stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאפי
אזכורים בתרבות הפופולרית

הרומן של טום וולף מ-1987, "מדורת ההבלים", שהפך ב-1990 גם לסרט קולנוע בכיכובם של טום הנקס, ברוס ויליס ומלאני גריפית, זכה לכינוי "סאטירה של יאפיות מוגזמת".
הרומן של ג'יי מקינרני מ-1984, "אורות בוהקים, עיר גדולה", עוסק בחייו של צעיר יאפי במנהטן. מקינרני עצמו זכה לכינוי "היאפי האבטיפוסי".
הרומן של צ'אק פלאניוק מ-1996, "מועדון קרב", שהפך ב-1999 גם לסרט קולנוע מצליח בעל אותו שם בכיכובם של בראד פיט ואדוארד נורטון, עוסק ביאפי מפוכח, שהופך לחסר תחושה כתוצאה מהמטריאליזם הסטרילי של החיים המודרניים.
הרומן של ברט איסטון אליס מ-1991, "אמריקן פסיכו", שהפך ב-2000 גם לסרט מצליח בכיכובו של כריסטיאן בייל, עוסק בפטריק בייטמן, רוצח סדרתי של יאפים.
סדרת הטלוויזיה "שלושים ומשהו", ששודרה ברשת ABC בשנים 1991 - 1987, שיקפה את אורח חייהם של היאפים.
סרט הקולנוע "וול סטריט" מ-1987, בכיכובם של מייקל דאגלס וצ'ארלי שין, שעסק בחייהם של סוחרי ניירות ערך, תואר כמשקף את תרבות תאוות הבצע של היאפים בשנות ה-80.
מונחים קשורים

העיתונאי דייוויד ברוקס כינה את היאפים "בוהמיינים בורגנים" ("bourgeois bohemians" או בקיצור "Bobos") בספרו משנת 2000 "BoBos in Paradise".
באפי (Buppie) הוא כינוי ליאפי אפרו-אמריקאי (black urban professional).
גאפי (Guppie) הוא כינוי ליאפי הומוסקסואל (gay urban professional).
יאפיפיקציה מחליפה לעיתים קרובות את הג'נטריפיקציה. פירושה הפיכת אדם, מוצר או מקום מסוים לכאלה שקולעים לטעמם של היאפים.
תסמונת העייפות הכרונית זכתה פעמים רבות לכינוי "מחלת היאפים", אף כי האפיון הסוציו-אקונומי של הלוקים בתסמונת נתגלה כבלתי מבוסס.
"בול מזון יאפי" הוא מונח סלנג אמריקאי לשטר של 20 דולר, מאחר שהכספומטים בארצות הברית מאפשרים בדרך כלל משיכת שטרות של 20 דולר בלבד.
ראו גם

בורגנות
Double Income no Kids
יחסי אוקראינה–ליכטנשטיין

| יחסי אוקראינה–ליכטנשטיין |
| --- | --- |
אוקראינה: ליכטנשטיין


אוקראינה: ליכטנשטיין
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 160
אוכלוסייה
38,139,491: 39,935
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 7,365
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 184,417
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוקראינה–ליכטנשטיין הם יחסי החוץ בין אוקראינה וליכטנשטיין.
יחסים פוליטיים

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 בפברואר 1992. לראשונה מנהיגי שתי המדינות, הנשיא פטרו פורושנקו ואלויס, יורש העצר של ליכטנשטיין, נפגשו ב-17 בינואר 2017 בפורום הכלכלי העולמי, שם פורושנקו הביע תודה על העמדה העקרונית של ליכטנשטיין בתגובה להפרה על ידי רוסיה את שלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה המצטרפת לסנקציות האיחוד האירופי, ותמיכה בהחלטות הרלוונטיות במסגרת האו"ם.
הפגישה ציינה את השתתפותה הפעילה של ליכטנשטיין בהתגברות על ההשלכות ההומניטריות של המלחמה עם רוסיה, השתתפות כספית בבניית מבנה בטון מגן (המכונה ״סרקופג״) על יחידת הכוח הרביעית בצ'רנוביל וכן בתמיכה ברפורמות באוקראינה. נסיך הכתר אמר כי ארצו תנהיג משטר ללא ויזה לאזרחי אוקראינה מיד לאחר החלטה דומה של האיחוד האירופי.
יחסי איטליה–מלטה

| יחסי איטליה–מלטה |
| --- | --- |
איטליה: מלטה


איטליה: מלטה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 316
אוכלוסייה
59,293,250: 541,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 20,957
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 38,733
משטר
רפובליקה

