stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרמן אלקטרה
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | American Vampire | סולכה |  |
| 1997 | גוד בורגר | רוקסן |  |
| 1998 | מסונוור | איונה שירלי |  |
| 1998 | The Chosen One: Legend of the Raven | מק'קנה ריי |  |
| 1999 | משחקי חיזור | ג'ני סמית' |  |
| 1999 | Vacanze di Natale 2000 | אזמרלדה |  |
| 2000 | מת לצעוק | דרו דקר |  |
| 2001 | סול גוד | טרז'ר |  |
| 2001 | בושם | סימון |  |
| 2001 | אהבה לאורך כל הדרך | מוירה |  |
| 2003 | בנות בסטייל | עצמה |  |
| 2003 | הבת של הבוס שלי | טינה |  |
| 2004 | סטארסקי והאץ' | סטייסי |  |
| 2004 | מר 3000 | עצמה |  |
| 2004 | Max Havoc: Curse of the Dragon | דבי |  |
| 2005 | אהבה מלוכלכת | מישל לופז |  |
| 2005 | Lil' Pimp | האניסאקק | דיבוב |
| 2005 | 12 במחיר אחד 2 | סרינה |  |
| 2005 | Searching for Bobby D | רבקה |  |
| 2006 | מת לדייט | אן |  |
| 2006 | מת לצעוק 4 | הולי הייל |  |
| 2006 | תמל לוהטת | ריילי |  |
| 2006 | אמריקן דרימז | עצמה |  |
| 2006 | מלכת הקולג' | עצמה |  |
| 2007 | גדול מהסרטים | מיסטיק |  |
| 2007 | אני רוצה את קנדי | קנדי פייבוייז |  |
| 2007 | בלופר | עצמה |  |
| 2007 | חג מולד בארץ הפלאות | ג'ינג'ר |  |
| 2008 | פגוש את הספרטנים | גורגו, מלכת ספרטה |  |
| 2008 | דיזסטר מובי | מתנקשת יפהפייה |  |
| 2010 | Oy Vey! My Son Is Gay!! | סיביל ויליאמס |  |
| 2010 | בארי מאנדיי | אייקון יופי |  |
| 2011 | Mardi Gras: Spring Break | עצמה |  |
| 2012 | מתקפת הכריש הדו ראשי | אנה באביש |  |
| 2014 | לאפ דאנס | לקסוס |  |
| 2015 | Chocolate City | תקליטנית |  |
| 2015 | Book of Fire | ת'יאודורה |  |
| 2023 | גוד בורגר 2 (אנ') | רוקסן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Erotic Confessions | מנהלת | פרק: "At the Tone" |
| 1996 | לילות משמר המפרץ | סנדי | פרק: "pilogue" |
| 1998-1997 | משמר המפרץ | לני מקנזי | 22 פרקים |
| 1998-1997 | Singled Out | מנחה | שעשועון היכרויות; החליפה את ג'ני מקארתי |
| 1997 | תהרוג אותי וזהו | עצמה | פרק: "King Lear Jet" |
| 1997 | פסיפיק בלו | לני מקנזי | פרק: "Heartbeat" |
| 1997 | כל זה | סו | פרק: Ed Gets Married" |
| 1998 | Hyperion Bay | שרה היקס | 8 פרקים |
| 1998 | כוח מיוחד | טניה | פרק: "Spyder's Web" |
| 1998 | שניים ועוד אחת | איזבלה | פרק: "Two Guys, a Girl and a Pizza Delivery" |
| 1999 | מלקולם ואדי | קלי | פרק: "Won't Power" |
| 2004-2000 | תשע בריבוע | חברת פאנל | שעשועון; 20 פרקים |
| 2002 | על גבול השפיות | עצמה | פרק: "Unflushable" |
| 2002 | משפחת סימפסון | עצמה | דיבוב; פרק: "The Frying Game" |
| 2003 | Dance Fever | שופטת | שעשועון |
| 2003 | המלך היל | אנג'לה | דיבוב; פרק: "Boxing Luanne" |
| 2003 | Greetings from Tucson | רוזה | פרק: "The First Time" |
| 2004 | Method & Red | קרי נוריס | פרק: "Dogs" |
| 2004 | מונק | קלואי בלאקבורן | פרק: "Mr. Monk and the Panic Room" |
| 2004 | Monster Island | עצמה | סרט טלוויזיה של MTV |
| 2004 | Manhunt | מנחה | תוכנית מציאות; 8 פרקים |
| 2005-2004 | Tripping the Rift | סיקס | דיבוב; 13 פרקים |
| 2005 | Rent Control | אודרי | סרט טלוויזיה של ABC Family |
| 2005 | סאמרלנד | מונה | 5 פרקים |
| 2005 | הופ ופיית' | כרמן | פרק: "Carmen Get It" |
| 2005 | משמר המדף | ניקי | פרק: "Darling Nikki" |
| 2005 | אבא אמריקאי | ליסה סילבר | דיבוב; פרק: "Escape From Pearl Bailey" |
| 2005 | משחקות אותה | לורן | סרט טלוויזיה |
| 2007-2005 | Naked Women's Wrestling League | מנחה | תוכנית היאבקות לנשים |
| 2006-2005 | ג'ואי | עצמה | 2 פרקים |
| 2008 | Hollywood Residential | עצמה | פרק: "Dominion Day" |
| 2009 | רינו 911 | מיס ואקר | פרק: "VHS Transfer Memory Lane" |
| 2010 | Back Nine | ג'ודי | סרט טלוויזיה |
| 2012 | 90210 | וסטה | 2 פרקים |
| 2013 | פרברי הגיהנום | עצמה | פרק: "Go, Gamblers!" |
| 2014 | פרנקלין ובאש | ברג'יט בארנס | פרק: "Honor Thy Mother" |
| 2014 | The Birthday Boys | מירטל | פרק: "Love Date Hump" |
| 2016 | ג'יין הבתולה | עצמה | פרק: "Chapter Fifty-One" |
| 2017 | Worst Cooks in America | מתמודדת | תוכנית בישול; עונה 11; מודחת שלישית |
| 2018 | לבד ביחד | טיה | פרק: "Flashback" |
מלחמה משלו (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורי בר-יוסף
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מורשת חיל האוויר הישראלי, ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך הוצאה:  2021
 מספר עמודים:  464
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-965-574-285-5
מלחמה משלו – חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים הוא ספר מאת פרופסור אורי בר-יוסף מבית הספר למדע המדינה באוניברסיטת חיפה. הספר, שיצא לאור בשנת 2021 בהוצאת דביר, מתאר את לחימת חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים, ומנתח את הכשלים והליקויים באופן שבו הופעל החיל.
ביקורת ומחלוקות

