stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Windows NT 4.0

| --- | --- |

צילום מסך של Windows NT 4.0 Workstation
צילום מסך של Windows NT 4.0 Workstation
 מפתח:  מיקרוסופט
 משפחה:  Microsoft Windows
 מחזור חיים:  31 ביולי 1996 – הווה (28 שנים) 
 גרסה אחרונה:  4.0 SP6a עם Post SP6a Security Rollup (Build 1381) ב־26 ביולי 2001
 סוג גרעין:  היברידי
 סוג רישיון:  מסחרי
 מצב עבודה:  גרסת Workstation: התמיכה הופסקה מיולי 2004 גרסת Server: התמיכה הופסקה מדצמבר 2004 גרסת Embedded: התמיכה הופסקה מיולי 2006
 אתר אינטרנט:  https://web.archive.org/web/20061216033317/http://www.microsoft.com/ntworkstation/default.asp
 → Windows NT 3.5Windows 2000 ←
Windows NT 4.0 (חלונות NT 4.0) היא מערכת הפעלה מתוצרת חברת מיקרוסופט השייכת למשפחת חלונות NT, ובדומה לקודמותיה בסדרה, פותחה ושווקה עבור השוק העסקי. המערכת היא ממשיכת דרכה של חלונות NT 3.51, ויצאה לאור במהלך 1996 כאשר הגרסה לתחנות עבודה החלה להימכר החל מה-24 באוגוסט והגרסה לשרתים החלה להימכר במהלך ספטמבר.
בדומה לקודמותיה מסדרת NT 3.x, גם חלונות NT 4.0 היא מערכת 32 סיביות אשר תומכת בריבוי משימות מקדים (preemptive) ונועדה לפעול הן על מערכות מחשב בעלות מעבד אחד והן על מערכות מרובות-מעבדים. עם זאת החידוש העיקרי בגרסה 4.0 הוא הכללת ממשק המשתמש החדיש יחסית של חלונות 95, בניגוד לקודמותיה שהשתמשו בממשק המשתמש של חלונות 3.0. המערכת יצאה ב-3 מהדורות: מהדורת Workstation לתחנות עבודה, מהדורת Server לשרתים, ומהדורת Embedded למערכות משובצות מחשב.
התמיכה במערכת הפסיקה, בהדרגה, החל מיוני 2004, בהתאם למהדורה (התמיכה במהדורת ה-Embedded הפסיקה ביולי 2006), והמערכת הפסיקה לקבל עדכוני אבטחה לחלוטין ב-31 בדצמבר 2006. ממשיכות דרכה הן Windows 2000 בשוק תחנות העבודה והשרתים, ו-Windows XP Embedded בשוק המערכות משובצות-מחשב.
דרישות מערכת

|  | מינימלי | מומלץ |
| --- | --- | --- |
| מעבד | אינטל 80486 או תואם לו, במהירות 33MHz | אינטל פנטיום או פנטיום פרו |
| זיכרון | 16 MB | 32 MB |
| כרטיס גרפי | VGA | SVGA |
| שטח אחסון פנוי | 128MB | 256MB |
דרישות נוספות: מקלדת, עכבר, כונן תקליטורים
גרסאות

Windows NT 4.0 Workstation - לתחנות עבודה, ולעמדות קצה בשוק העסקי.
Windows NT 4.0 Server - לשרתים בסדר גודל קטן עד בינוני.
Windows NT 4.0 Server, Enterprise Edition - יצאה לאור במהלך 1997, ומיועדת לשרתים בסדר גודל גדול שמשרתים רשתות בעלות תעבורה גבוהה.
Windows NT 4.0 Terminal Server Edition - יצאה לאור ביוני 1998 והייתה המערכת הראשונה של מיקרוסופט שאפשרה למשתמשים להתחבר אליה מרחוק. כללה את תכונת ה"שולחן עבודה מרוחק", שהופיעה לאחר מכן גם בחלונות XP ובכל מערכות ההפעלה שבאו אחריה.
Windows NT 4.0 Embedded - גרסה שפותחה עבור מערכות משובצות מחשב, כגון כספומטים, קופות רושמות, ועוד.
גרסאות > ערכות שירות

