stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוריאן שטלה
עבודותיו העיקריות > תסריטים

הרומן של אידה (1934, עם אישטוואן מיהאי)
מקום לזקנים (1934, הונגרית-אוסטרית, עם גזה צ'צפרה ומניה לינגל)
הטירה להשאלה (1937, עם אישטוואן בקפי)
למען האהבה (1937, עם אישטוואן בקפי)
תבוא ראשון! (1940, עם אישטוואן בקפי)
ג'ניקה (1949, עם אישטוואן בקפי)
עבודותיו העיקריות > ספרים

אשת החתן; 1936
אני, ויולה; 1938
נצחק על ההיטלרים. אוסף של בדיחות אנטי-פשיסטיות; 1945
בואו לא נתבדח! הומורסקות; 1962
עבודותיו העיקריות > עבודות אחרות

נערה מבודפשט (אופרטה, 1926);
פחד במה (קומדיה, 1931);
אשת החתן (רומן, 1936);
הוא יישאר במיטה מחר (קומדיה עם אישטוואן בקפי;1937)
אני. ויולה (סיפורים קצרים, 1938);
הבנק האנגלי לא משלם (קומדיה, עם אישטוואן בקפי. 1939);
בואו נצחק על היטלר. אוסף בדיחות אנטי- פשיסטיות (1945)
הנצחה

קברו נמצא ברובע העשירי בבודפשט בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5B-8-12).
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
לקסיקון התיאטרון ההונגרי
אלדאר שפלין: SA (ניוגט, 1939, 1940);
אדוריאן שטלה (עיתון נפסבדשאג, 27 באוגוסט 1967)
אדוריאן שטלה (עיתון האומה ההונגרית, 27 באוגוסט 1967)
הערות שוליים

↑  http://www.mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz23/305.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397255905171  BnF: cb110384646 (data)  ISNI: 0000 0000 7971 7063  LCCN: nr00034467  VIAF: 22134730   WorldCat (עם VIAF): 22134730 
קבר אדוריאן שטלה בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
Vision Quest (פסקול)

Vision Quest (Original Motion Picture Sound Track) הוא פסקול סרט התבגרות-רומנטי האמריקאי "מטורף עלייך" (1985), שהופק על ידי המפיקים המוזיקליים ג'ון דייוויד קאלודנר, ג'ון פיטרס ופיטר גובר. הפסקול יצא לאור ב-12 בפברואר 1985, על ידי חברת התקליטים גפן רקורדס. עם זאת, שם הסרט שונה לשם Crazy for You בכמה מדינות כמו אוסטרליה וההמלכה המאוחדת בשל הפופולריות החדשה של זמרת הפופ מדונה והשיר שלה "Crazy for You".
רקע

הפסקול אינו כולל את "No More Words" מאת ברלין (הבי-סייד של "Crazy for You"), וגם לא שירים של REO Speedwagon ו-Quarterflash, שהושמעו בסרט. מוזיקת הרקע האינסטרומנטלית של טנג'רין דרים (אנ') אינה כלולה גם כן, אך הופצה מאוחר יותר בפרויקט המעריצים Tangerine Tree 73: Soundtrax.
בפסקול נכלל שיר נוסף של מדונה "Gambler". הוא זכה להצלחה בין-לאומית בדומה ל-"Crazy for You".
רשימת רצועות

| Vision Quest> מס' | Vision Quest> שם | Vision Quest> כותב(ים) | Vision Quest> מבצ/ת | Vision Quest> משך | Vision Quest>  | Vision Quest>  | Vision Quest>  | Vision Quest>  | Vision Quest>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Only the Young  | ג'ונתן קיין, סטיב פרי, ניל שון | Journey | 4:01 |  |  |  |  |  |
| 2. | Change  | הולי נייט | ג'ון וייט | 3:14 |  |  |  |  |  |
| 3. | Shout to the Top!  | פול ולר | The Style Council | 4:18 |  |  |  |  |  |
| 4. | Gambler  | מדונה | מדונה | 3:54 |  |  |  |  |  |
| 5. | She's On the Zoom  | דון הנלי, דני קורצ'מר | דון הנלי | 3:18 |  |  |  |  |  |
| 6. | Hungry for Heaven  | ג'ימי ביין, רוני ג'יימס דיו | דיו | 4:12 |  |  |  |  |  |
| 7. | Lunatic Fringe  | טום קוקרן | רד ריידר | 4:20 |  |  |  |  |  |
| 8. | I'll Fall in Love Again  | סמי הגר | סמי הגר | 4:11 |  |  |  |  |  |
| 9. | Hot Blooded  | לו גרהאם, מיק ג'ונס | פורינר | 4:24 |  |  |  |  |  |
| 10. | Crazy for You  | ג'ון בטיס, ג'ון לינד | מדונה | 4:08 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 40:24 |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 46 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 11 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 42 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
הערות שוליים

