stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנעה לעבודה בקיבוץ
לקריאה נוספת

Putterman L, Incentives and the Kibbutz: Toward an economics of communal work motivation. Journal of Economics 1983;43:157-188.
Day HY, Motivation to Work and Recreate: A Comparison of Israeli Kibbutzim and Canada. International Journal of Comparative Sociology 1992;33:197-207.
Leviatan U, Determinants of Work Motivation and Work Satisfaction among Kibbutz Aged Workers. Canadian Journal of Community Mental Health 1992;11:49-64.
לילית סלופוטו

| לילית סלופוטו |
| --- | --- |
 לילית סלופוטו
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: לילית
מין:: לילית סלופוטו
שם מדעי
 Strix seloputo ‏הורספילד, 1821

לילית סֵלוֹפּוּטוֹ (שם מדעי: Strix uralensis) היא מין של דורס לילה מהסוג לילית, החיה ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה.
זוהי לילית גדולה יחסית באורך 44 עד 47 סנטימטרים. היא בעלת נוצות חומות-אדמדמות עם בטן וחזה מסורטטים בפסים ארוכים על רקע בהיר. הכנפיים והגב חומים ומעט סגולים. הראש גדול עם פרצוף שמע זהוב מנוצה בכבדות והמקור אפור ומופנה מטה. העיניים שחורות וגדולות. לעיתים מבלבלים בין לילית ממין זה ללילית עצים חומה.
מין זה פעיל בעיקר ביערות גשם ובמטעים, יערות הרריים ובין סבכים לאורך תפוצתו. הוא מתרחק מאזורים קרים או משטחי חופים ולעיתים יימצא בביצות ובין מנגרובים ואף בפארקים עירוניים, אך הוא פעיל בעיקר בין הערביים והערב.
הליליות הן עופות מונוגמיים והן צדות בערב עופות קטנים יותר, מכרסמים, זוחלים וחרקים גדולים. הלילית משתמשת בשמיעתה המצוינת כדי לאתר את טרפה בחשיכה ועטה עליו עם טפריה הגדולים.
הליליות לא בונות קן אלא מטילות עד 3 ביצים בחללי עצים, נקרות סלעים או בקינים נטושים של עופות.
תת-מינים

ללילית זו 3 תת-מינים:
Strix seloputo seloputo – מצוי בדרום מיאנמר, מרכז תאילנד ועד סינגפור, מרכז סומטרה וג'אווה
Strix seloputo baweana – מצוי באי באוון (Bawean Island) ובצפון ג'אווה
Strix seloputo wiepkini – מצוי באיי קאלאמיאן ובפלאוואן בפיליפינים
הערות שוליים

↑  לילית סלופוטו באתר הרשימה האדומה של IUCN
לילית אמריקנית

| לילית אמריקנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: לילית
מין:: לילית אמריקנית
שם מדעי
 Strix varia ‏Barton, 1799
תחום תפוצה


לילית אמריקנית (שם מדעי: Strix varia) היא מין של לילית המצויה באמריקה הצפונית ביערות.
מאפיינים

אורכה של הלילית 40–63 ס"מ ומשקלה 500–1,500 גרם. מוטת כנפיה מגיעה ל-96–125 ס"מ. הלילית לבנה ובעלת שרטוטים אפורים על גופה ועל כיפת ראשה. המקור צהוב וקטן והעיניים גדולות עם פרצוף-שמע אפור גדול ועיניים שחורות. היא חיה בתפוצה דומה לתפוצת הלילית המנוקדת, אך היא גדולה ממנה ולעיתים דוחקת אותה משטחי מחייתה.
הלילית האמריקאית חיה ביערות מחטניים וביערות נשירים ברחבי מערב ארצות הברית, צפון מקסיקו ודרום קנדה. היא מעדיפה יערות עבותים, אך תתפשר על שטחי יער פותחים יותר.
היא ציידת לילית הניזונה בעיקר מנברנים ועוד מכרסמים קטנים. היא מגוונת אותם ביונקים קטנים נוספים (בעיקר חדפים), עופות שונים, נחשים, לטאות, סלמנדרות ויצורי מים וגם חרקים.
זוהי לילית מונוגמית החיה עם בן זוג לכל החיים. הזכר צד נברנים לנקבה וגוזליה בזמן שהיא מטפלת בהם.
הערות שוליים

↑  לילית אמריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556138705171
הנרי דילוורת' גילפין

הנרי דילוורת' גילפין (באנגלית: Henry Dilworth Gilpin;‏ 14 באפריל 1801 –  29 בינואר 1860) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא מרטין ואן ביורן.
קורות חייו ומשפחתו

