stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב סרדיס
לקריאה נוספת

כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
Herodotus. Translated by A.D. Godley. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922 (reprinted 1971). Digitized copy in:  Perseus
Boardman J, Bury JB, Cook SA, Adcock FA, Hammond NGL, Charlesworth MP, Lewis DM, Baynes NH, Ostwald M & Seltman CT (1988). The Cambridge Ancient History, vol. 5. Cambridge University Press.
Fehling, D. (1989). Herodotus and His "Sources": Citation, Invention, and Narrative Art (Translated by J.G. Howie). Francis Cairns.
Fine, JVA (1983). The Ancient Greeks: A Critical History. Harvard University Press.
Finley, Moses (1972). "Introduction". Thucydides – History of the Peloponnesian War (translated by Rex Warner). Penguin.
Holland, Tom (2006). Persian Fire: The First World Empire and the Battle for the West. Doubleday.
Lazenby, JF (1993). The Defence of Greece 490–479 BC. Aris & Phillips Ltd.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 35-36.
↑  George Cawkwell, The Greek Wars, Oxford University Press, 2005, pp. 61 - 62 וגם: עמית, עמ' 243-244.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 97-99.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 100-103.
1 2  עמית, עמ' 245.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 102.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 105.
↑  עמית, עמ' 245, הערה 5.
↑  ראו לעניין זה: Holland, Tom (2006). Persian Fire: The First World Empire and the Battle for the West. Abacus 171-178
קרל בופ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1877 ראשטאט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  5 בדצמבר 1934 (בגיל 57) היידלברג, גרמניה הנאצית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 מנחה לדוקטורט:  מוריץ קנטור, לאו קניגסברגר 
 מוסדות:  אוניברסיטת היידלברג 
 תלמידי דוקטורט:  גרטה ליבוביץ, Dhanvantrai Mukandrai Mehta, אוטו יולויוס רבל, ארווין כריסטמן, אוסקר מוליטור, קרל צימרמן, אוטו פולנסקי 
 
קרל בופ (בגרמנית: Karl Bopp;28 במרץ 1877 –  5 בדצמבר 1934) היה היסטוריון למתמטיקה גרמני.
ביוגרפיה

בופ למד באוניברסיטת שטרסבורג ובאוניברסיטת היידלברג תחת הדרכתו של מוריץ קנטור. בשנת 1906 הוא הוסמך (אנ') להוראה אוניברסיטאית עם עבודה על חתך חרוט של גרגואיר דה סנט וינסנט, ובשנת 1915 הוא הפך לפרופסור בהיידלברג. כיורשו של מוריץ קנטור לימד היסטוריה של המתמטיקה, חשבון פוליטי וביטוח. בשנת 1933 חלה ונפטר בשנת 1934.
תחום העניין המיוחד של בופ היה מחקרים אודות יוהאן היינריך למברט. הוא ערך את היומן (Monatsbuch) של למברט, את חילופי מכתביו עם לאונרד אוילר ועם אברהם גוטלף קסטנר (אנ') וכן ערך את כתביו הפילוסופיים. בופ כתב מאמרים היסטוריים רבים, כולל שני מחקרים על ההיסטוריה של פונקציה אליפטית, ופרסום מחודש של מאמר מאת ניקולה פאטיו דה דוילייה (אנ') על הסיבה לכבידה. בהשגחתו נכתבו עבודת גמר של תלמידים רבים.
הערות שוליים

↑  Lorey, Wilhelm: Karl Bopp(הקישור אינו פעיל), Jahresbericht der Deutschen Mathematiker-Vereinigung, Band 45, 1935, pp. 116-119
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258834005171  BnF: cb10798080n (data)  GND: 117620610  ISNI: 0000 0001 0880 8360  LCCN: no2002049731  MGP: 52433  NTA: 073863505  SUDOC: 088328678  VcBA: 495/189924  VIAF: 25384719   WorldCat (עם VIAF): 25384719
קרל בהם

| --- | --- |

 לידה:  28 באוגוסט 1894 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  14 באוגוסט 1981 (בגיל 86) זלצבורג, אוסטריה 
 מקום קבורה:  גראץ 
 מוקד פעילות:  אוסטריה, גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1917 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גראץ 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 צאצאים:  קארלהיינץ ביהם 
 פרסים והוקרה:  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1970)  פרס האמנות של ברלין (1967)  תואר מקצועי פרופסור  מדליית הכסף הגדולה להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית  טבעת הכבוד של העיר וינה  טבעת הכבוד של שטיריה  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרל בֶּהם (בגרמנית: Karl Böhm;‏ 28 באוגוסט 1894 – 14 באוגוסט 1981) היה מנצח אוסטרי.
חייו