↑  ג'ון דייוויד קאלודנר, ג'ון פיטרס, פיטר גובר
↑  Various - Vision Quest (Original Motion Picture Sound Track) (באנגלית), נבדק ב-2022-12-25
1 2 3 4 5  Various - Vision Quest (Original Motion Picture Sound Track) (באנגלית), נבדק ב-2022-12-25
↑  Voices In The Net - Tangerine Tree Volume 73: Soundtrax, www.voices-in-the-net.de
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: aeae119f-92e5-391c-9b21-fa3e49b86031
אוואלד פון לוכו

| --- | --- |

גנרל אוואלד פון לוכו
 לידה:  1 באפריל 1855 ברוט, ממלכת פרוסיה פרוסיה
 פטירה:  11 באפריל 1942 (בגיל 87) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1878–1917 (כ־39 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית המשמר ה-2   מפקד הקורפוס ה-3   מפקד הארמייה החמישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט עם עלי אלון
 
אוואלד פון לוכו (בגרמנית: Ewald von Lochow;‏ 1 באפריל 1855 – 11 באפריל 1942) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המערבית.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון לוכו נולד ב-1 באפריל 1855 לאביו פרדיננד פון לוכו שהיה בעל אחוזה ולאשתו אגנס לבית פון שליבן, בברוט שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1878 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1906 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2, ובשנת 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-3.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לוכו מפקד הקורפוס ה-3 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-14 בינואר 1915 קיבל פון לוכו את העיטור פור לה מריט על חלקו בהדיפת המתקפות הצרפתיות בסואסון יומיים קודם לכן. לאחר מכן פיקד על בלימת המתקפות הצרפתיות באראס ובלה באסה.
באוקטובר 1915 הועבר פון לוכו עם הקורפוס שבפיקודו לסרביה, שם השתתף במערכה המוצלחת לכיבוש סרביה. על חלקו במערכה קיבל פון לוכו ב-13 בנובמבר תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.
ב-30 בנובמבר 1916 מונה פון לוכו למפקד הארמייה החמישית במקום וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה שמונה למפקד קבוצת ארמיות. ב-15 בדצמבר 1916 הוביל פון לוכו מתקפה כבדה על הצרפתים, אולם המתקפה נכשלה בצורה מחפירה, ובעקבות כך הודח פון לוכו מתפקידו, וב-29 בינואר 1917 פרש מהצבא.
פון לוכו נפטר בברלין ב-11 באפריל 1942 והוא בן 87 שנים.
עיטורים

פור לה מריט עם עלי אלון
הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות
מסדר הכתר
צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה (1914)
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
אדיסון קרנדל גיבס

אדיסון קרנדל גיבס (באנגלית: Addison Crandall Gibbs, ידוע גם כ-A. C. Gibbs;‏ 9 ביולי 1825 –  29 בדצמבר 1886) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אורגון השני בשנים 1862–1866. קודם לכן הוא היה חבר בבית המחוקקים של טריטוריית אורגון וחבר בית המחוקקים המדינתי של אורגון.
ראשית חייו

אדיסון קרנדל גיבס נולד במחוז קאטאראוגוס שבמדינת ניו יורק. הוא למד בבתי ספר ציבוריים של המדינה ולאחר מכן היה למורה. בהמשך הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין, וב-1849 עבר לקליפורניה.
באורגון

