stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חינוך לבריאות
התפתחות היסטורית

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20
בתחילת דרכו המודרנית, עסק החינוך לבריאות בעיקר ברמת הפרט, דהיינו, בהדרכת מטופלים בעל-פה. זו לוותה לעיתים בהעברת מידע כתוב בעלוני הנחיות. ברמת האוכלוסייה נעשה שימוש בכרזות, הרצאות וסדנאות. במקביל, באותן שנים נמצא כי האנשים שהפיקו את התועלת הרבה ביותר מקמפיינים היו משכילים ועשירים יחסית. בכך נסללה הדרך להכרה בהשפעתם המשמעותית של גורמים שאינם בשליטת הפרט, על בריאותו. כתוצאה מכך, התפתח היבט מוכר פחות של חינוך לבריאות: הגברת המודעות של מקבלי-החלטות מקומיים, רשותיים, ולאומיים להשפעה של החלטות-מדיניות על בריאות התושב, וזאת לצורך ניסוח מדיניות שתשפר את מצב הבריאות - במקום לפגוע בו - ולקידום החקיקה הנלווית לה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20
התרבו המחקרים בתחום החינוך לבריאות. ממצאיהם הרחיבו את הבנת הקשר המורכב בין ידע לשינוי התנהגות. בעקבות מחקרים אלו, פותחו תיאוריות לשיפור יעילותן של התוכניות. בסוף המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21, חלה התפתחות טכנולוגית משמעותית. השימוש בקמפיינים בתקשורת ההמונים, ברשתות חברתיות, בגיימינג ועוד, התרחב והתמקצע. זאת על אף ששימוש באפיקים אלו בעייתי לעיתים בשל הבדלים כלכליים, חברתיים וסביבתיים ובגין אי-נגישותם לאנשים עם מוגבלויות מסוימות בעלי הכנסה נמוכה.
גם בתחום הדרכת המטופלים נרשמה התמקצעות מבוססת ראיות, שכללה פיתוח כלים חדשים, שימוש עקבי בתיאוריות והרחבת תחומי ההדרכה ממידע על המחלה/מצב הבריאות לשימוש מושכל במערכת הבריאות וחיזוק האוריינות הבריאותית של המטופלים. במקביל, נמצא ששימוש בחינוך לבריאות בלבד אינו אפקטיבי: כדי להשפיע על מצב הבריאות יש להשתמש בפעולות נוספות - מבוססות ראיות ועם השפעה סביבתית – בין אם מדובר בסביבה הפיזית, בסביבה הטכנולוגית, בסביבה התרבותית, בסביבת המדיניות או בשילוב של אלו. מסיבה זו, חינוך לבריאות נחשב, לעיתים, לדרך מוגבלת למדי ביצירת שינוי התנהגותי. ייתכן ותפישה זו גרמה להערכת חסר של תפקיד החינוך לבריאות, ולכשל בהבנת הפוטנציאל שלו ככלי תמיכה הכרחי וחשוב במגוון רחב של התערבויות קידום בריאות.
אתיקה

שאלת חופש הבחירה עולה כאשר מנסים להשפיע על התנהגויות, אמונות ועמדות של אנשים, לכן, מטרת העל של חינוך לבריאות היא אימוץ רצוני של הרגלים והתנהגות ויישומם כדרך חיים במישור הגופני, הנפשי, החברתי והסביבתי. העקרונות האתיים העומדים במרכז העיסוק בבריאות בכלל, ובחינוך לבריאות בפרט סותרים, לכאורה, זה את זה. מחד, מחנכים לבריאות מחויבים לעשות כמיטב יכולתם כדי לקדם את בריאות האוכלוסייה. מאידך, הם מחויבים שלא לפגוע בהם ולשמור על כבודם. הצגת אנשים שמנים כדוגמה שלילית, למשל, פוגעת בעקרונות אלו: גם אם הכוונה לקדם את בריאותם של אנשים אחרים, היא יכולה לעיתים להתפש כ"האשמת הקורבן". עקרון אתי נוסף שיש לשמור עליו הוא האוטונומיה, כלומר, זכותם של אנשים לקבל החלטות הנוגעות להם עצמם. כדי לפעול באופן מוסרי, על העוסקים בחינוך לבריאות להיות מודעים לעקרונות האתיים העומדים בבסיסו של עיסוק זה אותם ניתן למצוא במסמכים שונים בשפה האנגלית.
תיאוריות ומודלים בחינוך לבריאות

