stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פתולוגיה של מערכת הנשימה
פתולוגיה של הברונכים (סימפונות)

מומים מולדים של הברונכים- אטרזיה, היצרות, ציסטות ופיסטולות
דלקות של הברונכים- ברונכיטיס חריפה, ברונכיוליטיס חריפה (ברונכיוליטיס חדה)
מחלות חסימתיות של הריאה- COPD- ברונכיאקטזיס, אסתמה, נפחת, ברונכיטיס כרונית
פתולוגיה של הריאה

מומים מולדים של הריאה- אגנזיס של הריאה, אפלזיה, היפופלזיה, מום ציסטי.
דלקות וזיהומים של הריאה- דלקת ריאות חיידקית, דלקת ריאות ויראלית, זיהום ריאתי, מחלות פטרייתיות, דלקת ריאות בלתי זיהומית, מורסה ריאתית.
תמט הריאות
מחלות ווסקולריות של הריאה- בצקת ריאות, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה - ARDS, תסחיף ריאתי, אוטם ריאתי, יתר לחץ דם ריאתי.
מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, רסטריקטיביות, מפושטות- פנאומוקוניוזיס (סיליקוזיס, אסבסטוזיס, מחלת כורי הפחם). פנאומוניטיס אינטרסטיציאלית חיסונית ופיברוזיס, מחלות אינטרסטיציאליות עם אטיולוגיה בלתי ברורה (סרקואידוזיס, גרנולומטוזיס ע"ש ווגנר)
גידולי הריאה
סיבוכים ריאתיים אצל חולים מוחלשים חיסונית
פתולוגיה של האדר

נוכחות נוזלים או אוויר בחלל האדר (פלאורה), דלקת האדר, גידולי האדר.
ראו גם

פולמונולוגיה
תבנית פתולוגיה בוויקיפדיה האנגלית
פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו

פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Friedrich August von Anhalt-Dessau, ‏23 בספטמבר 1799 - 4 בדצמבר 1864), היה חמיו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.
ביוגרפיה

פרידריך אוגוסט נולד בדסאו ב-23 בספטמבר 1799, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט.
ב-11 בספטמבר 1832 התחתן פרידריך אוגוסט באופנבך, עם מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, ממנה נולדו לו 3 ילדים.
ב-4 בדצמבר 1864 מת פרידריך אוגוסט בדסאו, לאחר מותו חיה אשתו בבוואריה עד מותה בשנת 1895.
משפחתו

ב-11 בספטמבר 1832 התחתן פרידריך אוגוסט עם מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו (1833–1916), התחתנה עם אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
בתילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו (1834–1906), התחתנה עם וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה
הילדה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו (1839–1926)
פתולוגיה

פתולוגיה
פָּתוֹלוֹגְיָה היא ענף ברפואה העוסק בחקר מנגנוני ההפרעה לפעולתו התקינה של אורגניזם; המנגנונים המחוללים מחלות, לקויות ומוות.
פתולוגיה של גוף האדם

