stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דני אדינו אבבה
הערות שוליים

1 2  המסע לא תם - דני אדינו אבבה | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר www.ybook.co.il
1 2  מינוי ייחודי במשרד לעלייה וקליטה - דני אדינו אבבה מונה לראש אגף דוברות והסברה במשרד העלייה הקליטה, באתר חדשות ירושלים, ‏2021-02-21
↑  אלכסנדר כץ, דני אדינו אבבה עוזב את ידיעות – לטובת שליחות בחו"ל, באתר אייס, 28 במאי 2017
↑  אורי קליין, הסיפור שטרם סופר, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2005
↑  קוד השתיקה
↑  תום שגב, שיעור היסטוריה: מאתיופיה לירושלים, דרך בריסל, באתר הארץ, 11 ביוני 2010
↑  באתר ידיעות ספרים
↑  חבצלת דמארי, הספר "המסע לא תם" מועמד לפרס יוקרתי, ידיעות אחרונות גיליון 25390, 1 במאי 2022, עמ' 18
↑  פרס נאפולי לעיתונות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406627705171  VIAF: 428157523484327032923   WorldCat (עם VIAF): 428157523484327032923 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האמת על האלוהים

האמת על האלוהים הוא ספרו הראשון של ראל, מנהיג התנועה הראלית. הספר נכתב, לטענתו, אחרי שנלקח על ידי חוצן לכוכב מרוחק בגלקסיה. במהלך המסע המתואר פוגש ראל בהשקפות עולם חדשות, וכאשר מספר לו החוצן כי הוא-הוא האל המוזכר בכתבי הקודש, מתעוררים בו ספקות באמונתו בדתות המונותאיסטיות. מכאן מתחילה דרכו של ראל למסקנה כי האלים המתוארים בתנ"ך היו מדענים חוצנים, וכי הם יצרו את החיים על-פני כדור הארץ.
הרעיון המרכזי בספרו של ראל מוכר מספרות פופולרית, ובעיקר כזו שנפוצה בשנות השישים והשבעים, כמו ספריו של הסופר והפסבדו-מדען אריך פון דניקן, שאף הוא גרס כי אלי המיתולוגיות הקדומות וסיפורי התיאוגניה יסודם במפגש עם חוצנים או במידע שהתקבל מהם. רעיונות דומים עומדים גם ביסוד דתות מודרניות אחרות, כמו הסיינטולוגיה. דחייתו של ראל ושל התנועה הראלית את התפישות התאיסטיות של הדתות המרכזיות, ועמידת התנועה על הרעיון כי "מה שאינו מוכח מדעית, אינו יכול להיות בסיס לאמונה" עוררה ביקורת, שגרסה כי בניגוד לתפישה זו, סיפורו של ראל התקבל כעיקר אמונה בתנועה הראלית, אף שאין תימוכין כלשהם לרעיון זה.[דרוש מקור]
תקציר

ב-13 בדצמבר 1973, חייו של כתב מגזין מרוצי מכוניות השתנו לחלוטין לאחר מפגש עם עב"מ בקלרמון-פראן, דרום צרפת. מתוך העב"מ יצא יצור המצהיר כי "האלוהים" מהתנ"ך הם למעשה יצורים מחוץ לכדור הארץ שבראו את האדם וכל צורות החיים באמצעות הנדסה גנטית. היצור הכריז על התחלת עידן האפוקליפסה, שבו הקדמה מדעית תאשר את אמיתות המסר, ומינה את הכתב לשם חדש, ראל, עם משימה להפיץ את המסר ולהקים שגרירות ליד ירושלים.
דעת אמת

| --- | --- |

 יושב ראש:  ירון ידען
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים)
 www.daatemet.org.il
 
דעת אמת הוא ארגון אתאיסטי שפועל לעידוד יציאה בשאלה של חרדים ודתיים במדינת ישראל. הארגון מגדיר את מטרתו: "שחרור מהדת, לקידום הנאורות וההשכלה" ופועל מאז 1998, בראשות ירון ידען. הארגון טוען לסתירות בין הכתוב בתלמוד ובתנ"ך לבין הידע המדעי המודרני, ובאמצעות סתירות אלו מבקש להוכיח את משנתו העיקרית: "כתבי הקודש וההלכה אינם יצירה אלוהית כפי שגורסת המסורת היהודית, אלא יצירה אנושית". הכלי העיקרי שבו משתמש הארגון על מנת להציג סתירות אלו הוא הפצתם של קונטרסים (חוברות) בריכוזי חרדים: בישיבות, בכוללים ובבתי כנסת, וכן הצגת מידע באתר האינטרנט של הארגון.
ייסוד הארגון

