stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן-ציון בן-בשט
הערות שוליים

↑  קבוצת שטיינמיץ הלוותה לשקד 13.8 מיליון שקל למימון כפר הגולף באשקלון, גלובס, 17 בפברואר 1997.
| קציני הטכנולוגיה והאחזקה  |
| --- | --- | --- |
| קציני חימוש ראשיים | אשר פלד • צבי בן יעקב • דב שמר • עמנואל פרת • עמוס חורב • ינון עזרוני • עמוס חורב • חיים דומי • אלעזר ברק • בן-ציון בן-בשט • טוביה מרגלית • משה קידר • צבי אורן • עמי סגיס • מיכאל דיין • שלום קורן • זכריה חי • חיים רונן • איל אלוק • צביקה קראוס • אליעזר בן הרוש • מישל ינקו |  |
| קציני הטכנולוגיה והאחזקה | אילן אליה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית תה

בית תה מפואר בסין
בית תה בדושנבה
בית תה יפני
בית תה הוא מקום הסעדה ומפגש חברתי, בדומה לבית קפה, שבו מגישים תה ומנות קלות הנצרכות לצד התה, לדוגמה דים סאם, דברי מתיקה, מאפים וכריכים קטנים. בדרך כלל יוגשו בבית התה מספר רב של סוגי תה ובמספר אופני הכנה, אם כי ישנם בתי תה המתמחים דווקא בסוג אחד של תה או באופן הכנה אחד. בתי תה נהוגים במיוחד במזרח אסיה, היכן שהחלו לשתות תה לראשונה, אך גם במדינות בעלות תרבות תה מפותחת במערב, לדוגמה בממלכה המאוחדת.
סין

בית התה הסיני (בסינית: 茶館, פין-יין: cháguăn; לעיתים 茶屋, פין יין: cháwū) הוא מקום בילוי ציבורי מקביל לבית הקפה המערבי, בו מוגש תה בסגנון הסיני הקרוי גונג-פו צ'ה. הוא נפוץ במיוחד במדינות בהן יש רוב סיני (הרפובליקה העממית של סין, טאיוואן, סינגפור), אך גם במדינות בהם יש מיעוט סיני גדול ויציב, כמו מלזיה ותאילנד. בעקבות הגירתם של סינים למדינות המערב, במיוחד מאזור גואנגדונג, ניתן למצוא בתי תה קנטונזים בערים בעלות קהילה סינית גדולה כמו ניו יורק, סן פרנסיסקו ולונדון.
ארוחת דים סאם היא סגנון ארוחה קלה המלווה לרוב בתה, ולעיתים נקראת בקנטונזית יַם צ'ה (סינית: 飲茶, פין-יין: yǐn chá, יוטפנג: jam2 caa4), מילולית "לשתות תה", אותה פיתחו בתי תה במאה העשירית ומוגשת עד היום בבתי תה ברחבי סין.
בהונג קונג, לצד תרבות הים-צ'ה הקנטונזית, ניכרת גם השפעה בריטית על בתי התה, ונהוגים שם "בתי קפה בסגנון הונג-קונג" המגישים תה עם חלב ומנות בסגנון בריטי וקנטונזי.
שאר אסיה

תרבות בית התה הסיני מתקיימת גם במדינות השכנות לסין, כמו וייטנאם, קוריאה ומונגוליה, וגם במדינות אסייתיות נוספות כגון טג'יקיסטן, קזחסטן, קירגיזסטן, דרום-מזרח רוסיה ועוד.
יפן

בית התה היפני (קאנג'י:茶室, רומאג'י: chashitsu) הוא מקום ייעודי לקיום טקס תה יפני בגרסתו הרשמית ביותר. הוא כולל מספר מרחבים, ביניהם חדר המתנה, גן פנימי וחלל מרכזי בו מתנהל הטקס, שלושתם מעוצבים בקפידה על מנת לתמוך אסתטית בטקס התה ולשקף את עונת השנה. בית התה היפני ימוקם לרוב בגן יפני.
אירופה

באירופה בית התה מגיש ארוחות קלות, בדרך כלל בשעות הבוקר המאוחרות או אחר-הצהריים. הקהל הנפוץ בבית התה הוא נשים ובדרך כלל מדובר במקום מעודן, המקפיד על אסתטיקה וייצור ביתי טרי של המוצרים המוגשים בו. בתי תה בסגנון זה נפוצים בכל רחבי אירופה, החל מרוסיה והרפובליקות הבלטיות, דרך גרמניה והולנד ועד לצרפת. בית התה מכונה בצרפתית Salon de Thé, וכך מקובל לכנותו במקומות רבים באירופה.
צפון אפריקה

