stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וני לואיס
קריירה

בשנת 2000, כשהיה בן 16 כבר החל לקבל תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה, בין היתר בסדרות "הרקיע השביעי" ברשת The CW ו"מלקולם באמצע" של רשת FOX.
לואיס התגלה לראשונה בשנת 2004 בסדרה הקומית "דרייק וג'וש" בניקלודיאון וכאשר שיחק לצדה של הילרי דאף בסרט הנעורים "בקול גדול" בתפקיד הצעיר קיווי וילסון. בשנת 2005 הופיע לואיס בעונה השלישית של סדרת הדרמה "The O.C." בתפקיד דניס "צ'ילי" צ'ילדרס המתחבר לנערה מריסה קופר (מישה ברטון).
בשנת 2007 שיחק לואיס בסרט האימה הבדיוני "הנוסע השמיני נגד הטורף 2" בתור הסטודנט ריצ'י הווארד. ב-2008 החל את דרכו בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה", בסדרה הופיע במשך שנתיים בתפקיד קיפ, יוצא מלחמת עיראק המתקבל כחבר במועדון "ילדי האנרכיה".
לואיס השתתף בדרמה הביוגרפית "הנמלטות" מ-2010, ובסרט האימה "הודעה קטלנית" מ-2008 בתפקיד בריאן סואה ובסרט "Lovely Molly" מ-2011.
חיים אישיים

בשנים 2008 עד 2010 היה במערכת יחסים זוגית עם השחקנית דיאן גאטה ונולדה להם בת. גאטה קיבלה בבית המשפט את המשמורת עליה.
לואיס נעצר שלוש פעמים בין השנים 2011 ל-2012 על השתתפות בקטטה, כוונה לשימוש בנשק חם ופריצה לדירה. ועדת מבחן שבחנה את תיקיו קבעה שלואיס סובל ממחלת נפש ומהווה סכנה לציבור. הוא שוחרר מהכלא שבמחוז לוס אנג'לס ב-24 בספטמבר 2012, יומיים לפני מותו.
מותו

בליל ה-26 בספטמבר 2012 נפל לואיס אל מותו בלוס אנג'לס לאחר שהכה למוות את קתרין דייוויס, קשישה בת 81 אשר השכירה לו חדר מגורים ב-2009 וב-2012. לפי דיווחי התקשורת, לואיס הגיע אל ביתה של דייוויס שבלוס אנג'לס והחל להתווכח עמה. הוויכוח יצא מכלל שליטה, לואיס הכה את דייוויס למוות ונמלט מדירתה. שכנים שהיו בקרבת מקום ושמעו צעקות, מנעו מלואיס מלברוח. לואיס חזר בריצה אל דירתה של דייוויס, ניסה לעלות למרפסת ביתה, מעד ונפל אל מותו. דו"ח נתיחה לאחר המוות קבע שהוא לא היה תחת השפעת סמים או אלכוהול לפני מותו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | בקול גדול | אנג'לברט "קיווי" וילסון |  |
| 2005 | כל מה שבחורה רוצה | וורן פרסקוט |  |
| 2005 | שוטר סמוי | אלכסנדר ג'פריס |  |
| 2007 | פאלו אלטו | נולן |  |
| 2007 | הנוסע השמיני נגד הטורף 2 | ריקי הווארד |  |
| 2008 | הודעה קטלנית | בריאן סואה |  |
| 2008 | לשרוד מעבר לסורגים | איש השלג |  |
| 2010 | הנמלטות | סקוטי |  |
| 2011 | Lovely Molly | טים |  |
| 2011 | Magic Valley | ג'ון |  |
| 2012 | 186 Dollars to Freedom | ג'ורג' |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | הרקיע השביעי | נורטון | פרק: "Tunes" |
| 2000 | מלקולם באמצע | מרטין | פרק: "Therapy" |
| 2001 | לא לבושה | ריי | 5 פרקים |
| 2001 | המשפט של איימי | דזמונד | פרק: "Surprised by Gravity" |
| 2003–2001 | בוסטון פאבליק | בודהי | 4 פרקים |
| 2002–2001 | מפעל הנקניקיות | גילבי | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2002 | הסניגור | טד פופר | פרק: "Mothers of the Disappeared" |
| 2002 | כן, מותק | ריקי | פרק: "Making Babies" |
| 2004–2003 | חלום אמריקאי | לני | 7 פרקים |
| 2004 | דרייק וג'וש | סקוטי | 4 פרקים |
| 2005–2004 | Quintuplets | פירס צ'ייס | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2006–2005 | The O.C. | דניס "צילי" צ'ילדרס | 9 פרקים |
| 2005 | סמולוויל | גבריאל דאנקן | פרק: "Hidden" |
| 2006 | CSI | טד סידלי | "Up in Smoke" |
| 2007 | בונז | אנזו | פרק: "The Priest in the Churchyard" |
| 2007 | שארק (אנ') | מייקל האקפורד | פרק: "Student Body" |
| 2008 | פשע מן העבר | טרוט "ספיידר" לילנד | פרק: "Spiders" |
| 2009–2008 | ילדי האנרכיה | קיפ "חצי שק" אפס | תפקיד ראשי (עונות 2–1); 20 פרקים |
| 2009 | מחשבות פליליות | אריק ריאן אולסון | פרק: "Zoe's Reprise" |
הערות שוליים