לתיאוריות ומודלים המסבירים התנהגות בריאותית מבוססי-ראיות יתרונות רבים: הם מסבירים, בין היתר, את הסיבות האישיות והסביבתיות להתנהגויות בריאות ספציפיות ואפשר להשתמש בהם כ"מפת דרכים" לתכנון, וכ"ארגז כלים" ליישום והערכה של תוכנית חינוך לבריאות, כולל בחירת קבוצות יעד, שיטות עבודה ודרכי הערכה. תיאוריות שנעשה בהן שימוש רב הנלמדות גם בישראל הן:
תיאורית האמונה הבריאותית
מודל שלבי השינוי או המודל הטראנס-תאורטי
תיאורית ההתנהגות המתוכננת
דיפיוזית החידושים (Diffusion of Innovation)
תיאורית הלמידה החברתית
ועוד
נושאים בחינוך לבריאות

חינוך לבריאות מתייחס להיבטים המשפיעים על בריאות האוכלוסייה, ושהשגתם קשורה, בין היתר, לשמירה על אורח חיים בריא ו/או לשינוי הגורמים המשפיעים על הבריאות. כמה מן הנושאים המרכזיים בחינוך לבריאות מוצגים להלן:
פעילות גופנית - פעילות פיזית שמבצע אדם במסגרות שונות כמו ספורט או כפעילות שגרתית כמו עלייה במדרגות, הרמת משאות, הליכה, רכיבה על אופניים. פעילות גופנית יכולה להיעשות למטרות נוספות כגון: משחק, פנאי, עבודה, הישרדות, שיפור הכושר הגופני, היכולות האתלטיות ועוד.
תזונה נבונה וביטחון תזונתי - התזונה מתייחסת לסך המזונות והמשקאות אותם צורך האדם. דיאטה חסרה, עודפת או לא מאוזנת יכולה לגרום להשלכות שליליות על הבריאות, ולהוביל למחלת לב כלילית, השמנה, דלדול עצם, או צפדינה, כמו גם לבעיות פסיכולוגיות והתנהגותיות.
מניעה/הפחתה של השימוש במוצרי-טבק: למעלה משבעה (7) מיליון איש מתים בעולם כתוצאה משימוש ישיר במוצרי-טבק ו-1.2 מיליון מתים מחשיפה לעישון פסיבי. מספר שיטות של חינוך לבריאות נמצאו יעילות בהפחתת השימוש במוצרי טבק, ביניהן סדנאות גמילה מעישון, ואזהרות מלוות בצילומים דוחים על אריזות הטבק.
בריאות השן - לבריאות השן השפעה משמעותית על חיי היומיום ועל המצב החברתי של אנשים בכל הגילים. שיניים שאינן מטופלות ומחלות חניכיים עלולות לפגוע בבריאות, והן מקור לכאב וסבל כמו גם לנטל כלכלי לפרט ולמערכת הבריאות. חינוך לבריאות בתחום זה מועבר בגני ילדים ובבתי-ספר, כמו גם במרפאות השיניים עצמן. גם גורמים מסחריים מספקים מידע בנושא בריאות השן. ברמת המדיניות, מתקיימת פעולה של לוביסטים בנוגע לפלואורידיזציה של מי-השתייה.
רגיעה נפשית - הוא מצב שבו האדם חופשי מתחושות גופניות ורגשיות של דחק וחרדה. במצב של רוגע מופחתת הפרשתו של המוליך העצבי נוראדרנלין. ניתן להגיע לרגיעה או להפחית את רמת החרדה או הדחק באמצעות טכניקת הרפיה. מטרת טכניקת ההרפיה היא לסייע בהפחתת מתח השרירים, הורדת לחץ דם, והאטת קצב הנשימה ופעימות הלב. הטכניקה משמשת לעיתים קרובות בתוכניות שונות להתמודדות עם חרדה ודחק, בטיפולים פסיכולוגיים (בעיקר טיפול קוגניטיבי התנהגותי), בהרפיה עצמית של האדם, ועוד.
שינה בריאה - השינה היא מצב פיזיולוגי, הפיך ומחזורי, המאופיין בפעילות ותגובה לגירויים בעוצמה הנמוכה מעוצמת התגובה בזמן ערות. השינה לרוב מושפעת מפעילותו של האדם במהלך היום. מצב התודעה בזמן השינה שונה ממצב העירות, והמסתורין שאופף אותה ריתק את האנושות מקדם. השינה תופסת קרוב לשליש מחייו של אדם וחיונית לבריאות הגוף והנפש.
יעילות של אסטרטגיות חינוך לבריאות

אסטרטגיות שונות של חינוך לבריאות נמצאו כיעילות יותר מאחרות במניעה והפחתה של מצבי חולי ובהתנהגויות התורמות להיווצרן ולשימורן.
העיסוק בחינוך לבריאות

