stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרש סימטרי
ראו גם

הפרש של קבוצות
איחוד (מתמטיקה)
חיתוך (מתמטיקה)
תורת הקבוצות - מונחים
XOR
היער הלאומי וילאמט

| --- | --- |

הנהר ברייטנבוש ביער הלאומי וילאמט
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1 ביולי 1933
 כניסה בתשלום:  חינם
 נתונים ומידות
 שטח:  6,790.75 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מחוזות ליין, לין, דאגלס, מריון, קלקאמאס וג'פרסון, אורגון
 קואורדינטות:  44°06′34″N 122°11′01″W﻿ / ﻿44.10947°N 122.18353°W﻿ / 44.10947; -122.18353
 אתר רשמי
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היער הלאומי וילאמט(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היער הלאומי וילאמט(למפת אורגון רגילה) סיילם פורטלנד יוג'ין גרשם בנד מדפורד ספרינגפילד הר הוד וושינגטון א י י ד ה ו  נבדה קליפורניה ה א ו. ה ש ק ט היער הלאומי וילאמט(למפת אורגון מוגדלת) סיילם פורטלנד יוג'ין גרשם בנד מדפורד ספרינגפילד הר הוד וושינגטון א י י ד ה ו  נבדה קליפורניה ה א ו. ה ש ק ט היער הלאומי וילאמט
 
מפת היער הלאומי וילאמט
היער הלאומי וילאמט (באנגלית: Willamette National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית במרכז מדינת אורגון בארצות הברית, המשתרע על שטח בן 6,790 קמ"ר ברכס קסקייד, אחד היערות הלאומיים הגדולים ביותר בארצות הברית. מעל ל-1,540 קילומטרים רבועים משטח היער מוגדרים רשמית כאזור טבע בראשיתי המנוהלים על ידי המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, והם כוללים שבע פסגות עיקריות. כמו כן מוגדרים כמה נהרות העוברים ביער כנהרות פראיים ונופיים לאומיים. היער קרוי על שם נהר הווילאמט, שמקור מימיו ביער. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן ביוג'ין. משרדים נוספים של שומרי היער שוכנים ביישובים מקנזי ברידג' (McKenzie Bridge), מיל סיטי (Mill City), וסטפיר (Westfir) וסוויט הום (Sweet Home).
היער נמצא במרכז מחלוקת ציבורית בין תעשיית העץ לתומכי איכות הסביבה בנושא ההגנה על תת-המין הצפוני של לילית מנוקדת (Strix occidentalis caurina) המצוי בסיכון. תומכי איכות הסביבה טוענים כי חלקים גדולים מהיער בוראו במשך שנים רבים תוך כדי יצירת איום על בעלי חיים מוגן בחוק פדרלי. מנהלי תעשיית העץ טוענים כי היער מסוגל לספק תעסוקה לחוטבי עצים ובמקביל לשמש גם כבית גידול לחיות הבר. מאפריל 1994 נקבע המדיניות כלפי היער באמצעות "תוכנית היער של צפון מערב" (Northwest Forest Plan), המגבילה, אבל לא אוסרת, כריתת עצים בבית הגידול של הלילית המנוקדת. למרות המחאות מתבצעת ביער כריתת עצים נרחבת, ואפשר לראות תוך כדי נסיעה ביער שטחים רבים שבוראו.
היער משתרע לאורך 160 קילומטרים לאורך המורדות המערביים של רכס קסקייד במערב אורגון. הוא משתרע מאזור הר ג'פרסון, מזרחית לסיילם ועד לרכס קלאפויה (Calapooya Ridge) המשמש קו פרשת המים בין אגני הניקוז של הנהרות וילאמט ואומפקווה. מרבית היער (כ-61%) שוכן בתחומי מחוז ליין, אבל שטחים נרחבים נוספים מהיער שוכנים במחוזות לין, דאגלס ומריון, כמו גם שטחים קטנים במחוזות קלקאמאס וג'פרסון.
גאוגרפיה

גובה היער נע בין 460 מטרים מעל פני הים בקצה המערבי של היער עד כמעט 3,200 מטרים בפסגת הר ג'פרסון, הפסגה השנייה בגובהה באורגון. שבע פסגות מרכזיות של רכס הקסקייד שוכנות בתחומי היער: הר ג'פרסון, הר וושינגטון, ג'ק בעל שלוש אצבעות (Three Fingered Jack), פסגת דיאמונד (Diamond Peak) ושלוש אחיות (Three Sisters). כמו כן שוכנים בתחומי היער כמה אגמי הרים גבוהים. הנהרות מקנזי (McKenzie) והמזלג הצפוני והדרומי של נהר הווילאמט (North Fork Middle Fork Willamette River) מוגדרים נהרות פראיים ונופיים.
אקלים

