stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיילי רוג'רס
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ימי חיינו | פמלה | פרק: "#1.11948" |
| 2012 | מרפאה פרטית | שרה נלסון | 2 פרקים |
| 2013 | CSI | מולי גודווין | פרק: "Backfire" |
| 2013 | Deadtime Stories | מדיסון טיילר | פרק: "Terror in Tiny Town" |
| 2013 | מוב סיטי (אנ') | פגי אודונל | 2 פרקים |
| 2013–2014 | הארץ הפלאות | מילי | 2 פרקים |
| 2014 | Finders Keepers | קלייר סימון | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2015 | All I Want for Christmas | רבקה פטרסון | סרט טלוויזיה |
| 2015 | הלחישות (אנ') | מינקס לורנס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2016 | שיקגו PD | פולי קרלסון | פרק: "Treehouse" |
| 2016 | קלארנס (אנ') | לוסי | דיבוב; פרק: "Lost Playground" |
| 2018 | קוד בלאק | סאלי קסלר | פרק: "Home Stays Home" |
| 2018–2022 | ילוסטון | בת' דאטון הצעירה | 7 פרקים |
| 2019 | Into the Dark | ריילי | פרק: "Treehouse" |
| 2020–2021 | הביתה לפני החשכה (אנ') | איזי ליסקו | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Kylie Rogers Biography, The Daily Biography
↑  Aly Weisman, This 10-Year-Old Is Earning $20,000 Per Episode To Star In Steven Spielberg's New TV Show, Insider, ‏3 בספטמבר 2014
↑  Donald Clarke, Miracles From Heaven review: dare you question the logic of this universe?, The Irish Times, ‏4 במאי 2016
↑  Leslie Felperin, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏2 באוגוסט 2018
↑  Alexandra Del Rosario, Deadline, Deadline, ‏2 באפריל 2021
↑  Kroll, Justin (June 21, 2021). "'Disappointment Blvd.': Ari Aster Sets All-Star Ensemble To Join Joaquin Phoenix In A24 Film; Nathan Lane, Patti LuPone, Amy Ryan And Kylie Rogers Cast". Deadline Hollywood. Retrieved June 21, 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1209080001  LCCN: no2016104857  VIAF: 3147121803426392776   WorldCat (עם VIAF): 3147121803426392776
רדנקו דובראש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1968 (בן 56) באניה לוקה שביוגוסלביה
 עמדה:  גארד
 גובה:  2.01 מטר
 מכללה:  סאות' פלורידה
 קבוצות כשחקן
 1984–1988   1988–1992   1992–1993   1993  1994–1995   1995   1995–1996   1996–1997   2000–2001:  בוסנה סרייבו   מכללת סאות' פלורידה   הפועל תל אביב   רוצ'סטר ליגת ה-CBA   הפועל ירושלים   הפועל תל אביב   אלבה ברלין   באמברג   הפועל תל אביב (לאומית ב')
 
ראדנקו דובראש (בסרבית: Radenko Dobras; נולד ב-31 בינואר 1968) הוא שחקן כדורסל עבר סרבי. גובהו 2.01 מטרים.
ביוגרפיה

דובראש נולד בבאניה לוקה, יוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה. בגיל 16 עבר לשחק בקבוצת בוסנה סרייבו. בין השנים 1988–1992 שיחק במכללת סאות' פלורידה, בה שיתף פעולה עם תומר שטיינהאור. כשחקן מכללות הודבק לו הכינוי 'הגנרל הסרבי'. בשנת 1992 חתם בהפועל תל אביב וזכה איתה בגביע המדינה כאשר קלע בגמר 29 נקודות. הקבוצה סיימה ראשונה את הליגה הסדירה, העפילה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה בסדרת הגמר להפועל גליל עליון. דובראש הצטיין בשורות הקבוצה והיה בה לקלע מוביל. כעבור שנה שיחק חצי עונה בליגת ה-CBA, עזב את הקבוצה ולאחר מכן עבר תאונת דרכים קשה כשנהג ברכבו. בשנת 1994, לאחר שהתאושש מן התאונה חתם בהפועל ירושלים כזר לצדו של בילי תומפסון, ושיחק בה עונה אחת.
ב-1995 שב להפועל תל אביב, שיחק בה בתחילת העונה ועבר לאחר זמן קצר לאלבה ברלין, ועונה לאחר מכן הצטרף לבאמברג. בגיל 29 דובראש החליט לפרוש ממשחק, אך בעונת 2000/2001 שב לקדנציה שלישית בהפועל תל אביב בליגה השנייה לאומית ב'.
נבחרת לאומית

