stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמזונות
האמזונות בתרבות המערב > בתרבות הפופולרית

מאז אמצע המאה ה-20 מופיעה ממלכת האמזונות בסיפורי הרפתקאות ופנטזיה בסדרות קומיקס וטלוויזיה ובקולנוע. העלילות, המבוססות על סיפורי המיתולוגיה היוונית, מתרחשות ביקום דמיוני או נשזרות בתקופות של היסטוריה ריאלית. האמזונות מופיעות בסרטים כמו: "טרזן והאמזונות" (1945) אהבות הרקולס (1960) ),(1970) Battle of the Amazons
דמותה של גיבורת העל, וונדר וומן הופיעה לראשונה בסדרת קומיקס ב-1941. וונדר וומן שהיא דיאנה, נסיכת האמזונות ושגרירתן בעולם, עוצבה כבעלת יכולות על-אנושיות שניתנו לה על ידי האלים האולימפיים, על מנת להביא שלום, אהבה ואחווה לעולם שסוע. הסדרה זכתה להצלחה עצומה והיא נדפסת כמעט ברציפות. היא עובדה לסדרת טלוויזיה, למשחק מחשב, לסרט קולנוע בכיכובה של גל גדות (2017) ולסרט ההמשך "וונדר וומן 1984". דמותה של וונדר וומן מדורגת במקום החמישי ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים לפי אתר IGN, וכן במקום ה-20 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים.
האמזונות בתרבות המערב > אמזונות ופמיניזם

במאבק על זכות הבחירה לנשים באנגליה הקימו בארגון הסופרגיסטיות The Women's Social and Political Union (WSPU) ב-1913 את ה-Bodyguard, קבוצת הגנה סודית שהתאמנה בלחימה בסגנון הג'יו-ג'יסו כדי להגן על הנשים המפגינות כנגד אלימות השוטרים. הקבוצה זכתה בעיתונות התקופה לכינוי "אמזונות".
באוקראינה נוסדה ב-2002 קבוצת נשים בשם "אסגרדה", הרואות את עצמן כצאצאיות של האמזונות הקדומות שחיו בעבר בערבות אוקראינה. הן התאמנו בשיטת לחימה מותאמת להן כנשים לצורכי הגנה ואף על פי שלא הגדירו את עצמן כפמיניסטיות הן ראו בהתארגנות ובפיתוח כח נשי חלק מהמאבק לשיפור מעמד האשה.
קבוצות בתנועה הפמיניסטית המגדירות עצמן כ-"Amazon Feminism" הן חלק מהגל הרביעי של הפמיניזם. הן דוגלות בהעצמה פיזית של נשים כחלק מהמאבק להשגת שוויון מגדרי. הפמיניזם האמזוני טוען לשוויון פיזי בין גברים לנשים כניגוד לסטריאוטיפים המגדריים המייחסים לנשים חולשה פיזית והתנהגות פסיבית. קבוצות אלה כופרות בשיוך מאפיינים ואינטרסים רק למגדר הנשי או רק למגדר הגברי. הן רואות בהשתתפות של נשים במקצועות אתלטיים של הפעלת כח ובאמנויות לחימה ובשילוב נשים כלוחמות בצבא, כלוחמות אש, או אסטרונאוטיות, ביטוי לכח הנשי וחלק ממאבק הנשים לשיווי זכויות מלא בחברה. בקבוצות אלה מקובלת גיבורת הקומיקס והקולנוע "וונדר וומן" כמודל וכגיבורת תרבות שמעצימה נשים לראות את עצמן לא כקרבן של חברה הנשלטת על ידי גברים, אלא כחזקות ומשוחררות מתלות פיזית ופסיכולוגית בגברים.
מועדון החנונים: הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מועדון החנונים
 בימוי:  ירון ארזי
 הופק בידי:  משה אדרי, לאון אדרי, ירון ליכטנשטיין, מיקי רבינוביץ, יפתח גבאי(מפיק בפועל)
 תסריט:  דפנה ממן, אסף שליטא, ירון ארזי
 עריכה:  אורן נבות
 שחקנים ראשיים:  יואב רוטמן, עמית פרקש, אורי בלופרב, נוה צור, שירן סנדל, גאיה גור אריה, יון תומרקין, שירה נאור, רוני הדר, יובל סגל, מיכאל הנגבי, דורין קריו, שיר מורנו, אורי זמיר
 מוזיקה:  דוב נמלים - שיר הנושא מתוך הסרט "מועדון החנונים":   ביצוע - עמית פרקש, אורי בלופרב, יואב רוטמן ונוה צור   מילים - דפנה ממן   לחן - דודוש קלמס   עיבוד - אורן פולק ודודוש קלמס   הפקה מוזיקלית - דודוש קלמס
 צילום:  אמנון זלאיט, יעל קלופמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  סוכנות ADD, ערוץ זום, HOT
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  3 באוגוסט 2017
 משך הקרנה:  117 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  קומדיה, נוער
 דף הסרט ב־IMDb
מועדון החנונים: הסרט הוא סרט קולנוע קומי ישראלי לילדים ונוער המבוסס על הסדרה הקומית של ערוץ Zoom, "מועדון החנונים". הסרט יצא ב-3 באוגוסט 2017. בסרט מככבים חלק מן הקאסט הראשי בסדרה: יואב רוטמן, עמית פרקש, אורי בלופרב, נוה צור, יון תומרקין ושירה נאור.
תקציר העלילה