יחסי איטליה–מלטה הם יחסי החוץ בין איטליה למלטה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים זמן קצר לאחר עצמאותה של מלטה.
היסטוריה > יחסים לפני העצמאות

למלטה ולחצי האי האיטלקי היסטוריה ארוכה של יחסים בהתחשב בקרבתם. מלטה הייתה חלק מממלכת סיציליה הנורמנית ונשארה קשורה לממלכה האיטלקית עד שנת 1194. ממלכת נאפולי הייתה מעורבת במלחמה נגד הכיבוש הצרפתי באי. בשנת 1800 מלטה הפכה לפרוטקטורט המנוהל במשותף על ידי נאפולי ובריטניה, אם כי לאחר מכן הייתה השפעה רבה יותר. בשנת 1813 האי הפך למושבה בריטית וכך עבר מחוץ לתחום האיטלקי, אם כי נוכחותה של התרבות והשפה האיטלקית נותרה חזקה. ואכן, העיצובים האיטלקיים על האי הודגשו באפריל 1933, כאשר בביקורו באי, מזכיר הממשלה האיטלקית פרנצ'סקו ג'ונטה הצהיר כי הוא נמצא על אדמת איטליה וכי עתיד האי טמון באיחוד מוחלט עם איטליה. שתי המדינות התעמתו במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר איטליה הפציצה את האי במהלך המצור על מלטה.
היסטוריה > יחסים לאחר העצמאות

איטליה הייתה המדינה הראשונה שהקימה נציגות דיפלומטית במלטה והראשונה שמינתה שגריר תושב (מאז "התגורר בווילה בל אייר" בתא טא' שביאש) לאחר שמלטה השיגה עצמאות והפכה לחברה מלאה באו"ם. ב-1 בדצמבר 1964, השגריר האיטלקי הראשון הציג את תעודותיו למושל הכללי, סר מוריס דורמן.
בשנת 1980, מלטה התקשרה עם איטליה בהסכם נייטרליות, במסגרתו מלטה הסכימה שלא להתקשר בברית כלשהי ואיטליה הסכימה להבטיח את הנייטרליות של מלטה. היחסים של מלטה עם איטליה תוארו כ"מצוינים בדרך כלל".
יחסים דיפלומטיים

איטליה מחזיקה במלטה שגרירות בוולטה.
מלטה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-18 קונסוליות של כבוד בבארי, בולוניה, ברשה, קליארי, קטניה, ג'נובה, ליבורנו, מילאנו, נאפולי, פלרמו, פרוג'ה, רג'ו די קלבריה, סבונה, סירקוזה, טורינו, טריאסטה, ונציה.
שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאיחוד מדינות הים התיכון.
יעקב הוזמן

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1905 
 פטירה:  24 בספטמבר 1965 (בגיל 60) 
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
יעקב הוזמן עומד לפני מטוס נוסעים
יעקב הוזמן (שמאל) ושר התחבורה דאז דוד רמז (ימין) ליד מטוס ארקיע
יעקב הוזמן במהלך טקס חנוכת נמל התעופה אילת
יעקב הוזמן (16 באפריל 1905 –  24 בספטמבר 1965) היה מזכיר קואופרטיב "אגד" ומנכ"ל "ארקיע".
הוזמן, יליד פולין, עלה לארץ ישראל בינואר 1925. נמנה עם מקימי "אגד", וניהל את "אגד" במשך 24 שנים (1926 – 1950).
בשנת 1950 נקרא על ידי שר התחבורה, דוד רמז, להקים את חברת ארקיע. לאחר המיזוג בין חברת "ארקיע" לחברת "אווירון" ניהל את "ארקיע" עד לפטירתו ב-24 בספטמבר 1965. הוא נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הוזמן תמך באמנים רבים וטיפח אוסף ענק של פולקלור יהודי בשירה, במוזיקה, בציור ובספרות יידיש. היה חבר ועד כפר האמנים עין הוד וחבר מועצת המנהלים של מוזיאון תל אביב.
ב-15 בדצמבר 1966 נקרא נמל התעופה אילת על-שמו - נמל התעופה אילת ע"ש יעקב הוזמן.
הערות שוליים

