stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמרון צבאי
דוגמאות היסטוריות > הקרב בסטלינגרד

במהלך הקרב בסטלינגרד במלחמת העולם השנייה, ביצעה הצבא האדום הסובייטי תמרון התקפי ואגף את כוחות הצבא הנאצי. תמרון זה הביא לכיתור והשמדה של הארמייה השישית הגרמנית, והיווה נקודת מפנה במלחמה.
הערות שוליים

↑  Definition of MANEUVER, www.merriam-webster.com, ‏2024-07-23 (באנגלית)
1 2  Mission Command, www.moore.army.mil
תקן זיהום אוויר

ערך זה מתייחס לתקני זיהום אויר מכלי רכב.
תקן זיהום אוויר הוא שם כולל למערך מגבלות, תקנים, חוקים, תקנות או אישורים מנהלתיים, הקובעים מהם הגבולות המדויקים המותרים לכמות מזהמי האויר הנפלטת לסביבה. אופי התקן, הגבולות שהוא מציב ואופן אכיפתו של התקן, משתנים בהתאם למדינה האוכפת אותו.
ככלל, קיימים תקני זיהום אויר העוסקים בפליטה ממקורות פליטה שונים, בין היתר פליטת זיהום אויר מכלי רכב (לרבות כלי רכב יבשתיים, ימיים, אוויריים), פליטת זיהום אויר ממקורות תעשייתיים (לרבות תעשייה כבדה, תחנות כוח, משרפות, בתי זיקוק וגנרטורים ועוד).
תקני זיהום אוויר

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תקני זיהום אוויר > אירופה

באיחוד האירופי היה קיים תקן בשם "euro-2" המווסת את כמות זיהום האוויר המותרת לפליטה מכלי רכב. תקן זה השפיע גם על התקינה הישראלית ומיושם גם במדינות אחרות בעולם שאינן באירופה.
על פי החלטת הפרלמנט האירופי בשנת 2006 נכנס לתוקף תקן חדש בשם "euro-3" (דומה לתקן שנקבע על ידי ארגון EPA האמריקאי). התקן החדש דורש שינויים מפליגים בכלי רכב חדשים ואכיפתו צפויה לגרום להפסקת הייצור של דגמי מנועים בעלי מחזור שתי פעימות וכן של כלי רכב רבים בעלי מנוע דיזל.
האיחוד האירופי הציג 3 יעדים חדש/ים לתקני זיהום האוויר. יורו 4 (Euro 4), בתוקף החל מ-1 בינואר 2008, יורו 5 (Euro 5), בתוקף החל מ-1 בינואר 2010, ויורו 6 (Euro 6), בתוקף מ-1 בינואר 2014. בפועל תאריכים אלו נדחו על ידי האיחוד האירופי בשנתיים, על מנת לאפשר לבתי הזיקוק לשדרג את המערכות שלהם.
תקני זיהום אוויר > ישראל

החל מחודש ינואר 2012 אין היתר לייבא לישראל כלי רכב שלא עומדים בתקן יורו 6.
ראו גם

דרגת זיהום אוויר מרכב מנועי
תור הארד של הקומיקס

עטיפת החוברת Amazing Spider-Man #122, ובו מוצג מותה של גוון סטייסי, סממן אחד לתחילת תור הארד של הקומיקס.
תור הארד של הקומיקס (באנגלית: Bronze Age of Comic Books) מתייחס לפרק זמן היסטורי בשוק הקומיקס האמריקאי שנמשך מתחילת שנות ה-70 ועד לאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. תקופה זו היא ממשיכתו של תור הכסף של הקומיקס, ולאחריה הגיע העידן המודרני של הקומיקס. תור הארד שמר על רבות מהמוסכמות של תור הכסף, אך גם הציג עלילות אפלות וקשתות סיפור בעלות מסרים חברתיים, כמו אלה הנראים בתור הזהב של הקומיקס, של נושאים כשימוש בסמים, אלכוהוליזם וזיהום הסביבה.
שנות ה-70