מקור המילה ביוונית עתיקה πάθο – ‏pathos שתורגמה לאנגלית כ"ניסיון" או "סבל". ו-λογία‏ – logia "תורה". הפתולוגיזציה מתייחסת לתהליך של הגדרת מצב או התנהגות כפתולוגיים. פתולוגיות היא מילה נרדפת למחלות. הרכיב path הבא בסופי מילים מציין מצב של מחלה, הוא משמש הן לציון מחלה פסיכולוגית psychopathy או לציון מחלה גופנית, כגון cardiomyopathy.
הפתולוגיה מטפלת בארבעה רכיבים של המחלה: הסיבה (אטיולוגיה), מנגנוני ההתפתחות (פתוגנזה), שינויים מבניים של תאים (שינויים מורפולוגיים) והשלכות השינויים (התבטאות קלינית).
הפתולוגיה עוסקת בחקר הגורמים להפרעה בפעילות הגוף, השינויים הפיזיולוגיים המתרחשים בגוף כתוצאה מן ההפרעות, ומאפשרת לאבחן מחלות (למשל בפתולוגיה אונקולוגית) ולהעלות השערות על דרכי הריפוי, על דרכי המניעה של מחלות ולקויות ועל הדרך שבה אנשים מתו או נפצעו (למשל לצורך זיהוי פלילי או רפואה משפטית). הפתולוגיה נשענת על הפיזיולוגיה, ההיסטולוגיה, המיקרוביולוגיה, האימונולוגיה, הביוכימיה ומדעי רפואה נוספים. מדעי רפואה הנשענים על הפתולוגיה עוסקים בריפוי, במניעה ובחיפוש דרכי הפצתן של המחלות ובסיבות תפוצתם של לקויות ומקרי מוות. חיפוש דרכי הפצתן של המחלות וסיבות תפוצתם של לקויות ומקרי מוות הוא נושא שבו עוסקת האפידמיולוגיה.
פתופיזיולוגיה הוא ענף משנה של פתולוגיה. עניינו בהבנת השתלשלות האירועים המדויקת המביאה להתבטאות שיבוש פעולת הגוף התקינה: למשל, מנגנון הפרשת רעלנים על ידי פתוגנים, מנגנון תגובת מערכת החיסון למחלה, השפעת הפתוגנים על המטבוליזם של החולה ועוד.
רפואה משפטית חוקרת את נסיבות המוות של קורבנות של פשעים ותאונות. משרד הבריאות או משרד המשפטים בכל מדינה מפעילים מכונים לרפואה משפטית, אשר עובדים בצמוד עם מחלקות זיהוי פלילי במשטרה. אליהם מובאים קורבנות לשם זיהוי הקורבן וגילוי סיבת המוות. הרופאים המשפטיים מבצעים לעיתים קרובות ניתוחים שלאחר המוות בקורבנות כדי לגלות את סיבת המוות.
פתולוגיה אבחנתית חוקרת את ביטויי המחלות ברקמות מן החי (ביופסיה), תוך שימוש בשיטות היסטולוגיות. פתולוגיה אבחנתית היא הענף המדעי שבו מתמחים רופאים פתולוגים.
פתולוגיה מולקולרית – תחום מולטידיסיפלינרי המשלב את שיטות הביולוגיה המולקולרית בפתולוגיה.
בישראל ההתמחויות בפתולוגיה וברפואה משפטית הן התמחויות נפרדות. עבודת הפתולוג מתמקדת במעבדה שבבית חולים (במכון הפתולוגי) ובביצוע בדיקות שנלקחו מגוף חי אומ גופה במסגרת פעילות רפואית, ואילו רופא משפטי מבצע נתיחה, מוסר חוות דעת למשטרה ולבית המשפט וכן נקרא להעיד בבית המשפט במידת הצורך.
בישראל קיימות מחלקות פתולוגיות בבתי החולים השונים, אבל רק מכון אחד לרפואה משפטית השוכן באבו כביר שביפו.
היסטוריה

ההיסטוריה של הפתולוגיה התחילה מימי קדם כאשר אנשים החלו לבדוק גופות של בני אדם. בדיקה של גופות הובילה לנתיחת גופות על מנת לגלות את סיבת המוות. במהלך זמן זה האנשים כבר החלו בגיבוש המידע על מה שאנחנו יודעים היום כדלקת, גידולים ועוד הרבה יותר.
הפתולוגיה החלה להתפתח כנושא במהלך המאה ה-19 דרך מורים ורופאים שלמדו פתולוגיה. הם התייחסו אליו כאל "האנטומיה הפתולוגית" או "האנטומיה החולנית". עם זאת הפתולוגיה כתחום של רפואה לא היה מוכר עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. במאה ה-19 הבינו רופאים שפתוגנים גורמים למחלות (כגון חיידקים, נגיפים, פטריות, אמבות, עובש, הפרוטיסטים ופריונים) והם בעלי יכולת של רבייה וכפל, ואילו רוחות רעות או ליחות או אפילו הסימנים ותסמינים של המצב אינם סיבת המחלה.
באמצעות המידע החדש שנאסף בנוגע לרביית חיידקים, החלו הרופאים להשוות את המאפיינים של התסמינים של חיידק אחד כפי שהתפתחו בתוך פרט מושפע למאפיינים ולתסמינים של חיידק אחר. הכרה זו הובילה להבנה הבסיסית שמחלות הן מסוגלים ליצור לעצמם, ושהם יכולים להשפיע על בני אדם בדרכים ייחודיות. כדי לקבוע גורמים למחלות השתמשו המומחים הרפואיים בהנחות או בתסמינים שהיו הנפוצים ביותר ומקובלים בזמנם. זה נכון עבור אלה בעבר והיום.
מה שמייחד את הפתולוגיה מהתמחויות אחרות הוא האפשרות לאבחן את התסמינים בעין. במהלך המאה ה-19 תרם רודולף וירכו את התרומה הגדולה ביותר לשדה על ידי הכנסת ההליך של ניתוח רקמות ותאים דרך מיקרוסקופ. דרך חדשה זו לניתוח אובייקטים הובילה לפיתוחים טכנולוגיים מתקדמים יותר.
עד תחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 נחשבה הפתולוגיה להתמחות אחת ברפואה, אך מאז החל פיצול של הפתולוגיה לתת-התמחויות. נכון לתחילת המאה ה-21 קיימות תת-התמחויות בפתולוגיה אבחנתית, לרבות פתולוגיה של מערכת העצבים (נוירופתולוגיה), פתולוגיית העור (דרמטופתולוגיה), פתולוגיית מערכת הדם (המטופתולוגיה), פתולוגיית מערכת המין והשתן (אורו / גניקופתולוגיה), פתולוגיה של ראש-צוואר, ועוד.
פתולוגיה מולקולרית היא תת-תחום חדש ומתפתח, העוסק בשינויים מולקולריים וגנטיים הנמצאים בבסיס הפתוגנזה של מחלות רבות, לרוב מוטציות ושינויים גנומיים במחלת הסרטן. בהתאם לכך פתולוגים הם רופאים שמאבחנים חולים עם מחלות באמצעות בדיקה של ביופסיות וכריתות. עבודתם כוללת גם גילוי מחלות חדשות ועבודה עם רופאים ומדענים אחרים על פתרונות לטיפול במחלות כגון סוגים שונים של סרטן.
ראו גם