↑  מעריב, חשד: כוכב הטלוויזיה האמריקאי רצח והתאבד, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2012
↑  מת השחקן ג'וני לואיס, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2012
↑  Actor who apparently killed landlady not on drugs, USA Today, November 30, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810533831105606  ICCU: UBOV391632  ISNI: 0000 0000 4751 3971  LCCN: no2008118666  VIAF: 73673453   WorldCat (עם VIAF): 73673453
קבוצת בילדרברג

מלון דה-בילדרברג בהולנד, מיקומו של הכנס הראשון ב-1954.
קבוצת בילדרברג (באנגלית: Bilderberg Group), כנס בילדרברג או מועדון בילדרברג הוא כנס שנתי, לא-רשמי, למוזמנים בלבד בו נוכחים מדי שנה כ-130 מחברי האליטה הפוליטית של צפון אמריקה ומערב אירופה. כשליש מהמוזמנים הם אנשי ממשל וכשני שלישים הם אנשי כלכלה, עסקים, חינוך ותקשורת. הישיבות חשאיות וסגורות לציבור ולתקשורת, ולעיתים קרובות מוזמנים לישיבות אלו מנהיגים פוליטיים שצפויים לעלות לשלטון בארצם.
תחילת הדרך

הכנס הראשון נערך במאי 1954 במלון דה-בילדרברג הסמוך לארנהם שבהולנד. הרעיון הוצע על ידי מספר פוליטיקאים, ביניהם ג'וזף רטינגר הפולני, שהביע דאגה בעקבות האנטי-אמריקניזם שהתחזק במערב אירופה באותה תקופה. ההצעה הייתה להקים כנס של מנהיגים משתי היבשות על מנת לקדם אטלנטיסיזם. כלומר, שיפור ההבנה התרבותית בין מערב אירופה לצפון אמריקה על מנת לחזק את שיתוף הפעולה בנושאים פוליטיים כלכליים וביטחוניים. רטינגר פנה לנסיך ההולנדי ברנהרד שהסכים לקדם את הרעיון, יחדיו עם ראש הממשלה הבלגי פאוול ואן זילנד ומנהל יוניליבר באותה התקופה ההולנדי פאוול רייקנס. הנסיך ברנהרד פנה לראש ה-CIA באותה תקופה, וולטר בדל סית', שביקש מיועצו של הנשיא דווייט אייזנהאואר לטפל בבקשה. רשימת המשתתפים הראשונה חוברה על בסיס הזמנת שני נציגים מכל מדינה (אחד המייצג את המחנה השמרני ואחד את המחנה הליברלי). 50 מוזמנים נכחו בכנס הראשון – נציגים של 11 מדינות אירופה וארצות הברית.
הצלחת הכנס הראשון הובילה לארגון הכנס בכל שנה כפי שמתרחש כיום. ועדת היגוי קבועה הוקמה לצורך ניהול הכנס בכל שנה, בנוסף לארגון הכנס בכל שנה החזיקה הוועדה ברשימות מידע על מוזמנים פוטנציאלים למטרת הקמת רשת מידע המאפשרת לרשומים להתקשר אחד עם השני באופן פרטי. הכנסים התקיימו בצרפת, גרמניה ודנמרק בשלוש השנים הבאות. ב-1957 התקיים הכנס הראשון בארצות הברית בסנט סימונס, ג'ורג'יה במימונה של קרן פורד, שמימנה גם את הכנסים שנערכו בין השנים 1959–1963.
מבנה ארגוני

