stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פינקודוס

| פינקודוס |
| --- | --- |
  שלד והשוואה לאדם של פינקודוס
תקופה
סוף פלאוקן- אמצע אאוקן 63.3–48.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קונדילרסים
משפחה:: פינקודונטיים
סוג:: פינקודוס
מינים
 Phenacodus bisonensis  Phenacodus condali  Phenacodus grangeri  Phenacodus intermedius  Phenacodus lemoinei  Phenacodus magnus  Phenacodus matthewi  Phenacodus primaevus  Phenacodus teilhardi  Phenacodus trilobatus  Phenacodus vortmani
שם מדעי
 Phenacodus ‏קופ, 1873

פינקודוס (שם מדעי: Phenacodus) הוא סוג נכחד של יונק קדום מאוד שחי בתקופת הפלאוקן עד אמצע האאוקן באמריקה הצפונית. יונק זה היה מראשוני הפרסתנים ואולי היה מאבותיהם של הסוסים והקרנפים. כמה חוקרים עם זאת רואים בו מאבותיהם של פרסתנים אחרים כמו הקונדילרסים או מכפילי פרסה. הוא נמצא ב-1873 ותואר בידי הפלאונטולוג המפורסם אדוארד דרינקר קופ.
יצור קדום זה הגיע לאורך 1.5 מטר ושקל עד 56 קילוגרם. הוא היה בעל רגליים קצרות, גב בולט וזנב ארוך כמו לנמר, שייתכן שעזר לו לטפס על עצים. מבנה עצמותיו דמה לאלו של בני הסדרה הטורפת קראודונטים. היו לו 5 אצבעות ברגליו אך אצבע אחת הייתה העיקרית שביניהם ועליה היצור נע. היה לו צוואר קצר וראש קטן בו היו שיניים חותכות גדולות וטוחנות גדולות בעלות מרווח. ממבנה שיניו ייתכן שהוא היה צמחוני, אוכל-כול או אפילו טורף.
הדימוי הרווח של היצור מציג אותו כפרסתן קדום אוכל צמחייה שהיה מאבותיו של הסוס המודרני, אשר החל להתפתח ולהפוך לאחד מראשוני הסוסיים כמו האאוהיפוס שגם חי ביערות והיה בעל 5 אצבעות ברגליו.
עדר של פינקודוסים רצים
פורניקס

| --- | --- |

 שיוך:  fornix of neuraxis, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (837) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  fornix 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.08.949 
 TA2 (2019):  5633 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_705 
 מזהה נרוניימס:  268 
 FMA:  61965 
 קוד MeSH:  A08.186.211.180.405.600 
 מזהה MeSH:  D020712 
 
מבנה הפורניקס
הפורניקס (מלטינית; בעברית: קשת) הוא רשת סיבים עצביים (ותאי עצב) במוח, שמעבירים אותות חשמליים מההיפוקמפוס לגופים הדדיים של ההיפותלמוס.
תפקיד

הפורניקס הוא חלק מהמערכת הלימבית. בעוד שהתפקיד והחשיבות המדויקים שלו טרם הובנו, הוכח כי הסרת חלק זה של המוח בניתוח יכולה לגרום לאיבוד או פגיעה בזיכרון.
ישנן כמה השערות בנוגע לסוג הזיכרון המושפע מחלק זה, אך ככל הנראה ההשפעה היא בעיקר על זיכרון שליפה (זיכרון לטווח ארוך), יותר מאשר על זיכרון מיידי וזיכרון זיהוי. כלומר, נזק לפורניקס עלול לגרום לבעיות ופגיעה בזיכרון לטווח ארוך (כמו זיכרון פרטים על אירועים מהעבר), ולמעט פגיעה בזיכרון לטווח הקצר.
הפורניקס מכיל שלוחות של אקסונים דופמינרגיים מהטגמנטום הגחוני.
מבנה

הסיבים של הפורניקס יוצרים צורה הדומה לאות C. הסיבים מתחילים בהיפוקמפוס בכל צד של המוח (סיבים אלו נקראים גם פימבריה). מספר רב של סיבים נפגשים באמצע המוח, ויוצרים את הפורניקס. הצד הפנימי של הקרום שמפריד בין שני החדרים הלטרליים במוח מחובר לחלק העליון של הפורניקס. ישנה הפרדה בין החלק השמאלי של הפורניקס וחלקו הימני, וכמו כן, יש גם הבדל בין החלק התחתון לעליון.
הסיבים האחוריים (שנקראים פוסטקומיסורל פורניקס) מכל צד ממשיכים לעבור לכוון גוף האדם או החיה דרך ההיפותלמוס ותאי התלמוס.
הערות שוליים

