stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלק נילגירי

| דלק נילגירי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: דלק
מין:: דלק נילגירי
שם מדעי
 Martes gwatkinsii ‏הורספילד, 1851
תחום תפוצה


דלק נילגירי (שם מדעי: Martes gwatkinsii) הוא מין של דלק האנדמי להרי נילגירי שבהרי גהט המערביים. הוא מצוי בסכנת הכחדה.
הדלק מזכיר מאוד את הדלק צהוב-הגרון, אך גדול ממנו ובעל גולגולת שונה מעט. צבעו פרוותו חום-אדמדם ובעל חזה צהוב או כתום עד לבטן וגם על הרגליים הקדמיות מעט. אורכו הממוצע 55-65 ס"מ ומשקלו כ2 קילוגרם.
לא ידועים הרבה פרטים עליו. הדלק נחשב ליצור יומי היודע לטפס על עצים וניזון ממכרסמים ומעופות קטנים.
הערות שוליים

↑  דלק נילגירי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| סמוריים |
| --- | --- | --- |
| סמורים | סמורים |  |
| סמור | הרמין • חמוס השלגים • חמוס מבאיש • חמוס סיבירי • סמור האמזונאס • סמור הררי • חמוס ערבות • סמור קולומביאני • סמור ארך-זנב • סמור יפני • סמור צהוב-בטן • חורפן אירופאי • סמור הרים אינדונזי • חמוס שחור-רגל • סמור מלאי • סמור מפוספס-גב • סמור מצרי |      |
| חורפן (סוג ומין יחיד) | חורפן אמריקאי |      |
| סמור פטגוני (סוג ומין יחיד) | סמור פטגוני |      |
| גריזונים | גריזונים |      |
| גריזון | גריזון גדול • גריזון קטן |      |
| סמור משויש (סוג ומין יחיד) | סמור משויש |      |
| חמוס מפוספס | חמוס מפוספס סהרי • בואש אפריקני |      |
| סמור אפריקאי (סוג ומין יחיד) | סמור אפריקאי |      |
| דלקים | דלקים |      |
| דלק | דלק הסלעים • דלק אמריקאי • דלק צהוב-גרון • דלק נילגירי • דלק אירופי • דלק יפני • דלק דייג • דלק סיבירי |      |
| גרגרן (סוג ומין יחיד) | גרגרן |      |
| טאירה (סוג ומין יחיד) | טאירה |      |
| גיריות | גיריות |      |
| גירית | גירית מצויה • גירית קוואקזית • גירית אסייתית • גירית יפנית |  |
| גירית דובית (סוג ומין יחיד) | גירית דובית |  |
| גירית סמורית | גירית סמורית בורנאית • גירית סמורית סינית • גירית סמורית ג'אווה • גירית סמורית בורמזית • גירית סמורית וייטנאמית |  |
| גיריות דבש | גיריות דבש |  |
| גירית דבש (סוג ומין יחיד) | גירית הדבש |  |
| גיריות אמריקאיות | גיריות אמריקאיות |  |
| גירית אמריקאית (סוג ומין יחיד) | גירית אמריקאית |  |
| לוטרות | לוטרות |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דלק צהוב-גרון

| דלק צהוב-גרון |
| --- | --- |
 דלק צהוב-גרון
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: דלק
מין:: דלק צהוב-גרון
שם מדעי
 Martes flavigula ‏בודארט, 1785
תחום תפוצה


דלק צהוב-גרון (שם מדעי: Martes flavigula) הוא מין של דלק ממשפחת הסמוריים החי בדרום-מזרח אסיה באזורים הרריים.
הדלק הוא בעל תפוצה רחבה במזרח אסיה ולא נחשב מאוים. הוא אינו מפחד מבני אדם או מכלבים ובמקרים מסוימים אף מאולף.
זהו דלק בינוני בעל פרווה שחורה, לבנה, זהובה (באזור החזה) וחומה וזנבו ארוך ביותר. משקלו הממוצע 2.5–5.7 ק"ג ואורכו 500–719 מ"מ.
כמו רוב הסמוריים הדלק הוא אוכל-כול, והוא ניזון מהצומח, מפירות ומצוף, וממגוון מהחי. הדלקים צדים בזוגות ויאכלו כל חיה קטנה שתיקרה בדרכם: חולדות, ארנבים, נחשים, תרנגולים וביצים. הם טורפים גם מיני טרף גדולים בהרבה כמו פרסתנים קטנים איילי מושק, קופים, חזירונים ואף גורים של טורפים.
הדלקים מותאמים למגוון אזורי מחיה וגם להרים גבוהים כמו הרי ההימלאיה, ויש להם פרווה עבה השומרת עליהם מהקור. הם גם נפוצים ביערות טרופיים או סובטרופיים ותפוצתם משתרעת ממזרח רוסיה ועד לאיי ג'אווה ובורנאו. הוא נדיר באזור של מלזיה.
הערות שוליים

