stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג
ביוגרפיה

אדליידה נולדה ב-3 באפריל 1831 בטירת לוונשטיין, קליינהויבאך, לקונסטנטין, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ולאגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארוט. בשנת 1835 מתה אמה, ובשנת 1838 מת אביה, ואדליידה ואחיה קרל גודלו על ידי הורי אביה קרל תומאס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג וסופיה, רוזנת וינדיש-גרץ.
ב-24 בספטמבר 1851 התחתנה אדליידה עם האינפנטה מיגל מפורטוגל, אשר מלך בפורטוגל בין השנים 1828–1834, והודח על ידי אחייניתו מריה השנייה, מלכת פורטוגל. בנוסף בשנת 1837 נשללה ממיגל אף זכות הירושה לכתר הספרדי, בעקבות סיועו של מיגל לאינפנטה קרלוס, רוזן מולינה במהלך המלחמה הקרליסטית הראשונה.
למיגל ואדליידה נולדו 7 ילדים, אולם מיגל מת במפתיע בשנת 1866 במהלך מסע ציד. אדליידה שהייתה אשה שאפתנית מאוד, השיאה את שש בנותיה עם בתי האצולה הכי נכבדים באירופה. בשנת 1895 פרשה אדליידה למנזר סנט-ססיל דה סולסמס שבצפון-מערב צרפת, וב-2 ביוני 1897 הפכה שם לנזירה. מאוחר יותר עברה אדליידה לקאווס ומשם לרייד שעל האי וייט, שם מתה ב-16 בדצמבר 1909. במהלך חייה מלכו 6 מלכים בפורטוגל: מיגל הראשון, מלך פורטוגל, מריה השנייה, מלכת פורטוגל ובעלה פרננדו השני, מלך פורטוגל, פדרו החמישי, מלך פורטוגל, לואיש הראשון, מלך פורטוגל, קרלוש, מלך פורטוגל ומנואל השני, מלך פורטוגל.
משפחתה

ב-24 בספטמבר 1851 התחתנה אדליידה עם מיגל הראשון, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
האינפנטה מריה דאס נוורס מפורטוגל (1852–1941), התחתנה עם אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה
מיגל, דוכס ברגנסה (1853–1927)
מריה תרזה, נסיכת פורטוגל (1855–1944), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה
מריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל (1857–1943), התחתנה עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה
האינפנטה אדלגונדס, דוכסית גואימראס (1858–1946), התחתנה עם אנריקו, רוזן בארדי
מריה אנה, נסיכת פורטוגל (1861–1942), התחתנה עם וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל (1862–1959), התחתנה עם רוברטו הראשון, דוכס פארמה
אגורקריטוס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־5 לפנה״ס פארוס, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  המאה ה־5 לפנה״ס 
 תחום יצירה:  פיסול 
 הושפע על ידי:  פידיאס 
 
אגוֹרָקְרֵיטֹוס (ביוונית:  Ἀγοράκρειτος), פָסַל יווני בן המאה החמישית לפנה"ס, תושב העיר פָרוס. היה תלמידו של פידיאס.
שרידים מפסלו "נמסיס" נמצאו ליד רמנוס, אטיקה.
תחילה הוא ניסה לפסל את אפרודיטה, אך משלא הצליח פנה לפסל את נמסיס. הוא גם יצר את פסל השיש המפורסם "אם האלים" שנמצא באגורה הגדולה שבאתונה, אך זה נהרס בזמן לא ידוע, וכיום קיימים רק העתקים שלו.
גלריה

העתק רומי של  פסל נמסיס רמנוס במוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה
העתק רומי של אם האלים במוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה
חלק מתבליט אתנה יושבת ממקדש אתנה ניקה מיוחס לסדנה של אגורקריטוס מוצג במוזיאון האקרופוליס
אבחון גנטי טרום השרשה

אִבְחוּן גֵּנֵטִי טְרוֹם הַשְׁרָשָׁה (באנגלית: Preimplantation genetic diagnosis, ובראשי תיבות: PGD) הוא אבחון תקינותו של עובר הנוצר בהפריה חוץ-גופית, ולפעמים גם של תקינותה של הביצית לפני ההפריה, אשר מתבצע טרם החזרת העובר לתוך הרחם. באבחון זה בודקים את קיומן של מחלות גנטיות, וכך נמנעים מהפסקת היריון על ידי האם או ההורים אם מתגלה מחלה כלשהי. שיטה זו לא מאבחנת מחלות בעובר, אלא בודקת לפי גנים מסוימים אם העובר נמצא בסיכון ללקות במחלות שנבדקו.
היסטוריה

