stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן השומר
עלילה > מערכה שנייה

המערכה השנייה נערכת בחצר בית בקיבוץ. המבוגרים בקיבוץ, ובייחוד בונים הקפדן אינו מרוצה מהתנהגות הדור הצעיר (ילידי הארץ), אולם ולולה, אף הוא מהמייסדים, מסנגר על מעשי הילדים. ילדי הקיבוץ מתכנסים סביב ולולה המספר להם אגדה על ל"ו צדיקים.
שמואל, הממונה על הביטחון בקיבוץ מזהיר את כולם מפני התקפה קרובה. 
נחמן בא לחדרה של אפרת לגלות לה אהבתו אליה. דן מפתיע אותם, אך במקום לכעוס עליו מבקש ממנו שישמור על אשתו במידה ויקרה לו משהו. 
לאחר שמתחילה מתקפת השודדים, שמעון חוזר בו מרצונו לעזוב ומצטרף למגינים על הקיבוץ. נחמן לובש את בגדי השודדים ויוצא אל מחוץ לקיבוץ לעבור בינם ולנסות להזעיק עזרה. כדור פוגע והורג את ולולה.
עלילה > מערכה שלישית

המערכה השלישית נערכת בעמדה, בשעת לילה, בה שומר דן. דן מרגיש בנחמן החוזר לבוש בגדי שודדים ומתפתה לירות בו, אך עומד בפיתוי, ויורה בצל המייצג את הזיותיו. נחמן הצליח להביא עזרה מקיבוצים שכנים ויחד מגרשים את השודדים. נחמן ודן מתפייסים, והקיבוץ מתאחד מחדש.
ראו גם

משה גורלי, צלילים מספרים, תל אביב: יבנה, 1956.
דרמודקטילוס

| דרמודקטילוס> תקופה |
| --- | --- |
יורה עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
סוג:: דרמודקטילוס
מין:: Dermodactylus montanus
שם מדעי
 Dermodactylus montanus ‏מארש, 1878

דרמודקטילוס (שם מדעי: Dermodactylus; מילולית: "עור אצבע", שם המתייחס לכסות העור על אצבעות הפטרוזאור) הוא סוג של פטרוזאור שחי בסופו של תור היורה. יצור זה היה קרוב רחוק של הפטרודקטילוס, ולמשך תקופה היה נחשב כמין בסוג זה אך הופרד. הוא התגלה ב-1881 בתצורת מוריסון שבוויומינג בו נמצא רק שרידי זרועותיו. את שמו קיבל מהחוקר הידוע עתניאל מארש.
הפטרוזאור היה בעל מוטת כנפיים של 1.5–1.8 מטרים, אך מחקרים מאוחרים יותר מעריכים שהיה יותר קרוב למטר אחד. משקלו היה רק 3.3 קילוגרם והוא היה פטרוזאור קטן יחסית ובעל שיניים וזנב קצר. כפי שהשם מרמז הוא היה בעל אצבעות בעלות קרומי עור. ככל הנראה הוא ניזון מטרף קטן יותר.
גנציקלוביר

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  255.097 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  S01AD09, J05AB06 
 מספר CAS:  82410-32-0
 PubChem:  3454
 ChemSpider:  3336
 
Ganciclovir structure
גנציקלוביר (ganciclovir) היא תרופה אנטי-ויראלית המשמשת לטיפול בווירוסים מסוג HSV, VZV, CMV.
משווק תחת השם המסחרי Cytovene ו-Cymevene ולשימוש מקומי בעין כויטרסרט.
קיימת תצורה לשימוש דרך הפה עם זמינות הביולוגית גבוהה - valganciclovir.
תצורות

גנציקלוביר קיים בתצורות IV, דרך הפה או ישירות כג'ל למריחה על העין (ophtalmic gel).
פעילות

גנציקלוביר הוא אנלוג של בסיס הדנ"א 2′-deoxy-guanosine שעובר פוספורילציה על ידי אנזים (phosphotransferase UL97) אשר ספציפי לווירוס ולא נמצא בשאר תאי האדם הלא נגועים.
הצורה האקטיבית של התרופה מעכבת באופן תחרותי את ה-DNA polymerase וגורם להפסקה של שכפול החומר הגנטי של הווירוס.
קינטיקה

זמן מחצית החיים (ביולוגיה) של התרופה הוא 4 שעות, אולם כאשר היא נמצאת בתוך התא זמן מחצית החיים מתארך ל-16–24 שעות.
הסילוק של התרופה (clearance) נמצא ביחס ישר לסילוק של הקראטינין ולכן תפקודי הכליות משמעותיים לחולים הנוטלים תרופה זו.
אינדיקציות ושימושים