קרל בהם נולד בגראץ שבאוסטריה. לאחר שלמד משפטים וזכה לדוקטורט בתחום, למד מוזיקה בקונסרבטוריון של גראץ. לפי המלצתו של קרל מוק, קיבל אותו ברונו ולטר לעבודה באופרה העירונית של מינכן בשנת 1921. בשנת 1927 עבר לעבוד בדרמשטאדט וב-1931 בהמבורג. בהמשך היה ממשיכו של פריץ בוש כראש בית האופרה של דרזדן, משנת 1934. הוא עבר לאופרה של וינה בשנת 1943, והיה המנהל המוזיקלי של בית האופרה המשוקם בווינה לזמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה.
אף כי מעולם לא היה חבר במפלגה הנאצית, היה תומך נלהב שלה. לפי הכתוב ב-Hitler and the Power of Aesthetics של פרדריק ספוטס, נודע בהם לשמצה במועל היד ההיטלרי שלו לפני קונצרט בניצוחו לאחר האנשלוס (למרבה האירוניה, דווקא במעשה זה הפר את חוקי הנאצים, המגדירים את המקומות, בהם ניתן להצדיע במועל יד).
בהם היה עמית ומקורב לריכרד שטראוס, שהקדיש לו את דפנה שלו. הוא ניצח על רבות מיצירותיו של שטראוס בביצועי הבכורה שלהן. עוד נודע בפרשנות שלו לאופרות של ריכרד וגנר ושל וולפגנג אמדיאוס מוצרט. קצת לפני מותו הוא ניצח גם על התזמורת הפילהרמונית של וינה ועשה לו שם כמפרש יצירותיהם של יוהנס ברהמס ושל מוצרט בתקופת עבודתו עם התזמורת.
קרל בהם נפטר בשנת 1981 בזלצבורג. בנו הוא השחקן קרלהיינץ בהם.
הקלטות

נישואי פיגרו, 1968, דויטשה גרמופון 449 728-2
קרל בילוויוס

| --- | --- |

גנרל קרל בילוויוס
 לידה:  2 במרץ 1890 קניגסברג, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 התאבד:  27 במרץ 1945 (בגיל 55) טנסי, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1908–1920   1924 – 1945
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית   מפקד דיוויזיית פון מנטויפל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בכסף
 
גנרל קרל בילוויוס (בגרמנית: Karl Bülowius;‏ 2 במרץ 1890 – 27 במרץ 1945) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

בילוויוס נולד ב-2 במרץ 1890 בקניגסברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-1 (פרוסיה המזרחית - הנסיך ראדזיוויל), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה במסגרת הארמייה הראשונה. בתחילת 1915 מונה לעוזר מפקד ההנדסה בקורפוס ה-1, וב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט. בשנת 1916 מונה בילוויוס למפקד פלוגת ההנדסה ה-213, ובאוגוסט 1917 מונה למפקד פלוגת ההנדסה ה-205, שפעלה בזירה הארץ ישראלית. ב-18 במאי 1918 הועלה לדרגת האופטמן, ובקיץ 1918 הועבר לגדוד ההנדסה ה-14. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף בילוויוס לרייכסווהר, אולם בשנת 1920 פרש מהצבא. בשנת 1924 הצטרף בילוויוס לרייכסווהר, וב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-11, וב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-6 באוקטובר 1936 מונה בילוויוס למפקד אגד הנדסת הביצורים ה-6, ובינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1939 מונה בילוויוס למפקד אגד ההנדסה ה-10.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בפרוץ המלחמה היה בילוויוס מפקד אגד ההנדסה ה-10, ובסוף אוקטובר 1939 מונה לקצין ההנדסה הראשי של הארמייה השמינית, ולאחר מכן קצין ההנדסה הראשי של הכוחות בפולין. בסוף אוקטובר 1939 מונה לקצין ההנדסה הראשי של הארמייה התשיעית, והשתתף עימה במבצע ברברוסה. ב-1 באפריל 1942 הועלה בילוויוס לדרגת גנרל מיור, ובאוקטובר 1942 מונה לקצין ההנדסה הראשי של ארמיית הפאנצר אפריקה. ב-30 בנובמבר 1942 קיבל בילוויוס על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בכסף, וב-17 בפברואר 1943 מונה למפקד זמני של ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית. ב-22 בפברואר מונה בילוויוס לקצין ההנדסה הראשי של קבוצת ארמיות אפריקה, ב-31 במרץ 1943 מונה בילוויוס למפקד דיוויזיית פון מנטויפל, וב-1 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
ב-9 במאי 1943 נכנע בילוויוס לצבא האמריקני, ונשלח למחנה שבויים בארצות הברית. ב-27 במרץ 1945 התאבד בילוויוס במחנה פורסט שבטנסי, ארצות הברית, בגיל 55.
רביעיית תלמוס

