stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורי פלדמן
הערות שוליים

↑  "Corey Feldman Biography (1971–)". Filmreference.com. נבדק ב-2010-09-30.
↑  "EXCLUSIVE: Corey Feldman Is One of The Two Coreys!". Movieweb.com. אורכב מ-המקור ב-2008-07-26. נבדק ב-2010-09-30.
1 2  Williams, Andrew (2008-09-08). "Lost Boys star says 'I was exploited'". Metro. אורכב מ-המקור ב-2013-01-14. נבדק ב-2008-09-09.
↑  "Superior Pics biography". Superiorpics.com. אורכב מ-המקור ב-2020-06-19. נבדק ב-2010-09-30.
↑  עירית שמגר, אני והחברה - שהואתרגומו העברי הלא מוצלח של שמ הסרט עמוד לצדי ־ מספר על ארבעה נערים בהרפתקת קיץ מסמרת שיער. כמעט, מעריב, 12 ביוני 1987
תמר גלבץ, הרבה יותר מקרטיב "אני והחבר'ה", במאי: רוב ריינר, שחקנים: ריוור פניקס, וויל וויטון, קורי פלדמן, גירי אוקוניל, קייפר סאתרלנד, כל העיר, 7 באוגוסט 1987
↑  אורי קליין, גם במלאות 35 שנה ליציאתו לאקרנים, "אני והחבר'ה" לא איבד מאום מקסמו, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2021
↑  תמר גלבץ, חסמבה משופרת בחוף המערבי, כל העיר, 22 בנובמבר 1985
↑  עירית לינור, לכל הרוחות  - אולי זה נשמע חולני, אבל לערפדים יש סקסאפיל. הסרט "נשיכות קטנות", חדשות, 8 ביוני 1989
קולנוע - מפחידון בקושי - "נשיכות קטנות" (ארצות הברית 1987), "העולם הזה", גיליון 2695 מ-24 באפריל 1989, עמוד 24
↑  "Corey Feldman's wife Susannah Feldman files for divorce, citing irreconcilable differences". Nydailynews.com. 2009-10-28. נבדק ב-2010-09-30.
↑  "Feldman fights for custody of son". Contactmusic.com. נבדק ב-2010-09-30.
↑  Seth Abramovitch, Corey Feldman on Elijah Wood Hollywood Pedophilia Controversy: "I Would Love to Name Names", http://www.hollywoodreporter.com/, ‏25.05.16
↑  איתי שטרן, השחקן קורי פלדמן: צ'ארלי שין אנס אותי ואת קורי היים, באתר הארץ, 11 במרץ 2020
↑  Jennifer Cierlitsky, What’s Your Favorite Corey Feldman Movie?, PETA, July 15, 2008
↑  Corey Feldman Charity Work, Events and Causes, Look at the Stars
| סדרת סרטי יום שישי ה-13 |
| --- | --- | --- |
| סרטים | יום שישי ה-13 (1980) • יום שישי ה-13 חלק 2 (1981) • יום שישי ה-13 חלק 3 (1982) • יום שישי ה-13: הפרק האחרון (1984) • יום שישי ה-13 חלק 5: התחלה חדשה (1985) • יום שישי ה-13 חלק 6: ג'ייסון חי (1986) • יום שישי ה-13 חלק 7: הדם החדש (1988) • יום שישי ה-13 חלק 8: ג'ייסון לוקח את מנהטן (1989) • ג'ייסון הולך לגיהנום: יום שישי האחרון (1993) • ג'ייסון אקס (2002) • פרדי נגד ג'ייסון (2003) • יום שישי ה-13 (2009) |  |
| יוצרים ושחקנים | בטסי פאלמר • ארי להמן • סטיב מיינר • ויקטור מילר • איימי סטיל • אדריאן קינג • קיין הודר • קן קירזינגר • טד וויט • קורי פלדמן • פולה שו • ננה ויסיטור • וורינגטון ג'ילט • סטיב דסקאביץ • טום מורגה • סי. ג'יי. גרהאם • דרק מירס |  |
| דמויות | ג'ייסון וורהיס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433717305171  PLWABN: 9810639011505606  BIBSYS: 9002222  BNE: XX1360935  BnF: cb14028503g (data)  GND: 1027883753  ISNI: 0000 0000 7824 5666  LCCN: no97073286  MusicBrainz: 0a7d2f71-a50f-4b52-8bf6-ffc47bb9940f  NLK: KAC2020N4890  NTA: 073391220  SNAC: w6vr5t91  SUDOC: 070363803  VIAF: 27266053   WorldCat (עם VIAF): 27266053
איילת צברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 במאי 1973 (בת 51) 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס סמי רוהר 
 www.ayelettsabari.com
 
אַיֶּלֶת צַבָּרִי (נולדה ב-24 במאי 1973) היא סופרת ישראלית-קנדית. היא התגוררה בקנדה שנים רבות ובשנת 2019 שבה לארץ. צברי כותבת בעיקר באנגלית.
ביוגרפיה

