stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מריה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג
משפחתה

ב-9 באפריל 1873 התחתנה מריה עם אלברכט, נסיך פרוסיה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
פרידריך היינריך אלברכט, נסיך פרוסיה (1874–1940)
יואכים אלברכט, נסיך פרוסיה (1876–1939)
פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה (1880–1925)
הערות שוליים

↑  עקב מלחמתו של אביו גאורג החמישי, מלך הנובר בפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1057769924  VIAF: 310598511   WorldCat (עם VIAF): 310598511
מרוץ אמסטל גולד

| --- | --- |
מרוץ אמסטל גולד, 2006
מרוץ אמסטל גולד, 2006
 מדינות:  הולנד הולנד, בעיקר בלימבורג.
 סוג:  מרוץ חד-יומי
 אורך המסלול:  260 ק"מ
 חודש:  אמצע אפריל
 משך:  יום אחד
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1966
 מרוצים עד כה:  58
 מנצח ראשון:  צרפת צרפת ז'אן סטבלינסקי
 מוביל במספר הניצחונות:  הולנד הולנד יאן ראס חמישה ניצחונות
 מנצח אחרון:  בריטניה טום פידקוק
 שנת מרוץ אחרונה:  2024
 
מרוץ אמסטל גולד הוא מרוץ אופניים חד-יומי המתקיים מדי שנה בחודש אפריל בחלק הדרום מזרחי של הולנד. המרוץ הוא צעיר יחסית למרוצים הקלאסיים והחל רק בשנת 1966. למרות זאת, נחשב המרוץ כאחד מהמרוצים הקלאסיים החשובים ביותר. חשיבות זו היא בחלקה תוצאה של היות האמסטל גולד רייס המרוץ החשוב ביותר המתקיים בהולנד שהיא אחת מהמדינות החזקות ביותר בספורט מרוצי הכביש. החל מתחילת המאה ה-21 מתקיים במקביל למרוץ הגברים גם מרוץ אמסטל גולד לנשים.
ההיסטוריה של המרוץ

מארגנת המרוץ מתחילתו היא מבשלת הבירה היינקן. זו הסיבה גם שהמרוץ נקרא על שם אחד ממותגיה ה"אמסטל גולד". מארגן המרוץ ומנהלו הטכני ב-30 שנותיו הראשונות היה ההולנדי הרמן קרוט. על שמו מוענק, החל מ-1995, "גביע הרמן קרוט" לרוכב ההתקפי ביותר במרוץ. מ-1995 מנהל את המרוץ ליאו ון פליט.
במחצית השנייה של שנות השמונים עמד המרוץ בסכנת ביטול לאחר שהממשלה ההולנדית העבירה חוק שמנע פרסום פומבי של משקאות אלכוהוליים ומארגני המרוץ עמדו בפני בעיה קשה.
בשנים הראשונות של המרוץ הוא נשלט בייחוד על ידי הרוכבים ההולנדיים והבלגים אשר היו מורגלים לאופי ולתנאי המסלול. במחצית השנייה של שנות השבעים זכה הרוכב ההולנדי יאן ראס ארבע פעמים ברציפות במרוץ ונהגו לכנות את המרוץ באותן שנים "אמסטל גולד ראס". בשנות פעילותו, ניסה מספר פעמים הרוכב האמריקאי המפורסם לאנס ארמסטרונג לזכות במרוץ, (וזאת למרות שהזניח בדרך כלל מרוצים חד-יומיים), אולם הוא נכשל בכך והצליח רק לזכות פעמיים במקום השני (בשנים 1999 ו-2001) ופעם נוספת במקום הרביעי (בשנת 2002).
אחד מהמרוצים שנכנסו להיסטוריה היה ניצחונו של ההולנדי חרי קנטמן בשנת 1985. קנטמן שניצח במרוץ לראשונה ב-1974 כצעיר בן 23, הצליח לנצח שנית כרוכב מבוגר בסוף הקריירה שלו, אחרי ששנה לפני כן עבר תאונה קשה מאוד. הוא הצליח לברוח למתחריו וחצה את קו הסיום כשהוא בוכה מהתרגשות.
עוד ניצחון שנחקק בהיסטוריית המרוץ הגיע ב-2019. המרוץ התפתח לקבוצת בריחה של שני רוכבים, יאקוב פוגלסן וז'וליאן אלאפיליפ, בהמשך מיכל קוויאטקובסקי הצליח לגשר אליהם. המרוץ נראה בדרך הבטוחה להיגמר במאוץ בין שלושתם ובפער יחסית גדול, אלא שבקילומטר האחרון מת'יו ואן דר פול סגר את הפער כמעט לבדו תוך כדי שהוא סוחב אחריו קבוצת רוכבים נוספת, תפס את השלושה במהלך המאוץ אל קו הסיום וניצח במרוץ.
מסלול המרוץ