בתי תה ותרבות תה, המשלבים השפעות בריטיות, צרפתיות וערביות מתקיימת מן המאה ה-19 במדינות צפון אפריקה ממרוקו ועד מצרים. המאכלים המוגשים לצד התה הם מאכלים מקומיים מתוקים וכלי ההגשה הם כלי נחושת וזכוכית ייעודיים. במגרב נהוג טקס תה המכונה "טקס התה המגרבי" הכולל כוסות עם עיטורי זהב, טס נחושת ייעודי (סנייה) וקנקן למזיגה מגובה רב (בראד). התה המוגש לרוב בטקס זה הוא תה ירוק סיני המכונה "תה אבק שריפה" בגלל שעליו מגולגלים לדסקיות קטנות המזכירות אבק שרפה. התה מוגש עם עלי נענע וסוכר.
חבר העמים הבריטי

התה הובא לבריטניה מסין בתקופת האימפריה הבריטית, שאף הרחיבה משמעותית את גידול התה בהודו כדי לתמוך את צריכת התה הגדולה של האימפריה. בעקבות כך נוצרה תרבות של ארוחת מנחה בה מוגש תה חלש עם חלב וסוכר ולצידו מאכלים קלים במנות קטנות, לדוגמה כריכי מלפפון. ארוחה זו נאכלת לעיתים בבית ולעיתים בבית תה המכונה "חדר תה" בתרבות הבריטית (מאנגלית: Tea Room).
סגנון זה של ארוחת ביניים נהוג בכל רחבי האימפריה הבריטית לשעבר, ובעיקר בבריטניה הגדולה, אירלנד, קנדה והונג קונג, אך גם במדינות אירופאיות נוספות, כמו גרמניה והולנד, אם כי סגנון המנות משתנה בהתאם לתרבות האוכל המקומית.
בתי תה מפורסמים

אחד מבתי התה הידועים בעולם הוא בית התה של בבינגטון הממוקם בצמוד למדרגות הספרדיות ברומא, ופועל מאז שנת 1897.
בית התה של היטלר היה מבנה מעוגל שנבנה בביתו הפרטי, במעבה חורש טבעי, כקילומטר מברגהוף שבבוואריה. בשביל המוליך בין הבית לבית התה נהג היטלר לטייל מדי יום כאשר שהה במקום.
בית התה "פּאק" הוא בית תה מפורסם בלאהור שבפקיסטן ונחשב מקום מפגש עבור השמאל הפוליטי במדינה, ובעיקר מקום מפגשם של אושיות מעולם האמנות והספרות.
בניו יורק קיימת מסעדה מפורסמת הנקראת חדר התה הרוסי, על שם בית-תה בסגנון רוסי שהוקם שם ב-1926 ומאז נסגר. למרות שמה, המסעדה אינה פועלת במתכונת של בית תה.
בית התה באגם אגנס הוא אתר תיירות מפורסם בהרי הרוקי הקנדיים המיועד לתרמילאים. בית התה מגיש מעל 100 סוגים של תה וחליטות צמחים כמו גם משקאות חמים אחרים.
בתי תה מפורסמים > בתי תה בישראל

בירושלים היו קיימים בעבר שניים-שלושה בתי תה: במרכז העיר, "בית התה הצהוב" בבעלותו של אבי ברדוגו, בעין כרם – בית התה של יאן,  שעבר בהמשך למרתף של תיאטרון ירושלים, ונסגר בשנת 2011, וברובע הנוצרי של העיר העתיקה, "בית התה הדני" (הנזכר בשיר "הכנאפה המתוקה" של אהוד בנאי כ"דניש טי האוס"). נכון לשנת 2023, קיים בירושלים בית תה אחד בשם ״קומקום בית תה״, הוא בית תה בסגנון בריטי מובהק הנמצא בדרך בית לחם 23, בשכונת בקעה הניכרת כשכונה עם הרבה תושבים שעלו ארצה מאנגליה. בתל אביב קיים בית תה בבעלות חברת תה ויסוצקי הנקרא TLAB. כמו כן, חברת 'ho yum tea' הישראלית מארחת חדרי תה מסורתיים בדרום תל אביב.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 יזם הרב ברנרד הוך, מנהלו של ארגון "בית הלל" ודיקן הסטודנטים באוניברסיטת חיפה, את הקמתו של מועדון סטודנטים בסגנון "בית תה" במרתף בית הכט. בית תה זה התנהל במקביל ובתחרות עם בית תה שפעל ברחוב יפה נוף 120.
לקריאה נוספת

