stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ינה הולדן
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנים | שם | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Roughing It | לואיז | סרט טלוויזיה |
| 2004 | Perfect Romance | תלמידה | סרט טלוויזיה |
| 2005 | Reunion | רייצ'ל סקופילד | 5 פרקים |
| 2005–2006 | Da Vinci's City Hall | קלייר | שחקנית ראשית |
| 2007–2008 | קשרי דם | קורין פנל | שחקנית ראשית |
| 2007–2008 | פלאש גורדון | דייל ארדן | שחקנית ראשית |
| 2009 | האי של הרפר | שיאה אלן | שחקנית ראשית |
| 2010 | A Family Thanksgiving | ג'ן | סרט טלוויזיה |
| 2011 | Dear Santa | ג'יליאן | סרט טלוויזיה |
| 2011 | Christmas Comes Home to Canaan | בריוני אדייר | סרט טלוויזיה |
| 2012 | How to Fall in Love | ג'ולי אוונס | סרט טלוויזיה |
| 2012 | ניסוי פילדלפיה | קתרין מור | סרט טלוויזיה |
| 2013 | Sink Hole | ג'ואן קונרוי | סרט טלוויזיה |
| 2015 | Murder Unresolved | כרמן קמבל | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: I Didn't Kill My Sister |
| 2016 | Cradle of Lies | התר וורד | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: Where's My Baby?‎ |
| 2016 | Secrets in the Attic | ריצ'ל דייוויס | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: Boy in the Attic |
| 2017 | Bad Date Chronicles | אליסון ריצ'רדס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2018 | A Woman's Nightmare | סטפני פיטרסון | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: The Wrong Affair |
| 2018 | Christmas on Holly Lane | קאט | סרט טלוויזיה |
| 2019 | Stressed to Death | מאגי הארט | סרט טלוויזיה |
| 2019 | Sleeping with My Student | קאתי סאליבן | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: Deadly Vengeance |
| 2019 | His Deadly Affair | ויקטוריה הארט | סרט טלוויזיה הופץ גם בשם: Swipe Right, Run Left |
| 2020 | Kidnapped to the Island | מישל | סרט טלוויזיה הופץ גם בשמות: Fame at a Deadly Cost No Good Deed Goes Unpunished |
פילמוגרפיה > סרטי DVD

| שנה | סרט | דמות |
| --- | --- | --- |
| 2006 | אפקט הפרפר 2 | אמנדה |
| 2009 | צרחנים: המצוד | לוטננט ויקטוריה ברונט |
| 2010 | Messages Deleted | מילי קאונסל |
| 2015 | The Exorcism of Molly Hartley | ד"ר לורי הות'ורן |
| 2017 | A Cop and a Half: New Recruit | שרה פולי |
הערות שוליים

↑  Gina Holden interview - Flash Gordon, The Scifi World
↑  Serienstars
↑  "Biography on official site". אורכב מ-המקור ב-2011-10-01.
↑  פוסט ברשת החברתית "אינסטגרם"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4832247  BnF: cb15857131h (data)  ISNI: 0000 0001 2308 1112  LCCN: n2015023018  SUDOC: 158180321  VIAF: 100931499   WorldCat (עם VIAF): 100931499
דב מאיר רובמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1895 
 פטירה:  1967 (בגיל 72 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1967 
 
הרב חיים דב מאיר רובמן (ה'תרנ"ה, 1895‏ בערך - ו' בכסלו ה'תשכ"ח, 8 בדצמבר 1967) היה ראש ישיבה ליטאי, חניך אסכולת קלם של תנועת המוסר, ראש ישיבת "אור תורה" בווילקומיר, מייסד וראש ישיבת תפארת ישראל ותפארת הכרמל בחיפה.
ביוגרפיה

