stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל לואיס (דוגמן)
ביוגרפיה

לואיס נולד בתל אביב, לרוי שהגיע מהולנד, ולאולגה, מארגנטינה. אביו היה טייס קרב בצה"ל ועבד כמורה לאנגלית, ואמו עובדת בשגרירות איטליה בישראל.
לואיס לוקה בתסמונת וולף–פרקינסון–וייט ואף עבר צנתור לב בגיל 16, ובעקבות כך, לא גויס לצה"ל. לטענתו, בקשתו להתנדב נדחתה. למד בתיכון אחד העם בפתח תקווה.
לואיס שיחק כדורסל בקבוצת בית הספר התיכון "אחד העם", במסגרת ליגת העל לבתי ספר תיכוניים. בעונת 2006–2007 הצטרף לקבוצת הבוגרים של מכבי פתח תקווה, עת שיחקה הקבוצה בליגה הארצית. בעונת 2008–2009 שיחק לואיס בקבוצת ע.ל.ה אור יהודה מליגה ב'.
לאחר שזכה בשנת 2009 במקום הראשון בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" עם הרקדנית אנה ארונוב, פורסמה בתקשורת העובדה שהוא לא שירת שירות סדיר בצה"ל כבני גילו. העובדה שהצעיר השרירי, והשופע בריאות לכאורה, לא התגייס לצה"ל, הביאה לשיח ציבורי ער. במהרה הגיעו גינויים קולניים בתקשורת, מועצת החלב ביטלה את השתתפותו בקמפיין, בחברת האופנה בה פרסם החליטו למצוא לו מחליף, גולשים באינטרנט קיללו אותו, ואפילו כתובות נאצה נכתבו על קירות ביתה של אמו. כל אותו זמן, לואיס טען כי הוא סובל מהתסמונת הלבבית הנדירה תסמונת וולף-פרקינסון-וויט. הדבר התקבל באותה תקופה בחוסר אמון ובלעג כלפיו בתקשורת, והביאו לפרסם בציבור סיכום מידע רפואי שלו, על מנת להוכיח את מצבו. לואיס הצהיר מספר פעמים שמצב תקשורתי זה הוא שהביאו לרדת לארצות הברית. הוא חזר לישראל בשנת 2016.
ביוגרפיה > דוגמנות

לואיס החל לעבוד כדוגמן הלבשה תחתונה בתצוגת אופנה של חברת "אל ניניו" שנערכה במועדון הומוסקסואלים, בקיץ 2005. לואיס החל להתפרסם מאוחר יותר באמצעות טור שבועי בפורטל וואלה, אותו המשיך לכתוב עד פברואר 2007, ומספר חודשים לאחר מכן גם באמצעות בלוג, בו הוא משתף את קוראיו בחיי מתבגר של שנות ה-2000, בצירוף אלבום תמונות המציג את עולמו ככדורסלן ואת צעדיו הראשונים כדוגמן. בין השאר, השתתף בתצוגות אופנה של חברת "קסטרו".
בתחילת נובמבר 2006 החליף את יהודה לוי כדוגמן הראשי בחברת האופנה הישראלית FOX, החל מקמפיין קיץ 2007. ב-23 בנובמבר הצטלם לצד אסתי גינזבורג לקטלוג של אופנת הקיץ.
הוא הופיע על שערים של מספר עיתוני נוער ובידור. תמונות שלו בעירום חלקי פורסמו בגיליון ינואר 2008 של מגזין ההומוסקסואלים הצרפתי "Têtu".
בשנת 2008 החליפה חברת פוקס את לואיס בנועם טור, שהתפרסם בתוכנית המציאות "הישרדות 10".
תחילה יוצג לואיס בסוכנות הדוגמנות יולי גרופ, אך בשנת 2009, אחרי כחמש שנים בהן היה חתום בסוכנות יולי גרופ, בחר לעזוב את הסוכנות ולחתום על חוזה מול סוכנות לוק.
ביוגרפיה > הצגות ילדים

לואיס השתתף בפסטיגל 2006 ״גיבורי הממלכה האבודה״ ושר בו את השיר "הטוב שצריך לנצח".
בחורף 2007 עלתה על בימות ישראל הצגת הילדים "מסביב לעולם בשמונים יום", שאותה כתב, הלחין וביים ירון כפכפי. לואיס גילם בהצגה זו צ'יף אינדיאני. בחנוכה 2009 שיחק בתפקיד הראשי במחזמר "הרקולס".
ביוגרפיה > בטלוויזיה ובקולנוע

