stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'ני וארנאי
יצירותיה

בשפת המקור:
Katonafiamnak! (versek, 1914)
Gracchusok anyja (versek, 1916)
Anyaszív (versek, 1918)
Vörös tavasz. Várnai Zseni forradalmi versei (versek, 1919)
Örömök kertje (mesék, 1919)
A mesélő erdő (mesék, 1921)
A fájdalom könyve (versek, 1921)
Aludni szeretnék (dráma, 1922)
Furulyaszó (gyermekversek, 1923)
Ím itt az írás! (versek, 1927)
Kórus szopránban (versek, 1930)
Fekete bárány (versek, 1935)
Én mondom és te add tovább! (versek, 1937)
Legyen meg a te akaratod (versek, 1939)
Én nem mondok le soha a reményről (versek, 1940)
Ég és föld között (önéletrajzi regény, 1941)
Várnai Zseni válogatott versei (válogatott versek, 1942)
Egy asszony a milliók közül (önéletrajzi regény, 1942, 1956)
Mint viharban a falevél (önéletrajzi regény, 1943, Peterdi Máriával közösen)
Üldözött versek (versek, 1945)
Áldott asszonyok (versek, 1947)
A világ asszonyaihoz (versek, 1950)
Most szép lenni katonának (verses levél, 1953)
Válogatott versek (válogatott versek, 1954)
Így égtem, énekeltem (válogatott versek, 1958)
Fényben, viharban (önéletrajzi regény, 1958)
Feltámadás (versek, 1959)
Békét! (versek, 1960)
Légy boldog te világ! (válogatott versek, 1961)
Élők, vigyázzatok! (válogatott versek, 1962)
Nem volt hiába (önéletrajzi regény, 1962)
Nyugtalan madár (versek, 1966)
Tündérkert (gyermekversek, 1968)
Ének az anyáról (versek, 1968)
Borostyán (versek, 1969)
Idő heroldja (összegyűjtött versek, 1971)
Vers és virág (összegyűjtött versek, 1973)
Egy harcos asszony írásai (versek, 1973)
Egy asszony a milliók közül I-II. (önéletrajzi regények, 1974)
Az igazlátó király (mesék, gyermekversek, 1979)
Sorsod foglya vagy (versek, 1986)
בתרגום (בהתאמה):
לבני החייל! (פסוקים, 1914)
אמו של גרחוס (שירים, 1916)
לב אם (שירים, 1918)
אביב אדום. שירים מהפכניים של ז'ני וארנאי (שירים, 1919)
גן השמחות (סיפורים, 1919)
היער המספר (סיפורים, 1921)
ספר היגון (פסוקים, 1921)
הייתי רוצה לישון (דרמה, 1922)
קול חליל (שירי ילדים, 1923)
הנה הכתב! (שירים, 1927)
מקהלה בסופרן (שירים, 1930)
כבש שחור (שירים, 1935)
אני אומר ואתה תעביר הלאה! (שירים, 1937)
שיהיה לך רצונך (שירים 1939)
לעולם איני מוותרת על התקווה (שירים, 1940)
בין שמים לארץ (רומן אוטוביוגרפי, 1941)
שירים נבחרים של ז'ני וארנאי (שירים נבחרים, 1942)
אישה אחת בין מיליונים (רומן אוטוביוגרפי, 1942, 1956)
כמו עלה בסערה (רומן אוטוביוגרפי, 1943, עם מריה פטרדי)
שירים נרדפים (שירים, 1945)
נשים מבורכות (שירים, 1950)
זה נחמד להיות חייל עכשיו (שיר, 1953)
שירים נבחרים (שירים נבחרים, 1954)
כך נשרפתי, שרתי (שירים נבחרים, 1958)
באור, בסערה (רומן אוטוביוגרפי, 1958)
תחיית המתים (פסוקים, 1959)
רוצים שלום! (פסוקים, 1960)
תהיה שמח, עולם! (שירים נבחרים, 1961)
החיים, היזהרו! (שירים נבחרים, 1962)
זה לא היה לשווא (רומן אוטוביוגרפי, 1962)
ציפור חסרת מנוח (שירים, 1966)
גן הפיות (שירי ילדים, 1968)
שיר על האם (שירים, 1968)
אמבר (פסוקים, 1969)
מבשר הזמן (שירים אסופים, 1971)
שיר ופרח (שירים אסופים, 1973)
כתבים של אישה לוחמת (פסוקים, 1973)
אישה אחת מתוך מיליונים I-II. (רומנים אוטוביוגרפיים, 1974)
המלך הצדיק (סיפורים, שירי ילדים, 1979)
אתה שבוי בגורלך (שירים, 1986)
פרסים

