stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נייתן צ'ן
ביוגרפיה > 2018 > אלוף עולם

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכה צ'ן במדליית ארד בתחרות הקבוצתית וסיים במקום חמישי בתחרות האישית. צ'ן דורג במקום ה-17 בלבד לאחר התוכנית הקצרה, אך בתוכנית הארוכה סיים ראשון לאחר שביצע לראשונה שש קפיצות סיבוביות מרובעות.. חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם בתוצאה של 321.40 נק', לפי שומה אונו מיפן (273.77 נק') ומיכאיל קוליאדה מרוסיה (272.32 נק').
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בסיאטמאה יפן ב-23 במרץ 2019 זכה צ'ן בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 323.42 נק', לפני יוזורו האניו מיפן (300.97 נק') ווינסנט ז'ו מארצות הברית (281.16 נק').
בתחרות הגרנד-פרי קבע שיאי עולם של 224.92 נק' בתוכנית החופשית ו-335.30 נקודות במשולב.
ביוגרפיה > 2022

באולימפיאדת בייג'ינג זכה במדליית זהב בתחרות יחידים בתוצאה של 332.60 נק', לפני יומה קג'יאמה (310.05 נק') ושומה אונו (293.00 נק'), שניהם מיפן. במהלך התחרות קבע בתוכנית הקצרה שיא עולם של 113.97 נקודות. בתחרות הקבוצתית סיים ראשון וסייע לנבחרת ארצות הברית לזכות במדליית הכסף, אחרי רוסיה ולפני יפן. בעקבות פסילתה של המחליקה הרוסיה קמילה ואליבה בשל אימרוץ, נפסלה נבחרת רוסיה ומדליית הכסף הקבוצתית של צ'ן ונבחרת ארצות הברית צפויה להשתדרג למדליית זהב.
בשנת 2022 נכלל ברשימת טיים 100.
הערות שוליים

↑  How U.S. teen Nathan Chen jumped into upper echelon of figure skating, ‏ESPN, ‏29 במרץ 2017
↑  For Nathan Chen, a 10-year-old's figure-skating dream is now an Olympic reality, ‏ABC, ‏8 בינואר 2018
↑  Nathan Chen Just Made History With 6 Quad Jumps. What's That, טיים מגזין, 17 בפברואר 2018
↑  Simu Liu: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020028624  VIAF: 4543158309902406690006   WorldCat (עם VIAF): 4543158309902406690006
נייתן פיליון

| --- | --- |

פיליון בכנס קומיק-קון 2018
 לידה:  27 במרץ 1971 (בן 53) קנדה אדמונטון, אלברטה, קנדה
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 מקום לימודים:  Concordia University of Edmonton  אוניברסיטת אלברטה  Holy Trinity Catholic High School (Edmonton) 
 פרופיל ב-IMDb
 
נייתן פיליון (באנגלית: Nathan Fillion; נולד ב-27 במרץ 1971) הוא שחקן ומדבב קנדי-אמריקאי. ידוע בעיקר בשל כיכובו בסדרה "קאסל" בתור ריצ'רד קאסל ובכיכובו בסדרה "הטירון" בתור ג'ון נולן. קולו של פיליון משמש בסרטים מצוירים ומשחקי וידאו. פיליון זכה להכרה לראשונה בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "One Life to Live" בתפקיד ג'ואי בוכנן, עליו היה מועמד לפרס אמי עבור שחקן צעיר מצטיין בסדרת דרמה. מוכר גם בזכות תפקיד המשנה שלו בתור ג'וני דונובן בסיטקום "שני גברים וחצי".
ביוגרפיה

פיליון נולד באדמונטון, אלברטה שבקנדה. שני הוריו עסקו בעברם בהוראת ספרות. יש לו אח גדול בשם ג'ף. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד פיליון באוניברסיטת אלברטה.
לדברי פיליון הוא צאצא של רב-אלוף ג'ובל ארלי מצבא הקונפדרציה.
מאז 1997 יש לו גם אזרחות אמריקאית, בנוסף לאזרחות הקנדית שלו מלידה.
קריירה

