stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אירלנד–נורווגיה

| יחסי אירלנד–נורווגיה |
| --- | --- |
אירלנד: נורווגיה


אירלנד: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 323,802
אוכלוסייה
5,268,332: 5,588,322
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 86,880
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אירלנד–נורווגיה הם יחסי החוץ בין אירלנד לנורווגיה. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, OECD, נאט"ו והאו"ם.
היסטוריה

קיים קשר היסטורי חזק בין שתי המדינות, ויקינגים שמקורם בסקנדינביה ייסדו רבות מהערים החשובות באירלנד כמו דבלין, קורק וווטרפורד. אף על פי שהוויקינגים זכורים בפולקלור הפופולרי בעיקר כפורעים ושודדי מנזרים, הם היו גם סוחרים גדולים ועשו רבות לפיתוח מסחר באירלנד מימי הביניים. האמנות הנורדית השפיעה על האמנות האירית ועל ארכיטקטורת הכנסיות והוויקינגים היו אחראים לסחר בתוצרת אירית ברחבי אירופה ופיתחו כוח כלכלי ניכר, במיוחד בדבלין. רבות מהמילים האיריות הקשורות לסירות ולספנות נובעות מנורדית עתיקה. לעומת זאת, אירלנד השפיעה על נורווגיה בתקופה זו, כאשר ויקינגים רבים הביאו את הנצרות לנורווגיה עם חזרתם מאירלנד.
היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד לנורווגיה כוננו רשמית ב-17 בפברואר 1950 כאשר שגריר נורווגיה בלונדון, HEC Prebensen, הוסמך גם כשגריר באירלנד. השגרירות הנורווגית בדבלין הוקמה בשנת 1983 והשגריר הנורווגי הראשון באירלנד התמנה בשנת 1987. שגרירות אירית באוסלו הוקמה בשנת 2000, כאשר לפני כן אירלנד יוצגה בנורווגיה ידי שגרירותה בקופנהגן.
אירלנד ונורווגיה פועלות בשיתוף פעולה הדוק בתחומים רבים, שתיהן מדינות עם תוכניות סיוע משמעותיות בחו"ל ומחויבות משותפת לשיתוף פעולה בינלאומי באמצעות חברות פעילה באו"ם. אף שקיימים קשרים דו-צדדיים ותרבותיים חזקים בין אירלנד לנורווגיה, חלק ניכר מהיחסים הדו-צדדיים ממוסגרים כעת במסגרת ההתקשרות של נורווגיה עם האיחוד האירופי. השגרירות מסייעת ומאפשרת קשר זה באמצעות התקשרות מקומית עם גורמים פוליטיים, חברתיים וכלכליים רלוונטיים. הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות מקודמים בעזרת סוכנויות המדינה השונות הפועלות באזור הנורדי.
נציגויות דיפלומטיות

נורווגיה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין וקונסוליית כבוד בקורק.
אירלנד מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
ראו גם

סיקרט גארדן
יחסי אריתריאה–תימן

| יחסי אריתריאה–תימן |
| --- | --- |
אריתריאה: תימן


אריתריאה: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
117,600: 527,968
אוכלוסייה
3,553,465: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,065: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
581: 529
משטר
רפובליקה נשיאותית חד מפלגתית טוטליטרית: רפובליקה

יחסי אריתריאה-תימן הם היחסים הבילטרליים בין אריתריאה לתימן. ב-2004 נשיא וראש ממשלת אריתריאה איסאייס אפוורקי הוזמן לבקר בתימן וביקר שם במשך יומיים, בליווי שרי ממשלתו ואנשי צבא בכירים, בהם שר החוץ של אריתריאה עלי סעיד עבדאללה.
יהדות ארמניה

| --- | --- |

יהודי מארמניה. צילום של דמיטרי ארמקוב, תחילת המאה ה-20
 אוכלוסייה
 300–500
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ארמניה ארמניה
 שפות
 עברית, ארמנית
 דת
 יהדות
יהדות ארמניה היא אחת מהקהילות היהודיות באזור הקווקז השוכנת באזור ארמניה של היום. ישנן עדויות לישיבת יהודים באזור ארמניה כבר מהמאה ה-1 לפנה"ס, וההערכות הן כי הגעתם התרחשה בגלות בבל או אף לפני עם חורבן בית ראשון, כאשר ארמניה הייתה חלק מהאימפריה הפרסית.
הערות שוליים

