stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטלין מת!

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית. מימין לשמאל: ג'ייסון אייזקס, סטיב בושמי, מייקל פיילין, רופרט פרנד, אנדראה רייסבורו, סיימון ראסל ביל
 מבוסס על:  הרומן הגרפי  La Mort de Staline
 בימוי:  ארמנדו ינוצ'י 
 הופק בידי:  Yann Zenou, Kevin Loader, ניקולאס דובל אדסובסקי, לורן זיתון, Sidonie Dumas 
 תסריט:  ארמנדו יאנוצ'י דייוויד שניידר איאן מרטין פיטר פלו
 שחקנים ראשיים:  סטיב בושמי סיימון ראסל ביל פאדי קונסידיין רופרט פרנד ג'ייסון אייזקס מייקל פיילין אנדראה רייסבורו ג'פרי טמבור
 מוזיקה:  Christopher Willis 
 צילום:  זאק ניקולסון 
 מדינה:  צרפת, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  גומון 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, I Wonder Pictures, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בספטמבר 2017 
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה שחורה סאטירה פוליטית
 הכנסות:  24,600,000‏$‏
 הכנסות באתר מוג'ו:   thedeathofstalin
 פרסים:  פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לקומדיה הטובה ביותר (ארמנדו ינוצ'י, דייוויד שניידר, איאן מרטין, Yann Zenou, לורן זיתון, ניקולאס דובל אדסובסקי, Kevin Loader, Sidonie Dumas) 
 deathofstalin.co.uk
 דף הסרט ב־IMDb
 
סטלין מת! (באנגלית: The Death of Stalin, בתרגום מילולי: מותו של סטלין) הוא סרט קומדיה שחורה/סאטירה פוליטית משנת 2017, שביים ארמנדו יאנוצ'י וכתב יחד עם דייוויד שניידר, איאן מרטין ופיטר פלו. בסרט מככבים סטיב בושמי, סיימון ראסל ביל, פאדי קונסידיין, רופרט פרנד, ג'ייסון אייזקס, מייקל פיילין, אנדראה רייסבורו וג'פרי טמבור בהשתתפות אולגה קורילנקו, פול צ'הידי, דרמוט קראולי, אדריאן מקלופלין ופול וייטהאוס בתפקידי משנה. עלילת הסרט, המבוסס על הרומן הגרפי  La Mort de Staline, מתארת את מאבקי הכוחות בעקבות מותו של יוסיף סטלין ב-1953.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2017, וזכה לשבחים. הוא הופץ בממלכה המאוחדת על ידי eOne Films ב-20 באוקטובר 2017, בארצות הברית על ידי IFC Films ב-9 במרץ 2018 ובצרפת ב-4 באפריל 2018. הסרט נאסר להפצה ברוסיה, קזחסטן וקירגיזסטן, משום שהוא נתפס כאנטי-סובייטי. הסרט זכה בפרס מגריט(אנ') עבור הסרט הזר הטוב ביותר.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
סטיב בושמי: ניקיטה חרושצ'וב
סיימון ראסל ביל: לברנטי בריה
פאדי קונסידיין: יורי אנדרייב
רופרט פרנד: וסיליי ג'וגאשווילי
ג'ייסון אייזקס: גאורגי ז'וקוב
מייקל פיילין: ויאצ'סלב מולוטוב
אנדראה רייסבורו: סבטלנה אלילויבה
ג'פרי טמבור: גאורגי מלנקוב
אולגה קורילנקו: מריה יודינה
פול צ'הידי: ניקולאי בולגנין
דרמוט קראולי: לזר קגנוביץ'
אדריאן מקלופלין: יוסיף סטלין
פול וייטהאוס: אנסטאס מיקויאן
ג'יימס באריסקל: קלימנט וורושילוב
לירוי מורי: אלכסנדר ואסילבסקי
דניאל פרן: איוואן קונייב
לוק דסילבה: קיריל מוסקלנקו
ג'רלד לפקובסקי: ליאוניד ברז'נייב
דייב וונג: ג'ואו אנלאי
ריצ'רד ברייק: אנטולי טראסוב
דיאנה קוויק: פולינה ז'מצ'וז'ינה
ג'סטין אדוארדס: 
טום ברוק: 
ניקולס וודסון: 
קארל ג'ונסון: 
קארה הורגן: לידיה טימשוק
ג'ונתן אריס: 
רוג'ר אשטון-גריפית'ס: 
סילבסטרה לה טוזל: 
פול רדי:
הפקה

