stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריפטופן
מקורות מזון

טריפטופן, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.
הערות שוליים

↑  Dawn M Richard, Michael A Dawes, Charles W Mathias, Ashley Acheson, L-Tryptophan: Basic Metabolic Functions, Behavioral Research and Therapeutic Indications, International Journal of Tryptophan Research : IJTR 2, 2009-03-23, עמ' 45–60
↑  Paula Trumbo, Sandra Schlicker, Allison A. Yates, Mary Poos, Dietary reference intakes for energy, carbohydrate, fiber, fat, fatty acids, cholesterol, protein and amino acids, Journal of the American Dietetic Association 102, 2002-11, עמ' 1621–1630
↑  Richard J. Wurtman, Fernando Anton-Tay, Proceedings of the 1968 Laurentian Hormone Conference, Elsevier, 1969, עמ' 493–522. (באנגלית)
↑  Judith D. Schaechter, Richard J. Wurtman, Serotonin release varies with brain tryptophan levels, Brain Research 532, 1990-11, עמ' 203–210 doi: 10.1016/0006-8993(90)91761-5
↑  Andrzej Slominski, Igor Semak, Alexander Pisarchik, Trevor Sweatman, Conversion of L -tryptophan to serotonin and melatonin in human melanoma cells, FEBS Letters 511, 2002-01-30, עמ' 102–106 doi: 10.1016/S0014-5793(01)03319-1
↑  תכולת הטריפטופן במזונות על פי משרד החקלאות האמריקאי; יש לבחור בלחצן "Search" כדי לראות את הטבלה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539178205171  BnF: cb122624834 (data)  LCCN: sh86000850  NDL: 00573319  NKC: ph126775
יאן טבצ'ניק

| --- | --- |

טבצ'ניק, 2014
 לידה:  31 ביולי 1945 צ'רנוביץ, ברה"מ 
 פטירה:  11 בספטמבר 2023 (בגיל 78) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, אוקראינה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפדגוגית על שם בוגדאן חמילניצקי במליטופול, הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קייב, בית הספר לאמנות של צ'רנוביץ 
 שפה מועדפת:  רוסית, אוקראינית 
 כלי נגינה:  אקורדיון 
 בן או בת זוג:  Tatyana Nedelskaya (2000–11 בספטמבר 2023) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  אמן כבוד של אוקראינה  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 1  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3  מסדר האור הנשיאותי  אמן העם של אוקראינה  אמן כבוד של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית 
 
יאן פטרוביץ' טבצ'ניק (באוקראינית: Ян Петрович Табачник;‏ 31 ביולי 1945 – 11 בספטמבר 2023) היה נגן אקורדיון אסטרדה יהודי סובייטי ואוקראיני, מלחין, אמן העם של אוקראינה (1994), חבר הראדה העליונה של אוקראינה של הכינוס החמישי, השישי והשביעי (מפלגת האזורים).
ביוגרפיה

יאן טבצ'ניק נולד ב-31 ביולי 1945 למשפחה יהודית בצ'רניבצי. טבצ'ניק התחיל ללמוד לנגן באקורדיון בגיל 10, מגיל 13 כבר הופיע בהזמנה. בגיל 16 הוא הפך לאמן של התזמורת של הקרקס הממלכתי של קייב על הבמה, בגיל 18, בשנת 1964, הוא הופיע על הבמה כאמן של הפילהרמוניה המחוזית של אסטרחן.
בסוף שנות ה-60 חזר לצ'רניבצי, שם עבד בין השנים 1970–1978 כמנהל בית התרבות של רובע פרבומאיסק.
בשנת 1979, בהזמנת הפילהרמונית המחוזית של זפורוז'יה, הוא עבר לזפורוז'יה ועד 1994 ניהל את האנסמבל ווקאלי ואינסטרומנטלי שיצר.
ב-1995 עבר לאודסה, שם פתח את "התיאטרון העירוני למוזיקה של יאן טבצ'ניק".
בשנים 1997–1998 היה פרופסור במחלקה לכלי עם באוניברסיטה הלאומית לתרבות ואמנויות בקייב (אנ').
בשנת 2000 עבר לקייב, שם הקים את "מרכז היצירה הבינלאומי של יאן טבצ'ניק".
בתקופת ברית המועצות טבצ'ניק הוציא 5 אלבומים. בתקופת אוקראינה העצמאית הוא הוציא 11 אלבומים כאשר חלק מהם כללו רק שירים שנכתבו על ידו.
על פעילותו לקידום התרבות הוענקו ליאן טבצ'ניק מספר עיטורים אוקראינים.
בשנים 2011 ו-2015 יצאו לאור ספרים ביוגרפיים שטבצ'ניק השתתף בכתיבתם[דרושה הבהרה].
נפטר ב-11 בספטמבר 2023 בתל אביב לאחר מאבק של שנתיים בסרטן ריאות.[דרושה הבהרה].
הערות שוליים

