stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באנו חושך לגרש
תולדות השיר

את השיר חיברה לוי-תנאי, מחנכת וכוריאוגרפית, בעת ששימשה גננת בקיבוץ רמת הכובש בשנים 1939–1946, שם הייתה מלמדת את הילדים את השיר.
בזיכרונותיה של אישה בשם אביבה כץ מילדותה בגן של לוי-תנאי, היא סיפרה: "עם בוא החורף, לקראת חג החנוכה, הייתה שרה לוי מעמידה את כל הילדים במעגל ומצווה עליהם להרים את יד ימין ולנוע בהתאם למנגינה 'באנו חושך לגרש, בידינו אור ואש', ולאחר ששלטנו היטב במילות הבית, נדרשנו לרקוע ברגל ימין בעוז על הרצפה ולנופף תוך הטיית הגוף לפנים ואז לשיר: 'סורה חושך, הלאה שחור!'".
בשנת 1953 התפרסם השיר בקובץ "חגים ומועדים בחינוך: למחנכים בגן ובכיתות הנמוכות" שבעריכת הגננת אסתר רבינוביץ ובכרך הראשון של ספר העזר לגננות "מה אספר לילד" שבעריכת יהודית גורביץ ושמואל נבון. מאז נדפס בקבצים שונים, בהם השירון לילדים "זמר חן" (1960) ו"מאה שירים ראשונים" (1981).
כבר בשנות ה-50 הפך השיר נפוץ בחגיגת חג החנוכה בישראל. החל משנות ה-60 הוא הוקלט בביצועים מגוונים.
תוכן

השיר בן שלושה בתים, שהמוכר והמושר שבהם הוא הבית הראשון. על פי ההקשר לחג החנוכה ניתן להבין כי בית זה מתייחס למרד החשמונאים, אך ההיסטוריה שבבסיס החג אינה מוזכרת בשיר כלל: הבית הראשון עוסק בכוחם של הרבים להאיר – וממנו גם נגזר הפזמון החוזר: "סוּרָה, חושך! הלאה, שחור! / סוּרָה מפני האור!" הבית השני מציג את הסביבונים, ואילו הבית השלישי והאחרון מתייחס כמדומה לילדים, שלהם מיועד השיר.
את המילים "סורה חושך" מקובל ללוות בהרמת יד ימין וברקיעה בחוזקה ברגל ימין – כפי שלימדה לראשונה בעצמה שרה לוי-תנאי בגן הילדים כשיר משחק.
המשפט "כָּל אֶחָד הוּא אוֹר קָטָן, וְכֻלָּנוּ – אוֹר אֵיתָן" מזכיר במידה מסוימת את המשפט "כשם שהמעט מן האור מסלק הרבה מן החשכה" של רבנו בחיי בספרו חובות הלבבות (שער ייחוד המעשה, פרק ה).
הצירוף "באנו חושך לגרש" הפך למטבע לשון המשמש בהקשרים שונים.
ראו גם

חושך (פירושונים)
מכת חושך
שירים נוספים של שרה לוי-תנאי:
ליצן קטן נחמד
נסדר מעגל גדול
הערות שוליים

↑  באנו חושך לגרש - "השיר שכתבה הגננת שרה לוי תנאי שאותו גם הלחינה לילדי הגן", קובי לוריא בשיחה עם רבקה מיכאלי, 103FM,‏ 19 בדצמבר 2014.
↑  מצוטט על ידי קובי לוריא בשיחה עם רבקה מיכאלי, באנו חושך לגרש - "השיר שכתבה הגננת שרה לוי תנאי שאותו גם הלחינה לילדי הגן", 103FM,‏ 19 בדצמבר 2014.
↑  אסתר רבינוביץ (עורכת), חגים ומועדים בחינוך: למחנכים בגן ובכיתות הנמוכות, תל אביב: אורים – המרכז לחינוך וארגון עובדיו, תשי"ד 1953, עמ' 153 (מילים), 367 (תווים).
↑  יהודית גורביץ ושמואל נבון (עורכים), מה אספר לילד, א: ספר עזר לגננת, למורה בכתות א' ב' ולהורים, תל אביב: עמיחי, תשי"ג, עמ' 67–68 (הוראות לשילובו של השיר בחגיגה: עמ' 63).
↑  הדסה ביריביס, משה דפנא, עמנואל עמירן ואברהם עומר (עורכים), זמר-חן: שירון לגני הילדים ולכיתות היסוד א'–ב', תל אביב: בית הוצאה של איגוד הקומפוזיטורים בשיתוף עם ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ-ישראל – המרכז לתרבות ולחינוך, 1960, עמ' 49.
↑  ראו לדוגמה מה נשמע, דבר, 24 בדצמבר 1954; רו"ן, ראיתי שמעתי | נרות חנוכה, הארץ, 29 בנובמבר 1956.
↑  דוגמאות לכך: ארז גרטי, באנו חושך לגרש: האור, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 25 נובמבר 2010; אייל שויקי, KICK, באנו חושך לגרש: לקחת גביע ולנצח את הגזענות, באתר ynet, 4 באפריל 2017; ,משה כהן, ‏"באנו חושך לגרש": אלפים הפגינו בשדרות רוטשילד בתל אביב, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2017; האב פרנצ'סקו פאטון, ‏באנו חושך לגרש: לא רוצים שהקיצוניות תשלוט בעולם? קולכם חייב להישמע חזק וברור, באתר מעריב אונליין, 16 בדצמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 943c0de1-eecd-45f6-bea2-ecc83e209fef 
הכיתוב "כולנו אור איתן" במציב באנו חושך לגרש בכיכר החטופים
ברניס בז'ו