אילת צברי נולדה בשכונת מחנה יהודה שבפתח תקווה למשפחה ממוצא תימני. צברי נהגה לחבר סיפורים ולספרם בעל פה עוד בטרם ידעה קרוא וכתוב. משלמדה מיומנויות אלה כתבה את סיפוריה. כשהייתה בת עשר החלה לשלוח מכתבים לעיתון "הארץ שלנו" וזה פרסמם. מגיל 15 עבדה כעיתונאית ופרסמה כתבות ב-"מעריב לנוער", "את" ו"מעריב".
אביה, חיים צברי, מת מהתקף לב מעט לפני שמלאו לה עשר שנים. האב ניחן בכישרון ספרותי וכל חייו כתב שירים. בצעירותו רצה להיות משורר אך לבסוף בחר להיות עורך דין. לדעתה של צברי, הצורך החריף בפרנסה טובה ובטוחה והיעדר מודל לחיקוי, משורר תימני שיוכל לשאת את עיניו אליו, הובילו להחלטה זו.
בשנות חיהם המשותפות טיפח האב את אהבת הכתיבה והקריאה של ביתו. הוא חשף אותה ליצירות מופת שאהב, קרא את כל הסיפורים שכתבה ועודד אותה להוסיף ולכתוב. לפני שנפטר הבטיח לה שלכבוד יום הולדתה העשירי יפרסם בספר את סיפוריה או את שיריה. הבטחה שכאמור לא הספיק לממש.
למדה צילום וקולנוע באוניברסיטת קפילנו (אנ') בוונקובר. כתיבה למדה צברי באוניברסיטת סיימון פרייזר (אנ') ובאוניברסיטת גואלף (אנ').
אוסף הסיפורים הקצרים שלה, "המקום הכי טוב בעולם" (The Best Place on Earth) יצא לאור בקנדה בהוצאת הספרים הרפר קולינס בשנת 2013; בארצות הברית יצא לאור בהוצאת רנדום האוס. התרגום לעברית, בהוצאת "עם עובד", יצא במאי 2016.
הספר זכה בפרס סמי רוהר לספרות יהודית לשנת 2015 ובפרס אדוארד לואיס וולנט לשנת 2016, והיה מועמד לפרס פרנק או'קונור הבינלאומי לסיפורים קצרים (אנ').
ספרה השני "אמנות העזיבה" (The Art of Leaving) יצא לאור ב־2019.
הערות שוליים

↑  "תיקון": סיפור קצר מאת איילת צברי, באתר ynet, 11 ביוני 2016
↑  "The Sami Rohr Prize for Jewish Literature". jewishbookcouncil.org. אורכב מ-המקור ב-2016-10-02. נבדק ב-2016-10-01.
↑  Author Ayelet Tsabari Named University of Hartford Greenberg Center’s Wallant Award Winner; Author Amy Gottlieb Named Runner-up, University of Hartford
↑  ביוגרפיה של צברי באתרה הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504404505171  ISNI: 0000 0004 0851 6108  LCCN: no2013058659  VIAF: 301096676   WorldCat (עם VIAF): 301096676 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיוריאנוס

מָיוֹריאנוס (בלטינית: Julius Valerius Maiorianus; ‏420 לערך – 7 באוגוסט 461) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית בין השנים 457 ל-461. כגנרל בולט של הצבא הרומי, מיוריאנוס הדיח את הקיסר איוויטוס בשנת 457 וירש את מקומו. מיוריאנוס היה הקיסר האחרון שעשה מאמץ ממוקד לאחד מחדש את האימפריה הרומית המערבית. כאשר תחת שלטונו רק איטליה, דלמטיה ומעט שטחים בצפון גאליה, ניהל מיוריאנוס מערכה שנמשכה שלוש שנים נגד אויבי האימפריה. יורשיו עד נפילת האימפריה, בשנת 476/480, היו למעשה שליטי בובה תחת גנרלים ברברים בצבא רומא, או קיסרים שנבחרו ונשלטו על ידי האימפריה הרומית המזרחית.
לאחר שהביס את מתקפת הוונדלים על רומא, מיוריאנוס ניהל קמפיין כנגד הממלכה הוויזיגותית בדרום גאליה. לאחר שהביס את המלך תאודוריד השני בקרב ארל, מיוריאנוס אילץ את הגותים לנטוש את כיבושיהם בספטימניה (דרום מערב צרפת של היום) והיספניה (ספרד של היום) ולהחזיר את האזור למצב של פוידרטוס (בעלי ברית כפופים לרומא). מיוריאנוס גם תקף את הממלכה הבורגונדית, הביס אותה ואילץ גם את הבורגונדים לחזור למצב פוידרטוס.
בשנת 460 עזב מיוריאנוס את גאליה כדי לבסס את אחיזתו בהיספניה. הגנרלים שלו החלו במערכה כנגד הממלכה הסואבית בצפון-מערב היספניה וגם כאן, הצליחו הרומאים להחזיר את האזור למצב פוידרטוס. תוכניתו להחזרת אפריקה מהוונדלים נכשלה עקב בגידה בתוך צי הפלישה.
מיוריאנוס ניסה לבצע רפורמה בממשל הקיסרי על מנת להפוך אותו ליעיל יותר וצודק יותר. הגנרל ריקימר הדיח והרג את מיוריאנוס, שהפך ללא פופולרי בקרב האצולה הסנטורית עקב הרפורמות שביצע. למשך חמישה ימים עונה מיוריאנוס עד שנערף ראשו ליד הנהר סטאפורה שנמצא בתוך מחוז לומרדיה.
הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים

הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים, הוא קו רכבת קלה עתידי, בין השכונות רמות אלון לגילה, שצפוי להיות השלישי שנחנך מבין קווי הרכבת הקלה בעיר. אורכו של הקו הוא כ-31 קילומטר שלאורכם יוקמו 53 תחנות מתוכן 3 תחנות תת-קרקעיות. הוא צפוי לשרת כ-250,000 נוסעים ביממה, בתדירות של 3–4 דקות בשעות השיא. זאת באמצעות צי של 132 קרונות, שמהווים 66 רכבות. בעת הכרזת הזוכה במכרז בספטמבר 2023, הודיעו משרדי האוצר והתחבורה כי הפעלת הקו צפויה להתבצע בהדרגה בין השנים 2028–2030.
תוואי הקו

תוואי הקו הכחול מתוכנן להתפרש משכונת גילה בקצהו הדרומי ועד לשכונת רמות בקצהו הצפוני. בדרכו מגילה יעבור בגבעת המטוס, בדרך חברון (כולל תחנה משותפת עם הקו הסגול שיחלוף ברחוב וימשיך לארנונה), בתיאטרון החאן, במתחם תחנת הרכבת ההיסטורית, משם במקטע משותף עם הקו התכלת ברחוב קרן היסוד, ברחוב המלך ג'ורג', יחצה את הקו האדום ברחוב יפו וייכנס למנהרה באורך 1.2 ק"מ מאזור רחוב שטראוס עד שדרות גולדה מאיר. בתוואי המנהרה ייבנו שלוש תחנות אשר ישרתו את תושבי הרחובות שטראוס, יחזקאל ושמואל הנביא. בצומת בר-אילן תחלוק תחנה תת-קרקעית משותפת עם הקו הירוק, משם לשדרות גולדה מאיר כולל תחנות לצד מסוף הארזים, ומשדרות גולדה מאיר התוואי ממשיך עד לשכונת רמות.
שלוחה נוספת של הקו בשם הקו התכלת, תתבסס על מרכזו של התוואי הכחול, ותתפצל מהתוואי הראשי בצפון העיר ובדרומה. מדרום הפיצול יתרחש באזור מתחם תחנת הרכבת ההיסטורית, משם תמשיך הרכבת לרחוב עמק רפאים, לשכונת תלפיות, לשכונת קטמונים ולאצטדיון טדי. לצד אצטדיון טדי גם יוקם מתחם תפעולי ("דפו") לתחזוקת קרונות הקו. בצפון יתפצל הקו סמוך לצומת בר-אילן ויחלוף דרך שכונות שמואל הנביא, מעלות דפנה וגבעת התחמושת אל הר הצופים (על מקטע הקו הירוק וקו הקמפוסים שיגיעו גם הם להר הצופים). קו זה יאפשר מסלול נסיעה ישיר לתושבי קטמונים לקמפוס הר הצופים. המקטע הצפוני כולל סלילת מסילה ייעודית לקו באורך של קילומטר בין רחוב יחזקאל דרך הרחובות שמעון הצדיק וקרל נטר אל תחנת הרק"ל בגבעת התחמושת בה יחלפו הקו האדום והקו הירוק.
תוואי הקו > מפגש עם קו הרכבת המהיר לירושלים

משרד התחבורה ורכבת ישראל בשיתוף עיריית ירושלים מתכוננים להארכת מסילת ירושלים - גנות מתחנת יצחק נבון ועד לתחנת הרכבת ירושלים-החאן כתחנה חדשה ותת-קרקעית (כדי להתאים לקו אשר כולו בתת-הקרקע, בעבר תוכנן שהקו ימשיך לכותל) לשם כך יהיה צורך לחצוב מנהרה באורך 2.5 קילומטרים. עלות הפרויקט מוערכת בכ-2 מיליארד שקל. אם יוחלט על ביצוע הארכת הקו, הכרייה תעשה מכיוון אזור החאן לכיוון תחנת נבון וזאת כדי לא להפריע לפעילות בתחנה. לפי התוכנית תוקם בנוסף גם תחנת ירושלים מרכז, באזור הצטלבות הרחובות יפו והמלך ג'ורג'. מיקום התחנה באזור זה יאפשר למשתמשים בה נגישות למסלול הקו האדום הקיים והקו הכחול המתוכנן של מערך הרכבת הקלה בירושלים, ולהמשיך בנסיעה כמעט לכל נקודה מרכזית בעיר. עם שינוי התוואי למתחם תחנת החאן ההיסטורית נוצרה נקודת ממשק נוספת עם הקו הכחול שיחלוף בסמוך בעמק רפאים וזאת מלבד הממשק בתחנת ירושלים מרכז.
הקו לכותל בוטל עקב חשש מפגיעה בחומות ואף בכותל עצמו, יש המתנגדים לתחנה בחאן בטענה שהתכנון הנוכחי שם דגש על נוסעים המגיעים מחוץ לעיר לטובת אטרקציות, אך לא מעניקה שירות מיטבי לתושבי העיר, ומעדיפים תחנה בצומת אורנים באשר היא נקודה מרכזית בירושלים בין שכונת תלפיות, בקעה, קטמונים והמושבה היוונית, ואף יש בה נקודת מפגש עם הקו הכחול והסגול.
מקטע התכלת של הרכבת לצד מקטעי הקו הירוק והקו הסגול, יאפשרו לנייד אלפי צופי כדורגל או כדורסל לקריית הספורט במלחה.
היסטוריה > רקע

