stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רות לורנס-נאימרק

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1971 (בת 53) ברייטון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  בריטניה, ישראל
 מקום לימודים:  קולג' סנט יו  אוניברסיטת אוקספורד 
 מנחה לדוקטורט:  מייקל עטיה 
 מוסדות:  אוניברסיטת מישיגן  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  Jeffrey Michael Sink, עופר רון, רונן קציר 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013) 
 תרומות עיקריות
 חקר תחומי תורת הקשרים והטופולוגיה האלגברית
 
רות אלקה לורנס-נאימרק (נולדה ב-2 באוגוסט 1971) היא פרופסור למתמטיקה במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים וחוקרת בתחומי תורת הקשרים והטופולוגיה האלגברית.
לורנס הציעה במאמרה משנת 1990, "Homological representations of the Hecke algebra", בנוסף לתגליות נוספות, מספר הצגות ליניאריות של חבורת הצמות. בראשית שנות האלפיים הוכיחו דן קרמר וסטיבן ביגלו שהצגות אלו הן נאמנות, ובכך הראו, לראשונה, שחבורת הצמות היא חבורה ליניארית.
קורות חיים

רות לורנס נולדה בברייטון, אנגליה. הוריה, הארי לורנס וסילביה גרייבורן, עבדו כיועצי מחשבים. כשהייתה בת שלוש נולדה אחותה הצעירה, רבקה. כבר מגיל צעיר נחשבה לילדת פלא ובגיל חמש התפטר אביה מעבודתו כדי שיוכל ללמדה בביתם. בגיל תשע עברה בהצלחה מבחנים במתמטיקה של מערכת החינוך הבריטית המיועדים לבני 16, שנה וחצי לאחר מכן הצטיינה במבחנים המיועדים לבני 18, והיא נחשבת לצעירה ביותר שהצליחה בכך אי פעם. ב-1981, כשהייתה בת עשר בלבד, עברה את בחינות הכניסה לפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד, ראשונה מבין 530 מועמדים. היא החלה ללמוד במוסד כשהייתה בת 12.
בעת לימודיה באוקספורד הוסיף אביה להיות מעורב בחינוכה וליווה אותה לכל ההרצאות והתרגולים. היא השלימה את התואר בהצטיינות תוך שנתיים בלבד, במקום השלוש המקובלות, כשהיא זוכה בפרס כספי בסך מאה לירות שטרלינג, ובכך הייתה לצעירה ביותר לקבל תואר בוגר אוניברסיטה ממוסד אקדמי זה.
מיד לאחר שקיבלה תואר ראשון פנתה ללימודי תואר שני בפיזיקה אותם סיימה בשנת 1986, ואת תואר הדוקטור סיימה ב-1989, כשהייתה בת 18 בלבד. כותרת התזה שלה הייתה "הצגות הומולוגיות של חבורת הצמות", בהנחייתו של מייקל עטיה.
בגיל 19 התמנתה למשרה האקדמית הראשונה שלה, עמית-זוטר באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן עברה לאוניברסיטת מישיגן, שם מונתה לפרופסור-חבר עם קביעות ב-1997, ולאחר שנתיים נוספות עברה לירושלים ומונתה לפרופסור-חבר באוניברסיטה העברית.
בשנת 2012 נבחרה לאגודה האמריקאית למתמטיקה.
ב-1998 נישאה למתמטיקאי הישראלי ארי נאימרק וחזרה בתשובה. לזוג ארבעה ילדים.
מחקר

בשנת 1990 פרסמה לורנס מאמר בשם "Homological representations of the Hecke algebra" שעסק בין השאר בחקר חבורת הצמות; לורנס גילתה והציגה במחקרה מספר הצגות ליניאריות של חבורת הצמות, שהתבססו על הצגות בוראו.
בשנת 2000 דן קרמר וסטיבן ביגלו חקרו הצגות ספציפיות מתוך המחקר ועל כן הוכיחו כי הצגות אלה הן נאמנות. ההצגות שמוכיחות כי חבורת הצמות היא ליניארית קיבלו את השם הצגות לורנס-קרמר, שביחד עם ההצגות במחקר של לורנס מרכיבות קבוצת הצגות בשם "הצגות לורנס".
בזכות העובדה שחבורת הצמות היא ליניארית, התאפשר השימוש בחבורת הצמות להצפנה.
המאמר פורסם במגזין Communications in Mathematical Physics.
פרסומים > מאמרים