למערכת יצאו כ-6 ערכות שירות בין השנים 1996 ל-1999, המספר הגדול ביותר של ערכות שירות שמיקרוסופט הוציאו אי פעם למערכת הפעלה כלשהי. לצד תיקוני באגים ועדכוני אבטחה, כל ערכת שירות כללה שדרוגים ושיפורים נוספים, וביניהם הוספת תמיכה ב-Ultra DMA, גרסאות חדשות לשירות IIS, שיפורים בניהול המשתמשים, שיפורי סקלביליות עבור סביבה מרובת מעבדים, תמיכה בסטי פקודות MMX / 3DNow! / SSE / SSE2, תמיכה בממשק AGP, שירות ניהול אירועי מערכת, ועוד.
מיקרוסופט תכננה להוציא לאור ערכת שירות שביעית (SP7), אך היא הפכה עם הזמן לעדכון מצטבר שנקרא Post SP6a Security Rollup, ששוחרר לציבור זמן מה לפני יציאת חלונות XP לשוק.
| ערכת שירות | תאריך יציאה לאור |
| --- | --- |
Service Pack 1 (SP1): 16 באוקטובר 1996
Service Pack 2 (SP2): 14 בדצמבר 1996
Service Pack 3 (SP3): 15 במאי 1997
Service Pack 4 (SP4): 25 באוקטובר 1998
Service Pack 5 (SP5): 4 במאי 1999
Service Pack 6 (SP6): 27 באוקטובר 1999
Service Pack 6a (SP6a): 22 בנובמבר 1999
Post SP6a Security Rollup: 26 ביולי 2001
הערות שוליים

↑  Microsoft Support Lifecycle, מיקרוסופט, ‏2015-02-03
↑  "Almost dead: Win NT 4 support" (באנגלית). נבדק ב-2025-02-06.
↑  Control Engineering Staff, Goodbye Windows NT, Control Engineering, ‏2006-12-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  The New Task Scheduler (Windows 95 and Windows NT 4.0), learn.microsoft.com, ‏2014-02-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Windows NT 4.0, web.archive.org, ‏2007-03-10
↑  Converting Win32 Kernel-mode Print Drivers to User Mode, www.unixwiz.net
↑  Windows NT 4.0 default drivers and services - TechRepublic, web.archive.org, ‏2020-10-08
↑  Guide To Windows NT 4.0 Profiles and Policies (Part 1 of 6), web.archive.org, ‏2004-11-03
↑  מארק רוסינוביץ', Inside Windows NT Disk Defragmenting, WindowsItPro Magazine
↑  Quake 3 and Quake 3 Team Arena, Computer Hope (באנגלית)
↑  Unreal Tournament Game Help and Support, Computer Hope (באנגלית)
↑  Microsoft Renames Windows NT 5.0 Product Line to Windows 2000; Signals Evolution of Windows NT Technology Into Mainstream, Stories, ‏1998-10-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  What's New in Windows NT 4.0 Service Pack 4? : [SP4, SP 4, Windows NT SP4, NT Server SP4, Windows NT SP 4.0, NT Server SP 4.0, Microsoft Windows NT Server 4.0, Windows NT Server, NT Server, NT], web.archive.org, ‏1999-01-17
↑  MS ditches Service Packs for Windows NT 4.0 • The Register, web.archive.org, ‏2010-09-29
תמר מרין

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בת 50 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין, אוניברסיטת תל אביב 
 סוגה:  פרוזה, ביקורת ספרות
 בן או בת זוג:  מתן חרמוני 
 פרסים והוקרה:  פרס ברנשטיין (2014) פרס קוגל (2015) פרס לוי אשכול (2021)
 
תמר מרין (נולדה ב-1975) היא סופרת, עורכת,  ומרצה לספרות וכתיבה ישראלית.
ביוגרפיה

מרין היא ילידת תל אביב, בת למחזאי והתסריטאי חיים מרין ולבמאית, המורה למשחק והקריינית מלכה מרין. היא בוגרת תיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון. בתחילת שנות ה-20 לחייה, טרם פנתה ללימודי הספרות, הופיעה במסגרת להקת תיאטרון המחול של רינה שיינפלד.
מרין היא בעלת תואר דוקטור בספרות עברית מאוניברסיטת תל אביב. הדיסרטציה שלה עסקה בפרוזאיקוניות הישראליות הראשונות: יהודית הנדל, עמליה כהנא-כרמון ורחל איתן ויחסיהן עם קאנון הספרות העברית.
בין 2002–2011 לימדה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2011–2013 שימשה עמיתת פוסט-דוקטורט ומרצה אורחת לספרות עברית וישראלית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי. כיום מלמדת ספרות וכתיבה יוצרת במחלקה לספרות עברית ובתוכנית למגדר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובמכללת לוינסקי ועורכת במכון מופת.. לאורך השנים הנחתה סדנאות כתיבה בבית אריאלה, "מנשר לאמנות" ועוד. החל ב־2022 מרין היא עורכת ראשית שותפה של כתב העת "מאזנים".
חיים אישיים

