stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלגת ריספקט
הערות שוליים

↑  פרוואן אחתאר
טימוטי שלום, The party is over for Respect, but George Galloway could find a home again in Labour, The conversation, ‏23/08/2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0405 5703  LCCN: no2008017504  UKPARL: 64rtwcpe  VIAF: 158658925   WorldCat (עם VIAF): 158658925 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מפלגות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריון דיקס סאליבן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באפריל 1802 בוסקאוון, ארצות הברית 
 פטירה:  17 ביולי 1860 (בגיל 58)
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1840–1850 (כ־10 שנים)
 
מריון דיקס סאליבן (באנגלית: Marion Dix Sullivan; 16 באפריל 1802 – 17 ביולי 1860) הייתה פזמונאית ומלחינה אמריקאית. נכללת בשורת מלחינות אמריקאיות מהגל הראשון לצד אוגוסטה בראון.
ביוגרפיה

סאליבן נולדה בבוסקוון שבניו המפשייר. היא בתם של טימותי דיקס ואביגיל וילקינס ואחותו של מושל ניו יורק ה-24 ג'ון אדמס דיקס. בשנת 1825 נישאה לג'ון ויטינג סאליבן, ובמרוצת השנים נולד להם בן אחד, ג'ון הנרי, שמת בטביעה ב-1858.
מעט ידוע על שורשיה המשפחתיים. היא היא נחשבת לאישה האמריקאית הראשונה שכתבה שיר ("The Blue Juniata", 1844) שהתפרסם בקנה-מידה עצום וזכה לגרסאות כיסוי רבות.‏ "The Blue Juniata" שימש כבסיס לכמה מהלחנים של צ'ארלס גרוב וג'. אדגר גולד. השיר הוקלט בשנת 1937 על ידי רוי רוג'רס וסונס אוף דה פיונרס.
עבודות

The Blue Juniata (1844)
Marion Day‏ (1844)
Jessee Cook, the Lily of the Wood ‏(1844)
Oh! Boatman, Row Me O'er the Stream ‏(1846)
Cold Blew the Night Wing : The Wanderer ‏(1846)
The Cold Has Bound the Joyous Stream ‏(1846)
The Evening Bugle ‏(1847)
The Field of Monterey ‏(1848)
Mary Lindsey ‏(1848)
The Strawberry Girl ‏(1850)
We Cross the Prairies of Old ‏(1854)
The Kansas Home ‏(1854)
Juniata Ballads, compilation ‏(1855)
Bible Songs, compilation ‏(1856)
Bright Alfarata ‏(1871?)
Lightly On
Evening Hymn to the Savior
הערות שוליים

↑  McCaskey,John Piersol (1888), Franklin Square Song Collection: Two Hundred Favorite Songs, Volume 5, נבדק ב-27 ביוני 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Burials and inscriptions in the Walnut Street Cemetery of Brookline, Brookline Historical Society, Brookline, Mass., 1920, נבדק ב-27 ביוני 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Sadie, Julie Anne; Samuel, Rhian (1994). The Norton/Grove dictionary of women composers. ISBN 9780393034875. נבדק ב-12 בנובמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Pendle, Karin (1991). Women & music: a history.
↑  André, Naomi (2001). "Sullivan, Marion Dix". Grove Music Online – via Oxford Music Online.
↑  Sullivan, Marion Dix, נבדק ב-27 ביוני 2014 {{citation}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4992 2058  LCCN: nr95047474  MusicBrainz: 972de7d2-6b7f-493a-b78d-64f2fec89734  SNAC: w67n2jd9  VIAF: 68824457   WorldCat (עם VIAF): 68824457 
העטיפה של "The Blue Juniata"‏ (1844)
מיגלין

מיגלין (באנגלית: Maeglin) היה דמות בדיונית מהלגנדריום של הסופר ג'.ר.ר. טולקין. מיגלין היה עלף, בנם של אאול "העלף האפל" וארד'ל, בתו של פינגולפין. הוא חי בתקופת העידן הראשון בארץ התיכונה והיה אדון בממלכת העלפים הנסתרת, גונדולין. שמו נודע לשמצה בשל בגידתו בעלפים והסגרת מיקומה של העיר הנסתרת, גונדולין לידי שר האופל מורגות.
ביוגרפיה

