stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פבלודר
ערים תאומות

טורקיה דניזלי, טורקיה
רוסיה נובוסיבירסק, נובוסיבירסק, רוסיה
רוסיה אומסק, אומסק, רוסיה
רוסיה טומסק, טומסק, רוסיה
אוקראינה קרופיבניצקי, קירובוהראד, אוקראינה
פולין בידגושץ', קויאוויה-פומרניה, פולין
הערות שוליים

↑  Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562644205171  GND: 4403321-7  LCCN: n88238435  NKC: ge396297  SUDOC: 219923043  VIAF: 125600225   WorldCat (עם VIAF): 125600225 
בית הכנסת "בית רחל חב"ד ליובאוויטש" בעיר
פטרת העור

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Dermatophyte 
 טיפול:  גריזופולבין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  787217 
 סיווגים
 ICD-11:  1F28 
 
פטרת העור מסוג "tinea barbae" באזורים המזוקנים של הפנים והצוואר כתוצאה מזיהום דרמטיפיטי
Ringworm על רגל אדם
פטרת העור (באנגלית: Ringworm, כינוי קליני: דרמטופיטוזיס (Dermatophytosis)) היא מצב קליני הנגרם על ידי זיהום פטרייתי בעור אצל אנשים, חיות בית כגון חתולים וחיות מבויתות כמו כבשים, עזים ובקר.
הכינוי הנפוץ ביותר לתופעה, "Ringworm", שגוי ביסודו מפני שפטרת העור אינה נגרמת על ידי תולעת טפילית, אלא על ידי זיהום הנגרם מסוגים שונים של פטרת.
הפטרייה הגורמת לזיהום הטפילי (dermatophytes) ניזונה מקרטין, החומר הנמצא בחלק החיצוני של רקמות עור מתות, שיער וציפורניים. פטרת העור מתפתחת ביותר בתנאים של חום ולחות בעור אולם יש מצבים של פטרת השורדת בתנאים חיצוניים, בבסיס השערה או בתוכו. בחיות בית הפטרייה שורדת על העור החיצוני ועל השערות עצמן.
ישנה הערכה כללית שכ-20% מאוכלוסיית העולם נגועה בסוג כלשהו של פטרת העור. היא נפוצה במיוחד אצל העוסקים בספורט המשלב מגע בין-עורי כדוגמת היאבקות.
פטרת נפוצה בגפיים (ידיים ורגליים, אולם עלולה להופיע גם במקומות אחרים על העור), בעיקר באזורי עור חלק (נטול או עם מעט שערות) נקראת "Tinea corporis".
ראו גם

גזזת
עונת 1985/1986 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  25 באוקטובר 1985
 תאריך סיום:  8 ביוני 1986
 מספר קבוצות:  23
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 1985
 בחירה ראשונה:  פטריק יואינג
 על ידי:  ניו יורק ניקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  לארי בירד (בוסטון סלטיקס)
 מלך הסלים:  דומיניק וילקינס (אטלנטה הוקס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  בוסטון סלטיקס
 אלופת המערב:  יוסטון רוקטס
 סדרת הגמר
 אלופה:  בוסטון סלטיקס
 MVP של סדרת הגמר:  לארי בירד
 → 1984/19851986/1987 ←
 
עונת 1985/1986 היא העונה ה-40 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה ה-16 של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את יוסטון רוקטס בתוצאה 4–2. לארי בירד זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר בפעם השנייה בקריירה, וכן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בעונה השלישית ברציפות. בשנת 1996 נבחרו הסלטיקס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.
בתחילת העונה עברה קבוצת "קנזס סיטי קינגס" לסקרמנטו, קליפורניה, ושינתה את שמה לסקרמנטו קינגס.
אולסטאר 1986