תכנון הקו החל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, כחלק ממערך הכולל של הרכבת הקלה בירושלים. בתחילה תוכנן כקו רכבת קלה, כולל קטע תת-קרקעי במרכז העיר. אך צוות תוכנית אב לתחבורה בירושלים החליט, בנובמבר 2004, שהתכנון יוחלף לקו אוטובוסים רבי-קיבולת מהירים, עקב שיקולי עלות. חנוכתו של הקו הכחול הייתה מתוכננת לסוף שנת 2006, קצת פחות משנתיים לפני חנוכתו המיועדת של הקו האדום. נשקלו מספר סוגים שונים של אוטובוסים: החל מאוטובוסים מפרקיים רגילים, דרך אוטובוסים מפרקיים ארוכים במיוחד (אוטובוס מפרקי בעל שלושה חלקים ולא שניים כמקובל) ועד לאוטובוסים מפרקיים המונעים על ידי מערכות הנעה בגז או מנועים היברידיים. לאוטובוסים תוכננה תשתית שמאפשרת את תנועתם במסלולים בלעדיים (מת"צים) ולכן גם מהירים ולא נתונים לפקקים, כאשר מסלולים אלו נבנים בתשתית מתאימה, כך שהמרת מסלולים אלו למסלולי רכבת קלה בעתיד, בהתאם לדרישה, יכולה להיעשות בקלות, בעלות נמוכה ובאופן מהיר.[דרוש מקור]
העבודות על בניית נתיב התחבורה הציבורית הבלעדי של הקו, ברחובות רחוב המלך ג'ורג', קרן היסוד ודרך חברון החלו בשנת 2004 והסתיימו בשנת 2010. במאי 2007 הודיעה חברת אגד שהיא מתכוונת להפעיל את הקו, אף על פי שמשרד התחברה ביקש להכניס מפעיל אחר לקו ולייצור תחרות במערך האוטובוסים של ירושלים. (בסופו של דבר, בשנת 2021 הוחלפה חברת אגד בסופרבוס) בינואר 2011, נחנכה מערכת האוטובוסים החדשה, הפועלת עם האוטובוסים החדשים (תקן יורו 5) בידי אגד, בקווים המחברים בין שכונות רמות לגילה (קווים 71, 72 ו-31, 32) ובין הר נוף להר חומה (קווים 74 ו-75).
בעקבות הצלחת הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים הוחלט לשדרג גם את הקו הכחול לרכבת קלה. זאת מאחר שרכבת קלה מסוגלת להעביר בכל נסיעה נפח נוסעים גדול יותר ממערכת אוטובוסים מהירה. השלמת התכנון המפורט של הקו ואישרו התעכבה במשך מספר שנים, עקב המאבק נגד הקמת מקטע הקו ברחוב בעמק רפאים. הוועדה המקומית לתכנון ובנייה של עיריית ירושלים אישרה את תוכנית הקו בינואר 2016. והוועדה המחוזית אישרה את תוואי הקו בדצמבר 2017.
היסטוריה > מסילת הרכבת הישנה

במקור תוכנן הקו לעבור לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה לירושלים, שהפסיקה לפעול בשנת 1998 עקב מצב התחזוקה הרעוע של המסילה. עיריית ירושלים (אז בראשות אהוד אולמרט) התנגדה לפתיחתה מחדש של תחנת הרכבת הישנה על רקע כוונה להפוך את התחנה הישנה למתחם נדל"ן, ובמקומה הוקמה תחנת הרכבת מלחה כתחנת הקצה של הקו; כך מסילת הרכבת באזור זה נותרה ללא שימוש וגופי התכנון החליטו להשתמש בתוואי המסילה לרכבת קלה.
עם זאת, במהלך תכנון הרכבת הקלה הוקם לאורך תוואי מסילת הרכבת הישנה פארק המסילה, שהפך מהרה לאטרקציה ולאבן שואבת לתושבים מכל השכונות הסובבות. עקב כך עלתה התנגדות מצד תושבים רבים משכונות בקעה, גוננים והמושבה הגרמנית להעברת הרכבת הקלה בתוואי זה. כתוצאה מכך שונתה התוכנית והוחלט להעביר את תוואי הרכבת הקלה ברחוב עמק רפאים. התוכנית כוללת שדרוג המרחב הציבורי ברחוב, שיפוץ כללי וחידוש תשתיות והפיכת הרחוב ל"מדרחוב משולב" בו התנועה משתלבת במרחב הולכי הרגל. בנוסף, הרחוב יפסיק לשמש תנועה עוברת אל מרכז העיר, אך תתאפשר גישה אל מרכז הרחוב משני קצותיו: מכיוון דרך בית לחם ומכיוון צומת אורנים.
היסטוריה > המאבק סביב מקטע עמק רפאים

