stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנקס חד-פעמי
פנקס רב-פעמי

תנאי הכרחי בפנקס חד-פעמי שהוא ישמש להצפנת מסר אחד בלבד. אם משתמשים באותו פנקס להצפנת שני מסרים מה שקרוי "פנקס דו-פעמי" או יותר, גורמים כאמור לשבירה מוחלטת של הצופן. למרות זאת לאורך השנים לא תמיד הקפידו על כך. המקרה הראשון והמפורסם ביותר היה המחדל הסובייטי בפרשת מסמכי וינונה. בגלל התהליך המפרך של הכנת פנקס חד פעמי (בזמנו הדבר בוצע באמצעות הטלת קוביות), המפעילים התעצלו ו"מיחזרו" פנקסים שכבר נעשה בהם שימוש. מה שאפשר למודיעין האמריקאי לפענח במשך שנים רבות תשדורות סודיות של מרגלים רוסים.
מקרה אחר מהתקופה האחרונה קשור בפרוטוקול PPTP של מיקרוסופט שנקרא MS-PPTP שבגרסה הראשונה שלו, הצפנת כל המסרים שנשלחו מהלקוח לשרת ומהשרת ללקוח בוצעה באמצעות אותו מפתח. הבעיה הייתה שהצופן איתו עשו מיקרוסופט שימוש היה RC4 שהוא צופן זרם. כדי לפרוץ את הפרוטוקול כל מה שהמתקיף נדרש לעשות הוא לבצע XOR בין המסרים המוצפנים של השרת לבין המסרים המוצפנים של הלקוח, בכך אפקטיבית הוא מסיר את ההצפנה. הפרוטוקול תוקן, אך הכיל כשלים רבים נוספים, ולכן גם לאחר התיקון לא היה בטוח יותר.
דוגמה נוספת גרועה אף יותר היא פרוטוקול WEP שבגרסאות הראשונות שלו הכנת המפתח לצורך הצפנה הייתה באמצעות וקטור אתחול שיחד עם המפתח הסודי מוזן ל-RC4 המייצר את זרם המפתח לצורך הצפנת הפריים ב-XOR. כל פריים הוצפן עם מפתח אחר שהוא פונקציה של המפתח הסודי הקבוע יחד עם וקטור אתחול שונה. היו שתי בעיות חמורות. ראשית, וקטור האתחול היה בעצם מספר סידורי של הפריים והוא שודר בגלוי, היות שווקטור האתחול היה באורך 24 סיביות המשמעות היא שהוא מתאפס אחרי  2^{24} או 16 מיליון פריימים שזה לא הרבה במונחים של ימינו. שנית, בכרטיסים מסוימים לאחר כיבוי והפעלה וקטור האתחול היה מתאפס. בשני מקרים אילו מה שקרה זה שמסרים שונים הוצפנו עם אותו מפתח, כשהמשמעות היא שבירה מוחלטת של הפרוטוקול. פרוטוקול זה הכיל כשלים רבים נוספים מה שהוביל לבסוף להחלפתו בפרוטוקול WPA.
חשילות

פנקס חד פעמי אינו מבטיח אותנטיות. החיסרון בהצפנה עם פעולת XOR של זרם המפתח עם המסר היא שניתן לבצע מניפולציה של סיביות מסוימות במסר המקורי מבלי לפענח את הטקסט המוצפן. השינוי יכול להיות נקודתי ולא ישפיע על חלקים אחרים של הצופן. תכונה זו נקראת "חשילות". למשל אם המסר המוצפן מכיל הצפנה של השם "דוד" (בקידוד אסקי נניח  {\text{E3E5E3}}) אם המתקיף במקרה יודע שהשם המוצפן הוא דוד ביכולתו לשנותו ל"משה" ( {\text{EEF9E4}}) מבלי שהמקבל יבחין בכך. כל שעליו לעשות הוא לחבר XOR של השמות משה ודוד  {\text{EEF9E4}}\oplus {\text{E3E5E3}}={\text{D1C07}} ואז לחבר את התוצאה ב-XOR עם הטקסט המוצפן במיקום הנכון. המקבל לאחר פענוח עלול לחשוב שהשם הנכון הוא משה בעוד שהמצפין שלח את השם דוד. מסיבה זו אין להשתמש בפנקס חד פעמי ללא אמצעי נוסף להבטחת שלמות ואימות.
סודיות מושלמת

