stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרומורניטיים

| דרומורניטיים |
| --- | --- |
 פסלים של בולוקורניס
תקופה
אוליגוקן-פליסטוקן, כ-25,000,000–30,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: גסטורניסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומורניטיים
שם מדעי
 Dromornithidae ‏ויגורס, 1825

דרומורניטיים (שם מדעי: Dromornithidae) הייתה משפחה נכחדת של עופות הקרובים לאווזאים שהיו חסרת יכולת תעופה. עופות אלה התקיימו בעידן הקנוזואיקון באוסטרליה.
מאפיינים

ציפורים אלה היו ענקיות ונחשבו לחלק מהמגה-פאונה האוסטרלית. הדרומורניס (Dromornis) הגיע לגובה 3 מטרים ושקל כ-650 קילוגרם - הגדול ביותר מבין האווזאים. הקטן מביניהם היה ה-Barawertornis tedfordi שהגיע לגודל של קזואר מודרני ושקל 80–95 קילוגרם.
היו להם רגליים גדולות וחזקות ומקורים מגודלים שהזכירו את עופות האימה. המדענים חלוקים האם היו אלה עופות טורפים שהשתמשו במקורם כדי להרוג טרף קטן, אוכלי נבלות, אוכלי כל או בכלל צמחוניים שניזונו מעלים ופירות גדולים. ואולם לחלקם היו מקורים קצרים הרבה יותר.
סוגים

דרומורניס (Dromornis)
Barawertornis
בולוקורניס (Bullockornis)
Ilbandornis
גניאורניס (Genyornis)
דניס פונביזין

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1745 (יוליאני) מוסקבה, רוסיה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1 בדצמבר 1792 (יוליאני) (בגיל 47) סנקט פטרבורג, רוסיה, האימפריה הרוסית 
 שם לידה:  דניס איוואנוביץ' פון ויזן
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות לזרב  בסנקט פטרבורג במתחם המנזר אלכסנדר נבסקי 
 עיסוק:  סופר, מחזאי, מתרגם, פובליציסט, דיפלומט, יועץ ממלכתי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקיסרית של מוסקבה 
 שפות היצירה:  רוסית 
 יצירות בולטות:  The Minor 
 תקופת הפעילות:  1761–1792 (כ־31 שנים)
 
דניס פונביזין (ברוסית: Денис Иванович Фонвизин;‏ (14 באפריל 1745 - 12 בדצמבר 1792) היה סופר רוסי מתקופת יקטרינה הגדולה, בין ראשוני המחזאים הרוסים.
פונביזין נולד במשפחה של אבירי המסדר הליבוני שעברו לרוסיה הצארית בתקופת איוואן הרביעי. בתקופתו, נהוג היה לכתוב את שם משפחתו בצורה "פון ביזין", אך מאז המאה ה-19 מקובל לכתוב את השם במילה אחת.
הוא למד בבית הספר ליד אוניברסיטת מוסקבה והשלים את השכלתו באוניברסיטה עצמה. בשנת 1760 נסע עם חבריו לסנקט פטרבורג. בעיר זו הכיר את מיכאיל לומונוסוב ולראשונה ראה הצגת תיאטרון. בשנים 1761–1769 בהתאם להזמנת סוחר ספרים מוסקבאי הוא תרגם ספרים מגרמנית ומצרפתית. במקביל לעבודות התרגום הוא החל לכתוב בעצמו. התרגומים והכתיבה עזרו לו גם בקידום בשרות המדינה עד שהתמנה לעוזרו של אחד השרים. בשנת 1769 הוא הוזמן להקראת מחזה שלו "בריגדיר" לפני יקטרינה הגדולה. במהלך הקראות נוספות הוא הכיר את ניקיטה פנין והתקרב אליו. בשנת 1769 הוא התמנה לעוזר של פנין ונמנה עם מקורביו. קצת לפני מותו של פנין ובהנחיתו, כתב פונביזין מאמר על תקופת שלטונה של הקיסרית. המאמר כולל ביקורת נוקבת על הנעשה במדינה, שיטת המקורבים-מאהבים וממליץ על שינויים שלטוניים, כולל הנהגת החוקה למדינה.
בשנת 1777 נסע לצרפת והתגורר בה תקופה ארוכה יחסית. במכתביו משם תיאר את החברה הצרפתית ועשה השוואות בינה לבין החברה הרוסית. בשנת 1782 פרסם מאמר בשם "מחשבות על החוקים הנדרשים" (Рассуждение о непременных государственных законах) שהיה מיועד לפאבל הראשון. הוא ציין שללא הקלות ייתכן מרד איכרים חדש.
החל משנת 1782 פרסם סדרת מאמרים בירחון של האקדמיה הרוסית למדעים שעל חבריה נמנה משנת 1783. פונביזין ביקר בחריפות את השלטון, את חוסר השקיפות במערכת המשפטית, את חוסר היושר בין האצילים ואת שיטת המקורבים. המאמר האחרון בסדרה נאסר לפרסום.
לאחר מותו הוטמן בבית הקברות לזרב שבמנזר אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג.
פונביזין נחשב אחד המייסדים של הספרות הרוסית. הוא תרם בתחום המחזות ובתחום הפובליציסטיקה.
אלכסנדר פושקין העריך מאוד את יצירותיו.
המחזות העיקריים:
קוריון, 1764
בריגדיר, 1766-1769
נער מתבגר, 1781
המורה הטוב
בחירת העוזר האישי
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 בספטמבר 1944 – אפריל 1945 (כ־212 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 (בגרמנית: 18. Volks-Grenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב הארדנים.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 באוגוסט 1944 בדנמרק בתור דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-571, וב-2 בספטמבר שונה שמה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18, והיא הועמדה תחת פיקוד גינטר הופמן. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השביעית. במהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-66 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ולאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה. באפריל 1945 פורקה הדיוויזיה, ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-26.
מפקדים

