stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות צרפת הפתוחה 1995

| --- | --- |

פרסי התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  29 במאי 1995 – 11 ביוני 1995 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  94 
 כספי זכייה:  4.942 מיליון $
 עיר מארחת:  אצטדיון רולאן גארוס 
 אצטדיון:  אצטדיון רולאן גארוס
 זוכה:  גברים:תומאס מוסטר (אוסטריה) נשים:שטפי גראף (גרמניה) זוגות גברים: יאקו אלטינג/פול הארהאוס (הולנד) זוגות נשים: ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית)/נטליה זברבה (בלארוס) זוגות מעורבים:לריסה ניילנד (לטביה)/מארק וודפורד (אוסטרליה)
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 1994 אליפות צרפת הפתוחה 1996 ← 
 
אליפות צרפת הפתוחה 1995 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-29 במאי והסתיימו ב-11 ביוני. זו הייתה האליפות ה-94 מאז ייסודה.
הפרסים

סך הפרסים היה 4,942 אלף $ (הוענק בפרנק צרפתי).
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
טוד וודברידג' ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב הראשון
יאקו אלטינג ופול הארהאוס (הולנד הולנד), ניצחו בתחרות
גראנט קונלי (קנדה קנדה) ופטריק גלברייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
ביירון בלק (זימבבואה זימבבואה) וג'ונתן סטארק (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1994, הודחו בסיבוב השני
ג'ים גראב ופטריק מקנרו (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1989, הודחו ברבע הגמר
יאן אפל ויונס ביורקמן (שוודיה שוודיה), הודחו בסיבוב השני
יבגני קפלניקוב ואנדריי אולחובסקי (רוסיה רוסיה), הודחו ברבע הגמר
סיריל סוק ודניאל ואצק (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השני
ג'ארד פלמר וריצ'י רנברג (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
סרז'יו קזל ואמיליו סאנצ'ס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השני
טרבור קרונמן (ארצות הברית ארצות הברית) ודייוויד מקפרסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב הראשון
טומי הו (ארצות הברית ארצות הברית) וברט סטיבן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
אלכס או'בריאן (ארצות הברית ארצות הברית) וסנדי סטולי (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
לן בייל וג'ון-לאפני דה יאגר (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו בסיבוב הראשון
מארק נוולס (איי בהאמה איי בהאמה) ויאן סימרינק (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השלישי
לואיס לובו (ארגנטינה ארגנטינה) וחבייר סאנצ'ס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב הראשון
מנצחי תחרות 1994 ביירון בלק (זימבבואה זימבבואה) וג'ונתן סטארק (ארצות הברית ארצות הברית) הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר יאקו אלטינג ופול הארהאוס (הולנד הולנד) נפגשו עם הזוג הלא מדורג ניקלס קולטי ומגנוס לרסון (שוודיה שוודיה) וניצחו ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
יאנה נובוטנה (צ'כיה צ'כיה) וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד), הפסידו במשחק הגמר
ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) ונטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס), מנצחות תחרויות 1992-1994, ניצחו בתחרות
מרדית מקגראף (ארצות הברית ארצות הברית) ולריסה ניילנד (לטביה לטביה), הודחו בסיבוב השלישי
ניקול ארנדט ולינדזי דבנפורט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
פטי פנדיק ומרי ג'ו פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
אמנדה קוצר (דרום אפריקה דרום אפריקה) ואינס גורוצ'טגי (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב הראשון
מנון בולגראף (הולנד הולנד) ורנה סטאבס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
גבריאלה סבטיני (ארגנטינה ארגנטינה) וברנדה שולץ-מקארתי (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השלישי
ז'ולי אלר ונטלי טוזיאה (צרפת צרפת), הודחו ברבע הגמר
קונצ'יטה מרטינס (ספרד ספרד) ופטריסיה טרביני (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב השלישי
אלנה ריינך (דרום אפריקה דרום אפריקה) ואירינה ספרלאה (רומניה רומניה), הודחו ברבע הגמר
קטרינה אדמס וזינה גריסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
לאורה גולרסה (איטליה איטליה) וקרולין ויס (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השלישי
וילטרוד פרובסט (גרמניה גרמניה) ורנה סימפסון (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב הראשון
ילנה מקרובה ויבגניה מניאוקובה (רוסיה רוסיה), הודחו ברבע הגמר
כריסטי בוגרט וניקול מונס-יאגרמן (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השלישי
מנצחות תחרות 1994 ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) ונטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס) נפגשו במשחק הגמר עם  יאנה נובוטנה (צ'כיה צ'כיה) וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
לריסה ניילנד (לטביה לטביה) ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה), ניצחו בתחרות
מרדית מקגראף וג'ונתן סטארק (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) וסיריל סוק (צ'כיה צ'כיה), הודחו בחצי הגמר
רנה סטאבס (אוסטרליה אוסטרליה) וביירון בלק (זימבבואה זימבבואה), הודחו בסיבוב השלישי
יבגניה מניאוקובה ואנדריי אולחובסקי (רוסיה רוסיה), מנצחי תחרות 1993, הודחו ברבע הגמר
נטליה מדבדבה (אוקראינה אוקראינה) ופול הארהאוס (הולנד הולנד), הודחו ברבע הגמר
אלנה ריינך (דרום אפריקה דרום אפריקה) ופטריק גלברייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
אמנדה קוצר ולן בייל (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
מנון בולגרף (הולנד הולנד) וג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
ז'ולי אלר ואוליבייה דלטר (צרפת צרפת), הודחו בחצי הגמר
זינה גריסון וטרבור קרונמן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
נטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס) וריק ליץ' (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
ניקול ארנדט וגרג ואן אמבורג (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
ברנדה שולץ-מקארתי (הולנד הולנד) ולוק ג'נסן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
לינדה ויילד (ארצות הברית ארצות הברית) וגארי מולר (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
?
זוג מנצחי תחרות 1994 כריסטי בוגרט ומנו אוסטינג (הולנד הולנד) לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר לריסה ניילנד (לטביה לטביה) ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשו עם הזוג הלא מדורג ג'יל התרינגטון (קנדה קנדה) וג'ון-לאפני דה יאגר (דרום אפריקה דרום אפריקה) וניצחו ב-3 מערכות.
התחרות > ישראל ברולאן גארוס

