stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבוי (סרט, 2022)

| --- | --- |

 בימוי:  זהר וגנר 
 תסריט:  זהר וגנר 
 שחקנים ראשיים:  דאנה איבגי עלא דקה אימרי ביטון 
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  מוש משעלי
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 2022 
 משך הקרנה:  78 דק' 
 שפת הסרט:  עברית, ערבית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סבוי הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דוקו דרמה משנת 2022, בבימויה של זהר וגנר ובכיכובה של דאנה איבגי.
תקציר העלילה

לאורך שנות ה־70, מדינת ישראל הוכתה בשורת פיגועי טרור שביצעו מחבלים: חטיפות מטוסים, פיגועי חבלה וחדירות ליישובים. אחד הפיגועים המדממים בכרוניקת הטרור בשנים ההן היה הפיגוע במלון סבוי בתל אביב.
ב־5 במרץ 1975, בשעה 11 בלילה, חוליית מחבלים הגיעה בסירה אל חוף הים בתל אביב והשתלטה על המלון. הסרט "סבוי" חוזר אל הלילה ההוא, דרך נקודת מבטה של כוכבה לוי, אחת מבנות הערובה בפיגוע.
כוכבה לוי (דאנה איבגי), גיבורת ליל הפיגוע והסרט, אישה בשנות השלושים לחייה מגיעה לבית המלון "סבוי" בתל אביב בחברת המאהב שלה, אברהם עזריקי (אימרי ביטון). במהלך שהותם שם, פורצת חוליית מחבלים למקום. כוכבה לוי, כדוברת ערבית, ומתוך תושייה וקור רוח בלתי רגילים, משמשת כמתורגמנית במשא ומתן המתנהל בין המחבלים לכוחות הביטחון שנמצאים מחוץ לזירה.
לאורך הסרט אנחנו נחשפים לרגעי האימה בתוך המלון, לדילמות המוסריות איתן התמודדה כוכבה לוי ולמערכת היחסים שהתפתחה בינה לבין אחד מהמחבלים, אותו כינתה ביומנה "שן זהב" (עלא דקה).
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| דאנה איבגי | כוכבה לוי |  |
| עלא דקה | מנהיג חוליית המחבלים |  |
| אימרי ביטון | עזיקרי |  |
| ג'לאל מסראווה | פלסטיני |  |
| אדם גבאי | פלסטיני |  |
מועמדויות ופרסים

| שנה | ארגון | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר | זהר וגנר | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר | דאנה איבגי | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | נילי פלר ושאולי מלמד | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר | שקד נאור | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר | מאיה לבוביץ | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר | רונית דוגו ארביב | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לפסקול הטוב ביותר | שחף וגשל | מועמדות |
| 2022 | פרס פסטיבל הקולנוע ירושלים | פרס דיאמונד לעריכה | נילי פלר ושאולי מלמד | זכייה |
| 2022 | פרס פסטיבל הקולנוע ירושלים | פרס דיאמונד לבימוי לסרט תיעודי | זהר וגנר | זכייה |
הערות שוליים

↑  יאיר רוה, פרסי אופיר 2022: רשימת הזוכים המלאה, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ", 18 בספטמבר 2022
↑  זוכי פסטיבל הקולנוע ירושלים 2022, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סילביה מרקוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בינואר 1952 (בת 72) בקאו, רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה, ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט 
 שפה מועדפת:  רומנית, עברית, צרפתית, גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
סילביה מרקוביץ' (נולדה ב-30 בינואר 1952) היא כנרת רומניה-ישראלית ממוצא יהודי, החיה בצרפת ובאוסטריה
בשנת 1976 עלתה מרומניה לישראל וקיבלה אזרחות ישראלית.
רקע משפחתי, לימודיה ותחילת פעילותה המוזיקלית ברומניה.

