stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהאן דה ויט
הערות שוליים

↑  שפינוזה, ביוגרפיה. סטיבן נדלר, 2007, עמ' 246–247, 271-272
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270043805171  PLWABN: 9810689987005606  BIBSYS: 90814891  BNE: XX1353142  BnF: cb13598046j (data)  BPN: 45013103  CANTIC: a11537954  CiNii: DA09653568  GND: 118807714  ISNI: 0000 0001 1021 6110  LCCN: n50048488  MGP: 125560  NKC: mzk2009533516  NLA: 35615800  NSK: 000709523  NTA: 068632320  RERO: 02-A023813550  SELIBR: 268653  SNAC: w6ft997d  SUDOC: 05264457X  Trove: 1015766  VcBA: 495/40327  VIAF: 14944172   WorldCat (עם VIAF): 14944172
הליגה הרוסית הראשונה בכדורגל

| --- | --- |

 כינוי:  הליגה הראשונה
 תחום:   כדורגל
 ארגון:  ליגת הכדורגל הלאומית  התאחדות הכדורגל הרוסית
 מדינות:  רוסיה רוסיה
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1991 כדיוויזיה א' – הווה
 שמות קודמים:  הדיוויזיה העליונה
 אלופה נוכחית:  חימקי
 מירב הזכיות:  חימקי קריליה רובין אורנבורג צ'רנומורץ טיומן שיניק לוצ'-אנרגיה אנז'י מורדוביה (2 כל אחת)
 מפעל גבוה:  ליגת העל הרוסית בכדורגל 
 מפעל מקביל:  הגביע הרוסי בכדורגל
 מפעל נמוך:  הליגה הרוסית השנייה
 www.1fnl.ru
 
הסמליל הקודם בשנים 2020–2022
סמל ליגת הכדורגל המקצוענית — הליגה הרוסית הראשונה עד 2011
סמליל הליגה בשנים 2011–2020
הליגה הרוסית הראשונה בכדורגל (ברוסית: Первая лига России по футболу) או בפשטות הליגה הראשונה (ברוסית: Первая Лига, לשעבר אליפות ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, Первенство Футбольной Национальной Лиги) היא ליגת המשנה הרוסית בכדורגל, ליגת הכדורגל המקצוענית השנייה בחשיבותה ברוסיה, אחרי ליגת העל הרוסית בכדורגל. הליגה מנוהלת על ידי ליגת הכדורגל הלאומית (Национальная футбольная лига), ארגון כדורגל האחראי לניהול הליגה השנייה והשלישית ברוסיה.
בליגה ישנן 20 קבוצות. בתום כל עונה, ארבע הקבוצות הטובות ביותר בטבלה עולות לליגת העל הרוסית בכדורגל (קבוצות ממקומות 1 ו-2 מעפילות ישירות, בעוד הקבוצות ממקומות 3 ו-4 מתמודדות בטורניר העפלה) בעוד שארבע הקבוצות האחרונות בטבלה יורדות לליגה הרוסית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה). לראשונה בתולדותיה, בעונת 2019/2020, הוכרזו האלופה וסגניתה לפני תום העונה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה שחייב את השבתת מרבית ליגות הספורט במדינה.
מעונת 2018/2019 ועד עונת 2022/2023, הליגה נקראה בשם "אולימפ-אליפות רוסיה בקרב מועדוני ליגת הכדורגל הלאומית" (ברוסית: Олимп-Первенство России по футболу среди команд клубов ФНЛ) ופעלה בחסות סוכנות ההימורים "אולימפ".
הליגה חתומה על הסכם שידור עם יאנדקס. שידור ופורטל Sportrecs.com והחל מעונת 2020/2021, כל המשחקים זמינים למשתמשים מחוץ לרוסיה בפלטפורמת הווידאו Sportrecs.com, כשהליגה משדרת שידורים חיים חינם של כל 462 משחקי הטורניר, כמו גם תקצירי משחקים, הרגעים הטובים ביותר ותכני וידאו אחרים עבור צופים מחוץ לרוסיה. מעונת 2022/2023, משחקים מרכזיים משודרים גם ברשת Match TV.
הליגה ידועה בעיתונות הספורט ברוסיה בכינוי הסרקסטי האינטרנטי "הליגה הטובה בעולם" («Лучшая лига мира»).‏
היסטוריה

