stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברכת כהנים
קיום מצוות נשיאת כפיים > סדר הברכה

על מנת לברך חייבים הכהנים בטהרת הידיים, ולכן נוהגים ליטול את ידיהם. לפי מנהג שמקורו בספר הזוהר, הלויים שבקהל נוטלים את ידי הכהנים. אם אין לויים, יש נוהגים שהבכורות נוטלים את ידי הכהנים, מפני שלפני חטא העגל הם שמשו כלוויים, ויש נוהגים שהכהנים נוטלים את ידיהם בעצמם, אך ישראל או כהן אחר לא יטול את ידיהם באף אופן.
הכהנים חייבים להתחיל ללכת לקראת הדוכן כבר בברכת רצה, הליכה המכונה בהלכה "עקירת רגליים".
לאחר מכן הכהנים חולצים את נעליהם, מכסים את ראשם בטליתות, ועולים סמוך לארון הקודש. הם עומדים עם הגב לקהל, ומברכים על מצוות נשיאת כפיים: ”ברוך אתה ה'... אשר קידשנו בקדושתו של אהרן, וציונו לברך את עמו ישראל באהבה”. הכהנים פונים אל הקהל באמצע הברכה (באמרם 'וציוונו') או בסופה, כפי המנהגים השונים. אחרי ברכת המצווה, החזן מקריא את שלושת הפסוקים של ברכת כהנים מילה במילה, והכהנים חוזרים אחריו. מטרת ההקראה היא למנוע טעות של הכהנים. לאחר קריאת כל פסוק הקהל עונה "אמן".
במהלך אמירת הפסוקים ידי הכהנים פשוטות לפנים, כנגד הכתפיים, ואצבעות ידיהם פרושות. ישנם כמה מנהגים לגבי צורת פרישת האצבעות. המנהג הנפוץ הוא הצמדת הזרת לקמיצה, והאמה לאצבע, בשתי הידיים, והצמדת אגודלי שתי הידיים זה לזה באמצעם כאשר ראשיהם כפופים זה מזה. מטרת צורה זו היא להותיר חמישה חרכים בין האצבעות, ביניהם השכינה מברכת את הקהל, לזכר הפסוק "מציץ מן החרכים". מנהג אחר הוא פריסה של הידיים כשכל האצבעות מופרדות זו מזו. בדרך כלל מכסות הטליתות את הזרועות עד מעבר לכפות הידיים, אך יש הנוהגים להוציאן מחוץ לטלית, המכסה אך ורק את פני הכהן המברך.
במהלך הקראת הטקסט נהוג בחלק מהעדות להניע את הידיים הפרושות מצד לצד, בכל מילה המסתיימת באות "ך" (בה הכהנים מדברים ישירות אל הציבור), וכן ב"שלום".
נהוג שלא להביט על ידי הכהנים בשעת הברכה, בעקבות דברי חז"ל בתלמוד ירושלמי כדי שהעם לא יסיחו את דעתם. מאמר חז"ל שכל המסתכל בכהנים בברכתם "עיניו כהות (= ראייתו מתעמעמת)", מפני שהשכינה שורה על ידי הכהנים בשעת הברכה, לא נאמר אלא בבית המקדש כשהיו מברכין בשם המפורש. אך לזכר מעמד זה נהוג שהכהנים מתעטפים בטלית ומכסים פניהם וידיהם. ויש נוהגים שהאבות שבקהל מכסים את בניהם בטלית בשעת הברכה. ויש שיצאו נגד מנהגים אלה, ואף אמרו שזהו מנהג הבורים. בתימן בצנעא, היו שני מנהגים עיקריים, לכסות רק את הפנים (והוא מנהג הרוב) או לא לכסות בכלל .
קיום מצוות נשיאת כפיים > דיני הברכה

כהנים ששתו יין אינם רשאים להשתתף בברכת כהנים, כמו שאינם רשאים לעבוד במקדש. לעומת זאת, כהן בעל מום רשאי לברך ברכת כהנים, ובלבד שמראהו לא יסיח את דעת העם מהברכה. זאת בניגוד לעבודה במקדש האסורה על בעלי מומים. כהן שגרם להריגת אדם, אסור לו לברך. נוהגים שכל כהן המנוע מנשיאת כפיים, יוצא מבית הכנסת בזמן קיומה.
קיום מצוות נשיאת כפיים > הציבור בעת הברכה

