stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עירית אמינוף
ספריה

האמיר והאלמנה היהודיה - 12 סיפורי עם מבוכרה, בהוצאת המוסיאון לאתנולוגיה ופולקלור - אסע"י, 1974
דמותם של עשו ומלכות אדום בספרות המדרשית-תלמודית ישראלית: בתקופת התנאים והאמוראים, הוצאה עצמית, 1981.
רבי עקיבא: שיעורים בתורה שבעל-פה לבית הספר היסודי הממלכתי, הוצאת משרד החינוך והתרבות, האגף לתוכניות לימודים, 1983.
שמחת בית השואבה והושענא רבה: שעורים בתורה שבעל-פה על חג הסוכות לחטיבת הביניים: בבית הספר היסודי הממלכתי, הוצאת משרד החינוך והתרבות, האגף לתוכניות לימודים, 1985.
שמחת בית השואבה והושענה רבה - תוכניות לימודים בתורה שבעל פה לחטיבת הביניים. הוצאת ת"ל - משרד החינוך, התשמ"ח.
אחד מקרא ושניים מדרש, הוצאה אח, 1991.
המשפחה שלא הייתה לי: תיעוד משפחתי מצד אבי ומצד אמי, הוצאה עצמית, 2005.
שמשון הלך אחר עיניו: שמשון בראי התלמוד והמדרש, הוצאת ראובן מס, 2010.
אבנים טובות ומיני סדקית: עיונים בתלמוד ובמדרש, הוצאת ראובן מס, 2011.
זה פשוט, הוצאת גוונים, 2011.
עשו אחי, אבי אדום ורומי: עיון במקורות התלמוד והמדרש של ארץ ישראל בתקופת התנאים והאמוראים, הוצאת ראובן מס, 2015.
קל"ז פתגמי חכמה מבוכרה היפה - נרשמו תורגמו והוסברו על ידי עירית מלברגר אמינוף, הוצאת מרכז אב"א, ירושלים.
ילדה אחת מתל ארזה - ילדות ירושלמית - ספר אוטוביוגרפי, 2021.
הערות שוליים

↑  על הספר "אבנים טובות ומיני סדקית: עיונים בתלמוד ובמדרש" באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  ביקורת על הספר "עשו אחי, אבי אדום ורומי" באתר נוריתה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309160405171  LCCN: n80042309  SUDOC: 242325165  VIAF: 18517761   WorldCat (עם VIAF): 18517761
פול נקאסוני

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1963 (בן 60) סיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  קולג' אוניברסיטת סנט בנדיקט וסנט ג'ון  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  White Bear Lake Area High School 
 בן או בת זוג:  Susan S. Nakasone 
 מספר צאצאים:  4 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1986–2024 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 קצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן  מפקד הארמייה השנייה  מפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית  מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית  ראש הסוכנות לביטחון לאומי
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין (2)   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (4)  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד
 
פול מיקי נקאסוני (באנגלית: Paul Miki Nakasone; נולד ב-19 בנובמבר 1963)  הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל שכיהן כראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA), כמפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית וכראש שירות הביטחון המרכזי (CSS).
ביוגרפיה

