stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יקיר

ערך זה עוסק ביישוב קהילתי דתי במערב השומרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
יקיר מלפנים ועמנואל מאחור
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: שומרון
גובה ממוצע: ‎396 מטר
תאריך ייסוד: 1981
סוג יישוב: יישוב 2,000‏–4,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף אוגוסט 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 2,740 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎5.1% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון השומרון מוגדלת) יקיר(למפת צפון השומרון רגילה) יקיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יקיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יקיר32°08′59″N 35°06′53″E﻿ / ﻿32.1497469406147°N 35.1146616018142°E﻿ / 32.1497469406147; 35.1146616018142  heמפת היישובים של מועצה אזורית שומרון (in English: Shomron Regional Council) באדום - יקיר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

אולם כנסים ביישוב
גינת משחקים ובתי מגורים ביישוב
"מצפה עודד" הממוקם בקצה היישוב
יַקִּיר היא התנחלות במתכונת של יישוב קהילתי דתי במערב השומרון, השייך למועצה אזורית שומרון ולארגון יישובי אמנה. באוגוסט 2023 התגוררו ביישוב כ-2,700 תושבים.
שם היישוב

שמו של היישוב נקרא על פי ירמיהו, ל"א, י"ט: "הֲבֵן יַקִּיר לִי אֶפְרַיִם" שכן היישוב שוכן בתחום נחלת שבט אפרים. נחלת שבט אפרים הייתה מדרום לנחל קנה והיישוב יקיר כלול בתחומה. וכך מתואר הגבול הצפוני של הנחלה בספר יהושע: " וַיְהִי גְּבוּל בְּנֵי-אֶפְרַיִם... מִתַּפּוּחַ יֵלֵךְ הַגְּבוּל יָמָּה, נַחַל קָנָה, וְהָיוּ תֹצְאֹתָיו, הַיָּמָּה;
היישוב נקרא גם על שם הטייס יקיר נווה, שנפל עם מטוסו לכנרת בשנת 1962 ומקום קבורתו לא נודע עד למציאת גופתו בקרקעית האגם בנובמבר 2018, וזאת על פי בקשת הוריו.
היסטוריה

היישוב נוסד באדר א' תשמ"א (פברואר 1981), על ידי גרעין של משפחות דתיות שהתארגנו להקמת יישוב קהילתי דתי במערב השומרון. בתחילתו נקרא קרני שומרון ד'. הוא הוקם יחד עם היישובים עמנואל ונופים על מנת ליישב אזור שבו לא ישבו ישראלים. ההזדמנות לכך באה כאשר הוחלט על סלילת כביש 5066, המחבר בין צומת יקיר גדול שעל כביש 505 בדרום עם צומת עמנואל בכביש 55 בצפון. הכביש נחשב לדרך נוף ומן היפות בשומרון, והוא חוצה את נחל קנה. הכביש הושלם בשנת 1982.
השכונה הצעירה ביותר היא יקיר מזרח, שנמצאת במזרח היישוב. רחובות השכונה נקראים בשמות של אבני חן: שוהם, יהלום, וספיר.
במלחמת חרבות ברזל נפלו שנים מבני היישוב בקרבות ברצועת עזה: סרן גבריאל שני וסמ"ר איתי פוגל.
מיקום

יקיר שוכנת מעל הגדה הדרומית של נחל קנה על גבעה דרומית לגוש קרני שומרון, מערבית לעמנואל וצפונית לקראוות בני חסאן. בעמק נחל קנה יש מעיינות שופעים, פלגי מים, וצמחייה טבעית. יקיר הוקמה בתוך שמורת טבע של יער אלונים. השטח, אדמת "אל מוואת" לא עובד על ידי תושבי הכפרים הסמוכים.
מהיישוב ניתן לרדת לשמורת הטבע. בירידה לנחל הוקם פארק אזורי "פארק אורי" על-שם סמ"ר אורן אורי ביטון שנהרג בפעילות מבצעית בדרום לבנון, הכולל פינת בה מוצגים שבעת המינים, ארבעת המינים וצמחי תבלין וריח. ממנו יש תצפית על האזור עם שילוט.
השמורה היא בתחום המורדות אל הבקעה בה נמצא נחל קנה, היורד מהרי שכם ונשפך לנחל הירקון. במורד מהיישוב לנחל מצוי חורש ים תיכוני הכולל אלון מצוי ואלה ארצישראלית. מסלולי הליכה רבים עוברים באפיק הנחל.
בפאתי היישוב נמצאת חוות "חי-בר" ובה חיות בר שונות. בסמוך ליישוב גם שוכנת חוות "שובי ארץ" שהוקמה בשנת 2021.
שירותים