במעבדה, מחוץ לגוף האדם, הראה גנציקלוביר אפקטיביות כנגד: CMV, HSV, VZV, EBV, HHV-6, HHV-8.
תצורת ה-IV הראתה כמעכבת את ההתקדמות של CMV retinitis בחולי איידס וזה אף יותר אפקטיבי כאשר ניתן ביחד עם פוסקרנט. כמו כן intraocular על ידי הזרקה לתוך ה-vitreal body לטיפול ב-CMV retinitis. בנוסף משמש לטיפול ב-CMV colitis, esophagitis, pneumanitis בחולים עם מערכת חיסון מדוכאת.
פרופילקציה כנגד הדבקות ב-CMV בחולים אשר עברו השתלה.
אפשרי לשימוש כנגד וירוסי HSV ו-VZV אולם, acyclovir משמש בדרך כלל לטיפול במצבים אלו.
עמידות

עמידות נרכשת עם שימוש ממושך.
העמידות הנפוצה ביותר מתפתחת על ידי מוטציה באנזים phosphotransferase UL97 אשר מובילה להפחתה באנזים בצורה הפעילה שלו (triphosphorylated).
עמידות נוספת יכולה להגרם על ידי מוטציה נוספת בשם UL54 ב-DNA polymerase ועמידות זו היא יותר גבוהה ומקנה גם עמידות לתרופות foscarnet ו-cidofovir.
במקרים מסוימים תשקל גם הוספה של CMV hyperimmune globulin.
תופעות לוואי

העמידות הנפוצה ביותר, במיוחד בשימוש IV, היא דיכוי מח העצם (myelosuppression) ויכולה להיווסף על העמידות הנרכשת בשימוש בתרופות zidovudin, azathioprine, mycophenolate, mofetil.
תופעות לוואי נוספות: בחילות, שלשולים, חום, פריחה, כאב ראש, חוסר שינה, ובעיות במערכת העצבים הפריפרלית (peripheral neuropathy).
תופעות לוואי נדירות הם הרעלה של מערכת העצבים המרכזית והרעלת כבד.
אינטראקציות עם תרופות נוספות

אם ניתן ביחד עם probenecid, רמות התרופה (ganciclovir) יכולות לעלות בדם.
אם ניתן ביחד עם didanosine יכולות להעלות את רמות התרופה didanosine.
גשרים

ערך זה עוסק בחידה. אם התכוונתם למעבר להולכי רגל, ראו .
חידת גשרים לא פתורה ברמה בינונית
גשרים (ביפנית: 橋をかけろ האשי או קאקרו, מילולית: "בנו גשרים!") היא סוג של חידה שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. החידה פורסמה גם באנגלית בשם Bridges (גשרים) או Chopsticks (מקלות אכילה) (השמות הגיעו משיבוש: האשי שנכתב 橋, פירושו גשר; והאשי שנכתב 箸, פירושו מקלות אכילה). החידה הופיעה גם בטיימס בשם האשי. בצרפת, דנמרק, הולנד, ובלגיה החידה מפורסמת בשם Ai-Ki-Ai.
חוקים

החידה כוללת תאים מפוזרים, בדרך כלל בצורת עיגול, שבתוכם מספר בין 1 ל-8 ("איים"). על הפותר לחבר אותם בקווים ("גשרים") על פי הכללים הבאים:
המספר הכתוב בעיגול מציין את מספר הגשרים שנמתחים מהאי.
אסור לגשרים לחצות גשרים אחרים או איים.
הגשרים יכולים להיות מוצבים אך ורק במאונך או במאוזן.
בין כל זוג איים יכולים לחבר עד שני גשרים.
על הגשרים לחבר בין כל האיים (כלומר, שיהיה אפשר להגיע מכל אי לכל אי).
שיטות פתרון

