stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלה פוסט-קיינסיאנית
זרמים

ישנם מספר זרמים בתאוריה הפוסט-קיינסיאנית.
תאוריית הביקוש האפקטיבי של קלצקי מנסה להסביר את התהליכים המאקרו-כלכליים דרך התבססות על חלוקה מעמדית בין עובדים ובעלי ההון ועל תחרות לא משוכללת. תאוריה זו הוגדרה על ידי ג'ואן רובינסון כטובה יותר מהתאוריות של קיינס.
רובינסון גם הובילה את הביקורת על השימוש בפונקציות ייצור מצרפיות המתבססות על הומוגניות ההון. דיון שכונה "מחלוקת ההון של קיימברידג'". לדברי פסינטי, רובינסון ניצחה בוויכוח אך לא בקרב. לכתביו של פיירו סראפה הייתה השפעה משמעותית על העמדה הפוסט-קיינסיאנית בוויכוח הזה, למרות שסראפה והחסידים הנאו-ריקרדיאניים שלו שאבו יותר ההשראה דווקא מדייוויד ריקרדו מאשר מקיינס.
ניקולס קלדור הוביל מחקר שהתבסס על ניתוח של השפעות תשואה עולה לגודל וההבדלים העיקריים בין המגזר התעשייתי ובין המגזר של הסחורות הבסיסיות.
סטיב קין הוא כלכלן פוסט-קיינסיאני פעיל, המלמד באוניברסיטת קינגסטון בלונדון. הוא נוהג לבקר את הכלכלה הנאו-קלאסית על חוסר העקביות וחוסר המדעיות שבה. קין הושפע מהגותם של היימן מינסקי, פיירו סראפה וג'וזף שומפטר. עבודתו העכשווית עוסקת במודלים מתמטיים וסימולציות של חוסר יציבות פיננסית. זו זכתה לחשיפה רבה לאחרונה לאחר שקין חזה את המשבר הכלכלי ב-2008, כמו גם את הנפילות בבורסה של סין ב-2016.
פול דיווידסון ממשיך את קיינס בעקביות, בכך שהוא מציב את יסודות הזמן ואי-הודאות במרכז התאוריה.
התאוריה המוניטרית המעגלית, שפותחה במקור באירופה, מדגישה את התפקיד הייחודי של כסף כאמצעי תשלום.
כל אחד מהזרמים הללו המשיך להתפתח על ידי דורות מאוחרים יותר של כלכלנים.
תאוריית הכסף המודרנית היא ענף טרי המושפע מהמודלים המאקרו-כלכליים של ווין גודלי והרעיונות של היימן מינסקי על שוק העבודה, כמו גם מהאסכולה הקארטליסטית (chartalism) ומימון תפקודי.
עבודה עכשווית > כתבי עת

רוב המחקר הפוסט קיינסיאני מפורסם בכתבי העת הבאים:
Review of Keynesian Economics (או בקיצור: ROKE)
Journal of Post Keynesian Economics (נוסד על ידי Sidney Weintraub ו-Paul Davidson)
Cambridge Journal of Economics
Review of Political Economy
Journal of Economic Issues (או בקיצור: JEI)
עבודה עכשווית > בריטניה

בבריטניה פועלת אגודה אקדמית בשם קבוצת המחקר הפוסט כלכלה קיינסיאנית (PKSG).
עבודה עכשווית > ארצות הברית

בארצות הברית, ישנן מספר אוניברסיטאות עם נטייה פוסט-קיינסיאנית:
The New School, New York City
The University of Massachusetts Amherst
The University of Utah, Salt Lake City
Bucknell University, Lewisburg, Pennsylvania
Levy Economics Institute at Bard College, Annandale-on-Hudson, New York
University of Missouri–Kansas City
עבודה עכשווית > קנדה

בקנדה, ניתן למצוא כלכלנים פוסט-קיינסיאניים באוניברסיטת אוטווה ואוניברסיטת לורנטיין.
עבודה עכשווית > אוסטרליה > אוניברסיטת ניוקאסל