פתולוגיה של מערכת הנשימה
הערות שוליים

↑  אתר המתמחים | ההסתדרות הרפואית בישראל | פתולוגיה אבחנתית, באתר www.ima.org.il
↑  אתר המתמחים | ההסתדרות הרפואית בישראל | רפואה משפטית, באתר www.ima.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529532505171  BnF: cb119330335 (data)  GND: 4044893-9  LCCN: sh85098685  NARA: 10642503  NDL: 00561162  NKC: ph115695 
שולחן דיסקציה המשמש לנתיחת גופות
פרדניזון

| --- | --- |

 שם IUPAC
 17-hydroxy-17-(2-hydroxyacetyl)-10,13-dimethyl- 7,8,9,10,12,13,14,15,16,17-decahydro-6H- cyclopenta[a]phenanthrene-3,11-dione
 שמות מסחריים בישראל
 פרדניזון
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C21H26O5
 מסה מולרית:  358.428 g/mol
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  70%
 מטבוליזם:  בכבד לפרדניזולון
 זמן מחצית חיים:  שעה אחת
 הפרשה:  כליתית
 בטיחות
 מעמד חוקי:  Rx
 סיכון לתלות:  גבוה
 דרכי מתן:  פומי, נאזלי, רקטאלי, זריקה
 אינטראקציות עם תרופות אחרות:  יש
 מזהים
 קוד ATC:  H02AB07, A07EA03 
 מספר CAS:  53-03-2
 PubChem:  5865
 ChemSpider:  5656
 
פרדניזון (באנגלית: Prednisone) היא תרופה סינתטית, קורטיקוסטרואידית, הניטלת בדרך כלל במתן פומי או תוך שריר עורי. התרופה משמשת לטיפול במצבים רפואיים רבים. האפקט העיקרי של פרדניזון הוא תגובה פרמקולוגית אנטי-דלקתית רב מערכתית, על ידי אפקט גלוקוקורטיקואידי. פרדניזון הוא קדם-תרופה: בכבד הפרדניזון הופך לפרדניזולון שהוא הסטרואיד הפעיל.
שימוש

פרדניזון יעיל במיוחד בדיכוי מערכת החיסון. כלומר, הוא תרופה מדכאת-חיסון, בה משתמשים לצורך דיכוי התגובה הדלקתית של הגוף או הפחתתה. הוא משמש במחלות אוטואימוניות, מחלות דלקתיות חריפות שאינן ממקור זיהומי (לדוגמה אסתמה ריאתית), מניעת דחיית שתל ועוד.
היסטוריה

