stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיכר הרפובליקה (ירוואן)
אתרים > ברזייה

הברזייה (הידועה גם בשם פולפולאק), ממוקמת ליד בנייני המוזיאונים, והיא כוללת בעצם שבע ברזיות, ועל כן ידועה בכינוי ""שבעת המעיינות". הברזייה הותקנה לראשונה ב-1965, ושופצה בשנת 2010.
אירועים > תהלוכות

במהלך התקופה הסובייטית נערכו בכיכר מצעדים צבאיים ב-1 במאי ( יום הפועלים הבינלאומי), וב-9 במאי (יום הניצחון, עד 1969), וב-7 בנובמבר (מהפכת אוקטובר). ההנהגה הסובייטית בארמניה עמדה על הפודיום, לרגלי פסלו של לנין. אחרון מצעדים אלו התקיים בשנת 1988.
מצעדים צבאיים החוגגים את עצמאות ארמניה התקיימו ב-21 בספטמבר 1996 (יום השנה החמישי), 1999 (יום השנה השמיני), 2006 (יום השנה ה-15), 2011 (20 שנה), וב-2016 (יום השנה ה-25).
אירועים > הופעות

ב-30 בספטמבר 2006 הזמר הצרפתי-ארמני שארל אזנבור הופיע בכיכר הרפובליקה.
ב-23 באפריל 2015 להקת הרוק הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון הופיעה לראשונה בארמניה, בכיכר הרפובליקה. ההופעה החינמית הוקדשה יום השנה ה-100 לרצח העם הארמני, ונכח בה קהל גדול.
ב-8 ביוני 2017 אמן ההיפ-הופ הרוסי טימטי נתן הופעת חינם בכיכר, שבו השתתפו יותר מ-40,000 אנשים.
אירועים > הפגנות פוליטיות

ב-24 באפריל 1965 נערכו הפגנות גדולות בכיכר ומחוצה לה בירוואן כדי להנציח את יום השנה ה-50 של רצח העם הארמני.
בינואר 1974 רמזיק זוהרפיאן, חבר המפלגה הלאומית המאוחדת המחתרתית, שרף בכיכר את דיוקנו של לנין במחאה נגד השלטון הטוטליטרי של ברית המועצות.
בעקבות הבחירות לנשיאות של 2008, הנשיא הנבחר סרז' סרקזיאן הוביל עצרת של 60,000–70,000 תומכים לכאורה, אשר הובאו באוטובוסים ממקומות שונים ברחבי ארמניה. רבים מהם נהרו לעבר כיכר החופש, שם נערכה עצרת מתחרה של לבון טר-פטרוזיאן. במרץ, בעקבות הדיכוי האלים של המחאות של תומכי טר-פטרוזיאן, הכיכר הוחזקה במשך תקופה על ידי צבא ארמניה.
ב-4 במאי 2012, במהלך עצרת והופעה של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לפרלמנט, פוצצו עשרות בלונים מלאים במימן, וכתוצאה נפצעו לפחות 144 אנשים.
מה-17 ועד 23 באפריל 2018, התקיימו הפגנות המוניות בכיכר הרפובליקה בהנהגת ניקול פשיניאן נגד הממשלה וראש הממשלה הטרי סרז' סרקזיאן. ב-22 באפריל, כאשר נעצר מנהיג האופוזיציה פשיניאן, כוחות משטרה הוצבו בכיכר. עשרות מפגינים נעצרו. אך עד אותו הערב, כ-115,000 מפגינים מילאו את הכיכר ואת הרחובות הסמוכים. למחרת, ב-23 באפריל, לאחר שסרקזיאן התפטר, ההפגנה הפכה לחגיגה מאסיבית. ב-24 באפריל, יום הזיכרון לרצח העם הארמני, עשרות המחאות התאחדו כדי לנקות את הכיכר ואת הרחובות הסמוכים מהזבל שנאגר במהלך אירועי הימים הקודמים.
ביבליוגרפיה

Ter-Ghazaryan, Diana K. (2013). ""Civilizing the city center": symbolic spaces and narratives of the nation in Yerevan's post-Soviet landscape". Nationalities Papers. 41 (4): 570–589. doi:10.1080/00905992.2013.802766.
Avetisyan, Kamsar (1979). "Երևանի ընդհանուր նկարագիրը (General description of Yerevan)". Հայրենագիտական էտյուդներ [Notes on Armenian studies]. Yerevan: Sovetakan grogh. pp. 72–81.
Tigranian, Edmond (1985). "Երևանի Վ. Ի. Լենինի անվան հրապարակի քաղաքաշինական ասպեկտները [The town-building aspects of V. I. Lenin square in Yerevan]". Lraber Hasarakakan Gitutyunneri (9): 24–29.
ראו גם