גינטר הופמן (2 בספטמבר 1944 - 5 בפברואר 1945)
ולטר בוטש (5 בפברואר 1945 - אפריל 1945)
דיסוננס לאחר קבלת ההחלטה

דיסוננס לאחר קבלת ההחלטה הוא מושג בפסיכולוגיה חברתית שהגה ברהם (Brehm, 1956) בעקבות השפעותיה של תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי: כשאנשים נאלצים לבחור בין שתי אפשרויות הם חווים דיסוננס מאחר שבחירתם מאלצת אותם לוותר על אפשרות אחת מבין השתיים. כדי להפחית את הדיסוננס הם משנים את עמדתם בנוגע לאפשרויות, כך שנוטים להעריך יותר את האפשרות שבחרו על פני האפשרות שלא בחרו. שינוי עמדתם הראשונית מחזק את רצונם בבחירה וגורם להפחתת הדיסוננס.
התפתחות התאוריה ומחקר

תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי של פסטינגר (Festinger, 1957) טוענת כי המניע המרכזי של האדם הוא שמירה על עקביות. לכן כאשר עמדותיו של האדם אינן עולות בקנה אחד עם התנהגותו ייווצר דיסוננס, תחושת אי נוחות ומתח שהאדם ינסה להפחיתה על ידי שינוי התנהגותו או עמדותיו. תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי אף מאפשרת את ניבוי השלכות של בחירות האדם: כשאדם ניצב מול בחירה מבין שתי אפשרויות, פרטי המידע של האפשרות שבחר נקראים "עיצורים" (consonant) ואילו פרטי המידע של האפשרות שלא בחר, נקראים "דיסוננטים" (dissonant). פרטי המידע של האפשרות שלא בחר עומדים בסתירה להתנהגותו של האדם (בחירתו בפועל) וגורמים להיווצרות הדיסוננס. כמו כן, כאשר פרטי המידע שווים, כלומר האטרקטיביות של האפשרות שלא נבחרה ביחס לאפשרות שנבחרה זהה – הדיסוננס בין פרטי המידע של האפשרות שלא נבחרה להתנהגותו של האדם, בחירתו בפועל – גדל.
בהתבסס על תחזיות תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי אודות השלכות בחירת האדם, ברהם בחן את התהליך המתרחש לאחר הבחירה בין שתי חלופות וגזר שתי השערות עיקריות בעקבות התאוריה:
1. בחירה באפשרות אחת מבין שתי האפשרויות יוצרת דיסוננס וכתוצאה מכך עולה הצורך של האדם להקטין את הדיסוננס שנוצר, על ידי שינוי הערכת החלופות בהשוואה להערכתו טרם הבחירה: הוא ייטה להעריך יותר את החלופה שבחר ויפחית מערכה של החלופה שלא נבחרה בהשוואה להערכתו טרם הבחירה. כלומר, לאחר הבחירה, החלופה שבחר רצויה יותר והחלופה שלא בחר פחות רצויה מאשר לפני כן.
2. כאשר פרטי המידע אודות שתי החלופות שווים, הדיסוננס שהאדם חווה גדל וכך גם עולה הצורך שלו להפחית את הדיסוננס. אי לכך, הפער בין הדירוג המקורי לדירוג לאחר הבחירה – יגדל משמעותית.
ראה תרשים זרימה המציג את שלבי הדיסוננס שלאחר קבלת ההחלטה:
השערות אלו תומכו במחקרו של ברהם אשר נעשה במסווה של סקר שוק; נבדקים התבקשו לדרג מכשירים ביתיים שונים (למשל: טוסטר, מיקסר, מסחטה, ספר) על פי העדפותיהם. לאחר מכן הנבדקים חולקו לשתי קבוצות כשבפני כל קבוצה הוצגו שני מכשירים ונאמר להם כי הם יכולים לבחור לעצמם כמתנה את אחד מבין שני המכשירים. לקבוצה אחת הוצגה בחירה קלה – דיסוננס נמוך - בחירה בין מיקסר לספר ואילו לקבוצה השנייה הוצגה בחירה קשה – דיסוננס גבוה – בחירה בין מיקסר לטוסטר. לאחר הבחירה המשתתפים התבקשו לדרג בשנית את רשימת המכשירים. נמצא כי לאחר בחירתם, המכשיר הנבחר דורג גבוה יותר והמכשיר שלא נבחר דורג נמוך יותר בהשוואה לדירוגיהם המקוריים (טרם הבחירה). עוד נמצא כי בקבוצת הדיסוננס הנמוך (בחירה קלה בין מיקסר לספר) המשתתפים פחות שינו את דירוגיהם בהשוואה לקבוצת הדיסוננס הגבוה (בחירה קשה בין מיקסר לטוסטר) בה הפער בין הדירוג המקורי לדירוג לאחר הבחירה – גדל משמעותית. כלומר, כאשר פרטי המידע אודות שתי החלופות שווים, הדיסוננס שהאדם חוו גדל וכך גם הצורך שלו להפחית את הדיסוננס – עולה.
דרכים להפחתת הדיסוננס לאחר קבלת ההחלטה

תאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי משפיעה על המחקר בנושאים רבים וביניהם – התנהגות צרכנים. לפי פסטינגר, רוב הצרכנים חווים חרטה וספקות לאחר ביצוע עסקה או רכישה חשובה. תחושת החרטה של אדם לאחר רכישה כלשהי המאפיינת צרכנים רבים, נקראת חרטת הצרכן (קונה) –(Buyer’s remorse); צרכנים עשויים לחוות דיסוננס כאשר רכישותיהם אינן עולות בקנה אחד עם עמדותיהם כלפי המוצר. לדוגמה, צרכן שרכש רכב יקר עלול לחוות דיסוננס לאחר רכישת הרכב מאחר שרכישת הרכב אינה תואמת את שיקוליו הכלכליים. אדם החווה דיסוננס, מרגיש תחושת חרטה ורגשות שליליים לאחר ביצוע העסקה ולכן הוא יפעל במטרה להפחית את תחושותיו השליליות (הדיסוננס). במחקר נמצא כי הודעה המצדיקה את בחירת הצרכן, לאחר הרכישה, הרגיעה את הצרכן כי קיבל החלטה נכונה, הוא מרוצה מבחירתו וגרמה להפחתת הדיסוננס שחש לאחר הבחירה (לדוגמה קמפיין פרסום שסיסמתו: "בטוח שקנית טוב"). גם הרוכש, לאחר ביצוע העסקה, נוקט במספר דרכים להצדקת בחירתו, הוא מדגיש ומפרט את יתרונותיו ותכונותיו של המוצר הנבחר בסביבתו הקרובה. הדגשת חוזקותיו של המוצר על פני החלופה שלא נבחרה נמצאה כיעילה בהפחתת הדיסוננס.
חברות עסקיות ומשווקים מודעים לחרטת הצרכן ועל כן מציעות מגוון דרכים להפחיתה; לדוגמה, קביעת מדיניות ליברלית להחזרת המוצר– ברגע שאדם חושב כי הוא ביצע בחירה שגויה הוא מרגיש נסער וכדי להפחית את תחושתו הוא מעוניין להחזיר את המוצר. יחד עם זאת חברות קמעונאיות אינן מעוניינות בהחזרת המוצרים והאינטרס שלהן הוא למזער את החזרתם. הן קובעות מדיניות גמישה להחזרת מוצרים שנמצאה יעילה בשמירה על האינטרס הכלכלי של החברות, מאחר שצרכנים פחות חששו בעת ביצוע הרכישה ביודעם כי יש באפשרותם להחזיר את המוצר במידה ויתחרטו. בנוסף, פיתחו חברות רבות את הקשר עם לקוחותיהם לאחר ביצוע העסקה (מועדוני לקוחות, מוקדי שירות) במטרה להפחית את רגשי החרטה של הצרכן לאחר הרכישה ובתקווה שימנע מהחזרת המוצר ביודעו שיש לו לאן לפנות גם לאחר הרכישה. יצרנים וחברות מבינים כי עבודתם אינה מסתיימת לאחר שהרכישה מתבצעת, אלא ממשיכה עד שהצרכן בטוח ושלם עם החלטתו. הם מיישמים תוכניות מעקב מול הצרכנים, מעמידים לרשותם נציגי שירות לקוחות לטיפול ומעקב אחר פניותיהם.
הסברים אלטרנטיביים לשינוי ההערכה

