stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ף באנה
הערות שוליים

↑  Igoe, Katherine J. (17 בינואר 2023). "Aubrey Plaza's Low-Key Husband Jeff Baena Is So Supportive and Cute". Cosmopolitan (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-4 בינואר 2025 – via AOL. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lindner, Emmett (4 בינואר 2025). "Jeff Baena, Film Director and Screenwriter, Dies at 47". The New York Times. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Russell, Anna (26 ביוני 2017). "Jeff Baena and Aubrey Plaza's Medieval Adventure". The New Yorker. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Filmmaker Jeff Baena, husband of Aubrey Plaza, dead at 47". BBC. 4 בינואר 2025. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zax, David (3 בפברואר 2016). "How A Freak Eye Injury Became A Career Turning Point For The Director Of Joshy". Fast Company (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2016. נבדק ב-3 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Outline Over Screenplay' Jeff Baena On 'Spin Me Round Interview'". International Screenwriters' Association. 19 בדצמבר 2022. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Erbland, Kate (10 באוגוסט 2016). "Joshy Director Jeff Baena: Why Marketing Can Ruin a Movie". IndieWire (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-10 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Mike Jr. (24 בינואר 2014). "Sundance: A24 Nearing Domestic Deal on Life After Beth". Deadline Hollywood. ארכיון מ-3 בספטמבר 2021. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gupta, Shipra Harbola (18 ביולי 2014). "Watch: Molly Shannon Steals the Show in New Life After Beth Clip". IndieWire. ארכיון מ-3 בספטמבר 2021. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (2016-04-26). "Alison Brie's Dark Comedy The Little Hours Selling at Cannes". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-04-26.
↑  "Jeff Baena, filmmaker and husband of Aubrey Plaza, dead at 47". CBS News. 4 בינואר 2025. נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Rico, Nicholas (4 בינואר 2025). "Writer and Director Jeff Baena, and Aubrey Plaza's Husband, Dies by Suicide at 47: Report". People (באנגלית). נבדק ב-4 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Los Angeles County Medical Examiner". Los Angeles County Medical Examiner (באנגלית). נבדק ב-2025-01-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810653058005606  BIBSYS: 7072530  BNE: XX5693461  BnF: cb150639965 (data)  GND: 141814497  ISNI: 0000 0001 1468 435X  LCCN: no2005026242  NLK: KAC201615463  NTA: 393584682  RERO: 02-A012034253  SUDOC: 251346773  VIAF: 17511701   WorldCat (עם VIAF): 17511701
עין כרמל

| --- | --- |
שלט בכניסה לקיבוץ עין כרמלשלט בכניסה לקיבוץ עין כרמל
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: חוף הכרמל
גובה ממוצע: ‎22 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 800 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 774 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) עין כרמל(למפת הכרמל רגילה) עין כרמל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין כרמל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין כרמל32°40′37″N 34°57′12″E﻿ / ﻿32.6770520635679°N 34.9532518583476°E﻿ / 32.6770520635679; 34.9532518583476  heמפת היישובים של מועצה אזורית חוף הכרמל באדום - עין כרמל בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

עֵין כַּרְמֶל הוא קיבוץ באזור הצפון במישור החוף ליד עתלית השייך למועצה אזורית חוף הכרמל.
מקור השם

שמו של היישוב קשור למיקומו הצופה על הר הכרמל. המילה "עין" משמרת את שמו של קיבוץ עין הים (ומציינת, כפי שציינה גם במקורה, "דבר הנראה לעין", ואיננה מציינת "מעיין").
היסטוריה

קיבוץ עין כרמל נוסד על ידי מתיישבים מעין הים ומרמת רחל.
מגילת היסוד של היישוב נחתמה בשלהי מלחמת העצמאות, על ידי ארבעה מבוגרים ושני ילדים מכל אחת מקבוצות המתיישבים.
לאחר האיחוד, במשך כשנתיים, נבנתה ה"נקודה". באותן שנים התגוררו חברי רמת רחל לשעבר עם ילדיהם במחנה המעפילים בעתלית.
בא' בתשרי ה'תשי"א - ספטמבר 1950 עלו באופן רשמי חברי שתי הקבוצות והתיישבו בנקודה החדשה.
חינוך

