החטא
קבלה > ביקורות

הסדרה תוארה כ"להיט אותנטי" עם יציאתה בבריטניה. אתר Rotten Tomatoes נתן לסדרה ציון של 98% בהתבסס על 52 ביקורות ודירוג ממוצע של 9.29/10. בקונצנזוס הביקורתי נכתב: "מונע על ידי צוות שחקנים מעודן, כתיבה אמפתית וסגנון חזותי ברור, 'החטא' הוא הישג מדהים של קסם בעל מסך קטן".
הופעות השחקנים זכו לשבחים רבים. הופעתו של אולי אלכסנדר זכתה לביקורת חיובית מצד ג'וש סמית' ממגזין גלמור, שכינה אותו "לב הסדרה". בביקורת אחרת הסבירה סוזי פי מפייננשל טיימס כיצד "ניתן לשחק בקלות בריצ'י קל הדעת וה"ביצ'י" כקריקטורה, אך אולי אלכסנדר מעניק לו קסם מגנטי". הופעתה של קילי הוז בפרק האחרון זכתה לשבחים מצד המבקרים והצופים. לוסי דווין מ-Tyla.com תיארה את הופעתה כ"מעולה ונהדרת". ג'ואל ליבר מ"דיילי פוסט" כינה את הסצנות שלה "הופעה של כיתת אמן". באופן דומה, פלורה קאר מרדיו טיימס תיארה את הופעתה כ"מדהימה" ו"קורעת לב" וציינה כי חלק מהמבקרים הביעו בלבול בתחילה על ליהוקה של הוז לתפקיד הקטן של ולרי, "תושבת האי וייט משעממת, לובשת קרדיגן". קאר הוסיפה כי הופעתה של הוז בפרק החמישי ביטלה כל בלבול כשהיא "התהפכה תוך כדי הפגנת מעשה גבורה כאם שהצער וההכחשה שלה הופכים אותה למרושעת". חלק מהצופים הביעו את רצונם שאלכסנדר והוז יזכו בפרס באפט"א על עבודתם.
בינואר 2021 סקרלט ראסל מ"הטיימס" כינתה אותה "הסדרה המדוברת ביותר כרגע". לוסי מנגן מ"הגרדיאן" שיבחה את הסדרה וכינתה אותה "יצירת מופת נוקבת". על פיתוח הדמויות אמרה "(דייוויס יוצר) חבילות אנושיוּת אמיתיות, פגומות ואמינות לחלוטין, ומבהיר, אפילו בלי הטפה רגעית, כמה יש להן להפסיד". מנגן ציירה השוואה למגפת הקורונה, והרחיבה כי בעקבותיה היא חשה שאנשים יכולים "להזדהות קצת יותר עם הפחד, אי הוודאות והתגובות הרציונליות והלא רציונליות להופעה של מחלה חדשה". היא הגיעה למסקנה שכל הצעה על כך שהסדרה לא מתייחסת לנושא מספיק ברצינות הן "שטויות". אדריאן לוב מהעיתון "The Big Issue" שיבח את הסדרה על דמויותיה. הוא ציין כי "המסעות שהדמויות ב'החטא' יוצאות אליהם לאורך העשור סביבו הדרמה נפרשת הם עמוקים באמת". הוא ציין שהאופן שבו הדמויות מתמודדות עם HIV לוקח את הצופים ל"אזורים החיצוניים של הגלקסיה הרגשית".
גם סקירת הפרק הראשון ברדיו טיימס הייתה חיובית באופן כללי, וסיכמה כי "ראסל טי דייוויס מציג את סצנת ההומואים של לונדון בתחילת שנות השמונים כאופטימית בצורה מסחררת – אך מבשרת את משבר האיידס." כתיבתו של דייוויס זכתה לשבחים. אתר דן אוף גיק כתב על הסדרה כי היא "מחווה מרקיעת שחקים" ו"הצפייה חובה", בהצהירו שהיא "הטובה ביותר של דייוויס עד כה; מחווה שמחה לחיים אבודים המספקת פסק דין סוער על בורות ואכזריות". כמו כן, גיא פיוזי ממגזין גרציה תיאר את הסדרה במילים "כתובה בצורה נהדרת עם משחק ללא דופי" וכינה אותה "אחד המסעות הכי יפים בחייו של הומו שראיתי מעודי". ניק לוין ממגזין NME סבר כי "החטא" מפתחת בהדרגה "מעטה עבה של חריפות". הם תיארו את הדמויות כ"חמות, פגומות ולעיתים מתסכלות". ג'יימס דלינגפול מ"הספקטייטור" כינה את הליהוק של דייוויס של שחקנים הומוסקסואלים בעיקר "צביעות בוטה", אך חשב שהסדרה "משעשעת מאוד". הזמר-יוצר האנגלי אלטון ג'ון שיבח את הסדרה כ"ניצחון של יצירתיות ואנושיות", והוסיף כי מדובר ב"עדות מרגשת לרגע מרכזי וחשוב בתולדות הלהט"ב. צוות השחקנים נשגב".
הפסקול של "החטא" כולל שירים רבים של אמנים משנות השמונים כמו פט שופ בויז, קייט בוש, קלי מארי, בלונדי, ארייז'ר ו-Culture Club. אל האנט ממגזין המוזיקה NME ציין כי הסדרה משתמשת "במבחר ללא דופי של המנונים קוויריים ולהיטים היסטריים משנות השמונים שמקבלים תהודה חדשה". אנאבל נוג'נט מהאינדפנדנט שיבחה את הפסקול ואמרה "הוא מצליח לייצר תחושה משמעותית יותר מאותו סוג של נוסטלגיה גנרית ושבלונית".