התלמוד במסכת סוטה כותב שהציבור צריך להיות קשוב לתפילה ומנמק: "כלום יש לך עבד שמברכין אותו ואינו מאזין". לעומת זאת, במסכת ברכות מובא שיש לאמר תפילת הטבת חלום על חלום מטריד בעת ברכת כהנים. התוספות במסכת סוטה כותבים שמכיוון שהתמודדות עם חלום היא שעת הדחק, התירו לאמר את התפילה למרות החובה להאזין לברכת כהנים, כמו שהתירו לצום בתענית חלום בשבת. בבית יוסף מובא הסבר נוסף, שמכיוון שהאומר את התפילה מכוון לאמרה בזמן ברכת כהנים, הרי שהוא נחשב למאזין לברכה.
בחוץ לארץ, במקומות שבהם נהוג לומר את ברכת כהנים ברגלים, והתפילה נאמרת באריכות רבה עם ניגונים, הפכה תפילת הטבת חלום לחלק מהסדר הרגיל של הברכה. במחזורים מודפסים גם פסוקים הנאמרים בזמן הניגון אחרי כל מילה של הברכה.
נשיאת כפיים במועדים שונים > מתי מתקיימת ברכת כהנים

בימים רגילים, ברכת כהנים מתקיימת רק בתפילות הבוקר, כלומר בשחרית ובתפילת מוסף בימים שבהם יש תפילת מוסף. בתעניות שהיו נהוגות בימי חז"ל, נשאו כפיים בתפילת נעילה, מכיוון שאין חשש שמצויים שתויים בזמן זה. ביום כיפור, שנהוגה בו תפילת נעילה אף בימינו, נושאים כפיים בתפילת נעילה. בשאר הצומות שלא נהוגה בהם תפילת נעילה, נושאים כפיים במנחה, אך רק במנחה שהיא בזמן תפילת נעילה (סמוך לשקיעה). בתלמוד בבלי מסכת תענית מובאת מחלוקת תנאים בין רבי מאיר הסובר שיש לשאת כפים (כלומר לברך ברכת כהנים) בתפילת מנחה ובתפילת נעילה, רבי יהודה הסובר שאין לשאת כלל ורבי יוסי הסובר שיש לברך רק בנעילה אך לא במנחה. התלמוד עצמו מביא מחלוקת אמוראים האם הלכה (או המנהג) כרבי מאיר או כרבי יוסי. ככל הנראה בארץ ישראל נהגו כרבי מאיר, אך בבבל נהגו כרבי יוסי, וכן נפסק להלכה בשולחן ערוך שאין נושאים כפים, וכן המנהג כיום בכל הקהילות. ברם בשל הדעות החולקות נפסק כי כהן שעלה בטעות לברך ברכת כהנים - נושא כפיו ואין מורידים אותו.
האשכנזים בחוץ לארץ, הספרדים במערב אירופה (למעט אמסטרדם, ראו לקמן), האיטלקים, קצת קהילות צפון אפריקה, וכן למנהג חב"ד אפילו בארץ הקודש נוהגים לברך ברכת כהנים רק בחגים ולא בימי חול ובשבתות. הסיבה שניתנה למנהג זה, המבטלת קיום מצווה, היא שבחוץ לארץ אין שמחה אלא בחגים, ולא ניתן לברך את העם בלא שמחה. טעם נוסף שניתן למנהג זה הוא שהכהנים נוהגים לטבול לפני נשיאת כפים ובחוץ לארץ בארצות הקרות לא ניתן לבקש מהכהנים לטבול כל יום ולכן קבעו את ברכת כהנים רק בחגים, ובשבת לא רצו לתקן טבילה בגלל חשש סחיטה. הסבר זה מתרץ את המנהג שמזכיר הרב דוד הלוי סגל ותמה עליו שנהגו שלא לשאת כפיים ביום טוב שחל בשבת. הסבר נוסף למנהג זה הוא שמשום שהכהנים אינם מיוחסים לא התירו להם לשאת כפיהם ורק כדי שלא תשתכח תורת נשיאת כפיים קבעו כמה ימים בשנה בהם ישאו כפיהם. מנהג זה גורם לכך שברכת כהנים הוא אירוע מיוחד בקהילות בהן נהוג מנהג זה. בהרבה קהילות ספרדיות בחו"ל (כולל אמסטרדם) נהוגה פשרה בין שני המנהגים: לא מברכים ברכת כהנים ביום חול, אך כן מברכים בשבתות ובחגים, ובהרבה קהילות ספרדיות בחו"ל מברכים בכל יום. וכן נוהגים בחיפה ובסביבותיה בהרבה קהילות, לברך ברכת כהנים אך ורק בשבתות וחגים או רק בתפילות מוסף. במצרים, תימן ועוד כמה קהילות נהוג לברך כל יום, כמו בארץ ישראל.
נשיאת כפיים במועדים שונים > כשאין כהנים בקהל; כשכל הקהל כהנים