העיסוק בחינוך לבריאות מתבצע במגוון מסגרות, מערכות וארגונים ביניהם – מערכת החינוך, מערכת הבריאות, הרשויות המקומיות, הצבא, המשטרה, התעשייה ומקומות עבודה אחרים, ארגונים עסקיים, עמותות וארגונים ללא כוונת רווח, אמצעי התקשורת, הממשלה ועוד. ברמת הפרט – הרמה הבלתי פורמלית - עוסקים בכך במשפחות ובקהילות.
פיגוע כביש החוף

| חלק מהתבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים בשנות ה-70 של המאה ה-20 |
| --- | --- |

שלדת האוטובוס שנהרס בפיגוע כביש החוף ביום הפיגוע
 תאריך:  11 במרץ 1978
 מקום:   כביש החוף
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  32°08′52″N 34°48′11″E﻿ / ﻿32.147875°N 34.803185°E﻿ / 32.147875; 34.803185
 סוג:  פיגוע, משבר בני ערובה, חטיפת אוטובוס, טרור פלסטיני 
 נשק:  רובים וחומרי נפץ
 הרוגים:  35
 פצועים:  71
 מבצע:  פת"ח פת"ח
 מניע:  טרור פלסטיני לאומני
 he
 
חיילי צה"ל ליד האוטובוס הפגוע, 11 במרץ 1978
תא הנהג המפויח
האנדרטה לחללי הפיגוע
פיגוע כביש החוף המוכר גם בשם אוטובוס הדמים היה פיגוע טרור שבוצע ב-11 במרץ 1978 על ידי מחבלים מפת"ח, בכביש החוף ובו נרצחו 35 ישראלים, מתוכם 9 ילדים, ונפצעו 71. בארגון הפת"ח פיגוע הטרור נקרא "מבצע כמאל עדואן", על שם בכיר בארגון הפת"ח שנהרג בידי צה"ל בשנת 1973 במבצע אביב נעורים. עד לטבח בפסטיבל נובה זה היה פיגוע הטרור הקטלני ביותר בתולדות ישראל.
מהלך הפיגוע

ביום שבת אחר הצהריים, 11 במרץ 1978, הגיעה לחוף מעגן מיכאל קבוצה של 11 מחבלים מהאש"ף, בסירות גומי. המחבלים יצאו לדרכם מנמל צור בלבנון עם שחר, בספינת שילוח, שלושה ימים קודם לכן. בלב ים, הם עברו מספינת השילוח לשתי סירות גומי. בגלל תקלה בלתי צפויה הם עשו זאת מוקדם מהמתוכנן.
המחבלים הגיעו לחוף שמורת הטבע מעגן מיכאל, לאחר ששהו יומיים בים ואיבדו את דרכם. שני מחבלים נוספים טבעו בדרך בהתהפכות אחת הסירות. בחוף פגשו המחבלים את צלמת הטבע גייל רובין שעסקה בצילומי טבע בקרבת החוף. המחבלים רצחו אותה והמשיכו בצעדה לעבר כביש החוף. סמוך לשעה 16:30 עצרו מונית שחלפה בכביש. שני מחבלים נכנסו למונית וביחד עם הנוסעים שבה החלו להתקדם דרומה לתל אביב. יתר המחבלים עצרו אוטובוס של מטיילים שהיה בדרכו לחיפה. באוטובוס היו חברי "חוג המשוטטים" של "אגד", עובדי החברה ובני משפחותיהם, שהיו בדרכם חזרה הביתה מיום טיול במערת הנטיפים.
המחבלים עצרו את האוטובוס ביריות, התפרצו פנימה ודרשו מהנהג לנסוע לתל אביב. לאחר מכן הם כפתו את ידי הגברים. במהלך הנסיעה ירו המחבלים מחלונות האוטובוס לעבר מכוניות חולפות. מהירי נהרגו ארבעה אנשים.
ליד מחלף אולגה (אז צומת מרומזר) חברו המחבלים למונית בה היו שני המחבלים האחרים. הם העלו את כל נוסעי המונית לאוטובוס והמשיכו לדהור דרומה תוך שהם ממשיכים לירות מחלונות האוטובוס לעבר כלי רכב אחרים. במהלך הנסיעה הבחינו המחבלים באוטובוס "אגד" נוסף שניסה להימלט מהם. היה זה אוטובוס "אגד" בקו 901 מתל אביב לחיפה. נהג האוטובוס, ששמע על התקפת המחבלים, הסתובב והחל נוסע במהירות דרומה. המחבלים רדפו אחרי האוטובוס עד שהצליחו לעצור אותו. נוסעי קו 901 הועלו לאוטובוס חוג המשוטטים, והם המשיכו לעבר תל אביב.
כל ניסיונות המשטרה לעצור את האוטובוס עלו בתוהו עד שלבסוף, מעט צפונית מצומת גלילות בפאתי תל אביב (מול המקום שבו שוכן כיום סינמה סיטי גלילות), ירו השוטרים בגלגלי האוטובוס והוא נעצר. בין המחבלים לבין כוחות משטרה שהיו במקום התפתח קרב יריות ארוך. חלק מהמחבלים פרצו החוצה מהאוטובוס, השאר החלו לירות לעבר הנוסעים, שניסו להימלט. לבסוף פוצצו המחבלים את האוטובוס על כל נוסעיו והוא הפך למלכודת אש גדולה. רוב נוסעי האוטובוס נהרגו, בנוסף לחייל צה"ל (יעקב פז) שהיה במקרה במקום והסתער באופן עצמאי על האוטובוס החטוף. אסף חפץ, מפקד הימ"מ, שהגיע למקום לפני הכוחות מיחידתו, ניהל קרב פנים אל פנים כנגד שישה-שבעה מחבלים, במהלכו הרג שני מחבלים ושבה אחד. חפץ נפצע במהלך הקרב ואיבד את השמיעה באוזן אחת. בזכות גילוי אומץ לב בעת הקרב, הוענק לו עיטור האומץ מטעם משטרת ישראל.
בטבח נרצחו 35 איש ונפצעו 71.
אחרי הפיגוע > בישראל

