stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה פסל
הערות שוליים

↑  הרב שי פירון על תלמידו שמונה לח"כ: "למדתי ממנו", באתר "סרוגים", 14 במרץ 2023
↑  הכירו את מושיקו פסל| רשת 13, באתר חדשות 13, 4 ביולי 2018
↑  דניאלה קפלוטו, הדיירים החדשים של האח הגדול איכזבו, באתר ישראל היום, ‏5 ביולי 2018
↑  אריק זיו, משה פסל הוא יו”ר צעירי הליכוד החדש, באתר ליכודניק, ‏25 בדצמבר 2019
↑  מתמודד נוסף על משבצת הצעירים בפריימריז בליכוד: מושיקו פסל, באתר "סרוגים", 20 בינואר 2019
↑  בנצי רובין,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏השרה גלית דיסטל התפטרה מהכנסת; זה הח"כ החדש, באתר "סרוגים", 9 במרץ 2023
↑  עדיאל איתן מוסטקי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'ח"כ מהליכוד קידם דיון לטובת דודו, מבעלי השליטה בבזן, באתר כלכליסט, 18 במרץ 2024
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (61 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| הציונות הדתית (6) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (59 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (23) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| עוצמה יהודית (7) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • אליהו  • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
| הרוב הלאומי (1) | רול |  |
בובת המן

בובת המן תלויה מעץ מוצגת במהלך תהלוכת עדלאידע
בובת המן היא מנהג יהודי ליצור, להציג ולעיתים גם לתלות או לשרוף בובה המייצגת את המן הרשע במהלך חג הפורים. זה מנהג הנפוץ בעיקר בקרב ילדים. המנהג משתלב במצוות השמחה בפורים, ומשקף את שמחת הניצחון של העם היהודי על אויביו, בדמות האיש אשר תכנן לבצע רצח עם באוכלוסייה היהודית בממלכתו.
מקור המנהג

בתלמוד הבבלי מוזכר מנהג "משוורתא דפוריא" (מארמית: מקפצת פורים). על פי פירוש הערוך המנהג היה לתלות על הגג בובה בדמות המן, להעלותה באש ביום פורים, ולרקוד מסביב.
בשנת 408, בתקופת הקיסר תאודוסיוס השני, נאסרה תליית המן בפומבי, משום שהמאמינים הנוצרים ראו במנהג את תלייתו של ישו. למרות האיסור שרד המנהג לפחות עד המאה העשירית.
טעם המנהג

המנהג נולד מהרצון להמחיש ולחגוג את ההצלחה בניצחון המוסרי והפיזי על המן ועל תוכניותיו הרשעות להשמיד את היהודים. 
בובת המן משמשת ככלי חינוכי חשוב בהעברת המסורת וההיסטוריה היהודית לדורות הצעירים. היא מאפשרת דיאלוג ודיון בנושאים כמו אנטישמיות, התמודדות עם אויבים, וחשיבותה של אחדות בתוך הקהילה היהודית. כמו כן, היא מעודדת יצירתיות בקרב ילדים ומבוגרים כאחד, בתהליך יצירת הבובה ובחיפוש דרכים חדשניות להציגה ולחגוג איתה.
קיום המנהג

בתקופות היסטוריות שונות, המנהג התאים את עצמו לתרבות ולאזור הגאוגרפי של הקהילה היהודית המקיימת אותו. במקומות מסוימים, המנהג כלל שריפת בובת המן במרכז העיירה או הקהילה, תוך כדי שירה וריקודים מסביב לאש. במקומות אחרים, המנהג התבטא ביצירת בובות מקרטון או חומרים אחרים, והדגש הונח על האספקט החינוכי והיצירתי.
בשנים האחרונות (החל מחגיגות העדלאידע), השימוש בבובת המן כפלטפורמה לביקורת חברתית ופוליטית השתדרג והרחיב את היקפו. דוגמאות לכך כוללות שריפת בובות המייצגות את נשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין או את נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד. כמו כן, נושאים פנימיים ישראליים ומאבקים מגדריים או פוליטיים, כאשר בובות מתארות דמויות שונות מתוך החברה הישראלית והציבור החרדי. דוגמה לכך ניתן לראות בשריפת בובה בדמותו של יוסי שריד בשכונת מאה שערים.
קיום המנהג > בל"ג בעומר