עתליה קרני, קסם בית התה - אדריכלות ביפן ומודרניזם אירופי, הוצאת רסלינג, 2019.
הערות שוליים

↑  מאת יעל שטוקמן, התיון לפח: בית תה סיני בלב פלורנטין נותן כבוד למשקה העתיק, באתר טיים אאוט, ‏2021-05-23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539648205171  BnF: cb12063048d (data)  GND: 4470999-7  LCCN: sh96001108  NKC: ph128080 
בית תה וברקע הר פוג'י - מעשה ידי אוּטָגָאוָה הִירוֹשִיגֶה, 1858 לערך.
תה ירוק "אבק שריפה" הנהוג בטקס התה המגרבי
ארוחת "תה מנחה" בסגנון בריטי
ברנאר מוויין

| --- | --- |

 לידה:  778 Izernore, צרפת 
 פטירה:  22 בינואר 842 (בגיל 64 בערך) Romans-sur-Isère, צרפת 
 תפקיד:  Roman Catholic Archbishop of Vienne (810–841)  אב מנזר (807–810) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
ברנאר מוויין (778 – 22 בינואר 842) היה הבישוף של ויין בצרפת החל מ-810 ועד למותו. הוא נחשב לקדוש.
לפני שנכנס למנזר, היה ברנאר חייל בצבאו של קרל הגדול. מותם של הוריו גרם לו למשבר, במהלכו הוציא את כל כספו על צדקה: לכנסייה, לעניים ולילדיו. הוא קנה ובנה מנזר באמרונה והפך לאב המנזר. ב-810 הוא הפך לארכיבישוף של ויין.
הוא תמך בלותר הראשון מול אביו, לואי החסיד ובאחדותה של האימפריה הפרנקית. סינוד טיונוויל החליט לפיכך לסלקו מתפקידו, אך ההחלטה לא בוצעה.
ב-837, לפני מותו, פרש וחי במנזר באזור מחוז אַן של ימינו.
ברוך (ברונו)

ברוך (ברונו) אוסטרובסקי (1891 – 29 בינואר 1971) היה רופא ילדים ישראלי יליד גרמניה, מראשוני רופאי הילדים בחיפה ומייסד שרות טיפת חלב בעיר תל אביב. ניהל את מחלקת הילדים בבית חולים הדסה בחיפה (לימים בני ציון), וכיהן כיושב ראש האיגוד לרפואת ילדים בישראל בשנים 1960–1964.
ביוגרפיה

אוסטרובסקי נולד בברלין בשנת 1891 למשפחה מתבוללת של סוחרים בתחום הריהוט, אשר נהגה, למשל, לציין חגים נוצריים כגון חג המולד. את לימודי הרפואה החל בברלין אך השלים בקלן שם התגוררה משפחת דודו. בהשפעתם חיזק את זהותו היהודית והפך לחבר באיגוד הסטודנטים היהודים שם (Vereins jüdischer Studenten). ב-1919, סיים את לימודי הרפואה בפרנקפורט.
בעזרת משפחת אשתו, מניה (מרים), התקבל לסטאז' ללא שכר במחלקת הילדים של בית החולים שאריטה בברלין אצל פרופסור אדלברט צ'רני (אנ'). שם פגש לראשונה את יואכים כספרי, איתו נשאר בידידות לכל החיים.
במקביל לעבודתו הקלינית בבית החולים עבד ברפואה מונעת במרפאות טיפת החלב של בית החולים וגם עסק במחקר. עם סיום ההתמחות עבר לדנציג (גדנסק) שם התבסס כרופא ילדים פרטי במקביל לעבודתו במרפאות בריאות הציבור.
בשנת 1924 נסע לארץ ישראל לראשונה וניסה להתקבל לעבודה בבית החולים הדסה הר הצופים בירושלים ללא הצלחה. הוא עשה ניסיון שני באביב 1925, הפעם כעולה עם אשרה ובעיר תל אביב. לאחר שהות של חודשיים הוא שב לגדנסק וחזר לארץ עם אשתו ומשפחתה באוגוסט 1926.
משפחת אוסטרובסקי התיישבה בתל אביב ואוסטרובסקי פתח מרפאה פרטית במקביל להקמת טיפת החלב העירונית. קשיי הפרנסה גרמו לו לעבור בינואר 1927 לחיפה בהזמנת ידידו, כספרי, ולקבל עבודה בבית החולים הדסה הר הצופים בחיפה, כיום בית חולים בני ציון.
עם פרישתו של כספרי קיבל אוסטרובסקי על עצמו את ניהול מחלקת הילדים בבית החולים ובמקביל הופקד על רפואת הילדים העירונית שכללה את טיפות החלב ובתי הספר, כך, לפני הביקור בבית החולים, אוסטרובסקי בדק כל בוקר כ-40 ילדים באחת משלוש תחנות טיפת חלב העירוניות, בצהריים עבד במחלקה בבית החולים, אחר הצהריים בבתי הספר, ובערב במרפאתו. בתפקיד זה צמצם רבות את תמותת הילדים בעיר. במקביל הצטרף לארגון ההגנה ועבד במגן דוד אדום בעיר.
המצוקה הכלכלית והעבודה הקשה גרמו לו לצאת לאירופה ביולי 1930 לבדוק התכנות לחזור. בהגיעו לברלין, לאור התגברות שלטון הפשיזם, הבין כי אין עתיד בגרמניה ושב לישראל.
במקביל לעבודותיו השתלב בסניף חיפה בארגון הרופאים, היה ליו"ר אגוד רופאי הילדים החיפאים. בשנת 1957 פרש לגמלאות, אך הקדיש זמנו ומרצו לפעילות באיגוד ונבחר ליושב ראש האיגוד הארצי בשנים 1960–1964.
ברונו אוסטרובסקי נפטר בחיפה בשנת 1971. עיריית חיפה קראה רחוב על שמו.
הערות שוליים

