stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שקרים חולפים
הערות שוליים

↑  yes | שקרים חולפים, באתר www.yes.co.il
↑  אפי טריגר, שקרים חולפים, באתר אפי טריגר - פופ טארטס, ‏2023-11-05
↑   גילי איזיקוביץ, "שקרים חולפים": מגע ידו של אלמודובר ניכר, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2023
↑  Hayes, Dade (2020-01-23). "Viacom International Studios Teams With Pedro Almodovar For 'White Lies' – NATPE". Deadline Hollywood. נבדק ב-2023-09-25.
↑  "Almodóvar vuelve a TV con la serie 'Mentiras pasajeras', que producirá con Viacom". Vertele. 2020-01-23. נבדק ב-2023-09-25.
↑  "Félix Sabroso dirigirá una serie producida por El Deseo". Cine con Ñ. 2022-01-28. נבדק ב-2023-09-25.
↑  ¡Ay, la Caneli! - Ep.44 - Perdona Bonita, pero Lucas me quería a mí (25º aniversario) - ¡Ay, la Caneli! - Podcast en iVoox, iVoox (בספרדית)
↑  "Paramount+ rueda 'Mentiras pasajeras', su serie producida por los Almodóvar con Hugo Silva y Elena Anaya". Vertele. 2022-05-27. נבדק ב-2023-09-25.
↑  'Mentiras Pasajeras', la serie producida por Pedro Almodóvar, ya tiene fecha de estreno SkyShowtime, El Español, ‏2023-09-05 (בספרדית)
↑  "Tráiler de 'Mentiras pasajeras', la serie producida por los Almodóvar y dirigida por Félix Sabroso para SkyShowtime". Cine con Ñ. 2023-09-20. נבדק ב-2023-10-11.
שלוחת לנץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,800 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הורליק 
 קואורדינטות:  85°40′00″S 127°36′00″W﻿ / ﻿85.666667°S 127.6°W﻿ / -85.666667; -127.6
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלוחת לנץ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישלוחת לנץ
 
שלוחת לנץ (באנגלית: Lentz Buttress) היא שלוחה ההרית, הבולטת צידה הצפוני של רמת ויסקונסין, ברכס ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
השלוחה ממוקמת 9.26 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מפסגת פורה.
גובהה של השלוחה 2,800 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי השלוחה

רכס ויסקונסין (ובו גם השלוחה) מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
היסטוריה > מקור השם

שמה של השלוחה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שם לוטננט מלקום וו. לנץ (Malcolm W. Lentz), מצי ארצות הברית, שהיה המפקד של תחנת הקוטב הדרומי, בחורף האנטארקטי 1962.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| רכס ויסקונסין |
| --- | --- | --- |
| מישורים | ויסקונסין |  |
| הרים | גודווין • לנץ • לשאק • מינשו • סויאט • פורה • פילי • קופמן • רוססקי • שיטס |  |
| קרחונים | דייוויסוויל • הונמה • נורפוק |  |
| נונאטאקים | אנגוס • בייקר • ג'ירלוף |  |
| קניונים | פרקינס |  |
שחר ארגמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במרץ 1958 (בן 66) יחיעם, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מבצעים מיוחדים באוגדת איו"ש  מפקד סיירת מטכ"ל  מפקד חטיבה 55  מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין  מפקד מערך המבצעים המיוחדים
 פעולות ומבצעים
   מבצע שלום הגליל   האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה     מלחמת לבנון השנייה   מבצע עופרת יצוקה
 
שחר ארגמן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף (נולד ב-3 במרץ 1958), פיקד על סיירת מטכ"ל ועל מערך המבצעים המיוחדים באגף המודיעין.
קורות חייו

