stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אח"י קוממיות

ערך זה עוסק בספינת טילים ששירתה בחיל הים בין השנים 1979–2000. אם התכוונתם לנחתת שהגיעה לישראל ב-2024, ראו .
| --- | --- |
סמל אח"י קוממיות שעוצב על ידי מ' אריה
אח"י קוממיות חמושה בטילי הרפון וגבריאל (טיל) 1979.
אח"י קוממיות חמושה בטילי הרפון וגבריאל (טיל) 1979.
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת טילים
 צי:  חיל הים הישראליחיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  סער 4 "נדרן".
 סדרה קודמת:  סער 4 "תכלית".
 סדרה עוקבת:  סער 4.5, "חוחית".
 אוניות בסדרה:  אח"י עצמאות, אח"י ניצחון, אח"י מולדת, אח"י קוממיות
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנות ישראל
 הוזמנה:  1967 כספינה רביעית במסגרת פרויקט סער 4. 'נדרן'
 הושקה:  19 ביולי 1979, על ידי גב' ראומה איבינסקי שטורמן.
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1979 – בשירות פעיל (כ־45 שנים)
 אחריתה:  נמכרה בשנת 2000 לצי סרי לנקה (SLNS Nandimithra (P-701
 מלחמות וקרבות:     מלחמת לבנון הראשונה
 מידות
 הֶדְחֶק:  415 טון; מקסימלי 450 טון
 אורך:  58 מטר
 רוחב:  7.8 מטר
 שוקע:  2.5 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  מרבית 35 קשר
 גודל הצוות:  50-45 לוחמים, חוגרים וחובלים
 טווח שיוט:  4,800 מיל ימי ב-19 קשר, 2,200 מיל ימי ב-30 קשר
 גובה התרנים:  10 מטר
 הנעה:  4 מנועי דיזל מאייבך MTU 538 16v
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 כמות הדלק:  60,000 ליטר
 מתקני התפלה:  שני מעבים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  4 x משגרי טיל הרפון  4 × משגרי גבריאל נגד ספינות  2 × תותחי אוטו מלרה 76 מ"מ  2 × תותחי אורליקון 20 מ"מ  2 × מקלעים מא"ג 7.62 מ"מ  פצצות עומק
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם "דגון" תחום S תוצרת חברת אלתא, מכ"ם בקרת אש "אוריון" בתחום X תוצרת חברת סלניה
אח"י קוממיות הוא שמה של ספינת טילים מסדרת סער 4 אשר נבנתה במספנות ישראל במסגרת סדרת המשך כדי לאפשר שיט פתוח למדינת ישראל. הספינה שירתה מהשקתה בשנת 1979 ועד הוצאתה מהשירות בשנת 2000 כשנמכרה לצי סרי לנקה.
היסטוריה

שש הספינות מסדרת סער 4 יועדו לשרת בזירת הים האדום. תעלת סואץ הייתה אז חסומה לשיט ספינות, והעברתן לים האדום תוכננה בהפלגה מחיפה למפרץ שלמה סביב יבשת אפריקה. בעת מלחמת יום הכיפורים זכו ספינות סער להצלחה בקרבות הטילים. עם זאת נוכח שר הביטחון משה דיין בצורך לאבטחת שיט במרכז הים התיכון. ואישר בנייה של שש ספינות נוספות – "פרויקט נדרן". אח"י קוממיות נבנתה רביעית בפרויקט זה.
היסטוריה > שם הספינה והשקתה

הספינה הושקה במספנות ישראל ב-19 ביולי 1979 הגברת המשיקה הייתה ראומה איבינסקי שטורמן מעין חרוד. אלמנה ואם שכולה ממשפחה שארבעה מבניה נפלו במערכות ישראל. 

שם הספינה נבחר לזכר לקוממיות (אוניית מעפילים) שהגיעה לחיפה עם 699 מעפילים ב-20 בפברואר 1948. המעפילים גורשו לקפריסין המלווים נחבאו וחלוצו מאוחר יותר.

בצי הסוחר הישראלי שירתה אונייה בשם קוממיות הייתה זו אחת מהפׇּאנים שהביאו מעפילים מרומניה לקפריסין ב-1947 ואחרי הקמת המדינה העבירו עולים ממחנות המעצר בקפריסין לחיפה. 

