stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה
תולדות הנמל

נמל התעופה נפתח בשנת 1964, בעת שטג'יקיסטן היוותה עדיין חלק מברית המועצות. מאז פתיחתו הוא הורחב מספר פעמים.
ב-7 בספטמבר 1992, במהלך מלחמת האזרחים במדינה (אנ'), נעצר הנשיא רחמון נאבייב (אנ') בנמל על ידי כוחות חמושים של האופוזיציה למשטרו ואולץ להתפטר מתפקידו.
בשנת 2014 נפתח בנמל טרמינל חדש בשטח של 11 אלף מטר רבוע ובקיבולת של 1.5 מיליון נוסעים בשנה. הקמתו הסתייעה בהלוואה בתנאים נוחים של 20 מיליון אירו שהעמידה צרפת לממשלת טג'יקיסטן.
מתקנים ופעילות

בנמל מצוי טרמינל נוסעים אחד ובו שני גשרי עלייה למטוס וכן מסלול טיסה אחד, שכיוונו מזרח-מערב.
הנמל משרת כ-14 חברות תעופה. הן מפעילות קווי תעופה ליעדים בטג'יקיסטן ובמדינות הבאות:
רוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן, אוזבקיסטן
איראן, איחוד האמירויות הערביות, הודו
גרמניה, טורקיה, מצרים
הנמל הוא בסיס הפעולה של חברות התעופה טג'יק אייר (אנ') וסומון אייר (אנ').
ניסוי רתרפורד

למעלה: התוצאות החזויות, חלקיקי אלפא עוברים ללא הפרעה דרך האטום כפי שהוא מתואר על ידי מודל עוגת הצימוקים.

למטה: התוצאות בפועל, חלק קטן מחלקיקי האלפא הוחזר והגיב עם מטען חיובי מרוכז.
ניסוי רתרפורד (הקרוי גם ניסוי עלה הזהב וניסוי גייגר-מרסדן) הוא ניסוי שנעשה בשנת 1909 על ידי הנס גייגר וארנסט מרסדן בהדרכתו של ארנסט רתרפורד במעבדות הפיזיקה של אוניברסיטת מנצ'סטר. ניסוי זה תרם תרומה מכרעת לפסילת מודל עוגת הצימוקים לתיאור האטום.
גייגר ומרסדן מדדו את סטיית חלקיקי האלפא שנותבו לעלה דק מזהב. על פי המודלים באותה העת, היו חלקיקי האלפא אמורים לסטות בזווית בת מעלות בודדות לכל היותר, אם בכלל. אולם תוצאות הניסוי הראו שחלק קטן מהחלקיקים הוסט בזויות הגדולות הרבה יותר מ-90 מעלות. רתרפורד הסיק מהניסוי שהמטען החיובי באטום מרוכז ביותר, באופן כזה שהוא יכול להחזיר חלקיקי אלפא העוברים מספיק קרוב אליו. מסקנה זו הובילה לפיתוח המודל הפלנטרי.
מתודולוגיה

גייגר ומרסדן הפגיזו מספר עלי מתכת שונים בחלקיקי אלפא שנוצרו בשפופרת זכוכית שהכילה בצידה האחד גז רדיום-ברומיד ובצדה השני צופתה באבץ גופרית (אנ') (חומר פלואורסצנטי). מיקרוסקופ דל-עוצמה שימש למדידת פיזור החלקיקים. פרוצדורה זו הצריכה ישיבה בחושך במשך שעות רבות, במהלכן נדרשו גייגר ומרסדן לצפות בהבזקי אור קטנים שנוצרו כתוצאה מפגיעת חלקיקי האלפא במסך.
מגוון עלי מתכות שימשו בניסוי כגון: אלומיניום, ברזל, זהב ועופרת יחד עם עלי זהב בעובי משתנה שנוצרו מהצמדת מספר עלים יחד. בהתחשב במסה ובתנע הגבוהים של חלקיק אלפא, התחזיות בנוגע לתוצאות הניסוי היו שהחלקיקים שיעברו דרך עלה במתכת יוסטו במספר מעלות זעיר לכל היותר, אם בכלל (כאשר מספר החלקיקים העובר את העלה יקטן ככל שהוא יתעבה) והשאר יקלטו בעלה.
אולם למרות שברוב המקרים התאמתו תחזיותיהם, אחד מכל 20,000 חלקיקים, בערך, הוסטו ביותר מ-90 מעלות. אפילו עם עלה בעובי זעיר של 6x10-8 מטרים (בערך 200 אטומים). התוצאות היו בניגוד לניבוי המבוסס על מודל עוגת הצימוקים.
מסקנות

