stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
אירועים בולטים > התעמלות > מתעמלות

נדיה קומנץ' (רומניה רומניה), ונלי קים (ברית המועצות ברית המועצות), התחלקו במדליות הזהב האישיות במשחקים אלו.
נדיה קומנץ' הייתה הספורטאית הראשונה בהיסטוריה שזכתה בציון המושלם של 10.0 נקודות. כמו כן, היא זכתה ב-5 מדליות מהן 3 זהב כולל בתחרות הקרב רב.
נלי קים זכתה ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף וסייעה לנבחרתה לזכות במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
אירועים בולטים > התעמלות > מתעמלים

ניקולאי אנדריאנוב (ברית המועצות ברית המועצות), זכה במספר המדליות הרב ביותר, 7 במספר מהן 4 זהב כולל בתחרות הקרב רב אישי.
נבחרת הגברים של יפן (יפן), זכתה בפעם החמישית ברציפות בתחרות הקבוצתית במידה רבה הודות לנחישותו של שון פוג'ימוטו. פוג'ימוטו שבר את ברכו בעת שביצע את תרגיל הקרקע האישי שלו, אך המשיך להתחרות וביצע תרגיל על סוס הסמוכות (עליו קיבל ציון 9.5) ועל הטבעות (9.7). המשך השתתפותו החמיר את פציעתו, והוא פרש מפעילות ספורטיבית מיד אחר כך.
אירועים בולטים > קפיצה למים

קלאוס דיביאזי (איטליה איטליה), זכה בפעם השלישית ברציפות בקפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר ובכך היה לקופץ למים הראשון והיחיד בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה להישג זה.
אירועים בולטים > שחייה > שחייניות

נבחרת הנשים של מזרח גרמניה מזרח גרמניה בשחייה, זכתה בכל מדליות הזהב פרט לשתיים.
קורנליה אנדר (מזרח גרמניה), זכתה ב-5 מדליות מהן 4 זהב
אנדריאה פולק (מזרח גרמניה), זכתה ב-4 מדליות מהן 2 זהב ו-2 כסף
אולריקה ריכטר (מזרח גרמניה), זכתה ב-3 מדליות זהב
שירלי בבשוף (ארצות הברית), זכתה ב-5 מדליות מהן 1 זהב ו-4 כסף.
אירועים בולטים > שחייה > שחיינים

נבחרת הגברים של ארצות הברית ארצות הברית בשחייה, זכתה בכל מדליות הזהב פרט לאחת.
ג'ון נייבר (ארצות הברית), זכה ב-5 מדליות מהן 4 זהב
ג'ים מונטגומרי (ארצות הברית), זכה ב-4 מדליות מהן 3 זהב ובנוסף היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה את המשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי מתחת ל-50 שניות (49.99 שניות).
מדליות

המדינות שגרפו את מרב המדליות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| 1 |  ברית המועצות | 49 | 41 | 35 | 125 |
| 2 |  מזרח גרמניה | 40 | 25 | 25 | 90 |
| 3 |  ארצות הברית | 34 | 35 | 25 | 94 |
| 4 |  מערב גרמניה | 10 | 12 | 17 | 39 |
| 5 |  יפן | 9 | 6 | 10 | 25 |
| 6 |  פולין | 7 | 6 | 13 | 26 |
| 7 |  בולגריה | 6 | 9 | 7 | 22 |
| 8 |  קובה | 6 | 4 | 3 | 13 |
| 9 |  רומניה | 4 | 9 | 14 | 27 |
| 10 |  הונגריה | 4 | 5 | 13 | 22 |
ארצות הברית, ברית המועצות ומזרח גרמניה. גרפו 62% ממדליות הזהב באולימפיאדה זאת. לשם השוואה בטוקיו (2020) היה צריך 11 מדינות כדי להגיע לאחוז זה של מדליות. ולא הייתה אף אולימפיאדה בה שלוש המדינות המובילות זכו ביותר מ-60% ממדליות הזהב שאף אחת מהן לא מארחת. הדבר נובע שבעידן החובבני הספורטאים האמריקאים, היו לרוב במכללות, בהם הספורטאים לא מקבלים תשלום על שהותם, אך יכולים להקדיש את מרבית זמנם לעיסוק בספורט. כאשר בברית המועצות ומזרח גרמניה הייתה תעשייה נרחבת של סימום ספורטאים.
המארחת, קנדה, זכתה ב-5 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד, והיא המדינה היחידה בהיסטוריה שאירחה אולימפיאדה (במשחקי הקיץ) ולא זכתה בה במדליית זהב.
המשלחת הישראלית