מייסד הארגון ומנהלו הוא ירון ידען. ידען חזר בתשובה בגיל 17, התחתן והקים משפחה חרדית בת שבעה ילדים. לאחר מכן יצא בשאלה וחזר להיות חילוני. בהיותו חרדי למד בישיבה בטבריה ובכולל ביישוב רכסים שליד כפר חסידים. על תפקידו בכולל ברכסים חלוקות הדעות: הוא מציג את עצמו כמי שהיה ראש כולל, ואילו אנשי רכסים טוענים שהיה מנהל אדמיניסטרטיבי בלבד וכשביקש להיות ראש כולל נענה בסירוב. מכאן החלה התרחקותו מהחברה החרדית.
אידאולוגיה

הארגון מעוניין להביא אנשים דתיים לקריאה ביקורתית של המקרא, החפה מן הפרשנות המסורתית, מתוך תמיכה בחילון וביציאה בשאלה. הארגון יוצא מנקודת הנחה כי התנ"ך לא נוצר בהשראה אלוהית, אלא הוא כולו יצירה אנושית. לשם הוכחת טענה זו, הוא מביא בחוברותיו אסופה המאגדת "סתירות" בין המדע לבין התנ"ך, בין חלקים שונים של התנ"ך ובין הפירושים המקובלים של חלקי התנ"ך השונים.
לטענת הארגון המקורות היהודיים הקלאסיים (בעיקר התנ"ך) עוותו, צונזרו ופורשו במזיד באופן מוטעה בידי הממסד הרבני מאז תקופת בית שני והלאה מסיבות פוליטיות, כך שהלקח המוסרי והתרבותי שמושאל מהם הגיע לידינו רק על ידי פרשנות לא יהודית. לדוגמה, הארגון מייחס את אי הימצאותה של ספרות חילונית מתקופות התנ"ך, התלמוד, הגאונים ועוד, להעֲלמה מכוונת שנעשתה בידי אותו "ממסד" – זאת בניגוד לדעות המקובלות, הטוענות כי מדובר בתהליך טבעי מכיוון שאלו מסמכים וקטעים שלא היו רלוונטיים לתקופה ולא היו בשימוש ועל כן כדרך הטבע "נעלמו". עוד טוען הארגון שהיהדות הרבנית דאגה להעלמת מציאותן ההיסטוריות של כתות יהודיות שונות ובכך שכתבה גם את ההיסטוריה היהודית.
הארגון מרבה לתקוף את המגזר החרדי, תוך טענה שזהו מגזר פונדמנטליסטי ובעלת תפיסת עולם פרימיטיבית, שלא תורם לחיים ולחברה במדינת ישראל. הארגון גורס כי על פי מודלים דמוגרפיים האוכלוסייה החרדית תהפוך לרוב האוכלוסייה היהודית בישראל, ועל כן הוא שם לו למטרה להפיץ את רעיונותיו דווקא בקרב האוכלוסייה החרדית, על מנת להחזירם בשאלה.
"דעת אמת" מתיימר לפתח שיטת פרשנות ייחודית, מדעית הומניסטית, ליהדות ומקורותיה, שלפיה נכתבות החוברות שאותן מפיצה העמותה. לדברי הארגון, את החוברות כותבים תלמידי חכמים הבקיאים במקורות היהודיים.
על פי אתר הארגון מטרתה של העמותה, החל משנת 2002, היא "להגיע לכל תושבי מדינת ישראל עם תוכנית רפורמות אזרחיות מעמיקה ונרחבת, שתעודד, בין היתר, את פיתוחה של התרבות הליברלית ואת ההתחדשות החברתית".
המאבק בין "דעת אמת" לבין הציבור החרדי

