stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכבת לדארג'ילינג

| --- | --- |

 בימוי:  וס אנדרסון 
 הופק בידי:  וס אנדרסון, רומן קופולה, סקוט רודין, Alice Bamford 
 תסריט:  וס אנדרסון, רומן קופולה, ג'ייסון שוורצמן 
 עריכה:  אנדרו וייסבלום 
 שחקנים ראשיים:  אוון וילסון   אדריאן ברודי   ג'ייסון שוורצמן    אמארה קארן     וואלאס וולודרסקי    וריס אהלווליה   אירפאן קאן    ברבט שרדר    קמילה רתרפורד   ביל מארי   אנג'ליקה יוסטון    קומאר פאלנה   נטלי פורטמן
 מוזיקה:  Randall Poster 
 צילום:  רוברט יאומן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרצ'לייט פיקצ'רס 
 חברה מפיצה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, וודו, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 בספטמבר 2007 
 משך הקרנה:  91 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  הודו 
 הכנסות באתר מוג'ו:   darjeelinglimited
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
רכבת לדארג'ילינג (באנגלית: The Darjeeling Limited) הוא סרט דרמה-קומי אמריקאי משנת 2007 בבימויו של וס אנדרסון אותו הפיק יחד עם סקוט רודין, רומן קופולה ולידיה דין פילצ'ר ונכתב יחד עם קופולה וג'ייסון שוורצמן. בסרט מככבים שוורצמן, אוון וילסון, ואדריאן ברודי כשלושה אחים מנוכרים המסכימים להיפגש בהודו שנה לאחר הלווית אביהם ל"מסע רוחני" ברכבת. צוות השחקנים כולל גם את וריס אהלווליה, אמארה קארן, ברבט שרדר ואנג'ליקה יוסטון והופעות קמע של נטלי פורטמן, קמילה רתרפורד, אירפאן קאן וביל מארי.
הסרט יצא לאקרנים ב-26 באוקטובר 2007 על ידי Fox Searchlight Pictures. רוב הביקורות היו חיוביות והוא הרוויח 35 מיליון דולר כשהופק בתקציב של 17.5 מיליון דולר. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-64 של ונציה והתחרה בפרס אריה הזהב. ב-2007 הסרט נבחר להיכלל בין הסרטים המובילים של השנה בטקס פרסי NYFCO (אנ').
סרטו הקצר של אנדרסון, מלון שבלייה (אנ'), בכיכובם של שוורצמן ונטלי פורטמן, משמש כפרולוג לסרט.
עלילה