על טענותיו ומסקנותיו של בר-יוסף התעוררה ביקורת בעיקר בקרב מי שהיו מפקדי חיל האוויר לאחר 1973. דוד עברי, ששימש כראש מחלקת אוויר במלחמה קבע כי ב-1973 "ניצחנו את אחד הניצחונות המכריעים בתולדותינו [...] נראה לי לא הגון ולא הוגן כלפי המשפחות השכולות לבקר נושאי תפקידים, כאילו לא עשו את המקסימום." איתן בן-אליהו אמר: "התאוששנו מהפתעה, מפתיחה בתנאים הכי נחותים שאפשר להעלות על הדעת, תיקנו את כל מה שהיה צריך לתקן וניצחנו ניצחון מפואר".
ישראל בהרב, שבמלחמת יום הכיפורים שימש כסגן מפקד טייסת 101, כתב מאמר ביקורת ובו טען כי בראייתו קביעותיו של בר-יוסף "נשענות על חיבור שרלטני של עובדות מנותקות וציפיות מומצאות רטרואקטיבית". על קביעותיו של בהרב חלק יפתח ספקטור, שהיה מפקד טייסת פנטום בחיל האוויר במלחמת יום הכיפורים, במאמרו "חיל האוויר אכן לא תפקד כראוי".
מבקרים אחרים העירו על חד-צדדיות בתזה של המחבר: "מעוררת תהייה ומחשבה האם יש צד שני לתזה הזו. בר-יוסף לא מציג עמדה אחרת אבל נראה שהקורא הנבון צריך לברר את הדברים בעצמו".
בביקורת ספרים בעיתון "הארץ" כותב העיתונאי אורי משגב כי הספר מעניין ומעורר מחשבה, מחדש ומרתק לקריאה. לדעתו של משגב, בר-יוסף מצליח לבסס על סמך מידע ועובדות את אישומיו החריפים וכי כוחו של הספר הוא בשיטתיות שבה הוא מראה איך יום אחר יום חיל האוויר ממשיך להקצות מאמצים אדירים לתקיפת שדות תעופה בעודו מתעקש להילחם למעשה את המלחמה הקודמת.
ראו גם