המשלחת הישראלית לאולימפיאדה כללה 11 ספורטאים ב-9 ענפים אישיים, כמספר הנרצחים בטבח במינכן ארבע שנים קודם, ו-17 שחקני נבחרת הכדורגל אשר העפילה לטורניר האולימפי בפעם השנייה (הראשונה הייתה במקסיקו סיטי ב-1968, בסך הכל 28 ספורטאים (המשלחת השנייה בגודלה עד אז) בעשרה ענפים (שיא באותו זמן).
במשלחת למונטריאול הייתה ספורטאית אחת בלבד שהייתה גם במינכן האתלטית אסתר רוט, והיא זו שנשאה את הדגל בטקס הפתיחה. רוט, אשר בעקבות הטבח שבו נרצח מאמנה עמיצור שפירא פרשה משלב חצי הגמר בריצת 100 מטר משוכות, השלימה את המשימה שנקטעה במינכן והצליחה להעפיל לריצת הגמר בריצה הזו, בה סיימה במקום הששי עם תוצאה של 13.04 שניות. היה זה הגמר האולימפי הראשון בתולדות הספורט הישראלי, והישגה של רוט-שחמורוב מהווה עד היום הישג שיא במקצועות המסלול באתלטיקה.
הישג מעולה נוסף היה המקום החמישי שהשיג אדוארד וייץ בענף הרמת המשקולות. ספורטאי מצטיין נוסף היה המתאבק רמי מירון, שהישגו בתחרות היה השביעי בטיבו (אם כי הדירוג הרשמי אז היה רק עד המקום הששי). הישגים אלה היו טובים יותר מכל ההישגים בתחרויות אישיות באולימפיאדות הקודמות. הישגו של וייץ מהווה הישג שיא בהרמת משקולות בכל הזמנים.
הייתה סמליות רבה בכך ששלושת הספורטאים המצטיינים ייצגו את חללי מינכן: הספורטאית שאיבדה את מאמנה, והספורטאים משני הענפים שאיבדו בטבח שמונה מאנשיהם, וביניהם כל חמשת הספורטאים שהיו בין הנרצחים.
נבחרת הכדורגל העפילה עד לשלב רבע הגמר, שם הפסידה לנבחרת ברזיל, והשוותה בכך את הישג השיא שלה מאולימפיאדת מקסיקו סיטי, 8 שנים קודם לכן. בשלב המוקדם סיימה ישראל בתיקו את שלושת משחקיה נגד גואטמלה, מקסיקו וצרפת.
באולימפיאדה זו השתתפה ישראל לראשונה בענף הג'ודו, בפעם השנייה בהיאבקות, שיט, התעמלות וכאמור כדורגל, ובפעם השלישית בהרמת משקולות וסיוף. ישראל המשיכה את ההשתתפות הקבועה באתלטיקה, שחייה וקליעה.
ראו גם

יהודים באולימפיאדת מונטריאול
הערות שוליים

↑  אוריאל דסקל, אז... אירוח אולימפיאדה: שווה או לא שווה?, באתר כלכליסט, 22 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513375005171  GND: 2042999-X  LCCN: n50071231  NKC: kn20091009002  VIAF: 140665565   WorldCat (עם VIAF): 140665565
אונה יוקנביצ'ניה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באפריל 1955 (בת 69) טרקאי, ברה"מ 
 מדינה:  ליטא 
 תפקיד:  חברת הפרלמנט האירופי (20 ביולי 2004–13 ביולי 2009) 
 מפלגה:  מפלגת העבודה 
 
אונה יוקנביצ'ניה (בליטאית: Ona Juknevičienė; נולדה ב-28 באפריל 1955) היא אשת ציבור ליטאית.
ביוגרפיה