על היער הלאומי וילאמט יורדים בשנה בין 2,000 ל-3,800 מילימטרים משקעים שמקורם בזרם אוויר לח מהאוקיינוס השקט שנתקל בהתקררות אדיאבטית כשהוא מתרומם מעל רכס קסקייד. מרבית המשקעים יורדים בצורת שלג, המצטבר במקומות הגבוהים מאוקטובר עד אפריל. הגשם והשלג שנמס מתנקזים לנהרות מקנזי (McKenzie), וילאמט וסנטיאם (Santiam), הזורמים מהיער ומספקים מי שתייה באיכות גבוהה לערים יוג'ין, סיילם, קורוואליס ואולבני. בתחומי היער זורמים מעל ל-2,400 קילומטרים של נהרות ונחלים ויש בו מעל ל-375 אגמים.
צמחייה ובעלי חיים

מין העץ הדומיננטי בעיר הוא אשוח דאגלס, העץ הרשמי של מדינת אורגון. אשוח דאגלס הוא מקור חשוב לעץ בארצות הברית. היער כולל חורשות של יערות ראשוניים, בהם עצים בגובה מעל ל-90 מטרים, בין העצים הגבוהים ביותר בעולם, כשקוטר גזעם יכול לנוע בין מטר ל-2.5 מטרים. מחקר של שירות היערות מ-1993 העריך שסך גודל השטח של יערות ראשוניים בתחומי היער הוא 2,407 קילומטרים רבועים.
מעל לתריסר מיני מחטניים אחרים נפוצים ביער וכוללים: ארז אדום מערבי (Thuja plicata), קלוצדרוס מפושק (Calocedrus decurrens), טקסוס פסיפי (Taxus brevifolia), אורן לבן מערבי (Pinus monticola), אורן הזפת (Pinus ponderosa), צוגה מערבית (Tsuga heterophylla), צוגה הררית (Tsuga mertensiana) וכמה מינים של אשוח. היער הלאומי וילאמט הוא ביתם של למעלה מ-300 מינים של דגים וחיות בר, כולל תת-המין הצפוני של הלילית המנוקדת, עיטם לבן-ראש, אלתית גמלונית, טרוטת השור, נברן אדום גב דרומי (Myodes gapperi), גרגרן ומינים נוספים של בעלי חיים בסיכון.
אזורי טבע בראשיתי

כחמישית משטח היער הלאומי וילאמט (1,541 קילומטרים רבועים) מוגדרים רשמית כאזורי טבע בראשיתי, חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, חלקם משמרים יערות ראשוניים:
דיאמונד פיק (Diamond Peak Wilderness, מילולית "פסגת היהלום") – 212 קמ"ר, רובו שוכן ביער הלאומי דשוטס
מידל סנטיאם (Middle Santiam Wilderness)‏ – 35 קמ"ר
מנז'רי (Menagerie Wilderness, מילולית "גן חיות") – 20 קמ"ר
מאונט ג'פרסון (Mount Jefferson Wilderness, מילולית "הר ג'פרסון") – 450 קמ"ר בשותפות עם היער הלאומי הר הוד והיער הלאומי דשוטס
מאונט וושינגטון (Mount Washington Wilderness, מילולית "הר וושינגטון") – 213 קמ"ר, בשותפות עם היער הלאומי דשוטס
אופאל קריק (Opal Creek Wilderness, מילולית "ערוץ האופאל") – 82 קמ"ר
תרי סיסטרס (Three Sisters Wilderness, מילולית "שלוש אחיות") – 981 קמ"ר בשותפות עם היער הלאומי דשוטס
וולדו לייק (Waldo Lake Wilderness, מילולית "אגם וולדו") – 150 קמ"ר
הערות שוליים

↑  The National Forests of the United States
↑  Land Areas of the National Forest System
↑  USFS Ranger Districts by State
↑  Area of old-growth forests in California, Oregon, and Washington
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551804205171  LCCN: nr99014823  VIAF: 145870798   WorldCat (עם VIAF): 145870798 
מסוק נושא גזעי עצים לאורך הנהר ברייטנבוש ביער הלאומי וילאמט
יער ראשוני באזורי הטבע הבראשיתי אופאל
הגנת צ'יגורין

הגנת צ'יגורין היא פתיחת גמביט במשחק השחמט הקרויה על שמו של מיכאיל צ'יגורין, שחמטאי רוסי שדורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1884 ל-1902.
המהלכים הראשונים בה הם: 1. ד4 ד5 2. ג4 פג6 וסימנה הבינלאומי הוא D07.
שימוש

