stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקלה ז'ירו
ביוגרפיה

ז'ירו נולדה ברומא  למשפחה קתולית. היא למדה בבית הספר התיכון הממלכתי טרנציו מאמיאני, ב-2006 החלה ללמוד היסטוריה של האמנות בלה ספיאנצה וב-2010 סיימה תואר ראשון. ב-2011 החלה ללמוד משחק. ב-2013 סיימה תואר שני בהיסטוריה של אמנות מודרנית. ב-2014 החלה ללמוד באקדמיה הלאומית סילביו ד'אמיקו. ב-2015 הצטרפה לצוות התכנית הקומית האיטלקית "קולורדו". באותה שנה החלה להופיע גם בקומדי סנטרל. ב-2016 היא שיחקה בסרט "I Babysitter". באותה שנה הצטרפה גם לצוות התכנית "סורצי ורדי" - הן ככותבת והן כמבצעת. היא שימשה בשני התפקידים גם בתוכנית "Quelli che... il Calcio".
ב-2018 היא השתתפה בתוכניות La TV Delle Ragazze ו-Il Posto Giusto בערוץ האיטלקי השלישי, בתוכנית Challenge 4 בערוץ הרביעי ובתוכנית Sbandati בערוץ השני. במקביל היא עבדה כשדרנית בתחנת רדיו 2 והגישה שם את התוכניות Radio Si Serva Signora, Selfie ו-Radio due weekend. כמו כן, היא החלה להופיע בתיאטרונים ברחבי איטליה כסטנדאפיסטית וכחלק מהמופע Michela Giraud e Altri Animali.
ביוני 2020 החלה לנהל את התוכנית CCN - Comedy Central News. באפריל 2021 השתתפה בתוכנית LOL - Chi Ride è Fuori בפריים וידאו. ביוני של אותה שנה שיחקה בסרט Maschile Singolare. בספטמבר השתתפה בתוכנית Le Lene. בקיץ 2021 היא השיקה את מופע הסנטדאפ שלה "האמת, שום דבר מלבד האמת, אני נשבעת!" (La Verità, Nient'altro Che La Verità, Lo Giuro!). באותה שנה הוציאה את הסינגל הראשון והיחיד שלה עד כה Mignottone Pazzo (טון מטורף). ב-2022 הוקלט המופע שלה ברומא והתפרסם בנטפליקס תחת השם "זאת האמת, בחיי!"
מוביל ומוכר מים

מוביל ומוכר מים מצרי במלאכתו
מלאכת הובלת המים מהמקורות בהם הם זמינים אל הצרכנים ומכירתם מוכרת עוד מימי קדם והונצחה ביצירות אומנות. המלאכה בוצעה על ידי אנשים בודדים, שנשאו את המים בעצמם או בעזרת כלי רכב, שנדחפו על ידם או נמשכו בעזרת בהמות מסע.
מוכר המים בסביליה, ציור של דייגו ולאסקס מ-1620. בתמונה יש שלוש דמויות, מוכר המים ושני קונים.
לצורך ביצוע המלאכה הותקנו כלי קיבול מתאימים וגם כלי רכב להובלת כלי הקיבול.
העיסוק יצר כלים והכלים יצרו שמות לעיסוק. בעולם העות'מאני נוצר כלי המורכב מחבית על גלגלים, שנקרא SACA וממנו נגזר שמו של מוכר מי שתייה בעזרת כלי זה, סקג'יו. ה-SACA העות'מאנית עברה דרך ארצות ערב עד ספרד, שם שובש מעט השם והפכה ל-a-zacán אזאקאן, שמו של מוביל ומוכר המים בארצות דוברות ספרדית.
גלריה

מוכר מים צרפתי מתוך חבית על גלגלים בשנת 1892
סקג'יו רומני ב-1855
ציור של "אזאקאן" צעיר בטולדו, בסביבות 1880
מוכר מים אלבני המוביל את המים במריצה
מוכר מים בקניה
מוכר מים בקישינב בסביבות שנת 1900
מוכרי מים ארגנטינאים
הערות שוליים

↑  sacagiu - explicat in DEX (ברומנית)
↑  azacán, na (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534726405171  BnF: cb181119638 (data)  LCCN: sh96010310
מיקלה פאצ'ה

