stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנצי ליברמן
הערות שוליים

↑  בנצי ליברמן - יו"ר מועצת יש"ע, באתר גלובס, 6 בינואר 2002
↑  אפרת וייס, ראש מועצת יש"ע: אלחם במתנחל שירים נשק, באתר ynet, 21 בדצמבר 2004
↑  נדב שרגאי, דני דיין הוא יושב הראש החדש של מועצת יש"ע, באתר הארץ, 13 ביולי 2007
↑  חיים לוינסון, ועדת החקירה למצב מפוני גוש קטיף: המדינה כשלה, באתר הארץ, 16 ביוני 2010
↑  שירות גלובס, ‏בנצי ליברמן מונה לתפקיד מנהל רשות מקרקעי ישראל, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2011
↑  החשוד המרכזי בפרשת השחיתות במינהל מקרקעי ישראל: בנצי ליברמן, באתר גלובס, 17 בינואר 2015
↑  יניב קובוביץ, מנהל רשות מקרקעי ישראל בנצי ליברמן הוא הבכיר החשוד בפרשת השחיתות, באתר הארץ, 17 בינואר 2015
↑  משה ליכטמן, ‏החשד: לנגנטל פעל מול בנצי ליברמן להשבחת קרקעות, באתר גלובס, 18 בינואר 2015
↑   יסמין גואטה, המשטרה: להעמיד לדין את ראש רשות מקרקעי ישראל בנצי ליברמן, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2015
↑  חן מענית, ‏פרשת לנגנטל: בנצי ליברמן לא יועמד לדין פלילי אלא משמעתי, באתר גלובס, 23 בנובמבר 2015
אורי ישראל פז, תובענה משמעתית נגד ראש רשות מקרקעי ישראל בגין קידום פרויקט של מקורבו, באתר "תקדין", 24 בנובמבר 2015
↑  משה ליכטמן, ‏בנצי ליברמן התפטר מתפקיד מנהל רשות מקרקעי ישראל, באתר גלובס, 11 באפריל 2016
↑  אלה לוי-וינריב, ‏בנצי ליברמן הורשע משמעתית בהפרת הסדר ניגוד עניינים כמנכ"ל רמ"י: "עצם את עיניו בפני ההסדר", באתר גלובס, 1 בנובמבר 2018
↑  מתן ברניר, ‏בית הדין המשמעתי גזר עונש קל על בנצי ליברמן, באתר גלובס, 26 במרץ 2019
↑  ליטל דוברוביצקי, עוה"ד בנצי ליברמן ותמר חיימוביץ-ריכטר מצטרפים כשותפים בכירים למשרד חדד, רוט, שנהר ושות', באתר כלכליסט, 24 בדצמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008757035805171  VIAF: 2887159820908214000000   WorldCat (עם VIAF): 2887159820908214000000
זיהום הסביבה

זיהום הסביבה הוא כלל תופעות הזיהום הפוגעות בסביבה. תופעה נחשבת זיהומית כשהיא מפרה את האיזון האקולוגי, באזור מסוים או בעולם כולו. המונח זיהום הסביבה מתייחס בדרך כלל לזיהום הנובע מאסון סביבתי ומפעילות התעשייה.
זיהום אוויר בתעשייה נחשב זיהום סביבה מסחרי
זיהום חופי נהר בפסולת מעשה ידי אדם.
מפעל פחם באוסטרליה. שריפת הפחם מייצרת פחמן דו-חמצני, יחד עם כמויות משתנות של דו־תחמוצת הגופרית.
צורות של זיהום הסביבה

ישנן שתי צורות עיקריות של זיהום סביבה: זיהום מקומי וזיהום גלובלי. בעבר האמינו כי רק זיהום מקומי הוא בעייתי - למשל, שחרור של עשן בעת בערת פחם, הגורם לזיהום האוויר. כיום מכירים בכך כי צורות זיהום שונות הן בעלות השפעה גלובלית. אפקט החממה המוביל להתחממות עולמית הוא הנזק המוכר ביותר הנגרם בשל זיהום גלובלי.
לעיתים, דבר-מה הקיים בטבע באופן טבעי נחשב לזיהום סביבה כשהוא מגיע למקום אחר. למשל, אצות הגדלות באגמים ובחופי ימים נחשבות לזיהום כשהתרבותן נובעת מריבוי שיירים מתעשיות שונות, המשמשים להן כמזון; אותן אצות מתחרות בצורות החיים ששהו במקום בטרם הזיהום, ומפרות את האיזון האקולוגי.
דרך נוספת לחלק את זיהומי הסביבה היא לזיהום אישי וזיהום מסחרי. על אף שהזיהום המסחרי הוא תוצאה מובהקת של פעולות אישיות, רוב ההפגנות הן כנגד זיהום מסחרי, זיהום שבו תאגידים מזהמים את הטבע, לדוגמה מפעלים ששופכים את הפסולת שלהם לים, מייצרים עשן וכדומה.
השפעות על האדם

