stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עוזיאל וכסלר
ביוגרפיה > עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים

בשנת 1996 עמד וכסלר במרכז היוזמה להקמת המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, מוסד אקדמי מוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג) ומייסדיה הם: עיריית ירושלים, הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י) ופרויקט "שותפות 2000 ירושלים-ניו יורק" של הסוכנות היהודית לארץ ישראל. המכללה הוקמה בשטח ובבניינים שבהם הייתה "מכללת בזק".
בחודש מרץ 2013 שונה שם המכללה ל"עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים" כאות הוקרה לתרומתו של היזם דוד עזריאלי. התרומה תאפשר למכללה לבנות ולהקים קמפוס חדש, במטרה להגדיל בכ-75% את מספר הסטודנטים הלומדים במכללה, בטווח של החמש שנים הקרובות. הקמפוס יתפרס על שטח של כ־30 דונם ובו בניינים בעלי כיתות לימוד חכמות, מעבדות משוכללות ומתקדמות, ספרייה ראשונה מסוגה בתחום ההנדסה, מעונות לסטודנטים, חממה טכנולוגית ומרכז חווייתי לסטודנט.
וכסלר קיבל מספר החלטות הנוגעות למכללה הן כנשיאה והן כראש הרשות לפיתוח ירושלים. כראש הרשות הוא העביר למכללה 5 מיליון שקלים כהלוואה, אולם כנשיא המכללה הוא חתם על הסכם עם הרשות הקובע שמדובר במענק. מבקר המדינה כתב על כך: "כנשיא המכללה אימץ מר וכסלר חוות דעת משפטית שגורסת כי מדובר בתמיכה ופעל על פיה, ואילו כראש הרשות לפיתוח הוא התעלם מכך ואישר בחתימתו את הדו"חות הכספיים של הרשות הקובעים שהסכום הוא הלוואה". דו"ח המבקר שעסק בענייני המכללה קבע שווכסלר היה שרוי בניגוד עניינים בין שני תפקידיו ברשויות ציבוריות – יו"ר הרשות לפיתוח ירושלים ויו"ר המכללה. נקודה נוספת הנוגעת למכללה היא התשלום על הקרקע, שם נקבעה למכללה שומה נמוכה ווכסלר לא הסב את תשומת הלב לטעות.
אולם, בדו"ח מבקר המדינה אשר עסק בשתי הפרשיות, לא יוחסה לווכסלר פגיעה בטוהר המידות. בדצמבר 2010 נחתם הסכם בין מינהל מקרקעי ישראל לבין המכללה במסגרתו שילמה המכללה למינהל מקרקעי ישראל 18.9 מיליון ₪ עבור חכירה מהוונת לתקופה של 49 שנה על הקרקע בה פועלת המכללה.
משפחתו

עוזי וכסלר היה נשוי לדניאלה, שופטת בית המשפט המחוזי ירושלים בדימוס. לזוג ארבעה ילדים, בהם יוני, ממייסדי חברת אורקם טכנולוגיות.
אחיו הם פרופסור מנחם רון וכסלר, עורכת הדין אורה זק ובנימין זאב וכסלר, סגן מנהל כללי במוסד יד בן צבי. אחייניתו היא החזאית שרון וכסלר.
בשנת 2012 נבחר לקבל את תואר יקיר ירושלים.
הערות שוליים

↑  בקרקעות חקלאיות הזכאות בעת פינוי קרקע היא רק לפיצוי בגובה 13.5% משווי הקרקע.
↑  עפרה אידלמן, פרשת הולילנד, עסקת הנדל"ן: היועמ"ש התנגד, אולמרט לחץ לאשר, באתר הארץ, 22 באפריל 2010.
שרון שפורר, כיצד הצליחה משפחת דנקנר למכור למדינה קרקעות - שמלכתחילה היו שלה?, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2010.
אלעזר לוין, חברות המלח: שערוריית העסקה מ-1996, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 באפריל 2010.
↑  שי פאוזנר, לאן נעלמו 31 מיליון שקל של המכללה להנדסה, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2009.
היאלי יעקבי, צחנת חבורת עוזי וכסלר, באתר ישראל היום, 18 בפברואר 2009.
↑  מבקר המדינה, המכללה האקדמית להנדסה ירושלים, דוח ביקורת מיוחד, 16 בפברואר 2009, עמ' 9–28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305537305171  ISNI: 0000 0004 0300 2992  VIAF: 298904067   WorldCat (עם VIAF): 298904067 
בניין עיריית ירושלים 2009
עגלה ערופה

| --- | --- |
 מקרא:  דברים, כ"א, א'–ט'
 משנה:  מסכת סוטה, פרק ט'
 תלמוד בבלי:  מסכת סוטה, דף מ"ד, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר נזקים, הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק ט'
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קפ"א, לאו ש"ט ספר החינוך, מצווה תק"ל, מצווה תקל"א
 
