stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת מולדובה בכדורגל חופים
שיא תחרותי > מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (אופ"א)

| מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שנה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> סיבוב | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> משחקים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות בהארכה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> ניצחונות בפנדלים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> הפסדים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שערי זכות | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> שערי חובה | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> הפרש שערים | מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ספרד 2008: -
ספרד 2009: -
| איטליה 2011 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 1 | 1 | 8 | 8 | 0 | 8 |
| רוסיה 2013 | - | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 5 | 19 | 14- | 0 |
| איטליה 2015 | - | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 13 | 27 | 14- | 0 |
| איטליה 2017 | מקום 16 | 8 | 2 | 0 | 0 | 6 | 21 | 47 | 26- | 6 |
| רוסיה 2019 | - | 4 | 0 | 1 | 0 | 3 | 7 | 28 | 21- | 2 |
| פורטוגל 2021 | - | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 5 | 2- | 0 |
| אזרבייג'ן 2023 | פלייאוף | 4 | 2 | 0 | 0 | 2 | 12 | 12 | 0 | 6 |
| סך הכל | 7/9 | 28 | 6 | 1 | 1 | 20 | 69 | 146 | 77- | 22 |
מריה, נסיכת הסן

ערך זה עוסק ברעייתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. אם התכוונתם לבתו של אותו קיסר, ראו .
מריה, נסיכת הסן (8 באוגוסט 1824 – 8 ביוני 1880), מאוחר יותר מריה אלכסנדרובנה, קיסרית רוסיה, הייתה בתו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ורעייתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה.
ילדותה

הנסיכה מקסימיליאנה וילהלמינה מריה נולדה בדרמשטאדט, בירת הדוכסות הגדולה של הסן, ב-8 באוגוסט 1824. היא הייתה הצעירה מבין שבעת הילדים של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ורעייתו וילהלמינה, נסיכת באדן, שהייתה אחותה הצעירה של קיסרית רוסיה דאז, לואיזה מבאדן (יליזבטה אלכסייבנה). לפי כל הראיות ארבעת הילדים הצעירים של בני הזוג, כולל מארי, לא היו ילדיו של הדוכס הדגול לודוויג, אלא של מאהבה של אמם, הברון אוגוסט לודוויג פון סנארקלן דה גראנסי, אולם כדי להימנע מסקנדל לודוויג הכיר בכל ילדיו כשלו.
נישואים

בשנת 1838 יצא הצארביץ' הרוסי אלכסנדר ניקולאייביץ' למסע ברחבי אירופה על מנת למצוא לעצמו כלה, והתאהב בנסיכה מריה, שהייתה אז בת 14 בלבד. למרות אי הוודאות לגבי מוצאה, והתנגדותה הנחרצת של אמו, הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה, לקח יורש העצר את הנסיכה מריה לאשה ב-16 באפריל 1841. הנסיכה הוטבלה לדת הרוסית אורתודוקסית וקיבלה את שמה החדש, מריה אלכסנדרובנה.
בשל ביישנותה הרבה נחשבה מריה לקרה, מחמירה וחסרת קסם או כישורי שיחה. האקלים הקשה של סנקט פטרבורג לא התאים לנסיכה, שגופה היה רגיש במיוחד, כמו זה של אמה, ולכן היא סבלה לעיתים קרובות ממחלות. למרות זאת היא הצליחה ללדת שמונה ילדים. ההריונות הרבים, בנוסף למחלות הרבות מהן סבלה, הרחיקו אותה לעיתים תכופות מחיי החצר, עובדה שסייעה לבעלה להיכנע לפיתויים רבים.
למרות שאלכסנדר תמיד התייחס לרעייתו בצורה יפה, ידעה מריה כי בעלה לא היה נאמן לה וכי היו לו מאהבות רבות. היא ידעה על יחסיו עם פילגשו, הנסיכה יקטרינה דולגורוקובה, ועל שלושת הילדים שנולדו מרומן זה, עוד לפני שאלכסנדר העביר אותם להתגורר בארמון החורף. אלכסנדר נישא לפילגשו יקתרינה פחות מחודש לאחר מותה של מריה בשנת 1880.
ילדים