↑  דלק צהוב-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN
| סמוריים |
| --- | --- | --- |
| סמורים | סמורים |  |
| סמור | הרמין • חמוס השלגים • חמוס מבאיש • חמוס סיבירי • סמור האמזונאס • סמור הררי • חמוס ערבות • סמור קולומביאני • סמור ארך-זנב • סמור יפני • סמור צהוב-בטן • חורפן אירופאי • סמור הרים אינדונזי • חמוס שחור-רגל • סמור מלאי • סמור מפוספס-גב • סמור מצרי |      |
| חורפן (סוג ומין יחיד) | חורפן אמריקאי |      |
| סמור פטגוני (סוג ומין יחיד) | סמור פטגוני |      |
| גריזונים | גריזונים |      |
| גריזון | גריזון גדול • גריזון קטן |      |
| סמור משויש (סוג ומין יחיד) | סמור משויש |      |
| חמוס מפוספס | חמוס מפוספס סהרי • בואש אפריקני |      |
| סמור אפריקאי (סוג ומין יחיד) | סמור אפריקאי |      |
| דלקים | דלקים |      |
| דלק | דלק הסלעים • דלק אמריקאי • דלק צהוב-גרון • דלק נילגירי • דלק אירופי • דלק יפני • דלק דייג • דלק סיבירי |      |
| גרגרן (סוג ומין יחיד) | גרגרן |      |
| טאירה (סוג ומין יחיד) | טאירה |      |
| גיריות | גיריות |      |
| גירית | גירית מצויה • גירית קוואקזית • גירית אסייתית • גירית יפנית |  |
| גירית דובית (סוג ומין יחיד) | גירית דובית |  |
| גירית סמורית | גירית סמורית בורנאית • גירית סמורית סינית • גירית סמורית ג'אווה • גירית סמורית בורמזית • גירית סמורית וייטנאמית |  |
| גיריות דבש | גיריות דבש |  |
| גירית דבש (סוג ומין יחיד) | גירית הדבש |  |
| גיריות אמריקאיות | גיריות אמריקאיות |  |
| גירית אמריקאית (סוג ומין יחיד) | גירית אמריקאית |  |
| לוטרות | לוטרות |  |
דלק שטרף תרנגולת
דלק צהוב-גרון בגן החיות התנכ"י.
גיל עופרים

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1982 (בן 42) מינכן, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Gil Doron Reichstadt Ofarim 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית, גיטרה 
 www.gilofarim.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גיל עופרים בהופעה ב-2004
גיל דורון רייכשטט עופרים (נולד ב-13 באוגוסט 1982) הוא זמר פופ גרמני ממוצא ישראלי.
קורות חיים

