stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השפעת אלכוהול על זיכרון
השפעות על זיכרון העבודה > בטווח הקצר

לצריכת אלכוהול יש השפעה משמעותית ומדידה על זיכרון העבודה, על אף שקיימת שונות ניכרת בין תגובות אינדיביואליות. מעט מאוד ידוע על המנגנונים העצביים העומדים בבסיס הבדלים אלה. נמצא גם כי אלכוהול פוגע זיכרון העבודה המשפיעים על אסטרטגיות זכירה תהליכי ביצוע ולא על ידי כיווץ יכולות הקיבולת הבסיסית של זיכרון העבודה. אירועי רמות שכרות חריפה-בינונית מבודדים לא משפיעים לשנות פיזית את המבנים הקריטיים עבור תפקודי זיכרון עבודה, כגון, קליפת המוח הקדמית, קליפת המוח הקודקודית, פיתול החגורה הקדמי וחלקים בגרעיני הבסיס. אחד הממצאים בדבר ההשפעות של אלכוהול על זיכרון העבודה מצביע על כך שאלכוהול מפחית זיכרון עבודה רק אצל אנשים עם קיבולת בסיסית גבוהה של זיכרון עבודה, מה שמצביע על כך כי אלכוהול יכול להשפיע באופן שונה על זיכרון העבודה אצל אנשים שונים. נראה שאלכוהול משבש את קיבולת זיכרון העבודה בוויסות עיכוב התגובתיות. אלכוהול מונע עכבות התנהגותית, אבל רק אצל אנשים עם קיבולת בסיסית נמוכה של זיכרון העבודה. ממצא מעניין זה שהתמריץ לבצע היטב במשימות מדידת זיכרון עבודה תחת השפעת אלכוהול יש למעשה השפעה מסוימת על זיכרון העבודה, בכך שהוא מגביר את התוצאות בזמן סריקה מנטלית וזמן תגובה לגירוי, אך לא מצמצם את מספר הטעויות בהשוואה לנבדקים ללא שום תמריץ לתפקד היטב. אפילו שכרות חריפה (ריכוז אלכוהול בדם של 0.08-0.09%) מייצרת ליקוי משמעותי בתהליכי זיכרון העבודה הדורשים אסטרטגיות שינון. זה פחות סביר שאלכוהול יפגום במשימות זיכרון עבודה שאינו מסתמך על זיכרון החזרה או הקשורים לאסטרטגיות שינון. משום כך, זיכרון העבודה רגיש ביותר לגמגום כאשר אדם משתתף במשימות הכוללות זכירה בנוגע לרצפים של משימות ראייה ושמיעה. גיטריסטים, לדוגמה, לא יוכלו לבצע קונצרטים מבלי לאותת על כך שהביצועים שלהם מוגבלים בשל שכרות, ואילו בכדורסל המקצועי, בו מעורב פחות רצף כבד של פעילות זיכרון עבודה, הבעיה עשויה להיות מוסתרת מהסביבה במשך תקופה ארוכה. רון ארטסט (שחקן כדורסל בלוס אנג'לס לייקרס בליגת NBA) שהודה בראיון ל-Sporting News ששתה לשוכרה במהלך המחצית בימים הראשונים של הקריירה שלו ושהייתה לכך השפעה מועטה בלבד, אם בכלל על זיכרון העבודה. המאמן שלו לשעבר, פראן פרסצ'ילה, הופתע ואמר שארטסט תמיד היה מגיע מוכן לאימונים, במצב רוח המתאים והיה כולו מחויב למשחק. הוא הוסיף שבקבוצה לא ידעו שיש לו בעיה של אלכוהול.
השפעות על זיכרון העבודה > בטווח הארוך

הראו שלאלכוהול יש השפעה מסוימת לטווח ארוך על זיכרון העבודה. הממצאים הראו כי על מנת שזיכרון העבודה יושפע באופן משמעותי, לטווח ארוך, על השתייה הכבדה להיות מתמשכת על פני תקופת זמן ארוכה, כמות של עד משקה אחד ביום אינה פוגעת בתפקוד הקוגניטיבי, ויכולה למעשה לצמצם את הסיכון של ירידה בקוגניטיביות. יתר על כן, אלכוהוליזם כרוני מזוהה עם ליקוי בתשומת לב חזותית בזיכרון עבודה. לפיכך, לאלכוהוליסטים יש יכולת מופחתת, אך לא בהכרח חוסר יכולת, לבצע את המשימות, הנחשבות כנשלטות על ידי אזורים של קליפת המוח הקדם-מצחית. אמנם זה לא צריך להפתיע שאלכוהוליזם כרוני, מתקשר לירידה בתפקוד הקוגניטיבי לרבות זיכרון העבודה. ממצא מפתיע אחד הוא שלא רק רמות מתונות של צריכת אלכוהול במהלך ההריון הראו השפעה שלילית על זיכרון העבודה של הילד, כאשר נבדקו בגיל 7.5 שנים, אלא שזיכרון העבודה הוא אולי ההיבט החשוב הדורש תשומת הלב, בהיותו מושפע לרעה על ידי חשיפה טרום הלידה לאלכוהול.
זיכרון פרוספקטיבי