בפתיחה זו מפר השחור כמה עקרונות בסיסיים של הפתיחה: הוא לא שומר על הרגלי המרכזי ב-ד5, חוסם את רגלי ג', ומוכן להחליף את הרץ השחור בפרש. בתמורה מקבל השחור פתוח מהיר ולוחץ עם כליו על המרכז.
אלכסנדר מורוזביץ' רב אמן רוסי, המדורג במקום ה-9 בעולם בשחמט עם 2770 נקודות, לפי דירוג פיד"ה, הוא אחד הבודדים בצמרת העולמית שמשתמש בפתיחה זו, אף על פי שבשנות השמונים השתמש וסילי סמיסלוב אלוף העולם בשחמט בשנים 1957–1958 בפתיחה זו במשחק נגד גארי קספרוב. מורוזביץ גם פרסם ספר על פתיחה זו.
התאוריה המודרנית גורסת כי על הלבן לשחק 3.פג3
לשחור שתי תשובות אפשריות:
3....פו6 שעליו ניתן להגיב ב-4. פו3 או 4. ג:ד5 פ:ד5 5. פו3 לשחור מספר אפשרויות אך הלבן אמור להשיג יתרון מסוים, ובדרך כלל מרכז שולט כאשר לשחור אין משחק נגדי כפי שהוא משיג בהגנת גרונפלד.
3...ד:ג4 שעליו מגיב הלבן 4. ד5. תשובות אפשריות הן 4...פא5 (המרת כלי בשלושה רגלים לאחר 5. מהא4+) או 4...פה5 שעליו הלבן יכול להגיב ב-5. פו3 או 5. ו4 השחור יכול לענות 5...פד7, 5....פז6 5...פז4 שעל כולם הלבן עונה 6. ה4
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. ג:ד5 מה:ד5 - 18 משחקים

משחקי הדגמה
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. פו3 - 26 משחקים

משחקי הדגמה
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. פג3 פו6 4. פו3

משחקי הדגמה
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. פג3 פו6 4. ג:ד5 פ:ד5 5. פו3

משחקי הדגמה
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. פג3 ד:ג4 4. ד5 פא5

משחקי הדגמה
שימוש > הדגמת ההסתעפות 3. פג3 ד:ג4 4. ד5 פה5

משחקי הדגמה
הלשאני

הלשאני (בבלארוסית: Гальшáны; בפולנית: Holszany; ביידיש: אָלשאַן) הוא כפר במחוז גרודנו שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

תחת שלטון האיחוד הפולני-ליטאי היה הלשאני כפר בבעלות משפחות אצולה, ובראשית המאה ה-17 נבנתה בו טירה.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל הכפר בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי הלשאני

יהודים החלו להתיישב בהלשאני בראשית המאה ה-18, ובתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביו. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב בית ספר עברי ותלמודי תורה, והתקיימה בו פעילות ציונית. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגיעו אליו פליטים יהודים ממערב פולין.
עם פרוץ מבצע ברברוסה הופגז היישוב. ב-25 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ועד מהרה צוו יהודי היישוב לענוד טלאי צהוב, ונלקחו לעבודות כפייה קשות. בד בבד מונה בכפר יודנרט, בראשות הרב ראובן חדש, שנצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר ודברי ערך. בהמשך, הועברו יהודי הכפר לגטו שהוקם בו, וכ-200 צעירים ובני נוער מהכפר שולחו לעבודות כפייה בז'ייז'מריאי שבליטא.
בסיוע היודנרט המקומי, ולאחר הגעת ידיעות על השמדת יהודי ליטא, נמלטו מהגטו שבכפר יהודים רבים. באוקטובר 1942 חוסל גטו הלשאני, והיהודים שנותרו בו הועברו לגטו אשמיאני.
בית כנסת בהלשאני (1916).
אנדרטה לזכר יהודי הלשאני וקרבו שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
המלחמה השמלקלדית

המלחמה השְּׁמַלְקַלְדִּית (בגרמנית: Schmalkaldischer Krieg) פרצה ב־20 ביולי 1546, כאשר הקיסר קרל החמישי הכריז חרם על ראשי ברית שמלקלדן (ברית הנסיכים הפרוטסטנטיים בגרמניה), הנסיך הבוחר יוהאן פרידריך מסקסוניה והרוזן פיליפ הראשון, רוזן הסן, לאחר שלא הגיעו לאספת הממלכה ברגנסבורג ב-1546.
קרל החמישי
יוהאן פרידריך מסקסוניה
הרוזן פיליפ מהסן
הרקע לפרוץ המלחמה

