stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחמן מהורדנקא

| --- | --- |

קבר רבי נחמן מהורודנקא בבית העלמין בטבריה
 לידה:  שנות ה־80 של המאה ה־17 הורודנקה, אוקראינה 
 פטירה:  21 ביוני 1765 (יוליאני) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
רבי נחמן מהורדנקא  (ה'ת"מ (1680) בקירוב, זולקובה – ב' בתמוז ה'תקכ"ה, (1765), טבריה) היה דמות חשובה בדור הראשון של תנועת החסידות והתפתחותה. היה חסיד במובן הוותיק של המילה עוד בטרם נוסדה תנועת החסידות. נמנה עם חשובי תלמידיו הקרובים וחברו של הבעל שם טוב, עד כדי כך שהבעש"ט כינהו כ"נאמן ביתו". מקשרי חיתון של צאצאיהם מפורסם הנכד רבי נחמן מברסלב. היה דמות נודעת בקרב יהדות רוסיה בשל צדיקותו ולפיכך עליותיו לארץ ישראל עשו בקרבם רושם גדול. נודע גם בשל מסירותו לקיום מצוות פדיון שבויים. האגדה החסידית מייחסת לר' נחמן מעלות ומעשי נפלאות רבים.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נולד בסביבות שנת ה'ת"מ בעיר זולקובה שבגליציה לפי אחת המסורות, לר' יצחק, שהיה ממשפחה המיוחסת כשישה דורות למהר"ל מפראג. אימו של ר' נחמן, הייתה בתו של ר' אברהם מארי רבה של נובהרדוק צאצא לר' יעקב תמרליש מרביץ תורה בקרעמניץ ובוינא שנפטר בשנת תכ"ז - 1667, בנו של אליעזר מוורמייזא.
כשהתבגר פנה ללמוד ב"קלויז" בעיר ברודי והתיידד עם רבי נחמן מקוסוב ורבי מנחם מנדל מבאר. עסק בתורה בפרישות ובסיגופים. אחרי נישואיו התקרב לבעל שם טוב בהשפעת גיסו רבי חיים מהורדנקא. דרכיו בעבודת השם עברו מפנה עקב תורת הבעש"ט. לאחר פטירת אשתו הראשונה התחתן בנישואים שניים עם אחות ר' יצחק מדרוהוביץ'. מספרים שהשידוך שנעשה בעצתו ויוזמתו של הבעש"ט כלל סיכום בינו לר' נחמן, שהבן של רבי נחמן יתחתן עם בתה של אדל בת הבעש"ט לכשיוולדו. ולימים כך נעשה שמחה בן נחמן נישא לפיגה בת אדל ומהם נולד רבי נחמן מברסלב על שם סבו. מספרים בקרב החסידים כי אשתו השנייה של ר' נחמן מהורדנקא נפטרה חודש לאחר הלידה. גם סביב מאורע זה התפרסמו כמה סיפורים המלמדים על מעלתם של ר' נחמן ואשתו.
העלייה הראשונה לארץ ישראל

בהשפעתו של הבעל שם טוב, עלה לארץ ישראל יחד עם בנו שמשון חיים, ככל הנראה סביב שנת ה'ת"ק (1740) אך חזר לחו"ל אחרי תקופה קצרה, יש אומרים[דרוש מקור] שבהשפעת חלום שפירשו כרמז לעדיפות דרכו של הבעל שם טוב בעבודת ה' שלא על ידי סגפנות.
לפי המסורת בשבחי הבעש"ט, מטרת עלייתו של ר' אלעזר רוקח לארץ ישראל הייתה במטרה לפוגשו ולהביא יחד את הגאולה. המפגש מעולם לא התרחש מפני שר' נחמן יצא לחו"ל, ולמרות שהתאמץ לחזור בהקדם, ר' אלעזר כבר נפטר. לפי מסורת זו ייתכן שלמעשה עלה ר' נחמן לא"י פעמיים בשנים סמוכות וירד חזרה לגולה.
על תקופה זו של התעוררות לעלייה לארץ ישראל ועל השפעותיהם של האישים בה בראשית צמיחת תנועת החסידות כותב אברהם יערי:
"משנת ת"ק (1740) לערך עד שנת פטירתו תק"ך (1760) עלו חסידים רבים לארץ-ישראל, מרבותיו, חבריו, ותלמידיו של הבעש"ט, ומהם שעלו בהשפעתו ובעזרתו, כגון גיסו ר' אברהם גרשון מקיטוב, ר' נחמן מהורודנקה ועוד. מהם שעמדו לעלות; ואף התחילו בהכנות לעליה ויצאו לדרך, אבל לא נסתייע הדבר בידם, כגון הבעש"ט עצמו ותלמידו המובהק ר' יעקב יוסף המגיד מפולנא, שהבעש"ט מסר בידו איגרת-המלצה לגיסו שכבר ישב בארץ. כל העליות הללו היו עליות יחידים וחבורות קטנות, ובין העולים היו רבים שהיו שייכים עוד לחסידים הסגפנים שקדמו לבעש"ט, מסוג חסידי קלויז בראד, ומהם שעמדו בשני המחנות, היו תחילה בחוג החסידים הסגפנים והצטרפו לאחר מכן לחוג חסידי הבעש"ט."
לאחר חזרתו ל-מז'יבוז'

