stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גסיוס פלורוס

גסיוס פלורוס (לטינית: Gessius Florus) היה נציב יהודה מטעם הרומאים בין השנים 64–66 לספירה, אשר התנהגותו האכזרית והרצחנית הייתה בין הגורמים העיקריים לפרוץ המרד הגדול בשנת 66.
נציב יהודה

פלורוס, יליד העיר היוונית קלזומנאי, מונה לנציב יהודה בשנת 64, לאחר ארבעה נציבים שקדמו לו, שהיו אף הם מושחתים ואכזרים, אולם על פי יוסף בן מתתיהו, במקום בו הצניעו קודמיו את שחיתותם ורשעותם, התפאר פלורוס בשחיתותו. ובלשונו: "אף כי היה אלבינוס איש חמס אשר כזה, בא אחריו גסיוס פלורוס והראה לדעת, כי למולו גם אלבינוס לצדיק גדול ייחשב". פלורוס התיר לשודדים (בהם הסיקריקיים) לעשות בארץ כרצונם, ובלבד שיתנו לו חלק בשלל השוד.
לקריאה נוספת

יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר שני, פרקים יד-כ.
צבי גרץ, דברי ימי ישראל, הוצאת יזרעאל, 1955.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים (תרגום יעקב נפתלי שמחוני), ספר ב, פרק יד, פסקה ב.
↑  סווטוניוס, תרגום: אלכסנדר שור (מלטינית), "חיי שנים-עשר הקיסרים" בפרויקט בן-יהודה, ספר שמיני, הערה מס' 676: "כפי שהוכח אחר כך על פי המאורעות שאירעו, על קיסר רומא, ייחסו היהודים לעצמם והתמרדו, רצחו את המפקח (הכוונה לגסיוס פלורוס) ועוד הניסו גם את הנציב הקונסולרי מסוריה כשבא להחיש עזרה."
| מושלים בפרובינקיית יהודה / סוריה פלשתינה |
| --- | --- | --- |
| מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) | מגלות ארכלאוס עד המלך אגריפס (41-6 לספירה) |  |
| פראיפקטים | קופוניוס (9-6) • מרקוס אמביבולוס (12-9) • אניוס רופוס (15-12) • ואלריוס גראטוס (26-15) • פונטיוס פילאטוס (36-26) • מארקלוס (37-36) • מארולוס (41-37) |  |
| ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) | ממות אגריפס עד פרוץ המרד הגדול (66-44 לספירה) |  |
| פרוקוראטורים | קספיוס פאדוס (46-44) • טיבריוס יוליוס אלכסנדר (48-46) • ונטידיוס קומאנוס (52-48) • אנטוניוס פליקס (60-52) • פורקיוס פסטוס (62-60) • לוקיוס אלבינוס (64-62) • גסיוס פלורוס (66-64) |  |
| בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) | בזמן המרד הגדול (70-66 לספירה) |  |
| מושלים זמניים | אספסיאנוס • טיטוס • מרקוס אנטוניוס יוליאנוס (תאריכים לא ידועים) |  |
| מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) | מחורבן בית שני עד דיכוי פולמוס קיטוס (117-70 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-פראייטורים | סקסטוס וטולנוס קריאליס (71-70) • סקסטוס לוקיליוס באסוס (73-71) • לוקיוס פלביוס סילבה (81-73) • סלווידנוס (אנ') (86-81) • פומפיוס לונגינוס (90-86) • טיטוס פומפוניוס באסוס (93-90) • סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס (96-93) • סקסטוס אטיוס סוברנוס (?) • טיבריוס קלודיוס אטיקוס הרודס (אנ') (102-99) • גאיוס יוליוס קוודראטוס באסוס (105-102) • פומפיוס פלקו (108-105) • טיבריאנוס (117-114 לספירה) |  |
| מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) | מפולמוס קיטוס עד סוף מרד בר כוכבא (136-117 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | לוסיוס קווייטוס (118-117) • מרקוס טיטיוס לוסטריקוס ברוטיאנוס (120-118) • לוקיוס קוסוניוס גאלוס (122-120) • פאקיוס גארגיליוס אנטיקואוס (125-122) • קווינטוס טיניאוס רופוס (133-130) • יוליוס סוורוס (136-133) |  |
| סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) | סוריה-פלשתינה: מסוף מרד בר כוכבא (234-136 לספירה) |  |
| מושלים בדרגת פרו-קונסולים | קאלפורניוס אטיליאנוס (סביב 139) • דומיטיוס סנקה (סביב 142) • ד. ואליוס פידוס (סביב 150) • קוינטיאנוס (סביב 152) • דומיטיוס קורבולו (151-154) • דקימוס סיוס סנקה (157-155) • מקסימוס לוקיליאנוס (סביב 160) • יוליוס קומודוס (165-162) • פלויוס בואתוס (עד 170/169) • ארוקיוס קלרוס (שנות ה-70) • יוליוס לפידיאנוס (סביב 186) • מרקוס אולפיוס ערביאנוס (אמצע שנות ה-90) • מרקוס יוניוס מקסימוס (199-198) |  |
ג'ורג' בורג'ס

