stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסקייפ רום: השלב הבא
שינויים בעלילה על פי הגרסה הביתית

הסרט מתחיל בסצנה המציגה את הנרי, מתכנן חדרי הבריחה של חברת מיינוס, אשתו סוניה והבת שלהם קלייר. לאחר שסוניה מאיימת לעזוב את הנרי ולקחת את קלייר, היא מתה באופן מסתורי לאחר שהסאונה בה הייתה בביתם מתגלה למעשה כחדר בריחה.
המשך עלילת הסרט נצמד למקור עד לרגע המוות של רייצ'ל ובריאנה כשהן נשרפות למוות על ידי החומצה וזואי מושלכת לחדר חדש.
בחדר החדש זואי לא פוגשת את אמנדה (שלמעשה ככל הנראה אכן מתה בסרט הראשון, ע"פ גרסה זו). היא פוגשת למעשה את קלייר, המתגלה כמתכננת האמיתית של חדרי הבריחה של חברת מיינוס. אביה נעל אותה בחדר בריחה, ממנו היא אינה יכולה לצאת לבד, ולמעשה מציג את הרעיונות שלה כשלו.
כשזואי משוחחת עם קלייר, מתגלה כי קלייר בנתה חדר נוסף (מתחת לחול התובעני) בכדי להציל את בן. בדיוק כשקלייר מראה לזואי שבן חי, אנשי מיינוס, שמגלים עוד קודם את השינויים שקלייר ביצע, נכנסים לחדר לוקחים את בן ומשליכים אותו לחדר הבריחה הסופי שתוכנן. אותה סאונה שבה מתה אמא של קלייר. אם כי הפעם החידה שונה.
קלייר משכנעת את זואי לעזור לה לברוח מהחדר, בטענה שהיא יכולה לסייע לבן. לאחר שקלייר משתחרר הן גוברות על הנרי ונועלות אותו בחדר הבריחה שבו הייתה קלייר. זאת הם עושות יחד עם גבר נוסף שהופקד לשמור על קלייר ובגד במיינוס. לאחר שגברו על הנרי, קלייר וזואי מצליחות לעצור את המלכודת בסאונה ובכך להציל את בן.
בסצנת הסיום קלייר חוזרת לשוחח עם אביה הנרי. אז מתגלה שקלייר למעשה אינה דמות תמימה כלל, ועוד מצעירותה נהגה לפגוע באמא ולגנוב. אמא של קלייר שניסתה לעזור לה בסוף מוצאת את מותה על ידי קלייר בחדר הבריחה, בניגוד למחשבה שהאב הוא זה שעשה זאת, מאחר שסוניה רצתה לעזוב אותו. הנרי מנסה לשכנע את קלייר לשחרר אותו, בטענה שיחד הם יובילו ויבנו חדרי בריחה וימשיכו את המשחק. קלייר מסרבת ואומרת לו כי מעתה הוא וסוניה יהיו גאים בה על מה שהיא הולכת לעשות בהמשך. קלייר לוחצת שלוש פעמים קוד שגוי בחדר בו נעול הנרי (בדומה למספר הפעמים המקסימלי שהוא אפשר לה לנסות בכדי לברוח) ובכך למעשה מובילה למותו, בשל זרימת החמצן מהחדר.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| טיילור ראסל | זואי דייוויס |  |  |
| לוגן מילר | בן מילר |  |  |
| אינדיה מור | בריאנה |  |  |
| הולנד רודן | רייצ'ל |  |  |
| תומאס קוקקרל | נייט |  |  |
| קרליטו אוליברו | דרק |  |  |
| דברה אן וול | אמנדה הרפר |  | אינה מופיעה בגרסה הביתית |
| איזבל פורמן | קלייר |  | מופיעה בגרסה הביתית |
| ג'יימס פרין | הנרי | אביה של קלייר |  |
|  | סוניה | אמא של קייר ואשתו של הנרי |  |
הפקה > פיתוח

בפברואר 2019, נמסר כי סרט המשך לסרט "אסקייפ רום" נמצא בפיתוח, כאשר הבמאי אדם רוביטל עתיד לשוב להפקת סרט ההמשך, יחד עם התסריטאי בראגי פ. שוט והמפיק ניל ה. מוריץ.
באפריל 2019, הצהיר רוביטל במהלך ריאיון כי אחד האתגרים שניצב בפני צוות ההפקה במהלך פיתוח הסרט היה להבין כיצד לעצב חדרי בריחה חדשים שיתעלו על החדרים שהוצגו במהלך הסרט המקורי. רוביטל הוסיף כי הפקת הסרט נמצאת בשלב מתקדם, ושצוות התסריטאים שוקד על רעיונות כיצד לחבר את הטוויסט שניתן במהלך סוף הסרט המקורי, בו הוצג חדר בריחה המסווה למטוס חטוף, לעלילת הסרט הנוכחי ולאפשר לצופים להבין כי "מינוס", הארגון העומד מאחורי חדרי הבריחה הקטלניים, עשוי להיות חזק ומרושע יותר ממה שחשבו בעבר.
שמו הרשמי של הסרט, "Escape Room: Tournament of Champions", הוכרז במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה ב-20 במאי 2021.
הפקה > ליהוק

