stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתן דוד רבינוביץ (פארציווא)
חיים אישיים

נישא ללאה רייזל, בתו של רבי יחיאל יעקב מקוזניץ, ממנה הוליד שתי בנות (אסתר ופייגה) ובן - רבי משה יחיאל אלימלך רבינוביץ שהיה אדמו"ר בלברטוב.
לאחר פטירתה נישא בשנית ליוטה, בתו של רבי משה יהודה לייב שפירא מסטריזוב, איתה הוליד שבעה ילדים, בהם רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ שהיה האדמו"ר של חסידות מונקאטש לאחר האדמו"ר חיים אלעזר שפירא.
חיים אישיים > ילדיו

מאשתו הראשונה
אסתר אשת רבי אברהם יעקב מדרוהוביטש.
פייגא אשת רבי אהרן פרלוב מסטולין וורשה.
רבי משה יחיאל אלימלך רבינוביץ מלברטוב ממלא מקומו.
מאשתו השנייה
חוה אשת רבי ירחמיאל ישראל יוסף דנציגר בן רבי יצחק מנדל מאלכסנדר.
רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ ממונקאטש.
רב יצחק יעקב רבינוביץ
רב יודא לייב רבינוביץ
דבורה אשת רבי יעקב לנדוי
רב אלעזר בצלאל יוסף רבינוביץ
פסקה אשת רב וולף פרידמן
לקריאה נוספת

ד"ר מנדל פייקאז', ההנהגה החסידית - סמכות ואמונת צדיקים, באספקלריית ספרותה של החסידות, הוצאת ביאליק, ירושלים, ה'תשנ"ט
עץ היוחסין של האדמו"ר מפארציווא זצ"ל - מתוך ספר ואלה הדברים שנאמרו לדוד - דברי תורתו של האדמו"ר מפארציווא זצ"ל על ידי נכדו הרב נתן דוד רבינוביץ Rabbi Dr. Nosson Dovid Rabinowich.
הערות שוליים

↑  כתב היד היה בידיו של רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ, ונמסר על ידיו לאחייניו.
↑  פייקאז', ההנהגה החסידית - סמכות ואמונת צדיקים, באספקלריית ספרותה של החסידות, עמוד 323.
↑  הרב שלום חיים פרוש, מעיני הישועה, תשמ"א.
↑  מאיר איידלבוים, לתולדות חסידות ביאלה, סיני (ס"ג), תשכ"ח.
↑  ספר תורה בחברון לזכר האדמו"ר מפארציווא, באתר ערוץ 7
↑  יש לזכור כי דרשותיו של האדמו"ר מפארצוב נאמרו בשנים 1900–1927 שהיו תקופת מלחמת העולם הראשונה והשנים שלפניה ולאחריה
↑  ואלה הדברים שנאמרו לדוד (עמוד קצ"ב), ירושלים, 1983.
↑  צוואת הרבי מפארציווא - סעיף ו', עמ' 5.
↑  שם עמוד פ"ב-פ"ג.
↑  משנה מסכת כלים, פרק י"ב, משנה ב'.
↑  ואלה הדברים אשר נאמרו לדוד (עמוד קע"ב) ירושלים, 1983.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רבי יצחק יעקב רבינוביץ | האדמו"ר מביאלא | הבא: רבי יחיאל יהושע רבינוביץ |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305893905171  ISNI: 0000 0000 7068 5149  LCCN: n89126493  VIAF: 97545790   WorldCat (עם VIAF): 97545790 
קבר הרבי מפרציווא בבית הקברות סגולה. משמאל: המצבה הישנה שהובאה משדליץ (הוקמה לאחר השואה משום שהמצבה המקורית נהרסה)
I'm Good (Blue)

"I'm Good (Blue)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה. השיר יצא לאור ב-26 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק בריטניה ו-What a DJ.
השיר דוגם את השיר Blue (Da Ba Dee) ‏(1998) מאת אייפל 65.
רקע והכרזה

