stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרמא בנזיקין
גרמא בנזיקין > המבחינים בין גרמא לגרמי

רשב"ם מדגיש כגורם מבחין בין גרמא לגרמי את הזמן בין האירוע הנזיקי להתרחשות הנזק בפועל: נזק שהתרחש באופן מיידי לאחר המעשה ייחשב כגרמי, ואילו נזק שהתממש בחלוף זמן מן האירוע הנזיקי ייחשב כגרמא.
הרמב"ן והר"ן מיקדו את ההבחנה בעקרון הצפיות או בקשר הסיבתי בין המעשה להתרחשות הנזק ("ברי היזקא").
הרא"ש משלב בין שתי העמדות הקודמות ולדעתו ההבדל בין גרמא לגרמי תלוי במיידיות או בוודאות הנזק.
גם רבנו יצחק (ר"י) בתוספות משלב בין שני התנאים, על בסיס דוגמאות רבות בתלמוד. לדעתו, בנזק מסוג גרמי המזיק עצמו או ממונו עשה את הדבר שגורם לנזק. לעומת זאת בנזק מסוג גרמא האדם רק הכין את הגורם לנזק, ואדם אחר או גורם אחר ביצע את הנזק. בנוסף, גרמי הוא נזק הנגרם מיידית בעקבות המעשה, אבל אם הנזק בא רק לאחר זמן מאז שהמזיק עשה את מעשהו – הרי זה נחשב גרמא ופטור.
ראב"ד חולק על כך. לדעתו, היזק שהמזיק עצמו הזיק נקרא גרמי. אם ממונו הזיק – הרי זה גרמא ופטור.
המאירי הולך בכיוון אחר ומבסס את ההבדל על יסוד הכוונה: אם המזיק מתכוון להזיק, והזיק לבדו – נחשב גרמי וחייב, ואם המזיק לא התכוון להזיק – פטור, שזהו גרמא בנזיקין.
ריצב"א דוחה את העמדות הקודמות. לדעתו, אין הבדל מהותי בין גרמי לגרמא, אלא שחכמים ראו לנכון לחייב במקרים מסוימים, על פי שכיחותם, או על סמך שיקולי מדיניות משפטית.
הרמ"א פוסק כדעת הריצב"א, ומוסיף, שלדעתו, במסגרת תקנת חכמים המחייבת בגרמי, יש לחייב בכל דור בכל נזק עקיף שהוא שכיח ומצוי באותה תקופה. הש"ך מפרש את דעת הריצב"א באופן אחר, לפיו החיוב שהוטל בגרמי מתייחס לרשימה סגורה של מקרים המופיעים בתלמוד כגרמי. לפיכך, אין בכוחם של חכמים להוסיף ולחייב במקרים אחרים של גרמי.
גרמא בנזיקין > אין הבחנה בין גרמי לגרמא

רש"י סובר שאין הבדל בין גרמי לגרמא, לא במקרה ולא בדין, ובכל מקום בתלמוד שאנו אומרים שגרמא פטור, זה רק אליבא דחכמים שפוטרים גם בגרמי, אבל אליבא דרבי מאיר שמחייב בגרמי, הרי שיש לחייב גם בגרמא.
הרמב"ם פסק בקצרה בסיכום דיני 'חובל ומזיק': "כל הגורם להזיק משלם נזק שלם". לדעת הסמ"ע והש"ך כוונת הרמב"ם בדבריו אלה הייתה שאין כל הבדל בין "גרמא" ל"גרמי" (ואכן בארמית "גרמי" היא צורת הרבים של המילה "גרמא").
על פי פרשנות זו, ישנה מחלוקת כבר בימי התנאים והאמוראים האם לחייב על נזק עקיף. המקורות שבהם נפסק שהמזיק חייב הם כדעת המחייבים, והמקורות שבהם נפסק שפטור הם כדעת הפוטרים.
להלכה, אף שהרמב"ם פסק ככלל, שהמזיק בנזק עקיף חייב, במקרים מסוימים פסק שפטור:
1. כשהנזק אינו תוצאה ודאית של מעשה המזיק. כגון אדם שפורץ קיר בפני בהמת חברו, ואין וודאות שהבהמה תלך ותזיק.
2. כשהנזק היה יכול להיגרם ללא מעשה המזיק. כגון, כאשר פרץ קיר רעוע בפני בהמת חברו, שייתכן והיה נופל מעצמו.
3. כאשר המזיק לא התכוון להזיק.
גרמא בנזיקין > מהו היקף המחלוקת ?

