stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
BeiDou
היסטוריה > מעורבות בפרויקט גלילאו

בספטמבר 2003 הודיעה סין על כוונה להשתתף בפרויקט גלילאו האירופי ואף הצהירה על השקעה של 230 מיליון אירו במהלך מספר שנים. באותו זמן הייתה הערכה כי BeiDou ישמש לתעשייה הצבאית בלבד. באוקטובר 2004, סין הצטרפה רשמית לפרויקט וחתמה על הסכם שיתוך פעולה עם ה-GJU ‏(Galileo Joint Undertaking) וה NRSCC ‏(National Remote Sensing Centre of China). על בסיס ההסכם, יוסדה CGI ‏(China Galileo Industries), הקבלן הראשי של סין עבור המעורבויות בפרויקט, בדצמבר 2004. עד אפריל 2006 נחתמו 11 פרויקטים של שיתוף פעולה במסגרת גלילאו בין סין לאיחוד האירופי.
בינואר 2008 פורסם ב-"South China Morning Post"(אנ') ההונג קונגי שסין אינה מרוצה מחלקה בפרויקט גלילאו ומתכננת להתחרות איתו בשוק האסייתי.
היסטוריה > השלב השלישי

בנובמבר 2014, הפכה Beidou לחלק מה-WWRNS ‏(World-Wide Radionavigation System) במפגש ה-94 של ה-IMO ‏(International Maritime Organization) אשר אישרו את מערכת Beidou בקטגוריה "Navigation Safety Circular".
חלק מלווייני המערכת כוללים ציוד של מערכת Cospas-Sarsat.
ראו גם

שירות מבוסס מיקום
הערות שוליים

↑  רועי ילינק, ‏ענק וננס: חלומות וחששות ביחסי ישראל-סין, השילוח, 13, פברואר 2019
↑  https://www.glonass-iac.ru/en/BEIDOU/
↑  www.beidou.gov.cn
| מערכות ניווט לווייניות |
| --- | --- | --- |
| סוגי מערכות ניווט לווייניות | ארצות הברית טרנזיט • ארצות הברית GPS‏ • רוסיה גלונאס • האיחוד האירופי גלילאו • הרפובליקה העממית של סין BeiDou ‏ • הודו IRNSS ‏ |  |
|  אוגמנטציה (תוספות) |  ארצות הברית WAAS‏ • ארצות הברית LAAS‏ • ארצות הברית JPALS‏ • האיחוד האירופי EGNOS‏ • הודו GAGAN‏ • יפן MSAS‏ • יפן QZSS‏ |  |
1496

שנת 1496 היא השנה ה-96 במאה ה-15. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

3 בינואר – לאונרדו דה וינצ'י עורך ניסוי למכונת תעופה ונכשל
5 בדצמבר – מנואל הראשון, מלך פורטוגל מוציא צו לגירוש יהודים
נולדו

18 במרץ – מרי טיודור, אשתו של לואי השנים עשר מלך צרפת (נפטרה ב-1533)
12 במאי – גוסטב ואסה, מלך שוודיה, תאריך לידה משוער (נפטר ב-1560)
20 באוקטובר – קלוד, דוכס גיז, איש צבא צרפתי ומייסד בית גיז (נפטר ב־1550)
23 בנובמבר – קלמאן מארו, משורר צרפתי (נפטר ב-1544)
20 בדצמבר – יוסף הכהן, רופא והיסטוריון יהודי (נפטר ב-1575)
נפטרו

1 בינואר – שארל, רוזן אנגולם, אביו של פרנסואה הראשון (נולד ב-1459)
24 בפברואר – אברהרד הראשון, דוכס וירטמברג (נולד ב-1445)
15 באוגוסט – איזבלה מפורטוגל, מלכת קסטיליה (נולדה ב-1428)
7 בספטמבר – פרדיננדו השני, מלך נאפולי (נולד ב-1469)
ראו גם