סילביה מרקוביץ'-פאגין נולדה בבקאו שברומניה, לאברהם מרקוביץ' ולאנה לבית כץ. אחרי לימודי מוזיקה בעיר הולדתה היא למדה בקונסרבטוריון בוקרשט והייתה תלמידתו של הכנר שטפן גאורגיו מאז הייתה בת 12. בגיל שש-עשרה הופיעה לראשונה מחוץ לארצה, בקונצרט בהאג, הולנד, תחת שרביטו של ברונו  מאדרנה.
זכייתה בפרסים יוקרתיים בחו"ל וברומניה

בשנת 1969 זכתה בפרס השני בתחרות מרגריט לונג/ז'אק טיבו בפריז, כשהפרס הראשון לא הוענק לאיש מהמתחרים. אז זכתה גם במונקו בתחרות ע"ש הנסיך רניה שלישי בפרס מיוחד על ביצוע של יצירה מוזיקלית בת זמננו. בשנת 1970 הייתה הזוכה בפרס הראשון בתחרות ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט.
המשך קריירה הבינלאומית מרומניה ואחרי הגירתה

בשנת 1971 אחרי הופעה כסולנית עם התזמורת הסימפונית של לונדון, הוזמנה על ידי קלאודיו אבדו לנגן את הקונצרטו השני לכינור מאת בלה בארטוק עם תזמורת לה סקאלה. 
בשנת 1972 לרגל חגיגת יום הולדתו ה-90, הזמין אותה לאופולד סטוקובסקי לנגן את הקונצ'רטו לכינור של גלאזונוב עם התזמורת הסימפונית של לונדון ברויאל אלברט הול. חברת דקה הקליטה את הקונצרט.

החל משנת 1976, כשעלתה מרומניה של צ'אושסקו לישראל, התאפשר לה לפתח קריירה בינלאומית, חופשייה ממגבלות פוליטיות.

מתחילת שנות ה-1980 חיה ופעלה בגרמניה כמורה בבית הספר הגבוה למוזיקה בעיר זארבריקן וכמו כן באקדמיה למוזיקה של טיבור וארגה בסיון בשווייץ. היא  פרופסור בפקולטה למוזיקה של האוניברסיטה לאמנויות הבמה של גראץ באוסטריה.
היא מנגנת על כינור אלבאני מסביבות שנת 1800 ומרבה להופיע בדרום אמריקה, בארצות הברית, ביפן, בישראל וברחבי אירופה. היא פעילה גם כנגנית מוזיקה קאמרית ומופיעה לעיתים קרובות ברסיטלים עם פסנתרנים מפורסמים, ולאחרונה גם עם בנה, אמו פאז'ן.
בין הקלטותיה החשובות: סונאטות של קלוד דביסי, סזר פרנק וגבריאל פורה וקונצ'רטו לכינור של ז'אן סיבליוס עם נמה ירווי והתזמורת הסימפונית של גטבורג.
המשך קריירה הבינלאומית מרומניה ואחרי הגירתה > חייה הפרטיים

לסילביה מרקוביץ', הנשואה לכנר השווייצרי דייגו פאז'ן וחיה בשטרסבורג בצרפת, יש שני ילדים - שרה, זמרת סופרן ואמו, פסנתרן.
פרסים ואותות הוקרה

1969 - הפרס השני (הפרס הראשון לא הוענק) בתחרות הבינלאומית מרגריט לון/ז'אק טיבו בפריז
פרס מיוחד של הנסיך רנייה של מונקו עבור ביצוע של יצירה עכשווית
1970 - הפרס הראשון בתחרות הבינלאומית "ג'ורג'ה אנסקו" בבוקרשט.
סילביה סליי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1916 ל'אנדידנו, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  24 באוקטובר 2010 (בגיל 94) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פילדלפיה 
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון 
 מעסיק:  אוניברסיטת סטוני ברוק 
 בן או בת זוג:  Lawrence Alloway 
 פרסים והוקרה:  פרס שדולת הנשים למפעל חיים בתחום האמנות (2011) 
 www.sylviasleigh.com
 
סילביה סליי (באנגלית: Sylvia Sleigh; 8 במאי 1916 - 24 באוקטובר 2010) הייתה אומנית ריאליסטית וולשית - אמריקאית, שפעלה בתנועת האמנות הפמיניסטית. יצירותיה של סליי, אשר ביטאו את האג'נדה הפמיניסטית שלה, צברו פופולריות רבה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20. המפורסמות מבין יצירותיה הן "פיליפ גולב שכוב״ (1971), ״המרחץ הטורקי״ (1973) ו״הזמנה למסע״ (1979 -1999). סליי זכתה בפרס מפעל החיים - ועידת הנשים לאומנות (2011), פרס האמן הנכבד למפעל חיים - ארגון מכללת האומנות של אמריקה (2008), מענק קרן פולוק - קרסנר (1985) ומענק האומנות הלאומי - עמותת האמנים הוויזואלים (1982).
קורות חיים