תוצאות הניסוי גרמו תדהמה לחוקרים, שבאה לידי ביטוי בהתבטאותו של רתרפורד שאמר: "זה היה כמעט בלתי יאמן, זה כמו שתירה פגז בקוטר 15 אינצ'ים על חתיכת נייר טואלט, והוא יחזור אליך".
בתחילת 1911 פרסם רתרפורד מודל מתוקן למבנה האטום, הוא נודע כ"מודל הפלנטרי". התוצאות הראו שאטום בעל מטען חיובי מפוזר לא ייתכן, במקום זה הוסק שהמטען החיובי מרוכז. רתרפורד הבין שהאטום הוא ברובו חלל ריק, כשרוב מסתו מרוכזת במרכזו, בגרעין, ושהאלקטרונים מסתובבים סביבו ומוחזקים במסלולם על ידי משיכה אלקטרוסטטית. קוטר הגרעין הוא בסביבות 10-15 מטרים, במרכז אטום שקוטרו הוא בסביבות 10-10 מטרים. חלקיקי האלפא שפגעו בגרעין הוסטו בחוזקה. רובם לא הוסטו כמעט בכלל מכיוון שהמרחק שלהם מהגרעין היה גדול יחסית.
המודל הפלנטרי שופר על ידי נילס בוהר למודל שנודע כמודל בוהר שהוצע בשנת 1913. לאטום על-פי רתרפורד היו מספר בעיות, העיקרית שבהן הייתה שהאלקטרונים הסובבים את הגרעין, ככל מטען מואץ, אמורים לפלוט קרינה אלקטרומגנטית (פוטונים) ואיבוד האנרגיה בדרך זו תגרום להם לנוע בספירלה ולהתנגש בגרעין תוך זמן קצר. הניחוש של רתרפורד היה שהגרעין מעניק איזושהי "אנרגיה קושרת" שמאזנת את איבוד האנרגיה באלקטרון.
ניקולאי היינריך

ניקולאי היינריך (נולד ב-1938) הוא דייג ופוליטיקאי גרינלנדי.
הוא הקים את מפלגת הקוטב וייצג אותה בפרלמנט של גרינלנד בשנים 1987–1995, אך מאוחר יותר עבר לסיומוט. הוא עשה קאמבק פוליטי קצר כראש העיר של נוק בשנים 2007–2009 לפני הרפורמה המוניציפלית של 2009 בגרינלנד, שבה התמזגה עיריית נוק לתוך עיריית סרמרסוק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 39148120686194791431   WorldCat (עם VIAF): 39148120686194791431 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא גרינלנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניסוי צ'יהליון

ניסוי צ'יהליון (באנגלית: Schiehallion Experiment) נערך בשנת 1774 לקביעת מסת כדור הארץ באמצעות מדידת הסטייה הקטנה בזווית של אנך בהשפעת כח הכבידה של עצם סמוך.
רקע

חוק המשיכה האוניברסלי נוסח על ידי אייזק ניוטון בשנת 1687 ועל פיו כל גוף מפעיל כח משיכה יחסי למסתו. באמצעות תצפיות אסטרונומיות ניתן לחשב את היחס בין מסת גרמי שמיים על פי יחס הכוחות שהם מפעילים על גופים אחרים: השמש על כדור הארץ, כדור הארץ על הירח וכדומה. כדי לחשב את המסה המוחלטת של כדור הארץ, ובעקבותיה את המסה של השמש, הירח וכוכבי הלכת יש למדוד את עצמת כח המשיכה של גוף שמסתו ידועה. משקולת תלויה על חוט נמשכת אל מרכז כדור הארץ ולכן תיצור זווית ישרה עם המשטח שמעליו היא תלויה. אם יש בקרבת מקום גוף בעל מסה גדולה כדוגמת הר יפעל על המשקולת גם כח המשיכה של ההר ולכן תיווצר סטייה קטנה של החוט מהאנך. בשנת 1734 ניסו פייר בוגה ו-Charles Marie de La Condamine (אנ') לבצע מדידה כזו בקרבת הר צ'ימבורסו שבאקוודור אך לא הצליחו לקבל תוצאות מדויקות בתנאי השטח הקשים.
ביצוע הניסוי