הנרי גילפין נולד בלנקסטר שבאנגליה לג'ושוע גילפין ומרי דילוורת', זמן קצר לאחר שובם לארצות הברית. אביו ערך סיור רחב בבריטניה ובאירופה בין השנים 1795–1801, שבמהלכו הוא אסף מידע על שיטות ייצור חדשות בתעשיית הנייר עבור מפעלי הנייר של המשפחה בברנדיוויין קריק שבדלאוור. אמו הייתה בת למשפחת דילוורת', משפחת קווייקרים מלנקסטר.
ב-1812 יצאה המשפחה לסיור נוסף באנגליה ושבה לארצות הברית ב-1816. במהלך תקופה זו למד הנרי בבית ספר ליד לונדון. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה הוא למד משפטים בהדרכתו של ג'וזף אינגרסול וב-1822 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין.
קריירה

בשנים 1831–1837 שימש גילפין כתובע הפדרלי של המחוז המזרחי של פנסילבניה, ולאחר מכן מונה כיועץ המשפטי של מחלקת האוצר של ארצות הברית. בתקופה זו הוא הצטרף לחברה הפילוסופית האמריקאית ובשנים 1833–1835 הוא היה חבר במועצת המנהלים של הבנק השני של ארצות הברית (אנ').
ב-1840 מינה הנשיא מרטין ואן ביורן את גילפין כתובע הכללי של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה עד תום נשיאותו של ואן ביורן ב-1841 ובתקופה זו הוא ייצג את ממשלת ארצות הברית בתיק ארצות הברית נגד לה אמיסטאד שנדון בבית המשפט העליון.
שנותיו האחרונות

בשנים 1852–1859 שימש גילפין כנשיא האקדמיה של פנסילבניה לאומנויות יפות וכסגן הנשיא וחבר חבר הנאמנים של החברה ההיסטורית של פילדלפיה. בשנים 1856–1858 הוא שימש כחבר חבר הנאמנים של קולג' ג'יררד. הוא גם היה המזכיר וחבר הדירקטוריון של חברת תעלת צ'ספיק ודלאוור.
הנרי דילוורת' גילפין נפטר בפילדלפיה ב-29 בינואר 1860. ונטמן בבית הקברות לאורל היל שבעיר.
לקריאה נוספת

Gray, Ralph D. (1970). "Henry D. Gilpin: A Pennsylvania Jacksonian". Pennsylvania History. 37 (4): 340–351.
הערות שוליים

↑  Poore, Benjamin Perley (1878). The political register and congressional directory: a statistical record of the Federal Officials...1776–1878. Boston: Houghton, Osgood and Company. p. 230.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007386476205171  ISNI: 0000 0000 7370 4536  LCCN: n86053868  NARA: 10570820  NLG: 166325  SNAC: w68635n3  SUDOC: 110776607  VIAF: 59473216   WorldCat (עם VIAF): 59473216
הנשף באי הפיסקאלי