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 2001 (בת 23) גוזו, מלטה 
 מוקד פעילות:  מלטה מלטה
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 סוגה:  אלקטרופופ, מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  מלטית 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק אנטרטיינמנט 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיקלה פאצ'ה (במלטזית: Michela Pace, נולדה ב-25 בינואר 2001) היא זמרת מלטזית, נציגת מלטה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר Chameleon. פאצ'ה נבחרה בעקבות זכייתה בתוכנית ה-X פקטור מלטה לשנת 2019. פאצ'ה כבר ניסתה בעבר להתמודד בקדם המלטזי לאירוויזיון (2017) אך לא עלתה לגמר שלו.
בחצי הגמר של האירוויזיון שנערך ב-16 במאי 2019, זכתה פאצ'ה במקום השמיני, בגמר סיימה במקום הארבעה עשר.
הערות שוליים

↑  It's Michela Pace for Malta in 2019!, האתר הרשמי של האירוויזיון, 27 בינואר 2019
↑  רובין גלג'ר, Michela Pace wins grand final of X Factor Malta and will represent Malta at Eurovision 2019, וויויבלוגס, 26 בינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 498890a0-847e-41d1-af69-15d0089a88a8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדיום (תקשור)

ערך זה עוסק באדם הטוען שהוא בעל תפיסה על-חושית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מדיום (מאנגלית: Medium – אמצעי, מתווך) הוא אדם הטוען או שטוענים עליו שהוא בעל יכולת לקלוט דברים הנסתרים מהחושים הרגילים, באמצעות תפיסה על-חושית וכישורים רוחניים. השם "מדיום" משמש גם לתיאור אנשי במה וקוסמים אשר משתמשים בטכניקות שונות כגון זריזות ידיים וקריאה קרה על מנת ליצור את הרושם כי הם מחזיקים ביכולות מסוג זה, אף כי אינם טוענים לכך. כמו כן, נעשה שימוש בשם זה לתיאור האמונה כי ביכולתו של המוח להשפיע על העולם הפיזי, ולתיאור אנשים אשר לטענתם מחזיקים ביכולות טלקנטיות (כגון אורי גלר).
בארצות הברית האמונה בתופעת המדיומים היא תופעה נפוצה – לפי סקר גאלופ משנת 2005, 41% מהאמריקאים מאמינים בקיום תפיסה על-חושית. בכל רחבי ארצות הברית מתקיימת כיום תעשייה גדולה של מדיומים אשר מתעסקים במתן עצות ללקוחות בתשלום, אף על פי שרבים מפקפקים בכוחותיהם של המדיומים הללו וטוענים כי הם מבצעים מעשי הונאה או שמדובר באנשים הסובלים ממחשבות שווא.
הקהילה המדעית דוחה בכל תוקף טענות בדבר תפיסה על-חושית ויכולותיהם של המדיומים, והתופעה מוכרת כפסבדו-מדעית. עד היום לא נמצאה שום עדות נחרצת אשר מאמתת את קיום יכולותיהם של המדיומים. מחקר אשר התבצע באמצעות סריקת מוח אשר פורסם בשנת 2008 מספק את הראיות החזקות ביותר עד היום על כך שתופעות על-חושיות אינן קיימות.
בשנת 1988 האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית הפיקה דו"ח בנושא אשר הגיע למסקנה כי לא נמצאה שום הוכחה במחקרים המדעיים שנערכו לאורך 130 השנים לקיומן של תופעות פראפסיכולוגיות.
בתרבות הפופולרית

בסרט מזימות של אלפרד היצ'קוק משנת 1976 ברברה האריס מגלמת דמות של מדיום מזויפת המגלה כוחות על טבעיים לקראת סוף הסרט.
בסרט החוש השישי משנת 1999 משחק השחקן הילד היילי ג'ואל אוסמנט דמות של מדיום המסוגל לראות את רוחות המתים.
בסרט רוח רפאים משנת 1990 משחקת וופי גולדברג דמות של מדיום שרלטנית המגלה כי יש לה כוחות אמיתיים, וכי היא מסוגלת לתקשר עם סם (פטריק סווייזי) המת.
סדרת ספרי אוד תומאס של הסופר האמריקאי דין קונץ מגוללת את קורותיו של אוד, צעיר אמריקאי הרואה את רוחותיהם של המתים ופותר בדרך זאת תעלומות בלשיות שונות.
הערות שוליים

