stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטת ברוידן
תיאור השיטה > פתרון עבור משתנה יחיד

בשיטת הססקנט, נחליף את הנגזרת הראשונה f′ ב- xn בקירוב הליניארי:
ונמשיך בדומה לשיטת ניוטון:
כאשר n הוא אינדקס האיטרציה.
תיאור השיטה > פתרון עבור מספר משתנים

תהי מערכת מערכת של k משוואות לא ליניאריות
כאשר f היא פונקציה וקטורית של וקטור x:
עבור בעיות מסוג זה, ברוידן הציע הכללה של שיטת ניוטון החד-ממדית, והחליף את הנגזרת ביעקוביאן J . המטריצה היעקוביאנית נקבעת באופן איטרטיבי, בהתבסס על משוואת הססקנט:
כאשר n הוא אינדקס האיטרציה. למען הבהירות, נגדיר:
כך שניתן לשכתב את האמור לעיל בתור
המשוואה לעיל אינה ניתנת לפתרון אנליטי כאשר k גדול מאחד. בשיטת ברוידן נשתמש באומדן הנוכחי של המטריצה היעקוביאנית Jn−1 ונשפר אותה על ידי לקיחת הפתרון למשוואת הססקנט שהיא שינוי מינימלי ל-Jn−1:
חישוב זה מביא לערך מינימלי עבור נורמת פרובניוס:
\|\mathbf {J} _{n}-\mathbf {J} _{n-1}\|_{\rm {F}}
לאחר מכן נוכל להמשיך בצורה זהה לשיטת ניוטון:
ברוידן אף הציע להשתמש בנוסחת שרמן-מוריסון על מנת לעדכן ישירות את המטריצה היעקוביאנית ההופכית:
שיטה ראשונה זו ידועה כ"שיטת ברוידן הטובה".
ניתן לחשב בטכניקה דומה על ידי שימוש בשינוי קטן ל- Jn−1 . צורה זו מניבה שיטה שנייה, מה שמכונה "שיטת ברוידן הרעה" (אך ראה):
זה ממזער נורמה שונה מזו של פרובניוס:
שיטות קוואזי-ניוטוניות רבות אחרות הוצעו בתחום האופטימיזציה, שבה מחפשים מקסימום או מינימום על ידי מציאת השורש של הנגזרת הראשונה (שיפוע במספר ממדים). היעקוביאן של השיפוע נקרא מטריצת הסיאן והוא סימטרי, מה שמוסיף אילוצים נוספים לעדכון שלו.
שיטות דומות לשיטת ברוידן

ישנן מספר שיטות אשר פורסמו בצמוד לשיטת ברוידן אשר נוקטות גישה דומה לחישוב שורש של פונקציה
שיטת דוידון-פלטשר-פאוול היא השיטה היחידה הזו שמתפרסם לפני שני החברים שהוגדרו על ידי ברוידן.
אלגוריתם שוברט או שיטת ברוידן הדלילה - שינוי למטריצות יעקוביאניות דלילות.
Klement (2014) - משתמש בפחות איטרציות כדי לפתור מערכות משוואות רבות.
ראו גם

שיטת המיתר
שיטת ניוטון-רפסון
לקריאה נוספת

Dennis, J. E.; Schnabel, Robert B. (1983). Numerical Methods for Unconstrained Optimization and Nonlinear Equations. Englewood Cliffs: Prentice Hall. pp. 168–193. ISBN 0-13-627216-9.
Fletcher, R. (1987). Practical Methods of Optimization (Second ed.). New York: John Wiley & Sons. pp. 44–79. ISBN 0-471-91547-5.
הערות שוליים

1 2  Broyden, C. G. (באוקטובר 1965). "A Class of Methods for Solving Nonlinear Simultaneous Equations". Mathematics of Computation. American Mathematical Society. 19 (92): 577–593. doi:10.1090/S0025-5718-1965-0198670-6. JSTOR 2003941. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Gay, D. M. (באוגוסט 1979). "Some convergence properties of Broyden's method". SIAM Journal on Numerical Analysis. SIAM. 16 (4): 623–630. doi:10.1137/0716047. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kvaalen, Eric (בנובמבר 1991). "A faster Broyden method". BIT Numerical Mathematics. SIAM. 31 (2): 369–372. doi:10.1007/BF01931297. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Schubert, L. K. (1970-01-01). "Modification of a quasi-Newton method for nonlinear equations with a sparse Jacobian". Mathematics of Computation. 24 (109): 27–30. doi:10.1090/S0025-5718-1970-0258276-9. ISSN 0025-5718.
↑  Klement, Jan (2014-11-23). "On Using Quasi-Newton Algorithms of the Broyden Class for Model-to-Test Correlation". Journal of Aerospace Technology and Management (באנגלית). 6 (4): 407–414. doi:10.5028/jatm.v6i4.373. ISSN 2175-9146.
↑  "Broyden class methods – File Exchange – MATLAB Central". www.mathworks.com. נבדק ב-2016-02-04.
שאילנדרה שארמה

