stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת אוגילבי

| --- | --- |

סריקת סי.טי של אישה מבוגרת עם תסמונת אוגילבי
 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  2162306 
 סיווגים
 ICD-10:  K59.8 
 
תסמונת אוגילבי (Ogilvie's syndrome) היא תופעה רפואית בה קיימת התרחבות של המעי הגס יחד עם סימנים ותסמינים של חסימת מעיים, אולם בהיעדר סיבה מכנית לחסימה עצמה (מצב שמתואר לעיתים כסוג של "פסאודו-חסימה" או "חסימה תפקודית" - להבדיל ממצב של חסימת מעי מכנית).
הסיבה להרחבה ראשונית של המעי אינה ידועה במרבית המקרים, כאשר בחלקם המועט הסיבה היא הסננה של תאים ממאירים לעצבים סימפתטים. סיבה נפוצה יחסית למצבים כאלו היא משנית ללקיחת תרופות כגון אופיאטים, תרופות נוירולפטיות, מצבים מטבוליים חריפים, זאבת, סקלרודרמה, מחלת פרקינסון ומחלות אחרות. מצב זה עלול להופיע לאחר ניתוח.
האבחנה של התסמונת היא על ידי הדמיה עם חומר ניגוד - כך ניתן להבחין באופן טוב יחסית בין חסימה מכנית, לחסימה שאינה על רקע מכני. גם כאן, הטיפול אשר ניתן בתחילה הוא nasogastric tube ("זונדה") לצורך הקלה על החסימה עצמה, מתן נוזלים תוך ורידי ותיקון אלקטרוליטרי, בנוסף לטיפול בנאוסטיגמין (הפועל באופן פראסימפתומטי ומביא למעבר צואה וגזים במעי). 90% מן החולים מבריאים לאחר טיפול במתן נאוסטיגמין, כאשר לפני מתן התרופה יש לשלול חסימה מכנית על מנת לא לגרום לנקב כתוצאה מלחץ מוגבר על המעי במתן נאוסטיגמין. כמו כן יש לנטר את החולה, היות שאחת מתופעות הלוואי של התרופה היא ברדיקרדיה.
שרה ספרינגמן

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1956 (בת 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  מודלין קולג' (קיימברידג')  סנט קטרינס קולג', קיימברידג'  גירטון קולג'  פנימיית וייקומב אבי 
 מעסיק:  המכון הטכנולוגי של ציריך, אוניברסיטת קיימברידג', סנט הילדס קולג', אוקספורד, אוניברסיטת קיימברידג' 
 תפקיד:  רקטורית (2015–31 בינואר 2022)  principal (1 בפברואר 2022) 
 בן או בת זוג:  Rosemary Clugston 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2012)  עמית האקדמיה המלכותית להנדסה (2009)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (1 בינואר 2022)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת באת'  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת שפילד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברן 
 
פרופסור שרה מרסלה ספרינגמן (באנגלית: Sarah Marcella Springman; נולדה ב-26 בדצמבר 1956 בלונדון, אנגליה) היא טריאתלטית עבר בריטית, מהנדסת, ואקדמאית. כיום היא הרקטור של המכון הטכנולוגי של ציריך (ETH Zurich) המחקר שלה עוסק באינטראקציות של מבנים מוצקים והאספקטים הגאוטכניים של מפגעי טבע, בדגש על מפולות והפשרה של אדמות קפאת-עד.
קריירה אקדמית

פרופסור ספרינגמן למדה מדעי ההנדסה ומכניקת מוצקים באוניברסיטת קיימברידג', שם קיבלה דוקטורט בשנת 1989. היא עבדה במשך חמש שנים כמהנדסת במספר פרויקטים באנגליה, פיג'י ואוסטרליה. ספרינגמן כיהנה פעמיים כראש המכון הטכנולוגי של ציריך (פעם ראשונה בשנים 2001–2005, ופעם שנייה משנת 2009 עד 2011). בנוסף, היא גם שירתה כמנהלת של המכון הטכנולוגי של ציריך למפגעי טבע בשנים 2007–2009, וכסגן ראש המחלקה להנדסה אזרחית, סביבתית וגיאומטית בשנים 2013-2014.
היא שימשה כפרופסור במכון הטכנולוגי של ציריך משנת 1997. ספרינגמן פרסמה מספר גדול של מאמרים מדעיים העוסקים באינטראקציות של מבנים מוצקים והאספקטים הגאוטכניים של מפגעי טבע, בדגש על מפולות והפשרה של אדמות קפאת-עד ומידול גאוטכני לפיתוח פתרונות שיוכלו לפתור בעיות בתכנון מבנים. בנוסף ספרינגמן גם סקרה וערכה מגוון רחב של פרסומים מדעיים. היא תרמה ליותר מ-100 מצגות בכנסי שופטים והעבירה הרבה הרצאות מרכזיות. בנוסף לכך, ספרינגמן פעילה במספר ארגוני מחקר בשווייץ ובארצות אחרות, כולל שבע שנים במועצת המדע והטכנולוגיה של שווייץ (2000-2007). כיום היא חברה באקדמיה השווייצרית למדעי ההנדסה (SATW) ובאקדמיה המלכותית להנדסה. ספרינגמן פיקחה על 24 תזות במהלך הקריירה שלה, ונתנה השראה לנשים צעירות ללמוד הנדסה באקדמיה.
קריירה ספורטיבית

