stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאסלו מרקוש
תפקידיו > בסרטים עלילתיים

Ütközet békében (1951) – Dániel
Bakaruhában (1957) – Újságíró
Éjfélkor (1957)
Pusztai ítélet (1957)
A fekete szem éjszakája (1958) – Bertin
Szent Péter esernyője (1958) – A polgármester rokona
Vasvirág (1958)
A megfelelő ember (1959)
Álmatlan évek (1959)
Égrenyíló ablak (1959)
Kard és kocka (1959)
Szombattól hétfőig (1959) – Pócsi
A Noszty fiú esete Tóth Marival (1960)
Alázatosan jelentem (1960)
Az arc nélküli város (1960) – Grabinszky Pipi
Fapados szerelem (1960) – Márton igazgató
Három csillag (1960) – Káplár
Mikszáth életútján (1960) rövidfilm
Rangon alul (1960) – Kovács Zsombor, a villámhárító
Egy régi villamos (1961)
Házasságból elégséges (1961) – Zsiga
Két félidő a pokolban (1961) – Pogány
Az utolsó vacsora (1962)
Mindenki ártatlan? (1962) – A szakállas
Pirosbetűs hétköznapok (1962) – Szalóky
Dióbél királyfi (1963) animációs rövidfilm – Telezsák királyfi (hang)
Meztelen diplomata (1963) – Félix
A kőszívű ember fiai 1-2. (1964) – Osztrák tiszt
A pénzcsináló (1964) – Nemere Ubul
Másfél millió (1964) – Göndör
A tizedes meg a többiek (1965) – SS-Obersturmführer
Háry János (1965) – Ebelasztin báró (Kodály daljátékának filmváltozatában)
Játék a múzeumban (1965)
…és akkor a pasas (1966) – Charlie
Az első esztendő (1966) – Hansági
Egy magyar nábob (1966) – Lord Darlington
Ketten haltak meg (1966) – Hétfő
Változó felhőzet (1966) – Kollár szobrász
A múmia közbeszól (1967) – Szőke szakállas (1001-es)
Az özvegy és a százados (1967) – Gondnok
Nem várok holnapig… (1967)
Egri csillagok 1-2. (1968) – Török főúr
Mi lesz veled Eszterke? (1968) – Neszveda Béla
A gyilkos a házban van (1970) – Dr. Szilágyi János
Csak egy telefon (1970) – Rábel
Szerelmi álmok – Liszt (1970) magyar–szovjet film – Herceg
Hahó, Öcsi! (1971) – Kököjszi (hang)
Lányarcok tükörben (1972) – Vera édesapja
Csínom Palkó (1973) – Koháry gróf
Régi idők focija (1973) – Türner Pipi
Az ötödik pecsét (1976) – Király László
Fekete gyémántok (1976) – Fromm
Kísértet Lublón (1976) – Lubomirszky Tivadar
Defekt (1977) – A férfi
Doktor Senki (1977) – Prokesch
Kísértés (1977) – Detektívfelügyelő
BÚÉK! (1978) – Szabó, a minisztériumi felettes
Dóra jelenti (1978) – Stemmer felügyelő
Krétakör (1978)
Mednyánszky (1978) – Párizsi giccs-festő
Csontváry (1980) – Egy úr
Kojak Budapesten (1980) – Billy
A zsarnok szíve, avagy Boccaccio Magyarországon (1981)
Fogadó az „Örök világossághoz” (1981) – A titkosrendőr
A névtelen vár (1982) – Combray márki
Első kétszáz évem (1985) – Krausz
Tizenötezer pengő jutalom (1985) – Bíró
פרסים והוקרה

פרס מארי יאסאי (1956, 1963, 1972)
פרס האמן המצטיין (1976)
פרס האמן הדגול (1980)
פרס קוסוט (1983)
לקריאה נוספת

