stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסמאל דיאס
קריירה בינלאומית

דיאס הוא שחקן נבחרת הנוער של פנמה והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2015.
ב-20 באוגוסט 2014, דיאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-4 נגד קובה, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
דיאס נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2017 ומונדיאל 2018.
איראג' מסג'די

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בן 68 בערך) ח'וזסתאן, איראן 
 מדינה:  איראן 
 תפקיד:  ambassador of Iran to Iraq (18 באפריל 2017–11 באפריל 2022) 
 
איראג' מסג'די (בפרסית: ایرج مسجدی; נולד ב-1956) הוא דיפלומט ואיש צבא איראני בדימוס, שכיהן כשגריר איראן בעיראק וכגנרל במשמרות המהפכה האסלאמית לשעבר.
מסג'די נולד ב-1956. השתתף בלחימה במלחמת איראן–עיראק. מסג'די שימש כיועץ של קאסם סולימאני במסגרת כוח קודס.
ב-2017 מונה לשגריר איראן בעיראק, תפקיד בו החזיק עד 2022.
הערות שוליים

1 2 3  Babak Dehghanpisheh (19 באפריל 2017).  Hugh Lawson (ed.). "Revolutionary Guard general takes over as new Iranian ambassador in Iraq". Reuters. אורכב מ-המקור ב-17 בספטמבר 2017. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איראז'דרכו

| איראז'דרכו |
| --- | --- |
 איור של היצור בציד צפרדע
תקופה
קרטיקון עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: אז'דרכיים
סוג:: איראז'דרכו
מינים
 Eurazhdarcho langendorfensis
שם מדעי
 Eurazhdarcho

עצמות של איראז'דרכו שנמצאו
איראז'דרכו (שם מדעי: Eurazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת האזדרקיים הענקיים שחי באזור רומניה של ימינו בתקופת הקרטיקון העליון.
האיראז'דרכו נתגלה ב-2013 ונחשב כפטרוזאור בגודל בינוני במשפחתו, אך התגלו ממנו רק כמה חוליות צוואר, מהם הסיקו על גודלו ומראו. על פי הערכה, הגיעה מוטת כנפיו לשלושה מטרים ואורך עצם המסרק הרביעית שלו הגיע ל-25 ס"מ. לאיראז'דרכו הייתה לסת גדולה וחסרת שיניים, שהזכירה מקור של קלאו או טוקאן והייתה בעלת שרירים בקדמתה, בעזרתם ניתן היה לסוגרה במהירות. לאיראז'דרכו היה צוואר ארוך, בדומה לג'ירף, וגפיים ארוכים. אף על פי שנראה מגושם, היה האיראז'דרכו מסוגל לצעוד במהירות על האדמה.
האיראז'דרכו חי בעבר על אי קדום בשם "האצג", סמוך לעיר האטג ברומניה של ימינו. הוא היה טורף גדול שניזון מיצורים קטנים יותר ששרצו באיים והתגמדו בהרבה מקרוביהם, ביניהם כמה צבים, התלמטוזאורוס והטיטנוזאור מגיארוזאורוס. ככל הנראה, במקום לאכול דגים צד הפטרוזאור זוחלים בריצה על ארבע רגליו ותפיסתם בלסתו.
למרות גודלו המרשים היה האיראז'דרכו קטן בהרבה מפטרוזאור נוסף שנמצא באותו אזור - ההטצגופטריקס, שהיה אחד מהגדולים שבפטרוזאורים וטורף העל של האי האטג.
בתרבות

פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור.
אינפוזיה (מזון)

| --- | --- |
</img></img></img></img></img></img> שלוש אינפוזיות פופולריות: קפה, מאטה ותה
 
 מאכלים
 סוג:  תמצית טעם 
 
אינפוזיה של מזון (באנגלית: Infusion) הוא תהליך של מיצוי תרכובות כימיות או חומרי טעם וריח מחומר צמחי בתמיסה כמו מים, שמן או אלכוהול, על ידי מתן אפשרות לחומר להישאר בממס לאורך זמן (התהליך הנקרא לעיתים קרובות שרייה). אינפוזיה הוא גם השם של הנוזל שנוצר. תהליך האינפוזיה נבדל הן ממרתח - שיטת מיצוי הכרוכה בהרתחה של החומר הצמחי - וגם מחלחול (מזון) מים, שבה מעבירים מים דרך החומר (כמו במכונת קפה).
היסטוריה

