stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשר בקר
סוגי הנתחים > נתחים לצלייה

הנתחים האחוריים, מאזורי הגב והצלעות, ניתנים להכנה למאכל בדרך כלל בצלייה, בגריל או בתנור, כנתח שלם או כאומצה. המשותף לחלקים אלה הוא שהם שריריים פחות ולכן רכים יחסית ומתאימים לבישול מהיר. אלה הם גם סוגי הבשר היוקרתיים (והיקרים) ביותר.
פילה – הנתח היקר ביותר. מצוי בצד הפנימי של הצלעות האחוריות. רך מאוד ונקי משומן. הנתח עשוי להיקרא גם פילה-מיניון או טנדרלוין באנגלית; שטובריאן, טורנדו או פילה דה בף (בצרפתית: Chateaubriand, Tournedos, Filet de bœuf). נתח מס' 12.
מותן (סירלוין-סינטה) – גוש בשר בעל רקמה אחידה, ללא שומן, למעט שכבה דקה העוטפת אותו. נהוג להכין ממנו סטייקים ורוסטביף. נתח מס' 11.
ורד הצלע (אנטרקוט) – נתח קדמי יותר, צמוד לצלעות. זהו נתח עתיר שומן, ומתאים במיוחד לגריל. נתח מס' 1.
כנף העוקץ - שייטל – חלק אחורי בפרה. נתח עסיסי מאוד, מתאים לאומצות (Rumpsteak) ולרוסטביף נתח מס' 13.
כף (Top rump, Topside) – החלק הפנימי של הירך האחורית. מתאים בין היתר לשניצל, מוקפץ, אסקלופ ובחיתוך דק גם לעל האש. נתח מס' 16.
פריים ריב – נתח משולב של אנטריקוט וצלע. צלעות מס' 12–13 של האנטריקוט. נצלה לרוב על העצם ומתאים לצלייה מהירה ורוסטביף.
שפיץ-צ'אך (פורטוגזית: פיקאנייה - Picanha, Rump Cover) – נתח אחורי המשמש לאומצות ובעיקר לרוסטביף. מלווה ברצועת שומן עבה, ונחשב בברזיל למעדן.
וואסיו (לב הפלדה) - חלק קטן במרכז הפלדה בעל טעם עז ובעל עסיסיות. מתאים לאומצות ואסקלופ.
טי-בון  - נתח משולב של סינטה ופילה מחוברים יחד על עצם אשר נצלה על העצם. מצד אחד שלו הסינטה ומהצד השני הפילה. מתאים לאומצות ורוסטביף.
סטייק טומהוק - נתח הנלקח מאזור הצלע הקדמית.
סוגי הנתחים > נתחים לצלי קדרה וצלי ברוטב

החלקים הקדמיים והתחתונים של הפרה, והחלקים הקרובים לזנב קשים יותר ודורשים בישול ארוך. לרוב הם משמשים להכנת צלי קדירה או צלי ברוטב, שמתאפיינים בבישול ארוך עם הרבה נוזלים, כדי לרכך את הבשר.
צלעות (ריפען) – מתאים לצלי, לנזיד ולטחינה. זהו נתח שהוא מקור עיקרי לטחינה להכנת המבורגר. נתח מס' 2.
חזה בקר (בריסקט) – נתח שמן שנדרש לו בישול ארוך כדי להתרכך. נתח מס' 3.
כתף מרכזי – נתח גדול, שרירי ודל שומן. נתח מס' 4.
צלי כתף – נתח ללא שומן. במרכזו פס ג'לטין ניתן לבשלו גם בתנור. על ידי הורדת הגידים ונקודות החיבור ניתן אף להכין ממנו סטייקים. נתח מס' 5.
פילה מדומה (פוֹלְס פילה, Blade) – דומה בצורתו לפילה, שונה מאוד במרקם. סיבי מאוד ודורש בישול ארוך. נתח מס' 6.
שריר קדמי או רגל קדמית (Shin) – נדרש בישול ארוך. נתח מס' 8.
קשתית (שפונדרה) (Thin rib) – מרקם של בשר ושומן לבישול ארוך. הדרום אמריקאים פורסים עם העצם ומכינים ממנו אסאדו. נתח מס' 9.
אווזית – נתח עגלגל, מאורך קמעה, המאופיין במעט מאוד שומן חיצוני. נתח מס' 14.
ירכה (צ'אך, אנגלית: Silverside) – חלקו האחורי הוא השפיץ צ'אך הידוע גם בשם פיקניה. נתח מס' 15.
שריר אחורי או רגל אחורית (Shank) – עשיר בג'לטין ודורש בישול ארוך. בבשר עגל נתח זה מתאים להכנת אוסובוקו עגל. נתח מס' 18.
ראש ירכה (וויסבראטן) – חלק אחורי, צמוד לירכה. חסר שומן. מתאים גם לרוסטביף. נתח מס' 19.
סוגי הנתחים > נתחים לבשר טחון