עֶגְלָה עֲרוּפָה היא מצווה מהתורה לערוך טקס כפרה כאשר נמצא הרוג שלא ידוע מי או מה הרג אותו. הטקס כולל עריפת עגלה בנחל איתן, במעמד זקני העיר הקרובה ביותר למקום הימצאו של ההרוג, במעמד זה סומכים הזקנים של אותה העיר את ידיהם על העגלה בפני כהנים, תוך הצהרה על חפותם.
תיאור המצוה

דיני המצווה מובאים בספר דברים כ"א, א'–ט' בסיום פרשת שופטים. אם נמצא מת המוטל על הקרקע ולא ידוע מי הרגו, יוצאים שלושה דיינים (ויש אומרים: חמישה) מבית הדין הגדול שבירושלים (הסנהדרין), ומודדים את המרחק מהמת אל הערים הסמוכות, כדי לקבוע איזו עיר היא הקרובה ביותר. לאחר מכן קוברים את המת באותו מקום:
כִּי יִמָּצֵא חָלָל בָּאֲדָמָה אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ לְרִשְׁתָּהּ נֹפֵל בַּשָּׂדֶה לֹא נוֹדַע מִי הִכָּהוּ. וְיָצְאוּ זְקֵנֶיךָ וְשֹׁפְטֶיךָ וּמָדְדוּ אֶל הֶעָרִים אֲשֶׁר סְבִיבֹת הֶחָלָל. וְהָיָה הָעִיר הַקְּרֹבָה אֶל הֶחָלָל וְלָקְחוּ זִקְנֵי הָעִיר הַהִוא עֶגְלַת בָּקָר אֲשֶׁר לֹא עֻבַּד בָּהּ אֲשֶׁר לֹא מָשְׁכָה בְּעֹל. וְהוֹרִדוּ זִקְנֵי הָעִיר הַהִוא אֶת הָעֶגְלָה אֶל נַחַל אֵיתָן אֲשֶׁר לֹא יֵעָבֵד בּוֹ וְלֹא יִזָּרֵעַ וְעָרְפוּ שָׁם אֶת הָעֶגְלָה בַּנָּחַל. וְנִגְּשׁוּ הַכֹּהֲנִים בְּנֵי לֵוִי כִּי בָם בָּחַר ה' אֱלֹהֶיךָ לְשָׁרְתוֹ וּלְבָרֵךְ בְּשֵׁם ה' וְעַל פִּיהֶם יִהְיֶה כָּל רִיב וְכָל נָגַע. וְכֹל זִקְנֵי הָעִיר הַהִוא הַקְּרֹבִים אֶל הֶחָלָל יִרְחֲצוּ אֶת יְדֵיהֶם עַל הָעֶגְלָה הָעֲרוּפָה בַנָּחַל. וְעָנוּ וְאָמְרוּ יָדֵינוּ לֹא שפכה [שָׁפְכוּ] אֶת הַדָּם הַזֶּה וְעֵינֵינוּ לֹא רָאוּ. כַּפֵּר לְעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר פָּדִיתָ ה' וְאַל תִּתֵּן דָּם נָקִי בְּקֶרֶב עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל וְנִכַּפֵּר לָהֶם הַדָּם. וְאַתָּה תְּבַעֵר הַדָּם הַנָּקִי מִקִּרְבֶּךָ כִּי תַעֲשֶׂה הַיָּשָׁר בְּעֵינֵי ה'.
מבית הדין של העיר הקרובה ביותר מביאים עֶגְלָה (פרה צעירה), שלא נעשתה בה עבודה מעולם, ומביאים אותה אל "נחל איתן". אז, עורפים את ראש העגלה בעזרת קופיץ (סכין גדולה) וקוברים אותה שם.
חכמי העיר הקרובה רוחצים את ידיהם ואומרים בפני הכהנים, בזמן שהם עומדים בנחל: ”יָדֵינוּ לֹא שפכה [שָׁפְכוּ] אֶת הַדָּם הַזֶּה וְעֵינֵינוּ לֹא רָאוּ”, והכהנים אומרים: ”כַּפֵּר לְעַמְּךָ יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר פָּדִיתָ ה' וְאַל תִּתֵּן דָּם נָקִי בְּקֶרֶב עַמְּךָ יִשְׂרָאֵל”.
הספורנו בדבריו על הפסוק: "וְנִגְּשׁוּ הַכֹּהֲנִים בְּנֵי לֵוִי כִּי בָם בָּחַר ה' אֱלֹהֶיךָ לְשָׁרְתוֹ וּלְבָרֵךְ בְּשֵׁם ה' וְעַל פִּיהֶם יִהְיֶה כָּל רִיב וְכָל נָגַע" כותב שהכהנים "בקיאים בדרכי בני אדם ומזגיהם כמו שראו הם ואבותיהם, ואולי יכירו מי נתלכלך בחטא זה בידיעת דרכיו ומעלליו, ויתגלה הדבר". דבר זה עולה בקנה אחד עם התזה במדע הקרימינולוגיה לפיה הרוצח נוטה לחזור לזירת הפשע.
חז"ל במשנה תמהים על הצהרת זקני העיר שלא שפכו את דמו של המת: ”וכי עלה על לבנו שבית דין שופכי דמים הן”, ולפיכך הם מסבירים שמשמעות הכרזה זו היא, שזקני העיר אומרים שלא נמנעו מללוותו ומלתת לו אוכל. חכמי בבל מסבירים את זה על פי הירושלמי על הנהרג שלא ליוו אותו ונתנו לו את המענה הכלכלי ולכן הלך מחוץ לעיר ונרצח ואילו חכמי ארץ ישראל מסבירים שמשמעות ההכרזה היא, שזקני העיר אומרים שלא 'עמעמו' את דינו של הרוצח.
לאחר טקס עריפת העגלה, קיים איסור לעבוד במקום עבודה חקלאית, הנעשית בגוף הקרקע, אך מותרת עבודה שאינה נעשית בגוף הקרקע, כגון סיתות אבנים.
אם לאחר עריפת העגלה נמצא הרוצח – הרי הוא נידון למוות ככל רוצח, ואין עריפת העגלה פוטרת אותו מן העונש.
הטקס בימינו