בשנת 1970, חברת מארוול פרסמה את הגיליון הראשון של גיבור הספרות הזולה קונאן הברברי. הצלחתו כדמות קומיקס הובילה לעיבודים נוספים מספריו של רוברט אי. הווארד, ביניהם קאל הכובש, סוניה האדומה וסולומון קיין. DC קומיקס פרסמה את "מצביא מלחמה", ביאוולף ו"פאהפרד והעכברן האפור" של פריץ לייבר. החברה גם רכשה מחברת גולד קי קומיקס את הזכויות לדמותו של טרזן, פרי יצירתו של אדגר רייס בורוז, ופרסמה עיבודים לדמויות של בורוז כמו ג'ון קרטר.
היה זה רצח חברתו הוותיקה של ספיידרמן, גוון סטייסי, בידיו של הגובלין הירוק בחוברות The Amazing Spider-Man #121-122‏ (1973), שנחשב בידי המלומד ארנולד טי. בלומברג כמאורע המובהק לתחילתו של תור הארד, היות שהדבר מדגים את המעבר למחוזות אפלים יותר והרצון לשנות תפיסה קונבנציונלית שדמות ותיקה וקבועה יכולה להיהרג. אולם, היה שינוי הדרגתי בטון של קומיקס גיבורי-העל עוד לפני פרסומו של הסיפור בחוברות ספיידרמן - בין היתר מות אביה של גוון סטייסי (Amazing Spider-Man #90, ‏1970) ותחילת עבודתם המשותפת של אוניל-אדמס בכותרי באטמן.
בשנת 1971, העורך הראשי דאז של מארוול קומיקס, סטן לי, קיבל פניה מטעם מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לכתוב סיפור קומיקס על השימוש בסמים. לי הסכים וכתב סיפור בן שלושה חלקים בשם "הגובלין הירוק נולד מחדש" ובו תיאור שלילי להשפעתם של הסמים. באותה תקופה, כל אזכור לסמים נאסר בידי קוד האתיקה של הקומיקס, ללא קשר לתוכן. רשות האתיקה לא אישרה את הסיפור, אך לי פרסם אותו בכל זאת. התגובות החיוביות שהתקבלו בעקבות סיפור זה הובילו את רשות האתיקה לשנות את קוד האתיקה ולאפשר את תיאורם של הסמים, כל עוד הם יצטיירו באור שלילי. מעט לאחר מכן, חברת DC קומיקס פרסמה סיפור משלה הנוגע בסמים בחוברת גרין לנטרן/החץ הירוק מספר 85. הסיפור, "ציפורי שלג אינם עפים", חשף כי שותפו הצעיר של החץ הירוק - ספידי - הפך למכור להרואין.
השינוי בקוד האתיקה של הקומיקס התיר גם את החוקים בנוגע לתיאורם של ערפדים, רוחות רפאים ואנשי זאב בקומיקס, מה שהביא לגדילה במספר חוברות קומיקס העוסקות בעל טבעי כמו היצור מן הביצה, גוסט ריידר ו"קברו של דרקולה" בין היתר. בתחילת שנות ה-70, המפרסמים התרחקו מסיפורים על גיבורי-על שנהנו מפופולריות רבה באמצע שנות ה-60. חברת DC ביטלה את מרבית כותריה מלבד אלה של סופרמן ובאטמן, בעוד מארוול ביטלה כותריה רווחיים פחות כמו דוקטור סטריינג', הסאב מרינר ואקס-מן. במקום זאת, החברה התנסתה במגוון ז'אנרים אחרים כמו מערבונים, אימה וסיפורי מפלצות, וכן עיבודים לסיפורי ספרות זולה כפי שהוזכר לעיל. טרנד זה הגיע לשיאו בתחילת שנות ה-70, והתעשייה חזרה לפרסומם של סיפורי גיבורי-על עד לאמצע שנות ה-70.
התפתחויות נוספות > שייכות חברתית

עוד מתחילת כתיבתם של סיפורי קומיקס נוצר הצורך להתייחס לבעיות חברתיות. כך למשל, סיפורים מוקדמים של סופרמן עסקו בהתעללות בילדים ובתנאי עבודה של קטינים. אולם, בשנות ה-70 עניין השייכות לא היה רק מרכיב בסיפור אלא גם הצהרה בריש גלי על עטיפות הקומיקס, וזאת כדי לקדם מכירות. הגיליונות של ספיידרמן העוסקים בסמים היו לחזית הטרנד של "שייכות חברתית" - חוברות קומיקס שעוסקות בנושאי המציאות היומיומית. הסיפור בחוברת המשותפת של גרין לנטרן והחץ הירוק עסק לא רק בשימוש בסמים אלא גם באפליה על רקע גזעני ובאי צדק חברתי. כותרי אקס-מן הפכו לפופולריים ביותר עקב הרקע עליו מבוססים הסיפורים - מוטאנטים היו למעשה מטפורה לבני המיעוטים במציאות. קומיקסים נוספים בעלי שייכות חברתית היו הסיפור "אני סקרן: שחור" בחוברות "חברתו של סופרמן, לויס ליין", שבו לויס ליין מחליטה להפוך לאישה שחורה ליום אחד ו"שד בבקבוק", שבו איירון מן מתמודד עם אלכוהוליזם. חוברות העוסקות בפמיניזם והעצמת הכוח הנשי הפכו לטרנדיות עם גרסאות נשיות לגיבורי-העל כמו ספיידרוומן, גברת מארוול והענקית הירוקה.
למרות שהיה זה טרנד חולף, הרי שסוגיות חברתיות נותרו מנת חלקם של קומיקסים בני ימינו.
התפתחויות נוספות > קרדיט כותבים והסכמי עבודה

כותבים ואמנים החלו לקבל יותר הכרה על יצירותיהם אף על פי שעדיין היו מחויבים להעביר את זכויות היוצרים לחברה בה עבדו. אמנים הורשו לשמור את ציוריהם המקוריים ולמכור אותם בשוק הפתוח. כאשר נפוצה השמועה שיוצריו של סופרמן ג'רי סיגל וג'ו שוסטר חיו בעוני, אמנים כמו ניל אדמס וברני רייטסון עזרו לארגן עמיתים לעבודה כדי ללחוץ על חברת DC לפצות אותם וכן חלוצים נוספים של שנות ה-30 ושנות ה-40. חברות הוצאה לאור חדשות כמו פאסיפיק קומיקס ואקליפס קומיקס חתמו על חוזים לפיהם יוצרים החזיקו בזכויות יוצרים על יצירותיהם.
התפתחויות נוספות > גיבורי-על בני מיעוטים