פתירת גשרים מתבצעת באופן מאוד שיטתי: לאחר שמחליטים שבמקום מסוים חייב להיות גשר, הצבת הגשר במקום זה תשלול אפשרויות אחרות להצבת גשרים במקומות שונים, וכך תגרור הצבת גשרים נוספים וכן הלאה.
אחד מהשיקולים המרכזיים הוא סימון גשרים שחייבים להיות בכל מקרה. לדוגמה, אם יש אי עם המספר 3 שניתן לחבר לשני איים בלבד, אז לכל אחד מהם ניתן להעביר גשר, מאחר שלכל אחד מהם יהיה לפחות גשר אחד. שיקול דומה לגבי 5 ושלושה איים או 7 וארבעה איים; כמו כן, אי של 2 שאפשר לחבר רק לאי אחד מחייב העברת שני גשרים אליו, ובדומה 4 שמחובר לשניים, 6 שמחובר לשלושה או 8 לארבעה. שיקולים כאלה יכולים לעבוד גם אם מהאי כבר הועברו גשרים, בהפחתת הגשרים שהועברו; לדוגמה, אי עם המספר 4, שחובר בגשר אחד לאי שמסומן ב-1 וניתן לחבר אותו לעוד שני איים, ניתן להעביר לכל אחד מהם גשר אחד, בדומה למה שהוסבר קודם.
שיקול חשוב נוסף הוא חיבור כל האיים: בגלל כלל זה, ניתן לפסול כל חיבור היוצר קבוצה סגורה, שאינה כוללת את כל האיים. לדוגמה, אם יש שני איים ניתנים לחיבור עם המספר 2, ניתן לדעת שכל אחד מהם מתחבר בלפחות גשר אחד לאי אחר, כי אחרת הם יתחברו זה לזה בשני גשרים ויהוו קבוצה סגורה שלא מקושרת לשאר האיים. מקובל לסמן איים שכל הגשרים שהם מכילים כבר הועברו.
ישנה אפשרות לפתרון החידה בעזרת תכנות ליניארי בדוגמאות ה-MathProg הנמצאות ב-GLPK.
היסטוריה

החידה הופיעה לראשונה בכתב העת Puzzle Communication Nikoli בגיליון מספר 31 (ספטמבר 1990), אף על פי שגרסה מוקדמת יותר של החידה הופיעה כבר בגיליון 28 (דצמבר 1989).
ראו גם

רשימת החידות של ניקולי
חידה ברמה קלה יותר
פתרון לחידה למעלה
גשר שריר הלב

גשר שריר הלב
גשר שריר הלב (באנגלית: Myocardial bridge) הוא מצב המתאר אנומליה אנטומית בגוף האדם, במסגרתה אחד מהעורקים הכליליים האחראיים על הזנת שריר הלב בדם, עובר בין סיבי שריר הלב עצמו, במקום לעבור מעל לסיבי השריר, מה שעלול ליצור לחץ על אותו העורק ולגרום להיצרות שלו.
פתופיזיולוגיה

במצב תקין, מוצבים העורקים הכליליים מעל ומסביב לשריר הלב, באופן בו הם מזרימים דם אל כלי דם קטנים יותר המזינים את השריר. במצב של גשר שריר הלב, מתפתח שריר הלב מסביב לאחד העורקים הגדולים, באופן בו הוא מקיף את העורק. כשהלב מתכווץ על מנת להזרים דם בזמן הסיסטולה, מייצר שריר הלב לחץ על העורק הכלוא בתוכו ובכך מצר את העורק, מה שעלול לפגוע בזרימת הדם בתוכו. גשר שריר הלב הוא פגם אנטומי מולד, אך עם זאת, אנשים רבים שפגם זה קיים אצלם, צפויים להיות א-סימפטומטיים לחלוטין. הסיבה לכך היא שהדם זורם דרך העורקים הכליליים בעיקר בזמן הדיאסטולה - הרפיית הלב, כך שפעמים רבות אין הלחץ על העורק בזמן הסיסטולה מפריע באופן משמעותי לזרימת הדם בעורקים.
ההסתמנות הקלינית אצל מטופלים הסובלים מגשר שריר הלב היא רחבה, החל ממטופלים א-סימפומטיים במקרים בהם ההיצרות היא קלה, ועד למטופלים שיסבלו מתעוקת לב, מאוטם שריר הלב, מהפרעות קצב חדריות ולעיתים אף מדום לב פתאומי.
גשר שריר הלב מסווג על פי חומרת ההיצרות הנוצרת בעורק הכלילי הרלוונטי. אם יגרום הכיווץ להיצרות של עד 50 אחוזים, מדובר במצב שפיר שלרוב לא צפוי לגרום לסימפטומים. היצרות של מעל ל-70 אחוזים לעומת זאת, כבר תגרום לרוב להופעת כאבים וסימפטומים נוספים.
על פי נתיחות שלאחר המוות, מוערכת שכיחות התופעה באוכלוסייה בכ-5 אחוזים.
טיפול

טיפול הבחירה במקרים סימפטומטיים של גשר שריר הלב של העורק השמאלי הקדמי היורד (LAD), עשוי לכלול ניתוח לחיתוך חלק משכבת השריר עצמו (מיוטומיה). במקרים מסוימים בהם בנוסף לגשר קיימת גם מחלת כלי דם כלילית, יבוצע לעיתים ניתוח מעקפים במקום או בנוסף לביצוע מיוטומיה. סוג הטיפול המתאים נבחר בהתבסס על הקוטר הבסיסי של העורק בזמן הדיאסטולה, על נוכחותה של מחלת כלי דם כלילית בנוסף לגשר, וכן על גורמי הסיכון הספציפיים בביצוע מיוטומיה למטופל.
ביאורים

