stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המופע של מיקי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני, מרסלייט גארנר, פינטו קולביג
 אנימטור:  לס קלארק (מיקי מאוס)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  27 במאי 1932
 משך הקרנה:  7 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
המופע של מיקי (באנגלית: Mickey's Revue) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1932. הסרט של וולט דיסני, ובבימויו של וילפרד ג'קסון, מציג את מיקי מאוס, מיני מאוס, הוראס הורסקולר וקלרבל הפרה מבצעים מופע רביו. הסרט נמסר לסרטי קולומביה ב-12 במאי והופץ ב-27 במאי 1932. זהו הסרט ה-41 בסדרת "מיקי מאוס", החמישי באותה שנה והראשון שמציג את דמותו של גופי.
דמות של איכר כפרי בקהל צוחק בקולי קולות על כל מעשה; דמות שתיקרא לאחר מכן דיפי דואוג, ובסופו של דבר תהפוך לדמות משנה גדולה, גופי. ניתן לשמוע את ה"צחוק המטופש" הבלתי נשכח של פינטו קולביג בסרט הקודם של מיקי מאוס, "אולימפיאדת האסם", אבל זו הפעם הראשונה שבה ניתן לראות את הדמות שצוחקת על המסך.
עלילה

באולם קונצרט מאולתר שבתוך האסם, מיקי מאוס מנצח על להקת תזמורת, בעוד אחד מחברי הקהל מפצח ואוכל בוטנים בקול. המערכה הראשונה מתחילה כשמיני לבושה כפיה מעופפת, המוחזקת באמצעות חכה על ידי הוראס הורסקולר. מיני מכה בשרביטה בפרחים מרקדים שנהפכים לשלושה פרות המבצעות בלט. הפרעתו של פלוטו, שמופיע מדי פעם על הבמה ומסולק על ידי מישהו מאחורי הקלעים, גורמת לאותו חבר קהל לצחוק באופן שמרגיז את שאר חברי הקהל.
במערכה השנייה מופיעים זוג כלבי דם שריקודם מפריע לחתולה אשר מניקה את גוריה מתחת לבמה. פלוטו עולה על הבמה שוב לאחר שעקב אחר חרק ומסולק מיד מאחורי הקלעים. אותו כפרי צוחק את צחוקו המעצבן, ושני תיישים שיושבים מאחוריו דופקים לו פטיש בראש ולועגים לו באותו צחוק. המערכה הבאה כוללת את מיקי ומיני מבצעים הופעה מוזיקלית, כשמיקי מנגן על כלי הקשה ומיני בפסנתר. החתלתולים הקטנים מגיחים מתחת לבמה ומנגנים לצד מיני ומיקי שהחל לנגן בכלי נשיפה. בינתיים פלוטו, שקשור לכיסא עליו הוראס הורסקולר יושב מאחורי הבמה, מתחיל לנבוח על גורי החתולים ושועט לכיוון הבמה, מטיח את הוראס על הרצפה. למרות שפלוטו ריסק את כל כלי הנגינה והתפאורה שעל הבמה, מיקי ומיני עדיין ממשיכים ומסיימים את הביצוע שלהם.
הסרט נגמר כאשר הוראס מוריד ומעלה את המסך ומיקי ומיני משתחווים לקהל, אך פלוטו מגיע שוב ומרסק את המסך עליהם. כשכתוביות הסיום מופיעות ניתן לשמוע את הצחוק המטופש.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
מיני מאוס – מרסלייט גארנר
פלוטו – פינטו קולביג
גופי – פינטו קולביג
הוראס הורסקולר
קלרבל הפרה
מורשת

האטרקציה "Mickey Mouse Revue", שפעלה בממלכת הקסם משנת 1971 עד 1980, ולאחר מכן בדיסנילנד טוקיו משנת 1983 עד 2009, נושאת באופן רופף את השם של סרט זה.
ניתן לראות קטעים מהגרסה הצבעונית בסרט התיעודי הקצר של ערוץ דיסני משנת 1995 "The Making of A Goofy Movie".
הערות שוליים

1 2  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 74. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Grob, Gijs (2018). Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
לה פטי לארוס

| --- | --- |

לה פטי לארוס במהדורותו המקורית משנת 1905
 מידע כללי
 שפת המקור:  צרפתית 
 סוגה:  מילון חד-לשוני, לקסיקון 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1905
 