אחת ההתפתחויות החשובות בתור הארד של הקומיקס הייתה הגדילה בגיבורי-על שחורים או שאר מיעוטים. לפני שנות ה-70 היו מעט גיבורי-על שאינם לבנים, כמו הפנתר השחור ופלקון, אך עם תחילת שנות ה-70 הדבר החל להשתנות עם הצגתם של לוק קייג', סטורם, בלייד, ג'ון סטוארט, סייבורג, חזיז שחור, ויקסן וטיגריס הארד.
כמה מאותם גיבורי-על מיעוטים סבלו מביקורת על הנצחת סטריאוטיפים על בסיס אתניות. דמויות כמו לוק קייג', מיסטי נייט, שאנג-צ'י ואיירון פיסט נראו כמו ניסיון של חברת מארוול להרוויח מאותם סרטי בלקספלויטיישן וקונג פו. אולם, כמה מתוכם החזיקו מעמד לאחר שאותו טרנד סרטים חלף, והפכו לפופולרים ביותר וחשובים ככל שהזמן עבר. עד לאמצע שנות ה-80, סטורם וסייבורג הפכו למנהיגי האקס-מן והטיטאנים הצעירים, בהתאמה, וג'ון סטוארט החליף בקצרה את האל ג'ורדן כדמות מרכזית בכותרי גרין לנטרן.
התפתחויות נוספות > קרוסאוברים בין חברות

מארוול ו-DC עבדו על מספר כותרי קרוסאובר, כשהראשון בהם היה סופרמן נגד ספיידרמן. הדבר הוביל לקרוסאובר בין באטמן לענק הירוק, חוברת נוספת לסופרמן וספיידרמן וכן אקס-מן נגד הטיטאנים הצעירים החדשים. כותר נוסף, האוונג'רס נגד ליגת הצדק, נכתב בידי ג'רי קונוויי ואויר בידי ג'ורג' פרז בהתבסס על סקיצה מאת רוי תומאס, אך הוא מעולם לא פורסם, והדבר שיקף את האיבה העתידית בין שתי החברות. העורך הראשי של מארוול, ג'ים שוטר, לא היה מרוצה מכך שחברת DC רצתה להכליל בקרוסאובר הרביעי בין החברות את הטיטאנים הצעירים החדשים - הכותר המצליח ביותר של החברה באותם ימים - כי אם את לגיון גיבורי העל. הדבר גרם לכך ששוטר ביטל את הפרויקט המתוכנן לקרוסאובר בין ליגת הצדק לאוונג'רס.
התפתחויות נוספות > הדפסות מחודשות

בסביבות שנת 1970, חברת מארוול הציגה מגוון רחב של הדפסות מחודשות בשוק הקומיקס, הדפסות אשר הפכו ברבות השנים למובילות במכירות. עד מהרה החלו להופיע הדפסות מחודשות לרבים מהכותרים, לרוב מערבונים.
התפתחויות נוספות > קריסתה של DC

באמצע שנות ה-70, חברת DC פרסמה מספר רב של כותרים חדשים כגון "האלים החדשים" של ג'ק קירבי ושייד האיש המשתנה של סטיב דיטקו. החברה התייחסה לכך בתור "הפיצוץ של DC", אך לא הביאה בחשבון את מידת הצלחתם של כותרים רבים בבת אחת. הדבר הביא הלכה למעשה לקריסה של החברה ושל התעשייה, כולל שרלטון קומיקס. חברת מארוול זכתה בסופו של דבר ב-50% מנתחי השוק וסטן לי העביר לג'ים שוטר את השליטה בחטיבת הקומיקס בזמן שהוא עצמו עבד על סדרות ספין אוף שעסקו באנימציה.
התפתחויות נוספות > קומיקס שאינו עוסק בגיבורי-על

