stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רמת צבי
היסטוריה

חברי ארגון הגליל התארגנו לצורך הקמת מושב ועברו הכשרה במשך מספר שנים על גבעת שמרון. במסגרת מפעל היישובים על שם דב הוז ויצחק בן-יעקב נרכשו כ-6,000 דונם מאדמות הכפר הערבי טמרה והם הוקצו להתיישבות לארגון הגליל. הקמת היישוב נעשה בסיוע של ארגון בני ברית שתרמו 100,000 דולר לצורך כך. בסוף 1941 עלו חברי הארגון לחריש במקום. בינואר 1942 עלו חברי הארגון להתיישב באופן זמני במולדת. בשנה הראשונה התגוררו החברים במקום בתנאים קשים, ללא כביש, תוך הבאת מים בעגלה מגבע. בשנת 1947 טרם נפתרה בעיית המים ועיקר החקלאות התבסס על פלחה. במושב היו 38 משפחות מתוך 62 שיועדו לה על פי התוכנית. המושב נותר בגודל זה במשך שנים רבות.
היישוב נקרא בראשית דרכו "תמרה" ושמו הוסב במרץ 1953 ל"רמת צבי", על שם הנרי צבי מונסקי, שהיה פעיל ציוני ונשיא ארגון בני ברית בארצות הברית. ארגון בני ברית המשיך ללוות את המושב בשנים שלאחר מכן ובשנת 1960 נחנך במושב גן ילדים שנתרם על ידי הארגון. במרץ 1962 הונחה אבן פינה לבית העם במושב, שהוקם גם הוא בסיוע בני ברית. תנועת הנוער הפועלת ביישוב נקראת "התנועה החדשה".
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ארגון הגליל בשומרון, דבר, 11 ביוני 1941
↑  חיים יערי, פילנטרופיה שעושה היסטוריה, דבר, 20 במרץ 1962
↑  משקי הזכרון ע"ש ד. הוז וי. בן יעקב, דבר, 19 בדצמבר 1941
↑  בכפר - חבר חדש לועד גוש חרוד, דבר, 30 בינואר 1942
↑  מ. אמיתי, תמרה, משמר, 16 באוגוסט 1943
↑  א. מש, תמרה, דבר, 31 באוקטובר 1947
↑  המושבים ירכשו אגרות בטחון ב-4 מליון לירות, דבר, 18 ביוני 1967
↑  נשיא ארגון בני ברית מבטיח, דבר, 1 באפריל 1953
↑  גן ילדים ברמת צבי ע"ש מיסדר בני ברית, דבר, 22 במרץ 1960
↑  בתי עם במושבים רמת צבי ומולדת, דבר, 20 במרץ 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588149505171  VIAF: 317132662   WorldCat (עם VIAF): 317132662 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוג'ר פריי

| --- | --- |

רוג׳ר פריי, דיוקן עצמי 1928
 לידה:  14 בדצמבר 1866 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  9 בספטמבר 1934 (בגיל 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  מכללת קליפטון  קינגס קולג' 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, ספרות מדע פופולרי, ביקורת אמנות, תולדות האמנות 
 זרם באמנות:  קבוצת בלומסברי 
 בן או בת זוג:  Helen Coombe  ואנסה בל  נינה המנט 
 צאצאים:  [Agnes] Pamela Fry, Julian Edward Fry 
 
רוג'ר אליוט פריי (באנגלית: Roger Fry‏; 16 בדצמבר 1866 – 9 בספטמבר 1934) היה צייר ומבקר אמנות, וחבר בקבוצת בלומסברי. הוא הפך לתומך בהתפתחויות בציור הצרפתי, והעניק להם את השם פוסט-אימפרסיוניזם. הוא היה הראשון שהעלה את המודעות הציבורית לאמנות מודרנית בבריטניה.
ביוגרפיה