↑  יעקב הוזמן באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307523705171  ISNI: 0000 0003 6948 937X  VIAF: 243244935   WorldCat (עם VIAF): 243244935
יחסי אוקראינה–מונקו

| יחסי אוקראינה–מונקו |
| --- | --- |
אוקראינה: מונקו


אוקראינה: מונקו
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 2
אוכלוסייה
38,139,491: 38,558
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 8,784
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 227,815
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי אוקראינה–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אוקראינה לבין נסיכות מונקו.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אוקראינה לבין נסיכות מונקו כוננו לראשונה ב-26 ביולי 2007, בעת חתימת הסכם ומזכר הבנות. ב-9 בנובמבר 2009 נחתם מזכר הבנות בין נסיכות מונקו לאוקראינה בנושא שיתוף פעולה בלחימה בטרור ובפשע.
אוקראינה תמכה במועמדותה של מונקו לאונסק"ו בשנת 2013, ובין שתי המדינות הסכמות בנושאים רבים בפורומים בינלאומיים כדוגמת האו"ם.
החל משנת 2005 מתאפשרת כניסה הדדית של אזרחי מונקו לאוקראינה, ואזרחי אוקראינה למונקו ללא דרישה של אשרת כניסה למדינה.
נציגויות דיפלומטיות

אוקראינה אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אוקראינה האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על מונקו.
מונקו אינה מיוצגת באוקראינה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מונקו מיוצגת באוקראינה דרך מסדרון אינטרסים בשגרירות הצרפתית בקייב, בירת המדינה.
יאצק גורלסקי

יאצק גורלסקי (בפולנית: Jacek Góralski; נולד ב-21 בספטמבר 1992 בבידגושץ' שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בוכום מהבונדסליגה ובנבחרת פולין.
קריירת מועדונים

גורלסקי גדל במחלקת הנוער של זבישה בידגושץ'. בשנת 2011 שיחק בוויקטוריה קורונובו ובבלקיטני גאבין מהליגות הנמוכות בפולין. בהמשך השנה חתם בוויסלה פלוק, עמה שיחק בליגת המשנה הפולנית ובליגה הפולנית השלישית.
ב-1 ביולי 2015 חתם גורלסקי ביאגלוניה ביאליסטוק מליגת העל הפולנית. הוא ערך 57 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-1 באוגוסט 2017 חתם גורלסקי בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. בסך הכל ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-19 בינואר 2020 חתם גורלסקי בקאיראט אלמטי מליגת העל הקזחית. בסך הכל ערך גורלסקי 26 הופעות ליגה במדי המועדון, וזכה עמו באליפות קזחסטן ובגביע הקזחי.
ב-17 ביוני 2022 חתם גורלסקי בבוכום מהבונדסליגה. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 7-0 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2016 ערך גורלסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סלובניה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2018, וערך שתי הופעות בטורניר.
ב-19 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-2 על נבחרת סלובניה במסגרת מוקדמות יורו 2020.
תארים

אליפות בולגריה (2): 2017/2018, 2018/2019
הסופר קאפ הבולגרי (2): 2018/2019, 2019/2020
אליפות קזחסטן (1): 2020
הגביע הקזחי (1): 2021
הערות שוליים

