stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולטר (מתאבק)
אליפויות והישגים

הישגים ברשת הטלוויזיה CBS Sports
קרב השנה (2020)  - נגד איליה דרגונוב
הישגים בארגון ההיאבקות Defiant Wrestling
אליפות האינטרנט של Defiant (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות European Wrestling Promotion – EWP
אליפות הזוגות של EWP (פעם אחת)  - עם מייקל קובאץ'
הישגים בארגון ההיאבקות Fight Club: Pro
גביע הנצח (2018)
הישגים בארגון ההיאבקות German Stampede Wrestling – GSW
אליפות הזוגות של GSW (פעם אחת)  - עם רוברט דרייסקר
הישגים בארגון ההיאבקות Over The Top Wrestling – OTT
אליפות OTT (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Progress Wrestling
אליפות Progress Atlas‏ (3 פעמים)
אליפות העולם המאוחדת של Progress (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Fighters – PWF
אליפות צפון אירופה של PWF (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Guerrilla – PWG
אליפות העולם של PWG (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותו במקום ה-14 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
הישגים בארגון ההיאבקות Westside Xtreme Wrestling – wXw
אליפות העולם המאוחדת של wXw (פעם אחת)
אליפות הזוגות של wXw‏ (4 פעמים)  - עם רוברט דרייסקר (1), זאק סברה ג'וניור (1), טימותי טאצ'ר (1) ואיליה דרגונוב (1)
טורניר 16 קרט זהב של wXw‏ (2010)
טורניר אליפות הזוגות של wXw‏ (2015)  - עם זאק סברה ג'וניור
ליגת הזוגות העולמית (2017)  - עם טימותי טאצ'ר
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות העולם במשקל כבד (פעם אחת, נוכחי)
האליפות הבין יבשתית (פעם אחת)
אליפות בריטניה של NXT (פעם אחת)
מלך הזירה (2024)
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter – WON
ה-MVP של אירופה (2018, 2019, 2020)
הערות שוליים

↑  הכירו את וולטר, הבריון האוסטרי שם לעצמו למטרה את פיט דאן ואליפות בריטניה
↑  וולטר רשם קרב בכורה מוצלח לאחר ניצחון דומיננטי על ג'ק סטארז
↑  קבוצה חדשה נוצרה במהלך התוכנית NXT UK
| מחזיקי האליפות הבין-יבשתית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| 1970 | פאט פטרסון |  |
| 1980 | קן פאטרה • פדרו מוראלס • דון מוראקו • טיטו סנטנה • גרג ולנטיין • רנדי סאבאג' • ריקי סטימבוט • הונקי טונק מן • אולטימייט ווריור • ריק רוד |  |
| 1990 | מיסטר פרפקט • טקסס טורנדו • ברט הארט • המאונטי • רודי פייפר • בריטיש בולדוג • שון מייקלס • מרטי ג'נטי • רייזר רמון • דיזל • ג'ף ג'ארט • דין דאגלס • גולדאסט • אחמד ג'ונסון • מארק מרו • האנטר הרסט הלמסלי/טריפל H • רוקי מאיביה/הרוק • אואן הארט • "סטון קולד" סטיב אוסטין • קן שמרוק • ואל וינס • רוד דוג • גודפאדר • אדג' • דילו בראון • צ'יינה • כריס ג'ריקו |  |
| 2000 | קורט אנגל • כריס בנואה • ריקישי • אדי גררו • בילי גאן • ג'ף הארדי • קיין • אלברט • לאנס סטורם • כריסטיאן • טסט • ויליאם ריגל • רוב ואן דאם • בוקר טי • רנדי אורטון • שלטון בנג'מין • קרליטו • ריק פלייר • ג'וני נייטרו/ג'ון מוריסון • אומאגה • סנטינו מארלה • קופי קינגסטון • סי. אם. פאנק • JBL • ריי מיסטריו • דרו מקינטייר |  |
| 2010 | דולף זיגלר • וייד בארט/באד ניוז בארט • איזיקיאל ג'קסון • קודי רודס • ביג שואו • המיז • קורטיס אקסל • ביג אי לנגסטון/ביג אי • לוק הארפר • דניאל בריאן • רייבק • קווין אואנס • דין אמברוז • זאק ריידר • רומן ריינס • סת' רולינס • בובי לאשלי • פין באלור • שינסקה נקאמורה |  |
| 2020 | ברון סטרומן • סמי זיין • AJ סטיילס • אפולו קרוז • ריקושט • גונתר • ברון ברייקר • ג'יי אוסו (נוכחי) |  |
וולטר, מאי 2012
טוקסודונים

| טוקסודונים |
| --- | --- |
 איור של סקאריטיה (Scarrittia)
תקופה
פלאוקן-הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: נוטונגולאטויים
תת־סדרה:: טוקסודונים
שם מדעי
 Toxodontia ‏אמחינו, 1887