בפתיחה נראה איש עסקים אלמוני (ביל מארי) שלא מצליח לתפוס את הרכבת שלו, "The Darjeeling Limited", כשהיא עוזבת את הרציף, והאיש נחבט על ידי גבר צעיר יותר, פיטר ויטמן (ברודי) שמצליח לעלות לקרון ברגע האחרון. פיטר מתאחד עם שני אחיו פרנסיס וג'ק. השלושה לא התראו מאז ההלוייה של אביהם שנה קודם לכן.
פרנסיס, המבוגר ביותר, שרד לאחרונה תאונת אופנוע כמעט קטלנית (שהשאירה את פניו וראשו מכוסים בתחבושות) ומבקש להתפייס עם אחיו במסע של גילוי עצמי רוחני. הוא גם מחפש בחשאי אחר אמם, אותה לא ראו האחים שנים רבות. בעזרת עוזרו ברנדן, פרנסיס מתווה מסלול קפדני לטיול ומחרים את הדרכונים של אחיו כדי למנוע מהם לרדת מהרכבת מוקדם מדי. השלושה ממשיכים להתאבל על מות אביהם, כל אחד בדרכו. שלושתם נושאים חפצים רבים במזוודות המסומנים בראשי התיבות של אביהם, לצד חפצים אישיים נוספים שהיו שייכים לו.
הרכבת לוקחת את האחים דרך האזור הכפרי ואל מקדשים הינדים שונים. המתח גדל כאשר ג'ק, הצעיר ופיטר כועסים על התנהגותו השטלתנית של פרנסיס. פרנסיס חושף בסופו של דבר את תוכניתו להיפגש עם אמם, שהפכה לנזירה המתגוררת במנזר נוצרי בהרי ההימלאיה. פיטר וג'ק כועסים, וטוענים שלא היו מגיעים למסע אם היו יודעים זאת מראש. המתח מגיע לשיאו, ולשלושה יש מריבה פיזית ברכבת, שמטרידה את מנוחתם של הנוסעים האחרים והם מושלכים החוצה עם כל המטען שלהם. ברנדן מוסר לבנים מכתב מאמם, שתוכנו מרמז שהיא לא רוצה לראות אותם. האחים מחליטים לעזוב את הודו, ללכת כל אחד לדרכו ולא לחזור לעולם.
לאחר טיול במדבר, האחים רואים שלושה נערים צעירים נופלים לתוך נהר. ג'ק ופרנסיס מצילים שניים מהנערים, אך פיטר לא מצליח להציל את השלישי, שמת. הם נושאים את הגופה בחזרה לכפרם של הנערים, שם הם מבלים את הלילה ומקבלים יחס אדיב. הם משתתפים בהלוויה למחרת וחווים פלשבק מודחק: שלושת האחים (בליווי אליס, אשתו של פיטר) נראים בדרך להלוויה של אביהם בניו יורק, ואז עוצרים לאסוף את הפורשה שלו מהמוסך, אף על פי שהמכונית טרם תוקנה. מתברר כי מותו של אביהם נבע מדריסת מונית, וכי אמם לא השתתפה בהלוויה.
בחזרה להווה, האחים מגיעים לשדה התעופה, אך הם מחליטים לפתע לקרוע את הכרטיסי הטיסה וללכת לבקר את אמם בניגוד לרצונה. הם מגיעים למנזר, שם אמם מופתעת אך שמחה לראות אותם. פרנסיס מודה שהתאונה שלו הייתה למעשה ניסיון התאבדות. באותו לילה, לאחר שהאחים מתעמתים עם אמם על כך שנטשה אותם, המשפחה מתאספת בדממה ומתחברת מחדש באהבה. האחים מתעוררים למחרת בבוקר ומגלים שאמם נעלמה, והשאירה להם ארוחת הבוקר. הם מחליטים לא לחכות שהיא תחזור.
בתחנת הרכבת, שלושת האחים רצים לרכבת אחרת בשם "Bengal Lancer" ומשליכים בשמחה את כל המזוודות והתיקים של אביהם כדי לתפוס אותה. על הקרון, פרנסיס מציע להחזיר לפיטר וג'ק את הדרכונים שלהם, אך הם מורים לו להמשיך לשמור אותם.
צוות השחקנים

אוון וילסון – פרנסיס
אדריאן ברודי – פיטר
ג'ייסון שוורצמן – ג'ק
אמארה קארן – ריטה
וואלאס וולודרסקי – ברנדן
וריס אהלווליה – הדייל הראשי
אירפאן קאן – האב
ברבט שרדר – המכונאי
קמילה רתרפורד – אליס
ביל מארי – איש העסקים
אנג'ליקה יוסטון – פטרישיה
קומאר פאלנה – איש זקן
נטלי פורטמן – רט
לוקיישנים

חלק גדול מהסרט, כולל סצנת הפתיחה, צולם בג'ודפור, ראג'סטאן. סצנות ההימלאיה צולמו באודאיפור. שדה התעופה הבינלאומי המוצג לקראת סוף הסרט הוא בניין הטרמינל הישן של נמל התעופה אודייפור. סצנת הפילים צולמה בנרליי (אנ'). הסצנות המתרחשות בניו יורק צולמו בלונג איילנד.
פסקול

