stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמדר פלד
הערות שוליים

↑  ערן בר-און, הוכרזו הזוכים ב"פרס פרימור" של הרשות השנייה, באתר ynet, 16 בנובמבר 2009
1 2  דינה חלוץ, סמדר פלד חלתה בסרטן השד, פוטרה מהטלוויזיה - והפכה למאמנת זוגית, באתר Xnet‏, 30 בדצמבר 2020; במקור, מתוך "לאישה"
↑  כתבה של פלד בעיתון - פרסום / סמדר פלד, חדשות, 12 באוקטובר 1993
↑  כל הכתבות של סמדר פלד, באתר חדשות 13
↑  רועי גולדנברג, ‏חוצה את הקווים: כתבת חדשות 2 סמדר פלד עוברת לחדשות 10, באתר גלובס, 24 במרץ 2013
גילי איזיקוביץ, שי שטרן וסמדר פלד עוברים לערוץ 10, באתר הארץ, 24 במרץ 2013
↑  כתבי אייס, סדרות כתבות חדשה של סמדר פלד: "איפה הילד?", באתר אייס, 12 בנובמבר 2017
↑  אלכסנדר כץ, סדרת כתבות של סמדר פלד: 6 חודשים בכלא נשים, באתר אייס, 15 בינואר 2017
↑  כל הכתבות של סמדר פלד, כתבת מגזין בחדשות 2, באתר mako
↑  אביאור אבו, רשת 13 החלה לזמן עשרות עיתונאים לשימוע לפני פיטורים, ביניהם ברק רביד ודני רופ, באתר כלכליסט, 5 ביולי 2020
תחנת הכוח חיפה

| --- | --- |

תחנת הכוח חיפה, 2010
 מידע כללי
 סוג:  תחנת כוח מופעלת בגז 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  חברת החשמל לישראל
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  828 מגה-ואט 
 קואורדינטות:  32°48′42″N 35°01′18″E﻿ / ﻿32.81175°N 35.021777777778°E﻿ / 32.81175; 35.021777777778
  (למפת חיפה מוגדלת) תחנת הכוח חיפה(למפת חיפה רגילה) תחנת הכוח חיפה(למפת הגליל המערבי רגילה) תחנת הכוח חיפה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) תחנת הכוח חיפה
 
תחנת הכוח חיפה היא תחנת כוח של חברת החשמל בחיפה. זו התחנה הקיטורית הראשונה של חברת החשמל, והצפונית מבין 5 התחנות הקיטוריות בישראל.
היסטוריה

