stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2010/2011 בסרייה א'
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מילאן | 38 | 24 | 10 | 4 | 65 | 24 | 41 | 82 | זכייה בליגה    העפלה לליגת האלופות |
| 2. | אינטר | 38 | 23 | 7 | 8 | 69 | 42 | 27 | 76 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לליגת האלופות |
| 3. | נאפולי | 38 | 21 | 7 | 10 | 59 | 39 | 20 | 70 | העפלה לליגת האלופות |
| 4. | אודינזה | 38 | 20 | 6 | 12 | 65 | 43 | 22 | 66 | העפלה לליגת האלופות |
| 5. | לאציו | 38 | 20 | 6 | 12 | 55 | 39 | 16 | 66 | העפלה להליגה האירופית |
| 6. | רומא | 38 | 18 | 9 | 11 | 59 | 52 | 7 | 63 | העפלה להליגה האירופית |
| 7. | יובנטוס | 38 | 15 | 13 | 10 | 57 | 47 | 10 | 58 |  |
| 8. | פלרמו | 38 | 17 | 5 | 16 | 58 | 63 | 5- | 56 | העפלה להליגה האירופית |
| 9. | פיורנטינה | 38 | 12 | 15 | 11 | 49 | 44 | 5 | 51 |  |
| 10. | גנואה | 38 | 14 | 9 | 15 | 45 | 47 | 2- | 51 |  |
| 11. | פארמה | 38 | 11 | 13 | 14 | 39 | 47 | 8- | 46 |  |
| 12. | קייבו ורונה | 38 | 11 | 13 | 14 | 38 | 40 | 2- | 46 |  |
| 13. | קטניה | 38 | 12 | 10 | 16 | 40 | 52 | 12- | 46 |  |
| 14. | קליארי | 38 | 12 | 9 | 17 | 44 | 51 | 7- | 45 |  |
| 15. | צ'זנה | 38 | 11 | 10 | 17 | 38 | 50 | 12- | 43 |  |
| 16. | בולוניה | 38 | 11 | 12 | 15 | 35 | 52 | 17- | 42 |  |
| 17. | לצ'ה | 38 | 11 | 8 | 19 | 46 | 66 | 20- | 41 |  |
| 18. | סמפדוריה | 38 | 8 | 12 | 18 | 33 | 49 | 16- | 36 | ירדה ליגה |
| 19. | ברשה | 38 | 7 | 11 | 20 | 34 | 52 | 18- | 32 | ירדה ליגה |
| 20. | בארי | 38 | 5 | 9 | 24 | 27 | 56 | 29- | 24 | ירדה ליגה |
↑  תוך הורדת 3 נקודות
כדורגלנים מצטיינים

אנטוניו די נטאלה, שחקנה של אודינזה כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים בפעם השנייה ברציפות.
התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרס לכדורגלן השנה לזלאטן איברהימוביץ' (שוודיה שוודיה), מילאן
בנוסף לכך, נבחרה קבוצת השנה:
| עמדה | שחקן | מועדון | מס' הופעות ברשימה |
| --- | --- | --- | --- |
| שוער | סלובניה סמיר הנדנוביץ' | אודינזה | 1 |
| בלם | איטליה כריסטיאן מאג'ו | נאפולי | 1 |
| בלם | ברזיל טיאגו סילבה | מילאן | 1 |
| בלם | איטליה אלסנדרו נסטה   איטליה אנדראה ראנוקיה | מילאן   אינטר | 1 |
| בלם | קולומביה פאבלו ארמרו | אודינזה | 1 |
| קשר | סלובקיה מארק האמשיק | נאפולי | 1 |
| קשר | איטליה טיאגו מוטה   איטליה קלאודיו מרקיזיו | אינטר   יובנטוס | 1 |
| קשר | גאנה קווין-פרינס בואטנג | מילאן | 1 |
| חלוץ | אורוגוואי אדינסון קבאני | נאפולי | 1 |
| חלוץ | איטליה אנטוניו די נטאלה | אודינזה | 1 |
| חלוץ | שוודיה זלאטן איברהימוביץ' | מילאן | 1 |
עליגז, צ'יף יג'ו

ראס עליגז (נפטר ב-1803) היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. עליגז היה בנו של סארו גוונגול ואחיו של עלי הראשון שהיו הצ'יפים של שבט יג'ו לפניו, אחד מילדיו נקרא גוג'ה.
עליגז נתמנה על ידי אחיו עלי הראשון לוגשום בשנת 1788 ומאוחר יותר יירש אותו בתפקידו. אחד ממאבקיו הצבאיים היו נגד וולדה גבריאל בנו של מיכאל גבריאל שבו עליגז ניצח והוציאו להורג.
הערות שוליים