גואטה ורקסה שיתפו פעולה בעבר ב-"Hey Mama"‏ (2015), "Say My Name"‏ (2018) ו-"Family" ‏(2021), שרובם זכו להצלחה מסחרית. גואטה השמיע את השיר לראשונה במהלך הסט שלו באולטרה מיוזיק פסטיבל 2017. עם זאת, רק באוגוסט 2022 קטע מהשיר הפך ויראלי. בזמן שהוא שוחרר, הוא כבר צבר 130,000 יצירות ו-500 מיליון צפיות בסך הכל בטיקטוק.
בראיון למגזין רולינג סטון, סיפרה רקסה שיא וגואטה "הרכיבו את 'הרמיקס הנוסטלגי בצורה כל כך טבעית'".
השיר תואר כ"להיט מועדוני רגשי" המשלב את "השירה הסנטימנטלית" של רקסה עם "אקורדים אופוריים לפסנתר" ו"אנרגיית רחבת הריקודים המרגשת". בריאן Bonavoglia מ-DJ Life Mag חשב שהשיר הוא "רימייק מודרני להמנון המועדון מ-1998, "Blue (Da Ba Dee)" מאת אייפל 65". הרצועה "שואלת גם את הריף הסינתי של המקור להוק הפסנתר המדורג משלו, וגם את נעימת הפזמון המדבקת להוק שמזכיר את תקופת ה-EDM שלו".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 2 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 2 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 3 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 7 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 24 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 24 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הדאנס | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 12 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 54 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |  |
|  סינגפור | RIAS | 13 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 14 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 2 |  |
|  צרפת | SNEP | 7 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 8 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 5 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 62 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 8 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 55 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 40 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 11 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 26 באוגוסט 2022 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | וורנר מיוזיק בריטניה • What a DJ |  |
| ארצות הברית | 13 בספטמבר 2022 | רדיו להיטים עכשוויים | וורנר מיוזיק בריטניה |  |
אריה האן

אריה האן (נולד ב-5 באפריל 1940) הוא עורך דין שכיהן כמזכיר הכנסת בין השנים 1997–2007.
ביוגרפיה

האן נולד ב-5 באפריל 1940 בתל אביב, והוא בוגר תיכון עירוני ב' בתל אביב.
את שירותו הסדיר בצה"ל עשה בנח"ל, ובשירות המילואים שירת כחוקר בדרגת סרן.
בשנת 1961 סיים לימודי תעודת הוראה, ובשנים 1962-1961 כיהן כקומונר וכחבר ההנהלה הארצית של תנועת הנוער "בני עקיבא".
האן למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, הוא סיים את לימודיו בשנת 1965 והוא בעל רישיון לעריכת דין. במהלך שנות לימודיו כיהן האן כיושב ראש פרלמנט הסטודנטים (1963), וכיושב ראש הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית בירושלים (1964).
בכנסת שימש האן כמזכיר סיעת המפד"ל עד סוף 1996, וב-1 בינואר 1997 מונה למזכיר הכנסת. ב-2006 יצרה דליה איציק את משרת מנכ"ל הכנסת, תפקיד שנטל מהאן את האחריות על הפן הניהולי של משכן הכנסת (אחריות על העובדים, הלוגיסטיקה והאדמיניסטרציה).
ביום הולדתו ה-67 (5 באפריל 2007) ביקש לפרוש מתפקידו, אך נעתר לבקשת יושבת ראש הכנסת להאריך את כהונתו בחודשיים, ובסוף מאי 2007 פרש האן לגמלאות. בישיבת פרידה מיוחדת לכבודו דיברו בשבחו של האן חברי כנסת מכל סיעות הכנסת. החליף אותו בתפקיד עו"ד איל ינון.
תושב רמת גן, נשוי לעו"ד דינה האן, יושבת ראש תנועת אמונה העולמית וחברת הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, שהתמודדה ברשימת המפד"ל לכנסות ה-15, 16, וה-17 ואב לחמישה. בנו דוד האן הוא פרופסור למשפטים והאפוטרופוס הכללי לשעבר.
תפקידים פרלמנטריים

האן כיהן במגוון תפקידים פרלמנטריים:
יושב ראש ועד היועצים והמזכירים הפרלמנטריים (1970-1967).
מזכיר ויועץ משפטי של סיעת המפד"ל (עד שנת 1996)
מזכיר הכנסת (1 בינואר 1997 - 31 במאי 2007).
תפקידים ועיסוקים ציבוריים

