stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יי. ג'יי. וואט
ביוגרפיה > קריירה במכללות

ב-2007 למד באוניברסיטת סנטרל מישיגן ושיחק בנבחרת האוניברסיטה אך לא בלט. בתום השנה חזר לוויסקונסין, למד במכללה קהילתית ועבד כשליח בפיצה האט. ב-2008 החל ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אך לא שיחק בשנה הראשונה בשל חוקי ה-NCAA. הוא שותף ב-13 משחקים בעונת 2009 כשחקן הגנה. ב-2010 שותף ב-13 משחקים בהם רשם 7 הפלות של קוורטרבק הקבוצה היריבה, הוא נבחר לשחקן המצטיין של ויסקונסין בעונה זו, לנבחרת השנייה של המכללות וזכה בפרס רוני לוט לשחקן ההגנה המצטיין של המכללות. בתום העונה החליט לא להמשיך באוניברסיטה ולפנות לקריירה מקצוענית.
ביוגרפיה > קריירה ב-NFL

וואט נבחר במקום ה-11 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NFL לשנת 2011 על ידי יוסטון טקסאנס וחתם על חוזה לארבע שנים בשווי של כ-11 מיליון דולר. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח בכל 16 משחקי הקבוצה בעונה הסדירה ורשם 5.5 הפלות. הוא סייע לקבוצה להעפיל בפעם הראשונה בתולדותיה לפלייאוף עם מאזן של 10 ניצחונות ושישה הפסדים. בניצחון בסיבוב הראשון בפלייאוף על סינסינטי בנגלס, השיג חטיפה לטאצ'דאון והפלה אחת. בסיבוב השני הפסידו וואט והטקסאנס לבולטימור רייבנס במשחק בו השיג וואט שתי הפלות. בעונה השנייה הוביל וואט את הליגה עם 20.5 הפלות, בנוסף רשם 16 יירוטים של מסירות, 4 גרימות השמטות כדור ו-81 טאקלים. הוא נבחר בתום העונה לשחקן ההגנה המצטיין של הליגה וקבוצתו סיימה את העונה הסדירה במאזן הטוב בתולדותיה של 12 ניצחונות ו-4 הפסדים. בפלייאוף הפסידה הקבוצה בסיבוב השני לניו אינגלנד פטריוטס. בעונת 2013 נבחר וואט בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולפרו בול, אך הייתה כישלון מבחינת יוסטון שסיימה עם שני ניצחונות בלבד.
בתחילת עונת 2014 חתם וואט על חוזה חדש ביוסטון לשש שנים, בסך של כ-100 מיליון דולר, הכולל 30.9 מיליון דולר מענק חתימה. החוזה הפך אותו לשחקן ההגנה בעל המשכורת השנתית הממוצעת הגבוהה ביותר בליגה. במהלך העונה השיג וואט 20.5 הפלות, 4 גרימות להשמטת כדור, חטיפה אחת, שני טאצ'דאונים הגנתיים, 10 יירוטי מסירה ו-78 טאקלים. בנוסף הוא שותף גם במשחק ההתקפה של הקבוצה ותפס שלוש מסירות לטאצ'דאונים. הוא נבחר בפעם השלישית ברציפות לנבחרת העונה של הליגה וזכה בפעם השנייה בתואר שחקן ההגנה של השנה. בעונת 2015 זכתה יוסטון בראשות הבית עם מאזן של 7–9. וואט השיג במהלך העונה 17.5 הפלות, נבחר בפעם הרביעית ברציפות לנבחרת שחקני העונה ובפעם השלישית לשחקן ההגנה של השנה. בפלייאוף נפצע וואט במהלך המשחק בסיבוב הראשון מול קנזס סיטי צ'יפס וקבוצתו הובסה 0–30. בעונת 2016 הושבת וואט מפעילות לאחר פציעה בגבו במחזור השלישי. בעונת 2017 הושבת מפעילות לאחר פציעה במחזור החמישי. בעונת 2018 שיחק בכל 16 המשחקים, הוא השיג 16 הפלות ושיא קריירה של 7 גרימות להשמטות כדור, הוא נבחר לנבחרת העונה. בפלייאוף הפסידה יוסטון בסיבוב הראשון. בעונת 2019 נפצע במחזור השמיני והושבת מפעילות עד סוף העונה הסדירה, הוא חזר במפתיע למשחקי הפלייאוף וסייע לקבוצתו לגבור על באפלו בילס בסיבוב הראשון.
בעונת 2021 עבר לאריזונה קרדינלס בה שיחק במשך שנתיים עד פרישתו.
ביוגרפיה > פעילות פילנתרופית