ספרינגמן ייצגה את בריטניה בטריאתלון בשנים 1983–1993. היא התחרתה במשחקי חבר העמים הבריטי בשנת 1990. היא זכתה ב-21 מדליות בתחרויות טריאתלון ודואתלון של ה-ETU (European Triathlon Union) (בכל המרחקים), שלוש מדליות זהב אישיות וחמש קבוצתיות. כמו כן, היא גם סיימה מקום חמישי בתחרות איש הברזל העולמית בשנים 1985 ו-1987. בנוסף, היא התחרתה בשני גביעי עולם לחתירה של פדרציית החתירה הבינלאומית (FISA) בקטגוריית יחיד בשנת 1997.
ספרינגמן נבחרה לראשונה לכהן כחברת דירקטוריון של פדרציית הטריאתלון הבריטית (BTF) בשנת 1984, והחזיקה בתפקיד עד שנת 1985. בשנים אלו היא יזמה והובילה מספר מחנות אימונים במחירים מופחתים כדי להכיר לנשים את עולם הספורט. היא ייסדה את ועידת הנשים בהתאחדות הטריאתלון העולמית (ITU) בשנים 1990–1992, ונבחרה לסגנית נשיא ה-ITU בשנת 1992, תפקיד בו החזיקה עד שנת 1996.
בתקופת כהונתה המוצלחת כסגנית נשיא הארגון, היא קידמה את כניסת ענף הטריאתלון למשחקים האולימפיים, ולמשחקי חבר העמים הבריטי. בשנת 2007 מונתה ספרינגמן ליושבת ראש ונשיאת ה-BTF.
בשנת 2009 היא מונתה לארבע שנים נוספות בתפקיד, לאחר שנבחרה לכהן כאחת מארבעה סגני הנשיא של הITU. היא הייתה אחראית להובלת המהלך של ה-ITU להכללת ענף הפאראטריאתלון במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת ריו 2016. כמו כן, הייתה אחראית על קידום המכרז להכללת מקצה הטריאתלון המעורב במשחקי חבר העמים הבריטי. היא נבחרה בשנית לדירקטוריון של ה-ITU כסגנית נשיא ראשונה בדצמבר 2012 וכיום היא חברת כבוד של הארגון. כיום היא משמשת כיועצת לדירקטוריון של ה-BTF לקשרים בינלאומיים עם ה-ITU וה-ETU.
פרס ההוקרה על שם ג'יין טומלינסון עבור תרומה מיוחדת לענף הטריאתלון הוענק לה בשנת 2011. בשנים 1993–1997 היא הייתה חברת המועצה של הספורט בבריטניה.
פרסים

בשנת 1997 פרופסור ספרינגמן קיבלה את התואר קצינה במסדר האימפריה הבריטית עבור תרומתה לספורט, ובשנת 2012 את דרגת המפקד במסדר. בשנת 2013 היא קיבלה את התואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת באת'. בשנת 2009 היא נבחרה להיות חברה באקדמיה המלכותית (של בריטניה) להנדסה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Search, ethz.ch (באנגלית)
1 2  Culture Secretary announces new UK Sport board members, GOV.UK (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3079286  BnF: cb145291353 (data)  GND: 1089302029  ISNI: 0000 0000 4110 2119  LCCN: n2005017679  NTA: 242701701  ORCID: 0000-0003-1411-7720  VIAF: 42076491   WorldCat (עם VIAF): 42076491 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שרה ספרינגמן".
תנועה עצמית