↑  Mordechai Abir, The era of the princes: the challenge of Islam and the re-unification of the Christian empire, 1769-1855 (London: Longmans, 1968), p. 31
| שליטי בגמדר |
| --- | --- | --- |
שושלת יג'ו
| עיר בירה | דברה תבור |  |
| שליטים | סארו גוונגול • עלי הראשון • עליגז • וולדה גברה • גוגסה • אימם • מאריה • דורי • עלי השני |  |
| ראו גם | הגירת האורומו הגדולה • תקופת השופטים האתיופית • מאמדוץ' |  |
ממלכות האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: עלי הראשון | צ'יף יג'ו אורומו  1788–1792 | הבא: וולדה גברה |
סופרבול I

משחק אליפות העולם הראשון של AFL–NFL (באנגלית: The First AFL–NFL World Championship Game; מכונה לפעמים סופרבול I ‏(Super Bowl I) או סופרבול 1 (Super Bowl 1)) היה משחק פוטבול ששוחק ב-15 בינואר 1967 בלוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום בלוס אנג'לס, קליפורניה. אלופת ליגת הפוטבול הלאומית (NFL) גרין ביי פאקרס ניצחה את אלופת ליגת הפוטבול האמריקאית (AFL) (אנ') קנזס סיטי צ'יפס בתוצאה 35–10. על אף שלא נקרא אז סופרבול, המשחק מוכר כסופרבול הראשון.
לפני המשחק הייתה עוינות ניכרת בין ה-AFL ל-NFL, ולכן הקבוצות שייצגו את שתי הליגות היריבות (קנזס סיטי וגרין ביי, בהתאמה) הרגישו לחץ נוסף לנצח. הצ'יפס רשמו מאזן 11–2–1 במהלך העונה הסדירה, והביסו את באפלו בילס 31–7 במשחק גמר ה-AFL. הפאקרס סיימו את העונה הסדירה במאזן 12–2 וניצחו את דאלאס קאובויס 34–27 בגמר ה-NFL. כתבי ספורט ואוהדים רבים האמינו שכל קבוצה ב-NFL הוותיקה יותר עדיפה בהרבה על כל מועדון ב-AFL, ולכן ציפו שגרין ביי תביס את קנזס סיטי.
המחצית הראשונה של הסופרבול I הייתה תחרותית, כשהצ'יפס גברו על הפאקרס ביארדים (181–164), אך גרין ביי הובילה 14–10 במחצית. בתחילת הרבע השלישי, הסייפטי של גרין ביי, וילי ווד, חטף מסירה והחזיר אותה 50 יארד לקו ה-5 יארד. המהפך גרם לפאקרס להשיג 21 נקודות ללא מענה במחצית השנייה. הקוורטרבק של גרין ביי, בארט סטאר, שהשלים 16 מ-23 מסירות ל-250 יארד ושני טאצ'דאונים, עם אינטרספשן אחד, נבחר ל-MVP של משחק הסופרבול הראשון.
המשחק שודר על ידי שתי רשתות טלוויזיה בארצות הברית: NBC, שהחזיקה בזכויות לשדר משחקי AFL, ו-CBS שהחזיקה בזכויות השידור של ה-NFL.
רקע > מקור