ב־1925 נחנכה תחנת הכוח הראשונה בעיר חיפה. הייתה זאת תחנה כוח קטנה בהספק קטן מאוד (כ־0.5 מגה-ואט). תחנה זו נבנתה כשנתיים לאחר הקמתה של תחנת הכוח הראשונה של חברת החשמל בתל אביב, ובמקביל לתחנת הכוח בטבריה (מבנה תחנה זו נמצא היום בסמוך לגשר פז, במתחם משרדים של חברת החשמל) כל שלוש התחנות היו בהספק קטן מאוד, ופעלו בטכנולוגיית דיזל-גנרטור. לאחר הקמת שלוש התחנות הקטנות התרכז מאמץ חברת החשמל בהקמת תחנת נהריים בעמק הירדן, שייצרה חשמל בהספק של 18 מגה-ואט, ונחנכה בראשית שנות ה־30. הפיתוח המואץ של הארץ והתגברות העלייה הובילו במהרה לביקוש גובר לחשמל. ביקוש זה, שהתרכז בהתיישבות היהודית במישור החוף הוביל לשינוי בגישתו של פנחס רוטנברג, מתוכנית להקמת סדרת תחנות כוח הידרואלקטריות בירדן, להקמת תחנות קיטוריות בסמוך למרכזי האוכלוסייה היהודית. להחלטה זו תרם גם ערעור מצב הביטחון, שהוביל לחשש מפגיעות טרור בקווי המתח של חברת החשמל, והפסדי ההולכה בעת העברת זרם החשמל למרחקים.
ב־1935 הוקמה בסמוך לשפך הקישון תחנת כוח חדשה בטכנולוגיה קיטורית, הראשונה שהוקמה בטכנולוגיה זו בארץ, בהספק של 30 מגה-ואט, שהופעלה באמצעות מזוט כחומר דלק. תחנה זו הובילה להגדלת יכולת הייצור הכללית של חברת החשמל כמעט פי 3. יחד עם הקמת התחנה, עברו לחיפה גם המשרדים הראשיים של חברת החשמל, ששכנו קודם לכן בתל אביב. משרדים אלו שוכנים עד היום באזור חיפה. תחנת כוח זו איפשרה את פיתוח התעשייה הכבדה באזור חיפה, שנסמכה על זרם החשמל שהופק בתחנה. בשנים הראשונות של המדינה הורחבה התחנה ונוספו לה שתי יחידות ייצור בהספק כולל של 60 מגה-ואט. כל יחידות ייצור אלו נקראות בשם חיפה א'.
ב־1962 הורחבה התחנה ונוספו לה שתי יחידות ייצור בהספק כולל של 150 מגה-ואט ('חיפה ב'). המניע להרחבת התחנה היה פיתוח התעשייה באזור, והתכנון להפעלת המוביל הארצי. תכנון חיפה ב' נעשה על ידי חברת AEG, והמימון היה מכספי השילומים. תחנות חיפה א' וחיפה ב' הושבתו במהלך השנים, ואינן פעילות כיום.
ב־1962 נחנכה תחנה כוח סודית בנשר, בשם 'תחנת הכוח אורים', שנועדה לספק צורכי חירום במקרה של פגיעה בתחנת הכוח חיפה. תחנה זו הייתה בהספק של 20 מגה-ואט, והייתה הראשונה בארץ בטכנולוגיית טורבינת גז תעשייתית.
ב־1967 נחנכה תחנת חיפה ג', שהכילה שתי יחידות ייצור בהיקף כולל של 282 מגה-ואט.
בשל בעיית זיהום האוויר שיצרה התחנה במפרץ חיפה (יחד עם מפעלי התעשייה הכבדה), עברה התחנה ב־1992 לייצור חשמל באמצעות מזוט דל-גופרית.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הוסבה תחנת חיפה ג' להפעלה באמצעות גז טבעי. ההפעלה בפועל התעכבה עד לסיום עבודות בניית צינור ההולכה של גז טבעי לתחנה. במקביל, הושבתה תחנת חיפה ב'.
ב־2011 נחנכו שתי יחידות ייצור חדשות בתחנת חיפה בטכנולוגיית מחזור משולב, בהיקף ייצור כולל של 748 מגה-ואט. בראשית 2014 הוסרו חלק מהארובות ממבנה התחנה, בשל השינוי בטכנולוגיית הייצור והתייתרות הצורך בהן.
ב-31 במרץ 2018 הושבתה חיפה ג' לצמיתות. עד אז, הייתה זאת יחידת הייצור הוותיקה ביותר שנמצאה בשימוש מבין כל יחידות הייצור של חברת החשמל.[דרוש מקור]
בניין רוטנברג

במקביל לבניית תחנת הכוח א' ב-1935 הוקם גם בניין משרדים ליד התחנה. אל הבניין עברה הנהלת החברה ובקומה השלישית נבנה משרדו של פנחס רוטנברג. לאחר פטירתו של רוטנברג המשיך הבניין לשמש כמשרדי החברה. הבניין והמשרד עברו תהליך שימור והוגדרו אתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הערות שוליים

↑  סקירה עדכנית דו"ח כספי שנתי של חברת החשמל ל־2013, עמוד 15 ו־18
↑  דוח כספי של חברת החשמל לשנת 2018, פרק א', עמ' 38
| פנחס רוטנברג |
| --- | --- | --- |
| כללי | משק החשמל בישראל • הקמת תשתית החשמל בתל אביב • חברת החשמל לישראל • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו | פנחס רוטנברג |
| אישים | אברהם רוטנברג | פנחס רוטנברג |
| תחנות כוח שהקים | תחנת הכוח הראשונה של תל אביב • תחנת הכוח בטבריה • תחנת הכוח הראשונה בחיפה • תחנת הכוח הקיטורית בחיפה • תחנת הכוח ההידרואלקטרית בנהריים • תחנת הכוח רדינג | פנחס רוטנברג |
| מבנים אחרים שהקים | בית רוטנברג • בניין רוטנברג • סכר דגניה • תל אור • שכונת קריית חשמל | פנחס רוטנברג |
| מורשת והנצחה | תחנת הכוח רוטנברג • איש החשמל | פנחס רוטנברג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363605805171  VIAF: 49151431626056302694   WorldCat (עם VIAF): 49151431626056302694 
מבנה תחנת הכוח הראשונה בחיפה, כיום בסמוך לגשר פז
יחידות ייצור בתחנת חיפה א
עובדי תחנת הכוח בחיפה, 1923
רפי כהן (מאמן כדורגל)

