stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אידאה וילריניו
פעילותה הספרותית > שירה

La suplicante (1945)
Cielo Cielo (1947)
Paraiso perdido (Numero, 1949)
Por aire sucio (Numero, 1950)
Nocturnos (1955)
Poemas de amor (1947)
Pobre Mundo (1966)
Poesia (1970)
No (1980)
Canciones (1993)
Poesia 1945-1990 (1994)
Poesia completa (Montevideo, Cal y Canto, 2000)
פעילותה הספרותית > מסות

Grupos simetricos en la poesia de Antonio Machado (1951)
La rima en Herrera y Reissig (1955)
Grupos simetricos en poesia (1955)
Las letras del tango (1965)
El tango cantado (1981)
פעילותה הספרותית > תרגומים

Raymond Queneau: El rapto de Ícaro, Buenos Aires, Losada, 1973
Jacques C. Alexis: Romancero de las estrellas, Montevideo, Arca, 1973
William Shakespeare: Hamlet, príncipe de Dinamarca, Montevideo, Ediciones de la Banda Oriental, 1974.
Andrew Cecil Bradley: Macbeth, la atmósfera, las brujas, Montevideo, Editorial Técnica, 1976.
William Shakespeare: Macbeth, Montevideo, Editorial Técnica, 1977.
Guillermo Enrique Hudson: La tierra purpúrea, Caracas, Biblioteca Ayacucho, 1980 (traducida junto con Jaime Rest).
Guillermo Enrique Hudson: Allá lejos y hace tiempo, Caracas, Biblioteca Ayacucho, 1980 (traducida junto con Jaime Rest).
Christine Laurent: Transatlántico (Adaptación de André Tachiné y Philippe Arnaud. Traducción del francés de Idea Vilariño). Montevideo, Trilce, 1996.
הערות שוליים

↑  Muere la poeta uruguaya IdeaVilariño, El Pais, 28 de abril 2009
↑  Biograf̪ia Idea Vilariño, Montevideo: Papiros, 2005. (בespañol)
↑  Fernando Casales, Idea Vilariñoː Eros y Tanathos, Montevideo: UCM, 2006
↑  (2004)Fundacion Konex Idea Vilariño (Uruguay)
↑  Idea Vilariño deja el mundo pero quedan las rices de sus poesias, AFP, 28 de abril 2008
↑  Larre Borges, Ana Ines, Los papeles de Idea, Brecha, 2019 26 abril
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312759205171  PLWABN: 9810644713005606  autores.uy: 31  BNE: XX1153052  BnF: cb12326799n (data)  GND: 119341638  ISNI: 0000 0001 1838 6528  LCCN: n80161726  NKC: jo2005273779  NTA: 071808825  SUDOC: 032189184  VcBA: 495/198510  VIAF: 19748256   WorldCat (עם VIAF): 19748256 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אידאה וילריניו".
הסופרים שהיו חלק מ"דור 45"
המשוררת בשולחנה, 1983
איתמר מטייל על הקירות (משחק מחשב)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1995
 סוגה:  משחק הרפתקה ממוחשב
 פיתוח:  קומפדיה
 הוצאה לאור:  קומפדיה, עם עובד, הד-ארצי
 סדרה:  משחקי איתמר
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  מחשב אישי
 המשחק הבא:  איתמר צייד החלומות (משחק מחשב)
איתמר מטייל על קירות הוא משחק מחשב שפותח על ידי חברת קומפדיה והוצאת עם עובד בשנת 1995, והוא מבוסס על הספר "איתמר מטייל על קירות" מאת הסופר דויד גרוסמן. בגרסאות מתקדמות המשחק נקרא "איתמר מטייל על הקירות" והוא הופץ על ידי חברת הד-ארצי.
עלילת המשחק

במהלך המשחק השחקן ואיתמר נכנסים לתוך חדרו של איתמר, ויחד איתו מטיילים בין התמונות שתלויות על הקיר, ועוזרים לו ולדמויות שמצוירות על התמונות בשלל משימות קטנות. מטרת המשחק היא להחזיר את גור האריות הקטן שנמצא בתמונה בקצה החדר, לתוך התמונה של הוריו שנמצאים בקצה השני.
משחקיות

