stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרלוק הולמס
עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים

סיפוריו של שרלוק הולמס זכו לעיבודים רבים על הבמה, בקולנוע ובטלוויזיה. אלה חלק מהם:
סדרת הטלוויזיה של רשת "גרנדה", "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", ששודרה בין השנים 1984–1994, בכיכובם של ג'רמי ברט כהולמס ואדוארד הרדוויק כד"ר ווטסון. הסרטים עובדו על ידי ג'ון הוקסוורת' ותסריטאים אחרים מהסיפורים המקוריים של סר ארתור קונאן דויל. גם עם החשש שלו להיות מזוהה עם התפקיד, הופיע ברט ב-41 פרקים של הסדרה, לצדם של דייוויד ברק ואחר כך אדוארד הרדוויק שגילמו את דוקטור ווטסון. ב-1988 הופיעו ג'רמי ברט ואדוארד הרדוויק על במת התיאטרון במחזה "סודו של שרלוק הולמס" בבימויו של פטריק גרלנד.
בשנים 2000–2001 הופקו עבור ה-BBC ארבעה סרטי הולמס הפעם בגילומו של השחקן מאט פראר כשרלוק הולמס.
הסדרה "הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון" שהוסרטה בשנות השמונים בברית המועצות בכיכובו של וסילי ליוואנוב זכתה לשבחים רבים, והשחקן הראשי קיבל בזכותה את אות מסדר האימפריה הבריטית בשנת 2006.
בשנת 1999 הופקה סדרת הנפשה בשם "שרלוק הולמס במאה ה-22", שבה הולמס הוחיה מחדש באנגליה העתידית, על-מנת להילחם בכפיל גנטי של אויבו המושבע, פרופסור מוריארטי. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הילדים בשנת 2003.
בשנת 2009 יצא לאקרנים הסרט "שרלוק הולמס" בבימויו של גאי ריצ'י ובכיכובם של רוברט דאוני ג'וניור וג'וד לאו כשרלוק הולמס וד"ר ווטסון, בהתאמה. בשנת 2011 יצא סרט ההמשך, "שרלוק הולמס: משחק הצללים".
בשנת 2010 הוצגה ב-BBC מיני-סדרה בשם "שרלוק" שמגוללת את סיפורם של שרלוק הולמס וג'ון ווטסון במאה ה-21, בכיכובם של בנדיקט קמברבאץ' ומרטין פרימן, בהתאמה.
בשנת 2012 יצאה סדרה בשם "אלמנטרי" אשר גם היא מגוללת את סיפורם של הולמס ו-ווטסון במאה ה-21. בסדרה זאת, מוצגת דמותו של ווטסון על ידי אישה ושמה ג'ואן ווטסון בכיכובם של ג'וני לי מילר ולוסי לו, בהתאמה.
בשנת 2013 עלתה לשידור בערוץ הטלוויזיה הממלכתי ברוסיה מיני-סדרת טלוויזיה בשם "שרלוק הולמס", בת שמונה חלקים, גרסה מקומית מחודשת לסיפורו של הבלש.
בשנת 2015 יצא הסרט "מר הולמס" בבימויו של ביל קונדון, בהשתתפות השחקן איאן מקלן בתפקיד שרלוק הולמס המבוגר.
בשנת 2018 יצא הסרט הקומי "ווטסון והולמס" על דמותו של שרלוק, בכיכובם של ויל פרל וג'ון סי. ריילי.
בשנת 2019 החלו צילומי הסדרה הרוסית "שרלוק ברוסיה" המגוללת כיצד הולמס רודף אחר ג'ק המרטש שנמלט מלונדון לסנקט פטרבורג. בכיכובו של מקסים מטבייב.
בשנת 2020 הועלה לנטפליקס סרט בשם "אנולה הולמס", המגולל את סיפורה של אחותו הצעירה של שרלוק, אנולה (מגולמת על ידי מילי בובי בראון). שרלוק, המגולם על ידי הנרי קאביל הוא אומנם לא כוכב הסרט, אך אך יש לו בו חלק נכבד. במהלך הסרט מתחקה שרלוק אחר אנולה במסעה, עוזר לה, ולבסוף היא אף עולה עליו ביכולותיה. לסרט יש סרט המשך משנת 2022 אשר בסופו ניתן לראות את ד"ר מוריארטי ואת היכרותו הראשונה של הולמס עם ד"ר ווטסון.
ראו גם