↑  Michael Freund, "Vandals deface Holocaust memorial in Armenia", The Jerusalem Post, 23.12.2007
↑  מובסס חורנאצי (Մովսես Խորենացի) - כרוניקון והיסטוריון ארמני מהמאה ה-5
↑  טיגראנס הגדול או טיגראנס השני (Տիգրան Մեծ)‏ (55 לפנה"ס-95 לפנה"ס) - מלך ארמניה שבתקופת שלטונו הגיעה ממלכת ארמניה לשיאה
↑  Michael E. Stone, Aram Topchyan, "Jews in Kapan", in: Jews in Ancient and Medieval Armenia: First Century BCE – Fourteenth Century CE, Oxford University Press, 2022, pp.78–79
↑  דוד עמית, מצבות עבריות בארץ אררט, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2006
↑  דוד עמית ומיכאל סטון, "בית קברות יהודי מימי הביניים בארגיס שבדרום ארמניה", פעמים 98–99, סתיו-חורף תשס"ד, עמ' 67–119
↑  אתר הקהילה היהודית בארמניה
↑  יאיר אורון, הכחשה: ישראל ורצח העם הארמני, 2005, עמ' 275, הערה 55
↑  "בשל התמיכה באזרבייג'ן": מתקפה אנטישמית על בית כנסת בארמניה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-10-04
| יהדות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה •  סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה |  |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה |  |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • טרנסילבניה • קטלוניה • הקרפטים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007464348205171 
מצבת קבר יהודית בארגיס (אנ'), מתוארכת למאה ה-13
כתובה מארמניה; אוסף הספרייה הלאומית
יחסי אירלנד–סרביה

| יחסי אירלנד–סרביה |
| --- | --- |
אירלנד: סרביה


אירלנד: סרביה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 77,474
אוכלוסייה
5,268,332: 6,724,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 75,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 11,181
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–סרביה הם יחסי החוץ בין אירלנד וסרביה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1977.
שרת אירופה של משרד החוץ של אירלנד, לוסינדה קרייטון, ביקרה בבלגרד בספטמבר 2012 וביוני 2013.
ראש הממשלה הסרבי איביצה דאצ'יץ' הגיע לביקור עבודה באירלנד בפברואר 2013.
לרגל נשיאות האיחוד האירופי, ראש הממשלה הסרבי איוויצה דאצ'יץ' ותת השר לשילוב אירופי, סוזנה גרוביישיץ', ביקרו באירלנד בינואר 2013.
שר החוץ איוון מרקיץ' ושר החוץ אמון גילמור נפגשו בשולי מועצת השרים של OSCE בדבלין בדצמבר 2012 והמושב ה-67 של העצרת הכללית של האו"ם בספטמבר 2012.
שר החוץ הסרבי ווק ג'רמיץ' הגיע לביקור רשמי באירלנד בינואר 2011.
בנובמבר 2007 ערך שר החוץ של אירלנד, דרמוט אהרן, ביקור עבודה בסרביה.
יחסים כלכליים

בשנת 2014 הסתכם הסחר בין המדינות בשווי של כ-73 מיליון אירו, עם יבוא בשווי 68 מיליון ויצוא בשווי כ-5 מיליון אירו.
בשנת 2013 הסתכם הסחר בין המדינות בשווי של כ-72 מיליון אירו, עם יבוא בשווי 65 ויצוא בשווי כ-7 מיליון אירו.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מיוצגת בסרביה באמצעות שגרירותה באתונה, יוון, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבלגרד.
סרביה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירותה בלונדון, בריטניה.
יורי מילנר

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1961 (בן 62) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Юрий Борисович (Бенционович) Мильнер 
 מדינה:  רוסיה, ישראל 
 מקום מגורים:  לוס אלטוס הילס 
 השכלה:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה  בית הספר וורטון 
 בן או בת זוג:  יוליה מילנר 
 
יורי מילנר (נולד ב-11 בנובמבר 1961) הוא איש עסקים מיליארדר ופיזיקאי בעל אזרחות ישראלית, ממוצא רוסי, המתגורר בארצות הברית. דורג כאחד מעשירי העולם ומעשירי ישראל. הונו האישי הוערך ביוני 2021, על-פי מגזין "פורבס", בכ-4.8 מיליארד דולר.
בנובמבר 2017 נחשף, בעקבות חקירה פדרלית של התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, כי הבנק הממשלתי הרוסי "VTB", וחברות הקשורות לקרמלין השקיעו סכומי עתק בחברות טכנולוגיה בארצות הברית באמצעות מילנר וחברת "DST Global".ב-2018 נוסף מילנר ל"רשימת פוטין", רשימה שפרסמה מחלקת האוצר של ארצות הברית של אנשים המקורבים לוולדימיר פוטין. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוטלו סנקציות על ההון שהשקיעו חברות ממשלתיות רוסיות ב-"DST Global", אך לא על מילנר אישית.
ביוגרפיה