| --- | --- |
 סוגה:  א-קפלה 
 www.thalamus.co.il
 חברים
 שלי ברלינסקי, נעמה נצרתי, יגאל קמינקא ועודד שומרוני
 
רביעיית תלמוס היא רביעייה קולית ירושלמית אשר מורכבת מהזמרים: שלי ברלינסקי, נעמה נצרתי, יגאל קמינקא ועודד שומרוני.
היסטוריה

הרביעייה הוקמה בשנת 2002, עם זמר הקונטרה טנור דורון שלייפר. בשנת 2010 החליף את דורון שלייפר הזמר יעקב הלפרין והחל משנת 2016 יגאל קמינקא משמש בתפקיד זמר הטנור של הרביעייה.
ההרכב הופיע לראשונה בחורף 2002. מאז הוא מרבה להופיע בקונצרטים שונים באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, במרכז למוזיקה במשכנות שאננים, בפסטיבל יחיעם, בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, בפסטיבל אבו גוש, באוניברסיטה העברית, בטלוויזיה הישראלית, ב"קול המוסיקה", ובמקומות רבים נוספים.
רפרטואר

הרביעייה שרה בעיקר מוזיקת א-קפלה, ומתמחה בביצוע מדריגלים מתקופת הרנסאנס, ובמוזיקה ישראלית חדישה, תוך שימת דגש על ביצוע יצירות ועיבודים מקוריים של מלחינים ישראלים צעירים.
קרל בושוף

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1927 Modimolle, דרום אפריקה 
 פטירה:  16 במרץ 2011 (בגיל 83) אורניה, דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 השכלה:  אוניברסיטת פרטוריה 
 עיסוק:  מרצה
 מעסיק:  אוניברסיטת פרטוריה 
 מפלגה:  Afrikaner Broederbond, חזית החירות פלוס 
 השקפה דתית:  קלוויניסט
 
פרופסור קרל וילם הנדריק בושוף (באנגלית: Carel Willem Hendrik Boshoff;‏ 9 בנובמבר 1927 – 16 במרץ 2011) היה מייסד אורניה וחתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד.
ביוגרפיה

קרל וילם הנדריק בושוף נולד ב־9 בנובמבר 1927 בחוות דרונפונטיין (Doornfontein) ליד נילסטרום (כיום מודימולה) שבפרובינציית טרנסוואל. הוא היה ילדם השני של וילם סטרנברג בושוף ואנה מריה (אנני) בושוף. אנני הייתה אשתו השנייה של וילם וקרל היה אחד משבעת ילדיהם.
בושוף למד תאולוגיה באוניברסיטת פרטוריה והשיג את תואר בוגר בשנת 1948. בשנת 1951 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בתאולוגיה ומיד לאחר מכאן יצא לשליחות מיסיונרית באור הספר של דרום אפריקה. הוא דיבר בשפה הספדית (צפון סאות'ו) בצורה שוטפת ושימש כראש הנציגות המסיונרית של הכנסייה הרפורמית ההולנדית.
בשנת 1967 הקים את המחלקה למשימה ולימודי דת בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת פרטוריה.
אשתו של בושוף אנה, לה נישא בשנת 1954, נפטרה בשנת 2007, היא הייתה בתו של ד"ר הנדריק וביחד הם הולידו שבעה ילדים. משנת 1981 עד 1989 בושוף היה מנהיג תנועת הווטרקר והיה חבר כבוד בארגון זה. הוא היה גם יו"ר האפריקאנר ברודרבונד (בין השנים 1980–1983) וגם יו"ר הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה בין השנים 1970 ל-2007. הוא היה גם מנהיג חזית החירות פלוס בכף הצפוני מאז שנת 1994, עד שבנו נבחר במקומו לתפקיד.
בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית ("Afrikanervryheidstigting"), המכונה גם "אבסטיג" (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון ששלטון ממשלת הרוב השחור הייתה בלתי נמנעת ושממשלת המיעוט הלבנה אינה יכולה להיות מוצדקת מוסרית. אפוא על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה. בשנת 1990. הוא היה ממקמי היישוב אורניה במטרה שיהיה הבסיס למדינת לאום אפריקאנרית עתידית. בושוף היה נשיא תנועת אורניה עד שנת 2007, אז הוחלף על ידי בנו, קרל בושוף הרביעי.
בושוף נפטר ממחלת הסרטן ב־16 במרץ 2011 בגיל 83. בתחילה אובחן כחולה בסרטן המעי אך הסרטן התפשט לאיבריו האחרים כשבועיים לפני מותו.
הערות שוליים