פעילותה של "דעת אמת" בקרב הציבור החרדי יצרה חיכוכים וכעס רב בקרב הקהילה החרדית, שאף הגיע לכמה וכמה התפרצויות שסופן בכתב אישום שהוגש נגד הארגון. על פי אתר האינטרנט "חופש", שבו כותב ידען, חברי הארגון נהגו להתכנס בכל יום ראשון בשעה 19:45 בכניסה לרחוב רבי עקיבא ולהיכנס לחלוקת חוברות וחומר אחר של העמותה לתושבים.
ב-14 בספטמבר 2005 הורשעו בבית משפט השלום בתל אביב ארבעה חברי "דעת אמת" בעבירה של הסגת גבול, לאחר ש"שנכנסו לחדרי הישיבה ובית הכנסת של הישיבה והניחו בהם קונטרסים על השולחנות, בין ספרי הלימוד וספרי הקודש, על המדפים, בארונות ועל ארון הקודש. כל זאת במטרה להעליב ולהקניט את הציבור הלומד והמתפלל בישיבה ואת מחזיקי המקום".
בעקבות אותו אירוע הורשע גם ירון ידען בבית משפט השלום בתל אביב, בעבירת שידול להסגת גבול, בכך שבשנת 2001 שידל שלושה מתנדבים בעמותת "דעת אמת" להיכנס ללא רשות לישיבת חכמי לובלין בבני ברק ולהפיץ בה עלונים אשר אינם רצויים על ידי אנשי המקום. על טענתו של ידען כי מדובר בחופש הביטוי, אמרה השופטת כי הטענה שקולה לטענת אדם שיפלוש בכוח לתחנת שידור כדי לעשות פומבי לדעותיו, וינסה לחסות תחת עקרון חופש הביטוי. גם הטענה כי בית הכנסת פתוח לכל יהודי החפץ לבוא בשעריו, הבהירה השופטת, תקפה רק למי שבא להתפלל וללמוד, תוך כבוד לרוח המקום וכלליו. השופטת רביד הוסיפה וכתבה:
עמדת הנאשם, כאילו יש בחומר שהופץ דווקא כדי להחכים אותם תלמידי ישיבה, וכדי לחשוף אותם לדעות נוספות ולפלוגתאות, או עמדתו לפיה אין זה נכון שהפצת החומר באמת צריכה להרגיז את אנשי הישיבה, שכן בפועל קיים רעב לחומרים דוגמת אלה שהפיץ, הן עמֲדות שקשה להסכים עמן, והן אפילו מקוממות. בטיעון מסוג זה יש משום התנשאות ופטרונות שאינן במקומן. הוא אינו שונה לכאורה מאותה כפייה מחשבתית כנגדה יוצאים חוצץ אנשי חבורתו של הנאשם.
המאבק בין "דעת אמת" לבין הציבור החרדי > הסברת-נגד

ראש ישיבת ברכת יוסף, הרב יעקב סגל, פרסם חוברות ובהן טיעונים נגד טענותיו של הארגון. טענות הועלו גם באתר בשם "תיק ידען". הרב דב שטיין פרסם טיעוני נגד לקונטרסים של "דעת אמת" בסיוע אנשי מדע.
המאבק בין "דעת אמת" לבין הציבור החרדי > המאבק על מרכז ההרצאות הטלפוני

בשנת 2001 דעת אמת השיקה ופרסמה "מרכז הרצאות טלפוני" עבור הציבור החרדי. הקו הופעל על גבי רשת מירס, ולדברי ידען כעבור שלושה ימים ניתקה החברה את הקו בנימוק של לחצים מטעם הציבור החרדי. ידען ביקש את סיועו של יו"ר ועדת הכלכלה של הכנסת, אשר עזר לו לקיים פגישה עם מירס, בסיכומה שבה החברה לספק את השירות.
לקריאה נוספת

ירון ידען, הדת קמה על יוצריה, הוצאת גוונים
ירון ידען, חז"ל בראי אחר, הוצאת איפאבליש
הערות שוליים

↑  תא (ת"א) 207183/02 עמותת "אמת תורה ומדע בזמנינו" וירון ידען נ' עיתון "יום השישי" ואחרים, ניתן ב-8.9.05
↑  פ (ת"א) 2623/03 מדור תביעות פלילי ת"א נגד איתן סלוניקו ואחרים
↑  פ (ת"א) 2657/03 מדינת ישראל נ' ירון ידען, ניתן ב-18.9.05
↑  תיק ידען
↑  תשובות לקונטרסי "דעת אמת" – תת-אתר של אתר 'הסנהדרין'
↑  ירון ידען, ניצחון במאבק למען חופש הביטוי והעיסוק, תיאור המקרה מאת יו"ר דעת אמת, אתר חופש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428091005171
האן-סור-לס

| --- | --- |

 מדינה:  בלגיה בלגיה
 אזור:  ולוניה ולוניה
 מחוז:  נאמור
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,000 (2021)
 קואורדינטות:  50°07′34″N 5°11′16″E﻿ / ﻿50.12611°N 5.18778°E﻿ / 50.12611; 5.18778 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלגיה מוגדלת) בריסל אנטוורפן ברוז' גנט לייז' ארלון שרלרואה נאמור צרפת הולנד גרמניה לוקסמבורג הים הצפוני האן-סור-לס(למפת בלגיה רגילה) בריסל אנטוורפן ברוז' גנט לייז' ארלון שרלרואה נאמור צרפת הולנד גרמניה לוקס. הים הצפוני האן-סור-לס(למפת מחוז נאמור רגילה) נאמורהאן-סור-לס(למפת מחוז נאמור מוגדלת) נאמורהאן-סור-לס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האן-סור-לס (בצרפתית: Han-sur-Lesse; בוולונית: Han-so-Lesse) הוא כפר השייך מוניציפלית לעיר רושפור, פרובינציית נאמור, מחוז ולוניה, בלגיה. הוא ידוע בזכות מערת נטיפים הנמצאת בגבעה הסמוכה אליו ונהר לס החוצה אותו.
מערת האן-סור-לס