30 שעות באוקטובר
הערות שוליים

↑  שמעון גולן, מלחמה ביום הכיפורים, קבלת החלטות בפקוד העליון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מערכות / מודן, 2013
↑  אהרון לפידות, דוד עברי ואיתן בן־אליהו, מפקדי חיל האוויר לשעבר: "לא היה מי שייתן לנו מטרות, נאלצנו לאלתר", באתר ישראל היום, 30 בספטמבר 2021
↑   ישראל בהרב, מלחמת יום כיפור: אחד הניצחונות הגדולים של חיל האוויר, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2021
↑   יפתח ספקטור, חיל האוויר אכן לא תיפקד כראוי במלחמת יום כיפור, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2021
↑  אפרים ב"ק, ‏חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים | ביקורת ספרים, באתר "סרוגים", 26 באוקטובר 2021
↑   אורי משגב, "מלחמה משלו": יום כיפור של חיל האוויר, באתר הארץ, 19 בינואר 2022
אוטו גלידה

ערך זה עוסק בכינוי פופולרי לרכב המוכר גלידות. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה ישראלית, ראו .
אוטו גלידה הוא כינוי פופולרי שהוצמד לרכב  מסחרי, המשמש כמזנון נייד לממכר גלידה, בעיקר בעונת הקיץ. יש שהוא חונה ליד ריכוזי אנשים, באירועים ציבוריים, בפארקים, ליד חופים וכדומה, ויש שעובר ברחובות העיר, ועוצר בקרבת מקומות שבהם מצויים ילדים – מחוץ לבתי ספר, גני ילדים וכדומה.
דוכנים נודדים אלה מציעים למכירה ארטיקים וקרחונים (בארצות מסוימות גם גלידה אמריקאית), ובמקרים רבים גם שתייה קלה, המאוכסנים כולם בקירור. הרכב, על פי רוב מסוג ואן, מקושט לעיתים קרובות בציורים של גלידה ושלגונים, או מעוטר בדמויות מצוירות. לעיתים מופיע על גביו כיתוב המזהיר את הנהגים לנהוג בזהירות בסביבת הדוכן.
עם התקדמות הטכנולוגיה של מכוניות בארצות המערב בעשורים הראשונים של המאה ה-20, שאיפשרה להוביל בהן מוצרים שנדרש עבורם קירור כגון מוצרי חלב ובשר, הוחל השימוש ברכבים מסחריים אלו גם עבור הובלת גלידה. תחילה הובילו הרכבים גלידות פשוטות, שהיו פופולריות בתקופה בה מקפיאים היוו מוצר יוקרה שלא היה נפוץ אצל כל משפחה. בהמשך, כאשר נפוצו מקפיאים בבתי המגורים וברשתות השיווק, החלו רכבים אלו להוביל חטיפי גלידה מגוונים יותר, קרטיבים ומוצרים מוקפאים דומים.
בישראל החל השימוש באוטו גלידה כשיטת שיווק בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי חברת סנוקרסט. הייתה זו החלטה אסטרטגית של בעלי החברה משה פרנקנטל שלא להתמודד מול יצרניות הגלידות הגדולות בשיטות השיווק הרגילות באמצעות רשתות השיווק והמרכולים. כעבור זמן החלו גם יצרניות הגלידה הגדולות להשתמש בשיטת שיווק זו. כיום נוהגים רכבים כאלה להודיע על בואם ולמשוך קונים באמצעות נגינת נעימה מוכרת, דוגמת המינואט בסול מז'ור של כריסטיאן פצולד (מיוחס לבאך), לאליזה של בטהובן, סנטה לוצ'יה, ובישראל לצלילי השיר יש לי גלידה ("יש לי גלידה הכי טובה").
אוטו גלידה בקיימברידג', אנגליה, מציע גלידה אמריקאית
אוטו גלידה בליברפול, אנגליה
אוטו גלידה בסידני, אוסטרליה
אוטו גלידה של ליונס מייד בקיימברידג' בשנות ה-60
גרסה מקומית של אוטו גלידה, על אופנוע, בקמבודיה
ילדים מלווים "אוטו גלידה" המתנייע על אופניים בכפר ליד קולקטה, מערב בנגל (הודו)
ראו גם

