stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד'תשל"ז
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשמ"ה

ד'תשמ"ה (4745)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 984 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 985. שנה מסוג זחג, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרע"א

ד'תרע"א (4671)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 910 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 911. שנה מסוג זחא, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דגל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  3 באוקטובר 1985
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי כחול  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה כחול עם הטבעה של סמל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
 גרסאות נוספות
 דגל נציב איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
 
  דגל מדיני, דגל הצי המדיני
דגל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים הוענק לאיים בשנת 1985 עם הפיכתם לטריטוריה נפרדת. קודם לכן הייתה הטריטוריה חלק מאיי פוקלנד והשתמשה בדגל האיים.
הדגל הוא נס כחול בו יוניון ג'ק (דגל בריטניה) בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל), במרכז הדגל מצוי סמל איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
הדגל מונף מעל מבני הממשל באיים.
דגל נציב האיים הוא היוניון ג'ק שבמרכזו סמל האיים. כנציב האיים מכהן מושל איי פוקלנד והדגל מונף רק בעת ביקורו באיים.
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
נס כחול
דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת אוסטרליה אוסטרליה ניו זילנד ניו זילנד
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה רגלים רכובים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מרץ 1916 – יוני 1919 (כ־3 שנים)
 מקים היחידה:  הממלכה המאוחדת הנרי שובל
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה • המערכה על סיני וארץ ישראל
 פיקוד
 יחידת אם:  קורפוס אנזא"ק הראשון חיל המשלוח המצרי
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
 מפקדים:  הממלכה המאוחדת הנרי שובל ניו זילנד אדוארד צ'ייטור אוסטרליה גרנוויל ריירי
קבוצת רוכבים מדיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק למרגלות מגדל דוד לאחר כיבוש ירושלים (ינואר 1918)
יחידה של דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק משקים את הסוסים למרגלות הר ציון
חיילי הבריגדה הניו זילנדית חוצים את הירדן על גבי גשר פונטונים במהלך קרב עבר הירדן השני
דיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק (באנגלית: ANZAC Mounted Division) הייתה יחידה צבאית שנבנתה במהלך מלחמת העולם הראשונה והורכבה בעיקר ממתנדבים מאוסטרליה וניו זילנד והתבססה בעיקר על רגלים רכובים. עיקר פעילות הדיוויזיה הייתה במערכה על סיני וארץ ישראל במהלכה השתתפה בקרבות מרכזיים בין 1916 ל-1918. פורקה ב-1919.
רקע

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה פנתה בריטניה לדומיניונים שהיו תחת חסותה בבקשת סיוע בלוחמים, ציוד ונשק. המדינות אליהן נעשתה הפנייה כללו, בין בשאר, את הודו, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה. ככלל ההיענות הייתה גבוהה כשעיקר המתגייסים היו מהודו (כ-1,000,000 חיילים) ואחריה אוסטרליה (כ-420,000 חיילים) וניו זילנד (כ-100,000 חיילים).
החיילים האוסטרלים והניו זילנדים שהתגייסו הוצבו במספר דיוויזיות ייעודיות שכונו אנזא"ק (ANZAC - Australian and New Zealand Army Corps). עיקר כוח זה לחם במערכת גליפולי ובחזית המערבית אולם יחידות רכובות שלו לחמו גם במערכה על סיני וארץ ישראל. בין יחידות אנזא"ק שלחמו בחזית ארץ ישראל הייתה גם דיוויזיית הרגלים הרכובים.
רגלים רכובים היו חיילים הלוחמים כרגלים אולם מתנייעים ליעדם על גבי סוסים. סוג זה של חיילים, שהיה נפוץ לפני מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה, החל להצטמצם לאחר המלחמה כשהצבא החל לנייד חיילי רגלים על גבי כלי רכב משוריינים.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > הקמתה

דיוויזיית הרגלים הרכובים של אנזא"ק הוקמה במרץ 1916, כחלק מקורפוס אנזא"ק הראשון, על ידי מייג'ור גנרל הנרי שובל וכללה שלוש בריגדות של הפרשים האוסטרלים הקלים ובריגדה של רגלים רכובים מניו זילנד. ב-1915, טרום הקמת הדיוויזיה, השתתפו רבים מחייליה במערכת גליפולי ופונו בדצמבר אותה שנה למצרים שם צורפו לחיל המשלוח המצרי.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרבות סיני

