stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הפקחים האדומים
שבועת חיל הפקחים האדומים

כאשר הם טוענים את טבעות הכוח שלהם, חברי חיל הפקחים האדומים מדקלמים את השבועה הבאה:
| --- | --- |
   עם דם וזעם אדום כארגמן, אשר נקרע מגופה שמתה לא מזמן, יחד עם שנאתנו היוקדת, נשרוף את כולכם, גורלכם הוא לנו התוחלת!  — אטרוסיטוס, Green Lantern Vol.4 #32 (יוני 2008) :    With blood and rage of crimson red, Ripped from a corpse so freshly dead,   Together with our hellish hate, We'll burn you all--That is your fate
הערות שוליים

↑  Geoff Johns on Final Crisis: Rage of the Red Lanterns, Vaneta Rogers, October 27th 2008
↑  Green Lantern Vol.4 #25, January 2008
↑  Green Lantern Vol.4 #33, September 2008
↑  Green Lantern Vol.4 #35, November 2008
הבשורה למרים

.
הבשורה, בפרט מחזית קתדרלת אמיין
הבשורה (1313 - 1342), מאת סימונה מרטיני
הבשורה (1430–1432), מאת פרה אנג'ליקו
הבשורה מאת לאונרדו דה וינצ'י
הבשורה למרים מאת ג'ובאני ד'אמברוג'ו במוזיאון הדואומו
מערת הבשורה בקריפטה שבבזיליקת הבשורה בנצרת
באר מרים
"הבשורה" היא, על פי הנצרות, ההודעה שהביא המלאך גבריאל למרים, אם ישו מאת האל, ובה נמסר לה כי היא הרה, וכי בעוד תשעה חודשים היא תלד בן, שאביו הוא האל. חלק מן הכנסיות הנוצרים חוגג אירוע זה ב-25 במרץ, הנקרא "חג הבשורה". התאריך מציין גם את תשעה החודשים שלפני לידת ישו, המצוינת על ידי חג המולד. במקומות שונים נתפש האירוע כמציין תחילת שנה חדשה, כמו באנגליה עד שנת 1752, שם נקרא החג "חג הבשורה".
"הבשורה" היא המועד בו מתחילה ספירת השנים בלוח השנה האתיופי.
הברית החדשה

הבשורה מתוארת בברית החדשה בבשורה על-פי לוקס, פרק א'. על פי המתואר הופיע המלאך גבריאל בפני מרים בעיר נצרת, אשר הייתה מאורסת באותו זמן ליוסף הקדוש. גבריאל מבשר לה על הולדת ישו וכן על העובדה כי אלישבע, אמו של יוחנן המטביל, אף היא בהיריון:
וַיְהִי בַּחֹדֶשׁ הַשִּׁשִּׁי וַיִּשְׁלַח אֱלֹהִים אֶת-גַּבְרִיאֵל הַמַּלְאָךְ גָּלִילָה אֶל-עִיר אַחַת וּשְׁמָהּ נְצָרֶת׃ אֶל-בְּתוּלָה מְאֹרָשָׂה לְאִישׁ אֲשֶׁר-שְׁמוֹ יוֹסֵף מִבֵּית דָּוִד וְשֵׁם הַבְּתוּלָה מִרְיָם׃ וַיָּבֹא הַמַּלְאָךְ הַחַדְרָה וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ שָׁלוֹם לָךְ אֵשֶׁת-חֵן ה' עִמָּךְ בְּרוּכָה אַתְּ בַּנָּשִׁים׃ וְהִיא בִּרְאוֹתָהּ נִבְהֲלָה לִדְבָרוֹ וַתֹּאמֶר בְּלִבָּהּ מָה הַבְּרָכָה הַזֹּאת׃ וַיֹּאמֶר לָהּ הַמַּלְאָךְ אַל-תִּירְאִי מִרְיָם כִּי-מָצָאתְ חֵן לִפְנֵי הָאֱלֹהִים׃ וְהִנָּךְ הָרָה וְיֹלַדְתְּ בֵּן וְקָרָאתְ אֶת-שְׁמוֹ יֵשׂוּעַ׃ וְהוּא גָּדוֹל יִהְיֶה וּבֶן-עֶלְיוֹן יִקָּרֵא וַ-ה' אֱלֹהִים יִתֶּן-לוֹ אֶת-כִּסֵּא דָּוִד אָבִיו׃ וּמָלַךְ עַל-בֵּית יַעֲקֹב לְעוֹלָם וָעֶד וּלְמַלְכוּתוֹ אֵין קֵץ׃ וַתֹּאמֶר מִרְיָם אֶל-הַמַּלְאָךְ אֵיךְ יִהְיֶה הַדָּבָר הַזֶּה וַאֲנִי אֵינֶנִּי יֹדַעַת אִישׁ׃ וַיַּעַן הַמַּלְאָךְ וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ רוּחַ הַקֹּדֶשׁ תָּבוֹא עָלַיךְ וּגְבוּרַת עֶלְיוֹן תָּצֵל עָלָיּךְ עַל-כֵּן קָדוֹשׁ יֵאָמֵר לַיִּלוֹד בֶּן-הָאֱלֹהִים׃ וְהִנֵּה אֱלִישֶׁבַע קְרוֹבָתֵךְ אֲשֶׁר קָרְאוּ-לָהּ עֲקָרָה גַּם-הִיא הָרָה לָלֶדֶת בֵּן בְּזִקְנָתָהּ וְזֶה לָּהּ הַחֹדֶשׁ הַשִּׁשִּׁי׃ כִּי לֹא-יִפָּלֵא מֵאֱלֹהִים כָּל-דָּבָר׃ וַתֹּאמֶר מִרְיָם הִנְנִי שִׁפְחַת ה' יְהִי-לִי כִּדְבָרֶךָ וַיֵּצֵא מֵאִתָּהּ הַמַּלְאָךְ׃
הבשורה על-פי מתי מציינת מלאך אשר מופיע בפני יוסף ומניא אותו מגירושה של מרים ההרה. המלאך מצטט נבואה הלקוחה מספר ישעיהו (פרק ז', פסוק י"ד): ”כי הנה העלמה הרה ויולדת בן קראת שמו עמנואל”.
המקום