פיתוח הפרויקט החל במהלך פסטיבל הקולנוע בקאן. ארמנדו יאנוצ'י נבחר להיות הבמאי והתסריטאי, יחד עם שותפו לכתיבה איאן מרטין. ההפקה הייתה אמורה להתחיל בחודש יוני, בהשתתפותם של ג'פרי טמבור, סטיב בושמי, אולגה קורילנקו, טימותי דלטון, טובי קבל, מייקל פיילין, סיימון ראסל ביל, פאדי קונסידיין ואנדראה רייסבורו. ההפקה החלה ב-20 ביוני, לאחר שגם אדריאן מק'קלין, רופרט פרנד, ג'ייסון אייזקס ופאול וויטהאוס הצטרפו אל צוות השחקנים. דלטון וקבל בסופו של דבר לא השתתפו בסרט.
הצילומים החלו ב-20 ביוני 2016 והסתיימו ב-6 באוגוסט. הצילומים נערכו בקייב, אוקראינה (למראות חיצוניים ולצילומי החוץ של בניין אויבי הציבור ובניין ה-NKVD), ובממלכה המאוחדת (בבית בלית', אולם הבונים החופשיים וארמון אלכסנדרה בלונדון, פארק מונגוול באוקספורד, בית המרסמית' בלונדון).‏
הפצה

הסרט הופץ בממלכה המאוחדת על ידי סרטי eOne ב-20 באוקטובר 2017 ובארצות הברית על ידי IFC Films ב-9 במרץ 2018. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2017.
הסרט הכניס 8 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-16.6 מיליון דולר בשאר העולם (מתוכם 7.3 מיליון דולר בממלכה המאוחדת), בסך הכל ברחבי העולם הסרט הכניס 24.6 מיליון דולר.
הפצה > חרם ברוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן

ניקולאי סטאריקוב, יו"ר מפלגת "המולדת הגדולה" הרוסית, אמר כי הסרט היה "מעשה לא-ידידותי של המעמד האינטלקטואלי הבריטי" והוא חלק מ"מלחמת מידע אנטי-רוסית". בספטמבר 2017 אמר ראש המועצה הציבורית של משרד התרבות של רוסיה כי הרשויות ברוסיה שוקלות איסור על הסרט, בטענה שהסרט יכול להיות חלק מ"עלילה מערבית לערער יציבות ברוסיה על ידי גרימת קרע בחברה". ב-23 בינואר 2018, יומיים לפני יציאתו המתוכננת של הסרט ברוסיה, נערכה הקרנה של הסרט בהשתתפות חברי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, נציגי האגודה ההיסטורית הרוסית, חברי המועצה הציבורית של משרד התרבות, וחברי תעשיית הקולנוע. יומיים אחר כך משך משרד התרבות את תעודת ההפצה של הסרט. עם זאת, מספר בתי קולנוע הקרינו את הסרט בסוף ינואר, בטענה שעד אז לא שמעו כי רישיון ההקרנה של הסרט נשלל. משרד התרבות של רוסיה תבע את התיאטראות הללו.
על פי תוצאות סקר שנערך על ידי המוסד הממשלתי "המרכז לחקר דעת הקהל הרוסית", 35% מהרוסים לא הסתייגו מהחלטתו של משרד התרבות להוריד את הסרט מהמסכים, בעוד 30% תמכו באיסור ו-35% היו נייטרליים בדעתם (לא בעד ולא נגד). 58% מהרוסים אמרו שהם יהיו מוכנים לצפות בסרט בבתי הקולנוע אם האיסור יוסר. הסרט הורד באופן בלתי-חוקי ברוסיה כ-1.5 מיליון פעמים.
קבוצה, הכוללת עורכי דין ממשרד התרבות הרוסית, ובהם בתו של גאורגי ז'וקוב, עארה ז'וקובה, הקולנועים ניקיטה מיכאלקוב וולדימיר בורטקו, וראש המוזיאון ההיסטורי הממשלתי אלכסיי לויקין, פנו לשר התרבות ולדימיר מדינסקי בדרישה לבטל את האישור להקרנת הסרט, באמרם כי הו "מכוון להסית שנאה ואיבה, לפגוע בכבודו של העם הרוסי (הסובייטי), לקדם נחיתות אתנית וחברתית, מה שמצביע על אופיו הקיצוני של הסרט. אנו בטוחים שהסרט נעשה כדי לעוות את העבר של המדינה שלנו כך שהמחשבה על ברית המועצות של שנות החמישים תגרום לאנשים לחוש רק אימה וגועל". עוד נטען כי הסרט פוגע בזכרם של לוחמי רוסיה במלחמת העולם השנייה, כאשר ההמנון הלאומי מלווה בביטויים מגונים ויחס פוגעני, קישוטים לא מדויקים מבחינה היסטורית, וכי הפצתו המתכוננת של הסרט, ערב יום השנה ה-75 לקרב סטלינגרד, היא "יריקה בפרצופם של כי מי שמתו שם, וכל אלו שעדיין בחיים". הסרט נאסר להקרנה ברוסיה, בקזחסטן ובקירגיזסטן. ארמניה ובלארוס היו החברות היחידות באיחוד הכלכלי האירו-אסייתי שהקרינו את הסרט. בארמניה הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בשני תיאטראות בירוואן ב-25 בינואר 2018. בבלארוס הסרט הוקרן בהקרנת בכורה לאחר עיכוב ראשוני. בקזחסטן הסרט הוקרן רק במסגרת פסטיבל הסרטים "קליקה" שבאלמטי.
הפצה > ביקורות

