stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקובי-דו ותעלומת רסלמניה
דמויות ומדבבים

פרנק ולקר בתור סקובי דו, פרד ג'ונס
מינדי קון בתור ולמה דינקלי
גריי דליסל גריפין בתור דפני בלייק
מת'יו לילארד בתור שאגי רוג'רס
צ'ארלס ס. דאטון בתור קוקי
מרי מקורמק בתור גברת ריצ'רדס
ג'ון סינה בתור עצמו
איי ג'יי לי בתור עצמה
סנטינו מרלה בתור עצמו
המיז בתור עצמו
טריפל H כמו עצמו
מייקל קול בתור עצמו
מר מקמהן בתור עצמו
ברודוס קליי בתור עצמו
קיין בתור עצמו
קורי ברטון בתפקיד בייארד והקריין
באמפר רובינסון בתור רובן
פרד טטאסקיור בתור דוב רפאים
בנוסף, סין קארה, ג'רי לולר, הסמל סלוטר, ג'ימי הארט, ביג שואו, אלברטו דל ריו, קמרון, נעמי והדמויות מהסדרה "ליגת הצדק - הדור הבא" הכוללות את וונדר גירל, ארטמיס, זטאנה וגברת מאדים, כולם מופיעים בהופעת קמע ללא דיבור.
הפקה

ב-14 באוגוסט 2012, האחים וורנר ואולפני WWE הכריזו כי הם יפיקו ביחד סרט מונפש של סקובי-דו שימצא את סקובי והחבורה פותרים תעלומה ברסלמניה.
הערות שוליים

↑  "Scooby-Doo: WrestleMania Mystery on Amazon.co.uk". Amazon UK. 24 במרץ 2014. ארכיון מ-22 בינואר 2020. נבדק ב-11 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Scooby-Doo: WrestleMania Mystery on Amazon.com". Amazon. 25 במרץ 2014. ארכיון מ-22 בינואר 2020. נבדק ב-11 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HBO Max". HBO Max (באנגלית). ארכיון מ-9 באוקטובר 2021. נבדק ב-2021-10-09. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Scooby-Doo's Mystery Machine pulls in to WrestleMania!". WWE. 14 באוגוסט 2012. ארכיון מ-19 במאי 2022. נבדק ב-9 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zechs. "'Scooby Doo: Wrestlemania Mystery' Stuns Viewers With a 'Young Justice' Easter Egg". ארכיון מ-9 באפריל 2016. נבדק ב-27 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Young Justice's' Brandon Vietti Pairs Scooby-Doo & WWE, Hints at DC Return". 25 במרץ 2014. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2015. נבדק ב-27 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
סיגל אבין

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1973  (בת 51) מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיגל אבין (נולדה ב-7 באוקטובר 1973) היא יוצרת טלוויזיה, תסריטאית, מחזאית, ובמאית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלית-אמריקאית.
בין עבודותיה הבולטות נמנות הסדרות "לאבד את אליס" שנרכשה על ידי Apple TV+ ושודרה בכל העולם, סדרת הרשת "זה מטריד" והקומדיה "בלתי הפיך".
ביוגרפיה

אבין נולדה במיאמי, פלורידה, להורים ישראלים שעברו להתגורר בארצות הברית מיד לאחר נישואיהם. אביה עסק במלונאות ואמה הייתה מורה ליהדות. כשהייתה בת 10 חזרה המשפחה לישראל, רק אז החלה אבין ללמוד את השפה העברית. בגיל 16, כאשר הוריה חזרו לארצות הברית, הפעם ללוס אנג'לס, שם ניהל אביה את מלון ה"מונדריאן" המפורסם על רחוב סנסט, בחרה אבין להישאר בישראל. היא סיימה את לימודיה התיכוניים והתגייסה לצה"ל, שם שירתה בשייטת 13 כסמב"צית במעמד של חיילת בודדה.
לאחר שחרורה מהצבא התגוררה באילת במשך שנה, עבדה כמדריכה בריף הדולפינים ושידרה ברדיו המקומי "קול הים האדום". ב-1995 עברה לתל אביב ולמדה משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
קריירה > תיאטרון