לה פֶּטי לָארוּס (בצרפתית: Le Petit Larousse) הוא מילון אנציקלופדי צרפתי היוצא לאור בהוצאת לארוס.
היסטוריה

מילון מאת פייר לארוס, שנשא את שמו, יצא לאור לראשונה ב-17 כרכים בשנת 1856. המילון לא זכה להצלחה כלכלית. בשנת 1905 יזם אחיינו של לארוס, ז'וליין הולייה, יחד עם רואה החשבון של ההוצאה, קלוד אוז'ה, את הוצאתו לאור של "לה פטי לארוס" - מילון בכרך אחד שהתבסס על מילונים קודמים של אוז'ה. במילון היו שני חלקים: חלק של אוצר מילים וחלק של שמות עצם פרטיים. המוטו של פייר לארוס, "Je sème à tout vent" ("אפזר לכל רוח"), משתקף בעטיפה של המהדורות השונות של המילון, שעליהן מופיעה דמותה של אישה המפזרת לרוח את ראשו של הפרח שן הארי.
מהדורה חדשה של המילון יוצאת לאור מדי קיץ, וכוללת שינויים שנוצרו בשנה החולפת (מילים חדשות, אירועים חשובים, התפתחות טכנולוגית וכו'). במהדורת 2011, למשל, נוספו המושגים "ויקיפדיה" ו"פאשניסטה", והאישים מישל וולבק ופנלופה קרוז. מדי תקופה של 10 עד 15 שנים המילון כולו נבדק מחדש ומותאמות בו ההגדרות (לא תמיד בהצלחה: במהדורת 1906 של המילון נכתב, בהגדרת "יהודי" (juif)‏: "il existe beaucoup de juifs en Pologne" - "קיימים הרבה יהודים בפולין". משפט זה נכלל גם במהדורת 1958, 13 שנים לאחר שכמעט לא נותרו יהודים בפולין). מהדורת "לה פטי לארוס 2007" (שיצאה לאור ב-2006) כוללת 1,918 עמודים, שבהם 150,000 הגדרות ו-5,000 איורים.
במשך תקופה ארוכה התעלם המילון מתיקוני האיות של הצרפתית (צר') שאושרו בשנת 1990 על ידי המועצה העליונה לשפה הצרפתית. רק במהדורת 2011 הוצגה במילון רשימת המילים שהושפעו מתיקונים אלה.
המילון יוצא לאור ב-12 גרסאות, החל במילון לתלמיד וכלה במילון השלם, וכן גרסת CD-ROM. בשנת 2015 נמכרו גרסאות אלה ב-2.5 מיליון עותקים. למילון פורסמו גם גרסה ספרדית (El Pequeño Larousse Ilustrado) וגרסה איטלקית (Il Piccolo Rizzoli Larousse).
הערות שוליים

↑  Fashionista et footeux dans le Larousse, Le Figaro, 08/06/2010
↑  Petit Larousse (1906), בארכיון האינטרנט
↑   נעמן כהן, טל"ח פטי לארוס, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2016
ויליאם פאצ'ו

ויליאם ז'ואל פאצ'ו טנוריו (בספרדית: William Joel Pacho Tenorio; נולד ב-16 באוקטובר 2001 בקינינדה שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פריז סן-ז׳רמן מהליג 1.
קריירת מועדונים

פאצ'ו החל את הקריירה המקצוענית שלו באינדפנדיינטה דל ואיה מליגת העל האקוודורית. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-28 בינואר 2022 חתם פאצ'ו על חוזה לחמש עונות ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-24 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לקלאב ברוז' במסגרת הליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.
ב־28 במרץ 2023 שיחק וכבש לראשונה במדי הנבחרת בניצחון 1–2 נגד אוסטרליה.
הערות שוליים

↑  WILLIAM PACHO TEKENT OP DE BOSUIL! באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן, 28 בינואר 2022 (בהולנדית)
↑  Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס | אקוודור |
ויליאם סטיבנסון (מושל וירג'יניה המערבית)

