stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קית' אלן
ביוגרפיה > מוזיקה

בסוף שנות השבעים היה אלן חבר בלהקת הפאנק הלונדונית "Atoms". מאוחר יותר היה חבר בלהקה "Fat Les" יחד עם דמיאן הירסט ובסיסט להקת בלר, אלכס ג'יימס.
אלן היה קשור גם ללהקת ניו אורדר. ב-1993 ביים את הווידאו קליפ לשיר "Ruined in a Day". הוא היה שותף לכתיבת הסינגל "World in Motion", ולעיתים הצטרף אליהם להופעות חיות. עוד הופיע אלן ב-DVD של הלהקה "סיפורה של ניו אורדר", שם גילם דמות של מנחה שעשועון.
הוא היה שותף להקלטות הקשורות לעולם הכדורגל, בין השאר בשיר "England's Irie" של להקת בלק גרייפ, וכתב את המילים לשיר "Vindaloo" של Fat Les.
ביוגרפיה > חיים אישיים

כשהופיע אלן בתוכנית "טופ גיר" ב-9 בדצמבר 2007, אמר שהטענה שיש לו 8 ילדים אינה נכונה, ולמעשה יש לו שישה ילדים מארבע נשים שונות. ילדיו הם זמרת הפופ לילי אלן והשחקן אלפי אלן מאשתו הראשונה אליסון אוון. הוא התחתן עם נירה פארק, והיה לו רומן עם השחקנית ג'וליה סוואלה, ועם השחקנית טמזין מאלסון (לצדה כיכב בסדרה "Bodies"). לשניים נולדה בת, טדי, בשנת 2006.
באמצע שנות השמונים של המאה העשרים ריצה עונש מאסר של 21 יום בכלא פנטונוויל לאחר שנמצא אשם בגרימת נזק במועדון "זנזיבר" בקובנט גרדן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  | The Supergrass | וונג |  |
| 1985 |  | Loose Connections | קית' |  |
| 1988 |  | The Yob | פטריק צ'רץ' |  |
| 1989 | סקנדל | Scandal | קווין |  |
| 1990 | שיקגו ג'ו והדוגמנית | Chicago Joe and the Showgirl | לני בקסלי |  |
| 1992 |  | Carry On Columbus | פפי הסוהר |  |
| 1993 | האמריקנים הצעירים | The Young Americans | ג'ק דויל |  |
| 1994 | חברים לרצח | Shallow Grave | הוגו |  |
| 1994 |  | Beyond Bedlam | מארק גילמור |  |
| 1994 | אסירים | Captives | לני |  |
| 1995 | הכחול העמוק | Blue Juice | מייק |  |
| 1996 | לוך נס | Loch Ness | גורדון שואלס |  |
| 1996 | טריינספוטינג | Trainspotting | דילר |  |
| 1997 |  | Twin Town | אמריס |  |
| 2000 |  | Rancid Aluminium | ד"ר ג'ונס |  |
| 2001 | האחרים | The Others | מר מרליש |  |
| 2001 | אשתי השחקנית | My Wife Is an Actress | דייב, במאי הסרט |  |
| 2004 | סוכן סמוי קודי בנקס 2 | Agent Cody Banks 2: Destination London | ויקטור דיאז |  |
| 2008 |  | A Film With Me in It | ג'ק |  |
| 2013 |  | Vinyl | מינטו, חבר הלהקה |  |
| 2014 |  | The Last Showing | קולינס |  |
| 2021 |  | Rise of the Footsoldier: Origins | דייב סימס |  |
| 2022 |  | Save The Cinema | המפקח אוונס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 |  | A Very British Coup | תומפסון | מיני-סדרה |
| 1988–1989 |  | Making Out | רקס באקלי | סדרת טלוויזיה, עונה ראשונה ושנייה |
| 1994 | מרטין צ'זלוויט | Martin Chuzzlewit | ג'ונאס צ'זלוויט | סדרת טלוויזיה |
| 1996 |  | Sharman |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2004 | חנות ספרים מטריפה | Black Books | דייב "אוזני עכבר" סמית' | עונה 3 פרק 4 |
| 2006–2009 | רובין הוד | Robin Hood | השריף של נוטינגהאם | עונות 1 - 3 |
| 2007 |  | Mobile | סר ג'יימס קורסון | מיני-סדרה |
| 2010–2011 |  | The Runaway | דני דיקסון | סדרת טלוויזיה |
| 2011 |  | Case Histories | ריצ'רד מואט | פרקים 3 ו-4 |
| 2011 | תחבולות חדשות | New Tricks | רוג'ר מק'יו | עונה 8 פרק 2 |
| 2011 |  | The Body Farm | מפקח בילוש הייל | עונה ראשונה |
| 2013 |  | Great Night Out | דארן, האיכר | עונה 1 פרק 6 |
| 2013 | כל האמצעים כשרים | By Any Means | ניקולס מייסון | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | יומן השומן | My Mad Fat Diary | ויקטור | עונה 2 פרק 5 |
| 2015 | דוד שלו | Uncle | הדוד פרנק |  |
| 2015 |  | Time Crashers | בתפקיד עצמו | עונה ראשונה |
| 2016 |  | Death in Paradise | ניל ג'נקינס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2018 | מרצ'לה | Marcella | אלן סאמרס | עונה שנייה |
| 2021 | רציחות פמברוקשייר | The Pembrokeshire Murders | הרוצח הסדרתי ג'ון קופר | מיני-סדרה |
| 2023 |  | Steeltown Murders | דאי סאליבן | מיני-סדרה |
ספרים