הכנסים מאורגנים על ידי ועדת ההיגוי הכוללת נציגים מכ-18 מדינות. יו"ר הוועדה ומזכיר הוועדה הם שני בעלי התפקיד היחידים שמחזיקים בתפקיד רשמי וקבוע. המוזמנים לוועדות אינם "חברי קבוצה" כיוון שתואר זה אינו קיים כלל אלא רק "חברי ועדת ההיגוי". בנוסף לוועדת ההיגוי ישנה קבוצת ייעוץ נפרד אך לוועדה סמכויות עוקפות. מטה הקבוצה, הלא רשמי, נמצא באוניברסיטת ליידן שבהולנד.
הנסיך ברנהרד תיפקד כיו"ר הוועדה עד 1976 השנה בה נקשרה מעורבותו בפרשות השוחד של חברת לוקהיד-מרטין, בה פקידים אמריקניים שיחדו בכירים אירופאים לטובת קידום המכירות באירופה של חברת התעופה לוקהיד האמריקנית.
ב-2008 יצאה הודעה לעיתונות בשם 'חברים אמריקנים לטובת בילדרברג' שהצהירה שהפעילות היחידה שנערכת היא בפגישות החד-שנתיות של הקבוצה. בישיבות לא מוצעים פתרונות, לא נערכות הצבעות ומדיניות אינה נקבעת. כמו כן, ההצהרה הפנתה את תשומת הלב לכך שרשימת המוזמנים אינה חשאית וחשופה לכל. לטענת 'חברים אמריקנים לטובת בילדרברג', נושאי הכנס ב-2008 היו בעיקר עולם חופשי מנשק גרעיני, טרור אינטרנטי, אפריקה, רוסיה, כלכלה, פרוטקציוניזם, יחסי ארצות הברית-אירופה, אפגניסטן, פקיסטן, אסלאם ואיראן.
חשאיות הכנס

המלונות שבהם נערכים הכנסים אינם נגישים לאף אורח שאינו מהמוזמנים לכנס לאורך כל תקופת הכנס. הכנס מאובטח על ידי חברת שמירה פרטית, כוחות שיטור ועובדי השירותים החשאיים. עיתונאים המנסים לדווח מהכנס נתונים להטרדות. לדוגמה, במהלך הכנס בווליאגמני, יוון ב-2009, העיתונאי הבריטי צ'ארלי סקלטון נעצר פעמיים לאחר שצילם את רכבי המשתתפים. הפוליטיקאי האיטלקי מאריו בורגזיו מהפרלמנט האירופאי נעצר ואף גורש מאזור הכנס בשווייץ ביוני 2011.
תאוריות קונספירציה

| --- | --- |
 :  ראו גם – תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים
לטענתו של יו"ר ועדת ההיגוי אטיאן דויגנון, הסיבה העיקרית לקיומה של הקבוצה ולפרטיותה היא לאפשר לאנשי ציבור להתבטא באופן חופשי, ללא חשש של התערבות המדיה. למרות זאת, ישנן תאוריות קונספירציה רבות הנוגעות לקבוצה. ההאשמות מגיעות משני קצוות הקשת הפוליטית. פעילי שמאל מאשימים את הקבוצה שמנסה לכפות קפיטליזם על מדינות העולם. מאידך חלק מחברי הימין מאשימים את הקבוצה בכך שהיא מתנהלת כמעין ממשלה עולמית ומנסה לתכנן את הכלכלה בשוק החופשי, נורמות וערכים חדשים במה שמכונה סדר עולמי חדש.
הערות שוליים

↑  יהודה להב, "קשר היהדות הבינלאומית" - מהדורה חדשה, מעריב, 19 בפברואר 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007583372205171  GND: 4038380-5  NKC: xx0149034  VIAF: 294557873   WorldCat (עם VIAF): 294557873
גונגגונג (גוף טרנס-נפטוני)

ערך זה עוסק בגוף טרנס נפטוני. אם התכוונתם לאל מים סיני, ראו .
| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת ננסי
 קטגוריה:  גוף טרנס-נפטוני
 מיקום:  הדיסק המפוזר
 תאריך גילוי:  17 ביולי 2007
 מגלה:  מייגן שוומב, מייקל בראון דייוויד רבינוביץ
 על שם:  גונגגונג 
 מקום גילוי:  מצפה הכוכבים פאלומר 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  67.19397573288882±0.0027724 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.5064
 זמן הקפה:  200,579 (549.16 שנים) ימים
 נטיית מסלול:  30.904°
 מספר ירחים:  1
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:   1535_{-220}^{+75} ק"מ
 מסה:  1,750,000,000,000,000,000,000 קילוגרם
 זמן סיבוב עצמי:  44.81 שעות ימים
 אלבדו:   0.089_{-0.009}^{+0.031}  0.185_{-0.052}^{+0.076} 
 בהירות נראית:  בין 2.34 ל-1.8
 בהירות מוחלטת:  1.86 
 
225088 גונגגונג (בסינית: 共工星, פיניין: Gònggōng xīng) הוא כוכב לכת ננסי וגוף טרנס-נפטוני (TNO) הנמצא במערכת השמש בסביבת הדיסק המפוזר החג במסלול סביב השמש. זהו הגוף השלישי בגודלו הידוע במערכת השמש מעבר לכוכב הלכת נפטון. קוטרו המשוערך כ-1500 ק"מ. במאי 2017, הוכרז כי התגלה שיש לו ירח אחד.
היסטוריה > גילוי

225088 גונגגונג נתגלה על ידי מייגן שוומב בעבודת הדוקטורט שלה במכון הטכנולוגי של קליפורניה תוך שימוש בתצפיות מצפה הכוכבים פאלומר. מנחה הדוקטורט היה האסטרונום מייקל בראון.
225088 גונגגונג הוכרז רשמית ככוכב לכת מינורי ב-7 בינואר 2009.
היסטוריה > שמות

