stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייסל (זמרת)

| --- | --- |
אייסל באירוויזיון 2018
אייסל באירוויזיון 2018
 לידה:  3 ביולי 1989 (בת 35) באקו, אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 שם לידה:  אייסל ממדובה
 שם במה:  Aisel 
 מוקד פעילות:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אקדמיית באקו למוזיקה
 עיסוק:  שירה, כותבת שירים, פסנתרנית
 סוגה:  ג'אז, מוזיקת נשמה, פופ
 שפה מועדפת:  רוסית, אנגלית, אזרית 
 כלי נגינה:  קול, פסנתר
 חברת תקליטים:  SS production, Beat Music 
 פרופיל ב-IMDb
 
אייסל ממדובה (באזרית: Aysel Məmmədova; נולדה ב-3 ביולי 1989), הידועה בשם הבמה אייסל היא זמרת ג'אז, מוזיקת נשמה ופופ אזרית.
ביוגרפיה

אייסל ממדובה נולדה בבאקו, בירת אזרבייג'ן שהייתה אז עוד בשליטת ברית המועצות. אייסל גדלה באזרבייג'ן. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים הלכה ללמוד באקדמיית באקו למוזיקה.
באמצע שנת 2014 הוכרז כי אייסל תייצג את גאורגיה בתחרות הטורקיוויזיון שנערכה בקאזאן. אייסל הופיעה בחצי הגמר של התחרות במקום ה-4 בסדר ההופעות כשלפניה הופיעה טורקמניסטן ואחריה הופיעה אוזבקיסטן. בסוף ערב חצי הגמר התברר כי אייסל כשלה בהעפלה לגמר וסיימה במקום ה-25 והאחרון של התחרות.
ב-8 בנובמבר 2017, הוכרזה אייסל כנציגת אזרבייג'ן באירוויזיון 2018 וב-4 במרץ 2018 נחשף שירה "X My Heart". ב-8 במאי באותה השנה הופיעה אייסל בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון, ראשונה בסדר ההופעות, לפני איסלנד. אייסל סיימה את התחרות במקום ה-11 בחצי הגמר הראשון והייתה זו השנה הראשונה בה אזרבייג'ן לא מצליחה להעפיל לגמר תחרות האירוויזיון.
הערות שוליים

↑  Adams, William Lee (8 בנובמבר 2017). "AZERBAIJAN: AISEL WILL SING AT THE EUROVISION SONG CONTEST 2018". נבדק ב-8 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Azerbaijan: AISEL To Lisbon". eurovoix.com. Eurovoix. 8 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Escudero, Victor M.; Jordan, Paul (8 בנובמבר 2017). "Oh Mammadova! Aisel to represent Azerbaijan at Eurovision in 2018". eurovision.tv. EBU. {{cite web}}:  (עזרה)
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
| השתתפויות | 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלנור חוסיינוב וסמיר ג'וואדזאדה • אייסל טיימורזאדה וארש • סאפורה אליזאדה • אל וניקי • סבינה באבאייבה • פאריד מאמאדוב • דילארה קזימובה • אלנור חוסיינוב • סמרה רחימלי • דיאנה האג'ייבה • אייסל • צ'ינגיז מוסטפייב • סמירה אפנדי • סמירה אפנדי • נדיר רוסטמלי • טוראלטוראןX • פאחרי ואילקין דובלטוב |  |
| שירי המדינה | "Day After Day" • "Always" • "Drip Drop" • "Running Scared" • "When the Music Dies" • "Hold Me" • "Start a Fire" • "Hour of the Wolf" • "Miracle" • "Skeletons" • "X My Heart" • "Truth" • "Cleopatra" • "Mata Hari" • "Fade To Black" • "Tell Me More" • "Özünlə apar" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2012 • יחסי אזרבייג'ן–ארמניה באירוויזיון • İctimai Television |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אזרבייג'ן מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7575 8684  MusicBrainz: bd4aea9a-ae89-4e90-a502-5f2d20d78912
אמפיגנטודונטים

| אמפיגנטודונטים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
על־משפחה:: אילניאתים
משפחה:: אמפיגנטודונטים
סוגים
 Gastrotheca  Flectonotus
שם מדעי
 Amphignathodontidae ‏בולנז'ר, 1882

אמפיגנטודונטים (שם מדעי: Amphignathodontidae) היא משפחה של דו-חיים מעל משפחת אילניתאים שבתת סדרת סדרת ניאובטרכיה שבסדרת בעלי זנב. על פי כמה חלוקות משפחה זו היא חלק ממשפחת ההמיפרקטיים (Hemiphractidae).
המשפחה כוללת צפרדעים החיות בקרקעית יערות הגשם של אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית וכוללת 2 סוגים: צפרדע הכיס (Gastrotheca) ו-Flectonotus.
מינים אלה בעלי גוף מוסווה ובעל פסים המקשטים את גופם ובעלי קרני עיניים גדולות. הם קטנים ומטפסים עצים טובים ובעלי אצבעות זריזות. הראשנים מטפסים על גבה של אמם או במינים מסוימים, נמצאים ב"כיס" שבבטנה.
מיון

