stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייט קמפבל
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכתה קמפבל ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ברונטה קמפבל, בריאנה תרוסל ואמה מקיאן בשיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות, לפני ארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:31.02 דקות וקנדה שקבעה שיא לאומי חדש של 3:31.78 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם מיץ' לרקין, מתיו וילסון ואמה מקיאן בתוצאה של 3:39.08 דקות, לפני ארצות הברית (3:39.10 דקות) ובריטניה (3:40.68 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה באליפות של 51.10 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.43 שניות, אחרי סימון מנואל מארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 52.04 שניות ושרה שסטרם (52.46 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מינה אתרטון, ג'סיקה הנסן ואמה מקיאן בתוצאה של 3:53.42 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:50.40 דקות ולפני וקנדה (3:53.58 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.11 שניות, אחרי סימון מנואל (24.05 שניות) ושרה שסטרם (24.07 שניות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה קמפבל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ברונטה קמפבל, מג האריס ואמה מקיאן בשיא עולם חדש של 3:29.69 דקות, לפני קנדה (3:32.78 דקות) וארצות הברית (3:32.81 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.24 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קיילי מקיואן, צ'לסי הודג'ס ואמה מקיאן בשיא אולימפי חדש של 3:51.60 דקות, לפני ארצות הברית (3:51.73 דקות) וקנדה (3:52.60 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.11 שניות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.52 שניות, אחרי אמה מקיאן שקבעה שיא אולימפי חדש של 51.96 שניות ושיבון הוהי מהונג קונג (52.27 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.36 שניות.
תארים והישגים

3 פעמים (2013, 2014 ו-2018) זכתה קמפבל בתואר שחיינית השנה באזור האוקיינוס השקט.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 23.78 שניות (2018), שיא אוקיאניה
100 מטר חופשי: 52.03 שניות (2018), שיא אוקיאניה
50 מטר פרפר: 25.47 שניות (2018), שיא אוקיאניה
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 23.19 שניות (2017), שיא אוקיאניה
100 מטר חופשי: 50.25 שניות (2017), שיא עולם
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  CAMPBELL SISTERS TO SWIM IN LONDON
1 2  מאחר שבמשחה שליחים משולב נשים וגברים שוחים ביחד, שיאים אישיים של נשים שנקבעים במשחים אלה לא נחשבים. לכן, התוצאה שקבעה באליפות הפאן פסיפיק במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב (50.93 שניות) אינה נחשבת לעומת זאת התוצאה שקבעה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (51.00 שניות) נחשבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE4407b
שבשתא כיוון דעל על

שבשתא כיוון דעל - על הוא ביטוי ארמי-תלמודי שנאמר על יד האמורא רב דימי מנהרדעא ופירושו: דבר משובש, כיוון שנכנס והשתרש בלב, קשה להוציאו שוב.
מקור הביטוי

האמרה מובאת במסגרת דיון תלמודי העוסק בשאלה איזה מורה עדיף שילמד דרדקים, אדם מלומד שאינו מדייק בלשונו, או אדם מדייק אך שאינו מלומד:
אמר רבא: אלו שני מקריאי דרדקים, אחד גורס ואינו מדייק, ואחד מדייק ואינו גורס, אנו מושיבים אותו שהוא גורס ואינו מדייק, שבשתא ממילא נפקא. רב דימי מנהרדעא אמר: אנו מושיבים שמדייק ואינו גורס, שבשתא כיוון דעל - על"
מדיון זה עולה כי רבא סבור שעדיף להעסיק מורה מלומד שאינו מדייק, גם אם יש חשש שבכך ישתרשו שגיאות בלב התלמידים, כיוון שהשגיאות ממילא יתבררו ויתוקנו במהלך הלימוד. אולם אליבא דרב דימי, החשש מפני טעויות, בפרט כשהן ניטעות בגיל צעיר, הוא גדול בהרבה – משום שברגע שהן משתרשות, הן יישארו לעולם וקשה יהיה לעוקרן, ולכן העדפתו היא להעסיק את אותו שמדייק אבל לא מלומד.
רביעיות מיתרים אופוס 76 של היידן