ביישוב בית ספר ממלכתי דתי יסודי המשרת את היישובים הסמוכים חוות יאיר, נופים ועוד. בית הספר זכה לאות הצטיינות ממשרד החינוך והתרבות.
מבנה בית הכנסת הוא רב תכליתי וכולל אולם מרכזי בו מתפללים לפי נוסח ספרד, אולם אחד לפי נוסח עדות המזרח ושלישי בנוסח  תימן. בנוסף לכך מצויה במקום ספרייה תורנית עשירה וכן מקווה טהרה. בשנת-2016 נבנה בית כנסת נוסף בשכונה הצפונית שירה חדשה. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
ביקיר אולם אירועים בו מתקיימות הפעילויות הציבוריות. האולם משמש את תושבי היישוב והסביבה במגוון אירועים, מבר מצווה ועד לבריתות. ביולי 2011 הוקם "מצפה עודד" בקצה היישוב לזכר עודד פיניק. במצפה שרידי חקלאות עתיקה: שומרה, חדר ובית בד. ממנו ניתן להשקיף על נחל קנה והיישובים מעליו: עמנואל, ושכונות קרני שומרון.
ב-18 בפברואר 2015 נחנך בית קברות ביישוב, כאשר נקברה בו אדל ביטון בת ה-4, שנרצחה בפיגוע של יידוי אבנים.
ביקיר אזור תעשייה שמייצר מגוון מוצרים, שלטים, מוצרי עץ ועוד. באזור התעשייה יש גם המבורגריה ופיצריה.
חוות המערב הפרוע לכלבנות, הדרכה באילוף כלבים ורכיבה טיפולית שוכנת ביקיר בקרבת בית הספר.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  ילקוט הפרסומים 3165 (עמ' 1493), ‏24 בפברואר, 1985
↑  ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק ה', פסוק ט'
↑  בני טוקר, אחרי 54 שנים, אולי ימצאו את אחי, באתר ערוץ 7, 15.4.2016
↑  יואב זיתון, אותרה גופת טייס חיל האוויר שנספה בהתרסקות לפני 56 שנים, באתר ynet, 6 בנובמבר 2018
↑  זוכרים את אורי ביטון הי"ד, באתר ערוץ 7, 14 במרץ 2013
↑  שבתי בנדט‏, אדל ביטון הובאה למנוחות: "יפה שלי. הלב שלי נקרע", באתר וואלה, 18 בפברואר 2015
↑  המערב הפרוע בבית ספר בשומרון, באתר ערוץ 7, 25 באוקטובר 2018
| מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת יהודה ושומרון חופפת את שטח המחוז | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| ערים | אריאל • ביתר עילית • מודיעין עילית • מעלה אדומים | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות מקומיות | אורנית • אלפי מנשה • אלקנה • אפרת • בית אל • בית אריה-עופרים • גבעת זאב • היישוב היהודי בחברון • הר אדר • מעלה אפרים • עמנואל • קדומים • קריית ארבע • קרני שומרון • שער השומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות אזוריות | גוש עציון • הר חברון • מגילות • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467835005171 
אולם ספורט בקרבת אזור התעשייה של יקיר
חוות המערב הפרוע ביקיר
האנק ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1923 מאונט אוליב, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בינואר 1953 (בגיל 29) הואק היל, ארצות הברית 
 שם לידה:  היראם קינג ויליאמס
 שם במה:  Luke the Drifter 
 מקום קבורה:  Oakwood Annex Cemetery 
 מקום הקמה:  מונטגומרי 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1937–1953 (כ־16 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון סידני לניר 
 סוגה:  קאנטרי, הונקי טונק, בלוז, הונקי-טונק 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Sterling MGM
 בן או בת זוג:  Audrey Williams (1944–1954) Billie Jean Jones (1952–1953) 
 צאצאים:  Jett Williams, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (1987)  Americana Music Association President's Award (2013)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1987)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 hankwilliams.com
 פרופיל ב-IMDb
 