ויליאם ארסקין סטיבנסון (באנגלית: William Erskine Stevenson;‏ 18 במרץ 1820 –  29 בנובמבר 1883) היה נגר, חוואי ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה המערבית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כנשיא הסנאט של מדינתו בשנים 1864–1869, ולאחר מכן ועד 1871 כמושל וירג'יניה המערבית השלישי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ויליאם סטיבנסון נולד בעיר וורן שבפנסילבניה, כבנם של ג'יימס ואליזבת (לבית ארסקין) סטיבנסון, שהיגרו ב-1817 מאירלנד. ב-1829 העביר ג'יימס סטיבנסון את משפחתו הצעירה לפיטסבורג כדי לעסוק שם בנגרות ובייצור ארונות. ויליאם התלמד אצל אביו, ולאחר מכן פתח עסק משל עצמו. ב-1842 הוא נשא לאישה את שרה קולטוורת'י, גם היא דור שני להורים שהיגרו מבלפסט.
ביוגרפיה > קריירה

כמי שרוב חינוכו בא מלמידה עצמית, החל סטיבנסון לגלות עניין בפוליטיקה כדובר של מעמד הפועלים. הוא היה קשור עם סניף פיטסבורג של אגודת הרפורמה הלאומית (National Reform Association), וקידם יום עבודה של עשר שעות. הוא היה אוהד של המפלגה הרפובליקנית שנוסדה אז, והיה שותף בהצלחותיה המוקדמות כאשר נבחר לבית הנבחרים של פנסילבניה ב-1857. עם זאת, מאוחר יותר באותה שנה הוא רכש חווה קטנה במחוז ווד שבחלקה המערבי של וירג'יניה, ועבר להתגורר שם.
סטיבנסון נותר תומך של מעמד הפועלים, וגם תמך בהמשכיותו של האיחוד. עם התקרב מלחמת האזרחים האמריקאית, הוצא נגדו צו מעצר ב-1859. הוא הואשם בהסתה נגד המדינה על כך שהפיץ ספר בשם "המשבר הממשמש ובא של הדרום" שנכתב על ידי הינטון רואן הלפר (אנ'), ושמתח ביקורת על מוסד העבדות. מתוך תקווה שיוכל לטעון לחופש המחשבה, ניסה סטיבנסון להסגיר את עצמו לשריף של מחוז ווד, שסירב לעצור אותו. אך מנקודת זמן זו והלאה, הוא נעשה מתנגד תקיף לעבדות ותומך באיחוד.
ב-1860 היה סטיבנסון נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית בשיקגו. בווירג'יניה הוא ניהל את מסע הבחירות של אברהם לינקולן. כאשר פרצה המלחמה, הוא היה לתומך בולט של המהלך להקמתה מדינת וירג'יניה המערבית. הוא ייצג את מחוז ווד בוועידות החוקה של המדינה ב-1862 וב-1863. כאשר המהלך להפרדתה של וירג'יניה המערבית מווירג'יניה נחל הצלחה, והיא התקבלה כמדינה באיחוד, הוא נבחר לסנאט המדינתי של וירג'יניה המערבית.
סטיבנסון כיהן בסנאט בשנים 1863–1868, ובמהלך שלוש שנות כהונתו האחרונות בו הוא היה נשיאו. באותה שנה הוא נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית כמושל וירג'יניה המערבית. הוא כיהן בתפקיד שנתיים והפסיד בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה בבחירות של 1870. לאחר תום הקריירה הפוליטית שלו הוא היה לשותף בעיתון Parkersburg State Journal ומנהל של חברת אדמות הנפט של וירג'יניה המערבית.
בשנים 1864 ו-1872 היה סטיבנסון חבר בחבר האלקטורים.
ביוגרפיה > מותו