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1957 (בן 67) בופאל, הודו 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 www.shailendrasharma.com
 
שאילנדרה שארמה (נולד ב-10 ביולי 1957) הוא יוגי וגורו קרייה יוגה. שאילנדרה כתב פרשנויות על טקסטים פילוסופיים ויוגיים בסיסיים כמו הבהגווד-גיטה, סוטרות היוגה של פטנג'אלי והסוטרות שיווה מווסוגופטה.
ביוגרפיה > קורות חייו והחיפוש אחר הגורו

שאילנדרה שארמה נולד ב־10 ביולי 1957 בעיר בופאל שבהודו. לאחר שסיים את לימודיו בקולג' (1978, תואר שני במדעי המדינה), שאילנדרה התכוון להתגייס לצבא ההתנדבות ההודי. עם זאת, באותו הרגע חלו שינויים רציניים בתפיסת עולמו. הם נגרמו בגלל מותם הבלתי צפוי של כמה מקרובי משפחתו בבת אחת. אירועים אלה חפפו יחד עם הזמן בו הוא קרא את הספר "אוטוביוגרפיה של יוגי" של פרמהנסה יוגאננדה. כתוצאה מכך, שאילנדרה סירב לשרת והחליט להקדיש את חייו למציאת התשובה לשאלה מהו מוות. כך החל מסעו דרך הודו בחיפוש אחר הגורו של קרייה יוגה. בשנת 1982 הוא קיבל חניכה מסטיאצ'רן להירי, נכדו של להירי מהסאיה, שלפי המסורת ההינדית נחנך על ידי המהאווטאר באבאג'י עצמו.
ביוגרפיה > גורו קרייה יוגה

לאחר שנתיים של תרגול יוגה אינטנסיבי, הפך שאילנדרה לגורו ויורשו של סטיאצ'ראן להירי, והוא התחיל להסמיך תלמידים, בשנת 1984 הוא נכנס לסמאדהי בפעם הראשונה.
לפי שאילנדרה, בשנת 1988 הופיע בפניו מהאווטאר באבאג'י ולימד אותו את הטכניקות המיוחדות של קרייה יוגה (אנ').
בשנים 1992–1993 כתב פרשנות על בהגווד גיטא, סוטרות היוגה מפטנג'אלי וסוטרות שיווה מווסוגופטה.
ביוגרפיה > שמשן

בשנת 1993 שאילנדרה שארמה התיישב בשמשן במרכז גבעת גוברדהנה. הוא עדיין מתגורר שם, בהיותו "שומר" השמשן והארמון, שהיה שייך לשושלת מהראג'ה קודם לכן.
במקום שאילנדרה שארמה ייסד את סידהא סידהאנטה יוגה אקדמי.
הוראה

שאילנדרה שארמה הוא יוגי שהשיג מימוש באמצעות הרבה שנות תרגול. לפיכך, להוראתו של הגורו קרייה יוגה יש היבט מעשי: מכלול פראניאמה ומודרה, שנלמד על ידי תלמידיו, מכוון ליציאת התודעה של המוח האנושי מעבר לגוף; הבנת עוצמתו כתודעה אחת, המתבטאת בכל הדברים. החל מהרמה הגופנית (מודעות למגבלות פיזיות ישנן המפתח להבנת אי-גבול התודעה), תרגול קרייה יוגה בשלבים הגבוהים ביותר מאפשר ליוגי להגיע לרמה של הרעיון הטהור, מעבר למילים ודימויים. עם זאת, התודעה כבר לא זקוקה לתפיסה גסה (גופנית, פיזית) של העולם המתבטא, מכיוון שהיא (התודעה) חווה אחדות עם מקור הבריאה, האלמותי ויוצר הכל. הגוף, מפסיק להיות מגבלה לתודעה, והופך לכלי היצירתי שלו.
ספריו