כנער שיחק בשנת 1985 בנבחרת הקדטים של יוגוסלביה לצידם של ולאדה דיבאץ וטוני קוקוץ', וזכה איתה באליפות אירופה. כמו כן שיחק בנבחרת יוגוסלביה עד גיל 20 והשתתף במסגרתה באליפות העולם שהתקיימה בבורמיו איטליה. הקבוצה זכתה במדליית זהב לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ארצות הברית 76:86. דובראש שיחק בנבחרת עם ולאדה דיבאץ, טוני קוקוץ' ודינו ראדג'ה וקלע בממוצע למשחק 9 נקודות.
לאחר פרישתו

לאחר פרישתו החל לעבוד כיועץ השקעות בחברת מורגן סטנלי. מתגורר בטמפה, פלורידה שבארצות הברית.
הערות שוליים

↑  סגל נבחרת יוגוסלביה, באתר fibaeurope.com
↑  אליפות העולם עד גיל 20 שנת 1987, באתר FIBA
רבה (עיר מקראית)

"וַיֹּרוּ הַמּוֹרִים אֶל עֲבָדֶךָ מֵעַל הַחוֹמָה וַיָּמוּתוּ מֵעַבְדֵי הַמֶּלֶךְ וְגַם עַבְדְּךָ אוּרִיָּה הַחִתִּי מֵת". (ספר שמואל ב', פרק י"א, פסוק כ"ד).

נפילת אוריה במהלך המצור על רבה, מתוך כתב יד של הכרוניקה העולמית מאת רודולף פון אמס, המאה ה-14
רבה היא עיר מקראית, עיר הבירה של ממלכת בני עמון, ששכנה ממזרח לנהר הירדן. העיר נזכרת בהקשר לכיבושה על ידי ממלכת ישראל המאוחדת או ממלכת יהודה.
כיום העיר מזוהה עם העיר רבת עמון בירדן.
היסטוריה

עמון שהיה אחד מהעמים הקדומים ששכנו בארץ ישראל, התרכז בעיר רבה, ובינו לבין עם ישראל היו במשך השנים, בייחוד בימי השופטים ושאול המלך, מלחמות רבות. המלחמה הראשונה של עם ישראל בעמון הייתה תחת הנהגתו של שאול המלך.
העיר 'רבה' נכבשה על ידי עם ישראל, לראשונה בימי דוד, אך לא ידוע כמה זמן נשלטה על ידם.
באחד ממלחמות אלו שהיו סביב העיר 'רבה', נהרג אוריה החתי בניסיון לכבוש את העיר, כשהוא מוצב בחזית הלחימה על ידי יואב בן צרויה בציוויו של דוד בכדי שיהרג.
במאה השלישית לפני הספירה - התקופה ההלניסטית - שינה תלמי השני (שנקרא גם פילדלפוס) ששלט באותה העת במצרים, את שמה של רבת-עמון לפילדלפיה על שמו, .ומאות שנים נקראה בשם זה. על שמה זה של רבת-עמון נקראת העיר פילדלפיה שבארצות הברית.
בימי הצלבנים שונה שוב שמה של העיר ל'אהמנט' (AHAMANT), בעקבות שם זה נקראת העיר עד היום 'עמאן'.
במקרא

העיר רבה כאמור הייתה ממלכתם של בני עמון. כיום המקום מזוהה בירדן עם העיר רבת עמון. העיר נזכרת כמה פעמים בתנ"ך לעיתים בשם 'רבת בני עמון', ולעיתים 'רבה'. כך למשל בספר דברים נזכרת העיר, בכך שמיטתו של עוג מלך הבשן נמצאת בה: ”כִּי רַק עוֹג מֶלֶךְ הַבָּשָׁן נִשְׁאַר מִיֶּתֶר הָרְפָאִים הִנֵּה עַרְשׂוֹ עֶרֶשׂ בַּרְזֶל הֲלֹה הִוא בְּרַבַּת בְּנֵי עַמּוֹן תֵּשַׁע אַמּוֹת אָרְכָּהּ וְאַרְבַּע אַמּוֹת רָחְבָּהּ בְּאַמַּת אִישׁ” (ספר דברים, פרק ג', פסוק י"א).
במקרא > המלחמה בתקופת דוד