ילידי 1496‎
נפטרים ב-1496‎
CRITICAL

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת דרמה 
 שחקנים:  לני ג'יימס 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  13 
 שידור
 רשת שידור:  סקיי 1 
 תקופת שידור מקורית:  24 בפברואר 2015 – 19 במאי 2015 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קריטיקל או CR:IT:IC:AL, היא סדרת דרמה רפואית בריטית ששודרה בערוץ Sky 1 מ-24 בפברואר עד 19 במאי 2015. הסדרה מתרחשת במרכז טראומה ראשי (MTC) בדיוני, בית החולים "סיטי ג'נרל", המטפל בחולים במצב קריטי. כל פרק מתמקד בחולה אחד ובמאמצים להציל את חייו תוך שעה אחת. הסדרה נוצרה על ידי ג'ד מרקוריו (שחיתות), ומתעדת את צוות המקצוענים הרפואיים בזמן שהם מתמודדים עם החלטות שיכולות להציל חיים. שם הסדרה מתייחס למצב קריטי, המצב הרפואי הכי חמור, כמו גם להחלטות ופעולות הצוות, כל מה שנעשה בשעה הראשונה קריטי ביותר ויכול לקבוע אם חולה יחיה או ימות ולכן שם הסדרה מופרד בנקודיים כמו שמוצג בשעון דיגיטלי. ההפקה של הסדרה בוטלה ב-15 ביולי 2015 לאחר שהממוצע היה 192,000 צופים בלבד.
שחקנים

לני ג'יימס בתפקיד גלן בויל, יועץ טראומה וראש צוות
קתרין ווקר בתור פיונה לומס, רשמת כירורגית כלי דם ועמיתת טראומה
קימברלי ניקסון בתור ד"ר אנגרד בנט-אדוארדס
ניב מקינטוש בתפקיד ניקולה היקלין, אחות יועצת, ממלא מקום מוביל קליני וסגן מוביל קליני
ג'ון מקמילן בתפקיד ג'סטין קוסטלו, אחות צוות
דני קיראן בתור בילי פינלי, מפעיל חדר ניתוחים
פרסנה פואנרג'ה בתור רמקרישנה צ'נדרמוהן, רושם הרדמה
פיטר סאליבן בתור קלייב ארצ'רפילד, יועץ ראשי קליני וקצין תקריות גדולות
מאלי האריס בתור נריס מריק, אחות ראשית
פול בזלי בתור ג'יילס דילון, מנהל טראומה
אמה פרייר בתור רבקה אוסגוד, רשמת אורתופדיה
ג'ולייט אולדפילד בתפקיד שלי אימס, רדיוגרפית
ג'ק פורטון בתור רוברט סטריט, יועץ ניתוח כללי
קלייר סקינר בתור לוריין רפפורט, יועץ מנתח טראומה, יועץ מנתח כלי דם וראש צוות טראומה
אוריון לי בתור בריאן ז'או, רדיוגרף CT
שחקנים > הופעות אורח

מאיה ברקוט בתור טסה יארווד (4 פרקים)
דפני צ'ונג בתור דבי וונג (4 פרקים)
אנה קובל בתור אניה דובצ'ק (4 פרקים)
קירסטן פוסטר בתור דליסי גוינטו (3 פרקים)
גארי מריוט בתור לויד ווטסון, פרמדיק (2 פרקים)
אליוט קואן בתפקיד טום פארו, יועץ O/G (2 פרקים)
טים פאראדיי בתור בוב וובסטר (6 פרקים)
ביקורות

ביקורות היו בעיקר חיוביות,  תוך ציון הסגנון והמבנה פורץ הדרך של הסדרה; אולם כמה מבקרים הביעו העדפה לגישה מסורתית יותר לדרמה רפואית.
גופי שידור בינלאומיים

באוסטרליה, הסדרה עלתה לראשונה ב־BBC First ב-28 ביולי 2015.
הערות שוליים

↑  "Critical: Every second counts as Lennie James leads ground-breaking Sky1-HD medical drama". Sky. אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2015. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lynn, Connolly (3 בפברואר 2014). "Critical coming to Sky 1! Is this the lovechild of ER and 24? Lennie James stars in "real-time" drama". Prime Time. אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2015. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Plunkett, John (27 בינואר 2014). "Line of Duty's Lennie James to star in Sky1 Jed Mercurio drama". The Guardian. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Drewett, Meg (27 בינואר 2014). "Lennie James leads cast of new Sky1 medical drama Critical". Digital Spy. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Munn, Patrick (27 בינואר 2014). "Lennie James Cast As Lead In Sky1's Medical Drama Series 'Critical'". TV Wise. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeffrey, Morgan (15 ביולי 2015). "Sky1 calls time on Critical: No second series for medical thriller". Digital Spy. נבדק ב-15 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Line of Duty's Lennie James to star in Sky1 Jed Mercurio drama ".
↑  "Sky announces real-time '24-style' medical drama Critical". Whats on TV. 27 בינואר 2014. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Critical coming to Sky 1! Is this the lovechild of ER and 24? Lennie James stars in “real-time” drama!" (אורכב 20.01.2015 בארכיון Wayback Machine).
↑  Pyke, Chris (30 באפריל 2014). "Watch: Kim's Critical new medical drama from Line of Duty team". Wales Online. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hunt, Debs (27 בינואר 2014). "Lennie James leads cast of Sky 1 medical drama 'Critical'". Inside Media Track. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Billen, Andrew (25 בפברואר 2015). "TV Review: Critical; Immigration Street". The Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Ellen E. (25 בפברואר 2015). "Critical, Sky1 - TV Review". The Independent. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wollaston, Sam (25 בפברואר 2015). "Last Night's TV". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Michael Hogan, ‏Critical, episode 1, review: 'gory and boundary-pushing', The Telegraph, 25 February 2015
↑  Harrison, Bernice (28 בפברואר 2015). "Critical needs a dose of the emotion shown by Grey's Anatomy". Irish Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McKay, Alastair (27 בפברואר 2015). "Catch-up TV". London Evening Standard. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Purcell, Charles (23 ביולי 2015). "NEW THIS WEEK (Jul 27): I Am Cait, Village Vets Australia, Critical, Atlantis, Ipswich V8s & more". The Green Room. אורכב מ-המקור ב-25 ביולי 2015. נבדק ב-25 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
שווייץ במשחקים האולימפיים

