stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיריוס בלק

| --- | --- |
גארי אולדמן המגלם את דמותו של סיריוס בלק בסרטי הקולנוע
גארי אולדמן המגלם את דמותו של סיריוס בלק בסרטי הקולנוע
 שם ספר:  הארי פוטר
 שם סרט:  הארי פוטר
 הופעה ראשונה:  הארי פוטר והאסיר מאזקבאן
 הופעה אחרונה:  הארי פוטר ואוצרות המוות
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג
 גילום הדמות:  גארי אולדמן
 דיבוב בשפה העברית:  דרור קרן
 מידע
 תאריך לידה:  3 בנובמבר 1959
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  לוחם צדק
 כוחות:  קסמים
 צורה:  כלב 
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך פטירה:  18 ביוני 1996
 מקום פטירה:  Death Chamber 
 סיבת המוות:  נהרג על ידי בלטריקס לסטריינג'.
 דמויות קשורות
 משפחה:  אוריון בלק (אב) וולבורגה בלק (אם) רגולוס בלק (אח) אלפארד, סיגנוס ואיגנטיוס. (דודים) לוקרציה ודרואלה. (דודות) בלטריקס לסטריינג' (בת דודה) אנדרומדה טונקס (בת דודה) נרקיסה מאלפוי (בת דודה) נימפדורה טונקס (בת דודה שנייה) דראקו מאלפוי (בן דוד שני) דלפי רידל (בת דודה שנייה) טד לופין (בן דוד שלישי) סקורפיוס מאלפוי (בן דוד שלישי) ארקטורוס בלק (סבא) מלאניה בלק (סבתא) פולוקס בלק (סבא) אירמה בלק (סבתא) סיריוס בלק (סבא רבא) הספר בלק (סבתא רבתא) סיגנוס בלק (סבא רבא) ויולטה בלק (סבתא רבתא) פיניאס ניגלוס בלק (אב קדמון) אורסולה בלק (אם קדמונית)
 חברים:  ג'יימס פוטר רמוס לופין פיטר פטיגרו (לשעבר)
 אויבים:  סוורוס סנייפ פיטר פטיגרו בלטריקס לסטריינג' לורד וולדמורט אוכלי המוות
 
סיריוס בְּלֶק (באנגלית: Sirius Black; 3 בנובמבר 1959 - 18 ביוני 1996) הוא דמות בדיונית בספרי הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג. בלק מוזכר בקצרה כבר בספר הראשון בסדרה כקוסם שהשאיל לרובאוס האגריד את האופנוע המעופף לאחר שלורד וולדמורט רצח את ג'יימס ולילי פוטר. דמותו הופכת לדומיננטית בספר השלישי, שבו בלק הוא האסיר המוזכר בשם הספר, ומתברר כי הוא סנדקו של הארי פוטר.
סיריוס בלק הוא אחת הדמויות האהובות ביותר בספרים, למרות מגרעותיו. מעריצים רבים מכריזים עליו כעל הדמות האהובה עליהם, והוא מופיע פעמים רבות בפאנפיקשן.
כשאר בני משפחת בלק, שקרויים בשמות של גרמי שמיים, סיריוס נקרא על שם הכוכב "סיריוס" (α בכלב גדול) הידוע בכינויו "כוכב הכלב", דבר המרמז על צורת האנימאגוס אותה הוא עתיד ללבוש.
רקע

