stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
4 נון בלונדס
הערות שוליים

1 2  Morrissey, Alanis (2000). The Great Rock Discography (5th ed.). Edinburgh: Mojo Books. p. 355. ISBN 1-84195-017-3.
↑  Indiana, Gary (ביולי–באוגוסט 1991). "4 Non Blondes Interview". Flipside Magazine. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Earthquake". Time Magazine. Time Inc. 30 באוקטובר 1989. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Chun, Kimberly. "Noise: Miss understood". The San Francisco Bay Guardian. The San Francisco Bay Guardian. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28.
↑  Hall, Shaunna. "Life and Times of Wanda Day". Loudith Faire. אורכב מ-המקור ב-2008-12-16. נבדק ב-2016-11-04.
↑  "Death: Wanda Marie Day". Deseret News.
↑  Kimberly Chun. "Miss Understood". San Francisco Bay Guardian. אורכב מ-המקור ב-2012-10-28.
↑  PieTramps
↑  Breihan, Tom (2014-05-11). "Watch A Reunited 4 Non Blondes Play "What's Up" For The First Time In 20 Years". Stereogum. Spin Media.
↑  "Chart Stats - 4 Non Blondes". billboard.com.
↑  "Discography 4 Non Blondes". Australian-Charts.com.
↑  "Discographie 4 Non Blondes". AustrianCharts.at.
1 2  "Suche nach '4 Non Blondes'" [Search for '4 Non Blondes']. Charts.de (בגרמנית). Media Control AG.
↑  "Discografie 4 Non Blondes". DutchCharts.nl.
↑  "Discography 4 Non Blondes". norwegiancharts.com.
↑  "Discography 4 Non Blondes". Charts.ord.nz. אורכב מ-המקור ב-2013-12-20. נבדק ב-2016-11-04.
↑  "Discography 4 Non Blondes". SwedishCharts.com.
↑  "Discography 4 Non Blondes". SwissCharts.com.
↑  "Chart Stats - 4 Non Blondes". theofficialcharts.com.
↑  "4 Non Blondes". Billboard.
↑  "4 NON BLONDES IN AUSTRALIAN CHARTS". australian-charts.com.
↑  "4 NON BLONDES IN DER ÖSTERREICHISCHEN HITPARADE". Austriancharts.at.
↑  "4 NON BLONDES - WHAT'S UP?". Ultra Top.
↑  "4 NON BLONDES DANS LES CHARTS FRANÇAIS". lescharts.com.
↑  "4 NON BLONDES IN DUTCH CHARTS". dutchcharts.nl.
↑  "4 NON BLONDES IN NORWEGIAN CHARTS". Norwegiancharts.com.
↑  "4 NON BLONDES IN NEW ZEALAND CHARTS". Charts.org.nz. אורכב מ-המקור ב-2013-12-20. נבדק ב-2016-11-04.
↑  "DISCOGRAPHY 4 NON BLONDES". Swedishcharts.com.
↑  "4 NON BLONDES - WHAT'S UP?". Hitparade.ch.
↑  "4 NON BLONDES". Official Charts Company.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb139586342 (data)  GND: 10300711-8  ISNI: 0000 0001 2164 6853  LCCN: n94038423  MusicBrainz: efef848b-63e4-4323-8ef7-69a48fbdd51d  NKC: xx0010563  VIAF: 136212220   WorldCat (עם VIAF): 136212220
אלימות פוליטית

אלימות פוליטית  היא התנהגות כוחנית שבבסיסה עומדת מטרה פוליטית. האקט האלים עשוי לכלול אלימות מילולית, הפגנה ללא רישיון, עימות פיזי עם כוחות הביטחון, פגיעה ברכוש, גרימת נזקים גופניים, רצח פוליטי וטרור. מטרותיה של האלימות הפוליטית עשויות להיות מאבק על זכויות ומשאבים, ערעור על הלגיטימיות של הממשל או של נושאי התפקידים בשלטון, החלפת השלטון וכן הפצת אידאולוגיות. אלימות פוליטית עשויה להיות מופעלת בידי יחידים או קבוצות.
הגדרת התנהגות כאלימות פוליטית

