stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית ויס
היסטוריה

בנייתו החלה בשנת 1909 והסתיימה בשנת 1910. ויס תכנן את הבית בעצמו בסגנון הארץ ישראלי והקפיד על עבודה עברית, תוך שימוש בלבנים שיוצרו בבית חרושת יהודי (ארבר) ביפו. בתחילה היה הבית בן קומה אחת שבה שישה חדרים ועליית גג, ובשנת 1927 נוספה לו קומה נוספת. עקיבא אריה ויס עבר לגור בקומה השנייה וקומת הקרקע הוסבה לקומת מסחר.
במהלך השנים הפך האזור למוקד מסחר ותעסוקה, והבניין עבר שינויים רבים בקומת הקרקע. הקירות והחלונות בוטלו והוסרו העיטורים הייחודיים לבית כחלק מהסבת הקומה הראשונה לקומה בעלת אופי מסחרי יותר. בשנים אלו הבנייה המודרנית אפיינה את תל אביב, וכל מבנה שנבנה בעיר נבנה ברוח הסגנון הבינלאומי. לפי גישה זו העיצוב נעשה ללא צעצוע וקישוט לא נחוץ. השפעת הסגנון חלה גם על בית ויס, וזו אחת הסיבות לפיה הוסרו עיטורים המאפיינים את הבית ונבנתה חזית נקייה ופונקציונלית יותר לכיוון הרחוב. פינת הבית העגולה הפונה כלפי מפגש הרחובות ואשר הייתה הנושא לסיפור "פינה עגולה פינה ישרה" בספר "עיר קטנה ואנשים בה מעט" מאת נחום גוטמן, יושרה בצורה אלכסונית.
במשך שנים רבות שכנה בקומה הראשונה חנות ספרים של הוצאת "מסדה", ובתו של ויס התגוררה במבנה עד 1963.
בשנת 2000 שופץ הבניין על ידי חברת "אפריקה ישראל להשקעות", על פי תוכנית שימור של האדריכל אמנון בר אור. שיפוץ הבית היה תנאי לבניית מגדל המשרדים בסמוך. במהלך השחזור התברר כי בשינויים שנערכו בשנת 1927, לא נהרס הקיר המקורי, אלא הוקף במעטפת חדשה, וקיר הלבנים המקורי מ-1909 נחשף. במסגרת השיפוץ הוחזרה הקומה הראשונה לצורתה המקורית, תוך שימוש בחומרים נדירים שיובאו במיוחד מחו"ל למטרה זו.
בנובמבר 2019 נפתחה במקום מסעדת סושי בשם "סושי זושי".
כיום פועלת במקום מסעדת ויס, מסעדת בראסרי אירופאית.
גלריית תמונות

תקריב של הקומה הראשונה הפונה לרחוב הרצל
שלט הכניסה לבניין בית ויס
פינת המבנה בית ויס
מבט על בית ויס מרחוב הרצל
חזיתו המערבית של המבנה
הערות שוליים

↑  דוד הכהן, ‏מאחוזת בית לאפריקה-ישראל, באתר גלובס, 10 בינואר 2000
בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר

| --- | --- |


 קונסרבטוריון
 על שם:  הנס אייזלר 
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים) 
 בעלי תפקידים
 סגל:  423 (נכון ל־2022) 
 תלמידים
 :  532 (נכון ל־2022) 
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  52°30′50″N 13°23′29″E﻿ / ﻿52.513788888889°N 13.391286111111°E﻿ / 52.513788888889; 13.391286111111
 www.hfm-berlin.de
  (למפת ברלין מוגדלת) בית הספר הגבוה למוזיקה(למפת ברלין רגילה) בית הספר הגבוה למוזיקה
 
בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר (בגרמנית: Hochschule für Musik "Hanns Eisler") בברלין, גרמניה הוא אחד הקונסרבטוריונים למוזיקה הראשונים במעלה באירופה. בית הספר נוסד במזרח ברלין בשנת 1950 בשם "הקולג' הגרמני למוזיקה", כיוון שבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין, הוותיק יותר, נמצא במערב ברלין . אחרי מותו של אחד הפרופסורים הראשונים שלו, המלחין הנס אייזלר, שונה שם המוסד להנצחת שמו בשנת 1964. בשנת 2005 שופץ הקונסרבטוריון. הוא שוכן כיום ב-Gendarmenmarkt וב-Neuer Marstall
בבית הספר הגבוה למוזיקה "הנס אייזלר" פועלים מגוון הרכבים מוזיקליים, בהם מוזיקה קאמרית, מקהלות, תזמורות והרכבי ג'אז.
בית הספר הגבוה (Hochschule)