המנהג של בובת המן, אשר מסמל את ניצחון היהודים על אויביהם בסיפור פורים, התפתח והתרחב לתחומים נוספים בחגיגות יהודיות, בהם גם ל"ג בעומר. במשך שנים, נהגו להבעיר במדורות ל"ג בעומר בובות המייצגות את "צוררי ישראל לדורותיהם", כאשר בובת המן נכללת כחלק מהמדורה. דרך זו של הצגה ושריפה של בובות כללה לא רק את דמויות היסטוריות או דמויות מהמקרא אלא גם דמויות עכשוויות אשר נתפסו כאויבי העם היהודי או כסמלים למאבקים פוליטיים וחברתיים.
ראו גם

מחיית זכר עמלק
שרפתו של יהודה
ליל גאי פוקס
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'מסכת סנהדרין,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'דף ס"ד, עמוד ב'
↑  ספר הערוך ערך שוור.
↑  הערך פורים, בהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
↑   יהודי ג'רבה קיימו את מנהגם לתלות בובת המן ועשרת בניו על עץ גבוה ולשרוף אותו ואותה במדורה גדולה, סרטון בערוץ "ערוץ 7", באתר יוטיוב (אורך: 00:34)
1 2  ישראל כהן, ‏הפילוג הליטאי: ילדים צהלו סביב 'בובת המן' עשויה 'הפלס', באתר כיכר השבת, 3 במאי 2018
↑  מאת אסף זוהר, ‏בובות המן הרשע בדמות שריד נתלו במאה שערים; יישרפו כמנהג פורים, באתר גלובס, 21 במרץ 2000
↑  רבי יצחק רצאבי, עשיית מדורות בל"ג בעומר, מנהג תליית ושריפת המן במדורה, והקשר שביניהם, באתר יד מהרי"ץ.
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • ממוכן • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
שינסנגומי

דגל השינסנגומי
השינסנגומי (יפנית: 新選組 או 新撰組, פירוש השם: "היחידה החדשה") היה כוח משטרה מיוחד שהוקם על ידי הבאקופו (הממשלה הצבאית) בזמן תקופת הבקומאצו (סוף תקופת טוקוגאווה) ביפן ופעל בין השנים 1864–1869. הכוח הוקם על מנת להגן על נציגי שוגונות טוקוגאווה בקיוטו בעת בה הופץ צו קיסרי שנוי במחלוקת שקרא לסילוק המסחר החיצוני מיפן ובמקביל פלג צ'ושו סולק מחצר הקיסר. חברי הכוח נאספו מבתי הספר ללחימה בחרב באדו. למרות שחברי השינסנגומי מהוללים כגיבורים אמיצים ונחושים בתרבות הפופולרית, היסטוריונים תיארו אותם כ"יחידת רציחות חסרת רחמים".
חברי הקבוצה

בשיא גודלו מנה השינסנגומי כ- 300 חברים. זו הייתה קבוצת הסמוראים הראשונה מתקופת טוקוגאווה שהתירה לאנשים שאינם ממעמד הסמוראים, כגון איכרים וסוחרים, להצטרף לשורותיה. רבים הצטרפו מתוך רצון להיהפך לסמוראים ולהיות מעורבים בהתנהלות הפוליטית במדינה. עם זאת, אין זה נכון שמרבית חברי השינסנגומי לא היו ממעמד הסמוראים. מתוך 106 חברי שינסנגומי (מתוך 302 החברים בקבוצה באותו הזמן) היו 87 סמוראים, שמונה איכרים, שלושה סוחרים, שלושה רופאים, שלושה אנשי דת ושני בעלי מלאכה. חלק מחברי הקבוצה כגון ימאנאמי, אוקיטה, האג'ימה, נגאקורה והראדה נולדו למעמד הסמוראים.
נוהלי השינסנגומי

קוד ההתנהגות של השינסנגומי כלל חמישה איסורים: אסור לסטות מקוד הסמוראי (בושידו), אסור לעזוב את השינסנגומי, אסור להרוויח כסף באופן פרטי, אסור להתערב בהליכים משפטיים של אחרים ואסור להשתתף בקרבות פרטיים. העונש בגין עבירה על כל אחד מהחוקים היה ספוקו.

