stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה (סרט)
הערות שוליים

1 2  McNary, Dave (December 14, 2018). "Guillermo del Toro's 'Scary Stories to Tell in the Dark' Set for August Release". Variety. Retrieved December 14, 2018.
↑  "Guillermo del Toro's Scary Stories Movie Sets Cast As Filming Starts". 27 August 2018.
↑  "CBS Films Nabs 'Scary Stories To Tell In The Dark' Pitch From 'Saw' Scribes". Deadline.com. Retrieved 2013-12-04.
↑  Fleming Jr, Mike (January 14, 2016). "Guillermo Del Toro Warms To 'Scary Stories To Tell In The Dark'". Deadline. Retrieved February 26, 2016.
↑  Kroll, Justin (February 24, 2016). "Guillermo del Toro's 'Scary Stories' Lands 'Lego Movie' Writers". Variety. Retrieved February 26, 2016.
↑  Jr, Mike Fleming (December 7, 2017). "'The Autopsy Of Jane Doe' Helmer Andre Ovredal To Direct 'Scary Stories To Tell In The Dark' For CBS Films". Deadline. Retrieved May 28, 2018.
↑  McNary, Dave (April 27, 2018). "Guillermo del Toro's 'Scary Stories to Tell in the Dark' Movie Gets Backing". Variety. Retrieved April 27, 2018.
↑  N'Duka, Amanda (23 August 2018). "Guillermo Del Toro's 'Scary Stories to Tell in The Dark' Casts Zoe Colletti".
↑  "Michael Garza, Austin Abrams to Star in Guillermo del Toro's 'Scary Stories to Tell in the Dark'"
1 2  D'Alessandro, Anthony (August 27, 2018). "Guillermo Del Toro & André Øvredal Set Ensemble Cast For 'Scary Stories To Tell In The Dark'". Deadline. Retrieved August 27, 2018.
↑  Dean Norris, Gil Bellows, Lorraine Toussaint Join ‘Scary Stories To Tell In The Dark’
↑  Javier Botet Has a Role in ‘Scary Stories to Tell in the Dark’ So Get Ready for the Nightmares
↑  "OMDC MEDIA LIST – June 8, 2018" (PDF).
↑  Orange, B. Alan (February 1, 2019). "Scary Stories to Tell in the Dark Poster Arrives, Trailer Drops During Super Bowl". MovieWeb. Retrieved February 3,2019.
עוגת ליל כל הקדושים

עוגת ליל כל הקדושים מעוטרת ברוחות רפאים, קורי עכביש, גולגולות, עצמות ארוכות ועכבישים. על העוגה יש מנורת ג'ק-או-לנטרן.
עוגת ליל כל הקדושים היא עוגה ובה קישוטים וסמלים בנושא ליל כל הקדושים. ניתן להכין אותה באמצעות שימוש בצבעי ליל כל הקדושים המסורתיים, כגון שחור וכתום והיא עשויה להיות מעוטרת בסמלים מגוונים ורבים של החג, עם נושאים שונים שקשורים אליו. בין היתר, מקשטים אותה בקישוטי חג מסורתיים כמו דלעת, רוחות רפאים, עצמות וכולי.
סקירה כללית

עוגת ליל כל הקדושים נוצרת עם סמלים ונושאי ליל כל הקדושים. ניתן להכין אותה בצבעי כתום ושחור בעוגה ובציפוי שלה, מכיוון שכתום הוא צבע מסורתי המשויך לליל כל הקדושים. (הצבע של הדלעת, המשמשת ליצירת ג'ק-או-לנטרן) שחור הוא עוד צבע מסורתי של החג היות שמדובר בחג "אפל" לכאורה. במרוצת השנים, פותחו צבעי מאכל בצבעים הללו שאפשרו ליצור עוגות בצבעים הרצויים. לעיתים, מוכרים ומכינים עוגות גזר כעוגות ליל כל הקדושים, בשל צבען הכתום.
כמו כן, ישנן עוגות ליל כל הקדושים שעשויות מגבינה, שוקולד וכולי. בין היתר, ישנן עוגיות ליל כל הקדושים (שמעוצבות גם הן ברוח החג), מאפינס וקינוחים נוספים. כל אותם הקינוחים נחשבים כחלק מהקישוטים המסורתיים של החג. יש המקשטים את הקינוחים בסוכריות תירס וסוכריות דלעת.
מסחר