1 2 3  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
| המערכת הלימבית |
| --- | --- | --- |
| אזורים מוחיים | קליפת המוח הלימבית: פיתול החגורה (פיתול החגורה הקדמי, פיתול החגורה הקדמי העליון), הפיתול הפארהיפוקמפאלי (אנ') • קליפת המוח הארובתית-מצחית • היפוקמפוס • פורניקס • אמיגדלה •  גרעין האקומבנס • היפותלמוס • הגופים הדדיים • תלמוס |  |
| תפקודים | רגשות • מוטיבציה • זיכרון • למידה • הרחה • תגובת הילחם או ברח • ויסות של מערכת העצבים האוטונומית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A14.1.08.949
ערפל (להקה)

| --- | --- |

Arafel
 מוקד פעילות:  ישראל, גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  בלאק מטאל, פולק מטאל, בלאק-דת' מלודי
 חברת תקליטים:  נויזארט רקורדס, Beverina Productions, Sound Age Productions 
 www.arafel-band.net
 חברים
 Felius Helge Stang Leshii R.K. Nasha
 חברים לשעבר
 Candlelight Mihail Daniel Varfolomeyev Ilia Badrov Pavel Mitiyanine G.R.O.M Oboroten Divertigo Max Gringaus
 
ערפל (Arafel) היא להקת בלאק מטאל ופולק מטאל ישראלית מתל אביב שהוקמה ב-1997.
היסטוריה

ערפל הוקמה ב-1997 על ידי Leshii המתופף, Oboroten הסולן והגיטריסט, G.R.O.M על הבאס וCandlelight הקלידן.
סגנון הלהקה הוגדר כבלאק מטאל המושפע מפולק רוסי ואוקראיני. כעבור שנתיים הקליטו דמו בשם Skazki Starogo Lesa ("סיפורי היער העתיק"), שנמכר בארץ בכ-200 עותקים על גבי קלטות ובאירופה בעוד 500 עותקים. ללהקה הצטרף הגיטריסט Felius.
בין השנים 2000 ל-2002 הלהקה התמקדה בעיקר בהופעות בארץ. בסיומה של תקופה זו טסו לפולין להקלטת אלבום הבכורה, The Way of Defender, שהקונספט שמאחוריו מתרכז במצביא הרוסי מהמאה ה-13 אלכסנדר נבסקי, שנחשב לגיבור לאומי. האלבום זכה לציונים גבוהים בכמה ממגזיני מטאל ברחבי העולם. בספטמבר 2003, הצטרף הגיטריסט דניאל וורפולומייב.
ב-2005 שוחרר אלבומה השני של הלהקה, Second Strike: Through the Flames of the Ages, שהוקלט גם הוא בפולין. באלבום מתארח סולן להקת הבלאק הרוסית Tvangeste, כאשר את עמדת הבס אייש הגיטריסט-דניאל.
ב-2006 התפצלה הלהקה כאשר הגיטריסט דניאל וורפולומייב והקלידן אלכס קרלינסקי הקימו יחד את הרכב הפאוור מטאל Acropolis. איליה בדרוב (כסולן) ופאבל מיטייאנין (כגיטריסט), שניהם מלהקת הת'ראש/דת' מטאל הישראלית The Fading, הצטרפו ללהקה באותה שנה ואחריהם לא איחר להצטרף R.K מ-Deface לעמדת הבס. אך הרכש הבולט באותה שנה היה הצטרפותה של נאשה (בעבר מ Anora Dimentia) ככנרית.
ב-2008 עזבו איליה ופאבל את ערפל מכיוון שהקדישו את רוב זמנם ללהקתם השנייה, The Fading.
באותה שנה הצטרף ללהקה סולן להקת הפולק-ויקינג הגרמנית Equilibrium - הלגה סטאנג (Helge Stang).באותו גל של שינויים התנתקה הלהקה מהלייבל "Sauron Productions" שהיה מזוהה עמה עד עכשיו והחלה את דרכה בכניסה לסצנת המטאל האירופאית עם שירה באנגלית ולא ברוסית ואף באלבומה העתיד להגיע צפוי לצאת שיר בשפה הגרמנית.
כיום הלהקה מנגנת חומר המקבץ מגוון סגנונות תוך כדי שמירה על שורשים עממיים ואלמנטים מודרניים מז'אנר הדת' והויקינג מטאל כאשר את תפקידי הגיטרה השנייה מבצע הכינור בשילוב פדלים שבדרך כלל מתיישמים על כלים חשמליים.
אלבומים

Skazki Starogo Lesa - 1999 (דמו)
The Way Of Defender - 2003
Second Strike: Through the Flames of the Ages - 2005
For Battles Once Fought - 2011
עמק בלמנייט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תצורת נוף 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  71°18′00″S 68°20′00″W﻿ / ﻿71.3°S 68.3333°W﻿ / -71.3; -68.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהעמק בלמנייט(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהעמק בלמנייט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק בלמנייט(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיעמק בלמנייט
 