כשתור הארד החל בתחילת שנות ה-70, הפופולריות עברה מז'אנר גיבורי-העל לעבר כותרים מהם נעדרו בעלי הכוחות. קומיקסים אלו קיבלו לרוב השראה מז'אנרים כמערבונים, פנטזיה והספרות הזולה. כפי שצוין לעיל, קוד הקומיקס המשוכתב משנת 1971 הותיר את ז'אנר האימה בשל להתפתחות, וכתוצאה מכך נוצרו סדרות על-טבעיות כגון היצור מן הביצה, גוסט ריידר ו"קברו של דרקולה". בז'אנר המדע בדיוני, סיפורי הישרדות פוסט-אפוקליפטיים היו תחילתו של טרנד, כפי שהועידו דמויות כדת'לוק, קילרייבן וקמנדי, אם כי הטרנד היחידי שנותר בשנת 1977 הוא מלחמת הכוכבים.
כותרים נוספים נבעו במקור מדמויות שהיו קיימות במגזינים של הספרות הזולה משנות ה-20 של המאה ה-20. דוגמאות ראויות לציון הן של קונאן הברברי, החרב הפראית של קונאן, מאסטר הקונג-פו וג'ונה הקס. ההצלחה ההתחלתית של הכותרים הללו הובילה לעיבודי ספרות זולה נוספים כמו טרזן, הצל, דוק סאבאג', קול מאטלנטיס ו"צדק בע"מ". במהלך תקופה זו, גם מארוול וגם DC פרסמו באופן קבוע עיבודי קומיקס רשמיים למגוון פרויקטים, כולל סרטים פופולרים (כוכב הקופים, גודזילה, אינדיאנה ג'ונס, מלתעות 2, 2001: אודיסיאה בחלל, מלחמת הכוכבים), סדרות טלוויזיה (בטלסטאר גלקטיקה, מסע בין כוכבים), צעצועים (כח המחץ, רובוטריקים, מיקרונאוטים, רום, כוח אטארי) ואפילו דמויות ציבוריות כלהקת קיס.
למרות שהם לא בהכרח נחשבים כשייכים לז'אנר גיבורי-העל, מספר חוברות קומיקס לא קונבנציונליות מאותה תקופה כללו נבלי-על כדמויות מרכזיות (הג'וקר, החברה הסודית של נבלי-העל, "הציוות של נבלי-העל").
סופו של תור הארד

יש מחלוקות בנוגע לסופו של תור הארד, כמו תחילתו, ויש האומרים כי הוא מעולם לא הסתיים. תקופת הזמן השכיחה לציון סופו של העידן היא בין השנים 1985-1986. כמו תור הכסף של הקומיקס, סוף תור הארד מתייחס למספר טרנדים ואירועים שהתרחשו בערך באותו זמן. בנקודה זו, חברת DC השלימה את פרויקט המשבר בעולמות האינסופיים, שסימן את תחייתם המחודשת של מותגי החברה על מנת שיהפכו שוב למתחריה הרציניים של חברת מארוול בשוק הקומיקס. תקופת זמן זו כוללת גם את פרסומן של חוברות משפיעות כמו "השומרים" של אלן מור ו"באטמן: האביר האפל חוזר" של פרנק מילר, אשר הגדירו מחדש את ז'אנר גיבורי-העל והיוו השראה לשנים רבות של חוברות קומיקס "אפלות וקודרות". במארוול קומיקס, אבן הדרך השכיחה לציון סופו של תור הארד היא המלחמות הסודיות.
לאחר תור הארד הגיע העידן המודרני של הקומיקס, שמיוחס לרוב בתור העידן האפל של הקומיקס.
הערות שוליים

↑  Scott’s Classic Comics Corner: A New End to the Silver Age Pt. 1, September 16th 2008
תעודת זונדר

תעודת זונדר היא מסמך אנטישמי מזויף שהתפרסם בשנת 1919 בעיתון בשפה הרוסית. התעודה, הכתובה עברית, נמצאה, כביכול, בכליו של קצין יהודי-בולשביקי בשם זונדר, והיא מתארת, בדומה לפרוטוקולים של זקני ציון, קנוניה יהודית שמטרתה שליטה כלל עולמית.
על פי תעודת זונדר, המהפכה הבולשביקית תוכננה ובוצעה בידי יהודים, או בידי גויים העוזרים להם.
היסטוריה

פרוטוקול משנת 1919 (תעודת זונדר) פורסם לראשונה בעיתון "פוסטימאאס" (Postimees) ((באסטונית) "דוור") האסטוני (מהדורת הבוקר) ב-31 בדצמבר 1919. "פוסטימאאס" פירטו כיצד נמצא הטקסט העברי המקורי מכיסו של שונדרב, מפקד הגדוד הבולשביקי היהודי בגדוד 11 של רובה, שנהרג בפעולה בלילה שלפני ה -9 בדצמבר. באותה עת היה "פוסטימאאס" בבעלותו של יאאן טוניסון, פוליטיקאי לאומני אסטוני.
הטקסט הופיע ב-5 בפברואר 1920 בעיתון הרוסי "פריזיב" (Призыв) ((ברוסית) "קריאה לדגל") שהופץ בברלין בין הגולים מרוסיה הסובייטית ותיאר אותו כ"מסמך מעניין". מאוחר יותר הוא שוכן בנספח של מהדורה מורחבת בשפה האנגלית של "הפרוטוקולים של זקני ציון", שפורסמה ב -1934 על ידי הוצאת הספרים הפטריוטית, שפועלת מתוך תיבת דואר בשיקגו, אילינוי.
לקריאה נוספת

