שושלת יואן
היסטוריה > שלטונו של קובלאי חאן

שנות שלטונו הראשונות של קובלאי חאן התאפיינו בחוסר יציבות. קאידו, נכדו של אוגדיי, סירב לקבל את מרותו של קובלאי ויצר איום על הגבול המערבי של תחום שלטונו של קובלאי. שושלת סונג העוינת, אף כי כוחה נחלש, המשיכה להוות מכשול מדרום. קובלאי הבטיח את הגנת הגבול הצפון מזרחי ב-1259 כשהעלה לשלטון בקוריאה את הנסיך בן הערובה וונג'ונג משושלת קוריו והיא הפכה למדינת חסות שהעלתה מס למונגולים. היו כנגד קובלאי גם איומים מבית. לי טאן, בנו החורג של פקיד רם מעלה, יזם מרד כנגד השלטון המונגולי ב-1262. לאחר שדיכא את המרד בהצלחה, צמצם קובלאי את השפעתם של היועצים הסינים בני האן בחצרו. הוא חשש שהתלות בפקידים הסיניים הפכה אותו לפגיע למרידות עתידיות ועריקות לצד שושלת סונג.
לאחר 1262, נקט ממשל קובלאי במדיניות של התפשרות בין שמירה על האינטרסים של המונגולים בסין ובין היענות לדרישות של נתיניו הסינים. קובלאי מיסד את הרפורמות שהציעו יועציו הסיניים באמצעות בירוקרטיה ריכוזית, הרחבת השימוש בשטרות כסף, ושמירה על המונופולים המסורתיים על המלח והברזל. הוא שיקם את מנגנון הפקידות הקיסרי והותיר את המבנה המנהלי של שושלות סיניות קודמות בלא שינוי. עם זאת, דחה קובלאי תוכניות להחיות את הבחינות הקיסריות הקונפוציאניות וחילק את החברה תחת שלטונו לשלושה, ואחר-כך לארבעה, מעמדות, כשהסינים בני האן הוצבו בתחתית הסולם. ליועצים הסיניים של קובלאי היו עדיין סמכויות משמעותיות בממשל, אבל מעמדם הרשמי היה מעורפל.
קובלאי הכין את מעבר בירת האימפריה המונגולית מקארקורום במונגוליה לחאנבליק ("עירו של החאן" במונגולית) ב-1264 בכך שבנה עיר חדשה בסמוך לג'ונְגְדוּ, הבירה לשעבר של שושלת ג'ין היורצ'נית ב-1266. ב-1271 תבע קובלאי רשמית את מנדט השמיים והכריז, בסגנון שושלת סינית מסורתית, כי 1271 היא השנה הראשונה של "יואן הגדולה" (大元). מקור שם השושלת בספר אי צ'ינג והוא מתאר את "מקור היקום" או "הכוח הקמאי". קובלאי הכריז על חאנבליק כ"בירה גדולה", בסינית 大都, תעתיק דָאדוּ, שם שהמונגלים נהגו לתעתק כדאידו. שמו המלכותי שונה לגְ'ה-יְוֵּ'אן (至元, בפין-יין: Zhìyuán) על מנת לבשר על תקופה חדשה בהיסטוריה של סין. אימוץ שם מלוכתי היה מתן גושפנקה לשלטון המונגולי באמצעות שילוב הממשל בנרטיב של רצף השלטון הפוליטי הסיני המסורתי. קובלאי קידם את דמותו הציבורית כקיסר מלומד בכך שהקפיד לנהוג על פי כללי הנימוס הקונפוציאניים ולקיים את טקסי הסגידה לאבות הקדמונים ובה בעת שמר על שורשיו כמנהיג מהערבות.