↑  Табачник Ян, LIGA (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0b19ebe4-a413-4fc0-a365-ba919851b818
טיפוס (תורת המודלים)

בתורת המודלים, טיפוס הוא אוסף נוסחאות המתארות "התנהגות" של איברים במבנה מתמטי. בהינתן מבנה מסוים, טיפוס לא רק מאפשר לתאר התנהגות של איברים מתוכו, אלא גם של "איברים פוטנציאליים", המגולמים במשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n}. "התנהגות" המשתנים מנוסחת בפועל באמצעות קבוצת נוסחאות מסדר ראשון בשפת המבנה.
טיפוסים הם כלי רב עוצמה בתורת המודלים: באמצעותם ניתן להעריך את עושרם של מודלים קיימים, ובמידת הצורך לבנות מודלים חדשים.
מוטיבציה

כאשר מנתחים מודלים על פי עושרם, לא ניתן להסתפק בניתוח על סמך נוסחאות ופסוקים; מטבעם, הם בעלי כוח הבעה מוגבל, ואינם מספיקים לתיאור כל התכונות שיכולות להתקיים במודל כלשהו.
למשל, לא ניתן לנסח, במודל לא סטנדרטי של האריתמטיקה, נוסחה המתארת איבר הגדול מכל מספר טבעי - אף על פי שזו תכונה לגיטימית. את התכונה הזו, ביחס למשתנה v, ניתן לנסח באמצעות קבוצת נוסחאות מהצורה v>n לכל n טבעי.
קיימים שני דגשים מרכזיים:
לשם ניסוח התכונה יש לספח מספר כלשהו של פרמטרים מהמודל ממנו יצאנו, M.
אוסף הנוסחאות עקבי ביחד עם התורה השלמה של M (בשפה המכילה, נוסף על שפת המודל, גם את כל הפרמטרים שסופחו).
קבוצת נוסחאות p המקיימת את שתי התכונות האלה נקראת טיפוס. הטיפוס p שמכיל את כל הנוסחאות v>n מעיד על תכונה של משתנה אחד, v; טיפוס כזה נקרא 1-טיפוס. באופן דומה, טיפוס המעיד על תכונה של n משתנים נקרא n-טיפוס.
הגדרה פורמלית

נניח  M מבנה. נתבונן בשפה  L המכילה, נוסף על שפת המודל  M, סמל קבוע חדש עבור כל אחד מאיברי תת קבוצה כלשהי  A של  M (ייתכן ש- A ריקה).
n-טיפוס חלקי הוא קבוצה  p של נוסחאות בשפה  L, במשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n}, שהיא עקבית עם התורה השלמה של  M (ביחס לשפה  L).
n-טיפוס שלם הוא n-טיפוס חלקי שהוא מקסימלי ביחס להכלה (ובאופן שקול, מכיל לכל נוסחה ב-n המשתנים אותה או את שלילתה).
במונח 'טיפוס' הכוונה היא לעיתים ל'טיפוס שלם', ולעיתים ל'טיפוס חלקי'. בפועל, ההבחנה לא יוצרת בלבול - מאקסיומת הבחירה (ליתר דיוק, מגרסה חלשה שלה, כדוגמת למת העל-מסננים), נובע שכל טיפוס חלקי ניתן להרחיב לטיפוס שלם.
את אוסף כל ה-n טיפוסים (השלמים) מעל קבוצת פרמטרים  A במבנה  M נהוג לסמן  S_{n}^{A}(M).
טיפוס מסדר n הוא ממומש ב- M אם יש איבר ב- M^{n} המספק את כל הנוסחאות בו; אחרת, הטיפוס מושמט ב- M.
למשל, הטיפוס  p=\left\{v>1,v>2,v>3,...,v>n,...\right\} בשפת המספרים הטבעיים מתאר משתנה  v שגדול מכל המספרים הטבעיים. הטיפוס מושמט במודל הסטנדרטי של הטבעיים,  \mathbb {N} . יחד עם זאת,  p ממומש בכל מודל לא סטנדרטי של האריתמטיקה.
משפט הקומפקטיות מאפשר להוכיח שהתופעה המתוארת בדוגמה מתרחשת תמיד - כל טיפוס מעל מבנה  M ניתן למימוש בהרחבה אלמנטרית כלשהי של  M.
טיפוס שלם הממומש על ידי איבר  {\vec {a}}\in M^{n} במבנה  M מסומן גם  tp^{M}({\vec {a}}) (ובאופן טריוויאלי, קיים טיפוס יחיד כזה).
טיפוס p ביחס למבנה  M לא חייב להיות ממומש בו, אך תמיד קיימת הרחבה אלמנטרית  M\prec N בה  p ממומש על ידי איבר  {\vec {a}}\in N^{n}, ואז  p=tp^{N}({\vec {a}}).
הגדרה פורמלית > דוגמה