מילנר נולד למשפחה יהודית במוסקבה, הילד השני של אינטלקטואלים רוסים. אביו, בנציון זכרוביץ' מילנר, היה מומחה בתחום הניהול והארגון, ושימש כסגן מנהל המכון לכלכלה של האקדמיה הרוסית למדעים. בטי יוסיפונה מילנר, אמו של יורי, עבדה במעבדה הווירולוגית הממשלתית לבקרת מחלות. אחותו הגדולה, המבוגרת ממנו בשמונה שנים, היא אדריכלית.
מילנר למד פיזיקה תאורטית באוניברסיטת מוסקבה, וסיים את לימודיו בשנת 1985. הוא החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה, אחד מהמכונים של האקדמיה הרוסית למדעים. כמועמד לדוקטורט בפיזיקה של חלקיקים, מילנר התיידד אז עם הפיזיקאי הסובייטי ופעיל זכויות האדם אנדריי סחרוב. החשיבה קדימה של סחרוב תשפיע מאוחר יותר על אסטרטגיית השקעות הון הסיכון של מילנר.
בשנת 1990, מילנר היה אזרח ברית המועצות הראשון שנסע רשמית לארצות הברית, כדי לקבל תואר שני במנהל עסקים בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. העיתונות ציטטה אותו אומר שהוא קיבל את ההחלטה הזו לאחר ש"התאכזבתי מעצמי כפיזיקאי". בספטמבר 2020 ייסד קרן מלגות בסך 10 מיליון דולר, התומכת ביותר מ-60 סטודנטים ישראלים הלומדים בוורטון.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

מילנר החל את הקריירה העסקית שלו במכירת מחשבים אישיים בשוק האפור בברית המועצות. כאשר ברית המועצות קרסה, הוא הפסיק למכור מחשבים כדי להירשם לבית הספר וורטון. אחר שסיים את לימודיו, בילה מילנר את המחצית הראשונה של שנות ה-90 בבנק העולמי בוושינגטון, כמומחה לבנקאות רוסית שהתמקד בפיתוח הבנקאות במגזר הפרטי במדינה. הוא תיאר את תקופתו בבנק העולמי כ"שנותיו האבודות", עקב צפייה מרחוק בהפרטת החזקות הממשלתיות בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין.
באביב 1995 מונה מילנר למנכ"ל "Alliance-Menatep", בנק השקעות שהיה בבעלות האוליגרך לשעבר מיכאיל חודורקובסקי. בדצמבר 1996, מילנר מונה כסגן נשיא וראש ניהול השקעות של הבנק. בפברואר 1997 מונה מילנר לסגן היושב ראש וראש חטיבת ההשקעות של הבנק, אך עזב את תפקידו בתחילת 1998.
ביוגרפיה > קריירה עסקית > השקעות בחברות אינטרנט ברוסיה