כאמור התוספות בבא בתרא הביאו הוכחות לשיטתם שיש חילוק בין דין גרמא לגרמי מכמה מקורות בתלמוד, אולם נראה כי למעשה גם אלו שגורסים שאין הבדל בין גרמא לגרמי כגון הרמב"ם פסקו חלק גדול מהלכות אלו הלכה למעשה כך שלמעשה ההבדלים בין השיטות אינם גדולים.
גרמא בנזיקין > פסיקת האחרונים

רוב האחרונים סברו שכל נזק שבא בגרימת המזיק בחוזק, בוודאות גבוהה ונראה כאילו עשה את הנזק בידיים, נקרא גרמי (לדבריהם, הדבר רמוז במילה 'גרמי' - הפתח שתחת הגימ"ל היא תנועה קטנה והרי"ש שאחריה מודגשת – דבר המציין נזק 'כבד'). אולם, נזק שנעשה בגרימתו של המזיק ברפיון ובוודאות נמוכה נקרא גרמא.
שולחן ערוך פסק להלכה כדעת הרמב"ם.
בסופו של דבר, שאלת ההבדל בין גרמי לגרמא, הן בדין והן במציאות, נותרה במחלוקת בין הפוסקים. בנוסף, אף המבחינים בין גרמי לגרמא, מציעים הבחנות שונות.
לדוגמה: הזורק כלי מראש הגג, ואדם סילק את הכרים שהיו יכולים למנוע את שבירתו, לדעת השולחן ערוך, המסלק חייב בתשלום הנזק:
"הזורק כלי שלו מראש הגג, והיו תחתיו כרים וכסתות שאם יפול עליהם לא ישבר, וקדם אחר וסלקם, ונחבט הכלי בארץ ונשבר, חייב המסלק". לעומתו, הרמ"א בהגהתו על השו"ע, מקרה זה נכנס לגדרי גרמא בנזיקין, ועל כן המסלק את הכרים ואת הכסתות פטור: "וי"א דזה מקרי גרמא בנזיקין ופטור".
אולם כאמור לעיל המחלוקת בפועל מסתכמת במקרים בודדים וברוב המקרים יש הסכמה.
גרמא בנזיקין כיום

ישנו פער נורמטיבי במקרה של נזק עקיף, בין היקף החיוב הנזיקי, על פי ההלכה, בבתי דין ובין היקפו של חיוב זה בבתי המשפט האזרחיים. הפער בולט על רקע המודרניזציה, שיצרה מגוון רחב של אפשרויות לנזקים עקיפים המחוללים פגיעה משמעותית. דוגמה בולטת לכך הם נזקים הנגרמים באמצעות לוחמת סייבר.
הרב אהרן ליכטנשטיין ביטא זאת כך:
"במציאות הטכנולוגית המתפתחת גוברת בהתמדה היכולת להסב נזקים של ממש, פיזיים ואפילו וירטואליים, בלי להתחייב על פי הקריטריונים של הרמב"ן או של הר"י... הבקשה שטוחה, הסמכות קיימת והעיניים נשואות. במידה ויעלה ביד גדולי הפוסקים לתקן בנידון, הם יצליחו לגדור פרצה חברתית של ממש, ואף ישכילו בד בבד להרים קרנהּ של תורה.
בתי הדין הדנים בסוגיה זו בזמננו, דורשים מן הצדדים הסמכה מפורשת בשטר הבוררות ולפיה בית הדין יוכל לחייב גם בגרמא, על פי שיטות הראשונים (רמב"ם וריצב"א) המחייבים באופן רחב יותר על נזקים עקיפים. בנוסח ההצהרה הצדדים מתחייבים לשאת בחיוב שיוטל עליהם על ידי בית הדין בגין נזקי גרמא או בגין הפסדים הנובעים ממניעת רווח, בהתאם לנסיבות, כפי שייקבע על ידי בית הדין ולפי שיקול דעתו.
הצדדים מתחייבים לשלם בגין נזקי גרמא והפסדים של מניעת רווח בהתאם לנסיבות, כפי שיקבע על ידי בית הדין ולפי שיקול דעתו
הרב אשר וייס התייחס לפער הנורמטיבי שבין החוק לבין ההלכה, בדיון בבקשת היתר פנייה לערכאות שהגיש מטופל המעוניין לתבוע את רופאו ואת קופת החולים בבית המשפט על נזקים עקיפים שגרמו לו. לדברי הרב וייס, על אף חומרת הפנייה לערכאות של גויים, יש להתיר פנייה לבית-המשפט כאשר בית-הדין הרבני מָנוּעַ מפסיקת פיצויים במקרה של נזק עקיף. זאת משום שבית-המשפט האזרחי נוהג לפסוק פיצויים במקרה כזה.
ראו גם