שרימד בהגאווד גיטה: תרגום ופרשנות מאת שרי שאילנדרה שארמה
"יוגה דרשן: תרגום ופרשנות של שרי שאילנדרה שארמה יוגה סוטרות מפטנג'אלי"
"שיווה סוטרות: תרגום ופרשנות של שרי שאילנדרה שארמה"
ההלך (תורגם לעברית)
"קוצים ושושנים"
הערות שוליים

↑  Шайлендра Шарма: Биография
↑  Традиция крийя-йоги http://www.shailendrasharma.ru/tradition_yoga
↑  Самадхи http://www.shailendrasharma.ru/practice/самадхи
↑  Русский перевод http://www.shailendrasharma.ru/books-catalog
↑  Английский перевод http://www.shailendrasharma.ru/yogadarshan
↑  Английский перевод http://www.shailendrasharma.ru/shiva-sutras
↑  Английский перевод http://www.shailendrasharma.ru/flowers-thorns
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2018001072  VIAF: 1894151656351808400009   WorldCat (עם VIAF): 1894151656351808400009
שן עודפת

| --- | --- |

שיניים עודפות
 תחום:  כירורגיית פה ולסת 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D014096
 סיווגים
 ICD-10:  K00.1 
 ICD-11:  LA30.3 
 
שן עודפת (בלועזית: Hyperdontia, היפרדונטיה) או בשמה שן כלואה היא שן שצומחת בחניכיים של האדם ואין בה צורך או שהיא זקוקה לעזרת הרופא כדי לצאת.
שן זו מתחילה להתפתח עוד בעת צמיחת שיני הקבע בחניכיים, אך היא ממוקמת מעליהן ובניגוד לדעה הרווחת שן זו אינה מפריעה או חוסמת שן קבע, ולכן אין מרגישים בה עד קיום צילום כלשהו בחלל הפה.
הוצאת השן נעשית על ידי ניתוח קצר האורך בין חצי שעה ל-45 דקות, הוצאת השן עצמה יכולה להיעשות בשתי דרכים:
הוצאת השן בשלמותה על ידי שליפתה ממקומה לאחר הרדמה וחיתוך החך.
קידוח השן לרסיסים בו חותכים את החיך, מאתרים את השן וקודחים אותה עד להיעלמה, במקרה כזה אין שאריות מהשן.
לאחר הניתוח נצרכת אנטיביוטיקה כדי למנוע זיהום כלשהו באזור התפרים בפרט ובחלל הפה בכלל.
תופעה זו קיימת אצל אחד מתוך 1,000 או 2,000, דהיינו שבכל העולם יש תופעה זו לבין 3.5 ל-7 מיליון אנשים. באחד מהמקרים הקשים ביותר ממוקמת השן מעל החותכות הקדמיות הקבועות ונקראת חותכת שלישית וצמודה לרצפת האף וכלואה בין שורשי החותכות הקדמיות, במצב זה ניתן להסירה רק על ידי התערבות כירורגית האורכת כשעה וחצי.
שכווי כהה

| שכווי כהה |
| --- | --- |
 זכר  נקבה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: שכווי יערות
מין:: שכווי כהה
שם מדעי
 Dendragapus obscurus ‏סיי, 1823
תחום תפוצה


שכווי כהה או שכווי כחול (שם מדעי: Dendragapus obscurus) הוא מין של שכווי ממשפחת הפסיוניים. שכווי זה מצוי ביערות שלמורדות הרי הרוקי באמריקה הצפונית.
כמו רוב השכווים הוא בעל דו-צורתיות זוויגית והזכר גדול בהרבה מהנקבה. אורך השכווי 39–53 ס"מ. השכווי הזכר בעל גוף כחול כהה ועל צווארו שק מגודל בעל נוצות לבנות ובתוכן עור אדום-ורוד שהוא מסוגל לנפח. גבותיו כתומות עזות והוא בעל זנב זקור פרוש כמו מניפה. הכנפיים חומות והרגליים שחורות. הנקבות קטנות ואפורות מנומרות.
הוא מצוי ברחבי היערות המחטניים של הרי הרוקי באמריקה הצפונית מאלסקה עד ניו מקסיקו. השכווי ניזון בעיקר מעלי אשוח ואשוח דאגלס וכן מפירות יער וזרעי מחטניים שונים. הוא ניזון גם מחרקים.
הנקבה מקננת ללא עזרת הזכר ומטילה 6–8 ביצים.
הערות שוליים