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1976 (בת 48) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 שם לידה:  Berenice Consuelo Bejo 
 מדינה:  צרפת, ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 בן או בת זוג:  מישל הזנוויציוס 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס רומי שניידר (2012)  פרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר (2012)  פרס השחקנית הטובה ביותר (2013)  פרס לומייר לשחקנית הטובה ביותר  Golden stars of French cinema 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברניס בז'ו (בצרפתית: Bérénice Bejo; נולדה ב-7 ביולי 1976) היא שחקנית קולנוע צרפתייה, זוכת פרס סזאר על תפקידה בסרט "הארטיסט"; עבורו גם הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ולפרס גילדת שחקני המסך.
קורות חייה

בז'ו נולדה בבואנוס איירס לקולנוען הארגנטינאי מיגל בז'ו ובגיל שלוש עברה להתגורר בצרפת.
קריירה

בשנת 2000 הועמדה בז'ו לפרס פריצת השנה של פרס סזאר על הופעתה בקומדיה "השחקנית החדשה הטובה ביותר".
התפרסמה בפעם הראשונה בהוליווד בשנת 2001 בדרמת הפעולה התקופתית "סיפורו של אביר", בה שיחקה בתפקיד כריסטיאנה חברתה הנאמנה של הגברת הצעירה ממעמד האצולה ג'וסלין (שאנין סוסאמון).
ב-2006 שיחקה בקומדיית הריגול הצרפתית "אוס 117: קהיר, קן המרגלים" בתור לארמינה אל אקמר בטוצ' אהובתו של הסוכן החשאי 117 (ז'אן דוז'רדן).
ב-2011 זכתה בז'ו להצלחה גדולה הודות להופעתה בתפקיד פפי מילר אהובתו של כוכב הסרטים האילמים ג'ורג' ולנטין בדרמה הצרפתית האילמת "הארטיסט". בז'ו זכתה לשבחים ממרבית מבקרי הקולנוע בהוליווד והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס באפט"א ולפרס גילדת שחקני המסך. היא זכתה בפרס סזאר ובפרס לומייר.
בשנת 2013 זכתה בז'ו בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן על הופעתה בסרט הצרפתי "העבר".
בשנת 2021 שיחקה בסרט הישראלי "הסירו דאגה מלבכם" של הבמאי תום שובל.
בשנת 2022 שיחקה בז'ו בסרטו של מישל חזנוויצ'וס "קאט!" (אנ'); קומדיית זומבים המהווה רימייק לסרט יפני משנת 2017.
חיים אישיים

לבז'ו שני ילדים משותפה לחיים הבמאי מישל הזנוויציוס זוכה פרס האוסקר לשנת 2011. השניים שיתפו פעולה בסרטים "הארטיסט", "סוכן חשאי 117: קהיר, רשת מרגלים" ו-"יוצא מן הכלל".
פילמוגרפיה