שחר ארגמן נולד בקיבוץ יחיעם, התגייס לקורס טיס ממנו הודח בשלב ה"ראשוני" בשל נסיבות בריאותיות. ארגמן התנדב בעקבות אחיו הגדול אודי לסיירת מטכ"ל והחליט להישאר בה גם לאחר תום תקופת השעיה בת חצי שנה.
את טבילת האש הראשונה שלו עבר מיד עם סיום המסלול, באפריל 1980 הוא סופח לצוות מקביל לשלו שהוזעק לאירוע השתלטות המחבלים על בית הילדים במשגב עם. ארגמן היה מראשוני הפורצים פנימה, הוא שימש מספר שתיים למפקד הפלגה המבצעית, עמוס בן אברהם שנפצע במהלך ההסתערות.
לאחר קורס קצינים אותו סיים כמצטיין, חזר ליחידה כמפקד צוות. הוא נשלח ב-1982 לארצות הברית לעבור השתלמות של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, יחד עם בני גנץ, ושהה במדינה עם פרוץ מלחמת לבנון.
בסוף 1983 מונה למפקד הפלגה המבצעית של סיירת מטכ"ל, באפריל 1984 עמד בראש הכוח הפורץ לאוטובוס קו 300 שנחטף בידי מחבלים. מאוחר יותר העיד בפני ועדת זורע על כך ששבה בחיים שניים מהמחבלים. בדצמבר 1984 השתתף בפעולה מבצעית של היחידה בסוריה, בפעולה שהשתבשה נהרג הלוחם ברק שרעבי ונפצעו חיילים נוספים מהכוח בהם ארגמן, באורח קל. לפי כפיר אדם, שיתוף הפעולה בין עמר בר־לב בחפ"ק לבין שחר ארגמן בשטח היווה גורם קריטי בחילוץ הכוח מהמדינה העוינת: "ההכנות של שחר, גם בקנה המידה של היחידה, נחשבו למעל ומעבר. אף אחד לא האמין שניתן לעשות את הדברים הללו. הוא בא והציע, ועמר הופתע לראות שיש אופציה כזו. שחר עשה מה שהכין וזה היה בלתי רגיל, וגם היו אלתורים שהשלימו את זה".
בשנת 1989 התמנה לקצין המבצעים המיוחדים של אוגדת איו"ש, תקופה זו של האינתיפאדה הראשונה, התאפיינה בפעילות ממוקדת מול חוליות טרור, ארגמן היה אחראי לריכוז הקשר עם השב"כ והיחידות המובחרות בצה"ל שפעלו נגד המבוקשים. במהלך תפקידו חוסלו חוליות הנשר האדום והפנתרים השחורים. לאחר מכן שימש סגנו של מפקד סיירת מטכ"ל רן שחור ומילא תפקיד באגף המודיעין.
בשנת 1994 בתקופת החפיפה עם מפקד הסיירת דורון אביטל, השתתף ארגמן במבצע עוקץ ארסי חטיפתו של מוסטפא דיראני מביתו בלבנון, לקראת סוף הפעולה נפצע בירכו מירי. באותה שנה קיבל את הפיקוד על סיירת מטכ"ל. תחת פיקודו נכשלה הסיירת בניסיון החילוץ של החייל נחשון וקסמן, בפעולה נהרג וקסמן וכן קצין היחידה ניר פורז ונפצעו מספר לוחמים בהם ארגמן עצמו, שנפגע מרסיסים בידו. בתפקידו הבא שירת במשך כשנתיים וחצי כמפקד חטיבה 55, חטיבת מילואים של הצנחנים, במקביל הדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים ועמד בראש פרויקט טכנולוגי בתחום מערכות לחימה מתקדמות.
בשנת 2000 השתחרר משירות הקבע ועבד בחברת קומברס כמנהל פרויקטים. ארגמן חזר לשירות הצבאי בעקבות פנייתו של ראש אמ"ן אהרן זאבי-פרקש ומונה לפקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין, שבאותה עת סבלה ממשבר. בהמשך פיקד על מערך המבצעים המיוחדים של אמ"ן. השתחרר בשנת 2010. והועלה לדרגת תת-אלוף. ארגמן שימש כראש אגף במטה הסייבר הלאומי.
חייו הפרטיים

ארגמן הוא בעל תואר בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר במנהל עסקים. עוסק בריצות מרתון. בין היתר מסייע בריצה באופן קבוע לרץ שהתעוור ממחלה. ביוזמתה של רעייתו ענת, עוסקים בני הזוג בפעילות חברתית במסגרת "תוכנית גמל"א", מסגרת התנדבותית של חניכה וסיוע לבני נוער. במסגרת הפרויקט, בני הזוג חונכים באופן קבוע ילדים בני העדה האתיופית. היה פעיל במחאת "הדגלים השחורים" נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו.
לקריאה נוספת

משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000.
דן מרגלית ורונן ברגמן, "הבור - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל", כנרת, זמורה-ביתן, 2011.
גבי סיבוני ושחר ארגמן, חשיפת המשק הישראלי לריגול סייבר עסקי ,"צבא ואסטרטגיה", כרך 6, גיליון 1, אפריל 2014.
הערות שוליים

