מערת לה פסייגה
האידיומורפים של מערת לה פסייגה

האידיומורפים והאנתרופומורפים האפשריים של לה פסייגה מתועדים ומסווגים כ:
נקודות – אלה הסמלים הפשוטים ביותר במערה. בדרך כלל הם מופיעים בשתי צורות, שבאחת מהן נקודות רבות, בדרך כלל לא קשורות לבעלי חיים, אלא עם אידיומורפים אחרים שהם משלימים אותם. הם נפוצים ביותר בגלריות B ו-C, באחרונה נראה כי הקבוצות של הנקודות הרבות קשורות לאיילים, אך הסמלים צבועים ובעלי החיים חרותים, ולכן ניתן להסיק כי הם מתקופות שונות.
קבוצה גדולה של נקודות
קבוצה קטנה של נקודות
ראש סוס יחד עם שתי קבוצות גדולות של נקודות
ראש סוס יחד עם קבוצה קטנה של נקודות
קווים – אלה מגוונים ומורכבים יותר הן במורפולוגיה שלהם והן בקשרים שלהם (יש דוגמאות המעוצבות כמו חצים, ענפים, נוצות, קווים פשוטים הנקראים מוטות (bastoncillos) וכו'). לעיתים הם קשורים לאיילות. לדוגמה, לאחד הלוחות הראשונים של גלריה A יש אידיומורפים מסוגים אלה הקשורים לפות ולאיילה. בקבוצה השנייה של גלריה C יש ביזון (לוח 83) שעשוי להיות קשור בסימן ליניארי (הוא נראה כמו כידון, אבל הרעיון הזה מאוד שנוי במחלוקת), כמו גם כמה סמלים אחרים. בצד יש סמל בצורת נוצות מקובץ עם דמויות אחרות בצורת מפתח (קלוויפורם, התייחסות בהמשך) שלא זוהו במונוגרפיה המקורית (אך התפרסמו באמצעות מאמר מאת לרואה-גוראן).
מוטות
קו ונקודות
סמל בצורת חץ
סמל בצורת נוצה
צורת מפתח (קלוויפורם) – אלה נפוצים למדי, במיוחד בגלריה B ובחדר XI, אך ספק אם אינם אכן קיימים בגלריה A. אלה של חדר XI הם המאפיינים ביותר ועשויים להיות קשורים לסוסים. אפשר לראות באחד מאלה את מה שלרואה-גוראן מכנה "סימן מוצמד", שנעשה על ידי איחוד באותו אידיומורף קו או מוט (זכרי) עם צורת מפתח (נקבית). הטיפולוגיה והכרונולוגיה של סימנים אלה מרובים.
צורות מפתח
צורות מפתח מוצמדים
סימן משולש
סימן מצולע
מצולעים – אלה מסווגים בקבוצה מגוונת, קטגוריה כללית הכוללת סימנים מלבניים, מחומשים ומשושים. יש אחד בכל חדר ואף על פי שהם מעטים, ניתן לערוך השוואה עם דוגמאות במערות אחרות. למשל, יש בגלריה B סמל בצורת סורג שניתן להשוות עם סמלים אחרים במערת אגואס דה נובלס (Cueva de las Aguas de Novales) בקנטבריה, ושל מערת מרסולה (Grotte de Marsoulas) במחוז גארון עילית בדרום-מערב צרפת. בגלריה A יש סמל מלבני הדומה לזה שנמצא באחת הגומחות במערת לאסקו. ולבסוף יש סמל שנוצר על ידי מחומש ומשושה זה לצד זה, שלדעת המומחית פילאר קסדו לופס (Pilar Casado López), יש לסווג כסוג של סימנים סגלגלים.
טקטיפורמים – אלה ללא עוררין הסימנים המרובים ביותר במערה זו. יש להם צורה מלבנית פחות או יותר, עם ובלי תוספות, עם ובלי חלוקות פנימיות. למרות תדירותם, סימנים אלה נעדרים מגלריה B. אנרי ברוי ביסס כרונולוגיה והתפתחות באמצעות כולם; לדברי לרואה-גוראן הם שייכים לסגנון III ויש להם מקבילים במערות רבות של ספרד וצרפת, כשהקרובה ביותר היא מערת אל קסטיו. בלה פסייגה הם נמצאים באזור הקצה ובמעבר ההולך וצר בגלריה A, ובקבוצה הגדולה הראשונה של חדר XI.
