stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחמד זוויל
הערות שוליים

↑  Egyptian Nobel prize-winning chemist Zewail dies: state TV, באתר רויטרס
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306357305171  PLWABN: 9810635232505606  BIBSYS: 90571011  BnF: cb12342471w (data)  GND: 128714743  ISNI: 0000 0003 7493 0318  LCCN: n78020898  NKC: ntk2010598307  NLK: KAC201856730  NTA: 239958918  SELIBR: 396515  SNAC: w6nd8j2d  SUDOC: 032384688  VIAF: 95254701   WorldCat (עם VIAF): 95254701
אורלנדו סה

אורלנדו קרלוס בראגה דה סָה (בפורטוגזית: Orlando Carlos Braga de Sá; נולד ב-26 במאי 1988 בברסלוס שבפורטוגל) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה > פורטוגל

אורלנדו סה, נולד בברסלוס שבפורטוגל וכבר בגיל 16 לאחר ששיחק באספוסנדה הקטנה הצטרף למחלקת הנוער של אחד המועדונים הגדולים בפורטוגל ספורטינג בראגה. בעונת 2007/08, הצטרף סה רשמית לאימוני הקבוצה הבוגרת של בראגה ולאחר מכן יצא לעונת השאלה אחת במריה פונטה מהליגה השלישית בפורטוגל במדיה רשם 26 הופעות ליגה וכבש שישה שערים. ב-5 בינואר 2009, ערך סה את הופעת הבכורה שלו במדי בראגה כשעלה כמחליף ורשם דקה אחת בניצחון קבוצתו 2–0 על בלננסש. ב-7 במרץ, כבש סה את שער הבכורה שלו במדי בראגה כשעלה כמחליף בדקות הסיום של התיקו 2–2 נגד אמאדורה. במהלך הקריירה שלו בבראגה, ולאחר שכבש שלושער במדי נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בניצחון 4–1 על נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21 זומן סה למבחנים בצ'לסי מהפרמייר ליג תחת המאמן לואיס פליפה סקולארי.
ב-1 ביוני 2009, סה נרכש על ידי אלופת הליגה הפורטוגלית פורטו ששילמה עבורו שלושה מיליון אירו לבראגה בתוספת 20 אחוזים ממכירה עתידית של השחקן. סה, שהגיע לפורטו כשהוא סוחב פציעה עוד מתקופתו בבראגה, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-2 בינואר 2010, כשפתח בהרכב בניצחון פורטו 2–0 בגביע הפורטוגלי. בעונת 2010/11, לאחר שלא השתלב בצורה מוצלחת בפורטו, הושאל סה לנסיונאל מדיירה במדיה רשם 16 הופעות ליגה ושישה שערים רשמיים, מתוכם שלושה שערים בליגה הפורטוגלית.
קריירה > פולהאם

בסוף חלון ההעברות של ינואר 2011 חתם סה בהעברה חופשית בפולהאם. את הופעת הבכורה שלו במועדון רשם סה ב-21 בספטמבר, בהפסד פולהאם לצ'לסי במסגרת גביע הפוטבול ליג. שלושה ימים לאחר מכן רשם סה את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג כשרשם 90 דקות בתיקו 0–0 של פולהאם נגד וסט ברומיץ' אלביון. סה כבש את שערו הראשון והיחיד במדי פולהאם ב-31 בדצמבר 2011, בתיקו 1–1 נגד נוריץ' סיטי. לפני תחילת עונת 2012/13, סה אמר שהוא הולך להשתפר במדי פולהאם וסיפק מספר הצהרות מחייבות לאתר הרשמי של המועדון. ב-30 ביוני 2012, למרות הבעת רצונו של סה להישאר בפולהאם, הוא שוחרר מהקבוצה בהסכם הדדי על התרת חוזהו.
קריירה > א.א.ל. לימסול

ב-30 ביולי 2012, עזב סה את אנגליה וחתם על חוזה לשלוש שנים בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית. הוא כבש את השער האירופי הראשון שלו בקריירה ב-6 בדצמבר כשעזר ללימסול לנצח 3–0 את אולימפיק מרסיי במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. בפתיחת עונת 2013/14, כבש סה חמישה שערים בשלושת המשחקים הראשונים בליגה הקפריסאית, ועד לסיום העונה כבש סה 18 שערים ב-39 הופעות ליגה במדי א.א.ל. לימסול.
קריירה > לגיה ורשה