בראון כינה את גונגגונג בשם "שלגייה", לאחר שהניח שהצבע המאפיין שלו הוא לבן, כיוון שנדרש להיות גוף גדול מאוד או בהיר מאוד, כדי שיאותר על ידי הסקר שקבוצת האסטרונומים ערכה. כמו כן, הוא היה ה"גמד" (כוכב לכת ננסי) השביעי שאותר על ידי הקבוצה, אחרי קווה-וואר בשנת 2002, סדנה ב-2003, האומיה ו אורקוס בשנת 2004, מאקה מאקה ואריס ב-2005. עם זאת, נתגלה כי גונגגונג הוא אחד מהגופים האדומים ביותר בחגורת קויפר, דומה רק לקווה-וואר, והקבוצה חדלה מלקרוא לו בשם זה.
נכון למאי 2017, גונגגונג היה האובייקט הידוע הגדול במערכת השמש ללא שם רשמי. שוומב ובראון יכולים היו להציע שם לוועדת השמות האסטרונומיים הפועלת תחת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU) עד לנובמבר 2019, ומתאריך זה כל אחד ראשי להציע הצעה.
באפריל 2019, פתחו המגלים בקמפיין לבחירת שם ל-גונגגונג. הציבור הרחב מוזמן להצביע בין שלוש שמות - גונגגונג, אל מים סיני, שיש לו פני אדם, גוף נחש ושיער אדום, הולה, אלת הפיריון והלידה מחדש הגרמנית (אנ'), היא יוצרת שלג כשהיא מנקה את מיטתה ו-וילי, ממהמיתולוגיה נורדית שיחד עם אחיו אודין ו-וה, הרגו את יימיר, הענק הראשון ויצרו את היקום. השם גונגגונג זכה והוצע בפני ועדת השמות האסטרונומים לאישור.
מסלול > מרחק מהשמש

מחישובים עולה כי גונגגונג הגיע לפריהליון בסביבות שנת 1857. נכון לפברואר 2017 הוא נמצא במרחק של 87.7 יחידות אסטרונומיות מן השמש והוא נע במהירות של 2.7 ק"מ לשנייה (9,720 קמ"ש) ביחס לשמש.
נכון לפברואר 2017, גונגגונג הוא הגוף הרביעי הידוע המרוחק ביותר מהשמש השייך למערכת השמש, לאחר V774104 (במרחק 103 יחידות אסטרונומיות), אריס (96.3 יחידות אסטרונומיות) ו 2014 UZ224 (הנמצא במרחק 91.4 יחידות אסטרונומיות). האפיהליון צפוי להיות בשנת 2130.
מסלול > תהודה מסלולית

סקר הטלסקופים DES (ראשי תיבות Deep Ecliptic Survey) גילה כי מסלול גונגגונג הוא בתהודה מסלולית של 3:10 עם נפטון.
ה MPC (הגוף האחראי לשמירת מידע על כוכבי לכת מינוריים, Minor planet center) מגדיר את גונגגונג כחלק מהדיסק המפוזר. חקירה של תמונות ותצפיות מלפני התגלית כדי לשפר את חישוב מסלולו העלתה שהוא נצפה 46 פעמים עם 7 ניגודים בתצפיות משנת 1985 ו-1991.
הדמיה של תהודתו המסלולית של גונגגונג עם נפטון, הנראה כאן במסלול יחסי קבוע
המסלול של גונגגונג בהשוואה לפלוטו, אריס, וכוכבי הלכת החיצוניים
מאפיינים > גודל ובהירות מוחלטת

לגונגגונג יש בהירות מוחלטת (H) של בין 2.34 ל-1.8, מה שהופך אותו לגוף הטרנס נפטוני החמישי בבהירותו וקצת פחות בהיר מסדנה (H=1.5; בקוטר של 1000 ק"מ) ובהיר יותר מאורקוס (בהירות 2.2 וקוטר של 800 ק"מ)
(225088) 2007 OR10 הוא מהגופים הטרנס טפטונים האדומים ביותר הידועים כיום. הצבע האדום ככל הנראה נובע ממתאן קפוא, אשר הופך לאדום כאשר נחשף לקרינה קוסמית ואור השמש.
מהבהירות המוחלטת והאלבדו ניתן לחשב את גודלו של (225088) 2007 OR10, המוערך בקוטר של 1535 ק"מ.
מאפיינים > מאפייני פני השטח ואטמוספירה

