stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי איטליה–תאילנד

| יחסי איטליה–תאילנד |
| --- | --- |
איטליה: תאילנד


איטליה: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 513,120
אוכלוסייה
59,293,250: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (עם משטר צבאי)

יחסי איטליה–תאילנד הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האיטלקית לממלכת תאילנד.
היסטוריה

האיטלקי הראשון שביקר בממלכת סיאם היה ניקולו קונטי בשנת 1430, אך קשרים דיפלומטיים רשמיים בין איטליה לתאילנד כוננו רק עם חוזה איטליה-סיאם משנת 1868, שעסק בסוגיות סחר ובהקמה של נציגות דיפלומטית בבנגקוק על ידי ממלכת איטליה. החילופים המשמעותיים ברמה הפוליטית, הכלכלית והתרבותית התחילו במהרה, גם בזכות הדרך שבה הצליח המלך צ'ולאלונגקורן לקדם מודרניזציה של ממלכתו ולסלול את הדרך ליחסים ידידותיים עם מדינות אחרות. למעשה, הוא היה המלך הסיאמי הראשון שביקר רשמית באירופה ואיטליה הייתה המדינה הראשונה בה עצר בסיבוב ההופעות שלו באירופה. היחסים בין איטליה לממלכת תאילנד שגשגו עוד יותר במחצית הראשונה של המאה ה-19 עקב חילופי דברים בתחומים שונים.
בשנת 2011 נחגגו 150 שנות יחסים דיפלומטיים בין המדינות, ונערכו מסיבות ואירועים רבים לציון היחסים, ובכלל זה נערך פסטיבל איטלקי גדול בתאילנד.
יחסי סחר

המסחר הדו צדדי בין המדינות עמד על 3.4 מיליארד דולר בשנה בממוצע בין השנים 2015 ל-2017. בשנת 2017 המסחר בין שתי המדינות הסתכם ביותר מ-3.7 מיליארד דולר, עלייה של 8% לעומת 2016. איטליה מדורגת במקום ה-24 מבין שותפות הסחר של תאילנד., והיא החמישית באיחוד האירופי אחרי גרמניה, בריטניה, הולנד וצרפת. לשם השוואה, תאילנד מדורגת במקום ה-48 בקרב שותפות הסחר של איטליה והיא השנייה בגודה מבין מדינות ASEAN, אחרי סינגפור. הייצוא העיקרי מתאילנד לאיטליה כולל מזגנים ורכיבים, מכוניות, ציוד וחלקים, גומי, קלמארי צונן / קפוא, ברזל, פלדה ומוצרים, בגדים מוכנים, מכשירי חשמל ורכיבים אחרים, תכשיטים, בדים, מכונות פקס, טלפונים, וכדומה. היבוא העיקרי מאיטליה לתאילנד כולל מכונות ורכיבים, כימיקלים, מכונות חשמליות ורכיבים, בדים, מוצרים פרמצבטיים ותרופות, מוצרים מן החי, מוצרי מתכת, מוצרי פלסטיק, מכשירים מדעיים, מכשירים רפואיים, בדיקות, מכשירים שונים וכו'.
תיירות וחינוך

בשנת 2018 יותר מ-280,000 איטלקים ביקרו בתאילנד ואילו 37,000 תאילנדים ביקרו באיטליה. השפה האיטלקית נלמדת במוסדות האקדמיים המובילים בתאילנד כולל אוניברסיטאות צ'ולאלונגקורן ותממסאט. אוניברסיטת Ca 'Foscari בוונציה מציעה קורסים בשפה התאילנדית במטרה להקים תוכנית ללימודי תאילנד.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה ממחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק ו-2 קונסוליות בצ'אנג מאי ופוקט.
תאילנד מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יד המת

יד הקלפים שהוחזקה לכאורה על ידי ביל היקוק הפראי בזמן מותו: אסים שחורים ושמיניות
יד המת (באנגלית: Dead man's hand) היא יד פוקר מסוימת, שהיא זוג של אסים שחורים וזוג שמיניות שחורות, אף על פי שהגדרות היד השתנו לאורך השנים.
נאמר על יד כזו כי הוחזקה על ידי ביל היקוק הפראי כאשר הוא נרצח. אין מקור עכשווי המתעד את הקלפים המדויקים של היד, אבל ספרו של פרנק וילשטך משנת 1926, Wild Bill Hickok הוביל לתפיסה המודרנית של "יד המת" כזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות. במקרה של היקוק היו אלה משולבים עם קלף נוסף לא ידוע.
פרטים ראשונים

