stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנות חשוכה
הערות שוליים

↑  Benedictus, Leo (7 בינואר 2014). "Inside the supermarkets' dark stores". The Guardian. נבדק ב-18 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Online food shopping: What is a 'dark' supermarket?". BBC News. 17 בינואר 2014. נבדק ב-18 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sainsbury's plans dark store to meet online demand". Reuters. 13 באוקטובר 2013. נבדק ב-19 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Somerville, Michael (29 בנובמבר 2013). "Tesco opens sixth dotcom centre in Erith". Retail Gazette. נבדק ב-20 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Supermarkets to introduce more 'dark stores'". BBC News. 9 בינואר 2014. נבדק ב-19 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "В России появляются dark stores. Что это такое?". RETAILER.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-10-15.
↑  "The rise of 'dark stores'—and how they could save struggling retail". Fast Company. 2020-09-11. נבדק ב-2020-11-18.
1 2 3  Wood, Zoe (30 בנובמבר 2012). "Rise of the dark store feeds the online shoppers". The Guardian. נבדק ב-18 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Graham Ruddick, ‏Sainsbury's to open first 'dark store', The Telegraph, 13 October 2013
↑    Tesco to open customer-free 'dark stores', The Telegraph, 6 December 2009
↑  Sorensen, Herb (2016-08-10). Inside the Mind of the Shopper: The Science of Retailing (באנגלית). FT Press. ISBN 9780134307817.
↑  "» Leverage Your Social Following to Sell Clothes Online".
↑  Fernie, John; Grant, David B. (2015-11-03). Fashion Logistics: Insights into the Fashion Retail Supply Chain (באנגלית). Kogan Page. ISBN 9780749472979.
משלוחי אוכל עד הבית, באמצעות שליח הנוסע באופנים, פינלנד
יגואר C-X16

| --- | --- |

Jaguar C-X16
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  2011 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 אורך:  4,445 מ"מ
 רוחב:  2,048 מ"מ
 גובה:  1,297 מ"מ
 משקל:  1,600 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  V6 צילינדרים 3.0 ליטר המפיק 375 כ"ס  מנוע חשמלי המפיק 92 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית – 8 מהירויות מתוצרת "ZF"
 מהירות מרבית:  300 קמ"ש
 מעצב:  Ian Callum (אנ')
יגואר C-X16 (באנגלית: Jaguar C-X16) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט קופה, בעלת הנעה היברידית, אשר הוצגה על ידי יצרנית הרכב המהודר יגואר
"יגואר C-X16"

"יגואר C-X16" הוצגה לראשונה ב-13 בספטמבר 2011 בתערוכת המכוניות הבין-לאומית הגרמנית בפרנקפורט
2 דלתות
תפוקת 2 המנועים (מנוע בנזין + מנוע חשמלי): 467 כ"ס
תאוצה בין 0–100 היא 4.4 שניות
תמונות

"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
"יגואר C-X16"
ראו גם

יגואר
יגואר C-X75
יגואר R קופה
יגואר C-X17
הערות שוליים

↑  "יגואר C-X16"
↑  "יגואר C-X16"
↑  יגואר ולנד רובר כוכבי תערוכת המכוניות בפרנקפורטBBC News. 13 September 2011.
↑  "יגואר C-X16"
חוזה פריז (1814)

חוזה פריז (בצרפתית: Traité de Paris) נחתם ב-30 במאי 1814 בין הקיסרות הצרפתית הראשונה לבין הקואליציה האנטי-צרפתית השישית, כחלק מהמלחמות הנפוליאוניות. החוזה נחתם לאחר שביתת נשק שנחתמה ב-23 באפריל בין שארל, רוזן ארטואה, נציג הרסטורציה הצרפתית, לבין מדינות הקואליציה. החוזה ארגן מחדש את גבולותיה של צרפת, בה הושב לשלטון בית בורבון המלוכני, וכן הסדיר את החזרת השטחים שכבשה צרפת למדינות אחרות. החוזה מכונה לעיתים "השלום הראשן של פריז", מאחר שחוזה דומה נחתם בין הצדדים בשנת 1815.
הצדדים החתומים