למריה ואלכסנדר נולדו שמונה ילדים:
אלכסנדרה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1842–1849) - נפטרה מדלקת קרום המוח לפני שהגיעה לגיל שבע.
ניקולאי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1843–1865) - התארס לדאגמאר, נסיכת דנמרק, בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, אולם מת ממחלת הברונכיטיס לפני חתונתם.
אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה (1845–1894) - ירש את אביו כצאר הרוסי, ונישא לארוסתו של אחיו הבכור, דאגמאר, נסיכת דנמרק.
ולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1847–1909) - נישא למריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
אלכסיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1850–1908) - נישא בחשאי לאלכסנדרה ז'וקבסקאיה.
מריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1853–1920) - נישאה לאלפרד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, בנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1857–1905) - קצין בכיר בצבא הרוסי ומושל מוסקבה. נישא לאליזבת, נסיכת הסן.
פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1860–1919) - גנרל בצבא הרוסי. נישא לבת דודתו אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק, בתו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, ולאחר מותה נישא ללא הסכמת הצאר לאולגה ואלריאנובנה קרנוביץ' וגורש מרוסיה.
קיסרית רוסיה

בשנת 1855, לאחר מותו של הצאר ניקולאי הראשון, עלה הצארביץ' אלכסנדר לשלטון ומריה הוכתרה כקיסרית. מעמדה החדש הכריח אותה להשתתף ביותר אירועים פומביים גם כאשר הייתה חולה. בשנת 1865 מת בנה הבכור, הצארביץ' ניקולאי, והקיסרית לקחה את מותו בצורה קשה ביותר.
מדי פעם הייתה הקיסרית מריה נוסעת לגרמניה כדי לבקר את אחיה, אלכסנדר, שנישא בנישואים מורגנטיים לבת לווייתה יוליה פון האוק. באחד מביקוריה היא פגשה את אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של המלכה ויקטוריה ורעייתו של אחיינה, לודוויג, והשתיים הפכו לחברות טובות. לאחר מותה של אליס בשנת 1878 הזמינה מריה לעיתים קרובות את ילדיה היתומים לבקר. במהלך ביקורים אלו סרגיי, בנה של הקיסרית, הכיר את אשתו לעתיד, אליזבת, בתה של אליס. באותם הביקורים הכירה מריה גם לראשונה את אחותה הצעירה של אליזבת, אלכסנדרה, שנישאה שנים מאוחר יותר לנכדה, הצאר ניקולאי השני.
מותה ומורשתה

הקיסרית מריה אלכסנדרובנה נפטרה ב-8 ביוני 1880 בגיל 55. היא נקברה בקבר הקיסרי בקתדרלת פיוטר ופאבל בסנקט פטרבורג. על שמה קרוי תיאטרון מארינסקי שבסנקט פטרבורג וכן העיר מרייהאמן שבאיי אולנד.
נובי מיר

| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1925–הווה (כ־99 שנים) 
 שפה:  רוסית 
 מערכת:  מוסקבה 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 ISSN:  0130-7673
 magazines.russ.ru/novyi_mi/
 
נובי מיר (ברוסית: Но́вый Ми́р, מילולית: "עולם חדש") הוא ירחון ספרותי שראה אור בברית המועצות וברוסיה שלאחר התפרקות ברית המועצות. הירחון נודע בקו הליברלי שלו, שלא היסס למתוח ביקורת על השלטונות ולאתגר את גבולות חופש הביטוי.
היסטוריה

הירחון נוסד בשנת 1925. שמו ניתן כהמשכיות וקריאת תיגר לשמות הירחונים הספרותיים "מיר בוז'י" ("עולם האלוהים"; ראה אור בשנים 1892-1906) ו"סוברמני מיר" ("עולם העכשיו"; 1906-1917). בתחילה שמר הירחון על נאמנות לקווי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
בשנת 1950 התמנה אלכסנדר טברדובסקי לעורכו הראשי של הירחון. מיד לאחר מות סטלין החל לפרסם בירחון דברי ביקורת במסגרת ספרותית. ב-1954 אולץ להתפטר. אולם ב-1958, עם ההפשרה של חרושצ'וב, הושב לתפקידו. החל מאותה עת הפך הירחון לבמה לפרסומים ביקורתיים, שאיתגרו את גבולות חופש הביטוי. המגמה הגיעה לשיא ב-1962 עם פרסום הנובלה "יום אחד בחיי איוואן דניסוביץ'" מאת אלכסנדר סולז'ניצין, שתיאר חיים בגולאג. מגמה זו נמשכה עד 1970, אז אולץ טברדובסקי להתפטר מתפקיד העורך.
בעת הפרסטרויקה גיבש הירחון קו ביקורתי ביותר נגד מוסדות המדינה והמפלגה, כולל מתיחת ביקורת על מיכאיל גורבצ'וב. כן התפרסמו בו לראשונה יצירות אנטי-סובייטיות בולטות של כותבים כג'ורג' אורוול, יוסף ברודסקי, בוריס פסטרנק וולדימיר נבוקוב.
נבחרת מוזמביק בכדורסל

| --- | --- |
מוזמביק
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של מוזמביק
 הצטרפות:  1978
 השתייכות:  פיב"א אפריקה
 דירוג פיב"א (10 באוגוסט 2024):  106       ‎+5‏
  - ניקוד פיב"א:  79.4
 