נתבונן במספרים הרציונליים בשפת הקבוצות הסדורות. נמצא את כל הטיפוסים מסדר 1 במשתנה v, כאשר מאפשרים שימוש בכל מספר רציונלי כפרמטר. ניתן להצטמצם לקבוצות נוסחאות מהצורה  v>q ו- v=q (מאחר שתורת הסדר הקווי הצפוף ללא איבר ראשון ואחרון היא בעלת חילוץ כמתים). נקבל שכל 1-טיפוס p במשתנה  v מקיים אחד משלושה:
p ממומש על ידי איבר רציונלי q (כלומר הטיפוס הוא אוסף הנוסחאות שנובעות מהנוסחה  v=q - במקרה זה הנוסחה  v=q מבודדת את הטיפוס).
p מתאר איבר שמהווה חתך דדקינד מוכלל של המספרים הרציונליים (כלומר המשתנה v גדול מכל אברי קבוצה כלשהי של מספרים רציונליים, וקטן מכל איברי משלימתה - פורמלית, קיים שוני מחתכי דדקינד המתבטא בכך שלקבוצה ה"תחתונה יותר" יכול להיות מקסימום).
p מתאר איבר הגדול מכל המספרים הרציונליים, או קטן מכולם.
מכאן,  |S_{1}^{Q}(Q)|=2^{\aleph _{0}}.
טיפוס מסעיף 2, המתאר חתך דדקינד, מגלם במשתנה  v את המספר הממשי המתאים לחתך. מבנה המספרים הממשיים הוא הרחבה אלמנטרית של הרציונליים בה הטיפוס ממומש.
מנגד, מבנה המספרים הממשיים משמיט את הטיפוסים מסעיף 3 - אלה ממומשים רק על ידי איברים לא סטנדרטיים במודל של האנליזה הלא סטנדרטית. כמו כן, טיפוס מסעיף 2 יכול לתאר איבר אינפיניטסימלי - מספר חיובי הקטן מכל הרציונליים, וזוהי דוגמה נוספת של טיפוס הממומש במודל לא סטנדרטי של האנליזה.
טיפוסים ששייכים למחלקת הטיפוסים שבסעיף 1 ממומשים כבר במבנה ממנו יצאנו - המספרים הרציונליים. אלה טיפוסים שניתן לתאר באמצעות נוסחה אחת מסדר ראשון -  v=q. טיפוסים כאלה נקראים טיפוסים מבודדים. אכן, כל טיפוס מבודד ממומש במבנה ביחס אליו הוא הוגדר. לפיכך, אם ברצוננו להשמיט טיפוס, נרצה שהטיפוס לא יהיה מבודד.
אוסף הטיפוסים השלמים מסדר n כמרחב טופולוגי

קיימת טופולוגיה טבעית מעל  S_{n}^{A}(M).
אם נתבונן במרחב סטון של האלגברה הבוליאנית הנוצרת מהקבוצות הגדירות ב- M^{n}, ניתן לזהות את איברי המרחב הזה עם קבוצות עקביות מקסימליות של נוסחאות מעל n משתנים כלשהם; כאמור, כל קבוצה כזו היא בדיוק טיפוס שלם מסדר n. 
כך, אנו מקבלים באופן טבעי טופולוגיה על  S_{n}^{A}(M).
עבור נוסחה מסדר ראשון  \phi , נגדיר את הקבוצה  [\phi ]=\left\{p\in S_{n}^{A}(M):\phi \in p\right\}. אז האוסף  \left\{[\phi (v_{1},...,v_{n})]:\phi (v_{1},...,v_{n})\in form(L)\right\} הוא בסיס של קבוצות פתוחות לטופולוגיה זו (ולמעשה, כל קבוצה כזו היא גם סגורה).
טיפוס p ייקרא מבודד אם הקבוצה {p} במרחב סטון היא פתוחה. באופן שקול, אלה טיפוסים הנוצרים על ידי אוסף כל הנוסחאות שנובעות לוגית מנוסחה כלשהי  \phi , הנקראת הנוסחה המבודדת את הטיפוס.
מרחב סטון הוא תמיד קומפקטי ובלתי קשיר לחלוטין, וניתן להוכיח משפטי מבנה רבים בתורת המודלים באמצעות התבוננות במרחבים טופולוגיים מהסוג הזה.
אוסף הטיפוסים השלמים מסדר n כמרחב טופולוגי > דוגמה

עבור שפה בת מניה, לכל מבנה M ותת קבוצה בת מניה A, מתקיים  |S_{n}^{A}(M)|\leq 2^{\aleph _{0}}. הטיפוסים המבודדים ב- S_{n}^{A}(M) הם צפופים אם ורק אם העוצמה  |S_{n}^{A}(M)| לא מקבלת את הערך המקסימלי שלה, כלומר  |S_{n}^{A}(M)|<2^{\aleph _{0}}; מתברר שתנאי זה שקול לכך ש- |S_{n}^{A}(M)|\leq \aleph _{0} . במקרה זה, אם T היא התורה השלמה של M, יש ל-T מודל ראשוני.
טיפוסים ביחס לתורה T