ב-1999, לאחר שקרא סקירה של מרי מיקר, אנליסטית מבנק מורגן סטנלי, על הסיכויים לעסקים מקוונים, החליט מילנר להקים חברת אינטרנט. הוא חיפש מימון מחברו מימי "Alliance-Menatep" גרגורי פינגר, שניהל אז את הסניף הרוסי של קרן ההשקעות האמריקאית New Century Holding. הקרן הסכימה להשקיע 4.5 מיליון דולר בתנאי שמילנר ופינגר ישקיעו כל אחד באופן אישי 750,000 דולר. בשנת 2000, מילנר ושותפיו הקימו את חברת "Netbridge Service", כחממת סטרטאפים וקרן השקעות. נטברידג' הצליחה להעביר לרוסיה מגוון מודלים עסקיים של חברות אינטרנט מארצות הברית, והקימה שורה של חברות, כולל הפורטל List.ru, אתר המכירות הפומביות המקוון Molotok.ru (שהיה מבוסס על eBay), חברת אירוח אתרים בחינם Boom.ru (שהייתה מבוססת על GeoCities), וחנות מקוונת, תוך שימוש בנוסחה של Amazon.com.
בפברואר 2001, netBridge ו-Port.ru (בעלת הפורטל Mail.ru) הודיעו על מיזוג. מילנר הפך למנכ"ל החברה הממוזגת שפעלה אז בשם Mail.Ru. חברה המפעילה את פורטל האינטרנט המוביל בעולם בשפה הרוסית, הכולל את שירות הדוא"ל Mail.ru, מנוע חיפוש, רשתות חברתיות, שרותי ענן ומערכות העברת מסרים מיידיים. החברה בחרה לא להפעיל שירות חדשות ולפי הדיווחים בעיתונות הבינלאומית הייתה מקורבת לשלטון ופעלה באישור ופיקוח שלו.
בשנת 2005, הקים את קרן ההשקעות DST ‏(Digital Sky Technologies), כחברת החזקות של חברות האינטרנט שלו, והפכה ליו"ר שלה בשנת 2006. פגישה עם חברים משותפים הביאה לכך שאלישר אוסמנוב הפך לבעל מניות של DST ב-2008. ב-16 בספטמבר 2010, DST שינתה את שמה ל"Mail.ru Group". בנובמבר 2010 השלימה הנפקה ראשונה לציבור מוצלחת בבורסה לניירות ערך בלונדון וגייסה 900 מיליון דולר, שווי שוק של 5.6 מיליארד דולר.
ממאי 2009 עד ינואר 2012 מילנר היה חבר בוועדה למודרניזציה שהוקמה על ידי דמיטרי מדבדב, נשיא רוסיה בשנים 2008–2012.
במרץ 2012, מילנר פרש מתפקיד יו"ר Mail.ru וממועצת המנהלים.
ביוגרפיה > קריירה עסקית > השקעות בחברות טכנולוגיה

לאחר הנפקת קבוצת Mail.ru, העביר מילנר את המיקוד של חברת "DST" להשקעות בחברות טכנולוגיה מחוץ לרוסיה. את ההשקעה הראשונה ביצע לאחר שבינואר 2009, בהיותו בפאלו אלטו, נערכה לו היכרות עם מייסד פייסבוק מארק צוקרברג. הפגישה הובילה להסכם ב-26 במאי 2009, לפיו DST רכשה 1.96%% ממניות פייסבוק תמורת 200 מיליון דולר, והייתה בין המשקיעים החיצוניים הראשונים בחברה. בהמשך רכש מילנר מניות נוספת ב"פייסבוק" והגיעה להחזקה של כ-10% מבחברה.
באפריל 2010 רכשה "DST" את תוכנת המסרים המיידיים הישראלית ICQ תמורת 187.5 מיליון דולר.
בסך הכל בשנים 2009–2021 השקיעה "DST" מעל 12.5 מיליארד דולר בלמעלה מ-80 חברות בין. הכספים גויסו ממוסדות רוסים כשותפים מוגבלים, ממוסדות פיננסים בינלאומיים ומשקיעים פרטיים. בין החברות בהן השקיעה (חלקן הנפקו אחר כך בברוסה ברווח ניכר) היו: "טוויטר", "ספוטיפיי", "סנאפצ'ט" יצרנית הסמארטפונים הסינית שיאומי, חברת 23andMe שמתמחה בניתוח גנטיקה אישית.
בשנת 2021 השקיע בחברת "אלטוס לאבס", שהקים ג'ף בזוס, חברה המנסה לפתח טכנולוגיה להאטת תהליך ההזדקנות.
חיים אישיים

מילנר נשוי לדוגמנית והאמנית יוליה מילנר (לבית בוצ'קובה).
בשנת 2011, מילנר רכש בית של 100 מיליון דולר בלוס אלטוס הילס, קליפורניה. המתחם משתרע על פני שלושה מגרשים בהיקף של שבעה דונם וכולל בית ראשי בשטח של כ-2,370 מ"ר ובית אורחים בשטח של 510 מ"ר. זה היה המחיר הגבוה ביותר ששולמו אי פעם עבור בית חד-משפחתי בארצות הברית. ב-2021 רכש דירת פנטהאוז במגדל היוקרה "וואן בלאקפריירס" בלונדון, תמורת 70.3 מיליון דולר.
מילנר מאמין שהאינטרנט יתפתח בסופו של דבר ל"מוח גלובלי" - המתואר כרשת אינטליגנטית של יחידים ומכונות - המתפקד כמערכת עצבים עבור כדור הארץ. הוא גם טוען כי הופעת האינטרנט של הדברים והשימוש ההולך וגובר במדיה החברתית יגדילו את האינטליגנציה הקולקטיבית של בני האדם. הוא פרסם כמה מרעיונותיו בספר, Eureka Manifesto: The Mission for Our Civilization.
בשנת 1999 קיבל מילנר אזרחות ישראלית, אך עזב מיד אחר כך לארצות הברית. באוקטובר 2022 הכריז כי בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הוא מוותר על האזרחות הרוסית שלו.
חיים אישיים > פילנתרופיה

