פפהאנאומוקואקאה
היסטוריה

התהליך להכרזה על איי הוואי הצפון-מערביים כאזור מוגן החל ב-3 בפברואר 1909, כאשר הנשיא תאודור רוזוולט הקים את שמורת איי הוואי באמצעות צו נשיאותי מספר 1019, וזאת בתגובה לציד יתר של עופות ימיים וכהכרה בחשיבות אתרי הקינון לעופות ימיים באיים. ב-1940 שידרג הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט את מעמד האיים למקלט חיי הטבע הלאומי איי הוואי. לאחר מכן שודרג מעמד האיים כאתר מוגן מספר פעמים נוספות, כך שב-1988 הוכרז על הקמת מקלט חיי הטבע הלאומי אטול מידוויי, ב-1993 הוכרז על הקמת מקלט חיי הטבע הלאומי אטול קורה, וב-4 בדצמבר 2000 חתם הנשיא ביל קלינטון על צו נשיאותי 13178, שלפיו הוקמה שמורת המערכת האקולוגית שונית האלמוגים של איי הוואי הצפון-מערביים. הצו של קלינטון היה הצעד החוקי הראשון הדרוש להכרזה על השטח הימי של האתר כמקלט ימי לאומי. בשנת 2005 הוכרזו חלקים מהמונומנט כמקלט ימי מדינתי על ידי לינדה לינגל, מושלת הוואי.
באפריל 2006 צפו הנשיא בוש ואשתו לורה בוש בסרט התיעודי Voyage to Kure (מסע לקורה) בבית הלבן, ביחד עם במאי הסרט ז'אן-מישל קוסטו (בנו של החוקר ז'אק קוסטו). בוש התרשם מדרך הצגת הפלורה והפאונה של האזור בסרט, והחל לפעול על מנת להגן עליו. ב-15 ביוני 2006 חתם בוש על הכרזה 8031, שלפיה הוכרזו המים באיי הוואי הצפון-מערביים כמונומנט לאומי לפי חוק העתיקות 1906. השימוש בחוק זה אפשר את עקיפת הדרישה של שנה שבה היה צורך לדון בנושא וכן את הצורך לא לקבל פניות מהציבור בנושא לקראת הפיכת המקום למקלט ימי לאומי. הייתה זו הפעם השנייה שבה השתמש בוש בחוק העתיקות, לאחר שבפברואר 2006 הוא הכריז על הקמת המונומנט הלאומי אתר הקבורה האפריקאי במנהטן. החקיקה הדרושה לצורך מעורבותם של בעלי עניין בתכנון ובניהול האזור הימי המוגן נמשכה כבר חמש שנים, אך ההקמה המיידית של המונומנט הלאומי ולא של מקלט אפשרה הגנה מיידית ונוקשה יותר, שניתנת לביטול רק בחקיקה של קונגרס ארצות הברית.
לאחר חתימת ההכרזה הסביר ג'ושוע רייכרט, ראש התוכניות הסביבתיות ב-Pew Charitable Trusts, את חשיבות ההכרזה המיידית:
מעמד מונומנט מהיר יותר; הוא יותר מקיף; והוא יותר קבוע. רק חוק של הקונגרס יכול לבטל הכרזה כמונומנט. תהליך ההפיכה למקלט נמשך יותר זמן; הוא כולל משוב מהקונגרס, דיון ציבורי נרחב יותר, יותר שימועים ופגישות. והוא [ג'ורג' ווקר בוש] החליט היום, למעשה, לבצע צעד נועז וליצור משהו שהולך להיות מיידי, כך שהחוק תקף מיידית למקום הזה עכשיו.
בשטחם של איי הוואי הצפון-מערביים גדלה כמחצית מאוכלוסיית דגי התחתית בהוואי, ודגים אלה הם נדרשים בכמויות גבוהות על ידי שפים וצרכנים. פרנק מק'קוי, יושב ראש מועצת הדיג האזורית של מערב האוקיינוס השקט, אמר כי:
אנו מרוצים שהנשיא בוש הכיר במצב הכמעט טהור של מימי איי הוואי הצפון-מערביים. אנו מאמינים כי השפע והמגוון של האזור הם תוצאה של ניהול נכון של פעילות הדיג באזור על ידי המועצה ב-30 השנים האחרות, ומצביעים על כך שדיג המנוהל בצורה נכונה יכול לפעול באזור ללא השפעה על המערכת האקולוגית. אוכלוסיית דגי התחתית הקטנה של איי הוואי הצפון-מערביים לא סיכנה ולא תסכן את ההגנה שהנשיא בוש מבקש להשיג באמצעות הכרזת האזור כמונומנט לאומי
ב-27 בפברואר 2007 תיקן הנשיא בוש את הכרזה 8031, ושינה את שמו של המונומנט לשם ההוואי המקורי, "פפהאנאומוקואקאה". ב-11 במרץ ביקרה הגברת הראשונה לורה בוש באטול מידוויי, וב-2 במאי נערך טקס שינוי השם בארמון וושינגטון שבהונולולו, בירת הוואי. ב-15 במאי 2007 הכריז הנשיא בוש על כוונתו לשדרג את מעמדו של המונומנט לאזור ים רגיש במיוחד. ב-4 באפריל 2008 אישר ארגון הימאות הבינלאומי את ההכרזה הזו. ב-30 בינואר 2008 הוסיפה מחלקת הפנים את פפהאנאומוקואקאה לרשימה הטנטטיבית של 14 אתרים המועמדים להכרזה כאתרי מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. הוועדה הבין-סוכנותית הפדרלית למורשת העולמית אישרה את ההצעה מבחינה רשמית בנובמבר 2008. ארגון IUCN בחן את המאפיינים הטבעיים של המונומנט והוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים בחנה את מאפייניו התרבותיים, כיוון שהיה מדובר באתר המועמד להכרזה כאתר טבע וכאתר תרבותי. ביולי 2010 הוכרז פפהאנאומוקואקאה כאתר מורשת עולמית.