משחק האולסטאר נערך ב-9 בפברואר 1986 בדאלאס, טקסס.
המאמנים במשחק היו קיי סי ג'ונס מבוסטון סלטיקס ופט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס שזכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר, סידני מונקריף, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ומוזס מלון, וחמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, אלווין רוברטסון, ג'יימס וורת'י, כרים עבדול-ג'באר ורלף סמפסון. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 139-132.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 67 | 15 | 0.817 | – |
| 2 | מילווקי באקס* | 57 | 25 | 0.695 | 10 |
| 3 | פילדלפיה 76'* | 54 | 28 | 0.659 | 13 |
| 4 | אטלנטה הוקס* | 50 | 32 | 0.610 | 17 |
| 5 | דטרויט פיסטונס* | 46 | 36 | 0.561 | 21 |
| 6 | וושינגטון בולטס* | 39 | 43 | 0.476 | 28 |
| 7 | ניו ג'רזי נטס* | 39 | 43 | 0.476 | 28 |
| 8 | שיקגו בולס* | 30 | 52 | 0.366 | 37 |

| 9 | קליבלנד קאבלירס | 29 | 53 | 0.354 | 38 |
| 10 | אינדיאנה פייסרס | 26 | 56 | 0.317 | 41 |
| 11 | ניו יורק ניקס | 23 | 59 | 0.280 | 44 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוס אנג'לס לייקרס* | 62 | 20 | 0.756 | – |
| 2 | יוסטון רוקטס* | 51 | 31 | 0.622 | 11 |
| 3 | דנוור נאגטס* | 47 | 35 | 0.573 | 15 |
| 4 | דאלאס מאבריקס* | 44 | 38 | 0.537 | 18 |
| 5 | יוטה ג'אז* | 42 | 40 | 0.512 | 20 |
| 6 | פורטלנד טרייל בלייזרס* | 40 | 42 | 0.488 | 22 |
| 7 | סקרמנטו קינגס* | 37 | 45 | 0.451 | 25 |
| 8 | סן אנטוניו ספרס* | 35 | 47 | 0.427 | 27 |

| 9 | פיניקס סאנס | 32 | 50 | 0.390 | 30 |
| 10 | לוס אנג'לס קליפרס | 32 | 50 | 0.390 | 30 |
| 11 | סיאטל סופרסוניקס | 31 | 51 | 0.378 | 31 |
| 12 | גולדן סטייט ווריורס | 30 | 52 | 0.366 | 32 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | דומיניק וילקינס | אטלנטה הוקס | 30.3 |
| ריבאונדים למשחק | ביל ליימביר | דטרויט פיסטונס | 13.1 |
| אסיסטים למשחק | מג'יק ג'ונסון | לוס אנג'לס לייקרס | 12.6 |
| חטיפות למשחק | אלווין רוברטסון | סן אנטוניו ספרס | 3.7 |
| חסימות למשחק | מאנוט בול | וושינגטון בולטס | 5.0 |
| אחוזים מהשדה | סטיב ג'ונסון | סן אנטוניו ספרס | 63.2% |
| אחוזים לשלוש | קרייג הודג'ס | מילווקי באקס | 45.1% |
| אחוזים מקו העונשין | לארי בירד | בוסטון סלטיקס | 89.6% |
| נקודות מדד | לארי בירד | בוסטון סלטיקס | 25.6 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - לארי בירד, בוסטון סלטיקס
שחקן ההגנה של העונה - אלווין רוברטסון, סן אנטוניו ספרס
רוקי העונה - פטריק יואינג, ניו יורק ניקס
השחקן השישי של העונה - ביל וולטון, בוסטון סלטיקס
השחקן המשתפר של העונה - אלווין רוברטסון, סן אנטוניו ספרס
מאמן העונה - מייק פראטלו, אטלנטה הוקס
מנהל העונה - סטן קסטן, אטלנטה הוקס
גביע האזרחות - מייקל קופר, לוס אנג'לס לייקרס ורורי ספארו, ניו יורק ניקס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


אייזיאה תומאס (דטרויט פיסטונס): אלווין רוברטסון (סן אנטוניו ספרס)
מג'יק ג'ונסון (לוס אנג'לס לייקרס): סידני מונקריף (מילווקי באקס)
דומיניק וילקינס (אטלנטה הוקס): אלכס אינגליש (דנוור נאגטס)
לארי בירד (בוסטון סלטיקס): צ'ארלס בארקלי (פילדלפיה 76')
כרים עבדול-ג'באר (לוס אנג'לס לייקרס): האקים אולאג'ואן (יוסטון רוקטס)
פרסים > חמישיות ההגנה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מוריס צ'יקס (פילדלפיה 76'): דניס ג'ונסון (בוסטון סלטיקס)
סידני מונקריף (מילווקי באקס): אלווין רוברטסון (סן אנטוניו ספרס)
פול פרסי (מילווקי באקס): מייקל קופר (לוס אנג'לס לייקרס)
קווין מקהייל (בוסטון סלטיקס): ביל האנזליק (דנוור נאגטס)
מארק איטון (יוטה ג'אז): מאנוט בול (וושינגטון בולטס)
פרסים > חמישיית הרוקיז