מרין הייתה נשואה לסופר מתן חרמוני. היא חיה בתל אביב עם בנם ובתם.
יצירתה

סיפורים פרי עטה ראו אור בכתבי העת "הו!" ו"קשת החדשה".
רומן הביכורים שלה, "ילדים", ראה אור בשנת 2015 בהוצאת "ידיעות ספרים" וזיכה אותה בפרס שרת התרבות ליוצרים בראשית דרכם ובפרס קוגל לספרות יפה. ספרה השני, "מה אתה מסתכל על" יצא לאור ב-2018 בהוצאת ידיעות ספרים. ב-2021 זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים על יצירתה הספרותית. בשנת 2022 יצא לאור, ב"הוצאת אחוזת בית", ספרה "הדיירת", רומן על חיי גירושים.
מרין כתבה לאורך השנים ביקורות ספרות במוספי הספרות של העיתון "הארץ". רשימות הביקורת שלה זיכו אותה בפרס ברנשטיין לשנת 2014 בתחום הביקורת.
ספר העיון שלה על עליית הפרוזאיקוניות הישראליות הראשונות: Spoiling the Stories: The Rise of Israeli Women's Fiction יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-2016. בנוסף, מאמרים פרי עטה התפרסמו בכתבי עת אקדמיים שונים בעברית ובאנגלית.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'רונן טל,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'"כשמתגרשים מצפים לצאת מחושך לאור. ואז מגלים שזה לא ככה", באתר הארץ, 15 בנובמבר 2022
↑  הוכרזו פרסי משרד התרבות לספרות, באתר ynet, 4 בנובמבר 2015
↑  תמר מרין,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'פרק מהספר "הדיירת", באתר הארץ, 24 בנובמבר 2022
↑  דורית רביניאן ועדי קיסר זכו בפרס ברנשטיין, באתר ynet, 9 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299189705171  BnF: cb178833806 (data)  ISNI: 0000 0003 7008 9920  LCCN: no2016016076  SUDOC: 23489394X  VIAF: 247022363   WorldCat (עם VIAF): 247022363
מוזיקאים שיאני מכירות

רשימת המוזיקאים שיאני המכירות כוללת מוזיקאים, זמרים או הרכבים, אשר מכרו על פי נתונים רשמיים כ-75 מיליון תקליטים או יותר. הרשימה מסודרת בסדר יורד, לפי סך המכירות. עמודת המכירות כוללת מכירות אלבומים, סינגלים, אלבומי אוסף, וידאו קליפים והורדות של סינגלים ואלבומים באורך מלא. הביטלס הם ההרכב המצליח בהיסטוריה ומייקל ג'קסון הוא אמן הסולו המצליח ביותר. נכון לנובמבר 2023 האמן הפעיל עם שיא המכירות הגבוה ברשימה היא מדונה (מקום 4), והאמן הצעיר ביותר ברשימה הוא ג'סטין ביבר (מקום 53).
ברשימה זו מופיעים אך ורק אומנים ש-20% לפחות מנתוני המכירות שלהם נתמכים על ידי הסמכות רשמיות - תקליטי כסף, זהב, פלטינה ויהלום. לכן, אמנים דוגמת קליף ריצ'רד, שארל אזנבור, בינג קרוסבי, ננה מושקורי, טום ג'ונס, לוצ'אנו פבארוטי ואחרים לא נכללו ברשימה. ככל שהאמן התחיל את הקריירה שלו בתקופה מאוחרת יותר, כך אחוז המכירות המוסמכות הנדרש עולה, ולכן אמנים כמו ריהאנה, טיילור סוויפט, קייטי פרי, ליידי גאגא וברונו מארס זקוקים למעל 75% מכירות מוסמכות מכלל המכירות שלהם.
גם אמנים אשר השתתפו בשירים מסוימים (לדוגמה הזמרת ריהאנה בשיר של קלווין האריס "This Is What You Came For") קיבלו קרדיט על המכירות של אותם שירים למעט מקרים חריגים.
250 מיליון ומעלה

הביטלס
מייקל ג'קסון
מדונה
אלביס פרסלי
אלטון ג'ון
הרולינג סטונז
אמינם
ריהאנה
| שם | מדינת מקור | שנות פעילות | שנת הוצאת התקליט הראשון | סוגה | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הביטלס | בריטניה | 1960–1970 | 1962 | רוק, פופ | 514 מיליון |
| מייקל ג'קסון | ארצות הברית | 1964–2009 | 1971 | פופ, רוק, דאנס, סול, רית'ם אנד בלוז | 443 מיליון |
| אלביס פרסלי | ארצות הברית | 1954–1977 | 1954 | רוק אנד רול, פופ, קאנטרי | 438 מיליון |
| אמינם | ארצות הברית | 1996–הווה | 1999 | היפ הופ | 345 מיליון |
| קווין | בריטניה | 1971–הווה | 1973 | רוק | 339 מיליון |
| מדונה | ארצות הברית | 1979–הווה | 1982 | פופ, רוק, דאנס, אלקטרונית | 328 מיליון |
| הרולינג סטונז | בריטניה | 1962–הווה | 1963 | רוק, בלוז רוק, פופ | 325 מיליון |
| פרנק סינטרה | ארצות הברית | 1935–1995 | 1939 | פופ, סווינג | 310 מיליון |
| ריהאנה | ברבדוס | 2005–הווה | 2005 | פופ, רית'ם אנד בלוז, דאנס, היפ הופ | 296 מיליון |
| אלטון ג'ון | בריטניה | 1964–הווה | 1969 | פופ, רוק | 263 מיליון |
200 מיליון עד 249 מיליון