אוניברסיטת ניוקאסל בניו סאות' ויילס, אוסטרליה, מכילה את Centre of Full Employment and Equity או בקיצור CofEEE, ארגון חינוך ומחקר, אשר מתמקד במדיניות "שחזור תעסוקה מלאה", להשגת כלכלה המספקת "equitable outcomes for all" (תוצאות שוות לכל). העבודה של CofEEE היא בתחום המאקרו-כלכלה הפוסט-קיינסיאנית, כלכלת עבודה, פיתוח אזורי וכלכלה מוניטרית. מחקר שנערך על ידי CofEEE, שם לו למטרה לפתח מודל חדש עבור הכלכלה הגלובלית, שמשיג תעסוקה מלאה ללא התוצאות שנגרמו על ידי המדיניות הכלכלית הנאו-ליברלית הדומיננטית.
ראו גם

כלכלה קיינסיאנית
כלכלה נאו-קיינסיאנית
לקריאה נוספת

Arestis, Philip (1996). "Post-Keynesian economics: towards coherence". Cambridge Journal of Economics 20: 111–135. doi:10.1093/oxfordjournals.cje.a013604.
Davidson, Paul (2007). John Maynard Keynes. Palgrave Macmillan.
Eichner and Kregel (1975). "An Essay on Post-Keynesian Theory: A New Paradigm in Economics". Journal of Economic Literature 13: 1293–1314.
Harcourt, Geoff (2006). The Structure of Post-Keynesian Economics. Columbia University Press.
Hayes, M.G. (2008). The Economics of Keynes: A New Guide to the General Theory. Edward Elgar Publishing. ISBN 978-1-84844-056-2.
Kaldor, Nicholas (1980). "Monetarism and UK economic policy". Cambridge Journal of Economics 4: 271–218.
King, J.E. (2002). A history of post Keynesian economics since 1936. Edward Elgar Publishing. ISBN 978-1-84064-420-3.
Minsky, Hyman (1975). John Maynard Keynes. Columbia University Press.
Pasinetti, Luigi (2007). Keynes and the Cambridge Keynesians. Columbia University Press.
Robinson, Joan; Eatwell, John (1974). An Introduction to Modern Economics (2 ed.). McGraw Hill.
Skidelsky, Robert (2009). Keynes: The Return of the Master. Allen Lane. p. 42. ISBN 978-1-84614-258-1.
Holt, Ric; Pressman, Steven (2001). A New Guide to Post Keynesian Economics. Routledge.
Holt, Ric; Pressman, Steven (2006). Empirical Post Keynesian Economics: Looking at the Real World. M.E. Sharpe.
הערות שוליים

↑  Skidelsky 2009, p. 42
↑  Financial markets, money and the real world, by Paul Davidson, pp. 88–89
↑  Eichner and Kregel 1975
↑  King 2002, p. 10
↑  Hayes 2008
↑  Arestis 1996
↑  For a general introduction seeHolt 2001
↑  Kaldor 1980
↑  Minsky 1975
↑  Robinson 1974
↑  Pasinetti 2007
↑  Harcourt 2006, Pasinetti 2007
↑  מיקי פלד ואורי פסובסקי, אות קין: החייזר הכלכלי, באתר כלכליסט, 28 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph887657 
עץ המשפחה של הכלכלה הפוסט-קיינסיאנית
לאדו גודיאשווילי

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1896 (יוליאני) טביליסי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 ביולי 1980 (בגיל 84) טביליסי, ברה"מ 
 מקום קבורה:  פנתאון מתאצמינדה 
 לאום:  גאורגים 
 זרם באמנות:  אוונגרד, ריאליזם 
 פרסים והוקרה:  פרס שותא רוסתוולי (1965)  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  עיטור אות הכבוד  גיבור העמל הסוציאליסטי  אמן העם של ברית המועצות  אזרחות כבוד של טביליסי 
 חתימה:   
 www.art.gov.ge
 
לַאדוֹ גוּדִיאשְׁווִילִי (בגאורגית: ლადო გუდიაშვილი ‏  30 במרץ 1896 - 20 ביולי 1980) היה אמן גאורגי.
ביוגרפיה

גודיאשווילי נולד בטביליסי למשפחה של עובד רכבת. הוא למד בבית הספר לפיסול ואמנות טביליסי (1910–1914), שם פגש את האמן הארמני אלכסנדר בז'בוק-מליקיאן, ולאחר מכן באקדמיה הפרטית של רונסון בפריז (1919–1926). במשך זמן מה, גודיאשווילי השתייך לקבוצת משוררים גאורגים בשם "הקרניים הכחולות" (אנ') (1914–1918), שניסו לחבר באופן אורגני את הסגנון הלאומי הגאורגי עם המבנה היצירתי של הסמליות הצרפתית. בפריז הוא היה במושבה של ציירים שבה פגש את איגנסיו זולואגה, אמדאו מודיליאני, נטליה גונצ'רובה ומיכאיל לריאונוב. יצירתו של גודיאשווילי הושפעה מאוד מניקו פירוסמני.
ביוגרפיה > יצירה