מייד לאחר הקמתה במצרים הועברה הדיוויזיה לתעלת סואץ שם החליפה את הדיוויזיה האוסטרלית הראשונה (אנ') שעברה לחזית המערבית. בשלהי אפריל 1916, בעקבות התבוסה הבריטית בקרב תעלת סואץ השני, עברה הבריגדה הניו זילנדית את התעלה כדי לתגבר את אחיזת הבריטית בגדה המזרחית.
ביולי אותה שנה איתרה טיסת סיור בריטית כוחות טורקים בצפון סיני והדיוויזיה כולה חצתה את התעלה והתקדמה מזרחה. ב-3 באוגוסט פרץ קרב בקרבת נווה המדבר רומני בין הבריטים לטורקים שהסתיים ב-5 באוגוסט בניצחון בריטי ובנסיגת הטורקים. פרשי הדיוויזיה רדפו אחרי הטורקים הנסוגים עד ביר אל-עבד אך נהדפו על ידי כוח טורקי חזק.
בנובמבר 1916 התקדמה הדיוויזיה מזרחה וכבשה ב-21 בדצמבר את אל עריש לאחר שהטורקים נסוגו ממנה. ב-23 בדצמבר תקפה הדיוויזיה, בסיוע של קורפוס הגמלים הקיסרי, את מגדבה וכבשה אותה. הדיוויזיה המתוגברת המשיכה לנוע מזרחה וב-9 בינואר 1917 כבשה את רפיח.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרבות עזה

הדיוויזיה השתתפה בקרב עזה הראשון, שהתחולל בין 26 במרץ ל-27 במרץ 1917, והיחידות הרכובות הצליחו להתקדם מרחק ניכר ממזרח לעזה ותקפו את העמדות הטורקיות מצפון מזרח לעיר. קריאה שגויה של מפת הקרב וחוסר הבנה של הישגי הדיוויזיה גרמו לפיקוד הבריטי לקרוא לנסיגה כללית של הכוחות.
לאחר הקרב הראשון שונה הרכב הדיוויזיה והיא כללה 2 בריגדות רכובות אוסטרליות, בריגדת רגלים רכובים ניו זילנדית ובריגדת יומנרי בריטית.
הדיוויזיה השתתפה גם בקרב עזה השני, שהתחולל בין 17 באפריל ל-19 באפריל 1917. הדיוויזיה פעלה, יחד עם דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית, ממזרח לעזה. החלטת הפיקוד הבריטי הייתה לתקוף את עזה חזיתית על ידי דיוויזיות הרגלים כשהדיוויזיות הרכובות ממזרח לעזה התקדמו מעט מאוד. בקרב זה נפגעו כ-105 מחיילי הדיוויזיה.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרב באר שבע וצפון הנגב

ב-31 באוקטובר 1917 השתתפו שלוש מהבריגדות של הדיוויזיה בקרב באר שבע. שתי בריגדות (בריגדת הפרשים הקלים הראשונה ובריגדת הרגלים הרכובים הניו זילנדית) תקפו את תל שבע שממזרח לבאר שבע והבריגדה השלישית (בריגדת הפרשים הקלים השנייה) חסמה את הדרך מחברון כדי למנוע הגעת תגבורות טורקיות. לאחר כיבוש התל התקדמה בריגדת הפרשים הקלים הראשונה אל תוך העיר וסייעה בכיבושה.
מייד לאחר כיבוש באר שבע התקדמה הדיוויזיה צפונה והשתתפה בקרבות תל חווילפה (כ-16 ק"מ מצפון לבאר שבע). מאחר שהטורקים שלטו במקורות המים למרגלות התל נאלץ הפיקוד הבריטי לקבוע לכל בריגדה סבב לחימה קצר על התל ואחריו חזרה דרומה למעיינות בבאר שבע ובנחל הבשור. רוטינה זו נמשכה עד ה-6 בנובמבר אז רוכזו רוב הדיוויזיות הבריטיות מול ביצורי הטורקים בתל חווילפה, תל א-שריעה ותל הוריירה ובקרב שנמשך יומיים פרצו את קווי ההגנה הטורקים ואילצו את הטורקים לסגת. הפיקוד הטורקי שחשש מכיתור עזה הורה על נסיגה מעזה שבוצעה תחת מתקפה של כוחות בריטים מדרום.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > מרדף פלשת