סיריוס הוא היורש האחרון של משפחת בלק, שבעבר הייתה משפחה טהורת דם ידועה. הוריו, וולבורגה ואוריון בלק, השתייכו למשפחה והיו דודנים מדרגה שנייה. לסיריוס היה אח צעיר בשם רגולוס, ושלוש בנות דודות: בלטריקס לסטריינג', אנדרומדה טונקס שהייתה אמה של נימפדורה טונקס ובת הדודה החביבה עליו, ונרקיסה מאלפוי (אמו של דראקו מאלפוי). "סיריוס" הוא שם מסורתי במשפחת בלק, שחזר על עצמו בשלושת הדורות שתוארו על ידי רולינג, ונבע בעיקר מהמסורת של קריאת הצאצאים במשפחה בשמות מעולם האסטרונומיה: כוכבים, קבוצות כוכבים וגלקסיות. סיריוס היה מסוכסך עם משפחתו בשנים הראשונות לחייו; הוא שנא את רוב קרובי משפחתו, ובמיוחד את אמו. הוא התנגד לאליטיזם ולנטייה לעבר אומנויות האופל של משפחתו. כל בני משפחת בלק התמיינו לבית סלית'רין בהוגוורטס, אך סיריוס שובץ בגריפינדור.
סיריוס הסתדר היטב בזמן שלמד בהוגוורטס, שם הוא היה תמיד ביחד עם חברו הטוב ג'יימס פוטר. סיריוס וג'יימס היו תלמידים פופולריים מאוד בזכות כישרונם ויופים הרב. יריבם הגדול של סיריוס וג'יימס בזמן הלימודים היה סוורוס סנייפ. סיריוס תמך בג'יימס באופן פעיל, ובכך גרם לסנייפ לשנוא אותו באופן אישי. השניים הטרידו את סנייפ פעמים רבות מכיוון ששנאו את חיבתו לאומנויות האופל. חבריהם הטובים היו רמוס לופין (שמאוחר יותר התברר כי הוא אדם זאב) ופיטר פטיגרו (שמאוחר יותר הסגיר את ג'יימס ולילי לוולדמורט). לאחר שהצליח ללמוד כיצד להיות אנימאגוס (על מנת לעזור ללופין) הוא היה יכול ללבוש בכל עת את צורתו של כלב שחור וגדול, ובשל כך זכה לכינוי "רך כף".
סיריוס עזב את ביתו בגיל 16, ועבר להתגורר בבית הוריו של ג'יימס. אמו הזועמת שרפה את תמונתו שהייתה באילן היוחסין המשפחתי. אלפרד, דודו של סיריוס, הוריש לו סכום כסף גדול ו"זכה" לגורל דומה. סיריוס הפך לעצמאי מבחינה כלכלית כתוצאה מהירושה שקיבל. לאחר שעזב את הוגוורטס הוא הצטרף למאבק נגד וולדמורט, ולבסוף הצטרף למסדר עוף החול. הוא היה חברו הטוב של ג'יימס גם בתקופה זו, ואף היה השושבין בחתונתם של ג'יימס ולילי. כאשר נולד הארי מונה סיריוס לתפקיד הסנדק.
דמותו בספרים > הארי פוטר ואבן החכמים

בלק מוזכר בקצרה כבר בספר הראשון ובפרק הראשון כקוסם שהשאיל לרובאוס האגריד את האופנוע המעופף לאחר שלורד וולדמורט רצח את ג'יימס ולילי פוטר, כדי שיוכל להביא את בנם התינוק הארי לבית דודיו.
דמותו בספרים > הארי פוטר והאסיר מאזקבאן

בחלק הראשון של הארי פוטר והאסיר מאזקבאן מתואר סיריוס כרוצח מסוכן וכתומך נלהב של וולדמורט, שהצליח לברוח מכלא הקוסמים אזקבאן על מנת לרצוח את הארי, המאמין כי סיריוס בגד בהוריו ולפיכך מפתח כלפיו שנאה תהומית. אולם, לקראת סוף הספר מתברר כי סיריוס היה חף מפשע, והבוגד והרוצח האמיתי הוא למעשה פיטר פטיגרו.
האמת נחשפת באמצעות דיאלוגים בין הדמויות. כאשר הפוטרים התוודעו לכך שוולדמורט רוצה לרצוח את בנם, הם קיבלו את עצתו של אלבוס דמבלדור וירדו למחתרת באמצעות שימוש בלחש פידליוס, שהוא קסם מורכב המאפשר להצפין סוד בתוך אדם אחד (המכונה "שומר הסוד"). לילי וג'יימס בטחו בסיריוס יותר מבכל אדם אחר, ומינו אותו לתפקיד. אולם, סיריוס חשד שוולדמורט ירדוף אחריו קודם כל, ולפיכך שכנע את הפוטרים למנות לתפקיד את פיטר פטיגרו כיוון שלא היה סביר כי וולדמורט ירדוף אחריו.
סיריוס איתר את פטיגרו, ב-2 בנובמבר 1981, והיה נחוש להורגו כנקמה. אולם, פטיגרו הצליח להערים עליו ובדרך גרם להפללתו של סיריוס, ביים את מותו (והותיר מאחוריו אצבע קטועה כעדות לכך ש"נרצח") והרג 12 מוגלגים בפיצוץ. סיריוס נעצר והואשם (בלא משפט) במעשיו של פטיגרו ובתמיכה בוולדמורט. הוא נידון למאסר עולם באזקבאן, ובמשך 12 שנים עד להתרחשות המתוארת בספר התאבל על מות חבריו והיה אובססיבי לגבי נקמה בפטיגרו. הוא הצהיר כי בניגוד לאסירים אחרים (המאבדים את שפיותם בזמן המאסר), הוא היה יכול לשמור על שפיותו כיוון שידע כי הוא חף מפשע.
12 שנים לאחר שנכנס לכלא הוא ראה תמונה של משפחת ויזלי בעיתון, שבה הופיע עכברוש על כתפו של רון ויזלי. הייתה זו נקודת מפנה בעלילה שהניעה את כל אירועי הספר השלישי, כיוון שסיריוס זיהה את פטיגרו בצורת האנימאגוס שלו- אצבע חסרה ברגלו הימנית הקדמית. הוא הבין כי לפטיגרו יש הזדמנות נוחה לרצוח את הארי במקרה שוולדמורט יצבור כוח מחדש. ידע זה סייע לו לגבור על התנאים באזקבאן ולברוח משם כשהוא מוסווה גם כן כאנימאגוס בצורת כלב, ובכך היה לאסיר הראשון שמצליח להימלט. לאחר בריחתו הוא התחבא באזור הוגוורטס והעיירה הסמוכה הוגסמיד, ותכנן את נקמתו. כיוון שהסוהרסנים כמעט ולא חשים בחיות הוא היה יכול לחדור להוגוורטס בצורת האנימאגוס שלו. הארי מבחין בו ככלב פעמים אחדות, ובטעות מאמין כי הוא שד בשם "גרים". סיריוס מתיידד עם החתול קרוקשנקס השייך להרמיוני גריינג'ר, ומכיר בטבעם האמיתי של סיריוס ושל פטיגרו.
לקראת סוף הספר מתעמת סיריוס עם הארי, רון, והרמיוני, וכמעט נהרג על ידי הארי; אולם, רמוס לופין עוצר את הארי בזמן. לופין, שגילה כי סיריוס חף מפשע, מתאחד מחדש עם חברו הטוב. פטיגרו נחשף, וניצל ממוות מידיהם של סיריוס ולופין בזכות הארי שטען כי אביו ג'יימס לא היה רוצה שיעשו זאת. הארי מתחיל לראות בסיריוס תחליף לאביו, אך כאשר פטיגרו מצליח להימלט אין אפשרות להוכיח את חפותו של סיריוס והוא נאלץ להימלט מהוגוורטס.
דמותו בספרים > הארי פוטר וגביע האש