כשתלמידי בית הספר יוצאים לחופשת הקיץ, חבורת "מועדון החנונים" יותם (יואב רוטמן), דנה (עמית פרקש), צחי (אורי בלופרב) ושוסטק (נוה צור) מופתעים לגלות כי מלכת השכבה שלהם היידי שמטרלינג (שירן סנדל) מזמינה אותם למסיבת הבריכה שלה. באמצע המסיבה היהלום המפורסם "כוכב הזהב" ששייך לביתה של היידי נגנב, והחנונים הופכים לחשודים העיקרים. עכשיו, יש להם יומיים בלבד למצוא את היהלום. המשימה של החנונים הופכת לקשה יותר שהם מגלים שהם הסתבכו עם אודליה שעשוע (רוני הדר), ראש משפחת פשע חסרת רחמים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| יואב רוטמן | יותם | מנהיג מועדון החנונים |  |
| עמית פרקש | דנה | חנונית, בת זוגו של יותם |  |
| אורי בלופרב | צחי | חנון, חברו הטוב ביותר של שוסטק. בן זוגה של ורדינה. |  |
| נוה צור | שוסטק | חנון, חברו הטוב ביותר של צחי |  |
| שירן סנדל | היידי שמטרלינג | מלכת השכבה של החנונים. הרעה של הסרט. |  |
| רוני הדר | אודליה שעשוע | ראש משפחת פשע |  |
| גאיה גור אריה | ורדינה שעשוע | חנונית, אחותה של אודליה שעשוע. בת זוגו של צחי. |  |
| יון תומרקין | אורן טונה | בריון בית הספר, חבר של שקד |  |
| שירה נאור | שקד | ילדה בבית הספר, חברה של אורן טונה |  |
| מיכאל הנגבי | שוקי ג'ורג'י | יד ימינה של אודליה שעשוע |  |
| יובל סגל | ממה קפלניקוב | שוטר, עוזר להיידי לתפוס את גנב היהלום. טיפש. |  |
| דורין קריו | אולגה | המורה הקשוחה לספורט |  |
| שיר מורנו | תות | מלכת הכיתה של החנונים |  |
| אורי זמיר | חתואל | תלמיד "עורך דין" מתנשא ושוויצר |  |
1 2 3 4  דמות ראשית שהופיעה בסדרה המקורית
1 2 3  דמות ראשית שמופיעה רק בסרט
1 2 3  דמות משנה שהופיעה בסדרה המקורית
1 2  דמות משנה שמופיעה רק בסרט
1 2  הופעת אורח; דמות משנה שהופיעה בסדרה המקורית
סמי בירנבך

| --- | --- |

בירנבך על הבמה בהופעת האיחוד של מינימל קומפקט בתל אביב, 2012
 לידה:  1948 (בן 77 בערך) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמר, תקליטן, עורך מוזיקה, משורר
 סוגה:  פופ ורוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמי בירנבך (נולד ב-1948 בתל אביב) הוא זמר, משורר ותקליטן ישראלי.
קריירה מוזיקלית

בשנות השבעים שהה בירנבך בלונדון, ואז חזר לישראל והיה לחלק ממהפכת הרוק הישראלי האלטרנטיבי. הוא כתב את רוב השירים באלבומו הראשון של רמי פורטיס, "פלונטר", שיצא ב-1978. לאחר שהות קצרה בישראל עבר לאמסטרדם ושם הקים עם פורטיס את מינימל קומפקט, שנחשבה לאחת ההצלחות הגדולות ביותר של להקות ישראליות בחו"ל. בשנת 1988, התפרקה הלהקה, אך רק ב-1991 היא ערכה מופע פרידה מהקהל הישראלי. מאוחר יותר בשנות ה-90 החל לערוך תוכניות רדיו והפך לתקליטן, תוך שהוא פועל תחת הכינוי "די ג'יי מורפיאוס" (DJ Morpheus).
במהלך חייו כתב בירנבך שירים לרמי פורטיס, ברי סחרוף, פוריין אפייר ומינימל קומפקט.
בשנת 2019 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו בעברית מילים בודדות.
קריירה מוזיקלית > חיים פרטיים