מזנון (חנות)
הערות שוליים

↑  Ice Cream Trucks, Serving Ice Cream
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561444105171  LCCN: sh2002009439
ההתנקשות במוחסן פח'רי-זאדה

| --- | --- |

 סוג:  סיכול ממוקד
 מקום:  איראן אבסארד, איראן
 תאריך:  27 בנובמבר 2020
 תוקף:  ישראל ישראל (לטענת איראן)
 יעדים:  מוחסן פח'רי-זאדה
 תוצאות:  הריגת מוחסן פח'רי-זאדה
 אבדות:  1–4 הרוגים
 אמצעי תקיפה:  מקלע בשלט רחוק
ההתנקשות במוחסן פח'רי-זאדה בוצעה ב-27 בנובמבר 2020, ובה נהרג בסיכול ממוקד מוחסן פח'רי-זאדה, מדען גרעין איראני בכיר, בעת שהיה ברכבו בעיר אבסארד מזרחית לטהראן. ההתנקשות בוצעה לאחר תכנון מקיף ומורכב, והביאה לתגובות בינלאומיות נרחבות, ולהשלכות משמעותיות על מאמצי תוכנית הגרעין האיראנית. לפי מקורות ישראלים, פח'רי-זאדה נורה על ידי צוות שהופעל על ידי המוסד הישראלי, אך ישראל לא לקחה אחריות רשמית על המבצע.
רקע

מוחסן פח'רי-זאדה היה מדען גרעין איראני בכיר, שנולד בשנת 1958 בעיר קום. במהלך הקריירה שלו, הוא היה דמות מרכזית בקידום תוכניות גרעין שונות באיראן. פח'רי-זאדה עמד בראש ארגון ההגנה החדשנות והמחקר של איראן, והיה מעורב בתוכנית הגרעין האיראנית במשך עשרות שנים, כאשר שמו הופיע בדוחות מודיעין רבים כמוביל בפרויקט אמאד (AMAD), שנחשד בפיתוח נשק גרעיני.
משנת 2007 ועד נובמבר 2020 המוסד התנקש בסך הכל בחמישה מדענים איראנים ופצע אחד נוסף, תוך שימוש במגוון שיטות, כולל הרעלה, באמצעות פצצות שמופעלות מרחוק, ובאמצעות אופנוענים שירו לעבר המכוניות בהן היו המטרות. ישראל חיפשה דרכים להתנקש בחיי פח'רי-זאדה במשך שנים, והמאמץ התחדש, כאשר במאי 2018 נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ביטל את הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
צוות האבטחה של פח'רי-זאדה יעץ לו שלא לנסוע ב-27 בנובמבר 2020, בגלל רמת סיכון גבוהה יותר באותו היום. לטענת אחד מבניו, "[פח'רי-זאדה] סירב כי הייתה לו פגישה חשובה, והוא היה אמור להרצות בפני סטודנטים. הוא התעקש לחזור לטהראן עוד באותו היום".
עלי שמח'אני, מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי של איראן, חשף שלאיראנים אכן היה דו"ח מודיעיני, שחזה את ההתנקשות בפח'רי-זאדה. עם זאת, האיראנים בחרו לבסוף להתעלם מהמידע המודיעני, בשל תדירות האזהרות הגבוהה לאפשרות של התנקשות.
בשנה שקדמה למותו של פח'רי-זאדה נרשמה הסלמה במתיחות ביחסי איראן – ארצות הברית ובעלות בריתה. בינואר 2020, טרם ההתנקשות בפח'רי-זאדה, ארצות הברית התנקשה גם במפקד כוח קודס האיראני, קאסם סולימאני.
לאחר ההתנקשות