ויליאם סטיבנסון נפטר בביתו שבפרקרסבורג ב-29 בנובמבר 1883. הוא נטמן בבית הקברות ריברוויו שבעיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1692-1693
בית לחם (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  יובל אדלר
 הופק בידי:  סטיב האדסון, דיאנה אלבאום 
 תסריט:  יובל אדלר, עלי ואקד
 שחקנים ראשיים:  צחי הלוי   שאדי מרעי  הייתאם עומארי   מיכל שטמלר
 מדינה:  ישראל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בינואר 2014 
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  עברית   ערבית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ישראל 
 פרסים:  6 פרסי אופיר: לסרט, הבמאי, שחקן המשנה, התסריט, העריכה, והליהוק הטובים ביותר. פרס הסרט הטוב, ימי ונציה, פסטיבל ונציה 2013
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית לחם הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של יובל אדלר, יוצר רב תחומי שגם כתב את התסריט. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2013. את התסריט כתבו הבמאי, יובל אדלר, והכתב הוותיק עלי ואקד, לאחר שנים של תחקיר מעמיק.
הסרט מספק הצצה לעולם האפל והמרתק של המודיעין האנושי, בו הדרך הטובה ביותר להפעיל מקור, היא להיות האדם הקרוב ביותר אליו. הוא זכה לשבחים גם מאנשי שטח בשב"כ בזכות אופן ההצגה הריאליסטי של הפרטים והמצבים. הבמאי אדלר הגדיר אותו כסרט לא פוליטי, אלא "סרט פעולה שמראה מה קרה לכמה דמויות בשטחים, ומנסה לעשות את זה הכי טוב ונאמן למציאות. והדגש פה על מראה."
הסרט הושווה על ידי מבקרים שונים לסרט הפלסטיני "עומאר", שעוסק בנושאים דומים. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר לשנת 2013 ועוד 5 פרסי אופיר: לבמאי, לעריכה, לתסריט, לשחקן המשנה ולליהוק הטובים ביותר.
עלילת הסרט

במרכז הסרט נמצאת מערכת היחסים המורכבת בין רזי (צחי הלוי), רכז נפת בית לחם בשב"כ לסנפור (שאדי מרעי), אחיו הצעיר של איברהים, מפקד גדודי חללי אל אקצא בעיר.
רזי גייס את סנפור כמקור כשהיה בן 15 והשקיע זמן רב בבניית הקשר ביניהם. סנפור, שגדל תמיד בצילו של אחיו, מצא ברזי חבר ודמות אב, מישהו שמאמין בו וסומך עליו.
עכשיו, כשהוא בן 17, מנסה סנפור לתמרן בין הדרישות של רזי לבין נאמנותו לאחיו ולממשיכיו. הוא חי חיים כפולים ומשקר לשניהם. כשבשב"כ מגלים את מידת מעורבותו של סנפור בפעילות של אחיו המבוקש, מוצאים רזי וסנפור את עצמם בסיטואציה בלתי אפשרית.
שחקנים

שאדי מרעי - סנפור
צחי הלוי - רזי
היית'ם עומרי - בדאווי
מיכל שטמלר - עינת
טארק קופטי - אבו איברהים
ג'ורג' אסקנדר - נאסר
הישאם סלימאן - איברהים
יוסי עיני - לוי
דודו ניב - שפלר
עמית דינר - שרון
פרסים

עוד לפני צאתו להקרנות בבתי הקולנוע, היה הסרט מועמד ל-12 פרסי אופיר (בין היתר לפרס הסרט הטוב ביותר), התקבל לפסטיבל טורונטו ולפסטיבל טליורייד היוקרתיים, ונרכש להפצה בארצות הברית. בכורתו העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל ונציה הוותיק וזכתה לביקורות אוהדות. כמו כן, הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ב"ימי ונציה", המסגרת בה הוקרן בפסטיבל. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר בספטמבר 2013. כמו כן זכה הסרט בפרסי התסריט, הבימוי והעריכה הטובים ביותר.
לקריאה נוספת

פבלו אוטין, שיעורים בקולנוע - שיחות עם יוצרות ויוצרים ישראלים, הוצאת אסיה, 2017, הפרק "בית לחם / שיחה עם יובל אדלר", עמ' 222–255.
הערות שוליים

