stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלתר ולנר

| --- | --- |
ולנר, 2006
ולנר, 2006
 לידה:  1923 בנדין, פולין הרפובליקה הפולנית השנייה
 פטירה:  14 ביולי 2020 (בגיל 97 בערך) תל אביב, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
אַלתֶר שמואל צבי וֶלנֶר (1923 – 14 ביולי 2020) היה עורך, סופר ועיתונאי ישראלי, מראשוני עיתון "הצופה", מנהל ועורך ראשי של סוכנות הידיעות עתי"ם ומזכ"ל "ועדת העורכים" של העיתונים היומיים.
ביוגרפיה

ולנר נולד בשנת 1923 בעיר בנדין שבפולין, בנם של חנה רחל (1903–1978) וחיים יצחק ולנר (1895–1980) שהיה איש תנועת "הפועל המזרחי" בפולין. בשנת 1924, בינקותו, עלה לארץ ישראל עם הוריו, אולם אבי המשפחה התקשה במציאת עבודה ופרנסה בארץ, החסכונות אזלו, ולאחר כשנה חזרה המשפחה לפולין. בשנת 1934, והוא כבן 10, שוב עלה ארצה עם הוריו ועם אחיו שמחה (1931–2011) והמשפחה השתקעה ברחוב הרצל בתל אביב.
בשנת 1939, כשהיה בן 16, החל לעבוד כנער שליח ומחלק עיתונים על אופניים בעיתון "הצופה", ששכן אז ברחוב הרצל 16. כעבור מספר שנים, בשנות ה-40, קוּדם והפך לכתב בָּעיתון. ולנר היה חבר ב"הגנה", שאליה הצטרף עוד בנערותו. במלחמת העצמאות פעל ולחם במסגרת הפלוגה הדתית של חי"ש תל אביב.
לאחר המלחמה חזר לכתוב ב"הצופה" ומילא בו לאורך השנים שורת תפקידים, בהם כתב כללי, כתב מדיני, עורך לילה, כתב צבאי ובהמשך מונה למנהל כללי של העיתון.
במקביל לתפקידיו ב"הצופה" היה עוד בשנות ה-50 חבר פעיל בוועדות ובמוסדות הנהלת אגודת העיתונאים. בשנת 1958 נבחר לגזבר אגודת העיתונאים, ואף שימש פעמיים כמזכ"ל ועדת העורכים של העיתונים היומיים. בנוסף, היה יו"ר וחבר מועצת המנהלים של סוכנות הידיעות הישראלית עתי"ם (עיתונות ישראלית מאוגדת).
בשנת 1976, עם פרישתו של חיים בלצן מתפקיד המנהל והעורך הראשי של עתי"ם, מונה אלתר ולנר לתפקיד זה, וכיהן בו עד שנות ה-90.
ולנר נפטר ב-14 ביולי 2020. הותיר אחריו אישה, רבקה רחל לבית משפחת ביק, ושלושה ילדים: אלי ולנר, איש הייטק. מיכה ולנר, אסטרולוג. וחגית כתר,חברת מטה האגף לחינוך קדם-יסודי במשרד החינוך.
אחיו של ולנר, ד"ר שמחה ולנר, היה חוקר פיזיקה גרעינית וכן מומחה לאסטרונומיה ובפרט בהקשרה היהודי ומיוזמי ומובילי קורס בנושא הלוח העברי באוניברסיטת בר-אילן.
מספריו

חמושים לפני המחנה: סיפורה של פלוגה דתית, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ה 1984.
בדרך חיים: קובץ מאמרים תורניים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל: דברים שנאמרו כהדרנים ביום הזיכרון לאאמו"ר ... חיים ולנר, תל אביב: אשל, תשנ"ו 1996.
אורות חיים: אסופת מאמרים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל, תל אביב: אשל, תשס"א 2000. ("חוברו ליום הזיכרון לאאמו"ר רבי חיים יצחק ולנר")
אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), עשרת הרוגי מלכות במדרש ובפיוט; עריכה: יעקב אפשטיין, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ה 2005.
אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), עשרת השבטים: הגולה שלא חזרה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ח 2008.
אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), אומה במאבקיה: מרד גאלוס, פולמוס קיטוס, ברכת המינים הבייתוסים, בתי כנסת בישראל, משואות ראש חודש; עריכה: אביחי גמדני, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשע"ג 2012.
הערות שוליים

↑  אלי אלון, הלך לעולמו העיתונאי אלתר ולנר בן 96, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313067605171  LCCN: nr93021197  VIAF: 29941718   WorldCat (עם VIAF): 29941718
עזרא גטנו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1979 (בן 46 בערך)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 בת זוג:  יעל
 מספר צאצאים:  4
 
עזרא גטנו (נולד ב-1979) הוא מוזיקאי ישראלי, מלמד ומשפיע בישיבת שפע מקור חיים.
ביוגרפיה

