stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוון ביי
הערות שוליים

↑  הומה חאן, ריק קלי וג'ונתן קארל, Democratic Senator Evan Bayh Retiring: 'I Do Not Love Congress', באתר ABC News‏, 15 בפברואר 2010 (באנגלית)
↑  ג'ולי הירשפילד, Pro-Israel Aipac Creates Group to Lobby Against the Iran Deal - First Draft, באתר הניו יורק טיימס, 17 ביולי 2015 (באנגלית)
↑  כריס סיליזה, Evan Bayh won't seek re-election, Senate majority in play?, באתר וושינגטון פוסט, 15 בפברואר 2010 (באנגלית)
↑  AP‏, GOP's Dan Coats returns to US Senate from Indiana, באתר News and Tribune‏, 2 בנובמבר 2010 (באנגלית)
↑  קייל טרייגסטאד, It's Official: Ellsworth Enters Indiana Senate Race, באתר RealClearPolitics‏, 19 בפברואר 2010 (באנגלית)
↑  אריקה וורנר, AP: Job hunt substantial part of Evan Bayh's last year, באתר Indystar.com‏, 8 באוקטובר 2016 (באנגלית)
↑  מאנו ראג'ו, Evan Bayh's private schedule details ties with donors, lobbyists, באתר CNN‏, 1 בנובמבר 2016 (באנגלית)
↑  יצחק בן-חורין, מכה נוספת לדמוקרטים: הסנאטור אוון באי פורש, באתר ynet, 15 בפברואר 2010
↑  מאגי סברנס, Evan Bayh readying Indiana Senate comeback run, באתר פוליטיקו, 11 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  מורין גרופ, Baron Hill withdraws from Senate race, likely clearing way for Evan Bayh, באתר אינדיסטאר, 11 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  אל ויוור, Evan Bayh gets his own address wrong, באתר דה וושינגטון אקזמינר, 23 באוגוסט 2016 (באנגלית)
↑  רועי סמיוני, השריף הגיי, המהגרת וקצין הצבא. הקרב על הקונגרס, באתר ynet, 3 בנובמבר 2016
↑  קייטי מטלר, Evan Bayh loses to Todd Young in Indiana's Senate race, באתר וושינגטון פוסט, 8 בנובמבר 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007362730705171  GND: 1186009683  ISNI: 0000 0000 3974 0154  LCCN: n93014929  NARA: 10573371  SNAC: w6m077wm  US Congress: B001233  VIAF: 1677064   WorldCat (עם VIAF): 1677064 
הנשיא ביל קלינטון משוחח עם מושל אינדיאנה ביי בחדר הסגלגל, 1993
ביי, בליוויו רעייתו וילדיו, נשבע אמונים לתפקידו בסנאט, 1999
ביי משוחח עם הנשיא ברק אובמה על מטוס האייר פורס 1 בדרך לאינדיאנה, 2009
סמליל מסע הבחירות של ביי בצורת סיכת כפתור
סמליל מסע הבחירות של ביי לסנאט ב-2016
איי מרשל במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
איי מרשל
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  MHL
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
איי מרשל משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מאיי מרשל לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של איי מרשל למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי ההרמת משקולות והשחייה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם משלחת זו לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה, ההיאבקות והשחייה.
ראו גם

איי מרשל במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
אילאש מוריבה

מוריבה קורומה קורומה (בצרפתית: Moriba Kourouma Kourouma; נולד ב-19 בינואר 2003), המוכר בשם כאילאש מוריבה (Ilaix Moriba), הוא כדורגלן ספרדי-גינאי, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בסלטה ויגו ובנבחרת גינאה. מוריבה נולד בגינאה, וייצג את נבחרות ספרד הצעירות.
ביוגרפיה

