stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משבר הטילים בקובה
מהלך המשבר

ב-14 באוקטובר 1962 גילו מטוסי צילום אמריקניים כי בקובה נבנים אתרי שיגור טילים מסוג R-14 ו-R-12. ב-19 באוקטובר גילו טיסות הצילום שארבעה אתרים הפכו למבצעיים. בשידור טלוויזיה ב-22 באוקטובר הודיע הנשיא קנדי על הימצאותם של טילים גרעיניים סובייטיים בקובה, וקבע שכל התקפה מצד קובה תיחשב להתקפה מצד ברית המועצות, על כל המשתמע מכך.
הממשל האמריקני בראשות קנדי החליט לסלק את הטילים מקובה, אך חשש כי פעולה התקפית, כגון הפצצת בסיסי הטילים, עלולה להידרדר לעימות גרעיני עם ברית המועצות. בהתייעצות עם עוזריו החליט קנדי להטיל על קובה סגר ימי, בו לקחו חלק כ-100,000 חיילים, 40,000 נחתים, 14,500 צנחנים בכוננות, 550 מטוסי קרב ויותר מ-180 ספינות. הסובייטים הודיעו כי ספינותיהם יתעלמו מן המצור, אך למעשה גם הן נעצרו ואולצו לסגת.
ב-23 באוקטובר וב-24 באוקטובר שלח חרושצ'וב לנשיא קנדי מכתבים בהם הצביע על אופיים ההרתעתי של הטילים, וטען שפניה של ברית המועצות לשלום. ב-26 באוקטובר הציעה ברית המועצות להוציא את טיליה מקובה, בתמורה להתחייבות של ארצות הברית שלא לפלוש לקובה ולא לתמוך בפלישה כזו. ב-27 באוקטובר העלתה ברית המועצות דרישה נוספת: פינוי בסיסי הטילים האמריקניים מטורקיה. המשבר החריף באותו יום כאשר מטוס צילום אמריקני מדגם יו-2 הופל מעל קובה. באותה עת התקרבו ספינות סוחר רוסיות לאזור המצור הימי.
הנשיא קנדי, שלא רצה בעימות חם, הודיע בפומבי שהוא מקבל את התנאי הסובייטי הראשון לסילוק הטילים, ובחשאי קיבל גם את התנאי השני. חרושצ'וב נאות לסיים את העימות. הספינות הסובייטיות פנו לאחור, וב-28 באוקטובר הודיע חרושצ'וב כי הורה להוציא את הטילים מקובה. בעקבות סילוק הטילים הורה הנשיא קנדי, ב-20 בנובמבר 1962, להסיר את המצור הימי מעל קובה; לאחר כמה חודשים קיים גם את התנאי השני בהסכם, והוציא את הטילים האמריקאים מטורקיה.
משבר הצוללות

רק ב-2002 נודע כי הצי הסובייטי שלח ארבע צוללות מדגם פוקסטרוט למימי קובה. משחתות הצי האמריקני הטילו פצצות עומק, אשר בעקבותיהן נאלצו שלוש מהצוללות לצוף על פני המים בין ה-26 ל-29 באוקטובר 1962. באחת הצוללות, שסימונה B-59, היה מוטען טורפדו בעל ראש נפץ גרעיני של 15 קילוטון. עקב זיהוי הצוללות התפתח ויכוח דרמטי בצוללת, כאשר מפקד הכלי, ולנטין סביטסקי, והקומיסר הפוליטי על סיפונה, איוון סמיונוביץ' מדלניקוב, דרשו לחמש את הטורפדו ולהכינו לירי מבצעי בעוד הקצין הראשון, וסילי ארחיפוב, התנגד בנחרצות והצליח לבסוף לשכנעם להימנע מכך.
תוצאות המשבר