ב-2000 לאחר סיום לימודי המשחק שלה, כתבה וביימה את ההצגה "איך להכין בן" בכיכובם של יעל הדר וזבולון מושיאשווילי, שזכתה בציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים ונוער בחיפה בתקופת ניהולו של רוני פינקוביץ'. ההצגה, שסיפרה את סיפורן של שלוש חברות המנסות ליצור את בן הזוג המושלם מתוך ספר כשפים, נרכשה על ידי תיאטרון אורנה פורת.
באותה השנה ביימה גם את המחזה "עורלה" מאת רשף לוי בפסטיבל התיאטרון הקצר בצוותא. המחזה סיפר את סיפורו של רב במאה ה-14 שיום אחד צומחת עורלתו מחדש.
ב-2001 כתבה וביימה את "שמוליק חבר חדש" בכיכובו של יובל סמו, שזכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר ובפרס המחזה בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים ונוער בחיפה. המחזה מספר על שלושה ילדים בודדים שמחליטים לחטוף סבתא כי אין להם. ההצגה נרכשה על ידי התיאטרון של סמי לוי.
ב-2002 כתבה וביימה את "עם חיוך ואקדח", המתוארת כקומדיה עצובה על אנשים קטנים עם חלומות קטנים. המחזה נבחר לייצג את ישראל בפסטיבל התיאטרון באוסטרליה מטעם משרד החוץ ונחשב לאחד המחזות המבוקשים במגמות תיאטרון בכיתות י"ב.
כמו כן, כתבה וביימה את "חני בעלך אוהב אותך" לפסטיבל התיאטרון הקצר בצוותא. מחזה בחמישה חלקים שהולך מהסוף להתחלה, על אישה שאוכלת את בעלה בזמן שהיא חולמת על הצלחה בברזיל.
ב-2003 כתבה וביימה את "הפריקס", הצגה ללא מילים בהשראת סרטו של טוד בראונינג. ההצגה זכתה להצלחה רבה והוזמנה לפסטיבלים ברחבי העולם.
ב-2005 הצטרפה אבין לצוות תיאטרון הבימה כמנהלת האמנותית של ״צעירי הבימה״, שם ביימה מספר הצגות בהן "הכלה וצייד הפרפרים" של ניסים אלוני, "טקסי" שיצרה עם הקבוצה, "המחלוקת" של מאריבו ו"אגדת אטליז".
קריירה > טלוויזיה

לאורך השנים עסקה אבין בכתיבה טלוויזיונית. בשנת 2001 כתבה כתסריטאית משנה, תחת התסריטאי הראשי גל פרידמן את הטלנובלה "לגעת באושר" ששודרה בערוץ ויוה.
בשנת 2002 כתבה כתסריטאית, תחת התסריטאי הראשי גל פרידמן דיאלוגים בטלנובלה "לחיי האהבה" בערוץ 3. "לחיי האהבה", בכיכובם של סופי צדקה וגיל פרנק, נחלה הצלחה רבה.
בשנת 2003 אבין יצרה והייתה התסריטאית הראשית של "משחק החיים" אשר שודר ב HOT, בכיכובם של גיא אריאלי, ניר לוי ולירון וייסמן, עקבה אחר יצירת הצגה מודרנית של "רומיאו ויוליה", סביב עולם אהבות, בגידות, חברויות ושקרים בין אנשי התיאטרון וסובביהם. הסדרה, שהתמקדה בעולם התיאטרון דרך משפחה המנהלת את תיאטרון הכוכב, זכתה להצלחה גדולה למרות חששות ראשוניים של הערוץ.
לאחר הצלחתה האדירה של "משחק החיים", יצרה אבין בשנת 2004 יחד עם גל זייד, והייתה התסריטאית הראשית של "מיכאלה", טלנובלה יומית העוסקת בסיפורי התככים של עולם ההיי טק, בכיכובם של נתי רביץ ואפרת כהן.
ב-2005 יצרה יחד עם גל זייד ודרור נובלמן, וכתבה עם נובלמן את הטלנובלה המצליחה "טלנובלה בע"מ", סדרה המתארת את הקלעים של יצירת טלנובלה. הסדרה התבססה על חוויותיה של אבין מיצירת סדרות קודמות, כולל אירועים אמיתיים כמו ניסיונותיה ליצור דמות ערבית שנדחתה על ידי הנהלת הערוץ.
ב-2007 יצרה, כתבה וביימה את "האקס המיתולוגי" עבור קשת. הסדרה נמכרה ל-CBS האמריקאית תחת השם "האקס ליסט" והייתה הסדרה הישראלית הראשונה שנמכרה לרשת שידור אמריקאית מרכזית. ב-2008 שודרה הגרסה האמריקאית בכיכובה של אליזבת ריזר, וב-2018 שודרה גרסה מקסיקנית בשם "מי ליסטה דה אקסז" בערוץ Televisa. ב-2025 מתוכנן רימייק גרמני עבור ערוץ ZDF.
בשנים 2013–2015: יצרה, כתבה וביימה 2 עונות של הקומדיה "בלתי הפיך" בשיתוף עם רענן שקד. הסדרה בכיכובם של עדי אשכנזי ומולי שולמן הייתה הקומדיה המצליחה של השנה. הסדרה נמכרה ל-ABC האמריקאית, עם דייוויד שווימר בתפקיד הראשי. ב-2023/4 שודר רימייק הולנדי של הסדרה בשם "Tropenjaren".
ב-2020 יצרה, כתבה וביימה את "לאבד את אליס" בכיכובם של איילת זורר, ליהי קורנובסקי וגל תורן. הסדרה שודרה תחילה בהוט 3 ולאחר מכן ב-Apple TV+ ברחבי העולם, זכתה להצלחה בינלאומית ונכללה ברשימת הסדרות הטובות של המאה ה-21 של IndieWire.
ב-2020 כתבה וביימה את הסרט הקצר "מאחורי הדלת" כחלק מפרויקט "במרחק 100 מטר" של HOT, המתאר סיפורים מתחילת מגפת הקורונה.
קריירה > קולנוע