אילאש מוריבה נולד בקונקארי בירת גינאה, לאם גינאית ולאב ליברי. אילאש הוא מוסלמי אדוק. הוא ייצג את נבחרת ספרד במדי נבחרות הנוער, אך על פי הדיווחים ההתאחדויות לכדורגל בגינאה ובליבריה, פעלו על מנת שייצג את נבחרותיהן הבוגרות. דווח כי השחקן בחר לייצג את גינאה, ולערוך במדיה הופעת בכורה ביוני 2020, אך מגפת הקורונה העולמית הביאה לדחיית משחקי הנבחרות.
מוריבה הגיע לברצלונה מאספניול ב-2010. הוא נחשב לאחד הכדורגלנים הטובים לדורו, ולעיתים קרובות אף שיחק בקבוצות עם שחקנים מבוגרים ממנו. כשהיה בן 15 עלה לתודעה הציבורית בזכות שלושער נגד קבוצת ריאל מדריד עד גיל 19, כולל שער מחצי מגרש.
בינואר 2019, לקראת סיום חוזהו, מועדונים כמו מנצ'סטר סיטי ויובנטוס ניסו להחתימו, אך לבסוף בחר להאריך חוזה בברצלונה, עם שכר של מעל חצי מיליון אירו לעונה, כולל סעיף שחרור בן 100 מיליון אירו.
בעונת 20–2019 הפך לשחקן קבוע בהרכב של קבוצת המילואים, ברצלונה אתלטיק, במסגרת הליגה השלישית. הוא כבש את שערו הראשון בניצחון 2–3 על יאגוסטרה ב-8 במרץ.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ברצלונה ב-21 בינואר 2021 במשחק גביע המלך נגד קורנייה. הוא החליף את סרחיו בוסקטס בדקה ה-74 של המשחק שהסתיים בניצחון 2–0 אחרי הארכה. ב-13 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, כשפתח בהרכב בניצחון 5–1 על דפורטיבו אלאבס, בו בישל את השער הראשון במשחק לפרנסיסקו טרינקאו. הוא כבש את שערו הראשון בלה ליגה בניצחון חוץ 2: 0 מול אוסאסונה ב-6 במרץ 2021.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בר.ב. לייפציג. ב-2 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 0–3 על בוכום. במדי הקבוצה בעונתו הראשונה שיחק 30 דקות ליגה בלבד.
ב-28 בינואר 2022 הושאל מוריבה לוולנסיה עד לסוף העונה.
ב-8 בינואר 2024 הושאל לחטאפה עד לסיום העונה.
נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של גינאה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
תארים