שבויה (2000)
השחקנית החדשה הטובה ביותר (2000)
סיפורו של אביר (2001)
עשרים וארבע שעות בחיי אישה (2002)
פעם בחיים (2004)
דהירה (2005)
סוכן חשאי 117: קהיר, רשת מרגלים (2006)
הבית (2007)
סידורים אחרונים (2008)
הארטיסט (2011)
העבר (2013)
החיפוש (2014)
ילדות של מנהיג (2015)
Éternité ‏(2016)
יוצא מן הכלל (2017)
המסע המופלא של הפקיר (2018)
סודות בין אחיות (2018)
Funan ‏ (2019)
גיבור חייה (2020)
הסירו דאגה מלבכם (2021)
L'homme de la cave ‏(2021)
קאט! (אנ') (2022)
יונק הדבש (אנ') (2022)
עם חברים כאלה (2022)
Another End‏ (2024)
La contadora de películas ‏(TBA)
1952 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1952  בספרות |  |
< · 1950 · 1951 – 1952 – 1953 · 1954 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1952 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים נבחרים חדשים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים נבחרים חדשים > סיפורת

אייזיק אסימוב - זרמי חלל
אייזיק אסימוב - מוסד וקיסרות
רלף אליסון - האדם הבלתי נראה
ארנסט המינגוויי - הזקן והים
ג'ון סטיינבק - קדמת עדן
ספרים נבחרים חדשים > ספרי ילדים ונוער

ק.ס. לואיס - המסע בדורך השחר (הספר השלישי בסדרת ספרי דברי ימי נרניה)
מרי נורטון - הלקחנים
אלוין ברוקס וייט - חוות הקסמים
ספרים נבחרים חדשים > מחזות

אגתה כריסטי - מלכודת העכברים
נולדו

19 בפברואר - אמי טאן, סופרת אמריקאית
29 בפברואר - טים פאוורס, סופר פנטזיה אמריקאי
5 במרץ - רובין הוב, סופרת פנטזיה אמריקאית
7 במרץ - ויליאם בויד, סופר ותסריטאי אנגלי.
11 במרץ - דאגלס אדמס, סופר מדע בדיוני אנגלי (נפטר ב-2001)
23 במרץ - קים סטנלי רובינסון, סופר מדע בדיוני אמריקאי
7 ביוני - אורהאן פאמוק, סופר טורקי וחתן פרס נובל
20 ביוני - ויקרם סת, סופר הודי
6 ביולי - הילרי מנטל, סופרת בריטית (נפטרה ב-2022)
18 ביולי - פר פטרסון, סופר נורווגי
28 באוגוסט – ריטה דאב, משוררת אפרו-אמריקאית
נפטרו

19 בפברואר - קנוט האמסון, סופר נורווגי וחתן פרס נובל (נולד ב-1859)
1 באפריל - פרנץ מולנר, מחזאי וסופר יהודי-הונגרי (נולד ב-1878)
1 ביוני - ג'ון דיואי, פילוסוף ופסיכולוג אמריקאי (נולד ב-1859)
26 בספטמבר - ג'ורג' סנטיאנה, פילוסוף, מסאי, משורר וסופר אמריקאי (נולד ב-1863)
13 בנובמבר – מרגרט וייז בראון, סופרת ילדים אמריקאית (נולדה ב-1910)
פרסים

פרס נובל לספרות: פרנסואה מוריאק
ג'וד היל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוגוסט 2010 (בן 14) גילפורד, מחוז דאון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וד היל (באנגלית: Jude Hill; נולד ב-1 באוגוסט 2010) הוא שחקן צפון אירי. ידוע בשל תפקידו כבאדי בסרט בלפסט, עליו זכה בפרס בחירת המבקרים לשחקן הצעיר הטוב ביותר.
ביוגרפיה