יצירותיו מלאות בקסם החיים הגאורגי. עבודותיו המוקדמות משלבות גרוטסקה דרמטית עם קסם המסתורין הפואטי. הקרבה למסורות של האמנות הקווקזית והפרסית הקדומות, הוגברה עם שובו לגאורגיה ב-1926. צבעיו של גודיאשווילי נעשו חמימים יותר, ותפיסת העולם שלו - כתיאטרון, התחזקה. כמו בני ארצו (גריגול רובאכידזה (אנ'), קונסטנטין גמסחורדיה (אנ')), גודיאשווילי השתמש בחופשיות באלגוריות מיתולוגיות כמו בציור שבו אישה יפהפייה מייצגת את "אלת האדמה" המסתורית.
גודיאשווילי עבד גם כמונומנטליסט, וצייר מחדש את כנסיית כשוותי בטביליסי ב-1946, שבגינה גורש מהמפלגה הקומוניסטית ופוטר מהאקדמיה לאמנויות יפות בטביליסי, שם לימד מאז 1926.
ב"מחזור האנטי-פשיסטי" הנרחב של רישומי הדיו שלו, הפך גודיאשווילי למעין "גויה גאורגי": מפלצות דמויות חיות הקיפו את חורבות האמנות ו"אלות" עירומות העבירו את רעיונות מותה של התרבות.
גודיאשווילי עבד גם כמאייר ספרים, תפאורה ועיצוב תיאטרון.
הוא מת ב-20 ביולי 1980 בטביליסי.
הערות שוליים

↑  Lado Gudiashvili
↑  Gudiashvili, Lado (1988). Tainstvo krasoty: Kniga vospominaniy Таинство красоты: Книга воспоминаний [The Sacrament of Beauty: The Book of Memoirs] (in Russian). Tbilisi: Merani.
↑  Discover cinematographer, graphic artist, painter Vladimir Davydovich Gudiashvili (Lado), rkd.nl (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410498005171  PLWABN: 9810642104105606  BNE: XX1074205  BnF: cb11986963b (data)  GND: 118746642  ISNI: 0000 0001 1680 1193  LCCN: n84056521  NKC: jn20000602722  RKD: 32324  SNAC: w60m4njk  SUDOC: 144842947  ULAN: 500005759  VcBA: 495/61028  VIAF: 84026457   WorldCat (עם VIAF): 84026457
מדרג הפסולת

מִדרג הפסולת מתאר סדר עדיפויות רצוי בדרכים השונות לניהול פסולת בהתאם לתרומתן לסביבה. ששת השלבים המקובלים לניהול פסולת הם: מניעה, צמצום, שימוש מחדש, מיחזור, הפקת אנרגיה וסילוק/הטמנה. מאז עליית המודעות לאיכות הסביבה ולפיתוח בר קיימא פותחו גרסאות שונות למדרג הפסולת, אולם הרעיון המרכזי נותר זהה ברוב האסטרטגיות לצימצום הפסולת. מטרת מדרג הפעולות בטיפול בפסולת היא למצות את מקסימום התועלת ממוצרים וליצור את הכמות המינימלית האפשרית של פסולת.
מניעה וצמצום של פסולת אפשרית על ידי שינוי טכנולוגיות הייצור, שינוי בחומרי הגלם ובנוסחאות הייצור. לעיתים מניעת זיהום היא ביטוי למניעה, או צמצום פסולת. שיטה נוספת לצמצום מקור הפסולת הוא בהגברת התמריצים למיחזור. כך לדוגמה, חוק הפיקדון על מכלי משקה, התשנ"ט-1999, אשר חוקק בישראל מהווה תמריץ לצרכני מכלי משקאות להחזיר בקבוקים אלה לצורך מיחזורם. במדינות אחרות גובים מחירים זולים יותר לפינוי פסולת ממוינת לצורכי מיחזור, מאשר פסולת שאינה ממוינת.
כבר בשנות ה-70, עם עליית המודעות לאיכות הסביבה, החלו להיות מנוסחים רעיונות ראשונים ליצירת מדרג דרכי טיפול בפסולת. בתקופה זו החלה להתגבש ההכרה כי פסולת הנוצרת במהלך הפעילות האנושית איננה בבחינת חומר "זבל" הומוגני שיש לטמון אותו במטמנות, וכי יש לטפל באופן שונה בחומרים השונים המרכיבים את הפסולת: יש לנסות ולמנוע יצור חלק מחומרי הפסולת, חומרים אחרים ראויים למיחזור, את חלקם ניתן לשרוף להפקת אנרגיה, וחלקם אינם ראויים לשריפה. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 השמת דגש על מניעת יצירת פסולת תעשייתית, במטרה לחסוך במשאבים שהופנו עד אותה עת להתמודדות עם סילוק אותה הפסולת. על רקע מגמה זו הושקעו מאמצים בפיתוח שיטות ייצור נקיות יותר. כך לדוגמה, מעבר של תחנות כוח לשימוש בדלק מזהם פחות.
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
מארק פילי