אנה סמשנובה השתתפה בתחרות הנשים. בסיבוב הראשון היא ניצחה בשתי מערכות טניסאית מגרמניה. בסיבוב השני היא נפגשה עם דבי גרהאם מארצות הברית וניצחה בשתי מערכות. בסיבוב השלישי היא ניצחה בשתי מערכות את איימי פרייזר מארצות הברית שהייתה מדורגת במקום ה-14. בסיבוב הרביעי היא נפגשה עם המדורגת מס' 1 ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו מספרד והפסידה בשתי מערכות.
תומאס מוסטר, מנצח התחרות
שטפי גראף, מנצחת התחרות
יצחק אריאלי

| --- | --- |

הרב יצחק אריאלי
 לידה:  1896 אלול תרנ"ו העיר העתיקה בירושלים 
 פטירה:  5 באפריל 1974 (בגיל 78 בערך) י"ג בניסן תשל"ד 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל, האימפריה העות'מאנית 
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 5 באפריל 1974 
 תחומי עיסוק:  פוסק הלכה, משגיח בישיבת מרכז הרב
 רבותיו:  הרב אברהם יצחק הכהן קוק
 תלמידיו:  הרב יעקב אריאל
 חיבוריו:  עיניים למשפט על מסכתות הש"ס
 
 תפקידים נוספים:  רב שכונות ובית-חולים בירושלים,  חתן פרס ישראל לספרות תורנית
 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1966) 
 
הרב יצחק אריאלי (אלול תרנ"ו, 1896 – י"ג בניסן תשל"ד, 5 באפריל 1974) היה המשגיח של ישיבת מרכז הרב ורב שכונה בירושלים, מחבר סדרת הספרים עיניים למשפט. חתן פרס הרב קוק לספרות תורנית וכן פרס ישראל לספרות תורנית לשנת ה'תשכ"ו (1966).
תולדותיו