שווייץ היא אחת מארבע המדינות היחידות שהשתתפו בכל המשחקים האולימפיים שנערכו בעת החדשה מאז חידושם באולימפיאדת אתונה (1896), לצדן של אוסטרליה, בריטניה ויוון. את אולימפיאדת מלבורן (1956) אמנם החרימה, במחאה על הפלישה הסובייטית להונגריה שהביאה לדיכוי המרד ההונגרי, אך הרוכבים השווייצרים הספיקו להשתתף בתחרויות הרכיבה שנערכו קודם לכן בסטוקהולם.
לאורך השנים, צברו הספורטאים השווייצרים 206 מדליות אולימפיות, בהן 53 מדליות זהב. הענפים הבולטים ביותר היו התעמלות מכשירים (49 מדליות, בהן 16 מדליות זהב, המקנה לה את המקום השישי בטבלת המדליות של כל הזמנים), חתירה (24 מדליות, בהן 7 מדליות זהב) וקליעה (23 מדליות, בהן 7 מדליות זהב).
שווייץ השתתפה גם בכל אולימפיאדות החורף, והיא אחת המדינות המצליחות במשחקים אלה, עם 167 מדליות, בהן 63 מדליות זהב, המקנה לה את המקום השמיני בטבלת המדליות של כל הזמנים. הענפים בהם מצליחים הספורטאים השווייצרים במיוחד הם סקי אלפיני (ענף בו היא שנייה רק לאוסטריה, עם 73 מדליות, בהן 25 מדליות זהב), מזחלות (ענף בו היא שנייה רק לגרמניה, עם 31 מדליות, בהן 10 מדליות זהב), גלישת שלג (ענף נוסף בו היא מדורגת במקום השני בטבלת המדליות של כל הזמנים, אחרי ארצות הברית, עם 13 מדליות, מהן 8 מדליות זהב), סקי בסגנון חופשי (בו מדורגת שלישית אחרי ארצות הברית וקנדה עם 10 מדליות מהן 5 זהב), וקפיצות סקי (5 מדליות, בהן 4 מדליות זהב.
אירוח המשחקים

שתי אולימפיאדות חורף נערכו בשווייץ, שתיהן בסנט מוריץ: משחקי 1928 ומשחקי 1948. סנט מוריץ הייתה אמורה גם לארח את המשחקים ב-1940, לאחר ביטול ההחלטה לקיימם בסאפורו, עקב מלחמת סין–יפן השנייה, אך בסופו של דבר המשחקים בוטלו לחלוטין בשל מלחמת העולם השנייה. מאוחר יותר, הגישה את מועמדותה לאירוח המשחקים ב-1960, אך במכרז שנערך דורגה במקום הרביעי, אחרי סקוו ואלי, אינסברוק וגרמיש-פרטנקירכן.
עיר שווייצרית נוספת, סיון, התמודדה אף היא מספר פעמים על אירוח משחקי החורף, ובכולן דורגה במקום השני: ב-1976 הפסידה לדנוור (שבסופו של דבר ויתרה על האירוח, והמשחקים נערכו באינסברוק), ב-2002 הפסידה לסולט לייק סיטי, וב-2006 הפסידה לטורינו.
לוזאן הגישה את מועמדותה לאירוח משחקי הקיץ שלוש פעמים. במכרזים על אירוח המשחקים של 1944 ושל 1948 הפסידה ללונדון (המשחקים של 1944 בוטלו בסופו של דבר בשל מלחמת העולם השנייה, וב-1948 נערכו כסדרם בלונדון), ובמכרז על אירוח המשחקים של 1960 הגיעה למקום השני אחרי רומא.
היסטוריה > עד מלחמת העולם הראשונה