סמוך להפקדת התוכנית הופעל על העירייה לחץ מצד קבוצת סוחרים ותושבים מהאזור לשנות את התוכנית ולהעביר את הקו בפארק המסילה, כדי לשמור על תנועת הרכב הפרטי ברחוב עמק רפאים ועקב חשש מפגיעה בעסקים ברחוב בתקופת העבודות. מנגד הביעו תושבים רבים ואף סוחרים מהרחוב תמיכה בתוכנית, בטענה שהרחוב ירוויח ממעבר הרכבת וצמצום התנועה הפרטית ברחוב, וכי החלופות האחרות יפגעו בפארק המסילה ובשכונות הסמוכות. בפברואר 2017 דחה בית המשפט המחוזי בירושלים עתירה של תושבי המושבה הגרמנית בירושלים נגד מעבר תוואי הרכבת הקלה בעמק רפאים. בנובמבר 2017 החליטה הוועדה המחוזית ירושלים לאשר את הקו הכחול אך להחריג ממנו את מקטע עמק רפאים לשם בחינה נוספת של החלופות.
בפברואר 2019, ועדת המשנה להתנגדויות של הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה דחתה את ערעור התושבים והסוחרים והכריעה שהוא יעבור בעמק רפאים, אך באוגוסט 2020 החליט בית המשפט המחוזי להחזיר את התוכנית לוועדת התכנון המחוזית להחלטה מחודשת.
ב-19 באוקטובר 2020 אישרה הוועדה המחוזית את תוואי הקו במלואו.
היסטוריה > המכרז

באפריל 2020, ועדת המכרזים הבין-משרדית פרסמה את מסמכי המיון המוקדם של המכרז להקמת הקו, בעלות מעורכת של 10 מיליארד שקל. ביולי 2021 ועדת המכרזים הבין-משרדית פרסמה את מסמכי המכרז ובחרה חמישה ספקים שעומדים בתנאי הסף. מלבד הקו הכחול, המכרז כולל גם את "הקו התכלת" ו"הקו הסגול", שמהווים חיבורים בין שלושת קווי הרכבת הקלה המרכזיים בירושלים (כחול, ירוק ואדום). כמו כן המכרז מכיל שלוש אופציות למקטעים נוספים:
מקטע הקו הצהוב של הרכבת הקלה בירושלים בקריית הממשלה
מקטע רכס לבן
מקטע ארמון הנציב.
באוגוסט 2022 הוגשו 4 הצעות, קבוצה החמישית בחרה שלא להגיש לאור הפלישה הרוסית לאוקראינה והעובדה שמדובר בשותפות ישראלית-רוסית (עם חברת TMH) כאשר יש מגבלות על שיתוף פעולה עם חברות רוסיות. ארבע קבוצות שהגישו הצעת למכרז הן:
שיכון ובינוי, אגד החזקות וסקודה תחבורה הצ'כית. באמצעות חברת בת בשם Jlines.
אלייד, אלקטרה, מנרב ואלסטום הצרפתית
שפיר הנדסה, קרן נוי וחברת כאף הספרדית
דן, דניה סיבוס, פסה וקומסה הספרדית. באמצעות חברת בת בשם Jtrain ltd.
ב-21 בספטמבר 2023 הוכרזה הקבוצה הרביעית כקבוצה הזוכה. ההחלטה על הקבוצה הזוכה הייתה אמורה להתקבל עד סוף שנת 2022 אבל בפועל התעכבה למעלה מ-9 חודשים בעקבות חשדות להצעה זולה מדי של הקבוצה הזוכה.
ב-6 במאי 2024, פרשה חברת קומסה הספרדית ממעורבותה בפרויקט, בעקבות לחצים פוליטיים בספרד נגד פעילות בישראל, על רקע מלחמת חרבות ברזל. ב-4 ביוני חשף עיתון כלכליסט שגם ספקית הקרונות פסה צפויה לפרוש מהמיזם, בעקבות קשיים כלכליים. בעקבות כך דרשה קבוצת אגד ושיכון ובינוי מוועדת המכרזים לבטל את המכרז. ב-26 בדצמבר פורסם בעיתון כלכליסט שהחברה שצפויה להחליף את פסה ולספק קרונות בשווי חצי מיליארד יורו, היא חברת CRRC הסינית, על אף שלחץ של הממשל האמריקאי גרם לפסול את הצעת החברה במכרז הקו הירוק והקו הסגול של הרכבת הקלה בגוש דן.
היסטוריה > המכרז > מכרז המנהרה

