stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יער ביריה
אתרים ביער

מצודת ביריה שהיא כיום מוזיאון המציג את ההיסטוריה של האזור, ומוקדש במיוחד לאירוע העלייה לביריה בשנת 1946
שרידי היישוב היהודי העתיק נבוריה בו מצויים בית כנסת עתיק וקברי החכמים יעקב איש נבוריה ואלעזר המודעי
שרידי הכפר הערבי עמוקה
מעיינות טבעיים - עין נבוריה, עין יבנית, עין מרגנית ועין גבר.
בקרבת היער מצויים כמה קברי צדיקים, ביניהם קברו של יונתן בן עוזיאל, שרבים מאמינים כי עלייה אליו היא סגולה לשידוך.
ביער מסלולי טיול, מסעדה, חוות סוסים, מצפורים, פינות לפיקניק, ומתקנים המאפשרים מגוון של פעולות טיול ונופש.
הערות שוליים

↑  לאחר יער יתיר
↑  יואב שטרן, אם יש כבר שלט בפארק - יוזכר בו גם הכפר הפלשתיני שנחרב, באתר הארץ, 3 בפברואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428525105171 
מצפור ביער ביריה. השלטים הירוקים מנציחים את התורמים לשיקום היער לאחר שניזוק בשריפות שנגרמו מקטיושות במלחמת לבנון השנייה
יחסי ארמניה–סרביה

| יחסי ארמניה–סרביה |
| --- | --- |
ארמניה: סרביה


ארמניה: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 77,474
אוכלוסייה
2,968,413: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 11,181
משטר
רפובליקה

יחסי ארמניה–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה וסרביה. היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה לרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה נוצרו ב-14 בינואר 1993; סרביה היא היורשת החוקית למדינה זו. שתי המדינות מיוצגות באמצעות שגרירויותיהן באתונה, יוון, ושתיהן הקימו קונסוליות של כבוד, המשמשות כנציגות הדיפלומטיות היחידות בין שתי המדינות.
לארמניה יש סכסוך עם אזרבייג'ן בנגורנו-קרבאך, בה סרביה תומכת במציאת פתרון פוליטי שליו באמצעות תמיכה בקבוצת מינסק של OSCE ובעבודה. לסרביה מחלוקת עם קוסובו על הכרתה כמדינה ריבונית, כאשר עמדתה הנטענת של ארמניה הייתה לא להכיר בעצמאותה של קוסובו. שתי המדינות חברות באו"ם, במועצת אירופה, בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, ושותפות בנאט"ו לשלום, בקרן המטבע הבינלאומית ובבנק הבינלאומי לשיקום ופיתוח.
היסטוריה