האן אף כיהן במספר תפקידים במגזר הציבורי:
יושב ראש ועדת הפרויקטים של המועצה הציבורית הממלכתית לחילופי צעירים ונוער (גוף היוזם ומפקח מטעם ממשלת ישראל על כל נושא משלחות הנוער הנכנסות לישראל והיוצאות ממנה) (1991-1980).
סגן יושב ראש המועצה הציבורית הממלכתית לחילופי צעירים ונוער (1994-1991).
דירקטור בחברת "מצפה כנרת" חברה הנסחרת בבורסה
דירקטור בחברת תש"ת (תיירות ושרותי תעופה), חברת הבת של אל על המחזיקה במניות כל חברות הבת של אל על.
יו"ר מועצת המנהלים של "בורשטיין קיטררס", ניו יורק (חברה המייצגת מזון כשר למטוסים בארצות הברית).
יוסף דיאב

יוסף עבדאללה דיאב (בערבית: يوسف عبدالله دياب; 1917 – 18 בפברואר 1984) היה איש ציבור ערבי ישראלי, וחבר הכנסת בכנסת הרביעית.
ביוגרפיה

דיאב נולד בטמרה.
בבחירות לכנסת הרביעית התמודד מטעם מפלגת "שיתוף ואחווה" ונבחר מטעמה לכהן כחבר הכנסת. במהלך כהונתו היה חבר ועדת הכלכלה וממלא מקום בוועדת פנקס הבוחרים.
הפוגרום בלבוב (1918)

ערך זה עוסק בפוגרום ב-1918. אם התכוונתם לפוגרומים ב-1941, ראו .
בית הכנסת 'חסידים שול' בלבוב לאחר שנשרף בפוגרום בלבוב (1918)
מראה הרובע היהודי בלבוב לאחר הפוגרום
הפוגרום בלבוב (או למברג) היה פוגרום ביהודי העיר לבוב שבאוקראינה שנעשה על ידי כוחות פולנים ועוזריהם בין 21 ל-23 בנובמבר 1918 לאחר כיבוש העיר על ידם במלחמת פולין-אוקראינה. כיום מעריכים שבין 52 ל-150 יהודים נהרגו וכ-500 נפצעו, חרדים פליטי המלחמה, ובעיקר חצרות חסידים ומנהיגיהם.
מהלך האירועים

במהלך המלחמה פעם אחר פעם נדרשו היהודים בארצות הלוחמות לנקוט עמדה לטובת אחד הצדדים הנלחמים, ובדרך כלל שמרו אמונים לצד ששלט במקום טרם המלחמה. אך לפי עדויות מן התקופה, יהודי גליציה באופן גורף התנגדו לרוסים והיו בעד הממלכה האוסטרו הונגרית. אף שהממלכה הרוסית פורקה, עם תום המלחמה ארצות הלאום המקומיות, אוקראינה, פולין ואחרים ראו ביהודים נטע זר שיש לסלקו, בייחוד לאור נטייתם הקודמת של היהודים נגד הרוסים שנתפס כעמדה נגד העמים הסלאביים.
הפוגרום התרחש על רקע תהו ובוהו מדיני בעיר, אותה עזבו הכוחות האוקראיניים וחוסר שלטון על מחצית העיר במשך יממה. נשק חולק לתושבי העיר התומכים בפולנים וגם לפושעים ששוחררו מן הכלא ואלה השתתפו בפרעות.
תחילה, לנוכח ההרס הרב ברובע היהודי, דווח על אלפי הרוגים ופצועים רבים עוד יותר, אך מדיווחים מדויקים יותר לאחר מכן סבורים כיום שמספרים אלו היו מוגזמים. פורסמו מעשי זוועה שנערכו ביהודי המקום, כולל מעשי אונס ואכזריות איומה נגד תינוקות, נשים וזקנים.
המשורר אורי צבי גרינברג ומשפחתו היו בין אלה שנצלו בנס, והאירוע הותיר עליו רושם בל ימחה.
במהומות נהרגו גם כ-270 אוקראינים כולם כנראה תוך לחימה ואחיזה בנשק.
בעקבות הפרעות ביהודים, הוקם כוח יהודי בעיר טרנופול בפיקודו של סולומון ליינברג. ביוני 1919 הפך הכוח לגדוד המחץ היהודי בצבא האוקראיני של מערב אוקראינה.
הערות שוליים