בקיבוץ ישנו בית ספר יסודי, "כרמל וים", הוקם בשנת 1987. בבית הספר לומדים כ-350 תלמידים מהיישובים: עין כרמל, החותרים, מגדים, עין הוד, נווה ים, נחשולים ובית אורן. בית הספר שייך למועצה האזורית חוף הכרמל.
כלכלה

כלכלת הקיבוץ מתבססת על מפעל קל-קר הנמצא בו ועל ענפי חקלאות, בעיקר רפת ובננות. הקיבוץ נמצא בתהליכי הפרטה[דרוש מקור]. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל.
אתרים בשטח הקיבוץ

מבני מועצה אזורית חוף הכרמל ממוקמים בשטחו של קיבוץ עין-כרמל.
בשטח הקיבוץ נמצאים אתר "סדנאות האומנים" וה"בזלתון" - גן פסלי-אבן בזלת.
בפאתי הקיבוץ שוכן "גן-עדן" – בית קברות ברוח אחרת.
מגילת היסוד של קיבוץ עין-כרמל - נחתמה בדצמבר 1948
גן הפסלים "בזלתון" בקיבוץ עין כרמל
פסל של דגן שקלובסקי בגן הפסלים
אנשים מפורסמים יוצאי הקיבוץ

המוזיקאי עילי בוטנר גדל בקיבוץ. את השיר "זוכר הכל" של עילי בוטנר וילדי החוץ כתב בוטנר על ילדותו בקיבוץ והקליפ אף צולם בקיבוץ.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  "בסוף היום אני לבד וקר לי", באתר ישראל היום, 20 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465861705171  VIAF: 316601437   WorldCat (עם VIAF): 316601437
יניב שמעוני

| --- | --- |

יניב שמעוני, תל אביב, 2019
 לידה:  17 ביולי 1961 (בן 63) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 עיסוק:  מאייר, קומיקסאי, מעצב דמויות, קונספט אריטסט
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 שפות היצירה:  עברית ואנגלית
 סוגה:  ספרי ילדים
 יצירות בולטות:  איה אאוץ אווה, הרפתקאות דוד אריה, הסיפור המושלם, ילדי בית העץ, JUDGE DREDD (קומיקס)
 פרסים והוקרה:  2010 - פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים
 www.yanivshimony.com
 
יניב שמעוני (נולד ב-17 ביולי 1961) הוא מאייר ומעצב ישראלי.
זוכה פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים לשנת 2010 על איור הספר "הרפתקאות דוד אריה בערבות רומניה".
ביוגרפיה

שמעוני נולד וגדל ברמת גן. בוגר המחלקה לתקשורת חזותית באקדמיה בצלאל.
לאחר סיום לימודי בבצלאל היה שמעוני ארט דיירקטור במספר משרדי פרסום: פובליסיס-אריאלי, קשר בראל-מקאן, גיתם, ראובני פרידן.
בשנות ה-90 התגורר בלונדון ועבד כמאייר קומיקס במגזין 2000 AD.
כאשר שב לישראל היה שותף בצוות ההקמה של מחלקת הפרומו של yes הטלוויזיה בלוויין.
היה הארט דיירקטור והמאייר הראשי של סרט האנימציה המסע לכוכב המינימקים.
כיום שמעוני מלמד במכללת מנשר לאמנות, במכללה הישראלית לאנימציה ולעיצוב (IAC) בתל אביב.
כמו כן הוא מאייר ומעצב למשרדי פרסום, מאייר עבור עיתונים ומגזינים, מעצב דמויות וסביבות לאנימציה, מציאות מדומה ופרסומות, קונספט אריטסט, ועוסק באיור ספרי ילדים.
בימים אלו עובד עם דותן גולדוואסר על פיתוח סרט אנימציה עליו זכה במענק פיתוח תסריט לסרט אנימציה באורך מלא, המוענק על ידי קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות.
חיים אישיים

