stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תעשיית הרכב בישראל
אוטוקרס חב' בע"מ > ההתרחבות והנפילה

בשנים 1965-1963 בנתה אוטוקרס את מפעלה החדש בטירת כרמל. במהלך אותן שנים חלו שינויים משמעותיים במבנה החברה. השותפה, "החברה הישראלית לאוטומובילים" מכרה את החזקותיה, ושיתוף הפעולה עם רליאנט הסתיים. תחתיהם נכנסה יצרנית המשאיות והאוטובוסים "ליילנד" באמצעות חברת הבת שלה, "סטנדרד-טריומף" ולשותפות נכנסה גם חברת כור תעשיות. אוטוקרס, שהייתה מיזם שרוכז בעיקר בידיו של יצחק שובינסקי, הפכה לחברה המוחזקת בידי קונצרנים וחולשת על מספר מפעלים. היזם שובינסקי עצמו אחז ב-27% ממניות החברה.
במסגרת המלצותיה של ועדה ממשלתית – ועדת ברתל, נעשה ניסיון למזג את תעשיות הרכב בארץ, תעשיות שכללו בעיקר את "אוטוקרס", "ליילנד אשדוד" (שייצרה בעיקר אוטובוסים באשדוד) ו"קייזר-אילין" שהייתה מצויה כבר בקשיים כלכליים. בשנת 1969 בוצע המיזוג הכפוי כש"אוטוקרס" רכשה את "קייזר-אילין".
במקביל הוקם מפעל רכב חדש בנצרת בבעלות "החברה הישראלית לאוטומובילים", סוכני פורד ושותפי העבר של "אוטוקרס". הגידול המהיר היה בעוכריה של אוטוקרס. מניהול ריכוזי המבוסס על אדם אחד הפכה החברה לגוף קונצרני המייצר במספר מפעלים, מכוניות משפחתיות, ג'יפים וכלי רכב כבדים (במפעל "ליילנד" באשדוד).
משנת 1966 פקד את ישראל מיתון קשה. היקף ההזמנות מהמפעל ירד, ייצורם של דגמים חדשים כמו ה"גלבוע" נכשל בשווקים, והמכונית החדשה של אוטוקרס, ה"טריומף", לא זכתה להצלחה, בעיקר בשל דרישת הממשלה שלא לייצרו בנפח מנוע של 1300 סמ"ק, אלא רק 1500 סמ"ק, כדי שלא להתחרות עם ה"אסקורט" שהחל לצאת מקו הייצור של מפעלי הרכב בנצרת. גל פיטורין פקד את אוטוקרס, במסגרתו פוטרו 200 עובדים. הצרכן הכמעט יחיד היה צה"ל, ודגמים נוספים שיצאו אל השוק בסוף שנות ה-60 ובמהלך שנות ה-70 לא הצליחו להתבסס בשוק האזרחי.
בתחילת שנות השבעים החלו חשדות כלכליים ופליליים מרחפים מעל ראשו של שובינסקי, חשדות שבסופו של דבר זוכה מכולם. יחסיו עם השותפה כור תעשיות עלו על שרטון, והשותפות התפרקה כאשר שובינסקי נותר עם המפעל בטירת כרמל.
הפיחות הגדול בשנת 1971, ביקושים יורדים לתוצרת המפעל ועצירת האשראי על ידי הבנקים הביאו את "אוטוקרס" אל פשיטת רגל ובמסגרת כינוס הנכסים איבד שובינסקי את החזקותיו בחברה. באוגוסט 1971 פורקה החברה. מפעל "קייזר-אילין" נסגר ויצור הג'יפים שלו הועבר למפעלי נצרת. מפעל "אוטוקרס" בטירת כרמל נמכר לחברת כלל והפך ל"תעשיות רום כרמל".
בשנת 1977 החל המפעל לייצר רכב חדש, גם הוא מפיברגלאס ומצויד במנוע פורד – ה"רום" 1300. רכב זה יוצר כרכב פרטי, סטיישן, מסחרי וטנדר עד לשנת 1981, שנה בה נסגר המפעל סופית.
תעשיות רכב נצרת עילית