סליי נולדה בווילס, גדלה באנגליה ולמדה ציור באוניברסיטת ברייטון לאמנות. סליי עסקה בציור כבר מגיל צעיר. בילדותה, העניקה לה אמה קתרין במתנה צבעי מים וצבעי שמן. סליי, אשר הוקסמה על ידי יופיו של הטבע, ציירה לרוב פרחי בר.
סליי, שהתעניינה באופנה ובטקסטיל, התקבלה למשרת מלבישה בחנות בגדים בלונדון לאחר סיום לימודיה. מאוחר יותר, פתחה בעצמה חנות לבגדי נשים בברייטון. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, סגרה סליי את החנות ונישאה לצייר מייקל גרינווד. היא עברה להתגורר איתו בלונדון ושם התחילה את קריירת האומנות שלה. בשנת 1953, הוצגו ציוריה בתצוגת היחיד הראשונה שלה, בגלריית האמנות קנסינגטון. התערוכה כללה דיוקנאות של עמיתיה הסטודנטים והאמנים וציורי נוף וטבע דומם. אולם, כאומנית אישה, היא התקשתה למשוך תשומת לב מקצועית. התערוכה לא זכתה להדים ולא נחלה הצלחה. לאחר גירושיה מבן זוגה הראשון בתחילת שנות החמישים, התחתנה סליי עם לורנס אלווי, מבקר אמנות ואוצר מוכר ובעל השפעה. יחד, היגרו לארצות הברית בשנות השישים המוקדמות, שם עבד אלווי בתור אוצר במוזיאון סולומון ר. גוגנהיים.
במהלך שנות השבעים המוקדמות, סליי הייתה חברה ב: A.I.D וב: SOHO20, שתיהן גלריות שהוקדשו להצגת יצירות של אמניות. במשך כמה עשורים סליי אספה יצירות של נשים. בשנת 1999 היא תרמה אוסף שכלל מעל ל-100 פריטים לגלריית SOHO20. אוסף זה כלל בין היתר יצירות של הלן אילון, לואיז בורז'ואה, אודרי פלאק ואמניות נוספות.
פעילות מקצועית

לאחר מעברה לארצות הברית עבודתה החלה לצבור הכרה.
מוטיב מרכזי ביצירותיה הידועות של סליי, הוא היפוך תמות סטריאוטיפיות אומנותיות; היא ערערה את דינמיקת הכוח בין המבט הגברי - ההשקפה הפטריארכלית - לבין הגוף הנשי המחופצן על ידיו, בכך שהציגה ביצירותיה גברים ערומים בתנוחות אשר באופן מסורתי, מפורשות כנשיות.
יצירות רבות של סליי מאזכרות בצורה ישירה יצירות קלאסיות. דוגמה לכך, היא היצירה ״פיליפ גולב שכוב״ (1971), בה מוצג גבר עירום שוכב בפוזיציה המפתה - פוזיציה זהה לזאת של האלה ונוס, ביצירתו של דייגו ולסקס, ״רוקבי ונוס״ (1947-1951).
דוגמה נוספת, היא ״המרחץ הטורקי״ (1973), המאזכרת את יצירתו של ז'אן אוגוסט אינגרס ״המרחץ הטורקי״ (1862). ביצירתו האירוטית של אינגרס, מוצגות למעלה מעשרים נשים עירומות מבוסמות, הנחות בבית מרחץ טורקי. ביצירתה של סליי, מוצגים שישה גברים עירומים (אחד מתוך השישה הוא בן זוגה הראשון של סליי), הנחים, כמו בדוגמה הקודמת, בתנוחות הדומות לתנוחותיהן של הדמויות ביצירה אותה סליי מאזכרת. חמישה מהם, מביטים היישר לצופה. לעומת אינגרס, המציג את דמויותיו כנשים אוריינטליות סטריאוטיפיות, סליי מאתגרת לא את איקונוגרפית העירום הנשי בלבד, אלא גם את התפיסות הקונבנציונליות של מושג הגבריות.
ברם, יצירותיה של סליי אינן מוגבלות לעירום גברי ולאזכור יצירות קודמות; ייחודה נטוע בדיוקנאות האנורמלים שציירה. בין אם הדיוקן תיאר דמות אחת או קבוצה נרחבת, כל אינדיבידואל הוצג בגופו המלא. מהבעות הפנים ושפת הגוף האופייניות לדמויות המוצגות ביצירה ועד לביגוד שלהן, הדיוקנאות שסליי יצרה היו רוויי פרטים. דוגמה הולמת, היא היצירה ״סוהו 20 דיוקן קבוצתי״, בה מוצגות חברות גלריית הנשים הקואופרטיבית, אליה סליי הייתה שייכת.
למרות שלא קשרה את עצמה לזרם האוונגרד, לאחר הגירתה של סליי לארצות הברית, בהחלט ניתן להבחין באספקטים ביצירותיה שהושפעו מזרם זה; ֿהאטמוספירה המעורפלת שאפפה רבות מיצירותיה המוקדמות, פינתה מקום לפלטה מחודשת של צבעים בהירים ועזים שאפיינה את יצירותיה המאוחרות.
אזכורים

