stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאת ערווה
הערות שוליים

↑  Oxford Companion to the Body Oxford University Press, 2002
↑  Francis, Gareth (2003-06-26). "A short and curly history of the merkin". The Guardian.
↑  Bradley, Henry; Cragie, William Alexander (1908).  Murray, James Alexander Henry;  et al. (eds.). Merkin. A New English Dictionary on Historical Principles. 2. Vol. 6. Oxford: Clarendon Press. p. 360.
1 2  "merkin, n.1". OED Online. Oxford University Press. נבדק ב-2014-07-14.
↑  Duchovny, David DVD commentary for Steven Soderbergh's Full Frontal'
↑  Yuan, Jada (2009-09-28). "A Serious Man's Amy Landecker: 'The Correct Term Is Merkin'". New York. נבדק ב-2010-04-28.
1 2  Lindsy Van Gelder. Your Bikini Line, Your Business?, Allure, 2009-08-26
↑  Lucy Lawless interview for Entertainment Weekly
↑  Hannah Morrill. Kate Winslet, Unscripted, Allure, 2009-06-03.
NOTE: Many sources claim that she wore a merkin by only quoting part of this interview (found in full in the printed issue):
"Let me tell you, The Reader was not glamorous for me in terms of body-hair maintenance. I had to grow it in, because you can't have a landing strip in 1950, you know? And then because of years of waxing, as all of us girls know, it doesn't come back quite the way it used to. They even made me a merkin because they were so concerned that I might not be able to grow enough. I said, 'Guys, I am going to have to draw the line at a pubic wig, but you can shoot my own snatch up close and personal.'"
Another Allure source (used here) also says she didn't wear it.
↑  Mehr Transparenz auf dem Laufsteg, Spiegel
↑  Graham, Bill, Interview: ‘Killer Joe’ Stars Emile Hirsch and Gina Gershon on Getting Dirty, Single Takes and a Chicken Bone, Thought Catalog, 2012-07-25
↑  Brevet, Brad. What I Learned Listening to David Fincher's 'The Girl with the Dragon Tattoo' Commentary (אורכב 11.12.2013 בארכיון Wayback Machine), Rope of Silicon, 2012-03-12
↑  Rooney Mara Naked, Merkin Details For 'The Girl With The Dragon Tattoo', The Huffington Post, 2011-12-13
↑  Axmaker, Sean (22 בינואר 2015). "Videophiled: 'Adua and Her Friends' and 'The Skin' – Survival, Italian Style - Cinephiled". Cinephiled. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Complex Magazine Interview (With Video)". Jessica Parker Kennedy. בפברואר–במרץ 2014. אורכב מ-המקור ב-29 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yamato, Jen (4 באוקטובר 2016). "'The Greasy Strangler': Inside the Most WTF Movie of the Year". The Daily Beast (באנגלית). {{cite news}}:  (עזרה)
סקרמוש

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רפאל סבטיני 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  cloak and dagger novel 
 מקום התרחשות:  המהפכה הצרפתית 
 הוצאה
 הוצאה:  Hutchinson 
 מקום הוצאה:  לונדון 
 תאריך הוצאה:  1921 
 
עמוד השער של המהדורה המוקדמת
סקרמוש (בצרפתית: Scaramouche) הוא רומן היסטורי מאת רפאל סבטיני, שיצא לאור במקור באנגלית, בשנת 1921. "סקרמוש", הרפתקה רומנטית, מספר את סיפורו של עורך דין צרפתי צעיר במהלך המהפכה הצרפתית במהלך ההרפתקאות שלו הוא הופך לשחקן המגלם את הדמות של סקרמוש (ליצן שובב בקומדיה דל'ארטה). הוא גם הפך למנהיג מהפכני, פוליטיקאי סייף ונואם. הנסיבות אילצו אותו להחליף זהויות ועמדות כמה פעמים. הספר מתאר גם את השתנות הגיבור מציניקן לאידיאליסט.
הרומן התלת-חלקי נפתח בשורה הבלתי נשכחת: "הוא נולד במתנת צחוק ותחושה שהעולם מטורף", שורה שנחרטה על מצבת הסופר. עד להופעת הספר "סקרמוש" כתב סבטיני עשרות ספרים וסיפורים קצרים, אך רק סקרמוש הפך לרב-מכר עולמי. אחרי הופעת סקרמוש הודפסו מחדש כל יצירותיו של סבטיני.
ברברה פילד הכינה מחזה על פי הספר. ב-1922, אחרי ביקור בארצות הברית דריוס מיו כתב סוויטה לקלרינט ולתזמורת בשם "סקרמוש". ב-1923 הופק סרט אילם לפי הספר בכיכובו של ראמון נוברו.
עשר שנים לאחר הופעת סקרמוש הסופר חזר לגיבור שלו וכתב ספר המשך בשם Scaramouche the Kingmaker שלא זכה לאותה הצלחה. גם תעשיית הקולנוע שבה לסקרמוש וב-1952 הופקה גרסה חדשה בכיכובו של סטיוארט גרינג'ר. הבמאי אנטוניו איסאסי-איסאסמנדי יצר ב-1963 סרט נוסף בשם La máscara de Scaramouche (המסכה של סקרמוש). ב-1965, באיטליה, הופקה מיני סדרה לטלוויזיה לפי הספר.
הגלימה