היל נולד בגילפורד, כפר במחוז דאון ליד ארמה לשונין ודריל. יש לו אחות  ואח קטנים.
היל עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי "בלפסט" של קנת בראנה. סיפורו של הסרט מסופר בעיקר דרך עיניו של דמותו של היל, באדי. היל היה בן 9 כשהוא לוהק לתפקיד הראשי בסרט מתוך 300 שחקנים צעירים שנבחנו, בן 10 כשהצילומים התרחשו ובן 11 כשהסרט יצא לאור ב-2021.
היל גם שיחק את התפקיד הראשי בסרט הקצר על מלחמת העולם השנייה "Rian", שיצא לאור בפסטיבל הסרטים CineMagic ב-2021.
באוקטובר 2022 פורסם כי היל ישתף פעולה בשנית עם בראנה, הפעם בעיבוד קולנועי לספר "תעלומת הרצח במסיבה" של אגאתה כריסטי, אותו יביים בראנה. הסרט צפוי לצאת לאקרנים בספטמבר 2023.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | בלפסט | באדי |  |
| 2023 | רדופים בוונציה | לאופולד פרייר | מועמד פרס אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו להופעת הנוער הטובה ביותר (לשחקן מתחת לגיל 18) (2023) |
| TBA | Holland | הארי ונדרגרוט |  |
| יפורסם בהמשך | Mandrake | לוק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | רצח לפי הספר | סם בלקיסטון | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  McGonagle, Suzanne (13 באוקטובר 2021). "Kenneth Branagh's new movie Belfast and Co Down actor (11) tipped for Oscar glory". נבדק ב-4 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McGoran, Peter (5 באוקטובר 2021). "Kenneth Branagh's Belfast: Mum of 10-year-old star says it's surreal to see him on big screen". נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ritman, Alex (4 בנובמבר 2021). "Next Big Thing: 11-Year-Old 'Belfast' Star Jude Hill on the "Crazy" Experience Being Cast as a Young Kenneth Branagh". נבדק ב-4 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Glynn, Elinor (30 בנובמבר 2020). "Gilford actor in the spotlight for Cinemagic film". נבדק ב-4 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1254154892  NKC: xx0310380  VIAF: 5164907858017852343   WorldCat (עם VIAF): 5164907858017852343
מולדובה באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  מולדובה מולדובה
 רשת שידור:  TRM
 השתתפות ראשונה:  אוקראינה קייב, 2005
 זכיות:  0
 השתתפויות:  20
 היעדרויות:  1
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
מולדובה השתתפה באירוויזיון כ־20 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2005. מולדובה תעדר מהתחרות לראשונה באירוויזיון 2025 כתוצאה בעיות כלכליות.
רקע

כבר בהשתתפות הראשונה הצליחה מולדובה להגיע להישג גבוה כאשר הגיעה למקום השישי עם השיר "Bunika Bate Toba" ("סבתא פועמת בתוף") שבוצע על ידי הלהקה Zdob şi Zdub. השיר העפיל לשלב הגמר לאחר שסיים שני בחצי הגמר. מולדובה לא הצליחה לשחזר את ההצלחה מהשנה הראשונה של השתתפותה בתחרות, והיא הגיעה למקום ה-20 בגמר אירוויזיון 2006. היא העפילה אוטומטית לגמר לאור המיקום הגבוה אותו קיבלה ב-2005, אך השיר "Loca" ("משוגעת") לא הצליח להרשים את הקהל, והיא סיימה את ההצבעה עם 22 נקודות.
רשת השידור המולדובנית TRM, שקלה לפרוש מאירוויזיון 2007 עקב התוצאות הנמוכות אותן היא קיבלה ב-2006. אולם, בתגובה ללחץ הציבורי, החליטה רשת השידור לשלוח את הזמרת נטליה בארבו עם השיר "Fight" ("הילחם"). באירוויזיון היא הצליחה להעפיל לשלב הגמר בו היא סיימה במקום ה-10. ב-2008 נכשלה מולדובה להעפיל לגמר בפעם הראשונה, והיא סיימה את התחרות כשהיא ממוקמת במקום ה-11 בשלב חצי הגמר.
ב-2017 מולדובה רשמה את הישג השיא שלה בכל הזמנים כאשר זכתה במקום השלישי בגמר.
רקע > הצבעות

רומניה, שכנתה של מולדובה, נוהגת להעניק לה מספר רב של נקודות, ומולדובה מעניקה לה מספר רב של נקודות. ב-2005, 2006, 2007, 2009, 2011, 2012, 2013, 2017 (הצבעת הקהל) ו-2018 (הצבעת הקהל), רומניה העניקה למולדובה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. ב-2006-2012, 2014, 2015 ו-2017, מולדובה העניקה לרומניה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות.
השירים שייצגו את מולדובה בתחרות