באוקטובר 2019, דווח על ידי "קולידר" כי איזבל פורמן לוהקה לצוות השחקנים, לצדם של טיילור ראסל ולוגן מילר, שישובו לעלילת סרט ההמשך. בשלהי אוקטובר 2019, דווח כי הולנד רודן, תומאס קוקקרל, אינדיה מור וקרליטו אוליברו לוהקו לצוות השחקנים של הסרט.
הפצה

במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-17 באפריל 2020. מאז, תאריך עלייתו לאקרנים נדחה מספר פעמים – במאי 2020, נמסר כי הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-1 בינואר 2021; באוקטובר 2020, דחו סרטי סוני את הפצת הסרט לשלהי 2021; בינואר 2021, הוכרז כי הסרט יעלה לאקרנים ב-7 בינואר 2022; בשלב מאוחר יותר, הוחלט להקדים את עלייתו לאקרנים ל-16 ביולי 2021. הסרט עלה לראשונה לאקרנים באוסטרליה ב-1 ביולי 2021.
כשהוא נשאל על זמינותו של הסרט בשירותי הזרמת המדיה במקביל להפצתו בבתי הקולנוע עבור צופים שעוד חוששים מהשפעות התפרצות מגפת הקורונה, רוביטל הצהיר כי שאיפתו היא להפיץ את הסרט בבתי הקולנוע ללא אפשרות אלטרנטיבית בשירותי הזרמת המדיה, מכיוון שהוא מאמין שהחושך באולמות הקולנוע הסטנדרטיים יאפשרו לצופים לחוות את הסרט בצורה המפחידה והאפקטיבית ביותר.
הערות שוליים

↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Black Widow’ Captures Record Tuesday At Domestic Pandemic B.O.; MCU Title Expected To Reign Over ‘Space Jam 2’ – Update, Deadline, ‏2021-07-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Escape Room: Tournament of Champions, Box Office Mojo
↑  Escape Room: Tournament of Champions (2021) - Financial Information, The Numbers
1 2  Topel, Fred (April 19, 2019). "Escape Room Director Talks Sequel Rooms, Mythology and Returning Stars". Bloody Disgusting. Archived from the original on April 20, 2019. Retrieved February 12, 2021.
↑  Mendelson, Scott (May 20, 2021). "Box Office: Can The Multiplex Survive With A 45-Day Theatrical Window?". Forbes. Archived from the original on May 22, 2021. Retrieved May 22, 2021.
↑  Sneider, Jeff (October 3, 2019). "Exclusive: Isabelle Fuhrman Joins Taylor Russell, Logan Miller in Escape Room 2". Collider. Archived from the original on January 9, 2020. Retrieved November 3, 2019.
↑  N'Duka, Amanda (October 18, 2019). "Escape Room 2: Sony Sets Lead Cast for Sequel". Deadline Hollywood. Archived from the original on December 28, 2019. Retrieved December 21, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (February 25, 2019). "Escape Room 2 Construction Underway At Sony For 2020 Bow – Update". Deadline Hollywood. Archived from the original on November 22, 2019. Retrieved February 25, 2019.
↑  Pearson, Ben (March 2, 2020). "Paramount Feels the Need For Speed and Moves Up 'Top Gun: Maverick' Release Date; Escape Room 2 Delayed Until December". /Film. Archived from the original on April 22, 2020. Retrieved April 14, 2020.
↑  Kennedy, Michael (April 25, 2020). "Everything We Know So Far About Escape Room 2". Screen Rant. Archived from the original on April 6, 2020. Retrieved May 2, 2020.
↑  Tartaglione, Nancy; D'Alessandro, Anthony (October 5, 2020). "Monster Hunter Officially Dated Stateside For December; Escape Room 2 Flees To 2021 – Update". Deadline Hollywood. Archived from the original on October 5, 2020. Retrieved October 5, 2020.
↑  D'Alessandro, Anthony (January 26, 2021). "'Escape Room 2' To Open Doors In Early 2022". Deadline Hollywood. Archived from the original on January 26, 2021. Retrieved January 26, 2021.
↑  D'Alessandro, Anthony (April 26, 2021). "Sony Moves Up 'Escape Room 2' To Summer, Lands On Same Date As Studio's 'Cinderella'". Deadline Hollywood. Archived from the original on April 27, 2021. Retrieved April 27, 2021.
↑  "Escape Room: Tournament of Champions". Flicks.com.au. Retrieved June 19, 2021.
↑  O'Connell, Sean (May 24, 2021). "Escape Room 2 Reveals New Title, Official Plot And Exclusive First-Look Images". CinemaBlend. Retrieved June 17, 2021.
ארץ קטן ומקיא ארסו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 צייר:  אביבה אורי
 תאריך יצירה:  1985
 טכניקה וחומרים:  גירים צבעוניים ופחם שמנוני על ניר
 ממדים בס"מ
 אורך:  150
 רוחב:  100
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף הפניקס חברה לביטוח תל אביב-יפו
"ארץ קטן ומקיא ארסו" (1985) הוא רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי.
תיאור