נקאסוני נולד בסיינט פול וגדל בוויט לייק בר שבמינסוטה. הוא בנם של מרי ואדווין. אביו הוא יפני-אמריקאי יליד הוואי, אשר שירת בצבא ארצות הברית, שימש כמתורגמן של כוחות הכיבוש האמריקאיים ביפן והשתחרר בדרגת קולונל.
נקאסוני למד באוניברסיטת סיינט ג'וזף שבמינסוטה והצטרף לתוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. שירת כמפקד פלוגה, גדוד וחטיבה וכקצין מודיעין של דיוויזיה וגיס. בין השאר הוצב בקוריאה הדרומית, באפגניסטן ובעיראק. שימש קצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן, היה ממקימי פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית ושימש בו ראש אגף המבצעים. פיקד על כוח המשימה הלאומי בתחום הסייבר של פיקוד הסייבר של ארצות הברית.
באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הארמייה השנייה ולמפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית.
במאי 2018 מונה לראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA), לראש שירות הביטחון המרכזי ולראש פיקוד הסייבר של ארצות הברית, שהפך בתקופתו לאחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים. כיהן בתפקיד עד פברואר 2024.
נקאסוני הוא בוגר מכללת המלחמה של הצבא ובעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ומאוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא נשוי לסוזאן, ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  Army Cyber welcomes new commander, אתר צבא ארצות הברית, 14 באוקטובר 2016
↑  JAPANESE AMERICAN PROMOTED TO RANK OF BRIGADIER GENERAL, CONTINUING FAMILY LEGACY OF SERVICE, ‏javadc.org, ‏10 בפברואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9994 0114  LCCN: no2018176790  VIAF: 8154681819247861244   WorldCat (עם VIAF): 8154681819247861244
פאבל גגארין

פאבל פבלוביץ' גגארין (ברוסית: Павел Павлович Гагарин;‏ 15 במרץ 1789, מוסקבה - 4 במרץ 1872) היה נסיך ומדינאי רוסי ממשפחת רוריקיד גגארין, שכיהן כראש ממשלת רוסיה.
חייו

גגארין נולד במוסקבה לאביו, הנסיך פאבל סרגייביץ' גגרין (1747–1789) שהיה מפקד הקרמלין. לאחר שאמו מתה בשנת 1800, הוא ואחיו אנדרו נשלחו להתחנך בפנימייה פרטית בבירת רוסיה, מוסקבה.
הוא החל את הקריירה שלו כראש הלשכה של מיכאיל מילורדוביץ' ומפקדים בולטים אחרים. בטענה לבריאות לקויה, עבר לשירות המדינה בשנת 1809.
הוא נישא למריה, בתו היחידה של גאורג יוהאן פון גלזנאפ, סגן מנהל מחוז סיביר. היא נודעה כ"טרמגנט הנסיכה" בשל אופייה הנורא והנימוסים המתנשאים. לזוג היו שמונה ילדים.
בשנת 1831 הוא התמנה לסנאט, תחת שלטונו של ניקולאי הראשון. הנסיך גגארין הוביל ועדה שחקרה את פעילותם של דוסטויבסקי וחברים אחרים בחוג פטרשבסקי. גגארין היה אחראי גם על חקירת ניסיונו של דמיטרי קרקוזוב להתנקש בחייו של אלכסנדר השני קיסר רוסיה.
לאחר הכתרתו של אלכסנדר, היה גגארין מעורב, יחד עם יעקב רוסטובצב, בפעילותה של ועדה חשאית שהכינה את רפורמת 1861. גגארין, שתמיד תמך במפלגת בעלי האדמות העשירים, מונה ליושב ראש ועדת השרים בשנת 1864.
גגארין היה ממונה על המועצה המדינית במהלך מחלתו הסופנית של הרוזן דמיטירי בלודוב ובמשך מספר חודשים לאחר מותו.
היה ראש ממשלת רוסיה משנת 1865 ועד מותו בשנת 1872 בסנקט פטרבורג.
ערבה מחודדת

| ערבה מחודדת |
| --- | --- |
 ערבה מחודדת
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צמחים
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים קדומים
סדרה:: מלפיגאים
משפחה:: ערבתיים
סוג:: ערבה
מין:: ערבה מחודדת
שם מדעי
 Salix acmophylla ‏בואסייה, 1846
עֲרָבָה מְחֻדֶּדֶת (שם מדעי: Salix acmophylla) היא מין עץ דו-ביתי, נשיר חורף של גדות נחלים ונביעות, הגדל ליד מים זורמים, ונמנה עם משפחת הערבתיים. בישראל מיוצגת משפחת הערבתיים נוסף על מיני הערבה גם על ידי המין צפצפת הפרת שגדל בסמיכות למיני הערבות, והמייחד אותו הוא עליו הבוגרים שהם מעוגלים ובעלי שינון גדול בחלקם העליון. ישנם 470 מיני ערבה השוכנים בעיקר באזורים הלחים של המקומות הקרים בחצי הכדור הצפוני. שלושה מיני ערבה גדלים בר בארץ ישראל: ערבה לבנה וערבה מחודדת. המין השלישי, ערבת שלושת-האבקנים (Salix triandra) הוא עץ נדיר מאוד, תפוצתו מוגבלת ומציאותו כיום בישראל מוטלת בספק. בישראל מצויים בני כלאיים בין ערבה מחודדת לערבה לבנה.
מאפיינים