1 2  מגוון מוצאי הלאום בפולין של המאה העשרים נורמן דייוויס, 1993, מתוך אסופת מחקרים עדכנית על אנטישמיות: בני הערובה של הקדמה, כרכים 2-3, עמוד 1012 ((באנגלית), אתר ספרי גוגל)
1 2  הכל במהלך חיי, הנרי מורגנטאו, דו"ח משלחת ארצות הברית לפולין, הוצאת דאבלדיי 1922 ((באנגלית), אתר ספרי גוגל
↑  מלחמת הקודש בגליציה 1914-1916 אבי וולף, 28 באוגוסט 2014. ((באנגלית), אתר מידה)
↑  תיאור הזוועות, עיתון הצפירה, 5 בדצמבר 1918
↑  מרדכי חיימוביץ, אוקראינה, ‏"יהודים אנו אשר דמי כלבים בעורקיהם": בנו של אצ"ג חוזר אל כפר הולדת אביו, באתר מעריב אונליין, 20 בדצמבר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חמש חמש

| --- | --- |

 בימוי:  שמואל אימברמן
 הופק בידי:  סרטי רול ישראל רינגל יאיר פרדלסקי
 תסריט:  אבי קורן שמואל אימברמן
 עריכה:  טובה נאמן
 שחקנים ראשיים:  דליק ווליניץ לירון נירגד זהרירה חריפאי שולה חן גדעון זינגר יעקב בודו יוני חן גילת אנקורי מנחם עיני רחל אטאס מתי סרי אלי גורנשטיין יואל ליבה   שמואל וולף   אבי דור   שלומית הגואל-טריגר   משה טימור   שרה אמן  לילך גליקסמן אבי קליינברגר  מאיה רוטשילד   חיים פולני   קלרה רימון   משה גולדמן   בלנקה מצנר   אירית מרקוביץ'   גרשון סובלמן   ציפי סובול   נמרוד אברמוב
 מוזיקה:  בני נגרי אבי קורן
 צילום:  ניסים לאון (ניצ׳ו)
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1980
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חמש־חמש, או: העיקר ובת האיכר הוא מחזה מוזיקלי מאת אהרן מגד שעיבד וביים גדעון שמר. המחזה עלה באמצע שנות החמישים על ידי להקת פיקוד המרכז עם השם פשיטה בכפר. ב-1956 עלה בשם 5:5 בתיאטרון "אהל". ב-1965 הועלה כמחזמר בתיאטרון הורוד.
ב-1980 יצא סרט מוזיקלי ישראלי על פי המחזה. הסרט, בבימויו של שמואל אימברמן, זכה להצלחה קופתית ברחבי הארץ.
מחזה

סיפור המחזה נכתב ב-1955 והוצג לראשונה כתוכנית של להקת פיקוד המרכז בשם "פשיטה בכפר" בבימוי גדעון שמר.
מחזה > הפקות > 5:5 - מחזמר על פי "פשיטה בכפר"

אהל, הצגת בכורה: נובמבר 1956
יוצרים: במאי - גדעון שמר, שירים - נעמי שמר ואברהם בירמן, לחנים - יוחנן זראי, ניהול מוזיקלי - צבי גלזר, תנועה וכוריאוגרפיה -, תפאורה - יגאל תומרקין
שחקנים - ריקה זראי, מזכיר המושב - יעקב איינשטיין, עוזרת למזכיר - גיזלה אנסקי, יוסף גת,
מחזה > הפקות > חמש חמש

התיאטרון הורוד, 1965
יוצרים: במאי - גדעון שמר, תפאורה - דוד שריר, ניהול מוזיקלי - אריה לבנון, כוריאוגרפיה - יעקב קלוסקי
שחקנים: ישראל גוריון, ישראל אברהמי, שלמה ניצן, שאול צור, אתי גרוטס, רונית כץ, גילה גנור, שי דנון, דודיק סמדר, ג'טה לוקה, מרים אוריה, שולמית קפלנסקי, נורית כהן, יונה אטלס, יוסף אוקסנברג, נתן וולפוביץ', יגאל סרי-לוי.
סרט