ג'ו דיומרס (דטרויט פיסטונס)
אקסבייר מקדניאל (סיאטל סופרסוניקס)
צ'ארלס אוקלי (שיקגו בולס)
קארל מלון (יוטה ג'אז)
פטריק יואינג (ניו יורק ניקס)
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1985/1986 באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1985 באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1986 באתר nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פטריק יואינג, הבחירה הראשונה בדראפט 1985 וזוכה פרס רוקי העונה
ביל וולטון, השחקן השישי של העונה
לארי בירד, ה-MVP של העונה הסדירה ושל סדרת הגמר
עמנואל סקל

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1940 (בן 84) בית יוסף, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1994 (כ־36 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 52  מפקד חטיבה 691  מפקד חטיבה 401  מפקד עוצבת עידן  מפקד עוצבת סיני  מפקד גיס 441  מפקד מפקדת חילות השדה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה   המערכה ברצועת הביטחון
 עיטורים
   עיטור העוז
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת קו צינור אילת אשקלון (קצא"א), מנכ"ל פוספטים בנגב
 
עמנואל סקל (נולד ב-10 באוגוסט 1940) הוא אלוף בצה"ל בדימוס, כיהן כמפקד מפקדת חילות השדה, קיבל את עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

נולד באוגוסט 1940 במושב בית יוסף שבעמק בית שאן. בהיותו בן חמש וחצי עברה משפחתו לחולון, שם גדל ולמד בבית ספר עממי ותיכון.
ב-1958 התגייס לשירות סדיר בחטיבת גולני בגדוד 12 והיה חניך מצטיין בקורס מכ"ים. כטבילת אש לחם כמ"כ במבצע חרגול (תאופיק) כנגד הסורים ברמה בינואר 1960. בהמשך שירת כמ"מ בקורס מכי"ים של גולני והשתחרר ב-1961 בדרגת סגן.
בשנים 1961–1967 למד גאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל תואר BSC ב-1964 ובהמשך, ערב מלחמת ששת הימים, תואר MSC בהצטיינות על עבודתו: "הגאולוגיה של רכס מנוחה".
פרסם מספר מחקרים גאולוגיים במסגרת המכון הגאולוגי שם עבד.
במלחמת ששת הימים לחם כקצין מילואים - מ"מ תול"ר - בפלוגות הסיור של חטיבה 4 בחזית הירדנית.
ביולי 1968 קיבל, לבקשתו, חל"ת לשנתיים מהמכון הגאולוגי, חזר לשירות קבע בצבא בדרגת סרן ועשה הסבה לשריון. לחם כמ"פ טנקים בגדוד 77 במלחמת ההתשה בתעלה ובבקעה. בתום החל"ת השתחרר וחזר לתקופה קצרה למכון הגיאופיזי, אך שב ולבש מדים. הוא פיקד על פלס"ר 14 והיה סגן מפקד גדוד 9. לאחר מכן, מונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 14 במאי 1972, תפקיד בו כיהן בזמן מלחמת יום הכיפורים.