בית הספר הגבוה מורכב מארבע מחלקות וארבעה מכונים. הוא מציע תוכניות בכלי מיתר, פסנתר, כלי נשיפה מעץ, אקורדיון, גיטרה, נבל, תופים, טימפני, הלחנה, ניצוח, קורפיטיציה, הרמוניה וקונטרפונקט, ג'אז, תיאטרון מוזיקה ובימוי אופרה.
מכון קורט-זינגר, שנוסד בשנת 2002, מתמחה במחקר בנושא בריאות נגנים. מאז 2003 עוסק המכון למוזיקה חדשה במוזיקה עכשווית. עם ייסוד מכון הג'אז של ברלין בשנת 2005, הגיע הקונסרבטוריון לרמה בינלאומית בלימודי ג'אז; בין אנשי הסגל דייוויד פרידמן, ג'ון הולנבק, ג'ודי נימאק וג'יגס ויגהאם.
מדי שנה מתקיימים בבית הספר למעלה מ-400 אירועים - קונצרטים, הפקות אופרה, רסיטלים כיתתיים וקונצרטי מבחן. בית הספר עובד בשיתוף פעולה עם הקונצרטהאוס ברלין ועם קרן הפילהרמונית של ברלין. בשני האולמות האלה מתקיימים קונצרטים של התזמורת, המקהלה וסגל המורים.
היסטוריה

אחרי ייסוד גרמניה המזרחית (DDR), נמצאו כל בתי הספר למוזיקה והקולג' היחיד למוזיקה במערב ברלין. משום כך החליט משרד החינוך של מזרח גרמניה לייסד קולג' למוזיקה בחלקה המזרחי של העיר. ב-1 באוקטובר 1950 נוסד בית הספר הגרמני הגבוה למוזיקה. מנהלו הראשון היה פרופסור גיאורג קנופלר. בסגל הוראה היו רודולף וגנר-רגני והנס אייזלר (הלחנה), הלמוט קוך (ניצוח), הלמה פרכטר, ארנטו שלנברג (קול), קרל אדולף מרטינסה, גרטה הרוויג (פסנתר), גוסטב האוומן, וילהלם מרטנס (כינור), ברנהרד גינתנר (צ'לו), ורנר בוכהולץ (ויולה) ואיוואלד קוך (קלרינט).
מאז 1964 קרוי הקונסרבטוריון "בית הספר הגבוה למוזיקה 'הנס אייזלר' ברלין".
בשנת 1950 נוסד בית ספר מיוחד למוזיקה. הקונסרבטוריון יצר שותפות עם בית הספר ע"ש קרל פיליפ עמנואל באך.
בשנת 1953 נפתחה תוכנית של בימוי אופרה ותיאטרון מוזיקה, לאחר ששני סטודנטים הביעו עניין בתחום זה. הלימודים במקצוע הבימוי לתיאטרון מוזיקה הם לתואר ראשון ואילו בימוי אופרה לומדים לתואר מוסמך.
לאחר איחוד גרמניה העבירה מדינת ברלין את הקונסרבטוריון לניהולה. כיום נמצא המוסד בשטח השיפוט של מחלקת המדע, המחקר והאמנויות של הסנאט הגרמני.
אישים > תלמידי-עבר ידועי-שם

מריה בפטיספט (פסנתרנית, מנצחת)
ולדימיר יורובסקי (מנצח)
פטר קונוויטשני
מיכאל זנדרלינג
יוהנס מוזר
ירג-פטר וייגל
רוברט זוליץ'
ארז הולץ (מלחין)
אישים > חברי סגל ידועי-שם בהווה ובעבר

פאביו בידיני (פסנתר)
וילי דקר (פרופסור כבוד לבימוי תיאטרון מוזיקה)
הנס אייזלר (הלחנה)
מיכאל אנדרס (פסנתר)
דוויד גרינגאס (צ'לו)
פטר קונוויטשני (בימוי אופרה)
גדעון קרמר (כינור ומוזיקה קאמרית)
הנספטר קיבורץ (הלחנה)
מארי לואיז נוינקר (קרן)
תומאס קווסטהוף (קול)
קורט רוזנווינקל (גיטרה ג'אז)
ריינר זגרס (פרופסור אורח לכלי הקשה)
יוליה ואראדי (פרשנות אופרה)
קתרינה וגנר (בימוי אופרה)
רודולף וגנר-רגני (הלחנה)
רות צכלין (הלחנה, קונטרפונקט, אינסטרומנטציה)
טביאה צימרמן (ויולה)
אישים > נשיאי כבוד

