stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיקי דרזדן

| --- | --- |

כריכת הספר הראשון בסדרה- חזית הסערה
 חזית סערה  Changes  Turn Coat  Small Favor  Ghost Story  Skin Game  Cold Days  Peace Talks  White Night  Dead Beat  רוח רעה  ירח של שוטים  Proven Guilty  Summer Knight  Blood Rites  Death Masks  Battle Ground 
 מידע כללי
 מאת:  ג'ים בוצ'ר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה אורבנית
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 הוצאה
 הוצאה:  Roc Books, ספרי אורביט 
 תאריך הוצאה:  אפריל 2000 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  יניב הוצאה לאור
 תרגום:  ורד טוכטרמן
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  15 באנגלית, 5 תורגמו לעברית
 סדרה
 סדרת ספרים:  תיקי דרזדן
 
תיקי דרזדן (באנגלית: The Dresden Files) היא סדרת ספרי פנטזיה אורבנית מאת הסופר האמריקאי ג'ים בוצ'ר.
הספר הראשון בסדרה יצא בשנת 2000 בשפה האנגלית.
רקע

העלילה מתרחשת בעיר שיקגו של ימינו, כאשר בעולם זה יש גם כוחות קסם, אשר מרבית בני האדם אינם מודעים אליו.
גיבור העלילה, הארי דרזדן, הוא מכשף, אשר עובד כבלש פרטי וקוסם מקצועי.
כל ספר בסדרה מתמקד בפתרון תעלומה בלשית אשר קשורה ליצור מיתי/קסום המוכר לנו מעולם האגדות (מכשף, איש זאב, ערפד, פיות וכן הלאה), שעל פי רוב יהיה היריב העיקרי של הארי במהלך הספר. במהלך ההתפתחות של הסדרה, הארי מגבש קבוצה של דמויות משנה, אשר מהוות חלק מצוות הסיוע שלו, אשר משתנה קלות מספר לספר.
ספרים בסדרה

עד כה יצאו 17 ספרים באנגלית, כאשר 5 מתוכם תורגמו לעברית על ידי ורד טוכטרמן ופורסמו על ידי יניב הוצאה לאור:
חזית סערה – דרזדן נשכר לפתור תעלומה בלשית, במקביל לכך שהמשטרה שוכרת את שירותיו לפתור מקרה של רצח כפול. בספר זה מתוארים דמויות המפתח אשר יופיעו בספרים הבאים. הספר יצא לאור בעברית ב-2015.
ירח של שוטים – דרזדן מנסה לפתור מקרה של גופה מרוטשת. בספר זה מתוודעים לעולם של אנשי הזאב.
רוח רעה – דרזדן נמצא במסלול התנגשות עם רוחות רפאים וערפדים מהחצר האדומה.
אביר קיץ – דרזדן נשכר על ידי פיה מעולם הפיות לפתור מקרה העלמות, ומשתתף בקרב בין ממלכת הקיץ לממלכת החורף.
מסכות מוות – בהמשך לאירועי הספרים הקודמים, דרזדן נאלץ להשתתף בדו-קרב קטלני מול ערפד, כדי לנסות ולמנוע מלחמה כוללת של הקוסמים בערפדים.
דמויות ראשיות

הארי דרזדן – גיבור הסדרה.
סוזן רודריגז – עיתונאית, המסקרת את העולם העל טבעי, ובהמשך אהובתו של הארי.
סגן קארין מרפי – בלשית במשטרה, אחראית על מחלקה של פתרון תעלומות על טבעיות, אשר שוכרת את שירותיו של הארי.
ג'נטלמן ג'וני מרקון – ה"בוס" של המאפיה בשיקגו.
המועצה הלבנה – מועצת קוסמים בכירים, אשר מנטרים ומפקחים על הקוסמים ואוכפים את חוקי הקסם.
החצר האדומה – חצר ערפדים, אחת מתוך 5 חצרות שונות.
בוב – ישות רוחנית הכלואה בתוך גולגולת ונמצאת במרתף של הארי.
מדיה נוספת

ב-2007 יצאה סדרת טלוויזיה המתבססת על סדרת הספרים. הסדרה ירדה משידור לאחר עונה אחת בת 12 פרקים.
פרסים

הספר ה-15 בסדרה, "Skin Game" היה בין המועמדים הסופיים לפרס הוגו בשנת 2015.
שרל אלטורפה

שרל אלטורפה (בצרפתית: Charles Émile Altorffer;‏ 1881, וורת (אנ') שבחבל גראנד אסט – 1960, שטרסבורג) היה כומר, פוליטיקאי מאלזס וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים

אלטורפה למד תאולוגיה בשטרסבורג בין השנים 1900–1906. לאחר הסמכתו לכמורה שרת במספר קהילות באזור אלזס. בין השנים 1919–1929 היה כומר בוויסמבור. הוא היה פעיל במיוחד בתחום החברתי, וסייע לבני קהילתו בתחומי ההשקעות, החיסכון, ייסוד מעונות יום לילדי עובדים, שיעורי ערב למבוגרים, מוסדות לשיקום נכים וספריות ציבוריות. עם חזרת אלזס משלטון גרמניה לשלטון צרפת בסוף מלחמת העולם הראשונה (אז ויתרה גרמניה על האזור לטובת צרפת תחת הסכם ורסאי), הצטרף אלטורפה למפלגה הרפובליקאית הדמוקרטית הימנית הצרפתית (אנ') והיה נציג שטרסבורג באספה הלאומית של צרפת ב-1919. בהיותו חבר האספה הלאומית המשיך לפעול לקידום הנושאים החברתיים שלמענם פעל בקהילתו ולאימוץ של החקיקה הצרפתית הפדרלית בחבל מגוריו, אלזס-לורן - בעיקר בתחום הפיסקלי, בתחומים חברתיים ובתחום הפנסיות.
אלטורפה היה תחת ביקורת של הפרוטסטנטים במחוזו, שסברו כי הוא תחת השפעה קתולית חזקה, ובשנת 1928 הפסיד את מושבו באספה הלאומית. הוא מונה על ידי רמון פואנקרה לתפקיד מנהלתי.
קורות חיים > פעילותו בתקופת השואה

בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, החל אלטורפה לפעול בשורות תנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא סייע לארגונים יהודיים שפעילותם נאסרה על ידי הגסטפו. בין היתר העביר להם כספים בחשאי, ותוך סיכון חייו. בפעילות זו, ובפעילויות אחרות, הציל חייהם של יהודים רבים.
קורות חיים > לאחר מלחמת העולם השנייה

בדצמבר 1944, לאחר שחרור צרפת, שב אלטורפה לאלזס וקיבל בחזרה את תפקידו המנהלתי באלזס ובמוזל. בשנת 1947 נבחר לתפקיד סגן ראש עיריית שטרסבורג מטעם מפלגת RPF ‏(אנ'). בשנת 1955, עם מות ראש העירייה, מונה אלטורפה לתפקיד זה. הוא פרש ב-1959 עקב גילו. בשנה זו קיבל את אות לגיון הכבוד. הוא כתב בקביעות לעיתון האלזסי Le Nouveau Messager (צר') וכתב רומן שיצא לאור בשנת 1956.
אלטורפה נקבר בבית הקברות סנט הלן בשטרסבורג (צר').
הנצחה

בשנת 2001 הוכר אלטורפה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
רציף בשטרסבורג נקרא על שמו.
תחרות המועמדים 2020

| --- | --- |

 ענף:  שחמט 
 ארגון מפעיל:  פיד"ה 
 תקופת התחרות:  17 במרץ 2020 – 27 באפריל 2021 (שנה) 
 מספר תחרות:  57 
 מספר מתמודדים:  8 
 עיר מארחת:  Hyatt Regency Ekaterinburg 
 candidates-2020.com
 → תחרות המועמדים 2018 תחרות המועמדים 2022 ← 
 
תחרות המועמדים 2020 היא טורניר שחמט, שהחל ביקטרינבורג, שברוסיה, במרץ 2020 וחוּדש באפריל 2021. לאחר שהתקיימו 7 מחזורים (מתוך 14) במהלך מרץ 2020, התחרות נעצרה עקב התפשטות הקורונה וסגירת השמיים ברוסיה, שהייתה צפויה להתחיל יומיים לאחר המחזור השביעי. התחרות נמשכה באותו מקום 13 חודשים לאחר מכן, ב-19 באפריל 2021.
יאן נפומניאשצ'י, זכה בטורניר והתמודד בדו-קרב נגד אלוף העולם בשחמט, מגנוס קרלסן באליפות העולם בשחמט 2021.
משתתפים

