stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'ול בראונשוויג
הערות שוליים

↑  "נשיא חדש לארגון "כל ישראל חברים", במערכה, 15 ביוני 1985
↑  Claims Conference Pays Tribute to Praesidium, Negotiators, Jewish Telegraphic Agency, ‏29 September 1952
Jewish Leaders from Various Countries Arrive in New York for Parley, Jewish Telegraphic Agency, ‏11 January 1956
↑  Alliance Israelite Universelle Gets New School Buildings in Five Moroccan Cities, Jewish Telegraphic Agency, ‏2 November 1950
French to Undertake Slum Clearance Program in Casablanca Ghetto Proposed by "alliance", Jewish Telegraphic Agency, ‏13 October 1949
↑  יונית נעמן , דווקא החזקים צריכים לשכב על הגדר, באתר "העוקץ", 25 באוקטובר 2019
↑  Jules Braunschvig, North African Jewish Leader, Decorated by French Government, Jewish Telegraphic Agency, ‏3 August 1951
↑  אריה בנדר, עיטור הכבוד יקיר ירושלים יוענק היום ע"י העיריה ל־4ו אישים, מעריב, 23 במאי 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306119405171  BnF: cb150570833 (data)  ISNI: 0000 0000 5084 6179  LCCN: no2008030828  SUDOC: 103176365  VIAF: 21944707   WorldCat (עם VIAF): 21944707
מתתיהו וינוקור

אין תמונה חופשית
מתתיהו וינוקור (1872, באלטה, אוקראינה – 5 בדצמבר 1961, תל אביב) היה תעשיין, סוחר ועסקן ציבורי. ממייסדי תל אביב וממייסדי בית הכנסת הגדול בעיר.
ביוגרפיה

וינוקור נולד בעיירה באלטה שבאוקראינה. עד גיל 15 למד בתלמוד תורה, ולאחר מכן עבר לסייע לאביו ולמד את מקצוע החבתנות (עשיית חביות עץ).
ב-1905 עלה לארץ ישראל בעלייה השנייה, עבד בבציר במושבות ראשון לציון, חדרה ורחובות. לאחר כשנה פתח מפעל לייצור חביות עבור היקבים במושבות אלה (בשותפות עם מרדכי וייסר). במסגרת נסיעותיו לרוסיה בענייני עסקי החביות העלה לארץ ספרי תורה.
ב-1909 היו וינוקור, רעייתו תרצה ושבעת ילדיהם, בין 66 המשפחות באגודת אחוזת בית להקמת תל אביב. בהגרלת המגרשים זכו במגרש ברחוב יהודה הלוי 31 ובנו בו את ביתם.
כן היה וינוקור בין מייסדי מרכז בעלי מלאכה ובנק קופת עם. בין השנים 1924–1944 כיהן כיו"ר מרכז בעלי המלאכה בתל אביב. כנציג בעלי המלאכה נבחר לציר בקונגרס הציוני העולמי ה-14 שהתקיים בווינה.
הוא ארגן את המניין הראשון לתפילה בתל אביב ופעל להקמת בית הכנסת הגדול ברחוב אלנבי, שהיה ממייסדיו.
על שמו רחוב מתתיהו שבשכונת "מרכז בעלי מלאכה" בבני ברק.
וינוקור נפטר ב-5 בדצמבר 1961 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
הערות שוליים

↑  מדרכי נאור, מי היו 66 מייסדי תל אביב?
↑  מתתיהו וינוקור באתר GRAVEZ
טרזווארוש (רובע 6)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  רובע בבודפשט 
 מיקום:  בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1873
 תאריך פתיחה רשמי:  1873 
 מידות
 שטח:  2.38 קמ"ר 
 
 קואורדינטות:  47°30′13″N 19°03′57″E﻿ / ﻿47.50369°N 19.06583°E﻿ / 47.50369; 19.06583
 www.terezvaros.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) טרזווארוש(למפת בודפשט רגילה) טרזווארוש
 
טרזווארוש או רובע 6 של בודפשט (בהונגרית: Budapest VI. kerülete) אחד מהרבעים החשובים של בודפשט. שמו המסורתי שגם עיריית הרובע משתמשת בו הוא: טרזווארוש - Terézváros, כלומר "עירה של טרז".
מיקום