נתחי בקר המתאימים להכנת בשר טחון:
צוואר – שריר המתאים בעיקר לטחינה. נתח מס' 10.
פלדה ("בשר כסלים". אנגלית: Flank) – נתח גדול שמקורו בחלל הבטן. חלק קטן ממנו נקרא "נתח הקצבים" שמתאים להכנת אומצות. נתח מס' 17.
מכסה אנטריקוט (מכסה אנטרקוט) – נתח זה נמצא מתחת לורד הצלע (אנטרקוט).
מכסה הצלע (מכסה הכתף) – נתח זה נמצא מעל הצלי כתף (נתח מספר 5) ומתאים בעיקר לטחינה. נתח מס' 7.
סוגי הנתחים > חלקים פנימיים

חלקים פנימיים ואיברים נוספים המשמשים למאכל: מוח, לשון, מעיים, כבד, כליות, אשכים, עטינים ועוד.
יישון בשר בקר

כבר בתקופות קדומות למד האדם כי נתחים של בשר בקר שבושלו או ניצלו זמן קצר קשים מאוד לאכילה. בתרבויות מסוימות היו נהוג להניח נתחי בשר על גבי סוס, מתחת לאוכף, כדי לרככם תוך כדי רכיבה.
להכנת אומצות, למשל, משתמשים בנתחי בשר שהם שריריים במקורם. שריר מתכווץ ונרפה לפי הצורך. לאחר השחיטה, כשאין עוד אספקת חמצן ומזון לתאים, מתכווצים השרירים. כדי להרפותם ולרככם יש צורך בפירוק החלבונים אקטין ומיוזין, שהם הגורמים לכיווץ השריר.
יישון הבשר הוא למעשה תהליך מבוקר של ריקבון בטמפרטורה נמוכה, שנמשך מספר ימים עד שלושה שבועות, לפי סוג הבשר. לנתח פילה נדרשים מספר ימים כדי להתיישן, לנתח סינטה - כשבועיים, ולאנטרקוט - עד שלושה שבועות. תוצר הפירוק הוא נתח רך ומוכן לצלייה. תוצרי הפעילות של האנזימים המפרקים הם שנותנים לבשר בקר את הארומה והטעם האופייניים.
סטייקים בסגנון הקלאסי מיושנים בחדרי קירור, בטמפרטורה קרובה לקיפאון ובלחות יחסית גבוהה. במשך זמן היישון הבשר מאבד נוזלים. שיטה זו קרויה יישון יבש (Dry aging). בשל איבוד המשקל, הזמן הארוך הנדרש ושטח האחסנה הגדול בטמפרטורה נמוכה (השטח הגדול דרוש כדי להבטיח תנועת אוויר מסביב לנתחי הבשר, ולכן חייב להיות מרווח ביניהם), הבשר הזה יקר יותר.
רוב הבשר כיום מיושן באריזות ואקום אטומות, השומרות על הלחות, בשיטה זו, המכונה יישון רטוב (Wet aging) הטעם עדין יותר. בשיטת יישון זו האנזימים מפרקים ביתר יעילות את רקמות החיבור ולכן הבשר רך יותר.
צורות בישול עיקריות > בישול ארוך

בישול ארוך או בישול איטי הוא מושג המתייחס לתהליכי בישול בהם נתחי בשר נמצאים בטמפרטורת בישול נמוכה יחסית (בדרך כלל עד 110 מעלות צלזיוס) במשך מספר שעות, בין אם באמצעות צלייה בחום נמוך, עישון או בישול בנוזל. בישול ארוך מאפשר לקולגן שברקמות החיבור ולהתפרק ולהפוך לג'לטין, ולכן נתחים קשים בעלי אחוז רקמת חיבור גבוה (לדוגמה זנב שור, חזה בקר ואוסובוקו) הם המתאימים ביותר לשיטת בישול זו, מכיוון שהיא הופכת את הנתח לרך ומתאים לאכילה, וגם מסמיכה את נוזל הבישול באמצעות הג'לטין. מכיוון שג'לטין הוא תוצר של הידרוליזה של קולגן, שיטות בישול הכוללות מים יעילות יותר למטרה זו.
כאשר מכינים ציר מבקר או מעוף, נהוג להשתמש גם בעצמות. ציר אותו מכינים רק מעצמות נקרא ציר עצמות.
צלי קדירה (Pot roast או Braising) הוא תבשיל של נתחי בשר שלמים בסיר למשך זמן ארוך, כשמיצי הבשר מתערבבים עם המרכיבים האחרים. הבישול נעשה בתוספת מעט נוזלים (מים, יין, ציר), כך שעיקרו מתבצע בנוזלי הבשר עצמו. מקובל לצלות את הנתח למשך זמן קצר לפני הבישול, מכל צידיו, כדי לתת לתבשיל טעם של בשר צרוב. הבישול מתבצע ברובו על להבה נמוכה, ועשוי לארוך שעות.
נזיד הוא תבשיל המבושל בישול ארוך ועשוי קוביות בשר המתבשלות עם ירקות ומרכיבים נוספים כשהוא מכוסה ברוטב או בציר. גולאש הוא דוגמה לנזיד בשר.
מרק - בישול נתחים עשירים בקולגן במים עם ירקות לאורך שעות הוא הדרך האופטימלית להכנת מרק בקר, מכיוון שהבשר מעניק לנוזל הבישול סמיכות וטעם באמצעות הג'לטין והנתחים הופכים לרכים וטובים לאכילה מהר יותר משיטות בישול אחרות.
מעושן- אף כי ניתן לעשן כל נתח בשר, נהוג לעשן בעיקר את הנתחים הקשים ועתירי השומן, לדוגמה חזה בקר וקשתית, מכיוון שטמפרטורת העישון הנמוכה יחסית מועילה הן לפירוק רקמת החיבור והן להספגות טעמי העשן, וכמות השומן הגבוהה מונעת מהבשר להתייבש בעישון. העישון מתבצע על פי רוב בטמפרטורות בטווח שבין 90 ל-140 מעלות צלזיוס. העישון מונע מהמיוגלובין מלהתפרק, דבר המייצר טבעת אדומה חיצונית אותה ניתן לראות לאחר חיתוך הנתח המעושן.
צורות בישול עיקריות > טיגון קל > אומצות (סינטה, פילה, שייטל ואנטריקוט)

