stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ננסי שניידר
הערות שוליים

↑  במקורות שונים מופיעה שנת הלידה של שניידר כ-1955 ("ננסי שניידר – 26.02.1955", יום בהיסטוריה להט"בית, ההסתדרות הציונית העולמית), אך בדיווחים לאחר פטירתה נטען ששנת הלידה שלה היא 1951 (לירוי פיניאן ועידן יוסף-ימין, נפרדים מאגדה: ננסי שניידר הלכה לעולמה בגיל 72, מאקו גאווה, 21 בנובמבר 2023).
1 2 3 4 5 6 7   עידו דוד כהן, ננסי שניידר, מעצבת אופנה, אמנית ומחלוצות הקהילה הטרנסית בישראל, מתה בגיל 72, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2023
1 2 3 4 5 6 7 8 9  חגי אייד, "היא מתה עם חיוך": פרידה מננסי שניידר, באתר ynet, 26 בנובמבר 2023
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  עידן יוסף-ימין לירוי פיניאן, ‏נפרדים מאגדה: ננסי שניידר הלכה לעולמה בגיל 72, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2023
1 2 3 4 5 6 7  תחיה ברק, ‏"את צריכה לראות איזה חתיכים פונים אלי בפייס", באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2017
↑   ננסי שניידר מספרת על ביקור קוקסינל בארץ, סרטון  באתר יוטיוב
1 2 3 4  איתי יעקב, ננסי שניידר בת 70: "לא יכולתי לחיות כגבר סטרייט ולא כהומו – רק כאישה", באתר ynet, 20 ביוני 2021
↑  "ננסי שניידר – 26.02.1955", יום בהיסטוריה להט"בית, ההסתדרות הציונית העולמית
↑  ערן רוזנצויג, ‏פיפי! כוכבי יוטיוב גאים שיגרמו לכם לפרצי צחוק בלתי נשלטים, באתר ‏מאקו‏, 9 במרץ 2018
↑  רותי קדוש, ‏"למבוגרים בלבד" - כמעט כמו סרט פורנוגרפי בתיאטרון: "זיקנה ומין זה לא טאבו", באתר מעריב אונליין, 20 ביוני 2018
1 2  אופיר סגרסקי, "פורטיס אמר מה זה, גבר בן 60? ניסו בכל דרך לפגוע בי", וואלה!, 10 במאי 2021
1 2  דנה ירקצי‏, "נשכבנו על הגדר בשביל הקהילה": הטרנסג'נדריות הישראליות הראשונות, באתר וואלה, 7 ביוני 2018
↑  עידן יוסף-ימין, ‏נורא: ננסי שניידר הותקפה בתל-אביב, באתר ‏מאקו‏, 14 בינואר 2022
↑  עידן יוסף-ימין, ‏מכללת מי?, באתר ‏מאקו‏, 26 באוגוסט 2021
↑  יעל שטוקמן, המחווה של אייל שני לטרנסיות התל אביביות ועוד חדשות אוכל, Time Out תל אביב, 10 ביולי 2024
The Knife

| --- | --- |
חברי הצמד מנגנים בפסטיבל Melt! ב-2013
חברי הצמד מנגנים בפסטיבל Melt! ב-2013
 מקום הקמה:  שוודיה 
 מוקד פעילות:  גטבורג, שוודיה שוודיה
 תקופת הפעילות:  1999–2014 (כ־15 שנים)
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, סינת'פופ, מוזיקה נסיונית
 חברת תקליטים:  Rabid Records, Brille Records, Mute Records, V2 Records
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הנורדי (2013) 
 theknife.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קארין דרייר אולוף דרייר
 
The Knife (מילולית "הסכין") היה צמד מוזיקה אלקטרונית מגטבורג שבשוודיה, אשר פעל בין השנים 1999-2014. חברי הצמד היו האחים קארין ואולוף דרייר, שבנוסף לכך מנהלים חברת תקליטים משלהם בשם Rabid Records. הצמד זכה לפופולריות בעקבות אלבומם Deep Cuts משנת 2003.
חברי הצמד ידועים בכך שכמעט אינם משתפים פעולה עם המדיה ועם הזרם המרכזי, דבר אשר מאופיין במיעוט הופעות בציבור ובסירובם להשתתף בטקסי הענקת פרסי מוזיקה, דוגמת טקס ה"גראמיס"(אנ') השוודי.
היסטוריה