בירנבך נשוי לאישה אוסטרית. השניים הם אל-הוריים.
בית אהרן שלוש

#invoke:תבנית מידע
לוחית לציון בית אהרן שלוש
בית אהרן שלוש (קרוי גם בקיצור בית שלוש) עומד ברחוב שלוש מס' 32 בשכונת נווה צדק בתל אביב. הבית, שנבנה על ידי אהרן שלוש בשנת 1892, שימש למגורי משפחתו (כולל, בתקופה מסוימת, משפחות שלושת בניו) עד למותו בשנת 1920. לאחר מכן נמסר לעיריית תל אביב שהפעילה בו את בית הספר תחכמוני ומאוחר יותר את בית הספר המעורב לבנים ולבנות. בשנת 2001, לאחר שהוזנח במשך עשרות שנים, מכרו יורשיו של אהרן שלוש את הבית לידיים פרטיות. בשנת 2007 נמכר לאיש העסקים מריוס נכט.
היסטוריה

בית אהרן שלוש נבנה במקור כמבנה חד-קומתי בתבנית המוכרת בספרות המחקרית כ"בית חלל מרכזי" - תבנית מקומית שהייתה נהוגה בקרב הציבור האמיד בארץ ישראל ובלבנון באותם ימים. הקירות נבנו מאבני כורכר שחופו בטיח, שלד התקרה הותקן מקורות ברזל (רלסים) והגג כוסה רעפים. בראשית המאה ה-20 נוספה לבית קומה שנייה שכיסתה כמחצית משטח קומת הקרקע. ב-22 בפברואר 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נפגע הבית מהפגזת מדינות ההסכמה על האזור (יעדה של ההפגזה היה, כנראה, מפעל יציקות הברזל של "האחים וגנר" ששכן בסמוך, בשכונה הטמפלרית ולהאלה). הקומה השנייה של הבית נהרסה ברובה ונבנתה מחדש בצורה חלקית לאחר תום המלחמה.
היסטוריה > הבית היהודי הראשון מחוץ ליפו

בית אהרן שלוש בנווה צדק אינו "הבית היהודי הראשון" מחוץ ליפו כפי שנהוג בשנים האחרונות לכנותו מעל במות שונות. מקור הטעות בהבנה לקויה של הדברים שכתב יוסף אליהו שלוש בספרו האוטוביוגרפי "פרשת חיי", שם הוא מספר על בית שבנה אביו מחוץ ליפו בשנת 1883. בית זה, שבו גם התחתן יוסף אליהו שלוש בשנת 1887, הוקם בשכונת מנשייה (סמוך למקום בו עומד היום בית הכשרת היישוב, בין הרחובות המרד וקויפמן), נמכר כעבור מספר שנים לידיד המשפחה בן ציון אמזלג, שימש כ'משטרת מנשייה' המנדטורית ובפעולה האחרונה של לוחמי האצ"ל במהלך כיבוש מנשייה, פוצץ. ב"פרשת חיי" מבחין יוסף אליהו שלוש בין שני הבתים וקושר בין מועד בניית הבית העומד היום ברחוב שלוש למועד הנחת מסילת הברזל הסמוכה בקו יפו-ירושלים. בית אהרן שלוש נבנה במנותק מנווה צדק ההיסטורית ולא בצמוד אליה, ולכן אין לראות בו חלק מהגרעין ההיסטורי של השכונה. כעשור לאחר בנייתו הוקמה בשטח הריק שבין נווה צדק לבין הבית שכונה נוספת (שכונת אחווה) והיא זו שיצרה את החיבור הפיזי בינו לבין השכונה הוותיקה.
מתוך הכרה בחשיבותו ההיסטורית, הוצב באתר התיירות מיני ישראל דגם של בית אהרן שלוש.
בית כנסת שלוש

בצמוד לבית עומד מבנה נמוך בן קומה אחת המשמש כבית כנסת הוקם ב-1867. בית הכנסת הוקם במקור כבית כנסת פרטי של המשפחה, אף ששימש את כל תושבי האזור. בעבר הוביל שער הכניסה לבית גם לבית הכנסת. לאחר מכירת הבית לידיים פרטיות הוקם קיר מפריד בין הבית לבין בית הכנסת ונפתחה כניסה חדשה לבית הכנסת מכיוון רחוב אמזלג. בעקבות המכירה גם הוסב שמו של בית הכנסת והוא נקרא היום על שם המהנדס גבריאל שלוש, נכדו של אהרן, שנרצח בידי ערבים בשנת 1938 בעיצומם של מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
גלריית תמונות