יוקנביצ'ניה נולדה בכפר דוסמנליאי בליטא. בהיותה בת שלוש עברה משפחתה לווילנה, שבה סיימה את לימודיה התיכוניים ולימודי תואר ראשון בכלכלה תעשייתית. בשנים 1986–1989 עבדה יוקנביצ'ניה כחוקרת במכון לעבודה ורווחה. בשנת 1992 היא סיימה לימודי דוקטורט במדעי החברה והצטרפה לסגל אוניברסיטת וילנה.
בשנת 1992 החלה יוקנביצ'ניה לעבוד כיועצת לענייני הפרטה עבור מיזם "ESOP Services International" המשותף לליטא ולארצות הברית. לאחר מכן היא עמדה בראש המיזם ומשנת 1995 עברה לנהל את חברת "Consulta" לייעוץ ארגוני. באותה עת החלה יוקנביצ'ניה לייעץ לבנק העולמי ובמשך שנים ספורות ליוותה את תוכניות הסיוע של הבנק לאוזבקיסטן ולסרביה. בשנת 2000 היא עבדה כיועצת לממשלת ליטא בנושאי הפרטה, ארגון מחדש ופשיטות רגל כלכליות. עבודתה האקדמית נמשכה לאורך שנים אלו.
בשנים 2004–2009 כיהנה וקנביצ'ניה כנציגה בפרלמנט האירופי מטעם מפלגת העבודה ושימשה בו יו"ר הוועדות המשותפות של הפרלמנט עם מדינות מרכז אסיה ומונגוליה. כמו כן, היא הייתה חברת הוועדה לביקורת התקציב, ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכלכלה, וועדות לענייני פנים ומשפט. במהלך כהונתה הייתה יוקנביצ'ניה חברת המפלגה הדמוקרטית האירופאית וחברת הברית הליברלית-דמוקרטית של אירופה.
הייתה מועמדת לפרלמנט האירופי בשנת 2009, אך לא נבחרה.
אונה הקדושה

| --- | --- |
 חג:  15 באפריל
 פטירה:  679
 פטרונית של:  עובדי מכבסות, העובדים עם כביסה
 
אוּנה (צרפתית: Saint Hunna; מתה ב-679) היא קדושה נוצרייה מצרפת. אונה הייתה בתו של דוכס ונישאה לאונו מאונוייטייר. היא הקדישה את חייה למען עניי שטרסבורג. היא סיפקה להם מרחצאות, אשר זיכו אותה בשם "הכובסת הקדושה". בנה הוטבל על ידי דאודטוס מנבר (אנ') ונקרא על שמו. הוא הפך אחר כך לקדוש בזכות עצמו.
האפיפיור לאו העשירי הכריז על אונה כקדושה ב-1520. יום חגה הוא ה-15 באפריל.
אייזיאה אייזנדורף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביולי 1996  (בן 28) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.98
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת גאנון (2014–2016)   מכללת לה מון (2016–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019– 2021  2019–2021   2021– 2022   2022   2022 -:  הפועל חיפה   הפועל תל אביב   ← בני הרצליה   ← הפועל גליל עליון   הפועל גליל עליון   עירוני נהריה
 
אייזיאה אייזנדורף (באנגלית: Isaiah Eisendorf; נולד ב-9 ביולי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בעירוני נהריה מהליגה הלאומית בכדורסל.
קריירה

אייזנדורף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, למשפחה ממוצא יהודי. הוא החל את קריירת הכדורסל שלו בתיכון ספרינגברוק. בעונתו האחרונה בתיכון, אייזנדורף נבחר לקבוצה השנייה ולאולסטאר של המחוז. במקביל לקריירת הכדורסל שלו, אייזנדורף שיחק גם בנבחרת הפוטבול של התיכון.
אייזנדורף החל את קריירת המכללות שלו באוניברסיטת גאנון, עד שב-2016 עבר למכללת לה מון. בעונתו האחרונה, אייזנדורף נבחר לשחקן המצטיין של המחוז.
ב-14 בספטמבר 2018, הגיע אייזנדורף לישראל וחתם לעונה בהפועל חיפה מהליגה הלאומית. בחיפה העמיד אייזנדורף ממוצעים של 9.8 נקודות ו-6.2 ריבאונדים.
ב-30 ביוני 2019, חתם אייזנדורף לעונה בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-29 באפריל, הושאל אייזנדורף לבני הרצליה מהליגה הלאומית. אייזנדורף עזר להרצליה לעלות לליגת העל, כשהוא מעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק. ב-2 באוגוסט 2020, הושאל אייזנדורף להרצליה לעונה נוספת.
ב-11 באפריל 2021, עזב אייזנדורף את הרצליה ועבר בהשאלה עד תום העונה מהפועל תל אביב להפועל גליל עליון מהליגה הלאומית. שישה ימים לאחר מכן, כבר במשחקו הראשון בקבוצה, אייזנדורף העמיד דאבל דאבל של 25 נקודות ו-11 ריבאונדים בהפסד 84–87 להפועל חבל מודיעין.
לקראת עונת 2021/22 חתם בגליל עליון על חוזה לעונה בליגת העל. בעונה זו שותף ב-27 משחקים בליגה והעמיד ממוצעים של 5 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-18.1 דק', בשלב הפלייאוף העמיד 2.7 נק' ו-2.3 ריבאונדים ב-16.7 דק' בשלושת המשחקים בשלב רבע הגמר.
לקראת עונת 2022/2023 חתם על חוזה לעונה בעירוני נהריה מהליגה הלאומית. בעונה זו העמיד ממוצעים של 10 נק' ו-4.8 ריבאונדים ב-25.3 דק' בממוצע.
הערות שוליים