קלאודיו אבאדו
דניאל בארנבוים
סימון ראטל
וולפגנג ריהם
הערות שוליים

↑  http://www.hfm-berlin.de/en/Study.html אתר בית הספר "הנס אייזלר, תוכנית לימודים לתואר ראשון
↑  http://www.hfm-berlin.de/en/Master_of_Music.html אתר בית הספר "הנס אייזלר", תוכנית לימודים לתואר מוסמך
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2125824-7  ISNI: 0000 0001 2156 6917  LCCN: n89600693  MusicBrainz: b838893b-c523-4908-aaca-a38df6892197  NKC: kv20201063559  VIAF: 129873705   WorldCat (עם VIAF): 129873705
אנה איבנוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1987 (בת 36) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 מדינה:  סרביה סרביה
 מקום מגורים:  שיקגו 
 בן או בת זוג:  בסטיאן שוויינשטייגר (יולי 2016–?)  פרננדו ורדאסקו (2008–ינואר 2009) בסטיאן שוויינשטייגר (ספטמבר 2014–יולי 2016) 
 מספר צאצאים:  2 
 גובה:  1.83 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2003–2016 (כ־13 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  15,510,787 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  480–225
 דירוג שיא:  1 (9 ביוני 2008)
 זכיות בטורנירים:  20 (15 WTA ו-5 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  30–35
 דירוג שיא:  50 (25 בספטמבר 2006)
 זכיות בטורנירים:  0
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (2008)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (2008)
 וימבלדון:  חצי גמר (2007)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2012)
 תאריך עדכון 13 בינואר 2020
 
אנה שוויינשטייגר, הידועה כאנה איבנוביץ' (בסרבו-קרואטית: ‏Ана Ивановићקובץ:Sr Ana Ivanovic.ogg‏Ⓘ‏;‏ נולדה ב-6 בנובמבר 1987) היא טניסאית עבר סרבית, אלופת הרולאן גרוס לשנת 2008. דורגה בעבר במקום הראשון בעולם (9 ביוני 2008).
ביוגרפיה

אמה, דראגאנה איבנוביץ' היא עורכת דין במקצועה, ואביה, מירוסלב, הוא איש עסקים.
לאנה אח צעיר.
איבנוביץ' החלה לשחק בגיל 5 לאחר שעקבה אחרי משחקי טניס (בעיקר של מוניקה סלש) בטלוויזיה, ביקשה מהוריה להצטרף למועדון טניס מקומי, וביום הולדתה ה-5 קיבלה מאביה מתנה - מחבט טניס.
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית > ראשית הקריירה

בשנת 2003 החלה איבנוביץ' בקריירה של טניסאית מקצוענית. ב-2004 היא נכנסה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם. התקדמותה בשנה זו הייתה מהירה. בתחילת השנה דורגה איבנוביץ' במקום ה-705 בעולם, ובסיומה דורגה במקום ה-97, שיפור של 608 מקומות (השיפור הגדול ביותר של טניסאית בשנה זו). בנוסף זכתה איבנוביץ' בכל חמשת טורנירי ה-ITF שבהם השתתפה (מיורקה על סך 10,000 דולר, גיפו ופוקואוקה ביפן, פאנו, איטליה ובתומי, גאורגיה, כולם על סך 50,000 דולר), כאשר לשניים מתוכם היא נכנסה מהמוקדמות. המאזן של איבנוביץ' בטורנירים אלו עמד על 26 ניצחונות ללא אף הפסד. הישג השיא שלה בסבב ה-WTA באותה השנה היה הגעה לרבע הגמר באליפות לוקסמבורג הפתוחה.
בשנת 2005 המשיכה איבנוביץ' את התקדמותה הרבה. בשנה זו היא זכתה בתואר WTA ראשון (בקנברה, דרג 4, ניצחה את מלינדה סינק בגמר) והגיעה לשלושה חצאי גמר נוספים (ורשה ולינץ מדרג 2 וציריך מדרג 1). בנוסף הגיעה איבנוביץ' בפעם הראשונה לרבע גמר טורניר גראנד סלאם, באליפות צרפת הפתוחה (על שם רולאן גארוס). איבנוביץ' רשמה בשנה זו שישה ניצחונות ראשונים נגד שחקניות מרשימת ה-20 הטובות ביותר, כולל שלושה על מדורגות בעשירייה הראשונה (סבטלנה קוזנצובה (מיאמי, דרג 1), ורה זבונרבה (ורשה, דרג 2) ואמלי מורסמו (רולאן גרוס)). איבנוביץ' סיימה את שנת 2005 במקום ה-16, שיפור של 81 מקומות לעומת השנה הקודמת.
ב-2006 סיימה איבנוביץ' שנה שנייה ברציפות כאחת מ-20 הטניסאיות הטובות בעולם. בשנה זו זכתה בטורניר WTA שני בקריירה (מונטריאול מדרג 1; ניצחה את מרטינה הינגיס בגמר). בנוסף היא הגיעה שבע פעמים נוספות לשלב רבע הגמר בטורנירי WTA ולגמר WTA ראשון לזוגות (בס'הרטוחנבוס, הולנד, דרג 3) יחד עם מריה קירילנקו.
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית > שיא הקריירה