לואיס גילם את דמותו של רני זליג בעונות הראשונה והשנייה בטלנובלה של HOT "האלופה". במקביל, שיחק בטלנובלה הסלולרית היומית של חברת פרטנר תקשורת, "האבודה". קודם לכן התארח כדוגמן בפרקי העונה השנייה בסדרה "הדוגמניות".
משנת 2007 ועד 2009, לואיס שיחק בסדרת הטלוויזיה לילדים "ראש גדול", של yes. לואיס שיחק בעונה השלישית עד החמישית של הסדרה בתפקיד המרכזי - לירון בביוף.
באוקטובר 2006 הצטלם לסדרה בנושא כושר ופיתוח גופני בהפקה של "סלקום" בת 12 פרקים, בני 3 דקות כל אחד. הסדרה הייתה זמינה לצפייה באתר "הופ".
בשנת 2008 שיחק בסדרה "דני הוליווד" בתפקיד בעלה הטרי של מיה כץ (שירה קצנלנבוגן), ובדצמבר החל לשחק בסדרה "דאוס", בה הוא מגלם את עידן.
ב-2009 השתתף בסדרת הטלוויזיה "נשות הטייסים".
בשנת 2009 הופיע לואיס בעונה החמישית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים" לצדה של הרקדנית אנה ארונוב, וזכה יחד עמה במקום הראשון בתחרות.
ב-2012 השתתף בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "הישרדות" בעונת ה-VIP, אך פרש בראשית העונה עקב בעיות בריאות, ובשל כך הפך למודח השני.
ב-2014 הנחה יחד עם ליאון רוזנברג את התוכנית "ישנן בנות" בערוץ 24, וכן שיחק בעונה הרביעית של סדרת הנעורים "גאליס", בתפקיד אריק טישלר, אח של רותם.
בשנת 2017 שיחק את דמותו של רונן בסדרה הקומית "נופלות על הרגליים" בקשת. באותה שנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה שנות ה-80 את איתן אטיאס, מאמן כושר.
בשנת 2018 גילם את דמותו של מוקי בצר, סגנו של יוני נתניהו במבצע אנטבה ומפקד כוח הפריצה לטרמינל הישן, בסרט הקולנוע "שבעה ימים באנטבה".
בנובמבר 2019, שיחק בסדרה "אקדמיית החממה".
בפברואר 2020 השתתף בעונה השנייה של נינג'ה ישראל VIP במקצה מספר 1 והגיע מקום שלישי.
בחודשים מרץ עד מאי 2021 השתתף בצילומי תוכנית הריאליטי הישרדות VIP עונה 4 והודח שמיני ביום ה-21 למשחק.
ב-2022 הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "מלכת היופי של ירושלים".
ביוגרפיה > פוליטיקה

בספטמבר 2018, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הודיע לואיס, תושב העיר רמת גן, על הצטרפותו לרשימת הצעירים "רמת גני", שהתמודדה בבחירות למועצת עירו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

לאורך השנים, היה לואיס בזוגיות עם הדוגמנית ניבר מדר וכן עם השחקנית הברזילאית-ישראלית סוראיה טורנס, שלצדה גם הצטלם לשער המגזין "בלייזר".
במהלך השתתפותו ב"הישרדות VIP עונה 4", חשף לואיס כי הוא מזדהה כאל-הורי ואינו מעוניין להביא ילדים לעולם.
הערות שוליים

↑  ynet, רני זליג (מייקל לואיס), באתר ynet, 18 באפריל 2006
↑  אורית נבון, ‏"ברחתי מהארץ כי שונאים אותי פה", באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2014
מייקל לואיס‏, סיינט לואיס - סוף, באתר וואלה, 3 בפברואר 2007
↑  ליאת רון, ‏מייקל לואיס: "הבנתי שהישראלים לא יודעים להגיד מילה טובה", באתר גלובס, 6 ביולי 2011
↑  אורית נבון, ‏"ברחתי מהארץ כי שונאים אותי פה", באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2014
↑  פירמה: המושכים בחוטים, ראיון של ניב רסקין עם עורך נענע 10 רותם דנון, הוט בידור ישראלי, שודר ב-21 בינואר 2009
↑  עדי דברת, נועם טור ישתתף בקמפיין פוקס לצידה של בר רפאלי, באתר TheMarker‏, 21 במאי 2008
↑  לילה אודינייב‏, מייקל לואיס נפרד, באתר וואלה, 29 בנובמבר 2009
↑  בר זגה, רזים ושזופים: משתתפי "הישרדות VIP" נחתו בישראל, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 20 במאי 2021
↑  אביעד ברטוב,"הדוגמן מייקל לואיס יצטרף לרשימת 'רמת גני' בראשות ישראל זרי לבחירות הקרובות, rmgcity‏, 20 בספטמבר 2018
↑  הישרדות VIP | "אני מעדיף לא להביא ילדים לעולם כזה": הוויכוח שפילג את שבט אפולאקי, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2021
↑  מיקי לוין, ‏זו הסיבה שמייקל לואיס צריך להגיע לגמר הישרדות VIP, באתר מעריב אונליין, 2 בדצמבר 2021
↑  ענבל חייט, כיצד הגיבה בת זוגו של מייקל לואיס להתנגדותו להביא ילדים?, באתר ישראל היום
↑  דורין אליהו, הישרדות VIP: מה הפלא שמייקל לואיס לא רוצה ילדים?, באתר את, 2 בדצמבר 2021
מייקל לואיס ואנה ארונוב רוקדים בעונה החמישית של "רוקדים עם כוכבים"
צ'רלטון הסטון