ארד'ל עזבה את גונדולין כדי לשוטט בשאר מחוזות בלריאנד, ובהגיעה ליער נן אלמות שבדרום הארץ, היא פגשה את אאול ונשארה איתו, ובסופו של דבר ילדה את מגלין. אאול העניק לילדו את השם מגלין כשהיה בן שתים עשרה. אמו סיפרה לו על גונדולין ועל אנשיה במהלך כל ילדותו והוא כמה לראות את קרובי משפחתו בעיר הנסתרת. עד מהרה הוא ואימו התעייפו ונמלאו אי שביעות רצון מחייהם הבודדים והמסוגרים בנן אלמות וקרירותו של אאול כלפי העולם החיצון. כשארד'ל החליטה לבסוף לעזוב את אאול, היא לקחה את בנה (שגנב את חרבו של אביו, אנגוויר, אשר חושלה מברזל מטאורי) וחזרה לגונדולין. עם זאת, אאול עקב אחריהם, והחליט בפני טורגון, להרוג את מיגלין באמצעות חץ מורעל, אך במקום זאת פגע בארד'ל, ארד'ל מתה מפצעיה, ואאול הושלך אל מותו מחומות העיר.
מיגלין היה כעת יתום, אך טורגון טיפל בו בכבוד, ומגלין למד והחכים רבות. הוא הפך לנסיך עלפים שזכה להערכה רבה, ואף הוביל את ביתו האצילי. הוא מצא מרבצי מתכות עשירים ברכס הרי אכוריאת המקיפים את העיר וחישל כלי נשק מפלדה החזקים יותר ממה שנראו אי פעם בעבר. המכרה שלו באכוריאת נקרא אנגבר, "מכרה הברזל". בנירנית ארנודיאד סירב מגלין להישאר מאחור כעוצר, ויצא לקרב עם טורגון. השער השביעי והאחרון של גונדולין, השער הגדול של הפלדה, היה יצירתו של מגלין.
אף על פי שמגלין היה אחד הגבירים של גונדולין, רצונו הגדול היה לקחת את בתו של טורגון יידריל להיות לאשתו. אך רצונו היה לשווא, מכיוון שיידריל הייתה בת דודו מדרגה ראשונה, וככזה נחשבה על ידי סיעת העלפים כשארת בשר קרובה מדי של מיגלין מכדי לאפשר כל קשר רומנטי. בנוסף, יידריל הייתה מודעת היטב למחשבותיו של מיגלין לגביה ובזה לו על כך.
כשבא טואור, כשהוא נושא את אזהרתו של הולא אולמו מפני הסכנה לגונדולין, עמד מגלין על ימינו של טורגון וטען כנגד טואור. טיעוני הנגד שהעלה מיגלין שיכנעו את טורגון שלא לעזוב את גונדולין למרות אזהרותיו של אולמו, שבסופו של דבר הביאו לשחיטה כמעט מוחלטת של אנשי העיר. שבע שנים אחר כך נישאו טואור ויידריל, ולהם נולד בן, אארנדיל, מה שהגביר עוד יותר את שנאתו של מגלין. זמן מה לאחר מכן, מיגלין נלכד על ידי אורקים כשחיפש אחר מתכות מחוץ להרים המקיפים. הוא הובא לאנגבנד ונלקח לפני מורגות בעצמו, שידע שמגלין שוכן בגונדולין ורצה מאוד לדעת היכן מיקומה. הוא איים על מיגלין בעינויים בלתי נסבלים, ואף על פי שמגלין לא היה חלש רוח, הוא נכנע למורגות והסגיר את מיקומה וחולשותיה של העיר גונדולין בתמורה לחירותו. מורגות שמח מאוד להשיג מידע זה וכדי לעודד את מגלין ולהבטיח גם את שתיקתו וגם את עזרתו, הבטיח לו מורגות גם את שלטון העיר וגם את ידה של יידריל לאחר שטורגון יופל. מגלין הסכים בשקיקה לעסקה זו. לאחר מכן שחרר אותו מורגות והוא שב לגונדולין ללא חשד. כשצבא מורגות הסתער על העיר והכריע אותה, מגלין ניסה לקחת את יידריל, אך נתקל בטואור ונלחם עמו על החומות. אך טואור גבר, והשליך אותו מהקיר אל מותו.
מיגלין היה בן רק 190 במותו, צעיר יחסית לעומת מנייני השנים של העלפים.
אטימולוגיה