ערך זה עוסק ברפי כהן מאמן הכדורגל. אם התכוונתם לרפי כהן השוער, ראו .
ערך זה עוסק ברפי כהן מאמן הכדורגל. אם התכוונתם לרפי כהן החלוץ, ראו .
רפי כהן (נולד ב-2 במרץ 1965 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה כשחקן

רפי כהן גדל בשכונת אוהל משה בירושלים, ובגיל 11 התחיל לשחק כדורגל לראשונה, בבית"ר ירושלים, שם שיחק עד גיל 16. בגיל זה קנה את כרטיס השחקן שלו מהקבוצה, ועבר הישר למדי הקבוצה הבוגרת של היריבה העירונית, הפועל ירושלים. הוא שיחק שם שנה אחת, חזר לבית"ר, ומשם המשיך למכבי פתח תקווה, בה שהה במשך כחמש עונות. בשנת 1989 חצה את הכביש פעם נוספת, והגיע להפועל פתח תקווה. בעונתו הראשונה, בקבוצה, 1989/90, כבש רפי כהן ארבעה שערים, והפועל סיימה במקום השני. העונה האחרונה שלו במדי הקבוצה הייתה עונת 1993/94, בה רשם שבע הופעות ובסיומה גם הודיע על פרישה.
רפי כהן שיחק 2 משחקים בנבחרת ישראל בכדורגל ב-1990.
קריירה כמאמן

לאחר פרישתו מונה לעוזרו של גיא לוי בהפועל פתח תקווה (עונת 1995/96) ובעונה הבאה החל לאמן במחלקת הנוער של המועדון, במשך שנתיים. בהמשך שב להיות עוזר מאמן בבוגרים, ושימש כעוזר תחת גיורא שפיגל (1998/99) וניר לוין (1999/2000), ואז עזב להפועל חיפה, שם שוב שימש כעוזר מאמן תחת גיא לוי. בשלב זה עבר לתפקד כמאמן ראשי, ובית"ר/שמשון ת"א הייתה קבוצתו הראשונה. לאחר מכן אימן בהכח ר"ג ועלה איתה מהליגה השלישית, ומשם המשיך לאשקלון ושיחזר את ההישג, כשבדרך הוא גם מוביל אותה לחצי גמר גביע המדינה.
בעקבות הצלחותיו בעונה זו הוחלט למנות אותו למאמן הראשי של הפועל פתח תקווה בתחילת עונת 2005/06. הקבוצה עברה זעזוע לפני עונה זו, הסגל שעמד לרשותו היה בעייתי, והתוצאות היו בהתאם - חמש נקודות בלבד בשמונה מחזורים (כולל ארבעה הפסדים רצופים במחזורים 5–8), ומקום לפני אחרון. בעקבות פתיחה כושלת זו הוחלט לפטרו. שנה לאחר מכן מונה למאמנה של הפועל חיפה אך עזב את תפקידו אחרי קצת פחות מחצי שנה. שנתיים לאחר מכן, ב-2008 מונה בשנית למאמן בית"ר שמשון תל אביב אך גם כאן אימן פחות מחצי שנה לפני שעזב לסקציה נס ציונה אותה הדריך במשך כשנתיים.ב-2012 שב לעמוד על הקווים בהכח עמידר רמת גן ובתום עונה זו עזב ומונה למאמן עירוני ניר רמת השרון אותה אימן במשך כשלושה מחזורים בלבד בהם רשם שלושה הפסדים רצופים ומאזן שערים שלילי 9:2.
ב-2016 מונה לעוזרו של אלישע לוי בנבחרת ישראל. בתפקיד זה שימש במשך כשנה. ב-2019, שב לאמן ומונה למאמנה של מכבי יבנה אך לאחר כשבוע הודיע על עזיבה מסיבות אישיות.
תארים כשחקן > כשחקן