סנט סאווה, בן לשושלת נמניץ' מימי הביניים ומייסד הכנסייה הסרבית האורתודוקסית, ביקר במספר מנזרים ארמנים בתחילת המאה ה-13. שם הוא נפגש עם אנשי דת ארמנים וביקש מהם להתפלל עבור סרבים מסוימים אותם הזכיר בשמם. הסופר הסרבי מילוש קרניאנסקי כתב כי סאווה התרשם מהשליטה בבונים מקומיים והזמין אותם לבנות כנסיות בסרביה.
אחד העקבות הראשונים של הארמנים בסרביה ניתן למצוא במנזר בכפר ויטובניצה, ליד פטרובץ'. המנזר מכיל לוח שיש עם כתובת דו-לשונית שנחצבה בסלאבונית הכנסית וגם בארמנית; הכתובת מתוארכת לשנת 1218 לספירה. היא נכתבה על ידי ארמני – לדון, בנו של באבוג – שבנה כנסייה שנמצאה ככל הנראה בכפר הסמוך רנובץ'. על פי האגדה, לוחמים ארמנים בשירות האימפריה העות'מאנית הקימו את מנזר ג'רמנצ'יץ' ליד סוקובאנג'ה זמן קצר לאחר קרב קוסובו ביוני 1389. נאמר כי ערקו לעבר הסרבים לאחר שגילו כי הם נלחמו באחיהם הנוצרים, לחמו נגד העות'מאנים, נסוגו להרים סביב סוקובאנג'ה לאחר התבוסה הסרבית ובנו שם את המנזר שלהם. המנזר הושמד מספר פעמים על ידי העות'מאנים. גרגוריוס הקדוש המאיר, הראש הרשמי הראשון של הכנסייה האפוסטולית הארמנית, תואר בכנסיות של סרביה מימי הביניים, והוא עדיין נערץ על ידי הכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
היצירות הקדומות ביותר של הרפורמטור בשפה הסרבית במאה ה19, ווק סטפנוביץ' קרדז'יץ', פורסמו בווינה על ידי בית דפוס של מנגנונים ארמנים. המנגנרים פרסמו גם את יצירותיהם של סופרים סרבים אחרים. בסך הכל הדפיסו 37 ספרים וחוברות, כולל זר ההר מאת הנסיך-הבישוף המונטנגרי, פטר השני פטרוביץ'-נג'וש. חצ'קר (צלב אבן), שגובהו 3 מטרים ועשוי סלע וולקני, ניצב בפתח כנסיית המלאך גבריאל בעיריית זמון בבלגרד. האנדרטה הוקמה בשנת 1993 והיא מנציחה את הטייסים הסרבים שנספו בתאונת מטוס בשנת 1988 בעת שהעבירו סיוע הומניטרי לארמניה לאחר שהמדינה הוכה על ידי רעידת אדמה קטסטרופלית.
מושבה של מהגרים ארמנים בסרביה התקיימה במאה ה17. יש גם את בית הקברות הארמני והמבצר הישן של קלמגדן בנהר הדנובה, שהיה פעם גבול בין אוסטריה-הונגריה לאימפריה העות'מאנית. לאחר שכבשו העות'מאנים את בלגרד, הם הרסו את בתי העלמין הארמנים והיהודיים בעיר. כיום נותרה רק מצבה ארמנית אחת, יחד עם כתובת בסרבית המציינת את קיומו של בית קברות ארמני עד המאה ה-17. מפקד אוכלוסין משנת 1709 מראה כי ארמנים מבלגרד היו עשירים ונהנו ממעמד טוב בקהילתם.
מושבה נוספת של מהגרים ארמנים הוקמה במאה ה20 במהלך רצח העם הארמני ולאחריו. הארמנים הנרדפים התיישבו בעיירות כמו בלגרד, ורניצ'קה בנג'ה, קרושבץ, מלדנובץ', זייג'אר, נגוטין, קניאז'בק ואלכסינאק. מספר הארמנים שהגיעו לסרביה בתקופה זו נותר בלתי ידוע. באמצע שנות השלושים, הקימו הארמנים בבלגרד את ברית הארמנים של יוגוסלביה והקימו את מטהם בבניין שזכה לכינוי הבית הארמני (סרבית: Jermenski dom), שהושמד בסוף שנות התשעים. הגל השלישי של המהגרים הארמנים הגיע בתחילת שנות התשעים. כמעט כל אלה היו נשות סרבים שהגיעו לארמניה וחיפשו עבודה אחרי רעידת האדמה ב-1988. פי הפובליציסט והדיפלומט בבקן סימוניאן, בשנת 2010 התגוררו בסרביה בסביבות 200 ארמנים, שלושה רבעים מהם התגוררו בבלגרד. אוכלוסייה ארמנית משמעותית ניתן למצוא בוורניצ'קה באנג'ה ונובי סאד. בעיר ולייבו יש גם אוכלוסייה ארמנית קטנה. רוב הארמנים של ולייבו היגרו לסרביה מאזור קמה וחיפשו עבודה. ענייני הקהילה של הארמנים של וואלבו מנוהלים באמצעות ארגון ארמנקה.
היסטוריה > רצח העם הארמני

מכיוון שגם סרבים וגם ארמנים הם נוצרים בדרך כלל, רצח העם ידוע בקרב הסרבים. רצח העם נחקר והיו מספר הצעות על רצח העם. עם זאת, ממשלת סרביה טרם הכירה בשל תלות בהשקעות מטורקיה לפיתוח המדינה ודחתה הצעת חוק להכרה בה, בבעלות גישה פרגמטית.
בעוד סרביה טרם הכירה ברצח העם הארמני, רבים מחברי ממשלת סרביה ספדו לקורבנות רצח העם הארמני. נשיא סרביה טומיסלב ניקוליץ' דחק להכיר ברצח העם. הכרה ברצח העם הארמני, באופן לא רשמי, מכונה לעיתים קרובות עם תחושת אחווה אקזוטית, שהסרבים רואים בארמנים את אחיהם ואחיותיהם בסיבה אחת דומה.
נציגות

היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה וסרביה נוצרו ב-14 בינואר 1993. בשום מדינה אין שגריר תושב. בשנת 2014 הודיעו שר החוץ של ארמניה אדוארד נלבנדיאן ושר החוץ של סרביה איביצה דצ'יץ' כי סרביה תפתח שגרירות בירוואן. שגרירויות ארמניה וסרביה באתונה, יוון אחראיות ליחסים בין שתי המדינות. בראש שגרירות ארמניה עומד גגיק חלכיאן, שהגיש את תעודותיו לנשיא סרביה בוריס טאדיץ' ב-17 בפברואר 2011, ואילו בראש שגרירות סרביה עמד דראגאן ז'ופנג'ביץ' שהגיש את תעודותיו בפני נשיא ארמניה סרז' סרקיסיאן ב-27 ביולי 2009. ב-25 בינואר 2007, בחרה סרביה בבקן סימוניאן לקונסול הכבוד שלה לארמניה, ואילו ארמניה קראה לפרדראג טומיץ' לקונסול הכבוד שלה בסרביה.
הסכמים

