stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Temptations
היסטוריה > משנת 1990 ועד לימינו

בשנת 1999 התקבלה הלהקה להיכל התהילה של הלהקות הקוליות. בשנת 2001 זכתה הלהקה בפרס גראמי השלישי בתולדותיה וזאת על אלבומה Ear-Resistible שיצא בשנת 2000, זאת בקטגוריה "הביצוע הקולי המסורתי הטוב ביותר ב-R&B” שלושה מלהיטי הלהקה נכללים ברשימת 500 השירים אשר עיצבו את פני הרוקנרול, על פי היכל התהילה של הרוק אנד רול.
הרכב הלהקה הנוכחי, בו חברים אוטיס ויליאמס, רון טייסון, טרי ויקס, הזמר המוביל החדש ג'י סי קמרון וזמר הבס החדש ג'ו הרנדון, ממשיך להופיע ולהקליט. האלבום Legacy הופיע בהוצאת חברת Motown בשנת 2004. בסוף שנת 2004 ביקשה הלהקה להשתחרר מחוזה ההקלטות שלה בחברת Motown ועברו להקליט בחברת New Door Records. האלבום האחרון שלהם Reflections, יצא לחנויות ב-31 בינואר 2006 ומכיל ביצועים מחודשים לכמה מן הלהיטים הגדולים של זמרי Motown.
מספר חברי הלהקה מן העבר מקיימים הופעות בנפרד מן הלהקה. דניס אדוארדס מקיים לעיתים קרובות הופעות במופע משלו. בשנות התשעים אדוארדס החל מקיים הופעות שלהן קרא: "דניס אדוארדס והטמפטיישנס" (Dennis Edwards & the Temptations), דבר שגרר מאבק משפטי בינו לבין אוטיס ויליאמס. בסופו של דבר הוחלט כי הלהקה של אדוארדס תקרא: "מופע ה-Temptations בכיכובו של דניס אדוארדס" (The Temptations Review featuring Dennis Edwards). עלי-אולי וודסון הופיע תקופת מה במופע שנקרא Ali-Ollie Woodson & the Emperors of Soul, בשעה שהביטוי Emperors of Soul היה שמו של אוסף תקליטים של ה-Temptations. בשנת 2006 הצטרף וודסון למופע של אדוארדס. דיימון האריס, אף הוא חבר לשעבר בלהקה, מופיע עם להקתו במופע הנקרא "מחווה ל-Temptations". גלן לאונרד אף הוא מופיע עם להקה במופע הנקרא The Temptations Experience, להקה אותה עזב ג'ו הרנדון כדי להצטרף לטמפטיישנס.
סגנון מוזיקלי

שירי הלהקה נבנו על יסוד האינטראקציה שבין הזמרים חברי הלהקה וגיבושם כלהקה. שלא כמו להקות R&B רבות אחרות, כל חבר בלהקה היה בעל יכולות להיות זמר מוביל. על אף שהלהקה תמיד מינתה אחד מחבריה לתפקיד הזמר המוביל, אשר אכן ביצע את תפקידי הסולו ברוב השירים (כך למשל פול ויליאמס, דייוויד רופין, דניס אדוארדס), אותו זמר מעולם לא קיבל קידום תדמיתי עודף על פני שאר חברי הלהקה. ברפרטואר השירים של הלהקה, רבים השירים שבהם ביצעו שני זמרים את תפקיד הסולו, במיוחד בתקופה הפסיכדלית בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים.
סגנון מוזיקלי > צליל מוטאון