המערה (בצרפתית: Grottes de Han-sur-Lesse) היא אתר תיירותי אטרקטיבי בבלגיה שחולפים בו מעל חצי מיליון תיירים בשנה.
מערת הנטיפים נוצרה כתוצאה מחלחול המים של נהר לס הסמוך בסלע, לעומק של קילומטר לערך בתוך הגבעה.
הטמפרטורה במערה כ-13 מעלות, והיא מאופיינת ברמת לחות גבוהה.
הכניסה למערה מוגבלת, ואפשרית רק באמצעות רכבת היוצאת מהכפר הנמצא במרחק של כ-2 ק"מ ממנה. ההליכה במערה נמשכת שעה עד שעה וחצי, לאורך של כ-2 ק"מ, בליווי הסבר מודרך ומופע אור-קולי.
כניסת נהר לס דרך פתח המערה
האגודה החדשה לאמנים

| --- | --- |

יאנוש וסארי:אישה בגינה עם כיסא 1930
 מדינה:  הונגריה 
 תקופת הפעילות:  1924–הווה (כ־100 שנה) 
 
האגודת החדשה לאמנים -(בהונגרית: Képzőművészek Új Társasága ; בראשי תיבות: KUT או KÚT), הייתה אגודה של קבוצת אמנים הונגרים שהיו חסידי מגמות האמנות המודרניות. היא הייתה ממשיכתם של השמונה ופעלה בין השנים 1924 לבין 1949.
היסטוריה

קבוצת האמנים ההונגרית הזו נוסדה ב-1924 ופעלה עד 1949. רבים מחבריה היו ציירים יהודים-הונגרים. הם הכריזו על עצמם כיורשי השמונה והיו חסידי מגמות האמנות המודרניות. במשך זמן מה שאיפותיהם היו קרובות לאלו של פוסט-אימפרסיוניסטים, הקוביסטים והאקספרסיוניסטים הגרמניים הצרפתיים. הנשיא הראשון של KÚT היה אדן מארפי, לאחר מכן כל הציירים המצטיינים קיבלו על עצמם את עבודת הנשיאות. המגזין שלהם, ששמו היה תחילה Kút, ואחר כך "אוי סין" (צבע חדש - Új szín), נערך על ידי מיקלוש רוז'ה (סופר אמנות) בשנים 1926–1927, שהגיע רק ל-11 גיליונות, והופעתו נפסקה עקב קשיים כלכליים.
תערוכת הבכורה הראשונה שלהם נערכה במוזיאון ארנסט במאי 1924, והמשיכו להציג בכל שנה בסלון הלאומי או בהיכל האמנות. מספר חברי קבוצת האמנים בשנות ה-30 עמד על כ-80, ומספר החברים התומכים בעבודת הקבוצה עמד על כ-40 אמנים נוספים. חשוב מאוד לציין שלא קבוצה זו ולא קבוצות אחרות של אמנים היו סגורים הרמטית. הוזמנו לא פעם לתערוכות גם אמנים מחוץ לקבוצה, או הצטרפו מדי פעם לתערוכות אחרות. תרגולת זו של סובלנות כבר התפתחה במושבת האמנים של באיה מארה. התרגולת נמשכה באופן אינסטינקטיבי, שכן ניתן היה לעבוד בתוך ומחוץ לבית הספר בבאיה מארה, כך היה גם בתוך קבוצת האמנים, שכן המטרה הייתה רק לאפשר לחסידי הקבוצה להתאחד. KUT יכול להיחשב לאחד האגפים של אסכולת פריז, ובגלל הרוחניות הצרפתית שלהם הם הותקפו על ידי בני הדור ההונגרים.
KÚT העניק לראשונה פרסים בשנת 1927, נוהלי התגמול שלהם נשמרו לאורך כל הדרך, והפרסים שלהם כוסו על ידי תרומות מדי פעם.
חבריה ואמנים מציגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  שאנדור אדמי (Adámi Sándor)  אימרה אמוש  לאסלו ברטה (Bartha László)  אנדראש בק  רוברט בריני  אאורל ברנאט (Bernáth Aurél)  גזה בורנמיסה (Bornemisza Géza)  בלה צובל  אישטוואן דשי הובר (Dési Huber István)  יוז'ף אגרי (Egry József)  נואמי פרנצי (Ferenczy Noémi)  ינה גדאני (Gadányi Jenő)  טיבור גרגיי  מרגיט גראבר  דיולה הינץ (Hincz Gyula) |  בלה קאדאר  קארוי קרנשטוק (Kernstok Károly)  לאיוש קוזמה  אדן מארפי  פרנץ מדיאשי (Medgyessy Ferenc)  ינה פאיז' גבל (Paizs Goebel Jenő)  פאל פאצאי (Pátzay Pál)  וילמוש פרלרוט-צ'אבה  יוז'ף ריפל-רונאי  מיקלוש רוז'ה (סופר אמנות)  ינה סבדוש (Szabados Jenő)  שאנדור סנדאי (Szandai Sándor)  אישטוואן סני (Szőnyi István)  יאנוש טורנאי (Tornyai János)  יאנוש וסארי (Vaszary János) |
גלריית תמונות