בספר שמואל במלחמת ישראל בעמון, בימי דוד נזכרת העיר.
וַיְהִי לִתְשׁוּבַת הַשָּׁנָה לְעֵת צֵאת הַמַּלְאֿכִים וַיִּשְׁלַח דָּוִד אֶת יוֹאָב וְאֶת עֲבָדָיו עִמּוֹ וְאֶת כָּל יִשְׂרָאֵל וַיַּשְׁחִתוּ אֶת בְּנֵי עַמּוֹן וַיָּצֻרוּ עַל רַבָּה וְדָוִד יוֹשֵׁב בִּירוּשָׁלָ͏ִם.
לאחר מעשה דוד ובת שבע, דוד מצווה את יואב בן צרויה, להציב את אוריה החיתי בחזית המלחמה על מנת שיהרג, יואב אכן מצווה על יואב שיתקרב עם קבוצת חיילים לנסות להבקיע את חומת העיר רבה, כשהוא יודע שבאותו המקום מוצבים חייליו החזקים של בני עמון, ואכן באותה ניסיון להבקעת העיר, נהרג אוריה, וגיבורים נוספים.
בהצלחת הריגתו של אוריה, משתמש יואב על מנת להצדיק את הריגתם של אותם גיבורים, כשהוא שולח יואב להודיע לדוד כי על אף שידע את הסכנה האורבת בהתקרבות לחומת העיר, וכפי שאירע במעשה האישה מתבץ, שהרגה את אבימלך כשהשליכה על ראשו אבן ריחיים:
כ וְהָיָה אִם תַּעֲלֶה חֲמַת הַמֶּלֶךְ וְאָמַר לְךָ מַדּוּעַ נִגַּשְׁתֶּם אֶל הָעִיר לְהִלָּחֵם הֲלוֹא יְדַעְתֶּם אֵת אֲשֶׁר יֹרוּ מֵעַל הַחוֹמָה. כא מִי הִכָּה אֶת אֲבִימֶלֶךְ בֶּן יְרֻבֶּשֶׁת הֲלוֹא אִשָּׁה הִשְׁלִיכָה עָלָיו פֶּלַח רֶכֶב מֵעַל הַחוֹמָה וַיָּמָת בְּתֵבֵץ לָמָּה נִגַּשְׁתֶּם אֶל הַחוֹמָה? וְאָמַרְתָּ גַּם עַבְדְּךָ אוּרִיָּה הַחִתִּי מֵת
בהמשך הפרק, לאחר תוכחת נתן הנביא עם משל כבשת הרש, יוצא יואב להילחם ב'רבה', וכובש אותה. בפסוק נזכרת העיר כ'עיר מלוכה': ”וַיִּלָּ֣חֶם יוֹאָ֔ב בְּרַבַּ֖ת בְּנֵ֣י עַמּ֑וֹן וַיִּלְכֹּ֖ד אֶת־עִ֥יר הַמְּלוּכָֽה׃” (ספר שמואל ב', פרק י"ב, פסוק כ"ו).
העיר נזכרת גם בתחילת ספר עמוס, שעונשם של בני עמון יהיה על ידי שריפת העיר 'רבה': ”וְהִצַּתִּי אֵשׁ בְּחוֹמַת רַבָּה וְאָכְלָה אַרְמְנוֹתֶיהָ בִּתְרוּעָה בְּיוֹם מִלְחָמָה” (ספר עמוס, פרק א', פסוק י"ד).
בתרבות

בפיוטו של רבי שלמה אבן גבירול, שלום לך דודי, הזכיר את הצלחתו של דוד בן ישי בכך שכבש את העיר 'רבת בני עמון': ”וצלח כבן דוד - רבת בני עמון”.
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ג', פסוק י"א, ספר שמואל ב', פרק י"ב, פסוק כ"ו, ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ז, ספר ירמיה, פרק מ"ט, פסוק ב', וספר יחזקאל, פרק כ"א, פסוק כ"ה.
↑  ספר שמואל ב', פרק י"א, פסוק א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 405152261514817180003   WorldCat (עם VIAF): 405152261514817180003
קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה

קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה (באנגלית: Princess Caroline Matilda of Great Britain;‏ 22 ביולי 1751 – 10 במאי 1775), הייתה נכדתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ואשתו של כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה > ראשית חייה

קרוליין מתילדה נולדה ב-22 ביולי 1751 בבית לסטר, לונדון, לפרדריק, נסיך ויילס שמת כשלושה חודשים קודם לידתה, ולאוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ומגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט. ב-1 באוגוסט הוטבלה קרוליין מתילדה, וסנדקיה היו אחיה ג'ורג', נסיך ויילס, אחותה אוגוסטה, נסיכת בריטניה ודודתה קרוליין, נסיכת בריטניה. אוגוסטה גדלה בבית לסטר ובארמון קיו, ואהבה את החיים ואת הרכיבה. בנוסף היא הייתה זמרת מוכשרת, וידעה לדבר באיטלקית, צרפתית וגרמנית.
ביוגרפיה > נישואיה