הצמד הוקם בעיר גטבורג שבשוודיה בשנת 1999 לאחר התפרקות ההרכב Honey Is Cool בו הייתה חברה קארין, וזכה להכרה בינלאומית כאשר חוסה גונזלס, אף הוא יליד גטבורג, ביצע גרסת כיסוי לשירם "Heartbeats". גרסת הכיסוי שימשה את סוני בפרסומת למכשירי הטלוויזיה מסדרת BRAVIA, ויצאה כסינגל ב-2006. חברי הצמד הגיבו על כך בראיון שהופיע בעיתון השוודי דגנס ניהטר, וציינו כי חברת סוני שילמה סכום כסף גדול על מנת לקבל את הזכות להשתמש בשיר. אף על פי שחברי הצמד ידועים בדעותיהם האנטי-צרכניות, הם נימקו את הסכמתם לעסקה בכך שהם ציינו כי הם זקוקים לכסף על מנת להקים חברת תקליטים.
סיבוב ההופעות הראשון שלהם התקיים בשנת 2006, לאחר יציאת אלבומם השלישי Silent Shout. ה-DVD של סיבוב ההופעות הנ"ל יצא לאור בשוודיה ב-8 בנובמבר 2006 ונקרא Silent Shout: An Audio Visual Experience.
במרץ 2010 יצא אלבום האולפן הרביעי שלהם, Tomorrow, in a Year, אשר הופק בשיתוף פעולה עם הדיג'יי והמפיק הגרמני-אמריקני Mt. Sims, והמוזיקאי האנגלי Planningtorock. האלבום הוא למעשה הפסקול של אופרה באותו השם, המבוססת על "מוצא המינים" של דרווין, שנכתבה והולחנה על ידיהם עבור ההרכב המוזיקלי הדני Hotel Pro Forma.
לאחר שחברי הצמד נפרדו לזמן מה על מנת לפתח קריירת סולו עצמאית (קארין תחת השם פיבר ריי, ואולף תחת השמות DJ Coolof ו-Oni Ayhun), הודיעה קארין באתר הרשמי שלה ב-2010 כי היא ואחיה "החלו לנגן שוב ביחד", ובכך רמזה על חומר נוסף שהצמד עתיד להוציא לאור. ב-18 באפריל 2011, כחלק מפוסט באתר האינטרנט שלהם בנושא אפליה נגד הצוענים באירופה, הודיע הצמד שהם מקליטים אלבום חדש שיצא ב-2012. בדצמבר 2012, אושר כי אלבומם הבא ייקרא Shaking the Habitual ויצא ב-8 באפריל 2013. הצמד פרסם טריילר לאלבום בחשבון היוטיוב שלהם עם המסר: "מוזיקה יכולה להיות כל כך חסרת משמעות. היינו צריכים למצוא תאווה. ביקשנו מחברינו ומאוהבינו לעזור לנו". יחד עם האלבום, פורסמו גם תאריכי סיבוב ההופעות שיתקיים באירופה במהלך 2013. מאלבום זה יצא סינגל בשם "Full of Fire" אשר יצא ב-28 בינואר 2013 כסינגל הראשי של האלבום.
לאחר שהכריזו באפריל 2014 על כוונתם לנגן בפסטיבל Coachella של אותה השנה, הודיעו חברי הצמד גם על כוונתם לבצע סיבוב הופעות בצפון אמריקה באותה התקופה. במהלך סיבוב הופעות זה, ב-21 באוגוסט, הודיעו האחים על פירוק הצמד. בראיון האחרון שהעניק הצמד למגזין המוזיקה האמריקני Dazed, ציינה קארין כי "אין לנו שום התחייבות להמשיך, זה צריך להיות רק ותמיד בשביל הכיף". הופעתם האחרונה התקיימה בריקיווייק שבאיסלנד ב-8 בנובמבר 2014.
מערכת יחסים עם התקשורת