זיכרון פרוספקטיבי כרוך בזכירה לבצע פעולה ייעודית בעתיד ללא תזכורת מפורשת. אלכוהול נמצא כפוגם ביכולת הזאת. משתמשים כרוניים כבדים באלכוהול מדווחים באופן משמעותי יותר על שכחה פרוספקטיבית בהשוואה לקבוצות ביקורת שהם צרכני אלכוהול במינון נמוך או כאלה שאינם צורכים אלכוהול בכלל. שאלון המעריך זיכרון פרוספקטיבי לטווח קצר, זיכרון אפיזודי פרוספקטיבי לטווח ארוך וזיכרון, פנימי מכוון זיכרון פרוספקטיבי. צרכני אלכוהול כרוניים כבדים דיווחו באופן משמעותי יותר כשלים עבור כל שלושת ההיבטים של זיכרון פרוספקטיבי. אנשים שדיווחו, שימוש כבד באלכוהול מדווחים ב-24% יותר קשיים עם זיכרון פרוספקטיבי, מאשר כאלו שדיווחו כי הם שותי אלכוהול קלים בלבד, כמו כן דיווחו ב-30% יותר קשיים מאשר כאלו אשר שדווחו כיאינם שותים כלל. את ההשפעות של אלכוהול על זיכרון פרוספקטיבי ניתן גם להעריך במעבדה על ידי הדמיית זיכרון פרוספקטיבי במשימות פרטניות בחיי היום יום. ביצועיהם של אנשים שקיבלו 0.6 גרם אלכוהול לקילוגרם לפני ביצוע משימות זיכרון פרוספקטיבי גרועים באופן משמעותי יותר מאשר קבוצת ביקורת שקיבלה פלצבו. אלכוהול עלול לגרום נזק לאזורים הפרונטליים והפרפרונטליים של המוח, דבר זה עשוי להיות אחראי על ליקויי ביצוע עם זיכרון פרוספקטיבי מאחר שקיים מתאם גבוה עם פעילות ביצועית פרונטלית.
בתרבות הפופולרית

השפעות מעכבות של אלכוהול על הזיכרון מהוים לעיתים קרובות נושא בולט בתרבות הפופולרית. כך זה משתקף בסרטים, ספרים, שירים ותוכניות טלוויזיה. במספר סרטים הוצגו דמויות ששתו אלכוהול עד למצב של אובדן זיכרון והתעוררות בבוקר הבא עם שורה של בעיות עקב פעולות שביצעו כשהיו שיכורים.
בתרבות הפופולרית > דוגמאות בולטות > במוזיקה

שירים כמו "Waking Up in Vegas" ("להתעורר בבוקר בווגאס") של קייטי פרי ו-"Last Name" ("שם משפחה") של קארי אנדרווד מתארים גם הם דמויות המתעוררות בבוקר ולא זוכרות את ליל אמש עקב צריכת אלכוהול.
בתרבות הפופולרית > דוגמאות בולטות > בקולנוע

בסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" (במקור: "The Hangover"; מילולית: "החמרמורת"), שלושת השושבינים מאבדים את החתן בזמן מסיבת רווקים בלאס וגאס, הם אז מנסים לשחזר את פעולותיהם הבאות על מנת למצוא אותו. לדמויות אלה היה זיכרון מתפקד משתמע/פרוצדורלי, אשר אפשר להם לבצע הרבה פעולות שביצעו במהלך הלילה, אולם הזיכרון האפיזודי שלהם נפגם ולכן הם לא זכרו את האירועים שהתרחשו. בנוסף לאלכוהול היו דמויות אלה גם תחת השפעת פלוניטראזפאם (סוג של בנזודיאזפין המשפיע על רגיעה והפרעות שינה).
בחוק

מקרה המשפט בשנת 1994 של R נגד Daviault (אנ') התייחס לתוקפה של הגנה משפטית המבוססת על שכרות.
ראו גם