שנים רבות מאז המצאתו נחשב פנקס חד-פעמי ל"קשה מאוד לשבירה", אך לא הייתה הוכחה מתמטית שהוא אינו ניתן לשבירה כלל. את ההוכחה לכך סיפק קלוד שאנון, אבי תורת האינפורמציה, במאמר משנת 1949. שנון הגדיר "סודיות מושלמת" כהצפנה שבה ידיעת המסר המוצפן לא מוסיפה שום אינפורמציה לידיעת המסר המקורי. תנאי זה ניתן לתיאור במספר דרכים שקולות. שנון התבסס על מושג האנטרופיה שאותו הגדיר, אשר מהווה במובן מסוים כימות של כמות האינפורמציה המצויה בהתפלגות נתונה. בנוסף, ניתן לנסח את התנאי באופן ישיר וללא שימוש באנטרופיה.
לצורך ההגדרה משתמשים במרחב הסתברות שבו הטקסט הגלוי נבחר באקראי (מתוך התפלגות כלשהי, לאו דווקא אחידה) ומוצפן על ידי מפתח שהוגרל באקראי (באופן אחיד). אם  \ M,\ C,\ K הם משתנים מקריים של מרחב הסתברות המייצגים את המסר, המפתח והצופן בהתאמה, אז סודיות מושלמת מתקיימת אם מתקיים  \ P(M|C)=P(M), כלומר ההסתברות לכך שהוגרל מסר מסוים אם ידוע כתב הסתר המתאים לו, שווה להסתברות שאותו מסר הוגרל מבלי שידוע שום מידע נוסף עליו. במילים אחרות, המשתנה המקרי שמייצג את ההודעות שנבחרות באקראי, והמשתנה המקרי שמייצג את כתבי הסתר שנוצרים באקראי הם בלתי תלויים. בניסוחו השקול של שנון, אם  \ H() מייצגת את פונקציית האנטרופיה אזי התנאי לסודיות מושלמת הוא  \ H(M|C)=H(M) - כלומר, שהאינפורמציה שבמשתנה המקרי  \ M שווה לאינפורמציה שבמשתנה המקרי המותנה  \ M|C. (תנאי זה ניתן להצגה באופן שקול כ- \ I(M;C)=0, כלומר האינפורמציה המשותפת של שני המשתנים היא 0).
לדוגמה, אם ידוע כי תשובה לשאלה כלשהי, שיכולה להיות "כן" או "לא", הוצפנה, וידוע שההסתברות של כל "כן" היא 1/3 ושל "לא" היא 2/3 (ולכן ההסתברות של מילים אחרות, למשל "ים" היא 0), הרי ששיטת ההצפנה תיחשב מושלמת אם בהינתן ידיעת ההודעה המוצפנת (למשל, "םר") ההסתברות ש"כן" היא המילה שהוצפנה היא עדיין 1/3 וההסתברות ש"לא" הוצפנה היא עדיין 2/3.
בשיטת הפנקס החד פעמי, הכתבים הגלויים, כתבי הסתר והמפתחות הם כולם מחרוזות ביטים מאותו האורך, למשל  \ n. אם  \ m הוא כתב גלוי אפשרי כלשהו ו- \ c הוא כתב סתר אפשרי כלשהו, אז קיים בדיוק מפתח יחיד שמעביר את  \ m אל  \ c: המפתח  \ k=m\oplus c. מכאן נובע בפרט שההסתברות לקבלת  \ c ככתב סתר היא אחידה לכל כתבי הסתר האפשריים ושווה ל- \ 2^{-n}; שהרי לכל כתב גלוי שנבחר  \ m, ההסתברות ש- \ c תתקבל ממנו היא בדיוק ההסתברות שייבחר המפתח היחיד שמעביר את  \ m אל  \ c, והסתברות זו היא  \ 2^{-n}.
כעת נובעת הסודיות המושלמת של הצופן באופן כמעט מיידי:  \ P(M=m|C=c)={\frac {P(M=m\wedge C=c)}{P(C=c)}}={\frac {2^{-n}P(M=m)}{2^{-n}}}=P(M=m) (ה- \ 2^{-n} במונה מגיע מההסתברות לקבל את  \ c מתוך  \ m; זה שבמכנה מגיע מההסתברות לקבל את  \ c בכלל, מכל כתב גלוי אפשרי).
סודיות מושלמת > תכונות

שנון הוכיח כי תנאי הכרחי לכך שהצפנה תיקרא מושלמת (Perfect secrecy) הוא ש- \ H(K)\geq H(M) כלומר רמת אי הוודאות של המפתח תהיה לכל הפחות כרמת אי הוודאות של המסר. לפיכך אם המסרים מתפלגים באופן אחיד, אורך המפתח חייב להיות לכל הפחות כאורך המסר. באופן כללי, גודל מרחב המפתחות האפשריים חייב להיות לפחות כגודל מרחב ההודעות האפשריות.
כפועל יוצא, מערכות הצפנה סימטרית שבהן מפתח יחיד משמש להצפנת יותר מאשר הודעה יחידה, אינן מערכות הצפנה מושלמות. עם זאת, אין הדבר מעיד על בטיחות השימוש הפרקטית של מערכות אלו לצורכי אבטחת מידע.
חסרונות