הביטוי "יד המת" ככל הנראה הופיע בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, אם כי אף אחד לא קישר אותו להיקוק עד 1920.
ההתייחסות המוקדמת ביותר לכך הייתה ב-1886, שם תוארה יד המת כ"פול האוס המורכב משלושה נסיכים וזוג עשרות".
ב-1903 ב"אנציקלופדיה של אמונות טפלות, פולקלור ומדעי הנסתר" (Encyclopaedia of Superstitions, Folklore, and the Occult Sciences), נסיכים ושביעיות נקראו "יד המת".
ב-1907 התייחס אדמונד הויל (אנ') אל היד כאל נסיכים ושמיניות.
ידו של היקוק

מה שנחשב כיום לשילוב הקלפים "יד המת", קיבל את המוניטין שלו מן האגדה שזו חמישיית הקלפים שהייתה בידו של ג'יימס באטלר היקוק (הידוע יותר בשם "ביל היקוק הפראי") כאשר נורה בחלק האחורי של ראשו על ידי ג'ק מק'קאל ב-2 באוגוסט 1876, בסלון של נוטל & מאן בדאדווד, בטריטוריית דקוטה (אנ'). לפי הדיווחים, היד של היקוק הורכבה מזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות וקלף נוסף לא ידוע.
על פי ספרו של ההיסטוריון המערבי קרל וו. ברייאן, הקלפים נלקחו מהרצפה על ידי אדם בשם ניל כריסטי, שהעביר אותם לבנו. והבן, בתורו, אמר למר בריאן על הרכב היד. "הנה הזהות המדויקת של הכרטיסים האלה כפי שנמסרה לי על ידי בנו של כריסטי: אס יהלום עם סימן עליו, אס תלתן, שתי שמיניות שחורות, עץ, ותלתן, ומלכה לב עם טיפה קטנה של דמו של היקוק עליה ".
ג'וזף רוזה, ביוגרף וחוקר על היקוק, כתב על ידו של היקוק כך: "הגרסה המקובלת היא שהקלפים היו אס-עץ, אס-תלתן, שתי שמיניות שחורות ומלכה תלתן כKicker". עם זאת, רוזה אמר כי אין מקור מאותו הזמן שמאשר את היד המדויקת. ההתמצקות בלשונם של שחקני קלפים על ידו של המת כשני זוגות, אסים ושמיניות, קרה רק לאחר פרסום ספרו של פרנק וילסטך, Wild Bill Hickok, ב-1926, 50 שנה לאחר מותו של היקוק.
מורשת

בסרט "הבלדה על באסטר סקראגס", כשבאסטר מגיע למסבאה הוא מצטרף למשחק של פוקר לאחר ששחקן עזב פתאום, אבל מגלה שהשחקן פינה את המושב לאחר שהוא קיבל את קלפי יד המת.
בסרט ג'ון וויק 4 כשג'ון נכנס למסיבה של "קילה" אדם שנשלח להרוג, ג'ון פוגש שם את קילה ועוד שני אנשים נוספים שרוצים להרוג את ג'ון, קילה מציע ליישב את הדילמה באמצעות יד פוקר שהמנצח בה יחליט את מי להרוג, ג'ון חושף את היד שלו ראשון ומבין שהוא קיבל את קלפי יד המת.
יזן א-נעימאת

יזן עבדאללה עאיד א-נעימאת (בערבית: يزن عبد الله عايد النعيمات, בתעתיק מדויק: יזן עבדאללה עאיד אלנעימאת; נולד ב-4 ביוני 1999 בוואדי אל-סרע שבירדן) הוא כדורגלן ירדני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-אהלי מליגת העל הקטרית ובנבחרת ירדן.
קריירת מועדונים

א-נעימאת גדל במחלקת הנוער של סחאב, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה שיחק בליגת העל הירדנית.
ב-1 בינואר 2022 חתם א-נעימאת באל-אהלי מליגת העל הקטרית.
קריירה בינלאומית