↑  David W. Moore,‏ Three in Four Americans Believe in Paranormal, באתר Gallup,‏ 16 ביוני 2005
↑  Ed J. Gracely, Ph.D.,‏ Why Extraordinary Claims Demand Extraordinary Proof, באתר Quackwatch,‏ 1998
↑  Science Framework for California Public Schools. California State Board of Education. 1990.
↑  J. A. (1979). "Point of View: Drive the Pseudos Out...". Skeptical Inquirer. 3: 12–13.
↑  P. (1978). "Is Parapsychology a Science?". Skeptical Inquirer. 3: 14–32.
↑  Moulton ST, Kosslyn SM (בינואר 2008). "Using neuroimaging to resolve the psi debate". Journal of cognitive neuroscience. 20 (1): 182–92. doi:10.1162/jocn.2008.20.1.182. PMID 18095790. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Druckman, D. and Swets, J. A. (1988). Enhancing Human Performance: Issues, Theories and Techniques. National Academy Press, Washington, D.C. p. 22. ISBN 0-309-07465-7.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546411005171  LCCN: sh88004444  NKC: ph545381
מחוז לאון

מחוז לאון (בספרדית: Provincia de León) הוא מחוז בצפון-מערב ספרד בצפון הטריטוריה ההיסטורית של לאון ובחלק הצפון מערבי של הקהילה האוטונומית של קסטיליה ולאון.
אוכלוסיית המחוז מונה 451,706 (2021) תושבים וכרבע מהם מתגוררים בבירה לאון. את המחוז מאפיין אקלים יבש, קר בחורף וחם בקיץ. אקלים זה יוצר את סביבה טובה לגידול גפני יין.
במחוז שתי קתדרלות קתוליות מפורסמות, המרכזית היא קתדרלת לאון ואחרת באסטורגה. המחוז משתרע על חלק מהפארק הלאומי פיקוס דה אירופה (ברכס הרי פיקוס דה אירופה) הנמצא גם בשטח קנטבריה ואסטוריאס. בשטח המחוז שמונה נפות ו-211 רשויות מקומיות.
אוכלוסייה

נתונים היסטוריים של אוכלוסיית המחוז מפורטים בגרף הבא:
שפות

ממשלת המחוז של לאון חתמה על הסכמים עם איגודי שפה לקידום השפה הלאונית והיא זוכה להגנה מיוחדת בחוק שהתקבל באוטונומיה של קסטיליה ולאון. אין אומדן מדויק על מספר דוברי השפה והערכות שונות נעות בין 5,000 ל-50,000 איש. לאונית נלמדת ב-16 בתי ספר במחוז, בעיר לאון, פונפראדה ובמספר ערים נוספות וכן בשיעורים למבוגרים. מועצת העיר לאון מפרסמת לציבור חלק מהודעותיה בלאונית על מנת לקדם את השימוש בשפה.
בחלק המערבי של נפת אל בירזו, האזור המערבי ביותר של המחוז הגובל בגליסיה, מדברים ומלמדים בשפה הגליסית בבתי ספר.
אקלים

אקלים המחוז קר בשל גובהו מעל פני הים. תקופת הכפור נמשכת מנובמבר עד מאי והוא תכוף ומשמעותי יותר באזורים ההרריים, שם עשויה הטמפרטורה בחורף לרדת עד מינוס 18 מעלות צלזיוס. בכפר וגה דה ליורדס, הנמצא בפיקוס דה אירופה, נרשמה ב-7 בינואר 2021 טמפרטורה של מינוס 35.8 מעלות צלזיוס.
הערות שוליים

↑  "Vega de Liordes (León) bate este jueves el récord histórico de temperatura mínima en España con -35,8 grados" [Vega de Liordes (León) beats this Thursday the historical record for the minimum temperature in Spain with -35.8 degrees] (בספרדית). elDiario.es. 7 בינואר 2021. נבדק ב-12 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spain records coldest ever temperature at minus 35.8 degrees Celsius". נבדק ב-12 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
פניאלבה דה סנטיאגו, כפר מימי הביניים בנפת אל בירזו .
מוחמד א-דעיע

מוחמד עבד אל-עזיז א-דעיע (בערבית: محمد الدعيع) (נולד ב-2 באוגוסט 1972 בחאיל) הוא שוער כדורגל סעודי לשעבר.
א-דעיע מחזיק בשיא ההופעות השני של שחקן בנבחרת לאומית (אחרי אחמד חסן), בזכות 176 הופעות במדי נבחרת ערב הסעודית. הוא שיחק עם הנבחרת במונדיאל 1994, במונדיאל 1998, במונדיאל 2002. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, אך לא שותף באף משחק. לאחר הטורניר פרש מהנבחרת.
מובל ניקוז