Lawrence, R.J.,An explicit symmetric DGLA model of a triangle, joint with Itay Griniasty (2018)
Lawrence, R.J.,A formula for topology/deformations and its significance,joint with Dennis Sullivan Fundamenta Mathematica 225 (2014) 229-242.
פרסומים > ספרים

חשבון אינפיניטסימלי מתקדם 2: תקצירי שיעורים, 2005
Mathematics for Physicists (1) - Extended material”, ספר דיגיטלי, 2009
מתמטיקה שימושית 2: תקצירי הרצאות, בהוצאת מחברת, 2010
מתמטיקה שימושית 2, בהוצאת המחברת, 2013
מתמטיקה שימושית 1, בהוצאת המחברת, 2014
פרסומים > פרקים בספרים

“The Tait Conjectures”-פרק E3 בספר ‘The Changing Shape of Geometry’ בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 1 בינואר 2003
אפילוג הספר Elliptic curves, מאת דייל הוסמולר, בהוצאת שפרינגר, 23 בינואר 2013
הערות שוליים

↑  R. J. Lawrence, Homological representations of the Hecke algebra, Communications in Mathematical Physics 135, 1990, עמ' 141–191
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457996805171  BnF: cb12291973k (data)  dblp: 80/1464  ISNI: 0000 0001 1638 0077  LCCN: no2019085349  MGP: 38613  NTA: 072444061  SUDOC: 031765211  VIAF: 49288985   WorldCat (עם VIAF): 49288985
סמדר לביא

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1955 (בת 69) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1980)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1981)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס 
 בן או בת זוג:  Forest Rouse (1984–העשור של 1990) 
 
סמדר לביא (נולדה ב-1955), היא אנתרופולוגית, ופעילה חברתית מזרחית המתגוררת בארצות הברית.  לביא חברה בקבוצת המחקר ע"ש ביאטריס ביין, המסונפת למחלקה ללימודי מגדר ונשים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. היא פרופסור אורחת במכון לחקר מדעי החברה במאה ה-21 באוניברסיטת קורק, אירלנד. ללביא דוקטורט באנתרופולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1989) ובין השנים 1990–1999 הייתה חברת סגל באוניברסיטת קליפורניה, דייוויס, ראשית כמרצה ואחר כך כפרופסור חבר.
היא מתארת את תחומי התמחותה כ"אנתרופולוגיה של מצרים, ישראל, ופלסטין, עם דגש על גזע, מגדר ודת".
בין כתביה, "הפואטיקה של כיבוש צבאי" (1990) ו"עטופות בדגל ישראל: אימהות מזרחיות חד הוריות והעינוי הבירוקרטי" (2014).
ביוגרפיה > ילדות וקריירה מוקדמת

נולדה ביפו ב-1955 לזלמן לביא שעלה לארץ מליטא ב-1946, ולשושנה גמליאל שעלתה מתימן ב-1929. בילדותה עברה המשפחה לחולון ושם גדלה. בילדותה ובנעוריה הייתה כתבת נוער ב"דבר לילדים", "הארץ שלנו" ו"מעריב לנוער", והייתה חברה בפרלמנט הנוער הארצי. סיימה בהצטיינות לימודי תיכון בקונסרבטוריון למוזיקה שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בתל אביב.
שירתה בצה"ל כמדריכה לידיעת הארץ בפיקוד המרכז. לאחר שירותה הצבאי עבדה כשנה במחלקת טיולי סיני של החברה להגנת הטבע, והתחילה בעבודת השדה שלה בקרב הבדואים בדרום סיני.
את לימודי התואר הראשון שלה עשתה בין 1976–1979 באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל ללימודי התואר, בעזרת מלגה שקיבלה מקרן פורד, ערכה עבודת שדה אנתרופולוגית בחקר הבדואים של דרום סיני. הקלטות מעבודה זו שנערכו ונרשמו על ידה הופקדו בפונותיקה הלאומית שבבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי. היא התמידה להשתתף בהפגנות של תנועת הסטודנטים "קמפוס".
ביוגרפיה > קריירה אקדמית בארצות הברית

