stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית זילברשטיין-פיכמן

| --- | --- |

הכניסה וחזית בית זילברשטיין-פיכמן
 מידע כללי
 סוג:  וילת מגורים
 שימוש:  בית מגורים
 על שם:  יעקב פיכמן 
 כתובת:  רחוב מקדונלד 11, שכונת תל בנימין
 מיקום:  רמת גן
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′10″N 34°48′34″E﻿ / ﻿32.086111111111°N 34.809444444444°E﻿ / 32.086111111111; 34.809444444444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית זילברשטיין-פיכמן(למפת גוש דן רגילה) בית זילברשטיין-פיכמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית זילברשטיין-פיכמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית זילברשטיין-פיכמן  he בית זילברשטיין-פיכמןhe בית זילברשטיין-פיכמןמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית זילברשטיין-פיכמן הוא וילת מגורים ברחוב מקדונלד 11 בשכונת תל בנימין ברמת גן, המבנה הוא בית מגורים פרטי, והתפרסם כמעונו של המשורר יעקב פיכמן, שם התגורר עם חותנו.
היסטוריה

שכונת תל בנימין, שבגבולה הדרומי שוכן הבית, נוסדה ב-1931 על ידי הנדבן יצחק לייב גולדברג בשטח פרדס שרכש מהטמפלרים שהתגוררו בשרונה במהלך שנות ה-20. גולדברג גייס לטובת תכנון השכונה את המהנדס פרדריק קיש. השכונה נקראה על שם בנו שנהרג במהלך מאורעות תרפ"ט. גולדברג ייעד את השכונה להיות שכונת גנים לסופרים, משוררים ואמנים, ופנה לרבים כדי לשכנע אותם להתגורר בשכונה. אחד מהם, יעקב פיכמן, עשה זאת ועבר להתגורר בשכונה עם חותנו זילברשטיין, על שם שניהם קרוי הבית.
גלריית תמונות

שביל הגישה לבית, 2018
חזית הבית, 2018
הערות שוליים

1 2  תמר טוכלר וננה שנקר, כשנדל"ן פוגש פיסת היסטוריה, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוצ'קי

| --- | --- |
סמל בוצ'קיסמל בוצ'קי

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 גובה:  145 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,471 (2011)
 קואורדינטות:  52°39′N 23°2′E﻿ / ﻿52.650°N 23.033°E﻿ / 52.650; 23.033
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבוצ'קי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבוצ'קי(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהבוצ'קי(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהבוצ'קי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בוצ'קי (בפולנית: Boćki, ביידיש: בודקי) הוא יישוב בפרובינציית פודלסיה בפולין, 18 קילומטרים מביילסק.
היסטוריה

