stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בפולין
זהות מגדרית

הכרות משפטיות בשינוי מגדר בפולין בוצעו מאז שנות ה-60. טרנסג'נדרים המבקשים לשנות את מינם החוקי חייבים לקבל אבחנה רפואית. רק לאחר שינוי המגדר החוקי, אדם טרנסג'נדר מקבל זכות לעבור ניתוח להתאמה מגדרית. הסיבה לכך היא משום שכל ניתוח הגורם לאי פוריות אסור על פי החוק הפולני, עם מספר חריגים במקרים כגון סרטן הרחם או מיומה. כלומר, העברת סירוס לפי בקשת המטופל איננה חוקית בעוד אדם טרנסג'נדר חייב קודם כל להיות מוכר עם שינוי מגדר חוקי, שכן רק אבחנה רפואית של רופא אינה מספיקה.
לפני הכרה בשינוי מגדרם החוקי, טרנסג'נדרים פולנים עלולים להתמודד עם מספר מכשולים, כגון תביעה מצד הוריו. על בסיס ראיות נוספות שהוצעו כגון אבחנה רפואית, תיעוד רפואי, עדות/הצהרות הורים וכו', בית משפט רשאי לפסוק להכרה בשינוי מגדר או לסרב לעשות זאת על פי עמדתו.
ביולי 2015 אישר הפרלמנט הפולני הצעת חוק להכרה בטרנסג'נדרים. לפי הצעת החוק, טרנסג'נדרים היו יכולים לשנות את מגדרם החוקי ללא כל התערבות פיזית, אך היו דרושים להגיש הצהרה ממומחים לבריאות הנפש שהם סובלים מדיספוריה מגדרית. הצעת החוק אושרה עם רוב של 252 מצביעים בעד ו-158 נגד. הפרלמנט המשיך לאשר את הצעת החוק בחודש אוגוסט, אם כי הנשיא אנדז'יי דודה הטיל עליה וטו באוקטובר בעוד הפרלמנט לא הצליח לעקוף את הווטו שלו אשר כתוצאה מכך קידום הצעת החוק נעצר.
שירות צבאי

מאז שנות ה-90, לסביות, הומואים וביסקסואלים רשאים לשרת בכוחות המזוינים של פולין בעוד אפליה על רקע נטייה מינית אסורה רשמית. עם זאת, ישנה מדיניות בלתי כתובה כגון מדיניות העבר של צבא ארצות הברית הידועה בתור "אל תשאל, אל תספר" בה רוב החיילים ההומוסקסואלים מסתירים את נטייתם החד מינית לעיתים קרובות על מנת לא להיות מודחים משירותם הצבאי. בשנת 2013, אנשי צבא פולנים הצהירו לפורטל "NaTemat.pl" כי "חיילים הומוסקסואלים מוצהרים יתמודדו עם קשיים חברתיים, במיוחד עבור דרגים גבוהים יותר. באשר לצוות הפיקוד - קצינים ומש"קים בכירים - הודאה במשיכה חד-מינית פירושה אובדן כבוד - תכונות אשר בלעדיהן אתה פשוט לא יכול להיות מפקד".
חיילים טרנסג'נדרים מוצהרים נאסרים רשמית משירות צבאי על רקע רפואי בעוד אבחון של דיספוריה מגדרית גורם לאיסור אוטומטי של שירות על רקע "אי כשירות לצמיתות לשירות צבאי, הן בזמן סכסוך והן בעת שלום".
טיפולי המרה

בפברואר 2019 הגישו חברי פרלמנט ליברלים לצד פעילי ארגון הלהט"ב הקמפיין נגד הומופוביה טיוטת הצעת חוק לאסור טיפולי המרה. טיוטת הצעת החוק נועדה לאסור "שימוש, קידום או פרסום של השיטות לצד איסור על קידום אנשים או גופים המציעים, משתמשים, מפרסמים או מקדמים את הנוהג הפסאודו-מדעי". חברי הפרלמנט עתידים להציג את הצעת החוק למליאה, שם תתקיים קריאה ראשונה. איסור זה יישם את המלצת הפרלמנט האירופי והמומחה העצמאי של האו"ם בנושא הגנה מפני אלימות ואפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית.
באוגוסט 2020 פרסמה ועידת האפיסקופאל הפולנית מסמך שהמליץ על הקמת מרכזי ייעוץ "כדי לעזור לאנשים שרוצים להחזיר את בריאותם המינית ואת נטייתם המינית הטבעית" בעוד הוועידה הצהירה כי הקונצנזוס המדעי האומר כי "טיפולי המרה אינם יעילים ועלולים להזיק" הוא "תקינות פוליטית".
תרומת דם

גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים רשאים לתרום דם בפולין מאז 2005.
בשנת 2008 קבע המרכז הלאומי לדם תקנות האוסרות על תרומת דם על ידי הומוסקסואלים וביסקסואלים אם כי הן בוטלו במהירות.
פוליטיקה