בחודש יוני 2024 נכנסה לשירות הנחתת החדשה של חיל הים, שקיבלה את השם אח"י קוממיות.
אוניית המעפילים לקוממיות בצי הצללים בנמל חיפה, 1948.
אוניית הסוחר 'קוממיות' של חברת צים לפנים אוניית מעפילים 'קיבוץ גלויות' - פאן יורק, 1950.
הפלגות ומבצעים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-4 במאי 1980 שימשה אח"י קוממיות בפיקוד רס"ן יעקב גז כספינת פיקוד של אל"ם אברהם בן שושן, מפקד שייטת ספינות הטילים, בעת ביקור בנמל אלכסנדריה כאורחי הצי המצרי. הכח כלל גם את אח"י מולדת בפיקוד רס"ן אלי רגב.
הפלגות ומבצעים > גלריה

רס"ן אורן קרני מקבל את הפיקוד טקס השקת אח"י קוממיות במספנות ישראל 19 ביולי 1979.
אח"י קוממיות מיד לאחר השקתה במספנות ישראל, 19 ביולי 1979.
צוות אח"י קוממיות 1980.
מפקדים וקצינים אח"י קוממיות ואח"י מולדת, לקראת הפלגתם לאלכסנדריה מאי 1980.
הנחת זרים באנדרטת החייל האלמוני של חיל הים המצרי המצרי במסגרת ביקור ספינות הטילים באלכסנדריה, מאי 1980.
מפקד חיל הים המצרי, פריק בחרי מוחמד עלי מוחמד אמין, חותם בספרי האורחים של הספינות אח"י מולדת ואח"י קוממיות, מאי 1980.
אח"י קוממיות בתצורת חימוש נגד צוללות.
מפקדי הספינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| רס"ן ושם | תקופת כהונה כמפקד הספינה | פעילות | תמונה |  |  |
| אורן קרני | משלב הבניה 1979 עד 1980 | השקה והכנסת הספינה לכשירות קרבית |  |  |  |
| יעקב גז | 1980 עד מרץ 1981 |  |  |  |  |
| אהוד סביון | מינואר עד יוני 1981 |  |  |  |  |
| אודי דביר | יולי 1981 עד 1982 | הזירה הימית במלחמת שלום הגליל |  |  |  |
| שלמה גולדשטיין | 1984-1982 |  |  |  |  |
| משה קינן | 1986-1984 |  |  |  |  |
עמנואל אברהם: 
| עופר דוד | 1986 עד 1987 |  |  |  |  |
| אילן בן גיגי | 1987 עד 1988 |  | ] |  |  |
| דורון אלוני | 1988 - 1989 |  |  |  |  |
| יעקב נקב | 1989 עד 1991 |  |  |  |  |
רונן שפיר: 
| איתן אופנהיים | 1996 |  |  |  |  |
| חן טל | 1996 |  |  |  |  |
| אייל בן ציון | דצמבר 1996 עד ינואר 1998 |  |  |  |  |
| עודד גור לביא | 1998 |  |  |  |  |
בצי סרי לנקה

בשנת 2000 נמכרה יחד עם אחותה אח"י מולדת לצי סרי לנקה. שמה הנוכחי של אח"י קוממיות בחיל הים של סרי לנקה הוא ננדימיטרה מספר צי P-701
הספינה קוממיות לשעבר בצי סרי לנקה "ננדימיטרה".
מקורות וקריאה נוספת

דוד זוהר, השקת ספינת טילים, ידיעות אחרונות, 20 ביולי 1979
אלבום כלי שיט בחיל הים, הוצאה לאור חיל הים, 1992.
ביאורים

↑  ההזמנה הייתה לשש ל-6 ספינות. השתיים האחרונות אח"י עליה ואח"י גאולה הוארכו לנשיאת מסוק ונקראות ""חוחית".
1 2 3 4  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
הערות שוליים