העלילה מתרחשת בתחילת שנות ה-70. בתחילת הסרט נראית פלוגת חיילים מסיימת מסע רגלי, ולאחר מכן מתכוננת לקראת חופשת "רגילה". לחברי "מחלקה 5" מוצעת האפשרות להעביר את החופשה במושב הסמוך לבסיס, והם שמחים מאוד על ההצעה ומקבלים אותה. כאשר החיילים מגיעים למושב, הם לא מבזבזים זמן, ומיד "מתחילים" עם בנות המושב. במקביל, הם מגלים כי אין בנים במושב וזאת מכיוון שיצאו להכשרה חקלאית. הנה, נדמה להם כי הם אכן הגיעו ל"גן עדן עלי אדמות", אך עד מהרה מתבדים החיילים מחלום החופשה, זאת כאשר חברי המושב המבוגרים "מנדבים" את החיילים לעבודה מפרכת במשק. החיילים, שמבינים כי הזמינו אותם לחופשה רק על מנת לתגבר את המשק, מחליטים ללמד את המושבניקים לקח. החיילים מבקשים מאחד מידידיהם להתחזות למפקד הבסיס, ואז הם מזמינים את המושבניקים לבסיסם הצבאי, ליום אימונים צבאי מפרך. בזמן שהמושבניקים "מטורטרים", החיילים חוגגים בריקודים עם בנות המושב, וכאשר האבות חוזרים למושב ומגלים זאת, הם זועמים, בעיקר על כך שלא טיפלו במשק ועוד באמצע "העונה החמה". החיילים ובנות המושב מחליטים לעשות מאמץ לילי ולטפל בכל הבעיות שנוצרו. כאשר קמים חברי המושב בבוקר, הם מגלים כי כל התקלות תוקנו, וכאות הוקרה לחיילים, נערכת מסיבה ובה כולם חוגגים ושמחים.
סרט > הפקה ופיתוח

בסוף שנות ה-70 החליט הבמאי שמואל אימברמן ביחד עם סרטי רול להפיק גרסה קולנועית למחזמר. מכיוון שהיה צורך לעדכן את המחזמר לתקופה יותר מודרנית, הוחלט להזמין את היוצר אבי קורן על מנת שישכתב את המחזמר. קורן שמר על הסיפור המקורי אך העביר את הסיפור לתחילת שנות ה-70. הסיבה שלא העביר את הסיפור לסוף שנות ה-70 (התקופה בה צולם הסרט) הייתה העובדה שחיילים כבר לא הלכו לקיבוצים או מושבים בחופשתם ולכן, נמצאה התקופה הגבולית. הגרסה הקולנועית נערכה בהתאם לתקופה בה צולם הסרט מבחינת השפה המדוברת, והכנסה של סלנג כמו: "אכלנו אותה עד העצם", "איזה פסיכית" ועוד. בנוסף, הוחלט להחליף את כל פזמוני המחזמר המקוריים לפזמונים חדשים, למשימה זו נבחר המוזיקאי בני נגרי.
הסרט צולם בנווה ירק ובמושב עדנים
סרט > הפצה

הסרט הוקרן בבכורה בקולנוע מוגרבי וזכה להצלחה קופתית אדירה ברחבי הארץ. מעל 320,000 אלף איש צפו בסרט בשנה לאחר שיצא לאקרנים. לאחר הורדתו מהאקרנים הסרט כמעט ונעלם מעיני הציבור בין השאר, מכיוון שלא הופץ כמעט בווידאו. בשנים האחרונות, הסרט זכה לעדנה מחודשת, לאחר שיצא בפורמט DVD, ושודר בערוצי הטלוויזיה.
סרט > פסקול