אנדרה-לואי מורו, שהתחנך כעורך דין, התגורר בכפר גבריאק שב בריטני יחד עם סנדקו קוונטין דה קרקדיו, לורד גבריאק, שסירב לחשוף את הוריו של מורו. מורו גדל לצד אלין, אחייניתו של קרקדיו ויחסיהם היו יחסי בני דודים. מכיוון שהוא אהב אותה כבת דודה, הוא הזהיר אותה מפני נישואים עם המרקיז דה לה טור ד'אזיר; עם זאת, היא הייתה שאפתנית וביקשה להתחתן עם בעל מעמד גבוה, כך שהיא התעלמה ממנו. איכר בשם מייבי, נורה על ידי שומר היערות של המרקיז דה לה טור ד'אזיר, על פי הוראות המרקיז, לצורך שיטור. פיליפ דה וילמורין האידיאליסטי ומורו, חברו הקרוב, הוקיעו את המעשה כרצח. בעודו מתחנן לצדק מהמרקיז, ווילמורין נסחף לדו-קרב עם המרקיז, לוחם מנוסה ונהרג בדו-קרב. המרקיז הסביר למורו, שהרג את ידידו בגלל "מתנת הרהיטות" שלו, מה שעשה אותו יריב מסוכן. מורו נשבע לנקום את מוות ידידו על ידי התגייסות לשליחותו של וילמורין, אף על פי שמורו עצמו לא האמין בשליחות זו. הוא יצא מגבריאק לרן, לממלא מקום המלך בבריטני, כדי לבקש את הצדק. לאחר שזה סירב לפעול נגד אדם במעמדו של המרקיז, מורו הגיע לכינוס פוליטי גדול בו נרצח אחד הדוברים נגד חריגות האצולה. להפתעת עמיתיו (שחשבו אותו בצד האצולה), הוא הציג רטוריקה משכנעת, תוך שימוש בטיעוניו של וילמורין. מורו המשיך לנאנט, והשתמש בשם "אומנס אומניבוס", תוך שהוא הלהיב את ההמונים. אירועים אלה מציבים את הבמה למהפכה הצרפתית והופכים את מורו למבוקש.
המסכה

כדי להסתתר מהחוק מורו הצטרף ללהקה של שחקני קומדיה דלט'ארטה המטיילים בהנהגתו של מ. בינת. מורו קיבל על עצמו את התפקיד של סקרמוש. לאחר שהפגין יכולות משחק וכתיבה, שהרימו את הלהקה מכמעט עוני להצלחה שלוקחת אותם בסופו של דבר לתיאטרון פיידו בנאנט. בינת, שמגלם את "פנטלון", התמרמר יותר ויותר על מורו והשפעתו על הלהקה. מורו התארס לקלימן, בתו של בינת, אך לאחר שאנדרה-לואי גילה לה, שהוא לא בן אצולה, כפי שהאחרים חשבו, היא (לשמחת אביה) קיבלה את הצעת המרקיז להפוך לפילגשו. אלין למדה על הרומן, וזעמה על לה טור ד'אזיר על כך שהוא המשיך עם קלימן בזמן שהיה אמור לחזר אחריה (אלין), וניתקה את היחסים עמו. המרקיז, שנודע לשמצה בשל דיכוי אכזרי של התקוממות ברן, הגיע להצגה בנאנט. כאשר המרקיז נכח במופע, מורו חשף את נוכחותו בפני הקהל ועורר מהומה. כאשר בינת, שזעם על ההרס, תקף אותו, מורו ירה בו בהגנה עצמית. בינת נפצע, ומורו ברח. בהמשך נודע כי במהלך החלמתו של בינת, כל הלהקה שלו עזבה אותו ולמעשה שגשגה בלעדיו, ושניהם (גם בתו, שנעזבה על ידי המרקיז בעקבות ההתפרעות) הרוסים לחלוטין.
החרב