מבטל כיסו של חברו
גרמא בשבת
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה תלמודית, ערך "גרמא, גרמי", כרך ו עמ' תסא, בעמ' תפב-תפה.
ארז אדלר, למשמעות דין גרמא בנזיקין, אסיף ט.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד ב'.
↑  טור חושן משפט, סימן שח, אות ח.
↑  הרב ישועה רטבי, "חילוק בין דינא דגרמי לגרמא", ישיבת מצפה יריחו
1 2  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"ט, עמוד ב'
↑  קצות החושן, חושן משפט, סימן שפ"ו, סעיף קטן ג'.
↑  רמב"ן, הובא בקצות החושן שם, ובפתחי תשובה שם ס"ק ב נפסק שאם הניזק תפס ממונו של המזיק הוא יכול לטעון קים לי כדעה זו
↑  שו"ת בית אפרים יו"ד, סימן סב.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות נזקי ממון, פרק י"ד, הלכה י"ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ה, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף צ"ח, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף קט"ז, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף כ"ח, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ק', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס', עמוד א'
↑  אנציקלופדיה תלמודית, גרמא בנזקין; גרמי, כרך ו, עמ' תסא.
↑  המשפט העברי אינו נדיב במתן הגדרות למוסדותיו, והמבקש לדעת את טיבם ינסה ללמוד על כך מכללא, מתוך פרטי ההלכות השייכות להם. ברכיהו ליפשיץ, עובד וקבלן - בין קניין לבין התחייבות 33 (תשנ"ג-1993).
↑  רשב"ם, מסכת בבא בתרא, דף צ"ד, עמוד א'.
↑  רמב"ן בדינא דגרמי; ר"ן סנהדרין עו ב ד"ה ההוא גברא.
↑  רא"ש בבא בתרא פ"ב, סימן יז.
↑  תוספות, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד ב'.
↑  שו"ת מהרשד"ם, חו"מ שלב.
↑  חידושי הראב"ד על בבא קמא עמ' רנא, הוצאת "העיתים".
↑  מאירי בבא קמא נה, ב.
↑  תוספות, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד ב', ד"ה זאת.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן שפ"ו, סעיף ג'.
↑  ש"ך, חושן משפט, סימן שפ"ו, ס"ק כ"ד.
↑  רש"י, מסכת בבא קמא, דף כ"ג, עמוד ב'; ש"ך, חו"מ תיח, ד.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות חובל ומזיק, פרק ז', הלכה ז'.
↑  סמ"ע, חושן משפט סימן שפו, א
↑  ש"ך חו"מ תיח, ד.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"ב, עמוד ב'.
↑  אנציקלופדיה תלמודית כרך ו, גרמא בנזקין; גרמי, עמ' תסא והע' 7.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן שפ"ו. וראה סמ"ע, שם ס"ק א; ש"ך חו"מ תיח, ד.
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן שפ"ו, סעיף ג'.
↑  שיעורי הר"א ליכטנשטיין, 'דינא דגרמי', עמ' 200.
↑  הרב אשר וייס "היתר לפנות לערכאות" דרכי הוראה ה צט (תשס"ו).
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
דן שטרן

דן שטרן (17 בינואר 1949 – 19 בנובמבר 2021) היה שחיין ישראלי, אלוף ישראל במשחים ל-100 מטר פרפר (1970), 200 מטר פרפר (1970, 1971), 200 גב (1970), 200 מטר מעורב אישי (1969–1971) ול-400 מטר מעורב אישי (1969–1971) ושיאן ישראל במשחים ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי. בעל מדליית ארד במשחקי אסיה (בנגקוק 1970).
ביוגרפיה

שטרן נולד וגדל בקיבוץ שער העמקים הצעיר מבין שלושה אחים. הוא התאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
ביוגרפיה > 1967

בתחרות שנערכה בבריכת "גלי גיל" ברמת גן בסוף מאי 1967 קבע שטרן במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 2:31.1 דקות.
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1968 זכה שטרן ב-4 מדליות אישיות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:25.5 דקות, אחרי גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (2:25.4 דקות) ולפני אמנון קראוס מברית מכבים עתיד (2:25.9 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:08.1 דקות, אחרי אמנון קראוס (2:05.5 דקות) ומשה גרטל חברו לקבוצה (2:07.0 דקות), במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.5 דקות, אחרי יואב יעקובי מהפועל תל אביב (1:05.9 דקות) ודורון שפי ממכבי חיפה (1:08.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:16.4 דקות, אחרי אמנון קראוס (5:12.5 דקות) וגרשון שפע (5:14.7 דקות).
ביוגרפיה > 1969 > המכביה ה-8