תאוריית התפיסה העצמית (Self-perception theory) ותאוריית ניהול רושם (Impression management) הן שתי תאוריות המתחרות בתאוריית הדיסוננס הקוגניטיבי אשר מציעות הסברים חלופיים לשינוי הערכותיו ועמדותיו של האדם;
תאוריית התפיסה העצמית גורסת כי עמדותיו של האדם נגזרות מהתנהגותו בפועל. כלומר, האדם צופה על התנהגותו מהצד וממנה מסיק על הערכותיו. ההערכה אינה משתנה בשל תחושת אי-נעימות כתוצאה מדיסוננס, אלא בעקבות התנהגותו – "אחרי המעשים נמשכים הלבבות". אי לכך, לאחר בחירה בין שתי חלופות, האדם מעריך יותר את החלופה שנבחרה בהשוואה לזו שלא נבחרה, מאחר שהוא מסיק על הערכתו מתוך התנהגותו; היות שהתנהגותו מעידה על בחירה אחת מבין השתיים סביר כי גם רגשותיו והערכתו כלפי בחירתו חיוביים יותר ביחס לחלופה שלא נבחרה. כלומר, האדם מייחס את בחירתו לגורם פנימי (רגשות חיוביים בנוגע להחלטתו) מאחר שאין לו חיזוק חיצוני לבחירתו.
תאוריה נוספת המספקת הסבר לשינוי הערכת האדם היא תאוריית ניהול רושם לפיה האדם מנסה לשלוט ברושם הנוצר עליו בעיני אחרים, כיצד הוא ניתפס בעיני החברה. מאחר שהרושם המתקבל על האדם משפיע על האופן בו אנשים אחרים יתייחסו ויעריכו אותו, לעיתים אנשים מתנהגים בדרך שתיצור רושם כפי שהם רוצים להיראות בעיני אחרים. מחקרים רבים מצביעים על כך כי כאשר אדם מבטא את עמדותיו באינטראקציה בינאישית הוא מפגין רגישות רבה למאפייני האדם שמולו, תוך רצון ליצור רושם חיובי. כלומר, האדם אינו משנה את הערכתו, אלא הוא מדווח על הערכה התואמת את התנהגותו משום רצונו להיראות עקבי בעיני אחרים - ניהול רושם מיטבי מבחינתו.
יישום התאוריה

התאוריה מיושמת ומשמעותית בהתנהגויות בחירה שאנו נדרשים להם בחיי היומיום כגון: בחירת תוכנית לימודים אחת על פני השנייה, בחירה בין שתי מנות בתפריט בעת ישיבה במסעדה, בחירה לצאת לסרט ולא ללכת למכון כושר. לאחר הבחירה, העדפת החלופה שנבחרה על פני האחרת מעניקה לנו את ההרגשה שכל ההחלטות שלנו נכונות, אולם רק לאחר קבלת ההחלטה. תימוכין לכך, ניתן למצוא מנתוני מחקר אשר בחן את השינוי בהערכת שני מועמדים לנשיאות ארצות הברית בקרב ציבור הבוחרים טרם הבחירות ולאחריהן (נתוני המחקר נאספו בשישה מסעות בחירות בשנים: 1972, 1980, 1984, 1988, 1992 ו -1996). נמצא כי בוחרים שתפסו את שני המועמדים כאטרקטיביים לפני הבחירות (בחירה קשה), נטו להגדיל את שינוי הערכתם בין המועמדים לנשיאות לאחר הבחירות, בהשוואה לבוחרים שתפסו מועמד אחד כאטרקטיבי יותר ביחס לשני (בחירה קלה). כלומר, בהתאם לדיסוננס לאחר קבלת ההחלטה, ככל שהאטרקטיביות של שתי החלופות גדלה, הדיסוננס שהאדם חווה גדל וכך גם הצורך שלו להפחיתו עולה בהתאמה.
יישום התאוריה > תהליכים מוחיים