 אליפות אפריקה בכדורסל
 הופעות:  14 (הראשונה ב-1981)
 ההישג הטוב:  מקום חמישי (1983)
 
נבחרת מוזמביק בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מוזמביק. הדירוג הנוכחי של נבחרת מוזמביק ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-106 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, עלייה של 5 מקומות לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של נבחרת מוזמביק הוא המקום החמישי באליפות אפריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1983.
נבחרת מוזמביק מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אפריקה

| אליפות אפריקה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
מרוקו 1980: לא השתתפה
| סומליה 1981 | מקום עשירי | 6 | 2 | 4 |
| מצרים 1983 | מקום חמישי | 5 | 3 | 2 |
| חוף השנהב 1985 | מקום תשיעי | 6 | 2 | 4 |
תוניסיה 1987: לא השתתפה
אנגולה 1989: לא השתתפה
מצרים 1992: לא השתתפה
קניה 1993: לא השתתפה
| אלג'יריה 1995 | מקום שמיני | 4 | 0 | 4 |
סנגל 1997: לא העפילה
| אנגולה 1999 | מקום עשירי | 6 | 1 | 5 |
| מרוקו 2001 | מקום עשירי | 6 | 1 | 5 |
| מצרים 2003 | מקום עשירי | 6 | 1 | 5 |
| אלג'יריה 2005 | מקום 11 | 7 | 1 | 6 |
| אנגולה 2007 | מקום 14 | 6 | 2 | 4 |
| לוב 2009 | מקום 14 | 5 | 1 | 4 |
| מדגסקר 2011 | מקום עשירי | 5 | 1 | 4 |
| חוף השנהב 2013 | מקום 11 | 5 | 2 | 3 |
| תוניסיה 2015 | מקום 11 | 5 | 2 | 3 |
| תוניסיה סנגל 2017 | מקום 12 | 3 | 1 | 2 |
רואנדה 2021: לא העפילה
אנגולה 2025: לא השתתפה
| סך הכל | 14 הופעות | 75 | 20 | 55 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
נבואת אלישע ליואש

הנבואה שהתנבא הנביא אלישע בטרם מותו ליואש מלך ישראל אודות ניצחונו על הארמים, מופיעה בספר מלכים ב:
וֶאֱלִישָׁע חָלָה אֶת חָלְיוֹ אֲשֶׁר יָמוּת בּוֹ, וַיֵּרֶד אֵלָיו יוֹאָשׁ מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וַיֵּבְךְּ עַל פָּנָיו וַיֹּאמַר: אָבִי, אָבִי, רֶכֶב יִשְׂרָאֵל וּפָרָשָׁיו. 

וַיֹּאמֶר לוֹ אֱלִישָׁע: קַח קֶשֶׁת וְחִצִּים, וַיִּקַּח אֵלָיו קֶשֶׁת וְחִצִּים. 

וַיֹּאמֶר לְמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל: הַרְכֵּב יָדְךָ עַל הַקֶּשֶׁת, וַיַּרְכֵּב יָדוֹ וַיָּשֶׂם אֱלִישָׁע יָדָיו עַל יְדֵי הַמֶּלֶךְ. 

וַיֹּאמֶר: פְּתַח הַחַלּוֹן קֵדְמָה, וַיִּפְתָּח. וַיֹּאמֶר אֱלִישָׁע: יְרֵה, וַיּוֹר. 

וַיֹּאמֶר: חֵץ תְּשׁוּעָה לַה' וְחֵץ תְּשׁוּעָה בַאֲרָם וְהִכִּיתָ אֶת אֲרָם בַּאֲפֵק עַד כַּלֵּה. 

וַיֹּאמֶר: קַח הַחִצִּים, וַיִּקָּח. וַיֹּאמֶר לְמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל: הַךְ אַרְצָה, וַיַּךְ שָׁלֹשׁ פְּעָמִים וַיַּעֲמֹד. 