בשנת 1764 עלתה הצעה לשדך בין בית הנובר הבריטי לבית אולדנבורג הדני, ובתחילה יועדה לשם כך אחותה לואיזה, נסיכת בריטניה, אולם לבסוף ב-10 בינואר 1765 התארסה קרוליין מתילדה עם בן דודה כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק. ב-14 בינואר 1766 במהלך ההכנות לחתונה מת חמיה פרדריק החמישי, מלך דנמרק, וארוסה עלה לשלטון במקומו ככריסטיאן השביעי, מלך דנמרק. ב-1 באוקטובר אותה שנה נערך טקס הנישואין על ידי שליח - הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני בארמון סנט ג'יימס, וכעבור יומיים עזבה קרוליין מתילדה את בריטניה בדרכה לדנמרק, שם נערך טקס הנישואין הרשמי ב-8 בנובמבר בארמון כריסטיאנסבורג.
קרוליין מתילדה התקבלה בחום בקופנהגן, אולם בעלה שסבל מבעיות נפשיות היה קר כלפיה ולקח זמן רב עד שמימש את הנישואים. היו שמועות בחצר המלוכה על כריסטיאן כי הוא הומוסקסואל, אולם לא היה בהם ממש והיו לו כמה פילגשים.
ביוגרפיה > רומן ושערורייה

בחודשים יוני-יולי 1767 בילה כריסטיאן את הקיץ בדוכסות שלזוויג-הולשטיין, ביחד עם חצרו ושריו. במהלך שהותו באלטונה טופל כריסטיאן על ידי יוהאן פרידריך שטרואנזה, שהצליח לשפר מעט את בריאותו וזכה לחיבתו. כריסטיאן שכר אותו כרופאו האישי באפריל 1768, על מנת שילווה אותו במסעו לפריז וללונדון דרך הנובר בין מאי 1768 לינואר 1769. במאי 1768 העניק המלך לשטרואנזה את התואר "יועץ המדינה" (etatsråd).
במהלך המסע בן תשעת החודשים התפתחו בין שטרואנזה ובין המלך יחסים קרובים. שריו הבכירים של המלך ראו ברופא הצעיר כהשפעה חיובית על המלך, והסכימו למינויו לרופאו האישי של המלך, בינואר 1769, לאחר שובה של הפמליה המלכותית לקופנהגן.
עד מהרה השיג שטרואנזה השפעה עצומה על המלך הצעיר, והגיע למצב שבו הפך לשליטה דה פקטו של דנמרק. שטרואנזה יכול היה עתה לממש את חלומותיו על השפעה פוליטית ועל עיצוב המדינה ברוח ההשכלה, הנאורות והרפורמה. בשנותיו באלטונה למד מפי הגולים, כי המדינה המיושנת הדנו נורווגית הנשלטת על ידי לקוי בנפשו, היא האתר האידיאלי להשתלטות מבחוץ ולניסויים פוליטיים, שיבצע אדם שיהיה בעל הכישורים הנכונים, כמוהו עצמו, ובתוכנית מחושבת היטב חתר אל עמדת הכוח אותה הצליח לבסוף להשיג.
בתקופה זו החלו יחסיו של שטרואנזה עם קרוליין מתילדה, כאשר בניסיון להקל על מחלתו של כריסטיאן גרם לו להיפגש יותר עם קרוליין מתילדה, ולאחר מכן טיפל בה בעת מחלתה, וכך קנה את אמונה, ובינואר 1770 היו יחסיהם של שטרואנזה והמלכה לעובדה הידועה לכל.
שטרואנזה לקח חלק פעיל בחינוכו של יורש העצר, פרדריק, ועשה זאת על פי עקרונות הנאורות ועקרונות החינוך להם הטיף ז'אן-ז'אק רוסו. במאי 1770 זכה לקידום נוסף, וקיבל את התארים "forelæser" ו"konferensråd" שמשמעותם "היועץ למלך".
בקיץ אותה שנה נפגשה קרוליין מתילדה עם אמה אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, כשהיא מלווה בשטראונזה ולבושה מכנסיים, שבאותה עת היו דבר מאוד לא מקובל. אמה רצתה להעיר לה על הקשר עם שטראונזה, אולם לא הצליחה לדבר עמה ביחידות, וכששאלה אותה על דרכה בשלטון, זלזלה בה קרוליין מתילדה והתעלמה מהצעתה.
במשך זמן מה נותר שטרואנזה דמות משפיעה מאחורי הקלעים, אך החזיק בידו בפועל את השליטה בכל המערכת הפוליטית הדנית. לאחר זמן מה החליט לקבל על עצמו את השליטה גם באופן רשמי. בדצמבר 1770 פיטר המלך את ראש השרים (maître des requêtes) ברנסטורף ומינה במקומו את שטרואנזה. הייתה זו תחילתה של תקופת שישה-עשר החודשים שבהם שלט שטרואנזה בדנמרק ללא מצרים. ב-8 בדצמבר פיטר המלך את כל מועצת המדינה ואת כל שריו פרט לשטרואנזה. לאחר מכן שקע המלך במצב של אי יציבות נפשית, ושטרואנזה הפך למעשה לשליט היחיד בדנמרק.
ביוגרפיה > שליטי דנמרק