עץ בגובה 2 עד 8 מ' ובעל נוף דמוי כיפה. הענפים הארוכים זקופים או כפופים מטה באופן חלקי ואלו הענפים החיצוניים משתלשלים עד הקרקע. הניצנים שעל הענפים אדמדמים ושעירים במקצת או קירחים. שני הקשקשים העוטים את הניצן קירחים ונפרדים.
הענפים ארוכים, גמישים, קירחים לעיתים קרובות אדמדמים.
הלוואים דמוי אזמל (משולשים), צרים ומשוננים והם נושרים זמן קצר לאחר הלבלוב (בשונה מערבת שלושת-האבקנים שהלוואים משתיירים) אורכם אינו עולה 5 מ"מ וקצרים מהפטוטרת. בסיס הלוואים אינו דמוי לב (בשונה מערבת שלושת-האבקנים) וקודקודו מחודד.
העלים מסורגים, פשוטים וקירחים. העלים צרים, דמויי סרגל-אזמל או מוארכים, רוחבם 0.9 עד 1.8 ס"מ, אורכם עד 7 מרוחבם, עד 15 ס"מ. העלים מחודדים בקצותיהם נראים תמימים, אבל השיניים שבשפתם עדינות מאוד ואינן בולטות. צידם העליון מבריק על פי רוב. העלים הבוגרים מכסיפים (לא שעירים) בצד התחתון.
הפרחים ערוכים בעגילים. העגילים הזכריים שבהם משולשלים ויורדים והנקביים זקופים. העגילים דלילים בפרחים ונושרים כחטיבה אחת.
ענפי התפרחות הזכריות נושאים 2 עד 4 עלים. שיבולי הפרחים צפופות, מוארכות-אזמלניות, אורכן 2 עד 4 ס"מ והן נושרות במהרה. השיבולים הנקביות פחות צפופות וקצרות יותר.
הפרחים חסרי עטיף (חסרי עלי כותרת ועלי גביע), במקום העטיף ישנו צופן אחד או שניים דמויי קשקשים (ולא צופן דמוי קערה, או דמוי ספל קטן המצוי בצפצפה). כל פרח יושב בחיקו של חפה קרומי ריסני או קירח, אך, שפתו תמימה (בשונה מצפצפה ששפת החפה משוננת או מאונה). כל פרח עטוף בקשקש חיצוני אחד בלבד (בשונה מצפצפה שפרחיה עטופים קשקשים אחדים).
הפרחים הזכריים נושאים על פי רוב 4 או 5 אבקנים ובעלי אחד או שני צופנים בבסיסם.
הפרחים הנקביים מלווה חפה תמים ושעיר פחות או יותר. וצופן זעיר בבסיסו. השחלה עילית בת מגורה אחת, עמוד שחלה אחד או יותר ועל פי רוב 2 צלקות קצרות.
עוקץ הפרי הבשל 1.5 מ"מ.
הפרי הוא הלקט קטן, קירח, חרוטי באורך כ-4 מ"מ. שנפתח לאורכו בשתי קשוות או לעיתים רחוקות ב-3 או 4 קשוות.
הזרעים קטנים בעלי ציצית של שערות בבסיסם שמתפתחת מעוקץ הביצית.
בית גידול ותפוצה