המפלגות ממרכז לשמאל המפה הפוליטית הפולנית הוגדרו לאורך השנים כתומכות בקיום ארגוני להט"ב ומצביעות בעד חקיקה זכויות להט"ב בהן: מפלגת המצע האזרחי, ברית השמאל הדמוקרטית, המפלגה המודרנית, העבודה המאוחדת, התנועה שלך ומפלגת האביב. מפלגות הימין הפולניות בהן: חוק וצדק ומפלגת העם הפולנית, מתנגדות לכל שינוי בחקיקה עבור זכויות להט"ב.
מועצת אירופה הדגישה כי "הצהרות הומופוביות של אישי ציבור מובילים, יוצרות אווירה של שנאה וחוסר סובלנות" מאז 2007 בעוד בדצמבר 2020, נציבת מועצת אירופה לזכויות האדם, דניה מיאטוביץ', הצהירה כי היא "מודאגת מאוד מעניין הפצת נרטיבים הומופוביים שליליים ומלהיבים על ידי נבחרי ציבור רבים בפולין, כולל נבחרי ציבור בדרגים הגבוהים ביותר בממשלה... סטיגמטציה ושנאה המופנית כלפי אנשים מסוימים או קבוצות אנשים מסוימות טומנת בחובה סיכון ממשי להכשרת אלימות, לפעמים עם השלכות קטלניות".
פוליטיקה > ליגת המשפחות הפולניות

בבחירות לפרלמנט הפולני 2005 זכתה מפלגת ליגת המשפחות הפולניות (LPR) ב-8% מהקולות (34 מושבים). המפלגה נכנסה לממשלה קואליציונית עם חוק וצדק ומפלגת ההגנה העצמית. ב-19 במאי 2006, מירוסלב וירז'יסקי, סגן שר החינוך, הצהיר כי פרויקט בינלאומי המאורגן על ידי ארגוני להט"ב הנתמך כלכלית על ידי תוכנית הנוער של הנציבות האירופית יוביל ל-"השחתה של צעירים". ביוני 2005, בעת שהיה חבר בפרלמנט האירופי, קרא "לאי סובלנות להומוסקסואלים ולסוטים".
ב-11 במאי 2006, בהיותו חבר פרלמנט, וירז'יסקי גינה את צעדת השוויון בוורשה. בעודו גינוי את הצעדה, קבע כי יש "להכות באלות את הסוטים" והתייחס לנוכחותם האפשרית של פוליטיקאים גרמנים אותם כינה כ-"לא פוליטיקאים רציניים, אלא רק הומואים וכמה מכות שרביט ירתיעו אותם מלבוא שוב. הומואים הם פחדנים בהגדרה". יום לאחר מכן, כתב מכתב לשר הפנים והמינהל ולשר המשפטים, בו קרא לרשויות אכיפת החוק לבדוק את מקורות המימון החוקיים והבלתי חוקיים לכאורה של ארגונים מטעם פעילי זכויות הומוסקסואלים. הוא האשים ארגוני להט"ב ב-"מעורבות בפדופיליה וסחר לא חוקי בסמים" וביקש לבדוק אם ארגונים הומוסקסואלים חדרו לבתי ספר פולניים. בתגובה לכך, הורה פרקליט המדינה לכל התובעים לבדוק את מימון ארגוני הלהט"ב, קשריהם לכאורה לתנועות עבריינות ונוכחותם בבתי הספר. ב-2 ביוני 2006, תלונה על הצהרותיו של וירז'יסקי נדחתה על ידי התובע המחוזי בוורשה, בטענה כי "לא ניתן להתייחס לאמירותיו כאל מאיימות או מעודדות לפשע".
ב-8 ביוני 2006 פיטר רומן גירטיך, סגן ראש ממשלת פולין ושר החינוך, את מירוסלב סילטיצקי, מנהל המרכז הלאומי להכשרת מורים בשירות, בטענה כי "הרבה ספרים עודדו מורים לארגן פגישות עם ארגוני להט"ב שאינם ממשלתיים כגון הקמפיין נגד הומופוביה ולמדא ורשה". המנהל החדש של המרכז הצהיר כי "שיטות הומוסקסואליות מובילות לדרמה, ריקנות וניוון".
ב-21 במאי 2006, הצהיר רומן גירטיך כי "ארגוני להט"ב שולחים טרנסג'נדרים לגני ילדים ומבקשים מהם לשנות את מינם".
במרץ 2007 הציע רומן גירטיך בהיותו סגן ראש ממשלת פולין ושר החינוך הצעת חוק שתאסור על הומוסקסואלים להיות מורים ותאפשר גם לפטר את המורים המקדמים את "תרבות אורח החיים ההומוסקסואלי". ההצעה הובילה לתשומת לב רחבה בתקשורת וגינויים רבים על ידי הנציבות האירופית, ארגון זכויות האדם "Human Rights Watch" וכן על ידי איגוד המורים הפולנים שארגן הפגנה בבירה ורשה בהשתתפות של מעל 10,000 איש כמחאה נגד מדיניות המשרד. הצעת החוק לא הועברה להצבעה, והממשלה התפרקה במהרה, מה שהוביל לבחירות חדשות לפרלמנט שבהן ליגת המשפחות הפולניות לא זכתה לבסוף במושבים פרלמנטריים.
פוליטיקה > המצע האזרחי