↑  במקורות שונים נכתב גם 1966, ראו ילקוט הפרסומים לבקשת הצוואה שלו
↑  (רחוב) אוסטרובסקי ברוך
↑  הגיל או התרגיל? והשבוע: רחוב אוסטרובסקי, כלבו חיפה והקריות
ג'יימסטאון (סנט הלנה)

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה
 אזור:  סנט הלנה סנט הלנה
 תאריך ייסוד:  1659
 על שם:  ג'יימס השני, מלך אנגליה 
 שטח:  3.6 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  714 (2016)
  ‑ צפיפות:  198.3 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  15°55′28″S 5°43′5″W﻿ / ﻿15.92444°S 5.71806°W﻿ / -15.92444; -5.71806
  מפת מיקום  מפה מפורטת  מפת האי סנט הלנה ובירתו ג'יימסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ג'יימסטאון (באנגלית: Jamestown) היא בירת הטריטוריה הבריטית שמעבר לים סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה, ועיר הנמל המרכזית של האי סנט הלנה.
העיר נוסדה בשנת 1659 על ידי חברת מזרח הודו הבריטית. העיר בנויה לאורכו של עמק צר, וממנה יוצאת דרך המובילה לשאר יישובי האי (ובהם האתר בו נכלא נפוליאון בונפרטה).
כלכלת העיר מתבססת על מכסים מקומיים, תיירות והנפקת בולי דואר.
ארכיטקטורה

אחד המבנים הבולטים בעיר מכונה "סולם יעקב" (Jacob's Ladder, על שמו של סולם יעקב) - גרם מדרגות בן 699 מדרגות שנבנה בשנת 1829 וקישר את העיר לגבעת לאדר בה היה מוצב צבאי שהגן על העיר.
בעיר מבנים רבים הבנויים בסגנון אדריכלות ג'ורג'יאני בריטי. בשל ריכוז מבנים אלה הובאה הצעה בפני ארגון אונסק"ו להכריז על העיר כאתר מורשת עולמית.
ג'יימי מקגווייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בנובמבר 1978 (בת 45) טולסה, אוקלהומה, ארצות הברית
 שם לידה:  ג'יימי וושברן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שם עט:  ג'יימי מקגווייר
 מקום לימודים:  קולג' אוקלהומה הצפונית  אוניברסיטת אוקלהומה המרכזית  המרכז הטכנולוגי אוטרי
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  רומנטיקה
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 https://www.jamiemcguire.com
 
ג'יימי מקגווייר (באנגלית: Jamie McGuire; נולדה ב-6 בנובמבר 1978) היא סופרת אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בזכות ספרה "אסון יפהפה" שעובד לסרט בעל אותו השם.
ביוגרפיה

מקגווייר נולדה בטלסה, אוקלהומה בשם ג'יימי ווושברן.(באנגלית: Jamie Washburn). רוב ילדותה גדלה בעיר בלקוול עם אמה ברנדה. ב־1997, היא החלה ללמוד בקולג' אוקלהומה הצפונית ולאחר מכן, גם באוניברסיטת אוקלהומה המרכזית, והמרכז הטכנולוגי אוטרי שם היא קיבלה תואר ברדיוגרפיה.
לפני שהפכה לסופרת במשרה מלאה עבדה מקגווייר בתור טכנאית רנטגן.
כיום היא גרה עם בעלה ג'ף ושלושת ילדיה בקולורדו.
ביוגרפיה > קריירת כתיבה

