stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנגן
שימושים

למנגן שימושים רבים בתחום הסגסוגות. מנגן משולב עם אלומיניום בסגסוגות רבות ובעזרתו אפשר לייצר פלדת אל-חלד זולה במיוחד. שימושים נוספים:
מנגן מוסף לבנזין בשביל למנוע נזק למנוע.
MnO2 משמש כקתודה בסוללות אלקליין וכזרז כימי.
בצביעת זכוכית, מנגן מעלים גוון ירקרק שמקורו בברזל ומוסיף בריכוז גבוה צבע סגול.
MnO2 הוא פיגמנט חום.
אשלגן פרמנגנט (KMnO4) הוא מחמצן חזק שמשתמשים בו לעיתים קרובות בכימיה אורגנית.
בשנת 2009 התגלה באוניברסיטת אורגון, באורח מקרה, שניתן להכין פיגמנט כחול מתרכובת מנגן, אשר תהיה גם עמידה וגם בלתי-רעילה, וזאת בניגוד לפיגמנטים הכחולים שנעשה בהם שימוש קודם לתגלית.
היסטוריה

למנגן שימושים עוד מימי קדם - ציורי קיר נצבעו במנגן דו-חמצני לפני אלפי שנים. המצרים והרומאים השתמשו בתרכובות מנגן בשביל לשנות את צבע הזכוכית.
המנגן זוהה בשנת 1774 על ידי יוהאן גוטליב גאהן (Johann Gahn) שבודד אותו ממנגן דו-חמצני. עד אמצע המאה ה-18 השתמשו כבר במנגן דו-חמצני בייצור כלור. בשנת 1816 הבחינו שהוספת מנגן לברזל מקשיחה אותו וגורמת לו להיות פחות שביר, דבר זה הביא לכך שבתחילת המאה ה-19 מדענים החלו לחקור את השימוש במנגן בייצור פלדה. ב-1837 גילה אקדמאי בריטי שחשיפה ממושכת למנגן יכולה לגרום למחלת פרקינסון.
בתחילת 2024 גילה צוות חוקרים בינלאומי ריכוזים גבוהים של מַנְגַּן במכתש גייל, שנמצא בסמוך לקו המשווה של כוכב הלכת מאדים. התגלית נחשבת למפתיעה כיוון שעל פי הידוע, התנאים על פני מאדים לא מעודדים היווצרות מנגן. המידע עלה מניתוח נתונים שנאספו במאדים על ידי הרובר "קיוריוסיטי" (Curiosity) של נאס"א.
תפקיד ביולוגי

מנגן חיוני לחיים בכמויות מזעריות:
מנגן הוא אחד המרכיבים של האנזימים אוקסידורדוקטז, טרנספראז, הידרולז, החלבון לקטין ועוד.
מנגן ממלא תפקיד מפתח בפוטוסינתזה - יוני מנגן במרכז הפעיל של מערכת האור שניהם מקטלזים את ראקציית פרוק המים וייצור החמצן.
אמצעי זהירות

מנגן הוא חומר רעיל. חשיפה לאבק ואדי מנגן יכולה להיות מסוכנת אפילו ברמות נמוכות.
תמיסת פרמנגנט חומצית תחמצן כל חומר אורגני שתבוא איתו במגע.
ב־2005, מחקר הראה על קשר בין שאיפת מנגן לבין בעיות במערכת העצבים המרכזית אצל עכברים.
מנגן בתרבות

בהרי סיני הגבוהים ובהרי אילת בהם מצויים סלעי יסוד, מוצאים בסלעים כעין ציור של שרך הנקרא "פרחי מנגן". הדבר נגרם על ידי תחמוצות מנגן בסלע והוא מכונה Manganese dendrite. תופעה זה נצפתה על ידי נוסעים ועולי רגל מימי הביניים שעלו לג'בל מוסא שמזוהה כהר סיני. ונקשרה על ידם ב"סנה הבוער" או כתופעה שנגרמה בעקבות אותו הנס שמתואר בתנ"ך ובקוראן.
באוטוביוגרפיה 'חיי שלמה מימון', מביא המחבר את הדברים הבאים בהקשר ל'מורה נבוכים' ועניין ה'סנה הבוער':
"הנני להביא כאן מקום אחד מפירושו של ר' משה נרבוני לחיבור זה ... "דע כי הר סיני העידו עליו (התיירים) כי האבנים הנמצאות בו מצויר עליהן הסנה, ולכן נקרא ההר ההוא הר סיני. ואחד מנכבדי ברצלונה מבני בן חסדאי הביא עמו מן האבנים ההן וראיתי בהם הסנה מצויר בתכלית הציור, ושברתי האבן לחלקים קטנים ונמצא הסנה מצויר בשטח כל חלק בפנימיותו ..."..
הערות שוליים