מבנה המוח האנושי
אלכוהוליזם
זיכרון עבודה
תפיסת עומק
חוק שרמן

סנטור ג'ון שרמן (נציג המפלגה הרפובליקנית ממדינת אוהיו), המחבר הראשי של חוק ההגבלים העסקיים של שרמן
חוק ההגבלים העסקיים על-שם שרמן משנת 1890 (26 Stat. 209, 15 U.S.C. §§ 1–7) הוא חוק מתחום ההגבלים העסקיים במדינת ארצות הברית הקובע את כלל התחרות החופשית בין העוסקים במסחר. החוק הועבר בקונגרס ונקרא על שמו של הסנאטור ג'ון שרמן, מחברו הראשי.
חוק שרמן אוסר באופן כללי על 1) הסכמים אנטי-תחרותיים ו-2) התנהלות חד-צדדית המוציאה מונופול על השוק הרלוונטי או מנסה לעשות מונופול. החוק מסמיך את משרד המשפטים להגיש תביעות לקבלת צו מניעה כנגד התנהגות המפרה את החוק, ובנוסף מסמיך גורמים פרטיים שנפגעו מהתנהגות המפרה את החוק להגיש תביעות תלת-פיצוי, כלומר, תביעות במסגרתן התובע יכול לתבוע עד פי שלושה מגובה הנזק שנגרם בשל העוולה. עם הזמן, בתי המשפט הפדרליים פיתחו קורפוס פסיקה על פי חוק שרמן המגדיר סוגים מסוימים של התנהגות אנטי-תחרותית לבלתי חוקית כשלעצמה, ולעומתם מכפיף סוגי התנהגות אחרים לניתוח כל מקרה לגופו, במסגרתו נבחנת השאלה האם ההתנהגות מגבילה את חופש התחרות באופן בלתי סביר.
מטרת החוק היא למנוע העלאת מחירים מלאכותית על ידי הגבלת סחר או היצע. החוק מגדיר "מונופול תמים", או מונופול שהושג רק בזכות הכשרון, כמונופול חוקי, אך אוסר פעולות שמטרתן לשמר באופן מלאכותי את המעמד הזה, או עסקאות בלתי הולמות ליצירת מונופול. באופן דומה, חוק התחרות הכלכלית הישראלי אינו אוסר על קיומם של מונופולים, אך אוסר עליהם לנצל לרעה את כוחם המונופוליסטי.
מטרת חוק שרמן אינה להגן על מתחרים מפגיעה מעסקים מצליחים באופן לגיטימי, וגם לא למנוע מעסקים להשיג רווחים כנים מהצרכנים, אלא לשמור על שוק תחרותי כדי להגן על הצרכנים מפני ניצול לרעה.
מורשת

הממשלה הפדרלית החלה להגיש תיקים לפי חוק שרמן ב-1890. הישגי הממשל בתביעותיו היו מעורבים, כאשר חלק ניכר מהתיקים נדחו, אך מנגד חלק התקבלו. לרבים מן התיקים לקח שנים לא מעטות להגיע להכרעה, והדבר כלל דיון בפני ערכאות ערעור.
מקרים בולטים שהוגשו במסגרת החוק כוללים:
United States v. Workingmen's Amalgamated Council of New Orleans (1893), שהייתה הראשונה שקבעה שהחוק חל על איגודי עובדים.
Chesapeake & Ohio Fuel Co. v. United States (1902).
Northern Securities Co. v. United States (1904).
גם Hale v. Henkel (אנ') (1906) הגיע לבית המשפט העליון. נקבע תקדים להמצאת מסמכים על ידי נושא משרה בחברה, והפללה עצמית של בעל תפקיד בעדותו בפני חבר מושבעים גדול. הייל היה בעל תפקיד ב-American Tobacco Co.
Standard Oil Co. of New Jersey v. United States (1911).
הערות שוליים

↑  "Sherman Act" by Congress in the Hart-Scott-Rodino Antitrust Improvements Act|Hart–Scott–Rodino Antitrust Improvements Act of 1976, (Public Law 94-435, Title 3, Sec. 305(a), 90 Stat. 1383 at p. 1397).
↑  "Sherman AntiTrust Act, and Analysis". 12 במרץ 2011. ארכיון מ-18 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "This focus of U.S. competition law, on protection of competition rather than competitors, is not necessarily the only possible focus or purpose of competition law. For example, it has also been said that competition law in the European Union (EU) tends to protect the competitors in the marketplace, even at the expense of market efficiencies and consumers."< Cseres, Katalin Judit (2005). Competition law and consumer protection. Kluwer Law International. pp. 291–293. ISBN 9789041123800. ארכיון מ-12 במאי 2013. נבדק ב-15 ביולי 2009. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  States, United (26 במרץ 2018). "Sherman Anti-trust Law and List of Decisions Relating Thereto". U.S. Government Printing Office – via Google Books. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "An Early Assessment of the Sherman Antitrust Act: Three Case Studies". ארכיון מ-2015-09-26. נבדק ב-2016-03-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603863505171  LCCN: n80046470  VIAF: 182658423   WorldCat (עם VIAF): 182658423
ז'וב (קומיקסאי)