כל שירי המחזמר הולחנו ועובדו על ידי המוזיקאי בני נגרי. את פזמוני הסרט כתב אבי קורן.
מבחינה מוזיקלית, זוהי הפקה ברמה גבוהה המשלבת תזמורת פילהרמונית לצד להקת קצב מודרנית (תופים, קלידים, גיטרה חשמלית וכו'). עיבודים בשילוב הקולות ובנגינת התזמורת. רוב משתתפי הסרט היו זמרים (לירון נירגד, גדעון זינגר, רחל אטאס, אלי גורנשטיין וכו').
עם זאת, לא כל השחקנים שרו בקולם, דוגמה בולטת הם קטעי השירה של השחקן דליק ווליניץ שאת קולו בשירה דיבב יהודה תמיר. שיר בשם בין אלול לתשרי בביצוע מירי אלוני אשר היה אמור לפתוח את הסרט, אך הורד לבסוף בעריכה. שירי פסקול הסרט יצאו על גבי תקליט אך לא זכו להצלחה ברדיו.
שיר מהפסקול שזכה לעדנה מאוחרת הוא שיר הנושא חמש חמש.
סרט > שירים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 1 | עוד מאמץ קטן | יהודה תמיר, מנחם עיני, אלי גורנשטיין, אבי דור, יוני חן ומקהלת גברים |
| 2 | החיילים באים | רחל אטאס, גדעון זינגר, לירון נירגד ומשתתפי הסרט |
| 3 | אתה גבר? | זהרירה חריפאי ויעקב בודו |
| 4 | החייל שלי | גילת אנקורי, לירון נירגד, שולה חן, שלומית טריגר, מאיה רוטשילד, זהרירה חריפאי ומשתתפי הסרט |
| 5 | הלילה הראשון | לירון נירגד ויהודה תמיר |
| 6 | אכלנו אותה עד העצם | יהודה תמיר, מנחם עיני, אלי גורנשטיין, אבי דור, יוני חן ומקהלת גברים |
| 7 | פראייר היית ופראייר תישאר | לילך גליקסמן |
| 8 | שיר האבות | גדעון זינגר, יעקב בודו ומקהלת גברים |
| 9 | דיסקו כפר | ריקי גל |
| 10 | טנגו אמהות | רחל אטאס ומקהלת בנות |
| 11 | שים פה | יהודה תמיר ומשתתפי הסרט |
| 12 | חמש חמש | כל משתתפי הסרט |
הערות שוליים

↑  5:5 השבוע באהל, הצופה, 20 בנובמבר 1956
↑  מיכאל הרסגור, חמש מתחת לאפס, קול העם, 30 בנובמבר 1956
↑  הקומדיה 5:5 תוצג ב"אהל", על המשמר, 20 בנובמבר 1956
↑  5:5 - השבטע ב"אהל", הצופה, 20 בנובמבר 1956
↑  נחמן בן-עמי, לשמח לבב אנוש, על המשמר, 30 בנובמבר 1956
↑  Page 3 Advertisements Column 1, חרות, 15 בנובמבר 1956
↑  מתוך "חמש חמש" של תיאטרון אוהל
↑  חג משולש לתיאטרן זוטא, מעריב, 29 בדצמבר 1964
↑  טלילה בן זכאי, חג משולש לתיאטרון "זוטא", מעריב, 29 בדצמבר 1964
↑  טלילה בן-זכאי, נבחרי הקהל, מעריב, 17 באוקטובר 1980
Good Times Bad Times

Good Times Bad Times (בתרגום חופשי לעברית: זמנים טובים זמנים רעים) הוא שיר מאת להקת לד זפלין, הפותח באלבום הבכורה שלהם, Led Zeppelin. השיר נכתב על ידי ג'ון בונהם, ג'ימי פייג' וג'ון פול ג'ונס. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל בשנת 1969 עם יציאת האלבום ודורג כמעט מיד בצמרת מצעד הבילבורד הוט 100. לשיר בוצעו 27 גרסאות כיסוי בידיי מוזיקאים רבים.
מילות השיר

הליריקה של השיר נכתבה על ידי כל חברי הלהקה – מלבד רוברט פלאנט, סולנהּ. באותה התקופה שבה נכתב השיר, כמעט כל השירים נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה, ג'ימי פייג'. רק בשלב מאוחר יותר החל פייג' לשכנע את פלאנט לכתוב גם הוא שירים, ועד מהרה התגלה ככשרוני במיוחד בתחום זה וכתב שירים רבים.
השיר עוסק בבלבול ואכזבות של גברים צעירים המתחילים להתעסק במין השני. הדובר בשיר הוא נער צעיר שנכנס לקשרי זוגיות וכאשר הן מתפרקות הוא נהיה יותר ויותר אדיש לגבי זה ("כשאשתי עזבה את הבית / עם גבר חום עיניים / ובכן, נראה לי שכבר לא אכפת לי"). כאשר היה צעיר יותר, בחורים מבוגרים ממנו 'הסבירו' לו על הנשים, ואיך על הגברים לנהוג לידם בצורה סקסיטית ומצ'ואיסטית. כעת, כאשר הוא בעצמו בקשר זוגי, הוא מבולבל ולא מבין מדוע נשים לא מעוניינות בו.
סקירה מוזיקלית