↑  כתבה בניו יורק טיימס
↑  יוגב ישראלי, בזכות ריכוזי מַנְגַּן גבוהים: הצעד הנוסף בדרך לגילוי חיים על מאדים, באתר ynet, 5 במאי 2024
↑  ר. ישפה, האבן והסנה, קתדרה 48 (תשמ"ח)
↑  זהר עמר, האבנים המופלאות מהר סיני קתדרה כרך 52 עמ' 181–182 תשמ"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548467705171  BNE: XX530755  BnF: cb11938451d (data)  GND: 4037315-0  LCCN: sh85080479  NARA: 10647456  NDL: 00567440  NKC: ph122608 
מחצב מנגן
צ'ארלס דאנס

| --- | --- |

דאנס, 2012
 לידה:  10 באוקטובר 1946 (בן 78) רדיץ', הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  Arts University Plymouth  אוניברסטית דה מונפורט 
 בן או בת זוג:  סופיה מיילס 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס מכונת הזמן (2013)  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס דאנס (באנגלית: Charles Dance; נולד ב-10 באוקטובר 1946) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. בין תפקידיו הידועים גאי פרון ב"היהלום שבכתר", ד"ר קלמנס ב"הנוסע השמיני 3" ולורד טיווין לאניסטר בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס".
ביוגרפיה

