stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם
היסטוריה

עד אמצע שנות ה-70, לא היו בישראל מסגרות טיפוליות נאותות לילדים על הרצף האוטיסטי, והרשויות נהגו לאשפז ילדים על הרצף במחלקות סגורות בבתי החולים הפסיכיאטריים או לשלב אותם במסגרות לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. ילדים אחרים על הרצף נותרו בבית, כל הזמן, בהיעדר מסגרות ייעודיות עבורם. במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר התקיימה מסגרת קטנה עבור ילדים על הספקטרום שלא הספיקה לכל הצרכים.
בתחילת 1974 התארגנו הורי ובני משפחות של הילדים על הרצף האוטיסטי, והקימו את אלו"ט במטרה ללחוץ על המדינה להשקיע משאבים בהקמת מסגרות ייעודיות לילדים ובוגרים אוטיסטים, במיוחד למתבגרים. ההורים פנו ללאה רבין, אשר נרתמה לפעילות למען הילדים בעזרה בהקמת אלו"ט, ובקידום הילדים על הרצף האוטיסטי בישראל. מאז הקמתה, שימשה רבין כיו"ר האגודה ותרמה לפעילותה, וכן להשגת תורמים נכבדים למימון הפעילות. האגודה עסקה בראשיתה באיתור משפחות לילדים על הרצף האוטיסטי כדי להביא להכרה ציבורית.
בשנת 1977 הקימה העמותה את בית הספר יחדיו, הראשון מסוגו בישראל לילדים אוטיסטים, המהווה דוגמה לבתי ספר אחרים שקמו אחריו ברחבי ישראל. כיום אף קיימים בתי ספר במתחמים משולבים לילדים מהחינוך הכללי וילדים אוטיסטים, כגון מתחם נעמן, בו שוכנים בכפיפה אחת בית ספר ממלכתי רגיל - "גוונים", בית ספר ללקויי למידה ברמות שונות ומורכבות - "גלים", ובית ספר לילדים ובוגרים אוטיסטים מכיתה א' ועד גיל 21- "חורשה", שהצטרף למתחם בשנת 2002.
עם פרישתה של רבין מראשות האגודה, מילאה את מקומה ליאורה אביגדורי, שהייתה ממקימי אלו"ט. אביגדורי הגבירה את פעולותיה למען אנשים אוטיסטים והפכה זאת למפעל חיים, עקב אסון אישי שאירע במשפחתה. ב-25 בינואר 1980 נמצאה ביערות הכרמל, גופת בנה עופר אביגדורי (אובחן כאוטיסט) כאשר הוא חבוק ברוצחו, אביה יוסף ברניצקי. ההנחה הייתה כי הסב רצח את נכדו, ולאחר מכן שם קץ לחייו. על שמו של עופר אביגדורי הוקם ברמת השרון כפר עופרים, המיועד לבוגרים אוטיסטים ומשמש להם בית לכל החיים, המאפשר חיים של כבוד לכל חבר, תוך שאיפה להביא למימוש את מלוא הפוטנציאל שלו לתפקוד עצמאי, ולמעורבות מרבית בעבודה ובתעסוקה. בועז אביגדורי, בעלה של ליאורה, הקים ומרכז את אגודת ידידי בית ספר "עופר" לאוטיסטים בחיפה, גם הוא על שם בנם.
לאור התרחבות פעילות החברה ולצורכי יעול פעילותה בשנת 2012 הוקמה מערכת ERP מתוצרת אביב פתרונות מתקדמים
מסגרות שהוקמו על ידי אלו"ט למען האוטיסטים > בתי ספר

בית הספר הראשון שהוקם היה "יחדיו". עם השנים הוקמו בתי ספר מיוחדים לילדים נוספים על הרצף האוטיסטי. כן נפתחו כיתות לילדים אוטיסטים בבתי ספר בחינוך הרגיל והן קרויות "כיתות תקשורת".
מסגרות שהוקמו על ידי אלו"ט למען האוטיסטים > בתים לחיים