משפחה אמפיגנטודונטים (Amphignathodontidae)
סוג אילנית הכיס (Gastrotheca)
סוג Flectonotus
אחוזת הווארד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  א. מ. פורסטר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 נושא:  מעמד חברתי, מודרניות, מוסכמות חברתיות, שאלת מצבה של אנגליה 
 הוצאה
 הוצאה:  Edward Arnold Publishers Ltd   Bedford Square London WC B DP 
 תאריך הוצאה:  1910
 מספר עמודים:  398
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת משכל
 תאריך:  2005
 תרגום:  עודד פלד
 סדרה
 ספר קודם:  חדר עם נוף 
 הספר הבא:  מסע להודו 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002523154
 
אחוזת הווארד (באנגלית: Howards End) הוא רומן מאת הסופר א. מ. פורסטר שפורסם לראשונה ב-1910 ונושאו העיקרי הוא היחסים בין קבוצות שונות במעמד הביניים באנגליה של ראשית המאה העשרים. הספר מתאר את הקשיים וגם התועלת שקיימת ביחסים בין אנשים בני מעמדות שונים.
תקציר עלילה

הרומן מתאר את חייהן של שלוש משפחות אנגליות בתחילת המאה העשרים, המייצגות שינויים הדרגתיים במעמד הביניים באנגליה האדוארדית. משפחת וילקוקס הם קפיטליסטים עשירים שעשו את הונם בקולוניות, בני משפחת שלגל (מרגרט, טיבי והלן) שאביהם גרמני ואמם אנגליה, מייצגים את הבורגנות האינטלקטואלית ולהם הרבה מן המשותף עם חבורת בלומסברי; ובני הזוג באסט, בני המעמד הבינוני התחתון הנאבקים על קיומם.
האחיות הלן ומרגרט שלגל מנסות לעזור למשפחת באסט העניים, ומנסות להפחית את הדעות הקדומות שיש לבני משפחת וילקוקס לגביהם.
המוטו של הספר הוא "רק תקשר..."
רק לחבּר! זו הייתה כל דרשתה. רק לחבר את הפרוזה עם התשוקה, ואז שתיהן תתעלינה, והאהבה האנושית תיראה בשיאה. לא לחיות עוד ברסיסים.
בנות משפחת שלגל, מרגרט והלן, נתקלות לעיתים קרובות בבני משפחת וילקוקס. הלן, האחות הצעירה, מתאהבת בבן הצעיר פול וילקוקס ונדחית על ידו. האחות הבכורה, מרגרט, מתיידדת עם אם המשפחה רות וילקוקס. הנכס היקר ביותר של רות הוא בית המשפחה "אחוזת הווארד" שאותו קבלה בירושה. היא מקווה שמרגרט תתגורר ב"אחוזת הווארד" וחשה שאצלה האחוזה תהיה בידיים טובות. בעלה של רות וילדיה אינם מעריכים את הבית ואת ההיסטוריה העשירה שלו, הם אינם מעריכים דברים אבסטרקטיים אלה היקרים מאוד ללבה של רות. למגינת לבם של בני משפחת וילקוקס, כותבת רות על סף מותה פתק בכתב ידה ובו היא מורישה את הבית למרגרט, שעומדת לאבד את ביתה בלונדון. הנרי וילקוקס, בעלה של רות, וילדיו שורפים את הפתק מבלי שמרגרט תדע על הירושה. אחרי מספר שנים מרגרט מתיידדת עם הנרי וילקוקס ולבסוף מתחתנת אתו. מרגרט עצמאית וחופשית בדעותיה, מנסה לגרום לבעלה להיפתח מעט, אך ללא הצלחה מרובה. צ'ארלס וילקוקס, בנו הבכור של הנרי, ואשתו דולי מנסים למנוע ממרגרט לתפוס חזקה על "אחוזת הווארד".
בהדרגה מגלה מרגרט שהנרי מזלזל באנשי המעמדות הנמוכים. הלן משכנעת את לאונרד באסט, פקיד בבנק, לעזוב את עבודתו, כיוון שלדעתו של הנרי החברה שבה הוא עובד אינה בטוחה דיה. אחרי כמה שבועות משנה הנרי את דעתו בנדון, כשהוא שוכח לגמרי את לאונרד באסט. אבל עבור באסט זה מאוחר מידי, הוא עזב את עבודתו ואיבד את הכנסתו. באסט חי עם אשה "מופקרת" ומרגיש אחראי לגורלה, לבסוף הוא נושא אותה לאישה. מאוחר יותר מתברר שבצעירותה הייתה הפילגש של הנרי כששהה בקפריסין. הנרי זנח אותה, צעירה אנגליה הנמצאת בגלות ללא אפשרות לחזור לביתה. מרגרט מתעמתת עם הנרי ומוכיחה אותו על התנהגותו, הנרי בוש בפרשה אבל אינו מתחרט על יחסו הנוקשה לאישה שזנח.
נישואי מרגרט להנרי גרמו להלן להתרחק מאחותה. הלן ממשיכה לנסות לעזור ללאונרד באסט הצעיר, אבל בגלל הקשר בין אשתו להנרי, מסרב הנרי לבוא לעזרתו בכל צורה שהיא. הלן מנהלת רומן עם באסט, מתוך רחמים עליו ועל כך שנגזר גורלו לעוני. כשהלן מגלה שהיא בהריון, היא עוזבת את אנגליה ועוברת לגרמניה כדי להסתיר את מצבה, אך לבסוף חוזרת לאנגליה אל אחותה. מרגרט מנסה לשכנע את הנרי שכפי שהיא סלחה לו על הפרשה שלו, הוא צריך לסלוח להלן. בנו של הנרי, צ'ארלס, תוקף את באסט על החרפה שהמיט על ראשם, ספרייה שמתמוטטת על באסט מביאה למותו.
השערורייה וההלם גורמים להנרי להעריך מחדש את חייו והוא מתחיל לקשר עם אחרים. הוא מוריש את אחוזת הווארד למרגרט, ואחריה לאחיינה, בנם של הלן ובאסט. הלן מתפייסת עם אחותה ועם הנרי, ומחליטה לגדל את בנה באחוזת הווארד.
עיבודים