עם התפרקות ברית המועצות בשנת 1992 הוקמה התאחדות הכדורגל הרוסית, שהנהיגה ליגה אחת בכירה במדינה ועוד מספר ליגות תחתיה, כאשר ליגת המשנה נקראה "הליגה הראשונה של ליגת הכדורגל המקצוענית" (Первая лига ПФЛ) והייתה מחולקת לשלושה מחוזות לפי מיקומן הגאוגרפי של הקבוצות. כל הליגות נוהלו על ידי ארגון ליגת הכדורגל המקצוענית.
בעונת 1994 אוחדו הליגות לליגת משנה אחת. ב-1998 נקראה הליגה "הדיוויזיה הראשונה" (Пе́рвый дивизио́н) וזה היה שמה עד עונת 2011.
בדצמבר 2010 אורגנה הליגה מחדש, והוקמה ליגת הכדורגל הלאומית כמחליפת הליגה הראשונה וכליגת המשנה הרוסית. את הליגה החל לנהל ארגון ליגת הכדורגל הלאומית, שהחל לנהל את ליגת המשנה במקום ארגון ליגת הכדורגל המקצוענית.
במאי 2020, בישיבת התאחדות הכדורגל הרוסית, הועלתה הצעה לשינוי שם הליגה, כמו גם לשינוי שם ליגת העל והליגה השנייה, כמהלך שנועד למשוך קהל לליגות הכדורגל. בין ההצעות הנדונות – הליגה הראשונה, או ליגת הפיתוח. בדצמבר 2020 החל מיתוג מחדש לליגה עם הצגת לוגו חדש וביטול טורניר גביע ליגת הכדורגל הלאומית.
בקיץ 2022 שונה שם הליגה להליגה הראשונה (Первая лига).
מבנה

מבנה הליגה השתנה לאורך השנים: ב-1992 חולקה הליגה לשלושה מחוזות ("מערב", "מרכז" שהכילו 18 קבוצות כל אחת ו"מזרח" שהכילה 16 קבוצות). ב-1993 השתנה מספר הקבוצות ("מערב" הכילה 22 קבוצות, "מרכז" - 20 ו"מזרח" - 16).
בעונת 1994 אוחדו כל המחוזות לטבלת ליגה מאוחדת ועד 1999 כללה הליגה 22 קבוצות, בעונת 2000 - 20 קבוצות, 18 קבוצות בשנים 2001–2002, בשנים 2003–2008 כללה 22 קבוצות ומ-2009 ועד עונת 2012/2013 הכילה 20 קבוצות. בעונת 2012/2013 הכילה הליגה 17 מועדוני כדורגל. מעונת 2016/2017 מכילה 20 קבוצות.
בעונת 2020/2021 הכילה 22 קבוצות. אך בעונת 2021/2022 כבר מכילה 20 קבוצות במסגרת מיתוג מחדש שיצא לדרך בשנת 2020. במסגרת הרפורמה בליגה הוחלט כי החל מעונת 2021/2022, הליגה המקצוענית פוזרה ובמקומה ליגת הכדורגל הלאומית פוצלה לשתי חטיבות. כאשר בחטיבה הראשונה יהיו 20 קבוצות, ובשנייה הקבוצות מהליגה המקצוענית שפורקה. החטיבה השנייה תחולק לארבעה בתים.
הקבוצות בעונת 2024/2025