Allen, Keith (ביוני 2007). Grow Up. Ebury Press. ISBN 978-0-09-191070-9. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

1 2  "Keith Allen, Esq" Debretts People of Today. Retrieved 1 October 2014.
↑  Barratt, Nick (19 במאי 2007). "Family detective". The Daily Telegraph. London. נבדק ב-7 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Maxwell, Dominic (2009) "Keith Allen: confessions of an angry old man", The Times, 6 October 2009. Retrieved 19 March 2011
1 2  Billen, Andrew (2006) "I had a great time in borstal", The Times, 13 October 2006.
↑  List of Presenters for Top of the Pops. bbc.co.uk.
↑  Celebration and The Room, by Harold Pinter, The Almeida, 16 March 2000. The Lincoln Center Festival, New York, July 2001. haroldpinter.org
↑  "Unlawful Killing – the film the British won't get to see | Keith Allen | Comment is free". The Guardian. 7 במאי 2011. נבדק ב-4 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "I can't stand actors", The Observer, Sunday 21 August 2005"
↑  Johnson, Sarah (6 בדצמבר 2006). "Johnson, Sarah; "Actor chooses home birth shock horror"; Birth Wisdom; 6 December 2006". Sarahdoula.blogspot.com. נבדק ב-2014-07-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Millard, Rosie (2008) "Keith Allen: 'I get to do what I want'", The Times, 15 November 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444054305171  BNE: XX1601134  BnF: cb124714974 (data)  GND: 135775035  ISNI: 0000 0000 7824 9325  LCCN: n88169806  MusicBrainz: 74f549d5-6720-42d9-9977-8341ddda6059  NTA: 080415636  SUDOC: 033905231  VIAF: 62771935   WorldCat (עם VIAF): 62771935
קואליציית ג'מייקה

דגל ג'מייקה, כאשר השחור מייצג את הCDU/CSU, הצהוב את המפלגה הדמוקרטית החופשית והירוק את מפלגת הירוקים.
קואליציית ג'מייקה (בגרמנית: Jamaica coalition) הוא מונח בפוליטיקה הגרמנית המתאר קואליציה בין המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, המפלגה הדמוקרטית החופשית ומפלגת הירוקים.
המונח נובע מהעובדה שהצבעים הסמליים של המפלגות בקואליציה כזו - שחור עבור ה- CDU/CSU השמרנים, צהוב של ה- FDP הליברלי וירוק עבור המפלגה הירוקה, צבעים אלו הם גם צבעי הדגל של ג'מייקה, ולכן נקראת קואליציה שכזאת "קואליציית ג'מייקה".
היסטוריה

