stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוביה פיינמן
קורות חייו

טוביה פיינמן נולד בעיר קישינב שבבסרביה (אז ברומניה; כיום במולדובה) בן יחיד לשבע פיינמן לבית רויט וליצחק פיינמן. שמו המקורי היה תיאודור, על שם תיאודור הרצל (ובשם חיבה: טדי), ועם עלייתו לארץ ישראל עוּברַת שמו לטוביה. טוביה גדל בבית המשפחה בעיר אורגייב הסמוכה לקישינב. עם תפיסת השלטון על ידי הסובייטים בשנת 1940 הוגלה סבו, והעסק המשפחתי – אספקת חומרי בניין - קרס. בקיץ 1941, בהיותו בן שש, החלו הגרמנים להפציץ את האזור מהאוויר. המשפחה החלה במנוסה מזרחה לקירגיזסטן, שם נפטר אביו של טוביה משחפת. בסתיו 1944 עזבו טוביה ואמו את קירגיזסטן והגיעו לרומניה. במהלך 1947 עלו דרך מרסיי לארץ ישראל באונייה "טרנסילבניה". הם הגיעו לנמל חיפה בתחילת חודש ינואר 1948.
טוביה הצטרף לחברת הנוער בקבוצת שילר שליד רחובות. בסיום הלימודים התקבל כחבר בקיבוץ ועבד כחקלאי בענפים השונים.
בשנת 1955 התגייס לצה"ל. ב-1958, עם שחרורו, חזר לקיבוצו וניהל את המטעים הסובטרופיים. בשנת 1960 עזב את קבוצת שילר, נישא לברוריה לבית קופיליס וחזר לשירות צבאי. הוא שירת עד לשחרורו בדרגת אלוף-משנה בשנת 1981. לאחר שחרורו עבד בחברות ביטחוניות ובייעוץ ביטחוני. לאחר גירושיו הקים משפחה עם ניבה ירון. לטוביה פיינמן חמישה ילדים: שני בנים ובת מנישואיו הראשונים, ושתי בנות מרעייתו ניבה.
במהלך 2001 לקה בסרטן ונפטר בינואר 2002.
שירות צבאי

ב-1955 התגייס פיינמן לנח"ל. הוא שרת כחייל וכקצין בגדוד הנח"ל המוצנח 88 (לימים גדוד 50) השתתף במבצע "קדש" בקרב המיתלה כחלק מהכוח הקרקעי וכן בפעולה בא-טור. במהלך שירותו עבר קורס קציני מודיעין ולאחר שחזר לשירות צבאי שירת באמ"ן/מחקר טכני. בשנת 1965 השתתף בקורס מ"פים, ובאותה שנה החל לימודיו לתואר ראשון בשלוחת תל אביב של האוניברסיטה העברית במדעי החברה ובהיסטוריה כללית. סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בשנת 1972.
שירות צבאי > יחידת "מסרגה"

בשנת 1967 אותר רב-סרן טוביה פיינמן על ידי ראש אמ"ן, אלוף אהרן יריב, להקים ולעמוד בראש יחידת ההאזנה לסובייטים בתוך יחידה 515 (כיום 8200). כינוי היחידה הזו היה "מסרגה". בשנת 1971 קיבל דרגת סגן-אלוף. טוביה עמד בראש "מסרגה" עד לגירוש הסובייטים ממצרים בקיץ 1972. שיא הפעילות של "מסרגה" היה ביולי 1970 במסגרת מבצע רימון 20, בו דיווחה היחידה בזמן אמת לחיל האוויר וסייעה בהפלת חמישה מטוסי מיג שהוטסו על ידי טייסים סובייטים. באוקטובר 1973 התקבלו גם ממקורות "מסרגה" ידיעות על עזיבה מסיבית של מומחים סובייטים ומשפחותיהם כסימן מעיד למלחמה, אך המודיעין נכשל בהבנת המצב ההתרעתי.
יחידת "מסרגה" נודעה בגיבושה החברתי הייחודי וברמתה המקצועית ללא פשרות בזכות אישיותו המיוחדת של טוביה כאדם וכמפקד. עם דעיכת המעורבות הסובייטית השתלבו בוגרי "מסרגה" בתפקידי פיקוד משמעותיים ביחידה 8200 ובקהילת המודיעין כולה.
שירות צבאי > תפקידי פיקוד ומטה

בשנת 1972 יצא לקורס פו"מ קצר ובמרץ 1973 מונה להיות מפקד ענף אלינט ביחידה 8200. בתקופה זו נחשף טוביה להכרות קרובה עם הגורמים הטכניים – הנדסיים של היחידה ומשילוב של התחומים הייעודי, המבצעי והטכני. בשנת 1976 התמנה לראש המטה הראשון של היחידה והועלה לדרגת אלוף-משנה. באוקטובר 1978 יצא ללימודים לתואר שני בטכניון בחיפה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול. נושא עבודת הגמר שלו היה: "מערכות אדם-מחשב-מכונה במערכות תעשייתיות". בשובו מהלימודים בשנת 1980 התמנה לתפקיד ראש מחלקת ציוד ותקציבים של מפקדת קצין מודיעין ראשי.
בשנת 1981 פרש פיינמן מצה"ל בתום 26 שנות שירות.
ראש אמ"ן שלמה גזית מארח בלשכתו קציני אמ"ן שעלו בדרגה, אפריל 1977.
בחיים האזרחיים