"בית לחיים" הוא מסגרת דיור למתבגרים ובוגרים אוטיסטים, המוקמת בתוך מקומות יישוב ובסמוך אליהם, מתוך כוונה לשלב אותם בקהילה מחד, ולהביא את הקהילה ליתר מודעות לאוטיזם ולצרכיהם המיוחדים מאידך. בחירת דיירי הבית נעשית בהליך מבוקר ומחושב, על מנת להבטיח התאמה מלאה של הדיירים לבית, ובינם לבין עצמם. מעבר למגורים עצמם, דואג צוות הבית לדיירים, למסגרת יום חינוכית או תעסוקתית המותאמת לגילם.
כפר עופרים, הבית לחיים הראשון, הוקם ברמת השרון בשנת 1988 עבור 36 דיירים הגרים בו לכל ימי חייהם, ונקרא כך על שם עופר אביגדורי. אחזקת הבית מומנה עם הקמתו על ידי משרד הבריאות. כיום ממומנת אחזקת הבית על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים. בשנת 2010 מונה הבית 72 דיירים.
בירושלים מופעלים על ידי אלו"ט מספר בתים לחיים, ביניהם בית גנים, בית אור, ובית אביב.
נכון לשנת 2014, מפעילה אלו"ט עוד 17 בתים לחיים: אלו"ט אבן יהודה, אלו"ט באר שבע, אלו"ט בית הקרן בראשון לציון, אלו"ט בית פרי ברעננה, אלו"ט בית שחר בראשון לציון, בית לאה רבין בחולון, בית גורדוס-חופים בקריית אתא, בית ספרא בכרמיאל, אלו"ט נווה רבקה בנס ציונה, אלו"ט פרדס חנה, בית אביב ברמת אשכול בירושלים, בית ארזים בירושלים, גבעת ברנר בקיבוץ גבעת ברנר, בית בתל אביב ובית הוורדים בשפרעם המיועד לאוטיסטים מהמגזר הערבי.
מסגרות שהוקמו על ידי אלו"ט למען האוטיסטים > אלוטפים

אלוטף היא מסגרת לילדים אוטיסטים בגיל הרך, אשר נחיצותה קיבלה דחיפות עם התקדמות היכולות לאבחן אוטיזם בגיל מוקדם ביותר. האלו"טפים הם מעונות יום שיקומיים המופעלים בהתאם לחוק "מעונות יום שיקומיים, ה"תש"ס-2000", ומתוקצבים על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים ומשרד הבריאות. מספר הילדים במעון קטן יחסית, ואילו מספר אנשי הצוות גדול וכולל גננות מקצועיות ואנשי מקצוע פרא-רפואי כגון: פסיכולוגים קליניים, קלינאי תקשורת, מרפאים בעיסוק, מטפלים בתנועה ובמוזיקה ועוד.
בשנת 2014 קיימים אלוטפים בצריפין, כפר סבא, פתח תקווה, הרצליה, רחובות, חולון, ראשון לציון, נתניה, באר שבע, מודיעין וירושלים.
מסגרות שהוקמו על ידי אלו"ט למען האוטיסטים > אלו"טבע

אלו"טבע הוא כפר נופש כפרי הצמוד לכרמיאל מצפון, ומכיל שבעה בתי נופש (צימר). הכפר מתאים במיוחד לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים: הנגשה מלאה לכיסאות גלגלים, וסגירה הרמטית המונעת מאוטיסטים לברוח, ומקנים הרגשה בטוחה במיוחד למשפחותיהם. בכפר מתקני משחקים, בריכת שחייה, וחדר סנוזלן.
בכפר מתקיימים נופשונים מיוחדים (בדרך כלל בחגים) לבעלי צרכים מיוחדים; בשאר ימות השנה, גם משפחות ללא צרכים מיוחדים יכולות לנפוש במקום ובכך לתרום לעמותה.
הערות שוליים

↑  תקנון (סעיף 7), באתר אלו"ט
↑  ABA Method - שיטת ABA
↑  דיאנה לרנר, מרכז טיפול לילדים שקועים בהזיות, מעריב, 12 בינואר 1970
שמעון פינס, הטיפול ב"תל השומר" - בתנאים קשים אך בשיטות חדשניות, דבר, 22 באפריל 1970

למרכז לילדים אוטיסטים, מעריב, 16 בינואר 1970
↑  נאוה איזין, הילדים האחרים, דבר, 13 במאי 1974
↑  פגישת אגודת אלו"ט, דבר, 22 בדצמבר 1974
↑  עליזה ולך, לא עוד דחויים, דבר, 8 בפברואר 1978
↑  מתחם נעמן - המתחם בו שכן המוסד החינוכי "נעמן", סמוך לקיבוצים כפר מסריק ועין המפרץ
↑  קרני עם-עד, כשמכירים יותר פוחדים פחות, mynet - קיבוץ
↑  על השמיכה שכבו החובקים, מעריב, 27 בינואר 1980; המשך
↑  "עמותת אלו"ט". מעשים טובים. אורכב מ-המקור ב-2017-03-30. נבדק ב-2017-03-28.
↑  הודעות כלליות, אלוט השלימה פרויקט ERP עם אביב פתרונות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 באפריל 2012
↑  כיתות לתלמידים על הרצף האוטיסטי, באתר משרד החינוך
↑  דליה פלג, בית לאוטיסטים, מעריב, 2 בינואר 1986
↑  חוק מעונות יום שיקומיים, באתר "מקום מיוחד"
עופר אביגדורי
כפר עופרים, בית לחיים ברמת השרון
כפר הנופש אלו"טבע
אל-אחוואט

