stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית – בוטסואנה
הסיוע האמריקאי לבוטסואנה

ארצות הברית רואה בבוטסואנה פרקליטה של מודל יציבות באפריקה, והיא שותפה חשובה להתפתחות בוטסואנה מאז עצמאותה. חיל השלום האמריקאי חזר לבוטסואנה באוגוסט 2002, תוך התמקדות בתוכניות הקשורות ל-HIV / איידס לאחר שסיים 30 שנות סיוע ממוקד יותר ב-1997. כמו כן, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי השלימה את השותפות הדו-צדדית עם בוטסואנה ב-1996, לאחר שורת תוכניות מוצלחות תוך שימת דגש על חינוך, הכשרה, יזמות, ניהול סביבתי ובריאות הפוריות. בוטסואנה, לעומת זאת, ממשיכה להועיל יחד עם שכנותיה באזור מיוזמת הסוכנות לדרום אפריקה, שממוקמת כיום בפרטוריה. מועצת השידור הבינלאומית של ארצות הברית (IBB) מפעילה תחנת ממסר מרכזית של קול אמריקה (VOA) בבוטסואנה המשרתת את רוב היבשת האפריקאית.
בשנת 1995 התחיל המרכז לבקרת מחלות (CDC) את פרויקט BOTUSA בשיתוף עם משרד הבריאות של בוטסואנה במטרה לייצר מידע לשיפור מאמצי השליטה בשחפת בבוטסואנה ובמקומות אחרים, לנוכח ההתפשטות של מחלות השחפת ואיידס. במסגרת תוכנית המנהיגות וההשקעה של ממשלת ארצות הברית בשנת 1999, ה-המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, באמצעות פרויקט BOTUSA, ניהלו פרויקטים וסייע לארגונים במאבק נגד מגפת האיידס בבוטסואנה. בוטסואנה היא אחת מ-15 המדינות הממוקדות במסגרת PEPFAR, תוכנית החירום של הנשיא לסיוע באיידס, וקיבלה יותר מ-556 מיליון דולר מאז תחילת התוכנית בינואר 2004 ועד ספטמבר 2011. סיועה של PEPFAR לבוטסואנה, שהסתכם ב-84.4 מיליון דולר בשנת 2011, תורם למניעת איידס וטיפולה.
הסכמים

ביולי 2000, חתמו ממשלות בוטסואנה וארצות הברית חתמו על הסכם להקמת אקדמיה בינלאומית לאכיפת חוק (ILEA) בגאבורונה. האקדמיה, הממומנת בצורה משותפת, מנוהלת ומאוישת על ידי שני העמים, ומספקת הכשרה למשטרה ולפקידי ממשל מכל רחבי אזור הסהרה. הקמפוס הקבוע של האקדמיה, באוטסה שמחוץ לגאבורונה, נפתח במרץ 2003. למעלה מ-3,000 אנשי מקצוע בתחום אכיפת החוק באפריקה שמדרום לסהרה קיבלו הכשרה מ-ILEA אשר החלה מאז להציע שיעורים בשנת 2001.
ייצוג

מבין פקידי הממשל האמריקניים הפועלים בבוטסואנה נמנים:
השגריר - מייקל מרפי.
סגן מפקד המשלחת - גרגורי שו.
בכיר הביטחון / נספח הגנה - סגן-אלוף ג'ושוע רייץ (אוגוסט 2010).
מהמרכז לבקרת מחלות ומניעתן - ד"ר מרגרט דייוויס.
ממועצת השידור הבינלאומית - צ'ארלס שפרד.
מהסוכנות לאכיפת החוק הבינלאומי - סטן מורן.
מחיל השלום - פגי מקלור.
שגרירות ארצות הברית בבוטסואנה ממוקמת בגאבורונה.
ראו גם

