stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלטונין
בני אדם > שימוש בתוסף מלטונין באופן מלאכותי > אוטיזם

מחקרים גנטיים גילו קשר בין השעון הביולוגי, ובעיקר נתיב ייצור המלטונין, לבין ASD. ישנן ראיות ההולכות ומצטברות לכך שהפרעות שינה בילדים הסובלים מ-ASD קשורות לשיבוש במנגנון הפרשת המלטונין. כמו כן, ידוע כי ילדים בעלי חריגות התפתחותיות נוטים לסבול מבעיות תזמון או הפרשה של מלטונין ולכן טיפול באמצעות תחליפים עשוי להימצא כמועיל לפתרון הבעיה. טיפול באמצעות מלטונין בהפרעות שינה שבבסיסן חריגות התפתחותיות, הראה יחס תגובה חיובי של כ-70%. בקרב ילדים אלו נראה כי למלטונין בשחרור ממושך ישנו יתרון על פני הכנה רוקחית של מלטונין בשחרור מהיר עבור מטופלים החווים הפרעות ברצף השינה, שכן הוא מקצר את משך זמן ההירדמות ומשפר את משך זמן השינה.
בני אדם > שימוש בתוסף מלטונין באופן מלאכותי > רפואת ילדים

מספר מחקרים הראו כי מתן מלטונין באופן מלאכותי יעיל ובטוח גם בקרב ילדים. במחקר שהתבצע בילדים בעלי הפרעות נוירו-התפתחותיות, נמצא כי מתן מלטונין בשחרור ממושך (סירקדין) קיצר את משך זמן ההירדמות ושיפר משמעותית את איכות השינה, ללא כל בעיות בטיחות משמעותיות.
היבטים רפואיים

המלטונין מבוקש בעיקר כתרופה להשראת שינה. למלטונין בשחרור מהיר יש ערך בעיקר כדי למנוע הפרעות שינה שנגרמות בגלל יעפת (jet lag). המלטונין משמש בעיקר לטיפול בתסמונת פאזת השינה הדחויה, שמקורה הוא שעון ביולוגי דחוי.
מחקרים רבים שנעשו במלטונין בשחרור ממושך הראו כי הוא יעיל בטיפול בנדודי שינה.
מלטונין נחקר כטיפול אפשרי לרפלוקס קיבתי ושטי (GERD), סרטן, בעיות במערכת החיסון, מחלות לב וכלי דם, דיכאון, דיכאון עונתי (SAD), הפרעות שינה ונדודי שינה במבוגרים.
בשנת 2008 אושרה לשימוש תרופת המרשם סירקדין (Circadin), מלטונין בשחרור ממושך (time release), בישראל, באירופה ובארצות שונות מסביב לעולם לטיפול בנדודי שינה עבור מטופלים בגילאי 55 ומעלה[דרושה הבהרה]; עלה ממחקרים קליניים כי היא מקצרת את משך זמן ההירדמות, ומשפרת את איכות השינה והתפקוד ביום שלמחרת. התרופה פותחה על ידי החברה הישראלית נעורים פרמצבטיות (Neurim Pharmaceuticals) שבבעלות יהודה זיסאפל וזהר זיסאפל; עם השנים פיתחו חברות מתחרות, לא ישראליות, כגון חברת Natrol האמריקנית מוצרי מלטונין בשחרור ממושך משלהן הנמכרים בארצות הברית וברבות ממדינות העולם כתוסף תזונה (ברבות ממדינות העולם מלטונין נחשב לתוסף תזונה) כולל באינטרנט.
מלטונין בכלל ובשחרור ממושך בפרט יכולים לגרום לחלימה מוחשית מאוד (vivid dreaming) מה שיכול להתבטא בסיוטים בעיקר אצל פוסט טראומטיים אך קיימים טיפולים נלווים לכך כגון Prazosin וייתכן שיישקל שימוש גם בקנאביס רפואי.
היסטוריה בריטונום