↑    מאיה פולק, ‏מושג ירוק, בעיתון מקור ראשון, 10 ביוני 2019.
1 2 3  מאיה פולק, "גם בעוד 500 שנה אסור יהיה לספר איך ברק מת", באתר nrg‏, 14 בנובמבר 2014.
↑  בר-לב חשף מבצע מ-1984 בעומק סוריה: "מפקד הצוות נהרג", באתר ynet, 3 במאי 2022
↑  עמיר רפפורט, שחזור מיוחד: כך נחטף מוסטפא דיראני מביתו בלבנון, "ישראל דיפנס", ‏ 14.10.2011.
↑  רונן ברגמן, "מדינת ישראל תעשה הכל", הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009, עמוד 385.
↑  עמרי אסנהיים, רקע אדום, באתר nrg‏, 15 באפריל 2005.
↑  אורי שבתאי, קצין וג'נטלמן, באתר ישראל היום, 23 בדצמבר 2011, "מספר תא"ל (מיל') שחר ארגמן, לשעבר מפקד סיירת מטכ"ל, שניצן היה סגנו. 'תמיד היה ברור שהוא יגיע לצמרת, למרות שלא דיבר על שאיפותיו'."
↑  עפר שלח, קרב בוץ: לא רק ברק ואשכנזי מתלכלכים, באתר nrg‏, 9 ביוני 2012.
↑  אמיר אורן, מינוי בני גנץ לרמטכ"ל - בלי רשעות, באתר הארץ, 12 בפברואר 2011.
↑   אורה קורן, מתקפות הסייבר גורמות נזק של 3 מיליארד ד' בשנה - אך החברות לא מכירות בסיכונים, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2014.
↑  "פרויקט גמלא"
↑  בצל התפטרות אדלשטיין: אלפים מפגינים בעד ביהמ"ש מול הכנסת, באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2020
שחיתות שלטונית

מפת תדמית השחיתות השלטונית בעיני הציבור בעולם, לשנת 2017. צבעים כחולים מעידים על תדמית של שחיתות נמוכה וצבעים אדומים על תדמית של שחיתות שלטונית גבוהה.
שחיתות שלטונית או שחיתות פוליטית, היא סוג אחד משלל השחיתויות המוכרות, ומשמעה שימוש לרעה במשרה ציבורית על מנת להשיג טובות הנאה או רווח אישי. בכל צורות הממשל עלולות להתרחש תופעות של שחיתות שלטונית. מידת השחיתות נעה משימוש שולי בהשפעה ובחסות על מנת לעשות מחוות, ועד לשוחד ממוסד. שיא השחיתות השלטונית היא קלפטוקרטיה, שבה אפילו העמדת פנים חיצונית של יושר נזנחת.
שחיתות שלטונית קיימת בתפקידים פוליטיים ובתפקידים בירוקרטיים וכוללת שחיתות חוקית ופעילויות פליליות כגון סחר בסמים, הלבנת הון וזנות.
דבר הנחשב לשחיתות שלטונית במדינה אחת, יכול להיחשב הוגן, מקובל או חוקי במדינה אחרת. כך למשל, מימון פוליטי מסוים יכול להיות חוקי במדינה האחת ולא חוקי במדינה האחרת.
מצבים המעודדים שחיתות שלטונית

מבנה ממשל פגום
ריכוז כוח בידי מקבלי ההחלטות שאינם מחויבים לתת דין וחשבון על מעשיהם
העדר מידע
העדר שקיפות ממשלתית בקבלת החלטות
פגיעה בחופש הדיבור או בחופש העיתונות
אי שוויון כלכלי
מחקרים עדכניים מצאו שלאי שוויון בהכנסות ובנכסים השפעה מכריעה על רמת השחיתות
כוח שלטוני עודף, והתערבות עודפת של השלטון
עודף בירוקרטיה
עודף רגולציה
הזדמנויות ותמריצים
תקציב ציבורי גדול מאוד
עובדי מדינה ללא משכורת ראויה
תנאים חברתיים
מגזרים, חבורות, כתות וחברים
חברה המתבססת על קבוצות נאמנות שבטיות
תרבות של "שמור לי ואשמור לך"
אספסוף אדיש או בור, עם הבחנה בלתי מספקת של החלטות פוליטיות
חקיקה לקויה
שלטון חוק רעוע
מערכת משפטית חלשה
מערכת אכיפה חלשה
מערכת משפט רחמנית
תהליכי בחירות לקויים
מערכת בחירות יקרה, עם הוצאות החורגות מהמקורות הרגילים של מימון פעילות פוליטית
העדר שליטה מספקת על מנת למנוע מצבי שוחד או תרומות ומימון חיצוני
מציאות בה פוליטיקאים החשודים בפלילים ממשיכים לכהן בתפקידים שלטוניים בעת שהם נאבקים על חפותם
השפעות שליליות > השפעה על הפוליטיקה, הניהול והמוסד