וואט הוא מייסדה של עמותה שמטרתה תמיכה בפעילויות בני נוער. בעקבות הנזקים שנגרמו מהוריקן הארווי ביוסטון, גייס וואט כ-37 מיליון דולר לסיוע לשיקום תושבי העיר שנפגעו. על פועלו זכה בספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2017, ובפרס איש השנה על שם וולטר פייטון מטעם ה-NFL.
ביוגרפיה > חיים אישים

וואט נשוי לקיילי וואט, כדורגלנית ששיחקה בליגה הלאומית ובנבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים. הם הורים לבן אחד.
הערות שוליים

↑  SI's 2017 Sportsperson of the Year: He Isn't on the Field, but J.J. Watt Is Still Lifting Houston up, ספורטס אילוסטרייטד, 5 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 3036 573X  LCCN: n2014008008  VIAF: 307427813   WorldCat (עם VIAF): 307427813
ד'רי"ח

ד'רי"ח (4218)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 457 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 458. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
דינמו מוסקבה (כדורגל חופים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 שם מלא:  מועדון כדורגל חופים דינמו מוסקבה
 תאריך ייסוד:  21 בפברואר 2012
 אצטדיון:  וודני
 בעלים:  אגודת דינמו מוסקבה
 נשיא:  אלכסנדר ביקובסקי
 מנכ"ל:  סרגיי סמוילוב
 מאמן:  רומן פאצ'ייב
 ליגה:  אליפות מוסקבה
 http://www.pfcdynamo.ru
מועדון כדורגל חופים דינמו מוסקבה (ברוסית: Пляжный Футбольный клуб Динамо Москва) הוא מועדון כדורגל חופים רוסי שהוקם בשנת 2012 ומהווה חלק מאגודת הספורט של דינמו מוסקבה.
בעבר התמודדה באליפות רוסיה בכדורגל חופים והישג השיא שלה במפעל הוא הגעה למקום הרביעי בעונת 2013.
הישגים ותארים

אליפות מוסקבה: 2012, 2013, 2014
גמר הגביע הרוסי: 2012, 2013
גוון טורנס

גוונדולין לנה "גוון" טורנס-וולר (באנגלית: Gwendolyn Lenna "Gwen" Torrence-Waller;‏ נולדה ב-12 ביוני 1965) היא אתלטית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית (ברצלונה 1992) בריצת 200 מטר, בעלת 5 מדליות אולימפיות, מהן 3 מדליות זהב, אלופת עולם (גטבורג 1995) בריצת 100 מטר, בעלת 8 מדליות מהן 3 מדליות זהב.
ביוגרפיה