↑  שכווי כהה באתר הרשימה האדומה של IUCN
שאיוקרסטור

שאיוקרסטור (בהונגרית: Sajókeresztúr) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית שאיוקרסטור קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות מ-1,655 תושבים בשנת 1997 עד 1,423 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-14%).
יהודי שאיוקרסטור

בשאיוקרסטור חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בהייצ'בה שבמישקולץ.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 4 |  |
| 1880 | 27 | 751 |
| 1910 | 17 |  |
| 1920 | 10 |  |
| 1930 | 13 |  |
| 1941 | 7 | 832 |
שכווי לענה גדול

| שכווי לענה גדול |
| --- | --- |
 זכר במצג ראווה
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: שכווים
סוג:: שכווי הלענה
מין:: שכווי לענה גדול
שם מדעי
 Centrocercus urophasianus ‏בונפרטה, 1827
תחום תפוצה


שכווי לענה גדול (שם מדעי: Centrocercus urophasianus), הוא מין של שכווי גדול מתת-משפחת פסיוניים, החי בערבות של אמריקה הצפונית.
אורכו של שכווי זה 65–75 ס"מ ומשקלו 3.5-4 ק"ג. הזכר בעל צווארון לבן גדול הנפרש לאורך חזהו ומכיל 2 בלוטות צהובות ענקיות, אותם הזכר יכול לנפח ולנדנד כדי ליצור קולות גבוהים. מלמעלה מסתיים הצווארון בנוצות עורף פרועות אפורות. הכנפיים קצרות ורחבות, הגוף חום-כחלחל והזנב שחור, קוצני ופרוש כמו מניפה, בדומה לתרנגול הודו. הראש שחור למעט הפס הלבן מאחורי העורף והגבות הצהובות. הוא מצטיין בהליכה ובריצה, אך אינו מיטיב לעוף ולכן הוא פגיע.
השכווי חי ברחבי מערב ארצות הברית ומצפין עד לפרובינציות אלברטה וססקצ'ואן שבדרום קנדה בערבות הפתוחות. הוא מעדיף סביבות של צמחייה שופעת כמו הלענה, שאת זרעיה ועליה הוא מרבה לאכול ומכאן שמו.
השכווי מתקהל בטריטוריות גדולות המכילות בעיקר פרטים זכרים המתקהלים בתצוגות ראווה ומנסים להרשים את הנקבות. ואולם הזכרים כלל אינם מתעניינים בנקבה לאחר שהזדווגו איתה וגם לא בגידול האפרוחים שלהם.
שכווי זה מצוי בקרבה לאיום עקב הפגיעה בבית גידולו, ולכן חלה ירידה במספר השכווים בשנים האחרונות.
הערות שוליים

↑  שכווי לענה גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
נקבה
נקבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551063305171  BnF: cb166383472 (data)  LCCN: sh85116479
שלום פוז'ארוואץ

שלום פוז'ארוואץ (בגרמנית: Friede von Passarowitz; בטורקית: Pasarofça Antlaşması; באיטלקית: Pace di Passarowitz) הוא הסכם שלום שנחתם ב-21 ביולי 1718 בעיר הסרבית פוז'ארוואץ בין האימפריה העות'מאנית מצד אחד ובין ממלכת הבסבורג והרפובליקה של ונציה מצד שני.
הסכם השלום, ששיקף את המצב הצבאי בשטח לאחר המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) והמלחמה הוונציאנית-עות'מאנית (1714–1718), קבע שהאימפריה העות'מאנית הפסידה את הבאנאט של טימישוארה, אולטניה, צפון סרביה וצפון בוסניה לאוסטריה, והרפובליקה של ונציה איבדה את אחיזתה בחצי האי פלופונז ובכרתים, אך שמרה לעצמה את האיים היוניים ואת דלמטיה.
שכווי יערות

| שכווי יערות |
| --- | --- |
 שכווי יערות
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: שכווי יערות
מינים
 Dendragapus obscurus  Dendragapus fuliginosus
שם מדעי
 Dendragapus

שכווי יערות (שם מדעי: Dendragapus) הוא סוג של שכווים ממשפחת הפסיוניים הגדולה. בעבר סוג זה היה שייך לסוג שכווי האורנים.
שכווים אלה חיים ברחבי היערות ההרריים של מזרח אמריקה הצפונית מאלסקה עד קליפורניה, והם חיים על ענפי העצים או בין סבכי היערות. לעיתים הם נמצאים גם בשדות פתוחים שונים.
זכרי השכווים הם עופות טריטוריאליים הנלחמים בזירות תצוגה מיוחדות על בנות זוג. הם מרשימים אותם באמצעות זנבם המזדקר מעלה, בניגוד לשאר גופם הפונה מטה ומנפחים את צווארם המכיל אזור עור חשוף עגלגל בצבע צהוב או אדום. שאר גופם של השכווים כהה מאוד למעט הגבות הכתומות שלהם. הנקבות לעומתם מוסוות כדי לגדל את האפרוחים בביטחה ביער.
השכווים הם אוכלי-כול וניזונים מנצרים, מחטי עצים, פירות יער, גרעינים, חרקים שונים הנפוצים בעיקר בקיץ.
מינים