עקב חוסר ודאות באשר לגורל המחבלים שהיו באוטובוס, הוטל עוצר על יישובים באזור גוש דן ודרום השרון, ונערכו סריקות אחר המחבלים (שלא נמצאו, וכנראה נהרגו, מלבד שניים שנותרו בחיים).
בתגובה לפיגוע זה, ולפיגועים אחרים, יצאה מדינת ישראל למבצע ליטני בדרום לבנון.
הרמטכ"ל מוטה גור מינה ועדת חקירה לאירועים בראשות האלוף יונה אפרת ומפכ"ל המשטרה חיים תבורי מינה ועדת בדיקה בראשות ניצב שמואל איתן.
במקום שבו הגיע האוטובוס לסוף דרכו הוקמה ב-1982 אנדרטה לזכר הנספים, שעוצבה על ידי הפסל יצחק שמואלי, ונמצאת מערבית לכביש החוף.
שלדת האוטובוס שנהרס בפיגוע זה ניצבת כיום במוזיאון הרכב ההיסטורי של "אגד" בחולון.
שני המחבלים שנותרו בחיים, ח'אלד חוסיין (אבו עוסבה) וחוסיין פואד, הועמדו לדין בבית המשפט הצבאי בלוד. ח'אלד אבו עוסבה שוחרר בעסקת ג'יבריל.
אחרי הפיגוע > ברשות הפלסטינית

הרשות הפלסטינית מנציחה את זכרה של דלאל מוגרבי, ממובילי הכוח המפַגֵע, בשמם של בתי-ספר לבנות בעזה ובחברון. בלבנון קיוו כי גופתה תוחזר במסגרת עסקת חילופי השבויים של אלדד רגב ואודי גולדווסר ב-16 ביולי 2008. אולם עם סיום בדיקות הדנ"א של שרידי הגופות שהגיעו מישראל בעקבות העסקה התברר כי היא אינה ביניהן.
הערות שוליים

↑  צביה גרנות, יוזמה בעת מצוקה, מעריב, 30 באוקטובר 1984, מעריב, 30 באוקטובר 1984
↑  אסף חפץ באתר משטרת ישראל.
↑  אבי יששכרוף, המחבל שביצע את הפיגוע באוטובוס הדמים: איני מתנצל ואיני מתחרט, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2009
↑  מיכאל יעקובסון, תמונות וסקירה על האנדרטה לפיגוע, אתר 'חלון אחורי', 7 בינואר 2013
↑  מחר יחל משפט 2 המחבלים תוקפי האוטובוס בכביש החוף, מעריב, 8 באוגוסט 1979
עדה במשפט המחבלים באוטובוס הדמים לסניגורית: "היית צריכה להיות באוטובוס!", מעריב, 23 באוגוסט 1979
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
​
| מנחם בגין |
| --- | --- | --- |
| אירועים מרכזיים בעת כהונתו כראש ממשלה | הממשלה ה-18: תקיפת הכור הגרעיני בעיראק • פיגוע כביש החוף • פרויקט שיקום שכונות • ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל הממשלה ה-19: הסכם השלום בין ישראל למצרים • מבצע אופרה  • מלחמת לבנון הראשונה |  |
| כללי | ימי בגין • דוקטרינת בגין • בגין (סרט) • בלילות לבנים • המרד • נאום הצ'חצ'חים |  |
| הנצחת מנחם בגין | אולם הספורט בגין • בית החולים מנחם בגין • דרך בגין (תל אביב) • כביש בגין • מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים • מרכז מורשת מנחם בגין • פארק בגין • פארק מנחם בגין • קריית הממשלה (מזרח ירושלים) • פרס בגין • שדרות מנחם בגין (אשדוד) |  |
| משפחתו | עליזה בגין (בת זוג) • זאב בנימין בגין (בנו) |  |
תחנת אהרונוביץ'

