stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסקוב
היסטוריה

העיר מוזכרת לראשונה ב-903. שמה בא ממקור פינו-אסטוני, או ממקור בלטי. מהעיר פסקוב הגיעה אולגה, אשתו של איגור, הנסיך הראשון של נסיכות קייב. מאותה תקופה החלה פסקוב להתפתח כעיר.
מהמאה ה-10 עד המאה ה-12 הייתה פסקוב חלק מנסיכות קייב. במאה ה-12 צורפה לרפובליקת נובגורוד תוך שמירה על זכויות מיוחדות. ב-1348 אנשי פסקוב החליטו על ממשל עצמי והקימו את רפובליקת פסקוב, שהתקיימה עד 1510, אז צורפה למוסקבה. בין 1581–1582 הושמה העיר במצור על ידי סטפאן באטורי מלך פולין, היא עמדה במצור בכבוד במלחמת ליבוניה.
לאחר 1777 הפכה פסקוב לבירת נמסטניצ'סטבו (נציבות) פסקוב. בפסקוב ויתר הצאר ניקולאי השני על כיסאו לטובת הממשלה הרפובליקנית ב-2 במרץ 1917.
בין 1941 ל-1944 הייתה העיר תחת כיבוש גרמני שהשמיד 94% מהעיר, כולל העיר העתיקה.
ספורט > מתקנים

"מתקן הספורט פסקוב 747" הוא אצטדיון הכדורגל המרכזי בעיר המכיל 3,050 מושבים.
ספורט > מועדוני ספורט

משינוסטרויטל פסקוב, מועדון כדורגל
פסקוב 2000, נוסד בשנת 1970 ומתמודד בעיקר במסגרות חובבניות.
פסקוב 747, נוסד בשנת 2006 והתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית.
פסקוב, נוסד ב-7 בפברואר 2020 על ידי עיריית פסקוב להשתתפות בליגת הכדורגל המקצוענית מעונת 2020/2021, במקומה של פסקוב 747 שתפורק.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עד מלחמת העולם השנייה התגוררו בפסקוב כ-1,100 יהודים, כשני אחוזים מאוכלוסייתה. פסקוב נפלה בידי הגרמנים ב-9 ביולי 1941. ככל הנראה הצליחו כמחצית תושביה היהודים להימלט ממנה, כאשר רובם נמלטו מזרחה לכיוון רוסיה. היהודים שנותרו בעיר, כ-500 בני אדם, חויבו לשאת טלאי צהוב בצורת מגן דוד.
באוגוסט 1941 הוקם גטו בסמוך לעיר פסקוב, גטו אוסווייטי, בו רוכזו יהודי העיר שנותרו, וכן מעל 1000 יהודים תושבי המחוז. הגטו חוסל בינואר-פברואר 1942, כשהוצאו ממנו תושביו ונורו למוות בסמוך לעיר.
ערים תאומות

לפסקוב ארבע עשרה ערים תאומות:
| --- | --- |
 צרפת ארל, צרפת  פולין ביאליסטוק, פולין  אוקראינה צ'רניהיב, אוקראינה  גרמניה גרה, תורינגיה, גרמניה  פינלנד קואופיו, פינלנד  הרפובליקה העממית של סין מיאניאנג, סצ'ואן, הרפובליקה העממית של סין  גרמניה נויס, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה:  הולנד ניימכן, חלדרלנד, הולנד  שוודיה נורטליה, שוודיה  הממלכה המאוחדת פרת', סקוטלנד, הממלכה המאוחדת  ארצות הברית רואנוק, וירג'יניה, ארצות הברית  אסטוניה טרטו, אסטוניה  לטביה ולמירה, לטביה  בלארוס ויטבסק, בלארוס
הערות שוליים

↑  כנסיות בית הספר לאדריכלות של פסקוב באתר אונסק"ו (באנגלית)
↑  Сформировано правление АНО ФК «Псков»
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555182205171  GND: 4046355-2  LCCN: n81102651  MusicBrainz: 8d9d0076-c54c-46b6-950b-8b4d0d46af03  NKC: ge130549  SUDOC: 027705455  VIAF: 136053884   WorldCat (עם VIAF): 136053884 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פהרדיארמט