שמעוני נשוי ואב לשתי בנות. מתגורר בתל אביב.
ספרים באיורו

הקוסם - מאת עודד בארי
ספר טיסה - מאת אייל קיציס וטל פרידמן, הוצאת ידיעות ספרים
אמא מושלמת- מאת רינת פרימו -הוצאת דני ספרים
מכופף הבננות, איה אאוץ אווה, זהרורים, יחי והידד - מאת רינת פרימו -הוצאת ידיעות ספרים
ננו קומיקס – הוצאת מכון ויצמן למדע
סדרת הרפתקאות דוד אריה - מאת ינץ לוי- הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
סבאות עכשיו -מאת עדנה כצנלסון ועמירם רביב – הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
מה הסיפור שלנו -מאת אורי קרמן -הוצאת כנרת זמורה ביתן
סדרת הסיפור המושלם -מאת אלדד אילני - הוצאת כנרת זמורה ביתן
הקוסם מארץ עוץ- מאת ליימן פרנק באום - הוצאת כנרת זמורה ביתן
המורה דרורה לא מפלצת -מאת ינץ לוי- הוצאת כנרת זמורה ביתן
איך בוטלה המתמטיקה -מאת אביעד קליינברג- הוצאת ידיעות ספרים
זהירות פופיק - מאת שרון קנטור - הוצאת כנרת זמורה ביתן
סדרת ילדי בית העץ -רן כהן אהרונוב – הוצאת כנרת זמורה ביתן
פה גדול איינשטיין- מאת אלון שילדקראוט - הוצאת ידיעות ספרים
החבר הכי טוב שלי- מאת רינת פרימו - הוצאת ידיעות ספרים
דבורה עומר מספרת על בן-גוריון - כנרת זמורה ביתן
במרץ 2021 יצא "אח מפח", ספר קומיקס ישראלי שכתב ואייר, בעריכת מיכל פז קלפ בהוצאת כנרת זמורה ביתן.
סדרות הספרים באיורו: "הרפתקאות דוד אריה", "הסיפור המושלם" ו"ילדי בית העץ" משתתפות ברשימת מצעד הספרים של משרד החינוך והפכו לרבי-מכר.
עיצוב ואיור לאנימציה

המסע לכוכב המינימקים- מעצב ראשי ומנהל מחלקת הארט בסטודיו "שורטקאט פלייגראונד"
"תתארו לכם" - קונספט ארטיסט לסרט אנימציה מוזיקלי באורך של כ-50 דקות, בבימוי של רעות אברני ויובל גדרון
הנשר הגדול - סדרת תעודה (Yes דוקו) מאת אורי רוזנווקס אודות הרמב״ם
הנובליסטים - סדרת תעודה (יס דוקו) מאת אורי רוזנווקס אודות זוכי פרס נובל ישראלים
מלכויות של מטה – סדרת תעודה (כאן11) מאת אורי רוזנווקס אודות העולם החסידי
איור CONCEPT ART לסרטים

"איה" סרט ישראלי קצר בבימוי עודד בן נון ומיכל ברזיס
"סיפור על אהבה וחושך" סרט בעיצוב ערד שאואט
"נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי" סרט דרמה בעיצוב ערד שאואט
"המגשר" בעיצוב ערד שאואט
"הנערים" – מיני סידרה ישראלית אמריקאית
"אבסנטיה" – סדרת מתח
השתתפות בתערוכות

"פיצוץ רישומי" גלריה המומחה, תל אביב. אוצר: רם סמוכה
"THIS SIDE UP" בר גלריה השכן
"יניב שמעוני – קווים לדמותו", מוזיאון הקומיקס חולון
"חוקים ושבירתם" במסגרת פסטיבל תרבות הילד, קוריאה
"המבוגר האחראי" דמויות אייקוניות בספרות הילדים הישראלית, חולון
"שנזוז" תערוכה במנשר במסגרת שבוע האיור 2016
"BUXA'S TOYS COME TO LIFE" תערוכה בבוקסא, תל אביב
הערות שוליים

↑  מערכת עכבר העיר און ליין, פנים חדשות: יניב שמעוני, באתר הארץ, 17 בינואר 2007
↑  יניב שמעוני, באתר מנשר לאמנות
↑  פרופיל אמן – יניב שמעוני: הפנקס – כתב עת מקוון לתרבות וספרות לילדים (באנגלית)
↑  אח מפח, באתר www.kinbooks.co.il
↑  יניב שמעוני - קווים לדמותיו, באתר museums.gov.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302778905171  VIAF: 232015819   WorldCat (עם VIAF): 232015819
ג'ון מאני

