stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוועדה השנייה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
שיטות עבודה

עבודת הוועדה מתחילה בדרך כלל בתחילת אוקטובר ומסתיימת במרבית המקרים בסוף נובמבר, אם כי בדרך כלל ניתנות הרחבות המאפשרות לוועדה להמשיך בעבודתה עד תחילת אמצע דצמבר.
עבודתה מחולקת לשני שלבים עיקריים: השלב הראשון כולל דיונים כללים והשלב השני כולל נקיטת פעולות בנושאים ספציפיים יותר. השלב הראשון (שהוא הדיון הכללי כאמור), נמשך עד שבוע ומתחיל בנאום מרכזי של דובר מוזמן. השלב השני נמשך כארבעה שבועו ובמהלכו מתנהל משא ומתן על טיוטות של הצעות חוק.
הוועדה גם נפגשת מדי שנה בפגישה משותפת עם המועצה הכלכלית והחברתית של הארגון.
בירו

אלו חברי הבירו המנהל את הוועדה נכון לאוקטובר 2023:
| מדינה | שם | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| אורוגוואי אורוגוואי | קארלוס אמורין | יו"ר הוועדה |
| גאנה גאנה | ג׳סווני אבודו-בירסבורן | סגן יו"ר |
| איטליה איטליה | דייגו אנטונינו צ׳ימינו | סגן יו"ר |
| תאילנד תאילנד | ניצ׳אמון מאי הסייה | סגנית יו"ר |
| בולגריה בולגריה | איואילו גאטב | דווח |
ראו גם

הוועדה השלישית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
הוועדה הרביעית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
הוועדה השישית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
הערות שוליים

↑  "Economic and Financial Committee (Second Committee)". General Assembly of the United Nations. United Nations. n.d. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  The GA Handbook: A Practical Guide to the United Nations General Assembly (PDF) (2nd ed.). New York: Permanent Mission of Switzerland to the United Nations. 2017. ISBN 978-0-615-49660-3.
↑  "Economic and Financial Committee (Second Committee): Bureau of the 78th Session". General Assembly of the United Nations. United Nations. n.d. נבדק ב-3 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11865065q (data)  SUDOC: 08352178X  VIAF: 134399762   WorldCat (עם VIAF): 134399762 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החשמלית המודרנית באיסטנבול

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  טורקיה
 עיר:  איסטנבול 
 מפעיל:  מטרו איסטנבול 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  13 ביוני 1992 
 מידע על הקו
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 מתח חשמלי:  750 V DC railway electrification 
 תרשים הקו
  סכימת רשת התחבורה המסילתית באיסטנבול. החשמלית המודרנית באדום ובתכלת
 
החשמלית המודרנית
החשמלית המודרנית (בטורקית: Çağdaş Tramvayı - "החשמלית בת זמננו", או רק Tramvay - "החשמלית") היא חשמלית הנוסעת לאורך קו המחולק לשני מקטעים נפרדים בחלקה האירופי של איסטנבול בטורקיה, והמקשר בין קבאטש (Kabataş) שעל חוף מצר הבוספורוס לבין רובע בג'ילר (Bağcılar) שבמערב העיר.
קטע קבאטש-זייתינבורנו (T1)

קטע קצר מקו החשמלית נפתח לשירות בשנת 1992 בין תחנת הרכבת ומסוף אוטובוס הים בסירקג'י (Sirkeci) לבין תחנת אקסראי (Aksaray) במרכזה של העיר. הקו הוארך מספר פעמים בשני הכיוונים, ומאז 30 בינואר 2005 אורכו 14 ק"מ והוא כולל 24 תחנות. החשמלית נוסעת במפלס הרחוב בתדירות של אחת לחמש דקות בממוצע, ומשך הנסיעה בין שתי תחנות הקצה הוא כשלושת רבעי השעה. 55 הרכבות משמשות בשירות לאורך הקו מסוגלות להוביל 195,000 נוסעים ביום. עלות ההקמה הכוללת של הקו עמדה על 110 מיליון דולר.
קטע זייתינבורנו-בג'ילר (T2)

קטע שני של הקו המוביל מזייתינבורנו מערבה לבג'ילר נפתח לשירות ב-14 בספטמבר 2006. אורכו של המקטע 5.2 ק"מ, מהם 587 מטר על גשר עילי, ולאורכו ממוקמות 9 תחנות. משך הנסיעה לאורך הקו עומד על כ-20 דקות.
החשמלית במערך התחבורתי העירוני