המשנה מציינת שמשרבו הרוצחים, בזמנו של אלעזר בן דינאי, הטקס בוטל, וזאת בשל ההרוגים הרבים שנעלמו הורגיהם. בתוספתא מוסבר שהמצווה בוטלה משום שהיא נעשית רק כאשר לא נודע מי הרוצח, ובתקופה זו היו רוצחים בגלוי.  לפי פרשנות המנחת חינוך,  המצווה נוהג בכל תוקפה בעת שבני ישראל יושבים על ארצם ואף כשאין בית המקדש בנוי ואין הסנהדרין יושבים בלשכת הגזית.  כל זה רק בתנאי שבני ישראל על ארצם וגם קיימת מועצת הסנהדרין של שבעים זקנים.
דיני העגלה הערופה מפורטים בפרק ט' של מסכת סוטה.
רעיון המצווה

לדעת חכמים, "עגלה ערופה" נועדה להטמיע ולהבליט את ערכם של חיי אדם ואת האחריות שמוטלת על מנהיגי הציבור. המטרה שהרושם שייווצר בעקבות הטקס בקרב הציבור ומנהיגיו יגרום להתעוררות כולם לעשות את המקסימום כדי למנוע את הרצח הבא, וייתכן שגם תגיע בעקבות המעשה עדוּת שתסייע לתפוס את הרוצח או תתברר סיבת המוות של ההרוג הנוכחי.
כיום, מאחר שאין יכולת לקיים את המצווה בשלמותה, לומדים חכמים שראוי לציבור ולמנהיגיו לקבל השראה מהמצווה ולקבוע שלאחר מקרי רצח מזעזעים, יתאספו ראשי הציבור, האחראים על המשטרה ונציגים ממערכות החינוך לחשבון נפש כדי לבחון אם עשו את כל מה שביכולתם כדי למנוע את הרצח. ויחשבו על הדרכים למנוע תופעות חמורות שמובילות לרצח דומה בעתיד.
הערות שוליים