הנשף באי הפיסקאלי ציור שמן מאת הצייר פרנסיסקו פיגיירדו. המוזיאון ההיסטורי הלאומי של ברזיל
האי הפיסקאלי ביום בו נערך הנשף. ציור שמן מאת פרנסיסקו ז'ואקים גומז ריביירו
האי הפיסקאלי, ריו דה ז'ניירו, 1885. תמונה מאת הצלם הברזילאי-צרפתי מארק פארה (Marc Ferrez)
הנשף באי הפיסקאלי נערך בריו דה ז'ניירו ב-9 בנובמבר 1889, לכבוד קציני האנייה הצ'יליאנית "האדמירל קוקרן". הייתה זו המסיבה הגדולה האחרונה שערכה המונרכיה הברזילאית לפני ההכרזה על ברזיל כרפובליקה, כשבוע לאחר מכן (15 בנובמבר 1889).
בתחילה נקבע להיערך הנשף ב-19 באוקטובר, אך נדחה בעקבות מותו של לואיש הראשון, מלך פורטוגל, אחיינו של פדרו השני, קיסר ברזיל.
על פי הערכות, נכחו בנשף 3,000 עד 5,000 בני אדם (על פי המקורות). הנשף זכור בשל ההפרזה, הפזרנות וההוללות הרבים שניכרו בו – האי הפיסקאלי קושט כולו בבלונים ונציאנים, עששיות סיניות, אגרטלים צרפתיים ופרחים ברזילאיים. בצידו האחורי של האי, הותקנו שני שולחנות, שהוצבו בצורת פרסה, ועליהן הוגשה ארוחת ערב לחמש מאות מוזמנים, במאתיים וחמישים מקומות ישיבה מכל צד. במנות שהוגשו בצלחות עטורות פרחים ופירות אקזוטיים (וביניהן), נצרכו 800 ק"ג חסילונים, 1,300 עופות, 500 עופות הודו, 64 עופות פסיון, 1200 קופסאות אספרגוס, 20,000 כריכים, 14,000 גלידות, 2,900 צלחות חטיפים מתוקים, 10,000 ליטר בירה ו-304 ארגזי יין, שמפניה ומשקאות שונים.
תזמורת, אשר הוצבה על סיפון האנייה אדמירל קוקרן, שלכבוד צוותה נערך הנשף, ניגנה אל תוך הלילה שירי ואלס ופולקות.
למרבה האירוניה, מיד עם הגעת המשפחה הקיסרית לנשף, התרחשה תקרית מביכה (אין לכך אימות): מסופר כי בעת שנכנס דום פדרו השני, קיסר ברזיל, לאולם הנשף, הוא איבד את שיווי משקלו ומעד. כשהתאושש מהנפילה, קרא הקיסר בקול רם: " המונרך החליק, אך המונרכיה לא נפלה" (פורטוגזית – "O monarca escorregou, mas a monarquia não caiu").
עם תום הנשף, בחמש אחר חצות, לאחר צאת המוזמנים, גילו עובדי הניקיון פריטים יוצאי דופן מפוזרים ברצפה: נוסף על כוסות שבורים ובקבוקים פזורים, נאספו אותות כבוד אבודים ואף פריטי לבוש נשיים אינטימיים. אפשר כי הדבר בדוי, שכן הדברים פורסמו ב-12 בנובמבר 1889 בטור ההיתולי "Foguetes" בכתב העת "O Paiz" בריו דה ז'ניירו.
ביבליוגרפיה

SILVA, Hélio. Nasce a República. São Paulo: Três, 1975. p. 71.
REY, Marcos. Proclamação da República. São Paulo: Ática, 2003. p. 10.
CALDEIRA, Jorge. Viagem pela História do Brasil. São Paulo: Companhia das Letras, 1997. p. 222. ISBN 8571646589
לילית עצים חומה

| לילית עצים חומה |
| --- | --- |
 לילית עצים חומה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: לילית
מין:: לילית עצים חומה
שם מדעי
 Strix leptogrammica ‏טמינק, 1831

לילית עצים חומה (שם מדעי: Strix leptogrammica) היא מין של דורס לילה מהסוג לילית המצוי ביערות גשם בדרום-מזרח אסיה. היא מזכירה מאוד במראה את המין לילית סלופוטו ושני המינים קרובים יחסית.
לילית זו בינונית בגודלה ואורכה הממוצע 45 עד 57 סנטימטרים. היא בעלת כסות נוצות חומות עד סגולות לאורך פלג הגוף העליון לרבות הכנפיים והזנב עד לכיפת הראש. הבטן והחזה מסורטטים בפסים שחורים על רקע בהיר. פרצוף השמע שלה צהוב בהיר עם טבעות אפורים דמויי-מסיכה סביבו והמקור אפור כהה ומעוקל. העיניים גדולות וכהות בעלות ראיית לילה חדה. שני הזוויגים דומים, אך הצעירים בעלי כסות כהה יותר עד התבגרותם.
הלילית היא פעילת לילה החיה ביערות פתוחים וסביבה דומה ולעיתים נמצאת גם בביצות וביערות מנגרובים, אך מתרחקת מיערות סבוכים מאוד. היא ניזונה בעיקר מעופות, ממכרסמים ומזוחלים קטנים. הלילית מעופפת חרישית המעמעמת את קולה ונוחתת על הטרף בעזרת טפריה הגדולים.
תפוצת הלילית היא במדינות: הודו, בנגלדש, סרי לנקה, אינדונזיה, טאיוואן ודרום סין. היא איננה שכיחה מאוד אך גם איננה בסכנת הכחדה, אם כי כמה מהאוכלוסיות עלולות להיפגע מכריתת יערות.
תת-מינים

Strix leptogrammica bartelsi
Strix leptogrammica caligata
Strix leptogrammica chaseni
Strix leptogrammica connectens
Strix leptogrammica indranee
Strix leptogrammica laotiana
Strix leptogrammica leptogrammica
Strix leptogrammica maingayi
Strix leptogrammica myrtha
Strix leptogrammica newarensis
Strix leptogrammica niasensis
Strix leptogrammica nyctiphasma
Strix leptogrammica ochrogenys
Strix leptogrammica ticehursti
Strix leptogrammica vaga
הערות שוליים