מספר מחלוקות נוגעות להגדרה של התנהגות כאלימות פוליטית:
מחלוקת בנוגע למושג אלימות עשויה להתגלות כאשר ההתנהגות מתקיימת בתגובה למציאות פוליטית הנחווית כאלימה.
מחלוקת בשאלה מי מגדיר פעולה כאלימה נוגעת למידה שבה פעולות כנגד השלטון או בעלי הכוח מוגדרות כאלימות פוליטית, בעוד שהפעלת כוח מטעם השלטון זוכה להגנה חוקית ונתפסות כפעולות לגיטימיות ואף נחוצות לשמירה על הסדר החברתי.
תגובה שלטונית לאלימות פוליטית

"משטרים דיקטטורים" מעצם הגדרתם אינם סובלנים להתנגדות, כל שכן להתנגדות אלימה. משטרים אלו יפעלו לדיכוי ההתנגדות, באמצעים כגון כליאה, עינויים ואף הוצאה להורג. הצלחתה של ההתנגדות האלימה עשויה להוביל להפיכה.
"משטרים דמוקרטים" מתמודדים עם דילמה בנוגע למידת הסובלנות הראויה והתגובה המתאימה לאלימות פוליטית. הם נאלצים לאזן בין ערכי הדמוקרטיה וזכויות האדם לבין הזכות לחיים ולביטחון של שאר האזרחים והשאיפה להגן על המשטר הדמוקרטי. דילמה נוספת קשורה לדעת הקהל, אשר עשויה לנטות לטובת היענות לדרישותיהם של מפעילי האלימות או לדרוש נקיטת תגובה חריפה כנגדם.
אי-אלימות

ערך מורחב: אי-אלימות
גישה השואפת לקדם שינוי חברתי תוך התנגדות להפעלת אלימות, בין שמסיבות פילוסופיות-מוסריות ובין שמסיבות אסטרטגיות, נקראת אי-אלימות. טקטיקות של מאבק לא אלים כוללות, בין השאר, חינוך ושכנוע, אי-ציות אזרחי, פעולה ישירה ואי-שיתוף פעולה עם רשויות פוליטיות, כלכליות וחברתיות. 
כנגד אי-האלימות נטען לעיתים שהיא יעילה פחות מהתנגדות אלימה ומאפשרת למצבים דכאניים להמשך זמן רב יותר, על כל המחירים הכרוכים בכך. מאידך, נטען כי אלימות פוליטית שומטת את הקרקע מתחת לבסיס המוסרי של המאבק. כמו כן נטען כי מאבק בלתי אלים מסייע לחשוף את האלימות השלטונית.
אלימות פוליטית בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במסגרת הסכסוך הישראלי-ערבי התרחשו אירועים רבים של אלימות פוליטית, הן לפני והן אחרי הקמת מדינת ישראל.
גם באוכלוסייה היהודית התרחשו אירועי אלימות פוליטית. בין הבולטים שבהם נמנים הסזון, פרשת אלטלנה וכן רצח יצחק רבין.
אלימות פוליטית בהיסטוריה היהודית

רצח גדליהו בן אחיקם שהביא לגלות בבל
מלחמת המכבים במתייוונים
הסיקריים שרצחו את מתנגדי המרד ברומאים
מלחמתם של המתנגדים בחסידים
הערות שוליים

↑  אלימות פוליטית מצד יהודים בישראל
↑  פוטנציאל התמיכה באלימות פוליטית בחברה הישראלית - הערכה כמותית
↑  טרור בהשוואה לתופעות אלימות אחרות
↑  לדוגמהאז מי אלים פה, לעזאזל
↑  לדוגמהטרור מטעם המדינה - פנים רבות לו
↑  http://www.law.idf.il/SIP_STORAGE/files/8/308.pdf הדילמה הדמוקרטית בלוחמה בטרור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551496405171  BnF: cb12534189r (data)  LCCN: sh95005727  NARA: 10641742  NKC: ph115877
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס

| --- | --- |


 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  אטילה ברונגס
 רקטור:  דייוויד גונסקי
 סגל:  3,251 
 סטודנטים
 :  63,864 (נכון ל־2019) 
 שונות
 הון עצמי:  2.5 מיליארד דולרים אוסטרליים
 מיקום
 מיקום:  סידני וקנזינגטון, ניו סאות' ויילס
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 קואורדינטות:  33°55′01″S 151°13′57″E﻿ / ﻿33.916921°S 151.232514°E﻿ / -33.916921; 151.232514
 www.unsw.edu.au
  (למפת סידני מוגדלת) אוניברסיטת ניו סאות' ויילס(למפת סידני רגילה) אוניברסיטת ניו סאות' ויילס he
 