| --- | --- |

פילי בהופעה בשנת 2009
 לידה:  28 במאי 1980 (בן 44) אירלנד סלייגו, אירלנד
 שם לידה:  מארק מייקל פטריק פילי
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1997–2012. 2015
 מקום לימודים:  Summerhill College 
 עיסוק:  זמר, כותב שירים
 סוגה:  פופ, מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז עכשווי
 סוג קול:  טנור 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 שיתופי פעולה בולטים:  ווסטלייף, מריה קארי, דיאנה רוס, ליונל ריצ'י, דלתא גודרם
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק מייקל פטריק פילי (באנגלית: Markus Michael Patrick Feehily; נולד ב-28 במאי 1980) הידוע בכינויו מארק פילי, הוא זמר וכותב שירים אירי. הוא אחד משני הסולנים של להקת הפופ וסטלייף. עם וסטלייף הוציא פילי 13 אלבומים, יצאו לשנים עשר סיבובי הופעות ברחבי העולם, זכו בפרסים והפכו לאחת מלהקות הבנים המצליחות ביותר בכל הזמנים. הוא גם המבצע הלהט"ב האירי שדורג הכי הרבה פעמים במצעד הסינגלים הבריטי.
ראשית חייו

פילי נולד בסלייגו, מחוז סלייגו, אירלנד. הוריו הם מארי (להון ורדון) ואוליבר פילי, הוא הצעיר מבין שלושה אחים. הזמרת האהובה עליו מאז ומתמיד הייתה מריה קארי,[דרוש מקור] איתה שיתפו וסטלייף ופילי פעולה בשיר (Against All Odds (Take a Look at Me Now. בשנות העשרה שלו נהג לשחק טניס וכדורגל.
קריירה > וסטלייף

לפני וסטלייף, פילי, יחד עם איגן ופיילן, היו יחד בלהקה חובבנית בשם "Six as One", ובהמשך שונה שמה ל-IOYOU. מאוחר יותר, ב-1998, נוצר קשר בין הלהקה לבין לואיס וולש, האמרגן של בויזון, אשר הביא עמו שני זמרים נוספים, ניקי ביירן ובריאן מקפדן, וביחד יצר את הלהקה בת חמשת החברים. בתחילה נקראה "Westside", לאחר זמן מה, שונה שם הלהקה לוסטלייף. פילי, יחד עם פיילן, הפכו לסולנים הראשיים של הלהקה. אלבומם הראשון יצא בנובמבר 1999.
בנוסף ליצירות המוזיקה כחלק מוסטלייף, פעל פילי בקידום קריירת הסולו שלו, מה שקודם במיוחד לאחר פירוקה של הלהקה ב-2012. בפברואר 2015 הוציא לאור בשידור תוכנית רדיו את סינגל הבכורה שלו "Love Is a Drug" ששודר ב-RTÉ 2fm באירלנד. את אלבום הבכורה שלו הוציא פילי לאור ב-16 באוקטובר 2015, האלבום נקרא "Fire". ב-1 בדצמבר 2017 הוציא לאור את אלבומו השני, "Christmas".
ב-3 באוקטובר 2018 הודיעה וסטלייף על איחודה כלהקה בת ארבעה חברים (ללא בריאן מקפדן). בשנת 2019 הוציאה הלהקה לאור ארבעה סינגלים, הסינגלים נכתבו על ידי אד שירן. הלהקה יצאה לסבב הופעות מוצלח להפליא בשם "The 20 Tour", לכבוד יום השנה ה-20 ליציאתו של הסינגל הראשון של הלהקה ב-1999. ב-15 בנובמבר יצא לאור האלבום ה-13 שלהם, Spectrum.
חיים אישיים