חברות מזון מסוימות מייצרות כמויות מסחריות של עוגות ליל כל הקדושים, כמו החברה "Hostess Brands", המייצרת את המותג "Hostess CupCake", עבור ליל כל הקדושים. אותן העוגות מוכנות בצורת מאפין, עם מילוי קרם בפנים ולמעלה יש ציפוי כתום ופס שוקולד בצבע חום והן נמכרות בחודש בו חוגגים את ליל כל הקדושים בדרך כלל שכן, העוגות המקוריות לא מכילות את הצבע הכתום.
נושאים

ניתן להכין עוגות ליל כל הקדושים במראה של ג'ק-או-לנטרן ודלועים. כמה מהנושאים לעוגות ליל כל הקדושים כוללים גם שימוש בירקות כמו עגבניות על מנת ליצור קישוטים שונים ומגוונים. בנוסף, ישנה עוגת קורי עכביש, אותה מכינים באמצעות זיגוג של מרכיבים שונים. רבים מכינים עוגות שדומות לבתי קברות, זומבים, ערפדים וכולי. עוגות נוספות כוללות בתוכן עיצובים בבצק סוכר, בצורה של מכשפות, גולגולות, מוחות ועצמות.
נושאים > גלריה

דוגמאות לעוגות ליל כל הקדושים
עוגת ליל כל הקדושים בצורת ג'ק-או-לנטרן, עם כובע מכשפות
עוגת גבינה בסגנון ליל כל הקדושים
עוגת ליל כל הקדושים בצורת בית קברות
עוגת מומיה של ליל כל הקדושים
עוגת עכביש של ליל כל הקדושים
סוכריות על מקל בצורת דלועים
מאפינס בצורת דלועים
עוגה מעליה ניצבות שתי רוחות רפאים
עוגת ליל כל הקדושים בצורת דלעת
ראו גם

ברמברק - עוגת ליל כל הקדושים מסורתית מהמטבח האירי
הערות שוליים

↑  Hostess CupCakes, www.heb.com
↑  Hostess Scary Cakes | Scary cakes, Snack cake, Hostess cakes, Pinterest (באנגלית)
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
סמל בוגנוויל

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  בוגנוויל האזור האוטונומי של בוגנוויל
 תאריך אימוץ:  1978, 2002
 התקנים
 ציצה:  כיסוי ראש אופה
 עטרה:  מקלות תיפוף
 מוטו:  Autonomous Region of Bougainville (האזור האוטונומי של בוגנוויל)
סמל בוגנוויל הוא סמלו רשמי של האזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה.
הסמל מתאר תוף גרמוט מסורתי, מקלות תיפוף וכיסוי הראש המסורתי אופה (אנ'), המופיע גם בדגל בוגנוויל. הוא אומץ בתחילה ב-1978 עבור מחוז צפון שלמה, ונשאר בשימוש גם כשהאזור האוטונומי של בוגנוויל נוצר ב-2002.
ראו גם

דגל בוגנוויל
המנון בוגנוויל
סמל פפואה גינאה החדשה
הערות שוליים

↑  "Bougainville Flag, Emblem and Anthem (Protection) Bill 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-6 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bougainville Flag, Emblem and Anthem (Protection) Act 2018" (PDF). Autonomous Bougainville Government. נבדק ב-6 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
סנטיאנה דל מאר

סנטיאנה דל מאר (בספרדית: Santillana del Mar) היא עיירה, שנשמר בה האופי ימי-ביניימי, בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד. היא נמצאת 26 ק"מ דרומית מערבית לסנטנדר. העיירה ידועה בזכות מערת אלטאמירה הנמצאת בקרבתה.
מקור השם

ישנה בדיחה מפורסמת שלפיה השם סנטיאנה דל מאר המכיל שלושה שקרים: היא לא קדושה (santo=קדוש בספרדית), היא לא מישורית (llana=שטוח) ולא ליד הים (del mar). השם הוא שיבוש שמה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה (בספרדית: חוליאנה) שלפי המסורת המקומית שרידיה הובאו למקום על ידי נזירים במהלך המאה ה-9.
היסטוריה > פרהיסטוריה