החל מהקמת התנועה הפרוטסטנטית (1517), החלה מתיחות בגרמניה בין הקתולים לפרוטסטנטים. הקיסר קרל החמישי ניסה כמה פעמים לכונן שלום והבנה בין הדתות, כדי שיוכל להפנות את מאמציו למלחמה בצרפת ובטורקים, אך ללא הועיל. כך היה באספת הממלכה באאוגסבורג (1530), ברגנסבורג (1532, 1541), בשפייר (1544) ובוורמס באותה שנה. החשדנות כלפי הקיסר הקתולי מצד הנסיכים הפרוטסטנטים גברה כל העת, מה גם שמדי פעם היו "שליחים" שעל דעת עצמם דרשו מהנסיכים הללו, בשם הקיסר או האפיפיור, לחזור אל הקתוליות.
המצב ערב המלחמה

בגרמניה היו שבעה נסיכים בוחרים, שהיוו את "מועצת המלוכה". שלושה מהם נטו לפרוטסטנטיות - יוהאן פרידריך מסקסוניה, יואכים השני מברנדנבורג, ופרידריך השלישי מפפאלץ. בשנת 1543 נפל דבר שעלול היה לשנות את המאזן לטובתם - הנסיך הבוחר של קלן, הארכיבישוף הרמן פון ויד, הפך לפרוטסטנטי. לפיכך הרגישו ראשי ברית שמלקלדן בטוחים בעצמם, ולא חששו מפני קרל החמישי. נוסף על כך, קשריהם הכלכליים של הנסיכים הפרוטסטנטים היו טובים יותר, ועמד לרשותם כסף רב.
הקיסר ניסה עוד בניסיון נואש אחרון לכנס אספת ממלכה ברגנסבורג ב-1546, אך באחת ההתייעצויות שקיימו הנסיכים הפרוטסטנטים הגיע לפתע "שליח" מטעם הקיסר, מתיאס האלד, שדרש מהנאספים לחזור לקתוליות. אך כנזכר לעיל החליטו ראשי הברית שלא להגיע לאספה, מה שגרם לקיסר להכריז עליהם חרם, ופרוץ המלחמה היה רק עניין של זמן.
מהלכים פוליטיים אחרונים

בתרגיל פוליטי הצליח הקיסר קרל החמישי להוציא את הנסיך הבוחר יואכים השני מברנדנבורג מתוך הברית, כך שהוא לא היה שותף במלחמה. סביר להניח, שבכך שינה קרל את תוצאות המלחמה, שהיו שונות בהרבה אילו היה שותף בה הצבא הברנדנבורגי. נוסף על כך, הצליח קרל החמישי להטות לצידו כמה נסיכים פרוטסטנטיים, כגון מוריץ, דוכס סקסוניה, שלאחר המלחמה קיבל את משרת הנסיך הבוחר במקום קודמו, וכמו כן את פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
תחילת המלחמה - התגוננות של הקיסר

כאמור, ראשי ברית שמלקלדן היו עשירים יותר, ולפיכך היו ברשותם יותר חיילים ואמצעים בתחילת המלחמה. בנוסף, צבאם עמד תחת פיקודו של מצביא מיומן ומוכשר, סבסטיאן שרטליי מאאוגסבורג, וכן הרוזן פיליפ מהסן.
הקיסר הסתמך על חייליו הספרדים בפיקודו של הדוכס מאלבה, וההולנדים בפיקודו של הרוזן פון בורן, שלא הצליחו להגיע לעזרתו עם פרוץ הקרבות. לפיכך התבצר הקיסר באינגלשטט (בוואריה), כשרק חילותיו בגרמניה עומדים לצדו, וצבא הברית תקף אותו ללא הרף, אך ללא הועיל.
תחילת המלחמה - התגוננות של הקיסר > היהודים במלחמה

הדוכס מאלבה, כמו גם חייליו הספרדים, היו עוינים כלפי היהודים. כבר עם תחילת הקרבות נודע על מעשי אונס ורצח בבוואריה. רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים נסע מיד לאינגלשטט אל מזכירו של הקיסר, הרוזן גרנוולה, ובעזרת השפעתם הוציא הקיסר צו לפיו כל חייל שיפגע ביהודי יוצא להורג.
המפנה, וסיום המלחמה

בסוף 1546, הצליחו החילות ההולנדיים לחבור אל צבא הקיסר, לאחר מסע ארוך דרך הריין ופרנקוניה, ואז פתח הקיסר במתקפה, ובמקביל החל מוריץ מסקסוניה לתקוף את ארצו של הנסיך יוהאן, כך שהלה היה צריך להתמודד עם חזית חדשה.
לאחר מכן פנה הקיסר לוירטמברג ולערי הברית השוואבית, שהחשובות שבהן היו אולם ואאוגסבורג, וכבשן בזו אחר זו, עד לכניעת הנסיך מווירטמברג.
המפנה, וסיום המלחמה > קרב מילברג