טורנס נולדה בדקטור, פרבר של אטלנטה, ג'ורג'יה.
באוניברסיאדה שנערכה בקובה, יפן בשנת 1985 זכתה טורנס במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר.
באוניברסיאדה שנערכה בזגרב, יוגוסלביה ביולי 1987 זכתה טורנס בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.09 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.44 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.52 שניות. שבוע וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה היא סיימה במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.40 שניות.
באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה טורנס במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות (בסיוע רוח גבית של 3.0 מטר/שנייה), בשלב רבע הגמר היא קבעה תוצאה של 10.99 שניות ובמקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.17 שניות.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה טורנס בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.03 שניות, אחרי קטרין קראבה מגרמניה (10.99 שניות ) ולפני מרלין אוטי מג'מייקה (11.06 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.16 שניות, שוב אחרי קרבה (22.09 שניות) ולפני אוטי (22.21 שניות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה טורנס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף והייתה לאתלטית המצטיינת במשחקים. מדליות זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.81 שניות, לפני ג'ולייט קאת'ברט (22.02 שניות) ואוטי (22.09 שניות) שתיהן מג'מייקה, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 21.72 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.11 שניות, לפני נבחרת חבר המדינות (42.16 שניות) וניגריה (42.81 שניות). מדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.92 דקות, אחרי חבר המדינות (3:20.20 דקות) ולפני בריטניה (3:24.23 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.86 שניות, אחרי דיברס (10.82 שניות), קאת'ברט (10.83 שניות), אירינה פריבלובה מחבר המדינות (10.84 שניות) ולפני אוטי (10.88 שניות), בריצה הצמודה ביותר בהיסטוריה.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 זכתה טורנס ב-4 מדליות, זהב, כסף ו-2 ארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:16.71 דקות, לפני רוסיה (3:18.38 דקות) ובריטניה (3:23.41 דקות), מדליות כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.00 שניות, אחרי אוטי (21.98 שניות) ולפני פריבלובה (22.13 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.49 שניות, אחרי רוסיה (41.49 שניות) ולפני ג'מייקה (41.94 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.89 שניות, אחרי בת ארצה גייל דיברס (10.82 שניות) ואוטי (10.82 שניות).
במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסנקט פטרבורג, רוסיה בשנת 1994 זכתה טורנס ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.95 שניות, בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 22.09 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.98 שניות.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכתה טורנס בשתי מדליות זהב, בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, לפני אוטי (10.94 שניות) ופריבלובה (10.96 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.12 שניות, לפני ג'מייקה (42.25 שניות) וגרמניה (43.01 שניות). בריצת 200 מטר היא סיימה ראשונה, אך נפסלה לאחר שיצאה ממסלול הריצה שלה וכך מדליית הזהב ניתנה ליריבתה אוטי (22.12 שניות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה טורנס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.95 שניות, לפני בהאמה (42.14 שניות) וג'מייקה (42.24 שניות). מדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.96 שניות, אחרי דיברס (10.94 שניות) ואוטי (10.94 שניות).
לאחר פרישתה מספורט תחרותי, הפכה טורנס למעצבת שיער וחייה עם בן זוגה ושני ילדיה.
הישגים ותארים

בשנת 1995 זכתה טורנס בתואר אתלטית השנה בעולם.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.82 שניות (1995)
ריצת 200 מטר: 21.72 שניות (1992)
ריצת 400 מטר: 49.64 שניות (1992)
ג'יי. בי. ביקרסטאף

| --- | --- |

ביקרסטאף בשנת 2021
 לידה:  10 במרץ 1979 (בן 45) דנוור שבקולורדו, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 גובה:  1.98 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אורגון   אוניברסיטת מינסוטה
 דראפט:  לא נבחר, 2001
 קבוצות כמאמן
 2004–2007   2007–2011   2011–2015   2015–2016   2016–2017   2017–2019   2019–2020   2020–:  שארלוט הורנטס (עוזר)   מינסוטה טימברוולבס (עוזר)   יוסטון רוקטס (עוזר)   יוסטון רוקטס   ממפיס גריזליס (עוזר)   ממפיס גריזליס   קליבלנד קאבלירס (עוזר)   קליבלנד קאבלירס
ג'ון-בלייר "ג'יי. בי." ביקרסטאף (באנגלית: John-Blair "J. B." Bickerstaff; נולד ב-10 במרץ 1979) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמן הראשי של קבוצת הדטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA. בנו של המאמן והג'נרל מנג'ר ברני ביקרסטאף.
ביוגרפיה

ביקרסטאף נולד וגדל בעיר דנוור שבקולורדו. בשנת 1997 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אורגון ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת מינסוטה. בעונתו האחרונה במינסוטה קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק מעמדת הסמול פורוורד, אך לא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2001.
ביוגרפיה > תחילת קריירת האימון