סיריוס ככל הנראה נמלט מאירופה (לדעתו של הארי) ומחוץ לתחום השיפוט של משרד הקסמים. הוא מתאושש מההשפעה של 12 שנים באזקבאן. הוא יוצר קשר עם הארי רק לעיתים רחוקות כיוון שאין ביכולתו להשיג ינשוף מספיק אמין לצורך העברת המכתבים. מערכת היחסים ביניהם ממשיכה להתפתח, והארי מתחיל לסמוך עליו יותר. סיריוס מחליט לחזור לאנגליה לאחר שהארי סיפר לו על כאבים בצלקת שלו, ולאחר פעילותם של אוכלי המוות באליפות העולם בקווידיץ'. הוא מתחבא במערה סמוכה להוגסמיד, ומתקיים על עכברושים ועל מנות מזון שנשלחות אליו מדי פעם על ידי הארי, רון והרמיוני. בספר זה אין לו השפעה רבה על העלילה, והוא לא מצליח למנוע את האסון המתרחש בסופו של טורניר הקוסמים המשולש. תפקידו העיקרי הוא מתן עצות להארי כיצד להצליח במשימות הטורניר. לאחר חזרתו של וולדמורט לגופו הישן מטיל עליו דמבלדור לגייס מחדש חברים אחדים במסדר עוף החול, וסיריוס נפרד מהארי פעם נוספת.
דמותו בספרים > הארי פוטר ומסדר עוף החול