בני אדם התגוררו באזור סנטיאנה דל מאר כבר בתקופות פרהיסטוריות כפי שמעידה מערת אלטאמירה המתוארכת לתקופה הפלאוליתית העליונה (לפני 19 אלף עד 14 אלף שנים).
היסטוריה > העת העתיקה

בתקופת השלטון הרומי התקיים יישוב באזור. בין השאר התגלה אופידום (מתחם מבוצר) רומי בפסגת הר אל סינצ'ו (Monte El Cincho).
היסטוריה > ימי הביניים

על פי האגדה נזירים הביאו (מאיטליה), במאה ה-8 או ה-9, את שרידי גופתה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה, והקימו את המנזר לכבודה. מועד הקמתו של המנזר אינו ידוע בוודאות אם כי מקור אחד טוען שהוא מוזכר במסמך משנת 870. מסוף המאה ה-10 המנזר התפתח הודות להיותו על אחד המסלולים של עולי הרגל בדרך לסנטיאגו דה קומפוסטלה. ב-1045 צו של פרננדו הראשון, מלך לאון, אישר את הפיכת המנזר לכנסייה קולגיאלית (אנ').
במאה ה-13 איבד המנזר את עצמאותו כשהוכפף לדיוקסיה הכנסייתית של בורגוס, דבר שהביא לתקופה של דעיכה. מאידך החלה באותה תקופת התפתחות העיירה עצמה. ב-1209 בצו של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ניתן לסנטיאנה מעמד של עיר. העיירה התפתחה סביב כיכר השוק (כיום כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo). בין השאר נבנה שם מגדל מרינו (Torre de Merino),
ב-1445 חואן השני, מלך קסטיליה, הקים עבור בן בריתו, המשורר והמדינאי, אינייגו לופס דה מנדוסה (אנ') את המרקיזות של סנטיאנה והעניק לו את התואר המרקיז של סנטיאנה. סנטיאנה עצמה היוותה את בירת המרקיזות.
היסטוריה > העת החדשה

"תור הזהב של ספרד" הגיע לסנטיאנה בסוף המאה ה-16 ונמשך במהלך המאה ה-17. בתקופת פריחה זו עוצבה העיירה בצורתה הנוכחית ואז גם נבנו רוב הבתים ה"משומרים" (מלשון שימור) אותם רואים בעיירה כיום. באותה תקופה נבנו, מחוץ למרכז, הקומפלקסים הכנסייתיים השונים. מנזר מלכת השמים (בספרדית רחינה קואלי) (Convento de Regina Coeli) הדומיניקני, אכסניית עולי הרגל (Hospedería de Peregrinos y Transeúntes) ובתי החולים הכנסייתיים: בית החולים של החסד (Hospital de la Misericordia), ובית חולים לזרוס הקדוש (Hospital de San Lázaro de Mortera).
אטרקציות

הכנסייה הקולגיאלית סנטה חוליאנה (Collegiate de Santa Juliana), הבנויה סביב קברה של הקדושה יוליאנה מניקומדיה.
ארמון דה ולרדה (palacio de Velarde) שבפלאסה דה לאס ארנס (Plaza de las Arenas), נבנה עבור אלונסו דה ולרדה באמצע המאה ה-16 (יש גם טוענים שבבמאה ה-15), בסגנון של מעבר מהגוטי לרנסאנס.
כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo) שהייתה בעבר כיכר השוק. כיכר משולשת מוקפת בתים עתיקים שבחזיתותיהם סמלי אצולה ובה הפראדור, מגדל מרינו (Torre de Merino), בית העירייה ומגדל בורחה-ברדה (Torre de Borja-Barda).
המוזיאון לאמנות דתית (Museo Diocesano) אשר יש בו אוסף של פסלים וגילופי עץ שנאספו מכנסיות ומנזרים בסביבה. המוזיאון נמצא במנזר מלכת השמים (בספרדית רחינה קואלי) (Convento de Regina Coeli).
גלריה

