stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל מודריק

| --- | --- |
עמנואל מודריק
עמנואל מודריק
 לידה:  27 ביולי 1947 י' באב ה'תש"ז קריית אתא, ישראל
 פטירה:  14 באוגוסט 2017 (בגיל 70) כ"ב באב ה'תשע"ז
 מדינה:  ישראל ישראל
עמנואל מודריק (27 ביולי 1947, י' באב ה'תש"ז – 14 באוגוסט 2017, כ"ב באב ה'תשע"ז) היה עובד של משרד האוצר, ששימש חשב של משרד התקשורת, משרד התרבות והספורט והמשרד לפיתוח הנגב והגליל.
הונצח במספר אתרים - מצפה עמנואל הוקם לזכרו בנגב בהר לבן בפתחת נחל רביבים ורכס ירוחם על ידי כולנא - עמותת צעירים בירוחם ועיריית ירוחם, בנוסף מונצח בקיבוץ אילות בדרום הערבה - בבית הראשונים בקיבוץ אילות ששופץ בתמיכת המועצה לשימור אתרים והמועצה אזורית חבל אילות, ישנה פינה לזכרו. בעדי נגב ישנו שלט הנצחה, וכן בקיבוץ כפר עזה נשתל עץ לזכרו בבוסתן.
לזכרו של עמנואל מודריק
ביוגרפיה

עמנואל מודריק נולד בי' באב תש"ז בכפר אתא בשנת 1947 לשפרה ודוד מודריק ממקימי כפר אתא. התגייס לגולני ונלחם בקרב תל עזזיאת במלחמת ששת הימים. הוא למד לתואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. את תוארו השני עשה במנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. מאז לימודיו באוניברסיטה התגורר בירושלים.
גלריה

מצפה עמנואל
שלט הנצחה ירוחם, מצפה עמנואל
טקס הנצחה קיבוץ אילות
טקס הנצחה עדי נגב, דורון אלמוג, פרופ' רפאל יודסין
שלט הנצחה בצריף הראשונים אילות
שלט הנצחה קיבוץ אילות
שלט הנצחה בכפר הסטודנטים בשדרות
טקס הנצחה בירוחם
טקס הנצחה בשדרות, פנחס וולרשטין, אלון דוידי ראש העיר
שלט הנצחה עדי נגב
טקס הנצחה בירוחם, חכ' מיכאל ביטון, עודד מודריק
טקס הנצחה בקיבוץ אילות חנן גינת ראש מועצת אילות
חיים אישיים

מודריק היה נשוי לחנה לבית דהאן ולהם שתי בנות ובן, ושבעה נכדים.
גאוסטרנברגיה

| גאוסטרנברגיה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 88–80 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זאורופסידה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: פטראנודוניים
סוג:: גאוסטרנברגיה
שם מדעי
 Geosternbergia ‏מילר, 1978

בהשוואה לאדם. בירוק - זכר, בכתום - נקבה
גאוסטרנברגיה (שם מדעי: Geosternbergia) הוא זוחל קדום מעופף מסדרת הפטרוזאוריה שהיה קרוב לפטרנודון ודומה לו מאוד. שניהם היו מגדולי הפטרוזאורים, והם חיו בתקופת הקרטיקון.
מאפיינים

מאובניו של פטרוזאור זה נמצאו באמריקה הצפונית.
מוטת כנפיו הגיעה ל-7.25 מטרים. נמצאה לסת תחתונה של בוגרים שהייתה ארוכה מאוד והגיעה לאורך 1.2 מטרים. לא היו לו שיניים כלל. מעל ראשו הייתה קרן או כרבולת ארוכה שפנתה אחורה ושימשה לאיזון, וככל הנראה גם לתצוגה. הקרן הייתה מעט יותר זקופה מקרנו של הפטרנודון. לנקבות הייתה קרן קצרה יותר והן היו קטנות מהזכרים.
ככל הנראה, דמה שטח המחיה של הגאוסטרנברגיה לזה של הפטרנודון, מעל חופי ימים, מהם הוא שלה דגים במקורו הגדול וקינן בראשי הצוקים בקבוצות גדולות.
בתרבות

פטרוזאור זה הופיע במשחק המחשב Jurassic World Evolution 2.
כ"ד בכסלו

כ"ד בכסלו הוא היום העשרים וארבעה בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים וארבעה בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
חגים ומועדים

יש נוהגים להתענות ביום זה, כתחליף ליום כיפור קטן שיחול בתוך ימי חנוכה
אירועים היסטוריים