בשנת 2004 מונה לעוזר מאמן של קבוצת שארלוט בובקאטס, תחת אביו ברני שהיה המאמן הראשי. בשלוש עונותיו כעוזרו של אביו רשמו הבובקאטס מאזן כולל של 77 ניצחונות ו-169 הפסדים (31.3%). בשנת 2008 עבר למינסוטה טימברוולבס, שם שימש כעוזר המאמן של רנדי ויטמן, קווין מקהייל וקורט ראמביס עד שנת 2011. בשלוש עונותיו במינסוטה השיגה הקבוצה מאזן של 56 ניצחונות לעומת 190 הפסדים (22.8%).
ביוגרפיה > יוסטון רוקטס

בעונת 2011/2012 חזר לשמש כעוזרו של מקהייל, לאחר שמונה לעוזר מאמן ביוסטון רוקטס. ב-4 העונות הבאות הציגו הרוקטס שיפור הדרגתי עד שבעונת 2014/2015 רשמו מאזן חיובי 56–26 והעפילו בפלייאוף עד שלב גמר המערב. לאחר שפתחה את עונת 2015/2016 עם 7 הפסדים ב-11 משחקיה הראשונים, פיטרה יוסטון את מקהייל ומינתה במקומו את ביקרסטאף כמאמנה הראשי. עד סיום אותה עונה העמידו הרוקטס מאזן חיובי 37–34, הודות ליכולת מצוינת של כוכבה ג'יימס הארדן, אך הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון מול גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 1–4. לאחר ההדחה הודיע ביקרסטאף שלא ימשיך לאמן את הרוקטס, ובמקומו מונה מייק ד'אנטוני כמאמן הראשי.
ביוגרפיה > ממפיס גריזליס

ביוני 2016 מונה ביקרסטאף לעוזר המאמן של דייוויד פיזדייל בממפיס גריזליס. בעונתו הראשונה בממפיס ניצחה הקבוצה 43 משחקים, והודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי סן אנטוניו ספרס בתוצאה 2–4. פציעה של רכז הקבוצה מייק קונלי במשחק ה-13 של עונת 2017/2018 אילצה אותו להחמיץ את כל המשך העונה, ולאחר שהפסידו בששת המשחקים הראשונים בלעדיו, פיטרו הגריזליס את פיזדייל ומינו את ביקרסטאף כמחליפו הזמני. עד סיום העונה, תחת ביקרסטאף, הפסידה ממפיס ב-50 משחקים וניצחה ב-15 בלבד, וסיימה את העונה עם המאזן השני הכי נמוך בליגה, 22–60 (26.8%).
לקראת עונת 2018/2019 הכריזה ממפיס על מינויו של ביקרסטאף כמאמן הראשי הקבוע של הקבוצה. בסיום אותה עונה, בה רשמו הגריזליס מאזן שלילי 33–49, פוטר ביקרסטאף מתפקידו.
ביוגרפיה > קליבלנד קאבלירס

במאי 2019 מונה לעוזרו של מאמן קליבלנד קאבלירס, ג'ון ביליין. בפברואר 2020 התפטר ביליין מתפקידו, וביקרסטאף מונה למחליפו כמאמן הראשי של הקבוצה.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של ביקרסטאף, באתר sports-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר הרשמי של ה-NBA
↑  יוסטון מפטרת את מקהייל וממנה במקומו את ביקרסטאף, באתר הרשמי של הקבוצה, 18 בנובמבר 2015
1 2  סטטיסטיקות האימון של ביקרסטאף, באתר basketball-reference.com
↑  ביקרסטאף מודיע כי לא ימשיך לאמן את יוסטון, באתר chron.com,‏ 4 במאי 2016
↑  ביקרסטאף ממונה לעוזר מאמן בממפיס, באתר הרשמי של הקבוצה, 8 ביוני 2016
↑  ממפיס מפטרת את פיזדייל וממנה במקומו את ביקרסטאף, באתר הרשמי של הקבוצה, 27 בנובמבר 2017
↑  Memphis Grizzlies name J.B. Bickerstaff Head Coach, באתר הרשמי של הקבוצה, 1 במאי 2018
↑  Memphis Grizzlies announce restructuring of basketball operations department, באתר הקבוצה, 11 באפריל 2019
↑  קליבלנד ממנה את ביקרסטאף כעוזר מאמן, באתר הקבוצה, 19 במאי 2019
↑  ביליין מתפטר מתפקידו בקאבלירס, באתר הקבוצה, 19 בפברואר 2020
ג'ורג'ה יובאנוביץ'