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשהותו זו בגליציה שימש כגבאי בביתו של הבעל שם טוב, ואף עסק בקירוב תלמידים חדשים לדרך החסידות. היה מצוי מאוד במחיצתו של הבעש"ט. גם בעת פטירת הבעל שם טוב שהה במז'יבוז' וגם על אירוע זה ישנם מעשיות בקרב החסידים הנקשרים בו. בזמן שהותו שם השתוקק לעלות שוב לארץ ישראל אבל הבעש"ט שכנעו להישאר עמו כדי שילמד ממנו את תורתו, לכן עלה לארץ ישראל רק לאחר פטירות רבו. בלשון החסידים מתואר שלאחר פטירת הבעש"ט היה משתטח מעת לעת על קברו ומבקש רשות לעלות לארץ ישראל, עד אשר קיבל ממנו תשובה שבה לא רק שהרשה לו אלא אף ציווה עליו לעשות כן.
מתורותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דברי תורה בשמו הובאו בספרים "תולדות יעקב יוסף" ו"דגל מחנה אפרים". ר' מנחם מנדל ויז'ניצר ריכז את כל דברי תורתו בקונטרס "מילי דאבות" בראש הספר "תורת חסידים ראשונים". בני ברק תשמ"א.
משפחתו

בנו שמחה התחתן עם פייגה בת אדל להם נולד רבי נחמן מברסלב הקרוי על שמו.
בנו שמשון חיים עלה עם אביו בקדם עליית החסידים לארץ ישראל והתיישב בטבריה.
נכד אחד כנראה בשם בנימין התיישב אף הוא בטבריה, ואצלו התארח רבי נחמן מברסלב בעת ביקורו בארץ ישראל. בבית העלמין העתיק בטבריה קיימת מצבה לר' בנימין הנושאת את הכיתוב נכד ר' נחמן מהורודנקא.
לקריאה נוספת

הרב יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, ירושלים, תשס"ד ח"ג, עמ' תנ"ח.
מילי דאבות, דברי תורתו ותולדותיו, בני ברק, תשמ"ב.
מבועי הנחל קובץ לתורה וחסידות, גיליון 59 תשרי תשמ"ג, עמ' כג-כט, ובספרות המצוינת שם.
הערות שוליים

↑  אין ידוע בוודאות שנת פטירתו ברם ישנם כמה דעות ונימוקים מתי נפטר ראו הערותיו של טוביה פרשל - עליית החסידים לארץ ישראל, בתוך החסידות וציון הוצאת מוסד הרב קוק והוצאת מוריה ניו יורק תשכ”ג, עמוד כד-לח). שם בהערת שוליים ט"ז
↑  בתואר זה מזכירו הבעש"ט במכתב הגניזה החרסונית, מכתב קל"ג.
↑  שבחי הבעש"ט (רובינשטין) סעיף קל"ג, עמ' 239.
↑  שמחה מזלוזיץ, אהבת ציון, עמ' ט"ז
↑  ח' שטימן כ"ץ, ראשיתן של עליות החסידים, יד בן צבי, עמ' 11 (התיאורים מתוך ספר "שבחי הבעל טוב")
↑  יצחק אלפסי, "אנציקלופדיה לחסידות",ירושלים, תשס"ד, ח"ג, ע' תנ"ח.
↑  ראו הערה מספר 1
↑  שבחי הבעש”ט יט, א-ב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013168567105171 
הדבקת מודעות בשכונת מאה שערים לקראת ההילולה על קברו של רבי נחמן מהורדנקא בטבריה, סיוון, תש"ע
מרדכי בן-זאב

| --- | --- |

מרדכי בן-זאב מתוך הסרט "צ'רלי וחצי" (1974)   תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 ביולי 1916 ורשה, פולין פולין
 פטירה:  19 בנובמבר 2010 (בגיל 94) חיפה, ישראל ישראל
 שם לידה:  מרדכי גימיינר
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1936–2010 (כ־74 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
מרדכי בן זאב מימין וזאב ברלינסקי בתיאטרון סמבטיון, 1956
מרדכי בן-זאב (2 ביולי 1916 – 19 בנובמבר 2010) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. ממייסדי תיאטרון חיפה.
קורות חיים