בשנת 2010 סרטה הקצר "לא תדעו עוד צער", בכיכובם של ליאור אשכנזי, תום אבני וגל זייד, זכה במקום הראשון בתחרות פרויקט סרטים של 48 שעות.
ב-2022 הוכרז כי אבין תביים את המותחן הפסיכולוגי "The Perfect Marriage" של חברת ההפקה Picture Perfect.
ב-2023 שימשה כעורכת תסריט בסרט "קרוב אלי" של תום נשר, שזכה בפרס אופיר לשנת 2024.
אקטיביזם

בסוף 2016, לפני פרוץ ה־Me Too, יצרה את סדרת הרשת "זה מטריד" מתוך תחושת זעם ותסכול על המושג "הטרדה מינית". חמשת הסרטונים, המבוססים על מקרים אמיתיים, הפכו לוויראליים תוך שעות וצברו מעל מיליון צפיות. בין השחקנים: ליאור אשכנזי, נעה קולר, יעל שרוני, שני קליין ומולי שולמן.
ב-2017 יצרה את הגרסה האמריקאית של "זה מטריד" בשם "#that's harassment" בהפקת דייוויד שווימר ומזדק ראזי. הסדרה כללה שחקנים כמו דייוויד שווימר, סינת'יה ניקסון, מייקל קלי, אמי רוסום ובובי קנאבלי. הסרטונים הופצו ברשת, וב-2018, לאחר פרוץ ה־Me Too, זכו להפצה מחודשת ושודרו ב- אמזון, הולו, שואוטיים, סטארז- וגם במוניות הצהובות של ניו-יורק במשך כל 2019.
בעקבות סדרת הסרטונים "זה מטריד" העוסקת בהטרדות מיניות, העבירה הרצאות בארץ ובעולם במסגרת תנועת MeToo סרטוני "זה מטריד" עוררו הד ציבורי והובילו לשיח נרחב בנושא הטרדות מיניות ברשתות החברתיות.
השתתפה באופן קבוע במחאות בלפור ובגין. בשנת 2023 לקחה חלק במחאות נגד הרפורמה המשפטית, והמשיכה בפעילות מחאה למען החזרת החטופים לאחר טבח שבעה באוקטובר.
בשנת 2024 הצטרפה לוועד המנהל בעמותת "קול הנוער", העוסקת בהפעלת תוכניות תיאטרון לילדים ונוער בסיכון מהחברה היהודית והערבית.
הכרה מקצועית

2014: נבחרה לאחת מעשרה תסריטאים ששווה לשים עליהם בעין במגזין התרבות האמריקאי- Variety.
2020: סדרתה "לאבד את אליס" נבחרה להשתתף בתחרות קאן-סיריס.
2021: שימשה כשופטת בפסטיבל קאן-סיריס לצד ניקולה קוסטר-וולדו ("משחקי הכס") וסלבטורה אספוסיטו (כוכב "גומורה").
2023: נבחרה ל-Inspiration Tour של חברת הקולנוע קאן דה ז'ור.
חיים אישיים

אבין חיה עם איש הפרסום עמית משיח ולהם שתי בנות. היא מתגוררת בניו יורק ובתל אביב.
בעברה ניהלה מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן ליאור אשכנזי.
הערות שוליים