ב-1850 עבר גיבס לטריטוריית אורגון. הוא התיישב בעיר גרדינר שעל שפך הנהר אומפקווה, שם ב-1852 הוא היה לחבר בבית המחוקקים של הטריטוריה. הוא גם מונה כגובה המכס בגרדינר.
ב-1860 עבר גיבס לפורטלנד, שם הוא נבחר לבית המחוקקים של המדינה החדשה, אורגון. ב-1862 הוא נבחר כמושל אורגון. תקופת כהונתו החלה ב-10 בספטמבר 1862, וכך הוא כיהן במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. ב-1864, בתגובה להוראות מהקונגרס של ארצות הברית, גייס גיבס רגימנט רגלים, על אף התנגדות מצד תושבי אורגון. הוא גם עשה שימוש בכוחו הפוליטי באורגון כדי לחסל את תנועת תומכי הפרישה מהאיחוד. תקופת כהונתו כמושל הסתיימה ב-12 בספטמבר 1866.
לאחר תום כהונתו התמודד גיבס ב-1866 ללא הצלחה בבחירות לסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן הוא כיהן תקופת כהונה אחת כתובע המחוזי הפדרלי של המחוז השיפוטי של אורגון וכנציב מטעם המדינה ליישוב תביעות מלחמה על רקע המלחמות נגד האינדיאנים. כתובע הפדרלי המחוזי, הוא הועבר מתפקידו באופן שנוי במחלוקת על ידי התובע הכללי בממשלו של הנשיא יוליסס ס. גרנט, ג'ורג' הנרי ויליאמס, לשעבר סנאטור מאורגון, כאשר גיבס ניהל תביעה על הונאת בחירות באורגון. לאחר מכן הוא שב למשרד עורכי הדין הפרטי שלו בפורטלנד.
מותו

אדיסון קרנדל גיבס נפטר בלונדון ב-29 בדצמבר 1886. ארונו הועבר משם באמצעות החלטה של בית המחוקקים של אורגון והוא נטמן בבית הקברות ריבר ויו שבפורטלנד.
הערות שוליים

↑  Governor's Records Guides, Oregon State Archives (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649181005171  GND: 1193952875  ISNI: 0000 0000 4201 222X  LCCN: no98124937  SNAC: w64m9f3d  VIAF: 68557204   WorldCat (עם VIAF): 68557204
אוי קלט

| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1918–הווה (כ־106 שנים) 
 שפה:  הונגרית 
 מערכת:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  רומניה, ישראל 
 www.ujkelet.live
 
גיליון אוי קלט, 2014
אוּי קֶלֶט (בהונגרית: "Új Kelet"; בתרגום מילולי: "מזרח חדש") הוא עיתון ישראלי בשפה ההונגרית, המשכו של עיתון יהודי ציוני שהופיע בעבר בשפה ההונגרית בטרנסילבניה, רומניה. העיתון הוא כתב העת הישראלי הוותיק ביותר.
היסטוריה

העיתון החל את דרכו בעיר קלוז' (קולוז'וואר) בטרנסילבניה ביוזמת חיים וייסבורג, מנהיג ציוני בן העיר, ויצא לאור לראשונה ב-19 בדצמבר 1918 כשבועון. בשנת 1920 הפך ליומון. עורכו הראשון היה בלה סקיי שהוחלף על ידי ד"ר ארנה מרטון בשנת 1919. בשנת 1927 החל לערוך את העיתון פרנץ ימבור. לאחר סיפוחה מחדש של קלוז' להונגריה, אז בת בריתה של גרמניה הנאצית, בשנת 1940, עמד העיתון בסכנה בשל הקו הציוני שנקט, והשלטונות הורו על סגירתו. ד"ר מרטון עלה לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם השנייה ובשנת 1948 החל להופיע העיתון בעריכתו בתל אביב. בדצמבר 1952 נסגר העיתון ליום אחד, עקב עבירת צנזורה. לאחר מותו של מרטון (ב-1960), ערכה את העיתון הד"ר גיזלה מרטון. כסגן העורך המשיך לשמש העיתונאי דוד שן.
בין הכותבים הידועים בעיתון, בתקופת הופעתו בישראל, היו אלכסנדר זאובר, ישראל קסטנר (שכתב בעיתון עוד בטרנסילבניה, היה כתב ספורט ובהמשך היה כתב מדיני, וחזר לעבוד בישראל כעורך לילה, עד להירצחו), יוסף לפיד, אפרים קישון (אוסף טוריו שפורסמו בעיתון "אוי קלט" יצא לאור בהונגרית בשם Ige-mige, תורגם לעברית בידי אביגדור המאירי וראה אור בספר "העולה היורד לחיינו"), הסופר אילש קוצר, אוטו רפפורט, דוד דרורי ואשר דיאמנט.
משנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-90 היה העיתון בבעלות "החברה המאוחדת לפרסומים והדפסות" - חברה בשליטת מפלגת העבודה שהוציאה לאור עיתונים בשלל שפות. בהמשך נמכר העיתון לג'ורג' אדרי. בשנות ה-70 היה שיתוף פעולה בינו לבין לוח מעריב, ומודעות לוח מעריב פורסמו במקביל באוי קלט.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 ערך את העיתון (שהפך בינתיים לשבועון) דן עופרי. לאחר מכן התמנתה סילביה ארוש-הידו (Erős-Hajdu Szilvia) כעורכת ראשית. הבעלים והמנכ"ל של העיתון היה ג'ורג' אדרי. ב-2015, עקב ידיעות על סגירתו האפשרית של העיתון, הוא נרכש על ידי קריסטוף שטיינר, אזרח הונגרי ממוצא יהודי ושתי עיתונאיות ישראליות, שרה שלמון, צלמת במקצועה, ואווה ואדס, עיתונאית, שמונתה לעורכת הראשית. תדירות העיתון הפכה לפעם בחודשיים, אך הוא ממשיך לספק תוכן עשיר בשפה ההונגרית. העיתון מופץ באלף עותקים, מאתיים מהם בהונגריה.
הערות שוליים