בנוסף, אם מפקד היחידה נפצע אנושות בקרב, כל חברי היחידה היו צריכים להילחם ולמות עמו במקום. אפילו בקרב בו כמות האבידות בנפש הייתה גבוהה, נאסר על היחידה להחזיר את גופות ההרוגים מלבד את גופת מפקד היחידה.
מדים

חברי השינסנגומי בלטו מאוד בקרב בשל מדיהם הייחודיים. בהתאם להוראותיו של מנהיג השינסנגומי קאמו סריזאווה, המדים התקניים כללו האורי והקאמה מעל קימונו, עם חבל לבן הנקרא "טאסוקי" מוצלב על החזה וקשור מאחור. מטרת הטאסוקי הייתה למנוע משרוולי הקימונו להפריע לתנועת הזרועות. חברי השינסנגומי עטו שריון שרשראות קל מתחת לבגדיהם, חבשו קסדת ברזל קלה וענדו סרט מצח שעליו הייתה כתובה המילה "מאקוטו" שפירושה "כנות".
המאפיין הבולט ביותר של המדים היה ההאורי, שצבעו היה כחול בהיר הנקרא ביפנית "אסאגי אירו" (浅葱色) ושולי שרווליו היו מעוטרים בדוגמת "פסי הרים לבנים". מאפיינים אלו העניקו למדי השינסנגומי מראה ייחודי שהיה שונה מאוד מהצבעים החומים, השחורים והאפורים שאפיינו את בגדי הלוחמים באותה העת.
ראו גם

הסכם קנגאווה
רסטורציית מייג'י
איסאמי קונדו
טושיזו היג'יקאטה
סאיטו האג'ימה
לוח הנצחה במקום בו עמד פונדק איקדאיה
אתר ההוצאות להורג באיטבאשי
מדי השינסנגומי
השריון והקסדה של איסאמי קונדו
אליפות אירופה לאומות באתלטיקה

| --- | --- |
 ענף:  אתלטיקה
 תאריך ייסוד:  2009
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה האירופית
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  סופר ליגה: גרמניה גרמניה   ליגה ראשונה: שוודיה שוודיה   ליגה שנייה: הונגריה הונגריה   ליגה שלישית: לוקסמבורג לוקסמבורג
 הכי הרבה זכיות:  סופר ליגה: רוסיה רוסיה (4)   ליגה ראשונה: צ'כיה צ'כיה (3)   ליגה שנייה: שווייץ שווייץ (2)   ליגה שלישית: ישראל ישראל, סלובקיה סלובקיה (2)
 
אליפות אירופה לאומות באתלטיקה היא תחרות אתלטיקה בינלאומית המאורגנת על ידי התאחדות האתלטיקה האירופית, בין מדינות אירופאיות בשלושה דרגים שונים. בשונה מרוב תחרויות האתלטיקה, לא ניתנות מדליות לאתלטים יחידים על כל מקצוע, אלא לקבוצה שזוכה במספר הנקודות הגבוה ביותר בסיום התחרות. התחרות התקיימה לראשונה ב-2009, והחליפה את תחרות הגביע האירופאי, שהתקיימה במתכונות שונות מאז 1965. התחרות מתקיימת אחת לשנתיים (בשנים אי-זוגיות) במדינות שונות.
היסטוריה