יליד לונדון, בנו של השופט אדוארד פריי, הוא גדל במשפחת קווייקרים עשירה בהייגייט. בין אחיו נמנים ג'ואן מרי פריי ומרג'רי פריי, שהפכה למנהלת מכללת סומרוויל באוקספורד. פריי התחנך בקליפטון קולג' ובקינג'ס קולג', קיימברידג'. לאחר שנכנס למדעי הטבע בקיימברידג', נסע לפריז ולאיטליה ללמוד אמנות. בסופו של דבר התמחה בציור נוף.
בשנת 1896 התחתן עם האמנית הלן קומבה, ולאחר מכן נולדו להם שני ילדים, פמלה וג'וליאן. הלן חלתה במחלת נפש קשה, ובשנת 1910 אושפזה במוסד לחולי נפש, שם היא נשארה למשך שארית חייה. פריי השתלט על הטיפול בילדיהם בעזרת אחותו ג'ואן פריי. באותה שנה פגש פריי את האמנים ואנסה בל ובעלה קלייב בל, ובאמצעותם הוא הכיר את קבוצת בלומסברי. אחותה של ואנסה, הסופרת וירג'יניה וולף, כתבה מאוחר יותר בביוגרפיה שלה על פריי כי "היה לו ידע וניסיון יותר מכולנו ביחד".
בשנת 1911, פריי החל רומן עם ואנסה בל, שהחלימה מהפלה. פריי הציע לה את הרוך והטיפול שחשה שהיה חסר לה מבעלה. הם נותרו חברים קרובים לכל החיים, אף על פי שליבו של פריי נשבר בשנת 1913 כשואנסה התאהבה בדאנקן גרנט והחליטה לחיות איתו לצמיתות.
אחרי קשרים קצרים עם האמניות נינה המנט וג'וזט קואטמלק, פריי מצא את אושרו עם הלן מייטלנד אנרפ. היא הפכה לעוגן הרגשי שלו למשך שארית חייו, אף על פי שהם מעולם לא נישאו (גם לה היו נישואים ראשונים אומללים, לאמן בוריס אנרפ).
פריי נפטר במפתיע לאחר נפילה בביתו בלונדון ב־1934. מותו גרם לצער רב בקרב חברי קבוצת בלומסברי, שאהבו אותו על נדיבותו וחמימותו. ואנסה בל קישטה את הארון שלו לפני שאפרו הונח בקפלת קינגס קולג' בקיימברידג'. וירג'יניה וולף הופקדה על כתיבת הביוגרפיה שלו, שפורסמה בשנת 1940.
סגנון אמנותי

פריי היה צייר ניסיוני (עבודתו כללה גם כמה ציורים מופשטים), אך התמונות הטובות ביותר שלו היו דיוקנאות נטורליסטיות פשוטות, אם כי הוא לא העמיד פנים שהוא צייר פורטרטים מקצועי. באומנותו הוא חקר את תחושותיו שלו ובהדרגה את חזונותיו ועמדותיו האישיות. פריי לא ראה את עצמו כאמן גדול, "רק אמן רציני עם רגישות וטעם מסוים". הוא החשיב את "פארק קאודריי" לציור הטוב ביותר שלו.
קריירה

בשנות העשרים של המאה העשרים, פריי החל ללמד היסטוריה של אמנות בבית הספר סלייד לאמנות, ביוניברסיטי קולג' בלונדון.
בשנת 1903 היה פריי מעורב בהקמת מגזין "ברלינגטון", כתב העת המקצועי הראשון שהוקדש לתולדות האמנות בבריטניה. פריי היה העורך השותף שלו בין השנים 1909–1919, אך השפעתו על כתב העת נמשכה עד מותו: פריי היה בוועדה המייעצת של "ברלינגטון" מאז ראשיתו. הוא עזב את העריכה, בעקבות סכסוך בנוגע למדיניות ביחס לאמנות המודרנית. הוא הצליח להשתמש בהשפעתו כדי שיבחר היורש שנראה לו מתאים. פריי כתב ל"ברלינגטון" משנת 1903 ועד מותו: הוא פרסם למעלה ממאתיים מאמרים בנושאים אקלקטיים - מציורי ילדים ועד אמנות בושמנית. מדפי הברלינגטון ניתן גם לעקוב אחר התעניינותו הגוברת של פריי בפוסט-אימפרסיוניזם.
המוניטין המאוחר של פריי כמבקר נשען על מאמרים שכתב על ציירים פוסט-אימפרסיוניסטים, וההצהרה התאורטית החשובה שלו נחשבת לחיבור קלסי באסתטיקה. שם טען רוג׳ר פריי שהתגובה הרגשית מהתבוננות ביצירת אמנות מגיעה מצורת היצירה, כלומר, השימוש בקו, במסה, בצבע ובקומפוזיציה שמעוררים את התגובה הרגשית.
בשנת 1906 מונה פריי לאוצר הציורים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. זו הייתה גם השנה בה הוא "גילה" את גדולתו של פול סזאן, השנה בה נפטר האמן. רוג'ר פריי החל בכך את המעבר מתחומי העניין שלו מהמאסטרים הקלסיים מאיטליה לעבר האמנות הצרפתית המודרנית.
בנובמבר 1910 ארגן פריי את התערוכה "מאנה והפוסט-אימפרסיוניסטים" (מונח אותו המציא) בגלריית גרפטון, לונדון. תערוכה זו הייתה הראשונה שהציגה באנגליה את גוגן, מאנה[דרושה הבהרה], מאטיס וואן גוך והביאה את אמנותם לציבור. אף שבסופו של דבר התערוכה הייתה חשובה, התחושות באותה תקופה היו הרבה פחות נלהבות. הדבר נבע מכך שהציבור לא היה רגיל אל יצירות כאלה באותה תקופה.
פריי לא היה חסין מפני התגובה הציבורית העוינת, ויש שכינו אותו "מטורף", בכך שהציג יצירות כאלה והדבר פגע במוניטין שלו כמבקר אמנות. עם זאת, הזרות של "פוסט-אימפרסיוניזם" תיעלם במהלך השנים, ובסופו של דבר התערוכה תיחשב כרגע קריטי בהיסטוריה של האמנות והתרבות בבריטניה.
בשנת 1913 הקים פריי את סדנת "האומגה", שהייתה סדנת עיצוב שבסיסה בכיכר פיצרוי בלונדון, שבין חבריה היו ואנסה בל ודאנקן גרנט. בשנת 1933 הוא מונה לפרופסור בקיימברידג', תפקיד אותו רצה מאוד.
בין השנים 1929–1934 פרסם ה-BBC סדרה של שנים עשר שידורים שבהם פריי מעביר את רעיונותיו בנושא אמנות, והדגיש שאמנות צריכה להתחיל ברגישות, זאת לעומת הנטייה לשבח את האמנות הגבוהה. פריי טען גם שפסל אפריקאי או אגרטל סיני ראויים למחקר בדיוק כמו פסל יווני.
גלריה