אורכו של המסלול כיום הוא כ-250 ק"מ. בעבר הוזנק המרוץ מכיכר השוק בעיר הארלן. נקודת הזינוק כיום היא בעיר מאסטריכט והמרוץ מתפתל בגבעות שבאזור לימבורג שהוא החלק היחידי של הולנד שאינו מישורי. מתחילת המרוץ ב-1966 ועד 1990 היה הסיום במרסן (אנ') (להוציא את שנת 1968 בה הסתיים המרוץ אלסלו (Elsloo)). מ-1990 ועד 2002 היה הסיום במאסטריכט. הסיום המישורי הביא לכך שבחלק מהפעמים הוכרע המרוץ במאוץ המוני. כדי להקשות על הרוכבים הועבר הסיום מ-2003 אל גבעת קוברג אשר נמצאת בעיר פלקנברג (למרחק של 800 מטר בשיפוע של 12%). במרוץ של 2013 הועתק הסיום ל-1.8 קילומטרים אחרי פסגת הקוברג.
מסלול המרוץ עמוס בעליות קצרות שחלקן תלולות מאוד. בדרך כלל יש במרוץ מעל 30 עליות שכאלו ובניגוד לרונדה ון פלנדרן, העליות מתחילות מיד מראשית המסלול. כל המרוץ הוא על פני אספלט, אך הכבישים הצרים, שינויי הכיוון החדים והתכופים והרכיבה באזור הבנוי בצפיפות ברובו, מקשים על הרוכבים. הרוכבים ההולנדים, אשר נהנים מעידוד הקהל הביתי הגודש את צידי המסלול, זכו 19 פעמים בניצחון, מתוך 58 המרוצים שנערכו עד כה. אחריהם נמצאים הבלגים עם 14 ניצחונות.
עלייה מפורסמת אחרת היא קויטנברג הנמצאת כ-10 ק"מ לפני הסיום.
רוכבים אשר צברו מספר גדול של ניצחונות במרוץ > חמישה ניצחונות

יאן ראס ניצח ברציפות בשנים 1977 עד 1980 ובנוסף, ניצח במרוץ גם בשנת 1982
רוכבים אשר צברו מספר גדול של ניצחונות במרוץ > ארבעה ניצחונות

פיליפ ז'ילבר בשנים 2010, 2011, 2014 ו-2017
רוכבים אשר צברו מספר גדול של ניצחונות במרוץ > שני ניצחונות

אדי מרקס בשנים 1973 ו-1975
חרי קנטמן בשנים 1974 ו-1985
רולף יארמן בשנים 1993 ו-1998
אנריקו גספרוטו בשנים 2012 ו-2016
רשימת המנצחים בשנים האחרונות

1999 – מיכאל בוכרט
2000 – אריק צאבל
2001 – אריק דקר
2002 – מיקלה ברטולי
2003 – אלכסנדר וינוקורוב
2004 – דוידה רבלין
2005 – דנילו די-לוקה
2006 – פרנק שלק
2007 – סטפן שומכר
2008 – דמיאנו קונגו
2009 – סרגיי איוונוב
2010 – פיליפ ז'ילבר
2011 – פיליפ ז'ילבר
2012 – אנריקו גספרוטו
2013 – רומן קרויציגר
2014 – פיליפ ז'ילבר
2015 – מיכל קוויאטקובסקי
2016 – אנריקו גספרוטו
2017 – פיליפ ז'ילבר
2018 – מייקל ואלגרן
2019 – מתייה ואן דר פול
2020 – המרוץ לא נערך בגלל מגפת הקורונה בהולנד
2021 – ואוט ואן ארט
2022 – מיכל קוויאטקובסקי
2023 – טאדיי פוגאצ'אר
2024 – טום פידקוק
ראו גם

מרוץ אמסטל גולד לנשים
הערות שוליים

↑  חרי קנטמן לאחר ניצחונו ב-1985
↑  Finish Line, באתר הרשמי של המרוץ (כולל מפת המרוץ), אפריל 2014
↑  יש להקיש תאריך לידה בכניסה לאתר כדי לוודא שהמשתמש בן 18 ומעלה, בהתאם לחוק ההולנדי על פרסום אלכוהול
מסמכי פנמה

