נר-הלילה (משפחה)
מאפיינים

מינים ממשפחת נר-הלילה לעיתים קרובות בעלי תאי שמן בשכבת האפידרמיס ובדרך כלל בעלי שיפה פנימית וגבישים מיקרוסקופיים דמויי מחט של אוקסלט הסידן באיברים הווגטטיביים. מוהל הצמח מימי ולא חלבי.
הגבעולים זקופים עד מזדקפים (decumbent) או שרועים.
הלוואים קיימים, נמצאים בין הגבעול לבין העלה, בדרך כלל נושרים במהרה, קטנים יחסית או חסרים (בשבטים Epilobieae ו-Onagreae).
הפטוטרת קיימת או שהעלים יושבים (חסרי פטוטרת) או כמעט יושבים.
העלים בדרך כלל נשירים, בדרך כלל מסורגים או נגדיים, בדרך כלל לאורך הגבעול, לפעמים ערוכים בדורים, פשוטים, לפעמים בבסיס הצמח ויוצרים שושנת; שולי הטרף בדרך כלל תמימים, משוננים או מנוצים לאונות או לעיתים רחוקות מנוצים פעמיים.
התפרחות חיקיות, פרחים בודדים (בסוגים מדד ונר-הלילה) או שיבולים (פרחים היושבים על צירי עלים לאורך עמוד התפרחת) או אשכולות (בסוג ערברבה) או מכבדים.
הפרחים דו-מיניים ונכונים על פי רוב נכונים, לרוב האיברים מונים 4 חלקים לעיתים רחוקות 2 או 6. הצופנים קיימים.
העטיף ומכלול האבקנים קבועים בקודקוד השחלה התחתית. העטיף נושר כיחידה שלמה לאחר הפריחה (למשל, בסוגים נר-הלילה וערברבה) או הגביע משתייר במיני הסוג מֶדֶד (Ludwigia).
צינור הפרח קיים או אינו קיים במינים של Chamaenerion, Lopezia ושל מדד (Ludwigia). צינור הפרח או בשמו הלועזי הִיפַּנְטִיוֹן הוא מבנה הכולל את מצעית הפרח וכן את בסיס עלי הגביע, בסיס עלי הכותרת ובסיס האבקנים שמאוחים בו.
הגביע בעל עלים 4 שנושקים אחד את השני אך לא חופפים, צבעם בדרך כלל ירוק או אדום לעיתים רחוקות ורודים או סגולים. בכמה סוגים (כמו בפוקסיה) עלי הגביע צבעוניים כמו עלי הכותרת ומעניקים רושם של פרח בעל שמונה עלי כותרת.
הכותרת בעלת 4 (לעיתים רחוקות פחות או יותר) עלי כותרת או עלי הכותרת חסרים (למשל, מדד הביצות), לעיתים קרובות הם מתכהים ודוהים עם הגיל, מרועפים או שזורים כמו עלה בניצן, לפעמים מכוסים בטפרים; הצופנים קיימים.
האבקנים פי 2 מעלי הגביע וערוכים בשני דּוּרִים, דור האבקנים אינם מול עלי הכותרת, אלא מול עלי הגביע ולרוב ארוכים יותר מהם, לעיתים נדירות כולם שווים (Chamaenerion), או מספר האבקנים שווים במספרם לעלי הגביע. במינים מהסוג לופזיה (Lopezia) מספר האבקנים פוחת לאחד או שני אבקנים ואז אבקן אחד עקר.
הזירים מופרדים וארוכים המאבקים בדרך כלל מגוונים, לפעמים הזיר מתחבר לבסיס המאבק. המאבקים בעלי שתי לשכות, שנפתחות בסדק לאורכם. גרגרי האבקה מופעים כיחידים או כרביעיות או כקבוצות גדולות יותר. גרגרי אבקה מאוחדים על ידי חוטי ויסצין. חוטי ויסצין הם חוטים חוטים עדינים, הנצמדים למעטה של גרגרי אבקה וגורמים להם להתקבץ זה בזה כשהם מוסרים על ידי המאביק.
השחלה תחתית ומורכבת מעלי שחלה וממגורות כמספר עלי הגביע, לעיתים רחוקות 1 או 2 (Circaea ו־Gayophytum), המחיצות לפעמים דקות או נעדרות בבגרות. השליה זוויתית (בצמחים בישראל) או דופנית.
עמוד השחלה אחד. הצלקת אחת, עם אונות כמספר עלי הגביע (בדרך כלל 4) או צלקת דמוית אלה עד כדורית, מגובששת או לא מגובששת, רטובה עם הפרשות רצופות עד יבשה ללא הפרשות כלל.
ביציות אחת (לא בצמחי ישראל) עד הרבה בכל מגורה, בשורה אחת או בכמה שורות או כצבר. הביצית הפוכה (אַנְאַטְרוֹפִּית, anatropous) כלומר, הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו. גוף הביצית בעלת מעטה כפול (bitegmic).
הפרי הלקט או ענבה או דמוי אגוז. הפתיחה של ההלקט היא פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal), כלומר בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הגב של כל עלה שחלה. העובר שמנוני והאנדוספרם חסר.
זרעי הצמחים במשפחה קטנים למדי ובעלי ציצת שערות ארוכות ונפוצים באמצעות הרוח למשל, במיני ערברבה. באחרים, כמו בסוג פוקסיה, הפצת הזרעים נעשית על ידי ציפורים.
פרופ' לילך הדני פרסמה בשנת 2019 מחקר לפיו צמחי פרחי נר הלילה מסוגלים לשמוע. כשהשמיעו להם זמזום של דבורה, הם החלו תוך דקות ספורות לייצר צוף יותר מתוק. אך כשכיסו את פרחי נר הלילה בצנצנת מבודדת קולות, לא חל שינוי. גם כשהשמיעו לצמחים הקלטה של עטלף, לא חל שינוי. החוקרת הסבירה, כי לצמחים משתלם להשקיע אנרגיה בייצור צוף מתוק יותר, כך שיהיו אטרקטיביים יותר בעיני מאביקים שיעזרו להם להתרבות.