ארמון דה ולרדה.
כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo) ומגדל בורחה בארדה.
מגדל מרינו (Torre de Merino), הנמצא בכיכר ראמון פלאיו.
מגדל בורחה בארדה (Torre de Borja-Barda) הנמצא בכיכר ראמון פלאיו.
האכסדרה של חצר המנזר של הכנסייה הקולגיאלית.
סמואל אנדרסון (שחקן)

| --- | --- |

סמואל אנדרסון (מימין)
 לידה:  27 באפריל 1982 (בן 42) ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 מקום לימודים:  Academy of Live and Recorded Arts 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל אנדרסון (באנגלית: Samuel Anderson; נולד ב-27 באפריל 1982) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד דני פינק בסדרת המדע בדיוני של ה-BBC "דוקטור הו", ובדמות דניאל וילסון בסיטקום "Trollied" של רשת Sky1.
ביוגרפיה

אנדרסון נולד בהנדסוורת' שבברמינגהאם לאם אירית ולאב ג'מייקני. מגיל צעיר החליט אנדרסון שהוא רוצה קריירה של שחקן. הוא למד בבית הספר הקתולי סטיוארט בת'רסט.
ביוגרפיה > קריירה

אנדרסון למד בבית הספר למשחק "Academy of Live and Recorded Arts" בלונדון. ב-2004 קיבל את התפקיד של קרות'ר בהפקה המקורית של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט. הוא גילם את אותה דמות בהצגות שהועלו בברודוויי, סידני, ולינגטון והונג קונג, כמו גם בגרסה הרדיופונית ובגרסה הקולנועית של המחזה.
ב-2004 הופיע אנדרסון בסדרת הטלוויזיה הקס של ערוץ Sky One. ב-2006 וב-2007 השתתף בסדרת הדרמה קומית "Totally Frank" בערוץ 4. ב-2007 שיחק בסדרה הקומית "גאווין וסטייסי" בתפקיד פינגרס, וב-2009 חזר להופיע בסדרה באותו תפקיד. עוד בטלוויזיה שיחק אנדרסון בסרט הקומי "Stuck" של ערוץ BBC Four, והופיע בתפקיד אורח בסדרות "רופאים" ו"חדר מיון" של BBC One.
באוקטובר 2007 החל אנדרסון לשחק באופרת הסבון של רשת ITV "אמרדייל" בתפקיד רוס קירק. ההודעה על הליהוק שלו נמסרה בספטמבר 2007, ואנדרסון אמר על כך שזה "נפלא להשתתף בתוכנית כזו מצליחה". לדברי מפיקת הסדרה קתלין בידלס אנדרסון היה "תוספת נהדרת לצוות השחקנים". אנדרסון שיחק בתפקיד קבוע בסדרה עד ינואר 2009.
ב-2011 גילם אנדרסון את מר רומנטי במסע הפרסום של קפה Carte Noire. ב-2012 השתתף במסע פרסום של חברת המזון ג'ינסטרס (Ginsters). בפברואר 2014 הופיע בתפקיד קטן בפרק בסדרה הדרמה "Death In Paradise" של ה-BBC. באותו זמן פורסם שאנדרסון לוהק לתפקיד דני פינק, מורה בבית הספר התיכון, בעונה השמינית של הסדרה "דוקטור הו". הוא הופיע בסדרה ב-11 פרקים. ב-2016 החל אנדרסון להופיע בסיטקום " Trollied" בתפקיד דניאל. בפברואר 2016 שיחק בפרק בסדרה "Moving On" בערוץ BBC One. ב-2017 שיחק בסדרה הקומית "Loaded" בערוץ 4.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  | The Afternoon Play | פקיד קבלה | בפרק "Sons, Daughters and Lovers" |
| 2004 | הקס | Hex | ג'וליוס | בפרק "Pilot: The Story Begins" |
| 2005–2006 |  | Totally Frank | ג'ייסון | סדרת טלוויזיה |
| 2006 | נערי ההיסטוריה | The History Boys | קרות'ר |  |
| 2007 |  | Stuck | סיימון | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | The Prodigals | ריאן | סרט קצר |
| 2007–2009 | אמרדייל | Emmerdale | רוס קירק | סדרת טלוויזיה |
| 2007–2009 | גאווין וסטייסי | Gavin & Stacey | פינגרס | סדרת טלוויזיה |
| 2009 |  | Highlight | ג'יימס |  |
| 2011 | רופאים | Doctors | רוג'ר ג'נטלי | בפרק "Lasso the Moon" |