| --- | --- |

 מידות
 שטח:  30 דונם 
 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברזל 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  אדם זרטל 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°29′14″N 35°05′38″E﻿ / ﻿32.487149°N 35.093808°E﻿ / 32.487149; 35.093808
  (למפת הכרמל מוגדלת) אל-אחוואט(למפת הכרמל רגילה) אל-אחוואט(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-אחוואט(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אל-אחוואט
 
מראה מהאוויר של אל-אחוואט ושטחי החפירה. ניתן לראות את החומה הגלית המקיפה את העיר
אל-אחוואט הוא אתר ארכאולוגי מתקופת הברזל א', היא "תקופת ההתנחלות" של שבטי ישראל בארץ כנען. האתר ממוקם במדרון המערבי של הרכס עליו בנוי היישוב קציר, מדרום לכביש נחל עירון (ואדי עארה) בצפון-מערב השומרון.
שם האתר

מובן שם האתר הוא "הקירות", "החומות", או "חצרות" בעגה מקומית.
זיהוי האתר

הארכאולוג אדם זרטל מאוניברסיטת חיפה סבור כי מדובר באתר מקראי: מיקומה של חרושת הגויים, מקום מושבו של סיסרא, שר הצבא של יבין מלך חצור. הסימוכין להשערה זו הם, שמבנה האתר הוא ייחודי במינו. ייתכן שנבנה על ידי השרדנה, אחד משבטי גויי הים. המועד המשוער לבנייתו (1160–1150 לפנה"ס לדעת זרטל) תואם את המועד המשוער להגעת גויי הים לארץ ישראל וכן את מועד המלחמה בין ברק בן אבינועם וסיסרא בנחל קישון, המרוחק כ-14 ק"מ מהמקום. לפי הערכתו של זרטל, מוצאו של סיסרא הוא גם מגויי הים – כנראה מהאי סרדיניה שבאיטליה. זרטל הציע כי קבוצה של גויי ים שישבו בצפון השרון נלחמו עם הישראלים על השליטה בעמק יזרעאל, צומת דרכים וחוליית הקשר בין השומרון לגליל, שני המוקדים של ההתנחלות הישראלית בתחילת תקופת הברזל.
הארכאולוג ישראל פינקלשטיין טוען כי הערכתו של זרטל אינה מבוססת די הצורך מבחינה כרונולוגית כדי להגיע לרזולוציה כזו. לדעת פינקלשטיין, בהשוואה לממצא קרמי וסינכרונים עם תיארוך פחמן-14 מאתרים אחרים (בעלי מכלול קרמי דומה), האתר מאוחר בכ-100 שנה מהערכתו של זרטל. עוד טוען פינקלשטיין שהחומות/קירות המאסיביים שבאתר (אלה המיוחסים לתרבות הנוראגית) נבנו בתקופה הרומית על גבי שרידי האתר מתקופת הברזל, ולמעשה מדובר בשתי שכבות נפרדות שאין לקשור ביניהן.
מבנה האתר

האתר היה מוקף חומה רחבה יחסית שאינה ישרה ובנויה גלים גלים. שטחו כ-30 דונם וצורתו מלבנית. האתר נמצא בחורש טבעי. מקורות המים הקרובים הם מעיינות דרומית לערערה. האתר קרוב לדרך הים המקראית. האתר היה מיושב רק כ-50 שנה. לאתר אין מקבילות בארץ ישראל, מלבד ארבעה אתרים קטנים דומים ליד כרם מהר"ל.
חלקי האתר שנחפרו הם:
שער העיר – בחלק הצפוני ביותר של החומה. לפני השער הייתה כיכר משולשת.
בית המושל – מבנה שמידותיו כ-22 על 15 מ', הבנוי קירות עבים במיוחד (2 מ' ברוחב).
אזור המגורים – החדרים והתאים ניגשים אל ובנויים עם החומה, ונבנו וחיו יחד איתה.
מבנה גדול וכן תאים בנויים לאחסון. ראוי לציון מיוחד תנור ששימש כנראה לחימום עפרות ברזל (אבל לא להתכה).
ייחודו של האתר