לאחר הבחירות הכלליות שנערכו ב-2005 קואליציית ג'מייקה הפכה לאפשרית מבחינה מספרית (כלומר, לממשלה שכזאת תהיה רוב בפרלמנט). לאחר שהמפלגה הדמוקרטית החופשית החליטה שלא לנהל מגעים עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האופציה היחידה שנשארה להם על השולחן היא קואליציית ג'מייקה. עם זאת, מפלגת הירוקים דחתה את ההצעות שקיבלה ולא הצטרפה לקואליציה שכזאת. בסופו של יום, באוקטובר 2005 הקימו CDU/CSU (השמרנים) ו-SPD (הסוציאל-דמוקרטים) קואליציה גדולה בעצמם.
ברמה המדינית, הודיעו הירוקים באוקטובר 2009 כי יתמכו בקואליציית CDU/FDP בחבל הסאר ואכן, לאחר מכן הוקמה לראשונה קואליציית ג'מייקה במדינה בגרמניה. הקמת הממשלה נבעה מרצונם של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בחבל הסאר להקים ממשלת מיעוט שתאלץ להישען על מפלגת השמאל הקיצוני, די לינקה. בסופו של יום, בינואר 2012 התפרקה הקואליציה. נכון ל-2021, הממשלה של שלזוויג-הולשטיין מתבססת על קואליציית ג'מייקה.
קואליציית ג'מייקה הפכה לאופציה בשנית ברמה הלאומית לאחר הבחירות הכלליות שנערכו ב-2017. לאחר שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית הודיעה כי פניה לאופוזציה, קואליציית ג'מייקה הפכה לקואליצייה האפשרית היחידה שאינה כוללת את מפלגת הימין הקיצוני, אלטרנטיבה לגרמניה. עם זאת, השיחות להקמת קואליציית ג'מייקה נכשלו לאחר שהדמוקרטים החופשיים פרשו מהשיחות והמגעים על הקמת ממשלה, ואמרו כי הסיבה להפסקת המגעים היא שלא נמצא פשרה בעניין מדיניות ההגירה והאנרגיה של הממשלה שתוקם.
ראו גם

דגל ג'מייקה
פוליטיקה של גרמניה
מפלגות בגרמניה
הערות שוליים

↑  Harding, Luke (20 בספטמבר 2005). "New election looms as Greens reject Merkel". The Guardian. London. נבדק ב-5 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Zuvela, Matt (6 בינואר 2012). "One-of-a-kind coalition falls apart in German state". Deutsche Welle. נבדק ב-15 במרץ 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Herrmann, Gunnar (8 במאי 2017). "All signs point to Jamaica coalition". Süddeutsche Zeitung (בגרמנית). נבדק ב-9 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  C, J (24 בספטמבר 2017). "Germany's exit polls point to big losses for the two main parties". The Economist. Berlin. נבדק ב-24 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shalal, Andrea (24 בספטמבר 2017). "German Social Democrats vow to rebuild in opposition after election drubbing". Reuters. Berlin. נבדק ב-24 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Oltermann, Philip (20 בנובמבר 2017). "German coalition talks collapse after deadlock on migration and energy". The Guardian. נבדק ב-20 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
קליף קרלייל

| --- | --- |

קליף קרלייל
 לידה:  6 במאי 1903 ארצות הברית טיילורסוויל, קנטקי, ארצות הברית
 פטירה:  5 באפריל 1983 (בגיל 79) ארצות הברית לקסינגטון, קנטקי, ארצות הברית
 שם לידה:  קליפורד קרלייל
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1919–1960 (כ־41 שנים)
 עיסוק:  זמר, מוזיקאי
 סוגה:  קאנטרי, בלוז
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  דקה רקורדס 
 
קליף (קליפורד) קרלייל (6 במאי 1903 – 5 באפריל 1983) היה מוזיקאי קאנטרי ובלוז, זמר וכותב שירים אמריקאי. הוא היה אחיו של כוכב מוזיקת הקאנטרי ביל קרלייל.
קרלייל זכה לפרסום לאחר מותו ב-2017 לאחר ששירו הופיע במשחק מחשב.
ביוגרפיה

קרלייל נולד בטיילורסוויל, קנטקי ובגיל 16 החל להופיע שם עם בת דודתו ליליאן טרוקס. לאחר נישואיה של טרוקס חדלו השניים להופיע יחד, וקרלייל החל לנגן עם הגיטריסט ווילבר בול. השניים טיילו תכופות ברחבי ארצות הברית כשניגנו בוודוויל ובאולמות קרקס בשנות ה-20.
ב-1930 ניגנו קרלייל ובול לראשונה בתחנת הרדיו של לואיוויל שבקנטקי, WHAS-AM, והפכו למפורסמים. אחיו של קליף, ביל, הפך לגיטריסט שלו לאחר עזיבתו של בול ב-1934. במהלך שנות ה-30, קרלייל הוציא לעיתים קרובות שירים עם קונוטציות מיניות.
בשנות ה-60, הוציאו שלישיית "The Rooftop Singers" גרסת כיסוי למנגינה שלו "Tom Cat Blues"; בעקבותיו, קרלייל ובאל ערכו כמה הופעות איחוד יחד.
ב-5 באפריל 1983 מת קרלייל בגיל 79 בלקסינגטון, קנטקי.
מורשתו