"ארץ קטן ומקיא ארסו" הוא רישום שנוצר על ידי אביבה אורי בשנת 1985. הרישום המופשט מתאר צורה גדולה דמוית כדור הנבקע לשניים, המוצבת בחלקו העליון של הפורמט. בעוד צידה הימני של הצורה מתואר במצב של התמוססות או התפוררות, צידה השמאלי של הצורה, המצויר בגיר שחור כהה המשולב על גיר כחול וחום, כמו "נוזל" אל חלקו התחתון של הפורמט. בכך נוצרת א-סימטריה, התורמת לתחושת הדינמית של הקומפוזיציה.
הדים לדימוי האפוקליפטי שיצרה אורי נמצא ברישום אחר מן התקופה, ובו מופיע שיר של אורי, המרחיב את שמו של רישום זה: "ארץ קטן | מקיא ארסו | ארץ קטן | קורא קריאת חרדת | ארץ קטן | נבקע מתוכו | שקע רשעותו | שיגעון אחזו | שיגעון אחזו | בְּלע אִשְׁךָ | הזעק אלוהיך | החזק מעמד | הדבק מרפקיו | הדבק כליונו | נבקע שכינתו | רצונו להיות".
התפוררות הצורה היינו מוטיב שהחל להופיע ביצירתה של אורי בשנות ה-70 של המאה ה-20, בעבודות כדוגמת "רקוויאם לציפור" (1973). במהלך שנות ה-80 התחדד מוטיב זה בעבודות כגון "בורות" (1980) או "הטנקים ינצחו" (1980). גליה בר אור וז'אן-פרנסואה שוורייה ראו בעבודות שיצרה אורי בשנת 1984 ואילך ביטוי למצוקה הנפשית של אורי לאחר מותו של בעלה דוד הנדלר וביטוי של האבל שנבע ממלחמת לבנון הראשונה.
הערות שוליים

↑  תעתיק הטקסט מתוך: בר אור, גליה; שוורייה, ז'אן-פרנסואה, אביבה אורי, המשכן לאומנות, עין חרוד, 2002, עמ' 190
↑  ראו: בר אור, גליה; שוורייה, ז'אן-פרנסואה, אביבה אורי, המשכן לאומנות, עין חרוד, 2002, עמ' 104
אש תמיד

דמיטרי מדבדב בקבר החייל האלמוני במוסקבה מדליק את כוכב אש התמיד
אש התמיד באנדרטה הנמצאת לאתר של המוזיאון לרצח העם הארמני בירוואן בירת ארמניה
אש התמיד על קברו של הנשיא קנדי בארלינגטון, וירג'יניה
אש תמיד בוויניצה אוקראינה
האש הבוערת ב"שער הגיהנום" בדרווזה
להבה נצחית היא להבה, מנורה או לפיד שבוער לתקופה בלתי מוגבלת. בעבר שמשה אש תמיד לצרכים פולחניים שונים. כיום, ברוב המקרים, הפולחן עבורו משמשת אש תמיד הוא להנצחת אדם או אירוע בעל חשיבות לאומית, או כדי לשמש תזכורת למחויבות למטרה משותפת, כגון שלום בינלאומי.
ביהדות

ביהדות, ישנו ציווי לשמור על אש תמיד על גבי מזבח העולה, ומצווה זו נשמרה במשכן ובבתי המקדש עד חורבנם. בבית המקדש השני אף הוקמה מערכה (ערימת עצים) על המזבח שמטרתה היא שמירת אש תמיד. בתקופה המודרנית נהגו בבתי כנסת רבים להציב אש תמיד סמוך לארון הקודש.
בתרבויות נוספות