טרזווארוש הוא אחד הרבעים של בודפשט בצד של פשט. גבולותיו מצפון רובע 13, מצפון מזרח רובע 14, מדרום מזרח רובע 7 ולבסוף הוא תחום על ידי רובע 5 ממערב.
נכון לעכשיו, השטח שנקרא טרזווארוש הוא השטח התחום בין דרך דוז'ה ג'רג', הגשר העילי של קו רכבות הונגריה (מ.א.ב) לוואץ, דרך הפארק העירוני של בודפשט, כיכר לבלדה, רחוב קיראי, כיכר דיאק פרנץ, דרך בייצ'י-ז'ילינסקי, כיכר ניוגטי, דרך ואצי והאזור המוקף על ידי "רכבות הונגריה".
הקרקע: סחף נהר (חול, חצץ, חימר: מתוך מימי הדנובה ונחל ראקוש וכן הענף ה"מת" כלומר שנאטם ויובש של הדנובה העוברת לאורך הקו של השדרה הגדולה של היום, שהיו ממישורי ההצפה של הנהר). גובהו הממוצע מעל פני הים הוא 103–104 מטר.
שכונות הרובע

ישנם הבדלים משמעותיים בין חלקים של הרובע (לדוגמה, בין רובע הווילות והארמונות שדרות אנדראשי לבין האזור סביב תחנת הרכבת ניוגטי פאייאודבר). בשל השגרירויות הרבות בחלק המזרחי של הרובע והווילות האלגנטי באותה השכונה, האזור במזרחי מכונה לעיתים קרובות בפרסומות נדל"ן "הרובע הדיפלומטי".
היסטוריה > התחלה

במאה ה-18 כבר לא היה מספיק מקום בין חומות העיר פשט (בערך הקו של השדרה הקטנה של היום) ולכן האוכלוסייה החלה להתיישב באזורים שבגבולות העיר מחוץ לחומה. במאה ה-18, בחלק מהשטחים מחוץ לחומות העיר היו חולות נרחבים שלא היו מתאימים לעיבוד ולהתיישבות. בתחילה הקימו על חלק מהם חוות מרעה, אחר כך גנים וכרמים. על פי צו העיר (של פשט) משנת 1726, הבעלים חויבו לנטוע על שטחים אלה עצים רבים (ייעור) ואת השטח לעבד כגן. אסור היה להשתמש בקרקעות כאדמות לעיבוד או לגידול דגנים. בשנות השלושים של המאה ה-18 נמצאו כבר "בוסתנים אטרקטיביים, כרמים ופה ושם גם גתות". מאחר שהיה צורך לשמור על היבולים, החקלאים החלו לבנות בתים. האזור (למעשה חלקת האדמה בין הדנובה לבין דרך קרפשי של היום) נקרא אז "הפרבר החיצוני העליון".
הבתים הראשונים בפרברים העליונים נבנו מעבר לשער ואצי, לכיוון שוק הבקר (בדרך בייצ'י-ז'ילינסקי של היום) בין רחובות קיראי לבין רחוב פאולאי אדה של היום. ב-1733 התחילו לנהל את רישום המקרקעין. אז נרשמו 11 בתים, באמצע המאה היו כבר 251, ב-1768 366, ב-1790 יותר מ-500, בסוף המאה המקום כבר היה הפרבר הגדול ביותר של העיר פשט. היו שם בעיקר בתים מרווחים, חצרות בסגנון כפרי, שכללו לרוב גינה קטנה או גדולה.
ב-4 באוגוסט 1751 מריה תרזה ופרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ביקרו בפשט-בודה (לפני כן לא היה שם ביקור של מלך הונגרי יותר מ-200 שנה). לזכר ביקור זה, בשנת 1777 נקרא הפרבר החיצוני העליון החדש בשם טרזווארוש. באותה שנה החלו להיכתב ולהישמר ברובע פנקסי הקהילה הקתולית.
היסטוריה > המאה ה-19

במחצית הראשונה של המאה ה-19, מספר הבתים כמעט הוכפל, מצד אחד בשל שימוש בשטחים חדשים, ומצד שני בשל בנייה צפופה יותר של הקיימים. החלק שממערב לרחוב יוקאי של היום כבר היה בנוי עם בתים של 3–4 קומות רבים ורחובות חדשים רבים נוצרו עקב חלוקות משנה ומבנים צפופים יותר (למשל רחוב Klauzál, Holló). חלק זה שהלך וגדל, אוכלס על ידי בעלי מלאכה וקמעונאים יהודים שיצרו עם הזמן רובע יהודי גדול, לרבות שלושה בתי כנסת גדולים, רומבך, קזינצי ודוהאן.
היסטוריה > המאה ה-20 ועד ימינו