נולד בקובנה לזלאטע איטע והרב לייב רובמן, במשפחה מרובת ילדים וענייה. בגיל צעיר למד בישיבתו של רבי צבי הירש לויתן בפרבר הקובנאי סלובודקה, בישיבת לומז'ה בפרילוקי אצל רבי אליעזר שולביץ וחתנו רבי יהושע זליג רוך. בפרילוקי כינו אותו "מאיר חורולר" על שם העיירה הסמוכה חורול, אליה התגלגל עם משפחתו בתוך זרם פליטים מקובנה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה; היה לו מעמד מיוחד בין הבחורים, והוא עמד בראש קופת הגמ"ח בישיבה.
לאחר מכן למד ב"תלמוד תורה" בקלם אצל רבי נחום זאב זיו ורבי צבי הירש ברוידא.
בגיל 19 (1914 בערך) נקרא לכהן כראש ישיבה בישיבת "אור תורה" בווילקומיר. נשא את שרה בלומה בת הדסה ויהודה יעקב וולק. עם עליית הזוג לארץ ישראל בשנת תרפ"ה (1925) יסד בחיפה את ישיבת תפארת ישראל. בשנת ה'תש"ח פעל למניעת הפעלת קו הרכבת בין קריית מוצקין לחיפה בשבתות, למרות שהרכבת המנדטורית פעלה בקו זה בשבתות, וקבע בכך את הסטטוס קוו בנושא זה. לקראת פתיחת הכרמלית בסוף שנות ה-50, נאבק בהצלחה לקביעת העמדה הדתית שלא לאפשר הפעלה, אף לא חלקית, שלה בשבתות. המאבק צלח, ואכן, הוחלט להחיל את הסכם הסטטוס קוו גם על הכרמלית, ובשונה ממערכת התחבורה הציבורית הפנימית בחיפה הפועלת במתכונת חלקית בשבתות, היא אינה פעילה.
בשנת תשכ"א (1961) יסד את ישיבת תפארת הכרמל כמוסד המשך לישיבתו. ושנתיים לאחר מכן כחלק ממנה את ישיבת ירחי כלה.
היה מעורב בחייה הציבוריים של חיפה הדתית ונשא נאומים בעצרות וכנסים רבים, מאות משיחותיו המוסריות וההשקפתיות כינס בספרו "זיכרון מאיר" שנדפס בחמש מהדורות. שרה בלומה רובמן (נפטרה בתשל"ט), רעייתו, הייתה אף היא נואמת מפורסמת בכינוסי נשים בקהילה הדתית בחיפה.
היה מפורסם באמרותיו השנונות ובהלצותיו, ותלמידיו מדגישים עובדה זו בזיכרונותיהם. בחיפה היה מכונה "הראש ישיבה" בה"א הידיעה, בשל היותו מייסד הישיבה הראשונה בעיר שהשפיעה על צביונה של הקהילה הדתית.
הרב רובמן נפטר בחיפה בו' בכסלו ה'תשכ"ח, 8 בדצמבר 1967, ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה
אחותו נישאה לרב אליהו שלמה ליס, ששימש אף הוא כר"מ וראש ישיבה בישיבת תפארת ישראל וחוף הכרמל.
בתו היחידה זהבה (גולדה) נישאה לרב רפאל שפירא שכיהן בחיי חמיו כראש ישיבה בישיבה הגבוהה "תפארת הכרמל", ועמד אחרי פטירתו בראש המוסדות.
תלמידיו

הרב אברהם סלומון
הרב ראובן אלבז
הרב רפאל עבו
הרב אליעזר בוגרד
לקריאה נוספת

יהודה ארז, פגישות עם שלשה „כזהו”, שדמות, גיליון ל', קיץ תשכ"ח
הערות שוליים

↑  orhachaim, אודות הרב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298671605171  ISNI: 0000 0000 6696 4161  LCCN: n96084071  VIAF: 46033072   WorldCat (עם VIAF): 46033072
פלאמריון (כדורגלן)

פלאמריון ז'וביניו פיליו (בפורטוגזית: Flamarion Jovinho Filho; נולד ב-30 ביולי 1996 בברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
קריירת מועדונים

פלאמריון גדל במחלקת הנוער של פלמיירס. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לובצ'ן מליגת העל המונטנגרית. בשנת 2017 חתם בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית. בעונת 2020/2021 הושאל לרוטור וולגוגרד מליגת העל הרוסית. בעונת 2022 היה מלך השערים של ליגת העל הגאורגית עם 19 שערים.
ב-13 בדצמבר 2023 חתם בואלנסיין, ב-14 בינואר 2025 חתם בפחטקור טשקנט.
תארים

אליפות גאורגיה (1): 2021
הסופר קאפ הגאורגי (1): 2022
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלאמריון (כדורגלן)".
טים דיקיי