משבר הטילים בקובה היה הישג טקטי אך כישלון אסטרטגי של ברית המועצות. אמנם המשבר גרם לארצות הברית לשנות את הסטטוס קוו בו טילים גרעיניים שלה מוצבים בטורקיה השכנה לברית המועצות, אך הוא גם הוכיח כי ארצות הברית היא עדיין מנהיגת העולם המערבי, ואינה מוותרת לסובייטים. בכך מימשה ארצות הברית את מדיניות הבלימה ונתנה תוקף לדברי קנדי שהזהיר את הרוסים מלפגוע בארצות הברית או בכל מדינה אחרת בעולם המערבי.
המשבר חיזק את מעמדו של קנדי כנשיא ארצות הברית, והוכיח כי על אף גילו הצעיר הוא ניחן בשיקול דעת בהתמודדות עם מצבים מסובכים. לעומת זאת היווה המשבר מכה קשה לחרושצ'וב, אשר אף שילם בכיסאו זמן לא רב לאחר מכן: ב-1964 הוא הודח משלטונו בברית המועצות.
ככל שהדבר יישמע אבסורדי, משבר הטילים תרם לתחילת ההפשרה ביחסי ארצות הברית וברית המועצות, שכן מנהיגיהן הבינו כמה קרובה עלולה להיות התלקחות גרעינית שתוצאותיה קטסטרופליות. בעקבות המשבר החלו להיווצר קשרים כלכליים בין ברית המועצות לארצות הברית, שהתבטאו במכירת חיטה אמריקנית לברית המועצות ובהתקנת הקו החם מוסקבה-וושינגטון.
ראו גם

הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני
אולג פנקובסקי
13 ימים
לקריאה נוספת

רוברט פ' קנדי, איך נמנע העימות, מאנגלית: מירי אליאב-פלדון, ספרית אפקים, עם עובד, 1970. (הספר בקטלוג ULI)
אלי אבל, טילים בקובה: מאבק קנדי-חרושצ'וב, אוקטובר 1962, הוצאת מערכות, 1968. (הספר בקטלוג ULI)
Mark J. White, The Cuban Missile Crisis, Macmillan, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
Ernest R. May (ed.), Philip D. Zelikow (ed.), The Kennedy Tapes: Inside the White House During the Cuban Missile Crisis, Harvard University Press, 1997 (הספר בקטלוג ULI)
Jutta Weldes, Constructing National Interests: the United States and the Cuban Missile Crisis, University of Minnesota Press, 1999 (הספר בקטלוג ULI)
Alice L. George, Awaiting Armageddon: How Americans Faced the Cuban Missile Crisis, University of North Carolina Press, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
David R. Gibson, Talk at the Brink: Deliberation and Decision During the Cuban Missile Crisis, Princeton University Press, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Sheldon M. Stern, The Cuban Missile Crisis in the American Memory: Myths Versus Reality, Stanford University Press, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Alice L. George, The Cuban Missile Crisis: the Threshold of Nuclear War, Routledge, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Jonathan Colman, The Cuban Missile Crisis: Origins, Course and Aftermath, Edinburgh University Press, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  The Cuban Missile Crisis, 1962: The Photographs
↑  חרושצ'ב הורה לפרק מתקני הטילים ולהחזירים לברה"ם, דבר, 29 באוקטובר 1962
↑  ברית המועצות קרובה לשימוש בפצצת אטום הבוסטון גלוב
↑  40 שנה למשבר הטילים בקובה וושינגטון פוסט
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536075905171  GND: 4136402-8  LCCN: sh85034624  NARA: 10639962  NKC: ph114872 
נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי בחדר הסגלגל חותם על צו הסגר הימי על קובה, הבית הלבן 23 באוקטובר 1962
מסוק אמריקאי מעל צוללת פוקסטרוט B-59 במי קובה, בעת משבר הטילים בקובה, 29 באוקטובר 1962
מרלי

מֶרְלִי (קרוי גם מיירל וגם מרלי ובִּירְווּד) הוא רובע בעיירה ווימבורן מינסטר (אנ'), בדרומה של אנגליה, ומהווה חלק ממחוז דוֹרְסֵט. את הרובע עוטף יער ומספר שמורות טבע. לאחר היווסדו של הרובע והפיכתו לאזור מגורים בשנת 1970 אוחד לתוכו הכפר השכן אוקלי.
האזור המיושב במרלי
במפקד תושבים שנערך בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית מרלי 10,392 תושבים.
ערים מרכזיות השוכנות בצמוד למרלי הן פול ובורנמות'.
נהר הסטור ברובע מרלי
שמורות טבע