המסורת הנוצרית ממקמת את הבשורה בנצרת, עיר מגוריהם של מרים ויוסף הקדוש. הקתולים ממקמים את האירוע בביתם של מרים ויוסף, שלפי המסורת שכן במקום בו ניצבת בזיליקת הבשורה במרכז העיר; ואילו האורתודוקסים מעדיפים הגרסה לפיה התרחשה הבשורה במעיין מרים שבצפון העיר במקום בו הוקמה לימים כנסיית גבריאל הקדוש.
גוף ואלוהות בבשורה ובעיבור

רגע הבשורה נתפש לעיתים גם כרגע העיבור או ההתעברות. ייתכן כי התפיסה הזו הושפעה מן המסורת האריסטוטלית, אשר תארה את היחס שבין הגבר, המעניק את הרוח, לבין האישה, המעניקה את המימוש הגופני והחומרי בתהליך הרבייה. תפיסה פוסט-מודרנית של רעיון זה משתקפת גם בסרט "שלום עליך מרים" (Je vous salue, Marie, 1984), שבו מרמז במאי הקולנוע ז'אן-לוק גודאר על תפיסה על פיה גופה של מריה, באפשרו את הלידה, גם הופך באמצעותה לנראה.
הבשורה היא תחילת המימוש של ישו בגוף אנושי. בנצרות הקדומה נתפשת מרים כ"אם האלוהים או "יולדת האל" (ביוונית: Θεοτόκος; בתעתיק לטיני: Theotokos). תפיסה זו כוננה על רקע של דיונים על מעמדו של ישו אל מול האלוהים האב. נושא זה הוכרע בוועידת ניקיאה אשר קבעה את ה"קְרֶדוֹ", היא הצהרת האמונה הנוצרית, ובוועידת כלקדון, אשר דנה במחצית המאה ה-5 בסוגיית אלוהותו של ישו ובשאלה אם היה בעל טבע אלוהי בלבד, או שהיה בעל טבע כפול - אלוהי ואנושי. ועידת כלקדון קבעה בהחלטתה כי: ”לפי אלוהותו נולד מן האב לפני העולמות, לפי אנושותו [נולד] בימים האחרונים בעבורנו ובעבור ישועתו ממרים הבתולה, אם האלוהים.”
ראו גם

בזיליקת הבשורה
מעיין מרים
כנסיית גבריאל הקדוש
הביקור
מגניפיקט
לקריאה נוספת

אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 115–116, מסת"ב 978-965-566-137-8
אהבה קולומביאנית

| --- | --- |

 בימוי:  שי כנות
 הופק בידי:  מוש דנון   מירית טובי   אילון רצ'קובסקי
 תסריט:  רשף לוי
 שחקנים ראשיים:  אסי כהן  מילי אביטל איתי ברנע ניר לוי
 מוזיקה:  אסף אמדורסקי ופושטק
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  מטרו תקשורת   JCS
 הקרנת בכורה:  22 ביולי 2004
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  עברית, ספרדית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 פרסים:  מועמד לשלושה פרסי אופיר
 דף הסרט ב־IMDb
 
אהבה קולומביאנית הוא סרט קומדיה ישראלי, בבימויו של שי כנות, על פי תסריט של רשף לוי, אשר יצא לאקרנים בשנת 2004, עם אסי כהן, מילי אביטל, נירו לוי, עינת ויצמן, שמיל בן ארי ואיתי ברנע בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על שלושה חברים המסובכים בבעיות רומנטיות עם בנות זוגם. אחד מהם מסובך גם בבעיות עם משפחתו. הסיבוכים מתרחשים בסרט בצורה קומית עד שלבסוף העניינים נפתרים ונולדים צאצאים.
העלילה מסופרת בקולו של אחד מהם - זידאן (איתי ברנע).
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2004:
פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר – שמיל בן ארי
פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר – אסף אמדורסקי ופושטק
פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר – נתן אלקונוביץ'
תקציר העלילה > עומר ויעל