בשנת 1967 זיהו רוברט אדוארדס וריצ'רד גרדנר את מינם של תאי בלסטוציסט (בלסטוציסט הוא עובר בן ימים בודדים) ארנביים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 התפתח מאוד תהליך ההפריה חוץ-גופית, ובו זמנית פותחה טכנולוגיית PCR להגברת גנים וזיהוים. פיתוח שיטות אלו פרץ את הדרך לאבחונים גנטיים של עוברים ותאי מין. ב-1989 ערכו הנדיסיד ושותפיו את אבחוני טרום ההשרשה הראשונים המוצלחים. במבחנים ראשונים אלה, נעשה שימוש בשיטות המוזכרות לעיל על מנת לחפש מחלות המורשות בתאחיזה מינית. אבחון גנטי טרום השרשה הפך ליותר פופולרי בשנות ה-90 של המאה ה-20, ושימש כלי לזיהוי מחלות כמו אנמיה חרמשית, טאי זקס ובטא תלסמיה.
אופן ביצוע

אבחון גנטי טרום השרשה נעשה אחרי שההפריה מתרחשת מחוץ לגוף האישה. התאים העובריים משומרים תחת תנאים מעבדתיים אשר מאפשרים לקיחת דגימה בת תא אחד. השגת הדגימה נעשית בכל מיני שלבים של ההתפתחות העוברית. אפשר לקחת את הדגימה לפני ההפריה, מיד אחרי ההפריה, אחרי שלושה ימים של התפתחות ובעוד כמה שלבים, כתלות בצורך ובמחלה שמחפשים. לאחר מכן נבדקת הדגימה בשיטות שונות לפי מטרות האבחון, כאשר שתי השיטות העיקריות הן FISH ו-PCR.
ב-FISH נעשה שימוש כדי לבחון את התכולה הכרומוזומלית של התאים, כלומר בדיקה של הכרומוזומים בשלמותם, בעוד ב-PCR משתמשים כאשר מחפשים מחלות מסוימות, בנוסף למחלות שנמצאות בתאחיזה מינית. אחרי שעורכים בדיקות אלו ומבטיחים את שלמותם של התאים העובריים, מוחזרים העוברים לגופה של האישה כחמישה ימים אחר ההפריה, כדי להשלים את התפתחותם התקינה. לרוב מוחזרים לגוף האישה לא יותר מעובר אחד או שניים (במיוחד בסבבי הטיפול הראשונים), וזאת על מנת להימנע מהיריון מרובה עוברים שעלול להצריך הפחתת עוברים. ביום ה-12 עושים בדיקת דם למעקב אחר הורמון ההיריון, ובשבוע השביעי עושים סריקת אולטראסאונד על מנת להבטיח אי-הימצאות של מומים.
סיבות לביצוע אבחון גנטי טרום השרשה

כשלאחד מבני הזוג ישנה בעיה כרומוזומלית, שקיים סיכון שתגרום להפלות לעוברים עם מבנה כרומוזומלי לא תקין. במקרים אלו הסיכון לבעיה או מחלה כרומוזומלית בעובר יכול להגיע ל-50%. לכן, אבחון זה מעלה את הסיכויים לעובר בריא ובכך מקטין את הסיכון להפלה בהמשך ההיריון, הן הפלה טבעית או הפלה מלאכותית בחשד לקיום מום בעובר.
כששני ההורים נשאים למחלה מסוימת והסיכון לילד חולה הוא 25% – סיכון גבוה מבחינה רפואית. לדוגמה, אם שני ההורים נשאים למחלה הרצסיבית כמו טיי זקס, אפשר להחזיר לרחם רק עוברים תקינים. ובכך להימנע מהצורך להפסיק את ההיריון בשלב מתקדם יותר אם יתגלה כחולה.
ניתן לבצע בדיקה למחלות המועברות בצורת תאחיזה מינית – אם האמא נשאית ובכל עובר זכרי קיים סיכון של כ-50% להיות חולה. כאן ניתן לבדוק גם את מין העובר ובכך את תקינותו.
ישנם מקרים בהן אחד ההורים חולה במחלה אוטוזומלית דומיננטית – הסיכון לילד חולה הוא עד 50% בכל היריון ללא תלות בהיריון קודם. לדוגמה מחלות כמו נוירופיברומטוזיס ותסמונת מרפן. במקרים אלו לאבחון גנטי טרום השרשה יש יתרון רב.
ישנם מצבים רבים אחרים הנחשבים למיוחדים ודנים בהם באופן מעמיק בייעוץ גנטי. לדוגמה, יש לזוג ילד חולה במחלה גנטית המטופלת בהצלחה על ידי השתלת מח עצם מאח בריא עם מבנה רקמות מתאים לזה של הילד החולה. לכן אפשר להרות ולעשות אבחון PGD שיבטיח התאמה למח העצם של הילד החולה ולעזור לרפא אותו.
אפשר גם לעשות הליך זה על מנת לבחור את מין העובר.
ישנם מספר סוגים של מחלות סרטניות גנטיות, אשר מתבטאות מבחינה מולקולרית בגילאי ה-40. קיימות דעות שונות במחלוקת, האם ניתן לבצע אבחון טרום השרשה לצורך כזה או שהליך במקרה זה הוא לא אתי, לא מועיל ולא נכון לבצעו לצורך זה.
השפעה על העובר