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט דירוג של 96% על סמך 228 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.1 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב כי בסרט סטלין מת!, הבמאי-תסריטאי ארמנדו ינאוצ'י מתפרע ומשתולל, "ובאמצעות ההומור הפוליטי שלו, הוא הופך פרק בהיסטוריה - עם הקבלות מודרניות כואבות - לנסבל". באתר Metacritic יש לסרט ציון ממוצע משוקלל של 88 מתוך 100, על סמך 42 מבקרים.
דונלד קלארק, שכתב עבור "אייריש טיימס", כתב כי הסרט "מתחיל במצב של פאניקה אנושה וממשיך במצב זה לקראת סיומו הנורא והבלתי נמנע". ב-"הגרדיאן" כתב פיטר ברדשאו כי "הפחד עולה כמו ריח מגווייה בסרט-האימה המבריק של ארמנדו ינוצ'י" וכי הוא "לוהק בצורה מופלאה וחסרת רחמים על ידי שחקני ליגה א'. אין חוליות חלשות. לכל אחד מהם תפקיד עסיסי, כל אחד מהם סוחט ממנו כל טיפה מחרידה-מדהימה אפשרית".
רפאל אברהם, שכתב ל-"פייננשל טיימס", כתב כי "בעוד קבוצת הערפדים חוגגת על שרידי הסטליניזם, השחיקה הבלתי-פוסקת של המצב עלולה להוביל דווקא לקומדיה. האיזון המאיים של ההומור והאימה הוא בדיוק המגרש הביתי של ינאוצ'י - ורק הוא יכול היה להוציאו לפועל במיומנות שכזו".
דיוק היסטורי

מספר אקדמאים התבטאו בדבר אי-דיוקים היסטוריים בסרט. ההיסטוריון ריצ'רד אוברי אמר לגרדיאן כי הסרט "זרוע טעויות היסטוריות", שניתן לראות בהן "חירות קולנועית". ויאצ'סלב מולוטוב לא היה שר חוץ כשסטלין נפטר ב-1953, משום שהוא פוטר בשנת 1949, אם כי הוא שב להיות שר החוץ לאחר מותו של סטלין.
גאורגי ז'וקוב, שדרגתו הייתה מרשל ולא פילדמרשל ואשר היה מפקד שדה מקומי כאשר סטלין נפטר, הוגלה לפרובינציה כדי לספק את קנאתו הפרנואידית של סטלין על סגנו שהיה קצין מוצלח בתקופת המלחמה. הוא התמנה לתפקיד סגן שר ההגנה בממשלה שקמה לאחר מותו של סטלין, אך במרץ 1953 (עת מותו של סטלין) הוא לא היה מפקד הצבא הסובייטי.
ניקיטה חרושצ'וב עמד בראש הוועדה לארגון מחדש של הממשלה, ולא גאורגי מלנקוב. לברנטי בריה נעצר שלושה חודשים לאחר שסטלין נפטר, לא כמעט בו-זמנית, ומה שהוביל למעצרו היה המרד המזרח-גרמני בשנת 1953, ולא הטבח באבלים במוסקבה, שלמעשה היה רמיסתם למוות של 109 איש במהלך ההלוויה.
יתרה מזאת, בריה לא היה ראש כוחות הביטחון, תפקיד עליו ויתר בשנת 1946.‏ את הביקורת החריפה ביותר מתח אוברי בנוגע לכך שהסרט לא כיבד כראוי את אלה שמתו במהלך תקופת כהונתו של סטלין. יאנוצ'י אמר שהוא "בחר למתן את האבסורד של החיים האמיתיים" כדי להפוך את היצירה לאמינה יותר.
הסיקוונס אודות "רדיו מוסקבה" הוא עיבוד מחודש של סיפור אפוקריפי שתועד לראשונה בספרו של סולומון וולקוב Testimony. אולם, על פי וולקוב, הייתה זו מריה יודינה שאותה העירו באמצע הלילה על מנת שתיקח חלק בהקלטה, אשר גרמה לסטלין להזיל דמעות והניעה אותו לשלם לה 20,000 רובל כאות הערכה. לאחר מכן, הסיפור שימש כבסיס רופף לתסכית רדיו של ה-BBC ב-1989 בשם "סונטת סטלין" ("The Stalin Sonata") מאת דייוויד זיין מאירויץ.
אירוע היסטורי נוסף אשר בסרט מוצג בצורה שונה מעט מהמציאות - אירוע התרסקות מטוס בסברדלובסק משנת 1950 בו מתו 11 שחקנים בקבוצת הוקי קרח וו"ס מוסקבה. בסרט, וסילי סטלין ואנטולי טראסוב עוסקים במצבה של נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח, תוך התייחסות לשחקן הכוכב וסבולוד בוברוב, שהחמיץ את הטיסה. בפועל, ההתרסקות התרחשה ב-5 בינואר 1950, שלוש שנים לפני מותו של סטלין.
סמואל גוף, מהמחלקה ללימודים סלאבוניים שבאוניברסיטת קיימברידג', אמר כי ניתן היה להצדיק את אי הדיוקים ההיסטוריים שבסרט ככל שהם עזרו למקד את הדרמה, ומתח ביקורת על כך שבדמותו של לברנטי בריה נעשה שימוש להצגה גסה של "המדינה הסטליניסטית", שכן בכך הסרט מחמיץ הזדמנות לומר "דבר מה [בעל חשיבות] על מנגנוני הכוח". גוף האמין שגישתו של ינאוצ'י לסאטירה לא ניתנת ליישום על משהו כמו סטליניזם, והסרט הוא "לא כשיר בעליל לאתר את הקומדיה הטמונה בסטליניזם, מחמיץ הזדמנויות שהוא לא יודע שבכלל צריך לתפוס".
בתגובה לנושא הדיוק ההיסטורי, הגיב אנאוצ'י ואמר כי "אני לא אומר שזהו סרט דוקומנטרי. זו פיקציה, אבל זו פיקציה בהשראת האמת של מה שהיא בטח הרגישה באותה תקופה. המטרה שלי היא שהקהל ירגיש את סוג החרדה ... שאנשים באותה התקופה בוודאי [חוו] כשהם פשוט עסקו בחיי היומיום שלהם".
עיטורי כבאות והצלה