ב-1 בפברואר 2021 ערך א-נעימאת את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן, בניצחון 2-0 על נבחרת טג'יקיסטן במשחק ידידות. ב-30 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת בחריין במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ירדן לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  قائمة النشامى لنهائيات كأس آسيا 🇯🇴 בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הירדנית, 31 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת ירדן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אבו לילא •  2 אבו חשיש •  3 נסיב •  4 מרעי •  5 אל-ערב •  6 אבו טה •  7 אבו זריק •  8 א-רוואבדה •  9 עלואן •  10 א-תעמרי •   11 א-נעימאת •  12 אל-פאח'ורי • 13 אל-מרדי •  14 עאיד • 15 סעאדה • 16 שלבאיה • 17 אל-עג'אלין • 18 ראתב • 19 בני יאסין • 20 א-דרדור • 21 א-רשדאן • 22 אל-ג'ווידי • 23 חדאד • 24 אבו ג'לבוש • 25 אל-עוודאת • 26 עוואד • מאמן: עמותה |  1 אבו לילא •  2 אבו חשיש •  3 נסיב •  4 מרעי •  5 אל-ערב •  6 אבו טה •  7 אבו זריק •  8 א-רוואבדה •  9 עלואן •  10 א-תעמרי •   11 א-נעימאת •  12 אל-פאח'ורי • 13 אל-מרדי •  14 עאיד • 15 סעאדה • 16 שלבאיה • 17 אל-עג'אלין • 18 ראתב • 19 בני יאסין • 20 א-דרדור • 21 א-רשדאן • 22 אל-ג'ווידי • 23 חדאד • 24 אבו ג'לבוש • 25 אל-עוודאת • 26 עוואד • מאמן: עמותה | ירדן |
יולנדה קינג

| --- | --- |

יולנדה קינג,1995
 לידה:  17 בנובמבר 1955 מונטגומרי, אלבמה, ארצות הברית
 פטירה:  15 במאי 2007 (בגיל 51) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Yolanda Denise King 
 מדינה:  ארצות הברית
 כינויים נוספים:  יוקי (Yoki)
 ידועה בשל:  פעילת זכויות אדם ובתו של מרטין לותר קינג
 השכלה:  Smith College (BA) New York University (MFA)]
 מקצוע:  שחקנית ופעילת זכויות אדם
 השקפה דתית:  בפטיזם 
 
יולנדה קינג (באנגלית: Yolanda King;‏ 17 בנובמבר 1955 – 15 במאי 2007) הייתה פעילת זכויות אדם, שחקנית ואקטיביסטית ממוצא אפרו-אמריקאי. בתו של מנהיג זכויות האזרח ד"ר מרטין לותר קינג  ושל פעילת זכויות האזרח קורטה סקוט קינג.
שנים מוקדמות > ילדות מוקדמת

יולנדה נולדה בבית החולים סנט ג'וד במונטגומרי, אלבמה. לקורטה סקוט קינג ומרטין לותר קינג ג'וניור. היא הייתה רק בת שבועיים כאשר רוזה פארקס סירבה לוותר על מקומה באוטובוס. אפילו בינקותה, יולנדה התמודדה עם האיומים שקיבל אביה על משפחתו. ב-1956, מספר לבנים הפציצו את בית משפחת קינג בזמן שיולנדה הייתה עם אימה בבית אך הן לא נפגעו הודות להיותן בחלק האחורי של ביתם. בעוד שאמה אהבה את שמה, לאביה היו הסתייגות מלכנות אותה "יולנדה" בשל האפשרות שהשם יתבטא בצורה שגויה. במהלך חייה, שמה של קינג הוגה בצורה שגויה עד כדי כך שזה הפריע לה אביה בסופו של דבר הסתפק בכינוי "יוקי". קינג טענה שאמה הייתה הדמות הדומיננטית בבית שגידלה אותה ואת אחייה, בעוד שאביה נעדר לעיתים קרובות עקב פועלו.
לאחר רצח בעלה, אמה התייחסה ליולנדה כאשת סוד. יולנדה תמיד החמיאה לאימה על הישגיה וגם אימה דיברה עליה תמיד באור חיובי. כשנשאלה על ידי ילד צעיר מה היא זוכרת יותר מכל מאביה, היא הודתה שאביה לא היה מסוגל לבלות הרבה זמן איתה ועם שאר המשפחה. כאשר היה מבלה איתה, היא הייתה משחקת ושוחה איתו. כשהייתה בת 6, חבריה לכיתה כינו את אביה בכינוי "ציפור כלא" דבר שנחקק לה בזיכרון. זיכרון מוקדם נוסף היה המקרה בו היא רצתה ללכת לפארק שעשועים מקומי, עם שאר כיתתה, אך נאסר עליה לעשות זאת בשל הגזע שלה. היא לא הבינה, ושאלה את אמה קורטה מדוע היא לא מסוגלת ללכת. תשובתה של אימה הייתה: "אבא שלך בכלא כדי שתוכלי ללכת לפארק השעשועים". לאחר ניסיונות רבים להסביר לה את הנושא, יולנדה הבינה סוף סוף. כאשר אביה נעצר בשל התנגדות לפעולו, היא הלכה להיפגש עם אביה לאחר שלא התראו במשך חמישה שבועות בזמן שהיה בכלא, היא יכלה להיפגש איתו לצד שני אחיה במשך לפחות מחצי שעה אביה התייחס לנושא ואמר לה שיש הרבה לבנים שלא גזענים ורוצים שהיא תוכל ללכת לפארק השעשועים אבל יש גם הרבה שלא רוצים שהיא תלך. עם זאת, אביה הרגיע אותה ואמר לה שהיא "טובה בדיוק" כמו כל חבריה שהלכו לפארק השעשועים ושיום אחד ב"עתיד הלא רחוק" היא תהיה מסוגלת ללכת "לכל עיר" יחד עם "כל ילדיו של אלוהים".
שנים מוקדמות > רצח אביה: 1968