↑  על פי תורה, נחל איתן הוא נחל שהמים זורמים בו תמיד ואינו יבש לעולם (לפחות לא פעם אחת ב-7 שנים).
↑  כלומר: שלא התעלמו מחובתם לדון את הרוצח; ע"פ תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה,  פרק ט', הלכה ו'
↑  משנה, מסכת סוטה, פרק ט', משנה ט'.
↑  יוסף קלוזנר, היסטוריה של הבית השני, כרך ה, עמ' 16.
↑  תוספתא, סוטה, פרק יד, הלכה א.
↑  מנחת חינוך לחינוך מצווה תק"ל, סעיפי קטן ב, יג, כה
↑  דיני עגלה ערופה והאחריות על מנהיגי הציבור בספר המסורת היהודית מאת הרב אליעזר מלמד
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563901805171
עור (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  רם לוי
 הופק בידי:  שוקי פרידמן
 תסריט:  שהם סמיט רונית ידעיה
 שחקנים ראשיים:  אסי לוי אלון אבוטבול יורם חטב מור פולנוהר רפי תבור אלון לשם
 צילום:  דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  קשת
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  25 בספטמבר 2005
 משך הקרנה:  68 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 
עור הוא סרט טלוויזיה ישראלי, בבימויו של רם לוי, ששודר במרץ 2005 בשידורי קשת, המבוסס על הספר "עור".
עלילה

ענת (אסי לוי) היא אם חד הורית, אמה של נטלי (מור פולנוהר), שעובדת במועדון לילה בתור חשפנית כדי להתפרנס. בשנה אחת רבת תהפוכות היא מעורבת בפרשת רצח בלתי מפוענח שהסעירה את בורסת היהלומים. סוחר היהלומים, יעקב (יורם חטב), עורך מסיבת רווקות, ומציע לענת לעבוד בתור פקידה אצלו במשרד.
לאחר זמן מה יעקב מכניס למשרדו שותף ושמו מוטי (אלון אבוטבול). ענת נופלת בקסמיו ומתאהבת בו. לאחר מכן היא מוצאת את עצמה בשלל אירועים קשים עד למעורבותה במקרה רצח.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
אסי לוי: ענת
אלון אבוטבול: מוטי
יורם חטב: יעקב
מור פולנוהר: נטלי
רפי תבור:
הערות שוליים

↑  שירות גלובס, ‏הערב בטלוויזיה / יום שלישי 1.3.05, באתר גלובס, 1 במרץ 2005
סל-סור-שר (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה צרפתייה, גבינה תעשייתית, גבינת חווה, גבינה מחלב נא, גבינת עיזים, גבינה רכה עם קליפה טבעית, גבינה חלבית 
 על שם:  Selles-sur-Cher 
 אזור מוצא:  לואר ושר 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  חלב עיזים 
 גבינות
 צורה:  גליל 
 ייצור כולל:  1,033 טונה (נכון ל־2017) 
 תו תקן:  כינוי מקור מבוקר, כינוי מקור מוגן 
 
גבינת סל-סור-שר (בצרפתית: Selles-sur-Cher; מאוית גם selles-sur-cher באותיות קטנות בצרפתית) היא גבינה צרפתית מחלב עיזים המיוצרת בסאנטר-עמק הלואר, צרפת. שמה נגזר מהקומונה סל-סור-שר, לואר-אט-שר, שם היא נוצרה לראשונה במאה ה-19.
מאפיינים

הגבינה נמכרת ביחידות גליליות קטנות, בסביבות 8 ס"מ קוטר והבסיס (מופחת לסביבות 7 ס"מ בחלק העליון) ו-2–3 ס"מ גובה, ומשקל סביב 150 גרם. הפטה המרכזי (תוך הגבינה) אופייני לגבינת עיזים, נוקשה וכבד בהתחלה, אך לח ומתרכך כשהוא נמס בפה. טעם הגבינה מלוח קלות עם טעם לוואי מתמשך. החלק החיצוני, הקליפה, יבשה עם תבנית אפורה-כחולה המכסה את כל פני הגבינה ויש לה ריח מעופש. התבנית הזו נאכלת לעיתים קרובות ויש לה טעם חזק בהרבה.
ייצור