ניתן לדבר גם על n-טיפוסים ביחס לתורה כלשהי T; אלה קבוצות נוסחאות ב-n משתנים שהן עקביות ביחס ל-T. כמקודם, n-טיפוס שלם ביחס לתורה T הוא n-טיפוס חלקי מקסימלי ביחס להכלה. נשים לב שההגדרה אינה ביחס למודל כלשהו M או לקבוצת פרמטרים כלשהי, אך מלבד זאת היא אנלוגית לחלוטין.
טופולוגית סטון קיימת גם מעל אוסף כל ה-n טיפוסים השלמים ביחס לתורה T,  S_{n}(T) - מוגדרת על ידי אותן קבוצות פתוחות בסיסיות  \left\{[\phi (v_{1},...,v_{n})]:\phi (v_{1},...,v_{n})\in form(L)\right\}. בשונה ממרחבי סטון שהוגדרו מקודם (ביחס למבנה כלשהו M), המרחבים הנוצרים באופן זה לא חייבים להיות קומפקטיים. יחד עם זאת, אם התורה T היא שלמה, לכל מודל M של T מתקיים  S_{n}(T)=S_{n}^{M}(\emptyset ) - ואז המרחב קומפקטי. טיפוס p הוא מבודד ביחס לתורה T אם הקבוצה {p} היא פתוחה ב- S_{n}(T).
לעיתים מרחבי סטון מעידים על תכונות של התורה T - למשל, אוסף הטיפוסים המבודדים צפוף בכל אחד ממרחבי סטון (מכל מימד n), אם ורק אם ל-T יש מודל ראשוני. דוגמה נוספת לכך היא במשפט Ryll-Nardzewski, בו הוכח כי בקרב תורות שלמות בנות מניה (שיש להן מודל אינסופי),  \!\,\aleph _{0}-קטגוריות שקולה לכך שכל מרחבי סטון הם סופיים.
השמטת טיפוסים לא מבודדים

כל טיפוס מבודד ביחס למבנה M ממומש בו; לגבי טיפוסים שמוגדרים ביחס לתורה T - השמטה או מימוש של טיפוסים כאלה היא ביחס למודל ספציפי של T. טיפוסים מבודדים ביחס לתורה T מושמטים במודל M שלה אם ורק אם אין במודל עדים לנוסחה המבודדת אותם (כלומר M לא מספק את הנוסחה  \exists x\phi (x) ); כפועל יוצא מכך, אם התורה T היא שלמה, כל טיפוס מבודד ממומש בכל אחד מהמודלים שלה.
מכאן, על מנת שטיפוס כלשהו יושמט, מסתמן שמספיק שלא יהיה מבודד. משפט השמטת הטיפוס מבטא את התפיסה הזו:
משפט השמטת הטיפוס: עבור תורה בת מניה T, כל טיפוס לא מבודד מושמט באיזשהו מודל בן מניה M של T.
לכאורה, ובעיקר מסיבות הקשורות לטרמינולוגיה, השמטת טיפוס נראית כדבר שלילי. בפועל, יש לכך תועלות רבות. למשל, ניתן להיעזר בהשמטת הטיפוס  p(v)=\{v\neq 0,v\neq S(0),v\neq S(S(0)),...\} במודל כלשהו של תורה T (בשפה המכילה את  \{0,S\}), על מנת להוכיח שמערכת ההיסק הסטנדרטית עבור ה-w-לוגיקה היא שלמה (באנלוגיה למשפט השלמות של גדל).
טייסת 1 (חיל האוויר המלכותי)

| --- | --- |

 "ראשון בכל" "In omnibus princeps"
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי
 סוג:  טייסת קרב רב-משימתית
 בסיס האם:  לוסימות', מוריי, סקוטלנד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באפריל 1911 – הווה (113 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כלי טיס:  יורופייטר טייפון
 פיקוד
 יחידת אם:  להק 1
טייסת 1 (קרב) היא טייסת קרב רב-משימתית של חיל האוויר המלכותי המפעילה מטוסי יורופייטר טייפון.
הטייסת היא הוותיקה ביותר בחיל האוויר המלכותי ומאז הקמתה כטייסת בגיס התעופה המלכותי לקחה חלק בכל המערכות והמלחמות העיקריות, מה שהקנה לה 27 תוארי קרב יותר מכל יחידה אווירית בריטית אחרת, ומה שמשתקף במוטו שלה "ראשון בכל". לאורך ההיסטוריה שלה הפעילה הטייסת מספר רב של כלי טיס שונים וכיום מפעילה מטוסי יורופייטר טייפון מבסיס האם שלה בלוסימות', סקוטלנד.
היסטוריה