בשנים 1981–1984 עבד כיועץ לתעשיות במסגרת חברת ת.י.ל בחברות אלתא, תדיראן ואלישרא בנושאי לוחמה אלקטרונית, סיגינט והנדסת אנוש של המערכות. בשנת 1984 הקים והפעיל מחלקת פיתוח עסקי בחברת אלישרא. בשנים 1986–1988 עבד בחברת אלתא בתפקיד מנהל שיווק ומכירות במינהל ל"א.
בשנים 1988–1989 שהה במוסקבה כשליח מטעם לשכת הקשר נתיב.
בשנים 1990–1993 שמש יועץ ליחידה 8200.
בשנים 1999–2001 הרצה בהתנדבות לעולים מחבר העמים מטעם המועצה לשלום וביטחון.
לקריאה נוספת

אלעזר בן לולו, מאחורי הסורגים, שבועון "במחנה", 14/12/2007 גיליון 47 ׁ(2920) עמו' 41–44.
דימה אדמסקי, מבצע קווקז. ההתערבות הסובייטית וההפתעה הישראלית במלחמת ההתשה, הוצאת מערכות. 2006. (עמ' 83, 96, 135, 135).
עמוס גלבוע, מר מודיעין, אהר'לה / אלוף אהרן יריב / ראש אמ"ן, הוצאת ידיעות אחרונות / ספרי חמד, 2013 (עמ' 344, 367, 375, 489, 503, 517).
ניבה ירון-פיינמן, אופיו האופטימי, מזגו הסוער. טוביה פיינמן 1935-2002, עריכה והפקה: עדה סער, הספר הוצא לאור על ידי המשפחה בהוצאה עצמית, ינואר 2005.
פסח מלובני, דגל אדום מעל המזרח התיכון. המעורבות הצבאית הסובייטית באזור וסיפורה של "מסרגה" ביחידה 8200, הוצאת אלי מלצר בע"מ, מחקר והוצאה לאור, 2017.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: אל"מ יגאל שפי, תא"ל אריה בנטוב, אל"מ מוטי דוראון, אל"מ טוביה פיינמן, אל"מ משה קריסטל, אל"מ אפרים לפיד, אלוף שלמה גזית.
טווח ביסטטי

טווח ביסטטי הוא הטווח שאותו מודדת מערכת מכ"ם ביסטטי (או סונאר) המורכבת ממשדר ומקלט המופרדים זה מזה.
במערכת כזו, המקלט מודד את זמן ההגעה של האות הישיר מהמשדר, ולאחר מכן מודד זמן ההגעה של האות שמוחזר מהמטרה. מכיוון שהמרחק בין המקלט והמשדר ידוע, ידיעת הפרש הזמנים בהגעת האותות מאפשרת לשרטט אליפסה של טווח ביסטטי קבוע (שכן אליפסה היא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שסכום מרחקיהם משתי נקודות קבוע), שנקראת גם עקומת שוות-טווח, עליה המטרה נמצאת, עם מוקדים שממוקמים במיקומי המשדר והמקלט. אם המרחק בין המקלט והמשדר הוא L, הפרש זמני ההגעה הוא t ומהירות הגל היא c, אזי הטווח הביסטטי הוא  R_{rx}+R_{tx}=L+ct. ידיעת קצב הסיבוב וה-PRF של האנטנה המשדרת מאפשרת (באמצעות ספירת הפולסים שהתקבלו ישירות מהמשדר עד שמתקבל החזר מהמטרה) לדעת את הזווית  \alpha  של האנטנה ברגע קליטת האות המוחזר מן המטרה ובכך לדעת במדויק את מיקומה בהתאם למשוואה של אליפסה בקואורדינטות פולריות (עם ראשית באחד המוקדים):  R_{tx}=l/(1-\epsilon \cos \alpha ), כאשר  \epsilon =L/(L+ct) (האקסצנטריות) ו- l=a(1-\epsilon ^{2})={\frac {(L+ct)}{2}}(1-\epsilon ^{2}). למען הדיוק, נעיר כי במקרה התלת־ממדי יש לדבר על אליפסואידים שווי טווח. במקרה זה, מכיוון שהאליפסואיד המתקבל הוא גוף סיבוב של האליפסה הבסיסית,  R_{tx} זהה עבור ערכי  \alpha  זהים ושווה לביטוי הקודם, אלא שיש למצוא את  \cos \alpha  בתלות באזימוט ובהגבהה של המטרה. אם הזוויות האזימוטליות וההגבהתיות של המקלט והמטרה הן  (\theta _{1},\phi _{1}) ו- (\theta _{2},\phi _{2}) בהתאמה, אז מתקיים:  \cos \alpha =\cos \phi _{1}\cos \phi _{2}\cos(\theta _{2}-\theta _{1})+\sin \phi _{1}\sin \phi _{2} וכמקרה פרטי בו  \phi _{1}=0 מתקבלת התוצאה:  \cos \alpha =\cos(\theta _{2}-\theta _{1})\cos(\phi _{2}-\phi _{1}). תוצאה זו מתקבלת ממכפלה סקלרית של וקטורי יחידה בכיווני המקלט והמטרה.
הגאומטריה של מערכת ביסטטית
תנועה של המטרה יוצרת הסחה בתדר הנקלט על ידי המקלט (הסחת דופלר ביסטטית). היסח דופלר זה הוא תוצאה של רכיב המהירות של המטרה בכיוון המשדר ורכיב המהירות בכיוון המקלט. באופן אקוויוולנטי, ההיסח פרופורציונלי לקצב השינוי של הטווח הביסטטי. הוא ניתן על ידי הנוסחה הבאה:
f={\frac {1}{\lambda }}{\frac {d}{dt}}(R_{tx}+R_{rx}).
עצמים שנעים לאורך אליפסות שוות טווח ייצרו היסח דופלר אפס, כמו גם עצמים שנעים שנעים על הקו שמחבר בין המשדר והמקלט (ביניהם).
ביות מכ"ם חצי פעיל