תעשיות רכב נצרת עילית (תע"ר) הייתה חברה ישראלית לייצור משאיות, אוטובוסים, רכבי שטח וכלי רכב אחרים למטרות אזרחיות וצבאיות. החברה שייכת לקבוצת מכשירי תנועה ומכוניות בע"מ.
בשנת 1966 הקימה חברת מכשירי תנועה, שעסקה ביבוא מכוניות פורד וקרייזלר, מפעל להרכבת כלי רכב - תעשיות רכב נצרת עילית.
הדגמים הראשונים שיצאו מפס ייצור המפעלי היו דגמי פורד: פורד אסקורט (הורכבו קרוב ל-5,000 יחידות), פורד טרנזיט, משאיות סדרה D (אנ'), אוטובוסים.
לאחר סגירת מפעל קייזר-אילין בחיפה בשנת 1968, "תעשיות רכב נצרת עילית" החל בהרכבת משאיות דודג' לצבא של דגמים: D500 (אוטובוסים, משאיות וג'יפים), משאיות W200/W600.
לאורך השנים הורכבו במפעל דגמים שונים של כלי רכב עבור צבא: משאיות М809 (ריו)(אנ') של חברת AMG, משאיות אינטרנשנל נביסטאר, freightliner.
כמו כן מפעל ייצר וממשיך לייצר מספר דגמים של פיתוח עצמי: משנת 1972 עד סוף שנות 80 - משאית נ"נ (קומנדקר M325), אחר כך החליף אותו אביר (М-462), ג'יפ הסופה, М-626/G Desert Raider.
בתחילת שנות ה-80 הופסקה הרכבת המכוניות והמפעל התמקד בפיתוח והרכבת כלי רכב מיוחדים בעיקר לצבא ולמשטרה. עד לשנת 2010 הורכבו ויוצרו במפעל יותר מ-90,000 כלי רכב. המפעל נסגר בשנת 2019.
מרכבים

מרכבים עוסקת בייצור רכבי תחבורה ציבורית ובפרט מיניבוסים, אוטובוסים נמוכי רצפה, אוטובוסים עירוניים, אוטובוסים תיירותיים, אוטובוסים ממוגני ירי, ואף אוטובוסים להובלת אסירים בבתי הכלא בישראל. חברת מרכבים שייכת לחברת מאיר מכוניות ומשאיות בע"מ הישראלית וחברת וולוו העולמית. המפעל הראשי שלה נמצא באזור התעשייה של קיסריה.
חברת מרכבים בונה אוטובוסים מדגמי שלדות הבאים: וולוו, מרצדס-בנץ, מאן, דאף. החברה מייבאת את השלדות מחו"ל ובונה את המרכבים בישראל.
הארגז

מפעל "הארגז" הוקם בשנת 1932. בשנות האלפיים, "הארגז" הוא אחד מספקי האוטובוסים הראשיים של החברות "אגד" ו"דן" ושל חברות אוטובוסים ציבוריות ופרטיות נוספות בישראל. כך, מפעל הארגז הוא יצרן המרכבים השני בגודלו בישראל, אחרי חברת "מרכבים".
כארמור

החברה נוסדה בשנת 1947 בשם "התכוף". במלחמת העצמאות המשוריינים שהחברה ייצרה שימשו בשיירות בדרכים הנצורות. לאחר קום המדינה החברה התרחבה לתחומים נוספים, ובין השאר ייצרה מכליות. בשנת 2015 החברה החליפה את שמה מ"התכוף" ל"כארמור" (Carmor). החברה מייצרת מכליות, מתדלקי מטוסים, רכבי כיבוי אש, רכבים משוריינים, רכבי פיזור הפגנות, נגררים מיוחדים וכו'. החברה שוכנת באזור התעשייה ציפורית שבנוף הגליל ובאתר נוסף באזור התעשייה הדרומי של אשדוד.
פלסן סאסא

"פלסן סאסא בע"מ" היא חברה ישראלית המתמחה בתכנון ואספקת מיגון לכלי רכב, מחומרים מרוכבים. פולסן סאסא היא חברה פרטית בבעלות מלאה של קיבוץ סאסא, מחזיקה במפעלים בישראל, בצרפת ובארצות הברית, מרבית תוצרתה (מעל 95%) היא ייצוא המיועד לכוחות המזוינים של ארצות הברית, הכנסותיה של פלסן הסתכמו ב-2009 במעל 3 מיליארד ש"ח.
החברה הוקמה כאגודה שיתופית של קיבוץ סאסא בשנת 1985 ועסקה בייצור מוצרי פלסטיק קשיחים כגון מכלי אשפה ושינוע. בעקבות לקחי האינתיפאדה בה בלט הצורך ברכבים ממוגנים החלה החברה לפתח פתרונות מיגון גם לתעשיית הרכב בשיתוף פעולה עם חברות "נגררי בית אלפא" (1993), תעשיות רכב נצרת (1995), "הארגז" ו"מרכבים". בשנות ה-90 פיתחה החברה מיגון לרכבי הסופה של צה"ל שהורכב בייצור המוני, בשנת 1998 החלה גם במיגון של רכבי האמר HMMWV, ואת שנת 2000 סיימה במחזור של 6 מיליון דולר.
עם ההידרדרות במצב הביטחוני בישראל ובעולם בתחילת המאה ה-21, בזכות שיתופי פעולה עם ספקי מערכות נשק למשרד ההגנה האמריקאי, צמחו משמעותית הכנסות החברה, היא זכתה להזמנות בעשרות ומאות מיליוני דולרים, הגדילה משמעותית את מצבת העובדים, פתחה ורכשה מפעלים בצרפת ובארצות הברית. ב-2005 הסתכם המחזור שלה בכ-145 מיליון דולר, ב-2007 כבר היה כ-300 מיליון דולר, והיווה כ-20% מכלל הייצוא של התעשייה הקיבוצית בישראל, וב-2009 מעל 3 מיליארד ש"ח. נכון לתחילת 2008 העסיקה החברה כ-1,100 עובדים באופן ישיר: כ-730 בישראל במפעלי החברה בקיבוץ סאסא, כרמיאל ובקיבוץ מורן, כ-200 בארצות הברית וכ-160 בצרפת.
החברה פיתחה מספר כלי רכב ממוגנים ייחודים המבוססים על שלדות יצרניות רכב כגון פורד, האמר, משאיות וולוו, אינטרנשיונל, אושקוש, ומק.
"סנד קט", נקרא בעברית: "קרקל", הוא רכב ממוגן על בסיס שלדת טנדר פורד, לטענת החברה מדובר ברכב השטח הממוגן הטוב מסוגו בעולם.
מיגון רכבי הסופה עבור צה"ל, יחד עם תעשיות רכב נצרת.
מיגון רכבי HMMWV לצה"ל ולצבאות נאט"ו.
ערכות מיגון העשויות מחומרים מרוכבים קלי משקל עבור כלי רכב צבאיים.
תוספות שריון עבור כלי רכב ורק"מ.
מיגונים שונים לתעשיית הרכב האזרחית.
בטר פלייס