לאחר ההתנקשות פח'רי-זאדה הועבר במסוק משטרתי לבית חולים, ושם הוא מת לבסוף לאחר שכל מאמצי ההחייאה כשלו. בנוסף, לאחר ההתנקשות כוחות הביטחון האיראניים ניסו, ללא הצלחה, לאתר את המתנקשים. אף קבוצה לא לקחה אחריות על חיסולו של פח'רי-זאדה. ב-8 בדצמבר עצרו השלטונות האיראניים מספר אנשים שהיו חשודים בכך שהיה להם קשר למתקפה, אך הם מעולם לא מסרו פרטים כלשהם אודות מי בדיוק הם עצרו. ב-9 בפברואר 2021 שר המודיעין האיראני, מחמוד עלאווי, הצהיר שמישהו מהכוחות המזוינים של איראן חשוד במעורבות בהתנקשות.
ב-6 בנובמבר 2024 גזר בית המשפט באיראן עונש מוות על ארבעה מהנאשמים, באשמות ריגול לטובת ישראל ושיתוף פעולה עם המוסד. שלושה מהם נאשמו בקשר ישיר לחיסולו של פח'רי-זאדה, וכלפיהם נטען בין היתר כי "העבירו את הציוד הנדרש לחיסולו".
כיוון שפח'רי-זאדה היה אחד האישים המאובטחים ביותר באיראן, חיסולו המוצלח והכישלון של השלטונות האיראניים ללכוד את המתנקשים נתפס ככישלון גדול עבור מנגנון הביטחון של איראן. ברשתות החברתיות איראנים רבים מתחו ביקורת על כך ששירותי הביטחון האיראנים דיכאו באופן אכזרי מתנגדים איראנים, ולא הצליחו למנוע את התנקשות באחד ממדעני הגרעין המובילים במדינה, וכן לעגו לטענה כי נעשה שימוש במקלע רובוטי.
התגובה הבינלאומית

ההתנקשות עוררה תגובות נרחבות בעולם. מנהיגי איראן האשימו את ישראל בביצוע ההתנקשות, אך ישראל לא לקחה אחריות רשמית. באיראן, ההתנקשות עוררה קריאות לנקמה ולשיפור אבטחת האישים הבכירים במדינה. נשיא איראן חסן רוחאני, הבטיח כי ההתנקשות לא תגרום לאיראן ליפול "למלכודת" של תגובות נמהרות שעלולות לגרום להסלמה נוספת במזרח התיכון. למרות הקריאות לנקמה, איראן המשיכה להדגיש את הצורך בשמירה על תוכנית הגרעין שלה.
השפעות > קיטוב פנימי באיראן

ההתנקשות הביאה לקיטוב דעות בקרב ההנהגה האיראנית. הקו התקיף, הכולל את המנהיג העליון עלי חמינאי וגורמים בכירים במשמרות המהפכה, רואים בהתנקשות הוכחה לכך שארצות הברית אינה שותף אמין למשא ומתן. הם טוענים שההסכם הגרעיני המקורי לא שירת את איראן היטב וכי אין להסתמך על הבטחות אמריקניות לשיפור תנאי ההסכם. לעומתם, הנשיא חסן רוחאני וגורמים מתונים יותר ממשיכים להאמין בדיפלומטיה ומדגישים את הצורך במשא ומתן כדי להקל על הסנקציות הכלכליות החמורות שמוטלות על המדינה.
השפעות > ההשפעות על תוכנית הגרעין האיראנית