בתחרויות השחייה של המכביה ה-8 שנערכו בבריכת "גלי גיל" ברמת גן בסוף יולי 1969 זכה שטרן במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנון קראוס, ברוך צ'יש ואברהם מלמד בשיא ישראלי חדש של 3:49.6 דקות, אחרי ארצות הברית עם מארק ספיץ שקבעה שיא מכביה חדש של 3:46.6 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:15.7 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באוקטובר באותה שנה זכה שטרן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:42.6 דקות, אחרי דורון כהן מהפועל כפר הנשיא (4:37.6 דקות) ולפני דן ברנר ממכבי חיפה (4:46.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.7 דקות, אחרי חברו לקבוצה אברהם מלמד (2:20.2 דקות) ולפני גלעד דפנה מהפועל מעוז חיים (2:31.4 דקות).
ביוגרפיה > 1970

בתחרות מבחן שנערכה בכפר המכבי ביולי 1970 קבע שטרן במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 5:04.9 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-7 שנים של גרשון שפע (5:06.5 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה בבת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה זכה שטרן ב-6 מדליות אישיות, 5 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.9 דקות, לפני חברו לקבוצה דני רבס (1:04.1 דקות) ומייק גרינשפן מהפועל גבעת חיים (1:05.5 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.8 דקות, לפני דני רבס (2:31.7 דקות) ועודד צור מהפועל גניגר (2:33.0 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.6 דקות, לפני יואב יעקובי (2:30.6 דקות) ודורון כהן (2:32.2 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.5 דקות, לפני יואל קנדה מהפועל תל אביב (2:32.7 דקות) ודני רבס (2:33.6 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:17.3 דקות, לפני דן רבס (5:28.6 דקות) ומשה גרטל (5:30.6 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 18:57.4 דקות, אחרי משה גרטל שקבע שיא ישראלי חדש של 18:20.0 דקות ודני רבס (19:02.0 דקות).
בתחרות שנערכה בבריכת ה"קאנטרי קלוב" בתל אביב בסוף אוקטובר אותה שנה הוא קבע את המינימום להשתתפות במשחקי אסיה במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:09.9 דקות.
ביוגרפיה > 1970 > מדליית ארד במשחקי אסיה

במשחקי אסיה שנערכו בבנגקוק בדצמבר אותה שנה זכה שטרן במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב יעקובי, יואל קנדה ומשה גרטל בתוצאה של 4:18.1 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, בשיא ישראלי חדש של 5:06.1 דקות שיפור לשיא הוותיק בן ה-7 שנים של גרשון שפע (5:06.2 דקות), במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.4 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:24.8 דקות.
ביוגרפיה > 1971

בתחרות שבע האומות שנערכה לראשונה בישראל בבריכת גלי גיל ברמת גן בסוף יולי 1971 זכה שטרן במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 5:03.0 דקות, שיפור לשיאו בן שבעת החודשים. נוסף לכך, הוא סיים מקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר 2:19.4 דקות.
ביוגרפיה > 1972

בתחרות שנערכה בארצות הברית בינואר 1972 קבע שטרן במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 2:21.7 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו בסקוטלנד בסוף יולי אותה שנה קבע שטרן במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 5:02.8 דקות, שיפור לשיאו בן השנה. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בספא שבבלגיה באוגוסט אותה שנה הוא שיפר את שיאו במשחה ל-200 מטר מעורב אישי והעמידו על 2:21.1 דקות.
ב-1972 נסע שטרן ללמוד ולהתאמן במכללת "מערב ליברטי" שבוירג'יניה, בוגר תואר ראשון בחינוך גופני ועבד כמורה נהיגה. הוא התחתן והתגרש ומאז נשאר לחיות בארצות הברית. הוא עסק בחינוך גופני ובהמשך עבר להתגורר במיקרונזיה. למד לטוס על מטוסים קלים ועסק בהטסה בין האיים, בהוראת הטיסה ובאימון שחייה. בשנים האחרונות התגורר בגואם עם אשתו השנייה, איתה חי עד מותו. לזוג לא היו ילדים.
נפטר ב-19 בנובמבר 2021 בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית, לאחר ניתוח שעבר.
ראו גם