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס (באנגלית: The University of New South Wales; בראשי תיבות: UNSW; ממותג כ-UNSW Sydney) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית אוסטרלית, הממוקמת בעיר סידני, במדינת ניו סאות' ויילס, שנוסדה בשנת 1949. האוניברסיטה כוללת שש פקולטות, דרכן היא מציעה תואר ראשון, שני ושלישי. הקמפוס הראשי ממוקם בפרוור קנזינגטון בעיר סידני בשטח 380 דונם, כשבעה קילומטר ממרכז העסקים הראשי של סידני. הפקולטה לאמנויות היצירה ממוקמת בפרוור פדינגטון של סידני וקמפוס קנברה ממוקם באקדמיית כוחות ההגנה של אוסטרליה (אנ'). לאוניברסיטה יש תוכנית אסטרטגית הנקראת, "אסטרטגיה 2025" למיצובה כ'האוניברסיטה הגלובלית באוסטרליה'
ומתווה פעולה להכללה פיננסית.
היסטוריה

את מקורותיה של האוניברסיטה ניתן לייחס לבית הספר לאומנויות המכונאים של סידני שהוקם בשנת 1833 והמכללה הטכנית של סידני שהוקמה בשנת 1878 אשר הוקמו על מנת לענות על צורכי המהפכה התעשייתית. צורך זה גבר בזמן מלחמת העולם השנייה, צורך שהוביל להפיכת המכללות לאוניברסיטה. במחזור הראשון למדו כ-46 סטודנטים להנדסה. בשנת 1960 הוקמו הפקולטות לאמנויות ורפואה ובשנת 1971 הוקמה הפקולטה למשפטים.
פקולטות, בתי ספר ומרכזי מחקר

נכון לשנת 2022 האוניברסיטה כוללת 6 פקולטות, ולומדים בה כ-63,000 סטודנטים. הפקולטות הן:
הפקולטה לאמנויות, עיצוב ואדריכלות: בית הספר לאמנות ועיצוב; בית הספר לאמנויות ומדיה; בית הספר לסביבה הבנויה; בית הספר לחינוך; בית הספר למדעי הרוח ולשפות; בית הספר למדעי החברה.
הפקולטה להנדסה (אנ'): בית הספר באוסטרליה לתארים מתקדמים להנדסה; בית ספר לתארים מתקדמים בהנדסה ביו-רפואית; בית הספר להנדסה כימית; בית הספר להנדסה אזרחית וסביבתית; בית הספר למדעי המחשב והנדסה; בית הספר להנדסת חשמל ותקשורת; בית הספר להנדסת מכונות וייצור; בית הספר להנדסת מינרלים ומשאבי אנרגיה; בית ספר להנדסת אנרגיה פוטו-וולטאית ואנרגיה מתחדשת.
הפקולטה לרפואה (אנ'): בית הספר לרפואה קלינית; בית הספר למדעי הבריאות; בית הספר למדעי הרפואה; בית הספר לבריאות האוכלוסייה; בית הספר לאופטומטריה ומדעי הראייה.
הפקולטה למדעים (אנ'): בית ספר לתעופה; בית הספר למדעי הביולוגיה, כדור הארץ והסביבה; בית הספר לביוטכנולוגיה וביו-מולקולרית; בית הספר לכימיה; בית הספר למדעי והנדסת חומרים; בית הספר למתמטיקה וסטטיסטיקה; בית הספר לאופטומטריה ומדעי הראייה; בית הספר לפיזיקה; בית ספר לפסיכולוגיה.
הפקולטה למשפטים וצדק (אנ'): בית הספר למשפט ציבורי וגלובלי; בית הספר למשפטים, חברה וקרימינולוגיה; בית ספר למשפט פרטי ומסחרי.
הפקולטה למנהל עסקים (אנ'): בית הספר באוסטרליה לתארים מתקדמים לניהול; בית הספר לחשבונאות, ביקורת ומיסוי; בית הספר לבנקאות ופיננסים; בית הספר לכלכלה; בית הספר לניהול מערכות מידע וטכנולוגיה; בית הספר לניהול ולממשל; בית הספר לשיווק; בית הספר לסיכון ואקטואריה.
אקדמיית כוחות ההגנה של אוסטרליה בקנברה (אנ')
מרכז לואי לחקר הסרטן (אנ')
דירוגים > דירוג אקדמי > דירוג בין־לאומי