אחת משמורות הטבע המרכזיות במרלי היא קְרִיקְמוּר ובה ניתן לצעוד או לרכוב על אופניים. השמורה עטוית עצים ושיחים והיא אזור מחייתם של בעלי חיים רבים וביניהם עטלף אירופאי קטן ממין פיפיסטרלה, עטלף ממין אוזנן חום, ציפורים רבות וביניהן הלילית המצויה ועוד יונקים רבים ובכללם שועלים וסנאים.
שמורת טבע נוספת במרלי היא 'מזדרון החווה של מרלי' והיא משתרעת לאורכו של נהר סְטוּר. בשמורה אדמת מרעה ויער. ניתן לחצות את אדמת המרעה בשבילים שנקצרו לצורך מעבר וכן בין העצים.
תקופת הדגירה של הציפורים בשמורות, באופן רשמי, היא מתחילת חודש מרץ ועד לתום חודש יולי. בתקופה זו חל איסור על המבקרים להסתובב עם כלביהם כשהם חופשיים על מנת שלא לפגוע בציפורים המקננות.
ספורט

למרלי קבוצת כדורגל לא מקצוענית בשם מועדון ספורט מרלי קובהם.
הערות שוליים

↑  David Caldwell, What you need to know about Oakley Hill in the village of Merley, Street List (באנגלית)
↑  creekmoor, creekmoor nature reserve, ‏2020-05-16
↑  Dorset’s Rivers | Dorset Life - The Dorset Magazine (באנגלית)
↑  COBHAM SPORTS FC Merley Cobham Sports FC 1st Team, www.pitchero.com
סביבה כפרית ברובע מרלי
מרטין (עיר)

מרטין (בסלובקית: ‏Martinקובץ:Sk-Martin.ogg‏Ⓘ‏, עד 1951: טורצ'יאנסקי סווטי מרטין, בסלובקית: Turčiansky Svätý Martin; בהונגרית: Turócszentmárton, טורוצסנטמארטון, בגרמנית: Turz-Sankt Martin, טורץ-סנקט מרטין; בלטינית: Sanctus Martinus, סנקטוס מרטינוס, או Martinopolis, מרטינופוליס) היא עיר במחוז ז'ילינה בצפון מערב סלובקיה, השוכנת על נהר טורייץ, בין הרי מאלה פטרה (פטרה הקטנה) והרי ולקה פטרה (פטרה הגדולה), ליד העיר ז'ילינה. אוכלוסיית העיר מונה כ-54,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר התשיעית בגודלה בסלובקיה.
היסטוריה

מהמחצית השנייה של המאה ה-10 ועד 1918, מרטין הייתה חלק מממלכת הונגריה. האזכור המתועד הראשון לעיר במקורות כתובים היה בשנת 1284 תחת השם "Vila Sancti Martini".
במאה ה-15 הסוערת סבלה מרטין מאסונות רבים, כמו ההתקפה של ההוסיטים ב-1433, כשהעיר נשרפה. רק עשר שנים מאוחר יותר, היא נהרסה שוב ברעידת אדמה ומרטין החלה להתדרדר לאט ממלוכה לעיירה מיוחסת.
העיירה הפכה למרכז התרבות הסלובקי המוביל במאה ה-19. שם נוסדו כמה מוסדות תרבות כמו המוזיאון הלאומי של סלובקיה. רוב הפעילויות הפוליטיות שהובילו לאמנציפציה הלאומית הסלובקית במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 אורגנו במרטין. בתי הדפוס הראשונים הוקמו בשנת 1869, מפעל הרהיטים "Tatra nábytok" בשנת 1890, וכן הלאה.
העיירה איבדה חלק מחשיבותה לאחר שפרסבורג (ברטיסלבה של היום) הפכה לבירת סלובקיה ב-1919. כיום זהו מקום מושבה של הספרייה הלאומית הסלובקית.
המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית הכריזה על העיר מרטין כמרכז התרבות הלאומית של הסלובקים ב-24 באוגוסט 1994.
העיר מרטין זכתה בפרס האומות המאוחדות בתחום שירות הציבור (אנ') בשנת 2011 בקטגוריה: מניעת שחיתות ומאבק בשחיתות בשירות הציבורי.
גאוגרפיה