הצורך במפתח שאורכו כאורך המסר המיועד להצפנה, הוא חיסרון בולט שהופך שליחת מסרים ארוכים לבעייתית. הן בשל הקושי בייצור כמות גדולה של חומר מפתח והן בשל הקושי להשמיד את המפתח לאחר השימוש בו כדי שלא ייפול לידיים הלא נכונות (ידוע שגם אם גורסים DVD, שמכיל מפתח, לחלקים קטנים, עדיין אפשר לשחזר מתוכם כמות לא מועטה של חומר מפתח), כמו כן ידוע שגם לאחר מחיקה של קטע הזיכרון בכונן הקשיח המכיל את המפתח אפשר לשחזרו עם ציוד מתאים, אפילו לאחר זמן רב ואפילו אם נדרס במידע אחר.
בעיה מרכזית נוספת היא בעיית העברת מפתח האופיינית לכל שיטת הצפנה סימטרית - כדי ששני הצדדים יוכלו להיתקשר ביניהם עליהם לשתף מפתח, לשם כך הם צריכים למצוא 'ערוץ בטוח' להעברת המפתח הסודי מאחד לשני (אם על ידי פגישה פיזית או באמצעות שליח מהימן). אם הצדדים ימצאו דרך בטוחה להעביר ביניהם מפתח סודי כאורך המסר, הרי שהם לא זקוקים להצפנה כלל, כי הם יכולים לנצל דרך זו להעברת המסר עצמו.
שיטות ההצפנה הא-סימטריות ובראשן RSA פותרות חלקית את הבעיה. אפשר להשתמש בהצפנה אסימטרית, כדי לשתף מפתח (קטן יחסית) ולאחר מכן להשתמש בצופן סימטרי מהיר כמו AES כדי להעביר את המסר עצמו. פתרון זה לא יועיל במקרה של הצפנת מפתח חד-פעמי מכיוון שהקושי בהעברת המפתח זהה לקושי שבהעברת המסר עצמו.
בעיה נוספת היא בעיית "הבטחת השלמות" (Integrity). שיטה זו אינה מונעת שינוי של המסר המוצפן בידי גורם זר המסוגל ליירט את הצופן, לשנות חלקים ממנו ולאפשר למסר להמשיך ליעדו המקורי מבלי שיעד זה יוכל לזהות שינוי זה. גם שיטת ההצפנה האסימטרית אינה פותרת בעיה זו. במקרה כזה יש צורך להפעיל שיטות נוספות שמטרתן הבטחת שלמות המסר או הצופן באופן שיאפשר לצדדים לזהות כל ניסיון לשינויו. זאת עושים בדרך כלל באמצעות קוד אימות מסרים או חתימה דיגיטלית.
שימושים

ידוע כי הקו החם בין וושינגטון ומוסקבה היה מוגן בעבר באמצעות פנקס חד-פעמי שאת המפתח שלו נהגו להעביר באמצעות בלדר צבאי. אחת הסיבות לשימוש דווקא במנגנון "פשוט" זה, הייתה על מנת ששתי המעצמות לא ייאלצו לחשוף שיטות הצפנה אחרות, רגישות יותר, שהן השתמשו בהן. 
הדיעה הרווחת היא שתחנות המספרים המסתוריות הן אמצעי להעברת מסרים למרגלים ברחבי העולם בגלי רדיו קצרים, המוצפנים באמצעות פנקס חד-פעמי.
שימושים > יישום פנקס חד-פעמי באמצעות הצפנה קוונטית

בעיית העברת המפתח פוגמת ביעילות ובפרקטיות של הצפנה בעזרת פנקס חד-פעמי. לאור זאת יש הסבורים כי כאשר תהיה פריצת דרך בתחום המחשבים הקוונטיים, ניתן יהיה לבצע העברת מפתח קוונטית ובכך לייעל את שיטת הפנקס החד-פעמי ולשנות דרמטית את בטיחות ההצפנה.
ראו גם

מסמכי וינונה
צופן זרם
הערות שוליים

↑  Kahn. שוברי הצפנים (The Codebreakers). p. 715. ISBN 0-684-83130-9.
הוריקן איירין

| --- | --- |
איירין כפי שצולמה מתחנת החלל הבינלאומית
איירין כפי שצולמה מתחנת החלל הבינלאומית
 סוג:  הוריקן
 תאריך התחלה:  21 באוגוסט 2011 
 תאריך סיום:  30 באוגוסט 2011 
 משך האסון:  21 באוגוסט 2011 – 30 באוגוסט 2011 (10 ימים) 
 עוצמה:  3 בסולם ספיר-סימפסון
 במדינות או באזורים:  האנטילים הקטנים, האנטילים הגדולים, איי טרקס וקייקוס, איי הבהמה, צפון קרוליינה, ניו ג'רזי, ניו יורק
 מהירות הרוח:  195 קילומטר לשעה
 לחץ נמוך:  942 מיליבר
 הרוגים:  56
 נזק:  כ-16.6 מיליארד דולר
 מסלול הסופה
 
הוריקן איירין היא סופת הוריקן שפגעה בחוף המזרחי של ארצות הברית בסוף חודש אוגוסט 2011. בנתיב הסופה נמצאים בתיהם של כ-55 מיליון בני אדם, והוא נמשך לרוב אורך החוף המזרחי בארצות הברית. הסופה התפתחה מעל האוקיינוס האטלנטי, נעה עד לחוף המזרחי של ארצות הברית ומשם המשיכה צפונה לאורך החוף המזרחי עד ניו יורק, שם גרמה לסגירת הרכבת התחתית, שדות התעופה ושאר קווי התחבורה הציבורית, ולפינוים של 370,000 איש מבתיהם.
כ-3 מיליון איש נותקו מרשת החשמל, כשני מיליון בני אדם נדרשו לפנות את בתיהם, ונהרגו 56 בני אדם. בנוסף, בוטלו כ-10,000 טיסות.
רקע מטרולוגי