איור של אדינותריום בסביבתו.
טוקסודונים (שם מדעי: Toxodonta) היא תת-סדרה של יונקים קדומים מסדרת הנוטונגולאטויים, שחיו במישורי אמריקה הדרומית בין הפלאוקן עד ההולוקן. קבוצה זו כוללת את הגדולים שבפרסתנים הדרום-אמריקאים - המרידיונגולטיים, ובראשם הטוקסודון (שעל שמו נקראת הקבוצה) והמיקסוטוקסודון ששקלו מעל 3.8 טונות.
יונקים אלה היו אוכלי עשב גדולים, אך בעלי ניבים גדולים ששימשו ללחימה. הם התפתחו מסוגים קדומים יותר כמו הנוטוסטילוס שהיו בעלי גוף קטן ומערכת שיניים שלמה שאולי רמזה על היותם אוכלי כל. הם התפתחו בהדרגה לאוכלי עשב מגודלים דמויי-קרנף או היפופוטם, וייתכן שחיו בעדרים.
חלק מהמינים מתת-סדרה זו היגרו לאמריקה הצפונית או שנאלצו לעמוד בפלישת טורפים מצפון כמו הסמילודון. האחרונים שבהם שרדו עד לפני 11,000 שנה ואולי נכחדו מציד אנושי.
משפחות הקבוצה

Isotemnidae - בה התומאשוקסליה
Leontiniidae - בה הוילתריום
Notohippidae - בה הרינכיפוס
טוקסודוניים (Toxodontidae)
Homalodotheriidae - בה ההומלודותריום
חכליליים

| חכליליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: חכליליים
שם מדעי
 Priacanthidae ‏גינטר, 1859

חכליליים או גדולי עיניים (שם מדעי: Priacanthidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים המצויה בימים טרופיים שונים והם דגים פעילי לילה.
אלו דגים בעלי קשקשים דוקרניים על גבם וצבעם אדום בוהק והם בעלי עיניים מגודלות ואדומות שנתנו להם את שמם. דגים אלה חיים ביום בין סלעים, אלמוגים ומערות ויוצאים בלילות בלהקות גדולות להיזון מזואופלנקטון יחד עם דגים ממשפחת הגרזנוניים.
רוב הדגים מגיעים לאורך 30-50 ס"מ. רובם אדומים לגמרי אך חלקם צבועים מעט באפור, לבן ואף שחור. הם יכולים לצלול לעומק רב ולעלות למעלה בלילות. רובם חיים באזור האינדו-פסיפי אך כמה מינים חיים באוקיינוס האטלנטי. כמה מינים משמשים לדגי מאכל.
מיון

משפחה חכליליים (Priacanthidae)
סוג ומין יחיד Cookeolus japonicus
סוג ומין יחיד Heteropriacanthus cruentatus
סוג חכליל (Priacanthus)
מין Priacanthus alalaua
מין Priacanthus arenatus
מין חַכְלִיל בְּלוֹךְ (Priacanthus blochii)
מין Priacanthus fitchi
מין חַכְלִיל דִּמְדּוּמִים (Priacanthus hamrur)
מין Priacanthus macracanthus
מין Priacanthus meeki
מין Priacanthus nasca
מין Priacanthus prolixus
מין חַכְלִיל הַמַּעֲמַקִּים (Priacanthus sagittarius)
מין Priacanthus tayenus
מין Priacanthus zaiserae
סוג Pristigenys
מין Pristigenys alta
מין Pristigenys meyeri
מין Pristigenys niphonia
מין Pristigenys serrula
חלב סויה

| --- | --- |

חלב סויה בכוס זכוכית ופחית חלב סויה
 
 מאכלים
 סוג:  חלב צמחי, סחורה, מאכלים מסויה, משקה ללא אלכוהול 
 מוצא:  סין 
 מרכיבים עיקריים:  פול סויה, מים 
 
דוכן חלב סויה בווייטנאם
קרטוני חלב סויה בטעמים ביפן
חלב סויה הוא נוזל המופק מפולי סויה. חלב הסויה הומצא בסין לפני יותר מ-2,000 שנה, וכיום הוא נמכר ומשווק ברחבי העולם.
לפי המסורת הסינית, חלב הסויה וגם טופו הומצאו על ידי הנסיך ליו אן (劉安‏, Líu Ān), משושלת האן הקיסרית, בערך בשנת 164 לפני הספירה, אולם אין עדות היסטורית נוספת שמבססת את המסורת הזאת. אחרי כ-900 שנה יוצאו הטופו והסויה ליפן, ולאחר מכן יוצאו לרחבי ארצות המזרח. במאה ה-20 הגיע חלב הסויה בתפוצה רחבה גם למדינות המערביות, בעיקר לחנויות טבע. משנות ה-90 של המאה העשרים ועד היום חלה עליה בצריכת הסויה והטופו בעולם המערבי.
הכנת חלב סויה