שני מקטעי הקו נפגשים בתחנת זייתינבורנו.
בתחנה זו כמו גם בתחנת אקסראי מתאפשר מעבר מהחשמלית אל קו הרכבת הקלה של איסטנבול המוביל אל נמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק.
בתחנת סירקג'י חולף  קו החשמלית בסמוך לתחנת הרכבת המשמשת כתחנה סופית לתנועת רכבת הפרברים האירופית ורכבות רגילות ובינלאומיות היוצאות אל תראקיה ואל אירופה. *החשמלית נפגשת גם עם הטונל בתחנת קרקיי (Karaköy) ועם פוניקולר קבאטש-טקסים בתחנתה הסופית בקבאטש.
קישור לרציפי אוטובוס הים אפשרי בתחנות קבאטש, סירקג'י ואמינני (Eminönü).
היפהפיה מניו יורק

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזמר "היפהפיה של ניו יורק,
 בימוי:  צ'ארלס וולטרס
 הופק בידי:  ארתור פריד
 תסריט:  רוברט אובריין, אירווינג אלינסון, צ'סטר ארסקין
 עריכה:  רוברט ה. פלאנק
 שחקנים ראשיים:  פרד אסטר  ורה-אלן קינן ווין 
 מוזיקה:  הארי וורן
 צילום:  הארי ג'קסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בפברואר 1952
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 תקציב:  2,563,000 דולר
 הכנסות:  1,982,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   belleofnewyork
 דף הסרט ב־IMDb
 
היפהפיה מניו יורק (באנגלית: The Belle of New York) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1952 בבימויו של צ'ארלס וולטרס, עם פרד אסטר וורה-אלן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על מחזמר בשם זהה משנת 1897. השירים לסרט נכתבו על ידי הארי וורן (מנגינה) וג'וני מרסר (מילים).
זמרתה של ורה-אלן מדובבת על ידי הזמרת אניטה אליס (אנ').
בסרט יש אפקטים ויזואליים של קטעי ריקוד בהם אסטר ואלן "מרחפים" תוך כדי ריקוד.
העלילה מתרחשת בניו יורק בשנת 1900 לערך.
תקציר העלילה

אנג'ליקה בונפילס (ורה-אלן) עובדת כמזכירה בצבא הישע בדרום מנהטן יחד עם חברתה אלסי וילקינס (אליס פירס) תחת פיקוחה הקפדני של גב' פיניאס היל. מטרתן להחזיר בתשובה "חוטאים". ה"חוטאים" באים למקום רק כדי לחזות ולשיר לאנג'ליקה "היפהפייה של ניו יורק".
צ'רלי היל (פרד אסטר) הוא פלייבוי שגר עם דודתו גב' פיניאס ועל חשבונה. הוא מוקף כל הזמן בבחורות ועורך מסיבה גדולה בביתו בה הוא רוקד ושר עם חברותיו "מי תרצה להתנשק עם החתן" ערב לפני נישואיו לנערת השעשועים דיקסי מקוי (גייל רובינס).
לאחר המסיבה הוא נוסע בכרכרה ומבחין בתהלוכה של צבא הישע ובראשה אנג'ליקה. הוא נשבה ביופייה והיא אומרת לו שרגש אהבה גורם לאדם לרחף והוא שר, רוקד ומרחף מעל קשת וושינגטון ומבטל את חתונתו עם דיקסי מקוי.
אנג'ליקה מקבלת את צ'רלי בהסתייגות ודורשת ממנו להתחיל לעבוד כמו כל אדם ישר. הוא שר לה "בייבי דול" ומתחיל לעבוד כמנקה רחובות ואחר כך כנהג קרונית ציבורית רתומה לסוס, שם היא פוגשת אותו והם רוקדים ושרים "אופס".
הקשר ביניהם מתחמם והם מחליטים להינשא ולהצטלם ברקע תמונות ממפעל  קורייר ואיבס. לפני החתונה צ'רלי משתכר ושוכח ממנה. הקשר ניתק וצ'רלי מתחיל להופיע כמלצר מזמר בקזינו. אנג'ליקה ואלסי מחליקות להגיע למקום ולהיות שובבות אך יפות ובבגדים חושפניים. לאחר ההופעה נפגשים צ'רלי ואנג'ליקה, מביעים את אהבתם ומתחילים לרחף ולרקוד כשהקהל שר להם "היפהפייה של ניו יורק".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| פרד אסטר | צ'רלי היל |  |
| ורה-אלן | אנג'ליקה בונפילס |  |
| קינן ווין | מקס פריס | עו"ד של צ'רלי |
| מרג'ורי פינס | גב' פיניאס היל | דודה של צ'רלי |
| אליס פירס | אלסי וילקינס |  |
| קלינטון סנדברג | גילפורד ספיבק |  |
| גייל רובינס | דיקסי מקוי |  |
הוקי מים