ג'ת"י – הוחל ייסוד בית המקדש השני בידי שבי ציון בהנהגת חגי, זכריה, זרובבל ויהושע בן יהוצדק (ספר חגי, פרק ב', פסוק י').
ה'תרע"ח – כיבוש ירושלים בידי הצבא הבריטי במהלך המערכה על ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.
ה'תשי"ד – החלה לפעול הבורסה לניירות ערך בתל אביב
ה'תש"ב – הנאצים מתחילים ברציחתם של 15,000 יהודי חרקוב.
ה'תשס"ח – המטבע שני שקלים חדשים נכנס למחזור.
נולדו

ה'תרפ"ט – נועם חומסקי, בלשן אמריקאי.
ה'תרצ"ב – גבריאל שטרסמן, עיתונאי ושופט ישראלי.
ה'תש"א – הרב מאיר האיתן, רב השומרון, וממקימי היישוב קרני שומרון.
ה'תשמ"ח – מארינה מקסימיליאן, זמרת ישראלית שהעפילה לגמר "כוכב נולד 5"
נפטרו

ה'תרמ"ט – הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, רב ופילולוג של התלמוד הבבלי, ומחבר דקדוקי סופרים. (נולד בה'תקצ"ה)
ה'תרס"ה – רבי חיים חזקיהו מדיני, רב קהילת חברון ומחבר האנציקלופדיה ההלכתית שדי חמד. (נולד בה'תקצ"ג)
ה'תשע"ד – אריק איינשטיין, זמר, פזמונאי, תסריטאי ושחקן ישראלי. (נולד בה'תרצ"ט)
ה'תשע"ח – הרב אהרן לייב שטיינמן, ממנהיגיו הבולטים של הציבור החרדי־ליטאי במפנה המאה ה-21. (נולד בה'תרע"ה)
כ"ג בכסלו – כ"ה בכסלו
כסלו
הערות שוליים

↑  בשנת תרפ"ט פנה השופט גד פרומקין אל הרב הראשי לישראל, הרב קוק וביקש ממנו לסייע לקבוע את התאריך הזה כיום שמחה לישראל בעקבות שחרור ירושלים בתרע"ח. על כך השיב לו הרב קוק שאכן ראוי היה לעשות כך אלא ש"הקהל כל כך מדוכא מהמאורעות שבזמנים האחרונים, עד שאין ליבו הולך להראות שמחה על הכיבוש הבריטי" - "דרך שופט בירושלים" עמ' 296, משה צבי נריה, "מועדי הראיה" עמ' תע"ט.
דגם של בית המקדש השני (בניין הורדוס). צולם במלון הולילנד שבירושלים. הדגם הועבר למוזיאון ישראל.
עישרת אפרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בדצמבר 1956 (בת 68) קראצ'י, פקיסטן 
 מדינה:  פקיסטן 
 מקום מגורים:  יוסטון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קראצ'י 
 
עישרת אפרין (באורדו: عشرت آفرین; בהינדי: इशऱत आफरीन; נולדה ב-25 בדצמבר 1956) היא משוררת אורדו ופעילת זכויות נשים, ואחד הקולות המובילים של נשים בספרות בשפת האורדו. יצירותיה תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, יפנית, סנסקריט והינדי. זמרי הע'זל הנודעים ג'אגג'יט וצ'יטרה סינג ביצעו את שיריה באנתולוגיה מוזיקלית, "מעבר לזמן" (1987), והשחקן הפקיסטני הפופולרי זיה מוהידין דיקלם את הנאזמים שלה בהופעות ובאלבומים.
תחילת דרכה

עישרת אפרין נולדה למשפחה משכילה בקראצ'י שבפקיסטן, הבכורה מתוך חמישה ילדים. אביה, סעיד מוחמד נאסיר, היה עורך דין מאוחר יותר לקחה את שם העט עשרת אפרין.
היא פורסמה לראשונה בגיל 14 בעיתון "דיילי ג'אנג" ב-1971. היא המשיכה לכתוב ושיריה פורסמו במספר רב של כתבי עת ספרותיים ברחבי הודו ופקיסטן. היא הפכה בסופו של דבר לעוזרת העורכת של הירחון Awaaz, בעריכת המשוררת פהמידה ריאז. במקביל, היא אירחה מספר תוכניות רדיו ברדיו פקיסטן בין השנים 1970–1984 ששודרו ארצית ובעולם. מאוחר יותר היא עבדה תחת בשביל מירזא ג'מיל ביצירת הסקריפט בשפת האורדו, שמאז אומץ אוניברסלית, עבור תוכנת InPage, מעבד מילים לשפות כמו הינדי, אורדו, ערבית, ופרסית.
ב-1985 היא נישאה לסעיד פרוויז ג'עפרי, עורך דין הודי, והיגרה להודו. חמש שנים לאחר מכן, בני הזוג ושני ילדיהם היגרו לארצות הברית, שם הם מתגוררים ביוסטון, שבטקסס שם נולד להם ילד נוסף.
אפרין שמשה כמרצה הראשית לאורדו בתוכנית הדגל להינדי ואורדו של אוניברסיטת טקסס באוסטין.
השכלה