תהליך הכנת חלב הסויה כולל מספר שלבים עיקריים:
טחינה של פולי הסויה
הפרדה בין החלק המסיס במים לבין זה שאינו מסיס
הוספת מים לחלק המסיס
ניתן לבצע את התהליך בעזרת מכשיר חלב סויה. הנוזל הלבנבן שמתקבל מכונה חלב סויה טרי. מקורו בפולי סויה ומראהו דומה למראה של חלב פרה אך הוא שונה לחלוטין בטעמו. הוא עשיר בחלבון מלא, בסידן ובמינרלים שונים אחרים.
להכנת טופו מוסיפים בדרך כלל לחלב הסויה מלח ניגרי טבעי, המשמש כמגבן. הוספת מגבן גורמת להיפרדות החלבון מהנוזל. בתהליך המסורתי מועבר החלב, במצבו זה, לתבניות מחוררות שבתוכן בד כותנה, ונדחס לגושים.
מותגי חלב סויה מסוימים נחשבים כמזון אולטרה-מעובד (לפי הגדרות משרד הבריאות).
היבטים בריאותיים

ערכו התזונתי של חלב סויה דומה לערכו התזונתי של חלב. כמות החלבונים דומה, אך קיים הבדל בהרכב השומנים. בפולי הסויה שהם מוצר מהצומח, אין כולסטרול אשר נמצא בחלב יונקים. בחלב סויה יש מעט יותר סידן, אם כי ספיגתו נמוכה יותר.
יחסית לצמחים אחרים סויה מכילה יותר פיטואסטרוגנים. פיטואסטרוגנים מועילים למערכות שונות בגוף כגון מערכת השלד והלב.
משרד הבריאות ממליץ על צריכת סויה, כולל משקאות סויה ללא סוכר מוסף. סקירת מחקרים חדשה שפרסם קובעת כי צריכת סויה אינה גורמת להתפתחות מינית מוקדמת (כפי שחששו בעבר), וכי אינה מעלה את הסיכון להתפתחות סרטן השד אלא להפך, היא עשויה לסייע במניעת סרטן השד וקשורה בהפחתת הסיכון לתמותה ולהישנות הגידול בקרב חולות ושורדות המחלה.
ראו גם

פיטואסטרוגנים
הערות שוליים

↑  משרד הבריאות, קבוצות מזון לפי רמת עיבוד, באתר www.health.gov.il
↑  קרן וולקומיר, חלב פרה, עיזים, אורז או סויה: מה עדיף?, באתר ynet, 22 במאי 2012
↑  מהו סידן ולמה הוא חשוב? איפה משיגים וכיצד צורכים? - http://hospitals.clalit.co.il/Hospitals/kaplan/he-il/CustomerInfo/Articles/Pages/CalciumArticle.aspx (הקישור אינו פעיל)
↑  מידע מעודכן בנושא צריכת סויה והשפעות בריאותיות, משרד הבריאות, מאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563386605171  GND: 4408656-8  LCCN: sh85125893  NDL: 00575908
וילאייט מנאסטיר

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 עיר בירה:  מנאסטיר
 היסטוריה
 הקמה:  חוק הווילאייטים
 תאריך:  1874
 פירוק:  מלחמת הבלקן הראשונה
 תאריך:  1912
 ישות קודמת:  האימפריה העות'מאנית איילט רומליה
 ישות יורשת:   אלבניה העצמאית   ממלכת יוון ממלכת יוון   ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 
וילאייט מנאסטיר (בטורקית עות'מאנית: ولايت مناستر) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית, שהוקם בשנת 1874, התפרק בשנת 1877 והוקם מחדש בשנת 1879. הווילאייט נכבש במלחמת הבלקן הראשונה בשנת 1912 וחולק בין ממלכת יוון לבין ממלכת סרביה, כאשר חלקים אחדים הפכו לחלק מהנסיכות החדשה של אלבניה.
חטיבות מנהליות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: נדרש תעתיק לחלק מהשמות.
בתחילה היו בווילאייט הסנג'קים הבאים:
סנג'אק מנאסטיר
סנג'אק פריזרן
סנג'אק דיברה
סנג'אק סקוטרי
לאחר רפורמות אדמיניסטרטיביות בשנים 1867 ו-1877 נמסרו חלקים מסוימים של הווילאייט לידי וילאייט סקוטארי (1867) ווילאייט קוסובו (1877) שהוקמו לאחרונה.
חטיבות אדמיניסטרטיביות של וילאייט מנאסטיר עד 1912:
סנג'ק מנאסטיר: קאזות (אנ') מנאסטיר (ביטולה), Pirlepe (פרילפ), פלורינה, Kıraçova (קיצ'בו) ואוחריד.
סנג'ק סרפיצ'ה (בין 1864–1867 ו-1873–1892): קאזות סרפיצ'ה (Servia המודרנית), Kozana (קוזאני המודרנית), Alasonya (Elasson המודרנית), Kayalar (Ptolemaida ), Nasliç (ניאפוליס המודרנית, קוזאני) וGrebne (המודרני גריבנה).
סנג'ק דיברה: קאזות מדברה-אי באלה (דבאר), מאט, דברה-זיר (מרכזו היה פיסקופויה ), רקאלאר (אזור סביב נהר ראדיקה (שמו המקומי הוא אזור נהר.
סנג'ק אלבסן (İlbasan): קאזות İlbasan, Grameç ו-Peklin.
סנג'ק גריג'ה: קאזות גריג'ה (קורצ'ה), איסטארובה (פוגרדץ), קולוניה (ארסקה) (מרכזה היה ארסק) וקסריה (קסטוריה).
דמוגרפיה > 1897