שחיתות מציגה אתגר התפתחתי רציני. בעולם הפוליטי, היא מערערת את הדמוקרטיה וממשלות טובות באמצעות זלזול וערעור של תהליכים רשמיים. שחיתות בבחירות וברשויות המחוקקות מפחיתה את החובה לתת דין וחשבון ומסלפת ייצוג בתהליכי המדיניות, שחיתות במערכת המשפטית מפשרת את שלטון החוק, ושחיתות במנהל הציבורי מביא לידי אספקה לא הוגנת של שירותים. בכלליות יתרה, שחיתות סוחפת את התפקיד המוסדי של הממשלה תוך כדי זלזול והתעלמות מנהלים, בזבוז משאבים, ומשרות ציבוריות נקנות ונמכרות. באותו הזמן, שחיתות מערערת את החוקיות והלגיטמיות של הממשלה ושל ערכים דמוקרטיים כגון נאמנות וסובלנות.
השפעות שליליות > השפעות כלכליות

כמו כן, השחיתות השלטונית מערערת את פיתוח של הכלכלה באמצעות יצירה של סילוף וחוסר יעילות ניכרת. עבור המגזר הפרטי, השחיתות מעלה את העלות העסקית באמצעות תשלומים לא חוקיים, עלות ניהול משא ומתן עם הפקידים, והסיכון של פריצת הסכמים או חשיפה. יש הטוענים[דרושה הבהרה] כי שחיתות שלטונית חוסכת בעלויות באמצעות קיצוץ בבירוקרטיה, אולם ישנה הסכמה כללית כי זמינות אמצעי השוחד גורמת לפקידים להמציא כללים ועיכובים חדשים. במקומות בהם שחיתות שלטונית מנפחת את העלות העסקית, היא גם מעוותת את שדה המשחק, מגוננת על חברות ומונעת מהם תקשורת עם מתחריה, ובכך מתקבלות חברות לא יעילות.
בנוסף לכך, השחיתות מייצרת סילופים כלכליים במגזר הציבורי באמצעות הטיית השקעות ציבוריות בתוכניות הון בה השוחד רב יותר. נושאי משרה ציבורית יכולים להגדיל את מידת המורכבות של תוכניות המגזר הציבורי על מנת לטייח או לסלול דרך לעסקאות מפוקפקות אלו, ובכך מסלפים את ההשקעה אף יותר. שחיתות גם מצמצמת את הציות למשמעת, לסביבה ולתקנים, מנמיכה את איכות שירותי ותשתיות הממשלה, ומגבירה את הלחץ התקציבי על הממשלה.
השפעות שליליות > רווחה לאומית

שחיתות שלטונית נפוצה במספר מדינות, והיא מסמלת פגיעה קשה ברווחת האזרחים. שחיתות שלטונית מרמזת כי המדיניות הממשלה נוטה להועיל לנדבני השוחד, אך לא לציבור הרחב. דוגמה לכך הוא פוליטיקאים המעלים הצעות חוק אשר מגנות על חברות גדולות בעודן פוגעות בעסקים הקטנים. פוליטיקאים אלה מחזירים טובות בפשטות לחברות הגדולות אשר תרמו רבות למסע הבחירות שלהם.
שחיתות שלטונית ובחירות דמוקרטיות

שחיתות שלטונית אינה תופעה המוגבלת למשטרים טוטליטריים. הדמוקרטיה, על אף מנגנוניה המיועדים לפיקוח על יישום "שלטון החוק", חשופה לא פחות לפגע השחיתות השלטונית.
בזירה הפוליטית קשה מאוד להוכיח שחיתות שלטונית, אולם בלתי אפשרי לחלוטין להוכיח את העדרה. מסיבה זו, רבות השמועות והספקולציות לגבי טוהר מערכות הבחירות של פוליטיקאים.
פוליטיקאים בדמוקרטיה נמצאים בעמדה רגישה, בשל הצורך לחזר אחר תרומות כספיות עבור מסעי הבחירות שלהם. תמיכה של פוליטיקאי בעמדות גופים שסייעו למימון מסע הבחירות שלו תביא להכרח לרינונים בדבר קשרי הון-שלטון. תומכי הפוליטיקאים יצהירו כי אם מושאי תמיכתם פועלים לטובת הצדדים המממנים, הרי שזהו צירוף מקרים בלבד. מנגד, תעלה התהייה מדוע גופים אלו מממנים פוליטיקאים אם הם לא מקבלים דבר בתמורה? במקרים רבים נוהגים תאגידים עסקיים, במיוחד הגדולים בהם, לתמוך בכל המפלגות או המתמודדים העיקריים, לעיתים תוך מתן יחס מועדף לאחד על פני השאר.
במדינות רבות ובכללן ישראל מנסה שלטון החוק להתמודד עם בעייתיות זו באמצעות חקיקה מסוג חוק מימון מפלגות, שתפקידו להסדיר ולהגביל את גובה ואופן התמיכה הכספית של גורמי הון במתמודדים. זאת במטרה למנוע "קניית" מועמדים בידי גורמים בעלי עניין, או אף מראית עין של שימוש לרעה בהשפעה. הצלחת חקיקה מסוג זה בהשגת היעד היא חלקית ומוגבלת.
כלי נוסף להתמודדות עם שחיתות שלטונית הוא התפקדות למפלגה. מעשה ההתפקדות מאפשר למתפקד להשפיע על הרכב רשימת המפלגה לבחירות הכלליות בעת קיום הבחירות המקדימות בתוך המפלגה. התפקדות מורידה את השחיתות השלטונית בתוך המפלגה משום שעל המועמדים חלה חובת ההוכחה שהם ראויים לקולו של המתפקד אשר באופן מסורתי מתנגד לשחיתות שלטונית.
מדידת השחיתות השלטונית