בערב 4 באפריל 1968, כשהייתה בת 12, חזרה יולנדה עם אמה מקניות חג הפסחא כשג'סי ג'קסון התקשה למשפחה ודיווח שאביה נורה. היא שאלה את אמה, האם עליה לשנוא את האיש שהרג את אביה. אמה אמרה לה לא לעשות זאת, כי אביה לא היה רוצה בכך. ארבעה ימים לאחר מכן, היא ומשפחתה ליוו את אמם לבית העירייה של ממפיס, שכן היא ואחיה רצו להתלוות לאימם. יולנדה טסה לממפיס, טנסי עם אחיה ואמה והשתתפה במצעד בממפיס עם עובדי תברואה ומנהיגי זכויות האזרח.
לפני הלווית אביה הגיעה גברת ג׳קלין קנדי לבקר את אימם ואת המשפחה. ביל קוסבי טס לאטלנטה לאחר ההלוויה ואירח את קינג ואחיה. לקינג ולאחיה הובטחה השכלה הודות לעזרתו של הארי בלפונטה, שהקים עבורם קרן נאמנות שנים לפני מות אביהם.
בכל הנוגע לאפשרות שניתן היה להציל את אביה, טענה יולנדה שהיא מפקפקת בכך שאביה יכול היה לחיות הרבה יותר לאור כל הלחץ שהיה לו במהלך כהונתו כמנהיג התנועה לזכויות האזרח. היא כן הודתה שאם הוא היה חי או שהיו מאזינים יותר לדעותיו, "היינו במקום הרבה יותר טוב."  קינג הצהירה בגלוי שנים לאחר מכן שהיא לא שונאת את ג'יימס ארל ריי רוצח אביה.
שנים מאוחרות > השכלה

ב-1965 יולנדה החלה את לימודייה ב-Spring Street Elementary School ולאחר מכן למדה ב-Grady High School, שם הייתה נשיאת השכבה. היא סיימה את לימודי התואר ראשון ב'Smith College' ולאחר מכן למדה תיאטרון באוניברסיטת ניו יורק. יולנדה קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מריווד (Marywood University).
שנים מאוחרות > קריירה והישגים

יולנדה קינג עבדה כשחקנית ודוברת מוטיבציה. היא גם הקימה את Higher Ground Productions, חברה המבקשת להשפיע על שינוי חברתי חיובי וצמיחה אישית. היא הבינה את חשיבות המורשת המשפחתית שלה ואת ההשפעות מרחיקות הלכת של הוריה. קינג אמרה "עלינו לפעול מתוך הבנה של מה שאנו מייצגים לחברה הגדולה יותר. וזה קשה כי אנחנו בדיוק כמו כל משפחה אחרת. יש לנו את ההבדלים שלנו. ולכן זו אחריות. אני אומרת לאנשים שזו ברכה מדהימה, אדירה, וזו גם אחריות די כבדה". כשחקנית קינג הופיעה במספר רב של סרטים רובם סביב נושאי חייה והוריה, אף גילמה את רוזה פארקס בסדרה הקצרה שיצאה ב-1978 בשם "קינג". היא גם ערכה את האנתולוגיה, "Open My Eyes, Open My Soul", שהתמקדה בהסתכלות על ההבדלים האישיים של אנשים כדי להתאחד לשלום.
שנים מאוחרות > פעילות פוליטית