שורשייה של הטייסת הם ב-1878 עם הקמת "פלוגת הבלונים הראשונה" של חיל ההנדסה המלכותי, באפריל 1911 הפכה לחלק מהגדוד האווירי של חיל ההנדסה. היא הפכה לטייסת מספר 1 של גיס התעופה המלכותי מעט לאחר הקמתו ב-13 במאי 1912, ערב מלחמת העולם הראשונה החליפה הטייסת את הבלונים שלה במטוסי אוורו 504 ו-B.E.8. המבצע הגדול הראשון שלה היה קרב אראס ב-1917, במהלכו הגיע הטייסת ל-200 הפלות של מטוסי אויב. בינואר 1918 צוידה הטייסת מחדש ב-SE5a ועסקה בתקיפות וסיוע קרקעי, בחודשי המלחמה האחרונים עסקה הטייסת בעיקר במשימות ליווי מפציצים.
לאחר המלחמה חזרה הטייסת לבריטניה במרץ 1919, ובינואר 1920 קלטה מטוסי ניופורט נייטהוק וסופווית' סנייפ. ב-1921 עברה הטייסת לעיראק שם עסקה בתפקידי שיטור, בפברואר 1927 הוקמה מחדש בתפקיד טייסת קרב להגנת שמי בריטניה על בסיס מטוסי ארמסטרונג ויטוורת' סיסקין. הטייסת קיבלה מטוסי הוקר פיורי בפברואר 1932, ובאוקטובר 1938 עברה למטוסי הוקר הוריקן.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הטייסת לצרפת כחלק מכוח התקיפה הקדמי של חיל האוויר המלכותי. ב-31 באוקטובר השיגה הטייסת את ההפלה הראשונה שלה במלחמה, המפציץ הגרמני הקל דורניה דו 17. הלחימה בצרפת התגברה אל מול התקדמות הכוחות הגרמניים באביב 1940, מה שהוביל בסוף לכישלון בעלות הברית בבלימה ונסיגת הכוחות הבריטים במהלך מבצע דינמו. הטייסת חזרה לבסיסה בטנגמיר, סאסקס ב-23 ביוני, באוגוסט היא סימנה את כניסתה לקרב על בריטניה על ידי הפלת 2 מטוסי מסרשמיט Bf 110, ב-9 בספטמבר הטייסת הועברה צפונה לוויטרינג למנוחה.
היא חזרה דרומה עם תחילת 1941 וביצעה טיסות סיור ומשימות ליווי מפציצים. בפברואר, החלו להיקלט מטוסי הוריקן 11A ובהדרגה החלה הטייסת להתמקד יותר בפעילות לילית שכללה סיורים ליליים כנגד מפציצים ליליים גרמניים. ביולי 1942 הצטיידה הטייסת במטוסי הוקר טייפון וחזרה לפעילות באור יום, בתקופה זו הועברה גם צפונה לבסיס חיל האוויר המלכותי אקלינגטון, נורת'מברלנד. באפריל 1944 הוחלפו מטוסי הטייסת בסופרמרין ספיטפייר סימן IX, ביוני החלה לבצע סיורים כנגד טילי השיוט V-1 ואף הצליחה להפיל 39 טילים, אך לקראת סוף השנה חזרה להתמקד בליווי מפציצים כשהיא פועלת ממנחת קדמי במלדגהאם, צפון בלגיה. הטייסת לקחה חלק בסיוע למבצע מרקט גארדן וקרב הבליטה, במאי 1945 קיבלה הטייסת ספיטפיירים סימן XXI.
בשנת 1946 חזרה הטייסת לטנגמיר וקיבלה את מטוסי הסילון הראשונים, הגלוסטר מטאור. במהלך מלחמת סיני (משבר סואץ) של 1956 סייעה הטייסת לכוחות הבריטים עם מטוסי הוקר האנטר מדגם F.5 החדשים שקיבלה, שפעלו בגיחות מבסיס חיל האוויר המלכותי אקרוטירי (קפריסין). ביולי 1958 קיבלה הטייסת את דגם ההאנטר המשודרג F.6, לאחר מכן הועברה לווייטביץ' (סמוך לקיימברידג') שם הטיסה את מטוס ההאנטר בדגם התקיפה FGA.9 ובמשך שמונה שנים פעלה בתפקיד תקיפה קרקעית תחת פיקוד להק 38.
ב-1969 הטייסת הפכה לראשונה לקלוט את מטוס ההוקר סידלי הרייר בעל יכולת המראה אנכית, באותה תקופה גם עברה לבסיס חיל האוויר המלכותי ויטרינג שם נותרה עד שנת 2000. היא לקחה חלק בכוח המשימה במהלך מלחמת פוקלנד ב-1982, כשהיא פועלת מנושאת המטוסים אה"מ הרמס. בנובמבר 1988 קיבלה הטייסת מטוסי הרייר II איתם לקחה חלק בין היתר במבצע כוח מאוחד ב-1999. ב-2010 הוחלט על הפסקה כמעט מיידית של פעילות מטוסי ההרייר ברחבי הכוחות הבריטים, כתוצאה מכך הטייסת נסגרה בינואר 2011 ונפתחה מחדש ב-15 בספטמבר 2012 בבסיס חיל האוויר המלכותי לושארס (פייף, סקוטלנד) על בסיס מטוסי יורופייטר טייפון.
בספטמבר 2014 לקראת סגירת בסיס לושארס הועברה הטייסת לבסיס חיל האוויר המלכותי לוסימות' (מוריי, סקוטלנד).
מטוסי הטייסת לאורך השנים