וַיִּקְצֹף עָלָיו אִישׁ הָאֱלֹהִים וַיֹּאמֶר: לְהַכּוֹת חָמֵשׁ אוֹ שֵׁשׁ פְּעָמִים אָז הִכִּיתָ אֶת אֲרָם עַד כַּלֵּה וְעַתָּה שָׁלֹשׁ פְּעָמִים תַּכֶּה אֶת אֲרָם.
הרקע לנבואה הוא היותה של מלכות ישראל נתונה להתקפותיהם של חזאל ובן הדד בנו, מלכי ארם בתקופתם של המלכים יהואחז ויואש. חזאל השמיד את כל צבאו של יהואחז, והשאיר לו רק חמישים פרשים ועשרת אלפים חיילים.
התגשמות הנבואה מתוארת בהמשך הפרק: ”וַיָּשָׁב יְהוֹאָשׁ בֶּן יְהוֹאָחָז וַיִּקַּח אֶת הֶעָרִים מִיַּד בֶּן הֲדַד בֶּן חֲזָאֵל, אֲשֶׁר לָקַח מִיַּד יְהוֹאָחָז אָבִיו בַּמִּלְחָמָה. שָׁלֹשׁ פְּעָמִים הִכָּהוּ יוֹאָשׁ, וַיָּשֶׁב אֶת עָרֵי יִשְׂרָאֵל.” (ספר מלכים ב', פרק י"ג, פסוק כ"ה) יואש נלחם בבן הדד ונצחו שלוש פעמים כפי שהתנבא אלישע, כשהוא מצליח להשיב לישראל את הערים שלקחו הארמים.
פרשנות

לשון פנייתו של יואש לאלישע, ”אָבִי, אָבִי, רֶכֶב יִשְׂרָאֵל וּפָרָשָׁיו” זהה לזעקתו של אלישע בעת שחזה בעליית אליהו לשמיים (ספר מלכים ב', פרק ב', פסוק י"ב). רכב ופרשים הם אמצעי הלחימה הבולטים של אותה תקופה. אברבנאל מפרש שתיאור הנביא כרכב ישראל ופרשיו נועד "להגיד שהוא היה העומד על בני עמו ומצילם מהאויבים יותר מהרכב ומהפרשים."
סיפר הנבואה מורכב משני חלקים בעלי מבנה דומה: כל חלק כולל מעשה סמלי שאלישע מצווה על יואש לעשותו ויואש עושה כמצוותו, ובהמשך לכך אלישע מתנבא על הצפוי ליואש.
השורש נכ"ה מופיע שש פעמים כמילה מנחה בתיאור נבואת אלישע, והופעתו פעם נוספת בתיאור התגשמות הנבואה משלימה את מספר המופעים למספר הטיפולוגי 7.
הרב אלחנן סמט מקשה מדוע בין הנבואה, המסתיימת בפסוק י"ט, לתיאור התגשמותה בפסוק כ"ה, מפרידים ארבעה פסוקים. הוא מסביר שהופעתם של פסוקים כ'-כ"א היא לשם תיאור כרונולוגי של האירועים - הם מתארים את מותו של אלישע, שקדם להתגשמות נבואתו. פסוקים כ"ב-כ"ד מהווים אקספוזיציה נחוצה לפסוק כ"ה, בהצגת הרקע לפעולתו של יואש המתוארת בפסוק כ"ה.
נבואתו של אלישע ליואש אינה מילולית בלבד, אלא מלווה במעשים להמחשתה. סגנון נבואה כזה מופיע גם אצל נביאים נוספים, למשל בנבואת ירמיהו: ”וְהָיָה כְּכַלֹּתְךָ לִקְרֹא אֶת הַסֵּפֶר הַזֶּה תִּקְשֹׁר עָלָיו אֶבֶן וְהִשְׁלַכְתּוֹ אֶל תּוֹךְ פְּרָת. וְאָמַרְתָּ: כָּכָה תִּשְׁקַע בָּבֶל וְלֹא תָקוּם מִפְּנֵי הָרָעָה אֲשֶׁר אָנֹכִי מֵבִיא עָלֶיהָ וְיָעֵפוּ” (ספר ירמיהו, פרק נ"א, פסוקים ס"ג–ס"ד), ובחזון העצמות היבשות של יחזקאל.
הערות שוליים

↑  ספר מלכים ב', פרק י"ג, פסוקים ג'–ז'
↑  אברבנאל על מלכים ב ב׳:ח׳, טקסט דיגיטלי באתר ספריא
נבחרת סן ברתלמי בכדורגל

נבחרת סן ברתלמי בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של האי סן ברתלמי שבשליטת צרפת הנמצא בים הקריבי.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של סן ברתלמי הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב CONCACAF ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע הזהב של CONCACAF.
כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל

2008 - לא השתתפה
2010 - לא השתתפה
2012 - לא השתתפה
נבחרת מוזמביק בכדורגל נשים

נבחרת מוזמביק בכדורגל נשים מייצגת את מוזמביק בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מוזמביק.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים במרץ 1998 במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה השלישית, ובו היא ניצחה 0–3 את לסוטו. לאחר שגם במשחק הגומלין היא גברה על לסוטו, העפילה הנבחרת לאליפות אפריקה שנערכה בסוף השנה בניגריה. למרות העפלתה, התקשתה מוזמביק להגיע לאליפות ולבסוף פרשה ממנה מבלי להשתתף.
ב-2011 השתתפה הנבחרת לראשונה בטורניר הכדורגל של משחקי אפריקה, וזאת מכיוון שהעפילה אליו אוטומטית כמארחת. לקראת הטורניר גייסה מוזמביק את האלופה האולימפית מסידני 2000, מריה מוטולה, שאף מונתה לקפטנית הנבחרת. למרות האירוח הביתי, הפסידה מוזמביק בשני משחקיה לאלג'יריה וקמרון, והודחה כבר בשלב הבתים. מוטולה זכתה לכבוש את השער היחיד של הנבחרת בטורניר, בהפסד 1–7 לאלג'יריה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת מוזמביק  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-171 בעולם, נכון ל-14 ביוני 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 92 נמדד לראשונה בדצמבר 2009, והדירוג הכי נמוך 173 נמדד לראשונה במרץ 2023.
כל גביעי העולם

1991 - לא נרשמה
1995 - לא נרשמה
1999 - פרשה במוקדמות
2003 - לא נרשמה
2007 - לא העפילה
2011 - לא נרשמה
2015 - פרשה במוקדמות
כל אליפויות אפריקה

1991 - לא נרשמה
1995 - לא נרשמה
1998 - העפילה, אך פרשה
2000 - לא נרשמה
2002 - לא נרשמה
2004 - לא נרשמה
2006 - לא העפילה
2008 - לא נרשמה
2010 - לא נרשמה
2012 - לא העפילה
2014 - לא נרשמה
הערות שוליים

↑  סטיב ויקרס,‏ Mozambique athletics great Mutola turns to football, באתר BBC‏, 7 בספטמבר 2011
↑  ‏ African Games (Women) 2011, באתר rsssf.com
↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
נבחרת סן-פייר ומיקלון בכדורגל

נבחרת סן-פייר ומיקלון בכדורגל (בצרפתית: Équipe de Saint-Pierre-et-Miquelon de football) היא נבחרת הכדורגל של איי סן-פייר ומיקלון שבשליטת צרפת הנמצאים ליד החוף המזרחי של קנדה.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של סן-פייר ומיקלון הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב CONCACAF ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע הזהב של CONCACAF.
המשחק הראשון בהיסטוריה של הנבחרת התקיים בתאריך 3 בפברואר 1958 נגד קבוצה של מלחים צרפתים. בתאריך 21 ביוני 1997 התקיים משחק של הנבחרת נגד כדורגלני עבר של צרפת בראשות מישל פלאטיני. הנבחרת הפסידה 4-5 לפני קהל שיא של 1,400 צופים. (רבע מהאוכלוסייה של האיים).
כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל

2010 - שלב הבתים
2012 - שלב הבתים
נבחרת אריתריאה בכדורגל

נבחרת אריתריאה בכדורגל, הידועה בכינוייה "נערי הים האדום", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אריתריאה.
נבחרת זו נחשבת לאחת החלשות ביבשת אפריקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת אריתריאה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-- בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא  – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 121 נמדד לראשונה באוגוסט 2007, והדירוג הנמוך ביותר 207 נמדד לראשונה באפריל 2018.
כל גביעי העולם

1930 עד 1998 - לא נכנסה
2002 עד 2006 - לא העפילה
2010 - פרשה
2014 עד 2022 - לא העפילה
2026 - פרשה
כל גביעי אפריקה

1957 עד 1998 - לא השתתפה
2000 עד 2008 - לא העפילה
2010 - פרשה
2012 עד 2013 - לא השתתפה
2015 - פרשה
2017 עד 2021 - לא השתתפה
2023 - פרשה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוקטובר 1998 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
משרד הבריאות (גרמניה)

| --- | --- |
סמליל משרד הבריאות

בניין מטה משרד הבריאות בבון
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 תחום שיפוט:  גרמניה 
 סוכנות בת:  German Federal Centre for Health Education 
 תאריך הקמה:  1961 
 ממשלה:  הקבינט של גרמניה
 שר:  ינס שפאן
 מטה מרכזי:  Liegenschaft Rochusstraße 1 
 עובדים:  700 
 תקציב:  41.250 מיליארד אירו (2020)
 bundesgesundheitsministerium.de
 