הסרט מתחיל בטקס החתונה של עומר (ניר לוי) ויעל (עינת ויצמן) אותם מחתן הרב אלמקייס (מריאנו אידלמן) בהשפעת עישון ג'וינט. בתום הטקס נפצע עומר בכף רגלו משבירת הכוס ומובהל לבית חולים. יחסיהם מתערערים לאור דרישתה של יעל להביא תינוק לעולם. הם מרבים לריב, עדשלבסוף מחליט עומר להתגרש ושוכר חדר אצל שירלי (יעל אפלבאום). לפני שהוא מספר ליעל על החלטתו היא מפתיעה אותו ברצונה להתגרש ולהמשיך ביחסים עם ספק הסמים שלה סמיר (אשרף ברהום) אותו הכירה בסיני. עומר מתחבר לבסוף עם מורן (מרינה שויף) חברתו לשעבר של זידאן.
תקציר העלילה > אורי וטלי

העלילה עוקבת אחר אורי כהן (אסי כהן) וטלי שלו (מילי אביטל), זוג אשר מנהל מערכת יחסים ארוכת שנים. כאשר טלי מגלה מה התרחש במסיבת רווקים בה נכח אורי, היא נכנסת לסערת רגשות וזורקת אותו מביתם המשותף. אורי, אשר מאוהב בטלי ואינו רוצה לוותר על הזוגיות של השניים, מחליט, במטרה להחזיר אותה אליו, להציע לה נישואים.
אמה של טלי היא נחמה (פירה קנטר), אביה החורג הוא אליהו (שמואל אדלמן) ואחיה הוא עידן (מיכאל הנגבי). הם מקבלים בשמחה את הידיעה על הנישואים. הוריו של אסי הם פיני (שמיל בן ארי) ואתי (עירית שילה). אחותו אורנית (לירית בלבן) היא חוזרת בתשובה שהקימה בחדרה פירמידה מקלפים עם דמותו של הרב עובדיה יוסף וטלי בטעות החריבה אותה. פיני הוא דמות פטריארכלית ואשתו כנועה. טלי ומשפחתה לא מוצאים חן בעיניו, ובעיקר מפני שלא עמדו אתו בכניסה ללחוץ את ידי המוזמנים. הדי ג'יי (קוטג') מסרב לבקשתו להחליף את המוזיקה אותה בחרו אורי וטלי.
פיני דורש מאורי להתגרש אלא אם יסכימו לטקס נישואים חוזר ובו תתנצל טלי על יחסה אל פיני ומשפחתו. טלי מסרבת אך לבסוף מתרצה. היא מתנצלת בפומבי אך לאחר מכן רואה שאורי עדיין קשור למשפחתו, היא עוזבת את המקום לנתב"ג עם כרטיס לפריז לשם היו שניהם אמורים לטוס. אורי מגיע לשם ובנוכחות הסדרן (יובל סמו) הם מתפייסים.
תקציר העלילה > זידאן (ערן) והקולומביאנית

זידאן נמצא בכת בראשות הגורו גמש (מנשה נוי), שמו הקודם היה ערן. גמש מייעץ לו להתחבר לאהבה אמיתית כדי שירגיש שקט נפשי וזידאן מחליט שזו פרנקסקה (אלינור בן חיים) אותה הכיר בשעתו בקולומביה. הוא טס לקולומביה ומשכנע את פרנקסקה להגיע לישראל. היא מגיעה בהשגחת דודתה חמורת הסבר (אנאבלה יעקב). כשהדודה תופסת אותם מקיימים יחסים בשירותים בחתונה של אורי וטלי היא תופסת את פרנקסקה, מאיימת עליו ושתיהן מסתלקות במהירות מישראל תוך קללות נמרצות.
הוא מזמין לדירתו זונה (אסנת חכים) ומתברר לו שזאת נגה שלמדה אתו ביסודי. הוא לוקה בליבו ומאושפז ומטפלת בו האחות מורן (מרינה שויף) שהופכת לחברתו. הוא מותקף על ידי הסרסור של נגה ונפצע קשה, אך ניצל ומתחבר שוב עם נגה. מורן מתחברת עם עומר הפנוי.
תקציר העלילה > סיום