היראם קינג "האנק" ויליאמס (Hiram King "Hank" Williams;‏ 17 בספטמבר 1923 – 1 בינואר 1953) היה זמר, גיטריסט וכותב שירים בסגנון מוזיקת הקאנטרי. הוא הפך לסמל של מוזיקת הקאנטרי ונחשב לאחד מהזמרים המשפיעים ביותר על מוזיקת הקאנטרי והרוקנרול במאה ה-20. הוא פעל בעיקר בשנות ה-40 והניב מספר רב של קלאסיקות קאנטרי, ביניהן:
I'm So Lonesome I Could Cry שנכנס לרשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של הרולינג סטון והוא השיר הישן ביותר ברשימה זו (שנת 1949).
כמו כן השיר Hey Good Looking שהפך להמנון קאנטרי. שיר "Honky Tonk Blues" נכתב בשנת 1951 וגם הוא זכה להצחלה.
הוא נפטר באופן פתאומי בגיל 29 בשנת 1953, בעת שהיה בנסיעה במכוניתו להופעתו הבאה המתוכננת בסיבוב ההופעות, וסיבת המוות אינה ידועה עד היום. בתחילה נטען כי מת מהתקף לב, אך לאחר מכן התחזקה ההשערה שהוא מת ממנת יתר של מורפיום, שהוזרק לו באותו היום בעקבות כאבים שמהם סבל בגבו.
לאחר מותו נמצאו שירים שכתב בשבועות האחרונים לפני מותו הפתאומי. שירים אלו נמצאו על ידי המשטרה ונשתמרו במשך השנים.


בשנת 2011 יצא לזכרו האלבום The Lost Notebooks of Hank Williams.
באלבום זה שרים בוב דילן, ג'ייקוב דילן (בנו של בוב דילן), נורה ג'ונס, שריל קרואו ואחרים את שירים אלו שנשכחו בארכיונים במשך השנים. בשנת 2011 בעת יציאתו הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד האמריקאי והגיע להצלחה יחסית.


בנו האנק ויליאמס ג'וניור הוא זמר קאנטרי מפורסם בזכות עצמו. נכדו, האנק ויליאמס השלישי, (העונה גם לכינוי האנק 3) המשיך את המסורת המשפחתית והוא זמר קאנטרי המשלב מוטיבים של מוזיקת מטאל ופאנק רוק בשיריו.
האנק ויליאמס במדיה

במשחק הווידאו Grand Theft Auto: San Andreas ניתן להאזין לשיר Hey Good Lookin' בתחנת הקאנטרי K Rose
במשחק הווידאו L.A. Noire השיר Move it on over מושמע מדי פעם בתחנת הרדיו K.T.I.
במשחק הווידאו The Last of Us מושמעים השירים Alone And Forsaken ו-I'll Never Get Out Of This World Alive בסצנת הנסיעה לפיטסבורג, פנסילבניה שבמהלכה אלי (Ellie) נותנת לג'ואל (Joel) קלטת שמע עם שיריו של האנק ויליאמס אותה הוא מנגן במערכת השמע של הטנדר עליו הם נוסעים.
בסרט הקולנוע "I Saw the Light" הוא מגולם על ידי טום הידלסטון.
מונוסודיום גלוטמט

נוסחת המבנה של MSG
מונוסודיום גלוטמט (Monosodium glutamate, בקיצור: MSG) הוא מלח נתרן של חומצה גלוטמית. נוכחותו במזון מגבירה את תחושת הטעם, והוא משמש כתוסף מזון נפוץ. לעיתים מסומן כ-MSG או כ-E 621 ברשימת רכיבים.
קיימת אמונה פופולרית כי מונוסודיום גלוטמט כתוסף מזון גורם למגוון של תופעות שליליות קצרות וארוכות טווח, כגון כאבי ראש ותחושת אי-נוחות המוכרת כ"סינדרום המסעדה הסינית", אולם מחקרים מדעיים מחמירים לא הראו תוצאות כאלה בשימוש בכמויות סבירות. מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מגדיר מונוסודיום גלוטומט כ"מוכר כללית כבטוח" כתוסף מזון. בנוסף הארגון מציין שמחקרים שנעשו על אנשים שדיווחו על תופעות לוואי שליליות בעקבות צריכת החומר לא הצליחו להראות קשר בין התסמינים המדווחים לצריכת מונוסודיום גלוטומט.
בשנת 2017, הרשות האירופית לבטיחות המזון (EFSA) המליצה לבחון מחדש את כמות החומר המותרת במזון, מחשש לתופעות לוואי שליליות בקרב קבוצות אוכלוסייה שונות.
תכונות