חזית בית אהרן שלוש לכיוון רחוב שלוש
חזית בית הכנסת הצמוד לבית אהרן שלוש
החלל המרכזי בקומת הקרקע של בית שלוש
החזית המערבית, הפונה לכיוון מרכז סוזן דלל
דגם בית אהרן שלוש במיני ישראל
הערות שוליים

↑  יוסף אליהו שלוש, "פרשת חיי", עמ' 77-76, 79, 85.
↑  יוסף אליהו שלוש, "פרשת חיי", עמ' 98, 102.
אבנר בן נר

| --- | --- |

  וַיְּשַׁלַּח דָּוִד אֶת אַבְנֵר, וַיֵּלֶךְ בְּשָׁלוֹם.  — ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק כ"א 
 מקום קבורה:  חברון 
 עיסוק:  קצין 
 
איור מתוך תנ"ך מורגן של אבנר (בירוק) לוקח את מיכל מפלטיאל בן ליש
אַבְנֵר בֶּן נֵר (או אֲבִינֵר) הוא דמות מקראית. הוא מופיע בתנ"ך בעיקר בספר שמואל. אבנר היה שר צבאו של שאול המלך, ושר הצבא הראשון של ממלכת ישראל המאוחדת. על פי הכתוב בשמואל א' היה בן דודו של שאול, ולפי ספר דברי הימים היה דודו. כשר צבא, אבנר הוביל את צבאו של שאול לכיבושיו בעבר הירדן, למלחמות הקשות מול הפלשתים בתקופת מלכותו של שאול ולמלחמה הפנימית נגד תומכיו של דוד והיה אחד האנשים הקרובים אליו ביותר.
אבנר מתואר בספרות חז"ל כאדם גדול ממדים וחזק, שכאשר הורג את עשהאל הוא הורגו בעץ החנית, אבל עוצמת המכה הורגת את עשהאל והחנית יוצאת מאחורי גבו.
פועלו של אבנר כיד ימינו של שאול לא מתואר בתנ"ך בפרטים. מסופר על אבנר שישב ליד המלך בחגיגה לכבוד ראש חודש וששמר על שאול במסעותיו. לאחר מות שאול הופכת דמותו של אבנר למשמעותית יותר, תחילה כתומכו של איש בושת בן שאול, ולאחר מכן בניסיון ההצטרפות הטראגי שלו למחנה דוד.
על פי אגדה תימנית אבנר הוא בנם של שם בן נח ובכל, בתו של אברהם.
המלחמה עם אנשי דוד

לאחר מות שאול בקרב מול הפלשתים בגלבוע, הומלך דוד בחברון על ידי אנשי יהודה, בעוד אבנר המליך בעיר מחניים את איש בושת, בנו של שאול, למלך על יתר שבטי ישראל. שני חלקי העם לחמו זה בזה. כשנפגשו שני המצביאים, אבנר ויואב בן צרויה, שר צבא דוד, ליד בריכת גבעון, אבנר הציע: "יקומו נא הנערים וישחקו לפנינו". לאחר שהנערים הרגו זה את זה, פרצה המלחמה ביתר עז. במלחמה זו נחל אבנר מפלה ונמלט עם חילו מן המערכה. עשהאל, אחיו של יואב בן צרויה, המשיך לרדוף אחרי אבנר. אבנר ניסה לשדל אותו לסגת, אך עשהאל לא רצה להרפות ממנו, עד שאבנר הרגו - "וַיַּכֵּהוּ אַבְנֵר בְּאַחֲרֵי הַחֲנִית אֶל הַחֹמֶשׁ וַתֵּצֵא הַחֲנִית מֵאַחֲרָיו וַיִּפָּל שָׁם וַיָּמָת תחתו תַּחְתָּיו" (שמואל ב', ב', כ"ג).
אבנר ואנשיו הוסיפו לברוח מפני אנשי דוד עד שלבסוף, כשעמדו שני המחנות זה מול זה, ביקש אבנר מיואב להפסיק את מלחמת האחים: ”הֲלָנֶצַח תֹּאכַל חֶרֶב? הֲלוֹא יָדַעְתָּה כִּי מָרָה תִהְיֶה בָּאַחֲרוֹנָה, וְעַד מָתַי לֹא תֹאמַר לָעָם לָשׁוּב מֵאַחֲרֵי אֲחֵיהֶם” (שמואל ב', ב', כ"ו). דברים אלו הפסיקו את המלחמה באותו היום, אף על פי שהיא נמשכה שוב מאוחר יותר.
סכסוך עם איש בושת ותמיכה בדוד