משרד הבריאות הפדרלי (בגרמנית: Das Bundesministerium für Gesundheit, בראשי תיבות: BMG) הוא משרד פדרלי בגרמניה האחראי על מערכת הבריאות במדינה. מטה המשרד ממוקם בבון עם משרד מרכזי משני בבירה ברלין. נכון לינואר 2021, שר הבריאות המכהן הוא ינס שפאן. נכון לשנת 2020, תקציב המשרד עומד על כ־41 מיליארד אירו.
היסטוריה

משרד הבריאות נוסד בשנת 1961. בשנת 1969 הוא אוחד עם המשרד הפדרלי למשפחה ולנוער על מנת ליצור את המשרד הפדרלי החדש לנוער, משפחה ובריאות.
בשנת 1991 תפקידיו של משרד הבריאות הוגדרו מחדש וכללו את מערכת הבריאות בלבד. בשנת 2002 סופחו למשרד סמכויות גם בענייני חברה ועבודה, ושמו שונה ל"משרד הבריאות והביטחון החברתי". עם מינויה של אנגלה מרקל לתפקיד קאנצלרית גרמניה בשנת 2005, המשרד הוגדר מחדש כמשרד הבריאות בלבד.
סמכויות משרד הבריאות הפדרלי

שמירה על היעילות של מערכות ביטוח הבריאות והסיעוד
שמירה ושיפור איכות מערכת הבריאות
חיזוק האינטרסים של המטופלים
טיפוח בריאות מונעת
פיקוח, מעקב וטיפוח ניסויים בריאותיים וייצור התרופות
מניעת התמכרות לסמים שיקום וסיוע לבעלי לקויות
שיתוף פעולה עם מדינות אירופה והעולם בנושאים בריאותיים
מבנה ארגוני

נכון לשנת 2020, המשרד מורכב משבעה מחלקות:
מחלקה Z – המחלקה המרכזית, אירופה ובין-לאומית
מחלקה 1 – תרופות, מכשור רפואי, ביו-טכנולוגיה
מחלקה 2 – שירותי בריאות, ביטוח בריאות
מחלקה 3 – משפט רפואי ומקצועי, מניעה
מחלקה 4 – אבטחת טיפול
מחלקה 5 – דיגיטציה וחדשנות
מחלקה 6 – ביטחון בריאות, הגנה על הבריאות, קיימות
מוסדות

משרד הבריאות מעניק את השירות ואת הפיקוח המקצועי על המוסדות הפדרליים הבאים:
המכון הפדרלי לסמים ומכשירים רפואיים (BfArM), בון
המרכז הפדרלי לחינוך לבריאות (BZgA), קלן
מכון פול ארליך (PEI), לנגן והסן
מכון רוברט קוך (RKI), ברלין
משרד הבריאות תומך במכוני המחקר של אגודת לייבניץ (WGL) בצורה של מימון פדרלי-מדינתי:
מכון ברנהרד נכט לרפואה טרופית (BNITM)
מרכז המחקר בורסטל - מרכז הריאות לייבניץ (FZB)
המרכז הגרמני לסוכרת (DDZ) - מרכז לייבניץ לחקר הסוכרת - באוניברסיטת היינריך היינה דיסלדורף (HHU)
מרכז לייבניץ למידע פסיכולוגי ותיעוד (ZPID)
בנוסף משרד הבריאות תומך באופן מוסדי במוסדות המחקר הבאים:
הספרייה המרכזית הגרמנית לרפואה (ZB MED) - מרכז מידע למדעי החיים (מימון משותף עם נורדריין-וסטפאליה)
הקרן הפרטית למכון המחקר גיאורג-שפייר-האוס - המכון לביולוגיה של גידול וטיפול ניסיוני (GSH) (מימון משותף עם היסן)
קרן קוקרן גרמניה
ראו גם

סוכנות הבריאות הפדרלית
הערות שוליים

↑  BMG, Organization, bundesgesundheitsministerium.de, 7 December 2020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007449114005171  GND: 2117859-8  ISNI: 0000 0001 0946 4301  LCCN: n2004099716  NKC: kn20040802004  NLA: 35201922  VIAF: 157585892   WorldCat (עם VIAF): 157585892 
בניין המשרד בברלין
נבואת המספד בירושלים