רביעיות המיתרים אופוס 76 של יוזף היידן הולחנו בין השנים 1797-1796. הן הוזמנו על ידי הרוזן יוזף ארדדי (Joseph Erdödy) והוקדשו לו. סט זה, הכולל 6 רביעיות, הוא אחד הסטים האחרונים של רביעיות שהלחין היידן. בזמן הלחנתן, היה היידן מועסק שוב בחצר אסטרהאזי, אצל הנסיך ניקולאוס השני. באותו הזמן הלחין היידן גם את המיסה השנתית, שהוקדשה לנסיכה מריה הרמנגילד אסטרהאזי, ואת אורטוריית "הבריאה".
למרות שרביעיות אלו הושלמו כבר ב-1797, כמתועד מפי שומעיהן הראשונים בביצועים מוקדמים, הן לא פורסמו עד 1799. ההתכתבויות בין היידן למו"ל שלו בווינה מלמדות כי היה בלבול בנוגע לפרסום המהדורה הראשונה. היידן הבטיח לבית ההוצאה בלונדון זכות פרסום ראשונה, אך חוסר התקשרות עם החברה גרם להיידן לדאוג כי בית ההוצאה בווינה עשוי בטעות לפרסם קודם את הסט, ובכך לגרום להיידן אובדן כספי רב מלונדון.
אופוס זה הוא אחד מיצירותיו החשובות והשאפתניות ביותר של היידן. באופן כללי ניתן לומר, כי הרביעיות של היידן, הן, לרוב, נועזות מיצירותיו התזמורתיות, הן מבחינת ההרמוניה, הצורה, שנעשית מורכבת ועם זאת חופשית יותר, התחכום וה"עומק" המוזיקליים, ומידת ההבעה האישית, ההולכת וגדלה. סט רביעיות זה הולך ומתרחק מצורת הסונטה המקובלת, בהדגישו את ההמשכיות התמטית, האחדות ויצירת רצף של מוטיבים העוברים מכלי אחד לאחר.
אופוס 76 מס' 1

הרביעייה הראשונה בסול מז'ור, ממוספרת לעיתים כמס' 60, 40, או, לפי המספור המקובל של הובוקן כמס' 73 Hob: III\73
1. אלגרו קון ספיריטו
2. אדג'יו סוסטנוטו
3. מינואט - פרסטו
4. אלגרו מה נון טרופו
על אף היותה בסולם סול מז'ור, הרביעייה סובבת לעיתים קרובות סביב הסולם סול מינור. פרקה הראשון הוא בצורת סונטה סטנדרטית, המתחילה לאחר הקדמה קצרה בת שתי תיבות. הפרק השני בדו מז'ור כתוב אף הוא בצורת סונטה. הפרק השלישי הוא מינואט  סטנדרטי אשר חוזר לסול מז'ור. הפרק הרביעי פותח במפתיע בסול מינור, אך ממשיך בסול מז'ור וגם הוא בצורת סונטה.
אופוס 76 מס' 2

הרביעייה השנייה ברה מינור ידועה בכינוי "רביעיית הקווינטות", אשר ניתן לה משום הקווינטות הזכות היורדות אשר נמצאות בתחילת הפרק הראשון.
1. אלגרו
2. אנדנטה או פיו טוסטו אלגרטו
3. מינואט - אלגרו מה נון טרופו
4. ויואצ'ה אסאי
פרקה הראשון של הרביעייה בנוי בצורת סונטה. הפרק השני עובר למז'ור הרלטיווי (רה מז'ור) ובנוי בצורת נושא ווריאציות. המינואט חוזר לרה מינור, כאשר הטריו הוא ברה מז'ור. מינואט זה מכונה לפעמים "מינואט המכשפות". הוא בנוי כקאנון בשני קולות, בו הכינורות הראשונים מנגנים את הנושא באוקטבה, ואחריהם נכנסים (בכניסה זהה) בהפרש של תיבה אחת הויולה והצ'לו, גם כן באוקטבה. היידן הלחין מינואט דומה הפותח בקנון דו קולי, בסימפוניה מס' 44 המכונה "האבל". הפרק האחרון של הרביעייה בנוי כרונדו סונטה הפותח ברה מינור, ומסיים בסולם רה מז'ור.
אופוס 76 מס' 3