הספקטרום של (225088) 2007 OR10 מראה חתימות של מים (כקרח) ומתאן, מה שהופך אותו דומה בהרכבו קווה-וואר. נוכחות מתאן קפוא על פני השטח של (225088) 2007 OR10 וקווה-וואר מרמז על התכנות שכבת אטמוספירת מתאן על גופים אלו אשר מתאדה באטיות לחלל. גונגגונג נמצא קרוב יותר לשמש מאשר קווה-וואר, והוא חם יותר ומסתו גבוהה יותר, ולכן שדה הכובד חזק די לשמירה על האטמוספירה. בפרט, גודלו של גונגגונג יכול לרמוז על אפשרות של חנקן, שנמצא בגופים טרנס-נפטוניים אחרים והם מאבדים אותו באיטיות במהלך השנים.
נוכחות של קרח מים על פני השטח של גונגגונג מרמזת על תקופה קצרה של הרי געש קרחיים (cryovolcano) בעבר הרחוק.
מעמדו ככוכב לכת ננסי

נכון למאי 2016, גונגגונג הוא כוכב הלכת הננסי השלישי בגודלו אחרי פלוטו ואריס, ויותר גדול מהאומיה, מאקה-מאקה וקרס. בהתחשב באי הודאות במדידות, ייתכן כי מאקה מאקה זהה בגודלו ל-גונגגונג. כיוון שה-IAU לא הכריז על כוכבי לכת ננסיים מאז 2006 (ולפני הגילוי של גונגגונג) הרי שחוקרים סבורים שהוא יכול להחשב ככוכב לכת ננסי.
מייקל בראון קבע כי הגוף הוא "בוודאות כוכב לכת ננסי, אם כי בעיקר סלעי". סקוט שפרד וחוקרים נוספים העריכו שסביר להכליל את גונגגונג) בקטגוריית כוכב לכת ננסי.
ירח

תצפיות הראו כי לוקח ל-גונגגונג) להשלים סיבוב עצמי במשך 45 שעות. משך הזמן הארוך רמז כי קיים גוף קרוב המשפיע עליו מבחינת כבידה. ב-2016, ניתוח של תצפיות טלסקופ החלל האבל מ-2009–2010 והשלמת תצפיות מטלסקופ החלל הרשל משנת 2013, חשף כי יש לו ירח בקוטר 200 ק"מ.
במאי 2017, אושר כי הירח נמצא במסלול סביב גונגגונג, וכי קוטרו בערך בין 240–400 ק"מ.
הקריה

ערך זה עוסק במתחם ממשלתי במרכז תל אביב. אם התכוונתם לבית יולדות, ראו .
| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  שכונה 
 תקופת הבנייה:  ?–1948
 קואורדינטות:  32°04′29″N 34°47′17″E﻿ / ﻿32.07479167°N 34.78795°E﻿ / 32.07479167; 34.78795
 תבנית:לשוניות2
 
הקריה והאזורים הסמוכים לה בתצלום אוויר
הקִרְיָה הוא מתחם במרכז העיר תל אביב-יפו, המשמש את צה"ל, משרד הביטחון, משרדי ממשלה וגופים ממלכתיים אחרים. הקריה נמצאת בין הרחובות שאול המלך מצפון, קפלן מדרום, דרך בגין ממזרח ולאונרדו דה וינצ'י ממערב[דרושה הבהרה].
בחלקו הצפוני והמגודר של המתחם (צפוני מרחוב קפלן), שוכן בסיס המטכ"ל – מחנה רבין, על שם רב-אלוף יצחק רבין. בשפת היומיום, משתמשים במונח "הקריה" כדי לתאר את "מחנה רבין".
היסטוריה