"בטר פלייס" הייתה חברה שמטרתה להקים תשתיות תפעול ותמיכה היקפיים עבור כלי רכב חשמליים. מטה החברה היה ממוקם בפאלו אלטו שבארצות הברית ובמרכז המחקר והפיתוח שבישראל. החברה הייתה פעילה במספר מדינות בעולם עד שקרסה ב-2013 לאחר שהמשקיעה הראשית, החברה לישראל, הודיעה כי לא תזרים יותר כספים לחברה. תחומי הפעילות של החברה היו:
שיווק מכוניות חשמליות שיוצרו על ידי יצרני רכב שהותאמו במיוחד לתשתית החברה (חברת רנו הייתה יצרנית הרכב היחידה שייצרה מכוניות חשמליות מותאמות)
התקנה של עמדות טעינה במקומות החניה הפרטיים של לקוחותיה.
התקנה של עמדות טעינה בחניונים, מרכזי בילוי, אזורי תעסוקה ועוד. ב-2013, היו פרושות כ-1800 עמדות טעינה ברחבי ישראל.
הקמת מרכזי החלפה מהירה אוטומטית של סוללות בפריסה ארצית. התחנות שקולות לתחנות התדלוק ונועדו להגדיל את טווח הנסיעה מעבר לטווח של סוללה יחידה.
שיתוף פעולה עם ממשלים מקומיים כדי לעודד תמריצים ורגולציה שמעודדת מכוניות חשמליות.
עידו שיפורי רכב

חברה הפעילה בישראל בתחום התכנון והייצור של רכבים היא "עידו שיפורי רכב". בשנת 2019 החברה קיבלה את אישור משרד התחבורה לשיווק רכב לשימוש אזרחי שכולו תוצרת הארץ, לראשונה מאז נפסק ייצור ה"סוסיתא". הרכב הוא רכב שטח כבד מדגם "זיבר", שברובו יועד לשימוש צבאי של צה"ל וצבאות נוספים ברחבי העולם, אך ב-2019 אושר שיווקו גם לשוק האזרחי.
הרכבת קטנועים בישראל > וספה

בשנת 1954, ביקש התעשיין אפרים אילין לייבא את קטנועי למברטה לישראל. עקב המגבלות על הוצאת מטבע זר מישראל באותן שנים, הציע אילין שחברת קייזר-אילין תעשיות תרכיב את הקטנועים בישראל, בשילוב רכיבים תוצרת הארץ. באוקטובר 1955 קיבל אילין אישור להקים את המפעל, אך אחר כך הגיע להסכם עם החברה המתחרה וספה, והקים מפעל הרכבה בצפת, שהרכיב כ-10 קטנועים ליום. לאחר שהחלו תלונות על מחיר הקטנועים לעומת מחיר הקטנועים מיבוא, הייצור הופסק לזמן מה וחודש ביולי 1957. ביוני 1960, ערך משרד האוצר בדיקה כלכלית לכדאיות קו הייצור. מסקנתו הייתה שאין כדאיות מאחר שהערך המוסף במפעל הוא נמוך, ומכיוון שהמוצר המוגמר הוא "תוצרת הארץ" אין נגבה מכס והוא מוגן בפני יבוא. בנוסף, מאחר שנאסר יבוא, האוצר מפסיד את ההכנסות ממכס, למורת שהמחיר הסופי לצרכן היה זהה למחיר קטנוע מיובא. קייזר-אילין תעשיות החליטה להמשיך בייצור, למרות שהותר יבוא קטנועים, אך סגרה את המפעל בצפת והוא הייצור עבר למפעל הקיים קייזר-אילין בחיפה, והמשיך עד 1967.
הרכבת קטנועים בישראל > למברטה