סמלים מיוחדים
לה טרמפה – אנרי ברוי הזכיר את קבוצת התמונות המוזרה הזו בתיאורו לגלריה C, והיה הראשון שהעריך שבפועל זו תוצאה של ציור סמל כמו סימן טקטיפורם שחור מלבני, מסוג מאוד מתקדם, המונח על שתי דמויות אדומות ישנות יותר. לרואה-גוראן הסכים שזו תוצאה של שילוב ציורים מתאריכים שונים, אך לא חשב שצריך לחשוב עליו כאל סימן טקטיפורם מפותח והעריך שהצביעה מחדש הייתה מכוונת ונוגעת לאפקט של כליאה של בעלי החיים (הרבע האחורי של ביזון והחלקי הקדמי, ראש ורגליים קדמיות של אייל) בתוך האידיומורף; הוא כלל את הכל בסגנון III ופירש זאת כשילוב של שלושה סמלים נקביים. פרנסיסקו ז'ורדה סרדה (ספ') וקסדו לופס אינם מסכימים שיש סמליות נקבית ב"לה טרמפה", שאותה הם קושרים לציורים אחרים של מתחמים סגורים המופיעים במערת לאס צ'ימאנס ובמערת לה פילטה בדרום ספרד.
הכתובת – של גלריה B מורכבת וייחודית אפילו יותר מהסימנים הקודמים, כך שאנרי ברוי פירש אותה ככתובת אותנטית שהכילה הודעה מקודדת לכוהנים מתלמדים. לרואה-גוראן נכנס להסברים ארוכים כדי לטעון שהציור מורכב מסמלים נקביים. ז'ורדה סרדה רואה בה סימן טיפוסי בצורת 'שק' הקשור למתחמי הכליאה שהוזכרו קודם. פילאר קסדו לופס מצאה כתובות מקבילות במערת מרסולה ובמערת פון-דה-גום (אנ') שבמחוז דורדון בדרום-מערב צרפת. אמלקין מציע דרך לקרוא את הכתובת באמצעות סמלי האבוריג'ינים באוסטרליה כמו גם את הפיקטוגרמות הפרוטו-אפרו-אסיאתיות.
דמויי אנוש – אלה כוללים דמויות אנושיות, מציאותיות פחות או יותר, בין אם הם חלקים של האנטומיה האנושית או כולה. בראש הציורים החלקיים נמצאת הפות: ניתן לזהות שלוש המצוירות בצורה סגלגלה, אחת מלבן ואחת משולש, קרוב מאוד ל"לה טרמפה". כמו כן בקבוצה זו כפות הידיים המצוירות בדרכים שונות בלה פסייגה: אחת מהן היא סכמטית, המכונה מניפור, הקשורה, כאמור לעיל, למערת סנטיאן. יש גם כף יד אדומה (עם שש אצבעות וביחס לסמל סורג מלבני). כמו כן יש כף יד נוספת, אך בשחור, עם קווים ממשיכים שאולי נועדו לייצג זרוע. ולבסוף הייצוגים האנושיים השלמים לכאורה או האנתרופומורפים.
אנתרופומורפים – כאלו יש שלושה (ארבעה אם נספור את השורות שנראות כאילו משלימות את היד השחורה שכבר הוזכרה), וכולם שנויים במחלוקת עזה. הדמות השנויה ביותר בספק מכולם נמצאת בגלריה A, שיכולה להיות ייצוג נקבי הקשור לבעלי חיים מקוטעים שקשה לזהותם. דמות נוספת שנויה במחלוקת, שמצוירת בצבע אדום "טינטה פלאנה", עם צורה כדורית, ממוקמת בחדר XI. קרוב אליה הוא האנתרופומורף המקובל ככזה על ידי כל החוקרים, כלומר דמות בצבעים מגוונים: מתווה הגוף מסומן באדום, עם פה גדול; לעומת זאת, השיער שחור, ויש זוג קרניים, שחורים גם הם (לדעת המומחים מדובר בציורים מחודשים בתאריכים שונים): בחלקה התחתון יש לדמות אידיומורף ליניארי בצבע אוכרה, שאותו פירש ברוי כפאלוס. קשורים לצורה אנושית זו יש שני סמלים אדומים חיצוניים.
פות
סמל בצורת כף יד
טביעת כף יד ואידיומורף
אנתרופומורף