כיכר החירות (ירוואן)
מוזיאון המדע של הונג קונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון מדע
 מיקום:  יאו צים מונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מבקרים בשנה:  1,124,887 (נכון ל־2015)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 18 באפריל 1991
 תאריך פתיחה רשמי:  18 באפריל 1991 
 קואורדינטות:  22°18′03″N 114°10′39″E﻿ / ﻿22.30095°N 114.17758°E﻿ / 22.30095; 114.17758
 אתר רשמי
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימוזיאון המדע של הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימוזיאון המדע של הונג קונג
 
אחד ממוצגי המוזיאון המדגים הפיכת אנרגיה פוטנציאלית לאנרגיה קינטית.
מוזיאון המדע של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Science Museum; בסינית מסורתית: 香港科學館; בסינית מפושטת: 香港科学馆) הוא מוזיאון מדע הממוקם באזור צים שא צוי מזרח, בחצי האי קאולון שבהונג קונג, בסמוך למוזיאון להיסטוריה של הונג קונג.
פעילות

במוזיאון 18 אולמות תצוגה ובהם כ-500 מוצגים ותערוכות המיועדים בעיקר לילדים ומדגימים עקרונות פיזיקליים ומדעיים בנושאי אור, קול, תנועה, חשמל ומגנטיות, מתמטיקה, מדעי החיים, תחבורה, גאוגרפיה, מטאורולוגיה, מדעי המחשב, תקשורת, שימור אנרגיה ומדעי ייצור מזון. בין המוצגים סימולטור נסיעה ברכב, מתקן בגובה 22 מטרים המדגים הפיכת אנרגיה פוטנציאלית לאנרגיה קינטית.
ראו גם

המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג
פארק המדע של הונג קונג
ליפוט קצ'קמטי

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1865 קצ'קמט, הונגריה 
 פטירה:  8 ביוני 1936 (בגיל 71) אוראדיה, ממלכת רומניה 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ליפוט קצ'קמטי (בהונגרית: Kecskeméti Lipót; קצ'קמט, 27 בפברואר 1865 – אוראדיה, 8 ביוני 1936) היה רב הונגרי בעל ידע רב, היסטוריון של תולדות הספרות, חוקר מקרא, וכן אחיו של הרב הראשי של העיר מאקו, ארמין קצ'קמטי.
ביוגרפיה

ליפוט קצ'קמטי הוא בנם של יעקב קצ'קמטי ושל רוזה וייס. כבר בצעירותו התעניין בקורותיהם ובשיריהם של משוררים יהודים מימי הביניים ואף תרגם כרך שלם משיריהם להונגרית ("משוררים יהודים", בודפשט, 1887). הוא כתב עליהם את עבודת הדוקטורט שלו בבודפשט (1888) וחלק ממנה פורסם בצורת ספר ("הגיהנום בשירה היהודית מימי הביניים". בודפשט, 1888). הוא תרגם כאמור משוררים יהודים מימי הביניים להונגרית וכתב מחקרי היסטוריה דתית יהודית. קצ'קמטי סיים את בית המדרש לרבנים בבודפשט וקיבל סמיכה לרבנות.
הוא נבחר לרב קהילת אוראדיה (1890); כרב ראשי הוא נודע כדרשן וכנואם מצוין, הוא היה אמן של השפה ההונגרית, לנאומיו הקשיב גם המשורר אנדרה אדי והוא הזכיר במאמר את הרצאתו בנושאי התנ"ך, אותה נשא בכנסייה האוניטרית בודפשט (1903). קצ'קמטי היה חבר באגודת סיגליגטי, אגודה ספרותית שרבים מחבריה היו יהודים. הוא התנגד לכל צורת של ניכור הדתי, ולא קיבל את הציונות. שתי יצירות היסטוריות ספרותיות על ספרי הנביאים ירמיהו וישעיה (בודפשט, 1932, אוראדיה, 1935) פורסמו בשיטת ביקורת המקרא. הנאומים שנישאו ביום הולדתו ה-70 נכללו בכרך חגיגי (אוראדיה, 1935).
לאחר כפיית חוזה טריאנון על הונגריה, הוא הקים בסתיו 1929 את הגימנסיה היהודית מתוך מורי ותלמידי הגימנסיה הריאלית הראשית ההונגרית, שנסגרה על ידי השלטונות הרומניים. הגימנסיה היהודית פעלה בהונגרית כשפת ההוראה במשך חמש שנים, לאחר מכן הם נאלצו להמיר את השפה לרומנית כשפת ההוראה ובזכות איסוף התרומות על ידי קצ'קמטי הבניין הוגדל בקומה אחת. לפיכך, ניתנה להם שוב הזכות להוראה בהונגרית. מאוחר יותר קיבלה הגימנסיה את שמו של מיטיבה: בית הספר התיכון ליפוט קצ'קמטי.
אף על פי שנבחר לרב הראשי של פשט, ליפוט קצ'קמטי נשאר באוראדיה. מתוך ההספד עליו ב"עיתון העצמאי" לאחר מותו מצוטט משפט שאמר לשר ממשלת רומניה שהאשים אותו בסולידריות עם ההונגרים : “הייתי לצד ההונגרים כשמצבם היה טוב. עכשיו, במצבם הרע, שלא אעמוד לצדם? אני מכיר במצב החדש (העברת טרנסילבניה לרומניה), אבל לו הייתי מחר מסרב לקהילה ההונגרית, הייתם שופטים אותי והייתם מאשימים אותי באופורטוניזם!"
עבודותיו