הרביעייה השלישית בדו מז'ור היא מן הרביעיות המפורסמות יותר של היידן, ונושאת את הכינוי "רביעיית הקיסר". הכינוי של הרביעייה מגיע מפרקהּ השני, שהוא סט של וריאציות על "המנון הקיסר" שכתב היידן בעצמו לכבוד פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
1. אלגרו
2. פוקו אדג'יו: קנטבילה
3. מינואט - אלגרו
4. פינאלה. פרסטו
הפרק הראשון של הרביעייה בנוי כצורת סונטה.
הפרק השני, כאמור, הוא בצורת נושא וריאציות, כאשר הסולם משתנה לסול מז'ור, אותו סולם מקורי של ההמנון. לאחר הופעת הנושא, מופיעות כמקובל, הווריאציות, בפרק זה ארבע במספר. בכל אחת מן הווריאציות מנגן כלי משתנה אחד את הנושא, כאשר הווריאנטים בעצם מופיעים בכלים האחרים. הווריאציה הראשונה היא דואט של שני הכינורות, ואת הנושא מנגן הכינור השני. הכינור הראשון מנגן נושא נגדי בחלקי 16, ובין שני הקווים נוצרים דיסוננסים וקטעים מתוחים רבים. שאר הווריאציות כתובות לכל ארבעת הקשתנים, כאשר את הנושא מנגנים הצ'לו, הוויולה והכינור הראשון לפי סדר זה. הווריאציות הולכות ונעשות דחוסות יותר ויותר מבחינה הרמונית ופוליפונית. ניתן להבחין שהווריאציה האחרונה נפתחת כבר במי מינור ואין בה בסיס טונאלי יציב, והיא למעשה שיא מבחינה אקספרסיבית. לאחריה מופיעה קודה קצרה החוזרת לסול מז'ור ומסיימת את הפרק.
המינואט, כתוב בדו מז'ור ובלה מינור, והפרק האחרון גם הוא בדו מז'ור ובצורת סונטה.
אופוס 76 מס' 3 > אנקדוטה

בזמן השלטון הצבאי של בעלות הברית בגרמניה ובאוסטריה אחרי מלחמת העולם השנייה, נאסר המנון גרמניה, שנשא אופי לאומני, להשמעה בציבור. כתוצאה מכך, קרה שלא פעם נגינת הפרק השני של הרביעייה הופרעה על ידי חיילי בעלות הברית אשר חשבו בטעות כי היצירה המנוגנת היא המנון גרמניה.
אופוס 76 מס' 4

הרביעייה הרביעית בסט, בסולם סי במול מז'ור, ידועה יותר בכינויהּ "הזריחה", הודות לנושא הפותח אותה, אשר העלה כנראה אסוציאציה של זריחה.
1. אלגרו קון ספיריטו
2. אדג'יו
3. מינואט - אלגרו
4. פינאלה. אלגרו מה נון טרופו
פתיחת הפרק הראשון סותרת לכאורה את סימן הטמפו של הפרק; הכינור השני, הויולה והצ'לו מחזיקים את אקורד הטוניקה כשמעליהם מנגן הכינור הראשון את מוטיב "הזריחה"  הפסטורלי והמתון. הנושא מופיע שוב באותו תזמור אך על אקורד הדומיננט-ספטאקורד. בתיבה 22 מתחיל למעשה החלק הנמרץ, כפי שהוא בא לידי ביטוי בהוראת הטמפו. מוטיב הזריחה עובר לאחר מכן בין הכלים השונים, ו"מואר" באופנים שונים בפיתוח של הפרק.
אופוס 76 מס' 5

הרביעייה החמישית ברה מז'ור, מכונה לעיתים "לארגו", משום שפרקה השני הנושא כותרת זו, מתבלט באורכו ובאופיו.
1. אלגרטו
2. לארגו: קנטבילה א מסטו (שירתי ועצוב)
3. מינואט: אלגרו
פינאלה. פרסטו
הפרק הראשון ברביעייה זו אינו בצורת סונטה, אלא בנוי כשילוב של צורת וריאציות וצורה תלת חלקית. הפרק השני עובר לסולם מרוחק יחסית, פה דיאז מז'ור ובנוי בצורת סונטה. פרק המינואט הוא לסירוגין ברה מז'ור וברה מינור, והפרק האחרון כתוב בצורת סונטה עם קיטועים רבים.
אופוס 76 מס' 6