השימוש המתועד הראשון בשמנים אתריים היה במאה ה-10 או ה-11 על ידי איש האשכולות הפרסי אבן סינא, אולי ב"קנון הרפואה" (אנ').
התה עתיק מזה בהרבה, שראשיתו במאה ה-10 לפני הספירה בתור ההתייחסות הקדומה ביותר שתועדה.
טכניקות הכנה

אינפוזיה היא תהליך כימי המשתמש בצמחים בוטניים (בדרך כלל עשבי תיבול יבשים, פרחים או פירות יער) שהם נדיפים ומשחררים בקלות את החומרים הפעילים שלהם במים, בשמן או באלכוהול. בתהליך זה, בדרך כלל מרתיחים נוזל (או מביאים אותו לטמפרטורה מתאימה אחרת) ויוצקים על העשב. לאחר שנותנים לעשב לשהות בנוזל לפרק זמן מתאים, הוא מוסר (אפשר בסינון) ומשאיר אינפוזיה (בתרגום מילולי עירוי), אם אין לצרוך את האינפוזיה באופן מיידי, הוא מבוקבק ונשמר בקירור לשימוש עתידי.
משך הזמן שבו עשבי התיבול נשארים בנוזל תלוי בסוג האינפוזיה. זמני החליטה יכולים לנוע בין שניות (עבור סוגים מסוימים של תה סיני) לבין שעות, ימים או חודשים (עבור ליקרים כמו סלו ג'ין).
ישנם מספר אביזרים וטכניקות להסרת החומרים הבוטניים המשובחים או שנותרו או ששימשו לשרייה בנוזלים, חליטות תה (שפועלות כמסננות), ופלנג'רים צרפתיים (שבדרך כלל משתמשים בהם לאינפוזית מים עם תה וקפה שונים). הטכניקה הנפוצה ביותר היא שקיק התה, שעשוי מנייר סינון וממולא בסוגי תה או עשבי פרי שונים.
דוגמאות

תה הוא דוגמה נפוצה לאינפוזיה של מזון. רוב זני התה דורשים טבילה של העלים במים חמים, אם כי גרסאות מסוימות (למשל תה נענע מרוקאי) דורשות מרתח במקום. גם חליטת צמחים רבים מוכנים באינפוזיה: לימון, בבונג, תפוח, זנגביל, רויבוש וצמחים רבים אחרים משמשים בנפרד או בשילוב.
ניתן להכין קפה גם באמצעות חליטה (כמו בפלנז'ר צרפתי), אך לעיתים קרובות יותר מכינים אותו באמצעות חלחול (מזון).
תרופות צמחיות מיוצרות בדרך כלל באמצעות אינפוזיה במים או בשמן.
שמנים בטעמים: צמחים בעלי טעמים רצויים עשויים להיות ספוגים בשמן בישול או בחומץ לתקופה ממושכת; השמן או החומץ המושרים נמכרים לעיתים קרובות כשהם מכילים את הצמח ולאחר מכן משמשים כחומר טעם. ניתן להשתמש בצ'ילי, לימון, שום וצמחים רבים אחרים. יכולה להיות אי בהירות בסימון השמנים הללו: למשל, מה שמתואר כשמן שומשום עשוי להיות שמן המופק משומשום או זרע צמחי אחר המושרה בשומשום.
מי מלפפון, תערובת של מלפפון פרוס עם פרוסות הדרים ועשבי תיבול כגון נענע, היא חליטה פופולרית. הוא ידוע לפעמים כ"מי ספא" כי הם מוגשים בדרך כלל בספא יום ובמוסדות טיפול אישי דומים.
לקריאה נוספת

מאטה
ארומתרפיה
הרבולוגיה סינית
מרתח
צמחי מרפא
רשימת טכניקות בישול
טינקטורה
תשרית (מזון)
חִלחוּל (מזון)
שריית קפה
הערות שוליים