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1927 דלמונט, קנטון ברן, שווייץ 
 פטירה:  8 באוקטובר 2024 (בגיל 96) 
 שם לידה:  André Jobin 
 מדינה:  שווייץ 
 שם עט:  Job 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  קומיקס 
 מספר צאצאים:  4 
 
ז'וב (צרפתית: Job;‏ 25 באוקטובר 1927 - 8 באוקטובר 2024) היה שם העט של אנדרה ז'ובן, קומיקסאי שווייצרי, מחבר טקסטים לסדרות קומיקס ותסריטאי לסרטים מצוירים. היה בעל אזרחות צרפתית.
ז'וב נודע בעיקר בתסריטים לסדרת הקומיקס "יאקארי - מעשיות על נער אינדיאני, המסוגל לדבר עם החיות".
קורות חיים

ז'ובן נולד בדלמונט, בקנטון ז'ורה בשווייץ וסיים בית ספר לעיתונאות. 
בשנת 1964 הקים את המגזין לתלמידים "Le Crapaud à Lunettes" (לה קראפו א לונט - הקרפדה עם משקפיים). בגיל 39 בשנת 1966 פרסם את תסריטו הראשון. 
בשנת 1967 הוא התחיל לשתף פעולה עם צייר הקומיקס דריב ושניהם יצרו את סדרת הקומיקס "ההרפתקאות של פיתגורס וחבריו". גיבור סדרה קצרה זו הוא ינשוף גאון במדעי הטבע אך טייס גרוע, השותה באופן קבוע יין שרף אחרי שהתאושש מעלילותיו. הסדרה פורסמה לראשונה ב-1967 ואחר כך הוצאה לאור בשני כרכים בשנים 1969 ו-1970. בסוף שנות ה-1960 פרסם בכתב העת לקומיקס "ספירו".
בשנת 1969 דריב הציע לז'וב לכתוב ביחד סדרה על יאקארי, הנער האינדיאני משבט סו היודע לדבר עם החיות. במהלך מסעותיו ברחבי צפון אמריקה הוא מתוודע לחיות רבות. הסדרה תורגמה למעל 17 שפות.
בשנת 1974 הקים ז'וב את המגזין "יאקארי" המוקדש לסדרות המצוירות על יאקארי. הכרך ה-37 של "יאקארי" נקרא "Yakari et les Appalosas".
בעקבותיה יצרו ז'וב ודריב שתי סדרות סרטים מצוירים לטלוויזיה בשנים 1983 ו-2005.
פרסים ואותות כבוד

1991 בפסטיבל סיירה הוענקה לו תעודת כבוד על מפעל חייו.
יצירות

יחד עם הצייר דריב:
Les Aventures de Pythagore et cie (הרפתקאותיו של פיתגורס וחבריו) - ב-3 כרכים
"יאקארי" - ב-37 כרכים
ויטני – I Wanna Dance with Somebody

| --- | --- |

 בימוי:  קאסי למונס 
 הופק בידי:  אנטוני מק'קארטן, ת'אד לקינביל, טרנט לוקינביל, מולי סמית', ג'ף קאליגהרי, קלייב דייוויס, מאט ג'קסון 
 תסריט:  אנטוני מק'קארטן 
 שחקנים ראשיים:  נעמי אקי נאפסה ויליאמס קלארק פיטרס סטנלי טוצ'י אשטון סנדרס תמרה תוני 
 מוזיקה:  ויטני יוסטון
 צילום:  ברי אקרויד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי טריסטאר, פריימרי וייב, בלאק לייבל מדיה, TSG אנטרטיינמנט, קומפייליגנ פיקצ'רס, ווסט מדיסון אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  הוצאת סוני פיקצ'רס 
 הקרנת בכורה:  22 בדצמבר 2022 
 משך הקרנה:  146 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 תקציב:  45 מיליון דולר אמריקאי
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ויטני – I Wanna Dance with Somebody (באנגלית: Whitney Houston: I Wanna Dance with Somebody) הוא סרט דרמה מוזיקלית ביוגרפית אמריקאי משנת 2022 בבימויה של קאסי למונס (אנ'), ותוסרט על ידי אנטוני מק'קארטן (אנ'). הסרט מבוסס על חייה והקריירה של זמרת הפופ והשחקנית האמריקאית, ויטני יוסטון. בסרט מככבים נעמי אקי, סטנלי טוצ'י, אשטון סנדרס, תמרה תוני (אנ'), נאפסה ויליאמס (אנ') וקלארק פיטרס (אנ').
הסרט, שהוכרז לראשונה בתחילת 2020, הופק בתקציב של 45 מיליון דולר אמריקאי. צילומי הסרט התקיימו במסצ'וסטס וניו ג'רזי באוגוסט עד דצמבר 2021.
הסרט יצא בארצות הברית ב-23 בדצמבר 2022, ויצא בישראל ב-29 בדצמבר 2022.
דמויות