נולד לרב יוסף ורות גטנו. אביו עלה לארץ ישראל מארגנטינה, היה טוען רבני ורב אזורי בכמה מיישובי המועצה האזורית מטה בנימין, ובמשך למעלה מ-20 שנה היה רב היישוב בית אריה. לימים מונה אביו לאב בית דין בבית דין לממונות של מועצה אזורית מטה בנימין.
יש לו ארבעה אחים ואחיות, ביניהם: איש העסקים יעקב גטנו, והרב אליהו גטנו - ראש כולל אברכים "תורת יוסף" בישיבת מחנים.
ביוגרפיה > מוזיקה

ב-1999 הלחין וביצע את השיר "שמע ה' קולי אקרא" (תהילים כז, ז-ח), באלבום "שמרני כאישון בת עין". שיר זה הופיע לאחר מכן באלבום הבכורה של גטנו "שבילי הגן", וזכה לגרסאות כיסוי רבות, בין השאר באלבום "תהא השנה הזאת" של מוסא ברלין, באלבום אוחילה של אודהליה ברלין, באלבום "הקול החסר" של משפחת חוטר, באלבום "הנה באה שמחה גדולה" של תזמורת אילת השחר, ועוד.
ב-2021 השתתף בביצוע הסינגל "וכולם מקבלים" בלחנו של שלמה קרליבך שהפיקה ישיבת מקור חיים.
ביוגרפיה > מוזיקה > דיסקוגרפיה > שבילי הגן

השיר "וטהר לבנו" מתוך האלבום התפרסם במיוחד וזכה לגרסאות כיסוי שונות, בין השאר באלבום "מבקשי פניך: מתוועדים בישיבת רמת גן", וביצועים של ישי רביבו, רועי אביבי, הרב תמיר גרנות ועוד.
ביוגרפיה > מוזיקה > סינגלים

מי כמוך אב הרחמים, מילים – ברכת גבורות, לחן – עזרא גטנו, יצא בספטמבר 2022
שובה, מילים – תהלים צ יג, לחן – עזרא גטנו, יצא בספטמבר 2022
אור חדש, מילים – ברכת יוצר אור, לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אלירן מזוז, יצא בדצמבר 2022
כי אין במות זכרך, מילים – תהילים ו ו, לחן – שניאור גודינגר, יצא בדצמבר 2022
מכלכל חיים בחסד, מילים – ברכת גבורות, לחן – עזרא גטנו, יצא בינואר 2023
געגוע (ניגון), לחן – עזרא גטנו, ייעוץ מוזיקלי – דוד ליפשיץ, יצא בפברואר 2023
גם כי אלך, מילים – תהלים כג ד, לחן – עזרא גטנו, הפקה מוזיקלית – עזרא גטנו, אליהו דגמי ודוד ליפשיץ, יצא בפברואר 2023
וקבצנו יחד, מילים – ברכת קיבוץ גלויות וירמיהו לא ט, לחן – עזרא גטנו, ייעוץ מוזיקלי – דוד ליפשיץ, יצא באפריל 2023
כי מלאכיו, מילים – תהילים צא, יא, לחן – עזרא גטנו, הפקה מוזיקלית – עזרא גטנו, ייעוץ מוזיקלי – דוד ליפשיץ, יצא באפריל 2023
אודך, מילים – תהילים קיח כא-כד, לחן – עזרא גטנו, ייעוץ מוזיקלי – דוד ליפשיץ, יצא במאי 2023
מקדש מלך, מילים – לכה דודי, לחן – עזרא גטנו, הפקה מוזיקלית – אלירן מזוז, יצא ביולי 2023
השיבנו, מילים – ברכת תשובה, לחן – עזרא גטנו, הפקה מוזיקלית – אלירן מזוז, יצא באוגוסט 2023
חלקי ה', מילים – איכה ג כד, לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אילן קינן, יצא באוגוסט 2023
עד יעבור, מילים – שמות טו טז-יז, לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אלירן מזוז, יצא באוגוסט 2023
קדש שמך, מילים – קריאת שמע קטנה, לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אריק שיפמן, יצא בספטמבר 2023
אנו ליה, מילים – סוכה פרק ה משנה ד, תהילים מב, ב ותהילים קכג, ב, לחן – עזרא גטנו, יצא במרץ 2024
כי באור פניך, מילים – ברכת שים שלום, לחן – עזרא גטנו, יצא במאי 2024
עשה למען, מילים – מתוך הסידור (על פי טור או"ח קכב), לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אריק שיפמן, יצא ביולי 2024
כן תחיינו, מילים – מודים דרבנן, לחן – עזרא גטנו, עיבוד והפקה מוזיקלית – אריק שיפמן, יצא באוגוסט 2024
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשוי ליעל ואב לארבעה, והם מתגוררים בכפר אלדד.
הערות שוליים