לבסוף רואים את כל המשתתפים מבלים בחוף תל אביב עם צאצאיהם.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אסי כהן | אורי כהן |  |
| ניר לוי | עומר |  |
| איתי ברנע | זידאן (ערן) |  |
| מילי אביטל | טלי | אשתו של אורי |
| עינת ויצמן | יעל | אשתו של עומר |
| לירית בלבן | אורנית כהן | אחותו של אורי |
| פירה קנטר | נחמה | אמא של טלי |
| שמואל אדלמן | אליהו | אבא חורג של טלי |
| שמיל בן ארי | פיני כהן | אבא של אורי |
| עירית שילה | אתי כהן | אמא של אורי |
| אסנת חכים | נגה | זונה |
| מרינה שויף | מורן | חברה של עומר |
| אשרף ברהום | סמיר | בן זוג של יעל |
| מיכאל הנגבי | עידן | אח של טל |
| מריאנו אידלמן |  | הרב |
| מנשה נוי | גמש | גורו |
| אלינור בן חיים | פרנקסקה | קולומביאית |
| אנאבלה יעקב |  | דודה של פרנקסקה |
| יובל סמו |  | סדרן בנתב"ג |
| קוטג' (ראפר) | דמקה | די ג'יי |
| יעל אפלבאום | שירלי |  |
| יעל בדש |  | זמרת |
שאהנאמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פירדוסי
 שפת המקור:  פרסית
 סוגה:  שירה אפית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1010
 
שאהנאמה (בפרסית: شاهنامه), כלומר "ספר המלכים" או "אפוס המלכים", כאשר 'שאה' הוא כינוי למלך פרסי ו'נאמה' הוא ספר, הוא אפוס פואטי עצום שנכתב על ידי המשורר הפרסי פירדוסי בשנת 1010 בהתבסס על מקורות קודמים, והוא האפוס הלאומי של העולם דובר הפרסית. השאהנאמה מספר על העבר ההיסטורי והמיתי של איראן, מבריאת העולם ועד לכיבוש המוסלמי של איראן במאה השביעית.
הספר מורכב מ-62 סיפורים (תולדות חמישים מלכי איראן ועוד 12 אגדות), 990 פרקים, וכ-50,000 שורות חורזות - ארבע פעמים אורכו של אפוס קלאסי אחר, האיליאדה. התרגומים לשפות אחרות בדרך כלל כוללים קיצור של האפוס.
תוכן היצירה

השאהנאמה מספר את ההיסטוריה של איראן, מבריאת העולם, דרך ההמצאה של אמנויות התרבות (אש, בישול, עיבוד מתכות, חוק), ועד לכיבוש הערבי של פרס. היצירה אינה כרונולוגית לחלוטין, אך ישנה תנועה כללית קדימה במשך הזמן. חלק מהדמויות חיות במשך מאות שנים, אך הרוב חיות תקופת חיים רגילה. ישנן דמויות רבות של שאהים, וכן גיבורים ונבלים שונים. הדימויים הקבועים היחידים הם איראן הגדולה וסדרה של שקיעות וזריחות.
נהוג לחלק את השאה-נאמה לשלושה חלקים: החלק המיתולוגי, החלק ההירואי והחלק ההיסטורי. החלק המיתולוגי קצר יחסית (כ-2000 בתי שיר) ומתאר את בריאת העולם והסדר העולמי כפי שהיה מקובל בתרבות הסאסאנית. החלק ההירואי תופס את חלק הארי של האפוס ומתאר את התקופה משלטונו של מנוצ'הר ועד כיבושי אלכסנדר הגדול. בין היתר בפרק זכה מתוארת פעילות של גרדאפריד, גיבורה איראנית ודוגמה לאומץ נשי. החלק ההיסטורי מתאר בעיקר את תולדות השושלת הסאסאנית עד נפילתה מול האסלאם.
סבא זמן מזכיר את הטרגיות של המוות והאובדן, אך גם את הזריחה הבאה, המביאה איתה את התקווה של יום חדש. במחזור הראשון של היצירה, הרוע הוא חיצוני, בדמות השטן. במחזור השני, אנו רואים את תחילתה של השנאה בתוך המשפחה ובתוך האופי האנושי. שני בניו של שאה פרידון מקנאים בבן הצעיר מהם, ורוצחים אותו. בנו של הנסיך הנרצח נוקם את מותו, ומתחיל מעגל של רצח ונקמה.
חשיבות החיבור

מלבד החשיבות הספרותית של השאהנאמה, שנכתב בפרסית טהורה כמעט, הוא היה בעל חשיבות עצומה בהחייאת השפה הפרסית לאחר ההשפעה הערבית. הספר גם משקף את ההיסטוריה, התרבות והדת העתיקה של הפרסים (זורואסטריות), ואת הזהות הפרסית שלהם. פירדוסי השלים את השאהנאמה בזמן שבו העצמאות הפרסית הייתה בסכנה. למרות שביצירה מופיעים גיבורים קלאסיים שונים, הגיבור האמיתי הוא איראן עצמה.
הספר הוא בעל חשיבות לדוברי פרסית לא רק באיראן עצמה, אלא גם באפגניסטן טג'יקיסטן, פקיסטן, והודו, וכן לאיראנים המתגוררים בתפוצות. 
הספר חשוב גם לזורואסטרים ברחבי העולם, מכיוון שהוא מתעד את הדת מתחילתה ועד לניצחונם של הערבים על המלך הזרואסטרי האחרון.
המשורר היהודי-פרסי מולאנא שאהין שיראזי בן המאה ה-14 חיבר בפרסית יהודית מעין גרסה יהודית של השאהנאמה, המבוססת עליה מבחינה תבניתית וסגנונית אך עוסקת בסיפורים המפורסמים של התורה.
כתבי יד