↑   מייקי דגן, הדרך של היוצר יובל אדלר לסרט המפתיע "בית לחם", באתר הארץ, 17 בספטמבר 2013
↑  ראו למשל: שמוליק דובדבני, "עומאר": סיכול ממוקד של הכיבוש, באתר ynet, 10 בינואר 2014
↑  נירית אנדרמן, הסרט "בית לחם" - הזוכה הגדול בתחרות פרסי אופיר, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2013
↑  נירית אנדרמן, הסרט בית לחם התקבל לפסטיבל טורונטו, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2013
↑  נירית אנדרמן, הסרט "בית לחם" נמכר להפצה בארה"ב, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2013
↑  נירית אנדרמן, הסרט "בית לחם" של יובל אדלר זכה בפרס מבקרי הקולנוע בפסטיבל ונציה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2013
↑  הוכרזו זוכי פרסי אופיר 2013: "בית לחם" עם 6 פרסים כולל, כצפוי, הסרט הטוב ביותר באתר אידיבי, 28 בספטמבר 2013
| פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים של המאה העשרים | שורו (1990) • מעבר לים (1991) • החיים על פי אגפא (1992) • נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993) • שחור (1994) • חולה אהבה בשיכון ג' (1995) • קלרה הקדושה (1996) • עפולה אקספרס (1997) • קרקס פלשתינה (1998) • החברים של יאנה (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה העשרים ואחת | ההסדר (2000) • חתונה מאוחרת (2001) • כנפיים שבורות (2002) • האסונות של נינה (2003) • מדורת השבט (2004) • איזה מקום נפלא (2005) • אביבה אהובתי/אדמה משוגעת (2006) • ביקור התזמורת (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • עג'מי (2009) |  |
| העשור השני של המאה העשרים ואחת | שליחותו של הממונה על משאבי אנוש (2010) •  הערת שוליים (2011) • למלא את החלל (2012) • בית לחם (2013) • גט - המשפט של ויויאן אמסלם (2014) • באבא ג'ון (2015) • סופת חול (2016) • פוקסטרוט (2017) • האופה מברלין (2018) • ימים נוראים (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה העשרים ואחת | אסיה (2020) • ויהי בוקר (2021) • סינמה סבאיא (2022) • שבע ברכות (2023) • קרוב אלי (2024) |  |
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-67

| --- | --- |

 תאריך:  20 בספטמבר 2015 (הטקס המרכזי)  12 בספטמבר 2015 (טקס האמי האומנותי (אנ'))
 מיקום:  תיאטרון מיקרוסופט (אנ') שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  אנדי סמברג
 מפיק:  דון מישנר
 רשת שידור:  FOX
 זכייה במספר הפרסים הרב:  "סיפור פשע אמריקאי:המדינה נגד או ג'יי סימפסון" (5)
 מספר המועמדויות הרב:  "סיפור פשע אמריקאי:המדינה נגד או ג'יי סימפסון" (13)
 www.emmys.com
 →66 68←
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-67 (באנגלית: 67th Primetime Emmy Awards) להענקת פרס אמי של האקדמיה האמריקאית לטלוויזיה, אומנויות ומדעים (אנ') (ATAS) למיטב תוכני הטלוויזיה ששודרו בשעות הפריים טיים של שנת 2015 נערך בתיאטרון מיקרוסופט שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-20 בספטמבר 2015 באירוחה של רשת FOX.
את הטקס אירח הקומיקאי אנדי סמברג.
טקס פרס אמי האומנותי לבידור בפריים טיים ה-67, המשלים לטקס זה, ב-12 בספטמבר.
שינוי חוקים

לקראת הטקס הכריזה האקדמיה האמריקאית לטלוויזיה, אומנויות ומדעים על שינוי בחוקים לתחרות:
כל המצביעים שזכאים להתחרות בקטגוריה מסוימת כעת זכאים גם להצביע בקטגוריה זאת, בתנאי שראו את התכנים והתחייבו כי אין ניגוד אינטרסים.
כמות המועמדים בקטגוריות "הקומדיה הטובה ביותר" ו"הדרמה הטובה ביותר" עלתה ל-7, כדי לפצות על העלייה בכמות התוכניות שהופקו באותה שנה.
הובהר ההבדל בין סדרות קומדיה לסדרות דרמה, כאשר סדרת קומדיה היא כזו בעלת זמן פרק ממוצע של 30 דקות, ותוכנית דרמה היא בזו בעלת זמן פרק ממוצע של שעה. סדרות יוכלו לערערע על החלטה זו במקרים חריגים. הסדרות Glee, ג'יין הבתולה וחסרי בושה ערערו על חוק זה והוכרו כמתאימות להתמודד בקטגוריה "סדרת קומדיה הטובה ביותר".
פרס "המיני-סדרה הטובה היותר" הוגדר כסדרה הכוללת שני פרקים או יותר, וכל זמן השידור שלה לא עולה על 150 דקות, מספרת סיפור שלם, בלתי חוזר וללא סיפור מתמשך או דמויות חוזרות בין עונה לעונה.
"שחקן אורח" או "שחקנית אורחת" הוגדרו כשחקנים שהופיעו בפחות מחצי הפרקים בעונה בסדרה מסוימת.
פרס "הסדרה המגוונת הטובה ביותר" פוצל לשני פרסים: "תוכנית המערכונים הטובה ביותר" ו"תוכנית אירוח הטובה ביותר".
זכיות ומועמדויות > תוכניות