בשנת 1970 שודר סרט טלוויזיה על פי הרומן בכיכובם של גלנדה ג'קסון וליאו גן.
עיבוד קולנועי לרומן יצא ב-1992, בכיכובם של אמה תומפסון, ונסה רדגרייב, הלנה בונהם-קרטר, אנתוני הופקינס וסמואל וסט. אמה תומפסון זכתה בפרס האוסקר על תפקידה כמרגרט שלגל. בישראל יצא הסרט בשם "זיכרונות מאחוזת הווארד".
ב-2017 שודרה מיני-סדרה בשם "אחוזת הווארד" בכיכובם של היילי אטוול ומת'יו מקפדיין.
ספרה של זיידי סמית' "על היופי" הוא עיבוד מודרני והומאז' ל"אחוזת הווארד".
הספר היווה השראה למחזה הירושה מאת מתיו לופז שעלה לראשונה בלונדון ב-2018 ולאחר מכן בברודוויי ב-2019.
המיקום של "אחוזת הווארד"

פורסטר ביסס את "אחוזת הווארד" על "רוקס נסט" שבהרטפורדשייר, בית ילדותו משנת 1883 עד 1893. לפי התיאור בנספח לרומן, "רוקס נסט" היה כפר קטן וחווה על דרך וסטון מחוץ לסטיבנייג' (Stevenage).
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית על ידי עודד פלד ויצא לאור בהוצאת משכל בשנת 2005.
אמפיומיים

| אמפימויים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
תת־סדרה:: סלמנדרות
משפחה:: אמפימויים
סוג:: אמפיומה
שם מדעי
 Amphiumidae ‏Garden, 1821

אמפיומיים (שם מדעי: Amphiumidae) היא משפחה של בעלי זנב בעלת סוג יחיד אמפיומה (Amphiuma) ובו 3 מינים. הם חיים בטבע רק בביצות ומקווי מים בדרומה של ארצות הברית. הם קרוביהם הרחוקים של הסירניים.
אלו מינים של סלמנדרות, החיים במים והם כמעט חסרי רגליים (אם כי אינם משתייכים לסדרת חסרי רגליים), למעט זיזים קטנים באורך 2 ס"מ. במראם הם מזכירים מעט צלפוחי קונגר והם בעלי ראשים גדולים, גוף אפור עד שחור, חסרי עפעפיים ולשון והם בעלי גוף שטוח עם צלעות הפונות כלפי מעלה.
סלמנדרות מימיות אלה הם ציידי לילה המשחרים לטרף במים ומחפשים דגים, חרקים, תולעים, סרטנים קטנים, זוחלים שונים, ואף דו-חיים אחרים כולל אמפימויים קטנים יותר.
מיון

משפחת אמפימויים (Amphiumidae)
סוג אמפיומה (Amphiuma)
מין Amphiuma means
מין Amphiuma pholeter
מין Amphiuma tridactylum
אליקים גאטינייו

| --- | --- |
 לידה:  1725 לערך אזמיר
 פטירה:  25 בינואר 1795
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1795 
 רבותיו:  רבי יהודה אשכנזי, רבי משה אמריליו, רבי שלמה אמריליו
 חיבוריו:  אגורה באהלך, יצחק ירנן, תועפת ראם
 אב:  רבי יצחק גאטינייו (הראשון)
 צאצאים:  הרב יצחק גאטינייו (השני)
 
שער ספר אגורה באהלך
הרב אליקים גאטינייו (ה'תפ"ה, 1725 בערך - ה' בשבט תקנ"ה, 25 בינואר 1795) היה דיין, פרשן ופוסק באזמיר.
ביוגרפיה