מובל ניקוז לאורך רחוב אבן גבירול בתל אביב לכיוון נחל הירקון. שפכו לצד גשר אוסישקין
מוֹבָל נִיקּוּז הוא תעלת מים סגורה או פתוחה (כלומר עם או בלי תקרה) העשויה בדרך כלל בטון ומוליכה מי נגר לצרכים הנדסיים שונים, בעיקר כדי למנוע הצפות של מבנים או דרכים.
סוגי מובל ניקוז

המובלים נחלקים לשני סוגים:
מובל פתוח - תעלה בעלת רצפה ושתי דפנות.
מובל סגור - מכונה בשפה המקצועית מעביר מים, למעשה מנהרה המוליכה את המים, בהתאם לדרישות הניקוז.
לעיתים קרובות נבנים מעבירי מים מצינורות בטון המונחים על הקרקע בנתיב הזרימה, ובקצוותיהם בונים קירות בטון נמוכים לצורך הכוונת הזרימה אל תוך הצינור ומניעת התערבלות מים בסביבת פתח הצינור. בעת תכנון כבישים ומסילות, נהוג לבנות מובלים פתוחים בצד הנתיב ובמקביל לו, ואילו מובלי ניקוז סגורים מוליכים את המים מתחת למיסעות, בדרך כלל בניצב לכיוון התנועה בנתיב. מובלי ניקוז סגורים ופתוחים מוקמים גם באזורים חקלאיים, כדי למנוע הצפת שטחים וכתוצאה ממנה פגיעה ביבול ובעבודות החקלאיות.
ביאורים

↑  לפי האקדמיה ללשון העברית, "מוֹבָל" פירושו "צינור מָגֵן להַעברת כַּבלי חשמל או להַעברת מַים וכדומה".
ערך זה הוא קצרמרבנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאנא ניסתאני

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1973 (בן 51) טהארן, אירן
 לאום:  איראני
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טהראן 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 תחום יצירה:  ציור קריקטורות, כתיבה
 זרם באמנות:  אמנות מחאה
 הושפע על ידי:  פרנץ קפקא
 יצירות ידועות:  גלגול איראני, ההרפתקאות של מר קה, כאבוס, ח׳אנה-י אשבאח, פאזל עאשקאנה-י אגא-י קה, הוגופסי
 
מאנא ניסתאני (בפרסית: مانا نیستانی; נולד ב-29 במאי 1973). הוא קומיקסאי, מאייר וסופר איראני. יצירותיו הופיעו במגזינים כלכליים, פוליטיים ותרבותיים ברחבי העולם. הוא נודע במיוחד בשל עבודתו עבור עיתונים מתנגדי משטר באיראן ובאתרים בשפה הפרסית. ניסתאני מתגורר בצרפת.
ביוגרפיה

ניסתאני נולד וגדל בטהראן. אביו מנוצ'הר ניסתאני היה משורר ידוע מכרמאן ואמו אזארדח'ת ניסתאני הייתה מורה בבית ספר תיכון בטהראן. אחיו הבכור, תוכא ניסתאני הוא קריקטוריסט. ניסתאני בעל תואר שני בארכיטקטורה מאוניברסיטת טהראן.
קריירה

ניסתאני החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1989 כשהחל לצייר קריקטורות עיתונאיות עבור העיתון השבועי האיראני "זן". כמו כן, צייר מספר רב של קריקטורות עבור מספר עיתונים ומגזינים מתנגדי משטר כדוגמת עצר אזאדגאן (عصر آزادگان), צבח-י אמרוז (صبح امروز), אזאד, נשאט (نشاط) ועוד. בנוסף לעבודה בתחום הפוליטי אייר עבור מגזינים לילדים. עבודותיו מתפרסמות בקביעות באתר החדשות של גולי איראן "רדיו זאמאנה" ובמכון הלמידה הווירטואלי עבור החברה האזרחית האיראנית "תאואנא".
תקופת הכלא