הצמד ידוע בכך שכמעט אינו משתף פעולה עם התקשורת או עם סצנת המוזיקה המרכזית. עד 2005, הם לא ביצעו כלל הופעות חיות. חברי הצמד ממעטים להופיע בפומבי; רוב תמונות הקידום של הצמד הציגו את האחים לובשים מסכות ונציאניות הדומות למסכות אותם לבשו הרופאים שטיפלו במגפה השחורה בימי הביניים.
ב-2003 זכה הצמד בפרס "הרכב הפופ של השנה" מטעם פרס ה"גראמיס" השוודי, אך חברי הצמד החרימו את הטקס בכך ששלחו שתי נציגות מהקבוצה הפמיניסטית "גרילה גירלז" עם המספר "50" חקוק על תלבושותיהן, במחאה על טענתן כי תעשיית המוזיקה לוקה ב"שליטה גברית". אלבומם השני מ-2003, Deep Cuts, היה מועמד אף הוא לפרס "ההקלטה הטובה ביותר של השנה", פרס שבסופו של דבר זכתה בו להקת הקארדיגנס עבור אלבומם Long Gone Before Daylight. בטקס ה"גראמיס" של 2007, זכה הצמד בכל שש הקטגוריות שבהן היה מועמד: מלחין השנה, ה-DVD המוזיקלי של השנה, מפיק השנה, קבוצת הפופ של השנה, אלבום השנה ואמן השנה. בדומה לזכייתם ב-2003, גם מטקס זה הם נעדרו, ובמקום זאת בחרו לשלוח סרטון ערוך בו הם נראים כקשישים ובעלי קול מעובה מהרגיל.
האלבום Silent Shout נבחר לאלבום הטוב ביותר של 2006 על ידי מגזין האינדי האמריקני פיצ'פורק.
השפעות

בראיון שהעניקו לפיצ'פורק ב-2006, ציינו חברי הצמד כי מקורות ההשראה שלהם כוללים, בין היתר, את המוזיקאי והבמאי דייוויד לינץ', הבמאי הפיני אקי קאוריסמקי, סדרת משחקי הווידאו דום, סדרת הטלוויזיה הקנדית Trailer Park Boys, הסרט דוני דארקו וכן סרטי קולנוע דרום קוריאניים. בנוסף, ציינה קארין כי מקורות ההשפעה שלה כוללים את סוניק יות', קייט בוש, להקת הרוק האלקטרוני Le Tigre והלהקה האנגלית סוזי והבאנשיז, בעוד שאולוף ציין כי הוא הושפע ממוזיקת טכנו, מוזיקת גריים ומהיפ הופ דרומי.
דיסקוגרפיה

The Knife (2001)
Deep Cuts (2003)
Silent Shout (2006)
Tomorrow, in a Year (יחד עם Mt. Sims ו-Planningtorock) (2010)
Shaking the Habitual (2013)
הערות שוליים