גביע המלך הספרדי: 2020/2021
תארים > ר.ב. לייפציג

הסופר קאפ הגרמני: 2023
הערות שוליים

↑  "Así afecta el Ramadán al fútbol: el plan de los futbolistas musulmanes para jugar pese al ayuno". El Español (בספרדית). 3 באפריל 2022. ארכיון מ-16 באפריל 2022. נבדק ב-16 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barca : le prometteur Ilaix Moriba dit oui à la Guinee !, Afrik foot, ‏20 במרץ 2020 (בצרפתית)
↑  Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
↑  18 joueurs, 4 réservistes, voici le groupe retenu par le sélectionneur Kaba Diawara en vue des JO Paris 2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 4 ביולי 2024 (בצרפתית)
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 מ. סילה •  3 א. סילה •  4 א. קונטה II •  5 סו •  6 א. דיאוורה •  7 סיסה •  8 נ. קייטה •  9 ז'. קאנטה •  10 גילאבוגי •   11 באיו •  12 א. קונטה I • 13 מ.ע. קמארה •  14 מוריבה • 15 דירסטאם • 16 מ. קמארה • 17 ע. קאנטה • 18 סומה • 19 קאנה • 20 פ. קונאטה • 21 קאבה • 22 קונה • 23 א. קמארה • 24 מ. קונאטה • 25 דיאלו • 26 פ. קמארה • 27 יוסוף • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
| נבחרת גינאה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה |  1 ע. קייטה •  2 א. קונט •  3 א. סילה •  4 סו •  5 דיאקאבי •  6 דיאוורה •  7 גילאבוגי •  8 נ. קייטה •  9 גיראסי •  10 מוריבה •   11 באיו •  12 דיאקיטה • 13 מוח. קמארה •  14 כ. סיסה • 15 ס. סיסה • 16 מוס. קמארה • 17 ז'נווייה • 18 א. קמארה • 19 קמאנו • 20 קונאטה • 21 ס. סילה • 22 קונה • 23 טורה • 24 קאנטה • 25 פ. קונט • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
| נבחרת גינאה – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סילה •  2 אולארה •  3 סיסה •  4 סומה •  5 דוקורה •  6 א. דיאוורה •  7 בלדה •  8 נ. קייטה •  9 ה. קמארה •  10 מוריבה •   11 ע. קמארה •  12 בה • 13 מא. קייטה •  14 דיאלו • 15 א. קמארה • 16 מו. קייטה • 17 טורה • 18 באנגורה • מאמן: ק. דיאוורה |  1 סילה •  2 אולארה •  3 סיסה •  4 סומה •  5 דוקורה •  6 א. דיאוורה •  7 בלדה •  8 נ. קייטה •  9 ה. קמארה •  10 מוריבה •   11 ע. קמארה •  12 בה • 13 מא. קייטה •  14 דיאלו • 15 א. קמארה • 16 מו. קייטה • 17 טורה • 18 באנגורה • מאמן: ק. דיאוורה | גינאה |
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2012

| --- | --- |
 מספר התחרות:  16
 חצי גמר 1:  5 במאי 2012
 חצי גמר 2:  6 במאי 2012
 גמר:  11 במאי 2012
 מנחים:  פיה שטראוס (חצי גמר)   מרטין גרובינגר (גמר)
 מנצח ראשי:  קורנליוס מייסטר
 תזמורת:  התזמורת הסימפונית של וינה
 רשת השידור המפיקה:  רשות השידור האוסטרית (ORF)
 מיקום האירוע:  אוסטריה ברטהאוס פלאץ, וינה, אוסטריה
 המפקח על התחרות:  ולדיסלב יאקובלב
 השיר הזוכה:  נורווגיה נורווגיה - איבינג הולצמרק
 שיטת הניקוד:  כל שופט העניק ניקוד מ-1 עד 10 לכל משתתף
 מספר משתתפות:  14
 משך התחרות:  גמר- שעה וארבעים וחמש דקות
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  ארמניה ארמניה   בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובניה   גאורגיה גאורגיה
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  אוקראינה אוקראינה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  קפריסין קפריסין   רומניה רומניה   רוסיה רוסיה   שוודיה שוודיה   הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות   לא עלו לשלב הגמר   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2010 אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2014 ← 
 
האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2012 הייתה התחרות ה-16 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. התחרות התקיימה ב-11 במאי 2012 ברטהאוס פלאץ בווינה שבאוסטריה. התחרות אורגנה על ידי איגוד השידור האירופי בשיתוף רשות השידור האוסטרית (Österreichischer Rundfunk ,ORF). מוזיקאים משבע מדינות השתתפו בגמר הטלוויזיוני. זו הייתה הפעם הרביעית שהתחרות נערכה תחת כיפת השמיים ובמהלך הפסטיבל השנתי של וינה. אוסטריה והמשדרת ORF אירחו בעבר את התחרות בשנים 1990, 1998, 2006, 2008 ו- 2010.
14 מדינות השתתפו בתחרות. המשתתפים ביצעו קטע קלאסי לבחירתם ולוו בהתזמורת הסימפונית של וינה, בניצוח קורנליוס מייסטר. ארמניה, בוסניה והרצגובינה וגאורגיה עשו את הופעת הבכורה שלהן באירוויזיון למוזיקאים צעירים, בעוד אוקראינה חזרה לתחרות. חמש מדינות פרשו מן התחרות לשנה זו: קפריסין, רומניה, רוסיה, שוודיה ובריטניה.
איבינג הולצמרק הנורווגי זכה בתחרות, בעוד שהמדינה המארחת אוסטריה וארמניה מוקמו במקומות השני והשלישי בהתאמה.
מקום התחרות