↑  אנומליה - חריגה מהנורמה, דבר חריג, לא רגיל.
הערות שוליים

↑  Lee, Michelle T.; Gill, Clarence D.; Garcia-Sayan, Enrique (2019-02-01). "A Woman in Her 40s With Non–ST-Elevation Myocardial Infarction". JAMA Cardiology (באנגלית). 4 (2): 186. doi:10.1001/jamacardio.2018.4621. ISSN 2380-6583. PMID 30673083.
↑  Pelliccia, Antonio (2009), Sports Cardiology Casebook, Springer, p. 141, ISBN 978-1-84882-041-8
↑  Bruschke AV, Veltman CE, de Graaf MA, Vliegen HW. Myocardial bridging: what
have we learned in the past and will new diagnostic modalities provide new insights?
Neth Heart J. 2013;21:6-13
↑  Sun X, Chen H, Xia L, Zhao D, Ding W, Wang C. Coronary artery bypass grafting
for myocardial bridges of the left anterior descending artery. J Card Surg. 2012;27:
405-7.
↑  Ekeke C, Noble S, Mazzaferri E, Crestanello J (2015). "Myocardial bridging over the left anterior descending: Myotomy, bypass, or both?". The Journal of Thoracic and Cardiovascular Surgery. 149 (4): e57–e58. doi:10.1016/j.jtcvs.2014.12.054. PMID 25648479.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דיר א-סולטאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 מיקום:  מחוז ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′43″N 35°13′48″E﻿ / ﻿31.778498°N 35.230115°E﻿ / 31.778498; 35.230115
  (למפת ירושלים מוגדלת) דיר א-סולטאן(למפת ירושלים רגילה) דיר א-סולטאן
 
דיר א-סולטאן (בערבית: دير السلطان; בתרגום לעברית מנזר הסולטאן) הוא מתחם על גג קפלת הלנה הקדושה בכנסיית הקבר. על פי רוב המסורות, זהו חלק מהתחנה התשיעית בוויה דולורוזה, והוא שייך לכנסייה האתיופית, שאין לה נכסים בכנסיית הקבר עצמה.
האתר

בתקופה הצלבנית שימש הגג כאולם הסעודות של האבירים ששהו בכנסייה, ושרידי העמודים עליהם נסמך גג האולם, מעטרים את הקירות ששרדו סביב המשטח. במעבר מהגג לעבר רחוב בית הבד הנמצא במפלס אחד נמוך יותר, ניצב עמוד המסמל את התחנה התשיעית בוויה דולורוזה. שם ישו, בדרכו לגולגותא, נפל בפעם השלישית.
הגישה אל מתחם המנזר היא דרך מעבר וגרם מדרגות היוצא מרחוב בית הבד, או דרך הקפלות האתיופיות, הצמודות לכנסיית הקבר מדרום-מזרח. המנזר בנוי ככפר אתיופי קטן, בעל חדרונים העשויים מחומר וקורות עץ. הדלתות והחלונות הנמוכים צבועים בצבעים עזים, והחדרים עצמם מרוהטים בסגפנות, וכוללים לרוב מזרן שינה לאדם אחד. בין החצר לחדרי המגורים צומח "עץ הזית הקדוש", אשר על-פי המסורת האתיופית מסמל את המקום בו העלה אברהם לעקדה את בנו יצחק, ובענפיו של עץ זה הסתבכו קרני האייל. הנזירים חיים חיי שיתוף, ומנהלים סדר היום המוקדש ברובו לתפילות הנמשכות ביום ובלילה.
גלריה

נזירים אתיופים בדיר א-סולטאן
מראה במנזר
טקס אתיופי בדיר א-סולטאן לרגל חג הפסחא, 1941.
הקיר המערבי של רחבת דיר א-סולטאן ובו נראים הפתחים שהובילו בעבר אל הקתוליקון בכנסיית הקבר
דיר א-סולטאן ביום חמישי הקדוש
ראו גם