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | זדוב שי זדוב | "Bunika bate toba" | "סבתא פועמת בתוף" | 6 | 148 | 2 | 207 |
| 2006 | ארסניום, נטליה גורדיינקו ו־Connect-R | "Loca" | "משוגעת" | 20 | 22 | X | X |
| 2007 | נטליה בארבו | "Fight" | "הילחם" | 10 | 109 | 10 | 91 |
| 2008 | ג'טה בורלקו | "A Century of Love" | "המאה של האהבה" | X | X | 12 | 36 |
| 2009 | נלי צ'ובנו | "Hora din Moldova" | "ריקוד ממולדובה" | 14 | 68 | 5 | 106 |
| 2010 | פרוג'קט סאנסטרוק ואוליה טירה | "Run Away" | "ברח" | 22 | 27 | 10 | 52 |
| 2011 | זדוב שי זדוב | "So Lucky" | "בר מזל" | 12 | 97 | 10 | 54 |
| 2012 | פשה פארפני | "Lăutar" | "מוזיקה רומנית מסורתיות" | 11 | 81 | 5 | 100 |
| 2013 | אליונה מון | "O mie" | "אלף" | 11 | 71 | 4 | 95 |
| 2014 | כריסטינה סקרלט | "Wild Soul" | "נשמה פרועה" | X | X | 16 | 13 |
| 2015 | אדוארד רומניוטה | "I Want Your Love" | "אני רוצה את אהבתך" | X | X | 11 | 41 |
| 2016 | לידיה איסק | "Falling Stars" | "כוכבים נופלים" | X | X | 17 | 33 |
| 2017 | פרוג'קט סאנסטרוק | "Hey, Mamma!‎" | "היי מאמה!" | 3 | 374 | 2 | 291 |
| 2018 | דו-רה-דוס | "My Lucky Day" | "יום המזל שלי" | 10 | 209 | 3 | 235 |
| 2019 | אנה אודובסקו | "Stay" | "להישאר" | X | X | 12 | 85 |
| 2020 | נטליה גורדיינקו | "Prison" | "כלא" | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת |
| 2021 | נטליה גורדיינקו | "Sugar" | "סוכר" | 13 | 115 | 7 | 179 |
| 2022 | זדוב שי זדוב ופראצי אדווחוב | "Trenulețul" | "רכבת" | 7 | 253 | 8 | 154 |
| 2023 | פשה פארפני | "Soarele și luna" | "השמש והירח" | 18 | 96 | 5 | 109 |
| 2024 | נטליה בארבו | "In the Middle" | "במרכז" | X | X | 13 | 20 |
לא נטלה חלק ב-2025
מגישי הניקוד מטעם מולדובה

| שנה | מגיש |
| --- | --- |
2005: אלנה קאמרזאן
2006: סווטלנה קוקוש
2007: אנדריי פורובין
2008: ויטאלי רוטארו
2009: סנדו לאנקה
2010: טניה סרגה
2011: גטה בורלקו
מבחר תמונות

ארסניום, נטליה גרודינקו ו־Connect-R באתונה (2006)
נטליה בארבו בהלסינקי (2007)
גטה בורלקו בבלגרד (2008)
פרויקט מכת שמש ואוליה טירה באוסלו (2010)
זדוב שי זדוב בדיסלדורף (2011)
אליונה מון במאלמה (2013)
דו-רה-דוס בליסבון (2018)
אנה אודובסקו בתל אביב (2019)
ראו גם

רומניה באירוויזיון
מולדובה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
הערות שוליים

↑  ניצן אלירז, מולדובה: פרישה דרמטית מתחרות האירוויזיון!, באתר EuroMix, ‏22 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0e09b5d5-c550-4fb8-8ffd-4d1ea8285ca7
רגימנט אזוב

| --- | --- |

התג של אזוב, מאז 2015
 פרטים
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 שיוך:  המשמר הלאומי של אוקראינה המשמר הלאומי של אוקראינה
 סוג:  רגימנט
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מאי 2014 – הווה (כ־10 שנים)
 מלחמות:  המלחמה בדונבאס
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  דניס פרוקופנקו 
 
מחלקת המבצעים המיוחדים של אזוב (באוקראינית: Окремий загін спеціального призначення) היא יחידה ימנית קיצונית נאו-נאצית המשתייכת למשמר הלאומי של אוקראינה. השתתפה לראשונה בלחימה בזמן הכיבוש מחדש של מריופול מידי כוחות בדלנים פרו-רוסים ביוני 2014. אזוב הוקם בתחילה כמיליציה התנדבותית ב-5 במאי 2014 במהלך המשבר באוקראינה. ב-12 בנובמבר 2014, אזוב שולב במשמר הלאומי של אוקראינה (הכפוף למשרד הפנים של אוקראינה), ומאז כל החברים ביחידה הם חיילים בחוזה המשרתים במשמר הלאומי של אוקראינה.
בשנת 2018 פעילי זכויות אדם ישראלים חתמו על העצומה להפסקת מכירת נשק לאוקראינה בטענה שישראל מוכרת נשק אוטומטי בסגנון תבור ונגב לממשלת אוקראינה בידיעה שחלק מהנשק הזה מגיע לידיהם של המיליציה הימנית קיצונית אזוב. למרות ההאשמות כי הקבוצה היא אנטישמית, חלק מחברי הקהילה היהודית באוקראינה תומכים ומשרתים בגדוד אזוב. אחד מחבריה הבולטים הוא נתן חזין, מנהיג "מאות היהודים" במהלך הפגנות יברומאידאן ב-2013 בקייב.
בשנת 2017 הוערך גודלו של הגדוד בלמעלה מ-2,500 חברים, אך עד שנת 2022, הוא הוערך בכ-900.
ב-2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, רגימנט אזוב נלחם נגד הצבא הרוסי במריופול ובראשו ניצב דניס פרוקופנקו. עם כיבוש מריופול וכניעת המגינים נפלו בשבי הרוסי רבים מלוחמי הרגימנט. שני מפקדי אזוב, שלא נפלו בשבי, Konstantin Nemicev ו-Serghei Veliciko מבוקשים על ידי הרוסים באשמת עינוי ורצח שבויים רוסים. הרוסים הציעו מיליון רובלים (שווה ערך ל-16,600 יורו בעת הפרסום) עבור מידע שיוביל ללכידתם.
תג נוסף של אזוב שמציג את סמל הוולפסאנגל(אנ') הנאצי לצד סמל השמש השחורה הנאו-נאצי
ראו גם