באוגוסט 2005 במהלך ראיון בצהובון הבריטי "הסאן" חשף פילי שהוא הומוסקסואל, עוד סיפר, שהבין זאת כבר בגיל 14,15 ושמשפחתו וחבריו הקרובים, כמו גם חבריו ללהקה, ידעו על כך. כחבר ההומו בוסטלייף, פילי שמר על נטיותיו המיניות בפרטיות. בניגוד לחבריו ללהקה, פילי לא הרחיב לגבי חייו האישיים בראיונות בראיון נוסף ל"סידני מורנינג הראלד" אמר, שלמרות העובדה שרוב המעריצים של וסטלייף הם נשים, הוא לא נתקל בתגובות שליליות לאחר חשיפתו.
במהלך הראיון בסאן, חשף פילי כי הוא נמצא בקשר זוגי עם צלם האופנה הבריטי, קווין מקדייד. הזוג היה יחד מאז ינואר 2005 לאחר שנפגשו בקונצרט באירלנד. פילי אמר כי אף על פי שלא התכוון להתחתן מיד, הוא שמח לדעת שהוא יכול להקים איחוד אזרחי בבריטניה עם החקיקה האחרונה של חוק האיחוד האזרחי שנחקק מעט קודם לכן, ב-2014. בדצמבר 2007 הופיעו פילי ובן זוגו על שער המגזין הגאה Attitude. הזוג התארס בפברואר 2010. ב-31 בדצמבר 2011 הודיע פילי באמצעות חשבון הטוויטר שלו כי הוא וקווין כבר אינם יחד.
פילי נבחר בשנת 2011 לאחד מחמישים ההומואים המשפיעים ביותר.
פילי אוהד את קבוצת הכדורגל האירית סלייגו רוברס.
ב-22 בפברואר 2019, הכריז על אירוסיו באמצעות חשבון האינסטגרם שלו, עת שהה באיים המלדיביים. ב-3 באוקטובר, הודיעו מארק פילי, וארוסו, קיילין אוניל, על הולדת בתם באמצעות הליך פונדקאות.
הערות שוליים

↑  https://twitter.com/markusfeehily/status/568314997216059392, Twitter
↑  Love Is a Drug - Single by Markus Feehily, Apple Music (באנגלית)
↑  Westlife's Mark Feehily returns with Christmas album, www.newsletter.co.uk (באנגלית)
1 2  "Westlife singer reveals 'I'm gay'" (באנגלית בריטית). 2005-08-19. נבדק ב-2020-07-14.
↑  28 November 2009, Mark Feehily Opens Up On Westlife, www.femalefirst.co.uk (באנגלית)
↑  Feehily happy to be a gay role, The Sydney Morning Herald, ‏2 במרץ 2006 (באנגלית)
↑  new! Magazine: If it's hot, it's here :: Celebrity Interview :: Mark Feehily: 'I want to have children', web.archive.org, ‏9 באוקטובר 2011
↑  The DS 50 – The Most Influential Gays 2011 | Different Scene, web.archive.org, ‏30 במרץ 2011
↑  https://twitter.com/markusfeehily/status/133247270228475904, Twitter
↑  Mark Feehily on Instagram: “Cheers to all who sent kind words of congratulations to us earlier RE our 💍 news! An overwhelmingly big reaction to be fair didn’t expect…”, Instagram (באנגלית)
↑  Mark Feehily on Instagram: “Baby Layla born safe & sound @ 7.27pm on October 1st 2019! We’re the happiest Dads in the world! ❤️👶🏻🇮🇪🌈 😘 x”, Instagram (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9d0b1e72-d130-40d0-bd77-91b1beee200b
לסאת'

| --- | --- |
   
 מיקומו של לסאת' בקבוצת עקרב
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  עקרב
 שמות נוספים:  υ בעקרב, HD 158408
 סוג:  תת-ענק כחול
 בהירות נראית:  2.7
 סיווג ספקטרלי:  B2 IV
 עלייה ישרה:  17ʰ 30ᵐ 45.84ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏44.93″ ‏17′ ‏37°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.5-
 מרחק:  576  שנות אור 176.6  פארסק
 רדיוס:  6.1 רדיוסי שמש
 מסה:  11.4 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 2,200 מהשמש
 טמפרטורה:  22,800 K
 מהירות סיבוב:  115 ק"מ/שנייה
 גיל:  20 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  8±2.9 קילומטר לשנייה
 היסט:  5.66±0.18 אלפיות של שניות קשת
לֶסָאת' (מערבית لسعة "לַסְעַה" - עוקץ) או υ בעקרב, הוא כוכב שנמצא במרחק של כ-576 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים עקרב. הכוכב נמצא בקצה "הזנב" של העקרב ומייצג את העוקץ שלו. כחצי מעלה ממנו נמצא הכוכב הבהיר שאולה.
תכונות