בתחילת שנת 2022 פורסם מכרז לביצוע המנהרה שהיא חלק מהקו הכחול, המנהרה תתחיל בצומת בר-אילן ותסתיים במרכז העיר. הזוכה במכרז היא "אלקטרה תשתיות" ומשך הביצוע צפוי להיות 4.5 שנים, אורכה של המנהרה עתיד להסתכם ב-2.2 ק"מ ולמנהרה שני פורטלים: הפורטל הצפוני ימוקם בשדרות גולדה מאיר, סמוך להר חוצבים ופורטל הדרומי שימוקם בקצה רחוב שטראוס פינת יפו סמוך לתחנת הרכבת "יפו מרכז".
היסטוריה > עבודות תשתית

בפברואר 2021 פורסם מכרז ראשון לעבודות תשתית.
במהלך שנת 2022, עוד לפני תום המכרז, התחילו עבודות התשתית על תחנת צומת בר-אילן, ובמקטעים רוזמרין, דרך חברון, הר חוצבים, ופת – הפרסה.
בינואר 2023 החלו עבודות תשתית לטובת התוואי לצד פארק המסילה מרחוב בן דוסא עד לגשר משה ברעם (סמוך לצומת פת), במסגרת הקו התכלת. בניית התוואי אינה צפויה לפגוע בפארק והעבודות היו צפיות להסתיים בינואר 2024, אך התעכבו עקב המלחמה. במאי 2023 החלו עבודות תשתית בשכונת רמות אלון.
בספטמבר של אותה שנה אישרה העירייה תקציב של 350 מיליון ש"ח לצורך קידום זמינות של מקטעים מסוימים לאורך הקו. ב-18 בדצמבר 2024 אישר משרד התחבורה תקציב של 360 מיליון ש"ח לטובת הקו.
נכון לסוף שנת 2023, שישה מקטעים של הקו הכחול היו בתהליכי עבודות תשתית: רוזמרין, דרך חברון, הר חוצבים, ויגאל ידין במסגרת הקו הכחול, ובן דוסא ודפו מלחה הצפוני במסגרת הקו התכלת.
באוגוסט 2024 הורחבו העבודות עבור הקו בדרך חברון למקטעים נוספים, וכן החלו העבודות במרכז העיר ברחוב הנביאים שעתידות עד סוף השנה להתרחב לאזורים נוספים במרכז העיר.
היסטוריה > חלוקה לשני שלבי הפעלה

בדצמבר 2024, בהתאם לחוק ההסדרים לשנת 2023, התחיל צוות אב לתחבורה לפרסם את לוחות הזמנים של עבודות הקו הכחול. ברבעון הרביעי של שנת 2024 נכתב כי הפעלת הקו חולקה לשני שלבי הפעלה:
החלק הראשון: כולל את החלק הדרומי של הקו הכחול - מגילה עד מרכז העיר, ואת חלקו הדרומי של הקו התכלת - ממלחה ותלפיות למרכז העיר. לפי לוח הזמנים הוא צפוי להיפתח באוגוסט 2029. בחלק זה עבודות התשתית החלו ב-9 מתוך 15 מקטעים.
החלק השני: כולל הפעלה מלאה של הקווים הכחול, התכלת והסגול, כולל המנהרה שבצפון העיר. חלק זה צפוי להיפתח בדצמבר 2031.
עד פברואר 2025, כמעט בכל מקטעי שלב ההפעלה הראשון כבר החלו עבודות התשתית, למעט מקטעי תלפיות, עמק רפאים ורחוב המלך ג'ורג', בהם עיכבה המשטרה את פריסת הסדרי התנועה. באמצע פברואר, החלו עבודות סביב החאן הירושלמי, ועבודות ברחובות שבטי ישראל והנביאים בשכונת מוסררה להקמת נתיב תחבורה ציבורית חלופי לרחוב המלך ג'ורג' לקראת סגירתו.
תיאודריך הגדול