משחק הוקי מים
הוקי מים (באנגלית: Underwater hockey) הוא ענף ספורט אותו משחקים תוך כדי שחייה וצלילה. המשחק נערך על קרקעית הבריכה בצלילה חופשית על ידי שתי קבוצות של שישה שחקנים. כל שחקן לובש סנפירים, משקפת, שנורקל, וכפפת-מגן ליד. לכל שחקן מחבט קצר (עד 30 ס"מ) בו חובטים בדסקית במטרה להכניסה לשער היריב.
המשחק

במשחק משתתפות שתי קבוצות, בנות עשרה שחקנים כאשר רק שישה משחקים כל פעם וארבעה שחקנים הם "מחליפים". כאשר שחקן צריך לעלות לפני הבריכה על מנת לנשום יכול שחקן מחליף להיכנס במקומו ולהצטרף מיידית למהלך המשחק.
לפני תחילת המשחק הדיסקית ממוקמת במרכז הבריכה והשחקנים ממתינים לשריקה או מכה במים שמסמנת את תחילת המשחק.
במהלך המשחק מעבירים השחקנים ביניהם את הדיסקית לאורך הבריכה על ידי מסירות מחבט בלבד והתקדמות בצלילה אל השער של הקבוצה הנגדית.
שתי הקבוצות נבדלות האחת מהשנייה בצבעם השונה של: המחבט, כובע המגן ובמקרים מסוימים, גם בצבעו של בגד השחייה.
כל חברי שתי הקבוצות חופשיים לשחות בכל מקום בבריכה ולנסות להבקיע לקבוצה הנגדית או להגן על שער קבוצתם - המשחק משוחק ללא שוערים.
המשחק מתקיים בבריכה שאורכה בין 21 ל-25 מטר ורוחבה בין 12 ל-15 מטר - אך שטחה הכולל הוא לפחות 300 מטר מרובע. עומקה של הבריכה בין 2 ל-3.65 מטר (סטייה של עד 10% מגבולות העומק מתאפשרת בהיתר מיוחד), והיא חייבת להיות שטוחה או כמעט שטוחה (גרדיאנט מקסימלי של 1 ל-20) ותחומה בקירות - קירות הבריכה הקבועים, או קירות שמוקמים במיוחד לצורך המשחק שגובהם לפחות 30 סנטימטר מהקרקעית. רוחב השער, הממוקם באמצע כל קיר רוחב בקצוות הבריכה וצמוד לקרקעית, הוא 3 מטרים.
המשחק נמשך שלושים דקות והוא מחולק לשני חצאים של חמש עשרה דקות, שביניהם שלוש דקות הפסקה.
מגע בדיסקית ביד אסור ובמקרה של נגיעה בשוגג, אסור לשחקן לחבוט בה שוב עד ששחקן אחר נוגע בה.
ניתן לחלק את חברי הקבוצה לשחקני התקפה ושחקני הגנה וגם שחקנים שמשלבים בין הגנה להתקפה.
משחק ההוקי מים יכול להתקיים רק בבריכות שהקרקעית שלהם עשויה מקרמיקה או שיש (רצפות חלקות שהדיסקית יכולה להחליק עליהן).
הדסקית עשויה בדרך כלל מעופרת ונמצאת בתוך כיסוי פלסטיק כדי לצמצם את החיכוך שלה עם קרקעית הבריכה. משקלה הוא כ-1.5 ק"ג וקוטרה כ-7.5 ס"מ.
היסטוריה

הספורט פותח בשנת 1954 על ידי אלן בלייק ככל הנראה כדי לשמור ולשפר את כושר הצלילה של צוללני חיל הים הבריטי. גרסה אחרת טוענת שהמשחק הומצא במועדון צלילה בים ונועד לעונת החורף, בה קר מדי לצלול בים. ב-1955 התקיים באנגליה הטורניר הראשון בו השתתפו שלושה מועדונים.
ב-1959 הוקמה הפדרציה העולמית לפעילויות מתחת למים (נקראת בקיצור CMAS), שמרכזת את הפעילויות וההתאחדויות בעולם. כל שנתיים מקיימת הפדרציה תחרות בינלאומית בחודשים אפריל-מאי. ב-2006 התקיימה אליפות העולם לקבוצות, בה השתתפו 17 מדינות. מאז 2008 פעילה בתחום גם "התאחדות האתגר המימי" (World Aquachallenge Association) או בקיצור WAA שמארגנת את אליפויות העולם.
עד 2021 הייתה קיימת בישראל קבוצה אחת של הוקי תת-מימי, שמשחקת בבריכות גבעת אלה מאז 1997 בעונות הקיץ בלבד, ובקריית טבעון במהלך כל השנה, באוקטובר 2021 הקבוצה עזבה את בריכת חנה סנש בטבעון וכיום קבוצה זו מתאמנת בחיפה בבריכת מכבי שברחוב ביכורים על יד מרכז הכרמל.
באוגוסט 2021 הוקם מועדון הוקי מים נוסף בחיפה. שחקני הקבוצה מתאמנים בימי חמישי בבריכת בית בירם שבמתחם בית הספר הריאלי בחיפה.
הערות שוליים