המשחק הוא אינטראקטיבי ופשוט מסגנון הצבע והקלק (point & click). במהלך המשחק מלבד המשימה הראשית ישנם משחקונים רבים (mini games), ובהם אנחנו צריכים בין היתר לצבוע את התמונות בחדר של איתמר, לשחזר תמונות מנופצות, וליצור מוזיקה בקסילופון.
מלבד המשחק בעלילה הראשית, ניתן לשמוע את כל הסיפור בקרינותו של דויד גרוסמן, לדלג לכל שלב במשחק ולשחק בכל המשחקונים שהשחקן גילה.
במשחק ישנן שלוש רמות קושי שונות, והוא מגיע מובנה עם השפות עברית ואנגלית.
הצלחת המשחק ברחבי העולם

לאור הצלחתו יצאו עוד שישה משחקי המשך שמבוססים על דמותו של איתמר. מלבד משחקים שיצאו בסדרת גורדי ואיתמר. המשחק תורגם לתשע שפות שונות והופץ לחמש עשרה מדינות ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  רות עפרי טאוב, סיקור על סדרת המשחקים מהאתר דתילי, באתר דּתִילי, ‏24 במרץ 2009
↑  דויד גרוסמן מקריא את הסיפור "איתמר מטייל על הקירות" משחק המחשב
↑  רונית רוקאס, אי ילדים מקוון, באתר הארץ, 9 באפריל 2008
↑  משחקי קומפדיה שתורגמות לשפות זרות ושווקו בחו"ל., באתר archive.org
אלינה לבשין

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1984 (בת 40) אודסה, ברה"מ 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 פרסים והוקרה:  German Film Award for Best Actress (2011) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלינה לבשין (בגרמנית: Alina Levshin; נולדה ב-10 בספטמבר 1984) היא שחקנית קולנוע גרמניה, הידועה בתפקידה הראשי בסרט נערות קרב.
שנותיה הראשונות

לבשין נולדה בעיר אודסה שבאוקראינה, בתקופה שהייתה חלק מברית המועצות. כשהייתה בגיל שש, עברה עם משפחתה מברית המועצות לגרמניה. בין השנים 2006 עד 2010 למדה לבשין משחק, בקולג' לסרטים וטלוויזיה "Konrad Wolf" שבפוטסדאם.
קריית משחק

לבשין הייתה אחת הדמויות המרכזיות בסדרת הפשע הטלוויזיונית "Im Angesicht des Verbrechens" (לנוכח הפשע), סדרה אשר זכתה בפרס הטלוויזיה הגרמנית "Deutscher Fernsehpreis" בשנת 2010.
בשנת 2011, בהקרנת הבכורה של הסרט "נערות קרב", שנעשתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסאו פאולו, זכתה לבשין בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה הראשי בסרט.
בשנת 2013 שיחקה לבשין במיני-סדרה מבית ZDF; "דור מלחמה" אודות מלחמת העולם השנייה.
לאחר נישואיה, מתגוררת לבשין בברלין עם בעלה ובתה הקטנה שנולדה בדצמבר 2011.
אלינה מטקלוב

אלינה מטקלוב (נולדה ב-17 במרץ 1998) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית אחורית במועדון ספורט קריית גת בליגת העל לכדורגל נשים, ובין השנים 2016–2018 בנבחרת הנשים של ישראל.
ביוגרפיה

מטקלוב נולדה באוקראינה וגדלה בבאר שבע. בתחילת דרכה הצטרפה למועדון כדורגל מכבי "לי" באר שבע ולאחר חצי שנה, בגיל 14, התקבלה לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם שיחקה עד גיל 19.
במהלך התקופה באקדמיה שיחקה בנבחרת הנערות עד גיל 17 (11 הופעות) ובנבחרת הנערות עד גיל 19 (17 הופעות).
בעונת 2017/2018 הצטרפה למ.ס. קריית גת, איתה זכתה באליפות בעונה זו.
בשנת 2016 זומנה לנבחרת הנשים. את הופעת הבכורה שלה ערכה נגד נבחרת אוקראינה ב-21 בינואר 2016. משחקה האחרון היה נגד נבחרת אוסטריה ב-12 ביוני 2018.
מטלקוב היא בעלת סטודיו פרטי לאימוני כושר ברמלה.
תארים > מ.ס קריית גת