גביע המדינה (1): 1991/1992
גביע הטוטו (2): 1989/1990, 1991/1992
אליפות הכדורגל של המכבייה: מדליית ארד-1981
תארים כשחקן > כמאמן

הליגה הארצית: 2002/2003
הליגה הארצית: 2004/2005
גביע הטוטו ארצית: 2004/2005
הליגה הארצית: 2008/2009
אלמר קרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באפריל 1876 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  20 בפברואר 1927 (בגיל 50) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 
אֶלֶמֵר (יעקב נפתלי) קַרְמַן (במקור קליינמן, בהונגרית: Kármán Elemér Jakab Naftali, בודפשט, 28 באפריל 1876) – בודפשט, 20 בפברואר 1927) היה משפטן הונגרי-יהודי, שופט בבית משפט, מרצה לדין פלילי, קרימינולוג. בנו של מור קרמן ואחיו של תיאודור פון קרמן המתמטיקאי, פיזיקאי.
ביוגרפיה

קרמן נולד במשפחה יהודית כבנם של מור קרמן (משה קליינמן) ואילקה קוהן (כהן). לאחר סיום לימודי משפטים בהונגריה, הוא השלים את לימודיו בגראץ בפסיכולוגיה. קרמן השתתף בהקמת בית המשפט לנוער בהונגריה (1913), ארגן את המכון לפדגוגיה למשפט הפלילי (1915) שהיה קשור למעבדה פסיכולוגית, לסמינר לחינוך פדגוגי, לספריה מקצועית, למוזיאון ולבית ילדים בשם "בית פסטלוצי". כבר בראשית המאה העשרים הוא אימץ והכריז על עקרונות מודרניים בהגנה על עברייני נוער. הוא חשף את הגורמים החברתיים לעבריינות הנוער, והציע כלי מניעה וכלים חינוכיים.
עבודותיו (מבחר)

מכון בודפשט לחינוך פלילי. הילד, 1917, 635-648;
רפורמה פדגוגית של המכון לתיקון וחינוך אנשים עם מוגבלויות מוסריות. הילד, 1919, 88-98;
תקלות מוסריות והפרעות מוסריות של הילד (פדגוגיה פלילית). בודפשט, 1922;
Einführung in the Criminalpädagogie. מבוא לפדגוגיה פלילית.) I-II. Bp 1923.
האיכרים ומערכת המשפט המענישה. (מחקר על תכונות אופי פליליות) נכתב על ידי אלמר קרמן התובע המלכותי.
ראו גם

גנו: אלמר קרמן, המורה ההונגרי לקרימינולוגיה שנשכח. חינוך מיוחד, 1959. 4. 97-98.
לקריאה נוספת

אלמר קרמן ואנה סבו בתוך: לקסיקון פדגוגי. כרך ב ' עורך ראשי זולטאן באטורי, איוואן פאלוס. בודפשט, הוצאת קרבן. 1997. 170. עמ'.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 614/1876. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394384105171  CiNii: DA06508314  GND: 1157619916  LCCN: nr2003030403  NTA: 138367590  RERO: 02-A003484719  VIAF: 27442003   WorldCat (עם VIAF): 27442003
שינויי מזג האוויר

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שלמה ארצי
 מתוך האלבום "דרכים"
 תאריך הקלטה:  1979
 שפה:  עברית 
 אורך:  5:38
 כתיבה:  שלמה ארצי
 לחן:  שלמה ארצי
 
"שינויי מזג האוויר" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי שלמה ארצי ועובד על ידי דדי שלזינגר ויאיר שרגאי. השיר יצא כחלק מהאלבום "דרכים" בשנת 1979.
רקע