מדינות המוזכרות במסמכי פנמה
מסמכי פנמה הם אוסף של 11.5 מיליון מסמכים חסויים של חברת עורכי הדין מוסאק-פונסקה מפנמה. המסמכים, שהודלפו בידי אלמוני, מכילים מידע על יותר מ-200,000 חברות מכל העולם ועל בעלי המניות שלהן, ובהם מספר שליטי מדינות. כמו כן, הם כוללים ראיות לפעילות פיננסית ענפה של פוליטיקאים ממדינות שונות במקלטי מס שונים ברחבי העולם, לרבות הלבנת הון, לקשרים פסולים בין גופים שונים, ועוד.
המסמכים הודלפו בידי אלמוני לעיתון הגרמני "זידדויטשה צייטונג", ועובדו במשך כשנה בידי ה-ICIJ‏ (International Consortium of Investigative Journalists), בשיתוף עם כמאה כלי תקשורת ברחבי העולם ויותר מ-370 עיתונאים. הפרשה פורסמה באופן פומבי בכלי התקשורת בעולם ב-3 באפריל 2016, וחשיפה מלאה של רשימת החברות הכלולות בה נעשתה במאי 2016.
תוכן המסמכים

חברת מוסאק-פונסקה היא משרד עורכי דין בינלאומי המתמחה ביצירת חברות ותאגידים שתכליתם העיקרית להסתיר את הבעלים האמיתיים של נכסים שונים ברחבי העולם באמצעות רישום החברות במקלטי מס שונים, שבהם חוקים המאפשרים את הסוואת הבעלים ובעלי המניות של החברות. אחד מעקרונות היסוד של החברה הוא שמירה על סודיות וחשאיות לקוחותיה. המסמכים שהודלפו כוללים תיעוד על תקופה של כ-40 שנה (מסוף שנות ה-70 ועד 2015), ובגודל כולל של 2.6 טרה-בייט. הם כוללים מידע אודות הבעלות על יותר מ-200,000 חברות שהוקמו במקלטי מס שונים ברחבי העולם אך מרכז פעילותן במדינות אחרות, ומידע על העברות כספים חשודות שבוצעו בין חברות שונות, שייתכן שהן תשלומי שוחד. מסמכים אחרים הראו כיצד בנקים גדולים, כדוגמת קרדיט סוויס, UBS ו-HSBC והבנקים הישראליים בנק הפועלים ולאומי, יצרו חברות במקלטי מס עבור לקוחותיהם.
פעילות במקלטי מס היא חוקית כאשר היא מדווחת כראוי לרשויות במדינות שבהן מתבצעת הפעילות העיקרית של החברה. עם זאת, המסמכים העלו שהמעורבים בפעילות לא וידאו שמקורם של הכספים חוקי ושאין מעורבת בהן פעילות פלילית, העלמות מס ושחיתות פוליטית. בנוסף, התגלו במסמכים ראיות לזיוף מסמכים עבור לקוחות באמצעות תיארוך מסמכים לתקופה מוקדמת, ושיתוף פעולה עם כמה עשרות חברות ואישים שהיו ברשימה שחורה של ארצות הברית והאיחוד האירופי ונתונים לסנקציות בינלאומיות, בהם חברות מאיראן ומקוריאה הצפונית, ואישים מסוריה.
הדלפת מסמכים זו היא ההדלפה הגדולה ביותר שהתרחשה עד 2016.
ידוענים שהוזכרו במסמכים

בין השמות הבולטים שעלו במסמכים נמצאים שמותיהם של מקורבים ובני משפחה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא אוקראינה לשעבר פטרו פורושנקו, מקורבים למנהיג סין שי ג'ינפינג, ראש ממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון, נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי, נשיא איחוד האמירויות הערביות ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, ראש ממשלת פקיסטן, נשיא הסנאט בניגריה, הבמאי פדרו אלמודובר, השחקן ג'קי צ'אן, מיס עולם לשעבר אישווריה ראי, והכדורגלן ליונל מסי.
ברשימה הופיעו גם שמות של כ-600 חברות ישראליות ו-850 ישראלים בעלי מניות, כדוגמת עידן עופר, יעקב וינרוט, דב וייסגלס, טדי שגיא, יעקב אנגל, בני שטיינמץ, דן גרטלר ודן ויז'ניצר, בנו של אלכס ויז'ניצר שהיה מנכ"ל החברה הלאומית לדרכים בישראל.
במסמכים שפורסמו עלה גם שמו של טארק עבאס, בנו של יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן, כמחזיק מניות בשווי של כמיליון דולר בחברות הקשורות לרשות הפלסטינית
בעקבות הפרסום