בפברואר 2019 חתם ראש העיר של ורשה, רפאל צ'אסקובסקי, חבר מפלגת המצע האזרחי אשר לימים הפך למועמד לנשיאות פולין בשנת 2020, על הצהרה התומכת בזכויות להט"ב בת 12 נקודות, הכוללת פעולות בין מתן מחסה לבני נוער אשר נדחו על ידי משפחותיהם, הכנסת קווי סיוע מקומיים, מתן גישה למניע אפליה בלימודים ופעולה על פי הנחיות ארגון הבריאות העולמי לשילוב סוגיות הקשורות ללהט"ב בתוכניות הלימוד של שיעורי חינוך מיני בבתי הספר בעיר.
פוליטיקה > התנועה שלך

מפלגת התנועה שלך ידועה כתומכת בזכויות להט"ב, כולל בהכרה בנישואים חד־מיניים ואיחודים אזרחיים. חבר בולט במפלגה הוא פעיל הומוסקסואלי, חבר לשעבר בפרלמנט הפולני בין השנים 2011–2014 וראש עיריית סלופסק לשעבר (2014–2018), רוברט ביידרון, אשר לימים הפך למועמד לבחירות נשיאות פולין בשנת 2020. הנשיא לשעבר אלכסנדר קוושנייבסקי דחק בביידרון לרוץ לנשיאות בשנת 2020 בעוד סקרי דעת קהל הציבו אותו במקום השלישי, לאחר אנדז'יי דודה ודונלד טוסק.
ביידרון הצהיר בקריירה הפוליטית שלו על "שינוי חברתי משמעותי אשר חל כלפי חברי קהילת הלהט"ב הפולנית לאורך השנים" בעוד חשף כי מדי פעם "הוכה בפומבי ברחובות בעבר" אם כי בשנת 2018 בהיותו ראש עיריית סלופסק תושבי העיר "חייכו לעברו ובירכו אותו". כראש העיר, ביידרון חיתן זוגות חד־מיניים מקומיים, "אני מאוד מקנא כי אני רואה את האושר שלהם. אני 15 שנים עם בן זוגי וזה עדיין חלום. זה לא הוגן שבשנת 2018 שני מבוגרים לא יכולים להתחתן אם הם אוהבים אחד את השני ומחויבים זה לזה", אמר בתגובה.
פוליטיקה > אביב

בפברואר 2019, ייסד רוברט ביידרון את מפלגת האביב, מפלגה פוליטית ליברלית התומכת בהכשרת שותפויות אזרחיות לזוגות הטרוסקסואלים וחד-מיניים, והתרת נישואים חד-מיניים בפולין.
נכון לאוגוסט 2019, למפלגה היו שלושה חברי פרלמנט אשר נבחרו לכהן.
אזור חופשי מלהט"ב