Márta Harangozó: László Márkus – Youth Paper and Book Publishing Company, Bp., 1984 מסת"ב 963-422-623-X
Tamás Koltai : The role of Márkus - סקירה, 1986. מס' 2
BA: על מותו של לאסלו מרקוס - האומה ההונגרית, 2 בינואר 1986.
András Lukácsy: החיוך של לסלו מרקוס - Magyar Hírlap, 15 בינואר 1986.
לאסלו אבלונצי: קומיקאי הגון. פרידה מ-László Márkus - מוזיקת תיאטרון קולנוע, 11 בינואר 1986.
מיהאלי צ'נר: זכרו של לאסלו מרקוס - מגיאר נמזט, 11 ביוני 1987.
מרקוס ; comp., ed. מגדה ב פברי; Budapest-Print, Bp., 2003
ביוגרפיה מפורטת בספריית השחקנים
Magyar életrajzi lexikon I–IV
Magyar színházművészeti lexikon.
Színházi adattár . המוזיאון והמכון לתולדות התיאטרון הלאומי
Adatai נמצאים
Márkus László.
Ádám Sztankay: László Márkus ו-István Sztankay: Tartuffe לשעבר, מעבר לקשתים, AVH, סוכנים ומלכודות היסטוריות אחרות Origo.hu, 31/03/2018.
הערות שוליים

↑  "Hogy volt?!, Márkus László". MédiaKlikk (בהונגרית). אורכב מ-המקור ב-2021-07-18. נבדק ב-2021-07-18.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. V. ker. állami házassági akv. 166/1926. folyószáma alatt.
↑  B. Fábri Magda (szerk.): Márkus László. Budapest-Print Kft., Bp., 2003. 20. ill. 96. o. מסת"ב 963-695-134-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649341305171  BnF: cb17148551b (data)  ISNI: 0000 0000 7903 2961  LCCN: n85033789  MusicBrainz: 2eb82ee7-21c0-4ec6-9d1d-7aa597619fe0  SUDOC: 197672175  VIAF: 55570875   WorldCat (עם VIAF): 55570875
מיקלוש גאבור (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1919 זאלאגרסג, הונגריה 
 פטירה:  2 ביולי 1998 (בגיל 79) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1940) 
 תקופת הפעילות:  מ-1941 
 בן או בת זוג:  אווה רוטקאי (1950–1965)  Éva Vass (1965–1998)  Mária Rákosi (1947–1949) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1953)  פרס מילאן (1997)  אמן דגול של הונגריה (1967)  אמן מצטיין של הונגריה (1962)  מפקד עם כוכב של מסדר ההצטיינות של הונגריה (1994) 
 
מיקלוש גאבור (במקור גולדברגר, בהונגרית: Gábor Miklós; זאלאגרסג, 7 באפריל 1919 – בודפשט, 2 ביולי 1998) היה שחקן יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט (המקביל ההונגרי לפרס ישראל), פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול חבר לנצח של "אגודת בני האלמוות".
קורות חיים

מיקלוש גאבור נולד כבנם של בלה גאבור (במקור גולדברגר; 1892-1949), בעל בית קולנוע בזאלאגרסג, ושל אילונה צוקלטר (1898-1970).  אחיו טמאש גאבור חי רק שנתיים. המשפחה עברה לסקשפהרוואר ב-1926, אך עד 1944 המשיך אביו להפעיל את בית הקולנוע בזאלאגרסג. אביו היגר לארצות הברית בסביבות 1948.
מיקלוש גאבור סיים את האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע ב-1940. התקבל על ידי התיאטרון הלאומי (בודפשט) כבעל מלגה. אך פוטר מהתיאטרון כעבור חודש בגלל מוצאו היהודי. בשנת 1941 הועסק בתיאטרון מדאץ', בו היה חבר עד 1945. מ-1945 עד 1954 הוא היה שחקן בתיאטרון הלאומי של בודפשט ולאחר מכן מ-1954 עד 1975 היה שוב חבר בתיאטרון מדאץ'. הוא כתב יומן בין 1954 לבין 1966 שראה אור בהוצאת הספרים בשם "טולאל" שפירושו עם העט. הוא התחיל לביים ב-1970. בין השנים 1975 לבין 1979 היה חבר ב"תיאטרון קטונה יוז'ף" בקצ'קמט, ואחר כך בין 1979 לבין 1984 חתם חוזה ב"תיאטרון העם". בין 1984 לבין 1991 חזר לשחק בתיאטרון הלאומי של בודפשט, מ-1991 ועד מותו היה שחקן בבמה העצמאית, ומשנת 1993 היה חבר באקדמיה לספרות ואמנות סצ'ני (Széchenyi Irodalmi és Művészeti Akadémia) מיסודו של האקדמיה ההונגרית למדעים.
אשתו הראשונה הייתה השחקנית מאריה רקושי. אשתו השנייה הייתה השחקנית זוכת פרס קושוט, אווה רוטקאי, ונולדה להם בת: יוליה גאבור. אשתו השלישית, אווה ואש הייתה השחקנית זוכת פרס מארי יאסאי.
פעילותו בתיאטרון > כבמאי