בשנת 1774 יצאה משלחת בראשות האסטרונום נוויל מסקלין למדוד את כוח המשיכה שמפעיל ההר צ'יהליון (Schiehallion) שבסקוטלנד על עצמים סביבו. הר צ'יהליון נבחר על ידי האסטרונום צ'ארלס מייסון (Charles Mason) כיוון שהוא מבודד יחסית בסביבתו, הוא סימטרי בכיוון מזרח-מערב כך שקל למצוא את מרכז המסה שלו והמדרונות בכיוון צפון ודרום תלולים כך שניתן לבצע את המדידה קרוב למרכז המסה וכך להגדיל את השפעת כח המשיכה על המשקולת. לצורך מציאת מרכז המסה נדרש מיפוי קפדני של ההר. צ'ארלס הוטון (Charles Hutton) הקרטוגרף שביצע את המשימה יצר לשם כך את המפה הטופוגרפית הראשונה הכוללת קווי גובה. נדרשה שורה ארוכה של תצפיות אסטרונומיות לחישוב הזווית שבין המטוטלת לכוכבים ובסופה נמדדה סטייה מהכיוון האנכי בערך ב-11 שניות מעלה (0.003°) סטיה זעירה זו אפשרה לקבוע את היחס בין מסת ההר (שחושבה מהנפח שלו וצפיפות הסלע) למסת כדור הארץ וכך להעריך את מסת כדור הארץ ואת צפיפותו. הוטון העריך את צפיפות הסלעים מהם בנוי ההר ב-2,500 ק"ג למטר מעוקב וכך להעריך את צפיפותו של כדור הארץ כולו כתשע חמישיות מצפיפות הסלעים. תוצאות המדידה סוטות בכ-20% מהערך המקובל כיום. מתוצאות ניסוי צ'יהליון ניתן להעריך את גודלו של קבוע הכבידה אך קביעה זו לא הוגדרה כמטרת הניסוי.
24 שנים לאחר ניסוי צ'יהליון נערך ניסוי קוונדיש שקבע את צפיפות כדור הארץ ואת קבוע הכבידה בדיוק טוב יותר.
סכמה של ניסוי צ'יהליון. מהסטיה של הזווית שבין האנך לזנית ניתן לחשב את הכוח שמפעיל ההר על המשקולת.
משחקי העולם 1981

| --- | --- |
 עיר מארחת:  ארצות הברית סנטה קלרה, קליפורניה
 מדינות משתתפות:  50
 ספורטאים משתתפים:  כ-1,400
 תחרויות:  104 ב-15 ענפים
 טקס הפתיחה:  1981
 טקס הנעילה:  1981
 נפתח רשמית על ידי:  קים אן-יונג נשיא משחקי העולם
 1985 ← 
 
משחקי העולם הראשונים נערכו בסנטה קלרה, קליפורניה ב-1981, בהשתתפות כ-1,400 ספורטאים מ-58 מדינות מרחבי העולם, שהתחרו ב-15 ענפים, שאינם אולימפיים.
התחרויות וענפי הספורט

במשחקי העולם הראשונים נערכו 104 תחרויות ב-15 ענפי ספורט שונים ובענף הדגמה אחד. בשבעה ענפים הייתה זו התחרות החזקה ביותר שהתקיימה עד אז, בעיקר בתחרויות האישיות. על מנת לרצות את הוועד האולימפי הבינלאומי ולפי בקשת FINA השחקניות ששיחקו כדורמים לא צעדו בטקס הפתיחה.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| ענף הספורט | מספר תחרויות | מתקן | הערות |
| בדמינטון | 5 | סן חוזה סיוויק | סין השתתפה רק בענף זה וזכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 |
| בייסבול | 1 | אצטדיון סן חוזה העירוני | 4 נבחרות השתתפו בטורניר: אוסטרליה, ארצות הברית, פנמה וקוריאה הדרומית |
| דיג Casting (fishing | 11 | בית ספר תיכון גונדרסון סן חוזה |  |
| כדורת | 3 | הומסטד ליינס, קופרטינו | 10 פינים |
| פיתוח גוף | 6 | המרכז לאמנויות הבמה בסן חוזה | ארנולד שוורצנגר 7 פעמים (1970–1975, 1980) מר אולימפיה, נשא בטקס הפתיחה את דגל הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף |
| שחיית סנפירים | 12 | המרכז הבינלאומי לשחייה בסנטה קלרה | ענף הספורט היחיד שבו הספורטאים של ארצות הברית, המדינה המארחת, לא השתתפו. |
מדינות משתתפות