במהלך שנות קיומה ולאחר שזכתה ללהיטה הראשון, שינתה הלהקה את סגנונה המוזיקלי מספר פעמים, כשהיא מאמצת בכל פעם את הסגנון הפופולרי לאותה עת יחד עם שימור הייחודיות בצליל הלהקה ובהופעתה. ההקלטות המוקדמות של הלהקה משקפות את ההשפעה של מפיקיה המוזיקליים לאותה תקופה, בארי גורדי וסמוקי רובינזון, ומייצגות מיזוג של מקצבים האופייניים מחד למוזיקת הרית'ם אנד בלוז (R&B) השחורה ומאידך למוזיקת הפופ הלבנה. מיזוג ייחודי זה כונה לימים "צליל המוטאון". שירי הלהקה לפני שנת 1966 מלווים על ידי תזמורת האולפן של מוטאון, The Funk Brothers ומאופיינים במילות שיר פשוטות וישירות עם ליווי תזמורת R&B המחוזקת בכלי מיתר ונשיפה קונצרטיים להגברת מאפיין הפופ. בתקופה זו היה רק סולן בודד בכל שיר שהלהקה שרה, בדרך כלל היה זה דייוויד רופין או אדי קנדריקס, על אף שגם פול ויליאמס, מלווין פרנקלין ואוטיס ויליאמס שרו תפקידי סולו מדי פעם.
כמו רוב הלהקות מבית היוצר של חברת מוטאון, הלהקה נמנעה משימוש בטכניקות ווקאליות מסובכות האופייניות לשירת הגוספל, לטובת שירה פשוטה וישירה יותר שאיתה יכול הקהל הלבן להזדהות טוב יותר. הניהול האומנותי של הלהקה באותה תקופה היה במידה רבה בידי סמוקי רובינזון, הגם שחברי הלהקה ובמיוחד אדי קנדריקס, כתבו מדי פעם שירים ללהקה. קנדריקס היה גם אחראי על חלוקת התפקידים הקוליים בשירי הלהקה.
בשנת 1966 שינה המפיק נורמן ויטפילד את אופי שירת הלהקה, לא עוד היה זמר סולו בודד בכל שיר והלהקה מרכיבים מתוך מוזיקת הנשמה מאומנים דוגמת ג'יימס בראון, וילסון פיקט ואומנים אחרים שהופיעו בחברת התקליטים Stax Records. ויטפילד וכותבי שיריו החלו מחברים ללהקה שירים עם מקצבים משתנים, עם הדגשים חדים של כלי נשיפה, עם הרמוניות מסובכות יותר אשר איפשרו לכל זמר בלהקה להביא לידי ביטוי את יכולותיו הייחודיות. על הבמה שינוי זה בא לידי ביטוי בכך שללהקה הוזמן באופן מיוחד מיקרופון ארבע-ראשי, אשר איפשר לכל זמר לשיר באופן עצמאי מבלי שכל הלהקה תצטופף סביב מיקרופון בודד או שניים. תחת הנהגתו של ויטפילד, הלהקה המשיכה לפנות אל קהל הפופ הלבן, אבל רכשה לבבות גם בקרב קהל המאזינים השחורים.
סגנון מוזיקלי > נשמה פסיכדלית וקולנועית

כאשר הוחלף דייוויד רופין על ידי דניס אדוארדס ולהקת Sly & the Family Stone הפכה פופולרית בארצות הברית, ויטפילד שינה פעם נוספת את הסגנון המוזיקלי של הלהקה, הפעם פנתה הלהקה כמעט לחלוטין לסגנון הנשמה הפסיכדלית. הקלטות הלהקה מאותה תקופה (כגון האלבומים Cloud Nine, Psychedelic Shack) מאופיינים בהד חזק בשירה, צלילי גיטרה מעוותים עם שימוש רב בדוושת ה- wah-wah, צליל תיפוף חד ואפקטים שונים של סטראו ושינוי צליל. ברוב השירים הללו מופיע יותר מסולן אחד, בחלק מן השירים היו לכל חמשת חברי הלהקה תפקידי סולו. בולט בשירים הזמר דניס אדוארדס שקולו המחוספס העניק להם צליל של מוזיקת נשמה דרומית.
מילות השירים של אותה תקופה הושפעו באופן בולט מן השירה של להקת Sly & the Family Stone והתמקדו בנושאים חברתיים כגון אינטגרציה, מלחמת וייטנאם ומודעות עצמית. הלהקה המשיכה להקליט גם בלדות בסגנונה המסורתי, אשר הופיעו על צד ב' של תקליטי הסינגל וכממלאי נפח באלבומים שהקליטה (יוצא הדופן היחיד היה הלהיט Just My Imagination). רוב השירים של התקופה הפסיכדלית היו ארוכים יותר מן הלהיטים בני שלוש דקות של "צליל מוטאון". גרסת האלבום Cloud Nine של השיר Run Away Child, Running Wild, השיר Take a Stroll Thru Your Mind באלבום Psychedelic Shack והשיר Smiling Faces Sometimes באלבום Sky's the Limit הן בנות שמונה דקות ויותר. רוב זמן השירים מורכב מקטעי מעבר מוזיקליים, ללא כל שירה וזאת לאור התעקשותו של ויטפילד.
סגנון הנשמה הפסיכדלית פינה מקומו עד מהרה לסגנון הנשמה הקולנועית (Cinematic soul): הקלטות ארוכות עם ליווי תזמורתי מורכב, עם מבוא מוזיקלי ארוך לפני השירה וקטעי מעבר. לעיתים קרובות השירים התמקדו בחיי האוכלוסייה השחורה בארצות הברית בגטאות ובערים הגדולות. שירים אלה הושפעו במידה ניכרת מעבודתם האמנותית של הזמרים וכותבי השירים אייזק הייז וקורטיס מייפילד. שלא כמו הייז ומייפילד, ל-"The Temptations" לא הייתה שליטה אומנותית על היצירות שהקליטו והביעו מורת רוח מיצירות בנות שתים עשרה ושלוש-עשרה דקות שהפיק עבורם ויטפילד. עבודות אלה בלטו באלבומים Solid Rock, All Directions ובמיוחד באלבום Masterpiece.
סגנון מוזיקלי > ממוזיקת הפאנק אל הדיסקו ומשם ל- Adult Contemporary