השיר "Goin' Down The Road Feelin' Bad" של קרלייל משנת 1933 מופיע במשחק הווידאו "Getting Over It with Bennett Foddy" משנת 2017.
רוזינה ליפי

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1956 (בת 68) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שם עט:  Rosina Lippi 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן רומנטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 פרסים והוקרה:  פרס קרן המינגוויי פן (1999) 
 rosinalippi.com
 
רוזינה ליפּי-גרין (באנגלית: Rosina Lippi-Green; נולדה ב-14 בינואר 1956) היא סופרת ובלשנית אמריקאית.
ביוגרפיה

ליפי-גרין נולדה בשם רוזינה ליפי בשיקגו, למשפחת מהגרים ממוצא אירופאי מגוון. אביה היה מהגר איטלקי.
ליפי-גרין למדה במכללה למורים בפורארלברג שבאוסטריה. היא בעלת תואר דוקטור בבלשנות מאוניברסיטת פרינסטון ולימדה בלשנות משך 12 שנים.
את עבודתה הבלשנית היא מפרסמת בשמה המלא, ואת הספרות היפה פרי עטה היא מפרסמת בשם הולדתה. בנוסף היא מפרסמת רומנים היסטוריים תחת שם העט שרה דונאטי.
ספרה "נחלה" (Homestead) תורגם לעברית בשנת 2010 על ידי אמיר צוקרמן, יצא לאור בסדרת ספריה לעם בהוצאת עם עובד, וזכה לשבחי המבקרים.
קייט שופן

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1850 סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית 
 פטירה:  22 באוגוסט 1904 (בגיל 54) סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Katherine O'Flaherty 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות קאלווארי 
 מקום מגורים:  Kate Chopin House 
 חתימה:   
 
קייט שופן (באנגלית: Kate Chopin;‏
8 בפברואר 1850 - 22 באוגוסט 1904) הייתה סופרת ומתרגמת אמריקאית.
תולדות חייה