בצורתה הטהורה המולקולה היא מוצק גבישי לבן; כאשר הוא מומס במים הוא מתפרק במהירות לקטיון נתרן ואניון גלוטמט. בתנאים רגילים החומר יציב, מגיב עם מחמצנים חזקים ובשרפה משתחררים פחמן חד-חמצני, פחמן דו-חמצני ותחמוצות חנקן.
מונוסודיום גלוטמט היא מולקולה כיראלית, רק האננטיומר הטבעי L-glutamate משמש כתוסף מזון וגורם לתחושת הטעם האופייני. מונוסודיום גלוטמט טהור מכיל כ-99.6% של האננטיומר L הפעיל. ברטבים דוגמת רוטב סויה הגלוטמט מכיל כ-5% אננטיומר D[דרוש מקור].
נוסחה מולקולרית: C5H8NNaO4
שם סיסטמטי: Sodium 2-Aminopentanedioate
מסה מולרית: 169.111 גרם למול
נקודת התכה: 225°C
מסיסות במים: 74 גרם ל-100 מ"ל, מסיסות נמוכה באתנול
רעילות: LD50=15,800 מ"ג לק"ג (בחולדות)
142-47-2 :CAS
אומאמי

אומאמי (Umami) הוא אחד מחמשת הטעמים היסודיים, מזוהה כטעם "בשרי". מונוסודיום גלוטמט מתפרק, כאמור, ברוק, והגלוטמט מפעיל קולטנים ספציפיים בפקעיות הטעם: קולטנים לחומצות אמינו T1R1/T1R3 וקולטנים ספציפיים לגלוטמט mGluR4 ו-mGluR1.
היסטוריה

החומצה הגלוטמית התגלתה בסוף המאה ה-19 בגרמניה, אך תרומתה לחוש הטעם התגלתה רק בתחילת המאה ה-20 על ידי הכימאי היפני קיקונאי איקדה, שחקר את מרכיבי הטעם של קומבו - אצת ים הנפוצה ביפן כמרכיב מזון, בעיקר במרקים וכתבלין. איקדה גילה כי הטעם הנוצר מהוספת קומבו למאכלים אינו נובע מארבעת קולטני הטעם הבסיסיים שהיו מוכרים (מתוק, מלוח, חמוץ, מר;  הטעם "חריף" נובע מגירוי מכני של העור ואינו טעם נפרד). הוא תיאר טעם זה כאופייני למאכלי בשר ודגים וכינה אותו אומאמי (בתרגום מקורב מיפנית - טעם נעים). כיום ידוע כי קיימים קולטני טעם ייחודיים הרגישים לגלוטמט (מלח של חומצה גלוטמית) וכי גם מזונות אחרים (כגון גבינות קשות, שלא היו נפוצות ביפן) מעוררים קולטנים אלה. איקדה מצא כי מכל הגלוטמטים, מלח הנתרן (סודיום גלוטמט) יצר את הטעם הנקי ביותר, התמוסס במים בקלות והיה הקל ביותר לייצור; תהליך הייצור היה מורכב יחסית ומבוסס על פירוק גלוטן על ידי חומצה מלחית ולאחריו שלבים נוספים לזיקוק החומר.
בשנת 1909 נוסדה חברת אג'ינומוטו (היראגאנה: 味の素, רומאג'י: Aji-no-moto) שהתחילה ייצור מסחרי של החומר כתוסף מזון. שיווק מונוסודיום גלוטמט בארצות הברית החל ב-1947.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 פותחה ביפן שיטה לסינתזה כימית ישירה של חומצה גלוטמית. שיטה זו הייתה בשימוש ייצור תעשייתי של מונוסודיום גלוטמט החל בשנת 1961 ועד שנת 1973. התפוקה החודשית ביפן הגיעה בשיאה ל-1200 טון.
כיום מתבסס הייצור התעשייתי על התססה ביולוגית של פחמימות (ראו להלן) אשר מפיקה חומצה גלוטמית ביעילות וברמת ניקיון גבוהה.
תפוקת מונוסודיום גלוטמט בשנת 2014 הייתה מעל 3 מיליון טון, והיא צפויה לעבור 4 מיליון טון לשנה עד 2023.
היסטוריה > תסמונת המסעדה הסינית