היחס בין התנועה העצמית של עצם שמימי ובין המהירות והמרחק שלו מהשמש
באסטרונומיה, תנועה עצמית של גרם שמים היא השינוי הנצפה במיקומו של גרם השמים על רקע העצמים הרחוקים יותר שנראים קבועים במקומם. מכיוון שתנועת כדור הארץ סביב השמש גורמת להיסט ומשנה את מיקומם של גרמי שמים קרובים ביחס לרחוקים, התנועה העצמית נמדדת ביחס לצופה דמיוני הנמצא במרכז המסה של מערכת השמש. היחידות המקובלות למדידת התנועה העצמית הן שניות קשת לשנה או אלפיות של שניות קשת לשנה ומסומנות באות היוונית μ. ניתן לפרק את התנועה העצמית לשני רכיבים במערכת הקואורדינטות המשוונית: השינוי בעלייה הישרה  \mu _{\alpha }=\alpha _{1}-\alpha _{0}, שנמדד בשניות זמן, והשינוי בנטייה  \mu _{\delta }=\delta _{1}-\delta _{0}, שנמדד בשניות קשת. התנועה העצמית הכוללת היא  \mu ={\sqrt {\mu _{\delta }^{2}+\mu _{\alpha }^{2}\cdot \cos ^{2}\delta }}. השם "תנועה עצמית" אינו מדויק, שכן התנועה העצמית של גרם שמים אינה תלויה רק בתנועתו של גרם השמים אלא גם בתנועת השמש סביב שביל החלב.
תכונות

התנועה העצמית של גרם שמים נובעת מתנועתו ביחס למערכת השמש. את מהירות התנועה של גרם השמיים ביחס למערכת השמש ניתן לפרק לשני רכיבים: המהירות הרדיאלית, שהיא ההטלה של וקטור המהירות על הקו המחבר את השמש עם גרם השמים, והמהירות המשיקה שהיא הרכיב הניצב למהירות הרדיאלית. התנועה העצמית היא למעשה המהירות הזוויתית של העצם, כלומר השינוי בזווית של הקו המחבר את השמש עם העצם ביחס לכיוון קבוע כלשהו. היחס בין המהירות המשיקה והמהירות הזוויתית הוא  \mu \approx \tan \mu ={\frac {v_{t}}{d}} כאשר  v_{t} היא המהירות המשיקה ו- d הוא המרחק של העצם. התוצאה היא ברדיאנים ליחידת הזמן שבה ניתנת המהירות המשיקה והקירוב נכון כי מדובר תמיד בזוויות קטנות מאוד מסדר הגודל של שניות קשת לכל היותר. אם רוצים להשתמש ביחידות המקובלות, קילומטר בשנייה למהירות המשיקה, פארסק למרחק ושניות קשת בשנה לתנועה העצמית, אז המשוואה המתקבלת היא  \mu \approx {\frac {v_{t}}{4.74d}}. ממדידת המהירות העצמית ניתן לחשב את המהירות המשיקה, בתנאי שהמרחק אל העצם ידוע.
מדידת התנועה העצמית

בניגוד למהירות רדיאלית, אותה ניתן לחשב באופן ישיר באמצעות מדידת אפקט דופלר של קרינת העצם, את המהירות המשיקה לא ניתן למדוד באופן ישיר. על מנת למדוד את התנועה העצמית וממנה להסיק את המהירות המשיקה, מבצעים השוואה בין מיקום העצם בשתי נקודות זמן ומודדים את ההפרש בעלייה הישרה ובנטייה שלו ומהן מחשבים את התנועה העצמית שלו. לשם כך משתמשים לרוב בצילומים של השמים שנלקחו בהפרש של מספר שנים. במקרה של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה במיוחד, ניתן לזהות את השינוי במיקומם גם ללא צורך בצילום. כך למשל בשנת 1792 גילה האסטרונום והמתמטיקאי האיטלקי ג'וזפה פיאצי ש-61 בברבור נע על רקע הכוכבים האחרים במהירות גבוהה של כמעט 5 שניות קשת בשנה ועל ידי שימוש בטלסקופ חובבים, ניתן לראות בקלות איך מיקומו של כוכב ברנרד משתנה משנה לשנה ביחס לכוכבים שמסביבו בכ-10 שניות קשת. כאשר משווים בין מפות כוכבים שנעשו בתקופות שונות, ניתן להבחין בתנועה העצמית של כוכבים אפילו אם התנועה העצמית שלהם קטנה. כך לדוגמה, זיהה אדמונד האלי בשנת 1718 שהכוכבים סיריוס, ארקטורוס ואלדברן שינו את מיקומם ביחס למפות הכוכבים שיצר תלמי. בשנת 1942 הוציא האסטרונום ההולנדי - אמריקאי וילם יקוב לויטן קטלוג של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה, שאותם זיהה באמצעות השוואה של צילומים מתקופות שונות של השמים. לויטן השווה את מיקומם של מאות אלפי כוכבים ואסף בקטלוג זה ובגרסאות נוספות שלו עשרות אלפי כוכבים עם תנועה עצמית של למעלה מ-0.2 שניות קשת בשנה.
שימושים

כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה הם בדרך כלל כוכבים קרובים, שכן גודל התנועה העצמית הופכי למרחק עבור כוכבים בעלי מהירות משיקה דומה. זיהוי של כוכב כבעל תנועה עצמית גדולה הופכת אותו למועמד למחקר שכן כוכבים קרובים הם יותר קלים לחקירה מאשר כוכבים רחוקים. מדידת התנועה העצמית היא צעד הכרחי בחישוב המהירות המשיקה והמהירות הכוללת של גרם השמים. ממדידת המהירות הכוללת ניתן לזהות את כיוון התנועה של גרם השמים ומזה לחשב את מסלולו ואת יחסיו עם גרמי שמים נוספים, כך למשל, כוכבים שהיו בעבר חלק מצביר פתוח שהתפרק, נעים בקירוב באותו הכיוון וכוכבים שהיו חלק ממערכת מרובת כוכבים, שבעקבות סופרנובה הועפו מרכיביה לכיוונים שונים, נעים במסלולים שנראה שמקורם בנקודה משותפת. כמו כן ממדידת מהירויות התנועה של כוכבים בצביר ניתן לחשב את התפלגות המסה בתוכו ואת מסתו הכוללת.
כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה מאוד

אלו הם עשרת הכוכבים שתנועתם העצמית היא הגדולה ביותר שנמדדה עד כה (מודגשים הכוכבים שניתן לראות בעין ללא ציוד עזר):
| # | שם | קבוצת כוכבים | תנועה עצמית (במילישניות קשת בשנה)>  \mu _{\alpha }\cdot \cos \delta  | תנועה עצמית (במילישניות קשת בשנה)>  \mu _{\delta } | תנועה עצמית (במילישניות קשת בשנה)>  \mu  | מרחק (בשנות אור) | מהירות משיקה (בקילומטר לשנייה) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | כוכב ברנרד | נושא הנחש | 0798A‎-798.58 | 9999A10328.12 | 9999A10358.95 | 0598A5.98 | 0090A90.1 |
| 2 | כוכב קפטיין | כן ציור | 6505A6505.08 | 5730A‎-5730.84 | 8669A8669.4 | 1276A12.76 | 0160A160.8 |
| 3 | גרומברידג' 1830 | הדובה הגדולה | 4003A4003.98 | 5813A‎-5813.62 | 7059A7059.0 | 2990A29.9 | 0306A306.9 |
| 4 | לאקאי 9352 | דג דרומי | 6768A6768.2 | 1327A1327.52 | 6897A6897.16 | 1070A10.7 | 0107A107.30 |
| 5 | גליזה 1 | פסל | 5634A5634.68 | 2337A‎-2337.71 | 6100A6100.37 | 1415A14.15 | 0125A125.51 |
| 6 | HIP 67593 | טלה | 2118A2118.73 | 5397A5397.57 | 5798A5798.52 | 1736A17.36 | 0146A146.36 |
| 7 | 61 בברבור | ברבור | 4133A4133.05 | 3201A3201.78 | 5228A5228.14 | 1141A11.41 | 0086A86.73 |
| 8 | כוכב טיגרדן | נושא הנחש | 3386A3386.0 | 3747A‎-3747.0 | 5050A5050.25 | 1258A12.58 | 0092A92.37 |
| 9 | לאלנד 21185 | הדובה הגדולה | 0580A‎-580.27 | 4765A‎-4765.85 | 4801A4801.05 | 0831A8.31 | 0058A58.01 |
| 10 | ε באינדיאני | אינדיאני | 3960A3960.93 | 2539A‎-2539.23 | 4704A4704.96 | 1181A11.81 | 0080A80.79 |
ראו גם