| מועדון | עיר | מחוז | אצטדיון | מושבים | בעלים / ספונסר ראשי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אופה | אופה | בשקיריה בשקיריה | BetBoom ארנה | 15,132 | ממשלת בשקורטוסטן |
| צ׳ייקה | פסצ'אנוסקופסקויה | מחוז רוסטוב מחוז רוסטוב | רוסטוב ארנה | 43,472 | אנדריי צ'ייקה |
| אלניה | ולדיקווקז | צפון אוסטיה צפון אוסטיה | אצטדיון סולטן בילימחאנוב | 10,300 | NOK Group |
| אורל | יקטרינבורג | מחוז סברדלובסק מחוז סברדלובסק | יקטרינבורג ארנה | 35,696 | ממשלת מחוז סברדלובסק, TMK |
| בלטיקה קלינינגרד | קלינינגרד | מחוז קלינינגרד קלינינגרד | אצטדיון קלינינגרד | 35,016 | ממשלת מחוז קלינינגרד, RBPI Group, Kaliningrad Amber Combine |
| סוצ'י | סוצ'י | מחוז קרסנודאר מחוז קרסנודאר | אצטדיון פישט | 44,000 | בוריס רוטנברג, SMP Racing |
| צ'רנומורץ | נובורוסייסק | מחוז קרסנודאר מחוז קרסנודאר | האצטדיון המרכזי | 12,500 | עיריית נובורוסייסק, קבוצת Delo |
| רודינה מוסקבה | מוסקבה | מוסקבה מוסקבה | אצטדיון ספרטקובץ | 2,000 | סרגיי אלכסנדרוביץ' לומאקין |
| טורפדו מוסקבה | מוסקבה | מוסקבה מוסקבה | אצטדיון לוז'ניקי | 81,000 | Ingrad, בנק האשראי המוסקבאי |
| יניסיי | קרסנויארסק | מחוז קרסנויארסק קרסנויארסק | האצטדיון המרכזי | 13,057 | ממשלת מחוז קרסנויארסק |
| סוקול סראטוב | סראטוב | מחוז סראטוב מחוז סראטוב | לוקומוטיב | 11,360 | ממשלת מחוז סראטוב |
| סק"א חברובסק | חברובסק | מחוז חברובסק מחוז חברובסק | אצטדיון לנין | 15,200 | BK Leon |
| נפטכימיק ניז'נקאמסק | ניז'נקאמסק | טטרסטן טטרסטן | נפטכימיק ניז'נקאמסק | 3,200 | עיריית ניז'נקאמסק |
| טיומן | טיומן | מחוז טיומן מחוז טיומן | אצטדיון גאולוג | 13,057 | Sibur |
| ארסנל טולה | טולה | מחוז טולה מחוז טולה | אצטדיון ארסנל טולה | 19,241 | ממשלת מחוז טולה |
| שיניק ירוסלבל | ירוסלבל | מחוז ירוסלבל מחוז ירוסלבל | אצטדיון שיניק | 22,990 | ממשלת מחוז ירוסלבל |
| קאמאז נאברז'ניה צ'לני | נאברז'ניה צ'לני | טטרסטן טטרסטן | אצטדיון קאמאז | 6,248 | קאמאז, ממשלת טטרסטן |
| רוטור | וולגוגרד | מחוז וולגוגרד מחוז וולגוגרד | וולגוגרד ארנה | 45,568 | ממשלת מחוז וולגוגרד |
אלופות

| עונה | אלופה | העפילו גם כן |
| --- | --- | --- |
| 1992 | ז'מצ'וז'ינה סוצ'י (מערב), קאמאז נברז'ני צ'לני (מרכז), לוצ'-אנרגיה ולאדיווסטוק (מזרח) | - |
| 1993 | צ'רנומורץ נובורסייסק (מערב, לא העפילה), לאדה טוליאטי (מרכז), דינמו-גזוביק טיומן (מזרח) | - |
| 1994 | צ'רנומורץ נובורסייסק | רוסטסלמאש רוסטוב על-דון |
| 1995 | בלטיקה קלינינגרד | לאדה טוליאטי   זניט סנט פטרסבורג |
| 1996 | דינמו-גזוביק טיומן | שיניק ירוסלאבל   פאקל וורונז' |
| 1997 | אוראלאן אליסטה | - |
| 1998 | סאטורן ראמנסקו | לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד |
| 1999 | אנז'י מחצ'קלה | פאקל וורונז' |
| 2000 | סוקול סראטוב | טורפדו זיל מוסקבה |
| 2001 | שיניק ירוסלאבל | אוראלאן אליסטה |
| 2002 | רובין קאזאן | צ'רנומורץ נובורסייסק |
| 2003 | אמקאר פרם | קובאן קראסנודר |
| 2004 | טרק גרוזני | טום טומסק |
| 2005 | לוצ'-אנרגיה ולאדיווסטוק | ספרטק נלצ'יק |
| 2006 | חימקי | קובאן קראסנודר |
| 2007 | שיניק ירוסלאבל | טרק גרוזני |
| 2008 | פ.צ. רוסטוב | קובאן קראסנודר |
| 2009 | אנז'י מחצ'קלה | סיביר נובוסיבירסק   אלניה ולדיקווקז |
| 2010 | קובאן קראסנודר | וולגה ניז'ני נובגורוד קרסנודאר |
| 2011/12 | מורדוביה סראנסק | אלניה ולדיקווקז |
| 2012/13 | אוראל יקטרינבורג | טום טומסק |
| 2013/14 | מורדוביה סראנסק | ארסנל טולה   טורפדו מוסקבה   אופה |
| 2014/15 | קריליה סובייטוב סמרה | אנז'י מחצ'קלה |
| 2015/16 | גזוביק אורנבורג | ארסנל טולה טום טומסק |
| 2016/17 | דינמו מוסקבה | טוסנו סק"א חברובסק |
| 2017/18 | אורנבורג | קריליה סובייטוב סמרה יניסיי |
| 2018/19 | טמבוב | סוצ'י |
| 2019/20 | רוטור וולגוגרד | חימקי |
| 2020/21 | קריליה סובייטוב סמרה | ניז'ני נובגורוד |
| 2021/22 | טורפדו מוסקבה | פאקל וורונז' אורנבורג |
| 2022/23 | רובין קאזאן | בלטיקה קלינינגרד |
| 2023/24 | חימקי | דינמו מחצ'קלה אקרון טוליאטי |
| 2024/25 | בלטיקה | טורפדו אורל, סוצ'י |
הישגים לפי קבוצות