מדידה סטטיסטית של השחיתות לצורכי השוואה בין מדינות אינה עניין של מה בכך, מאחר שהנסקרים אינם נוטים לשתף פעולה. ארגון "טרנספרנסי אינטרנשיונל" הפועל נגד השחיתות השלטונית העולמית מספק שלושה כלי אומדן שונים: "מדד תפיסת השחיתות" (המבוסס על חוות דעת של מומחים לגבי מידת השחיתות במדינות שונות); "ברומטר שחיתות גלובלי" (המבוסס על סקר של הציבור הרחב לגבי התנסותו בשחיתות); ו"סקר משלמי השוחד", הבודק את הנכונות של חברות זרות לשלם שוחד. כמו כן, שקיפות בינלאומית מפרסמת דו"ח שחיתות גלובלי.
על פי "מדד תפיסת השחיתות" לשנת 2018:
5 המדינות בעלות שיעור השחיתות הנמוך ביותר הן: ניו זילנד (ראשונה), דנמרק, ונורווגיה, שווייץ ופינלנד החולקות ביניהן את המקום השלישי.
5 המדינות המושחתות ביותר הן: ונצואלה, אנגולה, צ'אד, טג'יקיסטן ותימן (בעלת הדירוג הנמוך ביותר).
ישראל דורגה במקום ה-29, כאשר על פי המדד, המדורגת 1 היא בעלת שיעור השחיתות המשוער הנמוך ביותר.
מבין 36 מדינות ה-OECD, ישראל ממוקמת במקום ה-25. בעלת הדירוג הנמוך ביותר מבין מדינות ה-OECD היא מקסיקו, אשר מוקמה במקום ה-113 בדירוג הכללי.
הערך של סקר מעין זה שנוי במחלוקת, היות שהוא משקף תפיסות סובייקטיביות ולא מדידה כמותית כלשהי. מעבר לכך, רבים מפקפקים ביכולתו של הסקר לתת מידע אמין, שכן ככל שמדינה תזכה לדירוג נמוך יותר, כך התפיסה באותה מדינה בנוגע לשחיתות שלטונית תתחזק ואנשים יתפסו את מדינתם כמושחתת יותר, ועל כן באופן אוטומטי הדירוג של המדינה יתדרדר עוד יותר בסקר שנה לאחר מכן, כך שתוצאות הסקר עצמן משפיעות באופן משמעותי על הסקר שלאחריו, באופן שיוצר לולאת משוב מחזקת.
שחיתות שלטונית בישראל