בין המדינות נחתמו שישה הסכמים של שיתוף פעולה הדדי.
| הסכם | חותמים | תאריך | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| הצהרה משותפת | ואהן פפאזיאן, שר החוץ ולדיסלב יובאנוביץ', שר החוץ | 4 ביוני 1995 | ירוואן |
| פרוטוקול בין משרד החוץ של הרפובליקה של ארמניה לבין המשרד הפדרלי לענייני חוץ של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בנושא התייעצויות ושיתופי פעולה | ורטן אוסקניאן, שר החוץ גורן סבילנוביץ', שר החוץ | 24 באוגוסט 2001 | בלגרד |
| הסכם בין ממשלת רפובליקת ארמניה לממשלה הפדרלית של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בנושא שיתוף פעולה בתחומי החינוך, התרבות והספורט | ורטן אוסקניאן, שר החוץ גורן סבילנוביץ', שר החוץ | 24 באוגוסט 2001 | בלגרד |
| תוכנית פעולה בין משרד התרבות של הרפובליקה הארמנית לבין משרד התרבות של הרפובליקה של סרביה בנושא שיתוף פעולה בשנים 2011–2013 | סרז' סרקיסיאן, נשיא בוריס טאדיץ', נשיא | 5 באפריל 2011 | בלגרד |
| הסכם בין ממשלת הרפובליקה הארמנית לממשלת הרפובליקה של סרביה בנושא שיתוף פעולה בשירות האוויר | סרז' סרגסיאן, נשיא בוריס טאדיץ', נשיא | 5 באפריל 2011 | בלגרד |
| הסכם בין ממשלת רפובליקת ארמניה לממשלת רפובליקת סרביה בדבר ביטול דרישות הוויזה למחזיקי דרכונים דיפלומטיים | סרז' סרגסיאן, נשיא בוריס טאדיץ', נשיא | 5 באפריל 2011 | בלגרד |
| אמנה בין ממשלת רפובליקת ארמניה לממשלת רפובליקת סרביה למניעת מיסוי כפול בגין מיסים על הכנסה ועל הון | אדוארד נלבנדיאן, שר החוץ איוון מרקיץ', שר החוץ | 10 במרץ 2014 | ירוואן |
מקור: משרד החוץ של ארמניה
שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי

חברות ארמניה באיחוד המכס האירו-אסייתי (ECU) אפשרה סחר חופשי בין ארמניה וסרביה, מכיוון שסרביה קיבלה הסכם כזה עם הECU. עוד לפני הצטרפות ארמניה ל-ECU, שר הכלכלה של ארמניה והראם אבאנסיאן הודיע על אפשרות לחתום על הסכם כזה עם סרביה במרץ 2014.
הייצוא של ארמניה לסרביה כולל גרוטאות וציוד מכני, ואילו הייצוא של סרביה לארמניה כולל מזון. מחזור הסחר בין המדינות גדל פי ארבעה בשנת 2013 בהשוואה לשנת 2012 והסתכם ב-8.2 מיליון דולר. בשנת 2013 פריטי הייצוא העיקריים של ארמניה היו חומרי כרייה, נחושת, ביגוד, רהיטים משומשים וחלקיהם, ואילו פריטי הייצוא העיקריים של סרביה היו תרופות, מכונות, קציר חקלאי, גרביונים וגרביים. שר החוץ של סרביה, איוון מרקיץ', אמר במרץ 2014 כי ענפי החקלאות, ניהול המים, הכימיקלים, הפטרוכימיים והתרופות, כמו גם התיירות, הם המגזרים המציעים את הסיכויים הטובים ביותר לשיתוף פעולה. חילופי הסחר בין ארמניה לסרביה נותרו קטנים, בעוד ששתי המדינות הבטיחו להרחיב את הסחר ההדדי שלהן.
הפורום העסקי הארמני-סרבי הראשון נערך בירוואן במרץ 2014, שנפתח במהלך ביקורו של שר החוץ של סרביה איוון מרקיץ'.
| שָׁנָה | ייצוא ארמניה לסרביה (באלפי דולרים) | ייצוא סרביה לארמניה (באלפי דולרים) |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 1,108.9 | 720.1 |
| 2012 | 942.9 | 77.8 |
| 2013 | 5,608.6 | 2,549.0 |
| 2014 | 13,338.8 | 2,397.1 |
מקור: משרד החוץ של ארמניה
משטר ויזה