אגתה כריסט : רוצח האידיאל (1970)
אימרה שרקדי : עמוד שמעון או: בואו נראה, אדוני האלוהים, למה אנחנו הולכים (1977)
מילאן פושט : המלך הנרי הרביעי (1979)
פרנץ מולנר : אולימפיה (1982)
שו : נישואיו של טאנר ג'ון (אדם ואדם עליון) (1985)
גתה : טאסו (1987)
סלאבומיר מרוז'ק : הדיוקן (1989)
סופוקלס : אדיפוס המלך (1992)
אוסקר ווילד : באנברי (1995)
Feydeau: Oyster Mici (1996)
תפקידיו בסרטי קולנוע

A cigány (1941) – Peti, Zsiga fia
Beáta és az ördög (1941) – Gino, Giulietta szerelmese
Európa nem válaszol (1941) – Karmester
Mágnás Miska (1948) – Miska
Valahol Európában (1948) – Hosszú
Kis Katalin házassága (1950) – Baranyai
Különös házasság (1951) – Bernáth Zsiga
Állami áruház (1952) – Kocsis Ferenc
Erkel (1952) – Egressy Béni
A 9-es kórterem (1955) – Málnási doktor
Az eltüsszentett birodalom (1956) – Narrátor (hang)
Budapesti tavasz (1955) – Pintér Zoltán
Keserű igazság (1956, átdolgozott változat: 1986) – Palócz
Éjfélkor (1957) – Károlyi János
A harangok Rómába mentek (1958) – Tanár úr
Párizsi tavasz (1958; rövid játékfilm)
Sóbálvány (1958) – Erdei
Kard és kocka (1959) – Árvay Ferenc kapitány
Alázatosan jelentem (1960) – Benedek Zoltán őrnagy, „Mikádó”
Három csillag (1960) – Márkus Imre
Alba Regia (1961) – Hajnal
Az utolsó vacsora (1962) – Dánusz Tamás
Kertes házak utcája (1962) – Palotás
Pirosbetűs hétköznapok (1962) – Kelemen
Egy ember, aki nincs (1963) – Tímár százados
Már nem olyan időket élünk (1963) – Telkes Zoltán
Párbeszéd (1963) – Szalkay
Álmodozások kora (1964) – Flesch főmérnök
Ha egyszer húsz év múlva (1964) – Kénitz Miklós
Másfél millió (1964)
Miért rosszak a magyar filmek? (1964) – Fodor
Négy lány egy udvarban (1964) – Erős Géza
Játék a múzeumban (1965) – Barcza
Apa – Egy hit naplója (1966) – Apa
Falak (1968) – Benkő Béla
Az idő ablakai (1969) – Sinis
Csak egy telefon (1970) – Dr. Forgács György
N.N., a halál angyala (1970) – Korin György, pszichológus
Ki beszél itt szerelemről? (1979) – Parlament elnöke
Circus Maximus (1980) – Civil
Szerelő (1992) – Az író
Pá, Drágám! (1994)
תפקידיו בסרטי טלוויזיה

Papucs (1958) – János
Fent már béke van (1959) – Erler hadapródőrmester
Aranyfácán (1960) – Gáborjáni Ottó
A szerző ma meghal (1961) – A szerző
A vak (1962) – Heinrich Mittenhaufen tanító
Családi ágy (1963)
Honfoglalás 1-3. (1963) – Bálint
Csiribiri (1964) – Pál
Négyszemközt (1964)
A helység kalapácsa (1965) – Lantos
Antigoné (1965) – Kreón
Pferdchen, Pferdchen (1965) – Stefan Mirko
Ein Taxi für den Frieden (1966) – Zesko
Oly korban éltünk (1967) – Schönherz Zoltán
Úton (1967)
A Hanákné ügy (1968) – Bakonyai
Garfunkel és a többiek (1968)
Valaki csenget (1968) – Hollósi Márton
Én, Prenn Ferenc 1-3. (1969) – Korvin Ottó
Játék olasz módra (1970)
Talpig úriasszony (1970) – John Middleton
Széchenyi meggyilkoltatása (1971) – Netásek
György barát (1972) – Alvise Gritti
Halálos döfés (1972) – Menedzser
Véletlenek (1972) – Rodger
Állomás (1973) – György Lázár
Az ördög cimborája (1973) – Burgoyne tábornok
Vivát, Benyovszky! (1973) – Blanchard
Hannibál utolsó útja (1974) – Hannibál
Római karnevál (1974) – Az író
Egy nap Jersey szigetén (1975) – Victor Hugo
János király (1975) – János király
Ősbemutató (1975)
Ha mi halottak feltámadunk (1977)
Infarktus (1977)
Néró és a VII/A (1977) – Perényi Zoltán tanár
A nem várt vendég (1978) – Igor
Az örök Don Juan (1979)
Lear király (1979) – Bolond
Sértés (1979) – Igor
Közjáték Vichyben (1981) – Von Berg
Rettenetes szülők (1981)
Haláltánc (1982) – Edgar
Holtak hallgatása – Requiem egy hadseregért (1982)
A rágalom iskolája (1984) – Sir Peter Teazle
Villanyvonat (1984) – Apa
Békestratégia (1985)
Privát kopó (1992)
פרסים