כפעילה חברתית יולנדה פעלה רבות כנגד אפליה והעוול החברתי באוכלוסיות מוחלשות. ב-1984 נעצרה יולנדה בגלל מחאה נגד האפרטהייד הדרום אפריקאי מול 'שגרירות דרום אפריקה'. מאוחר יותר היא שימשה כחברה במועצת המנהלים של 'Martin Luther King Jr. Center for Nonviolent Social Change, Inc' והייתה המנהלת המייסדת של מדור התרבות של הארגון.
בשנת 2006,היא נשאה נאום ב"Out and Equal Workplace Summit" של שיקגו, בו היא טענה לשוויון זכויות להומוסקסואלים. היא הייתה השגרירה הלאומית הראשונה של מסע ה-'Power to End Stroke' של 'אגודת השבץ האמריקאית' והייתה חברה ב'Southern Christian Leadership Conference'. יולנדה כיהנה ב'מועצת השותפות' של 'Habitat for Humanity'. לצד הבטחת חברות לכל החיים ב'אגודה הלאומית לקידום אנשים צבעוניים' (NAACP), היא נתנה חסות ל'ליגת הנשים הבינלאומית לשלום וחירות' ואת 'קמפיין זכויות האדם'.
שנים מאוחרות > מותה

ב-15 במאי 2007, קינג אמרה לאחיה, דקסטר, שהיא עייפה, הוא לא חשב על כך ויחס זאת ללוח הזמנים ה"קדחתני" שלה. כשעה לאחר מכן, קינג התמוטטה, ולא ניתן היה להחיות אותה. מותה הגיע כשנה לאחר שאמה מתה. משפחתה העלתה השערות כי מותה נגרם ממחלת לב. בשעות המוקדמות של 19 במאי 2007, גופתה של קינג הובאה לאטלנטה, ג'ורג'יה במטוס פרטי השייך לבישוף אדי לונג. טקס זיכרון פומבי נערך ב-24 במאי 2007, ב-Ebenezer Baptist Church Horizon Sanctuary באטלנטה, ג'ורג'יה. רבים מהנוכחים לא הכירו אותה, אך באו מתוך כבוד להיסטוריה של מחאות השלום והצדק החברתי של משפחת קינג. גופתה של קינג נשרפה בהתאם לרצונה. היא הייתה בת 51.
מאיה אנג'לו כתבה מילות מחווה, שהוקראו במהלך הטקס. "יולנדה הוכיחה מדי יום שאפשר לחייך כשהיא עטופה בעצב. למעשה, היא הוכיחה שחיוך הוא חזק ומתוק יותר כי הוא צריך לסלול לעצמו יצאה דרך אבל בכדי להיראות, לנצח את האכזריות כדי להוכיח שאור השורדים מאיר לכולנו".
ראו גם

מרטין לותר קינג - אביה של יולנדה קינג, פעיל זכויות האדם וזוכה פרס נובל לשלום
קורטה סקוט קינג - אימה של יולנדה קינג, פעילת זכויות אדם
רוזה פארקס - פעילת זכויות אדם
מאיה אנג'לו - משוררת וסופרת
לקריאה נוספת

יולנדה קינג ואלודי טטה (2003) " Open My Eyes, Open My Soul" - אוסף של סיפורים ושירים החוגג ומעודד הערכה למשותף והשוני שלנו.
דקסטר קינג (2003) "Growing Up King: A Memoir" - ספרו של דקסטר קינג הבן השלישי במשפחה ואחיה של יולנדה על חייו תחת משפחתו.
קרוטה סקוט קינג (1993) "My life with Martin Luther King, Jr" - ספרה האוטוביוגרפי של אימה של יולנדה על חייה כאם המשפחה ואשתו של מרטין לותר קינג.
הערות שוליים

↑  © Stanford University, Stanford, California 94305, King, Yolanda Denise, The Martin Luther King, Jr., Research and Education Institute, ‏2017-05-09 (באנגלית)
↑  Laura T. McCarty, Coretta Scott King: A Biography: A Biography, ABC-CLIO, 2009-04-30, ISBN 978-0-313-34982-9. (באנגלית)
↑  Coretta Scott King, Academy of Achievement (באנגלית)
↑  Coretta Scott King, My life with Martin Luther King, Jr., H. Holt, 1993, ISBN 978-0-8050-2445-6
↑  Times, Hedrick Smith Special To the New York (1962-08-06). "Dr. King's 3 Children Visit Him; He Is Allowed Out of Jail Cell; Wife Says They 'Accept' His Absence From Home as in Aid of Negroes". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-24.
↑  "Mrs. Kennedy Visits Mrs. King And 4 Children Before Funeral". The New York Times (באנגלית). 1968-04-10. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-24.
↑  Johnson Publishing Company, Jet, Johnson Publishing Company, 1968-04-18. (באנגלית)
↑  U.S. Still Far From Living King's Dream, His Daughter Says | The Seattle Times, archive.seattletimes.com
↑  Yolanda King at her father's tomb - Roger Simon - POLITICO.com, www.politico.com
↑  Johnson Publishing Company, Jet, Johnson Publishing Company, 1972-05-18. (באנגלית)
↑  Daniels, Lee A. (1979-06-08). "Commencements Held by 3 Institutions". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-24.
↑  Open My Eyes, Open My Soul, McGraw-Hill Education (באנגלית)
↑  King's Daughter Urges Students To Get Involved | The Seattle Times, archive.seattletimes.com
↑  Who was Yolanda King? Everything You Need to Know, www.thefamouspeople.com (באנגלית)
↑  News -- Yolanda King, actor and Dr. Martin Luther King’s Daughter, dies at 51, web.archive.org, ‏2013-10-29
↑  Hundreds pay tribute to Yolanda King - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16521256p (data)  GND: 132993953  ISNI: 0000 0001 2125 7364  LCCN: nr00001706  NLK: KAC201815630  VIAF: 29369219   WorldCat (עם VIAF): 29369219 
יולנדה עם אביה ואימה ב-1956
קינג נואמת במליאת סיום פסגת Out & Equal Workplace ב-2006
יוחנן ווזנר