אבחון גנטי טרום השרשה הוא פעולה פולשנית אשר מצריכה דיון ושיקול דעת מעמיקים. אחד הסיכונים הכרוכים בתהליך זה הוא גרימת נזק לעובר בזמן לקיחת הדגימה. סיכון נוסף מתבטא בתהליך של הקפאת התאים העובריים הראשנים, כך שלא כולם שורדים ויש סיכוי לאבד את כולם. ישנו מחקר נוסף אשר מתאר את הסיכויים הנמוכים של הישרדות העובר עד סיום ההיריון לנשים מבוגרות יחסית בגיל.
סוגיות חברתיות אתיות

כמו בכל התהליכים הרפואיים הקשורים ללידה ופוריות, אבחון גנטי טרום השרשה מעלה כמה דעות וסוגיות מורכבות. בחלק מהמדינות כמו גרמניה למשל, אבחון כזה נעשה על מנת להבטיח סיום תהליך היריון תקין ולידת תינוק חי. התהליך העלה מספר רב של סוגיות אתיות, כמו בחירת מין העובר על בסיס "איזון המינים במשפחה". אבחון גנטי טרום השרשה מאפשר אפליה נגד אנשים חולים ואחרים עם מוגבלויות. למעשה, בעתיד, אבחון כזה עלול לאפשר חיפוש אחר תכונות מסוימות אשר אין בהן סיכון רפואי, כמו יופי ורמת אינטליגנציה.
בשנת 2006, במרפאה ארצות הברית, נבחרו עוברים עם מגבלות מסוימות, וההורים הורשעו בכך שהם גרמו נזק לילד. אפשר להבין מזה שיש מקרים אשר בהם זה אכן אתי לאבחון ולבחור את העובר הכי "תקין". בנוסף לכך, גם לבדיקה זו יש מגבלות, ותוצאות האבחון אינן נכונות תמיד ואינן מבטיחות קיום עובר תקין ובריא. ישנה מחלוקת גם בין הדתות השונות הנוגעות לסוגיה זו.
מדיניות וחוקיות

הבדיקה נעשית לאחר ייעוץ גנטי עם רופאים ויועצים גנטיים. ישנם מספר מרכזים גדולים באירופה וארצות הברית אשר רכשו ניסיון רב באבחון זה וגילו מספר רב של מחלות בעזרתה. רגישות האבחנה במרכזים כאלו מגיע לכמעט 98%. גם בישראל החלו מספר מרכזים להציע בדיקות PGD במקרים הדורשים אבחון כרומוזומלי, כולל מין עובר במחלות של תאחיזה מינית. בדיקות מולקולריות לאבחון גנטי ב-PGD של מחלות כמו סיסטיק פיברוזיס, מחלות ניוון שרירים וכדומה נעשות כבר זמן רב בישראל.
בגרמניה עד 2010 היה ניתן לבצע תהליך זה, אך החל מ-2011, חל איסור לשימוש בשיטה זו למעט במקרים מיוחדים. בהונגריה ניתן לבצע תהליך זה במקרים של מחלות גנטיות חמורות, וכאשר הסיכוי לחלות הוא יותר מ-10%. בהודו ישנה ביקורת קפדנית של תהליך זה, ומדי כמה שנים חלים שינויים ועדכונים בחוק בנוגע לסוגיה זו. באוקראינה אבחון גנטי טרום השרשה מותר בחוק, אך עובר ביקורת על ידי משרד הבריאות. בארצות הברית אין חוק פדרלי בנוגע לטכנולוגיות היריון, וגם אף מדינה לא חוקקה חוקים בעניין זה, כך שהביצוע נתון לקווים המנחים של איגודי הרופאים המקצועיים.
ראו גם

אאוגניקה
לקריאה נוספת

גליה ששון אברהמי, האם אפשר להתיר מבחינה מוסרית את השימוש בטכנולוגיית אבחון טרום השרשתי לצורך הולדת ילד תואם מבחינה גנטית להצלת אח חולה?, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 5 עמוד 149, 2015
הערות שוליים

↑  מדינת ישראל – משרד הבריאות, החטיבה לענייני בריאות - מנהל הרפואה, החזרת עוברים בתהליך הפריה חוץ גופית
↑  IVF, Progyny (באנגלית אמריקאית)
↑  Preimplantation genetic screening: a systematic review and meta-analysis of RCTs, academic.oup.com
↑  G. R. Dunstan, Screening for fetal and genetic abnormality: social and ethical issues., Journal of Medical Genetics 25, 1988-05-01, עמ' 290–293 doi: 10.1136/jmg.25.5.290
↑  When parents choose genetic defects, www.biopsychiatry.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558538105171  GND: 4293797-8  LCCN: sh91002847 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
זריקת זרע לביצית
אבחון דידקטי