ב-15 באוגוסט 2011 יצא גל טרופי מחוף מערב אפריקה, והגיח אל האוקיינוס האטלנטי, הוא היה המאופיין בסיבוב ציקלוני ברמה נמוכה ולחות טרופית עמוקה. הוא נותר מוגדר היטב בזמן שהוא נעה מערבה בהתמדה מספר ימים דרומית לאיי קייפ ורדה. כאשר הגל התרחק מהאיים, התפתחות של סופות רעמים בסביבתו המשיכה להישאר מועטה, והוא הפך רחב למדי למראה. ב-19 באוגוסט החל המבנה להראות סימני התארגנות ככל שהלחץ האטמוספירי הקשור לכך ירד, וסיכוייו לעבור ציקלוגנזה טרופית גדלו במידה ניכרת. פעילות סופת הרעמים החזקה המשיכה להיות בולטת יותר סביב המבנה שהיה מאופיין בלחץ נמוך. עד 20 באוגוסט ציין המרכז הלאומי להוריקנים כי היווצרות ציקלון טרופית קרובה, ככל שהגל התקרב לאנטילים הקטנים.
איירין התמקמה כ-310 ק"מ ממזרח לדומיניקה באנטילים הקטנים כאשר סווגה, יחד עם החלשת הלחץ הגבוה מעל מערב מרכז האוקיינוס האטלנטי, מה שגרם לשביל מערבי לאורך רוב מסעה במזרח הקריביים. ב-21 באוגוסט, נוגד אנטי-ציקלון סיפק זרימה תומכת על הציקלון של הסופה. עם המבנה המשופר, כמו גם הרוח הקלה וטמפרטורות פני הים הגבוהות, התחזית איירין לכוח הוריקן קרוב לפני הנחיתה שלה בהיספניולה. במהלך היום שלאחר מכן (22 באוגוסט), בזמן שעברה ליד האי סן קרואה באיי הבתולה של ארצות הברית, איירין התחקה במסע לעבר פוארטו ריקו, צפונה יותר מהצפוי בתחילה, שם עברה עלייה ניכרת בכוחה. שעות לאחר מכן עברה איירין לחוף והתקרבה מכיוון דרום-מזרח לנחיתה ליד פונטה סנטיאגו, הומאקו, פוארטו ריקו, עם רוחות מתמשכות של כ-110 קמ"ש.
ההיערכות לסופה ונזקיה

370 אלף תושבים בעיר ניו יורק נדרשו לפנות את בתיהם. נפתחו 100 מקלטים היכולים לקלוט בסך הכול 71,000 איש, ו-6,500 חיילים מצבא ארצות הברית הוקצו להתמודדות עם נזקי הסופה. התחבורה הציבורית ונמלי התעופה בעיר הושבתו. ב-28 באוגוסט דווח על 9 הרוגים בחוף המזרחי של ארצות הברית.
הסופה גרמה לנזקים רבים במדינות צפון קרולינה, וירג'יניה, מרילנד, דלאוור, ניו ג'רזי וניו יורק, אבל נזקיה היו קטנים מן הצפוי, בין השאר מכיוון שהיא נחלשה במקצת לפני שהגיעה לחוף בניו יורק. הסופה חצתה את קו החוף שלוש פעמים, ראשית ברצועת האיים של צפון קרולינה, שנית סמוך לאטלנטיק סיטי בניו ג'רזי, ושלישית ליד קוני איילנד בניו יורק. בניו יורק עלו המים מעל מחסום ההצפות בדרום האי מנהטן, וגם ההדסון ואיסט ריבר עלו על גדותיהם והציפו אזורים נמוכים. בווירג'יניה ובקרולינה הצפונית נפלו עצים ועמודי חשמל על בתים, ודווחו מספר סופות טורנדו הקשורות להוריקן. בסופו של דבר גרמה הסופה ל-56 הרוגים לאורך מסלולה באיים הקריביים ובארצות הברית.
הערות שוליים

↑  אולגה ויניאר, איירין מכה בארה"ב: מאות אלפי בתים נותקו מזרם החשמל, באתר כלכליסט, 27 באוגוסט 2011
↑  AP, הוריקן איירין: הסאבוויי בניו יורק החל להיסגר, באתר ynet, 27 באוגוסט 2011
↑  סוכנויות הידיעות, הוריקן איירין: כשני מיליון ללא חשמל, כורים נסגרו, באתר ynet, 28 באוגוסט 2011
↑  עמית ולדמן, ‏הוריקן איירין: 10 הרוגים בארה"ב - שלושה מיליון איש ללא חשמל, באתר ‏מאקו‏, 26 באוגוסט 2011
↑  ההוריקן "איירין" עושה דרכה להאיטי ההרוסה, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2011
↑  יוסי דהאן, מחכים להוריקן איירין, באתר "העוקץ", 27 באוגוסט 2011
↑  הוריקן בחוף המזרחי: 9 הרוגים, מיליון ללא חשמל, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2011
↑  סוכנויות הידיעות, הנזק מהסופה איירין מוערך ב-10 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 29 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405788405171  LCCN: sh2014000503
ג'וזף וייצנבאום