↑  הכנסת ספר תורה לעילוי נשמת הרב יוסף גטנו שכיהן כרב היישוב למעלה מ-20 שנה
↑  ראו כאן: "בית הדין לבוררות בדיני ממונות במטה בנימין מחדש את פעילותו, לאחר הפסקה של מספר חודשים עקב פטירתו של אב בית הדין, הרב יוסף גטנו".
↑  בית דין לממונות באתר מועצה אזורית מטה בנימין
↑  הרב אליהו גטנו באתר ישיבת מחניים
↑  הרב אליהו גטנו באתר אור תורה סטון
↑  כולל שטראוס באתר אור תורה סטון
↑  יואב פרידמן, לפני בין המצרים: שלושה שירים חדשים, באתר ynet, 2 ביולי 2009
↑  דבורה קיציס, שירים מההרים, באתר ערוץ 7, 5 בינואר 2012
↑  שמרני כאישון בת עין באתר "הספרייה הלאומית"
↑  ישיבת מקור חיים מציגה: "וכולם מקבלים", באתר ערוץ 7, 16 באפריל 2021
↑   וטהר ליבנו - מתוך האלבום "מבקשי פניך // מתוועדים בישיבת רמת גן", סרטון בערוץ "ישיבת רמת גן", באתר יוטיוב (אורך: 05:45)
↑  יאיר טוקר, ‏ישי רביבו בסינגל חדש: "וטהר ליבנו", באתר כיכר השבת, 31 באוגוסט 2021
↑   ישי - וטהר לבנו | (Prod. by Yishai), סרטון בערוץ "י ש י - Y i s h a i", באתר יוטיוב (אורך: 04:34)
↑  יאיר טוקר, ‏רועי אביב מחדש את השיר המרגש: "וטהר ליבנו", באתר כיכר השבת, 18 באוגוסט 2023
↑   וטהר ליבנו - עזרא גטנו, סרטון בערוץ "ניגוני ישיבת אורות שאול", באתר יוטיוב (אורך: 04:57)
↑   וטהר לבנו - ערב ניגונים לקראת ימים נוראים תש"פ // ישיבת ברכת משה עם הרב אפי וולץ והרב ישי אנגלמן, סרטון בערוץ "ישיבת ברכת משה מעלה אדומים", באתר יוטיוב (אורך: 06:21)
↑   וטהר ליבנו | מתוך אזכרה לרב דרוקמן זצ"ל🎶, סרטון בערוץ "ישיבת ההסדר חולון", באתר יוטיוב (אורך: 04:07)
↑   ניגון וטהר ליבנו I הרב צחי קליין I מתוך ההילולה המרכזית לכבוד הרבי מפיאסצנה זצוק"ל I תשפ"ב, סרטון בערוץ "משה גרוסמן", באתר יוטיוב (אורך: 03:08)
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בשיר מרגש: "גם כי אלך", באתר כיכר השבת, 27 בפברואר 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: כי מלאכיו, באתר כיכר השבת, 2 באפריל 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "אודך", באתר כיכר השבת, 16 במאי 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "מקדש מלך", באתר כיכר השבת, 30 ביולי 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "השיבנו", באתר כיכר השבת, 3 באוגוסט 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "חלקי השם", באתר כיכר השבת, 17 באוגוסט 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "עד יעבור", באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2023
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "קדש שמך", באתר כיכר השבת, 18 בספטמבר 2023
↑  דביר עמר, עזרא גטנו בסינגל חדש: "אנו לי-ה", באתר ערוץ 7, 13 במרץ 2024
↑  דביר עמר, עזרא גטנו בסינגל חדש: "כי באור פניך", באתר ערוץ 7, 27 במאי 2024
↑  דביר עמר, עזרא גטנו בסינגל חדש: "עשה למען", באתר ערוץ 7, 15 ביולי 2024
↑  יאיר טוקר, ‏עזרא גטנו בסינגל חדש: "עשה למען", באתר כיכר השבת, 15 ביולי 2024
↑  יעל גטנו, מעבר החיים, באתר הקשר הרב דורי, ‏9 במאי 2017
אנדרטת הסובלנות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 15 בספטמבר 2008
 תאריך פתיחה רשמי:  15 בספטמבר 2008 
 יוצר:  צ'סלב דז'וויגאי 
 מידות
 גובה:  15 מ' 
 
 קואורדינטות:  31°45′12″N 35°14′16″E﻿ / ﻿31.7533°N 35.2378°E﻿ / 31.7533; 35.2378
  (למפת ירושלים מוגדלת) אנדרטת הסובלנות(למפת ירושלים רגילה) אנדרטת הסובלנות(למפת הרי ירושלים רגילה) אנדרטת הסובלנות(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אנדרטת הסובלנות
 