נולד בעיר העתיקה בירושלים למשפחת ריבלין, למד בישיבות תורת חיים ועץ חיים ונסמך לרבנות על ידי הרב חיים ברלין. כדי להימלט מחובת הגיוס לצבא העות'מאני בזמן מלחמת העולם הראשונה, שינה את שם משפחתו ל"אריאלי" ועבר לגור בפתח תקווה.
עם עליית הרב קוק לירושלים, בשנת תרע"ט, יצר עמו הרב אריאלי קשר קרוב ונעשה לאחד מגדולי תלמידיו. השניים למדו גמרא בחברותא מדי יום, במשך כחמש עשרה שנה, עד לפטירתו של הרב קוק. בשנת תרפ"ה הוציא מחדש את ספרו של הרב קוק חבש פאר, יחד עם הרב אורי סג"ל המבורגר. הוא הוסיף לספר תוספות רבות מאת הרב קוק, הערות מרבנים מקורבים לרב קוק, וכן הערות משלו.
עם הקמתה של ישיבת מרכז הרב בשנת תרפ"ה (1925) התמנה למנהל הרוחני ולמשגיח בישיבה. בנוסף, היה מעורב גם בניהול האדמיניסטרטיבי, בעיקר במישור הכלכלי. מספר שנים לאחר פטירת הרב קוק התגלעו חילוקי דעות בין הרב אריאלי לאחרים בסגל הישיבה, והחל משנת תש"ח פחתה מעורבותו במידה משמעותית, עד שפרש מסגל הישיבה, ככל הנראה בראשית שנת תשכ"א. הוא המשיך להגיע לישיבה לאירועים ביום העצמאות ויום ירושלים ומספר תלמידים היו באים לעיתים ללמוד בביתו. הוא סמך בין היתר את הרב איתן איזמן, הרב יעקב אריאל, הרב צפניה דרורי והרב משה דימנטמן.
בשנת 1933 נבחר לוועד העדה האשכנזית בירושלים ובשנת 1938 היה חבר המועצה הדתית. בשנת תש"א התמנה לרב השכונות בצלאל, כנסת ישראל ומזכרת משה. עסק בפעילות ציבורית בעיקר בירושלים, וסייע בייסוד שכונות קריית שמואל ונווה שאנן בעיר.
היה הפוסק של בית החולים ביקור חולים וחבר הנהלת בית החולים. כן פעל בוועד המרכזי לטהרת המשפחה. בשנות השישים היה חבר בוועדה הממשלתית שעסקה בניתוחי מתים.
משנת תרצ"ו החל להוציא את סדרת הספרים עיניים למשפט על הש"ס. על ספריו קיבל את פרס הרב קוק לספרות תורנית בשנת 1954, ובשנת תשכ"ו (1966) הוענק לו על הסדרה פרס ישראל לספרות תורנית.
על שמו קרוי רחוב בביתר עלית. רחוב נוסף, בשכונת מזכרת משה בירושלים, קרוי על שם ספרו - "עיניים למשפט".
ילדיו

הרב גרשון אריאלי, דיין בבית הדין הרבני בנתניה.
משה אריאלי, נכדו הוא קובי אריאלי.
הרב שמריה אריאלי, חתן הרב אליעזר דוד ברלין.
הרב חיים יעקב אריאלי, מחבר הספר "באר יעקב". בנו הוא הרב אשר אריאלי.
ד"ר נחום אריאלי, פילוסוף וסופר. בתו היא השופטת יעל וילנר.
שרה, נישאה לרב מרדכי אילן, אב"ד בתל אביב.
חסידה, נישאה לרב צבי כהנא-גרושקא, שכיהן כראש ישיבת 'הרי יהודה' במושב בית מאיר.
אליהו אריאלי, מנהל בי"ס למינהל.
מספריו