יחסי ארצות הברית–דרום אפריקה
יחסי החוץ של ארצות הברית
צוללת גרעינית

הצוללת מישיגן (SSBN-727) מסדרת אוהיו
צוללת גרעינית היא צוללת המונעת עם מנוע קיטור על ידי חום המופק מביקוע גרעיני מבוקר. צוללות גרעיניות בדרך כלל משמשות כצוללות צבאית הנושאות טילים בליסטיים שניתנים לשיגור אף מתחת לפני המים. יתרונה הגדול של צוללת גרעינית בהשוואה לצוללת אחרת הוא יכולתה לשהות מתחת למים זמן ארוך, דבר שמקטין את הסיכון שלה לחשיפה. יתרון זה נובע מכך שמנועיה אינם צורכים דלק וחמצן בעת פעולתם, ולכן צוללת גרעינית נדרשת לעלות אל פני המים בתדירות נמוכה רק לקבלת אספקה, לכן צוללת גרעינית יכולה להישאר בים הרחק מבסיס האם למשך חודשים.
הצוללות נדרשות לחזור אל החוף בעיקר כדי להצטייד במזון, ובחומרים מתכלים שונים (כגון דלק למנועי הדיזל שמותקנים למצבי חירום, חומרים הדרושים לטיהור האוויר בצוללת ועוד). סיבות נוספות לחזרת הצוללת לחוף הן ביצוע טיפולי תחזוקה שלא ניתנים לביצוע בים, וריענון הצוות.
היסטוריה

הצוללת הגרעינית הראשונה הייתה הנאוטילוס (Nautilus), אשר הושקה בשנת 1954. היא יכלה להישאר מתחת לפני הים לתקופות של עד ארבעה חודשים. הבניה של הנאוטילוס התאפשרה לאחר פיתוח מוצלח של מערכת הנעה גרעינית על ידי קבוצת מדענים ומהנדסים באגף הכורים הימיים של הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית תחת פיקודו של אל"ם היימן ריקובר. האישור לבנות את הצוללת הגרעינית הראשונה ניתן על ידי הקונגרס של ארצות הברית בחודש יולי 1951. הכור נבנה על ידי וסטינגהאוס. את ניפוץ בקבוק השמפניה על חרטום הצוללת בעת ההשקה ביצעה רעיית הנשיא, מימי אייזנהאואר וב־17 בינואר 1955 החלו ניסויי הים של הצוללת. אורך הצוללת היה 320 רגל (כ־97.5 מטרים) ובנייתה עלתה כ־55 מיליון דולרים.
הסובייטים מיהרו ללכת בעקבות האמריקאים, וכבר בשנות החמישים המוקדמות פיתחו מערכת הנעה גרעינית לצוללת, במוסד לפיזיקה והנדסת מכונות באובנינסק (О́бнинск), תחת פיקודו של אנטולי אלכסנדרוב. בשנת 1956 נערכו ניסויים עם מערכת ההנעה. במקביל נבנתה הצוללת עבור מערכת ההנעה. התכנון והבנייה התעכבו בגלל מספר רב של מכשולים בדרך, ובסופו של דבר, הצוללת הגרעינית הראשונה הוכנסה לשירות בצי הסובייטי בשנת 1958.
דגם הצוללות הרוסי אקולה (Акула), הנקראת בלשון נאט"ו טייפון (Typhoon), היא הצוללת הגרעינית הכבדה שנבנתה בעולם בכל הזמנים. אורכה הוא 574 רגל (175 מטרים), הדחי העל־מימי שלה הוא 24,000 טון ובצלילה 40,000 טון. מהירותה המרבית על פני המים היא 22.2 קשרים, ו־27 קשרים בצלילה. הצוללת יכולה לשהות בצלילה עד 180 ימים ברצף. עומק הצלילה המרבי הוא 400 מטרים, והצוות מונה 163 אנשי מקצוע.
הבריטים היו הבאים בתור להצטייד בצוללות גרעיניות, כאשר הראשונה הושקה במספנת ויקרס בשנת 1960. אחרי הבריטים הצליחו גם הצרפתים להגיע להישג של בניית צוללת גרעינית כאשר השיקו את הצוללת הגרעינית הראשונה שלהם בשנת 1971. זמן קצר לאחר מכן בשנת 1974 הצטיידו גם הסינים בצוללת גרעינית. המדינה האחרונה (נכון ל־2010) שהשיקה צוללת גרעינית היא הודו אשר השיקה את הצוללת הגרעינית הראשונה שלה בחודש יולי 2009. לפני כן היא שכרה מרוסיה צוללת רוסית שבה התאמן הצוות ההודי. כיום מחזיקות שש מדינות בצוללות המונעות באנרגיה גרעינית: ארצות הברית, רוסיה, צרפת, בריטניה, הודו וסין. מספר מדינות נוספות, בהן ארגנטינה וברזיל, נמצאות בשלבים שונים של פרויקטים לבניית צוללות המונעות באנרגיה גרעינית.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית

מטבע הדברים, צוללת שיוצאת למשימות שאורכות חודשים ארוכים חושפת את המפעילים והמתחזקים של הצוללת לבעיות ייחודיות הן בתחום המבצעי ותפעולי, הן בתחום ההנדסי והלוגיסטי והן בתחום האנושי, שעד אז לא היו ידועות ואשר דרשו פתרונות.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום מבצעי ותפעולי

נצילות מערכת ההנעה כ-30%. שאר האנרגיה נפלטת בצורת חום אל הים. כיוון שמדובר בכמות חום עצומה, משאירה הצוללת מאחוריה שובל של מי־ים חמים יותר, אשר עולה לפני הים ומאפשר גילוי הצוללת בעזרת שובל זה. הפתרון חייב להיות בבחירת משטר הפלגה הולם. העדפה של הפלגה בעומקים, ושינוי כיוון הפלגה בצורה אקראית.
מהירות הצוללת מאוד גבוהה יחסית למהירויות שיוט של צוללות קונבנציונליות. הדבר דורש זהירות גדולה כי שינוי עומקים במהירויות גבוהות קורים מאוד מהר. במצבי חרום התגובה חייבת להיות מיידית, לכן דרושה הערכות מיוחדת כדי לתת מענה למצבים כאלה.
כפי שיוסבר בהמשך, בעיית טהור האוויר הופכת מאוד קריטית, ככל שהשהיה בצלילה מתמשכת. חייבת להיות הקפדה של מעקב צמוד על מערכת ניטור טהור האוויר.
צוללת היא כלי שיט, אשר מפני שיקולי בטיחות הצוות, דורשת תחזוקה מפורטת ומדויקת בתדירות גבוהה. בהשואה לצוללות קונבנציונליות, שאינן שוהות בים תקופות כה ארוכות, הצוללות הגרעיניות חייבות להיות מאוישות גם בטכנאים ואמצעים נוספים שיאפשרו לצוות לבצע תיקונים של דרג ב' ואף יותר.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום הנדסי ולוגיסטי

בתחום ההנדסי רב הנסתר מן הגלוי. הציים השונים שומרים בדרך כלל את המידע לעצמם. יחד עם זה המתואר כאן הוא מתוך כנסים ומאמרים שפורסמו.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום הנדסי ולוגיסטי > טיהור אוויר

אחד הפרמטרים הקובעים את משך השהייה האפשרי של צוללת בצלילה הוא בעיית טיהור האוויר. תשומת לב מיוחדת מוקדשת לטיפול ושמירה על איכות האוויר בחלל הצוללת. מדובר גם בסילוק גזים לא רצויים והעשרה של האוויר בחמצן. בנוסף למערכות הטיהור מותקנות בצוללת מערכות ניטור והתראה לנוכחות גזים לא רצויים ולמחסור בחמצן.
חמצן ופחמן דו־חמצני - שני המרכיבים העיקריים הם שני גזים: החמצן שאנשי הצוות צורכים, ופחמן דו־חמצני שאנשי הצוות פולטים. לגבי צריכת החמצן הבעיה למעשה פתורה, כיוון שאנרגיה חשמלית ישנה בשפע, ועל ידי אלקטרוליזה של מים אפשר להפיק חמצן ומימן. בתהליך האלקטרוליזה נאסף חמצן והמימן ונפלט אל תוך הים. באשר לסילוק פחמן דו־חמצני מחלל הצוללת, ישנן שיטות רבות, אך כל צי שומר לעצמו בסוד את פרטי התהליך. בעקרון, מעבירים את האוויר שבחלל הצוללת דרך מכשיר שבו תהליך מסוים קולט את הפחמן הדו־חמצני באמצעים מסוימים ולאחר מכן נפלט הגז אל תוך הים.
מימן - האלקטרוליזה להפקת חמצן, מפיקה גם מימן. מימן זה הוא פשוט לאיסוף וסילוק לים. אבל זה לא המקור היחידי למימן בחלל הצוללת. בתהליך טעינת מצברים, ישנה פליטת מימן ומימן זה מתפזר בחלל, אותו יש לסלק. הסכנה העיקרית של מימן היא שבריכוז גבוה מ־4% הוא מהווה תערובת נפיצה שכל ניצוץ במנוע חשמלי כלשהו עלול לגרום למה שקרוי בעגה המקצועית "נביחה מימנית".
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום הנדסי ולוגיסטי > מזון