השיר נכתב בחדר בית מלון בניו יורק כשארצי לא יכל לצאת להופעה בעקבות כמות שלג רבה שהצטברה, דבר שבא לידי ביטוי בשיר במוטיב מזג האוויר והשפעתו על המחשבה.
כמו כן, השיר מתאר תקופה של שינוי ובחינת החלטות קודמות, דבר אשר תואם את אופי אלבום "דרכים" אשר השיר הוא חלק ממנו.
לאחר צאתו נטען כי הולחן על פי היצירה האלקטרונית האינסטרומנטלית "Mirage" של האמן ז'אן לוק פונטי, ובהמשך אף ניתן קרדיט לזה האחרון על השיר.
בשנת 2008 השיר חודש על ידי יעקב לשצ'ינסקי לאלבומו "סיום מפואר בלחיצת כפתור".
בשנת 2023 התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד והמפיק המוזיקלי פטריק סבג הוציאו גרסת כיסוי לשיר בשיתוף פעולה עם בניה ברבי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1979)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תש"ם)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תש"ם)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תש"ם)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תש"ם)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 18 |  |
מיקומי שיא > גרסת התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד, פטריק סבג ובניה ברבי

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 10 |  |
|  ישראל | היטליסט | 59 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 25 |  |
הערות שוליים

1 2  שינויי מזג האוויר, מתוך אתר פזמונט
1 2  שינויי מזג האוויר (דף שיר), מתוך האתר הספרייה הלאומית
↑  עמי פרידמן, מ"אלינור" ועד "מלך העולם": השירים הישראליים שעשו עלייה, באתר ynet, 28 בינואר 2017
↑  אור ברנע, ז'אן לוק פונטי: יותר מההשראה של שלמה ארצי, באתר ynet, 27 ביולי 2011
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
Lie to Me (שיר של מיקולאש יוזף)

"Lie to Me" (בעברית: "שקרי לי") הוא השיר שייצג את צ'כיה באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר אשר בוצע על ידי הזמר מיקולאש יוזף, הולחן ונכתב על ידו. השיר נבחר ב-29 בינואר 2018 בתחרות "אירוויזיון סונג CZ" ששודרה בערוץ Česká televize והיוותה את הקדם הצ'כי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 9 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 29 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 47 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד השירים הדיגיטליים | 53 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 17 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 39 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 56 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 82 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 34 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 59 |  |
|  צרפת | SNEP | 122 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 21 |  |
היסטוריית יציאות

| מקום | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 19 בנובמבר 2017 | הורדה דיגיטלית | אינדפנדנט |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, אתר מיוזיקס מאץ', 23 בינואר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים ובנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שירי מלחמת העולם הראשונה

מלחמת העולם הראשונה, שבני תקופתה האמינו כי היא תהיה "המלחמה שתשים קץ לכל המלחמות", הולידה שירים רבים, שביטאו את התהפוכות בחוויית המלחמה - מגלי ההתלהבות הראשוניים ועד ההלם כתוצאה מהחורבן, ההרס והמוות שזרעה.
שירים באנגלית > שירים פטריוטיים