ג'ורג'ה יובאנוביץ' (בסרבית: Đorđe Jovanović; נולד ב-15 בפברואר 1999 בלפוסאביץ' שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית ובנבחרת סרביה.
קריירת מועדונים > פרטיזן בלגרד

יובאנוביץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קוסמט לפוסאביץ', ובקיץ 2015 עבר למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2016, ובסך הכל ערך בה 21 הופעות בליגת העל הסרבית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
קריירת מועדונים > לוקרן

ב-2 באוגוסט 2018 חתם יובאנוביץ' בלוקרן מליגת העל הבלגית. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לסטנדרד לייז' במסגרת הליגה. ב-14 בספטמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בהפסד 1–2 לקלאב ברוז' במסגרת הליגה. בסך הכל ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
קריירת מועדונים > קדיס וההשאלה לקרטחנה

ב-31 בינואר 2019 חתם יובאנוביץ' על חוזה לארבע עונות וחצי בקדיס מהליגה הספרדית השנייה. ב-24 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קורדובה במסגרת הליגה. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במועדון.
ב-2 בספטמבר 2019 הושאל יובאנוביץ' למשך עונה אחת לקרטחנה מהליגה הספרדית השלישית. בסך הכל ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-5 באוקטובר 2020 שוחרר יובאנוביץ' מקדיס.
קריירת מועדונים > צ'וקריצ'קי

ב-1 בינואר 2021 חתם יובאנוביץ' בצ'וקריצ'קי מליגת העל הסרבית. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על אינדיה במסגרת הליגה. ב-16 בפברואר הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 0–2 על ראד בלגרד במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה בחצי העונה הראשונה שלו במועדון, בהן הבקיע תשעה שערים. בחצי העונה השנייה שלו במועדון ערך 15 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
קריירת מועדונים > מכבי תל אביב

ב-2 בפברואר 2022 חתם יובאנוביץ' על חוזה לשתי עונות וחצי במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. עבור הרכישה שילמה הקבוצה 1.9 מיליון אירו. שכרו של השחקן נקבע ל-350 אלף אירו לעונה. שלושה ימים לאחר מכן ערך יובאנוביץ' את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף, במשחק בו ניצחה מכבי תל אביב את עירוני קריית שמונה וכבש שער בכורה, שהיה גם שער הניצחון. עד לסיום העונה כבש תשעה שערים בליגה ושער אחד במסגרת משחקי הגביע.
קריירת מועדונים > פ.צ. בזל

ב-17 באוגוסט 2023 חתם יובאנוביץ' על חוזה עד קיץ 2027 בפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית.
נבחרת

הפתיחה הטובה במכבי תל אביב הובילה לזימונו לסגל נבחרת סרביה לקראת קמפיין ליגת האומות. את הופעת הבכורה ערך במשחק הפתיחה של המשחקים, בניצחון 1:4 על  נבחרת סלובניה. הוא עלה בהרכב הפותח והוחלף במחצית.
תארים