בשנת 1974, לאחר שוויטפילד פוטר מתפקידו כמפיק הלהקה, הלהקה שינתה את סגנונה ושלבה את הסגנון הריקודים הקצבי יחד עם הבלדות המסורתיות. שוב התמקדו שירי הלהקה בזמר סולו בודד, הגם שעדיין לעיתים חלקו מספר חברים בתפקיד. בנוסף, החלה הלהקה לכתוב ולהפיק את שיריה, זאת לאחר מאבק שניהלה נגד המפיק הראשי של מוטאון, בארי גורדי, לקבלת שליטה אומנותית על תוכן הופעותיה. מנקודה זו ואילך היה תוכן שירי הלהקה רומנטי, כמעט לחלוטין. שירים על נושאים חברתיים הוקלטו לעיתים רחוקות יותר.
הקלטות הלהקה מאמצע שנות השבעים מתמקדות בסגנון הפאנק ומושפעים מלהקות כמו Funkadelic ו- Sly & the Family Stone וחברי שתי הלהקות הללו תרמו ללהקה שירים באותה תקופה. שירת הבלאדה של הלהקה, אשר תפסה מקום משני בתקופת ויטפילד, שבה לצליל העשיר שאפיין את ימיו של סמוקי רובינזון כמפיק הלהקה. בסוף שנות השבעים, לתקופה קצרה בלבד, שרה הלהקה אף שירים בסגנון הדיסקו ולאחריו החלה הלהקה לשיר בסגנון Contemporary Adult ששורשיו בסגנון ה-R&B, סגנון בו שרה הלהקה עד היום. ככל שהתבגרו חברי הלהקה, התמתנה הכוריאוגרפיה שאפיינה את הלהקה בראשית ימיה, אולם תנועות הריקוד נותרו חלק חשוב מן ההופעה עד היום.
מורשת והשפעה

"The Temptations", בחליפותיהם הגזורות היטב ובכוריאוגרפיה המוקפדת, הציבו את הרף ללהקות זמרה גבריות בסגנון הנשמה ו-R&B. לפני שהלהקה התפרסמה, רוב הלהקות הקוליות הגבריות הופיעו בתנועות ריקוד בסגנון אנרגטי, מחוספס יותר ומאולתר יותר. רק אמנים מעטים, כגון מרווין גיי וסם קוק, הפגינו את הסגנון המלוטש שבזכותו התפרסמה הלהקה ונעשתה מושא לחיקוי.
בארי גורדי, מפיק חברת מוטאון, התעקש כי הופעות הלהקות של חברת מוטאון תהיינה מושכות באותה מידה לקהל לבן ושחור גם יחד והעסיק צוות יצירתי שיכווין את הכישרונות שעבדו בחברת התקליטים להצליח בשני קהלי היעד. פול ויליאמס והכוריאוגרף של חברת מוטאון, קולי אטקינס, הם שיצרו את צעדי הריקוד המדויקים והמלוטשים של הלהקה. צעדי הריקוד הידועים ביותר הם "צעידת ה-Temptations" או "הצעד הגאה של הטמפטיישנס", אשר אומץ מתוך הופעות של שנות החמישים.
בתקופת שנות השישים והשבעים היו מספר להקות שבהופעותיהן הייתה השפעה מוזיקלית ניכרת של "The Temptations", ביניהן להקות ה-Delfonics, ה-Stylistics, ה-Parliaments, ה-Dramatics וחמישיית ג'קסון שהקליטה בחברת מוטאון. להקות אלה ואחרות הפגינו השפעה ניכרת מ-"The Temptations", הן בצורת שירתן, והן בכוריאוגרפיה הבימתית שלהן.
שיריה של הלהקה בוצעו כגרסאות כיסוי על ידי אומנים רבים, זמרי R&B כגון לותר ואנדרוס, זמרי פופ כגון בט מידלר, ולהקות רוק כגון Rare Earth, דוראן דוראן, הרולינג סטונז, ועוד. בשנת 1991, הזמר רוד סטיוארט הקליט שיר עם הלהקה.
דיסקוגרפיה