באוקטובר 2014 הודיעו שר החוץ הארמני אדוארד נלבנדיאן ושר החוץ הסרבי איביצה דצ'יץ' על יוזמה לביטול אשרות לכל אזרחי ארמניה וסרביה. בפברואר 2015 אישרה ממשלת ארמניה את החתימה על הסכם עם סרביה לביטול דרישות אשרת הכניסה לאנשים בעלי דרכון לא דיפלומטי. ממשלת ארמניה נימקה את החלטתה באומרו כי "לאחר החתימה על הסכם הקלת משטר הוויזה עם האיחוד האירופי, ביטול דרישות הוויזה בין ארמניה וסרביה עשוי להפוך לתנופה נוספת לפיתוח היחסים בין שתי המדינות." הממשלה אמרה כי "ההסכם נועד לחזק את הקשרים הכלכליים, ההומניטריים והתרבותיים בין שתי המדינות וגם לפתח את התיירות".
עמדת ארמניה בנוגע לקוסובו

שאלת הריבונות של קוסובו היא אחד הנושאים הפוליטיים החשובים ביותר בסרביה. ארמניה אינה מכירה בקוסובו כמדינה עצמאית, אך השקפותיה על הסכסוך הושפעו במידה רבה מהאינטרס שלה להבטיח את עצמאותה של הרפובליקה נגורנו-קרבאך מאזרבייג'ן השכנה. בעוד באקו מדגישה כי נגורנו-קרבאך היא חלק מאזרבייג'ן, ארמניה גורסת כי האזור הארמני ברובו צריך להיות עצמאי בהתאם לעקרונות ההגדרה העצמית.
השר לשעבר לביטחון לאומי ומנהל המשא ומתן הראשי בקרבאך, דייוויד שחנזאריאן, טען כי גם אם קוסובו תשיג את עצמאותה, היא לא תיתן תקדים לנגורנו-קרבאך מכיוון שארמניה אינה דמוקרטית. הוא מתח ביקורת על מדיניותן של מדינות המערב בגין "עקיפת הנורמות עליהן הגנו במשך 50 שנה", ואמר כי האפשרות היחידה של ארמניה אינה אלא לקחת זאת בחשבון בעת גיבוש מדיניות החוץ. נשיא ארמניה לשעבר, סרז' סרקיסיאן, אמר כי ארמניה אינה יכולה להכיר בקוסובו כל עוד אינה מכירה בעצמאותה של הרפובליקה של ארטשאך, וכי זו הסיבה היחידה שארמניה לא תכיר בעצמאותה של קוסובו. במרץ 2008 אמר סרקיסיאן כי ארמניה תמיד תמכה בזכותו של העם להגדרה עצמית וקבע כי ארמניה מברכת על עצמאותה של קוסובו. הוא קרא לדיונים רציניים בנוגע לקוסובו ואמר שההכרה של ארמניה בקוסובו לא תפגע ביחסים בין ארמניה לרוסיה.
עמדת סרביה בנוגע לסכסוך נגורנו קרבאך

במרץ 2008 הייתה סרביה בין המדינות שהצביעו בעד החלטה 62/243 באספה הכללית של האו"ם. ההחלטה עסקה במעמדה של נגורנו-קרבאך, אישרה "המשך הכבוד והתמיכה בריבונות ובשלמות הטריטוריאלית של אזרבייג'ן בגבולותיה המוכרים בעולם", דרשה "נסיגה מיידית, מוחלטת ובלתי מותנית של כל הכוחות הארמנים מכל השטחים הכבושים (של אזרבייג'ן) "והדגיש כי" אף מדינה לא תעניק סיוע או סיוע "כדי לשמור על כיבוש השטחים האזרבייג'ניים.
במהלך ביקורו בבאקו, אמר הנשיא טאדיץ' כי סרביה תומכת בשלמותה הטריטוריאלית של אזרבייג'ן ובעמדתה בנוגע לפתרון הסכסוך בנגורנו-קרבאך. באוקטובר 2014 אמר דצ'יץ' לנלבנדיאן כי סרביה תתמוך בקבוצת מינסק של OSCE ובפעילותה במטרה "לשמור על השלום ולהביא פתרון פוליטי לבעיה". בביקור בבאקו חודשיים לאחר מכן הצהיר דצ'יץ' כי סרביה מתעקשת הן על פתרון הסכסוך השלום והן על נסיגת הכוחות המזוינים הארמנים מנגורנו-קרבאך. עבור שניהם, ארמניה ואזרבייג'ן, עמדתה של סרביה בנושא נגורנו-קרבאך חשובה שכן ב-1 בינואר 2015 לקחה סרביה את ראשות ארגון ה-OSCE, שמנחה את המשא ומתן על קרבאך באמצעות תהליך קבוצת מינסק. בראיון מאוקטובר 2014 אמר נשיא סרביה טומיסלב ניקוליץ' כי במהלך כהונתה על ארגון ה-OSCE, סרביה תתעקש על עקרונות מדריד ותמוך במאמצי קבוצת מינסק "תוך כיבוד מלא לחוק הבינלאומי וליושר הטריטוריאלי".
ביקורים רמי דרג