↑  Hamlin, Suzanne (8 באוקטובר 1997). "Sips; In California, the Water May Taste Like a Cucumber". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
צד שמאל: מים עם ליים, ג'ינג'ר ונענע צד ימין: מים עם רימון
מאטה
איקרן

איקרן (בהונגרית: Ikrény) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה עם 1,772 תושבים (בשנת 2011) ו-1,826 בשנת 2015.
במפקד האוכלוסין של 2011, 82.6% מהתושבים הזדהו כהונגרים, 0.4% כבולגרים, 0.3% כצוענים, 2% כגרמנים ו-0.2% כרומנים (17.2% לא הזדהו). ההתפלגות הדתית הייתה: רומים-קתולים 45.6%, רפורמים 3.9%, לותרנים 4.2%, יוונים-קתולים 0.5%, לא-דתיים 9.9% (34.5% לא הזדהו).
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  Kiadványtár - Központi Statisztikai Hivatal, www.ksh.hu
↑  Magyarország helységnévtára, www.ksh.hu
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת גיור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיור • אבדה • בזי • בן • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • גיוראויבראט • גיוראויפלו • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מזארש • מושונסנטמיקלוש • נג'בייץ' • נאג'סנטיאנוש • ניול • אטוונן • פר • ראבפטונה • רטלפ • שוקורופאטקה • טניה • טלטשטווה • ואמושסבדי • ונק |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איש הרמזור

Ampelmännchen
איש הרמזור (בגרמנית: Ampelmännchen) הוא דמות שהייתה נפוצה על רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה הוא הפך לסמל נפוץ גם במערב ולאחד הסמלים החיוביים שזוהו עם המדינה הקומוניסטית לשעבר.
הדמות עוצבה על ידי מרקוס הֶקהאוזן (Heckhausen) לאחר שחקר את מקרי המוות בתאונות דרכים שהתרחשו בגרמניה המזרחית בין השנים 1955–1960 והגיע למסקנה שפעמים רבות התאונה נגרמה מכיוון שהולך הרגל לא היה מסוגל לראות את הרמזור כהלכה, במיוחד במזג אוויר חורפי. כפתרון הוא עיצב את ה-Ampelmännchen, שדמותו רחבה ובולטת יותר מאשר זו שהייתה נמצאת על הרמזורים עד אז.
הרמזורים הראשונים עם דמות ה-Ampelmännchen הותקנו באונטר דן לינדן שבברלין ב-1969 ובמשך השנים הפכו לעיצוב הסטנדרטי של רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית. לאחר האיחוד העיצוב הוחלף בעיצוב המערבי הסטנדרטי שהיה מקובל במערב, אולם בשנות התשעים, בעקבות לחץ של תושבי גרמניה המזרחית לשעבר, העיצוב הוחזר לשימוש ואף זכה להופיע על רמזורים בשטחי גרמניה המערבית לשעבר.
כמו כן, ה-Ampelmännchen הפך לחלק מגל מוצרי האוסטלגיה.
איסמאל בוליאלדוס

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1605 לודון, ממלכת צרפת 
 פטירה:  25 בנובמבר 1694 (בגיל 89) פריז, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Ismaël Boulliaud 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מוסדות:  Jacques-Auguste de Thou (1657–1666)  מנזר סן-ויקטור (1689–1694)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1667) 
 
איסמאל בוליאלדוס (בלטינית: Ismaël Bullialdus; בצרפתית: Ismaël Boulliau;‏ 28 בספטמבר 1605 - 25 בנובמבר 1694) היה אסטרונום צרפתי.
קורות חיים