רטהאוס פלאץ, כיכר הממוקמת מחוץ לבית העירייה של וינה, היה המקום המארח של האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2012. אולם שוברט בווינה שבאוסטריה אירח את חצי הגמר.
פורמט

מרטין גרובינגר היה המנחה של גמר תחרות 2012. פיא שטראוס הנחתה את חצי הגמר.
מדינות משתתפות

בשנה זו, 14 מדינות השתתפו באירוויזיון למוזיקאים צעירים.
חצי הגמר התקיים בשני חלקים; החלק הראשון התקיים ב-5 במאי 2012 והשני התקיים ב-6 במאי 2012. שבעת המתמודדים הטובים ביותר נבחרו על ידי חבר שופטים בינלאומי.
מדינות משתתפות > חצי גמר

מדינות מודגשות הן אלה שעלו לשלב הגמר.
מדינות משתתפות > חצי גמר > חלק ראשון (5 במאי 2012)

| # | מדינה | מוזיקאי | כלי נגינה | יצירה/יצירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלובניה סלובניה | בלאז ספארובק | קלרינט | 1) Premiere Rhapsodie by Claude Debussy 2) Clair 1 by Franco Donatoni |
| 2 | גאורגיה גאורגיה | ליזי רמישווילי | צ'לו | 1) Largo by Veracini 2)Variations on One String by Paganini 3) Flight of the Bumblebee by Rimsky-Korsakov |
| 3 | בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובניה | נעמי דרוסקיץ' | פסנתר | 1) Vanished Days, op57, No.1 by Edvard Grieg 2) Toccata, in E flat minor by Aram Khachaturian |
| 4 | צ'כיה צ'כיה | מיכאלה ספקובה | בסון | 1) Concerto for Bassoon No.2 f-moll, the first and the second movement by Ludwig Milde 2) Recitative, Sicilliene et Rondo (1905-1991) by Eugéne Bozza |
| 5 | ארמניה ארמניה | נרק קאזיאן | קאנון | 1) “Impromptu” op. 57 in b-minor by Tsovinar Hovhannisyan 2) Carnival in Venice by Niccolo Paganini / arranged for kanun and pianoby Alexander Shahbazyan 3) “Perpetual Motion” op.69 in a-minorby Khachatur Avetisyan |
| 6 | אוסטריה אוסטריה | עמנואל צ'קנבוריאן | כינור | 1) Scherzo for Violin and Piano in C minor by Johannes Brahms 2) Tzigane, Rapsodie de Concert for Violin and Piano by Maurice Ravel |
| 7 | יוון יוון | זכריאס פוטיס | קלרינט | - |
| 8 | קרואטיה קרואטיה | קתרין קוטנאר | כינור | 1) Scherzo in c-minor form F-A-E sonataby Johannes Brahms 2) Carmen Phantasie, op.66 by Franz Drdla |
מדינות משתתפות > חצי גמר > חלק שני (6 במאי 2012)