נולד לרבי יצחק גאטינייו (הראשון), שגידלו לתורה מינקות והרבה לשבח אותו: ”אדוני אבי זלה"ה חלק ממעשיו הטובים בצאתי מרחם אמי נפשו איותה להעמידני על התורה...והיה טורח בגופו ובממונו לילה כיום יאיר להוציא מחשבתו לפועל, עד שבחמלת ה' עליו הגיעני ה' לפרק הכותב מחידושי תורה כאפרוח שנפתחו עיניו”.
בי"ח בתמוז התק"ב, עת פרצה שריפה באזמיר, ונשרפו בתי הכנסת ובתי המדרש עד ש"לא נמצא גם ספר ללמוד", נסעו הרב אליקים יחד עם הוריו, אף שהיה אביו בן יותר מ-70, לקושטא כדי שיוכל ללמוד תורה. בקושטא, למד הרב אליקים אצל הדיין רבי שלמה אמארילייו והיה הולך עמו ללמוד אצל דודו של רבו, הרב משה אמארילייו, בעל ספר דבר משה. רבי אליקים ומשפחתו נשארו בקושטא כ-20 חודשים, וסבלו מעוני ורעב. לאחר מכן שב עם משפחתו לאזמיר.
באזמיר שב הרב ללמוד אצל רבי יהודה אשכנזי, אצלו גדל להיות מגדולי החכמים באזמיר, וכיהן כדיין יחד עם רבי רבי דוד בכר אבואלעפיה.
בנו הוא הרב יצחק גאטינייו, מחבר ספר בית ישחק על הרמב"ם.
בשנת תקנ"ה נפטר באזמיר.
חיבוריו

אגורה באהלך - שו"ת וחידושי הלכה הנזכר רבות בספרי רבני טורקיה. בספר קיימות תשובות מכת"י מהרדב"ז ומהרב אברהם הכהן מצפת.
יצחק ירנן (שאלוניקי תקמ"ו) - חידושים ופלפולים על סדר משנה תורה לרמב"ם.
תועפת ראם (אזמיר תקנ"ז) - פירוש לפירושו של הרא"ם על פירוש רש"י לתורה. נדפס מחדש בתשפ"ב בירושלים.
הגהותיו לגיליון ספר פרשת דרכים שלו נדפסו מכתב ידו באלול התש"ס על ידי חברת אהבת שלום.
חידושים למסכת גיטין (כת"י) - נשרפו במגדלים (דרנדל) בתשרי התר"ו.
לקריאה נוספת

מקבציאל, גיליון כ"ח, אלול תש"ס, עמ' כט.
הערות שוליים

↑  ספר תועפת ראם, ירושלים : מפעל פרשני רש"י, תשפ"ב, בתולדות המחבר שבתחילת הספר
↑  מאגר הזהויות של הספרייה הלאומית.
↑  ספר יצחק ירנן, הקדמת המחבר
1 2  אגורה באהלך, הקדמת המחבר
↑  ספר תועפת ראם : פירוש על פרש"י והרא"ם / מאת רבי אליקים בן יצחק גאטינייו | ספר | גאטינייו, אליקים בן יצחק, 1725 בערך-1795 מחבר (מפעל פרשני רש"י (ירושלים) ) | מפעל פרשני רש"י (ירושלים), באתר הספרייה הלאומית; תועפת ראם, מהדורה חדשה ומתוקנת, ירושלים, תשפ"ב, באתר היברובוקס
↑  מקבציאל, גיליון כ"ח, אלול תש"ס, עמ' כט-לו.
↑  רבי יהודה בנבנישתי, זכר דבר, דף ט"ו עמוד א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290350905171  ISNI: 0000 0000 4723 1173  LCCN: nr92010163  NTA: 301921954  VIAF: 63869857   WorldCat (עם VIAF): 63869857
אליקים בן ארי (חברה)

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אליקים בן ארי דניאל בן ארי
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים)
 מיקום המטה:  אשדוד 
 משרד ראשי:   אשדוד, ישראל ישראל
 בעלות:  קרן פימי (50%), משפחת בן ארי (25%) ומשפחת קוקו (25%)
 ענפי תעשייה:  מחצבות, בניה, תשתיות, הובלה כבדה ואיכות הסביבה
 הכנסות:  כ-630 מיליון ש"ח לשנת 2020 (הערכה)
 נשיא:  דניאל בן ארי
 יו"ר:  לילך אשר טופילסקי
 עובדים:  כ-250 עובדים
  
 www.benari.com
 
מסוף מטענים של חברת בן ארי צמוד לתחנת הרכבת ראש העין דרום
קרון לפיזור רבד של חברת AZVI ששייך לחברה SPIS, חברה בת של בן ארי, בעבודות הקמת של המסילה המזרחית
רכבת עבודה של חברה SPIS (חברה בת של בן ארי) בעבודות קשת מודיעין
חברת אליקים בן-ארי בע"מ היא חברה העוסקת בייצור ואספקת חומרי חציבה, ביצוע פרויקטים הנדסיים (סלילת כבישים, מסילות רכבת, הקמת גשרים וכו'), תשתיות תחבורה, הובלה כבדה ואיכות הסביבה (הפעלת תחנות מעבר לפסולת ביתית). החברת נמצאת בבעלות של קרן פימי (50%), משפחת בן ארי (25%) וחברת תומר קוקו השקעות (25%).
אודות החברה