↑  כפיר חודרה, ‏אייזיאה אייזנדורף חתם בהפועל חיפה לעונה אחת, באתר ONE‏, 14 בספטמבר 2018
↑  אור שקדי‏, הפועל תל אביב: המתאזרח אייזאה אייזנדורף חתם לעונה הבאה, באתר וואלה, 30 ביוני 2019
↑  ‏השלימה את הסגל: אייזאה אייזנדורף הושאל לבני הרצליה, באתר ספורט1, 29 באוקטובר 2019
↑  ‏אייזנדורף ממשיך בהרצליה: "מתרגש לקראת שיתוף הפעולה עם דרוקר", באתר ספורט1, 2 באוגוסט 2020
↑  עמרי מנהיים, ‏שב ללאומית: אייזנדורף יושאל לגליל עליון, באתר ערוץ הספורט, 11 באפריל 2021
↑  דאן צלף שלשה, חבל מודיעין ניצחה את הגליל, באתר ערוץ הספורט, 18 באפריל 2021
אייזוצ'י

בשפה היפנית אַיְזוּצִ'י (ביפנית: 相槌 או あいづち) הן קריאות ביניים תכופות במהלך שיחה, המציינות שהמאזין מעניק תשומת לב למי שמדבר, ומבין אותו. מטרת האייזוצ'י היא להרגיע את הדובר, ולהראות שהמאזין פעיל ומעורב בדיון.
מילות אייזוצ'י מובנות לעיתים קרובות באופן שגוי על ידי דוברים לא מקומיים כהבנה מלאה או כהסכמה של המקשיב למה שנאמר, אף על פי שבפועל הן אינן מביעות הסכמה.
דוגמאות לאייזוצ'י

hai, ee, או un (כן, בדרגות שונות של רשמיות)
sō desu ne (אני מבין)
sō desu ka (האם זה כך? באמת?)
hontō, hontō ni, maji, או (ב-קנסאי) honma (באמת)
naruhodo (אני מבין, זה נכון)
הנהון
מילים בעלות משמעות דומה בעברית הן "כן", "אוקיי", "באמת?", "אה-הא", "אני מבין/מבינה", "אה", "ואללה" ועוד.
מילות האייזוצ'י יכולות גם ללבוש צורה של "שאלות הד", הכוללות שם עצם בתוספת "desu ka". לאחר שדובר א' שואל שאלה, דובר ב' עשוי לחזור על שם עצם מרכזי מתוך דבריו של א' ובעקבותיו "desu ka", כדי לאשר על מה דיבר דובר א', או פשוט כדי לשמור על תקשורת פתוחה בזמן שדובר ב' חושב על תשובה. צורה דומה בעברית תהיה עם הביטוי "..., אתה אומר?", למשל: "אז קניתי את המכונית החדשה הזו"; תשובה: "מכונית, אתה אומר?"..
לקריאה נוספת

De Mente, Boye. (2011). Japan's Cultural Code Words : 233 Key Terms That Explain the Attitudes and Behavior of the Japanese. Rutland, Vermont: Tuttle Publishing.
הערות שוליים

↑   Miller, Laura. 1983. Aizuchi: Japanese Listening Behavior. MA Thesis, anthropology, UCLA.
↑  Miller, Laura. 1991.“Verbal listening behavior in conversations between Japanese and Americans.” In The Pragmatics of Intercultural and International Communication, edited by Jan Blommaert and Jef Verschueren, John Benjamins, Amsterdam, pp. 110–130.
אינבכלאך מק פרכאר

אינבכלאך מק פרכאר (בגאלית סקוטית: Ainbcellach mac Ferchair - "אינבכלאך בנו של פרכאר"; מת ב-719) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 697 ועד הדחתו בשנת 698. איינבכלאך היה בנו של פרכאר פוטה, וכונה "הטוב" ב"דואן אלבאנאך".
ההיסטוריונים חלוקים בשאלה האם מלך אינבכלאך על דאל ריאטה כולה או שמא היה מלך קנל לואיירן (שבט לואיירן) בלבד.
בשנת 698 הודח והוגלה לאירלנד. לא ברור כמה זמן שהה בגלות, וייתכן שהוגלה במהלך המאבק בין שבט לואיירן וקנל נגבריין (שבט גבריין) על השליטה בדאל ריאטה.
אינבכלאך שב לדאל ריאטה בספטמבר 719 ונהרג במהלך קרב נגד סלבאך בפינגלן (כנראה לוך פיין של ימינו).
בנו של אינבכלאך - מוירדאך מק אינבכלאך היה לימים מלך שבט לואיירן. וכן לימים השליטי מוריי (המורמרים של מוריי) טענו להיותם צאצאים של אינבכלאך.
אוואנס קרלסון