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1963 (בן 61) אית'קה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  מכללת לה מוין  אוניברסיטת ראטגרס  תיכון לנסינג 
 http://www.timdekay.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טימותי רוברט דיקיי (באנגלית: Timothy Robert DeKay; נולד ב-12 ביוני 1963) הוא שחקן אמריקאי המוכר בעיקר בזכות סדרת הטלוויזיה "צווארון לבן", בה השתתף כשחקן ראשי, וגילם לאורך כל 6 העונות את דמותו של סוכן ה-FBI המוכשר פיטר בורק.
ביוגרפיה

דיקיי נולד ב-12 ביוני 1963 לג'ים דיקיי וג'יל ווגן בעיר אית'קה שבמדינת ניו יורק. בילדותו שיחק כדורסל ובייסבול. הוא גם עסק באמנות, וביצע בבית הספר שלו את המחזמר "אוליבר!".
הוא למד מנהל עסקים ופילוסופיה במכללת לה מוין (אנ'), תוך שהוא ממשיך לשחק בייסבול, ובשנת 1985 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים. לאחר מכן החליט לעבור ללמוד משחק, ולאחר שלקח כמה קורסים בבימוי באוניברסיטת סירקיוז, עבר ללמוד באוניברסיטת ראטגרס, בה קיבל תואר שני באמנות הבמה. בשנת 2010 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת לה מוין.
קריירה

לדיקיי קריירת תיאטרון ארוכה, הכוללת הופעות במחזות בתיאטראות ברודוויי, באוף ברודוויי, ובמספר תיאטראות נוספים. בשנת 2009 ביים דיקיי סרט קצר בשם "This Monday", שהוצג בפסטיבל קאן בקטגוריית הסרטים הקצרים, ובפסטיבל פאלם ספרינגס לסרטים קצרים.
הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה בשנת 1995, בסדרה "seaQuest DSV".
דיקיי שיחק בסרטים וסדרות בתפקידים שונים, אך הופעתו המרכזית הייתה בסדרת הטלוויזיה צווארון לבן, בה גילם את דמותו של סוכן ה-FBI פיטר בורק לאורך כל 6 עונות הסדרה, בין השנים 2009–2014.
חיים אישיים

דיקיי נשוי לאליסה טיילור, אותה פגש בעת לימודיו באוניברסיטת ראטגרס, ולזוג בת ובן.
פילמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פילמוגרפיה > קולנוע

אם הקירות האלה היו יכולים לדבר (1996)
הטבעת (1996)
מלחמות הפנטגון (1998)
העורב 3 (2000)
הגלגל השלישי (2002)
קונטרול (2004)
שכונה בהפרעה (2005)
צעידה (2006) - סרט טלוויזיה
לתפוס את הרגע (2006)
שחק אותה סמארט (2008)
אופנהיימר (2023) - ג'ון אורלנדו פסטור, סנטור דמוקרט
פילמוגרפיה > טלוויזיה

חברים (2002)
קרניבל (2005-2003)
תגיד לי שאתה אוהב אותי (2007)
מלחמת העולם השנייה ב-HD‏ (2009) (דיבוב)
צווארון לבן  (2009 - 2014), פיטר בורק, סוכן FBI
הזדמנות שנייה (2016)
FBI: המבוקשים ביותר (2021)
הערות שוליים

↑  Chuck's Matthew Bomer Spies New Series | TV Guide, TVGuide.com, ‏2008-10-22 (באנגלית)
↑  "Bio of Tim DeKay". timdekay.com. Retrieved November 5, 2014.(הקישור אינו פעיל, 14.4.2020)
↑  "Tim DeKay Biography". TV Guide. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sixtieth Commencement" (אורכב 16.07.2011 בארכיון Wayback Machine). Le Moyne College. May 16, 2010. Retrieved November 5, 12014.
↑  "Biography". timdekay.com. Tim DeKay. אורכב מ-המקור ב-2010-11-27.
↑  "Class of 2010 Graduates as Le Moyne Holds Commencement Ceremony". Le Moyne College. 14 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-2014-11-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Le Moyne College Announces Commencement Speaker and Honorary Degree Recipients for 60th Commencement Ceremony on Sunday, May 16". Le Moyne College. 5 במרץ 2010. אורכב מ-המקור ב-2014-11-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tim DeKay, IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5166554  BnF: cb16627691x (data)  GND: 143260529  ISNI: 0000 0001 1464 186X  LCCN: no2010057871  VIAF: 163957977   WorldCat (עם VIAF): 163957977
תורת M