עיטור הגבורה של כבאות והצלה לישראל
עיטור האומץ של כבאות והצלה לישראל
עיטור המופת של כבאות והצלה לישראל
עיטורי כבאות והצלה לישראל מוענקים לכבאים ומתנדבים החל משנת 2012, על פי חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, בדומה לעיטורי משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.
העיטורים הם:
עיטור הגבורה: השר לביטחון הפנים, בהמלצת נציב כבאות והצלה רשאי להעניקו על "מעשה גבורה עילאית שנעשה בעת מילוי תפקיד תוך חירוף נפש".
עיטור האומץ: הנציב רשאי להעניקו על "מעשה גבורה אחר, שנעשה בעת מילוי תפקיד, תוך חירוף נפש, ושיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל".
עיטור המופת: הנציב רשאי להעניקו על "מעשה שנעשה באומץ לב וראוי לשמש מופת".
עיטורים אלה ניתן להעניק גם לאזרח שעשה מעשה גבורה עילאי תוך חירוף נפש, או מעשה שיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל, או אומץ לב הראוי לשמש מופת, אגב שימוש כדין בסמכות מעצר או אגב מילוי חובה כדין לתת עזרה לשוטר בביצוע מעצר חוקי, או לנוכח עבירה משוועת או אסון ציבורי.
נציב כבאות והצלה רשאי להעניק "ציון לשבח", בדומה לצל"ש מפכ"ל, על מעשה או התנהגות מצוינים שאינם תואמים להענקת אחד מהעיטורים.
צל"ש נציב כבאות והצלה
צל"ש נציב כבאות והצלה - נציב כבאות והצלה רשאי להעניק "ציון לשבח", בדומה לצל"ש מפכ"ל, על מעשה או התנהגות מצוינים שאינם תואמים להענקת אחד מהעיטורים.
בעבר הוענק גם עיטור השירות על שירות שיש בו משום תרומה בלתי רגילה להשגת יעד מיעדי הכבאות, ללא קשר אם התרומה הייתה במעשה בודד או בגילוי התמדה או דבקות מופתית במטרה.
עיטור הגבורה הוענק לראשונה לאחר השרפה בכרמל בטקס שנערך ב-24 בינואר 2011, לשלושה כבאים, רס"ל דני חייט, רב-כבאי אורי סמנדייב וצופה האש אלעד ריבן שהקריבו את חייהם בניסיון להציל את הסוהרים שנלכדו בסופת אש.
עיטורי כבאות והצלה לישראל הישנים

עד לשנת 2023, עיצוב העיטורים התבסס בתחילה על עיצוב העיטורים במשטרה, כאשר הפארה, חלקו העיקרי של העיטור, עשוי מתכת בצורת להבה ומכיל אלמנטים מסמל הכבאות, בהם קסדת כבאי (אנ') ושני גרזני כבאים מוצלבים, מגן דוד ועלי זית. בעקבות שינוי עיצובי, השתנו העיטורים כך שהם דומים לעיטורי צה"ל ובמקום סרט בצבע אדום אחיד לשלושת העיטורים, הם מופיעים בצבע צהוב, אדום וכחול.
צל"ש נציב כבאות והצלה שהראה בתחילה שלושה סמלי כובעי כבאי צהובים על רקע אדום, נראה כעת כאשר דגל נציב כבאות והצלה במרכזו ומשני צידי סמלי הכבאות.
עיטורי כבאות והצלה לישראל עד 2022
צל"ש נציב כבאות והצלה הקודם
הערות שוליים