בית ג. פ. בורג'ס נבנה על ידי חבר הקונגרס בגונזלס, טקסס בשנת 1899.
ג'ורג' פארמר בורג'ס (באנגלית: George Farmer Burgess‏; 21 בספטמבר 1861 – 31 בדצמבר 1919) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס.
ביוגרפיה

בורג'ס נולד ב-21 בספטמבר 1861 בוורטון, טקסס, ולמד בבתי הספר הנפוצים. הוא עבר עם אמו למחוז פאייט ב-1880 ועסק בעיסוקים חקלאיים ליד פלטוניה. מאוחר יותר הועסק כפקיד בחנות כפרית. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1882 והחל לעסוק בכך בלה גראנג', טקסס. הוא עבר לגונזלס ב-1884. הוא שימש כפרקליט תובע של מחוז גונזלס מ-1886 עד 1889, כאשר התפטר.
בורג'ס נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-57 ולשבעת הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-4 במרץ 1901 עד 3 במרץ 1917. הוא היה מועמד לא מוצלח למועמדות הדמוקרטית של סנאטור ארצות הברית ב-1916. הוא חזר לעסוק בעריכת דין בגונזלס, טקסס, שם נפטר ב-31 בדצמבר 1919. הוא נקבר בבית הקברות של הבונים החופשיים.
ג'ורג' בואן

סֵר ג'ורג' פרגוסון בואן (באנגלית: Sir George Ferguson Bowen;‏ 2 בנובמבר 1821 – 21 בפברואר 1899) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן כמושל קווינסלנד, המושל הכללי של ניו זילנד, מושל ויקטוריה, מושל מאוריציוס ומושל הונג קונג.
קורות חיים

בואן היה בנו הבכור של הכומר אדוארד בואן מטאובויין שבמחוז דניגול באירלנד.
בואן התחנך בבית הספר צ'ארטרהאוס ובמכללת טריניטי שבאוקספורד. בואן קיבל הסמכה כעורך דין באכסניית לינקולן בשנת 1844 ותואר מגיסטר בשנת 1847.
בשנת 1847 מונה בואן לנשיא האוניברסיטה האיונית הממוקמת בקורפו שביוון וכיהן בתפקיד עד שנת 1851.
בשנת 1854 מונה למזכיר ממשלת האיים האיוניים. ב-28 באפריל 1856 נשא לאישה את הרוזנת דיאמנטה די רומא, בתו של הרוזן ג'ורג'ו-דקנדינו רומא, נשיא הסנאט האיוני בין השנים 1850–1856.
בתקופה זו כתב בואן מספר עלונים פוליטיים וכן שלושה ספרים:
"איתקה" (Ithaca) בשנת 1850 (יצא לאור בלונדון בשנת 1851);
"הר אתוס, תסליה ואפירוס" ( Mt. Athos, Thessaly and Epirus) בשנת 1852;
"מדריך למטייל ביוון (בשנת 1854).
בשנת 1855 קיבל בואן תואר "מפקד" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, ובשנת 1856 תואר "אביר" של המסדר.
בשנת 1859 מונה למושל הראשון של קווינסלנד (שהפכה למושבה עצמאית ונפרדת מניו סאות' ויילס). בואן הגיע למושבה ב-10 בדצמבר והחל מיד בפעולותיו: הוא מינה מועצה מבצעת שבוע לאחר הגעתו למושבה. בואן יזם משלחות מחקר של מתנדבים שחקרו את שטחי המושבה, ונחשב למושל פופולרי, בעיקר בזכות העובדה שהעדיף ליזום חקיקה בבית המחוקקים של המושבה, אשר בואן יזם את הקמתו, ואשר החל לפעול במאי 1860, במקום לחוקק באמצעות צווי ממשל. לבקשת תושבי המושבה הוארכה כהונתו בשנתיים, לאחר חמש שנות תקופת הכהונה המקורית.
בתקופת כהונתו בואן עודד הגירה למושבה, ופיתח את החינוך והכלכלה בה.
בשנת 1867 מונה למושל הכללי של ניו זילנד, תפקיד בו פעל להרגיע את העוינות של השבטים המאורים לממשל הבריטי. במהלך כהונתו ייסד בואן את אות הכבוד צלב ניו זילנד.
במרץ 1873 מונה למושל ויקטוריה. בתקופת כהונתו פעל לקדם את כלכלת המושבה והפחית את הוצאות ממשלתה. בעת שנסע לאנגליה בשנת 1875, פרץ במושבה משבר חוקתי שממלא מקומו, סר ויליאם סטוול, לא הצליח לפתור. מחלוקת בין המועצה המחוקקת של ויקטוריה לבין המועצה המחוקקת של ויקטוריה, שמקורה היה בשכרם של נושאי המשרה במועצה המחוקקת, הביאה לעצירת כל הליכי החקיקה במושבה, בואן, בגיבוי משרד המושבות הבריטי, פעל לפי הנחיית ראש ממשלת ויקטוריה גרהאם ברי ופיטר את כל עובדי הממשלה במושבה ובכך סיים את המשבר.
ב-4 באפריל 1879 הגיע בואן למאוריציוס וכיהן כמושל ה-13 של האי עד 9 בדצמבר 1880
ב-30 במרץ 1883 מונה בואן לתפקיד מושל הונג קונג. בתקופת כהונתו ייסד את מצפה הכוכבים המלכותי במושבה, ואת המכללה הראשונה במושבה. בשנת 1887 פרש מהתפקיד בשל בריאות לקויה ושב לאנגליה.
בדצמבר 1887 נשלח למלטה במטרה לסייע בניסוח החוקה החדשה של האי. לאחר שובו מונה לחבר במועצת המונרך.
בשנת 1886 יצא לאור ספרו "הפדרציה של האימפריה הבריטית ("The Federation of the British Empire"), ובשנת 1889 יצא לאור ספרו "שלושים שנים של שלטון קולוניאלי" ("Thirty Years of Colonial Government"), ובו עמדותיו על ניהולה ועתידה של האימפריה הבריטית.
משפחתו