התאפשרו מספר דרכים להעפיל לתחרות, לפי סדר העדיפות הבא:
המפסיד באליפות העולם בשחמט 2018
השניים הראשונים בגביע העולם בשחמט 2019
הראשון בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019
השניים הראשונים בגרנד פרי 2019
המדורג הגבוה ביותר על פי ממוצע מד כושר ב-12 החודשים בין פברואר 2019 לינואר 2020 ששיחק לפחות 30 משחקים באותם 12 חודשים ולפחות 18 משחקים בששת החודשים האחרונים.
שחקן אחד שקיבל כרטיס חופשי על ידי המארגנים. הוא היה צריך להשתתף בשניים מתוך שלוש התחרויות שמהוות קריטריון (גביע העולם, גרנד פרי וטורניר גראנד סוויס). הוא היה צריך להיות המועמד הראשון שלא עלה מתחרות הגרנד פרי או הגראנד סוויס או הראשון שלא עלה מגביע העולם בתנאי שסיים במקומות השלישי או הרביעי, אך לא מקום נמוך יותר או אחד מ־10 המדורגים הגבוהים ביותר בין פברואר 2019 לינואר 2020.
| דרך העפלה | שם | גיל | מד כושר | דירוג עולמי | מספר נקודות בתחרות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המפסיד באליפות העולם בשחמט 2018 | ארצות הברית פביאנו קרואנה | 28 | 2842 | 2 | 7.5 |
| הזוכה בגביע העולם בשחמט 2019 | אזרבייג'ן טיימור רג'אבוב (פרש) | 27 |  |  |  |
| המסיים במקום השני בגביע העולם בשחמט 2019 | הרפובליקה העממית של סין דינג לירן | 32 | 2805 | 3 | 7 |
| המדורג הראשון בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019 | הרפובליקה העממית של סין ואנג האו (אנ') | 30 | 2762 | 12 | 5 |
| המדורג הראשון בגרנד פרי 2019 | רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | 36 | 2777 | 4 | 7 |
| המדורג השני בגרנד פרי 2019 | רוסיה יאן נפומניאשצ'י | 29 | 2774 | 5 | 8.5 |
| השחמטאי עם ממוצע מד הכושר הגבוה ביותר ב-2019 | הולנד אניש גירי | 26 | 2763 | 11 | 7.5 |
| כרטיס חופשי שמוענק על ידי המארגנים | רוסיה קיריל אלקסיינקו (Кирилл Алексеенко) | 22 | 2698 | 39 | 5.5 |
| המדורג בעל מד הכושר הגבוה ביותר במהלך שנת 2019 שלא העפיל | צרפת מקסים ושייה-לגראב (מחליף את רג'אבוב) | 29 | 2767 | 8 | 8 |
במהלך נובמבר 2019 הודיעו המארגנים כי את הכרטיס החופשי הם יתנו לשחקן רוסי, שייבחר בטורניר שיתקיים בין השחמטאים הרוסים שיעמדו בקריטריונים. בעקבות העפלתם של גרישצ'וק ונפומניאשצ'י דרך הגראנד פרי, קיריל אלקסיינקו הוא הרוסי היחיד שעמד בקריטריונים לכרטיס החופשי ולכן כרטיס זה הוענק לו. בעקבות זאת פנה מנהלו של מקסים ושייה-לגראב במכתב פתוח לפדרציית השחמט הרוסית בבקשה לקיים משחק מכריע בין ושייה-לגראב לאלקסיינקו, וזאת מפני שמקסים עמד בשלושה קריטריונים לכרטיס החופשי (שלישי בגביע העולם, שלישי בגראנד פרי וחמישי מעשרת המדורגים הראשונים בעולם בממוצע שנת 2019 (והראשון מבין אלו שלא קיבלו כרטיס לתחרות המועמדים בדרכים האחרות).
השפעת התפרצות נגיף הקורונה על התחרות

מגפת הקורונה שפרצה בסין בדצמבר 2019 השפיעה על ההכנות של שני השחמטאים הסינים. ב־10 בפברואר שני השחמטאים הודיעו שביטלו את מחנה האימונים שהם תכננו. דינג לירן הודיע שהוא החליט להתאמן עם צוותו בצורה מקוונת מעיר מגוריו ונג'ו. ואנג האו היה ביפן והחליט לא לחזור לסין לפני התחרות.
ב־19 בפברואר הודיעו שלטונות רוסיה על איסור זמני על כניסת בעלי אזרחות סינית למדינה, אולם לשחמטאים הוענקה ויזה הומניטרית שתאפשר להם להגיע לתחרות. פיד"ה המליצה להם להגיע מוקדם ככל האפשר. לירן הגיע ב־2 במרץ למוסקבה ומשם הוא נסע להסגר בווילה בסביבות מוסקבה לשם מעקב רפואי לפני התחרות.
טיימור רג'אבוב ביקש מפיד"ה לדחות את התחרות, לאור המגפה, אולם פיד"ה אמרו לו שהם לא יכולים לבטל טורניר שמנוהל על ידי פדרציה מקומית. בנוסף הם ביקשו ממנו לאשר את השתתפותו בתחרות עד ל־6 במרץ. ב־6 במרץ, עשרה ימים לפני תחילת התחרות, הודיע רג'אבוב לפיד"ה כי הוא לא ישתתף בתחרות מסיבות אישיות. בעקבות זאת, הוא הוחלף על ידי מקסים ושייה-לגראב שעל פי התקנון הוא המחליף הראשון בעקבות קריטריון הדירוג הגבוה במהלך שנת 2019 שלא עלה לתחרות.
בעקבות המגפה שונו מספר כללים בתחרות, שעיקרם בדיקת חום גופו של כל מי שנכנס לאולם התחרות, שמירה על מרחק של 15 מטר בין המתמודדים והשורה הראשונה של הקהל, ולחיצת הידיים בין המתמודדים תהיה אופציונלית.
לאחר סיום 7 סיבובים (חצי מהתחרות), ב־26 במרץ הודיעה פיד"ה כי היא נאלצת להשהות את התחרות בעקבות הודעת השלטונות הרוסיים שהם סוגרים את המרחב האווירי החל מ־27 במרץ בעקבות התפשטות נגיף הקורונה, והמשכה מסיבוב 8 נדחה למועד לא ידוע. ב-8 בספטמבר הודיעה פיד"ה כי תחרות המועמדים תתחדש ב-1 בנובמבר 2020 ביקטרינבורג, אולם לאור התפשטות המגפה נשקלת העברה לעיר אחרת, טביליסי. ב-16 באוקטובר הודיעה פיד"ה כי בעקבות הגל השני של התפרצות נגיף הקורונה בעולם, התחרות נדחת שוב לאביב 2021. בפברואר 2021 הודיעה פיד"ה כי התחרות תחודש בסוף אפריל 2021 ביקטרינבורג.
מהלך התחרות