| # | מדינה | מוזיקאי | כלי נגינה | יצירה/יצירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 | פולין פולין | ג'אגודה קרמינסקה | חליל צד | 1) Joueurs de Flute - "Pan" by Albert Roussel2) Staccato - Fantaisie by Wilhelm Popp |
| 10 | אוקראינה אוקראינה | בוהדן איבסיק | כינור | 1)Tzigane by Maurice Ravel 2)Melody by Myroslav Skoryk |
| 11 | הולנד הולנד | אלה ואן פוקה | צ'לו | 1) Fantasiestucke Op. 73 for cello by Robert Schumann |
| 12 | גרמניה גרמניה | דומיניק שאמו | פסנתר | 1) Jazz Etude No. 1 by Nikolai Kapustin 2) Widmung (Liebeslied) by Robert Schumann and Franz Liszt 3) Ungarische Rhapsodie No. 6 by Franz Liszt |
| 13 | בלארוס בלארוס | אלכסנדרה דניזניה | צימבלום | 1) Carmen "Fantasie", based on Themes from the Opera of Georges Bizet by Franz Waxman 2) Blow light wind, blow! (adaptation of Belarusian folk song) by Valery Zhyvalievski 3) Сsardas by Alexander Tsygankov |
| 14 | נורווגיה נורווגיה | איבינג הולצמרק | ויולה | 1) Sonata no 1 op 120 F minor, 1. movement: Allegro Appasionata by Johannes Brahms 2) Sonata no 1 op 25 for viola solo, 4. movement: Rasendes Zeitmass. Wild. Tonschonheit ist Nebesache by Paul Hindemith 3) Andante and Rondo Ungarese by Carl Maria von Weber |
מדינות משתתפות > גמר

גמר התחרות התקיים ב-11 במאי 2012. פרסים הוענקו לשלוש המדינות המובילות. הטבלה הבאה מדגישה את המקומות הראשונים באמצעות זהב, כסף וארד. תוצאות הניקוד של שאר המשתתפות אינן ידועות ואף פעם לא פורסמו על ידי איגוד השידור האירופי.
| # | מדינה | אמן | כלי נגינה | יצירה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בלארוס בלארוס | אלכסנדרה דניזניה | צימבלום | Concertino by Vladimir Kurjan | לא ידוע |
| 2 | פולין פולין | ג'אגודה קרמינסקה | חליל צד | Concertino by Cécile Chaminade | לא ידוע |
| 3 | נורווגיה נורווגיה | איבינג הולצמרק | ויולה | Viola concerto, 2 & 3 mov. by Béla Viktor János Bartók | ראשון |
| 4 | צ'כיה צ'כיה | מיכאלה ספקובה | בסון | Concerto for Bassoon F-dur, 1st mov. by Carl Maria von Weber | לא ידוע |
| 5 | גרמניה גרמניה | דומיניק שאמו | פסנתר | Piano Concerto No. 1 in B flat minor, Op. 23; 3rd mov. Allegro con fuoco by Pyotr Tchaikovsky | לא ידוע |
| 6 | ארמניה ארמניה | נרק קאזיאן | קאנון | Concerto for Qanun and Orchestra No. 2 E-Major by Khachatur Avetisyan | שלישי |
| 7 | אוסטריה אוסטריה | עמנואל צ'קנבוריאן | כינור | Concerto for Violin and Orchestra in D minor, Op. 47 3rd mov. Allegro ma non tantoby Jean Sibelius | שני |
כיכר רהאוט פלאץ בווינה.
אי-שוויון קראפט

בתורת האינפורמציה, אי-שוויון קראפט (Kraft's Inequality) מתאר תנאי מספיק והכרחי לשיוך קבוצת מילים לצמתי עץ, כך שלא תשויך יותר ממילה אחת לאורך כל מסלול היוצא מהראש. לתכונת שיוך זו יישומים בבניית קודים.
הגדרה

נניח קבוצה מעוצמה סופית או אלף אפס של מילים  L\subset \Sigma ^{*} מעל א"ב כלשהו  \Sigma .
אי-שוויון קראפט אומר כי התנאי 
 \sum _{\ell \in L}|\Sigma |^{-|\ell |}\leq 1
הוא מספיק והכרחי לשיוך כל מילה ב- L לצומת עץ (אולי אינסופי) בעל דרגת יציאה  |\Sigma |, כך ש:
כל מילה משויכת לצומת יחיד בעומק השווה לאורך המילה.
אין שתי מילים המשויכות לצומת וצאצא שלו.
הגדרה > דוגמה

