיעורים בחכמת הקבלה. בשנת ה'ת"ש (1940) הוציא לאור כתב עת בשם "האומה". כתב העת שיצא לאור בגיליון אחד בלבד, הוגדר כ"דו-שבועון בין-מפלגתי" והובאו בו ממאמריו של אביו. זמן קצר אחר הופעת העיתון אסרה משטרת המנדט הבריטי על המשך הפצתו, באשמת קידום עמדות קומוניסטיות. בשנת תש"ג ייסד אביו שיעור קבוע בקבלה לתושבי העיר חיפה, ואת מסירת השיעור הפקיד בידיו.
הוא היה יד ימינו של אביו בהוצאת פירוש הסולם והפצתו, והוסיף לעסוק בכך אחרי מות אביו, יחד עם אחיו ברוך שלום אשלג ודודו יהודה צבי ברנדויין. בשנת תשכ"א הקים בית מדרש בבני ברק ללימוד חכמת הקבלה. הוא מסר בבית מדרשו שיעורים יומיים בספר הזוהר עם פירוש הסולם. כמו כן הקים ישיבה לבחורים וכולל אברכים שעסקו גם בחכמת הקבלה. בית המדרש פעיל עד היום בניהול בנו, הרב שמחה הלוי אשלג.
מלבד השיעורים בבית מדרשו נהג הרב אשלג למסור שיעורים בקבלה ברחבי ישראל, בין השאר ייסד שיעורים בירושלים ובחברון. בקריית ארבע ייסד כולל אברכים שחילקו את לימודם, חצי יום לתורת הנגלה וחצי יום לתורת הנסתר. הוא עצמו היה בא, אחת לשבוע, למסור שיעורים לאברכי הכולל. כמו כן היה מוסר שיעורים במערת המכפלה עצמה.
נפטר בז' בכסלו תשמ"ד, ונקבר בהר המנוחות, סמוך לציונו של אביו בעל הסולם. על מצבתו נכתב שהיה הוא זה שגרם לאביו לחבר את פירוש הסולם על ספר הזוהר, בעקבות שאלה ששאל אותו בחכמת הקבלה. שאלה זו הובילה את אביו לפרש את ספר הזוהר בשפה השווה לכל איש.
ב-2003 הוציא מכון "עטרת שלמה" את הקובץ "ספר עטרת שלמה-חנוכה" - ליקוט משיחותיו שהעביר בשנים תשל"ה-תשמ"ג.
מתלמידיו

בנו הבכור, הרב יחזקאל יוסף אשלג, שהקים בית מדרש ברחוב אבן עזרא בבני ברק
בנו, הרב שמחה אברהם אשלג, המנהל את הבית המדרש ברח' שד"ל וידוע כ"בודק הכתובות"
הרב עקיבא הלוי אורצל, מייסד קבוצת הלימוד "עטרת שלמה אשלג" ללימוד חכמת הקבלה
הרב יהודא ליאון אשכנזי
הרב אורי שרקי
הרב ירחמיאל ויס
הרב יוסף ברמסון
הרב אהרון קוך
הערות שוליים

↑  "האומה" בויקיטקסט
↑  מיכה אודנהיימר, דרך הקבלה אל הקומוניזם, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2004
↑  אתר האינטרנט של מרכז תורני מהרי"ל אשלג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298204705171  VIAF: 298916954   WorldCat (עם VIAF): 298916954
יוסף צבי הלוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1874 אלול ה'תרל"ד
 פטירה:  3 במרץ 1960  (בגיל 86 בערך) ד' באדר ה'תש"ך
 מקום קבורה:  טבריה 
 תקופת הפעילות:  ? – 13 במרץ 1960 
 רבותיו:  הרב נפתלי הרץ הלוי, הרב מרדכי גימפל יפה, הרב אברהם יצחק הכהן קוק
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1958) 
 
הרב יוסף צבי הלוי (קלמנס) (אלול תרל"ד, 1874 – ד' באדר תש"ך, 3 במרץ 1960) היה אב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו. חתן פרס ישראל לספרות תורנית, וכן זכה פעמיים בפרס הרב קוק (תש"ג ותשי"ג).
קורותיו

נולד בסלובודקה לרב אברהם הלוי, והוסמך בישיבת סלובודקה להוראת איסור והיתר. בטבת תרנ"א הוא עלה בגפו לארץ ישראל וזמן קצר לאחר מכן נישא לבתו של הרב הראשי של יפו והמושבות, הרב נפתלי הרץ הלוי. לאחר נישואיו החל בלימודים בישיבתו של הרב מרדכי גימפל יפה במושבה יהודיה, בעקבותיו החל הרב הלוי לעסוק בסדר זרעים, ולאחר פטירתו של הרב יפה, בשנת תרנ"ב, הוא התמחה בהוראה אצל אבי אשתו.
בשנת תרנ"ד עבר הרב הלוי לירושלים וזמן קצר לאחר מכן הוא שב ליפו ובשנת תרנ"ז התמנה לדיין וסייע בידי חותנו בשאלות איסור והיתר ובשאלות הנוגעות למשפטי ממון וקרקעות. לאחר מותו של חותנו הרב בשנת תרס"ב, מילא הרב יוסף צבי את מקומו עד למינוי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ולאחר מכן מונה לשמש אב בית הדין של תל אביב. בהיעדרו של הרב קוק מהארץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הרב הלוי מילא את מקומו כרב העדה האשכנזית וכיהן לצדו של רב העדה הספרדית, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי בריטניה הקימו השניים את משרד הרבנות המאוחדת ששימש כעבור שנים ספורות יסוד להקמת הרבנות הראשית לישראל.
הרב הלוי חיבר את הספר "הוראת שעה" בנושא ההלכות והיתרים הנוגעים לשנת שמיטה. לאורך עשרות שנותיו בתפקיד ראש אב בית הדין של תל אביב-יפו הוא היה לבר-סמכא בנושאים הלכתיים רבים. מפעלו הספרותי הגדול כלל הוצאת ספרים הנוגעים למצוות התלויות בארץ, על-פי סדר המשנה תורה לרמב"ם, ובהם ניתנו פירושים הלכתיים, פרטי ההלכות וחילוקי הדעות הנוגעים להן. עבור מפעלו זה הוא זכה ארבע פעמים בפרס הרב קוק לספרים תורניים מטעם עיריית תל אביב ובשנת תשי"ח הוענק לו פרס ישראל לספרות תורנית.
נכדו של הרב הלוי, פרופסור אברהם חיים הלוי, זכה גם הוא בפרס ישראל - לחקלאות. נכדו סייע בידו בגידול גינה ניסיונית לצורכי פסיקת הלכה בשאלות הנוגעות לגידולי שדה.
הרב הלוי נפטר בשנת תש"ך והובא לקבורה בטבריה.
לקריאה נוספת

'הלוי (קלמנס), יוסף צבי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 178–179. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובניו, עמ' 3883
↑  מסמך מאת רבי שריה דבליצקי שליט"א, בפורום אוצר החוכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304739905171  GND: 1053421125  ISNI: 0000 0000 6696 4671  LCCN: n85282575  VIAF: 315533314   WorldCat (עם VIAF): 315533314
ציון אלגרבלי

הרב ציון אלגרבלי בעת מינויו כחבר בית הדין הגדול
הרב ציון אלגרבלי (נולד בג' בשבט תש"ו, 5 בינואר 1946) הוא דיין, חבר בית הדין הרבני הגדול לשעבר.