↑  מחזור 1998, באתר הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין
↑  סמדר שילוני, באושר ובעיקר בעושר: תולדות הטלנובלה הישראלית, באתר ynet, 22 בדצמבר 2018
↑  "משחק החיים" - טלנובלה ישראלית חדשה בכבלים, באתר הארץ, 12 בפברואר 2003
↑  רענן שקד, תתמכרו חופשי, באתר ynet, 15 במרץ 2004
↑   דנה נפתלי, עכבר העיר, נובלמן בע"מ: עשור לטלנובלה ששינתה את פני הדרמה היומית, באתר הארץ, 26 במרץ 2015
↑  דפנה יודוביץ', ‏איכותית, באתר גלובס, 6 ביוני 2007
↑  רותי זוארץ, ‏סגירת האודישנים של "כוכב נולד" מובילה את הטבלה עם 31.1% רייטינג, באתר גלובס, 10 ביוני 2007
↑  הסדרה "בלתי הפיך" נמכרה ל-ABC האמריקאית, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2013
↑  HOT מציגה את הסדרות החדשות של 2020, באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2020
↑  "במרחק מאה מטר: מאחורי הדלת", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי"
↑  48 שעות לעשות סרט? צאו לדרך, באתר ynet, 14 באפריל 2011
↑  נועם כהן, ‏המועמדים לפרס אופיר 2024: תום נשר מובילה, ייצוג נשי חסר תקדים בקטגוריית הבימוי, באתר ‏מאקו‏, 14 באוגוסט 2024
↑  לורי שטטמאור, צפו: כך נראית הטרדה מינית נפוצה, באתר ynet, 27 בדצמבר 2016
↑  בן בירון, ‏זה מטריד גם באנגלית, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2017
↑  ‏Segahl Avin, Variety’s 10 TV Scribes to Watch
↑  Periel Aschenbrand, ‏The Chosen Ones: An Interview With Sigal Avin, July 22, 2016
↑   איתי שטרן, הסדרה "לאבד את אליס" תתחרה בפסטיבל קאן סירייס, באתר הארץ, 26 בפברואר 2020
↑  ‏Long Form Jury : Photocall - The 4th Canneseries Festival
↑  Kianna Best, ‏The Inspiration Tour brings international showrunners to Côte d’Azur, Oct 10, 2022.
↑  משה בנימין, מי אתה עמית משיח? מבריק, אסטרטג, "מתנגד לכיבוש" וממובילי מכתב הסרבנים, באתר אייס, 30 ביוני 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313145205171  LCCN: no2004069929  VIAF: 16937828   WorldCat (עם VIAF): 16937828
אנזא"קים מתרחצים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ג'ורג' וושינגטון למברט 
 תאריך יצירה:  1916 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  36 ס״מ 
 גובה:  26.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  Mildura Arts Centre
 
אנזא"קים מתרחצים (באנגלית: Anzacs Bathing) הוא ציור משנת 1916 מאת האמן האוסטרלי ג'ורג' וושינגטון למברט. הציור מתאר שלושה חיילים אוסטרלים וניו זילנדים (אנזא"ק) רוחצים במי המפרץ באנצאק שבחצי האי גליפולי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
רקע

בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, מונה ג'ורג' וושינגטון למברט לאמן מלחמה רשמי מטעם ממשלת אוסטרליה. במסגרת תפקידו הוא נסע לפלשתינה בשנת 1918, ולאחר סיום המלחמה, ב-1919, הגיע גם לגליפולי שבטורקיה. הציור אנזאקים מתרחצים מתוארך לשנת 1916, ונראה כי צויר מתוך דמיונו של למברט בעת שהתגורר בלונדון.
על היצירה

שלושה גברים צעירים משתעשעים במים הכחולים והגועשים, בהפוגה מאימי הקרב. האור מזהיב את גופם ומדגיש בפרטי פרטים את מבנה השרירים של החיילים.
היצירה מתייחסת ליצירה "קרב קשינה" (אנ') של מיכלאנג'לו, המתאר אף הוא חיילים רוחצים, כאשר דמותו המרכזית של החייל בציור מבוססת על תבליט הפסל העבד הגוסס של מיכלאנג'לו.
הציור תואר כייצוג הרואי של חיילי האנזא"ק בשלבים הראשונים של עיצוב המיתוס על גבורתם של הלוחמים האוסטרלים והניו זילנדים בגליפולי. חצי האי גליפולי שוכן בדרדנלים, לא הרחק מטרויה העתיקה, ולמברט, שבחר להציג את החיילים עירומים, רמז בכך על גיבורי המיתולוגיה היוונית. על פי הגלריה הלאומית של אוסטרליה, דימוי זה מעלה את החיילים לדרגת דמויות מיתיות: "הם יותר מבני אדם; הם כמו אלים יווניים".
הציור הוא חלק מאוסף מרכז האמנויות של מילדורה, לאחר שנרכש בשנת 1955 במסגרת עיזבונו של ר. ד. אליוט.(אנ')
הערות שוליים

1 2 3 4  "Anzacs bathing 1916". George W Lambert: A retrospectice. National Gallery of Australia. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Captain George Washington Lambert". Australian War Memorial. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ימית סול

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1982 (בת 43) ו' בטבת ה'תשמ"ב קריית אתא, ישראל ישראל
 שם לידה:  ימית סויסה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקנית, מנחת טלוויזיה, תסריטאית, דוגמנית, פסיכולוגית
 בן זוג:  ישראל נוטס
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
ימית סול (נולדה ב-1 בינואר 1982, ו' בטבת ה'תשמ"ב) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה, תסריטאית, דוגמנית ופסיכולוגית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם ימית סוויסה בחיפה. אמה היא גננת ואביה קבלן בניין. כאשר הייתה בת שנתיים עברה יחד עם משפחתה להתגורר במבשרת ציון, ולמדה בתיכון הראל שביישוב.
קריירה > כפסיכולוגית