טיפוס התפוצה של ערבה מחודדת הוא ים-תיכוני וגם אירנו-טורני (אזור בעל אופי ערבתי-יבשתי). תפוצתו הטבעית משתרעת מהמזרח התיכון עד מרכז אירופה ועד הודו. בארצות טורקיה, לבנון וסוריה ירדן וישראל, סיני, ערב הסעודית, עומאן, אפגניסטן, פקיסטן הודו, איראן, עיראק, מערב ההימלאיה, טדז'יקיסטן, וטורקמניסטן.
ערבה מחודדת גדלה בבתי גידול לחים וטבעיים על גדות נחלים או נביעות המושכות מים במשך כל השנה. היא נפוצה בכל חלקי הארץ פרט לנגב. היא נפוצה לאורך הירדן מהמעיינות לאורך ים המלח ועד עמק דן והיא מצויה עד פזורה ומקוטעת בשאר החבל הים-תיכוני. ערבה מחודדת היא צמח חצי-צל ואור מלא; עמיד בקרה, וביובש אוויר; רגיש לגיר ולמליחות.
מחזור חזותי (פנולוֹגיה)

העץ נשיר חורף מסוף דצמבר ועד תחילת אמצע מרץ. אז הלבלוב מתחיל בד בבד עם הפריחה. הפריחה אף מקדימה את הלבלוב ומתחילה בסוף פברואר ומסתיימת בתחילת יוני. התפרחות נוצרות בסתיו של העונה הקודמת. האבקה נעשית באמצעות הרוח או חרקים, הנמשכים אחר הצוף ואבקה. האבקנים נושרים אחרי הפריחה כחטיבה אחת. בתחילת יוני הפרי הירוק ניכר והפצת הזרעים בעלי הציצית הלבנה מסתיימת בתחילת אוקטובר. הזרעים נפוצים ברוח ונובטים במהירות, אך החיוניות שלהם קצרה. בצד הריבוי המיני קיים ריבוי וגטטיבי טבעי באמצעות ייחורים (ענפים שבורים שנסחפים במים).
הערות שוליים

↑  ערבה מחודדת באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 94-95
↑  צמחי המקרא, זוהר עמר, ירושלים: ראובן מס, 2012, עמ' 103-104
↑  .Salix L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
1 2  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 81
1 2  נילי ליפשיץ, עזריה אלון (ע), החי והצומח של ארץ ישראל, רמת גן: משרד הבטחון - ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983, עמ' 23
↑  ערבה מחודדת, באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏7-2023
↑  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושלים: העמותה לעידוד וקדום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 150
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 81
עמדה אחודה לבידוק עצמי

עמדה לבידוק עצמי בנמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור בירת מלזיה
עמדות בידוק עצמי של חברת לופטהאנזה בנמל התעופה בהנובר
עמדה לבידוק עצמי של חברת בריטיש איירווייז בטרמינל 5 בנמל התעופה הית'רו בלונדון
עמדות בידוק עצמי של אייר פראנס בפרנקפורט
עמדה אחודה לבידוק עצמי היא מסוף מחשב הנמצא בבניין הטרמינל בשדה התעופה, שבאמצעותו ניתן לבצע צ'ק-אין, עצמי של הנוסע עם או בלי כבודתו. מאפיין עיקרי של עמדות אלה, היא היכולת לשרת מספר חברות תעופה שונות. עמדה כזו הוצבה לראשונה, ב 2003, בשדה תעופה בנמל התעופה הבינלאומי מקארן, העמדה שירתה את "בריטיש איירווייז", "סינגפור איירליינס", "לופטהנזה" ו KLM. ב 2008, עמדה כזו הייתה כבר מותקנת ביותר מ 100 שדות תעופה ברחבי העולם.
התפתחות ומאפיינים