קארוי קרנשטוק: רוכבים על שפת המים (1910)
ינה פאיז' גבל: תור הזהב : דיוקן עצמי (1931)
יאנוש טורנאי: חלון הסטודיו (1934)
פאל פאצאי: אנדרטה לעשרת ההוסרים (סקשפהרוואר, 1939)
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות. עורך לאסלו אבר. כרך 1 בודפשט : אנדור דיזה, 1935. עמוד 607.
לקסיקון אמנות. כרך 2 בודפשט : אקדמיה, 1966. עמוד 736.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011016076  NKC: ko20191053545  ULAN: 500306656  VIAF: 167753361   WorldCat (עם VIAF): 167753361
דעת מקרא

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  פרשנות יהודית למקרא 
 הוצאה
 הוצאה:  מוסד הרב קוק 
 
דעת מקרא הוא מפעל פרשנות אורתודוקסי-מודרני לתנ"ך, בן 30 כרכים. ייחודו של הפירוש הוא שילוב בין פרשנות מסורתית ובין ממצאי המחקר התנ"כי המודרני התואמים לה, והגשתם לקורא בבהירות רבה.
מבנה הפירוש

הנוסח: מבוסס על כתר ארם צובא, כתב יד שמיוחס לאהרן בן אשר, והרמב"ם סמך עליו בספרו. מוגה על פי כתבי יד עתיקים אחרים ככל הניתן.
גוף הפירוש: פירוש מנוקד המפרש את הפסוק בצורה פשוטה, כולל ביאור מילים קשות, שמות מקומות ומקורן. הפירוש מסתמך רבות על ידיעות חדשות בגאוגרפיה וארכאולוגיה של ארץ ישראל. הפירוש כולל גם הערות הבאות להוכיח את הנאמר, להרחיבו, או להביא פירושים חלופיים.
פתיחה וסיום: כל ספר מחולק ליחידות משנה, לפני ואחרי כל יחידת משנה מוצגים חלוקת היחידה, סגנונה הספרותי, והסבר כולל שלה.
מבואות לספרים: בתחילת כל ספר יש מבוא כללי שכולל התייחסות לזמן חיבורו של הספר, הרקע ההיסטורי שלו, הקבלות בינו ובין ספרי מקרא אחרים, מאפייניו הלשוניים, דמויות המופיעות בו ועוד.
דרך הפירוש

דרך הפירוש שאבה השראה מגישתו של רשב"ם בפירושו: "וגם רבנו שלמה אבי אמי מאיר עיני גולה שפירש תורה נביאים וכתובים נתן לב לפרש פשוטו של מקרא... והודה לי שאילו היה לו פנאי היה צריך לעשות פרושים אחרים לפי הפשטות המתחדשים בכל יום". מפרשי "דעת מקרא" שאפו לפרש את המקרא כפשוטו והתייחסו בפירושם לגילויים המדעיים בנושאי גאוגרפיה, ארכאולוגיה של ארץ ישראל, בוטניקה, זואולוגיה ועוד.
בפירוש זה, המפרש את המקרא באופן מסורתי, כמעט ללא ביקורת הנוסח ומתוך אמונה בקדושת הכתובים, אך מסתייע בממצאי המחקר המודרני, יש פולמוס סמוי עם ביקורת המקרא, ללא התמודדות ישירה עם דעותיהם ושאלותיהם של החוקרים השייכים לאסכולה זו, אך תוך פירוש אשר מנסה לתת מענה לבעיות. דרך התמודדות זו שונה מזו של רבי דוד צבי הופמן, אשר התפלמס באופן ישיר עם אנשי ה"ביקורת" וניסה לקרוא תיגר על עצם מדעיותן של מסקנותיהם, והיא שונה אף מדרכו של הרב מרדכי ברויאר, אשר קיבל הרבה מממצאי ביקורת המקרא בתחום הניתוח הספרותי אך פירש ממצאים אלה מתוך אמונה בקדושת המקרא.
אטלס דעת מקרא

אטלס דעת מקרא הוא חיבור של אוסף ערכים ותמונות גאוגרפיים-היסטוריים מתקופת המקרא, בעריכת יהודה קיל ויהודה אליצור.
אנשי המערכת