↑  Яцек Горалски подписа с Лудогорец за 3 години и взе №44 באתר Top Sport, ‏ 1 באוגוסט 2017 (בבולגרית)
↑  ОФИЦИАЛЬНО: ЯЦЕК ГУРАЛЬСКИЙ – ИГРОК КАЙРАТА באתר הרשמי של קאיראט אלמטי, 19 בינואר 2020 (ברוסית)
↑  VfL verpflichtet Jacek Góralski באתר הרשמי של בוכום, 17 ביוני 2022 (בגרמנית)
| נבחרת פולין – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 בדנארק •  6 גורלסקי •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 ביאלקובסקי • 13 ריבוס •  14 תאודורצ'יק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 ברשינסקי • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קוז'אווה • 22 פביאנסקי • 23 קובנצקי • מאמן: נבאלקה |  1 שצ'נסני •  2 פזדן •  3 ינדז'ייצ'יק •  4 צ'ונק •  5 בדנארק •  6 גורלסקי •  7 מיליק •  8 לינטי •  9 לבנדובסקי •  10 קריכוביאק •   11 גרוסיצקי •  12 ביאלקובסקי • 13 ריבוס •  14 תאודורצ'יק • 15 גליק • 16 בלשצ'יקובסקי • 17 פשקו • 18 ברשינסקי • 19 ז'לינסקי • 20 פישצ'ק • 21 קוז'אווה • 22 פביאנסקי • 23 קובנצקי • מאמן: נבאלקה | פולין |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810696322305606  VIAF: 675148997670559870001   WorldCat (עם VIAF): 675148997670559870001
יחסי אוקראינה–לוקסמבורג

| יחסי אוקראינה–לוקסמבורג |
| --- | --- |
אוקראינה: לוקסמבורג


אוקראינה: לוקסמבורג
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 2,586
אוכלוסייה
38,139,491: 674,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 85,755
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 127,064
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוקראינה–לוקסמבורג הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין לוקסמבורג ואוקראינה.
סקירה כללית

לוקסמבורג הכירה בעצמאות אוקראינה יחד עם מדינות אחרות באיחוד האירופי ב-31 בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-1 ביולי 1992 על ידי חילופי אמנות.
במהלך 22–27 באפריל 2018 ביקרה משלחת סחר לוקסמבורג של נציגים מ-12 חברות באוקראינה, וסיירה בקייב, דניפרו וזפוריז'יה, ודנה בהגברת יחסי הסחר בין המדינות, אשר הוכפלו מאז 2015.
נציגויות דיפלומטיות

לוקסמבורג מיוצגת באוקראינה באמצעות שגרירותה בפראג, צ'כיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בקייב.
אוקראינה מיוצגת בלוקסמבורג באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה כללית בלוקסמבורג סיטי.
יאצק ושולה

יאצק ושולה (בפולנית: Jacek Roman Wszoła; נולד ב-30 בדצמבר 1956) הוא אתלט עבר פולני. הוא אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

ושולה נולד בוורשה.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) תוך כדי גשם עז, זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר, לפני גרג ג'וי מקנדה (2.23 מטר) ושיאן העולם דווייט סטונס מארצות הברית (2.21 מטר).
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה באבשטדט, מערב גרמניה ב-25 במאי 1980 קבע ושולה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.35 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאו בין השנתיים של ולדימיר ישצ'נקו מברית המועצות. שיא זה החזיק מעמד חודשיים ושבוע עד אולימפיאדת מוסקבה (1980). במשחקים האולימפיים עצמם, הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2.31 מטר, אחרי גרד וסיג ששיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 2.36 מטר ולפני ירג פריימות (2.31 מטר), שניהם ממזרח גרמניה ולא הצליח להגן עת תוארו.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים ושולה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.23 מטר.
שיאיו האישיים

אצטדיון פתוח
קפיצה לגובה: 2.35 מטר (1980)
יחיאל צ'לנוב

| --- | --- |

 לידה:  1864 קרמנצ'וג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 בינואר 1918 (בגיל 54 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 השכלה:  אוניברסיטת מוסקבה 
 
ד"ר צ'לנוב, סוף 1916
יחיאל יפים ולדימירוביץ' צְ'לֶנוֹב (נכתב גם צ'לינוב, טשלנוב, טשלינוב; בכתיב יידי: טשלענאָוו; בכתיב רוסי: Иехиэль (Ефим Владимирович) Членов; בכתיב לטיני: Efim Wladimirovich (Yehiel) Tschlenow, או Chlenov; ט"ו בתשרי תרכ"ד, ספטמבר 1863, קרמנצ'וג, פלך פולטבה, האימפריה הרוסית (אוקראינה) – י"ט בשבט תרע"ח, 31 בינואר 1918, לונדון, בריטניה) היה רופא ומנהיג ציוני, אשר שימש במשך שנים רבות יושב ראש הקונגרסים של ציוני רוסיה.
קורות חיים > השנים הראשונות