ב-24 באפריל 1547 נסתיימה המלחמה, כאשר קרל החמישי הכה את הפרוטסטנטים שוק על ירך בקרב מילברג (סקסוניה), כאשר למעלה ממחצית הכוח בפיקודו של הרוזן פיליפ מהסן נהרגו בקרב (כ־8,000 נפש), לעומת אבדות מעטות מאוד בצידו של קרל (כ־200).
ההיערכות לקרב החלה כבר ב-23 באפריל, כאשר שני הצבאות נערכו אלה מול אלה על שתי גדות האלבה. לקיסר היו כ-13,000 חיילי רגלים, עוד כ-7,000 חיילים ספרדים, ועוד כאלף הולנדים, ומלבד זה עוד 4,000 פרשים וכעשרים תותחים. הנסיך יוהאן לא יכול היה להפנות את כל כוחו לקרב, מחמת המלחמה הפנימית בתוך סקסוניה, שכפה עליו הנסיך מוריץ. לפיכך הצליח להביא לקרב רק כ-12,000 חיילים רגליים, עוד כ-3,000 פרשים, ו-15 תותחים, שנערכו באזור העיר מילברג, על גדתו המזרחית של הנהר.
חיילי הקיסר, בעיקר הפרשים, ביצעו תנועות לאורך הנהר, ולבסוף, בבוקר 24 באפריל, צלחו אותו, בשני מוקדים, 1,000 פרשים ספרדים, ואלף הולנדים. הנסיך יוהאן, שראה את היערכות הקיסר, ניסה ללכד את חייליו לקראת החיילים הצולחים את הנהר, כאשר בעקבותיהם כבר צולחים הרגלים בסירות. הוא חצה את האלבה מערבה עם חלק מחייליו, וניסה לחסום את חיילי הקיסר מצפון, אך אז תקף שוב הקיסר בשני מוקדים, ממערב לנהר, וכן ממזרח - בכיוון צפון, והצליח לכתר את כל כוח הרגלים של הנסיך יוהאן. הקרב הוכרע - הצבא הסקסוני הוכה, והנסיך יוהאן נפל בשבי.
מאוחר יותר נפל בשבי גם הרוזן פיליפ מהסן, ושניהם הוחזקו כך עד 1552. קרל כפה על העיר קלן נסיך בוחר חדש, קתולי, בשם אדולף פון שאומבורג, ועל הנסיך הבוחר יוהאן התפטרות לטובת מוריץ.
כיס ההתנגדות האחרון, וקרב דראכנברג

אף על פי שלהלכה נסתיימה המלחמה, דבקו כמה ערים בצפון המדינה, בהנהגת ברמן, המבורג ומגדבורג, בהתנגדות לקיסר. חודש לאחר קרב מילברג, ב-23 במאי 1547, נערכו שוב צבאות הקיסר במתכונת מצומצמת. מאחר שהקיסר היה משוכנע בניצחונו, הוא שחרר את הצבא הספרדי, ושלח צבא קטן בהנהגת הדוכס אריך השני מקלנברג והרוזן כריסטוף מריזבורג, שמנה 6,000 רגלים, מספר לא ידוע של פרשים וכ-17 תותחים. את כוחות ברית שמלקלדן שמנו מעט יותר - כ-6,500 רגלים, 1,400 פרשים וכעשרים תותחים - הנהיג הרוזן בוטמר. הקרב נערך ליד העיר דראכנברג, על הנהר וזר. בדומה לקרב מילברג, חצו הקתולים את הנהר מזרחה בשני ראשים, באחד הרוזן כריסטוף, ובאחר הדוכס אריך, אך הפרוטסטנטים התכוננו למהלך זה, ומיהרו לכתר את הצבא הקתולי, שמפלטו היחיד היה נהר הווזר. הדוכס אריך עצמו נאלץ לקפוץ לנהר וכך הציל את חייו, הוא ועוד כאלף חיילים. ההערכה היא שבקרב נהרגו כ-2,500 חיילים מצבא הקיסר ועוד כמספר הזה נשבו, לעומת אבדות ברית שמלקלדן - 200 הרוגים ו-400 שבויים בלבד. קואליציית ברמן נחלה ניצחון מוחץ, והצליחה להכתיב לקיסר את תנאיה ביחס לחופש הדת שלה, דבר שהיווה בסיס למהלכים הבאים.
ב-1555 נחתם שלום אאוגסבורג בין קרל החמישי למתנגדיו במלחמה. בחוזה זה נקבע כי דתה של כל נסיכות תיקבע לפי השליט שלה, ובכך נסללה הדרך לכניסתו של הזרם הלותרני לאימפריה.
היינריך העשירי, רוזן רויס-אברסדורף

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1662 Bad Lobenstein, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 ביוני 1711 (בגיל 48) זאלבורג-אברסדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 בן או בת זוג:  Erdmute Benigna Gräfin zu Solms-Laubach (29 בנובמבר 1694–?) 
 