במהלך הספר החמישי מתחבא סיריוס בבית משפחתו בכיכר גרימולד מספר 12 שבלונדון. למרות מצבו המוזנח של הבית מחליט סיריוס, שהוא היורש של כל רכוש משפחת בלק מתוקף היותו הזכר האחרון שנותר, להשאיל אותו על מנת שישמש כמפקדה עבור מסדר עוף החול. הוא לא יכול לצאת מהבית כיוון שהמרדף אחריו נמשך, וכתוצאה מכך סובל מתנודות אחדות במצב הרוח שלו. הוא מזוהה על ידי לוציוס ודראקו מאלפוי בזמן שהוא מלווה את הארי להוגוורטס אקספרס, וכתוצאה מכך המרדף אחריו מתמקד בלונדון. הוא שומר על קשר עם הארי באמצעות ינשופים ורשת הפלו. לקראת אמצע הספר נמלטים מאזקבאן עשרה אוכלי מוות, כולל בת-דודתו בלטריקס לסטריינג' שאותה הוא שונא. משרד הקסמים ממשיך להכחיש את חזרתו של וולדמורט, ומטיל את האשמה בבריחה על סיריוס.
סיריוס מתפקד כתחליף אב עבור הארי לאורך הספר. הוא מעודד אותו להתנגד לדולורס אמברידג' ולחוקים המעוותים שהיא קובעת, ותומך באופן נלהב בהקמת קבוצת התלמידים הסודית הידועה בשם "צבא דמבלדור". הוא מפגין את אמונו הרב בהארי בכך שהוא מספק לו מידע רגיש הנוגע למסדר עוף החול ולוודמורט. לופין ומולי ויזלי מודאגים מהתנהגותו כשהוא נמצא ליד הארי, וטוענים כי הוא מתקשה להבדיל בינו לבין אביו ג'יימס וכי הדבר אינו רצוי.
וולדמורט שותל במוחו של הארי חזיון שווא ובו סיריוס מוחזק ומעונה במחלקת המסתורין של משרד הקסמים. הארי מנסה ליצור קשר עם סיריוס, אך מוטעה על ידי גמדון הבית קריצ'ר לחשוב שסיריוס אכן שבוי. הארי וחבריו מגיעים אל מחלקת המסתורין, שם הם נתקלים במארב של אוכלי המוות. סוורוס סנייפ היה זה שהציל אותם למעשה; לאחר שווידא כי סיריוס בריא ושלם, הוא התריע בפני המסדר על התלמידים הנעדרים ועל חשדו שהם הגיעו אל משרד הקסמים. סיריוס מצטרף אל חברי מסדר אחדים, והם נלחמים באוכלי המוות בחדר הידוע בכינוי "היכל המוות". במהלך הקרב עם בת-דודתו בלטריקס הוא מקניט אותה כיוון שלא הצליחה לפגוע בו. בלטריקס מנצלת זאת ופוגעת בו בקללה הגורמת לו למעוד אחורה וליפול דרך פרגוד מסתורי אל מותו. הארי מנסה לנקום בבלטריקס ולהטיל עליה את קללת הכאב "קרושיאטוס", אך לא מצליח בעקבות הופעתו של וולדמורט.
עד לתחילת הספר השישי מטוהר שמו של סיריוס. הארי יורש את כל רכושו, כולל הבית בלונדון, גמדון הבית קריצ'ר ובקביק ההיפוגריף.
דמותו בספרים > הארי פוטר ואוצרות המוות

למרות התיאור הברור של מות סיריוס נפוצו שמועות רבות על כך שהוא לא מת. רולינג הכחישה זאת באופן נחרץ בראיון שהעניקה ל-BBC בשנת 2003‏. אולם, היא רמזה לכך שיש חשיבות מסוימת למראת קסמים שסיריוס העניק להארי זמן קצר לפני מותו: "ייתכן והמראה לא עזרה כמו שחשבת, אך מצד שני, תעזור יותר ממה שאתה חושב. אתה תצטרך לקרוא את הספר האחרון על מנת להבין זאת!". בספר השביעי משתמש במראה הדו-כיוונית הזאת אברפורת' דמבלדור (אחיו של אלבוס), לאחר שרכש אותה ממנדנגוס פלצ'ר שנה אחת קודם לכן, על מנת לראות את הארי במרתף של אחוזת מאלפוי ולשלוח אליו את גמדון הבית דובי על מנת שיחלץ אותו ואת חבריו הכלואים עמו.
הופעתו האחרונה של סיריוס בספר השביעי היא כאשר הארי מגלה את אבן האוב בתוך הסניץ' המוזהב שדמבלדור הוריש לו. הוא מופיע בצורה דמוית רוח רפאים ביחד עם לילי, ג'יימס ולופין, וארבעתם מלווים אותו דרך היער האסור אל המקום שבו וולדמורט נמצא. סיריוס מבטיח להארי שארבעתם יהיו חלק ממנו לתמיד.
בעץ המשפחה שרולינג חשפה בתוכנית טלוויזיה ניתן לראות את כל הנכדים של משפחת ויזלי, ובין השאר רואים כי הארי וג'יני קראו לבנם הבכור ג'יימס סיריוס על שם אביו של הארי ועל שם הסנדק שלו.
דמותו בסרטים