| קבוצה | אליפויות | עונות זכייה | סגנויות | עונות | מקום שלישי | עונות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חימקי | ‏2 | ‏2006, 2023/2024 | ‏1 | 2019/2020 | ‏- | ‏- |
| רובין קאזאן | 2 | ‏2002, 2023 | - | - | 1 | 2000 |
| צ'רנומורץ נובורוסיסק | 2 | 1993, 1994 | 1 | 2002 | 1 | 1992 |
| קריליה סובייטוב סמרה | 2 | 2014/15, 2020/21 | 1 | 2017/2018 | - | - |
| אורנבורג | 2 | 2015/16, 2017/18 | 1 | 2020/21 | 1 | 2021/2022 |
| שיניק ירוסלבל | 2 | 2001, 2007 | 1 | 1996 | - | - |
| אנז'י מחצ'קלה | 2 | 1999, 2009 | 1 | 2014/2015 | - | - |
| לוץ' אנרגיה | 2 | 1992, 2005 | - | - | - | - |
| מורדוביה סראנסק | 2 | 2011/12, 2013/14 | - | - | - | - |
| דינמו-גזוביק טיומן | 2 | 1993, 1996 | - | - | - | - |
| קובאן קרסנודאר | 1 | 2010 | 3 | 2003, 2006, 2008 | 1 | 2001 |
| אוראלאן אליסטה | 1 | 1997 | 2 | 1992, 2001 | - | - |
| רוסטוב | 1 | 2008 | 1 | 1994 | - | - |
| טרק גרוזני | 1 | 2004 | 1 | 2007 | - | - |
| לאדה טוליאטי | 1 | 1993 | 1 | 1995 | - | - |
| רוטור | ‏1 | ‏2019/2020 | ‏– | - | ‏- | ‏- |
| טורפדו מוסקבה | 1 | 2021/2022 | - | - | 1 | 2013/14 |
| סוקול סראטוב | 1 | 2000 | - | - | 4 | 1997, 1998, 1999, 2004 |
| קאמאז נברז'ני צ'לני | 1 | 1992 | - | - | 2 | 2005, 2008 |
| אורל יקטרינבורג | 1 | 2012/13 | - | - | 1 | 2006 |
| בלטיקה קלינינגרד | 1 | 1995 | ‏1 | ‏2023 | 1 | 1994 |
| טמבוב | ‏1 | ‏2018/2019 | - | - | - | - |
| דינמו מוסקבה | 1 | 2016/2017 | - | - | - | - |
| אמקאר פרם | 1 | 2003 | - | - | - | - |
| סאטורן | 1 | 1998 | - | - | - | - |
| ז'מצ'וז'ינה סוצ'י | 1 | 1992 | - | - | - | - |
| דינמו מחצ'קלה | - | - | ‏1 | 2023/2024 | - | - |
| סוצ'י | - | - | ‏1 | 2018/2019 | - | - |
| טום טומסק | - | - | 2 | 2004, 2012/13 | 3 | 2002, 2003, 2015/16 |
| פאקל וורונז' | - | - | 2 | 1999, 2021/2022 | 1 | 1996 |
| ארסנל טולה | - | - | 2 | 2013/14, 2015/16 | - | - |
| אירטיש אומסק | - | - | 2 | 1992, 1993 | - | - |
| טוסנו | - | - | 1 | 2016/17 | 1 | 2014/15 |
| אלניה ולדיקווקז | - | - | 1 | 2011/12 | 1 | 2009 |
| סיביר נובוסיבירסק | - | - | 1 | 2009 | 1 | 2007 |
| ספרטק נלצ'יק | - | - | 1 | 2005 | 1 | 2012/13 |
| וולגה ניז'ני נובגורוד | - | - | 1 | 2010 | - | - |
| טורפדו-זיל מוסקבה | - | - | 1 | 2000 | - | - |
| לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד | - | - | 1 | 1998 | - | - |
| מטאלורג ליפצק | - | - | 1 | 1997 | - | - |
| אבטודור ולדיקווקז | - | - | 1 | 1993 | - | - |
| ספרטק ריאזאן | - | - | 1 | 1992 | - | - |
| ניז'ני נובגורוד (2007) | - | - | - | - | 2 | 2010, 2011/12 |
| יניסיי קרסנויארסק | - | - | - | - | 2 | 2016/17, 2017/18 |
| ניז'ני נובגורוד (2015) | - | - | - | - | 1 | 2020/2021 |
| זניט סנקט פטרבורג | - | - | - | - | 1 | 1995 |
| זאריה לנינסק-קוזנצקי | - | - | - | - | 1 | 1993 |
| קרסנוזנאמנסק | - | - | - | - | 1 | 1993 |
| ארזו גרוזני | - | - | - | - | 1 | 1993 |
| זבזדה פרם | - | - | - | - | 1 | 1992 |
| צ'יטה | - | - | - | - | 1 | 1992 |
עובדות