2007 מהווה שנת פריצה נוספת עבור איבנוביץ'. בשנה זו היא זכתה בשלושה טורנירי WTA נוספים (ברלין, דרג 1, ניצחה את סבטלנה קוזנצובה בגמר; לוס אנג'לס, דרג 2, ניצחה את נדיה פטרובה בגמר; לוקסמבורג, ניצחה את דניאלה האנטוחובה בגמר). בנוסף הגיעה איבנוביץ' לשני גמרים: בטוקיו (דרג 1) ובאליפות צרפת הפתוחה. בשני הטורנירים הפסידה איבנוביץ' בגמר לז'וסטין הנין. איבנוביץ' הייתה שחקנית הטניס הראשונה (כולל גברים) שמייצגת את סרביה ומגיעה לגמר של טורניר גראנד סלאם. כמו כן הגיעה איבנוביץ' לשלושה חצאי גמר בטורנירי WTA: באמילייה איילנד (דרג 2, הפסידה לטטיאנה גולובין), בווימבלדון (הפסידה לוונוס ויליאמס) ובאליפות סבב ה-WTA (הפסידה לז'וסטין הנין). בזכות הישגים אלו הגיעה איבנוביץ' בחודש אוגוסט 2007 לדירוג שיא בקריירה עד לאותו שלב - מקום רביעי בעולם. כמו כן חצתה איבנוביץ' את רף הרווחים של 2 ו-3 מיליון דולר, ולמעשה הרוויחה 60% מסך רווחיה עד אותה התקופה בשנה זו.
בחודש יוני 2008 זכתה בטורניר גראנד סלאם ראשון בקריירה, באליפות צרפת הפתוחה, לאחר ניצחון בגמר על דינארה סאפינה. כמו כן העפילה איבנוביץ' במהלך הטורניר בפעם הראשונה למקום הראשון בעולם, זאת לאחר שניצחה בחצי בגמר את בת ארצה ילנה יאנקוביץ'. כמו כן, איבנוביץ' הגיעה בשנה זו לגמר טורניר גראנד סלאם נוסף - אליפות אוסטרליה הפתוחה, שם נוצחה על ידי מריה שראפובה. בשני טורנירי הגראנד סלאם האחרים (וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה) הודחה איבנוביץ' בשלב מוקדם. בווימבלדון היא נוצחה בסיבוב השלישי על ידי ג'י ג'נג הסינית שדורגה באותו זמן במקום ה-133 בדירוג ה-WTA. מהטורניר בארצות הברית איבנוביץ' הודחה בסיבוב השני על ידי ג'ולי קוואה הצרפתיה, שדורגה באותו זמן במקום ה-188. בשנה זו זכתה איבנוביץ' גם בשני טורנירים נוספים בסבב ה-WTA: אינדיאן וולס מאסטרס (דרג 1, ניצחה בגמר את סבטלנה קוזנצובה) ולינץ (דרג 2, ניצחה בגמר את ורה זבונרבה), והגיעה לשלושה חצאי גמר נוספים - בסידני (דרג 2, הפסידה לז'וסטין הנין), בברלין (דרג 1, הפסידה לילנה דמנטייבה) ובציריך (דרג 2, הפסידה לוונוס ויליאמס). איבנוביץ' גם הייתה אמורה להשתתף בטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג אך פרשה לפני המשחקים עקב פציעה. איבנוביץ השתתפה בסוף עונת המשחקים באליפות סבב ה-WTA, בה הפסידה בשני המשחקים הראשונים בבית אליו שובצה (לילנה יאנקוביץ' ולורה זבונרבה) ופרשה לפני מהמשחק השלישי מול סבטלנה קוזנצובה.
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית > נסיגה