בעיית המזון בהפלגות ארוכות דורשת הערכות מיוחדת. ירקות ופירות יישארו טריים לזמן קצר מאוד. להמשך, מובאת אספקת הירקות והפירות כשהם מיובשים ומאוכסנים בשקיות אטומות תחת ואקום. בצורה כזאת נשמרת הטריות שלהם ולפני השימוש הם עוברים השריה במים, אשר מגדילה אותם שוב לגודלם הטבעי. גם רוב המרכיבים הבריאותיים בהם ויטמינים, מינרלים ועוד נשמרים בצורת שימור כזאת.
כל דברי המאפה השונים נאפים בצוללת.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום הנדסי ולוגיסטי > תחזוקה

כפי שצוין כבר, נטל התחזוקה המתוכננת (לעיתים משתמשים במונח תחזוקה מונעת), עד רמה חצי שנתית, נופל על הצוות. תכנון המערכות השונות חייב להיות מראש כזה, שיאפשר תחזוקה בים, תוך הפלגה בצלילה.
טכנאי הצוות חייבים להיות מוסמכים לבצע את הטיפולים, בתנאים המיוחדים ששוררים בים בצלילה.
היבטים ייחודיים לצוללת גרעינית > תחום אנושי

צוות של צוללת, הנמצאת במשך שישה חודשים בצלילה רצופה, חייב לעבור הכשרה מיוחדת על מנת להסתגל לתנאים המאד מיוחדים בהם כל איש צוות יימצא.
ניתוק מן העולם החיצון שישה חודשים בצלילה גורם לכך שהצוות מחמיץ עונות שנה שלמות. ישנן לעובדה זאת השלכות בריאותיות ולעיתים נפשיות, ונדרשת תשומת לב מיוחדת לבעיות שמתעוררות עקב כך.
ניתוק מן הבית מטבע הדברים, צוללת היא כלי שיט חשאי. המשמעות היא שלא רק שאיש הצוות מנותק ממשפחתו במשך שישה חודשים, אלא גם אין לו כל קשר עם משפחתו לחלוטין, לא מכתבים, ואפילו לא טלפון. מאחר שיש בצוות אנשים עם משפחות, הניתוק הזה אינו קל.
תרבות הפנאי פיצוי מה לנתק מן העולם החיצון מתקיים בתשומת לב מיוחדת לאספקה של סרטים וספרים, וקיומו של חדר כושר קטן בצוללת.
תאונות

צוללות גרעיניות סבלו ממספר תאונות ואבדות, כאשר לא כולן קשורות למערכת ההנעה הגרעינית:
K-19 הסובייטית - בשנת 1961 הכור כמעט ניתך והתפוצץ. מספר אנשי צוות נפטרו מהחשיפה לקרינה. האירועים שקרו בצוללת הוצגו בסרט K-19: The Widowmaker.
ת'רשר (SSN-593) האמריקאית, אבדה בשעת מבחן של צלילה עמוקה. מאוחר יותר חקירה יסודית הגיעה למסקנה שחיבור בצנרת פקע וקרח שהצטבר בשסתום אוויר מנע את האפשרות לרוקן בחירום את מכלי הכובד ולעלות על פני השטח. הפקת הלקחים מתאונה זאת גרמה למספר שינויי בטיחות בצי האמריקאי.
סקורפיון (SSN-589) האמריקאית, שנת 1968, אבדה. סיבת האסון, אם תקלה טכנית, תקלת אנוש, או גורם אחר, לא ידועה, לפחות לא לציבור הרחב.
K-27 הסובייטית - בשנת 1968 עברה חימום בלתי מבוקר שגרם כמעט להתכה של אחד מהכורים. הצוללת הוצאה מן השרות ב־20 ביולי 1968.
K-219 הסובייטית - בשנת 1986 עברה חימום בלתי מבוקר שכמעט וגרם להתכת הכור. סרגיי פרמינין מת אחרי שהצליח להוריד ידנית את מוטות הבקרה, ומנע התפוצצות. שלושה ימים מאוחר יותר, טבעה הצוללת.
K-56 הסובייטית - ב-13 ביוני 1973, תאונת ניווט גרמה להתנגשות הצוללת בספינה, מה שגרם לטביעתה.
באטון רוז' (SSN-689) ב-11 בפברואר 1992, התנגשה בצוללת גרעינית רוסית B276 קוסטרומה (מדגם סיירה) ליד בסיס הצי הרוסי סברומורסק.
הצוללת קורסק (Курск K-141) הרוסית - בשנת 2000 טבעה בים ברנץ ב־12 באוגוסט 2000. 118 אנשי צוות הצוללת נספו כולם באסון. התאוריה הנפוצה המקובלת היא שהתפתחה נזילת מי חמצן במדור הטורפדו הקדמי, שהוביל לפיצוץ ראש קרבי של טורפדו, דבר שגרם שתי דקות מאוחר יותר לפיצוץ של עוד חצי תריסר ראשי קרב.
סן פרנסיסקו (SSN-711) - בשנת 2005 התנגשה באונית קיטור באוקיינוס הפסיפי. איש צוות נהרג ו־23 נפצעו.
HMS Vanguard ו־La Triomphant, פברואר 2009, הצוללת הצרפתית והבריטית התנגשו באוקיינוס האטלנטי כאשר שתיהן סיירו. איש לא נפגע, אבל שתי הצוללות נפגעו בהתנגשות.
ראו גם