קייט שופן נולדה בשם קתרין או'פלהרטי בסנט לואיס מיזורי. אביה היה איש עסקים מצליח, ולאמה היו קשרים חברתיים ומשפחתיים בקהילה הקריאולית-צרפתית.
ב-1855, כשהייתה קייט בת חמש, נשלחה ללמוד בבי"ס קתולי Sacred Heart Academy. אחרי זמן קצר נהרג אביה בהתמוטטות גשר. לאחר מותו קייט חייתה עם אמה, סבתה ואם-סבתה, שלושתן אלמנות. היא הייתה קרובה לאם-סבתה שדיברה איתה צרפתית בלבד. היא קראה בהתלהבות סיפורי עם, שירה, רומנים, אלגוריות דתיות ועוד. בין הסופרים האהובים עליה היו סר וולטר סקוט וצ'ארלס דיקנס.
ב-1863 מתה אם-סבתה, וכן מת אחיה למחצה ג'ורג', שהיה חייל הקונפדרציה. קייט הפסיקה את לימודיה ושקעה יותר בעולם של ספרים. ב-1865 חזרה קייט ללמוד בבית־ספר Sacred Heart Academy, וסיימה את לימודיה ב-1868. היא לא התבלטה בלימודיה, אך הצטיינה כמספרת מעשיות.
קייט הופיעה בחברה הגבוהה בסנט לואיס, היא הייתה ידועה בזכות שנינותה, והקדישה את זמנה למוזיקה. כשהייתה בטיול בניו אורלינס לואיזיאנה, הכירה והושפעה מאשה עצמאית שהייתה זמרת ושחקנית. חוויותיה בניו אורלינס היוו את הבסיס של "Emancipation: A Life Fable". בתקופה זו התחילה להטיל ספק בסמכותה של הכנסייה הקתולית.
היא הכירה את אוסקר שופן, איש הקהילה הקריאולית בסנט לואיס. הם התחתנו ב-1870, ובילו את ירח הדבש שלהם בגרמניה, שווייץ וצרפת, עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה הם נאלצו לחזור לאמריקה.
קייט ואוסקר חיו בניו אורלינס במשך 10 שנים, הוא היה מתווך בעיסקי כותנה. אוסקר היה בעל סובלני יחסית לסטנדרטים שהיו נהוגים באותה תקופה, הוא העריץ את אופייה המיוחד, ועודד את עצמאותה. קייט ילדה חמישה בנים ובת, והמשיכה להיות מעורבת בחיי החברה בעיר. עצמאותה הלכה וגברה, היא הייתה מטיילת בעיר ללא לווי, באופן שהיה חסר תקדים. היא הייתה עדה לעימותים על רקע גזעני, ולהתנכלויות לשחורים בעיר.
ב-1879 כשלו עסקיו של אוסקר, והם נאלצו לעבור לקלוטרויל לואיזינה, שם ניהלו מטעים ובית מסחר. כאן ספגה הרבה מהנושאים ששימשו רקע לכתיבתה מאוחר יותר.
אוסקר מת ב-1882 מקדחת הביצות, וקייט נשארה עם חוב של 12,000$. היא ניסתה להמשיך לנהל את המטעים בעצמה, אך ללא הצלחה. האלמנה הצעירה עוררה עניין ורכילות בעיר, במיוחד כשהיה לה רומן סוער עם בעל חווה עשיר.
לאחר הפצרות רבות של אמה, חזרה קייט עם ילדיה ב-1884 לסנט לואיס והשתקעה שם, שנה אחרי כן מתה אמה. קייט סבלה מהתמוטטות עצבים, ורופא יעץ לה לכתוב כדי להרגע. היא קיבלה את עצתו וגילתה מחדש את כישוריה כמספרת סיפורים.
ב-1889 פורסמו הסיפורים הראשונים שלה, אחרי שנה פרסמה את הרומן הראשון "At Fault". בסיפוריה הקצרים היא הושפעה מהסופר הצרפתי בן התקופה גי דה מופאסאן. קייט כתבה סיפורים קצרים, מאמרים, ותרגומים שהופיעו בכתבי עת שונים.
ב-1899 הופיע הרומן השני שלה "היקיצה" ("The Awakening"), הספר התקבל בביקורתיות רבה על חוסר המוסר שבו, והתעלמות מערכו הספרותי. זו יצירתה הידועה ביותר, מסופר בה על אישה שאינה מרוצה מתפקידה כרעיה וכאם, ומגלה את המיניות שבה. הספר תורגם לעברית בידי מירי קרסין וראה אור בהוצאת כתר בשנת 2010.
ההתייחסות לרומן ריפתה את ידיה, היא המשיכה לכתוב ולפרסם בכתבי עת בעיקר סיפורים קצרים, אך בקצב איטי יותר. ב-1904 התמוטטה בעת ביקור בתערוכה העולמית של סנט לואיס, היא מתה יומיים אחר כך בגיל 54.
לקריאה נוספת

Harold Bloom, Kate Chopin, Chelsea House Publishers, 1987 (הספר בקטלוג ULI)
Marilyn Hoder-Salmon, Kate Chopin's The Awakening: Screenplay as Interpretation, University Press of Florida, 1992 (הספר בקטלוג ULI)
Emily Toth (ed.), Per Seyersted (ed.), Cheyenne Bonnell (ed.), Kate Chopin's Private Papers, Indiana University Press, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
Nancy A. Walker, The Awakening: Complete Authoritative Text with Biographical, Historical, and Cultural Contexts, Critical History, and Essays from Contemporary Critical Perspectives, Bedford/St. Martin's, 2000 (הספר בקטלוג ULI)
Bonnie James Shaker, Coloring Locals: Racial Formation in Kate Chopin's Youth's Companion Stories, University of Iowa Press, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
Heather Ostman, Kate Chopin and Catholicism, Palgrave Macmillan, 2020 (הספר בקטלוג ULI)
קאהי אסטיאני

קאהי אסטיאני (בגאורגית:  კახი შალვას ძე ასათიანი‏; 1 בינואר 1947 – 20 בנובמבר 2002) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת קשר בקבוצת דינמו טביליסי ובנבחרת ברית המועצות.
ביוגרפיה