היא כתבה את הרומן הראשון שלה, Providence, בזמן לימודיה במרכז הטכנולוגי אוטרי.
בשנת 2011, הוציאה מקגווייר את ספרה אסון יפהפה בהוצאה עצמית, הספר הפך להיות רב מכר של הניו יורק טיימס ותורגם ל־38 שפות. ב-2012 נקנו הזכויות להפקת סרט המבוסס על הספר על ידי האחים וורנר, אך הפרויקט בוטל. ב־2023, יצא הסרט אסון יפהפה שהופק על ידי Voltage Pictures.
אסון מהלך, ספר ההמשך של אסון יפהפה, הפך גם הוא לרב מכר של הניו יורק טיימס, בנוסף, הפך לרב מכר של ה-USA Today ווול סטריט ג'ורנל.
יצירותיה שתורגמו לעברית

אסון יפהפה, מאנגלית - מונה גודאר, הוצאת כנרת זמורה דביר (2013)
אסון מהלך, מאנגלית - מונה גודאר, הוצאת כנרת זמורה דביר (2014)
שיכרון יפיפה, מאנגלית - מונה גודאר, הוצאת כנרת זמורה דביר (2015)
חתונה יפהפייה, מאנגלית - מונה גודאר, הוצאת כנרת זמורה דביר (2015)
גאולה יפהפייה, מאנגלית - מונה גודאר, הוצאת כנרת זמורה דביר (2016)
הקרבה יפהפייה, מאנגלית - אביגיל בורשטיין, הוצאת כנרת זמורה דביר (2017)
שרפה יפהפייה, מאנגלית - אביגיל בורשטיין, הוצאת כנרת זמורה דביר (2017)
הלוויה יפהפייה, מאנגלית - דנה טל, הוצאת כנרת זמורה דביר (2019)
מכאן ועד אלייך, מאנגלית - דנה טל, הוצאת כנרת זמורה דביר (2019)
הערות שוליים

1 2  Robert Barron, Staff WriterEnid News and Eagle, Best-selling book a local production, Enidnews.com, ‏2 במאי 2012 (באנגלית)
↑  Beautiful Disaster (McGuire) - LitLovers, www.litlovers.com
↑  Jamie McGuire | How to Become a Successful Self Published Fiction Author | with Kelsey Humphreys, נבדק ב-2023-11-29
1 2  Jamie McGuire, www.fantasticfiction.com
↑  Anthony D'Alessandro, Roger Kumble Movie ‘Beautiful Disaster’ Sets Dylan Sprouse, Virginia Gardner & More, Deadline, ‏25 באוקטובר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522803005171  PLWABN: 9811346419005606  BIBSYS: 14035798  GND: 1034151436  ISNI: 0000 0003 7091 3174  LCCN: no2012072800  LNB: 000183132  NKC: xx0167127  NTA: 345623436  SUDOC: 177591692  VIAF: 250324523   WorldCat (עם VIAF): 250324523
בלאקנד דת' מטאל

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  דת' מטאל, בלאק מטאל
 מקורות תרבותיים:  תחילת – אמצע שנות ה-1990, סקנדינביה, מרכז אירופה, אמריקה הצפונית
 תת-סוגות
 בלאק דת' מלודי, וור מטאל
 נושאים קרובים
 דת' מטאל מלודי, בלאקנד דת'-דום
 
בלאקנד דת' מטאל (באנגלית: Blackened Death Metal), הידוע גם בשם בלאק-דת' (Black-Death) הוא ז'אנר פיוז'ן של מטאל קיצוני בתוך סגנון הדת' מטאל והבלאק מטאל, המהווה שילוב של דת' מטאל ובלאק מטאל. לעיתים קרובות, הבלאקנד דת' מטאל מתאפיין בקרבה מוזיקלית רבה יותר לדת' מטאל מאשר לבלאק מטאל, אך מושפע יותר מתרבות הבלאק מטאל, המאופיינת באיפור קורפס פיינט ולבוש קיצוני של חברי הלהקה, שטניזם, שירים בנושאים אפלים (מוות, אובדן, צער) ועוד.
היסטוריה