בראש הפרויקט עמד יהודה קיל, איש החינוך הממלכתי דתי, שאף כתב פירוש לכמה ספרים. על תפקיד זה הוענק לו פרס ישראל במדעי היהדות לשנת תשנ"ב.
בכתיבת הפירוש לספרי המקרא השתתפו המומחים: פרופ' יהודה אליצור, פרופ' פיבל מלצר, עמוס חכם (הזוכה הראשון בחידון התנ"ך), פרופ' מרדכי זר-כבוד, פרופ' אהרן מירסקי ואחרים (ראה פירוט להלן). את מפעל הפרשנות ליוו מומחים נוספים בתחומם: הרב מרדכי ברויאר היה אחראי על קביעת נוסח ספרי המקרא, פרופ' יהודה פליקס ייעץ בתחומי הבוטניקה והזואולוגיה, והרב שאול ישראלי ייעץ מן ההיבט ההלכתי.
שני הכרכים הראשונים של פירוש "דעת מקרא" יצאו לאור בשנת תש"ל: ספר יהושע פורש על ידי יהודה קיל, וספר איוב פורש על ידי עמוס חכם.
אנשי המערכת > כותבי הפירושים לספרי המקרא

בראשית - יהודה קיל
שמות - עמוס חכם
ויקרא - מנחם בולה
במדבר - יחיאל צבי מושקוביץ, תשמ"ט
דברים - אהרן מירסקי
יהושע - יהודה קיל, תש"ל
שופטים - יהודה אליצור
שמואל - יהודה קיל
מלכים - יהודה קיל. תשמ"ט
ישעיה - עמוס חכם
ירמיה - מנחם בולה, תשמ"ד
יחזקאל - יחיאל צבי מושקוביץ
תרי עשר, חלק ב', תשל"ו:
הושע - יהודה קיל
יואל - עמוס חכם
עמוס - עמוס חכם
עובדיה - יהודה קיל
יונה - אליקים בן מנחם
מיכה - משה זיידל
נחום - מנחם בולה
חבקוק - מנחם בולה
צפניה - מנחם בולה
חגי - מרדכי זר-כבוד
זכריה - מרדכי זר-כבוד
מלאכי - מרדכי זר-כבוד
תהלים - עמוס חכם, תש"מ
משלי - מרדכי זר-כבוד (פרקים א'-ט"ז), יהודה קיל (פרקים י"ז-ל"א)
איוב - עמוס חכם, תש"ל
מגילות:
שיר השירים - עמוס חכם
רות - פיבל מלצר
איכה - יחיאל צבי מושקוביץ
קהלת - מרדכי זר-כבוד
אסתר - עמוס חכם
דניאל - שמואל הכהן, יהודה קיל
עזרא ונחמיה - מרדכי זר-כבוד
דברי הימים - יהודה קיל, תשמ"ו
לקריאה נוספת

יחיאל צבי מושקוביץ, "דעת מקרא" כספר עזר בהוראה, הוראת המקרא, מעינות; מאסף לענייני חינוך והוראה יא, המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, תשמ"ו/ 1985, עמ' 352
אריה סטריקובסקי (עורך), דעת מקרא - דף לתרבות יהודית 256, הוצאת משרד החינוך - האגף לתרבות תורנית, אדר ה'תשס"ב.
יהודה קיל, לגמרו של המפעל הפרשני דעת מקרא, אלון שבות, תשס"ג.
מאיר בר-אילן, ביקורת על גרסת התקליטור.
מיכאל אביעוז, סדרת 'דעת מקרא' - בין מסורת לביקורת, מורשת ישראל 3, תשס"ז, עמ' 5–15.
Michael Avioz, ‏The Da'at Mikra Commentary Series: Between Tradition and Criticism, Jewish Bible Quarterly 34 (2006), pp. 226-236, באתר Academia.edu
הערות שוליים

↑  פירוש מדעי כשר למהדרין, מעריב, 23 ביוני 1989
1 2  הופיעו ספרי יהושע ואיוב של הוצאת התנ"ך החדשה, מעריב, 25 ביוני 1970
↑  נפתלי קראוס, ספרות תורנית בין ארמית ליהודית, מעריב, 20 באוקטובר 1989
↑  נפתלי קראוס, ירמיהו בלבוש חדש, מעריב, 17 בפברואר 1984
↑  נפתלי קראוס, ספרים ביהדות, מעריב, 10 בדצמבר 1976
↑  מקרא, חצי תהלים, דבר, 28 בפברואר 1980
פירוש חכם לתהילים, מעריב, 14 בדצמבר 1979
↑  נפתלי קראוס, "דברי הימים" כשולחן ערוך, מעריב, 9 בינואר 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491611905171  VIAF: 19158066371508430170   WorldCat (עם VIAF): 19158066371508430170
האן (קבוצה אתנית)