↑   Carel Boshoff (Obituary), The Telegraph, 17 March 2011
↑  BOSHOFF's van DOORNFONTEIN : Kort V00R-Geskiedenis. (באפריקאנס)
↑  Professor Carel Boshoff
↑  Anna Boshoff was 'community person par excellence
↑  Mr Carel BOSHOFF
↑  Du Toit, Brian M., The Far Right in Current South African Politics, The Journal of Modern African Studies 29, December 1991 doi: 10.1017/S0022278X00005693
↑  Orania Movement undertakes to preserve Boshoff’s legacy
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1147167192  ISNI: 0000 0000 3364 9878  LCCN: n82255363  NTA: 115373217  VIAF: 48128682   WorldCat (עם VIAF): 48128682
רב-לוחיתאים

| רב-לוחיתאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: רב-לוחיתאים
שם מדעי
 Polyplacophora ‏בלנוויל, 1816

רב־לוחיתאים הידועה גם ככָּתְנוֹת־יָם או כִּיטוֹנִים (שם מדעי: Polyplacophora) היא מחלקה של בעלי חיים ימיים פרימטיבים ממערכת הרכיכות. זוהי קבוצה שהתפתחה במשך הדבון עד ימינו והיא כוללת כיום מעל 940 מינים, כשמינים רבים נוספים נכחדו.
מינים אלה מסוגלים לשכון הן במים טרופיים והן בימים קרים בעומקים שונים, לעיתים עד 6,000 מטרים ועד חופים הסלעיים. עם זאת הם אינם מסוגלים לחיות זמן רב על היבשה ואינם חיים במים מתוקים או מליחים כמו צדפות ומיני חלזונות.
אטימולוגיה

המין הראשון במחלקה זו Chiton tuberculatus הוגדר לראשונה על ידי לינאוס בשנת 1758. כפי שהיה נהוג באותה תקופה, שם המשפחה Chitonidae והסדרה Chitonida נגזרו משם זה לפי ההטיה המוסכמת לדרגות טקסונומיות שונות. שמה המדעי של המחלקה היה נתון לכמה מחלוקות טקסונומיות אך בשפה העממית בלעז כונה Chitons. בעברית הוחלט לכנות סדרה זו רב־לוחיתאים על שום שמונת הלוחות המכסות את גבם של היצורים. באותה ספרות לעיתים כונה גם כִּיטוֹנִים כתעתיק של השם בלועזית. בשנת 2003 בישיבה רעג של האקדמיה ללשון העברית אושרה הצעתו של יוסף הלר לאמץ שם עברי נוסף בשם כותונת-ים. את השם הציע הלר מכיוון שתרגומה של המילה Chiton ביוונית הוא כותונת(אנ').
מאפיינים