עוד בתקופה של לפני הבחירות לפרלמנט בפולין 2015, מפלגת חוק וצדק התמקדה בהתנגדות לקהילת הלהט"ב אשר הובילה למספר עיריות פולניות וארבעה מחוזות עם נציגיה להצהיר שהן "אזור חופשי מלהט"ב", בין היתר בתגובה לחתימתו על הצהרה לתמיכה בזכויות הלהט"ב על ידי רפאל צ'אסקובסקי. העיתון הפוליטי הימני "Gazeta Polska" פרסם בתגובה מדבקות "אזורים ללא להט"ב" לקוראיו. האופוזיציה והדיפלומטים הפולנים, כולל שגרירית ארצות הברית בפולין, ג'ורג'ט מוסבכר, גינו את המדבקות. בית המשפט המחוזי בוורשה הורה להפסיק את חלוקתן עד להכרעה בתיק בית משפט. עם זאת, עורך העיתון דחה את פסק הדין ואמר כי מדובר ב-"חדשות מזויפות", וכי הוא "ימשיך להפיץ את המדבקות". באוגוסט 2019 הצהירו מספר חברי קהילה הלהט"ב שהם מרגישים לא בטוחים בפולין לאחר תחילת מדיניות "אזור חופשי מלהט"ב" בעוד הארגון "All Out" השיק קמפיין נגד המדיניות אשר כ-10,000 איש חתמו על עצומה מטעמו זמן קצר לאחר השקתו.
פוליטיקאים ליברלים ופעילי זכויות אדם ותקשורת השוו את ההצהרות להכרזות בתקופת שלטון הגרמניה הנאצית על אזורי "יודנריין" (ללא יהודים). העיתון האיטלקי "לה רפובליקה" כינה את ההצהרות כ-"מושג המעורר את המונח יודנריין". מנהל ארגון הקמפיין נגד הומופוביה, סלאבה מלניק, השווה בין ההכרזות לשנת "1933, כאשר היו אזורים חופשיים מקבוצה מסוימת של אנשים". סגן מושל ורשה, פאוול רביאג' צייץ כי "הפשיסטים הגרמנים יצרו אזורים חופשיים מיהודים. אפרטהייד של שחורים". מאז יולי 2020, האיחוד האירופי החל לשלול כספים לעיריות שאימצו את המדיניות. באוגוסט 2020 הודיע שר המשפטים כי הממשלה תעניק תמיכה כלכלית לאותן עיריות מהן שלל הארגון כספים לאחר אימוץ ההצהרות.
בפברואר 2020 סיימה העיר התאומה הצרפתית סן-ז'אן-דה-ברייה את שותפותה עם העיר טוחוב הפולנית כתוצאה מהצהרת "אזור חופשי מלהט"ב" אשר אומצה על ידי הרשויות בשטחה. בפברואר 2020 השביתה הקומונה הצרפתית נוגנט-סור-אוז את שיתוף הפעולה שלה עם העיר קרשניק הפולנית כתגובה על העברת החלטה נגד להט"ב על ידי רשויות העיר. בפברואר 2020, האזור הצרפתי סאנטר-עמק הלואר השעה את שיתוף הפעולה שלו עם מחוז פולין הקטן כתגובה לאימוץ ההצהרה על ידי רשויות המחוז. במאי 2020 סיימה העיר שווארטה הגרמנית את שיתוף הפעולה העירוני שלה עם העיר נובי סונץ' הפולנית לאחר 30 שנות שיתוף פעולה עקב אימוץ הצהרת העירייה. ביולי 2020, העיר ההולנדית ניווחיין, כמו גם העיר דואי הצרפתית, סיימו את הסכמי הערים התאומות שלהן עם פולאווי הפולנית בשל הכרזת ההצהרה אשר נוספה בשטחה באותה תקופה. ב-12 באוקטובר 2020 סיימה העיר פרמוי האירית את הסכם העיר התאומה שלה עם נובה דבה הפולנית לאחר 14 שנים של שיתוף פעולה כתגובה להכרזת ההצרה שאומצה על ידי שלטונות העיר. ב-13 בנובמבר 2020, עיריית בלורס פואורס-סינט-אמנדס הבלגית השעתה את שיתוף הפעולה שלה בן ה-20 שנה עם העיר דמביצה הפולנית לאחר אימוץ "אמנת זכויות המשפחה" אשר מפלה משפחות של חברי קהילת הלהט"ב בפולין.
מאז שנת 2021, מספר פרובינציות בהם לובלין, פולין קטן, שוויינטוקז'יסקיה, פודקרפצקיה וגמינות פולניות שונות ביטלו את ההצהרות בשטחן הן על ידי פסיקות בתי משפט והן על ידי החלטות מועצות העיר.
תנועות להט"ב ואקטיביזם > צעדות שוויון