עמק בלמנייט (באנגלית: Belemnite Valley) הוא עמק באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
העמק ממוקם 2 קילומטרים מצפון מערב לתחנת פוסיל בלאף.
קרחון ארוס גובל בעמק מצפון.
העמק ברובו חשוף משלג וקרח, ובמרכזו זורם נחל של מי קרחונים נמסים.
היסטוריה > מקור השם

בשל העובדה שהעמק חשוף משלג וקרח, בדוחות המדעיים של ראשית שנות ה-60 מכונה העמק בשם "עמק הולו" (באנגלית: "Hollow Valley"; מילולית: "העמק החלול"), או "עמק האפי" (באנגלית: "Happy Valley"; מילולית: "העמק השמח").
שמו הנוכחי של העמק "עמק בלמנייט" ניתן לו בשל מספר הרב של הבלמניטים המאובנים שניתן לראות בסלעי העמק החשופים משלג.
ראו גם

עמק פלטאיירון
עמק מוטונאי
עמק ויקינג
עמק אראטיק
עמק אבליישן
לקריאה נוספת

• Michael J. Hambrey, Jürg C. Alean, , P 117
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
ערפילית פליטה

שלושת סוגי הספקטרום, ספקטרום רציף, ספקטרום בליעה וספקטרום פליטה הפסים הבולטים אותם ניתן לראות בספקטרום הבליעה והפליטה בעלי אנרגיה התואמת למעברי אלקטרונים ברמות האטום
ערפילית פליטה היא סוג של ערפילית המורכבת מענן גז הקורן כספקטרום פליטה. מקור האור של ערפיליות הפליטה הוא באטום מעורר או מיונן אשר אלקטרונים מסוימים חוזרים בו למסלול אנרגטי נמוך ותוך כדי כך פולטים אור. על ידי ניתוח ספקטרום הפליטה ניתן לגלות את הרכב החומרים שבערפילית וכן לקבל מידע רב על הכוכבים אשר גורמים לה להאיר.
סוגי ערפיליות פליטה

ניתן לחלק את רוב ערפיליות הפליטה לשני סוגים:
אזורי H II: אזורי יצירת כוכבים. באזורים אלו, הגז (המורכב מכ-70% מימן ו-30% הליום) עובר קריסה כבידתית עד שמתחיל היתוך גרעיני ומושג שיווי משקל הידרוסטטי ועל ידי כך נוצרים כוכבים חדשים. באזורים כערפילית אוריון ישנה כמות חומר המספיקה ליצירת מאות אלפי כוכבים. חלק מהכוכבים הנוצרים הם מסיביים מאוד וליבתם צפופה ביותר כך שקצב ההיתוך הגרעיני שלהם גבוה וגורם לטמפרטורה גבוהה שמגיעה למעל 30,000 קלווין. בטמפרטורות כאלה למעלה מ-90% מהקרינה הנפלטת מהכוכב היא בתחום העל-סגול וקרינה זו מייננת ומעוררת את הגז המקיף את הכוכב וגורמת לו לקרון באור נראה.
ערפיליות פלנטריות וערפיליות סופרנובה: אלו השרידים של מעטפת כוכבים שהתיכו את מלאי המימן עמו נוצרו וסיימו את חייהם. בשלבים האחרונים של חיי הכוכב מתרחשים תהליכי היתוך בשכבותיו חיצוניות יותר וכן מתבצע היתוך של יסודות כבדים יותר כהליום לפחמן. תהליכים אלו פחות יציבים מאשר היתוך המימן בליבת הכוכב וגורמים למעטפת החיצונית של הכוכב להתפשט ולהתכווץ ולחלקים ממנה להתרחק מהכוכב עד ליצירת ערפילית מסביבו. בסוף התהליך כאשר תהליכי ההיתוך דועכים, קורסת ליבת הכוכב. בכוכבים בעלי מסה בינונית, הופך הכוכב לננס לבן הקריסה מלווה בשחרור אנרגיה כבידתית גדולה ובהתחממות של הננס הלבן לטמפרטורה של עשרות אלפי קלווין. כתוצאה מכך נפלטת קרינה חזקה בתחום העל-סגול שמחממת ומייננת את הערפילית הפלנטרית שנוצרה מסביב לכוכב. במקרה של כוכבים מסיביים קריסת הליבה גורמת לסופרנובה שיוצרת גלי הלם חזקים שמפזרים את שרידי המעטפת ומחממים אותה לטמפרטורות של מיליוני קלווין. בתהליך ההתקררות של שרידי המעטפת היא פולטת את הקרינה שמאפשרת לראות אותה.
נוסף על שני הסוגים העיקריים הללו, ישנם יוצאים מן הכלל דוגמת ערפילית הנמצאת בקרבת החור השחור שבמרכז גלקסיית שביל החלב: ערפילית זו קורנת מכיוון שחומר רב שמגיע אל דיסקת הספיחה המקיפה את החור השחור נדחס, מתחמם ופולט קרינה חזקה שמעוררת את הערפילית.
ערפילית אוריון M42 
 דוגמה לערפילית פליטה מסוג אזור H II
ערפילית הסרטן, M1 
 דוגמה לשארית סופרנובה
ערפילית הטבעת, M57 
 דוגמה לערפילית פלנטרית
ערפילית הביצה (CRL2688) 
 הטבעות המקיפות אותה נוצרו ככל הנראה בעת הבזק ההליום
לקריאה נוספת