בשנת 2009 הפגינה איבנוביץ' יכולת לא טובה. ההישג המשמעותי היחיד שלה בשנה זו היה ההגעה לגמר טורניר אינדיאן וולס הקטגוריה העליונה, בו הפסידה לוורה זבונרבה. באליפות צרפת הפתוחה, בה זכתה שנה קודם, הפסידה איבנוביץ' כבר בסיבוב הרביעי לוויקטוריה אזרנקה. את השנה סיימה איבנוביץ' במקום ה-22, וזו הייתה הפעם הראשונה מזה 5 שנים בה איבנוביץ' לא סיימה את השנה כאחת מ-20 הטניסאיות הטובות בעולם.
איבנוביץ' זכתה בשנת 2010 בשני תוארי WTA. הזכייה הראשונה התרחשה בטורניר לינץ מהקטגוריה הבינלאומית. זכייה זו סיימה בצורת של שנתיים ללא תואר (הזכייה האחרונה הייתה גם היא בטורניר לינץ). בשלב הגמר ניצחה איבנוביץ' את פטי שנידר. הזכייה השנייה התרחשה בטורניר האלופות שהתקיים בבאלי. בגמר טורניר זה ניצחה איבנוביץ' את אליסה קלייבאנובה. בנוסף, הגיעה איבנוביץ' בשנת 2010 פעמיים לשלב חצי הגמר. הפעם הראשונה הייתה בטורניר בריזביין מהקטגוריה הבינלאומית, בו היא הפסידה לפיינאליסטית בדיעבד ז'וסטין הנין. הפעם השנייה הייתה באליפות איטליה הפתוחה ברומא (מהקטגוריה העליונה), שבה הפסידה למריה חוסה מרטינס סאנצ'ס.
בשנת 2011 זכתה איבנוביץ' בטורניר בבאלי, לאחר ניצחון בגמר על אנבל מדינה גאריגס מספרד 3-6, 0-6. נוסף לכך, היא הגיעה לשלב חצי גמר בטורניר ברמינגהאם, בו היא הפסידה לדניאלה האנטוחובה, 6-7(2), 6-3, 6-2.
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית > גביע הפדרציה

הופעת הבכורה של איבנוביץ' בגביע הפדרציה הייתה באפריל 2006, אז היא ניצחה את מסה זק-פסקיריץ' הסלובנית בניצחון של הנבחרת הסרבית על זו של סלובניה.
המאזן של איבנוביץ' בגביע הפדרציה עומד על 13 ניצחונות (10 ביחידות ו-3 בזוגות) מול 5 הפסדים (3 ביחידות ו-2 בזוגות).
ביוגרפיה > קריירה מקצוענית > פרסים ותארים

ב-2006 זכתה איבנוביץ' בתואר "השחקנית המשתפרת ביותר" על הישגיה בשנת 2005.
מספטמבר 2007 מכהנת איבנוביץ' כשגרירה לאומית של ארגון יוניצ"ף בסרביה.
ב-2008 זכתה איבנוביץ' בתואר "השחקנית המשתפרת ביותר" ובפרס 'קארן קרנצקה' לספורטיביות על הישגיה בשנת 2007.
חיים אישיים

ב-8 בספטמבר 2007 הייתה אנה לשגרירת יוניצ"ף בסרביה למען קידום בטיחות התלמידים בבתי הספר, לצד ילנה יאנקוביץ'.
בשנת 2012 דורגה במקום השמיני ברשימת 10 הספורטאיות המרוויחות ביותר בעולם של מגזין "פורבס" העולמי. הכנסותיה נובעות מהיותה טניסאית, דוגמנית ומקדמת מותגים.
ב-12 ביולי 2016 התחתנה איבנוביץ' עם קפטן נבחרת גרמניה בכדורגל לשעבר בסטיאן שוויינשטייגר ואימצה את שם משפחתו.
הישגים בולטים > יחידות > זכיות (20)