רק מספר מחאות למען זכויות להט"ב בפולין נערכו עד סוף שנות העשרים של המאה העשרים. עם זאת, לאחר שמפלגת השלטון חוק וצדק החלה לפעול נגד זכויות הלהט"ב, התפשטו המצעדים לעיריות שמרניות יותר ובשנת 2019 נערכו מעל 25 צעדות, לעומת 7 בשנת 2017 ו-15 בשנת 2018 כתגובה לרטוריקת ההומופובית של המפלגה. ההיבט הגדול ביותר של תנועת הלהט"ב בפולין הוא מצעד הגאווה המתקיים בוורשה מדי שנה מאז 2001 הידוע כ-"צעדת השוויון". סקר דעת קהל שנערך בשנת 2010 על ידי "PBS" עבור הראה כי מיעוט של 45% מתושבי ורשה תמכו בקיומו באותה שנה. עם זאת, המצעד זכה לתמיכה רחבה מצד תאגידים וממשלות אזוריות בעוד השותפה העיקרית של מהדורתו ב-2018 הייתה הממשלה האזורית של פרובינציית מזוביה, שורשה היא חלק ממנה.
בשנים 2004 ו-2005 שללו פקידי ורשה אישור לארגנונה, בגלל סיבות שונות, בהן הסבירות להפגנות נגד, הפרעה לחגים דתיים והיעדר היתר. עם זאת, כ-2,500 איש צעדו באופן בלתי חוקי ב-11 ביוני 2005. במהלכה, כ-10 איש נעצרו. איסור הצעדה הוכרז כבלתי חוקי על ידי פסק הדין של בית הדין האירופי לזכויות אדם בשנת 2007 באמירה כי האיסור מערער את איסור האפליה וחופש ההתאגדות המובטח באמנה האירופית לזכויות אדם (ראו: פסק דין בונצ'קובסקי ואחרים נגד פולין). הצעדה גונתה על ידי ראש עיריית ורשה לך קצ'ינסקי, שאמר כי התרת אירועי גאווה רשמיים בורשה תקדם "אורח חיים הומוסקסואלי". אירועי הגאווה בעיר נמשכו באופן שנתי קבוע מאז 2006, ומשכו אליהם קהל של כ-10,000 איש בכל שנה עד שנת 2015, כאשר משכה הצעדה מעל 18,000 אלף איש. מאז, עלתה הנוכחות בצורה דרמטית והגיעה ל-45,000 משתתפים בצעדת 2018. ב-8 ביוני 2019 צעדו באירוע מספר שיא של משתתפים מאז היווסדותו, כ-50,000 איש בהם ראש העיר רפאל צ'אסקובסקי אשר היה לראשה הראשון אשר השתתף באירוע בעודו הצהיר כי הוא רוצה שורשה תישאר עיר "פתוחה וליברלית". המצעד הוגדר כגדול ביותר במרכז ומזרח אירופה. ורשה אירחה בנוסף ב-2010 את אירועי הגאווה האירופאיים, "Europride" והייתה למדינה הראשונה שעושה זאת במדינה קומוניסטית לשעבר.
מצעד הגאווה בצ'נסטוחובה נערך לראשונה ביולי 2018. המשטרה התערבה כדי למנוע ממפגינים הומופובים לחסום את המסלול. צעדה נוספת נערכה ב-16 ביוני 2019. מצעד הגאווה בלובלין התקיים לראשונה בשנת 2018. במהלך צעדת 2019 השתמשו שוטרי המהומות בגז מדמיע לפיזור מפגינים הומופובים אשר כ-25 מהם נעצרו בגין תקיפת המשתתפים. הצעדה הסתיימה ללא נפגעים וזוג נשוי נידון לשנת מאסר כל אחד בגין הבאת חומרי נפץ לשיבוש המצעד. מצעד הגאווה בשצ'צ'ין נערך בין השנים 2018 ו-2019. מצעד הגאווה בביאליסטוק נערך לראשונה בשנת 2019 אשר במהלכו, יותר מ-30 מפגינים הומופובים נעצרו על רקע התנהגות אלימה ועשרות צועדים נפצעו. אמנסטי אינטרנשיונל מתח ביקורת על תגובת המשטרה לאחר "שלא הגנה כראוי על צועדים ולא הגיבה למקרים של אלימות".
מצעד הגאווה בקטוביץ התקיים לראשונה בשנת 2008. לאחר הפסקה בת עשור, צעדות שוויון חדשות התקיימו בשנת 2018 ובשנת 2019. צעדת השוויון בלודז' נערכה לראשונה בשנת 2011. בשנת 2015 נכח סגן ראש העיר, תומאש טרלה. בשנת 2019, הצעדה נערכה בחסות לראשונה על ידי רשויות העיר בהשתתפות ראש מועצת העיר מרסין גולשובסקי. במהלכה נאלצו 200 הצועדים לשנות את דרכם עקב הפגנות הומופוביות שלא התקיימו לבסוף שהוכרזו מראש על ידי קבוצות לאומניות פשיסטיות. מצעד הגאווה בגדנסק מתקיים מאז שנת 2015 ברחבי העיר אשר בשנת 2017, ראשה פאבל אדמוביץ' פתח את המצעד ויורשתו, אלכסנדרה דולקביץ', פתחה את מצעד 2019. מצעד הגאווה בטורון החל לראשונה בשנת 2017 והגיע למעל 2,000 צועדים בשנת 2019.
תנועות להט"ב ואקטיביזם > תיקים משפטיים

זוגות מסוימים בפולין מאבקים לקבלת הכרה בנישואין לפני בית המשפט האירופי לזכויות האדם, למשל במקרה של אנדרסן נגד פולין.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1932)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 1932)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2003, אם כי דווח לעיתים כלא יעיל דה פקטו)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
חוקים נגד פשעי שנאה המכנסים נטייה מינית וזהות מגדרית: 
נישואים חד־מיניים: /  (איסור חוקתי המכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד, נישואים חד־מיניים שבוצעו במדינות האיחוד האירופי מוכרים לצורכי תושבות מאז 2018)
הכרה בזוגות חד־מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים): 
אימוץ משותף של זוגות חד־מיניים:  (איסור חוקתי מאז 2020)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד־מיניים:  (איסור חוקתי מאז 2020)
אימוץ על ידי יחידים: 
לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: / 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  (זמין רק עבור נשים במערכות יחסים הטרוסקסואליות)
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:  (מאז 2005)
אילן מרק