היינריך העשירי, רוזן רויס-אברסדורף (בגרמנית: Heinrich X. Reuß zu Ebersdorf;‏ 29 בנובמבר 1662 - 10 ביוני 1711) היה הרוזן המייסד של רויס-אברסדורף, ושלט ברוזנות בין השנים 1688–1711.
ביוגרפיה

היינריך היה הבן הצעיר של היינריך העשירי, רוזן רויס-לובנשטיין, בנו של היינריך השני, רוזן רויס-גרה, ולמריה זיבילה מרויס-אוברגרייץ, בתם של היינריך הרביעי, רוזן רויס-אוברגרייץ ואליזבת יוליאנה מדאון-נויפווילר. בשנת 1671 מת אביו, והיינריך ואחיו היינריך השלישי והיינריך השביעי שלטו ברוזנות במשותף. בשנת 1678 חילקו האחים ביניהם את הנחלה: היינריך השלישי קיבל את רוזנות רויס-לובנשטיין, היינריך השביעי קיבל את רוזנות רויס-הירשברג והיינריך העשירי קיבל את רוזנות רויס-אברסדורף, אשר היה דבר יוצא דופן, מאחר שהיה זה כפר קטן. לפני שהוא התחתן, הוא הקים בית אחוזה, אשר כלל טירה צנועה שנבנתה בין השנים 1692–1694, והוסיף עליה גן בסגנון הבארוק.
כאשר הטירה שלו הייתה מוכנה, התחתן היינריך ב-29 בנובמבר 1694 עם ארדמוטה בניגנה מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן פרידריך, רוזן זולמס-בארוט ובניגנה מפומניץ. שני בני הזוג נחשבו מאוד אדוקים. הם היו חברים קרובים של הפדגוג אוגוסט הרמן פרנקה פון האלי, ומאוחר יותר של הרוזן ניקולאוס לודוויג פון צינצנדורף, אשר התחתן עם בתם ארדמוטה דורותיאה. אברסדורף הפכה תחת שלטונו למרכז של הפייטיזם בתורינגיה.
ב-10 ביוני 1711 מת היינריך, ובנו היינריך העשרים ותשעה, רוזן רויס-אברסדורף עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

התחתן היינריך ב-29 בנובמבר 1694 עם ארדמוטה בניגנה מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן פרידריך, רוזן זולמס-בארוט ובניגנה מפומניץ, ממנה נולדו לו שמונה ילדים:
בניגנה מריה, רוזנת רויס-אברסדורף (1695–1751)
פרדריקה וילהלמינה, רוזנת רויס-אברסדורף (1696–1698)
שרלוטה לואיזה, רוזנת רויס-אברסדורף (1698)
היינריך העשרים ותשעה, רוזן רויס-אברסדורף (1699–1747), התחתן עם סופיה תאודורה, רוזנת קסטל-רמלינגן
ארדמוטה דורותיאה, רוזנת רויס-אברסדורף (1700–1756), התחתנה עם הרוזן ניקולאוס לודוויג פון צינצנדורף
ביביאנה הנרייטה, רוזנת רויס-אברסדורף (1702–1745), התחתנה עם הברון גאורג אדולף מרשל פון ביברשטיין
סופיה אלברטינה דורותיאה, רוזנת רויס-אברסדורף (1703–1708)
ארנסטינה אלאנורה, רוזנת רויס-אברסדורף (1706–1766)
היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו

| --- | --- |

אורן ג'פרי גבוה על הרכס
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  5 באוקטובר 1906
 כניסה בתשלום:  חינם
 נתונים ומידות
 שטח:  6,973 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מחוזות קוס, קארי, דאגלס, ג'קסון, ג'וזפין וקלאמת באורגון,  ומחוזות דל נורטה וסיסקיו  בקליפורניה
 קואורדינטות:  42°03′45″N 123°56′15″W﻿ / ﻿42.0625°N 123.9375°W﻿ / 42.0625; -123.9375
 אתר רשמי
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו(למפת אורגון רגילה) סיילם פורטלנד יוג'ין גרשם בנד מדפורד ספרינגפילד הר הוד וושינגטון א י י ד ה ו  נבדה קליפורניה ה א ו. ה ש ק ט היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו(למפת אורגון מוגדלת) סיילם פורטלנד יוג'ין גרשם בנד מדפורד ספרינגפילד הר הוד וושינגטון א י י ד ה ו  נבדה קליפורניה ה א ו. ה ש ק ט היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו
 
היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו (באנגלית: Rogue River – Siskiyou National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית שהוקם ב-2004 ממיזוג היער הלאומי הנהר רוג והיער הלאומי סיסקיו. היער משתרע בין פסגות רכס קסקייד להרי סיסקיו על שטח בן 6,973 קמ"ר בדרום מדינת אורגון וצפון קליפורניה בארצות הברית. היער שוכן במחוזות קוס, קארי, דאגלס, ג'קסון, ג'וזפין וקלאמת באורגון, ובמחוזות דל נורטה וסיסקיו בקליפורניה. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן במדפורד באורגון. על פי נתוני 2006 ביקרו ביער 915,000 מבקרים.
גאוגרפיה

החלק שהיה פעם היער הלאומי הנהר רוג שוכן בחמישה מחוזות בדרום אורגון וצפון קליפורניה. המחוזות, בסדר גודל שטח יורד, הם: ג'קסון, קלאמת, דאגלס, סיסקיו (המחוז היחיד בקליפורניה) וג'וזפין. שטח היער הוא 2,543 קמ"ר. משרדי שומרי היערות המקומיים שוכנים בעיירות אשלנד (Ashland), ביוט פולס (Butte Falls), גרנטס פאס (Grants Pass), ג'קסונוויל (Jacksonville) ופרוספקט (Prospect) באורגון.
החלק שהיה פעם היער הלאומי סיסקיו שוכן בארבעה מחוזות בדרום מערב אורגון וצפון מערב קליפורניה. המחוזות, בסדר גודל שטח יורד, הם: קרי, ג'וזפין וקוס באורגון ודל נורטה בקליפורניה. שטח היער הוא 4,430 קמ"ר. משרדי שומרי היערות המקומיים שוכנים בעיירות קייב ג'נקשן (Cave Junction), גולד ביץ' (Gold Beach) ופאורס (Powers) באורגון.
מרבית היער הלאומי הוא הררי וכולל חלקים מדרום רכס הרי החוף של אורגון, הרי קלאמת ורכס קסקייד.
הנהר הגדול ביותר ביער הלאומי הוא נהר רוג שמקורו ברכס קסקייד. הוא זורם דרך הרי קלאמת ורכס החוף. הנהר אילינוי הוא יובל עיקרי של הנהר רוג בהרי קלאמת, בעוד שהנהרות סיקסס (Sixes), אלק (Elk), פיסטול (Pistol), צ'טקו (Chetco), וינצ'וק (Winchuck) מנקזים את רכס החוף של אורגון (אנ') ונשפכים ישר לאוקיינוס השקט.
היסטוריה

היער הלאומי סיסקיו נוסד ב-5 באוקטובר 1906. ב-1 ביולי 1908 סופח אליו היער הלאומי קוקיל (Coquille National Forest) ושטחים נוספים. היער הלאומי הנהר רוג החל ב-28 בספטמבר 1893 עם יצירת שמורת היער אשלנד (Ashland Forest Reserve) על ידי משרד הקרקעות הכללי (General Land Office, אחד הגופים שקדם ללשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית). האדמות הועברו לרשות שירות היערות ב-1906, והוא הפך ליער לאומי ב-4 במרץ 1907. ב-1 ביולי 1908 מוזגו הקרקעות של אשלנד עם הקרקעות של היערות הלאומיים: קסקייד, קלאמת וסיסקיו על מנת ליצור את היער הלאומי קרייטר (Crater National Forest). חלק מהיער הלאומי פאולינה (Paulina National Forest) צורף ליער ב-18 ביולי 1915, וב-9 ביולי 1932 שונה שם היער לנהר רוג.
ב-2002 כילתה שרפה שכונתה שריפת ביסקיט (Biscuit Fire, על שם ערוץ הביסקיט) קרוב ל-2,000 קילומטרים רבועים ביער הלאומי, כולל מרבית אזור הטבע הבראשיתי קלמיופסיס (Kalmiopsis Wilderness).
היסטוריה > ההפצצה במלחמת העולם השנייה

ב-9 בספטמבר 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, הטיל מטוס ימי יפני ששוגר מהצוללת I-25 שתי פצצות תבערה על הר אמילי ביער הלאומי סיסקיו במטרה ליצור שרפת יער. השרפה כובתה על ידי צוותים של שירות היערות. אירוע זה כונה "פשיטת האוויר של צופה השריפות" (Lookout Air Raid) והיה זה המקרה הראשון והיחיד שבו הייתה הפצצה אווירית על שטח ארצות הברית היבשתית (כלומר 48 המדינות).
צמחייה