| שחקנ/ית | דמות | תיאור |
| --- | --- | --- |
| נעמי אקי | ויטני יוסטון | זמרת-יוצרת ושחקנית |
| סטנלי טוצ'י | קלייב דייוויס (אנ') | המפיק המוזיקלי של יוסטון, וחבר קרוב שלה |
| אשטון סנדרס | בובי בראון | בעלה של ויטני יוסטון |
| תמרה תוני (אנ') | סיסי יוסטון (אנ') | אמה של ויטני יוסטון |
| נאפסה ויליאמס (אנ') | רובין קרופורד | חברה ועוזרת ואקסית של ויטני יוסטון |
| קלארק פיטרס (אנ') | ג'ון יוסטון | אביה של ויטני יוסטון |
| דייב הארד | ריקי מינור (אנ') | הבסיסט של ויטני יוסטון |
| בריה דניל סינגלטון | בובי קריסטינה בראון | בתם של ויטני יוסטון ובובי בראון |
| ביילי לופז | בובי קריסטינה בראון בצעירותה | בתם של ויטני יוסטון ובובי בראון |
פסקול

הפסקול לסרט יצא, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ב-16 בדצמבר 2022, כשבוע לפני יציאת הסרט לאקרנים.
ביקורת

מבקר הקולנוע אוון גלייברמן, כתב במגזין Variety שהסרט הוא אחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר לשנת 2022, וציין כי הסרט הוא "סוג הביוגרפיה המפוארת של מוזיקת הפופ היוצאת שאתה נכנע לו או שלא - ואם תעשה זאת, אתה עלול למצוא את עצמך כל כך רגשני." יובל אראל ציין כי הסרט הוא יצירה מורכבת המיועדת למעריצי הזמרת, ושנראה כי יוצרי הסרט חששו לגעת בנקודות הקשות והלא מחמיאות לדמותה של ויטני. ארז דבורה כתב ב-ynet שהשחקנית הבריטית נעמי אקי המגלמת את יוסטון אומנם מצליחה ללכוד את הרוח של הזמרת ואת הנוכחות של אישיותה אך הסרט מרכך את הדרמות בחייה של ויטני ומשמיט אלמנטים הקשורים למערכות יחסים בחייה, בין היתר המאבק שלה עם אביה לאחר שגילתה פרטים לגבי אופן הניהול הבעייתי של כספיה.
זיטו

ז'וזה אלי דה מירנדה (בפורטוגזית: José Ely de Miranda;‏; 8 באוגוסט 1932 ברוזיירה שבמדינת סאו פאולו, ברזיל – 14 ביוני 2015 בסנטוס, סאו פאולו, ברזיל), הידוע בכינוי זיטו, היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. זיטו שיחק במדי סנטוס לצד פלה וז'ילמר, בתקופה שסנטוס הייתה אחת הקבוצות הטובות בעולם. הוא ייצג את נבחרת ברזיל במשך 11 שנים, ועזר לה לזכות פעמים בגביע העולם בכדורגל (בשנות 1958 ו-1962).
תארים

נבחרת ברזיל
גביע העולם 1958
גביע העולם 1962
סנטוס
אליפות סאו פאולו: 1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965 ו-1967
טאסה ברזיל: 1961, 1962, 1963, 1964
גביע ליברטדורס: 1962, 1963
טורניר ריו-סאו פאולו: 1959, 1963, 1964, 1966
הגביע הביניבשתי: 1962, 1963
זלמה קורץ

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1874 ביילסקו-ביאלה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  10 במאי 1933 (בגיל 58) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  וינה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן קולורטורה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  Josef von Halban 
 צאצאים:  George Halban, Désirée Louise Anna Ernestine von Halban 
 
זלמה קורץ (בגרמנית: Selma Kurz;‏ 15 באוקטובר 1874 – 10 במאי 1933), זמרת קלאסית יהודייה-אוסטרית.
ביוגרפיה