| --- | --- |

אוואנס קרלסון לאחר הפשיטה על מקין
 לידה:  26 בפברואר 1896 סידני שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  27 במאי 1947 (בגיל 51) פורטלנד, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  חיל הנחתים האמריקניחיל הנחתים של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1912–1946 (כ־34 שנים)
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
 גדוד הפושטים השני
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה: הפשיטה על מקין  קרב גוודלקנל  הסיור של קרלסון  קרב סאיפאן
 עיטורים
  צלב הצי (3)  לגיון ההצטיינות  לב הארגמן
 
אוואנס פורדייס קרלסון (באנגלית: Evans Fordyce Carlson; ‏26 בפברואר 1896 – 27 במאי 1947) היה גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית, והוא נודע בעיקר בשל פועלו כמפקד גדוד הפושטים השני במהלך מלחמת העולם השנייה. בשל האופן שבו פיקד על גדודו זכה קרלסון פעמיים בעיטור צלב הצי (זאת בנוסף לעיטור צלב הצי נוסף בו זכה ב-1930).
ראשית חייו

קרלסון נולד וגדל בעיר סידני שבמדינת ניו יורק.
ראשית חייו > קריירה צבאית

בשנת 1910 הצטרף לצבא ארצות הברית ושוחרר בשנת 1916 בדרגת סמל ראשון. באותה שנה שב לשירות ולקח חלק בלחימה במקסיקו כנגד פנצ'ו וייה ואנשיו. במלחמת העולם הראשונה לחם בחזית צרפת, הוסמך כקצין בתותחנים ונפצע. הוא שוחרר בשנת 1921. בשנת 1922 התגייס מחדש לחיל הנחתים כטוראי. כעבור זמן קצר הוסמך לקצונה ושירת כקצין חי"ר בחיל במגוון תפקידי פיקוד ומטה. בשנים 1927–1929 שירת בכוח הנחתים בשאנגחאי. בשנת 1930 נשלח למרכז אמריקה כמפקד יחידת נחתים בניקרגואה ולקח חלק בלחימה כנגד כוחותיו של אוגוסטו ססאר סנדינו. במהלך תקופת שירותו שם הוביל קרלסון כוח שמנה 12 נחתים לפשיטה על כוח בן 100 שודדים שתקף את המוצב שבו החזיק. בשל כך עוטר קרלסון בעיטור צלב הצי. בהמשך פיקד קרלסון על אנשיו בפעולות חילוץ והצלה לנפגעי רעידת האדמה שהתרחשה במנגואה בשנת 1931.
בשנת 1933 פיקד על יחידת הנחתים שאיבטחה את נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט בביתו שבוורם ספרינגס, ג'ורג'יה, וכונה "הבית הלבן הקטן". בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד ומטה בחיל ובהם כמפקד פלוגה ברגימנט הנחתים ה-4 בסין. בשנת 1937 נשלח לסין כמשקיף מטעם חיל הנחתים בשורות הקומוניסטים במלחמת סין–יפן השנייה. במסגרת זו פגש במאו דזה-דונג, דנג שיאופינג וג'ואו אנלאי. קרלסון התרשם מאוד משיטות הלחימה של לוחמי הגרילה ששימשו את הקומוניסטים הסינים. עם שובו משליחות זו טען בפני מפקדי החיל כי האיום הנשקף מיפן חמור במיוחד, אולם מפקדיו לא שעו לאזהרותיו. בשל כך התפטר מן השירות כדי שיוכל לפעול להגברת המודעות הציבורית לאיום היפני. לאחר המתקפה על פרל הארבור שב לשירות בדרגת מייג'ור.
בעקבות החלטת ארצות הברית להצטרף למלחמת העולם השנייה, הוחלט בחיל הנחתים ליישם את המלצותיו ולהקים גדודי פשיטה על-פי הדגם של הקומנדו הבריטי. ב-19 בפברואר 1942 הוקם גדוד פשיטה הראשון, בפיקודו של לוטננט קולונל מריט "מייק האדום" אדסון, ושלושה ימים לאחר מכן הוקם השני בפיקודו של קרלסון, אשר הועלה לדרגת לוטננט-קולונל גם כן. לוחמי הגדודים נבחרו מבין הנחתים אשר היו מוכנים להתנדב ליחידה החדשה. לוחמי הגדודים אומנו בסיור, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה. קרלסון הנהיג שוויון בין הקצינים לחוגרים, וקבלת החלטות הייתה נתונה להתייעצות קבוצתית. דגש מיוחד ניתן ללוחמת ג'ונגל ולביצוע פשיטות מן הים באמצעות סירות גומי. בין ה-17 ל-18 באוגוסט של אותה שנה ביצע הגדוד השני, בפיקוד קרלסון וסגנו, ג'יימס רוזוולט, בנו של נשיא ארצות הברית, את הפשיטה על מקין, שהיוותה את הניצחון הקרקעי האמריקני הראשון במלחמה. בעבור הפשיטה עוטר קרלסון בשנית בצלב הצי. במערכה בגוודלקנל הוביל קרלסון את גדוד הפושטים לסיור ממושך בעומק הקווים היפנים, במהלכו הרגו הפושטים כ-500 חיילי אויב, ועוטר בשלישית בצלב הצי.
בהמשך שירת קרלסון כקצין מטה ושב לארצות הברית כדי לשמש כיועץ צבאי בסרט הקולנוע גאנג-הו, אודות הפשיטה על האי מקין ובה גילם את דמותו השחקן רנדולף סקוט. לאחר מכן לחם בקרב טאראווה ובקרב על סאיפאן. במהלך קרב זה נפצע קשה בעת שניסה לחלץ
נחת פצוע תחת אש, ועוטר בשנית בעיטור לב הארגמן. בשל פציעה זו פרש מן השירות בשנת 1946 בדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 1947 נפטר קרלסון כתוצאה ממחלת לב. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הערות שוליים