| ביקורים בארמניה> תאריך | ביקורים בארמניה> אורח | ביקורים בסרביה> תאריך | ביקורים בסרביה> אורח |
| --- | --- | --- | --- |
| 28–29 ביולי 2009 | בוריס טאדיץ', נשיא סרביה | 24 באוגוסט 2001 | ורטן אוסקניאן, שר החוץ של ארמניה |
| 19 באוקטובר 2010 | ווק ג'רמיץ', שר החוץ של סרביה | 19 באפריל 2007 | ורטן אוסקניאן, שר החוץ של ארמניה |
| 10–11 במרץ 2014 | איוון מרקיץ', שר החוץ של סרביה | 4–5 באפריל 2011 | סרז' סרקיסיאן, נשיא ארמניה |
| 11–12 באוקטובר 2014 | תומיסלב ניקוליץ', נשיא סרביה | 2 באוקטובר 2014 | אדוארד נלבנדיאן, שר החוץ של ארמניה |
יונאנוזאורוס

| יונאנוזאורוס |
| --- | --- |
שלד של יונאנוזאורוס  השוואה לאדם של יונאנוזאורוס
תקופה
יורה תחתון-תיכון 201–168 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
משפחה:: מסוספונדיליים
סוג:: יונאנוזאורוס
מינים
 Yunnanosaurus huangi  Yunnanosaurus youngi
שם מדעי
 Yunnanosaurus

סינוזאורוס טורף יונאנוזאורוס
יונאנוזאורוס (שם מדעי: Yunnanosaurus) הוא סוג דינוזאור מתת-סדרת דמויי זאורופודים, שחי במשך היורה התחתון והיורה התיכון של מזרח אסיה לפני 201 עד 168 מיליון שנה מזמננו. דינוזאור זה השתייך לקבוצה מסופודה, מהפרוזאורופודים הדו-רגליים שהיה קרובו של האנצ'יזאורוס והג'ינגשאנוזאורוס. סוג זה הוגדר ב-1942 בידי יאנג ג'ונגג'יין ומשמעות שמו הוא: "הלטאה של יונאן", שבסין. הסוג כלל 2 מינים, שהתגלו בתצורת לופנג (אנ').
היונאנוזאורוס היה דינוזאור באורך של 4 מטרים במין Yunnanosaurus huangi ו-7 מטרים במין Yunnanosaurus youngi, שהיה גדול יותר והגיע לגובה 2 מטרים. הוא היה בעל זנב ארוך ששימש לאיזון וזרועות ארוכות. ממצאי הדינוזאור כללו בעיקר עצמות של גפיים, צלעות וחוליות צוואר, גב וזנב. הגולגולת הייתה חסרה, אך ב-2013 התגלתה דוגמה של גולגולת בעלת שיניים ברמות שחיקה גבוהות. שינים אלה הזכירו את שיני הזאורופודים האמיתיים, אך הדמיון נובע מאבולוציה מתכנסת מאחר ששאר הגוף לא הלם מראה זאורופודי.
דינוזאור זה ניזון מצמחים נמוכים יחסית ביערות סין של היורה לצד פאונה של פרוזאורופודים דומים, מיני אורניתופודים מוקדמים כמו טטיזאורוס וטורפים כמו הסינוזאורוס.
יחסי סוריה–תוניסיה

| יחסי סוריה–תוניסיה |
| --- | --- |
סוריה: תוניסיה


סוריה: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
187,437: 163,610
אוכלוסייה
24,908,268: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
8,980: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
361: 3,947
משטר
רפובליקה

יחסי סוריה–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה של תוניסיה לבין הרפובליקה הערבית הסורית. שתי המדינות חברות בליגה הערבית ובאיחוד מדינות הים התיכון, אם כי סוריה הושעתה בשנת 2011. הם קשורים בקשרים תרבותיים והיסטוריים ונהנו מיחסים לבביים מאוד.
היסטוריה > מהפכות ומלחמה (2010–2018)