תורת M היא היפותזה פיזיקלית המאחדת את חמש תורות המיתרים המוכרות. אדוארד ויטן מאוניברסיטת פרינסטון העלה את אפשרות קיומה של תאוריה זו בשנת 1995, והוא נתן בעזרתה הסבר למספר עקרונות ידועים של דואליות בין תורות מיתרים. נקודת זמן זו נחשבת כתחילת "המהפכה השנייה של תורת המיתרים".  משמעות ה־M לא נמסרה מעולם על ידי מפתחה. היא יכולה להיות ממברנה, קסם (Magic) או מסתורין וגם אם (Mother. "אם כל התיאוריות" וגם "אם" במשמעותו בעברית עקב שליטתו של ויטן בשפה העברית).
השוואה בין חלקיקים נקודתיים מתנגשים (צד שמאל) ומיתרים סגורים מתנגשים (צד ימין). הזמן הוא הציר האנכי והמרחב מיוצג על ידי הציר האופקי
אחד היתרונות הבולטים של תורת M הוא יכולתה להוות בסיס לאיחוד בין תורת היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים, כלומר להיות תורה של כבידה קוונטית. אולם, אף על פי שתורת M מהווה התפתחות תאורטית חשובה בפיזיקת החלקיקים, עדיין אין לה תחזיות שיכולות להיבדק בניסוי.
תורת המיתרים

על פי תורת המיתרים, חלקיק אלמנטרי אינו נקודה אלא מיתר, ובדומה למיתר בכלי נגינה, התנודות שלו קובעות את תכונותיו. אורכו האופייני של מיתר פיזיקלי הוא אורך פלאנק, והמיתר יכול להוות עקומה סגורה או פתוחה.
על פי אחת האפשרויות המבטיחות של תורת המיתרים המרחב־זמן בנוי מ־10 ממדים, כאשר מתוכם תשעה הם ממדי מרחב, ואחד הוא מימד זמן. וזאת בניגוד לארבעת הממדים המוכרים מתורת היחסות הפרטית (ממד אחד של זמן ושלושה ממדים של מרחב). הממדים הנוספים חייבים להיות קטנים, וכנראה גם קומפקטיים, על מנת להתאים לתצפיות הנוכחיות על מבנה המרחב.
בשנת 1995 היו מוכרות כבר 5 תורות מיתרים ב־10 ממדים. הן קרויות: סוג I, סוג IIA, סוג IIB, סוג HO, וסוג HE. כל התורות כוללת בתוכן סופר־סימטריה בין פרמיונים ובוזונים, וההבדלים ביניהן מתבטאים בעיקר בסוג המיתרים (פתוחים או סגורים) ובחבורת הסימטריה אשר מגדירה את אוסף המיתרים של התאוריה.
איחוד של תורות המיתרים

בתחילת שנות ה־90, הוכח שתורות המיתרים השונות קשורות בדואליות, הוכחה שאפשרה לפיזיקאים לייחס את התיאור של עצם בתורת מיתרים אחת, לתיאור של עצם בתורת מיתרים אחרת. באופן כללי ניתן לומר שאם מבצעים טרנספורמציה מסוימת לגדלים המוגדרים בתורת מיתרים אחת אז מקבלים תורת מיתרים אחרת. כך למשל דואליות T שמכילה טרנספורמציה של תנע ושל מרחק תחליף בין תורת מיתרים מסוג IIA ותורת מיתרים מסוג IIB. דואליות נוספת, הקרויה S, מקשרת בין תורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חזקה ותורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חלשה.
יחסים אלה בין התורות מרמזים על האפשרות שכל תורת מיתרים יחידה, היא בעצם מבט שונה של תאוריה אחת, כללית יותר. אדוארד ויטן הציע בשנת 1995 מסגרת של איחוד בין חמש תורות המיתרים על בסיס יחסי הדואליות וסיפק את המבנה המתמטי ההתחלתי של התאוריה המאוחדת, אשר נקראה בפיו "תורת M". תורת M חוזה ממד נוסף על 10 הממדים של תורות המיתרים השונות, ובסך הכל יש בה 11 ממדים. ויטן עצמו לא נתן הסבר למשמעות האות M אשר מופיעה בשם התאוריה, ומאז מופיעים ניחושים שונים לפשר האות. יתרה מכך, התאוריה שהוא הציע איננה שלמה. ניסוח מדויק ומלא של תורת M הוא אחד האתגרים הנוכחיים של הפיזיקה התאורטית. כן, קיימים מאמצים לחפש אפשרות לבדוק אותה בניסוי, כלומר להציע ניסוי שיוכל לאשש את התאוריה. נכון לשנת 2018, משימה זו טרם הושגה.
ראו גם