החוזה נחתם ב-30 במאי 1814, לאחר חתימה על הסכם שביתת נשק בין הצדדים ב-23 באפריל אותה השנה. שביתת הנשק נחתמה עשרה ימים לאחר התפטרותו של נפוליאון בונפרטה מכס הקיסרות כחלק מהסכם פונטנבלו ב-13 באפריל 1814.
השיחות בין שני הצדדים נפתחו ב-9 במאי, כשבראש המשלחת הצרפתית עמד שארל-מוריס דה טליראן, נציגו של המלך הצרפתי, לואי השמונה עשר הגולה, לבין הקואליציה. בחוזה הוסכם על החלתו של שלום בין צרפת לממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, רוסיה, אוסטריה ופרוסיה - חברות הקואליציה המרכזיות, אשר הסכימו ביניהן על מטרות ההסכם כחלק מהסכם שומון. על חוזה פריז חתמו גם פורטוגל ושוודיה, וכמו כן ספרד חתמה כחודשיים לאחר מכן. המדינות השונות לא חתמו על חוזה אחד מול צרפת, אלא חתמו על הסכמים נפרדים, שאיפשרו לכונן תיקונים ספציפיים.
הגבולות החדשים של צרפת

מדינות הקואליציה הסכימו שיש להשיב את צרפת לגבולותיה המקוריים טרם 1792, עת נפלה המונרכיה בצרפת והחלו כיבושיו של נפוליאון. כמו כן, הסכימו כי יש להשיב על כנם את גבולות המדינות שנכבשו על ידי צרפת של נפוליאון בחלקן או במלואן.
הטיוטה לקונגרס וינה

בנוסף להפסקת הלחימה והשבת השטחים, היה החוזה טיוטה חלקית להסדר קבע בין צרפת למדינות אירופה. לפי סעיף 32 בחוזה, הסדר כזה היה אמור להיחתם בתוך חודשיים מחתימת החוזה, כחלק מכינוס של כל הצדדים המעורבים במלחמות הנפוליאוניות. סעיף זה הוביל לכינונו של קונגרס וינה, שהתקיים בין ספטמבר 1814 ועד ליוני 1815. במסגרת קונגרס וינה הוחלט על התנאים הסופיים של כניעת צרפת, על חלוקה מחודשת של השטחים באירופה, הוסדר מאזן הכוחות במטרה לשמור על יציבות היבשת, והושבו אל כס מלכותם כל בתי האצולה שנושלו מהשלטון בתקופת המהפכה הצרפתית ומלחמותיו של נפוליאון.
התנאים המוקדמים שסוכמו בפריז היו מתונים עבור צרפת, וזאת על מנת שלא להפריע להתבססותו מחדש של בית בורבון ששב לשלטון. גבולות צרפת מ-1 ביוני 1792 אושרו, אך נוספו להם הערים זארבריקן, סארלואי, לנדאו ומחוז מונטבליאר מהאימפריה הרומית הקדושה, חלקים מדוכסות סבויה כולל אנסי ושאמברי, וכן אביניון ורוזנות וֶנֶסֶן ממדינת האפיפיור. לצד תוספות טריטוריאליות אלו, נדרשה צרפת לוותר על מספר ממושבותיה.
טריטוריות של מדינות אחרות

האמנה הקצתה מחדש שטחים לחלוקה בין מדינות אירופה השונות. צרפת שמרה על כל השטח שהיה ברשותה נכון ל-1 בינואר 1792, וכן קיבלה בחזרה את כל השטחים שכבשה ממנה בריטניה במהלך המלחמה. בשטחים אלו נכלל האי גוואדלופ שנמסרה לשוודיה מידי בריטניה לאחר שנכבשה על ידיה, בעת שנכנסה לקואליציה. בתמורה, שוודיה קיבלה פיצויים של 24 מיליון פרנק, שהולידו את קרן גוואדלופ. השטחים שיצאו מכלל זה היו האיים טובגו, סנט לוסיה, סיישל ומאוריציוס, שנותרו לאחר החוזה בידי הבריטים. בריטניה גם שמרה על ריבונותה באי מלטה (סעיף 7).
במסגרת החוזה, הושבה סנטו דומינגו לאימפריה הספרדית, לאחר שהועברה לחזקה צרפתית בהסכם בזל משנת 1795 (סעיף 8). חלקו המערבי של האי, במסגרת מה שהצרפתים כינו קודם לכן סנט דומינג ומאוחר יותר יוכר כהאיטי, הוכר על ידי ספרד כמושבה צרפתית.
החוזה הכיר רשמית בעצמאות ובנייטרליות של שווייץ (סעיף 6).
בית בורבון

החוזה הכיר בשלטון בית בורבון בצרפת, ובשלטונו של לואי השמונה עשר. זאת לאור העובדה שההסכם נחתם בידי לואי השמונה עשר ונציגי מדינות הקואליציה.
סחר בעבדים ועבדות

ההסכם שאף להפסיק את הסחר בעבדים הצרפתי אך לא את העבדות, לאורך תקופה של חמש שנים. שטחי צרפת לא נכללו בהסכם.
לאחר החתימה