כשה-NFL החלה את עונתה ה-41 ב-1960, הייתה לה יריבה חדשה ולא רצויה: ליגת הפוטבול האמריקאית, ה-AFL. ה-NFL הצליחה לנצח כמה ליגות יריבות אחרות בעבר, ולכן הליגה הוותיקה התעלמה בתחילה מהארגון החדש בן שמונה הקבוצות, מתוך מחשבה שהוא יהיה מורכב רק מקבוצות שנדחו על ידי NFL, ושלא סביר שהאוהדים יעדיפו אותה. אבל בניגוד ליריבים הקודמים של ה-NFL, ה-AFL שרדה ושגשגה, בין השאר על ידי החתמתם של שחקנים "דחויי NFL" שהתבררו כשחקנים מוכשרים מאוד שהליגה הבכירה העריכה בצורה לא נכונה. עד מהרה מצאו את עצמם ה-NFL וה-AFL במלחמת הצעות מכריעה עבור השחקנים החופשיים המובילים שיוצאים מהמכללות. במקור, היה הסכם שבשתיקה בין שתי הליגות לא להחתים שחקנים שכבר מחזיקים בחוזה עם קבוצה מליגה יריבה. מדיניות זו החזיקה מעמד עד תחילת 1966, כאשר ניו יורק ג'איינטס מה-NFL החתימה את פיט גוגולק, שהיה חתום על חוזה בבאפלו בילס מה-AFL. בעלי ה-AFL ראו בכך "הכרזת מלחמה" ומיד החתימו כמה שחקני NFL עם חוזה, כולל שמונה מהקוורטרבקים המובילים של הליגה.
בסופו של דבר, ל-NFL נמאס והם החלו במשא ומתן עם ה-AFL בניסיון לפתור את הבעיה. כתוצאה מהמשא ומתן חתמו הליגות על הסכם מיזוג ב-9 ביוני 1966. שתי הליגות החליטו להסכם לסיום מלחמת החתמות שחקני המכללות המובילים והתאחד לליגה אחת לאחר עונת 1969. בנוסף, הוקם "משחק אליפות העולם של AFL–NFL", בו אלופות ה-AFL וה-NFL ישחקו זו מול זו במשחק בסיום העונה כדי לקבוע באיזו ליגה הייתה הקבוצה הטובה ביותר.
לוס אנג'לס לא קיבלה את אירוח המשחק עד ה-1 בדצמבר, פחות משבעה שבועות לפני המשחק. כמו כן, התאריך הסופי של המשחק לא נקבע עד 13 בדצמבר. מכיוון שגמר AFL היה מתוכנן במקור ליום שני, 26 בדצמבר, ומשחק גמר ה-NFL ליום ראשון, 1 בינואר, הוצע לשחק את משחק האליפות ה"חדש" ביום ראשון, 8 בינואר. שידור כפול חסר תקדים נערך ב-1 בינואר, עם משחק גמר ה-AFL ששודר מבאפלו ב-NBC וגמר ה-NFL ששודר מדאלאס ב-CBS שלוש שעות מאוחר יותר.
גם לפני המשחק עדיין התקיימה איבה ניכרת בין שתי הליגות היריבות, כששתיהן הפעילו לחץ על האלופות שלהן לנצח את הקבוצה השנייה ולהוכיח את הדומיננטיות של כל ליגה בפוטבול המקצועני. ובכל זאת, כתבי ספורט ואוהדים רבים האמינו שהמשחק היה חסר איזון, וכל קבוצה מה-NFL הוותיקה הייתה עדיפה בהרבה על הקבוצה הטובה ביותר מה-AFL המתפתחת.
פרסי השחקנים היו 15,000 דולר לכל שחקן בקבוצה המנצחת ו-7,500 דולר לכל שחקן בקבוצה המפסידה. פרסים אלו נוספו לכספי אליפות הליגה שהרוויחו שבועיים קודם לכן: הפאקרס זכו ב-8,600 דולר לשחקן והצ'יפס זכו ב-5,308 דולר לשחקן.
רקע > קנזס סיטי צ'יפס

הצ'יפס הגיעו למשחק לאחר עונה סדירה שהסתיימה במאזן 11–2–1 וניצחון מכריע 31–7 בחוץ על אלופת ה-AFL המכהנת, באפלו בילס, במשחק גמר ה-AFL ביום ראש השנה האזרחית.
ההתקפה החזקה של קנזס סיטי הובילה את ה-AFL בנקודות (448) ובסך הכל יארדים בריצה (2,274). שלישיית הרצים האחוריים שלהם, מייק גארט (801 יארד), ברט קואן (521 יארד) וקרטיס מקלינטון (540 יארד) כולם דורגו בין עשרת הרצים המובילים ב-AFL.
רקע > גרין ביי פאקרס

הפאקרס יצרו שושלת NFL ממה שהייתה אחת הקבוצות הגרועות בליגה עד 1958, אז רשמה הקבוצה את המאזן הגרוע ביותר בליגה, 1–10–1. המצב השתנה כשהמאמן הראשי וינס לומברדי מונה בינואר 1959.
העבודה הקשה של לומברדי בטריידים השתלמה, והפאקרס השתפרו למאזן של 7–5 העונה הרגילה ב-1959. הם הפתיעו את הליגה במהלך השנה שלאחר מכן כשהם הגיעו לגמר הליגה ב-1960. אף על פי שהפסידו לפילדלפיה איגלס, 17–13, גרין ביי זכתה באליפות ה-NFL ב-1961, 1962, 1965 ו-1966.
הקוורטרבק הוותיק של פאקרס בארט סטאר היה הקוורטרבק המדורג ב-NFL לשנת 1966, וזכה בפרס ה-MVP של ה-NFL, והשלים 156 מסירות מתוך 251 (62.2%) ל-2,257 יארד (9.0 לניסיון), 14 טאצ'דאונים ורק שלוש חטיפות.
לגרין ביי הייתה גם הגנה מצוינת שהראתה את הכישרון שלהם במשחק גמר ה-NFL ב-1966, ועצרה את דאלאס קאובויס בארבעה מהלכים רצופים החל מקו 2 היארדים של הפאקרס בדרייב האחרון לניצחון במשחק.
רקע > חדשות והערות לפני המשחק