אִבְחוּן דִּידַקְטִי הוא תהליך באבחנה של לקויות למידה. האבחון מתבצע על ידי איש מקצוע מתחום תורת ההוראה, ובו נבדקות יכולות קוגניטיביות כגון חשיבה ועיבוד מידע, כישורי קריאה, הבנת הנקרא וכתיבה, זיכרון והתארגנות. מטרת האבחון היא לסייע באיתור הסיבות לכשלים לימודיים במטרה לבנות או לשפר תוכנית לימודים מותאמת על מנת לאפשר ללומד למצות את יכולותיו הלימודיות.
השימוש באבחון דידקטי נעשה כחלק מהערכת התפקוד באבחון ליקויי למידה. האבחון עוסק במיפוי קשייו וכשריו של הנבדק בתחומי הלמידה השונים. המיפוי נעשה תוך אפיון של מיומנויות למידה בסיסיות, ובכללן: קריאה וכתיבה, הבעה בכתב ובעל פה וחשבון. האבחון מתאר גם את הפן ההתנהגותי, מזהה את אסטרטגיות הלמידה הקיימות ובודק את היעילות שלהן.
מטרת האבחון

על פי רוב, תהליך האבחון נערך כדי לאמת או לשלול חשד כלשהו ללקות למידה. מטרתו של האבחון היא לגלות קשיים ולהתוות את הבסיס להמשך הטיפול בקשיים שנתגלו, תוך מציאת דרכים לעקיפת הקשיים הללו. בהתאם לכך, האבחון הדידקטי משמש בסיס לבנייה ושיפור של תוכנית חינוכית לתלמיד במסגרת בית הספר ומסייע רבות להתאמת התוכנית הטיפולית. מטרה נוספת של האבחון היא לספק לנבדק התאמות במבחנים, על מנת שיוכל למצות את יכולתו הלימודית על הצד הטוב ביותר בהתאם לקשיים הלימודיים שלו.
הסיבות להפניה לאבחון דידקטי

על פי משרד החינוך, בית הספר צריך להפנות את התלמיד לאבחון דידקטי כאשר יש יסוד להניח, על סמך התערבות חינוכית והיכרות עם התלמיד, שהכשלים בלמידה הם על רקע של ליקויי למידה ראשוניים (ללא עדויות לקשיים נוספים), או שקיים פער לא מוסבר בין היכולת השכלית המשוערת לתפקודו של התלמיד. לרוב חשד זה יתעודד בעקבות קשיים לימודיים והישגים נמוכים מהמצופה.
תחומי הבדיקה של האבחון הדידקטי

האבחון הדידקטי בודק את התפקוד האקדמי של הנבדק במיומנויות היסוד:
קריאה – שליטה ביסודות הקריאה, פענוח מילים בתוך הקשר וללא הקשר, קריאת מילות תפל, שטף, דיוק וקצב הקריאה, הפקת משמעות מהכתוב וכו'
כתיבה – כתיב, כתב היד, ארגון, עיצוב, קצב ויכולת ההבעה.
חשיבה מתמטית – תפקודי חישוב אוטומטיים, שליטה באלגוריתם חשבוני, הבנה מתמטית, הבנה גאומטרית וכו'.
כמו כן, הוא בודק את התפקודים הקוגניטיביים העומדים בבסיס הלמידה:
תפיסה חזותית, שמיעתית ומרחבית.
תפקודים ויזו-מוטוריים וגרפו-מוטוריים.
תפקודי הזיכרון על היבטיהם השונים: זיכרון מידי, זיכרון עבודה, זיכרון לטווח קצר, זיכרון לטווח ארוך וזיכרון רצף.
תפקודי השפה הדבורה והכתובה: אוצר מילים, ניסוח וארגון של המבע המילולי, מהירות שיום ושטף שפתי, תחביר, עיבוד פונולוגי ועוד.
סגנון העבודה: קצב, תכנון, התארגנות, אסטרטגיית למידה ומנגנוני פיצוי ובקרה.
בנוסף לכל האמור לעיל האבחון הדידקטי יכול לסייע בגילוי בעיות רגשיות אצל הנבדק.
מהלך האבחון

האבחון מתבצע מול מאבחן דידקטי המוסמך לכך על ידי משרד החינוך. האבחון אורך 4–6 שעות, במספר מפגשים, כתלות בצורכי הנבדק. האבחון תקף לתקופה של חמש שנים בלבד.
מהלך האבחון > כלי אבחון