#invoke:תבנית מידע
תחנת אהרונוביץ' היא אחת מעשר התחנות התת-קרקעיות לאורך הקו האדום של הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וממוקמת על ציר ז'בוטינסקי בבני ברק, בין צומת הרחובות אהרונוביץ' והרב שך. העבודות להקמת התחנה החלו בפברואר 2016, ובוצעו על ידי נת"ע.
מבנה התחנה

שטח התחנה: 3,142 מ"ר
עומק התחנה: 27 מטר
רוחב הרציפים: 10 מטרים
היסטוריה

העבודות להקמת התחנה התאפיינו, בין היתר, בשטח עבודה עירוני, צפוף ביותר, עם קרבה רבה לבנייני מגורים. לצורך הקמת התחנה נדרשה העתקת תשתיות נרחבת, כולל תשתיות חשמל, תקשורת, מים, ניקוז וביוב, עבודה שנמשכה כשנתיים, עד לפינוי כל תחום עבודות התחנה מתשתיות קיימות.
בדומה לשאר התחנות התת-קרקעיות בקו האדום, גם בתחנת אהרונוביץ' החפירה התבצעה מתחת לתנועת כלי הרכב, כאשר הם נעים על גבי משטח בטון, שהוא מעין גשר המורכב מקונסטרוקציית פלדה שעליה מורכבים לוחות של בטון דרוך.
נכון למאי 2020 התבצעו בתחנה עבודות בנייה של שלד התחנה.
ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.
מרכז רימונים

תבנית:מבנה
מרכז רימונים הוא מרכז קניות ומסחר מרכזי הממוקם ברחוב השומר 12 בבני ברק, צמוד למגדלי שקל. המרכז מהווה תחליף לקניון, שלא קיים בשטח העיר על פי בקשת רבני העיר.
היסטוריה

עד שנות 2000 שימש המקום כאזור תעשייה, ואולמי שמחות. במקום היו ממוקמים מחסנים של חברות שונות, ביניהן חברת דובק, ובית החרושת לאריגים 'פיק' ועוד. לאחר שהחל האזור מסביב להתפתח, נבנה על המקום 'מרכז רימונים'.
כיום במתחם פועלים: אולם אירועים, בית אבות, ותחנת דלק, וכן חנויות שונות, הממוקמות בקומה הראשונה של הבניין. הכניסה לחלקם הוא ישירות מרחוב השומר, אך חלקם ממוקות במעין מדרחוב המוליך מרחוב השומר לרחוב על שם יצחק נפחא, הסמוך למתחם.
מיקומו

המרכז כאמור ממוקם בתחילתו של רחוב השומר, וממוקם בין רחוב הירדן סמוך למגדלי שקל, לרחוב יצחק נפחא.
מצדו האחד של מרכז רימונים נמצאים 'מגדלי שקל', המאכלסים משרדים רבים, וכמה קומות חניה. מצידו השני קיים עדיין אזור תעשייה למחצה. מול המתחם ממוקמת תחנת כיבוי אש של העיר.
סניפים וחנויות

במרכז ישנם חנויות רבות, ורשתות שונות מפעילות בו סניף, וכן סניפי בנקים שונים, במשך הזמן, התחלפו החנויות במתחם. במתחם גם קומת חניה.
כיום שוכנים בו בין השאר:
בנק פאג"י - מפעיל סניף במקום המשרת בעיקר את בעלי העסקים במקום.
סניף בנק איגוד
המוסד לביטוח לאומי - סניף בני ברק
מאפיית הצבי - רשת מאפיות
יש חסד - סניף של רשת המרכולים
פוד אפיל - סניף של רשת כלי בית
אור החיים - רשת ספרים
סנטר פארם - רשת בתי מרקחת
אולמי כתר הרימון - מרכז אירועים
עטרת רימונים - בית אבות, הממקום בקומות העליונות של המתחם
תחנת דלק של חברת סונול
בית כנסת - אנטר
הרץ - סניף של חברת השכרת רכב
שלמה סיקסט - סניף של חברת השכרת רכב
מעלה חיים - מרכז טיפולי של עמותת עלה.
הוט מועדון צרכנות