השיר מנוגן בסגנון הארד רוק ובלוז. השיר נפתח עם התיפוף של בונהם, ממשיך עם ריף גיטרה בס של ג'ונס, תפקיד גיטרה מרכזי של פייג' והשירה הייחודית של פלאנט. מטרת השיר, גם בתור הרצועה הפותחת באלבום הבכורה וגם כסינגל הבכורה של הלהקה, הייתה להציג את יכולות וכישורי הלהקה במלוא עוצמתם. על כן, היה זה אחד השירים המורכבים והקשים ביותר שכתבה הלהקה. ג'ון פול ג'ונס אף העיד כי ריף הבס בשיר היה אחד מהקשים ביותר לכתיבה בכל מהלך הקריירה שלו.
הפקה

השיר הופק על ידי ג'ימי פייג', כמו רוב הסינגלים של הלהקה, והוקלט באולפני "Olympic Studios" (אנ') שבלונדון. אחת התגליות ששימשו את הלהקה בהמשך, הייתה כאשר פייג' רצה סאונד מיוחד ולא צפוי עבור סולו הגיטרה המרכזי בשיר. על כן, הוא חיבר את גיטרת הפנדר טלקסטר שלו למגבר לסלי ספיקר מה שיצר אפקט דיסטורשני וצורם לגיטרה.
ביצוע בהופעות

"Good Times Bad Times" הושמע בהופעות הלהקה בשלמותו פעמים מעטות, ולרוב שימש רק כ'סיפתח' לשירים אחרים מהאלבום כמו "You Shook Me" או "I Can't Quit You". באלבומי דלוקס או שחזורים לאלבום שימש לרוב השיר כמבוא לשיר "Communication Breakdown". לעיתים רחוקות הוא מנוגן במלואו בהופעות חיות. הביצוע הארוך ביותר של הלהקה לשיר היה בהופעה של הלהקה ב-4 בספטמבר 1970, וכלל סולו בס ממושך של ג'ונס. השיר שימש גם כשיר הפותח בהופעת האיחוד של הלהקה, ללא בונהם, ב-10 בדצמבר 2007.
ביקורות ודירוגים

בהערכה מאוחרת לשיר משנת 2016, שיבח אנדי גרין ממגזין "רולינג סטון" את השיר, וכתב כי הוא מתחיל את האלבום בפיצוץ: "הגיטרה של פייג' נמלטת מהרמקולים, שמנה ומאיימת; תופי הבס של ג'ון בונהם מטלטלים בכוח; רוברט פלאנט מסתובב סביב נושא הגבריות. הארד רוק שכזה לעולם לא יהיה שוב".
ביקורות ודירוגים > מיקומי שיא

| שם הרשימה/מצעד | דירוג |
| --- | --- |
מצעד הסינגלים הקנדי: 64
מצעד הסינגלים היפני: 84
מצעד הסינגלים ההולנדי: 19
בילבורד הוט 100: 80
ביקורות ודירוגים > דירוגים

| שם המגזין | שם הרשימה/מצעד | דירוג |
| --- | --- | --- |
| Cashbox | "CASH BOX Top 100 Single" | 66 |
| Record World | "100 Top Pops" | 65 |
| Blender magazine (אנ') | "The 1001 Greatest Songs to Download Right Now!" | אין דירוג |
הגרסה של גודסמאק

| --- | --- |

 סינגל בביצוע גודסמאק
 מתוך האלבום Good Times, Bad Times... Ten Years of Godsmack
 יצא לאור:  2007
 תאריך הקלטה:  2007
 סוגה:  רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:57
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ
 כתיבה:  ג'ימי פייג', ג'ון בונהם, ג'ון פול ג'ונס, רוברט פלאנט 
 לחן:  ג'ון פול ג'ונס, ג'ימי פייג', ג'ון בונהם, רוברט פלאנט 
 
להקת הרוק האמריקאית גודסמאק ביצעה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2007, עבור אלבומם 'Good Times, Bad Times... Ten Years of Godsmack'. היה זה השיר היחיד באלבום שגם יצא כסינגל, והוא הושמע רבות בתחנות רדיו אמריקאיות שונות. לגרסה צולם אף וידאו קליפ בבימוי רוקי שנק, ומכיל צילומים מהופעות חיות.
הגרסה של גודסמאק > דירוגים

| מגזין | מצעד/רשימה | דירוג |
| --- | --- | --- |
| בילבורד | Mainstream Rock (אנ') | 8 |
| בילבורד | Alternative Airplay (אנ') | 28 |
הערות שוליים