כראש שרי המלך הייתה זו משימתו הרשמית להציג למלך את כל הדיווחים ממשרדי הממשלה השונים. שטרואנזה נהג לדבר בשמו של המלך, ולהכתיב את תגובותיו לדיווחים שהוצגו לו. לאחר מכן פיטר את כל ראשי המשרדים, ואת משרות ה"סטאדהולדר" שהחזיקו בעלי התפקידים בנורווגיה שהייתה חלק מן הממלכה הדנית. צעד זה הביא לריכוז כל הכוח בידי הקבינט, שהוא עצמו עמד בראשו.
נראה כי שטרואנזה רצה לפעול ברוח הרעיונות המופשטים של תנועת ההשכלה, אך לא ייחס חשיבות למנהגי הדנים והנורווגים, שאת שפתם לא דבר, ואל מנהגיהם העתיקים התייחס כאל אמונות טפלות. דבר זה היה בעוכריו.
כשליט בפועל ערך שטרואנזה רפורמות חסרות תקדים בהיקפן ובנועזותן בתעשייה, במסחר, בחינוך, ביחסי דת ומדינה, ניסה לשחרר את דנמרק מההשפעה הרוסית ולשפר את מעמד האריסים. רפורמות אלה זכו בפיו לתואר "אבסולוטיזם נאור". בתקופת שלטונו ייסד בתי חולים, ביטל את עונש המוות על גנבה, ואת העינויים שהיו חלק מההליך השיפוטי. הוא הביא לשיפורים במינהל הציבורי וביטל מנהגים עתיקים כגון מינוי משרתי האצילים למשרות ציבוריות רמות.
קצב השינויים היה גדול מכפי שיכלה החברה הדנית לקבל. בין מרץ 1771 וינואר 1772 הוציא שטרואנזה 1,069 צווים, יותר משלושה צווים ביום. הוא ביטל מוסדות חשובים בחברה הדנית, מבלי שנמצא להם תחליף הולם, ונהג באנשי שירות המדינה בשרירות. לעיתים היה מפטרם ללא גמלה או פיצויים, והחליף פקידים ותיקים ומנוסים במינויים אישיים שלו, שלעיתים קרובות לא היו מוכשרים לתפקיד שנשלחו למלא, ולא הכירו את המדינה שבה התיימרו לשלוט. בעת שקיצץ את המינהל הציבורי, והביא רבים לידי פיטורים ומשבר כלכלי, פסק לעצמו, באמצעות המלך, וכן לידידו ברנדט, משכורת בסך 60,000 ריגסדאלר.
החברה הדנית סלדה גם מגינוניו שנראו זרים ושחצניים. לעיתים נראה כי יצא מגדרו על מנת לגרום להלם ולפגוע ברגשות נתיניו. הוא לא השתמש כלל בשפה הדנית, וניסה להחדיר את השפה הגרמנית. כחלק מתפיסת עולמו ביטל את הצנזורה, והתוצאה הייתה בעיקרה שטף של פרסומים המתנגדים לשלטונו. מצבו הנפשי הרעוע של המלך לא היה ידוע מחוץ לחוגי החצר הפנימיים, ולכן רבים ראו בשטרואנזה כהשפעה שלילית וכהשתלטות עוינת על המלך, שהחלישה את כוח רצונו. ביולי 1771 התחזקה דעה זו כאשר מינה המלך את שטרואנזה ל"יועץ הסתרים" (gehejme kabinetsminister), בעל הסמכות ליתן צווים בעלי כוח של פקודה מלכותית, מבלי שיהיה צורך בחותמתו של המלך על מנת להכניסם לתוקף.
גורם נוסף שהביא לעוינות כלפי שטרואנזה היו יחסיו עם המלכה. בית אולדנבורג היה נערץ על העם הדני, ויחסיה הגלויים של קרוליין מתילדה עם הרופא הגרמני היוו עלבון מתמשך כלפי בית המלוכה. מעמדו של המלך בחצר היה בשפל חסר תקדים. פעם, כאשר איים על ברנדט, ידידו של שטרואנזה, כי יעניש אותו במלקות, נעל ברנדט, בעידודו של שטרואנזה, את המלך בחדרו, והכה בו באגרופיו.
ביוגרפיה > נפילתה