אוורו 504 
(1915–1916)
ניופורט 27 
(1916–1917)
סופווית' סנייפ 
(1920–1927)
הוקר פיורי 
(1933–1937)
הוקר הוריקן 
(1937–1943)
סופרמרין ספיטפייר 
(1944–1950)
גלוסטר מטאור 
(1950–1957)
הוקר האנטר 
(1957–1970)
הוקר סידלי הרייר 
(1969–2010)
יורופייטר טייפון 
(2012–כיום)
הרונדל של טייסת 1
מטוסי וטייסי הטייסת במלחמת העולם הראשונה, יולי 1918.
יאן זמויסקי

זמויסקי כהטמאן
יאן סאריוש זמויסקי (בפולנית: Jan Sariusz Zamojski וכן Ioannes de Zamość; ‏ 19 במרץ 1542 – 3 ביוני 1605) דוכס זמושץ', היה אציל, איש צבא ופוליטיקאי פולני, שכיהן כקנצלר (ראש ממשלה) והטמאן (המפקד הצבאי העליון) באיחוד הפולני-ליטאי. מהתומכים והיוזמים של הרנסאנס הפולני. נגיד (פולנית: Starosta) קרקוב, בלז, קנישין וטרטו וכמאה ערים נוספות ו-600 כפרים ומייסד העיר זמושץ' החדשה. יועץ למלכים זיגמונט השני אוגוסט וסטפאן באטורי ומהאישים הבולטים בפוליטיקה של זמנו.
תולדות חייו

זמויסקי נולד ב-1542 בסקוקבקה למשפחת זמויסקי. אביו, סטניסלב זמויסקי, היה מושל חלם. אמו הייתה אנה בת למשפחת האצילים הרבורט, בעלת שורשים גרמנים. התחיל את חינוכו בקרסניסטב והחל מגיל 12 נשלח ללמוד במערב אירופה. השתתף בהרצאות באוניברסיטת סורבון וקולז' דה פראנס ,כש בשנים 1555–1559 שירת כנושא כלים בחצרו של מלך צרפת. ב-1559 ביקר במולדת ואחר כך למד באוניברסיטת שטרסבורג והחל מ-1561 משפטים באוניברסיטת פדובה . ב-1564 סיים בפדובה את הדוקטורט במשפטים. בעת שהותו בחוץ לארץ נחשף לתרבות הרנסאנס . אז עבר מהדת הפרוטסטנטית הקלוויניסטית לזו הרומית-קתולית. בסוף תקופת לימודיו כתב בלטינית את החוברת "De senatu Romano" (על הסנאט הרומאי)
עם שובו לפולין ב-1565 גילה עניין בכניסה לפוליטיקה והיה למזכירו של המלך זיגמונט השני אוגוסט וחולל רפורמות במטרה להפוך את המדינה לדמוקרטית יותר. כך הוביל ב-1572 שינוי בצורת הבחירות של הסיים להפיכת פולין למונרכיה נבחרת, לפיה כל האצילים זכאים לבחור למלוכה והזכייה היא בשיטת "הרוב קובע".
זמויסקי הפך למנהיגה בפועל של שכבת האצולה הבינונית (השְלַכְטַה), כנגד שכבת המגנאטים (האצילים הגדולים) שביקשו להמליך מלך מבית הבסבורג והוביל את התמיכה במלך סטפאן באטורי. לאחר בחירתו היה לאיש החשוב ביותר בפולין לאחר המלך, כאשר החזיק הן במשרת הקנצלר (ראש הממשלה) והן במשרת ההאטמאן (המפקד הצבאי העליון). במקביל צבר רכוש רב ואדמות והיה לאחד האצילים העשירים והחזקים ביותר (כלומר הפך לחבר לשכבת המגנאטים כנגדה יצא).
ב-1580 הזמין את האדריכל האיטלקי ברנרדו מורנדו לשם תכנונה והקמתה של זמושץ' כעיר אידיאלית בדגם ערי הרנסאנס האיטלקיות. לפי דגם העיר פדובה הקים זמויסקי במרכז העיר אוניברסיטה שנקראה "אקדמיה זמויסקי" (Akademia Zamojska) ובה לימדו מלומדים איטלקים על מנת שיפיצו את רוח המדע ותרבות הרנסאנס. האוניברסיטה פתחה את שעריה ב-1595.
בין היתר נלחם במסגרת מלחמת ליבוניה ומערכתו של סטפאן באטורי בליבוניה, הוביל את המלחמות נגד נסיכות מוסקבה (1579–1581) ונגד האימפריה העות'מאנית.
לאחר מותו של המלך סטפאן באטורי ב-1586 תמך זמויסקי בבחירתו של זיגמונט השלישי ואסה והביס את תומכי בית הבסבורג בקרב בצ'ניה (Byczyna) ב-1588). משהבין שמטרתו של המלך החדש להפוך את האיחוד הפולני-ליטאי למונרכיה אבסולוטית, הפך זמויסקי לאופוזיציונר. בהיותו הדמות החזקה בשלטון הצליח למנוע התדרדרות במלחמה מול שוודיה ופעל לחופש דת מול התחזקות כוחות הקונטרה-רפורמציה הקתולים והישועים במדינה.
ב-1592 גילה זמויסקי שהמלך חתר לברית עם בית הבסבורג, תוך שהוא מציע להמליך מלך מבית הבסבורג על האיחוד הפולני-ליטאי ובתמורה יתמכו בית הבסבורג ובני בריתו בהמלכתו של זיגמונט עצמו למלך שוודיה. זמויסקי הצליח למנוע את המזימה, אם כי לא להדיח את זיגמונט.
ב-1595 פעל בנסיכות מולדובה וב-1600 נלחם נגד מיכאי האמיץ בוואלאכיה ובטרנסילבניה. ב-1601 נטל חלק במלחמה שהתלקחה מול שוודיה ופיקד על כוחות האיחוד בליבוניה.
לקריאה נוספת