| היסטוריה בריטונום Historia Brittonum |
| --- | --- |
 מחבר משוער:  נניוס
 שפת המקור:  לטינית
 ארץ מקור:  אנגליה או ויילס
 מיקום נוכחי:  הספרייה הבריטית, לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 העלאה על הכתב:  830 בקירוב
 סוגה:  ספר היסטוריה
 אורך:  76 פסקאות
ההיסטוריה בריטונום (בלטינית: Historia Brittonum, "ההיסטוריה של הבריטים") היא יצירה ספרותית מהמאה ה-9 המתארת היסטוריה מיתולוגית של תושבי בריטניה הקדומים, הקלטים הבריטונים, מאז ימי קדם ועד ראשית ימי הביניים. היצירה היא אוסף של טקסטים, חישובים כרונולוגיים וסיכומי אירועים המבוססים על כתבים קדומים יותר שלא שרדו עד ימינו. היסטוריונים מטילים ספק באירועים רבים המתוארים ביצירה, אשר רובם ככל הנראה לא התקיימו מעולם. ההיסטוריה בריטונום משויכת בדרך כלל לנזיר הולשי בן המאה ה-9 נניוס, אך חוקרים שונים טוענים שאין לכך ראיות מספיקות.
ניתן להניח כי הספר נכתב סביב שנת 830. לפי הספר, כתיבתו אירעה "בשנה הרביעית [למלכותו] של מרמנוס (Mermenus)", המזוהה עם מרווין פריך, מלך ממלכת גוויניד' (בצפון ויילס של ימינו). משפט זה עולה בקנה אחד עם משפט אחר ביצירה, בו כותב הסופר מעיד כי "מהפסיון של ישו 796 שנים חלפו. אך מהאינקרנציה שלו עברו רק 831 שנים".
תוכן

ההיסטוריון הגרמני בן המאה ה-19, תאודור מומזן, זיהה בהיסטוריה בריטונום שבעה חלקים:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | הקדמה | PROLOGUS |  |
| I | ששת העידנים של העולם | DE SEX AETATIBUS MUNDI | פסקאות 1–6 |
| II | היסטוריה של הבריטים | HISTORIA BRITTONUM | פסקאות 7–49 |
| III | חיי פטריק | VITA PATRICII | פסקאות 50–55 |
| IV | ארתוריאנה | ARTHVRIANA | פסקה 56 |
| V | גנאלוגיות | REGVM GENEALOGIAE CVM COMPVTO | פסקאות 57–66 |
| VI | ערי בריטניה | CIVITATES BRITANNIAE | פסקה 66a |
| VII | פלאי בריטניה | DE MIRABILIBVS BRITANNIAE | פסקאות 67–76 |
תוכן > ששת העידנים של העולם

תחילה מתאר ההיסטוריה בריטונום את תולדות העולם, תוך כדי שהוא מחלק אותה לשש תקופות:
העידן הראשון: "מאדם ועד נח";
העידן השני: "מנח ועד אברהם";
העידן השלישי: "מאברהם ועד דוד";
העידן הרביעי: "מדוד ועד דניאל";
העידן החמישי: "מדניאל ועד יוחנן המטביל";
העידן השישי: "מיוחנן המטביל ועד יום הדין, בו יבוא ישו אדוננו וישפוט את החיים ואת המתים...".
חלוקה זאת של תולדות העולם הייתה מקובלת בעולם הנוצרי שנים רבות קודם כתיבת הספר, וככל הנראה מנסחה היה איש הדת הנוצרי אוגוסטינוס.
תוכן > ייסוד בריטניה, המלך ארתור ופטריק הקדוש

ההיסטוריה בריטונום מתאר כי ההתיישבות המוקדמת ביותר בבריטניה נוסדה על ידי גולים טרויאנים, ואף קיבלה את שמה ממנהיגם – ברוטוס מטרויה, בנו של האל למחצה איניאס. לדעת חוקרים רבים, אזכור ברוטוס בהיסטוריה בריטנום היה המקור העיקרי עליו הסתמך ג'פרי ממונמות' בהיסטוריה רגום בריטניה, למעלה ממאתיים שנה מאוחר יותר.
החלק הרביעי של הספר, "ארתוריאנה" העוסק במלך ארתור האגדי, הוא ככל הנראה הידוע ביותר שבו. קיומו של חלק זה הפך את היצירה כולה לכזאת המהווה מקור עניין רב בשל היותה, ככל הנראה, אחד המקורות החשובים ביותר אשר עיצבו את אגדות המלך ארתור כפי שאנו מכירים אותם בימינו. היצירה היא התיעוד הקדום ביותר בו מוזכר המלך ארתור כאישיות היסטורית, ובמסגרת זאת מתוארים מספר אירועים הקשורים אליו, והמהווים בסיס לאגדות שונות. עם זאת, ביצירה מתואר ארתור בעיקר כלוחם ולא כמלך, וכך למשל הסופר מגדיר את ארתור בתור "שר צבא" (dux bellorum).
חלק שלם בספר מוקדש לחייו של פטריק הקדוש הפטרון של אירלנד, ומבשרה של הנצרות באי. קדוש נוצרי נוסף אשר זוכה להתייחסות בולטת הוא גרמאנוס מאוקסרה.
תוכן > ערי בריטניה

