עלייתו של ג'ינגיס חאן
הבסת יריבים אחרונים > בגידתו של אונג חאן (1203)

בשנת 1203, טוגרול חאן הזדקן מאוד, הוא היה בן יותר מ־70 ולא היו לו את אותם רפלקסים כמו בצעירותו. בנו של טוגרול, אילגה סנגום (Ilga Senggüm) לקח פיקוד על הצבאות הקרייטים וטוגרול הפך לשליט בובה. אילגה סנגום, שקינא בכך שאביו כיבד את טמוג'ין יותר מאשר אותו, הצטרף לג'אמוקה, ששיכנע אותו להתנקש בטמוג'ין. אילגה ניסה להתנקש בו, אך כשל. בזמן שטמוג'ין פשט על הטטרים בשנת 1202, אונג חאן יצא לקמפיין נגד המרקידים, קמפיין שהביא לו כמות גדולה של שלל, אך הוא לא הביא כלום מזה לטמוג'ין, מה שעיצבן אותו מאוד. היחסים ביניהם התדרדרו בשנת 1203.
לאחר יותר מ־20 שנים של מאבק, טמוג'ין שלט ברוב המונגולים, אך הוא עדיין לא כבש את יריבו ג'אמוקה. אונג חאן, שבדרך כלל צידד בטמוג'ין, המשיך להפנות את טמוג'ין וג'אמוקה אחד נגד השני כדי לשמור עליהם חלשים ממנו. בשנת 1203, שנה לאחר הניצחון על הטטרים, טמוג'ין החליט לפתוח את הנושא ולפתור אותו בכך שביקש נישואים בין בתו של אונג חאן לבנו הבכור, ג'וצ'י. אם אונג חאן יקבל את הנישואים המוצעים, זו תהיה הכרה בכך שטמוג'ין הוא המועדף על ג'אמוקה. עם לחצים מצד בנו הביולוגי, סנגום, אונג חאן סירב לנישואים. אולם, אונג חאן במהרה התחרט על החלטתו הפזיזה לסרב ופחד מהדרך בה יגיב טמוג'ין. טמוג'ין באותו הזמן נחשב, בלי ספק, למנהיג הצבאי הטוב ביותר בסטפה, ואונג חאן ידע כי הוא לא יכול להסתכן בקרב ישיר עם טמוג'ין. במקום, הוא הגה תוכנית להיפטר מהסכנה הפוטנציאלית של טמוג'ין דרך הונאה.
אונג חאן שלח הודעה לטמוג'ין שבה הוא הודיע כי שינה את דעתו ויקבל בברכה נישואים בין שתי המשפחות. הוא קבע תאריך והזמין את טמוג'ין לחגוג את החתונה בין ג'וצ'י ובתו של אונג חאן. טמוג'ין, ככל הנראה, סמך על אונג חאן ויצא לדרך עם חבורה קטנה לכיוון המפגש הקבוע של סעודת החתונה, כשהוא משאיר את צבאו מאחור. רק לאחר יום של רכיבה, טמוג'ין הבין כי ההזמנה לסעודת החתונה הייתה למעשה מזימה נגדו אחרי שקרייטי הזהיר אותו והרס את תוכניתו של אונג חאן. אונג חאן גייס את צבאו בסודיות והתכוון להרוג את טמוג'ין ואת משפחתו. טמוג'ין, שגילה שחייו וחיי משפחתו בסכנה, והייתה איתו רק קבוצה קטנה של לוחמים והוא היה רחוק מאוד מגוף התומכים העיקרי שלו, ידע שהוא לא יכול להסתכן בקרב. במקום, הוא הורה לקבוצתו להתפזר במהירות לכל הכיוונים בעוד שהוא, עם מספר מועט של חברים, נסג מהר מזרחה לפני שצבאו של אונג חאן התחיל במרדף. קרב פרץ לאחר מכן כשג'אמוקה ואונג חאן נקטו במתקפה נגד קאסאר, אחיו של טמוג'ין, והביסו את צבאו. קאסאר ברח אך רוב משפחתו נפלה בשבי. לאחר מכן הם התקדמו לעבר טמוג'ין והפתיעו אותו מהדרום, אך טמוג'ין הצליח לנוע למחסה קטן ובכך לנטרל את עליונותו המספרית של האויב. סנגום נפצע במהלך הקרב והכניס את כוחותיו לבלבול, מה שאיפשר לטמוג'ין לסגת תחת הסחת דעת של כוחותיו של סנגום. אונג חאן החליט לא לבצע מרדף אחרי טמוג'ין וחזר למחנה. אותו קרב ידוע כ"קרב חולות חלחלג'יד" ("Battle of Khalakhaljid Sands").