ב-2015 סיימה תואר שני בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת חיפה. ויש לה גם תואר מומחה מטעם משרד הבריאות. היא פסיכולוגית קלינית ביחידה לילדים ונוער, בבית החולים שלוותה, ויש לה התמחות קלינית במחלקה לדיכאון ומשברי חיים ובמרפאת הגיל השלישי, בבית החולים שלוותה. טיפלה בין השאר במחלקת הנוער בבית החולים גהה וכיום במחלקה הפתוחה בשלוותה.
כותבת עבודת דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת חיפה, בנושא: איתור ומניעה מוקדמים בסכיזופרניה והפרעות פסיכוטיות.
קריירה > כדוגמנית

סול התפרסמה בתחילה כדוגמנית, כשהתגלתה לראשונה בגיל 15 על ידי סוכנות הדוגמנות "אימאג'". בהמשך הגיעה למקום השלישי בתחרות היופי "סופר מודל 1997". דגמנה במשך שנים למותגים שונים, בהם "אירוקה", "לוי'ס", "ביאנקו", "מסטיק מאסט", "תנובה", ו"ד"ר פישר". בשנת 2008 דגמנה כפרזנטורית של חברת "בוניטה".
קריירה > כמנחה

בעקבות ההצלחה לה זכתה, בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הנחתה את תוכנית הנוער "יש בעיר מסיבה" לצד תומר יוסף, וכן גם שעשועון בשם "טוויפסי ברשת" ששודר בערוץ 2.
ב-2008 הנחתה לצידו של אורי גוטליב את התוכנית "חדשות מפתיעות" והנחתה בערוץ ניקלודאון.
ב-2009 הנחתה לצד אמיר פיי גוטמן בערוץ 24.
בשנת 2010 הנחתה את התוכנית "קן הקוקייה" בפייסבוק ובטלפונים הניידים של סלקום. באותה השנה הנחתה למשך עונה אחת רצועת שידור נלוות לצד ארז טל, "אל תפיל את המיליון - אצלך בסלון" במסגרת התוכנית "אל תפיל את המיליון" בערוץ 2 בזכיינית קשת. כמו כן באותה השנה הגישה לצידה של ליאור כהן את פרס ״מצחיקן השנה״ בטקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים.
בשנת 2012 הגישה את התוכנית "שישי עד הגג" בערוץ 2, לצידן של אילנית לוי ואילנה ברקוביץ'.
בשנת 2015 הגישה את פרס ״זמר השנה״ לצידה של מי-רן מנקס בטקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים.
בשנים 2017־2018 הנחתה באופן זמני את תוכנית הבוקר של ערוץ עשר - "בוקר אור", לצד אור הלר.
בשנת 2022 הגישה והנחתה את הפודקאסט ״לוקחים אוויר״ פודקאסט לחיים בריאים, מאוזנים, ושלווים יותר.
קריירה > כשחקנית > בטלוויזיה