מקראה: השחקן מימין הוא המשחק בלבן. בסוגריים מופיע מספר הנקודות לפני תחילת הסיבוב.
הערות שוליים

↑  דיווח (ברוסית)
↑  תקנון תחרות המועמדים 2019
1 2  לפי דירוג מרץ 2020
1 2 3  מידע על פרישתו של רג'אבוב מהתחרות מסיבות אישיות והחלפתו בוושייה-לגראב, לפי התקנון, באתר FIDE
↑  הכרזה על הענקה הכרטיס החופשי, באתר פדרציית השחמט הרוסית
↑  מכתב פתוח מאת מנהלו של ושייה-לגרטב לפדרציית השחמט הרוסית
↑  מידע על המתמודדים הסיניים, באתר פיד"ה, 19 בפברואר 2020
↑  תקנות בריאותיות לאור מגפת הקורונה, באתר FIDE
↑  הודעת פיד"ה על עצירת התחרות
↑  הודעה על חידוש תחרות המועמדים, באתר פיד"ה
↑  הודעה על דחיה לאביב 2021, באתר פיד"ה
↑  הודעה על המשך התחרות בסוף אפריל 2021, באתר פיד"ה
תרופת בחירה

תרופת בחירה היא התרופה המקובלת לשימוש ראשון במעלה לטיפול במחלה ספציפית. השיקולים המנחים להחלטה על תרופה זו נובעים מיעילותה - גבוהה ככל האפשר, עלותה - זולה ככל האפשר, תופעות הלוואי - מעטות ככל האפשר והסיכון לפתח סבילות לתרופה - נמוך ככל האפשר (שיקול זה משמעותי בעיקר באנטיביוטיקה).
לדוגמה, טיפול הבחירה בדלקת גרון על רקע סטרפטוקוקוס מקבוצה A הוא פניצילין (בישראל רפאפן)[דרוש מקור].
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רפי ביאר

| --- | --- |

 לידה:  20 בינואר 1952 (בן 72) פתח תקווה, ישראל 
 ענף מדעי:  קרדיולוגיה, interventional cardiology, רפואה פנימית, רפואה, הנדסה ביו-רפואית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  רמב"ם – הקריה הרפואית לבריאות האדם 
 פרסים והוקרה:  פרס יולודן (1985) 
 
רפי ביאר (נולד ב-20 בינואר 1952) הוא קרדיולוג ומצנתר ישראלי וחוקר ביו-רפואי של מערכות הלב, בשנים 2006–2019 כיהן כמנהלו של רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם (המרכז הרפואי רמב"ם). כיהן כפרופסור מן המניין (כיום פרופ' אמריטוס) בפקולטה להנדסה ביו-רפואית והיה הדיקן של הפקולטה לרפואה בטכניון. שותף מנהל בקרן ההשקעות ALIVE ונשיא אגודות הידידים הבינלאומיות של רמב"ם.
ביוגרפיה