לאחר ימים שלמים של נסיגה בלתי פוסקת, בעודו מותש וחסר כל צידה, טמוג'ין הגיע לאגם בולג'נה (buljana lake) הבוצי והמרוחק. לא כולל טמוג'ין, נשארו איתו באגם כ־19 איש, כעת הם עמדו בסכנה של רעב בגלות המרוחקת מהבית. לפתע, סוס פרא הופיע וקאסאר החל במרדף אחריו. קאסאר תפס אותו בסופו של דבר, ותוך כמה שעות של הכנות האנשים המורעבים התענגו על בשר סוס מבושל. לאחר מכן, טמוג'ין הודה להם שנשארו נאמנים אליו ונשבע שלא ישכח זאת, והם נשבעו לו שבועת אמונים נצחית שידועה כ"ברית בלג'ונה" ("Baljuna covenant"). לאחר שהסתתר באגם בלג'ונה, טמוג'ין בנה את תוכניתו לתקוף חזרה את אונג חאן. הוא ידע כי עליו למהר בזמן שאונג חאן האמין, למעשה, שהוא נפטר לצמיתות מהאיום של טמוג'ין. טמוג'ין שלח הודעה על תוכניתו לכל חסידיו שהיו מפוזרים בסטפה מאז הנסיגה לחזור ולהצטרף אליו. עם משפחתו של קאסאר עדיין מוחזקת על ידי אונג חאן, טמוג'ין שלח שליח לאונג חאן על מנת שימסור לו כי קאסאר ישמח להצטרף אל משפחתו. אונג חאן הגיב חזרה שקאסאר מוזמן להגיע. השליח חזר למחנה של טמוג'ין עם המידע על מיקומו המדויק של אונג חאן והקרייטים. ייתכן שלטמוג'ין כבר היה רעיון כללי לגבי מיקומם, אך כעת הוא קיבל מידע ספציפי יותר. טמוג'ין, שידע איפה חנה אונג חאן, החל לנוע במהרה לכיוונו. בזמן שהוא צעד מערבה לעבר שטחיו של אונג חאן, חסידיו חזרו אליו והתאספו סביבו מכל הכיוונים.
בינתיים, אונג חאן, שהיה בטוח כי הביס את טמוג'ין באופן סופי, ארגן משתה גדול ביורט המפואר שלו כדי לחגוג את ניצחונו על טמוג'ין. אולם, אונג חאן היה בטוח בעצמו יתר על המידה, לא באמת ידע מה מצבו של טמוג'ין, וחגג באשליה שחסידיו של טמוג'ין התפזרו ושהוא רחוק מאוד במזרח. טמוג'ין רכב ללא הפסקה עם צבאו וחסידיו שהמשיכו לגדול יותר ויותר לעבר שבט הקרייטים של אונג חאן. בפתאומיות, כשהקרייטים החוגגים חשבו שטמוג'ין נמצא במרחק נסיעה של מספר ימים, צבאו של טמוג'ין עם 8,000 פרשים הקיף את כל המחנה הקרייטי. חלק מהקרייטים ברחו אך חלק נשארו להילחם. לאחר שלושה ימי לחימה כבדה בין הכוחות של טמוג'ין לקרייטים, הקרב הוכרע והקרייטים נכנעו ונסוגו. לאחר אותו קרב, ג'אמוקה וחסידיו המצטמצמים נסו מערבה לטריטוריה של שבט הניימאנים, האחרון משלושת השבטים הגדולים יותר שלא נכבשו על ידי טמוג'ין (כשהאחרים הם הטטרים והקרייטים). סנגום, בנו של אונג חאן, ברח לשיה המערבית (ממלכה בצפון-מערב סין). אונג חאן ברח גם כן לעבר הטריטוריה של הניימאנים, אך כשהגיע בהצלחה לגבול עם הניימאנים, נתקל בחייל ניימאני ששמר על הגבול ולא האמין שאותו איש זקן ובודד היה אונג חאן, החאן המוכר של שבט הקרייטים. החייל הניימאני הרג את אונג חאן וראשו הוצג בפני המלכה של הניימאנים. כאשר טאיאנג חאן, חאן הניימאנים, ראה את הראש, הוא נבהל כי ראה את הראש מחייך אליו ומחץ אותו ברגלו.
לאחר מותו של אונג חאן ותבוסת הקרייטים, רוב בני השבט הקרייטי נספגו לתוך השבט של טמוג'ין.