פח'רי-זאדה היה מעורב בפרויקטים מרכזיים בתוכנית הגרעין של איראן, כולל העשרת אורניום ופיתוח כור המים הכבדים באראכ. ההתנקשות גרמה לנזק משמעותי לתוכנית הגרעין של איראן, אך איראן המשיכה להתקדם בפרויקטים שלה למרות הפגיעות וההתנקשויות הקודמות. ההתנקשות הדגישה את החשיבות של פח'רי-זאדה בתוכנית הגרעין האיראנית ואת הפגיעות הפוטנציאלית של התוכנית בעקבות ההתנקשות בחייו.
השפעות > השפעה על המשא ומתן עם ארצות הברית

ההתנקשות התרחשה לאחר בחירתו של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית, והעלה שאלות לגבי יכולת המשא ומתן בין המדינות על חידוש ההסכם הגרעיני (JCPOA) ההתנקשות בחייו של פח'רי-זאדה הפכה את המצב המורכב במזרח התיכון למסובך עוד יותר.
מנהיגי איראן הביעו חשש שההתנקשות תוביל להסלמה נוספת במזרח התיכון ויקשה על המאמצים הדיפלומטים להגיע להסכם של ממשל ביידן. נשיא איראן, חסן רוחאני, הזהיר מפני "מלכודת" ישראלית שנועדה לגרור את איראן לתגובות נמהרות שיעכבו את חידוש השיחות הגרעיניות.
ראו גם

ההתנגדות לתוכנית הגרעין האיראנית
ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי
ההתנקשות באסמאעיל הנייה
Hot Pink

Hot Pink (בעברית: "ורוד לוהט") הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת והראפרית האמריקאית, דוג'ה קאט. האלבום יצא לאור ב-7 בנובמבר 2019, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס. כמו כן, מתוך האלבום יצאו הסינגלים; "Juicy", "Bottom Bitch", "Rules", ‏"Cyber Sex", ‏"Say So" ו-"Like That".
האלבום הגיע למקום ה-19 במצעד הבילבורד 200. בהמשך, לאור ההצלחה של "Say So", עלה למקום התשיעי במצעד.
דוג'ה קאט כתבה את האלבום כולו בהשראת האמנית האהובה עליה, ניקי מינאז', ושם האלבום Hot Pink הוא מחווה לאלבומיה של ניקי מינאז', שכולם למעט האחרון כוללים את המילה "Pink" בשמם: Pink Friday, ‏Pink Friday: Roman Reloaded ו-The Pinkprint.
רקע והוצאה

האלבום, בדומה ל-Amala, הופק על ידי דוג'ה קאט ביחד עם יטי ביטס וטייסון טראקס, תוך שדוג'ה קאט השתתפה בכתיבת כל השירים אשר נכללים בו. השיר "Say So", שיצא כסינגל החמישי מתוך האלבום, הפך ללהיט בעקבות כך שזכה למיליוני פרסומים בטיקטוק, בדומה ל-"Candy".
איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי העניק לאלבום את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-7,500 עותקים במדינה. במרץ 2022, נהפך לאלבום הראפ השלישי המבוצע על ידי זמרת עם מספר הרב ביותר של שבועות במצעד בילבורד 200.
סיבובי הופעות

בפברואר 2020, הודיעה דוג'ה קאט כי היא תצא לסיבוב ההופעות הראשון שלה "Hot Pink Tour", במרץ 2020. סיבוב ההופעות נתמך על גבי האלבום והוא נועד במטרה לקדם אותו ואת הסינגלים אשר יצאו מתוכו. במהלך סיבוב ההופעות הייתה צריכה דוג'ה קאט להופיע בשני מופעים שהיו צריכים להתקיים במסגרת פסטיבל קואצ'לה.
סיבוב ההופעות היה צריך להתקיים באמריקה הצפונית ובאירופה ומופע הפתיחה היה צריך להתקיים ב-25 במרץ 2020 בשיקגו, ארצות הברית. כל סיבוב ההופעות נדחה וחלק מההופעות שנכללו בו בוטלו, עקב מגפת הקורונה.
רשימת רצועות