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1933 י"ג בשבט תרצ"ג בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  7 במרץ 2017 (בגיל 84) ט' באדר תשע"ז
 מקום מגורים:  הונגריה, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
 תרומות עיקריות
 ממייסדי על״ם
 
יוחנן ווזנר (1933–2017) היה פרופסור באוניברסיטת תל אביב, בית הספר לעבודה סוציאלית ע"ש בוב שאפל, ופעל רבות בתחומי ההוראה, החינוך והטיפול. הוא היה ראש בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב (שתי קדנציות). היה ממייסדי עמותת עלם (עזרה לנוער במצוקה), ובהיותו יו"ר העמותה יצק את חזונה ובנה את תשתיתה המנהלית והמקצועית. תחומי מומחיותו כללו עבריינות נוער, פנימיות, עבודה קבוצתית וטיפול התנהגותי. בתחומים אלה ערך מחקרים וכתב מאמרים וספרים.
ביוגרפיה

יוחנן ווזנר נולד ב-1933 בבודפשט, הונגריה. עבר כילד את מלחמת העולם השנייה ואת השואה בגטו בודפשט. לאחר המלחמה ולאחר שסיים את לימודיו בחטיבת ביניים בבודפשט, עבר לגור עם הוריו בסומבטהלי. שם למד בישיבה.
ב-1949 עזב את הונגריה באופן בלתי ליגלי ובסכנת נפשות חצה את הגבול לאוסטריה ומשם נסע לאנגליה ולמד בישיבה במשך שנה. ב-1950 עלה ארצה לבדו. משפחתו – הוריו ואחיו - נשארו בהונגריה שמעבר למסך הברזל. ב-1951 למד בסמינר למדריכים של עליית הנוער, שם הונח הבסיס לזהותו המקצועית, אשר הלכה והתעצמה עם השנים.
בשנים 1952 עד 1968 עבד כמדריך, רכז חינוכי ומנהל במוסדות עליית הנוער ובמוסדות לעבריינים צעירים של משרד העבודה והרווחה. במקביל למד עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1968–1971 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם סיים את הדוקטורט בעבודה סוציאלית. ב-1971 חזר לישראל לתפקיד הממונה על מעונות החסות לעבריינים צעירים של רשות חסות הנוער במשרד הרווחה. בתקופה זו ערך פרויקט ניסויי חדשני של טיפול התנהגותי בעבריינים צעירים במעון גילעם. היה בין הראשונים שלימדו ויישמו בארץ את הגישה ההתנהגותית (הגישה הביהביוריסטית).
בשנים 1974–2000 לימד בבי"ס לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ושימש כראש בית הספר בשתי קדנציות (1983–1986, 1996–2000).
בהיותו בארצות הברית נפגש עם תורמים ויזמים יהודים אמריקאים ותכנן עמם את הקמת עמותת עלם אשר נועדה לתת סיוע לנערים ונערות במצוקה. בשנים 1981–2000 פעל כיו"ר העמותה (בהתנדבות).
לאחר צאתו לגמלאות המשיך להתנדב לעלם והיה חבר הוועדה המקצועית שלה. כמו כן התנדב לעמותות המסייעות לניצולי השואה. במשך חמש שנים היה חבר בוועידת התביעות ואחר-כך חבר בוועדה האקדמית המייעצת של הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל.
יוחנן ווזנר נפטר ב-2017 בירושלים ונקבר בהר המנוחות. השאיר אחריו את רעייתו יעלה, לה היה נשוי 62 שנים.
פרסומים