האזכור הראשון של בוצ'קי במסמכים הוא משנת 1502, במסמכי מסחר בין מושל ויטבסק לבין סוחרים לבית משפחת פוטוצקי, שאחד מהם היה פקיד בכיר בדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1509 קיבל איוואן סאפייהא (Ivan Sapieha), בן שושלת פוטוצקי, את הבעלות על בוצ'קי מזיגמונד הראשון, מלך פולין. באותה תקופה קיבל היישוב זכויות עיר. ליישוב הגיעו מהגרים מרותניה והוקמו בה מספר כנסיות קתוליות.
במאה ה-16 היו ביישוב כ-1,400 תושבים, 235 בתים, כנסייה אורתודוקסית, מספר טחנות קמח ובתי עסק בתחום השיכר והאירוח, בית ספר קהילתי ומוסדות סעד. בשנת 1580 פקד את המקום המלך סטפאן באטורי. בתקופת הצרות ובעת פלישות האימפריה השוודית נפגעה העיר קשה ומספר תושביה ירד. בסוף המאה ה-17 היו ביישוב פחות מ-500 תושבים.
במהלך המאה ה-18 נבנו במקום כנסייה נוספת, עם מגדל שעון, וכן מנזר. בתקופה זו שבה בוצ'קי להיות מרכז מסחר ואמנויות. רוב תושביה עסקו בחקלאות. לפי מסמכים מהתקופה, בני משפחות פוטוצקי ורדזיוויל ששלטו בכפר ביקשו לטפח בו לא רק את הכלכלה אלא גם את הנוף, הצמחייה והדרכים, הכתיבו כללים לפקידיהם בבוצ'קי על מנת לשמור על ניקיון היישוב ויזמו הקמתה של כנסייה עשוית אבן ב-1765.
מסוף המאה ה-18 החלו להיערך בעיר חמישה ירידים בשנה. עם חלוקת פולין השלישית ב-1795 נכללה בוצ'קי בשטח שסופח לפרוסיה. במרד ינואר הייתה בוצ'קי אחד ממרכזי המתקוממים.
עם הנחת מסילת הרכבת בין ביילסק פודלסקי לבין ביאליסטוק איבדה בוצ'קי את חשיבותה כתחנת מעבר לכרכרות דואר, ותעשיית האוכפים בה נפגעה.
במלחמת העולם הראשונה נפגעה בוצ'קי בקרבות. לאחר המלחמה סופחה לפולין. גם בתקופה זו רוב האוכלוסייה  התפרנסה מענפי תוצרת חקלאית.
לאחר שחרור פולין התנהלו בעיר קרבות בין מחתרות פולניות שדגלו בשחרור פולין כגון ארמייה קראיובה וארמייה לודובה, לבין הצבא האדום. פולנים רבים בני העיר נרצחו או נשלחו למחנות מעצר או לגולאגים בתחומי ברית המועצות.
יהודי בודקי

ככל הנראה נוסדה קהילה יהודית ביישוב כבר בסוף המאה ה-16. במאה ה-17 הוקמו בבוצ'קי, שכונתה בפי יהודיה: בודקי, שני בתי כנסת מעץ, אך הם חרבו במלחמת העולם השנייה. במאה ה-18 היו בבוצ'קי 54 יהודים אך בסוף המאה ה-19 כבר היו בעיר כ-650 יהודים - כשליש מאוכלוסיית העיר - שרובם עסקו בתעשיית המזון (קצבים, אופים, מבשלי בירה), במלאכה (ייצור תוצרת בד ועור) ובמסחר.
בתחילת מלחמת העולם השנייה חיו בבוצ'קי כ-730 יהודים. ב-1 בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את בוצ'קי אך בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הועברה בוצ'קי לידי ברית המועצות
הגרמנים שבו וכבשו את בוצ'קי ביוני 1941 במבצע ברברוסה, גייסו יהודים לעבודת כפייה וביוני 1942 הקימו ביישוב שני גטאות. 
ב-2 בנובמבר 1942 הועברו היהודים לביילסק פודלסקי ולאחר סלקציה נשלחו חלקם לגטו שם, והיתר גורשו לטרבלינקה.
יהודי בודקי > רבני העיירה

בבודקי כיהנו כמה רבנים ידועי שם:
רבי דוד שאול קצנלנבוגן (1761–1819)
רבי אריה לייב קצנלנבוגן - בנו של הרב הקודם
רבי ירוחם אלטשולר
רבי שמואל צבי הירש ציטרון
רבי זאב וולף ליפשיץ
רבי מלכיאל צבי טננבוים - לימים רבה הנודע של לומז'ה ומגדולי המשיבים בתקופתו
רבי זליג ראובן בנגיס - לימים ראש בית הדין של העדה החרדית בירושלים
רבי יוחנן מירסקי - לימים רבה האחרון של זבלודוב שנספה בשואה
רבי ניסן בן-ציון (שמושקוביץ') - לימים עלה לארץ ישראל (1935) וכיהן כאב"ד בחיפה
רבי חיים שלמה זימני - רבה האחרון של בודקי, נספה בשואה
אתרים בבוצ'קי