תורת המיתרים
המודל הסטנדרטי
חור שחור זעיר
מיון החלקיקים
יריעת קאלאבי-יאו
הערות שוליים

↑   פרק ספיישל בפודקאסט "אל האינסוף", ראיון עם הפרופסור עדי ארמוני, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4612243-6 
אדוארד ויטן, הוגה התאוריה
הבקרה על התיקון הראשון לחוקה

הבקרה על התיקון הראשון לחוקה היא תנועה חברתית אמריקאית, המסווגת על ידי העוסקים בנושא, הידועים כ"מבקרים", אקטיביסטים ועיתונאים אזרחים הבוחנים זכויות חוקתיות; ובמיוחד את הזכות לצלם ולהקליט וידאו במרחב הציבורי (גם להזרים מדיה ב'שידור חי'). המבקרים גם מאמינים כי התנועה מקדמת שקיפות ושלטון גלוי. עם זאת, מבקרים בדרך כלל נוטים להתעמת מטבעם. יש מבקרים מוכרים שגם נוטים להיכנס לתוך מבני ציבור תוך נשיאת נשק בגלוי (חוקה אמריקאית), שמובילה להאשמות על כך שמבקרים עוסקים בהפחדה, טרור ותנועות אזרחים ריבוניות, המבקרים משיבים כי ההאשמות מוגזמות וכי התנהלותם היא חוקית ולא איום. מבקרים נוטים להסריט או לצלם מבנים ממשלתיים, ציוד, נקודות בקרת גישה ואזורים רגישים יחד עם אכיפת החוק או אנשי צבא נוכחים. מבקרים עוכבו שלא כדין, נעצרו, הותקפו, החרימו להם ציוד צילום, נשק כוון אליהם, פשטו על בתיהם צוותיי SWAT (יחידות משטרה מיוחדות), וצילמו וידאו במקום ציבורי. אירועים אלה גרמו לעובדי מדינה משטרתיים לשחרר מידע על שיטות מתאימות לתפעול פעילות כזו. לדוגמה, מסמך בחסות האיגוד הבינלאומי של ראשי המשטרה קובע כי השימוש במכשיר הקלטה בלבד אינו עילה למעצר, אלא אם כן הופרו חוקים אחרים.
המבקרים

מבקרים בדרך כלל עוברים דרך מקום הנחשב רכוש ציבורי, כגון המדרכה או מקום עם זכות שימוש ציבורית, או מקום פתוח לציבור, כגון סניף דואר או בניין ממשלתי, ובאופן ברור וגלוי מצלמים ומסריטים בניינים ואנשים דרך זווית הצילום שלהם. במקרה של פיקוח על המדרכה או זכות שימוש ציבורית, הסכסוך מתעורר כאשר בעל הנכס או מדיניות של המנהל, במהותו, צילום הרכוש שלהם אינו מותר. לפעמים, מבקרים יגידו לבעלי הנכס על חקירתם, מכיוון שהם מצלמים או מסריטים לצורך סיפור, הם מצלמים או מסרטים לצורך "השימוש האישי" שלהם, או לפעמים מבקרים בוחרים שלא לענות על שאלות. לעיתים, נקראת אכיפת החוק המקומית והמבקר מדווח לעיתים כאדם חשוד. כמה קצינים יפנו למבקרים ויבקשו מהם להזדהות, ממנה או ממנו ויסבירו על פשר התנהגותם. כמעט באופן אוניברסלי, מבקרים יסרבו לזהות עצמם ולעיתים מצטטים את החוק הרלוונטי לקצין כאשר הסיבה שמאחורי סירובם היא ההזדהות העצמית. אלא לפעמים התוצאות, על כך שקצינים עוצרים מבקרים, מכיוון שלא הצליחו לזהות עצמם, הפרה של משפט, הפרת סדר, או כל יכולת או פשע נתפס (ביזיון השוטר) אשר יכול להיות מוצדק על ידי סוג האירוע.
מטרה