פרס אטילה יוז'ף (1956)
מסדר הדגל האדום של העבודה (1960)
מסדר הצטיינות דרגת זהב(1968)
מסדר ההצטיינות למולדת הסוציאליסטית
מדליית הנצחה לשחרור
מדליית הנצחה של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית
מדליית הנצחה לפרטיזנים
פרס SZOT (1969)
ראו גם

תולדות הספרות ההונגרית 1945–1975 (שירה)
תולדות הספרות ההונגרית 1945–1975 (פרוזה)
סופרים הונגרים בני זמננו
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (AZ). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
פרופיל המחבר של Moly
László Szentesi Zöldi: The Red Amazons, demokrata.hu, 17 בפברואר 2019
לקריאה נוספת

אוטו מיור : לזכר ז'ני וארנאי ( מראה חדשה, 1981/3 )
Vedres Vera : In memoriam Genius of Varna ( חיים וספרות, 1981/43)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ז'ני וארנאי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a nagyvázsonyi izraelita hitközség születési akv. 4/1890. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301661005171  PLWABN: 9810583870905606  BnF: cb12780782d (data)  ISNI: 0000 0001 1079 122X  LCCN: no92018984  RERO: 02-A003951592  VIAF: 98457277   WorldCat (עם VIAF): 98457277
ונריוס המתבודד

| --- | --- |

 לידה:  שנת 560 לערך אי פלמריה
 פטירה:  630 טינו, איטליה 
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 חג:  13 בספטמבר
 פטרון של:  שומרי מגדלורים; מפרץ לה ספציה והעיר לה ספציה
 
ונריוס הקדוש (באיטלקית: San Venerio; ‏560 לערך – 630) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית. מאז 1961 הוא נחשב לקדוש המגן של שומרי המגדלורים, של העיר לה ספציה ושל מפרץ לה ספציה.
לא קיימות עדויות מוצקות על חייו. על פי ההגיוגרפיה, הוא נולד באי פלמריה והיה נזיר מתבודד במנזר באי טינו שבים הליגורי. לאחר מכן שירת כאב מנזר עד למותו בשנת 630. לאחר מותו הוקם במקום מקדש קטן, ובמאה ה-11 הקימו בנדיקטינים מנזר לזכרו. שרידי המנזר נמצאים בצפון טינו.
ונריוס היה הקדוש המגן של לוני, אך במאה ה-9 הותקפה העיר וחרבה מתקיפות נורמניות וסרצניות. המושב של בישוף לוני הועבר לסרצנה ושרידיו של הקדוש הועברו לסן פרוספרו ברג'ו אמיליה והוא היה פטרון העיר לתקופת מה. מאוחר יותר הועברו לאי טינו.
ועדת האו"ם לזכויות אנשים עם מוגבלות

הוועדה לזכויות אנשים עם מוגבלות (באנגלית: The Committee on the Rights of Persons with Disabilities) היא גוף של האו"ם המפקח על יישום אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות. הוועדה מונה 18 מומחים מרחבי העולם ומתכנסת פעמיים בשנה בז'נבה. תפקידי הוועדה לשקול ולהגיב לדוחות היישום המוגשים על ידי 164 מדינות, לנסח הערות כלליות המסייעות למדינות ביישום האמנה, ולדון בעתירות בודדות המוגשות נגד 94 מדינות החתומות על ההסכם הנלווה לאמנה.
רקע