ישראל במשחקי אסיה
הערות שוליים

↑  אברהם בן שלום, שטרן קבע שיא ארצי חדש ב-200 מ' מעורב אישי, דבר, 28 במאי 1967
↑  גרטל הדביק את המינימום וטוביס קבעה שיא יחיד, על המשמר, 15 בספטמבר 1968
↑  גרטל קבע שיא ב-1500, על המשמר, 22 בספטמבר 1968
↑  שפיץ חתר 100 מטר ב-52.9 ש' בשליחים, דבר, 3 באוגוסט 1969
↑  משפחת שפיץ השתלטה על גלי גיל, דבר, 31 ביולי 1969
↑  שלמה מוזר, באליפות המדינה שנסתיימה אתמול, דבר, 5 באוקטובר 1969
↑  שחייני ישראל יתמודדו בוינה נגד יריבים מ-12 מדינות אירופה וארה"ב, דבר, 19 ביולי 1970
↑  שלמה מוזר, בתום שני ימי אליפות ישראל בשחייה, דבר, 16 באוקטובר 1970
↑  שלמה מוזר, שיאיו של גרטל המתיקו מי המלח בבת גלים, דבר, 18 באוקטובר 1970
↑  אורי ירון, באליפות השחיה של ישראל שנסתיימה אתמול בחיפה, מעריב, 18 באוקטובר 1970
↑  דן שטרן עבר את מינימום באנגקוק במשחה 400 מעורב אישי - 5:09.9 דקות, דבר, 29 באוקטובר 1970
↑  אברהם בן שלום, זהב לחנה שזיפי ב-1500 מטר, דבר, 14 בדצמבר 1970
↑  אברהם בן שלום, הקלעים העשירו את מצבור המדליות בזהב וארד, דבר, 17 בדצמבר 1970
↑  אברהם בן שלום, זהב שחמורוב, כסף הרשקוביץ, ארד לניר, דבר, 13 בדצמבר 1970
↑  יעקב ברוש, שלל שיאים ביום הראשון למעל "שבע האומות" בשחייה, דבר, 1 באוגוסט 1971
↑  שטרן קבע שיא בארה"ב, מעריב, 5 בינואר 1972
↑  אהרן להב, ישראל שביעית (לפני איסלנד) בתחרות "שמונה האומות" בסקוטלנד, דבר, 30 ביולי 1972
↑  השחיינים קבעו שלושה שיאים וסיימו אחרונים, מעריב, 7 באוגוסט 1972
דיוניסיוס השני (טיראן סירקוסאי)

| --- | --- |

 לידה:  397 לפנה״ס סירקוזה, איטליה 
 פטירה:  343 לפנה״ס (בגיל 54 בערך) קורינתוס העתיקה, יוון 
 בן או בת זוג:  Sophrosyne 
 
"חרב דמוקלס" ציורו של ריצ'רד וסטאל מ-1812. דיוניסיוס עומד במרכז הציור
דיוניסיוס השני או דיוניסיוס הצעיר (ביוונית: Διονύσιος ο νεότερος‏; 397 לפנה"ס - 343 לפנה"ס) היה טיראן העיר סירקוסאי שבסיציליה בין השנים 367 - 357 לפנה"ס ו-346 - 344 לפנה"ס. היה בנו של דיוניסיוס הראשון.
חרב דמוקלס

קיקרו מספר על דמוקלס, אחד מאנשי חצרו של דיוניסיוס השני. על פי קיקרו, בניסיון להחמיא לדיוניסיוס ולהתחנף אליו, ציין דמוקלס כי כאדם בעל עושר וכוח עצומים, אשר חי את חייו במותרות ופאר, דיוניסיוס ודאי מרגיש בר-מזל ומאושר מאוד. בתגובה, הציע דיוניסיוס לדמוקלס להתחלף בתפקידים ליום אחד, ודמוקלס הסכים מיד. באותו ערב נערכה סעודה, ודמוקלס נהנה מהיחס המלכותי לו זכה המלך: הוא הושב על כיסא מפואר, והוגשו לו מאכלים ומשקאות על ידי נערים יפים. בעיצומו של האירוע, הוא הבחין לפתע כי מעל ראשו תלויה חרב על שערת סוס יחידה. טעמם של המאכלים סר בעיניו, וכל היופי והעושר שסביבו לא עניינו אותו עוד. לבסוף, התחנן דמוקלס בפני דיוניסיוס שיתחלפו בחזרה, מכיוון שהוא איננו מעוניין עוד להיות עשיר. מכאן מקור הביטוי "חרב דמוקלס".
לקריאה נוספת

משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, 1984. (הספר בקטלוג ULI)
פלוטארכוס, חיי אישים: אנשי יוון, מוסד ביאליק, 1986.
Helmut Berve, Dion, Verlag der Akademie der Wissenschaften und der Literatur u. a., Mainz 1957.
Helmut Berve: Die Tyrannis bei den Griechen. 2 Bände, Beck, München 1967.
Kurt von Fritz: Platon in Sizilien und das Problem der Philosophenherrschaft. De Gruyter, Berlin 1968.
Cornelius Nepos, Lives of Eminent Commanders. Translated by the Rev. John Selby Watson. 1886. Digitized copy in: tertullian.org
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B.  Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967. Digitized copy of books 1-32 in: LacusCurtius.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu.
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, חיי דיון, 7.
↑  אפלטון ביקר לפני כן בסיציליה בשנת 388 לפנה"ס במטרה להשפיע על דיוניסוס הראשון, אולם זה האחרון גרש אותו מהאי.
↑  האיגרת השביעית היא הארוכה מבין שלוש עשרה האיגרות המיוחסות לאפלטון. אפלטון מתאר בה את תקופת שהותו בסיציליה.
↑  אפלטון, איגרת ז, 328, ג.
↑  פלוטרכוס, חיי דיון, 16.
↑  אפלטון, איגרת ז, סוף 345.
↑  פלוטרכוס, חיי דיון, 22.
↑  פלוטרכוס, חיי דיון, 26.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 1.
↑  אורטיג'יה הוא אי בגודל של קילומטר רבוע המופרד מסירקוסאי באמצעות תעלה צרה.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 14.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 15.
↑  Cicero, Tusculan disputations, 5.61
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277537805171  GND: 118679708  ISNI: 0000 0003 5756 052X  LCCN: n85326844  NTA: 069916063  SUDOC: 071062270  VcBA: 495/53202  VIAF: 198698471   WorldCat (עם VIAF): 198698471
דניאל פרוהמן

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1851 סנדאסקי, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בדצמבר 1940 (בגיל 89) LeRoy Sanitarium, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות יוניון פילד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  מרגרט אילינגטון 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
דניאל פרוהמן (באנגלית: Daniel Frohman;‏ 22 באוגוסט 1851 - 26 בדצמבר 1940) היה מפיק קולנוע ותיאטרון יהודי-אמריקאי.
חייו

פרוהמן נולד בעיר סנדסקי שבאוהיו למשפחה יהודית, ובילדותו עבר עם משפחתו לניו יורק.
השתלב בעסקיהם של אחיו צ'ארלס פרוהמן וגוסטב פרוהמן (אשר נודעו בשם "האחים פרוהמן") בהפקת מחזות לתיאטראות ברודוויי, וניהל עמם את תיאטרון מדיסון סקוור בניו יורק.
ניהל מספר תיאטראות בעצמו, ונודע בהזנקת הקריירה של מספר שחקנים.
בראשית המאה ה-20 השתלב בתעשיית הקולנוע האמריקאית, ובשנת 1912 היה שותפו של המפיק אדולף צוקור בהקמת חברת הסרטים "השחקנים המפורסמים" ("Famous Players"), אשר הפכה בהמשך לחברת סרטי פרמאונט.
במהלך הקריירה שלו השתתף בהפקתם של כ-70 סרטי קולנוע.
האלף ה-6 לפנה"ס

| --- | --- |
 אלפים::  האלף ה-7 לפנה"ס • האלף ה-6 לפנה"ס • האלף ה-5 לפנה"ס
 מאות::  המאה ה-60 לפנה"ס • המאה ה-59 לפנה"ס • המאה ה-58 לפנה"ס • המאה ה-57 לפנה"ס • המאה ה-56 לפנה"ס • המאה ה-55 לפנה"ס • המאה ה-54 לפנה"ס • המאה ה-53 לפנה"ס • המאה ה-52 לפנה"ס • המאה ה-51 לפנה"ס
האלף ה-6 לפנה"ס הוא פרק הזמן שבין שנת 6,000 לפנה"ס עד סוף שנת 5,001 לפנה"ס (תחילת המאה ה-60 לפנה"ס עד סוף המאה ה-51 לפנה"ס).
במהלך האלף ה-6 לפנה"ס אוכלוסיית העולם גדלה משמעותית כתוצאה מהמהפכה הנאוליתית - מכ-10 מיליון עד 40 מיליון.
אירועים בולטים