חוקרי האתר מתארים כך את המבנים המיוחדים שנמצאו באתר: "באתר נמצאו ארבעה "מסדרונות" – קורידורים, שנבנו בתוך חומת העיר כשפתחם מופנה אל שטח העיר. יש שוני ביניהם (שלושה ישרים ואחד סגלגל) אך שווה לכולם עצם התופעה והעובדה שלא נמצאה להם פונקציה ברורה. תופעה נוספת הן בקתות אבן מעוגלות ומקורות בשיטת "הכיפה המדומה". אחת מאלה נמצאה בתוך העיר ובמיקום סטרטיגרפי ברור המתארך אותה לתקופת הקיום של המקום – ראשית תקופת הברזל 1 (לערך 1220–1170 לפנה"ס). בקתות דומות ידועות גם מהתקופות הרומית והביזנטית, אך נראה שאלה השייכות לעיר נבנו בתקופת הברזל."[דרוש מקור: מהיכן הציטוט?]
הקשר עם סרדיניה

קיים דמיון בין המבנים שנמצאו באתר לבין כ-7,000 מבנים דומים בסרדיניה, המכונים נוראגים. בחפירות השתתפו קבוצות מאוניברסיטת קליארי בסרדיניה. לאור ההנחה שקיים קשר בין האדריכלות הנוראגית לבין המבנים שהתגלו באל-אחוואט, הועלתה ההשערה כי באתר שכנו אנשי שבט השרדנה מ"גויי הים", שהגיעו לאזור במאה ה-13 לפנה"ס.
שבט השרדנה נזכר במקורות המצריים, החל במכתבי אל-עמארנה ולאחר מכן בתעודות של רעמסס השלישי על המלחמה נגד גויי הים. כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19 הציע החוקר הצרפתי מספרו שמוצא השבט הזה, על פי הקשר הלשוני, בסרדיניה. כיוון שרעמסס מזכיר בכתובותיו שהושיב את אנשי השבט בכנען, ברור שיישוביהם צריכים להמצא במקום כלשהו. באונומסטיקון של אמנופה, רשימה אנציקלופדית של מקומות במזרח שזמנה 1100 לפנה"ס בערך, נזכרים השרדנה ליד הת'כר והפלשתים. חוקר המקרא אלברכט אלט סבר שמקומם בעמק עכו. הארכאולוג אדם זרטל סבור כי הצעת הזיהוי לנחל עירון מתאימה יותר מכל הבחינות. עקב היעדר אתרים דומים באזור, חוץ מארבעה אתרים קטנים ליד כרם מהר"ל, נראה כי אל-אחוואט היה האתר המרכזי של שבט השרדנה באזור.
ראו גם

סקר הר מנשה
לקריאה נוספת

אדם זרטל, אל-אחוואט אתר מבוצר של גויי הים ליד קציר, דו"ח מוקדם של שלוש העונות הראשונות 1995-1992, חיפה 1996.
אדם זרטל, עיוני עירון,  קתדרה 97, (2000), עמ' 25-7.
נחל עירון – חוברת מקורות, אדם זרטל (ערך), תש"ס-2000. חיפה.
אדם זרטל, סודו של סיסרא - מסע בעקבות גויי הים ושירת דבורה, 2010, הוצאת דביר.
A. Zertal, "The 'Corridor-builders' of Central Israel: Evidence for the Settlement of the 'Northern Sea * Peoples'?", Defensive Settlements of the Aegean and the Eastern Mediterranean c. 1200 B.C., eds. V. Karageorghis and C. E. Morris, Nicosia 2001, pp. 215-232.
A. Zertal, "Philistine Kin Found in Early Israel", Biblical Archaeology Review, 28/3 (2002), 18-31
Finkelstein, I. and Piasetzky, E. 2007. "Radiocarbon Dating and Philistine Chronology, with an Addendum on el-Ahwat". Ägypten und Levante: Internationale Zeitschrift für ägyptische archäologie und deren nachbargebeite.
שחזור האתר המבוצר כולל החומה הגלית, "בית המושל" (A3), השער שנחפר (A1-2) ורובעי העיר
מראה כללי של חומת העיר ו"קורידור" טיפוסי (למרגלות האדם שבתמונה). ברקע בתי כפר קרע
אילניה

| --- | --- |
מרכז ההדרכה על שם בן-גוריון באילניה, שבה עבד ושמר בן-גוריון לאחר שעלה לארץ ישראל. נכון ל-2012, המרכז סגור
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל התחתון
גובה ממוצע: ‎239 מטר
תאריך ייסוד: 1902
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 528 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 525 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) אילניה(למפת הגליל העליון רגילה) אילניה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אילניה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אילניה32°45′16″N 35°24′27″E﻿ / ﻿32.7543258288527°N 35.4074040035267°E﻿ / 32.7543258288527; 35.4074040035267  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל התחתון באדום - אילניה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