מרטין שוכנת בגובה של 395 מטר מעל גובה פני הים ומתפרסת על שטח של 67.73 קמ"ר. העיר ממוקמת בצפון מערב סלובקיה, באגן טורייץ (אנ'), דרומית להתמזגות של נהר טורייץ עם ואה. רכסי ההרים בקרבת העיר הם מאלה פטרה (פטרה הקטנה) וולקה פטרה (פטרה הגדולה); דרומה יותר נמצאים הרי ז'יאר והרי קרמניצה.
הערים המרכזיות הקרובות ביותר הן ז'ילינה, במרחק של 30 קילומטרים מצפון-מערב העיר, באנסקה ביסטריצה, במרחק של 60 קילומטרים מדרום-מזרח העיר ועיר הבירה ברטיסלאבה, במרחק של 230 קילומטרים מדרום-מערב העיר.
גאוגרפיה > אקלים

מרטין שוכנת באזור אקלים ממוזג ויש לה אקלים יבשתי עם ארבע עונות נפרדות. העיר מאופיינת בשונות משמעותיות בין קיץ חם, לחורפים קרים ומושלגים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא סביב 7 מעלות צלזיוס, וכמות המשקעים הממוצעת היא 750–860 מילימטר בשנה; רוב המשקעים הם ביוני ובמחצית הראשונה של יולי. כיסוי השלג נמשך בין 60 ל-80 ימים בשנה.
| אקלים במרטין> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במרטין> ינואר.0.-5.2.85 | אקלים במרטין> פברואר.2.-5.2.67 | אקלים במרטין> מרץ.8.-1.3.10 | אקלים במרטין> אפריל.14.3.4.08 | אקלים במרטין> מאי.20.8.4.82 | אקלים במרטין> יוני.22.10.6.99 | אקלים במרטין> יולי.25.12.6.84 | אקלים במרטין> אוגוסט.25.12.5.19 | אקלים במרטין> ספטמבר.20.9.4.74 | אקלים במרטין> אוקטובר.14.5.4.19 | אקלים במרטין> נובמבר.6.0.3.91 | אקלים במרטין> דצמבר.1.-4.3.42 | אקלים במרטין> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: MSN Weather
דמוגרפיה

למרטין יש 55,000 תושבים (נכון ל-31 בדצמבר 2016). מאז סוף שנות ה-90 כאשר אוכלוסיית העיר הגיעה לפסגה (יותר מ-60,000) מדי שנה נצפתה ירידה קלה. לפי מפקד אוכלוסין של 2001, 94.9% מהתושבים היו סלובקים, 1.6% צ'כים, 0.5% צוענים ו-0.2% הונגרים. ההרכב הדתי היה 44.1% נוצרים קתולים, 31.2% אנשים ללא השתייכות דתית ו-17.2% לותרנים.
לפי מפקד האוכלוסין של 2011, 81.7% מהתושבים היו סלובקים, 1.0% צ'כים, 0.09% רומאים, 0.2% הונגרים ו-16.2% לא ציינו לאום. ההרכב הדתי היה 34.3% נוצרים קתולים, 28.3% אנשים ללא השתייכות דתית, 21.1% לא ציינו דת ו-13.2% לותרנים.
אתרים

הבניין העתיק ביותר הוא כנסיית רומנסקית המוקדש למרטין מטור (המאה ה-13). המוזיאון הלאומי של סלובקיה הציב את האוסף האתנוגרפי שלו במרטין. מוזיאון הכפר הסלובקי שבעיר הוא מוזיאון באוויר הפתוח מציג את האדריכלות הכפרית המסורתית ואת המסורות העממיות של אזור טורייץ. בית הקברות הלאומי במרטין הוא היכל התהילה הסלובקי הרשמי, בהשראת הפנתיאון בפריז. התיאטרון הקאמרי הסלובקי במרטין, אשר הוקם בשנת 1944 כחברת התיאטרון המקצועית השנייה בסלובקיה. בניין התיאטרון הוא נקודת ציון של מרכז העיר.
מרטין מוקפת בהרי מאלה פטרה והרי ולקה פטרה, אשר בחורף מציעים תנאים מצוינים לסקי.
הקהילה היהודית