מקווה הרוס
כנסיית הקדוש אנטוניוס מפדובה, שנבנתה בתחילת המאה ה-18
כנסיית הדורמיציון של אם האלוהים. בחזית שני פסלים בסגנון הבארוק פרי יצירתו של הפסל יאן יז'י פלרש (אנ')
כנסייה אורתודוקסית
פסל בסגנון הבארוק של יאן מנפומוק מהמאה ה-18
שלושה בתי קברות של חיילים גרמניים מתקופת מלחמת העולם הראשונה
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בוצ'קי", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק,  ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 136–138.
באבאי בן לוטף

באבאי בן לוטף היה משורר וכרוניקאי יהודי פרסי.
קורות חיים

בן לוטף חי בתחילת המאה ה-17 בעיר כאשאן. נכדו היה באבאי בן פרהאד, שהיה אף הוא משורר גדול.
בדומה לרבים מהמשוררים היהודים בפרס, ואף נכדו, הוא הרבה לתאר בשיריו את רדיפות הדת מהם סבלו יהודי פרס. אחד מספריו המפורסמים הוא ספר השירה "כתאב אנוסי" המכיל 80 פרקים, מתאר את רדיפות הדת בזמן עבאס שאה הראשון ובזמן נכדו עבאס שאה השני. הספר מכיל 80 פרקים, ומהווה את הכרוניקה הידועה הראשונה בפרסית יהודית.
לקריאה נוספת

אמנון נצר, ‏רדיפות ושמדות בתולדות יהודי איראן במאה הי"ז, פעמים 6, תשמ"א, עמ' 32-56.
אמנון נצר, ‏הספרות של יהודי פרס, פעמים 13, תשמ"ב 1982, עמ' 19-5.
Moreen, Vera Basch, Iranian Jewry’s Hour of Peril and Heroism: A Study of Bābāī Ibn Luṭf’s Chronicle (1617–1662) (New York and Jerusalem: American Academy for Jewish Research, 1987).
Moreen, Vera Basch, The Kitab-i Anusi of Babai ibn Lutf (Seventeenth Century) and the Kitab-i Sar Guzasht of Babai ibn Farhad (Eighteenth Century): A Comparison of Two Judaeo-Persian Chronicles, in Intellectual Studies on Islam, ed. Michel M. Mazzaoui and Vera B. Moreen (Salt Lake City: University of Utah Press, 1990).
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בדיקות קופסה לבנה

בדיקות קופסה לבנה
בדיקות קופסה לבנה (באנגלית: Whitebox testing) הן בדיקות תוכנה המתייחסות למבנה הפנימי של הרכיב או המערכת.
בניגוד לבדיקות קופסה שחורה, שמטרתן היא לבדוק את קיום הדרישות של הרכיב, בדיקות קופסה לבנה בודקות את נכונות החלקים הפנימיים של הרכיב. הבדיקות מבוססות על קוד המקור, ולכן נכתבות בעיקר על ידי מתכנתים, ולא על ידי בודקי קוד. בדיקות קופסה לבנה נעשות בעיקר ברמת בדיקות יחידה, אך יכולות להתבצע גם ברמת בדיקות אינטגרציה ובדיקות נסיגה.
טכניקות הבדיקה

השאיפה היא לכתוב סט בדיקות שיוודאו את נכונות כל הקוד ברכיב. הבדיקות נכתבות מול הקוד, ומסתמכות על הידע של הבודק וההבנה שלו בלוגיקת הרכיב. באופן כללי, הבודק בוחר קלט שיבדוק חלק מסוים בקוד, ומשווה אותו עם הפלט שהוא מצפה לקבל. כדי להעריך את היקף הבדיקות שכתבנו, נשתמש במדדי כיסוי קוד.
דרך טובה להתחיל היא להבטיח כיסוי שורות קוד מרבי, שכל שורת קוד תרוץ פעם אחת לפחות.
לצורך כך, אפשר להיעזר בתרשימי זרימה של הרכיב, ולכתוב בעזרתם בדיקה לכל מסלול אפשרי. שיטה זו נקראת "בדיקת מסלולי בסיס", והיא מספקת מספר מינימלי של בדיקות שצריך לקבלת כיסוי שורות קוד מקסימלי.
בנוסף לכיסוי שורות קוד, חשוב גם לבדוק תקינות לולאות שמופיעות בקוד. בדיקת לולאות היא בדיקה שמריצה קלטים הבודקים לולאה מסוימת בקצוות שלה ובטווח הפעולה שלה.
יתרונות וחסרונות