לדברי הקונסול הרוסי בווילאייט מנאסטיר, א' רוסטקובסקי, שסיים את המאמר הסטטיסטי בשנת 1897, סך האוכלוסייה היה 803,340, כאשר רוסטקובסקי קיבץ את האוכלוסייה לקבוצות הבאות:
טורקים, עות'מאנים: 78,867
אלבנים, גגים:[דרושה הבהרה] 144,918
אלבנים, טוסקים:[דרושה הבהרה] 81,518
אלבנים, נוצרים: 35,525
סלאבים, אקסארכיסטים:[דרושה הבהרה] 186,656
סלאבים, פטריארכיסטים: 93,694
סלאבים, מוסלמים: 11,542
יוונים, נוצרים: 97,439
יוונים, מוסלמים: 10,584
ולאכים (ארומנים): 53,227
יהודים: 5,270
דמוגרפיה > 1906/07

על פי מפקד האוכלוסין העות'מאני 1906/07 בווילאייט היו אוכלוסייה כוללת של 824,828 בני אדם, הכוללים אתנית:
מוסלמים: 328,551
נוצרים יוונים: 286,001
בולגרים נוצרים: 197,088
וולכים: 5,556
יהודים: 5,459
צוענים: 2,104
ארמנים: 8
פרוטסטנטים: 5
לטינים: 3
אזרחים זרים: 53
דמוגרפיה > 1912

על פי הערכה שפורסמה במגזין בלגי,[דרוש מקור] ההרכב האתני בשנת 1912 עם פירוק המחוז במהלך מלחמת הבלקן הראשונה היה:
בולגרים אורתודוקסים: 331,000
אלבנים מוסלמים: 219,000
ולאכים אורתודוקסים: 65,500
יוונים אורתודוקסים: 62,000
בולגרים מוסלמים: 24,000
טורקים מוסלמים: 11,500
מעורב: 35,000
במהלך מלחמות הבלקן (1912–1913), הצבא הסרבי היה אחראי על 80 אחוז מההרס של כפרים מוסלמים בווילאייט מנאסטיר.
הערות שוליים

↑  Salname-yi Vilâyet-i Manastır ("Yearbook of the Vilayet of Monastir"), Manastır vilâyet matbaası, Manastır [Macedonia], 1292 [1875]. in the website of Hathi Trust Digital Library.
1 2  Birken, Andreas (1976). Die Provinzen des Osmanischen Reiches. Beihefte zum Tübinger Atlas des Vorderen Orients (בגרמנית). Vol. 13. Reichert. pp. 71–72. ISBN 9783920153568.
↑  Gjurmime albanologjike (בסרבית). Pristina: Albanološki institut u Prištini. 1968. p. 177. נבדק ב-4 בינואר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  http://tarihvemedeniyet.org/documents/makaleler/20.%20yy%20Osmanli%20Vilayetleri.pdf Ottoman Provinces before 1908
↑  "Jedna statistika iz srednje Maćedonije". Nova Iskra (15–16): 251. 26 ביולי 1899. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kemal Karpat (1985), Ottoman Population, 1830-1914, Demographic and Social Characteristics, The University of Wisconsin Press, p. 168-169
↑  Michailidis, Iakovos D. (2018). "Cleansing the Nation: War related Demographic Changes in Macedonia".  In Boeckh, Katrin; Rutar, Sabine (eds.). The Wars of Yesterday: The Balkan Wars and the Emergence of Modern Military Conflict, 1912-13. Berghahn Books. p. 330. ISBN 9781785337758.
מפה עות'מאנית משנת 1907, המציגה את חמשת הסנג'קים של הווילאייט
טבלת הרכב הז'נדרמריה בווילאייט ביטולה (ביטולה, 22 ביולי 1904)
חוטמן