↑  לילית עצים חומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
כרמית בכר

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1974 (בת 50) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  A&M רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
כרמית בכר (באנגלית: Carmit Bachar‏; נולדה ב-4 בספטמבר 1974 בלוס אנג'לס קליפורניה) היא זמרת, רקדנית ושחקנית אמריקאית ממוצא ישראלי, שהשתתפה בלהקה הפוסיקט דולז.
קורות חיים

בכר נולדה בלוס אנג'לס שבארצות הברית, וגדלה באנסינו, קליפורניה. שני הוריה היו רקדנים. אמה, שהיא ממוצא הולנדי/אינדונזי, הייתה מורה לריקוד ואביה, שהוא ממוצא ישראלי-יהודי עבד עם אלביס פרסלי ומרסל מרסו. בלידתה הייתה עם שפה שסועה שתוקנה בניתוחים.
הפוסיקט דולז

היא הצטרפה לפוסיקט דולז בשנת 1995 בזמן שהן היו בסיבוב ההופעות שלהן. היא הייתה חברה בלהקה יותר זמן מאשר כל אחת מחברות הלהקה האחרות. רוב החברות הנוכחות, כולל הזמרת הראשית ניקול שרזינגר, לוהקו על ידי רובין אנטין בשנת 2002 או 2003, כשהלהקה עשתה את המהפך ללהקת זמרות.
בשנת 2006 היא יצאה לסיבוב הופעות יחד עם הדולז לקידום האלבום PCD. בניגוד לדולז האחרות, לבכר אין שם של בובה. במקום זאת, הכינוי שלה הוא "Foxy".
ב-2020 שבה להופיע עם הלהקה שהתאחדה, ותופיע עמן גם בסיבוב הופעות עולמי ראשון מאז פירוק הלהקה.
קריירת סולו

בכר גם הופיעה במספר סרטים. היא הייתה בפתאום 30, ואחר כך ב"פולי", ו"מלך העקרבים". והיא הופיעה גם בסרט שיצא בשנת 2003 "המלאכיות של צ'ארלי: בהילוך גבוה" יחד עם שאר הפוסיקאט דולז.
כרקדנית עצמאית היא הופיעה במספר הופעות חיות בסגנון רוק/פופ.
בשנת 1999 היא השתתפה בסיבוב ההופעות "Livin' La Vida Loca" העולמי של ריקי מרטין. בשנת 2000 היא השתתפה בסיבוב ההופעות העולמי של נו דאוט ואף הופיעה עם גוון סטפאני במהלך השיר "Bathwater" בדי.וי.די של הלהקה, Rock Steady Live. בשנת 2004 היא הייתה רקדנית החיזוק של ג'נט ג'קסון במהלך ההופעה המתוקשרת שלה במופע המחצית של הסופרבול. בשנים 2003–2004 היא הייתה רקדנית בסבב ההופעות של ביונסה, ואף הופיעה בדי.וי.די של מסע ההופעות שלה משנת 2004 Beyoncé Live at Wembley. היא גם מופיעה בווידאו קליפים של ביונסה "Crazy in Love" ו-"Baby Boy". בכר גם הופיעה יחד עם קימברלי ויאט בווידאו קליפ "Shut Up" של ההבלאק אייד פיז.
בגר גם מתחרה בהתעמלות קצבית, והגיעה למקום עשירי בתחרות העולמית.
בשנת 2001 בלוס אנג'לס כרמית בכר, לי צ'רי, סקרלט ואחרות הקימו מועדון מחתרתי בשם פרידום (Freedom) שבו התקיים ליין המופעים "הזודיאק", אשר לפני כן התקיים במועדון האתלטיקה של הוליווד (Hollywood Athletic Club) ואז במועדון הקי (The Key Club). נכון לשנת 2006, כרמית עדיין פעלה בתור מפיקה באותו אירוע שעכשיו נקרא מופע הזודיאק (The Zodiac Show).
לימודי תקשורת