למרות כוונות האמנה לשלום, היו כוחות שחששו מפני עלייה נוספת של הכוח הצרפתי. כמו כן, לאחר החתימה הלך והתחזק הצורך בשטחים. וילם הראשון לבית אוראניה-נסאו, התבקש על ידי הולנד, ששוחררה מהכיבוש הצרפתי, להיות נסיך המדינה. את הבקשה קיבל וילם הראשון בסוף 1813. במרץ 1815 הוקמה הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה בשטחי הולנד, בלגיה ולוקסמבורג של ימינו.
במהלך כיבושיו איחד נפוליאון מדינות גרמניות רבות, אשר שמרו על מעמד זה גם לאחר חוזה פריז. בנוסף רכשה פרוסיה שטחים במערב גרמניה, סמוך לגבול עם צרפת, לאחר משא ומתן עם וילם הראשון מהולנד. באיטליה הוכרו גם כן מספר ישויות פוליטיות.
ראו גם

המלחמות הנפוליאוניות
קונגרס וינה
חוזה פריז (1815)
גבולותיה הצפון -מזרחיים של צרפת לאחר חוזה פריז
גבולותיה הדרום-מזרחיים של צרפת לאחר חוזה פריז
חיים פסח

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1939 (בן 85) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2014) 
 
חיים פסח (נולד ב-23 בפברואר 1939) הוא עורך ספרותי, מבקר ספרות ומתרגם ישראלי. הוא נולד וגדל בתל אביב, בה הוא חי גם היום. הוא נשוי ואב לבן.
תרגום וביקורת ספרות באנגליה

פסח החל לפרסם מאמרים וכתבות בנושאי תרבות אנגלית במוסף "תרבות וספרות" של העיתון "הארץ" בעת ששהה באנגליה, בסוף שנות השבעים של המאה העשרים. מאנגליה שלח פסח מאמר ביקורת בשם "חגיגה של גסיסה ושל התפוררות" אל מוסף תרבות וספרות של עיתון הארץ (23.9.1977), שעסק בספרו של יעקב שבתאי "זיכרון דברים", שאך ראה אור, ובו הקדים את מבקרי הזמן בזיהוי ערכו הספרותי של הרומן, שנחשב היום לאחת מפסגות הפרוזה הישראלית. שבתאי עצמו שיבח את המאמר, וכתב לאשתו:
הספר זוכה, לפי שעה, לתגובות רבות וטובות. ביום שישי התפרסמה ביקורת ב"הארץ" של חיים פסח. ביקורת מצוינת, ובעיקר חכמה ואינטליגנטית. סוף סוף משהו ברמה.
באותה תקופה גם תרגם לאנגלית סיפורת ושירה עברית, והתרגומים פורסמו בכתבי עת אנגליים ובאנתולוגיה בהוצאת המכון לתרגום ספרות עברית. פסח המשיך לפרסם מאמרים במוסף זה עם חזרתו לארץ.
עריכה ספרותית בהוצאות ספרים

מה שמאפיין עורך טוב הוא קודם כל אמפתיה אמיתית, גם לחולשות של הסופר; ופתיחות, כי כל סופר הוא עולם אחר לגמרי, שצריך לכבד את עולמו ולכוון לדעתו; וכמובן, גם סקרנות. (חיים פסח).
עריכה ספרותית בהוצאות ספרים > עם עובד

בראשית שנות השמונים מונה לעורך בהוצאת עם עובד, ושימש בתפקיד כחמש שנים. בתפקידו זה ערך ספרים כגון הרומן הדרך לעין חרוד מאת עמוס קינן, וכן ערך סדרת ספרי שירה, ובהם ספרו הראשון של חזי לסקלי, "האצבע".
עריכה ספרותית בהוצאות ספרים > זמורה-ביתן