עיניים למשפט על מסכתות הש"ס - הוספות וחידושים ל"עין משפט" (מראי מקומות בשולי דפי הגמרא לפסקי ההלכה של הסוגיה המדוברת במשנה תורה ובשולחן ערוך) וכן ביאורים בשיטות הפוסקים.
שירת הגאולה על הגדה של פסח (תשט"ז).
מדרש אריאל על פרשיות התורה.
ירח האיתנים על מועדי חודש תשרי.
עקידת יצחק על עקדת יצחק.
לקריאה נוספת

אהרן אילן, עיני יצחק, תשע"ח.
הערות שוליים

↑  יאיר חרל"פ, אגרות מרום, בית אל: יאיר חרל"פ, תשפ"א, עמ' 37
↑  בית דרשות מרכזי, דואר היום, 12 בנובמבר 1922
↑  משרדי מושל מחוז ירושלים, דואר היום, 25 ביוני 1933
↑  הרב איתם הנקין, הרב יצחק אריאלי ושכחתו בחוג הראי"ה ומרכז הרב, אסיף ד', תשע"ז.
↑  בועד העדה האשכנזית, דואר היום, 4 ביולי 1933
↑  בוועד הקהלה, הצופה, 1 במאי 1938
↑  הרב אריאל - רבה של שכונת כנסת ישראל, הצופה, 10 בינואר 1941
בחברה ובמשפחה, הַבֹּקֶר, 23 בינואר 1941
↑  חגיגת ההכתרה של הרב יצחק אריאלי, הצופה, 24 בינואר 1941
↑  רב, מחבר ספרים ובונה שכונות ירושלים, הצופה, 29 באפריל 1966
↑  נחנך אגף חדש ב"ביקור חולים", חרות, 12 ביוני 1962
↑  אסיפת הוועד המרכזי לטהרת המשפחה, הצופה, 22 בינואר 1943
↑  נתמנתה ועדה מייעצת לענייני ניתוח מתים, מעריב, 26 בדצמבר 1961
↑  הרב ש. י. זוין, מן הספרות התלמודית, הצופה, 10 ביוני 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298933205171  ISNI: 0000 0001 1887 3027  LCCN: n86010616  NTA: 307924343  VIAF: 142435379   WorldCat (עם VIAF): 142435379
אליפות צרפת הפתוחה 1992

| --- | --- |

פרסי התחרות
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  25 במאי 1992 – 7 ביוני 1992 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  91 
 כספי זכייה:  3.798 מיליון $
 עיר מארחת:  פריז 
 אצטדיון:  אצטדיון רולאן גארוס
 זוכה:  גברים:ג'ים קורייר (ארצות הברית) נשים:מוניקה סלש (יוגוסלביה) זוגות גברים: יאקוב חלסק/מארק רוסה (שווייץ) זוגות נשים: ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית)/נטליה זברבה (בלארוס) זוגות מעורבים:ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד)/טוד וודברידג' (אוסטרליה)
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 1991 אליפות צרפת הפתוחה 1993 ← 
 