מנזר דיר אנטוניוס (קופטי)
הערות שוליים

↑  בג"ץ 109/70, המוטראן הקופטי האורתודוקסי של הכיסא הקדוש  בירושלים והמזרח הקרוב נגד  שר המשטרה, שר הדתות והבישוף יוסף, הבישוף האתיופי האורתודוקסי של ירושלים, שכונת הנוצרים, מזרח ירושלים.
| הקיסרות האתיופית והכנסייה האורתודוקסית האתיופית בירושלים |
| --- | --- | --- |
| מוסדות דת | קִידָאנֵה מִהְרַת - הכנסייה האתיופית • דיר א-סולטאן |  |
| בניינים נוספים | ארמון המלכה החבשית • בית הקיסרית טאיתו • בניין הקונסוליה האתיופית • בית הקיסר מנליק השני |  |
| בני מלוכה אתיופיים שבנו בירושלים | מנליק השני, קיסר אתיופיה • טאיתו בטול • זאודיתו, קיסרית אתיופיה • היילה סלאסי, קיסר אתיופיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 127215399   WorldCat (עם VIAF): 127215399
דיר אל-עסל אל-פוקא

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  חברון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,600 (2007)
 קואורדינטות:  31°28′07″N 34°56′17″E﻿ / ﻿31.468544444444°N 34.938061111111°E﻿ / 31.468544444444; 34.938061111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) דיר אל-עסל אל-פוקא(למפת הר חברון רגילה) דיר אל-עסל אל-פוקא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר אל-עסל אל-פוקא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר אל-עסל אל-פוקא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דיר אל-עסל אל-פוקא (בערבית: دير العسل الفوقا) הוא כפר פלסטיני, הנמצא במרחק של 16 ק"מ מערבית לחברון. הכפר נמצא בנפת חברון במרכז חבל יהודה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה יותר מ-1,600 תושבים בשנת 2007.
אטימולוגיה

לדברי פאלמר, השם דיר אל-עסל פירושו "מנזר הדבש".
היסטוריה

ב-1838 תואר המקום כחרב ונטוש, וכחלק מן השטח שבין ההרים לעזה, הכפוף לשליטת העיר חברון.
ב-1883 תואר המקום בסקר ארץ ישראל המערבית כ"יסודות וערימות של אבנים, מערות, בורות, וקפלה הרוסה, כנראה ביזנטית"
בזמן המפקד 1931 של ארץ ישראל, אוכלוסיית הכפר, אשר כונתה חירבת אל-עסל אל-גרבייה, נספרה תחת דורא.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר דיר אל-עסל אל-פוקא משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961 הייתה אוכלוסיית הכפר 282 נפש.
לאחר מלחמת ששת הימים, דיר אל-עסל אל-פוקא עבר לשליטה ישראלית.
דייוויד קרקאואר

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1956 (בן 68) מנהטן, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון לגארדיה 
 סוגה:  כליזמר 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קלרינט 
 חברת תקליטים:  צדיק רקורדס 
 www.davidkrakauer.com
 
דייוויד קרקאואר (באנגלית; David Krakauer; נולד ב-22 בספטמבר 1956) הוא קלרניתן יהודי אמריקאי, אחד מנגני הכליזמר הבולטים ביותר כיום. נוהג לשלב אלמנטים של מוזיקת כליזמר מסורתית עם סגנונות אוונגרדיים כגון רחבת ריקודים המקובלת במוזיקה הלטינית והאלקטרונית.
ילדות והשכלה

קרקאואר נולד במנהטן, ניו יורק למשפחה יהודית מתבוללת, דור שני של מהגרים מפולין. אביו ויליאם היה פסיכיאטר, ואמו, ברברה, הייתה מורה לכינור. הוא גדל במנהטן, ובגיל 10 החל ללמוד נגינה בקלרינט. בגיל 14 החל ללמוד בבית הספר ג'וליארד אצל ליאון רוסיאנוף, ושם סיים את לימודיו לתואר שני. בהמשך למד במשך שנה בקונסרבטוריון בפריז. בשובו מפריז שימש כנגן הקלרינט הראשי בסימפונית ניו הייבן ובבלט של מרתה גרהאם, והשתתף כנגן גם באנסמבלים מוזיקליים חדשים אחדים בניו יורק. מתחילת שנות ה-90 לימד קרקאואר בשורה של בתי ספר, ביניהם בית הספר "בארד" (תולדות הג'אז), מכללת ואסר ובית הספר מנהטן למוזיקה.
קריירה