הפרדניזון הומצא בראשית שנות ה-50, על ידי ארתור נוביל במעבדות חברת התרופות שרינג (Schering). ב-1955 פרסם עם חבריו כי החומר פעיל פי 3 עד 4 מקורטיזון והידרוקורטיזון. נוביל הראה שחלק גדול מתופעות הלוואי של קורטיזון, אגירת מים, עליית לחץ דם, והחלשות שרירים, יכולים להימנע על ידי חימצון מולקולת הקורטיזון לפרדניזון.[דרוש מקור] התרופה שווקה לראשונה על ידי שרינג באמצע שנות השישים.
תלות

בנטילה ממושכת של מעל 7 ימים, נוצרת תופעה של דיכוי בלוטת האדרנל, מצב שבו הגוף לא יכול לייצר קורטיקוסטרואידים אנדוגניים. החוסר ביצור אנדוגני גורם לתלות בהמשך אספקת הפרדניזון על ידי הנוטל. מסיבה זאת ועוד, יש להמעיט בנטילת קורטיקוסטרואידים. במקרה של נטילה ממושכת ישנה חשיבות קריטית להורדה הדרגתית במינון לפני ההפסקה המוחלטת. הפסקה חדה של נטילת פרדניזון לאחר תקופה ממושכת עלולה להוביל למחלת אדיסון המופיעה בצורה חריפה, מצב המסכן חיים.
תופעות לוואי

תופעות לוואי לטווח קצר: תחושת ריחוף וסחרור קל, עליה ברמות גלוקוז בדם, בצקות, הפרעות שינה ולעיתים נדירות מאוד מאניה.
תופעות לוואי לטווח ארוך: תסמונת קושינג, תחושת רעב וצמא, שתן לעיתים קרובות, השמנה מוגזמת, דלדול עצם, גלאוקומה, קטרקט, סוכרת סוג II, דיכאון בזמן ההפסקה וסיכון מוגבר להתקף לב.
הוראות הנוגעות לתופעות לוואי שיש לשים אליהם תשומת לב יתרה:
אולקוס - לכן יש לקחת פרדניזון על קיבה מלאה או בלוויית כדורים למניעת חומציות בקיבה.
זיהום - פרדניזון מחליש את יכולת הגוף להגיב לזיהומים ולכן אסור בזמן זיהום.
אינסומניה - על מנת לחקות את משטר הסטרואידים האנדוגני מומלץ ליטול את התרופה בבוקר.
ראו גם

טיפול הורמונלי
קורטיזול
הערות שוליים

↑  H. L. Herzog, A. Nobile, S. Tolksdorf, W. Charney, E. B. Hershberg, P. L. Perlman, M. M. Pechet, New Antiarthritic Steroids, Science 121, 1955-02-04, עמ' 176–176 doi: 10.1126/science.121.3136.176
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו

פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו (בגרמנית: Adolf Wilhelm August Karl Friedrich von Nassau‏, 23 באפריל 1738 - 24 במרץ 1816) היה נסיך נסאו-אוזינגן בין השנים 1803–1806, ודוכס נסאו בין השנים 1806–1816.
ביוגרפיה

פרידריך אוגוסט נולד באוזינגן לקרל, נסיך נסאו-אוזינגן ולכריסטינה וילהלמינה, רוזנת סקסוניה-אייזנך, בתם של יוהאן וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אייזנך ומגדלנה זיבילה, דוכסית סקסוניה-וייסנפלס. הוא שירת בצבא האימפריה הרומית הקדושה, לחם בשורותיו במלחמת שבע השנים, ובשנת 1790 הועלה לדרגת גנרלפלדמרשל.
בשנת 1803 מת אחיו קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן ללא בנים, ופרידריך אוגוסט עלה לשלטון במקומו. ב-17 ביולי 1806 הצטרפו נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לקונפדרציה של הריין, וב-30 באוגוסט 1806 התאחדו הנסיכויות לישות אחת - דוכסות נסאו. בראש הדוכסות הועמד פרידריך אוגוסט שהיה המבוגר מבין שני השליטים, ומכיוון שלא היו לו ילדים נקבע שפרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג יירש אותו לאחר מותו.
לאחר תבוסת נפוליאון, הוחלט בקונגרס וינה לצרף לדוכסות גם את נסיכות אורנז'-נסאו, ובכך לאחד את כל נחלות בית נסאו תחת שליט יחיד. הדוכסות הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 הועברה בירת הדוכסות לעיר ויסבאדן.
ב-9 בינואר 1816 מת פרידריך וילהלם מנפילה במדרגות, ובשל כך לאחר מות פרידריך אוגוסט באותה שנה ירש אותו וילהלם, דוכס נסאו, בנו של פרידריך וילהלם.
משפחתו