Sławomir Leśniewski. Jan Zamoyski – hetman i polityk . Bellona. january 2008 GGKEY:RRA1L0T4Y81.(בפולנית)
יהודה גולן

ערך זה עוסק בקצין צה"ל. אם התכוונתם לשגריר והדיפלומט יהודה גולן, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1931 (בן 93) בודפשט, הונגריה הונגריה
 תאריך עלייה:  1946
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד סיירת גולני  מפקד גדוד 13  קצין אג"ם בפיקוד הדרום  מפקד חטיבת גולני  מפקד בה"ד 3  מפקד חטיבה 5  ראש מטה פיקוד המרכז  מפקד אוגדה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל במפעלי תעשייה "קיסריה גלנויט", חבר במועצה לשלום ולביטחון
 
יהודה גולן (אשנפלד) (נולד ב-14 במרץ 1931) הוא קצין בדימוס בצה"ל, פיקד על חטיבת גולני ועל אוגדה בפיקוד המרכז, השתחרר בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה

גולן נולד כיהודה אשנפלד בבודפשט שבהונגריה, עלה לארץ ישראל ב-1946 במסגרת עליית הנוער, נעצר על ידי הבריטים והושם במחנה המעצר בעתלית, לאחר שחרורו התחנך בכפר הנוער בן שמן.
ב-1947 הצטרף להכשרה מגויסת יגור, במלחמת העצמאות השתתף בקרבות על הכפר בן שמן. בהמשך הצטרף לפלמ"ח ושירת בחטיבת יפתח. במהלך מבצע דני נפצע בקרב על ח'דיתה. בהמשך שירת כסייר בגדוד השני של החטיבה. לאחר הקמת צה"ל בחטיבת גולני כקצין מודיעין, קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 51. במלחמת סיני שירת כמפקד סיירת גולני. בהמשך שירת כמפקד פלוגת קורס המ"כים של החטיבה ובשנת 1960 הוביל את לוחמיה במבצע חרגול, פעולת תגמול בכפר הסורי תאופיק. לאחר מכן שירת כסגן מפקד גדוד 12 ובשנים 1962 עד 1965 פיקד על גדוד 13. ב-1968 מונה לקצין אג"ם בפיקוד הדרום.
ב-1970 מונה למפקד חטיבת גולני, תחת פיקודו ביצעו יחידות החטיבה פשיטות כנגד יעדי מחבלים בגיזרת הפתחלנד בדרום לבנון. ב-1972 מונה למפקד בית-הספר לחי"ר (בה"ד 3) ובמלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבה 5. אחר כך מונה לראש מטה פיקוד המרכז. בהמשך עבר הסבה לשריון ושירת כמפקד אוגדה בפיקוד. היה יועץ צבאי בסינגפור במשך שלוש שנים ופיקד על צוות ההקמה של תשתית צבא סינגפור.
לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל במפעלי תעשייה "קיסריה גלנויט" בבריטניה. חבר במועצה לשלום ולביטחון ופעיל מטעמה בנושאים הקשורים לגדר ההפרדה.
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון, הוצאת משרד הביטחון, 2003, עמוד 17.
↑  מרדכי גור, "מצפון ומים" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמוד 92.
↑  אמנון ברזילי, קצינים ישראלים חושפים: כך הקמנו את צבא סינגפור, החזק בדרום-מזרח אסיה, באתר הארץ, 15 ביולי 2005.
יהודה גולן (שגריר)

יהודה גולן (5 במרץ 1909 – 1 באפריל 1998) היה איש משרד החוץ ודיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בפינלנד וביוון.
ביוגרפיה