ב–1979 החלה את לימודיה במסלול הישיר לדוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וקיבלה מענק נסיעות במסגרת תוכנית פולברייט. תחומי התמחותה כוללים לימודי תרבות, שיח מיעוטים ותאוריות ביקורתיות על יחסים בין-גזעיים, קולוניאליזם, לאומיות, תאוריה פמיניסטית לא-לבנה, תאוריה ספרותית, חקר הסימבוליקה והריטואל, ההיסטוריה של האנתרופולוגיה הבריטית, וחברה ותרבות במזרח התיכון, וכפי שהיא מתארת זאת, "עם התמקדות במצרים, ישראל ופלסטין". במשך שנות לימודיה בברקלי בילתה חודשים מספר כל שנה בהמשך עבודת המחקר שלה בדרום סיני, והייתה חברה במרכז המחקרים האמריקאי בקהיר.
בתקופת לימודיה בברקלי עסקה גם בפעילות פוליטית, פמיניסטית ואנטי-גזענית. ב-1982 ארגנה את הקורס הראשון בברקלי שעסק בקשר שבין הפלסטינים לבין המאבק המזרחי. באותה שנה נמנתה עם מייסדי "כאפיות" (הוועד של ברקלי למען חופש אקדמי בשטחים הכבושים), והייתה פעילה בארגון במשך כעשור. "כאפיות" ארגן את הקמפיין הראשון בארצות הברית למשיכת השקעות מישראל שיועדו להתנחלויות. בשנת 1991 נמנתה עם מארגני ההפגנות באזור סן פרנסיסקו נגד מלחמת המפרץ הראשונה.
לביא קיבלה את הדוקטורט שלה באנתרופולוגיה מברקלי, ב-1989. לאחר שנה של פוסט-דוקטורט במכון ללימודי המזרח התיכון של ברקלי החלה ב–1990 לעבוד באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, במחלקות לאנתרופולוגיה ולתיאוריה וביקורת. ב-1994 מונתה לפרופסור-חבר לאנתרופולוגיה ותיאוריה וביקורת.
ב-1991, בעת העלייה מברית המועצות המתפרקת, פרסמה לביא מאמר במוסף הספרותי של הטיימס (TLS) ובו אמרה כי על ישראל לפתור ראשית את בעיות תושביה לפני שהיא קולטת יהודים נוספים. היא טענה שהעלייה מברית המועצות תבוא על חשבון הקידום המעמדי-כלכלי והתרבותי של המזרחים והערבים בישראל וקראה לממשלת ארצות הברית לפתוח את שערי ההגירה בארצות הברית ליהודים היוצאים מברית המועצות, וציינה כי פעולה זו "תבלום את המומנטום הישראלי לערוך אירופיזציה מחודשת של ישראל, ותאפשר לרוב המזרח תיכוני של תושבי ישראל לתבוע בחזרה את מה שהוא רואה כמרכזיותו ביצירת זהות ישראלית אותנטית".
ביוגרפיה > חזרתה לישראל

בסוף 1983 נישאה לדוקטורנט אמריקאי לפיזיקה בשם פורסט ראוז, ולשניים נולד בן. ב–1999 שבה לישראל עם בנה, בעקבות משבר משפחתי. מסיבות משפטיות לא יכלה לביא לצאת מישראל לארצות הברית בין השנים 1999 ל-2005.
על פי בקשת נשיא האוניברסיטה התפטרה ממשרתה באוניברסיטת קליפורניה. ניסיונותיה של לביא למצוא משרה אקדמית קבועה באוניברסיטאות בישראל עלו בתוהו, ומ-2001 ועד 2007 לימדה לסירוגין, כמרצה אורח, במכללת בית ברל. מ-2007 עד ספטמבר 2009 כיהנה כפרופסור אורח בקתדרה על שם יוברט המפרי במכללת מקאלסטר במינסוטה.
בראשית 2002 פרסמה לביא מאמר שבו התייחסה למספרן הזעום של פרופסוריות מזרחיות בנוף האקדמי הישראלי. בין השאר כתבה:
אף אחד לא ממרק כפיו בצדקנות כשעסקינן באשה המזרחית בעלת הדוקטוראט. נטולת אקזוטיות ילידית, היא נראית לחבר'ה של הסגל, שמאלנים וימנים כאחד, ככה קצת כמו העוזרת שלהם (לפני שהחליפו אותה בפיליפינית). אז מזמינים אותה ללמד קורס פה, קורס שם, ומזה היא לא יכולה לגמור את החודש. כדי לקבל קביעות אקדמית צריך לפרסם, והרבה. כל האנרגיה היצירתית שלה מושקעת בהוראה, כדי להתפרנס, ולא בכתיבה, כדי להתקדם. כך לוח הזמנים של הפרסומים שלה מתארך מעבר לפז"מ הנורמטיבי. את התקן הזוטר, בלאו הכי, קיבלה כבר זאתי, שדומה לפקידה הפלוגתית מהסיירת. כי היה לה ו/או להורים שלה ו/או לבעל שלה פנאי וכסף להתברג אל רשת התמיכה של הסגל הגברי.
אקטיביזם