בשנת 2012 ייסד את פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית בו כל אחד ממקבלי הפרס, מקבל סכום של 3 מיליון דולר, סכום גבוה יותר מפרס נובל, במסגרתו מקבלים הזוכים "רק" 1.2 מיליון דולר, שמתחלקים לעיתים בין 2 או 3 זוכים.
בפברואר 2013 הקים במשותף עם מארק צוקרברג וסרגיי ברין, קרן חדשה שמעניקה מדי שנה פרסים לחוקרים פורצי דרך בתחום הרפואי.
בדצמבר 2013 מילנר התחייב לתרום את רוב הונו לצדקה, לאחר שהודיע על הצטרפותו ליוזמה של וורן באפט וביל גייטס; "התחייבות לתת" (The Giving Pledge), יוזמה שהשיקו באפט וגייטס בשנת 2010 במסגרתה מתחייבים עשירי העולם לתרום יותר ממחצית מהונם למטרות צדקה, לפני או אחרי מותם.
ביולי 2015 הודיע כי יתרום 100 מיליון דולר לפרויקט לחיפוש אחר סימנים לחיים תבוניים בחלל בשיתוף האסטרופיזיקאי סטיבן הוקינג. באמצעות צוות מחקר בפרויקט סט"י (SETI) לחיפוש חייזרים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שעסוק באיסוף מידע מהחלל החיצון באמצעות שני רדיו-טלסקופים, תוך סריקת מנעד רחב של אותות רדיו. באפריל 2016 הכריז במסגרת הפרויקט על תוכנית לשליחת מאות חלליות קטנטנות, כל אחת במשקל של פחות מ-25 גרם, למערכת הכוכבים הקרובה ביותר לשמש - אלפא קנטאורי - שנמצאת במרחק של כ-25 טריליון קילומטרים מכדור הארץ.
באפריל 2020, בזמן מגפת הקורונה, תרם 3 מיליון מסכות לשימוש צוותי חירום בישראל.
יחסי אוסטריה–דנמרק

| יחסי אוסטריה–דנמרק |
| --- | --- |
אוסטריה: דנמרק


אוסטריה: דנמרק
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 43,094
אוכלוסייה
9,118,988: 5,983,727
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 404,199
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 67,550
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

בין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין ממלכת דנמרק מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה > יחסי דנמרק-בית הבסבורג

במהלך מלחמת שלושים השנים התערבה דנמרק לצד הפרוטסטנטים נגד בית הבסבורג, אולם מאוחר יותר לחמה אוסטריה לצד דנמרק במלחמת טורטנסון ובמלחמת הצפון השנייה נגד שוודיה.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחמה דנמרק לצד צרפת, אולם לא לחמה ישירות באוסטריה. בתגובה על לחימתה לצד צרפת, אושר בקונגרס וינה שלטונה של שוודיה בנורווגיה שנלקחה מדנמרק.
היסטוריה > הסכסוך בשלזוויג-הולשטיין

בשנת 1848 פרצה מלחמת שלזוויג הראשונה, בין ממלכת דנמרק לבין הקונפדרציה הגרמנית. המלחמה פרצה עקב דרישת דוכסויות שלזוויג-הולשטיין להשתחרר מתלותם בממלכת דנמרק, והסתיימה בניצחון דני, שהשאיר את הדוכסויות תחת שלטון דני.
בשנת 1864 פרצה מלחמת שלזוויג השנייה, בין ממלכת דנמרק לבין ממלכת פרוסיה והאימפריה האוסטרית. המלחמה פרצה עקב מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק ללא יורש מוסכם על הקונפדרציה הגרמנית. המלחמה פרצה ב-1 בפברואר 1864, והסתיימה ב-30 באוקטובר באותה שנה בתבוסת דנמרק. כתוצאה מהמלחמה סופחו דוכסויות שלזוויג-הולשטיין וסקסוניה-לאוונבורג לפרוסיה ואוסטריה.
לאחר שנתיים, בשנת 1866 התקיימה מלחמת אוסטריה–פרוסיה, שפרצה בעקבות סכסוך בין אוסטריה לפרוסיה על אופן השליטה במחוזות שנכבשו שנתיים קודם מדנמרק. מדינות האזור שהיו חברות בקונפדרציה הגרמנית הצטרפו למלחמה, מיעוטן תמכו באוסטריה ורובן בפרוסיה, המדינה החזקה והמשפיעה באזור, שניצחה במלחמה. תוצאת ניצחונה של פרוסיה הייתה יצירת הקונפדרציה הצפון-גרמנית, על ידי פרוסיה ומדינות האזור השונות. בסוף המלחמה סיפחה פרוסיה את שטחי שלזוויג והולשטיין במלואם, וכן את ממלכת הנובר ומדינות גרמניות אחרות שנמצאו קודם תחת שלטון אוסטריה או בהשפעתו, ובכך סללה את הדרך לקראת איחוד גרמניה שהתרחש לאחר הניצחון על צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871.
היסטוריה > המאה ה-20