מריה קארי
סלין דיון
‏AC/DC
U2
לד זפלין
טיילור סוויפט
| שם | מדינת מקור | שנות פעילות | שנת הוצאת התקליט הראשון | סוגה | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| U2 | אירלנד | 1976–הווה | 1980 | רוק | 243 מיליון |
| טיילור סוויפט | ארצות הברית | 2006–הווה | 2006 | קאנטרי, פולק, פופ, רוק, אלטרנטיבי | 243 מיליון |
| סלין דיון | צרפת | 1981–הווה | 1981 | פופ | 242 מיליון |
| מריה קארי | ארצות הברית | 1990–הווה | 1990 | פופ, רית'ם אנד בלוז, סול, היפ הופ | 234 מיליון |
| לד זפלין | בריטניה | 1968–1980 | 1969 | הארד רוק, הבי מטאל | 231 מיליון |
| פינק פלויד | בריטניה | 1965–1996, 2014 | 1967 | רוק מתקדם, רוק פסיכדלי | 231 מיליון |
| AC/DC | אוסטרליה | 1973–הווה | 1975 | הארד רוק, בלוז רוק, רוק אנד רול | 222 מיליון |
| בי ג'יז | בריטניה | 1963–2003 2009–2012 | 1963 | פופ, דיסקו | 222 מיליון |
| אריק קלפטון | בריטניה | 1962-הווה | 1970 | רוק, בלוז | 220 מיליון |
| ביונסה | ארצות הברית | 1997–הווה | 2002 | רית'ם אנד בלוז, פופ, היפ-הופ | 211 מיליון |
| אבבא | שוודיה | 1972–1982 | 1972 | פופ, דיסקו | 209 מיליון |
80 מיליון עד 99 מיליון

פלו ריידה
B'z
רובי ויליאמס
שאניה טוויין
| שם | מדינת מקור | שנות פעילות | שנת הוצאת התקליט הראשון | סוגה | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנריקה איגלסיאס | ספרד | 1995-הווה | 1995 | פופ לטיני | 98 מיליון |
| שאניה טוויין | קנדה | 1993–הווה | 1993 | קאנטרי-פופ | 98 מיליון |
| אניה | אירלנד | 1982–הווה | 1987 | העידן החדש, קלטית | 97 מיליון |
| דיאנה רוס | ארצות הברית | 1970–הווה | 1970 | R&B, מוזיקת נשמה, פופ, דיסקו, דאנס | 97 מיליון |
| אלישיה קיז | ארצות הברית | 2001–הווה | 2001 | R&B, מוזיקת נשמה, היפ-הופ | 97 מיליון |
| מיילי סיירוס | ארצות הברית | 2001-הווה | 2007 | פופ, קאנטרי-פופ, רוק, היפ-הופ | 95 מיליון |
| טינה טרנר | ארצות הברית | 1955–2023 | 1975 | רוק, פופ | 95 מיליון |
| רובי ויליאמס | בריטניה | 1990–הווה | 1996 | פופ רוק | 94 מיליון |
| איירון מיידן | בריטניה | 1975–הווה | 1980 | מטאל כבד | 94 מיליון |
| BTS | קוריאה הדרומית | 2013–הווה | 2013 | קיי פופ, פופ, היפ הופ, R&B, EDM | 93 מיליון |
| חמישיית הג'קסונים | ארצות הברית | 1965-הווה | 1969 | פופ, R&B, נשמה, פאנק, דיסקו, באבלגאם-פופ | 90 מיליון |
| מייקל בובלה | קנדה | 1995-הווה | 2001 | פופ מסורתי, ג'אז | 90 מיליון |
| ליונל ריצ'י | ארצות הברית | 1968–הווה | 1981 | פופ, רית'ם אנד בלוז | 90 מיליון |
| Earth, Wind & Fire | ארצות הברית | 1969–הווה | 1971 | פאנק, רית'ם אנד בלוז, סול | 90 מיליון |
| ג'וני קאש | ארצות הברית | 1954–2003 | 1956 | קאנטרי, רוק אנד רול, גוספל | 90 מיליון |
| שאדיי | בריטניה | 1982-הווה | 1984 | מוזיקת נשמה, סמות' ג'אז, סופיסטי פופ, פרוגרסיב סול | 88 מיליון |
| בלאק סבאת' | בריטניה | 1968-2017 | 1970 | מטאל כבד | 88 מיליון |
| קלי קלרקסון | ארצות הברית | 2003–הווה | 2003 | פופ, פופ רוק | 87 מיליון |
| וואן דיירקשן | בריטניה | 2010-2016 | 2011 | פופ, פופ-רוק | 87 מיליון |
| אר.אי.אם. | ארצות הברית | 1980–2011 | 1983 | רוק אלטרנטיבי | 85 מיליון |
| פיטבול | ארצות הברית | 2001-הווה | 2004 | היפ-הופ, רגאטון, פופ | 83 מיליון |
| סופרטרמפ | בריטניה | 1970-2015 | 1970 | פופ מתקדם, רוק מתקדם, רוק רך | 83 מיליון |
| אבריל לאבין | קנדה | 1999-הווה | 2002 | פופ-פאנק, פופ-רוק, רוק אלטרנטיבי, פופ-גראנג' | 83 מיליון |
| אואזיס | בריטניה | 1991-2009 | 1994 | רוק, פופ בריטי | 81 מיליון |
| פלו ריידה | ארצות הברית | 2007–הווה | 2007 | היפ הופ, היפ האוס, EDM | 80 מיליון |
| פורינר | ארצות הברית בריטניה | 1976–הווה | 1977 | רוק, הארד רוק | 80 מיליון |
| ריבה מקנטייר | ארצות הברית | 1975–הווה | 1987 | קאנטרי, קאנטרי פופ | 80 מיליון |
| מיט לוף | ארצות הברית | 1968–הווה | 1977 | רוק, הארד רוק | 80 מיליון |
| טום פטי | ארצות הברית | 1976–הווה | 1977 | רוק | 80 מיליון |
| ביז (אנ') | יפן | 1988–הווה | 1988 | רוק, פופ רוק, הארד רוק | 80 מיליון |
| בארי מנילו | ארצות הברית | 1973–הווה | 1973 | פופ, רוק קל | 80 מיליון |
| טים מקגרו | ארצות הברית | 1990-הווה | 1994 | קאנטרי | 80 מיליון |
| ג'ניפר לופז | ארצות הברית | 1986-הווה | 1999 | R&B, פופ, מוזיקה לטינית, היפ-הופ, דאנס | 78 מיליון |
75 מיליון עד 79 מיליון