מהוצאת עם עובד עבר פסח להוצאת זמורה-ביתן, ושימש בה עורך ראשי במשך כשש שנים; ככזה, הוביל את בחירת הכותרים שיצאו בהוצאה בשנים אלה, הן המתורגמים והן העבריים בסדרת "עמודים לספרות עברית". בין הספרים שערך בתקופה זו:
היורש; והוא אחר מאת שמעון בלס
אוכלי האבטיח מאת ישראל המאירי
ארוחת צהריים עם אמא; הסיפור האמיתי מאת גיל הראבן
אמן המסכות מאת נורית זרחי
התוכי שתק פעמיים מאת ראובן מירן
ברזניץ מאת חיים לפיד
בית ספר לבאלט מאת אריאנה מלמד
סימניות; פולחן חורף; דפים מהודקים באטב; עננים מאת דן צלקה
היכן אני נמצאת; דולי סיטי; סיפורים בלתי רצוניים; סביבה עוינת מאת אורלי קסטל-בלום
געגועי לקיסינג'ר מאת אתגר קרת
גוף שני מאת עופר שלח
דיבור עקיף מאת עופרה עופר
כמו כן ערך פסח את ספרי השירה הבאים:
עוברים את הנהר מאת משה דור
עבודות על נייר מאת אשר רייך
גן המוח מאת נורית זרחי
ברדלס מאת רוני סומק
בהוצאה זו יזם פסח הוצאה מחודשת ומתוקנת של ימי צקלג מאת ס. יזהר, ובעקבות כך חזר יזהר לפרסם סיפורת, מקץ למעלה משלושים שנות שתיקה ספרותית, והוציא לאור את הספר "מקדמות".
עריכה ספרותית בהוצאות ספרים > כתר

באמצע שנות התשעים עבר פסח להוצאת כתר, ושימש שם עורך מקור ותרגום תחת העורך הראשי דאז, יון פדר. ב"כתר" יסד פסח את הסדרה "כותרים", ובה ערך והוציא את ספרי המקור הבאים:
אבן תחת אבן מאת בתיה גור
סוזנה הבוכיה מאת אלונה קמחי
אשתו המנודה מאת אידה צורית
מוזה; הבוקר הרגתי איש; שאהבה נפשי מאת גיל הראבן
המינה ליזה מאת אורלי קסטל-בלום
לא באנו ליהנות; הקייטנה של קנלר מאת אתגר קרת
חיי אהבה מאת צרויה שלו
לבי אומר כי זכרוני בוגד בי מאת שהם סמיט
מה שלומך דולורס מאת יואל הופמן
עד גיל 21 תגיע לירח מאת גפי אמיר
רומן למשרתות מאת אילנה ברנשטיין
שפת גוף מאת שי טובלי
כביסה מאת סוזן אדם
צבוטותי; סרט לבן על כיפה אדומה מאת לימור נחמיאס
מלאך בשר ודם מאת כליל זיסאפל
אושר פתאומי מאת איריס לעאל
חול בעיניים; אצל באבו מאת שולמית לפיד
בשכבי ובקומי אישה מאת מירה מגן
השוק, הבית, הלב מאת רות קלדרון
אהובתו של מטפס ההרים; אודיסיאה מאת אלכס אפשטיין
כמו כן ערך סדרה בשם "קצרים" של ספרונים המחזיקים סיפור אחד כל אחד, ובה ערך כעשרים ספרונים.
בסדרת כותרים יצאו גם התרגומים הבאים, בעריכתו של פסח:
אודיסיאה מאת הומרוס בתרגום אהוביה כהנא
המלומד והזונה, מבחר סיפורים סיניים שבחר ותרגם דן דאור
הספר השחור מאת אורהאן פאמוק בתרגום שלמה אביו
יער נורווגי מאת הרוקי מורקמי בתרגום דורון ב' כהן (נערך בשיתוף פביאנה חפץ)
סילאס מרנר מאת ג'ורג' אליוט בתרגום אהרן אמיר
יוגים, מלכים ונשים שמימיות, מבחר אגדות מסנסקריט, בתרגום אופירה גמליאל
עריכה ספרותית בהוצאות ספרים > בבל

בין השנים 2001 ו-2003 שימש פסח עורך ראשי בהוצאת בבל. שם ערך והוציא את הספרים הבאים, בסדרה "דרום":
אדם מחרבן משמעות מאת שמוליק ורסנו
הכובש והכלב מאת יקי מנשנפרוינד
עירושלם מאת אפרת רומן-אשר
המחילה מאת חיים לפיד
זיעה מתוקה מאת רועי רוזן
מתכוני חלומות מאת אלכס אפשטיין
צדוק בנפתולי התשוקה מאת דרור פויר
אבנר ברנר מאת דרור בורשטיין
תמשיך לרקוד מאת נדב לפיד
ימים רבים: אוטוביוגרפיה מאת שולמית הראבן
כמו כן ערך את הסדרה "בבל (כיס) -- תרמיל" בשיתוף הוצאת משרד הביטחון, ובה ספרוני סיפורת מתורגמת מאת הרמן מלוויל, רוברט לואיס סטיבנסון, שטפן צווייג, מיגל דה סרוונטס, הנרי ג'יימס, ועוד.
עורך ספרותי עצמאי > עבור ידיעות ספרים