הרביעייה האחרונה בסט במי במול מז'ור היא מבחינות רבות רביעייה יוצאת דופן.
1. אלגרטו - אלגרו
2. פנטזיה. אדג'יו
3. מינואט: פרסטו
4. פינאלה. אלגרו ספיריטואוזו
הפרק הראשון בנוי בצורת וריאציות, כאשר הנושא מכיל מוטיב הרמוני חריג הכולל אקורד גרמני. לאחר שינוי סימן הטמפו מופיעה פוגטה קצרה המבוססת על הנושא וקודה. הפרק שני הכתוב אופן חריג כפנטזיה, אלמנט המתייחס הן למבנה והן לטונאליות. סולם התחלת הפרק הוא סי מז'ור (ללא סימני היתק במפתח). חלקו הראשון של הפרק בנוי מהופעות של הנושא בסולמות שונים, כמו מי מז'ור, סי במול מז'ור, סי במול מינור, עם מוטיב מעברי של הצ'לו ביניהם. לקראת סופו של הפרק מופיע חלק בעל אופי פוליפוני, והסולם מתקבע על סי מז'ור. בסוף חלק זה מופיעה גם קודה. הפרק השלישי בנוי כמינואט הדומה למינואטים בארוקיים, כלומר, במקום הטריו השכיח מופיע מינואט שני "אלטרנטיבי" (Alternativo) אשר מורכב מרצף של סולמות עולים ויורדים. הפינאלה בשלושה רבעים הוא הפרק היחיד הרביעייה הבנוי בצורת הסונטה הסטנדרטית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13913396r (data)  GND: 30080847X  MusicBrainz work: c6360a27-dbf6-4065-9989-633405b96538  VIAF: 178295278   WorldCat (עם VIAF): 178295278
ריבה מקנטייר

| --- | --- |

ריבה מקנטייר, 2022
 לידה:  28 במרץ 1955 (בת 69) מקאלסטר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Reba Nell McEntire 
 שם במה:  Reba 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  Southeastern Oklahoma State University, אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה בסטילווטר 
 סוגה:  קאנטרי, גוספל 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס, Nash Icon Records, MCA נאשוויל, ביג מאשין 
 בן או בת זוג:  Narvel Blackstock (?–2015) 
 צאצאים:  Shelby Blackstock 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2001)  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1984)  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1985)  פרס המוזיקה האמריקאית לזמרת אהובה – קאנטרי (1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1998, 2004)  Blockbuster Entertainment Awards (1985)  פרס גראמי להופעת קאנטרי (נשים) (1987)  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1986)  Country Music Association Award for International Achievement (2000)  Country Music Association Award for Female Vocalist of the Year (1987)  פרס מרכז קנדי (2018)  פרס המוזיקה האמריקאית לזמרת אהובה – קאנטרי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.reba.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריבה נל מקנטייר (באנגלית: Reba McEntire; נולדה ב-28 במרץ 1955) היא שחקנית, פזמונאית וזמרת קאנטרי אמריקאית. מקנטייר, אשר מכונה "מלכת הקאנטרי", היא אחת האמניות הנמכרות ביותר בכל הזמנים – היא מכרה מעל ל-75 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
קריירה

בתחילת 1990 לקחה מקנטייר חלק בסרט "פחד עד מוות". ב-1995 שיחקה במיני-סדרת הדרמה התקופתית "בנות הבאפלו" ברשת CBS, בתפקיד של אנני אוקלי, לצידן של אנג'ליקה יוסטון ומלאני גריפית'.
בשנת 1998 כיכבה בסרט הטלוויזיה "Forever Love" של רשת CBS, שם גילמה את דמותה של ליזי ברוקס, אשר סובלת משבץ מוחי בגיל עשרים וארבע.
היא כיכבה מאז במחזמר בברודוויי "Annie Get Your Gun" בשנת 2001 ובסיטקום "ריבה" בשנים 2001–2007, אשר עליו היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 2006 דיבבה בסרט "השועל והכלבלב 2" בהפקת אולפני דיסניטון.
בשנת 2007 היא הייתה הראשונה שזכתה בפרס נשים במוזיקה.
בשנת 2019 תרמה את קולה כמדבבת בסרט "מרגלים לא רגילים".
החל מ-2020 היא לוקחת חלק כשחקנית אורחת בסדרה שלדון הצעיר, שם גם פגשה את השחקן רקס לין, איתו החלה לצאת בעקבות המפגש המחודש איתו בסדרה, לאחר 30 שנה שלא נפגשו.
בשנת 2021 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "ברב וסטאר נופשות בוויסטה דל מאר". בשנת 2022 היא שיחקה בעונה השלישית של סדרת הדרמה "Big Sky" ברשת ABC; בדמותה של סאני בארנס.
בשנת 2023 הצטרפה מקנטייר לכס השופטים בעונתה ה-24 של תוכנית המציאות "The Voice" לצדם של גוון סטפאני, ג'ון לג'נד ונייל הורן.
בפברואר 2024, שרה את המנון ארצות הברית בפתיחה של סופרבול LVIII.
ראו גם