מטרת בקרה אחת נקובה של המבקר היא "שים את עצמך במקומות שבהם אתה יודע שרוב השוטרים ייקראו אליהם, האם הם עומדים לקיים את החוקה, לקיים את החוק ... או לשבור את החוק?" מבקרים מצהירים כי הם מבקשים לחנך את הציבור, הם טוענים שהצילום הוא לא פשע, תוך פרסום מקרים בהם קציני משטרה מפסיקים באופן בלתי חוקי מה שנתפס כהתנהגות לא חוקית.
המבקר בוחר במתקן ציבורי ולאחר מכן סוקר את כל המפגשים עם העובדים והלקוחות כאחד. אם אין עימות או ניסיון לעצור את הצילומים מלהתרחש, אז המתקן עובר את הביקורת. אם עובד מנסה לעצור את אירוע הצילום, הוא מכשיל את הביקורת.
כמה מבקרים מודאגים כי השוטרים חפצים להטריד, לעקב, ולעצור מבקרים. מבקרים בכוונה נמנעים מכל דבר שעלול להיחשב פשע, אזרחים נורמליים עלולים להירתע מהקלטת קצינים מחשש לנקמה. השופט ז'אק וינר מבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המחוזי החמישי כתב בשנת 2017 פסק דין פדרלי לטובת מבקר שעוקב כי צילם קציני משטרה, "הצילום של המשטרה תורם ליכולתו של הציבור להחזיק את המשטרה באחריות, להבטיח כי השוטרים אינם משתמשים לרעה באמצעות כוחם, ולקבל החלטות מושכלות על מדיניות המשטרה".
לאונהרד פרנק

| --- | --- |

לאונהרד פרנק, 1929
 לידה:  4 בספטמבר 1882 וירצבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  18 באוגוסט 1961 (בגיל 78) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצפוני של מינכן 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 סוגה:  פרוזה 
 יצירות בולטות:  Michaels Rückkehr, Deutsche Novelle 
 בן או בת זוג:  Charlott Frank  Elena Frank   Sofie Benz 
 צאצאים:  Andre Gunder Frank 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1957)  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת הומבולדט של ברלין (1957)  פרס קלייסט (1918)  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה (1955)  פרס של העיר נירנברג (1953) 
 
לאונהרד פרנק בציורו של ארנסט לודוויג קירכנר, 1915
לאונהרד פרנק (Leonhard Frank;‏ 4 בספטמבר 1882 - 18 באוגוסט 1961) היה סופר גרמני.
פרנק נולד בווירצבורג שבגרמניה בשנת 1882, ולמד ציור וגרפיקה במינכן. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לשווייץ, חזר לגרמניה ואחרי עליית הנאצים לשלטון נאלץ שוב לצאת לגלות. פרנק היה מאמין מושבע בסוציאליזם, וספריו הוחרמו בגרמניה הנאצית. בשנת 1950 חזר לארצו.
יצירתו של פרנק מתאפיינת בתיאור ריאליסטי בעל סגנון דחוס, וגם אקספרסיוניסטית (מדגישה הבעה של מהות, תוך עיוות המציאות).
ספריו

Neimandsland
The Robberband ("חבורת השודדים")
The Cause of The Crime ("סיבת הסיבות לפשע")
A Middle-Class Man ("אדם מהמעמד הבינוני")
In The Last Coach ("במרכבה האחרונה")
Carl and Anna ("קרל ואנה")
Deutsche Novelle ("נובלה גרמנית")
ספריו > ספריו שתורגמו לעברית