↑  About Underwater Hockey
↑  The evolution of Octopush
↑  אתר הפדרציה
↑  2006 CMAS Underwater Hockey World Championships - Tournament Results
↑  אתר הבית של WWA
דפנה קסטנר

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1961 (בת 63) מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 בן או בת זוג:  הארווי קייטל (2001–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דפנה קסטנר (באנגלית: Daphna Kastner; נולדה ב-17 באפריל 1961) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה, תסריטאית ובמאית קולנוע קנדית.
ביוגרפיה

קסטנר נולדה במונטריאול, קנדה להורים ממוצא ישראלי.
היא התחילה את הקריירה כשחקנית ב-1983 בסרט הגברת הבודדה.
ב-1996, הסרט French Exit (אנ'), אותו ביימה, היה מועמד לחמישה פרסים בפסטיבל הסרטים האמריקאי של דוביל.
ב-2001 שיחקה בסרט "עדן" בבימוי עמוס גיתאי.
חיים אישיים

באוקטובר 2001 נישאה דפנה קסטנר (40) בחשאי לשחקן הארווי קייטל בירושלים בזמן ששניהם השתתפו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה. כמה שבועות לאחר מכן, באוקטובר 2001, הם ערכו את הטקס הרשמי שלהם במנהטן, בביתו של השחקן רוברט דה נירו, חברו הטוב של הארווי קייטל. יש להם בן אחד, רומן קייטל-קסטנר (נולד באוגוסט 2004).
פילמוגרפיה נבחרת > כשחקנית

1983 The Lonely Lady
1986 Evixion
1989 Girlfriend from Hell
1990 Eating
1991 Crack Me Up
1991 Julia Has Two Lovers
1991 Lana in Love
1992 Venice/Venice
1995 French Exit
1996 Kiss & Tell
1998 Spanish Fly
2000 Timecode
2001 Eden
2007 My Sexiest Year
פילמוגרפיה נבחרת > כבמאית

1995: French Exit
1998: Spanish Fly
2009: Chaos
הערות שוליים

1 2  גואל פינטו, השחקן הארווי קייטל התחתן הערב בירושלים, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2001
↑  Pinto, Goel (7 באוקטובר 2001). "American-Jewish Actor Harvey Keitel Gets Married in Jerusalem". הארץ. נבדק ב-27 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אמיר קמינר, קאן, הארווי קייטל: "גם אני צחצחתי נעלים בחיי", באתר ynet, 8 במרץ 2016
↑  הארווי קייטל מצפה לתינוק, באתר וואלה, 8 במרץ 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4357 7847  LCCN: no2003103068  VIAF: 36614512   WorldCat (עם VIAF): 36614512
הטיית רצייה חברתית

הטיית רצייה חברתית מוגדרת במדעי החברה כנטייה של הנבדק לענות באופן התואם, להערכתו, את הנורמות המקובלות בסביבתו החברתית. כלומר, עלולה להימצא הטיה בתשובות הנגרמת מרצון הפרט לקבל אישור חברתי או להימנע מביקורת. לעיתים הדבר נעשה גם ללא מודעות עצמית. המונח נטבע לראשונה בשנת 1953 על ידי הפסיכולוג אלן אדוארדס.
ההטייה בולטת במיוחד במחקרים בהם נעשה שימוש בדיווח עצמי של המשתתפים. למשל, דיווחים עצמיים על נושאים כמו יכולות, אישיות, פעילות מינית ושימוש בסמים. כאשר נבדקים נדרשים להתמודד עם השאלה "האם עישנת פעם סמים?", המשיבים עשויים להיות מושפעים מהעובדה שחומרים מבוקרים, לרבות המריחואנה הנפוצה יותר, הם בדרך כלל לא חוקיים. המשיבים עשויים לחוש דחק ולהכחיש כל שימוש בסמים או לנמק את השימוש. למשל, "אני מעשן מריחואנה רק כשאני עם חברים".
ההטיה עשויה לפעול בכיוונים שונים עבור תת-קבוצות שונות: למשל, דיווח על מספר פרטנרים ליחסי מין בעבר. נמצא כי בעוד שגברים נוטים לנפח את המספרים, נשים נוטות להמעיט במספרים.
ראו גם