כלי האבחון נועדו לספק למאבחן את המידע הנדרש לכתיבת האבחון ומתן אבחנה על פי הנדרש בחוק על ידי מדידה והערכה. כדי להחליט אם כלי מסוים מתאים לצורכי אבחון נבדק תחום ההערכה שלו לאור המדדים לבדיקות אבחון של תורת המבחנים. כמו כן, כדי לדעת אם הערכים שנמדדו תקינים או לא ביחס להתפלגות נורמלית באוכלוסייה, הם מושווים לנורמה. משום שכל כלי מספק מידע מסוג מסוים בלבד, אבחנה אינה נקבעת על סמך ממצאים של כלי בודד.
תוצאות האבחון

לאחר סיום האבחון והסקת המסקנות של המאבחן, ממצאיו מוגשים לנבדק (ובמקרה שהנבדק הוא ילד, להוריו של הנבדק). המסקנות כוללות את נקודות החוזק והקשיים של הנבדק. בנוסף נכללות דרכי התמודדות עם הקשיים שהועלו והמלצות המאבחן להתמודדות עם קשיים אלו. גם המלצות להמשך טיפול יכללו במסקנות. בעקבות האבחון מתכנסת ועדה בית-ספרית הכוללת את הצוות החינוכי המלמד, את התלמיד ונציגים מהנהלת בית הספר. הוועדה מאשרת את יישום המלצות המאבחן הדידקטי, והצוות החינוכי מחויב לפעול בהתאם להתאמות להן זכאי התלמיד.
תוצאות האבחון > דרכים המוצעות לעזרה בקשיים העולים באבחון

הפתרונות השכיחים ביותר המוצעים להתמודדות עם הקשיים הלימודיים שעולים באבחון הן התאמות במבחנים. מאבחן דידקטי ממליץ על התאמות בין רמה 1-2. התאמות נפוצות הן, לדוגמה: תוספת זמן בבחינות, שעתוק, התעלמות משגיאות כתיב, הגדלת שאלון הבחינה, הכתבה לבוחן, הוראה מתקנת, הקראת שאלון הבחינה ולימוד אסטרטגיות למידה. אם המאבחן רואה צורך באבחון נוסף הוא ימליץ על כך, אך מאבחן דידקטי אינו רשאי לרשום תרופות, לדוגמה ריטלין, על מנת לפתור את בעיית ליקוי הלמידה שהתגלתה.
אבחון פסיכו-דידקטי לעומת אבחון דידקטי

בשונה מאבחון דידקטי, אבחון פסיכו-דידקטי מתבצע על ידי פסיכולוג בעל הכשרה מתאימה או על ידי פסיכולוג ומאבחן מומחה ללקויות למידה במשותף. האבחון כולל אבחון אינטליגנציה מלא, בחינת היבטים רגשיים, ובנוסף היבטים של האבחון הדידקטי. אם המאבחן הדידקטי רואה צורך להרחיב את הבדיקה מעבר לאבחון הדידקטי, הוא ימליץ על אבחון פסיכולוגי משלים. מטרתו של אבחון זה היא לעצב פרופיל אינטליגנציה של הנבדק בנוסף לפרופיל הלימודי שגובש באבחון הדידקטי.
כמו כן, אבחון פסיכו-דידקטי כולל הערכה של המצב הרגשי, בכל הנוגע לתהליכי הלמידה. ההערכה הרגשית מתבצעת דרך איסוף נתונים ממקורות מידע מגוונים, כגון אינטייק, שאלונים מובנים ומבחנים השלכתיים, המאפשרים ללמוד על גורמים רגשיים העלולים להשפיע על קשיי הלמידה, למשל ביטחון עצמי נמוך וחרדה.
באבחון פסיכו-דידקטי ניתן להמליץ על התאמות ברמה 1-3 בהתאם להגדרות משרד החינוך: התאמות ברמה 1 ו-2, שהן ההתאמות של אבחון דידקטי, ובנוסף התאמות ברמה 3 הכוללות היבחנות בעל פה ושאלון מותאם – שאלון מצומצם יותר מהשאלון הסטנדרטי. לרוב מפחיתים נושא לימוד אחד או שניים. התאמות ברמה 3 מחייבות את אישור משרד החינוך.
קיים ויכוח נרחב ועמוק בין אנשי המקצוע – מאבחנים מומחים ללקויות למידה לעומת פסיכולוגים – בנוגע ליתרונות והחסרונות של כל אבחון. מתנגדי האבחון הפסיכו-דידקטי טוענים ביחס לאבחון הדידקטי, כי האבחון הפסיכו-דידקטי מציע תמונה מצומצמת יותר של נקודות החוזק והחולשה הלימודיות של הנבדק, ולכן אינו יכול למקד פתרונות לבעיות אלו, אם הוא לא נערך בשילוב שני אנשי המקצוע. לעומת זאת, תומכי האבחון הפסיכו-דידקטי טוענים כי התמונה המתקבלת מאבחון פסיכו-דידקטי היא תמונה רחבה ומקיפה, שכן התפקוד הקוגניטיבי והרגשי הם היבטים מהותיים בתפקוד האקדמי והם נבחנים רק באבחון הפסיכו-דידקטי.
ראו גם