החברת נוסדה בשנת 1970 על ידי אליקים בן ארי, בעלה של גיבורת מלחמת העצמאות מירה בן-ארי, ודניאל בן ארי בנם.
לחברה חוזה בלעדי עם רכבת ישראל לביצוע הנחת מסילות רכבת וכן ביצוע כל הריתוכים החשמליים והתרמיים של המסילות בכל שטחי ישראל. הפרויקטים הרכבתים מבוצעים על ידי חברת בת SPIS, בעבר, בחלק מהפרויקטים הרכבתים לחברה הייתה שותפות עם החברה הספרדית AZVI.
בבעלות החברה ארבע מחצבות: מחצבת חוצה יהודה ליד אדורה, מחצבת הר שחר ליד משאבי שדה, מחצבת חול במישור רותם ומחצבת בזלת ברומניה (Ben-Ari Negev Industrial Srl). החברה מחזיקה נמל פרטי בדנובה להעמסת חומרי המחצבה.
בתחום איכות הסביבה מפעילה החברה תחנת מעבר ראשית של פסולת ביתית של ערי גוש דן ותחנות מעבר ומחזור פסולת יבשה בחיריה. הפסולת מועברת באמצעות משאיות ורכבות לאתרי ההטמנה דודאים שבנגב.
בספטמבר 2020 רכשה קרן פימי 50% מחברת אליקים בן-ארי.
מבנה קבוצת בן-ארי

אורן בן ארי אספלט בע"מ - ייצור, פיזור ושיווק של מוצרי אספלט
בן ארי תל רם פרויקטים בע"מ - בניית גשרים, שיקום גשרים קיימים ועבודות בטון מורכבות. שותפות עם חברת "נאות תל רם"
שא עפר בע"מ - בבעלות החברה עשרות משאיות להובלת חומרי מחצבה וחומרים מסוכנים
בן ארי נגב בע"מ - החברה רשומה ברומניה ומפעילה מחצבת בזלת על נהר הדנובה
SPIS הקמת מסילות ברזל בע"מ - ביצוע פרויקטים של הנחת מסילות ברזל עבור רכבת ישראל
פרויקטים נבחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מחלף אשדוד צפון
מבנה עליון כולל הנחת מסילות רכבת בקטעי C ו-D בפרויקט של המסילה המזרחית
מסילת ראשון לציון – מודיעין
קשת מודיעין
הערות שוליים

↑  ניר קומם, יוצאים לדרך: קרן פימי רכשה 50% מחברת התשתיות אליקים בן ארי תמורת 135 מיליון שקל, באתר אייס, 14 בספטמבר 2020
איברומסורניס

| איברומסורניס |
| --- | --- |
 שחזור של איברומסורניס
תקופה
קרטיקון תחתון 125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
תת־מחלקה:: עופות קמאים
סדרה:: Iberomesornithiformes
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: Iberomesornithidae
סוג:: איברומסורניס
מין:: איברומסורניס
שם מדעי
 Iberomesornis romerali

איור של בריוניקס מנוקה מטפילים בידי איברומסורניסים (מצויים בתוך פיו) ופרטי אירוטפג'רה
איברומסורניס (שם מדעי: Iberomesornis; מילולית: עוף ביניים ספרדי) הוא סוג נכחד של עוף קדום שחי בתור הקרטיקון לפני 125 מיליון שנה באזור ספרד. הוא היה שונה מרוב העופות המודרניים ובעל מספר תכונות של זוחלים. הוא היה מקרוביו של העוף הראשון - הארכאופטריקס.
מאפיינים

האיברומסורניס הגיע לאורך של דרור, כ-10 סנטימטרים, ומוטת כנפיים קצרה באורך 20 סנטימטרים. משקלו הגיע ל-15–20 גרם. הוא היה בעל נוצות פשוטות. לא נמצאה ליצור גולגולת, אך נראה שהיא הכילה מקור קצר ובו שיניים זעירות. הזנב שלו היה קצר מזנב הארכאופטריקס אך עדיין הכיל עצמות ארוכות יותר מהעופות הקיימים. הוא הכיל טפרים ארוכים שעזרו לו לעוט על טרף.
העוף שהתגלה ב-1992 נחשב לממצא העוף הקדום המתקדם ביותר, אך לאחר מכן התגלו בסין מאובנים של סינואורניס (Sinornis) ושל קונפוציוסאורניס (Confuciusornis) שהכילו התאמות דומות יותר לעופות הקיימים.
עוף זה היה יכול כנראה לעוף בצורה פרימיטיבית, והוא כנראה דאה ביערות ספרד הקדומים במרדף אחרי חרקים ויצורים קטנים שונים. בעזרת כפות רגליו הוא חטף את טרפו ואכל מעל העצים. לעיתים הוא עופף מעל אגמים וגם נפל, שקע והשתמר בתוכם.
בתרבות