לצ'יפס ולפאקרס הייתה היסטוריה רבה בליגות שלהן. בעלי הצ'יפס, למאר האנט, הקים את ה-AFL, בעוד שגרין ביי נחשבה כבר אז לאחת הקבוצות הטובות ביותר בתולדות ה-NFL (אף על פי שהצטרפו אליה ב-1921, שנה לאחר הקמת הליגה). לומברדי היה בלחץ עז מכל ה-NFL לוודא שהפקרס לא רק ניצחו את המשחק אלא רצוי שינצחו בגדול כדי להפגין את עליונות ה-NFL. הכרוז של CBS, פרנק גיפורד, שראיין את לומברדי לפני המשחק, אמר שלומברדי היה כל כך עצבני, "הוא אחז בזרוע שלי והוא רעד כמו עלה. זה היה מדהים." הצ'יפס ראו במשחק הזדמנות להראות שהם טובים מספיק כדי לשחק מול כל קבוצת NFL. שחקן אחד שציפה להתחרות במשחק הזה היה לן דוסון, שבילה שלוש שנים כשחקן גיבוי ב-NFL לפני שהצטרף לצ'יפס. עם זאת, גם הצ'יפס היו עצבניים, והמגן אג' הולוב אמר, "הצ'יפס פחדו פחד מוות. החבר'ה במנהרה הקיאו."
שתי הקבוצות שיחקו עם כדורי הפוטבול של הליגה שלהם: הצ'יפס השתמשו בכדור ה-AFL, ה-J5V הצר והארוך יותר של ספולדינג, והפאקרס שיחקו עם כדור ה-NFL, "הדוכס" של וילסון.
כלל ההמרה לשתי נקודות של ה-AFL לא היה בתוקף. ה-NFL הוסיפה את החוק ב-1994 ושימש לראשונה בסופרבול באותה עונה, סופרבול XXIX בינואר 1995.
זה היה הסופרבול האחרון בו סומנו קווי היארדים בכפולות של 5 במקום של 10.
מזג אוויר

הטמפרטורה הייתה מתונה עם שמיים בהירים.
סיקור תקשורתי > טלוויזיה

משחק זה הוא הסופרבול היחיד ששודר בארצות הברית על ידי שתי רשתות טלוויזיה בו-זמנית (אף משחק אחר ב-NFL לא שודר לאחר מכן בכל המדינה ביותר מרשת אחת עד 29 בדצמבר 2007). באותה תקופה, NBC החזיקה בזכויות השידור של ה-AFL בטלוויזיה, בעוד ל-CBS היו הזכויות לשדר את משחקי ה-NFL. שתי הרשתות הורשו לסקר את המשחק. במהלך השבוע התלקחה המתיחות בין צוות שתי הרשתות, שכל אחד מהם רצה לנצח במלחמת הרייטינג, עד כדי כך שנבנתה גדר בין משאיות השידור של CBS ו-NBC.
סופרבול I היה הסופרבול היחיד שלא נמכרו אליו כל הכרטיסים, למרות הפסקת הטלוויזיה בלוס אנג'לס, שנדרשה על מנת להגן על רשתות הטלוויזיה המקומיות. מתוך 94,000 המושבים בקולוסיאום, 33,000 לא נמכרו. ימים לפני המשחק, עיתונים מקומיים הדפיסו מאמרי מערכת על מה שהם ראו כמחיר כרטיס מופקע של 12 דולר (מקביל לכ-98 דולר בשנת 2021), וכתבו על איך צופים יכולים לקלוט את המשחק מתחנות בערי קליפורניה האחרות, כמו בייקרספילד, סנטה ברברה וסן דייגו.
CBS קיבלה דירוג של 22.6 ונתח שוק של 43 בשידור שלה, אותו ראו כ-26.75 מיליון איש. NBC קיבלה דירוג של 18.5 ונתח שוק של 36 לשידור, אותו ראו 24.43 מיליון אנשים. בסך הכל, המשחק קיבל נתח שוק של 79 והגיע לכ-51.18 מיליון צופים.
סיקור תקשורתי > טלוויזיה > טקסים ובידור

הלוס אנג'לס ראמטס, מתופפים שהופיעו בכל משחקי הבית של הלוס אנג'לס ראמס, הופיעו במהלך החגיגות לפני המשחק ובסיום כל רבע. כמו כן, לפני המשחק, תזמורת התהלוכות של אוניברסיטת אריזונה יצרה מתאר פיזי של מפת ארצות הברית במרכז המגרש, כאשר צוות התרגולות המפורסם של תיכון אנהיים הניחה כרזות של כל קבוצת NFL ו-AFL במיקום הגאוגרפי של כל קבוצה.
סיקור תקשורתי > מופע מחצית