| # | שם | יוצרים | אורך | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "Where Do You Go To (My Lovely)" | Peter Sarstedt | 4:38 | מהאלבום Peter Sarstedt |
| 2 | "Title Music" | Vilayat Khan | 2:25 | מסרטו של סטיאגיט ריי Jalsaghar (אנ') |
| 3 | "This Time Tomorrow" | הקינקס | 3:25 | מהאלבום: Lola Versus Powerman and the Moneygoround, Part One |
| 4 | "Title Music" | סטיאג'יט ריי | 1:25 | מסרטו של סטיאגיט ריי Teen Kanya |
| 5 | "Title Music" | Jyotitindra Moitra & Ustad Ali Akbar Khan | 1:37 | מסרטם של מרצ'נט ואייבורי The Householder |
| 6 | "Ruku's Room" | סטיאג'יט ריי | 0:49 | מסרטו של סטיאגיט ריי Joi Baba Felunath |
| 7 | "Charu's Theme" | סטיאג'יט ריי | 1:01 | מסרטו של סטיאגיט ריי Charulata |
| 8 | "Title Music" | Shankar Jaikishan | 2:33 | מסרטם של מרצ'נט ואייבורי Bombay Talkie |
| 9 | "Montage" | סטיאג'יט ריי | 1:15 | מהסרט Baksa Badal |
| 10 | "Prayer" (traditional) | Jodhpur Sikh Temple Congregation | 1:07 |  |
| 11 | "Farewell to Earnest" | Jyotitindra Moitra | 1:59 | מסרטם של מרצ'נט ואייבורי The Householder |
| 12 | "The Deserted Ballroom" | סטיאג'יט ריי | 0:46 | fמסרטם של מרצ'נט ואייבורי Shakespeare Wallah |
| 13 | "Suite Bergamasque: 3. Clair de Lune" של קלוד דביוסי | אלכסיס וייסנברג | 4:57 | מהאלבום Weissenberg Plays Debussy |
| 14 | "Typewriter Tip, Tip, Tip" | Shankar Jaikishan | 4:37 | מסרטם של מרצ'נט ואייבורי Bombay Talkie |
| 15 | "Memorial" (traditional) | Narlai Village Troubador | 1:26 |  |
| 16 | "Strangers" | הקינקס | 3:20 | from their album Lola Versus Powerman and the Moneygoround, Part One |
| 17 | "Praise Him" (traditional) | Udaipur Convent School Nuns And Students | 0:43 |  |
| 18 | הסימפוניה השביעית של בטהובן | פריץ ריינר והתזמורת הסימפונית של שיקגו | 6:48 |  |
| 19 | "Play With Fire" | הרולינג סטונז | 2:15 | מאלבומם Out of Our Heads |
| 20 | "Arrival in Benaras" | Ustad Vilayat Khan | 1:44 | מסרטם של מרצ'נט ואייבורי The Guru |
| 21 | "Powerman" | הקינקס | 4:19 | מאלבומם Lola Versus Powerman and the Moneygoround, Part One |
| 22 | "Les Champs-Élysées" | ז'ו דסאן | 2:39 | מאלבומו Les Champs-Élysées |
ביקורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מרוב המבקרים. על פי האתר Rotten Tomatoes, 69% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורות חיוביות, על סמך 193 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.70/10. לפי הקונצנזוס באתר: "עם השילוב המתבקש של הומור, צער ווויזואליות יוצאת דופן, "רכבת לדארג'לינג" תספק את מעריצי וס אנדרסון". ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 67 מתוך 100, על סמך 35 ביקורות. לסרט יש דירוג של 7.2 מתוך 10 ב-IMDb.
רוג'ר איברט מ"שיקגו סאן-טיימס" נתן לסרט ציון של 3.5/4, וכינה את הקונטקסט ההודי של הסרט כאחת מנקודות השיא שלו. אברט התייחס בפרט לתסריט של אנדרסון, שלדבריו "משתמש בהודו לא בצורה תיירותית, אלא כרקע שמאוד מאוד נמצא שם". כריס קאבין מ-Filmcritic.com העניק לסרט 4 כוכבים מתוך 5 ותיאר את סרטו של אנדרסון כ"יצירתו הטובה ביותר של האוטר עד כה".
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרס סרטים למבוגרים | הקומדיה הטובה ביותר | רכבת לדארג'ילינג | זכייה |
| 2008 | בודיל | הסרט האמריקאי הטוב ביותר | וס אנדרסון | מועמדות |
| 2007 | גרנד פרי אסטוריאס | התכונה הטובה ביותר | וס אנדרסון | מועמדות |
| 2007 | פרס NYFCO | התסריט הטוב ביותר | וס אנדרסון ג'ייסון שוורצמן רומן קופולה | זכייה |
| 2007 | פרס NYFCO | הסרטים המובילים של השנה | רכבת לדארג'ילינג | זכייה |
| 2007 | אריה הזהב הקטן |  | וס אנדרסון | זכייה |
| 2007 | פרס אריה הזהב |  | וס אנדרסון | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "The Darjeeling Limited - Rotten Tomatoes". Rotten Tomatoes. נבדק ב-11 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Darjeeling Limited, The (2007): Reviews". Metacritic. נבדק ב-2008-11-27.
↑  Ebert, Roger (2007-10-04). "THE DARJEELING LIMITED". Chicago Sun-Times. נבדק ב-2014-10-28.
↑  Chris Cabin. "The Darjeeling Limited Movie Review, DVD Release - Filmcritic.com". Filmcritic.com. נבדק ב-2007-09-30.
↑  A.O. Scott (2007-09-28). "The Darjeeling Limited - Movie - Review - New York Times". The New York Times. נבדק ב-2007-09-30.
יפעת צחי קיראל