האדרה עצמית
הונאה עצמית
ניהול הרושם
ניטור עצמי
הערות שוליים

↑  Edwards, A. L. (1957). The social desirability variable in personality assessment and research. Dryden Press.
↑  Edwards, A. L. (1953). The relationship between the judged desirability of a trait and the probability that the trait will be endorsed. Journal of Applied Psychology, 37(2), 90–93.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האדמירל גריגורוביץ'

| --- | --- |
ספינת "האדמירל גריגורוביץ'", דצמבר 2016
ספינת "האדמירל גריגורוביץ'", דצמבר 2016
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  פריגטה
 צי:  צי הים השחור של חיל הים הרוסי
 דגל הצי:  
 סדרה:  "האדמירל גריגורוביץ'" (פרויקט 11356)
 אוניות בסדרה:  האדמירל אסן
 חלק מסדרה:  צי הים השחור 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Yantar Shipyard 
 הוזמנה:  10 בדצמבר 2010
 הושקה:  14 במרץ 2014
 תקופת הפעילות:  10 במרץ 2016 – הווה (8 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  3,620 טונות, מקסימלי: 4,035
 אורך:  124.8 מטר
 רוחב:  15.20 מטר
 שוקע:  7.5 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  30 קשר (54,71 קמ"ש)
 גודל הצוות:  180  (18 קצינים, 20 נחתים)
 צורת הנעה:  מדחפים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  קליבר
 מסוקים:  מסוק קאמוב (קמוב Ka-29 או קמוב Ka-31)
 
האדמירל גריגורוביץ' היא פריגטה של הצי הרוסי המשרתת בחטיבת הספינות ה-30 של צי הים השחור. נקראת על שם מפקד צי הים השחור בשנים 1911-1917, האדמירל איוואן גריגורוביץ'.
היסטוריה

הספינה הוזמנה על ידי משרד ההגנה של רוסיה ב-18 בדצמבר 2010 ממפעל "יאנטאר" (מפעל מספר 01357) שבקלינינגרד. הספינה הורדה למים ב-14 במרץ 2014 ומאפריל ועד דצמבר 2015 עברה ניסויים ימיים שונים, היא נקלטה לשירות פעיל ב-10 במרץ 2016 בצי הים השחור.
ממאי ועד יוני 2016 הפריגטה חנתה בבסיס הצי הרוסי בסבסטופול. ביולי 2016 ביצעה תמרון ימי במימי הים השחור וביצעה תרגיל בירי ארטילרי, לאחר מכן חנתה בבסיס הצי בנובורוסיסק.
מה-24 באוגוסט ועד ה-27 באוגוסט 2016 נטלה חלק בתרגיל משותף עם הצוללת "רוסטוב על הדון". ב-24 בספטמבר אותה שנה יצאה למימי הים התיכון וביצעה תרגיל אל מול חופי יוון, שנמשך עד ה-28 בספטמבר. ב-6 באוקטובר הספינה שבה לסבסטופול
ב-3 בנובמבר 2016 האוניה יצאה לים התיכון והצטרפה אל צי האוניות המשרת בבסיס הצי הרוסי בנמל טרטוס. ב-15 בנובמבר הספינה שיגרה טילי שיוט מדגם "קליבר" נגד מטרות של "ג'בהת א-נוסרה" בסוריה, מחלקו המזרחי של הים התיכון. ב-19 בדצמבר חזרה לסבסטופול. ב-26 בדצמבר נטלה חלק בחיפושים אחר שברי מטוס הטופולב Tu-154 שהתרסק סמוך לסוצ'י.
ב-27 בפברואר 2017 שוב נשלחה הספינה אל חופי סוריה וב-31 במרץ חזרה לנובורוסיסק. מה-3 באפריל הספינה נטלה חלק בתרגיל צבאי משותף עם חיל הים הטורקי (עם פריגטת Barbaros והקורבט Büyükada). ב-8 באפריל 2017 נשלחה שוב לחזק את צי האוניות שבבסיס הצי הרוסי בטרטוס.
מפקדים

סרגיי ארשקין (נובמבר 2014 - פברואר 2016)
אנטולי וליצ'קו (פברואר 2016 -)
הערות שוליים