לקות למידה
התאמות בבחינות
הערכה פסיכולוגית
הוראה מתקנת
אבחון פסיכו-דידקטי
הערות שוליים

↑  ספקטור נויה (2005). ללמוד מלקויי למידה על פסיכולוגיה אחרת. תל אביב: הוצאת קריאה בצבעים
1 2 3 4 5 6 7  משרד החינוך, [חוזר מנכ"ל תשס"ד/4 (ב) http://cms.education.gov.il/EducationCMS/applications/mankal/arc//sd4bk4_3_25.htm]
↑  דויד, חנה (2012). אבחון ילדים מחוננים. מאתר פסיכולוגיה עברית
Pacify

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  22 בפברואר 2019
 סוגה:  משחק הישרדות-אימה, אינדי
 פיתוח:  שון היצ'קוק
 הוצאה לאור:  SKH Apps
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  Hitchcock Games
 עיצוב:  שון היצ'קוק
 הערות:  נדרשת מערכת הפעלה התומכת ב-64 סיביות.   מערכת הפעלה מינימלית: Windows 7 או macOS 10.12.6   מערכת הפעלה מומלצת: Windows 10 או macOS 10.14
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 4
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, משחק שיתופי, שחקן נגד שחקן
 פלטפורמות:  Microsoft Windows   macOS
 מדיה:  הורדה דיגיטלית (דרך סטים)
 דרישות מערכת
 מעבד:  מינימום: Intel Core i5 או AMD FX-8500   מומלץ: Intel Core i7 או AMD FX-9500
 זיכרון:  מינימום: 4GB   מומלץ: 8GB
 כרטיס מסך:  מינימום: בעל זיכרון וידאו של 1GB ותומך ב-DirectX 11   מומלץ: בעל זיכרון וידאו של 4GB ותומך ב-DirectX 12
 מקום פנוי:  מינימום: 5GB   מומלץ: 6GB
 בקרים:  מקלדת ועכבר, ג'ויסטיק
 hitchcockgames.com/pacify/
 
Pacify (בתרגום חופשי לעברית: להרגיע) הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות-אימה ואינדי, אשר פותח על ידי מפתח משחקי הווידאו שון היצ'קוק והופץ על ידי SKH Apps ב-22 בפברואר 2019 למערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-macOS.
משחקיות

Pacify משוחק מנקודת מבט של גוף ראשון. המטרה של המשחק היא לפתור חידות על מנת לצאת מהבית הרדוף ללא פגע: על השחקן לאסוף בובות המסומנות בסמל הרשע ולגרום לשריפתן, תוך כדי מציאת המפתחות המתאימים על מנת לפתוח דלתות בהם נמצאים חומרי הגלם לשריפה וחלק מהבובות, תוך כדי הימנעות מרוח הרפאים אמיליה, על ידי בריחה ממנה או על ידי נתינת בובה טובה, אשר מרגיעה אותה לזמן מה בטרם היא תוקפת שוב. את המשחק ניתן לשחק בשלושה מצבים: שחקן יחיד, שמאלץ את השחקן לבצע עבודה של 2–3 אנשים והופך את המשחק לקשה יותר; משחק שיתופי (Coop) ביחד עם עד 4 אנשים שמאפשר חלוקת תפקידים והורדת העומס של המשימות מכל שחקן ושחקן נגד שחקן (PvP), אשר מכריח את השחקנים להתחרות אחד כנגד השני.
עלילה > רקע

השחקן מגלם דמות בלי שם אשר נשכרה על ידי חברת PAH בע"מ (ראשי תיבות של Paranormal Activity Helpers, עוזרי פעילות על טבעית), אשר לה מוקצת עבודה: לעבור בבית מיושן בן יותר מ-100 שנים עליו יש שמועות שהוא רדוף רוחות רפאים, על מנת לבדוק ולוודא שהוא אכן בטוח, על מנת שניתן יהיה למכור אותו בהמשך. הבית היה שייך לאדם בעל עסק של מכון לוויות רגיל. שמועה רצה בערייה כי המכון לוויות נותן שירות מיוחד, אשר מאפשר לדבר עם המתים פעם אחת אחרונה. מספר אנשים שילמו על השירות ובאמצעות טקס מיוחד, הם הצליחו לדבר עם יקירהם בפעם האחרונה. באחד מהטקסים, משהו שהשתבש ואדם מהעיירה ביחד עם הבעלים של הבית נעלמו ללא זכר ולא נראו יותר מעולם. במשך 100 השנים בהם הבית עמד ללא בעלים, מספר אנשים ניסו לחקור את הבית, אך נעלמו. כמו כן, היו עדויות מילדים שסיפרו כי שמעו צחוק וראו ילדה קטנה מציצה בחלונות.
עלילה > תקציר