גולן נולד בירושלים כיהודה גולדברג, אחיו של שופט בית המשפט המחוזי בירושלים, משה גולן. הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1943. ובמקביל ללימודיו עבד באופן חלקי במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
באמצע 1946 נשלח לפתוח ולנהל את משרד הסוכנות בווינה.
לאחר הקמת מדינת ישראל התמנה גולן לאיש הקשר של משרד החוץ בירושלים. בשנת 1949 מונה למזכיר הצירות הישראלית בדרום אפריקה. בשנת 1953 הקים את הצירות הישראלית בקופנהגן. בשנת 1954 הוא החל לכהן כקונסול במונטריאול. בסוף שנות ה-50 היה הממונה על יחסי הציבור במשרד החוץ. בשנת 1960 נתמנה גולן לשגריר ישראל בפינלנד.
את כתב אמנתו הגיש בספטמבר 1960. בספטמבר 1964 נתמנה לראש הטקס במשרד החוץ במקומו של אברהם גלבוע שמונה לקונסול כללי בליסבון, בדרגת ציר. בתפקיד זה הוא כיהן עד שנת 1970, אז מונה לשגריר ישראל ביוון. בעת קבלת פנים שערך לכבוד יום העצמאות בשנת 1973, הגיע בטעות שגריר סין העממית ביוון, שהתכוון להגיע לאירוע של שגריר כווית. נוכחותו של השגריר הסיני עוררה עניין רב בתקשורת. בשנת 1974 פרש לגמלאות.
בשנת 1980, בעת ביקור בלוס אנג'לס היה נוכח בשוד מזוין, אך לא נפגע. בעקבות האירוע פורסם ברדיו ששגריר ישראל מוחזק כבן ערובה.
גולן היה נשוי לשרה בתו של הרב מרדכי סנדר קופשטיין. הם התגוררו בשכונת טלביה בירושלים.
הערות שוליים

↑  רשיונות לשישה עורכי דין חדשים, הצופה, 29 בינואר 1943
↑  מכתב לדוד בן-גוריון בלונדון - ירושלים, 4.7.1937, משה שרת ומורשתו
↑  מכתב 5 - משה יקירי - 2.7.1946, משה שרת ומורשתו
↑  בחברה ובמשפחה, הַבֹּקֶר, 30 ביולי 1946
משרד ארצישראלי נפתח בוינה, הצופה, 4 באוקטובר 1946
↑  אושר ציר ישראל לדרום אמריקה, על המשמר, 26 באוגוסט 1948
↑  חילופי גברא בסניף משרד־החוץ בירושלים, על המשמר, 23 במרץ 1949
↑  י. גולן - קונסול ישראל בדרום אפריקה, חרות, 21 באוגוסט 1949
↑  צירות ישראלית הוקמה בקופנהאגן, על המשמר, 18 בינואר 1953
↑  יהודה גולן נתמנה קונסול כללי במונטריאול, מעריב, 27 במאי 1954
↑  מזכיר המדינה של פורטו ריקו - בישראל, למרחב, 26 באוגוסט 1958
↑  י. גולן - ציר ישראל בפינלנד, שערים, 24 ביוני 1960
↑  יהודה גולן, דבר, 18 בספטמבר 1960
↑  יהודה גולן — ראש הטקס במשרד החוץ, הצופה, 14 בספטמבר 1964
↑  רעית נשיא גאבון באה לארץ כאורחת ראש הממשלה, דבר, 8 ביוני 1970
↑  יוון נייטראלית בסכסוך הישראלי ערבי, דבר, 14 בפברואר 1971
↑  שגריר סין העממית באתונה בא למסיבה שערך הנציג הישראלי, מעריב, 11 במאי 1973
↑  מסיבה קיבוצית, מעריב, 17 בספטמבר 1976
↑  אריה מקל, שגריר ישראלי בדימוס הוחזק כבן ערובה בידי פורץ בלוס אנג'לס, מעריב, 14 באוגוסט 1980
↑  הרב ס.ה. קופשטיין, הצופה, 4 ביוני 1954
↑  מתה הרבנית פנינה קופשטיין, הצופה, 7 בפברואר 1968
↑  דוד קרוינקר, שכונות ירושלים: טלביה, קטמון והמושבה היוונית, כתר, 2002, עמ' 36
חשמלן

| חשמלן |
| --- | --- |
 חשמלן עינוני
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: בטאים
סדרה:: חשמלנאים
משפחה:: חשמלניים
סוג:: חשמלן
שם מדעי
 Torpedo ‏דומריל, 1806
חשמלן משויש
חַשְׁמַלָּן (שם מדעי: Torpedo) הוא סוג של דגי סחוס במשפחת החשמלניים (Torpedinidae), אשר לפי חוקרים שונים הוא הסוג היחיד במשפחתו ולפי חוקרים אחרים מחולק עם הסוג Tetronarce שבו 9 מינים. הנשק הימי טורפדו נקרא על שם סוג זה.
השם המדעי נגזר מן המילה הלטינית "torpere", שמשמעותה "לשתק" או "להקשיח".