ראשוני היהודים התיישבו במרטין במאה ה-17, וככל הנראה קהילה מסודרת נוצרה בסביבות תחילת המאה ה-19. אחרי הקרע ביהדות הונגריה הקהילה הצטרפה לזרם הנאולוגי.
הקהילה התפתחה ושגשגה מהחלק השני של המאה ה-19 ובין מלחמות העולם התגוררו בעיר 400 יהודים, ותחת חסותה של הקהילה היו גם יהודים מיישובים קטנים קרובים כמו קושטיאני נד טורצום (אנ').
בדומה לחלק גדול מיהודי סלובקיה, יהודי המקום החלו לאבד מזכויותיהם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ורובם נשלחו ב-1942 לגטאות ולמחנות השמדה בפולין; רק 7 יהודים ממרטין שרדו את השואה, ובית הכנסת ובית העלמין המקומיים חדלו מלהתקיים.
במרכז העיר היה בית כנסת שנבנה בשנת 1875 בסמוך לבית הקברות היהודי בעיר, ושימש את הקהילה היהודית בשלווה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם השנייה בית הכנסת שרד, אך לאחר 1945 כבר לא היה לו את מי לשרת. בעקבות חוסר פעילותו של בית הכנסת, החלל המיועד לתפילות הוחלף בבורסקאות ומחסן תבואה. ב-1974 מבנה בית הכנסת שופץ, וכיום המבנה לא קיים. ב-8 בנובמבר 2022, במסגרת פרויקט בעיר בשם "חלון להיסטוריה", הוצב שלט הנצחה עבור בית הכנסת מול מקום מבנו המקורי.
ב-2021 אותרו שני עמודים ששרדו ממבנה בית הכנסת והרשויות המקומיות מתכננות להשתמש בהם כחלק מאנדרטה לקורבנות העיר בשואה.
חינוך

מרטין היא ביתה של הפקולטה לרפואה על שם יסניוס, שמסונפת לאוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה, שהיא אחד משלושה בתי ספר לרפואה בסלובקיה. בפקולטה לומדים כ-1,500 סטודנטים, ומבין הסטודנטים הבינלאומיים שלה יש עד 500 סטודנטים נורווגיים ו-100 איסלנדים.
בשל קשיי הקבלה ללימודי רפואה בארץ, ישראלים רבים בוחרים ללמוד את מקצועות הרפואה במרטין.
מערכת החינוך היסודי בעיר מורכבת מתשעה בתי ספר ממלכתיים, שני בתי ספר יסודיים פרטיים, ושני בתי ספר יסודיים דתיים, הכוללים 5,027 תלמידים. ישנה תוכנית לבנות בית ספר תיכון בן חמש קומות ליד הכיכר המרכזית של העיר. שיושלם, זה יהיה הבניין החינוכי הגדול ביותר בסלובקיה מלבד אוניברסיטאות. בית הספר ייקרא על שמו של אנדריי הלינקה, פוליטיקאי סלובקי לשעבר.
החינוך התיכוני מיוצג על ידי שתי גימנסיות עם 828 תלמידים, שלושה בתי ספר תיכוניים מיוחדים עם 1,050 תלמידים, ושלושה בתי ספר מקצועיים עם 2,501 תלמידים (נכון לשנת 2007).
תחבורה

מרטין שוכנת על צומת הדרכים המחבר בין הכביש הראשי (כמו גם מסילת הרכבת הראשית) מברטיסלאבה לקושיצה עם העיר באנסקה ביסטריצה. הכביש הראשי מחובר ישירות לז'ילינה, טורצ'יאנסקה טפליצה (אנ') ורוז'ומברוק (אנ').
התחבורה הציבורית נמצאת לא רק במרטין עצמה, אלא היא ממשיכה גם לעיירה ושלושה כפרים הסובבים לה.
למרטין גם נמל תעופה, שדה התעופה מרטין, נמל תעופה כללי קטן המשמש לדאייה.
ערים תאומות