פהרדיארמט (בהונגרית: Fehérgyarmat, ביידיש פעהערגיארמאט) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון-מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פהרדיארמט קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-8,953 תושבים בשנת 1990 עד 7,823 תושבים בשנת 2020.
יהודי פהרדיארמט

יהודים ראשונים החלו להתיישב בפהרדיארמט במחצית השנייה של המאה ה-18 לאחר שהוזמנו לעבוד אצל בעל האחוזה המקומית שאנדור קארוי. היהודים פיתחו את חיי המסחר בעיירה ושיווקו את התוצרת החקלאית המקומית שכללה ריבות וצמר.
בשנת 1930 נמנו בעיירה 25 סוחרים, 30 בעלי מלאכה, 5 בעלי אחוזות, 7 בעלי משקים, 9 תעשיינים, 3 רופאים, 5 עורכי דין, וטרינר, רוקח ושני מטאטאי רחובות.
יהודי פהרדיארמט > הקהילה היהודית

עד שנת 1810 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר ואז הפכה לקהילה עצמאית.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה בשנים 1869 ו-1868 בין חרדים למשכילים, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.
משנת 1885 נעשו כפופים לרבנות פהרדיארמט כפרי הסביבה: סטמארצ'קה, סמושאוילק, דרנו, יאנקמאיטיש, צ'הולץ, קישנמן, פניגה, שונקאד, טורישטוואנדי (Túristvándi), טיסצ'צ'ה, מילוטה, מאנד, טיסקורוד, קרשמיין, נמשבורזובה, נג'סקרש וצגנדאניאד.
יהודי פהרדיארמט > הקהילה היהודית > מוסדות הקהילה

בנוסף לבית כנסת, היו במקום גם בית מדרש, "שטיבל" ומוסדות צדקה כמו "תפארת בחורים", חברה קדישא ואגודת בחורים.
בית הספר נוסד בשנת 1906 ובמקום היו גם "חדר", "תלמוד תורה" וישיבה.
בעיר עדיין קיים בית קברות יהודי.
יהודי פהרדיארמט > הקהילה היהודית > רבני פהרדיארמט

1868-1893 - ר' שמואל דוד יונגרייז שגם ייסד את הישיבה בעיירה.
הרב זאב וולף גינצלר
הרב יעקב יונגרייס שהיה רב הקהילה עד להשמדתה
יהודי פהרדיארמט > מלחמת העולם הראשונה והאנטישמיות שאחריה

בתקופת "הטרור הלבן" בין השנים 1921 ל-1919 ובוצעו בידי גורמים צבאיים ימניים לאחר נפילת הממשלה הקומוניסטית בהונגריה, הוכרז חרם כלכלי וחברתי על היהודים. יהודים אחדים הותקפו והוכו ברחובות ובעקבות זאת יהודים רבים עזבו את העיירה והיגרו לארצות הברית וקנדה.
יהודי פהרדיארמט > מלחמת העולם השנייה (השואה) ואחריה

בשנת 1944 כתבו יהודי הקהילה בדף הקהילה שלהם במפקד קהילות הונגריה כי בקהילה היו 708 חברים ורב הקהילה היה הרב יעקב יונגרייס ובשני בתי הספר של הקהילה למדו 108 ילדים
במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הוחל בריכוז יהודי העיר תוך שיתוף פעולה מלא של תושבי המקום. באפריל הועברו כל יהודי המקום לגטו מאטסלקה, שם הוחזקו כחודש בתנאים קשים. במאי יצא המשלוח הראשון ממאטסאלקה למחנה ההשמדה אושוויץ, ועד סוף מאי 1944 חוסל הגיטו.
לאחר השואה חזרו 84 ניצולים, רובם ממחנות עבודות הכפייה ומיעוטם מאושוויץ. החוזרים ארגנו מחדש את הקהילה אך לאחר קום המדינה עלו 23 מיהודי המקום לישראל ושאר היהודים לא נשארו בעיר.
יהודי פהרדיארמט > מפקדי יהודי פהרדיארמט

| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 56 |  |
| 1880 | 325 | 3,254 |
| 1910 | 621 |  |
| 1920 | 623 |  |
| 1930 | 679 |  |
| 1941 | 774 | 5,779 |
לקריאה נוספת