את התואר הראשון שלה השלימה אפרין במכללה הממשלתית עלאמה איקבל בקראצ'י, ומאוחר יותר סיימה תואר שני בספרות אורדו באוניברסיטת קראצ'י.
סגנון ספרותי

אפרין היא חלק מתנועה הפמיניסטית בספרות אורדו. נשים אחרות בתנועה כוללות את אדא ג'עפרי, זוהרה ניגה, פהמידה ריאז, קישוואר נאהיד ופרווין שאקיר.
אפרין מונה בין השפעותיה את משוררי האורדו מוחמד איקבאל ופאיז אחמד פאיז. היא משתמשת בסגנון המסורתי המלוטש שלהם, ונוסכת בו מסרים מתקדמים של התנגדות, אינדיבידואליות, ומרד נגד דיכוי נורמות חברתיות פטריארכליות ודכאניות.
פרסומים

אפרין פרסמה שני אוספים של שירה, "לוטוס הפרחים הצהובים" (کنج پیلے پھولوں کا) (1985) ו"שמש לצדי" (دھوپ اپنے حصے کی) (2005). בין היתר, היא נכללה באנתולוגיה של שירת נשים פמיניסטית, בתרגום מאורדו לאנגלית, We Sinful Women, ובהשראתה נערכה האנתולוגיה Beyond Belief: Contemporary Feminist Urdu Poetry. "שירי עישרת אפרין" הוא ספר מאת הסופר ומבקר הספרות אכראם ברלבי.
השירה שלה נלמדת במספר קורסים באוניברסיטאות, ביניהן אוניברסיטת לאהור בפקיסטן ואוניברסיטת טקסס באוסטין.
ב-2018, יצא אוסף חדש של שיריה, "ג'ונגל של עלים נרקבים" (زرد پتوں کا بن – זרד פאתון כּה באן).
פרסים והכרה

ב-1986 זכתה אפרין בפרס סאג'ד זאהיר, במעמד חגיגות היובל של אגודת הספרות הפרוגרסיבית בניו דלהי שבהודו. היא זכתה גם בפרס אחמד עדייה ממרכז האורדו הבינלאומי בלוס אנג'לס, ב-9 בדצמבר 2006, לאחר שנבחר ספרה "שמש לצדי" כספר השירה הטוב ביותר בשפה זו לשנת 2004–2005 על ידי חבר השופטים הבינלאומי לספרות אורדו.
ב-1988 ייצגה אפרין את פקיסטן בפסטיבל קאוויטה לשירה אסייתית שנערכה בבופאל, הודו. ב-1999 היא השתתפה בפסטיבל השירה הבינלאומי בנורווגיה.
הערות שוליים

↑  The Taste of Words: An Introduction to Urdu Poetry, Raza Mir, Penguin, 2014, ISBN 978-0143421184
↑  Time/release/10894189 Jagjit & Chitra Singh – Beyond Time..., Discogs
↑  ע'זל ונאזם הם שמות שני ז'אנרים של שירת אורדו.
↑  Nazm - Ishrat Afreen, Zia Mohyeddin, Amazon.com
↑  نظم کے مقابلے میں غزل زیادہ فنکارانہ ہنر مندی کا تقاضا کرتی ہے، عشرت آفرین, محمود الحسن, ایکسپریس اردو, جمعرات 13 نومبر 2014
1 2 3  We Sinful Women, Rukhsana Ahmad (Ed.), The Women's Press, 1991
↑  Ishrat Afreen, Pride of Pakistan
↑  Hindi Urdu Flagship Program, University of Texas at Austin
↑  ASR Publications, 1990. Lahore, Pakistan.
↑  ‘Zard Patton Ka Ban’ launched, The News, May 17, 2018
↑  Much More Than a Show of Love for Urdu, Pakistan Link
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7046 3722  LCCN: no2009122895  VIAF: 96831297   WorldCat (עם VIAF): 96831297
איאן הארט

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1964 (בן 60) ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  Cardinal Heenan Catholic High School 
 בן או בת זוג:  לין 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן הארט (באנגלית: Ian Hart; נולד ב-8 באוקטובר 1964) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. מוכר בעיקר בזכות גילומו של פרופסור קוויריניוס קווירל בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים" ובתור הסופר ארתור קונאן דויל בסרט "למצוא את ארץ לעולם לא".
קורות חייו