אליפות המדינה: 2017/2018.
איסור לינת לילה

בהלכות כשרות, איסור לינת לילה הוא חשש באכילת בצלים, שומים וביצים שנקלפו ועבר עליהם לילה, מפאת סכנה שרוח רעה שנכנסה בהם תעבור לאדם ותגרום למותו. מקור הדין בברייתא המובאת בגמרא בשם רשב"י, ותוקפו וגדריו שנויים במחלוקת.
מקור האיסור

מקור האיסור בתלמוד בבלי, מסכת נידה, דף י"ז, עמוד א': ”אמר רבי שמעון בן יוחי: ה' דברים הן, שהעושה אותן מתחייב בנפשו ודמו בראשו: האוכל שום קלוף ובצל קלוף וביצה קלופה, והשותה משקין מזוגין שעבר עליהן הלילה, והלן בבית הקברות, והנוטל צפרניו וזורקן לרשות הרבים, והמקיז דם ומשמש מטתו.”
הגמרא מבארת כי חשש הסכנה הוא מפני 'רוח רעה'.
תוקף האיסור כיום

דין זה הושמט ולא הובא בספרות הפסיקה המרכזית כדוגמת: הרי"ף, הרמב"ם, הטור, השולחן ערוך והרמ"א, וההנחה היא שפוסקים אלו סברו שאיסור זה אינו נוהג כיום. פרשנים רבים סבורים כי הסיבה לכך היא התחשבות בדעתו של רבינו תם לפיה ההקפדות שנאמרו בגמרא משום עניין ה'רוח רעה' אינם נוהגים בזמנינו, שכן "אין אותה רוח רעה מצויה בינינו כמו שאין אנו נזהרין על הזוגות ועל הגילוי". טעמו של דין זה אף הוא משום רוח רעה ובהתאם לכך אין חובה להקפיד עליו. עם זאת, בין האחרונים, היו שקיבלו איסור זה, כדוגמת שולחן ערוך הרב, ערוך השולחן והפרי חדש, ובעקבותיו גם הרב עובדיה יוסף.
בין הדעות הסוברות כי איסור זה קיים גם בימינו ישנה מחלוקת האם זה הידור לכתחילה או איסור שנוהג אף בדיעבד (למעט במקום הפסד מרובה).
איסור לינת לילה נכלל בספר נוהלי הכשרות של הרבנות הראשית לישראל ובד"צים שונים. הכיתוב "ללא חשש לינת לילה" המופיע לעיתים על מוצרי ביצים, בצל ושום, מציין את ההקפדה על איסור זה.
גדרי האיסור