↑  העיתון "אוי קלט" נסגר ליום, דבר, 3 בדצמבר 1952
↑  העולה היורד לחיינו, בתרגום אביגדור המאירי, באתר פרויקט בן-יהודה
↑  לוח 8 לוח מעריב, דבר, 15 באוקטובר 1976
↑   עופר אדרת, אחרי מאה שנה, העיתון הוותיק בישראל פונה לקהל חדש, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2018
| דגל ישראל שבועונים בישראל |
| --- | --- | --- |
| אקטואליה | מעריב סופהשבוע • זו הדרך • בראשית |  |
| בידור ופנאי | לאשה |  |
| המגזר החרדי | משפחה • בקהילה • שעה טובה • יום ליום • הדרך • העדה • כפר חב"ד • בית משיח • המחנה החרדי • החומה |  |
| התנועה הקיבוצית | הזמן הירוק • ידיעות הקיבוץ |  |
| המגזר הדתי-לאומי | בשבע • מקור ראשון (מוצש) • שביעי |  |
| ילדים ונוער | מעריב לנוער • מעריב לילדים • אותיות וילדים • זרקור |  |
| רשתות מקומונים | רשת שוקן • ידיעות תקשורת • קו עיתונות (דתי-חרדי) • השקמה |  |
| מקומונים | העיר • כל העיר (ירושלים ומודיעין) • Time Out תל אביב • כלבו – חיפה והצפון • ערב ערב באילת • השבוע באשדוד • צומת השרון • מלאבס – פתח תקווה |  |
| בערבית | כל אל-ערב • א-סנארה • אלמיתאק • אח'באר א-נקב • פנורמה • חדית' א-נאס |  |
| בשפות אחרות | נובוסטי נדלי (רוסית) • אוי קלט (הונגרית) |  |
| שבועונים מהעבר | הארץ שלנו • דבר השבוע • דבר לילדים • העולם הזה • הפועל הצעיר • להיטון • כולנו • משמר לילדים • עיתון מיוחד • פנים אל פנים • קונטרס • רימון  • שישי  • עולמו של דיסני • רייטינג • ראש אחד • במחנה • פנאי פלוס • צוהר |  |
אוטונומיה לאומית פרסונלית