הארט נולד בשם איאן דייוויס בליברפול, בן למהגרים איריים, אחד משלושה אחים. הוא גדל במשפחה קתולית. בשנות ה-20 לחייו, למד משחק בתיאטרון ובמכללת "מייבל פלטשר" למוזיקה ודרמה בליברפול.
נשוי ללין, לזוג שתי בנות. מתגורר בלונדון.
פילמוגרפיה

בשעות הקטנות (1991)
Backbeat‏ (1994)
עכבר מכני (1995)
שום דבר אישי (1995)
האנגלי שעלה על גבעה וירד מְהר (1995)
מגרש חופשי (1995)
מייקל קולינס (1996)
הולן ריד (1996)
תנו לי קצב (1997)
מצבתה של אייב (1998)
רצח על הבמה (1998)
הקוף (1998)
ארץ נסים ונפלאות (1999)
סוף הרומן (1999)
שנה של אהבה (1999)
אויב המדינה (1999)
לא, אתה קרוב יותר (2000)
הטוב ביותר (2000)
אברדין (2000)
ליאם (2000)
בהחלט (2001)
הארי פוטר ואבן החכמים (2001)
למצוא את ארץ לעולם לא (2004)
ארוחת בוקר על פלוטו (2005)
טריסטרם שנדי (2006)
ארץ אלוהים (2017)
Modern Life Is Rubbish ‏(2017)
מרי, מלכת הסקוטים (2018)
הבריחה מפרטוריה (2020)
תעלומת הבלונדינית שחורת העיניים (אנ') (2023)
שושנה (אנ') (2023)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

אירואיקה (2003) - סרט טלוויזיה של BBC
צהוב! (2008-2007)
חוצה את הקווים (2013)
סוכני S.H.I.E.L.D. (2013)
יומן השומן (2013)
קלונדייק (2014)
ויניל (2016)
האימה (2018)
חוף מוסקיטו (2021)
עזרה (2021) - סרט טלוויזיה של ערוץ 4
Mr Bates vs The Post Office ‏(2024)
עמית איצקר

| --- | --- |

עמית איצקר, מרץ 2019
 לידה:  19 בנובמבר 1979 (בן 45) גבעתיים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
עמית איצקר (נולד ב-19 בנובמבר 1979) הוא במאי, קומיקאי, תסריטאי ושחקן ישראלי. נודע בעיקר בזכות דמותו של "זיו" בסדרת הרשת "משיח" והעיבוד הטלוויזיוני שלה.
ביוגרפיה

איצקר נולד וגדל בגבעתיים. בשירותו הצבאי, שירת בבה"ד 7 של חיל התקשוב. בשנת 2003 החל ללמוד בבית הספר ללימודי קולנוע, "קמרה אובסקורה". את לימודיו מימן דרך עבודה במשך מספר שנים בספריית וידאו בגבעתיים. אחרי שנתיים ב"קמרה אובסקורה", עבר ללמוד ב"מנשר לאמנות", שם למד בין השאר עם הבמאים הגר בן-אשר, מני יעיש ואסף קורמן. בין מוריו היו קרן ידעיה, יעל פרלוב, בועז ארד ויוסי סוכרי. באותה שנה ביים לראשונה סרט תעודה בשם "בבוקר אני אשנא את עצמי" על להקת הנויז "המיותרים" מהלייבל פאסט מיוזיק.
סרט הגמר שלו בשנת 2007, "The Safety in Rubber" יצר הדים בשל נושאו הפרובוקטיבי (קיום יחסי מין עם בובת מין). את הסרט כתב, ביים, צילם, ערך ושיחק בעצמו ולבדו. שיר הסיום של הסרט היה "מחר כבר עבר" של צ'רלי מגירה. הסרט השתתף בפסטיבלים ברחבי העולם, בהם פסטיבל מינכן לסרטי סטודנטים ופסטיבל הפורנו של ברלין. בשנים שלאחר סיום לימודיו ביים מספר סרטים קצרים, שיתף פעולה עם אמנים, במאים, קומיקאים ומוזיקאים שונים, ואף הופיע בסרטים כמו "הנותנת" של הגר בן-אשר, "אני אשתה את דמעותיי" של תום שובל, "גיבורים" של יאיר אגמון, "הורדוס איילנד" של נלי גיא, "האישה שרצתה להרוג מישהו" של רוני קידר ועוד.
בין האמנים והיוצרים הרבים ששיתף איתם פעולה לאורך השנים: שרון קנטור, פאנקייק, The Girls, הילה רוח, קוסטה קפלן, יובל מנדלסון, שייגעצ, דודו פארוק, הפה והטלפיים, דקס וקומן, המפשעות, קייבמן, Xen, ישי קיצ'לס, ג'נגו, לא דובים, רועי צ'יקי ארד, אור אדרי, רייסקינדר, מורה חיילת, עוזי רמירז, אנטיגונה רקס, המסך הלבן, אלקטרה, רגל סברס, תומר לביא, סטלה גוטשטיין, קין והבל 90210, אפרת אברמוב ועוד. הנחה תוכניות של תוכנית המוזיקה האינטרנטית בלקוני TV וגם כתב בלוג בשם Chasing Amit שעסק בקולנוע עצמאי. במסגרת הבלוג ראיין בין היתר יוצרי קולנוע שונים מרחבי העולם כגון אריאל שולמן ("קאטפיש"), רוג'ר גרוסמן ("What We Do is Secret") וג'ייקוב ריינולדס ("גאמו").
בין היתר הוא גם חבר מערכת במגזין הקולנוע "מערבון" מבית "מעין".
איצקר מגדיר את סגנון חייו כ"סטרייט אדג'". הוא טבעוני והוא נמנע משימוש בטבק, אלכוהול, סמים וקפאין.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > משיח