מחקרים התנהגותיים בתחום הדיסוננס הקוגניטיבי מספקים ראיות לשינוי הערכה הנובעת כתוצאה מקבלת ההחלטה. אולם, מחקרים אלו אינם יכולים לחשוף באופן מלא את המנגנונים המניעים את שינוי ההערכה, שכן נמדדות רק העמדות לפני ואחרי קבלת ההחלטה אך לא תהליך השינוי עצמו. במחקר FMRI ראשון מסוגו אשר בחן את שלב קבלת ההחלטה, נמצאה עדות למנגנון המוחי המעורב בתהליך הפחתת הדיסוננס לאחר קבלת ההחלטה. מתוצאות המחקר עולה כי בתהליך קבלת ההחלטה עשויים להיכלל תהליכי וויסות רגשיים הגורמים להערכה מחודשת – שינוי הערכה לאחר קבלת ההחלטה.
ראו גם

קבלת החלטות
דיסוננס קוגניטיבי
הצדקת המאמץ
לקריאה נוספת

Gilovich, T., Medvec, V. H., & Chen, S. (1995). Commission, omission,and dissonance reduction: Coping with regret in the "Monty Hall" problem. Personality and Social Psychology Bulletin, 21(2),182-190
Svenson, O. (1992). Differentiation and consolidation theory of human decision making: A frame of reference for the study of pre-and post-decision processes. Acta Psychologica, 80(1), 143-168
הערות שוליים

1 2  Brehm, J.W. 1956, Postdecision changes in the desirability of alternatives, The Journal of Abnormal and Social Psychology, 52, 384–389
1 2  .Festinger, L, The relation between cognition and action, Paper read at Symposium on Cogniiion, Boulder, Colo., May, 1955
1 2  Festinger, L. 1957, .A theory of cognitive dissonance, Stanford, CA: Stanford University Press
↑  Williams, P., & Aaker, J. L. 2002, ?Can Mixed Emotions Peacefully Coexist, Journal of Consumer Research, 28, 636-649
↑  Rosenzweig, E., & Gilovich, T. 2012, Buyer's remorse or missed opportunity? Differential regrets for material and experiential purchases, Journal of personality and social psychology, 102(2), 215
1 2 3  Pearson, S. K. 2011, The use of post-purchase messages in dissonanc reduction, Northern Illinois University
↑  Stevens, R.E. 1971, An analysis of the effectiveness of two alternative post-purchase communications message strategies on dissonance reduction Unpublished doctoral dissertation, University of Arkansas, Fayetteville, AR
↑  Anderson, E., Hansen, K., & Simester, D. 2009, The option value of returns: Theory and empirical evidence, Marketing Science, 28, 405-423
↑  Hunt, S.D. 1970, Post-transaction communications and dissonance reduction, Journal of Marketing, 34, 46-51
↑  Bern, D. J.  1972, Self-perception theory. In L. Berkowitz (Ed.), Advances in experimental social psychology Vol. 6, New York: Academic Press, 1-62
↑  Kovalsky, R. M. 2013, Impression management: a literature review and two-component model, Psychological bulletin, 107(1), 46-58
↑  Snyder, M., & Swann, W. B. 1976, When actions reflect attitudes: The politics of  impression management, Journal of Personality and Social Psychology, 34(5), 1034
↑  Beasley, R. K., & Joslyn, M. R. 2001, Cognitive dissonance and post‐decision attitude change in six presidential elections, Political Psychology, 22(3), 521-540
↑  Jarcho, J. M., Berkman, E. T., & Lieberman, M. D. 2011, The neural basis of rationalization: cognitive dissonance reduction during decision- making, Social cognitive and affective neuroscience, 6(4), 460-467
שלבי הדיסוננס שלאחר קבלת ההחלטה
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 בספטמבר 1944 – 8 במאי 1945 (236 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183 (בגרמנית: 183. Volks-Grenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ב-15 בספטמבר 1944 הוקמה דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-564, שבתורה הוקמה משרידי דיוויזיית הרגלים ה-183, בתוספת אנשי צבא לא לוחמים (מהקריגסמרינה ומהלופטוואפה) ואזרחים, ועל בסיס דיוויזיות הצללים דלרסהיים.
בסוף נובמבר הושמד רגימנט הגרנדירים ה-330 בגיילנקירכן במהלך מתקפה מסיבית של בעלות הברית נגד העמדות הגרמניות בין הנהרות וורם וחבל הרוהר, בין Geilenkirchen ל-Linich. מטרתה של הארמייה התשיעית הייתה מעבר רור בליניך, שיפתח את הדרך לקלן. המתקפה כונתה מבצע מלכה והיא יצאה לדרך ב-16 בנובמבר. רגימנט הרגלים ה-330 של דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183 החזיק בקו הקדמי בפלובריך, לווריך ושטריך, שם תקפו האמריקנים עם דיוויזיית השריון השנייה. במהלך אחר הצהריים הרגימנט ה-330 כמעט נמחק, יותר מחמש מאות "גרנדירים" מלוחמי הרגימנט נשבו. לא ניתן היה להעריך את סך ההרוגים והפצועים, אך ההערכה היא שלא נותרו יותר מ-250 איש ביחידה.
המתקפה נמשכה בסופו של דבר עד אמצע דצמבר, אותו כינו הגרמנים "הקרב השלישי על אאכן" (Dritte Schlacht um Aachen). בתקופה זו תקפו היחידות הגרמניות באזור ברציפות. עד ה-21 בנובמבר, לאחר חמישה ימים של לחימה רצינית, עלה מספר הנפגעים בדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-183 מעבר לרמה המקובלת, והדיוויזיה לא הייתה מסוגלת להמשיך להילחם כיחידה עצמאית. הכוחות הנותרים של ה-183 חולקו בין הדיוויזיות הגרמניות האחרות, דיוויזיית הפאנצר ה-9 ודיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 שנכחו באזור שממזרח לגיילנקירכן.
מפקדים