ב-19 בדצמבר 1925 כוננו אוסטריה ודנמרק יחסים דיפלומטיים ביניהם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נשלחו מווינה 25,000 ילדים שסבלו מתת תזונה לדנמרק, שם קיבלו מזון וסיוע עד להתאוששותם, ולאחר מלחמת העולם השנייה שוב נשלחו 14,000 ילדים מווינה לצורך כך.
לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרפה דנמרק לנאט"ו ולאיחוד האירופי, ובשנת 1995 הצטרפה אף אוסטריה לאיחוד האירופי.
יחסים כלכליים

לאוסטריה משלחת מסחרית בקופנהגן.
הסחר בין אוסטריה לדנמרק עלה מינואר עד אוגוסט 2010. הייצוא האוסטרי לדנמרק גדל בכמעט 4%, בעיקר בשל גידול בייצוא בענפי התעשייה, והוא נבע בעיקר מעליית היצוא של מוצרים פרמצבטיים ב-8% ועליית יצוא הברזל והפלדה ב-20%.
יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-3 קונסוליות באבנרה, אורהוס ואודנסה. מאידך, דנמרק מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-4 קונסוליות כבוד בגראץ, אינסברוק, לינץ וזלצבורג
.
יהודה פליקס

ערך זה עוסק בחוקר הבוטניקה והזואולוגיה במקרא ובתלמוד. אם התכוונתם לרב יהודה פליקס, לשעבר ראש מכללת אורות וראש ישיבת נחלים, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1922
 פטירה:  2 בדצמבר 2005 (בגיל 83)
 ענף מדעי:  בוטניקה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 
יהודה פליקס (14 באפריל 1922, ט"ז בניסן ה'תרפ"ב – 2 בדצמבר 2005, א' בכסלו ה'תשס"ו) היה חוקר הבוטניקה והזואולוגיה במקרא ובתלמוד.
ביוגרפיה

יהודה פליקס נולד ב-1922 (ט"ז בניסן תרפ"ב) בעיירה קוסוב שבפולין. בגיל 16 עלה לארץ ישראל ולמד בכפר הנוער הדתי. ב-1940 הצטרף לקבוצת שדה אליהו, והיה חבר בה במשך ארבע שנים. בשנת 1945 החל ללמוד ביולוגיה ותלמוד באוניברסיטה העברית. הושפע מהזואולוג ישראל אהרוני בכל הקשור לזיהוי בעלי החיים שבמקורות ישראל וראה בעמנואל לעף את מורו ורבו בכל הקשור בצומח.
בשנת 1960, לאחר שקיבל את התואר דוקטור לבוטניקה, החל ללמד תלמוד ובוטניקה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1968 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. ב-1980 מונה לראש המחלקה ללימודי ארץ ישראל ועמד בראשה שנים רבות. תרם רבות לביסוס המחלקה שהייתה בראשית דרכה.
היה חבר האקדמיה ללשון העברית. כתב ערכים רבים העוסקים בסוגי צמחים ובעלי חיים באנציקלופדיה תלמודית, באנציקלופדיה חקלאית ובאנציקלופדיה יודאיקה. פרסם מאמרים רבים ו-18 ספרים. זכה בפרס רמת גן לחכמת ישראל בשנת 1964 ובפרס בן צבי בשנת 1980.
נפטר בראש חודש כסלו ה'תשס"ו, 2 בדצמבר 2005.
כתב העת ירושלים וארץ-ישראל 4-5 (תשס"ז) בעריכת יהושע שוורץ, אברהם פאוסט וזהר עמר הוצא לזכרו.
פרסומים