| Hot Pink> מס' | Hot Pink> שם | Hot Pink> משך | Hot Pink>  | Hot Pink>  | Hot Pink>  | Hot Pink>  | Hot Pink>  | Hot Pink>  | Hot Pink>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cyber Sex  | 2:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Won't Bite (בהשתתפות סמינו)   | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rules  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Bottom Bitch  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Say So  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Like That (בהשתתפות גוצ'י מיין)   | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Talk Dirty  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Addiction  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Streets  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Shine  | 2:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Better Than Me  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Juicy (בהשתתפות טייגה)   | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 39:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| Hot Pink — מהדורה יפנית> מס' | Hot Pink — מהדורה יפנית> שם | Hot Pink — מהדורה יפנית> משך | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  | Hot Pink — מהדורה יפנית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Say So (Jax Jones Midnight Snack Remix)  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Mooo!  | 4:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Candy  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Go To Town  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Tia Tamera (בהשתתפות ריקו נאסטי)   | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 58:27 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 19 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 72 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 31 |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 3 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 9 |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 200 | 10 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 8 |
|  דנמרק | היטליסטן | 13 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 12 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 38 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 174 |
|  ליטא | AGATA | 3 |
|  נורווגיה | VG-lista | 8 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 20 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 11 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 114 |
|  צרפת | SNEP | 51 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 12 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 20 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 37 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 54 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | 2× פלטינה | 2,000,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | יהלום | 160,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 20,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 100,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 15,000 |
| סינגפור (RIAS) | זהב | 5,000 |
| פולין (ZPAV) | 2× פלטינה | 40,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 50,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 15,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 2,475,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 7 בנובמבר 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | קימוסבי • RCA |  |
| כלל העולם | 20 בפברואר 2020 | תקליט | קימוסבי • RCA |  |
| יפן | 11 בנובמבר 2020 | תקליטור | סוני |  |
לפקושה

ערך זה עוסק בבירתה של הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין שבחלקה הצפוני של העיר. אם התכוונתם לבירת קפריסין (היוונית), ראו .
| --- | --- |
סמל לפקושהסמל לפקושה
מראה כללי של לפקושה
מראה כללי של לפקושה
 מדינה / טריטוריה:  הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין צפון קפריסין
 מחוז:  לפקושה
 ראש העיר:  מהמט הרמנג'י
 שטח:  92,800,000 מ"ר
 גובה:  150 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  61,378 (2011)
 קואורדינטות:  35°11′24″N 33°21′49″E﻿ / ﻿35.19°N 33.363611111111°E﻿ / 35.19; 33.363611111111 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.lefkosaturkbelediyesi.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קפריסין מוגדלת) ניקוסיה לימסול לרנקה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןלפקושה(למפת קפריסין רגילה) ניקוסיה לימסול לרנקה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןלפקושה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
כיכר אטאטורק
מסגד סלימיה ששימש בעבר כקתדרלת סופיה הקדושה, הוא המבנה הבולט ביותר בנופה של העיר, והוא ניכר בשני המינרטים שבחזיתו המערבית
החאן הגדול
לפקושה, הקרויה גם לפקושה הצפונית או ניקוסיה הצפונית (בטורקית: Kuzey Lefkoşa), היא בירתה דה פקטו של צפון קפריסין (בשמה המלא: הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין), והעיר הגדולה בה. היא משתרעת בחלקו הצפוני של האזור הבנוי של העיר ניקוסיה/לפקושה. עד שנת 1974 היו שני החלקים עיר אחת, אך בעקבות פלישת טורקיה לקפריסין באותה שנה, השתלט צבא טורקיה על השליש הצפוני של האי, והעיר חולקה לשתי ערים נפרדות. בשנת 1975 הוקם באי קו הפרדה פיזי המכונה "הקו הירוק", והוא חוצץ בין שני חלקי האי וחוצה גם את העיר בלב שטחה הבנוי. כאשר הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין הכריזה על עצמאותה בשנת 1983, הייתה לפקושה לבירתה, אך למעט טורקיה, אף מדינה אינה מכירה בהכרזות אלה. בשנת 2011 התגוררו בלפקושה 61,378 תושבים, והיא קטנה משכנתה היוונית שבה 239,277 תושבים נכון לשנת 2011.
רבים מתושבי לפקושה הם טורקים-מוסלמים.
היסטוריה