החלק השישי של הספר מתאר את עריה של בריטניה, כאשר מובאת הקביעה כי בריטניה כוללת 33 ערים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Cair ebrauc" | יורק | 12 | "Cair mencipit" | ורולמיום | 23 | "Cair guent" | וינצ'סטר או קרוונט |
| 2 | "Cair ceint" | קנטרברי | 13 | "Cair caratauc" | סולסברי | 24 | "Cair collon" | קולצ'סטר |
| 3 | "Cair gurcoc" | אנגלסי | 14 | "Cair ceri" | צ'ירנססטר | 25 | "Cair londein" | לונדון |
| 4 | "Cair guorthegern" | לא מזוהה | 15 | "Cair gloui" | גלוסטר | 26 | "Cair Guorcon" | (לא מזוהה) |
| 5 | "Cair custeint" | קרנארבון | 16 | "Cair lullid" | קרלייל | 27 | "Cair lerion" | לסטר |
| 6 | "Cair guoranegon" | ווסטר | 17 | "Cair grant" | קיימברידג' | 28 | "Cair draithou" | דרייטון |
| 7 | "Cair segeint" | סליצ'סטר | 18 | "Cair daun" | דונסאסטר | 29 | "Cair ponsavelcoit" | פוונסיי |
| 8 | "Cair guin truis" | נוריץ' | 19 | "Cair britoc" | בריסטול | 30 | "Cairteimm" | (לא מזוהה) |
| 9 | "Cair merdin" | קארמרתן | 20 | "Cair meguaid" | מייפוד | 31 | "Cair Urnahc" | וורוקסטר |
| 10 | "Cair peris" | לא מזוהה | 21 | "Cair mauiguid" | מנצ'סטר | 32 | "Cair colemion" | (לא מזוהה) |
| 11 | "Cair lion" | קארלאון | 22 | "Cair ligion" | צ'סטר | 33 | "Cair loit coit" | לינקולן |
תוכן > פלאי בריטניה

בדומה לשבעת פלאי תבל של ימי הביניים, בחלקו האחרון של הספר, "פלאי בריטניה", מפורטים אתרים ראויים לציון בבריטניה. את רובם ככולם של אתרים אלו ישנו קושי רב לזהות, וספק אם הסופר כלל הכיר אותם. בין השאר אפשר למצוא ברשימה את:
לוך לומונוי – אגם ובו שישים איים, המוקף שישים אבנים, ובראש כל אבן קן נשרים;
נהר טראהאנון (הנשפך אל הנהר סוורן של ימינו);
בריכת האש – בריכה חמה באזור הוייך, המוקפת חומת אבנים;
מזרקת המלח – הכוונה למעיינות מים מלוחים המרוחקים מן הים;
שני מלכי סוורן – מערבולות בנהר סוורן, הנוצרות בשל התקדמות הגאות במעלה הנהר;
לין ליאואן – אגם ליאואן – לא ברור אם מדובר בלשון ים המוצפת בעת גאות, או גלויה בעת שפל;
מעיין גאואור הליק – אגם אשר אף נהר לא נשפך אליו, ויש בו מיני דגים שונים בכל חלק של האגם;
תדהר תפוחים – עץ תדהר עליו גדלים פירות תפוח;
בור הרוח – בור ממנו נושבת כל הזמן רוח;
המזבח המרחף באוויר;
לוח העץ החוזר – מעיין שבו מתרחצים, ולוח עץ הנמצא במרכז האגם מתקרב לדפנותיו עת רוחצים בו;
מערת קבל – מערה בה רואים את טביעת כף רגלו של קבל, כלבו של המלך ארתור;
קבר אמר, בנו של ארתור – גודלו של הקבר משתנה, וכל פעם שמודדים את גודלו מקבלים תוצאה שונה;
קבר קרוק מאוור – קבר הנמצא בפסגת הר. כל אדם השוכב לצד הקבר, יהיה גובהו בדיוק בגובה המצבה.
ראו גם

היסטוריה רגום בריטניה
הערות שוליים

1 2 3  Koch, John Thomas (2006), Celtic culture: a historical encyclopedia, ABC-CLIO, pp. 925–, ISBN 978-1-85109-440-0
↑  Higham, King Arthur: Myth Making and History (London: Routledge & Kegan Paul, 2002).
↑  Medieval Sourcebook: Nennius: Historia Brittonum, 8th century, Fordham University
↑  Andy Evans, NENNIUS' "THE WONDERS OF BRITAIN"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588493305171  PLWABN: 9810661027105606  BnF: cb137415456 (data)  GND: 7524210-2  LCCN: n85345574  SUDOC: 030631319  VcBA: 492/33127  VIAF: 186334807   WorldCat (עם VIAF): 186334807
אליטרציה

אָלִיטֵרַצְיָה (בעברית: הִשָּׁנוּת צְלִילִים) היא אמצעי ספרותי לשוני אמנותי קדום, המאופיין בחזרה על צליל, או על צירוף של צלילים, במספר מילים קרובות. הצליל החוזר הוא בדרך-כלל עיצור או מספר עיצורים בתחילת המילה.
האליטרציה שימשה בשירה הקדומה עוד טרם החריזה והמשקל, ולאותן מטרות: להקל על זכירת הנאמר ולגרום הנאה אמנותית לשונית. בשירה האנגלו-סקסית הקדומה הייתה האליטרציה שיטה קבועה ששימשה כיסוד מבני המארגן את השורות. אליטרציה נפוצה מאוד גם בשירת המקרא.
צלילים חוזרים