ביאר נולד בפתח תקווה לרינה וד"ר חיים ביאר, אורולוג בבית החולים שיבא, וגדל בתל אביב, שם התחנך בבית הספר אחד העם ובתיכון עירוני א. התקבל לעתודה האקדמית, ובמסגרתה למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן שירת בצה"ל כרופא צבאי בגולני וביחידות שדה אחרות. בהמשך למד הנדסה רפואית בטכניון והשלים תואר דוקטור למדעים בהנחייתו של אורי דינר בתחום ההחייאה והסיוע ללב הכושל. ביאר החל את התמחותו במחלקה פנימית ברמב"ם, השלים התמחות בקרדיולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועסק במחקר בתחום ההחייאה והסיוע ללב הכושל, דימות הלב באמצעות תהודה מגנטית גרעינית וחקר המכניקה של הלב.
עם שובו לישראל השתלב כרופא בכיר ברמב"ם ועסק במחקר בתחום ההנדסה הרפואית והמערכת הקרדיווסקולרית ביחידה להנדסה רפואית בטכניון, שם הקים לימים את המכון לחקר מערכות הלב יחד עם שמואל זיידמן. בשנים 1991–1992 השתלם בתחום הקרדיולוגיה הפולשנית בבית החולים האוניברסיטאי שבקלגרי. במהלך השבתון המשיך את עבודתו בדימות הלב באמצעות תהודה מגנטית גרעינית, כמו גם במחקרים בתחום המכניקה של חדרי הלב. בשנת 2008 השלים לימודיו בתחום בריאות הציבור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס והוכתר בתואר M.P.H.
ביוגרפיה > דיקן הפקולטה לרפואה

בשנת 1995 קודם לפרופסור מן המניין בפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון ושנה לאחר מכן התמנה למנהל היחידה לקרדיולוגיה פולשנית במכון הקרדיולוגי ברמב"ם והצטרף לפקולטה לרפואה. בשנת 1999 נבחר לדיקן הפקולטה לרפואה וכיהן בתפקיד במשך 6 שנים. אחד מהישגיה הבולטים הפקולטה בזמן כהונתו היה זכייתם של אברהם הרשקו ושל אהרן צ'חנובר בפרס נובל לכימיה לשנת 2004. ביאר התמקד בהידוק שיתוף הפעולה בין הקליניקה לבין ההנדסה הביו-רפואית והיה יוזם ומקים תוכנית שיתוף הפעולה בין הטכניון ובין אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בתחום מדעי הרפואה והנדסה ביו-רפואית. בשנת 2005 זכה בפרס אגודת המלומדים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס על הקמת התוכנית ועל הישגים בינלאומיים יוצאי-דופן.
ביוגרפיה > מנהל רמב"ם

בתחילת 2006 מונה למנהלו של המרכז הרפואי רמב"ם, אותו הנהיג תחת אש במלחמת לבנון השנייה. הוא חזה ויישם את תוכנית הפיתוח של הקריה הרפואית, "חזון אדם", אשר נהגתה יחד עם איתן ורטהיימר, ובמסגרתה הוקמו בית חולים תת-קרקעי ממוגן ל-2000 חולים ע"ש סמי עופר, המתקן היחיד מסוגו בעולם, נחנך חדר מיון ממוגן עם יחידת טראומה, בית חולים לילדים ע"ש רות רפפורט, בית חולים אונקולוגי ע"ש יוסף פישמן ובית חולים למחלות לב ע"ש אייל עופר. במרכז החזון הוקם מגדל תגליות הבריאות ע"ש הלמסלי - מרכז למחקר יישומי בשיתוף הטכניון ואוניברסיטת חיפה ובשילוב התעשייה. למימושם של מיזמים אלה גייס ביאר סכום של למעלה מ-500 מיליון דולר. כמנהל רמב"ם עסק בפיתוח היזמות והקים ב-2014 את חברת היישום רמב"ם מד-טק וב-2017 את חממת מיינד-אפ בשיתוף מדטרוניק, IBM, פיטנגו ואימפקט פירסט. עד 2020 הקימה החממה 12 חברות הזנק.
בפברואר 2019 סיים כהונתו כמנהל המרכז הרפואי ולאחר שבתון בג'ונס הופקינס התמנה לנשיא אגודות הידידים הבינלאומיות של רמב"ם והמשיך לסייע בתחומי המחקר. הוא הוחלף על ידי ד"ר מיכאל הלברטל.
בשנת 2019 הוענק לביאר התואר ד"ר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
נשוי לדליה ביאר, עובדת סוציאלית במקצועה, ולהם ארבעה ילדים, בתו היא הזמרת חגית ביאר שהתחרתה בתוכנית הריאליטי "גריז".
תחומי מחקריו