במקרה בו אין כהנים במקום התפילה, אך התפילה נעשית במניין של עשרה אנשים לפחות, החזן קורא הקדמה קצרה לברכה ('או"א ברכנו בברכה') ולאחר מכן קורא פסוק פסוק את נוסח הברכה, והקהל עונה לאחר כל פסוק "כן יהי רצון". נוהג זה נעשה גם כאשר אין נאמרת ברכת הכהנים מסיבות שונות, כגון בבית האבל או במקומות שלא נהגו לאמרה בכל יום, אבל רק בזמן שראוי לברכת כהנים (לא במנחה, חוץ מביום תענית).
כאשר מתאסף מניין של אנשים שכולם כהנים, כולם עולים לדוכן לברך גם אם אין שם איש מלבדם המקבל ברכתם, ו"למי מברכין - לאחיהם שבשדות" (מסכת סוטה דף לח ע"ב), אם יש יותר ממניין כהנים, משאירים עשרה כהנים בקהל והשאר מברכים.
נשיאת כפיים במועדים שונים > ברכת כהנים בקריאת התורה

במשנה במסכת מגילה נאמר שברכת כהנים אינה נקראת בקריאת התורה. אמירה זאת נחשבה תמוהה והביאה לפירושים רבים. על פי התלמוד, הכוונה היא שלא מתרגמים את פסוקי ברכת כהנים לארמית בעת הקריאה בציבור. על פי פירושו של חנוך אלבק, בעת קריאת התורה, היה הקורא מפסיק לקרוא והכהנים היו עומדים ומברכים את העם במקומו. יוסף היינמן כתב שאמירה זאת לא כוונה לקריאה בתורה אלא לכך שבעת קיום נשיאת כפיים הכהנים הורשו לומר את הפסוקים בעל פה. רחמים שר שלום טוען שהאיסור על קריאת ברכת כהנים התקיים בעת שהקריאה בתורה לא נעשתה על הסדר, ונועדה למנוע מצב בו כולם קוראים את ברכת כהנים בגלל הפופולריות של הפסוקים.
בחנוכה, בו קבעו חז"ל לקרוא בתורה את פסוקי קורבנות הנשיאים לחנוכת המשכן, נהוג בקהילות רבות להוסיף להן את פסוקי ברכת כהנים, הצמודים לפרשת הנשיאים.
נשיאת כפיים במועדים שונים > מעמד ברכת כהנים בכותל

בשנת תשל"א הונהג על ידי הרב מנחם מנדל גפנר מעמד ברכת כהנים המונית בכותל בחול המועד סוכות ופסח. למעמד מגיעים מאות כהנים, ואלפי יהודים החפצים להתברך.
פסוקי הברכה בתפילות שונות

לאחר ברכות התורה, אותן אומר כל יחיד מדי בוקר כהקדמה ללימוד תורה, נהוג לומר את פסוקי ברכת כהנים, כלימוד תורה שיש בו מסר חיובי ומבורך.
פסוקי הברכה בתפילות שונות > ברכת הבנים

לפי מנהג נפוץ, מברכים האבות (ולפי חלק מהקהילות - גם האמהות) את ילדיהם בלילי שבת ויום הכפורים בפסוקי ברכת כהנים. בכמה קהילות השתרש המנהג, שהורים מברכים את בניהם בנוסח ברכת כהנים, לפני צאתם לדרך רחוקה או לפעילות מסוכנת. מנהג זה נידון בספרות האחרונים עקב איסור המובא בתלמוד וברמ"א האוסר לזר (יהודי שאינו כהן) לישא את כפיו. דעת הרב ברוך הלוי אפשטיין שמותר לברך את הבנים רק עם נשיאת יד אחת ולא עם שתי ידיים כדרך הכהנים, אולם דעת הרב עובדיה יוסף להתיר לגמרי כל עוד לא מתכוון לקיים מצווה אלא כוונתו רק לברך את חבירו.
יש הכותבים פסוקים אלו על קלף, ומחזיקים אותם על גופם כעין קמע.
אזכורים תרבותיים

בשנות ה-20 של המאה ה-20 היוותה תנוחת היד האופיינית של הברכה מקור השראה לסמלה של אגודת אמנים עברית. הסמל כלל יד בתנוחה זו אוחזת במכחול על רקע לוחות הברית.
בעת צילום הסדרה מסע בין כוכבים, רצה יוצר הסדרה ג'ין רודנברי שספוק, בדמות הוולקן, בעת שהוא מברך את הברכה הוולקנית "הארך חיים ושגשג" (Live long and prosper) יחווה תנועה בידו. לנרד נימוי, השחקן היהודי אשר גדל במשפחה אורתודוקסית וגילם את ספוק, הציע את פריסת האצבעות של ברכת הכהנים אותה ראה בילדותו. רודנברי סבר שפריסת האצבעות שונה דייה כדי להוות סממן חיזרי, ואישר לנימוי לעשותה בסדרה כ"הצדעה וולקנית". בעקבות הצלחת הסדרה, הפכה פריסת האצבעות לאחד הסמלים המזוהים ביותר עמה.
בוב דילן בשירו "צעיר לנצח" מצטט את השורה הראשונה של הברכה. לאונרד כהן סיים את הופעתו ברמת גן ב-24 בספטמבר 2009 בברכת כהנים. הברכה מוזכרת גם בסרט הקולנוע "Deep Impact" בה מורגן פרימן, המגלם את נשיא ארצות הברית קורא את הברכה.
ביני לנדאו הלחין את הברכה בשירו "ברכת כהנים".
לקריאה נוספת