אש התמיד היא מסורת ארוכה שנים בתרבויות ודתות רבות. באיראן העתיקה העטר (אש קדושה), שטופח על ידי כהן מסור, ייצג את הרעיון של "ניצוצות אלוהיים" או את אמשה ספנטס (האלים) כפי שהבינו אותם בדת הזורואסטריות. מקורות מצביעים על כך ששלוש "שריפות גדולות" התקיימו בתקופת הממלכה האחמנית הפרסית, שנחשבים להתייחסות המוקדמת ביותר לפרקטיקה של יצירת שרפות קהילתיות שבערו תמיד.
בסין, השתמשו לעיתים במנורה נצחית בוערת כאמצעי גלוי של הערצת אב קדמון ונהגו להניח אותה על פני לוח רוחני על מזבח האבות של המשפחה.
בטבע

המונח אש תמיד מתייחס בעיקרו ללהבה המובערת במכוון, אולם יש שהוא מוחל על בעירה טבעיות הנוצרות באמצעות תופעות טבע כגון דליפות גז טבעי, "שריפות כבולות" ושריפות פחם, שכולן יכולות להיות מוצתות תחילה על ידי ברק, פיאזואלקטריות, או פעילות אנושית, ויכולות לבעור אפילו אלפי שנים. בכפר ג'אווה באינדונזיה, הייתה אש תמיד המבוססת על גז טבעי שהוצתה לפני המאה ה-15, ועל אף גשם טרופי ורוחות עזות לא כבתה עד 25 בספטמבר 2020. דוגמה נוספת היא "שער הגיהנום" של דרווזה, הבוער ברצף משנת 1971 ונוצר בטעות בקידוח לחלל תת-קרקעי על ידי גאולוגים סובייטים, והדלקת הבור, תוך מחשבה שהוא יבער מספר ימים בלבד. אש תמיד שבוערת כבר אלפי שנים קיימת ביאנארטאש (אנ') שבדרום מערב טורקיה וכן בשדה הנפט באבא גורגור שבכורדיסטן העיראקית ובהר וינגן (אנ') שבניו סאות' ויילס.
חומר הבעירה

בימי קדם בני האדם הזינו את אש התמיד בעץ או בשמן זית. מערכות אש תמיד מודרניות יותר, משתמשות באספקה מוזרמת של בנזין או של גז טבעי.
אש תמיד למטרת זיכרון

אש התמיד לזכר הנשיא האמריקאי ג'ון קנדי, לאחר ההתנקשות בחייו בשנת 1963, היא ככל הנראה הזיכרון הראשון מהסוג שנבנה לכבודו של אדם אחד ידוע (בניגוד ללהבות לזכר אחד או יותר חיילים אלמונים). לאחר הדלקת האש לזכרו, החלו להשתמש באש תמיד לעיתים קרובות יותר ברחבי העולם, כדי לכבד אנשים בעלי חשיבות לאומית או בינלאומית.
אש התמיד בישראל

בישראל קיימים מספר מוקדים בהם בוערת "אש תמיד". ביניהם ניתן למנות:
רחבת משכן הכנסת בירושלים, גלעד לזכר חללי מערכות ישראל
כיכר רבין בתל אביב, האנדרטה לזכר יצחק רבין
יד ושם בירושלים, אתר לזיכרון והנצחת השואה בישראל
יד קנדי בהרי ירושלים, אתר הנצחה לנשיא ארצות הברית ג'ון קנדי
קבר רבין בחלקת גדולי האומה
ראו גם

הלפיד האולימפי
תבשיל תמידי
הערות שוליים

↑  "אֵשׁ תָּמִיד תּוּקַד עַל הַמִּזְבֵּחַ לֹא תִכְבֶה", ספר ויקרא ו', ו'.
אתזגורפוביה

אתזגורפוביה (באנגלית: Athazagoraphobia) הוא הפחד מלהישכח, להיות מוחלף או לחוות התעלמות.
פחד זה יכול לנבוע מכמה וכמה סיבות ואחת מהן היא חוסר בביטחון עצמי.
הפוביה יכולה לתקוף לפני טיסה למדינה אחרת או חופשה ארוכה כלשהי, כאשר האדם לא יתקשר עם האנשים הקרובים אליו למשך זמן מה פנים מול פנים.
אסטרונומי אוסטרליה