איסמאל בוליו נולד בלודון שבצרפת, והיה בנם של איסמאל בוליו (Ismaël Boulliau) וסוזנה מוטה (Susanna Motet). בוליו היה בכור הבנים שלא נפטר בצעירותו (ילדיהם הקודמים של הזוג נפטרו בצעירותם ולא הגיעו לבגרות). המשפחה הייתה קלוויניסטית אולם בהיותו בן 21 המיר בוליו את דתו לנצרות קתולית, ובהגיעו לגיל 26 הוסמך ככומר נוצרי קתולי.
בשנת 1632 עבור בוליו לפריז והחל לעבוד כספרן בספרייה המלכותית (Bibliothèque du Roi). במסגרת עבודתו בספרייה נסע לאיטליה, הולנד וגרמניה פעמים רבות במטרה לרכוש ספרים עבור הספרייה. בשנת 1657 מונה לתפקיד מזכיר שגריר צרפת בהולנד, ולאחר מכן שב להיות ספרן. בזקנתו התגורר במנזר סן ויקטור שבפריז, בו נפטר.
בוליו היה אחד החברים הראשונים בחברה המלכותית בלונדון, אליה נבחר ב-4 באפריל 1667.
בוליו היה חברם של פייר גסנדי, כריסטיאן הויגנס, מרן מרסן ובלז פסקל, ותמך בעמדותיהם של גלילאו גלילי וניקולאוס קופרניקוס. בוליו פרסם מספר ספרים אסטרונומיים, הידוע בהם הוא ה"אסטרונומיקה פילולאיקה" (Astronomia philolaica) שיצא לאור בשנת 1645 ובו תמך בתאוריה של יוהאנס קפלר כי כוכבי הלכת נעים במסלולים אליפטיים סביב השמש, אולם התנגד לתאוריה הפיזיקלית של קפלר בדבר הכוחות הפועלים על כוכבי הלכת בתנועתם סביב השמש.
סר אייזק ניוטון, בספרו "עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע", ציין כי חישוביו של בוליו בדבר גודל מסלולי כוכבי הלכת הוא המדויק ביותר (לצד החישוב המצוי בספריו של יוהאנס קפלר.
כתביו

De natura lucis‏ (1638)
Philolaus ‏(1639)
Expositio rerum mathematicarum ad legendum Platonem utilium ‏(1644)
Astronomia philolaica ‏(1645)
De lineis spiralibus ‏(1657)
Opus novum ad arithmeticam infinitorum ‏(1682)
Ad astronomos monita duo ‏(1667)
הנצחה

על שמו של בוליו נקרא מכתש בוליאלדוס שעל פני הירח.
Opus novum ad arithmeticam infinitorum libris sex comprehensum, 1682
אחדות העבודה

ערך זה עוסק במפלגה מהעשור הראשון למנדט הבריטי. אם התכוונתם למפלגות אחרות בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  המנדט הבריטי פלשתינה (א"י) ישראל ישראל
 שם רשמי:  אחדות העבודה
 תקופת הפעילות:  26 בפברואר 1919 – 23 בינואר 1968 (48 שנים)
 אפיון:  מפלגת שמאל ציונית סוציאליסטית
 אידאולוגיות:  ציונות סוציאליסטית
 אותיות:  תו
 שיא כוחה:  10
 שפל כוחה:  4
 נוצרה מתוך:  פועלי ציון (1919) מפא"י (1944) מפ"ם (1954)
 התמזגה לתוך:  מפא"י (1930) מפ"ם (1948) מפלגת העבודה (1968)
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל כלכלי
אחדות העבודה (אחה"ע) (1919–1930) הייתה מפלגה ציונית סוציאליסטית. המפלגה הוקמה כאיחוד מפלגת "פועלי ציון" בראשות דוד בן-גוריון עם הפועלים "הבלתי מפלגתיים" בראשות ברל כצנלסון בתקופת העלייה השלישית. פלג שמאלי קטן של פועלי ציון לא הצטרף לאיחוד והמשיך לקיים מפלגה עצמאית בשם "פועלי ציון שמאל". כתב העת של המפלגה – קונטרס יצא לאור בשנות ה-20 של המאה ה-20.
ועידת היסוד

ועידת היסוד של המפלגה התקיימה ב-26 בפברואר 1919, בפתח תקווה. ועידת היסוד התקיימה לאחר הוועידה הארצית הראשונה של ההסתדרות החקלאית, אשר כונסה על ידי שלוש ההסתדרויות החקלאיות שהיו קיימות אז (ביהודה, בגליל ובשומרון). בוועידה חקלאית ארצית זו הוחלט ברוב דעות להקים את האיחוד הכללי של פועלי ארץ ישראל. אל האיחוד, שנקרא בשם "התאחדות ציונית סוציאלית – אחדות העבודה" הצטרפו רוב צירי הוועידה החקלאית, למעט רוב אנשי מפלגת הפועל הצעיר והפלג הקטן של 'פועלי ציון שמאל'.
אידאולוגיה