| 2012 | חדר מיון | Casualty | קריס קינגסלי | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2012 | בדלאם | Bedlam | טיילור | בפרק "Dare" |
| 2012 |  | Undefeated | מאמן כדורסל | סרט קצר |
| 2012 | בטסי ולאונרד | Betsy & Leonard | דוויין |  |
| 2013 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | פרי סטיבנס | בפרק "Death and the Divas" |
| 2013 | החבר'ה מהלשכה | The Job Lot | קרייג אלן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 |  | Death in Paradise | דוגמן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014 | דוקטור הו | Doctor Who | דני פינק | סדרת טלוויזיה (11 פרקים) |
| 2014–2016 |  | Trollied | דניאל | סדרת טלוויזיה |
| 2015 |  | Je suis daddy | מלצר |  |
| 2015 |  | Pleasure Island | נייט |  |
| 2015 | הליידי בקרוואן | The Lady in the Van | עדי יהוה |  |
| 2016 |  | Moving On | דני | בפרק "Love" |
| 2016 | פקד בנקס | DCI Banks | בלש וינס גריידי | סדרת טלוויזיה |
| 2016–2017 |  | Witless | פטריק | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2017 |  | Loaded | לאון | סדרת טלוויזיה (8 פרקים) |
| 2017 |  | Genesis | שורי |  |
| 2019 | חיים אחרים | Another Life | ויליאם |  |
| 2021 |  | Sweetheart | סטיב | סרט קולנוע |
| 2021 | סודות בחצר האחורית | Landscapers | פול ווילקי | מיני-סדרה; 4 פרקים |
| 2022 | דם חם | Mammals   | דן | 2 פרקים |
| 2022 |  | Red Rose | ויני מייסון | 4 פרקים |
| 2023 |  | The Chemistry of Death | מקנזי | 3 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Culture: History repeating itself; Birmingham-born actor Samuel Anderson talks to Terry Grimley about the life-changing experience of appearing in the stage and screen versions of Alan Bennett's The History Boys". thefreelibrary.com.
↑  "Internet Broadway Database: Samuel Anderson Credits on Broadway". נבדק ב-7 בינואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "National Theatre : Productions : The History Boys 2004". נבדק ב-17 באוקטובר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Samuel Anderson". IMDb.
1 2  "Emmerdale welcomes new policeman". Metro. 26 בספטמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New recurring character for Doctor Who Series 8". Doctor Who TV. BBC. 24 בפברואר 2014. נבדק ב-24 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
סלט השף

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סלט 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה מבושלת, מלפפון, עגבנייה, גבינה 
 
סלט השף
סלט השף (באנגלית: Chef salad או Chef's salad) הוא סלט פופולרי ברחבי העולם ובייחוד במטבח האמריקאי. הסלט מכיל חסה, ביצה קשה, בשר (לרוב בשר חזיר אך לעיתים בשר הודו, בשר עוף או צלי בקר), עגבניות, מלפפונים וגבינה. ישנן גרסאות של הסלט המכילות אנשובי.
היסטוריה

בין היסטוריוני מזון ישנה מחלוקת בדבר זהות ממציא הסלט. ישנה סברה כי הסלט הומצא על ידי השף ויקטור סיידו במלון סטאטלר שבעיר באפלו במדינת ניו יורק. סברה אחרת גורסת כי הסלט הומצא על ידי השף ז'אק רוסר במלון פנסילבניה שבעיר ניו יורק.
הסלט הפך פופולרי בעקבות ספר הבישול "הבישול במלון ריץ" (Cooking a la Ritz) של השף לואי דיאה (Louis Diat) שף מלון ריץ קרלטון בניו יורק בשנות ה-40 של המאה ה-20, אשר כלל את המתכון (בגרסה אשר כללה בשר עוף, לשון שור מעושנת ובשר חזיר מעושן).
עד עולם