וולפגנג לאנג (15 בספטמבר 1944 – 25 בפברואר 1945)
היינריך וארלמן (25 בפברואר 1945 – 8 במאי 1945).
הערות שוליים

↑  Lexikon der Wehrmacht
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
דייב ארנסון

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1947 מחוז הנפין, ארצות הברית 
 פטירה:  7 באפריל 2009 (בגיל 61) סיינט פול, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינסוטה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  משחקי תפקידים
 סוגה:  פנטזיה, מדע-בדיוני
 יצירות בולטות:  Blackmoor, מבוכים ודרקונים 
 blackmoorcastle.com
 
דייוויד לאנס (דייב) ארנסון (באנגלית: David Lance "Dave" Arneson;‏ 1 באוקטובר 1947 – 7 באפריל 2009) היה סופר ויוצר משחקי תפקידים אמריקאי, שהיה ידוע בעיקר כאחד משני היוצרים של משחק התפקידים מבוכים ודרקונים, ביחד עם גארי גייגקס, בשנות השבעים המוקדמות.
דייב התחיל כשחקן של משחקי הלוח בשנות השישים, ושילב את התחביב שלו ביחד עם הוספה של אלמנטים של משחק תפקידים, בהיותו סטודנט באוניברסיטת מינוסוטה, שם הוא פגש את גארי בכנס ג'נקון. ב-1970, דייב יצר את עולם המערכה Blackmoor, ובו הוא גם שיחק ושיפר את סט החוקים שביחד עם העבודה של גארי גייגאקס הפך בשנת 1974 למשחק מבוכים ודרקונים.
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של מבוכים ודרקונים, חלק ראשון - המשחק נולד, באתר הפונדק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010831818405171  PLWABN: 9810698920705606  GND: 1235335852  ISNI: 0000 0000 6614 9247  LCCN: nr2006029995  NTA: 15661183X  Trove: 1252853  VIAF: 94609578   WorldCat (עם VIAF): 94609578 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיסגנזיה גונדית (XX GD)

| --- | --- |
 תחום:  גנטיקה רפואית 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D023961
 סיווגים
 ICD-11:  LB45.1 
 