אשה על הספה
נינה המנט
וירג'יניה וולף
ואנסה בל
קלייב בל
טבע דומם
ונציה
נוף
סירות
הערות שוליים

↑  Frances Spalding, Roger Fry: Art and Life, University of California Press, (1980
↑  Chilvers. Ian, "Fry, Roger." Oxford Dictionary of Art and Artists. Oxford, 1990
↑  The Burlington Magazine, www.burlington.org.uk
↑  Post-Impressionism., The Fortnightly Review, ‏2017-10-29
↑  Roger Fry, Walter Sickert and Post-Impressionism at the Grafton Galleries., The Fortnightly Review, ‏2017-10-29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261320905171  PLWABN: 9810647856705606  AAG: 2032  AGSA: 2577  BIBSYS: 90188484  BNE: XX1023187  BnF: cb121862635 (data)  CANTIC: a11766669  CiNii: DA0203121X  GND: 118703390  ICCU: RAVV288032  ISNI: 0000 0001 2129 7593  KulturNav: 1a3fd562-e75d-42af-9fe0-b0e500033d6d  LCCN: n79072847  LNB: 000284639  NDL: 00466797  NKC: skuk0002563  NLA: 35106239  NLK: KAC2022D4279  NTA: 069356769  RERO: 02-A003267405  RKD: 29684  SELIBR: 187628  SNAC: w60r9st3  SUDOC: 034901965  TePapa: 808  Trove: 828338  ULAN: 500005106  VcBA: 495/284774  VIAF: 41884144   WorldCat (עם VIAF): 41884144 
מודעת פרסום לתערוכה ״מאנה והפוסט אימפרסיוניסטים״, 1910
רקל ארגנדוניה

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1957 (בת 66) סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה 
 מדינה:  צ'ילה 
 מקום לימודים:  Liceo 7 Luisa Saavedra de González 
 בן או בת זוג:  Eliseo Salazar 
 צאצאים:  Kel Calderón 
 פרופיל ב-IMDb
 
רקל ארגנדוניה (בספרדית: Raquel Argandoña; נולדה ב-5 בדצמבר 1957) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה צ'יליאנית.
ביוגרפיה

ארגנדוניה נולדה ב-5 בדצמבר 1957 בעיר סנטיאגו דה צ'ילה.
מ-1973 ועד 1976 השתתפה כדוגמנית בשעשועון הטלוויזיה "Sábado Gigante".
ב-1975 נבחרה למיס צ'ילה והשתתפה בתחרות מיס תבל הבינלאומית.
ב-1978 הנחתה את "OTI Festival", תחרות שירים בין מדינות אמריקה הלטינית המהווה גרסה מקומית לתחרות האירוויזיון האירופאית.
בשנת 1987 שיחקה בתפקיד הראשי במיני סדרה "La Quintrala" המבוססת על ביוגרפיה של אריסטוקרטית החיה בצ'ילה במהלך המאה ה-17.
ב-1996 נכנסה לפוליטיקה שהתמודדה על ראשות העיר פלרקו (Pelarco) אך לא נבחרה, ב-2000 התמודדה שנית בבחירות ובעם זו זכתה במרבית הקולות, היא כיהנה בתפקיד של ראשת העיר עד 2004.
בשנת 2006 שימשה כמתחרה במהדורה הצ'יליאנית של "רוקדים עם כוכבים".
רוג'ר רוב

