קנדומבלה
טקסי הקנדומבלה > טקסי הקבלה

יש שתי דרגות בין חברי הקנדומבלה: אלה שעברו את טקסי הקבלה ("המקובלים") מרמות שונות ובעלי תפקידים שונים, ואלה שלא באו בברית שמגיעים לטקסים ומחפשים עזרה בקרב הכוהנים, אך אינם שותפים באופן אינטימי ומשמעותי כמו ה"מקובלים". בהתייעצויות שלהם עם הכוהן/ת הם מחפשים דרך להבין את האירועים השוטפים ואת דינמיקת החיים שלהם, או שהם מבקשים הנחיה ועזרה בהתחייבותם כלפי האלים. הכוהן/ת משמש כמתווך בין העולם האנושי לעולם האלים והוא מבקש מידע ועזרה בשביל הנזקק על ידי זריקת 16 צדפות. הדרך בה נופלות ומסתדרות הצדפות מצביעה על מסרים מהאלים שהכוהן למד לפרש.
האדם המקבל את הייעוץ יידרש לעיתים לבצע פעולות מסוימות בעלי משמעות סימבולית. לדוגמה אדם הרוצה להצליח במשימה יידרש לבצע תנועות סמליות של הסרת מכשולים מדרכם, כשהתנועות המסוימות מתורגמות לעולם רוחני או אנרגטי ואז פועלות חזרה בעולם האמפירי של פעולות אנושיות.
המוכנסים בברית הם אנשים שיצרו קשר חזק במיוחד לאלים. בהתאם לדוקטרינת הקנדומבלה לכל אדם יש את האל העיקרי שלו שפועל כמדריך רוחני וששומר עליו. זהותו של האל יכולה להיקבע על ידי הכוהן דרך חיזוי בעזרת הצדפות. האל מייצג את האישיות האמיתית של האדם: את טבעו האמיתי כמנוגד לתפקידים ודרכי התנהגות שנלמדו על ידיו מהחברה. תהליך החניכה/ההכנסה בברית מאפשר לזהות בוודאות את המדריך הרוחני של האדם ומאפשר לו להיות מודע לטבעו ולדחפיו האמיתיים. ההכנסה בברית דורשת מספר שבועות של התבודדות. במשך השבועות הללו האדם לומד על האל שלו ומתקשר עמו. תקופת אימונים אינטנסיבית זו הכרחית כדי לאפשר לו לעלות על הדרך הנכונה, להתמקד ולהתחבר למקור האנרגיה הפנימית והעליונה. בקנדומבלה, בעיות בדרך כלל מפורשות כתוצאה של הדיסהרמוניה של האדם עם האל שלו שמהווה את מקור האנרגיה הרוחנית שלו. אפילו אם האדם יודע מי האל שלו ייתכן ואינו יודע איך לשרת אותו נכונה. הפרעות נפשיות מפורשות לעיתים קרובות כתוצאה של חוסר עבודת האל בצורה הנדרשת או מזיהוי מוטעה של האל המשויך לאדם.
ההכנסה לקנדומבלה נעשית בהדרגה ויש לה מספר שלבים:
שטיפת המחרוזת: שטיפת המחרוזת מסמלת את הדרגה הנמוכה ביותר. לכל חבר במרכז יש את המחרוזת האישית שלו כשחרוזיה צבועים בצבעי האל אליו הוא משתייך: לבן בשביל אושלה, לבן ואדום לשנגו, ירוק לאושוסי וכדומה. למחרוזת עצמה אין ערך אם היא לא עברה מראש הכנה קבועה, אם היא לא נשטפה. אדם הרוצה להשתתף בחיי קנדומבלה צריך להתייעץ תחילה בכוהן שיטיל למענו צדפות כדי לדעת את שם האל "אדון ראשו", לאחר מכן ניתן לרכוש את המחרוזת בשוק. כדי שיהיה לה ערך על המחרוזת להישאר לילה שלם מונחת על אבן האל שלה שנשטפה על ידי דם של ציפור שהוקרבה ועשבים מיוחדים ששטפו גם את המחרוזת. לזה מוסיפים את "ראש" האדם שנחשב כמושב האל. הראש יישטף באותם העשבים ובאותם המים ששמשו לשטיפת המחרוזת והאבן. כך שלושת חברי הטרינום (האל, האדם והמחרוזת) נכנסים במגע, דבר שמאפשר זרימה מיסטית מהאל לאדם דרך המחרוזת, לכן למחרוזת יש ערך רק לגבי בעליה. טקס השטיפה חשוב מאד: אדם העובר אותו עובר לעולם אחר. מעכשיו אין הוא אותו אדם חופשי שהיה קודם. הוא קשור לשורה שלמה של התחייבויות שליליות או חיוביות, של מטלות וחובות. הוא לא יכול לאכול מזון מסוים, לא יכול לקיים יחסי מין ביום בשבוע שמוקדש לאלו והוא ישתתף בהוצאות הקנדומבלה.