דירוג שאנגחאי: מקום 64 (2023)
Times Higher Education: מקום 71 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 19 (2024)
U.S. News & World Report: מקום 36 (2024)
דירוג ליידן CWTS: מקום 56 (2024)
דירוגים > דירוג אקדמי > דירוג אזורי - אוסטרליה

דירוג שאנגחאי: מקום 3 (2023)
Times Higher Education: מקום 6 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 3 (2024)
U.S. News & World Report: מקום 4 (2024)
דירוג ליידן CWTS: מקום 5 (2024)
דירוגים > מוניטין אקדמי

בית הספר באוסטרליה לתארים מתקדמים לניהול (AGSM) באוניברסיטת ניו סאות' ויילס, דורג במקום ה-31 בעולם לתואר שני במנהל עסקים (Global MBA) בדירוג האוניברסיטאות העולמית של QS Global MBA לשנת 2024, ובמקום ה-79 בעולם בדירוג ה-Financial Times Global MBA 2024.
קשרים בין-לאומיים

האוניברסיטה היא אחת המייסדות של קואליציית אוניברסיטאות עתירות מחקר באוסטרליה, "קבוצת שמונה", חברה בברית NUW במדינת ניו סאות' ויילס, ובארגון האוסטרלי אוניברסיטאות אוסטרליה (אנ'), היא שייכת לקבוצה הלא רשמית בעלת הכינוי "אוניברסיטאות לבנים אדומות" ושותפה בחברה הפרטית "אסטרונומי אוסטרליה" שהיא מוסד ללא כוונת רווח שחבריה כוללים אוניברסיטאות אוסטרליות וארגוני מחקר עם יכולת מחקר משמעותית באסטרונומיה.
האוניברסיטה שותפה במספר ארגונים בין-לאומיים; חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, ב"ברית פלוס", בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות, באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי וב"אוניברסיטאס 21". לאוניברסיטה שותפים עסקיים וממשלתיים במגוון רחב של תחומים ופעילויות מסחריות.
האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות אוסטרליה אפריקה (באנגלית: Australia Africa Universities Network, בראשי תיבות: AAUN) המחברת בין חוקרים, אנשי אקדמיה וסטודנטים משתי היבשות כדי להתמודד עם אתגרים משותפים. הרשת כוללת עשר אוניברסיטאות מאוסטרליה ושתים עשרה אוניברסיטאות מאפריקה (נכון לשנת 2020).
האוניברסיטה חברה מייסדת של מכון אוסטרליה הודו (באנגלית: The Australia India Institute, בראשי תיבות: AII) שהוא מרכז אוסטרלי בכיר שנוסד בשנת 2008, המוקדש לחקר הודו והקשר הדו-צדדי בין שתי המדינות. המרכז מתארח באוניברסיטת מלבורן ועוסק בתחומים הבאים; זכויות, חינוך, בריאות, תשתיות וממשל. האוניברסיטה חברה בארגון מקוון להשכלה גבוהה שבסיסו באוסטרליה ונקרא אוניברסיטאות פתוחות אוסטרליה (אנ').
בוגרים בולטים

רשימה חלקית של בוגרים ידועים:
טופו השישי, מלך טונגה
ראמה העשירי, מלך תאילנד
רבל וילסון, שחקנית קולנוע וטלוויזיה
מאריס פיין, פוליטיקאית
סקוט מוריסון, פוליטיקאי
מייק קאנון-ברוקס, מיליארדר ואיש עסקים, מייסד אטלסיאן
סקוט פארקור, מיליארדר ואיש עסקים, מייסד אטלסיאן
גלריית תמונות

הבניין לטכנולוגיות אנרגיה
הבניין למדעי הכימיה
פסל כדור הארץ בשדרה המרכזית
הכניסה המרכזית, מראה בלילה
שדרה מרכזית, קמפוס קנזינגטון, סידני, מראה בלילה
הבניין לכימיה
בנין הפקולטה למשפטים
בנין טירי
הכיכר הראשית בתחילת שנת הלימודים
שדרת הקמפוס בלילה, אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
השדרה המרכזית בלילה, אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
מבט פנים בנין הספרייה
השדרה הראשית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס וברקע סידני וסמל קמפוס קנברה באקדמיה להגנה האוסטרלית
דניאלה הוד

| --- | --- |

צילום של דניאלה הוד בפרסומת לשימורי תמי (ראשי תיבות של "תעשיית מוצרים ישראלים", מותג של "פרי טעים"), פרסומת במגרש כדורסל, במשחק של מכבי חיפה, 1971
 לידה:  1949 (בת 76 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
דניאלה (מרקוס) הוד (נולדה ב-1949) היא דוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה

הוד נולדה ברמת גן כדניאלה מרכוס, נבחרה ל"מלכת החן" בתחרות מלכת היופי 1967, כחלק מההכנות לתחרות היא הייתה צריכה לעברת את שם משפחתה. בתחרות מיס אינטרנשיונל 1968 ייצגה את ישראל ועלתה לשלב 15 המועמדות בחצי הגמר.
היא דגמנה בתצוגת אופנה של סלון "אמבר" שנערכה במועדון מרבד הקסמים" בתל אביב.
ב-1968 הופיעה בתצוגת אופנה ישראלית בבזל במסגרת "השבוע הישראלי הכלל עירוני" בשווייץ.
תמונתה הופיעה על גבי קופסאות השימורים של החברה "פרי טעים". היא למדה תולדות האמנות ועבדה כמורה.
היא נישאה ליאק סלומון ונולדו לה ילדים. דודתה הייתה השחקנית רחל מרכוס.
הערות שוליים

↑  כל בו לכלות, מעריב, 25 בדצמבר 1967
↑  נפתח השבוע הישראלי הכלל עירוני בבאזל, על המשמר, 27 במרץ 1968
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רותה קופפר

| --- | --- |

רותה קופפר, 2019
 לידה:  6 במרץ 1964 (בת 60) ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  עיתונאית
 מעסיק:  הארץ, חדשות, ערוץ 2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  ruta.kupfer
 טוויטר:  rutakupfer
 
רותה קופפר (נולדה ב-6 במרץ 1964) היא עיתונאית, בעלת טור, עורכת ומבקרת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

קופפר נולדה בירושלים. את רוב ילדותה עברה יחד עם משפחתה בארצות הברית, שם למדה בבית הספר היסודי. כילדה שהתה רבות באולפני אן-בי-סי בהם עבד אביה, ואהבה לצפות בטלוויזיה, דבר שלטענתה השפיע בהמשך חייה על כיוון הקריירה המקצועית שלה.
כאשר חזרה קופפר עם משפחתה לישראל למדה בבית הספר הגימנסיה העברית רחביה בירושלים.
במהלך שירותה בצה"ל הייתה קופפר קצינת ת"ש וח"ן (חיל נשים). השתחררה מצה"ל בדרגת סגן.
קופפר כתבה במשך שנים רבות בעיתונות בישראל ועבדה בכלי תקשורת גדולים: עיתון "חדשות", ערוץ 2 בראשית דרכו, הייתה בעלת מדור טלוויזיה יומי במוסף גלריה בעיתון הארץ וכן עסקה בעבודות שונות נוספות בתחומי הכתיבה והעריכה, למשל בתרגום סרטים ועוד.
קופפר החלה את דרכה העיתונאית בשנת 1985 בעיתון חדשות. כסטודנטית לתואר ראשון עבדה במשרה מלאה בדסק החוץ ולאחר מכן כעורכת בדסק החדשות, וערכה את מוסף הקומיקס.
בשנת 1987 החלה קופפר לעבוד באולפני הרצליה בתחום התרגום.
בשנת 1990 הצטרפה קופפר לצוות של ערוץ 2 הניסיוני והייתה מתרגמת ותחקירנית בשני מגזיני החדשות הטלוויזיוניים: "שבע וחצי בעולם" ו"שמונה בערב".
בשנת 1992 החלה לכתוב בעיתון "הארץ".
בשלהי העשור השני של המאה ה-21, קופפר עובדת כעיתונאית עצמאית. היא כותבת בליברל, בכלכליסט, במגזיני TheMarker ועוד.
קופפר מגישה תוכניות אירוח ופינות קבועות בתחום הטלוויזיה והקולנוע, מגישה פינה קבועה בנושא טלוויזיה ברדיו תל אביב. היא גם מגישה את ההסכת "המדריך" בתחנת הרדיו "כאן תרבות". הגישה פינה קבועה על טלוויזיה בתוכנית "מועדון תרבות" בכאן 11. משנת 2021 מגישה יחד עם אליחי וידל את הפודקאסט "קאש אנד טראש" ובספטמבר 2023 החלה להגיש את הפודקאסט "סדרתיות" לצד גילי איזיקוביץ.
קופפר היא בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בספרות אנגלית, ולמדה לתואר שני בתורת הספרות. במסגרת לימודים אלו זכתה קופפר למלגות לימודים באוניברסיטת סלמנקה, ובאוניברסיטת מדריד.
חיים אישיים