לביא חברה בארגונים פוליטיים, פמיניסטים ואנטי גזעניים רבים.
לביא היא ממייסדי "כאפיות" (CAFIOT – ראשי תיבות באנגלית של "ועד ברקלי למען חופש אקדמי בשטחים הכבושים") והייתה חברה בארגון בין 1982–1989.
ב-2001 הצטרפה לביא לתנועת "אחותי – למען נשים בישראל", בה הייתה חברת הוועד המנהל בשנים 2003–2005, ועסקה בעיקר בהעלאת התנועה לזירה הפמיניסטית הבינלאומית. בין 200–2003 הייתה אחת מנשות הקשר של התנועה עם "הקרן החדשה לישראל", וחברה בקולקטיב של עלון התנועה. בשנים 2003–2004 הייתה אשת הקשר של הארגון עם "פרופסורים/ות למען שלום ישראלי-פלסטיני".
ב-2002 הצטרפה לתנועת "הקשת הדמוקרטית המזרחית", בה פעלה בוועדת התרבות, בוועדה לשינוי תוכני הלימוד, ונמנתה עם נציגי "הקשת" בקואליציית הארגונים נגד גזענות. לביא חברה בוועדה המייעצת של "פרלמנט נשים". היא ממקימות "קואליציית נשים למען אמהות וילדים". לביא מתראיינת רבות בתקשורת הכתובה והאלקטרונית בישראל על פמיניזם וצדק חברתי וכותבת ומרצה על נושאים אלה בפורומים שונים.
לביא הייתה ממייסדות "קואליציית נשים למען אימהות וילדים", וניהלה אותה יחדיו עם פרופ' אסתר הרצוג וחנה בית הלחמי בין 2003–2006. בשנים 2002–2008, שירתה לביא בוועדה המייעצת של פרלמנט נשים. באותן שנים, הייתה פעילה גם בארגון שהייתה בין מייסדיו, הקואליציה המזרחית-פלסטינית נגד אפרטהייד באנתרופולוגיה הישראלית.
ב-21 במאי 2013 זכתה באות הוקרה מטעם ""ליבי במזרח - הקואליציה להקצאה שוויונית של משאבי התרבות בישראל"" על מצוינות אקדמית ועל עמל חייה בשירות קהילות המזרח בישראל, במסגרת פסטיבל לבי במזרח.
ב-2015 העבירה האגודה האמריקאית לאנתרופולוגיה החלטה בהצבעה לתמוך בחרם על מוסדות אקדמיים ישראליים, עליה לביא חתומה.
פרסומים > ספרים