קאהי אסטיאני גדל במחלקת הנוער של המועדון דינמו טביליסי. בגיל 18 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, בה שיחק את כל שנות הקריירה שלו. בגיל 28 נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגלל פציעה.
בשנת 1968 זומן אסטיאני לנבחרת ברית המועצות. היה בסגל הנבחרת ליורו 1968, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בטורניר. לעומת זאת, במונדיאל 1970 לקח חלק בכל ארבעת משחקי הנבחרת בטורניר, והבקיע במהלכו שער אחד (במשחק מול בלגיה).
לאחר הפרישה ממשחק פעיל עבד בצוות הניהול של דינמו טביליסי. בשנת 1987 אימן במשך כמה חודשים את הקבוצה. בהמשך עבד במשרד הספורט של גאורגיה. בתחילת שנות 2000 התמנה לסגן נשיא חברת תעופה גאורגית.
קאהי אסטיאני נרצח ביריות ליד ביתו בטביליסי ב־20 בנובמבר 2002, במה שנראה כחיסול פלילי. רצח שלו לא פוענח עד היום. נקבר בפנתאון סבורתלו.
קלייר קוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1975 (בת 48) פטרבורו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון 
 בן או בת זוג:  טום ווהן לאולור 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלייר קוקס (באנגלית: Claire Cox; נולדה ב-19 בדצמבר 1975) היא שחקנית בריטית. בין השאר הופיעה בסדרות הטלוויזיה "The Last Salute", "בשר טרי", "ספוקס", "וולנדר" ו"ג'יימסטאון".
ביוגרפיה

קוקס סיימה תואר BA במשחק בבית הספר Central School of Speech and Drama. אחרי סיום הלימודים הופיע בתפקיד פרדריקה ארמפלד במחזמר "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים שהועלה בתיאטרון הלאומי בכיכובה של ג'ודי דנץ'.
אחר כך הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית ושיחקה עם הלהקה במשך שלוש עונות. קוקס גילמה את פורשה בהפקה של אדוארד הול למחזה "יוליוס קיסר". על הופעתה זו זכתה בפרס איאן צ'ארלסון. היא חזרה להופיע עם הלהקה בעונת "תור הזהב הספרדי". עוד בתיאטרון שיחקה קוקס במחזות "משרתם של שני אדונים", "The Voysey inheritance" (התיאטרון הלאומי), "הנרי החמישי" (מנצ'סטר רויאל אקסצ'נג'), "The White Devil" (בתיאטרון The Chocolate Factory), "הכבוד של וינסלו" (תיאטרון רוז בקינגסטון), "מקבת'" (הגלוב), ו-"Accolade".
בקולנוע שיחקה קוקס בסרטים "השחקן הראשי", "משחקי נוכלים", ו"לות'ר". הופעותיה בטלוויזיה כוללות תפקידים בסדרה "The Last Salute", במיני-סדרה "Every woman knows a secret", בפרק בסדרה "A Touch of Frost", במחזה "Your Mother Should Know", בסדרות "ספוקס", "וולנדר", "פוארו", "בשר טרי", ו"ג'יימסטאון".
ביוגרפיה > חיים אישיים

קוקס נשואה לשחקן טום ווהן-לולור.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  | The Choir | אינתה קאוונדיש | מיני-סדרה |
| 1996 | השחקן הראשי | The Leading Man | סרנה |  |
| 1997 | משחקי נוכלים | Shooting Fish | פלוס |  |
| 1999 |  | Every Woman Knows a Secret | בת' | מיני-סדרה |
| 1999 |  | Always and Everyone | מרי הולט | סדרת טלוויזיה |
| 1998–1999 |  | The Last Salute | קתרין היסמן | סדרת טלוויזיה |
| 2000 |  | Blue Murder | ג'ני | סרט טלוויזיה |
| 2003 | החקירות של המפקח לינלי | The Inspector Lynley Mysteries | סידני | בפרק "A Suitable Vengeance" |
| 2003 |  | Luther | קתרינה פון בורה |  |
| 2004 |  | Between Us | אמא של אמנדה | סרט קצר |
| 2004 |  | Little Scars | סאם |  |
| 2006 |  | The Afternoon Play | ג'סיקה | בפרק "Your Mother Should Know" |
| 2006 | המלחמה של פויל | Foyle's War | אלסי ג'נקינס | בפרק "Bad Blood" |
| 2006 |  | The Gil Mayo Mysteries | קרוליין לת'רברידג' | מיני-סדרה |
| 2006 |  | The Bill | פיונה בלייקסטון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2003, 2006 | הולבי סיטי | Holby City | ונשיה ג'יין / די פאר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2004, 2006 |  | A Touch of Frost | ג'ולי בראון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2007 |  | War Hero | האחות | סרט קצר |
| 2007 |  | Wishbaby | האומנת |  |
| 2007 | ספוקס | Spooks | מגריט | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2010 | וולנדר | Wallander | איבון | בפרק "The Fifth Woman" |
| 2010 | חדר מיון | Casualty | ליזה קופסון | בפרק "Past Lives" |
| 2008, 2012 | רופאים | Doctors | לורן ג'יימסון / לוטי קרוקר | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) |
| 2013 | פוארו | Poirot | דורותיאה ג'ארו | בפרק "Elephants Can Remember" |
| 2016 | בשר טרי | Fresh Meat | מגדה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2017–2019 | ג'יימסטאון | Jamestown | טמפרנס יארדלי | סדרת טלוויזיה |
| 2019 |  | Agatha Raisin | קרול וית'רספון | בפרק "The Haunted House" |
| 2020 |  | What Will You Do Now, John? | אן | סרט קצר |
הערות שוליים