איון (Îon) היה השם הפרטי שניתן למייגלין, על ידי אביו אאול, שפירושו פשוט 'בן'. שמו המאוחר והנפוץ "מיגלין" פירושו "מבט חד" בסינדרין, כאשר מיג (בקווניה מאיקה - Maika) פירושו "חד, נוקב" ולין שמשמעותו "ברק". בלידתו העניק ארד'ל בחשאי למיגלין את שמו: "לומיון" (Lómion), שמשמעותו "ילד הדמדומים" בלשון קווניה.
ראו גם

| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
הערות שוליים

↑  חישוב מניין השנים בסילמריליון
מרגל במשרה חלקית

| --- | --- |

 בימוי:  בריאן לבנט 
 הופק בידי:  רוברט סימונדס 
 תסריט:  ג'ונתן ברנשטיין
 עריכה:  לורנס ג'ורדן
 שחקנים ראשיים:  ג'קי צ'אן אמבר ולטה בילי ריי סיירוס ג'ורג' לופז מאגנוס שבינג
 מוזיקה:  דייוויד ניומן 
 צילום:  דין קונדי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, רלטיביטי מדיה 
 חברה מפיצה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט, נטפליקס, אמזון פריים וידאו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  15 בינואר 2010
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ריגול, סרט קומדיה 
 תקציב:  28,000,000 $
 הכנסות:  45,000,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   spynextdoor
 www.thespynextdoorfilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרגל במשרה חלקית (באנגלית: The Spy Next Door) הוא סרט אמריקאי משנת 2010 בבימויו של בריאן לבנט (אנ') ובכיכובו של ג'קי צ'אן. הצילומים החלו בסוף אוקטובר 2008 והסתיימו בסוף דצמבר 2008. בארצות הברית הסרט שוחרר ב-15 בינואר 2010.
עלילה

בוב הו (ג'קי צ'אן) הוא סוכן סמוי של ה CIA, המחליט לפרוש מחיי הביון לאחר שהצליח לתפוס את המבוקש הרוסי אנטון פולדארק. הוא נפגש עם חברתו ג'יליאן הגרה בשכונתו שאיתה הוא במערכת יחסים, ומבקש ממנה להתקדם הלאה במערכת היחסים ביניהם, ג'יליאן מסרבת מפאת שילדיה אינם מחבבים את בוב כלל. בוב שתכנן לספר לה על עבודתו האמיתית אינו מספיק מכיוון שהוא נקרא בדחיפות לסוכנות הביון, לג'יליאן יש שלושה ילדים ממערכות יחסים קודמות. הגדולה פארן (בת חורגת) המאמינה שאביה שעזבה יחזור אליה, איאן ונורה. ג'יליאן וילדיה בטוחים כי בוב הוא מוכר עטים.
לאחר זמן, אביה של ג'יליאן חלה, והיא נסעה לבקר את אביה בבית חולים, בוב מתנדב להשגיח על ילדיה כדי לרכוש את חיבתם, ונתקל בקושי רב מצידם, הם בזים לו ורבים איתו כדי להיפטר ממנו. הוא מחליט להיעזר בטכנולוגות של ה- CIA, ולאחר מאמצים אף משיג שליטה עליהם. בינתיים שותפו קולטון ג'יימס () מודיע לו כי פולדארק נמלט כשהובל בדרך לכלא והם חושדים שיש חפרפרת ב- CIA. קולטון שולח קובץ למחשב של בוב שנלקח ממחשביהם של הרוסים המכיל צופן סודי ביותר עבור פולדרק. ובעת שביקרו הילדים בביתו של בוב, איאן מוריד את הקובץ הסודי לאייפוד שלו כי חשב שזה קובץ מוזיקה.
הרוסים מגלים שיש למישהו עותק של הקובץ ומאתרים את בוב. הם תוקפים אותו ליד נורה הקטנה אך לאחר קרב הוא מצליח להימלט מהם. בוב אוסף את הילדים והולך למסעדה סינית, שם אחד הרוסים תוקף אותו שוב. בוב מביס אותו ולילדים הנדהמים הוא נאלץ לספר על עבודתו האמיתית. הבוס שלו גלייז מופיע וחושף שבוא הבוגד, ותוך שהוא מכוון אליו אקדח הוא דורש את הקובץ, בוב מטעה אותו עם הצב של נורה ונמלט מהמקום, ושוכר חדר במלון שם מסתתר עם הילדים. פארן מתקשרת לג'יליאן ומספרת לה על עבודתו המסוכנת של בוב המאשר את דבריה בלית ברירה. ג'יליאן נזעקת וממהרת הביתה מחשש לביטחונה של ילדיה, וכועסת על בוב ששיקר לה ושסיכן את משפחתה.
בוב יוזם פגישה עם הרוסים וגלייז הבוס שלו, ומפזר מצלמות ומיקרופונים כדי לתעד את בגידתו של גלייז. איאן שרוצה להיות מרגל כמו בוב עוקב אחריו ומגיע למפעל, ופארן שעקבה אחרי איאן מגיעה אחריו. השלישייה נתפסת על ידי הרוסים שגילתה את כל המצלמות והמיקרופונים. לאחר שחקרו אותם התברר שאיאן הוא זה שהעתיק בטעות את הקובץ על ה- אייפוד שלו. הם הולכים לביתה של ג'יליאן ומשאירים כמה שומרים על בוב והילדים, בוב מצליח להביס את השומרים והם נוסעים במהירות הביתה. בוב מאוכזב שלא הצליח לתעד את בגידתו של גלייז אבל איאן הפתיע אותו שהקליט הכל על הסלולרי שלו. בוב שולח את ההקלטה לחבירו קולטון גיימס.
לאחר נסיעה מהירה במיוחד הם מצליחים להגיע לפני הרוסים לביתה של ג'יליאן, ופולדרק וצוותו מגיעים מיד אחר כך. איאן שלקח לעצמו אביזרים של בוב, משתמש בהם כדי להביס את הרוסים שניסו לתפסם. זמן קצר לאחר מכן, קולטון וצוות CIA מגיעים לעצור את הרוסים ואת גלייז. ג'יליאן בתחילה מתעמתת עם בוב ודורשת ממנו שוב להתרחק, אבל לאחר שנורה אומרת שהיא רוצה שהוא יהיה אבא שלה ופארן ואיאן משכנעים אותה שבוב שיקר כדי להגן עליהם, היא מבינה כי הוא אדם טוב, והם מתחתנים.
הכנסות