The Poetics of Military Occupation ("הפואטיקה של כיבוש צבאי"), המבוסס על עבודת הדוקטורט שלה, ויצא לאור בדצמבר 1990 בהוצאת הספרים של אוניברסיטת קליפורניה. הספר עוסק בתיאטרון הסאטירה של הבדואים בדרום סיני על טיפוסי השלום והטבע הישראליים והמצרים, בהמחזתם את המושלים הצבאיים והחיילים הישראלים והמצרים המשרתים באזור, המחפשים תיירות בלונדיניות לבלות עמן את הלילה, ובתהליכי החזרה בתשובה של הבדואים לאסלאם, שנבעו מהתנגשות התרבות שלהם עם התיירות הבינלאומית שבאה בעקבות הכיבוש הישראלי. הספר זכה בציון כבוד בתחרות הכתיבה האתנוגרפית ע"ש ויקטור טרנר.
Creativity/Anthropology ("יצירתיות/אנתרופולוגיה"), 1993, הוצאת הספרים של אוניברסיטת קורנל.
Displacement, Diaspora, and Geographies of Identity ("עקירה, גלות, והגאוגרפיה של הזהות"), יחד עם טד סווידנברג, יצא לאור בסדרה על לימודי תרבות של אוניברסיטת דיוק ב-1996. הספר עוסק ביחסים בין מה שהוא מכנה המרכז האירופוצנטרי של התרבות הגבוהה, לבין התרבות היום-יומית הנוצרת בשוליים החברתיים, ומחלחלת אל תוך המרכז עקב התמיכה הציבורית לה היא זוכה. ספר זה עוסק בתאוריה המתהווה על הקשרים וההקשרים בין מגדר, זהות תרבותית, מעמד כלכלי-פוליטי, ומיקום גאוגרפי. הספר גם מציין את המעבר של מוקד העבודה המחקרית של לביא ממצרים לישראל.
Wrapped in the Flag of Israel: Mizrahi Single Mothers and Bureaucratic Torture ("עטופות בדגל ישראל, אימהות מזרחיות חד הוריות והעינוי הבירוקרטי"), יצא בשנת 2014, דן בבעייתיות של אוכלוסיות – בעיקר היהודיות המזרחיות – אשר אוהבות את מדינת ישראל ובה בעת חוות עינוי מצידה, בעיקר באמצעים ביורוקרטיים. הספר זכה בציון לשבח בתחרות הספרים של האגודה ללמודי נשים במזרח התיכון, והיה פיינליסט בתחרות ע"ש קליפורד גירץ 2015 של החברה לחקר האנתרופולוגיה של הדת.
הערות שוליים

↑  "Bio Page for Smadar Lavie on Beatrice Bain Research Group website". Beatrice Bain Research Group.
↑  Lavie, Smadar. "ISS21 Visiting Scholars". University of College Cork.
↑  "UC Davis General Catalog 1997-98" (PDF).
↑  סמדר לביא, חפש את המזרחית: על אפרטהייד אקדמי ועל נפלאות הפמיניזם של העשירון העליון, באתר "הדרך למעלה" 
 סמדר לביא, רחל גמליאל לבית מעברי. הסבתא שלי, באתר "קדמה"
↑  Smadar Lavie, Arrival of the New Cultured Tenants TLS, 14.6.91 (בטעות טענה שם, בתארה את הקשיים הצפויים לעולים, כי בני כהן וגרושה נחשבים ממזרים).
↑  בילי מוסקונה­-לרמן, מזרחית אצלכם זה עוזרת בית, באתר nrg‏, 1 בפברואר 2002
↑  International Studies Faculty
↑  כרמן אלמקייס, להכיר את התרבות המזרחית מקרוב, באתר "העוקץ", 21 במאי 2013
↑  Anthropologists for the Boycott of Israeli Academic Institutions, 2014
↑  Lavie, Smadar. 1991. The Poetics of Military Occupation: Mzeina Allegories of Bedouin Identity Under Israeli and Egyptian Rule. Los Angeles: University of California Press. ISBN 0-520-07552-8
↑  "Society for Humanistic Anthropology Prize Winners". Society for Humanistic Anthropology.
↑  Lavie, Smadar, Kirin Narayan, and Renato Rosaldo. 1993. Creativity/Anthropology. Ithaca: Cornell University Press. ISBN 978-0-8014-9542-7
↑  Lavie, Smadar, and Ted Swedenburg. 1996. Displacement, Diaspora, and Geographies of Identity. Durham: Duke University Press. ISBN 0-8223-1720-6
↑  Lavie, Smadar. 2014. Wrapped in the Flag of Israel: Mizrahi Single Mothers and Bureaucratic Torture. New York: Berghahn Books. ISBN 978-1-78238-222-5
↑  חן משגב, העינוי הביורוקרטי של אם חד הורית מזרחית בישראל , באתר "העוקץ", 3 במאי 2016
↑  "2015 AMEWS Book Honorable Mentions". Journal of Middle East Women's Studies, John Hope Franklin Center, Duke University.
↑  Hill, Jonathan D. "Letter from 2015 Geertz Prize Committee" (PDF).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277464005171  BIBSYS: 90406809  BnF: cb13475315s (data)  GND: 131443763  ISNI: 0000 0001 1628 5854  LCCN: n88193032  NTA: 095863206  SUDOC: 035123931  VIAF: 41990026   WorldCat (עם VIAF): 41990026
נעמה גורן-ענבר