בגדרי איסור זה מבארת הגמרא כי חל גם אם המאכל הקלוף הונח בכלי סגור, אבל אם נותר הבצל, השום או הביצה ב'מאכל' עיקרו או קליפתו - אין חשש באכילתו.
לאחר שהמאכל הקלוף עורבב ברכיבים אחרים, הנוהג הוא שכבר אין חשש בהלנתו.. ישנה מחלוקת לגבי תוקפו של איסור זה כלפי ביצים קשות קלופות.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ז, עמוד ב', תוספות ד"ה 'התם'
1 2 3  הרב יהודה הלוי עמיחי, בצל שעבר עליו לילה
 הרב עובדיה יוסף, שו"ת יביע אומר, חלק א', יורה דעה סימן ט
 דין ביצה או שום שהיו קלופים לילה שלם, באתר "הלכה יומית", 26 בדצמבר 2013
↑  בד"צ בית יוסף, לפי הנחיות הרב משה יוסף, בהלכות לינת לילה בשום בצל וביצה קלופים, באתר של בד"צ "בית יוסף"
1 2  משה כ"ץ, לינת לילה, באתר "כיפה", ו בחשון תשס"ד
| כשרות |
| --- | --- | --- |
| כשרות הבשר | אבר מן החי • טרפה • סירכא • גיד הנשה • צומת הגידים • סימני הכשרות • עופות טמאים • זרוע, לחיים וקיבה • איסור אכילת חֵלֶב • שחיטה • הכשרת בשר • איסור אכילת דם • בשר שנתעלם מן העין |  |
| מצוות התלויות בארץ | שמיטה • יובל • טבל • תרומות ומעשרות • חלה • איסור חדש • איסור ערלה • נטע רבעי • כלאי הכרם • פאה •מתנות עניים • ביכורים |  |
| הלכות הרחקה מגויים | חלב נוכרי, גבינת נוכרי וחמאת נוכרי • יין נסך • פת עכו"ם • בישולי גויים |  |
| הכשרת כלים | טבילת כלים • הכשרת כלים • ליבון • נעיצה |  |
| איסורי תורה | בשר בחלב • חמץ בפסח • איסור אכילת שרצים |  |
| איסורי דרבנן ומנהגים | איסור לינת לילה • משקים שנתגלו • איסור אכילת קטניות בפסח • איסור שתיית מים בחילופי תקופות • אכילת דג עם בשר • אכילת דג עם חלב • אוכלים ומשקים שתחת המיטה |  |
| דינים כלליים | איסור והיתר • תערובת • מיעוט המצוי • טעם כעיקר • נותן טעם • נותן טעם לפגם • נ"ט בר נ"ט • דבר דעביד לטעמא • מעמיד • ביטול איסור לכתחילה • איסורים מבטלים זה את זה • כבוש כמבושל • תתאה גבר • מליח כרותח • עבירה מטמטמת |  |
| כשרות בעת החדשה | ירקות ללא חרקים • ג'לטין • משגיח כשרות • שטירל • בראקל |  |
אוליבייה אנצ'אם

ז'ול אוליבייה אנצ'אם (בצרפתית: Jules Olivier Ntcham; נולד ב-9 בפברואר 1996 בלונג'מאו שבצרפת) הוא כדורגלן קמרוני יליד צרפת המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים

אנצ'אם גדל במחלקות הנוער של פריז, לה האבר ומנצ'סטר סיטי.
ב-31 ביולי 2015 הושאל אנצ'אם למשך שתי עונות ממנצ'סטר סיטי לגנואה מהסרייה א'. ב-23 באוגוסט ערך אנצ'אם את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לפלרמו במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2015/2016. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-12 ביולי 2017 חתם אנצ'אם על חוזה לארבע עונות בסלטיק מליגת העל הסקוטית. בסך הכל ערך אנצ'אם 86 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים. הוא זכה עם המועדון שלוש פעמים באליפות סקוטלנד, שלוש פעמים בגביע הסקוטי ושלוש פעמים בגביע הליגה הסקוטית.
ב-1 בפברואר 2021 הושאל אנצ'אם למשך חצי עונה לאולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית. ב-10 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על אוסר במסגרת הגביע הצרפתי. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור ה-25 בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-1 בספטמבר 2021 חתם אנצ'אם בסוונסי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד האל סיטי במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד לוטון טאון במסגרת המחזור השמיני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 37 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
קריירה בינלאומית

ב-23 בספטמבר 2022 ערך אנצ'אם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בהפסד 0–2 לנבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

אליפות סקוטלנד (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הגביע הסקוטי (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
גביע הליגה הסקוטית (3): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
הערות שוליים