מורו נאלץ להסתתר. כשהוא הגיע לפריז, הוא מצא אקדמיה לסיוף המחפשת "צעיר בעל מענה טוב עם מעט ידע בתחום החרב". מורו הצליח לשכנע את מ. ברטרנד ד'אמיס להעסיק אותו; מאוחר יותר, ד'אמיס, כשהוא ראה שאנדרה-לואי מפגין כישרון, הפך אותו למתלמד שלו. עם הזמן אנדרה-לואי פיתח סגנון סיוף משלו, על בסיס חישוב מהלכים שונים, ובית הספר התחיל לשגשג. עם פרוץ המהפכה הצרפתית, מ. דה אמיס נהרג בהתפרעות ברחוב ומורו ירש את בית הספר. בית הספר שגשג והוא ניסה בעזרת אלין וגברת דה פלוגסטל, קרובת משפחתו של סנדקו, שאותה ראה רק פעם אחת בחייו, אך התעניינה בו בצורה אימהית, להתפייס עם סנדקו. עם זאת, הפיוס החזיק מעמד זמן קצר והסתיים, כאשר חבריו של מורו, שגילו את כישורי הסיוף שלו, שכנעו אותו לתפוס מקום באספה הכללית משנת 1789.
תומכי המהפכה התמודדו עם אריסטוקרטיים שעוררו את הרפובליקנים חסרי הניסיון להילחם בדו-קרב ואז פצעו אותם או הרגו אותם, בדיוק כמו שעשה המרקיז לווילמורין, ואכן לה-טור ד'אזיר היה "המוציא לפועל" הראשי. אנדרה-לואי הצליח להרוג או לפצוע קשה את כל המתגרים בו. מורו הצליח להגיע למרקיז, כדי לאתגר אותו לדו-קרב; סוף סוף קיווה שיוכל להתעמת עם רוצחו של חבר ילדותו וילמורין. לאחר ששמעו על זה, גברת דה פלוגסטל ואלין נזעקו לעצור את הדו-קרב. הן להגיעו באיחור, ראו את המרקיז עוזב את הדו-קרב פצוע, אם כי לא אנוש. אנדרה-לואי הפך לחבר במשרה מלאה באספה הלאומית ואילו המרקיז הופך למהפכן נגדי.
עניינים משפחתיים

בשנת 1792, בפריז, היו מהומות. אלין וגברת פלוגסטל, ששהו באותה עת בפריז היו בסכנה גדולה, משום שבעלה של גברת פלוגסטל היה מראשי המחנה האנטי מהפכני. מורו, שהיה בשליחות בברטאן, נסע לבקר את סנדקו וזה סיפר לו על הסכנה בה נמצאות שתי הנשים. מורו הביע נכונות לעזור לאלין, אך לא לגברת פלוגסטל. סנדקו ניסה לשכנע אותו לעזור גם לגברת פלוגסטל ולבסוף, כדי לשכנע אותו להושיט לה עזרה, סיפר למורו שגברת פלוגסטל היא אימו. מורו השיג אישורי מעבר והביא אותם לשתי הנשים, אך באותו מעמד הגיע לדירתן גם המרקיז לה-טור דאזיר, שחיפש מקלט מרודפיו. שני הגברים מתעמתים, שולפים כלי נשק ואז גברת פלוגסטל, בניסיון למנוע את הקרב, מספרת להם שהם אב ובן.
התרגום לעברית

ב-1952 תורגם סקרמוש לעברית על ידי חיים תרסי ופורסם בספרייה הישראלית, ירושלים. ברבות הימים המהדורה אזלה וב-2013 יצא לאור תרגום של בן ציון הרמן, שפורסם בהוצאת אסטרולוג. המוציא לאור של הוצאת אסטרולוג, אלישע בן מרדכי, הוסיף בסוף הספר פרטים על הסופר וביאורים על הדמויות של קומדיה דל'ארטה.
הערות שוליים