הבעיה של הנחית טיל מבוסס הנחיית ביות מכ"ם חצי פעיל (Semi - Active Radar Homing) היא בעיה שקולה לבעיה של מכ"ם ביסטטי עם מוקד אחד או שניים משתנים (אחד במקרה של מכ"ם קרקעי ושניים במקרה של מכ"ם מוטס). במקרה זה, הטיל חייב להיות מסופק מידע רציף בנוגע למיקום המטוס ומיקום שלו עצמו על מנת למקם את המטרה במרחב.
ראו גם

מכ"ם ביסטטי
זווית ביסטטית
טומאת מדרס

כאשר אשה בעת נדתה עומדת על שטיח בתוך מעלית, הוא נטמא מחמת דין 'טומאת מדרס'.
בהלכה, טומאת מדרס היא אחת מדרכי ההיטמאות, והוא משמש גם כינוי לחפץ שנהפך - או ראוי להפוך - לאב הטומאה. במקורות אחרים, נקראת הטומאה בשם טומאת משכב ומושב.
טומאה זו, נגרמת על ידי העברת טומאה מאדם טמא לאדם או חפץ אחרים, כגון על ידי אדם זב או מצורע, וכן אשה שהיא זבה, נידה, יולדת, או מצורעת, ששכבו על חפץ המיועד למשכב או למושב - מיטה המיועדת לשכיבה או כיסא המיועד לישיבה, או רכבו על  "מרכב" - חפץ המיועד לרכיבה, במקרים אלו החפץ נהפך להיות טמא מדרס, ורמת טומאתו מוגדרת כאב הטומאה והוא ראוי לטמא אדם או כלים טהורים שנגעו בו.
המקור

דין טומאת מדרס מופיע בספר ויקרא;
”כָּל הַמִּשְׁכָּב אֲשֶׁר יִשְׁכַּב עָלָיו הַזָּב יִטְמָא וְכָל הַכְּלִי אֲשֶׁר יֵשֵׁב עָלָיו יִטְמָא” (ספר ויקרא, פרק ט"ו, פסוק ה')
המילה מדרס הוא מלשון דריסה, כלומר כל כלי או חפץ העשוי לדריסת רגלי אדם. דוגמאות למדרס כוללות חפצים וכלים ששימושם רב בחיי יום-יום רגילים; כסא, ספה, מזרן או שטיח.
אופני היטמאות

חפץ הראוי להיטמא מדרס ניטמא כשאדם או חפץ בדרגת אב הטומאה מניח רוב משקל גופו על המדרס באחת מחמשה דרכים;
עומד על המדרס
יושב על המדרס
שוכב על המדרס
נתלה מן המדרס
נשען על המדרס
טומאה זו נוצרת, על ידי אחד מהטמאים הבאים:
זב: גבר שיצאה מאיבר מינו הפרשה הנקראת "זיבה", עליו להמתין עד שיעברו שבעה ימים רצופים ללא הפרשה זו ("שבעה נקיים"), ואז עליו לטבול במעיין (ולא במקווה) ולהביא קורבן להשלמת טהרתו.
התורה קבעה על הזב סדרת חומרות מיוחדות: א. "טומאת מדרס" - חפץ שהזב ישב, שכב, נשען או רכב עליו נעשה "אב הטומאה" כמותו. ב. "מעיינות" - נוזלי הגוף של הזב (רוק, זרע, זוב, שתן) מטמאים כ"אב הטומאה". ג. "היסט" - אדם או כלי שהזב והדומים לו הזיזו אותו, גם אם לא נגע בו, נטמא ונעשה "ראשון לטומאה".
נידה וזבה - אישה במהלך הווסת החודשית נקראת "נידה", והיא "אב הטומאה" למשך שבעה ימים (כולל ימי הווסת עצמם), ובסופם עליה לטבול במקווה. אישה שמדממת שלושה ימים רצופים שלא בזמן ווסתה, נקראת "זבה". עליה להמתין עד שיהיו שבעה ימים שלמים ללא דימום ("שבעה נקיים"), ורק אז תוכל להיטהר בטבילה במקווה ובהקרבת קורבנות.
החומרות שקיימות בזב (מדרס, מעיינות והיסט) קיימים גם בנידה ובזבה, אלא שבהן ה"מעיינות" המטמאים כוללים את דם הווסת במקום הזרע, ונוספת חומרה נוספת - גבר המקיים יחסי מין עם נידה או זבה נקרא "בועל נידה", ונעשה "אב הטומאה" כמותן. אם כי, טומאתו קלה יותר, בכך שבעוד שהנידה עצמה עושה את משכבה ומושב לאב הטומאה, עושה בועל הנידה את משכבו ומושבו לולד הטומאה בלבד.
קיים הבדל בין טומאת זב לזבה: בעוד שדם זב ורוקו מטמאים רק כאשר הם לחים, הרי שדם נידה זבה ויולדת מטמאים בין לחים ובין יבשים.
טומאת יולדת - אישה במשך השבוע שלאחר לידת בן, או שבועיים לאחר לידת בת, ובמהלך ימים אלו דינה כנידה לכל דבר ועניין. לאחר מכן מתחילה תקופה הנקראת ימי טוהר שבה היא טמאה בדרגה פחותה, שנמשכת שלושים ושלושה ימים בלידת בן וששים וששה ימים בלידת בת. לאחר מכן היא צריכה להקריב קורבנות.
טומאת מצורע
אופנים לטמא אחרים