בשנת 1977 העניקה אוניברסיטת נורת'ווסטרן תואר פרופסור לשם כבוד לסליי. במהלך שני העשורים האחרונים של חייה, רכשה וצברה סליי אוסף מרשים שכלל למעלה ממאה יצירות של אמניות, אותו הציגה בגלריית סוהו 20 בשנת 1999. לאחר פטירתה בשנת 2011, האוסף נתרם לגלריית אוניברסיטת האומנות רואן. תערוכתה האחרונה של סליי הייתה לאחר מותה, בשנת 2013 במוזיאון טייט ליברפול בלונדון.
בשנת 2010, סליי נפטרה מאירוע מוחי במנהטן, ניו יורק.
הערות שוליים

1 2 3 4  Sylvia Sleigh, University of Brighton College of Arts and Humanities (באנגלית בריטית)
1 2  SYLVIA SLEIGH, sylviasleigh.com
1 2 3  Remembering Sylvia Sleigh | Broad Strokes Blog, NMWA, ‏2010-11-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Borzello, Frances (2002-11-02). "Nude awakening". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2021-03-04.
↑  Carrie Moyer, SYLVIA SLEIGH, The Brooklyn Rail, ‏2010-02-03 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123819679  ISNI: 0000 0001 2278 932X  LCCN: n89640900  RKD: 97626  SNAC: w6193wfz  SUDOC: 221542663  ULAN: 500087472  VIAF: 96315367   WorldCat (עם VIAF): 96315367 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סילביה סליי".
סילביה מיילס

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1924 ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  12 ביוני 2019 (בגיל 94) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1947–2010 (כ־63 שנים) 
 מקום לימודים:  אולפן השחקנים  תיכון וושינגטון אירווינג 
 בן או בת זוג:  Gerald Price (1952–1958) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סילביה מיילס, 1974, פלורידה.
סילביה מיילס (באנגלית: Sylvia Miles;‏ 9 בספטמבר 1924 – 12 ביוני 2019) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת לשני פרסי אוסקר על הופעותיה בסרטים "קאובוי של חצות" ו"רצח, מתוקה שלי".
ביוגרפיה