אליפות סרביה (1): 2016/2017
הגביע הסרבי (2): 2016/2017, 2017/2018
הערות שוליים

↑  Đorđe Jovanović potpisao prvi profesionalni ugovor באתר הרשמי של פרטיזן בלגרד, 31 באוגוסט 2015 (בסרבית)
↑  Zvanično: Partizan prodao Đorđa Jovanovića! Srpski špic u Lokerenu do 2021. באתר Mozzart Sport, ‏ 3 באוגוסט 2018 (בסרבית)
↑  DJORDJE JOVANOVIC COMPLETA LA PLANTILLA באתר הרשמי של קדיס, 31 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  JOVANOVIC SE MARCHA CEDIDO AL CARTAGENA באתר הרשמי של קדיס, 2 בספטמבר 2019 (בספרדית)
↑  RESCISIÓN DE JOVANOVIC באתר הרשמי של קדיס, 5 באוקטובר 2020 (בספרדית)
↑  תומר לוי, ‏ג'ורג'ה יובאנוביץ' חתם רשמית במכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 2 בפברואר 2022
↑  יניב טוכמן‏, ג'ורג'ה יובאנוביץ' נחת. מכבי תל אביב תשלם 1.9 מיליון יורו, באתר וואלה, 2 בפברואר 2022
↑  שווה את הכסף: יובאנוביץ' העניק למכבי תל אביב 0:1 על קרית שמונה, באתר וואלה, 5 בפברואר 2022
↑  יניב טוכמן‏, באזל הודיעה על החתמתו של ג'ורג'ה יובאנוביץ' ממכבי תל אביב, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2023
↑  יניב טוכמן‏, מגשים חלום דרך מכבי תל אביב: יובאנוביץ' בסגל נבחרת סרביה, באתר וואלה, 16 במאי 2022
↑  צ'כיה - ספרד 2:2, פורטוגל הביסה את שוויץ 0:4 בליגת האומות, באתר וואלה, 5 ביוני 2022
ג'וזפה דורדוני

ג'וזפה "פינו" דורדוני (באנגלית: Giuseppe "Pino" Dordoni;‏ 19 במאי 1939 – 24 באוקטובר 1998) היה אתלט איטלקי בתחום של הליכה תחרותית. אלוף אולימפי (הלסינקי 1952) ואלוף אירופה (בריסל 1950) בהליכה ל-50 ק"מ. אלוף איטליה בהליכה ל-10 ק"מ (11 זכיות), בהליכה ל-20 ק"מ (10 זכיות) ובהליכה ל-50 ק"מ (5 זכיות).
ביוגרפיה

ג'ודפה דורדוני נולד ב-1926 בפיאצ'נצה, איטליה. ב-1943 הצטרף לרפובליקה הסוציאלית האיטלקית הפשיסטית ועם כיבוש איטליה, ב-1945, על ידי בעלות הברית הושם במעצר במחנה קולטנו (איט') שאכלס כ-32,000 מחברי הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית וכן משתפי פעולה עם הגרמנים.
ב-1945 שוחרר מהמחנה והחל להתאמן בהליכה תחרותית כשכבר ב-1946 ניצח לראשונה באליפות איטליה בהליכה ל-10 ק"מ. הקריירה הספורטיבית של דורדוני נמשכה עד 1960 ובמהלכה השתתף בארבע אולימפיאדות.
לאחר פרישתו השתלם כטכנאי והחל מ-1962 אימן את נבחרת איטליה בהליכה תחרותית וליווה אותה בעוד שבע משחקים אולימפיים. חניכו המוכר ביותר היה אבדון פמיק שזכה בשתי מדליות אולימפיות.
קריירה ספורטיבית > 1948

באולימפיאדת לונדון סיים דורדוני במקום התשיעי בהליכה ל-10 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1950

באליפות אירופה שנערכה בבריסל, בלגיה זכה דורדוני במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:44:43 שעות לפני ג'ון לינגרן (אנ') (4:43:25 שעות) וורנר לינגרן (4:49:28 שעות), שניהם משוודיה.
קריירה ספורטיבית > 1951

במשחקי הים התיכון שנערכו באלכסנדריה, מצרים זכה דודוני במדליית זהב בהליכה ל-10 ק"מ בתוצאה של 51:39.6 דקות לפני את'נסיוס אפוספוריס מיוון (54:28.0 דקות) ווהיב סלח ממצרים (1:02:20.9 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1952 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת הלסינקי זכה דורדוני במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ בשיא משחקים של 4:28:07.8 שעות לפני יוזף דולז'ל (אנ') מצ'כוסלובקיה (4:30:17.8 שעות) ואנטל רוקה (אנ') מהונגריה (4:31:27.2 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1954

באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ לא הצליח דורדוני לסיים את תחרות הליכה ל-50 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1955

במשחקי הים התיכון שנערכו בברצלונה, ספרד זכה דודוני במדליית זהב בהליכה ל-10 ק"מ באליפות משחקים של 48:21.8 דקות לפני רולנד גריסה (48:44.2 דקות) ולואי שבלייה (אנ') (49:47.4 דקות), שניהם מצרפת.
קריירה ספורטיבית > 1956

באולימפיאדת מלבורן סיים דורדוני במקום התשיעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:35:00.4 שעות.
קריירה ספורטיבית > 1958

באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה סיים דורדוני במקום השישי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:36:16.2 שעות. באותן תחרויות לא סיים דורדוני את התחרות בהליכה ל-50 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1960

באולימפיאדת רומא סיים דורדוני במקום השביעי בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:33:27.2 שעות.
קריירה ספורטיבית > 1961

באליפות אנגליה שנערכה ב-1961 זכה דורדוני במדליית כסף בהליכה ל-2 מייל בתוצאה של 13:46.2 דקות אחרי קן מת'יוז מאנגליה (13:24.6 דקות) ולפני קולין וויליאמס מאנגליה (14:12.8 דקות).
אותות הערכה

2015: היכל התהילה של ספורטאי איטליה (אנ')
2018: היכל התהילה של הפדרציה האיטלקית לספורט (אנ')
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
הערות שוליים

↑  מעריכים שגם עזרא פאונד, שנתפס באיטליה, שהה תקופה קצרה במחנה זה לפני שהועבר לארצות הברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14553524
דינמו מוסקבה (כדורמים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 שם מלא:  מועדון כדורמים דינמו מוסקבה
 כינוי:  הכחולים-לבנים
 תאריך ייסוד:  1923 
 אצטדיון:  מרכז דינמו, מוסקבה
 בעלים:  אגודת דינמו
 נשיא:  סרגיי פיודורוב
 מאמן:  מראט זאקירוב
 ליגה:  ליגת העל הרוסית בכדורמים
 www.wpdynamo.ru
 
דינמו מוסקבה (ברוסית: Ватерпольный клуб "Динамо" Москва) הוא מועדון כדורמים רוסי, הנמנה עם מועדוני הכדורמים המובילים והוותיקים ברוסיה. המועדון מתחרה בליגת העל הרוסית, ליגת הכדורמים הבכירה ברוסיה. המועדון פועל בחסות אגודת הספורט של דינמו. ספונסר הקבוצה הוא קבוצת ההשקעות Renova, בבעלות האוליגרך ויקטור וקסלברג.
במהלך שנות קיומה, זכתה הקבוצה ב-20 אליפויות ו-7 גביעי מדינה. הקבוצה זכתה בדאבל שלוש פעמים (1994, 1995, 1996).
תארים

אליפות ברית המועצות
זכייה (11) — 1955, 1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1968, 1969, 1985, 1986, 1987
הגביע הסובייטי
זכייה (5) — 1949, 1986, 1988, 1990, 1991
אליפות רוסיה
זכייה (9) — 1994, 1995, 1996, 1998, 2000, 2001, 2002, 2018, 2019
הגביע הרוסי
זכייה (9) — 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2016, 2018, 2019, 2020
גביע מחזיקות הגביע
זכייה (2) — 1985, 2000
ד'רכ"ד

ד'רכ"ד (4224)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 463 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 464. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
גיום דפארדיה

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1971 הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 פטירה:  13 באוקטובר 2008 (בגיל 37) גארש, או-דה-סן, צרפת 
 שם לידה:  Guillaume Jean Maxime Antoine Depardieu 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1974–2008 (כ־34 שנים) 
 בן או בת זוג:  Élise Ventre (1999–2006) 
 צאצאים:  Louise Depardieu 
 פרסים והוקרה:  פרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר (1996)  פרס ז'אן גאבן (1996) 
 פרופיל ב-IMDb
 