↑  בני משפחת שטורמן שנפלו במערכות ישראל באתר ארגון ההגנה.
↑  הלל ירקוני, ספינות מעפילים מ-א' עד ת', הוצאת גוונים, 2005, עמ' 160-159.
↑   ציוץ של צבא ההגנה לישראל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 ביוני 2024
↑  דישאו ג'וסף, ננדימיטרה נסיך הים באתר "סאנדי אובזרבר". 18 בפברואר 2018
| ספינות טילים של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
שייטת ספינות הטילים • כלי שיט של חיל הים
| סער 1 שלכת | אח"י מבטח • אח"י משגב • אח"י מזנק | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 2 שלכת | אח"י חיפה • אח"י אילת • אח"י עכו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 3 שלכת | אח"י סער • אח"י סופה • אח"י געש • אח"י חרב • אח"י חנית • אח"י חץ | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 תכלית | אח"י רשף • אח"י קשת • אח"י רומח • אח"י כידון • אח"י תרשיש • אח"י יפו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 נדרן | אח"י ניצחון • אח"י עצמאות • אח"י מולדת • אח"י קוממיות | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 חוחית | אח"י עליה • אח"י גאולה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נושב | אח"י רומח • אח"י קשת | סמל חיל הים הישראלי  |
| זיוונית | אח"י שמרית • אח"י שלומית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נירית | אח"י חץ • אח"י תרשיש • אח"י כידון • אח"י יפו • אח"י חרב • אח"י סופה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 5 להב | אח"י אילת • אח"י להב • אח"י חנית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 6 | אח"י מגן • אח"י עוז • אח"י עצמאות • אח"י ניצחון |  |
אלפרד נאויוקס

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1911 קיל, הרייך הגרמני 
 פטירה:  4 באפריל 1966 (בגיל 54) המבורג, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת קיל 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
אלפרד הלמוט נאויוקס (בגרמנית: Alfred Helmut Naujocks;‏ 20 בספטמבר 1911 בקיל, הקיסרות הגרמנית (כיום גרמניה) – 4 באפריל 1966 בהמבורג, גרמניה המערבית) היה שטורמבאנפיהרר באס אס שנודע כמי שהוביל את ההתקפה על תחנת הרדיו בגלייביץ שהחלה את מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נאויוקס נולד בקיל, שבקיסרות הגרמנית. הוא למד הנדסה באוניברסיטת קיל. בשנת 1931 הצטרף לאס אס. הוא היה אחראי על התקפה שביצע הארגון כנגד תחנת רדיו אנטי-נאצית באזור פראג, בשנת 1935. במהלך ההתקפה נהרג אדם שנאויוקס הודה מאוחר יותר ברציחתו. שנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת האופטשטורמפיהרר (מקביל לסרן בצה"ל), ושנה לאחר מכן לשטורמבאנפיהרר (מקביל לרב-סרן).
ב-31 באוגוסט 1939 נתן ריינהרד היידריך הוראה לנאויוקס לצאת עם קבוצת אנשי אס אס לבושים במדי הצבא הפולני, ולהשתלט על תחנת הרדיו בעיר הגרמנית גלייביץ שעל הגבול הפולני-גרמני. המבצע כונה "קונסרוון" ("פחיות שימורים"). נאויוקס ואנשיו ירו כמה יריות באוויר, וצעקו ססמאות לאומניות פולניות. לאחר מכן הם הביאו למקום אזרח פולני למחצה בשם פרנצ'ישק הוניוק (Franciszek Honiok), שהורעל לפני כן והוצג כגרמני שנרצח. לאחר מכן מסרו הודעה אנטי-גרמנית ברדיו (תוכן ההודעה שנוי במחלוקת) והסתלקו. היטלר השתמש בהתקפה המדומה כעילה להתקפה על פולין, ועוד באותו היום הורה לראשי הצבא לנוע לכיוון הגבול הפולני.
ב-9 בנובמבר של אותה שנה השתתף במבצע הגרמני שכונה מאוחר יותר "תקרית ונלו" (אנ'), לחטיפת שני סוכנים של ה-SIS הבריטי מעיירת גבול בהולנד - אירוע שהיטלר השתמש בו לאחר-מכן על-מנת לקשר בין בריטניה לניסיון ההתנקשות הכושל בחייו בידי גאורג אלזר, ועל-מנת להצדיק את פלישת גרמניה הנאצית להולנד.
נאויוקס לחם בוואפן אס אס במסגרת החזית המזרחית, אולם בשל מצב בריאותי מעורער הוחזר למלא עבודות מנהליות בבלגיה ובדנמרק. בשנת 1944 הוא נכנע לכוחות אמריקאיים, ובמשפטי נירנברג הואשם בפשעי מלחמה שכללו הוצאה להורג של חברי מחתרת בלגים ורצח של אזרחים דנים. ב-1946 הוא נמלט ממאסר בגרמניה המערבית, אולם שנה לאחר מכן נלכד והוסגר לדנמרק. ב-1950 שוחרר מהכלא בדנמרק, וחזר לגרמניה המערבית. הוא התיישב בהמבורג, וחי שם כאיש עסקים עד מותו מהתקף לב בשנת 1966.
לקריאה נוספת