She Thinks His Name Was John
ריו טינטו

ערך זה עוסק בנהר בספרד. אם התכוונתם לחברת כרייה אוסטרלית-אנגלית גדולה, ראו .
ריו טינטו
ריו טינטו
ריו טינטו (בספרדית: Rio Tinto; "הנהר האדום") הוא נהר בדרום-מערב ספרד אשר נובע מהרי סיירה מונרה באנדלוסיה, ומשם זורם למפרץ קדיס באואלבה. הנהר שופע בברזל ומתכות אחרות אשר משווים לו צבע אדום-חום, ולאורכו אתרים אשר שימשו כבר מתקופות קדומות לכרית מתכות.
אודות

כבר בתקופות קדומות הנהר שימש להפקת זהב, כסף, נחושת ומינרלים אחרים. בסביבות 3000 לפנה"ס היו אלה האיברים ואנשי טארטסוס אשר כרו בנהר. אחריהם באו הפיניקים והרומאים. לאחר הרומאים נזנחו אתרי הכריה. הם התגלו מחדש על ידי הספרדים בשנת 1556, נפתחו בשנת 1724 ונמכרו לבריטים בשנת 1871.
בשנת 1873 הוקמה חברת ריו טינטו (אנ') כדי להפעיל את המכרות, ובימינו היא אחת מחברות הכרייה הגדולות בעולם. לאחר שיא בהפקת הזהב והכסף בשנת 1930 הצטמצמה הכריה בנהר, כשבשנת 1986 הופסקה כריית הנחושת ובשנת 1993 הופסקה כריית הזהב והכסף.
באמצע שנות ה-70 חפרה משלחת בראשותם של בנו רותנברג ואנטוניו בלנקו באזור המכרות של ריו טינטו. במקום, ששימש אז כאזור כריה גדול ופעיל, נמצאו שרידים ועדויות נרחבות לכרית כסף ולהתכתו בדרכים מתוחכמות מתקופת הברונזה התיכונה (האלף השני לפני הספירה) ואילך. ההיקף העצום של עפרות הכסף המעובדות הביא להיווצרותם של תילי סיגי כסף המתנשאים עד לגובה של 20 מטר ומעלה. בתוך אזור זה נחשפה שכבה עם ממצאים של קרמיקה המושפעת מקרמיקה פינקית וממצאים נוספים שנקבע כי יובאו למקום. יש הרואים בממצאים אלו כבעלי קשר ישיר למסופר בספר יחזקאל (פרק כ"ז, פסוק י"ב) אודות תרשיש והמסחר הפיניקי הנרחב במתכות במאות ה-6–8 לפני הספירה. לא נמצאו שינויים במטלורגיה הבסיסית לאורך תקופות הכריה וההתכה, אך נמצאו הבדלים בהיקפי וביעילות הכריה המצביעים על כך שבתקופה הפיניקית הפך מיזם הכריה וההתכה לבעל היקף נרחב וקיבל משמעות גאופוליטית נכבדה.
מי הנהר מתאפיינים בחומציות גבוהה (PH 1.7-2.5) ובריכוז גבוה של מתכות. הרכב המים הייחודי שבנהר הפך אותו לכר פורה להתפתחות של יצורי חיים אקסטרמופילים.
הערות שוליים

↑  All about IAMS אתר "Institute for Archaeo-Metallurgical Studies"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX462205  VIAF: 215145542720796642030   WorldCat (עם VIAF): 215145542720796642030
ריו מאבובה