בעבר, כל תהליך הבידוק הכולל את רישום הנוסע לטיסה, תיוג המזוודות ושליחתן במסועים לבטן המטוס, וכן הפקת כרטיס העלייה למטוס, היה מתבצע על ידי פקיד בדלפק השרות של חברת התעופה. עם השתכללות הטכנולוגיה והגידול הניכר במספר הנוסעים, נוצר צורך לזרז ולייעל את התהליך. שיפור משמעותי בייעול הגיע עם הכנסת עמדות לבידוק עצמי לפעולה. העמדה מאפשרת לנוסעים לבצע את רוב הפעולות של פקיד הקבלה באופן עצמאי כמעט לחלוטין, בעזרת מערכת אינטראקטיבית פשוטה וקלה להבנה לרוב המשתמשים. היות שניתן להציב מספר רב יחסית של עמדות על שטח מצומצם, מספר הנוסעים שניתן לרשום לטיסה בפרק זמן נתון עלה באופן משמעותי. בדרך כלל, מציבות חברות תעופה בשדה התעופה עמדות שמיועדות אך רק לנוסעים בטיסותיהן, או בטיסות של חברות הקשורות אליהן בהסכם כלשהו.
על פי הערכת יאט"א, אם 40% מהנוסעים ישתמשו בעמדות הבידוק העצמי, רק בארצות הברית יחסכו כל שנה כמיליארד דולרים. המדריך לדרישות ממערכות אחודות לבידוק עצמי מתפרסם על ידי יאט"א
תהליך הרישום לטיסה

ניתן לבצע בידוק עצמי רק אם הנוסע רכש כרטיס טיסה אלקטרוני ופרטי הנוסע והטיסה שמורים במחשב חברת התעופה. נכון לשנת 2008 לא ניתן לבצע רכישת כרטיסים לטיסה בעמדת הבידוק העצמי או לבצע בידוק עצמי עם כרטיס טיסה מודפס.
הנוסע יכול לזהות את עצמו למערכת בכמה אופנים. במערכת מותקן סורק כרטיס מגנטי המסוגל למצוא את רשומת הנוסע כשהוא מקבל את כרטיס מועדון הנוסע המתמיד, כרטיס אשראי, רישיון נהיגה או כרטיס מגנטי אחר שהוגדר כקביל על ידי חברת התעופה. לאחר הזיהוי, מציגה המערכת לנוסע את פרטי הטיסה ופותחת איתו בדו-שיח אינטראקטיבי. בדו-שיח זה הנוסע מאמת את פרטי הטיסה, מספר הטיסה, כמה מזוודות הוא מעוניין לשלוח בתא המטען של המטוס ואת מספר הנוסע המתמיד שלו. יש מערכות שגם מוודאות את סוג האוכל שהוזמן לטיסה.
בתום התהליך, המערכת מדפיסה תגי זיהוי למזוודות, אם נדרש, וכרטיס עלייה למטוס. הנוסע מוסר בעצמו את המזוודות המתויגות לפקיד הקבלה שמניח אותן על המסוע, או לוקח אותן לעמדת השיקוף כדי שיעברו שיקוף ביטחוני. לאחר תהליך זה, יכול הנוסע להמשיך לבידוק ביטחוני ומשם לשער העלייה למטוס.
בידוק עצמי באינטרנט או בטלפון סלולרי

חברות התעופה רבות מאפשרות לבצע רישום לטיסה והדפסת כרטיס עלייה למטוס דרך האינטרנט ולעיתים גם באמצעות הטלפון הסלולרי. דרך זו יעילה במיוחד כאשר הנוסע לוקח את כל מטענו האישי עמו. כיוון שיש בידו כבר כרטיס עלייה למטוס, הרי שאינו צריך לגשת כלל לדלפק הקבלה והוא יכול לגשת ישר לבידוק ביטחוני.
הערות שוליים

↑  מדריך מקוצר של יאט"א
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
עונת 2016/2017 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  7 באוגוסט 2016 – 14 במאי 2017 (281 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  פיינורד (10)
 מספר משחקים:  306 
 מלך השערים:  ניקולאי יורגנסן  (פיינורד)   (21)
 השחקן המצטיין:  כרים אל-אחמדי (פיינורד)
 → עונת 2015/2016עונת 2017/2018 ←
 