ד"ר מאיר מידב, ד"ר נח ברוש, פרופ' חגי נצר - היקום, יסודות האסטרופיזיקה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה (2000)
פול פלאנשון

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1851 פומיי, צרפת 
 פטירה:  11 באוגוסט 1914 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Paul-Henri Plançon 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 סוג קול:  בס 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 
פול אנרי פלאנשון (1914-1851), זמר בס צרפתי, כוכב המטרופוליטן אופרה
פול אנרי פלאנשון (בצרפתית: Pol Henri Plançon ‏ 12 ביוני 1851 - 11 באוגוסט 1914) היה זמר בס אופראי צרפתי בולט (basse chantante). הוא היה אחד הזמרים המהוללים ביותר שפעלו בשנות ה-80 וה90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 - תקופה שמרבים להתייחס אליה כ"תור הזהב של האופרה".
נוסף להיותו בין ראשוני כוכבי האופרה הבינלאומיים שהוציאו הקלטות, היה פלאנשון זמר רב-אנפין, שביצע תפקידים החל בסאראסטרו בחליל הקסם של מוצרט ועד לתפקידי הבס העיקריים של מאיירבר, גונו, ורדי ווגנר, בין השאר.
פלאנשון נודע בשירת הלגטו שלו כמו גם בדיקציה הברורה, גון הצליל הבהיר, האינטונציה המדויקת והשליטה הווירטואוזית בעיטורים ובקישוטים. קולו לא היה אדיר, אך אופיו החודר הטביע תמיד את רישומו באולמות גדולים כמו המטרופוליטן אופרה בניו יורק. הוא הצטיין תמיד בגמישות מופתית, שאפשרה לו לבצע סלסולים ומעברים מהירים, מדויקים ומלוטשים.
ביוגרפיה

פול פלאנשון נולד בפומיי שבארדנים של צרפת, סמוך לגבול עם בלגיה.
ביוגרפיה > לימודים

פלאנשון, שניחן בקול טבעי מעולה, החל את לימודי השירה אצל הטנור החשוב ז'ילבר דיפרה (הראשון שחולל את הפקת הדו הגבוה בצליל חזה), שפנה להוראה לאחר פרישתו מן הבמה. דיפרה נהנה מקריירה מכובדת באיטליה, שם יצר את אדגרדו בלוצ'יה די למרמור של דוניצטי בשנת 1835. פלאנשון הוסיף ללימודיו אצל דיפרה שיעטורין אצל ג'ובאני סבריליה, שלימד הרבה זמרי אופרה ידועי-שם באולפנו בפריז, הנודעים בהם האחים יאן ואדואר דה רשקה, עמם יזדמן לפלאנשון לשיר לעיתים קרובות בשנים הבאות.
בריאיון משנת 1905 לעיתון ניו יורק טיימס, אמר פלאנשון, כי עיצב את הטכניקה שלו על פי שיטתו של קודמו המהולל, הבריטון ז'אן-באטיסט פורה, שהה אליל הקהל הפריזאי בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19.
ביוגרפיה > ראשית קריירה

הופעת הבכורה של זמר הבס הגדול הייתה בתיאטרון האופרה בליון ב-1877, בתפקיד סן-ברי בהוגנוטים של מאיירבר. הוא נשאר בליון עד מאי 1879. אז עבר לפריז וב-1880, הופיע בתפקיד קולונה באופרה "פטררקה" של איפוליט דופרה בתאטר דה לה גטה-ליריק בפריז.
לבסוף, ב-1883, הוזמן פלאנשון לראשונה לשיר באופרה של פריז, שם ביצע בהצלחה את תפקיד מפיסטופלה ב"פאוסט" של גונו. הוא נשאר באופרה של פריז בעשר השנים הבאות, שם השתתף בביצוע הבכורה של "אל סיד" מאת מאסנה בתפקיד דון גורמה (יחד עם האחרים דה רשקה. עוד בכורה אופראית חשובה שבה השתתף הייתה "אסקניו" של סן-סאנס ב-21 במרץ 1890, שם שר בתפקיד פרנסואה הראשון, מלך צרפת. לצדו הופיעה ב"אסקניו" הזמרת האמריקאית אמה איימס, זמרת הסופרן שהרבתה להופיע לצדו בשנים הבאות. גם יריבתה של איימס, הסופרן האוסטרלית המבריקה נלי מלבה, הייתה שותפתו לשירה בהזדמנויות רבות.
ביוגרפיה > הצלחה בקובנט גארדן