אבנר פרש מתפקידו כשר צבאו ויד ימינו של איש בושת לאחר סכסוך שהיה ביניהם. איש בושת האשים את אבנר בכך שבא אל פילגשו של שאול, רצפה בת איה. האשמה זו חמורה ביותר, שכן משמעותה של לקיחת פלגש המלך היא, כנראה, מרידה במלכות וניסיון לתפוס את מקומו של המלך (כפי שניתן לראות בסיפור על מרד אבשלום בדוד). לנוכח האשמה זו הזכיר לו אבנר את חסדיו עמו והעביר את תמיכתו לדוד. אבנר הציע לו את תמיכתו ואת עזרתו בגיוס תמיכה בדוד משאר חלקי העם. מכיוון שאבנר היה מנכבדי שבט בנימין, וקרוב משפחה של המלך, לתמיכתו בדוד הייתה חשיבות פוליטית רבה. דוד הסכים, והתנה את קבלתו של אבנר למחנהו בכך שיחזיר לו את אשתו, מיכל בת שאול, שנלקחה ממנו וניתנה לאיש אחר. ייתכן שתנאי זה נועד להיות מבחן לנאמנותו של אבנר.
אבנר החזיר את מיכל וניסה לשכנע את אנשי בנימין וזקני העם התומכים בבית שאול לתמוך בדוד, ואחר כך בא לחברון, אל דוד, שם התקבל בכבוד רב.
מות אבנר

אבנר יצא מהמשתה אצל דוד, כדי להמשיך ולגייס עבורו תומכים. יואב יצא לרדוף אחרי אבנר, בטענה שאבנר בא לרגל אחרי דוד. כאשר השיג אותו הוא העמיד פנים שהוא רוצה לדבר איתו בארבע עיניים, אך לאחר שמשכו אל השער לשם כך, הכהו בחרבו והרגו. המקרא מציין כי יואב הרג את אבנר כנקמה על הרג עשהאל בן צרויה אחיו. ייתכן שהיו מעורבים גם שיקולים פוליטיים- יואב חשש שאבנר יתפוס את מקומו כשר צבא (תימוכין לכך ניתן למצוא בסיפור דומה על רצחם עמשא בן יתר, שהיה שר צבא אבשלום, עבר לתמוך בדוד ולהתמנות לשר צבא, ונרצח על ידי יואב), וכן חשד באבנר שכוונותיו דוד. הוא קונן על אבנר וקרא לאבל על מותו של אבנר. אבנר נקבר בחברון, ויש המזהי
משפחתו

יעשיאל, בנו של אבנר, מונה על ידי דוד לשר על שבט בנימין (ספר דברי הימים א', פרק כ"ז), והיה אחד מגיבורי דוד (ספר דברי הימים א', פרק י"א).
לפי מסורת חז"ל, הייתה בעלת האוב, שאיתה נפגש שאול ערב מותו, אמו של אבנר, והנדבן העשיר בן ציצית הכסת, אשר חי בסוף ימי בית שני, היה מצאצאיו.
בגלל המעשה של יואב בן צרויה, ביקש דוד משלמה בנו שינקום את מותם של אבנר בן נר ועמשא בן יתר.
לשם כך שלמה המלך שלח את שר צבאו בניהו בן יהוידע להרוג את יואב בן צרויה.
טרם הריגתו אחז יואב בקרנות המזבח, מתוך תקוות שווא שבניהו יימנע להורגו בעודו אוחז בהם.
ציטוטים מפורסמים של אבנר בן נר

"יָקוּמוּ נָא הַנְּעָרִים וִישַׂחֲקוּ לְפָנֵינוּ" - אבנר אומר ליואב בן צרויה - שמואל ב, פרק ב, פסוק יד.
"הֲלָנֶצַח תֹּאכַל חֶרֶב?" - אבנר אומר ליואב בן צרויה - שמואל ב, פרק ב, פסוק כו.
לקריאה נוספת

יעל שמש, "מדוע הרג יואב את אבנר? (שמ"ב ג 22–27): דוגמה מייצגת להסבר חלקי מטעם המספר", בית מקרא מח (תשס"ג), עמ' 144–153.
יעל שמש, (2015) "אבלות במקרא: דרכי התמודדות עם אבדן בספרות המקראית", הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב. (הספר בקטלוג ULI) גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  רבי ישראל הכהן, מדרש סגולת ישראל, עמ' 145; מדרש שואל ומשיב עמ' 214; מדרש מעין גנים, הובא בתוך, הרב מנחם מנדל כשר, תורה שלמה, פרשת חיי שרה, בראשית כד א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502617305171  VIAF: 308279422   WorldCat (עם VIAF): 308279422 
איור של הלווית אבנר
שלט רחוב על שם אבנר בן-נר בירושלים
מיקלוש ושווארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במאי 1898 סגד, הונגריה 
 פטירה:  15 בנובמבר 1944 (בגיל 46) באלף, הונגריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1922) 
 