גם אני אודך  - גמליאל רבינוביץ, אב תשע"ב
משפט הלויים א'  - נטילת ידיים לכהנים מידי הלויים, אליעזר שופט, ירושלים תשע"ג.
פרופ' נחום רקובר, תקנת השבים, כשירותו של כהן שהשתמד וחזר בתשובה, 267. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 2007
קריית אתא

חלק ממייסדי כפר אתא ("הפינפונצוונציקרס", "העשרים וחמישה") בסוף שנות ה-20
הספרייה הישנה בקריית אתא, 1973
קִרְיַת אָתָא היא עיר במחוז חיפה בישראל והגדולה בערים המרכיבות את אזור הקריות. היא הוקמה בשנת 1925 והוכרזה כעיר בשנת 1969. יעקב פרץ הוא ראש העירייה מאז 1996.
היסטוריה

קריית אתא הוקמה בשנת 1925, על ידי חברת "עבודת ישראל", כמושבה בשם "כפר עטא" - על שמו של כפר האריסים הערבי "כופרתא", שאדמותיו נקנו מן האפנדי, בעל הקרקעות הערבי, אחד ממיקימיה היה האדמו"ר החלוץ-הרב ישעיהו שפירא.
במאורעות תרפ"ט נפגעה המושבה קשות על ידי פורעים ערבים וננטשה כמעט כליל. בשנת 1930 חזרו אליה התושבים וחידשו את היישוב במקום. בשנת 1934 הקימו במקום בית חרושת לייצור אריגים שנקרא ATA על שם היישוב. השם "אתא", בעברית, (נדרש על ידי ש"י עגנון כראשי תיבות של "אריגי תוצרת ארצנו") ולכן שונה שם המושבה ל"כפר אתא". בשנת 1941 הוכרזה המושבה כפר אתא כמועצה מקומית. ד"ר אריך ביהם, מנהל המצבעה ומחלקת האשפרה במפעל "אתא", מונה לנשיא המועצה הראשון.
בשנת 1935 הוקם "בית קפה מרגוע" כצריף ולאחר מכן נבנה המבנה כפי שהוא קיים היום. המקום שימש כאולם אירועים, מסעדה ובית קפה בקריית-אתא (שם היישוב שונה בהמשך, ר' להלן).
בזמן מלחמת העצמאות שימשה המועצה המקומית כבסיס היציאה של הכוחות הלוחמים ב"מבצע דקל". בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוקמו שלוש מעברות בקרבת המועצה - מעברת כפר אתא, מעברת קריית נחום ומעברת שפרעם (הנקראה גם מעברת גילעם). מעברת שפרעם סופחה ב-1958 לשטח היישוב כפר אתא.
בדצמבר 1949 נחנך במבואותיה הצפוניים של הקריה המרכז ללימודי משטרה שבו התקיימו קורסי הכשרה שונים של משטרת ישראל. באוקטובר 2014 הסתיים קורס הקצינים האחרון במתקן בקריית אתא והכשרת הקורסים הבאים עברה אל המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש. בינואר 2015 נסגר המרכז והועבר לבית שמש.
בשנת 1957, התרחשה שביתת מפעל אתא.
בשנת 1965 הוחלט על איחודה של קריית אתא עם המועצה המקומית קריית בנימין הסמוכה . היישוב המאוחד נקרא "קריית אתא" והוכרז כעיר בשנת 1969.
בשנת 1985 נסגר בית החרושת אתא חברה לטקסטיל.
בשנת 1995 הוחל בבניית השכונות "גבעת טל" ו"גבעת רם". בשנת 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה נחתו בעיר מספר רקטות, שגרמו לשני הרוגים ופגיעה ברכוש.
בשנת 2024 עם פרוץ מבצע חיצי הצפון - הופעלו אזעקות רבות בעיר עקב ירי טילים מלבנון כאשר בחלק מהמטחים היו פגיעות ישירות ונזק כבד לרכוש.
חינוך