Ailsby, Christopher (2001). The Third Reich Day by Day. Zenith Imprint.
Benz, Wolfgang (2007). A Concise History of the Third Reich. Berkeley, CA: University of California Press.
Mallmann Showell, Jak P. (2009). Enigma U-Boats, revised edition, page 166.
Shirer, William L. 1990 [1959]. The Rise and Fall of the Third Reich. New York: MJF Books.
Weale, Adrian (2010). The SS: A New History. London: Little, Brown.
הערות שוליים

↑  נודע גם בשמות קוד שונים כגון הנס מילר (Hans Müller), אלפרד בונזן (Alfred Bonsen) או רודולף מברט (Rudolf Möbert).
↑  מקס הייסטינגס, נפתחו שערי הגיהנום, הוצאת מודן, 2015. עמ' 25.
↑  ויליאם שיירר עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, הוצאת שוקן, 1962. עמ' 477.
↑  James J. Wirtz, Roy Godson, Strategic Denial and Deception: The Twenty-First Century Challenge, Transaction Publishers, 2002, page 100
↑  אנדרו רוברטס, סערת המלחמה: היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, עמ' 68.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278408305171  PLWABN: 9810636098405606  GND: 119288982  LCCN: n84114942  NKC: jn20000701297  SNAC: w6ch5w59  VIAF: 84036123   WorldCat (עם VIAF): 84036123
אלון באר

| --- | --- |

אלון באר, אליפות ישראל, יוני 2023
 לידה:  1997 (בן 27 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חזה
 מועדון:  מכבי נהריה
אלון באר (נולד בשנת 1997) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל (2023) במשחה ל-100 מטר חזה
ביוגרפיה

באר גדל בקיבוץ גשר הזיו. הוא לומד ומתאמן באוניברסיטת אוונסוויל (אנ') שבאינדיאנה, ארצות הברית. הוא מתאמן בקבוצת מכבי נהריה, בהדרכתם של משה הירש ודרור פלג.
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בתחילת אוגוסט 2019 הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.62 שניות, במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.76 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש נוסף של 2:20.64 דקות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביוני 2021 הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.70 שניות, במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.58 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.05 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביוני 2023 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.85 דקות, לפני כריסטיאן פיצ'וגין מירושלים רבתי (1:02.17 דקות) ויהונתן יצחקי ממכבי כפר המכביה (1:02.22 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.46 שניות, אחרי כריסטיאן פיצ'וגין (28.39 שניות) ולפני רון פולונסקי ממכבי חיפה (28.47 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:16.27 דקות.
חודש לאחר מכן, במסגרת אליפות הנוער של ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא קבע 3 שיאים אישיים, במשחה ל-50 מטר בתוצאה של 28.25 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.73 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.92 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 28.17 שניות (2023)
100 מטר חזה: 1:01.38 דקות (2024)
200 מטר חזה: 2:14.99 דקות (2024)
אכילה

אכילה באמצעות הידיים
אכילה באמצעות מקלות
אכילה באמצעות מזלג
אכילה אצל בעלי חיים – חרדון מזוקן אוכל חרגול
ג'ירפות אוכלות בספארי ברמת גן
אכילה היא תהליך של הכנסת מזון לגוף. צריכת מזון חיונית לקיום החיים ואכילה היא הדרך העיקרית להיזון. בחברה האנושית נהוג להקדיש פרקי זמן במהלך היום לאכילה, ארוחות. ברוב החברות המודרניות מתקיימת שגרה של שלוש ארוחות במהלך היום – ארוחת בוקר, ארוחת צהריים וארוחת ערב. בנוסף להן או במקומן קיים מגוון של ארוחות ביניים.
על מזון ראוי לאכילה ושאינו מזיק לבריאות נאמר שהוא אָכִיל; על פי הכתוב במילונו, את שם התואר הזה (בהוראת edible, eatable) חידש ראובן אלקלעי.
תהליך האכילה