עוף זה הופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים.
אמפיטריטה

| --- | --- |

 כינוי:  Halosydne 
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית
 מקום מגורים:  ארמונו של פוסידון
 אלים מקבילים:  Salacia 
 אב:  נראוס
 אם:  דוריס
 אחים:  הנראידות
 בן או בת זוג:  פוסידון, נפטון
 צאצאים:  טריטון, רודוס, קימופוליאה, בנתסיקימה
 
"נפטון ואמפיטריטה", ציור של יאקוב דה חיין השני
אמפיטריטה (ביוונית עתיקה: Αμφιτρύτη) היא אלת הים, מלכת הים ואשתו של פוסידון במיתולוגיה היוונית. פירוש השם אמפיטריטה בא משתי מילים ביוונית: "אמפיס", שפירושה משני צדדיו, ו"טריס", שפירושה שלישי.
דמותה

לפי פסאודו-אפולודורוס, אמפיטריטה היא בתם של הטיטאנים אוקיינוס וטתיס והייתה בין 3,000 האוקיינידים. לפי הסיודוס, אמפיטריטה היא בתם של נראוס ודוריס והיא נראידה.
אמפיטריטה בילתה את רוב זמנה בשירה ובריקודים עם אחיותיה. יום אחד ראה פוסידון את אמפיטריטה ליד האי נקסוס ומיד התאהב בה. הוא הציע לאמפיטריטה נישואים ובגלל שהייתה כל כך ביישנית היא ברחה והתחבאה בזרמי האוקיינוס האטלנטי הרחוקים משאר העולם. פוסידון מאוד רצה למצוא אותה, אז הוא שלח את דלפין (מלכת הדולפינים) למצוא אותה והיא שכנעה אותה לחזור ולהינשא לפוסידון.
אמפיטריטה הייתה אשתו המוכרת ביותר של פוסידון וביחד הם הולידו את טריטון בן הים. לרוב במיתולוגיה נראית אמפיטריטה רוכבת על מרכבה רתומה לסוסים על פני הגלים עם פוסידון. לאמפיטריטה הייתה גם בת, שלא מפוסידון, בשם רודוס (Rhodos), האנשת האי רודוס.
האסטרואיד 29 אמפיטריטה (אנ'), שהתגלה ב-1854 על ידי אלברט מארת', נקרא על שמה.
אמפיבוליה

אמפיבוליה (מיוונית:  ἀμφιβολία) הוא כשל לוגי מילולי הנובע מערפול במבנה הדקדוקי של משפט, הגורם לכך שהמשפט ניתן לפירוש באופנים שונים ושווים בו זמנית.
דוגמאות

"אסור לתת לצעירים לנהוג, היום מסוכן מדי ברחובות."
כאן, ניתן לפרש את המשפט בשני אופנים שונים: שאסור לתת לצעירים לנהוג כי הם מסכנים את עצמם, או שאסור לתת לצעירים לנהוג משום שהם מסכנים אחרים.
"מפתיע אותי לשמוע שהשתמשת כלפי במונח עוצר נשימה, אתה יודע, במיוחד כשהשתמשת בו גם כלפי תינוק"
גם כאן המשפט יכול להתפרש בשני אופנים: שהוא התחנף להוריו של התינוק ולכן השתמש במושג זה כלפי התינוק, ושהוא אמר לה שהיא עוצרת נשימה רק כדי להיות נחמד אליה ולכן השתמש במושג גם כלפי תינוק.
לקריאה נוספת

שמות ספרים עם אמפיבוליה
אחוזת לנגה

| --- | --- |

אחוזת לנגה, 2009
 מידע כללי
 סוג:  אחוזה 
 כתובת:  זכרון יעקב
 מיקום:  זכרון יעקב 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1912–1919 (כ־7 שנים)
 חומרי בנייה:  אבן
 מידות
 קומות:  2
 קואורדינטות:  32°34′30″N 34°56′55″E﻿ / ﻿32.57496667°N 34.94871111°E﻿ / 32.57496667; 34.94871111
 he
 
ספסל האבן בגן אחוזת לנגה, 2009
הכתובת בספסל האבן באחוזת לנגה
שער באחוזת לנגה עם הכתובת תרע"ד
אחוזת לנגה היא בית אחוזה הממוקם במרכז זכרון יעקב, ברחוב הברושים. הוא נבנה בתחילת המאה ה-20 על ידי הזוג ניטה (בנטוויץ') ומיכאל לנגה. אחרי שהיה נטוש במשך שנים, שופץ הבית ב-2013.
תולדות המשפחה