זיהום הסביבה פוגע בסופו של דבר בבני האדם. במקרה של זיהום גלובלי, ההשפעות הן על העולם כולו. לדוגמה, הפשרת הקטבים תיצור בעיה כלל עולמית. אבל גם זיהום מקומי הוא הרסני לאדם: הוא גורם מגוון בעיות, החל בקשיים טכניים (כגון זיהום אור שמונע שימוש בטלסקופים באזורים עירוניים) ועד למחלות קשות: חומרים מזהמים באוויר, באדמה ובמים גורמים למחלות רבות ושונות, ובהן סרטן, זאבת, מחלות חיסוניות, אלרגיה ואסתמה.
בשנת 2016 פרסם ארגון הבריאות העולמי דו"ח לפיו 1 מכל 4 ממקרי התמותה בעולם מקורו בזיהום סביבה, וכמות מקרי המוות מגיעה ל-12.6 מיליון איש בשנה שמתים בגלל סיבות המקושרות לזיהום הסביבה.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: זיהום הסביבה
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
זיהום אוויר
זיהום אור
זיהום מים
זיהום נפט
זיהום מי תהום
זיהום תרמי
זיהום רעש
מסכת סינון אוויר
שטח הפסולת של האוקיינוס השקט
מגדר וזיהום סביבתי
הערות שוליים

↑  איתי גל, דו"ח עולמי: 1 מכל 4 מקרי מוות נגרם מזיהום הסביבה, באתר ynet, 14 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563154205171  BNE: XX525025  BnF: cb11932823t (data)  GND: 4186812-2  LCCN: sh85104530  LNB: 000057690  NARA: 10642515  NKC: ph135331
דוד מימון (מנכ"ל)

| --- | --- |

דוד מימון
 לידה:  8 ביולי 1960 (בן 64) י"ג בתמוז ה'תש"ך פתח תקווה, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת כוח אדם בחיל המודיעין  מפקד בסיס קליטה ומיון
 תפקידים אזרחיים
 סמנכ"ל תפעול בחברת תבל טלקום  מנכ"ל האגודה למען החייל  סמנכ"ל שירות, מכירות, מסחר וקשרים תעופתיים באל על.  מנכ"ל אל על
 
דוד מימון (נולד ב-8 ביולי 1960) הוא איש ניהול ישראלי. שימש מנכ"ל חברת התעופה אל על, מנכ"ל האגודה למען החייל ומפקד בסיס קליטה ומיון של צה"ל.
ביוגרפיה

מימון גדל באופקים, אחד מחמישה ילדים להורים שעלו מתוניסיה. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע. בצה"ל שירת כקצין בחיל השלישות. בתפקידיו האחרונים שירת כראש מחלקת כוח האדם של חיל המודיעין וכמפקד בסיס קליטה ומיון בדרגת אלוף-משנה. השתחרר מצה"ל בשנת 2000.
לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת תבל טלקום. בדצמבר 2003 מונה למנכ"ל האגודה למען החייל.
ב-2005 הצטרף לחברת אל על ומונה לסמנכ"ל שירות. ב-2009 מונה לסמנכ"ל מכירות וב-2011 לסמנכ"ל מסחר וקשרים תעופתיים. במהלך השנים, הוביל את הקמת מוקד השירות והמכירה הישירה באל על, יזם והקים את מחלקת הביניים "תיירים פלוס" במטוסים והקים את מותג הטיסות המוזלות "UP".
במרץ 2014 החל לכהן כמנכ"ל אל על. בנובמבר 2017 הודיע על פרישתו מתפקידו, שנכנסה לתוקף לאחר מינוי מנכ"ל חדש בפברואר 2018.
כיהן כיו"ר הדירקטוריון בחברת סאן דור (מותג התעופה של אל על עבור טיסות שכר וטיסות עונתיות), וכדירקטור בחברת החיתום רוסאריו קפיטל.
חיים אישיים והשכלה