מופע המחצית הופק על ידי טומי ווקר, ובו הופיעו החצוצרן אל הירט, תזמורות התהלוכה של אוניברסיטת אריזונה ומכללת גרמבלינג, האנה-היי-סטפרס, 300 יונים, 10,000 בלונים ומפגן טיסה של Bell Rocket Air Men, המונע על ידי מי חמצן.
הרכבים פותחים

מקור:
נבחר להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני
| קנזס סיטי צ'יפס> התקפה | עמדה> התקפה | גרין ביי פאקרס> התקפה |
| --- | --- | --- |
| כריס בורפורד | SE | קרול דייל |
| ג'ים טייר | LT | בוב סקורונסקי |
| אד באדה | LG | פאזי ת'רסטון |
| ויין פרייז'ר | C | ביל קרי |
| קורט מרז | RG | ג'רי קריימר |
| דייב היל | RT | פורסט גרג |
| פרד ארבנס | TE | מארב פלמינג |
| אוטיס טיילור | FL | בויד דולר |
| לן דוסון | QB | בארט סטאר |
| מייק גארט | HB | אלייז'ה פיטס |
| קרטיס מקלינטון | FB | ג'ים טיילור |
הגנה
| ג'רי מייס | LE | וילי דייוויס |
| אנדי רייס | LT | רון קוסטלניק |
| באק ביוקנן | RT | הנרי ג'ורדן |
| צ'אק הרסטון | RE | ליונל אולדריג' |
| בובי בל | LLB | דייב רובינסון |
| שריל הדריק | MLB | ריי ניטשקה |
| אי. ג'יי. הולוב | RLB | לי רוי קאפי |
| פרד ויליאמסון | LCB | הרב אדרלי |
| וילי מיטשל | RCB | בוב ג'טר |
| בובי האנט | LS | טום בראון |
| ג'וני רובינסון | RS | וילי ווד |
קבוצה מיוחדת
| מייק מרסר | K | דון צ'נדלר |
| ג'רל וילסון | P | דוני אנדרסון |
סמואל גרסון

סמואל נורטון "סם" גרסון (באנגלית: Samuel Norton Gerson; ‏30 בנובמבר 1895 – 30 בספטמבר 1972) היה מתאבק יהודי-אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920) בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל נוצה (עד 60 ק"ג).
ביוגרפיה

גרסון נולד בטימקי, מחוז פולטבה, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) למשפחה יהודית. בגיל 11 היגר לבדו לדרום פילדלפיה, ארצות הברית והתגורר עם קרובי משפחתו. במהלך לימודיו עבד כדי לפרנס את עצמו ולמד בבית ספר לילה אנגלית. בתיכון הוא שיחק שחמט ובייסבול. הוא למד הנדסה כימית באוניברסיטת פנסילבניה בעזרת מלגה שקיבל בזכות הישגיו הספורטיביים וסיים לימודיו בשנת 1920.
ביוגרפיה > 1920 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת אנטוורפן הוא זכה במדליית כסף בהיאבקות בסגנון חופשי במשקל עד 60 ק"ג, לאחר שהפסיד בגמר לבן ארצו צ'ארלס אקרלי. בשלב חצי הגמר ניצח את דינקראב שינדה מהודו. הוא יצא מאוכזב מהתחרות לאחר שאחד השופטים בתחרות אמר לו שהוא סבל מאפליה בשל היותו יהודי.
לאחר המשחקים האולימפיים הוא נסע לבודפשט שם התגוררו הוריו, על מנת לסייע להם ולעוד שלושה מבני משפחתו להגר לארצות הברית.
בשנת 1943 ארגן את הליגה בשחמט בפילדלפיה ובמהשך היה לאחד המארגנים של מועדון מכבי בפילדלפיה.
גרסון ייסד את האגודה האולימפית של ארצות הברית, ארגון של ספורטאים אולימפיים לשעבר. הוא האמין שהאולימפיאדה יכולה לטפח יחסי שלום בין מדינות. בשנת 1945 היה גורם מרכזי בהקמת ארגון עולמי דומה, Olympian International - לימים התאחדות האולימפיים העולמית (אנ'). נוסף לכך, הוא שימש גם כהיסטוריון של האולימפיאדה האמריקאית ובילה חלק ניכר מזמנו באיסוף נתונים על ספורטאים לשעבר וכיו"ר איגוד האתלטים החובבים (AAU) של מדינות מרכז ארצות הברית.
חיים אישיים

גרסון היה נשוי למלכה מטישל ולהם שלושה ילדים ותשעה נכדים. המשפחה התגוררה בפילדלפיה. הוא היה בונה חופשי וחבר קהילת בית ציון-בית ישראל. הוא נפטר מהתקף לב ב-30 בספטמבר 1972. גרסון שפעל למען שלום בינלאומי באמצעות אתלטיקה, יקיריו האמינו שמותו מהתקף לב נבע מהצער הגדול שלו על טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן של 11 חברי המשלחת האולימפית הישראלית, שארבעה מהם (שופט, מאמן ושני ספורטאים) עסקו בהיאבקות.
הנצחה