ב-7 בנובמבר החלו הבריגדות של הדיוויזיה לנוע צפונה כשעד ה-9 בנובמבר כבשו את אל-מג'דל, בית דראס ואיסדוד. ב-10 בנובמבר התייצבו על גדתו הדרומית של ואדי סוכרייר כשעל גדתו הצפונית של הנחל התבצרו כוחות טורקים חזקים. במהלך היומיים הקרובים תוגברו הכוחות הבריטים לאורך הנחל וב-12 בנובמבר חצתה הדיוויזיה את הנחל והתקדמה צפונה לכוון יבנה.
לאחר כיבוש יבנה התפצלה הדיוויזיה כשהבריגדה הניו זילנדית נעה לאורך החוף לכוון יפו בעוד ששאר הכוחות נעו ממזרח לה. ב-14 בנובמבר הובילה הבריגדה הניו זילנדית את הניצחון בקרב עיון קרא ממערב לנס ציונה. במקביל כבשה בריגדת הפרשים הקלים הראשונה את רמלה ולוד ובריגדת היומנרי כבשה את אזור תל גזר. הבריגדה הניו זילנדית כבשה את יפו ב-16 בנובמבר ושאר הבריגדות התקדמו לגדה הדרומית של נחל הירקון.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > צליחת הירקון

הטורקים הצליחו לבסס אחיזה חזקה בגדה הצפונית של הירקון שנתמכה על ידי סוללות ארטילריה שסיכנו את העורף הלוגיסטי הבריטי. בהתאם לכך החליט הפיקוד הבריטי להשתלט גם על הגדה הצפונית של הירקון ולהסיג משם את הטורקים. הניסיון הראשו יצא לפועל ב-2 בנובמבר 1917 כשבריגדת הרגלים הרכובים הניו זילנדית חצתה את שפך הירקון והשתלטה על המוצבים הבריטים שמצפון לשפך. בעקבותיה עברו את הירדן חיילח בריגדת הרגלים ה-161 של הדיוויזיה ה-54. למחרת יזמו הטורקים מתקפת נגד והצליחו לכבוש מחדש את עמדותיהם.
כיבוש הגדה הצפונית התממש רק ב-20 בדצמבר על ידי יחידות אחרות ולאחר שהדיוויזיה עברה לגזרה המזרחית.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > כיבוש יריחו

כיבוש ירושלים וכיבוש שתי גדותיו של הירקון איפשר לבריטים לייצב את קו שתי העוג'ות שנמתח בין חוף הים התיכון לירושלים. הבריטים, שחששו ממתקפה מכוון מזרח החליטו להאריך את קו העוג'ות מזרחה עד לנהר הירדן.
בהתאם לכך הורה הפיקוד הבריטי, בפברואר 1918, להעביר את הדיוויזיה, בפיקודו של אדוארד צ'ייטור, לבקעת הירדן על מנת להרחיב את השליטה ממזרח לירושלים. הדיוויזיה יצאה מזרחה ב-14 בפברואר וכבשה את הר מונטר ב-19 בפברואר. ההתקדמות מזרחה הואטה בגלל התנגדות טורקית חזקה והדיוויזיה נעזרה בסיוע של חיילי הרגלים של הדיוויזיה ה-60. בשלהי ה-19 לחודש נכבש מתחם נבי מוסא וכוחות הדיוויזיה המשיכו למערכה לכיבוש יריחו אותה השלימו ב-21 בפברואר כשהגיעו לגדת נהר הירדן באזור גשר גורניה.
לאחר כיבוש יריחו וייצוב קו שתי העוג'ות חזרה הדיוויזיה לאזור ראשון לציון.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > קרבות עבר הירדן

