פול לקסאלט
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > מערכת יחסים עם רונלד רייגן

לקסאלט הפך לחבר קרוב עם רונלד רייגן בתקופתו כמושל, כאשר רייגן היה גם בקדנציה הראשונה שלו כמושל קליפורניה השכנה. הם עבדו על נושאים רבים בעלי עניין משותף לשתי המדינות, במיוחד אלו שעוסקות בשימור אגם טאהו. בתקופת הנשיאות של רייגן, לקסאלט כונה לפעמים "הידיד הראשון". לקסאלט היה יושב ראש לאומי של שלושה קמפיינים לנשיאות של רייגן והציג את שמו של רייגן כמועמד בוועידות הלאומיות הרפובליקניות של 1976, 1980 ו-1984. במהלך הוועידה הלאומית הרפובליקנית של 1980, שמו של לקסאלט הוצג כמועמד פוטנציאלי לסגן הנשיא לצד רייגן, אך במקום זאת נבחר ג'ורג' ה. וו. בוש. בהוראת הנשיא רייגן, לקסאלט כיהן בתפקיד חסר התקדים של היו"ר הכללי של המפלגה הרפובליקנית מ-1983 עד 1987.
למעשה, במהלך כהונתו השנייה של לסנאט של לקסאלט, הגיעו כמה מבני נבדה לוושינגטון הבירה, במידה רבה בגלל יחסיו עם רייגן, כדי לכהן בתפקידים ממשלתיים בולטים בקמפיין. עוזרתו הוותיקה, ברברה ווקנוביץ', נבחרה לכהן בבית הנבחרים ב-1982, והפכה לאישה הראשונה שנבחרה לתפקיד פדרלי מנבדה. חבר ותיק ועורך דין בולט למשפט נבדה, פרנק פאהרנקופף, נבחר לכהן כיו"ר הוועדה הלאומית הרפובליקנית, שם עזר לפקח על בחירתו מחדש של רייגן ועל בחירתו של הנשיא ג'ורג' ה. וו. בוש בבחירות 1988. בוב ברודבנט מבולדר סיטי הפך לעוזר מזכיר המים והמדע במחלקת הפנים; בוב הורטון מרינו הפך למנהל לשכת המכרות; קמרון בטג'ר מרינו, שופט בית המשפט העליון של נבדה לשעבר, כיהן בוועדת גזר הדין של ארצות הברית; ריס טיילור מלאס וגאס שימשה כיו"ר ועדת המסחר הבין-מדינתית; ואד אליסון מרינו, סיג רוגיץ' מלאס וגאס וראלף ו. ויטוורת' מווינמאקה שימשו כולם בתפקידי מפתח במסע הבחירות החוזר של רייגן ב-1984. מזכיר העיתונות לשעבר וראש הסגל של לקסאלט, טום לורנג'ר, הצטרף ללקסאלט בפרקטיקה של הייעוץ הממשלתי שלו לאחר הסנאט וכעת ניהל את משרד DC של קבוצת פרארו, חברה ליחסי ממשל בנבדה שהוקמה על ידי עוזרו של לקסאלט לשעבר, גרג פרארו. בתחילת 1987, לקסאלט היה בראש הרשימה להחליף את דונלד ריגן כראש הסגל של הבית הלבן, אך הוא דחה את ההצעה כי התכוון להתמודד לנשיאות ב-1988. במקום זאת, הוא המליץ על מנהיג הרוב לשעבר בסנאט האמריקאי, הווארד בייקר, שלקח את התפקיד.
הנשיא רייגן גם הסתמך על לקסאלט כפותר הבעיות שלו בכל הקשור ליחסים הרעועים עם הדיקטטור הפיליפיני פרדיננד מרקוס. עם הרקורד השלילי של מרקוס על זכויות אדם, ממשל קלפטוקרטי ושחיקת האידיאלים והעקרונות הדמוקרטיים במדינה בדרום-מזרח אסיה, הערתו של מרקוס על כך שיש לו ולרייגן מערכת יחסים מיוחדת, הפכה למבוכה לבית הלבן. לקסאלט ביקר במנילה באוקטובר 1985 כדי למסור למרקוס שעליו להתחיל לעבוד על כמה רפורמות כדי להתמודד עם הכלכלה הפיליפינית השוקעת כמו גם עם הכוחות המזוינים של הפיליפינים - במיוחד הגנרלים הישירים והזקנים הנאמנים למרקוסהחל מהרמטכ"ל גנרל פביאן ור. אף על פי שלקסאלט הזכיר למרקוס את הרקורד והניסיון שלו במלחמת העולם השנייה במהלך שחרור הפיליפינים, נשיא הפיליפינים דחה את הקריאה לגנרל ור. בלילה האחרון של מהפכת כוח העם, שבו משפחת מרקוס הודחה מהשלטון, מרקוס התקשר ללקסלט כדי לקבל תחושה כיצד רייגן רואה את המצב במנילה. באופן מוזר, לקסאלט היה בעיצומו של תדרוך סודי ביותר בוושינגטון כדי לדון על ההפיכה שהתרחשה בפיליפינים. לקסאלט הודיע לנשיא הפיליפינים "תסיים ותחתוך בצורה נקייה. הגיע הזמן". מרקוס הגיב שהוא מאוכזב.
המירוץ לנשיאות הרפובליקאי ב-1976 היה זה שייתכן שחיזק את הידידות הפוליטית ההדוקה בין לקסאלט לבין המושל לשעבר רייגן. בשנת 1976, רייגן החליט לרוץ לנשיאות, וקרא תיגר על הנשיא ג'רלד פורד על המועמדות הרפובליקנית. פורד נהנה מתמיכה נרחבת בקרב הממסד הרפובליקני, במיוחד בוושינגטון די. סי.. רייגן החליט שאם לקסאלט יכהן כיו"ר הלאומי שלו זה יעניק אמינות לקמפיין שלו. למרות שלקסאלט לא היה מוכר ברמה הלאומית, הוא היה אהוד ומוערך בקונגרס האמריקאי, והוא זכה לכבוד דומה על ידי חברים בולטים רבים בתקשורת הלאומית. לבסוף נעתר לקסאלט לבקשתו של רייגן, למרות שהדבר סיכן קשות את יחסיו עם הבית הלבן של פורד. לקסאלט פעל בכל רחבי ארצות הברית בשמו של רייגן, ולעיתים קרובות פעל לצידו.
עם הגב אל הקיר, רייגן זכה בניצחונות מרשימים בקרוליינה הצפונית ובטקסס, שהניעו את המירוץ עד לוועידה הלאומית בקנזס סיטי. לקסאלט הציג את רייגן בוועידה. בסופו של דבר, מסע הבחירות של רייגן הפסיד בהצבעה פרוצדורלית מרכזית לפורד והנשיא המכהן זכה בניצחון. למרות שהוא היה בצד המפסיד, הפרופיל הלאומי של לקסאלט גדל באופן דרמטי כתוצאה מהמאמצים שלו למען רייגן. כאשר רייגן ניצח את הנשיא המכהן הדמוקרטי, ג'ימי קרטר, בבחירות 1980, כאשר לקסאלט שימש שוב כיו"ר הלאומי של הקמפיין של רייגן, הפרופיל של לקסאלט עלה עוד יותר.