בשנת 1968 התפרסם מכתב למערכת כתב העת New England Journal of Medicine מרופא בשם ד"ר הו מאן קוואק, בו תיאר תופעות כגון הזעה, כאב ראש, בחילה ואדמומיות עור, אותן חווה לאחר אכילה במסעדה סינית בארצות הברית. במכתב זה טבע את המונח "תסמונת המסעדה הסינית" (Chinese Restaurant Syndrome - CRS). לטענתו, ניתח את הגורמים האפשריים לתסמונת והגיע למסקנה שמונוסודיום גלוטמט הוא הגורם החשוד. השערה זו דווחה בכלי התקשורת וגרמה לחשש המוני מפני החומר ולדרישות לאסור על השימוש בו במוצרי מזון. איסור כזה לא נקבע מעולם בארצות הברית ובאף מקום אחר בעולם, למעט מחוז פנג'אב שבפקיסטן. נכון ל-2020 החומר נחשב לבטוח בשימוש (ראו להלן). במדינות רבות יש דרישה לסימון מפורש של מונוסודיום גלוטמט ברשימת המרכיבים של מזונות בהם הוא משמש כתוסף.
אין מחקרים כמותיים שהראו שיש קשר בין צריכת מונוסודיום גלוטומט לבין סימפטומים "תסמונת המסעדה הסינית", ורוב הלוקים בתסמונת אינם מדווחים על תסמינים דומים בזמן צריכת מוצרים עשירים בגלוטומטים שאינם מוגשים במסעדות סיניות, למשל גבינת פרמזן או אפונה. ראיות אלו הובילו למסקנה שהתיאוריה לא מבוססת.
לפי מספר חוקרים ומחקרים, רעיון "תסמונת המסעדה הסינית", כלומר יחוס של תופעות לואי שליליות בלתי-מוכחות לאכילה של מונוסודיום גלוטומט והצמדת תוסף זה למסעדות סיניות, נובע מדיווחים עיתונאים מוטים גזעית נגד מהגרים סינים וסנטימנט ציבורי גזעני הרואה באוכל הסיני מזון מסוכן ומלוכך כחלק מחשד כללי וארוך שנים כלפי מהגרים מסין ותרבותם בקרב לבנים בארצות הברית. העובדה שמסעדות פופולריות בארצות הברית שאינן סיניות (לדוגמה רשת KFC) ויצרני חטיפים יצרו מזון עתיר מונוסודיום גלוטומט לפחות משנות הארבעים אך תלונות על תופעות הלואי של צריכתו לא הופיעו עד סוף שנות השישים ורק בהקשר של אכילה במסעדות סיניות, מובאת לרוב כראיה לטענה זו.
מקורות גלוטמט > מקורות טבעיים

חומצה גלוטמית היא חומצה אמינית נפוצה ומצויה באופן טבעי בגוף. במזון היא קשורה בדרך כלל בחלבונים. רק חלק קטן מהגלוטמט במזון נמצא כחומצה אמינית חופשית ורק גלוטמט חופשי משפיע על הטעם. חלק מהטעם הטבעי של מזונות כעגבנייה, מוצרי סויה וגבינות מסוימות נובע מהמצאות גלוטמט חופשי.
| מזון | גלוטמט חופשי (מ"ג ל-100 גרם) | גלוטמט קשור (מ"ג ל-100 גרם) |
| --- | --- | --- |
| גבינת פרמזן | 1,200 | 9,847 |
| רוטב סויה סיני | 1,090 | - |
| אפונה | 200 | 5,583 |
| עגבניות | 140 | 238 |
| תירס | 130 | 1,765 |
| בשר עוף | 44 | 3,309 |
| בשר בקר | 33 | 2,846 |
| ביצים | 23 | 1,583 |
| חלב אם | 22 | 229 |
| דג סלמון | 20 | 2,216 |
| חלב פרה | 2 | 819 |
מקורות גלוטמט > הפקה ביולוגית