ד"ר מיקלוש ושווארי (במקור קוֹהְן הגרסה הגרמנית-הונגרית לכהן, בהונגרית: Vasvári Miklós;‏ סגד, 7 במאי 1898  – באלף, 15 בנובמבר 1944) היה אורניתולוג (אורניתולוגיה - מיוונית: אורניס (ὄρνις) – עוף, לוגיה (λογία) – "תורה" - היא תחום בזואולוגיה העוסק בחקר העופות. הוא היה בעל יוקרה בינלאומית, חוקר בכיר ומוביל בתחומו בהונגריה, פרופסור.
קורות חיים

מיקלוש קוהן נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש ושווארי (קוהן), סוחר צבעים, ושל רגינה מוגאן. הוריו התגרשו ב-1910. הוא השלים את לימודיו בעיר הולדתו סגד ובטימישוארה (אז חלק מהונגריה) והחל את לימודיו האוניברסיטאיים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך סיים באוניברסיטת סגד, שם לקח אותו לאיוש מיהאי תחת חסותו ותמך בקבלתו ל"מכון לחקר העופות", אף על פי שכתב את עבודת הדוקטורט הראשונה שלו לא במסגרת "תורת העופות", אלא במסגרת מסגרת הרפטולוגיה.
במלחמת העולם הראשונה עבד כעובד מתנדב במכון. ב-1921 היה משקיף קבוע ובשנת 1922 עבד כבעל מלגה או פרס, וראה באישטוואן קרנל (חוקר צפרות הונגרי, ראש המכון המלכותי ההונגרי לצפרות, יועץ שרים) את הדוגמה והמופת שלו.
ב-1923, כסטודנט שנאבק על קיומו, הוא עבר לאורמאנד במחוז שומוג' (מחוז זאלה של היום) בתור מורה. אז התחיל בחקר עולם החיות של מחוז שומוג', ומצא את הצפע האירופאי (Vipera berus), שנחשב בעבר לבעל חיים החי רק באזור הררי גבוה, ואת וריאנט הצבע השחור שלו במישורי שומוג' הפנימי. בשלב זה הוא נישא למריה טוקורה, איתה נולדו לו לימים שישה ילדים. במהלך שירותו במכון תר ללא הרף ברחבי ממלכת הונגריה.
אף על פי שהוא ידוע כצפר, הוא הכין את עבודת הדוקטורט שלו תחת השם "נתונים על מעגל הצורה של הלטאה הירוקה" (1926). בו הוא תיאר תת-מין חדש של הלטאה הירוקה, Lacerta viridis fejérváryi (לאחרונה נקרא Lacerta bilineata fejérváryi), שנחשב עד היום לטקסון תקף. בתחילת דרכו, גם Méhelÿ וגם Fejérváry תמכו בחוקר הצעיר וניסו לכוון את התעניינותו לכיוון ההרפטולוגיה, שבזכותה הוא היה הראשון לגלות את הצפע האירופי בדרום מערב הונגריה. אולם מאוחר יותר, הוא נטש לחלוטין את עבודתו ההרפטולוגית, מלבד מסעות המחקר שלו לאסיה הקטנה, מהן הביא עמו לא רק חומר הרפטולוגי חשוב. דמויות חדשות רבות צצו מהחומר שנאסף במהלך מסעותיו (תולעת אדמה, חיפושית, חילזון וכו'). עבודתו בתחום תורת התזונה היא יסודית, והוא זיהה מינים רבים של ציפורים ותת-מינים חדשים בהונגריה מהפאונה ההונגרית.
על אף יוקרתו הבינלאומית הרבה, הוא התקדם לאט בקריירה שלו: ב-1927 הוענקה לו משכורת במשרה מלאה, באותה שנה הפך למרצה, ב-1933 הפך למרצה בכיר, וב-1935 לפרופסור חבר. בשנים 1936 ו-1937 הוא הוביל שני מסעות מחקר לאסיה הקטנה.
באפריל 1944 נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ונאסרה עבודתו במכון הצפרות ההונגרי בגלל מוצאו היהודי. בדצמבר אותה שנה נלקח מבודפשט לבאלף (כפר על גבול הונגריה ואוסטריה), שם נרצח על ידי יחידת אס אס.
מחקריו בתחום תורת התזונה היא יסודית. הם אישרו את נוכחותם של כמה מיני ציפורים ותת-מינים חדשים בפאונה ההונגרית. אחד מהישגיו העיקריים הוא הארגון והניהול של קבוצת הצפרים ההונגרית הצעירה. לרוע המזל, רוב החומר שנאסף על ידו במהלך מסעותיו באסיה הקטנה נהרס בסערות מלחמת העולם השנייה, כאשר המכון ההונגרי לצפרות נשרף.
מחקריו ופרסומיו