↑  Cover versions of Good Times Bad Times by Led Zeppelin | SecondHandSongs, secondhandsongs.com
↑  50 שנה לאלבום הבכורה של לד זפלין – מתוך ההסכת (פודקאסט) "ספיישל של חצות" | כאן, נבדק ב-2020-10-30
↑  Single Stories: Led Zeppelin, “Good Times, Bad Times” | Rhino, www.rhino.com (באנגלית)
↑  Dave Lewis, Led Zeppelin: The Complete Guide To Their Music, Omnibus Press, 2010-01-07, עמ' 9, ISBN 978-0-85712-135-6. (באנגלית)
↑  George Case, Led Zeppelin FAQ: All That's Left to Know About the Greatest Hard Rock Band of All Time, Rowman & Littlefield, 2011-10-01, ISBN 978-1-61713-074-8. (באנגלית)
↑  (Led Zeppelin (Deluxe Edition
↑  Andy Greene, Andy Greene, 10 Classic Albums Rolling Stone Originally Panned, Rolling Stone, ‏2016-07-25 (באנגלית)
↑  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17
↑  ORICON NEWS, ORICON NEWS
↑  Steffen Hung, Led Zeppelin – Good Times Bad Times, hitparade.ch
↑  Led Zeppelin, Billboard
↑  CASH BOX Top 100 Singles, web.archive.org
↑  Record World, "100 Top Pops"
↑  WebCite query result, www.webcitation.org
1 2  Album Search for "good times bad times 10 years of godsmack", AllMusic (באנגלית)
| גודסמאק |
| --- | --- | --- |
| סולי ארנה • רובי מריל • טוני ראמבולה • שאנון לארקין חברים לשעבר: טומי סטיוארט | סולי ארנה • רובי מריל • טוני ראמבולה • שאנון לארקין חברים לשעבר: טומי סטיוארט |  |
| אלבומי אולפן | All Wound Up... • Godsmack • Awake • Faceless • IV • The Oracle • 1000hp • When Legends Rise • Lighting Up the Sky |  |
| מיני אלבומים (EP) | The Other Side |  |
| אלבומי הופעה | Live & Inspired |  |
| אלבומי אוסף | Good Times, Bad Times... Ten Years of Godsmack |  |
| סרטים והופעות | Live • Smack This! • Changes |  |
| סינגלים | "Whatever" • "Keep Away" • "Voodoo" • "Bad Religion" • "Awake" • "Bad Magick" • "Greed" • "I Stand Alone" • "Straight Out of Line" • "Serenity" • "Re-Align" • "Running Blind" • "Touché" • "Speak" • "Shine Down" • "The Enemy" • "Good Times Bad Times" • "Whiskey Hangover" • "Cryin' Like a Bitch" • "Love-Hate-Sex-Pain" • "Saints and Sinners" • "1000hp" • "Something Different" • "What's Next?" • "Inside Yourself" • "Come Together" • "Bulletproof" • "When Legends Rise" • "Under Your Scars" • "Unforgettable" • " Surrender" • "You And I" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 9bbdbd7f-3b4d-33db-8a07-8b53b72293f7
אאוג'ניו מונטאלה

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1896 ג'נובה, איטליה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1981 (בגיל 84) מילאנו, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  Cemetery of San Felice a Ema 
 שפות היצירה:  איטלקית 
 יצירות בולטות:  Ossi di seppia, Xenia, Dinard butterfly, Satura, Le occasioni, La bufera e altro, Auto da fé 
 בן או בת זוג:  Drusilla Tanzi (23 ביולי 1962–20 באוקטובר 1963) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1975)  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (27 בדצמבר 1961)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (2 ביוני 1965)  זר הזהב (1973)  פרס פלטרינלי 
 חתימה:   
 
שירו של מונטאלה, Non chiederci, על גבי קיר בליידן שבהולנד
אֵאוּגֶ'נְיוֹ מוֹנְטָאלֶה (באיטלקית: Eugenio Montale; ‏ 12 באוקטובר 1896 – 12 בספטמבר 1981) היה משורר איטלקי, עורך ספרותי ומתרגם, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1975.