בשלהי מרץ חזרה הדיוויזיה לבקעת הירדן והחל מ-21 במרץ 1918 השתתפה בקרב עבר הירדן הראשון כשהיא מתוגברת על ידי קורפוס הגמלים הקיסרי. מטרת קרב זה הייתה להשתלט על עמאן ותחנת הרכבת החיג'אזית שהוקמה בעיר וזאת כדי למנוע מתגבורות לעבור בין דרום ירדן לצפונה ולסוריה. הקרב נמשך עד 2 באפריל ובמהלכו הגיעו כוחות הדיוויזיה עד כ-10 ק"מ מעמאן אולם התנגדות טורקית חזקה ומזג אוויר גשום הביאו להחלטה לקרוא לנסיגת הכוחות. בסיום הקרב נמנו כ-1,350 נפגעים בריטים.
ב-30 במרץ 1918 השתתפה הדיוויזיה בקרב עבר הירדן השני שמטרתו העיקרית הייתה השתלטות על שטחים ממזרח לירדן כדי להוות נקודת מוצא לכיבוש עמאן. הקרב נמשך עד 4 במאי ובמהלכו נתקלו הכוחות הבריטים בהתנגדות טורקית חזקה ונאלצו לסגת. תוכנית הקרב כלל חסימת צירים על ידי שבט בדואי שנטש את שדה הקרב וגרם להתחזקות ההתנגדות הטורקית.
ב-21 בספטמבר השתתפה הדיוויזיה בקרב עבר הירדן השלישי שהיווה חלק ממערכת מגידו. בשלבים הראשונים של הקרב חסמה הדיוויזיה את המעברים העיקריים של הירדן בחלק הדרומי של בקעת הירדן וזאת כדי למנוע, מצד אחד, נסיגה של חיילים טורקים של הארמייה השמינית והארמייה השביעית מהרי השומרון ומצד שני למנוע הגעת תגבורות של הארמייה הרביעית, שישבה בעבר הירדן, מלהגיע לסייע ליחידות הטורקיות בצידו המערבי של הירדן. בהמשך הקרב חצו כוחות הדיוויזיה את הירדן וכבשו את עמאן וחסמו מעבר כוחות טורקים צפונה. הקרב נמשך עד ה-30 בספטמבר ובסיומו תפסה הדיוויזיה גזרה שאורכה כ-100 ק"מ מצפון ומדרום לעמאן ושבתה מעל 10,000 חיילים טורקים.
ההיסטוריה של הדיוויזיה > סיום המלחמה והמרד הערבי

לקראת סיום המלחמה חזרה הדיוויזיה לאזור ראשון לציון להתארגנות שם היו מעורבים חייליה בטבח סרפנד אל-עמאר ובשלהי 1918 מונה גרנוויל ריירי למפקדה. בתחילת 1919 הועברה הדיוויזיה לרפיח שם החל פירוקה ומשלוח החיילים בחזרה לביתם. תהליך זה נעצר עקב המרד במצרים והחיילים הצטוו לפעול נגד המורדים. תהליך דיכוי המרד נמשך כחודש ואחריו נמשך תהליך פירוק הדיוויזיה שהסתיים ב-30 ביוני 1919.
ראו גם

יד אנזא"ק
שדרת המצעדים אנזא"ק
אנדרטת אנזא"ק
המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
היסטוריה צבאית של אוסטרליה
חיל המשלוח המצרי (1916)
טבח סרפנד אל-עמאר
לקריאה נוספת