נולד במינכן לסנדרה ואבי עופרים (בעלה לשעבר של אסתר עופרים), זמר ואמרגן.
הקריירה של עופרים החלה כשהיה בן 15 בלבד, לאחר שצייד כישרונות של מגזין הנוער "בראבו" הבחין בו בתחנת רכבת תחתית במינכן. בנובמבר 1997 הקליט את הסינגל הראשון שלו‏, "(Round 'N' Round (It Goes",‏ ובמאי 1998 יצא אלבומו הראשון, "Here I Am". האלבום זכה להצלחה גם במזרח הרחוק, ובפרט בפיליפינים, בסינגפור ובתאילנד, שבה היה הזמר הראשון בהיסטוריה ששלושה סינגלים שלו היו בין חמשת המובילים במצעד הפזמונים בו זמנית.
בשנת 2003 החליט להתנער מתדמית כוכב הנעורים שדבקה בו. הוא הוציא את האלבום "On My Own", בסגנון הנוטה יותר לכיוון הרוק, וכן שינה את הופעתו החיצונית. מאז 2005, עופרים הוא סולן להקת Zoo Army, בה חברים גם אחיו טל, רולנד סנס ודומיניק שולץ. הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, "I'm Alive", בשנת 2006.
מאז 2004, שיחק גם במספר סרטי טלוויזיה.
מין חדש של עש ממשפחת הברודניים, Amata gil (בעברית: ברדן החרמון), שהתגלה בחרמון ב-2007 נקרא על שמו של גיל עופרים.
באוקטובר 2021 הגיש עופרים תלונה במשטרה, לאחר שלטענתו פקיד הקבלה במלון ווסטין בעיר לייפציג שבמזרח גרמניה, אמר לו שעליו להוריד או להסתיר את שרשרת מגן הדוד שתלויה על צווארו כדי להירשם. התקרית עוררה הדים בגרמניה. ספקות עלו לגבי פרטי האירוע לאחר שסרטון אבטחה מזמן האירוע, בו נצפה עופרים כשהוא אינו עונד מגן דוד, התפרסם. לאחר פרסום הסרטון, עופרים עומד למשפט על הוצאת דיבה. עופרים קבע: ”אני יודע מה קרה לי. הסיפור הוא לא העובד, אלא האנטישמיות. אני שמח שכל הסיפור מגיע לסופו, ואני סומך על מערכת המשפט”. עופרים דבק בגרסתו לאירועים, אולם משרד התובע טוען כי הזמר בדה את האירוע מתוך כעס על כך שלא זכה ליחס זהה לשאר אורחי המלון.
הערות שוליים

↑  Witt, Thomas J.; Kravchenko, Vasiliy D.; Spiedel, Wolfgang; Mooser, Josef; Junnila, Amy; Müller, Günter C. (2007). "A new Amata species from Israel (Arctiidae, Syntominae)" (PDF). Nota lepidopterologica. 30 (2): 367–373. ISSN 0342-7536. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-11-03. נבדק ב-29 בספטמבר 2014. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  הזמר הישראלי גיל עופרים בדה טענות על אנטישמיות במלון בגרמניה? | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏גיל עופרים עומד בפני משפט: "לא שיקרתי, זאת הייתה תקרית אנטישמית", באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12015672c (data)  GND: 120303310  ISNI: 0000 0001 2021 4856  LCCN: no2019068443  MusicBrainz: f816f64a-48ba-44e3-a15c-b00c3591bfc5  NKC: xx0272553  SUDOC: 02829114X  VIAF: 268897320   WorldCat (עם VIAF): 268897320
דלק יפני

| דלק יפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: דלק
מין:: דלק יפני
שם מדעי
 Martes melampus ‏וגנר, 1840
תחום תפוצה


דָּלָק יפני (שם מדעי: Martes melampus) הוא מין של דלק ממשפחת הסמוריים החי ביפן בין העצים. הוא קרוב משפחתו הקרוב של הצובל.
אורכו עד חצי מטר ומשקלו 1,000–1,500 גרם, כשהזכרים גדולים מהנקבות. הוא בעל פרווה חומה כהה עד צהובה בהירה עם גרון בצבע קרם וזנבו ארוך ומשמש לאיזון על העצים. הפנים לבנות, העיניים שחורות והאוזניים קטנות ומעוגלות מעט.
הדלקים חיים בטבע ביערות מחטניים באיי יפן, באי צושימה ובשתי הקוריאות. אלו יצורים טריטוריאליים המחפשים מזון בין העצים. הם יוצאים לצוד ביום ובלילה וצדים יונקים קטנים, עופות וביצים, חרקים גדולים וצפרדעים. באזורי מים שונים הם גם ינסו לצוד דגים אבל גם יאכלו פירות. המאורה שלו נמצאת בין חללי עצים או במאורה באדמה אליה הוא נמלט מטורפים כמו עופות דורסים, שועלים וחתולים.
תת-מינים

ישנם 3 תת-מינים של הדלק:
M. m. melampus
M. m. tsuensis
M. m. coreensis
הערות שוליים