בשנת 2001 נכנס להיכל התהילה של איגוד ההיאבקות המזרחי.
בשנת 2006 נכנס להיכל התהילה של הספורט היהודי הבינלאומי ולהיכל התהילה היהודי של פילדלפיה
סמואל ג'ורג' מורטון

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1799 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  15 במאי 1851 (בגיל 52) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת אדינבורו  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מעסיק:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 פרסים והוקרה:  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 חתימה:   
 
איור של סמואל ג'ורג' מורטון
סמואל ג'ורג' מורטון (באנגלית: Samuel George Morton‏; 1799–1851) היה רופא ומדען אמריקאי, שנודע במחקריו בנוגע להבדלים בנפח הגולגולת בין בני אדם בני גזעים שונים. המחקרים, שהתבססו על אוסף גדול של גולגולות אנשים בני גזעים שונים, שימשו לעיתים כבסיס מדעי להצדקת העבדות בארצות הברית.
חייו

מורטון נולד בעיר פילדלפיה, בפנסילבניה. הוא נולד למשפחה קוויקרית אבל מאוחר יותר הצטרף לזרם האפיסקופלי. הוא למד רפואה באוניברסיטת פנסילבניה ואחרי כן באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד. הוא עסק ברפואה משנת 1824, ובשנים 1839-1843 היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת פנסילבניה.
מורטון נחשב לאבי "האסכולה האמריקאית" באתנוגרפיה. קבוצה זו האמינה שגזעים שונים של בני אדם משתייכים למינים ביולוגיים שונים. חלק מתלמידיו של מורטון האמינו בפוליגניזם, כלומר בבריאה נפרדת של הגזעים השונים של בני האדם, בניגוד להבנה המילולית של סיפור הבריאה בספר בראשית. מורטון עצמו, שהיה נוצרי אדוק, מעולם לא התבטא מפורשות בעניין.
מורטון האמין שמנפח הגולגולת של אדם אפשר להסיק על היכולת החשיבתית שלו: גולגולת גדולה יותר, משמעה מוח גדול יותר ולפיכך יכולת אינטלקטואלית גבוהה יותר. באמצעות אוסף של מאות גולגולות מחלקים שונים של העולם, כולל כ-100 גולגולות עתיקות ממצרים, הוא חקר את ההבדלים בנפח הגולגולת של בני גזעים שונים, ומצא שנפח הגולגולת של הלבנים גדול מזה של האמריקאים הילידים (האינדיאנים), וששניהם גם יחד גדולים מנפח הגולגולת של השחורים. הוא פרסם את תוצאות מחקריו בשני ספרים מרכזיים בשנים 1839 ו-1844.
כיום מדענים מאמינים שנפח המוח של בני אדם קשור בעיקר לממדי הגוף, ולא ליכולות אינטלקטואליות.
בשנת 1981 פרסם המדען סטיבן ג'יי גולד את ספרו "אין מידה לאדם". הספר כלל עיבוד מחודש לתוצאות מחקרו של מורטון על נפח הגולגולת, וטען כי התוצאות המקוריות היו מבוססות על נטאי ומניפולציה, הן בבחירת המידע והן בהטייה של התוצאות עצמן. גולד טען כי משנלקחות בחשבון הטיות אלו, אין כל בסיס לדירוג שערך מורטון לנפח הגולגולת של הגזעים השונים. במחקר מדוקדק יותר שהתפרסם בשנת 2011 נמצאו הטיות דווקא בניתוח של גולד, בעוד שלא נמצאה הטיה במדידותיו של מורטון, או בצורה בה בחר לעבד את הנתונים שעמדו לרשותו. החוקרים שללו מכל וכל את הנחות המוצא הגזעניות של מורטון, והציעו כי ההבדלים בנפח הגולגולת קשורים דווקא להבדלים באקלים ולא בהבדלים ביכולת החשיבה, אולם לא מצאו פגם בשיטות החקר של מורטון.
בשנת 1988 התפרסם מאמר של החוקר ג'ון ס. מייקל, שבחן מחדש את עבודתו של מורטון לאור טענותיו של גולד בספר. המחקר מצא כי נתוניו של מורטון היו מדויקים יותר ממה שטען גולד, וכי על אף שעבודתו כוללת שגיאות והשמטות, היא מדויקת במידה סבירה ואין כל ראיה לכך ששיבש את הנתונים במכוון. עם זאת, על פי המאמר, בהיעדר הגדרה מדויקת ל"גזע", עבודתו של מורטון היא חסרת משמעות מבחינה סטטיסטית. על פי מייקל, עבודתו של מורטון היא פגומה, והסביבה התרבותית בה עבד הייתה גזענית, אך לא ניתן להראות קשר ברור בין שתי העובדות, כפי שניסה גולד להוכיח.
ראו גם