בעשורים הראשונים שלאחר קום המדינה לא נאספו באופן מסודר נתונים הנוגעים לשחיתות בישראל, מגמה אשר משתנה באופן חלקי בעשורים האחרונים, כאשר גורמים שונים שאוספים מידע בנושא קמו בהדרגה. כך למשל, התנועה לאיכות השלטון, תנועה שבין השאר מנטרת מידע בנוגע לשחיתות השלטונית בישראל, קמה בשנת 1990, ולהבדיל, הרשות להלבנת הון, אחת מרשויות האכיפה שקמו בעשורים אלו במטרה להפחית שחיתויות, קמה בשנת 2002. מגמה זו יוצרת מציאות בה ישנו קושי להעריך את היקף השחיתות שהיה בישראל בעשוריה הראשונים, ובפרט להשוות אותו באופן איכותי להיקף השחיתות של ראשית המאה ה-21.
למרות הקושי באיסוף נתונים מהעבר, ניתוח היסטורי של השחיתות השלטונית בישראל, נכון לסוף העשור השני של המאה ה-21, מצביע על כמה תהליכים מנוגדים.
מחקריהם של דוקטור דורון נבות, ודוקטור אסף מצקין, שחקרו לעומק את השחיתות השלטונית בישראל כל אחד בדרכו, מצביעים על שינוי מגמה החל משנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר החל מתקופה זו חל גידול בהיקף השחיתות. על פי דוקטור מצקין, שינוי המגמה התאפיין בנכונות של נבחרי ציבור לבצע מעשי שחיתות לא לשם האידיאלים הציוניים, אלא לצורך אינטרס צר של מפלגה - כך שפעולות שבעבר גררו בושה ונחשבו ללא לגיטימיות בציבור, הפכו לכאלו שהמטרה הפוליטית מצדיקה עבורן את האמצעים. השחיתות, על פי מצקין, הפכה נפוצה במגזרים רבים יותר כמו משטרה, צבא, חברות ציבוריות, והיקף השחיתות גדל לרמות חסרות תקדים, בהשוואה לעשורים הראשונים של המדינה, וכללה מעורבות גדולה יותר של כסף בפרשיות השחיתות.
נבות מוסיף ומזהה שינוי מגמה ייחודי גם בשנים 2012-2010. על פי נבות, בעקבות פעולות עקביות של ממשלות ישראל של העשור השני של המאה ה-21, בראשות בנימין נתניהו, שבוצעו במטרה להחליש את שומרי הסף של הממשל – גם המנגנוניים המוסדיים האמונים על כך, וגם גורמים נוספים דוגמת התקשורת ומערכת המשפט. פעולות אלו גרמו, על פי נבות, לכך שבעשור זה איכות השירות הציבורי התדרדרה במספר מובנים. אף על פי שנכון לשנת 2019 קשה להצביע על כך שבפועל אכן התגברה כמות השחיתות השלטונית, סובר נבות שהמגמה בעשור הזה היא החלשת גורמים שבידיהם הכוח או הסמכות למנוע את השחיתויות העתידיות, ומצב זה מציב את ישראל בפני סכנה להתדרדרות מהירה יותר בהמשך.
מזווית נוספת, חל שיפור איטי ביכולת הציבורית לנטר ולטפל בשחיתות. מספר פרשות שחיתות שזכו לתהודה ציבורית ותקשורתית, אילצו את המערכת הציבורית להגיב, בין אם באמצעות הסדרת תקנות, ובין אם בהקמת גופים האחראיים לטיפול בנושא. כך למשל, פרשת המינויים הפוליטיים של צחי הנגבי יצרה כללים חדשים למינויים פוליטיים, ופרשת ישראל ביתנו יצרה כללים סביב כספים קואליציוניים.
שחיתות שלטונית בישראל > ישראל במדדים בינלאומיים

מדד תפיסת השחיתות החל למדוד את דעת הקהל בישראל על השחיתות השלטונית המקומית משנת 1996. בשנים הראשונות שנמדדו התפיסה הציבורית הייתה הטובה ביותר באופן יחסי, כך שבשנת 1997 דירוג תפיסת השחיתות עמד על מספר שיא של 7.97 (כאשר ככל שהמספר גבוה יותר כך תפיסת השחיתות נמוכה יותר; ישראל הייתה במקום ה-15 באותה השנה), וירד בהדרגה עד לשפל של 5.8 בשנת 2011 (מקום 36), ולאחר מכן עלה באיטיות ובאופן לא עקבי. בשנת 2020 עמדה ישראל במקום ה-35 עם ציון של 60 מתוך 100. בשנת 2022, לאחר חמש שנים של ההידרדרות בדירוג, ישראל השתפרה בדירוג עם ציון 63 מתוך מאה.
הבנק העולמי מבצע גם הוא, החל מאמצע שנות ה-90, מספר מדידות במטרה להעריך את איכות השלטון במדינות שונות. אמנם מדידה זו אינה מודדת שחיתות שלטונית בלבד, אולם מאחר שהיא מתבססת גם על מדדים סובייקטיביים והערכות מומחים, ייתכן ומדידה זו היא עדיין המדויקת ביותר שאפשר לקבל בנושא השחיתות השלטוני. במדדים השונים של הבנק העולמי הדירוגים נעים בין 0 ל-100, כך שציון גבוה יותר מעיד על ממשל הנחשב ל"בריא" יותר. ב"מדד השליטה בשחיתות" של הבנק העולמי קיבלה ישראל בשנת 1996 את הציון 91, ובשנת 2010 את הציון 78.7. ב"מדד שלטון החוק" בשנת 1996 את הציון 88.1, ובשנת 2010 את הציון 78.5. נתונים אלו מצביעים על מגמה דומה לזו שמשתקפת במדד תפיסת השחיתות.
ראו גם

שחיתות
חושף שחיתות
מדד תפיסת השחיתות
האמנה נגד שחיתות
היום הבינלאומי למאבק בשחיתות
לקריאה נוספת

אריה אבנרי, זעקי ארץ מושחתת, טפר הוצאה לאור בע"מ, 2008
פנחס יחזקאלי, ‏שחיתות שלטונית וביטחון לאומי, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2010
יוסי שיין, שפת השחיתות ותרבות המוסר הישראלית, אור יהודה: כנרת-זמורה-ביתן-דביר, 2010.
חיים שיין, "באר שחת" - המקורות ההיסטוריים של השחיתות הישראלית, המרכז האקדמי שערי משפט, ה'תשע"ה - 2015.
אבינועם מגן, המשפט האזרחי והמלחמה בשחיתות, הוצאת נבו, 2020
הערות שוליים