האכילה מורכבת מנגיסה, לעיסה, בליעה, עיכול והפרשה. ההחלטה מה וכמה לאכול תלויה במספר גורמים, ביניהם: מראה וריח האוכל המשפיעים על התיאבון, תחושת הרעב הפנימית, השפעה חברתית, ולעיתים אף צורך נפשי.
הפרעות אכילה

הפרעת אכילה היא הפרעה נפשית המתבטאת באכילה בלתי-סדירה הגורמת לנזקים גופניים. להפרעות אכילה יש השפעה ניכרת על כל תחומי החיים – החל מבעיות פיזיות ורגשיות ועד בעיות רוחניות ונפשיות. בחקר הפרעות האכילה גובר הנסתר על הגלוי, אולם ידוע זה מכבר שבעיות אכילה הן בעיות מתדרדרות והולכות והן טומנות בחובן גם סכנת מוות.
מנהגי אכילה

בתרבות ובדת התפתחו מנהגי אכילה מגוונים.
ביהדות יש לברך לפני תחילת האכילה ובסיומה. הברכות נקבעות לפי סוג המזון הנאכל. בארוחה שיש בה לחם, למשל, לפני הארוחה יש ליטול ידיים ולברך על כך, ולאחר מכן לברך ברכת המוציא לחם מן הארץ. לאחר הארוחה יש ליטול ידיים במים אחרונים ולברך ברכת המזון.
ראו גם

אכילה גסה
השמנת יתר
תיאבון
לקריאה נוספת

חנה בבלי, עוגניה שמחוני, איך אוכלים את זה?, הוצאת שוקן, 1970.
חנה בבלי, עוגניה שמחוני, המדריך לנימוסי שולחן, הוצאת רות סירקיס, 1992.
הרב ישראל דנדרוביץ, עתיד אדם ליתן דין וחשבון על כל שראתה עינו ולא אכל, בתוך: קובץ נזר התורה, גיליון ח - שבט תשס"ד, עמודים: קמג - קנט.
הערות שוליים

↑  דרכי הזנה אחרות אצל בני אדם הן על ידי האכלה, למשל בינקות, ועל ידי הזנה מלאכותית - פרקטיקה המתקיימת בבתי חולים
↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי-אנגלי שלם, הוצאת מסדה, 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543193105171  LCCN: sh85050268  NKC: ph161697
אלבום געגועים

אלבום געגועים הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הישראלית שרית חדד. הוא יצא לאור ב-9 במאי 2024 בהוצאה עצמית.
רקע

ב-9 במאי 2024 הוחלט להוציא מיני-אלבום שכלל שלושה שירים שהקליטה מחדש שרית חדד. הראשון מביניהם, "התמונות שבאלבום" הוקלט ופורסם על ידה כבר בפברואר 2024. השני, "געגועים" הוא שיר שהקליטה בשנת 2013 כחלק מאלבומה ימים של שמחה – חלק א'; את השיר הקדישה לאביה שנפטר.
השיר השלישי והאחרון במיני-אלבום הוא "לראות את הכאב" שהוקלט במקור בשנת 2002 כחלק מאלבומה ילדה של אהבה.
רשימת רצועות

| אלבום געגועים> מס' | אלבום געגועים> שם | אלבום געגועים> משך | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  | אלבום געגועים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | התמונות שבאלבום  | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | געגועים  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | לראות את הכאב  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 10:02 |  |  |  |  |  |  |  |
אלות גורל וזעם

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  לורן גרוף
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 נושא:  you marry your unfinished business, נישואים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2015 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך:  2017
 תרגום:  יעל אכמון
 
אלות גורל וזעם (באנגלית: Fates and Furies) הוא הרומן השלישי מאת הסופרת האמריקאית לורן גרוף שיצא לאור בשנת 2015. הספר תורגם לעברית על ידי יעל אכמון, ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2017.
רקע

הרומן אלות גורל וזעם מתרחש בארצות הברית ובוחן כיצד אנשים שונים באותה מערכת יחסים יכולים להיות בעלי דעות שונות לחלוטין על אותה המערכת. לדברי גרוף, במקור היא ראתה את הרומן כשני ספרים נפרדים, אך הסוכנת שלה עודדה אותה לשכתב אותם כיצירה משולבת אחת. הרומן מושפע מהמיתולוגיה היוונית; אלוהויות ונקמה הם נושאים החוזרים לאורך כל העלילה.
קבלה