בפרוץ מלחמת יום הכפורים היה גדוד 52 שבפיקודו מופקד על הגזרה הדרומית של התעלה ובשעת נעילה, תוך כדי לחימה, עבר הגדוד ת"פ חטיבה 401. הגדוד נהל קרבות בלימה קשים ומרובי אבידות כנגד ארמייה 3 של הצבא המצרי ופלוגה ג' שלו בלמה ב-6 באוקטובר מאמץ נחיתה מצרי בחוף האגם המר. בין ה-7 ל-9 באוקטובר נהל הגדוד קרבות מופת של לחימת שריון בשריון, וב-9 לחודש השמיד גדוד טנקים מצרי תוך 20 דקות. ב-12 באוקטובר נהל קרב אישי נועז, תוך שהוא מבקיע לבדו אל תוך מערך מצרי בסיוע לגדוד 195. על תפקודו במלחמת יום הכפורים עוטר בעיטור העוז. גדוד 52 בפקודו סיים את מלחמת יום הכפורים בג'בל ג'ניפה שבגדמ"ע ובהמשך הגיע לקילומטר ה-101.
בהמשך היה סמח"ט 401, מח"ט מילואים 691, מח"ט 401 הסדירה וראש מחלקת תו"ל במה"ד.
בוגר הקורס האמריקאי לפקוד ומטה בשנים 1977–1978.
עם שובו מארצות הברית מונה למפקד בית הספר לשריון. בהמשך היה מפקד אוגדת מילואים 880 וראש מטה פקוד הדרום. בדצמבר 1981 מונה למפקד אוגדה 252 הסדירה, עליה פקד במלחמת שלום הגליל בלחימה בגזרה המזרחית בלבנון. בהמשך היה סגן מפקד מפקדת חילות השדה.
באפריל 1985 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד גיס 441.
בנו בכורו, סמל יואב סקל נפל בקרב בלבנון ב-5 בספטמבר 1986 כלוחם בסיירת גולני.
לאחר שהרמטכ"ל משה לוי פסח עליו בסבב מינויים, שמש למשך כשנה כיועץ לתעשייה האווירית. לאחר שגם הרמטכ"ל דן שומרון לא מצא לו תפקיד, פרש בינואר 1988 מצה"ל.
בפברואר 1988 התמנה למנכ"ל חברת "פוספטים בנגב", אותה הביא מהפסד עמוק לרווח. על הישגיו אלה קבל את פרס קפלן.
בדצמבר 1990 חזר לצה"ל, לבקשתו של הרמטכ"ל המיועד אהוד ברק ופיקד על מפקדת חילות השדה עד סוף 1994.
ב-1 בינואר 1995 התמנה למנכ"ל חברת קצא"א, נהל אותה במשך 10 שנים וקדם אותה בתחומים רבים. באוגוסט 2005 מניהול קצא"א.
לבקשת האלוף בני גנץ, אז מפקד מז"י, סייע לו סקל בתחקור לחימת היבשה במלחמת לבנון השנייה.
ביוני 2010 הוענק לו תואר דוקטור במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן על עבודתו "הסדיר יבלום". העבודה פורסמה בספר הנושא שם זה אשר זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית.
היה מרצה מן החוץ במרכז הבין תחומי בהרצליה ולימד במכללת אשקלון בשנים 2011–2016.
משמש כחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת בר-אילן.
חיים אישיים