בקרית אתא ישנם 22 בתי ספר: 10 בתי ספר יסודיים ממלכתיים וממלכתיים-דתיים (גבעת אלונים, גבעת-טל, גבעת-רם, גורדון, הצבי ישראל, יבנה, ירושלים, נעם, פינסקר ושפרינצק), 2 חטיבות ושני תיכונים ממלכתי (רוגוזין, התיכון החברתי), אולפנית שח"ם לבנות והישיבה תיכונית למדעים ואומנויות, 5 בתי ספר מזרם החינוך העצמאי (ת"ת תורה תמימה, כתר התורה, תורה בתפארה, "בית יעקב" יסודי ותיכון ובית ספר לחינוך מיוחד (תמיר).
אחוז הזכאים לבגרות בעיר בשנת הלימודים התשפ"ב עמד על 83%.
ליד חטיבת רוגוזין א' נפתח היכל הספורט החדש של קריית אתא, המשמש למשחקי כדורעף, כדורסל, ושיעורי ספורט של בית הספר.
חינוך > תנועות נוער

תנועת בני עקיבא - קיים סניף אחד של בני עקיבא בעיר, שפועל ממבנה הקרוב לדואר קריית אתא. בסניף יש קרוב ל-300 חניכים, חברי צוות ובוגרים.
תנועת עזרא - התנועה פועלת בעיר מסוף שנות השמונים. הסניף נמצא ברחוב טרומפלדור, במקום בו שכנה בעבר בריכת תפארת.
שבט גלעד של תנועת הצופים - השבט הוקם בשנת 2008 בידי ההורים המתנדבים כתנועת נוער עם 30 חניכים. וב-2021 כללה כ-400 חניכים
בית חולים

כמו כן קיימות תוכניות להקמת בית חולים על שם מנחם בגין בעיר, על פי התכנון יהיה במקום כ-2,200 מיטות אשפוז, בית החולים צפוי לשרת כ-650 אלף איש ושטחו צפוי להיות כ-150 דונם.
האישור הראשוני להקמת בית החולים ניתן על ידי משרד הבריאות כבר בשנת 2000. בדצמבר 2013 אושרה תוכנית המתאר המחוזית. באוקטובר 2014 הציג משרד הבריאות תוכנית להוספת מיטות אשפוז ברחבי הארץ, במסגרתה הוצג בית החולים שאמור להיבנות על בסיס בית החולים "בני ציון" שיועבר מחיפה.
באוקטובר 2019, אושרה התכנית בותמ"ל וב-20 בפברואר 2020, בטקס בנוכחות ראש הממשלה ושרי הממשלה, הונחה אבן הפינה ונחשף שם בית החולים.
אוכלוסייה

קריית אתא היא העיר הגדולה ביותר מבין הקריות. 
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בקריית אתא 62,432 תושבים, מתוכם 61,925 תושבי ישראל (מקום 33 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.5% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 76.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,387 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
כלכלה

בקריית אתא פועלים 241 מפעלים. ביניהם, דשנים, תמ"י, שלדות, מאפיית דוידוביץ, פרמט וליבר.
ב-6 בספטמבר 2011 נחנך בקריה קניון מקבוצת קניוני עזריאלי וממולו בניין משרדים של החברה. הקניון נבנה על השטח שבו עמד בעבר מפעל "צבע" (שנרכש בשנת 1970 על ידי חברת טמבור). בשנת 2021 נרכש הקניון על ידי קבוצת כפיר ושמו שונה לקניון כפיר.
במרץ 2014 נפתח הסניף השלישי של איקאה בישראל, ליד מתחם של ביג מרכזי קניות הפועל בצומת מאז 1988. סניף איקאה זה, בשונה מקודמיו, אינו עומד בפני עצמו אלא מהווה חלק מקניון "שער הצפון", השייך לקבוצת אריסון.
תחבורה

קריית אתא מחוברת בכביש 781 לקריית ביאליק, בכביש 780 לצומת זבולון וממנה לכביש 70. למחלף גלעם וממנו לכביש 79 וכן כביש לקיבוצי גוש זבולון. בספטמבר 2012 נחנך בסמוך לעיר כביש עוקף קריות שמקצר באופן משמעותי את הנסיעה מהעיר לחיפה ולכיוון הקריות האחרות, עכו ונהריה.
את הקריה משרתים אוטובוסי אגד, חברת הנסיעות והתיירות נצרת, ונתיב אקספרס למרכזית המפרץ, שפרעם ולקריות וכן מוניות שירות לשפרעם ולחיפה. בעיר עובר גם מסלול קו 2 של מטרונית המגיע לשכונת בת גלים בחיפה, סמוך לתחנת רכבת בת גלים ולבית חולים רמב"ם.
מתחם גלעם