הלהיטים הבאים של הלהקה הגיעו לעשרת המקומות הראשונים במצעד הפופ של תקליטי הסינגל בארצות הברית, או בבריטניה. כמו כן כלולים ברשימה שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד להיטי ה-R&B.
| שנה | שם השיר | 10 הגדולים  | R&B מס' 1 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965: | "My Girl" | 1 | 1 |
| 1966: | "Get Ready" | - | 1 |
| 1966: | "Ain't Too Proud to Beg" | - | 1 |
| 1966: | "Beauty is Only Skin Deep" | 3 | 1 |
| 1967: | "(I Know (I'm Losing You" | 8 | 1 |
| 1967: | "All I Need" | 8 | - |
| 1967: | "You're My Everything" | 6 | - |
| 1968: | "I Wish It Would Rain" | 4 | 1 |
| 1968: | "(I Could Never Love Another (After Loving You" | - | 1 |
| 1968 | "Cloud Nine" | 6 | - |
| 1968: | "I'm Gonna Make You Love Me" (יחד עם Diana Ross & the Supremes) | 2 | - |
| 1969: | Run Away Child, Running Wild" | 6 | 1 |
| 1969: | "I Can't Get Next to You" | 1 | 1 |
| 1970: | "Psychedelic Shack" | 7 | - |
| 1970: | "(Ball of Confusion (That's What the World is Today" | 3 | - |
| 1971: | "(Just My Imagination (Running Away With Me" | 1 | 1 |
| 1972: | "Papa Was a Rollin' Stone" | 1 | - |
| 1973: | "Masterpiece" | 7 | 1 |
| 1973: | "Let Your Hair Down" | - | 1 |
| 1974: | "Happy People" | - | 1 |
| 1975: | "Shakey Ground" | - | 1 |
דיסקוגרפיה > אלבומים בעשרת הגדולים במצעד

הרשימה הבאה מכילה אלבומים של הלהקה אשר הגיעו לעשרות המקומות הראשונים במצעד אלבומי הפופ בארצות הברית.
1966 Greatest Hit (מקום 5 ארצות הברית)
1967 Temptations Live! (מקום 10 ארצות הברית)
1968 Diana Ross & the Supremes Join the Temptations (מקום 2 ארצות הברית)
1969 Cloud Nine (מקום 4 ארצות הברית)
1969 Puzzle People (מקום 5 ארצות הברית)
1972 All Directions (מקום 2 ארצות הברית)
1973 Masterpiece (מקום 7 ארצות הברית)
צילום לקידום תדמיתי של להקת ה-Temptations משנות השישים. בכיוון השעון מימין למעלה: אוטיס ויליאמס, פול ויליאמס, מלווין פרנקלין, אדי קנדריקס ואלברידג' "אל" בריאנט
הרכב ה-Temptations בשנת 1965 לערך, אשר נודע בכינויו “The Classic 5". משמאל לימין: מלווין פרנקלין, אדי קנדריקס, אוטיס ויליאמס, פול ויליאמס ודייוויד רופין
בצילום זה משנת 1968 נראה לראשונה הזמר המוביל החדש בלהקה, דניס אדוארדס (שלישי משמאל בשורה האחורית)
תמונה מתוך המיני-סדרה The Temptations ברשת NBC
מיסטר בלאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בספטמבר 1980 (בן 44) קריית ים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.mrblackmusic.com
 