ב-14 בפברואר 2014 חתם סה על חוזה לשלוש שנים וחצי בלגיה ורשה. ב-22 בפברואר ערך סה את הופעת הבכורה שלו בליגה הפולנית, בניצחון לגיה 3–0 על גורניק ז'בז'ה. את שער הבכורה שלו במועדון כבש סה במחזור האחרון של העונה הסדירה בפולין כשכבש שער בניצחון 3–1 על לובין כשבסיום אותה העונה זכתה לגיה ורשה באליפות הליגה הפולנית לאחר שסה כבש 14 שערי ליגה ב-33 הופעות.
קריירה > רדינג

ב-29 ביוני 2015, חזר סה לאנגליה כשחתם על חוזה לשלוש שנים ברדניג מהצ'מפיונשיפ. ב-8 באוגוסט, רשם סה את הופעת הבכורה שלו במדי "המלכותיים" במחזור הפתיחה של הצ'מפיונשיפ כשהחטיא פנדל בהפסד קבוצתו 2–1 לבירמינגהאם סיטי. סה כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-29 באוגוסט בניצחון החוץ 3–1 על ברנטפורד. במשחק שלאחר מכן, כבש סה שלושער בניצחון 5–1 על איפסוויץ' טאון.
קריירה > מכבי תל אביב

ב-26 בינואר 2016 חתם סה במכבי תל אביב לשנתיים וחצי. שלושה ימים לאחר מכן, כבש סה את שערו הראשון במכבי תל אביב כשעלה כמחליף להופעת בכורה במדי מכבי תל אביב בניצחון 2–1 על הפועל ראשון לציון במסגרת שמינית גמר גביע המדינה. ב-5 במרץ 2016, כבש סה את שעריו הראשונים גם בליגת העל כשהבקיע צמד בניצחון מכבי תל אביב 5–0 על הפועל כפר סבא. בשאר העונה סה היה פצוע לעיתים תכופות ולא הצליח להשתלב בקבוצה. עד תום העונה ערך סה עשר הופעות ליגה במהלכן כבש שני שערים. ב-29 ביוני 2016 כבש סה את שער הבכורה האירופי שלו במדי מכבי תל אביב, בניצחון 3–0 על גוריצה במסגרת סיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית.
קריירה > לייז', סין ומלאגה

ב-1 בספטמבר 2016 חתם סה בליאז' לאחר ששוחרר ממכבי תל אביב. ב-11 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–2 על גנק בו הבקיע את שערו הראשון. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 17 שערים. בעונתו השנייה הבקיע עשרה שערי ליגה.
ב-28 בפברואר 2018 חתם סה בחנאן ג'יאנייה הסינית. ב-11 במרץ ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על טיינג'ין טדה בו הבקיע את שערו הראשון. במדי הקבוצה כבש שער אחד בחמש הופעות.
ב-19 ביולי 2018 חזר ללייז'. בעונת 2018/2019 כבש שער אחד ב-26 הופעות בכל המסגרות, אך בעונת 2019/2020 לא נכלל בסגל הקבוצה ושותף רק בקבוצת המילואים.
ב-13 באוגוסט 2020 חתם סה במלאגה.
ב-26 במאי 2021, ביום הולדתו ה-33, הודיע סה על פרישה ממשחק פעיל בשל פציעה בגיד אכילס ממנה סבל.
קריירה בינלאומית

ב-18 בנובמבר 2008, באחת מהופעותיו הראשונות במדי נבחרת פורטוגל בכדורגל עד גיל 21, כבש סה שלושער בניצחון פורטוגל 4–1 על נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. שלושה חודשים לאחר מכן, זומן סה לסגל הנבחרת הבוגרת של פורטוגל וערך את הופעתו היחידה במדיה כשעלה כמחליף בדקה ה-34 בניצחון פורטוגל 1–0 על פינלנד במשחק ידידות בין הנבחרות.
תארים

הגביע הפורטוגלי: 2009/2010
אליפות פולין: 2013/2014
הגביע הפולני: 2014/2015
אלבניה הגדולה