↑  סעיף 16 לחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, התשע"ב-2012: "חוק העיטורים במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר, התשל"ב–1972 יחול גם על כבאים ומתנדבים, בשינויים אלה: בכל מקום בחוק האמור, במקום "המפכ"ל" יקראו "הנציב", במקום "שוטר" יקראו "כבאי" או "מתנדב" לפי העניין, במקום "פקודות קבע" יקראו "הוראות הרשות" ובמקום "המשטרה" יקראו "הרשות הארצית לכבאות והצלה".
1 2  אלון חכמון, ‏לאחר שמנע אסון: צל"ש יוענק לקצין הכיבוי שהורה על פינוי המבנה בחולון, באתר מעריב אונליין, 13 בספטמבר 2021
↑  הענקת עיטורים מיוחדים לרשף יוני בוצ'קובסקי ורס"ר בצלאל כהן אתר כבאות והצלה לישראל
↑  מחוז דרום של שירותי הכיבוי (שיושב באשדוד) קיבל צל"ש על תפקוד הכבאים במבצע צוק איתן אתר כבאות והצלה לישראל
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
סקס והנערה הרווקה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ריצ'רד קווין
 הופק בידי:  ויליאם אור
 תסריט:  ג'וזף הלר
 עריכה:  דייוויד ווייג'ס
 שחקנים ראשיים:  טוני קרטיס נטלי ווד הנרי פונדה לורן באקול מל פרר
 מוזיקה:  ניל הפטי
 צילום:  צ'ארלס לנג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1964
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט רומנטי 
 הכנסות:  4,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
סקס והנערה הרווקה (באנגלית: Sex and the Single Girl) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1964 בבימויו של ריצ'רד קווין, עם טוני קרטיס, נטלי ווד, הנרי פונדה, לורן באקול ומל פרר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ג'וזף הלר בהשראת רב המכר "סקס והנערה הרווקה" של הלן גרלי בראון שהייתה העורכת של מגזין הנשים "קוסמופוליטן" במשך 32 שנים. זה למעשה ספר הדרכה לנשים רווקות איך להתנהל באופן עצמאי מבחינה כלכלית ויחס עם גברים.
בסרט מופיע גם קאונט בייסי עם תזמורתו. באחד הקטעים מופיע קרטיס בבגד נשי ואנשים חושבים שהוא ג'ק למון.
תקציר עלילה