המושב ה-11 של הוועדה המשותפת התוניסאית-סורית התכנס בתוניס במאי 2010. שתי המדינות חולקות ניסיון ומידע בנושאים כמו דיור, ספנות ותיירות. ב-12 ביולי 2010, נשיא תוניסיה, זין אל-עאבדין בן עלי, קיים שיחות עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד בארמון קרתגו, תוניס.
המהפכה התוניסאית שהחלה ב-17 בדצמבר 2010, הביאה להפלת הנשיא הוותיק של תוניסיה , זין אל-עאבדין בן עלי, כאשר האיסלאמיסטים המיוצגים על ידי תנועת א-נהדה נטלו את מושכות השלטון בקרתגו. זה הביא לאי יציבות כללית באזור ולעלייה של קבוצות טרור מרובות שהובילו התקפות נגד שתי המדינות.
ראשד אל-גנושי, נשיא תנועת א-נהדה, המפלגה הגדולה בתוניסיה הצהיר ב-2 בנובמבר 2011 כי SNC היא הנציגה הלגיטימית של סוריה, במקביל הוא סגר את שגרירות סוריה בתוניס והדיח את שגריר סוריה. ב-16 בדצמבר 2011, SNC קיימה קונגרס בן שלושה ימים (הקונגרס הבינלאומי הראשון שלה) בתוניס, שם השתתף הנשיא החדש של תוניסיה, מונצף מרזוקי, בשיחות וקיים מסיבת עיתונאים עם נשיא SNC, בורהאן ע'ליון.
בפברואר 2012, הנשיא החדש של תוניסיה, מונצף מרזוקי, הכריז על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם סוריה עקב "מוות מוגבר של אזרחים בידי כוחות הממשלה", לפי הצהרה שפרסמה נשיאות תוניסיה.
ביולי 2015, לאחר שבג'י קאיד אסבסי מונה לנשיא תוניסיה, מינה משרד החוץ קונסול כללי בדמשק. שר החוץ של תוניסיה, טייב באקוש, תיאר גם את ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם סוריה כ"נוהל שגוי". ממשלת תוניסיה התלהבה מהעניין שלה במעקב אחר 3,000 התוניסאים שנסעו לסוריה ולעיראק כדי להצטרף לדאעש. מהלך זה אפשר להנהגה התוניסאית שפתחה ערוץ מידע לשתף מידע עם דמשק.
ב-2016, שר החוץ לשעבר חמאיס ג'ינאוי ציין גם כי "רמת היחסים הדיפלומטיים עם סוריה אינה ברמת השגרירים, אלא ברמה הקונסולרית.
היסטוריה > התקרבות מחדש (2018–הווה)

בסוף 2018, מצרים, תוניסיה ומרוקו החלו לפעול למען חזרתה של סוריה לליגה. ב-2019, France 24 העלתה השערות שהנשיא החדש קייס סעיד יוכל לחדש את היחסים הדיפלומטיים של ארצו עם סוריה.
בעקבות רעידת האדמה טורקיה-סוריה ב-2023, הנשיא סעיד החליט לחזק את הקשרים הדיפלומטיים עם סוריה. באפריל 2023, לאחר ביקורו של שר החוץ פייסל מקדד בתוניס, כוננה סוריה רשמית את היחסים הדיפלומטיים עם תוניסיה. זה קרה כאשר מנהיג מפלגת א-נהדה האסלאמיסט התוניסאי המשפיע, ראשד אל-גנושי, נעצר לאחר חיפוש משטרתי.
ב-19 במאי 2023, הנשיא בשאר אל-אסד פגש את נשיא תוניסיה קייס סעיד בשולי פסגת הליגה הערבית בג'דה, ערב הסעודית. שני הנשיאים דנו ביחסים דו-צדדיים בין שתי המדינות האחיות ובשיתוף פעולה דו-צדדי בתחומים שונים. במאי 2023 נפתחה מחדש שגרירות תוניסיה בדמשק.
ערים שותפות

להלן רשימה של הסכמי ערים תאומות בין הערים של תוניסיה וסוריה:
סוסה מקושרת עם לטקיה בהסכם ערים תאומות מאז 1980.
נציגויות דיפלומטיות

תוניסיה מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק.
סוריה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס.
יחסי ארצות הברית – טרינידד וטובגו

| יחסי ארצות הברית – טרינידד וטובגו |
| --- | --- |
ארצות הברית: טרינידד וטובגו


ארצות הברית: טרינידד וטובגו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 5,128
אוכלוסייה
345,891,750: 1,508,631
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 28,140
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 18,653
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה

שגרירות טרינידד וטובגו בוושינגטון הבירה
שגרירות ארצות הברית בפורט אוף ספיין
יחסי ארצות הברית–טרינידד וטובגו הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו.
ארצות הברית וטרינידד וטובגו נהנות מיחסים לבביים. האינטרסים של ארצות הברית כאן וברחבי חצי הכדור מתמקדים בהגדלת ההשקעות והסחר, והבטחת אספקת אנרגיה יציבה יותר. הם כוללים גם שיפור היציבות הפוליטית והחברתית של טרינידד וטובגו ותפקידם האזורי החיובי באמצעות סיוע במאבק בסמים, בעיות בריאות ועניינים משפטיים. שגרירות ארצות הברית הוקמה בפורט אוף ספיין בשנת 1962, והחליפה את הקונסוליה לשעבר.
רקע