גר ברחובות, נשוי לעדנה, ד"ר לביוכימיה, אב ליואב ז"ל, לורד ואבנר וסב לחמישה נכדים ונכדות.
ספריו

הסדיר יבלום? החמצת ההכרעה בקרב המגננה במערב סיני במלחמת יום הכיפורים, "הוצאת מעריב", 2011.
בן הארץ, הוצאה אישית, 2015
כי מלחמתה כה ארוכה, הוצאת דיאלוג, 2019
ימי לבנון - אוגדה 252 במלחמת שלום הגליל, ליאור שרף, 2019
סיני שבלב, ליאור שרף - הפצות, 2020
הערות שוליים

↑  עדות עמנואל סקל בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון: "התגייסתי בנובמבר 1958. שרתתי בגולני והשתחררתי בדרגת סגן ב-1961".
↑  אמיר אורן, עמנואל סקל על שכול וכישלון: הרמטכ"ל דדו אחראי לכך שהכוחות בקו לא נכנסו לעמדות בזמן, פודקאסט "האפרכסת", ‏ 10 בספטמבר 2022
1 2 3  עמנואל רוזן, האלוף סקל מתגייס למטכ"ל, מעריב, 13 בדצמבר 1990
↑  עדות עמנואל סקל בפני ועדת אגרנט, באתר ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון: "בששת הימים שרתתי ביחידת סיור בחטיבת קרייתי. השתתפתי במלחמה בגדה".
↑  גל פרל פינקל, הטנקים נראו "כמו אחרי מלחמה", אך האנשים – פלדה, באתר זמן ישראל, 27 באוגוסט 2020
↑  עיטור העוז - סא"ל עמנואל סקל, דבר, 8 במאי 1975
↑  אלוף חדש בצה"ל, חדשות, 11 באפריל 1985
↑  אבי קרטין, מינויים - שכחו את סקל, חדשות, 15 באוגוסט 1986
↑  האלוף סקל הושאל לתעשייה האווירית, חדשות, 7 באוקטובר 1986
1 2  שמואל טל, סקל נכנס שוב באיגוף, חדשות, 14 בדצמבר 1990
↑  אלכס פישמן, פורש - לא מצאו לו שיבוץ מתאים, חדשות, 1 בפברואר 1988
עמנואל סקל ימונה בתחילת פברואר מנכ"ל פוספטים בנגב, מעריב, 20 בינואר 1988
↑  נווית זומר, מוזס בראש "פוספטים" במקום עמנואל סקר, חדשות, 26 בדצמבר 1990
↑  דוד חיון, ‏עמנואל סקל פורש מקצא"א אחרי עשור; יאיר וידה יחליפו, באתר גלובס, 12 באפריל 2005
עמירם כהן, "הפכנו את קצא"א מחברה מודממת למותג של אנרגיה ותשתית", באתר TheMarker‏, 15 באוקטובר 2005
↑  בני גנץ, מדברי הרמטכ"ל רב-אלוף בני גנץ בערב השקת הספר, מתוך הכתבה "השקת הספר "הסדיר יבלום?", אתר "עמותת יד לשריון", "להערכה רבה עברתי אחרי מלחמת לבנון השנייה. אז ביקשתי מעמנואל והוא הצטרף בשמחה אליי כחונך שלי בזרוע היבשה, בתפקידו במילואים, והוא ליווה אותי בכל אחד מהתחקירים שהיו אחרי מלחמת לבנון השנייה, ובמרחק שנים רבות ללא עצלות להגיע לכל תחקיר, לשבת שעות רבות לעשות את זה באמת באמת מגובה העיניים, ובאמת מתוך ניסיון כן להקרין את הניסיון שלו. זה נתן לנו באמת עזרה ושירות טוב".
↑  עודד מגידו, קריסת מערכות, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2011
↑  ישראל פרץ, אלפים בהלווית יואב סקל, חדשות, 8 בספטמבר 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312311605171  BnF: cb16642533p (data)  GND: 1062919998  ISNI: 0000 0003 6564 1768  LCCN: no2012027817  VIAF: 231956030   WorldCat (עם VIAF): 231956030
פבלוס קונטוריוטיס

קברו של פבלוס קונטוריוטיס באי הידרה
פָּבְלוֹס קוּנְטוּרְיוֹטִיס (ביוונית: Παύλος Κουντουριώτης; ‏9 באפריל 1855, הידרה, ממלכת יוון – 22 באוגוסט 1935, אתונה, הרפובליקה ההלנית השנייה) היה אדמירל וגיבור מלחמה יווני, אשר כיהן פעמיים כנשיאה של הרפובליקה ההלנית השנייה.
הקריירה הצבאית

פבלוס קונטוריוטיס נולד באי הידרה למשפחה מיוחסת ממוצא אלבני קדום. אביו גאורגיוס כיהן ב-1848 לתקופה קצרה כראש ממשלת הממלכה. ב-1875 התגייס לצי היווני וב-1897, במהלך המלחמה היוונית-עות'מאנית פיקד על אוניית מערכה. בין 1908 ל-1911 כיהן כעוזרו האישי של המלך גאורגיוס הראשון ובמהלך תקופה זו הועלה לדרגת קפטן. ב-1912 הועלה לדרגת תת-אדמירל ובמהלך מלחמת הבלקן הראשונה פיקד מאניית הפיקוד שלו ה"גאורגיוס אברוף"(אנ') על הקרבות המוצלחים מול הצי העות'מאני. הישגיו בקרבות הקנו לו מעמד של גיבור מלחמה וקונטוריוטיס הועלה לדרגת סגן אדמירל. ב-1917, פרש קונטוריוטיס מהצבא בדרגת אדמירל.
הקריירה הפוליטית