זמן קצר לאחר הפרסום הראשוני הודיע ראש ממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון על התפטרותו מתפקידו בעקבות לחץ ציבורי.
אחד ממייסדי החברה, רמון פונסקה-קורה, נשיא מפלגת "פנמנייסטה" (השלישית בגודלה באספת העם של פנמה), הודיע על לקיחת פסק זמן מפעילות פוליטית ונאלץ לפרוש מתפקידו כנשיא המפלגה עקב "מבצע שטיפת רכב" (הכינוי של חקירת הפרשה בברזיל).
פירמת מוסאק-פונסקה שניצבה במוקד הפרשה הודיעה כי תיסגר לאור המוניטין שלה שנפגע.
בישראל הודיעה רשות המיסים על פתיחת חקירה בנושא העלמות מס אפשריות שבוצעו באמצעות רישום חברות במקלטי מס. רשויות המס במספר מדינות נוספות פרסמו הודעות דומות.
בצ'ילה התפטר מנהל העמותה "Transparency International" (הסניף בישראל נקרא "שקיפות בינ"ל ישראל") לאחר שנחשפו קשריו עם חמש חברות שהשתמשו במקלטי מס.
שלטונות שווייץ החרימו את הציור "איש יושב עם מקל" מאת מודיליאני שנחשד כגנוב על ידי הנאצים
ב-15 באפריל הודיע שר התעשייה הספרדי, חוסה מנואל סוריה (אנ') על התפטרותו.
ראש ממשלת פקיסטן נקנס ב 10 מיליון שקלים ונידון לעשר שנות מאסר.
פרסום המסמכים תרמו להדחת נשיא ברזיל.
שופט ועדת האתיקה של פיפ"א התפטר.
מנכ"ל היפובנק באוסטריה התפטר.
ראו גם

מסמכי פרדייז
מסמכי פנדורה
רשימת לגארד
בנקאות בפנמה
הערות שוליים

1 2  Panama Papers-The power players באתר ICIJ
↑  הסבר על מסמכי פנמה באתר CNN
↑  Jason Abbruzzese, 400 עיתונאים שמרו את שערוריית מסמכי פנמה בסוד למעלה משנה אתר mashable, ‏4 באפריל 2016
↑   הגרדיאן, מסמכי פנמה: עסקים של עשרות חברות הנתונות לסנקציות נוהלו במקלטי מס, באתר הארץ, 5 באפריל 2016
↑  כך 400 עיתונאים שמרו בסוד על מסמכי פנמה במשך שנה, אתר 'חורים ברשת'
↑  אורי בלאו, הטייקון, מנהל לשכת רה"מ ופרקליט הצמרת: 600 חברות ישראליות מופיעות בהדלפת הענק מפנמה, באתר הארץ, 3 באפריל 2016
↑  שירי חביב-ולדהורן, ‏מסמכי פנמה חושפים: שטיינמץ שלט בבית זיקוק ברומניה שפעילותו הופסקה, באתר גלובס, 5 באפריל 2016
↑  אורי בלאו, נחשפה טיוטת חוזה: מיליארדר ישראלי התחייב לשלם מיליונים לבנו של הרב אבוחצירא עבור ייעוץ עסקי בקונגו, באתר הארץ, 6 באפריל 2016
↑   אבי בר-אלי, יד ימינו של ליברמן, הבן "היועץ" - והחברות במקלט המס, באתר TheMarker‏, 22 במאי 2016
↑   דניאל דולב, מסמכי פנמה: בנו של עבאס החזיק מניות בשווי מיליון דולר בחברה הקשורה לרשות, באתר הארץ, 7 באפריל 2016
↑  אי-פי, בעקבות מסמכי פנמה: ראש ממשלת איסלנד הודיע על התפטרותו, באתר הארץ, 5 באפריל 2016
↑  אלי לאון, מי הבא בתור ליפול?, באתר ישראל היום, 8 באפריל 2016
↑  אלכסנדרה לוקש וכלכליסט, רשות המסים תפתח בחקירה בעקבות מסמכי פנמה: "נבדוק שם שם ברשימה", באתר ynet, 4 באפריל 2016
↑  סוכנויות הידיעות, "מסמכי פנמה": אוסטרליה וניו-זילנד פתחו בחקירה, באתר nrg
הולנד: רשויות המס פתחו בחקירה בעקבות הדלפת מסמכי פנמה, באתר ynet, 4 באפריל 2016
צרפת: תיפתח חקירה פרלמנטרית בעקבות הדלפת מסמכי פנמה, באתר ynet, 4 באפריל 2016
↑  A torrential leak,‏ 9 באפריל 2016, באתר האקונומיסט (באנגלית)
↑  שלטונות שווייץ החרימו ציור של מודיליאני לאחר גילויי מסמכי פנמה, Anny Shaw, עיתון The Art Newspaper, מתאריך 11 באפריל 2016
↑  סוכנויות הידיעות, עוד קורבן ל"פנמה ליקס": התפטר שר ספרדי, באתר ynet, 15 באפריל 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016030935  NKC: unn2017970743  VIAF: 152146634453441932159   WorldCat (עם VIAF): 152146634453441932159 
ראש ממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון
הציור של מודיליאני שהוחרם על ידי שלטונות שווייץ בעקבות הפרשה
מרינה בך-רומנצ'וק