שכווי כהה (Dendragapus obscurus)
שכווי מפוייח (Dendragapus fuliginosus)
רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה

רופרכט (או רופרט), נסיך הכתר של בוואריה (שמו ותאריו המלאים בגרמנית:  Seine Königliche Hoheit Rupprecht Maria Luitpold Ferdinand Kronprinz von Bayern, Herzog von Bayern, Franken und in Schwaben, Pfalzgraf bei Rhein, ‏18 במאי 1869 – 2 באוגוסט 1955) היה נסיך הכתר האחרון של בוואריה ומפקדה של הארמייה השישית, ואחר כך של קבוצת ארמיות בצבא הגרמני, במהלך קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. כיוון שגרמניה הפכה לרפובליקה לאחר מלחמת העולם, רופרכט לא הוכתר מעולם.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

רופרכט נולד במינכן כבנם הבכור, מתוך 13 ילדים, של לודוויג, נסיך בוואריה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, אשר הפכו לימים, בהתאמה, למלך ומלכת בוואריה האחרונים. יחוסו המשפחתי הקדום כלל את ויליאם הכובש, לואי ה-14 ועוד, ולכאורה, לאחר מות אימו ב-1919, יכול היה להיחשב כטוען לכתר הבריטי על פי סדר הירושה היעקוביטי. למרות שכללית חינוכו של רופרכט היה מסורתי ושמרני, הוא למד בנעוריו בגימנסיה במינכן, וכך היה הצעיר הראשון מבית המלוכה הבווארי אשר למד בבית ספר ציבורי. כיוון שהיה על התלמידים, בנוסף ללימודיהם העיוניים, לבחור בלימוד מלאכה כלשהי, בחר ללמוד נגרות. כן גילה רופרכט אהבה רבה לספורט.
בשנת 1886 הוכרז לודוויג השני, מלך בוואריה כסובל מאי שפיות, וכמוהו גם אחיו הצעיר ויורשו אוטו, מלך בוואריה. במקומם עלה לשלטון כעוצר דודם וסבו של רופרכט, הנסיך לואיטפולד. כך הפך רופרכט ליורש המלוכה הבווארית בבוא העת.
ביוגרפיה > בגרותו עד מלחמת העולם הראשונה

לאחר סיום בית הספר התיכון רופרכט התגייס לחיל הרגלים הבווארי כקצין בדרגה המקבילה ללויטננט, בקירוב, ובמהלך שירותו הגיע לדרגת אוברסט ולפיקוד על רגימנט. בין השנים 1889 ו-1891 הוא עזב את הצבא כדי ללמוד באוניברסיטת מינכן ואחר כך באוניברסיטת ברלין. בעודו קצין, מצא רופרכט זמן לטייל ממושכות במזרח התיכון, בהודו, בסין וביפן, ממנה חזר לארצו דרך ארצות הברית. בין השנים 1891 ו-1893 רופרכט למד באקדמיה הצבאית הבווארית. בשנת 1900 רופרכט מונה לאביר ה-1,128 במסדר גיזת הזהב באוסטריה. בשנת 1904 מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, בשנת 1906 רופרכט התמנה לתפקיד מפקד הקורפוס הבווארי ה-1, בדרגת גנרל-לויטננט, ובשנת 1913 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד האזור הצבאי הרביעי.
בשנת 1912 ירש לודוויג, אביו של רופרכט, את משרת העוצר מסבו לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה, וב-5 בנובמבר 1913 הוא נבחר למלך בוואריה. בחירה זו הפכה את רופרכט לנסיך הכתר.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