אנדרטת הסובלנות
פסל הסובלנות הוא פסל הממוקם בטיילת ארמון הנציב, סמוך למטה האו"ם, בין שכונת ארמון הנציב לשכונת ג'בל מוכבר. הפסל נתרם על ידי איש העסקים הפולני אלכסנדר גודזובאטי (Gudzowaty), במטרה לקדם את השלום והסובלנות בסכסוך הישראלי-פלסטיני.
יצירה

את הפסל עיצב האמן הפולני צ'סלב דז'וויגאי (Dźwigaj), אשר לצורך כך ביקר כמה פעמים בירושלים. הוא תכנן פסל שצורתו כשל שני חצאי עמוד שבור, שבמרכזו עולה וצומח עץ זית. ענפי העץ ועליו המוזהבים נראים כמנסים לאחות את השבר לקרב את שני החצאים.
הפסל הוכן בפולין, הובא לישראל בחלקים והורכב בארץ על ידי אנשי מקצוע בפיקוחו הצמוד של האמן. גובהו של הפסל כ-17 מטרים והוא עשוי מברונזה. עלות הקמת הפסל והגן היא כמיליון וחצי דולר. סביב הפסל נבנתה גינה ציבורית בשם "גן הסובלנות", שתוכנן על ידי האדריכל שלמה אהרונסון. בגן מוצב "קיר הסובלנות" עליו חקוקים שמות עמים, ערים וגופים בעולם שהביעו הזדהות עם רעיון הסובלנות.
הפסל נחנך ב-15 בספטמבר 2008 במעמד נשיא פולין לשעבר, לך ואלנסה, שר המדע והספורט ראלב מג'אדלה וכ-50 ראשי ערים מכל העולם, אשר שהו בירושלים במסגרת כנס ראשי ערים בינלאומי. אחרי הטקס ייסדו ראשי העיר אורי לופוליאנסקי ולך ואלנסה את "פורום הסובלנות", שנועד לעודד סובלנות בשתי המדינות.
בפברואר 2009 נפגע הפסל במהלך סופת גשמים.
אליהו גבאי

אליהו גבאי (נולד ב-5 בינואר 1943) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת מפד"ל, ומורה במקצועו.
קורות חיים

אליהו בדור גבאי נולד בבגדאד בירת עיראק ב-5 בינואר 1943, וב-1951 עלה עם משפחתו ארצה למחנה העולים בפרדס חנה. למד בבית-הספר החקלאי "מקוה ישראל" ובבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. בצבא שירת בחיל הרגלים. גבאי הוא בוגר המדרשה למורים בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ובוגר תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן במגמת מינהל ופיקוח במדע המדינה, כמו כן, למד שנתיים לתואר מ.א. במינהל ציבורי באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת תשע"ז החליטה עיריית ירושלים להעניק לו את התואר יקיר ירושלים.
קריירה > חינוך

גבאי עבד כמורה בבית-ספר באשקלון והחל להתקדם בתפקידי החינוך כשבין השנים 1971–1992 שימש בין השאר מנהל בית-ספר בירושלים, מנהל מחלקת החינוך והתרבות במועצה המקומית מבשרת ציון, מפקח ארצי במינהל החינוך הדתי הממונה על טיפוח רווחה וקהילה ומנכ"ל העמותה לחינוך קהילתי מטעם משרד החינוך. בשנת 1982 הקים את תנועת חיבה לחיזוק הקשר בין עם ישראל ומורשתו ומאז הוא עומד בראש העמותה המנהלת של התנועה.
קריירה > פוליטיקה

בשנת 1993 החל גבאי לעסוק בפוליטיקה, תחילה עירונית. משנה זו ועד שנת 1998, עת החל לכהן כחבר הכנסת, כיהן כחבר הנהלת עיריית ירושלים, כיושב-ראש ועדת החינוך העירונית וכממונה על התיירות והתעשייה. בשנת 1996 מונה גבאי לתפקיד יושב-ראש המועצה המקומית לקייה, בתפקיד זה כיהן במשך שנה ולאחר שסיים, חזר לעיריית ירושלים ומונה לסגן ראש העירייה.
גבאי עזב את תפקיד סגן ראש העירייה כשהחל לכהן כחבר הכנסת ה-14, לאחר פטירתו של השר זבולון המר. הוא התמודד לכנסת ה-15 ולכנסת ה-16, אך לא נבחר. בבחירות לרשימת המפד"ל לכנסת ה-17, הקדים את חברי הכנסת שאול יהלום וגילה פינקלשטיין, שובץ לפניהם ברשימת האיחוד הלאומי-מפד"ל ונבחר לכהן כחבר הכנסת בשנית. גבאי שימש כחבר ועדת הכלכלה, ועדת הכנסת וממלא מקום בוועדת החינוך. כמו כן כיהן כיושב ראש השדולה החברתית, כיו"ר שדולת ירושלים וכחבר בשדולות נוספות.
ב-23 בנובמבר 2008, לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, עם איחודן של מפלגות האיחוד הלאומי והמפד"ל למפלגה חדשה, הבית היהודי, הודיע אליהו גבאי על הצטרפותו לליכוד ועל התמודדותו ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת ה-18. עם זאת שמר על מימון המפלגות לבית היהודי, בשונה מאפי איתם ויצחק לוי שעברו גם הם לליכוד. גבאי הוצב במקום ה-56 הלא ריאלי ברשימה לכנסת.
חיים אישיים