↑  Man City watching impressive Olivier Ntcham's progress at Genoa carefully באתר Manchester Evening News, ‏ 8 בספטמבר 2015 (באנגלית)
↑  Celtic delighted to sign highly-rated Olivier Ntcham on 4-year deal באתר הרשמי של סלטיק, 12 ביולי 2017 (באנגלית)
↑  Olivier Ntcham is an Olympian באתר הרשמי של אולימפיק מרסיי, 1 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  OLIVIER NTCHAM JOINS SWANSEA CITY באתר הרשמי של סוונסי סיטי, 1 בספטמבר 2021 (באנגלית)
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת קמרון, 8 בנובמבר 2022
↑  Liste des Lions Indomptables sélectionnés pour la CAN 2023 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הקמרונית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת קמרון – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג |  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג | קמרון |
| נבחרת קמרון – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג |  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג | קמרון |
אידאולוגיה פוליטית

אידאולוגיה פוליטית היא מכלול הרעיונות הפוליטיים של אדם. בפוליטיקה המודרנית יש סוגיות רבות עליהן נחלקות דעות של אנשים, כגון הכלכלה, סוגיות חברתיות ומידת הכוח שיש לממשלה.
סוגיות עיקריות > כלכלה

הכלכלה בדרך כלל מחולקת לימין ושמאל, הימין מאופיין בתמיכה בקפיטליזם, ובבעלות פרטית של אמצעי הייצור, בטענה שההון ירד מהעשירים למעמד העובדים. אנשים משפיעים מאוד בימין הכלכלי הם אדם סמית' ומילטון פרידמן. דמויות שנויות במחלקות בימין הכלכלי הקיצוני הם אישים כמו איין ראנד, ומארי רות'בארד, אף על פי שאפילו אדם סמית' חשב שרעיונות כמו שלהם לא הגיוניים. בחלק מהמדינות השמאל הפוליטי מאופין בהתנגדותו ליישום מוחלט של הקפיטליזם, ובדרך כלל משלב בכלכלה בעלות ציבורית של אמצעי הייצור, בין אם זה דרך הממשלה (לניניזם) דרך ארגוני העובדים (סינדקליזם) או דרך דמוקרטיה ישירה (אנרכו קומוניזם). חלק מהתומכים בגישה זו טוענים שבדומה לדמוקרטיה ברמת המדינה, יש לתמוך גם בדמוקרטיה ביחסי העבודה. אנשים משפיעים מאוד בשמאל הכלכלי הם קרל מרקס ופרדיריך אנגלס. חלק השמאל הכלכלי הקיצוני תומכים גם באישים כמו ולדימיר לנין וצ'ה גווארה, אשר היו דמויות שנויות במחלוקת. מפני שהמצב שברוב מדינות העולם אנחנו חיים תחת מערכת קפיטליסטית, אין בדיוק מרכז כלכלי, אבל אנשים שתומכים במצב הקיים בלי לשנותו כוללים אנשים כמו רייגן ותאצ'ר, אף על פי שיש טענות רבות שהם עשו זאת עבור רווח פוליטי ופגיעה באוכלוסיות שלא תמכו בהם.
סוגיות עיקריות > חברה

דעות לגבי סוגיות חברתיות גם כן מתחלקים לימין ושמאל. הימין מאובחן ברצון לשמור על המצב הקיים, ולכן הוא מתנגד להפלות, מתנגד לנישואין חד מיניים, ובדרך כלל יותר שמרני, המרכז נחשב יותר ליברלי. הוא ברובו יותר תומך בזכות של אנשים לעשות כרצונם, אבל הוא לא מחבב לעשות מעבר. השמאל מאובחן כיותר פרוגרסיבי, ומאמין בפירוק המצבים שהוא חושב שאינם צודקים. למשל קיבוע בחוק את זכותם של הומואים להתחתן, לעומת ליברלים שפשוט רוצים שזה יפסיק להיות לא חוקי.
סוגיות עיקריות > ממשלה

דעות לגבי התערבות ממשלתית אינם מחולקים לימין ושמאל אלא למדיניים, וחירותנים. המדיניים מאמינים שזה תפקיד הממשלה לשמור על ביטחון האזרח ולוודא שהוא שומר על החוק, ובדרך כלל מאמינים במעקב אחרי אזרחים, בעוד החירותנים מאמינים שהאזרחים ישמרו על החוק, ושמעקב מוגזם אחרי אזרחים אינו מוסרי, יגרום לכולם להיכנס לכלא על טעויות פשוטות. רובם תומכים בלגליזציה.
ראו גם