ערך זה עוסק בנבואה של זכריה. אם התכוונתם לנאום של הרב קוק, ראו .
המספד בירושלים הוא אירוע שעתיד להתרחש על פי נבואה בספר זכריה. לפי הנבואה, לאחר שה' יושיע את יהודה וירושלים מכל העמים שיצורו עליהם, בית דוד ויושבי ירושלים יספידו הספד גדול על דמות שנדקרה. ההספד מתואר כהספד עצוב ביותר שמשתווה לצער של הורים על שכילת בנם היחיד או הבכור, ויהיה גדול כמו ”מִסְפַּד הֲדַדְרִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן”. לפי עמדה מקובלת אצל חז"ל ופרשנים רבים, המספד בירושלים יהיה על מותו של משיח בן יוסף.
הנבואה

בספר זכריה מתוארת נבואה לפיה מגיעים כל העמים לצור על ירושלים, וה' נותן ביושבי ירושלים גבורה להילחם באויביהם ויושיע אותם. לאחר הניצחון, בית דוד ואנשי ירושלים מספידים דמות חשובה שנדקרה:
וְשָׁפַכְתִּי עַל בֵּית דָּוִיד וְעַל יוֹשֵׁב יְרוּשָׁלַ‍ִם רוּחַ חֵן וְתַחֲנוּנִים וְהִבִּיטוּ אֵלַי אֵת אֲשֶׁר דָּקָרוּ וְסָפְדוּ עָלָיו כְּמִסְפֵּד עַל הַיָּחִיד וְהָמֵר עָלָיו כְּהָמֵר עַל הַבְּכוֹר. בַּיּוֹם הַהוּא יִגְדַּל הַמִּסְפֵּד בִּירוּשָׁלַ‍ִם כְּמִסְפַּד הֲדַדְרִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן
הנביא זכריה משווה את העצב שבמספד לצערם הנורא של הורים ששכלו את בנם היחיד או הבכור. הנביא מוסיף ומשווה ל”מִסְפַּד הֲדַדְרִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן”, מספד שכנראה היה מפורסם בגודלו בעבר, אך אינו מופיע במקום אחר במקרא. התלמוד מביא פסוק זה כדוגמה לפסוק שלא ניתן להבינו ללא עזרת תרגום.
תרגום יונתן בן עוזיאל זיהה את המספד אליו משווה זכריה כשני מספדים שנערכו למלכים שונים: המספד לאחאב בן עמרי מלך ישראל שנהרג בקרב על רמות גלעד מול מלך ארם בן הדד (הדדרימון בן טברימון), והמספד על יאשיהו בן אמון מלך יהודה שנהרג בקרב מול פרעה נכו בבקעת מגידו.
לעומת זאת, חוקרי מקרא סבורים כי האזכור של "מִסְפַּד הֲדַדְרִמּוֹן בְּבִקְעַת מְגִדּוֹן" מתייחס למסורת פולחנית אזורית של מספד על האל הדד-רמן, הלוא הוא בעל הכנעני (והשוו לנשים המבכות את התמוז ביחזקאל ח, יד; וכן לפולחן אדוניס).
המספד בירושלים ייערך בהפרדה בין משפחות שונות וכן בהפרדה בין גברים לנשים:
וְסָפְדָה הָאָרֶץ מִשְׁפָּחוֹת מִשְׁפָּחוֹת לְבָד מִשְׁפַּחַת בֵּית דָּוִיד לְבָד וּנְשֵׁיהֶם לְבָד מִשְׁפַּחַת בֵּית נָתָן לְבָד וּנְשֵׁיהֶם לְבָד. מִשְׁפַּחַת בֵּית לֵוִי לְבָד וּנְשֵׁיהֶם לְבָד מִשְׁפַּחַת הַשִּׁמְעִי לְבָד וּנְשֵׁיהֶם לְבָד. כֹּל הַמִּשְׁפָּחוֹת הַנִּשְׁאָרוֹת מִשְׁפָּחֹת מִשְׁפָּחֹת לְבָד וּנְשֵׁיהֶם לְבָד
זהות המוספד