אליפות צרפת הפתוחה 1992 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-25 במאי והסתיימו ב-7 ביוני. זו הייתה האליפות ה-91 מאז ייסודה.
הפרסים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תחרות | תחרות | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| בודדים | גברים | 2,680,000 פ"צ | 1,340,000 פ"צ | 670,000 פ"צ | 350,000 פ"צ | 189,000 פ"צ | 109,000 פ"צ | 67,000 פ"צ | 40,000 פ"צ |
| בודדים | נשים | 2,470,000 פ"צ | 1,235,000 פ"צ | 617,000 פ"צ | 310,000 פ"צ | 162,000 פ"צ | 90,000 פ"צ | 53,000 פ"צ | 35,000 פ"צ |
סך הפרסים היה כ-3.798 מיליון $ (הפרסים הוענקו בפרנק צרפתי).
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
ג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה אוסטרליה) ואנדרס יאריד (שוודיה שוודיה), מנצחי תחרות 1991, הודחו בסיבוב השני
טוד וודברידג' ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
גראנט קונלי וגלן מיצ'יבטה (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב השני
קלי ג'ונס וריק ליץ' (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
טום ניסן (הולנד הולנד) וסיריל סוק (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו בסיבוב השני
סקוט דייוויס ודייוויד פייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
קן פלאק וטוד ויטסקן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
ויין פריירה ופיאט נורבל (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השלישי
ג'ים גראב וריצ'י רנברג (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
סטיב דה-וריס ודייוויד מקפרסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
לוק ג'נסן (ארצות הברית ארצות הברית) ולורי וורדר (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
חבייר פרנה (ארגנטינה ארגנטינה) ולאונרדו לבאייה (מקסיקו מקסיקו), הודחו בסיבוב השלישי
סרז'יו קזל ואמיליו סאנצ'ס (ספרד ספרד), מנצחי תחרות 1990, הודחו בסיבוב הראשון
קנט קינאר וסבן סאלומה (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
פטריק גלברייט ופטריק מקנרו (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
מארק קרנצמן וּוֹלי מסור (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
מנצחי תחרות 1991 ג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה אוסטרליה) ואנדרס יאריד (שוודיה שוודיה) הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר נפגשו זוגות שלא זכו בדירוג. יאקוב חלסק ומארק רוסה (שווייץ שווייץ) נפגשו עם דייוויד אדמס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) ואנדריי אולחובסקי (רוסיה רוסיה) וניצחו ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
יאנה נובוטנה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה) ולריסה ניילנד (לטביה לטביה), הודחו בחצי הגמר
ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) ונטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס), ניצחו בתחרות
מרי ג'ו פרנאנדס וזינה גריסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
קונצ'יטה מרטינס וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד), הפסידו במשחק הגמר
קטרינה אדמס (ארצות הברית ארצות הברית) ומנון בולגראף (הולנד הולנד), הודחו ברבע הגמר
לורי מקנייל (ארצות הברית ארצות הברית) וניקול פרוביס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
סנדי קולינס (ארצות הברית ארצות הברית) ואלנה ריינך (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
ג'יל התרינגטון (קנדה קנדה) וקתי רינלדי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
פטי פנדיק (ארצות הברית ארצות הברית) ואנדראה סטרנדובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו בסיבוב השני
ליילה מסחי (גאורגיה (1990–2004) גאורגיה) ומרסדס פאס (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב הראשון
רוזלין פיירבנק (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) ורפאלה רג'י (איטליה איטליה), הודחו בסיבוב השלישי
סבין אפלמנס (בלגיה בלגיה) וקלאודיה פורביק (גרמניה גרמניה), הודחו בסיבוב השלישי
איזבל דמונז'ו ונטלי טוזיה (צרפת צרפת), הודחה ברבע הגמר
מרי פירס (צרפת צרפת) ופטריסיה טרביני (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו ברבע הגמר
קטרינה מלייבה (בולגריה בולגריה) וברברה ריטנר (גרמניה גרמניה), הודחו בסיבוב השלישי
קלאודיה קודה-קילש (גרמניה גרמניה) ויודית ויסנר (אוסטריה אוסטריה), הודחו בסיבוב הראשון
מנצחות תחרות 1991 ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) ויאנה נובוטנה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה) השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים חדשים. במשחק הגמר ג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית) ונטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס) נפגשו עם קונצ'יטה מרטינס וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו ספרד ספרד) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 48 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
יאנה נובוטנה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה) וג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד) וטוד וודברידג' (אוסטרליה אוסטרליה), ניצחו בתחרות
לריסה ניילנד (לטביה לטביה) וסיריל סוק (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו ברבע הגמר
ניקול פרוביס ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בחצי הגמר
ג'יג'י פרנאנדס וקלי ג'ונס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
מנון בולגראף וטום ניסן (הולנד הולנד), הודחו בחצי הגמר
ג'יל הטרינגטון וגלן מיצ'יבטה (קנדה קנדה), הודחו ברבע הגמר
קתי רינלדי וריק ליצ'י (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
קטרינה אדמס וטוד ויטסקן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
פטי פנדיק וסטיב דה-וריס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
סנדי קולינס (ארצות הברית ארצות הברית) ופיט נורבל (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
מרסדס פאס (ארגנטינה ארגנטינה) ודייוויד מקפרסון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
נטליה זברבה (בלארוס (1991–1995) בלארוס) ומארק קרצמן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
רנה סטאבס ולורי וורדר (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
אלנה ריינך ודני ויסר (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
איזבל דמונז'ו (צרפת צרפת) וביירון טלבוט (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השני
מזוג מנצחי תחרות 1991 רק סיריל סוק (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה) השתתף בתחרות. במשחק הגמר ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד) וטוד וודברידג' (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשו עם הזוג הלא מדורג לורי מקנייל ובריאן שלטון (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחו בשתי מערכות.
ישראל ברולאן גארוס