↑  "Grammisregn över Göteborg" (בשוודית). Sveriges Radio. 31 בינואר 2007. נבדק ב-24 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McLean, Craig (בינואר 2006). "Biography". theknife.net. אורכב מ-המקור ב-14 באפריל 2010. נבדק ב-8 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Charlie Robin (12 בינואר 2010). "The Knife interview: "Yes!"". Dummy. אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2010. נבדק ב-24 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dreijer, Karin (23 בספטמבר 2010). "Hi..." feverray.com. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2010. נבדק ב-18 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Take action for the housing rights of Roma in Rome!". theknife.net. 18 באפריל 2011. אורכב מ-המקור ב-26 באפריל 2011. נבדק ב-23 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Phillips, Amy (12 בדצמבר 2012). "The Knife Return With New Album". Pitchfork Media. נבדק ב-14 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Minsker, Evan (14 בדצמבר 2012). "The Knife Reveal Release Date, Will Tour Next Year". Pitchfork Media. נבדק ב-14 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Martins, Chris (12 בדצמבר 2012). "The Knife's New Album 'Shaking the Habitual' Due Spring 2013". Spín. Buzz Media. נבדק ב-14 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Full of Fire – Single av The Knife" (בשוודית). iTunes Store (SE). Apple. נבדק ב-3 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pelly, Jenn; Minsker, Evan (9 בינואר 2014). "The Knife to Tour North America Surrounding Coachella". Pitchfork Media. נבדק ב-10 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gordon, Jeremy (21 באוגוסט 2014). "The Knife Call It Quits". Pitchfork Media. נבדק ב-21 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Denney, Alex (21 באוגוסט 2014). "The Knife are no more – read their last interview". Dazed. נבדק ב-21 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Foley, Jack. "The Knife – Swedish duo hoping to cut it in synth-pop world". IndieLondon. אורכב מ-המקור ב-3 במרץ 2016. נבדק ב-9 בנובמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top 50 Albums of 2006". Pitchfork. 19 בדצמבר 2006. נבדק ב-4 ביולי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pytlik, Mark (24 ביולי 2006). "Interviews: The Knife". Pitchfork Media. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 8017408  BnF: cb15011253f (data)  GND: 10169958-X  ISNI: 0000 0001 1464 7647  LCCN: no2006103970  MusicBrainz: bf710b71-48e5-4e15-9bd6-96debb2e4e98  NKC: xx0116925  VIAF: 133539690   WorldCat (עם VIAF): 133539690
אהבה חולה

| --- | --- |
 שיר בביצוע פאר טסי
 מתוך האלבום רדיו שטח
 יצא לאור:  10 בנובמבר 2022
 סוגה:  מזרחית
 שפה:  עברית
 אורך:  3:02
 כתיבה:  פאר טסי, איתן דרמון, מתן דרור
 לחן:  פאר טסי, איתן דרמון, מתן דרור
 הפקה:  מתן דרור
 עיבוד:  מתן דרור
 גרסאות כיסוי:  רשימה
 
"אהבה חולה" הוא שיר של הזמר הישראלי פאר טסי, מתוך אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח". השיר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2022, כרצועה הפותחת של האלבום. הוא נכתב והולחן על ידי טסי עצמו, יחד עם איתן דרמון ומתן דרור. דרור אף הפיק ועיבד את השיר.
השיר היה ללהיטו המצליח ביותר של טסי מאז "דרך השלום" משנת 2014, שהעניק לו מעמד של "זמר של להיט אחד" במהלך השנים שלפני צאתו של שיר זה, והיה לראשון בקריירה שלו מזה שמונה שנים שהגיע לצמרת המצעדים של גלגלצ וכאן גימל.
רקע

ב-10 בנובמבר 2022 הוציא פאר טסי את אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח". האלבום מתאפיין בשיתוף פעולה עם מגוון יוצרים ומפיקים שגייסו טסי והמוזיקאי איתן דרמון על מנת ליצור את האלבום. "אהבה חולה" היא הרצועה הפותחת את האלבום, והיא נכתבה והולחנה על ידי השניים יחד עם מתן דרור.
הצלחה מסחרית

השיר, לצד "38", היה לאחד משני השירים המצליחים ביותר מהאלבום "רדיו שטח". הוא זכה להצלחה בעיקר בסטרימינג, כשבשיאו הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי. זה שירו הראשון של פאר טסי בקריירה שהגיע להישג זה. גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, והגיע למקום הראשון במצעד העשירייה של כאן גימל ובמצעד הרשמי של גלגלצ. זה שירו השני של פאר טסי בקריירה שהגיע למקום הראשון במצעדי תחנות אלו, לאחר "דרך השלום" ב-2014.
במצעד היטליסט של מאקו, המאגד נתונים משירותי הסטרימינג ותחנות הרדיו כאחד, היה השיר לשני בתולדות המצעד שהגיע למקום הראשון לאחר "Unicorn" של נועה קירל. באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר השביעי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.
גרסות כיסוי