קהילת פהרדיארמט בפנקס קהילות הונגריה עמוד 513.
פהרדיארמט, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 314-315. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
דף יזכור לקהילת פהרדיארמט באתר ג'ואיש ג'ן
הערות שוליים

↑  נתוני העיר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בפהרדיארמט
↑  דף קהילת פהרדיארמט במפקד קהילות הונגריה
↑  תיעוד יהודי פהרדיארמט שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
תבנית:נפת פהרדיארמט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564736405171  GND: 4552572-9  LCCN: n85137420  MusicBrainz: 66923a52-3190-42a8-943f-807ce5d68748  NKC: ge1101055  VIAF: 154836594   WorldCat (עם VIAF): 154836594 
ֶ
פרארי SP48

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  פרארי
 שנות ייצור:  2022
 יחידות שיוצרו:  1
 הרכבה:  איטליה איטליה: מפעל פרארי במרנלו
 חברת אם:  פרארי אן. וי
 סיווג:  מכוניות ספורט
 מרכב:  קופה בעלת שתי דלתות
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין V8 צילנדרים בנפח 3.9 ליטר טווין-טורבו המספק 711 כ"ס ב-8,000 סל"ד ומומנט מרבי של 78.5 קג"מ ב-3,250 סל"ד
 הילוכים:  תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  340 קמ"ש
 תאוצה:  2.9 שניות
 קשר:  פרארי F8 טריבוטו, פרארי 296 GTB, פרארי רומא
 
פרארי SP48 (באיטלקית: Ferrari SP48) היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בשנת 2022. היא נחשפה ב-5 במאי 2022. היא נבנתה עקב בקשה מיוחדת של לקוח. היא מבוססת על פרארי F8 טריבוטו.
עיצוב

היא מעוצבת על פי בקשת הלקוח ומשלבת אלמנטים מפרארי F8 טריבוטו, פרארי 296 GTB ופרארי רומא. גם תא הנוסעים מעוצב כבקשת הלקוח, וכולל שילוב אלמנטים של אותם דגמי פרארי.
מפרט טכני

מערכת ההנעה לא שונה מה-F8 טריבוטו.
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילנדרים בנפח 3.9 ליטר טווין-טורבו המספק 711 כ"ס ב-8,000 סל"ד ומומנט מרבי של 78.5 קג"מ ב-3,250 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.9 שניות והמהירות המרבית עומדת על 340 קמ"ש (211 מייל לשעה).
הערות שוליים

↑  Ferrari SP48 Unica Debuts As One-Off F8 Tributo Without Rear Window, Motor1.com (באנגלית)
↑  C'è una nuova one-off firmata Ferrari, Motor1.com (באיטלקית)
↑  Ferrari SP48 Unica (2022): Spezieller F8 Tributo ohne Heckscheibe, Motor1.com (בגרמנית)
↑  מנוע הטריבוטו, באתר carfolio
↑  ביצועי הטריבוטו, באתר carfolio
| פרארי |
| --- | --- | --- |
| אישיים | אנצו פרארי - מייסד החברה • ג'ון אלקן יו"ר ומנכ"ל החברה הנוכחי • פיירו פרארי - סגן היו"ר (בנו של אנצו פרארי) • פלאביו מאנזוני (המעצב הראשי) |  |
| כלי רכב נוכחיים | פרארי 812 סופרפאסט • פרארי פורטופינו • פרארי מונזה SP • פרארי F8 טריבוטו • פרארי SF90 סטרדלה • פרארי רומא • פרארי 296 GTB • פרארי דייטונה SP3 |  |
| פארקים | פרארי וורלד • פרארי לנד |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פרארי • מוזיאון קאסה אנצו פרארי |  |
| מפעלים | מפעל פרארי במרנלו |  |
| מרוצים | פיוראנו (מסלול מרוצים) • סקודריה פרארי • אקדמיית פרארי לנהגים |  |
| מנועי פרארי | V6 F1 טורבו • F163 • F160 • F154 • F140 |  |
| שונות | פרארי בהתאמה אישית • פרארי אן. וי - חברת החזקות המחזיקה בבעלות פרארי |  |
|  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  מדיה וקבצים בנושא פרארי בוויקישיתוף  אתר האינטרנט הרשמי של פרארי קטגוריה:פרארי |  |
פיודור מרקוב