משרד הפנים (אוקראינה)
המשמר הלאומי של אוקראינה
הערות שוליים

↑  Congress Has Removed a Ban on Funding Neo-Nazis From Its Year-End Spending Bill | The Nation, The Nation, ‏4 בundefined 2016
↑  Lazaredes, Nicholas (23 במרץ 2015). "Ukraine crisis: Inside the Mariupol base of the controversial Azov battalion". ABC News. Sydney. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Роз'яснення щодо статусу спецпідрозділу "Азов" [Clarification as to the status of Special Forces "Azov"]. ngu.gov.ua (באוקראינית). 23 באפריל 2015. אורכב מ-המקור ב-9 ביולי 2015. נבדק ב-23 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rights groups demand Israel stop arming neo-Nazis in Ukraine, Haaretz, ‏1 ביוני 2018
↑  Антисемитизм или манипуляция: усиливается ли притеснение евреев в Украине
↑  Rușii oferă recompensă pentru prinderea a doi dintre comandanţii regimentului Azov. Ce sumă au pus la bătaie (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810713212605606  GND: 1258009811  LCCN: nb2016018139  NKC: ko20231176544  VIAF: 47147662825760550118   WorldCat (עם VIAF): 47147662825760550118
רנה דקארט

.
| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1596 ממלכת צרפת לה איי, צרפת
 פטירה:  11 בפברואר 1650 (בגיל 53) שוודיה סטוקהולם, שוודיה
 מקום קבורה:  כנסיית סן ז'רמן דה פרה 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  collège Henri-IV de La Flèche, אוניברסיטת אוטרכט, אוניברסיטת ליידן, Prytanée National Militaire 
 מנחה לדוקטורט:  Isaac Beeckman, יעקובוס גוליוס 
 זרם:  רציונליזם
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, תורת ההכרה, מתמטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, תאורטיקן מוזיקה, כותב מכתבים, מהנדס אוטמטונים, איש צבא, אסטרונום, מוזיקולוג, פיזיקאי, מתמטיקאי, סופר 
 הושפע מ:  אפלטון, אריסטו, אנסלם מקנטרברי, תומאס אקווינס
 השפיע על:  ברוך שפינוזה, ניקולה מלברנש, גוטפריד לייבניץ, ג'ון לוק, בלז פסקל, אייזק ניוטון, עמנואל קאנט, יוהאן גוטליב פיכטה, אדמונד הוסרל, נועם חומסקי, דייוויד צ'אלמרס ורבים אחרים.
 מדינה:  צרפת 
 יצירות ידועות:  מאמר על המתודה, הגאומטריה, The Description of the Human Body 
 בן או בת זוג:  Helena Jans van der Strom 
 צאצאים:  Daniel Fernández Muiño 
 חתימה:   
 