אסטרונומי אוסטרליה (באנגלית: Astronomy Australia Limited, או .Astronomy Australia Ltd, בראשי תיבות: AAL) היא חברה פרטית בערבון מוגבל ללא כוונת רווח, שנוסדה בשנת 2007 באוסטרליה וחבריה כוללים אוניברסיטאות אוסטרליות וארגוני מחקר עם יכולת מחקר משמעותית באסטרונומיה.
החזון של AAL הוא שהאסטרונומיה האוסטרלית תהיה מובילה עולמית והמשימה של AAL היא להקל על הגישה של אסטרונומים באוסטרליה לתשתית המחקר הטובה ביותר, לעודד שיתוף של יכולות טכניות אסטרונומיות כדי למקסם את הערך שלהם לאומה ולעורר השראה לאוסטרלים מהישגים אסטרונומיים אלה. AAL מבקשת לקדם את סדרי העדיפויות בתשתיות המחקר שהוגדרו על ידי הוועדה הלאומית לאסטרונומיה (The National Committee for Astronomy) באקדמיה האוסטרלית למדע (אנ') באמצעות "אוסטרליה בעידן של אסטרונומיה עולמית" - תוכנית עשור לאסטרונומיה אוסטרלית 2016–2025.
AAL מנהלת ומרכזת את מחקר האסטרונומיה האוסטרלית במספר תוכניות ופרויקטים לאומיים. השקעות ממשלת אוסטרליה בתשתיות אסטרונומיה כוללת את אסטרטגיית תשתית מחקר לאומית משותפת (The National Collaborative Research Infrastructure Strategy, בראשי תיבות: NCRIS) שהיא תוכנית ממשלת אוסטרליה לאספקת מתקני מחקר ברמה העולמית כך שחוקרים אוסטרלים יוכלו לפתור בעיות מורכבות באוסטרליה וגם ברחבי העולם. המימון המנוהל על ידי AAL אפשר לבנות, לפתח מכשירים, לשדרג, לתחזק ולתפעל מתקני ופרויקטי אסטרונומיה ברמה עולמית. AAL ממלאת גם תפקיד מפתח המייצג את האינטרסים של אוסטרליה במספר פרויקטים ושותפויות בינלאומיות מרכזיות תוך ניהול קונסורציום הטלסקופ האנגלו-אוסטרלי (אנ') המתופעל על ידי המצפה האסטרונומי האוסטרלי (אנ'). לחברת AAL מספר דוגמאות לשיתוף פעולה פורה בין מגזרי מחקר האסטרופיזיקה והתעשייה.
החברה עוסקת בארבעה תחומי המחקר הבאים:
טלסקופ אופטי
טכנולוגיית מידע eResearch
רדיו-טלסקופ
מולטי מסנג'ר (מערך הטלסקופ של צ'רנקוב)
פרויקטים

רשימת הפרויקטים הלאומיים והבין-לאומיים שהחברה משתתפת בהם נכון ל-2022:
המצפה האירופי הדרומי
טלסקופ מגלן הענק
אופטיקה אסטרונומית אוסטרלית
הטלסקופ האנגלו-אוסטרלי (אנ')
מרכז נתונים אופטי
מרכז נתונים של גלי כבידה
שירותי אסטרונומיה ומחשוב (באנגלית: Astronomy Data and Computing Services, בראשי תיבות: ADACS)
מערך קילומטר רבוע
סקר מערך קילומטר רבוע אוסטרלי (אנ')
מערך ווידפילד מורצ'יסון (אנ')
מערך הטלסקופ של צ'רנקוב (אנ')
מצפה הכוכבים ורה רובין (אנ') (טלסקופ סקר סינופטי גדול)
eROSITA (אנ')
OzSTAR וגישה למחשבים עם ביצועים גבוהים
המצפה הווירטואלי של כל סקיי
מתקנים ופרויקטים נתמכים קודמים עם AAL:
מצפה הכוכבים באנטארקטיקה (PLATO)
שדרוג מערכת ניטור ענן של מצפה הכוכבים פייר אוגר
מכשירי תמיכה לטלסקופים שמידט של אנטארקטיקה
אוניברסיטאות חברות בחברה

רשימת המוסדות האקדמיים נכון ל-2022:
האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
אוניברסיטת קרטין
אוניברסיטת מקווארי
אוניברסיטת מונש
אוניברסיטת אדלייד
אוניברסיטת מלבורן
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
אוניברסיטת קווינסלנד
אוניברסיטת דרום קווינסלנד (אנ')
אוניברסיטת סידני
אוניברסיטת טסמניה
אוניברסיטת אוסטרליה המערבית
אוניברסיטת סידני המערבית
המרכז לאסטרופיזיקה ומחשוב-על (אנ')
מתקן הטלסקופ הלאומי של אוסטרליה (אנ')
הערות שוליים