בשנת 1871 הוקמה המושבה שרונה על ידי טמפלרים בני הדור השני של המושבה הגרמנית ביפו. בני המושבה בחרו בגבעה הקרובה לצירי תנועה מרכזיים באותה תקופה ולנחל איילון. לרוב עסקו הטמפלרים בחקלאות ובעיקר בגידול גפנים והכנת יין. כרוב המושבות הטמפלריות נבנו רחובות המושבה שרונה בצורת צלב בדומה לקארדו והדקומנוס הרומיים. שני רחובות אלה הם בתוואי של רחוב קפלן ורחוב דוד אלעזר של ימינו. בתי המושבה תוכננו על ידי תיאודור זנדל ונבנו מאבן כורכר.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשו הטמפלרים למצרים על ידי הממשל הצבאי הבריטי עקב היותם נתיני אויב. לאחר המלחמה, עם יסודו של הממשל האזרחי בשנת 1920, חזרו הטמפלרים למושבה ושיקמו אותה. לקראת מלחמת העולם השנייה התגייסו חלק מהטמפלרים לצבא הגרמני ועזבו את הארץ. בזמן המלחמה, לאחר שחלק ממושבות הטמפלרים הביעו תמיכה בשלטון הנאצי, הפכה שרונה לשטח הסגר לנתיני אויב. בשנת 1945 גורשו רוב תושבי המושבה לאוסטרליה, והשלטונות הבריטיים תפסו את השטח והפכו אותו למרכז שלטוני לצרכיהם. בתאריך 16 בדצמבר 1947 פינו הבריטים את תל אביב ומסרו את המחנה לנציגי היישוב העברי. על החלק הצפוני של שרונה מרחוב קפלן הוקם המחנה הצבאי, הראשון, הגלוי, מחנה יהושע ע"ש יהושע גלוברמן.
פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: ניסוח לא ברור ולא כרונולוגי.
השטח מדרום לרחוב קפלן שימש כמשכן הממשלה הזמנית. לאחר קום המדינה הוכרזה תל אביב כבירת המדינה הזמנית. עם מעבר הכנסת לירושלים בשנת 1949 עברה גם הממשלה. באולמות הנרחבים של בניין היקב הורכבו מטוסי האוסטר הראשונים, ששימשו את מדינת ישראל במלחמת העצמאות. זמן קצר לפני הקמת המדינה הוחלט, כי משרדי הממשלה ומשרד ראש הממשלה העתידיים ישוכנו זמנית בשרונה ושמה השתנה ל"הקריה". שוכנו בה מוסדות שלטוניים חשובים, כמו לשכת נשיא המדינה, מוסד מבקר המדינה, המטה הארצי של המשטרה, וקול ישראל (שנשאר בה עד עכשיו, ביחד עם משרד הביטחון). בבניין היקב התמקם המדפיס הממשלתי. ב-1951 נפתח בצידה המזרחי של הקריה בית היולדות הקריה במבנה ששימש את בית הספר של שרונה, ואשר פעל במקום עד שנת 1997, עת נסגר ומחלקותיו הועברו אל בית החולים ליס לנשים וליולדות. הבניין נהרס ובמקומו נבנה מגדל המטכ"ל, שהושלם בשנת 2005. עד לשנת 2006 לשכת ראש הממשלה שכנה בבית וילהלם אברלה
מחנה רבין

מחנה רבין קיבל את שמו בנובמבר 1996, שנה אחרי רצח רבין, ולפני כן נקרא "מחנה מטכ"ל 128". שוכנים בו משרד הביטחון, המטה הכללי של צה"ל ומוצב הפיקוד העליון (מצפ"ע או מצפ"ה, הידוע גם כ"הבור", שנחפר ב-1957 והורחב בתחילת שנות ה-70), מטה חיל האוויר ומטה חיל הים, לשכת דובר צה"ל, לשכת הפרקליט הצבאי הראשי, לשכת הרב הצבאי הראשי, לשכת אלוף פיקוד הדרום, לשכת אלוף פיקוד המרכז, לשכת אלוף פיקוד הצפון, הצנזורה הצבאית, נציבות קבילות החיילים, הנהלת ארגון עובדי צה"ל, ספריית המטכ"ל ע"ש הרמטכ"ל חיים לסקוב, בית הכנסת המרכזי של מחנה רבין "משכן שלמה" ע"ש הרב הראשי הראשון של צה"ל, הרב שלמה גורן ולשכת ראש הממשלה.
חלק מהמשרדים שוכנים במגדל המטכ"ל, שניתן לזהותו בעזרת מנחת המסוקים שעל גגו. אחד מסימני ההיכר הבולטים של הבסיס הוא מגדל מרגנית, שבנייתו הסתיימה בשנת 1987, המתנשא לגובה 138 מטרים ובראשו מוצבות אנטנות רבות. בניין בולט נוסף, ותיק יותר, הוא בניין 22, אליו הועברה לשכת הרמטכ"ל בשנת 1954.
מגדלי הכנרית, בהם שוכן מטה חיל האוויר, הם שני מבנים בגובה של 18 קומות כל אחד, הניצבים בפינה הצפון-מערבית של מחנה רבין, לאורכו של רחוב לאונרדו דה וינצ'י.
פרויקט דרום הקריה (שרונה)

בספטמבר 1978, בעקבות החלטת ממשלת ישראל להעביר את משרדי הממשלה שעוד נותרו בקריה לירושלים, מינה שר האוצר שמחה ארליך ועדת היגוי ל"תכנון דרום הקריה" – שטח בן כ-190 דונם שתחום בין הרחובות קפלן, בגין, החשמונאים/הארבעה ולאונרדו דה וינצ'י.
בהמשך נבחרו שלושה משרדי אדריכלים להציע אלטרנטיבות לתכנון הפרויקט, כאשר נקבע מראש שהאלטרנטיבה שתזכה תפותח ותגובש במשותף על ידי צוות התכנון. האדריכל קלמן כ"ץ נבחר להוביל את הפרויקט. התוכנית המקורית שהוצעה כללה אזור מבונה של שימושים מעורבים, הכולל ארבעה מבנים מדורגים, התוחמים כיכר מרכזית ופארק עירוני רחב ידיים. המרחב העירוני שנוצר יועד להולכי רגל בעוד תנועת וחניית כלי הרכב תוכננה להיות תת-קרקעית. אולם לאחר אישור התוכנית גדל הצורך בשטחי משרדים, מסחר ומגורים, במרכז תל אביב וכן השתנתה התפיסה התכנונית לגבי שימור של מבני המושבה שרונה. על מנת להתאים את התוכנית למציאות העירונית המתפתחת, הוכנה על ידי אדריכל קלמן כ"ץ תוכנית מפורטת חדשה, תא/3000, אשר קיבלה תוקף בספטמבר 2006. תוכנית תא/ 3000 כוללת אזור מבונה של שימושים מעורבים בשטח עיקרי של 499,000 מ"ר, התוחם פארק עירוני שבו מבנים לשימור. ייחודו של הפרויקט הוא בשילוב שנעשה בו בין בנייה חדשה וגבוהה בהיקף רחב, לבין שימור מבני המושבה שרונה בתוך ריאה ירוקה משמעותית.
פרויקט דרום הקריה (שרונה) > מגדל היובל