בוב ווסטון הוא עורך ראשי במגזין "סטופ" שעוסק בעיקר ברכילויות והוגדר "הסמרטוט המזוהם ביותר". בעל העיתון (אדוארד אוורט הורטון) משבח את העורכים ובראשם בוב כי לאחר שפורסמה כתבה עסיסית על הפסיכולוגית ד"ר הלן בראון (נטלי ווד) זינקה תפוצת המגזין. בכתבה תוארה ד"ר בראון שכתבה את רב המכר "סקס והנערה הרווקה", כ"בתולה בת 23". עקב זה עזבו אותה מספר לקוחות. בוב מנסה לראיין אותה אבל היא מסרבת.
שכניו של בוב הם הזוג פרד ברודריק (הנרי פונדה) ואשתו סילביה (לורן באקול). פרד הוא יצרן גרבי משי ושקוע כל הזמן בעבודתו ועל רקע זה רבה אתו סילביה כל הזמן.
בוב מחליט להתחזות לפרד (בהסכמתו) כדי להיפגש עם הלן. הוא מגיע למרפאתה שם היא עובדת עם הפסיכיאטר ד"ר רודי דמאייר (מל פרר) שמחזר אחריה ללא הצלחה. הוא מתאר לפניה את צרותיו עם "אשתו" סילביה. הוא מתחיל להתאהב בה וגם היא בו למרות כל העצות שכתבה בספר. היא מנחמת את עצמה שהיא למעשה סילביה בתהליך העברה. בוב רוצה להתחתן אתה והיא מסרבת. הוא מתקשר אליה לפני שהוא קופץ למים אל מותו והיא מגיעה להציל אותו ושניהם נופלים ונרטבים.
הלן מבקרת את סילביה ללא ידיעת בוב ומשכנעת אותה להצטרף לעבודתו של פרד כדי לחזק את הזוגיות שלהם ואכן זה פועל.
בוב משכנע אותה שלמעשה אינו נשוי חוקית לסילביה וכי יוכל כעת להתחתן אתה. היא מודיעה לבוב כי ברצונה לשמוע זאת מפי סילביה. בוב מבקש מחברתו הזמרת גרטשן להיפגש עם הלן בתור סילביה. כשהיא מודיעה לו שאינה פנויה הוא מטיל זאת על מזכירתו סוזן.
סילביה מגיעה להלן ואומרת כי נישואיה תקפים אחר כך מגיעות בנפרד גרטשן וסוזן וטוענות שהן נשותיו של בוב. סילביה מתקשרת למשטרה שייעצרו את בעלה באשמת ביגמיה והוא אכן נעצר.
לבסוף הכל מתפוצץ - הלן ורודי מבקרים בדירתו של פרד ולאחר שהיא מבחינה בתמונתו של פרד מתברר לה שבוב שיקר לה. היא כועסת ומתכננת לטוס עם רודי לאיי פיג'י. גם סילביה מכירה בטעותה ומודיעה לשחרר את פרד אך מאוחר. הוא השתחרר ומחליט לטוס לפיג'י.
כעת מתחיל מסע מטורף של כולם לשדה התעופה כאשר באמצע עומד שוטר תנועה מבולבל (לארי סטורץ') שלבסוף יוצא מדעתו ומתנהג כמטורף.
בשדה התעופה הכל מסתדר. הלן מתפייסת עם בוב ושניהם טסים להינשא בלאס וגאס, פרד וסילביה טסים לאיי פיג'י ורודי וגרטשן טסים להוואי. השוטר מוכנס לאמבולנס של מוסד לחולי נפש.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טוני קרטיס | בוב ווסטון |  |
| נטלי ווד | הלן בראון | ד"ר לפסיכולוגיה |
| הנרי פונדה | פרנק ברודריק |  |
| לורן באקול | סילביה ברודריק |  |
| אדוארד אוורט הורטון |  | בעל מגזין "סטופ" |
| מל פרר | רודי דמאייר |  |
| פראן ג'פריס | גרטשן | חברה של בוב |
| לסלי פאריש | סוזן | מזכירה |
| לארי סטורץ' |  | שוטר תנועה |
עיצוב טקסטיל

עיצוב טקסטיל הוא תחום עיצוב העוסק ביצירת בדים למטרות שימושיות ודקורטיביות. הבדים מיוצרים מסיבים מהחי, הצומח או מחומרים סינתטיים.
העיצוב נעשה באחת משתי דרכים עיקריות: תוך כדי ייצור הבד עצמו - למשל באריגה או בסריגה, או בהדפסה על בד מוכן (ארוג או סרוג).
תחום עיצוב הטקסטיל משמש מוצרים רבים: בדי ריפוד, מצעים, וילונות, מגבות, מפות, שטיחים וכמובן בדים שמיועדים לתעשיית האופנה (בגדים).
לאורך ההיסטוריה הושפע עיצוב הטקסטיל מהאופנות המשתנות בכל תקופה.
ראו גם

טקסטיל
עיצוב גופנים

FontForge היא תוכנת קוד פתוח לפיתוח גופנים דיגיטליים
אמנות עיצוב גופנים היא תחום בעיצוב גרפי שעוסק בעיצוב של גופנים.
התחום נוגע לעיצוב גופנים לקריאה בפורמט מודפס או במדיה אחרת וסידורן יחד עם אלמנטים גרפיים ואחרים.
על עיצוב הגופנים וסידורם להתאים למגוון מטרות, תוך כדי עמידה בכללים שונים של אסתטיקה ונוחות. מטרת עיצוב הגופנים לייעל העברת מידע טקסטואלי ולספק לעוסקים באמצעי תקשורת כלשהו או בדפוס מגוון רחב של סגנונות כתיבה שונים.
עיצוב גופנים משויך לעיתים לתחום הרחב יותר של טיפוגרפיה.
ראו גם

גופן
עיצוב גרפי
סכנת חיים

סכנת חיים היא מצב שבו בעל חיים, ובפרט אדם, נתון בו, ועלול להביא את חייו אל קצם תוך זמן קצר. מצב זה מצדיק נקיטת צעדי חירום, שמטרתם הסרתה של הסכנה והבטחת המשך החיים.
סכנת חיים עלולה להיגרם משלל סיבות, ובהן:
מחלה קשה
טראומה גופנית הפוגעת באיבר חיוני או גורמת לדימום מסיבי
טביעה או חנק
שרפה
אסון טבע, כגון סופה או רעידת אדמה
אובדן שליטה בכלי רכב העלול להוביל לתאונת דרכים
איום מצד גורם עוין, כגון שודד או מחבל
סיכון יזום שאדם נוטל על עצמו, כגון עיסוק בספורט אתגרי
טיפול במצבי סכנת חיים