58 מדינות השתתפו במשחקים
אוסטריה אוסטריה
אוסטרליה אוסטרליה
איטליה איטליה
אינדונזיה אינדונזיה
אירלנד אירלנד
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
ארצות הברית ארצות הברית (מארחת)
בהאמה בהאמה
בלגיה בלגיה
בליז בליז
ברבדוס ברבדוס
ברזיל ברזיל
בריטניה בריטניה
ברמודה ברמודה
גואטמלה גואטמלה
גרמניה המערבית גרמניה המערבית
דנמרק דנמרק
הודו הודו
הולנד הולנד
הונג קונג הונג קונג
הפיליפינים הפיליפינים
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
ויילס ויילס
ונצואלה ונצואלה
חוף השנהב חוף השנהב
טאיפיי הסינית
יפן יפן
ישראל ישראל
לוקסמבורג לוקסמבורג
מלזיה מלזיה
מצרים מצרים
מקסיקו מקסיקו
ניגריה ניגריה
ניו זילנד ניו זילנד
נורווגיה נורווגיה
הרפובליקה העממית של סין  סין
סינגפור סינגפור
סנט וינסנט והגרנדינים סנט וינסנט והגרנדינים
ספרד ספרד
סקוטלנד סקוטלנד
פוארטו ריקו פוארטו ריקו
פורטוגל פורטוגל
פיג'י פיג'י
פינלנד פינלנד
פנמה פנמה
פרגוואי פרגוואי
פרו פרו
צ'ילה צ'ילה
צרפת צרפת
קולומביה קולומביה
קוראסאו קוראסאו
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
קנדה קנדה
קניה קניה
שוודיה שוודיה
שווייץ שווייץ
תאילנד תאילנד
מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה |  |  |  | סה"כ |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית (מארחת) | 38 | 38 | 25 | 101 |
| 2 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 9 | 3 | 1 | 13 |
| 3 | איטליה איטליה | 7 | 14 | 19 | 40 |
| 4 | צרפת צרפת | 7 | 6 | 6 | 19 |
| 5 | יפן יפן | 7 | 4 | 5 | 16 |
| 6 | קנדה קנדה | 5 | 5 | 6 | 16 |
| 7 | בריטניה בריטניה | 4 | 4 | 12 | 20 |
| 8 | שוודיה שוודיה | 4 | 3 | 8 | 15 |
| 9 | נורווגיה נורווגיה | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 10 | גרמניה המערבית גרמניה המערבית | 4 | 0 | 5 | 9 |
| 11 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 4 | 0 | 0 | 4 |
| 12 | הולנד הולנד | 3 | 4 | 5 | 12 |
| 13 | בלגיה בלגיה | 3 | 0 | 4 | 7 |
| 14 | ונצואלה ונצואלה | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 15 | אוסטרליה אוסטרליה | 1 | 4 | 5 | 10 |
| 16 | אוסטריה אוסטריה | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 17 | שווייץ שווייץ | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 18 | פינלנד פינלנד | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 19 |  טאיפיי הסינית | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 20 | ניו זילנד ניו זילנד | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 | פורטוגל פורטוגל | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 | ספרד ספרד | 0 | 3 | 3 | 6 |
| 23 | מקסיקו מקסיקו | 0 | 2 | 5 | 7 |
| 24 | ארגנטינה ארגנטינה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 24 | דנמרק דנמרק | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 24 | חוף השנהב חוף השנהב | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 27 | מצרים מצרים | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 28 | תאילנד תאילנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 29 | אינדונזיה אינדונזיה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 29 | הודו הודו | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 31 | בהאמה בהאמה | 0 | 0 | 1 | 0 |
ניסוי מסלסון ושטאל