מאז צאתו, ביצעו את השיר מוזיקאים שונים, ובהם:
מאי ספדיה, שביצעה את השיר בלייב במצעד העשירייה של כאן גימל, בינואר 2023.
ספיר סבן, שביצעה את השיר בלייב בתוכנית דידי לוקאלי ב-103fm, בינואר 2023.
נועם בתן, שביצע את השיר בלייב בגלגלצ בתוכניתו של עידו פורת, במרץ 2023.
אלה לי להב, שביצעה את השיר בתוכניתו של מושיקו שטרן ברדיוס 100FM, באפריל 2023.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 8 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-ynet | 4 |  |
|  ישראל | כאן גימל וטיקטוק | 3 |  |
|  ישראל | היטליסט | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 28 |  |
הערות שוליים

↑  אסף נבו‏, ממש קרוב לדרך השלום: פאר טסי "רצח" את ההופעה מול קהל לוהט בהיכל מנורה, באתר וואלה, 26 בפברואר 2023
↑  אבי שושן, פאר טסי הגשים את החלום והפך לשם הכי חם בעולם המוזיקה. אז לאן הוא נעלם?, באתר ynet, 31 בינואר 2023
↑  איריס קול, דרך השלום של פאר טסי, באתר 103fm, 13 בנובמבר 2022
↑   בן שלו, פאר טסי מוסגר כזמר של להיט אחד. האלבום החדש שלו מראה שזה לא נכון, באתר הארץ, 25 בינואר 2023
↑  יאיר מור, מי הזמרת ששברה את כל השיאים? דירוג ספוטיפיי, באתר אייס, 1 בפברואר 2023
↑  המצעד השבועי הישראלי, באתר ספוטיפיי, 2 בפברואר 2023
↑  דור מאיר מועלם, ‏פאר טסי עשה בית ספר לכולם (בעיקר לתקשורת). עכשיו הוא מקום ראשון, באתר ‏מאקו‏, 27 באפריל 2023
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023
↑   אהבה חולה - מאי ספדיה (קאבר) | לייב באולפן העשירייה, סרטון בערוץ "כאן | גימל", באתר יוטיוב (אורך: 04:01)
↑  103FM - דידי לוקאלי - Live באולפן, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑   נועם בתן - אהבה חולה (קאבר) (לייב אצל עידו פורת), סרטון בערוץ "גלגלצ, הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:35)
↑   אלה לי - אהבה חולה (קאבר לפאר טסי) | מושיקו שטרן רדיוס 100FM, סרטון בערוץ "רדיוס 100FM", באתר יוטיוב (אורך: 03:15)
↑  המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לרשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023
↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023
↑  תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ”ד | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
Beauty and the Beast (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע אנג'לה לאנסברי
 מתוך האלבום Beauty and the Beast: Original Motion Picture Soundtrack
 יצא לאור:  29 באוקטובר 1991
 סוגה:  שואו טיון
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:44
 חברת תקליטים:  וולט דיסני
 כתיבה:  הווארד אשמן
 לחן:  אלן מנקן
 הפקה:  הווארד אשמן ואלן מנקן
 