תחומי העניין במחקריו של ביאר הם המערכת הקרדיווסקולרית, זרימת דם כלילית, טיפול בתותבים, בחסימות עורקיות, קרדיולוגיה פולשנית, הדמיה ואנליזה תלת־ממדית של הלב ורובוטיקה בצנתורים. ביאר פרסם למעלה מ-230 מאמרים מדעיים ו-15 ספרים בתחום חקר הלב וברשותו מספר רב של פטנטים.. ביאר היה המייסד והעורך הראשי של ה-International Journal of Cardiovascular Interventions ובהמשך שינה את ייעודו ל-Acute Cardiac Care. כמו כן מכהן כחבר מערכת ומבקר בעיתונים מדעיים בתחום הקרדיולוגיה וההנדסה הרפואית. ייסד בשנת 1995 סדרה של כינוסים בינלאומיים שנושאם "חידושים בקרדיולוגיה פולשנית". כינוסים אלו העמידו את הקהילה המדעית הישראלית בשורה הראשונה בתחום הקרדיולוגיה ותרמו באופן ניכר לפרסום הבינלאומי של הפעילות האקדמית-רפואית בישראל. הכינוסים בתחום החדשנות הרפואית שמתקיימים מדי שנה מחזקים את המוניטין של ישראל בתחום הסטרט-אפים בקרדיולוגיה. אף שהוא אוחז בתפקידים ניהוליים ואקדמיים רבים ממשיך ביאר בצנתורי הלב, עם פעילות רציפה בחדר הצנתורים, ובפרט בצנתורים אבחנתיים וטיפוליים במחלה כלילית מורכבת וטיפול בסטנטים בעורקי הצוואר.
בשנת 2002 הקים את חברת "קורינדוס" (אנ'), שפיתחה זרוע רובוטית לביצוע צנתור בלי שהרופא ימצא בחדר הצנתור.
חברות בוועדות

1996-1994 - יושב ראש החוג הישראלי לחקר הלב
1996 - חבר מועצת המנהלים, מרכז מחקר לב ע"ש הנרי נויפלד
1994 - חבר הוועדה להערכת מענקי מחקר, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
1995-1994 - חבר המועצות הלאומיות למניעה וטיפול במחלות לב
1995 - יו"ר הוועדה לרפואה קלינית, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
1998-1995 - חבר בוועדות המחקר של המדען הראשי, משרד הבריאות
2002-1995 - חבר הוועדה הארצית ל-MRI, משרד הבריאות
1997-1998 - יועץ הקרן הדו-לאומית למדע
1998-1997 - דירקטור באלביט הדמיה רפואית
2002 - חבר הוועדה להערכת המחקר הרפואי במשרד הבריאות
2003 - חבר הוועדה הקרדיולוגיה לאן? באיגוד הקרדיולוגי בישראל
2010 - יושב ראש המרכז הלאומי להשתלות
2009–2011 - יושב ראש הוועדה הציבורית להרחבת סל התרופות
2020-יושב ראש הוועדה לבחינת תוכנית הלימודים ברפואה-המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג)
פרסים

1982 - פרס מצוינות ללימודי מוסמכים
1983 - פרס קנדי לי עבור עבודת תואר DSc
1985 - פרס יולודן למחקר, הטכניון
1988 - פרס לנדאו (מפעל הפיס) למחקר
1991 - פרס נויפלד למחקר קרדיולוגי, האגודה הקרדיולוגית בישראל (יחד עם ד"ר לסיק)
1991 - פרס ע"ש לי-פרידמן למחקר רפואי
1992 - פרס גוטווירט לקידום המחקר, הטכניון
1997 - מדליה ע"ש שמואל זיידמן, האגודה להנדסה ביו רפואית
1999 - פרס טאוב למצוינות במחקר, הטכניון
2002 - פרס מירובסקי להישגים ברפואה קרדיווסקולרית, האגודה הקרדיולוגית בישראל
2005 - פרס אגודת המלומדים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס על הישגים בינלאומיים יוצאי-דופן
ספריו

Sideman S, Beyar R, Eds. Simulation and Imaging of the Cardiac System. State of the Heart. Martinus Nijhoff Publ, The Hague, 1985.
Sideman S, Beyar R, Eds. Simulation and Control of the Cardiac System. Proc. of the Second Henry Goldberg Meeting. CRC Press, Boca Raton FL, Vols. I, II, III, 1987.
Sideman S, Beyar R, Eds. Activation Metabolism and Perfusion of the Heart. Martinus Nijhoff Publ. The Hague, 1987.
Sideman S, Beyar R, Eds. Analysis and Simulation of the Cardiac System - Ischemia. CRC Press, Boca Raton, FL, 1989.
Sideman S, Beyar R, Eds. Imaging, Analysis and Simulation of the Cardi¬ac System. Freund Publishers, London, 1990.
Sideman S, Beyar R, Eds. Imaging, Measurement and Analysis of the Heart. Hemisphere Publishing Co, NY, 1991.
Sideman S, Kleber A, Beyar R, Eds. Cardiac Electrophysiology, Circu¬lation and Transport. Kluwer Academic Publ, MA, 1991.
Sideman S, Beyar R, Eds. Interactive Phenomena in the Cardiac System. Plenum Press, NY, 1993.
Sideman S, Beyar R, Eds. Molecular and Subcellular Cardiology: Effects of Structure and Function, Plenum Press, NY, 1995.
Beyar R, Keren G, Leon M, Serruys P. Eds. Frontiers in Interventional Cardiology, Martin Dunitz Publ., London, 1997.
Sideman S, Beyar R Eds. Analytical and Quantitative Cardiology: From Genetics to Function, Plenum Press, NY, 1997.
Sideman S, Beyar R Eds. Cardiac Engineering: From Genes & Cells to Structure & Function. Ann NY Acad Sci, Vol. 1015, 2004.
Sideman S, Beyar R, Landesberg A. The Communicative Cardiac Cell. Ann NY Acad Sci, Vol 1047, 2005.
Sideman S, Beyar R, Landesberg A. Control and Regulation of Transport Phenomena in the Cardiac System. Annals of the New York Academy of Sciences Vol. 1123, 2008.
Beyar R, Landesberg A Eds. Analysis of Cardiac Development: From Embryo to Old Age. Ann NY Acad Sci. 2010;1188
הערות שוליים