בשנת 1775 התחתן פרידריך אוגוסט עם לואיזה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט וכריסטיאנה הנרייטה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
כריסטינה לואיזה (1776–1829), התחתנה עם פרידריך, נסיך באדן
קרולינה פרדריקה (1777–1821), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט, דוכס אנהלט-קתן
אוגוסטה (1778–1846), התחתנה עם לודוויג וילהלם, רוזן הסן-הומבורג
פרידריך וילהלם (1780)
לואיזה מריה (1782–1812)
פרדריקה ויקטוריה (1784–1822), התחתנה עם הרוזן לודוויג היינריך קלאוס פון בורגונד
פרידריך קרל (1787)
פרינה

קולונה ונוס (Colonna Venus), העתק הפסל אפרודיטה מקנידוס, מעשי ידי הפסל פרקיטלס, שלו שימשה פרינה כדוגמנית.
העתק קדום של פסל אפרודיטה שלו דגמנה פרינה. הצלב על מצח הפסל הוא השחתה מתקופה מאוחרת שנוספה על ידי נוצרים במטרה להרוס את פסל האלה.
פרינה (ביוונית: Φρυνη) הייתה הטאירה מפורסמת (קורטזנה או זונת צמרת) ביוון העתיקה במאה הרביעית לפנה"ס. פרינה הייתה ידועה ביופייה, ובכך שהתאימה את המחיר שדרשה מהלקוחות שלה בהתאם לרגש שלה כלפיהם (לקוחות שאהבה במיוחד שילמו פחות), יחד עם זאת היא ידועה בכך שכמעט תמיד דרשה תשלום בגין שירותיה.
קורות חיים

פרינה נולדה בתספיה שבבויאוטיה בשם מנסארטה אולם בשל צבע עורה כונתה "פרינה" משמעו - "קרפדה", והתגוררה מרבית חייה באתונה. במשך חייה הפכה עשירה ביותר, עד שהציעה לשקם את חומות תבאי בשנת 336 לפנה"ס לאחר שאלה נהרסו על ידי אלכסנדר הגדול, בתנאי שעל חומות העיר ייכתב:
בשל יופייה הרב שימשה השראה ודגמנה עבור פסלים רבים, וכן דגמנה עבור הצייר אפלס שצייר את ונוס עולה מהים.
בשל יופייה אף שימשה השראה לציירים מודרניים כגון ז'אן לאון ג'רום אשר צייר את "Phryné devant l'Areopage" בשנת 1861  וציירים רבים אחרים.   מלומדים סבורים כי היא שימשה דוגמנית עבור הפסל אפרודיטה מקינדוס מאת הפסל פרקסיטלס. הפסל הוצב במקדש אפרודיטה בתספיה, כפסל המסמל את האלה.
פרינה הואשמה ונשפטה בטענה כי השתתפה במיסטריות האלאוסיניות, והגן עליה הנואם היפרידס, שהיה אחד ממאהביה. על פי המסופר, כאשר נדמה היה שהיא עומדת להיות מורשעת, הורידה את בגדיה, ולאחר ששופטיה ראו אותה ערומה, הם זיכו אותה (באותה עת האמינו כי יופי מעיד על אלוהות הנמצאת בתוך האדם, ויופייה היה כה רב שהשופטים לא יכלו להאמין שהיא אשמה).
לאחר שמלך לידיאה שהיה מכוער במיוחד רצה את שירותיה, ובשל כיעורו נקבה פרינה במחיר גבוה במיוחד, נאלץ המלך הנואש להסכים למחיר הגבוה בו נקבה ולהכפיל את המיסים בממלכתו על מנת לשלם לה. לעומתו, פרינה נתנה את שירותה לפילוסוף דיוגנס בחינם, מאחר שהעריצה את חוכמתו, וכן נתנה שירותים מוזלים לפילוסוף קסנוקרטס.
פרינה עומדת למשפט באראופגוס, בית המשפט להוצאות להורג ביוון העתיקה. ציורו של ז'אן-לאון ז'רום.
צום (מוסקבה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  חנות כלבו
 כתובת:  רחוב פטרובקה 2
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1908
 תאריך פתיחה רשמי:  1908 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית 
 www.tsum.ru
 he
 