בשפת המקור (הונגרית):
Zsidó költőkből (fordítások), Budapest, 1887
Pokol a középkori zsidó költészetben, Budapest, 1888
Halottas szertartások az ősi Izraelben, 1897
Kánaáni bűvész alakok, IMIT Budapest, 1900
A prófétai erkölcsvallásnak legelső községe, 1904
Az Exilium első éveinek hatása Izrael vallására, IMIT, Budapest 1909
Egy zsidó vallás van-e, több-e? Nagyvárad, 1913
Vallási zsidóság és nemzeti zsidóság. Templomi beszédek, Budapest, 1922
Jeremiás proféta és kora I., II., III. Budapest, 1932
Ézsajás I., II., III. Budapest, 1935
Halotti beszédek, Budapest, 1937
בתרגום לעברית בהתאמה:
מכתבי משוררים יהודים (תרגומים), בודפשט, 1887
הגיהנום בשירה היהודית מימי הביניים, בודפשט, 1888
טקסי קבורה בישראל העתיקה, 1897
דמויות קוסמים בכנען, פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית בודפשט, 1900
היישוב הראשון של הדת על פי מוסר הנביאים, 1904
השפעת השנים הראשונות של הגלות על דת ישראל, פרסומי האגודה הספרותית היהודית-הונגרית, בודפשט 1909
האם יש דת יהודית אחת, האם יש יותר? אוראדיה, 1913
יהדות כדת ויהדות כלאום. דרשות, בודפשט, 1922
הנביא ירמיהו ותקופתו. בודפשט, 1932
ישעיה א', בודפשט, 1935
הספדי הלוויה, בודפשט, 1937
ראו גם

ספרות יהודית בטרנסילבניה
לוחות שנה יהודיים בטרנסילבניה
חיי הספרות ההונגרית של אוראדיה
לקריאה נוספת

לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה. 1991. ISBN 973-26-0212-0
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת אגנש קניירש. ליפוט קצ'קמטי. 2009
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ליפוט קצ'קמטי
לקריאה נוספת > מתורגם

בשפת המקור:
Ady Endre: Rabbi a keresztyén templomban. (a-y) szignójú tárca a Budapesti Napló 1903. dec. 8-i számában; újraközölve Ady Endre összes prózai művei IV. 1964. 184–86.
Kecskeméti Lipót és Ady kézszorítását idézi Gáll Ernő: Tegnapi és mai önismeret. 1975. 388.
Gaal György: Magyar nyelvű zsidó irodalom Romániában. Évkönyv. Kiadja a Magyar Izraeliták Országos képviselete. Budapest, 1983/84.
בתרגום לעברית בהתאמה:
אנדרה אדי: רב בכנסייה נוצרית. 1903. פורסם מחדש עם כל עבודות הפרוזה של אנדרה אדי. 1964.
ארנה גאל מצטט את "לחיצת היד של ליפוט קצ'קמטי ואדי": המודעות העצמית של אתמול ושל היום. 1975
ג'רג' גאל: ספרות יהודית ברומניה בשפה ההונגרית. ספר מחזור. הוצאת הנציגות הלאומית של היהודים הונגרים. בודפשט, 1984-1983.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kecskeméti izraelita hitközség születési akv. 7/1865. folyószáma alatt".
↑  Gaal György. "Az erdélyi zsidóság az első világháborút követő időszakban".
↑  Gáll Ernő. "Kisebbség a kisebbségben".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281433105171  ISNI: 0000 0001 1008 6328  LCCN: n95052118  VIAF: 121528093   WorldCat (עם VIAF): 121528093
מבצע קשת אווירי

מבצע קשת אווירי הוא שמו של מבצע הפצצת הנמל המצרי בראס בנאס (אנ'), שהוא נמל הים המצרי העיקרי בים סוף, על ידי חיל האוויר הישראלי ב-16 במאי 1970, במהלך מלחמת ההתשה. במבצע טובעה המשחתת המצרית היחידה ששהתה בים סוף ונפגעו כלי שיט נוספים שעגנו בו.
רקע