המשחק הפופולרי ביותר בליגת המשנה נערך ב-6 במאי 2018 בניז'ני נובגורוד, כאשר במחזור 37 אולימפץ אירחה את לוץ' ולדיווסטוק באצטדיון ניז'ני נובגורוד לעיני 42,100 צופים. בנוסף המחזור הפופולרי ביותר היה בעונת 2017/2018 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל, כאשר 98,118 איש נכחו במגרשים בעשרה משחקים (9811,8 בממוצע למשחק).
בעונת 2020/2021 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל, קריליה סובייטוב סמרה החזיקה בשיא של 11 ניצחונות רצופים
איוואן סרגייב הוא מלך השערים של הליגה הלאומית עם 40 שערים והוא גם הבקיע 5 שלושער בעונה אחת (2020/2021)
ממוצע צופים > הליגה הלאומית

| עונה | מספר צופים כולל | מספר צופים ממוצע |
| --- | --- | --- |
| 2020/21 | 559,662 | 1,211 |
| 2019/20 | 884,378 | 3,287 |
| 2018/19 | 1,611,583 | 4,241 |
| 2017/18 | 981,864 | 2,632 |
| 2016/17 | 854,991 | 2,249 |
| 2015/16 | 927,014 | 2,445 |
| 2014/15 | 832,808 | 2,730 |
| 2013/14 | 988,300 | 3,157 |
| 2012/13 | 903,089 | 3,369 |
| 2011/12 |  | 4,812 |
ממוצע צופים > הליגה הראשונה

| עונה | ממוצע צופים |
| --- | --- |
2010: 4,389
2009: 4,931
2008: 4,175
2007: 4,603
2006: 4,557
2005: 5,331
2004: 5,133
2003: 7,017
2002: 7,407
2001: 8,910
2000: 6,952
1999: 8,639
1998: 5,913
1997: 5,381
1996: 4,696
1995: 4,908
1994: 2,611
1993: 2,580
1992: 2,293
מלכי השערים