↑  AAL, About AAL.
↑  Australian Academy of Science, Decadal plan for Australian astronomy (2016-2025) .
↑  AAL, Industry engagement success stories.
↑  AAL, Astronomy Infrastructure Portfolio
↑  AAL, Astronomy Infrastructure Portfolio.
↑  AAL, The Anglo-Australian Telescope.
↑  AAL, Large Synoptic Survey Telescope / Vera C. Rubin Observatory.
↑  AAL, eROSITA.
↑  AAL, Member Institutions
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0510 4642
אריה ים ניו זילנדי

| אריה ים ניו זילנדי |
| --- | --- |
 אריה ים ניו זילנדי
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: אוטריים
סוג:: אריה ים ניו זילנדי
מין:: אריה ים ניו זילנדי
שם מדעי
 Phocarctos hookeri ‏גריי, 1844
תחום תפוצה


אריה ים ניו זילנדי (שם מדעי: Phocarctos hookeri) הוא מין אריה ים יחיד בסוגו המתרבה סביב לחופים של האי הדרומי של ניו זילנד, באיי אוקלנד ובמידה מסוימת גם באי סטיוארט.
מאפיינים

פרוותם של הבוגרים חומה-שחורה, וצבע פרוותן של הנקבות בהיר יותר משל הזכרים. אריות ים ניו זילנדיים זכרים מגיעים באורכם לכ-3.5 מטרים, ואילו הנקבות מגיעות לאורך של שני מטרים בלבד. הזכרים שוקלים בין 300 ל-450 ק"ג והנקבות שוקלות עד 160 ק"ג.
במהלך מסעות ציד, יכולים אריות הים הניו זילנדים להרחיק מהחוף אף למרחק של 130 ק"מ. להם יכולת לצלול לעומק של 300 מטרים. תזונתם מורכבת מתמנונים, דגים קטנים, סרטנים, שבלולים ופינגווינים. הם נוהגים לבלוע אבנים המסייעות להם בתהליך העיכול, ומאוחר יותר הם מקיאים אותן.
אריות הים הניו זילנדיים מתרבים במושבות בין נובמבר לינואר, כאשר הגורים נולדים בתקופה שמתחילת דצמבר ועד לסוף ינואר. בנובמבר מגיעים הזכרים לחופים, ושם נאבקים ביניהם על טריטוריה. כמה שבועות לאחריהם מגיעות הנקבות לחופים, והזכר המנצח בכל טריטוריה זוכה בשטח שאליו מגיעות שמונה עד 25 נקבות.
גורי אריות הים הניו זילנדיים נולדים עם פרווה עבה בצבע חום. אורך גופם בלידה 70–100 ס"מ, ומשקל הגורים הזכרים כ-7.9 ק"ג בעוד שמשקלן של הנקבות הוא כ-7.2 ק"ג. כעבור שניים עד שלושה שבועות מתחילים הגורים לשחות. הנקבות מגדלות את גוריהן עד הגיעם של הגורים לגיל שמונה חודשים לפחות.
הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל שלוש עד ארבע שנים. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל חמש, אך רק בגיל שמונה או אף יותר מכך מגיעים לבגרות חברתית המאפשרת להם להתרבות. תוחלת חייהם של הזכרים יכולה להגיע עד 23 שנים ואילו תוחלת חייהן של הנקבות עד 18 שנה.
שימור

כבעלי חיים נוספים בפאונה של ניו זילנד, גם אריה הים הניו זילנדי הוא מין בסכנת הכחדה.
במהלך המאה ה-19 ניצוד אריה הים הניו זילנדי במידה נרחבת בשביל עורו ושמנו. הוא מוגדר כמין מוגן החל משנות התשעים של המאה התשע עשרה. בשנות התשעים של המאה העשרים, גודל האוכלוסייה הוערך בכ-15,000 פרטים. ייתכן שהאוכלוסייה הצטמצמה בשל מחלה שהתפרצה בשנת 1998 והביאה למותם של 20% מהנקבות הבוגרות ו-50% מהגורים בשנה זו. בימינו מוערך גודל האוכלוסייה בכ-12,000 פרטים.
הערות שוליים

↑  אריה ים ניו זילנדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  New Zealand sea lion, Department of Conservation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553927605171  LCCN: sh94006961
אפקט סמית'-פרסל