1926 מידע על מעגל הצורה של הלטאה הירוקה. עלונים זואולוגיים
1928 תוספות לאקולוגיה התזונתית של האנפיות והאנפית הגמדית. (אקילה 1927–1928)
1930 מחקרים על האכלה של אנפה אדומה. (אקילה 1929–1930)
1930 נקר חדש בפאונה ההונגרית. עלונים זואולוגיים
1938 Skizzen aus der Biocoenose der Vogelwelt von Kleinasien. CR IX. Congr. קונגרס בינלאומי אורניתולוגיה, רואן.
1938 האקולוגיה התזונתית של אנפת לילה מצויה ואנפית הסוף. (אקילה 1935–1938)
1939 Die Verbreitung und Oekologie des Kaiseradlers. Festschrift Stand Vol. V.
הנצחה

בגן החיות של וספרם, עמיתיו זוכרים אותו מדי שנה ביום הציפורים והעצים.
לקריאה נוספת

הנצחה על ידי אוניברסיטת אטווש לוראנד
Magyar életrajzi lexikon II. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
Új magyar életrajzi lexikon VI. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש). ISBN 963-547-414-8
András Keve, אקילה 1944–1947
András Keve, פרסומים זואולוגיים 1961
Gebhardt, L. 1964: Die Ornithologigen Mitteleuropas.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a szegedi polgári születési akv. 848/1898. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-01-12.
↑  "Dr Vasvari Miklos halotta nyilvanitasa".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a szegedi izraelita hitközség házassági akv. 5/1895. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-01-12.
↑  A békés tudós, akit pokolra küldtek, és a balfi munkatáborban ölte meg egy SS-különítmény
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7955 003X  VIAF: 121451171   WorldCat (עם VIAF): 121451171 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיקלוש ושווארי".
גם הוא באצילים

"גם הוא באצילים" (בצרפתית: Le Bourgeois gentilhomme) היא קומדיית בלט למוזיקה של ז'אן-בטיסט לולי מאת המחזאי הצרפתי מולייר.
מר ז'ורדן, איור מהמאה ה-19
מולייר חיבר כמה וכמה קומדיות בלט, יצירות קלילות ומשעשעות ששילבו מוזיקה ומחול ושימשו בידור למלך ולבני המעמדות הגבוהים, אולם "גם הוא באצילים" נחשבת למוכרת ביותר. הצגת הבכורה התקיימה ב-14 באוקטובר 1670 בארמון שמבור, ונכחו בה המלך לואי ה-14 ואנשיו. המוזיקה למחזה חוברה בידי לולי שגם שיחק את הכהן הטורקי במערכה החמישית. הדיפלומט לורן ד'ארבייה, שנחשב למומחה ללבנט, שימש כיועץ בהעמדת "הטקס הטורקי".  המחזה תורגם לעברית על ידי נתן אלתרמן ועל ידי נסים אלוני וגם הועלה בארץ מספר פעמים.
עלילה

מר ז'ורדן (Jourdain) המסורבל והטיפש להוט להיות כאחד האצילים ולקנות לו שם ומעמד. כדי להגשים את שאיפתו זו עליו להרחיב את השכלתו, ללבוש בגדים שבאופנה וללמוד גינוני אצולה. לשם כך הוא מביא לביתו מורים המלמדים אותו מוזיקה, מחול, סיף ופילוסופיה, ומזמין בגדי פאר אצל החייט. בתו של מר ז'ורדן, לוסיל, אוהבת בחור פשוט בשם קליאונט, אולם ז'ורדן אינו מתיר לה להינשא לו ושואף להשיא אותה לבן אצולה. קליאונט ומשרתו קוביל לא אומרים נואש ורוקמים תחבולה משעשעת: השניים מתחפשים לנסיך עות'מאני ומתורגמנו, באים אל מר ז'ורדן ומספרים לו על רצונו של הנסיך לשאת לאישה את לוסיל בתו. מר ז'ורדן נותן כמובן את ברכתו לנישואים אלה, כיוון שלא יכול לצפות לבעל בעל ייחוס רם יותר מזה לבתו. הזוג המאושר מתחתן, וקליאונט וקוביל מטבילים את מר ז'ורדן בטקס היתולי, הנאמר כולו בג'יבריש טורקי, למממושי - תואר אצולה עות'מאני שאינו אלא פרי דמיונם.
מסיבת ליל כל הקדושים של מיקי

| --- | --- |

נבלים של דיסני במסיבת ליל כל הקדושים של מיקי של דיסנילנד 2012
 מידע כללי
 סוג:  אירוע שנתי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  אתר הנופש דיסנילנד 
 