ריו מאבובה (בצרפתית: Rio Antonio Zoba Mavuba; נולד ב-8 במרץ 1984) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר. לזכותו 13 הופעות במדי נבחרת צרפת.
קריירה

מאבובה נולד באוניית פליטים ממלחמת האזרחים באנגולה והגיע לצרפת בא היה במעמד של חסר-לאום עד גיל 20. אימו אנגולית ואביו, ריקי מאבובה היה כדורגלן זאירי שהשתתף במונדיאל 1974.
את דרכו המקצוענית הוא החל בעונת 2003/4 בקבוצת בורדו, בה שיחק 4 עונת וביולי 2007 עבר לויאריאל. בוויאריאל מאבובה
לא שיחק הרבה, ובחלון העברות של ינואר 2008 הוא הושאל לליל. בתום אותה שנה רוכשת אותו ליל והוא מונה לקפטן הקבוצה במהלך עונת 2008/9. הוא שותף בזכייתה של ליל בדאבל בעונת 2011/2. בעונת 2012/13 הוא חווה פציעה קשה שהשביתצה אותו במשך מספר חודשים, אך הוא שב לעצמו בעונת 2013/14. ב-21 ביולי 2017 חתם מאבובה בספרטה פראג הצ'כית לאחר תשע שנים בליל.
בספטמבר 2018, לאחר תום חוזהו בפראג, חתם בקבוצת מריניאק-ארלק (צר') מהליגה האזורית השלישית בצרפת, שם הוא יסיים את הקריירה שלו.
ב-2004 הוא הוזמן לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל, אולם החליט לשחק בנבחרת צרפת והצטרף לנבחרת צרפת הצעירה. ב-2004 הוא שותף להצלחה הצרפתית בטורניר טולון ושיחק בנבחרת הצעירה עד ליורו 2006 לנבחרות צעירות. בעקבות בחירתו לשחקן המצטיין בטורניר טולון, הוא זומן לנבחרת הבוגרת של צרפת בה שיחק לראשונה ב-2004.
הוא שיחק בנבחרת צרפת עד לשנת 2007 ולאחר מכן לא זומן עד לשנת 2012. הוא שותף במוקדמות אליפות העולם 2014 ואת הופעתו האחרונה בנבחרת עשה במשחק הראשון של מונדיאל 2014 בו נכנס כמחליף בניצחון צרפת על הונדורס 3–0. מאבובה היה על הספסל בשאר הטורניר וכן במספר משחקי ידידות בספטמבר 2014. לאחריהם לא זומן שוב לנבחרת הלאומית.
תארים

בורדו
גביע הליגה הצרפתי: 2007
סגנות: 2006
ליל
אליפות: 2011
גביע: 2011
נבחרת העונה של ליגה 1: 2012
רינודרמטיים

| רינודרמטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
על־משפחה:: אילניתאים
משפחה:: רינודרמטיים
סוג:: קרפדת החדק
מינים
 R. darwinii; R. rufum
שם מדעי
 Rhinodermatidae
תחום תפוצה


רינודרמטיים או קרפדות חדק (שם מדעי: Rhinodermatidae) הם משפחה קטנה של חסרי זנב המצויה בחופים הדרום-מערביים של דרום אמריקה. במשפחת הרינודרמטיים נכלל סוג אחד בלבד - קרפדות החדק (Rhinoderma), ובו שני מינים:
Rhinoderma darwinii
Rhinoderma rufum - מצוי בסכנת הכחדה חמורה ועלול להכחד בקרוב.
שני המינים ידועים בשיטה המיוחדת בה הם מטפלים בצאצאיהם, בה הראשנים נשמרים לזמן מה בפיהם של אביהם. בתחילה, מוטלות הביצים על הקרקע, ולאחר בקיעתם יכניס את הראשנים לתוך שק-הקול הגדול שלו. אצל המין Rhinoderma rufum, הזכר יעביר את הראשנים בשק הקול שלו למקור מים ושם ישחרר אותם כדי שיתפתחו; ואילו בקרב המין Rhinoderma darwinii, הראשנים ישהו בשק-הקול של אביהם עד לשלב שינוי הצורה (המעבר מראשן לחסר זנב כמעט בוגר). הנקבה מטילה בין 5 ל-15 ביצים בכל הטלה.
בני משפחת הרינודרמטיים קטנים יחסית, ומגיעים עד לאורך של 3 סנטימטרים ולרוחב של כ-2-1.5 סנטימטרים. רוב הפרטים צהובים בהירים או ירוקים, כשעל גופם כתמים חומים גדולים. האף ארוך וצר, וזהו מקור כינויים של הרינודרמטיים, קרפדות החדק. הרינודרמטיים יבשתיים בעיקר, אך הם חיים, כרוב חסרי הזנב, בסביבה לחה.
רייצ'ל קמפסון