↑  אומנם הספר נכתב במקור באנגלית, אך הדמות בעלת השם הזה היא דמות צרפתית והעלילה מתרחשת בצרפת
↑  Scaramouche by Rafael Sabatini  (באנגלית)
↑  Scaramouche
↑  שֵם זה נלקח מתוך סיסמתם של שלושת המוסקטרים: Unus pro omnibus, omnes pro uno (אחד למען כולם, כולם למען אחד), מחווה לספרו הנודע של אלכסנדר דיומא האב, שבדיוק בשנת הופעת הספר "סקרמוש" זכה גם לגרסה מוסרטת אמריקאית וגם לסדרת סרטים צרפתים
מודעה של הסרט סקרמוש בכיכובו של ראמון נוברו
פאשן סקלה

ג'וניור פאשן סקלה (באנגלית: Junior Fashion Sakala; נולד ב-14 במרץ 1997 בצ'יפאטה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת גלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית ובנבחרת זמביה.
קריירת מועדונים

סקלה החל את הקריירה המקצוענית שלו באנצ'אנגה ריינג'רס וזאנאקו מליגת העל הזמבית. בהמשך שיחק בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית, ובקבוצת המילואים שלה, ספרטק-2 מוסקבה, וכן באוסטנדה מליגת העל הבלגית.
ב-4 במאי 2021 חתם סקלה על חוזה לארבע שנים בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.
קריירה בינלאומית

ב-2 בספטמבר 2017 ערך סקלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בניצחון 3-1 על נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-19 ביוני 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-1 לנבחרת חוף השנהב במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת זמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Rangers confirm signing of pacey Fashion Sakala on four-year deal באתר The Scotsman, ‏ 4 במאי 2021 (באנגלית)
↑  Here’s the final Zambia squad for the #AFCON2023! באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הזמבית, 30 בדצמבר 2023 (באנגלית)
| נבחרת זמביה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 נסאבאטה •  2 פירי •  3 צ'פשי •  4 פ. מוסונדה •  5 צ'איווה •  6 ב. סקלה •  7 קמפמבה •  8 ל. מוסונדה •  9 ל. בנדה •  10 פ. סקלה •   11 בוואליה •  12 ע. בנדה • 13 סונזו •  14 צ'ילופיה • 15 קפומבו • 16 מולנגה • 17 צ'אמה • 18 מוואנסה • 19 מולמביה • 20 דאקה • 21 צ'אנדה • 22 קנגווה • 23 קאבווה • 24 מפוונטה • 25 ק. מוסונדה • 26 מוואפה • 27 אמפאנדה • מאמן: גרנט |  1 נסאבאטה •  2 פירי •  3 צ'פשי •  4 פ. מוסונדה •  5 צ'איווה •  6 ב. סקלה •  7 קמפמבה •  8 ל. מוסונדה •  9 ל. בנדה •  10 פ. סקלה •   11 בוואליה •  12 ע. בנדה • 13 סונזו •  14 צ'ילופיה • 15 קפומבו • 16 מולנגה • 17 צ'אמה • 18 מוואנסה • 19 מולמביה • 20 דאקה • 21 צ'אנדה • 22 קנגווה • 23 קאבווה • 24 מפוונטה • 25 ק. מוסונדה • 26 מוואפה • 27 אמפאנדה • מאמן: גרנט | זמביה |
פדילה דז'יריה

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1917 אלג'יר, צרפת 
 פטירה:  6 באוקטובר 1970 (בגיל 53) אלג'יר, אלג'יריה 
 שם לידה:  فضيلة مداني 
 מוקד פעילות:  אלג'יריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 סוגה:  הוזי 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 פרופיל ב-IMDb
 
פדילה דז'יריה (בערבית: فضيلة الدزيرية, תרגום מילולי: "פדילה האלג'ירית";‏ 25 ביוני 1917 – 6 באוקטובר 1970) הוא שם הבמה של פדילה מדאני, אשר הייתה זמרת ומוזיקאית אלג'יראית שהתמחתה בפרט בהוזי (حوزي), סגנון של מוזיקה אלג'יראית קלאסית.
ראשית חייה ותחילת דרכה המוזיקלית