זלמה קורץ נולדה בביאלה האוסטרית. באותה עת בייליץ וביאלה היו ערים צמודות זו לזו, בדומה לבודה ופשט בהונגריה. כיום זו עיר אחת הידועה בשם ביילסקו-ביאלה, במחוז הפולני של שלזיה, 56 ק"מ מקטוביץ. כשזלמה קורץ נולדה, היו אלה ערים אוסטריות, שנותרו במובלעת הקטנה של שלזיה שנשארה בידי אוסטריה אחרי שעיקר המחוז סופח לפרוסיה אחרי מלחמת הירושה האוסטרית במאה ה-18. הפרימה דונה לעתיד נולדה למעשה בביאלה, הענייה בשתי הערים, למשפחה יהודית צנועה מאוד, אחת מאחד-עשר ילדים. עם זאת, היא גדלה בצד המצליח קצת יותר של עיירת בייליץ.
עוד בנעוריה נשלחה למנזר, בתקווה ששם תלמד להיות תופרת, אבל הנזירות לא איחרו לגלות את יפי קולה והיא שרה לעיתים קרובות גם בבית הכנסת המקומי. נסיבות אלה הניעו תושבים מקומיים לגייס תרומות שיאפשרו לה לנסוע לווינה ולהיבחן אצל פרופסור גנזבאכר, מורה נודע לפיתוח קול. גנזבאכר לא לימד נשים, אבל הוא כתב אי-אילו מכתבי המלצה רבי ערך. זלמה הגיעה איפוא לטירת טוטיס המרשימה, מעונו הווינאי של פטרון האמנויות הנודע, הרוזן אסטרהאזי, שהסכים לשלם תמורת שיעוריה אצל מורה אחר מן החשובים לפיתוח קול, יוהנס רס.
כשכבר התגבשה הקריירה שלה, התייעצה קורץ עם מורי שירה בעלי שם עולמי, כמו יאן דה רשקה בניס ומתילדה מרקזי בפריז, כמו גם הסופרן פליציה קאשובסקה, בעלת שם בווינה; אבל תמיד ראתה את עצמה, מעל לכל, כתלמידה של רס.
קריירה > הופעות ראשונות

לראשונה הופיעה קורץ בווינה בקונצרט סטודנטים של תלמידי רס ב-22 במרץ 1895. היא קיבלה ביקורות טובות והצעות הגיעו אליה מבתי אופרה רבים, בייחוד בערי השדה של גרמניה, שחיפשו תמיד כישרונות חדשים. הופעת הבכורה שלה הייתה בתפקיד הראשי באופרה "מיניון" של אמברואז תומא, בתיאטרון העירוני של המבורג, ב-12 במאי 1895. היא המשיכה להופיע שם ובפרנקפורט במשך ארבע העונות הבאות, בתפקידים שונים ומגוונים, ביניהם אדוקסי בהיהודיה של ז'אק הלוי, אליזבת בטנהויזר של וגנר ואפילו "כרמן".
קריירה > וינה