אאוגניקה
לקריאה נוספת

סטיבן ג'יי גולד, אין מידה לאדם, הוצאת דביר, 1992.
הערות שוליים

1 2  Lewis, J., D. DeGusta, M. Meyer, J. Monge, A. Mann, and R. Holloway (2011). "The Mismeasure of Science." Public Library of Science Biology 9 (6): e1001071.
↑  Michael, J. S. (1988). "A New Look at Morton's Craniological Research." Current Anthropology 29: 349-354
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007373515705171  BNE: XX4960599  BnF: cb14539166k (data)  DSI: 8899  GND: 116935340  ISNI: 0000 0000 8388 9992  LCCN: n84806490  NTA: 159557437  SNAC: w6j103xg  SUDOC: 146149947  Trove: 1006252  VIAF: 64243824   WorldCat (עם VIAF): 64243824
עונת 2022 בגביע הליגות

| --- | --- |

 מארחת:   ארצות הברית
 תקופת התחרות:  3 באוגוסט 2022 – 22 בספטמבר 2022 (51 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 מספר משחקים:  5
 מספר שערים:  15 (3 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  189,980 (37,996 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  15 שחקנים (שער אחד כ"א)
 → 20212023 ←
עונת 2022 גביע הליגות היא מהדורת משחקי ידידות של גביע הליגות, תחרות כדורגל שנתית בין קבוצות מליגת ה-MLS ומליגת העל המקסיקנית בצפון אמריקה. המהדורה כללה חמישה משחקים בין קבוצות MLS לקבוצות מקסיקניות, המשחקים נערכו באוגוסט ובספטמבר 2022. המהדורה שימשה כתחליף חד-פעמי לגביע הליגות המתוכנן לשנת 2022, שלא התקיים עקב עומס משחקים ממונדיאל 2022 של פיפ"א וגורמים אחרים.
הקבוצות

בטורניר השתתפו כ-8 מועדונים מה-MLS ומליגת העל המקסיקנית.
| עמותה | קבוצה | מיקום |
| --- | --- | --- |
| מקסיקו (3 קבוצות מליגת העל המקסיקנית) | קלוב אמריקה | מקסיקו סיטי |
| מקסיקו (3 קבוצות מליגת העל המקסיקנית) | אטלס | גוודלחרה |
| מקסיקו (3 קבוצות מליגת העל המקסיקנית) | גוודלחרה | ספופן |
| ארצות הברית (5 קבוצות מה-MLS) | סינסינטי | סינסינטי, אוהיו |
| ארצות הברית (5 קבוצות מה-MLS) | לוס אנג'לס גלאקסי | קרסון, קליפורניה |
| ארצות הברית (5 קבוצות מה-MLS) | לוס אנג'לס | לוס אנג'לס, קליפורניה |
| ארצות הברית (5 קבוצות מה-MLS) | נאשוויל | נאשוויל, טנסי |
| ארצות הברית (5 קבוצות מה-MLS) | ריאל סולט לייק | סנדי, יוטה |
משחקים

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית לוס אנג'לס גלאקסי | 2 - 0 | מקסיקו גוודלחרה |
| ארצות הברית לוס אנג'לס | 0 - 0 (5 - 6) (פ) | מקסיקו קלוב אמריקה |
| ארצות הברית סינסינטי | 3 - 1 | מקסיקו גוודלחרה |
| ארצות הברית נאשוויל | 3 - 3 (4 - 2) (פ) | מקסיקו קלוב אמריקה |
| ארצות הברית ריאל סולט לייק | 1 - 2 | מקסיקו אטלס |
| עונות בגביע הליגות |
| --- | --- | --- |
| פורמט "קבוצות מוזמנות" | 2019 • 2020 • 2021 • 2022 (משחקי ראווה) |  |
| פורמט כל הקבוצות | 2023 |  |
עליא מגדה אל-מהדי