גארי אולדמן הופיע בתפקיד סיריוס החל מהסרט השלישי. הוא היה זה שהציע את סגנון העיצוב של שערו של סיריוס, ואילו הבמאי אלפונסו קוארון עיצב את הקעקועים שלו. אולדמן אמר כי הוא שמח על כך שיש ביכולתו להציג את עבודתו לילדים, וזאת בניגוד לסרטים קודמים שהצפייה בהם הייתה מוגבלת. נאמר על אולדמן כי הוא משקיע מאמץ רב בהחייאת דמותו של סיריוס, והוא עצמו הצהיר כי המאמץ הוא בזכות קוארון שאותו תיאר כאדם נלהב ביותר לתפקיד.
דמותו של סיריוס מופיעה פעם אחת בלבד בסרט הרביעי (בניגוד לספר עצמו), בסצנה במגדל גריפינדור שבה מתרחשת שיחה בינו לבין הארי באמצעות האח. הוא השתתף גם בסרט החמישי. בסרט הזה יש גם סצנה קצרה שבה מתואר זיכרון של סנייפ שבו סיריוס הוא נער צעיר, והשחקן שגילם אותו היה ג'יימס וולטרס.
תכונות > מראה חיצוני

סיריוס מתואר כאדם גבוה עם שיער שחור ארוך ועיניים אפורות. מספר פעמים לאורך הסדרה מוזכר כי הוא נחשב לגבר נאה לפני שנכלא באזקבאן. בגלל השנים הארוכות שבהן שהה באזקבאן פניו נהפכו ל"שעווניות", ובספר השלישי סופר כיצד הביעו פניו תחושה של רדיפה. ההזנחה שממנה סבל גרמה לכך ששיערו ייהפך לארוך ומלוכלך, ושיניו הפכו לצהובות. בסצנה הראשונה שבה הוא והארי נפגשים מסופר כיצד הארי חושב שלפניו נמצאת גופת מת.
תכונות > אישיות

בזמן שלמד בהוגוורטס הוא היה ידוע כעושה צרות ביחד עם חבריו, והוא אף אמר להארי בספר החמישי כי הוא, ג'יימס, לופין ופטיגרו היו פוצים. סיריוס אף אמר כי הוא לא מונה למדריך בהוגוורטס כיוון שהוא וג'יימס בילו יותר מדי זמן בעונשים. סיריוס מגונן מאוד על הארי, אך גם מעודד אותו לקחת סיכונים. רולינג אמרה על כך כי "מה שהארי משתוקק לו הוא אב". רולינג אמרה כי אף על פי שהיא אוהבת את סיריוס "אני לא חושבת שהוא כל כך מושלם". לפי דבריה של רולינג סיריוס אמנם היה אמיץ ונאמן, אך מנגד היה גם פזיז, ממורמר ו"מעט לא מאוזן עקב שהותו הארוכה באזקבאן". רולינג נשאלה בעבר האם להארי יש סנדקית, ותשובתה הייתה "סיריוס תמיד היה יותר מדי עסוק בלהיות מורד מכדי להתחתן".
סיריוס תיעב את אמנויות האופל ולא האמין בטוהר הדם, בניגוד להוריו ואחיו רגולוס. רולינג אמרה כי סיריוס היה אדם מוסרי, אך לא תמיד הקפיד על כך. דבר זה מתבטא בין השאר ביחסו הרע לגמדון הבית קריצ'ר, המזכיר לו את משפחתו שאותה הוא שונא. יחס זה גורם בסופו של דבר לכך שקריצ'ר יבגוד בסיריוס, דבר המוביל למותו. רולינג אף אמרה כי סיריוס מעולם לא התבגר מבחינה מנטלית כיוון שנכלא באזקבאן בערך בגיל 22.
משפחה