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1948 (בת 76) ירושלים
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה פרהיסטורית
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  עופר בר-יוסף
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 תלמידי דוקטורט:  יוסף גרפינקל, אראלה חוברס, גונן שרון
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2014) 
 תרומות עיקריות
 חפירה ומחקר האתר האשלי גשר בנות יעקב; חשפה את ונוס מברכת רם
 
נעמה גורן-ענבר (נולדה ב-20 ביולי 1948) היא ארכאולוגית ישראלית ומומחית לפרהיסטוריה, פרופסור אמריטה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא החופרת של אתרים פרהיסטוריים מרכזיים בארץ ישראל וביניהם האתר מהתרבות האשלית (התקופה הפלאוליתית התחתונה) בגשר בנות יעקב. היא כלת פרס א.מ.ת לשנת 2014 והחל משנת 2016 היא חברה באקדמיה הישראלית למדעים.
ביוגרפיה

נעמה גורן-ענבר נולדה בירושלים לאביה הסופר יעקב גורן ואימה רחל גורן. לאחר שירות בנח"ל בקיבוץ משמר הנגב, פנתה ללימודי ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים שם סיימה לימודי תואר ראשון ושני. עבודת הדוקטורט שלה (בהצטיינות יתרה; 1981) הוקדשה לחקר מכלולי כלי האבן מהאתר עובדיה בעמק הירדן, האתר הפרהיסטורי הקדום בישראל, בהנחיית עופר בר-יוסף. את התמחות הפוסט דוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, בהנחיית גלין אייזק.
בשנת 1984 החלה לשמש כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1992 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1997 כפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. בין השנים 2002 ל-2005 שימשה כראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מחקרים וחפירות

גורן-ענבר השתתפה כארכאולוגית וחברת צוות בחפירות באתר הפרהיסטורי של עובדיה בעמק הירדן (לו הקדישה את עבודה הדוקטורט שלה), באתרים הפרהיסטוריים בצפון סיני, בסקרים אתנוגרפיים בדרום סיני, בחפירות במערת היונים בגליל ובאתרי בקעת הירדן.
בשנת 1978 ניהלה פרופסור גורן-ענבר עונת חפירות באתר מן התרבות האשלית "הלשון" בסמוך לקיבוץ כפר מנחם, שבשפלה הדרומית. בחפירות נחשף מכלול עשיר של כלי אבן ובעיקר גרעיני צור, מהם הפיקו כלים שונים. בפרסום החפירה צוינה נוכחות של גרעינים שעוצבו בטכניקת לבלואה במכלול הליתי, ממצא המאפיין את התרבות המוסטרית שהתקיימה בתקופה הפלאוליתית התיכונה, בנוסף לכך בחפירה לא נחשפו אבני יד שהם הכלי המאפיין של התרבות האשלית.
בשנים 1981–1982 ניהלה גורן-ענבר את החפירות באתר האשלי בברכת רם בצפון רמת הגולן. האתר, אותו גילה דודי בן עמי, ממוקם בין שני קילוחי בזלת שתוארכו בשיטת ארגון/ארגון. גילה של השכבה התחתונה כ־800 אלף שנים לפני זמננו ואילו גיל השכבה העליונה 233 אלף שנים לפני זמננו. גילה של השכבה הארכאולוגית, לכן, קדום ל-233 אלף שנים. במהלך החפירות נחשפה צלמית אישה עשויה טוף הנחשבת לייצוג הסימבולי (אומנותי) הקדום ביותר בהיסטוריה האנושית.
בין השנים 1982 ל-1985 ניהלה גורן-ענבר את פרויקט החפירות באתר הקטור מן התקופה הפלאוליתית התיכונה בבקעת קוניטרה על גבול סוריה ברמת הגולן. האתר התגלה על ידי דודי בן עמי ונחפר במשך שלוש עונות חפירה. הממצאים באתר חשפו מכלול כלי אבן עשיר ומכלול עצמות בעלי חיים הכולל בקר בר גדול ממדים. בין הממצאים הבולטים – חלוק צור שטוח ועליו חריטה של מעגלים קונצנטריים (בעלי מרכז משותף). דגם גאומטרי דומה מופיע גם על עצם בקר בר באתר ויחד עם החלוק החרוץ מהווה את העדויות הקדומות ביותר לייצוג אומנותי (סימבולי) בתקופה זו.
בשנת 1989 החלה גורן-ענבר את פרויקט החפירות באתר האשלי גשר בנות יעקב בגדה המזרחית של נהר הירדן במוצאו מעמק החולה. ההיא ערכה באתר שבע עונות חפירה בין השנים 1989 ל 1997 (1989, 1990, 1991, 1995, 1996 ושתי עונות במהלך 1997). התגליות המרכזיות בגשר בנות יעקב כוללות בין השאר:
תיארוך השכבות האשליות באתר לגיל של כ-780 אלף שנים לפני זמננו בהתבסס על חשיפת ההיפוך המגנטי האחרון בשכבות האתר
אתר טבח של פיל ישר חט ובו עדויות ליכולותיהם של ההומינידים הקדומים באתר בניצול פילים.
עדויות לציד משמעותי של בעלי חיים גדולים. בשטח C באתר נחפרו שרידיהם של עשרות בעלי חיים גדולים וביניהם שבעה יחמורים בשכבה אחת. סימני החיתוך שהותירו על העצמות סכיני הצור של ההומינידים שהסירו את הבשר מעידים כי הם היו קצבים מיומנים והשתמשו באותה הטכניקה המשמשת אנשים מודרניים לחיתוך הבשר וניצולו.
מכלול עשיר וייחודי של כלי אבן דו-פניים (אבני יד וקופיצים) המעידים על מוצאם האפריקאי של יושבי האתר ועל יכולותיהם הטכנולוגיות המתקדמות.
העדויות הקדומות ביותר לשליטה באש מחוץ לאפריקה.
מכלול בוטאני עשיר ששרד עקב תנאי השימור הייחודיים בגדת הירדן הכולל שרידי עצים, זרעים ופירות, בעזרתם ניתן לשחזר את הסביבה לחופי אגם החולה הקדום.
בין הממצאים הבוטאניים זוהו שרידיהם של שבעה מינים של אגוזים אכילים וכן נחשפו כלי אבן ששימשו כמפצחי אגוזים. זוהי העדות הקדומה ביותר למרכיבי התזונה הצמחית של ההומינידים באתר.
חפירותיה ומחקריה של גורן-ענבר בגשר בנות יעקב התפרסמו במאות מאמרים וספרים והביאו להכרה באתר זה כאחד האתרים החשובים ביותר בעולם מן התקופה הפלאוליתית התחתונה.
תלמידיה