ביער הלאומי יש מקבץ חורשות של יערות ראשוניים, כולל המינים ברושית לוסון (אנ') ממשפחת הברושיים, ואשוח דאגלס באזור הטבע הבראשיתי קופר סלמון (Copper Salmon Wilderness). סקר שנערך ב-1993 העריך כי סך כל שטחם של היערות הראשוניים ביער היה 1,397 קילומטרים רבועים. בין העצים הבולטים מיני האלון Quercus douglasii (באנגלית Blue oak, אלון כחול) ואלון צהוב-קשקשים (Quercus chrysolepis, באנגלית Canyon live oak) הגדלים ביער הלאומי סיסקיו. האלון הכחול הוא מין אנדמי לקליפורניה והחורשות המבודדות של העץ ביער הלאומי הם האזור הצפוני ביותר שבו הוא גדל טבעי, מחוז דל נורטה. האורן הגבוה ביותר בעולם הוא עץ אורן זפת שגובהו 81.79 מטרים הגדל ביער הלאומי.
אזורי הטבע הבראשיתי

בתוך היער הלאומי הנהר רוג-סיסקיו שמונה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי:
קופר סלמון (Copper Salmon Wilderness)‏ - 55.4 קמ"ר
גרסי נוב (Grassy Knob Wilderness)‏ – 69.6 קמ"ר
קלמיופסיס (Kalmiopsis Wilderness)‏ – 727.5 קמ"ר
רד ביוטס (Red Buttes Wilderness)‏ – 80.7 קמ"ר
רוג–אומפקווה דיווייד (Rogue–Umpqua Divide Wilderness)‏ – 134.4 קמ"ר
סיסקיו (Siskiyou Wilderness)‏ – 617.9 קמ"ר
סקי לייקס (Sky Lakes Wilderness)‏ – 459.7 קמ"ר
ויילד רוג (Wild Rogue Wilderness)‏ – 145.0 קמ"ר
הערות שוליים

↑  The National Forests of the United States
↑  Land Areas of the National Forest System
↑  Table 6 - NFS Acreage by State, Congressional District and County
↑  National Forests of the United States
↑  Area of old-growth forests in California, Oregon, and Washington
↑  Blue Oak: Quercus douglasii
↑  Tallest of the tall
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540057905171  LCCN: n2005034456  VIAF: 129214336   WorldCat (עם VIAF): 129214336 
מפה של דרום מערב אורגון
תחנת שומרי היערות בגולד ביץ'
פסגת פרסטון
הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית (1921)

| --- | --- |
 מקום יצירה:  וינה 
 תאריך יצירה:  24 באוגוסט 1921 
 
הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית הוא הסכם בין המדינות שנחתם באוסטריה ב-24 באוגוסט 1921, לאחר תום מלחמת העולם הראשונה. הסכם שלום נפרד זה נדרש כיוון שהסנאט של ארצות הברית סירב לדון ולאשרר את חוזה סן ז'רמן משנת 1919.
החוזים המאושררים של הסכם השלום הוחלפו בווינה ב-8 בנובמבר 1921, וההסכם נכנס לתוקף באותו יום. ההסכם נרשם כחלק מסדרת הסכמי חבר הלאומים ב-22 בנובמבר 1921.
רקע

במהלך מלחמת העולם הראשונה, אוסטריה – שהיווה את גרעין האימפריה האוסטרו-הונגרית – הובסה על ידי מדינות ההסכמה, אחת מהן הייתה ארצות הברית. ממשלת ארצות הברית הכריזה מלחמה על אוסטרו-הונגריה ב-7 בדצמבר 1917. בתום המלחמה ב-1918, האימפריה האוסטרו-הונגרית התפרקה ואוסטריה הוקמה כרפובליקה עצמאית.
ב-1919 קיימו מדינות הסכמה המנצחות ועידת שלום בפריז כדי לגבש הסכמי שלום עם מעצמות המרכז המובסות. בוועידה נחתם הסכם שלום עם ממשלת אוסטריה. אף על פי שממשלת ארצות הברית הייתה בין החותמות על האמנה, הסנאט סירב לאשרר את האמנה בשל התנגדותו להצטרפות לחבר הלאומים.
כתוצאה מכך, שתי הממשלות החלו במשא ומתן להסכם שלום דו-צדדי שאינו קשור לחבר הלאומים. הסכם כזה נחתם ב-24 באוגוסט 1921.