דיסגנזיה גונדית (gonadal dysgenesis) מסוג XX, היא הביטוי הנשי להיפוגונדיזם, תסמונת המתארת ירידה בתפקוד בלוטות המין בשני המינים, ונקראת כך בעקבות ההתבטאות בקרב נשים בעלות מערך כרומוזומלי תקין XX . בדומה למחלות אוטוזומליות שונות, התסמונת תורשתית. הסימנים העיקריים מתבטאים בחוסר התפתחות מינית בקרב מתבגרות בעקבות התפתחות לקויה של השחלות או אי התפתחותן כלל. התסמינים החיצוניים נובעים מרמות נמוכות של ההורמון הנשי,אסטרוגן, רמות גבוהות של FSH (הורמון מגרה זקיק) ורמות גבוהות של ההורמון המחלמן ולכן הטיפול העיקרי הוא הורמונלי ומטרתו לאזן את רמות האסטרוגן והפרוגסטרון בגוף.
דיסגנזיה גונדית טהורה (pure gonadal dysgenesis)

דיסגנזיה גונדית טהורה זהו ביטוי שנועד להבדיל בין קבוצות הלוקות בדיסגנזיה גונדית XX לבין קבוצת הלוקות בתסמונת טרנר. הסימנים של שתי התסמונות יכולים להיות מאוד דומים ולכן ההבדלה משמעותית בשלב האבחון. ההבדל העיקרי בין שתי הקבוצות הוא בעצם סיבת ההתבטאות של התסמינים. בעוד שתסמונת טרנר נגרמת בשל מונוזומיה, חוסר מלא או חלקי של אחד מכרומוזומי המין X, מערך הכרומוזומים בדיסגנזיה גונדית תקין.
פתולוגיה

הגורם לתסמונת עדיין לא ברור. ישנם מקרים להם ייחסו את מקור התסמונת למומים בקולטן של ההורמון הממגרה זקיק (בלעז: FSH), מה שגורם ככל הנראה להיווצרות לא תקינה של תאי הנבט או לאי היווצרות מלאה ולהוביל לאי היווצרות של מעין רכס שממנו, בשלב יותר מאוחר, הוא מתפתח לאיבר המין. אי היווצרות תקינה של איבר המין הנשי פוגעת בתהליך ההתפתחות המינית ומונעת הגעה לבשלות מינית תקינה. במצב תקין, ההתפתחות המינית מתבטאת בעיקר בגיל ההתבגרות, לכן החשד בפגם במערכת הרבייה עולה בשלב זה, בו סימני גיל ההתבגרות מאחרים להגיע.
הסימנים הבולטים ביותר הם אי התפתחות השדיים ועצמות האגן, עיכוב בוסת החודשי ועקרות. תיעודים נוספים, אך בודדים, מתארים כי באותה המשפחה, הסיבה להתפתחות התסמונת עלולה להיות מוטציות בסינתזת tRNA מיטוכונדריאלי היסטדילי .
אבחון ותסמינים

עקב חוסר היכולת של בלוטות המין לייצר אסטרוגן ישנה פגיעה בהתפתחות השדיים, בהתפתחות של האגן והירכיים, ופגיעה בסדירות מחזור החודשי. לעומת זאת, משום שכמות מסוימת של אנדרוגנים מיוצרת בבלוטות האדרנל, בכל זאת, ניתן לראות צמיחת שיער ערווה אצל רוב המתבגרות הלוקות בתסמונת בכמות דלילה. בעקבות זאת, תהליך האבחון עלול להתעכב. לרוב, התהליך מתחיל בפנייה של מתבגרות החושדות בעיכוב בוסת החודשי. הבדיקות הרפואיות כוללות בדיקת נוכחות ההורמן גונודוטרופין שנוכחותו מעידה על כך שיותרת המוח מספקת שדרים האחראיים על התפתחות מינית. צעירות הלוקות בתסמונת הזו לא יחוו מחסור בהורמון ולמרות זאת בלוטות המין כושלות בתפקודן. בשלב הבא, מבצעים בדיקת קריוטיפ כדי לשלול תסמונות הקשורות בחריגות המערך הכרומוזומלי. לאחר שלילת אי נוכחות ההומון ומערך כרומוזומלי לא תקין, מבצעים הדמיה של האגן שתציג פגיעה בהתפתחות השחלות בקרב הלוקות בתסמונת. בשלב זה, ניתן להגיע לאבחנה.