↑  בני גשור, היחידה האנגלו-סקסית, "ישראל דיפנס", ‏ 29.05.2013
↑  טל טובי, להילחם מאחורי קווי האויב, מערכות, 460 (אפריל 2015), עמוד 56
↑  ישעיהו לביא (עורך), "פרשיות נעלמות כרך ג'", הוצאת משרד הביטחון, 1961, עמודים 63-69
↑  גל פרל, "עם הים הקר מאחוריהם, האש המשתוללת לפניהם", הבלוג על הכוונת, ‏ 15 בפברואר 2024.
↑  ישעיהו לביא (עורך), "פרשיות נעלמות כרך א'", הוצאת משרד הביטחון, 1964, עמודים 323-328
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313450905171  PLWABN: 9810532126505606  BnF: cb16242193r (data)  GND: 105535770X  ISNI: 0000 0001 0653 7755  LCCN: nr95001839  LNB: 000223306  NARA: 10573552  NTA: 149483953  SNAC: w6z71cfp  VIAF: 34849377   WorldCat (עם VIAF): 34849377 
אדמירל נימיץ מעניק לקרלסון (במרכז, רביעי משמאל) את עיטור צלב הצי, 30 בספטמבר 1942
איציע מרדכי שכטר

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1927 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  15 בפברואר 2007 (בגיל 79) הברונקס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  רומניה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 מוסדות:  ייווא  ישיבה יוניברסיטי  בית המדרש לרבנים באמריקה  אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש (1994) 
 צאצאים:  גיטל שכטר-וישוונאט, בן שכטר, רחל שכטר 
 תרומות עיקריות
 מחקרים של שפת היידיש.
 
דוקטור איציע מרדכי שכטר (בכתיב יידי: שעכטער; 1 בדצמבר 1927 – 15 בפברואר 2007) בלשן של השפה היידית, סופר והעורך השלישי של כתב העת "אױפֿן שװעל".
קורות חיים