בכוח המדרס לטמא בן אדם או חפץ טהור על ידי עשייתם למדרס אחת משבעה דברים הללו;
עומד על המדרס
יושב על המדרס
שוכב על המדרס
נתלה מן המדרס
נשען על המדרס
נגע (ישירות, בלי אמצעי)
נשא את המדרס
אם המדרס אינו משמש עוד כמדרס, למשל עור שששימש כשטיח על הרצפה, והוחלט להופכו לוילון או גובלן על ידי מעשה, אין הוא מטמא יותר בטומאת מדרס. אם כי, המדרס עצמו ימשיך להיות טמא בטומאת מגע מדרס, מאחר שהמדרס היה טמא בעבר בטומאת מדרס, נמצא שכל חוט נגע בחוט השני שהיה טמא בטומאת מדרס, ולכם גם כעת שהמדרס אינו טמא עוד בטומאת מדרס, חלה עליו עדיין טומאת מגע מדרס.
הדיון בשטיח קבוע

התוספתא דנה במקרה של מדרס שחובר לקרקע על ידי מסמרים, ודנוהו כמוכשר להיטמא טומאת מדרס. אולם, רבי דוד פארדו בפירושו 'חסדי דוד', מחליף גרסת התוספתא ומטהר שטיח שהוקבע במסמרים לקרקע מטעם שהוא בטל לגבי הקרקע, ונחשב כקרקע שאינה מקבלת טומאה.
ראו גם

ברייתא דמסכת נדה
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת זבים, פרק ב', משנה ד'.
↑  תוספתא זבים ה, ג לנוסחת הגר"א: הנוגע במשכב ובמושב של זב וזבה נדה ויולדת ומצורע מטמאין שנים ופוסלין א'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות מטמאי משכב ומושב, פרק ג', הלכה ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות מטמאי משכב ומושב, פרק ב', הלכה א'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת צרעת, פרק י', הלכה י"א. וראו שם במשנה למלך  שדעת רש"י, תוספות, הר"ש, והראב"ד שהמצורע אינו מטמא משכב ומושב אלא לטמא אוכלים דווקא כדין ולד הטומאה, ואינו עושה את המשכב אב כזב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף כ"ד, עמוד ב'.
↑  פירוש חסדי דוד לתוספתא כלים יא, י
| טומאה וטהרה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| דרגות טומאה | אבי אבות הטומאה • אב הטומאה • ולד הטומאה (ראשון • שני • שלישי ורביעי) |  |
| דרגות קבלת טומאה | חולין • מעשר שני • תרומה • קודש • חטאת |  |
| קבלת טומאה | אוהל • מגע • משא • היסט • מדרס • ביאה • בועל נידה • ביאה לבית • מדף • בליעה • עיסוק |  |
| מטמאים מן התורה | מת • נבלת חיה ובהמה • נבלת עוף טהור • נבלת השרץ • בעל קרי • פולטת שכבת זרע • מטמאי משכב ומושב - נידה, יולדת, זבה, זב • צרעת (אדם, בתים, בגדים) • שכבת זרע • חטאות המטמאות • מי חטאת |  |
| מטמאים מן דרבנן | ידיים • ארץ העמים • בית הפרס • כתבי הקודש • גויים • עבודה זרה • טבילה במים שאובים |  |
| נטמאים | אדם • כלים (כלי מתכות, כלי עץ, כלי חרס, בגדים, כלי עור, שק, וכלי עצם) • אוכלים •  משקין |  |
| אחרים | טומאת מקדש וקדשיו  • האיסור לכהן להיטמא למת • הכשר לקבל טומאה • טומאה רצוצה • טומאה הותרה בציבור |  |
| טהרה | טבילה • פרה אדומה • מקווה • חציצה • טבול יום • מחוסר כיפורים • טהרת מצורע • טבילת עזרא |  |
| סדר טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקוואות • נידה • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
טתיסבאנה

| טתיסבאנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: Thermosbaenacea
משפחה:: Monodellidae
סוג:: טתיסבאנה
שם מדעי
 Tethysbaena