מימון נשוי ואב לשלושה. יש לו תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
הערות שוליים

↑  מיקי גרינפלד, מנכ"ל אל על דוד מימון הודיע על התפטרותו, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2017
טליה לוין

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1977 (בת 47) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  עיתונאית
 מעסיק:  מעריב סופהשבוע
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  649904494
 טוויטר:  talialin
טליה לוין (נולדה ב-2 ביולי 1977) היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

לוין נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. בוגרת תיכון אילון. עיתונאית ועורכת תוכן החל משנת 2000. את הקריירה החלה ככתבת בריאות ומשפחה במגזין "להיות הורים", ואחר כך עברה לסיקור תחום האוכל והיין במגזין "דרך האוכל" ו"פורטל היין הישראלי". לפני כן למדה משחק, וסיימה תואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה במדעי הרוח והחברה.
בשנים 2006–2007 ליוותה את עליית האתר "בנות" מבית MSN ישראל, בו שימשה כעורכת תוכן במחלקת התרבות וככותבת טור אישי.
בסוף שנת 2012 עם הקמתו של עיתון "סופהשבוע", לימים מעריב השבוע, הצטרפה לנבחרת הכותבים של העיתון, בטור אישי המתפרסם בכל יום שישי, וככתבת המגזין הקבועה של המוסף. החל מ-2019 היא משמשת גם ככתבת מגזין בעיתון ג'רוזלם פוסט.
בשנת 2017 שימשה כמנחה אורחת בתוכנית "אי זוגי" עם ניר קיפניס ברדיו תל אביב.
בשנת 2018 יצאה כמרצה אורחת בסמינר לעיתונות חברתית, במשלחת בינלאומית של עיתונאים לירדן, במסגרת USIP- yala new media and citizen journalists program של אורי סביר.
מרצה ומנהלת המחזור הראשון של בית הספר לתקשורת "I-tem".
ב-2021 יצא ספר הביכורים שלה, רומן רומנטי בשם "מבוכים", אותו הוציאה בהוצאה עצמית.
תושבת תל אביב.
אתי אלישקוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1977 (בת 47) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המסלול האקדמי המכללה למינהל 
 מעסיק:  ליברה חברה לביטוח 
 
אתי אלישקוב (נולדה ב-5 ביולי 1977) היא אשת עסקים ישראלית, מייסדת ומנכ"לית ליברה חברה לביטוח.
ביוגרפיה

אלישקוב גדלה בחולון, היא הצעירה מבין 5 אחים ובת להורים יוצאי עיראק ממשפחת מועלם. היא בעלת תואר בחשבונאות מהמכללה למינהל, כמצטיינת דקאן. עבדה בתחום הפיננסים עוד מלימודיה האקדמיים, באחד מסניפי בנק דיסקונט. לאחר סיום לימודי החשבונאות, החלה התמחות במשרד רואי החשבון ארנסט אנד יאנג, קוסט פורר גבאי את קסירר. ב-2006, בגיל 29, מונתה לסמנכ"ל הכספים של הכשרה חברה לביטוח, וב-2012 מונתה למנכ"לית החברה. עם סיום תפקידה ב"הכשרה", מונתה אלישקוב למנכ"לית איילון אחזקות.
בדצמבר 2017 הקימה את ליברה חברה לביטוח. אלישקוב פעלה לגיוס ההון הראשוני הדרוש להקמת החברה ותחילת פעילותה, כאשר כ-50% ממנו השקיעה מהונה האישי ואת 50% הנותרים גייסה ממשקיעים שונים. אלישקוב היא בעלת השליטה בחברה ומחזיקה ב-46.8%, והיתרה בידי משקיעים נוספים, שכל אחד מהם מחזיק עד 5% לכל היותר.
הוקרה

בשנת 2015 דורגה אלישקוב בדירוג הצעירים המבטיחים מתחת לגיל 40 (40 עד 40) של מגזין גלובס. ב-2018 היא דורגה במקום ה-33 בדירוג 100 המשפיעים של דה מרקר. ב-2019 דורגה במקום ה-26 בשנת בדירוג הנשים המשפיעות של פורבס ישראל, וב-2020 במקום ה-19 באותו דירוג.
חיים אישיים

אלישקוב מתגוררת בחולון. נשואה ואם לשניים.
הערות שוליים

↑  המשפיעים של דה מרקר 2018
↑  הנשים המשפיעות של פורבס 2019
↑  הנשים המשפיעות של פורבס 2020
אנליט