שמאל וימין בפוליטיקה
הערות שוליים

↑  Suleman, Adam Smith and the Role of the State | Bohatala.com, Bohat ALA, ‏2019-10-14 (באנגלית)
↑  james muldoon, council democracy towards a democratic socialist politics, center for the study of democracy
↑  The Nationalities Question in the Russian Revolution (Rosa Luxemburg, 1918), libcom.org (באנגלית)
↑  Guevara, Ernesto "Che", 1928-1967, libcom.org (באנגלית)
↑  Lee Atwater - Wikiquote, en.wikiquote.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph124244
אורורה (אונייה, 1876)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית קיטור
 חברת ספנות:  דאנדי
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Alexander Stephen and Sons 
 תקופת הפעילות:  1876–1918 (כ־42 שנים)
 אחריתה:  נעדרת
 מידות
 אורך:  50.4 מ' 
 רוחב:  9.3 מ' 
 
אורורה (Aurora) הייתה יכטת קיטור שנבנתה בשנת 1876 על ידי מספנת אלכסנדר סטיבן ובניו בדאנדי, סקוטלנד, עבור חברת דאנדי לציד כלבי-ים ולווייתנים. חלקי הגוף והשלד נבנו מעצי אלון ואשוח. לוחות הדופן והתחתית צופו בנסרי עץ קשה במיוחד הקרוי Greenheart, כזה שאינו נכנע בקלות לשיניו החדות של הקרח. חרטומה החסון כוסה בשריון של לוחות פלדה, וצלעותיה וקורות הסיפון שלה היו כפולות. השימוש העיקרי שנעשה בה היה ציד לווייתנים בימי הצפון, והמבנה שלה היה חסון דיו לעמוד בתלאות מזג האוויר והקרח שציפו לה שם. איתנותה הוכחה כשימושית גם למסעות חקר באנטארקטיקה, ובין 1911 ל-1917 יצאה "אורורה" לחמש הפלגות אל יבשת זו, הן למטרות מחקר והן למשימות חילוץ והצלה.
ציד לווייתנים

בין השנים 1876 ל-1911 יצאה "אורורה" למסע שנתי מדאנדי אל ניופאונדלנד לציד לווייתנים וכלבי-ים בצפון האוקיינוס האטלנטי. שני אירועים ראויים לציון קרו בתקופה זו. בשנת 1884 כשלה "אורורה" בניסיונה לחלץ את משלחת גרילי ולקבל את כספי הפרס, וב-1891 נחלצה הספינה להצלת צוות האונייה "פוליניה", שנמחצה בקרח ים.
משלחת דאגלס מוסון

בשנת 1910 קנה את "אורורה" מיופה כוחו של דאגלס מוסון, רב חובל ג. ק. (הקודר) דייוויס, תמורת 6,000 ליש"ט, בשביל משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה. אורורה יצאה להפלגה ב-2 בדצמבר 1911 מהובארט אל האי מקווארי, שם הוקמה תחנת הממסר האלחוטי. ב-25 בדצמבר עזבה את האי והגיעה ב-8 בינואר 1912 אל כף דניסון, שם נבנה הבסיס הראשי של המשלחת, צריפי מוסון. ב-19 בינואר הפליגה מן האי מערבה, להקים בסיס מערבי. האתר נקבע במה שמוכר כיום כארץ המלכה מרי, ב-1 בפברואר 1912. אחרי הקמת הצריף הראשי, "המערות", על מדף הקרח היציב, הפליגה "אורורה" חזרה להובארט ב-20 בפברואר והגיעה לשם ב-12 במרץ.
בדצמבר 1912 כש"אורורה" חזרה לאנטארקטיקה, נודע לצוותה, שדאגלס מוסון, זאוויר מרץ ואדוארד ניניס יצאו למסע מזחלות והם מאחרים לחזור. רב החובל ניסה לחכות לשוב קבוצת המזרח הרחוק, אבל מעגן לא נאות ורוחות עזות במיוחד חברו יחד להביא לניתוק מספר רב של שלשלות עיגון. בסוף ינואר נאלצה הספינה להפליג כדי לאסוף את קבוצת הבסיס המערבי. אחרי עיכוב נוסף, בשל עוד סופת שלגים, עזבה הספינה לבסוף ב-8 בפברואר, והגיעה אל קבוצת הבסיס המערבי ב-23 בפברואר, העלתה את אנשיה בחיפזון אל הסיפון והפליגה צפונה. היא הגיעה להובארט ב-15 במרץ.
במשך החודשים הבאים גייס דייוויס מימון רב למשימת החילוץ, ודאג לשיפוץ ולציוד מחדש של "אורורה".
הספינה יצאה מהובארט ב-15 בנובמבר 1913, אספה את קבוצת הרדיו בראשות ג'ורג' איינסוורת' באי מקוארי ועגנה במפרץ קומונוולת' בבוקר ה-13 בדצמבר 1913, שם אספה את אנשי המשלחת, שחרפו במקום יחד מוסון. היא הפליגה ממפרץ קומונוולת' ב-25 בדצמבר ולאחר חקר חופים מקיף, הגיעה לבסוף אל פורט אדלייד ב-26 בפברואר 1914.
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית

ב-1914 גייס בר ארנסט שקלטון את "אורורה" לקבוצת ים רוס, שמשימת הייתה לצייד מצבורי אספקה לאורך הנתיב המתחוכנן למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית שלו. אחרי שהתעכבה בגלל קרח-ים במצר מקמרדו בינואר 1915, הצליחה "אורורה" להתקדם עוד דרומה, ושלחה קבוצות חוף להניח את המצבורים. לבסוף הפליגה אל מפרץ דיסקברי ב-12 במרץ 1915, שם הטילה עוגן ונקשרה אל החוף, להמשיך בפריקת מטענים. במאי ניתקה "אורורה" מכבליה ונסחפה בסופה בתוך גושי קרח הרחק לים הפתוח, מותירה מאחור את האנשים, שעסקו בהנחת המצבורים. הספינה נשארה כלואה בקרח במשך קרוב לשנה, ונסחפה למרחק כ-2900 ק"מ. רק ב-12 בפברואר 1916 הצליחה הספינה להיחלץ מן הקרח וב-3 באפריל הגיעה חזרה לדנידין שבניו זילנד.
המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית > חילוץ קבוצת ים רוס 1917

ממשלות אוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה הסכימו לממן את שיפוצה וציודה מחדש של "אורורה" לצורך הצלתה של קבוצת ים רוס. ועדה מייעצת הוקמה במלבורן, ובה סגן האדמירל סר ויליאם קרסוול, פרופסור דייוויד אורמה מסון, קפטן ג'. ר. בארטר, קומנדר ג'ון סטיבנסון ותומאס גריפית' טיילור.
יתרות המימון של משלחת שקלטון מוצו עד תום. אחרי עלילות הצלתם של אנשי המשלחת לאחר טביעת האונייה אנדיורנס בים ודל, הגיע שקלטון לניו זילנד בדצמבר 1916. שלוש הממשלות המעורבות היו נחושות בדעתן, שלא להניח לו להנהיג את משלחת החילוץ כבקשתו ומינו את ג'ון קינג דייוויס כרב חובל ל"אורורה". לאחר דין ודברים, הפליג שקלטון ב"אורורה", אבל הסמכות הבלעדית על המסע הייתה נתונה לקפטן דייוויס. ב-10 בינואר 1917 שייטה הספינה במקביל לקרח הדחוס סמוך לכף רוידס ופילסה לה דרך אל כף אוונס. כעבור שבוע, היו שבעת השורדים מעשרת החברים שהרכיבו במקור את "קבוצת ים רוס" על ה"אורורה", בדרכם חזרה אל ולינגטון, ניו זילנד.
גורל הספינה