מרינה אולכסנדריבנה בך-רומנצ'וק (באוקראינית: Мари́на Олександрівна Бех Романчу́к; נולדה ב-18 ביולי 1995) היא אתלטית אוקראינית, סגנית אלופת העולם (דוחה 2019), אלופת אירופה באולם (טורון 2021) וסגנית אלופת אירופה (ברלין 2018) בקפיצה לרוחק. סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) וסגנית אלופת העולם באולם (בלגרד 2022) בקפיצה משולשת.
היא נשואה לשחיין האוקראיני מיכאילו רומנצ'וק.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה ביולי באמסטרדם, הולנד סיימה בך-רומנצ'וק במקום 12 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.29 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 12 בקפיצה לרוחק ללא תוצאה, לאחר שפסלה בשלוש קפיצות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 6.55 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בבלגרד, סרביה סיימה במקום שביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.59 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון, הממלכה המאוחדת סיימה במקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.36 מטר, ולא העפילה לגמר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת סיימה במקום עשירי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.37 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > סגנית אלופת אירופה בקפיצה לרוחק

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין, גרמניה זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.73 מטר, אחרי מלאיקה מיהמבו מגרמניה (6.75 מטר) ולפני שארה פרוקטור מהממלכה המאוחדת (6.70 מטר).
ביוגרפיה > 2019 > מדליית ארד באליפות אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בגלאזגו, הממלכה המאוחדת זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.84 מטר, אחרי איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.99 מטר) ונסטסיה מירונצ'יק-איוונובה מבלארוס (6.93 מטר).
ביוגרפיה > 2019 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה, קטר זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.92 מטר, אחרי מלאיקה מיהמבו מגרמניה (7.30 מטר) ולפני אסה ברומה מניגריה (6.91 מטר).
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון, פולין זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.92 מטר, לפני מלאיקה מיהמבו (6.88 מטר) וקאדי סאגניה משוודיה (6.75 מטר).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום חמישי בגמר קפיצה לרוחק בתוצאה של 6.88 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת העולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד, זכתה במדליית כסףב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.74 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מוונצואלה (15.74 מטר) ולפני קימברלי ויליאמס מג'מייקה (14.62 מטר). נוסף לכך, סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.73 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית סיימה במקום שמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.82 מטר ובמקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.91 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת אירופה בקפיצה משולשת

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן, גרמניה זכתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 15.02 מטר, לפני כריסטינה מאקלה מפינלנד (14.64 מטר) וחנה קנייזבה-מיננקו מישראל (14.45 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בקיצה לרוקח בתוצאה של 6.76 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.00 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מוונצואלה (15.08 מטר) ולפני ליאניס פרז מקובה (14.96 מטר). את הקפיצה הטובה ביותר היא השיגה כבר בקפיצה הראשונה והובילה כל התחרות על לקפיצה האחרונה שבה רוחאס קבעה את הקפיצה המנצחת לאחר שדורגה במקום השמיני.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 6.93 מטר (2016)
קפיצה משולשת: 15.02 מטר (2022)
הערות שוליים

↑  Ukraine standout swimmer Mykhailo Romanchuk reunited with mother, sister and coach in Budapest, באתר פינ"א, 8 ביולי 2022
↑  Triple Jump Women - Final (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14434131
מרכז המבצעים לביטחון לאומי

| --- | --- |

מרכז המבצעים לביטחון לאומי (NSOC) ב-2012
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים)
 קואורדינטות:  39°06′32″N 76°46′17″W﻿ / ﻿39.1089°N 76.7714°W﻿ / 39.1089; -76.7714
 he
 
מרכז המבצעים לביטחון לאומי (באנגלית: National Security Operations Center; בראשי תיבות: NSOC, או דירקטוריון K) היא היחידה של הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית האחראית על איסוף מודיעין אותות בזמן אמת עבור השירות החשאי של ארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 1969 הופל מטוס סיור מדגם EC-121 של הצי האמריקני מעל ים יפן. תקרית זו הראתה את הצורך במרכז אבטחה ייעודי שיגיב לאירועים כאלה.
עוזר המנהל של הסוכנות לביטחון לאומי באותה תקופה, ג'ון אי. מוריסון ג'וניור, הציע למנהל הסוכנות לביטחון לאומי להקים מרכז צפייה לאומי. המרכז הוקם בשנת 1968 כמרכז המעקב הלאומי למודיעין אותות (NSWC) וב-1973 שונה שמו למרכז המבצעים הלאומי למודיעין אותות (NSOC). ב-1996 קיבל מרכז המבצעים את שמו הנוכחי.
לאחר התקפות 11 בספטמבר 2001 הורחבה המשימה של מרכז המבצעים לביטחון לאומי ממרכז שמירה למרכז מבצעים.
ראו גם