באולימפיאדת אתונה (1896) ייצגו את שווייץ 3 ספורטאים (אם כי לגבי אחד מהם, המתעמל שארל שמפו, יש מחלוקת האם השתתף כשווייצרי או כבולגרי). הספורטאי הבולט במשלחת היה המתעמל לואי זוטר, שזכה בכל שלוש המדליות: מדליית זהב בתרגיל על סוס הסמוכות ומדליות כסף בתרגילי הקפיצות והמקבילים.
באולימפיאדת פריז (1900) עלו הישגי הספורטאים השווייצרים ל-9 מדליות, בהן 6 מדליות זהב, ושווייץ דורגה במקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי המארחת צרפת, ארצות הברית, בריטניה והנבחרות המעורבות. מרבית ההישגים היו בענף הקליעה, בו צברו השווייצרים 5 מתוך 8 מדליות הזהב האפשריות. קונרד שטהלי ניצח בירי בכריעה מ-300 מטרים, היה שותף לזכייה הקבוצתית במקצי הירי מ-300 מטרים ומ-50 מטרים, וזכה במדליית ארד בירי מ-50 מטרים. אמיל קלנברגר היה אף הוא שותף לזכייה הקבוצתית במקצה הירי מ-300 מטרים, וזכה גם במדליית הזהב בירי מ-300 מטרים בשלושה מצבים ובמדליית הכסף בירי בכריעה מ-300 מטרים. שווייצרי שלישי, קארל רדרר, ניצח במקצה הירי מ-50 מטרים, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במקצה הירי מאותו המרחק. בתחרויות השיט נערכו שני סבבים, באחד מהם זכה הצוות השווייצרי במדליית זהב, ובשני במדליית כסף. בין חברי הצוות הייתה הלן דה פורטלה, שהייתה לאישה הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) ייצג את שווייץ ספורטאי אחד בלבד, אדולף שפינלר, שהתחרה באתלטיקה ובהתעמלות. הוא זכה בשתי מדליות בהתעמלות - מדליית זהב בתחרות על שלושה מתקנים ומדליית ארד בקרב-רב. גם לשתי האולימפיאדות הבאות שלחה שווייץ ספורטאי אחד בכל פעם, אך בניגוד לשפינלר, הספורטאים שייצגו אותה בלונדון ובסטוקהולם לא רשמו הישגים גבוהים.
היסטוריה > אולימפיאדת אנטוורפן (1920)

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) שבו הספורטאים השווייצרים וזכו בהישגים גבוהים - 11 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. במדליות הזהב זכו החותרים במקצה לרביעייה עם הגאי, והמתאבק רוברט רוט. מתאבק נוסף, שארל קוראן זכה במדליית כסף, והחותרים במקצה הזוגות עם הגאי זכו במדליית ארד. הקלעים השווייצרים זכו בחמש מדליות ארד. פריץ קוכן זכה בשלוש מהן - במקצה הירי בשכיבה מ-300 מטר, ועם נבחרת הקלעים במקצים הקבוצתיים. עמיתו פריץ צולאוף זכה בשתי מדליות ארד, אחת במקצה הירי מ-30 מטר, ואחת קבוצתית. שני מרימי משקולות שווייצרים זכו במדליות: פריץ היננברגר זכה במדליית כסף ואז'ן ריטנר זכה במדליית ארד.
היסטוריה > אולימפיאדת פריז (1924)