לבואן ולרעייתו הראשונה נולדו מספר ילדים. הראשון שבהם נפטר בינקותו; בתם, אדלייד דיאמנטינה בואן נולדה ב-17 באוגוסט 1858 באיים האיוניים; זואי קרולין בואן נולדה ב-28 באוגוסט 1860 בבית אדלייד - בית הממשלה הזמני שבבריזביין, קווינסלנד; אגנס הרברט בואן נולדה ב-26 ביולי 1862 בבית הממשלה הישן שבקווינסלנד; ג'ורג' ויליאם הוורד בואן, נולד ב-9 באפריל 1864 בבית הממשלה הישן שבקווינסלנד; ואלפרדה ארנסטינה אלברטינה בואן, נולדה ב-10 באפריל 1869 בבית הממשלה באוקלנד שבניו זילנד.
הרוזנת דיאמנטה נפטרה בלונדון בשנת 1893.
בשנת 1896 נשא בואן את רעייתו השנייה, לטישה פלורנס וייט, בצ'לסי שבלונדון.
בואן נפטר ב-21 בפברואר 1899 בברייטון שבסאסקס בעקבות מחלת סימפונות (ברונכיטיס) שנמשכה יומיים. נקבר ב-25 בפברואר 1899 בבית הקברות קנסל גרין שבלונדון.
מורשתו

על שמו של בואן קרויים:
העיירה בואן שבקווינסלנד;
דרך בואן (Bowen Road) ורחוב בואן (Bowen Drive) בהונג קונג;
רחוב בואן (Bowen Street) במלבורן שבויקטוריה.
הרוזנת דיאמנטה, רעייתו, הייתה מאוד פופולרית בקווינסלנד, ומספר רב של אתרים קרויים על שמה.
גספארו דה סאלו

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1540 סאלו, איטליה 
 פטירה:  14 באפריל 1609 (בגיל 68) ברשה, הרפובליקה של ונציה 
 שם לידה:  Gasparo Bertolotti 
 
גַסְפָּארוֹ דָה סָאלוֹ (באיטלקית: Gasparo da Salò ‏ 20 במאי 1542 - 14 באפריל 1609) הוא הכינוי שניתן לגספארו דה ברטולוטי, אחד מבוני כלי הקשת האיטלקים הקדומים ביותר ונגן קונטרבס מומחה, שמספר רב של רשומות היסטוריות מפורטות מאוד (כ-100 מסמכים ויותר מ-80 כלים מקוריים) מנציחות את שמו.
לקריאה נוספת

Anton Maria Mucchi, Gasparo da Salò. Hoepli, Milano, 1940
Farga, Franz, Violins & Violinists. Trans. Egon Larson with Bruno Raikin. New York: Frederick A. Prager, 1969.
Andrews, Robert, Gasparo Bertolotti da Salo. Berkley 1953.
Dassenno, Flavio - Ravasio, Ugo Gasparo da Salò e la liuteria bresciana tra rinascimento e barocco . Brescia 1990.
Dassenno, Flavio Per gli occhi e 'l core. Strumenti musicali nell'arte. Cortefranca, 2004.
Dassenno, Flavio (a cura di) "Gasparo architetto del suono", Città di Salò, 2009.
Elgar, Raymond (1967). Looking at the Double Bass. Baskerville Press.
הערות שוליים