מגדל היובל (ידוע גם כמגדל קריית הממשלה) הוא מגדל בגובה 158 מטרים הנמצא בפינת הרחובות קפלן ודרך מנחם בגין. שטח הבניין הוא כ-110,000 מ"ר. קומותיו הנמוכות של הבניין משמשות את משרדי הממשלה בעוד הקומות העליונות מושכרות לצורכי מסחר. המגדל מצופה באבן וזכוכית, ונבנה בעלות של כמיליארד ש"ח.
המגדל נבנה במסגרת מיזם דרום הקריה כמגדל נמוך יותר, והרחבתו אושרה במהלך הבניה. הוא הוקם על ידי אפריקה ישראל נכסים וחברת מנרב בבעלות משותפת בשנת 2004. באותה שנה רכשה אפריקה ישראל את הזכויות על הבניין ממנרב תמורת כ-100 מיליון ש"ח במטרה לשווק את הקומות להשכרה לעסקים. הקומות המיועדות עבור משרדי הממשלה הושכרו באמצעות חוזים ארוכי טווח ל-20 שנה אך השכרת הקומות למסחר נתקלה בקשיים ובשנת 2009 הציעה אפריקה ישראל את רוב הבניין לקרן בריטית.
פרויקט דרום הקריה (שרונה) > פרויקט שימור בתי שרונה

במסגרת פרויקט דרום הקריה הוחלט לשמר 37 מבנים טמפלריים. הוחלט כי 25 מבנים ישמשו לצרכים מסחריים ו-12 יהפכו למוזיאונים בשרונה. מסביב למבנים יטופח פארק דרום הקריה, שישמר את העצים שנשתלו על ידי הטמפלרים. במסגרת הרחבת רחוב קפלן לשמונה נתיבים הוזזו חמישה מבתי המושבה כשלושים מטר דרומה. המבצע כלל ניסור יסודות הבתים, חיזוקם והזזתם באמצעות מסילה למקומם החדש, עלות הפרויקט הייתה כ-26 מיליון שקלים במימון מינהל מקרקעי ישראל.
במקום כיום נמצאים גם שרונה מרקט, מגדל עזריאלי שרונה ומלון שרונה.
ראו גם

מתחם גבעון
מגדלי עזריאלי
לקריאה נוספת

ניר מן, הקריה בשנות כינונה 1948–1955, ירושלים: כרמל ומרכז גלילי לחקר כוח המגן, 2012.
ניר מן, בסיס המטכ"ל בקריה, תל אביב: משרד הביטחון, 2016
ניר מן, "פה צריך להישאר הבית הזה דווקא, עם לוח זיכרון", מוסף הארץ, 7 בספטמבר 2018, עמ' 50–54
הערות שוליים

↑  http://www.telavivinf.com/info/infoitem.asp?item=224&lang=heb
↑  http://www.iaf-museum.org.il/site/museum.asp?pi=13&doc_id=210
↑  HaYovel Tower, באתר חברת "Emporis"
↑  אבי שאולי, ‏10,000 מ"ר עדיין ריקים במגדל הקריה בתל-אביב, באתר גלובס, 19 באפריל 2009
↑  גולן חזני, בלעדי ל"כלכליסט": אפריקה מבשלת גיוס ענק למגדל הקריה, באתר כלכליסט, 4 במאי 2011
↑  מיכאל רוכוורגר, לבייב מממש גם בישראל: אפריקה נכסים מוכרת 51% ממגדל הקריה תמורת 400–500 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 בינואר 2009
↑  דוד הכהן, הקריה: הושלם פרויקט הזזת בתי הטמפלרים, באתר ynet, 7 בדצמבר 2005
↑  אלי יצחקוב ורווה כהנר, הזזת בתי שרונה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494204405171  LCCN: n2005072562  VIAF: 152655028   WorldCat (עם VIAF): 152655028 
רחוב קפלן החוצה את הקריה. הצילום בצומת של קפלן ורחוב אלוף אלברט מנדלר. מימין נראים בתי שרונה ההיסטוריים לאחר העתקתם למקומם החדש, וברקע מגדל היובל ומרכז עזריאלי
משרד ראש הממשלה בקריה, יוני 1948
מחנה הקריה מכיוון שדרות שאול המלך. במרכז נראה מגדל מרגנית, שנבנה ב-1987, עם האנטנות בראשו. מימין לו מגדל היובל עת היה בבנייה. משמאל מגדל המטכ"ל עם מנחת המסוקים העגול על גגו, וברקע מאחוריו מגדלי עזריאלי
מגדל המטכ"ל במחנה רבין (מימין לו מבנה מרפ"מ)
בנייני משרדים בדרום הקריה
מגדל היובל
בורקין