ערך זה עוסק בסוג יונק ממשפחת הראקוניים. אם התכוונתם למין כריש, ראו .
| חוטמן |
| --- | --- |
  למעלה: חוטמן חום, למטה: חוטמן אדום
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: ראקוניים
סוג:: חוטמן
מינים
 חוטמן אדום  חוטמן חום
שם מדעי
 Nasua ‏סטור, 1780
תחום תפוצה


החוטמן (שם מדעי: Nasua) הוא סוג יונק אוכל-כול ממשפחת הראקוניים, החי בדרום אמריקה ובמרכזה.
מאפיינים

החוטמן הוא אוכל-כול, וניזון מחרקים, חלזונות, זוחלים קטנים, מכרסמים, פירות, ביצים ואגוזים, ולעיתים אף מפסולת אדם. את מזונו הוא צד תוך שימוש בחוטמו הארוך ובציפורניו החזקות. גובהו 20–30 סנטימטר ואורכו 60–70 סנטימטר, ללא הזנב. צבע הפרווה משתנה, מחום-קינמון ועד שחור. על פרצופו מעין מסיכה - פסים לבנים מעל, מתחת ומאחורי העיניים. זנבו ארוך (עד 65 ס"מ) ומפוספס, ונישא אל על כדי שחברי הלהקה יוכלו להבחין זה בזה ביתר קלות.
חוטמנים חיים ביערות סבוכים, בסבך ובשטחים פתוחים באמריקה, ותפוצתם משתרעת מאריזונה בארצות הברית עד צפון ארגנטינה. עד לראשית המאה ה-20 לא נצפו בארצות הברית, אך לאחר מכן חצו את הגבול, כנראה עקב הכחדת הטורפים הטבעיים שלהם, בעיקר חתולים גדולים כמו היגואר והפומה, אך גם עופות דורסים, נחשים ותנינים.
נקבות החוטמן חיות בלהקות של עד 20 פרטים, ואילו הזכרים בודדים. תקופת ההריון של נקבת החוטמן בין 70 ל-90 יום, ובכל הריון נולדים בין 2 ל-7 גורים. הנקבה יכולה להיכנס להריון גם בקיץ וגם באביב.
החוטמנים פיקחים מאוד. קיים אצלם שיתוף פעולה רב בין חברי הקבוצה, והם תלויים מאוד זה בזה. לעיתים קרובות משתפת קבוצת חוטמנים פעולה כדי לצוד בהצלחה.
מיון

בסוג חוטמן שני מינים:
חוטמן אדום (Nasua nasua), נפוץ בדרום אמריקה
חוטמן חום (Nasua narica), נפוץ במרכז אמריקה
גלריה

חוטמן חום באורוגוואי
חוטמן אדום במקלט לבעלי חיים בפוז דו איגואסו
חוטמן, הגן הבוטני זואולוגי בנהריה
חוטמנים בחוות בולוטין
טוקסודוניים

| טוקסודוניים |
| --- | --- |
 שלד של טוקסודון
תקופה
סוף אוליגוקן-הולוקן כ-23,000,000–5,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: נוטונגולאטויים
משפחה:: טוקסודוניים
שם מדעי
 Toxodontidae ‏אמחינו, 1889
תחום תפוצה


טוקסודוניים (שם מדעי: Toxodontidae) היא משפחה של יונקים קדומים מסדרת הנוטונגולאטויים, שחיו באמריקה הדרומית בין סוף האוליגוקן לתחילת ההולוקן, לפני 23–0.005 מיליון שנה. סוג אחד מהמשפחה - המיקסוטוקסודון היגר לאמריקה הצפונית עד לדרום טקסס, במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה. המשפחה הוגדרה ב-1945 בידי החוקר האנגלי סר ריצ'רד אוון.
בני משפחה זו היו הכבדים ביותר מבני קבוצת המרידיונגולטיים, כשהגדול מביניהם, המיקסוטוקסודון, הגיע למשקל של מעל 3.8 טונות. במראם דמו לקרנפיים חסרי קרן ובעלי שיניים בעלות כתרים גבוהים ועם שורשים מחורצים ביניהם. מניחים שמבנה הלסת שלהם פותח לאכילה של עשבים אופייניים לערבות אמריקה הדרומית כמו לעשב הפמפס. הם היו אוכלי עשב איטיים ומשוריינים.
מרבית המינים נעלמו לאחר ההתייבשות בסוף המיוקן והפליוקן וכמה מינים שרדו עד הפליסטוקן ואף להולוקן, כמו הטוקסודון (הסוג על שמו קרויה המשפחה). ייתכן שהם נכחדו בידי האדם שהגיע לאמריקה.
מיון