נורמן כהן, הכשר לרצח עם, הוצאת עם עובד 1972, עמ' 99-101.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Anti-Semitic "Protocols of Zion" Endure, Despite Debunking, news.nationalgeographic.com
↑  Walter Ze'ev Laqueur, Russia and Germany, Transaction Publishers, 1965. (באנגלית)
תעשיות נשק לישראל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  תעש מערכות 
 תקופת הפעילות:  תעש:‏ 1933  כ-IWI:‏ 2005 – הווה
 חברת אם:  קבוצת SK
 מיקום המטה:  ישראל רמת השרון, ישראל
 בעלות:  סמי קצב
 ענפי תעשייה:  צבא וביטחון
 מוצרים עיקריים:  נשק קל
 עובדים:  כ-500
  
 http://iwi.net/
 
מפעלי נשק ישראל בע"מ, הידועה בשמה הלועזי IWI (ראשי תיבות של Israel Weapon Industries), היא חברה ישראלית מקבוצת SK (נסקא תעשיות - אס קיי גרופ בע"מ) בבעלות סמי קצב, המייצרת נשק קל.
החברה נוצרה עם הפרטת מפעל "מגן" של תעש (התעשייה הצבאית) שנמכר לאיש העסקים סמי קצב בפברואר 2005.
חלק מכלי הנשק של החברה משרתים בכוחות הביטחון של ישראל ובפרט בצה"ל ומשטרת ישראל.
מוצרים

החברה מייצרת נשק קל וכלי ירייה קלים בעיקר לשימושים צבאיים אך גם עבור כוחות משטרה וסוכניות ביון וכוחות אבטחה. בין מוצריה:
רובי סער:
גליל - גרסה "קלאסית", ייצורה הופסק לטובת הגליל ACE.
גליל ACE - גרסה חדשה של הגליל עם קת טלסקופית, מעצה ומתפסים מודרניים. מוצע במספר קליברים בהם 7.62x39 מ"מ, 5.56x45 מ"מ נאט"ו 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
תבור - רוס"ר בולפאפ.
תבור 7 (תבור בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו)
מיקרו-תבור X95 - רוס"ר בולפאפ מקוצר, מוצע במספר קליברים וארכי קנה.
תבור X-95 פלאט-טופ - רובה שירות ורוס"ר בולפאפ מקוצר, מוצע במספר קליברים וארכי קנה. דגם משופר של המיקרו-תבור X95.
ערד - רובה קרבין לכוחות מיוחדים.
ערד 5 – רובה סער בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו או 0.300 BLK
ערד 7 – רובה קרב בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו או 6.5 קרידמור
כרמל - רובה סער קרבין.
תת-מקלעים:
עוזי (בעבר בדגמי המיני והמיקרו-עוזי, וכיום בדגם עוזי פרו)
מיקרו-תבור SMG (רוס"ר מקוצר/תמ"ק בקליבר 9 מ"מ)
מקלעים:
נגב (בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו)
נגב NG7 (בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו)
רובי צלפים:
גליל צלפים - רובה צלפים חצי-אוטומטי בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
IWI DAN ("דן") - רובה צלפים בריחי בקליבר 0.338 לפואה מגנום.
רובה צלפים ACE – רובה צלפים חצי-אוטומטי בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
ערד 7 SR-DMR – רובה צלפים חצי-אוטומטי ורובה קלעים בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
אקדחים:
יריחו 941
ברק - דגם מתקדם ומוקטן של יריחו, הייצור הופסק עקב חוסר ביקוש.
נשר המדבר/עיט המדבר (Desert Eagle) - ב-2009 עבר הייצור לחברה אחרת בארצות הברית.
אקדח עוזי - אקדח המבוסס על תמ"ק עוזי, הייצור הופסק.
מצדה (אקדח שהושק ב-2017)
מערכות נשק:
ארבל - מערכת נשק ממוחשבת המעלה את אפקטיביות הפגיעות של רובה הסער או המקלע.
מטול רימונים GL 40 - קיים גם בתצורה עצמאית (stand-alone) וגם בתצורה מתחברת.
עוזי
יריחו 941
נשר המדבר "מגנום"
מקלע נגב
תבור TAR-21
גליל ACE
גליל צלפים
מיקרו-תבור X-95
תבור X-95 פלאט-טופ
ערד (רובה)
הפרטת מפעל "מגן"

לפי דו"ח מרכז אדוה החברה נמכרה במחיר נמוך של 2.5 מיליון דולר, אף שהרווח הצפוי ממנו בשלוש השנים הבאות עולה על 3 מיליון דולר בשנה. בנוסף התחייבה המדינה להעניק רשת ביטחון ל-5 שנים, על ידי מימון של 70% מהוצאות לסיום העסקת עובדים שייזמו הבעלים החדשים.
פורסם כי כשנה טרם מכירתו של מפעל "מגן" נחתם הסכם על מכירתו תמורת 20–25 מיליון דולר לקבוצת ג'נרל דיפנס. העסקה לא מומשה. מבקר המדינה התבקש לבדוק כיצד ייתכן שהמפעל נמכר בסופו של דבר בעשירית מהסכום שהוצע.
לפי דוח המבקר הפנימי של תעש, לאחר השלמת מכירת מגן לחברה ב' צברה תעש בגין מגן הפסד לא מתוכנן בסך 16 מיליון ש"ח, בעיקר בגלל שינויים במלאי וצריכת חומרי גלם. בדוח נקבע שההפסד נבע נוכח "ממצאים חמורים בטיפול התפעולי והחשבונאי" של תעש, לרבות הקלדת נתונים במערכת המחשוב ללא בקרה וניהול הזמנות לא מסודר...תעש לא קיבלה את התמורה הצפויה עבור מכירת מגן. תרמו לכך, בין היתר, הכשל המתמשך בניהול המלאי בתעש והכשל במעבר לייצור סדרתי של התבור, שנועד להיות המוצר העתידי העיקרי של מגן. לכך נוסף גם הלחץ על הנהלת תעש להשלים את מכירת מגן או לסגור אותו בתוך פרק זמן קצוב, שיצרו התמריצים שנכללו בהסכם הסיוע
לטענת סמי קצב הוא שילם על המפעל כ-10 מיליון דולר.
ראו גם