אפקט סמית' פרסל התגלה ב-1953 על ידי אדוארד מילס פרסל ותלמידו לדוקטורט סטיב סמית', אשר צפו באור הנפלט מאלומת אלקטרונים מהירה החולפת על פני סריג עקיפה מחזורי. בדומה לקרינת צ'רנקוב, אפקט זה נגרם עקב פליטה ספונטנית של אור, אשר יחס הנפיצה שלו משתנה בנוכחות תנאי השפה המחזוריים שמכתיב הסריג. בעקבות השינוי ביחס הנפיצה, מתאפשרים בו זמנית שימור אנרגיה ותנע עבור תהליך הפליטה, מה שאינו אפשרי עבור אלקטרון ופוטון במרחב החופשי.
עבור סריג בעל אורך מחזור  a ואלקטרון הנע במהירות  v, אורכי הגל הנפלטים הם
 \lambda _{m}={\frac {a}{m}}\left({\frac {c}{v}}-\cos \theta \right)
כאשר  \lambda _{m} הוא אורך הגל המתאים לסדר העקיפה ה- m של הסריג,  \theta  היא זווית ההתבוננות ביחס לכיוון מהירות האלקטרון, ו- c היא מהירות האור.
הערות שוליים

↑  Smith, S. J.; Purcell, E. M. (1953). "Visible Light from Localized Surface Charges Moving across a Grating". Physical Review. 92 (4): 1069–1069. doi:10.1103/PhysRev.92.1069. ISSN 0031-899X.
↑  Friedman, A.; Gover, A.; Kurizki, G.; Ruschin, S.; Yariv, A. (1988). "Spontaneous and stimulated emission from quasifree electrons". Reviews of Modern Physics. 60 (2): 471–535. doi:10.1103/RevModPhys.60.471. ISSN 0034-6861.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554100805171  LCCN: sh98007973
אניד יאנדל

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1869 לואיוויל, קנטקי, ארצות הברית 
 פטירה:  13 ביוני 1934 (בגיל 64) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Enid Bland Yandell 
 מקום קבורה:  בית הקברות קייב היל 
 מקום לימודים:  Académie Vitti  האקדמיה לאמנות של סינסינטי 
 הושפעה על ידי:  אוגוסט רודן, לורדו טאפט, פרידריק ויליאם מקמוני, פיליפ מרטיני, קארל ביטר 
 פרסים והוקרה:  זוכרים את נשות קנטקי 
 
אניד יאנדל (באנגלית: Enid Yandell‏;  6 באוקטובר 1869 - 12 ביוני 1934) הייתה פסלת אמריקאית מלואיסוויל שבקנטקי שלמדה אצל אוגוסט רודן בפריז, פיליפ מרטיני בניו יורק ופרידריק ויליאם מקמוני.  יאנדל התמחתה בפסלי חזה, דיוקנאות ומונומנטים ציבוריים. אוסף הפסלים במוזיאון ספיד לאמנות בעיר הולדתה כולל מספר רב של יצירותיה.
הכשרה אמנותית

יאנדל הייתה בתם הבכורה של ד"ר לונספורד פיטס יאנדל, ג'וניור ולואיז אליסטון יאנדל מלואיסוויל, קנטקי. אניד יאנדל סיימה תואר בכימיה ואמנות במכללת המפטון, בית ספר לבנות בלואיוויל. לאחר מכן למדה באקדמיה לאמנות בסינסינטי, שם סיימה תוכנית של ארבע שנים בשנתיים, וזכתה בפרס ראשון עם סיום לימודיו בשנת 1889. יאנדל גם עשתה חניכות אצל פסלים מפורסמים, אלה כללו את לוראדו טאפט, פיליפ מרטיני וקרל ביטר.
יאנדל הייתה אחת מקבוצת נשים פסלות הידועות בשם "הארנבים הלבנים", שאורגנו על ידי הפסל לוראדו טאפט להשלמת הפסלים הרבים וקישוטים אדריכליים אחרים לבניין הגננות בתערוכת הקולומביאנית העולמית בשיקגו בשנת 1893. היא גם עיצבה את אזור גינת הגג של בניין האישה בתערוכה. יאנדל כתבה תיאור חצי אוטוביוגרפי על מעורבותה בתכנון היריד, בספר "שלוש בנות בדירה" (1892).
בשנת 1894 נסעה יאנדל לפריז, שם למדה אצל פרידריך ויליאם מקמוני ומדריכים אחרים באקדמיה ויטי במונפרנס. יאנדל עבדה גם עם אוגוסט רודן. היא חזרה לפריז לעיתים קרובות, החזיקה שם סטודיו והציגה בסלון פריז.
בשנת 1898 הפכה יאנדל לאישה הראשונה שהצטרפה לאגודת הפסלים הלאומית.
פסל אתנה