מרדכי בן זאב נולד כמרדכי גימיינר, בוורשה שבפולין.
ב-1923, כשהיה בן שש, עלה ארצה עם משפחתו ולמד בבית הספר תחכמוני.
עבד כמלח והיה מראשוני הספנים בנמל תל אביב.
בשנת 1936 נבחן על ידי צבי פרידלנד והתקבל לסטודיו שלו יחד עם עדה טל, בתיה לנצט, יצחק שילה, נחום בוכמן, אברהם ניניו ועוד. הוא שיחק בהבימה בתפקידים קטנים ופרש היות שהוותיקים לא נתנו לצעירים להתקדם. הוא הקים סטודיו דרמטי של המשמרת הצעירה ליד ההסתדרות בתל אביב והיה מראשוני התיאטרון הקאמרי בו שיחק בשנים 1945–1956.
בשנת 1954 נסע לניו יורק ולמד משחק אצל לי שטרסברג.
בשנת 1956 התפטר מהקאמרי ויסד ביחד עם זאב ברלינסקי את תיאטרון סמבטיון - בימה זעירה לסאטירה.
התיאטרון התקיים בשנים 1957–1960 ונסגר תוך הפסדים כבדים.
בן זאב עבר לשחק ביידיש ביחד עם שמעון דז'יגאן.
בשנת 1961 היה ממייסדי תיאטרון חיפה.
מתפקידיו החשובים על הבמה: הזקן קנדי ב"על עכברים ואנשים", ג'וקסר ב"יונו והטווס" של שון או'קייסי, חליסטקוב ב"רביזור" של ניקולאי גוגול, אדש ברדש ב"חפץ" של חנוך לוין בתיאטרון חיפה ועוד. כן הופיע במספר הצגות יחיד: "ידיה של אאורידיס" של הסופר המקסיקני פדרו בלוך, "יומו של משוגע" לפי גוגול ו"אהבה מאוחרת" לפי עמוס עוז.
בן זאב שיחק במספר סרטים, ובהם: "אקסודוס", "קללה לברכה", "מציצים" (בתפקיד אלטמן), "צ'רלי וחצי" (בתפקיד ארליך), "יופי של צרות" (בתפקיד מנדל), "דודה קלרה", שרגא קטן, "השועל בלול התרנגולות" ו"אדון לאון" (בתפקיד קלמן).
הוא שיחק גם בתוכניות טלוויזיה: ב"דלת הקסמים" (בתפקיד דוקטור טוביה גוטמן) ובפרק בסדרת הטלוויזיה "עברית בסימן טוב" בתפקיד גולומבק, גונב הסמובר.
משפחתו

לבן זאב ולרעייתו בתיה, מורה במקצועה, נולדו שלושה ילדים: איש הרדיו והזמר דורי בן זאב, הפזמונאית חמוטל בן זאב והשחקן ערן בן זאב.
ב-1988 קיבל תואר "יקיר חיפה" וכן כתב אוטוביוגרפיה בשם "זאב במה".
בשנותיו האחרונות כונה "זקן שחקני ישראל", מאז שמת השחקן נתן כוגן שהיה מבוגר ממנו.
בן-זאב נפטר בגיל 94 ונקבר בזכרון יעקב.
ספריו

זאב במה, הוצאת נוצה וקסת, 1988
סיפורי רחוב, הוצאת תמוז, 1993
הערכת עובדים

הערכת עובדים או הערכת ביצועי עובדים היא תהליך ארגוני שבמסגרתו מוערכים ביצועי העובד בארגון (בדרך כלל במונחים של איכות, כמות,  תרומה ליעדים  הארגוניים, עלות וזמן) לרוב על ידי מנהל או ממונה. לשם הערכת ביצועים מתבצע תהליך של איסוף, ניתוח ותיעוד מידע על התרומה היחסית של עובד לארגון, ניתוח הצלחותיו וכישלונותיו, נקודות חוזק וחולשה שלו והתאמתו לקידום או הכשרות נוספות, כחלק מתהליך ניהול ופיתוח קריירה.
הערכת ביצוע למעשה מתרחשת בארגונים תמיד, בין אם באופן פורמלי ובין אם באופן בלתי פורמלי. הצורך להדריך עובדים, לקדמם, לגייסם או לפטרם והצורך של ארגון לממש את פוטנציאל הביצוע הטמון בו, מחייבים את הממונים לבצע ההערכה של ביצועי העובדים ולאמוד את תרומתם לארגון בכל עת. ידיעת רמת הביצוע מאפשרת מתן משוב לעובד, כדי להביא לשינוי הרצוי בהתנהגות התעסוקתית בהתאם לציפיות הארגון.
מטרות

להערכת ביצוע מספר מטרות. היא מאפשרת מתן משוב לעובדים לגבי ביצועיהם. כמו כן היא מאפשרת זיהוי צורכי הכשרה והדרכה לעובדים. הערכת ביצוע יכולה לשמש בסיס של החלטות לגבי כוח אדם: העלאות שכר, קידום, הגדרות משמעתיות, בונוסים, תגמולים (חומריים ובלתי חומריים) וכדומה.
הערכת הביצוע מספקת הזדמנות לדיאגנוזה והתפתחות ארגונית, מסייעת בתקשורת בין עובד ומנהלה, ובין כפופים לממונים ומאפשרת לתקף את טכניקות המיון, בחירת עובדים, ההצבות ומדיניות כוח אדם כדי לעמוד בדרישות חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. כן מאפשר הערכת הביצוע שיפור ביצועים ואפקטיביות ארגונית באמצעות ייעוץ, הדרכה ופיתוח.
מדדי הערכה