ב-12 במאי 2006 פרסם ניסתאני קריקטורה במגזין הממשלתי האיראני "איראן-י ג'מעה". הקריקטורה תיארה מספר דרכים על מנת להתמודד עם מקקים באמצעות איורים של שיחה בין ילד למקק. בדרך הראשונה, לא הבין המקק את שפתו של הילד ולכן ניסה הילד לדבר איתו ב"שפת מקקים", אולם גם אז לא הבין אותו המקק וענה לו באזרית. רבים מאנשי הקהילה האזרית באיראן ראו בקריקטורה הזו עלבון וחוסר כבוד כלפיהם וטענו שהם מושווים בקריקטורה למקקים. בעקבות מחאות הקהילה נעצרו ניסתאני ועורך העיתון והעיתון נסגר באופן זמני. בעת שחרור זמני מהמעצר נמלט ניסתאני עם משפחתו לצרפת, שם הוא מתגורר עד היום.
הספר ״גלגול איראני״

מספר שנים לאחר שנמלט מאיראן, פרסם ניסתאני ספר בשם "גלגול איראני", שם הספר הוא השראה מספרו של פרנץ קפקא "הגלגול". בספר מתאר ניסתאני את החקירות המייסרות שעבר בעקבות המאורע, שהותו בבידוד, ההמתנה הארוכה לערבות והבריחה מאיראן בתקווה למצוא מקלט פוליטי באירופה ובצפון אמריקה. ניסתאני מתאר בספר את הייאוש לאחר שמספר שגרירויות דחו את בקשת המקלט שלו, החלטתו להיעזר במבריחים במלזיה על מנת לקבל זהות בדויה ולבסוף, את המעצר שלו בגבול סין לאחר שנכשלה תוכניתו.
עמדות פוליטיות

רוב הקריקטורות שפרסם ניסתאני, עוסקות בפוליטיקה ובשילוב סאטירי בין סמלי חופש ושלום לאלימות, מיליטריזם ודיקטטורה על מנת למתוח ביקורת על המשטר באיראן. אחת הדוגמאות היא, קריקטורה המתארת חייל מחייך המאכיל יונה לבנה בזמן שהיונה נדקרת על ידי כידון. הפרדוקס בין כאב היונה לחיוכו של החייל נועד להמחיש את האטימות, הניתוק והאלימות של המשטר הקיימים באיראן.
פרסומים עיקריים

לאורך שנות פעילותו פרסם ניסתאני קריקטורות במגזינים שונים, ספרי קומיקס, רומנים גרפיים ואף אוטוביוגרפיה בתצורת רומן גרפי. רוב יצירותיו נאסרו לפרסום באיראן בשל התנגדותו למשטר. בין ספריו העיקריים ניתן למצוא:
ההרפתקאות של מר קה – סדרה של ארבעה ספרי קומיקס בפרסית. יצאה לאור בקליפורניה בשנת 2014.
כאבוס (בעברית: סיוט) – פורסם באיראן בשנת 2000.
ח'אנה-י אשבאח (בעברית: בית הרוחות) – פורסם באיראן לראשונה בשנת 2001 ופורסם בשנית בארצות הברית בשנת 2014 לאחר שצונזר באיראן.
פאזל עאשקאנה-י אגא-י קה (בעברית: אהבת הפאזל של מר קה) – פורסם באיראן לראשונה בשנת 2004 ופורסם בשנית בארצות הברית בשנת 2014 לאחר שצונזר באיראן.
הוגופסי – פורסם בארצות הברית בשנת 2013.
גלגול איראני – רומן גרפי אוטוביוגרפי על הפרשה שגרמה לו להימלט מאיראן. פורסם צרפתית בשנת 2014 וותורגם אחר כך לגרמנית, ספרדית ואנגלית.
פרסים והוקרה

מקום רביעי בתחרות "שמיים כחולים" בטהראן (1997)
מקום שני בתחרות "שמיים כחולים" בטהראן (1998)
פרס שני בתחרות הקריקטורות "הדיור" של משרד השיכון האיראני (1999)
מקום שני בתחרות "קומיקס גרעיני" של מגזין גולגה (1999)
תעודת כבוד מתחרות הקריקטורה הבינלאומית הדו-שנתית הרביעית באיראן (1999)
תעודת כבוד מתחרות קריקטורות הכדורגל הבינלאומית באיראן (1999)
פרס ראשון בקטגוריית הקריקטורה בפסטיבל התקשורת באיראן (1999)
פרס לאומץ בקריקטורה עיתונאית מאת רשת זכויות הקריקטוריסטים הבינלאומית (2010)
הערות שוליים

