הפועל פתח תקווה (כדורגל)
היסטוריה > חזרה לצמרת: סוף שנות השמונים ושנות התשעים

בעונת 1986/1987, עברו המושכות לידיו של המאמן הצעיר אברהם גרנט, שבשנים שלאחר מכן העלה לקבוצה הבוגרת את דני ניראון וגבע מרקוס מקבוצת הנוער ודאג לשתף בהרכב שחקנים צעירים שזכו אז לכינוי "תינוקות גרנט" וביניהם בני קוזושווילי, אלון חזן, מני בסון והשוער הצעיר רפי כהן מהפועל אילת. תחת הדרכתו של גרנט, הציגה הקבוצה כדורגל התקפי וחזרה להוות גורם משמעותי בצמרת כשבין היתר סיימה שלוש עונות ברציפות במקום השני כסגנית האלופה, ואף זכתה בגביע המדינה שנה לאחר עזיבתו של גרנט.
למרות שהעונה הראשונה של הקבוצה תחת הדרכתו של גרנט הסתיימה במקום העשירי, בעונת 1987/1988 ניכר שיפור כאשר הקבוצה סיימה במקום החמישי. בעונת 1988/1989, לראשונה מזה שנים ארוכות, משתתפת הפועל פתח תקווה במאבקי האליפות; הקבוצה פתחה את העונה באופן בינוני ובמחזור ה-7, לצד קבוצות נוספות בליגה, ספגה הפועל פתח תקווה הפחתה של שתי נקודות בשל הפרת התקנון התקציבי. המשך העונה היה מוצלח יותר ובמחזור ה-21 עלתה הפועל פתח תקווה למקום הראשון לאחר ניצחון חוץ על מכבי תל אביב בתוצאה 2–0 בזכות שערים של ניר לוין ויוסי שושני. במחזור ה-29 אירחה הפועל פתח תקווה את מכבי נתניה בידיעה שרק ניצחון יחזיר סיכוי לקחת ממכבי חיפה שבפסגה את האליפות, אך המשחק הסתיים בתיקו מאופס והפועל פתח תקווה סיימה את העונה במקום השני.
בעונת 1989/1990 סיימה הפועל פתח תקווה שוב כסגנית האלופה, אך עדיין הצליחה לגרוף שני תארים כשהיא זוכה בגביע הטוטו ובגביע ליליאן. עונה זו נפתחה באופן חלש ובתום המחזור האחד עשר, דורגה הקבוצה במקום השמיני בטבלה. בשמונת המשחקים הבאים שמרה הקבוצה על שער נקי כשלא ספגה אף לא שער אחד וטיפסה למקום השלישי. במחזור ה-30 התייצבה הקבוצה מול המוליכה בני יהודה במשחק חוץ אשר הסתיים בתיקו מאופס שהרחיק את הפועל פתח תקווה מהאליפות והקבוצה נאלצה להסתפק במקום השני. בגמר גביע הטוטו באותה העונה, התמודדה הפועל פתח תקווה מול בני יהודה וניצחה בתוצאה 2–1 בזכות צמד שערים של דני ניראון. בגביע ליליאן זכתה הקבוצה לאחר ניצחון 4–2 על בית"ר תל אביב. במהלך עונה זו השתתפה הפועל פתח תקווה לראשונה במפעל אירופי במסגרת גביע האינטרטוטו כשהוגרלה לבית מספר 8 לצד ספרטה פראג, ויסלה קרקוב ובית"ר תל אביב. הפועל פתח תקווה סיימה את הקמפיין במקום השלישי בבית ועם שני ניצחונות בודדים על ויסלה קרקוב ובית"ר תל אביב.
בעונת 1990/1991 ההחמצה הייתה גדולה במיוחד, כשלמרות שניפקה את עונתה הטובה ביותר מאז שנות ה-60, הפסידה הפועל פתח תקווה את תואר האליפות ואת גביע המדינה בתוך פחות משלושה שבועות, ואילו מכבי חיפה זכתה בדאבל. בליגה, הקבוצה פתחה את העונה באופן בינוני, אם כי בהמשך עלתה למקום הראשון בטבלה, בו היא ביססה את מעמדה. במחזור ה-20 איבדה הקבוצה את הפסגה למכבי חיפה ובמחזור ה-29 אירחה הפועל פתח תקווה את מכבי חיפה למשחק העונה בידיעה שניצחון יצמק את הפער ממכבי חיפה לנקודה אחת. המשחק נגמר בתיקו מאופס לאחר ששני שערים של יוסי שושני נפסלו בהחלטות שיפוט שנויות במחלוקת; האחד בטענה לנבדל והשני בטענה לעבירה על השוער, והפועל פתח תקווה התרחקה מהאליפות. למרות ניצחון על מכבי תל אביב במחזור האחרון, תיקו של מכבי חיפה מול מכבי נתניה קבע ששוב הפועל פתח תקווה תישאר עם הסגנות. בגמר הגביע הפסידה הקבוצה 1–3 למכבי חיפה, לאחר שהשופט עובדיה בן-יצחק הרחיק את המגן גיא גת כבר בדקה השנייה של המשחק. עם כל זאת, הקבוצה סיימה את העונה עם תואר כשזכתה בגביע הטוטו לאחר ניצחון 3–1 בגמר על בית"ר תל אביב.