לסאת' הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B2 IV, מסתו כ-11.4 מסות שמש ורדיוסו כ-6.6 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-22,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 2,200 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת הארתו הכוללת היא למעלה מפי 12,000. למרות גילו הצעיר יחסית, שמוערך בכ-20 מיליון שנים, לסאת' נמצא בשלב מתקדם של חייו כאשר המימן שבליבתו הולך להיגמר ותהליכי ההיתוך עוברים לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם לו להתנפח ולהתקרר בתהליך שיהפוך אותו לענק אדום. בניגוד לכוכבים אחרים מסוגו שמראים אי יציבות ועוצמת הארתם משתנה, בהירותו של לסאת' יציבה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Lesath
1 2  A. B. Underhill, L. Divan, M. L. Prevot-Burnichon, V. Doazan: Effective temperatures, angular diameters, distances and linear radii for 160 O and B stars, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, vol. 189, p. 601 (1979)
1 2  N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M. M. Hohle: A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1, p. 190 (2011)
↑  H. Levato & S. Malaroda : Rotational Velocities of Some B Stars, Publications of the Astronomical Society of the Pacific, Vol. 82, No. 487, p. 744 (1970)
↑  S. J. Adelman: Research Note Hipparcos photometry: The least variable stars, Astronomy & Astrophysics, vol. 367, p. 297 (2001)
לי מייג'ורס

| --- | --- |

לי מייג'ורס, 2017
 לידה:  23 באפריל 1939 (בן 85) ווינדו, מישיגן, ארצות הברית
 שם לידה:  הרווי לי יירי
 סוגה מועדפת:  קאנטרי 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1964
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מזרח קנטקי (1962)  בית הספר התיכון מידלסבורו (1957)  אוניברסיטת אינדיאנה (1959)  אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון 
 בן או בת זוג:  פארה פוסט (28 ביולי 1973–16 בפברואר 1982)  קארן ולז (15 בנובמבר 1988–14 בספטמבר 1994) 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
לי מייג'ורס (באנגלית: Lee Majors;‏ נולד ב-23 באפריל 1939) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומדבב אמריקאי. מייג'ורס נודע בעיקר בזכות הדמויות שגילם בסדרות הטלוויזיה במשך השנים, כמו דמותו של הית' ברקלי בסדרת המערבונים "The Big Valley" בשנים 1965–1969, דמותו של קולונל סטיב אוסטין בסדרת המדע הבדיוני "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים" בשנים 1973–1978 ודמותו של קולט סיוורס בסדרת הפעולה "The Fall Guy" בשנים 1981–1986.
ראשית חייו