↑  המסמכים משוחזרים ב"גספארו דה סאלו" מאת א. מ. מוקי, 1940
↑  צ'ארלס ביר ואוגו ראוואזיו, "גספארו דה סאלו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  קטלוג ",Gasparo da Salò architetto del suono", עמ' 16
↑  גרוב
↑  גרוב
↑  גרוב
↑  גרוב
↑  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16254269v (data)  GND: 119043238  ISNI: 0000 0000 5488 3161  KulturNav: 191d7d45-9b64-458a-a4ab-27091f34d9fa  LCCN: n82087730  VIAF: 813323   WorldCat (עם VIAF): 813323
גאס ג'ונסון

| --- | --- |

ג'ונסון בשנת 1963
 לידה:  13 בדצמבר 1938 אקרון שבאוהיו, ארצות הברית
 פטירה:  29 באפריל 1987 (בגיל 48) אקרון, אוהיו, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטר
 מספר:  13, 25
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של בויסי   אוניברסיטת איידהו
 דראפט:  בחירה עשירית, 1963 בולטימור בולטס
 היכל התהילה:  הוצג כשחקן בשנת 2010
 קבוצות כשחקן
 1963–1972   1972   1972–1973:  בולטימור בולטס   פיניקס סאנס   אינדיאנה פייסרס (ABA)
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-ABA‏ (1973)   5 השתתפויות במשחק האולסטאר (1965, 1968–1971)   4 בחירות לחמישיית העונה השנייה (1965, 1966, 1970, 1971)   2 בחירות לחמישיית ההגנה (1970, 1971)   חמישיית הרוקיז של העונה (1964)
גאס ג'ונסון (באנגלית: Gus Johnson; ‏13 בדצמבר 1938 - 29 באפריל 1987) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA מעמדות הפאוור פורוורד והסמול פורוורד. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA עומדים על 16.2 נקודות, 12.1 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
בשנת 2010 הוצג ג'ונסון בהיכל התהילה של הכדורסל, 37 שנים לאחר פרישתו ממשחק ו-23 שנים לאחר מותו ממחלת הסרטן.
נעורים ומכללות

ג'ונסון נולד בעיר אקרון שבאוהיו, ולמד ב"תיכון סנטרל" המקומי. בקבוצת הכדורסל של התיכון שיחק בין היתר לצד הסנטר נייט ת'ורמונד, חבר היכל התהילה לעתיד שהשתתף ב-7 משחקי אולסטאר. בסיום לימודיו התיכוניים החל לשחק בליגת החובבים האמריקאית, ובשנת 1961 קיבל מלגת כדורסל מאוניברסיטת איידהו. קודם ללימודיו באיידהו העביר שנה באוניברסיטת המדינה של בויסי על מנת לשפר את ציוניו, ובשנת 1962 עבר לאיידהו. בעונת הג'וניור שלו העמיד ממוצעים של 19.0 נקודות ו-20.3 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו למאזן הניצחונות הטוב ביותר זה 36 שנה, 20-6. לאחר משחק מול אוניברסיטת אורגון בו הוריד ג'ונסון שיא מועדון של 31 ריבאונדים, השווה אותו מאמן אורגון, סטיב בלקו, ל"ביל ראסל בגובה 1.98 מטר", ואמר כי הוא השחקן הטוב ביותר מולו התמודד כמאמן. בסיום עונתו היחידה באיידהו עזב ג'ונסון את האוניברסיטה והעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית > בולטימור בולטס

ג'ונסון נבחר בבחירה העשירית בדראפט ה-NBA לשנת 1963 על ידי בולטימור בולטס, שנתיים לאחר הקמת הקבוצה. בעונת הרוקי שלו, בה פתח בקו הקדמי לצד הסנטר וולט בלאמי, רשם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-13.6 ריבאונדים למשחק וסיים שני בהצבעה לפרס רוקי השנה ב-NBA (אחרי ג'רי לוקאס שזכה בפרס). בעונות הבאות המשיך להוביל את הקבוצה, יחד עם בלאמי, ובעונות 1967 ו-1968 הצטרפו אליו נבחרי הדראפט ארל מונרו ו-וס אנסלד, בהתאמה. ב-8 עונותיו הראשונות ב-NBA העמיד ג'ונסון ממוצעים של 18.3 נקודות ו-13.5 ריבאונדים למשחק, ונבחר במהלכן 4 פעמים לחמישייה השנייה של העונה. בעונת 1970/1971, האחרונה שבתקופת השיא של ג'ונסון, העפילו הבולטס לראשונה לגמר ה-NBA, בו הפסידו למילווקי באקס של כרים עבדול-ג'באר, אוסקר רוברטסון ובוב דאנדריג' בתוצאה 4-0. בעונה הבאה סבל ג'ונסון מפציעות שונות שהגבילו אותו ל-39 משחקים בלבד, ולממוצעי שפל של 6.4 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית > שלהי הקריירה