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1921 מורינסווייל, ניו זילנד 
 פטירה:  7 ביולי 2006 (בגיל 84) טאוסן, ארצות הברית 
 שם לידה:  John William Money 
 מדינה:  ארצות הברית, ניו זילנד 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד (1952)  אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון (1 בינואר 1944)  אוניברסיטת פיטסבורג  Hutt Valley High School  אוניברסיטת אוטגו 
 מעסיק:  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת אוטגו 
 פרסים והוקרה:  מדליית מגנוס הירשפלד (2002)  פרס עמית ג'יימס מקין קטל (1992)  APA Distinguished Scientific Award for the Applications of Psychology (1985)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הופסטרה 
 
ג'ון ויליאם מאני (באנגלית: John William Money, ובקצרה, ג'ון מאני, ‏8 ביולי 1921 - 7 ביולי 2006) היה פסיכולוג רפואי אמריקני הנמנה עם ראשוני החוקרים בתחום הפסיכולוגיה של מגדר ומיניות. מאני נתפס כפסיכולוג שנוי במחלוקת קשה בעקבות התנהלותו בסקנדל דייוויד ריימר (The John\Johan case), פרשה המוכרת כאחת המקוממות בהיסטוריה של הפסיכולוגיה ואף הואשם בזיוף תוצאות מחקרו ובהולכת שולל של הקהילה המדעית.
ביוגרפיה

מאני נולד במורינסווייל, עיירה באזור ואיקטו בצפון ניו זילנד, למשפחה נוצרית דתית. ילדותו הייתה קשה, ויחסיו עם אביו ידעו תמורות. מאני למד פסיכולוגיה באוניברסיטת וולינגטון וסיים עם תואר משולב בפסיכולוגיה וחינוך בסוף 1944, אז הצטרף כחבר סגל לאוניברסיטת אוטגו בדנידין. ב-1947 היגר לארצות הברית, שם השלים תואר דוקטור לפסיכולוגיה באוניברסיטת הרווארד בשנת 1952. עבודת התזה שלו הייתה בנושא אינטרסקסואליות: "הרמפרודיטיזם: מבט אל טבעו של פרדוקס אנושי". חיבור זה היה הראשון מבין ספרים רבים שכתב, עד מותו, בנושא מגדר ומיניות, ובין הראשונים שעסקו בתופעת האינטרסקסואליות באספקלריה מדעית (להבדיל מעיסוק דתי שגם הוא לא היה מאוד נפוץ עד אז). ב-1951 התמנה כמרצה ללימודי רפואת ילדים ופסיכולוגיה רפואית בבית החולים האוניברסיטאי ג'ונס הופקינס בבולטימור. בעת כהונתו שימש כראש המחלקה הפסיכו-הורמונלית בבית חולים זה. החזיק במשרת הפרופסור עד מותו. בשנת 2002 זכה במדליית מגנוס הירשפלד, מ"האחווה הגרמנית למחקר סוציאלי-מדעי של המיניות".
מאני ביקר עבודותיהם של מדענים שייחסו לזהות המגדרית בסיס ביולוגי בלבדי או עיקרי, מבלי להתחשב מספיק, לדעתו, בגורמים סביבתיים אשר יכולים גם הם להטות את ההתפתחות בהקשר זה. הוא נמנה עם מבקריו של המודל הפסיכוסקסואלי של זיגמונד פרויד.
בפרסומיו השונים הרבה להביע ביקורת על סטריאוטיפים מיניים, ועל דיכויין של קבוצות בעלות אוריינטציה מינית לא שגרתית. כך למשל, יצא להגנתם של קהילת הלהט"ב, והזדהה לא אחת עם טענות פמיניסטיות.
בשנות ה-50 התחתן, אך נישואין אלה עלו במהרה על שרטון. למאני לא היו ילדים. בשנת 2006 נפטר מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
מחקריו