ברובע נבנו בנייני דירות רבים, שאמנם היו מקושטים יפה מבחוץ, אך לרוב היו צפופים, חשוכים ולא בריאים מבפנים. בשנת 1906 הכריז ראש העיר אישטוואן בארצי על רפורמת תוכנית הבנייה שלו כי "יש לבנות דירות טובות יותר ובריאות יותר לעיר". אף על פי שלא השלים זאת עד הסוף, הוא הצליח לאשר במועצת העיר בנייתם של בנייני מגורים ובתי ספר רבים וטובים יותר.
במלחמת העולם הראשונה הוסבו בתי ספר לבתי חולים, שם טופלו הפצועים.
בתום מלחמת העולם השנייה, בכתובת Nagymező utca 37–39 במרתף התארגנה קבוצת התנגדות אזרחית בהנהגתו של אלברט סנט-גיירגי. חברי קבוצת SZIR (בהנהגת דז'ה ויינברגר) פתחו בהתקפת רימוני יד על מטה מפלגת צלב החץ - בית Hűség (בית הנאמנות), בשדרת אנדראשי 60. היום נקרא בית הטרור. טרזווארוש שוחרר על ידי הצבא האדום ב-18 בינואר 1945.
אוכלוסייה

| גידול האוכלוסייה ברוע> שנה | גידול האוכלוסייה ברוע> תושבים | גידול האוכלוסייה ברוע> שינוי (%) |
| --- | --- | --- |
| 1870 | 39,500 | — |
| 1880 | 51,963 | 2,74% |
| 1890 | 75,300 | 3,71% |
| 1900 | 99,500 | 2,79% |
| 1910 | 101,519 | 0,20% |
| 1920 | 95,525 | −0,61% |
| 1930 | 90,131 | −0,58% |
| 1941 | 96,052 | 0,58% |
| 1949 | 82,359 | −1,92% |
| 1960 | 90,448 | 0,85% |
| 1970 | 87,937 | −0,28% |
| 1980 | 71,204 | −2,11% |
| 1990 | 59,477 | −1,80% |
| 2001 | 44,137 | −2,71% |
| 2011 | 38,319 | −1,41% |
| 2022 | 37,586 | −0,18% |
תחבורה

זהו אחד הרבעים עם התחבורה הציבורית הטובה ביותר הודות לשירותי תחבורה עיליים, קו מטרו M3, קו מטרו M1. ברובע נמצאת תחנת הרכבת ניוגטי פאייאודבר, שמקודמתה, Indóház, החלה ב-1846 לפעול קו הרכבת הראשון של הונגריה.
מאמרים קשורים

לוחות זיכרון ברובע 6 של בודפשט
גלריה

כנסיית טרז
שדרות אנדראשי מהאוויר
בית האופרה של בודפשט
בית הטרור מהאוויר
קודאי קרנד
בניין הבלט ההונגרי ובית הספר למחול
רחוב ארדי
אולם עיריכת נישואים
ראו גם

מספרי מיקוד רוע 6
מצלמת אינטרנט ניתנת לשליטה באוקטוגון
אתר האינטרנט של עיריית טרזווארוש
מצא על המפה
מאמרים קשורים

Kismező, Nagymező, ברודוויי
ספרות

Szabó Ferenc: Terézváros Budapest szívében (könyv + CD), 1998, ISBN 9630355779
Pille György: A Terézváros kétszáz éve (Riporttörténet), 1970, VI. ker. Tanács VB
Varsányi Erika: Terézváros (Budapest városrészei), 1999, ISBN 9639089443
Bácskai Vera: Pest város topográfiai mutatója (Terézváros), 1982, ISSN 0133-6908, ISBN 978-963-7374-65-4
Spiegler Gyula Sámuel: Adalékok Budapest Székesfőváros Történetéhez, Teréz - és Erzsébetváros, 1904, Budapest
Sódor Alajos-Végh Oszkár: Terézvárosi Kis Útikalauz, 1973, VI. ker. Tanács VB
Budapest Teljes Utcanévlexikona (Sprinter Kiadó, 2003)
Derzsi Elekes Andor: Terézváros, Andrássy út 94 szám (monográfia, elektronikus dokumentum) in: Metapolisz 802 Budapest, 2014, ISBN 963-229-987-6
טרזווארוש בשנת 1893 (אדום) והיום (כחול) ולפני 1873 (ירוק)
טרזווארוש של היום (מתוך מפה משנת 1893)
לסטר לסקיי

לסטר אלסידס לסקיי גיי (בספרדית: Lester Alcides Lescay Gay; נולד ב-15 באוקטובר 2001) הוא אתלט ספרדי-קובני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה באולם (אפלדורן 2025) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

לסקיי נולד בקובה.
ביוגרפיה > 2017 > סגן אלוף עולם עד גיל 18

באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בניירובי שבקניה ביולי זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.79 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > אלוף אולימפי לנוער

באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס שנערכה באוקטובר זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 24 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.69 מטר.
ביוגרפיה > 2025 > מעבר לייצוג ספרד

בחודש ינואר 2025 עבר לייצג את ספרד.
ביוגרפיה > 2025 > מדליית ארד באליפות אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 8.12 מטר, אחרי בוז'ידאר סארבויוקוב מבולגריה (8.13 מטר) ומתיה פורלאני מאיטליה (8.12 מטר).
חיים אישיים

דודתו היא אתלטית העבר מייבל גיי (אנ'), סגנית אלופת עולם (ברלין 2009) וזוכת מדליית ארד באליפות עולם באולם (איסטנבול 2012) בקפיצה משולשת.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 8.35 מטר (2024)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 8.12 מטר (2025)
הערות שוליים

1 2  Lester Lescay Joins Ranks of Cuban Champions Competing in Spain, www.footboom1.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14742125
בנימין עוזר

רבי בנימין עוזר הכהן בן רבי מאיר היה רב פולני, אב"ד קהילת קלימנטוב. נפטר ביום כ"ה אייר ת"ע (1710) מחבר ספר אבן העוזר על תלמוד בבלי וספר אבן העוזר על שולחן ערוך.
תולדותיו

רבי בנימין עוזר שהיה נכד לרבי שלמה לוריא (מהרש"ל), שימש כרב ואב"ד בעיירה קלימנטוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר פוקז'בקה.
רבו היה רבי מרדכי גינצבורג אב"ד בריסק, בסוף ימיו שימש רבי עוזר כראש ישיבה בזלקווא.
חיבר את ספרי אבן העוזר על תלמוד בבלי ועל שולחן ערוך. הספר יצא לראשונה בשנת תקי"ג על ידי נכדו בן ביתו שקיבל הסכמות מגדולי הדור בדור שאחרי המחבר.  בין המסכימים הם הפני יהושע רבי יהונתן אייבשיץ הנודע ביהודה ועוד שמשבחים את המחבר.
הערצה למחבר המשיכה גם לדורות הבאים שמזכירים הרבה את המחבר ובראשם רבי עקיבא איגר שכותב שהאבן העוזר הוא " גדול האחרונים ".
על מצבתו בזלקווא נחרט:
"נפל שר וגדול בישראל, איש קדוש וטהור אשר הרביץ ישיבה בישראל, וחיבר ספרים הרבה ולא מש מתוך אוהל של תורה תמיד, הרב המאה"ג בנימין עוזר בעל מחבר 'אבן העוזר' ב"ר מאיר, תנצב"ה."
מתלמידיו

רבי נפתלי הירץ
רבי יעקב יוקל הלוי הורוויץ אב"ד גלוגוב
לקריאה נוספת

משה מנחם ולדן, יכבד אב, פיוטרקוב תרפ"ג, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  כמובא בספרו אבן העוזר על תלמוד בבלי (בבא קמא דף י)
↑  כך כותב רע"א בגיליון השולחן ערוך שלו ביורה דעה סימן רס"ד בזה הלשון "גדול האחרונים האבן העוזר".
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טאק כסרא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה לשעבר, אתר ארכאולוגי
 כתובת:  קטסיפון 
 מיקום:  קטסיפון, מחוזא
 מדינה:  עיראק עיראק
 בעלים:  ח'וסרו השני 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  לבנה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות איראנית
 מידות
 גובה:  37 מטר
 קומות:  1
 
 קואורדינטות:  33°05′37″N 44°34′51″E﻿ / ﻿33.093722222222°N 44.580722222222°E﻿ / 33.093722222222; 44.580722222222
 http://www.taqkasra.com
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. טאק כסרא(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. טאק כסרא
 
טאק כסרא (באנגלית: Taq Kasra בפרסית: طاق کسری) הוא מונומנט המתנשא לגובה 37 מטרים ומהווה שריד מארמון שנבנה בתקופת האימפריה הסאסאנית. הארמון נבנה בתקופתו של המלך ח'וסרו הראשון וחדר הקבלה הקדמי וחזית המבנה בצידו הדרומי הם שרידיו היחידים.
זהו המבנה היחידי שנשאר מהעיר קטסיפון, עיראק.
המבנה