Beauty and the Beast (בעברית: היפה והחיה) הוא שיר שכתב האוורד אשמן והמלחין אלן מנקן לסרט ההנפשה של דיסני, היפה והחיה שיצא לאקרנים בשנת 1991. שיר הנושא של הסרט, בלדה בהשראת ברודוויי, הוקלט לראשונה על ידי השחקנית הבריטית-אמריקאית אנג'לה לאנסברי כמדבבת של הדמות גברת תיון, ומתאר בעצם את היחסים בין שתי הדמויות הראשיות של בל והחיה, ובמיוחד כיצד בני הזוג למדו לקבל את ההבדלים ביניהם ולשנות זה את זה לטובה. הביצוע של לאנסברי נשמע במהלך סצנת אולם הנשפים המפורסמת בין בל והחיה, בעוד שגרסת מקהלה מקוצרת מתנגנת בסצנות הסיום של הסרט, ומוטיב השיר מופיע לעיתים קרובות בקטעים אחרים של הסרט. לאנסברי היססה בתחילה להקליט את השיר מכיוון שהרגישה שזה לא מתאים לקול השירה המבוגר שלה, אך בסופו של דבר השלימה את השיר בהקלטה אחת.
"Beauty and the Beast" לאחר מכן הוקלט כדואט פופ בין הזמרת הקנדית סלין דיון והזמר האמריקאי פיבו ברייסון, והוצא כסינגל היחיד מפסקול הסרט ב-25 בנובמבר 1991. דיסני גייסה תחילה אך ורק את דיון להקליט גרסה לרדיו כדי לקדם את הסרט. עם זאת, האולפן היה מודאג מכך שהזמרת לא תמשוך קהל מספיק גדול בארצות הברית בעצמה, ולכן הם שכרו את ברייסון להיות בן זוגה לדואט. בהתחלה דיון גם היססה להקליט את "Beauty and the Beast" כי היא פוטרה מהקלטת שיר הנושא של סרט ההנפשה "פייבל במערב הפרוע" בשנת 1991. הסינגל הושמע לראשונה בכתוביות סיום הסרט, והופק על ידי וולטר אפאנאסייף שגם עיבד אותו עם רובי ביוקנן, ונכלל באלבומה של דיון ובאלבומו של ברייסון, Through the Fire.
שתי הגרסאות של "Beauty and the Beast" זכו להצלחה רבה, וזכו בפרס גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, כמו גם פרסי גראמי עבור לשיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה חזותית ולביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של צמד או הרכב. הסינגל היה מועמד גם לפרס הגראמי להקלטת השנה ולפרס הגראמי לשיר השנה. הביצוע של לאנסברי זכה לשבחים אוניברסליים על ידי מבקרי הקולנוע והמוזיקה. גרסת דיון-ברייסון אמנם זכתה לביקורות מעורבות מצד מבקרים שהרגישו שהיא נחותה מהמקורית של לאנסברי, אך הסינגל הפך להצלחה מסחרית, והגיע לשיא במקום התשיעי בבילבורד הוט 100 והפך למוכר יותר מבין שני העיבודים. בנוסף להחזרת שיר שך דיסני למצעד הפופ לאחר היעדרות של שלושים שנה, הצלחת "Beauty and the Beast" הנסיקה גם את הקריירה של דיון. לאחר ש-"Beauty and the Beast" הפך לשיר הראשון של דיסני שעבר מהפך פופ מוחלט, כמה אמנים עכשוויים קיבלו השראה להוציא ביצועים משל עצמם לשיר. השיר נחשב לאחד השירים הטובים והפופולריים ביותר של דיסני, "Beauty and the Beast" בוצע מאז על ידי אמנים רבים. בשנת 2004 דירג מכון הסרטים האמריקאי את "Beauty and the Beast" במקום ה-62 ברשימת השירים הגדולים ביותר בתולדות הקולנוע האמריקאית.
השיר הופיע גם בחידוש הלייב אקשן של הסרט שיצא לאור בשנת 2017; השיר בוצע על ידי אמה תומפסון בתפקיד גברת תיון במהלך הסרט וגם כדואט בין אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד במהלך כתוביות הסיום. הגרסה של גרנדה ולג'נד לשיר היא מחווה לביצוע של דיון וברייסון לסרט משנת 1991. The song השיר הגיע למקום ה-87 בבילבורד הוט 100.
כתיבה והקלטה