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1907 Bellows Falls, ארצות הברית 
 פטירה:  19 בדצמבר 1985 (בגיל 78) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפט של ייל 
 תפקיד:  שופט בית המשפט לערעורים בוושינגטון הבירה 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 
רוג'ר רוב (באנגלית: Roger Robb‏; 7 ביולי 1907 – 19 בדצמבר 1985) היה שופט בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה ועורך דין, שהתפרסם במיוחד בשל תפקידו כפרקליט בשימוע שהתקיים בפני הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית והוביל לביטול סיווגו הביטחוני של רוברט אופנהיימר ב-1954.
חינוך וקריירה

רוב נולד בבלווז פולס, ורמונט; בנו של צ'ארלס הנרי רוב, שופט בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל ב-1928. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אותו קיבל ב-1931. עבד כעוזר הפרקליט של ארצות הברית במחוז קולומביה בשנים 1931 עד 1938. רוב היה בעל פרקטיקה פרטית  בוושינגטון די. סי. בשנים 1938 עד 1969.
חינוך וקריירה > מקרים ידועים

רוב מונה מטעם בית המשפט כפרקליטו של ארל ברודר (אנ'), מנהיג המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, כשהועמד לדין על ביזוי הקונגרס של ארצות הברית ב-1950, וזכה לשבחים מברודר חרף השקפותיהם הפוליטיות השונות. הוא אף הגן על אוטו אוטפקה, עובד מחלקת המדינה לשעבר שהואשם שמסירת חומר ללא היתר לתת ועדת הסנאט לביטחון פנים.
רוב ידוע יותר מכל בשל מינויו כתובע מיוחד בשימוע שערכה הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית בנוגע לנאמנותו של רוברט אופנהיימר, אבי פצצת האטום. בפרק זמן של ארבעה שבועות, רוב ופאנל מטעם הוועדה לאנרגיה אטומית חקרו את אופנהיימר ועדים נוספים בנוגע לקשריהם עם קומוניסטים, כשרוב חקר אותו בחומרה. נקבע ברוב של 2 נגד 1 להסיר את סיווגו הביטחוני של אופנהיימר.
ב-1968 רוב ייצג את בארי גולדווטר בתביעת לשון הרע נגד רלף גינזבורג ומגזין Fact, שטען כי גולדווטר היה מעורער נפשית. חבר המושבעים פסק $1 פיצויים לטובת גולדווטר ועוד $75,000 פיצויי עונשין.
שופט פדרלי

רוב היה מועמד בידי נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ב-23 באפריל 1969, לשופט בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה, במקומו של ג'ון דנהיר (אנ')
המינוי אושר בידי הסנאט של ארצות הברית ב-5 במאי 1969 והוא התמנה לתפקיד ב-6 במאי 1969. הוא הגיע לבכירות בתפקיד (senior status) ב-31 במאי 1982 וירש אותו השופט אנטונין סקאליה
שירותו הגיע לסיומו בשל מותו ב-19 בדצמבר 1985.
דמותו בקולנוע ובטלוויזיה

בטלוויזיה, רוב הוצג על ידי פיליפ אובראיין בפרק האחרון של המיני-סדרה של ה-BBC משנת 1980 "אופנהיימר", ועל ידי מייקל קאמפסטי במשפטים של ג'יי רוברט אופנהיימר, פרק משנת 2009 של סדרת "The American Experience"
ג'ייסון קלארק גילם את רוב בסרטו של כריסטופר נולאן משנת 2023, אופנהיימר.
חיים אישיים

רוב היה נשוי שלוש פעמים והיה לו בן אחד. הוא התאלמן משתי נשותיו הראשונות, מרי ארנסט קופר וליליאן נורדסטרום. ונישא בשלישית לאיירין רייס איתה חי עד סוף ימיו.
הערות שוליים

↑  Roger Robb, Atomic Heritage Foundation
1 2  Robb, Roger, Federal Judicial Center
↑  JUDGE ROGER ROBB OF U.S. APPEALS COURT DIES, ניו יורק טיימס,Dec. 21 1985
↑  Barry M. Goldwater, Plaintiff-appellee, v. Ralph Ginzburg, Defendant-appellant, Warren Boroson, Defendant, Andfact Magazine, Inc., Defendant-appellant, 414 F.2d 324 (2d Cir. 1969), JUSTIA US Law
↑  senior status, חצי פרישה של שופטים פדרליים בארצות הברית. שופט חייב להיות בן לפחות 65 ושילוב גיל השופט ושנות השירות שלו צריך להיות לפחות 80 שנה. שופטים בכירים מפנים את מקומם והנשיא יכול למנות שופטים חדשים שיחליפו אותם בתפקיד "Senior Status: An Active Senior Judge Corrects Some Common Misunderstandings". Cornell Law Review
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015052526  VIAF: 315944388   WorldCat (עם VIAF): 315944388
שון דינגוול