פסל של רנה דקארט מאת ז'אן פויפורקט בסגנון אר דקו באמסטרדם
תעודת סיום מבית הספר הישועי "Collège Royal Henry-Le-Grand", ‏
מקום לידתו של דקארט
קברו של דקארט, בכנסיית סן ז'רמן דה פרה בפריז
כתב ידו של רנה דקארט
רֶנֶה דֶקַארְט (בצרפתית: ‏René Descartesקובץ:LL-Q150 (fra)-GrandCelinien-Descartes.wav‏Ⓘ‏;‏ 31 במרץ 1596, לה איי, צרפת – 11 בפברואר 1650, סטוקהולם, שוודיה), מוכר גם בצורה הלטינית של שמו רֶנַאטוּס קַרְטֶזִיּוּס (Renatus Cartesius), היה פילוסוף ומתמטיקאי צרפתי. נחשב לאחד ההוגים החשובים והמשפיעים בהיסטוריה המערבית.
הוא השפיע הן על פילוסופים בני זמנו והן על אלו שבאו אחריהם, ונודע בגישתו הרציונליסטית המעמידה את התבונה ותכונות המציאות הא-פריוריות (כלומר, הקודמות להתנסות) במרכז חקירותיו. דקארט התעסק בעיקר ביכולת להגיע לידיעה ודאית וביחס בין גוף לנפש. אף על פי שהיה מוכר בעיקר עקב הגותו פורצת הגבולות בפילוסופיה, הוא השיג פרסום רחב גם כממציא של מערכת הצירים הקרטזית ("קרטזית" מלשון "קרטזיוס", הצורה הלטינית של "דקארט"). מערכת זו הייתה בעלת השפעה רבה על התפתחות המתמטיקה המודרנית.
ביוגרפיה

דקארט נולד בקומונה לה היי אנ-טורן (ששינתה את שמה לדקארט על שמו) בפרובינציה לשעבר טורן, מחוז אנדר ולואר, בחבל סאנטר-עמק הלואר שבצרפת. בגיל 14 חודשים נפטרה אימו, ובגיל 11 שלח אותו אביו, שהיה שופט בבית המשפט הגבוה לצדק, לבית הספר של הישועים (Collège Royal Henry-Le-Grand) בלה פלש (La Flèche), ומשם לאוניברסיטת פואטייה. במטרה להשביע את רצון אביו, למד דקארט משפטים והוסמך בשנת 1616, אולם הוא לא עבד כעורך דין. עם סיום לימודיו עבר לפריז.
בהתאם לשאיפותיו לקריירה כקצין מקצועי, הצטרף דקארט כשכיר חרב לצבאות שונים, פרוטסטנטים וקתולים. בגיל 22 שירת בצבא פרוטסטנטי בהולנד תחת פיקודו של מאוריץ, נסיך אורנז' (בין השנים 1618–1619) ולמד הנדסה צבאית בברדה, שם פגש את הפיזיקאי ההולנדי איזאק בקמן שעורר בו עניין במתמטיקה ובפיזיקה ובפרט בבעיות של נפילת גופים כבדים.
בשנת 1619 עבר לשרת בצבא קתולי בגרמניה תחת פיקודו של מקסימיליאן דוכס בוואריה, והשתתף בקרבות מלחמת שלושים השנים בצ'כיה, שם, ב-10 בנובמבר, היה לו חיזיון על מערכת מתמטית ומדעית חדשה. בשנת 1622 חזר לצרפת, מתוגמל מספיק על מנת לא להיטרד בבעיות פרנסה בשארית חייו, ובילה את השנים הבאות בפריז ובחלקים אחרים של אירופה. הוא אף היה נוכח בזמן מצור לה רושל שהטיל הקרדינל רישלייה בשנת 1627.[דרוש מקור]
בשנת 1628 חיבר את כללים להכוונת הדעת, ועבר להולנד בה גר עד שנת 1649. בשנה זו החל גם לעבוד על יצירה נוספת בשם העולם. בשנת 1633 הורשע גלילאו גליליי בידי האינקוויזיציה, ודקארט החליט לזנוח את תכנוניו לפרסם את "העולם", שעסק בנושאים דומים לאלו בהם עסק גלילאו.
בשנת 1637 פרסם דקארט את חיבורו מאמר על המתודה (Discours de la Méthode) שכלל שלושה חיבורים: אופטיקה, מטאורולוגיה וגאומטריה. בשנת 1641 פורסם ספרו החשוב ביותר, הגיונות על הפילוסופיה הראשונית (Meditationes de prima philosophia). בספר כלל דקארט גם שש טענות-נגד של הוגי התקופה, בהם תומאס הובס ואחרים, ותגובותיו להן. במהדורה השנייה שיצאה שנה לאחר מכן, נוספה קבוצה שביעית של השגות ותשובות.
בשנת 1644 פרסם את ספרו עקרונות הפילוסופיה (Principia philosophiae), שהוקדש לנסיכה אליזבת מבוהמיה איתה ניהל תכתובת ארוכה, ובשנת 1647 קיבל הקצבה מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ופרסם את הערות על אודות מסמך (Notae in programma), בתגובה לפרסומו של תלמידו לשעבר, הנריקוס רגיוס.
דקארט לא נשא אישה מעולם, אולם בשנת 1635 נולדה לו בת מחוץ למערכת הנישואים, פרנסין (Francine). היא מתה בהיותה בת חמש. המוטו שלו היה "מי שמסתתר היטב, חי היטב" (Bene vixit qui bene latuit).
בשנת 1649 קיבל דקארט את הזמנתה של המלכה כריסטינה ונסע לשוודיה. בשנה זו פורסמה גם יצירתו הפעלויות הנפש (Les passions de l'âme), שהוקדשה אף היא לנסיכה אליזבט מבוהמיה. דרישתה של המלכה כריסטינה הייתה לקבל שיעורים בשעות הבוקר המוקדמות, בעוד שדקארט היה רגיל לעבוד במיטתו עד שעות הצהריים.
דקארט מת בסטוקהולם ב-11 בפברואר 1650 (כשנה לאחר הגעתו), בגיל 53 בנסיבות שנחשבו תחילה כדלקת ריאות, אך נחקרו בהמשך כחשד להרעלה. הוא קבור בכנסיית סן ז'רמן דה פרה בפריז.
ביוגרפיה > נסיבות מותו