דווקא לאחר עזיבתו של אברהם גרנט למכבי תל אביב בעונת 1991/1992, בה סיימה הקבוצה במקום הרביעי, הצליחה הפועל פתח תקווה לזכות בגביע מדינה שני בתולדותיה, תחת הדרכתו של זאב זלצר. בגמר הגביע גברה הקבוצה על מכבי תל אביב בתוצאה 3–1 לאחר הארכה בזכות שער של אלי מחפוד וצמד שערים של מני בסון. בעקבות זכייה זו הייתה הפועל פתח תקווה לקבוצה הישראלית הראשונה שהופיעה בגביע אירופה למחזיקות גביע, ואחת משתי הראשונות שהופיעו במפעלים האירופיים (מלבד גביע האינטרטוטו).
בעונת 1992/1993 נעשו שינויים משמעותיים בקבוצה כאשר שחקני הבית מוטי קקון, אדורם קייסי וואליד באדיר הפכו לשחקני הרכב קבועים בזמן ששני הקשרים יוסי שושני ואלון חזן עזבו את הקבוצה. העונה החלה בסיבוב המוקדם של גביע אירופה למחזיקות גביע, בו ניצחה הפועל פתח תקווה פעמיים בתוצאה 2–0 את סטרומסגודסט הנורווגית ועלתה לסיבוב הראשון, אליו הוגרלה מול פיינורד ההולנדית. במשחק הראשון מול פיינורד הפסידה הקבוצה בתוצאה 1–0 ובמשחק השני בבית ניצחה הפועל פתח תקווה בתוצאה 2–1 אך הודחה עקב חוק שערי חוץ. בליגה המקומית באותה העונה, סיימה הפועל פתח תקווה במקום ה-11 שהוביל למשחקי מבחן נגד מכבי יפו, אותם צלחה הקבוצה ונשארה בליגה. במסגרת גביע הטוטו הגיעה הקבוצה לגמר ובו הפסידה למכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן, ארבעה מאמנים התחלפו תחת ניהולו של המנהל המקצועי גיא לוי, אך על הדשא הייתה עונה שקטה ובינונית שהסתיימה במקום השביעי בליגה. לאורך עונת 1994/1995, נעה הקבוצה בין פסגת הטבלה לשולי הצמרת ולבסוף סיימה במקום החמישי. העונה שלאחר מכן הייתה בינונית למדי והפועל פתח תקווה סיימה במקום השמיני בליגה כמלכת תוצאות התיקו כאשר חצי ממשחקיה הסתיימו בשוויון. בשנת 1996 רכש את הקבוצה איש העסקים מאיר שמיר.
בעונת 1996/1997 מסיימת הקבוצה כסגנית האלופה בפעם הרביעית בשמונה העונות האחרונות. בתחילת העונה מתמנה ניר לוין הצעיר למאמן הקבוצה, והפועל פתח תקווה פותחת את העונה עם שבעה ניצחונות רצופים. למרות עונה יציבה שבה הקבוצה מתבססת במקום השני ולא יורדת מתחת למקום השלישי בשום שלב, היא עדיין לא מאיימת על הראשונה בית"ר ירושלים שסיימה את העונה בפער תשע נקודות מהפועל פתח תקווה השנייה. החלוץ מוטי קקון מסיים את העונה כמלך שערי הליגה עם 20 שערים. את העונה הבאה מתחילה הקבוצה בגביע אופ"א, כאשר בשני הסיבובים המוקדמים היא חולפת על פני פלורה טאלין מאסטוניה וויילה בולקלוב מדנמרק ועולה לסיבוב הראשון, בו פגשה בראפיד וינה מאוסטריה, ולאחר הפסד 1–0 בחוץ ותיקו 1–1 בבית, סיימה את עונתה האירופית. בליגה המקומית הקבוצה מתבססת במקום החמישי לקראת אמצע העונה, ונשארת באותו מיקום עד סופה.
את עונת 1998/1999 החלה הפועל פתח תקווה עם שבעה ניצחונות בשמונת המחזורים הראשונים, אך התדרדרה ככל שהעונה התקדמה וסיימה במקום השישי בליגה. במסגרת גביע המדינה, הגיעה הקבוצה עד חצי הגמר ובו הודחה מול הפועל תל אביב. בתום עונה זו נפרד שיאן ההופעות במדי הקבוצה בכל הזמנים, בני קוזושווילי, מהפועל פתח תקווה לאחר 15 עונות. בעונת 1999/2000 סיימה הקבוצה במקום השלישי לאחר שנאבקה בצמרת לאורך העונה ונשארה עם סיכוי לאליפות עד למחזורי הסיום. רק הפסדים במפגשים הישירים מול שתי היריבות הפועל תל אביב ומכבי חיפה, לצד סיומת חלשה במחזורים האחרונים, דחקו אותה למקום השלישי ולגביע האינטרטוטו. בשתי העונות שלאחר מכן נעה הפועל פתח תקווה באמצע הטבלה ומסיימת במקום השישי.