בתחילת שנות התשעים השתתף פיליון במספר הפקות בתיאטרון עד שהחליט לעבור להתגורר בניו יורק בשנת 1994. לאחר מכן החל לשחק באופרת הסבון "לחיות את החיים" ובשנת 1996 היה מועמד לפרס אמי על משחקו. ב-1997 עזב את הסדרה כדי להשיג תפקידים אחרים.
לאחר מעברו ללוס אנג'לס החל לשחק בסדרה "שניים ועוד אחת" בתפקיד ראשי לצדו של השחקן ראיין ריינולדס. ב-1998 לוהק לסרט "להציל את טוראי ריאן". ב-2001 השתתף בתוכנית "המלך היל". בשנת 2002 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "פיירפליי" למרות ביטול הסדרה לאחר עונה אחת בלבד היא עובדה לסרט קולנוע בשם "סרניטי" שיצא בשנת 2005. בשנת 2003 הופיע בתפקיד אורח בעונה האחרונה של הסדרה "באפי ציידת הערפדים".
בסוף שנת 2006 חתם פיליון על חוזה עם חברת פוקס וקיבל תפקיד בסדרה "דרייב". בשנת 2007 חזר בהופעת אורח לתפקידו באופרת הסבון "לחיות את החיים" לכבוד הפרק ה-10,000. באותה שנה החל לשחק בסדרה "עקרות בית נואשות".
ב-2008 שיחק בפרויקט אינטרנטי "בלוג השירה בציבור של ד"ר הוריבל" (מיני-סדרה קומית מוזיקלית), פיליון גילם את קפטן האמר.
במרץ 2009 החל פיליון לשחק בתור ריצ'רד קאסל בסדרה "קאסל" של רשת ABC. חודשיים לאחר מכן אושרה עונה שנייה לסדרה. פיליון היה מועמד לפרס סטלייט על משחקו בסדרה. הסדרה הסתיימה בשנת 2016.
מאז 2011, מדבב ברוב סרטי האנימציה של DC קומיקס את גרין לנטרן/האל ג'ורדן: "Green Lantern: Emerald Knights", "Justice League: Doom", "Justice League: The Flashpoint Paradox", "Justice League: Throne of Atlantis", "The Death of Superman", "Reign of the Supermen".
אתר האינטרנט BuddyTV הכתיר אותו במקום העשירי ברשימת הגברים הסקסיים ביותר בטלוויזיה לשנת 2009. בשנת 2010 הגיע למקום ה-19 שנה לאחר מכן ירד למיקום ה-20. ובשנת 2012 דורג במקום ה-39. ב-2013 נשאר במקום ה-39 ברשימה. בשנת 2014 ירד בדירוג למקום ה-74 ושנה לאחר מכן למקום ה-90.
הוא הופיע בפרק אחד של סדרת הטלוויזיה "ברוקלין תשע-תשע".
החל מ-2018, פיליון מככב בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה מבית ABC "הטירון" בתור ג'ון נולן.
פילמוגרפיה > קולנוע

להציל את טוראי ריאן (1998)
פגן מן העבר (1999)
דרקולה 2000 (2000)
סרניטי (2005)
חלקלק (2006)
מלצרית (2007)
רעש לבן 2 (2007)
טראקר (2008)
וונדר וומן (2009) - דיבוב
סופר (2010)
גרין לנטרן: אבירי הברקת (2011) - דיבוב
ליגת הצדק: אבדון (2012) - דיבוב
מהומה רבה על לא דבר (2012)
בית ספר למפלצות (2013) - דיבוב
ליגת הצדק: פרדוקס פלאשפוינט (2013) - דיבוב
פרסי ג'קסון וים המפלצות (2013)
בית ספר למפלצות: מסיבת השנה (2014) - דיבוב
שומרי הגלקסיה (2014) - דיבוב
ליגת הצדק: כס אטלנטיס (2015) - דיבוב
מכוניות 3 (2017) - דיבוב
Henchmen ‏(2018) - דיבוב
מותו של סופרמן (2018) - דיבוב
Night Hunter ‏ (2019)
שלטונם של הסופרמנים (2019) - דיבוב
יחידת המתאבדים 2 (2021)
שומרי הגלקסיה: חלק 3 (2023)
סופרמן (2025)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

לחיות את החיים (1997-1994, 2007)
ספין סיטי (1996)
מגי וינטרס (1998)
שניים ועוד אחת (2001-1998)
בגבולות המסתורין (1999)
פסדינה (2001)
המלך היל (2001) - דיבוב
פיירפליי (2003-2002)
באפי ציידת הערפדים (2003)
מיס מאץ' (2003)
ליגת הצדק ללא גבולות (2006-2005) - דיבוב
אבודים (2006)
דרייב (2007)
רובוט צ'יקן (2014-2007) - דיבוב
עקרות בית נואשות (2008-2007)
קאסל (2016-2009)
אבא אמריקאי (2012) - דיבוב
קומיוניטי (2015-2014)
גרוויטי פולס (2016-2014) - דיבוב
המפץ הגדול (2015)
קרול שואו (2015)
היסטוריה שתויה (2015)
חיפוש הרמוניה (2016)
משפחה מודרנית (2018-2016)
ברוקלין תשע-תשע (2017)
ריק ומורטי (2017) - דיבוב
דיאטת סנטה קלריטה (2018-2017)
פה גדול (2019-2017) - דיבוב
אוטובוס הקסמים נוסע שוב (2018) - דיבוב
סדרה של צרות (2018)
אמא אמריקאית (2018)
הטירון (2018-הווה)
תושב חוץ (2021)
מודוק (2021) - דיבוב
הטירון: סוכנת חדשה (2022–2023)
באפקיס (אנ') (2023)
הערות שוליים