מתחם גלעם הוא אזור הנמצא בקצה הצפון-מזרחי של תחומי העיר. המתחם נמצא בסמוך ל-3 מחלפים מרכזיים: מחלף סומך, מחלף גלעם ומחלף אבליים. על פי התוכנית במתחם, שגודלו 2000 דונם, יבנו בעתיד בית חולים אזורי, אוניברסיטה, משרדי ממשלה, מתקני ספורט ותעשייה נקייה. התוכנית המקורית הוגשה לאישור בנובמבר 1998.
אנדרטאות לנופלים במערכות ישראל

אנדרטה לנופלים - האנדרטה נמצאת בין הרחובות משה הס ובורוכוב בעיר, בסמוך לבית יד לבנים ולא רחוק מפארק הרצל . האנדרטה המקורית נבנתה בשנת 1950 ועוצבה על ידי האמן מיכאל קארה לזכר 29 תושבי המקום שנהרגו במהלך הלחימה במהלך מלחמת העצמאות. באנדרטה הוצב עמוד אבן, עליו תבליט יצוק של יד אוחזת בחרב המלופפת בענפי זית. מתחת לתבליט נחקקו שמות הנופלים. בשנת 1991 שופצה האנדרטה ונוספו לה כנפי מתכת בגובה 4.6 מטר מכל צד. מסביב לאנדרטה הונחו לוחות אבן בחצי גורן, עליהם נחקקו שמות כל בני העיר שנפלו במערכות השונות. את האנדרטה המחודשת תכנן הפסל יצחק שמואלי. ברחבת האנדרטה מתקיים הטקס העירוני הפותח את אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
אנדרטת לח"י - האנדרטה מנציחה את ההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת שבוצעה על ידי פעילי לח"י בליל 17 ביוני 1946. האנדרטה הוקמה בשנת 1970 בכניסה המערבית לעיר, ומונצחים בה 15 מחברי המחתרת שהשתתפו בפעולה - 11 פעילים שנהרגו במהלך הפעולה, 2 פעילים שנתפסו, נכלאו ונהרגו במהלך הפריצה לכלא עכו ו-2 פעילים שנהרגו במהלך מלחמת העצמאות. האנדרטה משלבת רחבה מוגבהת ובה עמוד זיכרון ולצידו 15 קוביות אבן שחורות, על כל אחת מהן שם החלל וכינויו המחתרתי. מדי שנה, ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מתקיים באנדרטה טקס ממלכתי בהשתתפות נציג ממשלת ישראל, ראש העיר, וותיקי לח"י.
האנדרטה לזכר חללי משטרת ישראל - האנדרטה נבנתה בשנת 1992 בסמוך למרכז ללימודי משטרה שפעל בעיר. האנדרטה בנויה משני לוחות אבן לבנה המתנשאים לגובה 17 מטרים, בראש אחד מהם מתנוסס תבליט גדול של סמל המשטרה. בין הלוחות נמצאת עמדת תצפית המשקיפה על בקעת זבולון. בסמוך ללוחות האבן הגדולים ישנם לוחות אבן נוספים, עליהם רשומים שמותיהם של הנופלים, על פי תקופות.
אנדרטת הזיכרון לחללי אסון המסוקים - הוקמה בשנת 1997 על ידי חבר מועצת העיר אריה מייזלס, שבנו, גל, היה בין הרוגי האסון. האנדרטה נמצאת בגן הנמצא בין הרחובות נורדאו ופינסקר, מתחת לסניף בני עקיבא בו גל מייזלס גדל והדריך.
ראשי העיר

| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
ד"ר אריך ביהם: 1947-1941
בנימין נאמן: 1957-1947
שמחה זלדמן: 1958-1957
צבי הרר: 1965-1958
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
צבי בלום: 1955-1951
בנימין אורנשטיין: 1959-1955
חיים נדאף: 1960-1959
אליהו פוריטר: 1965-1960
| שם | תקופת כהונה |
| --- | --- |
צבי הרר: 1978-1969
נתן שפריצר: 1983-1978
יעקב בן דניאל: 1989-1983
דוד ראם: 1996-1989
יעקב פרץ: 1996 (מכהן)
רבני העיר

הרב בנימין מנדלזון כיהן כרבו של כפר אתא משנת תרצ"ד (1934) עד לעזיבתו בשנת תשי"ב (1952) שבה עבר לכהן כרבה של קוממיות. הרב לוי מילר כיהן כרבה של קריית בנימין. הרב יהודה לייב גפן כיהן ברבנות כפר אתא משנת תשי"ב עד לפטירתו בשנת תשי"ז.
הרב שמואל שולזינגר, חתנו של הרב גפן, כיהן כרבה הראשי האשכנזי של קריית אתא, משנת תשי"ז (1957) עד למותו בשנת תשס"ד (2004). לאחר מותו לא מונה רב ראשי לעיר במשך מספר שנים. בשנת תשע"א נבחרו הרב חיים שלמה דיסקין כרבה הראשי האשכנזי של העיר והרב אליהו גד מימון, בנו של הרב הספרדי הקודם, הרב משה מימון, כרבה הראשי הספרדי של העיר.
ספורט > כדורעף