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בת 61 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  תיאטרון ירושלים, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, חדשות 13, התיאטרון הקאמרי 
 מספר צאצאים:  3 
 
יפעת צחי קיראל (נולדה ב-24 בספטמבר 1964) היא מנהלת בתחום התרבות והתקשורת בישראל. מאז שנת 2022 מכהנת כמנכ"לית התיאטרון הקאמרי.
ביוגרפיה

יפעת צחי קיראל נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון בכלכלה ותואר שני בכלכלה ובמנהל עסקים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה > תקשורת וטלוויזיה

ב-1989 החלה את הקריירה בעולמות התקשורת כשניהלה את תחום הכלכלה והשיווק במנהלת ההקמה של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
ב-1992 עברה לכהן כמנהלת הכספים של "נתיבי שידור" ו"קשת רול בע"מ".
ב-1993 מונתה למנהלת העסקית של חברת "רדיו ללא הפסקה", והייתה שותפה בהקמת החברה. כך גם בחברת צ'רלטון, בעלת זכויות השידור בטלוויזיה לליגות ספורט בכדורגל ובכדורסל. היא כיהנה כמנכ"לית משותפת של חברת TV3, שהתמודדה על קבלת הזיכיון לערוץ 10, אך לא זכתה במכרז של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
ב-2001 הייתה חברה בצוות ההקמה של "חדשות 24". בשנת 2005 מונתה לסמנכ"לית "חדשות 10" של ערוץ 10 בטלוויזיה, שלימים הפכה ל"חדשות 13".
קריירה > תרבות

בשנת 2006 מונתה למנכ"לית תיאטרון ירושלים. וכיהנה בתפקיד 16 שנים. משנת 2022 משמשת כמנכ"לית התיאטרון הקאמרי בתל אביב.
חיים אישיים

צחי קיראל נשואה ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  איה חיות, רן בוקר, יפעת צחי קיראל מונתה לתפקיד מנכ"לית הקאמרי, באתר ynet, 17 באוגוסט 2022
↑  עמית אטיאס, ‏מנכ"לית חדשה לתיאטרון הקאמרי: יפעת צחי-קיראל, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2022
↑  יפעת צחי-קיראל – מנכ"לית הקאמרי החדשה, באתר עיריית תל אביב-יפו, ‏21 באוגוסט 2022
↑  שני רחל פומס, מתקדמים לעבר: השיפוץ שהחזיר את תיאטרון ירושלים לשנות ה-70, באתר ynet, 30 באוגוסט 2021
בית הספר לנגדים

| --- | --- |

 פרטים
 בסיס האם:  מחנה דיין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אוקטובר 2017 – הווה (כ־7 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  המכללות הצבאיות
בית הספר לנגדים הוא בית הספר לפיקוד לנגדים הפועל תחת המכללות הצבאיות. בית הספר מהווה את מרכז ההכשרה והפיתוח למנהיגות של הנגדים בצה"ל. ייעודו של בית הספר הוא להוות מרכז להכשרה בין זרועית אחודה של הנגדים בצה"ל למקצוע הפיקוד הצבאי ולפעול לקידום מערך הנגדים כמפקדים.
בסוף שנת 2017 לאחר החלטת הרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט, הוחלט על פתיחת בית הספר לנגדים, בו יעברו נגדים לקראת קבע מובהק קורס, ונגדים בכירים קורס פו"ם.
מבנה

בבית הספר שני קורסים, פו"ם גדעון ופו"ם איתן. הקורסים הוא הזדמנות עבור הנגדים לפתח את עצמם כמנהיגים וכמפקדים ביחידות בהם הם משרתים. בקורס הם זוכים להזדמנות לאתגר את עצמם, להוביל, להנהיג וללמוד כיצד להיות נגדים מובילים, משפיעים ומודל לחיקוי לחיילים שלהם.
פו"ם איתן – קורס כניסה לקבע מובהק – מיועד לנגדים בשלב הכניסה לקבע מובהק. מטרתו היא להכשיר את הנגדים למקצוע הפיקוד הצבאי בקבע מובהק להצלחתו הארגונית והמבצעית של צה"ל בשגרה, בחירום ובמלחמה. משך הקורס הוא ארבעה שבועות.
פו"ם גדעון – קורס פו"ם נגדים – מיועד לנגדים בכניסתם למסלול בכיר ומטרתו להכשיר את הנגד כמפקד בכיר במקצוע הפיקוד הצבאי וכחלק מהקבוצה המרכזית המובילה את צה"ל. משך הקורס הוא שישה שבועות.
הערות שוליים