גוסטב מאהלר, המנהל המוזיקלי של אופרת החצר הקיסרית והמלכותית של וינה, שמע את קורץ בפרנקפורט בשלהי 1898 וביקש ממנה להיבחן אצלו בבירת ההבסבורגים. ללא שהייה הציע לה חוזה חותם-גורל והיא הופיעה לראשונה בתיאטרון, שיהיה לביתה האמנותי והרוחני, שוב כמיניון, ב-3 בספטמבר 1899.
הצלחתה בווינה הייתה מהירה ומוחלטת, ונמשכה עד תום הקריירה המוזיקלית שלה, כעבור שלושים שנה. מאהלר עצמו, לאחר ששמע את הטריל המושלם שלה ואת הצלילים הגבוהים, הנקיים להפליא שהפיקה באריה של ליאונורה במערכה הרביעית של איל טרובטורה, הציע לה ללמוד את הרפרטואר לסופרן קולורטורה גבוה, התפקידים שיעשו אותה לפרימה דונה אסולוטה של אופרת החצר הווינאית.
מנהל אופרת החצר הכניס אותה בזהירות לרפרטואר הזה כשנתן לה לשיר את רוזינה בספר מסביליה, את שני הנערים בהוגנוטים ובנשף מסכות, את יוליה ואת מרתה; אבל עד מהרה התקדמה לאלווירה ב"ארנאני", לאקמה, קונסטנצה, ג'ילדה, ויולטה (בלה טרוויאטה) ואחרונה אחרונה חביבה, "לוצ'יה די למרמור".
שירתה האגדית של קורץ בהצגה המחודשת של "נשף מסכות" בניצוח מהלר, בשנת 1903, כמו גם התפקיד שבו, אולי, התפרסמה יותר מכל, עשתרת ב"מלכת שבא" של קרל גולדמארק, שבו ריתקה את קהל המאזינים בזמרת ווקאליזה של "שירת הסירנה", חתמו אחת ולתמיד את הפופולריות העצומה שזכתה לה בציבור הווינאי. הם הביאו גם להעלאתה למעמד של Kaiserliche und Königliche Kammersängerin ("זמרת חצר קיסרית ומלכותית") בגיל 29. מאז ואילך התייצבה לעיתים קרובות לשירות פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה, מעריץ מושבע של אמנות השירה.
במופעי פסטיבל מוצרט לחגיגות יום הולדתו ה-150, שנמשכו שנה תמימה, שרה קורץ את פיורדיליג'י ב"כך עושות כולן" בשנת 1905 ואת קונסטנצה בחטיפה מן ההרמון כעבור שנה. עדיין ב-1906, בקונצרט גאלה של אנריקו קארוזו רב התהילה, שרה את ג'ילדה בריגולטו, עם טיטה רופו בתפקיד הליצן. הייתה זו הופעתו היחידה של רופו בווינה.
על אף הצלחותיה המרשימות בתפקידי קולורטורה, לא זנחה קורץ את הרפרטואר הלירי שלה. אדרבא, מתוך 992 הופעותיה באופרת החצר של וינה (בהמשך האופרה של וינה), יותר מ-100 הוקדשו למימי ב"לה בוהם" של פוצ'יני. כמו כן גילמה את "מאדאם באטרפליי" שלו, לראשונה בווינה, ואת צאפי ב"ברון הצוענים" של פראנץ להאר ב-1910.
קורץ שרה את טטיאנה ("יבגני אונייגין" ואת סופי ("אביר הוורד") ב-1911 ובאחת מנקודות השיא הרבות בקריירה הווינאית שלה, גילמה את צרבינטה בהצגת הבכורה העולמית של הגרסה השנייה ל"אריאדנה בנאקסוס" של ריכרד שטראוס ב-4 באוקטובר 1916. היא שרה בתפקיד זה 36 פעמים בווינה.
בווינה שרה כל תפקיד שיעלה על הדעת, מוויולנטה של צ'ייקובסקי, אלזה (בלוהנגרין) וזיגלינדה (ב"וולקירות") של וגנר עד מרגריטה ב"פאוסט" של גונו, מאנון של מאסנה, פראו פלות' ב"נשי וינדזור העליזות" של ניקולאי ורוזלינד ב"עטלף" של יוהאן שטראוס. לצד מימי ב"לה בוהם", התפקידים שמילאה בתדירות הרבה ביותר היו ג'ילדה, ויולטה וליאונורה ב"איל טרובאטורה".
הופעתה האחרונה בתיאטרון הגדול ברינגשטראסה, המקום שבו זכתה לניצחונות רבים כל כך ולתשואות משני דורות של אוהבי אופרה מכל רחבי אירופה והעולם, התקיימה ב-12 בפברואר 1927. הופעתה זו, בתפקיד רוזינה ב"הספר מסביליה" חתמה אחת מן הקריירות המזהירות ביותר בתולדות האופרה במאה ה-20.
הופעתה הפומבית האחרונה והסופית הייתה בספטמבר 1932 בהטבלת הארכידוכס שטפאן, בנם של הארכידוכס אנטון והנסיכה אילאנה מרומניה. על אף מחלתה האנושה, שרה זמרת החצר הקיסרית והמלכותית את "רידנטה לה קאלמה" של מוצרט ואת "אוה מריה" של באך-גונו כמחווה לסבתו של התינוק, המלכה מריה מרומניה, שהייתה ידידתה הקרובה במשך שנים רבות.
הקריירה שלה מחוץ לווינה