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ג'נין
 שטח:  19.4 קמ"ר
 גובה:  259 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,126 (2017)
 קואורדינטות:  32°27′20″N 35°15′37″E﻿ / ﻿32.455555555556°N 35.260277777778°E﻿ / 32.455555555556; 35.260277777778 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.burqen.ps/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) בורקין(למפת הכרמל רגילה) בורקין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בורקין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בורקין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בּוּרְקִ֫ין (בערבית: برقين, בתעתיק מדויק: בֻּרְקִין; נהגה גם "בּירקין") היא עיירה פלסטינית הנמצאת 5 ק"מ מערבית לג'נין בצפון השומרון, בגובה כ-260 מ' מעל פני הים.
רוב תושבי העיירה הם מוסלמים. בשנת 2015 חיו בה כ-20 משפחות נוצריות.
מקור השם

על פי המזרחן האנגלי בן המאה ה-19 אדוארד הנרי פאלמר, פירוש השם הוא 'אדמה חולית מכוסה אבני צור' (Sandy soil covered with flints).
היסטוריה

העיירה מזוהה עם העיר בֻּרְקֻנָה המופיעה במכתבי אל-עמארנה כאחת הערים שהותקפו במאה ה-14 לפנה"ס על ידי לבאיה מושל שכם.
בעיירה ובסביבתה ישנם שרידים וחרסים מתקופות שונות, בהן תקופת הברונזה הקדומה והמאוחרת, תקופת הברזל הראשונה והשנייה, הרומית המאוחרת, הביזנטית, האומיית / עבאסית, ימי הביניים והתקופה העות'מאנית המוקדמת.
בבתים ישנים רבים בעיירה ניתן לראות אבנים עתיקות משובצות בשימוש משני.
בעיירה נמצאת כנסיית בורקין, כנסייה יוונית-אורתודוקסית שהוקמה בתקופה הביזנטית ונחשבת לאחת מחמש הכנסיות העתיקות ביותר בעולם. על פי המסורת הנוצרית, במקום זה ריפא ישו את המצורעים, בדרכו מנצרת לירושלים דרך שכם.
ברשומות המס של האימפריה העות'מאנית בשנת 1596 הופיעה בורקין ככפר בנאחיה של ג'בל סאמי במחוז שכם.
בשנת 1863, כאשר ביקר במקום ויקטור גרן, הוא ציין עוד כי "כ-30 בורות מים שנחפרו הם עדות לכך שהכפר הזה יושב על יישוב עתיק."
בשנת 1882, במסגרת הסקר של ה-PEF, נכתב על אודות בורקין: "כפר של נוצרים יוונים, עם כנסייה מודרנית קטנה לפולחן היווני. הוא ניצב על צלע גבעה לבנה, וישנה באר טובה למטה מצד צפון, ולידה יש עצי זית".
אוכלוסייה

ברשומות המס של האימפריה העות'מאנית בשנת 1596 נרשמו בכפר 23 משקי בית ו-4 רווקים, כולם מוסלמים.
בשנת 1863, כאשר ביקר ויקטור גרן בבורקין, הוא מצא בה כ-1,000 תושבים, כולם מוסלמים למעט 90 נוצרים יוונים אורתודוקסים.
ב-1945 האוכלוסייה הייתה 1,540, מהם: 1,430 מוסלמים ו-110 נוצרים.
המשפחות הנוצריות בעיירה מקבלות חינוך ושירותי דת מהקהילות הנוצריות בא-זבאבדה.
על פי מפקד הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), בשנת 2007 מנתה אוכלוסיית העיירה 5,685 איש, ובשנת 2017 – 7,126 איש.
אדמה, חקלאות, מים

ברשומות המס של האימפריה העות'מאנית בשנת 1596 צוין כי תושבי הכפר שילמו שיעור מס של 33.3% על מוצרים חקלאיים והכנסות מזדמנות, סך של 7,980 אקצ'ה.
בסקר שנערך בשנת 1945 נמצא ששטח העיירה היה 19,447 דונם, מתוכם, 3,902 דונם שימשו למטעים ולקרקעות להשקיה, 11,219 דונם לדגנים, והשטח הבנוי היה 36 דונם.