| --- | --- |
 תת-משפחה Toxodontinae סוג Andinotoxodon  סוג Ceratoxodon  סוג Chapalmalodon  סוג Dinotoxodon  סוג Eutomodus  סוג Gyrinodon  סוג Hemixotodon  סוג Hyperotoxodon  סוג הופסטטריוס (Hoffstetterius)  סוג Mesenodon  סוג Minitoxodon  סוג Neoadinotherium  סוג Neotoxodon  סוג Nesodonopsis  סוג Nonotherium  סוג Pericotoxodon  סוג Piauhytherium  סוג Pisanodon  סוג Plesiotoxodon  סוג Stenotephanos  סוג Stereotoxodon  סוג טוקסודון (Toxodon)  סוג Xotodon:  תת-משפחה Haplodontheriinae סוג Abothrodon  סוג Haplodontherium  סוג Mesotoxodon  סוג מיקסוטוקסודון (Mixotoxodon)  סוג Ocnerotherium  סוג Pachynodon  סוג Paratrigodon  סוג Prototrigodon  סוג Toxodontherium  סוג טריגודון (Trigodon)  סוג Trigodonops  תת-משפחה Nesodontinae סוג אדינותריום (Adinotherium)  סוג נסודון (Nesodon')  סוג Palyeidodon  סוג Posnanskytherium  סוג Proadinotherium
חוטמית מסורטטת

חוטמית מסורטטת (וכן משורטטת; שם מדעי: Alcea striata) הוא צמח עשבוני רב-שנתי נדיר ממשפחת החלמתיים. מין זה מתאפיין בגבעול זקוף המתנשא לגובה של 1.3 עד 2 מטרים, ולאורכו פרחים שצבעם קרם-צהבהב. הצמח גדל בערוצי נחלים גדולים ובינוניים בערבות של הר הנגב הגבוה, מעל רום של 700 מ'. מחוץ לישראל הוא גדל גם באזור אדום ובגוש קתרינה בסיני.
בחורף מתפתחת שושנת עלים  גדולים ועגולים בעלי פטוטרות ארוכות ושפת הטרף חרוקה. באביב עולה עמוד תפרחת הפורח מהבסיס כלפי מעלה. הפריחה נמשכת מתחילת מרץ ועד תחילת אוגוסט, ועיקרה באביב בחודשים אפריל ומאי. הפירות מתפתחים מאמצע אפריל והלאה. הפצת הפירות מתרחשת מסוף יולי ועד תחילת אוקטובר. רבים מהצמחים נמצאים יבשים בתקופת הקיץ בעיקר בסוף אוגוסט וספטמבר.
תיאור

הצמח מסתעף מבסיסו בגבעולים זקופים גבוהים. העלים כמעט שאינם מחולקים. הגבעולים והעלים מכוסים שערות כוכביות. צבע הפרח לבן עד קרם, ומרכזו צהבהב. 
בהשוואה לחוטמית הזיפנית הנפוצה בארץ, גבעולי החוטמית המסורטטת קצרים יותר ופרחיה קטנים יותר.
הפרח בנוי מגביעון (מעין גביע נוסף מתחת לגביע) ובו 6 עד 9 עלים, מאוחים בחלקם התחתון וחופשיים בחלקם העליון. אורך העלים כחצי מאורך הגביע. לגביע 5 אונות כותרת ארוכות מהגביע, ומפורצות בראשן. לפרח אבקנים רבים מאוד, זיריהם קצרצרים ומאוחים לצינור, העוטף את עמוד העלי ומקנה לו מראה כאילו שעיר.
הפרי נראה כעוגה פרוסה, בדומה לפרי של קרובתה החלמית. הפרודות ערוכות סביב עמוד מרכזי קצר, המתרחב בראשו למקור חרוטי.
תפוצה

חוטמית מסורטטת גדלה באזורים מדבריים, בבתי-גידול המקבלים תוספת של מי גשמים, כלומר ליד סלעים ובערוצים בהם מתרחשים תהליכי סחיפה של התשתית, וגם בצידי כבישים שנמוכים מהכביש, ובזמן סלילת הכביש הצטברה בהם פסולת של אבני סלילה. במקומות אלה היא משמשת כצמח חלוץ. בישראל היא נפוצה בעיקר בנגב ובערבה אך גם שם נחשבת לנדירה.
במקורות היהודיים

בספר איוב, פרק ו', פסוק ו' נאמר: ”היאכל תפל מבלי מלח אם יש טעם בריר חלמות” 
הרמב"ם, בפירושו למשנה, זיהה את ה"חלמות" עם הצמח הכיטמיה, היא ככל הנראה החטמית, בשל הריר הרב הנוטף מגבעולי הצמח אשר שימש כתרופה לריפוי פצעים.
חוקי קסטיליאנו