בסביבות ה-1.3 ליטר של חלב לא מפוסטר משמשים להכנת 150 גרם גבינה. לאחר החמצת החלב באמצעות התסיסה, הוא מחומם לסביבות 20 מעלות צלזיוס. מוסיפים כמות קטנה של אנזים הגבנה ומשאירים אותו למשך 24 שעות. שלא כמו רוב סוגי הגבינה האחרים, הגבן נמזג ישירות לתוך התבנית שלו, המכילה חורים זעירים כדי שמי הגבינה יזלגו החוצה באופן טבעי. לאחר מכן משאירים את הגבינה בחדר מאוורר קריר, ב-80% לחות (יבש בהשוואה למרתף טיפוסי של 100-90% לחות) למשך בין 10 לבין 30 ימים, שבמהלכם היא מתייבשת עם היווצרות העובש בחלקו החיצוני. ציפוי ראשוני של פחם עץ מעודד את היווצרות העובש האופייני לה.
סל-סור-שר מיוצרת בייצור פרמייר (על ידי החקלאי בחווה) (36%), בייצור קואופרטיבי וגם בתעשייתי, עם 747 טון שיוצרו בשנת 2005. על אף שהייצור התעשייתי הוא כיום במהלך כל השנה, הגבינה במיטבה בין האביב לבין הסתיו. הגבינה זכתה למעמד AOC (כינוי מקור מבוקר) בשנת 1975. על פי תקנות ה-AOC שלה, הגבינה חייבת להיעשות באזורים מסוימים במחוזות או נפות שר, אנדר ולואר-אט-שר.
הגבינה משתלבת היטב עם יינות לבנים, כמו רוב גבינות העיזים בדרך כלל, והיא מושלמת לסוף ארוחה, מוגשת בסלטים או עם פירות פרוסים כמו תפוחים או אגסים.
הערות שוליים

↑  Masui, Kazuko; Tomoko Yamada (1996). French Cheeses. Dorling Kindersley. p. 83. ISBN 0-7513-0896-X.
↑  "Selles-sur-Cher". Maison du Lait. אורכב מ-המקור ב-2007-07-05.
↑  "AOC Selles-sur-Cher". INAO. אורכב מ-המקור ב-4 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
סמל טונגה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  טונגה 
 תאריך אימוץ:  1875 
 
סמל טונגה עוצב בשנת 1875 עם חקיקת חוקת המדינה.
לפי ההיסטוריון איאן קמפבל(אנ') הסמל עוצב בידי המיסיונר שירלי וולדמר בייקר(אנ') ששהה בממלכה במשך שלושים שנה ואף היה ראש ממשלתה. לפי מקורות אחרים הסמל עוצב בידי נסיך מקומי.
סמל טונגה הוא שלט אצולה המחולק לארבעה חלקים. במרכז השלט מגן דוד וצלב.
שלוש החרבות המצויות ברביע הימני התחתון של הסמל מסמלות את שלושת בתי המלוכה ששלטו בטונגה - השושלות: טואי טונגה, טואי האטאקאראלאואה והשושלת הנוכחית טורי קאנוקופולו.
היונה עם ענף עץ הזית המופיעה ברביע השמאלי התחתון מסמלת את השאיפה לשלום בטונגה (סמל המתבסס על סיפור נח והמבול).
שלושת הכוכבים המופיעים ברביע השמאלי העליון מסמלים את שלוש קבוצות האיים העיקריות של טונגה: טונגטאפו, ואואו והאאפאי.
הכתר המופיע ברביע הימני העליון מסמל את העובדה שטונגה היא מונרכיה.
סביב הכתר שני דגלי המדינה, בתחתיתו, על קלף רשום מוטו המדינה ובראש הדגל עלי זית וכתר המסמלים את בית המלוכה של טונגה.
ראו גם

דגל טונגה
המנון טונגה
| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
הערות שוליים

↑  עמית נאור, איך הגיע מגן דוד לכתר של המלכה הענקית של טונגה?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 12.04.2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סכרין

| --- | --- |

מולקולת סכרין (במצב חומצי - בלתי מסיסה)
 
 מבנה מולקולת נתרן-סכרין
 כתיב כימי:  C₇H₅NO₃S 
 מסה מולרית:  183.18 גרם/מול
 מספר CAS:  81-07-2
 צפיפות:  0.828 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  3.4 גרם לליטר (במצב חומצי)
 טמפרטורת היתוך:  228.8 °C   501.95 K
 חומציות:  1.6±0.1
 