תיאודריך הגדול (בגותית: 𐌸𐌹𐌿𐌳𐌰𐍂𐌴𐌹𐌺𐍃, תעתיק: Þiudareiks; בלאטינית: Flāvius Theodericus, ביוונית: Θευδέριχος,‏ 454–526) היה מלך האוסטרוגותים (הגותים המזרחיים) משנת 475 בקירוב עד שנת 526, ומלך הוויזיגותים (הגותים המערביים) בספרד משנת 507 עד מותו בשנת 526.
בתחילת מלכותו, החלו אנשיו של תיאודריך להתיישב בתחומה של האימפריה הביזנטית, אך זנון, קיסר האימפריה הביזנטית, שכנע אותו לעבור ולנסות לכבוש את איטליה, שהייתה כבר מותשת מרוב מלחמות.
המלך זכה לכינוי "הגדול" לאחר שכבש את איטליה בשנת 493 מידי אודואקר, 17 שנים לאחר שאודואקר הדיח את הקיסר האחרון של האימפריה הרומית (476), רומולוס אוגוסטולוס. לאחר שניצח את אודואקר, הזמין אותו תיאודריך לסעודת פיוס ורצח אותו.
תיאודריך החליט לא להחזיר לתפקיד האימפרטור את רומולוס אוגוסטולוס מגלותו במחוז קמפניה. במקום זאת המשיך תאודוריך להעניק לו פנסיה שנתית.
תיאודריך דאג שהגותים החדשים באיטליה יחיו בשלום עם תושבי הארץ הישנים, האיטלקים. הוא גם נתן לכל חייליו חלקות אדמה משלהם, שאותן עיבדו, ועל ידן סיפקו את כל צורכיהם וצרכי משפחותיהם. הוא בחר את רוונה לבירת ממלכתו ובנה בה כנסיות יפות ומפוארות, דבר ששיפר את מראה העיר שהמלחמות נתנו בה את אותותיהן. לאחר מותו של תיאודריך, נחלשה הממלכה שבנה, ובשנת 555, נכבשה וכמעט הוחרבה על ידי האימפריה הביזנטית ובראשה יוסטיניאנוס הראשון.
קלסיקלטת

| --- | --- |

מעברון 1992
 נתונים כלליים
 מייסדים:  מרק ואילנה עמוס
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־38 שנים)
 משרד ראשי:  החרושת 18, רמת השרון
 ענפי תעשייה:  תקליטים
 מוצרים עיקריים:  קלטות וידאו תקליטים DVD תקליטורים
  
 https://www.clasikaletet.co.il
 
"קלסיקלטת" היא חברה ישראלית להפקה ולהפצה של תוכני בידור לילדים, לרבות תקליטורי מוזיקה, תוכני וידאו וספרים.
היסטוריית החברה

החברה נוסדה ב-10 באפריל 1987 על ידי מרק ואילנה עמוס.
תחילה עסקה בהפצת תקליטורים, לרבות תקליטורי מוזיקה והקלטות מופעים.
לאחר מכן החלה לעסוק בהפצת קלטות וידאו מדובבות לעברית שהופצו כסדרות, למשל:
"סיפורים קלאסיים מצוירים"
"סיפורים מוזיקליים קלאסיים" (המכילים את הקלטות: "פטר והזאב", "קרנבל החיות", ו"מפצח האגוזים" המומחזים באמצעות בובות, מלווים בקריינות בעברית של קובי מידן, ובתוספות של משלים שועליים, והביצה של רוני אורן בסוף כל קלטת בסדרה)
"סרטים מצוירים קלאסיים" (המכילים את הקלטות: "באגס באני", "דאפי דאק", "באגס באני ואלמר הצייד", "פופאי", ו"סופרמן")
"ספר הג'ונגל - חלק א'" (עם הפרקים "אחיו של מוגלי", וריקי טיקי טאבי חלק ראשון)
"ספר הג'ונגל - חלק ב'" (עם הפרקים "ריקי טיקי טאבי חלק שני, וכלב הים הלבן)
וכן הקלטות של מופעים ומחזות זמר כגון:
"ספר הג'ונגל"
"הגיבן מנוטרדאם"
"בילבי" (1999 ו-2005)
"הקוסם!"
"האסופית"
"מאמא מיה"
"אנני"
"עוץ לי גוץ לי"
"ספיד וגלגלי הקסם"
"טרזן וג'יין"
"הרפתקאות דורה והפיראטים"
"גריז"
מופעי הפסטיגל של 1997–1998 (וגם את הפסטיגלים של 2001–2005)
המעברון הראשון של החברה כלל את הנעימה "Mammagamma" של The Alan Parsons Project. לאחר מכן החליפה אותו לסרטון אחר, שבו הופיע שם החברה על גבי קלאפר.
המעברון כלל את הנעימה "Clarendon Hills" של תזמורת מאהאווישנו.
המעברון כלל את הפנטזיה "Children 4" ו-"Children 5" של Logos, Links & Stings - Part 2.
המעברון כלל את המרגיע של האליפסה עם צבעי הקשת.
בשנים 2013–2021 הייתה ב-VOD Kids של חברת הלוויין yes ספריה הכוללת את מיטב ההפקות שהחברה הפיצה והם גם נכללו ב-VOD Young של חברת הכבלים HOT (וגם ב-VOD של "סלקום TV").
שירי הקלטות שהחברה יצרה שודרו בערוצי "קבוצת מדיה הופ!" ("הופ!", "HOT לוּלי" ו"ילדות ישראלית") וגם בערוץ "בייבי" ב-yes (מסוף 2003 עד אמצע 2009).
כיום מיטב הקלאסיקות של החברה (כגון: "הפיל שרצה להיות הכי", "עץ השירים", "בלי חיתולים", "אותיות מצחיקות" ועוד) מוקרנות בערוץ "ילדותי" והשירים מוקרנים בערוץ "שירי ילדותי" (ב-yes, ב"סלקום TV", ב-Partner tv וב-FreeTV) ובשעות הלילה ב"ערוץ הכוכבים" (במסגרת "שירים לפני השינה").
הפקות החברה נמצאות גם באתר ואפליקציית הילדים "יוקיד" (Youkid) מקבוצת NMC United Entertainment (הנמצאת בבעלות משותפת של "טלית תקשורת" ו"טלעד") וזו הסיבה ש"טלית" רכשה את הזכויות להפקות המקור מבית "קלסיקלטת".
אזכורים בתרבות