| לפני שנת 2009 | החל משנת 2009 |
| --- | --- |
גראנד סלאם (1–2)
אליפות סבב ה-WTA‏ (-)
טורניר האלופות (2–0)
דרג 1 (3-1): הקטגוריה העליונה - טורנירים מנדטוריים (0-1)
דרג 2 (3-0): הקטגוריה העליונה - פרמייר 5 (0-1)
דרג 3 (0): הקטגוריה העליונה (0)
דרגים 4 ו-5 (1-0): הקטגוריה הבינלאומית (3-1)
סבב ה-ITF‏ (5-0)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | תאריך | טורניר | משטח | יריבה בגמר | תוצאה |
| 1. | 22 בפברואר 2004 | ספרד מיורקה, ספרד | חימר | סרביה ומונטנגרו אנה טימוטיץ' | 1–6, 1–6 |
| 2. | 2 במאי 2004 | יפן גיפו, יפן | שטיח | קוריאה הדרומית מי-רה ג'און | 4–6, 6–2, 5–7 |
| 3. | 9 במאי 2004 | יפן פוקאואוקה, יפן | שטיח | סלובקיה ירמילה גאידוסובה | 2–6, 7–6(4), 6–7(4) |
| 4. | 12 בספטמבר 2004 | איטליה פאנו, איטליה | חימר | רומניה דליה ססקיוראנו | 2–6, 4–6 |
| 5. | 26 בספטמבר 2004 | גאורגיה בתומי, גאורגיה | קשה | רוסיה אנה צ'קבטדזה | 3–6, 3–6 |
| 6. | 15 בינואר 2005 | אוסטרליה קנברה, אוסטרליה | קשה | הונגריה מלינדה סינק | 5–7, 1–6 |
| 7. | 21 באוגוסט 2006 | קנדה מונטריאול, קנדה | קשה | שווייץ מרטינה הינגיס | 2–6, 3–6 |
| 8. | 13 במאי 2007 | גרמניה ברלין, גרמניה | חימר | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | 6–3, 4–6, 6–7(4) |
| 9. | 12 באוגוסט 2007 | ארצות הברית לוס אנג'לס, ארצות הברית | קשה | רוסיה נדיה פטרובה | 5–7, 4–6 |
| 10. | 30 בספטמבר 2007 | לוקסמבורג לוקסמבורג, לוקסמבורג | קשה | סלובקיה דניאלה האנטוחובה | 6–3, 4–6, 4–6 |
| 11. | 23 במרץ 2008 | ארצות הברית אינדיאן וולס, ארצות הברית | קשה | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | 4–6, 3–6 |
| 12. | 7 ביוני 2008 | צרפת אליפות צרפת הפתוחה, פריז | חימר | רוסיה דינארה סאפינה | 4–6, 3–6 |
| 13. | 26 באוקטובר 2008 | אוסטריה לינץ (1), אוסטריה | קשה (אולם) | רוסיה ורה זבונרבה | 2–6, 1–6 |
| 14. | 17 באוקטובר 2010 | אוסטריה לינץ (2), אוסטריה | קשה (אולם) | שווייץ פטי שנידר | 1–6, 2–6 |
| 15. | 7 בנובמבר 2010 | אינדונזיה טורניר האלופות, באלי, אינדונזיה | קשה (אולם) | רוסיה אליסה קלייבאנובה | 2–6, 6–7(5) |
| 15. | 6 בנובמבר 2011 | אינדונזיה טורניר האלופות, באלי (2), אינדונזיה | קשה (אולם) | ספרד אנבל מדינה גאריגס | 6–3, 6–0 |
| 16. | 4 בינואר 2014 | ניו זילנד אוקלנד, ניו זילנד | קשה | ארצות הברית ונוס ויליאמס | 6–2, 5–7, 6–4 |
| 17. | 6 באפריל 2014 | מקסיקו מונטריי, מקסיקו | קשה | סרביה ג'ובנה ג'אקיץ' | 1–6, 2–6 |
| 18. | 15 ביוני 2014 | הממלכה המאוחדת ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת | דשא | צ'כיה ברבורה סטיקורובה | 3–6, 2–6 |
| 19. | 21 בספטמבר 2014 | יפן טוקיו, יפן | קשה | דנמרק קרוליין ווזניאקי | 6–2, 7–6(7–2) |
הישגים בולטים > יחידות > הפסד במשחק הגמר (8)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | תאריך | טורניר | משטח | יריבה בגמר | תוצאה |
| 1. | 4 בפברואר 2007 | יפן טוקיו, יפן | שטיח | שווייץ מרטינה הינגיס | 4–6, 2–6 |
| 2. | 9 ביוני 2007 | צרפת אליפות צרפת הפתוחה, פריז | חימר | בלגיה ז'וסטין הנין | 1–6, 3–6 |
| 3. | 26 בינואר 2008 | אוסטרליה אליפות אוסטרליה הפתוחה, מלבורן | קשה | רוסיה מריה שראפובה | 5–7, 3–6 |
| 4. | 22 במרץ 2009 | ארצות הברית אינדיאן וולס, ארצות הברית | קשה | רוסיה ורה זבונרבה | 6–7(5), 2–6 |
| 5. | 13 באוקטובר 2013 | אוסטריה לינץ, אוסטריה | קשה (אולם) | גרמניה אנגליקה קרבר | 6–4, 7–6(6–8) |
| 6. | 27 באפריל 2014 | גרמניה שטוטגרט, גרמניה | חימר (אולם) | רוסיה מריה שראפובה | 3–6, 6–4, 6–1 |
| 7. | 17 באוגוסט 2014 | ארצות הברית סינסינטי, ארצות הברית | קשה | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 6–4, 6–1 |
| 8. | 11 בינואר 2015 | אוסטרליה בריזביין, מלבורן | קשה | רוסיה מריה שראפובה | 7–6(7–4), 3–6, 3–6 |
הישגים בולטים > זוגות > הפסד במשחק הגמר (1)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | תאריך | טורניר | משטח | שותפה | יריבות בגמר | תוצאה |
| 1. | 19 ביוני 2006 | הולנד ס'הרטוחנבוס, הולנד | דשא | רוסיה מריה קירילנקו | הרפובליקה העממית של סין יאן זי וזהנג ג'יה הרפובליקה העממית של סין | 3-6, 6-2, 6-2 |
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, בגיל 29: אנה איבנוביץ' פרשה מטניס, באתר ynet, 28 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810583447105606  GND: 1330653416  VIAF: 9442148753714841320000   WorldCat (עם VIAF): 9442148753714841320000 
אנה איבנוביץ', 2008
אנה איבנוביץ', 2009
בית ויסקונטי