בעת טיגון אומצות נהוג להשתמש במחבת ברזל או נירוסטה כבדה, כדי שתוכל לאגור חום ולא להתקרר משמעותית עם הנחת נתח הבשר עליה. המחבת הכבדה מחוממת לרמת חום גבוהה, ואז האומצה נצלית ב"מכת חום" שמשחימה את האומצה. טיגון באש נמוכה יביא להגרת נוזלים מהנתח ולהפיכת התהליך מטיגון לבישול, כשהתוצאה - בשר צמיגי ויבש. הטיגון מתבצע עם כמות מעטה של שמן.
לאחר הצלייה הראשונית, משך הצלייה בטמפרטורה נמוכה יותר נקבע לפי רמת הצלייה המבוקשת.
הנתחים המתאימים לטיגון אומצות הם סינטה, פילה, ושייטל שהם החלקים האחוריים בגב הפרה. אנטרקוט מתאים פחות, כיוון שהוא נתח שומני, והשומן, שהוא מרכיב רצוי מאוד בצלייה, אינו תורם לטיגון.
צורות בישול עיקריות > טיגון בשמן עמוק

שניצל וינאי - שניצל העשוי מבשר בקר
קציצות בשר
צורות בישול עיקריות > צלייה

צלייה היא שיטת בישול המבשלת את המזון באמצעות חשיפתו לחום יבש (בין אם אש גלויה, ובין אם בתנור). הצלייה גורמת לייבוש המזון באמצעות אידוי הנוזלים שבו, וכן להשחמה שמשנה את טעמו של המזון הנצלה. מבחינים בין צלייה בתנור לצלי-אש (צלייה בגריל או במדורה).
בצלייה בתנור נצלה נתח שלם, ולכן משך הזמן הנדרש ארוך יותר מאשר בצלייה בגריל. נתח בשר בקר הניצלה בתנור נקרא רוסטביף (Roastbeef), והוא אחת מהמנות הפופולריות ביותר של בשר צלוי. לאחר הצלייה נפרס הנתח לפרוסות. הנתח המקובל ביותר להכנת צלי-בקר בתנור הוא סינטה. לחלופין ניתן להשתמש באנטריקוט, פילה או בשייטל. הנתח נצלה בשלמותו, מושחם מבחוץ אך נשאר עסיסי בתוכו ונפרס לפני ההגשה. מקובל לצלות בתחילה בחום גבוה ("מכת חום") לזמן קצר כדי להשחים את הנתח ואז להמשיך ולצלותו בטמפרטורה נמוכה יותר. המהדרין משתמשים במדחום כדי להעריך את הטמפרטורה של הבשר ולקבוע לפיה את משך הצלייה הנדרש.
בצליית אומצות בגריל נפרס תחילה הנתח לפרוסות, ואז נצלית כל אומצה משני צדדיה, עד להשגת רמת הצלייה הנדרשת.
צורות בישול עיקריות > צלייה > רמות צלייה לבשר