אנליט, קומפוננט (בכימיה קלינית) או צורון כימי הוא חומר או מרכיב כימי שמעניין בהליך אנליטי. החומרים הטהורים ביותר מכונים אנליטים. לדוגמה: זהב 24 קראט, NaCl, מים וכו'. במציאות, אף חומר לא נמצא כ-100% טהור באיכותו, ולכן חומר שנמצא כטהור ביותר (עבור מתכות מסוימות, 99% לאחר אלקטרוליזה) מכונה אנליט.
ראו גם

כימיה אנליטית
בדיקת אימונו
הערות שוליים

↑  Harvey, David (2009). Analytical Chemistry 2.0 (PDF). DePauw University. p. 42.
בלהה גבעון

בלהה גבעון
בלהה גבעון  (נולדה ב-6 בנובמבר 1946) היא מייסדת ומנכ"לית עמותת נגב בר קיימא. פעילה סביבתית במשך שנים רבות במסגרת "החברה להגנת הטבע" ובמסגרות אחרות. לאורך שנות פעילותה, זכתה בפרסים וביניהם פרס מפעל חיים שהוענק לה על ידי נשיא המדינה והשר להגנת הסביבה בשנת ה-60 למדינה ובאות הנשיא למתנדב בשנת 2016.
ביוגרפיה

בלהה נולדה בשכונת נווה חיים ליד חדרה להורים שהגיעו בשנת 1933 כחלוצים ונמנו עם מייסדי השכונה. סיימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר חקלאי. למדה בסמינר למורים בבית ברל ושירתה כמורה חיילת במחנה מרכוס שעל הכרמל וכמדריכת טיולים במדור לידיעת הארץ. לאחר נישואיה עברה להתגורר בבאר שבע. נשואה ואם לשלושה. תוך כדי עיסוקיה המקצועיים השלימה את לימודיה האקדמיים M.A בגאולוגיה והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה הפתוחה ואת לימודי ה-B.A באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בניהול ויישוב סכסוכים.
פעילות ציבורית

בלהה חינכה ולימדה דורות של תלמידים בין השנים 1969–1983 . בשנת 1983 החלה לנהל את סניף החברה להגנת הטבע בבאר שבע. בין השנים 1987 ל-1994 רכזה את תחום שמירת הטבע במחוז הדרום בחברה להגנת הטבע ומשנה זו עברה למטה החברה להגנת הטבע בתל אביב. במסגרת עבודתה יזמה פעולות לשימור הסביבה ולפיתוח אתרים בבאר שבע. פעלה להכרת המחצבה הטורקית כנכס גאולוגי, ארגנה והובילה מאבקים ציבוריים למניעת פליטת מזהמים ממפעלי התעשייה ברמת חובב. כמו כן פעלה בוועדות התכנון המקומיות והמחוזיות ובמועצה הארצית לתכנון ולבניה למניעת אישור תוכניות שהייתה בהן פגיעה בערכי טבע ונוף. כמו: התוכנית להקמת קול אמריקה בערבה, התוכנית לבניה על פארק חולות אשדוד, התוכנית לכריית פוספטים בנחל גוב, הקמת "עיר חבר" בנחל חבר (אזור שהתגלה כמוקד להיווצרות בולענים), התוכנית לכריית חול במכתש הגדול, הקמת כביש ממעלה שחרות ליטבתה, הקמת אתר פסולת ארצי באזור בית גוברין, הרחבת נתב"ג 2000 ועוד. בלהה פעלה לשימור חופי ישראל וייזום חוק החופים, לשימור ארץ המכתשים, להכלת מפעלי ים המלח בתוכניות סטטוטוריות, להקמת שדה תעופה בין לאומי בנבטים ולשימור חוף הדרומי באילת.
עמותת נגב בר קיימא