הצוללות הגרעיניות מסדרת אוהיו
טביעת הצוללת הרוסית קורסק
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים
צוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה
צוללות התקיפה מסדרת לוס אנג'לס
תאונת הצוללות ליד האי קילדין
צוללות התקיפה מסדרת סיירה
הערות שוליים

↑  Daily Record. 13 November 2009. http://www.dailyrecord.co.uk/news/editors-choice/2009/11/13/exclusive-royal-navy-s-most-advanced-submarine-hms-astute-set-for-home-on-the-river-clyde-86908-21818475/. Retrieved 20 November 2009. (אנגלית)
↑  דייוויד ג'ורדן, דממה במצולות, עמוד 84, תרגום לעברית בהוצאת "מטר", 2010
↑  כל הצוללות סובייטיות/רוסיות מסומנות באות K. האמריקאיות מסומנות באותיות SSN.
↑  הרשום כאן מהווה הערכה תאורטית בלבד. באסון הצוללת קורסק רב הנסתר מהגלוי. הדעה הרווחת היא שהיו לרוסים סיבות משלהם להשאיר את פרטי המקרה מאחורי מעטה ערפל.
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538641905171  GND: 4295778-3  LCCN: sh85093113  NARA: 10662840  NDL: 00562402  NKC: ph121275 
אקולה, הצוללת הגרעינית הכבדה בעולם
הצוללת הגרעינית צה"מ אסטיוט (HMS Astute), הבריטית
יחסי אסטוניה – הממלכה המאוחדת

| יחסי אסטוניה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
אסטוניה: הממלכה המאוחדת


אסטוניה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 243,610
אוכלוסייה
1,350,913: 69,381,250
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,161: 48,140
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אסטוניה–הממלכה המאוחדת, הם יחסי החוץ בין אסטוניה והממלכה המאוחדת.
היסטוריה > ראשית היחסים

היחסים בין בריטניה לאסטוניה החלו במהלך מלחמת העצמאות האסטונית, כאשר בריטניה שלחה את הצי המלכותי בראשות אדמירל א. א. סינקלייר להגן על חופי אסטוניה. הימאים הבריטים שנפלו במהלך העימות, הובאו למנוחות בבית הקברות הצבאי בטאלין. במהלך שנת 1919 פעלו נציגים בריטים בחבר הלאומים למען הכרה בעצמאות אסטוניה.
לפני הכיבוש הסובייטי בשנת 1940, היחסים בין בריטניה ואסטוניה היו קרובים. בבריטניה היה שוק עיקרי עבור המוצרים האסטונים, ויותר מ-30% מהייצוא האסטני יוצא לבריטניה. בריטניה מעולם לא הכירה בסיפוח אסטוניה בקיץ 1940.
היסטוריה > היחסים כיום

בריטניה הכירה בעצמאות אסטוניה מחדש ב-27 באוגוסט 1991, והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו מחדש ב-5 בספטמבר 1991, ואף השגרירות הבריטית נפתחה בטאלין מחדש באותה שנה. היחסים בין המדינות מאוד קרובים, ובריטניה סיפקה תמיכה פוליטית ומעשית למאמצי אסטוניה להצטרף לאיחוד האירופי ולנאט"ו, ושתי המדינות הן חברות מלאות של שני הארגונים.
שתי המדינות שלחו כוחות לאפגניסטן, במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי.
באוקטובר 2016 פורסם כי 800 חיילים בריטים יוצבו בבסיס הצבאי בטאפה, אסטוניה.
יחסים תרבותיים