איכותה וטעמה של אומצת-הבקר הנצלית נגזרים הן מאיכות הבשר, הן מצורת הצלייה (גריל פחמים, גריל גז, תנור) והן מזמן הצלייה.
מאכלי בשר מועטים נאכלים ללא צלייה (Raw). המפורסם בהם הוא סטייק טרטר, אך אין זו אומצה כי אם בשר בקר שנטחן עד דק, ומוגש קר.
דרגות הצלייה של אומצות מתבססות על שלוש דרגות עיקריות: נא (Rare), עשוי למחצה (Medium), ועשוי היטב (Well done). בין דרגות אלו יש גם דרגות ביניים (ייתכנו שינויים קלים בדרגות הצלייה בין אזורים גאוגרפיים שונים):
נא מאוד (אנגלית: Blue) - החלק החיצוני צרוב קלות אך פנים הנתח אדום וקר. דרגה זו של צלייה נדירה באומצות.
נא (רייר: Rare) - המעטפת חומה-אפורה ופנים הנתח אדום (ומדמם).
נא למחצה (מדיום רייר: Medium rare) - המעטפת חומה ופנים הנתח ורדרד. מסעדות בשר (Steakhouses) בעלות שם אינן נוהגות לצלות מעבר למידה זו, אלא אם התבקשו במפורש לעשות כן.
עשוי למחצה (מדיום Medium) - מרכז הנתח ורוד, אך רוב האומצה חומה, המעטפת צלויה היטב.
עשוי (Medium well) - רמת הצלייה שבין מדיום לוול דאן, רוב האומצה צלוי היטב, אך עדיין ייתכן גוון ורדרד קל במרכז. רמת העסיסיות יורדת.
עשוי היטב (וול דאן: Well done) - רמת הצלייה הגבוהה ביותר. הבשר חום לכל עובי הנתח, המרקם הופך להיות צמיגי וקשה ללעיסה והרבה פחות עסיסי.
פיקוח וטרינרי על בשר בקר > בישראל

בישראל רוב בשר הבקר מיובא מדרום אמריקה[דרוש מקור]. על הבשר המיובא מפקחים השירותים הווטרינריים שהם אגף במשרד החקלאות, בהתאם לתקנות מחלות בעלי-חיים (יבוא בשר), (התשל"ד-1974) ותקנות מחלות בעלי-חיים (יבוא ויצוא של מוצרים מבעלי-חיים), (התשמ"ח-1988). הפיקוח נעשה על ידי היחידה ליבוא ויצוא של בעלי חיים, ומתבטא בעיקר במתן רישיונות ליבוא ובנוכחות של וטרינרים-מפקחים בנמלי הים והאוויר. רישיון ליבוא בשר כרוך במתן אישור לבית המטבחיים בארץ המוצא.
גידול הבקר והשחיטה המקומית בישראל מפוקחים על ידי המחלקה לפיקוח על החי במסגרת השירותים הווטרינריים. הפיקוח על בתי מטבחיים מבוסס על תקנות מחלות בעלי חיים (שחיטת בהמות), התשכ"ד 1964. בסמכות הווטרינר האחראי לפיקוח על בתי מטבחיים: אישור הקמתם, אישור הפעלתם, ופיקוח על הפעלתם השוטפת של בתי מטבחיים בישראל, וכן פיקוח על היגיינה ואיכות הבשר. בישראל קיימים כעשרה בתי מטבחיים לבקר.
פיקוח וטרינרי על בשר בקר > בארצות הברית

בארצות הברית מפקח משרד החקלאות האמריקני (USDA) על גידול בשר, ומקיים דירוג המתייחס לטיב הנתחים. הדירוג כולל שמונה דרגות (הנתחים המובחרים ביותר נקראים USDA prime, והם מוגשים בדרך כלל במסעדות עלית. הדרגות הבאות הן Choice ו-Select).
הכשרת בשר ביהדות

הכשרת בשר היא פעולה שעל פי ההלכה יש לבצע בבשר שנשחט כדי להכשירו לאכילה, וכדי להימנע מאכילת דם וגיד הנשה האסורים על פי היהדות. הכשרת הבשר ראשיתה בניקור הבשר והמשכה יכול להתבצע באחד משני האופנים: מליחה וצלייה.
אכילת בשר בקר בדתות השונות

בתרבויות מסוימות סוגי בשר מסוימים נחשבים כלא ראויים למאכל מסיבות דתיות ואחרות.
בהודו ממעיטים באכילת בשר בקר היות שפרה היא חיה קדושה על פי ההינדואיזם.
ביהדות נהוג לסווג את הבשר לכשר ו"טרף", כאשר הבקר הכשר הוא מעלי גירה, מפריס פרסה ושוסע שסע, אשר נשחט בשחיטה כשרה ועבר הכשרה כהלכה.
באסלאם, בשר הבקר נחשב חלאל - מותר לאכילה.
מחלות הקשורות בבשר בקר