המבנה משתרע על פני שטח של 43.5 מ"ר ונבנה בסגנון אדריכלות פרסית. הקשת המאפיינת את חזית המבנה בנויה מצורה פרבולית ונראית גדולה במיוחד. מבנה הקשת נחשב לקמרון הגדול ביותר שנבנה בעולם.
משני צדיו של המבנה, מצפון ומדרום, היו חדרים מלבניים ומסדרון שהוליך לאולם גדול. החדרים במתחם היו גדולים מאוד ולכן השימוש בהם היה מוגבל לתפקידים טקסיים. בנוסף, הכל המבנה גם מקומות מגורים מלכותיים.
על פי מקורות שונים, אין מידע המציין את מועד בנייתו המדויק, אך השערה מצביעה על כך שהוא נבנה בתקופת שלטונו של המלך ח'וסרו הראשון (שמלך משנת 531 עד שנת 579 לספירה).
במאה ה-7 נכבשה האימפריה הסאסאנית על ידי מוסלמים מחצי האי ערב. לאחר הכיבוש, הארמון הפך למסגד עד שננטש בהדרגה בתחילת המאה ה-10, הח'ליף העבאסי אל-מוקטפי חפר את הריסות הארמון כדי לעשות שימוש חוזר בלבניו בבניית ארמון הטאג' בבגדד.
הארמון תואר על ידי משוררים רבים כסמל לכוחה של האימפריה הססאנית ותזכורת לתהפוכות הזמן. לא ברור אם סגנון הבניה הסאסאני השפיע על צורת האדריכלות של הפלאטינים האסלאמים, אך סביר להניח שתיאורים פיוטיים אלה עוררו השראה לשליטים המוסלמים הקדומים, אשר גיבשו את גרסתם לאדריכלות המונומנטלית המפוארת.
גלריית תמונות

הארמון בשנת 1864.
תמונה של קשת הארמון.
פקידים עיראקים וקציני צבא אמריקנים.
בול עיראקי משנת 1923.
ראו גם

קטסיפון
מחוזא
ממלכת פרס
עיראק
אאוץ'

| --- | --- |

 יוצרים:  כריס ואן טוליקן   זאנד ואן טוליקן
 מנחים:  רונקס איקהירה, זאנד ואן טוליקן, כריסטופר רודולפו ואן טוליקן 
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית (דובב גם לעברית)
 מספר עונות:  10
 מספר פרקים:  103
 הפקה
 חברת הפקה:  Maverick Television   BBC   All3Media
 הפצה:  Serious Lunch Ltd UK
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  28 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBBC
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לוגי
 תקופת שידור מקורית:  3 באוקטובר 2012 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  2014 – הווה
 קישורים חיצוניים
 https://www.bbc.co.uk/cbbc/shows/operation-ouch
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אאוץ' (באנגלית: !Operation Ouch) היא סדרת טלוויזיה בריטית קומית לילדים. היא עוסקת בגוף האדם, מציגה את מה שקורה בחדר המיון, מראה בעיות ותאונות שלעיתים רופאים ואנשי צוותי החירום הרפואיים נאלצים להתמודד עימן וניסויים מגוונים. מנחים את הסדרה האחים התאומים הזהים והרופאים ד"ר כריס וד"ר זאנד ואן טוליקן, ומשנת 2019 מצטרפת אליהם להנחיה רופאה נוספת, ד"ר רונקס. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ CBBC בבריטניה באוקטובר 2012.
הסדרה מדובבת לעברית ומשודרת בישראל בערוץ לוגי החל משנת 2014. כל הפרקים זמינה גם בביגי
סקירה כללית

על מנת ללמד ילדים על נושאים במדע, רפואה וביולוגיה, מנחי הסדרה מבצעים ניסויים בגוף האדם כדי לגלות כיצד הוא פועל והם חוקרים טיפולים וטכנולוגיות רפואיות שונות. הרופאים גם מציעים ניסויים מסוג "נסו זאת בבית" לצופים כדי שיוכלו להתנסות ולהשתתף בהם. בחלק מהפעמים הם מבצעים ניסויים ומדגישים שלא לנסות את זה בבית. בנוסף, המנחים עוקבים אחר צוותי החירום ואחר המטופלים שנחבלו ונפצעו ומלוויהם, בעת שהותם בבתי חולים בליברפול ובמנצ'סטר. נעשה שימוש באנימציה כדי להציג לצופים את הסיטואציות שהובילו לחבלות בהן עוסקים בתוכנית ולהמחיש דברים בתוך גוף האדם. המנחים מצטרפים גם לשירותי האמבולנס במערב המידלנדס ולאמבולנס האווירי של המידלנדס, כשהם מסייעים לצוותי התגובה המהירים במצבי החירום הרפואיים בדרכים ובבתי המטופלים. המנחים מסבירים לצופים מה צוותי הרפואה עושים ואת מה הם בודקים בכל אחד מהמקרים, מציגים את אופן הפעולה שלהם ומנמקים את האבחנות שלהם.
הפקה