הטריטוריות הנכללות ב"אלבניה הגדולה"
אלבניה הגדולה הוא מונח המבטא את האידיאל הטריטוריאלי של הלאומנים האלבנים.
באלבניה הגדולה נכללות טריטוריות הקשורות להיסטוריה האלבנית וטריטוריות בהן יש אוכלוסייה אלבנית ניכרת. בנוסף לאלבניה, השאיפות האלבניות הן לספח גם את קוסובו, שטחים בדרום מונטנגרו, שטחים בצפון מערב יוון, מערב מקדוניה וכמה חבלים בסרביה.
כדי לא לעורר אנטגוניזם אצל שכניהם, משתמשים האלבנים בשם "אלבניה האתנית".
הישות המדינית הקרובה ביותר לגבולות אלבניה הגדולה הייתה מדינת החסות האלבנית שייסדה גרמניה הנאצית בשנת 1943, לאחר כניעת איטליה, שעברה לצידן של בעלות הברית. עם סיום מלחמת העולם השנייה הושבה אלבניה לגבולותיה הקודמים והוקמה כרפובליקה הסוציאליסטית העממית של אלבניה.
איזידור גנסל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע אישי
 לידה:  1896 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1938 (בגיל 42 בערך) וינה, אוסטריה הפדרלית 
 עמדה:  חלוץ 
 
איזידור (איזו, איזי) גנסל (הונגרית: Isidor Gansl;‏ 1896–1938) היה כדורגלן יהודי אוסטרו-הונגרי ומאמן כדורגל.
חייו

גנסל, שנולד בבודפשט במשפחה יהודית, היה אחד מחמישה אחים שהתחילו לשחק ב-1910 בבית ספר לכדורגל של הכח וינה. בהמשך, יחד עם אחיו מקס, ייסד את המועדון Sportclub Unitas. ביוני 1914 עבר למועדון Wiener AF, שם הפך במהרה לשחקן ספסל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא האוסטרי ושיחק בנבחרתו עד שהועבר לצבא ההונגרי בגלל היותו יליד הונגריה. בסיום המלחמה נשאר בבודפשט והצטרף למועדון הכדורגל פרנצווארוש, שם שיחק בעונת 1918–1919 בשורת החלוצים לצד אלכסנדר נויפלד ומיהאלי פאטאקי. פרנצווארוש סיימה את העונה במקום השני. בקיץ 1919 השתתפה פרנצווארוש בטורניר פרטר בווינה ובהזדמנות זו חלק מהכדורגלנים עברו לקבוצות אוסטריות - גנסל, שכבר היו לו קשרים ב-Wiener AF עבר אליהם ומשם להכח וינה, אליה הגיע גם אחד מאחיו, Jenő ובהמשך גם אלכסנדר נויפלד. בעונה הבאה הכח נאבקה על העלייה לליגה העליונה והצליחה. במהלך העונה הבקיעה הכח 107 שערים, 52 מתוכם הובקעו על ידי איזידור גנסל ועוד 18 על ידי אחיו. ב-1920 זומן לסגל נבחרת הכדורגל של אוסטריה תחתית ושיחק במסגרתה נגד נבחרת גרמניה המזרחית.
בעונה הראשונה בליגה העליונה הגיעה הכח למקום הרביעי ובעונה השנייה נאבקה על המקום הראשון, אך לבסוף הסתפקה במקום השני. בשתי העונות גנסל היה מלך השערים של הקבוצה. ב-1923 גנסל עבר לשחק בקבוצה היהודית-רומנית מכבי צ'רנוביץ וזומן לסגל נבחרת רומניה בכדורגל. הוא השתתף במשחק אחד, נגד טורקיה, משחק שהסתיים בתוצאה 2-2 והבקיע את שני השערים לטובת רומניה.
בסיום העונה ברומניה שב גנסל לאוסטריה, הפעם בגראץ, שם שיחק בהכח גראץ עד סיום הקריירה שלו ככדורגלן. בשנת 1926, כאשר הכח וינה איבדה כדורגלנים רבים לטובת מועדונים אמריקאיים, חשבו לגייס את גנסל לשורותיהם פעם נוספת, אך שבירת רגלו מנעה זאת. הוא פתח בקריירה חדשה כמאמן כדורגל בתוניסיה, שם אימן את כדורגלני מועדון US Tunisienne מתוניס והוביל אותם לשלוש אליפויות, בשנים 1930, 1931 ו-1933.
גנסל חלה בתוניס במחלה קשה, כולל שיתוק חלקי ושב לאוסטריה, שם מת ממחלתו כעבור כמה שנים.
איאון פלקס