הוועדה נוצרה מתוקף הפרוטוקול האופציונלי לאמנה לזכויות אנשים עם מוגבלויות, מדובר בהסכם צד לאמנה לזכויות אנשים עם מוגבלות. הפרוקטוקל התקבל ב-13 בדצמבר 2006, ונכנס לתוקף במקביל לאמנת האם ב-3 במאי 2008. נכון לספטמבר 2021, על הפרוטוקול חתומים 94 מדינות ו-100 מפלגות מדינה.
הפרוטוקול האופציונלי מקים מנגנון תלונות פרטני לאמנה בדומה לאלו של האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, האמנה לביעור כל הצורות של אפליה נגד נשים (CEDAW) והאמנה בדבר ביעור כל צורות האפליה הגזעית. אך פרוטוקול זה מקבל גם זכויות פרט על זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות כמו הפרוטוקול האופציונלי לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות. הצדדים החתומים מסכימים להכיר בסמכותה של הוועדה לזכויות אנשים עם מוגבלות לדון בתלונות של אנשים או קבוצות הטוענות לזכויותיהם על פי האמנה. הוועדה יכולה לבקש מידע מהצד ולהמליץ על צד. בנוסף, רשאים הצדדים לאפשר לוועדה לחקור, לדווח ולהמליץ על "הפרות חמורות או שיטתיות" של האמנה. הצדדים רשאים לבטל את הסכמתם לחובה זו בעת חתימה או אישור.
פעילות הוועדה

תגובה לדוחות המוגשים על ידי מדינות חברות - כל המדינות שהצטרפו נדרשות להגיש דוחות שוטפים לוועדה שמתארים את הצעדים החקיקתיים שנקטו לצורך יישום הזכויות שאושרו בוועדה. ניתן לדווח גם על יוזמות ממשלתיות, תוכניות לעתיד, איסוף נתונים והיישום. הדו"ח הראשון מוגש תוך שנתיים מאשרור האמנה, ולאחריו מוגש דו"ח מדי ארבע שנים. הוועדה בוחנת כל דו"ח ומעבירה את התייחסותה למדינה המשתתפת בצורת דו"ח מסכם עם הצעות מעשיות לתיקון. לאחר קבלת תגובות מן המדינה הוועדה מפרסמת את מסקנותיה, הדברים שיש לשמר והדברים שיש לשפר. כחלק מהליך הדיווח – המדינה מחויבת לעדכן את החברה האזרחית (ארגונים הפועלים עם או למען אנשים עם מוגבלות).
ניסוח הערות כלליות ליישום האמנה - הוועדה מנסחת הערות כלליות המיועדות להרחיב ולהנחות מדינות ביישום האמנה ובדיווח לוועדה. עד היום התפרסמו שבע הערות כלליות בנושאים הבאים: הכרה שווה בפני החוק, נגישות, נשים וילדות עם מוגבלות, הזכות לחינוך מכיל, הזכות לחיים עצמאיים, שוויון ואי-אפליה, השתתפות אנשים עם מוגבלות ביישום האמנה ובניטור.
התייחסות לתלונות של אנשים פרטיים - הוועדה מקבלת פניות גם מאנשים פרטיים ולא רק ממדינות ומתייחסת גם אליהן.
חברות בוועדה

הוועדה היא אחת מעשרה גופי אמנת זכויות האדם של האו"ם, שכל אחד מהם אחראי על פיקוח ועל יישום אמנה מסוימת. חברי וחברות הוועדה נבחרים על ידי המדינות החברות על בסיס אישי, ולא כנציגי המדינות שבהן הם אזרחים. הם משרתים לתקופת כהונה של ארבע שנים, ובכל שנתיים מתחלפים חצי מחברי הוועדה בעת כינוסה בעצרת הכללית. סעיף 34 לאמניה מחייב גם "ייצוג מגדרי מאוזן" ו"השתתפות מומחים עם מוגבלויות". לשכת הנציב העליון לזכויות אדם מסייעת לעבודת הוועדה ומתחזקת אתר אינטרנט עם קישורים לכל התיעוד שנבחן על ידי הוועדה והמסמכים שהונפקו על ידה, כגון תצפיות מסכמות על דוחות המדינה.
| שם הנציג/ה | מדינה | תום המועד של חברות בוועדה |
| --- | --- | --- |
| רוזה אידליה | גוואטמלה | 2024 |
| סולמיה אמראני | מרוקו | 2024 |
| דנלמי אומארו בשארו | ניגריה | 2022 |
| ג'רל דונדובורג' | מגנוליה | 2024 |
| ויוויאן פרננדז דה טוריקוס | פנמה | 2024 |
| אודליה פיטוסי | ישראל | 2024 |
| מארה כריסטינה גברילי | ברזיל | 2022 |
| אמליה גאמיו | מקסיקו | 2022 |
| סמואל נג'וגה | קניה | 2024 |
| רוזמרין קייס | אוסטרליה | 2022 |
| מייאון קים | הרפובליקה של קוריאה | 2022 |
| רוברט ג'ורג' מרטין | ניו זילנד | 2024 |
| פלויד מוריס | ג'מאיקה | 2024 |
| גרטרוד אופוריה | גאנה | 2022 |
| יונאס רוסקוס | ליטא | 2022 |
| מרקוס שפר | שווייץ | 2022 |
| סוואלאק טונגקאוי | תאילנד | 2024 |
| ריסנאווטי אוטמי | אינדונזיה | 2022 |
ישראל והוועדה