שלושת המודלים לאופן שכפול ה-DNA
הניסוי של מסלסון ושטאל הוא ניסוי שערכו מת'יו מסלסון ופרנקלין שטאל ב-1958, כדי לבדוק את ההשערה שהכפלת ה-DNA היא סמי-קונסרבטיבית. הכפלה סמי-קונסרבטיבית משמעותה שכאשר דו-גדיל DNA שוכפל, כל אחד משני הדו-גדילים מכיל גדיל אחד מהסליל המקורי וגדיל חדש שסונתז. הניסוי נחשב לניסוי קלאסי ואלגנטי ואחד החשובים בהיסטוריה של הביולוגיה.
החוקרים ביססו את הניסוי על העובדה שחנקן מהווה מרכיב משמעותי מה-DNA. האיזוטופ הנפוץ של חנקן הוא 14N, אך DNA עם האיזוטופ הכבד יותר 15N מסוגל גם הוא להתקיים.
החוקרים גידלו במשך מספר דורות חיידקי E.coli על מצע המכיל 15N. כתוצאה מכך נוצרו חיידקים בעלי DNA כבד מהרגיל, לאחר מכן נלקחו חיידקים שה-DNA שלהם מכיל רק 15N והועברו למצע המכיל 14N, שם אפשרו להם להתחלק פעם אחת בלבד. בסיום ההכפלה הושווה ה-DNA שנוצר בהכפלה זו עם DNA המכיל חנקן כבד ועם DNA המכיל חנקן קל. התגלה כי צפיפות ה-DNA החדש הייתה קרובה לממוצע הצפיפות בין החנקן הקל והכבד. תוצאה זו אפשרה לשלול את מנגנון ההכפלה הקונסרבטיבי, שכן על פי שיטה זו הייתה מתקבלת תוצאה שבה חצי מה-DNA הוא כבד וחצי ממנו קל, ללא משקל בינוני. עם זאת תוצאות אלו התאימו הן למודל הסמי-קונסרביטי והן למודל האקראי. לפי המודל הסמי-קונסרבטיבי בכל סליל DNA יהיו לאחר הכפלה אחת גדיל המורכב מחנקן כבד וגדיל מורכב מחנקן קל, כך שבסך הכול תהיה צפיפותו בינונית. לפי השיטה האקראית היה מורכב כל גדיל בסליל החדש ממקטעים רבים, שחלקם מורכב מחנקן קל וחלקם מכבד, כך שהסליל כולו אף הוא בעל צפיפות בינונית.
כדי לקבוע איזה מהמודלים המוצעים הוא המתרחש בפועל, ביצעו השניים ניסוי נוסף. ראשית, גידלו שוב חיידקים במצע המכיל 15N במשך מספר דורות, וקיבלו חיידקים בעלי DNA כבד. לאחר מכן העבירו את החיידקים, כבניסוי הראשון, אל מצע המכיל 14N ואפשרו להם הפעם לבצע שתי הכפלות. בתוצאות הניסוי התקבלו כמויות שוות של DNA בשתי צפיפויות שונות, אחת בינונית ואחת כמו של DNA שנוצר במצע של 14N בלבד. תוצאות אלו שללו את המודל האקראי, כיוון שלפיו היה מתקבל DNA בצפיפות אחת בלבד, גבוהה מעט מזו של DNA שגודל במצע 14N, הואיל וכל גדיל היה מכיל כמויות קטנות של הגדיל המקורי המורכב מ-15N. תוצאות אלו תואמות את המודל הסמי-קונסרבטיבי, חצי מהסלילים בדור השני מכילים גדיל אחד מקורי המורכב מחנקן כבד וגדיל נוסף קל, כך שהצפיפות היא בינונית, שאר הסלילים מורכבים מגדילים המכילים 14N בלבד - גדיל אחד סונתז בחלוקה הראשונה והשני בחלוקה השנייה.
כך החוקרים איששו באופן משכנע את ההשערה ששאר המודלים אינם מתרחשים בפועל בגוף החי והמודל הנכון הוא הסמי-קונסרבטיבי.
ראו גם

שכפול DNA
גילויים חשובים בחקר ה-DNA
לקריאה נוספת

Meselson, M. and Stahl, F.W. (1958). "The Replication of DNA in Escherichia coli". PNAS 44: 671-82.
משרד הפנים ויחסי הממלכה (הולנד)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  הולנד 
 תחום שיפוט:  הולנד 
 סוכנות אם:  Government of the Netherlands 
 סוכנות בת:  Korps landelijke politiediensten 
 תאריך הקמה:  1798 
 מטה מרכזי:  האג 
 אתר רשמי
 
משרד הפנים ויחסי הממלכה (בהולנדית: Ministerie van Binnenlandse Zaken en Koninkrijksrelaties, בקיצור: BZK) הוא משרד ממשלתי בהולנד האחראי על מדיניות הפנים, השירות האזרחי, המינהל הציבורי, ניהול הבחירות, השלטון המקומי, המודיעין וקשר עם המלוכה ההולנדית.
בראש המדרג עומד שר הפנים ויחסי הממלכה שמתוקף תפקידו חבר בקבינט של הולנד קייג'ה אולונגרן משמש כשר המכהן בתפקיד מאז אוקטובר 2017.
המשרד הוקם בשנת 1798, כמחלקת המשטרה הפנימית לפקח על מצב הכבישים והמים של הרפובליקה הבטאווית. בשנת 1876 המשרד הפך למשרד הפנים. מאז התרחשו כמספר שינויים בשמו של המשרד, עד שאימץ את שמו הנוכחי בשנת 1998.
בשנת 2018 תקציב המשרד היה כ-3.8 מיליארד אירו והועסקו בו כ-3,000 איש. מטה המשרד ממוקם בהאג.
תחומי אחריות