את הקיץ של 1771 בילה שטרואנזה, ביחד עם כריסטיאן וקרוליין מתילדה, ועם אנוולד ברנדט, בטירת הירשהולם בצפון קופנהגן, ושם נותר עד לסוף הסתיו. ב-7 ביולי ילדה המלכה בת, לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק, וניתן צו לפיו ייחגג המאורע באמירת תפילת טה דאום חגיגית בכל הכנסיות בממלכה. אך ההנחה כי הנסיכה אינה בתו של המלך כי אם ממזרתו של שטרואנזה הייתה כה נפוצה, עד שבסיום התפילות סירבו המקהלות בכנסיות לומר את התפילה החגיגית.
בנובמבר 1771 עברה חצר המלוכה לארמון פרדריקסברג מערבית לקופנהגן. המלכה האם, יוליאנה מריה מבראונשווייג-וולפנביטל, קשרה עם אצילים אחרים, ביניהם רנטצאו ואשברג, להפלתו של שטרואנזה. יחד עמם פעל התאולוג אובה הוג-גולדברג, אדם בעל דעות שמרניות שראה בשטרואנזה מורד בשלטון החוקי, ואדם בעל דעות מסוכנות. נראה כי הוג-גולדברג, שלאחר נפילת שטרואנזה מילא את מקומו כשליטה בפועל של דנמרק, היה הרוח החיה והמוח המתכנן מאחורי הקשר להפלת שטרואנזה.
בינואר 1772 עברה הפמליה המלכותית לארמון כריסטיאנבורג. נשף המסכות השנתי העונתי נערך בארמון ב-16 בינואר, בהשתתפותו של שטרואנזה.
בבוקרו של ה-17 בינואר, נאסרו שטרואנזה, ברנדט, וקרוליין מתילדה, בחדריהם בארמון. באותו הבוקר הובל המלך חסר האונים ברחובות קופנהגן במרכבת זהב, ונטען כי שוחרר מידי מדכאיו. הבשורה התקבלה בעם הדני בשמחה. שטרואנזה הואשם כי ריכז בידיו סמכויות בניגוד ל"חוקי המלך" (Kongelov). הוא הגן על עצמו בתחילה ביכולת מרשימה, וטען כי פעל כהלכה, וכי יחסיו עם המלכה לא היו בלתי ראויים. מששמע כי גם המלכה נעצרה ומוחזקת כעצירה בארמון קרונבורג איבד את עוז רוחו, והודה ביחסים לא נאותים עם המלכה.
ב-28 באפריל 1772 נדונו שטרואנזה וברנדט לקיצוץ ידם הימנית, לאחר מכן לעריפה, ולאחר מכן להטבעת גופותיהם וביתורן לגזרים. שטרואנזה לא ציפה לגזר דין כה חמור. ברנדט הוצא להורג ראשון בשיטה זו, ולאחריו שטרואנזה.
אלפים מבני קופנהגן נהרו לגן אוסטר-פלד ב-28 באפריל לחזות בביצוע גזר הדין. בתחילה נקטעו ידיהם הימניות של שטרואנזה וברנדט וזמן קצר לאחר מכן הציג התליין את ראשיהם הערופים של השניים. הגופות בותרו לארבעה חלקים, הוטענו על עגלות, ידיהם וראשיהם שופדו על חניתות.
ביוגרפיה > אחרית ימיה

קרוליין מתילדה התוודתה על יחסיה עם שטרואנזה, נישואיה לכריסטיאן בוטלו, אולם בלחץ בריטי היא לא הוצאה להורג, אלא גורשה לצלה שעל יד הנובר שבגרמניה ולא ראתה שוב את ילדיה, נסיך הכתר פרדריק ובתה לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק. קרוליין מתילדה כמעט לא עזבה את צלה, מלבד לביקורים קצרים בהנובר, וב-10 במאי 1775 מתה במהלך מגפת שנית.
משפחתה

ב-8 בנובמבר 1766 התחתנה אוגוסטה עם כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה שני ילדים:
פרדריק השישי, מלך דנמרק (1768–1839)
לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק (1771–1843), התחנה עם פרידריך כריסטיאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
רבה (מכונית)

| --- | --- |

Rába (משמאל: "Rába Alpha", באמצע "Rába Grand", מימין: "Rába V truck")
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  RÁBA Automotive Group (בהונגרית: "Rába Járműipari Holding Nyrt")
 שנות ייצור:  1913–1927
 הרכבה:  הונגריה הונגריה  בעיר גיור
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 4,200 סמ"ק, המפיק 58 כ"ס (מנוע יצרן הרכב הצ'כי "Praga" מסוג "Praga "Grand")
 הילוכים:  תמסורת ידנית
רבה (בהונגרית: Rába) היא מכונית משפחתית אשר נבנתה על ידי יצרנית הרכב ההונגרית RÁBA Automotive Group (בהונגרית: "Rába Járműipari Holding Nyrt") בין השנים 1913–1927.
חברת "RÁBA Automotive Group" פעלה מהעיר גיור בהונגריה.
מכוניות "RÁBA Automotive Group"

דגמי המכוניות יוצרו ברישיון יצרן המכוניות "Praga", שמקום מושבו היה בעיר פראג, צ'כיה.
מנועי דגמי "רבה" יוצרו ברישיון "Praga", מסוג "Praga "Grand".
את דגמי הטנדר "Rába V truck" פיתח מהנדס הרכב "Frantisek Kec".
עד שנת 1927 יוצאו לרומניה, לבולגריה ולספרד 260 יחידות, אשר הורכבו בהם מנועי "Praga Grand".
מכוניות "RÁBA Automotive Group" > קיסר אוסטריה-הונגריה ודגם "Rába Grand"