ספגת המוח ("הפרה המשוגעת")
מחלת הפה והטלפיים
ראו גם

בשר בקר קובה

שפיץ צ'אך - Picanha
צלי כתף פרוס
בשר מיושן בחדר קירור
"טבעת העשן" האדמדמה בחלקו החיצוני של חזה בקר מעושן.
אומצות "על האש"
רוסטביף - צלי בקר
סטייק טרטר
פמפלט הינדי מוחה נגד המנהג המוסלמי לשחוט פרות. בתמונה קאלי, שד מהמיתולוגיה ההודית, מנסה לשחוט פרה קדושה
ג'ים סאסר

ג'יימס ראלף סאסר (באנגלית: James Ralph Sasser‏; 30 בספטמבר 1936 – 10 בספטמבר 2024) היה פוליטיקאי, דיפלומט ועורך דין אמריקאי. כחבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן סאסר שלוש קדנציות כסנאטור ארצות הברית מטנסי בין השנים 1977 ל-1995, והיה יושב ראש ועדת התקציב של הסנאט. מ-1996 עד 1999, בתקופת ממשל קלינטון, היה שגריר ארצות הברית בסין.
ביוגרפיה > ראשית חייו וקריירה

ג'יימס ראלף סאסר נולד בממפיס, טנסי, ב-30 בספטמבר 1936. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בנאשוויל, סיים את לימודיו בתיכון הילסבורו בשנת 1954. הוא למד באוניברסיטת טנסי מ-1954 עד 1955, שם הצטרף לסניף למבדה של אחוות קאפה סיגמא. הוא קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת ואנדרבילט ב-1958, ואחריו תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ואנדרבילט ב-1961. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בטנסי ב-1961 והחל לעסוק בעריכת דין בנאשוויל.
מ-1957 עד 1963 שירת במילואי חיל הנחתים של ארצות הברית.
סאסר היה זמן רב פעיל דמוקרטי ומנהל מסע הבחירות הלא מוצלח של אלברט גור האב ב-1970. כעורך דין במקצועו, סאסר חיפש בחירות בזכות עצמו וזכה במועמדות מפלגתו ב-1976 לסנאט של ארצות הברית. הוא ניצח, בין היתר, את היזם ועורך הדין של נאשוויל ג'ון ג'יי הוקר, אז עדיין נחשב למועמד רציני בשל אישיותו החזקה, עושרו (לסירוגין) והקשרים שלו עם משפחת סייגנטלר השולטת בנאשוויל. בנו גריי סאסר, גם הוא עורך דין, היה בעבר יו"ר המפלגה הדמוקרטית של טנסי.
ביוגרפיה > מערכות הבחירות לסנאט > בחירות 1976

עם זכייתו במועמדות לסנאט של מפלגתו, סאסר יצא לתקוף את הרקורד של הסנאטור המכהן לתקופת כהונה אחת, ביל ברוק, יורש הון עסקי הממתקים של צ'טנוגה. סאסר הדגיש את קשריו של ברוק לנשיא לשעבר ריצ'רד מ. ניקסון ואת השימוש שלו בהוראות קוד מס הכנסה, שהביאו, למרות הונו הרב והכנסתו הניכרת, לכך ששילם פחות מ-2,000 דולר מס הכנסה בשנה הקודמת. סאסר הצליח לנצל את סוגיית המס בכך שהצביע על כך שברוק שילם פחות מתושבי טנסי רבים באמצעים צנועים יותר.
הקמפיין של סאסר נעזר רבות גם במאמציו של הסנאטור לשעבר גור. ברוק הביס את גור האב בבחירות לסנאט ב-1970 בעיקר על בסיס התנגדותו של גור למלחמת וייטנאם. סאסר ניצח את ברוק, והמשיך לכהן שלוש קדנציות בסנאט.
ביוגרפיה > מערכות הבחירות לסנאט > בחירות חוזרות, 1982 ו-1988

סאסר אוים במאמץ רציני נגדו על ידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בן חמש הקדנציות, רובין בירד, ב-1982. הניצחון בבחירות היה כל כך מרשים שיריבו הרפובליקני ב-1988 היה אלמוני פוליטי וירטואלי בשם ביל אנדרסן, שלקמפיין שלו, הממומן בתת-מימון, למעשה, לא היה סיכוי.
ביוגרפיה > מערכות הבחירות לסנאט > קמפיין בחירות חוזרות ב-1994