סביב 6000 לפנה"ס - תקופת הנחושת מגיעה לאזור הסהר הפורה. שימוש ראשון בנחושת במזרח התיכון.
סביב 6000 לפנה"ס - המתיישבים הראשונים מגיעים לכרתים, כנראה מהמזרח התיכון.
סביב 6000 לפנה"ס - החקלאות הנאוליתית מתפשטת ברחבי אזור הבלקן.
סביב 6000 לפנה"ס - התרבות הנאוליתית מגיעה לאזור צפון-מערב סין.
סביב 5760 לפנה"ס - התפרצות של הר הגעש פוי דה דום (שנמצא באזור בו נמצאת כיום צרפת).
סביב 5700 לפנה"ס - התפרצות של הר הגעש מזאמה יוצרת את קרייטר לייק באזור בו נמצאת כיום מדינת אורגון.
סביב 5600 לפנה"ס - תחילת תהליך המדבור של צפון אפריקה, אשר בסופו של דבר הוביל להיווצרות מדבר סהרה. ייתכן שתהליך המדבור הוביל רבים להגר לאזור הנילוס במזרח, ובכך הוביל בהמשך להיווצרות הציוויליזציה המצרית.
סביב 5500 לפנה"ס - החקלאות מגיעה למצרים העתיקה.
סביב 5450 לפנה"ס - התפרצות הר הגעש הקלה הממוקם בחלקה הדרומי של איסלנד.
סביב 5200 לפנה"ס - המתיישבים הראשונים מגיעים למלטה.
סביב 5000 לפנה"ס - החקלאות מגיעה לאירופה.
ערים חדשות

ארביל
תגליות והמצאות

החקלאות מגיעה לעמק הנילוס.
הומצאה המחרשה .
לבנים נוצרות לראשונה בפרס.
יין נוצר לראשונה בפרס.
הערות שוליים

↑  Jean-Noël Biraben, "Essai sur l'évolution du nombre des hommes", Population 34-1 (1979), 13-25.
דירק ואן טיכלט

דירק ואן טיכלט (בהולנדית: Dirk Van Tichelt; נולד ב-10 ביוני 1984) הוא ג'ודוקא עבר בלגי, מדליסט ארד מריו 2016.
קריירה

ב-12 באפריל 2008, ואן טיכלט זכה במדליית זהב באליפות אירופה לאחר שניצח בגמר את קיושי אואמטסו, ג'ודוקא ספרדי ממוצא יפני. ב-11 באוגוסט 2008, הוא התחרה באולימפיאדת בייג'ינג והגיע עד לקרב על מדליית ארד, אך הפסיד לראסול בוקייב מטג'יקיסטן וסיים במקום החמישי. באליפות העולם בשנת 2009, הגיע ואן טיכלט לחצי הגמר, שם הפסיד לקים צ'ול-סו מקוריאה הצפונית ונשר לקרב על הארד מול סזר הויסוז הטורקי, ואן טיכלט ניצח וזכה במדליית הארד. בשנת 2011 סיים במקום השביעי באליפות העולם שנערכה בפריז. ובאליפות העולם בשנת 2013, זכה שוב בארד לאחר שהפסיד בחצי הגמר ליפני שוהיי אונו שזכה בזהב, וניצח יריב מקזחסטן בקרב על הארד. ביוני 2015, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה לאחר שניצח את דקס אלמונט ההולנדי.
באולימפיאדת ריו 2016, ואן טיכלט זכה במדליית הארד לאחר ניצחון על מיקלוס אונגוארי ההונגרי בקרב על המדליה. לאחר 2016, ואן טיכלט המשיך להתחרות בטורנירים בינלאומיים אך לא הצליח לשחזר את הישגיו, בין היתר עקב פציעה. בשנת 2020, בגיל 36, הוא החליט לפרוש מספורט תחרותי.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | גראנד סלאם | ריו דה ז'ניירו | ברזיל ברזיל |
| 2009 | גראנד פרי | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2011 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2012 | גראנד פרי | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2013 | גראנד פרי | מיאמי | ארצות הברית ארצות הברית |
| 2013 | גראנד סלאם | מוסקבה | רוסיה רוסיה |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  ‏ "Belgian Olympic judo medallist Dirk Van Tichelt retires",‏ 30 באוקטובר 2020,‏ JudoInside
האוניברסיטה האמריקאית בביירות