ג'ון גריינג'ר, "הלחימה על ארץ ישראל-1917", הוצאת מודן והמעבדה התפיסתית באגף המבצעים של הוצאת משרד הביטחון, 2012
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007
"Anzac Mounted Division General Staff War Diary". First World War Diaries AWM4, 1-60-13 Part 1. Canberra: Australian War Memorial. במרץ 1917. אורכב מ-המקור ב-21 במרץ 2011. נבדק ב-14 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
Badsey, Stephen (2008). Doctrine and Reform in the British Cavalry 1880–1918. Birmingham Studies in First World War History. Birmingham: Ashgate Publishing. ISBN 0-7546-6467-8.
Bailey, Jonathan B A (2004). Field Artillery and Firepower. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 1-59114-029-3.
Bou, Jean (2010a). Light Horse: A History of Australia's Mounted Arm. Port Melbourne, Victoria: Cambridge University Press. ISBN 978-0-52119-708-3.
Bou, Jean (2010b). Australia's Palestine Campaign. Australian Army Campaign Series # 7. Canberra, Australian Capital Territory: Army History Unit. ISBN 978-0-9808100-0-4.
Dolev, Eran (2007). Allenby's Military Medicine, Life and Death World War I Palestine. Vol. 6. London: I.B.Tauris. ISBN 1-84511-290-3.
Falls, Cyril; G. MacMunn (1930). Military Operations Egypt & Palestine from the Outbreak of War with Germany to June 1917. History of the Great War Based on Official Documents. Vol. 1. London: HM Stationery Office. OCLC 610273484.
Falls, Cyril (1930). Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War. History of the Great War Based on Official Documents. Vol. 2 Part I. A. F. Becke (maps). London: HM Stationery Office. OCLC 644354483.
Fewster, Kevin; Basarin, Vecihi; Basarin, Hatice Hurmuz (2003). Gallipoli: The Turkish Story. Crows Nest, New South Wales: Allen and Unwin. ISBN 1-74114-045-5.
Gullett, Henry Somer (1923). The Australian Imperial Force in Sinai and Palestine, 1914–1918. Official History of Australia in the War of 1914–1918. Vol. 8. Sydney, New South Wales: Angus and Robertson. OCLC 59863829.
Perrett, Bryan (1999). Megiddo 1918: The Last Great Cavalry Victory. Oxford: Osprey Publishing. ISBN 978-1-85532-827-3.
Perry, F.W. (1992). Order of Battle of Divisions Part 5A. The Divisions of Australia, Canada and New Zealand and Those in East Africa. Newport: Ray Westlake Military Books. ISBN 1-871167-25-6.
Powles, C. Guy; A. Wilkie (1922). The New Zealanders in Sinai and Palestine. Official History New Zealand's Effort in the Great War. Vol. 3. Auckland: Whitcombe & Tombs. OCLC 2959465.
Preston, Richard (1921). The Desert Mounted Corps: An Account of the Cavalry Operations in Palestine and Syria, 1917–1918. Boston: Houghton Mifflin Company. ISBN 978-1-84734-755-8.
Wilson, Graham (2012). Bully Beef and Balderdash, Australian Army History Collection. Big Sky Publishing Series. Newport, New South Wales: Big Sky Publishing. ISBN 1-921941-56-1.
דגל איי בהאמה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  10 ביולי 1973
 מוטיבים עיצוביים:  שלושה פסים אופקיים טורקיז-צהוב-טורקיז, משולש שחור בצד ההנפה
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי הצבאי

 
  דגל הצי האזרחי
דגל איי בהאמה (באנגלית: Flag of the Bahamas, דגל הבהאמס) הוא דגלה הלאומי של איי בהאמה. הוא אומץ ב-10 ביולי 1973. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים בצבע כחול-ים, צהוב, כחול-ים. הצבע הכחול מסמל את הים והצבע הצהוב מסמל את השמש והחול. המשולש השחור מסמל את אחדות תושבי איי בהאמה וניצב על צדו השמאלי של הדגל.
הדגל הימי האזרחי הוא דגל אדום מושחת בצלב לבן, עם דגל בהאמה בקנטון. הדגל הימי הצבאי הוא נס לבן עם דגל בהאמה בקנטון.
ראו גם

סמל בהאמה
המנון בהאמה
דגל איי הבתולה הבריטיים

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי, דגל הצי המדיני
 יחס אורך/גובה:  1:2
 קבלת מעמד רשמי:  15 בנובמבר 1960
 מוטיבים עיצוביים:  נס בריטי כחול  דגל הממלכה המאוחדת בקנטון   שדה כחול עם הטבעה של סמל איי הבתולה הבריטיים
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי האזרחי
 דגל מושל איי הבתולה הבריטיים
 
  דגל מדיני, דגל הצי המדיני
דגל איי הבתולה הבריטיים הפך לדגל רשמי של האיים בשנת 1960. הדגל רובו בצבע כחול, ובקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב) נמצא היוניון ג'ק. מעט ימינה ממרכז הדגל נמצא סמל האיים - אורסולה הקדושה על מנורות הבתולות המלוות אותה.
דגל מושל איי הבתולה שונה מעט, והוא מורכב מדגל הממלכה המאוחדת (היוניון ג'ק) שעליו סמל האיים.
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
נס כחול
נס אדום
דיאנוגסט