↑  Malu Halasa, TMR Conversations: Mana Neyestani, Graphic Novelist, The Markaz Review, ‏2023-05-01 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Biography of Mana Neyestani, International Cartoon Center or IRANCARTOON International Features
1 2  Babak Rahimi, Satirical cultures of media publics in Iran, International Communication Gazette 77, 2015-04, עמ' 267–281 doi: 10.1177/1748048514568761
↑  Channeling Kafka in An Iranian Metamorphosis: Mana Neyestani’s Political Nightmare, Paste Magazine (באנגלית אמריקאית)
↑  Mahmud Farjami, Political Satire as an Index of Press Freedom: A Review of Political Satire in the Iranian Press during the 2000s, Iranian Studies 47, 2014, עמ' 217–239
↑  Iran: Continuing crackdown against peaceful critics, www.amnesty.org.uk (באנגלית)
1 2  Amir Khadem, Framed Memories: The Politics of Recollection in Mana Neyestani’s An Iranian Metamorphosis, Iranian Studies 51, 2018-05, עמ' 479–497 doi: 10.1080/00210862.2017.1338400
↑  Mana neyestani, Khaneh Ashbah, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2014, ISBN 978-1503181939
↑  Mana Neyestani, Puzzle Asheghaneh Agha-ie Ka, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2014
↑  Steve Duin | For The Oregonian/OregonLive, Mana Neyestani honored for courage in cartooning, oregonlive, ‏2010-06-19 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394532105171  BNE: XX5287144  BnF: cb16583576v (data)  GND: 1033312630  ISNI: 0000 0003 6739 8175  LCCN: no2001050497  NLK: KAC201423937  SUDOC: 159188555  VIAF: 233269793   WorldCat (עם VIAF): 233269793 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאנא ניסתאני".
מיקלה אנדראולו

מיקלה אנדראולו (באיטלקית: Miguel Angel Andreolo Frodella;‏ 6 בספטמבר 1912 – 14 במאי 1981) היה כדורגלן אורוגוואי-איטלקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.
ביוגרפיה

אנדראולו נולד ב-6 בספטמבר 1912, בדולורס שבאורוגוואי למשפחה בת 6 ילדים ממוצא איטלקי.
הוא שיחק במועדון האורוגוואי נסיונל, לפני שעבר לשחק באיטליה בקבוצה בולוניה שמהליגה האיטלקית הראשונה. אנדראולו זכה עימה בליגה ארבע פעמים עד שעזב אותה בשנת 1943. לאחר מכן שיחק עבור הקבוצות האיטלקיות לאציו, נאפולי, קטניה ופורלי.
בעקבות הצלחתו בבולוניה זומן אנדראולו לשחק בנבחרת איטליה על ידי מאמנה באותו הזמן, ויטוריו פוצו, והוא ערך את הופעתו הראשונה ב-17 במאי 1936 נגד אוסטריה. תוך זמן קצר הפך לחלק חשוב בנבחרת. הוא זכה עימה במונדיאל 1938 שנערך בצרפת, ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. את משחקו האחרון ערך אנדראולו ב-19 באפריל 1942, כשבסך ערך 26 הופעות בהן כבש שער אחד. לפני ששיחק בנבחרת האיטלקית היה אנדראולו חלק מנבחרת אורוגוואי וגם זכה עימה בקופה אמריקה 1935, אף על פי שלא רשם הופעה במדיה.
אנדראולו נפטר ב-14 במאי 1981, בפוטנצה שבאיטליה, בגיל 68.
תארים

אליפות איטליה (4): 1935/36, 1936/37, 1938/39, 1940/41
קופה אמריקה: 1935
מונדיאל: 1938
הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1938
אנדראולו (עומד, שני משמאל) עם בולוניה בעונת האליפות 1935/36
מונטיאק ענק

| מונטיאק ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילים
שבט:: מונטיאקים
סוג:: מונטיאק
מין:: מונטיאק ענק
שם מדעי
 Muntiacus vuquangensis
תחום תפוצה
    מצוי בדלילות כיום   נכחד 