בליל 14/13 במאי 1970 תקפו המצרים סירת דיג ישראלית, "אורית" בעת ששטה מול ימת ברדוויל, באמצעות מטח טילי ים-ים מדגם P-15 טרמיט (סטיקס) ששוגרו מספינת טילים מצרית. ספינת הדיג טבעה ושני דייגים ישראלים נהרגו. למחרת היום תקפו המצרים שוב וטיבעו בעזרת אנשי קומנדו ימי שחדרו מאזור עקבה כלי שיט ישראלי שעגן במעגן הצבאי בנמל אילת.
ישראל החליטה להגיב על שתי התקיפות הרצופות על ידי פעולה נגד מתקן ימי של מצרים. המטרה שנבחרה הייתה נמל ראס בנאס, שבו עגנו כלי השיט העיקריים של חיל הים המצרי בים האדום שכללו את המשחתת אל קאהר מדגם Z, ושני סטי"לים מדגם קומאר, שתי נחתות טנקים וכלי שיט קטנים יותר. הוחלט לתקוף את הנמל בהפצצה של שמונה מטוסי F-4 פנטום. הנמל נמצא כ-450 קילומטרים דרומית לשארם א-שייח', על גבול הטווח המבצעי של מטוס הפנטום. בסמיכות לנמל היו שדות תעופה של חיל האוויר המצרי - אסואן ובדראן. המרחק של הנמל מישראל וקרבתו לשדות תעופה צבאיים חייב נקיטת אמצעי זהירות מיוחדים שיקטינו את הסיכון לצוותים באזור שיקשה על חיל האוויר הישראלי לשלוח אליו חילוץ.
המבצע

ב-16 במאי 1970, יום שבת בצהריים, המריאה רביעיית מטוסי פנטום מטייסת 201 בהובלת מפקד הטייסת, שמואל חץ ונווטו מנחם עיני ושני זוגות נוספים מטייסת 69 בהובלת אביהו בן-נון, הזוג השני אותו הטיסו אביאם סלע ויאלו שביט היה מטוסים במוד צילום. המטוסים יצאו כשהם עמוסים בדלק במכלי דלק נתיקים ופצצות. המטוסים טסו לאורך החוף הסעודי בגובה רב ובמהירות חסכונית בדלק במבנה מכונס במשך שעתיים בדממת אלחוט מוחלטת. בשל המרחק הרב למטרה, המריאו גם שני זוגות מטוסי סקייהוק מטייסת 102 שפטרלו דרומית לשארם א-שייח' ושימשו לממסר קשר הרדיו עם המטוסים התוקפים ולהגנה על טייסי הפאנטומים אם ינטשו. בנוסף הובאו לשדה אופיר מטוס תדלוק אווירי מדגם סטרטוקרוזר, שני מטוסי נורד לחיפוש ניצולים ושני מסוקי יסעור.
לאחר שהגיעו המטוסים ליעד, התפצלו לזוגות כאשר זוג אחד מפציץ את כלי השיט בנמל ושני הזוגות האחרים מגנים עליו מלמעלה. בשל הסיכון בתקיפה ביעד מרוחק, שוחררו כל הפצצות ביעף יחיד וכל זוג שהפציץ נסק לעמדת ההגנה ופינה את מקומו לזוג שאחריו. מיד עם תחילת ההתקפה נפתחה אש נ"מ חזקה ומכוונת מהחוף ומכלי השיט עצמם. באחד המטוסים לא השתחרר מטען הפצצות ועל אף הסיכון הרב החליט טייסו לבצע יעף תקיפה שני שבו שחרר את כל הפצצות. במהלך התקיפה יצאו המשחתת והסטי"ל המצרי מחוץ לנמל תוך ביצוע תמרוני התחמקות. רוב הפצצות שהוטלו פגעו במים בסמוך לכלי השיט ורק מקצתן פגעו ישירות בכלי השיט. למרות זאת, נגרם לכלי השיט נזק ניכר. המבצע הסתיים לאחר שלוש שעות ו-50 דקות בשובם של מטסי הפנטום לישראל.
כשעה לאחר שהופצצה טבעה המשחתת אל קאהר (מדגם Z) בסמוך לנמל. לאחר הקרב נותרה לחיל הים המצרי בים סוף משחתת אחת בלבד (מדגם סקורי). כלי שיט קטן אחד לפחות טובע גם הוא. כלי שיט נוספים נפגעו.
תוצאות