מאני פרסם מאמרים וספרים שחלקם השפיעו משמעותית, לתקופת מה, על תחום הפסיכולוגיה. עם זאת, מאוחר יותר נשללו חלק ממצאיו ובעיקר ניתוח המקרה הכוזב שלו של מטופלו דייוויד ריימר, שהטיל אשמה במאני והתאבד, אשר פורסם בספר שחיבר יחד עם הפסיכולוגית אנקה ארהרדט בשנת 1972 ששמו "Man & Woman, Boy & Girl", בו שטחו משנה מאורגנת וראשונית של הגישה האינטגרטיבית להבנת היווצרות הזהות המגדרית של האדם (אם כי בדגש קונסטרוקציוניסטי), תוך שהם נסמכים על מחקרים רבים שנעשו בתחום זה, עוד מראשית המאה ה-20.
כקלינאי ייעץ מאני להורים ליילודים אינטרסקסואלים, לגבי גידול ילדיהם, וההשמה המגדרית (Gender assignment) הנכונה להם לדעתו. כמו כן, טיפל בעברייני וסוטי מין.
מאני עסק רבות בטרמינולוגיה מגדרית, הוא פיתח את המונחים "זהות מגדרית, "תפקיד מגדרי", טבע את המונח "Gender identity-role" המתאר את האיזון בין שני אספקטים אלה של החוויה האנושית. ובדומה לאריק אריקסון, הוא הכיר בטענה שזהות המגדר בילדות וזהות המגדר בבגרות אולי יהיו שונות. מאני גם טבע את המונח "מפת אהבה" (Lovemap), המתאר את ההקשר הוויזואלי של הנטייה המינית. מאני הניח כי במוח האדם קיימות מעין "תמונות" כלליות של קטגוריות מגדריות דוגמת גברים או נשים או קטגוריות אחרות, וכי קיומן של ה"תמונות" האלה מכווין אותו (כפי שמפה מכווינה אדם למקום מסוים), להימשך מינית למראה הוויזואלי של עצמים מאותה קטגוריה.
מאני טיפל באנסים ופדופילים. הוא פרסם מאמרים, חלקם פסיכופרמקולוגיים, על הטיפול בהם הוא עסק גם בהתפתחות ובמניעה של פאראפיליות לא מקובלות כגון זואופיליה, חנק ארוטי ועוד, וטיפל באנשים עם נטיות מיניות אלה.
לקראת מותו, פרסם מאני מספר ספרים המסכמים את ממצאי מחקריו וניסיוני הקליני משנות ה-50, סוף שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות. בין אלו נמנים: "Unspeakable monsters", "Principles of developmental sexology", וכן המקראה "Sin, Science, and the sex police", האוגדת מאמרים שונים שפרסם במרוצת השנים.
מאני ביקר את העולם האקדמי על כך שאינו מסדיר את לימודי הסקסולוגיה, וטען שכל עוד האקדמיות לא יתקצבו חוקרים בתחום זה, הדבר יסכן את כלל האנושות בשכיחותם של פשעי מין והפקרות מינית.
מחקריו > על פדופיליה

מאני הדגיש את ההבדל בין פדופיליה סדיסטית כלפי ילדים, בה הוא ראה הפרעה חמורה הנזקקת לטיפול משולב של סירוס כימי ופסיכותרפיה; לבין התופעה של נערים המקיימים יחסים עם מבוגרים כאשר הדבר נעשה בהסכמה מלאה של שני הצדדים, וללא עבריינות.
הוא גרס שלאבהות (היות האדם אב) יש חלק פוטנציאלי בהתפתחות נטייה פדופילית (כאשר זו טרם התקיימה מסיבות אחרות שבהיסטוריה ההתפתחותית).
ביקורת