היו שני אירועים בלתי צפויים ששללו את הפופולריות של סאסר. חלק מהמצביעים בטנסי לא היו מרוצים מהשנתיים הראשונות של ממשל ביל קלינטון, במיוחד מההצעה למערכת בריאות לאומית שהורכבה ונתמכה ברובה על ידי אשתו של קלינטון, הילרי קלינטון, כמו גם מהעברת האיסור הפדרלי על נשק תקיפה. השני היה מועמדותו הבלתי צפויה במקצת של מנתח השתלת הלב בנאשוויל ביל פריסט למושב על ידי הרפובליקנים.
פריסט היה אלמוני פוליטי וטירון מוחלט (שאף פעם לא הצביע עד גיל 36) בקמפיינים, אבל היה מאחת המשפחות הרפואיות הבולטות והעשירות ביותר של נאשוויל, מה שהעניק לו הכרה בשמות, במיוחד באזור נאשוויל, וכן משאבים מתאימים כדי להתאים את תיבת המלחמה במערכה שנבנתה על ידי נשיא מכהן טיפוסי לשלוש קדנציות, אתגר שרוב המועמדים "המורדים" מוצאים כקשה ביותר. גורם נוסף שפעל לטובתו של פריסט היה קמפיין רפובליקני בו-זמנית של השחקן ועו"ד פרד תומפסון עבור המושב השני בסנאט של טנסי, שנערך במקום אל גור, שהתפטר ב-1993 כדי להיות סגן נשיא ארצות הברית. במידה מסוימת, פריסט הצליח להתחמם בתהילה המשתקפת של הנוכחות הבימתית האדירה הזו, ובנוסף פיתח כמה כישורי קמפיין, שנעדרו כמעט לחלוטין בשלבים הראשונים של הקמפיין שלו. גורם נוסף לטובתו של פריסט היה שסאסר מעולם לא נתפס כבעל כריזמה רבה משלו. במהלך הקמפיין תחנות הרדיו של נאשוויל לעגו כלפי סאסר עד כדי הצהרה שהוא יכול לזכות רק ב"תחרות דומה לקרמיט הצפרדע". באחת מההתקוממויות הגדולות ביותר בליל של מהומות פוליטיות בבחירות הכלליות בארצות הברית בנובמבר 1994, ניצח פריסט את סאסר המכהן בכ-14 נקודות אחוז (56%-42%). סאסר והאריס וופורד, מפנסילבניה, היו בעלי התפקיד היחידים שהפסידו בבחירות חוזרות ב-1994. נכון לשנת 2024, סאסר הוא הדמוקרט האחרון שייצג את טנסי בסנאט האמריקאי.
ביוגרפיה > הישגיו בסנאט

עם פרישתו של הסנאטור לוטון צ'ילס ב-1989, הפך סאסר ליושב ראש ועדת התקציב של הסנאט. בתפקיד זה, הוא שימש כבעל ברית מרכזי של מנהיג הרוב בסנאט, ג'ורג' מיטשל ממיין. סאסר סייע במשא ומתן על הסכם פסגת התקציב לשנת 1990 עם הנשיא ג'ורג' ה. וו. בוש. ב-1993 הוא הנדס את העברת התקציב הראשון של הנשיא ביל קלינטון, שהפחית את הגירעון ב-500 מיליארד דולר במשך 10 שנים אך עבר ללא קולות רפובליקנים.
עם ההצלחות הללו, החל סאסר לפלס את דרכו למעלה בהנהגת המפלגה. כאשר מנהיג הרוב בסנאט דאז, מיטשל, הודיע על כוונתו לפרוש, היה צפוי שסאסר ייבחר לתפקיד, אילו זכה בקדנציה רביעית בסנאט.
ביוגרפיה > שגריר בסין

סאסר המשיך לשמש כשגריר בסין בתקופת הריגול הגרעיני לכאורה ומחלוקת מימון הקמפיין שכללה מאמצים אפשריים של סין להשפיע על הפוליטיקה הפנימית של ארצות הברית במהלך ממשל קלינטון. סאסר שוב זכה לתשומת לב תקשורתית כאשר שגרירות ארצות הברית בבייג'ינג הייתה נצורה לאחר שמטוסי קרב אמריקאים הפציצו בטעות את שגרירות סין בבלגרד במהלך ההתערבות האמריקנית במלחמת קוסובו. זמן קצר לאחר הסרת המצור על השגרירות, פרש השגריר סאסר (הוא היה אמור לעשות זאת לפני המצור, ולכן פרישתו לא הייתה תוצאה ישירה) וחזר לארצות הברית.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת יותר

לאחר פרישתו כשגריר, סאסר עבד כיועץ בטנסי ובוושינגטון הבירה, וכן הרצה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. מאוחר יותר הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
ביוגרפיה > חיים אישיים ומותו