קני ג'י
| שם | מדינת מקור | שנות פעילות | שנת הוצאת התקליט הראשון | סוגה | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קני ג'י | ארצות הברית | 1982–הווה | 1984 | סמות' ג'אז | 75 מיליון |
| אלבמה | ארצות הברית | 1972–הווה | 1980 | קאנטרי, פופ רוק | 75 מיליון |
| קיס | ארצות הברית | 1972–הווה | 1974 | הארד רוק, הבי מטאל | 75 מיליון |
| גלוריה אסטפן | קובה | 1975-הווה | 1984 | פופ לטיני, דאנס-פופ | 75 מיליון |
| אר קלי | ארצות הברית | 1989-2019 | 1992 | R&B, מוזיקת נשמה, גוספל, היפ-הופ | 75 מיליון |
| בוב סיגר | ארצות הברית | 1961-הווה | 1969 | רוק, פופ רוק, רוק אנד רול | 75 מיליון |
| דסטניז צ'יילד | ארצות הברית | 1997-2005 | 1997 | אר אנד בי, פופ | 75 מיליון |
כנף קרב 52 (לופטוואפה)

| --- | --- |

 das fliegende, siegende Schwert החרב המעופפת הנלחמת
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   לופטוואפה
 סוג:  כנף מטוסי קרב
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  נובמבר 1939 – מאי 1945 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ייעוד:  עליונות אווירית
 כוח אדם:  12 טייסות
 ציוד עיקרי:  מטוסי Bf 109 דגמי E - G
 הפלות:  כ-10,000
כנף קרב 52 (בגרמנית: Jagdgeschwader 52 או בקיצור JD 52; הפירוש המילולי של המושג בגרמנית: כנף ציד) הייתה כנף של מטוסי קרב בלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הכנף הוקמה בנובמבר 1939, הוצבה בצרפת לאחר כיבושה ולקחה חלק בקרב על בריטניה, עד אשר הועברה ב-1941 לשרת בחזית המזרחית, שם נותרה עד התבוסה הגרמנית במאי 1945. לאורך כל המלחמה השתמשה הכנף במטוסי הקרב החד-מושביים מסרשמיט Bf 109 החל מדגם E (אמיל) ועד דגם G (גוסטב) ששירת את הכנף במחצית השנייה של המלחמה, היא הייתה אחת מיחידות הלופטוואפה הבודדות שהפעילו את מטוס קרב זה לאורך כל שנות המלחמה.
יחידה זו נחשבת לכנף הקרב המוצלחת ביותר בהיסטוריה, משום שהטייסים ששירתו בה, זקפו לזכותם הפלה של למעלה מ-10,000 מטוסי אויב, אולם יש להתייחס בספקנות לנתונים הגרמניים, וסביר להניח שהם מוגזמים ביותר. בכנף שירתו גם שלושת אלופי ההפלות המוצלחים בהיסטוריה: אריך הרטמן (352 הפלות), גרהרד ברקהורן (301 הפלות) וגינטר ראל (275 הפלות). במהלך רוב המלחמה לחמה הכנף בחלק המרכזי והדרומי של החזית הסובייטית והרוב המכריע של המטוסים שהופלו/הושמדו על ידה היו מטוסים סובייטיים. 32 מטייסי הכנף הפילו יותר מ-100 מטוסי אויב כל אחד ומבין עשרת אלופי ההפלות המוצלחים בחזית המזרחית, שישה היו טייסי הכנף: הרטמן, ברקהורן וראל (שכבר צוינו), בנוסף לווילהלם בץ (237 הפלות), הלמוט ליפפרט (אנ') (203 הפלות) והרמן גרף (212 הפלות).
היסטוריית שירות