טוב הוא האדם / לאונהרד פרנק; תרגום א.ל. יעקבוביץ, ורשה: דפוס הצפירה, 1920.
שלשה מתוך שלשה מיליונים / תרגם מגרמנית: יצחק למדן, תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ב.
קרל ואנה: ספור / ליאונרד פרנק; תרגם: מ"ז ולפובסקי, [עין-חרוד]: הקיבוץ המאוחד, תש"ה.
כליל ספורים / ג'ק לונדון, רומן רולן, א' קופרין, מ' גורקי, ליאונרד פרנק, [תל אביב]: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ז.
שליחי ישו: רומאן / ליאונארד פרנק; עברית: רות ליבנית, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1951.
אברהם דוד סופר (משפטן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 במאי 1938 (בן 86) מומבאי, הראג' הבריטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפטים אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת ניו יורק  ישיבה יוניברסיטי 
 www.abesofaer.com
 
אברהם דוד סופר (באנגלית: Abraham David Sofaer;‏ נולד ב-6 במאי 1938) הוא משפטן יהודי-אמריקאי, שכיהן כיועץ המשפטי של מחלקת המדינה של ארצות הברית בתקופת ממשל הנשיאים רונלד רייגן וג'ורג' בוש (האב) (תחת שרי החוץ ג'ורג' שולץ וג'יימס בייקר). לפני כן היה שופט מחוזי פדרלי, במדינת ניו יורק ופרופסור למשפטים באוניברסיטת קולומביה. חוקר בכיר (אמריטוס) במכון הובר של אוניברסיטת סטנפורד.
ספריו

(Taking on Iran: Strength, Diplomacy, and the Iranian Threat (Hoover Institution Press, 2013
(The Best Defense?: Legitimacy and Preventive Force (Hoover Institution Press, 2010
(2001 ,The Transnational Dimension of Cyber Crime and Terrorism (Hoover Institution Press (נכתב יחד עם סיימור גודמן)
(1999, The New Terror: Facing the Threat of Biological and Chemical Weapons (Hoover Institution Press (נכתב יחד עם סידני דראל וג'ורג' וילסון)
The War Powers Resolution (הוצאת מחלקת המדינה האמריקאית, 1988)
The War Powers Resolution and Antiterrorist Operations (הוצאת מחלקת המדינה, 1986)
The Political Offense and Terrorism and The United States and the World Court (הוצאת מחלקת המדינה, 1985)
The ABM treaty and the SDI program (נכתב יחד עם פול ניטשה)(הוצאת מחלקת המדינה, 1985)
War, Foreign Affairs and Constitutional Power: The Origins (הוצאת בולינג'ר ,1976)
לקריאה נוספת

אורי דן, Blood Libel: The Inside Story of General Ariel Sharon`s History-Making Suit Against Time Magazine, הוצאת סיימון ושוסטר, 1987
הערות שוליים

1 2  "WASHINGTON TALK: WORKING PROFILE: ABRAHAM D. SOFAER; Legal Adviser Leaves a Trail of Furious Debate", הניו יורק טיימס, 1 במרץ 1988
↑  קורות חיים, באתר של אברהם סופר
1 2  מאמר ביקורת, באתר שיקגו טריביון
↑  עמירם ברקת, ‏אזהרה חריפה של נציג נובל אנרג'י מהעלאת תמלוגי הגז והנפט: "ישראל לא רוצה להיות ונצואלה", באתר גלובס, 6 באוקטובר 2010
↑  "Coins of the Holy Land: The Abraham and Marian Sofaer Collection at The American"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424243005171  BIBSYS: 1089621  BnF: cb166180036 (data)  CiNii: DA01470010  ISNI: 0000 0000 2650 9279  LCCN: n83161691  LNB: 000124662  NTA: 313834288  SNAC: w6sb52bm  SUDOC: 079858686  VIAF: 25983200   WorldCat (עם VIAF): 25983200
קימברלי קרנשו

| --- | --- |

קרנשו 2018
 לידה:  5 במאי 1959 (בת 65) קנטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קורנל  Canton McKinley High School 
 מעסיק:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בית הספר למשפטים קולומביה, אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  Gittler Prize (2017) 
 
קימברלי ויליאמס קרנשו (בשם מלא באנגלית: Kimberlé Williams Crenshaw‏; נולדה ב-1959) היא פרופסור למשפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובאוניברסיטת קולומביה, אפרו-אמריקאית, המתמחה בתחומי גזע, גזענות ומגדר, ונחשבת אחת המייסדים ודמות מובילה בתחום התאוריה הביקורתית של גזע.
ביוגרפיה