אביה של ניטה, הרברט בנטוויץ' (שם המשפחה הוא כנראה גלגול השם "בן טוב-איש" או "בן-דב"), היה משפטן אנגלי שהחל את עבודתו בשירות משה מונטיפיורי, ואצלו נתוודע לראשונה לרעיון יישוב ארץ ישראל. במשך הזמן נעשה לעסקן ציוני נלהב. הוא היה עורך הדין של התנועה הציונית ולימים היה בין מנסחי הצהרת בלפור. בשנת 1897 הוא ביקר בארץ ישראל והתאהב בארץ בייחוד בנופי הכרמל. בשובו לביתו בלונדון, החליט לקרוא לאחוזת הקיץ של המשפחה שבקנט בשם "חצר כרמל" (Carmelcourt). לימים נקרא גם בית האחוזה בזכרון יעקב בשם זה.
הזוג בנטוויץ' הביאו לעולם אחד-עשר ילדים שגודלו באווירה ציונית ומוזיקלית. תלמה בנטוויץ', הבת התשיעית לזוג, היא תלמה ילין, צ'לנית ומלחינה בעלת שם עולמי. ב-1884, כ-11 שנים קודם להולדתה של תלמה, נולדה ניטה בנטוויץ'. בשנת 1910 נישאה ניטה למיכאל לנגה, בן למשפחת סוחרים עשירה בגרמניה אשר הגיע לאנגליה כדי ללמוד משפטים באוניברסיטת קיימברידג'.
במסעם בירח הדבש, הגיעו בני הזוג לארץ ישראל והתאהבו בה. במיוחד נקשרו לנופי הכרמל. בשובם לאנגליה החליטו לבנות את ביתם בזכרון יעקב. עוד לפני שהושלמה בניית הבית, עברו בני הזוג לנגה לחיות בזכרון יעקב ויצרו קשרים חמים עם משפחות אהרונסון, יפה ולוויטה, מן המשפחות הבולטות במושבה. לימים התחתן אחיה של ניטה, יוסף בנטוויץ', עם שרה, בתו של ד"ר הלל יפה. ניטה למדה כיצד לגדל ירקות מאהרון אהרונסון, שהיה אגרונום בעל שם, ורקמה תוכניות לפיתוח המושבה ולרווחתה.
עם הצטרפות טורקיה למלחמת העולם הראשונה נצטוו אזרחי "מדינות האויב" (ובתוכן בריטניה), לעזוב מיד את ארץ ישראל. הזוג עזב את הארץ בדצמבר 1914. מיכאל התנדב לשרת בצבא אנגליה וניטה נרשמה ללימודי חקלאות. לאחר המלחמה שבו הזוג לביתם בזכרון יעקב, וניטה תכננה להקים על חלק מאדמת האחוזה חוות לימוד חקלאית לבנות, אולם תוכניתה לא יצאה לפועל.
לזוג לא נולדו ילדים. ניטה נפטרה בגיל 38 ב-ט"ז בשבט תרפ"ב (פברואר 1922). בחלק מהמקורות כתוב שמתה ממחלה לאחר שיום לפני כן לקחה חלק בנטיעות ט"ו בשבט הגשום במושבה זכרון יעקב. ובחלק מרומז שמדובר בהתאבדות. מיכאל התאבד כעבור שלוש שנים, ב-24 באוגוסט 1925. הם קבורים בבית הקברות בזכרון יעקב. לצדם נקברה אחותה הבכורה של ניטה, ליליאן פרידלנדר, שנפטרה ב-31 באוקטובר 1954.
תולדות הבית