↑  אבי קליין, ‏שחיתות ואי-שוויון, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בספטמבר 2017
↑  Corruption, Stanford Encyclopedia of Philosophy נצפה ב-16.2.2015
↑  [https://www.idi.org.il/articles/36113 פרופ' יובל שני, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2 באוגוסט 2021
↑  ממקסיקו ועד ישראל: אלה המדינות הכי מושחתות בכלכלות המפותחות, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2018
1 2  אומרים שהיה פה מושחת, באתר עושים פוליטיקה מבית עושים היסטוריה, דקות 28-25
1 2  דפנה ליאל, מארחת את דוקטור דורון נבות, אומרים שהיה פה מושחת, באתר עושים פוליטיקה מבית עושים היסטוריה, דקות 36:05-28:30
1 2  ליבי עוז, בריאיון עם ד"ר אסף מצקין, פעם היה פה טוב יותר?, באתר התנועה לאיכות השלטון
↑  מדד השחיתות: ישראל השתפרה מעט - מקום 32, באתר ynet, 17 בנובמבר 2009.
↑  גיא קצוביץ', ‏מדד השחיתות: ישראל קיבלה את הציון הנמוך ביותר אי-פעם, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2011.
↑  Corruption Perception Index, ארגון השקיפות הבינלאומי, ‏28 בינואר 2020 (באנגלית)
↑   רונית דומקה, "מערכת משפט חזקה והגנה על שומרי סף": ב-2022 ישראל השתפרה בדירוג השחיתות העולמי, באתר TheMarker‏, 31 בינואר 2023
↑  שחיתות פוליטית בישראל, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567881105171  BNE: XX4659801  BnF: cb13318406d (data)  LCCN: sh85033057  NARA: 10644537 
קטע מתוך חקיקה מושחתת. המבואה לחדר הקריאה הראשי בספריית הקונגרס, בוושינגטון. הדמות המרכזית יושבת על כן שעליו כתוב "חקיקה מושחתת". תאריך חתימת האמן 1896.

 Elihu Vedder (1836–1923)
האמנה נגד שחיתות
שקר לבן

שקר לבן הוא שקר הנאמר מטעמי נימוס או משום דרכי שלום, ולכן היחס אליו סלחני, בדרך כלל מתקבל בהבנה יחסית, ולעיתים ביחס אוהד, בניגוד ליחס לשקר. הוא קטן ולא מזיק לכאורה, המסופר כדי להימנע מפגיעה ברגשות הזולת או ליצור מציאות נעימה יותר. עם זאת, ישנם אנשים הרואים שקר זה כשקר לכל דבר ועניין, זאת כי השקר הלבן מעוות את המציאות.
ישנו סוג נוסף של שקר לבן - הדובר האומר את הדברים, אומר דברים שיש בהם אמת או אמת חלקית כך שהשומע יקבל מידע שהדובר רוצה שיקבל. גם אם זה לא כל האמת.
שקר הוא תכונה אבולוציונית הקיימת עקב הצורך לשרוד ולהשתלב בחברה. ישנם שקרים העלולים לגרום לנזק, שקרים אלו נקראים "שקרים גדולים" ואילו שקרים לבנים ("שקרים קטנים") משמשים לעיתים קרובות על מנת להימנע מפגיעה ברגשות אחרים, לשמור על יחסים חברתיים ולהתמודד עם מצבים מורכבים. אנשים משקרים מגיל צעיר ומפתחים יכולת זו במהלך החיים, למרות האתגרים המנטליים והרגשיים הכרוכים בכך.
אנשים משתמשים בשקרים לבנים בתדירות גבוהה. לדוגמה, מחקר שנערך בבריטניה מצא שגברים משקרים בממוצע 42 פעמים בשבוע, בעוד נשים משקרות כמחצית מכך. השקרים הנפוצים כוללים ביטויים כמו "לא הייתה לי קליטה" או "אני בדרך".[דרוש מקור]
שקר לבן ורפואה

שקר לבן נפוץ בתחומים כמו יחסים אישיים, טיפול רפואי, והקשרים מקצועיים. מצאו כי השימוש בשקרים לבנים תלוי בטיב הנתונים, מאפייני הילד, נורמות משפחתיות, יכולות הצוות המטפל ומדיניות הארגון. האתיקה הרפואית מתמודדת עם דילמות בשימוש בשקרים לבנים, ומציעה שההחלטות יתקבלו על בסיס הבנה מעמיקה של המצב ואיזון בין טובת המטופל לזכותו לדעת את האמת. השקרים הללו יכולים לשמש כדי להתמודד עם משברים של תקווה, חדשות רעות, מגוון תרבותי ומגבלות מקצועיות של האחיות.
שקר לבן ויחסים חברתיים