יתרונות:
הבדיקות עוזרות לגלות מקרי-קצה ושגיאות חבויות בקוד.
הבדיקות מעודדות את הכותב להבין את קוד המקור היטב, ולשפר אותו.
בגלל שהבדיקות מבוססות על הקוד, כאשר בדיקה נכשלת, יותר קל למצוא את שורות הקוד שאחראיות לבעיה.
חסרונות:
הבדיקות מסובכות יחסית לכתיבה, ולכן הבודק חייב להיות בעל ידע במבנה הפנימי של המערכת ועם יכולות תכנות גבוהות.
בגלל מספר המסלולים האפשריים הרב בקוד, לא תמיד ניתן לכתוב בדיקות לכל מסלול וחלק מהם לא יבדקו.
אף על פי ששיטת בדיקה זו יכולה לגלות הרבה בעיות ושגיאות, היא לא בהכרח תגלה דרישות חסרות או חלקים לא ממומשים בקוד.
אוטומציה

כיום, ישנם מספר כלים לייצור אוטומטי של בדיקות קופסה לבנה. כלי אוטומציה כמו Pex יודעים לנתח את הקוד ולמצוא ערכי קלט מייצגים שיאפשרו מעבר במסלולים שונים בקוד.
אבטחת תוכנה

בהקשר של בדיקות חדירות, שהן בדיקות שנעשות למערכת כדי לחפש חולשות אבטחה, בדיקות קופסה לבנה מהוות בדיקות בהן לתוקף יש את כל המידע על המערכת.
ראו גם

בדיקות קופסה שחורה
בדיקות תוכנה
כיסוי קוד
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Williams, Laurie. "White-Box Testing" (PDF). pp. 60–61, 69. נבדק ב-30 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Ehmer Khan, Mohd (במאי 2010). "Different Forms of Software Testing Techniques for Finding Errors" (PDF). IJCSI International Journal of Computer Science Issues. p. 12. נבדק ב-12 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pex, Automated White box Testing".
ביופולימרים

בדגם המקרו של מבנה ה-DNA להלן ניתן לראות שני ביופולימרים פולינוקלאוטידים
ביופולימרים הם פולימרים אשר נוצרים על ידי אורגניזמים. בגלל עצם היותם פולימרים, ביופולימרים מכילים מונומרים אשר קשורים בקשר קוולנטי כדי ליצור מבנה גדול יותר. בכימיה מתחלקים הביופולימרים לשלוש קבוצות, על פי יחידות המונומר שהם מכילים ועל פי המבנה הכימי שלהם:
פולינוקלאוטידים (אנ') – ביופולימרים ארוכים יחסית, אשר מורכבים מ-13 או יותר מונומרים נוקלאוטידים.
פוליפפטידים – ביופולימרים קצרים אשר מורכבים מחומצות אמינו שונות.
רב-סוכרים – בדרך כלל ביופולימרים עם מבנה ליניארי אשר מורכב מפחמימות.
תאית היא הביו פולימר והתרכובת האורגנית הנפוצה ביותר בטבע. 33 אחוז מהחומר שמקורו בצומח הוא תאית. לדוגמה, בכותנה ישנם 90 אחוז תאית, ואילו בעץ ישנם 50 אחוזי תאית.
ננוצלולוז, או צלולוז מיקרופיברילי הוא ביופולימר המורכב ממיקרופיברילות של צלולוז בגודל ננומטרי. רוחבו הממוצע נע בין 5–20 ננומטר ואורכו נע בטווח רחב שבין עשרות ננומטרים ועד למיקרונים בודדים. חומר זה הוא פְּסֵאוּדוֹ-פלסטי ומכך תצורותיו הן מגוונות. ניתן לייצרו כקצף, אירוג'ל, כשכבות ננוצלולוז קשיחות וחזקות וכפולימרים גבישיים בלתי חדירים לגז.
ביופולימרים מול פולימרים