תוכניות החינוך וההכשרה הצבאית הבינלאומית (IMET) ותוכניות המימון הצבאי הזר (FMF) הושעו בשנת 2003 בתנאים של חוק הגנת חברי השירות האמריקני (ASPA), מכיוון שטרינידד וטובגו, חברת בית הדין הפלילי הבינלאומי, לא חתמה על הסכם דו צדדי או כניעה או "סעיף 98" עם ארצות הברית. עם זאת, כאשר הקונגרס ניתק את מימון ה-IMET מהסנקציות של סעיף 98, הוקצה הקצאה נומינלית בסך 45,000 דולר ב-IMET בסוף 2007. נכון לעכשיו, המקור העיקרי לסיוע הכספי הניתן לכוח ההגנה הוא באמצעות הלשכה של מחלקת המדינה לנרקוטיקה בינלאומית לאכיפת החוק, קרנות פעילויות המפקד המסורתית, תוכנית השותפות הממלכתית (עם דלאוור) וה-IMET. הסיוע לטרינידד וטובגו מצבא ארצות הברית, רשויות אכיפת החוק, ובנושאי הבריאות נותר חשוב לקשר הדו-צדדי ולהגשמת יעדי המדיניות של ארצות הברית.
ממשלת ארצות הברית מספקת גם סיוע טכני לממשלת טרינידד וטובגו באמצעות מספר הסכמים קיימים. למחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית צוות ייעוץ מכס העובד עם משרד האוצר כדי לעדכן את הנהלים שלו. באופן דומה, למשרד האוצר היה צוות מייעץ לשירות הכנסות הפנים (IRS) שעבד עם מועצת הכנסות הפנים במודרניזציה של ניהול המס שלה; פרויקט ארוך טווח זה הסתיים באוקטובר 2007. המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית (CDC), וחלק מהמחלקה לשירותי בריאות ושירותי אנוש, משתפות פעולה עם המרכז האפידמיולוגי הקריבי בטרינידד (CAREC) ושותפים אזוריים אחרים על מנת לספק סיוע טכני ותמיכה כלכלית למאבק באיידס, מעקב אפידמיולוגי קשור והדרכות לבריאות הציבור באזור.
הקשרים המסחריים של ארצות הברית עם טרינידד וטובגו תמיד היו חזקים וצמחו באופן משמעותי בשנים האחרונות בעקבות הליברליזציה הכלכלית. חברות אמריקאיות השקיעו יותר ממיליארד דולר בשנים האחרונות - בעיקר בענף הפטרוכימיה, הנפט / הגז והברזל / פלדה. לרבים מהתאגידים הגדולים באמריקה יש קשרים מסחריים עם טרינידד וטובגו, ולמעלה מ-30 חברות אמריקאיות פעילות במדינה. טרינידד וטובגו נהנית מיוזמת האגן הקריבי האמריקני (CBI). שגרירות ארצות הברית מטפחת באופן פעיל את הקשרים הדו-צדדיים ומספקת מספר שירותים מסחריים למשקיעים וסוחרים פוטנציאליים. הסכם כפל מס קיים מאז תחילת שנות השבעים. הסכם חילופי מידע על מס נחתם בשנת 1989, ובשנת 1994 נחתמו הסכם השקעות דו-צדדי (BIT) והסכם זכויות קניין רוחני. ה-BIT נכנס לתוקף בשנת 1996. הסכמים אחרים כוללים הסכמי הסגרה וסיוע משפטי הדדי, שהחלו את תוקפם מאז 1999. הסכם על שיתוף פעולה ימי נחתם בשנת 1996.
ישנו מספר גדול של אזרחי ארצות הברית ותושבי קבע ממוצא טרינידדי שחיים בארצות הברית (בעיקר בניו יורק ופלורידה), השומרים על קשרים תרבותיים חזקים. כ-20,000 אזרחי ארצות הברית מבקרים בטרינידד וטובגו כחופשה או לעסקים מדי שנה, ויותר מ-4,600 אזרחים אמריקאים הם תושבים.
ייצוג

כיום, שגריר ארצות הברית בטרינידד וטובגו הוא ג'וזף מונדלו.
שגרירות ארצות הברית ברפובליקת טרינידד וטובגו שוכנת בנמל עיר הבירה, פורט אוף ספיין באי הראשי טרינידד.
ראו גם

הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה
הקהילייה הקריבית
יחסי החוץ של ארצות הברית
יולי ברגן

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1994 (בת 30) שיאן, נורווגיה 
 מוקד פעילות:  נורווגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 סוגה:  מוזיקת פופ, מוזיקת היפ הופ, דאנס-פופ, מוזיקה אלקטרונית, רית'ם אנד בלוז, דאנס 
 חברת תקליטים:  Warner Music Norway 
 www.juliebergan.no
 פרופיל ב-IMDb
 
יולי ברגן (בנורווגית: Julie Bergan; נולדה ב-12 באפריל 1994) היא זמרת-יוצרת נורווגית.
קריירה