רחוב בייקר 221 ב'
מוזיאון שרלוק הולמס
רחוב בייקר
דוקטור ווטסון
פרופסור מוריארטי
המפקח לסטרייד
מייקורפט הולמס
חקירה בשני
לקריאה נוספת

מיכאל הנדלזלץ, שרלוק הולמס תעלומת הבלש בן האלמוות, מפה הוצאה לאור, 2006
ראובן גפני, לעברת את שרלוק הולמס: פרשייה ספרותית-אידאולוגית מתקופת המנדט, יד יצחק בן-צבי, 2022
יובל מלחי, פודקאסט היסטוריה לילדים, שרלוק הומלס.
התגלות מתמשכת (הדת הבהאית)

התגלות פרוגרסיבית היא אמונה מרכזית בדת הבהאית, לפיה אלוהים מגלה לאדם את האמת הדתית באופן מתמשך ומחזורי באמצעות סדרת שליחים אלוהיים. האמת הזו מתאימה לצורכי הזמן בו היא נמסרת, ולכן ההתגלויות השונות בהיסטוריה אינן זהות. כך, הדת הבהאית מאמינה כי דתות העולם ניתנו על ידי אלוהים ומהוות שלבים שונים בהיסטוריה של דת אחת. במסגרת אמונה זו, האמת שהתגלתה לבהאא אללה היא האמת האלוהית החדשה ביותר (אך לא האחרונה, מכיוון לעולם לא תהייה התגלות אחרונה), ולכן היא הרלוונטית ביותר לאנושות כיום.
שליחים אלוהיים

הבהאים מאמינים כי אלוהים חושף את רצונו לאנושות באופן קבוע ותקופתי באמצעות שליחים או נביאים, אשר נקראים "שליחים אלוהיים" (Manifestations of God). השליח יוצר קשר ישיר בין האנושות לאלוהים, כורת ברית ומייסד דת חדשה, ומשקף בקיומו את נוכחות האלוהים בעולם הגשמי. בדת הבהאית, מייסדי דתות העולם המרכזיות הם שליחים אלוהיים. הרשימה כוללת את קרישנה, בודהה, זורואסטר, אברהם, משה, ישו, מוחמד, הבאב, והבהאא-אללה.
כתבי הקודש הבהאיים מתייחסים גם לנביאים חשובים פחות שאינם נחשבים "שליחים אלוהיים", אך משקפים בכל זאת במידה מסוימת את האור האלוהי. בנוסף לנביאים הללו, בכתבים הבהאיים מוזכרות גם דמויות ידועות פחות, כמו גם נביאים שלא ייסדו דת המונית במהלך ההיסטוריה.
בניגוד לדתות רבות הגורסות כי הנבואה או ההתגלות שניתנה להן היא סופית ואינה ניתנת לשינוי, על פי הכתבים הבהאיים, תהליך ההתגלות האלוהית אינו חדל מן העולם. הכתבים מספרים כי דתות העולם נוסדו על ידי שליחים אלוהיים כחלק מתהליך אלוהי מתמשך שמתקדם ומתפתח. כל דת חדשה מביאה לאנושות מידת התגלות גדולה ומורכבת יותר מקודמתה. בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית, אמר ב"כתאב-י איקאן" (كتاب الإيقان) כי אלוהים יחדש את "עיר האלוהים", בכל אלף שנים, והזכיר באופן מפורש כי לא יהיה שליח חדש במהלך אלף השנים שיבואו לאחר ההתגלות שלו.
סוגי אמיתות דתיות

הבהאים מבדילים בין שני סוגים של תורות דתיות שניתנות לאנושות:
אמת רוחנית חיונית - התורה נצחית ובלתי משתנה, זוהי האמת האלוהית אשר נמצאת בבסיס כל התגלות.
מבנים חברתיים משתנים - התורה כוללת חוקים דתיים הנוגעים להתנהלות היומיומית של מקבליה: מנהגי אכילה, מוסדות דתיים, פולחן, וענישה. תורה זו משתנה מאוד משליח לשליח. תפקיד השליח האלוהי הוא לרענן ולשכלל את האמת האלוהית הרוחנית החיונית ובד בבד להסיר מבנים חברתיים מושחתים וליצור במקומם מוסדות חברתיים וחוקים אשר ישרתו את טובת האנושות.
על פי הדת הבהאית ההבדלים בין הדתות השונות נובעים מגורמים גשמיים, חברתיים ואנושיים. ההתגלויות משתנות בהתאם ל"מצב", ל"יכולת הרוחנית" של האנושות ול"דרישות המשתנות של התקופה" במקום ובזמן ההתגלות. יש צורך בהתפתחות מהתגלות להתגלות מכיוון שהחברה האנושית עוברת תהליך איחוד מתמשך וארוך שהחל בחלוקה למשפחות, המשיך בחלוקה לשבטים ולאחר מכן לאומות. סוף התהליך עתיד להסתיים בעולם מאוחד.
אמת אלוהית אינה נתפסת כמוחלטת, אלא כיחסית ומשתנה לפי מקבליה. כל שליח הכריז על אמת רוחנית נצחית וחידש את האמת של קודמיו. השליחים גם שינו את המסר שהביאו על מנת לשקף את ההתפתחות הרוחנית והגשמית של האנושות בעת הופעתם. מכיוון שהיכולת הרוחנית של האנושות ונכונותה לקבל אמונות חדשות התפתחו במשך הזמן, כל התגלות חדשה ניתנה באופן יותר מבואר מקודמתה.
מטאפורות להתגלות הפרוגרסיבית