מיילס נולדה בניו יורק סיטי בשם סילביה ראובן לי, בתם של בל וראובן לי. מיילס ידועה בזכות הופעתה בשנת 1969 בדרמה "קאובוי של חצות", שבה גילמה את קאס, האישה העשירה שמזמינה אל ביתה את הכפרי הצעיר ג'ו בק (ג'ון וויט). על התפקיד זכתה למועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 1975 הייתה מועמדת לאוסקר בשנית, הפעם על הופעתה בתור ג'סי פלוריאן, האלכוהוליסטית במותחן הפשע "רצח, מתוקה שלי".
בשנות ה-80 הופיעה בדרמה הספרותית של גאי המילטון "רצח לאור השמש", בתור המפיקה מיירה גארדינר, ובקומדיות "אישה שטן" בדמותה של אמה של הסופרת מרי פישר (מריל סטריפ) ו"אהבה ממבט שלישי" בתור השדכנית חנה מנדלבאום. מיילס שיחקה בתפקיד קטן, כסוכנת נדל"ן בסרטיו של אוליבר סטון "וול סטריט" ו"וול סטריט 2: הכסף מדבר". ב-1996 שיחקה בסרט "דניס על הקו".
חייה האישיים

בשנת 1948 נישאה מיילס לוויליאם מאיירס, אך הזוג התגרש כעבור שנתיים. בין השנים 1952 ל-1958 הייתה נשואה לג'רלד פרייס. בין השנים 1963 ל-1970 הייתה נשואה לשדרן הרדיו טד בראון. בראון ציין כי הסיבה העיקרית לגירושיהם הייתה חוסר רצונה של מיילס להביא ילדים לעולם.
בשנות ה-60 וה-70 נהגה מיילס לשחק שחמט ברמה תחרותית והייתה חברה במועדון השחמט של מנהטן.
מיילס נפטרה ב-12 ביוני 2019, כשהייתה בדרכה לבית החולים הר סיני במנהטן, בגיל 94. בשנים האחרונות לחייה חוותה הידרדרות במצבה הבריאותי, והייתה תחת השגחה במוסד סיעודי בחודשים האחרונים לחייה. במהלך שנותיה האחרונות סבלה מאנמיה ומבעיות נשימה.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Murder, Inc. | סיידי |  |
| 1961 | פאריש | איילין |  |
| 1963 | Violent Midnight | סילביה |  |
| 1964 | Pie in the Sky | רוז |  |
| 1969 | קאובוי של חצות | קאס | מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1971 | The Last Movie | קלרק התסריט |  |
| 1971 | Who Killed Mary What's 'Er Name? | כריסטין |  |
| 1972 | Heat | סאלי טוד |  |
| 1975 | רצח, מתוקה שלי | ג'סי הלסטד פלוריאן | מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1975 | 92 in the Shade | בלה |  |
| 1976 | The Great Scout & Cathouse Thursday | מאדאם 'מייק' |  |
| 1977 | The Sentinel | גרדה |  |
| 1978 | Zero to Sixty | פלואו איימס |  |
| 1978 | Shalimar | רוזמאסן |  |
| 1981 | The Funhouse | מאדאם זנה |  |
| 1982 | Evil Under the Sun | מיירה גרדנר |  |
| 1987 | Critical Condition | מגי |  |
| 1987 | היפהפייה הנרדמת | הפיה האדומה |  |
| 1987 | וול סטריט | דולורס, סוכנת הנדל"ן |  |
| 1988 | אהבה ממבט שלישי | חנה מנדלבאום |  |
| 1988 | Spike of Bensonhurst | חברת הקונגרס |  |
| 1989 | אישה שטן | פרנסין פישר |  |
| 1995 | Denise Calls Up | דודה שרון של גייל |  |
| 2000 | The Boys Behind the Desk |  |  |
| 2002 | High Times' Potluck | מא |  |
| 2003 | Rose's | גברת פ |  |
| 2007 | Go Go Tales | ליליאן מוריי |  |
| 2010 | וול סטריט 2: הכסף מדבר | דולורס, סוכנת הנדל"ן |  |
| 2019 | Japanese Borscht | מרי טס | (תפקיד קולנועי אחרון) |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם התוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1970 | The Tonight Show Starring Johnny Carson | עצמה | 3 פרקים |
| 1971-1974 | The Mike Douglas Show | עצמה | 5 פרקים |
| 1985 | מיאמי מחלק מוסר | מוריאל גולדמן | פרק אחד |
| 2002 | One Life to Live | סטלה |  |
| 2002 | סקס והעיר הגדולה | ג'ואן | פרק אחד |
הערות שוליים