↑  Nathan Fillion @ Ethnic Celebs
↑  "Hour long Podcast interview with Nathan Fillion June 2008 Nathan talks about Early, Firefly, Serenity, Dr. Horrible, Castle pilot filming...just about everything. Recently he announced that he is an avid reader of Popular Science and Dwell magazines". Jimmyaquino.typepad.com. 2008-06-14. נבדק ב-2010-08-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403040505171  PLWABN: 9810547144705606  BIBSYS: 9051258  BNE: XX4689038  BnF: cb15082429t (data)  GND: 1070109614  ISNI: 0000 0001 1631 9428  LCCN: no2004047876  MusicBrainz: aa6e651d-4403-4e10-ba56-202eb3b8dd8f  NKC: pna2008467264  NLK: KAC2020L7279  NTA: 292900732  RERO: 02-A027322599  SUDOC: 176434305  VIAF: 44593716   WorldCat (עם VIAF): 44593716 
פיליון ב-2012
פיליון ב-2014
ניקולא שפיריץ'

ד"ר ניקולא שפיריץ' (בסרבית: Никола Шпирић, נולד ב-4 בספטמבר 1956) הוא פוליטיקאי סרבי-בוסני ששימש כראש ממשלת בוסניה והרצגובינה בשנים 2007 עד 2012.
חייו

נולד בבוסניה והרצגובינה, אז חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. את השכלתו התיכונית והאקדמית רכש בסרייבו. בשנים 1980–1992 היה מלמד באוניברסיטה המקומית. בשנת 1992 עבר לאוניברסיטה בבאניה לוקה. סיים עבודת תואר שלישי בשנת 1999.
בשנת 1997 נבחר לפרלמנט כנציג של המפלגה הדמוקרטית הסרבית.
ב-4 בינואר 2007 נבחר לעמוד בראשות ממשלת בוסניה והרצגובינה (הושבע לתפקיד ב-11 בינואר). סיים את כהונתו ב-12 בינואר 2012 כאשר הוחלף על ידי ויאקוסלב בוואנדה.
נובו ברדו

| --- | --- |
סמל נובו ברדוסמל נובו ברדו
מראה העיירה נובו ברדו
מראה העיירה נובו ברדו
 מדינה:  קוסובו קוסובו
 מחוז:  פרישטינה
 שטח:  204.25 קמ"ר
 גובה:  1,000 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,720 (2011)
  ‑ צפיפות:  32.9 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  42°36′N 21°26′E﻿ / ﻿42.600°N 21.433°E﻿ / 42.600; 21.433
 אזור זמן:  UTC +1
 http://kk.rks-gov.net/novoberde/home.aspx
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קוסובו מוגדלת) פרישטינה פריזרן מיטרוביצה פץ' סרביה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרונובו ברדו(למפת קוסובו רגילה) פרישטינה פריזרן מיטרוביצה פץ' סרביה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרונובו ברדו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שרידי מצודת נובו ברדו
נוֹבוֹ בְּרְדוֹ (באלבנית: Novobërdë, בסרבית קירילית: Ново Брдо, בטורקית: Nobırda) היא עיר ורשות מקומית במזרח קוסובו בשטח מחוז פרישטינה, הממוקמת 20 קילומטרים דרום-מזרחית לבירת קוסובו פרישטינה. החזקה על העיר נתונה במחלוקת בין הרפובליקה של קוסובו, אשר הכריזה על עצמאותה ב-2008 וזכתה להכרה בינלאומית חלקית, לבין סרביה, שלא הכירה בעצמאות קוסובו.
היסטוריה