מפרולייט
בול ארמורי
הערות שוליים

↑  NEW RELEASE: Meet the IWI Masada 9mm Striker-Fired Pistol, www.tactical-life.com, ‏3 בנובמבר 2017
↑  Masada - אקדח חדש ל-IWI, בפורום צבא וביטחון בפרש, 3 בנובמבר 2017.
↑  שלושה עשורים של הפרטה, יעל חסון נובמבר 2006
↑  תני גולדשטיין, מבקר המדינה בודק אם תעש מגן נמכר במחיר נמוך, באתר ynet, 26 ביוני 2006
↑  אורה קורן, ה"תבור" של סמי קצב יורה בלבנון, באתר הארץ, 26 ביולי 2006
שנת הסוס

ערך זה עוסק באופן השינה של סוס ובהקשרים ההלכתיים שלו. אם התכוונתם לשנה הקרואה על שם הסוס בלוח השנה הסיני, ראו .
סוס משא (אנ') מהארדנים, ישן בעמידה
שְׁנַת הַסוּס היא דפוס התנהגותו של הסוס בתחום השינה, והיא מאופיינת בשינה "עראית" ולרוב בעמידה, במשך זמן מועט ביממה, ובפרקי זמן רבים וקצרים. הסוס ישן גם בשכיבה, אם כי בתדירות פחותה משינה בעמידה. שינה זו מוזכרת בתלמוד בבלי, ואף משמשת במדד לכמה הלכות. הביטוי "שנת הסוס" (או "שינת הסוס") מופיע בעיקר בהקשרו ההלכתי, ובא לציין משך שינה קצרה.
תנוחות הסוס בשנתו > שינה בעמידה

הסוס יכול לישון שינה קלה (קרי, נמנום) בעמידה לזמן קצר, על ידי "מנגנון הישארות" (אנ') - תכונה פיזיולוגית ייחודית בגפי הסוס (אנ') המאפשרת לו "לנעול" את ברכיו באופן שבו עצמות הרגל הופכות לעצם אחת ללא מפרק ומרפות את הלחץ בשרירים. נעילה זו מתרחשת באופן אוטומטי ברגליים הקדמיות, עם התרפות השרירים; ברגליים האחוריות מניעת התכופפות הרגל מתבצעת באמצעות שינוי מיקום הירך, באופן שנועל את עצם הפיקה במקומה. בכל פעם שרגל אחת מקובעת, שאר הרגליים נחות; מדי פעם מחליף הסוס את הרגל המקובעת באחרת, וכך מווסת את מנוחת כל הרגליים במהלך הנמנום.
מצב שינה זה מאפשר לסוס הגנה מסוימת מפני טריפה בעת שנתו, שכן לא נדרשת ממנו קימה ממצב שכיבה בעת פתיחת מנוסתו והימלטותו.
בעת הנמנום עיני הסוס עצומות למחצה. הסוסים מנמנמים בעמידה פעמים רבות במהלך היום, והדבר משתנה לפי רמת השעמום שלהם; סוס חופשי בטבע, שעסוק שעות רבות בשיטוט אחר מזון, עשוי לנמנם פחות מסוס בשירות האדם.
תנוחות הסוס בשנתו > שנת חלום

לשנת חלום (שינה עמוקה יותר, בה ניתן לחלום), מוכרחים הסוסים לשכב; את שינה זו יבצעו הסוסים רק כאשר הם מרגישים בסביבה בטוחה יותר. הסוסים יכולים לישון שינה קלה גם במצב של ישיבה; במצב זה רגליו מקופלות תחתיו, ראשו עומד באוויר ועיניו עצומות.
תנוחות הסוס בשנתו > חלוקת השינה במהלך היום

הסוסים מסתפקים בפרקי זמן קצרים ורבים של מנוחה, וככלל ישנים ביממה משך זמן מועט, החל מכמה דקות ועד כשעתיים או שלוש. באופן רגיל, משך שנת הסוס במהלך היממה היא כשעתיים וחצי, שמתוכן הנמנומים מהווים את מרבית משך השינה (בערך פי שניים משינה בשכיבה). משך כל נמנום עשוי להיות כ-15 דקות, וגם הרבה פחות. את שנת החלום יכולים הסוסים לבצע אחת לכמה ימים, במשך של שעה או שעתיים. מניעת שנת חלום מסוס במשך כמה ימים עשויה לגרום לו לחוסר שינה, ובמקרים נדירים הוא אף עשוי באופן פתאומי לישון אותה בעמידה. מצב זה שונה הוא מנרקולפסיה, למרות שאף סוסים עשויים לסבול מנרקולפסיה.
שינה בקבוצות