"אורורה" נראתה לאחרונה ב-1917 כשהפליגה מניו קאסל שבניו סאות' ויילס אל צ'ילה, נושאת מטען של פחם. חברת לויד'ס הלונדונית דיווחה על הספינה כנעדרת ב-2 בינואר 1918; ההנחה הייתה, שהספינה נפלה קורבן לפעילות קרבית במלחמת העולם הראשונה, אולי הוטבעה במוקש שהניחה האונייה הגרמנית "וולף", שארבה לאוניות סוחר. אחת מסירות ההצלה של "אורורה" נמצאה ונשלתה מהים בין סידני לבריסביין, שישה חודשים לאחר היעלמותה.
מסר בבקבוק

בשנת 1937, כשמר ג. ברסינגטון טייל על שפת הים סמוך לטרוגרה, ניו סאות' ויילס, הבחין בבקבוק יין ישן קבור בחלקו בחול. כשהסתכל בבקבוק ראה חריתה של תמונת ספינה על צד אחד של הבקבוק ועל הצד השני המסר הבא: "יום אמצע החורף, 1912, קרחון שקלטון, אנטארקטיקה. פרנק ויילד, א. ל. קנדי, ס. אוון ג'ונס, ק. ארץ'. הואדלי, צ'ארלס ט. הריסון, ג'ורג' דוברס, א. ל. ווטסון ומורטון ה. מוייס".
סיפור המעשה הוא, שהבקבוק היה אחת משלושה שניתנו לסר דאגלס מוסון כשמשלחתו יצאה מאנגליה ב-1911. את הבקבוקים נתן מק ג'. ט. בוכאנן, ששמר אותם מאז משלחת צ'אלנג'ר וביקש, שהקבוצה תשתה אותם ב"יום חוקר הארצות". מוסון העביר את הבקבוק לפרנק ויילד, שהוביל את קבוצת הבסיס המערבי כש"אורורה" הייתה בפיקודו של ג'ון קינג דייוויס. לאחר שהיין נשתה ביום המיועד, חרת צייר הקבוצה הריסון את תמונת "אורורה" בצד אחד ואת שמות חברי הקבוצה על השני. הסברה היא, שהבקבוק היה עדיין על סיפון ה"אורורה" כשהפליגה מניו קאסל ב-1917.
הנצחה

מספר תוואי נוף אנטארקטיים קרויים על שם "אורורה", ואלה הם:
קרחון אורורה (אנטארקטיקה)
רמות אורורה
פסגת אורורה
האגן התת-קרחוני אורורה
מאונט אורורה
רבי חובלים

להלן רשימה חלקית של רבי החובלים של "אורורה":
אלכסנדר פיירוות'ר (1882-1880)
ג'יימס פיירוות'ר (1888-1883)
ג'קמן (בסביבות 1895)
ג'ון קינג דייוויס (1914-1911, 1917-1916)
לויטננט אניאס מקינטוש R.N.R, ‏ (1914)
ג'וזף סטנהאוז (1916-1914)
הערות שוליים

↑  יכטות קיטור במחצית השנייה של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 נחלקו לשני סוגים. מהן שהיו ספינות עינוגים, ואחרות שימשו לצרכים מסחריים כמו ציד לווייתנים וכלבי ים ונקראו 'יכטות' בשל הדמיון בצורת המבנה והממדים לסוג הראשון. מנוע הקיטור בהן צוידו שימש כמנוע ראשי או מנוע עזר ובנוסף לו היה לספינה מעטה מפרשים. יכטת קיטור לציד לווייתנים מפורסמת אחרת, שהוסבה לימים לספינת מחקר אנטארקטית, היא "אנדיורנס".
↑  נשיונל ג'אוגרפיק, "חילוץ קבוצת ים רוס של שקלטון", כרך 49, גיליון 3, מרץ 1917, עמ' 281
↑  http://nla.gov.au/nla.news-article4624431 "מסתרי הים. אובדן האורורה. קורבן של הוולף". כתב העת "הארגוס", 5 בנובמבר 1921, עמ' 4
↑  http://nla.gov.au/nla.news-article29674289, "המרקורי", הובארט, טסמניה, "סיפור ימי מוזר", 26 במאי 1927