צמד הראפ הישראלי כהן@מושון הקליטו באלבומם מ-2011 "מחשב לכל ילד" רצועה בשם "קלאסיקלטת", במחווה לחברה.
תוכני החברה ב-VOD

בינואר 2005 HOT החלה לחתום על הסכמי תוכן עבור מערכת ה-VOD, ספריית הווידאו על פי דרישה.
ל"גלובס" נודע כי HOT חתמה על הסכם עם "קלסיקלטת", המתמחה בייצור ושיווק קלטות וידאו לילדים ונחשבת לאחת מהחברות המובילות בתחום לשידור התכנים ב-VOD.התכנים שהופיעו בספרייה הם:
"100 שירים/סיפורים ראשונים"
"מי שטוב לו ושמח כף ימחא" (שירי משחק של דתיה בן-דור)
"סבתא בישלה דייסה – 100 שירי משחק ראשונים"
"מעשה בחמישה בלונים"
"שמוליקיפוד"
"כספיון"
"טולי בלבולי בארץ פטפטת"
"סוד השוקולד"
"ימי"
בשנת 2013 yes הביאה ל־VOD שלה ספרייה הכוללת את תוכני החברה, שהופצו קודם לכן ב-DVD.
הערות שוליים

↑   קלסיקלטת – מעברון 1991, סרטון בערוץ "אוריה אסרף", באתר יוטיוב (אורך: 00:30)
↑   קלסיקלטת מעברון – 1992, סרטון בערוץ "אוריה אסרף", באתר יוטיוב (אורך: 00:14)
↑   קלסיקלטת – מעברון 2002, סרטון בערוץ "אוריה אסרף", באתר יוטיוב (אורך: 00:08)
↑   קלסיקלטת - מעברון 2014, סרטון בערוץ "רני מור", באתר יוטיוב (אורך: 00:08)
1 2  קלסיקלטת, באתר קלסילקטת
↑  מיכאל כהן‏, כהן@מושון כותבים על השירים באלבום החדש שלהם "מחשב לכל ילד": בלעדי, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2011
↑  יעל גאוני, ‏HOT חתמה על הסכם תוכן עם קלאסיקלטת עבור מערכת ה-VOD, באתר גלובס, 23 בינואר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 126039654   WorldCat (עם VIAF): 126039654
מעטפת כדור הארץ

מעטפת כדור הארץ היא השכבה האמצעית בגאוספירה של כדור הארץ. מעל המעטפת משתרע הקרום, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ' (בקיצור: תחום אי הרציפות מוהו). מתחת למעטפת נמצא הגלעין שבמרכז כדור הארץ, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג.
תרשים אינטראקטיבי של מבנה כדור הארץ
למעטפת כדור הארץ תפקיד חשוב במגוון של תהליכים גאולוגיים שטרם הובררו דיים, והיא מספקת לחוקרים תובנות חשובות הנוגעות להתפתחות כדור הארץ.
היווצרות > היווצרות כדור הארץ

היווצרות כדור הארץ קשורה לקריסה כבידתית של גז וחלקיקי אבק שנותרו מענן מולקולרי בין כוכבי שיצר את מערכת השמש. מסביב לשמש ובמרחקים שונים ממנה יצרו חלקיקים אלה כוכבי לכת עובריים, בהם כדור הארץ, שהלכו וגדלו ככל שמשכו אליהם חלקיקים נוספים. לחלקיקים אלה הצטרפו בשלב מאוחר יותר מטאוריטים, שהגדילו את המסה של כדור הארץ והעשירו את הרכבו. לצמיחה נוספת ולהיווצרותו של הירח תרמה "המכה הגדולה" – התנגשות תאורטית של תיאה, כוכב לכת בגודלו של מאדים, בכדור הארץ, תאוריה שהתפתחה בין היתר על יסוד רעיון שהוצג בשנת 1946 על ידי הגאולוג האמריקאי רג'ינלד דיילי (Reginald Aldworth Daly‏, 1871–1957).
מודל ההיווצרות של כדור הארץ הראשוני מהצטברות של חלקיקים קטנים מוסכם על מדענים, כמו גם מבנהו הפנימי של כדור הארץ המודרני המורכב משכבות: גלעין, קרום וביניהם המעטפת המורכבת בעיקר מסלע מוצק ומכילה 84 אחוזים מנפחו.
הענן המולקולרי הראשוני היה הומוגני ביסודו, ולכן מצביע הרכבם הכימי המגוון של כוכבי הלכת הפנימיים של מערכת השמש על התבדלות שהתרחשה במהלך ההצטברות או מיד לאחריה.