למרות ההכשרה הקלאסית שקיבל פנה קרקאואר בסוף שנות ה-80 למוזיקה הכלייזמרית המקצועית, לאחר שכבר הופיע בחתונות כנגן חובב. ב-1989 הצטרף להרכב האמריקאי המצליח "דה קלזמטיקס", והופיע בשני אלבומים של ההרכב: "Rhythm and Jews" ו"Jews With Horns", ובאלבום הכלייזמר הראשון של יצחק פרלמן שהוציא ההרכב: "In the Fiddler's House". בשנת 1995 עזב את הקבוצה כדי להקים הרכב חדש, "כליזמר מאדנס!". בהמשך הוציא מספר אלבומים במשותף עם מוזיקאים שונים, בהם שילב סגנון נגינה שמתאים לריקודים, עם מקצבים לא מסורתיים ובהם ג'אז, רוק, פאנק, בלוז, היפ הופ ותיפוף אפריקאי.
בשנת 1997 הוציא את התקליט "מחוות כליזמר לסידני בשה", לרגל יובל המאה להולדת נגן הקלרינט הנערץ עליו. הופיע והקליט עם המלחין והסקסופוניסט ג'ון זורן, ואחדים מתקליטיו ראו אור בחברת התקליטים "צדיק" שייסד זורן. כמו כן ניגן עם רביעיית קרונוס, עמה הקליט את "חלומותיו ותפילותיו של יצחק העיוור", יצירתו של המלחין הארגנטינאי אוסוולדו גוליחוב. במוזיקה קלאסית קונבנציונלית ניגן ושיתף פעולה עם מבצעים כחמישיית ובר, רביעיית טוקיו, רביעיית לארק ושלישיית ארואיקה.
קרקאואר בלט גם כנגן ג'אז, והצטרף לחברת התקליטים הצרפתית היוקרתית בתחום הג'אז "Label Bleu Records". בתחילת שנות ה-2000 החל לשתף פעולה עם אמן הדי ג'יי הקנדי ג'וש דולגין, המוכר בכינויו "סוֹ-קוֹלְד" (Socalled). השניים הוציאו את הדיסקים "חי בקרקוב" (2003), ו"בובע מעיישעס (Bubbemeises), שקרים שסיפרה לי סבתי", וכן הקימו את הפרויקט "Abraham Inc" יחד עם נגן הטרומבון הנודע פרד ווסלי. במסגרת הפרויקט יצא בשנת 2009 האלבום "Tweet Tweet"‏.
לאורך השנים ניגן בקונצרטים והופעות כליזמר רבים ברחבי העולם, כולל במזרח אירופה, שם זכתה מוזיקת הכלייזמר לעדנה מחודשת מסוף שנות ה-80, בייחוד לאחר נפילת חומת ברלין. בשנת 2001 ניגן בפסטיבל הפרומס בלונדון. מאז תחילת שנות ה-2000 הפך לאחד מסמלי תחיית מוזיקת הכליזמר. קרקאואר רואה חשיבות בתפקידו כ"משמר צורת אמנות מסורתית", אך בד בבד מבטאים ניסוייו המוזיקליים חוצי התרבות את רצונו "לא לשמר את המוזיקה הזו במוזיאון". הוא נמשך לכליזמר בהחלטה ספונטנית: "זה דרש מעט חוצפה, אך כשהתחלתי לנגן חשבתי: זה נשמע כאילו סבתא שלי מדברת. זה הרגיש כל כך קל, כל כך טבעי"! בראיון שנתן על הקשר שלו לכליזמר, אמר בין היתר: "... זה המקום שאני צריך להיות בו. אני יכול לכתוב מוזיקה בתוך כליזמר, לאלתר, לעשות דברים ניסיוניים, להיות מתורגמן ולשמר. כל צד בי יכול להתגשם בתוך הצורה הזו. ראיתי בכליזמר את הבית המוזיקלי שלי והוא נשאר עד היום".
קרקאואר הלחין מוזיקה לסרטים, ובכלל זה לדרמת הקומדיה "לקחת את וודסטוק" משנת 2009, והדרמה "The Tango Lesson" משנת 1997.
אלבומים

1995: Klezmer madness! (Tzadik Records, New York)
1998: Klezmer, NY (Tzadik Records, New York)
2000: A new hot one (Label Bleu)
2002: The twelve tribes (Label Bleu)
2003: Krakauer live in Krakow (Label Bleu)
2005: Bubbemeises: Lies my gramma told me
2009: Tweet Tweet
ציונים לשבח

פרס "W.M. Naumburg Chamber Music Award" בשנת 1984
פרס המבקרים של התקליט הגרמני ("Preis der deutschen Schallplattenkritik") לשנת 2002: אלבום הג'אז הטוב ביותר של השנה עבור התקליט The twelve Tribes
הערות שוליים