טתיסבאנה (שם מדעי: Tethysbaena) סוג במשפחה Monodellidae מקבוצת הסרטנאים. המין Tethysbaena relicta  זוהה בישראל במעיין חם בשנת 1962.
לפי מקומות הימצאותם מניחים כי בעידן המיוקן הם חיו בתחום הים טתיס. הם צאצאים לבעלי חיים שחיו בים הפתוח.
ייחודם של הסרטנים הוא בכך שהם נושאים את ביצי הרבייה בצידי הגוף ולא צמוד לבטן או לגב כשאר הסרטנים.
מינים בסוג טתיסבאנה

T. aiakos
T. argentarii
T. atlantomaroccana
T. calsi
T. colubrae
T. coqui
T. gaweini
T. haitiensis
T. halophila
T. juglandis
T. juriaani
T. lazarei
T. relicta
T. sanctaecrucis
T. scabra
T. scitula
T. siracusae
T. somala
T. stocki
T. tarsiensis
T. texana
T. tinima
T. vinabayesi
ראו גם

מערת איילון
טרגלוביטים
שטרגל
טל פלד

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 2002 (בן 22) ישראל 
 עמדה:  גארד
 גובה:  1.95 מטרים
 מספר:  9
 קבוצות כשחקן
 2018–2023 2023–   2024:  מכבי ראשון לציון מכבי רחובות   הפועל גלבוע גליל
 הישגים כשחקן
 הקלע של המדינה (2019) אליפות אירופה דרג ב' עד גיל 18 זוכה פרס השחקן המצטיין של ליגת העל לנוער ע"ש תנחום כהן-מינץ ז"ל (2020)
 
טל פלד (נולד ב-14 בספטמבר 2002) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת הפועל גלבוע גליל מליגת העל בכדורסל
ביוגרפיה

פלד נולד בחולון ובגיל 3 עבר להתגורר בראשון לציון.
קריירה

פלד החל את פעילותו במועדון מכבי ראשון לציון מגיל 6 ועבר דרך כל הקבוצות הצעירות של המועדון. עם קבוצת הילדים זכה פעמים באליפות ובגיל הנערים זכה בעונת 2017/18 בגביע ובאליפות הארצית. בנוער סימה קבוצתו במקום הראשון במחוז הדרום אולם הקבוצה הודחה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי תל אביב. בעונת 2018/19 שוב סימו ראשונים בקבוצות מחוז דרום אולם עקב משבר הקורונה לא התקיימו משחקי הגמר. פלד נבחר למצטיין ליגת העל לנוער לאותה עונה וזכה בפרס על שם תנחום כהן מינץ ז"ל.
בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובעונת 2018/19 הצליח להעפיל עם קבוצתו עד לשלב חצי הגמר. בעונת 2019/20 זכתה הקבוצה באליפות התיכונים ופלד נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.
בעונת 2018/19 הצטרף פלד לקבוצת הבוגרים של מכבי ראשון לציון. בשנת 2019 זכה בתחרות "הקלע של המדינה". באותה שנה האורך החוזה שלו ל-4 שנים נוספות.
ביולי 2023 הצטרף למכבי רחובות.
קריירה > בנבחרות הלאומיות

פלד, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.
ב-2018 שיחק תחת המאמן נדב זילברשטיין באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בנוביסאד, סרביה. במשחק הבולט שלו מול גאורגיה קלע 10 נקודות עם 3 קליעות מ-3 ב-43 אחוז.
בקיץ 2019 תחת המאמן אורן אהרוני זכה עם הנבחרת עד גיל 18 במקום הראשון באליפות אירופה דרג ב' שנערכה ברומניה. בטורניר קלע 8 נקודות ב-16 דקות בממוצע למשחק.
הערות שוליים

↑  הגימנסיה הריאלית ראשון לציון אלופת התיכונים, באתר One, ‏2 בינואר 2020
↑  ממשיך בכתום: טל פלד האריך חוזהו במכבי ראשון לציון, באתר One, ‏17 בספטמבר 2019
↑  חנה קקיאשוילי, השחקן טל פלד הצטרף לסגל מכבי רחובות בכדורסל, BE106, ‏11 ביולי 2023
↑  נבחרת הנוער של ישראל זכתה באליפות אירופה דרג ב', באתר וואלה, 4 באוגוסט 2019
יאיר דלאל

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1955 (בן 69) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, מלחין
 סוגה:  מוזיקה עממית 
 כלי נגינה:  כינור, עוד 
 www.yairdalal.com
 