| --- | --- |

רייצ'ל קמפסון ב-1974
 לידה:  28 במאי 1910 דארטמות', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 במאי 2003 (בגיל 92) מילברוק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Saint Peter's Episcopal Cemetery 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1933) 
 בן או בת זוג:  מייקל רדגרייב (1935, 18 ביולי 1935–1985) 
 צאצאים:  ונסה רדגרייב, קורין רדגרייב, לין רדגרייב 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייצ'ל קמפסון (באנגלית: Rachel Kempson; ‏28 במאי 1910 - 24 במאי 2003) הייתה שחקנית אנגלייה. היא הייתה נשואה לשחקן מייקל רדגרייב והייתה אם למשפחה של שחקנים.
ביוגרפיה

קמפסון נולדה בעיר דארטמות' שבאנגליה בתם של ביאטריס המילטון ואריק ויליאם אדוארד קמפסון שהיה מנהל בית ספר.
היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) ואחר כך הצטרפה לרויאל שייקספיר קומפני. ב-1935 התחתנה עם מייקל רדגרייב ושיחקה לצידו פעמים רבות על בימת התיאטרון. היא השתתפה במספר רב של סרטי קולנוע וטלוויזיה, הבולטים שבהם היו "The Captive Heart" משנת 1946, "טום ג'ונס" (1963), "זיכרונות מאפריקה" (1985), "הדוד וניה" (1991) וסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים "היהלום שבכתר" (1984). ב-1986 כתבה אוטוביוגרפיה בשם "החיים בקרב משפחת רדגרייב" שיצא לאור על ידי דאטון.
קמפסון נשאה למייקל רדגרייב ב-1935 והייתה לכלתם של השחקנים רוי רדגרייב ומרגרט סקאדמור. היא הייתה אמם של ונסה, לין וקורין רדגרייב. נכדיה הם השחקנים ג'ואלי ונטשה ריצ'רדסון (שנהרגה בתאונת סקי ב-2009), ג'מה רדגרייב וקרלו נרו.
ב-1959 קיבל בעלה תואר אבירות, והיא נקראה באופן רשמי ליידי רדגרייב, אך לא השתמשה בתואר זה בקריירה שלה. היא נפטרה משבץ מוחי ב-2003 ארבעה ימים לפני יום הולדתה ה-93. היא שהתה באותה עת אצל נכדתה, נטשה ריצ'רדסון, במילברוק שבניו יורק.
פילמוגרפיה

(1946) The Captive Heart
(1954) The Sea Shall Not Have Them
טום ג'ונס (1963) Tom Jones
(1964) The Third Secret
הפרס הגדול Grand Prix
נערה ושמה ג'ורג'י (1966) Georgy Girl
(1967) The Jokers
הסתערות חיל הפרשים (1968) The Charge of the Light Brigade
(1969) A Touch of Love
(1969) Two Gentlemen Sharing
ג'יין אייר (1970) Jane Eyre
ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל (1974) Jennie: Lady Randolph Churchill
הלורד הקטן (1980) Little Lord Fauntleroy
היהלום שבכתר (1984) The Jewel In The Crown
המגדל השחור (1985) The Black Tower
זכרונות מאפריקה (1985) Out Of Africa
(1988) Stealing Heaven
לורנה דון (1990) Lorna Doone
הדוד וניה (1991) Uncle Vanya
דז'ה וו (1997) Deja Vu
הערות שוליים

↑  Rachel Kempson Biography (1910-)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118988034  ISNI: 0000 0000 7860 4120  LCCN: n87923076  SELIBR: 250626  SNAC: w6xf0qbv  VIAF: 52489447   WorldCat (עם VIAF): 52489447
רפאל אולבינסקי