עד עולם הוא סיפור קצר, בן ארבעה פרקים, מאת ש"י עגנון. הסיפור ראה אור לראשונה בעיתון "הארץ" מיום 16 באפריל 1954, ולאחר מכן נכלל, כסיפור החותם, בכרך "האש והעצים" שיצא לאור בשנת ה'תשכ"ב, הכרך האחרון של כתבי עגנון שיצא לאור בחייו.
תקציר העלילה

הסיפור עוסק בקורותיו של דוקטור עדיאל עמזה, המוצג במשפט הפתיחה: "עשרים שנה עסק עדיאל עמזה בחקר תעלומות גומלידתא, שהייתה עיר גדולה גאוות גוים עצומים, עד שעלו גדודי הגותים ועשאוה ערימות עפר ואת עממיה עבדי עולם". את ממצאיו כינס בספר, אך התקשה למצוא מו"ל שיפרסמו. עדיאל עמזה המשיך לשכלל את ספרו, "עד שעשה את חיבורו כסולת נקיה, אבל מו"ל לא מצא לספרו".
"לאחר שנתייאש עדיאל עמזה מלהוציא את ספרו נתגלגל הדבר שגביר מגבירי עירו גבהרד גולדנטל גילה דעתו להוציאו". לסיכום העסקה לפרסום הספר הזמין גולדנטל את עמזה לכוס תה. הכין עצמו עמזה לפגישה בתספורת, ברחצה ובבגדים נאים.
רגע לפני שיצא מביתו לפגישה, הגיעה אליו עדה עדן הזקנה, אחות בבית המצורעים, שנוהגת להגיע אליו מדי שנה, כדי לקבל ממנו ספרים וכתבי עת כתרומה למצורעים. כשראתה שעמזה עומד לצאת ביקשה להסתלק, אך הוא שוחח אתה מעט, ותוך כדי שיחה התברר לו שבבית המצורעים ישנו ספר דברי הימים של גומלידתא. הספר הגיע לשם לפני שנים רבות, עם שליטהּ של גומלידתא, שמצא מקלט בבית המצורעים עם חורבן עירו. בסיום דבריה אמרה: "אבל אדוני הדוקטור אוצה, רוצה, הלוואי שלא אחרת את המועד", אך עמזה ענה לה: "לא אחרתי את המועד, אדרבא זוהי תחילת המועד". הוא הכין שתי חבילות של ספרים, ויחד הלכו אתן לבית המצורעים, כדי שעמזה יוכל לקרוא בספר דברי הימים של גומלידתא, ולמצוא בו תשובה לשאלה שטרם מצא לה פתרון, אודות הדרך שבה חדר האויב אל העיר.
בבית המצורעים הלבישו אותו בסינר המגן על כל גופו, והלבישו על ידיו בתי ידיים, כדי שיוכל לעיין בספר בלי לגעת בו, משום שמצורעים רבים נגעו בו, "וחזרו והזהירו אותו באזהרה חמורה שלא יגע בספר אלא אם כן בתי ידיו על ידיו וחזרו והתרו בו והגידו לו ענשם של קלי הדעת המזלזלים באזהרות וסיפרו לו מעשים שהיו ומעשים שלא היו כדי לאיים עליו שלא יקל ראש באותו החולי".
עדיאל עמזה מצא בספר את מבוקשו: "ובכן דבר שנתקשה בו עדיאל עמזה שנים הרבה מצא בשעה קלה. ... עוד דברים הרבה מצא עדיאל עמזה בספר. יש מהם שחיזקו את דעותיו וביצרו את הנחותיו והוסיפו ראיה על ראיותיו, ויש מהם שהיו בהיפך גמור מכל מה שהעלה בחקירותיו". בפרט מצא בספר תיאור מפורט של הדרך שבה חדר האויב אל העיר. וכיוון שהיו חקירותיו מרובות, "לא הניח את עבודתו ולא זז ממקומו וישב שם עד עולם".
פרשנות > על הקושי לפרש את "עד עולם"