השחקן, שנשכר על ידי PAH, מגיע לבית ברכבו מצויד בפנס ומגלה כי הוא נעול, ריק מאדם וללא כל תאורה מבפנים ומבחוץ. הוא מסתובב סביב הבית ורואה כי פתח הכניסה למרתף פתוח. לאחר שהשחקן נכנס למרתף, הוא מתחיל לשמוע דלתות נפתחות וצחוק של ילדה. כאשר השחקן מתחיל לחקור את הבית מעל לקומת המרתף, דברים מוזרים מתחילים להתרחש: דלתות נפתחות ונסגרות באופן אקראי, בובות קמות לחיים, מצחקקות ורצות וכן השחקן מגלה רוח רפאים בדמות של ילדה בשם אמיליה, אשר ממבט ראשון לא נראית מאיימת - אך לאחר מספר רגעים, מתעצבנת והופכת לאימה. השחקן מבין כי עליו לנסות לפתור חידה אם ברצונו לצאת מהבית בשלום ללא פגע.
ביקורת ומכירות

המשחק זכה לביקורות חיוביות מצד המשתמשים ונכון לנובמבר 2020, נמכרו למעלה ממיליון עותקים של המשחק.
הערות שוליים

↑  Pacify - Game Reviews, באתר סטים (באנגלית)
↑  Pacify, באתר SteamSpy (באנגלית)
↑  Pacify, באתר Playtracker (באנגלית)
אברהם מנסנו

רבי אברהם  מנסאנו 1719 – 30 באוגוסט 1781, ת"פ – ט' באלול תקמ"א) היה מחכמי פאס, מחבר פורה, דרשן ואיש אשכולות.
ביוגרפיה

נולד בשנת ת"פ לערך, לאביו רבי יהונתן מנסנו, בן למשפחת חכמים ועשירים בפאס. למד בישיבת רבי שמואל אבן אלבאז, ואצל רבי חיים בן עטר - כששהה בפאס בשנת תצ"ז.
נחשב לעשיר. מקור עושרו היה בירושה מאבותיו. בשנת תקט"ו נטען כנגדו על כך שאינו משלם מיסים, ובעקבות זאת נקראו חכמי העיר להעיד שעיסוקו בכל היום בתורה בלבד, על מנת לפטור אותו ממסים כדין תלמיד חכם. להלן חלק מדבריהם:
ובמשך הזמן הנזכר היה החכם הנזכר שקוד ללמד וללמד וידיו רב לו במלחמתה של תורה לחבר חיבורים כיד ה' הטובה עליו לא ימיש מתוך האהל זולת לסעוד ולקנות מה שיצטרך לו ולאנשי ביתו ואף אם היה בא אליו לבית המדרש שום אדם על איזה לא היה פונה מעסק התורה, ואפילו באותה שעה הספר נשאר לפניו פתוח עד שמדבר עמו בקצרה וחוזר ללימודו, ה' האמת במשך כל זמן הנזכר הלך החכם הנזכר פעמים שלש לפאס אלבאלי ולמכנאס יע"א. ומהם שביררו שלא ראו בעיר הזאת שקדן וזריז על לימודו כמוהו. ולא זו בלבד אלא שהוא מהנה ת"ח מנכסיו וחסד לאברהם כל ימיו במתן בסתר
מכונה ביחס הכתובות שביד זרעו: ”החכם השלם והכולל, חן ערכו ושבחיו מי ימלל, ענוותן כהלל, נחל נובע מקור חכמה ומוציא לאור כל תעלומה, פלפלא חריפא, טינרא תקיפא, ולכל בני ישראל היה אור”.
הוא ואחיו הגדול רבי עמנואל חידשו את בית הכנסת של זקנם רבי עמנואל הזקן מהחורבן שפקד אותו ברעב של שנת תצ"ח[דרושה הבהרה]. בבית כנסת זה היו י"ז ספרי תורה. עיקר ניהולו היה בידי אחיו רבי עמנואל ולאחר מכן ירש אותו אחיו הקטן רבי חיים.
אחר פטירת אחיו רבי עמנואל, בין השנים תקכ"ז – תק"נ, ניטשה מחלוקת עזה בין אחיינו ר' אליהו לאחיו הקטן ר' חיים, סביב בית הכנסת ונכסים רבים נוספים. הדיון עלה על שולחנם של בתי הדין במרוקו, ונזכר רבות בשו"ת של חכמי התקופה. באחד המקורות נזכרת עדות גיסו ומחותנו רבי מתתיה סירירו, כי רבי שמואל בן אלבאז הרשה לרבי עמנואל לבנות את בית הכנסת ורבי אברהם היה 'מתרעם על כך'.
בערוב ימיו סבל ייסורים רבים, ולמרות זאת המשיך בכתיבת חיבוריו. אודות ייסוריו כתב בהקדמה לספר פתחי עולם שכתב בזקנותו:
כי מנעורי גדלני כאב איש מכאובות וידוע חולי עד כי רפו ידי וכשל ברכי, כח הסבל אבד ממני, ואור עיני גם הם אין אתי, לשמע אוזן דאבה נפשי, ובטלו הטוחנות כי מעטו, ואשתקי למילולי פרוץ מרובה על העומד עפר ואפר אנכי ... תמיד נתנו רשעים פח לי, נוספה על נחלת המִטה דמשך ערש נגעי בני אדם גוי נתתי למכי ...
תורתו