בעיר פועלות 2 קבוצות כדורעף המשחקות בליגות השונות בשם "הפועל עירוני קריית אתא". קבוצת הנשים משחקת בליגת העל בכדורעף לנשים. הקבוצה זכתה ב-11 אליפויות ו-10 גביעי המדינה, כש-7 פעמים זכתה הקבוצה בשני התארים באותה שנה.
קבוצת הגברים זכתה בעבר ב-5 אליפויות ו-4 גביעי המדינה, פעמיים זכתה הקבוצה בדאבל. בסיום עונת 2014 פורקה קבוצת הגברים עקב בעיות כלכליות.
ספורט > כדורסל

"עירוני קריית אתא" הפועלת בליגת העל. הקבוצה הוקמה בשנת 1974, בשנת 1989 עלתה לראשונה לליגה הארצית. בשנת 1999 עלתה לראשונה לליגה הלאומית ובסיום העונה עלתה לליגת העל, בה שיחקה 3 עונות. בסיום עונת 2007/2008 העפילה הקבוצה בשנית לליגת העל אך בתום עונה אחת חזרה הקבוצה לליגה השנייה. בסיום עונת 2009/2010 התדרדרה עד לליגה הארצית. לאחר עונה אחת (2021/2022) העפילה לליגה העל בה משחקת כיום.
ספורט > כדורגל

"מכבי עירוני קריית אתא" - קבוצת כדורגל הפועלת בליגה א' צפון. קבוצה היא המשכה של קבוצת מכבי עכו שעברה לקריית אתא בשנת 2000. בשנה הראשונה לקיומה שיחקה קריית אתא בליגה הלאומית, אך בסופה נשרה לליגה הארצית. בעונת 2007/2008 שבה הקבוצה לליגה הלאומית, אך סיימה את העונה במקום האחרון. עקב ביטול הליגה הארצית נשרה הקבוצה היישר לליגה א', בה היא משחקת כיום.
ערים תאומות