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1913 בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית 
 פטירה:  27 בינואר 1958 (בגיל 44) מלדזייצ'נה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  מוסד (1948)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תפקיד:  member of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR of the 1st convocation  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1951–1954)  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1955–1959)  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1947–1950) 
 מפלגה:  Communist Party of West Belarus 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  גיבור ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
פיודור גריגורייביץ' מרקוב (בבלרוסית: Фёдар Рыгоравіч Ма́ркаў, ברוסית Фёдор Григорьевич Марков בדצמבר 1913, קוצ'נישקי, מחוז שווייצ'אני - 27 בינואר 1958,מלדזייצ'נה) - קומוניסט בלארוסי, אסיר פוליטי בכלא ברזה קרטוסקה, מפקד חטיבת הפרטיזנים על שם וורושילוב. גיבור ברית המועצות ואביר מסדר לנין, 1944.
קורות חיים

למד בסמינר למורים בשווינציאן, ובשנת 1934 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של מערב בלארוס. בשל פעילותו הקומוניסטית נעצר ב-1936 ונכלא בכלא ברזה קרטוסקה, לאחר מכן הועבר לכלא בלוקישקי בווילנה, משם שוחרר על ידי הצבא האדום לאחר הפלישה הסובייטית לפולין בספטמבר 1939. מונה על ידי השלטונות הסובייטיים ליושב ראש מועצת העיר בשווינציאן. בשנת 1940 הפך לסגן במועצה העליונה בלארוס הקומוניסטית וסגן יו"ר הוועד הפועל המחוזי בווילייקה.
קורות חיים > מלחמת העולם השנייה

עם התקפת גרמניה על ברית המועצות, היה פוליטרוק בפלוגה של הצבא האדום. באוקטובר 1941 סיים את לימודיו בבית הספר לחבלה של הנ.ק.ו.ד. בכפר ביאליה וודי (Bielyje Vody) ליד בריאנסק ונשלח למחוז פסטאווי לארגן פעילויות חבלה ולפתח תנועת פרטיזנים כמפקד "קבוצה מיוחדת B-170".
במאי 1942 מונה למפקד מחלקת הפרטיזנים על שם סובורוב. בנובמבר 1942 הקים את חטיבת הפרטיזנים. וורושילוב, שפעלה באזור מחוז וילנה ומחוז שווינציאן. במקביל, מאפריל 1943 היה ראש המחלקה הצבאית והמבצעית של הוועדה האזורית המחתרתית של המפלגה הקומוניסטית של בלארוס. ב-20 במאי 1942, יחד עם קבוצת פרטיזנים, ירה לעבר מכוניתו של הקומיסר הגרמני של מחוז ויליקה, שנסע עם מפקד הז'נדרמריה בווילייקה וחיילים. לאחר שהרגו את הגרמנים הפשיטו אותם מבגדיהם וחפצי ערך.
ב-26 באוגוסט 1943 הוביל את פירוק הנשק של יחידת הפרטיזנים של ארמייה קריובה בראשות אנטוני בורז'ינסקי "קמיצ'יץ'" באגם נרץ'. לאחר מכן רצחו הסובייטים 50 חיילי ארמייה קריובה, לימים עוד 30, ואת השאר שילבו בכוח בשורות הבריגדה. כך ביצע מרקוב את הנחייתו של המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של פולין פנטלימון פונומרנקו (Pantielejmon Ponomarienko) מ-22 ביוני 1943, והורה להילחם "בכל האמצעים" בקבוצות לאומניות. ב-1 בינואר 1944 הוענק לו התואר גיבור ברית המועצות.
ב-1944 הועבר למילואים.
קורות חיים > לאחר המלחמה

לימים היה סגן יושב ראש הוועדים המבצעים האזוריים בווילייקה ולאחר מכן במולודצ'נו (Mołodeczno). בשנת 1948 סיים את לימודיו בבית הספר של המפלגה הגבוה בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא היה סגן במועצה העליונה של הרפובליקה הביילורוסית הסובייטית פעמים רבות.
קורות חיים > הנצחה

פסל שלו הוקם במולודצ'נו. על שמו נקראו רחובות בפוסטאווי, מולודצ'נו ולינטופי.
עיטורים