קופפר מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשלושה.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2004
הנהלת הקואליציה

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  אופיר כץ‎
 דרכי מינוי:  משרת אמון המעוגנת בהסכמים הקואליציוניים.
 תחום שיפוט:  ישראל
 מושב המשרה:  הכנסת
 משך כהונה קצוב:  כהונת הכנסת
 ייסוד המשרה:  הכנסת העשירית (מ-1981)
 איוש ראשון:  יעקב שמשון שפירא
 
יו״ר הקואליציה בכנסת (מכונה לעיתים בשגגה: ראש הקואליציה) היא הגוף המנהל את הקואליציה בכנסת, המורכב מיושבי ראש הסיעות השותפות לקואליציה.
תפקידי הנהלת הקואליציה

תפקיד הנהלת הקואליציה הוא לדון ולהחליט בענייניה השוטפים של הקואליציה. הנהלת הקואליציה קובעת את עמדות הקואליציה בכנסת, בוועדות הכנסת ובמוסדותיה, קובעת את אופן הצבעתם של כל חברי סיעות הקואליציה במליאת הכנסת והוועדות, ומטילה עליהם משמעת קואליציונית, כל זאת בהתאם לעמדת הממשלה ועל דעת ראש הממשלה.
כמו כן, ההנהלה רשאית להתיר לחבר קואליציה לקדם הצעת חוק פרטית לדיון ולהצבעה. הנהלת הקואליציה אחראית להודיע לחבר הכנסת מהקואליציה על התנגדות הממשלה להצעת חוק פרטית שברצונו לקדם, על מנת שימשוך את הצעתו. במקרה בו לא נעתר חבר הכנסת לבקשת הנהלת הקואליציה, ההנהלה רשאית לפנות לסיעה אליה שייך חבר הכנסת בבקשה לנקוט באמצעים כנגד חבר הכנסת שהפר את המשמעת הקואליציונית.
תפקידים נוספים וקווים מנחים של הנהלת הקואליציה נקבעים בהסכמים הקואליציוניים עם כינון הממשלה.
ראש הקואליציה

תפקיד ראש הקואליציה הוא משרת אמון, שאינה מעוגנת בחוק, ומוסדרת בחלקה בהחלטת שכר חברי הכנסת (הענקות ותשלומים). תפקידי ראש הקואליציה נקבעים לרוב בהסכמים הקואליציוניים, אך רובם לא משתנים מהסכם להסכם.
ראש הקואליציה הוא, לרוב, חבר מסיעתו של ראש הממשלה, וראש הנהלת הקואליציה. תפקידו הוא לקבוע את סדר יומה של ישיבת ההנהלה של הקואליציה, לנהל את ענייני הקואליציה והנהלתה, והוא מוסמך לפעול מטעמה ובשמה. ראש הקואליציה רשאי להתיר לחבר קואליציה או לסיעה שותפה בקואליציה חופש הצבעה, לסטות מדרך ההצבעה כפי שנקבעה בהנהלת הקואליציה, להימנע בהצבעה או להיעדר מהצבעה, וזאת לאחר התייעצות עם הנהלת הקואליציה. כן רשאי ראש הקואליציה לזמן ישיבת הנהלה מיוחדת שלא נקבעה מראש.
אם הדעות בהנהלה חלוקות ולא הושגה הכרעה בהצבעה, עמדתו של ראש הקואליציה היא המכריעה. כמו כן, ראש הקואליציה רשאי להגיש ליו"ר ועדת השרים לענייני חקיקה ערעור על עמדת הממשלה לגבי הצעת חוק פרטית, ולחייב את הוועדה לדון בשנית בעמדתה לגבי הצעת חוק.
הצבעה בהנהלת הקואליציה

ישיבות הנהלת הקואליציה מתקיימות לפחות אחת לשבוע, ויכולות להיות מזומנות על ידי ראש הקואליציה במקרים מיוחדים.
כוחו של נציג סיעה בהצבעה המתקיימת בהנהלת הקואליציה שווה למספר חברי סיעתו. בחישוב התוצאות הסופיות מתייחסים לקול חבר בהנהלה כמספר חברי סיעתו בכנסת. במקרה שהדעות בהנהלה חלוקות ולא הושגה הכרעה בהצבעה, עמדתו של ראש הקואליציה היא המכריעה.
ראשי הקואליציה לדורותיהם