עונת 2016/2017 הייתה העונה ה-61 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פיינורד באליפות הליגה. גו אהד איגלס וניימכן ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו גו אהד איגלס וספרטה רוטרדם שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
מבנה > תחרויות אירופיות

הקבוצה שסיימה במקום ה-1 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-2 העפילה לשלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות.
מחזיקת הגביע העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
הקבוצה שסיימה במקום ה-3 העפילה לשלב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית.
הקבוצות שסיימו במקומות 4, 6, 8 ו-9 התמודדו על כרטיס בודד לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פיינורד  | 34 | 26 | 4 | 4 | 86 | 25 | 61 | 84 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 2. | אייאקס  | 34 | 25 | 6 | 3 | 73 | 23 | 56 | 81 | שלב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 3. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 22 | 10 | 2 | 68 | 23 | 45 | 76 | שלב המוקדמות ה-3 בליגה האירופית |
| 4. | אוטרכט  | 34 | 18 | 8 | 8 | 54 | 38 | 16 | 62 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בליגה האירופית |
| 5. | ויטסה ארנהם  | 34 | 15 | 6 | 13 | 51 | 40 | 11 | 51 | שלב הבתים בליגה האירופית |
| 6. | א.ז. אלקמאר  | 34 | 12 | 13 | 9 | 56 | 52 | 4 | 49 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בליגה האירופית |
| 7. | טוונטה  | 34 | 12 | 9 | 13 | 48 | 50 | 2- | 45 |  |
| 8. | חרונינגן  | 34 | 10 | 13 | 11 | 55 | 51 | 4 | 43 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בליגה האירופית |
| 9. | הירנפיין  | 34 | 12 | 7 | 15 | 54 | 53 | 1 | 43 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בליגה האירופית |
| 10. | הראקלס אלמלו  | 34 | 12 | 7 | 15 | 53 | 55 | 2- | 43 |  |
| 11. | דן האג  | 34 | 11 | 5 | 18 | 37 | 59 | 22- | 38 |  |
| 12. | אקסלסיור רוטרדם  | 34 | 9 | 10 | 15 | 43 | 60 | 17- | 37 |  |
| 13. | וילם II  | 34 | 9 | 9 | 16 | 29 | 44 | 15- | 36 |  |
| 14. | זוולה  | 34 | 9 | 8 | 17 | 39 | 67 | 28- | 35 |  |
| 15. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 9 | 7 | 18 | 42 | 61 | 19- | 34 |  |
| 16. | ניימכן  | 34 | 9 | 7 | 18 | 32 | 59 | 27- | 34 | פלייאוף ירידה |
| 17. | רודה  | 34 | 7 | 12 | 15 | 26 | 51 | 25- | 33 | פלייאוף ירידה |
| 18. | גו אהד איגלס  | 34 | 6 | 5 | 23 | 32 | 73 | 41- | 23 | ירידה לליגת המשנה |
↑  ה-5 בטבלה ויטסה זכתה בגביע וה-7 טוונטה הושעתה לשלוש שנים מהאפשרות לשחק במפעלים האירופאים עקב אי עמידה בכללי הפניננסים של הליגה
↑  ויטסה זכתה בגביע והעפילה לשלב הבתים בליגה האירופית
↑  טוונטה הושעתה לשלוש שנים מהמפעלים האירופאים
מבנה > פלייאוף על הכרטיס לסיבוב המוקדמות השני של הליגה האירופית

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חרונינגן | 2–8 | א.ז. אלקמאר | 1–4 | 1–4 |
| הירנפיין | 2–5 | אוטרכט | 1–2 | 1–3 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| א.ז. אלקמאר | 3–3  | אוטרכט | 3–0 | 0–3 |
↑  אוטרכט ניצחה בפנדלים לאחר הארכה
מבנה > פלייאוף הירידה

אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-2 משחקים.
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מאסטריכט | 3–2 | קמבור | 1–1 | 2–1 |
| הלמונד ספורט | 1–2 | רודה | 0–1 | 1–1 |
| פולנדם | 2–4 | נאק ברדה | 2–2 | 0–2 |
| אמן | 1–4 | ניימכן | 1–3 | 0–1 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | תוצאה משחק 1 | תוצאה משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מאסטריכט | 0–1 | רודה | 0–0 | 0–1 |
| נאק ברדה | 5–1 | ניימכן | 1–0 | 4–1 |
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פאול פיליפ לברטוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוקטובר 1878 אורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 ביולי 1954 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 השקפה דתית:  כנסיית אבנגליקל 
 
פאול פיליפ לברטוב (באנגלית: Paul Philip Levertoff;‏ 14 באוקטובר 1878 – 31 ביולי 1954) היה יהודי שהמיר דתו לנצרות פרוטסטנטית. נמנה עם מובילי תנועת הנוצרים העבריים (Hebrew Christian movement), שלימים הפכה ליהדות המשיחית.
ביוגרפיה

פייבל לברטוב נולד בשנת 1878 באורשה שבבלארוס, אז חלק מהאימפריה הרוסית, בן לשאול ובתיה לברטוב, משפחה חסידית. בן-ציון דינור סיפר בזכרונותיו שבעת שלמד גמרא אצל שאול לברטוב, לימד אותו הילד פייבל תנ"ך. הוא למד בישיבת וולוז'ין.
ב-11 באוגוסט 1895 הוטבל לנצרות בקניגסברג, וכעבור שנה החל לפעול במסגרת ארגוני מיסיון לונדוניים: החברה הלונדונית להפצת הנצרות בקרב היהודים (London Jews Society) ואחר כך Hebrew Christian Testimony to Israel ונסע בשליחותם באירופה ובמזרח התיכון. בעת שהייתו בלונדון סייע לסופר יוסף חיים ברנר, שבשנת 1904 הגיע ללונדון חסר כל, והתגורר בה עד 1907. למד תאולוגיה ברוסיה ובגרמניה, וב-1912 הצטרף למכון ליהדות על שם דליטש (Institutum Judaicum Delitzschianum) בלייפציג. נישא לוולשית ביאטריס ספונר-ג'ונס, שאותה פגש בשנת 1910 באיסטנבול, שבה שהה בשליחות המיסיון. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה נחשבו הוא ואשתו בלייפציג לנתיני אויב. בשנת 1918 עבר עם אשתו לוויילס מולדתה, שם פעל למען הכנסייה האנגליקנית כמיסיונר בקרב היהודים. תרגם את הליטורגיה האנגליקנית לעברית.
פרסם בספרים בגרמנית, באנגלית ובעברית. בשנת 1905 יצא לאור ספרו "בן-האדם: חיי ישוע המשיח ופעליו". בשנת 1909 יצא לאור ספרו "הוא ואני: דפים מספר זכרונותי". בשנת 1908 יצא לאור ספרו "ישראל, אמונתו ותעודתו". באותה שנה יצא לאור הספר "וידויי אוגוסטינוס הקדוש", תרגומו לספרו של אוגוסטינוס, "וידויים". בשנת 1912 יצא לאור תרגומו לספרו של פרנץ דליטש, "העמק שאלה".
בשנת 1922 מונה לראש גוף בשם London Diocesan Council for work among the Jews, וערך את הרבעון שלו, The Church and the Jews. הוא החזיק בתפקיד זה עד למותו.
בשנת 1926 יצא לאור תרגומו לאנגלית למדרש ספרי על ספר במדבר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היה פעיל אנטי-פשיסטי. בתקופה זו תרגם לאנגלית, יחד עם הארי ספרלינג ומוריס סימון, את ספר הזוהר.
בתחילת 1939 השתתף אהרן חרמוני בתפילה בכנסייה בלונדון שאותה ניהל לברטוב, והוא מתאר: "הכומר היה עטוף בגדי כהונה, כמעט קתוליים, עם צלב בולט על הגב, אבל כשהיה מסתובב עם פגיו כלפי הקהל, והנה חזהו עטוף טלית עט פסי־תכלת וציציות ו...מגן־דויד באמצע!"
נפטר בלונדון ב-31 ביולי 1954.
בתו דניס לברטוב נישאה לסופר האמריקאי מיטשל גודמן, ובשנת 1948 עברה אתו לארצות הברית, שם הייתה משוררת מצליחה.
לקריאה נוספת