סאסר התחתן עם מרי גורמן ב-1962, ונולדו להם שני ילדים. הוא מת מהתקף לב בביתו בצ'אפל היל, קרוליינה הצפונית, ב-10 בספטמבר 2024, בגיל 87.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  McFadden, Robert D. (11 בספטמבר 2024). "James Sasser, Senator and Clinton's Envoy to China, Dies at 87". The New York Times. נבדק ב-11 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "James Sasser − Class of 1954". Hillsboro High School Alumni. אורכב מ-המקור ב-16 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tennessee statesman James Sasser donates papers to Vanderbilt". News (באנגלית אמריקאית). 1 ביולי 2013. נבדק ב-6 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Randal Rust. "Sasser, James Ralph". Tennessee Encyclopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-9 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sasser, James Ralph — Biographical Information". Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-15 ביוני 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Masterson, Karen (24 בדצמבר 2002). "Unanimous vote names Frist new Senate leader". Houston Chronicle. נבדק ב-14 באוקטובר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Clinton and House Democrats Agree On Spending Cuts, but Ante Is Raised," by Michael Wines in The New York Times.
↑  "Clinton to Cut Spending Further," by Eric Pianin and Ruth Marcus in The Washington Post.
↑  Fram, Alan (8 במאי 1994). "After 17 Years, Tennessee's Jim Sasser Emerging From Senate Anonymity". Associated Press. נבדק ב-13 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sher, Andy; Schelzig, Erik (11 בספטמבר 2024). "Former U.S. Sen. Jim Sasser of Tennessee dies at 87". State Affairs. נבדק ב-11 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2179 6117  LCCN: n80000585  NARA: 10581369  NLK: KAC2020O5475  SNAC: w6j424xp  US Congress: S000068  VIAF: 67753239   WorldCat (עם VIAF): 67753239
גייל גודריץ'

| --- | --- |

גודריץ' במדי לוס אנג'לס לייקרס
 לידה:  23 באפריל 1943 (בן 81) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.85 מטר
 מכללה:  UCLA
 דראפט:  בחירה טריטוריאלית, 1965 לוס אנג'לס לייקרס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1996
 קבוצות כשחקן
 1965–1968   1968–1970   1970–1976   1976–1979:  לוס אנג'לס לייקרס   פיניקס סאנס   לוס אנג'לס לייקרס   ניו אורלינס ג'אז
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1972)   חמישיית העונה הראשונה (1974)   5 בחירות למשחק האולסטאר (1969, 1972–1975)   2 אליפויות ליגת המכללות (1964, 1965)
גייל צ'ארלס גודריץ' הבן (באנגלית: .Gail Charles Goodrich Jr; נולד ב-23 באפריל 1943) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 14 עונות בליגת ה-NBA מעמדות הקלע והרכז. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 18.6 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. בשנת 1996 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעורים ומכללות

גודריץ' נולד בעיר לוס אנג'לס שבקליפורניה, ולמד ב"תיכון ג'ון פרנסיס" המקומי. בשנת 1961 הוביל את קבוצת הכדורסל של התיכון לאליפות התיכונים של לוס אנג'לס, וקלע 29 נקודות במשחק הגמר על אף ששבר את קרסולו במהלך המשחק.
בין השנים 1961–1965 למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), והפך במהרה לכוכב קבוצת הכדורסל שלה, תחת המאמן ג'ון וודן. בעונת 1963/1964, השלישית שלו ב-UCLA, קלע 21.5 נקודות בממוצע למשחק והוביל את הקבוצה לאליפות ליגת המכללות הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה את כל 30 משחקיה. בעונתו האחרונה שיפר את תפוקתו ל-24.6 נקודות למשחק וקבוצתו זכתה בשנית באליפות המכללות. במשחק הגמר של אותה עונה, מול אוניברסיטת מישיגן, קלע גודריץ' 42 נקודות אשר היוו שיא מכללות לנקודות במשחק הגמר (בשנת 1973 שבר ביל וולטון שיא זה). בסיום העונה זכה גודריץ' בתואר "השחקן המצטיין של ליגת המכללות", ביחד עם ביל בראדלי מאוניברסיטת פרינסטון. לאורך תקופתו ב-UCLA קלע גודריץ' 1,690 נקודות בסך הכול, שדירגו אותו ראשון בתולדות הקבוצה (בשנת 1992 עבר אותו הפורוורד דון מקלין).
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס

גודריץ' נבחר על ידי לוס אנג'לס לייקרס כבחירה טריטוריאלית בדראפט ה-NBA לשנת 1965. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה קלע כ-11.6 נקודות למשחק, ושימש כמחליפם מהספסל של צמד הגארדים ג'רי וסט ו-וולט הזארד (אנ'), ששיתף איתו פעולה ב-UCLA. בעונת הרוקי שלו ובעונתו השלישית הגיעו הלייקרס לגמר ה-NBA, אך בשתי הפעמים הפסידו לבוסטון סלטיקס.
קריירה מקצועית > פיניקס סאנס

בדראפט ההרחבה של שנת 1968 נבחר גודריץ' על ידי פיניקס סאנס, בה שיחק לראשונה בעמדת הרכז, כשחקן חמישייה לצד הקלע דיק ואן ארסדייל. בכל 11 המשחקים הראשונים של פיניקס קלע גודריץ' לפחות 22 נקודות, והוא סיים את העונה כקלע השישי בטיבו ב-NBA, עם 23.8 נקודות למשחק. כמו כן נבחר בעונה זו להשתתף לראשונה במשחק האולסטאר. עונתו השנייה בקבוצה, בה קלע 20.0 נקודות וחילק שיא קריירה של 7.5 אסיסטים למשחק (רביעי ב-NBA), הייתה האחרונה של גודריץ' בפיניקס.
קריירה מקצועית > החזרה ללייקרס