בשנת 2013 פנה אליו אודי כגן, שלמד אף הוא בבית הספר מנשר לאמנות, והציע לו את התפקיד של הדמות "זיו" בסדרת רשת חדשה אותה פיתח עם דנה פוליג בשם "משיח". ב-4 באפריל עלה הפרק הראשון ב-YouTube, ותוך ימים ספורים זכה הפרק לעשרות אלפי צפיות והפך לתופעת רשת ויראלית. לאחר מכן, עלו פרקים נוספים של הסדרה, שזכו למאות אלפי צפיות, שהפכו את הסדרה לקאלט.
בסוף שנת 2016 איצקר החל להצטלם עבור פיתוח טלוויזיוני של "משיח" עבור ערוץ קשת וסלקום טיוי. הסדרה עלתה לשידור ביוני 2018. עונה שנייה עלתה לשידור בפברואר 2020.
ביוגרפיה > לאחר משיח

לאחר הצלחת הסדרה, הוצעו לאיצקר תפקידים בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע. בין השאר השתתף בסדרות "החדש של עומרי גורדון" (בתפקיד שועה), "להרוג את הסבתא" (בתפקיד דימה) ו"ג'ודה" (בתפקיד ד"ר גרינברג), "אוטונומיות" (בתפקיד מנהל המלון) ועוד. כמו כן כיכב בקליפ לקאבר של להקת "לא" לשיר "יש לי חברה" של טיפקס שהפך ללהיט ויראלי ובקליפ לשירם "נסתפק בפחות". טרילוגיית הקליפים של "לא" הושלמה עם הקליפ לשיר "סוף של סודה" שגם בו כיכב איצקר. איצקר גם צילם את הקליפ לשיר "אני עוגיות" של "לא". בשנת 2014 זכה באות "אביר הפרינג'" לקולנוען מוערך, המבטא את רוח העשייה העצמאית מטעם פסטיבל הקולנוע ירושלים. בשנת 2015 יצר והנחה בשיתוף עם יואב טל תוכנית אירוח אינטרנטית בשם "חתיכות: עמית איצקר ויואב טל גוזרים ומדביקים", אשר שודרה במשך שנתיים במסגרת "שידורי החללית" שהקימה רנן מוסינזון. בתוכנית אירחו קולנוענים, מוזיקאים, אמנים ומשוררים שפעלו בעיקר בשולי התרבות הישראלית אך גם יוצרים מחוץ לישראל כגון הבמאים וויט סטילמן(אנ') ודייוויד גורדון גרין(אנ') והקומיקאי טום גרין(אנ').
איצקר עבד במשך שנים בארכיון הקולנוע של סינמטק תל אביב וכיום הוא עובד כאיש תוכן בסינמטק. בשנת 2018 זכה לשבחים על תפקידו בסרט הקומי "הורדוס איילנד" בבימויו של נלי גיא. בסוף אותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה אוטונומיות של יהונתן אינדורסקי. ב-2019 שיחק בסרט "קצפת ודובדבנים" של הבמאי גור בנטביץ' ובשני קליפים של דודו פארוק. בשנת 2020 הקים עם המוזיקאית יעל בירנבאום (ג'ק אין דה בוקס) הרכב פופ מינימליסטי בשם "חולצות של להקות". באותה שנה גם כיכב בקליפ לשיר "Love was Over" של TheLongoodBye. בשנת 2021 שיחק בתפקיד אלביס בסדרה "הד קולך" של הבמאי תום שובל ובפרסומת לאפליקציית PayBox.
לקראת צאתו של האלבום השני של אור אדרי, "20 צעדים", הוציאה אדרי שלושה סינגלים: הסינגל הראשון, "על המסך", שאת הקליפ שלו ביימו אחיה הקולנוען פז אדרי ואיצקר ואת הסינגל השני, "דלק", ביים איצקר לבד. נכנס לפלייליסט של כאן גימל.
בשנת 2022 יצא סרט תיעודי מוזיקלי שביים בשם "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" שעוקב אחר הלייבל פאסט מיוזיקומועדון "הפטיפון"הצמוד לו שהקימו אמיר שור וג'נגו בסוף שנות ה-90. באותה שנה גם כיכב לצד יובל מנדלסון בקליפ לשיר "תמצא כיוון" של רענן פוגל.
באותה שנה גם היה מיוזמי ומקימי פסטיבל סאונדטראק תל אביב - פסטיבל קולנוע על מוזיקה.
בסוף 2024 החל להנחות עם יואב טל את התוכנית "וידאו פופ" ברדיו המחוגה בפלורנטין.
בתחילת 2025 התארח בתוכנית "מעדן ויניל" בהנחיית אהרון מורג ברדיו קסם.
עישון (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  וויין וואנג, פול אוסטר 
 הופק בידי:  הארווי ויינסטין 
 תסריט:  פול אוסטר 
 עריכה:  Maysie Hoy, כריסטופר טלפסן 
 שחקנים ראשיים:  הארווי קייטל אשלי ג'אד פורסט ויטאקר סטוקרד צ'אנינג אריקה גימפל Michelle Hurst ויקטור ארגו ויליאם הרט ג'יאנקרלו אספוזיטו הארולד פרינו ג'וניור חוזה ז'וניגה ג'ארד האריס בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן 
 צילום:  אדם הולנדר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מירמקס 
 חברה מפיצה:  מוקפ, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 1995 
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, ברוקלין 
 הכנסות באתר מוג'ו:   smoke
 פרסים:  פרס דוב הכסף של חבר השופטים  פרס סולקלומפן לסרט הזר הטוב ביותר  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 www.miramax.com/movie/smoke
 דף הסרט ב־IMDb
 