מי שהגה את הקמת תחרות הגביע האירופאי היה ברונו זאולי, נשיא הוועדה האירופית באיגוד האתלטיקה העולמי. הוא רצה לקיים תחרות בה ישתתפו כל המדינות האירופאיות, בה הן יתחרו אחת נגד השנייה במקצועות מסלול ושדה.
ב-2008 הוחלט לשנות את מתכונת התחרות ואת שמה הרשמי לשם הנוכחי. במתכונת זו היו ארבעה דרגים של מדינות, בכל דרג מתחרים בעשרים מקצועות לגברים ונשים. בדרג הראשון והשני השתתפו 12 מדינות, ובדרג השלישי והרביעי 14 מדינות. בכל שנה שלוש מדינות הודחו מהדרג הראשון, ושלוש המדינות הראשונות מהדרג השני החליפו אותן. מהדרג השני, השלישי, והרביעי עלו וירדו שתי קבוצות.
ב-2018 שונתה מתכונת התחרות כך שבדרג הראשון התחרו רק 8 מדינות, בשני ובשלישי 12 מדינות. כמו כן הוחלט כי התחרות תתקיים רק אחת לשנתיים ולא באופן שנתי כמקודם.
החל מ-2023 שונתה מתכונת התחרות ל-3 דרגים בלבד, בכל אחד מהם 16 מדינות. כמו כן הוחלט לרכז את התחרויות של כל הדרגים בעיר מארחת אחת, ולא תחרויות נפרדות לכל דרג בערים שונות. ב-2023 הוחלט לכלול את הטורניר במסגרת המשחקים האירופיים (2023) בפולין. מדריד שיועדה את אליפות אירופה לאומות באתלטיקה ב-2023, תחכה לארח אותה ב-2025. בשל חוסר האטרקטיביות של האליפות ב-2023 בפולין הוחלט שוב לפצל אותה כך שהדרג הבכיר יתקיים ב-2025 כמתוכנן במדריד, אך דרג ב' ודרג ג' יתקיימו בנפרד. ירושלים הגישה הצעה לאירוח האליפות לדרגים אלו ב-2025 אך מאריבור בסלובניה נבחרה לארחם.
חישוב הנקודות מתבצע כך:
בכל מקצוע מתחרה אתלט או אתלטית מכל מדינה. הניקוד מוענק לפי מיקומם הכללי במקצוע, כך שהמקום הראשון מקבל מספר נקודות מרבי, והמקום האחרון מקבל מספר מינימלי של נקודות. לדוגמה, בדרג בו יש 16 מדינות, המקום הראשון בכל מקצוע יקבל 16 נקודות, השני 15 וכן הלאה. הנבחרת המנצחת היא זו שהשיגה את כמות הנקודות המצטברת הגבוהה ביותר.
הנבחרת הישראלית > 2009

בשנה זו, הנבחרת הישראלית התחרתה בדרג הרביעי, סיימה במקום הראשון ועלתה לדרג השלישי. המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים הם:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טל מור | ריצת 200 מטר | מקום 3 | 21.89 שניות |
| 2 | יורי שפסאי | ריצת 400 מטר | מקום 2 | 47.77 שניות |
| 3 | גזצ'או יוסף | ריצת 1500 מטר | מקום 2 | 3:48.06 דקות |
| 4 | וובה בריהון | ריצת 5000 מטר | מקום 3 | 14:41.62 דקות |
| 5 | נועם נאמן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום שני | 9:14.43 שניות |
| 6 | אסף מלכה, רם מור, טל מור, מיקי בר יהושע | ריצת 4X100 מטר | מקום 3 | 40.64 שניות |
| 7 | יורי שפסאי, גרמן פלורנץ, טרס שצרנקו גיל שלג | ריצת 4X400 | מקום 2 | 3:10.84 דקות, שיא ישראל |
| 8 | דימה קרויטר | קפיצה לגובה | מקום 1 | 2.14 מטר |
| 9 | אלכס אברבוך | קפיצה במוט | מקום 1 | 5.40 מטר |
| 10 | יוחאי הלוי | קפיצה לרוחק | מקום 2 | 7.58 מטר |
| 11 | יוחאי הלוי | קפיצה משולשת | מקום 2 | 16.34 מטר |
| 12 | פליקס גרומדסקי | זריקת דיסקוס | מקום 3 | 49.86 מטר |
| 13 | ריטה פוגורלוב | ריצת 100 מטר | מקום 1 | 12.15 שניות |
| 14 | ריטה פוגורלוב | ריצת 200 מטר | מקום 2 | 24.67 שניות |
| 15 | אירנה לנסקי | ריצת 100 מטר משוכות | מקום 1 | 13.25 שניות |
| 16 | ריטה פוגורלוב, אירנה לנסקי, רותם בטאט, אולגה לנסקי | ריצת 4X100 | מקום 1 | 46.59 שניות |
| 17 | מעיין שחף | קפיצה לגובה | מקום 1 | 1.85 מטר |
| 18 | מורן עזיזי | קפיצה במוט | מקום 2 | 3.80 מטר |
| 19 | רותם בטאט | קפיצה לרוחק | מקום 2 | 5.90 מטר |
| 20 | סיוון אבלי | הדיפת כדור ברזל | מקום 1 | 14.67 מטר |
| 21 | סיוון ג'אן | זריקת דיסקוס | מקום 3 | 44.83 מטר |
| 22 | יבגניה זבולוטני | יידוי פטיש | מקום שני | 52.57 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2010