חוקי קסטיליאנו, הנקראים על שמו של קרלו אלברטו קסטיליאנו, הם עקרונות בשיטות אנרגיה בתורת האלסטיות. חוקי קסטיליאנו מבוססים על חוק שימור האנרגיה.
החוקים מתקימים בתופעות אלסטיות וליניאריות בחומרים איזוטרופיים, עבורם ניתן להשתמש בעקרון הסופרפוזיציה המכתיב כי המעוות יהיה ליניארי עם העומס. נגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות לפי הכוחות נותנות לפי קסטיליאנו את התזוזות של המבנה בכיוון הכוחות ונגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות לפי התזוזות נותנות את הכוחות.
החוק הראשון של קסטיליאנו

אם אנרגיית המעוות  \ U של מבנה אלסטי מבוטאת כפונקציה של התזוזות  \ q_{i} אזי הנגזרת החלקית של פונקציית אנרגיית המעוות ביחס לתזוזות תתן את פונקציית הכוחות  \ Q_{i}. בעזרת החוק הראשון של קסטיליאנו ניתן לחשב את העומסים הפועלים על המבנה אם ידועה לנו פונקציית אנרגיית המעוות כתלות בתזוזות.
כאשר:
\ Q_{i} הוא פונקציית העומס.
\ q_{i} היא פונקציית התזוזה.
\ U היא פונקציית אנרגיית המעוות.
נהוג להציג את הכוחות בשתי משוואות, משוואה אחת עבור כוחות ומשוואה אחת עבור מומנטים:
כאשר:
\ P_{i} הוא פונקציית העומס - כוחות.
\ M_{i} הוא פונקציית העומס - מומנטים.
\ \phi _{i} היא פונקציית תזוזה זוויתית התלויה במומנטים.
\ \Delta _{i} היא פונקציית תזוזה קווית התלויה בכוחות.
החוק השני של קסטיליאנו

אם אנרגיית המעוות  \ U של מבנה ליניארי אלסטי מבוטאת כפונקציה של הכוחות  \ Q_{i} אזי הנגזרת החלקית של פונקציית אנרגיית המעוות ביחס לכוחות תתן את פונקציית התזוזות  \ q_{i} בכיוון הכוחות. החוק השני הוא חוק הפוך לחוק הראשון. אם העומסים ידועים לנו, מצורת מהלך הכוחות והמומנטים ניתן לחשב את התזוזות, (ראו הדוגמה).
כאשר:
\ Q_{i} הוא פונקציית העומס.
\ q_{i} היא פונקציית התזוזה.
\ U היא פונקציית אנרגיית המעוות.
הסבר

נתבונן בשני גופים א', ב', בכל אחד מהם שתי נקודות a,b. בנקודות האלה פועלים כוחות בעוצמה זהה אבל בכיוון מנוגד זה לזה.
בגוף א' הכוחות פועלים לאורך הקו המחבר בין שתי הנקודות. הנגזרת החלקית לפי הכוח, של פונקציית האנרגיה, תיתן את שינוי המרחק בין הנקודות כתוצאה מפעולת הכוחות.
בגוף ב' הכוחות פועלים בניצב לקו המחבר בין הנקודות. זהו זוג כוחות היוצר מומנט. הנגזרת החלקית לפי הכוח, של פונקציית האנרגיה, תיתן את התזוזה הזוויתית של הקו בין הנקודות כתוצאה מפעולת המומנט.
קסטיליאנו השתמש בשיטה כדי לפתור בעיות של מבנים ובעיקר מסבכים בהם הכוחות פועלים בצמתים המחברים את המוטות. קסטיליאנו פיתח בעזרת החוק הראשון את עקרון העבודה המועטה (באנגלית Least Work Principle) בעזרתו ניתן לפתור מסבכים מורכבים.
במסבך המוראה בתרשים מתקיים לדוגמה  \ {\frac {\partial U}{\partial X_{i}}}=0 כי אין מוט המחבר בין הצמתים.  \ X_{i} היא פונקציית התזוזה.
קסטיליאנו הכליל את השיטה לפתרון של גופים אלסטיים כלליים כדי לפתור בעיות בלתי מסוימות סטטית. בעיות בלתי מסוימות סטטית הן כאלה שאינן ניתנות לפתרון רק באמצעות משוואות שווי משקל כמו סכום כוחות בכיוון מסוים שווה לאפס וסכום מומנטים סביב נקודה מסוימת שווה אפס. זקוקים למשוואה נוספת כי יש יותר נעלמים מאשר משוואות. את המשוואה הנוספת כותבים על סמך עיקרון פיזיקלי נוסף כגון שימור אנרגיה ותזוזות ידועות.
דוגמה