הכנף החלה את דרכה עם הקמת להק I בכנף קרב 433 בבסיס הלופטוואפה אינגולשטאדט-מנצ'ינג, כ-60 ק"מ צפונית למינכן, בנובמבר 1938. האופטמן דיטריך גראף פון פפייל אונד קליין־אלגוט (Dietrich Graf von Pfeil und Klein-Ellguth) קיבל את הפיקוד על הלהק החדש שהחל בתהליך קליטת טייסים חדשים על בסיס מטוסי Bf 109 מדגם D ("דורה") שהגיעו ישירות מפס הייצור. הלהק הוקם עם שלוש טייסות שבראשן קצינים מנוסים שטסו לפני כן במלחמת האזרחים בספרד, מפקד טייסת מס' 1 היה אדולף גאלאנד שזכה לתהילה רבה במשך המלחמה והיה למפקד פיקוד מטוסי הקרב של הלופטוואפה.
במרץ 1939 נקלטו שתי קבוצות טייסים חדשים שמילאו את שורות הלהק, בנוסף החלו להיקלט גם מספר מטוסי Bf 109 מדגם E ("אמיל") החדיש. בתקופה זו החלו ההכנות להעברת הלהק לבסיס הקבע שלו במנחת בּוֹבלינגֶן דרום-מערבית לשטוטגרט, שאליו עבר ב-13 באפריל 1939. ב-1 במאי שונתה שיטת המספור של כנפות הלופטוואפה לפי אזור הפיקוד אליו הכנף שייכת, הכנף הייתה תחת פיקוד צי האוויר השלישי (שכנפותיו מוספרו בין 51 ל-75) וכך קיבלה את המספור 52 בתור השנייה בוותיקותה תחת הצי השלישי. בחודשי הקיץ עסקה הכנף באימונים רבים נוכח התגברות המתיחות לקראת מלחמה, כחלק מאימונים אלו הכנף הועברה מספר פעמים למנחתים שונים, בתקופה זו עזב גאלאנד את טייסת מס' 1 לטובת תפקיד פיקודי ביחידת הפצצה קרקעית והוא הוחלף על ידי וילהלם קיידל (אנ').
היסטוריית שירות > רומניה, פולין וגרמניה יוני 1944 – מאי 1945 > הנסיגה לרומניה