יאיר דלאל (נולד ב-25 ביולי 1955) הוא מוזיקאי, זמר ומלחין ישראלי.
דלאל יוצר בעיקר מוזיקה אתנית ישראלית המשלבת השפעות מגוונות ממקורות שונים בחברה הישראלית. כבן להורים יוצאי עיראק, דלאל מושפע במיוחד ממוזיקה יהודית ערבית ומוזיקה יהודית עיראקית. השכלתו המוזיקלית רחבה והיא כוללת מוזיקה קלאסית מערבית, ג'אז ומוזיקה ערבית קלאסית ועממית. כלי הנגינה העיקריים עליהם הוא מנגן הם כינור ועוד.
ביוגרפיה

דלאל גדל בגבעתיים להורים יוצאי עיראק ובילדותו למד כינור ומוזיקה קלאסית, אך נחשף למוזיקה עיראקית באירועים משפחתיים, בעיקר הושפע מנגינת הכינור של דאוד אכרם, שהיה חבר בתזמורת קול ישראל בערבית. את שרותו הצבאי עשה בשריון, ובמהלך השירות הצטרף להופעות של להקת "זבוב" של רמי פורטיס ככנר. לאחר השירות הצבאי נטש את המוזיקה, חי בסיני לזמן מה, ואחר כך עבד כפקח של רשות שמורת הטבע בעין גדי.
ביוגרפיה > תחילת הדרך

דלאל השתתף במלחמת לבנון הראשונה כחייל מילואים והגיע לכפר סולטאן יעקוב כמה ימים אחרי קרב סולטאן יעקוב. בעקבות חוויותיו במלחמה החליט לחזור ולעסוק במוזיקה, למד מוזיקה וקיבל תעודת הוראה ממכללת לוינסקי לחינוך. אחר כך הצטרף לקיבוץ סמר בערבה, שם היה מרכז המשק ושימש כמורה למוזיקה בבית הספר התיכון האזורי. בזמנו הפנוי החל לנגן בעוד, ורק בגיל 30 החל ליצור מוזיקה בסגנון המוזיקה הערבית הקלאסית, מוזיקה בדואית ויהודית עיראקית ששמע בילדותו. בשנת 2002 הקים את "עלמיא" סטודיו ללימודי מוזיקה מן המזרח בנמל יפו. אחר כך הקים בסמר את ממ"ש - מרכז מוזיקה לשלום.
בתחילת שנות ה-90 היה חבר בהרכב רוק אתני בשם להקת "מדיין". ב-1992 הקליט את אלבום הראשון שלו "סלאם - בלוז מן המדבר", בהפקה עצמאית והוא הופץ כקלטת שמע. ב-1993 הצטרף להרכב בשם "שחרות" שיצר מוזיקה אתנית. באותה עת ערב אחד בקיבוץ סמר, כתב והלחין יחד עם אמנון אבוטבול את שיר השלום "זמן אל-סלאם" למילים בעברית שכתבו יחד ומילים בערבית שכתב פתחי קאסם. הם הקליטו גרסה ראשונה עם מקהלה של 50 ילדים פלסטינים ו-50 ילדים ישראלים. זמן מה אחר כך הם הוזמנו לבצע את השיר בטקס לציון שנה להסכמי אוסלו, בספטמבר 1994. בטקס שנערך בעיר אוסלו, ניגן בכינור ובעוד יחד עם הזמר ירון סופר, התזמורת הפילהרמונית של אוסלו בניצוחו של זובין מהטה וארבע מקהלות ילדים: מקהלת מורן, מקהלת הילדים של בית חנינא, מקהלת ילדים פלסטינית ומקהלת ילדים נורווגית. חודש אחר כך הוכרזו זוכי פרס נובל לשלום, ובדצמבר 1994 דלאל ניגן גם בקונצרט הגאלה לכבוד הענקת הפרס באוסלו.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