↑  דלק יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| סמוריים |
| --- | --- | --- |
| סמורים | סמורים |  |
| סמור | הרמין • חמוס השלגים • חמוס מבאיש • חמוס סיבירי • סמור האמזונאס • סמור הררי • חמוס ערבות • סמור קולומביאני • סמור ארך-זנב • סמור יפני • סמור צהוב-בטן • חורפן אירופאי • סמור הרים אינדונזי • חמוס שחור-רגל • סמור מלאי • סמור מפוספס-גב • סמור מצרי |      |
| חורפן (סוג ומין יחיד) | חורפן אמריקאי |      |
| סמור פטגוני (סוג ומין יחיד) | סמור פטגוני |      |
| גריזונים | גריזונים |      |
| גריזון | גריזון גדול • גריזון קטן |      |
| סמור משויש (סוג ומין יחיד) | סמור משויש |      |
| חמוס מפוספס | חמוס מפוספס סהרי • בואש אפריקני |      |
| סמור אפריקאי (סוג ומין יחיד) | סמור אפריקאי |      |
| דלקים | דלקים |      |
| דלק | דלק הסלעים • דלק אמריקאי • דלק צהוב-גרון • דלק נילגירי • דלק אירופי • דלק יפני • דלק דייג • דלק סיבירי |      |
| גרגרן (סוג ומין יחיד) | גרגרן |      |
| טאירה (סוג ומין יחיד) | טאירה |      |
| גיריות | גיריות |      |
| גירית | גירית מצויה • גירית קוואקזית • גירית אסייתית • גירית יפנית |  |
| גירית דובית (סוג ומין יחיד) | גירית דובית |  |
| גירית סמורית | גירית סמורית בורנאית • גירית סמורית סינית • גירית סמורית ג'אווה • גירית סמורית בורמזית • גירית סמורית וייטנאמית |  |
| גיריות דבש | גיריות דבש |  |
| גירית דבש (סוג ומין יחיד) | גירית הדבש |  |
| גיריות אמריקאיות | גיריות אמריקאיות |  |
| גירית אמריקאית (סוג ומין יחיד) | גירית אמריקאית |  |
| לוטרות | לוטרות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00576727
ד'תתט"ו

ד'תתט"ו (4815)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1054 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1055. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גיל פופילסקי

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1993 (בן 31) רחובות, ישראל 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן (מ-2013)
 מד כושר מרבי:  2572 (דצמבר 2015)
 מד כושר נוכחי:  2445 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ישראל, ארצות הברית
 
גיל פופילסקי (נולד ב-6 באוקטובר 1993) הוא שחמטאי בדרגת רב אמן.
בשנת 2013 הוא היה חבר נבחרת ישראל, שהשתתפה באליפות אירופה לנבחרות.
נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-35 בישראל לפי מד כושר.
למד לתואר ראשון באוניברסיטת טקסס בדאלאס. נשוי.
הישגים בולטים

2007 - סיים במקום השלישי באליפות ישראל לנערים עד גיל 14 (ניצח דני ראזניקוב)
2007 - זכה במקום השלישי באליפות אירופה לנערים עד גיל 14
2008 - זכה באליפות ישראל לנערים עד גיל 15
2009 - זכה באליפות אירופה לנערים עד גיל 16
2011 - זכה באליפות ישראל לנערים עד גיל 20.
קבלת דרגות בינלאומיות

2010 - אמן בינלאומי
2013 - רב-אמן.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תת"ף

ד'תת"ף (4880)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 1119 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 באוגוסט 1120. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
ד'תת"ץ

ד'תת"ץ (4890)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 1129 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 5 בספטמבר 1130. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גורז'

| --- | --- |
סמל גורז'סמל גורז'

 מדינה:  רומניה רומניה
 רשות מחוקקת:  Gorj County Council 
 בירת המחוז:  טרגו ז'יו
 שטח:  5,602 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  314,685 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  45°02′N 23°18′E﻿ / ﻿45.04°N 23.3°E﻿ / 45.04; 23.3 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.cjgorj.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       מפה רב-פונקציונלית של מחוז גורז' tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז גורז' (ברומנית: Judeţul Gorj, תעתיק: ז'ודצול גורז') הוא אחד מ-41 המחוזות (judeţe) של רומניה, ונמצא בצפון חבל אולטניה, בדרום-מערבה של רומניה, על הנהר ז'יו, מדרומם של הקרפטים הדרומיים. אוכלוסיית המחוז היא 345,771 תושבים ועיר הבירה שלו היא טרגו ז'יו.
המחוז גובל במחוז דולז' בדרום-מזרח, מחוז מהדינץ בדרום-מערב, מחוז קאראש-סברין בצפון-מערב, מחוז הונדוארה בצפון ומחוז ולצ'ה ממזרח. שטח המחוז הוא 5,602 קמ"ר, כ-2.34% משטח רומניה. גורז' הוא במחוז ה-21 ברומניה לפי גודל השטח וה-28 לפי מספר התושבים. מבחינת ההתפתחות הכלכלית המחוז נמצא ברמה נמוכה. לעומת זאת הוא עתיר משאבי טבע - פחם, מים - ושטחו כולל 250,000 הקטאר של קרקע חקלאית ראויה לעיבוד. למחוז גם פוטנציאל תיירותי בגלל נופיו הציוריים, והמורשת האמנותית והאדריכלית שבתחומו.
השם