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1972 (בן 52) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
שון דינגוול (באנגלית: Shaun Dingwall; נולד ב-24 במרץ 1972) הוא שחקן אנגלי המוכר מתפקידיו בקולנוע בטלוויזיה ובתיאטרון.
ביוגרפיה

שון דינגוול נולד בלונדון, ולמד בבית הספר לבנים "Ilford County High School". בהתחלה רצה להיות צלם, ובמשך שנים אחדות עבד כעוזר צלם בתעשיית האופנה ובתעשיית הרכב. ב-1990 החליט לשנות כיוון ונרשם ללימודים בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama".
ביוגרפיה > טלוויזיה

דינגוול שיחק בתפקידים ראשיים בסדרות רבות בטלוויזיה. הוא גילם את תומאס אוסבורן, רוזן דנבי במיני-סדרה זוכת פרס באפט"א "Charles II: The Power and The Passion" של ערוץ BBC One בבימויו של ג'ו רייט. בסדרה "The Long Firm", שכתב ג'ו פנהול, הופיע בתפקיד לני, קרימינולוג היפי. הוא השתתף בסדרה האפית "In A Land of Plenty" והופיע בתפקיד ג'יימס פרימן. עוד שיחק בדרמה "החטא ועונשו" עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם בתפקיד רזומיחין. דינגוול הופיע בתפקיד פיט טיילר (אביה של רוז טיילר) בפרקים אחדים בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". הוא גילם את הבלש בסדרה "In A Land of Plenty" מאת פול אבוט (אנ'). אחד מתפקידיו הראשונים היה לאנס-קורפורל סטיב אוונס בסדרה "Soldier Soldier". הוא שוב שיחק בתפקיד חייל, מייג'ור גודבר, בסדרה נוספת זוכת פרס באפט"א "Mark of Cain" של ערוץ 4 הבריטי.
בין השנים 1997 ו-1999 שיחק דינגוול בתפקיד קבוע בסדרה "Touching Evil" של רשת ITV. ב-2000 הופיע בתפקיד ג'יימס פרימן במיני-סדרה "In A Land Of Plenty". ב-2004 השתתף בתפקיד אורח בעיבוד של BBC Two לספר "The Long Firm" ובתפקיד סקיפיו אפריקנוס בדוקו-דרמה "Hannibal - Rome's Worst Nightmare" בהפקת ה-BBC.
ב-2007 הופיע דינגוול בסרט הטלוויזיה "Learners" לצדו של דייוויד טננט. ב-2008 שיחק בתפקיד דייוויד גרנט, בעלה של אבי, בסדרה המחודשת של ה-BBC "ניצולים".
בינואר 2009 שיחק דינגוול בדרמה הטלוויזיונית "Above Suspicion" בתפקיד מפקח בילוש מייק לואיס. ב-2010 החל לגלם את רג' טרוטר במיני-סדרה "אבנים וחטיפים", פריקוול לסדרה הקומית הוותיקה "על שוטים ואנשים".
באוגוסט 2011 הופיע בתפקיד פקד בילוש סטיוארט ברלו בפרק בסדרה "תחבולות חדשות" של BBC One. ב-2014 השתתף בסדרת הדרמה-קומית "The Driver".
ביוגרפיה > קולנוע

תחילת הקריירה הקולנועית של דינגוול הייתה בסרט "Second Best" בו גילם אותה דמות כמו ויליאם הרט רק צעיר יותר. דינגוול שיחק בתפקיד גרהאם במספר סצנות פלאשבק. את הסרט ביים כריס מנגס (אנ') וכיכב בו ג'ון הרט. בהמשך שיחק דינגוול בסרט "Villa Des Roses" בתפקיד ריצ'רד גרונוולד, אמן גרמני שכובש את ליבה של לואיז קרטור, בגילומה של ז'ולי דלפי. הסרט הוא עיבוד לרומן בלגי ידוע, והוא זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של הוליווד בשנת 2002.
דינגוול שיחק בתפקיד קווין סרט של ה-BBC "מחר לה-סקלה!". הסרט היה ללהיט בפסטיבל הקולנוע בקאן, אבל לא הוקרן בבתי הקולנוע. פרנצ'סקה ג'וזף ביימה את הסרט, ואתה עבד דינגוול אחרי כך בסרט "Learners". עוד הופיע דינגוול בסרטים "איזה יום יפה", "משחק אותה קובריק", "Someone Else" ו-"Hush".
ביוגרפיה > תיאטרון