↑  ABRAHAM INC.’S TWEET TWEET
↑  אלן קוזנין, A Klezmer Innovator Listens for Grandma's Voice, באתר הניו יורק טיימס, אוקטובר 1998
↑  Howard Mandel, Vibes from the Tribe: Jewish Identity, Music and Jazz, jazztimes.com, ספטמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308383905171  PLWABN: 9810623820805606  BnF: cb14014915d (data)  GND: 135039762  ISNI: 0000 0001 1450 7011  LCCN: no90021909  MusicBrainz: fa2849e4-d560-47bb-9a55-259b9cf0de13  NKC: xx0059943  SUDOC: 087451875  VIAF: 85686971   WorldCat (עם VIAF): 85686971
דייוויד רבינוביץ

| --- | --- |

דייוויד רבינוביץ בזמן עבודתו על ה-Near-Earth Asteroid Tracking (אנ')
 לידה:  1960 (בן 64 בערך)
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מדעים פלנטריים
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת שיקגו
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל,   אוניברסיטת אריזונה
 הערות:  נכון למרץ 2018 גילה 30 גופים טרנס-נפטוניים
 תרומות עיקריות
 מגלה גרמי שמים במערכת השמש החיצונית, ובהם אריס.
דייוויד לינקולן רבינוביץ (באנגלית: David Lincoln Rabinowitz; נולד ב-1960) הוא אסטרונום יהודי אמריקני ומדען פלנטרי. רבינוביץ היה שותף בגילוי גופים במערכת השמש החיצונית ובינם סדנה, אריס ומאקה מאקה.
ביוגרפיה

רבינוביץ סיים תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת ייל ב-1983, ודוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת שיקגו.
הוא עבר במעבדה למדעי הירח ומדעים פלנטריים באוניברסיטת אריזונה, המעבדה לשדה מגנטי של כדור הארץ במכון קרנגי בוושינגטון, וב-JPL.
החל מ-1999, הוא חוקר באוניברסיטת ייל.
מחקרים ותגליות

במהלך מחקרו הוא היה מעורב בפיתוח מצלמות CCD לגילויים של גופים קרובי ארץ וגופים בחגורת קויפר. מחקרו עזר להקטין את ההערכה לגבי מספר האסטרואידים קרובי ארץ שגודלם עולה על 1 ק"מ (מ-1,000 - 2,000 ל-500 עד 1,000)
יחד עם מייקל בראון וצ'אד טרוחיו רבינוביץ השתתף בסקר לגילוי (Quasar Equatorial Survey Team) במהלכו התגלו מספר פלוטואידים כגון סדנה, אורקוס
 ואריס והירח שלו, דיסנומיה. תגליות אלו היו משמעותיות והשפיעו על ההחלטה של הIAU ב-2006 להכריז על פלוטו ככוכב לכת ננסי במקום כוכב לכת. היה מעורב בגילויו של האומיה
, אולם בעקבות המחלוקת לגבי איזה צוות גילה את כוכב הלכת הננסי, לא קיבל את הקרדיט על גילויו.
יחד עם טום גהרלס (Tom Gehrels) מאוניברסיטת אריזונה וצוות Spacewatch (אנ') (סקר אסטרונומי לחיפוש כוכבי לכת מינוריים וכוכבי שביט) רבינוביץ גילה מספר גופים בינם 5145 Pholus (אנ')
במהלך תגליות שבוצעו על ידי מצפה הכוכבים לה סילה בצ'ילה ב-2010. התגליות נעשו במשותף עם החוקרות סוזן טורטלוט ומג שוומב.
גופים שגילה