| --- | --- |


בניין המוזיאון באוניברסיטה האמריקאית בביירות
 אוניברסיטה פרטית
 מוטו:  That they may have life and have it more abundantly
 תקופת הפעילות:  1866–הווה (כ־158 שנים) 
 מייסדים:  דניאל בליס 
 קמפוס:  עירוני, כ-250 דונם
 בעלי תפקידים
 סגל:  653
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  7,943
 סטודנטים לתואר ראשון:  6,342
 מיקום
 מיקום:  ביירות, לבנון
 מדינה:  לבנון לבנון
 קואורדינטות:  33°54′00″N 35°28′56″E﻿ / ﻿33.899963888889°N 35.482283333333°E﻿ / 33.899963888889; 35.482283333333
 aub.edu.lb
  (למפת ביירות מוגדלת) האוניברסיטה האמריקאית בביירות(למפת ביירות רגילה) האוניברסיטה האמריקאית בביירות
 
האוניברסיטה האמריקאית בביירות (בערבית: الجامعة الأميركية في بيروت) היא אוניברסיטה פרטית גדולה בביירות, בירת לבנון.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1866 על ידי מיסיונרים אמריקאים, בהם הכמרים ויליאם מקלור תומסון ודניאל בליס (אנ'), אביו של הארכאולוג פרדריק בליס. האוניברסיטה כונתה בתחילה בשם "הקולג' הסורי הפרוטסטנטי" (Syrian Protestant College). בשנת 1922, אחרי כינונה של לבנון הגדולה, שונה שמה ל"האוניברסיטה האמריקאית בביירות".
האוניברסיטה הייתה בין האוניברסיטאות הפרטיות הראשונות בארצות ערב. כאשר הוקם ארגון האומות המאוחדות בשנת 1945, הנציגים שחתמו על מגילת האו"ם כללו 19 מבוגרי האוניברסיטה האמריקאית בביירות, ששימשו כנציגי מדינות ערביות שונות – יותר מכל אוניברסיטה אחרת בעולם.
מספר הסטונדטים באוניברסיטה האמריקאית בביירות אינו גדול: נכון לשנת 2006 למדו בה 7,289 סטודנטים. היא נחשבת כאחת היוקרתיות בלבנון, ובין בוגריה רבים העוסקים בתחומי הממשל, התקשורת, הרפואה והכלכלה במדינה. מספר ראשי ממשלות לבנוניים הם בין בוגרי האוניברסיטה, ביניהם סאיב סלאם, סלים אל-חוס, פואד סניורה, וראש הממשלה הנוכחי נג'יב מיקאתי. בין הפוליטיקאים הנוספים מבין בוגרי האוניברסיטה נמצאת גם הפוליטיקאית הפלסטינית חנאן עשראווי.
האוניברסיטה, הממסד האמריקאי והציונות

החשוב במוסדות הסעד והחינוך האמריקאים שבארצות ערב בהם טופחה במשך שנים הרוח האנטי-ציונית היה האוניברסיטה האמריקאית בביירות. הלאומיות הערבית חבה הרבה לאותם אמריקאים רבים שאת הכשרתם בענייני המזרח התיכון קיבלו באוניברסיטה עת שימשו בסגל ההוראה ובשובם לארצות הברית השתלבו כמומחים לאזור במגזר האנרגיה, מחלקת המדינה ובשירות החוץ ובד בבד עם קידום מטרות הלאומנות הערבית חתרו תחת כל אהדה אמריקאית לציונות ולבית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.
קמפוס האוניברסיטה

האוניברסיטה פועלת בקמפוס ששטחו כ-290 דונם על גבעה המשקיפה על הים התיכון ממערב והנמצאת לאורך רחוב בליס מעברה האחר. רחוב בליס, השופע מסעדות, פופולרי מאוד בקרב תלמידי האוניברסיטה. הכניסה לקמפוס האוניברסיטה אפשרית מארבעה שערים גדולים ושער קטן נוסף. בין המבנים הבולטים במתחם הקמפוס נמצאים: שער הכניסה הראשי, הבניין המרכזי, הבניין המערבי, כר הדשא האליפטי ובניין הכנסים (שהיה כנסייה במקורו). לאוניברסיטה חוות מחקר המופעלת על ידי הפקולטה לחקלאות ולמדעי המזון בשטח של כ-1,000 דונם. החווה נמצאת בעמק בקאע.
פקולטות ובתי ספר

הפקולטה לחקלאות ולמדעי המזון
הפקולטה לאמנות ולמדעים
הפקולטה להנדסה ולארכיטקטורה
הפקולטה למדעי הבריאות (אורכב 27.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
הפקולטה לרפואה
בית הספר לעסקים ע"ש סולימאן ס. אוליאן
בית הספר לסיעוד