למרטין 8 ערים תאומות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סרביה באצ'קי פטרובאץ, סרביה  הונגריה בקשצ'בה, הונגריה  ארצות הברית פארגו, ארצות הברית  גרמניה גותה, גרמניה |  הולנד הוחפיין, הולנד  צ'כיה איצ'ין, צ'כיה  פולין קאליש, פולין  רוסיה בלאשיחה, רוסיה |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "Population and migration". המשרד הסטטיסטי של הרפובליקה הסלובקית. נבדק ב-16 אפריל 2019.
↑  הספרייה הלאומית הסלובקית (באנגלית)
↑  UN Award, SlideShare, ‏2 בדצמבר 2011 (באנגלית)
↑  "Municipal Statistics". המשרד הסטטיסטי של הרפובליקה הסלובקית. 11 ינואר 2008. נבדק ב-22 ינואר 2008.
↑  "Monthly Averages for Martin, Slovakia". MSN. אורכב מ-המקור ב-18 בינואר 2008. נבדק ב-18 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Municipal Statistics". המשרד הסטטיסטי של הרפובליקה הסלובקית. אורכב מ-המקור ב-2008-01-11. נבדק ב-2008-01-22.
↑  "Statistics" (PDF). מפקד האוכלוסין של 2011. המשרד הסטטיסטי של הרפובליקה הסלובקית. אורכב מ-המקור (PDF) ב-14 בנובמבר 2013. נבדק ב-12 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  קהילת יהודי טורצ'יאנסקי סוואטי מארטין, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
↑  Martinská história ožíva priamo v uliciach, martin.sk, ‏9 בנובמבר 2022 (בסלובקית)
↑  "Po takmer 50 rokoch sa podarilo nájsť a odkúpiť stĺpy z niekdajšej martinskej synagógy". Denník N (בסלובקית). 2021-03-09. נבדק ב-2022-02-14.
↑  תל אביב מדיקל קולג', לימודי רפואה באוניברסיטת מרטין
↑  "Prehľad základných škôl v školskom roku 2006/2007" (PDF) (בסלובקית). Ústav informácií a prognóz školstva. 2006. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-07-10. נבדק ב-2008-03-07.
↑  "Prehľad gymnázií v školskom roku 2006/2007" (PDF) (בסלובקית). Ústav informácií a prognóz školstva. נבדק ב-2008-03-07.
↑  "Prehľad stredných odborných škôl v školskom roku 2006/2007" (PDF) (בסלובקית). Ústav informácií a prognóz školstva. נבדק ב-2008-03-07.
↑  "Prehľad združených stredných škôl v školskom roku 2006/2007" (PDF) (בסלובקית). Ústav informácií a prognóz školstva. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-07-10. נבדק ב-2008-03-07.
↑  "Zoznam partnerských miest" (בסלובקית). מרטין. נבדק ב-2019-09-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559732805171  GND: 4198515-1  LCCN: n82037961  MusicBrainz: 0a4aa92d-3d9d-4451-8e8b-4ae1796f554c  NKC: ge138964  SUDOC: 175115842  VIAF: 230145542828896641559   WorldCat (עם VIAF): 230145542828896641559 
מרטין (נוף מזרחי) והרי ולקה פטרה.
בית הכנסת במרטין
המפל הגבוה ביותר (38 מ') במאלה פטרה ליד מרטין.
מרכז העיר
מתקפת ברנוביץ'

גנרל אדמס, מפקד דיוויזיה גרמנית בקרב ברנוביץ' - לאבוסי במרץ 1917
מתקפת ברנוביץ' הייתה מתקפה שנערך בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם הראשונה בין צבא רוסיה לכוחות גרמניה ואוסטריה-הונגריה ביולי 1916.
רקע

במקביל למתקפה של החזית הדרום-מערבית הרוסית, הייתה אמורה החזית המערבית הרוסית לפתוח במתקפה לכיוון וילנה. עם זאת, תוכנית ההתקפה שונתה - במקום התקפה על וילנה, המתקפה הייתה לכיוון אזור ברנוביץ'. שינוי כיוון זה בא בעקבות פקודות מלמעלה, שתווך בחזון לגריגורי רספוטין, והתקבל על ידי הצאר כמפקד העליון. בתחילת יוני 1916 החלו חיילי החזית הדרום-מערבית במתקפה, תוך שהם השיגו פריצות דרך נגד הצבא האוסטרו-הונגרי והתקדמו לגליציה. עם זאת, גנרל אלכסיי אברט, מפקד החזית המערבית הרוסית, דחה פעמיים את המתקפה המתוכננת לעבר ברנוביץ', תחילה ב-31 במאי, אחר כך ב-4 ביוני, ולאחר מכן ניסה לבטל את המבצע לחלוטין. בפקודת המפקדה העליונה הרוסית, גנרל אוברט נאלץ "לתקוף את האויב בחזית - נובוגרודק - ברנוביץ'" ב-3 ביוני.
הקרב