אוטונומיה לאומית פרסונלית היא סוג תאורטי של אוטונומיה מדינית שיכולה להינתן למיעוטים לאומיים ללא קשר למסגרת טריטוריאלית אלא על יסוד השתייכות אישית של פרט לאותו מיעוט. הצעה לאוטונומיה מסוג זה הופיעה לראשונה בסוף המאה ה-19 בדבריו של קרל רנר שפרינגר, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית. הוא שאף לפתור את בעיית הקיסרות האוסטרו-הונגרית רבת הלאומים על ידי כך שטען שלאומים אלו אינם קשורי טריטוריה אלא קבוצות אישיות אוטונומיות, אתניות. על כן, ניתן לספק אוטונומיה למיעוטים אלו מבלי לפרק את הקיסרות. תורה זו פורסמה על ידו בשנת 1899 במאמר בשם "Staat und Nation".
ההיסטוריון היהודי שמעון דובנוב היה הראשון שהטיף לסוג זה של אוטונומיה לגבי יהדות הגולה (אוטונומיזם) והשקפתו זו נתקבלה על ידי המפלגה היהודית העממית, פאלקס-פארטיי שקמה בהשפעתו. מפלגה יהודית אחרת - מפלגת הפועלים הסוציאליסטית היהודית המאוחדת, קיבלה אף היא עיקרון זה ודרשה להקים פרלמנטים יהודיים שאינם מוגבלים טריטוריאלית ולהם תהיה סמכות החלטה בעניינים מדיניים וכלכליים הנוגעים ללאום היהודי. מאידך, פרלמנטים אלו יעסקו גם בחינוך וריכוז נושא ההגירה היהודית לטריטוריה לאומית יהודית עתידית, אם וכאשר זו תקום. היות שזו הייתה השקפה דו-שלבית שבסופה הקמת ישות מדינית-טריטוריאלית יהודית, היא לא עמדה בסתירה לציונות ועל כן גם התקבלה על ידי חלק מהארגונים הציוניים כמו פועלי ציון.
אוטונומיה מסוג זה הוקמה באוקראינה ב-1918 שבה מונה גם שר לענייני היהודים אך זה לא מנע את הפרעות הקשות ביהודים והיא בוטלה כעבור כשנה וחצי. ב-1924 הוקמה אוטונומיה דומה בליטא, עם שר לענייני יהודים ומועצה לאומית יהודית (נאציונלראט). היא בוטלה בשנת 1924.
לאחר פירוק ברית המועצות התייחסות למיעוט לאומי במדינות שהוקמו מבוססת על עקרונות אוטונומיה פרסונלית. בסיס חוקתי לכך אושר בליטא בשנת 1989, בלטביה בשנת 1991, באוקראינה בשנת 1992, באסטוניה והונגריה בשנת 1993 וברוסיה בשנת 1996.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה למדעי החברה, הוצאת ספרית פועלים והוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1963, עמודה 48
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוי ווי

שלט על גשר ויליאמסבורג היוצא מברוקלין
אוי ווי (ביידיש: אוי וויי) הוא ביטוי ביידיש המביע אימה או התלהמות. לעיתים קרובות, הביטוי מקוצר לאוי, והוא יכול להיות מתורגם כ"אוי, אוי!" או "אוי לי!". המקבילה העברית שלו היא אוי ואבוי.
מקור

לדברי האטימולוג דאגלס הארפר, הביטוי נגזר מיידיש ומקורו גרמני. הוא מאותו המקור כמו הביטוי הגרמני o weh, או auweh, שילוב של הקריאה הגרמנית וההולנדית au!, כלומר "אאוץ'/או", והמילה הגרמנית weh, מאותו מקור של המילה האנגלית woe (כמו גם המילה ההולנדית wee שמשמעותה כאב). הביטוי קשור גם ל-oh ve, ביטוי ישן יותר בדנית ובשוודית, ו-oy wah, ביטוי בעל משמעות דומה באזור מונבליארד שבצרפת.[דרוש מקור] המקביל הלטיני הוא heu, vae!; ביטוי סטנדרטי יותר הוא "o, me miserum", או "heu, me miserum".[דרוש מקור]
לפי Chabad.org, תיאוריה אלטרנטיבית למקור הביטוי ביידיש היא ש"אוי" נובע מעברית מקראית, וש"ווי" הוא המקבילה הארמית שלו. לחלופין הוא מאוית אוי, הוי או הו בעברית המקראית, וואי, וי, ווי, וויא בארמית. המונח מוכפל מדי פעם, כדוגמת הו הו בספר בראשית, פרק ה', פסוק כ"ט, ווַי וַי בתרגום פסאודו-יונתן על אותו פסוק, אך שתי הגרסאות מעולם לא שולבו קלאסית.
משמעות

הביטוי מקוצר לרוב ל"אוי", או מאורך לכדי "אוי ווי זמיר", קיצור של הביטוי "אוי ווי איז מיר" (אוי וי לנו). המטרה העיקרית או ההשפעה של התארכותה היא לרוב לצורך דרמטיות. על פי האנתרופולוג החזותי פני וולין, אוי היא לא מילה רגילה בלבד, אלא מבטאת תפיסת עולם שלמה. המשמעות שלה מנוגדת בערך למשמעות של מזל טוב. ביטוי קשור הוא אוי געוואלד, שיכול להיות בעל משמעות דומה, או גם להביע זעזוע או פליאה.
הערות שוליים