המשרד מכונה גם "אם כל המשרדים" משום שרוב המשרדים, כמו משרד החקלאות, איכות הטבע והאוכל לשעבר ומשרד החינוך, התרבות והמדע התפצלו ממנו בשלב זה או אחר. המשרד מכונה גם "המשרד השיורי", כי הוא נותר עם מגוון אחריות אחרי שלל פיצולים אלה. המשרד עוסק בנושאים הבאים:
שימור הדמוקרטיה ושלטון החוק
מינהל ציבורי
איכות כוח האדם וההנהלה בממשל המרכזי
החוקה ההולנדית ומערכת השלטון החוקתי
השותפות עם קוראסאו, סנט מארטן וארובה
דיור ציבורי ומבני ממשל
מכיוון שהיא חולקת כל כך הרבה תחומי אחריות, ויש לה בניינים תאומים (ישנים וחדשים) עם משרד המשפטים והביטחון, הם נקראים לפעמים משרדי התאומים.
הערות שוליים

↑  "Vicepremier Kajsa Ollongren (D66), een vertrouweling van Rutte" (בהולנדית). NOS. 21 באוקטובר 2017. נבדק ב-13 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ministry of the Interior and Kingdom Relations". Government.nl. נבדק ב-8 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 12008235  BnF: cb13495227x (data)  GND: 1086923510  ISNI: 0000 0001 0682 2636  LCCN: nr2004019600  NLA: 36544267  SUDOC: 078658543  Trove: 1283527  VIAF: 126393092   WorldCat (עם VIAF): 126393092 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משרד הפנים ויחסי הממלכה (הולנד)".
נונאטאקי טריו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  75°30′S 159°42′E﻿ / ﻿75.5°S 159.7°E﻿ / -75.5; 159.7
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאקי טריו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינונאטאקי טריו
 
נונאטאקי טריו (באנגלית: Trio Nunataks; מילולית: "נונאטאקי השלישייה" או "שלושת הנונאטאקים") הם קבוצה של שלושה נונאטאקים גדולים, בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הנונאטאקים ממוקמים על רמת הקוטב, והם סמוכים מאוד זה לזה.
הנונאטאקים ממוקמים בצידו הדרומי של קרחון דייוויד, בסמוך ממערבית לקצהו של קרחון הולינגסוורת'.
היסטוריה > מקור השם

שמם של הנונאטאקים ניתן להם על ידי המחלקה הדרומית (the Southern Party), של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.
השם הוא תיאורי.
נמל התעופה הבין-לאומי דזאודזי-פאמאנדזי

נמל התעופה הבין-לאומי דזאודזי-פאמאנדזי (בצרפתית: Aéroport de Dzaoudzi-Pamandzi) הוא נמל תעופה הממוקם בדזאודזי שבמיוט. זהו נמל תעופה היחידי של מיוט ובשנת 2010 עברו בו כ־300,000 נוסעים.
בנמל תעופה זה יכולים לנחות רק מטוסים קטנים ובינוניים (בואינג 737, איירבוס A318 ודומיהם) וכן בואינג 777 בזכות תכונותיו הייחודיות.
בשנת 2015 הסתיימה בניית מסלול ארוך יותר, המאפשר למטוסים גדולים יותר לנחות.
שדה התעופה מופעל ומנוהל על ידי SNC-Lavalin, במסגרת חוזה לטווח ארוך של 15 שנה שנחתם עם ממשלת צרפת בשנת 2011. ההיקף החוזי כולל גם את הרחבת שדה התעופה ופיתוח תשתיות כדי להתאים למטוסים גדולים יותר. טרמינל נוסעים חדש נחנך בשדה התעופה ב־2 באפריל 2013, שנבנה בעלות של כ־118 מיליון דולר. הטרמינל החדש הוא בניין דו קומתי הכולל שטח של 7,800 מ"ר. בנייתו החלה במאי 2012. הטרמינל העתיק בשטח של 1,250 מ"ר הוסב לשטח משרדים.
חברות תעופה ויעדים

אפריקן אקספרס איירווייז - חברת תעופה קניאתית - טסה לניירובי.
אייר אוסטרל - חברת תעופה צרפתית מראוניון - טסה למורוני, נוצי בי, פריס-שארל דה גול, ראוניון, ליון ומרסיי
אייר מדגסקר - חברת תעופה מלגשית - טסה למרסיי, אנטננריבו ואנטסירננה.
Comores Aviation International - חברת תעופה של קומורו - טסה למורוני ואנז'ואן.
קורסאיירפליי - חברת תעופה צרפתית - טסה למרסיי, ופריס-אורלי
קניה איירווייז - חברת תעופה קניאתית - טסה לניירובי.
בנוסף לשימוש האזרחי, קיים שטח קטן המשמש את חיל האוויר הצרפתי.
סטטיסטיקה

קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני – 
ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
ר' שאילתת מקור בוויקינתונים.
הערות שוליים

↑  מידע מאתר שדות התעופה הצרפתיים (צרפתית)
↑  Dzaoudzi Pamandzi International Airport, Dzaoudzi, airport-technology.com
נקודת מפגש