לסדרה קיימות 10 עונות ופרקים מיוחדים נוספים כדוגמת "נסו זאת בבית". המנחים, ד"ר כריס וד"ר זאנד ואן טוליקן, הוכשרו ברפואה באוניברסיטת אוקספורד, ושניהם סיימו את לימודיהם בשנת 2002. ד"ר כריס ואן טוליקן הוא רופא בפועל ואילו ד"ר זאנד ואן טוליקן מתמקד במחקר ובהוראה.
הזמן הממוצע לכל פרק הוא 30 דקות.
הסדרה מדובבת לעברית באולפני דאבי דאב בהפקתה של ענבר שטגר עזרא, כאשר בימוי הדיבוב נעשה על ידי אפי בן ישראל ובשנת 2017 על ידי עמרי לוי. את הקריינות לאורך הסדרה מבצע צביקה פורמן.
הרופאים > החל מהעונה הראשונה

ד"ר כריס (בדיבובו של גילן שחף) וד"ר זאנד (בדיבובו של סער בדישי)
הרופאים > החל מהעונה השביעית

ד"ר רונקס (בדיבובה של מאיה מיטלפונקט)
הערות שוליים

1 2  "Operation Ouch: Brand new 13-part medical series for CBBC". BBC Media Centre. 25 בספטמבר 2012. נבדק ב-29 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Operation Ouch". BBC iPlayer. BBC. נבדק ב-29 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interview with Dr Chris and Dr Xand van Tulleken". BBC Media Centre. 6 בספטמבר 2012. נבדק ב-29 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
שוסבורג

שאשטין-סטראז'ה ביידיש: שוסבורג או סאסוואר (בסלובקית: Šaštín-Stráže, בגרמנית: Schoßberg-Strascha, בהונגרית: Sasvár–Morvaőr) היא עיירה בנפת סניצה (אנ') שבמחוז טרנבה במערב סלובקיה, לא הרחק מהגבול הצ'כי. במקור היו במקום שני כפרים נפרדים, שאוחדו לעיירה אחת, וב-1 בספטמבר 2001 הוכרזה כעיר, והיא אחת הערים הצעירות ביותר בסלובקיה.
גאוגרפיה

העיירה שוכנת בשפלת זאהורי (אנ'), הנמצא באזור הרי הקרפטים המערביים, ברכס הרי הקרפטים הקטנים (אנ'), כ–18 ק"מ מסניצה (אנ') ו-65 ק"מ מברטיסלאבה. נהר המיאבה (אנ') (אחד מהיובלים של המוראבה), זורם בין שני חלקי העיר.
היסטוריה

ההתיישבות במקום החלה במחצית השנייה של המאה העשירית, אך האזכור הכתוב הראשון על שאשטין-סטראז'ה הוא משנת 1218. בעיר נבנתה טירה לשמור על נתיבי הסחר החשובים באזור. בשנת 1535 בפקודת המלך פרדיננד הראשון שופצה הטירה שהייתה בעיר, והפכה למבצר, והוקם בה חיל משמר שמנה 150 חיילים ו–30 פרשים. אף על פי ששני חלקי העיר, שאשטין (Šaštín) ((בהונגרית): סאסוואר) וסטראז'ה נאד מייאבו (Stráže nad Myjavou) ((בהונגרית): מורביאה) היו לאורך השנים שני כפרים נפרדים, ההיסטוריה שלהם קשורה זה בזה. הכפרים התמזגו בשנת 1961 תחת השם שאשטינסקה-סטראז'ה, ששונה בשנת 1971 לשם הנוכחי. בשנת 2001 קיבל היישוב מעמד של עיר.
הקיסר פרנץ שטפן הראשון היה הבעלים של הכפר במאה ה–18, ובנה בו אחוזה.
בשנת 2018 נערכו בעיר חגיגות 800 שנה לאזכור הראשון של העיר, שאישים חשובים רבים קשורים להיסטוריה שלה.
דמוגרפיה