1 2  "What Does Oy Vey Mean?". Chabad.org. נבדק ב-2013-04-19.
↑  See Proverbs 23:29, where King Solomon asks, "To whom is oy and to whom is avoy?"
↑  "Oy". Douglas Harper Online Etymology Dictionary. אורכב מ-המקור ב-2011-09-25. נבדק ב-10 אוק' 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brown-Driver-Briggs Hebrew and English Lexicon". נבדק ב-2020-12-08.
↑  "A Dictionary of the Targumim, the Talmud Bavli and Yerushalmi, and the Midrashic Literature". נבדק ב-2020-12-08.
↑  אוי ווי זמיר, ג'אז ביידיש!, באתר ynet, 29 במרץ 2007
↑  Stevens, Payson et al. Meshuggenary: Celebrating the World of Yiddish, p. 34 (Simon and Schuster 2002).
↑  Jacobs, Meredith. The Modern Jewish Mom's Guide to Shabbat, p. 229 (HarperCollins 2007).
↑  Wolin, Penny. The Jews of Wyoming: Fringe of the Diaspora, p. 196 (Crazy Woman Creek Press 2000).
אוי לי מיצרי אוי לי מיוצרי

אוי לי מיצרי אוי לי מיוצרי הוא פתגם תלמודי, שמשמעותו היא דו-ערכיות במצבו של האדם, בו יצר הרע מושך את האדם לסדר חיים מסוים, כשכנגד זאת עומד הציווי של היוצר, ומצב זה מחייב אותו במלחמת היצר.
בעברית מודרנית משפט זה הוצא מהקשרו, ומשמעותו הימצאות בתרחיש בו שום חלופה אינה מושלמת. ביטוי דומה לשגור בעברית המודרנית הוא הביטוי של רבן יוחנן בן זכאי במשנה: אוי לי אם אומר אוי לי אם לא אומר.
מקור הפתגם

על פי הפסוק בבראשית בו נכתבה המילה "וַיִּיצֶר" לגבי בריאת אדם הראשון דרש רבי שמעון בן פזי ששתי אותיות י באו להדגיש נקודה זו: ”אמר רבי שמעון בן פזי אוי לי מיוצרי ואוי לי מיצרי.”
רש"י מפרש אמרה זו: ”אוי לי מיוצרי - אם אלך אחרי יצרי, ואם לא אלך אחריו - אוי לי מיצרי המיגעני בהרהורים.”
פירושים והרחבות

המהרש"א מפרש שהדרשה נשענת על האות ו שקודמת ליו"ד - מלשון "וי", ומוסיף על כך שימוש בראשי תיבות: "וי" צ, "וי" ר, וי לי מצדיק (שהוא היוצר) וי לי מרשע (שהוא היצר). בדומה לכך מפרש תורת חיים - התיבה וייצר מתפרקת לשתי תיבות: "וי" "יצר", ואת המילה יצר מנקד תחילה בצירה (במשמעות יצר), ולאחר מכן בחולם (במשמעות יוצר).
הראי"ה קוק ניסח את המצוקה-המלחמה הזו כך: ”שתי נטיות מתרוצצות הננו פוגשים בנפש האדם, לשתי מגמות מחולפות. נטייה למלא את כל שאיפת הרע, את כל התאוות היותר שפלות, בין מצד החומר בין מצד הרוח, שהן עוד מתרחבות ומסבכות בעוזן את האדם, כקנאה ושנאה וכיוצא בהן, ולעומתה לא נוכל להתעלם מלראות את שאיפת הטוב, המתגלה לפעמים ברוחו של אדם, שכל העולם כולו כדאי הוא לה, להשכילו ולהיטיבו, ולמלאות אותו חסד אהבה ואורה. אבל כל נטייה חפצה להתגדר בלבדה ולהיות היא השלטת בקרב הלב ומלאה את כל רוח ונפש. והניגוד הזה הוא מרעיש את הלב וממלא את החיים חלחלות, והאדם מתאמץ תמיד איך להשלים בקרבו השלמה פנימית, ובלבד שיחדלו ממנו מצוקות נפשו...”
הערות שוליים