מרכז הפיקוד הצבאי הלאומי
חדר המצב (הבית הלבן)
משמרת השבת

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  בני ברק 
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים) 
 mishmeret7.co.il
 
פיקוד שבת אוטומטי למקרר
משמרת השבת הוא ארגון העוסק במחקר הלכתי וטכני, העברת מידע לציבור, פיתוח פתרונות וכשרות לשבת, בתחום מכשירי החשמל הביתיים בשבת, גם לפי שיטות מחמירות בהלכה, עם דגש על מכשירים דיגיטליים.
הקמה ומטרה

הארגון נוסד בשנת 2011 בידי הרב אליהו בייפוס, מרבני בית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק.
יוזם הקמתו של הארגון היה הרב יוסף שלום אלישיב. על פי דברי תלמידו הרב יצחק דרזי, לאחר שנחשף הרב אלישיב לפתרון הלכתי ששווק בציבור ולדעתו אסור בשימוש בשבת, הוא פנה אליו ואמר שיש להקים את הארגון, ואף נתן את שמו 'משמרת השבת'. מטרת הארגון המוצהרת היא הסברה וחידוד מודעות ציבורית לחששות הלכתיים שונים הכרוכים בשימוש במכשירי חשמל בשבת, בפרט במכשירים העושים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות, שלגבי בעיות הלכתיות שהתעוררו לגביהם קיימת מודעות פחותה גם בקרב קהל שומרי השבת. והצעת פתרונות הלכתיים-טכניים לבעיות אלו.
הארגון מתייחד בכך שהוא מתיימר לספק פתרונות שאינם שנויים במחלוקת הלכתית ונותנים מענה לפי כל הדעות. הארגון קיבל עם הקמתו את הסכמתם של שורת פוסקי הלכה בכירים, בעיקר מן המגזר הליטאי-חרדי כדוגמת הרב יוסף שלום אלישיב, הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, הרב נסים קרליץ, הרב חיים קניבסקי, הרב שמואל אוירבך ואחרים. בשנת 2014 הצטרפו גם הרבנים שמואל הלוי ואזנר שמעון בעדני ושלום כהן (ראש ישיבת פורת יוסף), ל"קול קורא" שפרסם הארגון, המפרט את החששות החדשים והאתגרים ההלכתיים שהציבה התקדמות הטכנולוגיה לפתחם של שומרי השבת, וקורא לציבור להיזהר ממכשול ולהתקין התקני שבת בתקן המחמיר אותו דורש הארגון. במנשר זה, הודיע הארגון על הסדר שנחתם מול חברות גדולות במשק, על אפשרות להתקנת "התקן השבת" שבאישור הארגון, מבלי לגרור את הסרת אחריות היצרן, למרות התערבות גורם זר בפעילות המכשיר.
פעילותו