השם גורז' מקורו בנהר ז'יו והוא קיצור השם הסלבי "גורנמו ז'יליו" (או "ז'יל" או "ז'י"), כלומר ה"ז'יו מן ההר" או "הז'יו העליון". במשך הזמן הפך ל"גורז'י", גורז'יו" ואחר כך ל"גורז'". בימינו בפי המקומיים לפעמים קוראים גם לעיר הבירה טרגו ז'יו בשם "גורז'".
היסטוריה

נמצאו עדויות על התיישבות מהתקופה הפאלאוליתית התיכונה. התושבים הראשונים מצאו מקלט במערות באזור. שרידי שלדים מאותם הימים נמצאו על ידי ארכאולוגים וספאולוגים בבאיה דה פייר ובברושטן. יישובים נאוליתים ומתקופת הברונזה נמצאו בבלשט, קרסנה, ולדימיר, רונקו וטלשט. הארכאולוגים מצאו במחוז שרידים של ההתיישבות הרומית העתיקה: מתחם מבצרים רומיים בבומבשט-ז'יו, קסטרה עם גל אדמה בקטונלה, פינואסה-ורט, יישובים אזרחיים רומיים בסצ'לו, צ'וקאדיה, טרגו ז'יו, סלובוזיה, ברסשט, המעידים על חברה רומית מלאת חיים. החל מהמאה ה-15 מוזכר לראשונה שם המחוז גורז'.
במאה ה-12 הייתה קיימת בשטחי המחוז ישות פוליטית בהנהגת הוויבוד הרומני ליטובוי. האזור נכלל בהמשך לתוך נסיכות ולאכיה. במאה ה-14 היו קיימים שטחו שני מחוזות: ז'אלש (Jaleş) ומוטרו (Motru). שם המחוז ז'אלש מופיע בתעודות החל משנת 1385 בימי השליט דן הראשון ואחרי 1387 בימי השליט מירצ'ה הזקן. באותה תקופה מצוינים גם היישובים טיסמנה.
המחוז גורז' היווה המוקד הראשון שבו פרצה בשנת 1821 תנועת המרד הלאומי-חברתי שבהנהגת טודור ולדימירסקו. טודור היה יליד הכפר ולדימיר (Vladimiri) ובינואר 1821 הוא הקריא בפני ההמונים שהתכנסו בפאדש, במחוז גורז', את המצע המהפכני הידוע כ"ההכרזה בפאדש".
גם אירועי "אביב העמים" בשנת 1848 לא פסחו על מחוז גורז'. ביוני 1848 הוקראה בבירה, טרגו ז'יו, "ההכרזה המשחררת" של המהפכנים. במסגרת הממשלה הזמנית שהגיעה לשלטון בימי המהפכה, השתתפו הגנרלים גאורגה מאגרו וכריסטיאן טֶל ילידי גורז', ושייצגו את המחוז גורז' באספה החוקתית.
בשנים 1878-1877 יחידות צבאיות מגורז' לקחו חלק במלחמת העצמאות של רומניה. בקרבות בוידין באוקטובר 1877 הצטיינה במיוחד הפלוגה III "גורז'" מן הרגימנט קלראש. מעל 241 תושבי גורז' קיפחו את חייהם במלחמת העצמאות של רומניה.
החל משנת 1998 גורז' הוא חלק מ"אזור הפיתוח 4" - דרום מערב "אולטניה".
דמוגרפיה

מפקד אוכלוסין בשנת 2002 מנה 387,407 תושבים וצפיפות אוכלוסין של 69 לקמ"ר. ב-1 בינואר 2009 נספרו 378,310 תושבים וצפיפות של 67 תושבים לקמ"ר. בשנת 2011 - האוכלוסייה ירדה ל-334,238 תושבים והצפיפות הייתה 59 תושבים לקמ"ר.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1948: 280,524 
1956: 293,031 
1966: 298,382 
1977: 348,521 
1992: 401,021 
2002: 387,308 
2011: 334,238
דמוגרפיה > הרכב אתני