ברוך קורצווייל, פרשנו המובהק של עגנון, הביע מורת רוח כלפי המשימה לפרש את "עד עולם":
למעלה מארבעים שנה מאוחר יותר הוסיפה מיכל ארבל לתאר קושי זה:
פרשנות > משמעות השמות בסיפור

משולם טוכנר פירק את השם "עדיאל עמזה" למילותיו: "עדי אל עם זה", כלומר בני עם זה הם עדיו של האל. הוא מציע גם פירוש חלופי, לפיו עם זה, הוא עם ישראל, הוא עדי (תכשיט) של האל. "אין צורך בעין חדה במיוחד כדי לראות כי שמו של הגיבור הראשי בסיפור מעיד על מהותו הסימבולית (עדי־אל עם־זה – עם־ישראל, בחיר האל)", העיר על שם זה עדי צמח.
במשפט הפתיחה של הסיפור ניכר שימוש מוגבר באותיות ע' וג': "עשרים שנה עסק עדיאל עמזה בחקר תעלומות גומלידתא, שהייתה עיר גדולה גאוות גוים עצומים, עד שעלו גדודי הגותים ועשאוה ערימות עפר ואת עממיה עבדי עולם". בנוסף לעדיאל עמזה בסיפור מתוארות דמויות נוספות, מהן ששמן מתחיל באות ע' ( כגון עדה עדן) ומהן ששמן מתחיל באות ג' (כגון גבהרד גולדנטל). עדי צמח מוצא שיטתיות בחלוקה זו:
פרשנות > העיר המסתתרת מאחורי גומלידתא

פרשנים אחדים עסקו בחיפוש המשמעות האלגורית של גומלידתא:
משולם טוכנר ייחס לגומלידתא משמעות משולשת: "כהסוואה רבת משמעות לקטרוג על פולחן 'החיים' בספרות העברית החדשה, נמצאת עיר הסמלים גומלידתא (במשמעותה האידאית) בעלת משמעות משולשת כאחת: א) מסורת היהדות היראית ההיסטורית, ב) שומרון האלילית, ג) היהדות המודרנית."
בהתאם לפרשנות השם "עדיאל עמזה" כמייצג את עם ישראל, ציין עדי צמח: "מהי אפוא אותה עיר שחרבה לפני שנים רבות מאוד, ושלחקרה הקדיש 'עם־זה', עם ישראל, את כל חייו, אם לא ירושלים שנחרבה, ופרשת חייה היא לחם חוקו תמיד, בכל שנות ענותו?" ומוסיף: "אם גומלידתא העיר היא רמז לירושלים שחרבה, ספר תולדותיה צריך לרמז על משהו מעין התנ"ך, כתבי הקודש אשר בהם הוגה עם זה תמיד." צמח מציין שתיאורה של גומלידתא רחוק מלהיות סמל לשלמות שאבדה – "גומלידתא היא לא רק עיר אלילית מובהקת, אלא גם עיר מושחתת מבחינה מוסרית וחברתית, עיר מנוונת המעוררת בקורא בחילה גמורה".
הלל ברזל ראה את גומלידתא כמשל לאירופה, ואת הגותים מחריביה – כמשל לנאצים. במאמר אחר שלו ציין ברזל: "על שום ריבוי הדתות שברומא מכונה העיר בצביונה האגדי: גומלי דתא (למד צרויה כמו גומלי חסדים), לאמור מעניקה דת, שופעת דת".
יהודה סלוא תרגם את הספור לאנגלית, ופרשו. לפי פירושו, שם העיר גומלידתא הוא צירוף של שתי מילים: גוֹמְלֵי (במובן אלה שמנתקים את עצמם או את האחרים ממשהו, גומלים מעישון) ודָתָא (במובן חוק). במילה אחת, פושעים. ואכן, שם העיר מתאים להתנהגות הנפשעת של תושביה. סלוא מוצא בספור עצמו רמזים לזהות העיר – רומא. לפי הכתוב בסיפור, גומלידתא נכבשה על ידי צבאות המלך הגותי עלאריך. עלמה הונית מגרורי הגותים שגרה בעיר סיפרה לחייליו על פרצה בחומה, והם נכנסו דרכה לעיר וכבשוה. במציאות, בשנת 410 לספירה, מלך הגותים אלאריק הראשון כבש את רומא ובזז אותה. צבאותיו נכנסו לעיר דרך שער סאלאריאן, שתומכיהם שגרו בעיר פתחו עבורם.
אפשרות נוספת - העיר גומלידתא היא ירושלים, השם מורכב משלוש מילים: גומל-ה'-דתא, כלומר ה' העניש את ירושלים על חטאיה.הסיפור והחידה: עד עולם של שי עגנון, באתר www.news1.co.il
פרשנות > מבנה הסיפור ופשרו