כלאי זרעים והרכבה-מסכת כלאים, משנה תוספתא וירושלמי לפרקים א',ב', הוצאת דביר, תל אביב, תשכ"ז,1967
הצומח והחי במשנה, מכון לחקר המשנה, ירושלים, 1982.
החי במשנה, תיאורם וזיהויים של בעלי החיים שנזכרו במשנה מודגמים על ידי 84 תמונות, המכון לחקר המשנה, ירושלים, תשל"ב 1972.
מראות המשנה: סדר זרעים – בלויית צמחיית המשנה, תיאורם וזיהויים של הצמחים שנזכרו במשנה מודגמים על ידי 176 תמונות, הוצאת מדרש בני ציון, ירושלים, תשכ"ז.
חי וצומח בתורה, תיאור בעלי החיים והצמחים שבתורה מאוירים על ידי כמאתיים תמונות וציורים, המהדירים - הרב ישעיהו אריה ובנו יהושע דבורקס, ישראל הצעיר, ירושלים, 1984.
החקלאות בארץ-ישראל בימי המקרא, המשנה והתלמוד, הלכה ומעשה בעבודות יסוד חקלאיות, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1990.
החקלאות בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד, הלכה ומעשה בעבודות יסוד חקלאיות, הוצאת מאגנס, ירושלים, 1963.
טבע וארץ בתנ"ך, פרקים באקולוגיה מקראית, ראובן מס, ירושלים, 1992.
משנת שביעית, מפורשת ומבוארת על ידי יהודה פליקס, ראובן מס, ירושלים, 1987.
עולם הצומח המקראי, תיאורם וזיהויים של הצמחים שנזכרו בתנ"ך על רקע הכתובים, ספרות חז"ל ויוון, וטבע הארץ, בלווית מאה לוחות ציורים, מסדה, רמת גן, 1968.
פרק זרעים, חיבור ארץ ישראלי קדמון על טבע היצורים, עם מבוא, השלמות והערות מאת יהודה פליקס, מוסד הרב קוק, 1973.
צמחי התנ"ך וחז"ל, ראובן מס, ירושלים, 1997.
שיר השירים, טבע, עלילה ואליגוריה, ביאר והקדים מבוא: יהודה פליקס, ירושלים, 1980.
תוספת שביעית בשדה אילן, מסכת שביעית פרק א, יהודה פליקס, רמת גן, 1972.
ירושלמי מעשרות, תלמוד ירושלמי מסכת מעשרות, הטקסט על פי כתב יד ליידן עם שינויי נוסחאות מכתבי-יד, קטעי גניזה ודפוס ונציה בלוויית איורים וטבלאות, פירוש וביאור - יהודה פליקס, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 2005.
ירושלמי שביעית, תלמוד ירושלמי מסכת שביעית, הטקסט על פי כתב יד ליידן עם שינויי נוסחאות מכתבי-יד, קטעי גניזה ודפוס ונציה בלוויית איורים וטבלאות, פירוש וביאור - יהודה פליקס, הוצאת צור אות, ירושלים תש"מ, שני כרכים.
לקריאה נוספת

רשימה ביבליוגרפית, חקרי ארץ, עיונים בתולדות ארץ-ישראל, מוגשים לכבוד פרופ’ יהודה פליקס, עורכים: זאב ספראי, איוון פרידמן, יהושע שוורץ. רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשנ"ז 1997.
הערות שוליים

↑  הוענקו תוארים אקדמאים על-ידי אוניברסיטת ירושלים, תואר דוקטור לפילוסופיה, חרות, 3 ביולי 1960
↑  העלאות בדרגה ומינויים חדשים באוניברסיטת בר אילן, מעריב, 23 באוקטובר 1968
↑  מליאת המרכז החקלאי תובעת, דבר, 3 במרץ 1972
↑  פרס רמת גן לחכמת ישראל ניתן אתמול, חרות, 2 בנובמבר 1964
↑  מחר חלוקת פרסי בן צבי, דבר, 14 באפריל 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260894605171  BnF: cb150966584 (data)  CiNii: DA07168539  GND: 103433996  ISNI: 0000 0000 8402 1140  LCCN: n83237087  NLA: 36577302  NTA: 070576459  VIAF: 94952510   WorldCat (עם VIAF): 94952510 
אחד מספריו הרבים
יחסי אוסטריה–בלגיה

| יחסי אוסטריה–בלגיה |
| --- | --- |
אוסטריה: בלגיה


אוסטריה: בלגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 30,528
אוכלוסייה
9,118,988: 11,743,761
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 632,217
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 53,834
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

היחסים שבין רפובליקת אוסטריה לבין ממלכת בלגיה הם יחסים היסטוריים שראשיתם עת שלט בית הבסבורג הן בשטחי אוסטריה והן בשטחי בלגיה, עד לאחר המהפכה הצרפתית.
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.
היסטוריה > ארצות השפלה ההבסבורגיות