בשנה זו ישראל סיימה במקום האחרון בדרג השלישי וירדה בחזרה לדרג הרביעי
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דימיטרי גלושצ'נקו | ריצת 100 מטר | מקום 3 | 10.57 שניות |
| 2 | דימיטרי גלושצ'נקו | ריצת 200 מטר | מקום 3 | 21.14 שניות |
| 3 | גזצ'או יוסף | ריצת 3000 מטר | מקום 1 | 8:09.06 דקות |
| 4 | נועם נאמן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 2 | 8:59.29 דקות |
| 5 | דימיטרי גלושצ'נקו, מיקי בר יהושע, אסף מלכה, רם מור |  ריצת 4X100 | מקום שני | 40.50 שניות |
| 6 | דימה קרויטר | קפיצה לגובה | מקום 2 | 2.14 מטר |
| 7 | יבגני אולחובסקי | קפיצה במוט | מקום 1 | 5.15 מטר |
| 8 | יוחאי הלוי | קפיצה לרוחק | מקום 3 | 7.61 מטר |
| 9 | יוחאי הלוי | קפיצה משולשת | מקום 3 | 16.32 מטר |
| 10 | אירנה לנסקי | ריצת 100 מטר משוכות | מקום 2 | 13.50 שניות |
| 11 | מעיין שחף | קפיצה לגובה | מקום 2 | 1.87 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2011

לאחר שירדה לדרג הרביעי, בשנה הזו ישראל סיימה במקום הראשון וחזרה לדרג השלישי
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דימיטרי גלושצ'נקו | ריצת 100 מטר | מקום 2 | 10.48 שניות |
| 2 | דימיטרי גלושצ'נקו | ריצת 200 מטר | מקום 2 | 21.17 שניות |
| 3 | דסטין אמרני | ריצת 800 מטר | מקום 1 | 1:50.84 דקות |
| 4 | ימר גטהון | ריצת 1500 מטר | מקום 3 | 3:51.18 דקות |
| 5 | טסמה מוגס | ריצת 5000 מטר | מקום 1 | 14:05.55 דקות |
| 6 | נועם נאמן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 2 | 9:09.22 דקות |
| 7 | מיקי בר יהושע, דימיטרי גלושצ'נקו, אסף מלכה, רם מור |  ריצת 4X100 מטר | מקום 2 | 40.94 שניות |
| 8 | דסטין אמרני, גרמן פלורנץ, יורי שפסאי, יורי ביכמן | ריצת 4X400 | מקום 2 | 3:16.30 דקות |
| 9 | דימה קרויטר | קפיצה לגובה | מקום 1 | 2.18 מטר |
| 10 | יבגני אולחובסקי | קפיצה במוט | מקום 1 | 5.05 מטר |
| 11 | יוחאי הלוי | קפיצה משולשת | מקום 2 | 16.05 מטר |
| 12 | אולגה לנסקי | ריצת 100 מטר | מקום 2 | 11.96 שניות |
| 13 | אולגה לנסקי | ריצת 200 מטר | מקום 1 | 24.26 שניות |
| 14 | אולגה דוגדקו ברונשטיין | ריצת 400 מטר משוכות | מקום 2 | 1:00.97 דקות |
| 15 | רותם בטאט, אולגה לנסקי, אירנה לנסקי, ריטה פוגורלוב | ריצת 4X100 | מקום 1 | 46.37 שניות |
| 16 | דניאל פרנקל | קפיצה לגובה | מקום 1 | 1.84 מטר |
| 17 | ג'יליאן שוורץ | קפיצה במוט | מקום 1 | 4.10 מטר |
| 18 | רותם בטאט | קפיצה לרוחק | מקום 1 | 6.11 מטר |
| 19 | אנסטסיה מוצ'קייב | הדיפת כדור ברזל | מקום 1 | 14.86 מטר |
| 20 | אנסטסיה מוצ'קייב | זריקת דיסקוס | מקום 3 | 47.31 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2013