מתגורר בירושלים, נשוי ואב ל-3 ילדים. בנו, עורך הדין יאיר גבאי, כיהן כחבר מועצת עיריית ירושלים, וכיו"ר הוועדה להנצחת חללי הטרור וכנציג העירייה בוועדה המחוזית לתכנון ובניה.
כתביו

אליהו גבאי, חיבת הפיוט: טיפוח שירה והפיוט במשפחה היהודית.
אליהו גבאי, שיקום נוער שוליים, מעלות, 1977.
הוציא לאור בשיתוף מרכז אריאל למחקרי מדיניות את ספרו של פרופ' רפאל ישראלי, הערבים בישראל: הלנו אם לצרינו?, שערי תקווה, תשס"ב.
הוציא לאור את ספרו של פרופ' רפאל ישראלי, הנגלה והנסתר בערביי ישראל, 2017.
הערות שוליים

↑  שלמה פיוטרקובסקי, פורסמו שמות יקירי ירושלים לשנת תשע"ז, באתר ערוץ 7, 24 בינואר 2017.
↑  אודות חיבה, אתר חיבה
↑  חזקי עזרא, ח"כ אליהו גבאי מצטרף ל"ליכוד", 23 בנובמבר 2008, באתר ערוץ 7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007589810005171  VIAF: 7652147270571935700006   WorldCat (עם VIAF): 7652147270571935700006
אלימלך אדמוני

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 במרץ 1900 ורשה, פולין פולין 
 פטירה:  18 באוגוסט 1964 (בגיל 64) ירושלים, ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1920
 תקופת הפעילות:  1921–1964 (כ־43 שנים)
 תחום יצירה:  אדריכלות גנים ונוף
 יצירות ידועות:  גן מלון המלך דוד, גן השושנים בטלביה, גן העצמאות
 מעסיק:  עיריית ירושלים
 
אלימלך אדמוני (12 במרץ 1900 – 18 באוגוסט 1964) היה אדריכל נוף ישראלי ששימש הגנן הראשי של עיריית ירושלים. חלוץ פיתוח הנוף בירושלים ומחלוצי תחום זה בארץ ישראל.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אלימלך אדמוני נולד בעיירה בפאתי ורשה שבפולין, בשם אלימלך מקסימיליאן רוטבאום, לאסתר (לבית אולדק) ויחיאל רוטבאום. רוטבאום השלים את לימודיו בגימנסיה כללית בפולין וב-1920 עלה לארץ ישראל בגפו כחלוץ. היו לו שלושה אחים ושתי אחיות, שמתוכם רק אחות אחת עלתה וכל יתר בני המשפחה נרצחו לימים בשואה. בסמוך לעלייתו שינה את שם משפחתו לאדמוני.
ביוגרפיה > מפועל לאדריכל נוף

בתחילה היה פועל חקלאי בפרדסים של פתח תקווה ובהמשך עבר לעבוד במשתלה של מקוה ישראל. לאחר זמן מה ביקש להפוך לעצמאי וחיפש שטח אדמה להקים עליו משתלה פרטית. האתר שנבחר היה חצר בית יוסטינוב במושבה הגרמנית ביפו. אדמוני ורעייתו שכרו שם חדר, והוא הקים וניהל משתלה קטנה בשם "הגנן" ששכנה במקום. בנוסף לגידול צמחים ומכירתם, הציע את שירותיו בעיצוב ותכנון גינות, ואף השתתף בתערוכות.
אדמוני רכש את הכשרתו בתחום הגינון ותכנון גנים תוך עבודה וניסיון שצבר בשטח בתחום זה. ב-1928 הוזמן אדמוני על ידי מתכנני מלון המלך דוד בירושלים, לתכנן, לייעץ ולהקים את הגן הצמוד למלון. בעקבות זאת עבר עם משפחתו לירושלים: בתחילה התגוררו בשכונת הבוכרים, לאחר מכן במוסררה, ברחוב יפו ובגאולה, וב-1932 השתקעו ברחביה.
ביוגרפיה > פועלו בירושלים