רומנים - מעל 98%
צוענים - 2%
דמוגרפיה > הרכב אתני > צוענים

במפקד בשנת 1930 הזדהו כצוענים 2,753 מתוך 193,309 התושבים של מחוז גורז', כלומר 1.4%.
בעיר טרגו ז'יו חיו אז 602 בני אדם שהזדהו כצוענים (4.6%) מתוך 13,000 תושבי העיר. בשנים 1937–1938 קמה במחוז שלוחה של האיגוד הכללי של הצוענים ("רומים") של רומניה.
הצוענים בגורז' עבדו כמייצרי לבנים, סוחרי סוסים, מוזיקאים (לאוטארים ופועלים פשוטים. הצוענים הגיעו לאזור בעיקר אחרי שנת 1880. 
בעת הדיקטטוקה של  המרשל יון אנטונסקו  (1944-1940) בשנת 1942, 122 צוענים שהוכרזו כ"נוודים" נשלחו מהמחוז גורז' לטרנסניסטירה במסגרת מדיניות גזענית. 
62 נשלחו מהכפרים ברכבת מטורנו סברין לטיגינה ו-60 מהערים ברכבת טימישוארה-טיגינה. הם פוזרו במחוז אוצ'קוב באתרים שונים לאורך נהר הבוג הדרומי בתנאי מחיה קשים.14 ברחו וחזרו לגורז'.
דמוגרפיה > הרכב אתני > יהודים

בשנת 1930 נספרו בעיר טרגו ז'יו 0.8% יהודים, מתוך אוכלוסייה של 13,030 תושבים. ברשותם פעל בית תפילה אחד. 
בימי הרדיפות של המשטר יון אנטונסקו הולאמו כמה נכסים של יהודים, לפחות בניין אחד. 
בטרגו ז'יו בשנת 1939 הוקם מחנה פליטים פולנים . מאוחר יותר המחנה שימש לכליאתם של 414 יהודים שהואשמו בפעילות קומוניסטית. רובם גורשו ב-8 בספטמבר 1942 למחנה הריכוז ופניארקה בטרנסינסטריה, בו קיפחו את חייהם בהוצאות להורג ומחלות ורעב.
דמוגרפיה > דת

במחוז גורז' שבין מלחמות העולם בשנת 1930 רוב רובם של התושבים - השתייכו לכנסייה האורתודוקסית הרומנית. 
בטרגו ז'יו ובסביבה העירונית 99.6% מהתושבים היו נוצרים אורתודוקסים. 2.2% היו נוצרים רומים-קתולים ו0.8% היו יהודים.
מוסדות דת בשנת 1930 כללו: 418 כנסיות נוצריות אורתודוקסיות, 1 כנסייה רומית קתולית, 1 כנסייה פרוטסטנטית ובית תפילה יהודי אחד (בעיר טרגו ז'יו)
בנוסף פעלו במחוז 2 מנזרים אורתודוקסים - טיסמנה  ופולובראץ'., 5 הרמיטאז'ים ("סקיטים")  אורתודוקסים - לאיניץ', קרסנה, סטרמבה, לוקורילה רלה, צ'וקלובינה. 
מבחינה מנהלית, הכנסייה האורתודוקסית בטרגו ז'יו הייתה מאורגנת בפרוטופופות, הכפופה לבישופות רמניק של המיטרופוליית אונגרו-ולאכיה.
גאוגרפיה > תוואי שטח

מבחינת תוואי השטח מתחלק המחוזלשלוש יחידות פיזיות-גאוגרפיות, דהינו:
הקרפטים הדרומיים, המיוצגים על ידי הרי גודיאנו (עם הפסגה פאלטינה, גובה 2,149 מ'), הרי ולקן (Vâlcan) (עם הפסגות אולסיה 1,946 מ', סטראז'ה 1,868 מ', ארקאנול 1,760 מ') והרי פארנג (Parâng) (עם הפסגות מיקאיה 2,170 מ', פפושה 2,136 מ') ורוטוּנדה (1,600 מ').
גבעות הסובקרפטים הגטיים בין נהרות מוטרו ונהר אולטץ.
הגבעות הדרומיות המשתרעות לאורך הרמה הגטית.
הגובה משתנה בין 2,518 מטר מעל גובה פני הים בהר פארנגו מארה ולבין 100 מטר בעמק הז'יו שבדרום המחוז.
מים