שיאן שערים
| טורניר | עונה | שם | קבוצה | שערים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
רוסיה
| 1992 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | אולג טריוחין | סוקול סרטוב | 27 |  |
| 1993 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | ולדימיר פילימונוב | זבזדה פרם | 37 |  |
| 1994 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | דמיטרי סילין | בלטיקה קלינינגרד | 35 |  |
| 1995 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | סרגיי בולאטוב | בלטיקה קלינינגרד | 29 |  |
| 1996 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | ורלאם קילסוניה | לוקומוטיב סנקט פטרבורג | 22 |  |
| 1997 | הליגה הראשונה של הליגה המקצוענית | אלכסיי צ'רנוב | אקדמיה טוליאטי | 29 |  |
| 1998 | הדיוויזיה הראשונה | אנדראדינה ברזיל | ארסנל טולה | 27 |  |
| 1999 | הדיוויזיה הראשונה | קונסטנטין פראמונוב | אמקאר פרם | 23 |  |
| 2000 | הדיוויזיה הראשונה | אנדריי פדקוב | סוקול סרטוב | 26 |  |
| 2001 | הדיוויזיה הראשונה | ויטאלי קקונין | נפטכימיק | 20 |  |
| 2002 | הדיוויזיה הראשונה | ויאצ'סלב קאמולצב | צ'רנומורץ נובורוסייסק | 20 |  |
| 2002 | הדיוויזיה הראשונה | דוד צ'לאדזה גאורגיה (1990–2004) | רובין קאזאן | 20 |  |
| 2003 | הדיוויזיה הראשונה | אלכסנדר פאנוב | דינמו סנקט פטרבורג | 23 |  |
| 2004 | הדיוויזיה הראשונה | אנדריי פדקוב | טרק גרוזני | 38 |  |
| 2005 | הדיוויזיה הראשונה | יבגני אלחימוב | לוקומוטיב צ'יטה | 24 |  |
| 2006 | הדיוויזיה הראשונה | יבגני אלחימוב | אורל יקטרינבורג | 25 |  |
| 2007 | הדיוויזיה הראשונה | דמיטרי אקימוב | סיביר נובוסיבירסק | 34 |  |
| 2008 | הדיוויזיה הראשונה | דניס פופוב | צ'רנומורץ נובורוסייסק/טורפדו מוסקבה | 24 |  |
| 2009 | הדיוויזיה הראשונה | אלכסיי מדבדב | סיביר נובוסיבירסק | 18 |  |
| 2010 | הדיוויזיה הראשונה | אוטאר מארצוולאדזה גאורגיה | וולגה ניז'ני נובגורוד | 21 |  |
| 2011/12 | ליגת הכדורגל הלאומית | רוסלן מוחמטשין | מורדוביה סרנסק | 31 |  |
| 2012/13 | ליגת הכדורגל הלאומית | ספרטק גוגנייב | אורל יקטרינבורג | 17 |  |
| 2013/14 | ליגת הכדורגל הלאומית | אלכסנדר קוטאין | ארסנל טולה | 19 |  |
| 2014/15 | ליגת הכדורגל הלאומית | יאניק בולי חוף השנהב | אנז'י מחצ'קלה | 15 |  |
| 2015/16 | ליגת הכדורגל הלאומית | ארטיום דלקין | גזוביק אורנבורג | 16 |  |
| 2015/16 | ליגת הכדורגל הלאומית | מקסים ז'יטנב | סיביר נובוסיבירסק | 16 |  |
| 2015/16 | ליגת הכדורגל הלאומית | חסן ממטוב | טיומן | 16 |  |
| 2016/17 | ליגת הכדורגל הלאומית | קיריל פנצ'נקו | דינמו מוסקבה | 24 |  |
| 2017/18 | ליגת הכדורגל הלאומית | ארטיום קולישב | דינמו סנקט פטרבורג | 17 |  |
| 2018/19 | ליגת הכדורגל הלאומית | מקסים ברסוב | סוצ'י | 19 |  |
| 2019/20 | ליגת הכדורגל הלאומית | אלכסנדר רודנקו | ספרטק-2 מוסקבה/טורפדו מוסקבה | 14 |  |
| 2019/20 | ליגת הכדורגל הלאומית | איוואן סרגייב | טורפדו מוסקבה | 14 |  |
| 2020/21 | ליגת הכדורגל הלאומית | איוואן סרגייב | קריליה סובייטוב סמרה | 40 |  |
| 2021/22 | ליגת הכדורגל הלאומית | מקסים מקסימוב | אורנבורג | 22 |  |
| 2022/23 | הליגה הראשונה | גדאון גוזינה בוסניה והרצגובינה | בלטיקה קלינינגרד | 14 |  |
| 2023/24 | הליגה הראשונה | ג'ונתן תאופיליוס אוקורונקבו ניגריה | ארסנל טולה | 17 |  |
זכויות שידור