יוחנן ווזנר פרסם ספרים ומאמרים מדעיים בתחומי התמחותו. ביניהם:
Wolins,M, & Wozner,Y. (1982). Revitalizing residential settings. San Francisco: Jossey-Bass.
Wozner,Y. (1990). People care in institution: A conceptual schema and application. New York: Haworth Press.
ווזנר, י. (1985). שינוי התנהגות. תל אביב: הוצאת בית הספר לעבודה סוציאלית, אוניברסיטת תל אביב.
יחסי ארצות הברית – בליז

| יחסי ארצות הברית – בליז |
| --- | --- |
ארצות הברית: בליז


ארצות הברית: בליז
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 22,966
אוכלוסייה
345,891,750: 418,539
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 3,282
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 7,840

יחסי ארצות הברית–בליז הם היחסים דו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין בליז. היחסים בין המדינות הם באופן מסורתי, קרובים ולבביים. ארצות הברית היא שותפת המסחר והשקעת החוץ העיקרית של בליז. זהו גם ביתה של הקהילה הגדולה ביותר של בליזים מחוץ לבליז, המוערכת בכ-70,000 נפשות. מכיוון שהצמיחה הכלכלית של בליז המלווה ביציבות פוליטית ודמוקרטית הם יעדים חשובים של ארצות הברית, בליז מרוויחה מיוזמת האגן הקריבי בארצות הברית. בליז היא המדינה היחידה במרכז אמריקה שמעולם לא זכתה לביקור של נשיא אמריקני.
היסטוריה

סוגיות פשע בינלאומיות שונות חולשות על סדר היום של היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית לבליז. ארצות הברית פועלת בשיתוף פעולה הדוק עם ממשלת בליז למלחמה בסחר בסמים נרקוטיים, ושתי הממשלות מבקשות לשלוט על זרם המהגרים הבלתי חוקיים לארצות הברית דרך בליז. בליז וארצות הברית הכניסו לתוקף את הסכם הרכב הגנוב, הסכם ההסגרה והסכם סיוע משפטי הדדי בין השנים 2001–2003.
ארצות הברית היא הספקית הגדולה ביותר של עזרה כלכלית לבליז, ותורמת 2.5 מיליון דולר בסיועים כלכליים וצבאיים שונים ודו-צדדיים. הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) סגרה את משרדה בבליז באוגוסט 1996 לאחר תוכנית של 13 שנה במהלכה סיפקה USAID סיוע בפיתוח בסך 110 מיליון דולר לבליז. בליז עדיין נהנית מתוכניות אזוריות של USAID. בנוסף, מתנדבי חיל השלום משרתים בבליז מאז 1962. עד סוף 2002, הפעילה קול אמריקה תחנת ממסר ברדיו בפונטה גורדה ששידרה למדינות השכנות הונדורס, גואטמלה ואל סלוודור. לצבא ארצות הברית תוכנית סיוע מגוונת בבליז שכללה בנייה ושיפוץ של מספר בתי ספר ואכסניות נוער, תוכניות סיוע רפואי ותוכניות לצמצום הסמים. משקיעים פרטיים בצפון אמריקה ממשיכים למלא תפקיד מפתח בכלכלה של בליז, במיוחד בתחום התיירות.
הממונה על היחסים בין המדינות כיום הוא קית' גילגס.
ייצוג

שגרירות ארצות הברית בבליז ממוקמת בבלמופן, עיר הבירה.
יחסי בחריין–צ'ילה

| יחסי בחריין–צ'ילה |
| --- | --- |
בחריין: צ'ילה


בחריין: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
760: 756,102
אוכלוסייה
1,616,117: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
43,205: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
26,734: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי בחריין–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת בחריין לבין הרפובליקה של צ'ילה.
סקירה כללית

בשנת 2015 החל משא ומתן על מזכר הבנות בנושא התייעצויות פוליטיות בין צ'ילה לבחריין.
הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2016 ב-52 מיליון דולר, המהווה צמיחה של 69% בחמש השנים האחרונות. המוצרים העיקריים שמייצאת צ'ילה לבחריין היו עפרות ברזל, עץ אורן ותפוחים, ואילו בחריין מייצאת לצ'ילה בעיקר נפט, פלסטיק ומכנסיים.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מיוצגת בבחריין באמצעות שגרירותה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
בחריין מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
טריגוניאס

| טריגוניאס |
| --- | --- |

תקופה
סוף אאוקן 37–34 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: קרנפיים
סוג:: טריגוניאס
מינים
 Trigonias osborni  Trigonias wellsi
שם מדעי
 Trigonias