כשהייתה בת 16, היא החלה להוציא גרסאות כיסוי לשירים.
ב-30 בנובמבר 2012, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם Cir.Cuz (אנ'), את הסינגל "Supernova". השיר הגיע, בשיאו, למקום החמישי בנורווגיה.
ב-2013, היא השתתפה עם השיר "Give a Little Something Back" במלודי גרנד פרי, הקדם האירוויזיון הנורווגי לאירוויזיון 2013. היא לא הצליחה להעפיל לגמר התחרות. בספטמבר 2013, היא הוחתמה אצל וורנר מיוזיק גרופ נורווגיה.
בתחילת 2014, היא הוציאה את הסינגל "Younger".‏
ב-2015, היא הוציאה את הסינגל "All Hours". השיר הגיע, בשיאו, למקום השישי בנורווגיה.
ב-2016, היא הוציאה את הסינגל "Arigato". השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון בנורווגיה, ולמקום החמישי בשוודיה. השיר היה מועמד בקטגוריית שיר השנה בפרס שפלמן (אנ').
ב-11 במאי 2018, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם K-391, אלן ווקר וסינרי (אנ'), את הסינגל "Ignite". השיר הגיע, בשיאו, למקום הרביעי בוולוניה, למקום החמישי בפינלנד, למקום הראשון בנורווגיה, למקום החמישי בפולין, למקום ה-13 בשוודיה, ולמקום ה-28 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני. השיר היה מועמד בקטגוריית שיר השנה בפרס שפלמן (אנ').
ב-3 בינואר 2020, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם סיב, את הסינגל "Kiss Somebody". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-12 בנורווגיה, ולמקום הראשון בשוודיה. השיר היה מועמד בקטגוריית שיר השנה בפרס שפלמן (אנ').
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Turn on the Lights
2020: Hard Feelings
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2019: Hard Feelings: Ventricle 1
2020: Hard Feelings: Ventricle 2
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פרסי NRJ נורווגיה | אמן השנה | עצמה | זכייה |
| 2016 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | האמן הנורווגי הטוב ביותר | עצמה | מועמדות |
| 2016 | P3 Gull | Årets Nykommer (כוכב השנה) | עצמה | מועמדות |
| 2016 | P3 Gull | Årets Låt (שיר השנה) | "Arigato" | מועמדות |
| 2017 | פרס שפלמן | Årets Låt (שיר השנה) | "Arigato" | מועמדות |
| 2017 | Musikkforleggerprisen (ארגון הכותבים הנורווגי) | Årets Gjennombrudd (אמן פורץ דרך) | "Arigato" | זכייה |
| 2019 | פרס שפלמן | Årets Låt (שיר השנה) | "Ignite" ‏(עם K-391, אלן ווקר וסינרי) | מועמדות |
| 2019 | פרסי NRJ נורווגיה | שיר השנה | "STFU" | זכייה |
| 2020 | פרס שפלמן | Årets Låt (שיר השנה) | "Kiss Somebody" ‏(עם סיב) | מועמדות |
הופעות > סיבובי הופעות

2016: Arigato Tour
2018: t's Lit Tour - Part I
2018: It's Lit Tour - Part II
2019–2020: Hard Feelings Tour
הופעות > כמופע חימום

Purpose World Tour
The Self-Titled Tour
Avation Tour
הערות שוליים

↑  "«Supernova»-Julie om kontrakten:". Absurd følelse – VG (בנורווגית). 1 בספטמבר 2013. ארכיון מ-2021-06-26. נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Julie er yngst i MGP-delfinalen". men høyest på listene – VG (בנורווגית). 19 בינואר 2013. ארכיון מ-2021-06-26. נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Younger - Single by Julie Bergan on Apple Music". iTunes (באנגלית). ארכיון מ-2018-07-29. נבדק ב-2017-02-08.
↑  Ignite (feat. Alan Walker, Julie Bergan & SeungRi) - Single by K-391 (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-06-26
↑  Kiss Somebody - Single by Julie Bergan & Seeb (בAustralian English), נבדק ב-2021-06-26
↑  "Turn On the Lights - Album by Julie Bergan on Apple Music". iTunes Store (CA). ארכיון מ-2018-10-26. נבדק ב-23 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HARD FEELINGS - Album by Julie Bergan on Apple Music". iTunes Store (CA). ארכיון מ-2021-06-26. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Her er vinnerne av Musikkforleggerprisen" (בנורווגית). Foreningen Ballade. 2017-03-22. ארכיון מ-2018-07-11. נבדק ב-2017-03-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 14025521  ISNI: 0000 0004 6682 6737  MusicBrainz: e737dc21-5823-4777-a03a-b1d8795b7493  VIAF: 17145971375832330461   WorldCat (עם VIAF): 17145971375832330461