רוב בני משפחת בלק תמכו בטוהר הדם, וחלקם עסקו בקסמים אפלים. בית משפחת בלק שוכן בכיכר גרימולד מספר 12 שבלונדון, ותכולתו כוללת חפצים רבים ממקור מפוקפק או בעלי יכולות מסוכנות. המוטו המשפחתי הוא "Toujours Pur", ומשמעותו בלטינית היא "טהורים תמיד", כיוון שהמשפחה היא אחת מהיחידות שבהן קיים רצף של בעלי דם טהור. לרוב בני משפחת בלק, ולמשפחות שקשורות אליה בקשר דם, יש שמות המבוססים על גרמי שמים (כוכבים או קבוצות כוכבים), לדוגמה: סיריוס, אוריון, בלטריקס, אנדרומדה, סיגנוס, דראקו ועוד.
משפחת בלק קשרה את עצמה למשפחות טהורות דם אחרות באמצעות נישואין, כולל משפחות בעלות עבר ידוע בתחום הקסמים האפלים כגון באלסטרוד, מאלפוי, רוזייר, יאקסלי ולסטריינג', אך גם למשפחות שאינן קשורות לאומנויות האופל כגון פוטר, קראוץ', לונגבוטום, פרואיט וויזלי. הסיבה לכך הייתה על מנת לשמור על טוהר הדם במשפחה לאורך הדורות. כל הדורות האחרונים של משפחת בלק היו קשורים לפינאס ניגלוס בלק ואורסולה פלינט. הם האמינו במטרותיו של וולדמורט הנוגעות ל"טיהור" גזע הקוסמים, אך חלק מהם (כגון הוריו של סיריוס) נמנעו מלהביע תמיכה מפורשת כשראו את מלוא קיצוניותו. רגולוס, אחיו של סיריוס, הצטרף לאוכלי המוות עם תום לימודיו בהוגוורטס, אך כשגילה את אחד ההורקרוקסים של וולדמורט הוא התחרט והחליט לנטוש, אך לא לפני שינסה להשמיד את ההורקרוקס שגילה. בזמן הניסיון הזה הוא נהרג ומותיר את המשימה לגמדון הבית קריצ'ר, אך זה נכשל בה. הוא מותיר אחריו קמע מזויף, וחותם עליו בראשי התיבות רא"ב, המתבררים רק בתחילת הספר השביעי. אף על פי שקרובים של המשפחה מופיעים באופן קבוע לאורך הספרים, כולם נשים, צאצאי נשים, צאצאים של אנשים שנודו מהמשפחה, ואף אחד מהם לא קרוי בלק. הזכר האחרון במשפחה, סיריוס, נרצח על ידי בת-דודתו בלטריקס לסטריינג' בספר החמישי.
עץ המשפחה מתואר בספר החמישי, אך הובא לידיעת הציבור באופן ברור יותר בינואר 2006 כאשר ג'יי קיי רולינג תרמה גרסה של עבודת יד מעץ למטרות צדקה. בעץ מוצגים בני ובנות המשפחה, וקשריהם באמצעות נישואין למשפחות אחרות המופיעות בספרים. העץ המתואר בספר החמישי משתרע עד לימי הביניים, אך גרסתה של רולינג מתארת רק את 150 השנים האחרונות בקירוב. המפרט המדויק של העץ נשמר בסוד במהלך המכירה הפומבית באמצעות פרסום תמונות מטושטשות או חלקיות. עץ המשפחה היה חלק מהרקע בסרט החמישי. בסופו של דבר נקנתה הדוגמה של רולינג על ידי דניאל רדקליף המשחק את הארי בסרטים.
פסקה זו נמצאת בשלבי עבודה: כדי למנוע התנגשויות עריכה ועבודה כפולה, אתם מתבקשים שלא לערוך פסקה זו בטרם תוסר ההודעה הזו. אם הפסקה לא נערכה במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך את הפסקה, אך לפני כן רצוי להזכיר את התבנית למשתמש שהניח אותה, באמצעות הודעה בדף שיחת המשתמש.
משפחה

|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | ג'יני ויזלי | ג'יני ויזלי | ג'יני ויזלי | ג'יני ויזלי | ג'יני ויזלי | ג'יני ויזלי |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס |   |   | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס | אדון אוונס |   |   | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר | ג'יימס פוטר |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר | אלבוס סוורוס פוטר |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר | הארי פוטר |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס |   |   | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס | גברת אוונס |   |   | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס | לילי אוונס |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר | לילי לונה פוטר |  |  |
השמות המודגשים הם בני המשפחה שנודו ממנה בגלל סיבות שונות. השמות של כולם נמחקו מהעץ המוזכר בספר החמישי:
איסלה בלק מהדור הראשון נודתה כיוון שנישאה למוגל בשם בוב היצ'נס.
פיניאס בלק מהדור השני נודה כיוון שתמך בזכויות המוגלגים.
מריוס בלק נודה כיוון שהיה סקיב.
סדרלה בלק, בת דודתו של מריוס מהדור השלישי, נודתה כיוון שנישאה לספטימוס ויזלי שנחשב על ידי משפחת בלק כבוגד בטוהר הדם.
אלפרד בלק מהדור הרביעי נודה לאחר מותו כיוון שהוריש את כל רכושו ל"אחיין הבורח" סיריוס.
סיריוס בלק מהדור החמישי ברח מביתו ובעקבות כך נמחק שמו.
אנדרומדה בלק, בת דודתו של סיריוס, נודתה כיוון שנישאה לבן המוגלגים טד טונקס.
הערות שוליים