ישנם מספר מדדים להערכה ביצוע:
תוצאות ביצוע משימה - הערכת תוצאות הניתנות למדידה כמותית, כגון תפוקות, רווחים, עלויות ייצור, מכירות, פגומים ועוד.
התנהגות - מקובל להעריך התנהגויות הנחשבות כתורמות לפרודוקטיביות של הארגון, אם כי התנהגויות אלו לא בהכרח חייבות לבוא לידי ביטוי בתפקיד עצמו. הערכת התנהגויות כגון עזרה לאחרים, התנדבות, הצעת רעיונות לשיפורים נובעת מההבנה שהתנהגויות מסוג זה מעודדות שיתוף פעולה, תיאום, עבודת צוות וכתוצאה מכך שיפור כללי בביצועי הארגון.
תכונות - הרציונל מאחורי הערכת תכונות מסוימות כחלק מהערכת ביצועי עובדים, הוא כי יש להן השפעה כלשהי על טיב הביצוע. אך בפועל, תכונות כגון "יצירתיות", " ביטחון עצמי", "התלהבות" ו"מנהיגות" יכולות להיות כלל לא רלוונטיות לביצוע והצלחה בתפקיד מסוים, ולמעשה יש לשיטה זו לרב את הקשר החלש ביותר להצלחה בתפקיד עצמו. למרות זאת, ארגונים רבים נוטים לבצע הערכות מסוג זה כדי להעריך את טיב ביצועיו של העובד. הסיבה העיקרית לכך היא קלות השימוש בטפסי הערכה לפי תכונות (בהם יש לסמן על גבי סקאלת דירוג גרפי או סקאלה של כן/לא) וכן בשל התכונות הכלליות המופיעות בטופס, המאפשרות שימוש עבור מגוון רחב של תפקידים.
שיטות

השיטות להערכת ביצועים מתחלקות לשלוש גישות מרכזיות: גישת ערכים מוחלטים, גישת ערכים יחסיים וגישת יעדים:
גישת ערכים מוחלטים - בגישה זו העובד מושווה לערך מוחלט ולא ביחס לעובדים אחרים. השיטות בגישה זו כוללות:
תיאור בכתב- השיטה הפשוטה ביותר להערכת ביצועי עובד היא כתיבת חיבור המתאר את תכונות העובד, ביצועי עבר, התנהגות ופוטנציאל. בשיטה זו העובד מקבל משוב פרטני לגבי ביצועיו, מהן נקודות החוזק והחולשה שלו ומה טעון שיפור. אומנם אין צורך בידע מוקדם או שימוש בטפסים מורכבים כדי להעריך בשיטה זו, אך התוצאה לעיתים מוטה מיכולת הכתיבה של המעריך וכן קיים קושי להשוות בין עובדים שונים, כיוון שאין קריטריונים ברורים ואחידים.
שיטת התקריות הקריטיות - בשיטה זו המעריך רושם פעולות שהעובד ביצע שהיו אפקטיביות במיוחד או לא אפקטיביות לאורך תקופה. שיטה זו יותר מהימנה מהקודמת, כיוון שהיא קשורה יותר לתפקיד ומתבססת על ביצוע ולא על מאפיינים. רשימה של תקריות קריטיות מספקת מאגר עשיר של דוגמאות המבטאות התנהגות רצויה וכן התנהגות הדורשת שיפור, וכך מתקבל משוב מפורט לעובד. חסרונה של שיטה זו גלום בזמן הרב שהיא גוזלת והעובדה כי המשוב עלול להיות לא אובייקטיבי עקב טיב היחסים בין האישיים בין העובד למעביד.
הרשימה - בשיטה זו למעריך יש רשימה של מצבים והצהרות, כשעל כל אחת מהן עליו לסמן כן/לא עבור עובד ספציפי.
סולמות דירוג גרפיים - זוהי אחת השיטות הנפוצות ביותר להערכה עקב היותה קלה לפיתוח ומילוי. בשיטה זו מוצגת רשימה של מאפייני ביצוע כגון תפוקה, איכות, ידע, שיתוף פעולה, אמינות, יושרה ויוזמה. המעריך מדרג את העובד על פני סקאלה עבור כל מאפיין. הסקאלה בדרך כלל כוללת 5 ערכים הנעים מגרוע לטוב מאוד, כך למשל עבור יוזמה, הערכים ינועו בין 1 - "אינו יוזם כלל" ל-5 - "יוזם לעיתים קרובות". חסרונה של השיטה הוא בכך שהמידע שהיא מספקת אינו מלא וכן עלולים להיכלל בה מאפיינים מעורפלים. שיטה זו גם משמשת לאנליזה כמותית ולהשוואה בין עובדים.
סולמות דירוג ממוקדי התנהגות (BARS) - בשיטה זו המעריך מדרג את העובד על גבי סקאלת דירוג, אך הנקודות על הסקאלה הן דוגמאות של התנהגות ספציפית ולא רק ערכים בטווח 1-5. השיטה מאפשרת למעריך לדרג עובד על סמך ממדי התנהגויות שיוחסו לכל נקודה בסקאלה. השיטה מספקת סקאלה ברורה וחד משמעית שבה יהיה ניתן לדרג את העובד. חסרונה הבולט של השיטה הוא פיתוח הסקאלות, אשר גוזל זמן רב יחסית. שיטה זו משלבת בתוכה את שיטת סולמות הדירוג הגרפיים ושיטת התקריות הקריטיות.
גישת ערכים יחסיים - כוללת שיטות בה עובדים מוערכים ביחס לעובדים אחרים. להלן השיטות הפופולריות ביותר בגישה זו:
דירוג קבוצתי- בשיטה זו כל עובד מסווג לרמה כלשהי (כגון החמישייה העליונה במחלקתו). משתמשים בשיטה זו כאשר רוצים להמליץ לקידום, קבלת פרס, הכשרות מתקדמות ועוד.
דירוג אישי - שיטה זו מדרגת את העובדים מהטוב ביותר לגרוע ביותר. התוצאה היא סדר ברור של העובדים, מבעל הביצועים הגבוהים ביותר לנמוכים ביותר.
השוואה זוגית - שיטה זו משווה כל עובד עם כל עובד אחר ומדרגת כל אחד כחלש או החזק באותו זוג. כך, בשיטה זו מספר הזוגות הוא  {\frac {N\times (N-1)}{2}} כאשר N הוא מספר העובדים הכולל. לאחר שכל ההשוואות בוצעו, סופרים את מספר הדירוגים החזקים והחלשים לכל עובד. השיטה מבטיחה שכל עובד יושווה מול כל העובדים האחרים, אך יכולה להיות מסורבלת כאשר מספר העובדים רב.
גישת יעדים - גישה זו היא תהליך בה ממירים יעדים ארגוניים ליעדים אישיים: העובדים מוערכים לפי כמה טוב הם מבצעים רשימת יעדים שנבחרו להיות יעדים חשובים להצלחה בתפקיד. גישה זו נקראת גם "ניהול לפי יעדים" (MBO).
ראו גם