מיני הכיטונים הם קטנים, שטוחים ובעלי חישה פרימטיבית ביותר המורכבת בעיקר מריח ומראיית צל פרימיטיבית. הם גם בעלי משושים קטנים בתחתית גופם.
גוף הכיטון בעל פלג עליון משוטח, סגלגל ועשוי משמונה לוחיות צפופות, האחוזות ברקמה שמאחדת אותן יחדיו ואינם מסוגלות להיסגר כמו קונכייה של חילזון אך מאפשרים לבעליהם להתכדר לכדור אם הוא נתפס בידי טורף. לכיטון רגל שרירית מפותחת, המאפשרת לו להיצמד לסלעים ולאבנים. הכיטון הוא אוכל רקבובית, שאריות מזון מפוזרות ואצות אותם הוא מגרד מפני סלעים בתוך המים או על החוף. את מזונו הוא מגרד באמצעות מִשְׁנֶנֶת בלסתותיו.
מיון

תת-מחלקה Paleoloricata
סדרה Chelodida
סדרה Septemchitonida
תת-מחלקה Loricata
סדרה Lepidopleurida
סדרה Chitonida
טקסונים ללא מקור:
משפחה Scanochitonidae
משפחה Olingechitonidae
משפחה Haeggochitonidae
משפחה Ivoechitonidae
הערות שוליים

1 2  "רב־לוחיתאים או כיטונים" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 67-68
↑  כָּתְנוֹת-יָם, כִּיטוֹנִים במילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  פרוטוקול ישיבה רעג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00563299
קרשנג'הרשאן

| --- | --- |
סמל קרשנג'הרשאןסמל קרשנג'הרשאן

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הדרומי
 מחוז:  בקש בקש
 נפה:  נפת שרקד
 שטח:  19.93 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  423 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°00′N 21°39′E﻿ / ﻿47°N 21.65°E﻿ / 47; 21.65 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://korosnagyharsany.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קרשנג'הרשאן(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קרשנג'הרשאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרשנג'הרשאן (בהונגרית: Körösnagyharsány) הוא כפר גדול בנפת שרקד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרשנג'הרשאן נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 742 תושבים, ובשנת 2021 רק 423 תושבים.
יהודי קרשנג'הרשאן

היהודים הראשונים הגיעו ליישוב מאוראדיה בסוף המאה ה-17. המצבה הקדומה ביותר של בית הקברות היהודי הקטן ברחוב וארדי בהרסני מתוארכת לשנת 1855, היהודים התיישבו במרכז הכפר, בכיכר קוסות' של היום ובסביבתה, ובנו שם את המסחר ואת ביתם. הקהילה כללה 43 משפחות עשירות ודתיות. בשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
בכפר עדיין נשארו שאריות מקהילת יהודי קרשנג'הרשאן:
ביתה הגדול של משפחת גרוש הממוקם בכיכר קושוט.
בית הקברות היהודי הקטן שממוקם ליד בית המטבחיים של היום.
בית הקברות היהודי הגדול הממוקם בפאתי הכפר, לא רחוק מבית הקברות הציבורי שעדיין נמצא בשימוש היום. המצבות ששרדו נבנו בין השנים 60–1850 ו-1940.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 43 | 1,249 |
| 1910 | 19 |  |
| 1920 | 15 |  |
| 1930 | 8 |  |
| 1941 | 3 | 1,415 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קרשנג'הרשאן שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת שרקד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שרקד • אוקאן • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
רועי ילין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1981 (בן 43) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  קאנו/קיאק 
 
רועי ילין (נולד ב-11 בספטמבר 1981) הוא קיאקיסט ישראלי, חבר באגודת הספורט של הפועל תל אביב.
רועי היה חלק ממשלחות ישראל לאולימפיאדת סידני (2000), בה הגיע למקום ה-13 בקיאק זוגי למרחק 1,000 מטרים, יחד עם רמי צור, ובאולימפיאדת אתונה (2004) הגיע לגמר בקיאק יחיד למרחק 1,000 מטר, וסיים במקום התשיעי. רועי ילין סיים במקום ה-8 באליפות אירופה בקיאקים שהתקיימה במאי 2008 בקטגוריית יחיד למרחק 1,000 מטר.
קרחוני וירלווינד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  67°24′00″S 65°32′00″W﻿ / ﻿67.4°S 65.5333°W﻿ / -67.4; -65.5333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחוני וירלווינד(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחוני וירלווינד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחוני וירלווינד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחוני וירלווינד
 
קרחוני וירלווינד (באנגלית: Whirlwind Glaciers) היא קבוצה של ארבעה קרחונים בולטים הזורמים לצד המערבי של מפרצון וירלווינד בחוף המזרחי של חצי האי אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
ארבעת הקרחונים הם: קרחון פלינט, דמורסט, מאת' וצ'מברלין.
היסטוריה > גילוי הקרחונים