↑  כתבה באתר ה-BBC
↑  שאלה(הקישור אינו פעיל, 7.11.2021) שרולינג נשאלה באתר הרשמי שלה
1 2  כתבה באתר ה-BBC
↑  מידע באתר "לקסיקון הארי פוטר"
↑  מידע(הקישור אינו פעיל, 7.11.2021) באתר הרשמי של רולינג
↑  פרק 11 בספר השלישי ופרק 28 בספר החמישי
↑  פרק 17 בספר השלישי
↑  פרק 29 בספר החמישי
↑  ראיון עם רולינג
↑  "האם את אוהבת את סיריוס?"(הקישור אינו פעיל, 7.11.2021), האתר הרשמי של רולינג
↑  כתבה(הקישור אינו פעיל, 7.11.2021) באתר הרשמי של רולינג
↑  כתבה באתר ה-BBC
כרזת המבוקש של סיריוס (הסרט השלישי)
גופתו של סיריוס נופלת דרך הפרגוד במחלקת המסתורין (הסרט החמישי)
סטייסי מרטין

| --- | --- |

סטייסי מרטין בינואר 2014
 לידה:  20 במרץ 1990 (בת 34) פריז, צרפת
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  מכללת לונדון לתקשורת 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטייסי מרטין (באנגלית: Stacy Martin; נולדה ב-20 במרץ 1990) היא שחקנית קולנוע צרפתייה. התפרסמה בזכות תפקידה פורץ הדרך כבת דמותה הצעירה יותר של שארלוט גינסבורג, ג'ו, בסרטו של לארס פון טרייר "נימפומנית".
קורות חיים

סטייסי מרטין נולדה ב-20 במרץ 1990 לאב צרפתי ואם בריטית. בילתה את ילדותה המוקדמת בפריז אך עברה ליפן כשהייתה בת שבע, שם חיה עם אביה עד שהייתה בת שלוש-עשרה. לאחר מכן, חזרה לצרפת. לאחר סיום לימודיה, היא עברה ללונדון, בעקבות חלומה להפוך לשחקנית, והחלה לדגמן כדי לפרנס את עצמה. כמו כן, גם השתמשה בכסף שהרוויחה כדי לממן שיעורי משחק פרטיים ובנוסף גם למדה את טכניקת מייזנר (אנ') למשחק ב"מקדש השחקנים" (Actors’ Temple).
קריירה

ב-2013 מרטין כיכבה כג'ו הצעירה בין גילאי 15–31, בסרטו הדרמטי של לארס פון טרייר, נימפומנית. לצורך תפקיד זה בסרט, שכלל סצנות סקס אמיתיות ובחלק מהמקרים אף פורנוגרפיה, נעזרה מרטין ב"כפילת פורנו" ואף עשתה שימוש בפרוטזה של וגינה. עבור התפקיד הייתה מועמדת לפרס בודיל הדני, לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
ביוני 2014 הוכרז שמרטין תשחק את תפקיד פיי בסרטו הבא של בן וויטלי (אנ'), "גורד שחקים" (אנ'). תפקידה הבא הוא בסרט הפנטזיה של מטאו גרונה (אנ'), "אגדת האגדות" (אנ'), המבוסס על הספר פנטמרונה (אנ') של גיאמבטיסטה בסילה (אנ'), שבו משחקת מרטין את תפקיד דורה הצעירה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "יוצא מן הכלל" (אנ') של הבמאי מישל הזנוויציוס, לצד ברניס בז'ו ולואי גארל, וכן בסרטים: "רוזי" (אנ') ו"התמונה האחרונה" (אנ').
חיים אישיים

ממרץ 2014, מתגוררת מרטין בלונדון עם בן זוגה, המוזיקאי דניאל בלומברג (אנ') מהלהקות "יאק" (אנ') וקייז'ן דאנס פרטי (אנ').
פרסים ומועמדויות

| שנה | שם הסרט | פרס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | נימפומנית | פרס בודיל לשחקנית הראשית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2015 | נימפומנית | פרס רוברט לשחקנית המשנה הטובה ביותר | מועמדות |
הערות שוליים

↑  הנימפומנית הכי שיקית: אתם עומדים להתאהב בסטייסי מרטין, נטעלי גבירץ, mako, 15 במאי 2014
↑  HIGH-RISE CASTS NYMPHOMANIAC’S STACY MARTIN, יונתן הטפול, SciFiNow, 1 ביולי 2014
↑  פסטיבל קאן 2015 - חלק א - פריק מגזין אלטרנטיבי - 14 במאי 2015
↑  The Nymph: Stacy Martin in Vogue, ג'ו אליסון, מגזין ווג, 21 במרץ 2014(הקישור אינו פעיל, 7.4.2020)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5499802  BnF: cb16920675h (data)  CANTIC: a11992451  GND: 1061196259  ISNI: 0000 0004 3647 4136  LCCN: no2014123068  NKC: xx0245849  NLK: KAC2020N0018  NTA: 42173728X  SUDOC: 179044303  VIAF: 309913397   WorldCat (עם VIAF): 309913397 
סטייסי מרטין (שלישית משמאל) ביחד עם צוות הסרט נימפומנית בפסטיבל הקולנוע בברלין 2014.
אולגה קפליוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1932 (בת 92)
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  פולין, ישראל
 עיסוק:  פרופסור אמריטה לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים המכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח (INALCO) בפריז
 מנחה לדוקטורט:  יעקב פולוצקי 
 פרסים והוקרה:  כלת פרס ישראל לחקר הבלשנות הכללית לשנת תשס"ה
 תרומות עיקריות
 חקר שפות, בהיסטוריה ובתרבות של אתיופיה ובבלשנות שמית
 