ניהול משאבי אנוש
מיון עובדים
העובד האידיאלי
לקריאה נוספת

Decenzo, D. A. and Robbins, Stephen P., Human resource management, John Wiley and sons, 7th edition, 2002.
Dessler, Gary., Human Resource Management, Prentice Hall, 8th edition, 2000
Mondy, W. and Noe, R., Human Resource Management, Prentice-Hall, 10th edition, 2008
Robbins, Stephen P., Organizational behavior, Prentice Hall International, 2001
צינר, א. והופשטטר, ה. הערכה של ביצועי עובדים, ניהול משאבי אנוש, האוניברסיטה הפתוחה, 1987
הערות שוליים

↑  Fox, S., Bizman, A., & Garti, A. (2005). Is distributional appraisal more effective than the traditional performance appraisal method? European Journal of Psychological Assessment, 21(3), 165-172
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543220805171  BNE: XX597540  BnF: cb120472204 (data)  GND: 4045253-0  LCCN: sh85042884  LNB: 000138606  NARA: 10661286  NDL: 00565840
ססילי אוטרופ לודוויג

ססילי אוטרופ לודוויג (בדנית: Cecilie Uttrup Ludwig; נולדה ב-23 באוגוסט 1995) היא רוכבת אופני כביש דנית בקבוצת קניון//סראם-זונדרקריפטו. לודוויג היא אלופת דנמרק בנגד השעון בשנים 2016–2018 וסגנית אלופת העולם בנגד השעון עד גיל 19 בשנת 2012.
ביוגרפיה