הביקורת הידועה ביותר על מאני נקשרת בטענה אשר יוחסה לו, שזהות המגדר נרכשת יותר בהשפעה פסיכו-חברתית מאשר הורמונלית-מארגנת. המחלוקת נסובה סביב טיפולו בתאומים דייוויד וברוס ריימר והייעוץ שנתן להוריהם. מחלוקת זו, הביאה לגינויים קשים נגד מאני, והשליכה רבות על הרפואה וההתנהלות עם תינוקות אינטרסקסואלים. כמו כן, יש לה מקום מרכזי בשיח הפסיכולוגי, בהיסטוריה, ובביקורת על הפסיכולוגיה המגדרית. סיפור זה אומץ לתוכניות טלוויזיה שונות, נכתבו עליו חיבורים רבים, והופקו מספר סרטים דוקומנטריים וכן פרק בסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד בהשראתו.
דייוויד ריימר היה קנדי אשר כתינוק סבל מפימוזיס והופנה לניתוח מילה לשם כך. בשנת 1966, בעודו תינוק בן 8 חודשים, הובא ריימר על ידי הוריו לבית חולים מקומי על מנת לעבור את התהליך. רופא בשם ד"ר יוט ביצע שיטה לא-קונבנציונלית לחיתוך העורלה ואיחוי הרקמות באמצעות צריבה חשמלית, ותקלה במכשיר גרמה לשריפת איבר מינו של ריימר. מספר חודשים לאחר מכן, כשהם המומים, וחושבים על פעילותם, צפו הוריו של ריימר בטלוויזיה בתוכנית בה התארח ג'ון מאני, אשר באותן שנים בנה מעמדו כחוקר בעל שם עולמי בחקר התפתחות המגדר בילדים, אחר שנזכרו כי כבר שמעו עליו בעבר, כמי שעוסק במקרים הדומים לאלה שבנם עבר, כתבו לו, והוא הזמין אותם למשרדו בג'ונס הופקינס להתייעצות דחופה לגבי המשך גידולו של בנם (אשר אז כבר הגיע לגיל שנתיים). בפגישה הציע מאני להורים לגדל את בנם כילדה, ובנוסף, על ידי מספר הליכים כירורגיים, לשנות את איבר מינו, כך שיראה נקבי, בטענה שאם לא יעשו כך, ילדותו של דייוויד ריימר תהיה כואבת בהיותו בן שאין לו איבר מין וכך, שונה משאר בני גילו. בסופו של דבר, הוריו הסכימו. ישנה מחלוקת לגבי טיב היחסים בין מאני להורים, ולגבי עמדותיהם של שני הצדדים לגבי הצלחת הניסיון, בשנותיו הראשונות.
לאחר חמש שנים, בשנת 1972 כשפורסם ספרו "Man & Woman, Boy & Girl", הוצג המקרה (באופן אנקדוטאלי) כהצלחה, ופרסום (שלימים התגלה כטראגי וכוזב) אומץ על ידי הקהילה הרפואית והפסיכולוגית, והיא החלה ליישם אותו לגבי תינוקות אינטרסקסואלים. בגיל ההתבגרות גילה ריימר את כל העניין ושקע בדיכאון קליני, ממנו יצא בהדרגה, תוך שהוא עמל להחזיר את עצמו למראה זכרי ומאמץ זהות גברית. עם השנים החל ריימר לתת הרצאות על מה שעבר, והתראיין בנושא בתוכניות שונות. הוא אף השתתף בכתיבת ספר העוסק בסיפור חייו. ריימר ואחיו התאום האשימו את מאני כי הטריד אותם מינית בעת שהיו מגיעים לביקורים שגרתיים בקלינקה שלו. בהמשך התחתן ריימר עם ג'יין פונטיין, בחורה קנדית מאזור מגוריו, ואימץ את ילדיה. עם זאת, אחרי מספר שנות נישואין, ואחרי שאחיו התאום לקה בסכיזופרניה ומת (כנראה ממנת יתר של סמים או מהתאבדות), שם דייוויד קץ לחייו. התרחשות זו הגבירה את הביקורות כלפי מאני ואת הטענות כלפיו על רשלנות, וחוסר אתיקה. מאני מצידו נמנע מלהתייחס לנושא בצורה גלויה, בעיקר בטענה של חיסיון רפואי. אמנם, עם התעצמות הביקורות נגדו (שהחלה עוד בסוף שנות ה-90), רמז נגד מבקריו באחד מספריו המאוחרים. מאני נפטר בשנת 2006.
ביקורת על מאני עלתה ממגוון אנשי מקצוע שחלקם עבדו עימו. ביקורת עלתה מן הביולוג האמריקני מילטון דיאמונד, מן האקטיביסט לחרטה על שינוי מגדרי וולט הייר (Walt Heyer) ואחרים.
ראו גם