גרמניה רייניקנדורף, גרמניה (מ־1976)
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  פתיחת המועצה המקומית בכפר עטה, הצופה, 27 ביוני 1941
↑  שרון קנובליך, ‏"שכבתי במיטה והיה בום": ביתו של יוסי נשרף כליל מפגיעה ישירה, באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2024
1 2 3 4 5  מתוך אתר מוזיאון "בית פישר"
↑  הנס לברכט, ...ושמה בישראל "עיר גנים", קול העם, 5 בדצמבר 1963
↑  שכונת קריית שטנד
↑  רשימת בתי הספר באתר עיריית קריית אתא
↑  התמונה החינוכית, באתר משרד החינוך
↑   הדר חורש, בית חולים והכפלת מספר התושבים: הסכם גג חדש לקרית אתא, באתר TheMarker‏, 26 בפברואר 2020
↑  יואב איתיאל‏, קריית אתא מתחדשת: בית חולים חדש, מוסד אקדמי ו-16 אלף דירות, באתר וואלה, 1 בפברואר 2018
↑  דוד חיון, ‏סוכם: בית-חולים ראשון בקריות יוקם בקרית-אתא על שטח 200 דונם, באתר גלובס, 30 במרץ 2000
1 2  עיריית קריית אתא: אישרנו תוכניות להקמת בית חולים בעיר, קריות באינטרנט, 16 בספטמבר 2013
↑  מיטל יסעור בית-אור, בית חולים חדש ייבנה בקריות, באתר ישראל היום, 28 באוקטובר 2014
↑  אדי גל, הונחה אבן הפינה - בית החולים בקרית אתא ייקרא ע"ש מנחם בגין, באתר mynet‏ קריות, 26 בפברואר 2020
↑  פרופיל קריית אתא באתר הלמ"ס
↑  לפי אתר העירייה
↑  בילי פרנקל, קבוצת עזריאלי חנכה שני קניונים בתוך שבוע, באתר ynet, 7 בספטמבר 2011
↑  אדי גל, קבוצת כפיר תשקיע 20 מיליון שקל בקניון עזריאלי בקרית אתא, באתר mynet‏ קריות, 3 במאי 2021
↑  אחיה ראב"ד, סניף איקאה בקריית אתא נפתח רשמית, באתר ynet, 11 במרץ 2014
↑  ביג קריות, באתר רשת ביג
↑  דניאל שמיל, כביש עוקף קריות ייפתח ביום חמישי - חצי שנה לפני המועד, באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2012
↑  ילקוט הפרסומים 4708, 8 בדצמבר 1998 (מתוך האתר Nevo.co.il)
↑  אנדרטת גלעד לזכר חללי מערכות ישראל באתר בית פישר, המוזיאון העירוני לתולדות קריית אתא
↑  אנדרטה לזכר חללי משטרת ישראל, באתר "יזכור"
↑  דף הקבוצה באתר איגוד הכדורעף
↑  דף הקבוצה באתר איגוד הכדורעף
↑  איסר רביץ, כדורעף: האם עירוני קריית אתא מתפרקת?, בלינקר, 7 באוגוסט 2014
| דגל ישראל מחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת חיפה • נפת חדרה | מפת מחוז חיפה |
| ערים | אום אל-פחם • אור עקיבא • באקה אל-גרבייה • חדרה • חיפה • חריש • טירת כרמל • כפר קרע • נשר • קריית אתא • קריית ביאליק • קריית ים • קריית מוצקין | מפת מחוז חיפה |
| מועצות מקומיות | בנימינה-גבעת עדה • בסמ"ה • ג'סר א-זרקא • ג'ת • דלית אל-כרמל • זכרון יעקב • מעלה עירון • עספיא • ערערה • פוריידיס • פרדס חנה-כרכור • קריית טבעון • רכסים | מפת מחוז חיפה |
| מועצות אזוריות | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה | מפת מחוז חיפה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560350905171  LCCN: n88232282  VIAF: 127953536   WorldCat (עם VIAF): 127953536 
מפת אזור חיפה משנת 1942 ובה ציון השכונות בקריית אתא שכבר הוקמו
מוזיאון בית פישר
תמונה אווירית של העיר
תמונה פנורמית של שכונות גבעת טל וגבעת רם בעיר
כביש 79 ושכונת גבעת אלונים, מרץ 2022
קניון כפיר בקריית אתא
האנדרטה לנופלים כפי שעצבה על ידי האמן מיכאל קארה. צולם בין השנים 1953-1950
אנדרטה לנופלים בקריית אתא, בעיצובם של הפסלים מיכאל קארה ויצחק שמואל
אנדרטה ללוחמי לח"י שנפלו בהתקפה על בתי המלאכה של הרכבת ב-1946
בניין העירייה החדש שנחנך בשנת 2021
האגודה לתרבות ולמדע של היהודים

עמוד השער של "כתב העת לחכמת ישראל" (Zeitschrift für Die Wissenschaft des Judentums) משנת 1822
האגודה לתרבות ומדע של היהודים (בגרמנית: Verein für die Cultur und die Wissenschaft der Juden) נוסדה בברלין בשנת 1819 ופעלה בה עד שנת 1824.
בשליש הראשון של המאה ה-19 התחולל מפנה דרמטי בהתפתחותה של היהדות המודרנית באירופה. פריחתו של המדע והתפתחות חברה אזרחית ברוח רעיון האזרחות הליברלי עוררו תקווה חדשה להתהוות חברה המבטיחה שוויון זכויות לכל המיעוטים האתניים.
האגודה לתרבות ומדע של היהודים שימשה פורום מדעי וחברתי לדור חדש של חוקרים ואינטלקטואלים יהודים ונחשבת למוסד הראשון שעסק בחקר מדעי היהדות. חבריה היו בין הסטודנטים היהודים הראשונים באוניברסיטת ברלין. הם הושפעו רבות מתנועת ההשכלה, מהלימודים הקלאסיים ומהאידיאליזם הגרמני.
על רקע האכזבות פוליטיות, ההדרה חברתית, האנטישמיות וחוסר ההתמצאות הדתית, ביקשו חברי האגודה לחולל מהפכה הן בקרב בני עמם והן בחברה האזרחית כולה. הם סברו שכדי להבטיח את השתלבותה של היהדות במציאות חדשה נדרש ממנה להגדיר מחדש את זהותה הייחודית ואת השתייכותה לתרבות האירופית. הם קיוו שבאמצעות מחקר מדעי של היהדות יוכלו לחזק את הזהות היהודית כך שתוכל לעמוד בפני עוינות האנטישמית מבחוץ. עם זאת, הם רצו להראות שהיהדות עצמה "מוכשרת וזקוקה לטיפול מדעי. מדע היהדות הוא צורך מהותי של היהודים עצמם, ברור לכול שאף ששדה המדע הוא מקום משותף של האנושות כולה, יהודים הם שנועדו לעבד שדה זה", כפי שניסח זאת הפדגוג עמנואל וולף במאמרו "על מושג מדע היהדות" שראה אור בשנת 1822.