לימודי תקשורת, או חקר התקשורת המכונים גם לימודי מדיה הם דיסציפלינה ותחום לימודים העוסקים בתכנים, בהיסטוריה והשפעות של אמצעי תקשורת שונים; בפרט, תקשורת ההמונים ובשנים האחרונות גם רשתות חברתיות. לימודי תקשורת עשויים להסתמך על מסורות הן ממדעי החברה והן ממדעי הרוח, אך הם שואבים בעיקר מדיסציפלינות הליבה של תקשורת המונים, תקשורת, מדעי התקשורת (Communication studies).
חוקרים עשויים גם לפתח ולהפעיל תיאוריות ושיטות מדיסציפלינות שונות כולל לימודי תרבות, רטוריקה (כולל רטוריקה דיגיטלית), פילוסופיה, תיאוריה ספרותית, פסיכולוגיה, מדעי המדינה, כלכלה פוליטית, כלכלה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, תיאוריה חברתית, תולדות האמנות וביקורת, תאוריות קולנוע, ותורת המידע.
הסימפוניה השמינית של דבוז'אק

הסימפוניה השמינית בסול מז'ור, אופוס 88 של אנטונין דבוז'אק נכתבה ותוזמרה על ידי המלחין תוך חודשיים וחצי, בין 26 באוגוסט ל-8 בנובמבר 1889 בוויסוקה, בוהמיה. דבוז'אק הקדיש את הפרטיטורה "לאקדמיה הבוהמית של הקיסר פרנץ יוזף על עידוד האמנויות והספרות, בתודה על בחירתי." דבוז'אק ניצח על ביצוע הבכורה בפראג ב-2 בפברואר 1890.
הסימפוניה השמינית מבוצעת לעיתים קרובות למדי, אך לא באותה מידה כסימפוניה התשיעית, המפורסמת ממנה ("מן העולם החדש"). במובן זה, הסימפוניה השמינית נהנית ממעמד דומה לזה של השביעית, על אף ההבדלים הבולטים בין שתי היצירות. בעוד שהשביעית היא יצירה רומנטית סוערת, השמינית שופעת עליצות ושואבת את השראתה במידה רבה יותר מן המוזיקה הבוהמית העממית, שדבוז'אק אהב.
ביצוע טיפוסי של השמינית נמשך כ-36 דקות, כך שהיא אחת הסימפוניות הקצרות ביותר של דבוז'אק.
אינסטרומנטציה

הרכב הכלים בסימפוניה כולל:
2 חלילים (חליל 2 מתפקד גם כפיקולו)
2 אבובים (אבוב 2 מתפקד גם כקרן אנגלית)
2 קלרינטים
2 בסונים
4 קרנות
2 חצוצרות
3 טרומבונים
טובה
טימפני
כלי מיתר
פרקים