בשנת 1998 עזבה בלהה את החברה להגנת הטבע והקימה את "עמותת נגב בר קיימא" במטרה לסייע לתכנון מושכל של הנגב. זאת מתוך ראיה כי הנגב יהפוך ליעד פיתוח ויש לשמר את ערכיו. עם הקמת העמותה נקראה בלהה לדגל המאבקים ויזמה שינוי למיקום שדה התעופה לקרבת תמנע אשר תוכנן לקום על שמורת עברונה. פעלה נגד העברת רכבת החומרים המסוכנים דרך באר שבע לרמת חובב אך לא הצליחה במאבק זה. עמדה בראש מאבק נגד מפעלי התעשייה והמועצה התעשייתית ברמת חובב על טיפול לקוי במזהמים. לאחר מספר שנים שינתה בלהה את גישתה והבינה כי יש ליצור אווירת אמון בין הגופים השונים הפועלים בנגב. היא יזמה והקימה פורומים להדברות בין נציגי הקהילה לבין נציגי מפעלי התעשייה. זו הייתה פעילות פורצת דרך בארץ. פורומים אלו זכו להצלחה רבה וכיום מתקיים דו-שיח, שקיפות מידע והדברות בין נציגי התעשייה בצפון הנגב לבין הקהילה החיה בסמיכות למפעלים. פעילות חדשנית זו קיימת רק בנגב והיא נושא למחקרים רבים בארץ. בעקבות פעולות אלו והמודעות הגוברת והולכת לנושאי הסביבה והקיימות, זוכה הסביבה למקומה הראוי. פעילות הפורומים התרחבה והיא כוללת גופים חברתיים-סביבתיים הנותנים שירותים לאזרחים (המוסד לביטוח לאומי). בנוסף, פיתחה בלהה תוכניות להקניית ערכי חשיבה סביבתית בקרב תושבי הנגב שבו שולבו ערכי שמירת טבע וסביבה בתוכניות הלימודים. תרומתה של בלהה להפיכת עמותת נגב בר קיימא לגורם משמעותי בנושאי סביבה בנגב, מתבטאת ביציקת תוכן חדש ושונה לפעילות הסביבתית המקובלת. גישה חדשנית זו מדגישה הדברות, שקיפות ובניית אמון הדדי תוך אחריות סביבתית. בלהה יזמה את האירוע השנתי המתקיים מזה כעשור שבו מוענק "אות הנגב לאיכות סביבה" לגורמים הפועלים בנגב למען הסביבה. לצורך זה חברה לאוניברסיטת בן-גוריון, למשרד להגנת הסביבה ולעיריית באר שבע.
פרסים ואותות הצטיינות

בלהה גבעון זכתה בפרסים ואותות הצטיינות על פעילותה ופעילות העמותה שבראשה היא עומדת:
בשנת 2003 זכתה במגן השרה לאיכות הסביבה על הובלת המאבק למען איכות החיים והסביבה בנגב.
בשנת 2006 זכתה במגן השקיפות שבי"ל ישראל.
בשנת 2008 זכתה באות מפעל החיים על פעילותה למען שמירת הסביבה בנגב.
בשנת 2010 זכתה בפרס יו"ר הכנסת לעמותה על פעילות סביבתית בקהילה ובחינוך.
בשנת 2013 נבחרה להיות אשת השנה של "ליונס".
בשנת 2016 זכתה באות הבוגר מטעם אוניברסיטת בן-גוריון על פעילות יוצאת דופן והישגים בתחום איכות הסביבה.
בשנת 2016 זכתה באות המתנדב מטעם נשיא מדינת ישראל, על הישגי העמותה בתחום איכות הסביבה בישראל.
לקריאה נוספת

אלון טל, הסביבה בישראל משאבי טבע, משברים, מאבקים ומדינות-מראשית הציונות ועד המאה ה-21, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006
חופשה ללא תשלום