גלעד בלום השתתף בתחרות גברים. בסיבוב הראשון הוא ניצח את יאן סימרינק מהולנד ב-5 מערכות ובסיבוב השני הוא הפסיד לאלברטו מנצ'יני מארגנטינה ב-4 מערכות.
עמוס מנסדורף השתתף בתחרות גברים והפסיד בסיבוב הראשון למרקוס זילנר מגרמניה ב-5 מערכות.
ג'ים קורייר, מנצח התחרות
מוניקה סלש, מנצחת התחרות
הקומדיה האלוהית

ערך זה עוסק ביצירה ספרותית מאת דנטה אלגיירי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 התופת  גן העדן  פורגטוריום  Vergine Madre, figlia del tuo figlio 
 מידע כללי
 מאת:  דנטה אליגיירי 
 שפת המקור:  טוסקנית 
 סוגה:  שירה אפית 
 מקום התרחשות:  גיהנום, שמים, כור המצרף, Spheres of Heaven 
 
"Comencia la Comedia",‏ 1472
הקומדיה האלוהית (באיטלקית: La Divina Commedia) היא פואמה שירית אסכטולוגית שכתב דנטה אליגיירי בתחילת המאה ה-14, הנחשבת לאחת מיצירות השירה האפית הגדולות של הספרות המערבית, יחד עם היצירות של הומרוס ומילטון.
מבנה היצירה

הקומדיה האלוהית מורכבת משלושה חלקים (קנטיקות): התופת, כור המצרף, וגן עדן (או בתרגומו של עמנואל אולסבנגר: "התופת", "טור הטוהר", ו"העדן"). כל אחד מהחלקים מורכב מ-33 בתי שיר (קנטו), ובתוספת בית שיר כהקדמה, מאה בתי שיר בסך הכל. כל שורה מורכבת מ-11 הברות (הנדקסילביות והקנטו כולו בנוי בטרצה רימה, טרצות שיר במבנה אבא, בגב, גדג... שתש.
לדוגמה, הקומדיה נפתחת כך:
תרגום שאול פורמיג'יני (1869):
תרגום זאב ז'בוטינסקי:
תרגום עמנואל אולסבנגר (1956):
סיפור העלילה פורשׂ בגוף ראשון את מסעו של המשורר דרך שלוש ממלכות המתים במהלך השבוע הקדוש (מיום השני הקדוש עד חג הפסחא) של אביב 1300, כשהוא מלווה בגיהנום ובכור המצרף במשורר הרומי ורגיליוס ומדריכתו בגן עדן היא ביאטריצ'ה, אידיאל האישה המושלמת ואהובת נעוריו של דנטה. הסיפור אומנם פורסם בשנת 1320, לקראת מותו של דנטה, אך מתרחש בזמן שבו דנטה בן 35. הגיל שדנטה החשיב כשיא החיים באומרו שעד גיל 35 האדם מתפתח, ומאז דועך (מתאים לכך שישו מת בגיל 35 אף הוא). הדמויות בעלילה הם אנשים שמתו עד אותה שנה, חלקם דמויות ביצירות ספרותיות.
גיהנום