בחיבוריו נשקפות ידיעותיו הרבות בכל תחומי התורה, לרבות קבלה וכתבי האר"י. ספריו מעוטרים בהקדמות ומבואות שבראשם ובסופם מליצות ושירים. חיבוריו עוסקים בעיקר בתנ"ך, מועדי ישראל, ואגדות חז"ל. בדרך כלל הוא מקדים לפירושו כמה הנחות המשמשות יסוד לפירוש.
הוא הותיר אחריו יבול ספרותי רב, על כך כתב הרב יוסף בן נאים:
והניח אחריו הרבה חיבורים אשר יתמה האדם ויתפלא, שאפילו אם היו ימיו מאתים שנה אי אפשר לגומרם גם בהעתקה, ורוב חיבוריו הם תחת ידי מסודרים ומועתקים על נכון כדפוס ממש, וכולם עשה להם הקדמות בלשון צח ויש מהם שנתיישן כתב שלהם עד שנמחקו האותיות
כל ספריו נותרו בכתב יד ולא הובאו לדפוס. קטעים בודדים מתורתו נדפסו בירחונים אור המערב (גיליון כ"ב, אדר תשע"ט), ובהתאסף (גיליון י"ד, תשרי תש"פ).
נפטר בט' באלול תקמ"א (1881, ונטמן בפאס. חתנו רבי חיים דוד סירירו כתב על קינה על פטירתו.
חיבוריו

להלן כל כתבי היד שהזכירו הביבליוגרפים, בתוספת מס' העמודים של כל ספר (נתון חשוב שהובא גם במקור הרשימות עקב גודלם של הספרים והיותם עדיין בכתב יד), ומיקום כתב היד כיום - באם ידוע.
ברית אבות – דרשות על סדר הפרשיות. 600 עמודים גדולים. הועתק על ידי תלמידו הסופר רבי אברהם בן נחמני בשנת תקכ"ג, והוסיף לו מפתחות. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
זרע אברהם – פירוש חמישה חומשי תורה. 942 עמודים.
צלצלי תרועה – פירוש על תהלים, 480 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
כנור נעים – פירוש על תהלים, 416 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
תוכחות מוסר – ביאור על איוב, 210 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
עזרת השבטים – תפילות שהתפלל אביר הרועים על השבטים, 218 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
נופת צופים – ביאור משלי, 320 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
פתחי עולם – דרושים בדרך מוסר, 720 עמודים. הספרייה הלאומית, ירושלים.
מאה שערים – קובץ דרושים, 754 עמודים. הספרייה הלאומית, ירושלים.
עושה שלום – חמישה עשר דרושים על השלום, 90 עמודים. ספריית בית המדרש לרבנים, ניו יורק.
שבתות ה' – דרשות לשבתות מיוחדות, 248 עמודים, ספריית טריניטי קולג', קיימברידג', אנגליה.
דברי אמת – דרשות לשבתות מיוחדות, 248 עמודים.
בית פרץ – ביאור מגילת קהלת.
מקור דמעה – ביאור מגילת איכה.
ביאור מגילת איכה - על דרך האמת.
דרושים לנפטרים, לעצירת גשמים ולשבתות כלה. כרך גדול.
דרך צדיקים – 26 דרושים.
חיבורים נוספים שלא תוארו, היו בספריית משפחת אבן צור שבפאס.
משפחתו

אחיו הגדול הוא רבי עמנואל שהיה חכם וסופר בית הדין, ואחיו הקטן היה החכם רבי חיים. שלשת האחים הללו, הם אבות משפחת מנסנו שהוציאה מקרבה לערך כ-20 חכמים במאה ה-17 וה-18 ובתחילת המאה ה-19. אחותם לונה הייתה אשת רבי מתתיה סירירו, אב"ד פאס, בן בתו של רבי יעקב אבן צור.
בניו הם החכמים רבי שמואל, ורבי יעקב. בתו ריינה נישאת לרבי חיים דוד סירירו אב"ד פאס, אחד משבעת בניו הדיינים של רבי מתתיה סירירו. בתו חפציבה, נישאת לעזוז בן אברהם מאמאן, בשנת תקמ"ז.