החל משנת 1995 החל דלאל לפעול כמוזיקאי במשרה מלאה, והקליט שורה של אלבומים, רובם עם הרכב שהקים בשם "אנסמבל עלעול", בחברת התקליטים "מגדה" של "האוזן השלישית". בשנת 1998 הצטרף להרכב חדש, "שש-בש", עם עוד 3 נגנים ישראליים, ויחד הקליטו אלבום אחד עבור חברת התקליטים הגרמנית "Enja". באותן השנים זכה סגנון מוזיקת עולם לפופולריות רבה בישראל וברחבי העולם, ודלאל החל לצאת בקביעות להופעות ברחבי אירופה וארצות הברית. בשנת 1999 הקליט את האלבום "עזזמה - אנסמבל טאראב", יחד עם חברו הליל אלעוויווי, בן השבט הבדואי עזאזמה. האלבום כלל שירים בדואיים מסורתיים והוא הוקלט על רקע גירוש חלק מבני השבט שעברו לישראל, עקב סכסוך חמולות, חזרה למצרים. באותה שנה הקליט גם את האלבום "דרך הבשמים" עם "אנסמבל עלעול".
בשנת 2000 הוציא את האלבום "שחרות", שנקרא על שמו של הר הצופה לערבה. האלבום הוקלט במאהל בחאן שחרות, בהופעה חיה שהתקיימה בספטמבר 2000. ההרכב כלל בנוסף לדלאל, שני נגני כלי הקשה, אבי אגבבה ואסף זמיר ואת המוזיקאי חליל אלעוויווי, שמנגן בחליל ומטחנת-קפה ושר עם דלאל. באותה שנה השתתף דלאל גם בפסטיבל העוד הראשון, ומשמש מאז כיועץ מויזקלי של הפסטיבל ומשתתף קבוע.
בנובמבר 2003, ערך דלאל מופע משותף עם ברי סחרוף וזוהר פרסקו בשם "רוקנ'עוד", שילוב של מוזיקת רוק ומוזיקה ערבית, במסגרת "פסטיבל העוד 2003".
מאז 2005 דלאל משתף פעולה עם המשורר רוני סומק, לאחר שהלחין את שירו "אנחנו סולו עראק", הם החלו להעלות מופע באותו השם הכולל קריאת שירה ונגינה.
בשנת 2007 יצא לאקרנים הסרט "אין לי ג'יפ והגמל שלי מת", שהוקרן בפסטיבל "דוקאביב". סרט תיעודי שיצרו הבמאי אהוד טומלק והצלם עמוס מיכאלי, שעקבו אחרי דלאל במשך כשבע שנים.
בשנת 2008 השתתף במופע מיוחד, במסגרת פסטיבל ישראל, יחד עם המוזיקאי הקטלוני ז'ורדי סאוואל, מומחה עולמי לנגינה בכלי מיתר עתיקים, ושגריר האיחוד האירופי לדיאלוג רב-תרבותי. השניים הופיעו יחד עם אמנים נוספים מאזור הים התיכון, במטרה לקיים דיאלוג של שלום דרך המוזיקה. באותה שנה גם הקליט את האלבום "בנד אוריינט", אותו הלחין ועיבד בשיתוף עם נגן כלי ההקשה ארז מונק, נגן כלי הנשיפה אלי בנקוט והבסיסט צור בן זאב. האלבום היה שילוב של מוזיקת ג'אז, אתנו-ג'אז, מוזיקת אתנית, ומוזיקת עולם.
בשנת 2010 העלה יחד עם הזמר דודו טסה את המופע "עיראק'נ'רול". שנה אחר כך גם השתתף בסרט תיעודי באותו השם, "עיראק'נ'רול", שיצר טסה, בו הוא יוצא למסע לגילוי שורשי משפחתו, סבו ודודו האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי, יוצרי המוזיקה העיראקית המודרנית.
מאז 2017 דלאל מגיש בכאן קול המוזיקה את התוכנית "כאן מזרח", אותה הוא גם עורך. בשנת 2019 זכתה התוכנית בפרס הרדיו של אגודת העיתונאים ירושלים, בקטגוריות תוכנית המוזיקה הטובה ביותר.
ביוגרפיה > אקטיביזם חינוך ושימור המורשת התרבותית

מאז הקלטת השיר "זמן אל-סלאם" בשנת 1994 דלאל שיתף פעולה פעמים רבות עם מוזיקאים פלסטינים, בתקווה שהמוזיקה תשמש גשר בין שני העמים. בין מאמציו הרבים לקדם שלום בין ערבים ליהודים, יזם דלאל "קונצרט לשלום", והפיק ב-2005 את האלבום "אינשאללה שלום" שהוקלט בהופעה בירושלים, בו השתתפו נגנים ערבים ויהודים, דתיים וחילוניים. האלבום כלל קאבר של שירם של הביטלס "We Can Work it Out". בשנת 2006 השתתף בסדנת מוזיקה מזרח תיכונית שנערכה בקליפורניה, יחד עם מוזיקאים מסוריה ולבנון.
מאז 2003 השתתף בקביעות בפסטיבל תרבות של שלום, שמטרתו הייתה לחבר בין התרבות הישראלית לערבית והים תיכונית. קודם לכן היה שותף באירועי "שיח מוזיקלי ים-תיכוני", שבוע של סדנאות ומפגשים בין מוזיקאים מארצות הים התיכון, שנערך ביוזמת המרכז למוזיקה ירושלים.
דלאל גם עשה מאמצים רבים לשמר את המורשת התרבותית של המוזיקה הערבית-יהודית. הוא היה מעורב בפרסום הקלטות ארכיון של מוזיקאים יהודים מזרח תיכוניים שהיו פופולריים בשנות ה-50, במאמץ לשמר את הז'אנר. הוא גם מלמד סדנאות ותומך בחינוך להבאת סוגים שונים של מוזיקה לקהלים רחבים יותר. דלאל חש קשר חזק לבדואים ולמדבר עצמו, ועסק בהקלטה ושימור המסורת המוזיקלית שלהם.
ביוני 2008, השתתף במופע למען עמותת "ילדי השלום", המפגישה בני נוער יהודים וערבים דרך התיאטרון.
ביוני 2015, השתתף ב"קונצרט ללא גבולות", שנערך לציון שנה למבצע צוק איתן בכפר עזה, במטרה לנסות לגשר על האיבה בין ישראלים לפלסטינים באמצעות מוזיקה.
דלאל לימד במשך שנים רבות בבית ספר למוזיקה רימון,ניצח על מקהלת "קולות השלום במרכז הערבי יהודי ביפו, וסייע להקמת המחלקה למוזיקה מזרחית של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
כיום דלאל מלמד בבית הספר ליצירה מסורתית עכשווית "כולנא" שבירוחם, במכללת ספיר במחלקת קולנוע-פסקול ובאקדמית "מקאמאת" ללימודי מוזיקה מן המזרח אשר בצפת.
כיום מתגורר במושב אמירים.
פרסים והוקרה