במהלך המאה ה-14 בנה הדספוט הסרבי לאזאר מצודה על פסגת הר נובו וסביבה התפתח יישוב. בהמשך, התפתחה העיר והפכה לאחת הערים העשירות והמפותחות בבלקנים בזכות מכרות הכסף והזהב הסמוכים אליה, ובשיאה התגוררו בה 40,000 נפשות. ב-1455 כבשו העות'מאנים את העיר והם הרחיבו את המצודה וחיזקו את ביצוריה.
ב-1689, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) חרבה העיר, רבים מתושביה נטשו אותה לבלי שוב ומעמדה הלך ופחת. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 כבשה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה ולאחר המלחמה שבה נובו ברדו לחזקת היוגוסלבים. בין 1963 ל-1991 נכללה העיר בשטח הרשות המקומות פרישטינה ולאחר התפרקותה של יוגוסלביה נכללה בשטחי סרביה וזכתה למעמד עצמאי של רשות מקומית. בפברואר 2008 הכריזה קוסובו על עצמאותה ונובו ברדו נכללה בשטחה.
הקהילה היהודית

תיעוד להתיישבות יהודים בנובו ברדו קיים סמוך לתקופה העות'מאנית. ב-1448 תועדו בנובו ברדו שש משפחות יהודיות. הקהילה היהודית הורכבה מסוחרים אשר עמדו בקשרי מסחר בכל רחבי הבלקן. במהלך המאה ה-17 תועדו בעיר התחתית 100 בתים של טורקים ויהודים. לאחר חורבן העיר במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1699-1683), נטשו היהודים את העיר, עברו למיטרוביצה ולפרישטינה וייסדו שם קהילות חדשות. בשטח הפתוח פזורות מספר מצבות מבית העלמין היהודי העתיק שהיה קיים במקום.
הערות שוליים

1 2  נובו ברדו באתר balkansgeotourism, אוחזר ב-11 ביוני 2014 (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בפרישטינה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 281 - 282.
↑  אתרי מורשת יהודית ביוגוסלביה לשעבר, באתר joz.rs (באנגלית).
↑  תמונות שרידי בית העלמין היהודי בנובו ברדו (2002), באתר המרכז לאמנות יהודית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge651244
נחום אריאלי

ערך זה עוסק בסופר וחוקר. אם התכוונתם ללוחם הפלמ"ח, ראו .
| --- | --- |

נחום אריאלי, 1980 לערך
 לידה:  21 בדצמבר 1930 א' בטבת ה'תרצ"א ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  25 ביולי 2001 (בגיל 70) ה' באב ה'תשס"א 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  חוקר מחשבת ישראל, סופר ומשורר
 מקום לימודים:  ישיבת פוניבז' ישיבת חברון מכון הרי פישל האוניברסיטה העברית
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  6 
 
נחום אריאלי (א' בטבת תרצ"א, 21 בדצמבר 1930 - ה' באב תשס"א, 25 ביולי 2001) היה פרופסור למחשבת ישראל, הוגה דעות, סופר ומשורר. בעל תואר ד"ר לפילוסופיה.
קורות חיים

נולד וגדל בירושלים לרב יצחק אריאלי. למד בישיבת פוניבז' ובישיבת חברון. נישא לרות חנה לפין, נכדתו של הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי. לאחר נישואיו למד במכון הרי פישל.
למד פילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1973 קיבל תואר שני ובשנת תשל"ו קיבל תואר ד"ר בנושא "משנתו הפילוסופית של ר' שמעון בן צמח דוראן (הרשב"ץ)". פרסם מספר ספרי הגות ומחקר, וכמו כן רומנים היסטוריים. את כתב היד של ספרו הראשון "שישה היכלות", רומן היסטורי על חיי הרמח"ל, הגיש בשנת 1960 לתחרות פרס אשר ברש, וזכה לשבחם של השופטים. מאז שנות ה-50 פרסם אריאלי שירים, סיפורים ורשימות בעיתונות הדתית בישראל. היה בקשר קרוב עם קרובת משפחה של אשתו, המשוררת זלדה.
לימד שנים רבות כפרופסור מן המנין במחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן.
נפטר בה' באב תשס"א, 25 ביולי 2001.
חיים אישיים

לאריאלי היו שישה ילדים. בתו יעל וילנר היא שופטת בית המשפט העליון, ובנו אבי (אביגדור) היה ראש המחלקה היהודית בשב"כ.
ספריו > הגות ומחשבה

אוצר הרמב"ם: דברי מחשבה ואגדה: אבות – לשון הקודש, תל אביב: דביר, 1955, תשט"ו
אוצר הרמב"ם: דברי מחשבה ואגדה: מידות – תשובה, תל אביב: דביר, 1956, תשט"ז
תורת העיקרים של הרמב"ם, ירושלים, תשל"א, 1971
משנתו הפילוסופית של ר' שמעון בן צמח דוראן, הרשב"ץ, ירושלים, תשל"ו, 1977
האדם החדש, תל אביב: עקד, תש"מ, 1980
מן הלוגוס אל המיתוס ב"מדינה" לאפלטון, תל אביב: יחדיו, תשמ"ז, 1987
המחשבה היהודית בימי הביניים: המשך או מפנה, ירושלים, תשנ"ה, 1995
ספריו > רומנים