שלט האצולה המשפחתי
הסמל על בית ארמון הארכיבישוף של מילאנו
בית ויסקונטי (באיטלקית: Visconti) היא משפחת אצולה איטלקית. שליטי ודוכסי מילאנו בין השנים 1277–1447. ענף קדום יותר של המשפחה (המכונה Gallura "תרנגול", על שם שלט האצולה שלהם) פעל בפיזה ובממלכת סרדיניה. משפחת ויסקונטי זכתה לכינוי "הצפעונים של מילאנו" ושלטונם של חלק ניכר מבניה התאפיין ב:
רצח, אכזריות, תאוות בצע ושלטון יעיל המתחלף בעריצות פראית, כבוד ללימוד וטיפוח האמנויות ותאוות עד אין קץ הגובלות בטירוף מיני.
שליטי מילאנו

ראש השושלת היה אוטונה ויסקונטי (1207 – 1295), ארכיבישוף מילאנו שבשנת 1277 נטל גם את כתר השליט. בני ויסקונטי היו מאז שליטי העיר באופן רצוף לאורך למעלה מ-150 שנה. ברנבאו ויסקונטי הנהיג במילאנו שלטון רודני, עריץ ורצחני, הוא הצליח להכפיף לשלטונו כמעט את כל לומברדיה, הטיל נטל מס כבד ושלט ביד ברזל. ב-1386 הדיח אותו בן-אחיו, ג'אן גלאצו ויסקונטי, כלא אותו וכנראה גם הרעילו. ב-1395 קיבל ג'אן גלאצו ויסקונטי תואר דוכס מאת ונצסלאוס, מלך הרומאים. הוא הביא את השטח שתחת שלטונו לשיא ושלט כמעט על כל לומברדיה ופיימונטה ועל חלקים נוספים באיטליה בהם לוקה, פדובה, פיזה, אסיזי, סיינה ובולוניה.
ברברה טוכמן מציינת שבני ויסקונטי, (ומשפחות אחרות מסגה כגון בני מלטסטה מרימיני) שלטו בנחלותיהם ללא זכות חוקית או תואר אלא באמצעות כוח בלבד.
במאה ה-16 קשרה המשפחה קשרי נישואין עם בית ספורצה ובית בורומאו ושלוש המשפחות יצרו את ה"איחוד הבלתי נפרד" (unione inscindibile) ששלט במילאנו, שילוש זה מונצח בסמל שלוש טבעות שזורות זו בזו הקרוי טבעות בורומאיות.
חברים נוספים במשפחה הם:
האפיפיור גרגוריוס העשירי
ולנטינה ויסקונטי, סבתו של לואי השנים עשר, מלך צרפת
פיליפו מריה ויסקונטי, דוכס מילאנו האחרון בשושלת ויסקונטי
בתו, ביאנקה מריה, אשתו של פרנצ'סקו ספורצה
שלט האצולה