פלאנשון הופיע בזירה האירופאית משנת 1891 עד 1904, והופעותיו החשובות ביותר היו בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, שם השתתף שוב במספר רב של בכורות. אחת מהן, ב-11 ביוני 1892, הייתה ההפקה הראשונה של "האור של אסיה" מאת איזידור דה לארה. בכורה אחרת הייתה של אחת מיצירותיה של ססיל שמינאד.
עוד הצגות בכורה שפלאנשון תרם להן בנוכחותו היו: ב-20 ביוני 1894, "האישה מנאווארה" מאת מאסנה; ב-30 ביוני 1901, העיבוד לאופרה של מהומה רבה על לא דבר של שייקספיר מאת צ'ארלס סטנפורד; ב-1901, "מלך איס" מאת אדואר לאלו; וב-1904, "ארודיאדה" מאת מאסנה.
פרשני מוזיקה אנגלים התלהבו מתרומתו לבכורות הללו, כמו גם משירתו בתפקידים מן הרפרטואר המוכר, בהם רוקו בפידליו של בטהובן, מפיסטופלה ב"פאוסט", ראמפיס באאידה של ורדי, פוגנר באמני השירה מנירנברג של וגנר או יופיטר ב"באוקיס ופילמון" של גונו. רק גילום מפיסטופלה מאת אריגו בויטו, שעלה לבמה ב-1895, התקבל בהסתייגות מצד מבקרי המוזיקה. הם גרסו, שכוחו האמיתי של פלאנשון היה ברפרטואר הבל קאנטו הצרפתי והאיטלקי, וכתוצאה מכך, השטן הנוהם וחושף השיניים של בויטו לא מצא ביטוי נכון בסגנון המקסים והחינני של הזמר, שהתאים להפליא להצגת השטן האלגנטי ב"פאוסט" של גונו.
ביוגרפיה > השנים במטרופוליטן אופרה

בשיא תהילתו של פלאנשון בקובנט גארדן, הביא אותו האמרגן מוריס גראו למטרופוליטן אופרה בניו יורק. הופעתו הראשונה שם הייתה ב-29 בנובמבר 1893, כיופיטר ב"פילמון ובאוקיס". הוא הופיע שם בעונות שבין 1893 ל-1897, בעונת 1890–1891, ובעונות שבין 1903 ל-1908, ובסך הכל שר ב-612 הופעות עם המטרופוליטן, שכללו הן הצגות אופרה והן הופעות קונצרטיות, בניו יורק ובערים אחרות בארצות הברית, כחלק מן האנסמבל המסייר של המטרופוליטן. הוא שר את מפיסטופלה ב"פאוסט" 85 פעמים, והשתתף בבכורה הבימתית באמריקה של "קללת פאוסט" מאת ברליוז בשנת 1906, בתפקיד אותו מפיסטו אחר מפורסם. ב-1899, שר בהופעת הפתיחה של האופרה "הרו וליאנדרו" מאת מנצ'ינלי (בתפקיד אריופרנה).
ב-1906, שהה בסן פרנסיסקו עם להקה אורחת של זמרי המטרופוליטן (בהם אנריקו קארוזו, כשרעש אדמה עז ובעקבותיו שריפת ענק הרסו את העיר. הוא ניצל מן האסון מזועזע אך ללא פגע. ב-1908 עזב את המטרופוליטן לאחר הופעת פרידה כפלאנקט ב"מרתה" של פרידריך פון פלוטו, בבית האופרה.
במהלך חורף 1896–1897, צייר הצייר האמריקאי אדולפו מילר-אורי דיוקן של פלאנשון בהזמנת מלחינת האופרטה העשירה
אמה מארסי ריימונד. תמונת הדיוקן הוצגה במרץ 1897 בגלריות דוראנד-רואל בניו יורק. מקומה הנוכחי אינו ידוע.
ביוגרפיה > פרישה, מוות וחשיבות היסטורית