וולטר צ'ארלס דאנס נולד בעיר רדיץ' בווסטרשייר שבאנגליה. אמו אלינור פרקס הייתה טבחית ואביו וולטר דאנס היה מהנדס. לפני שפנה לקריירת משחק למד עיצוב גרפי בקולג' לאומנות של פלימות'. מ-1970 עד לשנת 2004 היה נשוי לג'ואנה, ולזוג שני ילדים אוליבר ורבקה. כיום דאנס מתגורר בלונדון.
בשנות ה-70 היה דאנס חבר ברויאל שייקספיר קומפני (RSC), והופיע ברבות מההפקות של הלהקה בלונדון ובסטרטפורד על נהר אייבון. ב-1989 חזר והופיע עם הלהקה בתפקיד הראשי במחזה קוריולנוס בסטרטפורד ובניוקאסל, וב-1990 בתיאטרון ברביקן שבלונדון. ב-2007 הופיע בתפקיד איש אוקספורד ק. ס. לואיס, בהפקה מחודשת של "ארץ הצללים" מאת ויליאם ניקולסון וזכה לביקורות נלהבות.
בטלוויזיה הופיע לראשונה ב-1974 אך פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה ב-1984 עם השתתפותו בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים היהלום שבכתר, עיבוד לרומנים של פול סקוט. בעקבות הסדרה זכו להכרה גם השחקנים ג'רלדין ג'יימס וארט מאליק. עוד הופיע בדרמות טלוויזיוניות כגון " Murder Rooms", "רבקה" בתפקיד מקסים דה-וינטר, פנטום האופרה, "Fingersmith" ובסדרה "בית קדרות" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס בתפקיד טלקינגהורן עליו היה מועמד לפרס אמי.
דאנס הופיע גם בסרטי קולנוע רבים ביניהם "הרבה ולא כלום" עם מריל סטריפ, "נער הזהב" עם אדי מרפי, "תשוקות באפריקה" לצד גרטה סקאקי, "בוקר טוב בבילוניה", "האי של פסקלי", "הנוסע השמיני 3", "אחרון גיבורי הפעולה", "הילרי וג'קי", "פארק גוספורד", "בריכת שחייה" עם שרלוט רמפלינג, ובסרטו של וודי אלן "סקופ".
ב-1981 הופיע דאנס בתפקיד קטן בסרט "לעינייך בלבד" מסדרת סרטי ג'יימס בונד, וב-1989 גילם את דמותו של איאן פלמינג, יוצרו של ג'יימס בונד, ב"גולדן איי" סרט טלוויזיה על חייו של פלמינג.
בשנת 2004 יצא סרט הבכורה שלו כבמאי וכתסריטאי, "גברות בלוונדר" בכיכובן של ג'ודי דנץ' ומגי סמית'. דאנס קיבל את אות האימפריה הבריטית (OBE) ב-17 ביוני 2006.
במאי 2005 היה אורח הכבוד בפסטיבל הקולנוע באילת.
בשנים 2011–2015 גילם דאנס את דמותו של טיווין לאניסטר בסדרת הטלוויזיה משחקי הכס המבוססת על סדרת ספרי הפנטזיה "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. דאנס היה מועמד מועדף על המפיקים, והתפקיד הוצע לו בעת צילומי "Your Highness" בבלפסט.
ב-2012 השתתף דאנס במיני סדרה הטלוויזיונית "מדינה סודית" בתפקיד ג'ון הודר.
ב-2014 כיכב בסרט משחק החיקוי, העוסק בפיצוח קוד האניגמה במלחמת העולם השנייה.
בינואר 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא החמישי בסדרה. שם שיחק לצד קייט בקינסייל, תיאו ג'יימס ובראדלי ג'יימס.
בשנים 2019–2020 שיחק בסדרה "הכתר", בתפקיד הרוזן לואי מאונטבאטן.
ב-2019 שיחק את אלן ג'ונה בסרט "גודזילה: מלך המפלצות". בשנת 2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה "סאנדמן" שיצר אלן היינברג עבור נטפליקס ומבוססת על הקומיקס באותו השם מאת הסופר ניל גיימן.
בשנת 2023 גילם את ד"ר בן וילסון במותחן הריגול "Rabbit/Hole" של שירות הזרמת המדיה "פרמאונט+"; שם שיחק לצדו של קיפר סאת'רלנד.
בשנת 2024 הוא שיחק בתור הכומר האריס בסרט האימה האמריקאי "אות משמיים: הסימן הראשון", השישי במספר בסדרת סרטי "זיכיון אות משמיים". בספטמבר 2024, פורסם כי דאנס יגלם את האמן האיטלקי מיכלאנג'לו בסדרה הדוקו-דרמטית של ה-BBC,‏ "Renaissance: The Blood and The Beauty”. הסדרה, המורכבת משלושה חלקים, היא שיתוף פעולה בין ה-BBC ל-PBS ותעסוק בתקופת הרנסאנס.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | האב בראון | Father Brown | ניל או'בריאן | בפרק "The Secret Garden" |
| 1975 | אדוארד השביעי | Edward the Seventh | הנסיך אדי |  |
| 1984 | היהלום שבכתר | The Jewel in the Crown | גאי פרון |  |
| 1987 | תלויה על חוט השערה | Out on a Limb | ג'רי סטמפורד | מיני-סדרה |
| 1988 | זעקה לחיים | First Born | אדוארד פורסטר | מיני-סדרה |
| 1990 | פנטום האופרה | The Phantom of the Opera | אריק / פנטום האופרה | מיני-סדרה |
| 1997 | רֶבֶּקָה | Rebecca | מקסים דה וינטר | מיני-סדרה |
| 2000 |  | The Real Spartacus | קריינות | סרט דוקומנטרי |
| 2000 |  | A History of Britain | וינסטון צ'רצ'יל | בפרק "The Two Winstons" |
| 2000 | המלחמה של פויל | Foyle's War | גאי ספנסר | בפרק "The White Feather" |
| 2003 | הנרי השמיני | Henry VIII | דוכס בקינגהאם | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | Saint John Bosco: Mission to Love | מרקיז קלמנטי | סרט איטלקי |
| 2005 |  | Fingersmith | מר לילי | סרט טלוויזיה |
| 2005 | בית קדרות | Bleak House | מר טאלקינגהורן |  |
| 2005 |  | To the Ends of the Earth | סר הנרי סומרסט | בפרק "Close Quarters" |
| 2005 | זכויות אחרונות | Last Rights | ריצ'רד וילר | מיני-סדרה |
| 2006 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | ספטימוס בליי | בפרק "By the Pricking of My Thumbs" |
| 2009 | ג'ם וג'רוזלם | Jam & Jerusalem | בתפקיד עצמו |  |
| 2009 | מרלין | Merlin | ארדיאן |  |
| 2009 | טריניטי | Trinity | ד"ר אדמונד מלטרייבר |  |
| 2010 |  | Going Postal | הבלוק וטינרי |  |
| 2010 |  | This September | אדמונד איירד |  |
| 2011–2015 | משחקי הכס | Game of Thrones | טייווין לניסטר |  |
| 2011 | ארץ לעולם לא | Neverland | ד"ר ריצ'רד פלאד | פרק אחד |
| 2012 | מדינה סודית | Secret State | ג'ון הודר | מיני-סדרה |
| 2012 | מכת מחץ | Strike Back: Vengeance | קונרד נוקס | 10 פרקים |
| 2013 | טופ גיר | Top Gear | בתפקיד עצמו | עונה 20 פרק ראשון |
| 2013 |  | Was It Something I Said? | קריינות |  |
| 2013 |  | Rosamunde Pilchers's Shades of Love | אדמונד איירד |  |
| 2014 |  | The Great Fire | לורד דנטון | מיני-סדרה |
| 2015 | קץ הילדות | Childhood's End | קראלן | מיני-סדרה, מבוסס על הספר של ארתור סי. קלארק |
| 2015 |  | Deadline Gallipoli | גנרל איאן המילטון | מיני-סדרה |
| 2015 | ולא נותר אף אחד | And Then There Were None | השופט לורנס וורגרייב |  |
| 2018 | האישה בלבן | The Woman in White | מר פרדריק פיירלי | מיני-סדרה |
| 2018 | פסיכולוג לרגע | Hang Ups | ג'רמי פיט | 4 פרקים |
| 2019 | האלמנה | The Widow | מרטין בנסון | 7 פרקים |
| 2019–2020 | הכתר | The Crown | לואי מאונטבאטן | 4 פרקים |
| 2020 | האחיזה הסינגפורית | The Singapore Grip | מר וב | מיני-סדרה |
| 2022 | סנדמן | The Sandman | רודריק ברג'ס | תפקיד ראשי |
| 2022 |  | The Serpent Queen | קלמנס השביעי | 5 פרקים |
| 2023 | מחילת הארנב | Rabbit/Hole | ד"ר בן וילסון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2024 | התן | The Day of the Jackal | טימותי ווינת'רופ | 6 פרקים |
| 2024 | התורה כולה: סיפורו של משה | Testament: The Story of Moses | הקריין | 3 פרקים |
| TBA |  | Washington Black | ג'יימס ויילד | מיני-סדרת עתידית של הולו |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | The Witcher 3: Wild Hunt | אמהר ואר אמרייס | בדיבוב האנגלי בלבד |
| 2018 | Call of Duty: Black Ops 4 | גודפרי | מופיע באחת ממפות הזומבים |
הערות שוליים