| --- | --- |

צ'רלטון הסטון
 לידה:  4 באוקטובר 1923 אוונסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  5 באפריל 2008 (בגיל 84) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  קליפורניה 
 שם לידה:  John Charles Carter 
 סוגה מועדפת:  מערבון, סרט עצמאי, סרט אימה מדע בדיוני, סרט מלחמה, פילם נואר, סרט פשע, סרט מתח, סרט קומדיה, סרט אימה פסיכולוגי, סרט ספורט, סרט אימה, מותחן פסיכולוגי, סרט היסטורי, סרט פעולה, סרט דרמה, סרט בלשי, סרט הרפתקאות, historical drama film, סרט מדע בדיוני, סרט פנטזיה, סרט אפי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1941–2003 (כ־62 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת נורת'ווסטרן 
 בן או בת זוג:  לידיה קלארק (17 במרץ 1944–5 באפריל 2008) 
 צאצאים:  פרייזר קלארק הסטון 
 פרסים והוקרה:  גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל (1966)  פרס עולם התיאטרון (1950)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (16 במרץ 1997)  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (4 באפריל 1960)  פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית (3 באפריל 1978)  מדליית החירות הנשיאותית  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים  פרס מרכז קנדי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
הסטון מופיע בסרט "בן חור".
צ'רלטון הסטון בתפקיד משה בסרט "עשרת הדיברות", 1956.
צ'רלטון הסטון (באנגלית: Charlton Heston‏; 4 באוקטובר 1923 - 5 באפריל 2008 בבוורלי הילס שבקליפורניה) היה שחקן קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר ונשיא איגוד הרובאים הלאומי.
ביוגרפיה > קריירת משחק

נולד בשם ג'ון צ'ארלס קרטר באזור בלתי מיושב בין הפרבר אוונסטון לפרבר וילמט במדינת אילינוי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-אפיסקופלית. כשהיה בן עשר התגרשו הוריו וזמן קצר לאחר מכן התחתנה אימו בשנית והוא קיבל את שם משפחתו של אביו החורג.
כבר כתלמיד תיכון החל להשתתף בהצגות בית הספר, ובזכות כישרון המשחק שלו קיבל מלגה לאוניברסיטת נורת'ווסטרן, אף היא באילינוי. ב-1944 עזב את הקולג' והתגייס לחיל האוויר האמריקאי. הוא שירת במשך שנתיים כקשר ותותחן במטוסי B-25.
ב-1948 עבר הסטון לניו יורק, שם החל לשחק במחזות בתיאטראות ברודוויי, בהם יוליוס קיסר, מקבת' ועוד. השתתף בהפקות טלוויזיה, שהיו אז בראשית דרכן. הסרט המקצועי הראשון בו שיחק היה "Dark City" ‏(1950) ועם השנים ידע להתאים את עצמו לטעמים הפילמאיים המתחלפים כשהשתתף במערבונים, סרטי פשע, סרטי ראווה שבהם הוא בלט והפך לאחד מהמייסדים בז'אנר ואף הופיע לעיתים רחוקות בסרטי אסונות. הפריצה הקולנועית שלו הייתה בתפקיד מנהל הקרקס בסרט "The Greatest Show on Earth" ‏(1952). לאחר מכן שיחק בתפקיד הראשי של משה בסרט עשרת הדיברות (1956) ובהמשך שיחק בסרטים היסטוריים נוספים, ביניהם בן חור ואל סיד. בנוסף, הוא זכור כיוחנן המטביל (בסרט "הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם") וכגנרל צ'ארלס גורדון (בסרט "חרטום"), וכן כמפקד בחיל הנחתים האמריקני בסרט "55 יום בפקינג", העוסק במרד הבוקסרים. על משחקו כיהודה בן חור זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1959 (אחד מ-11 פרסי אוסקר בהם זכה הסרט). בשנים 1968–1974 שיחק במספר סרטי מדע בדיוני, הידוע בהם הוא קולונל ג'ורג' טיילור בסרט "כוכב הקופים". ב-1974 השתתף בסרט האסונות "נמל תעופה 1975".
בסך הכול הסטון הספיק לשחק ב-50 סרטי קולנוע, 10 מהם היו סרטי אסונות ופשע ואחרים סרטי קומדיה ודרמה. לצד שתי סדרות טלוויזיה בהן השתתף במהלך שנות השישים.
בשנת 1997 הסטון השתתף בתפקיד אורח בסדרה חברים בתפקיד עצמו (עונה 4 פרק 14).
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