בשנת 1910 התגוררו בשאשטין 2433 תושבים, ובסטראז'ה נאד מייאבו 1453 תושבים, רובם סלובקים.
בשנת 2001, מתוך 5,005 תושביה, 4777 שהם 95.44% מהתושבים היו סלובקים, 103 שהם 2.06% מהתושבים היו צוענים ו-75 שהם 1.50% מהתושבים היו צ'כים. ההרכב הדתי היה 88.45% קתולים, 7.31% ללא שיוך דתי ו-1.34% לותרנים.
בשנת 2011, מתוך 5107 תושביה, 4750 היו סלובקים, 41 צ'כים ו-24 צוענים.
בשנת 2021, האוכלסייה מנתה 4979 תושבים, מתוכם 2498 גברים, ו–2481 נשים, צפיפות האוכלסייה היא 118.69 נפשות לקילומטר רבוע. ההרכב הדתי היה 3630 קתולים, 933 חסרי דת ו-1.34% אוונגליסטים מתוך 4979 תושביה, 94% שהם 4680 נפש, היו סלובקים, 2% (96 נפש) צוענים, כ-1.4% (69 נפש) הוגדרו כלאומים אחרים, כ–2.5% (127 נפש) הוגדרו כ"לאומים לא ידועים". בנוסף, 5 הונגרים, ו–2 רותנים.
יהודי העיר

בשנת תקמ"ח-תקמ"ט הרב מרדכי בנט שימש כרב העיר.
הרב נתן נטע ברודא נולד בעיר בשנת תקל"ט, שימש כרב בנאדאש, ובהמשך התמנה לאב"ד בעיר הולדתו, בנו רבי מרדכי ברודא נולד בעיר בסביבות תקע"ח (מחבר הספר "שו"ת מהר"מ ברודא") הוא נפטר בי"ב בתמוז תר"ט.
בסביבות שנת תקע"ה הרב משה ויינברגר, (אביו של הרב יהושע אהרן צבי ויינברגר), שימש כאב"ד בעיר.
הרב מאיר איזנשטטר נולד בשוסבורג.
בעיר נבנה בית כנסת בשנת 1852. לאחר המלחמה שופץ כדי לשמש כמחסן, בלי להתחשב בשימור המבנה, ועזרת הנשים שהייתה בנויה כגלריה על עמודים משלשה כיוונים, נהרסה. אך הגומחה שבא עמד ארון הקודש וכן שרידים מתקרת העץ המרופדת, נשארו. חזית בית הכנסת בולטת ובראשה קרניז כתר ייחודי ומעליו ראש משולש. תחתיהם ישנה מסגרת טיח מעוצבת שעליה הייתה כתובת ההנצחה המקורית. משני צידי הכניסה ישנם זוג חלונות עגולים עם מסגרת פרופיל. בית הכנסת כיום שומם, ומצב המבנה רעוע. בבנין מהצד הצפוני של בית הכנסת, שכן ביתו של רב העיר, ומאחוריו היה בניין התלמוד תורה.
ערים תאומות

לשאשטין-סטראז'ה יש ברית ערים תאומות עם:
פולין בלז'יצה, פולין (מ־2 בספטמבר 2018)
אוקראינה ברודי, אוקראינה (מ־2 בספטמבר 2018)
צ'כיה מורבסקה בודיוביצה (צ), צ'כיה
הערות שוליים

↑  טירת שאשטין (בסלובקית)
↑  800 שנה לעיר שאשטין-סטראז'ה באתר התרבות העירוני (בסלובקית)
↑  שאשטין-סטראז'ה באתר מפקד האוכלסין הסלובקי (בסלובקית)
↑  מחקר הונגרי על ההתפלגות האתנית בסלובקיה (בהונגרית)
↑  ראו תשובה אליו ממהר"י אסאד, שו"ת מהרי"א (יהודה יעלה) תשובה קצ"ה, תשובה נוספת ממהר"י אסאד, שו"ת מהרי"א (יהודה יעלה) תשובה שנ"ג, ותשובה אליו מה"חתם סופר", שו"ת חתם סופר (אהע"ז) תשובה ק"מ, ועוד רבים
↑  בית הכנסת בשאשטין-סטראז'ה (בסלובקית)
↑  שאשטין-סטראז'ה באתר העיריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1029365687  MusicBrainz: 99bbd4c1-7234-420d-b8ff-ede676b73ed6  NKC: ge622293  VIAF: 293889279   WorldCat (עם VIAF): 293889279 
הרב מרדכי בנט
הרב מאיר איזנשטטר
כיכר החירות בעיר
נס רפואי

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה רפואית דרמה על טבעית מותחן
 יוצרים:  מלקולם מק'רובי   מורווין ברבנר
 שחקנים:  אריקה דוראנס 
 ארץ מקור:  קנדה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  85
 הפקה
 הפצה:  CTV, הולו 
 עורכים:  טד סיבורן
 אורך פרק:  44 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CTV
 תקופת שידור מקורית:  7 ביוני 2012 – 3 באוגוסט 2017
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נס רפואי (באנגלית: Saving Hope) היא סדרת טלוויזיה קנדית מבית CTV מסוגת הדרמה הרפואית עם אלמנטים על-טבעיים אשר עוקבת אחרי רופאים העובדים בבית החולים "תקוות ציון" (Hope Zion) בטורונטו שבאונטריו.
הסדרה שודרה במקור בערוץ CTV בין ה-7 ביוני 2012 עד 3 באוגוסט 2017.
תקציר העלילה

