stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם אלקינד

| --- | --- |

מנחם אלקינד, אשתו ושני בניו ערב ירידתם מהארץ
 לידה:  1897 בריסלב 
 פטירה:  1938 (בגיל 41 בערך) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 
מנחם (מנדל) אֶלְקִינְד (ברוסית: Мендл (Менахем)  Элькинд;‏ 1897, בריסלב, פלך חרסון, האימפריה הרוסית – 1938, מוסקבה, רוסיה הסובייטית) היה חלוץ מאנשי העלייה השלישית, ממנהיגי "גדוד העבודה" ומחתרת "הקיבוץ" בשנות העשרים. היה בין מייסדי ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל, ומוסדותיה. באמצע שנות העשרים נתגלעו בגדוד העבודה חילוקי דעות עקרוניים, כאשר בגדוד הלך ובלט אגף שמאל רדיקלי. בסופו של דבר, חילוקי דעות אלה גרמו לפילוג הגדוד. לאחר הפילוג, הפך אלקינד למנהיגו של הפלג השמאלי. בשנת 1928 חזר לברית המועצות בראש קבוצה מאנשי הגדוד, שם ייסד את המושבה העברית "וויו נובה" (אספרנטו: "דרך חדשה"). בסופו של דבר נעצר, הורשע והוצא להורג בתקופת הטיהורים של סטלין.
תולדות חייו

מנדל אלקינד נולד בעיירה בֵּרִיסְלָב (Берислав) שבפלך חרסון, בתחום המושב היהודי באימפריה הרוסית, כבן בכור למשפחה יהודית אורתודוקסית. והיה הבכור בין 7 אחים, אח ושש אחיות. (שניים מאחיו הגיעו אחר כך, בעקבותיו, לגדוד העבודה). אביו, שלמה, שימש רב בעיר סימפרופול, בחצי האי קרים (בהווה ברוסיה, לפני זמן קצר היה חלק מאוקראינה). בשנים ההן היה נהוג באימפריה הרוסית ה"נומרוס קלאוזוס", אשר אפשר רק לילד יהודי אחד ללמוד בכל כיתה. משהגיע הנער לגיל בית הספר התיכון, לא נמצאה כיתה שבה יוכל להיקלט. אביו עבר בין הגויים והבטיח מימון לימודיהם, כדי לאפשר לבנו את הלימודים בתיכון. משנסתיימה השנה נתפזרו ילדי הגויים, והמשפחה לא הייתה יכולה עוד לממן שני ילדים. מנדל אלקינד נשלח לקייב להמשיך את לימודיו, ושם פגש בדעות חדשות: ציונות, סוציאליזם וקומוניזם, ונתפס אליהן. עם תום לימודיו חזר לבית הוריו ונקלע למלחמת אזרחים בין הצבא האדום לצבאות הלבנים, שבמסגרתה נערכו גם פוגרומים ביהודים. כל אחד מן הצבאות גייס נערים לשורותיו בכפייה. המשפחה, שהחליטה להצילו מגורל מר (חטיפה לצבא או פוגרום), רכשה סירת דיג מאחד משכניהם, ציידו אותה כראוי, ואלקינד ואחד מחבריו הפליגו בה לטורקיה. בטורקיה הצטרף אלקינד לקיבוץ הכשרה, שהקים שם יוסף טרומפלדור. זמן רב חלף עד שנודע גורלו בביתו, ועוד שנים רבות שילמה המשפחה את מחיר הסירה וציודה. לקראת 1920 הגיע אלקינד לארץ ישראל והצטרף למייסדי "גדוד העבודה", שנקרא על שמו של יוסף טרומפלדור, לאחר שנפל בתל חי. עד מהרה התבלט בזכות כישרונותיו, והפך לגזבר פלוגת העבודה שלו ואחר כך לגזבר הגדוד. לדברי החוקרת אניטה שפירא, אישים שהכירוהו אז ראו בו את אחד מעמודי התווך של הציונות הסוציאליסטית בארץ ישראל, יחד עם יצחק בן-צבי, ברל כצנלסון ודוד בן-גוריון, ולא היה ספק בליבם שלוּ היה חי בארץ היה הופך לאחד המנהיגים המרכזיים של אחדות העבודה.
קבוצת אלקינד ואחריתו

אלקינד, שעבר לחיות בתל יוסף, הפך למנהיג הפלג השמאלי בגדוד ותמך בתפיסה ריכוזית על פני אוטונומיה לפלוגות וליישובים, בהעדפת האינטרס הגדודי על זה של המשק הבודד ובעידוד אופי קומוניסטי-מהפכני. הוא גיבש סביבו קבוצה בת כשלושים איש, שראו בברית המועצות וסטלין דגם להערצה והתרחקו אט אט מן הציונות.
באפריל 1926 ביקר אלקינד, (יחד עם ישראל שוחט ודב מכונאי) במסגרת גדוד העבודה, בברית המועצות.
בדצמבר 1926, בעיצומו של משבר כלכלי קשה ואבטלה, ומתוך ויכוח עז עם הרוב בהנהגת הגדוד, חל פילוג בגדוד העבודה ואלקינד עמד בראש" הגדוד השמאלי".
בפברואר 1927 החליטה האגודה להתיישבות יהודית בברית המועצות על הקמת מושבות חקלאיות בחצי האי קרים. המשא ומתן בין הגדוד השמאלי לשלטונות הסובייטים על פרטי היוזמה להקמת המושבות נמשך עד קיץ 1927. באוקטובר אותה שנה מתח אלקינד ביקורת על הציונות והביע ספק בעתיד הקומונות בארץ. בנוסף, הכריז על כוונתו לרדת עם הגדוד השמאלי לברית המועצות. ראשוני היורדים עם מנדל ומשפחתו הגיעו לקרים ביוני 1928.
הקבוצה הקימה "קיבוץ" על קרקעות מרעה בסמוך ליבפטוריה, בשם ויוו נובו (דרך חדשה, באספרנטו, משום שלא יכלו לקרוא למקום בשם עברי, ושם ביידיש או רוסית לא רצו).
כבר במרץ 1931 הודח מתפקידו כמנהל הקומונה, אם כי המשיך בפעילותו באופן לא-רשמי עוד זמן מה.
לגבי גורלו של אלקינד לאחר 1934 ידוע אך מעט. הוא עזב את ויוו נובו ללנינגרד ולמד באוניברסיטה הנדסה, אך לא סיים. ב-1936 עבר למוסקבה ועבד במערכת העיתון היידי הקומוניסטי "דער עמעס". ב-1937 נולד בנו השלישי וסבו בא כדי למול אותו. כעבור חודשיים, ב-2 בדצמבר, נעצר אלקינד (או משום שהייתה הלשנה על ברית המילה, או משום ש"דער עמעס" הפך ללא חוקי או בשל עברו הציוני שהחשידו כמרגל).
אלקינד נעצר בדצמבר 1937 כאחרים מחברי הפק"פ, שחשדו בהיותם חלק מ"קנוניה "בריטית-ציונית".
ב-19 בפברואר 1938 הוא הורשע והוצא להורג בירייה בעיר מוסקבה.
מניה אשתו, שהייתה רופאת ילדים, חיה עם שלושת ילדיה במוסקבה. בכור הבנים, אורי (יליד תל יוסף), התגייס לצבא האדום ונפל בחזית סטלינגרד. שני הבנים הנותרים למדו והמשיכו לחיות ברוסיה.
שמו של אלקינד טוהר רק לאחר מותו של סטלין, ב-4 בנובמבר 1958.
לקריאה נוספת

Götz Hillig, “Vojo Nova” v Krymu: zabytaia sel’khozkommuna (kibuts), Marburg: University of Marburg, 2005. ('ווֹיוֹ נוֹבָה' בקרים: הקומונה החקלאית הנשכחת (קיבוץ))
אניטה שפירא, 'גורלה של "קבוצת אלקינד" ברוסיה', שבות, כרך 1 (תשל"ג), עמ' 87–94.
מרדכי נאור, ספר המאה, עם עובד, 1996 עמ' 132.
נתן שחם, עצם אל עצמו, עם עובד, 1981 – רומן שגיבורו (המספר) הוא איש גדוד העבודה שהצטרף לאלקינד וחבורתו בוויו נובה, ולאחר תלאות בברית במועצות חזר ארצה בשנות ה-70. אלקינד נזכר לאורך הספר כאחד המשפיעים על המספר.
שמואל דותן, אדומים, שבנא הסופר. 1991
הערות שוליים

↑  נכתב גם Мендель.
↑  על פי נתוני הפס"ב הרוסי, המובאים במאמרו של גטץ היליג (Goetz Hillig):‏ Гётц Хиллиг, Забытый опыт построения коммунизма в Крыму, Зеркало Недели, № 32 (711) 30 августа — 5 сентября 2008 (גרסה ב-Jewish Observer, אוקטובר 2008).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504541205171  VIAF: 308279966   WorldCat (עם VIAF): 308279966
HTML

| --- | --- |


 תאריך השקה:  1989 
 מפתח:  World Wide Web Consortium, Internet Engineering Task Force, Web Hypertext Application Technology Working Group 
 רישיון:  Creative Commons ייחוס 4.0 בין-לאומי 
 סיומת:  html 
 אתר רשמי
 
HTML (ראשי תיבות באנגלית: Hypertext Markup Language; בעברית: שְׂפַת סִימָנֵי עֲרִיכָה לְתַמְלִיל-עָל) היא שפת תגיות לתצוגה ועיצוב דפי אינטרנט ותוכן לתצוגה בדפדפן. זו שפת התגיות המרכזית בעולם האינטרנט, המהווה שלד למרבית עמודי התוכן באינטרנט. השפה מאפשרת עיצוב תוכן בצורה מהירה, קלה ללימוד באופן יחסי וקלה לכתיבה.
HTML תוכננה לעבוד על כל מחשב, מכל סוג והיא סלחנית מאוד לגבי פרטים קטנים. היא מותרת לשימוש על ידי כל מפתח אתרים, ללא צורך ברכישת זכויות יוצרים מחברה כלשהי, והיא ניתנת לקריאה בכל סוגי המערכות. HTML מאפשרת ליצור קישורים למסמכי HTML נוספים או לסוגים שונים של נתונים. כמו כן, היא תומכת במולטימדיה, היא מאפשרת להציג נתונים בעזרת: טקסט, צליל, תמונה, וידאו ועוד. HTML משמשת תקן ברשת האינטרנט וכלליה מוגדרים על ידי ארגון תקינה בין-לאומי, W3C. הגרסה הנוכחית של השפה היא HTML5.
HTML גם מאפשרת הטמעה של תסריטים בדף, למשל JavaScript, ובכך להשפיע על התנהגות הדף במצבים שונים, שילוב שפת תכנות זו מאפשרת יצירת אינטראקטיביות בין האתר למשתמש בו.
קובצי HTML נשמרים בסיומות ".htm" ו-".html".
גרסאות

| גרסה | הושק בתאריך |
| --- | --- |
HTML 2.0‏: נובמבר 1995
HTML 3.2‏: 14 בינואר 1997
HTML 4.0‏: 18 בדצמבר 1997
HTML 4.01‏: 24 בדצמבר 1999
HTML5‏: 28 באוקטובר 2014
גרסאות > XHTML

לאחר יציאת תקן HTML 4.0 התמקדה עבודת הסטנדרטיזציה של ה־W3C בגרסת XML של HTML. זו נקראה XHTML. היא נועדה להיות מוגדרת בצורה יותר ברורה כדי לפשט פענוח אוטומטי של מסמך HTML על ידי תוכנות[דרוש מקור].
גרסאות > HTML5

בשנת 2004 החליטו מספר יצרני דפדפנים (מוזילה, אופרה ואפל, מפתחת הדפדפן Safari) להקים קבוצת עבודה, בשם WHATWG, שתתאם את פיתוח התקן לכיוונים אשר נדרשים באתרי אינטרנט מודרניים. קבוצת העבודה החלה לעבוד על הרחבות לתקן HTML שנודעו בשם הכללי HTML5. בהמשך הצטרפו לקבוצה נציגים של יצרני דפדפנים מובילים אחרים (כגון גוגל ומיקרוסופט). התקן הגיע לשלב סופי ("המלצת W3C") בשנת 2014.
שינוי מהותי בין HTML5 לגרסתו הקודמת, הוא תוספת תגיות המתייחסות לתוכן המידע שבדף הרשת. לדוגמה – שימוש בתגית DIV על מנת לתחום אלמנטים של קוד הורחב לתגיות ייעודיות שנועדו לעיצוב כותרת עליונה, תחתונה, מאמר, תפריט ועוד. זאת, לצורך הקלה על יכולתן של מערכות ממוכנות, כגון מנועי חיפוש או קוראי מסך לעיוורים, להבין את התוכן המוצג. HTML 4, בהשוואה, הכיל אך ורק מידע הנוגע לאופי תצוגת דף האינטרנט ולא לתוכנו. בנוסף, נוספו תגיות המייצגות וידאו ואודיו, כדי לאפשר הפחתה של שימוש בתוספים חיצוניים על מנת להציג קובצי מולטימדיה.
תגיות

התגיות הן הוראות בקרה שאינן מוצגות, ותפקידן לתת הוראות לדפדפן, כיצד לעצב ולסדר את התוכן במסמך.
תגיות > חלוקת התגיות

ניתן לחלק את התגיות למספר קבוצות:
תגיות מבניות, המתארות את תפקיד המלל במסמך, כמו תגיות שקובעות את סוג הקידוד, אזורי סקריפטים, וכדומה. לדוגמה: <h1>כלבי ים</h1> פירושו עבור הדפדפן – הצג את המלל "כלבי ים" ככותרת ראשית.
תגיות תצוגה, שתפקידן לקבוע את האופן שבו יוצג המסך או חלקים ממנו, כמו סוג גופן, גודל גופן, צבע, צורת האותיות וכדומה. לדוגמה: <b>מודגש</b> יגרום לדפדפן להציג מלל מודגש. תגיות מסוג זה אינן חוקיות בגרסאות האחרונות של תקן HTML, ומומלץ להשתמש ב-CSS במקומן.
קישורים, שתפקידם לקשר את הדף, בלחיצת עכבר, לדפים אחרים. לדוגמה: <a href="http‏://he.wikipedia.org">ויקיפדיה</a> יצור קישור כזה: ויקיפדיה.
תגיות המשמשות להצגת אובייקטים שונים, כגון תמונות, מדיה ופקדים. לדוגמה: <img src="a.png" /> יציג את התמונה a.png בתוך המסמך.
תגיות המשמשות ליצירת טפסים.
תגיות > מבנה התגיות

מבנה תגית ה-HTML דומה למבנה התגית ב-XML, ואפשר לתארו בצורה כללית:
<name property="value" method>תוכן</name>
התגית נפתחת תמיד ב<> שביניהם מופיע שם התגית (name בדוגמה), ולפעמים גם תכונות נוספות, באמצע מופיע התוכן (אם יש), וסוף התגית הוא < />, כלומר נוסף / לפני שם התגית.
במידה ותגית אינה מצריכה תוכן, כגון תגיות input,img,br – אז אין צורך להוסיף </name>, במקומו מוסיפים את הסימן / בסוף התגית. לדוגמה: <br />.
ניתן לחלק את התכונות הנוספות, שחלקן בגדר רשות ואת חלקן חובה לציין בתגיות מסוימות, לשתי קבוצות:
ה-property שמופיע במבנה, הוא בעל ערך (ה-value).
ה-method הוא תכונה בוליאנית, שערכה בעצם ציונה או אי-ציונה.
אפשר לציין יותר מתכונה אחת בתגית, בהתאם לתכונות הרלוונטיות לכל תגית.
תגיות > עץ המסמך

התגיות במסמך HTML מסודרות במבנה היררכי (של עץ) – המסמך מכיל ראש (head) וגוף (body). מבנה מסמך HTML בסיסי נראה כך:
<html>
	<head>
		<title>כותרת</title>
	</head>
	<body>
		תוכן הדף
	</body>
</html>
תגית ה-html היא התגית הראשית, שבתוכה נכתב מסמך ה-HTML.
תגית ה-head היא התגית שמסמלת את ראש המסמך. תגית זו מיועדת לכותרת דף ה-HTML, למידע כללי על הדף, כותרת הדף, עיצובים ותסריטים.
תגית ה-body היא התגית שמסמלת את גוף המסמך. בתגית זו נמצא תוכן המסמך.
כיוון שהמבנה היררכי, חשוב הקינון של התגיות (הסידור שלהן אחת בשנייה) לדוגמה: <strong>עוד טקסט לדוגמה<i></strong></i> תהווה טעות, והצורה התקנית תהיה: <strong><i>טקסט לדוגמה</i></strong>.
תגיות > DOCTYPE

לפי התקן, דפי אינטרנט צריכים להכיל תגית DOCTYPE בתחילת הדף, על מנת להצהיר על גרסת ה-HTML של הדף. דוגמה למשפט כזה:
<!DOCTYPE HTML PUBLIC "-//W3C//DTD HTML 4.01//EN" "http‏://www.w3.org/TR/html4/strict.dtd"> המציין כי הדף נבנה באמצעות HTML 4.01.
תגיות > ישויות HTML

ישות HTML ‏(Entity reference) היא סימן טקסטי שלרוב אינו מופיע בא"ב של השפות השונות. מבנה של ישות HTML הוא כזה: ;name& כאשר "name" הוא שם הישות. קובץ הגדרות המסמך של HTML 4 מצהיר על 252 ישויות HTML‏.
יצירת דפי HTML

דפי HTML נוצרים לרוב בצורה אוטומטית על ידי מערכות ניהול תוכן, אולם אפשר ליצור אותם גם בעזרת כל עורך טקסט (אפילו פנקס הרשימות של מערכת חלונות). ישנם גם לא מעט עורכי טקסט שמיועדים לעריכת דפי HTML. יש גם אפשרות לערוך דף HTML כמסמך מלל עשיר בממשק של מעבד תמלילים – אם בתוכנת מעבד תמלילים שיכולה לשמור את תוכנו של המסמך כמסמך HTML ואם זו מערכת ניהול תוכן שמספקת ממשק WYSIWYG לעריכת דפים.
היסטוריה

"האבא" (המקור) של HTML הוא תקן שנקרא SGML המיועד להעברת מסמכים אלקטרוניים וניהול מסמכים. זהו תקן בעל עושר תחבירי וגמישות, אבל זו הייתה ונשארה בעייתו הגדולה ביותר. רק מתכנת בעל רקע וניסיון יכול לעצב מסמך שיעמוד בחוקי התקן. לקחו מ-SGML מספר הגדרות ותגיות, הגדירו מספר מבנים פשוטים ויצרו את HTML, שהשימוש בו התפשט במהרה. HTML נכתבת בצורה של תגיות, התחומות בסוגריים משולשים. הדפדפן איננו מציג תגיות אלו, אלא משתמש בהן כדי לפרש כיצד להציג את תוכן הדף.
ראו גם

HTTP – פרוטוקול תקשורת שנועד להעברת דפי HTML על גבי רשת האינטרנט ורשתות אינטראנט
גיליונות סגנון מדורגים (CSS)
DOM
Javascript – שפת תכנות שאחד משימושיה העיקריים הוא יצירת דפי HTML דינמיים
אלמנט כתובת קנונית
Blazor
TinyMCE
הערות שוליים

↑  שְׂפַת סִימָנֵי עֲרִיכָה לְתַמְלִיל-עָל במילון טכנולוגיית המידע: מולטימדיה (תשס"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  כל תגית שתחומה בתוך אזור של תגית אחרת נקראת הChild (ילד) של התגית שבתוכה היא נמצאת.

<i><div>טקסט</div/><i>

בדוגמה למעלה התגית "i" נמצאת בתוך התגית "div" ולכן התגית "i" נקראת הChild של התגית "div".
↑  רשימה הישויות המוגדרות ב-HTML 4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541929605171  BNE: XX539726  BnF: cb12493600c (data)  GND: 4373477-7  LCCN: sh95002791  NKC: ph117008 
סמליל HTML5
דוגמה למדרג עצמים ב־DOM של מסמך HTML.
יעל שרוני

| --- | --- |

שרוני בדצמבר 2004
 לידה:  10 באוגוסט 1975 (בת 49) סביון, ישראל ישראל
 סוגה מועדפת:  קומדיה ודרמה
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  "פרס האקדמיה לטלוויזיה" על תפקידה בדרמה "סרוגים"
 פרופיל ב-IMDb
 
יעל שרוני (נולדה ב-10 באוגוסט 1975) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון ישראלית. זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.
ביוגרפיה

שרוני נולדה, גדלה והתחנכה ביישוב סביון. היא בתו של האלוף נתן שרוני (במקור פסלוב). בצה"ל שירתה כמש"קית חינוך. לאחר השחרור מהצבא, למדה בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
קריירה

הופעתה הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2003 בטלנובלה "משחק החיים" של חברת HOT, בה גילמה את ריקי בן-חיים, בתו החורגת של שאול ברגר (דן תורן). באותה שנה השתתפה בסרט אימה ישראלי בשם "תזזית".
ב-2004 שיחקה בהצגות "לא כולל שינה" ו"שירה" בתיאטרון באר שבע וכן ב"ריקוד הציפורים" בצוותא.
בשנת 2005, החלה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "השיר שלנו", של חברת yes, בתפקיד האנטגוניסטית הראשית שרון סילבר. כמו כן ב-2005 לקחה חלק בפסטיבל תיאטרון קצר השמיני ב"צוותא" עם ההצגה "בא-לגן" ובהצגה "אונור" בתיאטרון בית ליסין.
בסוף 2006 השתתפה בגרסה החדשה של "רחוב סומסום" בערוץ הופ בתור המורה לאומנות של גילי, נכדתו של גרשון.
בשנת 2007 שיחקה בדרמה הקומית "האקס המיתולוגי", ששודרה בערוץ 2. באותה שנה החלה להשתתף בסדרה הקומית "מסודרים" של הזכיינית קשת בערוץ 2, ושיחקה בסדרת הדרמה "מתי נתנשק", ובתוכנית המערכונים "לא לפני הילדים" ששודרו בערוץ 10. בסוף 2007 עלתה לבימת התיאטרון עם הקומדיה "בן בהפתעה".
בשנת 2008 שיחקה בהצגות "סרט צרפתי" של תיאטרון בית ליסין וב"בקשתה האחרונה של רווקה" בפסטיבל "פותחים במה". בנוסף בשנת 2008 שיחקה בסרט הקולנוע "נימפות בערפל" בבימויו של יורם זקס. כמו כן שיחקה בסדרת הדרמה "סרוגים" ששודרה ב-yes stars ישראלי במשך שלוש עונות, החל מ-2008 ועד 2012, בתפקיד יפעת. על משחקה ב"סרוגים" זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בדרמה".
בשנים 2008–2014 כיכבה במשך ארבע עונות בקומדיית המצבים "רמזור" ששודרה במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. שרוני גילמה בסדרה את לילך איצקוביץ', אשתו ולאחר מכן גרושתו של איצקו (אותו מגלם ליאור כלפון).
בשנים 2011–2012 שיחקה בהצגה "המסיבה של אביגיל" בתיאטרון הספרייה ולאחר מכן בתיאטרון אנסמבל הרצליה.
בשנת 2012 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "המיוחדת" בתפקיד ראשי לצידם של עפר שכטר, גל תורן ואסתר רדא. באותה שנה גם השתתפה בעונה השנייה של הסדרה האמריקאית "הומלנד" בתפקיד קצינת סי. איי. אי פרנקי פודסטה (Frankie Podesta).
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד משנה בתור אור כהן בסדרה האמריקאית "הרודן". בנוסף בשנים 2014–2018 שיחקה בסדרת הנוער של גיורא חמיצר "שכונה", ששודרה בניקלודיאון למנויי HOT, בתפקיד סוזי שיינפלד, אימה העשירה של אגם (ליהי קורנובסקי). באותה שנה החלה לשחק בתוכנית המערכונים בערוץ הראשון, "היהודים באים". התוכנית זכתה לאהדה רבה וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "תוכנית הבידור והשעשועון הטובה ביותר". התוכנית חזרה לעונה שנייה ב-19 בפברואר 2016, עד לעונה שישית כחלק מתאגיד השידור הישראלי.
בשנת 2014 השתתפה במחזה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" בבית לסין.
במרץ 2016 השתתפה בתוכנית "תריץ אחורה" ביחד עם אלי פיניש ואביעד בנטוב. כמו כן ב-2016 שיחקה בהצגה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" של תיאטרון בית ליסין.
משנת 2017 עד שנת 2021 שיחקה בסדרה "צפוף" בתפקיד ראשי.
ב-2018 השתתפה בסדרת הדרמה "בשבילה גיבורים עפים" בזכיינית "קשת", ובסדרה "הפסיכולוגית" בערוץ כאן 11 שם גילמה את אריאלה, אחותה של תותי (קרן מור).
בשנת 2021 השתתפה בספיישל פורים של השעשועון הטלוויזיוני "המרדף". באותה שנה שיחקה בסדרה "פגע וברח" של נטפליקס. בנוסף, השתתפה בתוכנית "השמרטפים" בכאן חינוכית.
בשנת 2022 השתתפה במחזה "צירים" לצד עינת הולנד.
בשנת 2024 שיחקה בסדרה "בקרוב אצלי" את תמר, הפסיכולוגית של דסי. הסדרה משודרת בקשת 12.
חיים אישיים

שרוני נשואה ואם לשלוש בנות. מתגוררת ברמת גן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | תזזית |  |  | סרט אימה ישראלי |
| 2008 | נימפות בערפל |  | יורם זקס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | משחק החיים | ריקי בן-חיים |  |
| 2005–2007 | השיר שלנו | שרון סילבר/ עצמה | עונות 2–4 |
| 2006 | רחוב סומסום | המורה לאומנות של גילי | שודרה בערוץ הופ |
| 2007 | האקס המיתולוגי |  | שודרה בערוץ 2 |
| 2007–2008 | מתי נתנשק | סוזי | שודרה בערוץ 10 |
| 2007–2009 | מסודרים | מאיה ברקת | 2 עונות; שודרה בערוץ 2 |
| 2007–2009 | לא לפני הילדים |  | 2 עונות; שודרה בערוץ 10 |
| 2008–2012 | סרוגים | יפעת | 3 עונות; שודרה ב-yes stars ישראלי |
| 2008–2014 | רמזור | לילך איצקוביץ' | 4 עונות |
| 2012 | המיוחדת | תמי נוימן | תפקיד ראשי |
| 2012 | הומלנד | רנקי פודסטה | עונה 2 |
| 2014 | הרודן | אור כהן | סדרת טלוויזיה אמריקאית; תפקיד משני |
| 2014–2018 | שכונה | סוזי שיינפלד | סדרת נעורים ישראלית |
| 2014–2024 | היהודים באים | דמויות שונות | 6 עונות |
| 2016 | תריץ אחורה | דמויות שונות |  |
| 2017–2021 | צפוף | נירית בר-חי | תפקיד ראשי |
| 2018 | בשבילה גיבורים עפים | נגה אברהמי |  |
| 2018 | הפסיכולוגית | אריאלה | סדרה של כאן 11 |
| 2021 | המרדף | עצמה | מתמודדת; פרק אחד (ספיישל פורים) |
| 2021 | פגע וברח | ליה אזולאי | סדרה של נטפליקס |
| 2021–2022 | השמרטפים | עצמה |  |
| 2024–הווה | בקרוב אצלי | תמר | סדרה של קשת 12 |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | פרויקט | תפקיד | תיאטרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | לא כולל שינה |  | תיאטרון באר שבע |  |
| 2004 | שירה |  | תיאטרון באר שבע |  |
| 2004 | ריקוד הציפורים |  | צוותא |  |
| 2005 | בא-לגן |  | צוותא | חלק מפסטיבל תיאטרון קצר |
| 2005 | אונור |  | תיאטרון בית ליסין | חלק מפסטיבל תיאטרון קצר |
| 2007 | בן בהפתעה |  |  |  |
| 2008 | סרט צרפתי |  | תיאטרון בית ליסין |  |
| 2008 | בקשתה האחרונה של רווקה |  |  | חלק מפסטיבל "פותחים במה" |
| 2011–2012 | המסיבה של אביגיל |  | תיאטרון הספרייה ותיאטרון אנסמבל הרצליה |  |
| 2014–2016 | המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה | ג'ודי בון | תיאטרון בית ליסין | מחזה |
| 2022 | צירים |  |  | מחזה |
האגודה למוזיקה רוסית

| --- | --- |
 סמל האגודה למוזיקה כל-רוסית
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מייסדים:  שרלוטה, נסיכת וירטמברג, אנטון רובינשטיין 
 תקופת הפעילות:  1859–הווה (כ־165 שנים) 
 
ניקולאי (משמאל) ואנטון רובינשטיין.
האגודה למוזיקה רוסית (ברוסית: Русское музыкальное общество) הייתה בית הספר הראשון למוזיקה ברוסיה שנפתח לקהל הרחב. חנכו אותו בשנת 1858 הדוכסית הגדולה אלנה פבלובנה ואנטון רובינשטיין, מגדולי הפסנתרנים והמלחינים הרוסים המעטים בתקופתו. האגודה, שפורקה בזמן המהפכה הרוסית, הוקמה לאחר מכן מחדש.
התפתחות והשפעה

קונצרט חנוכת האגודה התקיים בנובמבר 1859, ורובינשטיין ניגן את אחד הקונצ'רטי שלו לפסנתר. עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-19 הביאו הקונצרטים של האגודה את כל מכלול הסימפוניות, הקונצ'רטי לפסנתר והאוברטורות של בטהובן אל הציבור הרחב. קהל המאזינים שמע גם אורטוריות מאת הנדל, קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך, אופרות מאת גלוק, ויצירות משל רוברט שומאן ופרנץ שוברט. גם מקומה של המוזיקה הרוסית לא נפקד: בין המלחינים הרוסים שאופרות שלהם הוצגו באגודה היו מיכאיל גלינקה, אלכסנדר דארגומיז'סקי, אנטון רובינשטיין ואחרים.
חשובים מכל היו, מכל מקום, לימודי המוזיקה שהציעה האגודה לכל תלמיד מעוניין. הלימודים האלה התפתחו עם הזמן לרמת השכלה גבוהה. השיעורים התקיימו בבית הדוכסית, ארמון מיכיילובסקי.
עד הופעת האגודה למוזיקה רוסית, לא היה ברוסיה שום בית ספר למוזיקה, למתן הכשרה מקצועית בסיסית במוזיקה. הדרכה מוזיקלית הייתה מוגבלת לבתי האריסטוקרטיה ולבתי ספר פרטיים. כתוצאה מכך, כמעט לא היו בנמצא מוזיקאים ונגנים ילידי רוסיה. הנגנים בקונצרטים של המוזיקה קלאסית היו על פי רוב זרים, בעיקר מגרמניה.
נוסף לשיעורי האגודה, נוסד גם בית הספר החופשי למוזיקה, ששם דגש על שירת מקהלה. תוך זמן קצר נעשו הן שיעורי האגודה והן בית הספר לפופולריים. מספר התלמידים שנרשמו ללימודים היה מפתיע, ולא פחות ממנו הגיוון העצום שלהם. פקידים, סוחרים, בעלי מלאכה וסטודנטים מן האוניברסיטה באו לשמוע את השיעורים, כמו גם מספר רב של נשים צעירות, שלא היו להן האמצעים ללימודים פרטיים.
בשנת 1860,בעזרתו ובעידודו של אחיו אנטון, ייסדו ניקולאי רובינשטיין והנסיך ניקולאי טרובצקוי את הסניף המוסקבאי של האגודה בביתו של רובינשטיין עצמו. הסניף הזה נחל הצלחה כה גדולה, שעם הזמן העבירו אותו למקום גדול יותר, שם יכלו להרחיב את פעילותם. טרובצקוי היה יו"ר האגודה במשך שבע-עשרה שנים.
ממשיכיה הרשמיים של האגודה למוזיקה רוסית היו הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שנפתח (גם הוא בחסות אנטון רובינשטיין) בספטמבר 1862, והקונסרבטוריון של מוסקבה, שייסדו ניקולאי רובינשטיין והנסיך ניקולאי טרובצקוי בספטמבר 1866.
פירוק ופתיחה מחדש

המהפכה הרוסית של 1917 הביאה לפירוק האגודה באותה שנה.

האגודה המוזיקלית הכל-רוסית, שנוסדה בשמת 1987, אמורה להיות הממשיכה החוקית של מורשת האגודה למוזיקה רוסית, מסורותיה ותרבותה. ב-18 בפברואר 2010 התקבלה בוועידה החמישית של האגודה המוזיקלית הכל-רוסית החלטה, להחזיר את שמה המקורי של האגודה למוזיקה רוסית, ובכך לציין את תחייתו הרשמית של הארגון המקורי. ה-RMS המודרנית היא הסוכנות הציבורית הממלאת את תפקידיו של איגוד היוצרים. היא מאחדת אלפי אנשים, המייצגים את תרבות הכוריאוגרפיה והמוזיקה של רוסיה ועממיה הן במישור המקצועי והן ברמת החובבים. האגודה מחזיקה סניפים בכל מחוזות רוסיה, ובאמצעותם משפיעה ביעילות על מצבן ופיתוחן של האמנות המודרנית בתחום המוזיקה והכוריאוגרפיה ברחבי רוסיה, בד בבד עם מעקב אחר מגמות תרבותיות וניתוחן.
מעורבותה העיקרית של האגודה וסניפיה המחוזיים באה לביטוי בארגטון קונצרטים, חגים עממיים, כיתות אמן, פסטיבלי מוזיקה ותחרויות. האגודה גם מסייעת לסולנים רוסים ולקבוצות מוזיקה רוסיות להשתתף בפסטיבלים, תחרויות ומסעות קונצרטים בינלאומיים.
רביעיית המיתרים של האגודה למוזיקה רוסית בסנקט פטרבורג בשנות ה-80' של המאה ה-19; (משמאל לימין) לאופולד אאואר, יוהאן וילהלם זכריאס פיקל, הירונימוס וייקמן, אלכסנדר ורז'בילוביץ'
Heartless (שיר של קניה וסט)

Heartless הוא שיר של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום הסטודיו הרביעי שלו, 808s & Heartbreak. זהו הסינגל השני מהאלבום, שיצא לאור 20 ימים לפני צאת האלבום. עם צאתו הגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד הוט 100, ובשיאו למקום ה-2 במצעד זה, בזמן שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הראפ הלוהטים. בוצעו גרסאות כיסוי רבות לשיר, בעיקר על ידי דה פריי, להקת הרוק שמקורה בדנוור, וקריס אלן, זוכה העונה השמינית של אמריקן איידול. Heartless הוא אחד מהסינגלים הנמכרים בכל הזמנים, כשמכר מעל 3,000,000 עותקים דיגיטליים חוקיים בארצות הברית בשנת 2009, ומעל 5,500,000 עותקים ברחבי העולם.
רקע

השיר בוצע לראשונה בזמן הופעה במהלך קמפיין של "האמנה הלאומית הדמוקרטית" בדנוור. השיר הופיע גם בהופעה של הראפר T.I. במועדון ה"Key Club" שבלוס אנג'לס. באותו מופע וסט הגיע להופעת אורח ואישר כי השיר יצא לאור בעתיד כסינגל. קטע מגרסה לא רשמית ולא גמורה של השיר הודלף לאינטרנט בתחילת אוקטובר 2008, ומספר ימים לאחר מכן וסט העלה לבלוג שלו את אותה הגרסה הלא רשמית המלאה. הסינגל יצא ל-iTunes ב-4 בנובמבר 2008, וב-8 בנובמבר העלה וסט לבלוג הרשמי שלו גרסה חדשה שונה לשיר להורדה חינמית.
וידאו קליפ

הקליפ לשיר הופק על ידי הייפ ויליאמס, והקליפ המונפש ל-Heartless הוא מחווה לסרטו של ראלף באקשי משנת 1981, American Pop. הקליפ מתאר את וסט משוטט בעיר לבדו בלילה, כאשר סצנות של נשים שונות מוצגות לאורך הקליפ. ניתן לראות את דמות המצוירת של "אסטרו" מסדרת הטלוויזיה "משפחת סילוני" במספר סצנות.
היסטוריית מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 143 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 57 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 40 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 36 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 10 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד שירי R&B/היפ הופ | 4 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד שירי ראפ | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד פופ 100 | 4 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 37 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 18 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 20 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 10 |  |
|  טורקיה | Türkiye Top 20 | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 8 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 17 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 46 |  |
לודי (נפה)

נפת לודי  (באיטלקית:  Provincia di Lodi) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 782.25 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 229,082 נפש. בירתה של הנפה בעיר לודי.
גאוגרפיה

הנפה גובלת בנפת מילאנו בצפון. במזרח היא גובלת בנפת קרמונה. בדרום היא גובלת בנפת פיאצ'נצה. במערב היא גובלת בנפת פאביה ובסן קולומבנו אל למברו שמובלעת של נפת מילאנו.