בעונה הבאה צירפו הבולטס את אלווין הייז ששיחק בעמדה של ג'ונסון, ושלחו את ג'ונסון בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לבחירת דראפט. לאחר 21 משחקים, בדצמבר 1972, שוחרר מפיניקס וחתם באינדיאנה פייסרס מליגת ה-ABA עד סיום העונה, בה זכתה באליפות הליגה. הייתה זו עונתו האחרונה בקריירה של ג'ונסון, שפרש ממשחק בגיל 34.
פרופיל כשחקן

ג'ונסון התבלט כשחקן חזק, מהיר ואתלטי במיוחד, שהצטיין במשחק המעבר הודות ליכולותיו הפיזיות, והוכר כאחד מראשוני "אמני ההטבעות". הוא הטביע לסל בתדירות גבוהה יחסית לתקופתו, בדרך כלל בעוצמה רבה; לאורך הקריירה שבר ג'ונסון 3 פעמים את הקרש הסל במהלך הטבעה. מלבד תרומתו בצד ההתקפי היה ג'ונסון גם אחד השומרים הטובים ב-NBA, בכך שהיה חזק מספיק כדי לשמור על שחקני פנים גבוהים ממנו, וזריז מספיק כדי לשמור על שחקני חוץ; בכל פעם ששיחקה קבוצתו מול סינסינטי רויאלס הופקד ג'ונסון לשמור על הרכז אוסקר רוברטסון, מכיוון שהצליח בכך ביעילות רבה יותר מכל שומר אחר בליגה. כהכרה ביכולותיו ההגנתיות נבחר פעמיים לחמישיית ההגנה הראשונה של העונה. חברו לקבוצה בבולטימור, ארל מונרו, אמר על ג'ונסון שהוא "הקדים את זמנו - קופץ באוויר להטבעות מרהיבות, שובר סלים ומוסר לצד השני של המגרש מאחורי הגב. הוא היה מרהיב, אך גם עשה את העבודות השחורות - הגנה וריבאונד".
לאורך כל הקריירה סבל ג'ונסון מפציעות רבות בברכיו שהגבילו אותו לשחק ב-77% בלבד מסך המשחקים של קבוצותיו (631 מתוך 820 משחקים). פרשנים רבים מאמינים שאילולא הפציעות היה ג'ונסון נבחר להיכל התהילה בשלב הרבה יותר מוקדם, ויש אף המשווים את הפוטנציאל שלו לזה של שחקנים כמו מייקל ג'ורדן, אלג'ין ביילור וג'וליוס ארווינג.
מחוץ למגרשי הכדורסל היה ג'ונסון אחד השחקנים הססגוניים והאפנתיים של ה-NBA; הוא נהג במכונית קדילאק סגולה, ענד עגילים, גידל שפם עד קצה הסנטר ("זקן פו-מנצ'ו") והתהדר בסימן ההיכר הבולט בליגה - קישוט בצורת "כוכב מוזהב" שנקדח באחת משיניו הקדמיות.
מותו

ביום הולדתו ה-48, העלתה קבוצת וושינגטון בולטס את גופייתו של ג'ונסון עם המספר 25 לתקרת אולמה הביתי, כהוקרה על תרומתו למועדון. כארבעה חודשים לאחר מכן, ב-29 באפריל 1987, מת ג'ונסון ממחלת הסרטן בבית חולים באקרון, עיר הולדתו, בגיל 48.
הערות שוליים

1 2  סטטיסטיקות הקריירה של ג'ונסון ב-NBA, באתר Basketball-reference.com
↑  דף השחקן, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  סטטיסטיקות הקריירה של ג'ונסון במכללות, באתר sports-reference.com
↑  Oregon Faces Johnson Again in Weekend Series at Moscow, בשירות גוגל חדשות, 6 בפברואר 1963
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1963, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר בין בולטימור למילווקי, באתר basketball-reference.com
1 2 3  ביוגרפיה של ג'ונסון, באתר jockbio.com
↑  ג'ונסון נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, באתר הרשמי של וושינגטון ויזארדס, 6 באפריל 2010
↑  ההודעה על מותו של ג'ונסון, באתר הניו יורק טיימס, 30 באפריל 1987
ג'ורג' בורד

| --- | --- |
 לידה:  1788 פנסילבניה, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בינואר 1844 (בגיל 56 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:  המפלגה הלאומית הרפובליקנית 
 
ג'ורג' בורד (1788 - 13 בינואר 1844) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הלאומית הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13, ולאחר מכן ה-18, של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה

בורד נולד בפנסילבניה בשנת 1788. בשנת 1810, התקבל בורד למשרד עורכי דין והחל לעבוד בקרלייל.
בורד נבחר לקונגרס ה-22 של ארצות הברית, ולאחר מכן גם לקונגרס ה-23, מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית, שכונתה גם אנטי-ג'קסונית.
בשנת 1843, עבר בורד למחוז מרסר.
בורד נפטר בשנת 1844 בבדפורד שבפנסילבניה, ונקבר בבית העלמין בבדפורד.
הערות שוליים

1 2 3 4  The Political Graveyard: Index to Politicians: Burcham to Burdic, politicalgraveyard.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: B001073 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גאנג-הו

גאנג-הו (Gung ho, מסינית 工合) הוא ביטוי באנגלית אמריקנית השאול מהשפה הסינית,  אשר הוראתו היא 'נלהב', 'להוט' וכדומה.
משמעותם הכפולה של הסימנים הסינים 'גנג' ו-'הו' היא 'עבודה' ו-'ביחד'.
הלשונאי האמריקאי אלברט מוי, אשר התחקה על שורשי הביטוי, הסיק כי המדובר באמריקניזציה של ביטוי סיני, אשר התווספו לו משמעויות ושימושים חדשים ומיוחדים עם אימוצו לחיק האנגלית האמריקנית. כך, במקור הסיני לא היה מדובר במעין סיסמה או קריאת קרב, כבשימוש האמריקני, כי אם שם של תאגידים.
הביטוי אומץ בארצות הברית לראשונה על ידי מייג'ור אוואנס קרלסון, מפקד בחיל הנחתים האמריקני, במאמציו לבנות רוח צוות בשורות חייליו, בעקבות ניסיונו בסין, על מנת שחייליו יקדישו עצמם לטובת רעיון אחד ויעבדו כאחד לשם מימושו. קרלסון קרא בפניהם את המוטו 'גאנג הו' של אותם תאגידים סיניים במשמעות 'עבדו יחד - עבדו בהרמוניה'.
לאחר מכן, הוסיף ביטוי זה לחלחל ברחבי חיל הנחתים, כדרך להעלאת המורל, ולבסוף התרחב השימוש בו אף אל מחוץ לז'רגון הצבאי והיה שגור בשפה היומיומית, במיוחד הודות לסרט לחימה משנת 1943 אשר נשא את שמו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גסטרין

תא G מופיע בצד שמאל בחצי התחתון של האיור וגסטרין מוצג כשני חצים היוצאים מהתא.
גסטרין (Gastrin) הוא הורמון המופרש מתאי G בקיבה ובתריסריון וגורם להפרשת חומצה גסטרית מתאי הדופן בקיבה. בנוסף, יש מעט תאים המייצרים גסטרין במעי הדק, בלבלב, ברקמת המוח, בבלוטת יותר הכליה, דרכי הנשימה ואיברי הרבייה.
פיזיולוגיה > גנטיקה

גן ה-GAS נמצא בזרוע הארוכה של כרומוזום 17 (17q21).
פיזיולוגיה > סינתזה

גסטרין הוא פפטיד ליניארי הנוצר על ידי תאי G בקיבה ובתריסריון ומופרש אל מחזור הדם. הגסטרין מצוי בשלוש צורות עיקריות:
גסטרין-34
גסטרין-17
גסטרין-14
משמעות הערך הנומרי היא מספר חומצות האמינו המרכיבות את הפפטיד.
באופן כללי, הגסטרין הוא פרקורסור (קודמן) הכולל 101 חומצות אמינו המתחלקות ויוצרות את הצורות העיקריות דלעיל. הצורות החשובות הקשורות למערכת העיכול הן גסטרין 17, וגסטרין 34.
פיזיולוגיה > הפרשה

גסטרין מופרש בתגובה לדחפים מסוימים, ובהם: התנפחות קיבה, גירוי של עצב תועה (וגוס), נוכחות של חלבונים שעוכלו באופן חלקי, עודף סידן בדם.
הפרשת גסטרין מעוכבת על ידי: נוכחות חומצה (בעיקר HCl שמופרש) בקיבה, סומטוסטטין, או למשל מצבים של צום.
הגירוי להפרשת גסטרין מתחיל בשלב ה- cephalic- זהו השלב טרם הגעת אוכל לקיבה, ובו מופרשת 30% מהחומצה בקיבה, על ידי גירוי ישיר של העצב התועה על תאי G המייצרים גסטרין. 
לאחר מכן, בשלב ה- gastric, כאשר האוכל מגיע לקיבה, יש שני גורמים להפרשת גסטרין- הראשון הוא התרחבות הקיבה, והשני הוא הגעתם של החלבונים מהמזון. התרחבות הקיבה, והגעת החלבונים, פועלים על תאי G להפרשת גסטרין.
פיזיולוגיה > פעילות