↑   מערכת אתר צה"ל, מכשיר את הנגדים בצה"ל למקצוע הפיקוד הצבאי, באתר צה"ל, 9 באפריל 2018
תופסות קצב

| --- | --- |

 בימוי:  אליסה דאון
 הופק בידי:  סוזאן קרצוניס
 תסריט:  Shawn Ku 
 שחקנים ראשיים:  סופיה קרסון וולפגנג נובוגרץ 
 מוזיקה:  מיכאל יזרסקי
 צילום:  אמיר מכרי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  19 ביוני 2020
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט נעורים, וידאו-דאנס, סרט לכל המשפחה, דרמה קומית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תופסות קצב (אנגלית: Feel the Beat) הוא סרט מחול קומדיה-דרמה אמריקאי משנת 2020 בבימויה של אליסה דאון, שנכתב על ידי מייקל ארמברוסטר ושון קו בכיכובם של סופיה קרסון, אנריקו קולנטוני ווולפגנג נובוגרץ.
עלילה

לאחר שנכשלה באודישן גדול לברודוויי בכך שפגעה במפיקת התוכנית, רות זימר, הרקדנית אפריל דיברינה חוזרת לעיר הולדתה בוויסקונסין. היא נתקלת בבן זוגה לשעבר ניק, שאותו עזבה כדי להתמקד בקריירה בניו יורק, ובמורת הריקוד הוותיקה שלה, בארב. בארב מציעה לה את האפשרות לאמן את קבוצת הריקוד של העיירה, ניו הופ, לתחרות, אך בגלל הניסיון שלה בניו יורק, אפריל מסרבת. כשהיא מגלה שהתחרות עשויה להציע לה הזדמנות להופיע מול מפיק ברודוויי עשיר שיכול להציל את הקריירה שלה, אפריל מקבל באי רצון את הצעתה של בארב, ומתחילה במשטר אימונים קשה שמנכר את הרקדניות הצעירות בכיתתה של בארב.
צוות הרדניות של ניו הופ עובר כמה שלבים בתחרויות, כשהריקוד שלהן משתפר ככל שאפריל מתחברת אל הבנות והופכת למורה טובה יותר, כולל לימוד שפת סימנים לתלמידה שהיא חירשת. לאחר שהתקרה של אולפן הריקודים קורסת, הקבוצה מתחילה להתאמן במגרש הכדורגל לפני שבסופו של דבר עוברת לאסם של אביה של אפריל, שניק עזר לה לתקן. אפריל וניק מתחילים לחדש את היחסים ביניהם כשצוות הריקודים מתקדם לתחרות הארצית, שם רקדניות אחרות מתגרות באפריל על כישלונה בניו יורק, ומזכירות לה שהיא בסופו של דבר משתמשת ברקדניות ניו הופ כדי להחיות את הקריירה שלה.
לאחר שעברו לשלב הבא בגמר הארצי, ניו הופ מתחילות לתרגל את הרוטינה החדשה שלהם באסם, ואפריל קוראת לחברה דקו לעזור בעיצוב התלבושות. משפחות הרקדניות מצליחות לגייס מספיק כסף כדי לשלוח את הקבוצה לאטלנטיק סיטי, שם יתקיים השלב האחרון. אפריל מצליחה סוף סוף להתחבר עם אחותו הצעירה של ניק, שרה, שחשה נטושה כשאמה נפטרה ואפריל עברה לניו יורק. באטלנטיק סיטי, הנבחרת מתכוננת להופעת הסיום שלהם. לאחר ההופעה, וולי וונג כל כך מתרשם מאפריל שהוא מציע לה תפקיד במופע החדש שלו. אפריל ווולי וונג עוזבים את התחרות מייד לחזרות בניו יורק, מה שפוגע מאוד בילדות. עם זאת, ברגע שהיא שם היא מבינה את הטעות שלה ועוזבת את החזרה כדי לעודד את הקבוצה שלה בתחרות. לאחר התפייסות עם הרקדניות, אפריל וניק מתנשקים, וולי וונג מאפשר לה לשמור על תפקידה למרות שעזבה חזרה. לאחר מכן אפריל מופיעה במופע של וולי וונג בניו יורק, וממשיכה ללמד את שיעורי הריקודים בוויסקונסין באמצעות וידאו צ'אט. הצוות מתאחד מחדש למסיבת ריקודים בניו יורק לאחר ערב הפתיחה של התוכנית.
דמויות ושחקנים