קובלאי חאן קידם את הצמיחה הכלכלית, המדעית והתרבותית. הוא תמך בסוחרים של רשת נתיבי הסחר של דרך המשי באמצעות הגנה על מערכת הדואר המונגולית, בניית תשתיות, מתן הלוואות שמימנו שיירות מסחר, ועידוד ההפצה של שטרי כסף (鈔, צ'או). פקס מונגוליקה (בלטינית: Pax Mongolica), "השלום המונגולי", אפשר את התפשטות הטכנולוגיות, המוצרים הבסיסיים (דוגמת מתכות) ותרבות בין סין למערב. קובלאי האריך את התעלה הגדולה מדרום סין לדאידו בצפון. השלטון המונגולי תחת קובלאי חאן היה קוסמופוליטי. הוא ברך על בואם של מבקרים זרים לחצרו, כדוגמת הסוחר הוונציאני מרקו פולו שחיבר את הדו"ח הידוע ביותר על סין תחת שלטון שושלת יואן שנכתב על ידי אירופאי. מסעותיו של מרקו פולו יהוו בעתיד השראה לרבים אחרים דוגמת כריסטופר קולומבוס לנסות לאתר נתיב למזרח הרחוק בחיפוש אחרי עושרו האגדי.
לאחר שחיזק את ממשלו בצפון סין, ישם קובלאי מדיניות של התפשטות על פי המסורת של האימפריאליזם הסיני והמונגולי. הוא חידש את המערכה הכבדה כנגד שושלת סונג בדרום. בין השנים 1268 ל-1273 הטיל צבאו של קובלאי מצור על שְׂיָאנְגְיָאנְג, המכשול האחרון בדרכו לאגן הנהר יאנגצה. ב-1274 נכשלה משלחת צבאית ימית בניסיון לפלוש ליפן. ב-1276 לכד צבא קובלאי את האנגג'ואו, בירת שושלת סונג והעיר העשירה ביותר בסין. נאמני שושלת סונג נמלטו מהבירה והמליכו נער צעיר כקיסר בינג. הם הובסו בקרב יאמן ב-1279. קיסר סונג האחרון טבע, ובכך בא הקץ על שושלת סונג. כיבוש סין שתחת שושלת סונג איחד מחדש את צפון סין עם דרומה בפעם הראשונה מזה כשלוש מאות שנים.
לאחר 1279 נתקל ממשל קובלאי חאן בקשיים כלכליים. המלחמות ומיזמי הבנייה רוקנו את אוצר הקיסרות. ניסיונות להגדיל את ההכנסה באמצעות הגדלת מיסים כשלו בגלל מעשי שחיתות ושערוריות ציבוריות. לקשיים הכלכליים התווספו מסעות צבא כושלים. הניסיון השני של קובלאי לפלוש ליפן ב-1281 כשל בשל טייפון עז, אותו כינו היפנים קמיקזה (神風, "רוח שמימית"), שהטביע את כל צי הפלישה. כישלונות צבאיים היו גם בפלישות לאנאם וצ'מפה (וייטנאם של ימינו) ולג'אווה. הצבא המונגולי אומנם ניצח במערכה בבורמה, אבל היה זה ניצחון פירוס. המשלחות הצבאיות סבלו ממחלות, אקלים עוין, ושטחים של צמחייה טרופית שלא התאימו לאופי הלחימה של הפרשים המונגולים. אף על פי שאנאם וצ'מפה ניצחו במערכה הצבאית הם הצטרפו לבורמה בכך שהכירו בהגמוניה המונגולית והפכו למדינות חסות המעלות מס לשושלת יואן.
סכסוכים פנימיים איימו על קובלאי בתוך האימפריה שבשלטונו. הוא דיכא מרידות כנגד שלטונו בטיבט ובצפון מזרח. אשתו האהובה ביותר מתה ב-1281 וכך קרה גם לבנו, יורש העצר המיועד. קובלאי הפך מדוכדך יותר ויותר ופרש מניהול חובותיו כקיסר. הוא חלה ב-1293 ומת ב-18 בפברואר 1294.