בשובו לפריז בגיל 57, פרש פלאנשון מן הלחץ והמהומה של הבמה כשקולו היה עדיין במצב כללי מצוין, אם כי הצלילים הגבוהים בטווח הקול החלו להיחלש. הוא מילא את זמנו במתן שיעורים לתלמידים נבחרים. במותו היה בן 63. הוא מת בפריז בקיץ 1914, ממש עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באירופה.
פלאנשון ניחן בקול בס אמיתי, שהקיף את הצלילים מן ה-פה העליון עד ל-רה התחתון, הקל והמהדהד, אף כי הקלילות והזריזות שאפיינו את גון שירתו הזכירו כלי נגינה גבוה יותר. מנקודת מבט מוזיקולוגית, יש עניין היסטורי בלתי מבוטל בשיקתו, משום שהשיטה הווקאלית המעודנת שנקט עוצבה לפני הופעת אופרת הוריזמו עזת-התשוקה, הלקוחה מן החיים עצמם, בשנות ה-90' של המאה ה-19. (כדי לבצע את רפרטואר הווריזמו כראוי, נדרשו זמרי המאה ה-20 לוותר במידה רבה על סגנון השירה האלגנטי והמצועצע, שהיה מקובל עד אז באופרה.) למעשה, פלאנשון נחשב לאחד הזמרים האחרונים החשובים בשורה ארוכה של בסים ובריטונים צרפתים, שראשיתה בהולדת התקופה הרומנטית של המוזיקה האופראית בעשורים הראשונים של המאה ה-19. קודמיו ובני תקופתו במסורת זו של שירת בל קאנטו גאלית כללו אמנים מהוללים כמו אנרי-ברנאר דאבאדיה, ניקולא לבאסר, לואיג'י לבלאנש, פרוספר דריווי, פול בארואלט, ז'אן-באטיסט פורה, ויקטור מורה, ז'אן לאסאל ומוריס רנו.
בשנות השיא של קריירת 30 השנה שלו, התמודד פלאנשון עם נבחרת כוכבים של בסים אופראיים, בהם בני ארצו ז'אן-פרנסואה דלמא (שאת קולו המלא ומהדהד העריך במיוחד), פדרו גאייאר, ז'וסט ניווט, איפוליט בלאום ומרסל ז'ורנה. יריבים אחרים היו אדואר דה רשקה הפולני, וילהלם הש יליד בוהמיה, האיטלקים פרנצ'סקו נאוואריני וויטוריו ארימונדי וכן, מדור צעיר יותר של זמרים, הרוסים לב סיביריאקוב ופיודור שליאפין והפולני אדאמו דידור. הוא שמר על מקומו בכבוד בחבורה המזהירה הזאת, והיה, אז כעתה, מופת לווקאליות מתוחכמת ורבת-חן.
הקלטות

פול פלאנשון הקליט שירים שונים, אריות אופראיות והרכבים לחברות התקליטים הבאות: קול אדוניו, לקודמתה של EMT (לונדון, 1903-1902), לזונופון (פריז, 1902), ולויקטור טוקינג משין (ניו יורק, 1908-1903). נאמר גם שפלאנשון הקליט באופן פרטי ארבעה גלילים אקוסטיים לחברת הפונוגרף ג'אני בטיני בשנת 1897, אבל שום שריד להקלטות אלה לא נמצא. רוב הקלטותיו יצאו מחדש על תקליטים אריכי-נגן או על תקליטורים. ב-1993 הוציאה חברת רומופון תקליטור כפול, המכיל את כל 46 תקליטי ויקטור הקיימים שלו (מספר קטלוגי 2–82001). תקליטורים אלה פותחים צוהר לסגנון השירה והמיומנות של המאה ה-19, שנגוזו ונשכחו.
רפרטואר

להלן רשימה של התפקידים הבימתיים של פול פלאנשון (בלוויית האופרות והמלחינים), מדויקת ככל האפשר בהתחשב במקורות הקיימים:
אבימלך, בשמשון ודלילה של קאמי סן-סאנס
אלוויז" ב"לה ג'וקונדה" של אמילקארה פונקיילי
אריופרנה ב"ארו וליאנדרו" של לואיג'י מנצ'ינלי
אסטולאט ב"אליין" של הרמן במברג
בלתאזאר ב"לה פאבוריטה" של גאטנו דוניצטי
ברטרם ב"רוברט השד" של ג'אקומו מאיירבר
קפולט, ב"רומיאו ויוליה" של שארל גונו
קלאודיוס ב"המלט" של אמברואז תומא
קולונה ב"פטררקה" של דופרה
Des Grieux (Count) ב"מאנון" של ז'יל מאסנה
הדוכס מאלבה ב"פאטרי" של אמיל פַלַדיל
אסקאמיו בכרמן של ז'ורז' ביזה
יוסטאש ב"אטיין מרסל" של סן-סאנס
פרנסואה הראשון, ב"אסקאניו" של סן-סאנס
האח אבי ב"מהומה רבה על לא דבר" של צ'ארלס ויליירס סטנפורד
דון גורמה ב"אל סיד" אל מאסנה
האח לורן ב"רומיאו ויוליה" של גונו
גארידו ב"האישה מנווארה" של מאסנה
גסלר בוילהלם טל של ג'ואקינו רוסיני
האינקוויזיטור הגדול ב"האפריקאית" של מאיירבר
היינריך בלוהנגרין של ריכרד וגנר
הרמן בטנהויזר של וגנר
כוהן גדול ב"אפריקאית של מאיירבר
יופיטר ב"פילמון ובאוקיס של גונו
המלך הנרי ב"נסיכה אוזרה" של הרברט באנינג
לותאריו ב"מיניון" של תומא
מפיסטופלה ב"מפיסטופלה" של אריגו בויטו
מפיסטופלה ב"פאוסט" של גונו
מפיסטופלה ב"קללת פאוסט" של הקטור ברליוז
אוברטל (רוזן) ב"הנביא" של מאיירבר
עברי זקן בשמשון ודלילה של סן-סאנס
פיטאקוס ב"סאפפו" של גונו
פלאנקט ב"מרתה" של פרידריך פון פלוטו
פוגנר באמני השירה מנירנברג של וגנר
ראמפיס באאידה של ג'וזפה ורדי
רוקו בפידליו של לודוויג ואן בטהובן
רודולפו ב"לה סונאמבולה" של וינצ'נצו בליני
הרוזן מסן ברי בהוגנוטים של מאיירבר
סאראסטרו בחליל הקסם של וולפגנג אמדאוס מוצרט
הערות שוליים