נטייה מינית
זהות מגדרית
הערות שוליים

↑  John William Money, Career or culture? : a study of the relation of vocation & culture in education, 1944-01-01 doi: 10.26686/wgtn.17061158.v1
↑  Money, John. Hermaphroditism: An Inquiry into the Nature of a Human Paradox. Thesis (Ph.D.), Harvard University, 1952.
↑  מאני וסטולר, 1968
↑  למשל, מחקריה של הביולוגית הסובייטית ורה דנצ'קוף (Vera Dantchakoff), מחקריו האנתרופולוגיים של ברוניסלב מלינובסקי על דפוסי הורות שונים בתרבויות לא-מערביות, מחקריו של מילטן דיאמונד על התמיינות מערכת הרוויה, מחקריו של רוג'ר גורסקי על התמיינות מוחית הדימורפית-מגדרית, ועוד.
↑  העוסק בשאלה, איזו זהות מתרגל\משחק הפרט בחייו בפועל, באופן עקבי או שאינו עקבי
↑  Diamond, Milton ‘Sex, gender, and identity over the years: a changing perspective’, Child and Adolescent Psychiatric Clinics of North America 13 (2004): 591-607. PMID 15183375 Full text
↑  אשר אצל אריקסון מכונה "זהות מינית" (Sexual identity).
↑  ראו בפרק התקציר, עמוד 3, תרשים 1.1, בספרו "Man & Woman, Boy & Girl", את החלוקה ל Juvenile\Adult Gender-identity.
↑  חלוקה מרכזית בתאורייתו של הפסיכולוג ריי בלנשרד, על התפתחות הטרנסווסטופיליה (Fetishistic transvestitism).
↑  ראו למשל, פרק 17, "Treatment", בספרו "Lovemaps", המוקדש לטיפול קליני בפדופילים בעזרת התרופה MPA.
↑  בספרו Sin, Science, and the sex police, בפרק 4, חלק 9, מאני תוקף את מבקריו בטענה שהם מייחסים לו טענה לא-לו.
1 2  Colapinto, J (2001). As Nature Made Him: The Boy Who Was Raised as a Girl. Harper Perennial. ISBN 0-06-092959-6. Revised in 2006
↑  יאן יקיליאק, "תעשיית המגדר היא שדה קרב, ושדה הקרב הוא המוח והערכים של הילדים שלנו", Epoc 370, 2023, עמ' 33
↑  בספרו Sin, Science, and the sex police, בפרק 4, חלק 9, מאני תוקף את המבקרים.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599148505171  PLWABN: 9810541505705606  BIBSYS: 90956942  BNE: XX1036025  BnF: cb12487211p (data)  CiNii: DA00496981  GND: 138182167  ISNI: 0000 0001 1438 8251  LCCN: n79077231  NDL: 00450329  NKC: jx20050701038  NLA: 36141375  NSK: 000124548  NTA: 069251754  SNAC: w6vt2rn7  SUDOC: 034079610  Trove: 1219239  VIAF: 17325475   WorldCat (עם VIAF): 17325475
שמואל צרפתי

| --- | --- |

שמואל צרפתי, 1860
 לידה:  31 בינואר 1813 אמסטרדם 
 פטירה:  23 ביוני 1866 (בגיל 53) אמסטרדם, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השקפה דתית:  יהדות
 פרסים והוקרה:  תושב אמסטרדם החשוב ביותר בכל הזמנים קצין במסדר כתר האלון (אנ') אביר במסדר האריה ההולנדי (אנ')
 
ארמון התעשייה באמסטרדם, 1892
שמואל צרפתי (בהולנדית: Samuel Sarphati;‏ 31 בינואר 1813 – 23 ביוני 1866) היה רופא, כימאי, פילנתרופ ואיש עסקים יהודי-הולנדי אשר תרם באופן ניכר לחינוך, לבריאות הציבור, לפיתוח העירוני ולתעשייה של אמסטרדם באמצע המאה ה-19.
ביוגרפיה > משפחה והשכלה

שמואל צרפתי נולד ב-1813 להורים יהודים-פורטוגזים ממשפחה שהיגרה להולנד במהלך המאה ה-17. אביו היה סוחר טבק. המשפחה התגוררה בחלק האמיד יותר של הרובע היהודי (אנ') באמסטרדם.
בגיל 20 החל צרפתי ללמוד רפואה באוניברסיטת ליידן. הוא קיבל לבסוף את הדוקטורט שלו ב-27 ביוני 1839 והחל לעבוד כרופא כללי באמסטרדם. במהלך עבודתו כרופא נחשף צרפתי לתנאי החיים הקשים של האוכלוסייה הענייה באמסטרדם. באותה תקופה, כ-80% מתושבי העיר גרו במרתפים, מחצית מהילדים למדו בבתי ספר המיועדים לעניים, והעיר סבלה מתברואה ירודה, זיהום ושיעורי תמותה גבוהים. חמלתו כלפי מטופליו הובילה אותו ליזום פרויקטים שונים שנועדו לשפר את איכות החיים והמצב הבריאותי של תושבי אמסטרדם.
הוא היה נשוי לאביגל. לבני הזוג לא היו ילדים.
ביוגרפיה > מפעלים בהקמתו