בשנת 1912 רכשו הזוג לנגה שבעים ושבעה דונם של אדמת טרשים בגבעה סמוכה לזכרון יעקב ומשקיפה עליה. כחמישים פועלים הועסקו בבניית הבית, נטיעת הגן ופריצת הדרך למקום. בין הפועלים היה גם דוד רמז. הזוג קרא למקום חצר הכרמל, כשם אחוזת הקיץ של המשפחה בקנט.
כאשר עזב הזוג את הארץ בזמן מלחמת העולם, שימש הבית כמרכז תרבות לקצינים טורקים וגרמנים. בשנת 1919 חזרו השניים ארצה וגילו כי כל הרכוש שהיה במקום נעלם. הם שיקמו את הגן והרחיבו את בית האחוזה. המקום התחבב על מנהיגי היישוב ורבים מהם חזרו ופקדו אותו, ובהם הרברט סמואל (שהיה דוד-אשתו של אחיה של ניטה, נורמן בנטוויץ'), מנחם אוסישקין, חיים ויצמן, הנרייטה סאלד ואחרים, אשר נהנו מהאווירה המיוחדת בו ומהכנסת האורחים.
לאחר מות הזוג לנגה, עבר המקום בירושה לאחותה הבכורה של ניטה, ליליאן פרידלנדר, שגרה עם משפחתה בארצות הברית. ליליאן עברה להתגורר באחוזה עם משפחתה לאחר שבעלה ישראל פרידלנדר נרצח ב-1920 באוקראינה בעת שהיה בשליחות של הג'וינט. שנה לאחר מותו של מיכאל, בשנת 1926, החליטה ליליאן להעניק ל"חצר כרמל" צביון מיוחד ולהפוך את האחוזה הפרטית לאתר רב-ייעודי, שישמש לא רק מעון משפחתי, אלא גם בית ספר חקלאי ומעין 'גן עדן' לאמנים. האחוזה המשיכה להיות ביתה הרשמי של משפחת פרידלנדר-בנטוויץ' והייתה פתוחה תמיד לאורחים, במיוחד בימי חג.
בשנת 1929 עלה ראש המשפחה, הרברט בנטוויץ' בן ה-73, לארץ ישראל. הוא התגורר ב"חצר כרמל" בזכרון יעקב עד לפטירתו בשנת 1932.
בהמשך חזרה ליליאן פרידלנדר עם בנה דניאל לניו יורק, והשכירה את "חצר כרמל" לדורה שוורץ, יהודייה אוסטרית, צמחונית אדוקה, לתקופה של "15 שנה לפחות". שוורץ הקימה במקום מרכז בריאות צמחוני. במהלך השנים הרחיבה שוורץ את מרכז הבריאות בשמונה דונמים ובנתה עליהם בתים קטנים, שנועדו למגורי האורחים. בשנת 1969 נסגר מרכז הבריאות.
ביולי 2000 קיבלה האוניברסיטה הפתוחה, בלא תמורה (1 ש"ח), זכות חכירה על אחוזת לנגה. האחוזה הוכרזה כאתר מורשת לאומית והוחל בשיפוץ המקום. בית דניאל והמבנים סביבו שופצו אך המבנה המרכזי והמקורי בלב האחוזה, נכון לשנת 2019, עדיין עומד נטוש.
תיאור בית האחוזה

בית המגורים הוא בית אבן דו-קומתי הבנוי בסגנון מזרחי. במרכזו יש שער רחב שבשיא הקשת שלו חקוקה שנת בנייתו - תרע"ד. מאחוריו נמצא מבנה נוסף ששימש למגורי העובדים ובו גם מחסנים ואורוות, בהן הוחזקו הכרכרות המשפחתיות. במקום מגרש טניס ישן ששימש את דרי האחוזה. בתוך הבית יש שריד למתג ישן שבו הותקן הטלפון הראשון בארץ ישראל, שמספרו 1.
בגן אחוזת לנגה נמצא ספסל אבן ועליו חקוקה הכתובת: ”לזכר הנאהבים והנעימים מיכאל לנגה ורעייתו ניטה לבית בנטויטש, שנטעו את הגן ואת היער הזה מסביב לביתם בשנת תרע"ג - תרפ"ב”.
צמוד לאחוזת לנגה הקימה ליליאן פרידלנדר בשנת 1938 את בית דניאל לאומנות ומוזיקה, לזכר בנה דניאל שמת בגיל 18. עם הזמן הוקמו במקום בית רות (1938), בית הסופרים (1951) ובית ליליאן (1968).
לקריאה נוספת

זאב ענר (עורך): סיפורי בתים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989. (הספר בקטלוג ULI)
דנצ'ו ארנון: רק בירושלים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989, (האגדה לבית בנטוויץ'). (הספר בקטלוג ULI)
תמר הירדני, "אהבה וטרגדיה בזכרון יעקב", בתוך "יש מקום בארץ ישראל", עמ' 28–31 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  דוד הכהן, ‏אחוזת לנגה בזכרון יעקב עוברת לאוניברסיטה הפתוחה, באתר גלובס, 23 ביולי 2000
↑  עירית רוזנבלום, צלילים מן העבר, באתר הארץ, 23 במרץ 2001
↑  שי רוזן , ‏הסיפור המיוחד של המבנה הנטוש שעומד במרכז זכרון יעקב, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 באפריל 2017
אייסלנדאייר

בואינג 757-200 של אייסלנדאייר
בואינג 757-300 של אייסלנדאייר
בואינג 767-300ER של אייסלנדאייר
בואינג 737-8 MAX של אייסלנד אייר
אייסלנדאייר (Icelandair) היא חברת התעופה הלאומית של איסלנד שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק.
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1937 כשנוסד שדה התעופה הראשון באיסלנד. בשנת 1943 העבירה החברה את בסיסה לעיר הבירה רייקיאוויק. עד שנת 1945 ביצעה החברה טיסות פנימיות באיסלנד ובשנה זאת ביצעה החברה את טיסותיה הבינלאומית הראשונות אל סקוטלנד ודנמרק. טיסות אלו הפכו לסדירות בשנת 1946. כיום מפעילה החברה גם קווי טיסה סדירים בין רייקיאוויק ליעדים רבים בצפון אמריקה, בעיקר עבור תיירים המעוניינים בתחנת ביניים בדרך לאירופה.