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 כתיב כימי:  C20H25NO2 
 מסה מולרית:  311.188529 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה) 
 מזהים
 קוד ATC:  G03DB08 
 מספר CAS:  65928-58-7
 PubChem:  68861
 ChemSpider:  62093
 
דיאנוגסט הוא פרוגסטרון (הורמון מין נשי) סינתטי. דיאנוגסט מצוי בשימוש בעיקר בגלולות למניעת היריון, בתרופה לאנדומטריוזיס, בגלולה להפחתת דימום וסת כבד ובהורמונים תחליפיים לנשים בגיל המעבר. פעילותו של דיאנוגסט דומה לזו של הפרוגסטרון הטבעי המופק בגוף האישה, האחראי על עיבוי רירית הרחם לפני ההיריון. בדרך כלל משלבים טיפול בפרוגסטין עם אסטרוגן.
התוויות רפואיות

לטיפול באנדומטריוזיס: בגלולה בשם ויזאבל. הגלולה מכילה את הפרוגסטין דיאנוגסט הפועל על תאי רירית הרחם, המדכא את גדילתם של נגעי האנדומטריוזיס, מדכא את הפרשת הציטוקינים שגורמים לדלקות מקומיות, מעכב את הביוץ ואת צמיחת רירית הרחם, ולכן הוא שימושי מאוד בדיכוי המחלה. מחקר קליני מצא שיעילותו בטיפול באנדומטריוזיס דומה לזו של Leuprorelin - התרופה הנחשבת ליעילה ביותר לטיפול בכאב הנגרם מאנדומטריוזיס
למניעת היריון: בגלולה למניעת היריון קלייר המכילה דיאנוגסט ואסטרדיול ולראט, הדומה לאסטרוגן הטבעי שמופק בגוף על ידי השחלות. זוהי הגלולה הראשונה בישראל המכילה דיאנוגסט, שנמצא בשימוש נרחב בגלולות אחרות המשווקות באירופה
להפחתת דימום וסת כבד: בגלולה למניעת היריון קלייר - הגלולה היחידה למניעת היריון בעלת התוויה לטיפול בדימום וסת כבד. קלייר מכילה אסטרדיול ולראט, הדומה לאסטרוגן הטבעי שמופק בגוף על ידי השחלות (ולא אתיניל אסטרדיול שהוא ההורמון האסטרוגני הנמצא בשאר הגלולות), והפרוגסטין בקלייר הוא דיאנוגסט, אשר לו תכונות אנטי אנדורגניות. זוהי הגלולה הראשונה בישראל המכילה פרוגסטין זה, שנמצא בשימוש נרחב בגלולות אחרות המשווקות באירופה. התוויה זו אושרה על ידי משרד הבריאות הישראלי, ה-FDA ורשות הבריאות האירופאית EMA. במחקרים קליניים הוכחה הפחתה משמעותית ומתמשכת של 88% בכמות הדימום הווסתי הכבד לאחר 6 חודשי טיפול בהשוואה לנתוני הבסיס.
מחקרים קליניים

מניעת היריון – דיאנוגסט בשילוב עם אסטרוגן משמש בראש ובראשונה כאמצעי מניעה. הוא ניתן כגלולה המכילה 2 מ"ג דיאנוגסט ו-30 מק"ג אתנילאסטרדיול. דיאנוגסט זמין גם בגלולה למניעת היריון ארבע-שלבית המכילה אסטרדיול ולראט. גלולה זו משווקת בישראל בשם קלייר (Qlair). גלולה זו מאושרת גם לטיפול במנורגיה (דימום וסתי כבד), והיא הגלולה הראשונה עבורה אושרה האינדיקציה הטיפולית הזו. אישור אינדיקציה זו היה מבוסס על שני מחקרים מבוקרי פלצבו, בה נצפתה הורדה של 88% בכמות הדימום הווסתי בקרב נשים שסבלו מדימום וסתי כבד.