היצירה כתובה בארבעה פרקים:
אלגרו קון בריו (סול מז'ור) - הפרק הראשון הוא תצוגה איתנה ומזהירה, המאופיינת בשימוש חופשי בטימפני. הוא נפתח בנושא לירי בסול מינור, בנגינת צ'לי, קרנות, קלרינטים ובסונים, בליווי פיציקטו בוויולות וקונטרבסים. הנושא הראשון מפנה את מקומו למלודיה בחליל, המזכירה קריאת ציפור. עליצותו הכללית של פרק זה עומדת בניגוד חד לקטעי המינור הקודרים יותר.
אדג'ו (דו מינור) - אף כי הוא מסומן כאדג'ו, הפרק השני מתקדם למעשה במהירות סבירה למדי. הנושא הראשון מופיע בכלי המיתר, ודועך כעבור שבע תיבות לטריולות חרישיות. עתה בא קטע של חילופי שאלות ותשובות לסירוגין בין החלילים והאבובים לדואט קלרינטים, שיופיו טיפוסי לכתיבתו של דבוז'אק, בליווי כלי המיתר והבסונים.  קטע חרישי זה מסתיים בסימן B, והקטע הבא נפתח באופי שונה לחלוטין - בסטקטו פורטיסימו בכל כלי הנשיפה, על רקע ערבולי טימפני. כלי המיתר מתחלפים עם כלי הנשיפה בפורטיסימו, השוכך עד מהרה ועובר בסימן C במודולציה לדו מז'ור לנושא הבא, נעימת מחול חיננית בכינורות בליווי פיציקטו בצ'לי ובוויולות. החלילים והאבובים מצטרפים בנושא חדש, על רקע סולמות יורדים בכלי המיתר. ב-D מופיע נושא לכינור סולו מקבוצת הכינור הראשון בלוויית יתר התזמורת, למשך שמונה תיבות. עתה מתגברת העוצמה ואופי המוזיקה נעשה רוגש ונסער, החלילים שורקים בקצה המנעד העליון שלהם, כלי המיתר והבסונים מסתערים בסולמות מהירים, עולים ויורדים, החצוצרות משלחות תרועות קצובות והטימפני מהדהד ברקע. כל המהומה הזו באה אל קצה בתרועות חצוצרה אחרונות בסימן F וכלי המיתר נכנסים בפיאניסימו בנושא, שהופיע קודם בכלי הנשיפה. נקישות טימפני חרישיות מקדימות את כניסת כלי הנשיפה. האווירה הרוגעת נמשכת עד סימן G ואז חוזרת הסערה. הנושא הקודם משתבר לצלילים מקוטעים, טריולות סטקטו מהירות בכלי הנשיפה מעץ, תרועות חצוצרה, אקורדים שבורים בכלי המיתר, וכך עד סימן K, אז חוזרת השלווה בצלילי לגאטו בכלי המיתר. לאחר עוד סערה קצרה מגיע הפרק לסיומו  החרישי, בצלילים הדועכים בגובה רב.
אלגרטו גראציוזו - מולטו ויואצ'ה (סול מינור) - רוב הפרק השלישי הוא מחול מאופק במקצב 3/8. סמוך לסופו, משתנה המשקל ל-2/4, והמוזיקה מסתיימת באופן המזכיר לא במעט את סיום הפרק השני.
אלגרטו נון טרופו (סול מז'ור) - הפינאלה, או פרק הסיום (הבנוי כסדרת וריאציות) הוא הפרק התוסס ביותר בסימפוניה. הוא נפתח בתרועת חצוצרות ומשם מתקדם אל מלודיה יפה, המופיעה תחילה בצ'לי. המתח נבנה ביד אמן ומתפרק לבסוף כשתי דקות מתחילת הקטע, במפל של כלים המנגנים את הנושא הראשוני. הפרק נע הלאה בנימה של דחיפות דרך קטע אמצעי סוער, תוך מודולציות חוזרות ונשנות ממז'ור למינור וחוזר חלילה. אחרי שיבה לקטע האיטי, הלירי, מסתיים הפרק, ועמו היצירה כולה, בקודה כרומטית, שכלי נשיפה ממתכת וטימפני בולטים בה ביותר.
כרייסט צ'רץ' (אוקספורד)

| --- | --- |


 מכללות אוניברסיטת אוקספורד
 על שם:  ישו 
 תקופת הפעילות:  4 בנובמבר 1546 – הווה (477 שנים) 
 מייסדים:  הנרי השמיני, מלך אנגליה, תומאס וולזי 
 בעלי תפקידים
 סגל:  434 (נכון ל־2019) 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°45′01″N 1°15′21″W﻿ / ﻿51.7502°N 1.25585°W﻿ / 51.7502; -1.25585
 www.chch.ox.ac.uk
 he
 
מבני הקולג' מן ה"אחו" (Christ Church Meadow)
הריבוע הגדול ומגדל טום
האולם הגדול של כרייסט צ'רץ' ששימש כפרלמנט בעת מלחמת האזרחים האנגלית וכהשראה לסרטי הארי פוטר
כרייסט צ'רץ' (באנגלית: Christ Church) הוא קולג' יוקרתי באוניברסיטת אוקספורד ואחד הגדולים מבין מכללות האוניברסיטה. הקולג' נקרא בלטינית Ædes Christi (בית ישו) ולפיכך מכונה גם "הבית" (The House). הקולג' נוסד ב-1546 על ידי הנרי השמיני, כמוסד משותף לאוניברסיטה ולקתדרלה של אוקספורד, קתדרלת כרייסט צ'רץ'.
נכון לשנת 2022, לקרייסט צ'רץ' יש את ההקדש הכספי הגדול ביותר מכל מכללת אוקספורד המוערך ב-770 מיליון ליש"ט. בשנת 2022, למדו בקולג' 661 סטודנטים. שטח הקולג' מכיל מספר מבנים חשובים ארכיטקטונית, כולל מגדל טום (תוכנן על ידי כריסטופר רן), טום קוואד (החצר המרובעת הגדולה ביותר באוקספורד), ואולם האוכל הגדול, שהיה מקום מושבו של הפרלמנט שכינס המלך צ'ארלס הראשון במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. הבניינים היוו השראה להעתקים ברחבי העולם בנוסף להצגתם בסרטים כמו הארי פוטר ועזרו לכרייסט צ'רץ' להפוך לקולג' הפופולרי ביותר לתיירים באוקספורד עם כמעט חצי מיליון מבקרים בשנה.
בין בוגרי הקולג' שלושה-עשר ראשי ממשלה, מבין שלושים שלמדו באוקספורד (יותר מכל קולג' אחר באוקספורד או קיימברידג'). בוגרים נודעים נוספים הם אדוארד השביעי, וילם השני, מלך הולנד, מייסד פנסילבניה, ויליאם פן, שבעה-עשר ארכיבישופים, לואיס קרול, ויסטן יו אודן, הפילוסוף ג'ון לוק והמדען רוברט הוק.
מהיווסדו ב-1546 ועד 1978 חינך גברים בלבד, מאז לומדות בו גם נשים.
היסטוריה