| --- | --- |
 לידה:  16 בנובמבר 1991 (בת 32) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 השכלה:  האוניברסיטה האמריקאית בקהיר 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 
עליא מגדה, פרסמה תמונת עירום עצמית בבלוג שלה בהתאם לחופש הביטוי, תוך הצבת אתגר למוסכמות החברתיות הנהוגות במצרים
עליא מגדה אל-מהדי (בערבית:  علياء ماجدة المهدى; נולדה ב-1991) היא בלוגרית מצרית התומכת בזכויות נשים. אל-מהדי התפרסמה לאחר שפרסמה תמונת עירום עצמית בבלוג שלה, כדי להביע את מחאתה על היחס לנשים בחברה המצרית. בחשבון הפייסבוק שלה היא תיארה את החברה המצרית כ"חברה של אלימות, גזענות, סקסיזם, הטרדות מיניות וצביעות". לאחר מכן התחילה לקבל איומים שוטפים על חייה. אל-מהדי קיבלה תמיכה בישראל, לאחר ש-50 נשים ישראליות הצטלמו בעירום לאות הזדהות עימה.
אל-מהדי היא בוגרת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר ומגדירה עצמה כחילונית, ליברלית ופמיניסטית. היא אתאיסטית מאז גיל 16. בשנת 2011 היא פרסמה, יחד עם עמיתה הפעיל המצרי כארים עמאר, סרטון ווידאו בו הם מתווכחים עם מנהלו של פארק ציבורי שרצה לסלק אותם מהשטח לאחר שהציגו ביטויי חיבה בפומבי. לאחר המקרה נפתח נגדם תיק פלילי בו הואשמו, בין היתר, בהעלבת האסלאם. כמו כן נפוצו שמועות שקריות על הכאתה למוות בכיכר תחריר. בשנת 2013, לאחר שנחטפה, ניצלה מניסיון אונס וקיבלה איומים רבים על חייה, ביקשה אל-מהדי מקלט מדיני בשוודיה.
אל-מהדי פעילה גם במאבק נגד החלת החוקה החדשה, המתבססת על השריעה, ולשם כך ב-20 בדצמבר 2012 הפגינה בעירום יחד עם נשים נוספות מארגון פמן מול השגרירות המצרית בשוודיה. בעקבות כך קיבל התובע הכללי במצרים פניה מפעיל מצרי בשם מחמוד עבד א-רחמן לשלול את אזרחותה המצרית של אל-מהדי. אל-מהדי הבהירה שאין בכוונתה לחזור בקרוב למצרים כיוון שתיאסר, אך היא מתכוונת להמשיך ולפעול מחו"ל.
ב-29 ביוני 2013 נכנסה אל-מהדי למסגד המרכזי בסטוקהולם, שם הפגינה בחזה חשוף יחד עם עמיתותיה בארגון פמן כנגד השריעה ולמען זכויות נשים. היא נחשדת בהפרעה לסדר הציבורי בשוודיה.
הערות שוליים

↑  הבלוגרית המצרית מספרת: למה בחרתי להצטלם בעירום?, באתר ‏מאקו‏, 19 בנובמבר 2011
↑  Egypt activist posts herself nude, sparks outrage - ידיעה באתר YNet, 17 בנובמבר 2011.
↑  אור טפלר, מחווה נשית: ישראליות מתפשטות למען עליא - כתבה באתר OnLife,‏ 21 בנובמבר 2011.
↑  ניר יהב‏, מצרים: זעם על הבלוגרית שהפגינה בעירום נגד מורסי, באתר וואלה, 31 בדצמבר 2012
↑  'No shariah': Topless FEMEN activists protest Swedish mosque באתר The Washington Times
↑  פעילות פמן הפגינו חשופות חזה בתוך מסגד בסטוקהולם באתר מעריב אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 114129852X  VIAF: 12150807191218861043   WorldCat (עם VIAF): 12150807191218861043
ספלאולוגיה

מערות שוראנש (צר') באזור ורקור (Vercors) בצרפת
ספלאולוגיה (מיוונית: ספליאו (σπήλαιο) – מערה ולוגיה (λογία) – תורה) היא ענף בגאולוגיה העוסק בחקר מערות ותופעות קרסטיות נוספות, ובוחן היבטים שונים מהבחינות הגאולוגיות, הכימיות, הביולוגיות וההיסטוריות.
היסטוריה

עד אמצע המאה ה-19, ערכן המדעי של מערות נאמד רק בשל היכולת והאפשרות להיעזר בהן לתחומי מחקר ומדע אחרים, כגון ארכאולוגיה, גאוגרפיה וגאולוגיה. אכן, ידיעותיו של האדם בנושא מערות היו מצומצמות מאוד עד למחקריו ועבודותיו של "אבי הספלאולוגיה המודרנית", הצרפתי אדוארד-אלפרד מרטל, שהביאו לתחילתם של עיסוק והתעניינות מדעיים בנושא. בשנת 1895 ייסד מרטל את "החברה הספלאולוגית" ("Société de Spéléologie"), שהייתה לגוף המסודר הראשון שעסק בעניין זה.
מאז ועד ימינו התפתח ענף הספלאולוגיה בגלל העניין המדעי שבמערות, ובעיקר בגלל חידושים טכנולוגיים המאפשרים גישה למקומות שבעבר לא דרכה בהם רגל אדם מחמת עומקם, ריחוקם ואפלוליותם.