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 כ-1.255 מיליארד
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין טאיוואן טאיוואן הונג קונג הונג קונג מקאו מקאו
 שפות
 מנדרינית תקנית קנטונזית תקנית
 דת
 בודהיזם, קונפוציאניזם, פולחן מתים, אסלאם, דאואיזם, נצרות, הדת הסינית העממית 
 
בני האן (בסינית: 汉族, פין-יין: Hànzú, או: 汉人, ‏Hànrén) הם הקבוצה האתנית הגדולה בעולם. קבוצה זו, שמקורה בסין, מהווה כ-92% מהאוכלוסייה ברפובליקה העממית של סין, וכן 19% מאוכלוסיית העולם.
פרט לבני האן מתקיימים בסין כ-55 קבוצות אתניות המוכרות על ידי המדינה. המונח מתורגם פעמים רבות כ"סינים אתניים", או פשוט כ"סינים", אך שימוש כזה במונח "סינים" נוגד את עמדת הרפובליקה העממית של סין המעדיפה להגדיר את סין כמדינה רב-לאומית, שבני ההאן מהווים את הקבוצה הגדולה ביותר בה.
מרביתם של בני ההאן מתגוררים ברמות ובמישורים של הנהר הצהוב, נהר היאנגצה, נהר הפנינה ובאזור מישור צפון-מזרח סין.
מקורו של המונח בשושלת האן, ששלטה במרבית שטחי סין בהם מרוכזים מרבית בני ההאן. בניבים סיניים מסוימים המונח המקביל מתייחס דווקא לשושלת טאנג.
בני ההאן הם מרבית האוכלוסייה ברפובליקה העממית של סין, בטאיוואן, ובסינגפור. רובם דוברים שפות סיניות. ניתן להתייחס למרבית ההיסטוריה של סין כאל ההיסטוריה של בני ההאן.
הערות שוליים

↑  Travel China Guide, Chinese Ethnic Groups
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285774605171  BnF: cb15083878c (data)  LCCN: sh85024235  MusicBrainz: 1c3e0be4-6882-4cd4-afcd-e99a90d8ab62  NDL: 00573881 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קבוצות אתניות ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דון לנקסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 
 פטירה:  2023 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' לפאייט 
 מקצוע:  סופר
 www.tinaja.com
 
דון לנקסטר הוא סופר, ממציא וחלוץ בתחום המיקרו-מחשבים אשר זכה להכרה בזכות טוריו העיתונאיים. הוא ידוע גם בזכות פרויקט "מכונת הכתיבה הטלוויזיונית", ספרו על יזמות טכנולוגית הקרוי "The Incredible Secret Money Machine" וכן בזכות נכונותו לתמוך בטכנולוגיית הדפסה על פי דרישה. באמצעות שיטת ההדפסה על פי דרישה של לנקסטר הוא פרסם באופן עצמאי מספר ספרים.  השיטה כללה קוד פוסטסקריפט שנשלח למדפסת לייזר באמצעות שקע משחקים שהיה בApple II והייתה תחליף לשיטה שעשתה שימוש במחשב מקינטוש המריץ את אפליקציית PageMaker.
ביבליוגרפיה

TTL Cookbook (Macmillan, May 1974). Paperback ISBN 0-672-21035-5
RTL Cookbook
TV Typewriter Cookbook (January 1976). ISBN 0-672-21313-3
The Incredible Secret Money Machine (January 1978). ISBN 0-672-21562-4
The Cheap Video Cookbook (Sams, May 1978). Paperback ISBN 0-672-21524-1
Son of Cheap Video (January 1980). Paperback ISBN 0-672-21723-6
CMOS Cookbook 1st (Sams, 1980). ISBN 0-672-21398-2, 2nd rev. (Butterworth-Heinemann, January 1997). ISBN 0-7506-9943-4
The Hexadecimal Chronicles (January 1981). Paperback ISBN 0-672-21802-X
Don Lancaster's Micro Cookbook (Sams, October 1982). Paperback ISBN 0-672-21828-3
Assembly Cookbook for Apple II/IIE (Sams, July 1984). Paperback ISBN 0-672-22331-7
Enhancing Your Apple II (January 1985). Paperback ISBN 0-672-21846-1
Applewriter Cookbook (January 1986). Paperback ISBN 0-672-22460-7
The Incredible Secret Money Machine II
Enhancing Your Apple II and IIe ISBN 0-672-21822-4
Book-On-Demand Resource Kit
Lancaster's Active Filter Cookbook (Butterworth-Heinemann, August 1996). Paperback ISBN 0-7506-2986-X
The Case Against Patents : Selected Reprints from "Midnight Engineering" & "Nuts & Volts" Magazines (Synergetics Press, January 1996). Paperback ISBN 1-882193-71-7
דרו