את קרל הראשון קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית שירת דגם "Rába Grand".
תצורות דגמי "רבה"

קבריולה
סדאן
טנדר - עד 1928 יוצרו כ-500 טנדרים
דגמי "רבה"

Rába Alpha - דגם ספורט קבריולה (יוצר משנת 2014)
Rába Grand - דגם סדאן (יוצר משנת 2013)
Rába Grand - דגם סדאן שיועד ל-6 נוסעים (יוצר משנת 2017)
Rába Grand - דגם קבריולה שיועד ל-6 נוסעים (יוצר משנת 2017)
Rába V truck - דגם טנדר (יוצ משנת 2013)
לקריאה נוספת

מכוניות "רבה" (alchetron)
הערות שוליים

↑  יצרן הרכב "RÁBA Automotive Group" raba.hu/english/our_profile
↑  ההיסטוריה של יצרן הרכב "רבה" raba.hu/english/our_history
↑  דגמי "RÁBA Automotive Group" Rába (automobile))
↑  מכוניות "רבה" revolvy
רדיו רוסיה

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו פדרלי לאומי
 שפה:  רוסית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלות:  VGTRK
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  רוסיה רוסיה
 https://www.radiorus.ru
רדיו רוסיה (ברוסית: Радиостанция «Радио России») היא תחנת רדיו פדרלית, שהוקמה בשנת 1990 ונמצאת בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות החברה הרוסית הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הנהלה > מנכ"לי התחנה

סרגיי דווידוב (1990–1997)
איגור אמברוסוב (1998–2000)
ויטאלי דימארסקי (2000)
אלכסיי אבאקומוב (1997–1998, 2000–2007)
ויאצ'סלב אומאנובסקי (2007–2016)
יקטרינה שצ'יוקינה (משנת 2016)
הנהלה > עורכים ראשיים

אלכסנדר נחרושב (1991–1993)
אלכסיי אבאקומוב (1993–1997)
איגור אמברוסוב (1998–2000)
ויטאלי דימארסקי (2000)
רוברט בילוט

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1965 (בן 59) אולבני, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  New College of Florida 
 מעסיק:  Taft Stettinius & Hollister 
 פרסים והוקרה:  פרס הקיום הנכון (2017) 
 אתר רשמי
 
רוברט בילוט (באנגלית: Robert Bilott; נולד ב-2 באוגוסט 1965) הוא עורך דין ופעיל איכות הסביבה אמריקאי.
פעילות

בילוט ניהל מאבק ממושך נגד ענקית התעשייה הכימית חברת דופונט. במהלכו הגיש תביעות ייצוגיות נגד החברה והשיג לאלפי התובעים שיוצגו על ידו מאות מיליוני דולרים. תיאור מפורט של מאבקו בן עשרים השנים מופיע בסרט "פרשת המים" שהופק בשנת 2019. הסרט התבסס במידה רבה על ספרו של בילוט, "Exposure: poisoned water, corporate greed, and one lawyer's twenty-year battle against DuPont", שבו תיאר את הפרשה ועל כתבות תחקיר ב"ניו יורק טיימס" ופרסומים אחרים.
בילוט ממשיך במאבקיו ונכון למרץ 2020 הוא מנהל תובענה ייצוגית נוספת נגד עשר ענקיות התעשייה הכימית, כולל Dupont ו-3M. בילוט ביקש להבטיח כי בעתיד יתקיים תהליך מקצועי ובלתי תלוי אשר ינטר את מי השתייה.
כחלק ממאבקו בילוט גם מצטרף לחוקרים רבים המתארים את שיתוף הפעולה בין הרגולטורים של EPA לבין בכירי התעשיות הכימיות האמורים להיות מפוקחים על ידי ה-EPA. בילוט הוקיע את הסדר "הדלת המסתובבת (אנ')" בין המפקחים לאלו האמורים להיות מפוקחים על ידם. בילוט גם מרצה (בהתנדבות) על הסכנות שהדלת המסתובבת גורמת לכלל האוכלוסייה. לדוגמה, כאשר דונלד טראמפ החליף את הנשיא אובמה והרגולטורים קיבלו חופש שלא להכביד על התעשיות, חזרו בכירי התעשייה הכימית למשרות של רגולטורים.
הוכחה לכוח העצום של התעשייה ושתדלניה אפשר לראות בעובדה שאף על פי שבילוט חשף שמנהלי דופונט הצהירו הצהרות שקר, איש מהם לא הועמד לדין פלילי. רגולטורים גם דיווחו כי מנהליהם אסרו עליהם להוקיע את ענקי התעשייה.
למסמכים שנחשפו במהלך המשפט בו בילוט תבע את דופונט חשיבות גדולה. החוקרים שפירא וזינגלאס עברו על מאות מהמסמכים שדופונט נאלצה למסור במהלך המשפט. במחקר מפורט הם מסיקים כי למניעת זיהום יש להגדיר מחדש את יחסי הגומלין בין משילות תאגידית, רגולציה השומרת על איכות הסביבה, כללי התדיינות משפטית וחשיפת מידע על זיהום סביבתי.
ספריו