↑  "The IFTA Awards 2013". 10 בפברואר 2013. נבדק ב-9 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350463305171  PLWABN: 9810683512505606  GND: 1062328582  ISNI: 0000 0004 3075 2713  LCCN: no2007106372  VIAF: 9632220   WorldCat (עם VIAF): 9632220
צבי הירש קלישר

| --- | --- |
הרב צבי הירש קלישר
הרב צבי הירש קלישר
 לידה:  24 במרץ 1795 ח' בניסן תקנ"ה ממלכת פרוסיה (1750-1801) לשנו, פרוסיה 
 פטירה:  16 באוקטובר 1874 (בגיל 79) ה' בחשוון תרל"ה הקיסרות הגרמנית טורון, פרוסיה, גרמניה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה
 תקופת הפעילות:  ? – 16 באוקטובר 1874 
 תחומי עיסוק:  ארץ ישראל, גאולה, התנגדות לרפורמים, חידוש עבודת הקורבנות
 רבותיו:  רבי יעקב מליסא  רבי עקיבא איגר
 חיבוריו:  אמונה ישרה, דרישת ציון, צבי לצדיק
 צאצאים:  Alfred Christlieb Kalischer 
 
הרב צבי הירש קלישר (ח' בניסן תקנ"ה, 1795 – ה' בחשוון תרל"ה, 16 באוקטובר 1874), היה רב שנמנה עם מבשרי הציונות ונודע בעיקר בתמיכתו ברעיון העלייה לארץ ישראל וחידוש ההתיישבות בה. רעיונותיו שימשו בסיס להקמת תנועת חובבי ציון. היה תלמידו המובהק של רבי עקיבא אייגר. מלבד גדולתו בתורה, היה בעל השכלה רחבה בתחומים רבים.
הרב קלישר ביסס את תפיסותיו על פרשנות מסורתית למציאות מודרנית אותה הבין היטב, ובהתאם קרא לפעולה יזומה והאמין כי "מעט מעט תבוא גאולת ישראל". לפי תפיסתו, ההתיישבות בארץ וקיום המצוות התלויות בה יהיו השלב הראשון בגאולה האלוהית. את רעיונותיו העלה על הכתב בספריו ובמאמריו בעיתונות העברית וכן בפגישותיו עם מנהיגי ציבור יהודים ברחבי אירופה. בספרו דרישת ציון שראה אור ב-1862 קרא לעלייה לארץ ישראל, ולחידוש עבודת הקורבנות.
חייו ומפעליו > שנותיו הראשונות

נולד לרב שלמה קלישר ורחל ב-1795 בעיירה ליסה במערב פולין, בחבל פוזנה, שעברה לאחר חלוקת פולין לשלטון פרוסיה. למד תורה מפי ראש הישיבה בליסה, רבי יעקב לורברבוים ואחר כך נסע לפוזנה והיה תלמידו של רבי עקיבא איגר. בנוסף להשכלתו התורנית רכש השכלה גם בספרות הפילוסופיה והקבלה. היה בקי בספרי הפילוסופים העברים של ימי הביניים וקרא גם ספרי פילוסופיה של דיקארט, שפינוזה, משה מנדלסון וקאנט. לאחר חתונתו היה סמוך על שולחן חותנו בטורון ועסק בלימוד תורה. ב-1825, בגיל 29, התמנה לרב ודיין בעיר טורון, ושימש בתפקיד זה ללא שכר במשך עשרות שנים. כל אותן שנים התפרנסה משפחתו מחנות קטנה שניהלה אשתו. כמו רבו, רבי עקיבא איגר, נאבק גם הוא במשכילים הקיצונים וברפורמים הראשונים.
חייו ומפעליו > פעילות ציבורית