לודוויג נולדה בעיירת פרדריקסברג בדנמרק.
בשנת 2012, השתתפה לודוויג באליפות העולם עד גיל 19 שנערכה בואלקנבורג, במקצה נגד השעון זכתה במדליית הכסף, 35 שניות אחרי זוכת מדליית הזהב אלינור בארקר הבריטית. במקצה הכביש, סיימה לודוויג שמינית.
ב-2013 השתתפה שוב באותה התחרות, שהתקיימה הפעם בפירנצה. היא סיימה במקום ה-12 במקצה נגד השעון ובמקום הי16 במקצה הכביש.
ב-2014 ו-2015 רכבה בקבוצת Rytger הדנית. בעונת 2016 עברה ל-Team BMS BIRN, גם היא דנית. היא ניצחה במדי הקבוצה את טור דה פמינין בצ'כיה ושני קטעים במרוץ. היא ניצחה גם את קטגוריית ההרים ב-Gracia Orlova (גם המרוץ הזה נערך בצ'כיה) ובטור של נורווגיה. לודוויג ניצחה את דירוג הרוכבת הצעירה ב-Auensteiner - Radsporttage וביולי ניצחה לראשונה את אליפות דנמרק בנגד השעון, מקדימה את טרין שמידט ב-1:05 דקות ואת קמילה סופה ואלין ב-1:18 דקות. בספטמבר סיימה תשיעית באליפות אירופה, 12 שניות אחרי אנה ואן דר ברחן המנצחת.
ב-2017 עברה לקבוצת סרוולו–ביגלה הגרמנית. היא ניצחה את מרוץ הקטעים סטמנה ולנסיה ולאחר מכן סיימה שלישית בסטראדה ביאנקה. היא סיימה שביעית ב-Emakumeen XXX. Bira בספרד, שלישית ב-La Classique Morbihan וחמישית ב-Grand Prix de Plumelec-Morbihan Dames בצרפת. לאחר מכן התחרתה בטור של בריטניה וסיימה שמינית. היא שמרה על תוארה את כאלופת דנמרק כנגד השעון לאחר שניצחה את המרוץ, והתחרתה בג'ירו רוסה לראשונה. לודוויג ניצחה את דירוג הרוכבת הצעירה במרוץ וסיימה במקום ה-16 כללי. היא זכתה במדליית כסף באליפות אירופה בנגד השעון עד גיל 23, לאחר שהגיעה 4 שניות אחרי דנית אחרת, פרנילי מאת'יסן. היא סיימה שנייה בג'ירו טוסקנה וניצחה את דירוג הרוכבת הצעירה במרוץ. באליפות העולם, זכתה במדליית ארד יחד עם סרוולו–ביגלה בנגד השעון לקבוצות וסיימה במקום ה-10 במקצה האישי בנגד השעון, 1:34 דקות אחרי אנמיק ואן פלוטן.
את 2018 פתחה שוב בסטמנה ולנסיה, אך לא שחזרה את הישגה משנה שעברה וסיימה רביעית. היא סיימה שביעית בטרופאו אלפרדו בינדה וניצחה את אליפות דנמרק בנגד השעון בפעם השלישית ברציפות, במקצה הכביש באליפות דנמרק, סיימה עשירית. היא התחרתה שוב בג'ירו רוסה וסיימה במקום השישי הכללי, 10:38 דקות אחרי אנמיק ואן פלוטן. לאחר מכן סיימה רביעית במרוץ החד יומי "La Course by Le Tour de France".
ב-2019, רשמה לודוויג עונת קלאסיקות מוצלחת, כשסיימה כמעט בכל המרוצים בעשירייה הראשונה, אך לא הצליחה לנצח אף אחד מהמרוצים כשסיימה שלישית חמישית בסטראדה ביאנקה ושלישית ברונדה ון פלנדרן, אחרי המנצחת מרתה בסטיאנלי ואנמיק ואן פלוטן. לאחר מכן סיימה שישית במרוץ אמסטל גולד, שמינית בלה פלש ואלון ועשירית בלייז'–בסטון–לייז'. היא ניצחה את המרוץ החד יומי - Grand Prix de Plumelec-Morbihan Dames וסיימה רביעית בטור דה ברטאן. היא סיימה במקום ה-14 בג'ירו רוסה במקום השלישי ב-"La Course Be Tour de France", אחרי מריאנה ווס המנצחת ולאה קירצ'מן. בטור של סקוטלנד, ניצחה לודוויג את קטגוריית ההרים.
ב-2020, עברה לודוויג לקבוצת FDJ Nouvelle-Aquitaine הצרפתית שהפכה ב-2023 ל-FDJ - SUEZ.
הערות שוליים

↑  FDJ-Nouvelle Aquitaine-Futuroscope welcomes Cecilie Uttrup Ludwig for 2020, cyclingpub.con
ניקרבוקר גלורי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח מבוסס גלידה 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  גלידה 
 
ניקרבוקר גלורי או תפארת ניקרבוקר (באנגלית: knickerbocker glory) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי. קינוח זה מכיל גלידה, ג'לי, פירות וקצפת ודומה במרכיביו לקינוח הסנדיי, אולם בשונה מהסנדיי המוגש בצלחת שטוחה, הגלורי מוגש בכוס גלידה גבוהה.
מקורו של המאכל בעיר ניו יורק, והמתכון שלו מוזכר בספר בישול אמריקאי משנת 1915. המאכל הגיע לבריטניה בשנת 1937 והקינוח הפך פופולרי בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20. מקור שמו של הקינוח בבגדי הילדים בתקופה זו - אשר לבשו בעיקר ניקרבוקרים.
לעיתים מוסיפים לקינוח שקדים או דובדבנים מסוכרים, וכן מרנג.
המאכל מוזכר בספרה של ג'יי קיי רולינג "הארי פוטר ואבן החכמים".
ארלניס סיירה