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  בני ברק 
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־29 שנים) 
 www.hot.co.il
 
מועדון הצרכנות הו"ט (הנדסה וטכנולוגיה) הוא מועדון צרכנים שהוקם בשנת 1996 על ידי הסתדרות ההנדסאים בישראל וחברים בו כ-270 אלף איש. המועדון הוא ארגון בבעלות מוסד ללא כוונת רווח, המשרת את אוכלוסיית ההייטק ובתוכם, הנדסאים, טכנאים, מהנדסים, אנשי מקצועות המחשב והטכנולוגיה ובני משפחותיהם מעל גיל 18. זהו מועדון צרכנות המציע שירותים והטבות לאוכלוסיות אלו בתחומי הצריכה והפיננסים באמצעות יצירת שיתופי פעולה עסקיים. המועדון מציע לחבריו הטבות, הנחות והצעות ערך בתחומי הצרכנות, הרכב, הפיננסים, התיירות, הביטוח והנדל"ן.
מנכ"לית החברה היא גנית הראל. משרדי החברה ממוקמים במגדלי בסר בבני ברק.
רקע היסטורי

המועדון הוקם בשנת 1996 על ידי הסתדרות ההנדסאים והטכנאים כהשלמה לפעילות האיגוד המקצועי. מייסד המועדון ומנהלו הראשון היה יורי מרק. בשנת 1998 השיק המועדון את אתר האינטרנט ובשנת 2000 שיגר את הניוזלטר הראשון.
בשנת 2004 נקלע המועדון לסכסוך משפטי עם חברת הכבלים, שהוקמה ממיזוג חברות הכבלים האזוריות שפעלו באותה עת והתאגדו תחת שם זהה לשם המועדון. הסכסוך הסתיים בפשרה לפי המועדון יקרא הוט ואילו חברת הכבלים תיקרא HOT (באנגלית).
בשנת 2009 החל המועדון לפעול גם בעולמות הפיננסיים והשיק הטבות בנקאיות.
בשנת 2014 השיק המועדון אפליקציה מבוססת מיקום, ומציגה את הטבות המועדון ביחס למקום בו המשתמש נמצא ויכולת ניווט לבית העסק. בשנת 2016, הוכנס שירות נוסף לאפליקציה - ה"ארנק חכם", כרטיס נטען שמעניק הנחה ברכישה ברשתות ובמותגים בישראל המאפשר לטעינה מדויקת של סכום הרכישה.
בשנת 2018 מונה צביקה וילנאי למנכ"ל המועדון. וילנאי, ליווה את המועדון מיום הקמתו במסגרת חברת הפרסום והשיווק שניהל. וילנאי התווה את האסטרטגיה העסקית והשיווקית של המועדון, בדגש על רתימת טכנולוגיות ויצירת שיתופי פעולה עסקיים עם חברות במשק.
בשנת 2019 רכש המועדון וחנך את בית ההנדסאי, בו פועלים לצידו גופי סמך נוספים של הסתדרות ההנדסאים.
בשנת 2021 חנך המועדון סוכנות ביטוח אובייקטיבית, הפועלת תחת מודל הסוכן האובייקטיבי, במבנה עמלה אחיד שמציעה פתרונות ביטוח לחברי המועדון.
בשנת 2024 מונתה גנית הראל לתפקיד מנכ"לית מועדון הוט. הראל בעלת תואר שני במנהל עסקים ובעלת ניסיון ניהולי רב שנים. החל משנת 2018 כהנה הראל כמשנה למנכ"ל מועדון הוט, והייתה אחראית על ניהול מחלקות הכספים, השירות, התפעול והטכנולוגיה של המועדון. לאחר הודעת הפרישה של צביקה וילנאי מניהול המועדון, מונתה הראל על ידי הדירקטוריון כמנכ"לית המועדון החדשה.
בחלוף השנים המועדון התרחב לאוכלוסיות נוספות של מהנדסים, עובדי תעשיית ההיי-טק ועובדים בחברות טכנולוגיות. המועדון מונה כ-300 אלף חברים בכ-170 אלף בתי אב. למועדון הצרכנות הוט הסכמים עם מעל ל-14 אלף שותפי סחר, ספקים ונותני שירות.
מטרת המועדון