נוכחות גסטרין מעודדת את תאי הדופן בקיבה להפריש חומצת מימן כלורי/חומצה גסטרית. הדבר נעשה בצורה לא ישירה באמצעות היקשרות לקולטני CCK2/גסטרין בתאי ECL בקיבה, אשר בתגובה משחררים היסטמין אשר מאותת לתאי הדופן בקיבה להפריש יוני H+.
בנוסף גסטרין גורם לתאים גסטרים זימוגניים (Gastric chief cell) להפריש פפסינוגן, צורת הזימוגן (הצורה הלא פעילה) של האנזים פפסין. פפסינוגן הופך לפפסין בסביבה שבה pH נמוך וה-HCl מספק סביבה מתאימה לפעילות האנזים.
פיזיולוגיה > היפר גסטרינמיה

היפר גסטרינמיה היא תופעה שבה יש הפרשה עודפת של גסטרין. הפרשה עודפת זו יכולה להיווצר כתוצאה מירידה פתולוגית בחומציות הקיבה (למשל, כתוצאה מדלקת קיבה אטרופית), או כתוצאה מנטילת תרופות המדכאות את הפרשת החומצה כגון מעכבי משאבות פרוטונים- PPI. סיבה נוספת להפרשה עודפת של גסטרין היא תסמונת אליסון זולינגר שבה יש גידול המפריש גסטרין.
| הורמונים |
| --- | --- | --- |
| היפותלמוס ובלוטת יותרת המוח | הורמון משחרר תירוטרופין (TRH)‏ • CRH‏ • GnRH •‏ הורמון משחרר הורמון גדילה (GHRH) • סומטוסטטין (SST) • דופמין • וזופרסין (ADH) • אוקסיטוצין • תירוטרופין (TSH) • הורמון מחלמן (LH) • הורמון מגרה זקיק (FSH) • הורמון הגדילה (GH) • פרולקטין (PRL) • הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH) |  |
| ציר בלוטת יותרת הכליה | אדרנלין (אפינפרין) • נוראדרנלין (נוראפינפרין) • אלדוסטרון • קורטיזול • דהידרו-אפיאנדרוסטרון (DHEA) |  |
| ציר בלוטת התריס | בלוטת התריס: תירוקסין • תריודוטירונין • קלציטונין • בלוטת יותרת התריס: PTH |  |
| ציר בלוטות המין | אשכים: טסטוסטרון • AMH • אינהיבין.  שחלות: אסטרדיול • פרוגסטרון • אינהיבין/אקטיבין • רלקסין |  |
| בלוטות אנדוקריניות אחרות | לבלב: גלוקגון • אינסולין • סומטוסטטין. בלוטת האצטרובל: מלטונין |  |
| בלוטות לא אנדוקריניות | שליה: גונדוטרופין כוריוני אנושי (hCG)‏ • HPL • אסטרוגן (אסטריול, אסטרדיול, אסטרון) • פרוגסטרון. כליה: רנין • אריתרופויאטין (EPO) • קלציטריול • פרוסטגלנדין. חדרי הלב: ANP. קיבה: גסטרין • גרלין. תריסריון: כולציסטוקינין (CCK)‏ • GIP • סקרטין • מוטילין • VIP. המעי העקום: אנטרוגלוקגון. רקמות שומן: לפטין • אדיפונקטין • רסיסטין. התימוס: תימוסין • תימופואיטין • תימולין. שלד: אוסטאוקלצין. כבד: IGF-1‏ • IGF-2 |  |
| נוצרים באתר המטרה | NGF • BDNF • NT-3 |  |
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000184502 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000017165 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000283561
גאנגק'אר פואנסום