| --- | --- |

 מבוסס על:  Æon Flux 
 בימוי:  קארין קוסאמה 
 הופק בידי:  גייל אן הורד, גרגורי גודמן, גארי לוצ'סי 
 תסריט:  פטר צ'ונג, מאט מאנפרדי, Phil Hay 
 שחקנים ראשיים:  שרליז ת'רון   מרטון קסוקס  ג'וני לי מילר   פרנסס מקדורמנד   ניקולאי קינסקי
 מוזיקה:  גרים רוול 
 צילום:  סטיוארט דריבור 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני MTV אנטרטיינמנט, גייל אן הורד, לייקשור אנטרטיינמנט, פרמאונט 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, Xfinity Streampix 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2005
 משך הקרנה:  89 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 תקציב:  $62,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   aeonflux
 www.aeonflux.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
איאון פלקס (מאנגלית: Aeon Flux) הוא סרט קולנוע בבימויה של קארין קוסאמה (אגרוף של אישה), המבוסס על סדרת אנימציה של ערוץ המוזיקה MTV, בכיכובה של שרליז ת'רון, שיצא לאקרנים ב-2005.
תקציר העלילה

בשנת 2011 משמיד וירוס קטלני 99% מאוכלוסיית כדור הארץ, מיליונים בודדים ניצולים והם חיים בעיר העתידנית ברגנה.
את העיר מנהלת כת של מדענים השולטים על העיר.
400 שנה מאוחר יותר, קמה מחתרת מורדים שקוראת לעצמה בשם "המוניקנים", המנוהלת על ידי אשה, ומגלה שחיתויות וסודות אפלים בצמרת המשטר, ואיאון פלקס חברה בה.
לאחר כמה משימות, נשלחת איאון פלקס למשימה המרכזית והסודית, להרוג את המושל.
ביקורת

הסרט הפך לאכזבה גדולה מצד הצופים וחובבי המדע בדיוני. היוצר של סדרת האנימציה פיטר צ'אנג תקף בחריפות את הסרט על שלא היה נאמן למקור, על פי צ'אנג, שגם טען שצוות ההפקה שינה כמעט לחלוטין את התסריט.
אונרר"א

ערך זה עוסק בסוכנות הסעד של האו"ם לפליטים של בעלות הברית (UNRRA). אם התכוונתם לסוכנות הסעד של האו"ם לפליטים פלסטינים, ראו .
| --- | --- |

ג'וזף שלייפשטיין, בן ארבע, ניצול בוכנוואלד, יושב על משאית של אונרר"א זמן קצר לאחר שחרור המחנה.
 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  וושינגטון די. סי. 
 תקופת הפעילות:  9 בנובמבר 1943 – 30 ביוני 1947 (3 שנים) 
 
אונרר"א ראשי תיבות של סוכנות הסעד והשיקום של האומות המאוחדות  (מאנגלית: UNRRA, ראשי תיבות: United Nations Relief and Rehabilitation Administration) היה גוף של האומות המאוחדות שמטרתו הייתה לטפל בכל הפליטים תחת אזור הכיבוש של בעלות הברית באירופה לאחר מלחמת העולם השנייה באירופה והמזרח הרחוק.
הארגון פעל בשנים 1943–1948, מנהלו הראשון היה הרברט ליהמן. פעילותו מומנה בעיקר על ידי ארצות הברית, והוא העסיק כ-12,000 עובדים. מקום מושבו הראשי היה בוושינגטון די. סי..
הקמת הארגון