טיסה מסלולית
הערות שוליים

↑  O. Neugebauer: A History of Ancient Mathematical Astronomy, p. 1084
↑  Arthur Upgren: Willem Jacob Luyten - A Biographical Memoir, National Academy of Sciences (1999)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4385668-8 
מיקומו של כוכב ברנרד ביו השנים 1985 ו-2005
שרה פאיאנס-גליק

אין תמונה חופשית
שרה פָאיַאנְס-גְליק (1900 – 20 בינואר 1976) הייתה מחנכת לגיל הרך, המפקחת על גני הילדים בארץ מטעם מחלקת החינוך משנת 1936 והמפקחת הראשונה מטעם משרד החינוך והתרבות, כלת פרס החינוך של עיריית תל אביב לשנת 1969.
ביוגרפיה

נולדה ב-1900 בעיר ביאליסטוק, בתם של הרב דוד פאיאנס, ראב"ד ביאליסטוק וחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", והרבנית מרים (מצד אמה נכדתו של ראב"ד ביאליסטוק הרב חיים נפתלי הרץ היילפרין ונינתו של אביו, הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין (1816–1879), רבה הנודע של ביאליסטוק, מחבר הספר "עונג יום טוב").
קיבלה חינוך עברי מסורתי, ולמדה בבית ספר תיכון. לאחר שסיימה את לימודיה נסעה ללמוד פדגוגיה במכון הפסיכולוגי שעל יד אוניברסיטת ברלין, והתמחתה בפסיכולוגיה אקספרימנטלית של גיל הילדות.
נישאה לד"ר שמואל אליעזר גליק, רופא גינקולוג.
בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל. לימדה פסיכולוגיה בסמינרים למורות וגננות בתל אביב ובירושלים.
בשנת תרצ"ו-1935 התמנתה על ידי הוועד הלאומי כמפקחת על גני הילדים בארץ. לאחר קום המדינה ב-1948 הייתה למפקחת הראשית הראשונה מטעם משרד החינוך והתרבות. היא החזיקה במשרתה עד 1967.
פרסמה ספרים ומאמרים בתחומה בעברית ובגרמנית, מהם רבים בירחון "הד הגן".
בשנים תש"ז עד תשי"ז ערכה את "אוּשיות", כתב עת לענייני החינוך שלפני בית הספר.
בשנת 1969 זכתה בפרס לעובדים בתחום החינוך העברי מטעם עיריית תל אביב, על פועלה הספרותי-חינוכי הענף בתחום החינוך לגיל הרך.
נפטרה ב-1976, בגיל 75. נקברה בבית העלמין קריית שאול לצד בעלה, שנפטר חמש שנים קודם לכן, ב-1971.
אחיה הגדול אריה לייב פאיאנס היה עורך ובלשן עברי, ובנו דוד פאיאנס משורר, סופר ועורך.
אביה התכונן לעלות לארץ ישראל, אך נפטר בטרם הספיק.
אמה ואחותה הגדולה מינה קפלן עלו לארץ אף הן.
ספריה

הילד וסביבתו הפסיכולוגית: ממשנת הפסיכולוגיה של הילד האכספרימנטלית החדישה, תל אביב: ארץ, תרצ"ה.
"המשחק והיצירה בגיל שלפני בית הספר", תל אביב: מרכז התאחדות הגננות בארץ ישראל, [1936?]. (חוברת)
הפסיכולוגיה התבניתית (Gestaltpsychologie), תל אביב: (דפוס הפועל הצעיר), תרצ"ט.
החינוך בגיל הרך: בעיות ודרכים, תל אביב: יבנה, תשכ"ח. (ממאמריה על בעיות החינוך שלפני בית הספר, שהתפרסמו בכתבי עת פדגוגיים שונים בארץ)
בעריכתה:
שרה פאיאנס-גליק, יוסף שקד (עורכים), מדריך לתוכנית העבודה בכיתה א פעלתנית, ירושלים: משרד החינוך והתרבות – המזכירות הפדגוגית לחינוך יסודי, תשכ"ו.
לקריאה נוספת

'ד"ר שרה פאיאנס-גליק', בתוך: האשה העבריה בחזון הדורות; סִדר וערך ל’ חזן, תל אביב: י’ שמעוני, תשי"ד, עמ' 84.
ישעיהו פרישמן, 'ד"ר שרה פאינס-גליק ז"ל', אושיות (ביטאון למחנכים בגיל הרך) 1 (תשל"ח), 4–8.
שושנה צחורי, 'לזכרה של ד"ר ש' פאיאנס-גליק', אושיות 2 (תש"מ), 51–53.
הערות שוליים