הספר היה מועמד לפרס הספר הלאומי. הוא זכה לתשומת לב תקשורתית נרחבת, כולל מקארי בראונשטיין, שרה ג'סיקה פרקר והנשיא ברק אובמה, שסיפר שהוא נהנה מהספר יותר מכל דבר אחר שקרא באותה שנה. הרומן הושווה גם למותחן "נעלמת" של גיליאן פלין.
ביקורות חיוביות ציינו את הרומן כ"יצירת מופת", בעוד שביקורות שליליות התמקדו ברגעים של חוסר סבירות בחציו השני של הרומן.
הערות שוליים

↑  NPR Staff (27 באוקטובר 2015). "Lauren Groff Used 'Fates And Furies' To Bring 'Feminine Rage' Into Light". NPR. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Laura Miller, Why Fates and Furies was this year’s most talked-about novel, The Guardian, 24 December 2015.
↑  "Lauren Groff discusses her book, 'Florida', at Politics and Prose on 6/11/18". 21 ביוני 2018 – via www.youtube.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Fates and Furies': Lauren Groff's love story has a furious subtext". Pittsburgh Post-Gazette. 26 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lauren Groff's 'Fates and Furies'". The New York Times. 13 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Dreamy Marriage Turns To Rage In 'Fates And Furies'". NPR.
↑  "National Book Award Finalists Are Announced". The Wall Street Journal. 14 באוקטובר 2015. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   עלית קרפ, "אלות גורל וזעם": לא במקרה ברק אובמה כל כך התלהב מהספר הזה, באתר הארץ, 18 בינואר 2018
↑  "Author Lauren Groff on Being Endorsed by Obama and the Dearth of Literary Sex Scenes". Vulture (באנגלית אמריקאית). 11 בדצמבר 2015. נבדק ב-2020-09-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seltzer, Sarah (16 בספטמבר 2015). "Lauren Groff's 'Fates and Furies' Is a Literary 'Gone Girl'". Flavorwire (באנגלית). נבדק ב-2020-09-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charles, Ron (9 בספטמבר 2015). "'Fates and Furies' review: A masterful tale of marriage and secrets" – via washingtonpost.com. {{cite web}}:  (עזרה)
איווריאה

אִיוֵורֵיאַה (באיטלקית: Ivrea) היא עיר בפרובינציה טורינו שבמחוז פיימונטה, בצפון-מערב איטליה. העיר שוכנת על גדת נהר דורה בלטאה, על הדרך לואלה ד'אאוסטה שהיא חלק מדרך ימי הביניים "פרנסיגנה" (Via Francigena), ונחשבת למרכז אזור "קנווסה" (Canavese). איווריאה מוקפת אגמים קטנים, שריד לאגם פרהיסטורי גדול.
ב-2018 העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל עברה התעשייתי הענף במאה ה-20 והאדריכלות שנבעה ממנו.
המטה של חברת אוליבטי באיווריאה
תולדות העיר

איווריאה מוזכרת בהיסטוריה כבר משנת 100 לפנה"ס. היא שימשה כתחנת דרכים בדרך בין צפון איטליה לארצות שמעבר להרי האלפים. שם העיר בלטינית היה Eporedia שמשמעותו "מקום בו מחליפים סוסים". כינוי זה דבק בתושבי העיר הנקראים עד היום "אפורידייאסי" (Eporediesi).
לאחר נפילת האימפריה הרומית הקדושה, הייתה איווריאה למושב הדוכס אלסנדרו מנצוני תחת שלטון הלומברדים. במאה ה-9 עברה העיר לשלטון הפרנקים. במאה ה-11 הייתה לעיר עצמאית, אך ב-1238 חזרה לשליטת פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. השליטה בעיר הייתה נושא למחלוקת בין המרקיז של מונפראטו לבין בית סבויה ובשנת 1356 נרכשה העיר על ידי אמדאו ה-4 מבית סבויה. ב-26 במאי 1800 כבש נפוליאון בונפרטה את העיר ושלט בה עד לנפילתו בשנת 1814.
במאה ה-20 התבסס מוניטין העיר על מפעל אוליבטי לייצור מכונות כתיבה, מכונות חישוב ומאוחר יותר מחשבים. החברה אינה קיימת עוד, אם כי חברות אחרות עושות שימוש בסימנה המסחרי. בשנת 1970 הועסקו במפעלי החברה 90,000 עובדים, כולל רבים מדרום איטליה, ובעקבות סגירת מפעליה הצטמצמה אוכלוסיית העיר ב-70%.
אתרים עיקריים