אולימפיאדת פריז (1924) הייתה המוצלחת ביותר בתולדות שווייץ. המשלחת השווייצרית צברה 25 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, ודורגה במקום השישי בטבלת המדליות.
המתעמלים השווייצרים הובילו את טבלת המדליות בענף, עם 7 מדליות, בהן 2 מדליות זהב. אוגוסט גיטינגר זכה במדליית זהב בתרגיל המקבילים ובמדליית ארד בטיפוס על חבל, יוזף וילהלם זכה במדליית הזהב בתרגיל על סוס הסמוכות, ז'אן גוטוונינגר זכה במדליות כסף בתרגילים על סוס הסמוכות ועל המתח ואנטואן רבטה זכה במדליית הארד בתרגיל על סוס הסמוכות. ארבעתם היו שותפים גם לזכייה במדליית הארד בקרב-רב הקבוצתי.
המתאבקים השווייצרים זכו בחמש מדליות: הרמן גרי ופריץ הגמן זכו במדליות זהב, הנרי ורנלי זכה במדליית כסף, ואוטו מילר ושארל קוראן זכו במדליות ארד. גם החותרים זכו בחמש מדליות: במקצי הזוגות והרביעיות עם הגאי זכו השווייצרים במדליות הזהב, ובמקצי הזוגות והרביעיות ללא הגאי, זכו השווייצרים במדליות ארד. יוזף שניידר הוסיף מדליית ארד במקצה היחידים. הרוכב אלפונס ז'מיזה זכה במדליית הזהב בתחרות הקפיצות והיה שותף לזכייה במדליית הכסף בתחרות הקפיצות הקבוצתית.
שני אתלטים שווייצרים זכו במדליות כסף: וילי שרר בריצת 1500 מטר ופאול מרטין בריצת 800 מטר. מרים המשקולות פריץ היננברגר זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, ועמיתו ארתור ריינמן זכה במדליית ארד. הקלע יוסיאס הרטמן זכה אף הוא במדליית ארד, בירי בשכיבה. נבחרת הכדורגל זכתה במדליית הכסף, לאחר שהובסה במשחק הגמר 3-0 בידי נבחרת אורוגוואי. בסיבוב הראשון הביסה 0-9 את נבחרת ליטא, במשחק שמהווה עד היום את הניצחון הגדול בתולדותיה. פאול שטורצנגר הבקיע ארבעה שערים באותו משחק.
היסטוריה > אולימפיאדת אמסטרדם (1928)

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ירדו הישגי השווייצרים, אך הם עדיין היו גבוהים, ועם 15 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, שוב דורגה שווייץ במקום השישי בטבלת המדליות.
גם במשחקים אלה בלטו המתעמלים השווייצרים, כשהעלו את הישגיהם ל-9 מדליות, בהן 5 מתוך 8 מדליות הזהב האפשריות. הספורטאי הבולט במשלחת היה ז'ורז' מייז, שזכה במדליות זהב בתרגיל המתח ובקרב-רב, במדליית כסף בתרגיל על סוס הסמוכות, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הזהב בקרב-רב. ספורטאי בולט נוסף, הרמן הנגי, זכה במדליית הזהב בתרגיל על סוס הסמוכות, במדליית הכסף בקרב-רב, במדליית הארד בתרגיל המקבילים, והיה שותף אף הוא לזכייה הקבוצתית בקרב-רב. מתעמל שלישי שהיה שותף לזכייה הקבוצתית, אז'ן מאק, זכה גם במדליית הזהב בתרגיל הקפיצות ובמדליית הארד בתרגיל המקבילים.
שלושה מתאבקים שווייצרים זכו במדליות באמסטרדם: ארנסט קיבורץ זכה במדליית זהב, ארנולד בגלי במדליית כסף והאנס מינדר בארד. צמד החותרים ללא הגאי זכה במדליית זהב, ורביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית כסף. במדליה האחרונה, מדליית ארד, זכה הרוכב שארל-גוסטב קון, בתחרות הקפיצות.
היסטוריה > שנות ה-30

בדומה למדינות רבות אחרות, שלחה שווייץ משלחת מצומצמת לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), בשל השפל הכלכלי הגדול, והיא כללה שישה ספורטאים בלבד. היחיד מהם שזכה במדליה הוא ז'ורז' מייז, שזכה במדליית הכסף בתרגיל הקרקע.
באולימפיאדת ברלין (1936) זינק מספר הספורטאים השווייצרים ל-190, ומספר המדליות זינק ל-15, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב. הענף הבולט שוב היה ההתעמלות, עם 9 מהמדליות. ז'ורז' מייז זכה במדליית הזהב האולימפית הרביעית שלו, בתרגיל הקרקע, והיה שותף גם לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. סגנו במקצה הקרקע היה יוזף ולטר, ובמדליית הארד זכה אז'ן מאק. מאק זכה גם בלא פחות מארבע מדליות כסף: בתרגיל על סוס הסמוכות, בתרגיל הקפיצות, בקרב-רב, ובקרב-רב הקבוצתי. מתעמל נוסף, מיכאל רויש, זכה במדליית הכסף בתרגיל המקבילים, ואלברט בכמן זכה במדליית הארד בתרגיל על סוס הסמוכות.
רוכב האופניים ארנסט ניוורגלט זכה במדליית הארד במרוץ אופני הכביש, והיה שותף לזכייה במדליית הכסף במרוץ הקבוצתי. רביעיית החותרים ברמן בטשארט, אלכס הומברגר, האנס הומברגר וקארל שמיד זכו במדליית הארד במקצה ללא הגאי, ויחד עם ההגאי רולף שפרינג זכו במדליית כסף. האתלט ארתור שוואב זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ, ונבחרת הכדוריד זכתה במדליית הארד, לאחר שסיימה במקום השלישי בבית הגמר, אחרי נבחרות גרמניה ואוסטריה ולפני נבחרת הונגריה.
היסטוריה > אולימפיאדת לונדון (1948)