אליטרציה יכולה להיות גם חזרה על צלילים שאינם מופיעים דווקא בתחילת המילה. לדוגמה, הפסוק "אמת מארץ תצמח וצדק משמים נשקף" (תהילים, פ"ה; האותיות המודגשות הן העיצורים החוזרים), או הצירופים "נשימת שמייך", "רחש חשדות ודבר אשם" ו"עוד אבוא אל ספך בשפתיים כבות" המופיעים בשירי נתן אלתרמן.
בשיר "Mother Nature's Son" של הביטלס מופיעה אליטרציה של העיצורים השיניים S ו-Z: "Swaying daisies sing a lazy song beneath the sun."
חזרה על צלילים בתחילת הברות קרובות ("קניתי קורקבן") נחשבת גם היא לאליטרציה.
הצליל הראשון

הצורה הנפוצה ביותר של אליטרציה היא חזרה על הצליל הראשון במילים סמוכות, בדרך כלל כדי ליצור הדגשה, או לחזק את הקשר בתוך סדרת המילים.
הצהרתו הידועה של יוליוס קיסר, "אוּאֶנִי, אוּאִידִי, אוּאִיקִי" (u̯eni u̯idi u̯iki) היא דוגמה קלאסית לאליטרציה מסוג זה.
צירוף צלילים

חזרה על צירוף צלילים בתיבות קרובות נחשבת גם היא אליטרציה.
דוגמה לתופעה ניתן להביא מירמיהו (יב, י־יא):  נָ֥תְנ֛וּ אֶת־חֶלְקַ֥ת חֶמְדָּתִ֖י לְמִדְבַּ֥ר שְׁמָמָֽה׃ שָׂמָהּ֙ לִשְׁמָמָ֔ה אָֽבְלָ֥ה עָלַ֖י שְׁמֵמָ֑ה נָשַׁ֨מָּה֙ כָּל־הָאָ֔רֶץ כִּ֛י אֵ֥ין אִ֖ישׁ שָׂ֥ם עַל־לֵֽב׃
בספרות העברית

במונולוג שבשיר "לונדון", המבוסס על דבריה של בלה מן המחזה "אורזי מזוודות", מופיעה אליטרציה ארכנית של צלילי השי"ן והלמ"ד: "לא שיש לי אשליות בקשר ללונדון, לונדון לא מחכה לי, גם שם אהיה לבד".
בספרות העברית ניתן למצוא צירופים רבים בתנ"ך:
בשתי מילים: "חן וחסד", "דת ודין", "שוד ושבר", "תהו ובהו" (בראשית), "בוקה ומבוקה ומבלקה" (נחום).
בשלוש מילים: "צ֥וֹד צָד֛וּנִי כַּצִּפּ֖וֹר" (מגילת איכה) ו"פַּחַד וָפַחַת וָפָח" (ישעיהו).
בחמש מילים: " אָמַר אוֹיֵב: אֶרְדֹּף אַשִּׂיג אֲחַלֵּק שָׁלָל" (מתוך שירת הים)
ראו גם

מצלול (ספרות)
אסונאנס – חזרה על תנועה
אנאפורה – חזרה על מילה
לקריאה נוספת

Baldick, Chris (2008), The Oxford Dictionary of Literary Terms, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-920827-2
Beckson, Karl; Ganz, Arthur (1989), Literary Terms: A Dictionary (3rd ed.), New York: Noonday Press, LCCN 88-34368
Carey, Gary; Snodgrass, Mary Ellen (1999), A Multicultural Dictionary of Literary Terms, Jefferson: McFarland, ISBN 0-7864-0552-X
Coard, Robert L (1959), "Wide-Ranging Alliteration", Peabody Journal of Education, 37 (1): 29–35, doi:10.1080/01619565909536881
Crews, Frederick (1977), The Random House Handbook (2nd ed.), New York: Random House, ISBN 0-394-31211-2
Dumville, D N (1977), "Kingship, Genealogies and Regnal Lists",  in Sawyer, P H; Wood, I N (eds.), Early Medieval Kingship, University of Leeds
Fussell, Paul (2013), The Great War and Modern Memory, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-997197-8
Gelling, M (1988), Signposts to the Past (2nd ed.), Phillimore
Harmon, William (2012), A Handbook to Literature (12th ed.), Boston: Longman, ISBN 978-0-205-02401-8
Jha, K N (1975), Figurative Poetry In Sanskrit Literature, ISBN 978-8120826694
Langer, Kenneth (אוק'–דצמ' 1978), "Some Suggestive Uses of Alliteration in Sanskrit Court Poetry", Journal of the American Oriental Society, 98 (4): 438–45, doi:10.2307/599756, JSTOR 599756 {{citation}}:  (עזרה)
Meredith, Joel L (2000-10-25), Adventures in Alliteration, ISBN 978-1-4691-1220-6
Rollason, D W (1978), "Lists of Saints' resting-places in Anglo-Saxon England", Anglo-Saxon England, 7 (7): 61–93, doi:10.1017/S0263675100002866
Roper, Jonathan, ed. (2011), Alliteration in Culture, Palgrave MacMillan
Stoll, E E (1940), "Poetic Alliteration", Modern Language Notes, 55 (5): 388–390, doi:10.2307/2910998, JSTOR 2910998
Thomson, James (1986), The Castle of Indolence, ISBN 0-19-812759-6
Tolkien, J R R; Davis, Norman, eds. (1995), Sir Gawain and the Green Knight (2. ed., 14. imp ed.), Oxford: Clarendon Press, ISBN 978-0-19-811486-4
Yorke, B, Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England
הערות שוליים