פדילה נולדה בעיר אלג'יר ב-1917 להורים מהדי בן אבדרחמן ופטומה ח'לפאוי. היו לה אחות וחצי-אח. מגיל צעיר היא התעניינה במוזיקה והחלה לשיר ולנגן בעוד, במיוחד בסגנון האוזי (צר') (حوزي), סגנון של מוזיקה אלג'יראית קלאסית.
פדילה קיבלה הכרה ציבורית לראשונה כשהופיעה בתוכנית הרדיו של מלחין ומנצח אלג'יראי ידוע, פרופ' חדאד אל ג'ילאלי, שאחר כך גם כתב עבורה הרבה מהשירים שהיא ביצעה והקליטה.
נישואין והמשך הקריירה

בגיל 13 חיתנו אותה לגבר בן 30. היא ילדה ילד שמת בגיל צעיר. בעלה היה מובטל, ובמהלך הנישואין היא הייתה המפרנסת העיקרית.
בעלה נפטר ומעט לאחר מכן, בת 18, היא עברה לצרפת. בצרפת היא המשיכה להופיע, במיוחד בהתכנסויות ומסיבות של מהגרים מאלג'יריה - אבל גם בקברט. כעבור תקופה, היא חזרה לאלג'יריה והחלה לעבוד עם כמה מהמוזיקאים המובילים של התקופה. בין היתר, היא הצטרפה להרכב של הפסנתרן מוסטפא סקנדרני ולהרכב של מרים פקאי. פדילה ואחותה גוסם הקימו הרכב ביחד עם רנט ל'אוראנז, הזמרת היהודיה המפורסמת. במקביל, היא החלה להופיע גם כשחקנית תיאטרון ומאוחר יותר, כשהצרפתים הביאו לאלג'יריה את הטלוויזיה, היא הופיעה גם שם.
בזמן מלחמת העצמאות של אלג'יריה, חברה פדילה לאחותה האקטיביסטית בפעילות פוליטית. היא ניצלה את כשרונותיה כדי לאסוף כספים, ושלחה אותם לאנשי המחתרת שהתחבאו בהרים בכדי לממן תחמושת. בעקבות זאת, אסרו אותה הצרפתים, והיא נשפטה וישבה בכלא סרקאז'י בצפון אלג'יריה.
אחרי שהשתחררה מהכלא, פדילה הקימה הרכב משלה והמשיכה להופיע ולהקליט. פדילה נפטרה בביתה בשנת 1970.
הערות שוליים

↑  Ecouter musique Fadila Dziria - فضيلة الجزائرية mp3 - télécharger music Hiba mp3, www.hibamusic.com
↑  admin, Fadhila Dziria la chanteuse au bon cœur, Babzman, ‏2018-01-10 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13816559n (data)  ISNI: 0000 0003 6821 7225  VIAF: 5116200   WorldCat (עם VIAF): 5116200
עגלסת הירדן

| עגלסת הירדן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
סוג:: עגלסת
מין:: עגלסת הירדן
שם מדעי
 Garra rufa ‏הקל, 1843

עגלסת הירדן או עגלסת הנחלים (שם מדעי: Garra rufa) הוא דג מים מתוקים קטן ממשפחת הקרפיוניים (Cyprinidae). לדג תפוצה רחבה במזרח התיכון. מקום הגידול המועדף על עגלסת הירדן הוא נחלים ומקורות מים זורמים אך ניתן למצוא אותו אף במקווי מים עומדים (כגון בריכות ואגמים). בארץ ישראל הוא נפוץ בכל חלקיה של מערכת הירדן, באגם הכנרת, באזור נחל הקיבוצים ובמקומות נוספים.
מאפיינים

גופו מוארך וגודלו הממוצע נע בין 14 ל-17 ס"מ. פיו של עגלסת הירדן תחתי ומאחורי שפתו התחתונה קיים משטח ההצמדה אשר העניק לו את שמו. בנוסף הדג מתאפיין בקשקשים גדולים ובשני זוגות בינים. דגי העגלסת מתרבים מפברואר ועד אוגוסט. מקור מזונו העיקרי של דג העגלסת הוא אצות, אותן הוא מגרד מן הסלעים שעל קרקעית הנחל או האגם.
שימושים רפואיים

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נעשה לנפוץ השימוש בדג לעיסוי כפות הרגליים. הדג נצמד אל רגלי המתרחצים ואוכל את שכבות העור החיצוניות מן העור המת. הדג משמש גם לטיפול בחולים במחלות עור, כגון פסוריאזיס. פדיקור הדגים נפוץ ומוכר בעולם וידוע בכינויים שונים כגון "Doctor fish", "דוקטור דג".
ראו גם