ישראל חתמה על אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות ב-30 במרץ 2007 ואשררה אותה ב-28 בספטמבר 2012, בהסתייגות מהסעיף אשר מאפשר חופש נישואים ומציינת כי חופש זה מוגבל לדינים הנהוגים בין בני העדות השונות במדינת ישראל. בשנת 2017 הגישה ישראל דו"ח ראשוני אודות יישום האמנה, בדו"ח זה נכללו התוכניות והחוקים בישראל הקשורים לזכויות אנשים עם מוגבלויות. ארגונים רבים הפועלים עם ולמען אנשים עם מוגבלות הביעו ביקורת על כך שישראל אינה מיישמת כהלכה את האמנה והקימו את הפורום אזרחי לקידום האמנה הבינלאומית בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות בישראל, פורום זה פרסם בספטמבר 2020 דו"ח בו צוינו הפערים הקיימים בין הוראת האמנה למצבם של אנשים עם מוגבלות בישראל הלכה למעשה.
בדצמבר 2020 נבחרה אודליה פיטוסי, פעילה חברתית בתחום זכויות אנשים עם מוגבלויות, לכהן כחברת של הוועדה באו"ם. זוהי הפעם הראשונה שבה נבחרה נציגה ישראלית לוועדה זו.
ראו גם

אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות
נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות
הערות שוליים

↑  Monday, 5 May 2008, 9:16 am Press Release: United Nations, UN: Rights Of Persons With Disabilities In Force | Scoop News, www.scoop.co.nz
↑  United Nations Treaty Collection, treaties.un.org (באנגלית)
1 2  Optional Protocol to the Convention on the Rights of Persons with Disabilities, web.archive.org, ‏2008-06-22
↑  OHCHR | General Comments, www.ohchr.org
↑  OHCHR | Committee on the Rights of Persons with Disabilities, www.ohchr.org
↑  OHCHR | Human Rights Bodies, www.ohchr.org
↑  אמנה לזכויות אנשים עם מוגבלות, סעיף 34
↑  OHCHR | Committee on the Rights of Persons with Disabilities, www.ohchr.org
↑  OHCHR | Membership of the Committee, www.ohchr.org
↑  החלטת ממשלה 5100 - אשרור האמנה בדבר זכויות אנשים עם מוגבלויות, באתר GOV.IL
↑  האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות: הסבר, באתר GOV.IL
↑  bizchut, אמנה בדבר זכויות אנשים עם מוגבלויות, באתר ארגון בזכות, ‏2020-12-21
↑  הישג חסר תקדים לישראל באו"ם: אודלי-ה פיטוסי נבחרה לכהן כחברה בוועדת האו"ם לאנשים עם מוגבלויות, באתר GOV.IL
וויצ'ך ז'ורק

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בן 73 בערך) ביילסקו-ביאלה, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Wojciech Hubert Żurek 
 ענף מדעי:  מכניקת הקוונטים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה היגלונית (1974)  האקדמיה להרים ומטלורגיה על־שם סטניסלב סטשיץ בקרקוב 
 מנחה לדוקטורט:  William C. Schieve 
 מוסדות:  מכון סנטה פה  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה  המכון הטכנולוגי של קליפורניה 
 פרסים והוקרה:  פרס הומבולדט (2005)  Marian Smoluchowski Medal (2009)  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 
וויצ'ך ז'ורק (בפולנית: Wojciech Hubert Żurek;‏ נולד בשנת 1951, ביילסקו-ביאלה) הוא פיזיקאי פולני-אמריקאי, מומחה בתחום פיזיקה קוונטית.
ביוגרפיה