מדבקת אזהרה על פחית משקה דיאטטי
סכרין (Saccharin) הוא הממתיק המלאכותי הראשון. הוא התגלה בשנת 1879 על ידי קונסנטין פאלברג, כימאי שעבד במעבדה של אירה רמסן באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא חש טעם מתוק על ידיו בערב, וקישר זאת לחומר עליו עבד במעבדה במשך היום.
הסכרין מתוק פי 300 מסוכרוז, אבל משאיר אחריו טעם לוואי מתכתי מר, במיוחד בריכוזים גבוהים. טעם לוואי זה מוזכר לשמצה בספרו של ג'ורג' אורוול 1984. טעם הלוואי שימש זרז לפיתוח הציקלמאט שאמנם מתיקותו נמוכה יותר (רק פי 200 מסוכרוז) אבל הוא נטול טעם לוואי.
בניגוד לממתיק החדש יחסית אספרטם, הסכרין נשאר יציב גם כשמחממים אותו או בנוכחות חומצות. כמו כן, הוא אינו מגיב כימית יחד עם חומרי מזון אחרים ונשמר היטב לאורך זמן. ערבוב של ממתיקים שונים עוזר להתגבר על החסרונות של כל אחד מהם בנפרד. לדוגמה, במשקאות דיאטטיים רבים נעשה שימוש בסכרין מעורבב עם אספרטם; האספרטם מבטל את טעם הלוואי המר של הסכרין, והסכרין שומר על מתיקות גם אחרי שחיי המדף הקצרים של האספרטם פגים.
במצבו החומצי, לסכרין מסיסות נמוכה במים, לכן השימוש העיקרי כממתיק הוא בסכרין כמלח - נתרן. מלח-סידן נמצא בשימוש, בעיקר על ידי אנשים המעוניינים להגביל את צריכת הנתרן בדיאטה שלהם. שני סוגי המלחים מסיסים ביותר: 0.67 גרם לכל מ"ל מים בטמפרטורת החדר.
השפעה על חילוף החומרים

מחקר על אנשים בריאים שהתפרסם באוגוסט 2022 טוען שסכרין גרם לשינוי משמעותי ביכולת הגוף להתמודד עם סוכר. הוא שינה את הרכב חיידקי המעי ופעילותם וכתוצאה מכך נפגע חילוף החומרים. החוקר מציין, כי שינויים אלה משתנים מאוד מאדם לאדם, שכן לכל אדם יש הרכב חיידקי מעי שונה וייחודי. לצד זאת החוקר ציין כי "יש להדגיש שאין להסיק מהממצאים שצריכת סוכר עדיפה על צריכה של תחליפי סוכר, וכי הנזקים לבריאות האדם מצריכת סוכר מגובים בעדויות ממחקרים רבים”.
סכרין וסרטן

מאז שהתגלה עורר הסכרין דאגות לגבי נזקיו לבריאות. כבר בתקופת כהונתו של נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, נשאלו שאלות רבות בנוגע להשפעות הממתיק על מערכת העיכול. רוזוולט, שבאותו זמן היה בדיאטה עקב סיכון לסוכרת, אמר לשואלים: "כל מי שחושב שסכרין מסוכן, הוא אידיוט!".
במשך שנות ה־60 של המאה ה־20 נעשו מספר מחקרים כדי לברר האם סכרין מעודד סרטן. הדאגה הציבורית הגיעה לשיא כאשר בשנת 1977 פורסם מחקר כי חולדות שהואכלו בכמויות גדולות של סכרין הראו עלייה בסרטן שלפוחית השתן. באותה שנה ממשלת קנדה הורתה על איסור שימוש בסכרין. גם ה-FDA האמריקני הציע לאסור את הסכרין אך מכיוון שזה היה הממתיק המלאכותי היחיד באותה תקופה, ההצעה עוררה התנגדות ציבורית נרחבת, בעיקר אצל חולי סוכרת. בסופו של דבר הקונגרס האמריקני החליט כי יותר השימוש בסכרין אך הוא יחויב במדבקת אזהרה המבהירה שהחומר חשוד כמסרטן.
מאז ועד היום, עשרות מחקרים נעשו לגבי אופי הקשר בין סכרין לסרטן (בעיקר שלפוחית השתן). חלקם טענו לקורלציה מסוימת וחלקם לחוסר קשר מוחלט. הניסויים שנערכו בשנות ה-70 זכו לביקורת רבה מפי הממסד המדעי בעיקר בגלל הכמות העצומה של סכרין שהוזרקה לחולדות, הרבה מעבר לכמות הנצרכת באופן טבעי. ניסויים אחרים הוכיחו כי החולדות מפתחות סרטן באופן ספונטני גם כאשר הוזרקו לגופן מים. היו אף שטענו שהסרטן נגרם בגלל התפוררות של חלקי גומי מהמזרקים בתוך גופן של החולדות.
ב-1991, לאחר 14 שנה, הסיר ה-FDA את המלצתו מ-1977 לאסור את השימוש בסכרין.
הערות שוליים

↑  מכון ויצמן, ‏בלי קלוריות אבל לא בלי מחיר: איך משפיעים תחליפי הסוכר על גוף האדם, באתר "הידען", 20 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551184505171  GND: 4178810-2  LCCN: sh85116223  NARA: 10642805
סל אבקה