מטוסי חיל האוויר הישראלי לא נפגעו בתקיפה למרות אש הנ"מ הכבדה. משחתת מצרית דגם Z אל קאהר טובעה וסטי"ל מצרי דגם קומאר נפגע. הייתה זו אחת התקיפות הישראליות הארוכות המוצלחות במלחמת ההתשה.
המצרים שהופתעו מהתקיפה החליטו להציב סוללת טילי קרקע-אוויר במטרה להגן מפני גיחות ישראליות דרומיות. בתוך שבועות אחדים החלו בבניית בונקרים בגדה המערבית של הים האדום כ-100 קילומטרים מדרום לשארם א-שייח. במהלך מלחמת ההתשה היו סוללות אלו יעדים להפצצות ישראליות.
לקריאה נוספת

דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), עמ' 784-788
אברהם זוהר, לוחמי קו המים והאש, המכון לחקר מלחמות ישראל, 2012, עמ' 290.
מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "ללא חניית ביניים", עמ' 81–83
הערות שוליים

↑  מקור השנתון הבריטי Jane's Fighting Ships, שנת 1973 בפרק על מצרים.
↑  במקומות שונים מופיע דגם המשחתת שטובעה כ"סקורי" אך זו טעות
מטוס F-4 פנטום ("קורנס")
לבונה (אתר מקראי)

לבונה היא יישוב מקראי בדרום השומרון הנזכר במקרא, ובקרבתו התרחש בתקופת החשמונאים הקרב הראשון בין יהודה המכבי לבין הצבא הסלאוקי.
במקרא הוא מוזכר פעם אחת בלבד, כאמצעי לתיאור מקומו של החג בשילה.
וַיֹּאמְרוּ הִנֵּה חַג ה' בְּשִׁלוֹ מִיָּמִים יָמִימָה אֲשֶׁר מִצְּפוֹנָה לְבֵית אֵל מִזְרְחָה הַשֶּׁמֶשׁ לִמְסִלָּה הָעֹלָה מִבֵּית אֵל שְׁכֶמָה וּמִנֶּגֶב לִלְבוֹנָה
לבונה המקראית מזוהה עם הכפר הפלסטיני לובאן א-שרקיה (מערבית: לובאן המזרחית), ולכן ההתנחלות שנבנתה במעלה ההר נקראה מעלה לבונה.
יש המבקשים לגזור את שם היישוב המקראי בבושם הלְבוֹנָה. אך עץ הלְבוֹנָה אשר מהשָׂרַף שלו מופק הבושם היקר לא גדל בארץ ואף לא בארצות הסמוכות, אלא רק בדרום ערב ובמזרח אפריקה, ולכן היה צורך להביאו משם לארץ בשיירות גְּמַלִּים כפי שגם נזכר במקרא. לכן יש המפרשים את הפסוק בשיר השירים שבו הדובר מציע ללכת "אֶל הַר הַמּוֹר וְאֶל גִּבְעַת הַלְּבוֹנָה" כהתייחסות פואטית לבשמים ריחניים משובחים באופן כללי.
יש הגוזרים במקום זאת את שם העיר לְבוֹנָה משם הצבע הלבן, אולי על שם סלעי אבן גיר לבנים באזור היישוב (ולמעשה גם שם הבושם נגזר מהצבע הלבן של שָׂרַף עץ הלְבוֹנָה טרם התגבשותו).
בגלל אופיו של האזור, הנמצא במעבר הכרחי הררי ותלול על הדרך הראשית לירושלים, בחר יהודה המכבי לארוב בו לצבא הסלאוקי. קרב זה נקרא קרב מעלה לבונה.
ראו גם

מעלה לבונה
לובאן א-שרקיה
חאן א-לובאן
הערות שוליים

↑  Easton, Matthew George (1897). "Lebonah". Easton's Bible Dictionary (New and revised ed.). T. Nelson and Sons.
↑  McKinny, Chris; Tavger, Aharon (2018). "6: From Lebonah to Libnah".  In Gurevich, David; Kidron, Anat (eds.). Exploring the Holy Land: 150 Years of the Palestine Exploration Fund. Hebrew University of Jerusalem. ISBN 9781781797068.
↑  צמחי המקרא, זהר עמר, הוצאת ראובן מס ירושלים 2012, עמ 99-100
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על לְבוֹנָה, כרך ד', עמ' 415
↑  "שִׁפְעַת גְּמַלִּים תְּכַסֵּךְ בִּכְרֵי מִדְיָן וְעֵיפָה כֻּלָּם מִשְּׁבָא יָבֹאוּ זָהָב וּלְבוֹנָה יִשָּׂאוּ וּתְהִלֹּת יְהוָה יְבַשֵּׂרוּ." (ספר ישעיהו, פרק ס', פסוק ו')
↑  "לָמָּה זֶּה לִי לְבוֹנָה מִשְּׁבָא תָבוֹא וְקָנֶה הַטּוֹב מֵאֶרֶץ מֶרְחָק עֹלוֹתֵיכֶם לֹא לְרָצוֹן וְזִבְחֵיכֶם לֹא עָרְבוּ לִי." (ספר ירמיהו, פרק ו', פסוק כ')
↑  "עַד שֶׁיָּפוּחַ הַיּוֹם, וְנָסוּ הַצְּלָלִים, אֵלֶךְ לִי אֶל-הַר הַמּוֹר, וְאֶל-גִּבְעַת הַלְּבוֹנָה" (מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק ו')
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על לְבוֹנָה, כרך ד', עמ' 419
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על לְבוֹנָה, כרך ד', עמ' 418
↑  לובאן א-שרקיה
↑  פרופ' אבי-יונה, מסות ומחקרים בידעת הארץ, עמ' 59. אך ראו ז' ארליך, גבורת בית חשמונאי, החברה להגנת הטבע, ביס"ש עפרה, תשמ"ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467981505171  VIAF: 316601604   WorldCat (עם VIAF): 316601604
מאיה אנג'לו