לאחר שבוע מעת שעלה לאקרנים, ההכנסות עמדו על 9,9 מיליון דולר מ -2,924 בתי קולנוע. הסרט הכניס לבסוף 45.1 מיליון דולר מתקציב של 28 מיליון דולר.
ביקורות

ב-IMDb קיבל הסרט דירוג של 5.5, וכמו כן נכתבו על הסרט ביקורות שליליות כגון "העדר תסריט מצחיק מספיק" ו-"נכשל בכל רמה שאפשר להעלות על הדעת".
הערות שוליים

1 2  http://www.imdb.com/title/tt1273678
מפלגת רפונס פיזאן

| --- | --- |
 מדינה:  האיטי האיטי
 מייסד:  מישל מרטלי 
 תקופת הפעילות:  יולי 2010 – הווה (כ־14 שנים) 
 אידאולוגיות:  green conservatism, אגרריאניזם, פופוליזם ימני 
 שיא כוחה:  3 (2011)
 סיעות שהתפצלו:  המפלגה ההאיטית טט קאלה
 מטה:  פורט-או-פרנס 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין, ימין 
 צבעים רשמיים:  ירוק
 
מפלגת רפונס פיזאן (בצרפתית: Réponse Paysanne; בקריאולית האיטית: Repons Peyizan) היא מפלגה פוליטית בהאיטי. המפלגה הוקמה ביולי 2010 על ידי מישל מרטלי. המפלגה נמצאת בימין-מרכז של המפה הפוליטית.
מישל מרטלי נבחר לנשיא האיטי כמועמד מפלגה זו בבחירות לנשיאות האיטי 2010–11. בבחירות אלו, המפלגה קיבלה 67.57 אחוז מהקולות.
בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2011, המפלגה קיבלה שלושה מושבים, שלושתם בלשכת הצירים של האיטי.
מהמפלגה התפצלה המפלגה ההאיטית טט קאלה.
שם וסמל

פירוש המילים "רפונס פיזאן" הם "תשובת האיכרים".
סמל המפלגה הוא שור שחור שמסתכל שמאלה על רקע של דשא ירוק ושמיים כחולים.
הערות שוליים