↑  אורון שמיר, עכבר העיר, גלובוס הזהב: המועמדות למיני סדרה הטובה ביותר, באתר הארץ, 11 בינואר 2007
↑  תמר גלבץ, קולנוע - שמפאניה ואוכמניות "תשוקות באפריקה' (בריטניה, 1987), במאי: מייקל רדפורד, שחקנים: גרטה סקאצ'י, צ'ארלס דאנס, ג'ים אקלנד, שרה מיילס, ג'ון הארט, ג'ראלדין צ'אפלין, ריי מקאנלי, טרבור האווארד, סוזאן פליטווד, כל העיר, 9 בספטמבר 1988
↑  חגי לוי, סרטים חדשים / הנוסע השמיני 3, חדשות, 13 באוגוסט 1992
↑  אורי קליין, אלטמן משחק באדונים ומשרתים, באתר הארץ, 5 במרץ 2002
↑  אורי קליין, מים רדודים, באתר הארץ, 16 במרץ 2004
↑  נסים דיין, ‏"בריכת שחיה", צרפת, 2003, 95 דקות, באתר גלובס, 18 במרץ 2004
↑  אבנר שביט, עכבר העיר תל אביב, חדשות ישנות, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2006
↑  נירית אנדרמן, השחקן והבמאי צ'רלס דנס יתארח בפסטיבל הקולנוע באילת, באתר הארץ, 8 באפריל 2008
↑  חן חדד, טיווין לאניסטר חושף ספוילר מסקרן ל"משחקי הכס", באתר הארץ, 20 בספטמבר 2014
↑  אורי קליין, ככה הופכים את ההיסטוריה לסרט טוב, באתר הארץ, 13 בינואר 2015
↑  חן חדד, "הכתר" היא הקלאסיקה הטלוויזיונית של העשור, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2019
נעמה ריבה, "הכתר" - מה קרה ומה לא בסדרה ההיסטורית על בית המלוכה"הכתר" - מה קרה ומה לא בסדרה ההיסטורית על בית המלוכה, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2020
↑  K. J. Yossman, Charles Dance Set to Play Michelangelo in New Renaissance Series as BBC Sets Arts, Culture Slate, Variety, ‏2024-09-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  "'Game of Thrones' actor to star in major Syfy miniseries". Entertainment Weekly's EW.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438285005171  PLWABN: 9810673455605606  BIBSYS: 99018291  BNE: XX1118564  BnF: cb140338170 (data)  GND: 131630180  ISNI: 0000 0001 0964 5989  LCCN: no96043620  NKC: xx0214373  NLA: 35966756  NLK: KAC201304080  NTA: 072521538  RERO: 02-A013536292  SNAC: w6j52hcd  SUDOC: 072287594  VIAF: 37116365   WorldCat (עם VIAF): 37116365
המוזיאון היהודי (גרנדה)