1 2  "Sylvia Miles, Actress With a Flair for the Flamboyant, Dies at 94". The New York Times. 12 ביוני 2019. נבדק ב-13 ביוני 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Stark, John (10 באוקטובר 1988). "Forget That Trinket in Her Right Hand—Actress Sylvia Miles' Biggest Fan Is Sylvia Miles". People. אורכב מ-המקור ב-31 בדצמבר 2016. נבדק ב-1 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reif, Rita (1972-08-16). "The Women of Chess—So Far It Hasn't Been Their Move". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-08-19.
↑  Gates, Anita (2019-06-12). "Sylvia Miles, Actress With a Flair for the Flamboyant, Dies at 94". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-08-19.
↑  Perpetual Chess Podcast (2021-11-04). FM Asa Hoffman, NYC Local Chess Legend, recounts his Blitz battles + shares Bobby Fischer stories. נבדק ב-2024-08-19 – via YouTube.
↑  "Sylvia Miles, flamboyant scene-stealer with two Oscar nominations, dies at 94". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. אורכב מ-המקור ב-2019-06-15. נבדק ב-2021-07-24.
↑  "'Midnight Cowboy' Actress Sylvia Miles Dead at 94". TMZ. 12 ביוני 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437288805171  BnF: cb13897512w (data)  GND: 118863691X  ISNI: 0000 0001 1950 8355  LCCN: nr98013258  SNAC: w6qd2vk6  VIAF: 68841911   WorldCat (עם VIAF): 68841911
סיאמוטירנוס

| סיאמוטירנוס |
| --- | --- |
 אגן ירכיים של Siamotyrannus isanensis
תקופה
קרטיקון תחתון, 145–125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: מטריאכאנטוזאוריים
סוג:: סיאמוטירנוס
שם מדעי
 Siamotyrannus

סיאמוטירנוס (שם מדעי: Siamotyrannus) הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת המטריאכאנטוזאוריים, שחי בתחילת הקרטיקון בתאילנד. משמעות שמו הוא: "עריץ סיאמי", עקב מבנהו המזכיר את בני משפחת הטירנוזאוריים, והמקום בו התגלה, בהתייחס לשם הקודם של תאילנד - סיאם.
דינוזאור זה נמצא כשלד חלקי בידי Somchai Traimwichanon ב-1993 בעיר קון קאן שבצפון תאילנד. השלד החלקי נבדק ב-1996 ותואר בידי אריק בופטאוט וצוותו. הם גם חזרו לחפור באתר קרוב, בתצורת סאו קואה (אנ') וחשפו ממצאי שיניים, אגן ירכיים וכמה חוליות זנב. ב-1998 קיבל אריק בופטאוט גם ממצאי שיניים נוספים. לצידו התגלו תרופודים נוספים כמו הסיאמוזאורוס והזאורופוד הענק פוויאנגוזאורוס (אנ').
דינוזאור זה היה תרופוד גדול, הקרוב לסינרפטור. בופטאוט העריך שאורכו הגיע ל-7 מטרים והחוקר גרגורי ס. פאול העריך ב-2010 שהגיע לאורך 6 מטרים ומשקל של 500 קילוגרם. החוקרים מולינה-פרס ולרמנדי (Molina-Pérez and Larramendi) העריכו ב-2016 שאורכו הגיע ל-10 מטרים ומשקלו ל-1.75 טון. לדינוזאור היו שני רכסים בולטים לאורך האגן והמבנה הזכיר מאוד את הטירנוזאוריים.
במקור סברו שהדינוזאור שייך לקבוצת הטירנוזאורים בהתאם למבנה האגן, אך השיניים רמזו על קשר בינו לאלוזאורוס וקבוצת הקרנוזאוריה. כיום מעריכים שהוא נחשב לאחד מאבות האלוזאוריים, לצד שאר המטריאכאנטוזאוריים מאזור סין ומזרח אסיה. בתוך משפחה זו הסיאמוטירנוס היה מבין האחרונים ששרדו.
ניצן שקד

| --- | --- |
תא"ל ניצן שקד כראש מספן הציוד, 2010.
תא"ל ניצן שקד כראש מספן הציוד, 2010.
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת כלי שיט  ראש מחלקת תכנון, ארגון, לוגיסטיקה ומשאבים בחיל הים  מפקד יחידת בחינה וניסויים של חיל הים  ראש מספן הציוד
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 
ניצן שקד הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שימש כראש מספן הציוד בחיל הים הישראלי.
ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחיל הים והשלים קורס חובלים. בהמשך שימש כראש מחלקת כלי שיט, ראש מחלקת תכנון, ארגון, לוגיסטיקה ומשאבים בחיל וכמפקד יחידת בחינה וניסויים של חיל הים. לאחר מכן שירת כראש מספן הציוד בחיל.
שקד הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מטעם אוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