| סדרת הקומדיה הטובה ביותר | סדרת הדרמה הטובה ביותר | מיני-סדרה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
|  ויפ - HBO טרנספרנט - פריים וידאו  מחלקת גנים ונוף - NBC  משפחה מודרנית - ABC  עמק הסיליקון - HBO  קימי שמידט - נטפליקס |  משחקי הכס - HBO אחוזת דאונטון - PBS  בית הקלפים - נטפליקס  הומלנד - שואוטיים  כתום זה השחור החדש - נטפליקס  מד מן - AMC  סמוך על סול - AMC |  אוליב קיטרידג' – HBO פשע אמריקאי - ABC  אימה אמריקאית: פריק שואו - FX  האישה המכובדת (אנ') - סנדאנס טיוי (אנ')  וולף הול - PBS |
| תוכנית האירוח הטובה ביותר | תוכנית המערכונים הטובה ביותר | תוכנית המציאות-תחרות הטובה ביותר |
|  הדיילי שואו - קומדי סנטרל ג'ימי קימל לייב - ABC  השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר – HBO  הקולבר ריפור - קומדי סנטרל  לייט שואו עם דייוויד לטרמן (אנ') - CBS  תוכנית הלילה עם ג'ימי פאלון (אנ') - NBC |  בתוך איימי שומר (אנ') - קומדי סנטרל היסטוריה שיכורה - קומדי סנטרל  פורטלנדיה - IFC  סאטרדיי נייט לייב – NBC  קיי ופיל (אנ') - קומדי סנטרל |  The Voice - NBC המירוץ למיליון - CBS  טופ שף - בראבו  פרויקט מסלול - Lifetime  רוקדים עם כוכבים (אנ') - ABC  נולד לרקוד (אנ') - FOX |
זכיות ומועמדויות > משחק > שחקנים ראשיים

| השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת קומדיה | השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת קומדיה |
| --- | --- |
 ג'פרי טמבור בתפקיד מורה פפפרמן בסדרה טרנספרנט (פרק: "השחרור") - פריים וידאו  אנתוני אנדרסון בתפקיד אנדרה "דרה" ג'ונסון בסדרה שחור-כזה (פרק: "סקס, שקרים וחסימת צינור הזרע") - ABC  דון צ'ידל בתפקיד מרטי קאן בסדרה בית השקרים (אנ') (פרק: "זה קופסה בתוך קופסה בתוך קופסה, אדיוט") - שואוטיים  ויל פורטה בתפקיד פיל "טנדי" מילר בסדרה האיש האחרון בעולם (פרק: "חי בטוסון") - FOX  ויליאם ה. מייסי בתפקיד פרנק גלגר בסדרה חסרי בושה (פרק: "ערב לזכו... רגע, מה?") - שואוטיים  לואי סי. קיי. בתפקיד לואי בסדרה לואי (פרק: "הבית של בובי") - FX  מאט לבלנק בתפקיד עצמו בסדרה אפיזודס (פרק: "פרק חמש") - שואוטיים:  ג'וליה לואי דרייפוס בתפקיד סלינה מאייר בסדרה ויפ (פרק: "ליל הבחירות") - HBO אידי פאלקו בתפקיד ג'קי פייטון בסדרה האחות ג'קי (פרק: "אני נושאת תפילה קטנה") - שואוטיים  איימי פולר בתפקיד לזלי נופ בסדרה מחלקת גנים ונוף (פרק: "סיבוב אחד אחרון") - NBC  איימי שומר בתפקיד איימי/דמויות נוספות בסדרה בתוך איימי שומר (פרק: "בסדר עם זה ") - קומדי סנטרל  לילי טומלין בתפקיד פרנקי ברגסטין בסדרה גרייס ופרנקי (פרק: "הנדרים") - נטפליקס  ליסה קודרו בתפקיד ולרי צ'ריש בסדרה הקמבאק (אנ') (פרק: "לוקחים את ולרי ברצינות") - HBO
השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה: השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה
 ג'ון האם בתפקיד דון דרייפר בסדרה מד מן (פרק: "אדם לאדם") - AMC בוב אודנקירק בתפקיד ג'ימי מקגיל בסדרה סמוך על סול (פרק: "פימנטו") - AMC  ג'ף דניאלס בתפקיד ויל מקאבוי בסדרה חדר החדשות (פרק: "איזה מן יום זה היה") - HBO  לייב שרייבר בתפקיד ריי דונובן בסדרה ריי דונובן (פרק: "לך אחריי") - שואוטיים  קווין ספייסי בתפקיד הנשיא פרנק אנדרווד בסדרה בית הקלפים (פרק: "פרק 32") - נטפליקס  קייל צ'נדלר בתפקיד ג'ון רייבורן בסדרה קשרי דם (אנ') (פרק: "חלק 12") - נטפליקס:  ויולה דייוויס בתפקיד אנאליז קיטינג בסדרה המדריך לרוצח (פרק: "להכות בחפרפרפת") - ABC אליזבת מוס בתפקיד פגי אולסן בסדרה מד מן (פרק: "אדם לאדם") - AMC  טטיאנה מסלני בתפקידים שונים בסדרה אורפן בלאק (פרק: "כאב מסוים של שדה הקרב") - BBC America  טראג'י פ. הנסון בתפקיד קוקי ליון בסדרה אימפריה (פרק: "פיילוט") - FOX  קלייר דיינס בתפקיד קרי מתיסון בסדרה הומלנד (פרק: "מא' עד ת' ובחזרה") - שואוטיים  רובין רייט בתפקיד קלייר אנדרווד בסדרה בית הקלפים (פרק: "פרק 32") - נטפליקס
השחקן הראשי הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט: השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט
 ריצ'רד ג'נקינס בתפקיד הנרי קיטרידג' בסדרה אוליב קיטרידג' - HBO אדריאן ברודי בתפקיד הארי הודיני בסדרה הודיני (אנ') - ערוץ ההיסטוריה  דייוויד אוילאו בתפקיד פיטר סנודן בסרט זמיר (אנ') - HBO  טימותי האטון בתפקיד ראס סקוקי בסדרה פשע אמריקאי - ABC  מארק ריילנס בתפקיד תומאס קרומוול בסדרה וולף הול - PBS  ריקי ג'רווייס בתפקיד דרק נואקס בסדרה דרק - נטפליקס:  פרנסס מקדורמנד בתפקיד אוליב קיטרידג' בסדרה אוליב קיטרידג' - HBO אמה תומפסון בתפקיד גברת לוביט במופע חי ממרכז לינקולן - סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (אנ') - PBS  ג'סיקה לאנג בתפקיד אלסה מארס בסדרה אימה אמריקאית: פריק שואו - FX  מגי ג'ילנהול בתפקיד נסה סטיין בסדרה האישה המכובדת (אנ') - סנדאנס טיוי  פליסיטי האפמן בתפקיד ברברה "בארב" האנלון בסדרה פשע אמריקאי - ABC  קווין לטיפה בתפקיד בסי סמית בסרט סיפורה של בסי סמית - HBO
זכיות ומועמדויות > בימוי