בעבר נקראה ניקוסיה "לדרה" או "לדריאה". עד שנת 1192 היא לא נשאה חשיבות מיוחדת, ועריו החשובות של האי שכנו לאורך החוף. ב-1191, במהלך מסע הצלב השלישי, כבש ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה את קפריסין, ומכרו למסדר אבירי היכל שלמה. המסדר מכר את האי בתורו לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים, ב-1192. אחיו של ליזיניאן אמלריך השני, מלך ירושלים הוכתר למלך קפריסין, וקבע את בירתו בעיר. בשנת 1489 הפכה העיר למושבה של הרפובליקה של ונציה, ובתקופה זו קמו ביצוריה של העיר. ב-1570 הטילו העות'מאנים מצור על העיר, וכ-20,000 מתושביה מצאו את מותם במהלכו. שנה לאחר מכן נכבשה העיר על ידי העות'מאנים, ואלה החזיקו בה עד שהאימפריה הבריטית כבשה את האי ב-1878. העיר שימשה כבירת הקולוניה הבריטית החדשה, והחלה מתפתחת מחוץ לחומות.
בשנת 1960 זכתה קפריסין בעצמאותה. שלוש שנים לאחר מכן הציע הארכיבישוף מקאריוס השלישי לערוך 13 תיקונים בחוקת המדינה, והדבר הביא לפריצת קרבות בין היוונים והטורקים באי. תהליך הקיטוב באי הלך והעמיק והאוכלוסייה הטורקית, שהיוותה כחמישית מכלל התושבים, החלה מתרכזת במובלעות. תהליך זה לא פסח על העיר. ב-1974 חלה שוב הסלמה ביחסי שתי הקהילות, עקב חששם של הטורקים מסיפוח קפריסין ליוון. בתגובה פלש צבא טורקיה לצפונה של קפריסין, ובין היתר, השתלט גם על חלקה הצפוני של העיר. האי והעיר חולקו, וב-1975 הוקם הקו הירוק, חיץ פיזי בין שני החלקים. בשנת 2003 נעשו מאמצים בתיווך האו"ם לאחד את האי קפריסין ואת העיר, אולם הם הסתיימו בלי תוצאות. עם זאת, עקב הפשרת היחסים בין הטורקים ליוונים, נפתחו כמה נקודות מעבר לאורך אזור החיץ המחלק את האי, וביניהן נקודת מעבר גם בעיר. ב-3 באפריל 2008 נפתחה נקודת מעבר נוספת בקו הירוק ברחוב לדרה שבעיר. רחוב לדרה היה הרחוב הראשי של העיר לפני חלוקת קפריסין, אך הוא נחסם וננטש בשנת 1974. פתיחת נקודת המעבר ברחוב לדרה, הנקודה היחידה שבה עוברים ישירות בין שתי הישויות ללא תיווך בינלאומי, לוותה בטקס חגיגי בהשתתפות מנהיגי שני חלקי האי.
תחבורה ותשתיות

התחבורה הציבורית בעיר נסמכת על אוטובוסים ועל שירותי דולמוש, והמסוף המרכזי העירוני נמצא ליד שער גירנה. התחנה המרכזית המשרתת את הקווים הבינעירוניים שוכנת כקילומטר מצפון לשער גירנה. לפקושה מקושרת אל שלוש עריה המרכזיות האחרות של הרפובליקה, גזימאוסה (Gazimağusa), גירנה (Girne) וגוזליורט (Güzelyurt) באמצעות כבישים דו-מסלוליים באיכות טובה, והכביש המרכזי המקשר את חלקה המזרחי של הרפובליקה אל חלקה המערבי, חוצה את רובעיה הצפוניים של העיר. נמל התעופה הבינלאומי ארג'ן (Ercan Uluslararası Havalimanı) המשרת את העיר, ואת הרפובליקה כולה, שוכן כ-13 ק"מ ממזרח לה.