הבדל גדול אך הגדרתי ברובו, בין ביופולימרים לפולימרים אחרים ניתן למצוא במבנם. כל הפולימרים עשויים מתתי-מבנים שחוזרים על עצמם הנקראים מונומרים. ביופולימרים לרוב בעלי מבנה מוגדר, אך זו אינה הגדרה מכלילה (לדוגמה: ליגנו-צלולוז). במקרה של חלבונים, ההרכב הכימי המדויק והרצף שבו היחידות מסודרות נקרא מבנה ראשוני.
ראו גם

כימיה פולימרית
מלנין - ביו פולימר
ננוצלולוז
הערות שוליים

↑  ראו כאן
↑  Aulin, Christian; Susanna Ahola, Peter Josefsson, Takashi Nishino, Yasuo Hirose, Monika Österberg and Lars Wågberg (2009). "Nanoscale Cellulose Films with Different Crystallinities and Mesostructures-Their Surface Properties and Interaction with Water". Langmuir 25 (13): 7675–7685. doi:10.1021/la900323n. PMID 19348478.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282394105171  BNE: XX535817  LCCN: sh85014255  NDL: 00570451  NKC: ph118921
ארדהורבאטי

| --- | --- |
סמל ארדהורבאטיסמל ארדהורבאטי

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת שארושפטק
 מושל:  Gábor Takács
 שטח:  50.11 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  539 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°18′58″N 21°25′42″E﻿ / ﻿48.316130555556°N 21.4283°E﻿ / 48.316130555556; 21.4283 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.erdohorvati.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ארדהורבאטי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ארדהורבאטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ארדהורבאטי (בהונגרית: Erdőhorváti) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית ארדהורבאטי קטנה משמעותית מ-778 תושבים בשנת 1990 ל-530 תושבים בשנת 2023.
בארדהורבאטי חיו יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 100 |  |
| 1880 | 85 | 1,212 |
| 1910 | 72 |  |
| 1920 | 60 |  |
| 1930 | 14 |  |
| 1941 | 20 | 1,396 |
בלגואבגרד (מחוז)

| --- | --- |
סמל בלגואבגרדסמל בלגואבגרד

פסגת טודורקה ברכס הרי פירין אשר בשטח המחוז
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מושל:  ולרי בוריסלאב סמילנוב
 ערים במחוז:  14
 בירת המחוז:  בלגואבגרד
 שפה רשמית:  בולגרית
 תאריך ייסוד:  8 בינואר 1999 
 שטח:  6,449.5 קמ"ר
 גובה:  555 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  288,161 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  49.95 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  41°45′N 23°15′E﻿ / ﻿41.75°N 23.25°E﻿ / 41.75; 23.25 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.bl.government.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מחוז בלגואבגרד מוגדלת) בלגואבגרד פטריץ' סנדנסקי גוצה דלצ'ב רזלוג בנסקו קיוסטנדיל סופיה פאזארדז'יק סמו. יוון מקדוניה הצפ. מחוז בלגואבגרד(למפת מחוז בלגואבגרד רגילה) בלגואבגרד פטריץ' סנדנסקי גוצה דלצ'ב רזלוג בנסקו קיוסטנדיל סופיה פאזארדז'יק סמו. יוון מקדוניה הצפ. מחוז בלגואבגרד tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז (אובלסט) בלגואבגרד (בבולגרית: Oбласт Благоевград) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, מצוי בדרום מערבה של המדינה, גובל ביוון ומקדוניה הצפונית ועיר הבירה שלו היא העיר בלגואבגרד. אוכלוסיית המחוז מהווה 4.3 אחוזים מכלל אוכלוסיית המדינה ושטחו 5.8 אחוזים משטח בולגריה. בשטח המחוז מצויות 14 רשויות מקומיות והפארק הלאומי פירין שהוגדר אתר מורשת עולמית.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות אנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. בהמשך במאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ונבנו בו מספר נקודות מסחר מבוצרות ומצודות דרכים. האזור עבר לשליטת האימפריה הביזנטית ובמאה ה-8 עבר לידי האימפריה הבולגרית הראשונה. בשטח המחוז נערך קרב בלאסיצה בו הובסו חיילי האימפריה הראשונה על ידי צבאות הביזנטים ולאחריו הגיעה האימפריה לסוף דרכה. לאחר תקופה קצרה של שלטון ביזנטי נשלט שטח המחוז בידי האימפריה הבולגרית השנייה ובסוף המאה ה-14 עבר לידי האימפריה העות'מאנית.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותר שטח המחוז בידיים עות'מאניות, בחלקו תחת המחוז האוטונומי רומליה המזרחית וחלקו באזור הרי פירין ומקדוניה בשליטתה המלאה של האימפריה. לאחר מלחמת הבלקן הראשונה נכבש שטח המחוז בידי צבא ממלכת בולגריה ולמרות תבוסת הבולגרים במלחמת הבלקן השנייה נותר בחזקתם.
גאוגרפיה

המחוז מאופיין בתוואי הררי וכולל חלק מרכז הרי רילה, הרודופי, הרי פירין והרי בלאסיצה. תוואי שני נהרות מרכזיים עובר בשטח המחוז, נהר סטרומה ומסטה. ברוב מחוז שורר אקלים ממוזג, כאשר באזורים הדרומיים ישנה השפעה ממתנת, המעניקה למזג האוויר מאפייני אקלים ים תיכוני. מבחינת מחצבים, המחוז עשיר במרבצי פחם, שיש וגרניט. 52 אחוזים משטחי המחוז מיוערים.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה), בשיעור מתון של 0.26 אחוזים לשנה, נתון הנמוך מהשיעור הכללי באוכלוסיית המדינה. המחוז ממוקם במקום השלישי מבחינת רמת החיים מבין מחוזות בולגריה. 79.5 אחוזים מהאוכלוסייה הם בולגרים, 9.4 אחוזים טורקים ו 4.2 אחוזים הם בני רומה. האוכלוסייה העירונית מהווה 56. אחוזים מאוכלוסיית המחוז. קרוב ל-100 אחוזים מהאוכלוסייה מעל גיל 15, היא אוריינית. 79 אחוזים מתושבי המחוז הם נוצרים אורתודוקסים, ו-18.8 אחוזים הם מוסלמים סונים.
כלכלה

במחוז קיימת תעשיית מזון וטבק הפרוסה על פני מספר מפעלים קטנים ואזוריים. כמו כן ישנם מפעל טקסטיל, חברות המתמחות בכריתת עצים ומפעלי רהיטים. עוד ישנם מפעלים למיכון חקלאי וחומרי בניין. שיעור האבטלה עומד על 10 אחוזים. 39.7 אחוזים מהמועסקים עוסקים בתעשיית עיבוד מזון וחומרי גלם, 13.3 אחוזים בחינוך, 7.9 אחוזים בבריאות, ו7.4 אחוזים במסחר. 55 מיליוני דולר ארצות הברית, המהווים 1.4 אחוזים מכלל ההשקעות הזרות בבולגריה, מושקים במחוז בלגואבגרד. בשטח המחוז עובר עורק מספר 4, שהוא אחד מנתיבי התעבורה הפאן-אירופיים, אשר מוצאו בגרמניה ויעדו הסופי היא העיר איסטנבול שבטורקיה. כמו כן קיים כביש מהיר ומסילת רכבת לבירה סופיה.
הערות שוליים

↑  "אוכלוסיית מחוז בלגואבגרד", באתר מחוז בלגואבגרד (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477791705171  LCCN: n00140139  MusicBrainz: 40c6982e-671b-4e6e-b17d-5acd5511167e  NKC: ge114884  VIAF: 148890105   WorldCat (עם VIAF): 148890105
בית זוסמן