הארמייה הרביעית הרוסית פתחה במתקפה הראשונה ב-2 ביולי עם שלושה קורפוסים, אך נעצרה עד למחרת. הרוסים חידשו את המתקפה ב-4 ביולי אך שוב נעצרו לאחר יומיים בלבד של לחימה. בחסות הלילה ב-8 ביולי, הרוסים פתחו במתקפה שלישית אך כל ההתקפות הרוסיות נהדפו עד סוף היום שלאחר מכן. ב-14 ביולי, הצבא הגרמני פתח במתקפת נגד והחזיר את כל הקרקע האבודה. ניסיון רוסי אחרון נעשה מ-25 ביולי עד 29 ביולי, אך שוב נכשל.
תוצאות

למרות חודשים של היערכות ויתרון של פי שישה בכוח אדם ובתותחים, הרוסים לא הצליחו לפרוץ את העמדות הגרמניות המבוצרות, ותפסו רק את הקו המבוצר הראשון באזורים מסוימים של המתקפה שאבדו לאחר מכן להתקפות נגד גרמניות.
נבחרת זארלנד בכדורגל

נבחרת סארלנד בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של השטח האוטונומי סארלנד מ-1950 עד 1956.
נבחרת סארלנד שיחקה בסך הכול 19 משחקים (עשרה מהם נגד נבחרות ב'). ב-1957 סארלנד חזרה להיות חלק מגרמניה המערבית ולכן הופסקה פעילות הנבחרת.
הנבחרת לא נרשמה לטורניר המוקדמות של מונדיאל 1950 כיוון שקיבלה את אישור ההשתתפות בטורנירים רשמיים של פיפ"א רק כשבועיים לפני התחרות. היא כן נרשמה למוקדמות מונדיאל 1954, אך לא הצליחה להעפיל למונדיאל עצמו לאחר שסיימה במקום השני מתחת לגרמניה המערבית ומעל לנורווגיה שסיימה במקום השלישי.
משורר בניו יורק

ערך זה עוסק בקובץ שירים של פדריקו גארסיה לורקה. אם התכוונתם לסרט טלוויזיה על המשורר דילן תומאס, ראו .
| --- | --- |

 שירי הבדידות באוניברסיטת קולומביה  מבוא למוות  שיבה העירה  שתי אודות  בריחה מניו יורק  בצריף האיכר  רחובות וחלומות  שירי ימת אדן מילס  השחורים  המשורר מגיע להוואנה 
 מידע כללי
 מאת:  פדריקו גארסיה לורקה 
 שפת המקור:  ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ספרד, קולומביה 
 תאריך הוצאה:  1936 
 
משורר בניו יורק הוא שמו של קובץ שירים מאת המשורר הספרדי פדריקו גארסיה לורקה. הקובץ כולל שירים שנכתבו על ידי לורקה בעת שהותו באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ובזמן ביקורו בקובה בין השנים 1930-1929, ופורסם בפעם הראשונה לאחר מותו, בשנת 1940.
אופי הקובץ