הכתבים הבהאיים מסבירים את מושג ההתגלות הפרוגרסיבית באמצעות מספר מטאפורות:
גלימה: בהאא-אללה המשיל את העולם לגוף האדם, ואת ההתגלות לגלימה של "צדק ותבונה". "כשם שלגוף האדם דרושה גלימה על מנת להלבישו, כך לגוף האנושות דרושה גלימה של צדק ותבונה. גלימתה היא ההתגלות אשר ניתנת לה על ידי האלוהים. כאשר הגלימה תמלא את ייעודה, האלוה בוודאי יחדש אותה. זאת מכיוון שבכל דור ישנו צורך במידה חדשה של האור האלוהי. כל התגלות אלוהית נשלחה לאנושות באופן אשר התאים לנסיבות בעידן בו היא הופיעה."
מחזור העונות: בהאא-אללה הסביר כי הופעתם הרציפה של שליחים אלוהיים משולה להגעתו השנתית של האביב. כל שליח מביא עמו חוכמות חדשות אשר נופחות חיים חדשים בעולם שנותר קר ומת מבחינה רוחנית מכיוון שהזניח את אמת השליח הקודם.
מחזור יומי: בוא השליח האלוהי נמשל לזריחת השמש הרוחנית על האנושות. תורתו של השליח מתרחבת ומעמיקה לקראת הצהריים, אך לאחר שקיעת השמש תורת השליח אינה גלויה עוד, עד לבוא השליח החדש ביום למחרת.
תהליך הלימודים בבית הספר: האנושות דומה לילד קטן והדתות המוקדמות נמשלות לבתי ספר יסודיים. הילד מסוגל להבין רעיונות מורכבים יותר ככל שמתבגר ועובר לכיתות גבוהות יותר. בכל פעם ששליח חדש מגיע לאנושות, הוא מביא איתו תורה מורכבת יותר, אשר מותאמת ליכולתה המוגברת של האנושות להכיל אותה.
תרופה אלוהית: האמת האלוהית נמשלת לתרופה: "לרופא הכל-יודע ישנו אצבע על דופק האנושות. הוא מבין את המחלה, ורושם, בחוכמתו הנצחית, את התרופה. לכל עידן ישנו הבעיות שלו, ולכל נשמה השאיפות שלה. התרופה אותה העולם צריך על מנת לרפא את מחלתו כיום לעולם לא תהיה אותה התרופה אשר תידרש בעידן הבא".
מחזורים אוניברסליים

בנוסף לאמונה כי הדת מתגלת באופן מתמשך על ידי אותו האלוהים באמצעות נביאים או שליחים שונים, ישנו גם רעיון של מחזורים אוניברסליים בכתבים הבהאיים. המחזורים הללו מחלקים את האנושות, ומשמשים לשם סיווג ההיסטוריה האנושית וההתפתחות החברתית במספר דרכים. קיימים שני מחזורים אשר מחלקים את ההתגלויות הפרוגרסיביות לשני סוגים: התגלויות המחזור הראשון, והתגלויות המחזור השני.
המחזור הראשון נקרא המחזור ה"אדמי" (מלשון "אדם"), וידוע גם בשמו ה"מחזור הנבואי". הוא החל לפני כ-6000 שנים, עם השליח האלוהי אדם, ונגמר לאחר ההתגלות של מוחמד. לפי הדת הבהאית, במשך המחזור הזה השליחים האלוהיים קידמו את האנושות במרווחי זמן קבועים באמצעות ההתגלות הפרוגרסיבית. הדתות האברהמיות והדהרמיות, למשל, נוצרו כחלק מהמחזור האדמי.
המחזור השני, "המחזור הבהאי", או "מחזור ההגשמה", החל עם הבאב, וכולל את בהאא-אללה. לפי הדת הבהאית הוא יימשך לפחות חצי מיליון שנה ובזמנו יבואו לעולם שליחים אלוהיים רבים. בספרות הבהאית נכתב כי בנוסף להתגלות שהשליחים האלוהיים הביאו לעולם במסגרת המחזור האדמי, הם גם ניבאו את הגעתו של "מחזור ההגשמה".
ראו גם