שישה היכלות – על חיי הרמח"ל, תל אביב: מסדה, תשכ"א, 1961
המקלט – סיפור ממלחמת העצמאות, תל אביב: אותפז, תשכ"ח, 1968
אחרון הצוחקים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ד, 1973
העולם האבוד של רפאל ברגר, תל אביב: עקד, תש"מ, 1980
ילדי השתיקה, תל אביב, ספריית פועלים, תשמ"ו, 1986
חוות החוטאים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ד, 1993
הערות שוליים

↑  רשימת בוגרי האוניברסיטה העברית, דבר, 21 ביוני 1973
↑  מדברי השופטים: "ברוב בקיאות, בכשרון נרטיבי ניכר, בסיוע כנפיים מטיבות טוס של דמיון פיוטי עשיר בצבעים, מוליך אותנו המחבר בשבילים הנפתלים ונסוכי הערפל של מבוך הנסתר, עד שמביא אותנו אל מקורותיו ההיסטוריים והמסורתיים, הרגשיים והפילוסופיים. הרצאת הדברים מרוכזת וחסכנית, והלשון לשון של תלמידי חכמים, הולמת יפה את רוחם ותוכם".
↑  נחום אריאלי באתר GRAVEZ
↑  הודיה כריש חזוני, א', המחנך מהחטיבה, באתר מקור ראשון, ‏י"ב במרחשון ה'תשע"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276348905171  BnF: cb161764276 (data)  GND: 1158052766  ISNI: 0000 0000 7690 8577  LCCN: n84007124  NKC: ola20241229059  SUDOC: 070376670  VIAF: 13700949   WorldCat (עם VIAF): 13700949
ניקולא פנטו

ניקולא פנטו (בצרפתית: Nicolas Penneteau; נולד ב-20 בפברואר 1981 במרסיי), הוא כדורגלן עבר צרפתי-קורסיקאי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה

פנטו נולד במרסיי. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של בסטיה בגיל 9. בשנת 1997 חתם ל-4 שנים בקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר 9 שנים, בהן רשם 180 הופעות ליגה, חתם פנטו במועדון הצרפתי ואלנסיין, ולאחר כשנתיים קיבל השוער את חולצת ההרכב בקבוצה ורשם בה 266 הופעות ליגה. באוגוסט 2014 חתם בשרלרואה הבלגית תמורת 600 אלף אירו.
נבחרת לאומית

בשנת 2001 זומן פנטו לנבחרת צרפת עד גיל 20, בה שיחק כשחקן הרכב במשך שנה ורשם 11 הופעות רשמיות. בשנת 2002 זומן השוער לנבחרת צרפת עד גיל 21 בה שיחק כשנה ורשם 12 הופעות באליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה בשווייץ בשנת 2002. בשל שורשיו מקורסיקה, זומן פנטו ב-2009 לנבחרת הלאומית ורשם בה 5 הופעות רשמיות.
נמייה אסייתית קטנה

| נמייה אסייתית קטנה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נמייתיים
סוג:: נמייה
מין:: נמייה אסייתית קטנה
שם מדעי
 Herpestes javanicus ‏סנט-אילר, 1818
תחום תפוצה


נמייה אסייתית קטנה (שם מדעי: Herpestes javanicus) היא מין של נמייה ממשפחת הנמייתיים החיה בטבע באסיה. מין זה של נמייה קטן בהרבה מקרובי משפחתו שחיים באותו אזור.
האורך של הנמייה מגיע ל-509-671 מ"מ. הגוף שלה דק ומוארך עם חוטם מחודד, הרגליים קטנות ובעלות טפרים והזנב עבה וארוך. הזכרים גדולים ובעלי ראש גדול וחזק יותר מהנקבות.
נמיות אלה חיות ביערות פתוחים יחסית, ערבות ואזורים הרריים ברחבי אסיה מעיראק ועד לסין וכנראה גם באי ג'אווה, אך הן הופצו על ידי האדם למדינות שונות כמו הוואי, איי הודו המערביים ויערותיה של דרום אמריקה וגם לאיים באוקיינוס השקט, ההודי ואיי הים התיכון, בכל האזורים הללו הנמיות הטורפות והקולניות הן נזק אקולוגי גדול. הן מסוגלות לחיות גם באזורי הומי אנשים.
הנמייה היא ציידת הניזונה בעיקר ממכרסמים קטנים ומזוחלים, כולל נחשים. הנמייה מהפנטת נחשים כגון מיני קוברה, צפע הודי וצפע, מרקדת סביב הנחש ומקשה עליו להכות בה. אז היא תוקפת אותו ובנשיכה בראשו הורגת את הנחש. היא גם חסינה לארס של נחשי פתן. בנוסף לחיות היא תאכל גם פירות וירקות שהיא תמצא.
הנמיות חיות במבנה של קבוצות קטנות משוטטות יחדיו.
תת-מינים