אולגה קָפֶּלְיוּק (Kapeliuk; נולדה ב-10 ביוני 1932) היא פרופסור אמריטה לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים, כלת פרס ישראל לחקר הבלשנות הכללית לשנת ה'תשס"ה.
ביוגרפיה

קפליוק נולדה בשנת 1932 בעיר קרקוב שבפולין כבת לשני רופאים, ד"ר אוגוסטה וד"ר וולף-זאב מנדל. בילדותה למדה בבית ספר עברי. בשנת 1942 הועברה המשפחה לגטו, שממנו נמלטה תוך שימוש בזהות נוצרית בדויה. ב-1946 עברה המשפחה לפריז, שם למדה קפליוק בבית ספר תיכון.
בשנת 1948 עלתה המשפחה לישראל והתיישבה ביהוד. ב-1950 התגייסה לצה"ל. ב-1952 החלה ללמוד באוניברסיטה העברית ערבית; מורה היה פרופ' יעקב פולוצקי, מקים החוג לבלשנות באוניברסיטה העברית, אשר עורר בה את העניין בלימוד שפות שנחקרו במידה פחותה. קפליוק החלה ללמוד אתיופית עתיקה, אמהרית, את שפת אריתריאה תיגרינית וארמית, וסיימה את התואר הראשון בשנת 1956. היא עבדה כקריינית, ולתואר השני למדה בשנים 1956 עד 1958. קפליוק קיבלה מלגת השתלמות מטעם ממשלת צרפת, ולמדה במכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח (INALCO (אנ')) בפריז.
בשובה לישראל החלה לחקור וללמד באוניברסיטה העברית, ועשתה זאת במשך שלושים ושתיים שנים בחוגים לבלשנות ולימודי אפריקה. היא התמקדה בשפות, בהיסטוריה ובתרבות של אתיופיה ובבלשנות שמית. עבודת הדוקטור שלה, בהנחיית פולוצקי, הייתה בנושא "שפת השיחה בספרות האמהרית החדשה", ועליה קיבלה תואר דוקטור בשנת 1969.
בשנת 1970 הצטרפה לסגל האוניברסיטה העברית כמרצה. ב-1972 התמנתה למרצה בכירה, ב-1981 לפרופסור חבר וב-1985 לפרופסור מן המניין. ב-1995 פרשה כפרופסור אמריטה.
בין 1976 ל-1979 לימדה קפליוק ניתוח תחבירי של אמהרית ותיגרינית במכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח בפריז. בין 1985 ל-1986 שימשה פרופסור אורח באוניברסיטת אדיס אבבה, והייתה המרצה הישראלית היחידה באתיופיה בשש עשרה השנים שבהן לא התקיימו יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ב-1990 יצאה לשנת שבתון במוסקבה, שם שימש בעלה אמנון קפליוק ככתב ידיעות אחרונות, ומצאה שם ספרים בארמית חדשה. בשנת 1994 יצאה לפרישה מוקדמת מן האוניברסיטה על מנת להקדיש את עצמה למחקר.
משנת 1994 עד שנת 1996 שימשה קפליוק חברת המערכת המדעית של כתב העת ללימודים אתיופיים Journal of Ethiopian Studies (אוניברסיטת אדיס אבבה). בשנת 2000 הייתה חברת המערכת המדעית של כתב העת Aethiopica (המבורג). בשנת 2003 כיהנה כיושבת ראש הוועדה המקצועית להוראת האמהרית כשפה זרה שנייה בבגרות בבתי הספר התיכוניים.
קפליוק סייעה בקליטת יהודי אתיופיה, ובין השנים 1980 ו-1982 שימשה יועצת בהתנדבות למחלקה לחינוך מבוגרים במשרד החינוך והתרבות בנושא הוראת עברית לעולים מאתיופיה, וחיברה מאמרים העוסקים בהשוואה בין הדקדוק העברי לבין הדקדוק האמהרי והטיגריני. בין השנים 1982 ו-1986 כיהנה כחברה במועצה הלאומית למען יהודי אתיופיה.
אם ליעל, דוקטור לפסיכולוגיה קלינית, ולדפנה, מרצה למשפטים ועורכת דין, ויש לה ארבעה נכדים.