שירי הקובץ מתארים את תחושות החרדה והאימה שחש לורקה מול הדה-הומניזציה של החברה המודרנית. לורקה, ששהה בניו יורק בעת קריסת וול סטריט 1929 תיאר את המראות כך: "מראה של אנשים מתאבדים, של אנשים היסטריים, של חבורות מעולפות. מראה נורא אך חסר גדולה. איש לא יכול להבין את הבדידות שחש שם ספרדי, ויותר מכך איש הדרום". מראות אלו הגבירו חרדתו של לורקה מהעיר הגדולה ומהכלכלה הקפיטליסטית שביטויה הקיצוני התגשם בניו יורק. חוויה זו ניכרת בשירי הקובץ המציגים "תמונה מסוייטת ומזוויעה של עולם חומרני, ממוסחר, קר, מנוכר ואכזרי, שבו נאלץ האדם המודרני, המנותק אחת ולתמיד מהאל ומהטבע, לסבול מבדידות חריפה בג'ונגל הבטון של הכרך האימתני".
נושא חברתי נוסף שנידון בקובץ הוא היחס למיעוטים באמריקה. לורקה נפגש עם צוענים, יהודים ואפרו-אמריקנים וחש סימפתיה גדולה כלפיהם. בעלי חשיבות מיוחדת עבורו הם האפרו-אמריקנים, איתם הוא נפגש בהארלם. המתח בין הכוח החיוני הקמאי שהוא מזהה בהם לבין דיכויים החברתי נידון בפרק המוקדש להם (השחורים) בו הוא מבכה את הרלם ומודיע כי אין יגון שישווה "למלכך הגדול הכלוא, הלבוש במדי שוער".
לצד העיסוק בנושאים חברתיים אקטואליים, ניו יורק משמשת עבור לורקה גם סמל לתחושות אישיות כמו בדידות ואהבה נכזבת, ונושאים כלל אנושיים כמו הפחד מהמוות וכמיהה דתית.
סגנון השירים בקובץ שונה באופן מהותי מהסגנון שאפיין את שירתו המוקדמת של לורקה בקבצים שירת הזמר העמוק ורומנסרו צועני, בהם התבסס על מבנים מסורתיים כמו בלדה ורומאנסה. לורקה, שהושפע מתנועת הסוריאליזם האירופית, עוזב בקובץ זה את המסורת השירית האנדלוסית לטובת שפה מטאפורית חדשה שתבטא מציאות מעבר לטבע ומעבר לתודעה. שפה זו מתארת חפצים, תחושות ורגשות באופן ספונטני, בעזרת דימויים חדשניים ומפתיעים ושבירת מבנים תחביריים מוכרים. המעבר לשפה זו ניכר גם בשבירת המבנים הצורניים ושימוש נרחב בשורה חופשית. יחד עם זאת, קובץ זה ממשיך לעסוק בנושאים שהטרידו את לורקה בשירתו המוקדמת, כמו פחד המוות והמשיכה אליו, אהבות אבודות, חריגות, החמצה וכמיהה לילדות.
מבנה הקובץ

מאחר שמרבית כתב היד המקורי אבד ולורקה עיבד ושינה שירים שונים לאורך חייו, קשה לקבוע את הנוסח המדויק של השירים ואת המבנה המדויק של הקובץ. בכל אופן, המהדורה המקובלת מכילה שלושים וחמישה שירים המתחלקים לעשרה פרקים:
א. שירי הבדידות באוניברסיטת קולומביה
ב. השחורים
ג. רחובות וחלומות
ד. שירי ימת אדן מילס
ה. בצריף האיכר
ו. מבוא למוות
ז. שיבה העירה
ח. שתי אודות
ט. בריחה מניו יורק (שני ולסים לעבר התרבות)
י. המשורר מגיע להוואנה
תרגום

הקובץ תורגם לעברית על ידי רמי סערי בשנת 1999.
הערות שוליים

↑  Sorel Andrés. Yo, García Lorca. 1997. pg 101
↑  רמי סערי וחביאר דה לה פוארטה. מתוך המבוא לפדריקו גרסיה לורקה, משורר בניו יורק. 1999. עמ' 14.
↑  פדריקו גרסיה לורקה, משורר בניו יורק. 1999. עמ' 44.
↑  רמי סערי וחביאר דה לה פוארטה. מתוך המבוא לפדריקו גרסיה לורקה, משורר בניו יורק. 1999. עמ' 14-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587891005171  BNE: XX1987250  GND: 4529577-3  LCCN: no2019114285  MusicBrainz work: 2f986a13-6704-49b4-98ad-0de217a8e7ad  VIAF: 305308400   WorldCat (עם VIAF): 305308400
מריה פיניגינה

מריה דג'ומבייבנה פיניגינה (בבלארוסית: Мария Джумабаевна Пинигина;‏ נולדה ב-9 בפברואר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988), סגנית אלופת עולם (רומא 1987) ושיאנית עולם (משנת 1988) בריצת שליחות 4x400 מטר. זוכת מדליית ארד באליפות עולם (הלסינקי 1983), אלופת אירופה באולם (1987) ופעמיים אלופת האוניברסיאדה (מקסיקו סיטי 1979 ואדמונטון 1983) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה

פיניגינה נולדה וגדלה באיבנובקה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית, ברית המועצות בשם מריה קלצ'ונובה. היא התאמנה בקייב.
ביוגרפיה > 1979

באוניברסיאדה שנערכה במקסיקו סיטי ב-10 בספטמבר 1979 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא משחקים חדש של 50.35 שניות.