כריסטופר קראדוק
ביוגרפיה > דרגת פיקוד ודגל

ב-1 בפברואר 1900 הוא מונה לפיקוד על סיירת הסדרה השלישית אה"מ אלקריטי, שהוצבה באותה שנה בתחנת סין במהלך מרד הבוקסרים. הוא פיקד על תערובת של מלחים בריטיים, גרמנים ויפנים במהלך כיבוש מבצרי טאקו ב-17 ביוני, הוביל יחידת מלחים בריטים ואיטלקים לתוך הטינטסין ב-23 ביוני, ולאחר מכן הוביל את החטיבה הימית ששחררה את חייליו של תת-אדמירל אדוארד סימור הנצורים בארסנל פיי-יאנג שלושה ימים לאחר מכן. קראדוק הועלה לדרגת קפטן החל מ-18 באפריל 1901 וקיבל גם את מסדר הכתר הפרוסי, דרגה שנייה עם חרבות על פעולותיו. אלקריטי הגיעה בחזרה לבריטניה ב-31 ביולי 1901.
ב-24 במרץ 1902 הוא הוצב בסיירת המוגנת אה"מ אנדרומדה בתחנת הים התיכון, שם שימש מיוני אותה שנה כקפטן אוניית דגל של אדמירל משנה סר בולדווין וייק ווקר, שפיקד על שייטת הסיירות של הצי. קראדוק מונה לעמית של מסדר האמבט ב-26 ביוני. הוא קיבל את הפיקוד על הסיירת המשוריינת אה"מ בקצ'אנטה ב-20 בדצמבר כאשר וייק ווקר העביר את דגלו לספינה, ואנדרומדה חזרה הביתה. כאשר המלך אדוארד השביעי ביקר במלטה ב-2 ביוני 1903, הוא מינה את קראדוק לעמית המסדר הוויקטוריאני המלכותי. מול חופי סרדיניה, קראדוק הציל את הנסיך Vudhijaya Chalermlabha, ששימש אז כחובש בצי המלכותי, מטביעה באפריל 1904. לאחר תקרית שרטון דוגר, וייק ווקר פיקד על השייטות, כולל בקצ'אנטה, ועקב אחר הצי הבלטי הרוסי בזמן שהפליג בים התיכון באוקטובר בדרך למזרח הרחוק. ב-17 בינואר 1905 קיבל קראדוק את הפיקוד על הסיירת המשוריינת אה"מ לויתן, אך הושבת ב-17 ביוני. הוא היה בחופשת מחלה עד ספטמבר ולאחר מכן הוכנס לחצי שכר.
קראדוק הפך לקפטן של אוניית המערכה אה"מ סוויפטשור ב-17 ביולי 1906 והוחלף ב-6 באוגוסט 1908. הוא פרסם את ספרו האחרון, "Whispers from the Fleet", ב-1907. במהלך תקופה זו הצי המלכותי נקרע בגלל הריב בין לורד הים הראשון, האדמירל ג'קי פישר והאדמירל המסורתי צ'ארלס ברספורד וחסידיהם. אמנם עמדתו של קראדוק בסוגיות המחלקות את הצי אינה ידועה באופן חיובי, אך קטע מתוך "לחישות מהצי" עשוי להציע רמז: "... אנו דורשים – ומהר מדי – איזשהו גוף אימפריאלי חזק של גברים שיחנוק מיד את האמירות הבלתי ניתנות לריסון. של מעמד מסוים של יחידים, שלחרפתם, שואפים לשבור את הנאמנות השלמה ואת החברות הטובה הקיימת כעת בשירות בין הקצינים והגברים; ואשר מוכנים גם לבצע את הפשע הנתעב של זלזול עם חוקים קדושים של משמעת ימית". לאחר שעזב את הפיקוד, הוא שוב קיבל חצי שכר. הוא מונה לשליש הצי של אדוארד השביעי בפברואר 1909 אף על פי שנשאר בחצי שכר. ב-1 ביולי קראדוק מונה לפיקוד על בסיס הצי המלכותי בפורטסמות' והועלה לדרגת קומודור מדרגה שנייה תוך שמירה על חובותיו כשליש. אדוארד השביעי מת ב-6 במאי 1910 וקראדוק נשאר עד סוף אוקטובר כדי לסייע לבנו החדש שהוכתר, המלך ג'ורג' החמישי.