Bori: שם הטקס הוא "לתת לאכול לראש". האדם שבשבילו מבצעים את הטקס יושב על מחצלת המכוסה בבד לבן, חלקו העליון עירום ועל כתפיו מגבת פשוטה. הכהן, הלבוש גם כן בלבן, מתייעץ תחילה באוביס (Oubis, אגוזים) כדי לדעת את רצון האלים. אם הם מקבלים את הטקס, הוא מתחיל בציטוט נוסחאות מקודשות בשפה אפריקאית. הוא לועס בין שיניו את האגוז ומתיז את העיסה כשלוש פעמים על המטופל. מזונות שונים יוכנו, חלקם יוגש לאל, "אדון הראש", חלק אחר יוקדש למתים וחלק יוצב על ראש עושה הבורי. החלק האחרון יבושל לארוחה המסכמת. יוקרב תרנגול שדמו ישקה את אבן האל וכן את ראשו, רגליו, ידיו וחזהו של המאמין. את התרנגול מקריבים על ידי תלישה חזקה של הראש ומגישים את הגוף, המתעוות עדיין, שמצווארו זורם דם, לפה המטופל אשר צריך לשתותו.
הטקס מסתיים בהתייעצות נוספת באגוזים כדי לדעת אם האלים היו מרוצים. המטופל יישאר לילה שלם בבית עם המזון על ראשו כדי שלאל יהיה די זמן לאכול.
ההכנסה בברית: לאחר שטיפת המחרוזת והבורי בן/בת האל ייכנסו לתוך מקדש בו יגורו עתה מספר חודשים (שלושה עד 12, תלוי בסוג הקנדומבלה). פותחים בהתייעצות עם הצדפות כדי לבדוק איזה אל דורש את המועמד לכניסה בברית. לאחר מכן בחשכת הלילה המועמד ירחץ במעיין מקודש. הוא נוטש את בגדיו הישנים לפני הכניסה למים ומקבל חדשים ביציאה. זהו מעשה סימבולי הבא להראות את המעבר מחיים רגילים לחיים מיסטיים. מכינים אבן חדשה, ייחודית למוכנס בברית והיא תדאג לו עד סוף חייו, כשהוא מצדו צריך לתת לה "לאכול". אבן של כל אל נשטפת בתמצית הייחודית לה (שנגו באמבט שמן דקלים ועשבים קדושים, יאמנז'ה בדבש וקמח תירס וכדומה). אבן זו תבוא במגע עם המוכנס בברית והמחרוזת. כדי לחזק את הטקס מבצעים גם טקס בורי שאמור לחזק את הראש.
קיבוע האל בראש ילדו ייעשה באיטיות, שלב אחרי שלב, מהכניסה למקדש ועד לטבילה האפילה המסיימת את התהליך. האופי ההדרגתי מיוצג על ידי סמלים: תחילה גוזרים את השיער במספרים, אחר כך מגלחים, הגולגולת נשטפת בדם בעל חיים על שתיים, ואחר כך של בעל חיים על ארבע. במשך כל השלבים הללו המועמד חי בחדר קטן קמריניה (Camarinha) ולא יכול לתקשר עם מבקרי הקנדומבלה מלבד במחיאות כפיים. כל אחד מהשלבים מתחיל בהקרבת קורבן לאשו. בחודשים האלו המועמד לומד את סודות הקנדומבלה. מלמדים אותו את כל מה שמעמדו לעתיד כבן אל יצריך אותו לדעת. בזמן ההכנסה בברית האישיות הקודמת שלו נשברת ונהרסת כדי להיות מוחלפת באישיות חדשה. במשך כל זמן החניכה צריך לשמור על טוהר הגוף: אסור לקיים יחסים.
כשההדרכה מסתיימת יש יציאה ראשונה של בן האלים, אך היציאה עוד לא פומבית רק אלו שכבר הוכנסו בברית משתתפים בה. יציאה נוספת מתבצעת תשעה ימים מאוחר יותר והיציאה השלישית והאחרונה, הפומבית, ביום התשעה עשר, כשלפניה עושים טבילת דם גדולה מבעלי החיים על ארבע. בטקס זה האל של המוכנס בברית נשלח לאפריקה למצוא את השם לאישיות החדשה שנולדה. רק המוות לבדו יבטל את ההזדהות הכפולה הזו של הפרט עם האל שלו ועם החברה האפריקאית.
רוב פעילויות המרכז אינן פומביות ומתייחסות רק למוכנסים בברית ולאליהם, כל טקס פומבי מתחיל ונגמר בהכנות פרטיות, פעולות פולחניות ובטקסים פנימיים של המרכז וחבריו היכולים להימשך ימים. מהות הקיום של הקנדומבלה ותכלית כל הפולחנים: בעיקר הפרטיים אך גם של הפומביים, היא להגביר את ההשתתפות האנושית בעוצמה הרוחנית של היקום. הפעילות הפולחנית מקשרת את האנשים לעוצמת היקום כפי שהוא מיוצג על ידי האלים. דרך צורות פולחניות ספציפיות ומגוונות ניתן לשחרר את העוצמה, לנתב אותה או לאגור זמנית ולהעביר לחפצים או לאנשים.
בזמן ההכנסה בברית המוכנס מקבל מלבד הכוח של האל האישי שלו גם חלק מהכוח של המרכז. ככל שדרגת ההכנסה בברית גבוהה יותר כך הוא יכול לאגור, לשלוט ולחלוק יותר כוח. רק דרך ההכנסה בברית לומד האדם את הידע על הכוח, את הגישה אליו ואת דרך השימוש והשליטה עליו. לכוהן טוב יש כוח רב בעקבות היחסים האינטימיים והאינטנסיביים שלו עם האלים. הכוח מאפשר לו להיות אפקטיבי ולהעביר אנרגיה חיובית למרכז, למוכנסות בברית ולקהילה הרחבה.