גם בלאק מטאל וגם דת' מטאל התפתחו מאותו יבול של להקות אקסטרים מטאל (מטאל קיצוני) מוקדמות כמו Possessed,‏ Kreator,‏ Sodom,‏ Venom,‏ Celtic Frost ו-Bathory. להקות אלו, בין היתר, הובילו לאלמנטים משותפים בין ז'אנרים קיימים. להקות דת' מטאל מוקדמות בעלות אלמנטים מסוימים במשותף עם בלאק מטאל כוללות את Sepultura המוקדמת, Morbid Angel ו-Deicide. ג'ון מקאנטי, גיטריסט וזמר להקת הדת' מטאל Incantation, ציין כי הוא ולהקתו שואבים השפעה גם מבלאק מטאל. להקת הבלאק מטאל המכוננת Darkthrone החלה לנגן דת' מטאל לפני שהתפתחה לסגנון שבו בעיקר היו ידועים.
תתי-סגנונות > בלאק-דת' מלודי

בלאק-דת' מלודי (Melodic Black-Death), הידוע גם בשם בלאקנד דת' מטאל מלודי (Blackened Melodic Death Metal), הוא תת-ז'אנר של בלאקנד דת' מטאל ומטאל קיצוני המתאר את הסגנון שנוצר כאשר להקות דת' מטאל מלודיות החלו לקבל השראה מבלאק מטאל ומהרומנטיקה האירופית. עם זאת, בניגוד לרוב הבלאק מטאל האחר, הגישה הזו לז'אנר משלבת תחושה מוגברת של מלודיה ונרטיב.
להקות בולטות בתחום: Dissection,‏ Sacramentum ו-Unanimated.
תתי-סגנונות > וור מטאל

וור מטאל (באנגלית: War Metal, "מטאל מלחמתי") הידוע גם בשם וור בלאק מטאל (War Black Metal) או ביסטיאל בלאק מטאל (Bestial Black Metal, "בלאק מטאל חייתי") הוא תת-ז'אנר אגרסיבי, קקופוני וכאוטי של בלאקנד דת' מטאל.
להקות בולטות בתחום: Blasphemy,‏ Archgoat ו-Bestial Warlust.
רשימת להקות

דייסקשן (Dissection)
בהמות (Behemoth)
אנג'לקורפס (AngelCorpse)
בלפגור (Belphegor)
הייט (Hate)
דיסטרויר 666 (Destroyer 666)
סקרמנטום (Sacramentum)
בלספמי (Blasphemy)
נאגלפר (Naglfar)
ארצ'גואט (Archgoat)
ראו גם

בלאק מטאל
דת' מטאל
הערות שוליים

↑  Devian - Ninewinged Serpent Album Reviews, Songs & More | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2022-07-16
↑  Albert Mudrian, Precious metal : Decibel presents the stories behind 25 extreme metal masterpieces, Cambridge, MA : Da Capo Press, 2009, ISBN 978-0-306-81806-6
↑  Joel McIver, Extreme metal, London : Omnibus, 2000, ISBN 978-0-7119-8040-2
↑  Darkthrone - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
↑  J. Andrew, Blackened Melodic Death Metal: A History Lesson, Metal Injection, ‏2015-02-19 (באנגלית אמריקאית)
בן-ציון גליס

אין תמונה חופשית
בן-ציון אליהו גליס (ג' באב תרנ"ה, 5 באוגוסט 1894 – ט"ו בשבט תשמ"ז, 14 בפברואר 1987) היה עסקן ציבורי חרדי בפתח תקווה.
ביוגרפיה

גליס נולד בעיר העתיקה בירושלים ב"חברונער גאס" (רח' חברון) לרבי יעקב ואסתר גליס.
בגיל 18 נשא לאישה את צביה בת שמואל מרדכי. לבני הזוג לא נולדו ילדים. בצעירותו הצטרף למתיישבי המושבה פתח תקווה וקנה פרדסים רבים באזור זה ומהם הייתה פרנסתו.
גם לאחר שעבר לגור בפתח תקווה הקפיד על מנהגי ירושלים והיה מתייעץ בענייני הציבור שעסק בהם עם הרב יוסף חיים זוננפלד והרב צבי פסח פרנק.
בשנת תרפ"ה (1925) נבחר באספה הכללית כחבר בחברה קדישא. משנות ה-50 של המאה ה-20 ניהל בהתנדבות את בית הקברות ואת החברה קדישא בפתח תקווה. בתקופתו התפתח בית הקברות סגולה ושטחו התרחב. בנוסף שימש כגבאי בית הכנסת הגדול 'בית יעקב' בפתח תקווה.
בשנת תרפ"ט (1929) נבחר כחבר מועצת העיר ברשימה החרדית ובהמשך לחבר הנהלה במועצה הדתית.
כאות הוקרה על פעולותיו הרבות בענייני הציבור בעיר פתח תקווה הוענק לו בשנת תשל"ח (1978) אות יקיר העיר פתח תקווה.
נפטר בשבת שירה ט"ו בשבט תשמ"ז ונקבר בהר הזיתים.
הנצחה