ב-1998 הופיעה בתור חגית שושני בעונה השלישית של הסדרה "קפה פריז" ב-HOT3. באותה השנה התארחה בתוכנית הראיונות שהנחה מני פאר שנקראת "אצל מני".
ב-2001 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "שוטטות" ששודרה בערוץ 2 תחת זכיינית השידור "רשת", גילמה את עצמה. באותה שנה שיחקה גם בסדרת הדרמה "ד.נ. גליל מערבי״ בתפקיד רותם.
בשנת 2002 שיחקה בסדרה "הערב הניצול" בתפקיד עלמה.
ב-2005 השתתפה בסרט הטלוויזיה "עכשיו או לעולם לא", בתור מזכירתו של בן-גוריון.
בשנים 2006–2015 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "הפיג'מות" ששודרה בערוץ הילדים. סול גם כתבה חלק מהפרקים של הסדרה.
ב-2007 השתתפה בעונה הראשונה בסדרת הבת של "הפיג'מות", "קפה קר-סול" ששודרה בחברת HOT. בנוסף באותה השנה התארחה בסדרת הטלוויזיה ״אולי הפעם״ ששודרה ב־Yes גילמה את נירית.
בשנים 2007–2008 השתתפה סול בסדרה "הנפילים" ששודרה בערוץ הילדים של חברת Yes, שיחקה בתפקיד "המחשב" של החללית למשך שתי עונות.
בשנת 2011 השתתפה בתוכנית המערכונים "מטר שבעים" בערוץ 2, בה גילמה דמויות שונות. באותה שנה, השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "מנדלבאום בלש פרטי" ששודרה בערוץ לוגי. באותה השנה גם התארחה בסדרה הקומית ״החברים של נאור״ ששודרה בערוץ 10. בנוסף באותה השנה גם הייתה אמורה להשתתף בפסטיגל אך בעקבות עומס של פרויקטים נוספים ולו"ז צפוף נאלצה לבטל את השתתפותה.
בשנים 2011–2025 השתתפה בסדרה הקומית "סברי מרנן" בערוץ 2 תחת זכיינית השידור קשת ובהמשך בקשת 12. סול הייתה שותפה גם לכתיבה בסדרה זו.
בשנת 2012 "נמתחה" בתוכנית המתיחות "סתאאאם!" בערוץ הילדים.
ב-2013 השתתפה בעונה הרביעית של סדרת דרמת הנוער "השמיניה" ששודרה בערוץ הילדים. גילמה את דמותה של נעמה. באותה שנה השתתפה בתוכנית האירוח של שחר חסון "הפרעת קשב" ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2014 כתבה ושיחקה בסדרה "משפחה שולטת" ששודרה בערוץ הילדים. גילמה את נשמה אלימלך. בנוסף באותה השנה גם הייתה אמורה להשתתף בפסטיגל היא חתמה על חוזה אך בעקבות כך שהיא הייתה בהריון והחזרות נפלו בתאריכים שהיא הייתה צריכה ללדת נאלצה לבטל את השתתפותה.
בשנת 2015 התארחה בעונה הראשונה בסדרה של גורי אלפי שנקראת "היום בלילה עם גורי אלפי" ששודרה בערוץ 2 תחת הזכיינית קשת. באותה השנה התארחה גם בתוכנית הסאטירית "גב האומה" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2016 התארחה בסדרה האינטרנטית שיצר ושיחק בה אסי ישראלוף שנקראת "המסע המופלא של איציק והייזנברג״ גילמה את ימית עין כחולה. באותה השנה כתבה והשתתפה בסרטון של מד"א ללימוד החייאה חדשני שנקרא ״דרמה בחתונה״. כמו כן באותה השנה גם השתתפה בסרטון שכתב וביים משה שפרינגר שנקרא ״האישה של טופסי״, גילמה את מלאך המוות.
בשנת 2017 השתתפה בתוכנית הקומית לנוער "המלאך השומר שלי" בתור אלוהים. באותה השנה השתתפה בקליפ של יהודית רביץ ואהובה עוזרי שנקרא ״האיש ההוא״.
בשנת 2020 השתתפה בסרטון שהועלה לערוץ היוטיוב של עודד פז בשם "הפיג'מות - איחוד בבידוד".
קריירה > כשחקנית > בקולנוע

ב-2005 קיבלה סול תפקיד בהפקה הוליוודית שצולמה בישראל, בשם "הר הזיתים", בבימויו של מיטש דייוויס, מעין גרסה מזרח-תיכונית בת זמננו לרומיאו ויוליה. בנוסף שיחקה בשנה זו בתפקיד משנה בסרט הטלוויזיה "עד מדינה" לצידם של אושרי כהן ושרון אלימלך, וכן שיחקה בתפקיד משנה בסרט הישראלי "שושלת שוורץ". באותה שנה שיחקה גם בסרט המלאכים של עומר" בתפקיד ריקי.
ב-2006 שיחקה בתפקיד משני בסרט הדרמה האמריקאי שעסק בקונפליקט הישראלי-פלסטיני בירושלים "A House Divided" (נקרא גם "Language of the Enemy"), וגילמה מלצרית ישראלית.
ב-2008 שיחקה בתפקיד זוטר בסרט הקומדיה האמריקאי "אל תתעסקו עם הזוהן" בכיכובו של אדם סנדלר, וצולם גם בישראל. באותה השנה שיחקה בסרט ״שלום ולהתראות״ גילמה אישה במלון.
ב-2015 שיחקה בסרט "מה כבר יכול לקרות?" בכיכובם של דובדבני וקובץ'.
קריירה > על הבמה

ב-2009 שיחקה בהצגת הילדים "עלי באבא וארבעים השודדים" שכתבה סמדר שיר שיחקה לצידם של יגאל עדיקא, רודריגו גונזלס, ג'קו אייזנברג, מיקי קם, ואורי גבריאל. בהצגה שרה את השיר ״תן לי עוד לילה״.
ב-2023 השתתפה במופע שהעלה עודד פז בשם "עודד פז והקסדות", עם שירים מהסדרה "הפיג'מות" בביצועים מחודשים של פז והרכב הקסדות.
קריירה > כתסריטאית

במקביל לקריירת ההנחיה והמשחק סול גם משמשת כיוצרת של סדרות טלוויזיה. בין הסדרות שהייתה שותפה לכתיבתן הן הסדרה הקומית "הפיג'מות", "סברי מרנן" (8 עונות ) ו"משפחה שולטת", בהן גם השתתפה.
חיים אישיים