1 2  "Haiti leader paves way for new elections". Boston.com. נבדק ב-2021-07-20.
↑  Tom Lansford, Political Handbook of the World 2015, CQ Press, 2015-03-24, ISBN 978-1-4833-7155-9. (באנגלית)
מסד נתונים היררכי

מסד נתונים היררכי הוא המודל הוותיק ביותר לארגון מסדי נתונים. מסדי נתונים ישנים רבים עדיין מבוססים ועובדים לפי מודל זה. על פי מודל זה הנתונים מאורגנים במבנה של עץ לפי היררכיית התפקידים שלהם והיחסים ביניהם. ניתן לגשת לנתונים מהשורש ודרך ענפי העץ, מלמעלה למטה. כל רשומה יכולה לשמש "אב" לרשומה או רשומות ברמה שמתחתיה (בנים). באותה צורה לכל בן ייתכנו בנים משלו. כך נוצר קשר N:1 בין הרשומות. לכל אב יכולים להיות מספר בנים אך לכל בן, אב אחד בלבד.
המודל ההיררכי משמש עדיין במערכות Legacy בעיקר. אלה מערכות ישנות שלא מוחלפות מפאת עלות גבוהה של החלפה או עיצוב מחדש. בנקים וחברות ביטוח הם דוגמאות לארגונים שעדיין משתמשים במערכות אלה. לדוגמה, במסד נתונים של עובדים בארגון, סגמנט האב יכול לכלול את פרטי העובד (מספר זהות, שם משפחה, שם פרטי, כתובת, מחלקה וכו'). אחד מסגמנטי הבנים יכול להיות השתלמויות העובד ואז סגמנט זה יהיה מרובה מופעים (מופע לכל קורס שעבר העובד). סגמנט בן נוסף ("אח" לקודם) יכול להיות חוות דעת תקופתיות.
באבולוציה של מערכות ניהול מסדי נתונים (DBMS), המודל ההיררכי היה הראשון שהוצג במעבר מניהול קבצים שטוחים (FMS) לניהול מסדי נתונים. מודלים מתקדמים יותר הם המודל הרשתי והמודל הטבלאי (יחסי) שהוא הנפוץ כיום.
התוכנה הנפוצה לניהול מסד נתונים היררכיים היא IMS של חברת יבמ.
מרינה רושצ'ה

מרינה רושצ'ה (ברוסית: Марьина роща) הוא ראיון של המחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 4.68 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 67,538 תושבים (2020).
מרינה רושצ'ה הוא הדרומי ביותר מבין כל הראיונים של המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מזרחי.
אתרים ראויים לציון

תחנת הרכבת ריז'סקי
מוזיאון היהדות והסובלנות
בית הכנסת מרינה רושצ'ה
המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה
תחנת המטרו סביולובסקאיה
ראיון ואנשים מפורסמים

ב-19 במאי 1828 ביקר אלכסנדר פושקין בחגיגות במרינה רושצ'ה לפני שיצא לסנט פטרסבורג.
ניקולאי גוגול גם היה בחגיגות במרינה רושצ'ה.
בחלקו הדרומי של הראיון התגורר הסופר פיודור דוסטויבסקי. רחוב ותחנת מטרו נקראים על שמו.
בתחילת המאה העשרים התגורר ראש מהנדסי ומתכנני הטילים והמשגרים הסובייטיים סרגיי קורוליוב ברחוב אוקטיאברסקאיה.
בשנת 1982, ארקדי רייקין וקונסטנטין רייקין העבירו את תיאטרון המיניאטורות של לנינגרד למוסקבה לרחוב שרמטייבסקאיה. בשנת 1987 שונה שם התיאטרון ל"סטיריקון".
מרק אייזנברג

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1955 (בן 69) פריז שבצרפת
 מדינה:  צרפת 
 
מרק אייזנברג (נולד בפריז ב-9 באפריל 1955) הוא איש עסקים ונדבן יהודי-צרפתי. אייזנברג מכהן כנשיא ארגון אליאנס (כל ישראל חברים) העולמי והוא מייסד ויו"ר עמותת קעליטה (Qualita), ארגון הגג של עולי צרפת בישראל. מרק אייזנברג הוא בנו של הרב ג'וזי אייזנברג.
פעילות עסקית