הפואמה מתחילה כשהמשורר מאבד דרכו לפתע ביער אפלולי, אותו הוא מתאר כ"מפחיד אף יותר מהמוות". דנטה מצליח לצאת מהיער ומגיע למרגלות גבעה המוארת באור השמש. הוא מחליט לטפס עליה, אך הוא מותקף על ידי נמרת חברבורות, אריה וזאבה, אותם מציג דנטה בתור אלגוריות לחטאים אשר בנצרות דינם מוות. לישועתו מגיע המשורר ורגיליוס בן רומא, שדנטה מעריצו. זה מציע לו לבוא איתו בדרך חלופית, בה יראה לו את שלושת עולמות המתים - התופת (הגיהנום), כור המצרף וגן העדן (קנטו 1).
דנטה מהסס אם הוא ראוי ללכת בדרך זו, וורגיליוס מגנה אותו על פחדו ומספר לו כי ביאטריצ'ה, אהובת הנעורים של דנטה אשר מתה בצעירותה וכעת שוהה בגן עדן, שלחה אותו להדריכו. בשומעו את הדבר, מתנער דנטה ופוסע עם מדריכו אל תוך המשעול העמוק והפראי (קנטו 2).
דנטה וורגיליוס נכנסים בשערי הגיהנום, שבראשם שלט בו כתוב "דרכי עובר נתיב אל משכנות הסבל, דרכי עובר נתיב אל עינויי הנצח, דרכי עובר נתיב ארורי הכלא. זנחו כל תקווה, אתם הנכנסים בשערי" (Lasciate ogne speranza, voi ch'intrate) ומוצאים עולם שאווירו שחור, מלא ברוחות נטולות גוף המבכות את גורלן המר. על גדות נהר הגיהנום הראשון, נהר האכרון, מוצאים המשוררים נשמות חוטאים ש"ישבו על הגדר" בחייהם. חוטאים אשר היו אדישים ואנוכיים כלפי מה שקרה בחייהם, ואיתם מלאכים שלא לחמו לצד האל או לצד השטן במלחמתם. חטאם של חוטאים אלו היה גדול מספיק כדי למנוע מהם את הכניסה לגן עדן, אך קטן מכדי שהתופת תקבל אותם. עונשם של חוטאים אלו היה לרבוץ לנצח למרגלות הנהר ולהיעקץ על ידי צרעות ויתושים לנצח. דנטה מבחין באפיפיור סלסטינוס החמישי, שפרש מן התפקיד זמן קצר לאחר שנבחר.
כארון, השד המעביר את החוטאים על פני הנהר בסירתו לתוך התופת, מונע מדנטה לעלות לסירתו אך ורגיליוס מסביר לו שהוא נשלח להדריך את דנטה בתופת על ידי האל. דנטה נופל ומתעלף לשמע רעש חזק ולאור ברק חזק, ובשנתו הוא נלקח בסירתו של כארון אל תוך תשעת מעגלי הגיהנום, כשכל מעגל חדש מייצג רשע חמור מקודמו, עד שהם מגיעים לממלכתו של השטן במרכז כדור הארץ. בכל מעגל נענשים החוטאים בדרך המידה-כנגד-מידה, בה אופן הענישה קשור בדרך מטפורית או מילולית לחטא אשר חטאו. (קנטו 3)
גיהנום > מעגל ראשון: לימבו

דנטה וורגיליוס מגיעים ללימבו, מקום משכנם של נשמות שאמנם לא חטאו, אך לא קיבלו על עצמן את הנצרות שכן חיו בתקופה שלפני ישו, או שהיו שייכים לדת אחרת. דנטה הפך את הלימבו למשכן של כבוד. עונשם של השוכנים בלימבו הוא לחוות את הכמיהה לגן עדן, בלי תקווה להגיע אליו. דנטה שואל אם היה מישהו שיצא מאזור זה, ונענה כי דוד המלך, אברהם אבינו והיהודים הצדיקים, הועלו לגן העדן על ידי ישו לאחר צליבתו. בלימבו אין קול של בכי, אלא רק אנחות ייאוש וצער. במעגל ישנו מבצר בעל שבע חומות, אחת מאחורי השנייה, ובליבם האנשים הגדולים ביותר בהיסטוריה שירדו ללימבו, למשל: ורגיליוס עצמו, אלקטרה, אלכסנדר הגדול, צלאח-א-דין, אבן סינא, הומרוס, הורציוס, לוקנוס, אובידיוס ואחרים.
בני הלימבו מספרים לדנטה שגן העדן נוצר רק לאחר שהגיעה הבשורה לפי ישו. הדבר הראשון שעשה ישו לאחר מותו, היה להעלות את הראויים לגן העדן. ורגיליוס מציג בפני דנטה את חבריו הטובים בלימבו - הומרוס, הורציוס, אובידיוס ולוקנוס, המקבלים את דנטה אליהם ומזמינים אותו לצעוד איתם כשווה (קנטו 4).
גיהנום > מעגל שני: תאווה