עישון (באנגלית: Smoke) הוא סרט עצמאי אמריקאי משנת 1995 של הבמאי ויין ואנג (אנ') והסופר פול אוסטר. הסיפור המקורי נכתב על ידי אוסטר, שגם כתב את התסריט. בסרט משחקים בין היתר הארווי קייטל, ויליאם הרט, פורסט ויטאקר, אשלי ג'אד, סטוקרד צ'אנינג והארולד פרינו ג'וניור.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שחקנים

הארווי קייטל - אוגוסטוס "אוגי" וורן
ג'ארד האריס - ג'ימי רוז
ויליאם הרט - פול בנג'מין
דניאל אוסטר - גנב הספרים
הארולד פרינו ג'וניור - תומאס ("ראשיד") קול
ג'יאנקרלו אספוזיטו - OTB Man #1, טומי פינלי
חוזה ז'וניגה - OTB Man #2, ג'רי
פורסט ויטאקר - סיירוס קול
סטוקרד צ'אנינג - רובי מקנוט
אשלי ג'אד - פליסיטי
אריקה גימפל - דורין קול
דירדרה אוקונל - סו המלצרית
ויקטור ארגו - ויני
מישל הרסט - דודה אם
מאליק יובה - הקריפ
מארי בי וורד - אפריל לי
קלריס טיילור - סבתא את'ל
קבלה וביקורת

באתר עגבניות רקובות לסרט יש דירוג של 93% בהתבסס על 29 ביקורות. הסרט הרוויח 8 מיליון דולר בארצות הברית ו-30 מיליון דולר ברחבי העולם.
קבלה וביקורת > פרסים

זכיות
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-45 - פרס דוב הכסף, וויין וואנג (1995)
פרס מבקרי הקולנוע הדנים - פרס הסרט האמריקאי הטוב ביותר (1995)
פרס הקולנוע הגרמני לסרט הזר הטוב ביותר (1995)
פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV - פרס הכריך הטוב ביותר (1996)
פרס אינדפנדנט ספיריט - התסריט הראשון הטוב ביותר, פול אוסטר (1995)
מועמדות
סטוקרד צ'אנינג - שחקנית המשנה הטובה ביותר - פרס גילדת השחקנים
סרט המשך

לסרט קיים סרט המשך בשם "מוציאים עשן" "Blue in the Face" (אנ') העוקב אחר כמה מן הדמויות, ומציג מספר דמויות חדשות. הסרט זכה לביקורות מעורבות.
הערות שוליים