במקביל להצלחה בקולנוע הסטון גם ניהל קריירה ציבורית שנויה במחלוקת שספגה ביקורת וזכתה להדים רבים בעולם.
הסטון החל את דרכו הפוליטית בדעות שמאלניות ותמך בארגוני זכויות האזרח בשנות ה-50. בין השאר הצטרף למאבקו של מרטין לותר קינג והתנגד למלחמת וייטנאם. בשנות ה-80 שינה הסטון את דעתו, ועמדותיו החלו לנטות יותר ויותר לכיוון הימין. המהפך הברור ביותר התרחש בעמדתו לגבי אחזקת כלי נשק על ידי אזרחים כפי שמפורשת בתיקון השני לחוקת ארצות הברית - זכות שדרש להגביל בעבר אך עם המהפך החל להיות מתומכיה העיקריים. הוא כיהן שנים רבות כנשיא איגוד הרובאים הלאומי והיה מגדולי דובריהם.
ב-2003 העניק הנשיא ג'ורג' בוש לצ'רלטון הסטון את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
מותו

החל מ-1998 סבל הסטון ממספר בעיות רפואיות קשות. הוא עבר ניתוח להחלפת האגן, אובחן כחולה בסרטן הערמונית ועבר הקרנות לטיפול במחלה ולבסוף, ב-2002, הודיע כי אובחנו אצלו סימנים למחלת אלצהיימר. מחלתו התקדמה במהירות ובריאותו הדרדרה, עד שלבסוף הסטון נפטר ב-5 באפריל 2008 בגיל 84.
פילמוגרפיה חלקית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ההצגה הגדולה בתבל (1952)
פוני אקספרס (1953)
עשרת הדיברות (1956)
האדמה הגדולה (1958)
בן חור (1959)
אל סיד (1961)
הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם (1965)
כוכב הקופים (1968)
מספר אחד (1969)
איש האומגה (1971)
שמש ירוקה  (1973)
ארבעת המוסקטרים (1974)
נמל תעופה 1975
שקרים אמיתיים (1994)
מרדף שקוף (1995)
עיר אפלה (1998)
כלבים נגד חתולים (2001)
הג'ונגל העירום
המלחמה הפרטית של מייג'ור בנסון
עיר חשוכה
היגון והאקסטזה
רעידת אדמה
מגע של רשע
סודות המסדר
55 יום בפקינג
חרטום
באסאס דה אינדיה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר מוזמביק, האוקיינוס ההודי
 קואורדינטות:  21°28′57″S 39°40′19″E﻿ / ﻿21.4825°S 39.671944°E﻿ / -21.4825; 39.671944
 סוג:  אטול
 שטח:  0.2 קמ"ר
 היקף החוף:  35 ק"מ
 גובה מרבי:  3 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צרפת צרפת
 אוכלוסייה:  0
 תאריך גילוי:  המאה ה-16
  (למפת אפריקה מוגדלת) באסאס דה אינדיה(למפת אפריקה רגילה) באסאס דה אינדיה 
 
באסבאס דה אינדיה (בפורטוגזית: Bassas da India, תרגום מילולי: אגן הודו) הוא אטול לא מיושב במרכז מצר מוזמביק הנשלט בידי צרפת כחלק מאיי אפארסה.
היסטוריה

האטול התגלה לראשונה בתחילת המאה ה-16 על ידי פורטוגזים וכונה "Baixo da Judia" על שם הספינה שגילתה אותו. בשנת 1585 טבעה שם הספינה הסנטיאגו ושרידיה נמצאים שם עד היום. לאחר מכן נשכח על ידי האירופים עד שבשנת 1774 התגלה מחדש. מ-1879 האי נשלט על ידי צרפת. ב-1960 ממשלת צרפת ניתקה את איי אפארסה מהטריטוריה של מדגסקר לניהול ישיר של השר הממונה על הטריטוריות מעבר לים. בשנת 2007 צורפו האיים כאחת מחמש הטריטוריות שצרפת מאגדת תחת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת ולכן אינן מחולקות לקומונות ואינן משתייכות לאיחוד האירופאי.
עגינה בחופי האי דורשת אישור מיוחד מממשלת צרפת. באי אין נמל אווירי או נמל ימי.
גאוגרפיה

האי מעגלי וכולל לגונה פנימית בעומק מקסימלי של 15 מטר. הלגונה משמשת גם כביתם של דגים רבים ושונית אלמוגים נרחבת. גובהו של האי מגיע עד לשלושה מטרים מעל פני הים. שטחו מעל פני המים היינו כ-0.2 קמ"ר. האי כולל שטח רב של אדמה מוגבהת יחסית מתחת למים, דבר הגורם לו להיות מסוכן לספינות, שרבות מהן נטרפו על פניו. האי מכוסה במים במשך רוב שעות היום (שלוש שעות לפני הגאות, במהלכה ושלוש שעות אחריה).
המחלוקות על השלטון באי