תת-מיני הנמייה הם:
H. j. javanicus
H. j. exilis
H. j. orientalis
H. j. pallipes
H. j. palustris
H. j. peninsulae
H. j. perakensis
H. j. rafflesii
H. j. rubifrons
H. j. siamensis
H. j. tjerapai
המין נמייה הודית קטנה (Herpestes auropunctatus) הופרד למין עצמאי לאחר שנחשב בעבר לתת-מין שלה.
הערות שוליים

↑  נמייה אסייתית קטנה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| נמייתיים |
| --- | --- | --- |
| נמיית מרש (סוג ומין יחיד) | נמיית מרש |      |
| נמייה עבת-זנב | נמייה עבת-זנב • נמיית ג'קסון • נמייה שחורת-כפות |      |
| קוסימן | קוסימן אלכסנדר • קוסימן אנגולי • קוסימן מצוי • קוסימן שטוח-ראש |      |
| נמייה צהובה (סוג ומין יחיד) | נמייה צהובה |      |
| דולוגל הסוואנה (סוג ומין יחיד) | דולוגל הסוואנה |      |
| נמייה דקה | נמייה דקה אנגולית • נמייה דקה סומאלית • נמייה דקה אפורה • נמייה דקה שחורת-זנב |      |
| נמייה ננסית | נמייה ננסית אתיופית • נמייה ננסית מצויה |      |
| נמייה | נמייה קצרת-זנב • נמייה הודית אפורה • נמייה הודית חומה • נמייה מצויה • נמייה אסייתית קטנה • נמייה הודית קטנה • נמיית הצווארון • נמיית רודי • נמייה מפוספסת-צוואר • נמיית הסרטנים |      |
| נמייה לבנת-זנב (סוג ומין יחיד) | נמייה לבנת-זנב |      |
| נמייה ליבראית (סוג ומין יחיד) | נמייה ליבראית |      |
| נמייה ארוכת-אף (סוג ומין יחיד) | נמייה ארוכת-אף |  |
| נמייה מפוספסת | נמייה מפוספסת גמביאנית • נמייה מפוספסת מצויה |  |
| נמיית סלווס (סוג ומין יחיד) | נמיית סלווס |  |
| נמיית מלר (סוג ומין יחיד) | נמיית מלר |  |
| סוריקטה (סוג ומין יחיד) | סוריקטה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547661105171
ניקולא שובן

| --- | --- |

 לידה:  1790 Croix-Chapeau, צרפת 
 פטירה:  המאה ה־19 
 מדינה:  צרפת 
 
ניקולא שובן (בצרפתית: Nicolas Chauvin), חייל אגדתי, שקיומו מוטל בספק, שירת בצבא הראשון של הרפובליקה הצרפתית ולאחר מכן בצבא של נפוליאון בונפרטה. שמו הוא המקור למושג שוביניזם.
חייו

שובן התגייס בגיל 18 ושירת בכבוד רב את מדינתו. ידוע כי הוא נפצע 17 פעמים בשירות המדינה וכתוצאה מכך נגרמה לו נכות וכיעור רב. לאות הוקרה על נאמנותו והקרבתו נפוליאון עצמו העניק לו את "חרב הכבוד" ופנסיה של 200 פרנק.
בתקופה שלאחר נפוליאון, ההכרה והכבוד התחלפו בבוז וזלזול. הערכים המקובלים בחברה השתנו, והתשוקה הלאומנית לא הייתה אופנתית עוד. דמותו של שובן הייתה לחיקוי וללעג בכמה הצגות בידור שהועלו בצרפת במספר מקומות בשנת 1831. בהצגות הללו, שבהן הוצג שובן, נטבע המושג שוביניזם כגילוי של לאומניות יתרה.
כדמות היסטורית הוא הפך למיתוס, ויוחסו לו פעולות ומבצעי גבורה אשר לא היו מדויקים. היסטוריונים שונים חקרו חלק מהסיפורים על שובן על ידי השוואות עם מקורות אחרים, חלקם דחו על הסף את מעשיות הגבורה וחלקם הותירו רושם שהוא אכן היה פטריוט גדול.
ראו גם

שוביניזם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119189445  SUDOC: 032221568  VIAF: 37721096   WorldCat (עם VIAF): 37721096
נובהורוד-סיוורסקי