המצודה, אשר נבנתה מלבנים בשנת 1357 על ידי אמדאו ה-4 מבית סבויה. שטח המצודה רבוע וארבעה מגדלים מתנשאים בפינותיה. אחד המגדלים, אשר שימש מחסן תחמושת, התפוצץ בשנת 1676 ולא שוחזר מאז. כיום מוצגות במצודה תערוכות.
מוזיאון פייר אלסנדרו גרדה (Museum Pier Alessandro Garda), כולל תצוגה של ממצאים ארכאולוגיים ואוסף חפצי אומנות יפנית
המוזיאון הפתוח לאדריכלות מודרנית, אשר נחנך בשנת 2001 בבניין אשר הוקם על ידי חברת אוליווטי בשנת 1950
שרידים מתיאטרון רומי מהמאה ה-1 אשר נועד להכיל עד 10,000 צופים
גשר עתיק מהמאה ה-1, אשר במקור נבנה מעץ ונבנה מחדש מאבן בשנת 1716
בניין העירייה שנבנה בשנת 1758 הכולל מגדל פעמונים מהמאה ה-11
קרנבל התפוזים

באיווריאה מתקיים קרנבל המבוסס על "קרב תפוזים". אלפי התושבים נחלקים לתשע קבוצות, המטילות תפוזים זו על זו בעוצמה רבה. הקרנבל נמשך שלושה ימים במהלך חודש פברואר ובסופו מתקיימת תהלוכת "אבל" חגיגית שבסופה מברך מושל העיר את המשתתפים בברכה מסורתית: "להתראות בשנה הבאה בשעה אחת אחר חצות".
מקור מסורת הקרנבל באגדה על כלה, בת הטוחן, (Mugnaia) אשר חוללה מהומה ומרד כאשר סרבה לשהות במחיצת הדוכס בליל הכלולות כמקובל באותם הימים, וכרתה את ראשו. הכרכרות העוברות בעיר בזמן הקרנבל מסמלות את משמרות השליט והתפוזים הנזרקים עליהן מסמלים את ראשו הכרות של הדוכס ומבטאים את זעם המורדים. הצופים ב"קרב" אינם רשאים לזרוק תפוזים, אלא אם בחרו להשתייך לאחת הקבוצות. משתתף החובש כובע אדום נחשב ל"מורד" ואינו סופג תפוזים ברקתו.
נראה כי בגרסתו המקורית של הקרנבל נעשה שימוש בתפוחים. המעבר לשימוש בתפוזים תמוה, שכן אינם גדלים באזור אלא מובאים מסיציליה הרחוקה. לקראת הקרנבל בשנת 1994 הובאו לעיר 265,000 ק"ג תפוזים, רובם שאריות מיבול החורף.
הערות שוליים

↑  איווריאה, עיר תעשייתית של המאה ה-20, באתר אונסק"ו (באנגלית).
| מחוז פיימונטה |
| --- | --- | --- |
| בירת המחוז | טורינו |  |
| ניב מקומי | פיימונטית |  |
| נפות | אלסנדריה • אסטי • ביאלה • ורבנו-קוזיו-אוסולה  • ורצ'ילי • טורינו • נוברה • קונאו |  |
| ערים | איווריאה • אלסנדריה  • אסטי • ביאלה • ורצ'ילי • מונדובי • סאלוצו • קארמניולה • קונאו • קזאלה מונפראטו • קראסקו |  |
| אתרים יהודיים | יהדות פיימונטה • יהדות אסטי • יהדות קזאלה מונפראטו |  |
| אתרי טבע | נהר טנרו • נהר בורמידה • נהר צ'רבו • אגם אורטה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559651905171  GND: 4109177-2  LCCN: n79043270  MusicBrainz: a62de5a8-8016-4329-a2da-25bc14bbde17  NKC: ge759944  VIAF: 133676505   WorldCat (עם VIAF): 133676505 
צילום מקרנבל התפוזים
אלון כרמל

אין תמונה חופשית
אלון כרמל הוא יזם ישראלי ומייסד אתר ההיכרויות הפופולרי JDate.
ביוגרפיה