↑  ראו עליו אצל: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948, מהדורה מעודכנת ומורחבת ליובל המאה להסתדרות הרפואית בישראל, 1912–2012, זכרון יעקב: איתי בחור – הוצאה לאור, 2012.
↑  צפורה שחורי-רובין, כור היתוך במגרש המשחקים, פנים: הקרן לקידום מקצועי 42 (אביב 2008), באתר הסתדרות המורים.
↑  פרס החינוך של עת"א יוענק לשרה פאיאנס־גליק ולש. לוין, דבר, 6 ביוני 1969; "פרס החינוך" של עת"א הוענק בסימן "יום המורה", דבר, 19 ביוני 1969.
↑  שרה גליק באתר חברה קדישא ת"א–יפו
↑  נפטר רבה של ביאליסטוק, הרה"ג דוד פאיאנס, דואר היום, 25 במרץ 1935.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285801705171  ISNI: 0000 0004 0250 8000  LCCN: n98025553  VIAF: 298211493   WorldCat (עם VIAF): 298211493
תחנת פארק קולטורי (קו קולצביה)

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1 בינואר 1950 
 אדריכל:  איגור רוז'ין 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°44′08″N 37°35′31″E﻿ / ﻿55.73553°N 37.59208°E﻿ / 55.73553; 37.59208
 תחנות סמוכות:  תחנת קייבסקאיה, תחנת אוקטיברסקאיה 
 מידע על התחנה
 שם המערכת:  Park Kultury 
 רציפים:  2 
 קווים העוברים בתחנה:  קו קולצביה 
 קוד התחנה:  076 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת פארק קולטורי(למפת מוסקבה רגילה) תחנת פארק קולטורי
 
פארק קולטורי (ברוסית: Парк культуры) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה.
תחנת פארק קולטורי נפתחה ב-1 בינואר 1950 והיא ממוקמת ברובע חמובניקי.
התחנה מקושרת במעבר עם תחנה בשם זהה בקו סוקולניצ'סקאיה וקרויה על שם הפארק המרכזי לתרבות ומנוחה ע"ש גורקי הממוקם בקרבה.
בשנים הראשונות לקיומה של התחנה, היא הוצגה לעיתים קרובות בתרשימים בשם "פארק קולטורי אימני גורקי".
גלריה

לובי התחנה
מבט מהצד
הערות שוליים

↑  https://um.mos.ru/houses/stantsiya_park_kultury_koltsevaya/
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרה סימיוני

שרה סימיוני אזארו (באיטלקית: Sara Simeoni-Azzaro; נולדה ב-19 באפריל 1953) היא אתלטית איטלקייה, אלופה אולימפית (מוסקבה 1980), אלופת אירופה (פראג 1978) ושיאנית עולם בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

סימיוני נולדה בריבולי ורונס בוונטו (מחוז בצפון-מזרח איטליה).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד 1971 סיימה סימיוני במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.78 מטר, המנצחת הייתה אילונה גוסנבאואר מאוסטריה (1.87 מטר).
באולימפיאדת מינכן (1972) סיימה סימיוני במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר, המנצחת הייתה אולריקה מייפארת בת ה-16 ממערב גרמניה שהשוותה את השיא העולמי, 1.92 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה 1974 זכתה סימיוני במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר, אחרי רוזמרי אקרמן ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 1.95 מטר ומילדה קרבנובה מצ'כוסלובקיה (1.91 מטר).
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה סימיוני במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.91 מטר, אחרי אקרמן שקבעה שיא אולימפי חדש של 1.93 מטר, ולפני שיאנית העולם הקודמת יורדנקה בלגובה מבולגריה (1.91 מטר).
ביוגרפיה > שיא עולם

בתחרות אתלטיקה שנערכה בברסיה, באוגוסט 1978 קבעה סימיוני בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.01 מטר, שיפור של ס"מ אחד לשיא העולם של אקרמן. שיא זה היה שיא איטליה עד לשנת 2007. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה 1978 זכתה סימיוני במדליית זהב בקפיצה לגובה לאחר שהשוותה את שיאה העולמי, 2.01 מטר, לפני אקרמן (1.99 מטר) ובריג'יט הולצפל ממערב גרמניה (1.95 מטר). למעשה אקרמן עברה גובה של 2.01 מטר, אך בשל קפיצות הניצחון שלה על המזרן, הרף נפל והתוצאה לא אושרה.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה סימיוני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אולימפי חדש של 1.97 מטר, לפני אורסולה קילן מפולין (1.94 מטר) ויוטה קירסט ממזרח גרמניה (1.94 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון 1982 זכתה סימיוני במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי מייפארת ששיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2.02 מטר וטמרה ביקובה מברית המועצות (1.97 מטר).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סימיוני לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. בתחרות עצמה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, אחרי מייפארת שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.02 מטר ולפני ג'וני הנטלי מארצות הברית (1.97 מטר).
סימיוני נשואה לארמיניו אזארו.
תארים והישגים