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1963 (בן 62) חיפה, ישראל
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית
 מקום מגורים:  ישראל
 עיסוק:  סינתזות אורגניות; סינתזות סטראו-סלקטיביות ואנטי-סלקטיביות של מולקולות
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פייר ומרי קירי, פריז, צרפת (דוקטורט); האוניברסיטה הקתולית, לוויין-לא-נובו, בלגיה (פוסט דוקטורט)
 מנחה לדוקטורט:  ליאון גוזה
 מוסדות:  CNRS (המרכז הלאומי למחקר מדעי), צרפת (החל משנת 1990); הטכניון, ישראל (החל משנת 1997)
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה הצרפתית למדעים (החל משנת 2017); חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (החל משנת 2019), ו-25 פרסים (עד שנת 2021)
 אתר רשמי
 
אילן מרק (נולד ב-15 בפברואר 1963) הוא כימאי ישראלי, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה בטכניון בחיפה ונאמן הקתדרה לכימיה על שם מייקל וליידי סובל, בה הוא עוסק במחקר ובהוראה בתחום סינתזות אורגניות. חבר האקדמיה הצרפתית למדעים וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה

מרק נולד ב-15 בפברואר 1963 בחיפה. עבר לגור בצרפת ולמד באוניברסיטת פייר ומארי קירי בפריז, בה קיבל תואר ראשון במדעים (1983), תואר שני בכימיה (1986) ותואר דוקטור, בהנחייתו של פרופ ז'אן נורמנט (דצמבר 1988). לאחר מכן השתלם באוניברסיטה הקתולית בלובין, בלגיה, בתור פוסט-דוקטורנט אצל פרופסור ליאון גוזה (ghosez). בשנת 1990 עבר לעבוד במרכז הלאומי למחקר מדעי – CNRS (Centre National de la Recherche Scientifique) באוניברסיטת פייר ומארי קירי בפריז, וסיים את שלב הפוסט דוקטורט שלו בשנת 1995.
בספטמבר 1997 עלה לישראל והתקבל לטכניון כמרצה בפקולטה לכימיה. הוא הועלה לדרגת פרופסור חבר בשנת 2000 ולפרופסור מן המניין בשנת 2004. מאז שנת 2005, הוא נאמן הקתדרה לכימיה על שם סר מייקל וליידי סובל. במשך השנים הוזמן לכהן כפרופסור אורח במכון הטכנולוגי של אוניברסיטת טוקיו (יפן), באוניברסיטת מונטריאול (2006, קנדה), באוניברסיטת שטרסבורג (צרפת), באוניברסיטת פריז דקארט (2010, צרפת), המכון הטכנולוגי בקליפורניה (CalTech, ארצות הברית), באוניברסיטת מונפלייה (2011, צרפת), המועצה המדעית של טאיואן (2011), באוניברסיטת מחוז אוסאקה (2015, יפן), באוניברסיטת Wilhems-University Munster, (גרמניה, 2015) ובהמועצה הלאומית של טאיוואן (2017).
פרסם מאמרים מדעיים רבים (יותר מ-240) בכתבי-עת בינלאומיים. הוא חבר במערכת של למעלה מעשרה כתבי עת מדעיים.
זכה בפרסים בינלאומיים רבים על הצטיינות אקדמית ועל הצטיינות בהוראה.
מרק נשוי לססיל ולהם שלושה ילדים.
תחום התמחותו המדעית > סינתזות אורגניות

מרק עוסק בסינתזה של תרכובות אורגניות ובמיוחד בייזום תכנון ופיתוח של אסטרטגיות סטריאו-סלקטיביות ואנטי-סלקטיביות חדשות ליצירת מספר מרכזים סטריאוגניים רצופים באמצעות פונקציונליזציה של מולקולות אורגניות במצב הפחות תגובתי. תהליכים אלה מתבצעים בשלב כימי יחיד ומובילים לסינתזה של מבנים מולקולריים מורכבים. הבנת מנגנוני התגובה מספקת תובנה לגבי מקורות הסטראו-סלקטיביות וקובעת אופטימיזציה לפיתוחן של המתודולוגיות היעילות והכלליות ביותר האפשריות.
תחום התמחותו המדעית > מחקרים נבחרים

גישה חדשה ליצירה של מולקולות אורגניות עשירות במרכזים סטריאוכימיים
הצלחה ליצור "אתרי ריאקציה" חדשים במולקולות אורגניות
פיתוח של שיטת ה"רוכסן", לסינתזה סלקטיבית של מולקולות מורכבות
מציאת דרך חדשנית ליצירת מולקולות שיקצרו תהליכי פיתוח תרופות
חבר מערכת ועורך של כתבי-עת מדעיים בתחום הכימיה