יחיאל צ'לנוב נולד למשפחה חסידית בעיר קרמנצ'וג שבפלך פולטבה, אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית. בשנת 1876 עבר כנער עם משפחתו למוסקבה, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון. אחרי סיום לימודיו התיכוניים התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת מוסקבה, שאותם סיים בשנת 1888. בזמן לימודיו התקרב לתנועות מהפכניות ברוסיה, והחל להתעניין ברעיונות הנרודניקים. לאחר סיום לימודיו החל קריירה רפואית במוסקבה.
קורות חיים > פעילותו הציונית הראשונית

בעקבות הפוגרומים של שנת 1881 ("הסופות בנגב") עזב את החוגים המהפכניים הרוסיים והתקרב ל"חובבי ציון". ביחד עם אוסישקין הקים חוג ציוני ראשון במוסקבה, ולאחר מכן הקים בשנת 1884 ביחד עם הרב יעקב מזא"ה ופסח מרק את החוג "בני ציון". בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון בבזל, והצטרף לתנועה הציונית.
קורות חיים > מנהיג ציוני רוסיה

בשנת 1902 היה יושב ראש קונגרס מינסק. בקונגרס הציוני השישי ("קונגרס הבוכים") בשנת 1903 הנהיג את הסיעה של הציונים הרוסיים שהתנגדה לתוכנית אוגנדה ויחד עם 128 חברי הקונגרס עזב את המליאה כמחאה על קבלת התוכנית. כנגד התוכנית כתב צ'לנוב מספר מאמרים בשם הכולל: "ציון ואפריקה". יחיאל שימש יושב ראש הקונגרס ה-3 של ציוני רוסיה בהלסינקי בשנים 1905–1907. התוכנית העיקרית שנידונה שם הייתה גיוס משאבים לרכישת קרקעות בארץ ישראל.
נשא לאשה את רבקה בת שלום רטנר שהייתה יד ימינו ועזרה לבעלה במיטב כוחותיה בעבודתו הציונית. ביתה היה בית ועד ועבודה למרכז ציוני רוסיה. לאחר היסוסים ודחיות נענה להפצרות מנהיגים ציוניים ועבר, אחרי הקונגרס הציוני האחד עשר שהתקיים בווינה, לברלין, לשם נאלץ לנסוע ללא בני משפחתו, שנשארו במוסקבה. בברלין שהה עד פרוץ מלחמת העולם ה-I, אז חזר לביתו במוסקבה.
קורות חיים > בתפקידים ציוניים בכירים

בקונגרסים הציוניים הכללים נבחר צ'לנוב כחבר אוצר התיישבות היהודים וכחבר בקרן קיימת לישראל. מתוקף תפקידו החדש ביקר בשנים 1907–1909 בארץ ישראל ורכש אדמות ליד הכנרת, במקום בו הוקם היישוב החקלאי מגדל. בשנים הבאות השקיע את מאמציו בכתיבה על נושאי חינוך ופיתוח הציונות בעתיד, וכן המשיך בכתיבת מאמרים כנגד תוכנית אוגנדה. ב-1911 עבר לברלין, שהפכה למרכזה הקבוע של התנועה הציונית עד שנת 1921 ועמד בראש חברת "גאולת הארץ" שהקים אוטו ורבורג. ב-1911 נבחר לוועד הפועל של הקונגרס הציוני, שהיה הגוף בעל הסמכויות הגדולות ביותר בקונגרס. באותה שנה, האגודה "שארית ישראל" ממוסקבה, שהוא היה אחד מראשיה רכשה את אדמת הכפר הערבי ג'ממה בנגב הצפוני, והקימה על שטחה את חוות רוחמה. במסגרת תפקידו השתתף ב-1912 בחנוכת הטכניון בחיפה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, לאחר חזרתו למוסקבה, נסע להתכנסות ההנהלה הציונית בקופנהגן, ומשם ללונדון, בה שותף בפעולתם המדינית של ד"ר חיים ויצמן ונחום סוקולוב.
קורות חיים > קו מדיניות בשנותיו האחרונות