הדת הבהאית
בהאא אללה
עלי מוחמד שיראזי, הבאב
הערות שוליים

1 2 3  Stockman, Robert, Progressive Revelation, Bahai-Library.com, ‏1995
↑  Abdu'l-Bahá; Effendi, Shoghi, Buddha, Krishna, Zoroaster and Related Subjects, Compilation of Compilations, כרך Volume 1, Mona Vale: Baha'i Publications Australia, 1991, עמ' 15-23
1 2 3  Smith, Peter, An Introduction to the Baha'i Faith, Cambridge: Cambridge University Press, 2008, עמ' 276-277
↑  ‘Abdu’l-Bahá, 26 October 1912 Talk at Assembly Hall, Hotel Sacramento, Sacramento, California, The Promulgation of Universal Peace, US Bahá’í Publishing Trust, 1982, עמ' 378
↑  Bahá’u’lláh, The Kitáb-i-Íqán, US Bahá’í Publishing Trust, 1989, עמ' 199
↑  Bahá’u’lláh, The Kitáb-i-Aqdas, Bahá’í World Centre, 1992, עמ' 32
1 2  Lundberg, Zaid, Baha'i Apocalypticism: The Concept of Progressive Revelation., Bahai Library Online, 1996
↑  Bahá’u’lláh, XXXIV: All praise and glory be to God, Gleanings From the Writings of Bahá’u’lláh, US Bahá’í Publishing Trust, 1990, עמ' 80-82
↑  Taherzadeh, Adib, The Revelation of Bahá'u'lláh `Akka, The Early Years 1868-77, Oxford: George Ronald, 1984, עמ' 339
↑  Fisher, Mary Pat, Living Religions: An Encyclopaedia of the World's Faiths, I.B.Tauris, 1997, עמ' 417-418
↑  Bahá’u’lláh, CVI: The All-Knowing Physician hath His finger, Gleanings From the Writings of Bahá’u’lláh, US Bahá’í Publishing Trust, 1990, עמ' 213
↑  ‘Abdu’l-Bahá, 41: THE UNIVERSAL CYCLES, Some Answered Questions, US Bahá’í Publishing Trust, 1990, עמ' 160-161
1 2 3  Taherzadeh, Adib, The Revelation of Bahá'u'lláh: Adrianople 1863-68, Oxford: George Ronald, 1977, עמ' 352
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
אדיר מילר

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1974 (בן 50) חולון, ישראל 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר (2010)  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה  פרס אמי הבין-לאומי על הסדרה "רמזור" (2010)
 פרופיל ב-IMDb
 
רועי בר-נתן, שגית סול ואדיר מילר ב"דומינו גרוס", 1999
אדיר מילר (נולד ב-16 ביוני 1974) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, במאי, סטנדאפיסט ומנחה טלוויזיה ישראלי. זוכה פרס אופיר לשנת 2010 על תפקידו בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי", פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ופרס אמי על הסדרה הקומית שיצר וכתב, "רמזור".
ביוגרפיה