מיסטר בלאק (באנגלית: Mr. Black; נולד ב־3 בספטמבר 1980) הוא שם הבמה של יניב ביטון, יוצר ומפיק מוזיקאי - תקליטן ישראלי העוסק בסגנונות אלקטרו האוס, פרוגרסיב האוס, פסיי טראנס, אידיאם וביג רום. לבלאק סגנון ההפקה ייחודי.
ביוגרפיה

יניב ביטון המוכר בכינויו "מיסטר בלאק", נולד גדל והתחנך בקריית ים, חיפה. את הקריירה המקצועית החל בשנת 2006 ועד מהרה הפך לבן טיפוחיו של Hardwell והופיע ומופיע ברחבי העולם. בשנת 2006, פתח מיסטר בלאק את הפרויקט הראשון שלו Black & White ביחד עם סמואל ולרשטיין, הצמד שהיה נחשב לאחד מהפרויקטים הכי מובילים בסצנת הפסייטראנס העולמית.
במהלך הפעילות שחררו הצמד 4 אלבומי סטודיו. בשנת 2010 התפרק הצמד, מיסטר בלאק פתח את הפרויקט סולו שלו וולרשטיין המשיך את הפרויקט Black & White.
קריירה

בשנת 2012, החל מיסטר בלאק MR.BLACK)) לעבוד על פרויקט הסולו הראשון שלו, מתוכו שוחרר בשנת 2013 השיר “Loud” אשר זכה למקום הראשון ברשימת ההשמעות בקרב מדינות רבות ברחבי אירופה, בין היתר ב-Clubbing TV. בשנת 2016, שחרר מיסטר בלאק את טראק ה-"EDM Hu Ha" שהפך אותו לאמן מפתח של הארדוול ריבילד (Hardwell Revealed).
מיסטר בלאק, שיתף פעולה עם אמנים רבים ומגוונים, בין היתר חבר בשנת 2017 לדי ג'יי סקאזי, יחד הם הקימו את הצמד Warriors, אשר להיטיו B.Y.O.B, Dana, We Are Warriors זכו להצלחה גדולה ומיידית בישראל. במקביל שיתפו השניים פעולה עם Infected Mushroom – בשיר Becoming Insane אשר שולב בפסקול של משחק הווידאו "UEFA Euro 2008".
בשנת 2017, שוחרר הרימיקס הראשון של מיסטר בלאק ל-Boom של טייסטו (לTiesto). הרימיקס זכה למיליוני השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות הגדולות והפך באותה השנה לאחד מהרימיקסים הוויראליים ביותר.
באותה השנה שיתף מיסטר בלאק פעולה עם Ale Mora והטראק Party People הפך לטראק הנמכר ביותר בביטפורט, בלייבל של הארדוול.
נכון להיום (2020), שנת 2017 הייתה השנה המבטיחה והמוצלחת ביותר של מיסטר בלאק, בה הוא הוכר כאומן השני הנמכר ביותר של חברת התקליטים הארוול ריבילד (אחרי הארדוול עצמו).
בשנת 2018, יצא הסינגל "Doonka" כחלק משיתוף פעולה אותו רקם עם קשמיר (KSHMR), ובהמשך השנה, יצא כחלק משיתוף פעולה עם הדי ג'יי הפורטוגזי Diego Miranda, הטראק Boomshakalak אשר צבר כ־3 מיליון השמעות בספוטיפיי והיה לטראק הנמכר ביותר בלייבל של הארדוול לשנת 2018.
בשנת 2019, הופיע מיסטר בלאק בפסטיבל Tomorrowland, שבבלגיה ומשך אליו קהל רב ומגוון.
פרסים והוקרה

הסינגל הנמכר ביותר של הארדוול לשנת 2017 ולשנת 2018
מדורג 40 כאומן "ביג-רום" הכי נמכר בכל הזמנים בפלטפורמת Beatport
דיסקוגרפיה