ב-1916 בעודו משרת בצי, מונה לשר הימייה בממשלתו של סטפנוס סקולידיס המלוכני. קונטוריוטיס התנגד לעמדתו הפרו-גרמנית של המלך קונסטנטין הראשון וצידד בהצטרפות הממלכה לצד מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה. הוא התפטר מתפקידו והצטרף לאלפתריוס וניזלוס בסלוניקי, שם הוקמה הממשלה הזמנית להגנת האומה שמרדה בשלטונו של המלך קונסטנטין הראשון ושלטה על חלק מהממלכה באזורי צפון יוון, כרתים ואיי הים האגאי. קונסטנטין הראשון נאלץ לוותר על המלוכה ואלפתריוס וניזלוס היה לראש הממשלה. וניזלוס, קונטוריוטיס ופנאיוטיס דנגליס הובילו את תהליך שיקומו והרחבתו של הצבא היווני וכונו "הטרויקה להגנת האומה". יוון הצטרפה למדינות ההסכמה והייתה שותפה לניצחונן על מעצמות המרכז בקרבות החזית המקדונית.
ב-28 באוקטובר 1920, לאחר מותו של אלכסנדר הראשון, מלך יוון מונה קונטוריוטיס לעוצר המלוכה, אך בראשית נובמבר, מייד לאחר תבוסתו של וניזלוס בבחירות הכלליות שנערכו ביוון התפטר מתפקידו. המלוכה ביוון הושבה על כנה, אך במרץ 1924 הודח המלך גאורגיוס השני וקונטוריוטיס נבחר לנשיאה הראשון של הרפובליקה ההלנית השנייה. במרץ 1926 התפטר קונטוריוטיס לאחר ההפיכה הצבאית שהעלתה לשלטון את הגנרל תאודורוס פנגלוס שהכריז על עצמו דיקטטור יוון. קונטוריוטיס עזב את אתונה לאי הידרה ובאוגוסט שב לאתונה ולמשרת הנשיא לאחר סילוקו של הגנרל פנגלוס בהפיכת נגד. במאי 1929 נבחר פבלוס קונטוריוטיס לכהונה נוספת כנשיא יוון, אך בדצמבר נאלץ לפרוש מתפקידו בשל בריאות לקויה. הוא הלך לעולמו באתונה ב-1935 והוא בן 80 שנים ונקבר באי הולדתו הידרה.
הערות שוליים

↑  ‏Greek nationalist government, 1916, באתר nzhistory.net.nz, אוחזר ב-1 בפברואר 2014 (באנגלית).
↑  "עדכון על המערכה בבלקנים נכון ל-19 באוקטובר 1918" באתר הניו יורק טיימס (באנגלית) .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אין. הודח גאורגיוס השני, מלך היוונים | נשיא יוון, כהונה ראשונה  25 במרץ 1924 - 15 במרץ 1926 | הבא: תאודורוס פנגלוס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: תאודורוס פנגלוס | נשיא יוון, כהונה שנייה  26 באוגוסט 1926 - 9 בדצמבר 1929 | הבא: אלכסנדרוס זאימיס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb161862255 (data)  GND: 119376202  ISNI: 0000 0003 6635 156X  LCCN: no2012026685  NLG: 46271  SUDOC: 253813638  VIAF: 232045743   WorldCat (עם VIAF): 232045743
פבלוס, נסיך הכתר של יוון

פבלוס, נסיך הכתר של יוון (ביוונית: Παύλος, πρώην Διάδοχος της Ελλάδας ‏ נולד ב-20 במאי 1967), הוא בנו של קונסטנטינוס השני, מלך יוון, ואף כיהן כנסיך הכתר מעת לידתו עד לביטול המלוכה בשנת 1974.
ביוגרפיה

פבלוס נולד בארמון טאטוי, טאטוי ב-20 במאי 1967 לקונסטנטינוס השני, מלך יוון ואן-מארי, נסיכת דנמרק בתם של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ואינגריד, נסיכת שוודיה. עם לידתו איבדה אחותו אלכסיה, נסיכת יוון ודנמרק את תואר נסיכת הכתר, בשל חוק העדפת הבן הבכור. מכיוון שהמשפחה נרדפה על ידי תומכי החונטה השלטת שעלתה לשלטון זמן קצר קודם לידתו, ברחו בני המשפחה לרומא, ומשם לקופנהגן, שם התגוררו עם הסבתא אינגריד, מלכת דנמרק. בשנת 1973 מונה גאורגיוס פאפאדופולוס לנשיא יוון, ובשנת 1974 בוטלה המונרכיה לאחר תוצאות משאל עם שנערך במדינה. לאחר ביטול המונרכיה התגוררה המשפחה בלונדון, שם נולדו אחיו הצעירים תאודורה, נסיכת יוון ודנמרק, ופיליפוס, נסיך יוון ודנמרק.
פבלוס למד בפנימיה בינלאומית בניו מקסיקו (ארצות הברית), השייכת לרשת ה-United World Colleges. הוא למד גם במכללה ההלנית בלונדון שנוסדה על ידי הוריו, ולאחר סיום לימודיו בבית הספר סנדהרסט, שירת בצבא הבריטי, כלוטננט במשמר הדרגונים הסקוטי המלכותי. בשנת 1993 החל פבלוס את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוושינגטון די. סי.. בעת לימודיו חלק את דירתו עם בן דודו, פליפה השישי, מלך ספרד. בשנת 1995, הוענק לשניהם תואר ביחסים בינלאומיים (Master of Science in Foreign Servic).
ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס בקתדרלת סנט סופיה, לונדון עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, אותה הכיר במסיבה 3 שנים קודם לכן. לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בגריניץ', קונטיקט, שם עבד פבלוס בחברת הספנות צ'ארלס ר. וובר. מאוחר יותר, החל לעבוד בחברה בניו יורק כמנהל תיקי השקעות, ובשנת 2004 עברו בני הזוג להתגורר בלונדון.
משפחתו

ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, ממנה יש לו 5 ילדים:
הנסיכה מריה אולימפיה (נולדה בניו יורק ב-25 ביולי 1996)
הנסיך קונסטנטין אלקסיוס (נולד בניו יורק ב-29 באוקטובר 1998)
הנסיך אכילס אנדראס (נולד בניו יורק ב-12 באוגוסט 2000)
הנסיך אודיסאוס קימון (נולד בלונדון ב-17 בספטמבר 2004)
הנסיך אריסטידיס סטאוורוס (נולד בלוס אנג'לס ב-29 ביוני 2008).
פיפ"א מנג'ר

|  כללי |
| --- | --- |
 תאריך הוצאה:  בין השנים 2002 עד 2013
 סוגה:  משחקי ספורט ממוחשבים (כדורגל)
 פיתוח:  EA Sports
 הוצאה לאור:  EA Sports 
 ארץ מקור:  גרמניה 
 הפצה:  EA Sports
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  1-4 שחקנים, משחק רשת
 דירוג:  מגיל 3 ומעלה
 פלטפורמות:  מחשב אישי (ווינדוס), Xbox, פלייסטיישן 2
 www.fifa-manager.com
 
פיפ"א מנג'ר היא סדרת משחקי אימון וניהול קבוצות כדורגל של חברת EA Sports, הזמינה למחשב האישי, ולקונסולות פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3, ול-Xbox 360. המשחק נקרא בתחילה "טוטאל קלאב מנג'ר" עד 2006. פיפ"א מנג'ר הוא לא משחק אימון הכדורגל הראשון שהוציאה חברת EA, אך המצליח ביותר.
בסדרת פיפ"א מנג'ר ניתן לבחור טקטיקות ואימונים לשחקנים, להעביר שחקנים מקבוצה לקבוצה, להחתים שחקנים לחוזים ועוד. במשחקים החדשים ביותר בסדרה ניתן גם להתחתן, להקים משפחה ולבלות איתה, לשחק גולף, ללמוד לשוט בספינה פרטית ולסחור בבורסה.
בתחילת דרכה, פיפ"א מנג'ר נחשבה לאנדרדוג במשחקי המנג'ר אך לאורך השנים היא מצליחה להתחרות בסדרה פוטבול מנג'ר אל עבר המקום הראשון במשחקי האימון.
המשחקים

| שם | שנה | פלטפורמה |
| --- | --- | --- |
| טוטאל קלאב מנג'ר 2003 | 2002 | מחשב אישי |
| טוטאל קלאב מנג'ר 2004 | 2003 | מחשב אישי, פלייסטיישן 2, Xbox |
| טוטאל קלאב מנג'ר 2005 | 2004 | מחשב אישי, פלייסטיישן 2, Xbox |
| פיפ"א מנג'ר 06 | 2005 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 07 | 2006 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 08 | 2007 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 09 | 2008 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 10 | 2009 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 11 | 2010 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 12 | 2011 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 13 | 2012 | מחשב אישי |
| פיפ"א מנג'ר 14 | 2013 | מחשב אישי |
פואיג'ילה

| פואיג'ילה |
| --- | --- |
איור של פואיג'ילה  שלד של פואיג'ילה
תקופה
סוף אוליגוקן-תחילת מיוקן 24–21 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמנטוריים
סוג:: פואיג'ילה
מין:: Puijila darwini
שם מדעי
 Puijila darwini