בשנת 2000 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן טל מוסרי, שנמשכה שנה. ניהלה גם מערכת יחסים עם השחקן אילן רוזנפלד אשר לצידו שיחקה בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות".
בשנים 2002–2007 סול הייתה נשואה לאיש ההיי-טק אייל פלדמן.
ב-2012 סול נישאה בשנית לאדריכל ישראל נוטס, ולהם שלושה בנים. מתגוררת בשכונת כוכב הצפון שבצפון תל אביב.
בנובמבר 2017 סיפרה סול בתוכנית "שי בשידור" כי במהלך צילומים לסרט עם השחקן הצרפתי ז'ראר דפארדיה, האחרון תקף אותה מינית כאשר הכניס את ידו למכנסייה ולחש לה באוזן אמירות מיניות. בעקבות המקרה סול עזבה את סט הצילומים והתפטרה.
סול התנדבה כחובשת של מגן דוד אדום..
סול הייתה גם מדריכת ספינינג.
הערות שוליים

1 2 3 4  ימית סול נוטס, ימית סול נוטס - פסיכולוגית קלינית מומחית, באתר פסיכולוגיה עברית
↑   מצחיקני השנה 2010, סרטון בערוץ "kidstv", באתר יוטיוב (אורך: 02:31)
↑    הזוכה בקטגוריית זמר השנה- נדב גדג'- נבחרי הילדים 2015, סרטון בערוץ "kidstv", באתר יוטיוב (אורך: 03:43)
↑  לוקחים אוויר, באתר Spotify
↑    מני פאר ז"ל מארח את גיל ססובר ואת ימית סול 1998, סרטון בערוץ "ארכיוניר", באתר יוטיוב (אורך: 04:47)
↑  אלכסנדר כץ, 'החברים של נאור': מלי לוי תהיה החברה שחוזרת מחו"ל, באתר ביזפורטל, 9 ביוני 2010
↑   יוני פרוים‏, שואו מאסט גו און: ימית סול מבריזה לפסטיגל, באתר וואלה, 6 ביולי 2011
↑  x פסטיגל 2014, ימית סול הייתה אמורה להישתתף, באתר x פסטיגל 2014
↑  "הלוואי ויהיה גיל מקסימום לסקיני ג'ינס"|היום בלילה עם גורי אלפי, באתר 12+
↑    גב האומה - ימית סול - דרכים לגרום לאלוהים לחשוב שאנחנו דגים, סרטון בערוץ "ליאור שליין Lior Schleien", באתר יוטיוב (אורך: 02:47)
↑    המסע המופלא של איציק והייזנברג - פרק 5 - עונה 5 - איציק קוברה VS עמוס הדלוק, סרטון בערוץ "הייזנברג", באתר יוטיוב (אורך: 07:29)
↑    דרמה בחתונה! צפו, סרטון בערוץ "Magen David Adom", באתר יוטיוב (אורך: 02:59)
↑    האישה של טופסי- משה שפרינגר, סרטון בערוץ "Moshe Shpringer", באתר יוטיוב (אורך: 07:10)
↑    יהודית רביץ ואהובה עוזרי // האיש ההוא // קליפ, סרטון בערוץ "הקופסא - ארכיון מוסיקה ישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 04:23)
↑    הפיג'מות - איחוד בבידוד, סרטון בערוץ "עודד פז והקסדות", באתר יוטיוב (אורך: 10:19)
↑    עלי באבא וארבעים השודדים- 2009, סרטון בערוץ "mika", באתר יוטיוב (אורך: 01:10:44)
1 2  דור בביוף, ‏באיזה קטע? העבר הרומנטי של יונית לוי ויעקב איילון, באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2023
↑  שירה צדיק, היה היה פעם: הכוכבים ששכחתם שהיו יחד, באתר פרוגי, ‏12 בינואר 2021
↑  ימית סול, באתר אישים
↑  מעריב אונליין, ‏ימית סול: "ז'ראר דפרדייה הכניס יד למכנסיי ולחש לי דבר דוחה", באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2017
↑  יוליה פריליק-ניב, ‏מלאת סול: בדירה של ימית סול וישראל נוטס, באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2015
↑   אביגיל לאפין, סוליקו, באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2007
↑   שרון בן דוד, ימי ימית, באתר "את", 4 בדצמבר 2007
| הפיג'מות |
| --- | --- | --- |
| להקת הפיג'מות | אילן • אלונה • דנה • ימית • נתן • עודד • קובי |  |
| דמויות נוספות | גרי מנדלבאום • רוני • גברת ברכה קירשנברג • מר לטין • שמעון צמחוני • בדש השטן • רובי דואניאס • שייקה פולי וגברי •  אלברט השיפוצניק |  |
| סדרות בת | הפיג'מות בקפה קר סול • הפיג'מות במופע של דובל'ה • מנדלבאום בלש פרטי |  |
| יוצרים ותסריטאים | יוני גרא • רובי דואניאס • אלי דראי • אורי הלוי • אריק זילברמן • דודו ירדני • טמירה ירדני • יובל סגל • עודד פז • קובי פרג' • יואב צפיר • אלעד קוריש • חן קלימן • איציק קריחלי • אילן רוזנפלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593018305171  VIAF: 251144782721084149302   WorldCat (עם VIAF): 251144782721084149302
רשות הרדיו והטלוויזיה של קוסובו

| --- | --- |


 מדינה:  קוסובו 
 מטה הארגון:  פרישטינה 
 בעלות:  ממשלת קוסובו 
 מייסדים:  כוח המשימה הזמני של האו"ם בקוסובו 
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים) 
 www.rtklive.com
 