צ'לנוב דגל בקו שעל התנועה הציונית להישאר נייטרלית במלחמה ולא להתערב לטובת אף צד. הוא התנגד נמרצות להקמת הוועדה לענייני המזרח על ידי ציוני גרמניה, שכן זה היה עלול להביא לדעתו לאנטישמיות ברוסיה. הוא התנגד ליוזמה של זאב ז'בוטינסקי להקמת גדודים עבריים בתמיכת בריטניה, וכן ליוזמתם של חיים ויצמן ונחום סוקולוב לגיוס התמיכה היהודית באימפריה הבריטית. צ'לנוב קיבל בקור רוח את הצהרת בלפור בשנת 1917 והתנגד לתהלוכות שמחה בעקבותיה.
קורות חיים > קונגרס ציוני רוסיה ב-1917

לאחר מהפכת פברואר נהפכו כל המפלגות ברוסיה חוקיות, ובין 24 ל-31 במאי התקיים הקונגרס הכללי של כל ציוני רוסיה, ששם יוצגו המפלגות עם כל המצעים האפשריים. המפלגות הגיעו להסכמה על קווי מדיניות במצב החדש.
במהלך אחת משליחויותיו למען התנועה הציונית בלונדון בשנת 1918 נפטר יחיאל צ'לנוב מדלקת ריאות בעקבות סיבוכים של השפעת הספרדית, בן 54 במותו. הותיר אחריו את אשתו רבקה, שעלתה לארץ ישראל ב-1922 עם שני בניה (זאב ובנימין) ובתה הד"ר פני צ'לנוב-קריגר שנישאה לד"ר משה קריגר. רבקה נפטרה בתל אביב כ' ניסן תשי"ז - 21.4.57).
הנצחתו

שרידיו הועלו לישראל בשנת 1961, והוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
המושב תלמי יחיאל בדרום הוקם על שמו. בערים רבות בארץ קרואים על שמו רחובות, בהן בירושלים, בתל אביב, בחיפה, בפתח תקווה, בחולון ובראשון לציון.
מבחר מכתביו

יחיאל צ’לינוב: פרקי חייו ופעולתו, זכרונות, כתבים, נאומים, מכתבים, תל אביב: דפוס הוצאת ארץ ישראל, תרצ"ז-1937.
Palästina oder ein anderes Land? rede von E.W. Tschlenow auf dem VII. Zionisten-Kongress in Basel, 1905 (herausgegeben von der Zionistischen Propaganda-Kommission), Berlin: Verlag der ’Jüdischen Rundschau’, 1906. (בגרמנית)
Эволюция политического сионизма и задачи текущего момента, Санкт-Петербу́рг, 1907. (ברוסית)
Fünf Jahre der Arbeit in Palästina [חמש שנות עבודה בפלשׂתינה] / von E.W. Tschlenoff, Berlin: Jüdischer Verlag, 1913. (בגרמנית)
Der Krieg, die russische Revolution und der Zionismus: Rede / von E.W.Tschlenow auf der Delegierten-Konferenz der russischen Zionisten in Petrograd, 1917 (hrsg. vom Kopenhagener Bureau der Zionistischen Organisation), Copenhagen: typ.M.Truelsen, 1917. (בגרמנית)
La guerre, la révolution russe et le Sionisme: discours prononcé à la Conférence des sionistes russes, à Petrograd, le 24.mai-6. juin 1917, Copenhague: Bureau d’organisation sioniste, 1917. (בצרפתית)
לקריאה נוספת

אַ מאָנומענט פאַר ד"ר יחיאל טשלענאָוו (אַרויסגעגעבען דורך דעם הויפט-ביוראָ פונ’ם איד' נאָציאָנאַלפאנד), האג: איד' נאָציאָנאַלפאנד, 1918.
Ein Denkmal für Jechiel Tschlenow , Den Haag: Hauptbureau des Jüdischen Nationalfonds, 1918. (בגרמנית)
A memorial to Jechiel Tschlenow, The Hague: Head Office, Jewish National Fund, 1919. (באנגלית)
יחסי אוקראינה–מלטה

| יחסי אוקראינה–מלטה |
| --- | --- |
אוקראינה: מלטה


אוקראינה: מלטה
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 316
אוכלוסייה
38,139,491: 541,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 20,957
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,687: 38,733