לאחר חידוש המשחקים באולימפיאדת לונדון (1948) הגיעה המשלחת השווייצרית להישג נאה של 20 מדליות, מהן 5 מדליות זהב, והיא דורגה במקום התשיעי בטבלת המדליות.
גם במשחקים אלה הובילו המתעמלים את המשלחת השווייצרית, עם 9 מדליות, בהן 3 מדליות זהב. 12 שנים לאחר זכייתו של מיכאל רויש במדליית הכסף בתרגיל המקבילים, הוא שיפר את מיקומו וזכה במדליית הזהב. בנוסף, זכה במדליית הכסף בתרגיל הטבעות, בו ניצח חברו לנבחרת קארל פריי. יוזף שטדלר ניצח בתרגיל המתח וחלק עם עמיתו כריסטיאן קיפפר במדליית הארד בתרגיל המקבילים. מתעמל שווייצרי נוסף, ולטר להמן, זכה במדליות הכסף בתרגיל המתח ובקרב-רב. חמישתם היו שותפים לזכיית הנבחרת במדליית הכסף בקרב-רב הקבוצתי.
הקלע אמיל גרוניג זכה במדליית זהב בירי מ-300 מטר בשלושה מצבים, ועמיתו רודולף שניידר זכה במדליית כסף בירי באקדח מ-50 מטר. במדליית הזהב החמישית זכה הרוכב האנס מוזר, ברכיבה אמנותית. האחים האנס ויוזף קאלט זכו במדליית כסף במקצה החותרים לזוגות ללא הגאי, ולהישג דומה הגיעה רביעיית החותרים עם הגאי. שלושה מתאבקים שווייצרים זכו במדליות: פריץ שטקלי זכה במדליית כסף ואדולף מילר והרמן באומן זכו במדליות ארד. באתלטיקה, זכה גסטון גודל במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ, ופריץ שוואב זכה במדליית ארד בהליכה ל-10 ק"מ. הסייף אוסוולד זפלי זכה במדליה ראשונה בענף, מדליית כסף בדקר.
היסטוריה > אולימפיאדת הלסינקי (1952)

באולימפיאדת הלסינקי (1952) ירדו הישגי המשלחת השווייצרית ל-14 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. הייתה זו הפעם האחרונה בה זכו הספורטאים השווייצרים במספר דו-ספרתי של מדליות, והפעם האחרונה בה המתעמלים השווייצרים היו דומיננטיים.
במדליות הזהב זכו המתעמלים האנס אויגסטר (מקבילים) וג'ק גינטהארד (מתח). אויגסטר זכה גם במדליית ארד בתרגיל הטבעות. יוזף שטאדלר זכה במדליית כסף בתרגיל המתח ובמדליות ארד בתרגיל המקבילים ובקרב-רב. שלושתם היו שותפים לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף בקרב-רב. בחתירה זכתה רביעיית החותרים עם הגאי במדליית כסף, וצמד החותרים ללא הגאי זכה במדליית ארד. פריץ שוואב שיפר את הישגו מלונדון וזכה במדליית כסף בהליכה ל-10 ק"מ. להישג דומה הגיעו הקלע רוברט בירכלר בירי בשלושה מצבים, והרוכבים בתחרות הרכיבה האמנותית הקבוצתית. הסייף אוסוולד זפלי זכה במדליית ארד בדקר, והיה שותף להישג דומה של נבחרת השווייצרית במקצה הדקר הקבוצתי.
היסטוריה > שנות ה-60