↑  הִשָּׁנוּת צְלִילִים במילון ספרות: שירה (תשס"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק ט'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293916305171  PLWABN: 9810591461305606  BnF: cb126512380 (data)  GND: 4120868-7  LCCN: sh85003695
צבי אומר: שיסל ואיינשטיין

| --- | --- |

 בימוי:  צבי שיסל
 הופק בידי:  נועה ודוד שיסל
 תסריט:  צבי ונועה שיסל
 עריכה:  נועה שיסל
 חברת הפקה:  האחים רוגובין
 חברה מפיצה:  HOT
 סוגה:  דוקו תיעודי
"צבי אומר" הוא סרט דוקומנטרי משנת 2022 המספר על החברות של צבי שיסל עם אריק איינשטיין.
הסרט, שנערך על ידי נועה שיסל, אשתו של צבי, חושף חומרים בייתים שצולמו ונראו לראשונה בסרט זה. הסרט מראה קטעים נבחרים מסרטים ידועים: שבלול, לול, מציצים, כמו גדולים וכבלים.
בקטעי הארכיון של שיסל ואיינשטיין, מוצגים מקומות ילדות מיתולוגיים של השניים, חלקם מיועדים להריסה או נטושים, ברחבי העיר תל אביב-יפו כדוגמת קולנוע מוגרבי, אצטדיון המכביה (בסמוך לנמל תל אביב) והצריף של אביגדור (בסמוך לחוף שרתון). בנוסף, מראה הסרט את הטיולים המשותפים עם אריק איינשטיין ומוני מושונוב לגליל במהלך השנים. בסופו של הסרט מדבר שיסל על העצב בעקבות מותו של אריק.
שם הסרט מתכתב עם מילות השיר "סע לאט" בו מוזכר "צבי אומר" בכמה פעמים שורות שונות בהקשרים שונים, למשל: "צבי אומר שגשמים כאלה מזיקים לחקלאות".
קצת לפני סיום עריכת הסרט, צבי שיסל, יוצר הסרט, הלך לעולמו. הסרט הוקרן לראשונה במאי 2022.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולקוביסק

וולקוביסק (בבלארוסית: Ваўкавыск, ברוסית: Волковы́ск, בפולנית: Wołkowysk) היא עיר במחוז גרודנו בבלארוס. בחפירות ארכאולוגיות בהן נמצאו ביצורים ומבני מגורים, עולה שיישוב התקיים באזור כבר במאה ה-10. העיר מוזכרת בטקסטים בלארוסיים החל מהמאה ה-11. בתקופה זו הייתה העיר עיר מבצר בין קבוצות אתניות בלטיות וסלביות.
בשנת 1410 נשרפה העיר בידי אבירים טבטוניים. בתקופה זו השתייכה העיר לדוכסות הגדולה של ליטא ופרשיה השתתפו בקרב גרונוולד. בשנת 1503 קיבלה העיר זכויות עיר מזיגמונד הראשון, מלך פולין. לאחר חלוקת פולין בסוף המאה ה-18 השתייכה העיר לאימפריה הרוסית.
בין מלחמות העולם השתייכה וולקוביסק לרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודים

בסוף המאה ה-19 היו בעיר, לפי מפקד רוסי, כ-5,500 יהודים, שהיוו כמחצית מאוכלוסיית העיר באותה עת, ובשנות השלושים היה מספרם כ-8,000. הם קיימו חיי קהילה ענפים וכן פעילות תרבותית, מפלגתית ופוליטית. 
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את העיר ורצחו מספר יהודים, בעיקר קומוניסטים. היהודים חויבו לשאת טלאי צהוב והוטלו עליהם גזרות שונות. 
בסוף 1942 הוקם בעיר גטו בו רוכזו גם יהודים מעיירות הסביבה, וב-2 בנובמבר 1942 הועברו תושביו - שכעת כבר מנו כ-20,000 איש - למחנה מחוץ לעיר. אלה שלא יכלו ללכת אל המחנה נרצחו בעיר. יהודי המחנה גורשו לטרבלינקה ולאושוויץ.
יהודים > מרבני העיר