את דרכו בעולם העסקים החל כיועץ בתחום הניהול של חברות קטנות ובינוניות. בשנת 1986 הקים את קבוצת הייעוץ Alma Consulting Group, שעסקה בייעוץ ארגוני בעיקר בתחום צמצום עלויות והוצאות של חברות עסקיות. קבוצת Alma נחשבה במשך 15 שנים לאחת מ"100 החברות המצליחות ביותר בצרפת"[דרוש מקור].
בשנת 1997 מכר אייזנברג את קבוצת Alma לחברה אמריקאית, וב-2001 קנה אותה בחזרה כרכישה ממונפת. בשנת 2007, הפכו כ-400 עובדי הקבוצה לבעלי מניות בה, ובשנת 2012 מנתה הקבוצה כ-1,700 שותפים. בשנים 1996, 2002, 2004, 2005, 2005 ו-2007 זכה אייזנברג בפרסי "היזם הטוב של השנה" בצרפת. Alma נבחרה בקביעות בדירוג החברות שטוב לעבוד בהן[דרוש מקור]. בינואר 2012 אייזנברג פרש מהקבוצה.
פעילותו בישראל

בשנת 2014 עלה אייזנברג לישראל. הוא מכהן כנשיא אליאנס העולמית משנת 2011, ובשנת 2015 הקים את עמותת קעליטה, ארגון הגג של עולי צרפת בישראל. משנת 2016 מנכ"ל העמותה הוא אריאל קנדל, לשעבר ראש המשלחת של הסוכנות היהודית בצרפת.
פעילות למען יהודי צרפת

בשנת 1995 ז'אן טיברי, ראש עיריית פריז דאז, מינה את אייזנברג לתפקיד חבר בוועדה האחראית על השבת הרכוש של יהודי פריז, שהוחרם ונהרס בשואה. בתחילת שנות ה-2000 היה ממייסדי תנועת ידידי ה-CRIF - ארגון המייצג באופן רשמי את יהודי צרפת מול ממשלת צרפת. בשנת 2006 נבחר אייזנברג לוועד המנהל של ארגון אליאנס העולמי, וב-2011 התמנה לנשיאה העולמי. משנת 2008 הוא משמש כמנכ"ל קרן גורדין, המממנת השקעות נדל"ן עבור בתי ספר יהודיים בצרפת.
ספורט

אייזנברג עוסק בקידום ובפיתוח הספורט בישראל. הוא מכהן כחבר הנהלה וכסגן יו"ר איגוד האתלטיקה בישראל, והוא פועל להקמת פרויקט משותף לאיגוד האתלטיקה הצרפתי ולזה הישראלי, ולקידום ופיתוח ענף זה בישראל. בצרפת היה חבר במועצת המנהלים של ליגת האתלטיקה המקצועית הצרפתית בין השנים 2009–2013. בשנים 2010–2015 כיהן כיושב ראש מועדון הספורט Cercle Foch, הכולל מתחם ספורט ברובע ה-16 בפריז.
חיים אישיים

אייזנברג מתגורר בירושלים. הוא נשוי ואב לשניים.
מרינה קרבצ'נקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במאי 1975 (בת 49) אודסה, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 
מרינה קרבצ'נקו (באוקראינית: Кравченко Марина ; נולדה ב-19 במאי 1975) היא טניסאית שולחן ומאמנת טניס שולחן.
קרבצ'נקו הייתה סגנית אלופת אירופה בטניס שולחן לנשים בשנים 1987 ו-1988, אלופת אירופה קבוצתית ב-1989, 4 פעמים אלופת אוקראינה בשנים 1990, 1991, 1992 ו-1994, אלופת המכביה בכל הקטגוריות ב-1993 ו-9 פעמים אלופת ישראל ומחזיקת גביע המדינה בשנים 1996 עד 2004 ו-2008.
ביוגרפיה

קרבצ'נקו נולדה ב-1975 בחלק של ברית המועצות שבשנות האלפיים הוא בשליטת אוקראינה. היא החלה לעסוק בטניס שולחן בגיל שבע וחצי, כשאביה היה מאמן נבחרת אוקראינה. בשנת 1993 היא הגיעה לישראל כמשתתפת במכביה הארבע-עשרה, וזכתה בכל המדליות בטניס שולחן לנשים. במכביה הכירה את בעלה לעתיד, מאמן נבחרת ההיאבקות של ישראל, בוריס וינוקורוב, ששכנע אותה לעלות לישראל. בישראל נרשמה קרבצ'נקו למועדון בנצרת עילית וכעבור שנתיים עברה לבית"ר ראשון לציון.
הערות שוליים