מועדון הצרכנות הוט פועל על מנת להעניק לחברים בו כלים לצרכנות נבונה וערכית, המיושמת בפועל על ידי הגדלת כוח הקנייה של חבריו ובהוזלת יוקר המחיה בעולמות הצריכה השונים. בנוסף, המועדון העמיד לעמיתיו שירותים נוספים עימם ניתן למנות: סיוע משפטי צרכני ראשוני ללא עלות, קורסים והרצאות וובינר בחינם, כתבות צרכניות במגוון נושאים וביצירת קהילה חזקה של שיתוף ידע בין העמיתים לבין עצמם.
שיתופי פעולה והישגים בולטים

מועדון הצרכנות מנהל שיתוף פעולה עם חברת ישראכרט המנפיקה ומתפעלת את כרטיס המועדון לחבריו.
בשנת 2014, השיק המועדון לראשונה בעולמות ניהול מועדוני צרכנות, אפליקציית סחר ייעודית לחברי המועדון, ומציעה מבצעים, הטבות והנחות לחברי המועדון.
בשנת 2019 רכשה החברה וחנכה את בית ההנדסאי ובנוסף, נכנסה החברה להסכם התקשרות בלעדי עם בנק לאומי.
בשנת 2021 חנך המועדון סוכנות ביטוח, המעניקה פתרונות ביטוח לחברי המועדון.
תרומה לקהילה

עם פרוץ מגפת הקורונה בישראל בשנת 2020, פעל מועדון הוט כדי למזער פגיעות צרכניות שהיו שכיחות באותה התקופה על ידי כך שאפשר לכל חבר מועדון ייעוץ משפטי ראשוני חינם בנושאים צרכניים. לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל ב-7 באוקטובר 2023, הקים מועדון הצרכנות הוט חמ"ל תיירות שסייע בהשבת ישראלים ששהו בחו"ל ארצה, וקידם מיזם "ערבות הדדית" על ידי הקמת פורום דיגיטלי שאפשר לקשר בין חברי מועדון שהיו זקוקים לסיוע לאלו שיכלו להעניק אותה.
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! חדשות‏, הוט נגד הוט: חברת הכבלים הפרה סימן רשום?, באתר וואלה, 5 ביוני 2013
↑  חנוכת "בית ההנדסאי", באתר הסתדרות ההנדסאים בישראל, ‏2020-01-01
1 2  סוכנות ביטוח חדשה בישראל: "הוט סוכנות לביטוח", באתר www.inn.co.il, ‏22.05.20
↑  צביקה וילנאי פורש ממועדון הצרכנות הוט, גנית הראל תחליפו, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2024
↑  https://www.hot.co.il/מגזין
↑  מועדוני הצרכנות הוט ואשמורת מחדשים את שיתוף הפעולה עם ישראכרט, באתר וואלה, 2 בפברואר 2022
↑  מועדון הצרכנות 'הוט' מחדש את השת"פ עם בנק לאומי, באתר אייס, 3 בינואר 2023
בית החולים במעבר ארז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים שדה
 בעלים:  צבא הגנה לישראל
 מנכ"ל:  סלמאן זרקא ורחלי מיזן
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  18 בינואר 2009
 שירותים
 מספר מחלקות:  16
 גאוגרפיה
 מיקום:  ישראל מעבר ארז, ישראל
 קואורדינטות:  31°33′30″N 34°32′41″E﻿ / ﻿31.5582°N 34.544722222222°E﻿ / 31.5582; 34.544722222222
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) בית החולים במעבר ארז(למפת מערב הנגב רגילה) בית החולים במעבר ארז(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית החולים במעבר ארז(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית החולים במעבר ארז
 
בית החולים במעבר ארז אשר נקרא גם בית החולים "האמריקאי" הוא בית חולים שדה שהוקם מספר פעמים, בפעם הראשונה ב-18 בינואר 2009, בשנית ב־20 ביולי 2014 ובשלישית בסוף 2019, כל גלגולי בית החולים הוקמו על מנת לטפל בפלסטינים חולים ופצועים מרצועת עזה וכולם הוקמו באזור אשר נמצא בסמוך למעבר ארז שבצפון הרצועה.
היסטוריה > בית החולים בזמן מבצע עופרת יצוקה

בית החולים נפתח לראשונה בימיו האחרונים של מבצע עופרת יצוקה והוא הכיל חדר רנטגן, חדר מיון, בית מרקחת ומעבדות לרופאים, מימון בית החולים היה בעזרת הצלב האדום ומד"א. בית החולים היה מסוגל לתת שירותים לכ-30 חולים בשעה. במרבית המקרים החולים היו מקבלים אבחון ראשוני ונשלחים למרפאת הבריאות באזור בהם הם גרים אבל במקרים חמורים יותר נשלחו החולים לאחד מבתי החולים בישראל על מנת לקבל מענה רפואי טוב יותר.
היסטוריה > בית החולים בזמן מבצע צוק איתן