התנועה נוסדה במטרה ליצור מסגרת-על לטובת כלל הפועלים העבריים בארץ ישראל ולאור דרישתם של אנשי  העלייה השלישית למסגרת אידאולוגית חדשה. מסגרת חדשה זאת כללה אידאולוגיה שמאלית, סוציאליסטית, הומנית ויהודית אך לא מרקסיסטית. אידאולוגיה זאת אף זכתה לשם "קונסטרוקטיביזם מהפכני" ונוסחה במצע המפלגה שנכתב על ידי ברל כצנלסון שהיה אחד מראשיה.
כחלק מרעיון זה כללה התנועה שתי מסגרות בסיס אשר כללו את ההתיישבות העובדת ואת הפועלים העירוניים שכונו "הבודדים". בזכות ההשתייכות לשני מגזרים אלו והסיוע מן המגזר הקיבוצי שזכתה לו, במיוחד מקיבוץ עין חרוד, הפכה התנועה לגדולה ביותר בבחירות להסתדרות העובדים הכללית, אך בסופו של דבר, התפרסות זאת היא שגרמה לבסוף להתאחדות התנועה בשנת 1930 עם הפועל הצעיר לשם יצירת מפלגת פועלי ארץ ישראל (מפא"י), שסימנה את סופה של תנועת "אחדות העבודה".
ארגונים

עד שנוסדה ההסתדרות הכללית בשנת 1920 הייתה זאת "אחדות העבודה" שדאגה להקמתם של ארגוני סעד בריאותיים ותעסוקתיים לטובת הפועל העברי באותם הימים.
בין היתר הקימה את ה"קואופרציה" לטובת ביצוע עבודות הקרקע הראשונות שהוטלו על היישוב העברי על ידי הבריטים. מקואופרציה זאת נוצרו לבסוף ארגונים נוספים כגון סולל בונה.
בנוסף, הקימה התנועה את ארגון ההגנה כחלק משינוי תפיסת הביטחון של היישוב היהודי דאז.
כאשר הוקמה ההסתדרות הועברו כלל מוסדות "אחדות העבודה" לידיה, כך שבידי התנועה נותרו רק ארגוני החינוך והתרבות, כגון כתב העת "קונטרס" ותנועת "החלוץ" בחוץ לארץ.
מנהיגי התנועה

עם מייסדי "אחדות העבודה" נמנו רבים ממנהיגי היישוב, ובהם דוד בן-גוריון, יצחק בן-צבי חברו הקרוב של בן-גוריון, יצחק טבנקין (ממקימי קיבוץ עין חרוד ומנהיג הקיבוץ המאוחד), אברהם הרצפלד, וברל כצנלסון.
ב-1930 התאחדה "אחדות העבודה" עם מפלגת "הפועל הצעיר" בראשות יוסף אהרונוביץ' והפכה להיות "מפא"י" – מפלגת פועלי ארץ ישראל.
יוצאי אחדות העבודה

יש להבחין בין "אחדות העבודה" ההיסטורית הראשונה, לבין מפלגות שנוסדו על ידי מיעוט מחברי אותה מפלגה אשר אימצו שמות דומים וכונו גם כן "אחדות העבודה":
התנועה לאחדות העבודה (1944–1946) שהוקמה על ידי סיעה ב' (פלג של מפא"י).
התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון (1946–1948) שהוקמה כאיחוד של התנועה לאחדות העבודה עם המפלגה הקטנה פועלי ציון שמאל, ואשר התאחדה ב-1948 עם השומר הצעיר אתה הקימה את מפ"ם.
הסיעה הבלתי תלויה – לאחדות העבודה (1952–1954) שפרשה ממפ"ם לפני פרישתם של שאר חברי תנועת אחדות העבודה ההיסטורית, והצטרפה בסופו של דבר אל מפא"י.
אחדות העבודה - פועלי ציון (1954–1968), שפרשה ממפ"ם ואשר התאחדה עם מפא"י ועם רפ"י, והקימה איתן את מפלגת העבודה.
ראו גם