זאת דרך ארוכה לטיפררי (It's a Long Way to Tipperary), הוא אחד משירי מלחמת העולם הראשונה הנודעים ביותר. הוא נכתב בידי ג'ק ג'אדג' (Jack Judge), זמר בימות לונדוני נודע. הוא פורסם אמנם ב-1912, שנתיים לפני פרוץ המלחמה, אך הפך במהלכה לסמל ולמעין המנון בלתי-רשמי של הלוחמים הבריטים. את השיר שרו חיילי הצבא הבריטי בקיץ 1914 בדרכם לחזית המערבית, כשהמלחמה עדיין התקבלה בהתלהבות הן ברחוב הבריטי והן בקרב החיילים. תחילה הוא אומץ בידי חיילי הגדוד השביעי של רגימנט הריינג'רס (the 7th Battalion of the Connaught Rangers Regiment of the British Army), מרביתם אירים (טיפררי היא עיירה באירלנד), אך בהמשך הפך השיר לנחלתם של כלל החיילים הבריטים בצרפת. אחד הביצועים הראשונים והנודעים של השיר היה של ג'ון מקורמק ב-1914, ומאוחר יותר הוקלטו עשרות ביצועים נוספים.
השיר הושר על ידי חיילים גם בתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנות השישים זכה לתחייה מחודשת בביצוע מקהלת הצבא האדום, בעת שקיימה מסע הופעות בבריטניה.
להיט נוסף בקרב החיילים בבריטניה באותה התקופה היה השיר "ארוז את חפציך בקיטבג וחייך, חייך חייך" (Pack up your Troubles), שכן, כדברי המשורר, מה יועילו כל הקיטורים? את מילות השיר כתב ג'ורג' פאוול (Powell) ואת הלחן פליקס פאוול. השיר הפך ללהיט מיד עם הופעתו ב-1915. את אותו שיר בדיוק, על פי אותה מנגינה, שרו גם החיילים הגרמנים, ואצלם נקרא השיר "ארוכה הדרך בחזרה למולדת" (Weit ist der Weg zurück ins Heimatland).
בארצות הברית היה השיר "הו ג'וני, הו ג'וני, הו!" (Oh Johnny, Oh Johnny, Oh!‎), שנכתב על ידי אד רוס והולחן על ידי אייב הולמן ב-1917, אחד הלהיטים הפופולריים ביותר. בשנות ה-40 זכה השיר לתחייה מחודשת בביצוע של האחיות אנדריוז וגלן מילר.
באותה שנה שטף את ארצות הברית גל של שירים פטריוטיים. אחד הנודעים שבהם היה "אני לא יודע לאן אני צועד אבל אני בדרך לשם" (I Don't Know Where I'm Going But I'm On My Way). השיר "להתראות ברודוויי, שלום צרפת!" (Good-bye Broadway, hello France!‎) מייצג את ההתלהבות שאחזה באמריקנים לנוכח ההצטרפות למלחמה.
לכבוד מיוחד זכה הגנרל ג'ון פרשינג (John J. Pershing), שזכה למארש מיוחד הנושא את שמו.
השיר האמריקאי הפטריוטי ואולי המפורסם ביותר במלחמת העולם הראשונה, הוא השיר Over There שנכתב בשנת 1917 על ידי ג'ורג' מ. קוהאן (George M. Cohan), שיר שהפך בארצות הברית ללהיט גדול, כפי ש"ארוכה הדרך לטיפררי" היה ללהיט בבריטניה. אחד הביצועים הראשונים של השיר הוקלט על ידי זמר הטנור אנריקו קרוזו. השיר זיכה את קוהאן במדליית הזהב של הקונגרס האמריקני. הוא סיפר כי חיבר את השיר במהלך נסיעה ברכבת לניו יורק, זמן קצר לאחר ששמע את הנשיא מכריז באפריל 1917 על הצטרפותה של ארצות הברית למלחמה.
השיר בא לעודד את "ג'וני" לקחת את הנשק, להתגייס ולרוץ ולהילחם ב"הונים" אפילו במחיר חייו (לשמיעת השיר ראו קישור ב"מקורות חיצוניים").
שירים באנגלית > שירי לעג וקלס ושירי קסרקטין

לצד השירים המלנכוליים, שירי האהבה והמארשים הפטריוטים לא נפקד גם מקומם של שירים רברבניים. אחד מהם היה השיר שהפך להיט בארצות הברית: "כולנו צועדים אל הקייזר" (We're All Going Calling on the Kaiser), שיר שבו מבטיחים חיילי ארצות הברית ללמד את הקייזר הגרמני לקח. שיר נוסף היה "נלמד את הקייזר להיות וויזר" ("Got to teach the Kaiser to be wiser"), כלומר נלמד אותו להיות חכם יותר.
החיילים במלחמת העולם הראשונה, בדומה לחיילים לכל אורך ההיסטוריה, חיברו מילים משלהם ללהיטי התקופה שכללו בדיחות, הומור יחידתי, סרקזם, סקס, שתייה, סלנג, בחורות וסתם ייאוש - דרכים שונות להתמודד עם המציאות הקשה. כך למשל במקום "ארוכה הדרך לטיפררי" הם שרו בשוחות "זו לא הדרך להתחיל עם מרי" (That’s the wrong way to tickle Marie).
את מילות השיר הידוע "המדמואזל מארמנטיאר" הם שרו כך (תרגום חופשי):
| --- | --- |
 שני קצינים גרמנים חצו את הקווים - פרלה וו שני קצינים גרמנים חצו את הקווים - פרלה וו הם חצו את החפירות כדי לחפש שם יין וחתיכות אינקי פינקי פרלה וו:  Two German officers crossed the line – parlez vous. Two German officers crossed the line – parlez vous. These German officers crossed the line On the lookout for some women and some wine Inkey pinkey parlez vous.
בארץ ישראל נכתב שיר הומוריסטי "אריה, אריה, קום התנדב לגדוד העברי" לפי הלחן של השיר הסקוטי הידוע "My Bonnie Lies over the Ocean". בבית השני נכתב:
"בערב נתנו לנו בשר