אִילָנִיָּה הוא מושב בגליל התחתון, כשני קילומטר וחצי מדרום למחלף גולני, בתחום מועצה אזורית הגליל התחתון. המושב ידוע גם בשם "סֶגֶ'רָה", על שם הכפר הערבי הסמוך א-שג'רה (בערבית: "אילן"), אשר חרב במלחמת העצמאות ושעל חלק מאדמותיו התרחבה אילניה לאחר קום המדינה.
היסטוריה

אילניה התחילה כחוות סג'רה, שאדמותיה נרכשו בידי החברה היהודית להתיישבות בשנת 1899, ובשנת 1902 הפכה למושבה, ובה עבדו בחקלאות ובשמירה אנשי העלייה השנייה, ובהם מניה שוחט, יוסף ויץ ודוד בן-גוריון.
סג'רה הייתה החלוצה מבחינת הקולקטיב החקלאי (ראו חוות סג'רה) שיזמה מניה שוחט (ונתן השראה להקמת הקבוצה, ובהמשך להקמת הקיבוץ) ומבחינת יייסוד השומר שהוקם בפסח תרס"ט (1909) שהיה המשכו של ארגון בר גיורא ושימש כוח ההגנה המאורגן הראשון בארץ.
בתחילת המאה העשרים הגיעו לסג'רה מספר משפחות של סובוטניקים - מהכפר סולודקין ברוסיה ביניהם משפחת קורקין, פרוטופופוב, ניצ'ייב, מטביוב וסזנוב. למרות הקשיים הצליחו לנטוע שורש במקום, עקב היותם חסונים ובעלי ניסיון בחקלאות. רוב הסובוטניקים עזבו את המושבה.
רופא המושבה בין השנים 1923–1927 היה הד"ר יעקב זס. רב המושבה בשנת ה'תרפ"ד היה הרב חיים זבולון חרל"פ.
בסקר הכפרים של הרשויות המנדטוריות מ-1945 נאמדה אוכלוסיית המושבה ב-240 תושבים.
במלחמת העצמאות נערכו על סג'רה קרבות כבדים בין כוחות צבא ההצלה של פאוזי קאוקג'י ולוחמים מכפרי הסביבה לבין חיילי חטיבת גולני, שסבלו אבדות כבדות. הכפר נכבש על ידי גדוד 12 של חטיבת גולני ב-6 במאי 1948. בקרב נהרגו 20 מתושבי הכפר, וכל שאר תושביו ברחו. בתי הכפר נהרסו על ידי כוחות צה"ל.
בשנת 1949 התרחבה החווה על שטח הכפר הערבי הסמוך א-שג'רה, שתושביו נמלטו ממנו במהלך מלחמת העצמאות. בשנת 1957 הפכה אילניה למושב, שקלט תושבים נוספים.
במושב יש כמה בעלי אדמות פרטיות, וחלק מהאדמות שייכות לרשות מקרקעי ישראל מינהל מקרקעי ישראל. בשנות ה-2000 רבים מהתושבים עובדים בעבודות חוץ, ואחדים ממשיכים להתפרנס מחקלאות. במקום יש הרחבה של משפחות צעירות.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מארץ ישראל, הזמן, 26 בינואר 1903
↑  זאב וילנאי, אריאל , אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, כרך א-ב, תל-אביב: עם עובד - תרבות וחינוך, 1976, עמ' 123
↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540361505171  LCCN: nr92029140   WorldCat (עם LCCN): nr92-029140 
איכר ופועל יהודים באילניה (סג'רה), 1928
רחוב באילניה
אליעזר ליף

| --- | --- |

אליעזר ליף כנספח צה"ל לאמריקה הלטינית
 לידה:  1922 פולין
 פטירה:  דצמבר 1993 (בגיל 71 בערך)
 תאריך עלייה:  1925
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה    פלמ"ח    צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1937–1972 (כ־35 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 קצין אג"ם של פיקוד הדרום  נספח צה"ל לאמריקה הלטינית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות     מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים
 תפקידים אזרחיים
 עורך דין
 
אליעזר ליף (ראשון משמאל) במחנה אימונים של הפלמ"ח לנוער החלוצי ברומניה, 1947
אליעזר ליף (ליפניצקי) (1922 – דצמבר 1993) היה חבר בהגנה ובפלמ"ח, עסק בהעלאת יהודים, שרת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד והדרכה, השתחרר בשנת 1972 בדרגת אלוף-משנה.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1922 בפולין, ועלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1925. אביו, יעקב, עבד כאופה, ואמו, יפה (לבית קורצ'אק) הייתה עקרת בית. המשפחה גרה מאז עלייתה בתל אביב. אליעזר למד בבית הספר העממי "בלפור" ובגימנסיה "גאולה". הוא היה פעיל בתנועת הצופים בשבט "גורדון".
בשנת 1937 והוא בן 15, התנדב ל"הגנה", ליחידת הנוער בתל אביב. ב-1939 עבר קורס מ"כים בג'וערה ובשנת 1941 התנדב לפלמ"ח. בשנים 1942–1943 עבר קורס מ"מים במסגרת הפלמ"ח (מחזור י"ג). במהלך שנת 1943 פיקד על מחלקת עין חרוד במסגרת פלוגה ד' של הפלמ"ח (הפלוגה העירונית).
בין השנים 1943 ל-1945 הדריך בקורסי המ"כים של הפלמ"ח שנערכו בג'וערה, רמת יוחנן, איילת השחר, חניתה וגבע. בסוף שנת 1945, לאחר שהציע ליגאל אלון להקים פלוגות ותיקים כגיבוי לפלוגות ה"סדירות", השתחרר מהפלמ"ח והחל בהקמת "פלוגת הרזרבה" של הפלמ"ח בתל אביב. פיקד על מבצעים שונים (ביניהם "ליל הרכבות"). בשנת 1947 גויס מטעם הפלמ"ח לשליחות העפלה במזרח אירופה. הוא שהה ברומניה במשך למעלה משנה, ארגן קבוצות יהודים לקראת ההעפלה וניהל את העברת היהודים, דרך בולגריה, על גבי אוניות המעפילים "פאן קרסנט" (עצמאות) ו"פאן יורק"(קיבוץ גלויות), מסע הידוע בשם "מסע הפאנים".
משנת 1948 ועד 1972 שירת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד ומטה. בין השאר פיקד על גדוד חי"ר בפיקוד המרכז, והיה מפקד בסיס האימונים של פיקוד הדרום, קצין אג"ם של פיקוד הדרום, קצין המטה של מטכ"ל/מה"ד וראש ענף מודיעין קרבי באמ"ן, והדריך בקורסי פו"מ ומג"דים. במאי 1966 מונה לראש מחלקת הממשל הצבאי במטכ"ל והועלה לדרגת אל"ם (באותה עת, דרגה אחת מתחת לאלוף. דרגת תת-אלוף הונהגה בצה"ל החל מיולי 1968) . בנובמבר 1967 מונה לנספח צה"ל לאמריקה הלטינית. כמו כן סיים במסגרת שירותו את בית הספר לפו"מ והמכללה לביטחון לאומי.
במהלך שנות ה-60 השלים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית. לאחר שחרורו מצה"ל, עסק כעצמאי בעריכת דין והיה פעיל בגופים התנדבותיים שונים. בשנת 1980 עבד באגף התכנון במשרד הביטחון. בשנת 1982 היה עוזרו של אברהם טמיר במשרד הביטחון.
נפטר בשנת 1993, והובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול. היה נשוי למלכה ליף ולהם שני בנים.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  בוגרי קורס מ"מים (מחזור י"ג, אתר ההגנה)
↑  אורי מילשטיין, ניסיון ראשון לחסל את בן-גוריון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 18 בספטמבר 2015
↑  סא"ל א. ליף ראש מחלקת הממשל הצבאי, דבר, 6 במאי 1966
↑  מינויים חדשים לשני אלופי משנה, מעריב, 24 בנובמבר 1967
↑  משלחת משרד הבטחון תמריא הלילה לארה"ב, מעריב, 1 בדצמבר 1980
↑  שמיר יציג לשולץ, מעריב, 14 באוקטובר 1982
איתמר רז

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1948 (בן 76)
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
איתמר רז (נולד ב-9 ביוני 1948) הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים ובבית החולים הדסה עין כרם; רופא מומחה ברפואה פנימית, סוכרת והשמנת יתר. שימש כמנהל יחידת הסוכרת בבית החולים הדסה עין כרם ומשמש כיו"ר המועצה הלאומית לסוכרת.
ביוגרפיה