| הבימוי הטוב ביותר בסדרת קומדיה | הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- |
 טרנספרנט (פרק: "הבחורה החדשה הכי טובה"), בימוי על ידי ג'יל סולויי - פריים וידאו האיש האחרון בעולם (פרק: "חי בטוסון"), בימוי על ידי פיל לורד וכריסטופר מילר - FOX  ויפ (פרק: "עדות"), בימוי על ידי ארמנדו איאנוצ'י - HBO  לואי (פרק: "מסיבת פיג'מות"), בימוי על ידי לואי סי. קיי. - FX  עמק הסיליקון (פרק: "ריקוד גבעת החול"), בימוי על ידי מייק ג'דג' - HBO:  משחקי הכס (פרק: "רחמי האם"), בימוי על ידי דייוויד נאטר - HBO אימפריית הפשע (פרק: "אלדוראדו"), בימוי על ידי טים ואן פאטן - HBO  הומלנד (פרק: "מא' עד ת' ובחזרה"), בימוי על ידי לזלי לינקה גלטר - שואוטיים  הניק (פרק: "שיטה ושיגעון"), בימוי על ידי סטיבן סודרברג - Cinemax (אנ')  משחקי הכס (פרק: "לא קד, לא מתכופף, לא נשבר"), בימוי על ידי ג'רמי פודסווה - HBO
הבימוי הטוב ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי: הבימוי הטוב ביותר בסדרה מגוונת
 אוליב קיטרידג', בימוי על ידי ליסה צ'ולודנקו - HBO אימה אמריקאית: פריק שואו (פרק: "מפלצות בקרבנו"), בימוי על ידי ראיין מרפי - FX  האישה המכובדת, בימוי על ידי הוגו בליק - סנדאנס טיוי  הודיני, בימוי על ידי אולי אדל - ערוץ היסטוריה  הנעדר (פרק: "לפני החוק"), בימוי על ידי טום שנקלנד - Starz  וולף הול, בימוי על ידי פיטר קוסמינסקי - PBZ  סיפורה של בסי סמית, בימוי על ידי די ריס - HBO:  הדיילי שואו, בימוי על ידי צ'אק אוניל - קומדי סנטרל בתוך איימי שומר, בימוי על ידי איימי שומר וריאן מכפאול - קומדי סנטרל  לייט שואו עם דייוויד לטרמן, בימוי על ידי ג'רי פולי - CBS  הקולבר ריפור, בימוי על ידי ג'יימס הוסקינסון - קומדי סנטרל  תוכנית הלילה עם ג'ימי פאלון, בימוי על ידי דייב דיומדי - NBC
זכיות ומועמדויות > כתיבה

| הכתיבה הטובה ביותר בסדרת קומדיה | הכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- |
 ויפ (פרק: "ליל הבחירות"), נכתב על ידי סיימון בלקוול, ארמאנדו איאנוצ'י וטוני רוך - HBO אפיזודס (פרק: "פרק תשע"), נכתב על ידי דייוויד קריין וג'פרי קליירק - שואוטיים  האיש האחרון בעולם (פרק: "חי בטוסון") נכתב על ידי ויל פורטה - FOX  ויפ (פרק: "ג'ורג'יה"), נכתב על ידי אלכס גרגורי ופיטר הויק - HBO  טרנספרנט (פרק: "פיילוט"), נכתב על ידי ג'יל סולוווי - פריים וידאו  לואי (פרק: "הבית של בובי"), נכתב על ידי לואי סי. קיי. - FX  עמק הסיליקון (פרק: "שני ימי הקונדור"), נכתב על ידי אלק ברג - HBO:  משחקי הכס (פרק: "רחמי האם"), נכתב על ידי דייוויד בניוף וד. ב. וייס - HBO האמריקאים (פרק: "רובוטי דואר חולמים על כבשים אלקטרוניות?"), נכתב על ידי ג'ושוע ברנד - FX  סמוך על סול (פרק: "פייב-או"), נכתב על ידי גורדון סמית' - AMC  מד מן (פרק: "אופק אבוד"), נכתב על ידי מתיו ויינר וסמי צ'לס - AMC  מד מן (פרק: "אדם לאדם"), נכתב על ידי מתיו ויינר - AMC
הכתיבה הטובה ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי: הכתיבה הטובה ביותר בסדרה מגוונת
 אוליב קיטרידג', נכתב על ידי ג'יין אנדרסון - HBO האישה המכובדת, נכתב על ידי הוגו בלאק - סאנדאנס טי וי  וולף הול, נכתב על ידי פיטר סטרון - PBS  סיפורה של בסי סמית, נכתב על ידי די ריס, כריסטופר קליבלנד, בטינה גילויה והורטון פוט - HBO  פשע אמריקאי, נכתב על ידי ג'ון רידלי - ABC  שלום בנות: הסרט, נכתב על ידי סטיבן מרצ'נט, ג'ין סטופניצ'קי ולי אייזנברג - HBO:  הדיילי שואו עם ג'ון סטיוארט – קומדי סנטרל בתוך איימי שומר - קומדי סנטרל  הקולבר ריפור - קומדי סנטרל  השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר - HBO  קי ופיל - קומדי סנטרל