השאה-נאמה של פרדוסי זכה לכתבי יד מעוטרים רבים לאורך השנים. להלן רשימה חלקית של כתבי היד המפורסמים ביותר:
שאה-נאמה דמוט (או: השאה-נאמה האילח'אני) - המאה ה-14
שאה-נאמה באיסונע'ור - נכלל ברשימת תוכנית זיכרון עולם של אונסק"ו - המאה ה-15
השאה-נאמה של שאה תהמאספ הראשון (או: שאה-נאמה יוטון) - המאה ה-16
שאה-נאמה וינדזור (או: שאה-נאמה קראצ'ע'אי ח'אן) - המאה ה-17
מהדורות מדעיות

המהדורה המדעית הראשונה של השאה-נאמה הוכנה ב-1829 בהודו, והתבססה על 17 כתבי יד שונים. מהדורה אחרת התפרסמה בצרפת בשנים 1838–1878, והתבססה על כ-30 כתבי יד. עם זאת, מהדורות אלה היו חסרות אפרט מדעי וכתבי היד עליהן התבססו היו מאוחרים יחסית. בין השנים 1877–1884 הכין החוקר פולרס מהדורה מדעית שהשוותה בין שתי המהדורות הקודמות, אך רק שלושה כרכים שלה ראו אור. את מהדורת פולרס השלימו צוות חוקרים בראשות סעיד נאפיסי לכבוד חגיגות המילניום לפירדוסי בשנת 1934 (מהדורת ברוח'ים).
ברוסיה התפרסמה מהדורת מוסקבה בין השנים 1960-1971 בתשעה כרכים. מהדורה זו התבססה על כתבי היד המוקדמים ביותר שהיו ידועים אז, מן המאות ה-13 וה-14. מהדורה זו נחשבה לאמינה ביותר בקרב המהדורות המדעיות עד לשנת 1977, אז התגלה כתב יד קדום יותר של השאה-נאמה משנת 1217 (כ"י פלורנס). ב-1990 החוקר ג'לאל ח'אלקי-מוטלק החל להכין מהדורה מדעית המתבססת על כ"י פלורנס ועל כתבי יד רבים נוספים. הכרך השמיני והאחרון של מהדורה זו ראה אור בשנת 2008. מהדורה זו נחשבת כיום לאמינה והטובה ביותר.
השאה-נאמה בעברית

שָׁאהּ-נָאמֶה, ספר המלכים, מאת פִירְדּוֹסִי, תרגם מפרסית אליעזר כגן, ערך והוסיף מבוא והערות שאול שקד, 3 כרכים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ג-1992 - תשס"ג-2002 ו-2021. הכרך השלישי ראה אור במוסד ביאליק בדצמבר 2021 תשפ"ב.
שאה-נאמה (ספר-המלכים) מאת פירדוסי, תרגם והוסיף מבוא ונספחים אליעזר כגן, העורך המדעי, פרופ' שאול שקד, רמת גן: ספרית פועלים, 1977.
הולדת זאל מאת פירדוסי, מתוך שאה-נאמה, מהמקור הפרסי בצירוף מבוא והערות בנציון בנשלום, תל אביב: הוצאת מולדת, תשי"ט.
אהבת זל ורודבה מאת פירדוסי, מתוך שאה-נאמה, מהמקור הפרסי בצירוף מבוא והערות בנציון בנשלום, תל אביב: הוצאת גזית, תש"א (מהדורה שנייה: תשי"א).
ש"ד גויטיין, סיאוש, קיצור פרוזאי של הגדת סיאוש, מאזנים, כרך ג', חוברות ב' - ג', תרצ"ה.
שמעון הלקין, סהרב ורסתום, תרגום מאנגלית של העיבוד החופשי של מתיא ארנולד, התקופה יא, תרפ"א, עמ' 153 - 193.
הערות שוליים