↑  ראו למשל את דברי השופט מישאל חשין על נוהל אזהרה מוקדמת בבג"ץ 3799/02 עדאלה-המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי ואחרים נ' אלוף פיקוד מרכז בצה"ל ואחרים, עמ' 15.
↑  משנה, מסכת כלים, פרק י"ז, משנה ט"ז.
↑  נחום רקובר, ניבי התלמוד, הניב "אוי לי אם אומר אוי לי אם לא אומר", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת"
↑  ספר בראשית, פרק ב', פסוק ז'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ח, עמוד א'. ובמסכת ברכות, דף ס"א, עמוד א', הגרסה הפוכה, והוגהה בגיליון.
↑  בפירושו לתלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ח, עמוד א'.
↑  אורות, אורות ישראל פרק א סעיף ו.
אה"מ פרוליק (1806)

| --- | --- |
הקרב בין "פרוליק" ל"ווֹסְפּ".  ציור המיוחס לתומאס בירץ', 1815 לערך
הקרב בין "פרוליק" ל"ווֹסְפּ".  ציור המיוחס לתומאס בירץ', 1815 לערך
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  סלופ מלחמתי 18 תותחים
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  "קרויזר" (Cruizer-class)
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בּוּל, ברידפורט
 הושקה:  9 בפברואר 1806
 תקופת הפעילות:  1807–1813 (כ־6 שנים)
 אחריתה:  נגרטה בנובמבר 1813
 מלחמות וקרבות:  מלחמת 1812
 מידות
 תפוסה:  384 טון לפי מידת התפוסה הבריטית הישנה
 אורך:  אורך כללי: 100 רגל (30.5 מ') אורך השדרית: "½77-3 רגל (23.6 מ')
 רוחב:  "30-6 רגל (9.3 מ')
 עומק הספנה:  "12-9 רגל (3.9 מ')
 נתונים טכניים
 גודל הצוות:  121 איש
 מספר תרנים:  2 תרנים
 סוג המעטה:  מעטה בריג
 הנעה:  מפרשים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  16 קרונדות של 32 ליטראות ו-2 תותחי 6-ליטראות.
אוניית הוד־מלכותו "פְרוֹלִיק" (באנגלית: HMS Frolic) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מסוג בריג-סלופ (18 תותחים) של הצי המלכותי הבריטי. היא נבנתה על ידי בּוּל מברידפורט, והושקה ב-9 בפברואר 1806. ב-8 באוקטובר 1812 הוכנעה לאחר קרב עז על ידי הסלופ האמריקני "ווספ". "פרוליק" נלקחה שלל, אך עוד באותו יום חילצו אותה הבריטים משבייה ולכדו את "ווספ". היא הוצאה מן השירות ונגרטה ב-1813.
אחווה (סיעה)

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  8 ביולי 1980 – 1981 
 כנסות:  הכנסת התשיעית
 שיא כוחה:  3 מנדטים
 שפל כוחה:  3 מנדטים
 נוצרה מתוך:  התנועה הדמוקרטית
 אתר רשמי
 
אחווה הייתה סיעה שכיהנה במהלך הכנסת התשיעית.
הסיעה הוקמה ב-8 ביולי 1980 עם פרישתם של שלמה אליהו ושפיק אסעד מהתנועה הדמוקרטית (שהוקמה מספר חודשים קודם לכן עקב הפילוג בד"ש). ב-17 בספטמבר 1980 הצטרף אליהם עקיבא נוף, שפרש אף הוא מהתנועה הדמוקרטית.
ב-28 בינואר 1981 פרש נוף מהסיעה וחזר לתנועת הליכוד, בה היה חבר במהלך הכנסת השמינית, וב-15 ביוני 1981 פרש אסעד גם הוא והצטרף לתל"ם.
אויאזד (פרובינציית לודז')

| --- | --- |

כנסייה באויאזד
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  טומשוב מזובייצקי
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,700 (2011)
 קואורדינטות:  51°35′N 19°55′E﻿ / ﻿51.583°N 19.917°E﻿ / 51.583; 19.917
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאויאזד(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאויאזד(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהאויאזד(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהאויאזד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אויאזד (בפולנית: Ujazd) היא עיירה במחוז טומשוב מזובייצקי שבפרובינציית לודז' בפולין, השוכנת כ-11 ק"מ צפונית מערבית לטומשוב מזובייצקי, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1283, ומעמד עירוני הוענק לו בשנת 1428 על ידי המלך ולדיסלב השני יגיילו.
יהודי אויאזד