ברבנות העיר וולקוביסק שימשו רבנים ידועי שם, בהם:
הרב אביגדור בן שמואל
הרב בנימין דיסקין
הרב ברוך מרדכי ליבשיץ
הרב יצחק אייזיק חבר
הרב יחיאל הלר
הרב אברהם שמואל דיסקין
הרב יהונתן אליאשברג
הרב אבא יעקב הכהן בורוכוב (תרס"ג, 1903 - תרפ"ג, 1923)
הרב יצחק קוסובסקי (תרפ"ה, 1925 - תרצ"ג, 1933)
הרב יצחק רבינוביץ, בנו של הרב יחיאל מיכל רבינוביץ - רבה האחרון של העיר (נספה עם בני הקהילה בשואה)
לקריאה נוספת

וולקוביסק - סיפורה של קהילה יהודית-ציונית, תל אביב, 1988
הערות שוליים

↑  על אודותיו ראו: אלה אזכרה, כרך ז, ניו יורק תשכ"ה, עמ' 83–87
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562653605171  LCCN: n88234948  MusicBrainz: ec4910f8-ceea-457c-a79f-e3cc047409e0  NKC: ge1028538  VIAF: 136154902   WorldCat (עם VIAF): 136154902
הקרב ברחוב קייבל

ארגון מתרסים על ידי תושבי המקום
הקרב ברחוב קייבל (באנגלית: Battle of Cable Street) התחולל ב-4 באוקטובר 1936, כאשר סיכלו תושבי האיסט אנד של לונדון קיום מצעד של איגוד הפשיסטים הבריטי בראשותו של אוסוואלד מוסלי, שגובה על ידי שוטרי משטרת המטרופולין של לונדון. מוסלי וכנופיית "החולצות השחורות" שלו ביקשו לקיים מצעד דרך השכונות היהודיות הצפופות של מזרח לונדון (בפרט שכונת סטפני) במטרה להטיל טרור וקיבלו לכך אישור ואף ליווי משטרתי. מול כ-3,000 צועדים המגובים ב-2,000 שוטרים התבצרו מאחורי מתרסים קבוצות מאורגנות של כוחות אנטי-פשיסטיים, בהם יהודים (שהמרו את פי ועד שליחי הקהילות, שדרש מהיהודים להישאר ספונים בבתיהם), אנשי המפלגה הקומוניסטית של בריטניה, סוציאליסטים אנשי מפלגת הלייבור העצמאית, אנרכיסטים ואירים-קתולים. המפגינים האנטי-פשיסטים, תושבי האזור, מנו כ-100,000 איש. סיסמתם הייתה "They shall not pass" ("הם לא יעברו!", תרגום הביטוי בספרדית "no pasaran", סיסמת הרפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד). במהומות האלימות שהתחוללו עקב ההתנגשות, תקפו המתבצרים את הצועדים ואת השוטרים שהגנו עליהם במקלות, והשליכו עליהם אבנים, שברי ריהוט ואשפה שהכינו מבעוד מועד. קבוצת מפגינים יהודים אף שפכו חביות של גולות, שגרמו לנפילת סוסי המשטרה ולפציעתם ולפציעת השוטרים. בסופו של היום נפצעו כ-175 איש בהם נשים וילדים וכ-150 מפגינים אנטי-פשיסטים נעצרו על ידי המשטרה. המצעד הפשיסטי נעצר והפשיסטים נפוצו לכל עבר. בעקבות הקרב התפרסם "חוק הסדר הציבורי (1936)" - Public Order Act, שאסר לבישת מדים פוליטיים בציבור ותרם להתמוססות תנועתו של מוסלי.
העוגן למשפחות המילואים

| --- | --- |
לוגו העוגן למשפחות המילואים
 תחום:  סיוע למשרתי מילואים וכוחות הביטחון
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  רחל עזריה, יעל יחיאלי, רחל שורתי
 תקופת הפעילות:  2024–הווה 
 www.jdemocrat.org.il
 
העוגן למשפחות המילואים הוא מערך התנדבותי המסייע למשפחות בהן בן או בת הזוג התגייסו לשירות מילואים וכוחות ההצלה.
רקע