מילר נולד למריאן, שעבדה כמורה, וליואל, מהנדס במקצועו, שניהם ניצולי שואה ילידי הונגריה וצ'כיה. ולו שלושה אחים. נולד, גדל והתחנך בחולון. בוגר תיכון קוגל. את שירותו בצה"ל עשה ביחידה 8200 של חיל המודיעין כמפקד מחלקה. בשנת 1998 למד תקשורת ב"מכללה למינהל" בקמפוס הישן בתל אביב. עבד בחברת ביטוח וכדייל באל על.
את דרכו כאמן סטנד-אפ החל מילר זמן קצר לאחר סיום שירותו הצבאי, עת נהג להופיע ב"צוותא 2". הוא עבד כ"מחמם קהל" בתוכניות הטלוויזיה "לילה גוב" וב"זהו זה!".
בשנת 1999 הופיע בסדרת הטלוויזיה "דומינו", לצד אסי כהן, גורי אלפי וקומיקאים נוספים. עם סיום הפקת התוכנית, הוא החל להופיע במופע בידור בשם "אפקט הדומינו" ובתוכניתו של דודו טופז "הראשון בבידור", ששודרה בערוץ 2. בשנת 2000 החל להופיע במופע הומור משלו בשם "אדיר מילר" ובפינת ההומור בתוכנית האירוח "יאיר לפיד", ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2002–2004 הגיש מילר את תוכנית האירוח ההומוריסטית "ערב אדיר" ואף היה שותף מרכזי לכתיבתה.
בשנת 2005 הנחה והשתתף בתוכנית "הסרט שלנו" ובתוכנית הסאטירה "היכל התרבות", אותה יצר ובה הופיע יחד עם שלישיית מה קשור.
בשנת 2007 הנחה טקס פארודי בשם "משפט הזהב", שבו הוענקו פרסים למשפטים "המבריקים" ביותר של השנה. כמו כן, התארח בפרק בסדרה הקומית של שידורי קשת – "אמא'לה", בכיכובה של אורנה בנאי.
בשנים 2008 עד 2014 גילם מילר את דמותו של אמיר רוזנר בקומדיית המצבים "רמזור", אותה יצר מילר ואף כתב אותה לצד רן שריג עבור שידורי קשת. הסדרה עוסקת בשלושה חברים כבני 30 ובתחילתה אחד מהם מצוי בזוגיות, השני הרווק והשלישי נשוי פלוס אחת. בסדרה כיכבו לצדו ליאור כלפון ונירו לוי. בשנת 2010 זכתה הסדרה "רמזור" בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "הסדרה הקומית הטובה ביותר" והייתה גם לסדרת הטלוויזיה הישראלית הראשונה שזוכה בפרס אמי הבין-לאומי בקטגוריית "הקומדיה הטובה ביותר".
בשנת 2015 גילם את התפקיד הראשי בסדרת המתח של HOT "הצורף".
ביוני 2016 זכה בתואר "הקומיקאי המצחיק ביותר בישראל" בתחרות של ידיעות אחרונות. באותה שנה זכה גם בפרס "מצחיקן השנה" בטקס נבחרי הילדים 2016 של ערוץ הילדים.
בשנים 2016 עד 2022 גילם מילר את עצמו בקומדיית המצבים "צומת מילר", אותה גם יצר וכתב.
בשנת 2018 זכה מילר במקום הראשון בתחרות "בדרן ה-70" של עיתון ידיעות אחרונות בה נתבקשו קוראי העיתון להצביע ולדרג את הבדרן האהוב עליהם ביותר ב-70 שנות מדינת ישראל.
במרץ 2020, בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל והאיסור על התקהלויות, מילר הקליט מופע סטנד-אפ חדש ששודר בערוץ 12 ונגע בנושאים הקומיים הקשורים לקורונה. בשנה זו קיבלה גם החברה שלו מענק של 368 אלף שקל מרשות המיסים, ובהמשך נדרשה החברה להחזיר את רוב הסכום.
בשנים 2012–2024 שימש מילר כפרזנטור של "מכבי שירותי בריאות".
ביוגרפיה > תיאטרון

בשנת 2006 הופיע במחזמר "הלהקה" בתפקיד פול אביב, אותו שיחק במקור בסרט הקולנוע טוביה צפיר. מילר זכה עבור תפקידו זה בפרס מצטיין הבימה לשנת 2007.
בשנת 2009, הופיע מילר בתפקיד ראשי לצד דבורה קידר בהצגה "החותנת" בתיאטרון הבימה, בנוסח עברי מאת רשף לוי.
ביוגרפיה > קולנוע

בשנת 2007 שיחק בסרטו של אבי נשר "הסודות".
בשנת 2010 גילם את ניצול השואה יענקל'ה ברייד בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי" וזכה עליו בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-21 במספר. בנוסף זכה מילר בפרס מבקרי הקולנוע לשנת 2010 על תפקידו בסרט זה.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של אבי נשר "פלאות", חוקר פרטי חמור-סבר בשם יעקב גיטיס.
בשנת 2022 שיחק את אבינועם בסרטו הקצר של נוני גפן "דניאל".
בשנת 2023 שב לשתף פעולה עם אבי נשר בסרטו "גן קופים", שם גילם את דמותו של אמיתי קריב, סופר ערירי שנלחם על מעמדו בעולם הספרות.
בשנת 2024 יצא לאקרנים סרטו הראשון של מילר "הטבעת", בכיכובו ובבימויו, ובהשתתפות תיקי דיין וג'וי ריגר. הסרט משלב את סיפורה האישי של משפחתו, לצד סיפור מתוסרט, פרי עטו.
ביוגרפיה > משפחתו