כרמל נולד וגדל בחיפה. ב-1979 עבר לארצות הברית והחל בה את קריירת היזמות שלו.
המיזם המזוהה ביותר עם כרמל היה אתר ההיכרות ליהודים JDate, יחד עם שותפו ג׳ו שפירא בשנת 1997. JDate, אשר התאגדה מאוחר יותר כ-Matchnet PLC, צמחה בצורה מהירה עד לנקודה ששלטה בשוק ההיכרויות ליהודים בכל העולם, ובתוך שנתיים לרכוש את AmericanSingles.com שהפך מאוחר יותר לאחד משלושת אתרי ההיכרויות הכלליות המובילות בעולם.
עד שנת 2000, Matchnet PLC הונפקה בבורסת פרנקפורט שש שנים לאחר מכן החברה נרשמה גם בארצות הברית ושינתה את שמה ל-Spark Networks.
בשנת 2004 היה לחברה מספר חסר תקדים (באותה תקופה) של 20 מיליון משתמשים, אשר הציב אותו בראש תחום ההיכרויות המקוון.
בשנת 2012 הקים כרמל את AniView LTD בישראל, ולאחר מכן את AniView INC בארצות הברית.
לכרמל שני ילדים.
אלי אמלינג

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1933 (בת 91) רוטרדם, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 סוגה:  רומנסה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר אורנז'-נסאו (1971)  אביר במסדר האריה ההולנדי (2008)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולומביה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת שרה (אלי) אמלינג (בהולנדית: Elisabeth Sara (Elly) Ameling; נולדה ב-8 בפברואר 1933) היא זמרת סופרן הולנדית.
ביוגרפיה

אמלינג, ילידת רוטרדם, למדה אצל בודי ראפ ופייר ברנאק. הקריירה שלה החלה כשזכתה בפרס הראשון בתחרות ווקאלית בהולנד בשנת 1956 ובתחרות הבינלאומית "דה מוזיק" בז'נבה, שווייץ, 1958.
את הקריירה שלה פיתחה בעיקר כזמרת קונצרטים ולידר, עם גיחות מזדמנות לאופרה. מוניטין בינלאומיים עשתה לה ברסיטלים של שירים צרפתיים וגרמניים ובכשרונה יוצא הדופן לפרשנות מוזיקלית. אלי אמלינג מצליחה בה במידה במוזיקה קאמרית ותזמורתית, באופרות ובאורטוריות. הרסיטל הראשון שלה בארצות הברית התקיים במרכז לינקולן בניו יורק ב-1968 והופעתה הראשונה באופרה באמריקה הייתה בתפקיד איליה ב"אידומניאו" של מוצרט, בשנת 1974 בוושינגטון.
יצירות בנות זמננו, בעיקר משל בני ארצה, ברטוס ואן ליר ורוברט הפנר, תופסות אף הן מקום ברפרטואר הגדול שלה. אמלינג הקליטה יותר מ-150 אלבומים וזכתה בפרסי תקליטים רבים.
פרסים ואותות הוקרה

פרס אדיסון
גראן פרי דה דיסק
פרס מבקרי התקליטים הגרמנים
תואר אבירות מטעם ממשלת הולנד על שירותיה למוזיקה.
אי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות

בתורת המשחקים, אי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות היא תכונה שניתן לדרוש מפונקציית רווחה חברתית.
התכונה אומרת שאם בין מועמדים א' ו-ב' אף בוחר לא שינה את העדפתו (מעדיף את א' על ב' או להפך), גם התוצאה בין א' ל-ב' לא תשתנה, גם אם בוחרים שינו את שאר ההעדפות שלהם.
דרישה זו נראית לכאורה תמימה והגיונית, אך משפט ארו מראה שעבור יותר משני מועמדים, אין שיטת בחירות יעילה פארטו שמקיימת אותה, מלבד דיקטטורה.
הגדרה פורמלית

פונקציית רווחה חברתית F, על קבוצת מועמדים A וקבוצת בוחרים N, מקיימת את תכונת האי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות,

אם לכל  a,b\in A, ולכל שני וקטורי-העדפות P,Q,

שמקיימים  \forall i\in N,(a\succ _{P_{i}}b)\leftrightarrow (a\succ _{Q_{i}}b)

מתקיים  (a\succeq _{F(P)}b)\leftrightarrow (a\succeq _{F(Q)}b).