מערך העוגן למשפחות המילואים הוקם על ידי שלוש שותפות - רחל עזריה, יעל יחיאלי ורחלי שורתי  ב- 7 באוקטובר 2023, על בסיס מודל סיוע שניתן למשפחות בירושלים בתקופת מבצע צוק איתן.
רחל עזריה שיתפה בראיון עימה על הרקע להקמת הארגון: במהלך מבצע צוק איתן בן זוגה נקרא לשירות מילואים בצו 8 והיא נשארה לבד עם הילדים. היא הקימה מערך התנדבותי בירושלים שחיבר בין משפחות מגויסים לבין מתנדבים בהכנת אוכל, ליווי נשים אחרי לידה ועוד. בסופו של מבצע צוק איתן היו כ-500 משפחות בירושלים שהוענק להן סיוע. ב-7 באוקטובר 2023 עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל בעקבות פניה של משפחה שקיבלה סיוע במהלך מבצע צוק איתן, חודשה פעילות הארגון והורחבה לשאר חלקי הארץ. נכון למרץ 2024 הארגון מסייע לכ- 12,000 משפחות.
פעילות

הארגון הוקם ופועל במטרה לעזור ולסייע למשפחות משרתי המילואים וכוחות ההצלה בתחומים שונים: עזרה בבית, טיפול בילדים, הכנת מזון, הוצאת כלבים לטיול, טיפול בתקלות בבית, מתן תמיכה ריגשית ועוד.
פעילות הארגון מתבססת על מערך מתנדבים בראשות ומנהלות יישוביות או שכונתיות בשיתוף פעולה עם מטה הארגון וצוות סיוע טכנולוגי. מנהלות היישובים נמצאות ונמצאים בקשר רציף ומתמשך עם משפחות המגויסים המשרתים שירות מילואים פעיל.
במסגרת המערך חברים 8,000 מתנדבים, המסייעים למשפחות של משרתי המילואים בלמעלה מ-250 יישובים בכל רחבי הארץ.
פעילות > שותפים למיזם

משרד החינוך - בשיתוף עם משרד החינוך תלמידים בגילאים הרלוונטיים יכולים להתנדב בארגון במסגרת פרויקט מחויבות אישית
עיריות ורשויות מקומיות - בחלק מהיישובים הארגון משתף פעולה עם העירייה או המועצה המקומית ונעזר במערך ההתנדבותי המקומי
עמותות ועסקים - ישנן עמותות מסוימות שמשתפות פעולה ועסקים שתורמים למערך.
הערות שוליים

↑  לשמור על הבית והשפיות כשהבן זוג במילואים
1 2  "העזרה ההדדית מחזיקה אותנו יחד בתקופה הזו"-רחל עזריה, מייסדת ומנהלת 'העוגן למשפחות המילואים' על המיזם
↑  העוגן למשפחות המילואים | Haogen for drafted families, באתר Haogen
בקר נבוס

| --- | --- |

בקר נבוס על כתף שמאל
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1068257 
 MeSH:  C565735
 סיווגים
 ICD-10:  D22.5 
 
בקר נבוס (באנגלית "Becker's Nevus") היא הפרעת עור שפירה המופיעה בעיקר בגברים. הנבוס יכול להיות להופיע בלידה, אך לעיתים קרובות יותר מופיע בסביבות גיל ההתבגרות. בדרך כלל הוא מופיע לראשונה כפיגמנטציה לא סדירה (מלנוזה או היפרפיגמנטציה) על פלג הגוף העליון או הזרוע העליונה (אם כי אזורים אחרים בגוף גם יכולים להיות מושפעים), וגדל בהדרגה באופן לא סדיר, הופך מעובה ולעיתים שעיר (היפרטריקוזיס). הנבוס נובע מצמיחת יתר של האפידרמיס, תאי פיגמנט (מלנוציטים) וזקיקי שיער. צורה זו של נבוס תועדה לראשונה בשנת 1948 על ידי רופא העור האמריקאי סמואל וויליאם בקר (1894–1964).
מידע קליני

הידע והתיעוד הרפואי של הפרעה זו הוא דל, ככל הנראה בשל שילוב של גורמים הכוללים גילוי עדכני, שכיחות נמוכה והאופי שבעיקרו אסתטי. לפיכך הפתופיזיולוגיה של הנבוס של בקר נותרה לא ברורה. למרות שהיא נחשבת בדרך כלל להפרעה נרכשת ולא מולדת, קיים לפחות דו"ח של מקרה אחד המתעד בקר נבוס עם קשר גנטי: ילד בן 16 חודשים עם נגע היפרפיגמנטציה בכתף ימין, ולאביו נגע זהה.
שכיחות