סופיה קרסון בתפקיד אפריל דיברינה
וולפגנג נובוגרץ בתפקיד ניק
דונה לין שמפלין בתפקיד ברב
אנריקו קולנטוני בתפקיד פרנק דיברינה
רקס לי בתפקיד וולינגטון 'וולי' וונג
ברנדון קייל גודמן בתפקיד דקו
מריסה ג'ארט וינוקור בתפקיד עצמה
תגובות המבקרים

אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג חיובי של 50% על סמך 8 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.33/10.
הערות שוליים

↑  "'Feel the Beat': Trailer, Cast, Release Date, and What To Know About the Know About the Netflix Film". Decider. נבדק ב-19 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Review: Feel the Beat Is A Charming Dance Movie". The Cinemaholic. נבדק ב-19 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Feel the Beat (2020)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-24 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, ג'ין סמארט
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים
 תקופת הפרס:  1954–הווה (כ־71 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  ג'וליה לואי-דרייפוס (7)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ג'וליה לואי-דרייפוס (12)
זוהי רשימת הזוכות והמועמדות בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה. החל מטקס פרסי האמי ה-18 בפריים טיים, השחקניות הראשיות בקומדיה התמודדו לבדן. עם זאת, הופעות קומיות אלו כללו שחקניות ממיני-סדרות, סרטי טלוויזיה והופעות אורח שהתחרו מול השחקניות הראשיות.
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-71 היה טקס האמי הראשון שבו אין ייצוג מאף אחת מארבע רשתות השידור הגדולות.
שיאניות זכיות ומועמדויות > זכיות

7 זכיות: ג'וליה לואי-דרייפוס
5 זכיות: קנדיס ברגן ומרי טיילר מור
4 זכיות: הלן האנט
3 זכיות: לוסיל בול, ג'ין סטייפלטון, ג'יין וויאט וג'ין סמארט
2 זכיות: בי ארתור, שירלי בות', ג'יין קרטין, פטרישיה היטון, הופ לאנג
שיאניות זכיות ומועמדויות > מועמדויות

12 מועמדויות: ג'וליה לואי-דרייפוס
10 מועמדויות: מרי טיילר מור
9 מועמדויות: בי ארתור
8 מועמדויות: לוסיל בול וג'ין סטייפלטון
7 מועמדויות: קנדיס ברגן, טינה פיי, פטרישיה היטון, הלן האנט, ג'יין קזמרק, איזבל סנפורד ובטי וייט
6 מועמדויות: קירסטי אלי, אידי פאלקו, שרה ג'סיקה פארקר ואיימי פולר
5 מועמדויות: בלייר בראון, דברה מסינג, אליזבת מונטגומרי, טרייסי אליס רוס, כריסטינה אפלגייט ורייצ'ל ברוסנהאן
4 מועמדויות: גרייסי אלן, איב ארדן, רוזאן בר, אלן דג'נרס, ואלרי הרפר, קתרין הלמונד, שלי לונג, רו מקלנהן, דונה ריד, פטרישיה ריצ'רדסון, אן סות'רן, מרלו תומאס, לילי טומלין ולורטה יאנג
3 מועמדויות: ג'ניפר אניסטון, שירלי בות', ג'יין קרטין, קתרין דיימון, לינה דנהאם, ג'נה אלפמן, קליסטה פלוקהארט, אליסון ג'ני, מליסה מקארתי, מרי-לואיז פארקר, איסה ריי, סיביל שפרד, ג'יין וויאט, ג'ין סמארט וקואינטה ברונסון
2 מועמדויות: פמלה אדלון, דלתה בורק, ספרינג ביינגטון, נל קרטר, טוני קולט, קיילי קווקו, פראן דרשר, ברברה פלדון, אמריקה פררה, פליסיטי האפמן, אלי קמפר, ליסה קודרו, סווזי קורץ, הופ לאנג, אידה לופינו, קתרין אוהרה, סוזאן פלאשט, פלישיה רשאד, מריון רוס, איירין ריאן, סוזן סנט ג'יימס, איימי שומר ונטשה ליון
ראו גם

פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת קומדיה
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית
הערות שוליים