בשנת 1764 נמנו בעיירה 14 משפחות יהודיות, ואלה עבדו, לעיתים ללא שכר, עבור אנשי האצולה הפולנים שהחזיקו בעיירה.
בשלהי המאה ה-18 נפתחו בעיירה מחסני ברזל, אשר בהם הועסקו גם יהודים רבים. כמו כן, השתלבו היהודים בתעשיית האריגה בעיירה. במאה ה-18 השתייכו לקהילת אויאזד גם יהודי העיירה הסמוכה אינובלודז' והכפרים הסמוכים. בין הרבנים הראשונים בעיירה היה הרב יחזקאל קליינבאום (נפטר ב-1828), אשר ישב על כס הרבנות 20 שנה. בשנת 1855 נבנה בעיירה בית כנסת חדש.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהחרם הכלכלי על יהודי פולין, ואירעו בה מספר תקריות אנטישמיות, ובהן שוד ורצח היהודייה שיינה גבירץ ביולי 1937, שלאחריו הפגינו הפולנים המקומיים ואיכרי הסביבה לשחרור רוצחיה, תוך איום לפגיעה ביהודים.
יהודי אויאזד > בשואה

עם פלישת הגרמנים לפולין, בספטמבר 1939, חיו בעיירה כ-800 יהודים. בימי המלחמה הראשונים הופצצה העיירה קשות, ורוב בתיה נהרסו. חלק מיהודי העיירה עזבו אותה ללודז', ובהם גם רב הקהילה, הרב ברוך לאזנובסקי.
ביוני 1941 החלו פליטים ומגורשים יהודים להגיע לעיירה, ובסתיו 1942 הגיע מספר היהודים בה לכאלף.
גטו באויאזד הוקם כנראה בקיץ 1942, ויהודיו הועסקו בעבודות כפייה על ידי הגרמנים, ובעיקר בפינוי ההריסות בעיירה. כעשרים יהודים נרצחו בעת גירושים למחנות עבודה.
באוקטובר 1942 גורשו מרבית תושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
החל מנובמבר 1942 ריכזו הגרמנים בגטו חדש שהוקם בעיירה כ-2,000 יהודים מכפרי הסביבה, אשר נמלטו ליערות בזמן הגירושים. גטו זה חוסל ביום 6 בינואר 1943. כל תושביו גורשו לטרבלינקה, וכ-70 יהודים נרצחו בעיירה עצמה, ונקברו בשדות הסמוכים אליה.
אוי דיוויז'ן

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  מוזיקת כליזמר
 חברים
 אסף תלמודי גרשון לייזרסון נועם ענבר אביחי טוכמן אייל תלמודי
 
אוי דיוויז'ן היא להקה ישראלית, המנגנת מוזיקת כליזמר. שמה הוא קריצה על שמו של הרכב הפוסט-פאנק הבריטי ג'וי דיוויז'ן. אוי דיוויז'ן היא מהלהקות הבודדות שמבצעות מוזיקה יהודית מזרח-אירופית תוך נאמנות לאופן ביצוע מקורי, שזכו להכרה בקרב ציבור המאזינים בישראל. שירי הלהקה הושמעו בתחנות רדיו רבות בישראל.
היסטוריה

באוגוסט 2006 התקיים פסטיבל מוזיקת כליזמר בינלאומי במונטריאול, בו התקיימו הופעות וכיתות אמן של סוגה מוזיקלית זו. בפסטיבל למדו המשתתפים לבצע מוזיקת כליזמר ממזרח אירופה תוך שימת דגש על אופן ביצוע אותנטי של המוזיקה. בפסטיבל נכחו מספר ישראלים, בהם אסף תלמודי וגרשון לייזרסון - נגן כינור. לאחר חזרתם ארצה הקימו תלמודי ולייזרסון דואט (כינור ואקורדיון), תוך כוונה לבצע חומרים יהודיים מזרח אירופאיים מסורתיים. לאחר תקופת חזרות הצטרפו להרכב מוזיקאים נוספים - אביחי טוכמן (קונטרבס), אייל תלמודי (קלרינט) וסולן להקת הבילויים נועם ענבר (שירה).
הלהקה החלה להופיע במועדונים ובפסטיבלים בישראל ובהמשך יצאה לסיורי הופעות בחו"ל. בשנת 2008 הוקלט אלבום שכלל שירים פוליטיים ומוזיקה אינסטרומנטלית בשיתוף עם שני זמרי אוונגרד - דניאל קאהן (גרמניה) ופסוי קורולנקו (רוסיה). באותה שנה הוקלט אלבום הבכורה של הלהקה, שכלל מוזיקה אינסטרומנטלית ושירים ביידיש וברוסית ממסורת הכליזמר.