באמת שלא היה טרי

טענו לפני מרגולין השר

אמר: אכול ותהיה בריא"
שירים באנגלית > שירי פרידה ושירים מלנכוליים

"השושנים של פיקרדי" (Roses of Picardy), הותיר את חותמו בדפי ההיסטוריה המוזיקלית של המלחמה. הוא נכתב על ידי קצין בריטי בשם פרדריק ודרלי (Frederick E. Weatherley) ב-1916, בהשראת סיפור אהבה בינו לבין אלמנה צרפתייה שבביתה מצא מחסה מהקרבות. השיר הפך לשיר אהבה ידוע אותו שרו חיילים שנפרדו מנערותיהם בדרך לשדות הקטל של המלחמה.
להיט אחר שעסק אף הוא בבנות צרפת והושר על ידי החיילים הבריטים היה "המדמואזל מארמנטיאר" (Mademoiselle From Armentieres), והיה גם שיר אהבה מפורסם בשם "הו פרנצ'י" (Oh Frenchy), המספר על רומן בין אחות אמריקאית בשם רוזי גרין, ששירתה בצרפת, לבין בחור צרפתי מפריז בשם ז'אן. שיר אחר מוקדש לחייל אמריקני הנפרד מאהובתו הצרפתייה, "שלום אבל לא להתראות, חייל צעיר" (Au Revoir, But Not Good Bye, Soldier Boy).
אחד משירי המלחמה הנוגעים ביותר ללב היה השיר שחיבר הסופר והמשורר רודיארד קיפלינג, מחבר ספר הג'ונגל, "האם מישהו ראה את בני ג'ק?". הפואמה נכתבה בעקבות נפילת בנו ג'ון, סגן במשמר האירי, במהלך הקרבות באזור לוס שבצרפת, בשנת 1915. גופתו של הבן לא נמצאה וקיפלינג הקדיש את שני העשורים האחרונים של חייו כדי לנסות ולאתר את מקום קבורת בנו, אך לשווא. הקבר של ג'ון קיפלינג נתגלה לבסוף ב-1992 והוכר רשמית על ידי הוועדה לענייני קבורת חללים של חבר העמים (הקומונוולת'). למרות זאת חוקרים ממשיכים להטיל ספק בכך שמדובר אומנם בקברו של קיפלינג הבן. הפואמה הנוגה "האם מישהו ראה את בני ג'ק" הולחנה והושמעה לראשונה על ידי הזמר לואיס קירבי-לון בשנת 1919.
ב-25 באפריל 1915 נקלעה המלחמה בשדות הקטל של צרפת למבוי סתום, והצדדים הלוחמים כתשו זה את זה במלחמת חפירות. באותו יום נחתו כוחות צבא של האימפריה הבריטית, שכללו גם חיל משלוח אוסטרלי וניו זילנדי (אנזא"ק, ANZAC) גדול, בחופי גליפולי, שבמפרץ סולבה, בטורקיה. כוחות אלה שאפו לפתוח את הנתיב הימי לרוסיה דרך מיצר הדרדנלים ולכבוש את איסטנבול (קונסטנטינופול), בירת האימפריה העות'מאנית. הקרב בגליפולי, שנמשך כחודשיים, הותיר אחריו כ-131,000 הרוגים וכ-262,000 פצועים, וצלקות לדורות שלמים.
לזכר אותו קרב עקוב מדם שנמשך כחודשיים, חיבר ב-1970 הזמר האוסטרלי יליד סקוטלנד, אריק בוגל (Eric Bogle), שיר שמושר מאז בעצרות הזיכרון השנתיות לזכרם של לוחמי גליפולי, כמו למשל במצעד השנתי המתקיים בכל חודש אפריל בקנברה לציון אותו קרב, והפך ללהיט בינלאומי: "כשהתזמורת ניגנה וולסינג מתילדה". השיר מספר את סיפור הקרב המיותר בגליפולי שבו נפלו החיילים "כצאן לטבח".
לאחר ביקור בשדות הקטל של מלחמת העולם הראשונה בצרפת חיבר בוגל שיר נוסף שהפך ללהיט והוא נקרא "שטח הפקר" (No Man's Land) אך ידוע גם בשם "השדות הירוקים של צרפת" (The Green Fields of France).
שירים באנגלית > שירי מחאה