שכטר נולד בשנת 1927 בעיר צ'רנוביץ (אז בתחומי רומניה). אח של בלה שכטר-גוטסמן. הוא למד בעיר הולדתו. בשנת 1940 בעקבות הסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית אביו נעצר ומת לאחר שנתיים. לאחר ששטח נכבש על ידי רומניה בתחילת מלחמת העולם השנייה, כל המשפחה הוכנסה לגטו. בשנת 1944 השטח שוחרר על ידי הצבא האדום ומשפחה עברה לרומניה. הוא התחיל לימודים באוניברסיטת בוקרשט והשלים את לימודיו באוניברסיטת וינה. בשנת 1951 מרדכי שכטר סיים את הדוקטורט בנושא "Aktionen im Jiddischen: Ein sprachwissenschaftlicher Beitrag zur Bedeutungslehre des Verbums". בהיותו בווינה הוא התחיל לשתף פעולה עם ייווא.
ב-1951 התיישב בארצות הברית ושירת במודיעין האמריקאי במהלך מלחמת קוריאה. באוניברסיטת קולומביה בניו-יורק שימש כמרצה בכיר ללימודי היידיש בבית המדרש לרבנים באמריקה ובישיבה יוניברסיטי.
בשנים 1957-2004 הוא היה העורך הראשי של ירחון של ארגון הטריטוריאליסטים.
בשנים 1961-1972 הוא היה סגנו של אוריאל ויינרייך בהכנת אטלס של יהדות אשכנז.
ב-1965 יזם יחד עם תלמידיו את הקמת היוגנטרוף ארגון צעירים המקדם את היידיש ותרבותה בקרב צעירים.
ב-1979 הקים את הליגה למען יידיש  כגלגול עדכני יותר של ליגת הטריטוריאליסטים (שמה המדויק של הליגה בכתיב יידי 'פרײַלאַנד־ליגע', תרגום חופשי: 'ליגה למען ארץ חופשית'), אשר דגלה ביצירת טריטוריה יהודית בכל מדינה שתאפשר לכך ועידוד שפתה העיקרית של התנועה - יידיש. כאשר ד"ר איציע מרדכי שכטר הבין שלא נשארו הרבה הדוגלים בתורה זו, שינה את שמה ומטרתה של התנועה ב-1979 לשמה הנוכחי 'ליגה למען יידיש' במטרה לספק תמיכה ארגונית למודרניזציה, לסטנדרטיזציה של שפת היידיש ולשימוש בה בכל תחומי חיי היומיום.
שכטר נפטר ב-2007 ברובע הברונקס.
בנו בן שכטר הוא מלחין, מנצח ומייסד של "דער ייִדישער פֿילהאַרמאָנישער פֿאָלקסכאָר".
הערות שוליים

↑  ראו: יצחק נחמן שטיינברג, על מקומה של ה"פריילאנד" בחיים היהודיים, מארב, 28 באפריל 2012 (פורסם במקור ביידיש בגיליון אוקטובר-נובמבר 1948 של כתב העת "אויפֿן שוועל"; תרגם מאנגלית: נווה פרומר)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267528005171  BnF: cb13188962c (data)  GND: 119266555  ISNI: 0000 0000 7836 3937  LCCN: n83319693  NKC: jo2017969339  NTA: 107370085  SELIBR: 234541  SNAC: w6c65xzx  SUDOC: 035428791  VIAF: 79141716   WorldCat (עם VIAF): 79141716 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אונה קינג

אונה טמזין קינג (באנגלית: Oona Tamsyn King, נולדה ב-22 באוקטובר 1967) היא פוליטיקאית יהודיה בריטית, שהייתה חברת הפרלמנט הבריטי מטעם מפלגת הלייבור וייצגה את מחוז " Bethnal Green & Bow" בשנים 1997–2005.
תחילת חייה

אונה קינג נולדה  בשפילד, אנגליה, לאם יהודייה, פעילה למען צדק חברתי, ולאב ממוצא אפרו-אמריקני, פעיל זכויות האזרח במפלגתו של פרסטון קינג. קינג היא אחייניתה של הדוקטור מרים סטופרד, ושל המחזאי טום סטופרד. 
חונכה ולמדה בצ'וק פארם, לונדון, והחלה בפעילותה הפוליטית בתא סטודנטים ממוצא אנגלו-אמריקנים באוניברסיטת יורק, ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי שם רכשה את השכלתה.
חיים פוליטיים