רופרכט פיקד על הארמייה השישית הגרמנית בקרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. למרות שהמינוי נזקף במידה רבה לזכות מוצאו המלכותי, הרי רופרכט השקיע רבות בלימוד היבטיו השונים של תפקידו, ומילא אותו בהצלחה. אותה ארמייה פעלה תחילה, באוגוסט 1914, בגבול צרפת-גרמניה, ונטלה חלק בקרב לורן, אשר לאחריו, ב-20 לחודש, פתחה בהתקפת נגד מוצלחת על הצרפתים, עד שזו נעצרה על ביצורי הגבול הצרפתיים ב-23 לחודש. סמוך לאותו מועד, ב-27 לחודש, מת בנו הבכור לואיטפולד מפוליו. בספטמבר הארמייה הועברה מערבה, נטלה חלק בקרבות המרוץ אל הים, ובאוקטובר חלק בקרב אראס (1914). הארמייה נטלה חלק מכאן ואילך במלחמת החפירות בחזית המערבית עד לסוף המלחמה, למשל, חלקה היה מכריע בקרב ארטואה השני ובקרב לוס. ביולי 1916 רופרכט הועלה לדרגת פילדמרשל וב-28 באוגוסט מונה למפקד קבוצת ארמיות, תפקיד אותו מילא עד סוף המלחמה, ועיקרו: הגנת קו הינדנבורג.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם הראשונה

רופרכט לא הוכתר מעולם, כיוון שסמוך לסיום מלחמת העולם הראשונה (עם חתימת הסכם שביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918) גרמניה הפכה לרפובליקה, ובכך תמו בבוואריה 738 שנות שלטון בית ויטלסבאך, עמו הוא נמנה. למשך תקופה קצרה, לאחר המהפכה הסוציאליסטית בבוואריה בראשותו של קורט אייזנר, נמלט רופרכט לטירול, וחזר לבוואריה בספטמבר 1919.
עם מות אביו, בשנת 1921, הפך רופרכט לטוען לכתר המלוכה בבוואריה, ואף הכריז זאת. הוא התנגד לרפובליקת ויימאר וקיווה עד סוף ימיו לחידוש המלוכה, אפשרות שעלתה מדי פעם בתקופה האמורה, שהייתה בלתי יציבה מבחינה פוליטית. עם זאת, רופרכט חתם בשנת 1923 הסכם עם ממשלת בוואריה, ולפיו חלק חשוב מנכסי בית ויטלסבאך יועבר לרשות העם. יחסו של רופרכט לימין הגרמני הקיצוני בכלל, ולנאציזם בפרט, היה שלילי, למרות שזה האחרון ניסה, טרם עלותו לשלטון בשנת 1933, למשוך אותו לצידו. כך למשל, רופרכט התנגד לפוטש מרתף הבירה. לפיכך, וכיוון שרופרכט עדיין שאף לחידוש המלוכה, התייחס אליו השלטון הנאצי, אשר דיכא כל ניסיון לצודד במשטר מלוכני, או ביתר עצמאות לבוואריה, בעוינות. בהמשך, בדצמבר 1939, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, גלה רופרכט לאיטליה, אשר באותו מועד לא הייתה צד לוחם פעיל, כאורחו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. הוא שהה רוב שנות גלותו בפירנצה ונאסר עליו לחזור לגרמניה. באמצע אוגוסט 1944 פירנצה נכבשה על ידי הבריטים, וגם בחודשים שלאחר הכיבוש רופרכט עשה את רוב זמנו בעיר. בספטמבר 1945, לאחר תום מלחמת העולם, רופרכט חזר לבוואריה, אשר נכללה בשטח הכיבוש האמריקני של גרמניה. הוא הלך לעולמו ב-2 באוגוסט 1955, וזכה ללוויה ממלכתית.
משפחתו

רופרכט נישא במהלך חייו פעמיים. אשתו הראשונה הייתה מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ומריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, עימה נישא ב-10 ביולי 1900. נישואיו הראשונים של רופרכט נמשכו עד לשנת 1912, ובמהלכם נולדו לזוג שלושה בנים, בת ועוד תינוק שנולד מת, עד למות רעייתו בגיל 34 עקב אי ספיקת כליות. מבין הילדים, הגיע לבגרות רק הבן השני אלברכט, דוכס בוואריה, והשאר מתו בילדותם ממחלות שונות.
אשתו השנייה הייתה אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג, בתם של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה אנה, נסיכת פורטוגל, הצעירה ממנו בכשלושים שנה, עימה הוא התארס בשנת 1918. האירוסין בוטלו עקב הנסיבות שנוצרו עם כניעת גרמניה, אך לבסוף הזוג נישא ב-7 באפריל 1921. לזוג נולדו בן ואחריו חמש בנות. בתקופת השלטון הנאצי עברו בני המשפחה לאיטליה, ולאחר מכן עברו להונגריה. לאחר כיבוש הונגריה בשנת 1944, כלאו הנאצים את בני המשפחה בזקסנהאוזן ובאפריל 1945 הם הועברו לדכאו, זמן קצר לפני שחרור המחנה. הנסיכה, אשר לא חזרה בעקבות בעלה לבוואריה, הלכה לעולמה בשווייץ בשנת 1954, כאשר מותה המוקדם מיוחס לערעור בריאותה בעת מאסרה.
משפחתו > צאצאיו