↑  Marina Kravchenko (באנגלית)
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • נילי אברמסקי • אסף בימרו • אירנה לנסקי • היילה סטאין |  |
|  ג'ודו | אודי וקס •  אריק זאבי • גל יקותיאל • מיכל פיינבלט • יואל רזבוזוב |  |
|  היאבקות | יורי יבסייצ'יק • יאשה מנשרוב • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות מכשירים | פבל גופמן |  |
|  התעמלות אמנותית | קטיה פיסצקי |  |
|  טאקוונדו | מאיה ערוסי |  |
|  טניס | יוני ארליך • אנה סמשנובה • אנדי רם |  |
|  טניס שולחן | מרינה קרבצ'נקו |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קיאק | רועי ילין • לריסה פסחוביץ' • מיכאל קולגנוב |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  שחייה | ורד בורוכובסקי • אניה גוסטומלסקי |  |
|  שחייה אמנותית | אנסטסיה גלושקוב • אינה יופה |  |
|  שיט | ורד בוסקילה • אודי גל •  גל פרידמן • לי קורזיץ • ניקה קורניצקי • גידי קליגר |  |
מסד 19 אינץ'

ארון של מסד מחשוב "בגובה מלא"
מסד מחשוב תקני המשמש למתגים ב-DE-CIX פרנקפורט, גרמניה
מסד מחשוב או מסד 19 אינץ' (באנגלית: inch rack‏-19) הוא מסגרת או מארז תקני להתקנת מספר מודולי ציוד אלקטרוני. לכל מודול יש לוח קדמי ברוחב 19 אינץ' (48 סנטימטרים), ומכאן שמו. הרוחב של 19 אינץ' כולל את הקצוות או "האוזניים" הבולטות מכל צד של הציוד, ומאפשרים את הידוק המודול למסגרת המתלה בעזרת ברגים. השימושים הנפוצים כוללים שרתי מחשב, ציוד טלקומוניקציה, חומרת רשת, ציוד ייצור אור-קולי, PDU וציוד מדעי.
מסד מחשוב (rack) סטנדרטי בגובה 42u, ברוחב 600 מילימטרים ובעומק 914.6 מילימטרים. מסדים מתקדמים יכולים להגיע עם מגוון תכונות, כמו מיקום משתנה של המודולים, חסימת סאונד, מיזוג אוויר פנימי, ועוד.
ראו גם

מרכז נתונים
מצעד השירים הקצביים

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד השירים הקצביים (באנגלית: Rhythmic; נקרא גם Rhythmic Airplay; בעבר נקרא Rhythmic Songs,‏ Rhythmic Top 40 ו-CHR/Rhythmic) הוא מצעד איירפליי, המבוסס על דירוג השירים המושמעים ביותר, ומפורסם על בסיס שבועי במגזין הבילבורד.
המצעד עוקב אחר מדד האיירפליי של השירים המושמעים בתחנות רדיו קצביות, שרשימת ההשמעה שלהם כוללת בעיקר שירי R&B/היפ-הופ, פופ קצבי וכמה רצועות דאנס. נילסן אודיו מתייחס לפעמים לפורמט כאל רדיו קצבי עכשווי.
היסטוריה

מגזין הבילבורד שם לב לראשונה לז'אנר ב-27 בפברואר 1987, כשהשיק המגזין את מצעד הקרוסאובר הראשון, "הוט קרוסאובר 30". במקור הוא כלל שלושים מקומות והתבסס על דיווח של 18 תחנות, חמש מתוכן נחשבו כקצביות טהורות. המצעד הציג שילוב של להיטי מוזיקה אורבנית עכשווית, טופ 40 ודאנס. בספטמבר 1989, בילבורד פיצלה את מצעד ה"הוט קרוסאובר 30" לשניים: "טופ 40/דאנס" ו"טופ 40/רוק". עד דצמבר 1990, השבית מגזין הבילבורד את המצעד מכיוון שיותר מתחנות הטופ 40 וה-R&B נהיו זהות לפלייליסט הקצבי הכבד שהושמע באותה עת בתחנות הקרוסאובר.
מגזין הבילבורד חידש את המצעד באוקטובר 1922 כ"טופ 40/Rhythm Crossover". ב-25 ביוני 1997 שונה שמו של המצעד ל"Top 40 Rhythmic", כדרך להבחין בין תחנות שהמשיכו לנגן תמהיל קצבי מבוסס רחב מאלה שבהן התערובת נטתה בכבדות לעבר R&B והיפ הופ. ב-7 בפברואר 2004 שונה שמו של המצעד ל"Rhythmic Airplay" ולבסוף קוצר שמו ל"Rhythmic" ב-12 ביולי 2008.
קריטריונים