המלחמה הצמיחה גם שירים פציפיסטים כמו השיר "לא גידלתי את ילדי להיות חייל" (I Didn’t Raise My Boy to Be a Soldier), שהושר בארצות הברית ב-1915 בשעה שהחל דיון ציבורי בשאלה האם על ארצות הברית להצטרף למלחמה המתחוללת באירופה. הבדלנים, הסוציאליסטים, החוגים הפציפיסטים, כמרים פרוטסטנטים ואמריקנים ממוצא גרמני וגם אמריקנים ממוצא אירי, שהפגינו עוינות גלויה כלפי בריטניה, יצאו חוצץ נגד ההכנות להצטרפות ארצות הברית למלחמה. על רקע זה הפך השיר "לא גידלתי את בני להיות חייל" ללהיט בארצות הברית. את השיר הלחין אל פיאנטדוסי (Al Piantadosi) למילותיו של אלפרד בראיין (Alfred Bryan), והוא הפך לאחד משירי המחאה הידועים של אותה התקופה. את השיר ביצע לראשונה הזמר מורטון הארווי (Morton Harvey). בעקבות הצטרפותה של ארצות הברית למלחמה ב-1917 נפגעה הקריירה שלו, משום שהיה מזוהה עם שיר שנתפס כלא פטריוטי, והוא הפסיק להקליט שירים למשך שנים רבות. באותה שנה התפרסם בארצות הברית השיר After The War Is Over, Will There Be Any Home Sweet Home?", המציב סימני שאלה לגבי היום שבו ישובו הבנים הביתה מהחזית: "האם לאחר המלחמה יישאר לנו ביתנו, בית מבטחים?" אולם המגמה הכללית בארצות הברית הייתה של תמיכה במלחמה, ושירי המחאה נבלעו בתוך מבול של שירים פטריוטים, בלדות, מארשים ושירי ניצחון.
שירי מלחמה גרמניים

שיר שליווה את החיילים הגרמנים בדרך לחזית היה "שירם של הגרמנים" (Das Lied der Deutschen):
השיר מוכר יותר כ"גרמניה מעל הכל" (Deutschland, Deutschland über alles), שיר שחלקים ממנו הפכו לימים להמנון גרמניה בתקופת ויימאר, בתקופת הנאצים וברפובליקה הפדרלית של גרמניה (ראה "המנון גרמניה").
שיר אחר שאותו הרבו לשיר החיילים הגרמנים היה Heil dir im Siegerkranz, ההמנון הבלתי רשמי של גרמניה עד 1918, שהושר על פי אותה מנגינה בדיוק של "אל נצור המלך", ההמנון הבריטי.
הגרמנים נהגו להלהיב את עצמם באמצעות שירי לכת צבאיים. אחד המפורסמים והפופולריים שבהם בזמן מלחמת העולם הראשונה, היה "חברים ותיקים" (Alte Kameraden), שנכתב בשנת 1889 בעיר אולם על ידי קרל טייקה. מסופר כי כאשר טייקה הציג את שיר הלכת החדש למפקדו, זה ייעץ לו: "יש לנו מספיק שירי לכת. את השיר הזה תזרוק לתנור". טייקה לא העלה את ניירות השיר באש, ו"חברים ותיקים" הפך לאחד משירי הלכת המפורסמים ביותר.
שיר מפורסם אחר שהושר בפי החיילים הגרמנים היה "argonnerwaldlied" - חצות ביער ארגון, הידוע גם כ"שיר הפיונירים", המתאר את השקט שלפני הסערה, את ההסתערות על קווי הצרפתים ואת דממת המוות שלאחריה.