↑  "6th Primetime Emmys Nominees and Winners – Best Female Star of Regular Series". Emmys.com. Academy of Television Arts & Sciences (ATAS). נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "7th Primetime Emmys Nominees and Winners – Best Actress Starring in a Regular Series". Emmys.com. Academy of Television Arts & Sciences (ATAS). נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "8th Primetime Emmys Nominees and Winners – Best Actress – Continuing Performance". Emmys.com. Academy of Television Arts & Sciences (ATAS). נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nominees / Winners, Television Academy (באנגלית)
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה |
| --- | --- | --- |
| 1950–1970 | גרטרוד ברג (1950) • אימוגן קוקה (1951) • לוסיל בול (1952) • איב ארדן (1953) • לוסיל בול (1955) • ננט פבריי (1956) • ג'יין ווייאט (1957) • ג'יין ווייאט (1959) • ג'יין ווייאט (1960) • ברברה סטנוויק (1961) • שירלי בות' (1962) • שירלי בות' (1963) • מרי טיילר מור (1964) • מרי טיילר מור (1966) • לוסיל בול (1967) • לוסיל בול (1968) • הופ לאנג (1969) • הופ לאנג (1970) |  |
| 1971–1990 | ג'ין סטייפלטון (1971) • ג'ין סטייפלטון (1972) • מרי טיילר מור (1973) • מרי טיילר מור (1974) • ולרי הרפר (1975) • מרי טיילר מור (1976) • בי ארתור (1977) • ג'ין סטייפלטון (1978) • רות גורדון (1979) • קתרין דמון (1980) • איזבל סנפורד (1981) • קרול קיין (1982) • שלי לונג (1983) • ג'יין קרטין (1984) • ג'יין קרטין (1985) • בטי וייט (1986) • רו מקלנהן (1987) • בי ארתור (1988) • קנדיס ברגן (1989) • קנדיס ברגן (1990) |  |
| 1991–2010 | קירסטי אלי (1991) • קנדיס ברגן (1992) • רוזאן בר (1993) • קנדיס ברגן (1994) • קנדיס ברגן (1995) • הלן האנט (1996) • הלן האנט (1997) • הלן האנט (1998) • הלן האנט (1999) • פטרישיה היטון (2000) • פטרישיה היטון (2001) • ג'ניפר אניסטון (2002) • דברה מסינג (2003) • שרה ג'סיקה פרקר (2004) • פליסיטי האפמן (2005) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2006) • אמריקה פררה (2007) • טינה פיי (2008) • טוני קולט (2009) • אידי פאלקו (2010) |  |
| 2011–היום | מליסה מקארתי (2011) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2012) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2013) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2014) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2015) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2016) • ג'וליה לואי-דרייפוס (2017) • רייצ'ל ברוסנהאן (2018) • פיבי וולר-ברידג' (2019) • קתרין אוהרה (2020) • ג'ין סמארט (2021) • ג'ין סמארט (2022) • קואינטה ברונסון (2023) ‏•‏‏ ג'ין סמארט (2024) |  |
היורשים (סרט, 2011)

ערך זה עוסק בסרט קולנוע מ-2011. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  היורשים 
 בימוי:  אלכסנדר פיין 
 הופק בידי:  אלכסנדר פיין, ג'ים טיילור 
 תסריט:  אלכסנדר פיין נאט פקסון ג'ים ראש מבוסס על ספרה של קאווי הארט המינגס
 עריכה:  קווין טנט 
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' קלוני שיילין וודלי ג'ודי גריר 
 מוזיקה:  קרייג ארמסטרונג 
 צילום:  פדון פאפאמיכאל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרצ'לייט פיקצ'רס 
 חברה מפיצה:  פוקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בספטמבר 2011 קנדה(פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו) 18 בנובמבר 2011 ארצות הברית 19 בינואר 2012 ישראל
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  הוואי 
 הכנסות:  כ-177 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   descendents
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה   פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
היורשים (באנגלית: The Descendants) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2011. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. במאי הסרט והתסריטאי הוא אלכסנדר פיין, שכתב אותו על בסיס ספרה של קאווי הארט המינגס באותו שם. בסרט מככבים ג'ורג' קלוני שזכה על תפקידו בפרס גלובוס הזהב ושיילין וודלי.
עלילת הסרט