המקרא עצמו לא מציין מי הדמות המוספדת. בתלמוד נחלקו רבי דוסא וחכמים מיהו המוספד: לפי עמדה אחת מדובר בהספד על משיח בן יוסף שנהרג. לפי העמדה השנייה, מדובר בהספד על יצר הרע. העמדה השנייה מתבססת על אגדה תלמודית לפיה יצר הרע יתבטל בעתיד: ”לעתיד לבא מביאו הקב"ה ליצר הרע ושוחטו בפני הצדיקים ובפני הרשעים. צדיקים נדמה להם כהר גבוה ורשעים נדמה להם כחוט השערה. הללו בוכין והללו בוכין: צדיקים בוכין ואומרים 'היאך יכולנו לכבוש הר גבוה כזה!' ורשעים בוכין ואומרים 'היאך לא יכולנו לכבוש את חוט השערה הזה!'” (תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א').
פרשנים רבים אימצו את הזיהוי של המוספד כמשיח בן יוסף. לפי פרשנות זו יש משמעות סמלית מיוחדת לכך שמי שמספיד את משיח בן יוסף הם דווקא בית דוד ויושבי ירושלים. בין בית יוסף ובית יהודה שרר מאבק שמקורו בתכונות הבולטות השונות של האחים יוסף ויהודה. מאבק זה היה אחד הגורמים לפילוג המלוכה במשך מאות שנים. המספד של בית דוד על משיח בן יוסף הוא ביטוי לכך ”שלא יהיה אז ביניהם לא קנאה ולא איבה כי אם אהבה עצומה” (אברבנאל, זכריה יב,יב).
עם פטירתו של בנימין זאב הרצל, נשא הרב קוק נאום בשם המספד בירושלים. בנאום זה מתאר הרב קוק את הרצל והציונות כ”עקבא דמשיח בן יוסף”. הרב קוק יוצק תוכן רעיוני למספד המתואר בזכריה, ובתוך כך הוא מבחין ביחס בין משיח בן דוד המייצג את תנועת הבניין הרוחני של עם ישראל, לבין משיח בן יוסף המייצג את תנועת הבניין המעשי של האומה.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'
↑  תרגום יונתן, זכריה יב,יא
↑  Susan Ackerman, Under Every Green Tree: Popular Religion in Six-century Judah, Harvard Semitic Monographs 46, (Leiden: Brill, 2001), pp. 89–90
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"ב, עמוד א'
↑  רש"י, אבן עזרא, מצודות דוד, אברבנאל ועוד
מרכז המודיעין

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 סוג:  מודיעין צבאי
 פיקוד
 יחידת אם:  מערך המבצעים המיוחדים
מרכז המודיעין היא יחידת מודיעין במערך המבצעים המיוחדים (מ"מ) תחת אגף המודיעין של צה"ל.
מערך המבצעים המיוחדים אמון על מתן מענה לאתגרים הביטחוניים הגדולים ביותר של מדינת ישראל, ולצד מרכז המודיעין פועלות היחידה הטכנולוגית של מערך המבצעים המיוחדים - יחידה 81, סיירת מטכ"ל ויחידות נוספות.
אחריות ותפקיד

מרכז המודיעין אחראי על גיבוש תמונת המודיעין, ייזום, פיתוח והובלת המבצעים.
א', מפקד המערך לשעבר, כינה אותה: "מנוע הבעירה שמריץ את כל המ"מ קדימה ועובד על משימות האב. הם בעצם מסמנים את הדרך למטרה".
עמותת המ"מ

בשנת 2021 בוגרי היחידה והמערך הקימו את עמותת מ"מ, שמטרותיה המרכזיות הן לפעול למען בוגרי המרכז והמערך, למען המרכז ומערך המ"מ, ולמען החברה בישראל. העמותה פועלת לתמיכה בבוגרים בתחום השמה, נטוורקינג, השכלה ויזמות.
בשנת 2022 הקימה העמותה מועדון יזמות בהובלת בוגרי היחידה והמערך שהם מייסדי חברות הייטק, מנכ"לים ומשקיעים בקרנות הון סיכון, לתמיכה בבוגרי המרכז והמערך בתחום יזמות ועסקים.
לקריאה נוספת

משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000
רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009
הערות שוליים

↑  מערך המבצעים המיוחדים - אתר צה"ל
↑  בן כספית, סודי ביותר: מפקד מערך המבצעים המיוחדים של צה"ל בראיון ראשון, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2017
↑  אתר עמותת המ"מ
↑  גלית חתן, ‏בוגרי מערך המבצעים המיוחדים של צה"ל משיקים מועדון יזמות ועסקים, באתר גלובס, 28 ביוני 2022
מרכז המבקרים של בנק ישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז מבקרים
 כתובת:  רחוב ליליינבלום 37, תל אביב
 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מפעיל:  בנק ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1923
 קואורדינטות:  32°03′45″N 34°46′20″E﻿ / ﻿32.0624965°N 34.7723007°E﻿ / 32.0624965; 34.7723007
 he
 
מרכז המבקרים של בנק ישראל מציג את תפקידי הבנק העיקריים של הבנק המרכזי בישראל, ההיסטוריה שלו ותולדות המטבע במדינה. המרכז ממוקם בבניין בנק ישראל, בפינת הרחובות ליליינבלום ונחלת בנימין בתל אביב.
המרכז נכלל כתחנה בשביל העצמאות המחבר בין עשר נקודות היסטוריות המספרות את ראשית תל אביב והכרזת העצמאות.