ב-8 במאי 1944 החל פינוי הכוחות הגרמניים, שכללו כ-150,000 חיילים של הארמייה ה-17, מחצי האי קרים לרומניה דרך הים השחור. במהלך פינוי קרים נאלצו הגרמנים להותיר מאחור ציוד כבד ורק"ם רב. בשבועות הלחימה האחרונים בקרים טייסי להק II ו-III טסו בממוצע 4 גיחות מבצעיות ביום בניסיון לסייע לכוחות הקרקעיים, טייסי להק II השיגו בממוצע 12 הפלות יומיות במהלך אפריל בלבד. יום לפני השלמת הפינוי של מטוסי הכנף מקרים, ביצע חיל האוויר הסובייטי שש תקיפות על הבסיסים של להק II ו-III, כתוצאה מכך נפגעו מספר מטוסים על הקרקע, וטייסת 6 איבדה את כל המטוסים הכשירים שלה. מטוסי הכנף פונו בטיסה לרומניה, כשכל מטוס לקח איתו עוד שני אנשי צוות (ציוד הקשר והשריון הכבד הוצאו מתא הטייס). ביוני להק I ומפקדת הכנף נסוגו אף הם לרומניה וכך חזרו יחידות הכנף פחות או יותר לנקודת ההתחלה מלפני שלוש שנים, כאשר כל הכנף הוצבה במנחתים ברחבי רומניה. ברומניה טייסי הכנף יצאו לפעולות הן כנגד מטוסים סובייטים והן כנגד מפציצים אמריקאיים מחיל האוויר ה-15 שיצאו מבסיסים באיטליה להפצצת שדות נפט ומטרות נוספות ברומניה, לטייסי הקרב היה קשה לחדור את מעטפת ההגנה של מטוסי הקרב האמריקאיים ובתקופה זו הצליחו להפיל רק שלושה מפציצים ו-12 מטוסי קרב אמריקאים (P-51 מוסטנג ו-P-38).
בסוף מאי 1944 מצבת המטוסים בכף עמד על 52 מטוסים שמישים מתוך 81 מטוסים סך הכל, כאשר בלהק I נותרו 10 מטוסים, בלהק II‏ 18 מטוסים, בלהק III‏ 23 מטוסים ובמפקדה רק מטוסו של מפקד הלהק נותר כשיר ובמצב לחימה.
למרות הלחימה העיקשת עם מטוסי הקרב והמפציצים האמריקאים, האויב העיקרי של טייסי הכנף נותרו מטוסי חיל האוויר הסובייטי, עם מספרי הפלות שהמשיכו לעלות באופן נרחב, ב-1 ביוני אף נרשמה ההפלה ה-2,000 של להק I ושאר טייסי הכנף המשיכו לרשום הפלות אישיות מרובות. למרות הלחץ במזרח מכוחות הצבא האדום, ב-6 ביולי החלה הפלישה לנורמנדי של בעלות הברית וכך בהדרגה נשלחו מספר טייסות של הכנף - ראשית טייסת 2 ובהמשך הטייסות 4, 7, 8 ולבסוף טייסת 12 - לתגבור כוחות האוויר במאמץ "הגנה על שמי הרייך". שש הטייסות שנותרו ברומניה המשיכו במאמץ לחימה כנגד התקפות אוויר סובייטיות ומשימות הפצצה של חיל האוויר האמריקאי. לקראת סוף יוני טייסת 6 (להק II) יצאה למשימת יירוט מוצלחת כנגד כוח של 134 מפציצי B-24 ליברייטור וכוח מטוסי קרב נכבד, מפקד הטייסת וסגנו הצליחו להפיל זוג מפציצים. באותה עת להק I איבד שני טייסים גרמנים הרוגים ועוד שניים פצועים מה שצימצם את כוחו לכדי שבעה מטוסים בודדים במצב לחימה תקין.
היסטוריית שירות > רומניה, פולין וגרמניה יוני 1944 – מאי 1945 > קיץ 1944