מאשתו הראשונה מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה, נולדו לרופרכט:
לואיטפולד, נסיך בוואריה (1901–1914)
אירמינגארד, נסיכת בוואריה (1902–1903)
אלברכט, דוכס בוואריה (1905–1996)
בת מתה (1906)
רודולף, נסיך בוואריה (1909–1912)
מאשתו השנייה אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג, נולדו לרופרכט:
היינריך, נסיך בוואריה (1922–1958)
אירמינגארד, נסיכת בוואריה (1923–2010)
אטיטה מריה גבריאלה אנה, נסיכת בוואריה (1924–2013)
הילדה הילדגארד מריה, נסיכת בוואריה (1926–2002)
גבריאלה אדלגונדה מריה, נסיכת בוואריה (נולדה ב-1927)
סופיה מריה תרזה, נסיכת בוואריה (נולדה ב-1935)
עיטורים

מסדר גיזת הזהב
הצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף
צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה (1914)
הצלב הגדול של צלב הברזל (1914)
פור לה מריט עם עלי אלון
מסדר העיט השחור
לקריאה נוספת

Garnett, Robert S., Jr. Lion, Eagle, and Swastika: Bavarian Monarchism in Weimar Germany, 1918-1933.
Rickard, J. "Crown Prince Rupprecht of Bavaria, 1869-1955". Historyofwar.org.
Sendtner, Kurt. Rupprecht von Wittelsbach, Kronprinz von Bayern. München: Richard Pflaum, 1954.
Weiß, Dieter J. Kronprinz Rupprecht von Bayern: Eine politische Biografie. Regensburg: Friedrich Pustet, 2007.
דיוקן של רופרכט כילד. ציור של פרנץ פון לנבך (von Lenbach) משנת 1874 בערך
שלמה נאה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוקטובר 1954 (בן 69)
 ענף מדעי:  מחשבת ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 תלמידי דוקטורט:  יאיר פורסטנברג
 פרסים והוקרה:  פרס מיכאל ברונו (2004) 
 
שלמה נאה (נולד בכ"א בתשרי תשט"ו, 18 באוקטובר 1954) הוא פרופסור מן המניין בחוגים לתלמוד ולמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

שלמה נאה למד באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לתלמוד וללשון העברית. בשנת תש"ן הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שעסקה בנושא "לשון התנאים בספרא על-פי כתב-יד וטיקאן 66".
מכהן כמרצה בחוגים לתלמוד ולמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים – בחלק מהשנים כראש החוג לתלמוד – וכן שימש ראש המכון למדעי היהדות באוניברסיטה. משמש עמית במכון שלום הרטמן בירושלים.
בשנת תשנ"ט נבחר לחבר-יועץ של האקדמיה ללשון העברית, ובשנת תשס"ה נבחר לחבר מלא. בשנים תשס"ה-תשע"ב שימש יו"ר ועדת המינוח המרכזית.
ביוגרפיה > משפחתו המורחבת

שלמה נאה נולד למשפחת רבנים וחוקרי תלמוד. אֶחָיו הם חוקר הלשון והתלמוד אלחנן נאה, והרב אלעזר נאה, רב היישוב קשת שברמת הגולן.
סבו הרב יצחק נאה היה אח של הרב אברהם חיים נאה (הגרא"ח נאה), שבנו ברוך הוציא מהדורה מדעית תורנית על חלק ממסכת פסחים. משפחה זו שכלה את אחד האחים שנרצח באזור שער הגיא בגיל 8, באלול תרצ"ט, כשחזרו מטבריה, מחתונתו של ברוך..
ממאמריו