בשנה זו ישראל סיימה במקום האחרון בדרג השלישי וירדה לדרג הרביעי
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | מקום 2 | 46.56 שניות |
| 2 | ימר גטהון | ריצת 1500 מטר | מקום 3 | 3:50.84 דקות |
| 3 | טסמה מוגס | ריצת 5000 מטר | מקום 2 | 14.19.39 דקות |
| 4 | עמית כהן, דונלד סנפורד, חי כהן, מאור סגד | ריצת 4X400 | מקום 2 | 3.09.93 דקות |
| 5 | דימה קרויטר | קפיצה לגובה | מקום 3 | 2.18 מטר |
| 6 | יוחאי הלוי | קפיצה משולשת | מקום 1 | 16.73 מטר |
| 7 | אולגה לנסקי | ריצת 200 מטר | מקום 3 | 23.68 שניות |
| 8 | מעיין שחף | קפיצה לגובה | מקום 3 | 1.88 מטר |
| 9 | אנסטסייה מוצ'קייב | הדיפת כדור ברזל | מקום 3 | 15.90 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2014

בשנה זו ישראל סיימה במקום השלישי בדרג הרביעי, וזו השנה הראשונה בה ישראל לא הצליחה לעלות לדרג השלישי מיד לאחר שירדה ממנו.
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אמרי פרסיאדו | ריצת 200 מטר | מקום 2 | 21.33 שניות |
| 2 | דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | מקום 1 | 46.38 שניות |
| 3 | מוקט פטנה | ריצת 800 מטר | מקום 2 | 1:50.42 דקות |
| 4 | ימר גטהון | ריצת 1500 מטר | מקום 3 | 3:49.98 דקות |
| 5 | איימרו עלמיה | ריצת 5000 מטר | מקום 2 | 14:35.04 דקות |
| 6 | נועם נאמן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 1 | 9:08.27 דקות |
| 7 | אסף מלכה, אמיר דאי, עמית כהן, אמרי פרסיאדו | ריצת 4X100 | מקום 1 | 40.50 שניות |
| 8 | איתי שמיר, דונלד סנפורד, מוקט פטנה, מאור סגד |  ריצת 4X400 מטר | מקום 2 | 3:11.76 דקות |
| 9 | ניקי פאלי | קפיצה לגובה | מקום 2 | 2.14 מטר |
| 10 | לב סקוריש | קפיצה במוט | מקום 2 | 5.05 מטר |
| 11 | מאור טיורי | ריצת 3000 מטר | מקום 3 | 10:01.80 דקות |
| 12 | אזאונט טקה | ריצת 5000 מטר | מקום 3 | 17:22.82 דקות |
| 13 | מגל אטיאס | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 2 | 11:30.13 דקות |
| 14 | מעיין שחף | קפיצה לגובה | מקום 1 | 1.85 מטר |
| 15 | חנה קנייזבה מיננקו | קפיצה משולשת | מקום 1 | 13.73 מטר |
| 16 | יבגניה זבולוטני | יידוי פטיש | מקום 2 | 52.51 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2015