בתחילת 1957 חתם קונצרן כור תעשיות על הסכם להרכבת קטנועי למברטה בישראל. באוגוסט 1957 יצא קבוצה של מהנדסים מ"כור" לביקור לימודים במפעל במילנו כהכנה לתחילת הקמת מפעל ההרכבה בישראל, שתוכנן לייצור 5,000 קטנועים לשוק המקומי וליצוא. בדצמבר 1957, יצאו הקטנועים הראשונים ממפעל ההרכבה שהוקם בקריית שמונה כשלוחה של מפעל וולקן מחיפה, את חישוקי הגלגלים ייצר מפעל המתכת של קיבוץ מנרה. הצמיגים גם ייצרו בישראל. במהלך 1958 הורכבו במפעל כ-12 קטנועים ביום, בתחילת 1959, הופסק הייצור במפעל עקב חוסר כדאיות כלכלית.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > אליאנס חברה לצמיגים

מפעל 'צמיגי אליאנס' הוקם בשנת 1950 על ידי קבוצת משקיעים מישראל ומארצות הברית, בשיתוף חברת סולל בונה.
אליאנס מתמחה כיום בפיתוח, ייצור ושיווק של צמיגים עבור חקלאות, יערנות, בנייה, תעשייה, עפר ויישומי OEM. אליאנס מתמחה בצמיגים חקלאיים רדיאליים ודיאגונליים מתקדמים, צמיגים תעשייתיים רב תכליתיים, קו שלם של צמיגי Flotation, צמיגי יערנות מסיביים וצמיגים לעבודות עפר וצמיגי OTR.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רבל

חברת רבל אי.סי.אס., שלה מפעלים בקיבוץ רביבים ובבאר שבע, עוסקת בפיתוח וייצור של מערכות אוורור ומכלולים מפלסטיק לתעשיית הרכב.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > מצברים

בישראל פועלים שני מפעלים לייצור ושיווק מצברים לרכב, וולקן תעשיות רכב ושנפ.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רי אוטומוטיב

רי אוטומוטיב (REE) עוסקת בפיתוח רכב חשמלי שבו כל רכיבי התשתית (מתלים, מנוע, מערכת ההיגוי, בלמים, חיישנים, מערכות בקרת טמפרטורה ומערכות אלקטרוניות) נמצאים בצמוד לגלגלי הרכב, כך ששלדת הרכב שטוחה ומאפשרת עיצוב של גוף הרכב ללא האילוצים של רכיבים אלה ברכב רגיל. לחברה שיתופי פעולה עם יצרני רכב ויצרני מכלולים לרכב. ביולי 2021 החלה להיסחר בנאסד"ק, לאחר שהתמזגה עם חברת ספאק.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > אקוואריוס מנועים

חברת אקוואריוס מנועים, שמרכזה בראש העין ולה חברות בנות בפולין, בגרמניה וביפן, עוסקת בפיתוח מנועי בעירה פנימית ליניאריים וגנרטורים. להערכת החברה למנועיה יתרונות משמעותיים על פני מנועים רגילים, בנושאי עלות, משקל, גודל, זיהום אוויר ומורכבות מכנית. החברה פועלת להתאמת המנוע לשימוש כמאריך טווח נסיעה בכלי רכב חשמליים, וכן להתאמתו לשוק יחידות העזר החיצוניות (Auxiliary Power Units) המשמשות בכלי רכב יבשתיים גדולים, כלי טיס וכלי תחבורה ימיים.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > אלקטריאון וירלס

חברת אלקטריאון וירלס, שמרכזה בבית ינאי ולה חברה בת בשוודיה, עוסקת בפיתוח ציוד לטעינה אלחוטית של כלי רכב חשמליים, בזמן נסיעתם בכביש ובזמן שהם חונים. טכנולוגית החברה מורכבת משלושה מרכיבים בסיסיים:
תשתית סלילים המוטמנים מתחת לכביש או החניון. תשתית זו מורכבת מפרקים עצמאיים, וכל פרק מופעל רק כאשר עובר מעליו כלי רכב מתאים.
יחידות ניהול אנרגיה המחוברות מצד אחד לרשת החשמל ומצד שני לתשתית הסלילים. יחידות אלה ממירות את תדירות הזרם מ-50 או 60 הרץ ל-85 קילוהרץ, ומקיימות תקשורת עם הרכב ועם מערכת הניהול המרכזית.
מקלט (מערך סלילי קליטה) המותקן בגחון הרכב ומאפשר העברת האנרגיה מתשתית הסלילים לסוללת הרכב. מספר המקלטים ברכב תלוי בגודלו ובצרכיו, ממקלט יחיד במכונית פרטית ועד לשבעה מקלטים במשאית.
המוצרים שפיתחה החברה נמצאים בניסוי בישראל ובמדינות נוספות.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה

בתחילת המאה ה-21 החל עידן חדש בתעשיית הרכב העולמית, עם שילובם של רכיבי תוכנה וחומרה ייעודיים בכלי הרכב. מגמה זו התגברה בעשור השני של המאה ה-21 עם החתירה לרכב אוטונומי. בתחום זה יש לתעשייה הישראלית מקום נכבד - בישראל צמחו חברות הזנק רבות, בהן כאלה שהפכו למובילות עולמיות בתחומן, ויצרני רכב גדולים השקיעו בחברות הזנק ישראליות והקימו בישראל מרכזי מחקר ופיתוח. חברות ישראליות נוספות עוסקות בפיתוח מערכות הגנת סייבר לכלי רכב.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > מובילאיי

מובילאיי היא חברת טכנולוגיה ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק מערכות סיוע מתקדמות לנהג (ADAS), המבוססות על טכנולוגיות עיבוד תמונה. המערכת, אשר כוללת מצלמה אחת בלבד, מתריעה בזמן אמת מפני מגוון סכנות התנגשות, סטיית הרכב מנתיב נסיעתו, ומאפשרת שליטה על אורות הדרך הגבוהים. פונקציות אלה משמשות כמעין "עין שלישית" עבור הנהג ומאפשרות למנוע תאונות דרכים. מובילאיי חלוצה ומובילה בתחומה ועורכת מגוון שיתופי פעולה עם תעשיית הרכב העולמית. המשרדים הראשיים של מובילאיי ומרכז הפיתוח ממוקמים בירושלים, ומשרדי המכירות פרוסים ברחבי העולם. החברה שילבה את המכשיר תוצרתה ברכביהן של עשרות יצרניות רכב ברחבי העולם.
במרץ 2017 הודיעה חברת אינטל על רכישת חברת מובילאיי תמורת 15.3 מיליארד דולר.
מובילאיי מפתחת גם מכונית אוטונומית. בשנת 2018 החלו בכבישי ירושלים ניסויים במכוניות מתוצרת "פורד" שבהן הותקנו רכיבים של חברת "מובילאיי" ההופכים אותן למכוניות אוטונומיות.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > ארבה רובוטיקס

ארבה רובוטיקס, שמרכזה בתל אביב, מפתחת מכ"ם לרכב אוטונומי. באפריל 2021 הודיעה החברה על חוזה למכירה, במהלך חמש שנים, של 400 אלף יחידות של המכ"ם שפיתחה, לחברת AutoX הסינית, המפתחת מונית אוטונומית.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > אינוויז טכנולוגיות

אינוויז טכנולוגיות, שמרכזה בראש העין, עוסקת בפיתוח ובייצור של חיישני לידאר למכוניות אוטונומיות. עם לקוחותיה נמנית יצרנית הרכב הגרמנית BMW. באפריל 2021 החלה להיסחר בנאסד"ק, לאחר שהתמזגה עם חברת ספאק.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > Waze

Waze היא אפליקציית ניווט GPS חינמית ושיתופית לטלפונים ניידים חכמים, שפותחה על ידי חברת ההזנק הישראלית "Waze Mobile" ונמכרה לחברת גוגל ביוני 2013.
בפברואר 2017 הודיעה החברה על שילוב Waze כמערכת הניווט המובנית של יצרני רכב אחדים במסגרת קונסורציום Smart Device Link.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > Gett

Gett היא אפליקציה לשירות הזמנת מוניות ושליחויות דרך טלפון חכם. האפליקציה היא שירות מבוסס מיקום המאפשר לנהגי מוניות ולנוסעים להתקשר זה עם זה ישירות, ובין היתר לתאם איסוף, לבצע תשלום ולהעביר משוב על נהגים. במאי 2016 השקיעה חברת פולקסווגן 300 מיליון דולר ב-Gett.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > אוטונומו טכנולוגיות

אוטונומו טכנולוגיות עוסקת באיסוף נתונים ממיליוני כלי רכב המתקשרים עם שרתיה. מידע על פי נתונים אלה משמש יצרני רכב, ציי רכב ונותני שירותים לענף הרכב. בשנת 2021 אספה החברה מדי יום יותר מארבעה מיליארד נתונים, מיותר מ-40 מיליון כלי רכב.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > ארגוס

ארגוס, שמרכזה בתל אביב, מפתחת הגנת סייבר לרכב. החברה נוסדה בשנת 2013, ובנובמבר 2017 נמכרה לחברת קונטיננטל AG הגרמנית ושולבה כחטיבה עצמאית בחברת אלקטרוביט (גר'), חברת הבת לתוכנה של קונטיננטל AG.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > רכיבי תוכנה וחומרה > Moovit

Moovit היא אפליקציה חינמית ושיתופית, לטלפונים חכמים ולדפדפנים, לניווט בתחבורה ציבורית, מבוססת GPS. במאי 2020 נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
ייצור רכיבים לתעשיית הרכב > מרכזי פיתוח של יצרני רכב עולמיים