רז נולד בירושלים הנצורה בזמן ההפוגה במלחמת השחרור. הוא נולד עם חך ושפה שסועים, ובשל הסכנה לחייו פונה ברכב משוריין ביחד עם אמו לבית חולים בחיפה שם טופל על ידי ד"ר ג'ק פן, מחלוצי הניתוחים הפלסטיים בעולם. ד"ר פן התנדב לטפל בחיילים שסבלו מפציעות וטיפל גם במשה דיין בניסיון לתקן את ערובת עינו. בגיל 13 התראיין רז לעיתון במחנה וכשנשאל מה ירצה לעשות כשיגדל, השיב שהוא רוצה להיות רופא בדמותו של ד"ר פן. במסגרת שירותו הצבאי שימש כממלא מקום מפקד פלוגה בחטיבת גולני, והשתחרר בשנת 1969.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

בשנת 1969, בתום שירותו הצבאי, התקבל רז ללימודי רוקחות ובשנת 1973 התקבל ללימודי רפואה. בשנת 1974 סיים לימודי רוקחות ובשנת 1980 סיים לימודי רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1992 מונה לנשיא האגודה הישראלית לסוכרת, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2004. בין השנים 2000–2015 שימש כמנהל יחידת הסוכרת בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
בשנת 2006 מונה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות ליו"ר המועצה הלאומית לסוכרת, הכוללת 22 ועדות למניעה וטיפול במחלת הסוכרת וההשמנה. בתקופת כהונתו פותחה תוכנית לאומית, עשר שנתית, במסגרתה הוקם לראשונה בישראל רשם לסוכרת וטרום סוכרת ראשון מסוגו. בשנת 2012 מונה ליו"ר ועדת ההיגוי מטעם מנכ"ל משרד הבריאות והקים רשם לניתוח קיצור קיבה. המועצה בראשותו בנתה תוכנית לאומית למניעה וטיפול בסוכרת, שאושרה ותוקצבה על ידי משרד הבריאות בשנת 2015. בניהולו הוקמו מספר בתי ספר: בית ספר לרופאי סוכרת, בתי ספר למחנכי סוכרת ובית ספר דיגיטלי לסוכרת לרפואת המשפחה, שקלטו אלפי רופאים ואנשי צוות.
בשנת 2017 נבחר על ידי השופטת ענת ברון להוביל תוכנית לאומית למניעת השמנה וסוכרת בהיקף של 12 מיליון שקל, במימון יצרנית התרופות גלקסו. זאת כחלק מהסדר פשרה שאושר במסגרת תובענה ייצוגית נגד יצרנית התרופות. התכנית קידמה את מניעת הסוכרת וההשמנה באוכלוסייה בישראל, תוך מתן דגש על האוכלוסייה הערבית.
היה מיוזמי רפורמת סימון המזון שגובשה על ידי ועדת האסדרה והיה אחד מחבריה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית > פעילות בישראל

בשנת 2006 ייסד יחד עם בועז משעולי את עמותת די קיור, בה הוא מכהן כנשיא. העמותה פועלת לקידום המחקר והטיפול בהשמנה וסוכרת והעניקה עד כה כ־30 מיליון שקלים מענקים לטובת חוקרים בתחומים אלו. משנת 2013 משמש כנשיא עמותת "מהיום", שפועלת למניעת השמנה בקרב ילדים ומשפחותיהם בישראל.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית > פעילות בין־לאומיות

עד פרוץ מלחמת חרבות ברזל הוביל תוכנית חמש שנתית, למניעה וטיפול בהשמנה וסוכרת באגן הים התיכון. התוכנית והאמנה הושקו באקספו בדובאי בנוכחות שר הבריאות, השר לשיתוף פעולה אזורי, מנכ"לי משרדיהם ושגרירים מישראל ודובאי. התוכנית כללה את מרוקו, קוסובו, טורקיה, אמירויות, קפריסין, יוון, מצרים, ירדן ובחריין.
משנת 2014 מנהל את Diabetes experts forum - קבוצה שכוללת 20 מומחים עולמיים מארצות הברית, אירופה, הודו, דרום קוריאה, סין והאמירויות. הקבוצה מתכנסת אחת לרבעון ומפרסמת החלטות והמלצות למניעה וטיפול בהשמנה וסוכרת ברחבי העולם.
בעשור האחרון מוביל מחקר בהשמנה וסוכרת בשנגחאי, סין. בין היתר היה שותף להקמת 2,000 מרפאות שעורכות מחקר בתחום המטבוליזם, ההשמנה והסוכרת וכן לבניית 4 קמפוסים למחקר ולרפואה בשנגחאי.
ביוגרפיה > פעילות אקדמית