פרס קושוט (1953)
פרסס האמן המצטיין (1962)
פרס האמן הדגול (1967)
צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה עם הכוכב (1994)
חבר לנצח של אגודת בני האלמוות (1996)
פרסמילאן פושט (1997)
ספריו

Tollal. Naplójegyzetek; Szépirodalmi, Bp., 1963
Tollal. Naplójegyzetek; 2. átdolg., bőv. kiad.; Szépirodalmi, Bp., 1968
A színész árnyéka; Szépirodalmi, Bp., 1972 (Műhely)
Molière műhelyében; Szépirodalmi, Bp., 1975 (Műhely)
Mihályi Gábor: Hamletekre emlékezve. Színháztörténeti tanulmány; Gábor Miklós levelével; Magyar Színházi Intézet, Bp., 1976 (Színházelméleti füzetek)
Kicsi-világ-háború. Napló, huszonöt évesen; Szépirodalmi, Bp., 1976
Kos a Mérlegen; Szépirodalmi, Bp., 1990
Egy csinos zseni; Magvető, Bp., 1995
Sánta szabadság; Magvető, Bp., 1997
Nyomozok magam után. Naplók; Vass Éva közreműködésével sajtó alá rend., utószó Kelecsényi László; Palatinus, Bp., 2003
ראו גם

Gábor Miklós a PORT.hu (בהונגרית)
HMDB
Filmkatalógus
Gábor Miklós-díj
הערות שוליים

↑  Gábor Miklós szülőháza
↑  Jegyzetek Gábor Miklós családfájához 1.
1 2  "SHYLOCKTÓL A DYBUKIG". אורכב מ-המקור ב-2018-01-30.
1 2  Megosztom, portré 2019 04 07 15:30. "Gábor Miklós: „Sorsom több volt, mint színészsors"". ZAOL (בהונגרית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405482905171  BnF: cb12385327p (data)  GND: 120055902  ISNI: 0000 0000 7978 3837  LCCN: n84030903  NKC: xx0168912  SUDOC: 184516595  VIAF: 79071191   WorldCat (עם VIAF): 79071191
לואיס הארווי

לואיס פאוול הארווי (באנגלית: Louis Powell Harvey;‏ 22 ביולי 1820 –  19 באפריל 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של מדינתו בשנים 1854–1858 (כולל כנשיאו הזמני במשך שנה), כמזכיר המדינה השישי של ויסקונסין בשנים 1860–1862, ולאחר מכן ועד מותו בטביעה במהלך פעילותו במלחמת האזרחים האמריקאית, כמושל ויסקונסין השביעי. הארווי היה ראשון מושלי ויסקונסין שנפטר בעת כהונתו.
ראשית חייו

לואיס הארווי נולד בעיירה איסט האדאם שבקונטיקט. ב-1858 הוא עבר עם משפחתו לאוהיו. הוא למד בקולג' וסטרן ריזרב. בקיץ 1841 הוא החל בקשר עם אגודה מקומית בשם Boannergians בקולג' וסטרן ריזרב באוהיו, שהפכה לסניף של אחוות בטא-טתא-פאי. לזמן מה הוא עבד כמורה, ובסופו של דבר עבר לקנושה שבטריטוריית ויסקונסין, שאז נקראה סאות'פורט, ושם הוא ייסד בית ספר תיכון. בסאות'פורט הוא היה מקושר אל המפלגה הוויגית וערך את עיתונה, Southport American, בשנים 1843–1846.
קריירה