דבורת דבש אירופאית עם סל אבקה מלא.
סל האבקה, טנא או הקורביקולה הוא חלק מהשוק ברגליים האחוריות של מינים מסוימים של דבורים. הדבורים משתמשות בסל לאיסוף אבקה ונשיאתה לקן או לכוורת.
מבנה ותפקוד

לדבורים בארבעה סוגים בתת-המשפחה Apinae ממשפחת הדבוריים, יש סלי אבקה: דבורי הדבש, דבורי הבומבוס, דבורים חסרי עוקץ ודבורי סחלב. סל האבקה הוא חלל בשולי שערות הרגליים האחוריות, שאליו אוספת הדבורה את האבקה. דבורת דבש מלחלחת את הרגליים הקדמיות בלשונה ואוספת את האבקה שנאספה על גופה, רגליה הקדמיות וראשה, אל הרגליים האחוריות. האבקה מועברת למסרק האבקה על הרגליים האחוריות ולאחר מכן מועברת לסל האבקה על פני השטח החיצוני של השוקה ברגליים האחוריות.
דבורת הדבש, משתמשת בצוף כדי להרטיב את האבקה היבשה, ליצירת אבקת דבורים או לחם דבורים. ערבוב האבקה עם צוף מייצב את האבקה ומאפשר להדביקה לסל האבקה, בנוסף הוא גורם לשינוי צבע האבקה. צבע האבקה יכול לעזור לזהות את מקור האבקה.
אטימולוגיה

קארולוס ליניאוס הסביר את התפקוד הביולוגי של סל האבקה באמצע המאה ה-18. באנגלית המהדורה הראשונה של אנציקלופדיה בריטניקה תיארה את המבנה ב-1771 מבלי לתת לו שם מיוחד. המהדורה השנייה, 1777, מתייחסת לסל האבקה בפשטות כ"סל". עד 1802 הציג ויליאם קירבי את המונח הלטיני החדש corbicula לתוך אנגלית. הוא שאל אותו, בהכרה, מראומור. כמו מונחים אנטומיים לטיניים אחרים, היו לזה היתרונות של ספציפיות, קבילות בינלאומית ונייטרליות תרבותית. עד 1820 נראה שהמונח "סל אבקה" זכה להכרה בגידול דבורים.
הערות שוליים

↑  George Gordh, Gordon Gordh, David Headrick, A Dictionary of Entomology, Science, 2003; 1040 pages; p.713
↑  Bees (Hymenoptera: Apoidea: Apiformes) Encyclopedia of Entomology 2008. Vol. 2, pp. 419–434
↑  Cedric Gillott, Entomology, Springer, 1995; 798 pages; p. 79
↑  Dorothy Hodges, The Pollen Loads of the Honeybee, published by Bee Research Association, 1952
↑  Society of Gentlemen in Scotland (1771). Encyclopædia Britannica: Or, A Dictionary of Arts and Sciences, Compiled Upon a New Plan in which the Different Sciences and Arts are Digested Into Distinct Treatises Or Systems; and the Various Technical Terms, Etc., are Explained as They Occur in the Order of the Alphabet. Encyclopædia Britannica. p. 89.
↑  Bees. J. Balfour and Company W. Gordon. 1778. p. 440.
↑  William Kirby (1802). Monographia Apum Angliae; Or, An Attempt to Divide Into Their Natural Genera and Families, Such Species of the Linnean Genus Apis as Have Been Discovered in England: with Descriptions and Observations. To which are Prefixed Some Introductory Remarks Upon the Class Hymenoptera, and a Synoptical Table of the Nomenclature of the External Parts of These Insects. With Plates. Vol. 1. [-2.]. By William Kirby . p. 200.
↑  "The Honeybee". Murray's Magazine. II: 258. 1887. extracted in Bees: Extracts II.
סל אבקה על השוק של הרגל האחורית של דבורה.
עגלה (דמות מקראית)