2012 - Juno Reactor - Pistolero (MR.BLACK)
2013 - Wake Up
2013 - Infected Mushrom - Wanted To (MR.BLACK Remix)
2013 - Loud (feat. Estera Sarita)
2014 - Sirion
2014 - Rise
2014 - Wasabi
2015 - Chunky Monkey
2015 - Flame
2015 - Rage
2015 - Boombox
2016 - Funk Yourself
2016 - Hu Ha
2016 - Magic
2017 - MR.BLACK & 22Bullets - Badman (feat. Richie Loop)
2017 - MR.BLACK x Ale Mora - Party People
2017 - Tiësto & Sevenn - BOOM (MR.BLACK Remix)
2017 - Higher (feat. Richie Loop)
2018 - Boomshakalak (feat. The Kemist)
2018 - Doonka (with KSHMR)
2018 - Lights
2018 - Favela (feat. MC K9)
2019 - Turning Back
2019 - Ravin
2019 - Outer Space
2019 - Do It (with Infected Mushroom, Skazi)
2019 - Madness
2019 - Forever One
2019 - Gypsy (with Mariana Bo)
2020 - We Are Lost (with Teamworx)
2020 - Maya (with Zafrir)
2020 - Heroes
2020 - Bang Bang
2020 - Falcon
הערות שוליים

↑  בלאק: "כל ה-DJ's הגדולים מדברים על הקהל בארץ באהבה גדולה", באתר החדשות 13
↑  ערב השואוקייס הגדול של תעשיית המוזיקה האלקטרונית-התוצאות!, באתר מכללת BPM
↑  MR.BLACK & Zafrir – Maya, באתר weraveyou
↑  גיא ארליך, גאווה ישראלית: בברלין יתקיימו מסיבות תל אביביות גאות, באתר הארץ, 9 במרץ 2011
↑  ליאור נאור‏, לוחמים: סקאזי ומיסטר בלאק בקרב פיינטבול סוער, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2017
↑  Skazi Warrior Mr.Black & Meital De-Razon remix, באתר יוטיוב
↑  חורף חם: ויני ויצ'י מצטרפים למופע של סטיב איוקי, באתר חדשות 13
↑  Mr.Black (2) X Diego Miranda Feat. The Kemist – Boomshakalak, באתר discogs
↑  MR.BLACK, באתר Beatport
Solar Power

Solar Power (בעברית: אנרגיה סולארית) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הניו זילנדית לורד. האלבום יצא לאור ב-20 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
"Solar Power" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2021. מגזין "The Young Folks" דירג את האלבום ברשימתם "50 האלבומים הטובים ביותר של 2021" במקום ה-19.
רקע והכרזה