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 
בית זוסמן הוא מרכז לחירשים וכבדי שמיעה המופעל על ידי עיריית ירושלים. בית זוסמן החל לפעול ב-2005, והיה המרכז הראשון מסוגו בישראל, ומאז הוא מספק שירותים מגוונים למתמודדים עם חירשות וירידה בשמיעה.
רקע

היוזמה להקמת המרכז הייתה של פורום ארגון לקויי השמיעה ולקוחות ובשיתוף מחלקת שיקום באגף הרווחה בעיריית ירושלים. הם מצאו שקיים מחסור רב בשירותים ובמענה מקצועי לקבוצת החרשים וכבדי השמיעה הבוגרים בעיר, לכן הוחלט שמטרת המרכז תהיה לענות על מחסור זה ולפתח כלים נוספים. ליוזמה זו חברו הקרן לירושלים והמוסד לביטוח לאומי – הקרן לפיתוח שירותים לנכים, אשר גייסו תרומות שאפשרו בניית שני מרכזים לחרשים וכבדי שמיעה: במערב העיר (בית זוסמן) ובמזרחה.
בית זוסמן הוקם תודות לתרומתם של לארי ולאונור זוסמן, עיריית ירושלים – המנהל לשירותי קהילה, מחלקת שיקום באגף הרווחה, הקרן לירושלים, המוסד לביטוח לאומי ומשרד הרווחה. בית זוסמן החל לפעול בספטמבר 2005 ובשנתו הראשונה הגיעו 450 לקוחות לקבל שירות.
חרשים וכבדי שמיעה ובני משפחותיהם נתקלים בקשיים רבים בחיי היום יום: בתחום החברתי, רגשי, משפחתי ותעסוקתי. לקות שמיעה גורמת לבדידות רבה, ומקשה על ההתמודדות עם משימות החיים. המצב אף יותר קשה ובעייתי כאשר ישנה הכחשה רבה בתוך האוכלוסייה לגבי הלקות. הדרכים הרגילות לקבלת סיוע אינן זמינות לחלק גדול מהאוכלוסייה בגלל העדר הנגשה מתאימה, וגם עקב הבנה מוטעית של המאפיינים הייחודיים של אוכלוסיית לקויי שמיעה מצד האוכלוסייה הכללית. מטרת המרכז היא לתת מענה לאותם קשיים, תוך התחשבות והתאמה למאפיינים הייחודיים של אוכלוסיית לקויי שמיעה.
בית זוסמן וכל השירותים הניתנים בו, מונגשים באופן מלא: חדרים אקוסטיים, אביזרי עזר שונים (מערכות הגברה ייחודיות), תמלול, תרגום לשפת סימנים.
מטרות הבית

שיפור ההתמודדות האישית והמשפחתית עם הירידה בשמיעה.
שילובם של חרשים וכבדי שמיעה בקהילה.
שיפור איכות החיים באמצעות שימוש באבזרי עזר.
מתן מענה חברתי וקהילתי.
שילוב בעבודה.
שירותי הבית