יחסי אוקראינה–מלטה הם היחסים הדיפלומטיים שבין מלטה לאוקראינה. שגרירות מלטה במוסקבה (רוסיה) מוסמכת גם כשגרירות שאינה תושבת אוקראינה. אוקראינה מיוצגת במלטה באמצעות שגרירותה ברומא (איטליה).
יחסים

ביולי 2008 נפגשו נשיא מלטה אדי פנק אדאמי ונשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו והוציאו הצהרה משותפת המעידה על רצון להמשך פיתוח היחסים בין שתי המדינות.
מלטה מוכנה לתמוך באוקראינה במאמציה לרפורמה פוליטית וכלכלית בהתאם לתקנים המוסכמים של האיחוד האירופי. ביולי 2008 דיבר נשיא מלטה על ניסיונה של מלטה בתהליך המוביל לחברות באיחוד האירופי וכוללת אותה: ארגון מחדש בהתאם לתקני האיחוד האירופי.
הסכמים

ביולי 2008 חתמו נשיאי שתי המדינות על שני הסכמי שיתוף פעולה במאבק בפשע המאורגן ובתיירות. לשתי המדינות יש גם הסכם בנושא חינוך ותרבות.
יחסי בחריין–מלזיה

| יחסי בחריין–מלזיה |
| --- | --- |
בחריין: מלזיה


בחריין: מלזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 329,847
אוכלוסייה
1,616,117: 35,663,114
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 399,649
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 11,206
משטר
מונרכיה חוקתית: פדרציה

יחסי בחריין–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בחריין ובין פדרציית מלזיה. מלזיה תמכה מאוד בדיאלוג לאומי בבחריין במהלך ההפגנות בבחריין שהתקיימו ב-2011 והייתה מוכנה לשלוח כוחות לשמירת שלום כדי לעזור למדינה.
יחסים כלכליים

יחסים הסחר בין שתי המדינות הולכים וגדלים כיום. בחריין הזמינה את הקהילה העסקית של מלזיה להשקיע במדינה. לכן, חברות מלזיות רבות היו מעורבות במשך השנים בפרויקטים גדולים בבחריין, כולל בניית "המעגל הבינלאומי בבחריין", בחריין סיטי סנטר, פרויקטים של תשתיות ועוד. בין ינואר לאוקטובר 2007, היקף הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות עמד על כ-191 מיליון דולר וכ-7,200 אזרחים מבחריין ביקרו במלזיה באותה השנה. זאת, כחלק מהשאיפה של בחריין להפוך ליעד עסקי. שתי המדינות מתחרות ביניהן גם בתחום הבנקאות האסלאמית.
ייצוג

שגרירות בחריין נמצאת בקואלה לומפור, ואילו שגרירות מלזיה בבחריין נמצאת במנאמה.
ראו גם

יחסי מלזיה-קטר
לקריאה נוספת

Crown Prince arrives in Malaysia and conducts meeting with the Malaysian Prime Minister Bahrain News Agency
The Official Visit of YB Datuk Anifah Hj Aman, Minister of Foreign Affairs of Malaysia to the Kingdom Of Bahrain, 30 June to 2 July 2009 Ministry of Foreign Affairs, Malaysia
SPEECH AT THE BUSINESS FORUM MALAYSIA-BAHRAIN BUSINESS OPPORTUNITIES Malaysia Prime Minister Office
יציאת מחשב (חומרה)