פעילות הארגון התמקדה בנושאים הבאים:
מקררים בעלי מנגנון הפעלה דיגיטלי: בשונה ממקררים המופעלים באמצעות מנגנון מכני, רבים מהמקררים החדשים מצוידים בכרטיס דיגיטלי ובחיישנים אלקטרוניים המנטרים את פעילות המקרר. הרישומים בכרטיס הדיגיטלי עם פתיחת דלת המקרר או תא ההקפאה, מהווים אתגר הלכתי לשומרי השבת, ומנגנוני "פיקוד שבת" הקיימים בשוק שנועדו לנטרל את פעילות התרמוסטט ולמנוע את השפעת הפתיחה על הדלקת המקרר, אינם מהווים עוד פתרון לבעיות אלו. המודעות לשינוי הטכני ולהשלכות ההלכתיות שלו בקרב צרכני מכשירי החשמל הדתיים, עמד במרכז פעילות הארגון בשנת קיומו הראשונה.
מוני מים דיגיטליים: בעוד מדי המים המסורתיים, היו מכניים לחלוטין והמדידה התבצעה באמצעות מערכת גלגלי ספרות, וקריאת המונה מדי פעם בידי נציג חברת המים המקומית, הותקנו בראשית המאה ה-21 ברשויות מקומיות רבות בישראל מוני מים דיגיטליים, המכילים כרטיס פיקוד ממוחשב ואמצעים לשידור הנתונים. מאחר שמד המים ובעקבותיו המונה מושפעים ישירות מזרימת המים, נוצר מצב שהאדם שפותח בביתו את ברז המים, מפעיל את מערכת הדיגיטלית שבמד המים. פעולה זו כרוכה בהפעלת זרם חשמלי, ולמצער בהגברת זרם כזה. בשל מיקומם של מונים אלו בשטחים הציבוריים של בניני המגורים, המודעות אליהם פחותה, ושומרי שבת רבים לא הבחינו בבעיה ההלכתית שנוצרה עם ההתקדמות במערכת מדידת המים. משמרת השבת העלתה את הנושא למודעות באמצעות פרסום חוברות הדרכה בבתי הכנסת ומודעות ביומון החרדי "יתד נאמן". ברשויות מקומיות חרדיות כמו בני ברק, נעצרה הלכה למעשה החלפת מדי המים, ויזמים שונים ייצרו מספר מדי מים דיגיטליים בעלי מנגנון שנותן מענה הלכתי לבעיות שהועלו. לחלק מהמונים אישור הלכתי של "משמרת השבת", ולאחרים ניתנו אישורים מגורמים רבניים אחרים.
מזגנים בתפוקה משתנה: מזגן בתפוקה משתנה (או בשמו הגנרי "מזגן אינוורטר")(אנ') הוא מזגן המיועד להפעלה במהירות משתנה ויחידת המדחס שלו עושה לשם כך שימוש במנוע הפועל בזרם ישר, מנוע מסוג זה מאפשר את הפחתת מהירות המנוע תוך שימור הכוח הדרוש להפעלת המדחס, ובכך מאפשר פעילות רציפה של המזגן. למזגן זה מערכת שליטה מתקדמת שמאפשרת רגישות גבוהה יותר של המזגן לשינויי טמפרטורה, ובדגמים מסוימים גם חיישני נפח שמזהים את מיקום האנשים בחדר ומסדירים את פעילות המזגן בהתאם לכך. מהבחינה ההלכתית, ההתייחסות למערכות אלו מורכבת: מחד, הפוסקים הסבורים שהגברת והפחתת זרם חשמלי חמורה פחות מיצירת מעגל חשמל חדש, רואים במערכת זו בה הזרם קבוע ורק מווסת, מערכת קלה יותר לשימוש בשבת מאשר מערכת בה התרמוסטט מכבה ומדליק את המדחס חליפות. מאידך, הפוסקים הסבורים שהגברת זרם דינה כיצירת מעגל חשמל חדש, רואים במערכת זו, מערכת חמורה יותר לשימוש בשבת, בשל מהירות התגובה שלה לשינויי הטמפרטורה. לדוגמה: בשל מהירות זו, ניתן לראות קשר ישיר יותר בין פתיחת דלת החדר להגברת הזרם, ובין סגירת החלון להחלשת הזרם. "משמרת השבת" יזמה פיתוח מנגנון שמשבית את פעילות מערכת שינוי התפוקה, באופן דומה למעקפים שנוצרו בעבר כדי לבטל את השפעת התרמוסטט על מכשירי חשמל שונים.
מחמי מים ותרמוסים חשמליים: קיים מגוון גדול של מחמים חשמליים, בכל סוג קיימים נידונים הלכתיים שונים, בענייני הלכות בישול, חשמל (תרמוסטט), מוקצה, בורר ועוד. הארגון ערך מחקרים הלכתיים וטכניים בנושאים אלו, תוך שימת לב לחומרות הנהוגות על פי דעת ה'שולחן ערוך'. מסקנות המידע והוראות הרבנים פורסמו בחוברת מיוחדת ומועברות לכל דורש.
ראו גם

חשמל בשבת
הערות שוליים

↑  מסורתית, מחויב מגזר זה לפסיקתו של החזון איש יותר ממגזרים חרדיים ודתיים אחרים.
↑  ראו בני רבינוביץ, “הטכנולוגיה שיצרה את הבעיות ההלכתיות, יכולה גם לפתור אותן”. פורסם במקור ביומון יתד נאמן, ג' בשבט תשע"ב.
↑  במכתב(הקישור אינו פעיל)
↑  "ללא מגע יד אדם" פרסומי חברת סמסונג, עיתון המודיע 8/4/2016.
↑  אנקדוטה מעניינת בנושא זה: נפוצה שמועה כי בביתו של הפוסק החרדי הבכיר הרב יוסף שלום אלישיב פעל מזגן כזה בשנותיו האחרונות, והיו שהסיקו מכך שדעתו הייתה להתיר את השימוש במזגן זה בשבתות. בחוברות ההסברה של הארגון הופיע מכתב של בנו של הרב, המסביר שהרב לא היה מודע לכך שהמזגן שהותקן בביתו פעל בטכנולוגיה שונה ממזגנים רגילים. עדות אחרת נמסרה, לפיה בשבתות היה המזגן המדובר מושבת.
↑  לחץ להוריד
משמרת חזיר