מייג'ורס נולד בשם הרווי לי יירי (Harvey Lee Yeary) בעיר ווינדו (אנ'), פרבר של דטרויט, מישיגן. אביו, קרל יירי, נהרג בתאונת עבודה לפני לידתו. אמו נהרגה אף היא בתאונת דרכים כשהוא היה בן שנה. בגיל שנתיים אומץ מייג'ורס על ידי דודו ודודתו, ויחד עמם עבר להתגורר במידלסבורו (אנ') שבקנטקי.
הוא היה פעיל באתלטיקה ובפוטבול בבית הספר התיכון במידלסבורו, אותו הוא סיים בשנת 1957 וזכה במלגת לימודים באוניברסיטת אינדיאנה, שם הוא היה גם כן פעיל בתחומי הספורט. ב-1959 עבר מייג'ורס לאוניברסיטת מזרח קנטקי שבעיר ריצ'מונד. בשנה שלאחר מכן הוא השתתף במשחק הפוטבול הראשון שלו, אך סבל מפגיעה קשה בגבו שהותירה אותו משותק במשך שבועיים, ושמה קץ לקריירה הספורטיבית האקדמאית שלו. בעקבות הפציעה הוא מיקד את פעילותו במשחק והופיע בהצגות בתיאטרון בדנוויל שבקנטקי. ב-1962 סיים מייג'ורס את לימודיו באוניברסיטת מזרח קנטקי וקיבל תואר בהיסטוריה ובחינוך גופני.
לאחר סיום לימודיו קיבל מייג'ורס הצעה להצטרף לקבוצת הפוטבול סנט לואיס קרדינלס. תחת זאת הוא עבר ללוס אנג'לס ומצא עבודה במחלקת הפארקים והפנאי העירונית כמנהל תחום הבידור של פארק צפון הוליווד. בלוס אנג'לס התוודע מייג'ורס לשחקנים רבים ולאישים רבים מתעשיית הבידור, כולל דיק קלייטון שהיה סוכנו האישי של ג'יימס דין שהציע לו ללמוד בבית הספר למשחק שהיה בבעלותו. לאחר שנת לימודים אחת בבית הספר למשחק חש קלייטון שמייג'ורס בשל כדי להתחיל את הקריירה שלו. באותה עת הוא אימץ את שם הבמה לי מייג'ורס כמחווה לגיבור ילדותו ג'וני מייג'ורס שהיה שחקן ולימים מאמן קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת טנסי. מייג'ורס גם למד בבית הספר למשחק של אסטל הרמן במטרו גולדווין מאייר.
קריירה > תפקידיו הראשונים

בגיל 25 קיבל מייג'ורס את תפקידו הראשון, אם כי לא זכה בו לפרסום רב, במותחן האימה "Strait-Jacket" כבן זוגה חסר המזל של ג'ואן קרופורד. לאחר שהופיע ב-1965 בפרק בסדרה "Gunsmoke", הוא החל לככב מאוחר יותר באותה שנה כהווארד וייט בפרק "כף הקוף – סיפור מחדש" בסדרה "אלפרד היצ'קוק מגיש" שהתבסס על הסיפור הקצר "כף הקוף" מאת ו. ו. ג'ייקובס.
מייג'ורס חווה את פריצתו הגדולה כאשר הוא נבחר מתוך 400 שחקנים צעירים, בהם ברט ריינולדס, לתפקיד המשנה של הית' ברקלי בסדרת המערבונים החדשה "The Big Valley" של רשת ABC בכיכובה של ברברה סטנוויק. יחד איתם כיכבה גם השחקנית הצעירה לינדה אוונס שגילמה את אודרה, אחותו הצעירה של הית'. ריצ'רד לונג ופיטר ברק גילמו את אחיו, ג'רוד וניק. אחד הביטויים בהם עשה הית' שימוש במהלך הסדרה היה "Howdy boy" (מילולית: "היי בחור"). הסדרה זכתה להצלחה מידית. במהלך התקופה בה שודרה הסדרה כיכב מייג'ורס בסרטו משנת 1968 של צ'רלטון הסטון, "Will Penny", שברשימת הקרדיטים שלו הוצג שמו בצירוף הביטוי "גאים להציג" (Introducing). כמו כן הוא כיכב בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "The Ballad of Andy Crocker" משנת 1969 ששודר ברשת ABC. הסרט היה אחד הסרטים הראשונים שעסק בסוגיית לוחמי מלחמת וייטנאם ששבו הביתה. באותה שנה הוא קיבל הצעה לככב בסרט "קאובוי של חצות", אך הסדרה "The Big Valley" המשיכה לעונה נוספת ומייג'ורס נאלץ לדחות את ההצעה לתפקיד שגולם מאוחר יותר על ידי ג'ון ווייט. כאשר הופסקו שידורי "The Big Valley" ב-1969, חתם מייג'ורס על חוזה ארוך טווח עם סרטי יוניברסל. ב-1970 הופיע מייג'ורס בסרטו האחרון של ויליאם ויילר "The Liberation of L.B. Jones" והצטרף לצוות של הסדרה "The Virginian" בעונתה האחרונה. בתקופה זו של הקריירה שלו כונה מייג'ורס "אלביס פרסלי הבלונדיני" בשל דמיונו לזמר המפורסם באותה תקופה.
קריירה > שנות השבעים – האיש השווה מיליונים