↑  "Smoke". Rotten Tomatoes. Fandango Media.
↑  Liu, Sandra (2000). "Negotiating the Meaning of Access: Wayne Wang's Contingent Film Practice". Countervisions: Asian-American Film Criticism. Temple University Press. p. 96. ISBN 1-56639-775-8.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289817805171
הרקלידס

| --- | --- |

 לידה:  385 לפנה״ס פונטוס, טורקיה 
 פטירה:  322 לפנה״ס? (בגיל 63 בערך) אתונה, אתונה העתיקה 
 מוסדות:  האקדמיה האפלטונית
 זרם:  פלאטוניזם 
 עיסוק:  פילוסוף, אסטרונום 
 הושפע מ:  אפלטון
 
הרקלידס איש פונטוס (ביוונית עתיקה: Ἡρακλείδης ὁ Ποντικός) היה פילוסוף יווני בן המאה הרביעית לפנה"ס. היה איש האקדמיה האפלטונית באתונה ותלמידו של אפלטון.
כתביו היו בעיקר בצורת דיאלוגים, ופרגמנטים אחדים מהם שרדו. את רשימת כתביו המלאה מביא דיוגנס לארטיוס.
הרקלידס עסק בנושאים הבאים:
אסטרונומיה - כאן החזיק בדעה שהיקום אינסופי;  הארץ סובבת על צירה פעם ביום ממערב למזרח (כמו אקפנטוס שפעל באותה תקופה); הארץ במרכז היקום; השמש סובבת סביב הארץ במחזור שנתי ובמסלול אליפטי; כוכבי הלכת ונוס וכוכב חמה סובבים סביה השמש; כל כוכב הוא יקום נפרד.
פיזיקה - רעיון מקורי היה האפשרות שיש מאסות שאין ביניהן "תפר", שיכולים להיפרד ולהתאחד מחדש לחומרים אחרים.
אסכטולוגיה - הוא טען שהנשמה קלת משקל ומקורה בשביל החלב.
לפי רשימת ספריו עסק גם באתיקה, שירה ומוזיקה.
לקריאה נוספת

The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p.686, s.v. Herclides Ponticus
יוהני קסקאלה

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1946 (בן 78) פינלנד קואופיו, פינלנד
 מדינה:  פינלנד 
 השתייכות:   הצי הפיני
 תקופת הפעילות:  1965–2009 (כ־44 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד (4 ביוני 2002)  קצין גבוה במסדר אורנז'-נסאו (1995)  אות מסדר כוכב הקוטב – מפקד הצלב הגדול (2003)  מדליית הכסף הגדולה עם כוכב להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית (2005)  עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1983)  מסדר האוצר הקדוש, דרגה 3 (1986)  מפקד בלגיון ההצטיינות  מפקד בלגיון ההצטיינות  מפקד במסדר כוכב הקוטב (1983)  אביר דרגה ראשונה במסדר האריה של פינלנד (1984)  אביר גדול במסדר הבז (11 באפריל 1984)  הצלב הגדול של מסדר דנבורג (2001)  1st Class of the Order of the Cross of the Eagle (16 בנובמבר 2001)  מדליית ההצטיינות הצבאית (1987)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2001)  מפקד בלגיון הכבוד (2004)  צלב ההצטיינות בהגנת הגבולות (2000)  Cross of Merit of the War Invalides (2001)  מדליית הזהב הגדולה להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית (1985)  מסדר הרוכב ממדרה דרגה ראשונה (1985)  מפקד במסדר האריה של פינלנד (4 ביוני 1995)  מנהיגות במסדר דנבורג (1983)  הצלב הגדול של מסדר צלב החירות (4 ביוני 2010)  מסדר ההצטיינות הצבאית  Medal of Merit of the Cadet Corps  מסדר העצמאות  Gold Medal of Merit of the Reserve Officers Association  Cross of merit with clasp of Reservists' association  Medal of Merit of the Association of Voluntary Defence Guilds  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
פַּאוּלִי יוּהַנִי קֶסְקֶאַלַה (בפינית: Pauli Juhani Kaskeala;‏ נולד ב-26 ביולי 1946) הוא אדמירל פיני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין השנים 2001–2009.
ביוגרפיה

קסקאלה נולד בקואופיו ב-26 ביולי 1946. הוא התגייס לצי הפיני ב-1965. בין 1982–1989 הוא שימש כעוזרו הצבאי של נשיא פינלנד מאונו קויביסטו. לאחר מכן שימש כמפקד שייטת ספינות טילים עד 1991. לאחר מכן שימש כנספח הצבאי הפיני בלונדון ואז בהאג ובבריסל. ב-1994 הוא הוחזר לפינלנד ומונה למזכיר במועצת ההגנה. ב-1998 הוא מונה למפקד הצבאי של טורקו ופורי. בתחילת 2001 הוא מונה לשגריר צבא פינלנד למוסדות נאט"ו והאיחוד האירופי בבריסל. ב-3 ביוני של אותה שנה הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של פינלנד. כהונתו הוארכה בקדנציה נוספת. הוא סיים את תפקידו ב-31 ביולי 2009.
סמסון