הסרט עוקב אחר מאט קינג (ג'ורג' קלוני), עורך דין מהוואי, המשמש נאמן מטעם משפחתו המורחבת, על שטח רחב היקף באי קאואיי. את השטח ירשה המשפחה כתוצאה מנישואי נסיכה מקומית עם מיסיונר לפני מספר דורות ונותרו עוד 7 שנים לפני שהנאמנות עליו תפקע. יחד עם דודניו הרבים, מתחבט קינג בשאלה האם ולמי למכור את השטח בעסקה שעשויה להפוך את כולם לעשירים, אך פיתוח השטח יפגע בנוף הבתולי ובאורח החיים המקומי.
במקביל, אליזבת', אשתו של קינג, מאושפזת בבית חולים כשהיא בתרדמת לאחר פגיעת ראש כתוצאה מנפילה מסירת מרוץ. הרופאים מודיעים לקינג שימיה ספורים מאחר שהיא חתומה על הוראה שלא להחזיקה תלויה במכשירי החייאה. לקינג שתי בנות איתן מתקשה להסתדר: סקוטי (אמארה מילר) בת ה-10, בעלת הפרעות התנהגות ואלכס (שיילין וודלי) בת ה-17 ששוהה בפנימייה וסובלת מהתמכרות לסמים. אלכס מגלה לאביה כי אמה בגדה בו עם גבר אחר וזו הסיבה שבחרה לנתק עמה קשר. נסער, רץ מאט אל בית זוג מידידי המשפחה, שהסתירו ממנו את הרומן, הם מספרים לו כי הגבר עמו התרועעה הוא בריאן ספיר, שאליזבת׳ הייתה מאוהבת בו והתכוונה להתגרש ממאט.
מאט מכנס את ידידי המשפחה, מודיע להם על מצבה הסופני של אליזבת' ומפציר בהם לבקר אותה לפני מותה. בשיחה עם אלכס מספר לה שהחליט להודיע גם לבריאן ובעקבות כך יוצאים הוא ושתי בנותיו, יחד עם החבר של אלכס סיד, למסע במהלכו הם מבקרים בשטח העומד למכירה, ומעלים זיכרונות. בחוף הים נתקל מאט בבריאן, הוא עוקב אחריו, מגלה שהוא נשוי ואב לילדים, ומתגורר בבית השייך לקרוב משפחתו של מאט, הדודן יו. יו מספר למאט שבריאן, מתווך נדל"ן, עשוי להרוויח סכום גבוה אם עסקת מכירת השטח תצא לפועל.
מאט ואלכס מתעמתים עם בריאן ומספרים לו על התאונה, מאט מציין כי הוא רוצה לתת לבריאן הזדמנות לבקר את אליזבת' בבית החולים לפני שתמות. בשיחה ביניהם הוא מגלה שהרגשות הם חד צדדיים ושבריאן לא אהב את אליזבת' ולא התכוון להיפרד ממשפחתו עבורה.
בהצבעת המשפחה המורחבת על מכירת השטח הם מחליטים לאשר את עסקת המכירה, אך רגע לפני החתימה על המסמכים, מאט מסרב לחתום עליהם למרות איומי קרובי משפחתו. הוא מציין שהמשפחה קשורה להוואי ולאדמה ושהוא רוצה להמשיך ולשמור אותה במשפחה.
לאחר מותה של רעייתו מפזרים מאט, אלכס וסקוטי את אפרה בים ובסצנת הסיום מתיישבים יחדיו בספה מול הטלוויזיה, אוכלים במשותף גלידה, כמשפחה מאוחדת.
דמויות ושחקנים

מאט קינג - ג'ורג' קלוני - עו"ד יליד הוואי, משמש נאמן המשפחה המורחבת לשטח עצום ויקר באי
אלכס קינג- שיילין וודלי - בתו הבכורה של מאט
סקוטי קינג - אמארה מילר - בתו הצעירה של מאט
הדודן יו - בו ברידג'ס - קרוב משפחתו של מאט
בריאן ספיר - מת'יו לילארד - סוכן נדל"ן והמאהב של אשתו של מאט
ג'ולי ספיר - ג'ודי גריר - רעייתו של בריאן ספיר
סקוט תורסון - רוברט פורסטר - אביה של אליזבת קינג
סיד - ניק קראוזה - חבר של אלכס
הפקת הסרט

צילומי הסרט החלו במרץ 2010 ובוצעו ברובם בהונולולו ובמפרץ הנאליי באי קאואיי. את הסרט מלווה פסקול המורכב ברובו ממוזיקת הוואי.
הסרט הוקרן לראשונה בספטמבר 2011 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובהקרנה מסחרית בארצות הברית בנובמבר 2011.