מילר נשוי לשלי מילר (כספי), מנחה ומאמנת קבוצות הורים ומטפלת משפחתית במכון אדלר, ואב לשתי בנות ובן. הם מתגוררים בגבעתיים. בנותיו, הילי ומיילי, השתתפו בעונה השלישית של "סליחה על השאלה ילדים" בפרק "ילדים של מפורסמים" שמשודרת בכאן חינוכית.
פילמוגרפיה

| שנה> סרטים | פרויקט> סרטים | דמות> סרטים | הערות> סרטים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | לא נפסיק לצחוק | סטנדאפיסט | סרט טלוויזיה בערוץ 2 |
| 2007 | הסודות | ינקי מייזליש | סרט קולנוע מועמד לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007) |
| 2010 | פעם הייתי | יענקל'ה ברייד | סרט קולנוע זוכה פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר (2010) |
| 2013 | פלאות | יעקב גיטיס | סרט קולנוע |
| 2023 | גן קופים | אמיתי קריב | סרט קולנוע |
| 2024 | הטבעת | ארנון |  |
טלוויזיה
| 1996 | פלטפוס |  | תפקיד אורח |
| 1999–2000 | דומינו | דמויות שונות |  |
| 2000–2001 | הראשון בבידור | דמויות שונות |  |
| 2000–2001 | יאיר לפיד | — | פינה קומית |
| 2002 | שידורי המהפכה | רופא | תפקיד אורח; גם תסריטאי |
| 2002–2004 | ערב אדיר | — | מנחה |
| 2004 | השיר שלנו | עצמו | תפקיד אורח |
| 2004–2006 | משחק מכור | — | פאנליסט אורח |
| 2005 | היכל התרבות | דמויות שונות | מנחה; גם תסריטאי |
| 2006 | שניים | — | משתתף |
| 2007 | אמא'לה | שרון | תפקיד אורח |
| 2008 | דוקוסלב | — |  |
| 2008–2014 | רמזור | אמיר רוזנר | גם תסריטאי זוכה פרס אמי הבין-לאומי לסדרה הקומית הטובה ביותר (2010) |
| 2009 | מועדון לילה | — | משתתף אורח |
| 2010 | שבת צחוק | — | משתתף אורח |
| 2015 | הצורף | ארי מילוס |  |
| 2016–2022 | צומת מילר | אדיר מילר | גם במאי ותסריטאי מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית (2016, 2019) מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – שחקן ראשי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים (2022) מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – בימוי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים (2022) מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – תסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיות מצבים (2022) |
| 2017 | ערוץ 2 - השידור האחרון בהחלט | — | משתתף אורח |
| 2020 | ערב הסטנדאפ הגדול | — | משתתף אורח |
הערות שוליים