צום
צום או חנות כלבו מרכזית (ברוסית: ЦУМ, Центральный универсальный магазин) היא חנות כלבו יוקרתית במרכז מוסקבה.
בניין החנות בן שש הקומות בנוי בסגנון התחייה הגותית והוא ממוקם בפינה של רחוב פטרובקה וכיכר התיאטרון ליד תיאטרון בולשוי המפורסם.
צום הוא אחד המקומות האופנתיים ביותר במוסקבה והיא חנות האופנה הגדולה ביותר במזרח אירופה עם יותר מ -1,000 מותגים של בגדים אופנתיים, בשמים, תכשיטים, מסעדת פיוז'ן, חדר סיגרים, בית קפה, בר שמפניה "וו קליקו".
פרדריק פילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1801 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1885 (בגיל 84 בערך) 
 ענף מדעי:  חקר המקרא 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  קרייסט'ס הוספיטל 
 
פרדריק פילד (באנגלית: Frederick Field; ‏1801–1885), היה חוקר מקרא בריטי.
חייו

נולד בלונדון ולמד בטריניטי קולג', שבאוניברסיטת קיימברידג'. לאחר הסמכתו לכמורה בשנת 1828 החל במחקר תאולוגי על אבות הכנסייה הנוצרית.
בשנת 1839 עבר לגור בסאפוק, ובשנת 1842 בנורפוק, שם שימש ככומר. בשנת 1863 התפטר ממשרתו והשתקע בנוריץ', על מנת להקדיש את כל זמנו למחקר ההקספלה.
מחקרו

במסגרת מחקרו על אבות הכנסייה הנוצרית פרסם בשנת 1839 במהדורה מדעית חיבור על כריסוסטום, Homiliae in Matthaeum ("דרשות על הבשורה על-פי מתי"). מספר שנים לאחר מכן ערך חיבור נוסף של מחבר זה, "דרשות על איגרות פאולוס".
חיבורו הידוע ביותר הוא המהדורה המונומנטלית של ההקספלה לאוריגנס, אשר יצאה באוקספורד בין השנים 1867 ו-1875, אותה ביסס על הקטעים שנשתמרו מחיבור זה ועל עדות הסירו-הקספלה.
שנים ספורות לפני מותו פרסם "הערות על מבחר קטעים מן הברית החדשה ביוונית" (1881). ספר זה נדפס שנית לאחר מותו, עם תוספות, בשנת 1899.
פרדריק סורנסן

פרדריק הילסבורג סורנסן (בדנית: Frederik Hillesborg Sørensen, נולד ב-14 באפריל 1992 בקופנהגן שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק כבלם בטרנאנה מהסרייה ב' באיטליה.
קריירת מועדונים

סורנסון נולד בקופנהגן. בשנת 2007 הצטרף לקבוצת הנוער של קבוצת לינגבי. באוגוסט 2010 חתם בקבוצת יובנטוס, כחלק מתוכנית פיתוח הנוער של הקבוצה. בעקבות פציעותיהם של לאונרדו רינאדו וזדנק גריגרה צורף לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-23 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בולוניה. בעקבות הצטיינותו זכה להיות חלק מהסגל הפותח הקבוע לאורך המחצית השנייה של העונה. משחקו הטוב ביותר היה הדרבי מול אינטר מילאנו בו הצליח לנטרל את סמואל אטו לאורך כל המשחק וגם בישל את שער הניצחון של קבוצתו.
במאי 2011 נרכש על ידי יובנטוס וחתם על חוזה לארבע עונות. בפתיחת עונת 2011/12 מיעט לקבל דקות משחק ובינואר 2012 הועבר לבולוניה. במהלך העונה שיחק רק בשלושה משחקי ליגה, אך הפך לשחקן משמעותי בעונה לאחר מכן, בה שותף ב-25 משחקים.
את עונת 2013/2014 סיימה בולוניה במקום ה-19 וסורנסון חזר ליובנטוס. באוגוסט 2014 החל להתאמן בקבוצת לידס יונייטד האנגלית, אליה היה אמור להיות מושאל. אי הסכמות בין סוכנו ובין בעלי הקבוצה הובילו לביטול ההשאלה. באוגוסט הושאל לעונה להלאס ורונה, במדיה שותף בעשרה משחקים.
ביולי 2015, לאחר סיום עונת ההשאלה נמכר סורנסון לפ.צ. קלן תמורת 2.5 מיליון אירו וחתם על חוזה ל-4 עונות.
בקיץ 2019 הושאל סורנסן מקלן ליאנג בויז ברן לעונה אחת. בסיום העונה חזק לקלן. הוא שותף בשלושה משחקים בלבד ובינואר 2021 שוחרר מהקבוצה. לאחר השחרור חתם בקבוצת פסקארה מההליגה השנייה באיטליה.
נבחרת לאומית