Robert Bilott, Exposure: Poisoned Water, Corporate Greed, and One Lawyer's Twenty-Year Battle against DuPont, New York: Simon and Schuster, 2019
הערות שוליים

↑  Rich, Nathaniel (2016-01-06). "The Lawyer Who Became DuPont's Worst Nightmare". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-05-17.
↑  Exposure: poisoned water, corporate greed, and one lawyer's twenty-year battle against DuPont
↑  Diana A. Silva, Third Circuit Allows Medical Monitoring Claims to Proceed for Groundwater Contamination at Willow Grove and Warminster Naval Facilities, www.mankogold.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  מאמרו של גיא רולניק ב- Markerweek מתאריך 8.5.20 בעמוד 5.
↑  Lindsey Dillon, Christopher Sellers, Vivian Underhill, Nicholas Shapiro, The Environmental Protection Agency in the Early Trump Administration: Prelude to Regulatory Capture, American Journal of Public Health 108, 2018-4, עמ' S89–S94 doi: 10.2105/AJPH.2018.304360
↑  Sharon Lerner, Top U.S. Toxicologist Was Barred From Saying PFAS Cause Disease in Humans. She’s Saying It Now., The Intercept, ‏2019-10-24 (באנגלית)
↑  "Is Pollution Value-Maximizing? The DuPont Case." Roy Shapira and Luigi Zingales, בעמוד 37
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9141 4910  LCCN: no2019146500  MusicBrainz: 570c6426-078e-4ddb-a29e-0ca3b1cc4f68  SUDOC: 253262186  VIAF: 11157098423572551939   WorldCat (עם VIAF): 11157098423572551939
קריסטוף (לשבור את הקרח)

| --- | --- |

 שם סרט:  לשבור את הקרח (2013) קדחת הקרח (2015) ההרפתקה של אולף (2017) לשבור את הקרח 2 (2019) היה היה איש שלג (2020)
 הופעה ראשונה:  לשבור את הקרח (2013)
 יוצרים:  כריס באק ג'ניפר לי
 גילום הדמות:  ג'אלני אלאדין (המחזמר)
 דיבוב:  ג'ונתן גרוף (מבוגר)   טיירי בראון (ילד)
 דיבוב בשפה העברית:  גילן שחף (מבוגר)
 מידע
 סטטוס:  בחיים
 גזע:  אנושי
 מין:  זכר
 מקצוע:  מוכר קרח
 נטייה:  טוב
 אזרחות:  ארנדל 
 דמויות קשורות
 משפחה:  בולדה (אם מאמצת) פבי הגדול (סב מאמץ) טרולי האבן (משפחה מאמצת) סוון (חבר נאמן) אנה (בת זוג)
 אויבים:  הנסיך הנס
 
קריסטוף ביורגמן (באנגלית: Kristoff Bjorgman) הוא דמות בדיונית בזיכיון המדיה "לשבור את הקרח" שבבעלות חברת וולט דיסני. הוא הופיע בסרטי ההנפשה באורך מלא "לשבור את הקרח" (2013) ו"לשבור את הקרח 2" (2019), ובסרטי ההנפשה הקצרים "קדחת הקרח" (2015), "לשבור את הקרח - ההרפתקה של אולף" (2017) ו"היה היה איש שלג" (2020). הוא מדובב במקור בעיקר על ידי ג'ונתן גרוף, ובעברית על ידי גילן שחף.
קריסטוף הוא מוכר קרח סאמי שחי יחד עם בן לווייתו, אייל הצפון סוון. הגם שהוא מעדיף להתבודד, הוא עוזר לנסיכה אנה מארנדל בחיפושה אחר אחותה הגדולה אלזה בהר הצפוני.
התפתחות > דיבוב

קריסטוף מדובב על ידי ג'ונתן גרוף כמבוגר ועל ידי טיירי בראון כילד.
התפתחות > מראה חיצוני

קריסטוף גבוה, מחוספס, נאה ובתחילת שנות העשרים לחייו. גופו שונה באופן מובהק משל רוב דמויות דיסני הגבריות. יש לו כתפיים רחבות, ידיים ורגליים גדולות ומבנה גוף שרירי. מידותיו גדולות באופן ניכר מאלו של אנה ואלזה, כתוצאה מציאותית של חייו הקשים כקוצר קרח המתגורר בהרים.