משולם טוכנר העיר:
בהתאם לגישה זו מציג טוכנר את פשרו הסמוי של הסיפור, ומוצא בו מסר אידאולוגי:
את פרשנותו זו סומך טוכנר על ניתוח מדוקדק של הסיפור, שבו הוא מוצא רמזים רבים הקושרים את הסיפור החיצוני למהות הפנימית שלו.
גם עדי צמח רואה בסיפור מסר אידאולוגי, שבו יוצא עגנון נגד גישתו של דוד בן-גוריון, ראש ממשלת ישראל בעת כתיבת הסיפור, לפיה התנ"ך הוא המקור הרוחני היחיד של מדינת ישראל, תוך שלילת כל המקורות הרוחניים שהתפתחו לאחריו, ובהם המשנה, הגמרא, הפירושים, המדרשים וספרי המוסר. הסיפור "עד עולם" יוצא נגד גישה זו: "התנ"ך, כמדומה שאומר לנו עגנון כאן, איננו מאיר באור עצמו. קדושתו וחשיבותו הרוחנית באו לו לא מתוכו, אלא מכוח ייסוריהם של ה"מצורעים" שנשאוהו במשך הדורות, מכוח מסירותו והתמדתו של עדיאל עמזה, מכוח הקרבתה של עדה עדן. כשלעצמו, ספר תולדותיה של גומלידתא הוא ספר אנטי רוחני, אלילי, ספר ריק ומבחיל לא מעט. אולם כשהוא משמש מוקד לדמעותיהם ולכיסופיהם, כשהוא סופג לקרבו את דמעותיהם ומוגלתם של הנענים, כשהוא מהווה מרכז לגיבושה של קהילה רוחנית, של קבוצת אנשים העוסקים בו מתוך אינטרס רוחני טהור, מקבל אף הוא משמעות וחשיבות רוחנית." מתוך פרשנות זו ממשיך צמח וטוען כי בדבריו בסיפור "מי זה שיכול לומר מזרעם של גומלידתא אני בא" יוצא עגנון נגד אלה הטוענים לרציפות ביולוגית בין היהודים בני זמננו ובין עם ישראל התנ"כי.
אסתר פוקס שוללת את קיומם של המסרים האידאולוגיים שמצאו ביצירה טוכנר וצמח, ומציינת:
תולדות הסיפור

הסיפור ראה אור לראשונה בעיתון "הארץ" מיום 16 באפריל 1954, ולאחר מכן נכלל, כסיפור החותם, בכרך "האש והעצים" שיצא לאור בשנת ה'תשכ"ב, הכרך האחרון של כתבי עגנון שיצא לאור בחייו.
לאחר צאתו לאור של הרומן "שירה", שנה לאחר פטירתו של עגנון, סיפרה אמונה ירון, בתו של עגנון:
בעקבות הסיפור

תערוכת יחיד של יובל יאירי שהוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות בשנת 2005, וכללה תצלומים מבית החולים למצורעים בירושלים, נקראה "עד עולם", על שם סיפורו של עגנון.
מיכל שיר-אל מצאה קווי דמיון בין הסרט "הערת שוליים", משנת 2011, ובין הסיפור "עד עולם". היא הציגה דמיון בין גיבור הסרט, אליעזר שקולניק, המייחל במשך שנים רבות להכרה במחקרו, ובין עדיאל עמזה, גיבור הסיפור "עד עולם", המייחל במשך שנים רבות להוצאתו לאור של ספרו המחקרי על העיר גומלידתא.