ארלניס סיירה קניאדייה (בספרדית: Arlenis Sierra Cañadilla; נולדה ב-7 בדצמבר 1992) היא רוכבת אופני כביש ומסלול קובנית בקבוצת מוביסטאר (נשים). בתחום המסלול, היא מדליסטית הארד מאליפות העולם בנקודות (לונדון 2016) ובמשחקים הפאן אמריקאיים באומניום (לימה 2019). בתחום הכביש, היא זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן אמריקאיים (גוואדלחרה 2011, לימה 2019).
ביוגרפיה

סיירה נולדה במנסניו שנמצאת בקובה.
ב-2011, זכתה במדליית זהב (בענף הכביש) במשחקים הפאן אמריקאיים שהתקיימו בגוודלחרה, מקסיקו, כשהקדימה את זוכת מדליית הכסף יומארי גונסאלס ואת זוכת מדליית הארד יודלמיס דומינגס בפער של 13 שניות. באותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות פאן אמריקה במרוץ הנקודות.
ב-2013, זכתה במדליית ארד ברדיפה קבוצתית באליפות פאן אמריקה. באותה שנה היא זכתה במדליית זהב באליפות פאן אמריקה גם בכביש.
ב-2014, בתחום הכביש סיירה ניצחה את אליפות קובה וסיימה רביעית באליפות קובה בנגד השעון. בנוסף לכך זכתה במדליית זהב באליפות פאן אמריקה. בתחום המסלול, זכתה בשתי מדליות באליפות פאן אמריקה. כסף במרוץ הנקודות וזהב במרוץ הסקרטץ'.
ב-2015 הגנה סיירה על תוארה כאלופת קובה בכביש. בתחום המסלול, זכתה בשתי מדליות ארד באליפות פאן אמריקה. אחת במרוץ הנקודות והשנייה במרוץ הסקרטץ'.
ב-2016, הגנה סיירה על תוארה כאלופת קובה בכביש. בנוסף לכך ניצחה את הוואלטה קוסטה ריקה לאחר שניצחה שני קטעים במרוץ, סיירה גם ניצחה את קטגוריית הנקודות וההרים. לאחר מכן ניצחה סיירה את הטור של ברטאן וגם את קטגוריית הנקודות ושני קטעים. היא נכללה בסגל קובה לאולימפיאדת ריו בכביש, וסיימה במקום ה-28. במסלול, זכתה סיירה במדליית ארד באליפות העולם במרוץ הנקודות כשמקדימות אותה הפולניה קטרזינה פאוולובסקה (זהב) והקנדית יסמין גלייסר (כסף). באליפות פאן אמריקה זכתה סיירה בשתי מדליות, כסף במרוץ הנקודות וארד במרוץ הסקרטץ'. באליפות פאן אמריקה בכביש, זכתה סיירה במדליית הכסף.
ב-2017, הצטרפה סיירה לקבוצת הנשים של אסטנה. היא ניצחה את אליפות קובה בכביש בפעם הרביעית ובפעם הראשונה את אליפות קובה בנגד השעון. היא ניצחה שוב את הוואלטה קוסטה ריקה, כשהיא מנצחת שלושה קטעים ואת קטגוריית הנקודות וההרים.
ב-2018, סיירה סיימה שנייה באליפות קובה ולא התחרתה במקצה נגד השעון, ובכך לא שמרה על שני התארים שלה כאלופת קובה. היא זכתה במדליית זהב שלישית באליפות פאן אמריקה ובסוף העונה ניצחה את הטור של גואנשי (מרוץ חד יומי)
ב-2019, ניצחה שוב את אליפות קובה בכביש ובנגד השעון. היא ניצחה גם את מרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה לאחר שהקדימה את לוסי קנדי ואמנדה ספראט ב-19 שניות. היא זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן אמריקאיים באומניום, שנערכו בלימה, פרו.
הערות שוליים

↑  Cadel Evans Great Ocean Road 2019 | WE, procyclingstats.com
מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

מריה ולדימירובנה רומנובה (ברוסית: Мари́я Влади́мировна Рома́нова, נולדה ב-13 בדצמבר 1953), מוכרת בידי חלק מהחוקרים כראש משפחת המלוכה הרוסית, וכטוענת לכתר קיסרות האימפריה הרוסית מאז 1992. היא משתמשת בתואר הוד רוממותה הדוכסית הגדולה מריה ולדימירובנה רומנובה.
ביוגרפיה

מריה נולדה במדריד ב-13 בדצמבר 1953, כבתו היחידה של ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, הנחשב על ידי רוב החוקרים לראש בית רומנוב לאחר מות אביו קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, נכדו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, והדוכסית לאונידה גאורגייבנה. למדה את הלשון הרוסית ואת ההיסטוריה של רוסיה באוניברסיטת אוקספורד. התגוררה לפרקים בצרפת ובספרד.
ב-22 בספטמבר 1976, נישאה רומנובה לפרנץ וילהלם, נסיך פרוסיה, ואביה העניק לו את התואר הוד רוממותו הדוכס הגדול של רוסיה. ב-1981 נולד להם בן, גאורגי מיכאילוביץ'. הזוג נפרד בשנת 1982; ב-19 ביוני 1985 הם התגרשו באופן רשמי ופרנץ חזר לתוארו הפרוסי.
לאחר שממשלת רוסיה פרסמה כי נמצאו שאריות גופתו של הצאר ניקולאי השני ומשפחתו, רומנובה הבהירה שהיא אינה מקבלת את מהימנותם של הממצאים, וסרבה להגיע לטקס הקבורה מחדש ב-1998.
במרץ 2020 דווח כי חלתה במחלת נגיף קורונה 2019, שממנה החלימה כבר באפריל.
מחלוקת הירושה