משמרת חֵזִיר (נקראת גם: משמרת ממלח) היא המשמרת ה-17 מבין כ"ד משמרות כהונה ששירתו בבית המקדש בתקופת בית ראשון ונזכרות בתנ"ך (בספר דברי הימים א', פרק כ"ד, פסוק ט"ו). המשמרת חזרה מגלות בבל והמשיכה להתקיים ולעבוד בבית המקדש גם בתקופת בית שני.
השם "חזיר"

בתלמוד הירושלמי, (מסכת תענית, פרק ד', הלכה ב') מובא הסבר לשם חזיר, לפיו מקור השם הוא השורש ח.ז.ר. כלומר; שמואל הנביא ("שמואל הרואה" בלשון התלמוד הירושלמי - כלשון הפסוק) ודוד המלך הוסיפו עוד שש-עשרה משמרות כהונה על שמונה המשמרות הקיימות שהעמיד משה. לכל אורך תהליך הוספת המשמרות הקפידו על חלוקה שווה של משמרות, חציין מבני אלעזר הכהן וחציין מבני איתמר הכהן, אך כאשר הגיעו לשמונה האחרונות, לא היו מספיק צאצאים לאיתמר, כך שכל שמונה המשמרות האחרונות היו מבני אלעזר והפרו את השוויון. ממקרה זה נגזר השם חזיר, בכך שסבב חלוקת המשמרות 'חזר' להיות מבני אלעזר עקב חוסר בבני איתמר.
על פי התלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ז, לא נכללה משמרת זו בין ארבע משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני (שמהן ייסדו עשרים וארבע משמרות על פי גורל), ולכן נקבע אז שאפילו אם מאוחר יותר היא תעלה היא תהיה טפלה למשמרות שעלו בראשונה.
השם "חזיר" נזכר גם בספר נחמיה (פרק י', פסוק כ"א), אך שם מדובר ברשימת שמות של ראשי משפחות שעלו מבבל, ואין לכך קשר למשמרת חזיר.
ארכאולוגיה > כפר ממלח

מצפון לכביש 65, כקילומטר ומחצה דרומית לצומת צלמון, נמצאים שרידי "כפר ממלח" - מקום מושבה של משפחת חזיר מירושלים, לאחר שעברו משפחות הכהונה לגליל. במקום מערות קבורה קדומות, מאגרי מים, מערכת מחילות מסתור מימי המרידות ברומאים ומבני ציבור שונים. בראש גבעת ממלח נמצאים שרידי בית הכנסת המזוהה עם בית הכנסת  של משפחת חזיר.
ארכאולוגיה > קבר בני משמרת חזיר

קבר בני חֵזיר הוא מערת קבורה של משפחת כוהנים מבני חֵזיר הנמצא בנחל קדרון שמתוארך לתקופת החשמונאים, והוא חצוב כולו בתוך הצוק. כתובת בעברית  שנחקקה מעל המערה מלמדת כי המערה שימשה את בני חֵזיר במשך כמה דורות (וגם מלמדת על שמות הנפוצים בתוך בני המשמרת: אלעזר, יוסף, חניה - שמוזכרים פעמיים): ”זה הקבר והנפש שלאלעזר חניה יועזר יהודה שמעון יוחנן בני יוסף בן עובד יוסף ואלעזר בני חניה כהנים מבני חזיר.” ניתן גם ללמוד מכתובת זו על חשיבותה של משמרת זו (יחסית לשאר 24 משמרות הכהונה), שזכתה לחציבת קבר במקום מרכזי - מול הר הבית.
קבר בני חזיר
מסמכי האנטי-פדרליסט

תקנון הקונפדרציה, המסמך המכונן אשר קדם לחוקת ארצות הברית ונוסח על פי עקרונות אנטי פדרליסטים.
מסמכי האנטי-פדרליסט (באנגלית: The Anti-Federalist Papers), הם אוסף של מאמרים שנכתבו על ידי המתנגדים לאישור חוקת ארצות הברית בשנים 1787–1788. המאמרים נכתבו כתגובת נגד למאמרי הפרדרליסט שבאו לשכנע ולהסביר את יתרונות החוקה על פני תקנון הקונפדרציה. ימים לאחר הטיוטה הסופית של חוקת ארצות הברית החל על גבי דפי העיתונים הוויכוח על החוקה החדשה. בצד אחד תומכי הממשל המרכזי החזק הפדרלי שבקשו לשכנע את המדינות לאשר את החוקה באמצעות  מסמכי הפדרליסט ובצד השני האופוזיציה, מתנגדי החוקה והממשל המרכזי החזק. מסמכי הפדרליסט השפיעו והחוקה אושרה, אבל השפעת מסמכי האנטי-פדרליסט ניכרת עד היום במגילת הזכויות שהיא עשרת התיקונים הראשונים לחוקה. עד כה לא תורגמו המסמכים לעברית.