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1923 ברלין, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  5 במרץ 2008 (בגיל 85) Gröben, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בווייסנזה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויין (1948)  אוניברסיטת ויין (1950) 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1963)  ג'נרל אלקטריק (1955–1963)  אוניברסיטת הרווארד  האוניברסיטה הטכנית של ברלין  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת ויין  אוניברסיטת המבורג 
 תלמידי דוקטורט:  George Anthony Gorry, Jr. 
 פרסים והוקרה:  פרס VIZE 97 (2002)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2001)  פרס נורברט וינר לאחריות מקצועית וחברתית (1988) 
 
ג'וזף וייצנבאום (באנגלית: Joseph Weizenbaum,‏ 8 בינואר 1923 – 5 במרץ 2008) היה מדען מחשב אמריקאי יהודי ממוצא גרמני, פרופסור ב-MIT.
חייו

וייצנבאום נולד בברלין בשנת 1923. בגיל 13 נמלט עם משפחתו מגרמניה הנאצית, והיגר לארצות הברית. בשנת 1941 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת המדינה של ויין שבדטרויט. ב-1942 התגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית ושירת כמטאורולוג. לאחר תום המלחמה חזר לאוניברסיטה, סיים תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1948 ותואר שני ב-1950. הוא המשיך כעוזר מחקר באוניברסיטה, עבד על מחשבים אנלוגיים וסייע בבניית מחשב ספרתי. בשנת 1956 עבד בחברת ג'נרל אלקטריק על מחשב חלוצי לקריאת תווים מגנטית.
בשנת 1964 הצטרף לסגל של MIT. ב-1966 פיתח את אלייזה, תוכנה אינטראקטיבית המדמה טיפול פסיכותרפי. "אלייזה" קיבלה את שמה מאלייזה דוליטל, הדמות ממחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון", שלומדת לדבר במבטא של המעמד הגבוה. התוכנית קיימה דיאלוג עם מטופל באמצעות הצגת הצהרות שכותב המטופל כשאלות והפנייתן אליו. למשל, התגובה ל"כואב לי הראש" יכולה להיות "למה אתה אומר שכואב לך הראש?" והתגובה ל"אמי שונאת אותי" יכולה להיות "מי עוד במשפחתך שונא אותך?"
בשנת 1976 יצא לאור ספרו רב ההשפעה Computer Power and Human Reason, שבו הציג את עמדתו לפיה ייתכן פיתוח של בינה מלאכותית, אך אין לתת למחשב לקבל החלטות חשובות, משום שלעולם יחסרו בו תכונות אנושיות כמו חמלה. הוא הבחין בין החלטה לבחירה - החלטה היא פעילות חישובית שניתן לתכנת, ואילו בחירה היא תוצאה של הפעלת שיקול דעת. היכולת לבחור, שכוללת גם רגשות, היא שעושה אותנו אנושיים.
יצר את שפת התכנות SLIP.
בשנת 1996 היגר לברלין, והתגורר סמוך לשכונת ילדותו. בשנת 2007 הופק בגרמניה סרט תיעודי על אודותיו. הוא מופיע גם בסרט התיעודי Plug & Pray שהופק לאחר מותו.
וייצנבאום נפטר בשנת 2008 ונטמן בבית הקברות היהודי בברלין. בשנת זו נוסד פרס וייצנבאום (אנ') על שמו. אשר מוענק כל שנתיים ל"חוקר אשר תרם משמעותית לנושאי המידע והאתיקה בתחום המחשוב על ידי מחקרו, עבודתו, שירותו או חזונו".
לקריאה נוספת

Gerard O’Regan, Giants of Computing - A Compendium of Select, Pivotal Pioneers, Springer, 2013, pp. 263–266.
דמיאן ויין