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1943 (בן 81) קיילצה, רפובליקת פולין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורשה לטכנולוגיה 
 תחום יצירה:  ציור, איור, עיצוב, גרפיקה, אמנות חזותית, הוראת האמנויות, כרזה 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב להצטיינות בתרבות (2005)  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 אתר רשמי
 
תערוכת כרזות של אולבינסקי בלובי בקומפלקס Paragon במהלך פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בבנגקוק, אוקטובר 2006
רָפָאל אולבינסקי (בפולנית: Rafał Olbiński; נולד ב-21 בפברואר 1943) הוא צייר, מאייר ומעצב גרפי פולני-אמריקאי.
ביוגרפיה

רפאל אולבינסקי, יליד קיילצה, סיים לימודי אדריכלות בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת ורשה לטכנולוגיה, פולין, בשנת 1969, ובהמשך התפרסם כצייר ומעצב גרפי מוכשר. בשנת 1981 היגר לארצות הברית. מגזינים ידועים, כדוגמת הדר שפיגל הגרמני, הגדירו אותו כאחד מגדולי האמנים הסוריאליסטים כיום, העומד בשורה אחת עם אנדי וורהול וסלבדור דאלי.
אולבינסקי זכה ביותר מ-100 פרסים שונים עבור עבודותיו, כולל מדליות זהב וכסף מאגודות המאיירים היוקרתיות של ניו יורק (SoI) ולוס אנג'לס (SILA) ומ"מועדון הארט דיירקטורס של ניו יורק (ADC)".
תמונותיו מוצגות בגלריות ובמוזיאונים בעלי שם, כדוגמת המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, וספריית הקונגרס בוושינגטון.
תפוקתו הרבה של אולבינסקי ואיכות עבודתו הן מרשימות. בין השאר עיצב אולבינסקי מאות כרזות לסרטי קולנוע, הצגות תיאטרון ואופרה, וזכה בפרסים בינלאומיים רבים אף בתחומי עיצוב אלה. בין הסרטים הרבים להם עיצב כרזות: האזרח קיין, קטיפה כחולה, טוטסי, שיער, פלאטון, היו זמנים באמריקה, סיפור הפרברים ומאות אחרים.
הערות שוליים

↑  התערוכה "כרזות מזמרות" - רפאל אולבינסקי, עכבר העיר, אמנות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012500580205171  PLWABN: 9810690916705606  BIBSYS: 11070043  GND: 128534389  ISNI: 0000 0001 1667 741X  LCCN: n95102413  LNB: 000225686  NKC: xx0261472  SUDOC: 092738613  ULAN: 500469284  VIAF: 70645512   WorldCat (עם VIAF): 70645512
קמרון מקאבוי

קמרון מקאבוי (באנגלית: Cameron McEvoy; נולד ב-13 במאי 1994 בגולד קוסט) הוא שחיין אוסטרלי, האלוף האולימפי (פריז 2024) ואלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר חופשי. סגן אלוף העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר חופשי. זוכה 3 מדליות ארד אולימפיות (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בלימה, פרו ב-2011 זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חופשי. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון שיה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ב-2013 זכה במדליית כסף לאחר שהשתתף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות. הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.88 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.63 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.58 דקות, 14 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.44 שניות.
ביוגרפיה > 2014

במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 2014 זכה במדליות כסף בשלושת המשחים בסגנון חופשי, וכן היה שותף בניצחונן של נבחרות השליחים במשחים ל-4x100 מטר חופשי ול-4x200 מטר חופשי, וכן זכה במדליית הכסף עם נבחרת השליחים ל-4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף הפאן פסיפיק

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באותה שנה בעיר הולדתו גולד קוסט, זכה ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 ארד. מדליות הזהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 47.82 שניות, לפני נייתן אדריאן מארצות הברית (48.30 שניות) ובן ארצו ג'יימס מגנוסן (48.36 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.80 דקות, לפני ארצות הברית (3:13.36 דקות) וברזיל (3:13.59 דקות). מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.36 דקות, אחרי בן ארצו תומאס פרייזר-הולמס (1:45.98 דקות)וקוסוקה הגינו מיפן (1:46.08 דקות), במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:08.55 דקות) ומשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3.33.45 דקות). נוסף לכך, סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.07 שניות.