בשנת 2003 זכה בפרס מוזיקת העולם של תחנת רדיו-3 של רשת ה-BBC (אנ'). דלאל זכה במקום השני אחרי הזמרת סמירה סעיד, ויחד עם המוזיקאי הטורקי עומר פארוק טקבילק, בקטגוריות מוזיקאים מהמזרח התיכון.
בנובמבר 2015 הוענק לו פרס "סלוטניק" מטעם בית הקונפדרציה בירושלים על פעילותו בתחום מוזיקת העולם בישראל.
בפברואר 2022 הוענק ליאיר דלאל פרס משרד התרבות והספורט לשימור וטיפוח תרבויות בישראל ע"ש יצחק נבון.
דיסקוגרפיה

"סאלאם - בלוז מן המדבר" (1992)
"עלעול - יאיר דלאל ואנסמבל עלעול" (1995)
(1995) "MUSIC CHANNEL"
"סמר - אלבום סולו עוד" (1997)
"סילאן - יאיר דלאל ואנסמבל עלעול" (1997)
"ENJA שש בש" (1998)
"עזזמה - אנסמבל טאראב" (1999)
"דרך הבשמים - יאיר דלאל ואנסמבל עלעול" (1999)
"שחרות" (2000)
"אסמר" (2002)
"אינשאללה שלום" (2005)
"בנד אוריינט" (2009)
"סעיד קל רגל" דואט עם לאה זלוטניק (2010)
"ואהבת" (2011)
"ישראל במצרים" (2012)
"שירי ערש מהגלות" (2014)
"My Old Love", יחד עם The Lobo Blues Band‏ (2021), יצא גם על גבי תקליט ויניל
מוזיקה לקולנוע ותיאטרון

1996 – הלחנת הפסקול לסרט "סמיר", סרט תיעודי על הסופר סמי מיכאל, בבימויו של דוד בן-שטרית.
1997 – הלחנת המוזיקה למחזה "אדון V" (מסע בעקבות מרדכי ואנונו"), מאת יגאל עזרתי, שזכה לציון לשבח בפסטיבל תיאטרונטו.
1998 – הלחנת המוזיקה למחזה "נשות טרויה" מאת אוריפידס, שעלה בבית הספר לאומנויות הבמה של סמינר הקיבוצים.
1999 – הלחנת המוזיקה למחזה "רישיון לחיות" מאת יצחק גורמזאנו גורן, שעלה בתיאטרון באר שבע.
2000 – הלחנת הפסקול לסרט "ארלקינו מאחורי המסיכות", שביים דייוויד נוי
2002 – יועץ ומפיק מוזיקלי של הסרט "צ'לרי בגדד" שביים איל חלפון. סרט תיעודי על הקמתה ופירוקה של תזמורת קול ישראל בערבית, שרוב חבריה היו יהודים יוצאי עיראק. קודם ליציאת הסרט לאקרנים, הפיק דלאל מופע מחווה באותו השם למוזיקאים יוצאי עיראק.
2004 – הלחנת הפסקול לסרט "ציון אדמתי", סרט תיעודי של יולי כהן.
2005 – הלחנת הפסקול לסרט "מורה נבוכים", סרט טלוויזיה על הרמב"ם שביים יגאל בורשטין.
2006 – הלחנת הפסקול לסרט "בשמים אחרים", סרט עלילתי שביים אריאל טלפלר.
2007 – הלחנת הפסקול לסרט "הפליטים שנשכחו", סרט תיעודי של מיכאל גרינשפן על היציאה הגדולה של יהודים ממדינות ערב.
2008 – הלחנת הפסקול לסרט "ערפל" של רפיק חלבי, על תעלומת מותו של חייל דרוזי, שנטען כי נהרג בקרב על החרמון ב-1973.
2013 – הלחנת הפסקול לסרט "שוברת קיר", שביים יצחק חלוצי על חייה של ויקי שירן.
2020 -הלחנת הפסקול לסרט 'the day of creation'
2020- הלחנת מוזיקה להצגה "אנא מן אל יהוד" בבמויו של סיני פתר.
יום פורטוגל

אנדרטה לזכרו של לואיש דה קמואש, גדול משוררי השפה הפורטוגזית בליסבון, פורטוגל (צולם במאי 2005)
יום פורטוגל (בפורטוגזית: Dia de Portugal, de Camões e das Comunidades Portuguesas) הוא היום הלאומי הרשמי של פורטוגל הנחגג מדי שנה בתאריך 10 ביוני. היום נערך לזכרו של גדול הסופרים הפורטוגזים לואיש דה קמואש שנפטר בתאריך זה בשנת 1580.