ב-1847 נשא הארווי את קורדליה פרין, והשניים עברו לכפר קלינטון שבמחוז רוק, שבוויסקונסין, ולאחר מכן לכפר הסמוך שופייר. הוא עזר בארגון המפלגה הרפובליקנית, ובשנים 1854–1858 הוא היה חבר הסנאט של ויסקונסין, מתוכם כיהן כנשיא הזמני של הסנאט במשך שנה. בשנים 1860–1862 כיהן הארווי כמזכיר המדינה של ויסקונסין. ב-1861 הוא נבחר כמושל ויסקונסין, והושבע לתפקידו ב-6 בינואר 1862.
באפריל 1862, לאחר חודשי כהונה ספורים כמושל, ארגן הארווי משלחת לאספקת ציוד רפואי לחיילי ויסקונסין שנפצעו בקרב שילה, ושטופלו באוניות בית-חולים על נהר המיסיסיפי ועל נהר טנסי. הוא ביקר את החיילים ועודד אותם בקיירו ובמונוד סיטי שבאילינוי ובפדוקה שבקנטקי.
מותו

ב-19 באפריל 1862, בקרבת שילה, עצר הארווי למשך הלילה ליד סוואנה, טנסי. מאוחר באותו ערב, כאשר ניסה לדלג מסירה קשורה לאוניית קיטור שנעה אחורה לכיוון צפון (נוהג מקובל אך מסוכן), נפל הארווי אל תוך מימי נהר טנסי וטבע, זאת על אף מאמצי ההצלה של אנשיו.
גופתו נמצאה 14 יום לאחר מכן במרחק של 65 מילים (104 ק"מ) במורד הזרם, ליד מעגן בריט שבמחוז פרי.
ארונו של לואיס הארווי הוצב בקפיטול מדינת ויסקונסין והוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבמדיסון. במקומו הושבע כמושל סגן המושל אדוארד סלומון. רעייתו של הארווי, קורדליה, הייתה אחות מובילה במלחמה, והנשיא אברהם לינקולן העניק לה דרגת כבוד של קולונל. לאחר מכן היא הקימה בתי חולים לפצועי המלחמה בוויסקונסין, הרחק מהחזית, ובית יתומים ליתומי המלחמה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1723-1724
הערות שוליים

↑  Appletons' annual cyclopaedia and register of important events of the year: 1862. New York: D. Appleton & Company. 1863. p. 665.
↑  WER: Mrs. Cordelia A. P. Harvey
↑  "Highlights at the Wisconsin Historical Society". Archived from the original on August 7, 2012.
↑  קורדליה פרין הארווי צ'סטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191216519  ISNI: 0000 0001 1501 6353  LCCN: n2011008757  SNAC: w6f781b6  VIAF: 167566703   WorldCat (עם VIAF): 167566703
מרכז קהילתי לב אביב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתנ"ס 
 על שם:  תמי שטיינמץ
 כתובת:  רחוב בעלי מלאכה 16 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1994
 תאריך פתיחה רשמי:  1994 
 קואורדינטות:  32°04′11″N 34°46′22″E﻿ / ﻿32.06986111°N 34.77277778°E﻿ / 32.06986111; 34.77277778
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מרכז קהילתי לב אביב(למפת תל אביב רגילה) מרכז קהילתי לב אביב(למפת גוש דן רגילה) מרכז קהילתי לב אביב(למפת גוש דן מוגדלת) מרכז קהילתי לב אביב  he מרכז קהילתי לב אביבhe מרכז קהילתי לב אביבמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז קהילתי לב אביב, המכונה גם בית תמי, הוא מרכז קהילתי השוכן בבית ברחוב בעלי מלאכה 16 בתל אביב, והגובל בגינת שינקין ובבית כנסת גאולת ישראל. המרכז נוסד בנובמבר 1994 במטרה להעניק מענה לצורכי האוכלוסייה המתחדשת באזור רחוב שינקין, ומאז 1997 הוא קרוי על שמה של תמי שטיינמץ.
פעילויות המרכז נערכות בבניין המרכזי ובשלוחת הספורט של המרכז הקהילתי הפועלת בבנין ברחוב מזא"ה 11. בשלוחה זו, שנחנכה בשנת 1998, פועלים חדר כושר, אולם ספורט, וחדר אימונים.
המרכז עוסק בפעילויות שונות ובהן חוגים לילדים ולמבוגרים, בתחומי אומנות, דרמה, מוזיקה וספורט, עריכת הרצאות וסדנאות, הפקת הצגות תיאטרון שוליים ועוד. במקום פועלים חוג מחול לילדים (מחולצ'יק) ולהקת מחול למבוגרים (להקת תמי/נמרוד פריד) המופיעה ברחבי ישראל ומחוצה לה. כ-1,500 משתתפים רשומים ומאות מבקרים מזדמנים פוקדים את פעילויות התרבות והספורט של המרכז הנערכות בשני המבנים.
שאנה מואקלר