↑  Franklin Lewis, "The Shahnameh of Ferdowsi as World Literature," Iranian Studies, 48:3 (2015), 313-336.
↑  ניתן לעיין בכ"י פלורנס באתר הספרייה.
↑  Dick Davis, "Review: The Shahnameh by Abul-Qasem Ferdowsi, Djalal Khaleghi-Motlagh", International Journal of Middle East Studies 27 (1995): 393–395.
| ספרות פרסית (ادبیات پارسی) |
| --- | --- | --- |
| ז'אנרים ויצירות | שאהנאמה • זפר נאמה • קאבוס נאמה • סיאסת נאמה • ספארת נאמה • סיאחת נאמה • |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261159405171  PLWABN: 9810602566505606  GND: 4211037-3  LCCN: n79093280  NLA: 35085298  NSK: 000626807  TDVİA: sahname  VIAF: 183065259   WorldCat (עם VIAF): 183065259
צ'יטה (קומיקס)

| --- | --- |

ברברה מינרווה כצ'יטה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Wonder Woman Vol.4 #23.1 מנובמבר 2013. אמנות מאת ויקטור איבנז.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  פריסילה ריץ': Wonder Woman #6 (אוקטובר 1943) דברה דומיין: Wonder Woman #274 (דצמבר 1980) ברברה מינרווה: Wonder Woman Vol.2 #7 (אוגוסט 1987) סבסטיאן בלסטרוס: Wonder Woman Vol.2 #170 (יולי 2001)
 יוצרים:  ויליאם מולטון מרסטון, הארי ג'. פיטר (ריץ') ויליאם מולטון מרסטון, ג'רי קונוויי (דומיין) לן ויין, ג'ורג' פרז (מינרווה) פיל חימנז, ג'ו קלי (בלסטרוס)
 גילום הדמות:  קריסטן ויג
 מידע
 שם אמיתי:  פריסילה ריץ' דברה דומיין ברברה אן מינרווה סבסטיאן בלסטרוס
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  אנתרופולוג, פושע, ארכאולוג, איש עסקים
 כוחות:  כוח, סיבולת, זמישות ומהירות על-אנושיים, חושים מחודדים, טפרים, הפיכת אנשים לצ'יטות באמצעות נשיכה, מיומנות בקרב פנים אל פנים
 חברה בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל, הביבר
 חברה לשעבר בקבוצה:  יחידת המתאבדים, ליגת אי-צדק, סופר נבלים, אמזוניה
 דמויות קשורות
 משפחה:  לייטה (דודה, מתה) ת'נה מינרווה (אם, מתה) אלכסנדר מינרווה (אח, מת)
 אויבים:  וונדר וומן 
 
צ'יטה (באנגלית: Cheetah, ברדלס) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC קומיקס. צ'יטה המקורית (פריסילה ריץ') הופיעה לראשונה בחוברת Wonder Woman #6 מאוקטובר 1943, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר.
צ'יטה הוא אלטר-אגו אותו חלקו ארבע דמויות - פריסילה ריץ', דברה דומיין, ברברה מינרווה וסבסטיאן בלסטרוס. בעוד פריסילה ריץ' ודברה דומיין היו פושעות ללא כוחות-על הלבושות כצ'יטה, ברברה מינרווה וסבסטיאן בלסטרוס הם בעלי כוחות-על מיסטיים, אותם קיבלו מאלה אפריקנית, ונראים כהכלאה בין אדם לצ'יטה. דמותה של צ'יטה (ברברה מינרווה) מדורגת במקום ה-69 ברשימת נבלי הקומיקס הגדולים ביותר של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
ביוגרפיה בדיונית > פריסילה ריץ'

פריסילה ריץ' נולדה בשנות ה-20, ובבגרותה פתחה תסביך נחיתות והפרעת זהות דיסוציאטיבית. בשנת 1943, היא התנדבה לגייס כספים באמצעות אירוע התרמה עבור משפחות ברחבי העולם שמצבן קשה בעקבות נזקי מלחמת העולם השנייה. וונדר וומן, אורחת הכבוד של האירוע, משכה את תשומת לבם של האורחים ופגעה באגו של פריסילה. היא אתגרה אותה לברוח ממכל מים, ובסתר קשרה את גפיה בלאסו האמת שלה במחשבה שהיא לא תצליח להיחלץ מהלאסו הבלתי-שביר. וונדר וומן הצליחה לצאת באמצעות תושייתה. לאחר שחברתה העדיפה את וונדר וומן על פניה, ריץ' החליטה להתנקם בוונדר וומן, והתלבשה בתחפושת עשויה עור ברדלס לצורך פשעיה. היא גנבה את הכנסות האירוע והשתילה אותם בדירתה של וונדר וומן, ולמחרת האשימה אותה בפומבי בגנבה. וונדר וומן טיהרה את שמה, וריץ' נהרגה לכאורה אך נראתה חיה לאחר מכן. היא גנבה את חגורת הכוח של המלכה היפוליטה ולקחה אותה בשבי, ובאמצעות כוח החגורה נלחמה בוונדר וומן. היא הובסה, ונלקחה לאי חזרה-למוטב השוכן ליד אי גן-עדן. היא נראתה לאחר מכן, מחוץ לאי, מנסה לשעבד את וונדר וומן.
ביוגרפיה בדיונית > דברה דומיין