חופשה ללא תשלום (בראשי תיבות: חל"ת) היא תקופה שבה ממשיכים להתקיים יחסי עובד-מעביד, אך העובד אינו עובד במהלכה, ולכן אינו מקבל שכר וזכויות אחרות כגון הזכות לדמי מחלה. בדרך כלל תקופה זו אינה נכללת בחישוב הוותק של העובד, לכל הזכויות התלויות בוותק. עם תום החופשה ללא תשלום זכאי העובד לחזור לתפקידו הקודם או לתפקיד דומה.
היציאה לחופשה ללא תשלום מצריכה בדרך כלל הסכמה בין העובד למעסיק, שבה נקבע משך החופשה. בעקבות לידה מקנה חוק עבודת נשים לעובד ולעובדת זכות לחופשה ללא תשלום (בתנאים המפורטים בחוק) בתקופה של עד שנה מיום הלידה.
יציאה לחופשה ללא תשלום היא משתי קטגוריות:
ביוזמת העובד, לשם פעילות אישית, כגון לימודים או טיול, שנמשכת מעבר לזמן ההיעדרות שמאפשרת לו החופשה השנתית שצבר. חוק עבודת נשים מקנה לעובדת (וגם לעובד) זכות לצאת לחל"ת לאחר חופשת הלידה. במקרים אחרים העובד נדרש להסכמת המעסיק.
ביוזמת המעסיק, למשל כתוצאה משפל כלכלי זמני בפעילות העסק, שאינו מאפשר מתן עבודה, אך אינו מצדיק פיטורים של העובד (כפי שקרה בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל ובתקופות חירום אחרות כגון מלחמת חרבות ברזל). כאשר עובד הוצא לחל"ת ביוזמת המעסיק ושירות התעסוקה אינו מצליח למצוא לו עבודה חלופית, הוא זכאי לדמי אבטלה בלי שיידרש לתקופת המתנה.
בתקופת חל"ת חלה על העובד חובת נאמנות למעסיקו, שבהתאם לה העובד אינו רשאי לעבוד בתקופה זו אצל מעסיק אחר המתחרה במעסיקו. על עובד מדינה היוצא לחל"ת ממשיך לחול גם בתקופה זו האיסור על פעילות מפלגתית.
תקופה של חל"ת העודפת על 14 יום לשנת עבודה אינה מובאת בחשבון בחישוב פיצויי פיטורים לעובד.
בשני החודשים הקלנדריים הראשונים של החל"ת נדרש המעסיק לשלם דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות בגין העובד (המעסיק רשאי לנכות סכום זה מהעובד), ובהמשך החל"ת על העובד לשלם דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות בעד עצמו.
הערות שוליים

↑  סעיפים 7(ד) ו-7(ד1) לחוק עבודת נשים
↑  מעין מנלה, חל"ת בזמן מלחמה: מה מותר למעסיקים ומהן זכויות העובדים?, באתר כלכליסט, 18 באוקטובר 2023
↑  חל"ת במהלך מלחמת חרבות ברזל: מהן זכויות העובדים שהוצאו לחופשה ללא תשלום?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏27 בנובמבר 2023
↑  משה כהן, ‏בשל התארכות המלחמה: אלפי עובדים במשק מוצאים לחל"ת, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2023
↑  המוסד לביטוח לאומי, אבטלה, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  חופשה ללא תשלום, באתר כל זכות
↑  חופשה ללא תשלום - מלחמת חרבות ברזל, פורסם על ידי התאחדות התעשיינים, 12 בנובמבר 2023
↑  דמי אבטלה לעובד בחופשה ללא תשלום, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  תקנה 10 לתקנות פיצויי פיטורים (חישוב הפיצויים, והתפטרות שרואים אותה כפיטורים), תשכ"ד-1964
↑  תקנה 6 לתקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), תשל"א-1971, באתר חילן
↑  תקנה 1 לתקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), תשל"א-1971, באתר חילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560519405171  LCCN: sh85075603
יוסף יהב

יוסף יהב (1935 – 6 באוגוסט 2016) היה סטטיסטיקאי ישראלי, ממקימי החוג לסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב, פרופסור בחוגים לסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים, נשיא האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה (1981-1979) וסגן נשיא ומנכ"ל האוניברסיטה העברית (1991–1993).
ביוגרפיה

נולד בירושלים. למד לתואר ראשון בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1963 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בנוסף לתרומותיו החשובות בתחום המחקר העיקרי שלו, ניתוח סדרתי, הוא השאיר חותם יישומי משמעותי בתור הסטטיסטיקן הממשלתי השלישי (1994–2001).
הוא היה בין יוזמי המהלך לצירופה של מדינת ישראל לארגון ה-OECD, מהלך שהושלם ב-2010.
אלי שפרכר

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1963 (בן 61) בלגיה 
 ענף מדעי:  גנטיקה, רפואת עור, ניהול בית חולים 
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תומאס ג'פרסון 
 מוסדות:  המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי 
 
אלי שפרכר (נולד ב-9 באוגוסט 1963) הוא רופא ומדען ישראלי, פרופסור לרפואה ומנהל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי. לשעבר סמנכ"ל מחקר ופיתוח ומנהל מערך העור.
ביוגרפיה