עגולסת סדום
הערות שוליים

↑  עגלסת הירדן באתר הרשימה האדומה של IUCN
"פדיקור דגים" - דגי עגלסת הירדן מבצעים טיפול לכפות הרגליים.
עונת 1966/1967 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  18 בספטמבר 1966 – 1 במאי 1967 (226 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  יובנטוס
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  613 (2 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  18 - לואיג'י ריבה, קליארי
 → 1965/19661967/1968 ←
עונת 1966/1967 בסרייה א' הייתה העונה ה-65 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-18 בספטמבר 1966 והסתיימו ב-1 במאי 1967.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
ונציה, מנטובה ולקו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-13 בתולדות המועדון.
בעקבות הכוונה לצמצם מספר הקבוצות בליגה, בסיום העונה לליגת משנה ירדו 4 קבוצות: לאציו, פוג'ה, ונציה ולקו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו סמפדוריה ווארזה.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1. | יובנטוס  | 34 | 18 | 13 | 3 | 44 | 19 | 25 | 49 | זכייה בליגה   העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | אינטר | 34 | 19 | 10 | 5 | 59 | 22 | 37 | 48 |  |
| 3. | בולוניה | 34 | 18 | 9 | 7 | 48 | 27 | 21 | 45 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 4. | נאפולי | 34 | 17 | 10 | 7 | 46 | 23 | 23 | 44 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 5. | פיורנטינה | 34 | 15 | 13 | 6 | 53 | 29 | 24 | 43 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 6. | קליארי | 34 | 13 | 14 | 7 | 35 | 17 | 18 | 40 |  |
| 7. | טורינו | 34 | 10 | 18 | 6 | 33 | 26 | 7 | 38 |  |
| 8. | מילאן | 34 | 11 | 15 | 8 | 36 | 32 | 4 | 37 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 9. | מנטובה | 34 | 6 | 22 | 6 | 22 | 23 | 1- | 34 |  |
| 10. | רומא | 34 | 11 | 11 | 12 | 35 | 39 | 4- | 33 |  |
| 11. | אטאלנטה | 34 | 9 | 13 | 12 | 28 | 43 | 15- | 31 |  |
| 12. | ספא"ל | 34 | 8 | 13 | 13 | 28 | 36 | 8- | 29 |  |
| 13. | ויצ'נצה | 34 | 7 | 14 | 13 | 26 | 39 | 13- | 28 |  |
| 14. | ברשה | 34 | 7 | 14 | 13 | 22 | 40 | 18- | 28 |  |
| 15. | לאציו | 34 | 6 | 15 | 13 | 20 | 35 | 15- | 27 | ירדה ליגה |
| 16. | פוג'ה | 34 | 7 | 10 | 17 | 28 | 49 | 21- | 24 | ירדה ליגה |
| 17. | ונציה | 34 | 4 | 9 | 21 | 29 | 57 | 28- | 17 | ירדה ליגה |
| 18. | לקו | 34 | 3 | 11 | 20 | 21 | 57 | 36- | 17 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

לואיג'י ריבה מקליארי כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
פדינגטון (ניו סאות' ויילס)

| --- | --- |

בית עיריית פדינגטון
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  סידני העיר, הפרוורים המזרחיים
 עיר אם:  סידני
 שטח:  1.5 קמ"ר
 גובה:  51 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  12,701 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°53′06″S 151°13′37″E﻿ / ﻿33.885°S 151.227°E﻿ / -33.885; 151.227
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןפדינגטון(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןפדינגטון(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן פדינגטון(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן פדינגטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פדינגטון (באנגלית: Paddington) הוא פרוור בסידני. פדינגטון מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney) ומועצת וולהרה (Municipality of Woollahra).
גאוגרפיה

פדינגטון ממוקם בגבולו המזרחי של שטח עיריית סידני, ומקבל שירותים משתי רשויות מקומיות. על כן, הוא כלול בשני אזורים בסידני: סידני העיר והפרוורים המזרחיים. הוא גובל מצפון בדרלינגהרסט, במערב בסארי הילס, בדרום בסנטניאל פארק ובמזרח בוולהרה. פדינגטון נמצא על קו רכס, ומשקיף על העמק החוצה אותו מצפון מערב לדרום מזרח, שהוא רחוב אוקספורד. רחובות ראשיים אחרים כוללים את דרך גלנמור ואת רחוב הרגרייב, המגיע לוולהרה.
היסטוריה