בשנות ה-90 של המאה ה-20 חלק ממשחקי הליגה בסנקט פטרבורג שודרו על ידי ערוץ 5.
ב-12 במאי 2000 ערוץ הלווין NTV Plus Football שידר את המשחק שבין טורפדו-ZIL וספרטק צ'וקוטקה. בהמשך NTV Plus ארגנה שידורים חיים של משחקים חשובים בליגת המשנה ובעונת 2010 גם שידרה שבעה ממשחקי קבוצת ז'מצ'וז'ינה סוצ'י. ב-2003 הערוץ הפדרלי "ספורט" שידר כמה ממשחקי הליגה.
ב-2007, רשת TV Center המוסקבאית שידרה בשידור חי את משחקיה של טורפדו מוסקבה בליגה. בשנים 2010—2011 שידורים חיים הועברו על ידי פורטל האינטרנט Onedivision.ru ובעונת 2011/12 שודרו גם בפורטל SportLive. בנוסף VGTRK חתמה על הסכם זכויות שידור, כאשר משחק אחד מכל מחזור שודר בערוץ רוסיה-2 והם שודרו עד עונת 2013/2014, במקביל לזכויות שנרכשו על ידי TeleSport. בעונת 2016/17 המשחקים הועברו לשידור באמצעות ערוץ Match! Nash Sport מבית Match TV, עם התמקדות במשחקיה של דינמו מוסקבה. בשנת 2012 שידורי המשחקים הועברו גם בפורטל האינטרנט Sportbox.ru.
בשנת 2018, ליגת הכדורגל הלאומית חתמה על הסכם זכויות שידור עם יאנדקס וחברת InStat והמשחקים החלו להיות משודרים בפורטל יאנדקס. שידור. החל מעונת 2020/2021 Sportrecs.com חתמה על הסכם שידור משחקי הליגה מחוץ לרוסיה, בעוד משחקי הליגה ברוסיה נגישים דרך יאנדקס ואתר האינטרנט Sportbox.ru. במרץ 2021 הצטרפה להסכם זכויות השידור חברת הלווין טריקולור.
ראו גם

גביע ליגת הכדורגל הלאומית
הערות שוליים

↑  ФНЛ – действительно лучшая лига мира! Отсюда никто не хочет наверх
↑  Интрига года: сколько клубов вылетит из ФНЛ?
↑  "Игорь ЛЕОНТЬЕВ ("Чайка"): ФНЛ - боевая лига, не зря её называют самой лучшей лигой в мире".
↑  Лучшая лига мира. В ФНЛ установили рекорд посещаемости
↑  Президент ФНЛ: «Разделение лиги на зоны противоречит логике»
↑  Тинькофф РПЛ могут переименовать в Высшую лигу или в Лигу России
↑  העונה הופסקה 11 מחזורים טרם סיומה והוחלט כי רק 2 המקומות הראשונים יעפילו לליגת העל.
↑  1.DIVISION BESUCHERZAHLEN
↑  Посещаемость ФНЛ все хуже и хуже. Что делать?
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
| ליגות המשנה בכדורגל האירופי (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס (צפון), (דרום) • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
המלחמות הבין-קולוניאליות בין בריטניה לצרפת

המלחמות הבין-קולוניאליות הן ארבע מלחמות שהתקיימו בין בריטניה וצרפת בצפון אמריקה בסוף המאה ה-17 ובמהלך המאה ה-18 על השליטה ביבשת. בארצות הברית נקראות מלחמות אלו "מלחמות הצרפתים והאינדיאנים".
המלחמות הבין-קולוניאליות נערכו בין בריטניה ובני בריתה האינדיאנים משבטי האירוקוי מחד, ובין צרפת ובעלי בריתה האינדיאנים מאידך.
כל המלחמות נערכו על רקע עימותים גדולים יותר בין שתי המעצמות ובעלות בריתן ביבשת אירופה עצמה, במסגרת מה שנקרא לעיתים "מלחמת מאה השנים השנייה", עימותים שהתרחשו בין השנים 1689 ל-1815.
| שנות המלחמה | המלחמה באמריקה | המלחמה באירופה | הסכם |
| --- | --- | --- | --- |
| 1689 – 1697 |  מלחמת המלך ויליאם המלחמה הבין-קולוניאלית הראשונה | מלחמת הברית הגדולה  | הסכם רייסווייק |
| 1702 – 1713 |  מלחמת המלכה אן המלחמה הבין-קולוניאלית השנייה | מלחמת הירושה הספרדית | הסכם אוטרכט |
| 1744 – 1748 |  מלחמת המלך ג'ורג' המלחמה הבין-קולוניאלית השלישית | מלחמת אוזנו של ג'נקינס מלחמת הירושה האוסטרית | הסכם אקס-לה-שאפל |
| 1754 – 1763 |  מלחמת הצרפתים והאינדיאנים המלחמה הבין-קולוניאלית הרביעית | מלחמת שבע השנים | חוזה פריז (1763) |
הרקע לעימותים