אביה של רומנובה, ולדימיר קירילוביץ', נחשב בעיני רבים כנצר הזכרי האחרון של שושלת רומנוב. השאלה האם בתו מריה היא ראש השושלת מאז שאביה נפטר ב-1992, תלויה בתוקף נישואי הוריה. חוקי הירושה קובעים שמי שנולד מנישואים של חבר בית המלוכה עם מי שאינו חבר בבית מלוכה כלשהו (נישואים מורגנטיים) - אינו יכול לרשת את הכתר. לדעת המתנגדים, נישואי אביה של מריה עם אמה אינם עומדים בכללים, מכיוון שהיא לא הייתה נסיכה, אלא רק מצאצאי משפחת המלוכה של גאורגיה, שכבר אינה בשלטון מאז המאה ה-16.
ב-23 בדצמבר 1969 הכריז אביה של רומנובה כי בתו היא יורשתו החוקית. לכך היו התנגדויות רבות בעיקר מהצד הגברי של המשפחה, ושאלת יורש העצר נשארת פתוחה. המתמודד העיקרי מולה היה ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, שגם כלפיו נטען שאבד את זכותו כי נישואי אביו היו נישואים מורגנטיים, אך לאחר שהוא ואחיו דמיטרי מתו ללא בנים זכרים, נותרה מריה הטוענת היחידה לכתר הצאר הרוסי. מריה טוענת לזכותה החוקית לכתר, והיא דורשת מכל בני משפחת האצולה לכבד זאת.
אחת הבעיות המרכזיות היא הפילוג במשפחת המלוכה, אחד מבני המשפחה אמר[דרוש מקור]: "לומר שהמשפחה הזאת מפולגת זאת המעטה, המשפחה מטורפת!". מריה הבהירה שתשמח לאחות את הקרעים במשפחה, אך תשתף פעולה רק עם מי שמכיר בזכותה הטבעית לכתר.
בנוסף, נכון ל-2011, רומנובה היא במקום ה-117 בסדר הירושה לכתר הבריטי, מכיוון שהיא חימשה של המלכה ויקטוריה.
הערות שוליים

↑  Grand Duchess Maria Vladimirovna of Russia Has Recovered From Coronavirus
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5175767  GND: 1057940070  ISNI: 0000 0003 6645 2627  VIAF: 232469720   WorldCat (עם VIAF): 232469720
אברקיים

חצרן של בית המלוכה ההולנדי, המופקד על הכרכרה המלכותית, באברקיים.
אַבְרָקַיִם הם מכנסיים קצרים המגיעים עד הברך ולעיתים עד הקרסול. היו פופולריים במיוחד כפריט לבוש במאות ה-17 וה-18. בדומה לניקרבוקרים ההולנדיים, הם מכנסיים הנסגרים סביב הברך. שימשו הן לאירועי יום-יום והן לרכיבה. אברקיים הפכו לסמל ל"משטר הישן" שלפני המהפכה הצרפתית והתקופה המודרנית, ובמהלך המהפכה כינו עצמם פעילים קיצוניים "סנקילוטים", 'חסרי אברקיים'. הפריט עודנו נפוץ בחצרות מלוכה כחלק ממדי המשרתים. כמו כן, הוסיף לשמש בצבאות שונים: לדוגמה, הן הוורמאכט והן צבא מזרח גרמניה הנהיגו אותם כחלק ממדי השרד במאה ה-20.
הערות שוליים

↑  Inbal Nakdimon, אברקיים, באתר מה תלבשו למסע בזמן, ‏2022-04-02
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניקרבוקרים

איור משנת 1901 של גבר בלבוש למשחק גולף. הגבר לובש ז'קט נורפוק, ניקרבוקרים וקסקט.
רוכב אופניים לובש ניקרבוקרים.
ניקרבוקרים (באנגלית: Knickerbockers) הם מכנסיים המגיעים עד מתחת לגובה הברכיים. מכנסיים אלה היו פופולרים בארצות הברית ובאימפריה הבריטית בראשית המאה ה-20.
לרוב נלבשו מכנסיים אלה על ידי ילדים ונערים צעירים בחודשי החורף, כאשר בחודשי הקיץ הם לבשו מכנסיים קצרים. כאשר הנערים הגיעו לבגרות הם עברו ללבוש מכנסיים ארוכים.
כיום מכנסיים מסוג זה נלבשים על ידי שחקני בייסבול.