בית הלוויות שהוקם בבית העלמין עוד בחייו נושא את שמו 'אוהל בן ציון'.
בבית הכנסת הגדול בית יעקב פועל כולל אברכים הנושא את שמו 'נר בן ציון' ואחד מספרי התורה בבית הכנסת נתרם לזכרו.
עיריית פתח תקווה קראה את הרחוב המרכזי של אזור התעשייה סגולה, רחוב המוביל לבית העלמין סגולה, על שמו של גליס
הערות שוליים

↑  בן ציון גליס, באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני
אוהל בן ציון - בית הלוויות בבית הקברות סגולה נושא את שמו
ארון הקודש בבית הכנסת הגדול - הספר האמצעי בשורה הראשונה נתרם לעילוי נשמת בן-ציון גליס ורעייתו צביה.
ג'יימסטאון

ערך זה עוסק ביישוב לשעבר בארצות הברית. אם התכוונתם לבירתה של סנט הלנה, ראו .
| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  ממלכת אנגליה, קהיליית אנגליה, ממלכת אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה, ארצות הברית, קונפדרציית המדינות של אמריקה, ארצות הברית
 תאריך ייסוד:  מאי 1607 
 על שם:  ג'יימס הראשון, מלך אנגליה 
 קואורדינטות:  37°12′33″N 76°46′39″W﻿ / ﻿37.209166666667°N 76.7775°W﻿ / 37.209166666667; -76.7775 
 אזור זמן:  UTC-5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ג'יימסטאון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ג'יימסטאון(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. ג'יימסטאון(למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. ג'יימסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שחזור נמל העיר ג'יימסטאון ובו עוגנות שלוש ספינות
ג'יימסטאון (באנגלית: Jamestown) היה יישוב שנוסד ב-14 במאי 1607 על האי ג'יימסטאון הנמצא כיום במדינת וירג'יניה, ארצות הברית. היישוב ממוקם בדרום מזרח המדינה באזור המטרופוליטני האמפטון רודס של ימינו.
ג'יימסטאון נחשבת להתיישבות הקבע הראשונה של אנגליה בעולם החדש, במה שהיום נקראת ארצות הברית. היישוב נוסד על ידי קפטן ג'ון סמית' ו-107 מתיישבים שהגיעו איתו. הייתה זו הצלחה ראשונה להתיישבות באמריקה, לאחר שורה של כישלונות ובראשם ההתיישבות האבודה באי רואנוק הסמוך, שם אבדה קהילה שלמה ולא נודע מה עלה בגורלה.
מחצית השנה הראשונה עברה על המתיישבים בקשיי הסתגלות עצומים, רעב ותמותה של 60 מתוך המתיישבים המקוריים. בינואר 1608 הגיעו עוד 100 מתיישבים, אך הבתים עלו באש ואת החורף נאלצו המתיישבים לעבור ללא מחסות ושרדו רק הודות לסיוע שהגישו להם אמריקאים ילידים (אינדיאנים) מקומיים, שאחת מהן היא פוקהונטס שהתפרסמה כתוצאה מעלילה רומנטית לפיה מנעה את אביה הצ'יף מלערוף את ראשו של סמית'. סמית' יצא לתור את החוף במטרה לאתר מקורות מזון ולשרטט מפות. הוא הפליג צפונה לאורך מפרץ צ'ספיק והגיע לטווח של כ-3,000 מייל ימי מן המושבה בטרם שב אליה. בספטמבר 1608 נבחר סמית' לנשיא המושבה.
באפריל 1608 הגיעה אספקה ו-50 מתיישבים נוספים ובאוקטובר הגיעו 70 נוספים, בהם בעלי מלאכה גרמנים ופולנים ועמהם הנשים הראשונות. באותה עת החלו התקלויות אלימות ראשונות עם האינדיאנים על רקע ניסיונם של המתיישבים לברא אדמות לצורך חקלאות.
באוגוסט 1609 כבר היו במושבה כ-500 איש. באוקטובר 1609 הפליג סמית' חזרה לאנגליה לאחר שנפצע מפיצוץ אבק שרפה. למושלי המושבה התמנו תומאס גייטס וסר תומאס דייל. החורף של 1610 היה כה קשה עד כי מתוך ה-500 נותרו רק 150 איש, והם ביקשו לנטוש את המושבה.
ראו גם