סוסים נוטים לישון טוב יותר כאשר הם בקבוצות, באופן שחלק מהם ישנים וחלק נשארים לעמוד ולתצפת מפני טורפים. סוס בודד יתקשה לישון באופן מיטבי, שכן האינסטינקט שלו יצריך אותו לפקוח עין מפני סכנה.
השינה בחורף

באופן כללי הסוסים ישנים בחורף פחות מאשר בקיץ. כאשר נושבות רוחות חזקות, יעדיפו הסוסים יותר שינה בשכיבה, כדי שלא לחשוף את הגוף לרוחות, ובכך לשמור על הטמפרטורה שלו.
שנת הסוס ביהדות

לשנת הסוס קיימת התייחסות בתלמוד בבלי, ואף היא משמשת כמידה בהלכה ל"שנת עראי".
שנת הסוס ביהדות > שנת דוד המלך

בתלמוד בבלי מובאת סתירה בין שני פסוקים המספרים על שעת יקיצתו של דוד, שניהם במזמור קי"ט שבספר תהילים. האחד: ”חֲצוֹת לַיְלָה אָקוּם”, והשני: ”קִדַּמְתִּי בַנֶּשֶׁף”. בתלמוד מובאים שלושה תירוצים שונים לסתירה זו, מפי אמוראים שונים. לדעת רבי זירא סתירה זו מתורצת בציון דפוס שינה ייחודי שהיה לדוד וכן על פעילותו במהלך הלילה, באופן זה:
עד חצות לילה היה מתנמנם כסוס. מכאן ואילך היה מתגבר כארי
במקום אחר בתלמוד בבלי מובא בשם האמורא רב: ”אסור לאדם לישן ביום יותר משינת הסוס”, ואחר שמבאר התלמוד בדעתו: ”וכמה שינת הסוס? שיתין נשמי”, מובאים דברים אביי בעניין:
שנתיה דמר כדרב, ודרב כדרבי, ודרבי כדדוד, ודדוד כדסוסיא, ודסוסיא שיתין נשמי
ברמ"א מבואר כי דברי התלמוד השניים (שבמסכת סוכה) חולקים על דברי התלמוד הראשונים (שבמסכת ברכות), ולפיהם רק ביום הוגבלה שנתו של דוד לשישים נשימות. ויש אחרונים שביארו כי דברי התלמוד השניים הם לפי דעתו של אמורא אחר בסוגיה הראשונה, ולפיהם דוד לא ישן כלל בלילה, ורק במשך היום ישן שישים נשימות.
שנת הסוס ביהדות > שנת עראי בהלכה

שנת הסוס מוזכרת בהלכה כשיעור לשנת עראי שאינה נחשבת לשינה לעניין מספר הלכות, בהן:
הימנעות משינה במהלך היום.
חיוב נטילת ידיים לאחר שינה.
חיוב חוזר בברכות הנהנין, אם בירך לפני האכילה אך נרדם לאחר מכן תוך אכילתו.
אורך שינה זו הוא "שיתין נשמין" (60 נשימות), וקיימות בפוסקים מספר דעות לשיעורו בשיעור זמן מודרני. בין הדעות קיימת גם מחלוקת למי מתייחסים אותן 60 נשימות: אם ל-60 נשימות של אדם, ובהתאם לכך "שיתין נשמין" עשוי להיות שלוש דקות ושליש; או ש-60 נשימות אלו מתייחסות לסוס, ובהתאם לכך "שיתין נשמין" עשוי להיות יותר ממחצית השעה.
ראו גם

שיתין נשמין
שינה זעירה
הערות שוליים

↑  ספר תהילים, פרק קי"ט, פסוק ס"ב.
↑  ספר תהילים, פרק קי"ט, פסוק קמ"ז.
↑  רמ"א, בהגהות לשולחן ערוך, אורח חיים, סימן ד', סעיף ט"ז.
↑  מילי דברכות, ברכות, דף ג', עמוד ב', בדעת רב אשי שם ש”עד חצות לילה היה עוסק בדברי תורה, מכאן ואילך בשירות ותשבחות”.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ד', סעיף ט"ז.
↑  משנה ברורה, סימן ד', סעיף קטן ל"ד.
↑  רבי אברהם דנציג, חיי אדם, כלל מ', סעיף י"ז.
↑  רבי מנחם עזריה מפאנו, מובא אצל רבי חיים מרדכי מרגליות, שערי תשובה, סימן ד'. ראו ערך שיתין נשמין לדעות נוספות.
↑  רבי חיים יוסף דוד אזולאי, מובא אצל רבי חיים מרדכי מרגליות, שערי תשובה, סימן ד'. ראו עוד אצל ד"ר משה רענן, עד חצות לילה היה מתנמנם כסוס – סוס, באתר פורטל הדף היומי, על משך זמן 60 נשימות הסוס כפי הידוע כיום.
סוס רכיבה ישן בעמידה
סוסים נוטים לישון טוב יותר כאשר הם בקבוצות, באופן שחלק מהם ישנים וחלק נשארים לעמוד ולתצפת מפני טורפים. בתמונה: סוסים על הר ביאנדיץ, נווארה שבספרד
מקסיקני ישן שנת צהריים
תהילים נ"ה