פואיג'ילה (שם מדעי: Puijila) הוא סוג של טורף ימי נכחד, שהשתייך למשפחת הסמנטוריים. הוא חי מסוף האוליגוקן עד תחילת המיוקן לפני 24 עד 21 מיליון שנה מזמננו. הסוג כלל מין אחד - Puijila darwini, והוא תואר ב-2009. משמעות השם היא מאינוקטיטוט ופירושה: "כלב ים או אריה ים קטן". שם המין קרוי ע"ש החוקר צ'ארלס דרווין. המאובנים שלו נמצאו בידי החוקרת נטליה ריבצ'נסקי (Natalia Rybczynski) באי דבון שבארכיפלג הארקטי הקנדי וכיום הממצא מצוי במוזיאון הטבע של קנדה (אנ') שבאוטווה, בירת קנדה.
הפואיג'ילה נחשב לסוג הטורף הימי הקדום ביותר שנמצא. הוא הגיע לאורך מטר אחד ולמשקל 20 קילוגרם. במראהו דמה ללוטרה, והיה בעל ראש קטן מעוגל וזוג ניבים ארוכים בקדמת לסתו, רגליים קצרות בעלות סנפירים ובעל זנב ארוך ששימש כהגה. מבנהו מרמז שהיה מימי למחצה ולא הותאם במיוחד לחיים בים, אך הוא כנראה ניזון מדגים. המבנה של העצמות שלו מזכיר מעט דובים או סמורים וייתכן כי מהם התפתחו טורפי הים.
הוא חי לצד האנליארקטוס הדרומי יותר, ונראה שהוא התפתח מהאחרון והוא נחשב למאובן מעבר חשוב בהתפתחות כלבי הים.
פואמה סימפונית

פואמה סימפונית היא יצירה מוזיקלית חד-פרקית השואבת את השראתה ואת צורתה מדימויים חוץ-מוזיקליים. הפואמה נעה סביב נושא או נרטיב מסוים ובו כלי הנגינה "מתארים" סיפור. בראייה צורנית, לפואמה סימפונית מספר חטיבות, הדומות לאלו שבצורת סונאטה.
סגנון סימפוני זה הומצא ושוכלל על ידי המלחין ההונגרי פרנץ ליסט. ליסט חיבר 13 פואמות סימפוניות שונות משנת 1846 עד שנת 1861, כגון "הפרלודים", "טאסו", "מזפה" ו"אורפיאוס". מלחין נוסף שתרם להתפתחותה של הפואמה הסימפונית היה המלחין הגרמני ריכרד שטראוס, שחיבר, בין השאר, את הסימפוניות "דון ז'ואן", "תעלוליו העליזים של טיל אוילנשפיגל", "כה אמר זרתוסטרא" ו"דון קישוט".
ערוץ פאגודרומה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  תצורת נוף 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  70°50′00″S 68°08′00″E﻿ / ﻿70.8333°S 68.1333°E﻿ / -70.8333; 68.1333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיערוץ פאגודרומה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיערוץ פאגודרומה
 
ערוץ פאגודרומה (באנגלית: Pagodroma Gorge) הוא ערוץ תלול ברכס אראמיס, בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הערוץ 4.8 קילומטרים, והוא מנקז את אגם ראדוק ונשפך אל אגם ביוור.
גובהו של הערוץ 285 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי האגם

הערוץ צולם מן האוויר על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בשנת 1956. הערוץ מופה על ידי א. מדבקי (A. Medvecky) גאולוג ממשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה אשר עבר בערוץ בינואר - פברואר 1969.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האגם ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
האגם נקרא על שמה של הציפור יסעור שלג, (ששמה המדעי הוא Pagodroma nivea -פאגודרומה ניוואה) - אשר מקננת בקירות אבן החול של הערוץ.
לקריאה נוספת

• Whitehead, J., & McKelvey, B. (2001). , Antarctic Science, 13(1), 79-86. https://doi.org/10.1017/S0954102001000128
• MCMINN, ANDREW (2000), , Australian Antarctic Data Centre. https://doi.org/10.4225/15/55EE3BF80172B
• B.C. MCKELVEY, M.J. HAMBREY, D.M. HARWOOD, M.C.G. MABIN4 P.-N. WEBB and J.M. WHITEHEAD, , Antarctic Science 13 (4): 455-468 (2001)