בשנה זו, בשונה משנים קודמות, ארבע הנבחרות הראשונות עלו דרג. ישראל סיימה במקום השלישי, ועלתה לדרג השלישי.
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אמרי פרסיאדו | ריצת 200 מטר | מקום 3 | 21.30 שניות |
| 2 | דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | מקום 1 | 45.75 שניות |
| 3 | איימרו עלמיה | ריצת 5000 מטר | מקום 3 | 14:38.96 דקות |
| 4 | מאור סגד | ריצת 400 מטר משוכות | מקום 3 | 52.18 שניות |
| 5 | אמיר חמידולין, אביב דיין, עמית כהן, אמרי פרסיאדו | ריצת 4X100 מטר | מקום 1 | 40.25 שניות |
| 6 | דונלד סנפורד, אביב דיין, מאור סגד, חי כהן | ריצת 4X400 | מקום 3 | 3:11.09 דקות |
| 7 | דימה קרויטר | קפיצה לגובה | מקום 3 | 2.20 מטר |
| 8 | תום יעקובוב | קפיצה משולשת | מקום 3 | 15.87 מטר |
| 9 | אלן פרבר | הטלת כידון | מקום 3 | 70.18 מטר |
| 10 | אולגה לנסקי | ריצת 100 מטר | מקום 1 | 11.61 שניות |
| 11 | אולגה לנסקי | ריצת 200 מטר | מקום 1 | 23.40 שניות |
| 12 | מאור טיורי | ריצת 1500 מטר | מקום 2 | 4:26.86 דקות |
| 13 | מאור טיורי | ריצת 3000 מטר | מקום 2 | 9:32.11 דקות |
| 14 | דנה לוין | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 3 | 11:02.57 דקות |
| 15 | יפעת זליקוביץ', אולגה לנסקי, דיאנה ויסמן, דקלה גולדנטל | ריצת 4X100 | מקום 2 | 45.23 שניות |
| 16 | מעיין שחף | קפיצה לגובה | מקום 3 | 1.84 מטר |
| 17 | אולגה דוגדקו ברונשטיין | קפיצה במוט | מקום 3 | 3.70 מטר |
| 18 | חנה קנייזבה מיננקו | קפיצה משולשת | מקום 1 | 14.41 מטר |
| 19 | אנסטסיה מוצ'קייב | הדיפת כדור ברזל | מקום 3 | 14.30 מטר |
| 20 | מרגריטה דורוז'ון | הטלת כידון | מקום 1 | 58.00 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2017

בשנה זו התחרות האירופית לדרג השלישי התקיימה באצטדיון הדר יוסף בתל אביב. ישראל סיימה במקום השמיני מתוך שתים עשרה בדרג השלישי, ולא ירדה דרג. זו הפעם הראשונה בה נבחרת ישראל מצליחה לשמור על מקומה בדרג השלישי.
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אמרי פרסיאדו | ריצת 200 מטר | מקום 3 | 21.09 שניות |
| 2 | דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | מקום 3 | 45.76 שניות |
| 3 | תום יעקובוב | קפיצה משולשת | מקום 1 | 16.38 מטר |
| 4 | לונה צ'מטאי | ריצת 5000 מטר | מקום 2 | 16:19.90 דקות |
| 5 | אדווה כהן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 1 | 10:12.95 דקות, שיא ישראל |
| 6 | חנה קנייזבה מיננקו | קפיצה משולשת | מקום 1 | 14.17 מטר |
הנבחרת הישראלית > 2019

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ישראל סיימה את התחרות במקום השמיני מתוך 12 בדרג השלישי.
הנבחרת הישראלית > 2021

ב-2021 לא השתתפה ישראל בתחרות, בשל הדבקות של אתלטים במשלחת בנגיף קורונה. עקב כך, ירדה ישראל לליגה הנמוכה ביותר. אך פורמט הטורניר ב-2023 השתנה וצומצם ל-3 דרגים שכל אחד כולל 16 מדינות כך שישראל נותרה בדרג השלישי (הנחשב הנמוך ביותר בפורמט החדש מ-2023).
הנבחרת הישראלית > 2023

בתחרות בפולין השתתפו 37 אתלטים ואתלטיות ישראליים. בתום בתחרות ישראל סיימה במקום השלישי, אחרי אירלנד ואוסטריה, והעפילה לדרג השני.
המקצועות בהם ישראלים סיימו באחד משלושת המקומות הראשונים:
|  | מתחרה | מקצוע | מיקום | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אסטל ולאנו | זריקת דיסקוס | מקום 1 |  |
| 2 | אסטל ולאנו | הדיפת כדור ברזל | מקום 3 |  |
| 3 | לב סקוריש | קפיצה במוט | מקום 2 | 4.90 מטר |
| 4 | לונה צ'מטאי | ריצת 5000 מטר | מקום 2 | 15:36.07 דקות |
| 5 | יפתח איפראימוב | קפיצה לרוחק | מקום 2 | 7.70 מטר |
| 6 | ירדן מנטל | קפיצה במוט | מקום 2 | 3.60 מטר |
| 7 | לינוי לוי | ריצת 100 מטר משוכות | מקום 3 | 13.88 שניות |
| 8 | נועה לוי | ריצת 400 מטר משוכות | מקום 3 | 58.72 שניות |
| 9 | נבחרת | שליחים 4*100 מטר | מקום 2 | 39.66 שניות |
| 10 | נבחרת | שליחות 4*100 מטר | מקום 3 | 45.68 שניות |
| 11 | מרגריטה דורוז'ון | הטלת כידון | מקום 2 | 47.73 מטר |
| 12 | רומי טמיר | קפיצה לרוחק | מקום 2 | 6.07 מטר |
| 13 | אדווה כהן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מקום 2 | 9:47.52 דקות |
| 14 | סיון אוירבך | ריצת 1500 מטר | מקום 3 | 4:29.11 דקות |
| 15 | נבחרת | 4*400 מעורב | מקום 3 | 3:27.57 דקות |
הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (1965)

הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (ברוסית: Экономи́ческая рефо́рма 1965 года) הייתה רפורמה נרחבת בניהול המשק שבוצעה בשנים 1965–1970. היא ידועה גם כרפורמת קוסיגין (שהיה ראש הממשלה באותן שנים) ובמערב כרפורמת ליברמן (על שמו של יבסיי גריגורוביץ' ליברמן שפרסם לראשונה את העקרונות).
רקע

לקראת מחצית שנות ה-60 כלכלת ברית המועצות כללה כ-300 ענפי תעשייה, 47 אלף מפעלים וארגונים כלכליים וכ-12,800 חברות בנייה. ראשי המשק ניסו למצוא דרך לניצול מלא של יתרונות הכלכלה הריכוזית. לצורך כך הם חיפשו דרכים לשיפור אפקטיביות של שעות העבודה וניצול מרבי של המשאבים. היה ברור שהשיטה הקיימת אינה גורמת למנהלי המפעלים לעלות את התפוקה ולהכניס לשימוש שיטות ייצור מתקדמות. כמו כן הדעה הרווחת הייתה ששינוי שבוצע על ידי ניקיטה חרושצ'וב בסוף שנות ה-50 כאשר הוא ביטל משרדי תעשייה ענפיים כלל-ארציים ובמקומם הקים מועצות אזוריות לניהול המשק נכשל.
עקרונות הרפורמה פורסמו לראשונה על ידי פרופסור לכלכלה של אוניברסיטת חרקוב יבסיי גריגורוביץ' ליברמן במאמרו בעיתון פראבדה. מספר כלכלנים סובייטים בולטים לרבות לב לאונטייב תמכו בעקרונות שפרסם ליברמן, אחרים התנגדו. לצורך בדיקה יישומית של העקרונות, הם הופעלו במספר מפעלים כניסיון ניהולי והצלחות היו מהירות. כחלופה אחרת הוצאו רעיונות של כלכלן ויקטור גלושקוב שהציע להכניס את כול הנתונים למערכת מחשוב מתקדמת. לאור העלויות הגבוהות של יישום רעיונותיו הם לא התקבלו.
עקרונות הרפורמה

הרפורמה התבססה על 5 עקרונות:
ביטול מועצות אזוריות לניהול המשק שהוקמו בשנת 1957.
הקטנה של מדדים תכנוניים של המפעל מ-30 ל-9.
הרחבת חופש כלכלי של ארגונים כלכליים. כול מפעל היה יכול להחליט בעצמו על איזה פריטים הוא מתרכז בקו הייצור ולחתום על חוזים דו-צדדיים עם מפעלים אחרים. הפרת חוזה מסוג זה הייתה מלווה בקנס כבד.
בראש הערכת פעילות הארגון הועמדו רווח וכלכליות. על חשבון הרווחים מפעל היה יכול להפנות כספים לרווחת העובדים.
מערכת המחירים הייתה צריכה לאפשר יעילות כלכלית של הארגון.
בתחום החקלאות, מחירים שבהם הממשל קנה תוצרת חקלאית הוגדלו פי 2, היה ניתן לשלם בנפרד לסחורה שסופקה מעבר לתוכנית והוקטנו באופן ניכר עלויות חלקי חילוף למכונות חקלאיות.
תיאור השיטה החדשה נכלל בחוקה חדשה שאושרה בשנת 1977.