הסתדרות הפועלים החקלאיים
לקריאה נוספת > מחקרים

אורי יזהר, בין חזון לשלטון: מפלגת אחדות העבודה-פועלי ציון בתקופת היישוב והמדינה, רמת אפעל: יד טבנקין – מרכז מחקרי, רעיוני ותיעודי של התנועה הקיבוצית, 2005.
יונתן שפירא, אחדות העבודה ההיסטורית: עצמתו של ארגון פוליטי, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשל"א–1975.
יוסף גורני, אחדות העבודה 1919–1930: היסודות הרעיוניים והשיטה המדינית, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ג–1973.
ברוך כנרי, לבטי הגשמה: דיון בעשייה הציונית סוציאליסטית בשנות העשרים של המאה העשרים, רמת אפעל: יד טבנקין – המרכז המחקרי, הרעיוני והתיעודי של התנועה הקיבוצית, 2007.
הערות שוליים

↑  ראו: יצחק טבנקין, לקח ששת הימים, עמ' 150.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1212235940  VIAF: 131449446   WorldCat (עם VIAF): 131449446
איראן 3

| --- | --- |

 בימוי:  אריאל כהן
 הופק בידי:  חני רובינשטיין, חיה מורגנשטרן
 תסריט:  אריאל כהן
 שחקנים ראשיים:  אמירה גרון, שרי גבעתי
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  ישראל 31 במאי 2022
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה 
 
איראן 3 הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2022 שביים וכתב אריאל כהן, בהפקתן של חני רובינשטיין וחיה מורגנשטרן, ובכיכובן של אמירה גרון ושרי גבעתי. הסרט הופק בעבור המגזר החרדי לנוכח הביקוש הגובר במגזר לסרטי קולנוע כשרים.
הסרט עוסק בסיפור בריחתן של שלוש עובדות אמריקאיות יהודיות מהשגרירות האמריקאית באיראן, בזמן המהפכה האיסלאמית במדינה בשנת 1979.
הסרט צולם במהלך 2021 בגיאורגיה, הוקרן בבכורה ארצית בבית ציוני אמריקה בתל אביב, ולאחר מכן הוקרן באולמות קולנוע רבים של המגזר החרדי והדתי.
עלילה

ליאה (אמירה גרון) היא שגרירה אמריקאית יהודייה באיראן, שנלכדת בשגרירות כאשר המון זועם מסתער על הבניין בשיאה של המהפכה האיראנית.
ליאה נאלצת לברוח מן השגרירות עם שתי עובדות יהודיות נוספות. הראשונה, רבקה (אביה מלכה), היא חברתה הטובה של ליאה, והשנייה, אליס (נעמה שטרית), עובדת במחלקת הדואר בשגרירות.
לעומת שאר עובדי השגרירות האמריקאים, שהחשש לחייהם אינו גדול, נמלטות שלוש הנשים היהודיות ומחפשות דרך לצאת מהמדינה, ונעזרות בין השאר בג'ודי (שרי גבעתי), אחותה של ליאה, לוביסטית אמריקאית מקושרת.
בחיפושן אחר דרך מילוט מאיראן, הן מתוודעות אל דמויות נוספות, נתקלות בקשיים רבים ולומדות לקחים חדשים.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות | דמות |
| --- | --- | --- |
| אמירה גרון | ליאה | שגרירה אמריקאית יהודייה באיראן, הדמות הראשית. |
| שרי גבעתי | ג'ודי | לוביסטית אמריקאית מקושרת, אחותה של ליאה. |
| אביה מלכה | רבקה | שגרירה אמריקאית יהודייה באיראן, חברה של ליאה. |
| נעמה שטרית | אליס | עובדת דואר אמריקאית יהודייה בשגרירות באיראן. |
| ורוניקה קלנדרישבילי | אזר | מפקדת משמרות המהפכה באיראן. |
| שיפי אלוני | נסרין | איראנית יהודייה בעלת מספרה, הנחלצת לעזרת הגיבורות. |
| נועה בן גיגי | לילה | ילדה יהודייה יתומה. |
| ליז רביאן | זוהרה | מנהלת בית ספר יהודי באיראן. |
| טאקו טבטדז | סלמה | הנהגת של מפקדת משמרות המהפכה באיראן. |
| אני אימנדזה | שירין | העוזרת האישית של מפקדת משמרות המהפכה באיראן. |
איש השיש