↑  הפריגטה הרוסית אדמירל גריגורוביץ׳ חוצה את מיצרי הבוספורס הטורקיים בדרך לסוריה המדממת
↑  Интервью: командир дивизии кораблей ЧФ рассказал о планах развития соединения
↑  Дивизия надводных кораблей ЧФ готовится отметить день рождения
דפנה רובינשטיין

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1980 (בת 44) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  תלמה ילין  רוז ברופורד קולג' 
 
דפנה רובינשטיין (נולדה ב-26 באפריל 1980) היא מחזאית ובמאית תיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב לשחקנית אירית רובינשטיין ולעורך הדין הפלילי מנחם רובינשטיין. למדה בבית הספר לאומנויות בתל אביב.
כשהייתה בת שמונה כיכבה (לצד אחותה מירה) בסדרת הטלוויזיה "כן, מה?", ובתשדיר שירות לגלידה.
בגיל 13 הייתה אחת המגישות של מגזין הילדים האקטואלי "בננה בום" ששודר במסגרת שידורי טלעד בערוץ השני, לצד לביא זיטנר, מיכאל הנגבי, סיון רהב-מאיר ואושרי כהן.
את לימודי התיכון סיימה בתיכון לאומנויות תלמה ילין. לאחר שירותה הצבאי החלה בלימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, אך פרשה לפני סיום התואר.
ב-2002 נרשמה ללימודי תיאטרון ומשחק לתואר ראשון במכללת רוז ברופורד(אנ') בלונדון, וסיימה אותם בהצטיינות. תוך כדי הלימודים כתבה ביקורות תיאטרון לאתר האינטרנט הישראלי עלונדון.
כפרויקט סיום בלימודים כתבה וביימה את ההצגה Homesick, בהשתתפות סטודנטים תלמידי השנה השלישית. ההצגה, העוסקת במשפחה שכולה ישראלית, זכתה בפרס ראשון על ההפקה המקורית הטובה ביותר ל-2004 בפסטיבל אומנויות בלידס, ולאחר מכן עלתה בתיאטרון ניו אנד(אנ') בלונדון וזכתה להמלצה מטעם "טיים אאוט" הלונדוני. עמרי ניצן, שהיה אז המנהל האומנותי של הקאמרי וביקר באותו זמן בלונדון, צפה בהצגה, לקח אותה תחת חסותו והביא את ההצגה לארץ. רובינשטיין תרגמה את המחזה, שכתבה במקור באנגלית, והוא עלה בתיאטרון הקאמרי תחת השם "קרוב לבית". הקאמרי התכוון למכור את ההצגה לבתי ספר, אך ההצעה נפסלה לאחר שמורות שצפו בה טענו כי היא עוסקת בתכנים קשים מדי ומציגה את צה"ל באור לא מחמיא.
בהמשך למדה רובינשטיין בבית הספר למשחק פיליפ גולייה (L’ecole Phillip Gaulier) בפריז, ולאחר ששבה לישראל הצטרפה לפרויקט שלהב"ת (שירות למניעת הסמים בבתי ספר תיכוניים) וביימה הפקות תיאטרון בהשתתפות אסירים בבתי הכלא רימונים, השרון, הדרים, נווה תרצה וחרמון.
בשנים 2010–2014 ניהלה אומנותית את קבוצת "קאמרי צעיר", חלק מתוכנית מצוינות באומנויות לבני נוער משכונות מצוקה בתל אביב. המשתתפים בפרויקט למדו משחק וצפו בהצגות בתיאטרון הקאמרי. סרט תיעודי בשם "לא בשכונה שלנו" מגולל את סיפורם של ארבעה נערים שליוותה רובינשטיין בפרויקט.
בשנת 2014 הקימה עם בעלה את "ארגון יוצרים עצמאים בתיאטרון".
הצגות שביימה

החייל הזה הוא אני – הצגה של תיאטרון צה"ל בהשתתפות אגם רודברג ועפר סקר ועם לחנים של דורון שפר (2005).
רומיאו ויוליה – בימוי משותף עם טל ברנר ועידו שקד. ההצגה זכתה בפרס קיפוד הזהב על עבודה קבוצתית לשנת 2008.
חלום ליל קיץ – במסגרת העונה השייקספירית "שייקספיר אנפלאגד" בתיאטרון תמונע (2008).
כל הזמן שבעולם – מחזה מקורי שבמרכזו "אשה שעוסקת במקצוע העתיק בעולם" (פסטיבל אשה, 2011). המחזה הועלה גם בפסטיבל תיאטרון פרינג’ בקנדה.
חוג הסרטן – הפקה עם תלמידי בית הספר למשחק בית צבי (2011)
חדירה – הפקה של תיאטרון תהל, גרסה עברית למחזה של המחזאית האמריקאית ווינטר מילר, בתרגומו של אביהוד תדהר (2012).
פנסיה מוקדמת – מחזה שכתבה במשך שש שנים ומבוסס על הזוגיות עם בעלה (צוותא, 2018).
בטון אחר – מחזה מקורי שכתבה רובינשטיין שהועלה במסגרת פרויקט "קאמרי צעיר", על בסיס סיפורי החיים של הנערות והנערים שהשתתפו בפרויקט (2014).
הדה גאבלר – הפקה לפי תרגום מחודש של רובינשטיין למחזה של איבסן, שעלתה במהלך מגפת הקורונה (הקאמרי, 2020)
חיים אישיים