טריגוניאס (שם מדעי: Trigonias; מיוונית: "מחזיק משולש") הוא סוג קדום של קרנף פרהיסטורי שהתקיים במשך האאוקן באמריקה הצפונית לפני 37 עד 34 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1900 בידי החוקר פרדריק א. לוקאס (Frederic A. Lucas) ונכללים בו 2 מינים: Trigonias osborni ו-Trigonias wellsi.
קרנף זה היה קטן ונמוך בהרבה מהקרנפים החיים ולמעשה כלל לא דומה לקרנף, מאחר שהיה חסר קרניים על אפו והיה גם בעל חמש אצבעות דמויות פרסה בכפות רגליו, במקום שלוש כמו הקרנפים המודרניים. הוא הגיע לאורך של 2.1 מטרים, לגובה 1.1 מטר בכתפיים ולמשקל של 390 עד 830 ק"ג, דומה לתאו. מבנה שיניו הותאם לאכילת עלים וצמחייה נמוכה. הוא היה בעל טוחנות ארוכות וניבים גדולים שהשוו לו מעט מראה של היפופוטם וכמה חוקרים הציעו שהיה אמפיבי כמותו.
המאובנים של הקרנף התגלו בדקוטה הדרומית, קולורדו, נברסקה, קליפורניה ובמחוז ססקצ'ואן בקנדה. לצידו חיו פרסתנים שוכני ערבות כמו סוסיים קדומים, גמליים, ברונתותריומיים וקרנפים נוספים כמו הסובהירקודון.
יאקוב גצנברגר

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1802 היידלברג, נסיכות הבוחר מפפאלץ 
 פטירה:  6 באוקטובר 1866 (בגיל 63) דרמשטאדט, הדוכסות הגדולה של הסן 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  תנועת הנצרתיים 
 הושפע על ידי:  פטר פון קורנליוס 
 
יאקוב גצנברגר (בגרמנית: Jakob Götzenberger‏; 4 בנובמבר 1802 – 6 באוקטובר 1866) היה צייר ציורי קיר ופורטרטים גרמני, תלמידו של פטר פון קורנליוס. הוא שהה את רוב החלק המאוחר של הקריירה שלו באנגליה.
ביוגרפיה

גצנברגר נולד בהיידלברג. הוא למד אמנות בדיסלדורף, שם הפך לתלמידו של פטר פון קורנליוס, חבר בתנועת הנצרתיים, אשר בהשראתה האמנים של תקופת הרנסאנס האיטלקית המוקדמת, שימשו דוגמה לציור הפרסקו בגרמניה.
דרך קורנליוס הגיע גצנברגר לבצע את החלק הגדול ביותר של עבודה בארבעה פרסקאות באודיטוריום של אוניברסיטת בון. הקומפוזיציות, שכל אחת מהן מייצגת אחת מארבע הפקולטות של האוניברסיטה, התבססו על פי הוראותיו של קורנליוס על ציוריו של רפאל בסטנזה בוותיקן. העבודות החלו בשנת 1823; בתחילה פעל גצנברגר רק כעוזר, בעוד קורנליוס העביר את העבודה העיקרית לקרל היינריך הרמן. עם זאת, בתחילת שנת 1825, כאשר רק הראשון מבין ארבעת ציורי הקיר, המייצגים תאולוגיה, יצאה לדרך למעשה, קורנליוס עזב לתפקיד מורה במינכן. רוב תלמידיו, כולל הרמן, הלכו עמו וגצנברגר נותר לסיים את העבודה בבון.
הוא בילה זמן מה באיטליה, שם עיצב את הציורים שנותרו, לפני שהשלים לבסוף את ציורי הקיר בשנת 1836. הם הושמדו על ידי הפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה.
גצנברגר שהה בלונדון בתחילת 1827, וב-2 בפברואר הוצג בפני ויליאם בלייק על ידי הנרי קראב רובינסון. מאוחר יותר אמר "ראיתי באנגליה הרבה אנשים עם כישרונות, אבל רק שלושה גברים גאונים קולרידג', פלקסמן ובלייק, ומתוכם בלייק היה הגדול ביותר".
משימה גדולה הגיעה מאורסולה פון הרדינג, שעבורה צייר מחזור ציורי קיר של חיי המשיח בקפלה בטירת דלברג-הרדינגס בנירשטיין, הסן, שנבנתה בשנים 1839–1842. הוא מונה לצייר החצר ולמפקח על הגלריה במנהיים, ובשנת 1844 עיטר את אכסדרת טרינקהל (חדר המשאבות) בבאדן-באדן עם 14 יצירות הממחישות אגדות של אזור היער השחור.