את ההחלטה להקים קולג' יזם תומאס וולזי, ארכיבישוף יורק, ב-1525, הוא הצליח לראות בחייו רק את שלושת-רבעי המבנה, שהושלם 140 שנים לאחר מכן. ב-1546 חנך הנרי השמיני, מלך אנגליה את הקולג' וציווה שיכיל גם את הקתדרלה של אוקספורד, מושב בישוף חדש של הכנסייה האנגליקנית שאך-זה נוסדה. הקולג' והקתדרלה מומנו מכספם של המנזרים הקתוליים שפורקו במסגרת פירוק המנזרים באנגליה. באותה שנה יסד המלך את הקולג'-האח של כרייסט צ'רץ', טריניטי קולג', באוניברסיטת קיימברידג'.
צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה כינס באולם הגדול של הקולג' את הפרלמנט שלו בעת מלחמת האזרחים האנגלית (1642- 1645).
מבנה ארגוני

שמו הרשמי של המוסד הוא "הדקאן, הסגל והסטודנטים של הקתדרלה של ישו באוקספורד מייסודו של המלך הנרי השמיני" (The Dean, Chapter and Students of the Cathedral Church of Christ in Oxford of the Foundation of King Henry the Eighth). מבחינה ארגונית הקולג' והקתדרלה חד הם. ראש המוסד הוא ריבון הממלכה המאוחדת עצמו. לפיכך, באופן ייחודי, בישוף אוקספורד איננו ראש הקתדרלה המשמשת כמקום מושבו. ראש הקולג' הוא הדקאן, המשמש גם כדקאן הנוצרי של הקתדרלה, איש כמורה הממונה ישירות על ידי הריבון. תחת הדקאן מכהנים הצנזור הבכיר (בלטינית: Censor Moralis Philosphiæ), האחראי על הנושאים האקדמיים ועל התלמידים לתארים המתקדמים והצנזור הזוטר (Censor Naturalis Philosophiæ) האחראי על התלמידים לתואר בוגר אוניברסיטה. כסגנו של הדקאן מכהן הצנזור לתאולוגיה (A Censor Theologiæ).
מבנים ואתרים עיקריים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מבנים ואתרים עיקריים > הריבוע הגדול, מגדל טום וטום הגדול

מגדל-השער ("מגדל טום", על שם הפעמון "טום הגדול", השוכן בו) הסוגר את החצר הרבועה של הקולג' (Great Quadrangle או Tom Quad) נבנה על ידי כריסטופר רן. הפעמון, טום הגדול, מצלצל כל ערב ב-9:00 ‏ 101 פעמים, לכבוד 100 המלומדים המקוריים שייסדו את הקולג' והמקום הנוסף שהתווסף ב-1664. בעבר צלצל הפעמון בחצות וסימן את נעילת שערי כל הקולג'ים של אוקספורד. כיוון שהצלצול נמשך 20 דקות, ננעלו שערי כרייסט צ'רץ' ב-12:20, עשרים דקות לאחר נעילת שערי הקולג'ים האחרים. גם לאחר שהועבר הצלצול לשעה 9:00, עדיין ננעלים שערי הקולג' ב-12:20.
בתרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