בתחילת יולי, הועברו להקי הכנף לפולין כדי להתמודד עם התקפה סובייטית נרחבת "מבצע בגרטיון" ביום השנה למבצע ברברוסה (22 ביוני); להק I ו-II הוצבו סמוך ללבוב בעוד שלהק III הוצב צפונית משם סמוך למינסק. אף על פי שטייסי הכנף עמדו חסרי אונים אל מול ההתקדמות הסובייטית, הם המשיכו להילחם ולרשום עוד ועוד הפלות. ב-4 ביולי אריך הרטמן ששימש בשלב זה מפקד בפועל של להק III עוטר ב-'חרבות' שנוספו לצלב האבירים של צלב הברזל שלו, באותם ימים הוא הגיע לרף ה-250 הפלות, הוא היה הטייס הרביעי להגיע למספר זה, מתוך חמישה לאורך כל ההיסטורה שהגיעו למספר זה. אל מול המתקפה הסובייטית הנרחבת, יחידות הכנף הועברו פעמים רבות בין פולין, הונגריה, ליטה ואף רומניה. ב-20 באוגוסט הצבא האדום פלש לרומניה, שלושה ימים לאחר מכן שלטונו של מנהיג רומניה ובעל הברית של גרמניה מרשל יון אנטונסקו הופל בהפיכת 23 באוגוסט 1944, 24 שעות לאחר מכן השלטון החדש ברומניה הכריז מלחמה על גרמניה.
להק II שנשלח לרומניה לסייע לכוחות הקרקע שם מצא את עצמו כעת בסכנת כיתור מפני הצבא האדום המתקרב. עם זוג מטוסי יונקרס Ju 52, ו-19 מטוסי Bf 109 (גוסטב) שמישים החליט מפקד הלהק בפועל האופטמן ליפרט (ממלא מקומו של גרהרד ברקהורן) לבצע נסיגה מהירה אל מעבר הרי הקרפטים מהמחנה של הלהק סמוך לבקאו, לעבר אזור רגין בצפון רומניה. מטוסי הקרב ליוו את זוג מטוסי התובלה, לאחר מכן מטוס יונקרס אחד הטיס שבעה טייסים מתנדבים כדי להביא את שאר המטוסים, תחת אש כבדה הצליחו הטייסים להמריא עם שבעת מטוסי הקרב שנותרו ומטוס היונקרס המריא עם צוותי הקרקע שנותרו בבקאו. אף על פי שהפינוי הציל את חיילי הלהק ומטוסיהם, מספר ימים לאחר מכן ב-31 באוגוסט בתקיפה של מטוסי מוטטנג אמריקאיים (מחיל האוויר ה-15) על שטחי הכינוס ברגין נפגעו רוב מטוסי הלהק, כאשר רק שבעה מטוסים שמישים נותרו ללהק. בתקיפה זו על ריכוז היחידות הגרמניות הנסוגות מרומניה נפגעו סך הכל 60 מטוסים על הקרקע (מתוכם 29 מטוסי קרב) ועוד תשעה מטוסים הופלו באוויר.
בשעה שיחידות הכנף היו עסוקים בלחימה מאומצת לאורך החזית, חיילי להק III נכנסו לתקופה של חגיגות כאשר ב-17 באוגוסט מפקד הטייסת ויליהם בץ השיג את הפלתו ה-200. בימים שלאחר מכן טייסי וחיילי הלהק החלו להתרגש לקראת אירוע היסטורי בלוחמה האווירית לאחר שב-22 באוגוסט הפיל מפקד טייסת 9 אריך הרטמן חמישה מטוסים סובייטים והגיע כך למספר שיא של 282 הפלות, בלהק ידעו שזה עניין של ימים ספורים עד שיגיע לרף ה-300 הפלות. ביום למחר הפיל במספר משימות עוד שמונה מטוסי אויב, ב-24 באוגוסט הוא המריא עם טייס המשנה שלו למשימת בוקר בה הצליח להפיל שישה מטוסים נוספים הם חזרו למנחת הטייסת לתדלוק וחימוש, לאחר מכן המריאו שוב כדי לתקוף מבנה של מטוסי קרב סובייטים (P-39 איירקוברה (אנ') תוצרת ארצות הברית). בסיוע טייס המשנה שלו הצליח הרטמן להפיל ארבעה מטוסי קרב סובייטים, רשת הקשר של הטייסת פרצה בהתרגשות כשהיה ברור שהוא הטייס הראשון בהיסטוריה לעבור את רף ה-300 הפלות, בדרכו חזרה למנחת לחגוג נתקל צמד המטוסים במבנה מפציצים סובייטים קלים והרטמן הוסיף עוד הפלה אחת לזכותו.
היסטוריית שירות > רומניה, פולין וגרמניה יוני 1944 – מאי 1945 > סתיו 1944

החגיגות ברחבי הכנף הגיעו לסיומן כאשר ב-31 באוגוסט הופל מפקד טייסת 5 אובר-לויטננט אוטו פונקולד, מה שהותיר שני קצינים טייסים בלבד בלהק II - הלמוט ליפפרט (אנ') מפקד הלהק בפועל והיינריך שטורם שקיבל את הפיקוד על טייסת 5. ב-2 בספטמבר הכנף נכנסה שוב להיסטוריית התעופה כאשר הופל המטוס ה-10,000 לזכות טייסי הכנף, הפרופגנדה הגרמנית ניצלה את החדשות להעלאת המורל ברחבי גרמניה שהיה במצב קשה עקב התבוסה הוודאית שהלכה והתקרבה. מה שמרשים במיוחד בהישג זה הוא העובדה ש-1,000 ההפלות האחרונות הושגו בפרק הזמן הקשר של ארבעה חודשי לחימה בלבד, כאשר מצבת הכוח של הכנף כללה שש טייסות בלבד. בסוף ספטמבר הכנף עברה שינוי פיקודי כאשר מפקדה אוברסטלויטננט הרמן הראבק הועבר לפקד על כנף קרב 54, במקומו נכנס לתפקיד הרמן גרף טייס מצטיין ואלוף הפלות (212 הפלות) שלחם בטייסת 9 ופיקד עליה בחודשים הראשונים של 1942. ב-1 באוקטובר הרטמן קודם לדרגת האופטמן והועבר מפיקוד טייסת 9 ללהק II בהונגריה במטרה להקים מחדש את טייסת 4.
למרות ההתקדמות הסובייטית בהונגריה, להק II נותר שם עד לאביב 1945. עם זאת באזור הצפוני של החזית התקפה מחודשת של הצבא האדום הובילה לנסיגה של להק I ו-III למחנות בצפון-מזרח גרמניה במהלך המחצית הראשונה של חודש אוקטובר 1944, עם 40 מטוסים שמישים בלבד לשני הלהקים יחד יכולתם לסייע לבלימת התקדמות הצבא האדום בפרוסיה הייתה מוגבלת מאוד.