| --- | --- |

דמיאן ויין כרובין, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Teen Titans Vol.6 #23 מדצמבר 2018. אמנות מאת אלכס גארנר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  בעילום שם: Batman: Son of the Demon (ספטמבר 1987) כדמיאן ויין: Batman #655 (ספטמבר 2006) כרובין: Batman and Robin #1 (אוגוסט 2009)
 יוצרים:  מייק וו. באר, גראנט מוריסון, אנדי קוברט
 גילום הדמות:  Patrick Cavanaugh, יוקי קאג'י, יורי לוונטאל, Lucien Dodge, סטיוארט אלן, סקוט מנוויל, Yonas Kibreab 
 מידע
 שם אמיתי:  דמיאן אל-גול ויין
 כינויים:  רובין, נייטווינג, טאלאנט ויין, איבן אל חופאש, רדבירד, דמיאן-אל-גול
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  תלמיד, אמן לחימה, סייף, גיבור-על, לוחם צדק, נינג'ה בדיוני
 כוחות:  ספורטאי ואקרובט מעולה, אמן לחימה מומחה, גישה לציוד גאדג'טים היי-טקי, חיקוי קולות בעבר: תעופה כוח, מהירות וסיבולת על אנושיים, ריפוי מואץ, אי-פגיעות
 חבר בקבוצה:  משפחת העטלף
 חבר לשעבר בקבוצה:  הטיטאנים הצעירים, בנים על-אנושיים, באטמן בע"מ, תעשיות ויין, ליגת המתנקשים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  גות'אם סיטי 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ברוס ויין וטליה-אל-גול (הורים) ראס-אל-גול (סב מצד האם) מליסנדה (סבתא מצד האם, מתה) דושאן-אל-גול (דוד, מת) ניסה רא'טקו (דודה, מתה) תומאס ומרתה ויין (סבים מצד האב, מתים) ריצ'רד גרייסון, טים דרייק וג'ייסון טוד (אחים מאומצים) קסנדרה קיין וסטפני בראון (אחיות מאומצות) אלן, ג'ושוע, דריוס וסולומון ויין (אבות קדמונים, מתים) הסנסיי (סבא-רבא מצד האם) הכופר (שיבוט, מת)
 חברים:  ג'ון קנט (סופרבוי)
 אויבים:  טליה אל גול 
 
דמיאן ויין (באנגלית: Damian Wayne) הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה ברומן הגרפי "באטמן: בנו של השד" מספטמבר 1987 ובשמו המלא בחוברת Batman #655 מספטמבר 2006. הדמות נוצרה במקור על ידי האמן מייק וו. באר, כאשר בהמשך הוצג מחדש בידי גראנט מוריסון והמאייר אנדי קוברט.
דמיאן ויין הוא בנם הבלתי חוקי של ברוס ויין וטליה-אל-גול, בתו של ראס-אל-גול. דמיאן גדל בליגת המתנקשים של ראס-אל-גול, שם רכש את הידע שלו באקרובטיקה ובאמנויות לחימה. בחוברת Batman and Robin #1 מאוגוסט 2009 דמיאן הוצג לראשונה כרובין, ומת בחוברת Batman Incorporated Vol.2 #8, כששופד בחזהו על ידי "הכופר". הוא חזר לחיים, בעלילה שעירבה את דארקסייד וליגת הצדק.
ביוגרפיה בדיונית > ילדותו

דמיאן הוא בנם הלא-חוקי של ברוס ויין וטליה-אל-גול. הוא גדל ואומן על ידי ליגת המתנקשים כדי להיות לוחם אגדי. אמו, טליה, חשפה את דבר קיומו לאביו כדי לשבש את עבודתו כבאטמן. דמיאן נאבק ברובין טים דרייק, וכשהמאבק נגרר למערת העטלף, טים הפסיק להילחם בו. דמיאן לקח את תלבושת רובין של ג'ייסון טוד, וביקש מברוס אישור להילחם לצידו בפשע. עם זאת, דמיאן התחייב להרוג את יריביו - ביניהם טים דרייק. באטמן התעמת עם טליה כדי לאשר את זהות בנו, מה שגרם לפיצוץ. דמיאן נזקק להשתלת איברים, אשר בוצעה על ידי רופאים בפקודתה של אמו.
ביוגרפיה בדיונית > תחייתו של ראס-אל-גול

טליה לוקחת את דמיאן לאוסטרליה, שם למד על משפחתו המורחבת. טליה הייתה מודעת לכך שבנו של ראס, הרוח הלבנה, מתכוון להחזיר את ראס לחיים באמצעות השתלטות על גופו של דמיאן. מכיוון שבתהליך זה דמיאן היה צריך למות, טליה הצילה אותו מגורל סופי זה. כאשר ראס חוזר כגווייה מדשדשת וזקוק לדמיאן כדי לייצב את עצמו, דמיאן מוצא את עצמו נרדף על ידי סבו בניסיון להגיע לבאטמן. כאשר דמיאן מודיע לרובין על חזרתו לחיים של ראס, רובין החשדן מתחיל קרב אגרופים. דמיאן בורח ופוגש את אלפרד פניוורת', אך מותקף שנית על ידי רובין. כאשר חברי ליגת המתנקשים מתקרבים לאחוזה בכוונה להביא את דמיאן לראס, דמיאן ורובין משתפים פעולה כדי להביס את אנשיו של ראס. ראס לוכד את שניהם, ומודיע לבאטמן כי ישתמש בגופו של אחד מהשניים.
ראס מסרב להצעתו של באטמן להשתמש בגופו, בטענה שהוא יזדקק לגוף צעיר יותר. באטמן מציע את "מזרקת המהות", אשר מכילה את כוחם של בורות לזרוס. בעוד באטמן וראס יוצאים לחפש אחר מזרקת המהות, טים, אלפרד, דמיאן וטליה נשארים להילחם באביו של ראס, הסנסיי. דמיאן עוזב את החבורה כדי לעזור לבאטמן, אך כמעט נהרג על ידי ראס. באטמן מציל אותו, בעוד טליה בורחת איתו. שיחה בין רובין לאלפרד מרמזת כי בוצעו בדיקות DNA על דמיאן. כאשר רובין מבין כי דמיאן הוא אכן בנו של ברוס, הוא קורא: "בנו של השטן הוא אח שלי?".
ביוגרפיה בדיונית > באטמן: נוח בשלום