אונרר"א הוקם ב-9 בנובמבר 1943 על בסיס הסכמת 44 מדינות שחתמו על הסכם הקמת הארגון בבית הלבן בוושינגטון, כהקדמה לפתיחת ועידה בינלאומית לסיוע באטלנטיק סיטי, למחרת. על פי הסכם ההקמה, הוקמה מועצה מנהלת ובה נציג לכל מדינה, וועד מרכזי שבו נציגים של ארבע המדינות שהובילו את הקמת הארגון: ארצות הברית, בריטניה, סין וברית המועצות. על פי ההסכם, הארגון נועד לפעול בכל מדינה שעתידה הייתה להשתחרר על ידי בעלות הברית, לספק מזון, מלבוש ומחסה לנזקקים וכן לשקם את הפעילות הכלכלית במדינות אלה. הוועידה באטלנטיק סיטי ננעלה ב-1 בדצמבר 1943. בוועידה נקבע שהארגון לא ישיב פליטים בכפייה למדינות מהן ברחו, אם הם אינם מעוניינים לשוב אליהן. בוועידה נדונו ארבעה נושאים עיקריים:
מניעת התפתחות מגפות
ארגון אוניות להובלת אספקה
אספקת מזון
שיקום ההריסות ודאגה למגורים לפליטים
פעילות

אונרר"א פעל בשטחי גרמניה הכבושה לאחר מלחמת העולם השנייה וסייע ליותר מ-11 מיליון עקורים לא-גרמנים ושארית הפליטה, שהתרכזו בעיקר בגרמניה לאחר תום המלחמה. על העקורים נמנו עובדי כפייה שהובאו לגרמניה, שבויי מלחמה וכן מזרח אירופאים שנמלטו מן הצבא האדום, שלחמו לצד הוורמאכט או שהגיעו מרצונם לגרמניה הנאצית לצורך עבודה.
הארגון לא סייע לאזרחי גרמניה עצמם וגם לא למיליוני הגרמנים האתניים שגורשו ממדינות מזרח אירופה לגרמניה. רוב היהודים שברחו ממדינות הגוש הקומוניסטי לאחר סיומה של המלחמה התגוררו במחנות של הארגון בגרמניה ובאוסטריה.
באסיה סייע הארגון לפליטים בסין ובטיוואן. משרדי הארגון הוקמו בלונדון.
אונרר"א סייע למדינות נוספות, ובכללן ליוון, ליוגוסלביה, לצ'כוסלובקיה, לפולין, לאלבניה, לאיטליה, לסין, לבילורוסיה, לאוקראינה, לאוסטריה ולאיי הדודקנס, שעדיין לא היו אז חלק מיוון.
הארגון היה מופקד על פעילותם של 23 ארגוני סעד מתנדבים, ביניהם היו כמה משלחות של ארגונים יהודיים, כגון משלחת של היישוב היהודי בארץ-ישראל, הג'וינט והוועד היהודי לסיוע בחוץ-לארץ.
בשנת 1947 העביר אונרר"א חלק ניכר ממשימותיו לארגונים בינלאומיים אחרים כגון ארגון הפליטים הבינלאומי (IRO), וסגר את רוב משרדיו באירופה. בשנת 1948 נסגרו משרדי הארגון הנותרים באירופה, במזרח הרחוק, במרכז אמריקה ובדרומה, בהודו ובאוסטרליה.
הערות שוליים

↑  נפעיל את עשרו של העולם כולו כדי לספק את מחסורו של העולם כולו, דבר, 10 בנובמבר 1943
↑  Charles Benson, Hitler's Victims and Repatriation, בני ברית מסנג'ר, 5 בנובמבר 1943
↑  ננעלה ועידת אונררה, דבר, 3 בדצמבר 1943
↑  פליטים לא יוחזרו בכפיה, הַבֹּקֶר, 16 בדצמבר 1943
↑  א. סקולניק, אונרר"א, הצופה, 12 בדצמבר 1943
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269140005171  BIBSYS: 95011183  BnF: cb11738735n (data)  CiNii: DA0033501X  GND: 127567-7  ISNI: 0000 0001 2174 4621  LCCN: n79097409  NKC: kn20100915003  NLA: 35811677  NLP: a0000002556590  RERO: 02-A000003789  SNAC: w6gf4r08  SUDOC: 092633110  VIAF: 143676729   WorldCat (עם VIAF): 143676729 
אברהם פטוקה כקצין רווחה במחנה המעבר של הארגון
איזידור כאהן

אין תמונה חופשית
איזידור כאהן (כהן, בצרפתית: Isidore Cahen; ‏16 באוקטובר 1826 - 6 במרץ 1902) היה אקדמאי ועיתונאי יהודי-צרפתי.
ביוגרפיה