חצר המוזיאון היהודי
המוזיאון היהודי בגרנדה, רשמית מוזיאון הרובע היהודי (בספרדית: Museo de la Judería), הוא מוזיאון קטן בעיר גרנדה, ספרד, המוקדש לתרבות, להיסטוריה, לאנשים ולמסורות של קהילת יהודי גרנדה.
המוזיאון נפתח בשנת 2013, השנה בה החליטה ממשלת ספרד להעניק אזרחות ספרדית לצאצאי היהודים שגורשו מהעיר על ידי המלכים הקתוליים בשנת 1492.
המוזיאון נמצא בביתה של באטריס שבלייה, יוזמת הקמת המוזיאון, בית שהיה שייך בעבר לאבות אבותיה, אנוסים מעיר גרנדה.
במוזיאון יש חפצים לשימוש יומיומי, חפצי יודאיקה וחצר מעוצבת בסגנון ספרד המשחזרת את החצרות בבתי היהודים ברובע העתיק. בספרייה אוסף ספרים המעידים על תרומתה של הקהילה היהודית לספרות, למדע, לגסטרונומיה ולהיסטוריה של העיר גרנדה. מוצגים גם חפצים שמזכירים את רדיפת הנוצרים החדשים על ידי האינקוויזיציה, כמו הברדס שלבשו האסירים כסוג של השפלה לפני ההוצאה להורג. במוזיאון מוצגות מפות העיר גרנדה בימי הביניים בהן ניתן לראות את מיקומם של בתי הכנסת בעיר באותה התקופה.
הביקור במוזיאון מהווה סיור בזעיר אנפין ברובע היהודי העתיק של גרנדה עם בתי הכנסת ובתי מסחר שלו.
המוזיאון מציע גם סיורים מודרכים ברובע ריאלחו, שם סבורים כי עמד הרובע היהודי האחרון.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיאונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  "MUSEO SEFARDI DE GRANADA". eSefarad (בספרדית). נבדק ב-2021-06-21.
↑  La nueva Casa-museo Sefardí de Granada | Mozaika (בספרדית)
↑  ▷ Museo Sefardí de Granada: toda la información | Andalucía Exclusiva, ‏2021-01-28 (בספרדית)
↑  Centro de la Memoria Sefardí, www.andalucia.org (בספרדית)
מארי דייר

| --- | --- |

 לידה:  1611 לונדון, ממלכת אנגליה 
 הוצאה להורג:  1 ביוני 1660 (בגיל 49 בערך) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  ויליאם דיאר 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (2000)  חברת היכל התהילה לנשות מורשת רוד איילנד 
 
מארי דייר (באנגלית: Mary Dyer, נולדה בשם Marie Barrett‏, 1611 – 1 ביוני 1660) הייתה פוריטנית אנגלייה שהפכה לקווייקרית וחיה בניו אינגלנד. היא נכנסה לתודעה הציבורית לראשונה כאשר הייתה במרכזה של פרשה שקיבלה את השם "הלידה המפלצתית". דייר נתלתה בשנת 1660 בבוסטון אשר במדינת מסצ'וסטס לאחר שהפרה את החוק האוסר על כניסת קווייקרים לתחומה. בכך הפכה לאחת מתוך הארבעה הנודעים כ"מרטירים של בוסטון".
שנותיה הראשונות