בחומרת מחשב, יציאת מחשב (באנגלית: Port) מאפשרת לחבר בין מחשב למחשבים אחרים או לחיבור לציוד היקפי כגון התקני קלט ופלט.
ליציאות מחשב יש שימושים רבים - לחיבור צג, מצלמת אינטרנט, רמקולים או ציוד היקפי אחר. מבחינה פיזית יציאת מחשב היא שקע מיוחד במחשב, אליו ניתן לחבר כבל או התקן מיוחד.
ליציאות המחשב הנפוצות יש מגוון רחב של צורות כגון עיגול (PS/2), מלבני (FireWire), מרובע (תקע טלפון), טרפז (D-Sub), וכו'. ישנם מספר יציאות מחשב שהפכו סטנדרטיות ברוב המחשבים, כגון יציאת ה-USB.
דוגמאות ליציאות מחשב נפוצות

| Ethernet | FireWire |
| --- | --- |
    :       
Parallel port: PS/2
      
יציאה טורית: USB
    :       
מחבר VGA: DVI
      
SCSI: 
    :
יהדות מונטנגרו

מיקומה של מונטנגרו (ירוק כהה) באירופה
חנוכה בפודגוריצה
ההיסטוריה של יהודי מונטנגרו החלה עוד בתקופות שבהן אזור זה היה קשור לחלוקה של האימפריה הרומית בין שלטון רומי לשלטון ביזנטי. מכיוון שמונטנגרו של ימינו היא מדינה צעירה, הקהילה היהודית של מונטנגרו היא הצעירה ביותר ואחת הקהילות היהודיות הקטנות בעולם.
באפריל 2010 יזם הרב יואל קפלן את רעיון הקמת הקהילה היהודית כחלק מחזונו להחייאת הקהילות היהודיות במדינות הבלקן. ההחלטה להקים קהילה יהודית רשמית נקבעה בביתה של גברת דינה לזר בהרצג נובי ביוני 2011. בסוף יולי 2011 נרשמה הקהילה כעמותת אזרחים ובכך קיבלה לגיטימציה משפטית מסוימת. זמן קצר לאחר ההרשמה, ביקר הרב יונה מצגר, הרב הראשי לישראל, במונטנגרו ובקהילה היהודית. הרב מצגר, יחד עם הרב קפלן ועם בכירי הקהילה, התקבל על ידי פקידי המדינה החשובים ביותר: נשיאי המדינה, הפרלמנט והממשלה
ב-31 בינואר 2012 נחתם הסכם היסטורי בין הקהילה היהודית של מונטנגרו לבין מדינת מונטנגרו. ראש הממשלה איגור לוקשיץ' חתם על הסכם המסדיר את מעמד היהודים במונטנגרו כמיעוט מוכר ושווה זכויות, ובכך הכירה מונטנגרו בדת היהודית כאחת הדתות הרשמיות במדינה. מצדה של הקהילה, במעמד הרב יואל קפלן, חתם על ההסכם נשיא הקהילה מר יאשה (יעקב) אלפנדרי.
השנתון הסטטיסטי של מונטנגרו 2007 מפרט 12 יהודים במדינה, בתשע ערים.
במסגרת הפעילות של הקהילה היהודית במונטנגרו נעשתה עבודה רבה לחיזוק הקשרים בין יהודי מונטנגרו למדינת ישראל ולחיזוק הקשרים בין הקהילה לקהילות היהודיות בעולם. במסגרת זו מתארגנות פעילויות של מפעלי חינוך, פעילויות חברתיות, מפגשי יהדות ועוד.
בשנת 2017, ביוזמת הקהילה ומרכז רבני אירופה ובברכתו של הרב קפלן, החל הרב אריה איידלקופ לשמש שליח חב"ד והקים בית חב"ד המעניק שירותים לקהילה ולמטיילים יהודיים. בחשוון תש"ף מונה הרב איידלקופ לרבה של המדינה בהשתתפות נשיא המדינה מילו ג'וקאנוביץ', השר יצחק וקנין, הרב אליעזר שמחה וייס וראשי הקהילה היהודית המקומית. כמו כן פתח הרב איידלקופ את גוף הכשרות היחיד הקיים במדינה ביחד עם קייטרינג המספק אוכל כשר לקהילה היהודית ולמטיילים. ב-2017 הונחה אבן הפינה לבית כנסת בעיר פודגוריצה.
בשנת תשפ"ג הוקם במונטנגרו בית חב"ד בעיירת הנופש בודווה על ידי השליח הרב אליעזר ארנפלד ותחת השליח הרב איידלקופ.