ישנם 40 מקומות במצעד והוא מבוסס אך ורק על איירפליי שידורי רדיו. 66 תחנות רדיו קצביות מנוטרות באופן אלקטרוני 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע על ידי נילסן ברודקאסט דאטא. שירים מדורגים על פי מספר ההשמעות קיבלו במהלך אותו השבוע.
שירים בעלי הצמיחה הגדולה ביותר יקבלו סימון "bullet", אם כי ישנן רצועות שיקבלו את הסימון אם האובדן בזיהויים לא יעלה על אחוז ההשבתה מתחנה מפוקחת. פרסי "Airpower" מוענקים לשירים המופיעים לראשונה בעשירייה הראשונה של המצעד, ופרסי "greatest gainer" מוענקים לשיר בעל העלייה הגדולה ביותר בהשמעות חדשות. שיר עם שישה ספינים ומעלה בשבוע הראשון שלו זוכה בתואר "airplay add". אם שיר נקשר לרוב הספינים באותו שבוע, השיר בעל העלייה הגדולה ביותר בשבוע הקודם ידורג גבוה יותר, אך אם שני השירים מציגים את אותה כמות השמעות ללא קשר לזיהוי השיר שמושמע בתחנות רבות יותר הוא מדורג גבוה יותר. שירים שיורדים מתחת ל-15 הראשונים והופיעו במצעד במשך 20 שבועות מוסרים מהמצעד.
שיאים והישגים > מספר השבועות הרב ביותר בצמרת המצעד

15 שבועות
"No Scrubs" — ‏TLC‏ (1999)
14 שבועות
"Twisted" — קיית' סוויט (1996)
13 שבועות
"Freak Me" — סליק (1993)
"You Make Me Wanna..." — אשר (1997-1998)
12 שבועות
"I'll Make Love to You" — ‏Boyz II Men‏ (1994)
"Fantasy" — מריה קארי (1995)
"Lollipop" — ליל ויין בהשתתפות סטטיק מייג'ור (2008)
11 שבועות
"Shoop" — סולט אנ' פפה (1993-1994)
"Dilemma" — נלי בהשתתפות קלי רולנד (2002)
שיאים והישגים > אמנים בעלי מספר השירים הרב ביותר בצמרת המצעד

| מספר השירים | אמן | מקור |
| --- | --- | --- |
| 28 | דרייק |  |
| 17 | ריהאנה |  |
| 13 | אשר |  |
| 12 | ליל ויין |  |
| 12 | כריס בראון |  |
| 11 | ברונו מארס |  |
| 10 | דה ויקנד |  |
| 10 | ביונסה |  |
| 9 | ג'יי זי |  |
שיאים והישגים > אמנים בעלי מספר השבועות הרב ביותר בצמרת המצעד

| שבועות | אמן | מקור |
| --- | --- | --- |
| 109 | דרייק |  |
| 99 | ריהאנה |  |
| 61 | אשר |  |
| 46 | מריה קארי |  |
| 44 | נלי |  |
| 38 | 50 סנט |  |
| 38 | ליל ויין |  |
| 35 | Boyz II Men |  |
| 34 | טי-פיין |  |
| 32 | T.I.‎ |  |
שיאים והישגים > אמנים בעלי מספר השירים הרב ביותר במצעד

| מספר השירים | אמן | מקור |
| --- | --- | --- |
| 94 | ליל ויין |  |
| 92 | כריס בראון |  |
| 89 | דרייק |  |
| 67 | ניקי מינאז' |  |
| 58 | ג'יי זי |  |
| 53 | ריהאנה |  |
| 51 | פיטבול |  |
| 50 | קניה וסט |  |
| 50 | לודאקריס |  |