נעמה גורן-ענבר הנחתה לתואר דוקטור מספר תלמידים בולטים בארכאולוגיה של ארץ ישראל:
יוסף גרפינקל, כיום פרופסור מן המניין במכון לארכאולוגיה האוניברסיטה העברית בירושלים - 1992 (בהנחיה משותפת עם פרופ' אמנון בן תור) בנושא "התרבות החומרית בעמק הירדן בתקופות הנאוליתית הקרמית והכלקוליתית הקדומה".
אראלה חוברס, כיום פרופסור מן המניין במכון לארכאולוגיה האוניברסיטה העברית בירושלים – 1998 - מכלול כלי הצור ממערת קפזה.
עידית סרגוסטי – 2003 - שינויים מורפולוגיים באבני יד מן התקופה הפלאוליתית התחתונה בישראל
גונן שרון, כיום פרופסור חבר, המכללה האקדמית תל חי – 2007 – תעשיות נתזים גדולים בתרבות האשלית.
נירה אלפרסון-אפיל, כיום מרצה בכירה, המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן – 2008 – עדויות לשליטה באש באתר האשלי גשר בנות יעקב.
גדי הרצלינגר – שחזור מורפומטרי של אבני היד באתר גשר בנות יעקב
סרטים

בשנת 2004 הפיקה גורן-ענבר (יחד עם גונן שרון וסתת הצור מדנמרק בו מאדסן) סרט לימודי על סיתות כלי צור – The Cutting Edge. בשנת 2017 הפיקה פרופסור גורן-ענבר סרט על הטכנולוגיה והמשמעות של קופיצים – כלי אבן המאפיין את התרבות האשלית גשר בנות יעקב.
רשימת פרסומים נבחרים > ספרים