אנדומטריוזיס - דיאנוגסט מאושר גם באירופה ובישראל לטיפול באנדומטריוזיס. דיאנוגסט אושרה באינדיקציה זו על סמך תוכנית קלינית מלאה הכוללת ניסוי בהשוואה לפלסבו, כולל ניסוי המשך ארוך טווח, וניסוי בהשוואה ל-leuprorelin במסכרת תוכנית זו נמצא כי התרופה יעילה בהפחתת הכאב הקשור למחלה, וכי הטיפול בדיאנוגסט הוא בעל פרופיל בטיחות וסיבלות טובים יחסית. נמצא שיעילותו בטיפול באנדומטריוזיס דומה לזו של leuprorelin
שזו התרופה הנחשבת ליעילה ביותר לטיפול בכאב הנגרם מאנדומטריוזיס.
היסטוריה

דיאנוגסט סונתז ב-1979 בעיר ינה שבמזרח גרמניה על ידי פרופ' קורט פונסולדר. בתחילה כונה STS 557. נמצא כי הפוטנטיות שלו גבוהה פי 10 מזו של לבונורגסטרל. הגלולה הראשונה בשוק למניעת היריון שהכילה דיאנוגסט נקראת Valette, יוצרה ב-1995 על יד Jenapharm. נעשה בה שימוש מועט מחוץ לגרמניה, אך מדובר באחת מהגלולות הנפוצות ביותר בגרמניה עצמה. סה"כ קיים ניסיון של למעלה מ-10 מיליון שנות אישה בתרופות המכילות דיאנוגסט בתור אמצעי מניעה או טיפול הורמונלי חליפי.
פרמקודינמיקה

דיאנוגסט הוא פרוגסטוגן סטרואידלי, חצי סינתטי, פעיל בצורתו האורלית.

פעילות פרוגסטינית - לדיאגונסט יש אפיניות בינונית לרצפטור הפרוגסטיני ברקמת הרחם. בתנאי מבחנה נמצא כי אפיניות זו היא כ-10% מזו של פרוגסטרון.

דיכוי ביוץ - המינון המינימנלי הדרוש למניעת ביוץ הוא 1 מ"ג דיאנוגסט ליום בקירוב. דיכוי הביוץ באמצעות דיאנוגסט נעשה בעיקר באמצעות פעילות היקפית בניגוד לפעילות מרכזית על הפרשת הגונדוטרופינים. מתן אוראלי של 2 מ"ג ליום של דיאנוגסט בנשים עם מחזורים מפחית את רמות הפרוגסטרון בסרום לרמות שאינן גורמות לביוץ. עם זאת הרמות בסרום של LH ו-FSH אינן משתנות באופן משמעותי.
תופעות לוואי

תופעות לוואי המוכרות עם דיאנוגסט דומות לאלה המוכרות עם פרוגסטינים, בכללן: רגישות בשדיים, דימום וסתי לא סדיר וכאבי ראש. הדיאנוגסט אינו גורם לתופעות לוואי אנדרוגניות ויש לו השפעה מועטה על פרמטרים מטבוליים ופרופיל השומנים.
דגל איי אורקני

דגל אורקני
דגל אורקני הנוכחי הוא הדגל הבלתי רשמי של איי אורקני. בראשית שנת 2007 נערך באיים משאל עם לבחירת דגל רשמי לאורקני. התושבים בחרו את הדגל מבין חמישה דגלים שהוצעו על ידי חצר הלורד ליון. הדגל שנבחר היה הדגל שעוצב על ידי דאנקן טאלוק (Duncan Tullock) מבירסיי שזכה ב-53% מקולות 200 בעלי זכות הבחירה.
הדגל טרם קיבל תוקף רשמי בהיעדר אישור סופי מחצר הלורד ליון.
הצבעים האדום והצהוב בדגל - הם הצבעים הלאומיים של הנס המלכותי של סקוטלנד, וכן של סמל נורווגיה. כך מסמל הדגל המוצע את הקשר ההיסטורי של אורקני הן לסקוטלנד והן לנורווגיה. הצבע הכחול שבדגל מקורו בדגל סקוטלנד ומסמל גם את הים ואת הקשר של האיים לים.
הדגל הבלתי רשמי של האיים