ב-1971 גילם מייג'ורס את דמותו של שותפו של ארתור היל, ג'ס ברנדון, בסדרה המשפטית "אוון מרשל – עורך דין" (שודרה בישראל תחת השם "פרקליט לכל עת"), תפקיד שזיכה אותו בשבחים רבים במהלך שש העונות בהן שודרה הסדרה ברשת ABC.
תפקיד זה הוביל אותו לתפקיד הראשי בדמותו של קולונל סטיב אוסטין, טייס החלל לשעבר שבגופו הושתלו איברים ביוניים בסדרה "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים" שיצאה לאקרנים ב-1973 ושודרה אף היא ברשת ABC. ב-1974 קיבלה הרשת החלטה להעביר את הסדרה למתכונת שידור שבועית. הסדרה נחלה הצלחה בינלאומית והוקרנה ביותר משבעים ארצות (כולל בישראל) והפכה את מייג'ורס לאייקון פופ. ב-1975 ביצע מייג'ורס את תפקיד הבימוי הראשון שלו כאשר ביים אז פרק בסדרה בכיכובם של שחקני הפוטבול המקצוענים לארי זונקה ודיק בטקוס.
ב-1977, כשהסדרה המשיכה להיות להיט, ניסה מייג'ורס לנהל משא ומתן על חוזהו עם רשת יוניברסל. בתגובה הגישה הרשת תביעה נגדו כדי לאלץ אותו להתייצב לעבודה על בסיס תנאי החוזה שהוא היה חתום עליו אז ושעדיין לא פג תוקפו. נפוצו שמועות שמייג'ורס מחזיק בתפקיד כדי להרוויח סכומי כסף גדולים יותר, אך מנהלו האישי הכחיש זאת וטען שמייג'ורס נאבק כדי להקים חברת הפקות משלו "הפקות פוסט-מייג'ורס", לאחר שמייג'ורס לא התייצב לצילומים ביוני אותה שנה, נכנעו מנהלי החברה לדרישותיו. בכל אופן, המדרוג של "האיש השווה מיליונים" החל לרדת וב-1978 הופסקו צילומי הסדרה. בנובמבר 2010 הוציאה חברת Time Life מארז של 40 תקליטורי DVD עם כל פרקי הסדרה בנוסף לקטעי בונוס.
במהלך שנות השבעים הופיע מייג'ורס בכמה סרטים נוספים. ב-1976 הוא גילם את דמותו של פרנסיס גארי פאוורס בסרט אודות משבר מטוס הריגול U-2. ב-1978 הוא הופיע בסרט "The Norseman", ב-1979 בסרט "Killer Fish" יחד עם קורנל ויילד ובסרט "Steel" יחד עם ג'ניפר או'ניל וב-1980 במותחן הפוליטי "The Agency" בכיכובו של רוברט מיצ'ם.
קריירה > שנות השמונים - The Fall Guy

ב-1981 שב מייג'ורס לאקרנים כאשר שיחק בסדרה ארוכת טווח. המפיק גלן א. לארסון, שלראשונה עבד עם מייג'ורס בסדרה "Alias Smith and Jones" כאשר הוא כיכב בה בתפקיד אורח ומאוחר יותר הפיק את "האיש השווה מיליונים", ביקש ממנו לככב בפרק הפיילוט של הסדרה "The Fall Guy" (אנ'). בסדרה זו גילם מייג'ורס את דמותו של קולט סיוורס, פעלולן הוליוודי שמוצא עבודה נוספת כצייד ראשים. מייג'ורס גם שימש כמפיק וכבמאי של הסדרה ואף שר את שיר הנושא שלה. הוא גם הזמין כמה מחבריו הוותיקים, כמו לינדה אוונס, פיטר ברק, לינדזי וגנר וריצ'רד אנדרסון, להופיע בתפקיד אורח בסדרה. הסדרה שודרה במשך חמש עונות עד שירדה מהאקרנים ב-1986.
בין הסרטים בהם השתתף מייג'ורס בעשור זה נמנו סרט ההמשך של "בצהרי היום", "High Noon, Part II: The Return of Will Kane" שהופק ב-1980 ובו גילם גרי קופר את דמותו בסרט המקורי וסרט המדע הבדיוני "The Last Chase" שהופק ב-1981 וכן סרט האסונות "Starflight: The Plane That Couldn't Land" שהופק ב-1983. בין השנים 1987–1994 התאחדו מייג'ורס ולינדזי וגנר בסרטי טלוויזיה בהם כיכבו השניים בדמויות "האיש השווה מיליונים" והאישה הביונית. מייג'ורס אף הופיע בהופעת קמע בסרט "Circle of Two" וכיכב בתפקיד עצמו בקומדיה משנת 1988 "Scrooged".