ערך זה עוסק בעיר בטורקיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

פוטומונטז' של סמסון
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  הים השחור
 נפה:  סמסון
 ראש העיר:  מוסטפא דמיר (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שטח:  9,083 קמ"ר
 גובה:  20 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,377,546 (2023)
  ‑ צפיפות:  151.7 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  41°17′25″N 36°20′01″E﻿ / ﻿41.29028°N 36.33361°E﻿ / 41.29028; 36.33361
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.samsun.bel.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורסמסון(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורסמסון(למפת מחוז הים השחור רגילה) טרבזון טוקט אמסיה סינופ ספרנבולו גא. מזרח אנטוליה מרכז אנטוליה מר. הים השחורסמסון(למפת מחוז הים השחור מוגדלת) טרבזון טוקט אמסיה סינופ ספרנבולו גא. מזרח אנטוליה מרכז אנטוליה מר. הים השחורסמסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סמסון (בטורקית: Samsun; ביוונית: Σαμψούντα - סאמפסונטה) היא עיר נמל בצפון טורקיה על חוף הים השחור, בירת נפת סמסון ומחוז הים השחור. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה כ-1.377 מיליון בני אדם.
גאוגרפיה ומיקום

העיר שוכנת לחוף הים השחור במחצית הדרך בין שפכי הנהרות קיזילאירמאק (Kızılırmak, "הנהר האדום") ממערב וישילאירמאק (Yeşilırmak, "הנהר הירוק") ממזרח. מדרום לעיר משתרעים הרי ג'אני (Canik Dağları) שהם חלק מהרי הפונטוס. בעיר שולט אקלים ממוזג ולח, המתאפיין בחורף קר, קיץ חם וריבוי משקעים.
תולדות העיר

המיתולוגיה היוונית ראתה באזור שממזרח לסמסון את ארצן של האמזונות ותיארכה אותן למאות ה-12 וה-13 לפנה"ס. העיר נוסדה על ידי מתיישבים שהגיעו במאה השביעית או השישית לפנה"ס ממילטוס ונקראה אמיסוס (Amisos או Amisus). עם יסודה עמדה העיר בקשרי מסחר עם החיתים, ובמאה הרביעית לפנה"ס הייתה העיר לחלק מממלכת פונטוס שהשתייכה כשלעצמה לאימפריה של אלכסנדר מוקדון. בשנת 47 לפנה"ס כבשו הרומאים את העיר, ולאחר חלוקתה של האימפריה הרומית נותרה העיר בשטחה של האימפריה הביזנטית. בשנת 1200 נכבשה העיר בידי הסלג'וקים ולאחר מכן בידי הפלג האילחנאטי של האימפריה המונגולית. העיר שמשה כתחנת מסחר של האימפריה של ג'נובה, עד שנכבשה בשנת 1428 בידי העות'מאנים. קודם לעזיבתם שרפו הג'נובזים את העיר עד היסוד.
עם תום מלחמת העולם הראשונה ופלישת מדינות ההסכמה לאנטוליה, תפס מוסטפא כמאל את הפיקוד על הכוחות העות'מאניים באנטוליה. ב-19 במאי 1919 הגיע מוסטפא כמאל לעיר על סיפון האוניה בנדרמה (Bandırma), והקים את מפקדתו במלון מינטיקה פאלאס. ממפקדתו בבנין המלון פנה לשגרירים ולמשרד המלחמה הבריטי במחאה על הפלישה והחל טווה קשרים בין קבוצות לאומיות שונות. בנוסף קיים מוסטפא כמאל עצרות המוניות שנועדו ליידע את תושבי העיר על פלישת הצבאות הזרים לאנטוליה. אף שמוסטפא כמאל עזב את העיר לאחר שבוע בלבד, היא נחשבת למקום בו החל את מלחמת העצמאות הטורקית.
כלכלה ותחבורה

בנוסף לחשיבותה כעיר נמל ומרכז מסחרי אזורי, משמשת סמסון כמרכז לגידול ועיבוד טבק. העיר מחוברת לרשת מסילות הברזל הטורקית, ובסמוך לה שוכן שדה תעופה שבינו לבין איסטנבול פועלות שלוש טיסות יומיות (מופעלות על ידי טורקיש איירליינס ואונור אייר).