כוכב הזהב של גיבור ברית המועצות (01/01/1944)
עיטור לנין (פעמיים)
עיטור הדגל האדום של העמל
הערות שוליים

↑  Koczaniszki w SGKP.
↑  Указ Президиума Верховного Совета СССР «О присвоении звания Героя Советского Союза белорусским партизанам» от 1 января 1944 года // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1944. — 6 января (№ 1 (261)). — С. 1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4540 1633  LCCN: no2015014354  VIAF: 313503726   WorldCat (עם VIAF): 313503726 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיודור מרקוב".
פסלו של קולונל פיודור מרקוב במולדצ'נו
פרידריך-קרל קרנץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1886 קולם, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  24 במרץ 1941 (בגיל 54) נויהאמבר על הקוויז, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  Invalids' Cemetery 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1905–1945 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-18
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל פרידריך-קרל קרנץ (בגרמנית: Friedrich-Carl Cranz;‏ 14 בנובמבר 1886 – 24 במרץ 1941), היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קרנץ נולד ב-14 בנובמבר 1886 בקולם, ובשנת 1905 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-113 (באדן ה-5), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1914 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובשנת 1915 הוא הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1916 הוא מונה למפקד פלוגה, ולקראת סוף המלחמה הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-45. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף קרנץ לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1928 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1930 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-14 (וירטמברג). ב-1 באפריל 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באפריל 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוגוסט 1936 הוא מונה לראש מחלקה במשרד-הצבא, וב-1 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה מונה קרנץ למפקד הדיוויזיה ה-18, ופיקד עליה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-11, במסגרת הארמייה העשירית. במהלך המערכה על צרפת לחם קרנץ עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-18, ובשלב השני כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה השישית, וב-29 ביוני 1940 הוענק לו על פעולותיו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ופיקד על הסבת הדיוויזיה לדיוויזיה ממונעת בסתיו אותה שנה, אולם ב-24 במרץ 1941 הוא נהרג בתאונת אימונים בנויהאמבר על הקוויז.
פיודור נתנאל בזובוב

| --- | --- |

 לידה:  1971 (בן 53 בערך) ברית המועצות
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  עיצוב מוצר, ציור
 
פיודור נתנאל בזובוב (נולד ב-1971) הוא מעצב מוצר ישראלי ומרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל.
ביוגרפיה

בזובוב נולד ב-1971 בעיר קייב. בשנת 1986, עבר עם משפחתו ללנינגרד (סנקט פטרבורג היום). בלנינגרד למד רישום וסיים מכללה מקצועית במגמה של ציורי קיר. בספטמבר 1990 עלה עם משפחתו לארץ והתגורר בירושלים. בשנת 1995 סיים את לימודי התואר הראשון במחלקה לעיצוב תעשייתי, באקדמיה בצלאל.
בתקופה שבין השנים 1997–2003 עבד במספר משרדים לעיצוב, ביניהם צ.א.ג. ולאחר שנת 2003 המשיך את פעילותו כמעצב עצמאי. בשנת 1997 החל להרצות במרכז לעיצוב ויטל, לימד כ 10 שנים במכללת שנקר וכשנתיים ב-HIT מכון טכנולוגי חולון. כיום הוא מלמד באקדמיה בצלאל ובסמינר הקיבוצים. כמו כן, מאז 2015, חזר ללמד בHIT. היה שותף למעבדת יצירה FAZA Design Atelier, איתה הציג בתערוכות בינלאומיות רבות. בשנת 2008 יחד עם ודים קופטייבסקי, הקים בית ספר לרישום וציור אקדמי נקודת מגוז, בתל אביב, שפעיל עד היום.
נשוי ואב לשלושה ילדים. פרסם שני ספרים: 2014 "כיצד רושמים נפח" ו-2019 "כיצד רושמים חלל ומרחב".
השכלה

1990 - מגמת ציורי קיר, מכללה מקצועית, בלנינגרד ברית המועצות.
1995 - B.Des, מחלקה לעיצוב תעשייתי, בצלאל.
פרסים

1995 - פרס קרן שרת על פרויקט גמר בבצלאל.
2004 - פרס משרד התרבות לעיצוב, עם אנטון זובטוב.
פרסומים