בפתח המעגל השני נמצא מינוס מלך כרתים, המתואר כענק בעל זנב נחשי, עבה וארוך. מינוס שופט את הנשמות זו אחר זו למעגלי הגיהנום בכך שהוא כורך סביב עצמו את זנבו כמספר המעגלים אשר הנשמה צריכה להישלח למטה בגיהנום. במעגל השני נתונים אלו שחטאו בתאוות בשרים ואהבה אסורה, ועונשם הנצחי הוא להיסחף במשבי הרוח השחורה והעזה של התופת ללא יכולת להתנגד, בדיוק כפי שלא התנגדו לדחף וליצר שגרם להם לחטוא. דנטה רואה שם את הלנה מספרטה, טריסטן ואיזולדה ועוד.
פאולו מלטסטה ופרנצ'סקה די רימיני מספרים לדנטה את סיפור מותם - פרנצ'סקה שודכה לאחיו של פאולו, אך בגדה בו עם פאולו. כשארוסה גילה זאת, הוא דקר את שניהם ביחד. דנטה, מלא רחמים וצער מסיפורם המדכא, מתעלף שנית (קנטו 5).
גיהנום > מעגל שלישי: גרגרנות

במעגל השלישי ניצבים אלו שחטאו בגרגרנות. עונשם הוא לשכב בביצה מטונפת של בוץ וצואה, נשטפים וקופאים בגשם וברד מזוהמים. שומר המעגל השלישי הוא קרברוס, הכלב התלת-ראשי אשר שומר במיתולוגיה היוונית על שערי השאול. ורגיליוס עוקף אותו בכך שהוא דוחף לאחד משלושת פיותיו בוץ מלוא החופן, אשר מסיח את דעתו. במעגל השלישי פוגש דנטה את צ'אקו, בן עירו, המתנבא על מלחמת המפלגות העתידה לקרות בפירנצה (בין הגואלפים השחורים לגואלפים הלבנים, שבמסגרתה יגורש דנטה מפירנצה).
בשלב זה, ורגיליוס מסביר לדנטה את עתיד נשמות המתים אחרי יום הדין - הנשמות יתאחדו עם גופן אך יישלחו חזרה לגן עדן ולגיהנום בהתאמה, הפעם לא בתור נשמות אלא בתור בני אדם עם גוף פיזי (כך שלמתענים בתופת העינויים יהיו מרים יותר, ולשוהים בגן עדן יהיה טוב שלם ומלא אף יותר מלפני כן). דנטה שואל את צ'אקו על גורלם של בני פירנצה נוספים, וזה מספר לו שבהמשך מסעו יפגוש אותם מתענים בתופת. (קנטו 6)
גיהנום > מעגל רביעי: חמדנות

על החמדנים במעגל הרביעי מופקד פלוטו, אל השאול, המקושר לכסף וממון. פלוטו מדבר בשפה לא מובנת, וורגיליוס גוער בו ומשתיק אותו. במעגל הרביעי נמצאים הקמצנים והפזרנים, מגלגלים משאות כבדים אלו כנגד אלו, מתנגשים וצועקים: "למה בזבזת?" "ולמה חסכת?". במעגל זה שוכנים אפיפיורים וקרדינלים רבים, אשר כולם הופכים זהים בגיהנום משום שבעולם האמיתי ביקשו להתפרסם ולהתבדל משאר בני האדם בעזרת ממונם הרב. ורגיליוס מספר לדנטה על פורטונה, אלת המזל המיתולוגית, אשר ע"פ דנטה היא שליחה של אלוהים ומשחקת בגורלם של בני האדם לטובה ולרעה. (התחלה-אמצע קנטו 7)