יצרני רכב עולמיים אחדים פתחו מרכזי פיתוח גדולים בישראל. ראשונה בכך היא חברת ג'נרל מוטורס, שפתחה בשנת 2008 מרכז פיתוח בהרצליה, וזה הגיע בשנת 2021 ל-600 עובדים וממשיך לצמוח.
בתחילת 2017 פתחה "מאיר חברה למכוניות ומשאיות" את Drive למיזמים בתחום התחבורה החכמה, בשיתוף עם וולוו, הונדה וחברות נוספות. בסוף אותה שנה פתחה חברת מרצדס-בנץ מרכז פיתוח בתל אביב.
לחברת פולקסווגן יש 40% מהבעלות בחברת סיימוטיב טכנולוגיות, העוסקת בהגנת סייבר של כלי רכב. בשנת 2018 פתחה חברת פולקסווגן מרכז חדשנות בתל אביב, בשם Konnect. בהמשך אותה שנה פתחה חברת יונדאי מוטור בתל אביב סניף של מיזם Hyundai Cradle, זרוע החדשנות וההשקעות של החברה, {אחד מחמישה סניפים בעולם).
ביוני 2019 פתחה גם חברת פורד מרכז פיתוח בתל אביב, וברית רנו-ניסאן פתחה מרכז חדשנות בתל אביב.
לקריאה נוספת

סופי שולמן, ישראל - ארץ קטנה, סיפור גדול, ידיעות ספרים, 2023, הפרק "רכב אוטונומי", עמ' 160–169.
דומניקו קרישיטו

דומניקו "מימו" קרישיטו (באיטלקית: Domenico Criscito; נולד ב-30 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן עבר איטלקי.
קריירה > קריירת מועדונים > באיטליה

קרישיטו בוגר בית הספר לכדורגל של "וירטוס טולה". שם התגלה על ידי מאמן קבוצת הנוער של גנואה קלאודיו אונופרי, שהזמין את השחקן לקבוצה. ב-7 ביוני 2003, בגיל 16, הופיע בהרכב הקבוצה במשחק נגד "קוזנצה" במסגרת סריה. שנה לאחר מכן עבר לקבוצת יובנטוס, תמורת 500 אלף אירו. בהרכב קבוצת הנוער הוא זכה באליפות איטליה לנוער בעונת 2006 ואומנם היה בהרכב הקבוצה במשחקי ליגת האלופות אך נשאר על הספסל.
בקיץ 2006 חזר לגנואה, הפעם בהדרכתו של ג'נפיירו גספריני שנתן לו מקום בהרכב הקבוע. קרישיטו הוזמן לנבחרת הנוער. בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי גמורה במשחק נגד "פרזינונה", שהסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 3:2. בינואר 2007 יובנטוס שילמה עליו 5 מיליון יורו וחתם עם יובנטוס על חוזה עד 30 ביוני 2011.
את הופעת הבכורה במדי יובנטוס עשה ב-25 באוגוסט 2007 בניצחון קבוצתו 5:1 על ליבורנו. בינואר 2008 הושאל לגנואה שלא רצתה לרכוש את כרטיס השחקן שלו אלא האריכה את השאלתו.
בפברואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל האיטלקית בכדורגל בניצחון 1:0 על פאלרמו וזמן קצר לאחר מכן נרכש על ידי גנואה ושיחק במדיה גם במסגרת המפעלים האירופיים.
קריירה > קריירת מועדונים > ברוסיה

בחורף 2011, לאחר פציעה שמנעה ממנו לשחק גנואה שקלה אפשרויות למכור אותו. ביולי קרישיטו חתם בזניט סנקט פטרבורג הרוסית למשך 5 שנים. זניט שילמה עליו 12 מיליון יורו, כששכרו השנתי מגיע ל-3 מיליון יורו. הוא הופיע לראשונה במדי זניט ב-6 באוגוסט 2011, בניצחון קבוצתו 2:0 על צסק"א מוסקבה. ב-16 במרץ 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו, במשחק נגד דינמו מוסקבה. ב-2 באוגוסט 2014 הבקיע לראשונה דאבל, במשחק נגד ארסנל טולה.
בקיץ 2017 מונה לקפטן הקבוצה. באפריל 2018 הגיע ל-150 הופעות במדי זניט.
קריירה > קריירת מועדונים > בחזרה לאיטליה

עם סיום עונת 2017/2018, חזר לאיטליה וחתם בשורות מועדונו הקודם, גנואה, למשך 8 שנים, 5 כשחקן ו-3 כחלק מהצוות המקצועי במועדון. את הופעתו הראשונה ערך דווקא במשחק לא רשמי אלא במשחק ידידות של גנואה נגד זניט סנקט פטרבורג ביולי 2018.
ב-29 ביוני 2022 חתם בטורונטו. אך בנובמבר 2022 חזר לגנואה בה שיחק עד מאי 2023, עת הודיע על פרישתו ממשחק פעיל.
קריירה > קריירה בנבחרת