בשנת 1842 ייסד צרפתי את החברה ההולנדית לקידום מדעי הרוקחות. מתוך הכרה בצורך במזון זול ואיכותי, הקים את מפעל הלחם הראשון באמסטרדם, שייצר מדי שבוע 9,000 כיכרות לחם במחיר שהיה נמוך ב-30% מהמחיר הסטנדרטי בשוק. על מנת לשפר את מצב התברואה, בשנת 1847 החל צרפתי להפעיל בעיר שירות איסוף אשפה. בנוסף לכך הוא ייסד את החברה לקידום החקלאות ופיתוח הקרקע. בהמשך הקים גם את בנק "Crediet Mobilier" שתמך בתעשיות מתפתחות. כמו כן, ייסד אקדמיה פרטית ללימוד תחום המסחר.
הוא הוביל גם את הקמת ארמון התעשייה (אנ'), שעוצב בהשראת ארמון הבדולח בלונדון וארמון התעשייה בפריז, ואת הקמת מלון אמסטל (אנ'), אם כי נפטר לפני השלמתו.
ביוגרפיה > מורשתו

עם השנים הפך צרפתי לאחד מהאנשים המרכזיים שהובילו באותה תקופה את מיזמי הפיתוח העירוני החשובים ביותר שעיצבו בפועל את אמסטרדם המודרנית.
יוזמותיו של צרפתי שיפרו באופן משמעותי את רמת החיים של תושבי אמסטרדם ואף תרמו לעלייה בתוחלת החיים הממוצעת של תושבי העיר בסביבות שנת 1870. מאמציו גם הניחו את הבסיס להמשך הצמיחה של העיר ולהמשך פיתוח התעשייה באמסטרדם.
צרפתי נפטר ב-23 ביוני 1866, שלושה חודשים בלבד לאחר הנחת אבן היסוד למלון אמסטל.
פרסים והוקרה

בשנת 1864, במהלך פתיחת ארמון התעשייה, מינה מלך הולנד וילם השלישי את צרפתי לאביר במסדר האריה ההולנדי (אנ').
בשנת 1869 מינה מלך הולנד את צרפתי לקצין במסדר כתר האלון (אנ')
בשנת 1870 קראה עיריית אמסטרדם רחוב בעיר על שמו (רחוב Sarphatistraat) אשר עובר בחלק הדרום מזרחי של מרכז אמסטרדם.
בשנת 1888 הוקם לזכרו "צרפתי-פארק" (אנ') (Sarphatipark) בלב אמסטרדם אשר כולל אנדרטה עם פסל של שמואל צרפתי.
משנת 2013 מוענקים מדי שנתיים פרסי צרפתי לתברואה, Sarphati Sanitation Awards (אנ'), עבור אנשים או ארגונים שתרמו לתברואה ולבריאות הציבור העולמית, בטקס הנערך בהולנד.
במשאל שערך העיתון ההולנדי "Het Parool" (אנ') בשנת 2025, לרגל חגיגות 750 שנה לעיר אמסטרדם, נבחר שמואל צרפתי כתושב אמסטרדם החשוב ביותר בכל הזמנים.
הערות שוליים

↑  ע"פ הספר Amsterdam - A brief life of the city, גרט מאק, 1995
↑  Amsterdam750, Samuel Sarphati uitgeroepen tot grootste Amsterdammer aller tijden, Amsterdam750 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295262105171  BnF: cb14468138j (data)  BPN: 85561216  GND: 129560553  ISNI: 0000 0000 3368 6636  LCCN: n2002037629  NTA: 069716811  RKD: 437420  VIAF: 50310675   WorldCat (עם VIAF): 50310675 
פסל של שמואל צרפתי בפארק על שמו באמסטרדם