בסך הכל זכתה סימיוני ב-14 תוארי אליפות של איטליה בקפיצה לגובה.
תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1848 
 אדריכל:  Giovanni Michelucci 
 מיקום
 מיקום:  Piazza della Stazione 
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  43°46′35″N 11°14′51″E﻿ / ﻿43.776338°N 11.247527°E﻿ / 43.776338; 11.247527
 תחנות סמוכות:  Firenze San Marco Vecchio train station, Firenze Campo di Marte railway station, Firenze Rifredi railway station 
 מידע על התחנה
 שם המערכת:  Treno Alta Velocità 
 בעלים:  Rete Ferroviaria Italiana 
 רציפים:  19 
 קווים העוברים בתחנה:  Bologna–Florence railway, Florence–Rome high-speed railway, Bologna–Florence high-speed railway, Viareggio–Florence railway, Florence–Faenza railway, Pisa–Florence railway, Florence–Rome railway 
  (למפת פירנצה מוגדלת) תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה(למפת פירנצה רגילה) תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה
 
תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה (באיטלקית: Stazione di Firenze Santa Maria Novella או Firenze SMN) היא תחנת הרכבת המרכזית של פירנצה ואחת החשובות באיטליה, היא משרתת כ-59 מיליון נוסעים בשנה בקווים לאומיים, בינלאומיים ופרבריים ומהווה מוקד לתחבורה הציבורית העירונית של פירנצה. התחנה ממוקמת במרכז העיר העתיקה, סמוך לכנסיית סנטה מריה נובלה ומכאן שמה. מבנה התחנה, שנחנך על ידי מוסוליני ב-1934 הוא אחד המבנים החשובים באדריכלות האיטלקית המודרניסטית. התחנה משרתת את קווי הרכבת הארצית המהירה פירנצה-רומא, פירנצה-בולוניה ופירנצה-ונציה, קווי הרכבת הרגילה פירנצה-לוקה ופירנצה-פיזה-ליבורנו ועוד.
היסטוריה

ב-1932 הוכרז על תחרות לתכנון תחנת רכבת בפירנצה שתהיה סמוכה למרכז העתיק ותחליף את תחנת לאופולדה המיושנת (תחנה זו, מהראשונות באיטליה, הוקמה ב-1844 ותוכננה על ידי רוברט סטיבנסון, בנו של ג'ורג' סטיבנסון, ממציא הרכבת). בתחרות זכתה קבוצת האדריכלות הטוסקנית ("Gruppo Toscano"). תבנית המבנה המוצע, ממבט על, היא כשל פסקס, סמל התנועה הפשיסטית האיטלקית. אולם המבנה עצמו אינו מעוצב בדומה למבני האדריכלות הפשיסטית, אלא מודרניסטי ופונקציונלי, בקווים נקיים ופשוטים בהשראתם של אדריכלים מהאסכולה הוינאית כיוזף הופמן (Josef Hoffmann) או ולטר גרופיוס ואדריכלים מודרניסטים כלה קורבוזיה ואף פרנק לויד רייט.
למרות הבנייה בבטון מזוין, פלדה וזכוכית חזית המבנה הפונה אל הרחוב מצופה באבן פלורנטינית (pietra forte), כמחווה לבנייני העיר. תקרת אזור הנוסעים בנויה מקורות פלדה, עם חלונות גדולים המאירים אותה בשפע של אור טבעי. באזור הנוסעים אין עמודים או תמיכה, דבר המקנה תחושת מרחב.
אזור הרציפים לא תוכנן על ידי הקבוצה הטוסקנית אלא על ידי משרד התחבורה האיטלקי.
ליד רציף מספר 16 מוצב לוח זיכרון לזכר הרכבות שיצאו מתחנה זו והובילו את יהדות פירנצה אל מחנות הריכוז בתקופת השואה.
תחנת פארק פובדי