שפרכר נולד בבלגיה להורים ניצולי שואה. אימו שושנה עבדה כווירולוגית במכון פסטר בבריסל והייתה בין חלוצי חקר האיידס. אביו, ניקו, היה כימאי ועבד בתעשייה.
שפרכר סיים את לימודי התיכון בעיר ווטרלו שבבלגיה בשנת 1981. בין השנים 1982–1990 למד רפואה (MD) והשלים תואר שלישי (PhD) בווירולוגיה מולקולארית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שירות צבאי בן חמש שנים, התמחה ברפואת עור במרכז הרפואי רמב"ם. במהלך ההתמחות, השתלם בגנטיקה של האדם (Post-Doctoral Fellowship) באוניברסיטת תומאס ג'פרסון בפילדלפיה, ארצות הברית. שפרכר גם בעל תואר MBA מאוניברסיטת תל אביב.
שפרכר נשוי בשנית לחגית, רופאת עור, ואב לארבעה.
פעילות מקצועית

בין השנים 2006–2008 כיהן שפרכר כסגן מנהל מכון רפפורט למחקר בטכניון, ייסד וניהל את המרכז לגנטיקה תרגומית. מאז 2008 ועד 2016 כיהן כמנהל מערך רפואת העור במרכז רפואי ת"א. שימש כסמנכ"ל בטיחות המטופל וניהול סיכונים (2016–2019) לאחר מכן שימש כסמנכ"ל מו"פ וחדשנות במרכז הרפואי עד שנת 2024 ולקראת סוף שנה זו נבחר להחליף את פרופ' רוני גמזו בתפקיד מנכ"ל המרכז הרפואי. נכנס לתפקידו בדצמבר 2024.
בין השנים 2010-2014 שימש יו"ר ועדת הבחינות ברפואת עור.
שפרכר פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, בה הוא מחזיק בקתדרה ע"ש פרדריק רייס לרפואת עור.
הוא חבר בהנהלת מספר ארגוניים בין לאומיים כולל ה-International Pachyonychia Congenita Consortium, European Society for Dermatological Research ו-International Society of Pediatric dermatology.
אלי שפרכר עמד בראש צוות אשר פיתח מודל לחיזוי תחלואת הקורונה שאומצה על ידי רוני גמזו.
תרומה מדעית

שפרכר חוקר את הבסיס הגנטי של מחלות העור. עבודותיו של שפרכר התפרסמו בעיתונות המובילה בעולם. גילוי המנגנון המבקר על היווצרות טביעות האצבעות זיכה אותו ואת צוותו במקום בין "60 התגליות והפיתוחים הישראליים שהשפיעו על העולם" מטעם משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה.
שפרכר פרסם מעל ל-300 עבודות מדעיות, שימש מנטור למעל 40 סטודנטים לתארים שונים, ומרצה באוניברסיטה הן בתחום הגנטיקה והן בתחום רפואת העור. שפרכר כתב פרקים בספרי הלימוד המרכזיים ברפואת עור וכן משמש עורך משנה לספר Rook's Textbook of Dermatology.
פרסים

Senta Foulkes Research Award (1994, Foulkes Foundation, UK)
Tsipora Friedman Research Award (1998, Technion)
Israel Society of Dermatology Research Award (1999)
Everett C. Fox Award (2002, American Academy of Dermatology)
Bill Reed Award (2002, Skin Disease Research Foundation)
Henry Taub prize for academic excellence (2006, Technion)
Alfred Marchionini Award (2007, International Society of Dermatology)
פרס מייסדי טבע (2011)
UW Schnyder honorary lectureship (2012, European Society of Pediatric Dermatology)
Hurwitz lectureship (2012, Society for Pediatric Dermatology)
Rook oration (2012, British Association of Dermatologists)
Schwartz lecture award (2014, Dundee University, Scotland)
Gerald Levene Memorial Lectureship (2015, Royal Society of Medicine)
Doctor honoris causa (2019, Kirov State Medical University, Russia)
הערות שוליים

↑  https://publichealth.doctorsonly.co.il/2020/07/201103/
↑  "מהיום בנתב"ג: 60 התגליות והפיתוחים הישראליים שהשפיעו על העולם". GOV.IL. נבדק ב-2020-07-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294205005171  ISNI: 0000 0000 3487 2131  LCCN: n2005182631  NSK: 000735253  ORCID: 0000-0002-4093-1032  VIAF: 11724975   WorldCat (עם VIAF): 11724975
משפחת פנסטה