לפני תחילת עלילת "באטמן: נוח בשלום" של גראנט מוריסון, דמיאן הרגיש כי מישהו עוקב אחר באטמן. טליה מגבשת תוכנית, המובילה להצלתם של טליה ודמיאן על ידי ג'יימס גורדון. כאשר אלפרד ודמיאן נחלצו לעזרת באטמן, דמיאן מצא עצמו נוהג בבאטמוביל, ובדרכו, פגע באמבולנס ללא כל סימן חרטה. הנפגע היחיד היה הג'וקר, וכאשר אלפרד נוזף בדמיאן, הוא מגיב בהתחכמות מפוקפקת.
ביוגרפיה בדיונית > הקרב על הגלימה

בחוברת Nightwing Vol.2 #153 מאפריל 2009, דמיאן נראה חי בטיפולם של אלפרד ושל דיק גרייסון. בעלילת באטמן: הקרב על הברדס, דמיאן מתגורר בגות'אם סיטי עם נייטווינג. בניגוד לאישיותו הקודמת, דמיאן מפתח התנהגות ילדותית עקב מותו של אביו. כאשר אורקל משתלטת על הבאטמוביל כדי להחזיר את דמיאן וחברתו לביתם, הבאטמוביל מותקפת על ידי קילר קרוק ופויזן אייבי. דמיאן מחולץ על ידי גרייסון, אך חברתו של דמיאן נאכלת על ידי קילר קרוק. גרייסון ודמיאן מותקפים על ידי המסיכה השחורה ואנשיו, אך מחולצים על ידי ג'ייסון טוד כבאטמן. לאחר שנורה על ידי טוד, דמיאן הציל את גרייסון ממוות במערת העטלף. כאשר טוד מוותר על זהותו כבאטמן ומעביר את זהותו לגרייסון, דמיאן הופך לרובין שותפו.
ביוגרפיה בדיונית > באטמן: נולד מחדש

דמיאן דואג לשינויים אצל גרייסון, ובאקט של התרסה מפתח גרסה עצמאית של רובין. לאחר שנכשל בהבסת דוקטור פוספרוס (Phosphorus, זרחן), גרייסון מאמן את דמיאן כיצד ללחום בפשע. כאשר דמיאן לועג לטים דרייק על שלא נבחר לתפקיד באטמן, נוצר עימות, הנפסק כאשר גרייסון מפריד בין השניים. לאחר שטים עוזב, דמיאן נראה משחק שחמט עם האש בניגוד להוראותיו של גרייסון. גרייסון ודמיאן נתקלים בנבל בשם "פרופסור פיג", ובצבא הדולוטרונס שלו. במאבק נגד הצבא, חל שיפור ביחסיהם של דמיאן וגרייסון. דמיאן מאשים את עצמו על כך שנכשל בניסיון להציל את אחת הדולוטרונס, אך ללא ידיעתו, ג'ייסון טוד לקח את הילדה. עקב כך, מוצג צד אחר בטוד, אשר מנוגד לזהות הברדס האדום שלו.
דמיאן וגרייסון נעזרים בפיירפליי כדי להרוג את המסיכה השחורה. בעוד גרייסון מביס את פיירפליי, ויקטור זאס מנצח בקרב את דמיאן, מה שגורם לדמיאן לפתח שנאה לפשע. לאחר שגרייסון מתגייס לליגת הצדק, דמיאן דורש גם הוא להצטרף אך חברי הקבוצה מתעלמים מבקשתו. עזראל וגרייסון שומרים על דמיאן מאדם בשם "אמון", כשלאחר מכן הדולוטרון שטוד הציל תוקף את דמיאן. נוצרים שני קרבות מקבילים, אך לפתע הנבל פלמינגו מגיע למקום ומשתק את דמיאן. אמו של דמיאן, טליה, מרפאת את דמיאן מהשיתוק אך שותלת במוחו מסך המאפשר לה לשלוט בגופו.
טליה עושה שימוש במסך זה כדי לתת לדת'סטרוק הזדמנות להרוג את דמיאן. עם זאת, דת'סטרוק נכשל במאמציהם המשותפים של גרייסון ודמיאן. אף על פי שטוד וגרייסון ירשו שניהם את תעשיות ויין, החברה נתקלת בבעיות כספיות, אך דמיאן מתערב ומרשים את חבר הדירקטוריון. כך, דמיאן מאשים את טוד בבעיות הכספיות של החברה.
ביוגרפיה בדיונית > רובין האדום