וויצ'ך ז'ורק סיים את לימודיו בבית הספר בעיר ביילסקו-ביאלה שבה נולד, והחל ללמוד באוניבריסטת קרקוב למדע ולטכנולוגיה (אנ') אותה סיים בשנת 1974. הוא עבר לארצות הברית וסיים את הדוקטורט באוניברסיטת טקסס באוסטין. עבד במשך שנתיים במכון הטכנולוגי של קליפורניה עד שעבר למעבדה הלאומית לוס אלמוס. בלוס אלמוס הוא קודם לראש תחום אסטרופיזיקה תאורטית ובשנת 1996 מונה לעמית חטיבת התאוריה. בשנים האחרונות הוא עובד במכון למחקר בטורונטו, קנדה.
מחקריו מתרכזים בתחומים שונים של פיזיקה קוונטית. הוא היה שותף לגילוי תופעת קיבל-זורק והוכחת משפט האי-שכפול.
על הישגיו זכה במספר פרסים:
2005 - פרס הומבולדט
2009 - מדליית סמולוחובסקי (אנ'), הפרס הגבוה של ארגון פיזיקאים פולני
2010 - תואר פרופסור כבוד של אלברט איינשטיין באוניברסיטת אולם
2012 - עיטור Polonia Restituta, מהגבוהים בפולין
2014 - מדליית לוס אלמוס, הפרס הגבוה ביותר של מעבדת לוס אלמוס
ונרה 7

| --- | --- |

 מידע כללי
 מפעיל:  לאבוצ'קין 
 יצרן:  לאבוצ'קין 
 תאריך שיגור:  17 באוגוסט 1970 
 משגר:  Molniya-M 
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור כן שיגור 31 
 משימה
 מסלול:  מסלול הליוצנטרי 
 נטייה:  2 מעלה 
 זמן הקפה:  287 יממה 
 משך המשימה הכולל:  17 באוגוסט 1970 – הווה (120 ימים) 
 מידע טכני
 משקל:  1,180 ק"ג 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  04489
 מאגר המידע הלאומי:  1970-060A
 
ונרה 7 הייתה רכב חלל סובייטי, השביעית בתוכנית ונרה הסובייטית של גשושיות שנשלחו לכוכב הלכת נוגה. זו הייתה החללית הראשונה שנחתה בהצלחה על כוכב לכת אחר ושדרה משם אותות חזרה לכדור הארץ.
כמו הגשושיות הקדומות של "תוכנית ונרה", הגשושית נבנתה במשרד "לאבוצ'קין". בעקבות נתוני לחץ וטמפרטורה שהועברו על ידי גשושיות קודמות, מבנה החללית הותאם למידע מעודכן. יחידת הנחיתה נבנתה מטיטניום במקום מסגסוגת אלומיניום. בגשושית הייתה מותקנת סוללת עופרת-חומצה. כשבועיים לפני הנחיתה נטענה הסוללה תוך שימוש בפאנלים סולאריים של הגשושית.
כתוצאה משדרוג שבוצע, משקל הגשושית ויחידת הנחיתה גדל באופן משמעותי והיה צורך להוריד ממנה את רוב מכשירי המדידה. כמו כן היה צורך בשימוש במשגר לוויינים וחלליות חזק יותר. הדבר גרם לצורך בביצוע שדרוגים במשגר מדגם מולניה.
החללית שוגרה ב-17 באוגוסט 1970 ונכנסה לאטמוספירה של נוגה ב-15 בדצמבר 1970. הגשושית נכנסה לאטמוספירה כשהיא מחוברת לרכב האם שלה לצורך שמירה על טמפרטורה נמוכה זמן רב ככל האפשר בתוך האטמוספירה החמה של כוכב הלכת.
הגשושית התנתקה מחללית האם ונפתח מצנח בגובה 60 ק"מ תוך דגימת ההרכב האטמוספירי וחשפה הרכב של 97% פחמן דו-חמצני. מהירות הפגיעה בקרקע הייתה גבוהה מהמתוכנן (16.5 מטר לשנייה), כנראה כתוצאה מכשל בביצועי המצנח. החללית ככל הנראה ניזוקה בנחיתה, אך שידרה את מדידת הטמפרטורה של 475 מעלות צלזיוס על פני השטח. עקב תקלה בציוד המדידה רוב המכשירים לא הצליחו להעביר את הנתונים.
השריר פושט האצבע