נובהורוד-סיוורסקי (אוקראינית: Новгород-Сіверський) היא עיר במחוז צ'רניהיב אוקראינה.
היסטוריה

היישוב מוזכר לראשונה בחיבוריו של ולדימיר השני, נסיך קייב לצאצאיו.
לאחר חתימת הסכם שלום לאחר מלחמת רוסיה-ליטא (1500-1503) העיר עברה לידיה של רוסיה. ב-1618 עברה לידיו של האיחוד הפולני-ליטאי וחזרה לידיה של רוסיה ב-1667 בעקבות חתימת הסכם אנדרוסובו.
ב-1808 בעיר נפתחה גימנסיה לבנים, ב-1875 גימנסיה לבנות.
נובהורוד-סיוורסקי נכבשה על ידי הגרמנים ב-25 באוגוסט 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-16 בספטמבר 1943.
דמוגרפיה

| שנה | גודל אוכלוסייה |
| --- | --- |
1892: 8,115
1897: 9,000
1913: 9,700
1959: 11,500
1964: 12,000
1974: 13,500
1991: 15,600
1996: 16,000
2007: 14,400
2009: 14,200
2014: 13,800
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי מירשם האוכלוסין של האימפריה הרוסית בשנת 1897, התגוררו בעיר 2941 יהודים (יהודים היוו כשליש מאוכלוסיית העיר).
ניטרוגליצרין

| --- | --- |
 
 שמות נוספים:  Tris-nitrooxy-propane
 כתיב כימי:  C₃H₅N₃O₉ 
 מסה מולרית:  227.0872 גרם/מול
 מראה:  צהבהב, אבל חסר צבע כאשר נמצא בצורתו הטהורה ביותר.
 מספר CAS:  55-63-0
 צפיפות:  1.6±0.01 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל שמנוני מעט
 טמפרטורת היתוך:  13.2 °C   286.35 K
 מקדם שבירה:  1,4786
 NFPA 704:       2 ‏ 2 4 
 
ניטרוגליצרין הוא תרכובת נוזלית, כבדה, שמנונית ונפיצה מאוד. ניטרוגליצרין הוא תוצר הניטרציה של גליצרין.
לניטרוגליצרין שימוש צבאי בתור מרכיב חשוב בתערובת הדינמיט ושימוש ברפואה המודרנית. התרכובת נוסתה לראשונה בשנת 1846 על ידי הכימאי האיטלקי אסקאניו סובררו.
שימוש צבאי

לניטרוגליצרין מעולם לא היה שימוש צבאי בצורתו הטהורה בשל חוסר יציבותו הרבה והסיכון שכרוך בשימוש בו. רק בשנת 1867 הצליח הממציא השוודי אלפרד נובל להוסיף לניטרוגליצרין חומרים לא פעילים כמו פחם, ניטרוצלולוזה, נסורת עצים וכך ייצב את החומר כדי שיהיה בטוח לשימוש. לתערובת שהוא יצר הוא קרא דינמיט והדינמיט לקח חלק חשוב בתחום הצבאי ל-40 השנים הבאות.
בנוסף לשימושו של הניטרוגליצרין בתערובת הדינמיט, הוא גם מרכיב חשוב באבק שרפה נטול עשן המשמש עד היום צבאות בכל העולם.
שימוש רפואי

ניטרוגליצרין משמש כתרופה שמרחיבה כלי דם ומשמשת למניעת תעוקת לב.
ההשפעות הרפואיות הן:
שיכוך כאבים בחזה
ירידה בלחץ הדם
הגברת קצב הלב
מבנה כימי

נוסחה:  \,{\mbox{CH}}_{2}({\mbox{ONO}}_{2})-{\mbox{CH}}({\mbox{ONO}}_{2})-{\mbox{CH}}_{2}({\mbox{ONO}}_{2})
שם: 1,2,3-Tris-nitrooxy-propane
צבע: צהבהב, אבל חסר צבע כאשר נמצא בצורתו הטהורה ביותר.
מראה: נוזל שמנוני מעט.
צפיפות: 1.13 ב-15 מעלות צלזיוס.
נקודת היתוך: 13.2 מעלות צלזיוס.
נקודת רתיחה: 50-60 מעלות צלזיוס.
מסה מולקולרי: 227.0872 גרם\מול.
מהירות התפוצצות: 7,700 מטר לשנייה.
בתרבות

בסרט שכר האימה – סרט מתח משנת 1953 בבימויו של אנרי ז'ורז' קלוזו, מסופר על מסע להעברת ניטרוגליצרין.
ראו גם