כרובין, דמיאן מחליט להתעמת עם קודמו בתפקיד - טים דרייק, רובין האדום. טים, אשר הרכיב רשימה בשם "רשימת המתנקשים", נתקל בזעמו של דמיאן, וזאת לאחר שמתגלה כי הפושעים הרשומים ברשימה הם בעלי ברית של משפחת העטלף. כאשר דמיאן מוצא עצמו ברשימה זו, הוא מפיל את טים מגובה רב. טים שורד, ונוצר קרב המסתיים בתיאטרון בו הוריו של באטמן המקורי נרצחו. גרייסון מפריד בין השניים, ושניהם מציעים הפסקת אש זמנית. לאחר דיון על רשימת המתנקשים, גרייסון ציין כי שמו אינו ברשימה. כתשובה לכך, טים מסביר כי גרייסון הוא האדם היחיד שהוא בוטח בו.
ביוגרפיה בדיונית > הלילה האפל ביותר

כאשר גולגולתו של ברוס נלקחת מקברו, דמיאן וגרייסון מביאים את שלדו של ברוס, בנוסף לשלדם של מרתה ותומאס ויין, לבסיס מתחת למגדל ויין. לאחר שדדמן משתלט על גופו של גרייסון, הוא משתלט ויוצא מדמיאן וכך גם יוצא מגרייסון. דדמן מעביר מידע לחיל הפקחים השחורים, ובעקבות כך, דמיאן וגרייסון כבר מוכנים למתקפה על גות'אם סיטי. אחרי פשיטת הכוחות המיוחדים, דמיאן וגרייסון עוזרים לג'יימס גורדון, לאורקל ולשוטרים ששרדו את המתקפה. הם נתקלים בהוריהם של גרייסון וטים דרייק כפקחים שחורים, מה שגורם לגרייסון וטים להבריח את גורדון, אורקל ודמיאן למערת העטלף. גרייסון קורא לדמיאן, אשר מביא עמו את נשק ההקפאה של מיסטר פריז. גרייסון מקפיא את עצמו באופן זמני, וטים מאלץ את הפקחים השחורים לסגת.
ביוגרפיה בדיונית > שובו של ברוס ויין

לאור השותפות שלו עם גרייסון ומשפחת העטלף, טליה משבטת את דמיאן. מצידו, דמיאן אומר לאמו כי להיות רובין הוא הדבר הטוב ביותר שהוא עשה, ושהיא אינה יכולה להניא אותו מבחירתו. טליה מציגה בפני דמיאן את "אחיו הקטן" המשובט, ומודה כי בהיותה פרפקציוניסטית הוא לא רצוי ואויב של משפחת אל-גול. דמיאן מסייע לאלפרד ולגרייסון לחפש אחר אביו, ברוס. במהלך עימות עם נבל לא מוצלח בשם "גאון ההימלטות", דמיאן כעס על גרייסון שלא הצליח להביס את הנבל, כמו אביו. כאשר מתגלה כי גאון ההימלטות גנב תרופות כדי לחזות בבתו גדלה, דמיאן ציין כי הכיר את אביו כגיבור ולא כאדם.
לאחר שאיש סודו של גרייסון, אוברון סקסטון, מתגלה כג'וקר, דמיאן מכה אותו בפראות עם מוט ברזל (התייחסות לאירועי באטמן: מוות במשפחה, בהם הג'וקר הכה במוט ברזל את ג'ייסון טוד). הג'וקר שורט את דמיאן עם ציפורניו המשוחות רעלן, ומתכוון להשתמש בגרייסון ובדמיאן נגד ארגון הכפפה השחורה. לאחר שהג'וקר חוטף את דמיאן, באטמן המקורי מופיע ונחלץ לעזרתם. לאחר הבסת הג'וקר והכפפה השחורה, באטמן משאיר את דמיאן תחת אחריותו של גרייסון, וזאת כדי להקים את חברת באטמן בע"מ.
ביוגרפיה בדיונית > הטיטאנים

כאשר גרייסון מרגיש שקבוצת הטיטאנים זקוקה לרובין, דמיאן מצטרף לקבוצה. למרות התנגדותה של וונדר גירל, דמיאן מצטרף אך נכנס לסכסוך עם רייבן שמוביל לגל הרס. דמיאן מפתח ידידות עם ראבאג'ר, והקבוצה נעזרת בטים דרייק להבסת נבל המכונה "המחשבון". דמיאן עוזב את הקבוצה בטענה כי הם אינם צריכים שני רובין, וכי הם מעדיפים את טים. בגות'אם, דמיאן אומר לטים שהצטרף לקבוצת הטיטאנים כדי לחפש חברים, אך זקוק לחבר אחד בלבד - דיק גרייסון. כאשר העטלף השחור, קודמה בתפקיד של סטפני בראון כבאטגירל, חוזרת לגות'אם, דמיאן לועג לה על כך שאביו שלח אותה להונג קונג. העטלף השחור מצילה את דמיאן מפיצוץ הקרחון של הפינגווין, והשניים מצילים את חייהם של המוני אנשים מפיגוע. דמיאן עוזר לקבוצת הטיטאנים נגד סופרבוי פריים ולגיון האבדון, והורג כפיל של סופרבוי בעזרת להב קריפטונייט.