| --- | --- |

 שיוך:  deep muscle of posterior compartment of forearm 
 עצבוב:  nerve to extensor indicis
 פעולת שריר:  פשיטה במפרק שורש כף היד, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תחל שריר:  posterior surface of ulna 
 אחז שריר:  middle phalanx of index finger, distal phalanx of index finger 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (456) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. extensor indicis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.052 
 TA2 (2019):  2515 
 FMA:  38524 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224286 
 
שרירים עמוקים בחלק האחורי של אמה שמאל
השריר פושט האצבע (TA: Musculus extensor indicis) הוא אחד השרירים העמוקים במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו השריר מיישר (פושט) את האצבע המורה בעיקר במפרק בין הגלילים המקורב. השריר משפיע על יישורם של מפרקי האצבע האחרים ובסך הכל הוא גורם לתנועה המביאה להצבעה בעזרת האצבע.
תיאור

תחילתו של השריר פושט האצבע בפן האחורי של הגומד ובקרום הבין-גרמי (שבין הגומד לחישור), מעט בהמשך לתחילתו של השריר פושט האגודל הארוך. גיד השריר נכנס לכף היד ונאחז בחלקה האחורי של האצבע השנייה.
עצבוב

השריר פושט האצבע מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8) דרך העצב הבין גרמי האחורי, ענף של עצב החישור.
תמונות נוספות

מבט אחורי על כף יד שמאל
ועדת דורנר

ערך זה עוסק בעוסק בוועדה בנושא הסיוע לניצולי השואה. אם התכוונתם לוועדה לבחינת מדיניות הענישה, ראו .
ועדת דוֹרְנֶר הוא כינויה של ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה. בראש הוועדה, שהוקמה על ידי הוועדה לביקורת המדינה בינואר 2008, עמדה שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר. שאר חברי הוועדה היו הכלכלן פרופ' עומר מואב ופרופ' צבי איזיקוביץ מבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה. במקביל, מינה משרד המשפטים את עו"ד אמנון דה-הרטוך לסייע לעבודת הוועדה.
רקע: קליטת ניצולי השואה והסכם השילומים

סמוך להקמתה של מדינת ישראל נקלטו בה כחצי מיליון עולים ניצולי השואה, יותר מכל ארץ אחרת.
ב-1952 נחתם הסכם השילומים בין ישראל לגרמניה המערבית, ובמסגרתו העבירה גרמניה לישראל, בין השנים 1953 ל-1965, סכום של כ-3 מיליארד מרק מערב גרמני כפיצוי על הסבל והנזק החומרי אשר נגרם ליהודים בתקופת השואה. גרמניה המזרחית סרבה להיות צד בהסכם ולא שילמה פיצויים לישראל או לניצולי השואה.
המגעים והחתימה על ההסכם עוררו סערה ציבורית בישראל שהגיע לידי קריאה למרד על ידי מנחם בגין והסתערות על הכנסת.
הסכם השילומים לא נועד למתן פיצוי אישי לנפגעי השואה אלא בהעברת כספים וסחורה למדינת ישראל.
במסגרת הסכם השילומים ויתרה ישראל על זכותם של ניצולי שואה אזרחי ישראל ביום 1.10.1953 לתבוע את גרמניה בגין נזקי בריאות, ועל מנת לפצותם נקבע הסדר פיצויים ישראלים מתקציב המדינה - חוק נכי רדיפות הנאצים, תשי"ז-1957. כמו כן, ב-1954 נחקק חוק נכי המלחמה בנאצים, תשי"ד-1954.
הקמת הוועדה ופעולתה

הוועדה הוקמה על רקע דוח מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס מאוגוסט 2007 שמצא ליקויים רבים בטיפול בניצולי השואה וכי רבים מהם אינם זכאים לתגמולים מהמדינה. הוא הצביע על כך שהעדר הגדרה אחידה למושג "ניצול שואה" מנע מתן טיפול וסיוע לחלקם.
הוועדה פעלה במהירות יחסית לוועדות חקירה ממלכתיות אחרות, בין השאר כדי שהמלצותיה ייושמו בהקדם האפשרי כדי לסייע לניצולי השואה שעדיין בחיים, ופרסמה את המלצותיה כששה חדשים לאחר הקמתה.
המלצות הוועדה