מארק הוא חבר מערכת בכתבי עת רבים, בהם: כימיה תקשורת, (RSC); כימיה אורגנית וביו-מולקולרית, (RSC); כתב העת האירופי לכימיה אורגנית, (WILEY-VCH); התיעוד הכימי, (Wiley-VCH); סינתזה וקטליזה מתקדמת, (Wiley-VCH); סינתזה, (Thieme); סינלט, תימה; המהדורה הבינלאומית Angewandte Chemie, (WILEY-VCH); כימיה, כתב עת אירופאי, (WILEY-VCH); הלווטיקה, (WILEY-VCH); ביקורות כימיות (ACS); מדע מרכזי ACS (ACS).
הוא עורך כתבי-עת רבים, בהם: סינתזה אורגנית מקיפה (מהדורה שנייה. אלסבייה); כתב העת בילשטיין לכימיה אורגנית; כתב העת הישראלי לכימיה, (Wiley-VCH); טטרהדרון (אלסבייה); סדרת פטאי "כימיה של קבוצות פונקציונליות", (WILEY-Chichester).
פעילות בארגונים מדעיים בינלאומיים

מרק היה חבר במועצה המדעית של הסימפוזיון האירופי לכימיה אורגנית (ESOC) בין השנים 2005–2009, ויו"ר המועצה המדעית הזו בין השנים 2007-2009; חבר במועצה המדעית לפיתוח כימיה של המכון. של חומרים טבעיים, GIF / Yvette, צרפת; נשיא הוועדה המדעית של קרן צרפת ישראל בשנים 2007–2011; מאז 2007, הוא הנציג הישראלי בחטיבה לכימיה אורגנית של EUCHEM (האיגוד האירופי למדעים כימיים ומולקולריים), ובשנים 2009–2011 כיהן כסגן נשיא שלה, וכנשיא שלה בין השנים 2012 ל 2015. בשנת 2009, היה חבר בוועדת ההערכה של אוניברסיטת בורדו, צרפת; של המחלקה לכימיה של אקול נורמל סופרייר (ENS), צרפת, ויו"ר ועדת ההערכה של המחלקה לכימיה באוניברסיטת קפריסין בשנת 2012.
פרסים והוקרה

אילן מארק נבחר מספר פעמים כ"מורה המצטיין" וקיבל את פרס ינאי למצוינות בחינוך האקדמי (2016), כולם בטכניון.
במהלך השנים הוא זכה בפרסים רבים בארץ ובחוץ-לארץ:
פרס האגודה הצרפתית לכימיקלים – Acros עבור כימאים צעירים מתחת לגיל 40 (1997);
מלגת יגאל אלון (1998);
פרס קרן הנרי גוטווירט (1998);
פרס קליין לפיתוח שיטות סינתטיות מקוריות (1999);
פרס יוספה וליאוניד אלשוואנג, קרן המדע הישראלית (ISF 2000);
פרס מייקל ברונו, קרן רוטשילד (2002);
פרס הכימאי הצעיר הטוב ביותר, החברה הישראלית לכימיה (2003);
פרס פרידריך ווילהלם בסל, קרן הומבולדט (2005);
פרס הנרי טאוב למצוינות אקדמית (2009);
פרס גרמניה-הטכניון למצוינות אקדמית (2010);
פרס שוליך לקידום פעילויות אקדמיות יוצאות דופן (2010);
פרס הכימיה של החברה המלכותית בכימיה אורגנומטלית (בריטניה, 2011 ).
Pharmaceutics Janssen העניקה לו את הפרס ליצירתיות בסינתזה אורגנית (2012);
פרס המצוינות של החברה הישראלית לכימיקלים (2014);
פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים שהוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו (2015).
מארק קיבל פעמיים את המענק למחקר מתקדם של ERC, בשנת 2013 ובשנת 2018.
החברה האמריקאית לכימיה העניקה לו את פרס ACC SCHOLARS AWARD על שם ארתור קופ (2021).
מרק היה נשיא כנס בורגנשטוק בשנת 2018. הוא נבחר לחבר באקדמיה הצרפתית למדעים בשנת 2017, ובאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 2019.
אליזבת ריין

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1892 אנהיים, קליפורניה
 פטירה:  6 ביולי 1979  (בגיל 87) וימבלדון, אנגליה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  ? – 6 ביולי 1979 
 יחידים
 דירוג שיא:  3 (1927)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 30 (19 בזוגות לנשים ו-11 בזוגות מעורבים)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה 6 זוגות נשים, 2 זוגות מעורבים
 וימבלדון:  זכייה 12 זוגות נשים, 7 זוגות מעורבים
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה 1 זוגות נשים, 2 זוגות מעורבים
אליזבת מונטגיו ריין (באנגלית: Elizabeth Montague Ryan,‏ 8 בפברואר 1892- 6 ביולי 1979) הייתה טניסאית אמריקאית מהטובות ביותר בהיסטוריה במשחקי זוגות, שהחלה להשתתף בתחרויות בעשור השני של המאה ה-20. היא זכתה ב-30 תוארי גראנד סלאם (כולל 4 בתחרות אליפות העולם שהייתה קיימת בטרום אליפות צרפת הפתוחה), כולם במשחקי זוגות. שיא זה החזיק מעמד עד לשנת 1979 כאשר נשבר על ידי בילי ג'ין קינג. יום לאחר שבירת השיא, אליזבת ריין נפטרה.
תולדות חייה