↑  גלי וינרב, ‏ורק לטכניון לא נשאר: איך נותרו יזמי קורינדוס אחרי מכירה ב-1.1 מיליארד דולר מחוץ לחגיגה, באתר גלובס, 12 באוגוסט 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278671005171  BnF: cb14593384v (data)  ISNI: 0000 0001 1762 4387  LCCN: n84152651  NKC: xx0309588  NTA: 072843896  SUDOC: 080626238  VIAF: 49471898   WorldCat (עם VIAF): 49471898
תרופיתקוס ברומטי

| תרופיתקוס ברומטי |
| --- | --- |
 גולגולת של תרופיתקוס ברומטי
תקופה
פליוקן 3.3–2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: תרופיתקוס
מין:: תרופיתקוס ברומטי
שם מדעי
 Theropithecus brumpti

תרופיתקוס ברומטי (שם מדעי: Theropithecus brumpti) הוא מין נכחד של קוף מהמשפחה קופים בעלי זנב דומה לבבון, המשתייך לסוג תרופיתקוס, לצד המין תרופיתקוס אוסוולדי הענקי מהפליסטוקן והבבון הזנוב המודרני. הוא התקיים במהלך תקופת הפליוקן באפריקה שלפני 3.3 עד 2 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בתצורת שונגורה (אנ'), על גדת נהר אומו שבאתיופיה. המאובנים כללו בעיקר שברי גולגולת ולסתות והוא הוגדר לראשונה ב-1947.
קוף זה היה גדול בהרבה מקרובו ודמה לבבון, אך היה גדול יותר והזכרים הגדולים הגיעו למשקל 43.8 קילוגרם בממוצע, גדול בהרבה מבבון זנוב מודרני. בדומה לפרימטים רבים הוא היה בעל דו-צורתיות זוויגית והזכרים היו כבדים יותר מהנקבות, ואולי גם צבעוניים מהם. קוף זה כנראה נע על ארבע רגליים עם כפותיו הגדולות. הלסתות הכילו ניבים גדולים ובולטים כמו של מנדריל, שכנראה נועדו לתצוגה ולהרתעת יריבים וטורפים, אך לא לאכילת בשר. הוא ניזון בעיקר מעלים, אך באמצעות שרירי הלסת החזקים היה יכול גם לפצח אגוזים בעלי קליפה קשה.
מין קוף זה חי ליד יערות סמוכים לנהרות. בהתבסס על גודל הזכרים הוא כנראה לא טיפס על עצים וחי על הקרקע בחבורות גדולות.
תנועה (מערכות מידע)

במערכת מידע, תנועה (באנגלית: transaction) היא פעולה לוגית לשינוי נתונים המורכבת מסדרת פעולות בדידות. תנועה מכונה לעיתים גם יחידת עבודה לוגית, מכיוון שכל הפעולות הבדידות המרכיבות אותה חייבות להתבצע כיחידה אחת, או לא להתבצע כלל. תכונה זו נקראת אטומיות. השימוש בתנועות נפוץ מאוד בתחום מסדי הנתונים ומערכות ניהול תנועות, ובמידה פחותה גם במערכות קבצים. במערכות אלה, היכולת להבטיח את שלמות הנתונים מכונה ACID.
מטרת התנועה