בתקופה שקדמה למלחמה הקימו הצרפתים את מה שקראו "צרפת החדשה":
מושבותיהם בקוויבק (קנדה) ובשפך המיסיסיפי (אזור ניו אורלינס של היום). הם החלו להקים שרשרת יישובים ומצודות לאורך נהר המיסיסיפי ויובליו כדי לחבר את המושבות בצפון למושבה שבדרום.
ההתיישבות הצרפתית באזור קוויבק והימות הגדולות החלה בתחילת המאה ה-17. ב-1608 הוקמה קוויבק סיטי, שהתפתחה באיטיות עקב תנאי האקלים והיחס העוין מצד האינדיאנים המקומיים.
הבריטים שהחלו להתיישב באזורים אחרים של עמק הנהר סנט לורנס, במקביל לצרפתים, הצליחו הרבה יותר. היישובים הבריטיים שגשגו, ואוכלוסייתם הייתה מרובה מזו של אלה הצרפתיים. עוינות שררה בין הצדדים כבר בתקופה זו, והבריטים אף כבשו את קוויבק בין השנים 1629 ל-1632.
בשנת 1663 הכריז המלך לואי הארבעה-עשר על צרפת החדשה כעל מושבת כתר צרפתית, ובכך פתח את הדרך לפיתוח מואץ של המושבה. חיל מצב נשלח מצרפת כדי להגן על התושבים מהתקפות אינדיאניות, בעיקר מצד שבטי האירוקוי.
ב-1666 מנו המתיישבים 3,215 נפשות.
ב-1682 החלו הצרפתים ליישב את אזור לואיזיאנה, ולבנות מצודות לאורך נהר המיסיסיפי.
ההתפשטות הצרפתית מקוויבק בצפון ועד מפרץ מקסיקו בדרום עוררה חששות כבדים בקרב המתיישבים הבריטים. המתיישבים שחיו ממזרח להרי האפלצ'ים חששו שימצאו עצמם מסוגרים בין הצרפתים מכאן והאוקיינוס האטלנטי מכאן. חשש נוסף של המתיישבים היה מהחלת השפעתם של האפיפיור והקתוליות על השטחים הצרפתיים, ומכירסום במעמדה של הכנסייה האנגליקנית.
המלחמות > מלחמת המלך ויליאם - המלחמה הבין-קולוניאלית הראשונה

במהלכה של המערכה נפלו אקדיה (היום נובה סקוטיה) והעיר פורט רויאל בידי הבריטים, אולם הם נכשלו בנסיונותיהם לכבוש את קוויבק סיטי ומונטריאול, ונסוגו לבסוף חזרה. המלחמה הסתיימה בהסכם רייסווייק.
המלחמות > מלחמת המלכה אן - המלחמה הבין-קולוניאלית השנייה

לא חלפו אלא חמש שנים, ומלחמה חדשה פרצה ב-1702. בעקבות פרוץ מלחמת הירושה הספרדית באירופה ב-1701, התלקחו עימותים בין הבריטים לבין הצרפתים ובעלי בריתם הספרדים גם בזירה האמריקנית. ב-1710 כבשו הבריטים שוב את פורט רויאל ואת אקדיה, והאזור הפך למחוז הבריטי נובה סקוטיה.
ב-1713 נחתם הסכם אוטרכט בו ויתרו הצרפתים על ניופאונדלנד ועל אזור מפרץ הדסון לטובת בריטניה. בעקבות המלחמה הושם הקץ ללגיטימיות של שודדי הים הקאריביים.
המלחמות > מלחמת המלך ג'ורג' - המלחמה הבין-קולוניאלית השלישית

השקט נשמר באזור עד 1744, עת תקפו הבריטים שוב במערכה שנקראה "מלחמת המלך ג'ורג'", שוב על רקע מלחמה אחרת - מלחמת הירושה האוסטרית. המערכה נמשכה עד 1748, ובמסגרתה כבשו הבריטים את מצודת לואיסבורג (Louisbourg) אך השיבו אותה לצרפתים במסגרת הסכם אקס-לה-שאפל Aix-la-Chapelle.
המלחמות הבין-קולוניאליות על ציר הזמן

מערכי הצדדים ב-1750:

בכחול שטחים בשליטת צרפת.

בוורוד שטחים בשליטת בריטניה.

בחום שטחים בשליטת ספרד.

בסגול - שטחים בשליטת בריטניה שהועברו אליה במסגרת הסכם אוטרכט
Timeline
ג'רי קרל

ג'רי לי קרל (באנגלית: Jerry Lee Carl; נולד ב-17 ביוני 1958) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אלבמה בין השנים 2021–2025. הוא הושבע לראשונה לתפקידו לאחר שנבחר בבחירות 2020, והחליף בתפקיד את בראדלי ביירן.