תהילים נ"ה הוא המזמור ה-55 בספר תהילים.
רקע לשיר

לפי ילקוט ואלשיך מזמור זה מתאר את מרד אבשלום בדוד.
במהלך מלוכתו של דוד מרד בו בנו אבשלום, והכריז על עצמו מלך. דבר המרד הגיע לדוד והוא החליט שלא להתבצר בירושלים ועזב בחופזה את העיר מחשש כי כוחותיו ההולכים וגדלים של אבשלום יטילו מצור על ירושלים ויחריבו אותה, בארמון בירושלים נשארות מאחור 10 נשים מפלגשי דוד "לשמור על הבית".
בהמשך מצטרף לשיירת הבורחים צדוק הכהן ועמו ארון הברית אך דוד דרש כי הם יחזרו לירושלים, בדברי דוד המורה על החזרת ארון הברית מתגלה אמונתו כי הוא רואה במרד ובגלותו מרצון מירושלים עונש מאת האלוהים, נקודה נוספת היא קביעתו של דוד המלך שהארון צריך להישאר ב"נָוֵהוּ" בכך קבע דוד כי ירושלים היא המקום המיועד לעבודת האל ומעלה את ירושלים מדרגת עיר בירה שבחירתה נעשתה על בסיס פוליטי למרכז עבודת קודש. בהוראת דוד נותר חושי הארכי בירושלים כדי שיהיה מרגל במועצת היועצים של אבשלום, ויסכל את עצותיו של אחיתופל.
רקע לשיר > פגישה עם שמעי בן גרא

בברוח דוד מירושלים אל בחורים, שמעי בן גרא קילל וסקל באבנים אותו. שמעי קרא לעבר דוד: ”צֵא צֵא אִישׁ הַדָּמִים וְאִישׁ הַבְּלִיָּעַל”.
שמעי התכוון בדבריו בעיקר להריגת אבנר בן נר ולמותו של איש בושת, שר צבאו ובנו של שאול, בהתאמה. ייתכן שעוינותו של שמעי לדוד נבעה מכך שהוא ראה בדוד את מי שהוריד את בית שאול מהשלטון. אבישי בן צרויה ביקש מדוד את הרשות להרוג את שמעי אך דוד סירב לכך. על פי המסופר במקרא, דוד ראה בעלבון שהוא סופג משמעי עונש משמים.
רקע לשיר > אבשלום בירושלים

אבשלום ואנשיו יצאו ממקום ההתכנסות בחברון על מנת לכבוש את מרכז השלטון בירושלים אך גילו שדוד המלך ואנשיו ברחו מלבד חושי הארכי שנשאר ונשבע אמונים לאבשלום. אבשלום ניצב עתה בפני שתי בעיות שנובעות מהצורך לבסס את ניצחונו, אחיזתו בכס וסילוק האיום מצד דוד ונאמניו.
רקע לשיר > אבשלום בירושלים > ביסוס שלטונו של אבשלום

אבשלום פנה לאחיתופל ביקש את עצתו. אחיתופל ייעץ לאבשלום: ”בּוֹא אֶל פִּלַגְשֵׁי אָבִיךָ אֲשֶׁר הִנִּיחַ לִשְׁמוֹר הַבָּיִת”. מטרת המהלך היא להפוך את המרד והקרע בין דוד לאבשלום לבלתי הפיך, כך ייאלצו תושבי ירושלים, יהודה וישראל לקבוע את הצד בו הם תומכים וללא חשש מהסכם שירקם בין המורד למלך שיוביל לחזרת דוד למלכותו, וענישת מי שתמך באבשלום בפומבי. אבשלום קיבל את עצת אחיתופל, אך במקום לעשות את המעשה ולהפיץ את השמועה, אבשלום החליט לעשות מעשה נחרץ עוד יותר, והוא בעל את הפילגשים באוהל על גג הארמון, לעיני כל תושבי ירושלים. מעשהו של אבשלום היה התגשמות נבואת נתן הנביא בפרשת דוד ובת שבע.
העצה והמעשה מזעזעים מבחינה דתית מוסרית ואנושית, דבר שאינו פוגם ביעילות המעשה. רבי דוד בן זמרא ניסה ליישב את הבעיה המוסרית-דתית: "ואפשר לתרץ בדוחק כי אחיתופל היה יודע שהיו לדוד פלגשים בלא כתובה ובלא קידושין ועליהם יעץ אחיתופל שיבוא אבשלום, אבל לא על אותם שהיו בקידושין, כי לא יעלה על הדעת שהתיר לו". בספר "אמונות ודעות" אומר רב סעדיה גאון: