stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול לנז'בן

| --- | --- |
צילום מאת אנרי מנואל
צילום מאת אנרי מנואל
 לידה:  23 בינואר 1872 פריז, צרפת 
 פטירה:  19 בדצמבר 1946 (בגיל 74) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  הפנתאון של פריז 
 מקום לימודים:  ESPCI Paris, PSL University (1893)  אקול נורמל סופרייר (1897)  סורבון  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מנחה לדוקטורט:  פייר קירי, ג'יי ג'יי תומסון, גבריאל ליפמן 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1909–1946)  ESPCI Paris, PSL University (1905–1946) 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1940)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית (1920)  חבר זר של החברה המלכותית (21 ביוני 1928)  מפקד במסדר החרב של יעקב הקדוש (1930)  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה (1946)  הרצאת גאטרי (1917)  צלב גדול של לגיון הכבוד (1946)  פרס לה קאז (1924)  מדליית יוז (1915)  Saintour Prize (1901) 
 בן או בת זוג:  Jeanne Desfosses   Éliane Montel 
 תרומות עיקריות
 פיתח את משוואות לנז'בן, דינמיקת לנז'בן ושני פטנטים לגילוי צוללות באמצעות גלי אולטרה סאונד
 חתימה:   
 
אלברט איינשטיין, פאול ארנפסט, פול לנז'בן, האיקה קמרלינג אונס, ופייר וייס בביתו של ארנפסט בליידן
פול לנז'בן (בצרפתית: Paul Langevin‏; 23 בינואר 1872 – 19 בדצמבר 1946) היה פיזיקאי צרפתי בולט, שפיתח את משוואת לנז'בן ודינמיקת לנז'בן. התפרסם גם בשל שני פטנטים לגילוי צוללות באמצעות גלי אולטרה סאונד, שפיתח עם קונסטנטין צ'ילווסקי, בשנים 1916–1917.
ביוגרפיה

פול לנז'בן נולד בפריז. הוא למד באקול פוליטכניק לכימיה ופיזיקה ובאקול נורמל סופרייר. לאחר מכן המשיך את לימודיו במעבדת קוונדיש, שבאוניברסיטת קיימברידג', תחת ג'יי ג'יי תומסון. בשנת 1902 החל בכתיבת דוקטורט בסורבון, תחת הנחייתו של פייר קירי, ושנתיים לאחר כך מונה לפרופסור לפיזיקה בקולז' דה פראנס. מאוחר יותר, היה למאהבה של מארי קירי, אלמנתו של מי שהיה המנחה שלו.
בשנת 1915 זכה לנז'בן במדליית יוז על תרומותיו בתחום האלקטרומגנטיות. הוא ידוע בזכות עבודותיו על פאראמגנטיות ודיאמגנטיות, וכן על הגיית הפרשנות המודרנית לתופעה במונחים של ספינים של אלקטרונים בתוך האטום; על פרשנות זו זכה בשנת 1940 במדליית קופלי.
בשנים 1916 ו-1917 פול לנז'בן וקונסטנטין צ'ילווסקי רשמו שני פטנטים בארצות הברית, לגלאי הצוללות העל קולי הראשון, שלימים יביא לפיתוח הסונאר. בפטנט הראשון הם השתמשו בשיטה אלקטרוסטטית ואילו בשני בפיאזואלקטריות של גבישי קוורץ דקים, המונחים בין שתי פלטות מתכת. הזמן שלקח לאות לנוע לצוללת האויב ולחזור כהד לגלאי שעל הספינה שימש לחישוב המרחק מתחת למים.
ב-1916 ארנסט רתרפורד והדוקטורנט שלו, רוברט ויליאם בויל, חשפו כי הם עובדים על הפיתוח של גלאי צוללות העשוי מגביש קוורץ פיאזואלקטרי. הצלחתו של לנז'בן בשימוש בפיאזואלקטריות לגילוי ולשידור גלים על קוליים הביאה בכך לפיתוח נוסף בתחום.
בשנת 1926 נתמנה למנהל האקול פוליטכניק לכימיה ופיזיקה, שבו למד בעבר, ובשנת 1934 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית למדעים. לנז'בן שימש כמנחה בלימודי הדוקטורט של המדענים הבולטים לאון ברילואן, לואי דה ברויי ואירן ז'וליו-קירי.
לנז'בן היה נודע כמתנגד חריף לנאציזם. היותו מתנגד ידוע לפשיזם בשנות ה-30 הביאה לכך שעם עליית משטר וישי, פוטר מעבודתו, נעצר והוחזק במעצר בית במשך רוב שנות מלחמת העולם השנייה. לאחר שחרור פריז בשנת 1944, הוחזר למשרתו.
עבודתו המפורסמת ביותר הייתה בשימוש באולטרה סאונד תוך ניצול האפקט הפיאזואלקטרי שגילה פייר קירי. במהלך מלחמת העולם הראשונה החל לנז'בן לעבוד על שימוש בגלים אלו לזיהוי מיקום צוללות על פי מיקום ההד החוזר מהן, אולם המלחמה הסתיימה לפני שעבודתו הפכה מבצעית.
במהלך חייו פעל לנז'בן להפצת תורת היחסות בצרפת. תרומה אחרת שלו לתורת היחסות היא הניסוח של הפרדוקס המוכר בשם "פרדוקס התאומים". הוא נפגש בצרפת עם ג'ון דזמונד ברנל, פיזיקאי שהיה קומוניסט כמוהו, והשניים התיידדו. אמרה מפורסמת שלנז'בן אמר לברנל היא: "את העבודה המדעית שאני יכול לעשות יכולים לעשות גם אחרים, אך אם לא תיעשה העבודה הפוליטית לא יהיה מדע בכלל".
לנז'בן היה אחד המייסדים של ארגון אינטלקטואלי אנטי-פשיסטי בשם "Comité de vigilance des intellectuels antifascistes" (אנ'), נשיא הליגה הצרפתית לזכויות האדם בין השנים 1944–1946, וכמו כן חבר המפלגה הקומוניסטית הצרפתית.
לנז'בן נפטר בשנת 1946, בפריז, שנתיים אחר שזכה לראות בשחרורה. נקבר בפנתיאון של פריז, לצד מדענים צרפתים בולטים אחרים.
ראו גם

סונאר
אולטרה סאונד
קול
פילטוס PC-6A טורבו-פורטר

פילטוס PC-6A טורבו-פורטר הוא מטוס הנ"ק לשימוש כללי מתוצרת שווייץ.
כללי

למטוס פילטוס PC-6A טורבו-פורטר היו מאפיינים אווירודינמיים מתקדמים אשר גרמו לו לביצועי המראה ונחיתה טובים מאוד משטחים קצרים ומאולתרים. בשנות הששים המטוס הראשון הגיע לארץ ופעל תחת הטייסת הקלה בשדה דב. מפקדי חיל האוויר עזר ויצמן ומוטי הוד אהבו את המטוס הזה וקיימו בו דיוני מטה במהלך הטיסות. לחיל האוויר היו שני מטוסים כאלה ששימשו למשימות תובלה קלה. חיל האוויר השתמש במטוס הזה בעיקר בתנאים שבהם למטוסים אחרים היה קשה לנחות. כשהמטוס התרסק בתאונה הוא הוחלף במטוס אחר ואז יצא מכלל שירות ב-1973.
פונדאקו דיי טורקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, מוזיאון 
 מיקום:  ונציה 
 מדינה:  איטליה 
 בעלים:  ונציה 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית ונציאנית 
 קואורדינטות:  45°26′31″N 12°19′43″E﻿ / ﻿45.442002°N 12.328675°E﻿ / 45.442002; 12.328675
  (למפת ונציה מוגדלת) פונדאקו דיי טורקי(למפת ונציה רגילה) פונדאקו דיי טורקי
 
הפונדאקו דיי טורקי (באיטלקית: Fondaco dei Turchi, בוונטית: Fontego dei Turchi - "אכסניית הטורקים") הוא ארמון הבנוי בסגנון ביזנטי הממוקם על גדת התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה.
היסטוריה

המבנה הוקם במחצית הראשונה של המאה ה-13 על ידי ג'אקומו פאלמייר, גולה מפזארו. בשנת 1381 רכשה הרפובליקה של ונציה את המבנה והשתמשה בו כמבנה אירוח. בין היתר התארח במבנה קיסר האימפריה הביזנטית ג'ובאני פאלאולוגו בשנת 1438.
החל מראשית המאה ה-17 ועד שנת 1838 שימש המבנה כבית מגורים, וכאתר מחסנים ושוק עבור סוחריה הטורקיים של ונציה.
המבנה היווה למעשה גטו טורקי, ורפובליקת ונציה הטילה הגבלות על הסוחרים אשר נאסר עליהם לעזוב את המבנה בחלק משעות היום.
בשנת 1797, עם כיבוש רפובליקת ונציה על ידי נפוליאון בונפרטה, בוטלו ההגבלות, אולם הסוחרים המשיכו להתגורר ולהשתמש במבנה עד שנת 1838.
בשל הירידה בהיקף המסחר במהלך המאה ה-19 לא תוחזק המבנה ומצבו התדרדר. בין השנים 1860–1880 נערך שיקום מקיף של המבנה (אשר בפועל כמעט נבנה מחדש). בין השינויים שנעשו במבנה, במהלך השיקום השנוי במחלוקת, ניתן למנות את בניית המגדלים משני צידי המבנה.
בין השנים 1890–1923 שימש המבנה כמשכנו של מוזיאון קורר. כיום המבנה מכיל את המוזיאון להיסטוריה של הטבע של העיר ונציה, ומציג מאובנים, פוחלצים של בעלי חיים, צמחייה, וכן אקווריום.
ראו גם

פונדאקו דיי טדסקי
פונדאקו דיי טדסקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 כתובת:  קאנארג'ו 
 מיקום:  עיריית ונציה-מוראנו-בוראנו 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1228
 תאריך פתיחה רשמי:  1228 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  45°26′18″N 12°20′12″E﻿ / ﻿45.43824°N 12.33673°E﻿ / 45.43824; 12.33673
  (למפת ונציה מוגדלת) פונדאקו דיי טדסקי(למפת ונציה רגילה) פונדאקו דיי טדסקי
 
הפונדאקו דיי טדסקי (באיטלקית: Fondaco dei Tedeschi, בוונטית: Fontego dei Tedeschi - "פונטגו דיי טדסקי" - אכסניית הגרמנים) הוא ארמון הממוקם על גדת התעלה הגדולה, בסמוך לגשר ריאלטו בוונציה שבאיטליה.
הארמון שימש כבית המגורים ומרכז המסחר של אוכלוסיית הסוחרים הגרמניים שסחרו עם ונציה.
היסטוריה

המבנה הראשון באתר הוקם בשנת 1228, אולם לאחר שנהרס בשריפה נבנה מחדש בין השנים 1505–1508. לאחר שיקומו עוטרה חזית המבנה הפונה לעבר התעלה הגדולה בציורי קיר (פרסקאות) מעשה ידי טיציאן וג'ורג'ונה. ציורים אלה לא שרדו בשל סמיכות המבנה לים ופגעי מזג האוויר.
המבנה בנוי בסגנון הרנסאנס האיטלקי.
בדומה לפונדאקו דיי טורקי, גם מבנה זה שימש למעשה כגטו של הסוחרים הגרמניים - מרביתם מנירנברג, אאוגסבורג ויודנבורג. הסוחרים התגוררו במבנה שכלל חדרי מגורים, מחסני סחורות, ושוק עבורם, והורשו, בהתאם לחוקי הרפובליקה של ונציה, לעזוב את המבנה בשעות מסוימות בלבד.
המבנה שימש את הסוחרים הגרמניים מאז הקמת המבנה במאה ה-13 ועד כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797. הסוחרים התפללו בכנסייה הסמוכה - סן ברתולומאו.
מאז ראשית המאה ה-20 משמש המבנה את רשות הדואר האיטלקית (הפוסטה איטליאנה) כסניף הדואר המרכזי של העיר.
ראו גם

פונדאקו דיי טורקי
עקום פאנו

עקום פאנו הוא מסילה רציפה, הממלאת שטח דו-ממדי או בעל ממד גבוה יותר. עקומים כאלה תוארו לראשונה על ידי המתמטיקאי האיטלקי ג'וזפה פאנו ב-1890, והיו לדוגמה הראשונה של מה שנודע אחר-כך כפרקטל. פאנו בנה פונקציות אלה כדי להדגים מסילה רציפה שלא ניתן לתחום בשטח קטן.
באופן אינטואיטיבי, אפשר לתאר מסילה רציפה כמסלול שעושה נקודה הנעה, ללא קפיצות, במרחב. כדי לקבל הגדרה מדויקת יותר, הציע קמי ז'ורדן ב-1887 ש"מסילה" היא התמונה של פונקציה רציפה המוגדרת על קטע היחידה  \ [0,1]. הגדרה זו, שהפכה לאחד המושגים היסודיים בטופולוגיה, מתאימה לפונקציות מקטע היחידה לכל מרחב טופולוגי. המקרה הפשוט ביותר הוא זה של מסילה במישור הדו-ממדי. לפעמים אין מבחינים בין הפונקציה  \ f:[0,1]\rightarrow X לבין התמונה שלה, שהיא אוסף הנקודות  \ \{f(t):0\leq t\leq 1\}.
בשנות השמונים של המאה התשע-עשרה גילה גאורג קנטור שקטע היחידה שקול לריבוע היחידה בעוצמתו. פירושה של עובדה זו הוא שקיימת פונקציה מן הקטע אל הריבוע, המכסה את כל הנקודות. פאנו בנה את "עקום פאנו", שהוא, כאמור, מסילה רציפה הממלאת את ריבוע היחידה (או קובייה מממד גבוה יותר) בלי להחמיץ אף נקודה, בניסיון להדגים את התופעה שגילה קנטור.
רוב המסילות שמתמטיקאים נתקלו בהן עד עבודתו של פאנו היו בעלות נגזרות רציפות כמעט בכל מקום, ומסילות כאלה אינן יכולות למלא שטח. משום כך, הדוגמאות של פאנו, שהיו מבוססות על הרעיונות של קנטור ואיחדו אותן עם הזרם המרכזי של המחקר המתמטי, התקבלו בהפתעה רבה.
מן הדוגמאות הדו-ממדיות של פאנו קל לבנות מסילות רציפות שיכסו את הקובייה ה-n ממדית, לכל n. יתרה מזו, אם מוותרים על נקודות הקצה, אפשר לבנות באותה שיטה גם מסילות רציפות שיכסו את המרחב האוקלידי ה-n-ממדי כולו.
3 צעדים ראשונים בבניית עקום פאנו
הבניה של פאנו, כמו רוב הבניות המפורשות של עקומים מכסי-שטח שהתגלו מאז, מבוססת על הגדרה איטרטיבית של המסילה: בכל שלב נבנית מסילה ליניארית-למקוטעין, המעדנת את השלב הקודם; ראו האיור בצד שמאל. בגבול, מתקבלת מסילה רציפה המבקרת בכל נקודות הריבוע. גם אם בכל שלב סופי המסילה אינה חותכת את עצמה, תכונה זו אובדת במעבר לגבול - מסילה המכסה שטח מוכרחה לחתוך את עצמה. בדומה לזה, לא קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ורציפה בשני משתנים לקטע ממשי.
כפרקטל, לעקום פאנו יש ממד טופולוגי 1 וממד האוסדורף 2.
בנייה של מסילה ממלאת-שטח

הבנייה של פאנו מבוססת על שני רעיונות חשובים של קנטור: ההתאמה בין מספרים ממשיים לסדרות של ספרות (על ידי הצגה בינרית או טרנרית), והבניה של קבוצת קנטור. נסמן ב- C את קבוצת קנטור, שהיא כידוע בעלת עוצמת הרצף. פונקציית קנטור היא פונקציה רציפה  \ h:C\rightarrow [0,1], המכסה את כל הקטע. בעזרתה אפשר להגדיר פונקציה רציפה בין מרחבי המכפלה,  \ H:C\times C\rightarrow [0,1]\times [0,1], לפי הנוסחה  \ H(x,y)=(h(x),h(y)).
מכיוון שקבוצת קנטור הומיאומורפית למרחב  \ 2^{\mathbb {N} }, ומכיוון שקיימת התאמה חד-חד-ערכית ועל  \ \mathbb {N} \rightarrow \mathbb {N} \times \mathbb {N} , יש הומיאומורפיזם  \ g:C\rightarrow C\times C. ההרכבה  \ f=H\circ g היא העתקה רציפה של קבוצת קנטור על ריבוע היחידה. אבל את הפונקציה f אפשר להרחיב לפונקציה רציפה  \ F:[0,1]\rightarrow [0,1]^{2}, על ידי השלמה ליניארית בכל אחד מן הקטעים החסרים של C, וזוהי המסילה המבוקשת.
הערות שוליים

↑  אברהם הלוי פרנקל, Theorem II.6.10, Abstract Set Theory
פוניאטובה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מחנה ריכוז נאצי, מחנה ריכוז 
 מיקום:  לובלין 
 מדינה:  פולין 
 קואורדינטות:  51°11′14″N 22°04′15″E﻿ / ﻿51.18722222°N 22.07083333°E﻿ / 51.18722222; 22.07083333
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפוניאטובה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפוניאטובה
 
פוניאטובה (בפולנית: Poniatowa) היה מחנה שבויים ומחנה עבודה לעבודות כפייה שהקימו הנאצים ב-1941 סמוך לעיירה באותו שם במחוז לובלין בפולין הדרומית. מעל ל-15,000 יהודים נספו במקום ו-20,000 שבויים סובייטים.
היסטוריה

במהלך הכיבוש הגרמני של פולין במלחמת העולם השנייה הקימו הגרמנים בתחומי המפעל בעיר מחנה לשבויי מלחמה סובייטים שנקרא "סטאלאג 359". עד אמצע 1942 נספו שם כ-20,000 שבויים עקב הרעב, הקור והרציחות של אנשי המחנה. באוקטובר 1942, במקומו של מחנה השבויים שחוסל, הוקם מחנה עבודה חדש עבור היהודים.
היהודים הראשונים הגיעו למחנה באוקטובר 1942 מגטו אופולה לובלסקיה. באפריל 1943 הועברו למחנה כ-15,000 יהודים מגטו ורשה, בעקבות חיסולו לאחר מרד גטו ורשה. באותה תקופה שהו במחנה כ-18,000 אסירים יהודים.
מאות יהודים הוצאו בו להורג או עונו למוות. במחנה פעל גם הארגון היהודי הלוחם (אי"ל) על מנת להכין מרד בעת חיסול המחנה. הם אספו נשק ויצרו קשר עם הפרטיזנים הסובייטים שפעלו ביערות הסביבה. המשטר במחנה הוחמר עוד יותר כאשר גילו השומרים נשק שהיה שייך למחתרת. בסופו של דבר, ביום החיסול הצליחה המחתרת להצית מספר מחסנים.
במסגרת "מבצע חג הקציר" בין ה-3 בנובמבר עד ה-8 בנובמבר 1943, כל האסירים היהודים ששהו במחנה, בסביבות 15,000, הוכרחו לרוץ בקבוצות לתעלות שנחפרו בקרבת מקום, ושם הם נורו. אנשים שסירבו לצאת מצריפיהם הועלו באש על ידי אנשי האס אס. אסירים אחרים שנצטוו לשרוף את הגופות סירבו לבצע זאת, ונורו גם כן.
הגרמנים השאירו את המחנה על כנו, וביולי 1944 נמלטו ממנו עם התקרבות הצבא האדום.
פולקסווגן קובלווגן

| --- | --- |

Volkswagen Kübelwagen
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  פולקסווגן סוג 82  Safari, Bucket/Tub car
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  1945–1940
 יחידות שיוצרו:  50,435
 הרכבה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מודל קודם:  פולקסווגן שווימווגן 
 מודל אחריו:  Volkswagen 181 (אנ')
 מרכב:  Rear-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  VW Type 1 Kdf-Wagen
 אורך:  3.74 מטר
 רוחב:  1.60 מטר
 גובה:  1.65 מטר  1.16 מטר (גג ברזנט מתקפל פתוח)
 משקל:  715ק"ג (ריק), 1,160 ק"ג (נהג + 3 נוסעים כולל כושר העמסה מקסימלי)
 בסיס גלגלים:  2.74 מטר
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 985 סמ"ק המפיק 23.0 כ"ס  4 צילינדרים, 1,131 סמ"ק המפיק 24.5 כ"ס ב-3,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 4 מהירויות  כולל התקן דיפרנציאל נעילה
 מהירות מרבית:  80 קמ"ש
 מעצב:  פרדיננד פורשה
 
פולקסווגן קובלווגן (בגרמנית: Volkswagen Kübelwagen ו-VW Kuebelwagen, קרוי גם: פולקסווגן סוג 82, קרוי גם: Safari, Bucket/Tub car) הוא רכב צבאי פתוח מתוצרת יצרנית הרכב פולקסווגן, שיוצר בין השנים 1945–1940 בגרמניה הנאצית.
יוצרו 50,435 יחידות בתקופת מלחמת העולם השנייה עבור הורמאכט והזרוע הצבאית של האס.אס ואפן אס אס.
ממאפייני "פולקסווגן קובלווגן"

אב טיפוס של "פולקסווגן קובלווגן" תוכנן ונבנה על ידי המהנדס פרדיננד פורשה מנובמבר 1938 ובמהלך שנת 1939 והיה קרוי "פולקסווגן סוג 62"
דגם "פולקסווגן קובלווגן" מבוסס על דגם פולקסווגן חיפושית (פלטפורמה: VW Type 1 Kdf-Wagen)
4 דלתות
4 מושבים
מנוע אחורי מסוג מנוע בוקסר, 4 צילינדרים, מקורר אוויר, המנוע מקורר האוויר הוכיח עמידות גבוהה באקלים חם וקור, והיה פחות פגיע לכדורים בגלל היעדר רדיאטור.
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2
קיבולת מכל דלק: 30 ליטר + מכל דלק רזרבי (להתחלה בתנאי חורף נדרש דלק התחלתי נדיף במיוחד, הכלול במכל דלק עזר קטן)
טווח נסיעה: כ-450 קמ"ש
התגברות על מכשולים (עמוקים): 45 ס"מ
זווית נסיעה בכביש - 45%, בשטח - 40%
מתלה עצמאי על כל ארבעת הגלגלים.
דיפרנציאל נעילה עצמית, הגבלת החלקה ושמירה על מתיחה.
גלריה

"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן"
"פולקסווגן קובלווגן" - מבט למנוע האחורי
"פולקסווגן קובלווגן" - מבט לתא הנה ולוח מחוונים
"פולקסווגן קובלווגן", ליד הרכב חיילי ורמאכט
"פולקסווגן קובלווגן" בצפון אפריקה, 1942
ראו גם

פולקסווגן
פולקסווגן שווימווגן
פולקסווגן קומנדורסווגן
הערות שוליים

↑  פולקסווגן סוג 82 web.archive.org/web/20141209082701
↑  ואפן אס אס בתקופת מלחמת העולם השנייה feldgrau.com/ww2-german-infantry-weapons-rifles
↑  פולקסווגן קובלווגן - שרטוט, מבט מאחור, מבט מהצד, מבט מקדימה, מבט מלמעלה drawingdatabase.com/volkswagen-kubelwagen
↑  פולקסווגן קובלווגן intermeccanica.com/athird.net/news/2009-eu-kubel
↑  פולקסווגן קובלווגן - תמונות pinterest.com/3mcem/vw-typ-82
↑  פולקסווגן קובלווגן classicandsportscar.com/features/why-volkswagen-kubelwagen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575106005171  NKC: ph312587
פול וסטפאל

| --- | --- |

וסטפאל בשנת 2014
 לידה:  30 בנובמבר 1950 טוראנס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  2 בינואר 2021 (בגיל 70) סקוטסדייל, אריזונה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  44
 מכללה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה
 דראפט:  בחירה עשירית, 1972 בוסטון סלטיקס
 היכל התהילה:  נבחר בשנת 2019, כשחקן
 קבוצות כשחקן
 1972–1975   1975–1980   1980–1981   1981–1983   1983–1984:  בוסטון סלטיקס   פיניקס סאנס   סיאטל סופרסוניקס   ניו יורק ניקס   פיניקס סאנס
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1974)   5 הופעות במשחק האולסטאר (1981–1977)   3 בחירות לחמישיית העונה (1977, 1979, 1980)   חמישיית העונה השנייה (1978)
 קבוצות כמאמן
 1985–1986   1986–1988   1988–1992   1992–1995   1998–2000   2001–2006   2007–2008   2009–2012   2014–2016:  אוניברסיטת אריזונה כריסטיאן   אוניברסיטת גרנד קניון   פיניקס סאנס (עוזר)   פיניקס סאנס   סיאטל סופרסוניקס   אוניברסיטת פפרדיין   דאלאס מאבריקס (עוזר)   סקרמנטו קינגס   ברוקלין נטס (עוזר)
 הישגים כמאמן
 מאמן במשחק האולסטאר (1993, 1995)
פול דאגלס וסטפאל (באנגלית: Paul Douglas Westphal;‏ 30 בנובמבר 1950 – 2 בינואר 2021) היה כדורסלן ומאמן אמריקאי, ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-NBA, במהלכן הצטיין בעיקר כשחקן פיניקס סאנס. עמדתו הטבעית הייתה עמדת הקלע, ולעיתים תפקד גם כרכז. לאחר קריירת המשחק אימן את פיניקס, סיאטל סופרסוניקס וסקרמנטו קינגס.
בספטמבר 2019 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, כשחקן.
קריירה כשחקן > בוסטון סלטיקס

וסטפאל נבחר בבחירה העשירית בדראפט ה-NBA לשנת 1972 על ידי בוסטון סלטיקס. בשלוש עונותיו בבוסטון קלע 7.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וזכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA בעונת 1973/1974. בסיום עונת 1974/1975 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לקלע צ'ארלי סקוט.
קריירה כשחקן > פיניקס סאנס

עונת 1975/1976 הייתה עונת הפריצה בקריירה של וסטפאל, שקלע 20.5 נקודות בממוצע למשחק ועזר לקבוצתו להעפיל לסדרת גמר ה-NBA הראשונה בתולדות המועדון, בה התמודדו הסאנס מול בוסטון סלטיקס.
המשחק החמישי של אותה סדרת גמר, שנערך בבוסטון ונגרר ל-3 הארכות, נחשב בעיני רבים כ"משחק הטוב בתולדות ה-NBA". בשניות האחרונות של ההארכה השנייה קלע שחקן בוסטון, ג'ון האבליצ'ק, זריקה שהעלתה את הסלטיקס ליתרון 110–111, ולאחריה נשמע "באזר" הסיום. בחושבם כי הסתיים המשחק, פרצו אוהדי הסלטיקס למגרש בזמן ששחקני הקבוצה ירדו לחדרי ההלבשה. עם זאת, שופטי המשחק קבעו כי הזריקה נקלעה שתי שניות לפני סיום שעון המשחק, ושחקני הקבוצות חזרו לפרקט. בשלב זה ביקש וסטפאל מהשופטים פסק זמן, על אף שידע כי הוא לא חוקי (לא נשארו לפיניקס פסקי זמן), ובכך יכלו הסאנס להוציא את כדור החוץ מקו אמצע המגרש במקום מקו החוץ שמתחת לסל היריבה. מכיוון שפסק הזמן לא היה חוקי זכו הסלטיקס לזריקת עונשין, אותה קלע ג'ו ג'ו וייט, והסלטיקס עלו ליתרון 110–112. בהוצאת החוץ של פיניקס קלע גאר הרד זריקה לשתי נקודות ושלח את המשחק להארכה שלישית, לראשונה בתולדות גמר ה-NBA. המשחק הסתיים בתוצאה 126–128 לזכותה של בוסטון, שניצחה גם את המשחק השישי בסדרה וזכתה באליפות ה-NBA. וסטפאל קלע ממוצע של 20.8 נקודות למשחק לאורך סדרת הגמר, כולל 25 במשחק החמישי. בעקבות פסק הזמן שלקח וסטפאל, שבדיעבד עזר לקבוצתו, שינתה הליגה את החוק כך שלקיחת פסק זמן בלתי-חוקי לא יכולה לשנות את מיקום הוצאת החוץ.
לצד אלבן אדמס ו-וולטר דייוויס, עזר וסטפאל לפיניקס להפוך לאחת הקבוצות הטובות והמלהיבות בליגה בארבע העונות הבאות, אך הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הישג ההעפלה לגמר ה-NBA. את עונת 1977/1978 סיים וסטפאל כקלע השישי ב-NBA עם ממוצע של 25.2 נקודות למשחק, ובעונה העוקבת סיים שביעי עם 24.0 נקודות למשחק. במהלך תקופתו בפיניקס נבחר 4 פעמים לאחת מחמישיות העונה, השתתף ב-4 משחקי אולסטאר והעמיד ממוצעים של 22.5 נקודות (ב-51.8% מהשדה) ו-5.6 אסיסטים למשחק.
קריירה כשחקן > שלהי הקריירה

בסיום עונת 1979/1980 שלחו הסאנס את וסטפאל לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לדניס ג'ונסון. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר בפעם הרביעית והאחרונה להשתתף במשחק האולסטאר. בשתי העונות הבאות שיחק בניו יורק ניקס, ובעונת 1983/1984 חזר לעונת פרישה בפיניקס סאנס.
לאורך הקריירה העמיד וסטפאל ממוצעים של 15.6 נקודות, 1.9 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק. בשנת 1989 "הפרישה" פיניקס סאנס את גופייתו עם המספר 44.
קריירת אימון

קריירת האימון של וסטפאל החלה ב"אוניברסיטת אריזונה כריסטיאן" שבפיניקס, בה הוביל את קבוצת הכדורסל למאזן חיובי 9–21 בעונת 1985/1986. בסיום העונה עבר ל"אוניברסיטת גרנד קניון", גם היא בפיניקס, אותה אימן במשך שנתיים. בשנת 1988 זכתה קבוצת המכללה באליפות טורניר ה-NAIA.
לקראת עונת 1988/1989 מונה לעוזר מאמן פיניקס סאנס, תחת מאמן הקבוצה החדש קוטון פיטסימונס. בשנת 1992 פרש פיטסימונס מתפקידו, ווסטפאל מונה למאמנה של פיניקס. שחקניה הבולטים של הקבוצה באותה תקופה היו קווין ג'ונסון, דן מארלי וצ'ארלס בארקלי שהצטרף לסאנס ב-1992. כבר בעונתו הראשונה כמאמן ראשי ב-NBA הוביל וסטפאל את הסאנס למאזן הטוב בליגה, 62-20, ולאליפות האזור המערבי השנייה בתולדותיה. בגמר ה-NBA התמודדה פיניקס מול האלופה המכהנת, שיקגו בולס, שזכתה באליפותה השלישית ברציפות לאחר שגברה על פיניקס בתוצאה 2–4. בדומה למשחק הזכור מגמר 1976 בו השתתף וסטפאל כשחקן, גם המשחק השלישי בסדרה בין פיניקס לשיקגו (אותו ניצחו הסאנס) נגרר לשלוש הארכות, בפעם השנייה בלבד בתולדות הליגה. בשתי העונות הבאות תחת וסטפאל ניצחה פיניקס 56 ו-59 משחקים, בהתאמה, והודחה בשתי העונות על ידי יוסטון רוקטס בחצי גמר המערב. במהלך עונת 1995/1996 פוטר מתפקיד מאמן הסאנס, בזמן שקבוצתו החזיקה במאזן 14–19.
בעונת 1998/1999 המקוצרת מונה וסטפאל למאמן קבוצת סיאטל סופרסוניקס, אותה הובילו גארי פייטון ו-וין בייקר. בעונתו הראשונה בסיאטל ניצחה הקבוצה 25 משחקים (מתוך 50) ונותרה מחוץ לפלייאוף, ובעונה העוקבת השתחלו הסופרסוניקס לפלייאוף מהמקום השביעי במערב, והודחו בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז. 15 משחקים בתוך עונת 2000/2001 פוטר וסטפאל מהקבוצה והוחלף בנייט מקמילן.
בשנת 2001 חזר וסטפאל לליגת המכללות כשמונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פפרדיין אשר במליבו, קליפורניה. בעונת 2001/2002 העפילה הקבוצה לטורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד ב-8 השנים האחרונות, אך הודחה במשחק הראשון מול אוניברסיטת וייק פורסט של ג'וש הווארד. וסטפאל המשיך לאמן את הקבוצה בארבע העונות הבאות, עד שפוטר בסיום עונת 2005/2006.
בעונת 2007/2008 שימש כעוזר מאמן בדאלאס מאבריקס תחת אייברי ג'ונסון, ובעונה הבאה עבר לתפקיד סגן נשיא המועדון.
ביוני 2009 מונה למאמנה הראשי של סקרמנטו קינגס, אותה אימן במשך שתיים וחצי עונות, עד ינואר 2012. הקבוצה סיימה את שתי העונות הסדירות המלאות תחת וסטפאל במקום ה-14 במערב, ועם מאזן מצטבר של 51 ניצחונות ו-120 הפסדים (כולל עונת 2011/2012).
לקראת עונת 2014/2015 מונה לעוזר מאמן בברוקלין נטס.
נפטר ב-2 בינואר 2021.
הערות שוליים

↑  ההכרזה על מחזור היכל התהילה 2019, באתר הרשמי, 6 באפריל 2019
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1972, באתר basketball-reference.com
↑  "המשחק הטוב אי פעם?", באתר הרשמי של ה-NBA
↑  "המשחק הטוב אי פעם", באתר הרשמי של בוסטון סלטיקס
↑  "משחק הגמר הטוב אי פעם", באתר sportsthenandnow.com
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר 1976, באתר basketball-reference.com
↑  דוח המשחק החמישי בסדרת גמר 1976, באתר basketball-reference.com
↑  כתבה על הטרייד בין פיניקס לסיאטל, באתר הרשמי של פיניקס סאנס
↑  סטטיסטיקות הקריירה של וסטפאל כשחקן, באתר basketball-reference.com
↑  שחקני "טבעת הכבוד" של פיניקס סאנס, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  וסטפאל מוצג כמאמן אוניברסיטת פפרדיין, באתר wccsports.com
↑  ההיסטוריה של קבוצת אוניברסיטת פפרדיין, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  סקרמנטו קינגס מפטרת את וסטפאל, באתר של ESPN
↑  ברוקלין נטס מציגה את צוות האימון לקראת עונת 2014/2015, באתר הרשמי הקבוצה
פוארטו איגואסו

ערך זה עוסק בעיר בארגנטינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מפלי איגואסו, ליד פוארטו איגואסו.
מפלי איגואסו, ליד פוארטו איגואסו.
 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  מיסיונס מיסיונס
 חבל ארץ:  מסופוטמיה
 תאריך ייסוד:  1902
 שטח:  759 קמ"ר
 גובה:  162 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  82,227 (2010)
 קואורדינטות:  25°36′00″S 54°34′00″W﻿ / ﻿25.6°S 54.566667°W﻿ / -25.6; -54.566667
 אזור זמן:  UTC -3
 www.iguazu.gov.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פוארטו איגואסו(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט פוארטו איגואסו(למפת מיסיונס רגילה) פוסאדאס אוברה אלדוראדו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיפוארטו איגואסו(למפת מיסיונס מוגדלת) פוסאדאס אוברה אלדוראדו סן ויסנטה ברזיל קוריינ. פרגוואיפוארטו איגואסו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פוארטו איגואסו (בספרדית: Puerto Iguazú) היא עיר גבול בפרובינציית מיסיונס בארגנטינה. בעיר מתגוררים 82,227 בני אדם (לפי מפקד ב-2010). העיר ממוקמת במרחק של 1,288 ק"מ מהבירה בואנוס איירס.
העיר נמצאת במרחק של פחות מ-20 ק"מ ממפלי איגואסו המפורסמים, מה שגרם להתפתחות תעשיית תיירות גדולה בעיר.
היסטוריה

כשהספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, בני שבט הגוארני ישבו באזור, והם נשארו שם עד 1880. ב-1881, פרובינציית קוריינטס, שכללה אז את שטחי מיסיונס של ימינו, מכרה באזור שטח בגודל 13,000 קמ"ר. השטח החליף ידיים מספר פעמים, ובשלב מסוים החלו לצאת מסעות תיירים למפלים. אחת התיירות הייתה ויקטוריה אגירה, והיא החליטה לתרום ב-1901 כסף להקמת נתיב לאזור, ונוספו אליה תורמים אחרים. ב-1913 הוקם המלון הראשון, עוד לפני מבנים חשובים אחרים כמו תחנת המשטרה ובית הספר של העיר.
שם העיר עבר מספר שינויים, ובשלב מסוים אף רצו לקרוא לה על שם אווה פרון, אשת נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון, אך לבסוף השם שנקבע היה פוארטו איגואסו (מילולית: נמל איגואסו).