משנת 2004, עורך פסח, שעובד עתה כעצמאי, את הסדרה "קראתי" עבור הוצאת ידיעות ספרים. במסגרת זו ערך והוציא את הספרים הבאים:
מאהבה של ליידי צ'טרלי מאת ד"ה לורנס בתרגום אופירה רהט
ג'יין אייר מאת שרלוט ברונטה בתרגום שרון פרמינגר
רוקסאנה מאת דניאל דפו בתרגום גרשון גירון
בל אמי מאת גי דה מופאסאן בתרגום דורית דליות רובינוביץ
מובי דיק מאת הרמן מלוויל בתרגום גרשון גירון
אנקת גבהים מאת אמילי ברונטה בתרגום גרשון גירון
חייו השניים של אברם פוץ מאת פולק רינגלהיים בתרגום דורית דליות רובינוביץ
תרנגול ללא רחמים מאת כריסטוס חומנידיס בתרגום דספינה שרמייסטר וחיים פסח
מקלטור מאת יוסי סוכרי
כל הכבוד, נוח מאת נועם זיו
שפת קיר מאת עליזה אולמרט וגיל הראבן
ניטשה העברי מאת יעקב גולומב
לחווה לא הייתה אמא, וגם אתה יכול מאת אלה מושקוביץ-וייס
ואיש לא ידעה מאת חנה גרפי
שיר ערש לילדה מאת אבישג רבינר
עורך ספרותי עצמאי > עבור הוצאות אחרות

בהוצאות אחרות, ערך פסח את הספרים הבאים:
גברת דאלוויי; אורלנדו מאת וירג'יניה וולף, בתרגום שרון פרמינגר, בהוצאת פן
הגלים מאת וירג'יניה וולף, בתרגום ליה נירגד, בהוצאת פן
כתוב בים מאת אלה מושקוביץ-וייס, בהוצאת חרגול ועם עובד
כאילו יום אהבה אחרון מאת דניאל כהן-שגיא בהוצאת אבן חושן
פעם אחת היא נגעה בי מאת נטע פלג בהוצאת מטר
אסופות שערך

האביר, השד והבתולה, מאת חיים פסח ועלי יסיף (הספר זכה בפרס שר החינוך)
הסיפור החדש: מבחר הסיפור העברי 1985-1995, בחר חיים פסח
בת שנות אלפיים: אנתולוגיה של סיפורי מהגרים חדשים, בחר חיים פסח
שירי תל אביב, מבחר זוטא ב', בחרו חיים פסח וחיים נגיד
פעילות נוספת

במקביל לפעילותו כעורך בהוצאת זמורה ביתן, שימש פסח עורך-שותף (עם אשר רייך) של כתב העת "מאזנים", מייסודה של אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל. אחד החידושים שהנהיגו השניים בכתב העת הוותיק הוא המדור "השוואת תרגומים".
בשנות השמונים כתב פסח טור קבוע במוסף הספרותי של ידיעות אחרונות, וכן יזם ופרסם תרגומי שירה שהותקנו על ידי מתרגמים שונים במיוחד עבור המוסף.
בסוף שנות התשעים שימש פסח מרצה ללשון במכללת עלמא בתל אביב.
במהלך השנים שימש פסח שופט במספר ועדות פרסים: ועדת פרס ראש הממשלה, פרס אקו"ם, ופרס ולנברג.
בשנת 2014 זכה פסח בפרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש לוי אשכול.
הערות שוליים

↑  "כאן אני נוכרי לגמרי", באתר הארץ, 9 באוגוסט 2006
↑  מתוך ראיון שהתפרסם תחת הכותרת 
"הרבה יותר קל לעבוד עם סופרים ותיקים" במוסף הספרותי של ידיעות אחרונות, 13 במרץ 2005
↑  לא תמיד נהגו לציין את שם העורך בכל ספר, ולכן מובאים כאן רק שמות הכותרים שבהם ניתן קרדיט מפורש לעורך. אין חולק על כך שפסח, כמו כל עורך ספרותי אחר, ערך ספרים רבים אחרים, מבלי לקבל קרדיט בספר עצמו.
↑  ישראל סמילנסקי, [רשומה מ־7 ביוני 2021], באתר פייסבוק, ‏7 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296307205171  BnF: cb14540656p (data)  ISNI: 0000 0000 6657 9802  LCCN: n96012544  NTA: 186360479  SUDOC: 09840055X  VIAF: 46999504   WorldCat (עם VIAF): 46999504
יגואר C-X17

| --- | --- |

Jaguar C-X17 (צולם בדובאי)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  2013 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  Jaguar F-Pace (אנ')
 חברת אם:  Jaguar Land Rover (אנ') בבעלות טאטא מוטורס
 סיווג:  קרוסאובר המשלב מאפיינים של SUV
 פלטפורמה:  iQ[Al]
 אורך:  4,718 מ"מ
 רוחב:  1,959 מ"מ
 גובה:  1,649 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,905 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים 3.0 ליטר, מגדש טורבו
 מעצב:  Ian Callum (אנ')
יגואר C-X17 (באנגלית: Jaguar C-X17) היא מכונית קונספט בתצורת קרוסאובר מהודר המשלב מאפיינים של SUV אשר הוצג על ידי יצרנית הרכב המהודר יגואר בשנת 2013.
"יגואר C-X17" היה הקרוסאובר הראשון של "יגואר".
"יגואר C-X17"