חומר נפץ
דינמיט
אבק שרפה
אלפרד נובל
לקריאה נוספת

חומרי נפץ, הדף ופירוטכניקה , מאת לוי שגיב, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב.
ניטרוגליצרין
נמייה דקה שחורת-זנב

| נמייה דקה שחורת-זנב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נמייתיים
סוג:: נמייה דקה
מין:: נמייה דקה שחורת-זנב
שם מדעי
 Galerella sanguinea ‏ראפל, 1836
תחום תפוצה


נמייה דקה שחורת-זנב (שם מדעי: Galerella sanguinea) הוא מין של טורף ממשפחת הנמייתיים, החי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה בעיקר בערבות עשב וסוואנות. הוא קיבל את שמו עקב הזנב הארוך בעל הקצה השחור שלו.
מאפיינים

לנמייה זו קרוב ל-50 תת-מינים הנפוצים ברחבי האזור האפרוטרופי. הנמיות חיות ברחבי מגוון בתי גידול מערבות ואזורים שחונים ועד לערבות שיחים וביצות. הם נדירים ביערות עבותים וצפופים ובמדבריות.
כמו ששמה מרמז, לנמייה הדקה גוף צר ומוארך שאורכו 27–40 ס"מ, זנבם באורך 23–33 ס"מ ומשקלו 640–715 גרם אצל זכרים ו-460–575 גרם בנקבות. הם בעלי פרווה שמשתנה לפי כל תת-מין מהנמייה הדקה השחורה (Galerella sanguinea nigrata ;לעיתים נחשבת למין עצמאי) שפרוותה שחורה ועד לחום-אדמדם ולכתום-אדום וחלק אף אפורים בהירים או "בלונדינים". הם בעלי זנב ארוך עם קצה שחור והרגליים קצרות.
התנהגות

הנמיות חיות לבד או בקבוצות קטנות והן פעילות בעיקר ביום. הן מתחבאות במאורות בין העצים, הסלעים או בתל טרמיטים. הטריטוריה של הזכרים, הגדולים מהנקבות, יכולה לכלול כמה נקבות בשטחה והם נפגשים למטרות הזדווגות. הזכרים לא עוזרים לטפל בגורים הנולדים (בדרך כלל שני גורים להמלטה) לאחר הריון של 60–70 יום.
אלו טורפים קטנים הניזונים בעיקר מחרקים או עכבישים. בנוסף לחרקים הם אוכלים גם מכרסמים קטנים, זוחלים כמו לטאות ונחשים, דו-חיים, ביצים ואף נבלות. הם אוכלים גם פירות יער. לעיתים מטפסים על עצים שם הם יכולים לצוד עופות קטנים או עטלפים.
הנמייה עלולה לפגוע גם בלולי עופות, מה שגורם לציידים שונים לרדוף אותה באזורים רבים. כמה תת-מינים נחשבים מאוימים, אך המין עצמו לא נמצא בסכנה.
תמונות

קצה זנבה של הנמיה הוא שחור, דבר הנותן לה את שמה.
נמייה ארוכת-אף

| נמייה ארוכת-אף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נמייתיים
סוג:: xenogale
מין:: נמייה ארוכת-אף
שם מדעי
 Herpestes naso ‏וינטון, 1901
תחום תפוצה


נמייה ארוכת-אף (שם מדעי: xenogale naso) היא מין של גדולה יחידה בסוגה ממשפחת הנמייתיים (בעבר השתייכה לסוג נמייה) החיה בטבע באפריקה והיא קיבלה את שמה עקב האף המוארך שלה.
מאפיינים

לנמייה זו פרווה חומה והיא מגיעה לאורך 32-42.5 ס"מ. משקלה הממוצע 1.9-4.5 ק"ג והזכרים גדולים מעט מהנקבות. כפי ששמה מעיד היא בעלת חוטם מוארך מעט העוזר לה לרחרח את הסביבה.
הנמייה חיה בטבע ביערות מניגריה עד לגבון דרך יערות קונגו. היא מצויה בעיקר באזורים עם סביבה מיימית שם היא צדה יצורים מימיים קטנים כמו דגים, צפרדעים, חרקי מים, עופות מים ועכברים.
הנמיות חיות בבדידות ולא כמו שאר הנמיות החיות בקבוצות קטנות. היא יוצאת לצוד בלילה וביום ישנה במאורה בגזע עצים או בין הסלעים.
תפוצת הנמיה במדינות: קמרון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה המשוונית, גבון, קניה, ניגריה וטנזניה.
הנמייה נפגעת על ידי ציידים ילידים הצדים אותה לבשר וכן נפגעת מכריתת היערות הגדולים. עם זאת כרגע היא אינה בסכנת הכחדה.
ראו גם

נמייה
נמייה מצויה