ב-16 ביוני 2017, הוציאה לורד את אלבום האולפן השני שלה Melodrama, שזה לשבחים אוניברסליים ממבקרי המוזיקה, והוביל במספר רשימות סיכום שנה של מבקרי המוזיקה, אך נאבק מסחרית בהשוואה לאלבום הבכורה שלה Pure Heroine‏ (2013). באוקטובר 2018, גילתה לורד למעריצים בניוזלטר כי למדה פסנתר וציפתה כי אלבומה השלישי "ייוולד מתוך" הכלי; עם זאת, היא גם גילתה שלמרות זאת, היא עדיין לא "התחילה כראוי בעבודה על האלבום הבא שלה" ולא הייתה בטוחה מתי הוא יושלם. במלאת השנה השנייה לצאתו של אלבומה השני Melodrama, לורד אישרה למעריצים בעמוד האינסטגרם שהאלבום נמצא "בתנור", וכן גילתה שהיא לקחה לימודי אפייה ואימצה כלב וחתול.
הופעתה הציבורית האחרונה של לורד הייתה לאחר סיום סיבוב ההופעות העולמי שלה "Melodrama World Tour", באפריל 2019 בקונצרט התרמה לקורבנות הירי בהטבח בכרייסטצ'רץ', שהתרחש בחודש הקודם. מאוחר יותר באותה השנה, לורד גילתה כי יציאת האלבום שלה תידחה ללא הגבלת זמן בעקבות מות כלבה פרל, שסבל ממחלות שונות; היא הסבירה שהכלב היה חלק חשוב בתהליך היצירה של האלבום וכי "זה ייקח קצת זמן וכיול מחדש, עכשיו כשאין רועה לפניה" כדי לראות למה העבודה הולכת להיות." היא הוסיפה כי האלבום לא יהיה "אותה עבודה" עקב ההשפעה של מותו של פרל, וכתבה: "כאשר האובדן הגדול הזה מתגבש בתוכי, והחזה שלי נבנה מחדש סביבו, אני מקווה שאהיה מסוגלת לסיים ולשתף אתכם, וכולנו נצמח יחד, כמו תמיד."
בראיון ל-Triple J במרץ 2020 חשפה לורד כי עבדה על "חלקים וחתיכות" ש"התחילו לקבל צורה מאוד מרגשת", אך הוסיפה כי עדיין אין לה "שום מושג מתי יקרה הדברים". כשנשאלה האם עבדה על חומר חדש בראיון נפרד בחודש שלאחר מכן, השיבה כי "זו הייתה שנה פרודוקטיבית מאוד." בחודש מאי, כתבה הזמרת בניוזלטר כי היא חזרה לאולפן בדצמבר הקודם והקליטה מוזיקה עם המפיק המוזיקלי ג'ק אנטונוף, איתו היא שיתפה פעולה באלבום Melodrama, באוקלנד ובלוס אנג'לס; היא הוסיפה כי עקב מגפת הקורונה, השניים עבדו לראשונה מרחוק. לאחר מכן פרסם המפיק מלאי (אנ') כי גם הוא היה מעורב רבות ביצירת אלבומה השלישי.
ב-11 ביוני 2021, לאחר צאת הסינגל המוביל מתוך האלבום, פרסמה לורד באתר הרשמי שלה הכרזה על צאת אלבומה השלישי, בו נכתב;
"האלבום הוא חגיגה של עולם הטבע, ניסיון להנציח את התחושות העמוקות והמתעלות שיש לי כשאני בחוץ... זה מה שרציתי להעביר."
ב-21 ביוני, הכריזה חשפה באופן רשמי לורד על את עטיפתו של האלבום Solar Power, באותו פרסום חשפה גם את רשימת הרצועות ותאריך יציאתו ב-20 באוגוסט. באותו היום חשפה לורד כי האלבום יצא רק בפורמטים של תקליט, הורדה דיגיטלית, סטרימינג ומארז תקליטורים ואינו יצא בפורמט תקליטור.
"הפעם אין תקליטורים. לא רציתי ליצור משהו שיגיע למזבלה בעוד שנתיים, אבל יותר מכך, רציתי ליצור משהו שמסמל את המחויבות שלי לשאול שאלות בנוגע למערכות שלנו, תוך שרציתי ליצור דברים עם כוונה ורגישות. רציתי ליצור אלבום שיהיה האלטרנטיבה החדשה של דרך הוצאת אלבומים שכן, הוצאתם על גבי תקליטורים מזהמת את הסביבה, אך גם מאפיינת אלבום מודרני".
רקע והכרזה > עטיפה

בראיון עם סטיבן קולברט, חשפה לורד כי עטיפת האלבום צולמה על ידי חברה על החוף בזמן שהיא קפצה מעליהם. קולבר לא יכול היה להציג את העטיפה בטלוויזיה, כשהלורד אמרה שהיא "קצת הארדקור, אבל זה היה כל כך משמח אותי" ו"קצת פראי".
קידום

באוקטובר 2020, לורד ביקשה ממעריציה להצביע בבחירות הכלליות בניו זילנד 2020 וכן במשאל העם על השימוש האישי בקנאביס והמתת חסד, והוסיפה: "בשנה הבאה אתן לך משהו בתמורה." חודש לאחר מכן, היא הודיעה על יציאתו הקרובה של ספר הזיכרונות "Going South" (אנ'), המתעד את ביקורה באנטארקטיקה בתחילת 2019, והוסיפה כי היא "מעין מבשר מושלם [...] באופן מופשט" לאלבומה הקרוב; מאוחר יותר היא חשפה שכותרת האלבום נכתבה בהשראת המסע שלה. ב-25 במאי 2021, הוכרז כי לורד תופיע כאומן ראשי בפסטיבל המוזיקה "פרימוורה סאונד" (אנ') בשנת 2022, כאשר אתר הפסטיבל גילה כי היא "תחזור מפרישתה עם אלבומה השלישי". ב-7 ביוני, דלפו שם ועטיפת הסינגל "Solar Power". לאחר מכן, לורד חשפה את צאתו באתר האינטרנט שלה לצד הודעה בה נאמר: "מגיעים בשנת 2021... סבלנות היא סגולה." ב-10 ביוני, הודלף השיר באתר dbree.org, אחסון בענן, והפך לזמין לאחר פרק זמן קצר ב-Apple Music וב-Tidal במדינות נבחרות לפני שהורד במידי. הסינגל יצא לאור באופן רשמי מאוחר יותר באותו ערב, במקביל ליקוי החמה (אנ') של אותו יום. לורד אישרה עוד כי אלבומה השלישי הקרוב ייקרא גם "Solar Power", בעלון שלה. ב-21 ביוני, חשפה לורד כי תצא לסיבוב הופעות השלישי שלה שיקרא "Solar Power Tour", על מנת לקדם את האלבום, לורד אמורה לצאת למסע הופעות עולמי החל מ-26 בפברואר 2022, עם מועדי הקונצרטים באוקיאניה, צפון אמריקה ואירופה.
קידום > סינגלים