בשנת 1482 מתה מארי, דוכסית בורגונדיה, ובנה פיליפ, ארכידוכס אוסטריה מבית הבסבורג ירש את ארצות השפלה הבורגונדיות. בשנת 1482 פרץ המרד הפלמי נגד מקסימיליאן מאוסטריה שנמשך עד לשנת 1491, ובשנת 1483 הסתיימה מלחמת האזרחים השנייה באוטרכט. בשנת 1506 מת פיליפ במפתיע, ובנו בן השש קרל, ארכידוכס אוסטריה ירש את ארצות השפלה. סבו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שילב את ארצות השפלה הבורגונדיות בתוך המעגל הבורגונדיני, ולאחר מכן השטחים הללו זכו באוטונומיה מסוימת. בשנת 1515 רכש קרל את האדמות של אוברייסל ואת בישופות אוטרכט, וכן סיפח את פריזלנד מגאורג, דוכס סקסוניה, ובכך הוסיף לנחלותיו את חרונינגן וחלרה. בשנת 1548 ארגן קרל את שבעה-עשר המחוזות באמנת בורגונדיה, לפיו האחוזות הקיסריות מיוצגות בדיאט הקיסרי באאוגסבורג, ובשנת 1549 ניתנה בעקבותיה הסנקציה הפרגמטית של 1549, שהגדירה את שבעה-עשר המחוזות כישות נפרדת מן האימפריה ומן צרפת.
אחרי שוויתר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על כיסאו בשנת 1556, נחלותיו התחלקו בין בנו, פליפה השני, מלך ספרד, מלך ספרד, לבין אחיו, פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. שבעה-עשר המחוזות נפלו בחלקו של פליפה. סכסוכים בין פליפה השני, שהיה קתולי אדוק, לבין נתיניו ההולנדים הובילו למרד הידוע כיום בשם מלחמת שמונים השנה. שבעת המחוזות הצפוניים זכו בעצמאות כרפובליקה בשם איחוד שבעת המחוזות.
היסטוריה > ממלכת בלגיה

אחרי תבוסת נפוליאון ב-1815, האזור ניתן לממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, אבל כעבור 15 שנה בלבד התחוללה המהפכה הבלגית - החלק הדרומי של הממלכה המאוחדת (שהיה בעבר "ארצות השפלה הדרומיות") התקומם כנגד השלטון ההולנדי והכריז על עצמאותו כבלגיה. בתחילה לא הכירה האימפריה האוסטרית בעצמאותה של בלגיה, אולם לאחר שנחתם הסכם לונדון בשנת 1839, הכירה אוסטריה בבלגיה ושלחה את השגריר מוריץ פון דיטריכשטיין.
בשנת 1880 התחתן רודולף, נסיך הכתר האוסטרי עם סטפני, נסיכת בלגיה, בתו של לאופולד השני, מלך הבלגים. בשנת 1885 הכירה אוסטריה בזכותו של לאופולד השני על מדינת קונגו החופשית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ניצבו המדינות משני צידי המתרס, וכוחות אוסטריים אף סייעו לצבא הקיסרות הגרמנית במהלך המצור על אנטוורפן. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה בלגיה על ידי גרמניה הנאצית, שכללה בתוכה את אוסטריה, שסופחה בשנת 1938 בעקבות האנשלוס.
בשנת 1946 כוננו המדינות את היחסים מחדש, ובמהלך השנים הצטרפו שתי המדינות לקהילה האירופית, שהפכה לאחר מכן לאיחוד האירופי. מכיוון ששתי המדינות חברות כיום באיחוד האירופי וחתומות על הסכם שנגן, הגבולות פתוחים בין המדינות, ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטריה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל ו-5 קונסוליות באנטוורפן, אופן, גנט, לייז' ובנאמור.
בלגיה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-4 קונסוליות בגראץ, אינסברוק, לינץ וזלצבורג.
יהודה סקורניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1944 (בן 80 בערך) תל אביב
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 התמחות:  כירורגיה כירורגית ילדים
 תואר:  פרופסור מן המניין
 תפקידים:  מנהל מחלקה כירורגית א, מרכז רפואי תל אביב נשיא מגן דוד אדום
 
יהודה סקורניק (נולד ב-1944) הוא רופא ישראלי, לשעבר מנהל מחלקה כירורגית א' באיכילוב, נשיא מגן דוד אדום, פרופסור אמריטוס בחוג לרפואה באוניברסיטת תל אביב.