אדמת גורז' עתירת מים תת-קרקעיים, כדוגמת מי הקרסט שמקורם באזור סלע הגיר ההרי שאליו נותבו שני מעיינות ברונקו ובאיזווארנה.
מים > נהרות

שלושת הנהרות העיקריים של מחוז גורז' הם: ז'יו, גילורט ומוטרו ויובליהם - אולטץ וצ'רנה.
מים > אגמים

קיימים כמה אגמים קרחוניים: גלצ'סקו, טאור, סלבייול, מיז'ה, פאסריה וגודיאנו. ישנם גם כמה אגמים מלאכותיים שנוצרו לשם מניעת שיטפונות (האגם צ'אורו) או עבור תחנות כוח הידרואלקטריות (האגמים מוטרו, צ'רנה וואליה לוי איוואן).
אקלים

האקלים הוא ממוזג-יבשתי מתון עם השפעות ים-תיכוניות. אקלים משתנה לפי מדרגות תוואי השטח. הטמפרטורות הממוצעות השנתיות עולות מצפון לדרום. הרוחות השולטות הן הצפוניות.
פוליטיקה

מועצת מחוז גורז', שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-32 חברים ("יועצים"). הרכב מועצת המחוז הוא כלהלן:
|  | מפלגה | חברים | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) | 16 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) | 11 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת תנועת העם (PMP) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | PRO רומניה (PRO) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
חלוקה מנהלית

שטחו וגבולותיו של מחוז גורז' הם תוצאה של התפתחויות היסטוריות, שבמהלכם סופחו לו כמה ישויות אזוריות סמוכות כמו מוטרו וגילורט. במאה ה-17 כבר ניתן למצוא במסגרת נסיכות ולאכיה מחוז התואם בקווים כלליים את גבולות המחוז הנוכחי, שנשא את השם "ז'יול דה סוס" (כלומר ז'יו העליון, שזה גם מובן השם "גורז'").
מחוז גורז' מוזכר לעיתים בימינו כמועמד להתחברות אל המחוזות השכנים ולצ'ה ומהדינץ בתת-אזור במסגרת האזור 4 "דרום מערב - אולטניה". אחרי המהפכה הרומנית בדצמבר 1989 המחוז נותר יציב מבחינת הרפורמות המנהליות. נוצרו רק 5 מועצות מקומיות חדשות (קומונה) ומספר כפרים גדולים הפכו לערים.
במחוז גורז' ישנן 8 ערים:מתוכן - שני במעמד "מוניקיפיום" (ברומנית - מוניצ'יפיו), ו-62 כפרים גדולים ("קומונה").
חלוקה מנהלית > רשויות עירוניות (מוני'ציפיו)

טרגו ז'יו - בירת המחוז, עם אוכלוסייה של 78,552 תושבים (2011)
מוטרו - 18,142 תושבים (2011)
חלוקה מנהלית > ערים אחרות

רובינאר - Rovinari
בוּמבשט - ז'יו Bumbeşti-Jiu
טרגו קרבונשט - Târgu Cărbuneşti
נובאץ' - Novaci
ציקלן - Ţicleni
טיסמאנה - Tismana
חלוקה מנהלית > כפרים גדולים (קומונות)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אלבן - Albeni  אלימפשט - Alimpeşti  אנינואסה (רומניה) - Aninoasa  ארקאן - Arcani  באיה דה פייר - Baia de Fier  בלנשט - Bălăneşti  בלשט (רומניה) - Băleşti  ברבטשט (רומניה) - Bărbăteşti  בנג'שט - Bengeşti  ברלשט - Berleşti  בלטֶן - Bâlteni  בולבוש - Bolboşi  בורסקו - Borăscu |  ברנשט (רומניה) - Brăneşti  בומבשט-פּיציק - Bumbeşti-Piţic  בוסטוקין - Bustuchin  קלניק (רומניה) - Câlnic  קפרן - Căpreni  קטונלה - Cătunele  צ'ופרצ'ן (רומניה) - Ciuperceni  קראסנה (רומניה) - Crasna  קרושץ - Cruşeţ  דנצ'ולשט - Dănciuleşti  דנשט (רומניה) - Dăneşti  דרגוֹטשט - Drăgoteşti  דרגוּצשט - Drăguţeşti  פרקששט - Fărcăşeşti |  גלוגובה - Glogova  גודינשט - Godineşti  הורֶזאן - Hurezani  יונשט (רומניה) - Ioneşti  ז'ופנשט - Jupâneşti  ללשט - Leleşti  ליקוריץ' - Licurici  לוגרשט - Logreşti  מטסאר - Mătăsari  מושטשט - Muşeteşti  נגומיר - Negomir  פאדש - Padeş  פשטישאן - Peştişani |  פלופשורו - Plopşoru  פולובראג' - Polovragi  פריגוריה - Prigoria  רושיה דה אמראדיה - Roşia de Amaradia  רונקו - Runcu  סצ'לו - Săcelu  סמרינשט - Samarineşti  סאולושט - Săuleşti  סקלה (רומניה) - Schela  סקוארצה - Scoarţa  סליבילשט - Slivileşti  סטנשט (רומניה) - Stăneşti  סטז'אר - Stejari  סטוינה - Stoina |  צנצרן - Ţânţăreni  טלשט - Teleşti  טורבוריה - Turburea  טורצ'ינשט - Turcineşti  אורדאר - Urdari  וג'ולשט - Văgiuleşti  ולדימיר - Vladimir |
בריאות

