stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל מת'ה
קריירת היאבקות מקצועית > WWE > NXT‏ (2015–2020)

בספטמבר 2015 נודע הוא אחד מ-19 מגויסים חדשים שהחלו את האימונים שלהם במתחם ה-Performance Center. הוא החל להופיע במופעים של NXT שאינם מועברים לטלוויזיה כבר בינואר 2016. ב-21 בספטמבר במסגרת פרק של NXT, פרסומות שודרו על תאריך הופעת הבכורה של מת'ה. ב-5 באוקטובר, מת'ה ערך את הופעת הבכורה שלו, אך הותקף לפני הקרב על ידי סמואה ג'ו, מה שגרם לקרב בכלל לא להתקיים. מת'ה לא הופיע על המרקע לאחר כך, אך עדיין הופיע במופעי NXT לא טלוויזיוניים. ב-27 באפריל 2018, מת'ה ערך הופעה מפתיעה באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר, שנערך בג'דה, ערב הסעודית כחלק מקרב הרויאל ראמבל, שלראשונה הכיל כ-50 משתתפים. בקרב זה נכנס כמספר 40, שהה בקרב כשתי דקות, אך הודח על ידי ברון סטרומן.ב-5 בדצמבר בתוכנית NXT UK, מת'ה הופיע תחת שם במה חדש, דוריאן מאק, כשביחד הצטוות לרידיק מוס בהפסדם בקרב זוגות להאנט (ויילד בור ופריימט). ב-2 בינואר 2020, מאק ורידיק מוס ספגו הפסד נוסף, הפעם לאשטון סמית' ואוליבר קרטר. ב-17 באפריל 2020, מאק שוחרר מהחוזה שלו עקב קיצוצים בתקציב.
הערות שוליים

↑  בנגלס מזמינה את דן מת'ה למחנה אימונים
↑  19 המגויסים החדשים שנשלחו למתחם האימונים של ה-WWE
הבונבוניירה

ערך זה עוסק באצטדיון כדורגל בארגנטינה. אם התכוונתם לאצטדיון כדורגל בהרצליה, ראו .
| --- | --- |
אצטדיון הבונבוניירה
 כינוי:  אצטדיון הבונבוניירה
 על שם:  Alberto humberto armando 
 שמות קודמים:  אצטדיון קמילו סיצ'רו
 כתובת:  Brandsen 805 
 מיקום:  ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 קואורדינטות:  34°38′08″S 58°21′53″W﻿ / ﻿34.63565°S 58.36465°W﻿ / -34.63565; -58.36465
 תקופת הפעילות:  25 במאי 1940 – הווה (84 שנים)
 שופץ:  1995-1996
 בעלים:  בוקה ג'וניורס
 מפעיל:  בוקה ג'וניורס 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  José L. Delpini
 קבוצות:  בוקה ג'וניורס
 מושבים:  57,395
 ממדי משטח:  אורך: 105 מ' רוחב: 68 מ'
 אתר רשמי
 he
 
אצטדיון הבונבוניירה (שמו הרשמי: אצטדיון אלברטו חסינטו ארמנדו, בספרדית: Estadio Alberto J. Armando) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת לה בוקה שבבואנוס איירס, ארגנטינה. האצטדיון, שמכונה בספרדית "הבומבונרה" (בספרדית: "La Bombonera"; בעברית נהוג לקרוא לאצטדיון "הבונבוניירה") הודות לצורתו המרובעת, הוא ביתה של קבוצת בוקה ג'וניורס, אחד המועדונים המובילים בארגנטינה.
בוקה חנכה את האצטדיון במשחק נגד סן לורנסו ב-25 במאי 1940, בדיוק שנתיים לאחר שריבר פלייט, היריבה העירונית של בוקה, חנכה את אצטדיונה, המונומנטל.
הבונבוניירה שופץ בשנים 1995–1996 ותכולתו הוגדלה ל-57,395 מקומות. ב-27 בדצמבר 2000 קיבל האצטדיון את שמו הרשמי החדש, אצטדיון אלברטו חסינטו ארמנדו. האצטדיון קרוי על-שם נשיא המועדון לשעבר שהבטיח למועדון לשפץ את הבונבוניירה בשנת 1975 לאחר היבחרו, אך תוכניותיו נדחו בגלל מצבה הכלכלי והפוליטי של ארגנטינה. שמו הקודם, אצטדיון קמילו סיצ'רו, היה על שם יושב ראש הקבוצה בשנים 1937–1938.
מתוך הקיבולת של 57,395 מקומות, ישנם 37,538 מושבים, 2,780 תאי צפייה ו-17,077 מקומות עמידה. האצטדיון מקושט מבפנים ומבחוץ בציורי קיר של האמן פרז סליס המתארים שחקני עבר ידועים של הקבוצה והיבטים רבים של תרבות שכונת לה בוקה. האצטדיון כולל גם מוזיאון המציג את היסטוריית המועדון, שנפתח בשנת 2001.
גלריית תמונות

האצטדיון בזמן משחק
פנים האצטדיון
פנים האצטדיון
האצטדיון בזמן משחק
האי הגדול של בחריין

| --- | --- |

תמונת לוויין של האי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  המפרץ הפרסי
 קואורדינטות:  26°02′09″N 50°33′03″E﻿ / ﻿26.035808°N 50.550842°E﻿ / 26.035808; 50.550842
 ארכיפלג:  בחריין
 שטח:  572 קמ"ר
 אורך:  51 ק"מ
 רוחב:  18 ק"מ
 היקף החוף:  130 ק"מ
 גובה מרבי:  134 (ג'בל א-דוחן) מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  בחריין בחריין
 אוכלוסייה:  1,100,000
 אזור זמן:  UTC+3
 עיר ראשית:  מנאמה
  (למפת בחריין מוגדלת) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ערב הסעודית  ערב הסעודית  מפרץ בחרייןאוואל(למפת בחריין רגילה) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ע ר ב  ה ס ע ו ד י ת  מפרץ בחרייןאוואל
 
האי הגדול של בחריין, בחריין (בערבית: جزيرة البحرين, תעתיק מדויק: ג'זירת אלבחרין) או אוואל (בערבית: جزيرة أوال) הוא האי הגדול ביותר (כתשעים אחוז משטח המדינה) בארכיפלג המרכיב את מדינת האי בחריין. זהו האי המרכזי ביותר במדינה, ורוב האוכלוסייה מתגוררת בו.
גאוגרפיה

רוב האי מוקף מפרץ יחסית רדוד של המפרץ הפרסי, שמכונה "המפרץ של בחריין". קרקעית הים הסמוך לאי היא בעיקרה סלעית, בעיקר בצפון האי, ומכוסה בשוניות אלמוגים נרחבות. רוב שטחו של האי הוא מדבר צחיח ושטוח, והוא נמוך, רק מעט מעל גובה פני הים. מחשופי הגיר יוצרים גבעות נמוכות, מדרונות קצרים ועמקים רדודים. הגיר מכוסה במקומות רבים בחול המכיל מלח בצפיפויות שונות, שרק צמחייה מדברית מסוימת, דוגמת עצים בעלי קוצים וצמחייה נמוכה. רצועת חוף באורך חמישה קילומטרים בצפון האי היא רצועה רחבה של אדמה פורייה, וגדלים שם עצי תמר, שקד, תאנה ורימון. בחלקו הפנימי של האי מצוי צוק שמגיע לגובה של 134 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר באי. הוא קרוי "גַ'בֶּל אַ-דוּחָן" ("הר העשן", בערבית: جبل الدخان), ובקרבתו שוכנות רוב בארות הנפט באי.
מנאמה, בירת בחריין, ממוקמת בצפון־מזרח האי. הנמל המרכזי, מינא סלמאן (בערבית: ميناء سلمان, תעתיק מדויק: מינאא' סלמאן), ממוקם בעיר הבירה מנאמה. מתקני זיקוק הנפט המרכזיים נמצאים גם הם באי.
האי מחולק לשלושה מחוזות. גשרים ומסילות רכבת מחברים בין האי לאיים האחרים המרכיבים את בחריין וליבשה של ערב הסעודית. הגשר הוותיק ביותר, שנבנה ב-1929, מחבר את בחריין עם האי מוחארק. ישנם גם שלוש מסילות בין האי מוחארק לבירה מנאמה. מחופה המזרחי מחובר בחריין לאי סיתרה, כשביניהם רק ערוץ צר. בצדו המערבי מחובר לאום א-נעסאן, שמחובר לאחר מכן, באמצעות גשר המלך פהד לאל-ח'ובר (בערבית: الخبر, תעתיק מדויק: אלח'בר) שבערב הסעודית.
הערות שוליים

1 2  מפת בחריין באתר מפה
הגלז

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם | פרוטו-גרמנית | אנגלית עתיקה | נורדית עתיקה | נורדית עתיקה |
| שם | הגלז | האגל | הגל | הגל |
שם: "ברד"
| צורה | פות'רק קדום | פות'ורק | פות'רק מאוחר | פות'רק מאוחר |
| צורה |   |   |  |  |
| יוניקוד | ᚺ ᚻ  U+16BA U+16BB | ᚺ ᚻ  U+16BA U+16BB | ᚼ  U+16BC | ᚽ  U+16BD |
תעתיק: h
IPA: [h]
| מספר הרונה | 9 | 9 | 7 | 7 |
צורות שונות של הגלז בפות'רק קדום.
הַגְלָז או הָגָלָז היא הרונה המשמשת לציון הצליל h ("הא") באלפבית הרונות.
משמעות שמה של הרונה בפרוטו-גרמנית - "ברד".
ישנן מספר צורות לכתיבת רונה זו. בפות'רק קדום היא צוירה בשני אופנים - עם קו ביניים אחד: ᚺ המופיע בעיקר בכתובות גרמניות ובכתובות הקדומות סקנדינביות ועם קו ביניים כפול: ᚻ המופיע בכתובות סקנדינביות מאוחרות, לאחר המאה השביעית. בפות'ורק אנגלו-סקסי ובפות'רק מאוחר השתנתה צורת האות לרונה האגל: ᚼ.
רונה זו מקבילה לאות "האגל" באלפבית הגותי: .
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות |  |
| פות'רק קדום: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚨ | ᚱ | ᚲ | ᚷ | ᚹ | ᚺ | ᚾ | ᛁ | ᛃ |  | ᛇ | ᛈ | ᛉ | ᛊ | ᛏ | ᛒ | ᛖ | ᛗ | ᛚ | ᛜ | ᛞ | ᛟ |   |   |   |   |   |
| אנגלית עתיקה: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚩ | ᚱ | ᚳ | ᚷ ȝ | ᚹ | ᚻ | ᚾ | ᛁ | ᛄ |  | ᛇ | ᛈ | ᛉ | ᛋ | ᛏ | ᛒ | ᛖ | ᛗ | ᛚ | ᛝ | ᛞ | ᛟ |   | ᚪ | ᚫ | ᚣ | ᛠ |
| פות'רק מאוחר: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚬ | ᚱ | ᚴ |   |   | ᚼ | ᚾ | ᛁ |  | ᛅ |   |   |   | ᛋ | ᛏ | ᛒ |   | ᛘ | ᛚ |   |   |   | ᛦ |   |   |   |   |
| תעתיק: | f | u | þ | a | r | k | g | w | h | n | i | j |  | ï | p | z | s | t | b | e | m | l | ŋ | d | o |  |  |  |  |  |
הטייגר ליליז

| --- | --- |

חברי הטייגר ליליז בהופעה עם האומנים דניאל דה פיצ'וטו ואלכסנדר האקה בפרנקפורט ב-2007
 מקום הקמה:  לונדון 
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 סוגה:  קברט, פאנק
 חברת תקליטים:  Misery Guts Music
 http://www.tigerlillies.com/
 חברים
 מרטין ג'קס אדריאן סטיוארט יונאס גולנד
 
הטייגר ליליז (באנגלית - The Tiger Lillies) היא שלישייה מוזיקלית שנוסדה בבריטניה ב-1989. חברי השלישייה הם מרטין ג'קס, אדריאן יו ואדריאן סטיוארט. הלהקה מתאפיינת בסגנון ייחודי השואב מוטיבים מן הקברט וממוזיקת הפאנק. הלהקה הוציאה כ-29 אלבומים.
מקור השם

הלהקה קרויה על שם הפרח Tiger Lily "לילך מנומרת" (שם מדעי: Lilium superbum), שהוזכר ביצירות רבות, בהן גם אליסה בארץ הפלאות.
הערות שוליים

↑  The Tiger Lily BY ADMIN – NOVEMBER 19, 2010 מגזין "פרחים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389333205171  BnF: cb14265632s (data)  GND: 10323516-4  ISNI: 0000 0000 9898 0932  LCCN: no99029531  MusicBrainz: 3ad4f6ec-253f-4050-8849-ca26266edfb8  VIAF: 146841268   WorldCat (עם VIAF): 146841268 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היד שקפאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורי שגיא
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת משכל
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  199
 עורך:  שחר אלתרמן
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003256834
היד שקפאה הוא ספר שחיבר אורי שגיא, אשר היה אחראי על ניהול המשא ומתן בין ישראל וסוריה בשנים 1999–2000.
הספר עוסק בדילמות, בהתרחשויות ובהבנות שהיו מאחורי הקלעים של המשא ומתן שהתקיים בין סוריה וישראל בתקופה המדוברת.
החלק שעוסק במשא ומתן הגלוי כולל בתוכו גם תיאורים מפורטים על ועידת שפרדסטאון  שהתקיימה בינואר 2000, עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, מזכירת המדינה של ארצות הברית מדליין אולברייט, המתווך דניס רוס, שר החוץ הסורי פארוק א-שרע וראש ממשלת ישראל אהוד ברק. שגיא ביקש מברק שלא לנסוע לוועידה, ולתת לצוות המקצועי לעבוד במקומו. שגיא כותב כי ברק סירב, והעדיף להיות נוכח ולדון בסוגיית הביטחון והנורמליזציה בלבד, כך שנשאר זמן מועט לסוגיית המים והגבולות. טענתו של שגיא הייתה כי ההתחמקות מנושאים אלו הייתה מה שהכשיל את הוועידה.
בספר מתוארת משנתו המדינית-ביטחונית של שגיא הגורסת כי המשך קיומה של מדינת ישראל לא תלוי רק בשטחים בהם היא מחזיקה, אלא גם בקביעת גבולות הקבע והכרה בהם ברמה בין-לאומית. כוח צבאי איננו מספיק לקיומה של מדינה, ויש להעמיק ולחזק את הרכיב המדיני. שגיא מאמין כי הסכם טוב המבטיח את האינטרסים של המדינה בהיבט הגבולות, המים והביטחון הוא הסכם הדורש ויתורים על שטחים. בספר מסביר שגיא כי על מנת להגיע להסדר, כל צד מוכרח להתחשב באתוס של השני.
דניאל נייהיוזר

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך) חיפה, ישראל ישראל 
 ענף מדעי:  כימיה תאורטית, פיזיקה 
 עיסוק:  פיזיקאי, כימאי תאורטי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכון הטכנולוגי של קליפורניה
 מנחה לדוקטורט:  סטיבן קונין
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
 פרסים והוקרה:  פרס סיבורג  (1999) 
 תרומות עיקריות
 פיתוח אלגוריתמים קוונטיים חדשים עבור מערכות מזוסקופיות, פיתוח תחום הכימיה הקוונטית הסטוכסטית
 
דניאל נייהיוזר (נולד ב-1964) הוא פיזיקאי וכימאי תאורטי ישראלי-אמריקאי ופרופסור מן המניין במחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה

נייהיוזר נולד בחיפה ועבר לירושלים בהיותו בן 6, שם התחנך.
בהיותו נער כבן 15, החל את לימודיו לתואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. נסע ב-1982 לארצות הברית ולמד לתואר שני ושלישי בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, בהנחיית פרופ' סטיבן קונין (אנ'). עבודת הדוקטורט שלו הוגשה בשנת 1987. בשנים 1987–1989 שירת בצה"ל.
בשנים 1989–1991 שהה נייהיוזר כעמית בתר-דוקטורט ע"ש ויצמן במחלקה לכימיה של אוניברסיטת פרינסטון, ולאחר מכן שימש במשך כשנה כעמית מחקר במכון ג'יימס פרנק באוניברסיטת שיקגו (בהנחיית פרופ' ג'ון לייט).
ב-1992 הצטרף כמרצה בכיר אל המחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. ב-1998 הפך לפרופסור חבר וב-2002 לפרופסור מן המניין.
נייהיוזר נשוי ואב לשלושה.
מחקר

נייהיוזר הוא מחברם של למעלה מ-190 מאמרים שראו אור בכתבי עת מובילים בתחום מחקרו, עם למעלה מ-10,000 ציטוטים ו-h-index של 55 (נכון ל-2023).
הוא הנחה למעלה מ-20 תלמידי מחקר ופוסט-דוקטורנטים. עם תלמידיו לאורך השנים נמנים פרופ' קן לופאטה מאוניברסיטת לואיזיאנה, כריסטופר ארנטסן מאוניברסיטת יאנגסטון ווייטק ולאצ'ק מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1987–1989 עבד נייהיוזר באופן הדוק עם פרופ' מיכאל (מיכה) בר מהמרכז למחקר גרעיני שורק על תאוריה של דינמיקת תגובה, ויחד הם פיתחו גישה לתופעת הפיזור, אשר מאפשרת חישובם של קצבי תגובה.
מחקרו של נייהיוזר מתמקד כיום בפיתוח אלגוריתמים קוונטיים מבוססי low scaling עבור מערכות קוונטיות גדולות, וכן בטיפול מזוסקופי במערכות מצומדות של קרינה וחומר. הוא פיתח שיטה תלויה בזמן, המבוססת על אופרטור הטלה, והמיועדת לצורך חישובים במערכות של פיזור ריאקטיבי. שיטה זו אפשרה חקר מדויק של פיזור ממולקולות קטנות.
כמו כן, המציא נייהיוזר שיטה כללית המבוססת על לכסון וסינון, והמשמשת לצורך חילוץ מדויק של נתונים אנרגטיים מסיגנל קצר בזמן, אשר נמצאה שימושית בדינמיקה קוונטית, בתהודה מגנטית גרעינית ובעיבוד אותות ככלל. הוא גם פיתח שיטת שדה קרוב המשמשת לחקר מערכות אלקטרודינמיות בסקאלות קטנות.
מחקרו הנוכחי מתמקד בפיתוח כימיה קוונטית סטוכסטית, יחד עם עמיתיו, פרופ' ערן רבני (אנ') ופרופ' רועי בר (בנו של מיכאל בר). זוהי פרדיגמה של חישוב קוונטי, אשר מייתר את הצורך בחישובים אקסטנסיביים ותחת זאת מחשב את תכונות החומר באמצעות סכימה על מספר קטן של אורביטלים. פרדיגמה זו "מותחת את הגבולות" בכל הקשור לחישוב תכונות של חומרים רבים, החל ממערכות קטנות בעלות עשרות או מאות אלקטרונים, ועד למערכות מזוסקופיות גדולות בעלות עשרות אלפי אלקטרונים.
פרסים והוקרה

מלגת ויצמן (1989)
מלגת ג'יימס פרנק (1991)
פרס הקריירה המוקדמת של הקרן הלאומית האמריקאית למדע (1995)
מענק מחקר מטעם חברת שברון (1995)
פרס אלפרד פ' סלואן (1996)
פרס ברגמן (1997)
פרס סיבורג (1999)
הערות שוליים

↑  Daniel Neuhauser, Ph.D.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0003-3160-386X 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דניאל נייהיוזר".
הטיול הגדול

פנים הפנתאון ברומא. ציור של ג'ובאני פאולו פאניני מהמאה ה-18.
הטיול הגדול (מצרפתית: Grand Tour) היה טיול מסורתי שערכו גברים צעירים מהמעמד הגבוה באירופה ברחבי היבשת. המנהג היה נפוץ החל מתחילת המאה ה-17 ועד לשנות ה-40 של המאה ה-19, שאז החלה להופיע  תחבורה מסילתית אפקטיבית באירופה. הטיול שימש למטרות חינוכיות, והיווה מעיין טקס מעבר. המנהג היה מזוהה במיוחד עם האצולה הבריטית ובעלי האדמות העשירים, אולם היה נפוץ גם במדינות צפון אירופה הפרוטסטנטיות ביבשת, והחל במחצית השנייה של המאה ה-18 גם בדרום אמריקה ובצפונה.
המטרה העיקרית של הטיול היה בחשיפה של הצעיר למורשת התרבותית של העולם הקלאסי ושל הרנסאנס. הטיול איפשר חשיפה ליצירות ייחודיות של אמנות, ארכיטקטורה, ומוזיקה, שבימים ההם הייתה הרבה פחות נגישה בלא הגעה פיזית למקום. הטיול היה נמשך בדרך כלל כמספר חודשים עד למספר שנים. את הטיול היו עורכים בליווי של מורה או מדריך בעל ידע, אשר היה מכונה "קיקרון" (על שם החכם הרומי קיקרו).
היסטוריה

העיר רומא הייתה במשך שנים יעד לעולי רגל, בעיקר במהלך "שנות יובל" קתוליות. ספרו של תומאס קוריאט Coryat's Crudities, שפורסם בשנת 1611, היווה השפעה ראשונה על מנהג הטיול הגדול. השפעה נוספת היא הטיול של הארל מארונדל (Earl of Arundel), אשר הגיע לאיטליה ונאפולי, ואותו ערך עם אשתו וילדיו בין השנים 1613–1614. מדריך הטיול שלו היה האדריכל הבריטי המפורסם איניגו ג'ונס, אשר היה רק בתחילת דרכו באותה עת. בשנת 1648, לאחר הסכמי שלום מינסטר, בין ההולנדים לספרדים, החל המנהג לתפוס יותר תאוצה. לפי המילון האנגלי של אוקספורד, נעשה שימוש לראשונה במושג "הטיול הגדול", בספר The Voyage of Italy של הכומר הקתולי האנגלי ריצ'רד לסלס ( Richard Lassels), אשר פורסם לאחר מותו, בשנת 1670. בספר הוא הדגיש את ארבעת התחומים שטיול כזה יכול לעזור בהם: לשפר את האינטלקט, את הרמה החברתית, את הרמה האתית ואת הידע הפוליטי.
הרעיון לצאת לטייל למטרות סקרנות ולמידה החל להתפתח במהלך המאה ה-17. ספרו של ג'ון לוק משנת 1690, מסה על שכל האדם, עזר לקדם את הטענה שהידע מגיע לאדם מהעולם החיצוני, ומהגירויים החיצוניים של הסביבה אליה הוא חשוף. לכן, מי שרוצה ללמוד כמה שיותר, צריך לשנות את סביבתו, כדי להיחשף לגירויים חדשים. הטיול, אם כך, הפך לחיוני בשביל לפתח את החכמה והידע של האדם על העולם.
מסלול

האתרים והמדינות בהם ביקרו במהלך הטיול השתנו במהלך השנים. הבריטים לרוב התחילו את המסלול בעיר הנמל דובר, משם הפליגו לאוסטנדה, קאלה או לה הבר ביבשת אירופה. משם המשיכו בלוויה של מדריך וקבוצת משרתים, לעיתים כשהם רוכשים כרכרה גדולה, אותה יכלו למכור בכל עיר. לחליפין, המשיכו בטיול בסירה במעלה הסיין עד פריז או במעלה הריין עד בזל, וכך יכלו להגיע עד להרי האלפים.
הטיול כלל לרוב את פריז, שם היו המטיילים שוכרים מדריך הדובר את השפה (שנחשבה לשפת האליטה באירופה במאות ה-17 וה-18), ושם היו יכולים לקחת שיעורים בצרפתית, ריקוד, סייף ורכיבה על סוס. משם לרוב היו ממשיכים לאזורים העירוניים בשווייץ, לוזאן או ז'נבה, ומשם היו ממשיכים דרך הרי האלפים לצפון איטליה. שם היו מבקרים בטורינו, לעיתים במילאנו, ולעיתים מספר חודשים בפירנצה, שם היו מבקרים בגלריית אופיצי, ונחשפים לאמנות הרנסאנס הגבוה ולפיסול רומי. לעיתים היו עושים טיול קצר לפיזה, ומשם ממשיכים לפאדובה, בולוניה וונציה, שנחשבה לאחד משיאי הטיולים בעיני הבריטים.
מוונציה היו ממשיכים המטיילים לרומא, שם ביקרו בהריסות רומא העתיקה, וצפו בציורים, פסלים וארכיטקטורה מהתקופה הנוצרית המוקדמת, הרנסאנס והבארוק ברומא. היו שהמשיכו לנאפולי ללמוד מוזיקה, ולעיתים היו נוסעים לבקר בהריסות הרומיות בערים פומפיי והרקולנאום. בתקופות מאוחרות יותר, המטיילים הנועזים יותר, היו לעיתים לוקחים סירה לסיציליה, שם היו מבקרים עתיקות יווניות, או לעיתים אף מפליגים ליוון עצמה. לרוב נקודת הסיום של הטיול באיטליה הייתה בנאפולי או בפאסטום.
משם היו ממשיכים המטיילים לאזור דובר הגרמנית של אירופה, שם היו מבקרים באינסברוק, וינה, דרזדן, ברלין, פוטסדאם, ולעיתים היו גם מבלים זמן בלמידה באוניברסיטאות במינכן או בהיידלברג. משם היו המטיילים נוסעים להולנד או לפלנדריה, ומשם שבים לאנגליה.
דן מארלי

דניאל לואיס מארלי (באנגלית: Daniel Lewis Majerle; נולד ב-9 בספטמבר 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בליגת ה-NBA.
לאורך הקריירה היה מארלי פעמיים ברציפות קלעי השלשות המצטיין בליגה, נבחר שלוש פעמים להשתתף במשחק האולסטאר ופעמיים נבחר לחמישיית ההגנה השנייה. במדי נבחרת ארצות הברית זכה מארלי במדליית ארד באולימפיאדת סיאול ובמדליית זהב באליפות העולם בכדורסל 1994.
ראשית חייו

מארלי נולד וגדל במישיגן. בשנת 1984, עם סיום לימודיו התיכוניים, החל ללמוד באוניברסיטת מרכז מישיגן ולשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבת "Mid-American" בליגת ה-NCAA.
מארלי שיחק במדי האוניברסיטה במשך ארבע שנים. בשלוש מהן הוא סיים בממוצע של מעל 20 נקודות למשחק, ובעונת הסיניור שלו רשם שיא של 23.8 נקודות ו-10.8 ריבאונדים.
כשסיים את לימודיו לאחר ארבע שנים היה מדורג מארלי שני בכל הזמנים בקליעת נקודות באוניברסיטה (2,055) ובחטיפות (171) ואף נבחר לייצג את נבחרת ארצות הברית במשחקי אולימפיאדת סיאול (1988).
במדי הנבחרת הלאומית

מארלי השתתף לראשונה במדי נבחרת ארצות הברית במשחקים האולימפיים בשנת 1988. השתתפותו של מארלי באולימפיאדה התאפשרה על אף שנאסרה באותה התקופה השתתפותם של שחקנים מקצוענים, כדוגמת שחקני ליגת ה-NBA. החוק לא חל על מארלי שהחל לשחק בליגה רק מספר חודשים לאחר מכן, ועל כן נחשב עדיין לשחקן שאינו מקצוען. במשחקים האולימפיים שיחק מארלי לצידם של דייוויד רובינסון ומיץ' ריצ'מונד, והיה לקלעי המצטיין של נבחרתו כשקלע 14.1 נקודות בממוצע, והוסיף 4.5 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים. על אף יכולתו של מארלי, לא הצליחה נבחרת ארצות הברית להעפיל לגמר הטורניר לראשונה בתולדותיה, לאחר שהפסידה במשחק חצי הגמר בתוצאה 76-82 לנבחרת ברית המועצות, שהמשיכה לזכייה בזהב, וזכתה במדליית הארד כשניצחה בתוצאה 78-49 את נבחרת אוסטרליה.
מארלי לקח חלק במדים הלאומיים גם במשחקי אליפות העולם בכדורסל 1994. הוא קלע בטורניר 8.8 נקודות למשחק, כולל משחק שיא של 17 נקודות עם חמש קליעות משישה ניסיונות מעבר לקשת השלוש מול נבחרת פוארטו ריקו, וסייע לנבחרתו לזכות במדליית הזהב בטורניר.
סטטיסטיקת קריירה > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988/1989 | פיניקס | 54 | 5 | 25.1 | 0.419 | 0.329 | 0.614 | 3.9 | 2.4 | 1.2 | 0.3 | 8.6 |
| 1989/1990 | פיניקס | 73 | 23 | 30.7 | 0.424 | 0.238 | 0.762 | 5.9 | 2.6 | 1.4 | 0.4 | 11.1 |
| 1990/1991 | פיניקס | 77 | 7 | 29.6 | 0.484 | 0.349 | 0.762 | 5.4 | 2.8 | 1.4 | 0.5 | 13.6 |
| 1991/1992 | פיניקס | 82 | 15 | 34.8 | 0.478 | 0.382 | 0.756 | 5.9 | 3.3 | 1.6 | 0.5 | 17.3 |
| 1992/1993 | פיניקס | 82 | 82 | 39.0 | 0.464 | 0.381 | 0.778 | 4.7 | 3.8 | 1.7 | 0.4 | 16.9 |
| 1993/1994 | פיניקס | 80 | 76 | 40.1 | 0.418 | 0.382 | 0.739 | 4.4 | 3.4 | 1.6 | 0.5 | 16.5 |
| 1994/1995 | פיניקס | 82 | 46 | 37.7 | 0.425 | 0.363 | 0.730 | 4.6 | 4.1 | 1.2 | 0.5 | 15.6 |
| 1995/1996 | קליבלנד | 82 | 15 | 28.9 | 0.405 | 0.353 | 0.710 | 3.7 | 2.6 | 1.0 | 0.4 | 10.6 |
| 1996/1997 | מיאמי | 36 | 26 | 35.1 | 0.406 | 0.338 | 0.678 | 4.5 | 3.2 | 1.5 | 0.4 | 10.8 |
| 1997/1998 | מיאמי | 72 | 22 | 26.8 | 0.419 | 0.376 | 0.784 | 3.7 | 2.2 | 0.9 | 0.2 | 7.2 |
| 1998/1999 | מיאמי | 48 | 48 | 33.8 | 0.396 | 0.335 | 0.717 | 4.3 | 3.1 | 0.8 | 0.1 | 7.0 |
| 1999/2000 | מיאמי | 69 | 69 | 33.4 | 0.403 | 0.362 | 0.812 | 4.8 | 3.0 | 1.3 | 0.2 | 7.3 |
| 2000/2001 | מיאמי | 53 | 19 | 24.6 | 0.336 | 0.315 | 0.818 | 3.1 | 1.7 | 1.0 | 0.3 | 5.0 |
| 2001/2002 | פיניקס | 65 | 0 | 18.2 | 0.343 | 0.336 | 0.590 | 2.7 | 1.4 | 0.7 | 0.2 | 4.6 |
| קריירה |  | 955 | 453 | 31.6 | 0.431 | 0.358 | 0.741 | 4.5 | 2.9 | 1.3 | 0.4 | 11.4 |
סטטיסטיקת קריירה > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988/1989 | פיניקס | 12 | 0 | 29.3 | 0.438 | 0.286 | 0.792 | 4.8 | 1.2 | 1.1 | 0.3 | 14.3 |
| 1989/1990 | פיניקס | 16 | 0 | 29.9 | 0.487 | 0.333 | 0.785 | 5.1 | 2.1 | 1.3 | 0.1 | 12.6 |
| 1990/1991 | פיניקס | 4 | 0 | 27.5 | 0.375 | 0.364 | 0.737 | 3.8 | 1.8 | 1.3 | 0.3 | 10.5 |
| 1991/1992 | פיניקס | 7 | 0 | 38.0 | 0.432 | 0.273 | 0.962 | 6.3 | 2.9 | 1.4 | 0.0 | 18.6 |
| 1992/1993 | פיניקס | 24 | 24 | 44.6 | 0.431 | 0.394 | 0.696 | 5.8 | 3.7 | 1.4 | 1.2 | 15.4 |
| 1993/1994 | פיניקס | 10 | 10 | 41.0 | 0.362 | 0.339 | 0.688 | 4.3 | 2.4 | 1.1 | 0.4 | 12.3 |
| 1994/1995 | פיניקס | 10 | 0 | 30.7 | 0.370 | 0.364 | 0.706 | 3.1 | 1.7 | 1.4 | 0.3 | 8.2 |
| 1995/1996 | קליבלנד | 3 | 0 | 30.3 | 0.444 | 0.435 | 0.889 | 4.0 | 3.0 | 1.3 | 0.7 | 16.7 |
| 1996/1997 | מיאמי | 17 | 2 | 29.2 | 0.393 | 0.338 | 0.679 | 4.2 | 2.5 | 1.2 | 0.2 | 8.0 |
| 1997/1998 | מיאמי | 2 | 2 | 31.0 | 0.375 | 0.333 | 0.500 | 2.5 | 2.5 | 2.0 | 0.5 | 4.5 |
| 1998/1999 | מיאמי | 5 | 5 | 30.4 | 0.192 | 0.227 | 0.714 | 5.8 | 1.2 | 1.0 | 0.4 | 4.0 |
| 1999/2000 | מיאמי | 10 | 10 | 37.2 | 0.423 | 0.400 | 0.714 | 7.0 | 3.2 | 2.1 | 0.1 | 9.0 |
| 2000/2001 | מיאמי | 3 | 0 | 23.7 | 0.313 | 0.286 | 0.500 | 3.3 | 1.7 | 1.0 | 0.0 | 5.3 |
| קריירה |  | 123 | 53 | 34.5 | 0.416 | 0.353 | 0.753 | 5.0 | 2.5 | 1.3 | 0.4 | 11.7 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד
הערות שוליים

1 2 3  ביוגרפיה באתר nba.com
1 2  דן לזר‏, עשור של תהילה, באתר וואלה, 31 בינואר 2006
↑  1991-92 NBA Awards Voting
1 2  NBA & ABA Year-by-Year Leaders and Records for 3-Pt Field Goals
↑  1993-94 NBA Season Summary
↑  מארלי במשחקי סיאול 1988 באתר פיב"א
↑  מארלי במשחקים בקנדה 1994 באתר פיב"א
↑  דוח המשחק באתר פיב"א
| נבחרת ארצות הברית – מדליסטית הארד - סיאול (1988) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון |  1  •  2  •  3  •  4 ריצ'מונד •  5 סמית' •  6 קולס •  7 הוקינס •  8 גרייר •  9 סמית •  10 אנדרסון •   11 אגמון •  12 מארלי • 13 מאנינג •  14 ריד • 15 רובינסון • מאמן: תומפסון | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 1994 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 דיומרס •  5 פרייס •  6 קולמן •  7 קמפ •  8 סמית' •  9 מארלי •  10 מילר •   11 ק. ג'ונסון •  12 וילקינס • 13 אוניל •  14 מורנינג • 15 ל. ג'ונסון • מאמן: נלסון |  1  •  2  •  3  •  4 דיומרס •  5 פרייס •  6 קולמן •  7 קמפ •  8 סמית' •  9 מארלי •  10 מילר •   11 ק. ג'ונסון •  12 וילקינס • 13 אוניל •  14 מורנינג • 15 ל. ג'ונסון • מאמן: נלסון | ארצות הברית |
דן מזרחי

| --- | --- |
דן מזרחי
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 בפברואר 1926 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  25 בפברואר 2010 (בגיל 83) בוקרשט, רומניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בלו 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט 
 שפה מועדפת:  רומנית, עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Aurelia Sorescu 
 
דן מזרחי (ברומנית: Dan Mizrahi;‏ 28 בפברואר 1926, בוקרשט, – 25 בפברואר 2010, בוקרשט) היה פסנתרן, מלחין ופרופסור למוזיקה, יהודי רומני.