משנות ה-30 עד תחילת שנות ה-60 שימש אדמוני כגנן הראשי של עיריית ירושלים. במסגרת תפקידו זה, תכנן והיה אחראי להקמת כמה גנים ציבוריים מרכזיים בעיר, בהם גן השושנים בשכונת טלביה, גן ציבורי בשכונת סנהדריה וכן חלקו הראשון של גן העצמאות. כמו כן, תכנן אדמוני גינות פרטיות נוספות בירושלים ואף הוזמן לייעץ בתכנון הגן של המלך עבדאללה הראשון ברבת עמון.
בתקופת המנדט היה גן השושנים גן ייצוגי, ונערכו בו קבלות פנים ומסיבות גן של עיריית ירושלים ובכירי השלטון הבריטים בארץ ישראל. לאחר קום המדינה, גן השושנים היה הגן הממלכתי של מדינת ישראל, ובו נערכו טקסים ואירועים רשמיים, קבלות פנים בחגיגות יום העצמאות ומסיבות גן בהשתתפות ראשי המדינה ונכבדיה. בגן זה מוצבת לוחית זיכרון המנציחה את פועלו של אלימלך אדמוני בתכנון הגן והקמתו.
ב-1951 נמנה אלימלך אדמוני עם קבוצת מייסדי האיגוד הישראלי של אדריכלי הנוף, לצד שלמה אורן ויינברג, ליפא יהלום, משה כבשני, יחיאל סגל, אברהם קרוון, חיים לטה ונוספים.
ביוגרפיה > הנצחתו

על שמו של אדמוני נקרא רחוב בסמוך למלון המלך דוד, וכן מוענק מדי שנה פרס לעידוד סטודנטים מצטיינים באדריכלות נוף מטעם הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון.
חיים אישיים

ב-1923 נישא אדמוני לסימה (לבית שרייבר), שעלתה כחלוצה מראדום ב-1921 והייתה כל חייה עקרת בית. נולדו להם שני בנים: יחיאל אדמוני, לימים איש ציבור ששירת בתפקידים בכירים בסוכנות היהודית, ונחום אדמוני, לימים ראש המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים.
אדמוני נפטר באוגוסט 1964 ונטמן בהר המנוחות. על מצבת קברו נכתב: ”חלוץ פיתוח הנוף בירושלים”. אחיינה של סימה, שהמשיך את דרכו של אדמוני באדריכלות נוף, הוא גדעון שריג (שרייבר).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  אלי אלון, אלימלך אדמוני -חלוץ פיתוח הנוף בירושלים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 בספטמבר 2019
1 2 3 4 5 6  תולדות ישראל, יחיאל אדמוני - ראיון מלא, באתר יוטיוב, ‏27 בדצמבר 2010
1 2 3 4  תולדות ישראל, נחום אדמוני - ראיון מלא, באתר יוטיוב, ‏6 בינואר 2010
↑  אופק אדריכלים, גן השושנים - סקירה היסטורית, באתר מינהל קהילתי גינות העיר, ‏ספטמבר 2021
1 2 3  מיכאל יעקובסון, סיבוב בגן השושנים בירושלים, באתר חלון אחורי, ‏17 ביוני 2017
↑  70 שנה לאיגוד הישראלי של אדריכלי נוף, באתר האיגוד הישראלי של אדריכלי נוף, ‏24 בנובמבר 2021
1 2  אלימלך אדמוני ז"ל, באתר gravez
ציור של גינת מלון המלך דוד בתכנונו של אלימלך אדמוני, מאת הצייר לודוויג בלום
אמנון בן עמי

אין תמונה חופשית
אמנון בן עמי (נולד ב-10 בדצמבר 1960). הוא מנכ"ל הימנותא. בעבר שימש כראש הוועדה הקרואה של תל מונד, כמנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, ממלא מקום מנכ״ל משרד הפנים, מנכ"ל קק"ל ומשנה למנכ״ל משרד ראש הממשלה.
קורות חייו