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  6 במאי 2003 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°44′10″N 37°31′00″E﻿ / ﻿55.736111111111°N 37.516666666667°E﻿ / 55.736111111111; 37.516666666667
 תחנות סמוכות:  Slavyansky Bulvar, Minskaya, תחנת קייבסקאיה, תחנת דלובוי צנטר 
 מידע על התחנה
 רציפים:  4 
 קווים העוברים בתחנה:  קו ארבטסקו פוקרובסקאיה, קו סולנצבסקאיה 
 קוד התחנה:  165 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת פארק פובדי(למפת מוסקבה רגילה) תחנת פארק פובדי
 
תחנת פארק פובדי (ברוסית: Парк Победы) היא תחנה חוצה פלטפורמות של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה וקו סולנצבסקאיה.
התחנה ממוקמת ברובע דורוגומילובו וקרויה על שם פארק באותו השם.
תחנת וורוביובי גורי נפתחה ב-6 במאי 2003, כחלקו מקו ארבטסקו פוקרובסקאיה, וב-31 בינואר כחלק מקו סולנצבסקאיה.
פארק פובדי היא התחנה העמוקה ביותר במטרו של מוסקבה - שוכנת בעומק של 73 מטר מתחת לפני הקרקע..
גלריה

כניסה לתחנה
דרגנועים
פלטפורמה
הערות שוליים

↑  https://stroi.mos.ru/metro/station/35
↑  https://stroi.mos.ru/specprojects/metro/assets/images/map/map_deep.png.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרשרת בטן

רקדנית בטן עם שרשרת בטן
שרשרת בטן היא תכשיט מסוג שרשרת הנענד סביב בטנה של אישה (בשונה מהשרשרת הרגילה הנענדת סביב הצוואר).
שרשראות אלה, בדומה לשרשרות צוואר, עשויות לרוב מתכת יקרה (זהב או כסף).
תכשיט זה מהווה חלק מהלבוש המסורתי של רקדניות בטן.
תכשיטים אלו מקורם בהודו, בתרבות עמק האינדוס. מחקרים ארכאולוגיים מראים כי שימושים ראשונים בשרשרות בטן מקורם באלף השני לפנה"ס, וגם כיום נעשה בהודו שימוש רב בשרשראות בטן על ידי נשים (ובכמה אזורים גם על ידי גברים). בקרלה שבהודו נהוג להלביש תינוקות וילדים בשרשראות בטן.
שנות ה-40 של המאה ה-7

שנות ה-40 של המאה ה-7 היו העשור החמישי של המאה ה-7, החלו ב-1 בינואר 640 והסתיימו ב-31 בדצמבר 649.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

640 - קיסריה נכבשה מידי הביזנטים על ידי המוסלמים.
641 - קרב נאהוונד - ניצחון מוחלט של כוחות האסלאם על הפרסים. האימפריה הפרסית לא מצליחה להשתקם לאחר הפסד זה.
641 - כיבוש אלכסנדריה על ידי המוסלמים.
641 - הצבא המוסלמי שכובש אזורים במצרים מנסה להמשיך את מסעו דרומה אל אזורי הנוצרים של נוביה, אך נהדף על ידי יחידות הקשתים הנוביות.
ספטמבר 642 - השלטון הביזנטי במצרים נכנע בפני המוסלמים.
643 - הערבים כובשים את קירנאיקה.
643 - כיבוש שטחים משמעותיים בחלקים שונים של האימפריה הסאסאנית על ידי הערבים.
644 - אשקלון נכבשת מידי הביזנטים על ידי המוסלמים.
644 - כיבושים של כוחות האסלאם באיראן המזרחית, אפגניסטן ופקיסטן של היום.
646 - התקדמות האסלאם בח'וראסאן, ארמניה ואסיה הקטנה.
647 - התקדמות האסלאם בצפון אפריקה. כיבוש קפריסין.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

644 - הוכתר הח'ליף השלישי עות'מאן
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
646 - עות'מאן בן עפאן הופך את העיר הח'ליפית ג'דה לעיר נמל מרכזית בדרכם של עולי רגל מוסלמים שחוצים את הים האדום מצפון אפריקה לחצי האי ערב.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Medieval Nubia, אוניברסיטת שיקגו
↑  Jiddah, בריטניקה
| עשורים במאה ה-7 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 600–609 • 610–619 • 620–629 • 630–639 • 640–649 • 650–659 • 660–669 • 670–679 • 680–689 • 690–699 • >> |  |