נולדה בקנטון, אוהיו, ב-1959. סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קורנל ב-1981, קיבלה תואר במשפטים (JD) מ-הרווארד ב-1984, והמשיכה לתואר LLM באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. היא חברת סגל בפקולטה למשפטים ב-UCLA מאז 1986, וכן באוניברסיטת קולומביה, ומרצה בתחומים של משפט חוקתי, זכויות האזרח, מגדר, גזע וגזענות. כתביה מתמקדים בתאוריה פמיניסטית שחורה, משפט וגזענות, וזכויות האזרח.
היא טבעה ב-1989 את המונח "intersectionality" (או הִצטלביוּת), אשר מתאר את התופעה בה תנאים או דיכויים שונים שאדם חווה מצטלבים ומשפיעים באופן מוגבר, או אחר, מאשר כל סטטוס או דיכוי בנפרד, ובעיקר ההצטלבות של גזע, מגדר, ומעמד סוציו-אקונומי. התאוריה הפמיניסטית-סוציולוגית עומדת בבסיסם של זרמים פמיניסטים רבים וכן של פעילות אנטי-גזענית וסוגי אקטיביזם חברתי אחרים. באותה שנה טבעה גם את המושג תאוריה ביקורתית של גזע, תחום שהייתה בין מייסדיו.
קרנשו מרצה וחוקרת בינלאומית פעילה. היא ניהלה מחקר והרצתה בברזיל כנציגת תוכנית פולברייט באמריקה הלטינית, וכן מנהלת, בשיתוף עם קרן רוקפלר, את "פרויקט בלג'ו", רשת אקדמאים מרחבי עולם העובדים בתחום ההכללה החברתית. כתביה השפיעו על כתיבת סעיף השוויון בחוקתה של דרום אפריקה ב-1994, וב-2002 היא כתבה את נייר העמדה של הוועידה העולמית על גזענות של האו"ם, ובזכותה נכלל נושא המגדר בהצהרת הוועידה. היא מעבירה סדנאות בתחום זכויות האזרח בהודו ובברזיל, ומרצה במדינות רבות באירופה, אסיה, ודרום אמריקה.
גם בזירה הביתית זכתה קרנשו בפרסים ומלגות, ופעלה רבות בתחומי העבודה והפעילות שלה. ב-1991 וב-1994 נבחרה קרנשו כ"פרופסור השנה" ב-UCLA. ב-2013 זכתה בפרס "הגיבור האלמוני" של פורום המדיניות האפרו-אמריקאי עבור עבודתה פורצת הדרך על נשים שחורות ומשפט. היא זכתה במענק מחקר על שם איירה גלייזר למען צדק גזעי של ה-ACLU לשנים 2005–2007, ובמענק אלפונס פלצ'ר לשנים 2008–2009 וכן במענק אקדמאי-אורח באוניברסיטת סטנפורד לאותה שנה.
ב-1996, יסדה את פורום המדיניות האפרו-אמריקאי, אשר מקדם פרויקטים רבים במטרה לייצר אסטרטגיות מבוססות מחקר כדי לקדם השתלבות שוויונית חברתית, מדינית וכלכלית של שחורים בארצות הברית. היא אף מונתה לוועד לחקר אלימות נגד נשים בקרן הלאומית למדע, והייתה חברה בצוות המשפטי של אניטה היל, אשר העידה נגד שופט בית המשפט העליון קלרנס תומאס, והאשימה אותו בהטרדה מינית. בתור אחת המייסדות של "יוזמת נשים בתקשורת", קרנשו כותבת קבועה בכתבים כמו Ms. Magazine,‏ The Nation, וכן מופיעה בתוכניות אירוח ב-NPR, MSNBC ועוד, בנוסף לכתיבה האקדמית שלה שמתפרסמת בכתבים כמו Stanford Law Review, ‏Harvard Law Review, National Black Law Journal, ועוד.
לקריאה נוספת

"Intersectionality: The Double Bind of Race and Gender", interview with Kimberlé Crenshaw, American Bar Association, spring 2004.
Mapping the Margins: Intersectionality, Identity Politics, and Violence Against Women of Color Stanford Law Review, Vol:42:1241, 1993,
UCLA Law Professors: Kimberle W. Crenshaw
Columbia Law School: Kimberle W. Crenshaw
Kimberle W. Crenshaw: AAPF Bio
אתר הבית של פרויקט בלג'ו