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  וודי אלן 
 הופק בידי:  לטי ארונסון, גארט ווילי, צ'ארלס ג'ופה 
 תסריט:  וודי אלן 
 עריכה:  אליסה לפסלטר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ונתן ריס מאיירס סקרלט ג'והנסון אמילי מורטימר מת'יו גוד בריאן קוקס פנלופי וילטון
 מוזיקה:  ז'ורז' ביזה 
 צילום:  רמי אדפרסין 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, לוקסמבורג 
 חברת הפקה:  BBC Films Thema Production Jada Productions
 חברה מפיצה:  Icon Productions
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 במאי 2005 (קאן) 6 בינואר 2006 (הממלכה המאוחדת)
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 הכנסות:  85.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   matchpoint
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נקודת מפגש (באנגלית: Match Point) הוא מותחן פסיכולוגי משנת 2005 שכתב וביים וודי אלן, ומככבים בו ג'ונתן ריס מאיירס, סקרלט ג'והנסון, אמילי מורטימר, מת'יו גוד, בריאן קוקס ופנלופי וילטון. כריס (בגילומו של ריס מאיירס) מתחתן עם אישה ממשפחה עשירה, אבל מעמדו החברתי מאוים בשל רומן שהוא מנהל עם החברה של גיסו (בגילומה של ג'והנסון). הסרט עוסק בנושאים של מוסר, תאוות בצע, ובתפקיד של התשוקה, הכסף והמזל בחיים. נושאים אלה מובילים להשוואות בין הסרט הזה לסרטו הקודם של אלן "פשעים ועבירות קלות" משנת 1989. הסרט הופק וצולם בלונדון לאחר שאלן התקשה למצוא מימון לסרט בניו יורק, והוא נאלץ ללהק את רוב השחקנים והצוות מהממלכה המאוחדת. אלן שינה את התסריט כך שמקום ההתרחשות יהיה בבריטניה במקום בניו יורק.
מבקרי הקולנוע בארצות הברית שבחו את הסרט ואת התפאורה הבריטית. לעומת זאת היחס של המבקרים מהממלכה המאוחדת היה פחות חיובי, והם מצאו פגמים באתרי ההתרחשויות ובדיאלוגים. אלן היה מועמד על סרט לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה

כריס וילטון, שפרש לא מזמן ממשחק טניס מקצועני, החל לעבוד כמדריך טניס במועדון יוקרתי בלונדון. הוא מתיידד עם אחד מתלמידיו העשירים, טום יואיט, אחרי שהם מגלים שיש להם עניין משותף באופרה. אחותו של טום, קלואי, מתאהבת בכריס, והם מתחילים לצאת יחד. במפגש משפחתי כריס פוגש את ארוסתו האמריקאית של טום, נולה רייס, והשניים מיד נמשכים זה לזה. אמו של טום, אלינור, מתנגדת לקשר של בנה עם נולה, השואפת להיות שחקנית, והדבר גורם למתחים במשפחה. קלואי מעודדת את אביה, אלק, להעסיק את כריס כמנהל באחת החברות שבבעלותו; ההורים מקבלים אותו כחתן המיועד לבתם ומתכננים את החתונה.
במהלך סערה, לאחר שאלינור תוקפת את נולה על בחירתה המקצועית, נולה יוצאת מהבית כדי להיות לבד. כריס יוצא אחריה ומתוודה על רגשותיו כלפיה, והם מקיימים יחסים בלהט בשדה חיטה. נולה חשה אשמה ומתייחסת לכך כתקלה, אבל כריס רוצה להמשיך בקשר חשאי ביניהם. כריס וקלואי מתחתנים, אבל טום נפרד מנולה.
קלואי מתקשה להיכנס להיריון. כריס מנסה למצוא את נולה, ופוגש בה במקרה במוזיאון טייט מודרן. הוא מבקש ממנה את מספר הטלפון שלה והם מתחילים בפרשת אהבים. כשכריס מבלה עם המשפחה של אשתו, נולה מתקשרת אליו ומודיעה לו שהיא בהיריון. כריס מבקש ממנה להפיל את העובר, אבל היא מסרבת, ואומרת שהיא רוצה לגדל את הילד איתו. כריס מתחיל להתרחק מקלואי, היא חושדת שיש לו רומן, אבל הוא מכחיש. נולה דוחקת בכריס להתגרש מאשתו, והוא מרגיש לכוד ומשקר גם לאשתו וגם לנולה. נולה מתעמתת איתו ברחוב מחוץ למשרדו, והוא מצליח בקושי להתחמק מגילוי.
זמן קצר אחר כך, כריס לוקח רובה ציד מביתו של חותנו, ונושא אותו בתוך תרמיל הטניס אל המשרד. כשהוא יוצא מהמשרד הוא מתקשר לנולה ואומר לה שיש לו חדשות טובות עבורה. הוא הולך לביתה ונכנס בעזרתה של השכנה, גברת איסטבי, בה הוא יורה למוות. הוא מביים פריצה בבית השכנה ולוקח משם תכשיטים ותרופות. בחדר המדרגות הוא נתקל בנולה שחזרה הביתה ויורה גם בה. כריס נוסע במונית לתיאטרון ומצטרף לקלואי לצפייה במחזמר. בלשי הסקוטלנד יארד חוקרים את מעשה הפשע ומסיקים שהשודד היה מכור לסמים. למחרת הרצח מתפרסם בחדשות, כריס מחזיר את רובה הציד למקומו, וקלואי מודיעה על היותה בהיריון.
הבלש מייק באנר מזמין את כריס לחקירה בקשר לרצח. לפני כן כריס זורק את התכשיטים של גברת איסטבי לנהר, אבל הטבעת שלה פוגעת במעקה ונופלת על המדרכה. בתחנת המשטרה כריס משקר בקשר ליחסיו עם נולה, אבל באנר מפתיע אותו כשהוא מראה לו את היומן של נולה, שבו הוא מופיע בהרחבה. כריס מתוודה על הרומן אבל מכחיש כל קשר לרצח, ומתחנן בפני הבלשים לא לערב אותו בחקירה, מכיוון שידיעות על הרומן יהרסו את נישואיו, ואשתו כעת מצפה לילד.
באחד הלילות רואה כריס חיזיון של נולה ושל גברת איסטבי, שאומרות לו להיות מוכן לתוצאות של מעשיו. הוא עונה להן שפשעיו היו "הכרחיים", ושהוא יכול להתגבר על רגש האשמה. באותו זמן הבלש באנר חולם שכריס ביצע את הרציחות. השותף שלו, הבלש דאוד, מבטל את התאוריה הזו, ומספר לו שסוחר סמים נרצח ברחוב ובכיסו נמצאה הטבעת של גברת איסטבי. באנר ודאוד סוגרים את התיק ולא ממשיכים לחקור. קלואי יולדת בן בשם טרנס, והדוד שלו מברך אותו לא בגדולה אלא במזל.
צוות השחקנים