נניח א"ב בעל שלוש אותיות, לדוגמה  \Sigma =0,1,2. נניח שיש לנו קבוצה בת חמש מילים מעל א"ב זה, שאורכיהן הם  \{2,1,2,2,2\}. עלינו למצוא שיוך לעץ המוצג בצד שמאל כך שארבעה צמתים בגובה 2 ישויכו, צומת אחד בגובה 1 ישויך, ואף צומת משויך לא יהיה צאצא של צומת משויך אחר.
במקרה זה,
 3^{-2}+3^{-1}+3^{-2}+3^{-2}+3^{-2}=0.777777778<1,
ולכן אי-שוויון קראפט מבטיח שיש שיוך מתאים. ואכן, השיוך בתרשים בצד שמאל הוא שיוך מתאים.
אלגוריתם מקוון

נחשוב על תהליך כלשהו המייצר את מילות הקבוצה  L אחת אחרי השנייה. לעיתים יש צורך, ברגע שמילה נוצרת, לשייך אותה לצומת בעץ. ישנו אלגוריתם מקוון פשוט מאוד המתאים לאי-שוויון קראפט.
נסמן כל צומת בעץ כפנוי, משויך, או תפוס.
בתחילה, כל צומת יהיה פנוי.
בכל פעם שצומת הופך להיות משויך, כל אחד מאבותיו (עד השורש) נהיה תפוס (ייתכן שחלקם כבר היו תפוסים).
אם בצעד כלשהו צריך לשייך צומת ברמה  h, נמצא את הצומת הפנוי השמאלי ביותר ברמה זו, ונשייך אותו.
המשפט לעיל אומר שאי-שוויון קראפט מתקיים אמ"ם אין צעד שבו אי אפשר למצוא צומת פנוי.
חשיבות

כאשר מילים משויכות לעצים, אפשר לבנות קוד למילים. בהינתן מילה, נמצא את הצומת המתאים למילה, ונתאר את המילה בעזרת המסלול המוביל מראש העץ למילה. בתרשים הקודם, לדוגמה, המילים השייכות לצמתים יתוארו, משמאל לימין, על ידי המחרוזות:
00 (רד שמאלה פעמיים)
1 (רד ישר פעם אחת)
20 (רד ימינה ואז שמאלה)
21 (רד ימינה ואז ישר)
22 (רד ימינה פעמיים)
כאשר משתמשים בשיטה זו לקידוד רצף מילים, עולה הבעיה היכן מסתיים קידוד מילה אחת ומתחיל קידוד המילה הבאה. לדוגמה, נניח שקידוד רצף המילים הוא
201002:
רצף הקידודים עשוי להיות 20,10,02,
רצף הקידודים עשוי להיות 201, 00, 2
וכו'
אם השיוכים הם כאלה כך שאף צומת משויך אינו צאצא של צומת משויך אחר, אזי  אין בעיה כזאת. מפענחים את התיאורים לפי השיטה הבאה:
מתחילים בראש העץ.
יורדים לפי הסימנים עד שמגיעים לצומת משויך. מפענחים את המילה וחוזרים לשלב הקודם.
לפי הבניה, ההגעה לצומת משויך מהווה אינדיקציה שאין טעם להמשיך במסלול - לא ייתכן צומת משויך נוסף בהמשך.
עץ שיוך
שיוך אפשרי
איריס קומן

נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
איריס קומן שלמה (נולדה ב-6 בנובמבר 1971) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל. התמחתה בסגנון הפרפר והחופשי. בעלת 5 מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה

קומן החלה להתאמן בקבוצת השחייה של מכבי נהריה בהדרכתו של משה הירש. בהמשך הקריירה שלה היא שחתה בקבוצת השחייה של הפועל נהריה בהדרכתו של רובי שלו ובקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתו של הלמוט לוי.
ביוגרפיה > 1985 > אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1985 זכתה קומן ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:48.66 דקות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:32.14 דקות, אחרי נוגה ויזל ממרכז וייסגל (5:30.04 דקות) ולפני יפעת שור ממכבי קריית אונו (5:34.73 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:10.06 דקות, אחרי הדר רובינשטיין ורותם פורת (הפועל בני שמעון) (1:08.67 דקות).
במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בנהריה בסוף דצמבר אותה שנה קבעה קומן שני שיאים ישראלים חדשים לגילאי 14, במשחה ל-50 מטר חופשי (28.43 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב (1:11.50 דקות).
ביוגרפיה > 1986 > שיאנית ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכתה קומן ב-4 מדליות אישיות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 27.61 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.73 דקות, לפני איילת שלזינגר (1:00.75 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.73 דקות, לפני ורד ליברמן ממכבי תל אביב (1:11.86 דקות) ושרון אקסלרוד (1:11.90 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.46 דקות, אחרי הדר קליינמן ממכבי קריית אונו (1:06.09 דקות) ורותם פורת (1:08.32 דקות).
ביוגרפיה > 1987

בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה קומן במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:06.27 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:27.55 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.19 שניות, לפני ענת ישראל (28.30 שניות) ונעמה שמיר, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:07.23 דקות, לפני אורת בש מהפועל נהריה (1:07.90 דקות) וסהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:10.23 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:24.19 דקות, לפני נעמה מישר ועינת גבאי. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, אחרי אורת בש (2:33.11 דקות) וזוהר לבנסברג (2:34.39 דקות).
ביוגרפיה > 1988

בתחרות "משחה נועם" (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה ב-30 בדצמבר 1988 קבעה קומן במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 30.05 שניות.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-5 מדליות אישיות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:05.1 דקות, לפני אורת בש (1:07.35  דקות) וסהר אלוני (1:08.60 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:31.21 דקות, לפני נעמה מישר מהפועל עמק הירדן (2:32.98 דקות) ואורת בש (2:35.16 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.35 שניות, אחרי ענת לויט מהפועל הוד השרון בית ברל (28.18 שניות) ולפני רויטל וילנאי ממרכז וייסגל (28.43 שניות), במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:28.12 דקות, אחרי מיכל אמין (2:26.15 דקות) ולפני רויטל וילנאי (2:30.55 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:20.74 דקות, אחרי נעמה מישר (5:19.89 דקות) ולפני מיכל אמין מהפועל הוד השרון בית ברל (5:22.21 דקות).
ביוגרפיה > 1989 > המכביה ה-13

בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בחודש יולי 1989 זכתה קומן ב-5 מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 27.82 שניות, 7 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי של ענת לויט שסיימה שלישית בתוצאה של 28.18 שניות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.50 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם תמי לוין, מיכל אמין ורויטל וילנאי בשיא ישראלי חדש של 4:07.36 דקות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ביחד עם אמין, וילנאי ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש נוסף של 8:50.58 דקות (השיא הקודם עמד על 8:53.92 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם הדס פדה, אירית אפרתי ווילנאי בשיא ישראלי חדש שלישי של 4:30.12 דקות (השיא הקודם עמד על 4:37.64 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום השישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.38 דקות.
לאחר המכביה, במשך כחודש עד אליפות ישראל בשחייה, התאמנה קומן בשורות הקבוצה העירונית היריבה הפועל נהריה בהדרכת רובי שלו, בשל סכסוך בינה לבין מאמנה הירש. בשל כך, היא נמחקה מאליפות ישראל בשחייה והושעתה למשך שנה מכל פעילות. לאחר שהושגה פשרה, הוחלט שהיא לא תשתתף בתחרות, גם לא מחוץ לתחרות (כמו שעשתה, לבקשת המאמן הלאומי חנן גלעד שביקש לבחון אותה לאור המשימות העתידיות של הנבחרת) וההשעייה תבוטל.
ביוגרפיה > 1990

בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיימה קומן בכל שלושת המשחים בהם השתתפה במקום השמיני, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:33.18 דקות, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:28.90 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:15.26 דקות.
חייה האישיים

כיום, קומן נשואה ולה שני ילדים ומתגוררת ביקנעם.