לא רשמיים:
| שם | תמונה | מפלגה | כנסות |
| --- | --- | --- | --- |
| יעקב שמשון שפירא |  | מפא"י | הכנסת השנייה |
| עקיבא גוברין |  | מפא"י | הכנסת השנייה-החמישית |
| ישראל קרגמן |  | מפא"י | הכנסת החמישית |
| משה ברעם |  | המערך הראשון, העבודה, המערך | הכנסת השישית |
| משה ורטמן |  | המערך | הכנסת השמינית |
| חיים קורפו |  | הליכוד | הכנסת התשיעית |
החל מהכנסת העשירית הפך תפקיד ראש הקואליציה לרשמי:
| שם | תמונה | מפלגה | תחילת כהונה | סיום כהונה | כנסת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוני מילוא (מ"מ) |  | הליכוד | 1981 | 1984 | הכנסת העשירית |
| אברהם יוסף שפירא |  | אגודת ישראל | 1981 | 1984 | הכנסת העשירית |
| רפאל אדרי |  | המערך | 1984 | 1986 | הכנסת האחת עשרה |
| חיים קופמן |  | הליכוד | 1986 | 1988 | הכנסת השתים עשרה |
| שרה דורון |  | הליכוד | 1988 | 1992 | הכנסת השתים עשרה |
| אלי דיין |  | העבודה | 1992 | 1995 | הכנסת השלוש עשרה |
| רענן כהן |  | העבודה | 1995 | 1996 | הכנסת השלוש עשרה |
| מיכאל איתן |  | הליכוד | 1996 | 1999 | הכנסת הארבע עשרה |
| אופיר פינס-פז |  | ישראל אחת, העבודה-מימד | 1999 | 2001 | הכנסת החמש עשרה |
| זאב בוים |  | הליכוד | 2001 | 2003 | הכנסת החמש עשרה |
| גדעון סער |  | הליכוד | 2003 | 14 בינואר 2006 | הכנסת השש עשרה |
| אביגדור יצחקי |  | קדימה | 2006 | 2 במאי 2007 | הכנסת השבע עשרה |
| אלי אפללו |  | קדימה | 2 במאי 2007 | 14 ביולי 2008 | הכנסת השבע עשרה |
| יואל חסון |  | קדימה | 14 ביולי 2008 (תחילה כמ"מ) | 2009 | הכנסת השבע עשרה |
| זאב אלקין |  | הליכוד | 30 במרץ 2009 | 5 בפברואר 2013 | הכנסת השמונה עשרה |
| יריב לוין |  | הליכוד | 18 במרץ 2013 | 26 באוקטובר 2014 | הכנסת התשע עשרה |
| זאב אלקין |  | הליכוד | 26 באוקטובר 2014 | 31 במרץ 2015 | הכנסת התשע עשרה |
| צחי הנגבי |  | הליכוד | 14 במאי 2015 | 16 במאי 2016 | הכנסת העשרים |
| דוד ביטן |  | הליכוד | 16 במאי 2016 | 20 בדצמבר 2017 | הכנסת העשרים |
| דודי אמסלם |  | הליכוד | 20 בדצמבר 2017 | 30 באפריל 2019 | הכנסת העשרים |
| מיקי זוהר |  | הליכוד | 17 במאי 2020 | 6 באפריל 2021 | הכנסת העשרים ושלוש |
| עידית סילמן |  | ימינה | 13 ביוני 2021 | 6 באפריל 2022 | הכנסת העשרים וארבע |
| בועז טופורובסקי |  | יש עתיד | 8 במאי 2022 | 15 בנובמבר 2022 | הכנסת העשרים וארבע |
| אופיר כץ |  | הליכוד | 29 בדצמבר 2022 | מכהן | הכנסת העשרים וחמש |
ראו גם

יו"ר הכנסת
ראש האופוזיציה
מצליף
הערות שוליים

↑  החל מדצמבר 1963, עם מינויו של עקיבא גוברין לשר. ⁨י.קרגמן - יו"ר סיעת מפא"י ויו"ר הנהלת הקואליציה בכנסת, דבר, 4 בדצמבר 1963 - המשך
La Voix du Nord