בינתיים הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ב-24 באוגוסט 1910, ושוחרר מתפקידו באוקטובר. עדיין בשכר של חצי שכר קראדוק התאשפז בבית החולים המלכותי האסלר ב-24 בפברואר 1911 עם בעיות בכליות ושחרר את עצמו ב-7 במרץ כדי להשתתף בקורס מטה במכללה המלכותית למלחמה של הצי בפורטסמות' שנמשך עד 23 ביוני. הוא הגיע למקום השישי מתוך שבעה תלמידים, וצוין כ"קשוב מאוד, אבל חולה 1/3 מהקדנציה". ב-24 ליווה קראדוק מבקרים על סיפונה של ספינת סוחר ל-Cronation Fleet Review בספיטהד. הוא הפך למפקד הצי האטלנטי ב-29 באוגוסט, והניף את דגלו על סיפון אוניית המערכה פרה-דרדנוט אה"מ לונדון. כאשר אוניית קו אוקיינית SS דלהי עלתה על שרטון במהלך הלילה של 12/13 בדצמבר ליד קייפ ספרטל, מרוקו, וריסקה את כל סירות ההצלה שלה, קראדוק קיבלה הוראה לקחת את לונדון ואת הסיירת המשוריינת אה"מ דיוק אוף אדינבורו כדי להציל את הניצולים בים סוער. לקח חמישה ימים להוריד את כל הנוסעים ואנשי הצוות מהספינה, כולל אלכסנדר דאף, דוכס פייף הראשון, אשתו, הנסיכה המלכותית, ונכדות המלך. כהוקרה על מאמציו, הוא מונה לאביר מפקד המסדר הוויקטוריאני המלכותי ב-28 בפברואר 1912 ולאחר מכן הוענקה לו מדליית גאות הים.
במאי העביר קראדוק את דגלו לספינת הקרב אה"מ היברניה, שם הוא לקח אחריות על ניסויים שהצי המלכותי ערך בשיגור מטוסים מספינות. המפקד צ'ארלס סמסון כבר טס מהספינה האחות אה"מ אפריקה בזמן שעגנה קודם לכן, והיא העבירה את ציוד הטיסה שלה להיברניה, כולל מסלול שנבנה מעל המצודה שלה מעל הצריח הקדמי שלה בגודל 12 אינץ', שנמתח מהגשר שלה אל החרטום. סמסון המריא מהיברניה במטוס הדו-כנפי Short Improved S.27 שלו בזמן שהספינה נעה במהירות של 10.5 קשר (19.4 קמ"ש; 12.1 מייל לשעה) מול ג'ורג' החמישי בסקירת הצי המלכותי במפרץ ויימות' ב-9 במאי, האדם הראשון שהמריא מספינה נעה. קראדוק הוריד את דגלו ב-29 באוגוסט וקיבל חצי שכר.
ב-8 בפברואר 1913, הוא קיבל את הפיקוד על שייטת הסיירות הרביעית, לשעבר תחנת צפון אמריקה והודו המערבית (הבסיס העיקרי שנותר מהמחסנה המלכותית הצי המלכותי ובית האדמירליות במושבת המבצר הקיסרי הצפון-אטלנטי של ברמודה), והניף את דגלו בסיירות המשוריינות אה"מ דונגל ולאחר מכן אה"מ סאפוק. פקודותיו מהאדמירליות היו להגן על חיי ורכוש הבריטים במהלך המהפכה המקסיקנית המתמשכת, אך להימנע מכל פעולה שעלולה להתפרש כהתערבות בריטית בענייני פנים של מקסיקו. הנציג הבריטי למקסיקו, סר ליונל קרדן, לא הסכים בתוקף עם המדיניות הרשמית וטען להתערבות כלשהי. המצב התבלבל עוד יותר בגלל החשד האמריקאי לפעולות הבריטיות, מתוך אמונה שדוקטרינת מונרו פירושה שהאמריקאים לבדם יכולים להתערב במקסיקו.
יחד עם האדמירל משנה האמריקני פרנק פריידי פלטשר, קראדוק תיאם את פינוי אזרחים בריטים ואמריקאים מטמפיקו, מקסיקו, כאשר העיר הזו הייתה מאוימת על ידי המורדים. לאחר מכן הוא העביר את הדגל שלו לאה"מ אסקס ב-18 בפברואר 1914 והפליג לגלווסטון, טקסס, לשם הגיע בסוף החודש. שם הוא ביקר כמה מהפליטים והתקבל בכבוד על ידי האמריקאים, כולל ביקור אצל מושל טקסס, אוסקר קולקוויט לפני שחזר לים מקסיקו. קראדוק היה בטמפיקו, כאשר הצבא המקסיקני עצר לזמן קצר תשעה מלחים אמריקאים שרכשו דלק בעיר ב-9 באפריל. אדמירל משנה הנרי ט. מאיו, מפקד הכוחות האמריקנים מחוץ לחוף, דרש התנצלות, אך ממשלת מקסיקו סירבה. התקרית תרמה להחלטה האמריקנית לכבוש את וראקרוס ב-21 באפריל. קראדוק הצליח לפנות כ-1,500 פליטים מטמפיקו, מקסיקו סיטי ו-וראקרוס ללא תקלות.