נשואה לאיש ההייטק ישי גרין, אותו הכירה בפגישה מקרית על ספסל ברחוב. השניים השתתפו בעונה השנייה של סדרת הריאליטי "מחוברים".
הזוג מתגורר בתל אביב ולהם שלוש בנות - אלונה (נולדה ב-2012), לילי (נולדה ב-2014) ויסמין (נולדה ב-2017).
אחותה של רובינשטיין היא הכוריאוגרפית מירה רובינשטיין וגיסתה היא הצלמת לואיז גרין.
הערות שוליים

↑  אני רוצה גלידה עכשיו - תשדיר שירות, נבדק ב-2022-05-11
↑  דפנה רובינשטיין Archives, באתר עלונדון
↑  Dafna Rubinstein - Playwright, www.doollee.com
↑  ציפי שוחט, בלונדון הייאוש יותר פורה, באתר הארץ, 30 בינואר 2006
↑   תמר רותם, בני הנוער שעברו מהרחוב אל הבמה עלולים להיזרק אליו בחזרה, באתר הארץ, 30 במרץ 2014
↑  הצגת הפרינג' הטובה של 2008: "התקלה", באתר הארץ, 27 במרץ 2009
↑  חוג הסרטן Cancer Tales, באתר www.beit-zvi.com
↑  marthayodaat, חדירה קטלנית, באתר מרתה יודעת, ‏2013-03-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307596105171  ISNI: 0000 0004 0294 6262  LCCN: no2007032647  VIAF: 76089779   WorldCat (עם VIAF): 76089779
ה'תש"ע

ה'תש"ע (5,770) ובקיצור תש"ע – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 2009, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 2010.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 16 שעות ו-853 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-304. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 2 (סימנה בלהז) במחזור השמש ה-207.
שנה זו היא שנת 1,941 לחורבן הבית, ושנת 2,321 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תש"ע 62 שנות עצמאות.
אירועים

משרד החינוך בישראל, הכריז על שנת ה'תש"ע כ"שנת השפה העברית"
י"ח בסיון – לוחמי שייטת 13 משתלטים על המשט שניסה לפרוץ את הסגר על רצועת עזה. במהלך ההשתלטות על ה"מרמרה" פרץ עימות אלים, במהלכו נהרגו 9 מנוסעי האוניה ונפצעו חיילי צה"ל.
נפטרו

ה' בתשרי – הרב בן ציון ליפסקר, רבה האשכנזי של ערד וחבר בית דין רבני חב"ד.
ט' בתשרי – חיים זליגמן, מחנך וחוקר יהודי אשכנזי.
ט' בתשרי – (לאחר כניסת יום הכיפורים) הרב שמעון נתן נטע בידרמן, האדמו"ר מלעלוב.
א' בחשוון – שלמה לורינץ, חבר הכנסת במשך 33 שנה ויושב–ראש ועדת הכספים בשנים 1977–1984.
כ"א בחשוון – רבי ישראל רוזנבוים האדמו"ר מסטאניסלאוו מונסי.
י"ח בכסלו – הרב לוי יצחק הורוביץ, האדמו"ר מבוסטון.
י"ב בטבת – רבי אברהם גולדמן אדמו"ר מזוועהיל.
ה' בשבט – אברהם סוצקבר, מחשובי משוררי היידיש.
ח' באדר – מנחם פרוש, חבר הכנסת מטעם יהדות התורה.
ה' באייר – דבורה ברטונוב, כלת פרס ישראל.
י"ז באייר –  הרב יעקב ניסן רוזנטל, אב בית דין של חיפה.
י"ח באייר – משה הירש, מנהיג נטורי קרתא. שימש כשר לענייני יהודים בממשלתו של יאסר ערפאת.
כ"ה בסיון – הרב מרדכי אליהו, פוסק ומנהיג רוחני, הראשון לציון והרב הראשי לישראל.
כ"ז בתמוז – הרב יהודה עמיטל, רב והוגה דעות, כיהן כראש ישיבת הר עציון, מייסד מפלגת מימד ובעבר שר בממשלת פרס.
כ"ט באלול – האדמו"ר מביאלא רבי יעקב יצחק רבינוביץ' המכונה 'רמת אהרון'.
כ"ט באלול– האלוף במיל. ישראל טל (טליק) ממעצבי תורת השריון של צה"ל ואבי מיזם טנק המרכבה וגשר הגלילים.
פרסי ישראל