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1928 סנט לואיס, ארצות הברית 
 פטירה:  28 במאי 2014 (בגיל 86) וינסטון סיילם, ארצות הברית 
 שם לידה:  Marguerite Annie Johnson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום לימודים:  תיכון ג'ורג' וושינגטון, California Labor School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  ידעתי למה הציפור הכלואה שרה, And Still I Rise, על פעימת הבוקר, Even the Stars Look Lonesome 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 הושפעה מ:  צ'ארלס דיקנס, ויליאם שייקספיר, ג'יימס ולדון ג'ונסון, אדגר אלן פו, זורה ניל הרסטון 
 בן או בת זוג:  Paul du Feu (1974–1983) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1998)  פרס פול רובסון (1990)  היכל התהילה השחור של ארקנסו (1993)  פרס הורשיו אלג'ר (1992)  פרס קאנדס (1990)  פרס קריסטל (1992)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת דרום קרולינה (1989)  המדליה הלאומית לאומנויות (2000)  אזרחות כבוד של בולטימור (22 במרץ 1990)  פרס קרוליינה הצפונית לספרות (1987)  פרס הספרות לשירות קהילת הספרות האמריקאית (2013)  פרס פרס NAACP Image לעבודה ספרותית, ספר עיון (2009)  מדליית ספינגארן (1994)  פרס גרמי לאלבום ספוקן וורד (1993)  מדליית לנגסטון יוז (1991)  מדליית החירות הנשיאותית (2010)  פרס גרמי לאלבום ספוקן וורד (1995)  פרס פרס NAACP Image לעבודה ספרותית, ספר עיון (2005)  פרס גרמי לאלבום ספוקן וורד (2002)  פרס מריאן אנדרסון (2008)  honorary degree from Spelman College (1983) 
 mayaangelou.com
 חתימה:   
 
מאיה אנג'לו (באנגלית: Maya Angelou; ‏4 באפריל 1928 – 28 במאי 2014) הייתה משוררת וסופרת אפרו-אמריקאית, שחקנית ופילוסופית ואחת הדמויות החשובות בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית ובספרות האפרו-אמריקאית.
התפרסמה בסדרה של שש אוטוביוגרפיות שפרסמה החל משנת 1969, שהראשונה שבהן ("ידעתי למה הציפור הכלואה שרה") מספרת את סיפור חייה עד גיל 17.
בשנת 1993, בטקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, הקריאה את שירה "על פעימת הבוקר" (On the Pulse of Morning), ובכך הייתה למשוררת השנייה בתולדות ארצות הברית שקראה משירתה בטקס השבעת נשיא.
הוקרה

בשנת 2011 קיבלה את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
בנובמבר 2014 יצא לאור האלבום, "Caged Bird Songs", המציג את שירתה בקולה על רקע מוזיקת היפ־הופ.
ב-4 באפריל 2018, במלאת 90 שנים להולדתה, הוקדש לה שרבוט גוגל, אשר כלל קריאתה את שירה "And Still I Rise", יחד עם אופרה וינפרי, הזמרת אלישיה קיז, השחקנית אמריקה פררה ועוד.
בינואר 2022 החלה מחלקת האוצר להפיץ מטבעות קוורטר עם דמותה של אנג'לו כחלק מסדרה של הנצחת נשים בולטות מההיסטוריה האמריקאית.
רשימת ספרים ופרסומים > אוטוביוגרפיות

1970 "I Know Why the Caged Bird Sings"
Gather Together in My Name” 1974"
Singin' and Swingin' and Gettin' Merry Like Christmas” 1976"
The Heart of a Woman” 1981"
All God's Children Need Traveling Shoes” 1986"
A Song Flung Up to Heaven” 2002"
Hallelujah! The Welcome Table: A Lifetime of Memories with Recipes” 2004"
רשימת ספרים ופרסומים > שירה