| --- | --- |
גאנגק'אר פואנסום, צולם מאורה לה בבהוטן
גאנגק'אר פואנסום, צולם מאורה לה בבהוטן
 מידע כללי
 גובה:  7,570 מטר (על פי הערכות)
 מדינה:  בהוטן בהוטן
 מיקום:  גבול בהוטן–טיבט
 רכס הרים:  הימלאיה
 העפלה ראשונה:  מעולם לא
 קואורדינטות:  28°06′N 90°26′E﻿ / ﻿28.100°N 90.433°E﻿ / 28.100; 90.433
  (למפת בהוטן מוגדלת) טהימפהו פונצ'ולינג פונקה סמדרו ג'ונגר טשיגנג ואנגדי פודרנג טונגסה שרפנג סין הודוגאנגק'אר פואנסום(למפת בהוטן רגילה) טהימפהו פונצ'ולינג פונקה סמדרו ג'ונגר טשיגנג ואנגדי פודרנג טונגסה שרפנג סין הודוגאנגק'אר פואנסום
גאנגק'אר פואנסום (בדזונגקה: གངས་དཀར་སྤུན་གསུམ་; פירוש השם "הפסגה הלבנה של שלושת האחים הרוחניים") הוא ההר הגבוה ביותר בבהוטן ונחשב להר הגבוה ביותר שפסגתו לא נכבשה מעולם, בגובה 7,570 מטרים, כך על פי מדידות והערכות לא רשמיות. ההר הוא חלק מרכס הרי ההימלאיה.
לאחר שבהוטן פתחה את אתרי טיפוס ההרים שבשטחה למבקרים, בשנת 1983, יצאו 4 משלחות לנסות ולכבוש את הפסגה, אך כולן נכשלו. למרות זאת, משלחת אחרת בשנת 1988 הצליחה להעפיל לאחת הפסגות הנמוכות יותר של ההר כאשר יצאה מאזור טיבט.
גובהו של גאנגק'אר פואנסום נמדד לראשונה ב-1922, אבל מפות האזור אינן מדויקות כלל וכלל ומראות את ההר במקומות שונים ובגבהים שונים. מפות שכאלה היו הסיבה לכישלון המשלחת הראשונה שיצאה לטפס על ההר.
ממלכת בהוטן אסרה על טיפוס ההרים אשר גובהם מעל 6,000 מטר בשנת 1994 מתוך כבוד לאמונות האוכלוסייה המקומית. החל משנת 2003 טיפוס הרים נאסר כליל. מסיבה זו הר גאנגק'אר פואנסום צפוי לשמר את מעמדו הייחודי, שכן פסגות גבוהות יותר שלא נכבשו הן למעשה פסגות משניות של הרים גבוהים יותר - ולא הר נפרד בפני עצמו.
בשנת 1998 הצליחה משלחת יפנית לקבל אישור לטפס על ההר מאגודת מטפסי ההרים הסינית, אך האישור נדחה על ידי בהוטן. במקום זאת יצאה המשלחת בשנת 1999 מטיבט וטיפסה בהצלחה לפסגה המשנית בהר, ליאנקאנג קאנגרי, שגובהה 7,535 מטרים. בניגוד למפות רבות, תיעוד המשלחת טוען שפסגה זו נמצאת בטיבט ושהגבול בין טיבט לבהוטן עובר בפסגתו הראשית של ההר, שגובהה 7,570 מטרים. גובה זה נתמך על ידי נתונים יפנים אשר מתבססים בתורם על נתונים סיניים. ממשלת בהוטן לא סקרה מעולם את ההר או מדדה את גובהו.
ג'יינה

ערך זה עוסק בכוכב בקבוצת עורב. אם התכוונתם לכוכב בקבוצת ברבור, ראו .
גִ'ייֵנָה (מערבית جناح الغراب الأيمن "גִ'נאח אל-ע'וּראבּ אל-אַיְמַן" - הכנף הימנית של העורב) או γ בעורב הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עורב עם בהירות נראית מדרגה 2.58. מכיוון שגם הכוכב ε בברבור נקרא לפעמים ג'יינה (הכנף [של הברבור]) משתמשים לפעמים בשם גִ'ייֵנָה קוֹרְבִי שמשלב את המילה (המשובשת) "כנף" בערבית עם "של העורב" בלטינית. במרחק זוויתי של כ-2.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב נמצאת הערפילית הפלנטרית NGC 4361 ובמרחק זוויתי של כ-3.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לו נמצאות גלקסיות אנטנה (NGC 4038 ו-NGC 4039) שנמצאות בתהליך של התנגשות זו בזו.
תכונות

ג'יינה הוא ענק כחול מסוג ספקטרלי B8 III שנמצא במרחק של כ-150 שנות אור ממערכת השמש. מסתו גדולה יותר מ-4 פעמים מסת השמש, רדיוסו כ-3.6 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-12,000 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של פי 176 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו כמחצית מקרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא כפול מכך. הספקטרום של ג'יינה מראה כמות חריגה של מתכות שונות ובהן כספית, מנגן, אבץ, זירקוניום וטיטניום ולעומת זה כמות קטנה מהרגיל של ברזל, צורן ומגנזיום. ג'יינה נמצא בסיומו של שלב ההיתוך של מימן להליום בליבתו והוא צפוי להתנפח ולהתקרר עד שיהפוך לענק אדום.
תכונות > ג'יינה B

במרחק של כשניית קשת מג'יינה יש כוכב נוסף עמום בהרבה שנקרא ג'יינה B. בשל עמימותו וקרבתו לג'יינה קשה למדוד את תכונותיו, אך נראה שמדובר בכוכב קטן וקר בהרבה, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K או בננס אדום מסוג ספקטרלי M. מדידות של השינויים במיקום היחסי של בני הזוג מראות שמסתו של בן הזוג היא כ-0.8 מסות שמש והוא מקיף את הכוכב הראשי במרחק של כ-50 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-158 שנים.