תהליך הייצור התעשייתי המודרני משתמש בזנים נבחרים של חיידקים (Corynebacterium glutamicum(אנ') ואחרים) כממצים גלוטמט ממצע מזון נוזלי על ידי תסיסה. החומצה הגלוטמית מופרדת ממצע המזון, ועוברת תהליכי טיהור וגיבוש כמלח הנתרן מונוסודיום גלוטמט. שיטה זו יוצרת חומר ברמת ניקיון גבוהה.
מקורות גלוטמט > פירוק חלבונים

מקור אחר לחומר הוא חלבונים שעברו הידרוליזה חומצית או הידרוליזה אנזימטית לקבלת חומצות אמינו חופשיות דוגמת גלוטמט. הידרוליזטים של חלבון (בלי הפרדה של גלוטמט משאר חומצות האמינו) משמשים לאותה מטרה כמונוסודיום גלוטמט במזונות דוגמת אבקות מרק, שימורי ירקות ובשר מעובד[דרוש מקור].
השפעות בריאותיות משוערות

השפעתו הבריאותית של מונוסודיום גלוטמט זכתה למחקר מקיף בעשורים האחרונים, בעקבות הדיווח של ד"ר קוואק ב-New England Journal of Medicine על תופעות אובדן תחושה בגב, בצוואר ובזרועות וחולשה לאחר אכילה במסעדה סינית,
שדווח בתקשורת כ"סינדרום המסעדה הסינית". בעקבות הבהלה הציבורית החל לחץ על רשויות המזון האמריקאיות לאסור על השימוש בחומר, וחברות החלו להוסיף כתוביות "אינו מכיל מונוסודיום גלוטמט" על אריזות מזון, אך במחקרים לא נמצא קשר בין התסמינים הללו למונוסודיום גלוטמט, ו"סינדרום המסעדה הסינית" אינו מוכר ברפואה.
כבר בשנת 1959 הגדיר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את החומר כ"מוכר כללית כבטוח", הגדרה המשותפת למרכיבי מזון בסיסיים כגון מלח, סוכר, חומץ ושמן. מאז 1970 מימן ה-FDA מחקרים מקיפים לבטיחות השימוש במונוסודיום גלוטמט, מלחי גלוטמט אחרים והידרוליזטים של חלבון. סקר כזה, על ידי ועדה מטעם הפדרציה האמריקנית לחברות לביולוגיה ניסויית (FASEB) קבע ב-1980 כי מונוסודיום גלוטמט בטוח לשימוש ברמות מקובלות (כ-0.5 גרם לארוחה) אך המליץ על המשך מחקר על בטיחותו בצריכה גבוהה יותר. הוועדה המייעצת ל-FDA על רגישות למזון קבעה ב-1986 כי מונוסודיום גלוטמט אינו מהווה סכנה בריאותית לציבור הרחב אך תגובה קצרת טווח אפשרית אצל רגישים.
ועדת מומחים לתוספי מזון של ארגון הבריאות העולמי וארגון החקלאות והמזון של האו"ם מיקמה ב-1987 את החומר בקטגוריה הבטוחה ביותר של תוספי מזון.
ב-1991 קבעה ועדה מדעית למזון של האיחוד האירופי את "הצריכה היומית המקובלת" של מונוסודיום גלוטמט כ"לא מוגדרת" - הסיווג הבטוח ביותר של מרכיב מזון (מותר ללא הגבלה). הוועדה קבעה כי תינוקות ואפילו פגים מעכלים גלוטמט כמבוגרים ואין להם רגישות מוגברת לחומר. למסקנה דומה הגיע גם ועדה של ההסתדרות הרפואית האמריקנית ב-1992.
דו"ח של הפדרציה האמריקנית לחברות לביולוגיה ניסויית שבוצע ב-1995 עבור הFDA קבע
כי מונוסודיום גלוטמט בטוח כאשר "נצרך בכמויות מקובלות". הדו"ח קבע באופן חד משמעי שאין קשר בין צריכה ממושכת של מונוסודיום גלוטאמאט לבין מחלות כרוניות (אלצהיימר, פרקינסון או סרטן), פגיעה מוחית או פגיעה בתאי עצב. עם זאת, בדו"ח מועלית השערה שקיימת קבוצה של אנשים בריאים בדרך כלל אשר רגישים ל-MSG, שעשויים לפתח מספר תופעות שליליות קצרות טווח (MSG Symptom Complex) לאחר צריכה של לפחות 3 גרם של מונוסודיום גלוטמט ללא מזון נוסף.
למרות שאין תימוכין מחקרי לתיאוריה שמונוסודיום גלוטומט גורם לנזק ארוך טווח או לתחושת חוסר נוחות זמנית אצל לא רגישים, יש עדיין גורמים המחזיקים בתפיסה לפיה יש להגביל את צריכתו.
הערות שוליים