דינגוול הרבה לשחק בתיאטרון הבריטי ובין השאר הופיע בווסט אנד הלונדוני. הוא שיחק בדונמאר ורהאוס במחזה "The Man Who Had All the Luck" בתפקיד גאס, מכונאי אוסטרי השואף לממש את החלום האמריקאי. ב-1995 הופיע גם בתיאטרון דונמאר במחזה "Beautiful Thing" בתפקיד סטי (Ste). תפקידים נוספים שלו בתיאטרון היו ג'ואי במחזה "Random Acts of Kindness" בתיאטרון רויאל קורט, ואכילס במחזה "טרוילוס וקרסידה" בתיאטרון האולד ויק. ב-2004 הגשים דינגוול שאיפה ישנה שלו ושיחק בתפקיד הוטספור (אנ') במחזה "הנרי הרביעי, חלק 1" בתיאטרון אולד ויק בבריסטול.
ביוגרפיה > עוד

דינגוול היה חבר בצוות השופטים הבינלאומי בפסטיבל הסרטים רד רוק של 2009 ו-2010. ב-2011 ביים והופיע בווידאו קליפ של הסינגל "Fingertip" של Paper Crows. ב-1998 הופיע בתפקיד דארן בפרומו לשיר "I Started a Joke", גרסת הכיסוי של להקת פיית' נו מור.
הערות שוליים

↑  Shaun Dingwall at the Internet Movie Database
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012469332005171  BNE: XX5043409  GND: 1132280125  ISNI: 0000 0001 1481 8346  LCCN: no2010135188  MusicBrainz: ead4b14d-f0c0-478f-833d-17f8a090a72d  NKC: xx0152986  SUDOC: 231128444  VIAF: 131774545   WorldCat (עם VIAF): 131774545
רתניה פרואנית

| רתניה פרואנית |
| --- | --- |
 איור של חלקי הרתניה
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: Zygophyllales
משפחה:: Krameriaceae
סוג:: רתניה
מין:: רתניה פרואנית
שם מדעי
 Krameria lappacea ‏Burdet & Simpson, 1983

רתניה פרואנית (שם מדעי: Krameria lappacea) היא מין צמח שמקורו בהרי האנדים של בוליביה, אקוודור, צ'ילה, פרו וצפון-מערב ארגנטינה השייך לסוג (טקסונומיה) Krameria (אנ'), הסוג היחיד במשפחה Krameriaceae.
תיאור

זהו שיח שגדל לגובה של 20 עד 100 סנטימטרים. מערכת השורשים חסונה עם שורש ראשי ארוך בעובי של כ-5 עד 10 סנטימטרים ושורשי משנה מסועפים ארוכים מאוד בעובי של כ-3 סנטימטרים. הענפים שחוחים ואורכם מגיע עד 1 מטר. העלים קטנים, מסורגים, סגלגלים ויושבים (חסרי פטוטרת), אורכם 1 סנטימטרים, רוחבם 3 עד 4 מילימטרים. הם תמימים, קוצניים ומכוסים בפלומה אפורה משיית.
הפרחים בעלי הגבעול יוצאים מחיק של שני עלי חפה בקצה הנצרים הקצרים. הפרחים הדו-מיניים הם ארבעה עם עטיף כפול. ארבעת עלי הגביע הצרים דמויי ביצה, אינם שווים, גונם אדמדם-סגול, ומכוסים פלומה משיית, והם נושרים מוקדם. ארבעת עלי הכותרת הקטנים יותר, אדמדמים, לא שווים ועבים נושרים גם הם מוקדם, שניים קטנים בהרבה, קצרים יותר, מעוגלים וקשקשיים מבחוץ, הארוכים יותר צרים, דמויי מרית ומחודדים. יש רק שלושה אבקנים קצרים עם זירים עבים, בשרניים, אדמדמים ומאבקים בצורת כד הנפתחים עם נקבובית בקודקוד. שני עלי שחלה מתמזגים לשחלה עילית, פשוטה ושעירה.
הפרי קטן, קוצני ושעיר, עצי עד דמוי עור, מעוגל מכיל רק זרעים סגלגלים דחוסים מעט.
שימושים