Just Give Me a Cool Drink of Water 'Fore I Diiie” 1971"
Oh Pray My Wings Are Gonna Fit Me Well” 1975"
And Still I Rise” 1978
Shaker, Why Don't You Sing” 1983"
Now Sheba Sings the Song” 1987"
I Shall Not Be Moved” 1990"
On the Pulse of the Morning” 1993"
The Complete Collected Poems of Maya Angelou” 1994"
Phenomenal Woman: Four Poems for Women” 1995"
A Brave And Stratling Truth” 1995"
From a Black Woman to a Black Man" 1995"
Extravagant Spirits" 1997"
רשימת ספרים ופרסומים > פרוזה

Wouldn't Take Nothing For My Journey Now” 1993"
Even the Stars Look Lonesome” 1997"
רשימת ספרים ופרסומים > מחזות

Cabaret For Freedom” 1960"
The Least of These” 1966"
Gettin' Up Stayed on My Mind” 1967"
Ajax” 1974"
And Still I Rise” 1976"
Moon on a Rainbow Shawl” 1988"
רשימת ספרים ופרסומים > תסריטים

Georgia, Georgia” 1972"
All Day Long” 1974"
רשימת ספרים ופרסומים > ספרי ילדים

“Life Doesn't Frighten Me” 1993"
My Painted House, My Friendly Chicken And Me” 1994"
Kofi and His Magic” 1996"
רשימת ספרים ופרסומים > בתרגום לעברית

ידעתי למה הציפור הכלואה שרה - אוטוביוגרפיה  - תרגום: דפנה לוי, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2000
כשמשיות קיץ בסופת הוריקן - מבחר שירים, 	תרגום: מכבית מלכין ויואב ורדי,  הוצאת כרמל, 2005
ראו גם

נושאים באוטוביוגרפיות של מאיה אנג'לו
לקריאה נוספת

ליסבת קייזר, מאיה אנג'לו (קטנות-גדולות), יפו: הוצאת צלטנר, 2018. תרגום: אבירמה גולן. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  הראשון היה רוברט פרוסט בעת השבעת הנשיא ג'ון קנדי
↑  "ידעתי למה הציפור הכלואה שרה", מאנגלית: דפנה לוי. תל אביב: זמורה ביתן, 2000.
↑  No Surrender, The Guardian, May 25 2002
↑  יוסי דהאן, כמה זמן יושבים שבעה ברשת FOX, ומאיה אנג`לו על נצחון אובמה, באתר "העוקץ", 7 בנובמבר 2008
↑  הלכה לעולמה מאיה אנג'לו, הסופרת והמשוררת האפרו-אמריקאית המשפיעה, באתר וואלה, 28 במאי 2014
↑  בן שלו, אלבום חדש משירי מאיה אנג'לו, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2014
↑  שרבוט גוגל, 4 באפריל 2018
↑  מואיז בן הראש, המשוררת שמאפשרת לנשים ולשחורים להאמין בעצמם, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257610005171  PLWABN: 9810550293205606  BIBSYS: 90192485  BNE: XX832678  BnF: cb11888860b (data)  CANTIC: a19119550  CiNii: DA00986277  GND: 118503103  ISNI: 0000 0001 2119 1991  LCCN: n50024879  LNB: 000220362  MusicBrainz: 80ce4e18-92ca-4079-b07c-11ac454b7755  NARA: 10582751  NDL: 00431554  NKC: jn19990000192  NLA: 35368801  NLK: KAC199632617  NSK: 000255368  NTA: 071878688  RERO: 02-A002930786  SELIBR: 231371  SNAC: w6rp3xwh  SUDOC: 026687046  Trove: 928066  VIAF: 7386077   WorldCat (עם VIAF): 7386077
ליפומה

| --- | --- |

ליפומה באמה
 תחום:  רפואת עור 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  191233 
 MeSH:  D008067
 סיווגים
 ICD-10:  D17 
 ICD-11:  2E80.0 
 
ליפומה היא גידול שפיר אשר מורכב מרקמת שומן ויכול להתפתח בכל מקום בגוף. האזורים הנפוצים ביותר הם בית השחי, פלג גוף עליון, הצוואר, החלק העליון של ירכיים, החזה והזרועות. ליפומה גדלה רק מתחת לשכבה של העור, בקצב איטי מאוד ולרוב לא גורמת לנזק או כאבים.
אצל כ 2% מהאוכלוסייה מופיעה ליפומה. הליפומה מופיעה אצל נשים וגברים בכל הגילים, אך נפוצה במיוחד בקרב בני 40 עד 60. במרבית המקרים הליפומה אינה מזיקה ולכן אין צורך לטפל. אם הוחלט לטפל, ישנן מספר אפשרויות לטיפול.
סוגי ליפומה