מראשית הקריירה שלה היה לזלמה קורץ ביקוש רב בכל רחבי אירופה והיא הופיעה בהצלחה הן באופרות והן בקונצרטים בגראנד אופרה בפריז, באופרה הנסיכותית במונטה קרלו, ברומא, בזלצבורג, בוורשה, בפראג, בבודפשט, באמסטרדם, באוסטנד, בבוקרשט ואף בקהיר.
בלונדון שמעו אותה לראשונה במאי 1904 ב"ריגולטו", עם אנריקו קארוזו ומוריס רנו. אז שרה את תפקיד הנער המפורסם שלה, אוסקר, ב"נשף המסיכות", עם ג'אנינה רוס, קארוזו, אנטוניו סקוטי ומרסל ז'ורנה.
בשנה שלאחריה שרה שוב את ב"נשף המסיכות" עם קארוזו ומריו סאמארקו וכן בתפקיד הנער השני שאהבה, אורביין באופרה "ההוגנוטים", מול אמי דסטין, קארוזו, סקוטי, ז'ורנה והבריטון האמריקאי קלרנס וייטהיל. כמו כן הופיעה ב"רומיאו וז'ולייט" של גונו מול שרל דאלמורה כרומיאו. באותן שתי עונות של הצלחות קולורטוריות, גם חזרה על הופעתה כאליזבת ב"לוהנגרין", עם קרל בוריאן בתפקיד הראשי.
בשנת 1907 שרה שוב בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, הפעם את "לוצ'יה דה למרמור", עם אלסנדרו בונצ'י בתפקיד אדגרדו. היא חזרה על "ריגולטו" (עם בונצ'י וסאמארקו) ו"נשף המסיכות" עם אמדאו באסי והוסיפה, משום מה, את "לורליי" של קאטאלאני, כנראה לטובת קידומו של באסי. היא לא הופיעה שוב באופרה המלכותית עד 1924, כששרה את "לה בוהם" ואת "לה טרוויאטה" עם צוותי זמרים, שלא היו אלא צל חיוור בהשוואה לזוהר קודמיהם. הופעותיה בלונדון זכו להצלחה רבה, על אף איבתה של נלי מלבה רבת העוצמה, שהפילה את מוראה על קובנט גארדן כשם שעשתה זאת קורץ בווינה.
זלמה קורץ הוזמנה פעמים רבות להופיע בארצות הברית וקיבלה כמה הצעות מפתות מן המטרופוליטן אופרה בניו יורק. בכל אלה לא היה די להרחיקה במידה כזאת מווינה וממשפחתה. רק ב-1921 הפליגה לבסוף אל העולם החדש והופיעה פעם אחת ויחידה בהיפודרום של ניו יורק. זה היה אמור להיות הקונצרט הראשון בסיור ארוך, אבל היא נפלה מיד למשכב (ייתכן שלקתה בהתקף לב) והסיור בוטל. היא חזרה ללא דיחוי לווינה ושם פרשה לתקופת החלמה ממושכת לפני שיכלה לחזור לשיר וקולה, על כך הסכימו הכל, לא שב עוד לחלוטין לקדמותו.
שנותיה האחרונות

בשנת 1910 נישאה זלמה קורץ לגינקולוג בעל שם עולמי, פרופסור ד"ר יוזף האלבן. בהמשך עיטר אותו הקיסר בתואר אצולה והוא היה לריטר פון האלבן. לזוג נולדו שני ילדים, דזירה וגיאורג. "דזי" האלבן הייתה לזמרת סופרן קונצרטנטית, שהקליטה, בין השאר, את הסימפוניה הרביעית של מאהלר עם ברונו ולטר, אירוע שהיה בו, מן הסתם, מטעמו של מפגש משפחתי, כמעט. על אף בריאותה הרופפת, נהנתה זלמה פון האלבן-קורץ מחיי משפחה מאושרים בביתה המפואר בווינה עד שחלתה, ב-1929, בסרטן. לאחר מאבק מתיש כוחות במחלה, הלכה לעולמה ב-10 במאי 1933.
הרשויות המוניציפליות עמדו על כך, שזמרת החצר הקיסרית והמלכותית הדגולה תיקבר באתר מלבב בבית הקברות המרכזי בווינה, שם נקברים בניה ובנותיה הדגולים של וינה. שם היא נחה, לא הרחק מן האנדרטה לזכר מוצרט ומקבריהם של בטהובן, שוברט וברהמס.
הקלטות

זלמה קורץ הותירה אחריה 150 תקליטי 78. הראשונים הוקלטו לחברת ברלינר בשנת 1900. בשנים 1907 - 1914 הקליטה סדרה ארוכה ומזהירה לחברת HMV ("קול בעליו") (כיום EMI). תקליטים אלה עולים בהרבה על כל האחרים. אחרי מלחמת העולם הראשונה הקליטה לדויטשה גראמופון/פולידור, ב-1923-24, סדרה מעניינת המגלה ירידה ניכרת בקולה. ב-1924-25 הקליטה שוב לחברת "קול אדוניו", שערכה הקלטות חשמליות של שירתה, כולל גרסה מרשימה של קריאת הסירנה מ"מלכת שבא", מעוטרת בטריל נהדר.
ז'ואקים ברוגה

ז'ואקים ברוגה אי ארס (בקטלאנית: Joaquim Brugué i Heras, נקרא לעיתים בשם הספרדי "חואקין" (Joaquín);‏ 18 ביולי 1931; באניולס שבספרד - 5 באוקטובר 2001; ברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בשנות ה-50 של המאה ה-20 במדי ברצלונה בעמדת הבלם.