השלטון באי נתון במרכז מחלוקות בין ממשלת צרפת לממשלת מדגסקר מאז שחרור מדגסקר מהכיבוש הצרפתי ב-1968 . ממשלת מדגסקר טוענת לשלטון על האי עקב מיקומו (האי קרוב מאוד למדגסקר). מצד שני, ממשלת צרפת טוענת לשלטון באי מכיוון ששלטה בו במשך זמן רב. בניגוד לרוב הקולוניות הצרפתיות מימי האימפריה הצרפתית, באטול אין אוכלוסייה מקומית המושפעת משלטונה באזור. השלטון באטול עצמו אינו מועיל לאף אחת מן הממשלות (הוא אינו מיושב ושטחו היבשתי קטן) אך השלטון בו מעניק אזור כלכלי בלעדי של יותר מ-123 אלף קמ"ר. האי למעשה מסווג על ידי צרפת כחלק מהארצות הדרומיות ואנטארקטיות של צרפת.
הערות שוליים

↑  מידע על האי מאתר worldfact
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אריה ליב קפלן

אין תמונה חופשית
הרב אריה ליב קפלן (מכונה: לייבל; י"ט בתשרי תש"ח, 3 באוקטובר 1947–ט"ז באייר תשנ"ח, 12 במאי 1998) היה שליח חב"ד הראשי בצפת, מייסד ומנהל מוסדות וקריית חב"ד בצפת, ראש כולל אברכים בבית הכנסת צמח צדק בצפת ויו"ר ארגון הגג של מוסדות חב"ד בישראל.
ביוגרפיה

נולד בפריז שבצרפת לרב משה בנימין ולשרה קפלן. בשנת תשי"ז עברה המשפחה לניו יורק. בין השנים תשכ"ב-תשכ"ה למד בסניפי ישיבת תומכי תמימים בניוארק ובמונטריאול ושימש כ"חוזר" - חבר בקבוצת התלמידים שהייתה חוזרת על דברי תורתו של הרבי מליובאוויטש ומכינה אותם לדפוס.
באדר תשכ"ז נשלח על ידי רבי מנחם מנדל שניאורסון יחד עם שבעה בחורים נוספים לשמש כ"תלמידים השלוחים" בישיבת חב"ד במלבורן, שנפתחה זמן קצר קודם לכן. בניסן תשכ"ט חזר לניו יורק ולמד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי – 770.
בז' בטבת תשל"א נישא לשרה הינדא בת הרב דוד משה ליברמן, למד בכולל אברכים בשכונת קראון הייטס, הוסמך לרבנות על ידי הרב ישראל יצחק פיקרסקי והרב מרדכי מנטליק ועשה שימוש אצל הרב זלמן שמעון דבורקין.
ביוגרפיה > השליחות לצפת

בקיץ תשל"ג קיבל הרב קפלן את הצעת הרבי מלובביץ' לשמש שליח חב"ד בעיר צפת ולחדש את היישוב הישן של חב"ד במקום, עלה לישראל והחל לשקם את בית הכנסת "צמח צדק" בצפת. באותה שנה פתח את כולל "צמח צדק" בעיר, עמד בראשו ומסר בו שיעורים, תפקידים בהם שימש כל ימי חייו.
מאז הגעתו לצפת עמד בקשר עם הרבי ודאג להחלפת המצבה של אחיו.
באלול תשל"ו הציעה הנהלת ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל לרב קפלן לפתוח ישיבה חדשה בצפת. באייר תשל"ז, לאחר הסכמה מהרבי מלובביץ', פתח את ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש עם קבוצת בחורים מישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד. כיום היא נחשבת לישיבת חב"ד הגדולה בישראל.
בשנת תשל"ד, החל בפרויקט הבנייה להקמת שכונת חב"ד בפאתי הר-כנען בצפת. בהוראת הרבי נקראת השכונה "קריית חב"ד". בי"ח באלול תשל"ח נחנך השלב הראשון הכולל 109 דירות ומקומות לגני ילדים, חנויות ומקלטים. כשנה לאחר מכן הסתיים השלב השני. בהמשך הוקמה גם שכונת "גבעת שושנה" על שם אמו של יוסף יצחק גוטניק. כיום מתגוררים במקום מאות משפחות חב"ד, בהנהגת רב הקהילה הרב מרדכי ביסטריצקי.
בשנת תשל"ה הקים את "בית לובא" המציג תערוכות קבועות, ספרייה תורנית גדולה תוכניות אור-קוליות על צפת והקבלה, ערבי מוזיקה ועוד.
במשך השנים הקים הרב קפלן בקריית חב"ד מוסדות חינוך רבים: תלמוד תורה "אור מנחם" לבנים, רשת של כ-15 מעונות יום וגני-ילדים, "בית חנה" - קמפוס לבנות הכולל חטיבת-ביניים, חטיבה גבוהה במגמות עיוניות ומקצועיות, סמינר למורות ולגננות, "מכון אלטה" - מוסד ללימודים גבוהים לנערות מישראל ומרחבי העולם, "מכון אסנט" - מכון ללימודי יהדות עבור עולים חדשים, בעיקר סטודנטים מארצות הברית ומברית-המועצות ובית הכנסת חב"ד המרכזי "היכל לוי יצחק".
בשנת ה'תשמ"ה (1985) עמד מאחורי אירוע סיום המחזור הראשון בלימוד הרמב"ם היומי, בו אברהם פריד הופיע לראשונה בישראל.
בשנת תשנ"ז פתח את ישיבת "צעירי השלוחים" בצפת עבור בני שלוחי חב"ד מרחבי העולם.
בשנת תשמ"ד התמודד הרב קפלן לראשות העיר מטעם סיעת אגודת ישראל והוא נבחר לחבר עיריית צפת עד שנת תשנ"ד ומילא בה שורת תפקידים. בין השאר פעל לבחירת הרב לוי ביסטריצקי לרב העיר. כן כיהן כיו"ר "ארגון הגג למוסדות חב"ד" בישראל וחבר ב"אגודת חסידי חב"ד בישראל" וב"ועד להפצת שיחות" בעריכת ובהדפסת שיחותיו המוגהות של הרבי מלובביץ'.
בליל ט"ז באייר תשנ"ח נפטר בתאונת דרכים בדרכו לאירוע חנוכת בית חב"ד במינסק והוא בגיל 50, ארונו הובא ארצה והוא נקבר בליל ל"ג בעומר בבית הקברות היהודי העתיק בצפת.
משפחתו