קיימים סוגים שונים של ליפומה, להלן רשימה חלקית:
הסוג השכיח הוא ליפומה שנמצאת ישירות מתחת לשכבה השטחית של העור במקומות העשירים בתאי שומן. סוג זה נפוץ ביותר ברגליים ובזרועות.
ליפומה נרכשת ניזונה על ידי כלי דם וגדלה מתחת לעור. היא מורכבת מרקמה של תאי שריר חלק, שומן וכלי דם.
ליפומת צינור אשר גדלה מתחת לעור - סוג זה כואב, אך מלבד זאת יש לו תכונות של ליפומה טיפוסית.
ליפומה סחוסית היא ליפומה קשה עם שורשים עמוקים אשר לרוב מופיעה בנשים.
סיבות להתפתחות ליפומה

ישנם מספר גורמים ידועים לליפומה, כגון גורמים גנטיים ועלייה במשקל (אך ירידה במשקל לא מקטינה אותה ואף היא עשויה לגדול בהינתן משקל שמור), בנוסף לבעיות רפואיות כמו מחלות מסוימות או חבלות, אך הסיבה העיקרית להתפתחות ליפומה אינה ידועה. לעיתים ליפומה עשויה להיות עטופה בקפסולת שומן שחוסמת זרימת דם לתוכה. לחיצה ונגיעה תכופה בליפומה יכולה לפורר את הקפסולה או לדחוף את הליפומה מטה לרקמות רכות ולגרום לנפיחות ולכאבים.
סימפטומים

ליפומה לרוב מופיעה כמסה קטנה (בקוטר 5 מ"מ עד 3 ס"מ) מתחת לעור. אפשר למשש ולהזיז אותה והיא אינה גורמת לכאבים. גודלה של הליפומה לרוב אינו משתנה, או גדל בקצב איטי מאוד. לעיתים היא בעלת צורה לא אסתטית. צבע הליפומה עצמה הוא ורדרד כתמתם והיא מוצקה יותר במישוש לעומת שומן רגיל.
דרכי אבחון

בעבר אובחנה ליפומה באמצעות בדיקה גופנית של הגוש כדי לקבוע את גודלו ומידת הניידות שלו. כיום מבוצעת אבחנה גם באחת הדרכים הבאות:
אולטרה סאונד רקמות רכות לבדיקת גושים תת-עוריים : גודלם, הגדרת גבולם ונוכחות כלי דם בבדיקה בדופלר צבע.
טומוגרפיה ממוחשבת (CT) מקליטה את הנוכחות של מסת שומן.
דימות תהודה מגנטית (MRI) מראה ליפומה יותר בבירור מאשר סריקת CT.
ביופסיה, אשר לעיתים קרובות מלווה את תהליך ההסרה.
טיפול בליפומה

לרוב אין צורך לטפל בליפומה, אלא אם כן הגידול מכאיב או מגביל את תנועת הגוף. לרוב מסירים ליפומה בשל סיבות קוסמטיות, כאשר הן גדולות מאוד, או עבור בדיקה היסטופתולוגית (ביופסיה) כדי לוודא שאינן סוג מסוכן יותר של גידול כגון ליפוסרקומה.
כאשר בוחרים לא לטפל בליפומה, חשוב לנטר באופן קבוע שינויים בגודל הגוש, ואופן גדילתו.
לרוב מסירים ליפומה באמצעות חתך פשוט; ההסרה יכלה להתבצע תחת הרדמה מקומית והיא קצרה. אפשרות נוספת היא שאיבת שומן מקומית (כשהליפומה לא גדולה מדי אך לא קטנה מדי), או הזרקת סטרואידים.
רק לעיתים רחוקות ליפומה צומחת בחזרה, ובמקרים כאלו כריתה היא הטיפול הטוב ביותר. אם הליפומה הפכה לציסטה או אבצס, הדלקת עשויה לפרוץ מחדש גם לאחר שיכוך בתרופה אנטיביוטית. בזמן דלקת פעילה מומלץ לא להוציא את הליפומה משום שהדימום, מידת הכאב וקושי ההחלמה יהיו משמעותיים יותר. לכן מומלץ לשאוב או לנתח לאחר רגיעה כאשר הליפומה מודלקת פחות או בכלל לא (באופן אלקטיבי). ניתן לנקז את הליפומה בהחדרת נקז או בניקוז טבעי (לאפשר לתוכן הליפומה להשפך עצמאית).
ראו גם

גידול שפיר
הערות שוליים

↑  Kransdorf, Mark J.; Murphey, Mark D. (2006). Imaging of Soft Tissue Tumors. Lippincott Williams & Wilkins. p. 81. ISBN 978-0-7817-4771-4.
↑  כתבה על ליפומה בכתב עת רפואי (בערבית)
1 2  כתבה מאת Dr Rajesh על ליפומה(באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000339830 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.