טבח ג'יימסטאון
מייפלאואר
בקרת שעתוק

בביולוגיה מולקולרית ובגנטיקה, בקרת שעתוק כולל את מגוון הדרכים שבו תא מבקר את תהליך המרת ה-DNA ל-RNA (שעתוק), ובכך שותף בתהליך בקרת הגנים. גן בודד יכול להיות מבוקר בצורות רבות, כגון שליטה על כמות עותקי ה-RNA שמשועתקים וזמן השעתוק. שליטה זו מאפשר לתא ולאורגניזם להגיב למגוון אותות פנים וחוץ תאיים, כגון שעתוק גן המתאים לצריכת המזון הזמינה.
תהליך בקרת השעתוק חיוני לכל היצורים החיים. הוא מתווך על ידי גורמי שעתוק וחלבונים נוספים הפועלים יחד כדי לדייק את כמות ה-RNA הנוצר במגוון מנגנונים. לחיידקים ואיקריוטים יש אסטרטגיות שונות לבקרת שעתוק, אך חלק מן המנגנונים שמורים ביניהם.
מאפיין מרכזי של תהליך בקרת השעתוק הוא הבקרה הצירופית, לפיו כל גן בודד מבוקר על ידי סדרת חלבונים ייחודית. כך לדוגמה, גורמי שעתוק א וב יבקרו קבוצת גנים מסוימת, בעוד גורמי שעתוק א וג יבקרו קבוצת גנים אחרת. הבקרה הצירופית מאפשרת בקרה מורכבת הנוצרת על ידי גנים מועטים (כ-10%) המבקרים את השעתוק של התא כולו.
בחיידקים

רוב המחקרים הראשונים שעסקו בבקרת שעתוק חקרו זאת בחיידקים, על אף שהיקף ומורכבות השעתוק ביצורים אלו פחותה מאשר באיקריוטים. בקרת שעתוק בחיידקים נשלטת על ידי שלושה מרכיבים רצפיים:
קדמים הם חלקים ב-DNA אליהם יכול להיקשר RNA פולימראז וחלבונים נוספים כדי לאתחל את השעתוק סמוך לרצף הגן עצמו.
מפעילים (operators) הם אזורי הכרות לחלבונים מדכאי שעתוק, ובאמצעות קישורם לאתרים אלו הם חוסמים שעתוק גנים.
אתרי בקרה חיובית, אליהם נקשרים גורמים שונים המעלים את רמות הביטוי של הגן.
מרכיבים אלו קיימים גם באיקריוטים, אך שם התמונה מורכבת יותר וכוללת יותר חלבונים, רצפי DNA שונים (כגון אינטרונים) ואריזת ה-DNA להיסטונים.
תהליך השעתוק הבסיס של גן חיידקי תלוי בעוצמת הקדם שלו ובנוכחותם של חלבונים מפעילים ודכאנים. בהיעדרם של מרכיבי בקרה נוספים, טיב הקשר בין RNA פולימראז לקדם קובע את רמות השעתוק, והוא תלוי ברצף ה-DNA של קדם הגן. טיב הקשר קשור לרצפי ההסכמה שנמצאים בקדם, לפני אתר תחילת השעתוק. ככל שרצף זה דומה יותר לרצף ההסכמה, טיב הקשר עולה.
בהיעדרם של מרכיבי בקרה נוספים, ברירת המחדל של שעתוק חיידקים הוא מצב פעיל, שבו מתבצע שעתוק ברמה קבועה. חלבונים מפעילים יעלו את רמת השעתוק וחלבונים דכאנים יורידו אותו. לרוב דכאנים נקשרים לקדמים, ובכך חוסמים פיזית את הגישה ל-RNA פולימראז. דכאן יכול להיקשר לקדם במקביל לקישור של RNA פולימראז ולמנוע ממנו גישה לגדיל השלילי המשמש כתבנית לשעתוק. באיקריוטים לעומת זאת, ברירת המחדל הוא מצב לא פעיל, ונדרשת פעולתם של משלימי ההפעלה הייחודים לגן כדי לאתחל את תהליך השעתוק.
גורמי סיגמא הם חלבונים ייחודים לחיידקים הנקשרים ל-RNA פולימראז ושולטים על אתחול השעתוק. הם מתווכים שעתוק תלוי רצף, כך שגורם סיגמא שולט על קבוצת גנים מסוימת. לדוגמה, בתגובה לעקה מסוימת, פקטור סיגמא ספציפי יוביל לשעתוק של גנים הנדרשים להתמודדות החיידק עם עקה זו.
במקביל לתהליכים המבקרים את שלב אתחול השעתוק, ייצור mRNA מבוקר גם על ידי קצב התארכות התעתיק. RNA פולימראז עושה הפוגות באופן תדיר, הנשלטות על ידי גורמי שעתוק (כגון NusG ו-NusA), צימוד השעתוק לתרגום ומבנה שניוני של mRNA.