"Beauty and the Beast" נכתב על ידי התמלילן הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן בשנת 1990. הכוונה הייתה שהשיר יהיה "שיא הפשטות", אשמן ומנקן שאבו הרבה השראה ממוזיקת ברודוויי. בגלל מחלתו של אשמן, חלק מקדם-ההפקה של הסרט הועבר למלון בפישקיל, ניו יורק, בסמוך לביתו של אשמן, כדי לסייע לאשמן ולספק לו נוחות. מתוך כל השירים שכתב עבור הסרט, מנקן הקדיש את מירב הזמן לשיר הנושא. השיר הוקלט לראשונה על ידי השחקנית הבריטית-אמריקאית אנג'לה לאנסברי, שמדבבת את הדמות של גברת תיון. אשמן ומנקן הציגו לראשונה את "Beauty and the Beast" ללאנסברי כהקלטת דמו, ושאלו אותה אם תהיה מעוניינת לבצע אותו. אף על פי שהיא מדבבת ותיקה שעבדה בעבר עם דיסני והקליטה שירים עבור הסרט "המיטה המעופפת", לאנסברי, שהייתה רגילה יותר לבצע שירים קצביים, היססה להקליט את הבלדה בגלל הסגנון הלא מוכר שלה.. אף על פי שהיא אהבה את השיר, לאנסברי גם דאגה שקול השירה המבוגר שלה כבר לא חזק מספיק כדי להקליט את "Beauty and the Beast", והייתה מודאגת במיוחד מהצורך לשמור על תוויו הארוכים. לאנסברי הציעה לאשמן ומנקן לבקש ממישהו אחר לשיר את "Beauty and the Beast", אבל הם התעקשו שהיא פשוט "תשיר את השיר כפי שהיא רואה אותו בעיני רוחה".
ב-6 באוקטובר 1990, "Beauty and the Beast" הוקלט באולפן בניו יורק בליווי תזמורת חיה מכיוון שכותבי השירים העדיפו להקליט את כל המבצעים והמוזיקאים ביחד. ביום ההקלטה המתוכנן, טיסתה של לאנסבורי התעכבה בגלל חשד לפצצה, מה שגרם לנחיתת חירום בלאס וגאס. יוצרי הסרט, משלא ידעו על מקום הימצאה במשך כמה שעות, החלו לתכנן לתזמן מחדש את ההקלטה עד שלאנסברי התקשרה לבסוף לאולפן ברגע שהגיעה בשלום לניו יורק. בהוראת אחד הבמאים, הקליטה לאנסברי דמו של השיר לשימושם במקרה שאף שחקנית אחרת לא הייתה זמינה לשיר אותו מטעמה, או שדמות אחרת מלבד גברת תיון תוחלט כל מבצעת השיר. בסופו של דבר, לאנסברי הקליטה את הגרסה שלה בטייק אחד שהופיע בסרט הסופי. המפיק דון האן נזכר שהשחקנית פשוט "שרה את השיר מההתחלה ועד הסוף ופשוט עשתה את זה מושלם. מחקנו כמה שורות פה ושם, אבל בעצם זה היה טייק אחד בו שהשתמשנו בסרט". ההופעה של לאנסברי ריגשה את כל מי שנכח באותה עת באולפן ההקלטות עד דמעות. בינתיים, השחקנית ציינה את הקלטת השיר כאירוע שעזר לה בסופו של דבר לקבל פרספקטיבה נוספת על תפקידה של גברת תיון בסרט.
חלק מהטקסטים החתוכים של אשמן מהסרט המקורי הוחזרו לחידוש הסרט בשנת 2017.
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
גרסתם של סלין דיון ופיבו ברייסון