קרישיטו שיחק בהרכב נבחרת איטליה עד גיל 17. ב-14 בנובמבר 2006 הופיע במדי הנבחרת הצעירה, במשחק נגד צ'כיה והיה בהרכב הנבחרת ליורו וגם השתתף באולימפיאדת 2008, שבו איטליה העפילה עד לרבע גמר טורניר הכדורגל.
ב-12 באוגוסט 2009 עלה לראשונה במדי נבחרת איטליה בכדורגל במשחק ידידות עם נבחרת שווייץ בכדורגל, שהסתיים בשוויון מאופס.
בשנת 2010 היה חלק מהרכב הנבחרת לאליפות העולם והופיע בכל 3 המשחקים של הנבחרת.
היה אמור להיות ברשימה להרכב הנבחרת ליורו 2012 אך בשל חשדות למעורבות במכירת משחקים הוצא מההרכב.
ב-2018 מאמן הנבחרת רוברטו מאנצ'יני זימן אותו לנבחרת.
חייו האישיים

מאז 2009 קרישיטו נשוי לדוגמנית פמלה קיקולי (Pamela Chiccoli) ולהם שני בנים: אלפרדו (יליד 2012) ואלסנדרו (יליד 2013).
תארים

אליפות רוסיה (2): 2011/12, 2014/15
גביע רוסיה: 2015/16
הסופר קאפ הרוסי (2): 2015, 2016
הערות שוליים

↑  Reports and Financial Statements at 30 June 2005
↑  Agreements with Genoa C.F.C. S.p.A.
↑  Criscito in prestito al Genoa
↑  Palladino al Genoa in comproprietà
↑  Genoa, riscattati Criscito e Jankovic
↑  Genoa-Juve, intrecci di mercato
↑  «Ювентус» продал «Дженоа» свою часть прав на Кришито
↑  «Дженоа» потеряла Кришито на несколько недель
↑  «Бавария», «Интер» и «Зенит» в споре за защитника «Дженоа»
↑  Президент «Дженоа»: «Зенит» и «Бавария» хотят приобрести Кришито"
↑  «Дженоа» и «Наполи» договорились о трансфере Кришито
↑  «Зенит» и «Наполи» договариваются о сумме сделки по трансферу Кришито
↑  "Official: Zenit St Petersburg sign Domenico Criscito from Genoa". goal.com.
↑  "Доменико Кришито перешел в «Зенит»". Официальный сайт ФК «Зенит».
↑  "Per Criscito conferme targate Zenit". Sito ufficiale del Genoa CFC.
↑  "Il Seccolo XIX: «Зенит» заплатил € 12 млн за Кришито". Чемпионат.com.
↑  Прециози: «Дженоа» продала Кришито «Зениту» за € 11 млн
↑  Информация о трансферах
↑  Всё начинается сначала
↑  Report
↑  "Доменико Кришито: «Мы были уверены в себе, когда ехали в Москву» - Новости". Официальный сайт ФК «Зенит».
↑  "100-й матч Доменико Кришито за «Зенит»".
↑  "Протокол матча Торпедо - Зенит".
↑  "Статистические итоги матча "Торпедо" – "Зенит"".
↑  «Зенит» — «Анжи»: Кришито проводит 150-й матч в чемпионате России
↑  domenicocriscito8691💪🏻💪🏻❤️💙, דומניקו קרישיטו באינסטגרם
↑  Руслан Алиев. "Договорняки погубили Кришито". Газета.Ru.
↑  "Чезаре Пранделли: «Кришито могли вызвать на допрос хоть перед матчем»". Спорт-Экспресс.
↑  "Criscito, un difensore col cuore a tre punte". sport.sky.it. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2018-03-03.
↑  "Pamela Criscito: "Mimmo - Peter Pan"". fc-zenit.ru.
| נבחרת איטליה – אולימפיאדת בייג'ינג 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 ויוויאנו •  2 מוטה •  3 דה צ'לייה •  4 נוצ'רינו •  5 סיגאריני •  6 קרישיטו •  7 מונטוליבו •  8 מרקיזיו •  9 רוקי •  10 ג'ובינקו •   11 רוסי •  12 דסנה • 13 קודה •  14 אקוופרסקה • 15 בוקטי • 16 דה סילבסטרי • 17 אבאטה • 18 קונסילי • 20 קאנדרבה • 21 רוסוטו • מאמן: קזיראגי |  1 ויוויאנו •  2 מוטה •  3 דה צ'לייה •  4 נוצ'רינו •  5 סיגאריני •  6 קרישיטו •  7 מונטוליבו •  8 מרקיזיו •  9 רוקי •  10 ג'ובינקו •   11 רוסי •  12 דסנה • 13 קודה •  14 אקוופרסקה • 15 בוקטי • 16 דה סילבסטרי • 17 אבאטה • 18 קונסילי • 20 קאנדרבה • 21 רוסוטו • מאמן: קזיראגי | איטליה |
| נבחרת איטליה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 בופון •  2 מאג'ו •  3 קרישיטו •  4 קייליני •  5 קנבארו •  6 דה רוסי •  7 פפה •  8 גאטוזו •  9 יאקווינטה •  10 די נטאלה •   11 ג'ילארדינו •  12 מרקטי • 13 בוקטי •  14 דה סאנטיס • 15 מרקיזיו • 16 קאמורנזי • 17 פאלומבו • 18 קוואליארלה • 19 זמברוטה • 20 פאציני • 21 פירלו • 22 מונטוליבו • 23 בונוצ'י • מאמן: ליפי |  1 בופון •  2 מאג'ו •  3 קרישיטו •  4 קייליני •  5 קנבארו •  6 דה רוסי •  7 פפה •  8 גאטוזו •  9 יאקווינטה •  10 די נטאלה •   11 ג'ילארדינו •  12 מרקטי • 13 בוקטי •  14 דה סאנטיס • 15 מרקיזיו • 16 קאמורנזי • 17 פאלומבו • 18 קוואליארלה • 19 זמברוטה • 20 פאציני • 21 פירלו • 22 מונטוליבו • 23 בונוצ'י • מאמן: ליפי | איטליה |
קרישיטו עם הגעתו לזניט. קיץ 2011
רב א-ת'לאת'ין