"יגואר C-X17" הוצגה לראשונה בשנת 2013 בתערוכת המכוניות הבין-לאומית הגרמנית בפרנקפורט.
5 דלתות.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.
תמונות

"יגואר C-X17"
"יגואר C-X17"
"יגואר C-X17"
"יגואר C-X17"
"יגואר C-X17"
"יגואר C-X17" – מבט לפנים הרכב
"יגואר C-X17" – מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ראו גם

יגואר
יגואר C-X16
יגואר C-X75
הערות שוליים

↑  "יגואר C-X17" bbc.com/news/business-24023485
↑  "יגואר C-X17" autocar.co.uk/car-news/frankfurt-motor-show/official-jaguar-c-x17-suv
↑    Chris Knapman, ‏Jaguar C-X17 SUV Concept revealed, The Telegraph, 9 September 2013
↑  "יגואר C-X17" evo.co.uk/jaguar/xfr/13470/jaguar-c-x17-suv-concept-pics-and-video-frankfurt-motor-show
↑  "יגואר C-X17" - תמונות jaguar-jordan.com/en/about-jaguar-concept-cars-c-x17-gallery
↑  "יגואר C-X17" autoexpress.co.uk/jaguar/66700/jaguar-c-x17-4x4
טובת הילד (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איאן מקיואן 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ונתן קייפ 
 תאריך הוצאה:  2 בספטמבר 2014 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2015
 תרגום:  מיכל אלפון
 מספר עמודים:  195
 
טובת הילד (באנגלית: The Children Act} הוא רומן מאת הסופר האנגלי איאן מקיואן, שיצא לאור בספטמבר 2014. הרומן עוסק בשופטת שבעת משבר בחיי הנישואים שלה נדרשת להכריע בגורלו של נער המסרב לקבל טיפול רפואי מציל חיים.
הספר הושווה לספרו של צ'ארלס דיקנס "בית קדרות", עם מסגרת דומה ושורות הפתיחה שלו.
השראה לכתיבת הרומן

מקיואן סיפר על נסיבות כתיבת הרומן:
המשפטים: בין דת למדינה

ברומן מתוארים משפטים אחדים בענייני משפחה שבהם שפטה פיונה מיי. במשפטים אלה מתקיים עימות בין מצוות הדת (בשלוש דתות שונות) ובין עמדת המדינה, כפי שהיא מתבטאת בחקיקה ובפסיקה.
המשפט הנמצא במרכז הרומן, העוסק בנער מעדת עדי יהוה, תואר לעיל. קודם לתיאורו של משפט זה מתוארים ברומן עוד שני משפטים.
משפט ראשון עוסק בסכסוך בין "אם ואב יהודים שמתגרשים, אדוקים בדתם במידה לא שווה החלוקים באשר לחינוך בנותיהם". בני הזוג באו מהקהילה היהודית החרדית שבצפון לונדון, ולאחר 13 שנות נישואים ושתי בנות הפכו לפרודים. האם למדה באוניברסיטה הפתוחה וקיבלה תואר אקדמי, בניגוד למקובל בקהילה. המחלוקת שהובאה לפסיקתה של פיונה עסקה באופן גידולן של הבנות, ובפרט בית הספר שבו ילמדו. "הבעיה עלתה כשביקשה האם להתנתק מהקהילה, אם כי לא מהדת היהודית. למרות התנגדותו של האב היא כבר שולחת את הבנות לבית ספר תיכון יהודי מעורב שבו מותרים הטלוויזיה, מוזיקת הפופ, האינטרנט והתרועעות עם ילדים לא יהודים." בפסק דין מנומק בן 21 דפים פסקה פיונה לטובת האם.
משפט שני עסק בתאומים סיאמיים, שלפי חוות דעת הרופאים יש להפריד ביניהם תוך המתת החלש שבהם, מתיו, כדי לאפשר לחזק שבהם, מארק, להמשיך לחיות, משום שללא ניתוח זה ימותו שניהם. הורי התאומים, "קתולים אדוקים המתגוררים בכפר בחוף הצפוני של ג'מייקה, חדורי אמונה ושלווים, סירבו לאשר מעשה רצח. אלוהים נתן חיים ורק אלוהים יכול לקחת אותם." הארכיבישוף הקתולי בווסמינסטר התייצב לצד ההורים. פיונה ציינה בתחילת פסק הדין: "זה בית משפט ועניינו החוק ולא המוסר, מתפקידנו לגלות ומחובתנו ליישם את עקרונות החוק הנוגעים למצב המובא לפנינו – מצב שאין לו אח ורע." פיונה פסקה שיש לבצע את ההפרדה ונימקה: "מטרת הניתוח אינה להרוג את מתיו אלא להציל את מארק. מתיו, אף שהוא חסר אונים, הורג את מארק, ויש לאפשר לרופאים להיחלץ להגנתו של מארק ולהסיר ממנו איום במוות. מתיו יגווע אחרי ההפרדה לא משום שנרצח בכוונה תחילה, אלא משום שבכוחות עצמו אין הוא יכול לשרוד."
עיבוד לסרט