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1975 (בת 49) פרובידנס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  Barrington High School 
 בן או בת זוג:  טראוויס בארקר (2004–2008)  דניס קווייד (פברואר 2001–אוקטובר 2001)  אוסקר דה לה הויה (1997–2000) 
 צאצאים:  Landon Barker, Atiana De La Hoya, Alabama Barker 
 פרסים והוקרה:  נערת החודש של פלייבוי (דצמבר 2001) 
 http://www.shannamoakler.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
שאנה מואקלר (באנגלית: Shanna Moakler; נולדה ב-28 במרץ 1975) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה

מואקלר נולדה ברוד איילנד כצעירה מבין ארבעת ילדיו של רופא שיניים, ולה שני אחים ואחות. לאחר התיכון, היא הגיעה למיאמי כדי להמשיך בקריירת דוגמנות.
ב-1992 ייצגה את רוד איילנד בתחרות "מיס הנוער של ארצות הברית", ושם עלתה לחצי הגמר, ובנוסף זכתה במקום הראשון בתחרות יופי נוספת לבנות נוער. היא עברה להתגורר בניו יורק על מנת לפתח שם קריירת דוגמנות. ב-1995 נבחרה למיס ניו יורק, ובתחרות הארצית של מיס ארצות הברית נבחרה לסגנית ראשונה. לאחר שהזוכה, צ'לסי סמית, נבחרה למיס תבל, הוכתרה מואקלר למיס ארצות הברית.
היא הופיעה על שער המגזין "קוסמופוליטן", וב-2001 חתמה על חוזה עם המגזין "פלייבוי", ובדצמבר של אותה שנה הייתה נערת החודש של "פלייבוי" ובנוסף הובילה קמפיין של מותג וויסקי.
ביוגרפיה > משחק

כשחקנית היא הופיעה ב-1996 בסדרה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן". ב-1997 שיחקה בסרט הקולנוע "פיתוי קטלני 3: פיתוי חדש" לצדה של ג'יימי פרסלי, ושיחקה בסרט של NBC לצד שאנון דוהארטי. ב-1998 שיחקה בפרק של סדרה המבוססת על הסרט "טיימקופ". ב-2004 שיחקה בסרט הקומדיה "מתראים עם אחרים" לצד לורן גרהאם. ב-2005 שיחקה תפקיד אורח בקומדיית המצבים "ג'ואי". ב-2006 התחרתה בעונה השלישית של "רוקדים עם כוכבים", והודחה שנייה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מואקלר הייתה נשואה מ-2004 ועד 2008 לטראוויס בארקר, ולזוג בן ובת. בנוסף יש לה בת נוספת ממערכת יחסים קודמת שניהלה.
אח"י משגב

ערך זה עוסק בספינת הטילים. אם התכוונתם לפריגטה, ראו .
| --- | --- |


 תיאור כללי
 סימן זיהוי:  ס-312
 סוג אונייה:  ספינת טילים
 צי:  חיל הים הישראלי 
 דגל הצי:  
 סדרה:  סער 1 הוסבו לסער 2
 אוניות בסדרה:  אח"י מבטח אח"י משגב אח"י מזנק
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי
 הושקה:  6 בנובמבר 1967
 תקופת הפעילות:  25 בדצמבר 1967 – 1997 (כ־29 שנים)
 אחריתה:  טובעה על ידי חיל הים במטווח טילים
 מלחמות וקרבות:    מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 מידות
 אורך:  45 מטר
 רוחב:  7 מטר
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  35 – 40 לוחמים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  2 תותחי בופורס 40 מ"מ מקלעי 0.5 סונאר קוער פצצות עומק 5 טילי גבריאל.
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם נפטון בתחום C,
אח"י משגב הייתה ספינת טילים, ששירתה בחיל הים משנת 1967, היא נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבורג
שבצרפת. השתתפה בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים עדיין כספינת תותחים. בשנת 1974 שודרגה הספינה ונוספו לה יכולות חדשות, במרכזן - יכולת נשיאת טילי גבריאל, בכך הפכה לספינת טילים מדגם סער 2.
הספינה בשירות חיל הים