2014 - "כיצד רושמים נפח".
2019 - "כיצד רושמים חלל ומרחב".
תערוכות > תערוכות יחיד

2005 - "רישום במרחב- Basic Contrast”, גלריה פריסקופ.
2005 - תערוכה אישית של FAZA Design Atelier, סטודיו דיזנגוף 90.
2006 - “ראש בקיר", בית האומנים תל אביב.
2008 - Cebeatles, נקודת מגוז תל אביב.
2009 - תערוכת האוסף, נקודת מגוז תל אביב.
2019- "בתנועה מתמדת", גלריית סמינר הקיבוצים, קמפוס צפוני.
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

2001 - תקדימית של עיצוב ישראלי ב Verona, Italy ,Abitare il Tempo.
2002 - עיצוב ישראלי ב- Verona, Italy ,Abitare il Tempo.
2002 - עיצוב ישראלי ב- Prague, Chech, Uměleckoprůmyslové Museum.
2002 - עיצוב ישראלי ב Frankfurt, Germany, Messe Frankfurt.
2003 - "שומר ראש" בגלריה של אקדמיה "בצלאל".
2003 - "About design - רישום של מעצבים" בגלריה של אקדמיה "בצלאל".
2004 - "תעשייה:מפעל. תרבות", בית שלוש, תל אביב.
2004 - "Life Symphony" בNYC -Felissimo Design House.
2004 - "Design Matters" ב NYC -Felissimo Design House.
2005 - “promisedesign” - תערוכת עיצוב ישראלי Milano, Berlin ו Kopenghagen.
2005 - שבוע עיצוב – תצוגת פאזה של עיצוב תעשייתי בגני תערוכה, תל אביב.
2006 - עיצוב ישראלי, ביינלה סנט-אטיין, צרפת.
2006 - מעצבי החלומות, מוזיאון ישראל.
2010 - פלורה ופאונה, גלריית חווה.
2011- פריסקופטיבה, בית האומנים, תל אביב.
2014 - סדרת ציורים "אומנות שימושית" ביריד "צבע טרי"
2016 - המשך הסדרה "אומנות שימושית" ביריד "צבע טרי"
2017 - קולקציית רהיטים של מותג FAZA המחודש ביריד "צבע טרי".
2018 - תערוכת "חמסה" במוזיאון לאומנויות האסלאם בירושלים.
פחד טיסה

פחד טיסה (או אארופוביה) הוא פחד העולה באדם הנמצא במטוס, מסוק או כלי תעופה אחרים, בעת שהם נמצאים באוויר במהלך טיסה .
פחד זה גורם לפגיעה משמעותית בתפקוד או למצוקה משמעותית. מצוקה זו יכולה להתבטא בדרכים רבות, בתלות באדם ובעוצמת החרדה: חוסר שינה, סיוטים, כאבי ראש, בעיות עיכול ואי שקט בימים שלפני הטיסה, ובסימפטומים גופניים ורגשיים במהלכה - הזעה, רעד, חוויה של פחד ואובדן שליטה ועוד.
פחד טיסה מופיע לעיתים לבדו, ולעיתים הוא נובע מפוביות אחרות כגון קלאוסטרופוביה (פחד מהימצאות במקומות סגורים), או אקרופוביה (פחד מגבהים).
לעיתים הפחד הוא מאפשרות של תאונה אווירית, ולעיתים הפחד הוא מכך שהאדם יאבד שליטה במהלך הטיסה על ידי זה שיקיא או שיתקף בהתקף חרדה.
החרדה הזו היא למעשה נגזרת, או מקרה פרטי של החרדה הגדולה יותר שיש ליצור האנושי - החרדה ממצבים של חוסר שליטה.
חלק מהאוכלוסייה (בין 10 ל-40 אחוז) סובל מפחד זה[דרוש מקור] וניצב מול קשיים כשעליו לטוס למטרות עסקים, לביקור קרובי משפחה שאינם חיים בארץ או לטיולים ברחבי העולם, ובכך פוגעים במהלך התקין של חייהם.
הפחד אינו נחשב לבעל בסיס רציונלי, מאחר שטיסה מסחרית היא אחת משיטות התחבורה הבטוחות ביותר, ושיעור הנפגעים במהלך טיסות קטן יחסית בהרבה משיעור הנפגעים בתאונות דרכים על הכבישים. אף על פי כן, פחד מטיסה נפוץ הרבה יותר מפחד מנסיעה במכונית.
קפאין, משקאות אלכוהוליים ומזונות עתירי נתרן יכולים לגרום ללב להמריץ ולהזניק את החרדה, לכן יש להימנע מאלו לפני ובמהלך הטיסה.
שליטהּ הקודם של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-איל, נסע ברכבת פרטית משוריינת לביקורים ממלכתיים ברוסיה ובסין, כנראה בשל פחד טיסה. שחקן הכדורגל דניס ברגקאמפ פרש בעטיו של הפחד מנבחרת הולנד בכדורגל.
טיפול