רשות הרדיו והטלוויזיה של קוסובו (באלבנית: Radiotelevizioni i Kosovës, לשעבר Radio Televizioni i Kosovës; בסרבית: Радио-телевизија Косова או Radio-televizija Kosova; באנגלית: Radio Television of Kosovo; בראשי תיבות: RTK) היא רשות שידור ציבורית בקוסובו, שהוקמה ב-19 בספטמבר 1999, מיד לאחד מלחמת קוסובו, כממשיכה של רשות הרדיו והטלוויזיה של פרישטינה (אלב') ושל רשות הרדיו והטלוויזיה של סרביה. הרשות מפעילה 2 תחנות רדיו (Radio Kosova 1 ו-Radio Kosova 2) ו-4 ערוצי טלוויזיה (RTK 1,‏ RTK 2,‏ RTK 3 ו-RTK 4). כיום נמצאת תחת בעלותה של ממשלת קוסובו (אנ').
חברות באיגוד השידור האירופי

רשות השידור משתפת פעולה עם איגוד השידור האירופי מאז הקמתו. עם זאת, היא עדיין לא חברה באיגוד על אף מאמציה להצטרף לאיגוד. על פי האיגוד, הסיבה לכך היא בכך שקוסובו אינה חברה באיגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי או במועצת אירופה, ששתיהן תנאי הכרחי להצטרף לאיגוד. קוסובו נמצאת בתהליכים להצטרף למועצת אירופה. אחד המניעים של RTK להצטרף לאיגוד הוא ההשתפות בתחרות הזמר של האירוויזיון, שאליו מנסה להצטרף מאז 2014.
בשנת 2023, רשות השידור החלה במאמציה להטמיע את עצמה באירוויזיון על ידי אירוח תחרות שירים שנתית בשם פסטיבלי אי קנגס (Festivali i Këngës).
הערות שוליים

↑  "Transmetuesi Publik" (באלבנית). RTK. ארכיון מ-2023-06-17. נבדק ב-2023-06-22.
↑  Taking part | Eurovision Song Contest, eurovision.tv, ‏2021-02-02 (באנגלית) (ארכיון)
↑  "Kosovo erreicht nächste Stufe der Mitgliedschaft im Europarat" (בגרמנית). 2023-04-25. ארכיון מ-2023-06-22. נבדק ב-2023-06-23.
↑  "Kosovo drömmer om Eurovision" (בשוודית). ארכיון מ-24 ביוני 2013. נבדק ב-9 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2008034494  VIAF: 126402367   WorldCat (עם VIAF): 126402367
אירינה בוקובה

אירינה גאורגייבנה בוקובה (בבולגרית: Ирина Георгиева Бокова; נולדה ב-12 ביולי 1952) היא דיפלומטית ופוליטיקאית בולגרית שכיהנה כמזכ"לית ארגון אונסק"ו והאישה הראשונה בתפקיד.
ביוגרפיה

בוקובה סיימה בשנת 1976 תואר שני ביחסים בינלאומיים במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה. היא הייתה חברת המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית ובשנים 1996–1997 כיהנה כשרת החוץ. החל מחודש יוני 2005 שירתה כשגרירת בולגריה בצרפת ובמונקו וכן כנציגת בולגריה באונסק"ו.
כהונתה באונסק"ו

בשנת 2009 נבחרה למזכ"ל ארגון אונסק"ו. היא נבחרה לתפקיד בסיבוב השישי, לאחר מאבק צמוד מול נציג מצרים פארוק חוסני.
בשנת 2011, קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
כהונתה באונסק"ו > יחסה לישראל

היבחרה למזכ"ל אונסק"ו נחשב לניצחון "הרע במיעוטו" לתומכי ישראל עקב טענות קשות של אנטישמיות מצד המתחרה, שר התרבות המצרי פארוק חוסני, שקרא לשרוף ספרים בעברית. למרות זאת, בתחילת שנת 2014 ביטלה בוקובה את התערוכה הציונית "אנשים, חיים, אדמה" בפריז, בנושא 3,500 שנים של חיים יהודיים בארץ ישראל בעקבות לחץ ערבי כבד בטענה כי המצגת "תפגע במאמצי השלום".