הוועדה המליצה להגדיל את הקיצבה של הניצולים המקבלים אותה  ממדינת ישראל כך שתעמוד על 75% מהקצבה המשולמת לאלה המקבלים אותה ישירות מממשלת גרמניה, וכי יש לעשות זאת רטרואקטיווית החל מ-1 בינואר 2008. להערכת הוועדה מדובר בכ-43 אלף ניצולי השואה.
הוועדה מתחה ביקורת חריפה על עבודת הלשכה לשיקום נכים של משרד האוצר, שתפקידה לטפל  בתביעות ניצולי השואה. על פי הוועדה הלשכה מכבידה על הניצולים ללא צורך וצורת קביעת  הפיצויים היא  "אקראי ואף שרירותי".
יישום ההמלצות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

הסכם השילומים
ועידת התביעות
לקריאה נוספת

ראול טייטלבאום, הפתרון הביולוגי שערוריית הפיצויים האישיים לניצולי השואה, הקיבוץ המאוחד, 2008.
הערות שוליים

↑  כנס בנושא הוועדה שנערך באוניברסיטת חיפה http://actv.haifa.ac.il/programs/List.aspx?li=46(הקישור אינו פעיל, 23.11.2018)
↑  חוק נכי המלחמה בנאצים תשי"ד-1954, באתר "נבו"
ונרה D

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 סוכנות חלל:  רוסקוסמוס
 מפעיל:  הפדרציה הרוסית
 יצרן:  חברת לאבוצ'קין
 תאריך שיגור:  2029 
 משגר:  טיל פרוטון או טיל אנגארה
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור, קזחסטן
 venera-d.cosmos.ru?L=2
 משימה
 סוג משימה:  מקפת, נחתת
 לוויין של:  נוגה
 מסלול:  הליוצנטרי
 זמן הקפה:  5 חודשים
 גרם שמיים:  נוגה
 משך המשימה הכולל:  2029–הווה 
 משך המשימה:  שנה
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  12,000 ק"ג
 משקל:  12,000 ק"ג 
 
ונרה D (ברוסית: Венера-Д) הוא שמה של גשושית חלל רוסית ששיגורהּ מתוכנן לצאת לכוכב הלכת נוגה בסביבות נובמבר 2029. משימתה העיקרית של הגשושית תהא לבצע תצפיות סביב כוכב הלכת נוגה, במשימה הדומה מאוד לזו שביצעה הגשושית האמריקנית מגלן (Magellan) בשנות ה-90, בהבדל אחד, כאשר הגשושית הרוסית תעשה את המשימה עם מכ"ם חזק יותר. נוסף לכך, ונרה D תידרש לערוך מיפוי של אתרי הנחיתה על כוכב הלכת נוגה, במטרה להקים על כוכב הלכת בסיס לשהייה ארוכה בחלל, בסיס שאמור להסתמך על רכיבים של תוכנית ונרה.
ונרה עשויה להיות הגשושית הראשונה ששולחת הפדרציה הרוסית (כאשר גשושיות ונרה הקודמות נשלחו על ידי ברית המועצות). ונרה D היא ספינת הדגל של דור חדש של גשושיות רוסיות שמיועדות להישלח לנוגה, ותוכלנה לשהות בחלל שעה וחצי יותר מן הגשושיות הסובייטיות הקודמות.
התכנון העיקרי הוא להרכיב את ונרה D על גבי משגר הפרוטון על מנת לשגרו לחלל, אולם ייתכן שעם ההתקדמות בפיתוח טיל השיגור אנגרה, כנראה שהגשושית תוצמד אל משגר האנגרה החדש.
הערות שוליים

↑  New promise for the Venera-D project
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
ז'ול פסקין

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1885 וידין, נסיכות בולגריה בולגריה
 התאבד:  15 ביוני 1930  (בגיל 45) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 שם לידה:  יוליוס מרדכי פנקס
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 לאום:  יהודי
 מקום לימודים:  אקדמיית קולארוסי 
 תקופת הפעילות:  מ-1905 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם
 