| --- | --- |

 בימוי:  אנדז'יי ויידה
 תסריט:  Aleksander Ścibor-Rylski 
 עריכה:  האלינה פרוגר-קטלינג 
 שחקנים ראשיים:  Krystyna Janda Dorota Stalińska Magda Teresa Wójcik Irena Laskowska אנדריי סוורין תדיאוש לומניצקי Krystyna Zachwatowicz ירזי רדזיבילוביץ' Ewa Ziętek 
 מוזיקה:  Andrzej Korzyński 
 צילום:  אדוארד קלוסינסקי
 מדינה:  פולין פולין
 הקרנת בכורה:  25 בפברואר 1977
 משך הקרנה:  157 דקות
 שפת הסרט:  פולנית
 סוגה:  סרט פלאשבק, סרט דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש השיש (בפולנית: Człowiek z marmuru) הוא סרט פולני משנת 1977 בבימויו של אנדז'יי ויידה.
הסרט מתעד את נפילתו הבדיונית של גיבור תרבות פולני, בנאי בשם מתיאוש בירקוט, אשר הפך לגיבור העמל הסוציאליסטי בעיר (האמיתית) נובה הוטתה, שליד קרקוב. אגניישקה, סטודנטית לקולנוע, מנסה לתעד את סיפורו של בירקוט בסרט הגמר שלה, שני עשורים לאחר שנעלם מעיניי הציבור. הכותרת מתייחסת לפסלי השיש התעמולתיים שנעשו בדמותו של בירקוט. לא מובן מאליו שוויידה הצליח, תחת השלטון הקומוניסטי בפולין, לבקר את הריאליזם הסוציאליסטי של נובה הוטתה, לחשוף את השימוש בתעמולה, ושחיתות פוליטית בתקופת הסטליניזם. הסרט מנבא את התרופפות האחיזה הסובייטית שהגיע עם תנועת הסולידריות.
ויידה ניסה לפתח את הסרט במשך 15 שנה, מאז 1962.
בסרט נעשה שימוש רב בצילומי ארכיון ממצלמות הבנייה של נובה הוטתה ונושאים אחרים של פולין בתחילת העידן הקומוניסטי, כמו גם את מוזיקת התעמולה/מעוררת השראה של פולין הסטליניסטית, צילומים שייתכן ועברו עריכה בידי ויידה.
הערות שוליים

↑  עופר ליברגל, ‏רטרוספקטיבה לאנז'יי ויידה: איש השיש ואיש הברזל, באתר "סריטה", 9 בפברואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85083961  NKC: unn2008494003   WorldCat (עם LCCN): n85-083961 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איש פשוט (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Chandran Rutnam 
 הופק בידי:  Jonathan Sheinberg, Chandran Rutnam 
 תסריט:  Chandran Rutnam 
 עריכה:  Chandran Rutnam 
 שחקנים ראשיים:  בן קינגסלי בן קרוס Dushyanth Weeraman 
 מוזיקה:  Ramesh Vinayakam 
 מדינה:  סרי לנקה, ארצות הברית 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2013 
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן פסיכולוגי, סרט פעולה 
 www.acommonmanthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש פשוט (באנגלית: A Common Man) הוא סרט מתח דרמטי אמריקאי-סרי לנקי משנת 2013, בבימויו של צ'אנדרה רטנאם ובכיכובם של בן קינגסלי ובן קרוס. הסרט מבוסס על הסרט ההודי "יום רביעי!" משנת 2008, ומתאר את סיפורו של אדם פשוט שמבצע פעולות טרוריות במטרה להשיג צדק בעיר קולומבו, סרי לנקה.
איש פשוט זכה בפרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במדריד ובמדליית ארד בקטגוריית הסרטים העלילתיים בפרסי הטלוויזיה והקולנוע הבינלאומיים של פסטיבלי ניו יורק, שלוש מתוך 119 מדליות זהב בעולם, 145 כסף, 104 ארד, ו-327 תעודות פיינליסט שהוענקו באותו יום.
עלילה