המחקר הנרחב ביותר עד כה, סקר משנת 1981 בקרב כמעט 20,000 גברים צרפתים בני 17 עד 26, שימש להפריך הרבה אמונות מקובלות לגבי ההפרעה. במחקר הצרפתי, 100 נבדקים נמצאו עם בקר נבוס, שחשפו שכיחות של 0.52%. הנבוס הופיע במחצית מהנבדקים לפני גיל 10, ובין הגילאים 10 ל-20 בשאר. ברבע מהמקרים חשיפה לשמש תרמה להופעת הנבוס, מספר נמוך מצפי החוקרים. כמו כן, החוקרים הופתעו מהשכיחות הנמוכה (32%) של הנבוס מעל הפטמות, מכיוון שהאמינו שאזור החזה העליון והכתף הם המקומות העיקריים להופעתו. הפיגמנטציה הייתה בצבע חום בהיר ב-75% מהמקרים, והגודל הממוצע של הנבוס היה 125cm2.
ממאירות

דו"ח משנת 1991 תיעד מקרים של תשעה מטופלים עם בקר נבוס ומלנומה ממאירה. מתוך תשע המלנומות, חמש היו באותו אזור של הנבוס, כאשר רק אחת בתוך הנבוס עצמו. מכיוון שזו הייתה ככל הנראה ההתרחשות המשותפת אשר מתועדת לראשונה של שתי המחלות, עד כה אין עדות לשיעורי ממאירות גבוהים יותר בבקר נבוס לעומת עור רגיל. עם זאת, כמו בכל הפרעת עור חריגה, יש לעקוב אחר הנבוס באופן קבוע ולהביא לידיעת הרופא כל שינוי פתאומי במראה.
טיפול

כיוון שהנבוס נחשב להפרעת עור שפירה, טיפול אינו הכרחי בדרך כלל, מלבד למטרות קוסמטיות. גילוח או גזירה יכולים להיות יעילים בהסרת שיער לא רצוי, בעוד שאלקטרולוגיה או הסרת שיער בלייזר עשויים להציע פתרון לטווח ארוך יותר. סוגים שונים של טיפולי לייזר עשויים להיות יעילים גם בהעלמת או הפחתה של ההיפרפיגמנטציה, אם כי נראה שהתוצאות של טיפולי לייזר הן להפחתת שיער והן להפחתת פיגמנטים משתנות מאוד מאדם לאדם.
הערות שוליים

↑  James, William D.; Berger, Timothy G.;  et al. (2006). Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology. Saunders Elsevier. ISBN 0-7216-2921-0.
↑  "Becker's nevus | Genetic and Rare Diseases Information Center (GARD) – an NCATS Program". rarediseases.info.nih.gov (באנגלית). נבדק ב-2017-12-24.
↑  Ngan, Vanessa. http://www.dermnetnz.org/lesions/beckers-naevus.html
↑  Book SE, Glass AT, Laude TA (1997). "Congenital Becker's nevus with a familial association". Pediatr Dermatol. 14 (5): 373–5. PMID 9336809.
↑  Tymen R, Forestier JF, Boutet B, Colomb D (1981). "[Late Becker's nevus. One hundred cases (author's transl)]". Ann Dermatol Venereol (בצרפתית). 108 (1): 41–6. PMID 7235503.
↑  Fehr B, Panizzon RG, Schnyder UW (1991). "Becker's nevus and malignant melanoma". Dermatologica. 182 (2): 77–80. doi:10.1159/000247749. PMID 2050238.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
איתן (כטב"ם)

איתן (ידוע גם כ"הרון TP" או "Heron TP", "הרון 2", ו"מחץ 2") הוא כלי טיס מאויש מרחוק (כטמ"ם) מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. הוא מוגדר ככטמ"ם מסוג HALE (רום גבוה, שהייה ממושכת). מבנה ה"איתן" דומה לזה של ההרון 1, אך הוא גדול ממנו פי ארבעה.
היסטוריה

בחודש אוגוסט 2006 דווח כי חיל האוויר הישראלי הפעיל כטמ"ם תקיפה (UCAV) חדש, הגדול פי ארבעה מההרון 1, בשם "איתן", בעל יכולת תקיפה מן האוויר והשמדת טילים בליסטיים בשלב ההאצה.
ה"הרון TP" הוצג לראשונה בפומבי בסלון האווירי בפריז שנערך ביוני 2007. באוקטובר 2007 הודיע חיל האוויר הישראלי על כוונתו להצטייד בכלי, תחת השם "איתן". טקס הקבלה הרשמי של הכטמ"ם נערך בבסיס חיל האוויר תל נוף ב-21 בפברואר 2010. הכטמ"ם מופעל על ידי טייסת 210 של חיל האוויר הישראלי.
טיסתו המבצעית הראשונה של ה"איתן" הייתה בתום מבצע עופרת יצוקה.
בשנת 2011, הודיעה צרפת על עסקה לרכישת ה"איתן", אך העסקה בוטלה אחר כך לטובת פרויקט פיתוח עצמאי.
בשנת 2018 הוסכם שגרמניה תחכור מהתעשייה האווירית שבעה מטוסי "הרון TP", בעסקה בסך מיליארד אירו.