↑  Questions and Answers on Monosodium glutamate, U.S. Food and Drug Administration, ‏November, 2012
↑  EFSA reviews safety of glutamates added to food, EFSA - European Food Safety Authority
↑  Kikunae Ikeda, New Seasonings, Chemical Senses, Volume 27, Issue 9, November 2002 (באנגלית) (תרגום מיפנית של מאמרו המקורי של איקדה משנת 1909)
1 2  Chiaki Sano, History of glutamate production, The American Journal of Clinical Nutrition, Volume 90, Issue 3, July 2009 (באנגלית)
↑  Global Market Insight, Glutamic Acid and Monosodium Glutamate (MSG) Market Size, Potential, Industry Outlook, Regional Analysis, Application Development, Competitive Landscape & Forecast, 2019 - 2025 (באנגלית)
↑  Analysis by Jessie Yeung CNN, MSG in Chinese food isn't unhealthy -- you're just racist, activists say, CNN
1 2  We Can't Talk About MSG Without Talking About Racism, Men's Health, ‏2021-11-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tracy, Sarah E. (2021-09-02), What is MSG, and is it actually bad for you?, נבדק ב-2022-09-04
1 2  איאן מוסבי, ‘That Won-Ton Soup Headache’: The Chinese Restaurant Syndrome, MSG and the Making of American Food, 1968–1980 Get access Arrow, Social History of Medicine Volume 22, עמ' 135
↑  Anna Maria Barry-Jester, How MSG Got A Bad Rap: Flawed Science And Xenophobia, FiveThirtyEight, ‏2016-01-08 (באנגלית)
↑  איאן מוסבי, [https://citeseerx.ist.psu.edu/viewdoc/download?doi=10.1.1.672.4477&rep=rep1&type=pdf ‘That Won-Ton Soup Headache’: The Chinese
Restaurant Syndrome, MSG and the Making
of American Food, 1968 –1980], עמ' 138
↑   Harord McGee, On MSG and Chinese Restaurant Syndrome, Lucky Peach בתאריך 3 ביולי 2017, בארכיון האינטרנט
↑  Raiten DJ, Talbot JM, Fisher KD (1996). "Executive Summary from the Report: Analysis of Adverse Reactions to Monosodium Glutamate (MSG)". Journal of Nutrition. 126 (6): 2891S–2906S. PMID 7472671.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  אוסנת הראל, מונוסודיום גלוטמט באוכל: האם הוא באמת רעיל?, באתר ynet, 5 באוקטובר 2006
↑  לדוגמה, ד"ר חיים סדובסקי, מונוסודיום גלוטמט, באתר "טבעלייף"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4571038-7  NDL: 00562659
כריס הוי

כריס הוי (באנגלית: Chris Hoy; נולד ב-23 במרץ 1976) הוא רוכב אופניים סקוטי שפרש. אלוף אולימפי בעל 7 מדליות אוליפייות מ-4 אולימפיאדות (לונדון 2012, בייג'ינג 2008, אתונה 2004 וסידני 2000) מהן 6 מדליות זהב ואחת כסף ואלוף עולם בעל 25 מדליות, מהן 11 מדליות זהב, 8 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד. באולימפיאדת בייג'ינג זכה בשלוש מדליות זהב ובכך היה לספורטאי הבריטי השני שמגיע להישג זה, 100 שנים אחרי השחיין הנרי טיילור. באולימפיאדת לונדון זכה בשתי מדליות זהב והפך לספורטאי הבריטי המצליח ביותר (באותה עת) בתולדות בריטניה במשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה

הוי נולד וגדל באדינבורו שבסקוטלנד, בצעירותו, בגילאים 7 עד 14, רכב על אופני BMX והיה בין הרוכבים הטובים בעולם בתחום. הוא עסק בענפי ספורט נוספים כגון חתירה ורוגבי לפני שהקדיש את הקריירה המקצוענית שלו לענף הרכיבה על אופני מסלול משנת 1994.
להישגיו המשמעותיים הראשונים הגיע בשנת 1998 כאשר זכה במקום השלישי באליפות בריטניה, ב-1999 היה חבר בנבחרת בריטניה לאליפות העולם, וזכה עימה במדליית כסף במרוץ הספרינט הקבוצתי, הישג אותו שיחזר עם עמיתיו גם באולימפיאדת סידני. באליפות העולם ב-2002 השיג לראשונה מדליית זהב במרוץ יחידים נגד השעון למרחק של 1 ק"מ, וכך גם באולימפיאדת אתונה (2004).
שנת 2008 הייתה שנת שיא בקריירה המקצוענית של הוי, הוא זכה בשתי מדליות זהב באליפות העולם שנערכה במנצ'סטר ובהופעתו באולימפיאדת בייג'ינג זכה בשלוש מדליות זהב, שתיים מהן בתחרויות יחידים ואחת במרוץ קבוצתי.
באליפות העולם ב-2010 זכה במדליית זהב בספרינט, ובמדליית ארד בספרינט קבוצתי, ב-2011 זכה בשלוש מדליות כסף באליפות העולם: בספרינט, קיירין, וספרינט קבוצתי וב-2012 זכה במדליית זהב בקיירין וארד בספרינט.
סך הכול זכה לאורך השנים ב-25 מדליות באליפויות עולם, מהן 11 מוזהבות, ובחמש מדליות במשחקים האולימפיים מהן ארבע מזהב.
הוי קיבל במהלך השנים הוקרות רבות על הישגיו, בשנת 2005 צורף למסדר האימפריה הבריטית וב-2009 זכה לתואר אביר. הוענקו לו תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אדינבורו, אוניברסיטת הריוט-וואט ואוניברסיטת סנט אנדרוז. לאחר זכייתו בשלוש מדליות הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, הודיעה עיריית גלאזגו כי הוולודרום שיבנה בעיר לקראת משחקי חבר העמים הבריטי ב-2014 ייקרא על שמו. הוולודרום נחנך ב-2012.
באולימפיאדת לונדון (2012) נשא את דגל המארחת בריטניה בטקס הפתיחה. הוא ייצג את בריטניה בספרינט קבוצתי ובקיירין אך לא התאפשר לו להגן על תוארו במרוץ הספרינט האישי לאחר שהועדף עליו עמיתו למשלחת ג'ייסון קני. בתחרות הספרינט הקבוצתי היה זכה במדליית זהב והיה שותף בשבירת שיא העולם, הוא זכה במדליית הזהב השנייה שלו במשחקים במרוץ הקיירין. בכך היה לספורטאי הבריטי המצליח ביותר במשחקים האולימפיים כשהוא חולף על סטיב רדגרייב במספר מדליות הזהב והשווה את מספר המדליות מכל הסוגים שהשיג בראדלי ויגינס.
באפריל 2013 הודיע הוי על פרישה מרכיבה תחרותית וציין כי הוא גאה להיות חלק מהמהפך שעבר ספורט האופניים בבריטניה.
לאחר פרישתו החל להתחרות במרוץ מכוניות גראן טוריסמו, הוא השתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן ביוני 2016 בקטגוריית LMP2.
הוי נישא באפריל 2010 לשרה קמפ, עורכת דין מאדינבורו ויש להם בן ובת. הם מתגוררים במנצ'סטר, בה נמצא מרכז רכיבת המסלול בבריטניה.
ב-2024 פרסם בראיון לסאנדיי טיימס שהוא חולה בסרטן הערמונית סופני והחל בטיפול כימותרפי. בהמשך הראיון דיווח שאשתו סובלת מטרשת נפוצה.
הערות שוליים

↑  ב-2016 עבר אותו ברדלי ויגינס עם סך של 8 מדליות אולימפיות לעומת 7 של הוי
↑  Velodrome honour for golden Hoy, באתר חדשות BBC,‏ 19 באוגוסט 2008
↑  Imola the next stop on the "Road to Le Mans" for Sir Chris Hoy, אתר חברת ניסאן, 10 במאי 2016
↑  האלוף האולימפי האגדי אובחן עם סרטן סופני: "נותרו לי בין שנתיים לארבע שנים לחיות", באתר ynet, 20 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813159327705606  GND: 139591427  ISNI: 0000 0001 1452 7477  LCCN: nb2009021495  NSK: 000764589  SUDOC: 264317777  VIAF: 96794398   WorldCat (עם VIAF): 96794398