↑  דין פישר, ‏שורדת השואה מריאן מילר לצד בנה הקומיקאי: "לצעוד כאן זו התשובה האישית שלי להיטלר", באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2024
↑  אדיר מילר על הוריו ניצולי השואה: "אמא סיפרה, מאבא הייתי צריך לדלות בכוח", באתר ‏מאקו‏, 12 באפריל 2018
↑   רז שכניק, אדיר מילר: העולם מצחיק, באתר "ידיעות אחרונות", 8 באפריל 2018
↑  רינת גור-נחום, בשבילי הכוכב זה אתה, באתר ynet, 7 באוגוסט 2002
↑  ידיעות אחרונות (2018-04-17), אדיר מילר הוא בדרן ה-70 של ישראל, נבדק ב-2024-11-20
↑  אלה לוי-וינריב, ‏אדיר מילר ישיב לרשות המסים מענקי קורונה של כ-400 אלף שקל, באתר גלובס, 21 בפברואר 2022
↑  ערן סויסה, אחרי 12 שנה - הפרידה של אדיר מילר, באתר ישראל היום, 29 ביולי 2024
↑  פרס אופיר לסרט "הממונה על משאבי אנוש", באתר ynet, 21 בספטמבר 2010
↑  מיטל קפלן, הטבעת, באתר israelfilmacademy.co.il
↑  אדיר מילר, דף הפייסבוק של אדיר מילר, באתר Facebook.com, ‏17-09-24
↑   פבלו אוטין, "הטבעת" מבקש למצוא אנושיות בעולם אכזרי, אך סובל מעודף בדיחות קרש, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2024
↑  כאן חינוכית (2022-03-17), סליחה על השאלה ילדים 3 | ילדים של מפורסמים, נבדק ב-2024-06-10
| פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2010 | משה איבגי (1990) • אריה מוסקונה (1991) • שולי רנד (1992) • שאול מזרחי (1993) • שמיל בן ארי (1994) • משה איבגי (1995) • עמוס לביא (1996) • אסי דיין (1997) • יורם חטב (1998) • ניר לוי (1999) • אקי אבני (2000) • ליאור אשכנזי (2001) • זאב רווח (2002) • אריה אליאס (2003) • שולי רנד (2004) • אורי גבריאל (2005) • אסי דיין (2006) • ששון גבאי (2007) • מיכאל מושונוב (2008) • סשה אגרונוב (2009) • אדיר מילר (2010) |  |
| 2011 ואילך | שלמה בראבא (2011) • רועי אסף (2012) • מכרם ח'ורי (2013) • זאב רווח (2014) • רועי אסף (2015) • מוריס כהן (2016) • ליאור אשכנזי (2017) • נוה צור (2018) • ערן נעים (2019) • שי אביבי (2020) • אלכס בכרי (2021) • ששון גבאי (2022) • רועי ניק (2023) • שאדי מרעי (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: – 2015: טום באום | פרס נבחרי הילדים למצחיקן השנה   2003: אדיר מילר   2016: אדיר מילר  | הבא: 2004: מיקי גבע – |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570708705171  GND: 1032541288  ISNI: 0000 0001 0730 8487  LCCN: no2010191608  SNAC: w64t9rs5  VIAF: 159944275   WorldCat (עם VIAF): 159944275
בטיחות מזון

פקח של ה-FDA בודק יבול של צדפות
בטיחות מזון הוא תחום בטיחות העוסק במניעת פגיעות הנגרמות עקב צריכת מזון, בעיקר הרעלת מזון, אלרגיה למזון, ופגיעות חומרים מסוכנים.
היקף התחום

תחום בטיחות המזון מקיף את כל שרשרת האספקה של המזון, החל בגידולו, איסוף, אחסון, שינוע, אריזה, הכנה, טיפול והגשה של מזון.
התחום מערב את כל הגורמים בשרשרת זו ואף גורמים מחוצה לה: אסדרה, יצרנים, מפיצים, סיטונאים, קמעונאים, תחומי ההסעדה והמסעדנות על כל חלקיהם וכן הצרכנים הסופיים - משקי הבית.
הפרדיגמה של תחום בטיחות המזון היא כי ניתן הן להפיק לקחים ממקרים של פגיעות עקב צריכת מזון, והן לחזות מראש מהם גורמי הסיכון, וליצור שיטות פעולה שימנעו היווצרות סיכונים אלו. הפקת הלקחים והחיזוי מתבצעים בשיטות מדעיות, והמסקנות באות לידי ביטוי בהנחיות לטיפול במזון.
גורמי סיכון במזון

במזון ישנם גורמים העלולים להיות מסוכנים לאדם מבחינה בריאותית. קיימים שלושה מקורות לגורמי סיכון במזון: גורמים ביולוגיים, גורמים כימיים וגורמים פיזיקליים (עצמים זרים).
גורמי סיכון במזון > גורמים פיזיקליים

גורמים פיזיקליים הם גופים זרים שמקורם בחומרי הגלם. אלו עשויים לכלול אבנים, עצמות, שערות, נוצות, זרדים ועלים. הגופים יכולים להגיע ממספר מקורות. גופים המגיעים מחומרי האריזה ומפסי הייצור עשויים להכיל שברים וחלקי מתכת. גורמים שמקורם בעובדי פס הייצור עשויים לכלול צפורניים, שיער ותכשיטים. גורמים שמקורם בסביבה עשויים להיות חלקי בעלי חיים - חרקים, זוחלים, מכרסמים וציפורים.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון

גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון כוללים חומרים שאינם חלק מהמרכיבים הטבעיים של המזון. הקבוצה כוללת חומרים שונים שניתן לחלק לתתי-קבוצות על פי הפונקציונליות שלהם.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון > מיקוטוקסינים