↑  ג'ונתן סאמרס, נאקסוס, "ססיל שמינאד"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810587718505606  BNE: XX4923890  BnF: cb13898541q (data)  CiNii: DA16055566  GND: 13448584X  ICCU: UBOV539515  ISNI: 0000 0001 2099 1735  LCCN: no89011049  MusicBrainz: 201882d3-4f01-4258-ae91-5d59a808c717  RERO: 02-A018777091  SNAC: w68d179r  SUDOC: 243940335  VIAF: 12492549   WorldCat (עם VIAF): 12492549 
מותו של דון גורמה; מערכה 2, תמונה 3 של האופרה "אל סיד" מאת ז'יל מאסנה,, בהפקה המקורית עם פלאנשון כגורמה. מתוך כתבה על הבכורה ב-ל'אילוסטרסיון
פול פלאנשון בתלבושת. צילום ז'אנוויה, 1885
פונקציית גיבוב מתגלגלת

פונקציית גיבוב מתגלגלת (באנגלית: Rolling hash) היא פונקציית גיבוב אשר מופעלת על חלקים שונים של מידע כלשהו, בכדי להשוות מול תוצאות גיבוב של בקשות חיפוש. השימוש העיקרי בה הוא האצת חיפושים.
תהליך הגיבוב נעשה בסוג של "חלון מתגלגל", כלומר חלקי המידע בגודל קבוע עוברים אחד אחד את תהליך הגיבוב ומושווים מול תוצאת הגיבוב של החיפוש.
הרעיון מאחורי זה הוא שבמקרים רבים השוואת תוצאות הגיבוב של חלקי המידע אל מול בקשת החיפוש מהירה יותר מהשוואה ישירה של חלקי המידע מול בקשת החיפוש. כלומר השוואת תוצאות הגיבוב מורידה את סיבוכיות החיפוש לפעמים.
תיאור התהליך

ראשית, המידע לחיפוש עובר גיבוב בפונקציה ידועה מראש.
שנית, המידע בו נרצה לחפש עובר גיבוב בחלקים (אשר גודלם נקבע על ידי גודל בקשת החיפוש).
ב"חלון מתלגלג" אנו בוחרים מעין "חלון" (חלק מהמידע באורך החיפוש) ובכל פעם מעבירים אותו בפוקנציית הגיבוב ומשווים אל מול תוצאת הגיבוב של החיפוש.
שלישית, אם נמצאה התאמה בין פונקציות הגיבוב ניתן לאמת את ההתאמה בבדיקות אחרות.
דוגמה לתהליך

אם נרצה לחפש "דהו" ב"אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת"
ראשית, נקבל את תוצאת הגיבוב של "דהו", נניח לדוגמה בלבד שפוקנציית הגיבוב היא חיבור ערכי הגימטריה, כלומר במקרה הגיבוב של "דהו" יהיה: 4(ד) + 5(ה)+ 6(ו) = 15.
שנית, נעבור "בחלון מתלגל" על המידע ונחשב את ערכי הגיבוב בכל פעם עד שנמצא התאמה, כאשר נשים לב שאורך ה"חלון" הוא כאורך החיפוש שרצינו (שלושה תווים):
אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת => 1(א) + 2(ב) + 3(ג) = 6.
אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת => 2(ב) + 3(ג) + 4(ד) = 9.
אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת => 3(ג) + 4(ד) +5(ה) = 12.
אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת => (ד) + 5(ה)+ 6(ו) = 15.
אם מצאנו התאמה, נוכל להשוות בצורה ישירה (לדוגמה אינדקס מול אינדקס) כדי לוודא שההתאמה נכונה, זאת מכיוון שיכולות להיות מספר התאמות בפונקנציות הגיבוב לקטעי מידע שונים בגלל שפונקציות הגיבוב בהם משתמשים באלגוריתם זה אינן בהכרח חד חד ערכיות.
אם ההשוואה הישירה לא צלחה, נמשיך בחיפוש עד סוף המידע.
מכיוון שהחיפוש במקרה שלנו כן מתאים, ניתן להגיד שמצאנו את המידע שחיפשנו.
חסרונות