הרומן עובד בשנת 2017 לסרט בשם "טובת הילד" (אנ') בבימויו של ריצ'רד אייר לפי תסריט מאת איאן מקיואן, בכיכובם של אמה תומפסון כפיונה מיי, סטנלי טוצ'י כג'ק מיי ופין וייטהד כאדם הנרי.
הערות שוליים

↑  טובת הילד, עמ' 10
↑  Ian McEwan: the law versus religious belief, The Guardian, 5 September 2014
↑  טובת הילד, עמ' 8
↑  טובת הילד, עמ' 15
↑  טובת הילד, עמ' 29
↑  טובת הילד, עמ' 30–31
| כתבי איאן מקיואן |
| --- | --- | --- |
| רומנים | גן הבטון • נחמת זרים • הילדים שבזמן • התמים • כלבים שחורים • אהבה עיקשת • אמסטרדם • כפרה • שבת • על חוף צ'זיל • סולאר • דברי מתיקה • טובת הילד • קליפת אגוז • מכונות כמוני • הג'וק • שיעורים |  |
| קובצי סיפורים | First Love, Last Rites • In Between the Sheets |  |
| ספרי ילדים | Rose Blanche • The Daydreamer (1994) |  |
| מחזות טלוויזיה | Jack Flea's Birthday Celebration • משחק החיקוי • Solid Geometry |  |
| תסריטים | The Ploughman's Lunch • Soursweet • The Good Son • התמים • על חוף צ'זיל • טובת הילד |  |
יגואר C-X75

| --- | --- |

Jaguar C-X75
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  2010 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  בריטניה
 אורך:  4,647 מ"מ
 רוחב:  2,020 מ"מ
 גובה:  1,204 מ"מ
 משקל:  1,350 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,725 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מונע על ידי 4 מנועים חשמליים המפיקים 778 כ"ס (מיוצרים על ידי "YASA Limited")  מונע על ידי  2 מנועים טורבינת גז, (מנועי מיקרו דיזל) (מטעין את הסוללות המשמשות כמקור כוח למנועים החשמליים)
 הילוכים:  תמסורת רובוטית - 7 מהירויות
 מהירות מרבית:  320 קמ"ש
יגואר C-X75 (באנגלית: Jaguar C-X75) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות קופה, המאופיינת  על ידי 2 סוגי מנועים המופעלים במשולב: מנוע בעל הנעה חשמלית (4 מנועים) ו-2 מנועים טורבינה (מנוע דיזל) המונעים על ידי טורבינת גז.
דגם ה"יגואר C-X75" מוגדר כמכונית על.
"יגואר C-X75"