בינואר 2010 החל בן עמי לכהן בתפקיד מנכ"ל רשות ההגירה והאוכלוסין, אותו מילא עד לסוף דצמבר 2016.
ב-6 בספטמבר 2016 מונה על ידי שר הפנים אריה דרעי לתפקיד ראש הוועדה הקרואה של תל מונד במקומו של רוני גולן, בעקבות המלצת מנכל"ית משרד הפנים לפזר את המועצה ולפטר את גולן, לאחר שכשלו באישור תקציב המועצה לשנת 2016.
בעקבות סיום כהונתו של מאיר שפיגלר כמנכ"ל קק"ל בינואר 2017, החל הליך לבחירת מחליפו. בין המועמדים לתפקיד היו בן עמי ואלכס חפץ, אשר הודיע על הסרת מועמדותו ב-22 בפברואר 2017. בעקבותיה הפך בן עמי למועמד היחיד לתפקיד.
ב-28 בפברואר 2017 הוקפא הליך מינויו של בן עמי לתפקיד, בעקבות חשיפת אתר "TheMarker" בנוגע לדו"ח אשר תוכנן היה להתפרסם על ידי מבקר המדינה במאי 2017 ואשר עוסק בתפקודה של רשות האוכלוסין בתקופת כהונתו של בן עמי כמנכ"ל הרשות. כמו כן, נחשפו קיומם של דוחות נוספים קודמים של משרד מבקר המדינה, בהם מפורטים ליקויים בנושא כוח האדם ברשות ההגירה והאוכלוסין, וכן ליקויים בטיפול הרשות בעובדים זרים.
בעקבות המידע שהועבר ממשרד מבקר המדינה, הוחלט בדירקטוריון קק"ל על בדיקה בנוגע למינוי אותה ביצע היועץ המשפטי של הקרן, השופט בדימוס יוסף אלון. אלון הודיע לוועדת האיתור לבחירת מנכ"ל קק"ל כי פרטי הדו"ח אינם מונעים את מינויו של בן עמי לתפקיד. גורמים בקק"ל ובקרב הציבור יצאו בביקורת, לפיה חלקים מהותיים מדו"ח השופט אלון לא הובאו לידיעת חברי הדירקטוריון והציבור וכי לאור ממצאי דוחות מבקר המדינה לא היה ראוי לאשר את מינויו של בן עמי לתפקיד.
ב-26 במרץ 2017, אישר דירקטוריון קק"ל את מינויו של בן עמי לתפקיד מנכ"ל הקרן, לאחר שוועדת האיתור של הקרן אישרה את מועמדותו בתחילת חודש מרץ. בן עמי נכנס לתפקידו ב-1 באפריל 2017.
בן עמי הוא בעל תואר שני במנהל ציבורי ותואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית. מתגורר עם אשתו במבשרת ציון. לזוג שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  רשות האוכלוסין וההגירה, בתום שבע שנות כהונה מסיים אמנון בן עמי, את תפקידו כמנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, באתר רשות האוכלוסין וההגירה, 27 בדצמבר 2016
↑  איתי גדסי, דרעי מינה את אמנון בן עמי לראש מועצת תל מונד, רדיו קול חי, 6 בספטמבר 2016
↑  שחר אילן, בעקבות לחץ של עטר - נסללה הדרך למינוי אמנון בן עמי למנכ"ל קק"ל, באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2017
↑  דירקטוריון קק"ל אישר את מינוי אמנון בן עמי למנכ"ל, באתר כלכליסט, 26 במרץ 2017
↑   טלי חרותי-סובר, הממצאים הקשים בדו"חות מבקר המדינה על המועמד למנכ"ל קק"ל, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2017
1 2   צבי זרחיה, למרות דו"ח הביקורת החמור: ועדת האיתור אישרה את מינוי אמנון בן עמי למנכ"ל קק"ל, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2017
↑  אלעזר לוין, אמנון בן עמי - הביתה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בפברואר 2017
↑   צבי זרחיה, התנועה לאיכות השלטון: "לבחון מחדש את מינוי בן עמי למנכ"ל קק"ל", באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2017
1 2  שירה קרפיק ספיר, ‏אושר ע"י הדירקטוריון: אמנון בן-עמי מונה לתפקיד מנכ"ל קק"ל, באתר גלובס, 26 במרץ 2017
אלי זומר

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1951 (בן 73) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה (1 במרץ 1999)  אוניברסיטת חיפה 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחומי פסיכולוגיה קלינית, טראומה נפשית ודיסוציאציה
 
אלי (אליעזר) זומר (נולד ב-26 באוגוסט 1951) הוא פרופסור אמריטוס מומחה לפסיכולוגיה קלינית בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה. בין השנים 2009–2011 היה זומר נשיאה של החברה האירופית לטראומה ודיסוציאציה (European Society for Trauma and Dissociation - ESTD), ובין השנים 2005–2006 כיהן כנשיא החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה. זומר הוא היועץ המדעי והמייסד של ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל, והיה חבר בוועד המייעץ הבינלאומי של הקואליציה היהודית נגד התעללות ותקיפה מינית (Jewish Coalition Against Sexual Abuse/Assault) עד לסגירת העמותה.
ביוגרפיה