ספרים בסדרת גשר בנות יעקב
Goren-Inbar, N., Werker, E. & Feibel, C.S. 2002. The Acheulian Site of Gesher Benot Ya'aqov, Israel Volume I: The Wood Assemblage. Oxford: Oxbow Books.
Alperson-Afil, N. & Goren-Inbar, N. 2010. The Acheulian Site of Gesher Benot Ya'aqov Vol. II: Ancient Flames and Controlled Use of Fire. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology. Dordrecht: Springer.
Rabinovich, R., Gaudzinski-Windheuser, S., Kindler, L. & Goren-Inbar, N. 2012. The Acheulian Site of Gesher Benot Ya'aqov Volume III: Mammalian Taphonomy. The Assemblages of Layers V-5 and V-6. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology. Dordrecht: Springer.
Goren-Inbar, N., Alperson-Afil, N., Sharon, G. & Herzlinger, G. 2018. The Acheulian site of Gesher Benot Ya'aqov. Volume IV. The Lithic Assemblage. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology Series. Cham, Switzerland: Springer.
דוחות חפירה
Bar-Yosef, O. & Goren-Inbar, N. 1993. The lithic assemblages of 'Ubeidiya : a lower Paleolithic site in the Jordan Valley. (Qedem - Monographs of the Institute of Archaeology N. 34). Jerusalem: Institute of Archaeology, Hebrew University of Jerusalem.
Goren-Inbar, N. 1990. Quneitra: A Mousterian Site on the Golan Heights. Qedem - Monographs of the Institute of Archaeology N.31. Jerusalem: The Hebrew University of Jerusalem.
קובצי מאמרים
Goren-Inbar, N. & Speth, J.D. (eds.) 2004. Human Paleoecology in the Levantine Corridor, Oxford: Oxbow Books.
Goren-Inbar, N. & Sharon, G. (eds.) 2006. Axe Age: Acheulian Tool-making from Quarry to Discard, London: Equinox.
Goren-Inbar, N. & Spiro, B. 2011. Special Issue: Early-Middle Pleistocene palaeoenvironments in the Levant. Journal of Human Evolution 60.
רשימת פרסומים נבחרים > מאמרים מרכזיים

Alperson-Afil, N., Sharon, G., Kislev, M., Melamed, Y., Zohar, I., Ashkenazi, S., Rabinovich, R., Biton, R., Werker, E., Hartman, G., Feibel, C. & Goren-Inbar, N. 2009. Spatial organization of hominin activities at Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Science 326: 1677-1680.
Belitzky, S., Goren-Inbar, N. & Werkerz, E. 1991. wooden plank with A Middle Pleistocene man-made polish. Journal of Human Evolution.
Goren-Inbar, N. 2011. Culture and cognition in the Acheulian industry: a case study from Gesher Benot Yaʿaqov. Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences 366: 1038-1049.
Goren-Inbar, N., Alperson, N., Kislev, M.E., Simchoni, O., Melamed, Y., Ben-Nun, A. & Werker, E. 2004. Evidence of Hominin Control of Fire at Gesher Benot Ya`aqov, Israel. Science 304: 725-727.
Goren-Inbar, N., Feibel, C.S., Verosub, K.L., Melamed, Y., Kislev, M.E., Tchernov, E. & SaragustI, I. 2000. Pleistocene milestones on the Out-of-Africa corridor at Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Science 289: 944-947.
Goren-Inbar, N., Lister, A., Werker, E. & Chech, M. 1994. A butchered elephant skull and associated artifacts from the Acheulian site of Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Paléorient 20: 99-112.
Goren-Inbar, N. & Saragusti, I. 1996. An Acheulian biface Assemblage from the Site of Gesher Benot Ya'aqov, Israel: Indications of African Affinities. Journal of Field Archaeology 23: 15-30.
Goren-Inbar, N., Sharon, G., Melamed, Y. & KisleV, M. 2002. Nuts, nut cracking, and pitted stones at Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 99: 2455-60.
אביבה חלמיש

| --- | --- |

אביבה חלמיש, 2009
 לידה:  1946 (בת 79 בערך) חיפה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 ענף מדעי:  היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קולומביה 
 מנחה לדוקטורט:  אניטה שפירא 
 מוסדות:  האוניברסיטה הפתוחה  יד יצחק בן-צבי  המועצה להשכלה גבוהה 
 תרומות עיקריות
 תולדות עם ישראל וארץ-ישראל במאה העשרים
 
אביבה חלמיש (נולדה ב-1946 בחיפה) היא היסטוריונית ישראלית, פרופסור אמריטה באוניברסיטה הפתוחה, לשעבר נשיאת האגודה ללימודי ישראל, חברת המועצה להשכלה גבוהה מ-2016.