שורשי השיח האדומים-חומים משמשים ברפואת צמחי מרפא (תרופה: Ratanhiae radix) כחומר עפיץ בצורת תמיסה. זה משמש עבור דלקת של החניכיים, דלקת של הפה והגרון, כגון סטומטיטיס (אנ') או דלקת גרון, בדרך כלל כגרגור או צחצוח. תמיסת Ratanhiatin מעורבת לעיתים קרובות עם תמיסת מור לשימוש.
קליפת השורש בטעם מעט מריר מכילה עד 15% טאנינים וכן פרואנתוציאנידינים (אנ') וחומרים מקבוצת הליגנן (אנ'). אם התרופה מאוחסנת לפרק זמן ארוך יותר, חמצון ועיבוי של המרכיבים מייצרים צבע אדום, מה שנקרא "אדום רתניה" מקבוצת הפלובפן (אנ').
רפאל יוסף בן רובי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־18 ירושלים, האימפריה העות'מאנית (משוער) 
 פטירה:  1795 כ"ז בסיוון ה'תקנ"ה ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ?–1795 
 בני דורו:  החיד"א, מהרי"ט אלגאזי
 
רבי רפאל יוסף בן רובי (נפטר בירושלים, כ"ז בסיוון ה'תקנ"ה) היה רב ודיין בירושלים, בן דורם של החיד"א ומהרי"ט אלגאזי, וממפרשי הרמב"ם.
ביוגרפיה

נולד לרבי יהודה אבן רובי, והיה מרבני ירושלים בתקופתו. שימש כדיין בבית הדין של מהרי"ט אלגאזי בירושלים. שמו מופיע בין שמות רבנים החותמים על הסכמות לספרים שיצאו לאור בתקופתו.
הרב בן רובי יצא בשנת ה'תקמ"ב כשד"ר למערב אירופה, וחזר לירושלים לפני שנת ה'תקמ"ט. נפטר בירושלים בכ"ז בסיוון ה'תקנ"ה, ומנוחתו כבוד בהר הזיתים.
ספרו "דרך המלך" הוא פירוש הלכתי מעמיק למשנה תורה לרמב"ם. חלק נכבד מהספר עוסק בהלכות נדרים. הספר הודפס לראשונה בליוורנו בשנת תקמ"ו, הודפס שוב במהדורת צילום, בברוקלין בשנת ה'תשנ"א. ושוב במהדורת צילום, באשדוד בשנת תשנ"ז. פירושיו על הרמב"ם הוכנסו לפרויקט השו"ת. הספר מעוטר בהסכמת מהרי"ט אלגאזי, ובסופו מובא מכתב של החיד"א בו הוא מעיר הערה על הספר וכותב "ועל דבר ההסכמה על ספרו הבהיר... דמר ניהו רבא נודע בשערים שמו כי רב הוא, וספר תורה שבידו משובח ומפואר מאיר עיני חכמים, כי כל דרכיו משפט דרך המלך אין לו שיעור...".
כתב הסכמות לספרים, ביניהם הסכמה לספר "עיני אברהם" של רבי אברהם צפיג.
הערות שוליים

↑  כך כתוב על קברו. יש מקורות שכתוב בהם שנפטר בכ"ו בסיוון ה'תקנ"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312800405171  GND: 1085661822  LCCN: nr93047253  VIAF: 46639747   WorldCat (עם VIAF): 46639747
ריצ'רד אקסל

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1946 (בן 78) ברוקלין, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  נוירוביולוגיה, נוירולוגיה, פיזיולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  תיכון סטאיווסנט  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מוסדות:  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת קולומביה  המכון הרפואי הווארד יוז 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2004)  פרס פרל של אוניברסיטת צפון קרולינה (2002)  פרס ריצ'רד לונסברי (1989)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2018)  חבר זר של החברה המלכותית (2014)  פרס בריסטול-מאיירס סקוויב למחקר נוירוביולוגיה (1998)  פרס רוזנסטיל (1996)  פרס אלן וטרמן (1982)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (2003)  פרס ג'ון ג'יי 
 בן או בת זוג:  קורניליה ברגמן 
 
ריצ'רד אקסל
ריצ'רד אקסל (באנגלית: Richard Axel, נולד ב-2 ביולי 1946) הוא נוירוביולוג יהודי-אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2004, יחד עם לינדה באק, בגין גילוי הדרך בה מזהה המוח ומבדיל בין ריחות שונים.
קורות חיים