הדיעה הרווחת בספרות ההיסטורית היא שרנה דקארט מת ב-11 בפברואר כתוצאה מדלקת ריאות, על פי מכתבו של שגריר צרפת בשוודיה מר חנות:
דקארט היה אמור ללמד את כריסטינה, מלכת שוודיה הפרוטסטנטית לפני המרת הדת המתוכננת שלה לקתולית.
בשנת 2009 פורסם ספרו של תיאודור אברט בגרמנית ובשנת 2019 יצא מאמרו באנגלית "האם דקארט מת מהרעלה", בו אברט משער על סמך מסמכי ארכיון בפריז ובשוודיה ובהם רישומי הרופא, כי רנה דקארט הורעל לאחר שטעם מלחם הקודש ספוג במנה של זרניך (ארסן). על סמך רישומי הרופא ותעודות נוספות, אברט שיער שמיסיונר בסטוקהולם בשם ז'אק ויוגה, הרעיל את דקארט כי חשש שדעותיו בנושאי דת יחבלו בהמרת הדת המתוכננת של כריסטינה. לטענת אברט, דקארט חש בהרעלה ואף ביקש מרופאו תרופות להקאה ושלשול.
כפילוסוף

דקארט ידוע בניסיונו להתמודד עם בעיית הספקנות בפילוסופיה ולמעשה מאז דקארט נושא הדיון העיקרי בקרב הפילוסופים, שהיה עד כה תורת ההוויה, הוחלף כעת בתורת ההכרה, כלומר שהדיון סביב השאלה "מה קיים?" הוחלף בדיון סביב השאלה "מה נוכל לדעת, אם בכלל?".
דקארט רצה למצוא בסיס מוצק לכל החקירה המדעית, ולשם כך רצה למצוא את בסיס הידע הוודאי ממנו יוכל להתחיל. על-מנת להגיע לאמת ודאית כלשהי, דקארט ניסה קודם לרוקן את ידיעתו מכל מה שניתן להטיל בו ספק, ולאחר-מכן לחזור להאמין שוב רק במה שיש הצדקה לכך. הוא עצמו דימה את מתודה זו לסוחר תפוחים המרוקן את כל ארגזיו מתפוחים, ומחזיר רק את אלו שאינם רקובים. ראשית, הטיל ספק בתעתועים שכבר השכל הישר יטען שאינם אלא אשליה (למשל: גודלו של גוף במרחקים שונים, שינוי צורתו של גוף שאנו מביטים בו כשהוא בתוך מים, חלום). לאחר-מכן, הטיל ספק בכל הידיעות שחושיו מוסרים לו, בכך הטיל ספק בכל העולם אשר ראה סביבו. לאחר מכן, הטיל ספק גם בחוקי ההיגיון, תוך הצעת ה"שד המתעתע": הוא הציע אפשרות לפיה קיים שד הגורם לנו לחשוב מחשבות שגויות, ובכך מתעתע בהיגיון שלנו. עצם האפשרות כי קיים שד שכזה, מונעת מאיתנו להניח בביטחון כי ההיגיון אליו אנו רגילים הוא הנכון. כעת, ניסה דקארט למצוא את העובדה הוודאית הראשונה, ממנה יתקדם ויחתור אל האחרות.