רשימת המאמרים של שלמה נאה באתר רמב"י
"אין אם למסורת, או: האם דרשו התנאים את כתיב התורה שלא כקריאתו המקובלת?", תרביץ סא (תשנ"ב), עמ' 401–448.
"מבנהו וחלוקתו של מדרש תורת כוהנים: (א) מגילות (לקודיקולוגיה התלמודית הקדומה)", תרביץ סו (תשנ"ז), עמ' 483–515; "(ב) פרשות, פרקים, הלכות", תרביץ סט (תש"ס), עמ' 59–104.
"סדרי קריאת התורה בארץ ישראל: עיון מחודש", תרביץ סז (תשנ"ח), עמ' 167–187.
"אומנות הזיכרון, מבנים של זיכרון ותבניות של טקסט בספרות חז"ל", מחקרי תלמוד ג (תשס"ה), עמ' 543–589.
"על המחזור השבע-שנתי של הקריאה בתורה בארץ ישראל", תרביץ עד (תשס"ה), עמ' 43–75.
"שתי הערות למילון התלמודי: על צל"ל ועל נו"ל", לשוננו לעם נו (תשס"ז), עמ' 43–52.
"על כתב התורה בדברי חז"ל, (א) המסורת על החלפת הכתב בימי עזרא, לשוננו עא; (ב) תעתיקים וקוצים", לשוננו עב.
הערות שוליים

↑  כרמית ספיר־ויץ, תלמוד אוניברסלי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 16 באוגוסט 2013, ריאיון עם אלחנן נאה
↑  על חוקר הלשון, התלמוד והיהדות אלחנן נאה (אתר ע-ברית)
↑  ברוך נאה המחבר של גמרא שלמה (אתר מאמרי טוביה פרשל)
↑  דף לזכר שניאור זלמן דובער, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301587805171  GND: 104848470X  ISNI: 0000 0000 7027 6660  LCCN: no2020135122  VIAF: 97383818   WorldCat (עם VIAF): 97383818
שאיוקזה

שאיוקזה (בהונגרית: Sajókaza) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
אוכלוסיית שאיוקזה קטנה מ-1,099 תושבים בשנת 1990 עד 964 תושבים בשנת 2022 (ירידה של 135 תושבים).
יהודי שאיוקזה

יהודים התיישבו במקום במחצית השנייה של המאה ה-18 ובקהילה פעלו חברה קדישא, אגודת נשים ובית קברות. בית כנסת נבנה בשנת 1932 והקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי.
בסוף שנת 1941 גויסו 40 גברים מהכפר לעבודות כפייה. הם נשלחו לחזית אוקראינה שבה לחם הצבא ההונגרי לצד הגרמנים, ושם הועסקו בבניית גשרים ובסלילת דרכים, רובם נספו.
באפריל 1944 רוכזו יהודי המקום ברחבת מכרות הפחם והוחזקו שבועיים תחת כיפת השמיים ואחר כך גורשו לגטו דיושג'ר משם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו 28 יהודים וחידשו את חיי הקהילה ובגלל עוינות התושבים הלא יהודים עזבו בזה אחר זה, ובשנת 1957 כבר לא ישבו יהודים בכפר.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 76 |  |
| 1880 | 57 | 1,660 |
| 1910 | 104 |  |
| 1920 | 92 |  |
| 1930 | 98 |  |
| 1941 | 81 | 2,745 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 517–518
שאיו-קאזא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 402. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
שומרת אחותי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  שומרת אחותי 
 בימוי:  ניק קסאווטס
 הופק בידי:  סרטי קארמדאגון
 תסריט:  ג'ודי פיקו   ג'רמי ליוון
 שחקנים ראשיים:  קמרון דיאז   אביגייל ברסלין   סופיה ואסיליביה   אלק בולדווין   ג'ייסון פאטריק   תומאס דקר   אמילי דאשנאל   ג'ואן קיוזאק
 מוזיקה:  ארון זיגמאן 
 צילום:  כלב דשנל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 26 ביוני 2009   ישראל 1 באוקטובר 2009
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פלאשבק, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  $30,000,000
 הכנסות:  $94,680,763
 הכנסות באתר מוג'ו:   mysisterskeeper
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שומרת אחותי (באנגלית: My Sister's Keeper) הוא סרט דרמה המבוסס על סיפרה של ג'ודי פיקו "שומרת אחותי". הסרט בבימויו של ניק קסאווטס ובהשתתפותם של השחקנים: קמרון דיאז, אביגייל ברסלין, סופיה ואסיליביה ואלק בולדווין. הסרט מספר על משפחה הנאלצת להתמודד עם מחלתה של אחת מבנות המשפחה, מנקודת מבטם של בני המשפחה. הסרט יצא לאקרנים ב-26 ביוני 2009.