קודם לבחירת הדגל, נעשה באיים שימוש בדגל בלתי רשמי המכונה "דגל מגנוס הקדוש" (אף שאין ראיה לקשר כלשהו בין מגנוס הקדוש, שהיה רוזן אורקני בין השנים 1108–1117 לדגל זה). דגל זה מכיל צלב אדום על רקע צהוב - צבעים נורדיים מסורתיים המסמלים את הקשר של האיים לנורווגיה.
הערות שוליים

↑  חדשות ה-BBC המבשרות על הבחירה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדגל הבלתי רשמי של האיים
דיאנה רוס

| --- | --- |

רוס מופיעה ב-2022
 לידה:  26 במרץ 1944 (בת 80) דטרויט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Diana Ernestine Earle Ross 
 מקום הקמה:  דטרויט 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 מקום לימודים:  התיכון הטכני של קאס 
 סוגה:  מוזיקת פופ, דיסקו, ג'אז, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, דאנס 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מוטאון, RCA 
 בן או בת זוג:  Arne Næss, Jr. (1 בפברואר 1986–2000) Robert Ellis Silberstein (1971–1977)  ברי גורדי (1965–1971) ג'ין סימונס (1980–1983) 
 צאצאים:  טרייסי אליס רוס, אוון רוס, Rhonda Ross Kendrick 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2012)  פרס סזאר של כבוד (1976)  היכל התהילה של נשות מישיגן (2016)  מדליית החירות הנשיאותית (2016)  פרס מרכז קנדי  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 www.dianaross.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאנה ארנסטין ארל רוס (באנגלית: Diana Ernestine Earle Ross; נולדה ב-26 במרץ 1944) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית, המזוהה עם מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז, פופ, דיסקו וג'אז. רוס התפרסמה לראשונה כסולנית להקת הסופרימס בתחילת שנות ה-60, ולאחר מכן הצליחה בקריירת סולו כזמרת בשנות ה-70 ולאחריהן.
רוס דורגה במקום ה-96 בקטגוריית "האומנים הגדולים בכל הזמנים" במגזין רולינג סטון.
קריירה

במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 הפכה רוס לזמרת המצליחה ביותר בארצות הברית, הופיעה בקולנוע, בטלוויזיה ובברודוויי. במהלך הקריירה שלה זכתה רוס בפרס טוני עבור הופעת היחיד שלה "ערב עם דיאנה רוס" מ-1977, שבעה פרסי גראמי (12 מועמדויות), שמונה פרסי המוזיקה האמריקאית ופרס גלובוס הזהב עבור הופעתה בסרט "הליידי שרה בלוז" (1972) שעסק בחיי בילי הולידיי. כן הייתה מועמדת לפרס אוסקר כשחקנית הטובה ביותר. בשנת 1981, השיר "Endless Love", דורג על ידי מגזין הבילבורד כאחד מהשירים הטובים ביותר בכל הזמנים.
בחמשת העשורים של הקריירה שלה הוציאה רוס 67 אלבומים ומכרה למעלה מ-100 מיליון אלבומים. שמונה עשר משיריה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני. שנים עשר כסולנית, ושישה ביחד עם "הסופרימס".
ב-1976 הוכתרה רוס על ידי מגזין הבילבורד כ"אמנית המאה". ספר השיאים של גינס הכריז כי היא האישה המצליחה ביותר במוזיקה של המאה ה-20.
ב-22 באוגוסט 1980, הוציאה את הסינגל "I'm Coming Out".
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בהשראת הסיפור האמיתי של דיאנה רוס והסופרימס "נערות החלומות" (Dreamgirls): בסוף שנות השישים, שלוש בחורות מוכשרות שחולמות להפוך לכוכבות פופ מקימות להקה, אך כאשר האמרגן החדש שלהן מחליט להחליף את הסולנית אפי (ג'ניפר הדסון שזכתה באוסקר על התפקיד) בדינה (ביונסה בתפקיד קולנועי ראשון), הן מתחילות להסתכסך דווקא כשההצלחה מאירה להן פנים.
בשנת 2007 זכתה רוס ממרכז קנדי לאמנות הבמה בפרס מרכז קנדי.