גיום דפארדיה (בצרפתית: Guillaume Depardieu‏; 7 באפריל 1971 – 13 באוקטובר 2008) היה שחקן קולנוע צרפתי.
ביוגרפיה

דפארדיה נולד בפריז לשחקן ז'ראר דפארדיה ולרעייתו הראשונה, השחקנית אליזבת דפארדיה. אחותו היא השחקנית ז'ולי דפארדיה, ויש לו אח ואחות נוספים מנישואיו המאוחרים של אביו.
בשנת 1974 השתתף לראשונה בסרט קולנוע ("Pas si méchant que ça") לצד אביו. בשנת 1986 השתתף לצד אביו ואמו בסרט "ז'אן דה פלורט". בשנת 1996 זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "Les Apprentis" משנת 1995.
בשנת 2008, מעט לפני מותו, הספיק דפארדיה להצטלם לסרטו האחרון "On War" מאת הבמאי ברטראן בונלו. הסרט יצא לאקרנים ב-1 באוקטובר 2008, כשנים עשר ימים לפני מותו.
חיים אישיים

בין השנים 2003-2000 היה נשוי לשחקנית אליז ונטרה ולשניים נולדה בת אחת.
בשנת 1988, בהיותו בן 17, נכלא לזמן מה בגין עבירות סמים. בשנת 1995 היה מעורב בתאונת אופנוע ונזקק לניתוח בברכו. בבית החולים נדבק בזיהום חיידקי; כעבור שמונה שנים של שימוש באנטיביוטיקה ומשככי כאבים החליט בשנת 2003 לעבור ניתוח לכריתת הרגל.
חיים אישיים > מותו

גיום דפארדיה נפטר ב-13 באוקטובר 2008 בבית החולים לאחר שחלה בדלקת ריאות חריפה באתר צילומים ברומניה.
ד'רכ"ז

ד'רכ"ז (4227)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-26 בספטמבר 466 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 467. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
על פי מצבות צוער (י"א וי"ד), שנה זו הייתה מעוברת, ראש השנה חל ביום ראשון, 28 באוגוסט 466, והשנה ארכה 384 ימים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גוסטב ויניקן

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1875 שטאדה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  8 בדצמבר 1964 (בגיל 89) גטינגן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 
גוסטב ויניקן (בגרמנית: Gustav Wyneken‏; 9 באפריל 1875 – 8 בדצמבר 1964) היה איש חינוך, אבי המונח "תרבות נוער" ומאבות החינוך הבלתי פורמלי.
מהלך חייו

גוסטב ויניקן (1875–1964) היה פדגוג גרמני ומייסד קהילת בית הספר החופשי ויקרסדורף. ממנהיגיה הרוחניים של תנועת הנוער הגרמנית בראשית דרכה ותרם לזמן קצר למדיניות בית הספר במהלך התקופה המהפכנית הגרמנית שלאחר מלחמת העולם הראשונה. ויניקן נולד ב-19 באפריל 1875 בסטאד שבצפון גרמניה, כבנו של כומר לותרני. למד תאולוגיה ופילוסופיה. הקדיש את מרבית חייו האישיים והמקצועיים לחינוך. לאחר שעבר את מבחן המורים שלו, הוא הפך למורה בבית הספר הפרוגרסיבי של הרמן ליץ באזור הכפרי אילסנבורג שבמרכז גרמניה. ב-1901 הפך למנהל של בית הספר ובסופו של דבר עזב עקב חילוקי דעות עם ליץ והקים את בית הספר החופשי בויקרסדורף. ויניקן פעל כיועצם של פוליטיקאים גרמנים בעלי תפיסות סוציאל-דמוקרטיות בפרוסיה ובבוואריה לאחר מלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיך לעבוד כסופר עצמאי, ניסה להיכנס מחדש לדיון בנושא מדיניות בית הספר והנוער של מערב גרמניה ללא הצלחה. מת בגטינגן ב-8 בדצמבר 1964.