למועצה הבריטית יש ייצוג בטאלין, והיא פעילה שם בתוכנית של תמיכה בהוראת השפה האנגלית, חילופי תרבות ומלגות עבור סטודנטים אסטונים ללמוד בבריטניה.
יחסים תרבותיים > הגירה

כ-10,000-15,000 אזרחים אסטונים חיים בבריטניה, כ-3,000-5,000 מהם בלונדון. רוב הקהילות הפעילות נמצאות בלונדון, ברדפורד ולסטר, ובסך הכל קיימות 13 קהילות אסטוניות בבריטניה, והקהילה הוותיקה הקיימת בלונדון, הוקמה בשנת 1921.
יחסים תרבותיים > תיירות

המוניטין של טאלין כיעד תיירותי גדל בבריטניה בשנים האחרונות. הצטרפותה של אסטוניה לאיחוד האירופי בשנת 2004, העניק דחיפה משמעותית לנסיעות ההדדיות – עלייה של 30% באותה שנה, ו-60% בשנה לאחר מכן (2005), כ-62,300 תיירים בריטים נוספים ביקרו באסטוניה לעומת שנים קודמות. בשנת 2012 כמעט 55,000 תיירים בריטים ביקרו באסטוניה, ובנוסף, כ-75,000 בריטים ביקרו בה במסגרת הסיור הבלטי.
יחסים כלכליים

בריטניה נמצאת במקום ה-9 מבין שותפות הסחר של אסטוניה, ומהווה 3% מסך מחזור המסחר של אסטוניה. הסחר הבריטי-אסטוני הסתכם בשווי 790 מיליון אירו בשנת 2012. בריטניה מהווה 2% מסך ההשקעות הזרות הישירות באסטוניה.
ביקורים רשמיים

אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ביקרה באסטוניה באוקטובר 2006, והנסיך הארי ביקר אף הוא ביקור רשמי במאי 2014,.
יחסים דיפלומטיים

אסטוניה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-6 קונסוליות באברדין, בלפסט, צ'לטנהאם, גלאזגו, ג'רסי, וליברפול. מאידך, בריטניה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין בלבד.
יחסי ארצות הברית – הרפובליקה של קונגו

| יחסי ארצות הברית – הרפובליקה של קונגו |
| --- | --- |
ארצות הברית: הרפובליקה של קונגו


ארצות הברית: הרפובליקה של קונגו
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 342,000
אוכלוסייה
346,514,652: 6,421,753
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 15,321
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 2,386
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה

יחסי ארצות הברית–הרפובליקה של קונגו הם יחסים בינלאומיים בין ארצות הברית והרפובליקה של קונגו.
היסטוריה

הרפובליקה של קונגו הוכרה על ידי ארצות הברית עם קבלת עצמאותה, ב-15 באוגוסט 1960. צ'ארלס דייוויד גנאאו שימש כשגריר קונגו הראשון לארצות הברית בתחילת שנות ה-60.
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית והרפובליקה של קונגו הושעו בין השנים 1968–1977 בעת השלטון המרקסיסטי במדינה. בשנת 1977 שוקמו היחסים וארצות הברית פתחה שגרירות בבירה ברזוויל, אולם היחסים נשארו קרירים עד תום השלטון הסוציאליסטי במדינה. בשנות ה-80 חלה התחממות הדרגתית ביחסי הרפובליקה של קונגו עם מדינות המערב, כולל ארצות הברית. נשיא קונגו דניס ססו-נגוסו קיים ביקור מדיני בוושינגטון בשנת 1990, שם הוא התקבל על ידי הנשיא ג'ורג' ה. וו. בוש.
בשנת 1991 הפכה קונגו למדינה דמוקרטית, ובעקבות כך השתפרו יחסי המדינות, וארצות הברית אף סייעה לדמוקרטיזציה של המדינה, ולקיום מערכת בחירות תקינה.
בשנת 1992 נסע המועמד לנשיאות, פסקל ליסאאובה, לוושינגטון ונפגש עם גורמים רשמיים, כולל עוזר מזכיר המדינה לענייני אפריקה הרמן ג'יי כהן. אחרי הבחירות באוגוסט 1992, הביע הנשיא ליסאאובה עניין בהרחבת יחסי המדינות, הגברת הסיוע האמריקני לפיתוח המדינה ולהקמת אוניברסיטה חילופית גדולה יותר. עם פרוץ המלחמה במדינה בשנת 1996, נסגרה השגרירות האמריקנית במדינה ועברה לקינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
בשנת 2001 הורשו אנשי השגרירות לנסוע לברזוויל לתקופות מסוימות, וכתוצאה מכך חודשו היחסים בין המדינות. ב-2003 וב-2004 נמשכה פעילות זו, וביולי 2004 החלה בניית מתחם חדש לשגרירות ארצות הברית בברזוויל. בינואר 2009 חודשו היחסים והשגרירות נפתחה מחדש, וכיום משתפות המדינות פעולה במגוון תחומים.
יחסי ארצות הברית – טג'יקיסטן