על אף שאין יודעים את המקום והתאריך המדויק בה נולדה דייר, ושרק מעט ידוע על שנות חייה המוקדמות, יש הטוענים כי היא נצר לשושלתו של מלך אנגליה הנרי השביעי, ובתם של ארבלה סטוארט וסר ויליאם סיימור, אם כי הדבר מעולם לא הוכח.
דייר נישאה לבעלה ויליאם דייר, סוחר בטובין המיובאים ממילאנו, בעשרים ושבעה באוקטובר, בלונדון בשנת 1633. בנם הראשון של הזוג, ויליאם, נפטר ימים ספורים לאחר הטבלתו בעשרים וארבעה באוקטובר 1634. להכשרתו של בעלה כסוחר טובין הייתה השפעה רבה על מעברם לניו אינגלנד. בשנת 1635 עזבה דייר את אנגליה עם בעלה וילד ברחמה, והמשפחה הגיעה לקולוניית מסצ'וסטס ביי. בשלושה-עשר בדצמבר הם הפכו לחברים בכנסייה הקהילתית הפוריטנית של בוסטון, ושבוע לאחר מכן נולד להם ילד נוסף, סמואל.
בזמן שהיא ומשפחתה גרו בקולוניית מסצ'וסטס ביי היא פגשה את אן האצ'ינסון, אחת מחברות הקהילה שלימים התחילה להטיף בביתה, ורעיונותיה השפיעו רבות על דייר. ישנם אזכורים רבים המעידים על טיב הקשר בין דייר ובעלה להאצ'יסון, שהייתה גם אחת ממיילדות הקהילה, ואף האישה המתיישבת הראשונה אשר סערה נוצרה סביב לימודיה. דייר נחשבת כאחת מחברותיה וחסידותיה הקרובות ביותר.
סיפור "הלידה המפלצתית"

ב-17 באוקטובר 1637 הופנו הזרקורים לראשונה אל דייר כאשר ילדה תינוק מעוות-צורה אשר מת בלידתו. באותו בוקר החלה מארי להרגיש בצירים חזקים והבינה שהיא לקראת לידה בטרם-עת. כאשר החדשות הגיעו לחברתה, אן האצ'ינסון, היא ומיילדת נוספת הגיעו על מנת ליילד את התינוק הממשמש ובא. לאחר שעות של ניסיונות יילוד, נכנע גופה של מארי ורק לאחר שהתעלפה יצא התינוק. כיוון שצורת התינוק הייתה מעוותת, החליטו האצ'ינסון וויליאם, בעלה של דייר, להסתיר את דבר הלידה על מנת שלא ישמש את יריביהם הפוליטיים-דתיים כנשק נגד האצ'ינסון והזוג. בעוד שלפי החוק האנגלי יכלה המיילדת לקבור תינוקות אשר מתו בלידתם, החוק במסצ'וסטס לא התיר את הדבר; ובכל זאת, גופת התינוק הוחבאה ונקברה במהרה.
כאשר נשפטה והוגלתה האצ'ינסון בעקבות שערוריית האנטינומיאנים, הייתה זו דייר שליוותה אותה החוצה מבית המשפט. כאשר נשאלה השאלה מי היא האישה המלווה את האצ'ינסון, קרא מישהו כי "זוהי האמא של מפלצת", מה שהעלה את חשדותיו של מושל בוסטון ויריבה הראשי של האצ'ינסון, ג'ון ווינת'רופ. ואכן, חמישה חודשים לאחר הלידה והקבורה, בעשרים ושבעה במרץ 1638 הוצאה הגופה מן הקבר ונחשפה בהוראתו של המושל. כיוון שמלכתחילה הסתכלו הפוריטנים על האנטינומיאנים (ולאחר מכן על הקווייקרים) כ"בדלנים קיצוניים אשר מולכים שולל על ידי השטן", התינוק הוצג לציבור כ"מפלצת" וכאזהרה מפני "חוסר שביעות הרצון של אלוהים מאלה אשר מלמדים ומחזיקים בדעות של כפירה".
ישנם ארבעה תיעודים שונים של המקרה על ידי מושל מסצ'וסטס באותם ימים, ג'ון ווינת'רופ: אחד ביומנו האישי, אחד בדיווח אשר נכתב על ידי פקיד בשם וולטר יונג, תיאור המקרה במכתב שנשלח לרשויות בלונדון וגרסה שפרסם תומאס וולד (Weld) ב-1644. בכל ארבעת התיעודים מתאר ווינת'רופ את צורתו המעוותת של התינוק, אך כל תיאור שונה מקודמו: הוא ממקם את הפה בארבעה מקומות שונים, את הגב והקרניים בשלושה מקומות שונים, ואת הפנים בשני מקומות שונים; מכאן ניתן להסיק כי אי-עקביות התיאורים מעידה על כך שהוא לא ראה את התינוק בעיניו, אלא השתמש בתיאורים שטניים כדי לצאת כנגד העצמאות הדתית שהפכה לנחלתם של חלק מחברי הקהילה.
מורשת