↑  עמיר רפפורט, "נעשה הכול להשתלב בפרויקט הספינות החדש של חיל הים", "ישראל דיפנס", ‏ 16.08.2015.
סיאמוזאורוס

| סיאמוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון 130 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ספינוזאוריים
סוג:: סיאמוזאורוס
מין:: Siamosaurus suteethorni
שם מדעי
 Siamosaurus ‏בופטו, 1986

סיאמוזאורוס (שם מדעי: Siamosaurus; משמעות השם: "לטאה סיאמית") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הספינוזאוריים שחי בתאילנד לפני 130 מיליון שנה. הוא קרוב לספינוזאורוס המוכר ומאוד דומה לו במראה, אך קטן ממנו. ממצאי הדינוזאור התגלו ב-1986 וכוללים רק מאובני שיניים והשאר נובע מהשערות.
אורכו המשוער הגיע לתשעה מטרים וייתכן שהיה בעל מפרש גב ובעל זרועות ארוכות. המחקרים האחרונים מראים שבדומה לספינוזאורוס הגדול גם דינוזאור זה חי רוב זמנו בקרבה למקווי מים וניזון בעיקר מדגים. דבר זה עזר לו גם להצליח לצוד למרות ממדיו ונדירות טרף יבשתי וגם להימנע מתחרויות עם אוכלי בשר נוספים. המבנה של הגולגולת המזכיר את גולגולת התנינים מרמז על כך ששחה וצף במים וחי באורח אמפיבי.
סביבון רגל

ערכה של שלושה סביבוני רגל בגדלים שונים
סביבון רגל הוא סביבון שייחודו העיקרי הוא בכך שהוא מופעל באמצעות כף הרגל.
לסביבונים מבנה מוארך וחלול המזכיר בצורתו פעמון, והפעלתם נעשית על ידי דריכה חזקה ומהירה על הקצה הרחב שלהם. ייחוד נוסף של סביבונים אלו קשור לעובדה שניתן לשמר את התנועה הסיבובית שלהם לפרקי זמן ארוכים על ידי בעיטה סיבובית בטכניקה מיוחדת. תכונה זו מאפשרת לפתח בעזרתם משחק הדומה מאוד באופיו למשחק כדורגל. המשחק פותח על ידי ממציא המשחקים דוד הירש, ויצא לאור לראשונה בשנת 1989.
מבנה

ערכת המשחק כוללת שלושה סביבונים חלולים בגדלים שונים. הקצה הרחב של הסביבונים פתוח, וניתן לצרור אותם זה בתוך זה (בדומה לבובות "בבושקה"). ממדיהם הפיזיים של סביבוני הרגל גדולים יחסית לאלו של רוב הסביבונים. גובהה של ערכת המשחק הוא כ-20 ס"מ, וקוטרה כ-10 ס"מ. הסביבונים עשויים מפוליפרופילן, שהוא חומר פלסטי גמיש וחזק המסוגל לעמוד בעומסים הגדולים המופעלים עליהם בעת הפעלתם.
הפעלה וטכניקות משחק > הפעלה ראשונית