לטיפול במצבי סכנת חיים משמשים כלים שנועדו לכך, ובהם:
ארגוני הצלה, הנמצאים בכוננות להתערבות מיידית במקרה של סכנת חיים. עם ארגונים אלה נמנים מגן דוד אדום, מכבי אש והמשטרה. ליצירת קשר מהיר עם ארגונים אלה ניתנו להם מספרי טלפון קצרים במיוחד וקלים לזכירה (בישראל: משטרת ישראל - 100, מגן דוד אדום - 101, מכבי האש - 102).
רפואת חירום: תחום ברפואה שנועד לתת מענה לסיכון מיידי באחת משלוש המערכות העיקריות של גוף האדם - מערכת הנשימה, המערכת ההמודינמית ומערכת העצבים וההכרה. דוגמאות לסיכונים הדורשים התערבות מיידית של צוות רפואת חירום הם: מצוקה נשימתית, חסימת נתיב האוויר, הפרעת קצב, תעוקת חזה, דום לב, הלם או שבץ מוחי.
הכנת אמצעי הצלה למצבי סכנת חיים, כגון סירת הצלה באונייה, מסכת חמצן במטוס נוסעים, יציאת חירום ומדרגות חירום במבנים.
אותות מצוקה בינלאומיים: SOS בקוד מורס ו-Mayday ברדיו, שמשמעותם סכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי שיט או כלי טיס, וכל השומע את הקריאה נדרש להגיע מיד ולסייע בפעולות החילוץ.
ירי אש חיה אסור בדרך כלל, אך במסגרת הוראות פתיחה באש ניתן היתר לירי כזה במקרה של סכנת חיים.
בהלכה

בהלכה יש עיסוק נרחב במצבים של סכנת חיים. המצווה ”לֹא תַעֲמֹד עַל דַּם רֵעֶךָ” (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ט"ז) מחייבת לעזור לזולת כאשר הוא נתון בסכנת חיים.
במצב של סכנת חיים לאדם, הקרוי בהלכה פיקוח נפש, הצלת חיי האדם, בין אם אלו חיי אחרים ובין אם אלו חייו שלו, חשובה יותר מקיום מצוות התורה, ולכן יש לעשות כל שנדרש לשם הצלת החיים - גם במחיר עבירה על מצוות חמורות כמו חילול שבת ("פיקוח נפש דוחה שבת") או אכילה ביום הכיפורים. חז"ל משבחים את העובר על המצוות כדי להציל נפשות: ”מפקחין פיקוח נפש בשבת, והזריז הרי זה משובח. ואין צריך ליטול רשות מבית דין.” (תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף פ"ד, עמוד ב'.) ישנן שלוש עבירות החורגות מכלל זה, ועל פי ההלכה עדיף שאדם ייהרג ואל יעבור עליהן: עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים. לעומת זאת, הלכת ביתא ישראל כפי שמתבטאת בספר תאזזה סנבת, מחמירה יותר מההלכה הרבנית, ולפיה גם פיקוח נפש אינו דוחה שבת.
רודף הוא אדם המסכן את חיי חברו, בכוונה ושלא בכוונה. המונח שאול מהמקרה הקלאסי, שבו אדם רודף אחרי רעהו במטרה לרצוח אותו. על פי ההלכה מותר לכל מי שנוכח בסיטואציה זו להציל את הנרדף אפילו על ידי הריגת הרודף, בהיעדר ברירה אחרת להצלת הנרדף. מטרת ההריגה איננה ענישה אלא מניעה, ולכן רשאי כל אדם לפעול במסגרת דין רודף גם ללא הוראה מבית דין מוסמך, כשהנסיבות מחייבות זאת. דיני רודף נדונו בתלמוד במסכת סנהדרין וברמב"ם בהלכות רוצח ושמירת הנפש (פרק א').
פסוקים אחדים במקרא מזהירים בנוגע לשמירת הנפש. קיימים פירושים שונים באשר לפשרה של "שמירת נפש" זו, הנפוץ בהם מפרש כי הכוונה היא להישמרות מסיכונים פיזיים. אף ציווי מסוג זה אינו נמנה במניין המצוות כחלק מתרי"ג מצוות, בספרי מוני המצוות. הפסוק הידוע ביותר הוא ”ונִשְׁמַרְתֶּם מְאֹד לְנַפְשֹׁתֵיכֶם” (ספר דברים, פרק ד', פסוק ט"ו), המשמש במקומות שונים, ביהדות ובתרבות הכללית, כאזהרה להישמרות מסיכונים.
בחקיקה