צ'ארלי (מייקל שנקס) ואלכס (אריקה דוראנס) הם זוג רופאים מאורסים. בדרכם לחתונתם, הם נקלעו לתאונת דרכים שהכניסה את צ'ארלי לתרדמת. התאונה הותירה את בית החולים באי סדר, והכניס להלם את ארוסתו ועמיתתו המנתחת, אלכס ריד. אלכס במירוץ להצלת חייו של ארוסה צ'ארלי מחוסר ההכרה. צ'ארלי מסתובב כרוח במסדרונות בית החולים ומתקשר עם רוחות אחרות של חולים מחוסרי הכרה וחולים שנפטרו.
צוות השחקנים הראשי

אריקה דוראנס בתפקיד ד"ר אלכס ריד
מייקל שנקס בתפקיד ד"ר צ'ארלי האריס
ג'וליה צ'אן בתפקיד ד"ר מגי לין
דניאל גיליס בתפקיד ד"ר ג'ואל גורן
ג'רוד ג'וזף בתפקיד ד"ר עמנואל פאלמר
חוסיין מדהבחי בתפקיד ד"ר שהיר חמזה
מישל נולדן בתפקיד ד"ר דון בל
פארווין קאור בתפקיד ד"ר אשה
בנג'מין איירס בתפקיד ד"ר זאקרי מילר
ונדי קרוסון בתפקיד ד"ר דיינה קיני
ג'וזף פייר בתפקיד האח ג'קסון וייד
קים שו בתפקיד ד"ר קאסי ויליאמס
עונות

| עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13 | 13 | 7 ביוני 2012 | 13 בספטמבר 2012 |
| 2 | 18 | 18 | 25 ביוני 2013 | 27 בפברואר 2014 |
| 3 | 18 | 18 | 22 בספטמבר 2014 | 18 בפברואר 2015 |
| 4 | 18 | 18 | 24 בספטמבר 2015 | 14 בפברואר 2016 |
| 5 | 18 | 18 | 12 במרץ 2017 | 3 באוגוסט 2017 |
דאונינג 9

| --- | --- |

מבנה דאונינג 9 (מימין)
 מידע כללי
 סוג:  מבנה מינהל ציבורי 
 כתובת:  9 Downing St London
 מיקום:  לונדון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 הקמה ובנייה
 מבנה:  מבנה טורי, מבנה ממשלה
 מידות
 קומות:  3
 
 קואורדינטות:  51°30′12″N 0°07′40″W﻿ / ﻿51.5034°N 0.127639°W﻿ / 51.5034; -0.127639
 he
 
דאונינג 9 (באנגלית: Downing Street‏ 9) הוא בניין ממשלתי בלונדון, הממוקם ברחוב דאונינג, בסמוך למעונם הרשמי של ראש ממשלת בריטניה ושר האוצר, בכתובות דאונינג 10 ודאונינג 11, בהתאמה. המבנה משמש למטרות מינהליות שונות במסגרת ממשלת בריטניה. כיום שמש כמרכז תדרוך העיתונאים של דאונינג 10.
היסטוריה

דאונינג 9 היה בעבר חלק מהמתחם של דאונינג 10, אשר משמש מאז 1732 כמעונו הרשמי של ה־First Lord of the Treasury, תפקיד אשר לרוב מאויש על ידי ראש ממשלת בריטניה. עם השנים, שיפוצים רבים במבני דאונינג 10, 11 ו-12 יצרו מתחם מחובר שבו המבנים הפכו לחלק ממכלול ממשלתי משולב.
בשנת 2001, כחלק מארגון מחדש של המתחם, נוצרה הכתובת הרשמית "דאונינג 9".
הבניין שימש את הוועדה השיפוטית של המועצה המלכותית (Judicial Committee of the Privy Council) עד אוגוסט 2009, אז הועברה פעילותה ל־Middlesex Guildhall, עם הקמת בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת. לאחר מכן, הבניין שימש את לשכתו של ה־Chief Whip (מצליף הרוב בממשלה), אם כי הכתובת הרשמית נותרה דאונינג 12.
בשנים 2016–2020, הבניין שימש כמטה של המחלקה ליציאה מהאיחוד האירופי (Department for Exiting the European Union), אשר פעלה במהלך תקופת הברקזיט.