מונטיאק ענק (שם מדעי: Muntiacus vuquangensis; ידוע גם כמונטיאק גדול-קרן) הוא מין של אייל נדיר בגודל קטן-בינוני החי בדרום-מזרח אסיה. מין זה הוא יונק "חדש" למדי שהתגלה ותואר מדעית רק בשנת 1994 על ידי מספר זואולוגים וייטנאמים ומערביים. שמו המדעי vuquangensis מרמז על המקום שבו התגלה - הרי וו-קונג בווייטנאם. בעת גילויו, המונטיאק הענק נחשב בתחילה כסוג ומין יחיד ועל כן שמו המדעי היה "Megamuntiacus vuquangensis" (התוספת Mega פירושה ענק), אולם ניתוח גנטי הראה שהוא בעל מעמד טקסונומי זהה לשאר המינים בסוג מונטיאק. המונטיאק הענק הוא אחד האיילים הנדירים בעולם, והוא נצפה בטבע רק לעיתים רחוקות. כפי שמרמז שמו, הוא המין הגדול ביותר בסוגו ובשבט המונטיאקים.
גילוי

מיני המונטיאקים נחשבו מאז ומתמיד ליונקים מסתוריים שהידע על הביולוגיה שלהם מועט, ועד שנות ה-90 התגלו רק מחצית מהמינים הידועים כיום. במהלך ינואר 1994, צוות סוקרים של האגודה לשימור חיות הבר ראה בפעם הראשונה קרני מונטיאק גדולות מהרגיל בכפר אחד של מחוז תנאם בהרי מזרח-מרכז לאוס בסמיכות לגבול עם וייטנאם. זמן קצר לאחר מכן במרץ 1994, הצוות נתקל בזכר מונטיאק שבוי בגן חיות מקומי בלאוס אשר התאפיין אך הוא בקרניים גדולות, כשכעת הצוות הבחין שפרט זה גדול מהמונטיאקים הידועים. במהלך אותה שנה, קרניים דומות וכן חלקי גולגולת של מונטיאקים כאלו נאספו משמורת וו-קוואנג במחוז הא-טיין אשר בצפון-מרכז וייטנאם, מה שהוביל את הזואולוגים להודיע על גילוי מין מונטיאק חדש. בתיאור המדעי הראשוני שלו, המונטיאק הענק נחשב כסוג בפני עצמו (Megamuntiacus) על בסיס הבדלים ב-DNA בינו לבין המונטיאק המצוי או המונטיאק הסיני; בסופו של דבר נמצא שמעמדו הטקסונומי זהה למין בסוג מונטיאק בו הוא מסווג לצד 11 מינים נוספים.
אנטומיה

הפרווה של המונטיאק הענק בצבע חום אדמדם בהיר או דהוי ההופך לכהה ואדמדם יותר בפלג הגוף האחורי ובגב. הגפיים הם בצבע חום כהה עד שחור להוציא כתמים לבנים על הברכיים והפרסות. הגחון, החלק הפנימי של הרגליים, אזור המפשעה, והצד התחתון של הזנב - כולם לבנים. צבע הראש זהה לשאר הגוף, אך הפנים לעומת זאת מפוחמות במקצת. מעל העיניים יש זוג חריצים בולטים אשר מסומנים בפסים שחורים עד לקרניים. מבנה הגוף של המונטיאק הענק קומפקטי יחסית, והוא בעל צוואר קצר ורחב. הרגליים קצרות וחזקות והפרסות גדולות וחדות. האוזניים עגלגלות וקטנות, והראש המשולש, רחב יותר ממונטיאקים אחרים. חוקרי טבע ציינו שפרוות הזכר הופכת להיות כהה יותר בחודשי דצמבר וינואר במקביל להפסקת צמיחת הקרן וההתקשות של הקטיפה העוטפת אותה. הזנב של המונטיאק הענק קצר יחסית ומשולש בצורתו. לזכרים יש ניבים גדולים במיוחד הבולטים מהלסת העליונה בסביבות כ-3.4 ס"מ. טווח המשקל של זכר המונטיאק הענק נע בין 30 ל-50 ק"ג, כאשר בדרך כלל הזכר יהיה גדול יותר מהנקבות השוקלות עד 35 ק"ג. אורך ראשו וגופו הוא 120–130 ס"מ ויותר, וגובהו בכתפיים 70–90 ס"מ.
כפי שמרמז השם השני, הקרניים של זכרי המונטיאק הענק גדולים מכל מיני המונטיאקים. בדומה לשאר המונטיאקים, הקרניים של המונטיאק הענק אינן צומחות ישר מהמצח כשאר האיילים, אלא צומחות על עצמות גדולות שבולטות מהמצח בצורת V (מכונות "גבעולים" או בשם האנגלי pedicels), ומחופות בפרווה עבה. אצל המונטיאק הענק, העצמות הללו עבות וקצרות יותר. הקרניים לעומת זאת ארוכות יחסית לגודלו של אייל זה, ומזכירות את קרני אייל האנדים: הן צומחות לכיוון אחורה ומעלה, ובתחילתן מתפצל מהן סיעוף קטן ויחיד - כך שהקרן נראית בכללות כצבת סרטן. אורך מוטת הקרן המרכזית 17.0 עד 28.5 ס"מ, ואורך הסיעוף הקטן עד 9.8 ס"מ. הקרניים בצבע חום חלוד, והקצוות צהבהבות בדרך כלל. הנקבות חסרות קרניים.
ארבעת התכונות ששימשו כגורם מכריע להחשבת המונטיאק הענק כמין נפרד, הם גודל ומבנה הקרניים, מאפייני הגולגולת (האורך והצורה של מבנה עצמות החוטם), הזנב המשולש, וה"גבעולים" על המצח שחסונים וקצרים יותר משאר המינים. אף על פי שבמבט שטחי הוא דומה מאוד למונטיאק מצוי, הוא נוטה להיות כהה יותר לעומת המין המצוי אשר ידוע בפרוותו הכתומה והבהירה.
תפוצה ובית גידול