דברה "דבי" דומיין הוצגה כאחייניתה של פריסילה ריץ', אשר לא הייתה מודעת לכך שדודתה הייתה נבלת-על והתיידדה עם וונדר וומן. לאחר שביקרה את דודתה וחזתה במותה, היא התעלפה ונחטפה בידי קוברה, אשר שטף את מוחה, סדק את שפיותה והפך אותה לגרסה השנייה של הצ'יטה. היא נלחמה בוונדר וומן על סיפון היאכטה שלה ונמלטה. היא ככל הנראה ניתקה את קשריה עם ארגון קוברה, היות שנראתה כחלק מהחברה הסודית של נבלי-העל. היא לקחה חלק באירועי "המשבר בעולמות האינסופיים", שבעקבותיהם יקום DC שוכתב ודומיין נמחקה מהקיום. ריץ' הופיעה לאחר המשבר, שקבע כי וונדר וומן מתור הזהב הייתה היפוליטה.
ביוגרפיה בדיונית > ברברה מינרווה

ד"ר ברברה אן מינרווה נולדה למשפחה עשירה במחוז נוטינגהאמשייר, שבבגרותה נעשתה לארכאולוגית שאפתנית, אנוכית ונוירוטית. תכונות אלו הובילו אותה לחיפושים אחר שבט אפריקאי, הסוגד לאלה המעניקה לאווטאר נבחרת כוחות-על של צ'יטה, כדי לקחת את הכוח לעצמה. לאחר שמצאה את השבט ואת האלה, היא עברה טקסים עבור קבלת הכוח, ביניהם שתיית דם אנושי משולב עם פירות האלה. אך כאשר עברה את הטקסים והאלה העניקה לה את כוחותיה, היא גילתה שהאווטאר חייבת להיות בתולה, שלא כמותה. היא נעשית לחלשה ונכה בימים, אך בלילות ירח מלא היא עוברת שינוי צורה ליצור הומנואידי דמוי צ'יטה, בעל זנב, טפרים ופרווה, אם כי בעל כוחות-על. היריבות בין מינרווה לוונדר וומן החלה כאשר מינרווה החליטה להוסיף את לאסו האמת של וונדר וומן לאוסף שלה, ללא הצלחה. במשך השנים, מינרווה נלחמה בוונדר וומן בהזדמנויות רבות, ולאחר שהצליחה לקחת את הלאסו באופן זמני איבדה את העניין בו. מינרווה איבדה את כוחותיה לתקופה קצרה כאשר איש עסקים ארגנטינאי בשם סבסטיאן בלסטרוס שכנע את האלה שהוא יהיה מארח מוצלח, אך מינרווה הרגה אותו וכוחותיה חזרו אליה. בשלב מסוים היא נעשית לבת זוגו של הנבל זום, שמשפר את המהירות שלה ומשכנע אותה להרוג את פריסילה ריץ', וזאת בעוד שהם נלחמים בוונדר וומן ובפלאש.
לאחר שכתוב ההיסטוריה של יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", ברברה מינרווה היא הצ'יטה היחידה שהוצגה בעוד ששמות הצ'יטות לפני "פלאשפוינט" זכו לאזכורים ככינויים בהם היא השתמשה כפושעת. סיפור המקור שלה שוכתב, ולפיהו היא גדלה בתוך כת באיידהו הקרויה "אמזוניה", שמטרתם הייתה להחזיר סכין אבוד, שהיה שייך לאמזונות, לרשותם. בבגרותה היא התקבלה לעבודה בוושינגטון די. סי. כחוקרת עתיקות, וכאשר נפגשה עם וונדר וומן - מהאמזונות שהיא חונכה להעריץ - זו לגלגה על אמונותיה. מינרווה הזועמת גנבה את הסכין ממתקן מאובטח של סוכנת ארגוס, וכאשר דקרה את עצמה, הפכה ליצור חתולי בעל כוחות-על. לאחר שהובסה בידי וונדר וומן וליגת הצדק, היא נאסרה ונבחרה לשמש כחברה ביחידת המתאבדים עד שנלקחה ממאסרה במהלך אירועי "רוע נצחי" בידי סינדיקט הפשע של אמריקה מארץ-3 כדי שתצטרף לחברה הסודית של נבלי-העל. היא הובסה בידי סטיב טרבור וקילר פרוסט ונמלטה. היא נראתה באפריקה במהלך אירועי חידוש הכותרים "לידה מחדש", והחלה לסייע לוונדר וומן למצוא את תמיסקירה.
הופעות במדיות נוספות