בנו הבכור של המתרגם והעיתונאי היהודי-צרפתי סמואל כאהן. בוגר האקול נורמל סופרייר, שם למד לצדם של אדמון אבוט (אנ'), איפוליט טן (אנ') ופרנסיסקה סארסה (אנ'), התיידד עמם והושפע מהם. למד פילוסופיה ולימד במכללה בורסאי. לאחר שקטע את הקריירה שלו באקדמיה, פנה לעיתונות וכתב ב"Journal des débats" (אנ') ובמערכת היומון הפריזאי "Le Temps" (אנ').
ב-1860 ייסד יחד עם חמישה אישים נוספים - (קרל נטר, נרסיס לוון, ז'ול קארוואלו (אנ'), אז'ן מנואל (אנ') ואלי-אריסטיד אסטרוק (צר'), את חברת כל ישראל חברים (אליאנס ישראל).
מספר שנים לפני פטירת אביו החל לערוך את העיתון "Archives israélites de France" שיסד אביו ב-1840. לאחר פטירת אביו ב-1862 היה לעורכו הרשמי של העיתון והחזיק במשרתו זו עד יום מותו ב-6 במרץ 1902.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518629205171  PLWABN: 9810700062005606  BnF: cb124046431 (data)  GND: 117668400  ISNI: 0000 0000 7833 0289  NTA: 401584712  RERO: 02-A011662839  SUDOC: 067057764  VIAF: 20463365   WorldCat (עם VIAF): 20463365 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוס

אוס (בהולנדית: ɔs; ‏האזנהקובץ:216 Oss.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר  הממוקמת בדרום הולנד, כחלק ממחוז צפון ברבאנט.
היסטוריה

ישנן עדויות ארכאולוגיות לכך שבני האדם חיו באוס וסביבתה במשך 4,000 שנה. ממצאים ארכאולוגיים עיקריים היו אתרי הקבורה של וורסטנגרף ושדות הקבורה הילידים-רומיים אוס-אוסן.
אוס הוזכרה לראשונה במכתב של האפיפיור אלכסנדר השני ב-6 במאי 1069.
ספורט

TOP Oss היא קבוצת הכדורגל של העיר, המועדון הוקם ב-1928. הקבוצה ממוקמת באוס ומשחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון Heesen Yachts המכיל כמעט 5,000 מקומות ישיבה. הקבוצה משחקת כיום בליגת המשנה ההולנדית. אוס היא מקום הולדתו של אחד מגדולי שחקני הכדורגל של הולנד, רוד ואן ניסטלרוי, אף על פי שהוא לא שיחק בקבוצה המקומית, אלא עבור היריבה הגדולה, דן בוס.
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין טאיז'ו, הרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

↑  Archaeology, Leiden University (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567659705171  GND: 4131609-5  LCCN: n91026871  MusicBrainz: 9334aec9-aa8b-4524-a3ec-8057a2789a63  NKC: ge759599  VIAF: 159579927   WorldCat (עם VIAF): 159579927
איוואן רוסב

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1872 האימפריה העות'מאנית שומן, האימפריה העות'מאנית
 הוצאה להורג:  1 בפברואר 1945 (בגיל 72) בולגריה סופיה, ממלכת בולגריה
 השכלה:  האוניברסיטה הצבאית הלאומית ע"ש וסיל לבסקי 
 השתייכות:  בולגריה צבא ממלכת בולגריה
 תקופת הפעילות:  1892 – 25 באוקטובר 1918 (כ־26 שנים)
 דרגה:  מאיור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד אוגדת הרגלים השביעית  מפקד אוגדת הרגלים השנייה – "תראקיה"
 פעולות ומבצעים
 ראש מטה אוגדת הרגלים השמינית במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה   ראש מטה הארמייה הבולגרית השנייה במהלך המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה   מפקד אוגדת הרגלים השביעית   מפקד אוגדת הרגלים השנייה – "תראקיה" בחזית המקדונית
 עיטורים
 עיטור פור לה מריט  עיטור העוז של הצבא הבולגרי
 תפקידים אזרחיים
 שר הפנים של ממלכת בולגריה (1923–1926)  חבר הפרלמנט הבולגרי עד ספטמבר 1944
 