ניתן לטפל בפחד טיסה באמצעות נטילת תרופות הרגעה לפני הטיסה. טיפול בתכשירי SSRI, דהיינו קבוצת התרופות הנוגדות דיכאון־חרדה ואובססיה, יכול לעזור. בקבוצה זו נמצאות התרופות ציפרלקס (Cipralex), ציפרמיל (Cipramil), פבוקסיל (Favoxil), סרוקסט (Seroxat), לוסטרל (Lustral) ופרוזאק (Prozac). גם התרופה קסנקס נמצאה יעילה בהפחתת חרדת טיסה במידה מסוימת. לטיפול בתכשירי SSRI אין מתרגלים ואין מתמכרים.
דרך נוספת לטיפול בפחד טיסה היא שימוש במציאות מדומה המדמה חוויה המבוססת על גירוי רב חושי – ראייתי, שמיעתי, ותנועתי, ובדמיון מודרך.
שיטת טיפול אחרת, בעלת אפקטיביות ארוכת טווח, מתבססת על עקרונות הטיפול הקוגניטיבי התנהגותי - CBT, וכוללת חשיפה הדרגתית של המטופלים לטיסות, הנעשית בתדירות גבוהה. הטיפול מתמקד בשלושה מישורים:
המישור הקוגניטיבי - מתמקד בזיהוי דפוסי החשיבה הגורמים ומשמרים את הפחד והחרדה, ובנטרול דפוסים אלו.
המישור ההתנהגותי - מתמקד בהתמודדות מעשית וחזרתית עם ההתנהגות המאיימת, חשיפה הדרגתית לגורם הפחד ולמידת טכניקות הרגעה עצמית. באופן כללי ניתן לכנות מישור זה טיפול בחשיפה.
המישור השלישי מתמקד בהשגת שליטה גופנית, שבלעדיה יתקשה המתמודד לדעת בביטחון שהמציאות אינה כה מאיימת. אחת השיטות היעילות להפחחת התסמינים הגופניים של חרדה היא טיפול ביופידבק.
פסיכולוגים המטפלים בסובלים מפחד טיסה לעיתים שוכרים מטוס לצורך הטיפול, כדי לחשוף את מטופליהם לחוויית הטיסה. בנוסף, הסובלים מפחד טיסה מקבלים הדרכה על חוקי הפיזיקה אשר מאפשרים את התעופה, ונחשפים לכלי השליטה המגוונים שבידי הטייסים, דבר זה מקטין את תחושת חוסר השליטה המקושרת לעיתים קרובות לפחד הטיסה.
הערות שוליים

↑  Aerophobia - חרדת טיסה, באתר בטיפולנט
↑  פחד מטיסות, באתר קוגנטיקה
↑  McInnis, Kaitlyn (2022-03-18). "What you can do to help overcome a fear of flying, according to experts | CNN Underscored". CNN Underscored (באנגלית). נבדק ב-2024-05-22.
↑  ד"ר אילן רבינוביץ', אחת ולתמיד: איך מתגברים על חרדת טיס, באתר ynet, 13 בפברואר 2014
↑  Katia Moskvitch, How to beat the fear of flying, www.bbc.com, ‏22 November 2016 (באנגלית בריטית)
↑  מור צח מוכתר, סמדר שטינברג, חרדת טיסה | תסמינים, אבחון וטיפול פסיכולוגי בחרדות מטיסה, באתר www.tipulpsychology.co.il
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.