לפני תחילת ההתיישבות האירופית בסידני, פדינגטון היה מיושב על ידי אבוריג'ינים ילידי המקום, משבט קדיגל. ב-1789 הכתה בעיר מגפת האבעבועות שחורות (כשנה לאחר הגעת המתיישבים האירופאים הראשונים) וגרמה למותם של מרבית האוכלוסייה הילידית, כשהשורדים עזבו את בתיהם והצטרפו לשבטים אחרים שדרו מדרום. על פי העיקרון של Terra nullius (אדמה שאינה שייכת לאדם), חילקו המתיישבים החדשים את פדינגטון ביניהם לנכסים פרטיים.
ב-1820 בנה רוברט קופר, אסיר לשעבר שעשה את הונו ביוזמות נדל"ן וזיקוק ג'ין, את בית אחוזתו על קו הרכס של פדינגטון. הוא קרא לאחוזתו פדינגטון על שם שכונת פדינגטון באנגליה. לבית הג'ורג'יאני שבנה שם הוא קרא ג'וניפר הול, בית ששרד עד המאה ה-21 כבית העתיק ביותר בפרוור, ונחשב היום לאחד מנכסי השימוש של מדינת ניו סאות' ויילס.
במאה ה-19 שכן במקום קסקרטין צבאי גדול, ויקטוריה ברקס (Victoria Barracks), שכיום משמש כמפקדת זרוע היבשה של צבא אוסטרליה. עם הפסקת פעילותו השוטפת של ויקטוריה ברקס בסוף המאה ה-19, נבנו בתים פרטיים חדשים סביבו. במהלך המאה ה-20 הפרוור התמלא עד אפס מקום והיה מפורסם כפרוור פועלים צפוף של המעמד הבינוני נמוך. החל בשנות השישים עברה על הפרוור ג'נטריפיקציה שהעלתה את ערך הבתים ומשכה מתגוררים צעירים יותר ובעלי מקצועות חופשיים. חנויות סדקית ובדים נסגרו ובמקומם נפתחו במקום חנויות אופנה רבות, שהפכו את רחוב אוקספורד לאזור קניות סואן.
תרבות

מדי יום שבת מתקיים בפדינגטון שוק אמנים ברחוב אוקספורד, ובו כ-250 דוכנים המוכרים פרטי אמנות מודרנית, אופנה וחפצי בית מידי יוצריהם.
בסמוך לגבול פדינגטון ומור פארק ממוקם אצטדיון הכדורגל של סידני, המגרש הביתי של קבוצת סידני FC מליגה א' בכדורגל וקבוצת סידני רוסטרס NRL בראגבי, בין השאר.
רחוב אוקספורד החזיר במעמד רחוב הקניות הפופולרי של סידני בשנות השישים עד השמונים של המאה ה-20, ועובר תהליכי חידוש מטעם עיריית סידני במאה ה-21 כדי להחזירו למעמד זה.
בפדינגטון בניינים ויקטוריאניים וג'ורג'יאניים רבים, תריסר מהם מסומנים לשימור כנכסי המדינה. ג'וניפר הול, הבניין העתיק ביותר בפרוור, עבר שיפוץ והוא פתוח לקהל הרחב. ויקטוריה ברקס משמש כיום כמתקן אימונים ומפקדה של צבא אוסטרליה, ופתוח אף הוא לקהל על מנת להתרשם מהמבנה, שנבנה בסוף המאה ה-19 מאבן חול מקומית. בית עיריית פדינגטון הוא מהבניינים הבולטים, ומגדל השעון שלו מתנשא לגובה 32 מטרים ונראה על קו הרקיע של הפרוור.
ג'וניפר הול, הבית העתיק בפדינגטון
סקרמנטו מונארכס

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1997
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 אולם ביתי:  סליפ טריין ארנה (17,317 מושבים)
 מיקום:  סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית
 תאריך פירוק:  2009
 ליגה:  ליגת ה-WNBA
 אזור:  מערבי
 צבעי תלבושת:  סגול, אדום, לבן, כסף
 תארים
 2 אליפויות המערב - 2005, 2006 אליפות - 2005
 