ייעוץ סוציאלי אישי, משפחתי וקבוצתי – בבית זוסמן עובדות סוציאליות המתמחות בלקות שמיעה. הן נותנות ייעוץ אישי המתמקד בהתמודדות עם הלקות שמיעה והשפעותיה על תחומי החיים השונים, ומסייעות במתן מידע ובמיצוי זכויות. כמו כן, ניתנים שירותי ייעוץ להורים, ופועל בבית זוסמן מרכז להורים וילדים, שכולל משחקיה, הרצאות, קבוצות ופעילויות חווייתיות להורים ולילדים. בנוסף, קבוצה לעזרה עצמית מתקיימת בבית זוסמן. הקבוצה מנוהלת ומונחת על ידי כבדות שמיעה, בהתנדבות וללא נוכחות של אנשי מקצוע. המפגשים מתקיימים באווירה תומכת ואינטימית, במהלכם חולקים המשתתפים זה עם זה חוויות, קשיים ומידע.
ייעוץ תעסוקתי – בית זוסמן שם לו למטרה לעסוק במיצוי זכויות תעסוקתיות עבור הלקוחות, מיפוי פרטני של צורכי האוכלוסייה, זיהוי מגמות וצרכים בתחום התעסוקה, וכן הפניה לשירותי שיקום וליווי תעסוקתי בסיוע המוסד לביטוח לאומי ותוכניות התעסוקה שמפתח משרד הרווחה.
הנגשת מידע ומיצוי זכויות – במרכז למיצוי זכויות יסייעו מתנדבים למי שדרוש לו תיווך טלפוני לגורמים שונים, בעזרה במיצוי זכויות מול גורמים שונים בקהילה ובליווי פרטני של הפונה עד למיצוי זכויותיו. בנוסף, בית זוסמן בשיתוף פעילים מקימים דוכני מידע והסברה בנושא ירידה בשמיעה במקומות שונים בירושלים ומעביר הדרכות לאנשי מקצוע ונותני שירות בנושא זה.
פעילות קהילתית חברתית - בבית זוסמן מתקיימים חוגים, הרצאות, מופעי תרבות, מסיבות, סדנאות ועוד. כולן מונגשות באמצעות תמלול, תרגום לשפת סימנים, ואביזרי עזר לשמיעה. בפורים נערכת קריאת מגילה נגישה, הראשונה מסוגה בארץ, אירוע שעם השנים צבר פופולריות רבה ולוקחים בו חלק גם רבים שאינם כבדי שמיעה. בנוסף, קיימת קבוצה של צעירים חרשים וכבדי שמיעה בגילאי 20–35 המארגנת אירועים חברתיים בבית זוסמן וכן אירועים להעלאת מודעות בקרב האוכלוסייה הכללית.
הערות שוליים

↑  "שומעים הקול" קידום נגישות ושימוש בטכנולוגיות עזרי שמיעה לאנשים לקויי שמיעה (מס' 132), אברהם כרמלי, אדווה הרטמן, 03 במרץ 2009 באתר הביטוח הלאומי.
בוצ'רס קרוסינג

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ון ויליאמס 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן 
 תאריך הוצאה:  1960 
 מספר עמודים:  311
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת ידיעות אחרונות
 תאריך:  2016
 תרגום:  גיל שמר
 סדרה
 סדרת ספרים:  פרוזה
 ספר קודם:  Nothing But the Night 
 הספר הבא:  סטונר 
 
בוצ'רס קרוסינג (באנגלית: Butcher's Crossing) היא נובלה מאת הסופר האמריקאי ג'ון ויליאמס, שיצאה לאור ב-1960, ומתארת את חייהם של ציידי הביזונים באזור קנזס וקולורדו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19.
הספר עוקב אחרי ויליאם אנדרוז, סטודנט צעיר מאוניברסיטת הרווארד, העוזב את חייו המבוססים בבוסטון כדי לחוות את המערב הפרוע. הסיפור מתחיל ומסתיים בעיירת הספר הבדיונית "בוצ'רס קרוסינג" שבקנזס. אנדרוז מצטרף לחבורת ציידים קטנה המנסה לאתר עדר ביזונים גדול, כדי לצוד אותו ולמכור את הפרוות שיפשטו מהחיות. הוא וחבריו למסע נדרשים להתעמת עם תנאים פיזיים קשים. במהלך המסע מהרהר אנדרוז במשמעות חייו ובעמדותיו כלפי הטבע, בעיקר בהשפעתו של המלומד בן תקופתו, ראלף וולדו אמרסון.
בשנת 2022, נעשה עיבוד קולנועי לספר הנקרא "בוצ'רס קרוסינג" (אנ') שביים גבי פולסקי (אנ') בסרטו העלילתי הראשון. הסרט הוקרן בבכורה ב-9 בספטמבר 2022 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ולאחר מכן הוקרן בבתי הקולנוע ברחבי ארצות הברית ב-20 באוקטובר 2023.