המונטיאק הענק ידוע רק משרשרת הרי ינאמו והגבעות הסמוכות לאורך הגבול שבין וייטנאם ולאוס, וכן בשוליים של מזרח קמבודיה. כל הרשומות הנוכחיות מקמבודיה כמו גם רבים מהרשומות בלאוס ובווייטנאם מבוססות על קרניים שנמצאו אצל ציידים מקומיים. המונטיאקים הענקיים אינם מצויים בצפון לאוס או וייטנאם, וכן נעדרים ממישור המקונג בקמבודיה. מאז 1998, לא התגלו אזורים נוספים במדינות הללו שבהם המונטיאק מצוי. הן בלאוס והן בווייטנאם, טווח התפוצה של המין אינו רציף. הסיבה שתפוצתו של המונטיאק הענק באזור המערבי נעצרת ולא ממשיכה הלאה לתוך מרכז לאוס ותאילנד אינה ברורה דיה, אך ייתכן שההסבר לכך נעוץ בתנאים אקולוגיים מסוימים שאינם מצויים באזורים הללו כמו מיעוט במשקעים אשר גורמים לאזור להיות יבש יותר מבחינת המונטיאק אשר חי באזורים גשומים במיוחד. טווח התפוצה הנוכחי של המונטיאק נקבע בעיקר על סמך מאות מצלמות נסתרות שנפרשו ביערות הגשם של הודו-סין וכן על בסיס עדויות של הילידים המקומיים.
העדפות בית הגידול של המונטיאקים הענקיים עדיין אינן ברורים. מעבר לכך שהוא מצוי ביערות גשם טרופיים ויערות עננים, הפריסה העולמית של תפוצתו מזכירה בעלי חיים אחרים כמו ארגוס מצויץ ודוק אדום-שוקיים, דבר המצביע על כך שהוא קשור ליערות ירוקים למחצה המאפיינים את אזור אנאם. עם זאת, הוא לא הופך להיות שכיח במדרונות ההרריים הגשומים בצפון ומרכז וייטנאם כפי שהיה מצופה. נראה גם שהוא נפוץ ביער משנה גשום בעל חופה סגורה.
על פי ראיונות עם כפריים באזור קואנג, המונטיאקים אינם חיים בגבהים העולים על 900 מטר מעל פני הים; אף על פי שהמונטיאקים עשויים להימצא עד גובה 1,200 מטר מעל פני הים, טענת המקומיים נתמכת ברובה על ידי מצלמות נסתרות שנפרשו בגבהים שמעל 1,000 מטר שלא תיעדו כמעט מונטיאקים. על פי הנתונים העולים מהמצלמות, המונטיאקים נפוצים במיוחד בגובה של 500 מטר מעל פני הים. מכיוון שהמונטיאק הוא יונק קרקעי התלוי באספקת מזון נמוכה, הצפיפות שלו גבוהה יותר באזורים שבהם יש חדירה לקרני השמש המאפשרת צמיחה של פלורה נמוכה הנגישה עבורו. הטמפרטורות בתחומי מחייתו של המונטיאק הענק 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת גבוהה מאוד ועומדת על 4,000-2,000 מילימטר לשנה, נוסף על כך שיש באזור שתי עונות גשמים מדי שנה.