בית החולים נפתח בשנית בעקבות תגובות ודיווחים לגבי המצב הבריאותי ברצועה, ככל הנראה בגלל מבצע צוק איתן. ההחלטה על הקמת בית החולים התקבלה על ידי ממשלת ישראל השלושים וארבע וזאת בעקבות המלצת מתאם פעולות הממשלה בשטחים יואב מרדכי, ההחלטה קיבלה את אישורו של הרמטכ"ל בני גנץ. מלבד הגורמים הצבאיים היו גורמים נוספים שפעלו להקמת בית החולים בהם בין היתר היה ארגון צדקה אמריקאי אוונגלי בשם Friend Ships אשר גם פועל למען פצועים אשר נמלטו מאזורי המלחמה של מלחמת האזרחים בסוריה, וכן עם תרומות של מכשירים רפואיים.
במקום היו כ-20 רופאים, אחיות טכנאים וחיילי צה״ל, מכשיר צילום רנטגן, מכשיר אק"ג, בית מרקחת, חדר לידה, ציוד החייאה מתקדם, חדר מיון ומכשיר לביצוע בדיקות דם.
עם זאת, ברצועת עזה הייתה התנגדות להעביר אזרחים פצועים, כדי שיקבלו טיפול בישראל, ולכן בית החולים נשאר רוב הזמן כמעט ריק. במהלך ירי הרקטות במסגרת מבצע צוק איתן שיגר החמאס עשר פצצות מרגמה לעבר בית החולים.
בזמן מבצע צוק איתן עבדו בבית החולים כ-20 רופאים וכמה אחיות וטכנאים. ב-26 באוגוסט 2014 נסגר בית החולים ועל פי מקורות טופלו כ-51 אנשים.
מפקדי בית החולים בעת מבצע צוק איתן היו אל"ם ד"ר סלמאן זרקא וסא"ל רחלי מיזן.
היסטוריה > כיום

הקמת בית החלים מחדש הייתה אחד מהסעיפים החשובים במסגרת הבנות והסכמי הסדרה בין ישראל חמאס על אף התנגדות הרשות הפלסטינית והגורמים הבכירים בה בטענה כי הרעיון והקמת בית החולים בוצע ללא תיאום או יידוע משרד הבריאות של הרשות הפלסטינית ואף האשים את החמאס כי במסגרת עסקת המאה הוא מקים בסיס מודיעין אמריקני של ה-CIA במסווה של בית חולים שדה לתושבי הרצועה שגם הוא בשיתוף פעולה עם המוסד.
בספטמבר 2019 במסגרת כנס של ועדת הקישור לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית הוצעו כמה פתרונות וכלים שיעזרו לפיתוח הרצועה ובניהם: הקמת מתקן התפלה בח'אן יונס, החזרת הפעילות באזור התעשייה קרני שנמצא בסמוך למעבר קרני והחזרת הפעילות של בית החולים שהיה במעבר ארז, בפועל חודש לפני הכנס כבר החלה הקמתו מחדש של בית החולים שיהיה בשטח של כ-40 דונם וצפוי לספק טיפול רפואי לחולים ברצועת עזה למשך 10 שנים לפחות וזאת בעזרת מימון שבא מכספו של השליח הקטרי לרצועה מוחמד אל-עמאדי אשר השקיע מיליון דולר במיזם, במקור היה תכנון להקים את בית החולים במעבר רפיח שבציר פילדלפי אך הדבר לא יצא לפועל כי היזמים של הפרויקט להקמת בית החולים העדיפו להקימו כמו קודמו, בסמוך למעבר ארז וזאת בעקבות הקושי לתת מענה רפואי באזור זה.
בינואר 2020 התקדמו עבודות הבנייה של המקום ואף פורסם כי בבית החולים יוקמו שיכלול כ-16 מחלקות ויתן מענה לעד כ-500 חולים, בנוסף לאלו לראשונה תושבי הרצועה יוכלו לבצע במקום טיפול כימותרפי.
בתגובה לביקורת נגד חמאס, ב-1 בדצמבר פורסם בביטאון הארגון, "אלרסאלה", דף מידע על בית החולים. בנוסף התקיימה מסיבת עיתונאים בעזה בהשתתפות שר הבריאות של ממשלת החמאס, ד"ר ג’וואד א-טיבי. א-טיבי טען כי הסנקציות שהוטלו על ידי הרשות הפלסטינית נגד הרצועה אילצו את החולים לחפש אופציה אחרת. בנוסף, הוא טען כי הרשות השאירה את הרצועה בלי אמצעים רפואיים כאקט פוליטי נגד חמאס.