"Solar Power", רצועת הכותרת, יצא לאור ב-10 ביוני 2021, כסינגל המוביל של האלבום. השיר יצא יחד עם הקליפ שביימה לורד, אשר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה באותו יום. ב-21 ביולי, יצא לאור הסינגל השני "Stoned at the Nail Salon".
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לורד. למעט רצועות 2–6, 8-9 ו-11 אשר נכתבו יחד עם ג'ק אנטונוף.
| Solar Power> מס' | Solar Power> שם | Solar Power> משך | Solar Power>  | Solar Power>  | Solar Power>  | Solar Power>  | Solar Power>  | Solar Power>  | Solar Power>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Path  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Solar Power  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | California  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Stoned at the Nail Salon  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fallen Fruit  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Secrets from a Girl (Who's Seen it All)  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Man with the Axe  | 4:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Dominoes  | 2:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Big Star  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Leader of a New Regime  | 1:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Mood Ring  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Oceanic Feeling  | 6:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 42:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)> מס' | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)> שם | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)> משך | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  | Solar Power — מהדורת אפל מיוזיק (רצועה בונוס)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Solar Power (music video)  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 46:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| Solar Power — מהדורת דלוקס> מס' | Solar Power — מהדורת דלוקס> שם | Solar Power — מהדורת דלוקס> משך | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  | Solar Power — מהדורת דלוקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Helen of Troy  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Hold No Grudge  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 50:27 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 30 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 4 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 5 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 3 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 2 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 7 |
|  ליטא | AGATA | 15 |
|  נורווגיה | VG-lista | 12 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 2 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 18 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 95 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 34 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 20 באוגוסט 2021 | תקליט • הורדה דיגיטלית • סטרימינג | סטנדרטית | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| עולם | 20 באוגוסט 2021 | תקליט • מארז תקליטורים | דלוקס | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
היפומי אבה

היפומי אבה (ביפנית: 阿部一二三; באנגלית: Hifumi Abe;‏ נולד ב-9 באוגוסט 1997) הוא ג'ודוקא יפני המתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, פעמיים  אלוף אולימפי מטוקיו 2020 ופריז 2024, וארבע פעמים אלוף עולם מהשנים 2017, 2018, 2022 ו-2023.
ביוגרפיה

אבה נולד בעיר קובה שביפן. אביו, קוג'י, הוא כבאי בתחנת מכבי אש בעיר קובה. בגיל שש החל אבה להתאמן בג'ודו ובעת לימודיו בחטיבת הביניים זכה לראשונה בטורניר לאומי בקטגוריית המשקל עד 55 ק"ג. כתלמיד תיכון זכה מספר פעמים באליפויות התיכונים הלאומיות. אחותו אוטה, היא גם ג'ודוקא מצליחה.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2015 | גראנד פרי | טשקנט | אוזבקיסטן אוזבקיסטן |
| 2016 | גראנד סלאם | טיומן | רוסיה רוסיה |
| 2016 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2017 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2017 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2018 | גראנד סלאם | יקטרינבורג | רוסיה רוסיה |
| 2019 | גראנד סלאם | אוסקה | יפן יפן |
| 2020 | גראנד סלאם | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2021 | גראנד סלאם | אנטליה | טורקיה טורקיה |
| 2022 | גראנד סלאם | בודפשט | הונגריה הונגריה |
| 2023 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
| 2024 | גראנד סלאם | אנטליה | טורקיה טורקיה |