כאמור, תנועה לוגית יחידה עשויה להכיל מספר פעולות על מסד נתונים. במקרה זה חשוב לשמור שהתנועה תתבצע בשלמותה או לא תתבצע כלל, כדי לשמור על עקביות הנתונים העסקיים. לדוגמה, בפעולה של העברת כספים בין חשבונות בנק, חשוב שאם סכום כלשהו הוחסר מהחשבון המשלם הוא יופקד בחשבון הנמען. אם, בשל כשל כלשהו, תהליך העברת הכספים נקטע לפני שהושלם, המערכת עלולה להיוותר במצב לא עקבי. לדוגמה, הסכום הוחסר אך לא הועבר. מטרת התנועה היא להבטיח את שלמות הנתונים, גם לנוכח מקרי כשל.
תנועה שלא בוצעה בשלמותה מבוטלת באמצעות הסגה (Rollback), כדי להחזיר את המערכת  והנתונים למצב יציב שקדם לפעולה. בסיום התנועה, היא הופכת לתנועה מקובעת (Commited Transaction). תנועה יכולה להתבטל באמצעות הסגה כל עוד לא קובעה.
תנועת SQL

תנועת SQL פשוטה במסד נתונים מתבצעת לרוב באופן הבא:
התחלת התנועה.
הרצת מספר שאילתות. עדכוני נתונים שמבצעת התנועה אינם נראים עדיין לתנועות אחרות.
קיבוע התנועה. אם התנועה הצליחה, עדכונים שנעשו במהלכה נראים כעת לתנועות אחרות.
במקרה של כשל באחת מהשאילתות, עשוי מסד הנתונים להסיג את התנועה כולה או רק את השאילתה שנכשלה. ההתנהגות המדויקת תלויה בהגדרות נוספות המתלוות לתנועה.
כל עוד התנועה לא התקבעה, ניתן להסיגה.
מינוח ותיווי

בהנדסת תוכנה, מערכת תוכנה התומכת בתנועות מכונה "טרנזאקציונלית".
מקובל לסמן תנועה באות T גדולה.
ראו גם

ACID
מסד נתונים
ניהול תנועות
תזמון (מסדי נתונים)
שרה פייגה פונר

| --- | --- |

מראיון שנערך עם שרה פייגה פונר בכתב העת היידי "דיא וארהייט" ב-12 במאי 1918
 לידה:  1854 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 במרץ 1937 (בגיל 83 בערך) 
 מקום קבורה:  פיטסבורג 
 בן או בת זוג:  מאיר פונר 
 
שרה פייגה פֿוֹנֶר (1854 – 3 במרץ 1937) הייתה, ככל הידוע במחקר, הסופרת הראשונה שכתבה ופרסמה סיפורת בעברית.
ביוגרפיה

פונר נולדה בעיירה זאגר (בליטא) שהייתה בשליטת האימפריה הרוסית, ליוסף ושיינה מיינקין, והייתה הבכורה מבין ארבעה ילדים. כשהייתה בת שבע משפחתה עברה להתגורר בדווינסק (בלטביה), ובשנת 1871 השתקעו בריגה.
פונר למדה עברית מאביה, שהיה מתלמידיו של ר' איצלה מוולוז'ין, ומאמה ששלטה בשפה העברית, תופעה ייחודית בקרב נשים יהודיות בשנים אלו. כשהייתה בת חמש וחצי החלה ללמוד תנ"ך ותלמוד ב"חדר" לבנים. לאחר מספר שנים עזבה את ה"חדר" והמשיכה ללמוד בעצמה. אפשר להניח, כי המשיכה את לימודיה באחד משני בתי הספר הפרטיים לבנות יהודיות שנפתחו בדווינסק בשנים 1861 ו-1863, וכן בעזרתם של מורים פרטיים.
היא פרסמה כתבות ב"היום", העיתון היומי הראשון בעברית, אשר הודפס בסנט פטרבורג, וכן בעיתונים "המליץ" ו"הצפירה". מלבד כתיבתה, התפרנסה מהוראת השפות עברית וגרמנית בריגה, ביאליסטוק, גראדנו ודיאנבורג.
פונר נישאה בראשונה בשנת 1883 למשכיל יהושע מזח, שהתכחש לנישואים עמה ועזב אותה כשהייתה בהריון. בשנים 1885 או 1886 נישאה בשנית, לסופר מאיר פונר, עימו גידלה את בנה. השלושה התגוררו תחילה בבילסק שבפולין הקונגרסאית ולאחר מכן בלודז', שם ייסדה פונר את בית הספר לבנות "בת ציון" ללימודי עברית, ספרות עברית והיסטוריה יהודית. בשנת 1909 היגרה לארצות הברית. את ימיה האחרונים העבירה פונר בפיטסבורג בביתו של בנה, כנשיאת הסניף המקומי של ארגון הנשים היהודיות "בנות יעקב". ב-1918 נשאה דברים בעברית בכנס של "ההסתדרות העברית" בניו יורק, ובעקבות הופעתה, רואיינה לעיתון היידי "דיא ווארהייט".
נפטרה בשנת 1937. מותה לא הובא לפרסום בעיתונות העברית או היהודית במזרח אירופה או בארצות הברית.