ז'ול פסקין (בבולגרית: Жул Паскин; ‏31 במרץ 1885, וידין, נסיכות בולגריה – 15 ביוני 1930, פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית) היה צייר יהודי מזרם האקספרסיוניזם אשר פעל באירופה ובארצות הברית, חבר באסכולת פריז. שם קץ לחייו בגיל 45.
ביוגרפיה > ראשית הקריירה

נולד כיוליוס מרדכי פנקס למשפחה יהודית אמידה. אביו מרקוס היה סוחר דגן, ואימו סופי לבית רוסוֹ היגרה לבולגריה מזמון. ב-1892 עברה משפחתו לבוקרשט. פנקס נשלח ללימודים בווינה ובהמשך בברלין ובמינכן. הוא הועסק כמאייר במספר מגזינים וחתם על איוריו באנגרמה פסקין. בשלהי 1905 עבר פסקין לפריז ונמנה עם חברי אסכולת פריז. במשך כמה שנים הוא נסע ברחבי אירופה עם חברו הצייר רודולף גרוסמן. בפריז הכיר את הציירת הרמינה דוד(אנ') אשר הפכה לבת זוגו.
ב-1907 הציג תערוכת יחיד ראשונה שלו בברלין. עד ל-1914 צייר והציג פסקין בעיקר אקווארלים, הדפסים ואיורים. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר ללונדון ובהמשך עבר עם בת זוגו לארצות הברית.
ביוגרפיה > שיא הקריירה ואחריתו

פסקין התגורר בארצות הברית בשנים 1914 - 1920, ויחד עם בת זוגו ביקר בניו יורק, בצ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית), בניו אורלינס ובהמשך בקובה. לתקופה קצרה צייר בזרם הקוביזם. הוא הציג במספר תערוכות ציורים שכללו חיי רחוב ביישובים בהם ביקר. ב-1918 נישאו ז'ול פסקין והרמינה דוד. בני הזוג עברו לגור בניו-יורק ושם נמנו עם חוג מכריהם האמנים מקס ובר, אלפרד סטיגליץ ומוריס שטרן(אנ') ב-1920 קיבל פסקין אזרחות אמריקאית. בשנה זו שב לפריז אל אהובתו האמנית-דוגמנית לוסי קרוהג, ונפרד מאשתו. והפך לאחת הדמויות הבולטות של חיי הבוהמה בעיר, תוך שהוא מאמץ הרגלי שתייה מופרזים. לצד לואי אילשמיוס תמונות של פסקין היו בסיס לאוסף של ויקטור גנץ.
היה חבר ושותף של הציירים, יצחק פרנקל פרנל, חיים סוטין, מישל קיקואן ועוד ציירים יהודים של אסכולת פריז.
בהמשך, לקה בדיכאון קליני ובערב אחת מתערוכות היחיד שלו, 1930, שם קץ לחייו בתלייה בסטודיו שלו במונמארטר. אלפים מקרב קהיליית האמנים בפריז ליוו את ארונו לקבורה בבית הקברות סן קוון בפריז. שנה מאוחר יותר הועברו עצמותיו לקבורה בבית הקברות מונפרנאס.
הערות שוליים

1 2  ז'ול פסקין ביוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית).
1 2  ז'ול פסקין ביוגרפיה, באתר pascin-expertise (באנגלית).
↑  artnet Galleries: A House in Safed by Yitzhak Frenkel-Frenel from Jordan-Delhaise Gallery, web.archive.org, ‏2013-12-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266353905171  AGSA: 10027  BNE: XX976357  BnF: cb12319939v (data)  CiNii: DA05534352  GND: 118591886  ISNI: 0000 0003 6864 5975  KulturNav: 1c4ccc77-ff11-4e20-bade-4160045634ac  LCCN: n50057472  MusicBrainz: ab7c3e4f-01f4-4f5e-a632-8b17067065af  NDL: 00472781  NGV: 6356  NKC: js20060908030  NLA: 35411035  NTA: 069110018  RKD: 61970  SELIBR: 244368  SNAC: w66t0q6b  SUDOC: 032104723  Trove: 943022  ULAN: 500028526  VIAF: 22150032973011180006   WorldCat (עם VIAF): 22150032973011180006