איוואן אטאנסוב רוסב (בבולגרית: Иван Атанасов Русев;‏ 22 בנובמבר 1872, שומן, האימפריה העות'מאנית – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה גנרל ופוליטיקאי בולגרי שפיקד על אוגדת הרגלים השנייה, "תראקיה", במהלך קרב דוברו פולה ובהמשך נבחר לפרלמנט הבולגרי וכיהן כשר הפנים של הממלכה.
תחילת הקריירה

רוסב נולד בעיר שומן וב-1892 סיים את האקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה והוצב בגדוד רגלים בדרגת סגן משנה. בין 1897 ל-1900 למד באקדמיה הצבאית של האימפריה הרוסית בסנקט פטרבורג ולאחר סיום הלימודים הוצב בתפקיד מטה. בין 1904 ל-1906 כיהן כראש מטה חטיבת הרגלים השנייה באוגדה התשיעית "פלבן" של צבא בולגריה והועלה לדרגת מאיור. ב-1912 כיהן כראש מטה אוגדת הרגלים השמינית והשתתף עמה במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה. בנובמבר 1913 הועלה לדרגת פולקובניק ובהמשך מונה לראש מטה הארמייה השנייה.
מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות בולגריה למלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז נטל רוסב חלק במערכה על סרביה. באוגוסט 1916 מונה למפקד אוגדת הרגלים השביעית וביוני 1917 הועלה לדרגת מאיור-גנרל. ביולי 1918 הועבר לפקד על אוגדת הרגלים השנייה - "תראקיה", שלחמה בחזית המקדונית. רוסב קיבל את הפיקוד בעת שהאוגדה הייתה נתונה בבעיות משמעת קשות, חוסר בציוד צבאי ובאספקה ומורל ירוד של חייליה. ב-15 בספטמבר נערך קרב דוברו פולה שבמסגרתו הבקיעו יחידות צרפתיות וסרביות את קווי האוגדה השנייה שחייליה החלו לסגת בחוסר סדר. בעקבות הקרב נפרצו קווי החזית המקדונית, עניין שאילץ את הבולגרים לבקש שביתת נשק. למרות הכישלון החמור, רוסב עצמו לא נתפש כאחראי מרכזי לתבוסה בשל העובדה שקיבל את הפיקוד סמוך מאוד למועד הקרב. באוקטובר 1918 פרש משירות פעיל.
הקריירה הפוליטית

בין 1920 ל-1921 כיהן כמנכ"ל שירות התעסוקה הבולגרי ונודע בעמדותיו הלאומניות והמיליטנטיות ובהתנגדותו לסיכומי חוזה ניי. ב-1923 היה ממארגני ההפיכה שהובילה לרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי ונטל בה חלק פעיל. בין 9 ביוני 1923 ל-4 בינואר 1926 כיהן כשר הפנים בממשלתו של אלכסנדר צאנקוב ובמסגרת תפקידו נקט צעדים נוקשים נגד חברי המפלגה הקומוניסטית בעקבות ניסיון הנפל להפיכה נוספת בממלכה והפיגוע בכנסיית סווטה נדליה. בין 1923 ל-1934 כיהן גם כחבר הפרלמנט הבולגרי ולאחר ההפיכה הצבאית שהתחוללה בבולגריה והובלה על ידי הליגה הצבאית, ובמסגרתה פוזר הפרלמנט, פרש רוסב למשך מספר שנים מפעילות פוליטית. ב-1940 נבחר שוב לפרלמנט מטעם מפלגת השלטון אשר הלכה למעשה ביצעה את מדיניותו של המלך בוריס.
אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית בגיבוי הצבא האדום אשר כוחותיו הגיעו לסופיה. הגנרל קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ובאוקטובר הוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון השלטון הקודם ומשתפי הפעולה עם הגרמנים. רוסב נשפט ונידון לעונש מוות וב-1 בפברואר 1945 הוצא להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה ביחד עם עשרות פוליטיקאים ואנשי צבא. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את גזר הדין וזיכה את רוסב מכל אשמה, מתוך נימוק שגזר דין המוות ניתן בהשראת המפלגה הקומוניסטית הבולגרית, בעקבות חלקו של רוסב בדיכוי הפיכת הנפל הקומוניסטית ב-1923 וכי אין לו כל אשמה בגין שיתוף פעולה עם הצבא הגרמני.
ראו גם