אברהם טל – בלשנות עברית
אהרן ידלין – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
איל"ן – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
אריה סיוון – שירה
חנוך ברטוב – ספרות ליוצרים
יונתן גרסל – חקר החקלאות
ירדנה כהן – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
כמאל מנצור – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
אריה לוין – בלשנות כללית
פטר מירום – צילום
יהושע קולודני – מדעי כדור הארץ
מרכז סוזן דלל – אומנות המחול
אבישי מרגלית – חקר הפילוסופיה
אברהם ניצן – כימיה
יאיר אהרוני – מדעי המינהל
משה אדד – חקר הקרימינולוגיה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ב בחשוון חל ביום שישי ולכן יום הזיכרון ליצחק רבין מוקדם ליום חמישי י"א בחשוון.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
כ"ז בניסן חל ביום ראשון, ולכן יום הזיכרון לשואה ולגבורה נדחה ליום שני כ"ח בניסן (כלל זה הוחל משנת ה'תשנ"ז - 1997).
ד' באייר חל ביום ראשון, ולכן יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל נדחה ליום שני ה' באייר ויום העצמאות נדחה ליום שלישי ו' באייר (כלל זה הוחל משנת ה'תשס"ד - 2004).
י' באייר חל בשבת, ולכן יום הרצל נדחה ליום ראשון י"א באייר.
הערות שוליים

↑  אפרת זמר, הנחיה חדשה: צלצולים בביה"ס – רק בעברית, באתר nrg‏, 12 בינואר 2010
היסטוריה של עם ישראל
דפנה ערוד

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1944 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  30 במרץ 2022 (בגיל 77) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 תחום יצירה:  ציור, שירה 
 www.daphnaarod.com
 
דפנה ערוד (6 ביולי 1944 – 30 במרץ 2022) הייתה אמנית ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב להורים שעלו לארץ ישראל מהולנד בשנת 1932. החלה לכתוב שירים בגיל שמונה.
סיימה את לימודיה באוניברסיטת תל אביב בגיל 19 והתגייסה לצה"ל, בו שירתה בנח"ל.
ערוד הייתה ממקימי "העין השלישית" – קבוצת אמנים אוונגארדית שפעלה בתל אביב מסוף שנות ה-60 עד אמצע שנות ה-70. חברי "העין השלישית" ערכו את המיצגים הראשונים בארץ, עסקו בעשיית סרטים, הקימו תערוכות משותפות, הוציאו לאור כתב-עת ופתחו את חנות הניו-אייג' הראשונה בישראל, בה מכרו חוברות אמנות מחוץ לישראל, ספרים שעסקו ברוחניות ופריטים מעוצבים. החנות הפכה למקום מפגש, קיימו בה ערבי שירה והופעות שונות, ומשם גם יצאו חברי הקבוצה לתערוכות אמנות ביישובים ובקיבוצים ברחבי הארץ. דפנה חילקה את זמנה בין תל אביב לבנימינה. בבנימינה גרה בקומונת האמנים שמנתה כשבעה אמנים מתחומי יצירה שונים. הם פעלו יחד בסטודיו רב-תחומי והציגו בגלריות שונות בארץ.
ב-1979 עזבה סופית את בנימינה ונשארה בתל אביב. במקביל ערכה מסעות מחוץ לישראל, ובין היתר התגוררה עם בן זוגה בבית ממונע, בו נסעו ברחבי אירופה. בשנותיה האחרונות עסקה בציור, עיצוב אדריכלי ושירה.
ערוד נישאה והתגרשה פעמיים. אחד מבעליה היה המהנדס האמריקאי סם ריבן.
ב-17 במרץ 2022 בעת סגירת תערוכתה  האחרונה "חברות" בארנה  בהרצליה נפרדה דפנה ערוד  בערב מרגש מחברותיה בהיותה מודעת לזמן הקצר שנותר לה לחיות. ערוד נפטרה שבועיים אחר כך ממחלת הסרטן ב-30 במרץ 2022. הותירה אחריה שני ילדים. התגוררה בתל אביב.