העלילה מתמקדת בדמותו של "האיש הפשוט" (בן קינגסלי), אדם בלתי מזוהה שנוקם את סבלו באמצעות תוכנית טרור מורכבת. הוא ממקם פצצות ברחבי העיר קולומבו ומאיים לפוצץ אותן אם דרישותיו לא ייענו. דרישותיו כוללות שחרורם של ארבעה טרוריסטים מסוכנים מהכלא. ראש משטרת קולומבו, מפקח ג'וליה (בן קרוס), נאלץ להתמודד עם האיום ולמצוא דרך למנוע את האסון תוך שמירה על הסדר הציבורי.
צוות השחקנים

בן קינגסלי בתפקיד "האיש הפשוט" - אדם בלתי מזוהה שמתכנן פיגוע טרור כדי להשיג צדק.
בן קרוס בתפקיד מפקח ג'וליה - ראש משטרת קולומבו שמנסה לסכל את תוכניתו של האיש הפשוט.
פטריק רטנאם בתפקיד דוידוויד - קצין משטרה שמסייע למפקח ג'וליה.
נום פרנקלין בתפקיד טומסקו - אחד מהטרוריסטים שהאיש הפשוט דורש את שחרורם.
ביקורות

הסרט "איש פשוט" קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. מצד אחד, המשחק של בן קינגסלי זכה לשבחים רבים על הופעתו המרשימה בתפקיד הראשי. מצד שני, היו ביקורות שטענו שהסרט לא מצליח להתעלות על המקור ההודי "A Wednesday!" מבחינת עלילה וקצב. הסרט מציג דיון מעניין על סוגיות של צדק אישי מול חוק וסדר, אך המבקרים ציינו כי הגרסה האמריקאית-סרי לנקית איבדה משהו מהמורכבות הרגשית והאינטנסיביות של הסרט המקורי.
הערות שוליים

↑  "BEN KINGSLEY- OSCAR WINNER AND HIS VIEWS IN SRI LANKA". Travel Development Lanka (Pvt) LTD. אורכב מ-המקור ב-2011-10-24. נבדק ב-2011-10-03.
1 2  Ben Kingsley Starring Action-Thriller, "A Common Man" Is To Be Released by Myriad Pictures Worldwide (אורכב 06.10.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Lankans' film wins three awards". The Island. 2013-07-08. נבדק ב-2013-07-09.
↑  "A Common Man wins bronze at New York Festival". Colombo Gazette. 2013-04-10. נבדק ב-2013-07-09.
איש הקציר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טרי פראצ'ט 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 נושא:  מוות ובפרט מוות של עולם הדיסק
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1991 
 מספר עמודים:  294
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך:  2000
 תרגום:  אליזבת וייגל
 סדרה
 סדרת ספרים:  עולם הדיסק (סדרת מוות)
 ספר קודם:  ראי-נוע
 הספר הבא:  מכשפות בחוץ-לארץ
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001994301
 
איש הקציר (אנגלית: Reaper Man) הוא האחד עשר בסדרת ספרי "עולם הדיסק" של טרי פראצ'ט והשני בתת-סדרת הספרים העוסקת בדמותו של "מוות", דמות על-טבעית של מלאך המוות בעלת אישיות.
בספר זה מוות זוכה לחיים אחרי שהוא מפוטר מעבודתו על ידי משגיחי המציאות. בזמן שהוא לומד על החיים דרך עבודה כקוצר בחווה שכוחת אל, החוסר במוות יוצר בעיות רבות בעולם הדיסק, ומחליפו מתגלה כרודן שלא יודע לבצע את מלאכתו כראוי. בינתיים, וינדל פונס – מכשף שאמור למות אך נותר אל-מת בשל המחסור במוות – נלחם מול נחיל טפילים שמאיים להשתלט על אנק-מורפורק.