ערך זה עוסק בעיירה בארגנטינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל דרוסמל דרו

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  בואנוס איירס
 ראש העיר:  אסטבן חורחה הרננדו
 תאריך ייסוד:  5 ביולי 1910 
 על שם:  Émile Daireaux 
 גובה:  112 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  12,122 (2010)
 קואורדינטות:  36°36′S 61°45′W﻿ / ﻿36.6°S 61.75°W﻿ / -36.6; -61.75 
 אזור זמן:  UTC -3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט דרו(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט דרו(למפת בואנוס איירס רגילה) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהדרו(למפת בואנוס איירס מוגדלת) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהדרו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דֶרוֹ (בספרדית: Daireaux) היא עיירה בפרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה.
במפקד שנערך בשנת 2010 נמנו בעיירה 12,122 תושבים, גידול אוכלוסין של 10.9% ביחס למפקד הקודם משנת 2001 שבו נמנו 10,932 תושבים.
ראש העיר הוא אסטבן חורחה הרננדו, חבר מפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי UCR‏ (Unión Cívica Radical).
דרהאם (מחוז, אנגליה)

| --- | --- |
לא ידועדגל דרהאם

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  צפון-מזרח אנגליה
 בירת המחוז:  דרהאם
 על שם:  דרהאם 
 שטח:  2,676 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  871,531 (2020)
  ‑ צפיפות:  230 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  54°40′00″N 1°50′00″W﻿ / ﻿54.666666666667°N 1.8333333333333°W﻿ / 54.666666666667; -1.8333333333333 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז דרהאם (באנגלית: County Durham) הוא מחוז בצפון־מזרח אנגליה. עיר הבירה של המחוז היא דרהאם והעיר הגדולה ביותר בו היא דרלינגטון. מסביב למחוז מצויים המחוזות טיין אנד וויר, קאמבריה, נורת'אמברלנד וצפון יורקשייר. כלכלת המחוז מבוססת על מחצבי פחם וברזל ועל חקלאות.
בראשוב (מחוז)

| --- | --- |
סמל בראשובסמל בראשוב

 מדינה:  רומניה רומניה
 חבל ארץ:  טרנסילבניה
 מושל:  אדריאן יואן ושטיה (PNL) (יו"ר המועצה המחוזית)
 רשות מחוקקת:  מועצת המחוז בראשוב 
 בירת המחוז:  בראשוב
 שפה רשמית:  רומנית
 תאריך ייסוד:  1968
 שטח:  5.363 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  549,217 (אוקטובר 2011)
  ‑ צפיפות:  102.4 נפש לקמ"ר (אוקטובר 2011)
 קואורדינטות:  45°47′N 25°17′E﻿ / ﻿45.79°N 25.28°E﻿ / 45.79; 25.28 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.cjbrasov.ro/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       מפה רב-פונקציונלית של מחוז בראשוב tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז בראשוב (ברומנית: Județul Brașov, בהונגרית: Brassó megye ובגרמנית: Kreis Kronstadt) הוא מחוז במרכז רומניה, בדרום-מזרח טרנסילבניה, שכולל את החבלים ההיסטוריים "ברסה" "פגראש" וחלק מ"אדמת המלך" או "הכיסאות הסקסוניים" של טרנסילבניה. המחוז הוקם לאחרונה בשם זה בשנת 1968 על ידי משטר ניקולאה צ'אושסקו תוך כדי הארגון מחדש של פרובינציית בראשוב על נפותיה - בראשוב, רופיה ופגראש. לפני כן היה שטח המחוז הנוכחי חלק מפרובינציית סטלין, אחר כך בראשוב, חלק ממחוז בראשוב (בין המלחמות), מחוז פגראש (בין המלחמות) ומחוז טרנבה מארה (בין המלחמות) . בימי ממלכת הונגריה לפני מלחמת העולם הראשונה: שטחו השתייך למחוז בראשוב, מחוז פוגרש, ובעבר הרחוק - הכיסא צ'ינקו, חבל ברסה (בורצנלנד), והכיסא רופיה.
בירת המחוז והמרכז הכלכלי, התרבותי והחינוכי של המחוז היא העיר בראשוב. מחוז בראשוב גובל בצפון עם המחוזות מורש והרגיטה, במזרח עם מחוז קובאסנה, בדרום עם המחוזות פרחובה, דמבוביצה וארג'ש ובמערב עם מחוז סיביו. בירת המחוז היא העיר בראשוב, שהיא המרכז הכלכלי, החינוכי והתרבותי של המחוז.