↑  Financial Statements of the Oxford Colleges 2021-22 | University of Oxford, www.ox.ac.uk (באנגלית)
↑  Christ Church | University of Oxford, www.ox.ac.uk (באנגלית)
↑  Christ Church visitor centre to reopen with new cafe, Oxford Mail, ‏2021-04-09 (באנגלית)
↑  לפי זמן אוקספורד המדויק, המאוחר לזמן גריניץ' בכ-5 דקות
| אוניברסיטת אוקספורד |
| --- | --- | --- |
| קולג'ים |   אול סולס   בייליול   ברייזנוז   כרייסט צ'רץ'   קורפוס כריסטי   אקסטר   גרין טמפלטון   האריס מנצ'סטר   הרטפורד   ג'יזס   קיבל   קלוג   ליידי מרגרט הול   לינקר   לינקולן   מודלין   מנספילד   מרטון   ניו   נאפילד   אוריאל   פמברוק   קווינס   סנט אן   סנט אנטוני   סנט קטרין   סנט קרוס   סנט אדמונד הול   סנט הילדס   סנט יוז   סנט ג'ונס   סנט פיטרס   סאמרוויל   טריניטי   יוניברסיטי   וודהם   וולפסון   ווסטר   |  |
| מוסדות פרטיים קבועים |   בלקפרירס   כמפיון הל   ריג'נטס פרק   סנט בנתס הל   סנט סטיבנס הוס   וויקליף הל  |  |
קטגוריה‏ • ‏‏ויקישיתוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259732005171  BnF: cb12531513w (data)  GND: 1015074-2  ISNI: 0000 0001 2324 2350  LCCN: n83129422  NKC: ko2007396119  NLA: 35404491  SUDOC: 032246609  ULAN: 500309846  VcBA: 494/7001  VIAF: 140757625   WorldCat (עם VIAF): 140757625
לילית ממושקפת

| לילית ממושקפת |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: פולסטריקס
מין:: לילית ממושקפת
שם מדעי
 Pulsatrix perspicillata ‏לאת'אם, 1790
תחום תפוצה


לילית ממושקפת (שם מדעי: Pulsatrix perspicillata) היא מין של דורס לילה מהאזור הנאוטרופי החי באמריקה הדרומית והמרכזית בטווח שבין דרום מקסיקו לצפון ארגנטינה. היא קרובה לסוג לילית אך שייכת לסוג שונה (פּוּלְסָטְרִיקְס). הלילית חיה בטבע ביערות גשם טרופיים אך גם ביערות יבשים יותר, סוואנות לחות ובקוסטה ריקה נמצאת לעיתים ביערות שבמורדות הרים עד לגובה 1,500 מטר.
מאפיינים

לילית זו מגיעה לגודל 41-52.3 ס"מ. במין זה הנקבות גדולות מהזכרים שמגיעים למשקל 453-1,075 גרם, בעוד הנקבות מגיעות למשקל 680-1,250 גרם ואולם שני הזוויגים נראים דומה מאוד. הלילית בעלת נוצות בטן וחזה צהובות-לבנות, צווארון רחב דמוי-קולר בצבע סגול כהה וראש כהה לאורך כיפת הראש ופרצוף השמע. המקור אפור ומוקף בזוג פסים דמויי-"קרניים" לבנים החוצים את העיניים והמקור. דבר זה נתן ללילית את שמה הממושקף. הסנטר כהה אך תחתיו אזור לבן המשתרע לאורך תחתית הפנים. הלילית בעלת נוצות כנפיים וזנב גדולים בעלי צבע כהה ובעלת טפרים אפורים.
זוהי לילית ווקאלית המשמיעה קולות רמים כדי להכריז על טריטוריה. זוג ליליות גם יבצעו קריאות רמות, בהם הזכר משמיע קריאות רמות בהרבה משל הנקבה. קריאות אלו פחות מזכירות ינשופים ודומות יותר לקריאות נצים.
הלילית חיה ביערות גשם. פעילה בלילות וגם בשעות בין הערביים. מין זה הוא יחידאי ורק בעונת הרבייה נראה בזוגות. היא חיה על הענפים הגבוהים ויורדת לקרקע לעיתים רחוקות. הלילית היא טורפת חזקה הניזונה ממגוון יונקים קטנים כמו מכרסמים, אוכלי חרקים, אופוסומיים, עטלפים ואפילו עצלני תלת אצבע וכן ממיני צפרדעים, זוחלים ועופות כמו יונים, פזאיים, מומוטיים ועורבים. אם לא תמצא טרף גדול היא תגוון בחלזונות, סרטנים וחרקים גדולים.
מצב השימור של לילית זו הוא "ללא חשש" בשל תחום תפוצתה הרחב. עם זאת באזורים מסוימים, ובעיקר בטרינידד הלילית מצויה בסיכון מקומי עקב פגיעה ביערות בהם חיה וגם עקב התנגשות במכוניות.
תת-מינים

Pulsatrix perspicillata boliviana
Pulsatrix perspicillata chapmani
Pulsatrix perspicillata perspicillata
Pulsatrix perspicillata pulsatrix
Pulsatrix perspicillata saturata
Pulsatrix perspicillata trinitatis
הערות שוליים

↑  לילית ממושקפת באתר הרשימה האדומה של IUCN