בולגריה במלחמת העולם הראשונה
הערות שוליים

↑  "איוואן רוסב - ביוגרפיה" באתר boinaslava.net (בבולגרית).
איאן אברקרומבי

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1934 גרייס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 בינואר 2012 (בגיל 77) הוליווד, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1955 
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן אברקרומבי (באנגלית: Ian Abercrombie; ‏11 בספטמבר 1934 – 26 בינואר 2012) היה שחקן ומדבב אנגלי-אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כג'סטין פיט, מעסיקה של איליין בסדרה סיינפלד.
ביוגרפיה

אברקרומבי נולד ב-11 בספטמבר 1934 בעיירה גרייס (אנ') שבאסקס, בריטניה. את לימודי המשחק החל במהלך הבליץ של מלחמת העולם השנייה. הוא החל לעבוד בריקודי במה בהופעות בלונדון, סקוטלנד, אירלנד והולנד וזכה במדליות ארד, כסף וזהב. בגיל 17 עבר לארצות הברית.
הוא החל להופיע ב-1955 בסרט המלחמה סטלאג 17 וכן הופיע במגוון מחזות בתיאטראות ברודוויי. כמו כן הופיע כשוליית קוסם במחיר נמוך מאוד.
ב-1957 התגייס לצבא ארצות הברית ונשלח למערב גרמניה לטפל בשירותים מיוחדים. באותה תקופה שיחק בסרט שולחנות נפרדים של דלברט מאן.
לאחר מכן נסע לקליפורניה להופיע במספר סרטים ושם הופיע וחי. במרבית סרטיו הוא משמש כשחקן אופי.
הוא נפטר מאי-ספיקת כליות בגיל 77 בביתו שבלוס אנג'לס, 20 יום לאחר ירידת הסדרה המכשפים מוויברלי פלייס, בה כיכב.
אברקרומבי היה נשוי לשתי נשים: אליזבת רומנו בשנים 1956–1978 וגלאדיס אברקרומבי מ-1984 עד למותו.
פילמוגרפיה חלקית

פרנקנשטיין הצעיר (1974) - כפרי
בטלסטאר גלקטיקה (1978) - פורגר 7
ימים מאושרים (1983) - אוסקר
ההולך באש (1986) - בוגס
אגדות מעולם המסתורין (1990) - פולטון
הברק (1990) - רוח הרפאים
טווין פיקס (1992) - טום ברוקמן
צבא האופל (1992) - איש חכם
החיים על פי משפחת אדמס (1993) - נהג
בבילון 5 (1994) - קורלילמורזון
סיינפלד (1994-1998) - ג'אסטין פיט
פארק היורה: העולם האבוד (1997) - משרת
ימי חיינו (1997-2002) - מנהל מלון/ תכשיטן/ עורך דין/ מר סימפקינס
הצילו! עכבר בבית! (1997) - כרוז
ג'וני מיסטו: ילד מכשף (1997) - מרלין
באפי ציידת הערפדים (1998) - איש זקן/ בוס גרמני
פרוע על המערב (1999) - אח"מ בריטי
מסע בין כוכבים: וויאג'ר (1999-2000) - אבוט/ מילוא
ציפורי הטרף (2002) - אלפרד פניוורט
מכושפות (2004) - ארמיס (שופט בבית משפט)
ההרפתקאות של בילי ומנדי (2005) - פ' (קול)
בית ספר לריקודים סלוניים ולנימוסים של גב' הוצ'קיס (2005) - ארווין סזגין
הבאטמן (2006) - אוון (קול)
אינלנד אמפייר (2006) - המשרת הנרי
המכשפים מוויברלי פלייס (2007-2012) - פרופסור קרומבס
איך פגשתי את אמא (2008) - בנג'מין פרנקלין
מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים (2014-2008) - פלפטין/דארת' סידיוס (קול). חלק מקולות דיבובו הושמעו לאחר מותו.
רנגו (2011) - אמברוס (קול)
אייבי רוטנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  טורונטו
 שם לידה:  אברהם רוטנברג
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  Eitz Chaim Schools 
 עיסוק:  זמר ומלחין
 סוגה:  מוזיקה חסידית, מוזיקה עממית חרדית
 
אברהם (אייבי) רוטנברג (באנגלית: Abie Rotenberg) הוא זמר ומלחין חרדי אמריקאי מטורונטו שבקנדה.
ביגורפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.