על שלט האצולה של המשפחה מופיע נחש בולע נער (אולי הנער מורי). הסיבה לסמל זה, הקרוי בהרלדיקה biscione או vipera, אינה ברורה. ייתכן שהסמל נלקח מסמל על מגן של לוחם סרצני בעת מסעי הצלב או שהוא מתייחס לאגדה אודות תאודוריק הגדול.
הסמל מופיע כמטען בשלטי האצולה של בית ספורצה, של בית בורומאו, של דוכסות מילאנו, של ארכיבישוף מילאנו ושל מותג הרכב אלפא רומיאו (לצד סמל מילאנו).
מכונית הקונספט אלפא רומיאו ויסקונטי קרויה על שם בית ויסקונטי.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, ראי רחוק: המאה ה-14 הרת הפורענויות, דביר, 1995, בעמ' 244. גרסה מקוונת, ב-Google Books
הערות שוליים

↑  ברברה טוכמן, ראי רחוק, עמ' 251
↑  אלפא רומיאו ויסקונטי seriouswheels.com/cars/top-2004-Alfa-Romeo-Visconti-Concept-Italdesign
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119431408  HDS: 019547  VIAF: 129376140   WorldCat (עם VIAF): 129376140
באתרו

מציאת ממצא באתרו
בארכאולוגיה בַּאֲתָרוֹ (בלטינית: in situ (אין סיטו) - בַּמקום, בַּאתר, משמש בצורה זו גם בשפות רבות אחרות) הוא מונח המתאר את הישארותו של מושא המחקר במקומו המקורי. בגאולוגיה נהוג להשתמש גם במונח הלטיני "אין סיטו".
באתרו מתייחס לממצא שנמצא בעת חפירה ארכאולוגית במקום המקורי שבו הושאר על ידי האדם האחרון שהשתמש בו ולא הוזז משם על ידי בני אדם או על ידי כוחות הטבע. מציאת ממצא ארכאולוגי באתרו עוזרת לארכאולוג החופר לתארך את השכבה הנחפרת בעזרת טיפולוגיה ולהבין ולאפיין את התרבות שבה הממצא היה בשימוש. לאחר שהממצא מתועד, מצולם ונרשם, ניתן להזיזו ממקום מציאתו. ממצא שלא נמצא באתרו נחשב כממצא שנמצא מחוץ להקשר (קונטקסט) ולא יספק מידע מדויק לגבי התרבות או האתר שבהם נמצא.
גלריית תמונות

קנקן באתרו, חפירה בח'ירבת קייאפה אוגוסט 2009
הפסל של הסנטור מרקוס נוניוס בלבוס, שנמצא בהרקולנאום, הוא דוגמה לממצא שחלקו "באתרו" וחלקו לא. ראש הפסל ובסיסו נמצאו על ידי מאיורי ב-1942, אך גופו נמצא רק ב-1981, מאות מטרים מערבה משם. מניחים שנחשול פירוקלסטי עוצמתי סחף את גוף הפסל מערבה, לכיוון חוף הים. חלקיו של הפסל חוברו וכיום הוא מוצג באתר.
קנקן מתקופת בית עבאס חפירה בירושלים פברואר 2008
קנקנים שנמצאו באתר קבורה של שבט קלטי בצפון ספרד מתוארך למאה ה-2
אתי (שיר)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
אתי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, חופשייה. השיר יצא לאור ב-29 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד השירים היומי של מדיה פורסט, המקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט, והמקום הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה לבדה, והופק על ידה, ועל ידי רוני בראון ועדי רותם. על פי מאקו, מילותיו של השיר מדברות על כך שה-"הזמרת מספרת פה על אתי, השכנה מלמעלה, שמנסה לעזור לה להתגבר על הכאב ולחזור לשגרה."
דיקלה הודיעה ברשתות החברתיות כי השיר יהיה הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי.
רמיקס

ב-26 במרץ 2018, הוציאה דיקלה רמיקס רשמי לשיר, שנעשה על ידי מור דוד. על פי דיקלה, רמיקס זה יצא בדיוק לפני בואו של חג הפסח, כשיר "כשר לפסח" כביכול, עבור קהל המעריצים שלה. בסמוך לכך, פרסמה את עטיפתו הרשמית.
את הרמיקס השני עבור השיר הוציאה דיקלה ב-8 ביוני 2018, לכבוד מצעד הגאווה בתל אביב, אשר התקיים באותה העת.
וידאו קליפ

בסמוך ליציאתו של השיר כסינגל, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה ווידאו קליפ עם מילותיו של השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | מצעד השירים היומי | 1 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 5 |  |