שווייץ, כמו גם הולנד וספרד, החרימה את אולימפיאדת מלבורן (1956) כמחאה על הפלישה הסובייטית להונגריה, שנועדה לדכא את המרד ההונגרי. תחרויות הרכיבה נערכו בסטוקהולם עוד בטרם פתיחת המשחקים במלבורן, ורוכבים שווייצרים הספיקו להשתתף בהם, ואף לזכות במדליית ארד בתחרות הרכיבה האמנותית הקבוצתית.
באולימפיאדת רומא (1960) שבו השווייצרים והשתתפו כרגיל, וזכו בשש מדליות. הענף המוביל היה הרכיבה. גוסטב פישר זכה במדליית כסף ברכיבה אמנותית, אנטון ביהלר זכה במדליית ארד באיוונטינג, והיה שותף גם לזכייה הקבוצתית במדליית כסף. הקלע האנס-רודולף שפילמן זכה במדליית כסף בירי משלושה מצבים, החותרים ארנסט הירלימן ורולף לארכר זכו במדליית ארד במקצה הזוגות, ולהישג דומה הגיעו שלישיית השייטים בדגם 5.5 מטר.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכו השווייצרים בארבע מדליות. הרוכב אנרי שמרטן ניצח ברכיבה אמנותית, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. הג'ודוקא אריק הני זכה במדליית כסף, והחותר גוטפריד קוטמן זכה במדליית ארד במקצה היחידים.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכו השווייצרים בחמש מדליות, בחמישה ענפים שונים. שלישיית השייטים זכתה במדליית כסף בדגם 5.5 מטר, ההישג הגבוה ביותר של המשלחת השווייצרית במשחקים אלה. במדליות ארד זכו רביעיית החותרים עם הגאי, נבחרת הרכיבה האמנותית, הקלע קורט מילר (בירי משלושה מצבים) ורוכב האופניים קסאוור קורמן (במרוץ המרדף ל-4000 מטרים).
היסטוריה > שנות ה-70

באולימפיאדת מינכן (1972) זכו השווייצרים ב-3 מדליות כסף: רוכב האופניים קסאוור קורמן במרוץ המרדף ל-4000 מטרים, החותרים אלפרד בכמן והיינריך פישר במקצה הזוגות ללא הגאי, ונבחרת הסייפים בדקר. ספורטאים נוספים שבלטו במשלחת כללו את החותר מלכיאור בירגין, שסיים במקום השישי ואת רוכב האופניים כריסטיאן ברונר, שסיים במקום השביעי במרוץ נגד השעון.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכו השווייצרים ב-4 מדליות, בהן מדליית הזהב הראשונה מזה 12 שנים. הזוכה במדליה זו הייתה הרוכבת כריסטין שטיקלברגר, ברכיבה האמנותית, שהייתה בכך לאישה השווייצרית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית בתחרות אישית. שטיקלברגר הייתה שותפה גם לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. את תמונת המדליות השלימו הג'ודוקא יורג רטליסברגר ונבחרת הסיף בדקר, שזכו במדליות ארד.
היסטוריה > שנות ה-80

שווייץ לא הצטרפה באופן מלא לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), אך בדומה למדינות מערביות אחרות, הביעה את מחאתה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן בכך שספורטאיה לא התחרו תחת דגלהּ, אלא תחת הדגל האולימפי. שני ספורטאים שווייצרים זכו במשחקים אלה במדליות זהב: הג'ודוקא יורג רטליסברגר, ורוכב האופניים רוברט דיל-בונדי (במרוץ המרדף ל-4,000 מטר). ספורטאים שווייצרים נוספים שבלטו במוסקבה כללו את הקופץ לגובה רולנד דלהאוזר (מקום חמישי), האתלט מרקוס ריפל (מקום חמישי בריצת 5000 מטר), האתלט פרנץ מאייר (מקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות), הקשתת) לוטי טשאנץ (מקום שמיני) והקופץ לרוחק רולף ברנהרד (מקום תשיעי). נבחרת הכדוריד סיימה במקום השמיני.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכו השווייצרים ב-8 מדליות, המספר הגבוה ביותר מזה 32 שנים, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. שלוש מהמדליות הושגו בידי רוכבים: היידי רוביאני זכתה במדליית ארד בתחרות הקפיצות ואוטו הופר זכה במדליית ארד ברכיבה האמנותית והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. מרקוס ריפל שיפר את הישגו ממוסקבה וזכה במדליית הכסף בריצת 5000 מטר. להישג דומה הגיעו הקלע דניאל ניפקוב (בירי משלושה מצבים) ונבחרת רוכבי האופניים במרוץ אופני הכביש. המתאבק הוגו דיטשה זכה במדליית ארד, ולהישג דומה הגיע השחיין אטיין דגון במשחה ל-200 מטר חזה. דגון היה לשחיין השווייצרי הראשון שזוכה במדליה אולימפית. ספורטאים שווייצרים נוספים שבלטו בלוס אנג'לס: השחיין דאנו הלסל (מקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי), ורנר גינתר (מקום חמישי בהדיפת כדור ברזל), קורנליה בירקי (מקום חמישי בריצת 3000 מטר מכשולים), נבחרת השחייניות ל-100X4 מטר מעורב (מקום שישי) ומקבילתה הגברית (מקום שביעי) ופליקס בהני (מקום שביעי בקפיצה במוט). נבחרת הכדוריד סיימה במקום השביעי.
באולימפיאדת סיאול (1988) ירד מספר המדליות בהן זכו השווייצרים ל-4. הרוכבת כריסטין שטיקלברגר זכתה במדליית ארד ברכיבה אמנותית, והייתה שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית כסף. בכך הגיע לחמש מספר המדליות האולימפיות בהן זכתה, בין 1976 ל-1988. החותרים אואלי בודנמן ובאט שוורצמן זכו במדליית כסף, והודף כדור הברזל ורנר גינתר זכה במדליית ארד. השחיין דאנו הלסל היה רחוק 12 מאיות השנייה מזכייה במדליית הארד במשחה ל-50 מטר חופשי, וסטפן וולרי סיים במקום החמישי במשחה זה. כן בלטו נבחרת הקרב חמש מודרני שסיימה במקום השביעי, ומטילת הכידון דניס טיימאר שסיימה במקום התשיעי.
היסטוריה > שנות ה-90