שימוש זה אינו בהכרח מאיץ חיפושים ובמקרים מסוימים עלול אף להאט אותם, לדוגמה אם אורך המידע שמחפשים קטן או גדול מאוד, או פונקציית הגיבוב אינה בעלת אנטרופיה מספקת – עלולים להיות הרבה התאמות של פונקציות הגיבוב, מה שיכול להוסיף לסיבוכיות מכיוון שמעבר להשוואה הרגילה שהיינו עושים אילולי השימוש בפוקנציית הגיבוב, השתמשנו בפוקנציית גיבוב בתדירות גבוהה ובכך הגדלנו את הסיבוכיות.
במילים אחרות, אם נניח  O(m) (או  O(1)) כסיבוכיות ההשוואה של פיסות המידע לאחר ההתאמה בגיבוב, כאשר m שואף ל n (הרבה התאמות מול הגיבוב), נקבל  O(n).
ראו גם

פונקציית גיבוב קריפטוגרפית
md5
SHA
הערות שוליים

↑  Rolling Hash (Rabin-Karp Algorithm), mit.edu, ‏February 18, 2011
↑  String Matching via a Rolling Hash Function, cs.ucf.edu
פונקציה אנטי-הולומורפית

באנליזה מרוכבת, פונקציה אנטי-הולומורפית היא פונקציה מרוכבת  f(z) אשר גזירה בסביבת הנקודה  {\bar {z}} לכל  z בתחום הגדרת הפונקציה, כאשר  {\bar {z}} הוא הצמוד המרוכב.
אנטי-הולומורפיות קשורות קשר הדוק לפונקציות הולומורפיות; פונקציה הולומורפית על תחום פתוח  f:D\to \mathbb {C}  היא אנטי-הולומורפית בתחום  {\bar {D}}. על כן, כל פונקציה אנטי-הולומורפית ניתן לפתח לטור חזקות לפי המשתנה  {\bar {z}}, בסביבת כל נקודה בתחום ההגדרה.
פונקציה שהיא גם הולומורפית וגם אנטי-הולומורפית היא קבועה על כל רכיב קשירות בתחומה.
פורנטרוי

| --- | --- |
סמל פורנטרויסמל פורנטרוי

העיר העתיקה
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  ז'ורה (קנטון) ז'ורה
 מחוז:  פורנטרוי
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  14.8 קמ"ר
 גובה:  423 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  580
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,675 (31 בדצמבר 2018)
  ‑ צפיפות:  460 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  47°25′N 7°05′E﻿ / ﻿47.417°N 7.083°E﻿ / 47.417; 7.083
 אזור זמן:  UTC +1
 http://porrentruy.ch/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.פורנטרוי(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.פורנטרוי(למפת ז'ורה רגילה) דלמונט סנלז'ייהפורנטרוי(למפת ז'ורה מוגדלת) דלמונט סנלז'ייהפורנטרוי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פורנטרוי (בצרפתית: Porrentruy, בניב הצרפתי המקומי: Poérreintru, בגרמנית: Pruntrut) היא העיר הראשית במחוז הנושא את שמה בקנטון ז'ורה שבשווייץ.
גאוגרפיה ודמוגרפיה

שטחה של פורנטרוי הוא 14.8 קמ"ר. מתוכם 34.4% משמשים לחקלאות, 40.1% הם שטחים מיוערים, 24.7% הם שטחים בנויים, 0.8% הם שטחי נהרות ואגמים ו-0.2% הם שטחים בלתי מעובדים.
העיר שוכנת על שתי גדותיו של נהר אליין (Allaine), בשטח של שווייץ שבולט מפינתה הצפון-מערבית כלפי צרפת, למרגלות הרי היורה בצפון. בנוסף לעמק הנהר אליין עצמו, כולל שטחה של פורנטרוי את קו פרשת המים של נהר קרו-ז'און, שזורם מטה מהפסגות של הר לה בן (511 מ') ושל הר לה פרש (526 מ'). בצפון כולל שטחה של העיר את הגבעות ואת היערות של פטי פיי (543 מ') וגרנד פיי (570 מ'). הנקודה הגבוהה ביותר בתחומה של פורנטרוי היא הרכס שמפריד בינה לבין העיר בור, שגובהו 580 מ' מעל פני הים.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסייתה של פורנטרוי 6,798 תושבים. כ-90% מאוכלוסיית העיר דוברת צרפתית כשפה ראשונה ושאר התושבים דוברים גרמנית או איטלקית.