רבינוביץ מוכר כשותף בגילויים של 30 כוכבי לכת מינוריים.
| כוכבי לכת מינוריים שגילה: 30> מספר | כוכבי לכת מינוריים שגילה: 30> שם | כוכבי לכת מינוריים שגילה: 30> תאריך גילוי | כוכבי לכת מינוריים שגילה: 30> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 90377 סדנה | 14 בנובמבר 2003 |   |
| 2 | 90482 אורקוס | 17 בפברואר 2004 |   |
| 3 | (120178) 2003  OP32(אנ') | 26 ביולי 2003 |   |
| 4 | (120348) 2004 TY364(אנ') | 3 באוקטובר 2004 |   |
| 5 | אריס | 5 בינואר 2005 |   |
| 6 | מאקה-מאקה | 31 במרץ 2005 |   |
| 7 | (175113) 2004  PF115(אנ') | 7 ביולי 2004 |   |
| 8 | (187661) 2007 JG43 | 10 במאי 2007 |   |
| 9 | (225088) 2007 OR10 || 17 ביולי 2007 |   |  |
| 10 | (305543) 2008 QY40 | 25 באוגוסט 2008 |   |
| 11 | (312645) 2010 EP65 | 9 במרץ 2010 |  |
| 12 | (316179) 2010 EN65(אנ') | 7 במרץ 2010 |  |
| 13 | (349933) 2009 YF7 | 19 בדצמבר 2009 |  |
| 14 | (353222) 2009 YD7 | 16 בדצמבר 2009 |  |
| 15 | (382004) 2010 RM64 | 9 בספטמבר 2010 |   |
| 16 | (386723) 2009 YE7(אנ') | 17 בדצמבר 2009 |  |
| 17 |  (445473) 2010 VZ98(אנ') | 11 בנובמבר 2010 |   |
| 18 | (471136) 2010 EO65 | 9 במרץ 2010 |  |
| 19 | (471137) 2010 ET65 | 13 במרץ 2010 |  |
| 20 | (471149) 2010 FB49 | 17 במרץ 2010 |  |
| 21 | (471150) 2010 FC49 | 18 במרץ 2010 |  |
| 22 | (471151) 2010 FD49 | 19 במרץ 2010 |  |
| 23 | (471152) 2010 FE49 | 19 במרץ 2010 |  |
| 24 | (471155) 2010 GF65 | 14 באפריל 2010 |  |
| 25 | (471172) 2010 JC80 | 12 במאי 2010 |  |
| 26 |  (471196) 2010 PK66 | 14 באוגוסט 2010 |   |
| 27 |  (471210) 2010 VW11 | 3 בנובמבר 2010 |   |
| 28 |  (496816) 1989 UP | 27 באוקטובר 1989 |  |
| 29 |  (499522) 2010 PL66 | 14 באוגוסט 2010 |   |
| 30 | (504555) 2008 SO266 | 24 בספטמבר 2008 |   |
גילוי יחד עם  1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  עם מייקל בראון  1 2 3 4 5 6 7  עם צ'אד טרוחיו  1 2 3 4 5 6 7 8 9  עם מג שוומב  1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  עם סוזן טורטלוט  ↑  עם ג'יימס סקוטי 
| גופים נוספים שהיה מעורב בגילויים> מספר | גופים נוספים שהיה מעורב בגילויים> שם | גופים נוספים שהיה מעורב בגילויים> תאריך גילוי | גופים נוספים שהיה מעורב בגילויים> הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | האומיה | 28 בדצמבר 2004 |     |
| 2 | (136199) Eris I Dysnomia דיסנומיה | 10 בספטמבר 2005 |  |
| 3 | 2007 RT215 | 11 בספטמבר 2007 |  |
| 4 | 2008 ST291 | 24 בספטמבר 2008 |  |
גילוי יחד עם  ↑  עם צ'אד טרוחיו  1 2 3  עם מייקל בראון  ↑  התגלה גם בנפרד על ידי חוזה לואיס אורטיז מוראנו  ↑  גילוי האומיה היה שנוי במחלוקת, רשמית הגילוי רשום תחת מצפה הכוכבים סיירה נוואדה, ללא שם המגלה  ↑  עם צוות ההנדסה האופטית של מצפה הכוכבים קק ומגלי אריס
פרסים והוקרה

האסטרואיד 5040רבינוביץ נקרא על שמו על מנת לכבד את פעילותו במסגרת תוכנית Spacewatch.
הערות שוליים

1 2  "רשימת מגלים של כוכבי לכת מינוריים (לפי מספר הגופים שגילו)". Minor Planet Center. 20 באוגוסט 2016. נבדק ב-4 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות דייוויד ברקוביץ באתר באוניברסיטת ייל
↑   הדף של רבינוביץ באתר אוניברסיטת ייל בתאריך 6 בנובמבר 2005, בארכיון האינטרנט
↑  Jane Platt (12 בינואר 2000). "Asteroid population count slashed". NASA. אורכב מ-המקור ב-2015-02-24. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David Whitehouse (3 במרץ 2004). "New world found far beyond Plut". BBC NEWS - Science/Nature. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brown, Michael E.; Schaller, Emily L. (ביוני 2007). "The Mass of Dwarf Planet Eris". Science. 316 (5831): 1585. Bibcode:2007Sci...316.1585B. doi:10.1126/science.1139415. PMID 17569855. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  M. E. Brown, A. H. Bouchez, D. L. Rabinowitz, R. Sari, C. A. Trujillo, M. A. van Dam, R. Campbell, J. Chin, S. Hartman, E. Johansson, R. Lafon, D. LeMignant, P. Stomski, D. Summers, P. L. Wizinowich, Keck Observatory laser guide star adaptive optics discovery and characterization of a satellite to large Kuiper belt object 2003 EL61, The Astrophysical Journal Letters, 632, L45 (October 2005)
↑  "5145 Pholus (1992 AD)". Minor Planet Center. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות (316179) 2010 EN65 באתר JPL
↑  אודות  (445473) 2010 VZ98 באתר JPL
↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names – (5040) Rabinowitz. Springer Berlin Heidelberg. p. 434. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-1 ביולי 2016. {{cite book}}:  (עזרה)