| יחסי ארצות הברית – טג'יקיסטן |
| --- | --- |
ארצות הברית: טג'יקיסטן


ארצות הברית: טג'יקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 144,100
אוכלוסייה
346,514,652: 10,705,831
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 12,061
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 1,127
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה

יחסי ארצות הברית–טג'יקיסטן הם היחסים בילטרליים בין ארצות הברית לבין טג'יקיסטן, המתקיימים משנת 1992.
על פי הדו"ח המנהיגות גלובלית של ארצות הברית, 44% מהטג'יקים מרוצים ממדיניותה של ארצות הברית, 38% לא מרוצים ו-18% לא ברורה עמדתם.
היסטוריה

ארצות הברית מסייעת לטג'יקיסטן בפיתוח כלכלי, ומסייעת לה להתאושש ממלחמת האזרחים שהתקיימה בה. ארצות הברית ממקדת את מאמציה בסיוע הומניטרי, אך היא מכוונת למטרות רחבות יותר של דמוקרטיה ורפורמות כלכליות במדינה.
היחסים בין המדינות התפתחו במידה ניכרת מאז ה-11 בספטמבר 2001, והיחסים כוללים שיתוף פעולה בתחומים כגון לחימה בסמים, מלחמה בטרור, ועידוד הצמיחה והיציבות. לאור נסיגת הכוחות הרוסים בגבול פקיסטן–אפגניסטן, ממשלת ארצות הברית מובילה מאמץ בינלאומי לשמירה על השלמות הטריטוריאלית של טג'יקיסטן, למנוע מעבר של סמים, או טכנולוגיה הקשורה לנשק להשמדה המונית, ותמיכה ביציבות ובשלווה בטג'יקיסטן, על מנת למנוע את התפשטות ההשפעה ופעילויות של קבוצות קיצוניות וטרוריסטים במדינה.
האמריקנים המשיכו לסייע לטג'יקיסטן בביצוע הרפורמות הכלכליות והשתלבות רחבה יותר בשוק העולמי, ואף סייעו לה בצירופה לארגון הסחר העולמי (WTO). טג 'יקיסטן תמכה באופן נלהב בארצות הברית במאמצים במלחמה בטרור ובקידום השלום והיציבות אפגניסטן.
ארצות הברית מימנה 36 מיליון דולר לבניית גשר מעל נהר פאנג' המחבר את שר חאן בנדר באפגניסטן עם ניז'ני פייאנז' בטג'יקיסטן, ומאפשר תובלה של יותר מ-150 משאיות או 1,000 מכוניות מדי יום. הגשר משפר את המצב הכלכלי ואת ההזדמנויות העסקיות משני צידי הנהר, ומאפשר מעבר סחורות ואנשים בקלות רבה יותר. בצד האפגני, כביש הגשר מתחבר לכביש הטבעת באפגניסטן, אשר נבנה בסיוע בינלאומי, בעיקר באמצעות הבנק לפיתוח אסיה.
ארצות הברית הכירה בטג'יקיסטן ב-25 בדצמבר 1991, יום לאחר קריסת ברית המועצות, ופתחה שגרירות באופן זמני במלון בבירה דושנבה במרץ 1992. לאחר הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית באפריקה בשנת 1998, הועברה השגרירות באופן זמני לאלמטי, קזחסטן, בשל הגברת תקני האבטחה בשגרירויות. ביולי 2006 חזרה השגרירות לדושנבה, לאחר שנבנה בה מתחם מתאים עבור השגרירות.
יחסי ארצות הברית – גאנה

| יחסי ארצות הברית – גאנה |
| --- | --- |
ארצות הברית: גאנה


ארצות הברית: גאנה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 238,533
אוכלוסייה
346,514,652: 34,801,136
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 76,370
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 2,194