הספינה אח"י משגב התקבלה בבסיס חיפה של חיל הים ב-25 בדצמבר 1967 יחד עם אח"י מבטח וניתן לה המספר ס-312 אז הגיעה מצרפת שם נבנתה בשרבורג, היא הייתה מהספינות הראשונות שנבנו בשרבורג כשסך הכל נבנו שם 12 ספינות טילים ישראליות.
הספינה הייתה מהראשונות (השנייה אחרי אח"י מבטח) במסגרת שייטת ספינות הטילים שהוקמה זמן קצר קודם לכן והייתה אחת מתוך שלוש ספינות מדגם סער 1 עד שקיבלה מערכת נשק שכללה טילי גבריאל ומאז נעשתה לדגם סער 2.
אח"י משגב ס-312 בניסויי ים בשרבורג 1967
הספינה בשירות חיל הים > פעילות מבצעית

עם הגעתה לישראל יצאה והשתתפה בחיפושי הצוללת דקר שנעלמה ב-25 בינואר 1968.
הספינה השתתפה באבטחת החופים ובלחימה במחבלים, בליל ה-9 באפריל 1973 השתתפה במבצע אביב נעורים והייתה חלק מן הכוחות שתקפו מטרות מדרום לביירות.
במלחמת יום הכיפורים השתתפה הספינה בקרבות, בליל ה-6 באוקטובר השתתפה בקרב פורט סעיד וב-8 באוקטובר בקרב דמיאט.
1 באוקטובר 1976 – לחימה במחבלים - אח"י משגב בפיקוד יעקב צוק תפסה שתי סירות מחבלים מול בירות הטביעה אחת והשתלטה על השנייה. שלושה מחבלים הרוגים שלושה מחבלים שבויים. בחקירת השבויים עלה שיצאו לבצע פיגוע בישראל - הפיגוע נמנע.
מפקדי הספינה

מפקדי אח"י משגב היו קציני ים בדרגת רס"ן לפי התקן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מפקדי אח"י משגב
| דרגה ושם | תקופת כהונה כמפקד הספינה | פעילות | תמונה |  |  |
| סא"ל עזרא קדם (כריש) | 1968 | המפקד הראשון, קיבל את הספינה בשרבורג והפליג איתה לישראל. | סא"ל עזרא קדם (כריש) על גשר אח"י משגב 1968. |  |  |
| רס"ן יצחק דוידי | 1970-1969 | לימים תת-אלוף, מפקד זירת ים סוף |  |  |  |
רס"ן רפי רז: 
| שאול חורב | 1971 |  |  |  |  |
| שמואל שריג | 1972- 1973 |  |  |  |  |
| פנחס מילוא | 1973 | מפקד הספינה במהלך מלחמת יום הכיפורים |  |  |  |
| גל עמית | 1974 |  |  |  |  |
| ישעיהו פטוקה | אוקטובר 1974 - מאי 1976 | קיבל את הספינה כסער 1 ובמהלך הפיקוד הספינה הוסבה ל סער 2 והצוות עבר שינויים רבים כולל הדרכות והפנמת מערכת הנשק של סער 2. |  |  |  |
| צוק יעקב | 1976 | פיקד על הספינה ב-1 באוקטובר, כאשר נתקלה בשתי סירות מחבלים, הטביעה אחת ולכדה את השנייה |  |  |  |
| שלמה גולדשטיין (גולד) | 1981 - 1982 | מפקד הספינה במהלך מלחמת שלום הגליל |  |  |  |
עודד שני: 
| פיני שוורץ | 1984-1985 |  |  |  |  |
| יובל צור | יולי 1985–יולי 1986 |  |  |  |  |
| ניר מאור | יולי	1986 | כמפקד פלגה על מנת להשתלם בנגד צוללות |  |  |  |
| ארז אבנר | 1989-1987 |  |  |  |  |
| הראל גוב | 1990 |  |  |  |  |
| יוני ורט | אפריל 1990 – יולי 1991 |  |  |  |  |
יוסי שחף (ספטון): 
איתן אופנהיים: 
| מעוז צור | 1995-1997 |  |  |  |  |
אלון אולמן:
ביאורים

↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
הערות שוליים

↑  כוכבי אזרן, רשימות מפקדי ספינות הטילים, מוזיאון ההעפלה וחיל הים 18 ביוני 2015.
| ספינות טילים של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
שייטת ספינות הטילים • כלי שיט של חיל הים
| סער 1 שלכת | אח"י מבטח • אח"י משגב • אח"י מזנק | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 2 שלכת | אח"י חיפה • אח"י אילת • אח"י עכו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 3 שלכת | אח"י סער • אח"י סופה • אח"י געש • אח"י חרב • אח"י חנית • אח"י חץ | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 תכלית | אח"י רשף • אח"י קשת • אח"י רומח • אח"י כידון • אח"י תרשיש • אח"י יפו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 נדרן | אח"י ניצחון • אח"י עצמאות • אח"י מולדת • אח"י קוממיות | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 חוחית | אח"י עליה • אח"י גאולה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נושב | אח"י רומח • אח"י קשת | סמל חיל הים הישראלי  |
| זיוונית | אח"י שמרית • אח"י שלומית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נירית | אח"י חץ • אח"י תרשיש • אח"י כידון • אח"י יפו • אח"י חרב • אח"י סופה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 5 להב | אח"י אילת • אח"י להב • אח"י חנית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 6 | אח"י מגן • אח"י עוז • אח"י עצמאות • אח"י ניצחון |  |
גדעון אוקו

| --- | --- |

אוקו, 2014
 לידה:  8 במרץ 1982 (בן 42) נען, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  חדשות 12
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  gidon.ucko
 טוויטר:  gidonucko1
גדעון אוּקוֹ (נולד ב-8 במרץ 1982) הוא עיתונאי ישראלי, מגיש רדיו, ועורך ומגיש תוכניות טלוויזיה בחדשות 12 וביניהן תוכנית חיסכון, מהדורת שישי בחמש, ומהדורת שבת בחמש.
ביוגרפיה

אוקו נולד וגדל בקיבוץ נען, ונקרא על שם סבו גדעון אוקו, עולה מגלייביץ שבגרמניה (כיום בפולין) שהיה ממקימי הקיבוץ ומחלוצי הקולנוע הישראלי. אחי סבו היה הפילוסוף סיני אוקו.
אוקו התגייס לגלי צה"ל בשנת 2001. בתחילה שובץ שם בתקליטייה, אך לאחר כשנה, עבר לערוך ולהגיש מבזקי חדשות ותוכניות בתחנה. בשנת 2004, החל להגיש את התוכנית "שתיקת הכבישים", שמשודרת בימים ראשון עד רביעי בשעות 02:00-00:00 בלילה. בשנת 2006 סיים אוקו את שירותו בגלי צה"ל.
בשנת 2007 היה בין מקימי החינמון "ישראלי", ובאותה שנה התחיל לעבוד בחברת החדשות של ערוץ 2 כעורך ומגיש מבזקי החדשות של הערוץ בטלוויזיה ובאינטרנט. בתחילה עבד ב"כוכבית 22" (מבזקי חדשות לסלולר) ולאחר תקופה, עבר להגיש מבזקי חדשות בטלוויזיה.
החל משנת 2011 מגיש אוקו את תוכנית האקטואליה לילדים ונוער "המהדורה הצעירה".
בנובמבר 2013, בעקבות חופשת הלידה של יונית לוי והחלפתה בהגשת "המהדורה המרכזית" על ידי קרן מרציאנו, החל להגיש אוקו את "תוכנית חיסכון" לסירוגין עם קרן מרציאנו.
בשנת 2014 גילם את עצמו בסדרה הקומית "הקלמרים", כשהוא מגיש את מבזקי החדשות בסדרה.
משמש מגיש ברדיו ללא הפסקה (103FM), ומאז יוני 2019 מגיש יחד עם יהודית גריסרו את התוכנית "תחשבו טוב" בימי ראשון בשעה 20:00.
חיים אישיים

אוקו רווק ומתגורר בקיבוץ נען.
הערות שוליים

↑  הנבחרת הצעירה: 15 המשפיעים והמשפיעות של התנועה הקיבוצית. חלק ב', באתר mynetkibbutz, ‏2020-02-20
↑  גדעון אוקו יגיש מהדורת חדשות לצעירים בערוץ 2, באתר כלכליסט, 18 במאי 2011
↑  אמילי גרינצווייג‏, ואלה הכותרותוש, באתר וואלה, 17 במאי 2011
↑  תחשבו טוב - התוכנית המלאה 02.06.19, באתר רדיו ללא הפסקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012364246405171  VIAF: 24168589691118220499   WorldCat (עם VIAF): 24168589691118220499 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.