יגואר C-X75 הוא רכב היברידי חשמלי, 2 מושבים, מכונית קונספט, המיוצר על ידי יגואר בשיתוף עם "פורמולה אחת" צוות וויליאמס F1 (Williams Grand Prix Engineering). דגם ה"יגואר C-X75" מייצר 778 כ"ס באמצעות ארבעה מנועים חשמליים "YASA", כשלכל אחד מהם כונן אחד מארבעת הגלגלים. הסוללות המניעות את המנועים הללו נטענות באמצעות שתי טורבינות גז זעירות דיזל במקום מנוע קונבנציונלי בעל ארבע פעימות.
עד 250 מכוניות היו מתוכננות להיבנות בשותפות עם צוות פורמולה 1 וויליאמס F1 . עד גרסת הייצור היה צפוי להיות כל טווח חשמלי של 50 ק"מ (31 מייל). בדצמבר 2012 הודיעה יצרנית הרכב על ביטול הייצור עקב המשבר הכלכלי העולמי המתמשך.
דגם ה"יגואר C-X75" הוצג בסרט ספקטר הסרט ה-24 של ג'יימס בונד.
המנגנון מופעל על ידי ארבעה מנועים חשמליים - אחד לכל גלגל - המייצרים 780 כ"ס (582 קילוואט)  כל מנוע שוקל 50 ק"ג.
טורבינות הגז מיקרו של "Bladon Jets" תייצר מספיק חשמל כדי להרחיב את טווח המכונית ל 900 ק"מ  תוך ייצור 28 גרם של פחמן דו-חמצני  לקילומטר על מחזור הבדיקה של האיחוד האירופי.
כאשר הרכב פועל רק על כוח הסוללה, ל"יגואר C-X75" יש טווח חשמלי של 110 ק"מ (68 מייל).
"יגואר C-X75" > נתונים טכניים

2 דלתות
2 מושבים
מנוע מרכזי
מבנה הכנפון האחורי ועיצוב אווירודינמי ייעודי של תחתית הרכב יוצרים במהירות של 320 קמ"ש כוח הצמדה של כ- 200 ק"ג
מערכות בקרת יציבות אקטיביות המשפרות את היציבות הכיוונית במהירויות גבוהות
סוללת ליתיום-יון
הנעה לכל 4 הגלגלים (PHEV)
מקדם גרר - 0.32
תאוצה בין 0-100 קמ"ש (נמדד 0-62 קמ"ש) - 3.4 שניות
מחיר היחידה - 1,115,000 דולר
תמונות

"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75" - מבט לתא הנהג
"יגואר C-X75" - מבט לתא הנהג
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
"יגואר C-X75"
מנוע "יגואר C-X75"
הערות שוליים

↑  טורבינת גז היא רכיב המניע את מכלול הרכיבים הסובבים במנוע והנפוץ כיום במנועי טורבינה המשמשים בעיקר להנעת כלי טיס
↑  "יגואר C-X75"  -מנוע מיקרו טורבינה greencarcongress.com/2010/09/cx75
↑  "יגואר C-X75" bbc.com/news/business
↑  "יגואר C-X75" caranddriver.com/reviews/jaguar-c-x75-supercar-concept-prototype-drive-review
↑  "יגואר C-X75" ביחד עם צוות וויליצאס greencarcongress
↑  "יגואר C-X75" - ביטול הייצור המתוכנן autoblog.com/2012/12/11/jaguar-c-x75-production-run-canceled
↑  "יגואר C-X75" - הפסקת ייצור topgear.com/car-news/concept/jaguar-c-x75-no-more
↑  "יגואר C-X75"  בסרט ספקטר autocar.co.uk/car-news/new-cars/jaguar-c-x75-star-alongside-astons-db10
↑  "יגואר C-X75" jalopnik.com/its-a-miracle-jaguars-c-x75-james-bond-car-exists-at-al
↑  "יגואר C-X75", שנת 2013 carmagazine.co.uk/car-reviews/jaguar/jaguar-c-x75-2013
↑  "יגואר C-X75" jaguar.co.il/about-concept-car-c-x75  (אתר יגואר ישראל)
חתול זהוב

| חתול זהוב |
| --- | --- |
 חתול זהוב אסייתי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול זהוב
מינים
 Catopuma badia  Catopuma temminckii
שם מדעי
 Catopuma ‏סברצוב, 1858
תחום תפוצה


חתול זהוב (שם מדעי: Catopuma) הוא סוג של שני חתולים קטנים החיים באסיה:
חתול זהוב אסייתי (Catopuma temminckii).
חתול זהוב בורנאי (Catopuma badia).
בדרך כלל, מתאפיינים שני מיני החתול הזהוב בצבע חום-אדמדם עם סימנים כהים בראשם. הם חיים בסביבות מיוערות בדרום מזרח אסיה, וחתול זהוב בורנאי אנדמי לאי בורנאו.
במקור הם נחשבו כשני תת-מינים של אותו בעל חיים, אך ממצאי ניתוח גנטי אישרו שמדובר במינים נפרדים. לפי ההערכה, התפצלו שני המינים ממין אחד לפני 4.9-5.3 מיליון שנה, זמן רב לפני שהופרד האי בורנאו מהאיים השכנים לו. בעל החיים הקרוב ביותר אליהם מאב קדמון משותף הוא חתול שיש, אשר התפצל לפני 9.4 מיליון שנים.
ראו גם

חתול זהוב בורנאי
חתול זהוב אסייתי
חתול שיש