סורנסון רשם 15 הופעות בנבחרת הצעירה (עד גיל 21) של דנמרק. הוא נכלל בסגל לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, אך לא שיחק עקב פציעה. ביוני 2015 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת למשחק ידידות מול נבחרת מונטנגרו.
הערות שוליים

↑  יובנטוס השקיעה יותר מ-75 מיליון יורו ברכישת שחקנים, באתר כלכליסט, 2 באוגוסט 2011
↑  Sorensen joins Hellas Verona, Rosseti moves to Atalanta, 29 August 2014
↑  העברות בעולם, 11.7: דרמיאן ביונייטד, ריאל נפרדה מקסיאס, רונאלדיניו חוזר לברזיל, באתר וואלה, 11 ביולי 2015
פרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת

פרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת היא פרשה שבה שני ערבים ממזרח ירושלים הודו בחקירת שב"כ בתכנון פיגוע במלון בי סנטר באילת. לאחר מספר שנים זוכו השניים מכל אשמה, ופוצו על מעצר שווא של מעל שנתיים.
הערות שוליים

1 2 3  "הם רצו לשמוע את האמת שלהם", באתר ‏מאקו‏, 4 בינואר 2019
1 2  בית המשפט המחוזי בבאר שבע תיק 67569-12-15, החלטה מיום 2 בינואר 2018
↑  יואב זיתון ומאיר אוחיון, סוכל פיגוע תופת במלון באילת, באתר ynet, 31 בדצמבר 2015
1 2  אילנה קוריאל, זוכה תושב מזרח י-ם שהואשם בתכנון פיגוע, באתר ynet, 9 בנובמבר 2017
↑  בש"פ 8773/17 מדינת ישראל נ' חליל נמרי, ניתן ב־12 בנובמבר 2017
↑  דניאל הרץ, נחשד בטעות שתכנן פיגוע ונעצר שנתיים, כיכר השבת, 26 בדצמבר 2017
↑  ע"פ 8774/17 מדינת ישראל נ' חליל נמרי, ניתן ב־21 בדצמבר 2017
↑  ע"פ 8774/17 מדינת ישראל נ' חליל נמרי, ניתן ב־7 בינואר 2018
↑  אילנה קוריאל, תושב מזרח י-ם זוכה מאשמת תכנון פיגוע באילת - "שותפו" עדיין נאשם, באתר ynet, 4 בפברואר 2018
↑  אילנה קוריאל, תושב מזרח ירושלים שזוכּה מתכנון פיגוע באילת דורש פיצויים, באתר ynet, 4 בנובמבר 2018
↑  אילנה קוריאל, זוּכה מתכנון פיגוע באילת - ויפוצה על ידי המדינה, באתר ynet, 29 בינואר 2019
↑  אלמוג בן זכרי, שי ניצן ביטל דרישה של פרקליטות מחוזית לקבל חומרים ממערכת "עובדה", באתר הארץ, 28 בינואר 2019
↑  אילנה קוריאל, זוכּה תושב מזרח ירושלים שהואשם בתכנון פיגוע במלון באילת, באתר ynet, 11 במרץ 2019
↑  הסנגוריה הציבורית, דו"ח פעילות 2018, עמוד 3
↑  נעמה פרי, ‏בעקבות תחקיר "עובדה": הפרקליטות מבקשת לבטל את כתב האישום נגד אשרף סלאיימה, באתר ‏מאקו‏, 12 במרץ 2019
פרדריק צ'פמן רובינס

| --- | --- |

דיוקנו בעת קבלת פרס נובל
 לידה:  25 באוגוסט 1916 אובורן, ארצות הברית 
 פטירה:  4 באוגוסט 2003 (בגיל 86) קליבלנד, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  וירולוגיה 
 מקום מגורים:  קולומביה 
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה של הרווארד  אוניברסיטת מיזורי  תיכון היקמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1954)  פרס א. מיד ג'ונסון (1953)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
פרדריק צ'פמן רובינס (באנגלית: Frederick Chapman Robbins ; ‏25 באוגוסט 1916 - 4 באוגוסט 2003) היה וירולוג ורופא ילדים אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954 יחד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ותומאס הקל וולר על תרומתם לפיתוח חיסונים.
תולדות חייו