בגיל 27 הוזמנה יאנדל ליצור פסל מונומנטלי של אתנה לתערוכת המאה הבינלאומית בטנסי בשנת 1897. הפסל היווני תואם את כינויה של נאשוויל בשם "אתונה של הדרום".
יאנדל יצרה את הפסל בסטודיו שלה בפריז. היא ביססה את העיצוב על פסל איטלקי של אתנה, מהמאה השמונה עשרה, שהוא עצמו היה העתק של פסל יווני עתיק. הוא תיאר את אתנה עם זרוע אחת מורמת מנצחת והשנייה עם כף יד הפוכה במחווה של קבלת פנים. הפסל בגודל 13 מטר נשלח לנאשוויל בחלקים באונייה. הפסל הורכב בנאשוויל ועמד לפני בניין האמנות של התערוכה, שנבנה כהעתק בגודל מלא של הפרתנון באתונה.
כמו פסלים אחרים בתערוכה, פסל אתנה של יאנדל היה עשוי מחומר בניין מתכלה. הפסל מעולם לא ניצוק בארד ותוך שנה הוא התפורר. הפרתנון בנשוויל נבנה מחדש מחומרים קבועים, ועדיין עומד. פסל אתנה אחר לגמרי של אלן לקווייר, שנחשף בשנת 1990, ניצב בתוך הפרתנון בנשוויל.
מאבק החיים

פסלה של אניד יאנדל "מאבק החיים" הוזמן על ידי הדיפלומט האיטלקי פול ביינוטי, מטורינו שבאיטליה, לזכרה של אשתו קארי בראון. הפסל נחשף בשנת 1899. הפסל ממוקם בפארק בורנסייד במרכז העיר פרובידנס, רוד איילנד. היא הציגה גרסה של המזרקה - שנקראה אז "מאבק הקיום" - בתערוכה הפאן -אמריקאית ב -1901 בבאפלו, ניו יורק.  הפסל כולל קבוצה של חמש דמויות שתוארה במאמר בכתב עת: כ"מאבק החיים להימלט מההשפעה הפוגעת של חובה, גאווה ותשוקה." יאנדל תיארה את הפסל כמייצג את "הניסיון של נשמה אלמותית בתוכנו להשתחרר מהנכות וההסתבכויות של סביבותיה הארציות."
אקטיביזם חברתי

בנוסף לעבודתה כאמנית, יאנדל הייתה מחויבת לשפר את חייהם של אחרים. היא תרמה לחינוך אמנים עתידיים על ידי ייסוד בית הספר ברנסטוק במסצ'וסטס בשנת 1908. בית הספר לאמנות פעל במשך כמה קיצים עד מותה בשנת 1934. יאנדל עבדה גם עם ארגון שסיפק ארוחות במחירים נוחים לעוסקים באמנויות ובני משפחותיהם.
יאנדל הייתה תומכת פעילה בזכויות נשים, ותרמה את אמנותה בתערוכות למאמצי גיוס כספים. היא גם קיימה קמפיין למען קלווין קולידג' במסצ'וסטס, כאשר התמודד לתפקיד במצע זכות הבחירה לנשים בתחילת המאה ה -20.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה מעורבת אניד יאנדל בפעילות של הצלב האדום, ועם ארגון צרפתי לטיפול ביתומי מלחמה.
לאחר שחזרה לארצות הברית שימשה כמנהלת לשכת הקשר של הצלב האדום האמריקאי בניו יורק, וכיו"ר ועדת הנשים במועצת ההגנה הלאומית. פעילויות אלו צרכו כמעט את כל זמנה; היא ויתרה במידה רבה על עבודתה כפסלת כדי לעזור לאחרים.
מוות

אניד יאנדל נפטרה בבוסטון ב -12 ביוני 1934. היא נקברה בלואיוויל, קנטקי.
הערות שוליים

↑  Yandell, Enid". Benezit Dictionary of Artists. Oxford University Press. 31 October 2011.
↑  Jeanne Madeline Weimann, The fair women, Chicago, Ill. : Academy Chicago, 1981, ISBN 978-0-89733-025-1
↑  Three Girls in a Flat., digital.library.upenn.edu
1 2  OCIO Website Administrator, "Kentucky's Sculptor Enid Yandell", www.aaa.si.edu, ‏2015-01-08 (באנגלית)
↑  Decker, Juilee (2019). Enid Yandell: Kentucky's Pioneer Sculptor. Lexington: University Press of Kentucky.
↑  The Martha's Vineyard Times, Historical Perspective: Enid Yandell and the Branstock School, The Martha's Vineyard Times, ‏2014-03-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Calvin Coolidge Presidential Library & Museum, Calvin Coolidge Presidential Library & Museum: Women's Suffrage, Calvin Coolidge Presidential Library & Museum, ‏2010-08-26
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1202718531  ISNI: 0000 0000 2959 9628  LCCN: n89604716  SNAC: w6445tzt  ULAN: 500336511  VIAF: 65610883   WorldCat (עם VIAF): 65610883 
אניד יאנדל, פסל אתנה
המזרקה מאבק החיים