סקרמנטו מונארכס (באנגלית: Sacramento Monarchs) הייתה קבוצת כדורסל נשים אמריקאית מסקרמנטו, קליפורניה ושיחקה בליגת ה-WNBA משנת 1997 ועד פירוק הקבוצה ב-20 בנובמבר 2009.
המונארכס היו אחד משמונת המועדונים המקוריים של ה-WNBA והיו הזכיינית האחות של קבוצת ה-NBA סקרמנטו קינגס. הם היו אחת מהקבוצות היותר מוצלחות של ה-WNBA, אף על פי שלרוב היו מאחורי אלופות המערב התמידיות, יוסטון קומטס ולוס אנג'לס ספארקס. בשנת 2005 הקבוצה הביאה לעיר סקרמנטו את האליפות השלישית שלה בספורט מקצועני וזכתה בגמר ה-WNBA בפעם היחידה.
היסטוריה > ראשית המועדון (1997–2003)

המונראכס השפיעו ב-WNBA כמעט מיד. עם הבאתן של שחקנית נבחרת פורטוגל טישה פנישיירו, השחקנית הפופולרית רותי בולטון והקלעית הפוריה יולנדה גריפית', שכולן נבחרו למשחק האולסטאר של ה-WNBA, הקבוצה הצליחה להגיע לפלייאוף כמעט כל שנה, אך בדרך כלל הודחו לפני ההגעה לגמר ה-WNBA .
היסטוריה > השגת שליטה (2004–2006)

לאחר שהפסידו לסיאטל סטורם בגמר המערב בעונת 2004, המונארכס ביצעו שינויים גדולים בסגל כדי לשפר את הקבוצה - השגת שחקניות צעירות יותר. בולטון, אחת השחקניות המקוריות של הקבוצה, הפכה לשחקנית חופשייה והמונארכס קיבלו את ההחלטה הקשה לא להשאיר אותה בסגל המשחקים הפעיל, אף על פי שהם הציעו לה תפקיד ניהולי.
ב-3 במרץ 2005, המונרכים העבירו את טאנג'לה סמית' ובחירת דראפט בסיבוב השני ב-2006 לשרלוט סטינג בתמורה לניקול פאוול, אולימפיה סקוט-ריצ'רדסון וארין בושר. לאחר שהחתימו שתי שחקניות סיניות, מיאו ליג'י וסוי פייפיי, המונארכס העבירו את שנטל אנדרסון בטרייד לסן אנטוניו סילבר סטארס בתמורה לבחירת דראפט ב-2006. במהלך דראפט ה-WNBA בשנת 2005 המונארכס צירפו את הרכזת קריסטין הייני מאוניברסיטת מישיגן סטייט וצ'לסי ניוטון מאוניברסיטת רוטגרס. המונארכס אמנם החתימו את רותי בולטון כשחקנית חופשית במטרה לנסות לזכות במקום בסגל הקבוצה במהלך מחנה האימונים שלה לפני העונה, אך לבסוף ויתרו עליה. מאוחר יותר הצטרפה בולטון למלכים כדי לעבוד במחלקת הקידום ויחסי הציבור שלהם.
המהלכים מחוץ לעונה השתלמו מיד למונארכס כשהקבוצה סיימה עם המאזן הטוב ביותר בהיסטוריית המועדון: 25-9. וויסננט נבחר מאוחר יותר למאמן השנה ב-WNBA, ופאוול קיבלה את פרס השחקנית המשתפרת ב-WNBA . לאחר עונות קודמות שבהן הודחו מהפלייאוף של ה-WNBA על ידי יוסטון קומטס או לוס אנג'לס ספארקס, המונארכס ניצחו סוף סוף את שתיהן, וסחפו את שתי הקבוצות בדרך להופעה הראשונה שלהן בגמר ה-WNBA. המונארכס זכו בגמר ה-WNBA הראשון שלהם אי פעם כשהביסו את קונטיקט סאן 3-1 בסדרת הטוב מ-5.
המונארכס נשארו חזקות ב-2006, וסיימו במקום השני במערב. הקבוצה התחממה בפלייאוף, ושוב ניצחה את יוסטון ואת לוס אנג'לס (שסיימה ראשונה) כדי להגיע לגמר זו העונה השנייה ברציפות. אבל בגמר, הן הפסידו לדטרויט שוק 2-3, בגמר ה-WNBA הראשון שהגיע למשחק 5.