נולד באלבמה (יליד אלבמה היחיד שזכה בפרס נובל), אביו היה פרופסור לבוטניקה. למד באוניברסיטת מיזורי לפני שעבר ללימודים לתואר דוקטור לרפואה באוניברסיטת הרווארד, אותם סיים בשנת 1940. את התמחותו ערך בבית החולים לילדים של בוסטון, לפני שגויס לצבא ארצות הברית כמנהל מעבדה לחקר מחלות זיהומיות. במסגרת זו שירת בצפון אפריקה ובאיטליה וחקר מחוללי מחלות כטיפוס, צהבת נגיפית וקדחת Q. כן חקר את האימונולוגיה של נגיף mumps, ממחוללי דלקת קרום המוח. בשנת 1946 השתחרר בדרגת מייג'ור, עם עיטור כוכב הארד לשירות ראוי לשבח, ושב להשלמת התמחותו.
ב-1948 החל לעבוד כעמית בכיר לחקר מחלות נגיפיות של מועצת המחקר הלאומית (National Research Council) (כיום האקדמיה הלאומית למדע, הנדסה ורפואה (אנ')), שם עבד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ותומאס הקל וולר. בשנת 1949 פרסמו השלושה על הצלחה בייצור תרבית הנגיף הגורם לשיתוק ילדים. מיד לאחר מכן הפעיל יונה סאלק את שיטת אנדרס-וולר-רובינס לשם ייצור החיסון הראשון לשיתוק ילדים. על עבודה זו זכו השלושה בפרס נובל.
נוסף על כך עסק רובינס גם בחקר נגיפי הרפס סימפלקס ווקסיניה (אנ'). במקביל היה רובינס חוקר ומרצה בכיר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הארוורד, מנהל-שותף של יחידת הבידוד של בית החולים לילדים של בוסטון ועוזר לשירות הרפואה לילדים של בית החולים הכללי מסצ'וסטס.
במאי 1952 עבר רובינס לקליבלנד, אוהיו, שם כיהן כפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב (בין 1966 ל-1980 היה דיקאן בית הספר לרפואה) ומנהל המחלקה לרפואת ילדים ומחלות זיהומיות בבית החולים הכללי העירוני של קליבלנד (Cleveland Metropolitan General Hospital), משרה בה שירת כל חייו. נוסף על כך היה יועץ בתחום המחלות הזיהומיות ליחידת האימונולוגיה של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית לארגון הבריאות העולמי, לנאס"א, למנהל המזון והתרופות האמריקאי ועוד. היה חבר בגופים ומוסדות רבים, בהם ועדת בריאות הציבור של אוהיו, האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים, החברה האמריקאית לניסויים קליניים, החברה האמריקאית למחלות זיהומיות ועוד. בשנת 1962 נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בין השנים 1980–1985 כיהן כנשיא המוסד לרפואה (Institute of Medicine) של האקדמיה הלאומית למדעים, בתפקידו זה היה חלוץ בהקמת כוח משימה משותף ראשון לחקר נגיף ה-HIV וסיוע לקידום המחקר והטיפול במחלת האיידס באוגנדה.
פרינוברצ'יים

| פרינוברצ'יים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: פרינוברצ'יים
סוג:: צפרדע שלולית קטנה
שם מדעי
 Phrynobatrachidae ‏גינטר, 1862

Phrynobatrachus natalensis
פרינוברצ'יים (שם מדעי: Phrynobatrachidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
משפחה זו מכילה סוג אחד - צפרדע שלולית קטנה (Phrynobatrachus) ובה 85 מינים. היא נפוצה רק באפריקה שמדרום לסהרה. בעבר הם שויכו למשפחות: צפרדעיים, פטרופדיים, פיקסיספלידיים ופטיצ'דניים (Ptychadenidae) אך כיום הם עברו למשפחה עצמאית.
אלו מהדוחיים הנפוצים ביותר באפריקה. הן קטנות מאוד - לא יותר מ-30 מ"מ אורך, בעלות צבעים דהויים ומאוד זריזות. הם מתרבות בשלוליות ברחבי אפריקה ומטילים את ביציהם בסמוך למים.
צפרדעים קטנות אלו נפוצות מאוד, הן ביערות הגשם והן בסוואנות.