| --- | --- |
כרזת הסדרה   (מלמעלה, בכיוון השעון: נח, עירית, עילי, חפצה, תמרה, יון, מזל, ישראל, מושי)
כרזת הסדרה   (מלמעלה, בכיוון השעון: נח, עירית, עילי, חפצה, תמרה, יון, מזל, ישראל, מושי)
 סוגה:  קומדיה, אנימציה
 יוצרים:  ענן גיבסון, שליו בן אליה, נדב שפר
 כותבים:  שליו בן אליה
 מדבבים:  רינת בנאי, תום ירדן, ניב מג'ר, דב נבון, אורנה בנאי, ענן גיבסון, מסימיליאנו די מטאו, יאלי ויס, שרוליק פניאל, אליעזר ליפא שמעון יורם יוספסברג, גלעד קלטר
 פסקול:  תום זילברשטיין   עיצוב פסקול: אורי קדישאי, רון שסקין, אולפני המזקקה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  15
 הפקה
 מפיק:  עמית ראסל גיצלטר   עוזרי הפקה: אבישי שמחוביץ', קתרין לף
 מפיקים בפועל:  רנן אדר, לנה פרידמן
 חברת הפקה:  The Hive Studio
 עורכים:  נדב שפר, אופיר ששון (עורך תסריט)
 בעלי תפקידים נוספים:  אנימציה: שליו בן אליה (אנימטור ראשי), ענן גיבסון, טלי גנשפט, רוני שליו, טל דרמון, יהלי הרבט עיצוב דמויות: ענן גיבסון
 אורך פרק:  5–7 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  2 בינואר 2023 – 30 בינואר 2023
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
משפחת פנסטה היא סדרת רשת ישראלית קומית-מונפשת אשר עלתה לשידור בכאן דיגיטל ב-2 בינואר 2023. העונה השנייה נדחתה עקב מלחמת חרבות ברזל ואף כמעט בוטלה, אך צפי העלייה שלה לרשת הוא סוף 2025.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר משפחת פנסטה, משפחה ירושלמית שמתכנסת יחדיו בנסיבות מוזרות למדי. נח, סב המשפחה, חושש שלאחר מותו בני המשפחה יריבו על הירושה. לכן, הוא מזמין את המשפחה אל דירתו הצנועה הממוקמת בשכונת רחביה שבמרכז העיר, על מנת להיפרד מהם לפני מותו המתקרב. אך הסיבה האמיתית של נח למפגש היא הכרזה על תחרות בין בני המשפחה, כדי שלא יפספס את הדרמה. על פי חוקי התחרות, "בכל שבוע המשפחה תתכנס לארוחת שישי. בתחילתה יערכו הצבעה וינשלו את אחד היושבים מהירושה – האחרון שנשאר זוכה בדירה".
דמויות > דמויות נוספות

תום (עונה 1) (תום ירדן) – בן הזוג בפרק 1. הודח בסוף הפרק. סטלן שתמרה אספה מהרחוב. מזריק לעצמו סמים מסין העממית. חוזר בפרק השישי לאחר גמילה ומנסה לעזור לתמרה לזכות, לאחר הלוויה של מושי הוא עוזר לתמרה לראות שהיא בנאדם יחסית טוב אבל נפרד ממנה סופית.
עורך דין רוכנשטיין (עונה 2) (גלעד קלטר) – עורך הדין של נח. עוזר לו עם הדירה לקראת מותו הקרב בעונה השנייה. מסתבך עם יאהב ויוחאי, שבעונה הזו מנסים להשיג את הדירה בכל מחיר. בן אדם תמים ומגושם, אך נחשב פיקח במיוחד.
יאהב (עונה 1-2) (ענן גיבסון) – בן הזוג בפרק 3. אדם רגיש, תמרה התייחסה אליו באגרסיביות ושתלטנות, בסוף הפרק מוכה באלימות על ידי יון. בעונה השנייה, חוזר לנקום ביון ותמרה על מה שעשו ומנסה לזכות בדירה יחד עם אמו כמו שאר בני המשפחה. האנטגוניסט של העונה השנייה.
יוחאי (עונה 1-2) (שרוליק פניאל) – בן הזוג בפרק 4. חרדי, רוצה את הבניין של נח פנסטה, אך נח לא מוכן למכור לו את הדירה. בעונה השנייה, חוזר עם צוות החרדים שלו כדי להשיג את הדירה אחת ולתמיד. האנטגוניסט של העונה השנייה.
ירדן (עונה 1) (בר-זיו רוטשטיין) – בן הזוג בפרק 2. מנהל סניף של רשת החנויות "מגה בסט סלולר". החתים את נח על חוזה משפחתי לחבילת הסלולר והאינטרנט של החברה ולאחר מכן ברח מהבית.