בנו הרב מנחם מנדל, ההדיר את ספרי אביו וממהדירי תורת מנחם - התוועדויות
בנו הרב חיים, ממשיך אביו בניהול מוסדות חב"ד בצפת
בנו הרב שניאור זלמן, ראש הישיבה שהקים אביו "צעירי השלוחים" בצפת וכן ראש ישיבת 'אהל מנחם מענדל' שהוא עצמו הקים.
בנו הרב מאיר שליח חב"ד בויקטוריה
בנו הרבי לוי, משגיח בישיבת תומכי תמימים חב"ד בדטריוט
בנו הרב יצחק, משליחי חב"ד באשדוד ומרצה באתר חב"ד אורג בעברית
חתנו הרב שלום דובער הרצל, שליח חב"ד בחד נס ומרצה במכללת בית רבקה בצפת, (כיהן בעבר כראש ישיבת צעירי השלוחים)
חתנו הרב מנחם מנדל וולף, רב בית כנסת חב"ד בשכונת נווה אילן ומשליחי חב"ד באשקלון.
פעולות לזכרו

"קרן אריה ליב" לפיתוח ולביסוס מוסדות חב"ד בצפת הוקמה לעילוי נשמתו. ביום השלשים לפטירתו התקיים על ידי הקרן טקס שבירת הקרקע להרחבת בית הכנסת צמח צדק בעיר העתיקה.
בשנת תשס"ח, 2008 נחנך לזכרו מרכז "קריית הסופרים – אותיות של חוויה", מרכז עולמי לכתיבה, ייצור והפצה של מוצרי סת"ם ומרכז מולטימדיה למבקרים. בשנת תשע"ג חנך המרכז את "גן האותיות".
על שמו נקרא רחוב בצפת.
מספריו

קובץ הערות על אבי עזרי ח"א - בספר הוא חולק על חידושי הרב שך בספרו "אבי עזרי", יצא תחת שם העט "ראובן בנימינסון", תשמ"ב
פסקי אדמו"ר הזקן בהלכות איסור והיתר, חלק א', תשנ"ו, בשנת תשס"ח יצא חלקים א-ב בכרך אחד ומתוקנת, בעריכת בנו הרב מנחם מנדל, בהוצאת קה"ת
משולחן הארי עיונים והערות בשולחן ערוך אדמו"ר הזקן, בהוצאת קה"ת, ברוקלין נ.י., תשע"ג
ביאורים לפירוש רש"י על התורה, 5 כרכים, בהוצאת קה"ת, הוצאה שנייה תשנ"ג (עורך שותף)
ביאורים לפרקי אבות, 2 כרכים, בהוצאת קה"ת, הוצאה שנייה תשנ"ג (עורך שותף)
כן פרסם מאמרים בבימות שונות והיה העורך של "פרדס חב"ד".
לקריאה נוספת

קריית חב"ד בצפת - תולדות חייו, ההוראות והמכתבים של הרבי להקמת השכונה, בעריכת הרב זושא וולף.
הערות שוליים