הסרט קיבל שלוש מועמדויות לפרס אוסקר בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". כדי למנוע מהמצביעים לפצל קולות ולמנוע תיקו, חברת וולט דיסני החליטה לקדם את נעימת נושא של הסרט על פני השירים שהיו מועמדים לצידו: "Belle" ו-"Be Our Guest" והוציאו את "Beauty and the Beast" כסינגל. החברה החליטה להוציא את השיר כשיר הראשון שמחודש לגרסת פופ ויקודם בתחנות הרדיו השונות, בנוסף לכתוביות הסיום של הסרט. מנקן התייחס לחוויה זו כ"נקודת מפנה" בקריירה שלו מכיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שאחת מיצירותיו עברה חידוש שכזה. השיר הופק על ידי המוזיקאי הברזילאי, וולטר אפאנאסייף. מנקן שיבח את גרסתו של אפאנאסייף.
המדבבת המקורית של בל, פייג' אוהרה הביעה עניין בביצוע של הגרסה, אך דיסני חשבו כי היא "יותר מדי ברודוויי" בשביל החידוש. בשל שיקולי תקציב, חברת וולט דיסני – שלא הייתה מסוגלת לשכור זמרות פופולריות לביצוע השיר, בחרו את הזמרת הקנדית סלין דיון, שעד אז לא זכתה להכרה בינלאומית יוצאת דופן. דיון ביצעה את השיר כדואט לצד הזמר האמריקאי פיבו ברייסון שנבחר על ידי דיסני מאחר שהוא זכה כבר להכרה בארצות הברית.
דיון, שבמקור היא מפרובינציית קוויבק, ששפתה הרשמית היא צרפתית – החלה ללמוד אנגלית. בתחילה היססה לדיון להשתתף בפרויקט בשל פיטוריה מהקלטת השיר "Dreams to Dream" לסרט "פייבל במערב הפרוע" והחלפתה בזמרת האמריקאית לינדה רונסטאדט. דיון הסכימה להשתתף בפרויקט לאחר ששמעה את הגרסה של לאנסברי לשיר. הביצוע של השניים יצא לאור כסינגל היחיד מתוך פסקול הסרט ב-25 בנובמבר 1991 תחת הוצאת החברות וולט דיסני רקורדס, קולומביה רקורדס ואפיק רקורדס.
גרסתם של סלין דיון ופיבו ברייסון > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991–1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991–1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991–1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1991–1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 17 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 27 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 12 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 18 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 9 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 67 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 36 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 23 |  |
|  קנדה | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 75 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 64 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 7 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 157 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 46 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 1 |  |
גרסתם של סלין דיון ופיבו ברייסון > נתוני מכירות

| מדינה | תואר | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 784,000 |
| יפן (RIAJ) | פלטינה | 100,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
גרסתם של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד

הזמרים האמריקאים אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד ביצעו גרסת כיסוי ל-"Beauty and the Beast" בשביל עיבוד הלייב אקשן לסרט שיצא בשנת 2017. הקליפ הנלווה, בבימויו של דייב מאיירס, שודר לראשונה ב-Freeform ב-5 במרץ 2017. במרץ 2017, ג'ניפר תומאס עיבדה גרסת כיסוי של תזמורת לשיר בהשתתפות הצ'לן ארמן קסג'יקיאן במקביל ליציאתו של הסרט בשנת 2017.
גרסתם של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 64 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 99 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 87 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הילדים הדיגיטליים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 20 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 52 |  |
|  הפיליפינים | בילבורד הפיליפינים | 60 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 10 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 16 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 84 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 41 |  |
|  פנמה | מוניטור לטינו | 15 |  |
|  צרפת | SNEP | 71 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 25 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 70 |  |
גרסתם של אריאנה גרנדה וג'ון לג'נד > מיקומי שיא > נתוני מכירות

| מדינה | תואר | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 60,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
| יפן (RIAJ) | זהב | 100,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
גאטאן דוגה

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1953 קוויבק סיטי, קנדה 
 פטירה:  30 במרץ 1984 (בגיל 31) קוויבק סיטי, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 כינויים נוספים:  חולה 0
 מעסיק:  אייר קנדה 
 
גאטאן דוגה (בצרפתית: Gaëtan Dugas;‏ 20 בפברואר 1953 – 30 במרץ 1984) היה דייל הומוסקסואל קנדי ממוצא צרפתי, שהיה מבין הראשונים שחלו ב-HIV/איידס באמריקה הצפונית ואשר התפרסם בטעות כ-"חולה 0" - מי שהיה "אחראי" להפצת המחלה בארצות הברית.
גאטאן עבד כדייל אוויר בחברת התעופה הלאומית של קנדה, אייר קנדה. הוא נפטר ב-30 במרץ 1984 מאי-ספיקת כליות שנגרמה על ידי זיהומים שקשורים לאיידס.
לפי מחקר שפורסם בכתב העת המדעי Nature בספטמבר 2016, המקרה שלו היה רק אחד ממקרים רבים דומים שהחלו להתגלות בשנות ה-70 של המאה ה-20.
ב-2019, נכתב עליו הסרט התיעודי הקנדי, להרוג את חולה 0.