עֶגְלָה אֵשֶׁת דָּוִד היא דמות מקראית, מנשות דוד המלך ואמו של יִתְרְעָם, בנו השישי של דוד והאחרון מבניו שנולדו בחברון. עגלה מופיעה פעמיים במקרא, ברשימת בני דוד שנולדו בעת מלכותו בחברון.
עגלה היא היחידה מנשות דוד המנויות ברשימה זו המכונה "אֵשֶׁת דָּוִד", או "אִשְׁתּוֹ". ניתן לשער שזו הייתה אחת מנשות דוד העיקריות וזאת לפי סדר הכתיבה המופיע במקרא לדוגמה: בראשית, מ"ו, י"ט: בְּנֵי רָחֵל, אֵשֶׁת יַעֲקֹב, יוֹסֵף וּבִנְיָמִן, גם שם הכינוי "אֵשֶׁת יַעֲקֹב" מציין את חשיבותה של רחל בעיני יעקב[דרוש מקור].
כדמויות רבות במקרא שנקראו על שם חיות, גם עגלה נקראה כנראה על שם עגל[דרוש מקור].
זיהויה > הזיהוי עם מיכל

לדעת חז"ל עגלה היא מיכל בת שאול. ייתכן שדרשה זו נסמכת על הכינוי "אשת דוד" הרומז שהיא אשתו הראשונה והחשובה. "אמר רב: עגלה זו מיכל. ולמה נקרא שמה עגלה? שחביבה עליו כעגלה. וכן הוא אומר (שופטים, י"ד, י"ח) לוּלֵא חֲרַשְׁתֶּם בְּעֶגְלָתִי". יהודה קיל בפירוש דעת מקרא מתבסס על חז"ל בזיהוי עגלה כמיכל: "ולפי שהייתה ראשונה יעודה לו, ועוד הייתה בת מלך". חז"ל אף פירשו את שמה של מיכל במדרש הבא: "כי הייתה ממלטת את דוד מן הבית, לכן קורא את מיכל עגלה, שלא הייתה עליה עול אביה אלא קינטרה אותו". במדרש שמואל ניתן הסבר אחר מדוע נקראה מיכל, עגלה : "למה נקראה מיכל, עגלה? על שפעתה (געתה) לפני אביה ואמר לו 'אבא, לא היה לך להשיאני לאדם בעולם, אלא לליסטים שלך השיאתני? שלף חרבו עלי ואמר לי: אם אין את מבריחה אותי, הריני ממיתך".
זיהוי זה מוקשה, מכיוון שבמקרא מובא לאחר שמסופר שמיכל בזה לדוד בעת שרקד לפני ארון הקודש, שלמיכל לא היו ילדים "עד יום מותה". האמורא רב חסדא פירש שאין "עד" בכלל, ויתרעם נולד ביום מותה; התלמוד דוחה בסתם פירוש זה, מכיוון שיתרעם נולד כשדוד עדיין היה בחברון, ומתרץ שלמיכל לא נולדו ילדים רק החל מהעלאת הארון לירושלים עליה מדובר שם.
רבי יעקב ריישר פירש שיתרעם נולד למיכל לאחר ששבה אל דוד מפלטי בן ליש ונחשדה כסוטה, ובהתאם להבטחת התורה כי אשה הנחשדת כסוטה ונמצאת טהורה תזכה לולד.
זיהויה > זיהויים נוספים

רד"ק בפרשנות לשמואל ב', י"ב מפרש שלושה פירושים שונים אחד מהם הוא שעגלה הייתה מקודם אשתו של שאול, ונישואיה לדוד הם הרמוזים בנבואה "ואתנה לך את נשי אדוניך": ”את נשי אדוניך - עגלה אשת שאול כמו שפירשנו ומיכל בת שאול ושתי הנשים של שאול היו האחת היא אשתו והאחת בתו או נאמר כי גם רצפה פלגש שאול לקח דוד לאשה כדברי הדרש שכתבנו” כך מפרש גם הרלב"ג שם.
לפרשנות נוספת, עגלה לא באה ממעמד בכיר, ומסיבה זו לא מצינו שיתרעם נאבק לרשת את מלכות דוד.
במחקר

מספר חוקרים טוענים כי היה בתחילה היה כתוב בפסוק שמו של בעלה הראשון, כשם שכתוב באותה רשימה "אביגיל אשת נבל הכרמלי", ולאחר מכן שמו הוחלף בדוד. חוקר המקרא שמואל אברמסקי סובר כי כינוי זה בא רק לסיים את רשימת הנשים בהדגשה.
צאצאים

כאמו, גם יתרעם מוזכר רק ברשימת בני דוד שנולדו בחברון. שמו מורכב מהמילים "יתר" (מלשון יתרון) ו"עם", ומשמעו כנראה 'העם הוא נעלה (על אחרים)'. שם זה הוא שם תיאופורי[דרושה הבהרה]. יש הסוברים שייתכן והשם יתרו הוא קיצור של השם יתרעם. יסוד השם - יתר, ידוע משמות שמים-מערביים[דרוש מקור].