כיום ניצב פסל בדמותה של דייר במדשאת בית הנבחרים של מסצ'וסטס, והוא הממוקם כך שהוא משקיף לעבר המקום בו הוצאה דייר להורג. הפסל הוצב על מנת לחגוג את "ערך החופש הדתי" ב-1959, ביום בו מלאו שלוש מאות שנה מאז שקיבלה לראשונה את גזר דין המוות.
לקריאה נוספת

Bremer, Francis J. The Puritan Experiment: New England Society from Bradford to Edwards. USA: University Press of New England, 1995.
Buchanan, Lindel. "A Study of Maternal Rhetoric: Anne Hutchinson, Monsters, and the Antinomian Controversy." Rhetoric Review 25, No. 3 (2006): 239-259.
Hamm, Thomas D. The Quakers in America. New York: Columbia University Press, 2003.
Horatio, Roger. Mary Dyer of Rhode Island, the Quaker Martyr that Was Hanged on Boston Commons. Providence: Preston and Rounds, 1896.
Jones, David L. "'Hanging as a flag': Mary Dyer and Quaker Hagiography." Quaker Religious Thought 95 (2000): 7-23.
Myles, Anne G. "From Monster to Martyr: Re-Presenting Mary Dyer." Early American Literature 36, No.1 (2001): 1-30.
Park, Charles E. "Puritans and Quakers." The New England Quarterly 27, No. 1 (March 1954): 53-74.
Pearl, Valerie & Morris. "Governor John Winthrop on the Birth of the Antinomians' 'Monster': The Earliest Reports to Reach England and the Making of a Myth." Proceedings of the Massachusetts Historical Society 102 (1990): 21-37.
Pestana, Carla Gardina. "The Quaker Executions as Myth and History." The Journal of American History 2, No. 2 (Sept,. 1993): 441-469.
Plimpton, Ruth Talbot. Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker. Boston: Branden Books, 2011.
הערות שוליים