↑  "תתחילו לארוז כבר היום" אתר שטורעם, אייר תשס"ו.
↑  כשהרבי התערב בהחלפת המצבה של אחיו אתר שטורעם, אייר תשע"ה
↑  פריד מספר אודות זה, אתר שטורעם.נט
↑  היו ימים: כשהרב קפלן ע"ה התמודד לראשות העיר צפת אתר col אלול תשע"ג
1 2  משולחן הארי - עיונים והערות בשולחן ערוך אדמו"ר הזקן, מסת"ב 9780826655172. הספר במהדורת טקסט באתר ספריית חב"ד
1 2  פסקי אדמו"ר הזקן בהלכות איסור והיתר באתר אוצר החכמה (150 עמודים ראשונים לצפייה בחינם והשאר בתשלום). הספר במהדורת טקסט באתר ספריית חב"ד.
↑  מהדיר, חבר וועד הנחות בלה"ק
↑  אודות - אגודת קרית חב"ד, באתר www.chabadtzfat.org (ארכיון). קרית חב"ד - צפת, באתר www.chabad.org.il
1 2 3
↑  ראש-הישיבה מצפת עורר: "למה צריך להגיע אל הרבי?"
↑  הרב לוי קפלן חוזר לצפת
↑  דף הרצאותיו. שליח חב"ד באשדוד
↑  הראיון המדובר והמטלטל עם הרב הרצל: הצצה מיוחדת
↑  ישראל ברדוגו, צפת: נחנך מרכז חוויתי ללימוד על מוצרי הסת"ם, באתר ynet, 28 במאי 2008
↑  אותיות של חוויה
↑  חנוכת "גן האותיות" ביארצייט ה-15 של הרב קפלן ע"ה אתר col אייר תשע"ג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290337805171  VIAF: 60739364   WorldCat (עם VIAF): 60739364
הפדרציה המהפכנית הארמנית

| --- | --- |

 מדינה:  ארמניה 
 מייסד:  Christapor Mikaelian, Stepan Zorian, Simon Zavaryan 
 מנהיגים:  הראנט מרקריאן 
 תקופת הפעילות:  1890–הווה (כ־135 שנים) 
 אידאולוגיות:  סוציאליזם דמוקרטי, United Armenia, אירידנטה, אנטי-סובייטיזם, לאומיות ארמנית, לאומיות שמאלנית, סוציאליזם מהפכני 
 מטה:  ירוואן, ז'נבה 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל 
 ארגונים בינלאומיים:  Armenian National Congress, האינטרנציונל הסוציאליסטי והלייבורי, האינטרנציונל השני, האינטרנציונל הסוציאליסטי 
 צבעים רשמיים:  אדום 
 נציגויות בפרלמנטים
 האספה הלאומית של ארקזחי:  3 / 33
 הפרלמנט הלבנוני:  3 / 128
 
 arfd.am
 
הפדרציה המהפכנית הארמנית (בארמנית: Հայ Հեղափոխական Դաշնակցութիւն - "האי הגאפוחאקאן דשנקצותיון" או "האי האגאפוחאגאן תאשנגצותיון") המכונה גם "הדשנקים" או דשנאק, היא מפלגה ארמנית שהוקמה בטיפליס (בירת מלכות המשנה של הקווקז. טביליסי של היום) בשנת 1890 על ידי כריסטופר מיקאליאן, סטפן זוריאן וסימון זוואריאן. המפלגה פועלת בארמניה ובארצות שבהן יש פזורה ארמנית, בעיקר בלבנון והרפובליקה של נגורנו קרבאך.
המפלגה תומכת בסוציאליזם והיא חברת האינטרנציונל הסוציאליסטי. מפלגה זו היא בעלת מספר החברים הגבוה ביותר מכל מפלגות הפזורה הארמנית, במעל 200 מדינות. לעומת מפלגות ארמניות אחרות ששמות דגש על ענייני חינוך ופרויקטים הומניטריים, למפלגה אוריינטציה פוליטית חזקה, והיא מתומכיה הנלהבים של הלאומיות הארמנית. כמו כן, המפלגה תומכת בהכרה ברצח העם הארמני ובזכויות לפיצויים, ובייסודה של ארמניה הגדולה, כפי שהוסכם בהסכם סוור.
הפדרציה המהפכנית החלה את פעילותה באימפריה העות'מאנית בשנות ה-90 המוקדמות של המאה ה-19 במטרה לאחד את הקבוצות הקטנות שפעלו לרפורמות והגנת הכפרים הארמנים מפני מעשי טבח שנפוצו באזורים שונים באימפריה העות'מאנית, המיושבים על ידי ארמנים. חברי הפדרציה הקימו "קבוצות פדאיה" שהגנו על אזרחים ארמנים בצורה חמושה. הדשנקים (כינוי נוסף לפדרציה) אף פעלו לצורך יצירת "ארמניה חופשית מאוחדת ועצמאית", אף על פי שלעיתים זנחו רעיון זה לטובת גישה יותר ריאליסטית כגון הקמת אוטונומיה.
בשנת 1917, המפלגה השתתפה ביצירת הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה, שלא החזיקה מעמד זמן רב, וסופחה לברית המועצות בשנת 1920. לאחר שהנהגתה הוגלתה על ידי הקומוניסטים, המפלגה מיצבה את עצמה בקרב קהילות גולים ארמנים, שם סייעה להם לטפח את זהותם התרבותית. לאחר נפילת ברית המועצות המפלגה חזרה לפעול בארמניה, והיא בעלת נוכחות משמעותית בקואליציה השולטת כיום במדינה.
הפדרציה המהפכנית הארמנית בלבנון