הטניסאי מארק רוסה היה השווייצרי היחיד שזכה במדליה באולימפיאדת ברצלונה (1992). הוא זכה במדליית הזהב, לאחר שגבר במשחק הגמר על הספרדי ז'ורדי ארסה. הוא גם העפיל לשלב רבע הגמר בטורניר הזוגות, יחד עם יאקוב הלאסק. הודף כדור הברזל ורנר גינתר סיים במקום הרביעי, לאחר שהשיג תוצאה שהייתה רחוקה ב-3 ס"מ מהמקום השלישי וב-5 ס"מ מהמקום השני. לוציה צברג סיימה במקום השמיני במירוץ אופני הכביש, והטניסאית מנואלה מלייבה העפילה לשלב רבע הגמר.
אולימפיאדת אטלנטה (1996) הייתה מוצלחת במיוחד עבור המשלחת השווייצרית, שצברה בה 7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. במדליות הזהב זכו רוכב האופניים פסקל רישאר במרוץ אופני הכביש, המתעמל דונגהואה לי (בתרגיל על סוס הסמוכות), והחותרים קסנו מילר (במקצה היחידים) והאחים מיכאל ומרקוס גייר (במקצה הזוגות). במדליות כסף זכו הרוכב וילי מליגר (בתחרות הקפיצות), רוכב האופניים תומאס פרישקנכט (במרוץ אופני הרים) וחותרות הקיאק במקצה הרביעיות ל-500 מטרים. כן בלטו רוכבי האופניים טוני רומינגר ואלכס צילה (מקום חמישי ושביעי, בהתאמה, במרוץ נגד השעון) וברברה האב (מקום שמיני במרוץ אופני כביש).
היסטוריה > אולימפיאדת סידני (2000)

גם באולימפיאדת סידני (2000) הגיעו הספורטאים השווייצרים להישגים רבים, וזכו בתשע מדליות. הטריאתלטית בריגיטה מקמאהון זכתה במדליית הזהב היחידה, וטריאתלטית נוספת, מגלי מסמר זכתה במדליית ארד. הסייפת ג'אנה האבליצל-בירקי זכתה בשתי מדליות כסף בדקר, בתחרות האישית ובתחרות הקבוצתית. החותר קסנו מילר איבד את תוארו מאטלנטה, אך זכה במדליית כסף. להישג דומה הגיעו רוכבת האופניים ברברה בלאטר (במרוץ אופני הרים), הקלע מישל אנסרמה (בירי באקדח אש מהירה) ונבחרת הרוכבים בתחרות הקפיצות. במדליה התשיעית, מדליית ארד, זכה מיכאל זאוזר, במרוץ אופני הרים.
ספורטאים שווייצרים נוספים שרשמו הישגים נאים בסידני כוללים את פלאביה ריגאמונטי (מקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי), אנדרה בושה (מקום חמישי בריצת 800 מטר), האחים מרטין ופאול לאצ'יגה (מקום חמישי בכדורעף חופים), תומאס פרישקנכט (מקום שישי במרוץ אופני הרים), רטו הוג (מקום שמיני בטריאתלון), סבין פישר (מקום תשיעי בריצת 1500 מטר), וחותרי הקיאק מתיאס רתנמונד וסנדרה פרידלי (מקום תשיעי במקצי הסלאלום לגברים ולנשים, בהתאמה).