הנרי השביעי, מלך אנגליה
צאצאיו של הנרי השביעי

הנרי השביעי נישא לאליזבת מיורק בינואר 1486. לשניים נולדו שבעה ילדים, מהם שלושה בנים וארבע בנות: ארתור, מרגרט, הנרי, אליזבת, מרי אדמונד וקתרין. אליזבת, אדמונד וקתרין מתו בינקותם; ארתור בנערותו; ורק שלושת הנותרים - מרגרט, הנרי ומרי הגיעו לגיל בגרות.
ארתור, נסיך ויילס (19 או 20 בספטמבר 1486 – 2 באפריל 1502) - כבנו הבכור של הנרי השביעי, ארתור היה יורש העצר של הכתר האנגלי. כבר בצעירותו שודך לנסיכה הספרדייה קתרין מאראגון, וב-1501 נישא לה. זמן קצר לאחר מכן חלה בקדחת ומת. ארתור לא הספיק לרשת את כס המלוכה, מאחר שאביו נותר בחיים עוד כשמת. לפרשת נישואיו לקתרין ומימושם נודעה חשיבות לאחר שזו התחתנה בשנית עם אחיו הנרי. כשזה רצה לבטל את נישואיהם מאוחר יותר, נודעה הפרשה בתור "עניינו הגדול של המלך" (The King's Great Matter).
מרגרט טיודור (28 בנובמבר 1489 - 18 בנובמבר 1541) - ב-1503 נישאה מרגרט לג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד והייתה אמו של ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד. נישואיה לג'יימס הרביעי הובילו לאיחוד הכתרים בשנת 1603: איחודן של ממלכות אנגליה וסקוטלנד תחת נינה ג'יימס הראשון, מלך אנגליה.
הנרי השמיני, מלך אנגליה (28 ביוני 1491 - 28 בינואר 1547) - מלך אנגליה בשנים 1509–1547, ומהשליטים מהמשפיעים ביותר בזמנו. הרפורמה העיקרית שקידם הייתה ייסוד הכנסייה האנגליקנית, ההתנתקות משלטון האפיפיור והשלמת האיחוד בין אנגליה ובין ויילס. הנרי נודע בריבוי נשותיו. הוא נישא לשש נשים: קתרין מאראגון (שאת נישואיו אליה ביטל מאוחר יותר), אן בולין (שהוצאה להורג), ג'יין סימור (שנפטרה לאחר לידת בנם, אדוארד השישי), אן מקליווס (שאת נישואיו אליה ביטל מאוחר יותר), קתרין הווארד (שהוצאה להורג) וקתרין פאר (שלצידה נפטר). הסיבה העיקרית לריבוי נשותיו הייתה רצונו בבן זכר שיירש את כסאו.
אליזבת טיודור (2 ביולי 1492 - 14 בספטמבר 1495) - בינקותה הוצע לשדכה אל הנסיך הצרפתי פרנסואה, שמאוחר יותר היה למלך צרפת. היא מתה מניוון, כשישה חודשים לפני הולדת אחותה מרי. היא נקברה בקפלה על שם אדוארד המודה שבמנזר וסטמינסטר.
מרי טיודור, מלכת צרפת (18 במרץ 1496 - 25 ביוני 1533) - רעייתו השלישית של לואי השנים עשר, מלך צרפת, שהיה מבוגר ממנה ביותר מ-30 שנים. לאחר מותו של לואי, כחודשיים לאחר המלכתה, היא נישאה לצ'ארלס ברנדון, הדוכס הראשון מסאפוק. הנישואים, שהתרחשו בטקס סודי בצרפת, נערכו ללא הסכמת אחיה המלך הנרי השמיני. אף שבאופן רשמי המעשה נחשב לבגידה, התערבותו של הקרדינל תומאס וולזי הביאה לחנינת הזוג בידי המלך, בתמורה לתשלום קנס. מנישואיה השניים נולדו למרי ארבעה ילדים. בתה הבכורה, פרנסס ברנדון, הייתה אמה של הליידי ג'יין גריי, מי שנודעה לימים כ"מלכת תשעת הימים" בשל תקופת מלכות קצרה בת תשעה ימים ביולי 1553.
אדמונד טיודור, דוכס סאמרסט (21 בפברואר 1499 - 19 ביוני 1500) - תוארו כדוכס סאמרסט הוענק לו מיד לאחר לידתו. הוא מת בגיל 15 חודשים מסיבה לא ידועה, ונקבר במנזר וסטמינסטר. מי שקונן עליו בלווייתו היה אדוארד סטאפורד, הדוכס השלישי מבקינגהאם, שמאוחר יותר הוצא להורג בידי אחיו של אדמונד, הנרי השמיני.
קתרין טיודור (2 בפברואר 1503 - 10 בפברואר 1503) - קתרין נולדה במצודת לונדון, ומתה ימים ספורים לאחר לידתה. שלושה ימים לאחר מכן מתה גם אמה אליזבת מיורק, בשל זיהום שאחרי לידה.
בתו הגדולה של הנרי השביעי, מרגרט, נישאה לג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד; בנם היה ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, אביה של מרי, מלכת הסקוטים. באמצעות נישואין אלה ניסה הנרי לשבור את הברית הקדומה בין צרפת לסקוטלנד. נישואיה השניים של מרגרט היו לארצ'יבאלד דאגלס, רוזן אנגוס; נכדם, הנרי סטיוארט, רוזן דרנלי, נישא לדודניתו מרי, מלכת הסקוטים. מנישואין אלה נולד המלך ג'יימס השישי, העתיד לרשת את כתר אנגליה לאחר מות אליזבת הראשונה ולהיות לג'יימס הראשון, מלך אנגליה. בתו השנייה של הנרי השביעי, מרי, נישאה תחילה ללואי השנים עשר, מלך צרפת, שהיה מבוגר ממנה בכשלושים שנה ונפטר שנה בלבד לאחר נישואיהם, ולאחר מכן נישאה שנית לצ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק. בתם, פרנסס ברנדון, נישאה להנרי גריי, מרקיז דורסט, ובתם הבכורה הייתה ג'יין גריי, אותה ניסו להמליך באנגליה לאחר מות אדוארד השישי.