בסיום עונת 1969/1970 נשלח גודריץ' בחזרה ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לסנטר מל קאונטס. ב-6 העונות הבאות שימש כקלע הפותח של הקבוצה, רובן לצד הרכז ג'רי וסט. בעונת 1970/1971 קלע גודריץ' 19.5 נקודות למשחק ועזר לקבוצתו להגיע לשלב גמר המערב, בו הפסידה למילווקי באקס בתוצאה 4-2. בעונה הבאה היה גודריץ' הקלעי המוביל של הלייקרס עם 25.9 נקודות למשחק (רביעי בליגה), ועזר לקבוצה לקבוע שיא NBA של 69 ניצחונות בעונה הסדירה (את השיא שברה שיקגו בולס בעונת 1995/1996). במהלך העונה קבעו הלייקרס גם שיא NBA של 33 ניצחונות רצופים. בסדרת הגמר של אותה עונה גברו הלייקרס על ניו יורק ניקס בתוצאה 4-1, וזכו באליפות ה-NBA לראשונה מאז עונת 1953/1954. גודריץ' הוביל את כל השחקנים בסדרה, עם ממוצע של 25.6 נקודות למשחק. בעונה הבאה העפילו הלייקרס בשנית לגמר ה-NBA, אך הפסידו לניקס בתוצאה 4-1.
בין עונות 1972 ל-1975 נבחר גודריץ' 4 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ובכל אחת מהעונות הוליך את קלעי הלייקרס. עונת השיא שלו, מבחינה אישית, הייתה 1973/1974 בה קלע 25.3 נקודות למשחק (רביעי בליגה) ונבחר לחמישיית העונה. ב-28 במרץ 1975 קלע שיא קריירה של 53 נקודות בניצחון קבוצתו על קנזס סיטי-אומהה קינגס. בנובמבר 1996, 17 שנים לאחר פרישתו, הלייקרס הוציאו לגמלאות את גופייתו של גודריץ' עם המספר 25.
קריירה מקצועית > ניו אורלינס ג'אז

לקראת עונת 1976/1977 חתם גודריץ' בניו אורלינס ג'אז על חוזה לשלוש עונות עבור כ-1.4 מיליון דולר. במסגרת המעבר שלחו הג'אז ללייקרס בחירת סיבוב ראשון בדראפט 1979, אותה ניצלה לוס אנג'לס כדי לבחור את מג'יק ג'ונסון, שהוביל את הקבוצה ל-5 אליפויות. צירופו של גודריץ' לניו אורלינס יצר ציפיות גבוהות מהקבוצה, בה שיחק גם שחקן האולסטאר פיט מרוויץ'. עם זאת, הפוטנציאל של צמד הקלעים לא התממש במלואו, בעקבות פציעה בגיד האכילס של גודריץ'. הפציעה הגבילה אותו ל-27 משחקים באותה עונה, וכשחזר לשחק תנועתו הייתה מוגבלת ותפוקתו צנחה ל-14.5 נקודות בעונות 1979-1978. בשנת 1979, לאחר 3 עונות בניו אורלינס ו-14 עונות בקריירה, פרש גודריץ' ממשחק בגיל 36.
בעת פרישתו דורג במקום ה-11 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA עם 19,181 נקודות, ובמקום העשירי באסיסטים, עם 4,805.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של גודריץ' ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  דף השחקן, באתר היכל התהילה של הכדורסל
↑  Goodrich to Finally Get His Night at Poly, באתר לוס אנג'לס טיימס, 28 במרץ 2003
↑  ‏UCLA זוכה באליפות המכללות 1964, באתר si.com‏, 30 במרץ 1964
↑  סטטיסטיקות המכללות של גודריץ', באתר sports-reference.com
↑  על זכייתה של UCLA באליפות המכללות 1965, באתר oregonlive.com‏, 4 באפריל 2009
↑  הזוכים ב"פרס קרן הלמס" שהוענק לשחקני המכללות המצטיינים, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1965, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת גמר ה-NBA‏ 1972, באתר basketball-reference.com
↑  דוח המשחק בין הלייקרס לקינגס, באתר basketball-reference.com
↑  גופיות שהוצאו לגמלאות על ידי לוס אנג'לס לייקרס, באתר הרשמי של הקבוצה
↑  טבלת הקלעים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1979, באתר basketball-reference.com
↑  טבלת מוסרי האסיסטים המובילים ב-NBA, נכון לשנת 1979, באתר basketball-reference.com
גודריץ' בשנת 2001
ד'תתי"א

ד'תתי"א (4811)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-20 בספטמבר 1050 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 8 בספטמבר 1051. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.