אליזבת ריין נולדה באנהיים, קליפורניה, אך רוב הזמן התגוררה בבריטניה. כמו טניסאים אחרים מאותה תקופה, היא אף פעם לא השתתפה באליפות אוסטרליה הפתוחה. היא הגיעה למשחקי הגמר ב-3 תחרויות גראנד סלאם נשים אך לא הצליחה לזכות אף פעם. לעומת זאת היא זכתה במספר רב של פרסי גראנד סלאם בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים. בתחרויות זוגות נשים היא שיחקה עם הלן וילס, סוזן לנגלן, סימון מאתיה והלן ג'ייקובס.
הישגי גראנד סלאם > זוגות נשים

| תוצאה | שנה | טורניר | שותף | יריבים בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זכייה | 1914 | אליפות וימבלדון | בריטניה אגנס מורטון | בריטניה אתל לרקומב  בריטניה אדית הנאם | 6-1, 6-3 |
| זכייה | 1919 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה אתל לרקומב  בריטניה דורותי דאגלס צ'יימברס | 4-6, 7-5, 6-3 |
| זכייה | 1920 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה אתל לרקומב  בריטניה דורותי דאגלס צ'יימברס | 6-4, 6-0 |
| זכייה | 1921 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה ויניפריד במיש  דרום אפריקה (1910–1928) איירין פיקוק | 6-1, 6-2 |
| זכייה | 1922 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה מרגרט מקיין  בריטניה קיטי מקיין | 6-4, 6-0 |
| זכייה | 1923 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה ג'ואן אוסטין  בריטניה אבלין קוליה | 6-1, 6-3 |
| זכייה | 1925 | אליפות וימבלדון | צרפת סוזן לנגלן | בריטניה קטלין ל'דרדייל  בריטניה מרי מקלוהם | 6-2, 6-2 |
| גמר | 1925 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית מרי סוטן | ארצות הברית מרי בראון  ארצות הברית הלן וילס | 6-4, 6-3 |
| זכייה | 1926 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית מרי בראון | בריטניה קיטי מקיין  בריטניה אוולין קולייר | 6-1, 6-1 |
| זכייה | 1926 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית אלאנור גוס | ארצות הברית מרי בראון  ארצות הברית שרלוט צ'פלין | 3-6, 6-4, 12-10 |
| זכייה | 1927 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית הלן וילס | דרום אפריקה (1910–1928) בובי הייני  דרום אפריקה (1910–1928) איירין פיקוק | 6-3, 6-2 |
| זכייה | 1930 | אליפות צרפת הפתוחה | ארצות הברית הלן וילס | צרפת סימון ברבי  צרפת סימון מאתיה | 6-3, 6-1 |
| זכייה | 1930 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית הלן וילס | ארצות הברית אדית קרוס  ארצות הברית שרה פלפרי | 6-2, 9-7 |
| גמר | 1931 | אליפות צרפת הפתוחה | גרמניה סילי אאוסם | בריטניה איילין בנט  בריטניה בטי נוטל | 9-7, 6-2 |
| זכייה | 1932 | אליפות צרפת הפתוחה | ארצות הברית הלן וילס | בריטניה בטי נאטהול  בריטניה איילין בנט | 6-3, 6-1 |
| גמר | 1932 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית הלן גייקובס | צרפת דוריס מטקסה  בלגיה ז'וזאן סיגאר | 6-4, 6-3 |
| זכייה | 1933 | אליפות צרפת הפתוחה | צרפת סימון מתייה | צרפת סילבי יאנג  צרפת קולט רוזמבר | 6-3, 6-1 |
| זכייה | 1933 | אליפות וימבלדון | צרפת סימון מתייה | בריטניה פרדה ז'יימס  בריטניה בילי יורק | 6-2, 9-11, 6-4 |
| גמר | 1933 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית הלן וילס | בריטניה באטי נוטל  בריטניה פרדה גיימס | הפסד טכני |
| זכייה | 1934 | אליפות צרפת הפתוחה | צרפת סימון מתייה | ארצות הברית הלן ג'ייקובס  ארצות הברית שרה פלפרי | 3-6, 6-4, 6-2 |
| זכייה | 1934 | אליפות וימבלדון | צרפת סימון מתייה | ארצות הברית דורותי אנדרוס צרפת סילבי יאנג | 6-3, 6-3 |