"Levertoff, Paul Phillip", Encyclopaedia Judaica, 1971, volume 11, p. 71
הערות שוליים

1 2  א. חרמוני, בעולם ששקע, על המשמר, 12 בדצמבר 1958
↑  שלמה גרודזנסקי, הבקיאות והאהבה, דבר, 20 בדצמבר 1968;
יצחק בקון, פרשת בן בג-בג - פאול לברטוב, מעריב, 5 ביולי 1985;
המפגש בין ברנר ללברטוב מתואר בספרו של חיים באר, "בחזרה מעמק רפאים", עמ' 108–109.
↑  וידויי אוגוסטינוס הקדוש, בארכיון האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264565405171  GND: 1044287330  ISNI: 0000 0001 1007 2188  LCCN: nr88002409  NKC: xx0186276  NTA: 194452220  SUDOC: 11757676X  VIAF: 116887746   WorldCat (עם VIAF): 116887746
פאול פליקל

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1852 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  18 במרץ 1903 (בגיל 50) נרווי, איטליה 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות בוויימאר על שם הדוכס הגדול של סקסוניה 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  תאודור האגן 
 
פאול פרנץ פליקל (בגרמנית: Paul Franz Flickel‏; 8 באפריל 1852 – 18 במרץ 1903) היה צייר נוף גרמני.
ביוגרפיה

פאול פליקל נולד בברלין בשנת 1852 כשני מתוך חמשת ילדיהם של פרנץ פליקל (1812–1878) ואשתו אנטוניה גרופיוס (1825–1907). הקריירה האמנותית שלו החלה בגיל 16 כשהחל להכשיר את עצמו לאותה אמנות יחד עם סבו מצד אמו - צייר תיאטרון וצייר הדקורטיבי פרופסור קרל וילהלם גרופיוס. [2] בשנת 1871 נסע לשלוש שנים לויימאר בבית הספר לאמנות ולמד ציור נוף אצל פרופסור תאודור האגן. ב־1874 וב־1875 המשיך את לימודיו בדיסלדורף.
משנת 1876 התגורר בברלין, ויצא מדי פעם לנסיעות לימוד לאוסטריה ובשנת 1877 לאיטליה. בשנים 1892–1903 היה חבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין, ובשנת 1894 מונה לפרופסור.
התמונות שצייר לאחר שנסע לאיטליה  מאופיינות בהשפעות עוצמתיות של אור השמש ובטיפול ציורי רחב, כאשר קיים דגש מיוחד על תיאור הצמחייה השופעת של הדרום".
ללימודיו בגרמניה בחר בחוף הים הבלטי של אוסטולשטיין, דארס ורייגן, הרץ ומארק ברנדנבורג. שם צייר במיוחד את יערות האשור באור שמש מלא. עבור "יער האשור" הוא קיבל את מדליית הזהב הגדולה בתערוכת האמנות בברלין בשנת 1886.
פאול פליקל נפטר בנרבי שבאיטליה בשנת 1903.
קברו שעוטר במקור באבני קבר של הפסל אוטו ריז, נמצא בבית העלמין החדש בברלין.
גלריה

במבצר ריינסברג
שער בפארק
רועה עם עדר
חוף סלעי
מזרקה בווילה בורגזה, רומא
הערות שוליים

↑  "Franz" Friedrich Ferdinand Flickel + "Antonie" Johanne Wilhemine Gropius - RWWeb.de, web.archive.org, ‏2015-06-05
↑  Zeno, Lexikoneintrag zu »Flickel«. Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 6. Leipzig ..., www.zeno.org (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1209580241  RKD: 217778  ULAN: 500139018  VIAF: 149699905   WorldCat (עם VIAF): 149699905