ארבעת הקרחונים, ומפרצון וירלווינד התגלו על ידי סר יוברט וילקינס בטיסת החקר שערף באזור ב-20 בדצמבר 1928.
לאחר מכן הקרחונים והמפרצון צולם מהאוויר על ידי השרות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940, ומופו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947.
היסטוריה > מקור השם

וילקינס ראה את ארבעת קרחוני וירלווינד הזורמים אל המפרצון, ובשל מיקומם ביחס למפרצון הם הזכירו לו את המנוע הכוכבי במטוס הרייט-וירלווינד (Wright Whirlwind) בו ביצע את טיסת החקר שלו, ולכן קרא למפרצון - מפרצון וירלווינד, ולקרחונים קרחוני וירלווינד.
לקריאה נוספת

• Defense mapping agency hydrographic/Topographic Center, , P 274
קרשמיין

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  7.08 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  269 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°01′00″N 22°25′00″E﻿ / ﻿48.016666666667°N 22.416666666667°E﻿ / 48.016666666667; 22.416666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.kersemjen.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קרשמיין(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.קרשמיין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרשמיין (בהונגרית: Kérsemjén) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג על גדות נהר סומש שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קרשמיין קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-351 תושבים בשנת 1990 עד 269 תושבים בשנת 2020.
יהודי קרשמיין

יהודים חיו בקרשמיין בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו רבים מבני הקהילה בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 23 |  |
| 1880 | 32 | 417 |
| 1910 | 42 |  |
| 1920 | 22 |  |
| 1930 | 20 |  |
| 1941 | 17 | 457 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קרשמיין שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
רוית הכט

| --- | --- |

הכט, 2012
 לידה:  23 ביוני 1980 (בת 44) קריית ביאליק
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאית, פובליציסטית ועורכת
 מעסיק:  הארץ 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  ravit.hecht
 טוויטר:  ravithecht
 
רוית הכט (נולדה ב-23 ביוני 1980) היא עיתונאית ישראלית ועורכת בעיתון "הארץ", בעלת טור שבועי במדור הדעות.
ביוגרפיה

רוית הכט נולדה וגדלה בקריית ביאליק. בתום לימודיה התגייסה לצה"ל ושירתה בתפקיד כתבת בעיתון "במחנה". לאחר שחרורה מהשירות הצבאי החלה לעבוד במערכת העיתון "ידיעות אחרונות" בתפקידי עריכה וכתיבה (בתחומי כלכלה, צרכנות, מוסף "זמנים מודרניים" ועוד).
בשנת 2003 החלה ללמוד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. לאחר חמש שנות לימודים ויצירת סרט גמר ("חופשת מחלה", 2008), חזרה לעולם התקשורת והחלה לעבוד בתפקידי עריכה וכתיבה שונים באתרי חדשות ובטלוויזיה. הכט עבדה כעורכת חדשות ב"חברת החדשות של ערוץ 2" ובאתר האינטרנט של "חדשות 2"; וכראש דסק "עסקים" באתר "וואלה".
בשנת 2010 עברה למערכת עיתון "הארץ", ובמשך שנתיים הייתה סגנית עורך במוסף "ספרים" וכתבה ביקורות ספרים ומאמרי דעה. בשנת 2012 התקדמה לתפקיד עורכת מדור הדעות בזירה הדיגיטלית, ממלאת מקום עורך מדור הדעות במהדורה המודפסת ואחראית על כתיבתם ועריכתם של מאמרי המערכת. כיום, הכט בעלת טור שבועי במדור הדעות בנושאי כלכלה וחברה, פוליטיקה, תרבות ופמיניזם. כמו כן, מפרסמת ראיונות פוליטיים.
ב-2013 החלה ללמד כתיבה מתקדמת במכללה האקדמית ספיר ובמכללת הדסה בירושלים.
מגישה תוכנית שבועית בגלי צה"ל בשם "רוית הכט מדברת עם".
הערות שוליים

↑  על הסרט "חופשת מחלה", 2008, אתר הפסטיבל הבינלאומי ה-6 לסרטי נשים ברחובות
↑  רוית הכט מדברת עם, באתר גלי צה"ל