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  מרג' עיון
 שליטה:  ישראל ישראל
 גובה:  620 מטרים
 קואורדינטות:  33°14′57″N 35°31′06″E﻿ / ﻿33.2492°N 35.5183°E﻿ / 33.2492; 35.5183 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןרב א-ת'לאת'ין(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןרב א-ת'לאת'ין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רב א-ת'לאת'ין (בערבית: رب ثلاثين, בהגייה מדוברת לבנונית, בקירוב: רַ֫בֶּ-תְלֵאתִ֫ין או רֻ֫בֶּ-תְלַאתִ֫ין) הוא כפר לבנוני ששוכן בסמוך לגבול עם ישראל, לא רחוק מקיבוץ משגב עם. הכפר שייך לנפת מרג' עיון שבמחוז א-נבטיה בדרום לבנון.
לפי אדוארד הנרי פאלמר, השם "רוּבּ תֶ'לַאתִ'ין" מגיע מהמילה "רוּבּ" (رُبّ) שמשמעותה סירופ ות'לאת'ין כלומר שלושים.
היסטוריה

בשנת 1875, ויקטור גרן מצא שזהו כפר המיושב על ידי מתואלים. הוא ציין עוד כי המסגד בכפר נבנה על חורבות כנסייה ישנה.
בשנת 1881 תיארה מפת הקרן לחקר ארץ ישראל כי נמצאים בכפר "מספר משקופים ובורות מים".
עוד תיארו זאת: "כפר קטן, בנוי אבן, המכיל כ-100 מתואלים, ממוקם על ראש גבעה, מוקף תאנים ואדמה חקלאית לעיבוד; אספקת המים מגיעה מבורות מים וממעיינות בקרבת מקום, ומבריכה קטנה".
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

ב-11 בנובמבר 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל (מבצע חיצי הצפון) דובר צה"ל בערבית, אביחי אדרעי פרסם הוראת פינוי לתושביהם של 21 כפרים בדרום לבנון ביניהם גם רב א-ת'לאת'ין.
ב-26 באוקטובר השמידו לוחמי יהל"ם תשתית תת-קרקעית אסטרטגית של כוח רדואן מתחת לכפר באמצעות 400 טונות חומר נפץ. הפיצוץ היה עז כל כך שנקלט בחיישנים שאמונים על מתן התראה על רעידות אדמה בישראל, כך שתושבים עד אזור חיפה (כולל) קיבלו התראת שווא מיישומון פיקוד העורף על רעידת אדמה בעוצמה של 4.5 בסולם ריכטר.
הערות שוליים

↑   תשעה מוקשים בגינת בית בעיירה רב ת'לאת'ין בדרום לבנון (تسعة ألغام في حديقة منزل في بلدة رب ثلاثين - جنوب لبنان), סרטון  באתר יוטיוב, מכוון לנקודה המתאימה שבה ניתן לשמוע את שם הכפר
↑   התוכנית התיעודית 'כאן נשארנו', העיירה רב ת'לאת'ין, פרק 52 (البرنامج الوثائقي هنا بقينا بلدة رب ثلاثين الحلقة 52), סרטון  באתר יוטיוב, מכוון לנקודה המתאימה שבה ניתן לשמוע את שם הכפר
↑  Palmer, 1881, p. 32
↑  Guérin, 1880, p. 272
↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 138
↑  Conder and Kitchener, 1881, SWP I, pp. 89–90
↑   מערכת את"צ, רגע השמדת מתקן אסטרטגי תת-קרקעי של חיזבאללה. מבט מלמעלה ומבפנים, באתר צה"ל, 26 באוקטובר 2024.