אלי זומר נולד בחיפה להורים ניצולי שואה. בשנת 1969 השלים את לימודי התיכון בגימנסיה העברית רחביה בירושלים. הוא שירת בצה"ל כאיש צוות טנק בתעלת סואץ בזמן מלחמת ההתשה, ובמלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד טנק מגח בשני עברי התעלה, בחטיבה 421 של אוגדה 143, תחת פיקודו של אריאל שרון.
סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה ב-1976, וב-1980 סיים שם את לימודי המוסמך בפסיכולוגיה קלינית. השלים לימודי דוקטורט בפסיכולוגיה ייעוצית באוניברסיטת פלורידה בארצות הברית (1984). את הדוקטורט עשה תחת הדרכתה של פרופסור קרולין טאקר בנושא: "הסתגלות לחיי הנישואין ורמת המעורבות הפעילה בחיים כגורמים בשיתוף הפעולה עם הדיאטה הרפואית בקרב חולי המו-דיאליזה כרוניים". זומר עבר הכשרת פוסט-דוקטורט בפסיכולוגיה רפואית במרכז השיקומי של מחוז מילווקי בארצות הברית, והיה באותה עת תחת הדרכתה של פרופ' אריקה פרום בפסיכולוגיה רפואית, היפנוזה אנליטית ודיסוציאציה.
הוסמך בישראל כמומחה בפסיכולוגיה קלינית בשנת 1986, וב-1990 הוסמך כמדריך בפסיכולוגיה קלינית. ב-1987 הקים יחד עם פרופ' שלמה ברזניץ את מ.י.ט.ל. – המכון הישראלי לטיפול ומחקר בלחץ פסיכולוגי. באותה שנה הצטרף כעמית מחקר במרכז לחקר לחץ פסיכולוגי ע״ש ר"ד וולף באוניברסיטת חיפה, וב-1990 הצטרף לסגל בית הספר לעבודה סוציאלית.
 בין השנים 1987–2007 היה מנהלו הקליני של מ.י.ט.ל., אחראי על ההדרכה בפסיכולוגיה קלינית והכשרת המתמחים במכון. בשנת 2002 הצטרף לוועד המנהל של ה-ISSTD כדירקטור לעניינים בינלאומיים ובשנת 2005 נבחר להיות הנשיא הלא-צפון אמריקאי הראשון של הארגון. בשנת 2005 היה בין האבות המייסדים של ה-ESTD ונבחר להיות הנשיא השני של הארגון ב-2009. בשנת 2006 ייסד את עמותת ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל, ומאז משמש יועץ מדעי של הארגון.
זומר הוא פסיכולוג קליני מומחה-מדריך, מטפל התנהגותי-קוגניטיבי מומחה-מדריך, ומורשה משרד הבריאות לעיסוק ומחקר בהיפנוזה. הוא פרסם למעלה ממאה מאמרים מדעיים ופרקי ספרים, ושני ספרים בנושאים של טראומה נפשית, דיסוציאציה והפרעות דיסוציאטיביות. הוא טבע את המונח "Maladaptive Daydreaming" - חלימה בהקיץ חריגה (בלתי אדפטיבית), והוא ממשיך לעסוק במחקר מדעי בנושא זה. הוא משמש כפרופ' מן המניין באוניברסיטת חיפה. זומר הוא בעל מרפאה המעניקה שירותים בתחומי הייעוץ הפסיכולוגי והפסיכותרפיה. פרופ' זומר מרצה בפאנלים רבים בתחומי הפסיכולוגיה ודיסוציאציה.
אלי זומר הוא חלוץ המומחים בארץ בתחום ההפרעות הדיסוציאטיביות, ובשנת 1989 כתב את המאמר המדעי הראשון בתחום זה בישראל. מאז הוא מעורב במחקר, בהכשרה ובהוראה בנושא, כולל ייעוץ לגורמים משפט בנושאים הקשורים לטראומה ודיסוציאציה. בין היתר, ייעץ זומר בהליכי החקיקה להארכת תקופת ההתיישנות על עבירות מין בקטינים, לאיסור קשרי מין בין מטפל ומטופל, ועסק במחקר עבור הרשות למלחמה בסמים על הקשר בין טראומה, הפרעות דיסוציאטיביות והתמכרויות.
פעילותו המשפטית והציבורית > פרסים וציונים לשבח

פרס הנשיא, אוניברסיטת פלורידה (1984)
היכל התהילה של הקולג' לאומנויות ומדעים חופשיים, אוניברסיטת פלורידה (1984)
פרס המרצה המצטיין, בית הספר לעבודה סוציאלית, הפקולטה למדעי הרווחה והבריאות, אוניברסיטת חיפה (1998, 1999, 2010, 2013, 2014)
נבחר על ידי עמיתיו כאחד מעשרת הפסיכולוגים הקליניים הטובים בישראל, גיליון "הכי טובים" מעריב (2004, 2008)
חתן פרס קורנליה ווילבור(אנ') על תרומה מצטיינת לתחום הטראומה והדיסוציאציה, החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (2000)
עמית כבוד של החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (2001)
פרס הנשיא, החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (2006)
פרס הנשיא, החברה האירופאית לטראומה ודיסוציאציה (2012)
פרס מפעל חיים על תרומה למחקר ולידע בטראומה ודיסוציאציה, החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (2014)
פרסומים > ספרים

זומר, א. (1999). יחסים מקבילים: פיתוי וניצול מיני בפסיכותרפיה וייעוץ. הוצאת פפירוס.
זומר, א. ובלייך, א. (עורכים), (2005). בריאות הנפש בצל הטרור: הניסיון הישראלי. [הוצאת רמות|.