מרכזה של התנועה בלבנון הוא בבורג' חמוד, המאוכלס ברובו בארמנים. שם גם יוצא עיתונה של המפלגה, העיתון היומי "אזטאג דיילי ניוזפייפר".
משנת 1923 עד 1958, מאבקים פרצו בין התארגנויות פוליטיות שונות שביקשו לעצמם את ההגמוניה על קהילות הפזורה הארמנית בעולם. גם בלבנון, הפדרציה נאבקה במפלגת הרנגבר ובמפלגת החונחאקיאן. עד פרוץ מלחמת האזרחים הלבנונית בשנים 1975-90, הפדרציה הייתה בת בריתה של מפלגת הפלנגות של פייר ג'ומאייל, אך סירובה של הפדרציה להשתתף במלחמת האזרחים, יחד עם שאר התנועות הארמניות, העכירה את האווירה בין התנועות והובילה להתקפות הפלנגות על שכונות ארמניות בערים לבנוניות רבות. לקראת סוף המלחמה הוקמה מיליציה שנקראה "קומנדוס הצדק נגד הג'נוסייד הארמני" שביצעה שרשרת חיסולים בין השנים 1975-1983. המיליציה קושרה פעמים רבות ל"דשנקים".
בבחירות 2000 ו-2005 הפדרציה התרסקה פוליטית, עם מושב אחד בבחירות 2000 בעקבות סכסוך עם מפלגתו של רפיק אל-חרירי, וללא נציגים ב-2005 על רקע החרמת הבחירות.
ע"פ ההסדר הפוליטי בלבנון, הארמנים מיוצגים על ידי 6 נציגים בפרלמנט, כשברוב הקולות הארמנים זוכה הפדרציה. כיום יש 2 נציגים של המפלגה בפרלמנט, כאשר מסורתית, הארמנים נמנעים מלהתערב בעניינים פנים-לבנוניים. מקרה יוצא מן הכלל היה הביקורת החריפה שהטיחה המפלגה בממשלת לבנון ב-2006 בעקבות הזמנתם של חיילים טורקים למדינה במסגרת כוח שמירת השלום של האו"ם.
מנהיגה הנוכחי של המפלגה הוא הוויג מחיתאריאן.
מליסה גילברט

| --- | --- |

מליסה גילברט, 1991
 לידה:  8 במאי 1964 (בת 60) לוס אנג'לס קליפורניה ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  תיכון ויליאם פלויד 
 בן או בת זוג:  ברוס בוקסלייטנר (1995–2011)  טימותי באספילד 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1988)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.melissa-gilbert.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גילברט בסצנות מתוך בית קטן בערבה בצעירותה, 1975
מליסה אלן גילברט (באנגלית: Melissa Ellen Gilbert; נולדה ב-8 במאי 1964) היא שחקנית, סופרת ובמאית יהודייה-אמריקאית; ידועה בעיקר בשל תפקידה הראשי כלורה אינגלס בסדרת הדרמה בית קטן בערבה.
ביוגרפיה

גילברט נולדה בלוס אנג'לס קליפורניה לקתי ווד ודייוויד דרלינגטון ויום לאחר מכן אומצה על ידי השחקן פול גילברט ואשתו השחקנית והרקדנית היהודייה ברברה קריין. כתוצאה מהאימוץ היא גדלה על-פי דתה של אמה המאמצת. אחותה מהמשפחה המאמצת היא השחקנית שרה גילברט.
קריירה

גילברט החלה את הקריירה שלה עוד כילדת פלא בסוף שנות השישים כשהופיעה בפרסומות וכשחקנית אורחת בסדרות טלוויזיה. התפרסמה בשל תפקידה הראשי כלורה אינגלס בסדרה בית קטן בערבה בשנים 1974–1983.
שיחקה גם בסרטי קולנוע וטלוויזיה רבים, ביניהם שבועת דם בשנת 1987, משפחה של זרים בשנת 1993 ונמל מבטחים בשנת 2007. השתתפה בסדרות נוספות רבות כמו בגבולות המסתורין ובאטמן.
גילברט נבחרה פעמיים לתפקיד נשיאת גילדת שחקני המסך, וכיהנה בתפקידה בין השנים 2001-2005.
באוגוסט 2015 הודיעה על כוונתה להתמודד מטעם המפלגה הדמוקרטית על נציגות מחוז הבחירה ה-8 של מדינת מישיגן, בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית בנובמבר 2016, היא זכתה במועמדות המפלגה אך פרשה לפני הבחירות הכלליות מסיבות בריאותיות.
הערות שוליים

↑  Gilbert re-elected for two more years as SAG president, web.archive.org, ‏2007-10-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 8004915  BNE: XX1142417  BnF: cb13935865r (data)  GND: 1228447179  ISNI: 0000 0000 7839 2236  LCCN: no96013709  NDL: 01233390  NTA: 072129972  SNAC: w6pq3j4t  SUDOC: 203904273  VIAF: 34047906   WorldCat (עם VIAF): 34047906 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.