שקרים לבנים נפוצים ואף נחוצים לשמירה על יחסים חברתיים תקינים. לדוגמה, שקרים כמו "יש לי כאב ראש" או "הכל בסדר" נחשבים לשקרים קטנים ולא מזיקים שבדרך כלל נועדו למנוע פגיעה ברגשות של אחרים או להימנע ממצבים לא נעימים. למרות החשיבות הגבוהה של האמת לשמירה על חברה מתפקדת, ישנם מקרים בהם השקר הוא לא רק מותר אלא אף הכרחי. לדוגמה, במקרים של הצלת חיים, שמירה על שלום בית, או הגנה מפני נזקים כלכליים. בנוסף, ניתן לראות שקר זה בהקשר של זוגיות שכן מטרתו לשמור על מערכות יחסים טובות ולהימנע מעימותים. שקרים לבנים יכולים להועיל בשמירה על שלום בית ותחושת נוחות, אך הם עלולים גם להוביל לאי-אמון במקרים מסוימים.
שקר לבן ויחסים חברתיים > אוטיזם

הבנת שקר לבן יכולה לשפר את היכולת החברתית והקוגניטיבית של אנשים בעלי אוטיזם, לעזור לשילובם בחברה והתמודדות יעילה עם מצבים חברתיים. זאת ועוד הפחתת תחושת חוסר השייכות בתהליכי תקשורת.
שקר לבן ביהדות

על פי פרשני המקרא וחז"ל, בתנ"ך מופיע שקר לבן פעמים אחדות:
בספר בראשית, פרק י"ח, פסוק י"ג נכתב: "ותצחק שרה בקרבה לאמור: אחרי בלותי הייתה לי עדנה, ואדוני זקן", אך מיד בפסוק שלאחריו אומר ה' לאברהם: "למה זה צחקה שרה לאמור, האף אומנם אלד ואני זקנתי". מפרש רש"י: "ואני זקנתי - שינה הכתוב מפני השלום, שהרי היא אמרה ואדוני זקן".
בספר בראשית, פרק מ"ב, פסוק ל"ד, מספרים בני יעקב לאביהם על פגישתם עם יוסף (שאותו לא הכירו) במצרים: "והביאו את אחיכם הקטון אליי, ואדעה כי לא מרגלים אתם, כי כנים אתם; את-אחיכם אתן לכם, ואת הארץ תסחרו". על המילים "ואת הארץ תסחרו", שאותן לא אמר יוסף כותב הרמב"ן: "שינו לו בדבר מפני השלום, כדי שישמע אליהם לשלח אתם בנימין, כי ברצונם מיד היו חוזרים לולי שאמר לא ילך בני עמכם".
יש מחלוקת בין בית הלל ובית שמאי העוסקת בקונפליקט הנוצר לעיתים בין האמת לשלום. על פי בית שמאי, יש להקפיד על האמת, גם אם אמת זו אינה נעימה לשומע אותה. לפי בית הלל, במקרה זה, כבוד הכלה ושמחת החתן עדיפה על-פני האמת הצרופה:
כיצד מרקדין לפני הכלה? בית שמאי אומרים כלה כמות שהיא ובית הלל אומרים כלה נאה וחסודה.

אמרו להן בית שמאי לבית הלל: הרי שהייתה חיגרת או סומא אומרים לה כלה נאה וחסודה? והתורה אמרה "מדבר שקר תרחק"!

אמרו להם בית הלל לבית שמאי: לדבריכם מי שלקח מקח רע מן השוק ישבחנו בעיניו או יגננו בעיניו? הוי אומר ישבחנו בעיניו.

מכאן אמרו חכמים: לעולם תהא דעתו של אדם מעורבת עם הבריות.
על פי ההלכה יש היתר לומר שקר לבן שמטרתו השכנת שלום בין אדם לחברו או שלום בית בין איש לאשתו. הרב אליעזר מלמד התייחס לנושא זה בספרו "פניני הלכה", בו הוא מביא סיפור על אהרן הכהן שהשתמש בשקר לבן, וכן מצטט ממסכת יבמות, מהספר "חפץ חיים" וממקורות נוספים, המתירים שקר לבן. על פי הרב מלמד, ”לכתחילה, עדיף כמובן שלא להשתמש בהיתר לשקר, ולכן אם למשל, בא אדם ושאל את חבירו, האם פלוני דיבר עלי דברים רעים, עדיף להטות את השיחה לכיוונים אחרים. אבל אם הוא מתעקש, ודורש לדעת האם דברו עליו דברים רעים, מותר לומר שקר גמור מפני השלום.”
ראו גם

טאקט
אמינות
שקר
אתיקה רפואית