ג'ונתן ריס מאיירס – כריס וילטון
סקרלט ג'והנסון – נולה רייס
אמילי מורטימר – קלואי יואיט וילטון
מת'יו גוד – טום יואיט
בריאן קוקס – אלק יואיט
פנלופי וילטון – אלינור יואיט
יואן ברמנר – המפקח דאוד
ג'יימס נסביט – הבלש מייק באנר
רופרט פנרי-ג'ונס – הנרי
מרגרט טייזאק – גברת איסטבי
אלכסנדר ארמסטרונג – מר טאונסנד
ג'פרי סטריטפילד – אלן סינקלר
מירנדה רייסון – הת'ר
זואי טלפורד – סמנתה
רוז קיגן – קרול
קולין סלמון – איאן
טובי קבל – שוטר
הפקה

מקום ההתרחשות של התסריט המקורי היה בהמפטונס שבלונג איילנד, אבל הועבר ללונדון כשאלן מצא שם מימון לסרט. הסרט מומן בחלקו על ידי BBC Films, שדרשו שהסרט יופק בממלכה המאוחדת עם שחקנים וצוות הפקה מקומיים. בריאיון לעיתון הגרדיאן הסביר אלן שזה איפשר לו את החופש היצירתי שהוא רגיל אליו. הוא התלונן שאולפני קולנוע אמריקאים אינם מעוניינים ליצור סרטים בתקציב קטן, "הם רוצים רק סרטים של 100 מיליון דולר והכנסות של 500 מיליון דולר". שינוי נוסף נדרש כשקייט וינסלט, שהייתה אמורה לגלם את נולה רייס, התפטרה שבוע לפני תחילת הצילומים. התפקיד הוצע לסקרלט ג'והנסון והיא הסכימה לקבל אותו, אבל היה צריך לשכתב את התסריט כדי שהדמות תהיה אמריקאית. לדברי אלן "זאת לא הייתה בעיה... זה לקח בערך שעה".
הצילומים נערכו בלונדון בקיץ 2004 במהלך שבעה שבועות. כרקע לסרט משמשים מספר אתרים בולטים בעיר כגון מוזיאון טייט מודרן, ה"גרקין" של נורמן פוסטר (מגדל סוויס רה), בניין לוידס של ריצ'רד רוג'רס, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ארמון וסטמינסטר, גשר בלקפריירס וכיכר קיימברידג'.