La Voix du Nord (מילולית: "קול הצפון") הוא אלבום דיסק כפול של מאלנה ארנמן שייצגה את שוודיה באירוויזיון 2009. הדיסק הראשון באלבום מכיל 11 שירי פופ בשילוב אופרות, ביניהם "La Voix" שאיתו הופיעה ארנמן בתחרות האירוויזיון. הדיסק השני באלבום מכיל 11 אריות ואופרות. האלבום יצא לאור בשוודיה ב-1 ביולי 2009. הוא הגיע למקום הראשון במצעד השוודי וקיבל תואר אלבום זהב כבר בשבוע הראשון שלאחר יציאתו. הוא קיבל תואר אלבום פלטינה בספטמבר 2009.
רשימת רצועות

| La Voix du Nord - דיסק 1> מס' | La Voix du Nord - דיסק 1> שם | La Voix du Nord - דיסק 1> משך | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  | La Voix du Nord - דיסק 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | One Step From Paradise  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | La Voix  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Min Plats På Jorden  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sempre libera  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | What Becomes Of Love  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Un bel dì  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Breathless Days  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Perdus  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Tragedy  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | All The Lost Tomorrows  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | La voix (גרסה אקוסטית)  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| La Voix du Nord - דיסק 2> מס' | La Voix du Nord - דיסק 2> שם | La Voix du Nord - דיסק 2> משך | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  | La Voix du Nord - דיסק 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Quando me'n vo  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Voi che sapete  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Solveig's Song  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | O mio babbino caro  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Vedrai carino  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Una voce poco fa  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Lascia ch'io pianga  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Caro mio ben  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Non più mesta  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Ombra mai fu  |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Dido's Lament  |   |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיר

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
הערות שוליים

↑  "La Voix du Nord", באתר סוודישצ'רטס, בדיקה אחרונה ב-30 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a2f947dc-58b0-4d94-ba50-7d775c1f096d
מאיר איזקסון

הרב מאיר איזקסון (ביידיש: אייזיקזאהן; 27 באפריל 1910, י"ח בניסן ה'תר"ע – 31 באוגוסט 2000, ל' באב ה'תש"ס) היה האדמו"ר השני מרומאן, רב ופוסק.
ביוגרפיה

נולד לרבי שלמה איזקסון מרומאן, בן רבי יצחק לייפר מהרץ, ולסימא רייזל בת רבי מאיר מקרעטשניף, ונקרא 'מאיר' על שם סבו.
לפני נישואיו למד בישיבתו של רבי מנחם מנדל מווישווא.
נשא לאשה את גיטל, בתו של דודו רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה. לאחר נישואיו נסמך לרבנות על ידי רבי משולם ראטה משאץ בעל שו"ת קול מבשר, בגיל 25 נתקבל לרבנות פוקשאן שם שימש כרב במשך 13 שנה, לאחר השואה כיהן תקופה קצרה כרבה של רייכנברג עד פטירת אביו בי"ב באב תש"ז אז נקרא למלא את מקומו ברומאן. כיהן כרב הכוחות המזוינים של רומניה ונודע בקשריו הטובים עם הממשל ובפרט עם המלך קרול.
בשנת ה'תש"ט עבר לארצות הברית, שם התגורר תחילה לזמן קצר בקראון הייטס ולאחר מכן עבר לפילדלפיה, פנסיליבניה שם הקים את בית מדרשו.
בשנת ה'תשל"ה עבר לסטטן איילנד שם פתח בית מדרש בו כיהן עד לפטירתו בל' באב ה'תש"ס. נקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת אדמו"רי נדבורנא.
צאצאיו

אלטע חנה אסתר, אשת רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מקליוולנד.
חיים שלום, האדמו"ר מנדבורנה פילדלפיה.
שלמה, האדמו"ר מפאסעייק.
מרדכי יששכר בער, ממלא מקום אביו ומכהן כאדמו"ר מרומאן.
חיבוריו

רבי מאיר שימש פוסק ונשלחו אליו שאלות רבות שמהם נדפסו לבסוף שלשת כרכי שו"ת מבשר טוב (ברוקלין תשל"ה, ברוקלין תשמ"ו, ישראל תשע"ה), כמו כן, נדפס מכתביו גם ספר מבשר ואומר (ישראל תשע"ה). בנוסף, מפעם לפעם פרסם הרב איזקסון מאמרים תורניים בכתב העת המאור.
לקריאה נוספת

מאיר איזקסון, מבשר טוב חלק א, ברוקלין, תשל"ה, בהקדמתו.
מאיר איזקסון, מבשר טוב חלק א (מהדורה שנייה), ישראל, תשע"ה, הקדמת חתנו למהדורה החדשה.