בחוק לא תעמוד על דם רעך נאמר: "חובה על אדם להושיט עזרה לאדם הנמצא לנגד עיניו, עקב אירוע פתאומי, בסכנה חמורה ומיידית לחייו, לשלמות גופו או לבריאותו, כאשר לאל-ידו להושיט את העזרה, מבלי להסתכן או לסכן את זולתו". חוקים דומים קיימים ביפן, בגרמניה ובצרפת, אך שיטת המשפט האנגלו-אמריקנית אינה כוללת חובה פוזיטיבית להושיט עזרה לאדם המצוי במצוקה (חוק כזה נוסף לספר החוקים של אחדות ממדינות ארצות הברית, אך אין זה המצב הרווח).
| טראומה נפשית |
| --- | --- | --- |
| מצבי טראומה | סכנת חיים • אלימות • התעללות • אונס • אלימות מינית • מלחמה • טרור  • קרב • תאונת דרכים • טראומה גופנית • שכול • שוד  • אסון טבע • שרפה • הגירה |  |
| מאפייני טראומה | מצוקה נפשית • חרדה • פחד • דאגה • בכי • חוסר אונים • אימה • תבהלה • עוררות • טריגר •  הימנעות • התמודדות ממוקדת הימנעות • רומינציה • מחשבות פולשניות • מחשבות אילו • אשמת שורדים • האשמה עצמית (אנ') • האשמה (אנ') • אשמה (רגש) |  |
| תגובת דחק | דחק • תגובת הילחם או ברח • מערכת העצבים הסימפתטית • ציר ה-HPA • עומס אלוסטטי |  |
| הפרעות | הפרעות הקשורות לטראומה וגורמי דחק • נפגע חרדה • הפרעת דחק חריפה • הפרעת דחק פוסט-טראומטית • הפרעה פוסט-טראומטית מורכבת • טראומה משנית • הפרעת הסתגלות • הפרעת חרדה • התקף חרדה • ביעותי לילה • נדודי שינה • דיסוציאציה • פלשבק • הפרעת דה-פרסונליזציה • הפרעת דה-ריאליזציה |  |
| גורמי חוסן | חוסן נפשי • רשת חברתית • דתיות • מודל רגישות-דחק • מודלים של תורשה, סביבה והתפתחות • סטטוס חברתי • שונות קצב לב |  |
| התמודדות | התמודדות • צמיחה פוסט-טראומטית • תמיכה חברתית • עזרה עצמית • פעילות גופנית • טכניקות הרפיה • מדיטציה טרנסצנדנטלית • אימוני נשימה • הסחת דעת • אסקפיזם |  |
| תרופות | תרופות נוגדות דיכאון • סרטרלין • פרוקסטין • ונלפקסין • פלואוקסטין • קנאביס |  |
| טיפול נפשי | טיפול בהפרעת דחק פוסט-טראומטית • עזרה ראשונה פסיכולוגית • מודל מעש"ה • קבוצת תמיכה • טיפול קוגניטיבי-התנהגותי • טיפול קוגניטיבי-התנהגותי ממוקד בטראומה (אנ') • טיפול בעיבוד קוגניטיבי • EMDR • תרפיית חשיפה ממושכת |  |
| עמותות | ער"ן • נט"ל |  |
סכין הטלה

סכין הטלה
סכין הטלה (או פגיון הטלה) היא כלי נשק לקרב פנים אל פנים. צורתה דומה מאוד לזו של סכין רגיל, והשימוש בה הוא באמצעות זריקה. בימינו משמשת סכין ההטלה בעיקר לספורט ותחביב ולא ככלי נשק. בעיני רבים נחשבת הטלת הסכין לאומנות ומטיל הסכינים נקרא לרוב אמן סכינים.
מבנה

קיימים סוגים רבים של סכיני הטלה, בעלי מאפיינים שונים ומבנים שונים. כל כלי מצריך טכניקת זריקה שונה. עם זאת, ישנו מבנה כללי המאפיין את רוב סכיני ההטלה.
על פי רוב מבנה הסכין הוא מפיסת מתכת אחידה. בניגוד לשאר הסכינים אין לסכין ההטלה ידית מצופה אלא רק אזור לא מושחז הנקרא "אזור אחיזה". סכין הטלה צריכה להיות בעלת משקל נמוך יחסית לגודלה ועל נקודת שיווי המשקל שלה להיות קרובה יחסית למרכז.
ישנם סוגים של סכיני הטלה בהם יש משקולת במרכז הסכין הניתנת להזזה. הזזה זו גורמת לשינוי בנקודת שיווי המשקל, דבר המשנה את אופי הזריקה ואופי התזוזה של הסכין באוויר.
משקלים שונים של סכיני הטלה נעים בעיקר בין 100 גרם ל-250 ומעלה, כאשר לסכין כבדה יותר, טווח ודיוק גבוהים יותר.
הטלה > אחיזה

רוב הסכינים אינן סימטריות, כלומר נקודת שיווי המשקל איננה בגבול בין הלהב לקת ובמקרים רבים נקודת שיווי המשקל נמצאת על הקת, משמע הלהב קל יותר. את הסכין יש לאחוז בצידה הקל, כלומר לרוב בצד הלהב. האחיזה נעשית בעזרת האצבע המורה והאגודל.