חישוב שקיעה של קורה רתומה בצד אחד ומועמסת בצד השני החופשי כאשר נתונה פונקציית אנרגיית המעוות:
\ U - היא פונקציית אנרגיית המעוות.
\ M_{b} - הוא מומנט הכפיפה הפועל על הקורה.
\ E - הוא מודול האלסטיות של חומר הקורה.
\ I - הוא מומנט ההתמד של השטח.
\ R - הוא רדיוס העקמומיות של הקורה.
\ \theta  - היא זווית העקמומיות של הקורה.
\ W - הוא כח הפועל בקצה החופשי של הקורה.
\ y - הוא שקיעת הקצה החופשי של הקורה הרתומה בהשפעת כח אנכי  \ W:
לקריאה נוספת

Stephen P. Timoshenko and J.N. Goodier, Theory of Elasticity, McGraw Hill 1970 3rd edition. pp 254 - 258.,
Alexander Blake, Practival Stress Analysis ib Engineering Design Marcel Dekker Inc, 1990. ISBN 0-8247-8152-x
Joseph Shigley, Mechanical Engineering Design, McGraw Hill 1983. ISBN 0-07-056888-X pp 135 - 139.
Stephen P. Timoshenko, History of Strength of Materials, Dover 1983. pp 288 - 293
Castigliano, Carlo Aberto, Théorie de l'équilibre des systèmes élastiques et ses applications. Nero, Turin 1879

קורה רתומה בצד אחד
טומומי אינאדה

טומומי אינאדה, 2017
טומומי אינאדה (ביפנית: 稲田 朋美; נולדה ב-20 בפברואר 1959) היא פוליטיקאית יפנית, שכיהנה כשרת ההגנה בקבינט של שינזו אבה. אינאדה היא חברת המפלגה הליברלית-דמוקרטית ומכהנת כנציגת המחוז הראשון של פוקואי בבית הנבחרים של יפן.
ביוגרפיה

אינאדה נולדה במחוז פוקואי. ב-1981 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת ואסדה וב-1985 הוסמכה כעורכת דין.
בספטמבר 2005 נבחרה לנציגת המחוז הראשון של פוקואי בבית הנבחרים של יפן ומאז נבחרה לשלוש תקופות כהונה נוספות ב-2009, ב-2012 וב-2014.
בספטמבר 2010 נבחרה לסגנית מזכ"ל המפלגה הליברלית-דמוקרטית, באוקטובר 2012 מונתה ליושבת ראש החטיבה לענייני משפטים של המועצה לחקר מדיניות במפלגה. בדצמבר 2012 מונתה לחברה בקבינט של שינזו אבה כשרה לענייני רפורמה ברגולציה, רפורמה במינהל הציבורי ובשירות הציבורי, כשרה לענייני אסטרטגיית "יפן המגניבה" ולמדיניות ה"התמודדות מחדש" שהנהיג אבה. בספטמבר 2014 מונתה ליושבת ראש המועצה לחקר מדיניות של המפלגה. באוגוסט 2016 מונתה לשרת ההגנה בקבינט היפני.
לאורך הקריירה שלה הביעה אינאדה דעות ימניות, היא התנגדה להגדרת מעשי יפן במלחמת העולם השנייה כפשעי מלחמה וכניסתה לקוריאה הדרומית נאסרה. בספטמבר 2014 נחשפה תמונה שלה יחד עם מנהיג התנועה הנאו-נאצית היפנית מה שגרם למבוכה לראש הממשלה אבה, אינאדה ציינה כי לא ידעה עם מי הצטלמה. היא תומכת בשינוי מדיניות הביטחון של יפן ושינוי החוקה הפציפיסטית שלה. ב-28 ביולי 2017 התפטרה מתפקידה לאחר שנחשף כי הסתירה מידע על כך שחיל משלוח יפני לדרום סודאן נשלח לאזור בו עדיין מתרחשים עימותים, בניגוד לחוקת יפן.
חיים אישיים

אינאדה נשואה ואם לבן ובת.
הערות שוליים

1 2  Abe Protégé With Nationalist Views Is Japan’s New Defense Minister, וול סטריט ג'ורנל, 4 באוגוסט 2016
↑   אהוד הררי, "האביב הנשי" של הפוליטיקה ביפן פוגע בראש הממשלה, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2014
↑  Japanese defence minister to resign over South Sudan cover-up claims, הגרדיאן, 27 ביולי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810585355705606  CiNii: DA15883085  ISNI: 0000 0000 5049 3879  LCCN: n2007084872  NDL: 01086635  VIAF: 6850505   WorldCat (עם VIAF): 6850505