קינג התפקדה למפלגת הלייבור הבריטית כבר בהיותה בת 14.
לפני שהפכה לחברת פרלמנט, הייתה קינג חברה בפרלמנט האירופי בוועידת הכלכלה והסיוע ההומניטרי, ועבדה כעוזרת פרלמנטרית אצל גלין פורד, גם הוא חבר הפרלמנט האירופי ונציג מפלגת הלייבור בפרלמנט האירופי. לאחר מכן הייתה עוזרת פרלמנטרית לגלינס קלינהוק הוולשי.
בשנת 1997 נבחרה לייצג את מפלגת הלייבור במחוז הלונדוני גרין אנד באו בת'נל. קינג נבחרה למועמדת במקום פטר שור, חבר הפרלמנט מטעם מפלגתה שעבר למפלגת בת של הלייבור, והתמודד נגד קינג על מושבו בפרלמנט. בהיבחרה הייתה קינג לפוליטיקאית השחורה השנייה בכל הזמנים בבית הנבחרים הבריטי, ונכללה ברשימת "100 השחורים הבריטיים הבולטים ביותר" ("100 Great Black Britons") של הBBC.
בנאומה הראשון, ב-5 ביוני הדגישה קינג את מוצאה המעורב - אביה שחור ואימה יהודייה:
For me, racism is not an academic point. My father is black and my mother is Jewish. As a child in Newcastle, my mother was lined up against a wall and stoned because, as her schoolmates put it, she, as a Jew, was responsible for the death of their Lord... I have also been called names such as yid, nigger, wog, half-caste and mongrel. Those are unparliamentary terms, but I hope that my background can be a bridge between two cultures
בתרגום לעברית: "עבורי, גזענות איננה רק שיח אקדמי, מפני שאני בת לאב כהה-עור ואם יהודייה. אמי, כילדה בניוקאסל הייתה מושפלת בגבה לקיר ונתונה לקלס חבריה לספסל הלימודים רק מפני שהיא אחראית למות המשיח. אני עצמי הייתי נקראת בשמות גנאי כגון: "יהודונת", "כושונית", "Wog" ובת כלאיים. אלו הם דברים הבלתי ניתנים לגישור, אך אני מקווה שבגלל הרקע שלי, ואולי בזכותו, אצליח לגשר בין העמים".
בבחירות של שנת 2005 היא לא הצליחה להיבחר מחדש. בשנת 2010 אונה קינג ניסתה להיות מועמדת הלייבור לראש עיריית לונדון אך הניסיון לא צלח. לאחרונה היא קיבלה תואר ברונית והתקבלה לבית הלורדים במסגרת לורדים לימי חייהם.
אולימפיאדת השחמט 1984

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  18 בנובמבר 1984 
 תאריך סיום:  5 בדצמבר 1984 
 עיר:  סלוניקי, יוון
 אתר:  The Thessaloniki International Fair
 שופט ראשי:  Božidar Kažić (יוגוסלביה)
 קבוצות משתתפות:  88
 מס' משתתפים:  521 (מהם 65 רבי אמנים ו-97 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  2464
 שיטה:  שווייצרית - 14 מחזורים
 → אולימפיאדת השחמט 1982 אולימפיאדת השחמט 1986 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-26  אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בסלוניקי, שביוון, בין 18 בנובמבר ל-5 בדצמבר 1984.
התחרות הפתוחה > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | אלכסנדר בליאבסקי,לב פולוגייבסקי, רפאל ואגניאן, ולדימיר טוקמקוב, ארטור יוסופוב, אנדריי סוקולוב | 41 |
| 2 | אנגליה אנגליה | אנטוני מיילס,ג'ון נאן,ג'ונתן ספילמן, מורי צ'נדלר,ג'ונתן מסטל, נייג'ל שורט | 32.5 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | רומן ג'ינג'יחאשווילי, לובומיר קבלק, לארי קריסטיאנסן, ולטר בראון,לב אלבורט, ניק דה פירמיאן | 35 |
| 4 | הונגריה הונגריה | לאיוש פורטיש, זולטאן ריבלי, אנדראש אדוריין, גיולה סקס, יוז'ף פינטר, אטילה גרוספטר | 33.5 |
| 5 | רומניה רומניה | מיכאי שובה, פלורין גאורגיו, מיכאיל גינדה, ולנטין סטויקה, תאודור גיצסקו, דן ברבולסקו | 33 |
| 6 | גרמניה גרמניה | רוברט היבנר, אריק לברון, סטפן קינדרמן, הנס יוהכים הכט, פטר אוסטרמייר, רלף לאו|32.5 |  |
| 7 | צרפת צרפת | בוריס ספסקי, לדו חייק, בכר קואלטי, ז'אן-לוק סרה, גיל אנדרה, טיירי מנו | 32.5 |
| 8 | יוגוסלביה יוגוסלביה | לובומיר לובוייביץ',פרדרג ניקוליץ',בויאן קוראיצ'ה, ולטקו קובצ'ביץ',בוז'ידר איוונוביץ',סלבולוב מריינוביץ' | 32 |
| 9 | בולגריה בולגריה | קיריל גאורגייב, יבגני יירמנקוב, ונצ'יסלב אינקוב, פטר וליקוב, נינו קירוב, יורדן גריגורוב | 32 |
| 10 | הולנד הולנד | יאן טימן, גנאדי סוסונקו,י'ון ואן דר ויל, הנס ראה, פאול ואן דר סטרן, פטר שרן | 32 |