בשונה מסביבונים אחרים, שהפעלתם נעשית ממצב התחלתי שבו ציר הסימטריה שלהם ניצב למשטח, סביבוני-רגל מופעלים ממצב התחלתי שבו ציר הסימטריה כמעט מקביל למשטח. מניחים את הסביבון על צדו על הקרקע, ומניחים את אצבעות כף הרגל על קצהו הרחב. במצב זה, נעזרים במשקל הגוף על מנת להפעיל לחץ על הסביבון, ומושכים את הרגל בתנועה מהירה וחזקה בכיוון למטה ולאחור. פעולה זו מקנה לסביבון תנועה סיבובית וכן גורמת, בו בזמן, לשיגורו בתנועה קשתית קדימה תוך שהוא משנה את כיוון ציר הסיבוב שלו במרחב. עם נחיתתו על הקרקע מתייצב הסביבון בתנועה סיבובית כשציר הסיבוב מאונך לקרקע. המרחק אותו עובר הסביבון בשלב ההפעלה הראשונית יכול לנוע בין סנטימטרים ספורים למספר מטרים.
ניתן להפעיל את הסביבונים בנפרד, וניתן להפעיל שניים, ואף שלושה סביבונים, בעת ובעונה אחת. הפעלה בו זמנית של מספר סביבונים נעשית על ידי צרירתם זה בתוך זה, והפעלתם באופן דומה לאופן בו מפעילים סביבון יחיד. קיימת גם אפשרות להפעיל עד שישה סביבונים על ידי שימוש בשתי ערכות מלאות אותן מפעילים בניתור תוך שימוש בשתי הרגליים.
הפעלה וטכניקות משחק > הפעלת המשך

לאחר שמושג הסיבוב הראשוני ניתן לשמר את התנועה הסיבובית של הסביבון לפרקי זמן נוספים על ידי שבועטים בהם שוב ושוב בעיטות סיבוביות בכיוון הסיבוב שלהם. בעיטה סיבובית היא בעיטה שאינה פוגעת בסביבון במרכז הכובד שלו אלא בהיקפו. מעבר לשימור התנועה הסיבובית, ניתן באמצעות טכניקה זו לגרום להעפת הסביבון למרחק של עשרות מטרים. עובדה זו מאפשרת לפתח עם הסביבונים משחק הדומה באופיו למשחק כדורגל.
הפעלה וטכניקות משחק > פעילות עם לוח הרמה

אביזר נוסף המצורף בדרך כלל לערכת המשחק הוא לוח דק שגודלו 30X40 ס"מ לערך. את הלוח אוחזים ביד אחת, ובעזרתו ניתן להרים את הסביבונים מהקרקע בעודם מסתובבים ולפתח משחק מסירות בדומה למשחק מטקות. בנוסף, ניתן לבצע, בעזרת הלוח, סדרה של תעלולי זריזות וקואורדינציה בדומה לתעלולי ג'אגלינג למיניהם.
הסבר פיזיקלי

הדריכה על קצהו של הסביבון מקנה לו תנועה סיבובית מהירה סביב ציר הסימטריה שלו. יחד עם זאת, כיוון שהדריכה מתבצעת בחלק הסביבון המרוחק ממרכז הכובד שלו, נגרמת לסביבון תנועה סיבובית נוספת סביב ציר המאונך לציר הסימטריה. שתי תנועות סיבוביות אלו יוצרות תנועה סיבובית שקולה סביב ציר שאינו מקביל לאף אחד מהצירים הראשיים של הסביבון. כאשר וקטור התנע הזוויתי של גוף איננו מקביל לאחד משלושת ציריו הראשיים אזי הגוף יבצע תנועה הקרויה פרצסיה חופשית. תנועה זו גורמת לשינוי המגמה של ציר הסימטריה של הסביבון במרחב, ומביאה אותו ממצב שבו הציר כמעט מקביל לקרקע למצב שבו הוא ניצב לה.
היסטוריה

המשחק הומצא ופותח על ידי ממציא המשחקים והצעצועים הישראלי, דוד הירש. פיתוח המשחק החל בשנת 1981 ונמשך שנים רבות. המשחק יצא לאור לראשונה בברזיל בשנת 1989 על ידי חברת Estrela. ההמצאה הוכרה כפטנט בישראל, בארצות הברית (פטנט מס' us5122089), ובארצות נוספות.
בישראל משמש המשחק להפעלות המוניות בעיקר בתקופת חג החנוכה.
הפעלה ראשונית. החץ מציין את כוון תנועת הרגל
רגע לאחר הפעלה בו-זמנית של שלושה סביבוני-רגל בגדלים שונים
בעיטה סבובית בסביבון-רגל בינוני
ריצה עם סביבון-רגל קטן על לוח הרמה