מסיבת ליל כל הקדושים של מיקי (באנגלית: Mickey's Halloween Party) היא אירוע מיוחד שמצוין מדי שנה בכל ליל כל הקדושים באתר הנופש דיסנילנד שבאנהיים, קליפורניה. אירוע דומה נערך כבר ב-1995 וב-1996 בפארק דיסנילנד, אך לא התחדש עד 2005, אז נערך האירוע בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני[דרוש מקור]. האירוע התקיים בפארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני עד שנת 2009 והחל משנת 2010 מתקיים בדיסנילנד.
האורחים המוזמנים לאירוע נוהגים להתחפש, גילאי האורחים נעים בין מבוגרים, בני נוער ואף ילדים. האירועים כוללים בין היתר: משחקים של תעלול או ממתק, מפגש עם נסיכות דיסני, מיקי מאוס ומיני מאוס ונבלים מסרטי דיסני.
כל הפארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני נסגרו ללא הגבלת זמן במרץ 2020 כתוצאה ממגפת הקורונה והתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית לאחר הארכת תקופת הסגירה של פארקי השעשועים בקליפורניה הוחלט לבטל את מסיבת ליל כל הקדושים של מיקי לשנת 2020.
ראו גם

מסיבת ליל כל הקדושים הלא כל כך מפחידה של מיקי
הערות שוליים

↑  Mickey's Halloween Party page on disneyland.disney.go.com
↑  Dis Unplugged - "Mickey's Halloween Party 2010 at Disneyland"
↑  Disney Parks Blog - "Mickey Moves His Halloween Party Across The Esplanade"
↑  "Walt Disney World Resort will remain closed until further notice". WESH. 27 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Disneyland closes because of the coronavirus outbreak". CNN. נבדק ב-12 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Variety on Yahoo! Entertainment - "Gov. Newsom Says He Is in 'No Hurry' to Reopen Disneyland, Universal Studios Hollywood"
↑  Inside The Magic - "Disneyland's Oogie Boogie Bash Officially Canceled"
↑  The Orange County Register - "Disneyland Cancels Oogie Boogie Bash Due To Coronavirus"
שפות שמיות צפון-מערביות

.
| --- | --- |
 משפחה:  אפרו אסייתית  שמית  שמית תיכונה  שפות שמיות צפון-מערביות
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
שפות שמיות צפון־מערביות (לעיתים מכונות שפות שמיות מערביות) הן ענף של השפות השמיות הכוללות את השפות הילידיות הקדומות של הלבנט. היא ככל הנראה נוצרה בתקופת הברונזה הקדומה. היא מתועדת לראשונה בשמות פרטיים שזוהו כאמוריים בתקופת הברונזה התיכונה. הטקסטים העתיקים ביותר הם כתבי אוגרית שבאוגריתית (למעט שני מילונים קצרים המתעדים טקסט אמורי), המתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת. שפות אחרות בקבוצה הן השפות הכנעניות (שהיו שפה אחת בתקופת הברונזה והתפצלו רק בסופה; ביניהן עברית, פיניקית, עמונית, מואבית, אדומית, ויש המשייכים גם את האוגריתית אליהן), שפות ארמיות, ושפות קשות לסיווג הנמצאות בתווך בין ארמית לכנענית (כגון לשון כתובת בלעם ושמאלית (אנ')).
המונח נקבע על ידי קרל ברוקלמן בשנת 1908, שהפריד בין סיווג השפות השמיות המערביות של פריץ הומל לשנת 1883 לצפון־מערב (כנעני וארמי) ודרום־מערב (ערבית וחבשית).
תת־הקבוצה הכנענית של ברוקלמן כוללת אוגריתית, פיניקית ועברית. חלק מהמלומדים היו מפרידים כעת את האוגריתית כענף נפרד של הצפון־מערב שמי לצד כנעני.
המרכז שמית היא קבוצת ביניים מוצעת המורכבת מהשמית הצפון־מערבית וערבית. מרכז שמית היא תת־קבוצה של שמית מערבית או חלוקה עליונה של שמית לצד מזרח שמית ודרום שמית. האתנולוג של SIL במערכת הסיווג שלו (של שפות חיות בלבד) חיסל את הצפון מערב־שמיות לחלוטין על ידי צירופן של הכנענית והערבית לקבוצת "דרום־מרכז" אשר יחד עם הארמית יוצרת את השמית המרכזי. הכתובות דיר עלא ושמאלית זוהו כזני שפה שנמצאים מחוץ לארמית, אך עם כמה קווי דמיון אליה, אולי בתת־קבוצה.