ב-2019 הופיעה דמותה של הצ'יטה בסרט האנימציה "וונדר וומן: השושלת ממשיכה".
הופעתה הראשונה של הצ'יטה על המסך הגדול בגרסת לייב אקשן הייתה במסגרת הסרט "וונדר וומן 1984" של האחים וורנר, שיצא ב-25 בדצמבר 2020, בגילומה של השחקנית קריסטן ויג.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #69 - Cheetah
↑  Wonder Woman #6
↑  Sensation Comics #22
↑  Wonder Woman #274-275
↑  Justice League of America #195-197
↑  Crisis on Infinite Earths #9
↑  Crisis on Infinite Earths #12
↑  Wonder Woman: Our Worlds at War #1
↑  Wonder Woman Vol.2 #28-29
↑  Wonder Woman Vol.2 #7-9
↑  Wonder Woman Vol.2 #29-35
↑  Wonder Woman Vol.2 #206
↑  Flash Vol.2 #219
↑  Wonder Woman Vol.2 #214
1 2  Wonder Woman Vol.4 #23.1
↑  Justice League Vol.2 #13-14
↑  Suicide Squad Vol.4 #21
↑  Forever Evil: A.R.G.U.S #5
↑  Wonder Woman Vol.5 #1
↑  אינה טוקר, תכירו: האויבת החדשה של וונדר וומן, באתר ynet, 9 במרץ 2018
קילר קרוק

| --- | --- |

קילר קרוק, כפי שהוא מופיע על עטיפת חוברת Joker's Asylum: Killer Croc מאוגוסט 2010. אמנות מאת פרנצ'סקו מטינה.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Batman #357 (מרץ 1983)
 יוצרים:  ג'רי קונוויי ג'ין קולן
 גילום הדמות:  אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה ("יחידת המתאבדים")
 מידע
 שם אמיתי:  ויילון ג'ונס
 כינויים:  הידרה, קינג קרוק
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם אטביסט בעל עיוות דמוי תנין
 מין:  זכר
 מקצוע:  פושע ומתנקש
 נטייה:  רע
 כוחות:  כוח על-אנושי, מהירות גבוהה, סיבולת, רפלקסים וחושים מוגברים, יכולת ריפוי עצמי מוגבר. בעל טופרים ושיניים חדים כתער.
 חבר בקבוצה:  משפחת הפשע קלברז
 חבר לשעבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל יחידת המתאבדים מדוזה
 אזרחות:  אמריקאי
 מקום מגורים:  גות'אם סיטי 
 דמויות קשורות
 משפחה:  פלאוורס (דודה)
 אויבים:  באטמן 
 
קילר קרוק (באנגלית: Killer Croc, "הקרוקודיל הרצחני") הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #357 ממרץ 1983 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר ג'ין קולן.
קילר קרוק הוא האלטר אגו של ויילון ג'ונס, פושע חסר רחמים שנולד עם תסמיני אטביזם המשווים לו חזות מאיימת של תנין עצום ממדים. ג'ונס רוצה להפוך לראש העולם התחתון בגות'אם סיטי, ועובד מאחורי הקלעים כדי לצלוף במתחריו הפושעים. בהמשכיות שלפני המשבר, ג'ונס תואר כאדם מפותח פיזית המכוסה כולו בקשקשים ירוקים. מראהו ואישיותו הפכו לחייתיים יותר ויותר, וזאת משום שמחלתו גזלה ממנו כל סממן אנושי.
את דמותו של קילר קרוק מגלם בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקן אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה.
ביוגרפיה בדיונית > מקור

ויילון ג'ונס נולד בשכונת עוני בטמפה, ונולד עם אטביזם. אמו מתה בלידתו ואביו נטש אותו, מה שגרם לדודתו לגדל אותו, אך היותה אלכוהוליסטית גרם לה לא לגדל את ג'ונס כראוי. לג'ונס לא היו חברים, והיה מושא ללעג אלו שהכירו אותו. כשגדל ג'ונס מצא עבודה כמתאבק בתנינים, ובשלב זה המציא את הכינוי "קילר קרוק". ג'ונס הבין שהוא יכול לקבל יותר כסף בחיי הפשע, לכן החליט להפוך לדמות החזקה ביותר בעולם התחתון של גות'אם סיטי. בין היתר הוא הרג את ג'וזף וטרינה טוד, מה שגרם לבנם, ג'ייסון, להפוך לרובין ולעזור לבאטמן להביס את ג'ונס. ג'ונס נכלא בארקהם אסיילום, שם עבר טיפולים בהלם חשמלי שגרמו לו לסיוטים.
מאוחר יותר, ראס-אל-גול גרם לבריחה המונית של אסירים מארקהם, ביניהם ג'ונס. בתמורה לכך, האסירים הסכימו לעזור לראס בתוכניתו נגד באטמן. תפקידו של ג'ונס היה לפרוץ לאחוזת ויין ולחטוף את אלפרד פניוורת', משרתו של ברוס ויין, למרות שלא ידע שויין הוא באטמן. ג'ונס הביא את אלפרד לפויזן אייבי, כשלפתע באטמן הגיע כדי להציל את אלפרד והחטופים האחרים. הוא הביס את ג'ונס, שהוחזר לארקהם.