אקסל נולד ב-1946 בקראון הייטס, שכונה ענייה יחסית, בברוקלין, ניו יורק. הוא היה בן בכור להורים יהודים שברחו לארצות הברית מפולין, בעקבות כיבושה על ידי הנאצים במלחמת העולם השנייה. אביו היה חייט והוא עצמו התחיל לעבוד כבר בגיל 11, במקביל ללימודיו, כשליח, מלצר ועבודות מזדמנות נוספות מסוג זה.
כשהגיע לגיל 14 ביקש אקסל להירשם כמו כל ילדי השכונה לבית הספר התיכון המקומי של ברוקלין, בין השאר גם משום שהצטיין בכדורסל ולבית ספר זה הייתה נבחרת כדורסל מעולה, אולם מנהל בית הספר היסודי התעקש לשלוח את הנער דווקא לבית הספר למחוננים, ששכן במנהטן. כתוצאה מכך השתנו תחומי העניין של אקסל והוא נחשף לעולמות המוזיקה והספרים. אירוע שסייע לו ככל הנראה לנטוש את הכדורסל היה המשחק בין נבחרת בית ספרו החדש, בה היה הוא הרכז, לבין נבחרת בית ספר תיכון עירוני יריב, שהרכז שלה, בן ה-16, היה כרים עבדול-ג'באר. לדברי אקסל, כרים עבדול-ג'באר קלע באותו משחק 54 נקודות, בעוד הוא עצמו הסתפק בשתיים בלבד. הוא הבין אז, שלא על הכדורסל תהיה תפארתו.
קורות חיים > אוניברסיטת קולומביה

ב-1963, עם סיום בית הספר התיכון קיבל אקסל מלגה נדיבה לאוניברסיטת קולומביה והחל ללמוד שם, בכוונה להתמקד בספרות. במקביל נאלץ אקסל גם לעבוד למחייתו ועבודה זו כללה בין השאר גם שטיפת מבחנות במעבדה לביולוגיה. מהר מאוד הוא פוטר מעבודתו המקורית והתקבל לעבודה באותה מעבדה כעוזר הוראה. במקביל ובהתאמה השתנה גם כיוון לימודיו, מספרות לביולוגיה.
ב-1967, לאחר קבלת תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה התקבל אקסל לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא קיבל שם ב-1971 תואר דוקטור לרפואה (.M.D) וחזר לאוניברסיטת קולומביה להתמחות.
קורות חיים > מרופא לחוקר

אקסל התחיל את התמחותו במעבדה לפתולוגיה, אך כעבור שנה עבר למעבדה לגנטיקה, ובה הרגיש שהגיע לבסוף לתחום העניין האמיתי שלו, ביולוגיה מולקולרית. מכאן ואילך המשיך בתחום זה, בו גם עשה את המחקר שהביא לו את פרס נובל.

לתקופה קצרה עזב אקסל את אוניברסיטת קולומביה ועבד במסגרת המכונים הלאומיים לבריאות - NIH, אולם ב-1974 חזר לקולומביה, בתור מרצה זוטר במכון לחקר הסרטן באוניברסיטה, ואף קיבל לראשונה מעבדה משלו. באותה עת הוא למד על מבנים של גנים בכרומטין. ב-1978 הוא הפך לפרופסור מן המניין באוניברסיטה ובה הוא מכהן עד היום.
לקראת סוף שנות השבעים גילה אקסל, יחד עם חוקרים נוספים מאוניברסיטת קולומביה, שיטה להחדרת DNA זר, לתוך ה-DNA של תא מארח, כך שהתא ייצר חלבונים, כרצוננו. אוניברסיטת קולומביה רשמה פטנטים מתאימים על שיטה זו והרוויחה כתוצאה מ"הפטנטים של אקסל" כפי שהם קרויים, מעל 100 מיליון דולר. השיטה איפשרה לבודד גנים וכן לנתח איך הם פועלים. בשיטה זו זיהה תלמידו, מיכאל ויגלר, במקביל לבוב ויינברג מ-MIT, את משפחת חלבוני ras כגורמים להעברת אותות לא תקינה בתאים סרטניים.
ב-1982 החל אקסל לחשוב על היישומים של ביוטכנולוגיה, תחום שהיה חדש באותה עת, וספציפית על יישומים של רקומבינציה של DNA, על נוירוביולוגיה. כתוצאה מכך, נפגש עם אריק קנדל, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2000, בעקבותיה החל ללמוד אקסל מקנדל על השפעות מולקולריות על תפקודים מוחיים.
ב-1983, השנה בה נכנסו הפטנטים שלו לתוקף, התקבל אקסל כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. החל מ-1984 הוא מכהן גם כחוקר במכון האוורד יוז לרפואה, בצ'בי צ'ייס, מרילנד.
אקסל נישא לאן לבית קוטרל (נולדה ב-1947) ויש להם שני בנים. לאחר גירושיו נישא אקסל בשנית לקורנליה (קורי) ברגמן (נולדה ב-1961), גנטיקאית וחוקרת ידועה בזכות עצמה, באוניברסיטת רוקפלר.