יחסי ארצות הברית–גאנה הם היחסים הבינלאומיים, הדו-צדדיים, המדיניים, הפוליטיים והשיתופיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין גאנה. היחסים היו בדרך כלל ידידותיים מאז עצמאותה של גאנה, למעט תקופה של יחסים מתוחים במהלך השנים המאוחרות יותר של משטר נקרומה. גאנה הייתה המדינה הראשונה שאליה נשלחו מתנדבי חיל השלום ארצות הברית בשנת 1961. גאנה וארצות הברית חתומות על עשרים אמנות והסכמים הנוגעים לסחורות חקלאיות, תעופה, הגנה, שיתוף פעולה כלכלי וטכני, חינוך, הסגרה, ענייני דואר, טלקומוניקציה וחובות הסכם. הסירוב של ארצות הברית להצטרף להסכם הקקאו הבינלאומי, נוכח התלות הכבדה של גאנה ביצוא קקאו להרוויח מטבע קשה, הוא הנושא הדו-צדדי החמור ביותר בין המדינות.
על פי פרויקט העמדות העולמיות של מרכז המחקר פיו, 83% מהגנאים ראו את ארצות הברית באופן חיובי בשנת 2002, והמספר ירד מעט ל-80% בשנת 2007, ולפי דוח המנהיגות העולמית האמריקנית לשנת 2012, 79% מהגאנאים תומכים בהנהגת ארצות הברית, 12% שמתנגדים ו-10% שלא בטוחים,  ובסקר השירות העולמי של ה-BBC בשנת 2013, 82% מהגנאים רואים את השפעת ארצות הברית באופן חיובי, הדירוג הגבוה ביותר עבור כל מדינה אפריקאית שנבדקה.
ייצוג

כיום, שגרירת ארצות הברית בגאנה היא סטפני ס. סוליואן.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית – טורקמניסטן

| יחסי ארצות הברית – טורקמניסטן |
| --- | --- |
ארצות הברית: טורקמניסטן


ארצות הברית: טורקמניסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 488,100
אוכלוסייה
346,514,652: 7,567,497
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 59,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 7,914
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה

יחסי ארצות הברית–טורקמניסטן הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת טורקמניסטן.
היסטוריה

במשך מספר שנים, טורקמניסטן לקחה חלק ביוזמה האמריקנית "קרן האנרגיה הכספית", אשר תפקידה היה להקל על המשא ומתן בין השותפים המסחריים לבין ממשלות טורקמניסטן, גאורגיה, אזרבייג'ן וטורקיה כדי לבנות צינור מתחת לים הכספי ולייצא גז טורקמני לשוק האנרגיה הטורקי המקומי ומעבר לו - הנקרא צינור הגז הטרנס-כספי (TCGP). עם זאת, ממשלת טורקמניסטן הוסרה למעשה מן המשא ומתן בשנת 2000 בגין סירוב כל ההצעות של השותפים המסחריים שלה והעלאת דרישות בלתי מציאותיות והוגנות. בעקבות הפסגה המשולשת עם נשיאי רוסיה וקזחסטן במאי 2007 שבו הגז היה נושא מרכזי, הנשיא החדש ברדימוחמדוב העלה את רעיון צינור הגז, וסירב לשלול את האפשרות של בניית צינור כזה בעתיד.
ארצות הברית וטורקמניסטן ממשיכות להתווכח על דרכה של המדינה השנייה לקראת רפורמה דמוקרטית וכלכלית. ארצות הברית דנה בפומבי בהפרטה תעשייתית, בליברליזציה של השוק וברפורמה הפיסקלית, וכן ברפורמות משפטיות ורגולטוריות לפתיחת הכלכלה לסחר חוץ ולהשקעות, כדרך הטובה ביותר להשיג שגשוג, עצמאות וריבונות אמיתיים.
שגרירות ארצות הברית, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי וחיל השלום ממוקמים באשגבאט שבטורקמניסטן.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–קירגיזסטן
יחסי אוזבקיסטן–ארצות הברית
יחסי ארצות הברית–טג'יקיסטן
מזכיר המדינה קרי לוחץ ידיים עם הנשיא ברדימוחמדוב בארמון הנשיאותי אוע'וזחאן באשגבאט, 2015
ברדימוחמדוב עם נשיא ארצות הברית לשעבר ורעייתו, ברק ומישל אובמה
ביקור הנשיא ניאזוב בארצות הברית על בולים טורקמניסטן, 1993