↑  Ruth Talbot Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker (Boston: Branden Books, 2011), p. 13.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 16.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 17.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 28.
↑  Lindel Buchanan, "A Study of Maternal Rhetoric: Anne Hutchinson, Monsters, and the Antinomian Controversy," Rhetoric Review 25, No. 3 (2006), p. 240.
↑  Anne G. Myles, "From Monster to Martyr: Re-Presenting Mary Dyer," Early American Literature 36, No. 1 (2001), p. 3.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 50-52; Buchanan, "A Study of Maternal Rhetoric," p. 249.
↑  Carla Gardina Pestana, "The Quaker executions as Myth and History," The Journal Of American History 2, No. 2 (Sept,. 1993), p. 442.
↑  Valerie Pearl, Morris Pearl, "Governor John Winthrop on the Birth of the Antinomians' 'Monster': The Earliest Reports to Reach England and the Making of a Myth," Proceedings of the Massachusetts Historical Society 102 (1990), p. 25. לקריאה נוספת על השימוש בסיפור הלידה בידי השלטונות ראה Lindel Buchanan, "A Study of Maternal Rhetoric," p. 251.
↑  Valerie Pearl, Morris Pearl, "Governor John Winthrop on the Birth of the Antinomians' 'Monster'", p. 28-29.
↑  Buchanan, "A Study of Maternal Rhetoric," p. 248.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 58.
↑  Roger Horatio, Mary Dyer of Rhode Island, the Quaker Martyr that Was Hanged on Boston Commons (Providence: Preston and Rounds, 1896), p. 33.
↑  Horatio, Mary Dyer of Rhode Island, p. 33-34.
↑  David L. Jones, "'Hanging as a flag': Mary Dyer and Quaker Hagiography," Quaker Religious Thought 95 (2000), p. 10.
↑  Jones, "'Hanging as a flag'," p. 10; Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 106, 112, 118.
↑  , "The Quaker Executions as Myth and History," p. 441.
↑  Charles E. Park, "Puritans and Quakers," The New England Quarterly 27, No. 1 (March 1954), p.70
↑  Jones, "'Hanging as a flag'," p. 11; Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 132-133.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 143.
↑  Myles, "From Monster to Martyr," p. 5-6.
↑  Thomas D. Hamm, The Quakers in America, (New York: Columbia University Press, 2003), p. 23; Jones, "'Hanging as a flag'," p. 11.
↑  Park, "Puritans and Quakers," p.72.
↑  Francis J. Bremer, The Puritan Experiment: New England Society from Bradford to Edwards (USA: University Press of New England, 1995), p.155
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 155.
↑  Myles, "From Monster to Martyr," p. 6.
↑  Horatio, Mary Dyer of Rhode Island, p. 48.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 149.
↑  Jones, "'Hanging as a flag'," p. 11.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 159.
1 2  Myles, "From Monster to Martyr," p. 7.
↑  Plimpton, Mary Dyer: Biography of a Rebel Quaker, p. 173-176.
↑  Pestana, "The Quaker Executions as Myth and History," p. 467.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119212803  ISNI: 0000 0000 7859 3687  LCCN: n83131667  SNAC: w6bc4hpd  VIAF: 11222101   WorldCat (עם VIAF): 11222101
פרס המוזיקה של בילבורד ללהקה המובילה

| --- | --- |

הזוכים בפרס לשנת 2024, פוארזה רחידה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  בילבורד
 תקופת הפרס:  1998–הווה (כ־27 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ואן דיירקשן ו-BTS (3)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  מארון 5 (8)
רשימה זו כוללת את הזוכים והמועמדים בפרס המוזיקה של בילבורד ללהקה המובילה. הפרז מוענק מאז שנת 1998 ולהקת הבנים ואן דיירקשן היא שיאנית הזכיות בקטגוריה - כשלוש זכיות.
שיאני זכיות ומועמדויות

| #> זכיות | להקה/צמד> זכיות | שנים> זכיות |
| --- | --- | --- |
| 3 | ואן דיירקשן | 2013 • 2015 • 2016 |
| 3 | BTS | 2019 • 2021 • 2022 |
| 2 | דסטיניז צ'יילד | 2000 • 2001 |
| 2 | Imagine Dragons | 2014 • 2018 |
| 2 | פוארסה רחידה | 2023 • 2024 |
מועמדויות
| 8 | מארון 5 | 2004 • 2012 • 2013 • 2015 • 2016 • 2019 • 2020 • 2021 |
| 5 | לינקין פארק | 2002 • 2003 • 2004 • 2011 • 2024 |
| 5 | קולדפליי | 2012 • 2013 • 2017 • 2018 • 2024 |
| 4 | ואן דיירקשן | 2013 • 2014 • 2015 • 2016 |
| 4 | Imagine Dragons | 2014 • 2018 • 2019 • 2022 |
| 4 | BTS | 2019 • 2020 • 2021 • 2022 |
| 3 | דסטיניז צ'יילד | 2000 • 2001 • 2005 |
| 3 | בלאק אייד פיז | 2005 • 2011 • 2012 |
| 3 | פלורידה ג'ורג'יה ליין | 2014 • 2015 • 2017 |
| 3 | U2 | 2011 • 2016 • 2018 |
| 3 | דן + שי | 2019 • 2020 • 2021 |
| 2 | ניקלבק | 2002 • 2006 |
| 2 | ליידי איי | 2011 • 2012 |
| 2 | Twenty One Pilots | 2016 • 2017 |
| 2 | הצ'יינסמוקרס | 2017 • 2018 |
| 2 | פאניק! אט דה דיסקו | 2019 • 2020 |
| 2 | מיגוס | 2018 • 2022 |
| 2 | פוארסה רחידה | 2023 • 2024 |