בשנת 1846 הוקם בעיר טרגו ז'יו, מיוזמת ד"ר קולצ'ר בית חולים למחלות מין. בתחילת שנת 2002 פעלו במחוז גורז' 7 בתי חולים, 31 מרפאות, מרפאה רב-מקצועית, 11 בתי מרקחת, 4 מרכזי בריאות ובית הבראה לחולי שחפת.
הערות שוליים

↑  המכון הלאומי לסטטיסטיקה
↑  פטרה מאתיי - על הצוענים במחוז גורז' - באתר המכון לחקר השואה ברומניה
↑  באתר "תמונת רומניה שבין המלחמות "
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4346891-3  MusicBrainz: 90c02c1d-4432-4911-8513-2e0af9eacf15  NKC: ge290468
דברי הכנסת

ספרי דברי הכנסת
ספר דברי הכנסת - כנסת רביעית, מושב שני, כרך 30
הראשון שבספרי דברי הכנסת - כנסת ראשונה, מושב ראשון, כרך 1
דברי הכנסת הם אוסף הפרוטוקולים הרשמי של הדיונים הנערכים במליאת הכנסת.
המקור בחוק

ביצירת "דברי הכנסת" עוסקים סעיפים 38–39 לתקנון הכנסת, שזו לשונם:
38. פרוטוקול
39. דברי הכנסת
תוכן הדברים

הדיונים מופיעים בדברי הכנסת לפי סדר קיומם. בראש כל פרוטוקול המוקדש לדיון מסוים מופיע זיהוי הדיון (למשל: "הישיבה המאתיים-וחמישים של הכנסת השבע-עשרה") ומועד קיומו.
בפרט נכללים ב"דברי הכנסת" תוצאותיהן של ההצבעות הנערכות במליאת הכנסת. "דברי הכנסת" כוללים רק את הנאמר בעל פה במליאה, אם מן הדוכן ואם כקריאת ביניים, אך אינם כוללים מסמכים המוגשים על ידי חברי הכנסת ולא הוקראו. לעיתים, כאשר שר משיב לשאילתה של חבר הכנסת שאינו נוכח במליאה, הוא מכריז כי תשובתו "תועבר לפרוטוקול". תשובה זו מתפרסמת ב"דברי הכנסת", אף שלא נקראה במליאה.
תוכנם של "דברי הכנסת" כולל לא רק את דברי הנואם מעל הדוכן, אלא גם את הערותיו של יושב ראש הישיבה וקריאות ביניים שנקראו במהלך הדיון, עד כמה שהרשמים היושבים באולם המליאה הצליחו לקלוט אותן (לעיתים מצוינים בדברי הכנסת שלושה מקפים, המרמזים לקיומה של קריאת ביניים שלא נקלטה). כאשר בלהט הוויכוח מתבטא חבר הכנסת בחריפות יתרה, נוהג יושב ראש הישיבה להציע לו למחוק את דבריו מהפרוטוקול. כאשר חבר הכנסת מסכים לכך, נרשמים בפרוטוקול דבריו הבוטים וגם הסכמתו למחיקתם.