מיקוטוקסינים (אנ') הם קבוצה של חומרים רעילים הנוצרים על ידי עובשים השייכים בעיקר למשפחת האספרגילוס (אנ') וגם למשפחות נוספות: פניציליום, אלטרנריה (אנ'), ופוזריום (אנ'). המשותף לעובשים אלה, בניגוד למרבית העובשים, טמון ביכולתם ליצור מיקוטוקסינים על ידי תפטירים בהיותם במצבי עקה של יובש וטמפרטורות גבוהות הקיימים בשדות, או בתנאים של לחות יתר וטמפרטורות גבוהות השוררים בממגורות אחסון. הרעלנים מופרשים לתוך חלקי הצמח הנגועים. מזון ממקור צמחי הנגוע במיקוטוקסינים עלול לזהם בעלי חיים הניזונים ממזון זה (בקר, צאן, עופות) וגם את תוצריהם שמשמשים למאכל אדם, כמו חלב וביצים. דרך הרעלה נוספת בבני אדם היא על ידי צריכה של פירות וירקות נגועים במיקוטוקסינים, או על ידי צריכת בשר וחלקים פנימיים של בעלי חיים שניזונו ממזון בהמות (אנ') נגוע, או מצריכת תוצרת של בהמות אלה. המיקוטוקסינים נחשבים לרעלנים מסוכנים מאוד, והם עשויים לגרום להפרעות נוירולוגיות חמורות, לסרטן מסוגים שונים ולעקה גנוטוקסית. עמידותם לטמפרטורות גבוהות, כמו גם רעילותם הגבוהה מעמידה את המיקוטוקסינים בשורה הראשונה של חומרים רעילים המצויים בצורה נרחבת מאוד במזונות יסוד של האדם.
המיקוטוקסינים נחלקים למספר קבוצות עיקריות: אפלטוקסינים, אוכרטוקסינים, פטולין, טריכוצטנים, זארכנונים (ZEN) ופומינוזן.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון > חומרי הדברה

חומרי הדברה הם חומרים המשמשים להדברת מזיקים בחקלאות, בסביבה עירונית ובתעשייה. החומרים מתחלקים למספר קבוצות על פי המבנה הכימי שלהם ועל פי מטרת ההדברה: חרקים, מחוללי מחלות בצמחים, חלזונות, ציפורים או מכרסמים. לחומרים אלו השפעה מזיקה על מערכת העצבים ונחשבים כחומרים מסרטנים בבני אדם.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון > מתכות כבדות

מתכות כבדות הן מתכות בעלות משקל מולקולרי גבוה יחסית שהאורגניזם אינו זקוק להן לתפקודו התקין. בקבוצה זו נכללות המתכות: עופרת, כספית, ארסן (אי אורגני וכללי), וקדמיום. מקור המתכות הכבדות במזון הוא בעיקר בקרקעות מזוהמות, בזיהומים תעשייתיים ובמים. דרכי המניעה המקובלות הן על ידי חקיקה, פיקוח ובקרה על ידי הרשויות.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון > מזהמים תעשייתיים

מזהמים תעשייתיים כוללים תרכובות אורגניות נדיפות (VOC) - כגון ממסים אורגניים (כוהלים שונים, אתר, אצטון) המשמשים לתעשיית הדטרגנטים. חומרים אלה גורמים לנזקים בריאותיים שונים בייחוד בדרכי הנשימה, וידועים כחומרים מסרטנים. קבוצה נוספת השייכת לקבוצה זו הם חומרי סיכה (שמנים מינרליים) המשמשים לתחזוקה של ציוד תעשייתי, ועלולים לזהם מזון בתהליך הייצור. גם חומרים אלו נחשבים למסרטנים.
גורמי סיכון במזון > גורמים כימיים שמקורם חיצוני למזון > תוספי מזון

תוספי מזון הם חומרים המוספים למזון באופן ישיר בתהליך הייצור, על מנת לשפר את התכונות החושיות (טעם, ריח, מראה ומרקם) ולהארכת חיי המדף שלו, וכן חומרים שהוכנסו למזון באופן עקיף במהלך תהליך עיבודו, אריזתו או הובלתו שמקורם טבעי או סינתטי. החקיקה הבין לאומית כמו גם החקיקה בישראל מחייבת לציין את תוספי מזון על התווית על ידי שימוש במספר E או על ידי כתיבת שמו המלא. השיקולים להוספת חומרים למזון עלולים שלא להתחשב בהשפעות בריאותיות על צרכני המזון ולכן מהווים גורם סיכון. במקרה של סיכון בריאותי כגון מחלת הפנילקטואוריה, אלרגיה או אי-סבילות למזון חלה חובה לכתוב את שמו המלא של תוסף המזון על תווית המזון. בישראל נמצאים תוספי המזון בפיקוח של משרד הבריאות.