תחילת פעילותו הציבורית של הרב קלישר למען ארץ ישראל הייתה בשנת 1836, כאשר פנה במכתב למאיר אנשל רוטשילד (בנו הבכור של מייסד שושלת רוטשילד) בבקשה שיסייע ברכישת ארץ ישראל מאת הפחה המצרי תוך ניצול ההזדמנות "אשר מדינת ארץ ישראל איננו תחת דשלטון מלך אדיר כהיותו בימי קדם". במכתב זה ביטא לראשונה את עיקרי השקפתו על גאולת ישראל בדרך הטבע וללא המתנה להתערבות ניסית ועל החובה לחדש את עבודת הקרבנות בהר הבית. דברי האיגרת היוו גרעין לפרקי הספר "דרישת ציון" שנכתב בשנים אחר כך ופורסם 25 שנה מאוחר יותר. בשנת 1839 פנה הרב קלישר גם למשה מונטיפיורי בבקשה דומה.
בשנים אלו ניהל הרב קלישר חלופת מכתבים עם רבו, רבי עקיבא איגר וכן עם רבנים נוספים בעניין חידוש עבודת הקרבנות. חלופת מכתבים זו פורסמה בהמשך בספרו "דרישת ציון".
ב-1843 פרסם את הקונטרס "אבן בחן" שהוא חלק מספרו "מאזניים למשפט" שיצא לאור מאוחר יותר. באותה שנה יצא לאור גם חלקו הראשון של ספרו "אמונה ישרה" הכולל את השקפותיו על התורה, הפילוסופיה והקבלה. פרסום חלקו השני של הספר התעכב עד לשנת 1870 בשל הפעילות בעניין ארץ ישראל.
לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-19 ניהל חלופת מכתבים עם מונטיפיורי בעניין יישוב ארץ ישראל. ב-1859 הגיע לטורון הדרשן רבי נתן פרידלנד תלמידו של רבי יוסף זונדל מסלנט. הרב פרידלנד אחז גם הוא ברעיונות דומים לרב קלישר והם החלו לפעול יחד להגשמת חזונם. ב-1860 כינס הרב קלישר ועידה למען יישוב ארץ ישראל בעיר טורון בהשתתפות רבנים חשובים וביניהם ידידו הרב אליהו גוטמכר. בעקבות ועידה זו הוקמה בפרנקפורט חברה ליישוב ארץ ישראל, ארגון מעשי ראשון למען פעילות למימוש יישוב ארץ ישראל. ב-1861 עמדו הרב קלישר ובנו רבי יהודה לייב בראש הוועד בטורון שאסף כספים למען בניין בתי מחסה לעניי ירושלים.
בשנת 1862 פרסם הרב קלישר את חלקו השלישי של ספרו, וקרא לו בשם "דרישת ציון". חלק זה עסק בגאולת ישראל, במצוות יישוב הארץ ובחידוש עבודת הקרבנות. עוד קודם לכן שלח הרב קלישר את כתב היד של הספר לרבי אליהו גוטמכר שהיה גם הוא מתלמידיו של רבי עקיבא איגר. הרב גוטמכר שהיה מקובל וצדיק התווכח עמו בסוגיית הקרבנות אך הסכים עמו בעיקרי הדברים. את חילופי הדברים ביניהם הדפיס הרב קלישר בספר. מאז נעשה הרב גוטמכר לתומך נלהב של רעיון יישוב הארץ וגאולה בדרך הטבע, ועמד לימין הרב קלישר בכל פעולותיו למען יישוב הארץ.
לאחר פרסום הספר הרבה הרב קלישר לנסוע באירופה, במטרה לקבל תמיכת רבנים ואישים יהודיים ברעיונותיו. הוא השפיע על חברת כל ישראל חברים לתמוך בפיתוח החקלאות בארץ ישראל ולייסד את בית הספר החקלאי מקוה ישראל. מייסד בית הספר קרל נטר אף הזמינו להיות חבר בהנהלת המוסד, אך הדבר לא יצא לפועל. בשנת 1868 הגיש קלישר לנפוליון השלישי הצעה מפורטת ליישוב ירושלים ולשימור עם ישראל בארץ הקודש. הוא גם התכתב עם מייסד תנועת המזרחי, הרב יצחק יעקב ריינס, וחיזק אותו בדרכו הציונית.