רז פרסם למעלה מ־450 מאמרים בעיתונות המקצועית הבינלאומית. עד לשנת 2024 שימש כעורך שותף של 4 עיתוני סוכרת בינלאומיים: DMRR, DRCP, DOM ו־Drug. הוא פרסם בחסות האגודה האמריקאית לסוכרת 4 חוברות המאגדות מחקרים נבחרים בתחום הסוכרת וההשמנה Diabetes Care.
לקח חלק במחקרים בינלאומיים גדולים, ביניהם:
שני מחקרים בשיתוף המרכז לרפואת הלב בהרווארד בוסטון – TIMI, בהשתתפות כ-17,000 סוכרתיים בכל מחקר, בשיתוף קרדיולוגים בינלאומיים מובילים.
מחקרים גדולים בתחום הכליות עם מרכז CSG בשיקגו, בהשתתפות אלפי סוכרתיים.
בין השנים 1990–2005 הוביל וריכז את מרכז המחקר של ארצות מזרח אירופה ושימש כחוקר ראשי במספר ניסויים גדולים בתחום הלב הסוכרתי.
משנת 2010 מוביל כינוסים שנתיים בתחום המניעה והטיפול בהשמנה וסוכרת בישראל ובעולם, לרבות כנסי הוועידה הלאומית לסוכרת,DOT, CODI, CODY ואשכולות.
ביוגרפיה > חיים אישיים

איתמר רז הוא בן לרינה ואבי רז, שניהל את בית המרקחת אלבא והיה מראשוני הרוקחים בישראל. הוא נכדו של איתמר ולאה בן אבי, גדליה ורחל רוזנברג ונינו של דבורה ואליעזר בן-יהודה. רז מתגורר בתל אביב, נשוי ללירז, אב לחמישה ילדים ותשעה נינים.
בשנת 2020 פורסם תחקיר על הסכם שתיקה שנחתם ביוזמת המפיק דני בנעים, בין עובדת לשעבר בחברת קומטק ואיתמר רז שנחשד בתקיפה מינית של העובדת. העובדת טענה כי רז תקף אותה במהלך פגישת עבודה בקליניקה שלו ושהיא קיבלה דמי שתיקה בתמורה להסכמה לא להתלונן במשטרה. לדברי רז מדובר בבדיקה רפואית שבוצעה לבקשת העובדת, עם דלת פתוחה, בנוכחות מנהלת המרפאה שסתרה בעדות שהעניקה את הטענה שהועלתה, ובנוסף הוא נבדק בפוליגרף ונמצא דובר אמת. לא נפתחה תלונה או חקירה במשטרה.
החל מאוקטובר 2023, עם פרוץ אירועי השבעה באוקטובר, הגיע רז למרכזי מפונים וסיפק סיוע רפואי דחוף, שכלל אספקת תרופות ומרשמים לאנשים שעזבו את בתיהם בפתאומיות ומתן מענה כללי למפונים הזקוקים לעזרה רפואית מיידית. בנוסף, הוא לקח חלק בהרצאות ייעודיות עבור משפחות המפונים בים המלח לצורך מתן תמיכה מקצועית, כלים להתמודדות ומידע על שמירה על אורח חיים בריא במצבי משבר. במסגרת תפקידו כיו"ר המועצה הלאומית לסוכרת פעלה המועצה להנגשת כלים וטיפולים ייעודיים עבור נפגעי המלחמה תוך התמקדות באוכלוסיות עם סוכרת, השמנת יתר וסיבוכיהן, כולל שירותי קווים חמים למתן ייעוץ רפואי לאורך כל שעות היממה וחלוקה של משחקים חינוכיים לילדים, שנועדו לקדם אורח חיים בריא ולהקל על ילדי המפונים במצבי משבר.
לצד המענה הרפואי, רז ואשתו יזמו מבצע תרומה פרטי במסגרתו שלחו מאות ספרים עם הקדשות אישיות מאבות המשרתים במילואים לילדיהם. בנוסף, רז לקח חלק ביוזמות פרטיות נוספות שבהן איסוף זוגות אופניים חדשים ומשומשים עבור ילדים במשפחות מפונות ואיסוף בגדי חורף עבור משפחות אלו.
ביוגרפיה > ספרים

עורך מדעי - המדריך לטיפול בסוכרת, המועצה הלאומית לסוכרת, המפרסם מהדורה חדשה אחת לשנתיים.
ברוך רַפֵּא חולים, פרופ' איתמר רז ויעל שמעוני-שילה, הוצאת ידיעות ספרים.
Diabetes: From Research to Diagnosis and Treatment (Hardcover) by Itamar Raz, Eleazar Shafrir, Jay S Skyler