stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרקדקרסטור
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי שרקדקרסטור שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת שרקד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שרקד • אוקאן • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
שלום הכהן (רב תוניסאי)

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1835 ב באייר התקצ"ה ג'רבה, תוניסיה 
 פטירה:  6 באוקטובר 1925 (בגיל 90) י"ח בתשרי התרפ"ו 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי העתיק בטבריה 
 תאריך עלייה:  סיוון התרפ"ג
 מדינה:  תוניסיה הצרפתית, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 6 באוקטובר 1925 
 תחומי עיסוק:  סוחר
 רבותיו:  רבי  שאול הכהן רבי כליפה עידאן
 בני דורו:  רבי יוסף ברבי
 בת זוג:  תראכי הכהן
 שם השושלת:  משפחות כהן#כהן אברי"ש
 אב:  משה הכהן
 צאצאים:  כלפון משה הכהן
 מספר צאצאים:  5
 
רבי שלום דניאל יהודה הכהן (ב' באייר התקצ"ה, 1835 - י"ח בתשרי התרפ"ו, 6 באוקטובר 1925) היה רב ופוסק באי ג'רבה ורבה הראשון של העיר זרזיס. בן לשושלת כהן אברי"ש, ואביו של רבי כלפון משה הכהן.
קורות חייו

נולד לאביו רבי משה הכהן בנו של רבי שאול הכהן. בילדותו למד תורה מפי רבי כליפה עידאן, ומפי אחיו הגדול רבי דוד הכהן, ואף הספיק ללמוד מפי סבו רבי שאול הכהן בעל הלחם ביכורים, שהתגורר באותה עת ברובע הקטן ("חארה צג'ירה"). נשא לאשה את תראכי בתו של רבי יוסף הכהן אב"ד ג'רבה. רבי שלום היה בקי בכל מקצועות התורה, וגם במחקר ובמדעים כפי שהעיד נחום סלושץ על מפגשם, בספרו "האי פליא": ”פגשתי את חכם שלום הכהן, זקן שקנה תורה וחכמה, שקרא אף מספרי המחקר בצורה מזהירה ופקחית כאחד מחכמי ימי הביניים”.
קורות חייו > עסקיו במסחר

כמו רוב תלמידי החכמים באותה תקופה סירב להתפרנס מלימוד התורה, ועסק במסחר לפרנסתו. עסקיו הצליחו והוא הפך לאחד מעשירי ג'רבה ובעל קרקעות רבות גם מחוץ לאי. בעקבות הצלחתו הקפיד לפרנס רבנים אחרים. בין הרבנים שהחזיק ניתן למנות את רבי יעקב הכהן גדישא ואת רבי דוד הכהן גישא, האחרון גם קרא לספרו "שלום דוד" כהכרת הטוב.
בשנת התרכ"ה (1864) סבלו יהודי האי מפרעות חוזרות ונשנות מערביי המקום בהנהגת שודד מקומי בשם "אבו אלגול", הפרעות פסקו רק לאחר התערבותו של הביי, באחד מהפרעות האלו איבד רבי שלום את רוב רכושו וירד מנכסיו.
קורות חייו > הרבנות בזרזיס

גם לאחר ירידתו מנכסיו המשיך להתגורר בג'רבה, ולאחר מכן עבר לעיר גאבס למספר שנים, עד שנת התרנ"ב (1891). בשנה זו נוסדה העיר זרזיס והיהודים שעברו לשם ביקשו מרבי שלום לכהן כרבם, והוא נעתר להם. כמו כן באותה עת מונה בנו לשוחט ובודק בעיר בגיל 17, אך לאחר בקשת רבני האי ג'רבה ובראשם רבי משה עידאן, שב בחזרה לאי כדי להמשיך בלימודיו. בכהונה זו שימש רבי שלום ברציפות עד שנת התרפ"ג (1923)
קורות חייו > עלייה לארץ ישראל וההתיישבות בטבריה

בחודש סיוון התרפ"ג החל את מסע עלייתו לארץ ישראל, והתיישב בעיר טבריה בה התגורר עד י"ח בתשרי התרפ"ו ה-6 באוקטובר 1925, יום פטירתו, הוא נקבר בבית הקברות היהודי העתיק שבטבריה.
ספריו

רבי שלום חיבר מספר רב של חיבורים בשלל המקצועות התורניים, על סגנון חיבוריו כתב הרב מאיר מזוז: ”כפלג זך וכמי השילוח ההולכים לאט, לשונו מליצית נבואית החודרת עד עמקי הלב”.
ברכה ושלום ספר מוסר על מדות והנהגות, נדפס לאחר מותו.
צדק ושלום ספר דרושים ומוסר.
חיים ושלום דברי מוסר ומדות. נדפס בג'רבה בשנת התרפ"ד.
חפץ יקר ביאור מצוות התורה השייכים לזמן הזה. נדפס בג'רבא בשנת תרע"ז.
נהר שלום חידושים על התורה, נדפס יחד עם הספר "יד שאול" לרבי שאול הכהן סבו.
ברית שלום ארבעה חלקים הכוללים קיצורי דינים ומנהגים בשולחן ערוך.
שערי שלום
הערות שוליים

↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: שלום דוד - חלק ב -- הכהן, דוד בן משה, 1825-1871, באתר hebrewbooks.org
↑  קצת פרטים על הספר חכמי זרזיס. | By אוצרות יהדות תוניסיה - מכון שרי זבולון Patrimoine juif tunisienFacebook, נבדק ב-2024-03-16
↑  ספר חכמי זרזיס : קוי אור לדמותם של שלושת המלכים ... אשר מלכו וכיהנו פאר בעיירה זרזיס אשר בדרום תוניסיה, הגאון רבי שלום הכהן, הגאון רבי יוסף בוכריץ, הגאון רבי דוד הכהן יהונתן / מאת: הרב עובדיה חן | חן, עובדיה מחבר (מכון שרי זבולון (עטרת) | מכון שרי זבולון (עטרת); (גוף מנפיק) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  בהקדמה לספר דרכי משה
1 2  HebrewBooks.org Sefer Detail: ברית שלום - ארח חיים -- כהן, שלום דניאל יהודה בן משה כלפון, 1835-1925, באתר hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: צדק ושלום - נתיבות שלום -- כהן, שלום דניאל יהודה בן משה כלפון, 1835-1925, באתר hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: חיים ושלום - דברי שלום -- כהן, שלום דניאל יהודה בן משה כלפון, 1835-1925, באתר hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: חפץ יקר -- כהן, שלום דניאל יהודה בן משה כלפון, 1835-1925, באתר hebrewbooks.org
↑  HebrewBooks.org Sefer Detail: יד שאול -- הכהן, שאול בן משה, 1772-1848, באתר hebrewbooks.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311365905171  ISNI: 0000 0004 0193 928X  LCCN: nr91041108  VIAF: 44157427   WorldCat (עם VIAF): 44157427 
בית העלמין העתיק בטבריה
שלמה גולדברג (כדורגלן)

ערך זה עוסק בכדורגלן מכבי יפו. אם התכוונתם לשחקן ובדרן ישראלי, ראו .
שלמה (בלפור) גולדברג (11 בנובמבר 1944, טיביליסי, ברית המועצות – 12 במרץ 2021, קריית אונו, ישראל) היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הקשר הימני ולעיתים החלוץ בקבוצת מכבי יפו.
קורות חייו > ראשית חייו

שלמה (בלפור) גולדברג נולד בטיביליסי אשר בברית המועצות לדוד (1907–1979) ולסימה (1908–1979), בני הקהילה היהודית בוורשה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עלה בידי האב, דוד למלט את משפחתו הקרובה לשטח שנכבש על ידי ברית המועצות מתוקף הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ניסיונותיו לשכנע את שאר חברי משפחתו להצטרף אליו במנוסתו לא צלחו, והם נרצחו בשואת יהודי פולין. לאחר תחילת מבצע ברברוסה נמלטה המשפחה לעומק ברית המועצות. דוד גולדברג שהיה בלונדיני, תכול עיניים ושלט בגרמנית, הסתייע בחזותו "הארית", בכדי לעבור מחסומים שונים ולהגיע לשטחים בטוחים. לבסוף, התיישבה המשפחה בטיביליסי ושם בנובמבר 1944 נולד שלמה. לאחר המלחמה שבה המשפחה לפולין לאחר מסע ארוך בשטחי ברית המועצות, בדומה למסעם של מאות אלפי רפטריאנטים אשר עשו דרכם בחזרה לפולין. דוד ומכריו נמנו עם חבורות הנוקמים אשר רדפו נאצים ועוזריהם. ב-29 בנובמבר 1948 במהלך העלייה ההמונית, עלו בני משפחת גולדברג לישראל על גבי האונייה קוממיות, ובהמשך התיישבו בבת ים. אחיו הבוגרים של שלמה גולדברג שיחקו כדורגל בקבוצת הפועל בלפוריה, כך זכה לכינוי "בלפור" בפי חבריו, והכינוי ליווה אותו לאורך הקריירה.
קורות חייו > הקריירה הספורטיבית

בלפור גולדברג היה בן מחזורם של מוצי ליאון ודיקו הרה. ב-1954 שכנע בלפור את חברו מוצי ליאון להצטרף לקבוצת הילדים של מכבי יפו ובהמשך הצטרף גם דיקו הרה. בעונת 1962/1963 בליגה הלאומית העלה אותו המאמן ואסיל ספאסוב לקבוצה הבוגרת, ומשחקו הראשון בליגה נערך ב-20 באוקטובר 1962 מול מכבי חיפה ב"מגרש הפחים" ביפו. במשחק ניצחה מכבי יפו 2–4, וגולדברג כבש צמד שערים. על פי רוב שיחק גולדברג בתפקיד קשר ימני, ולעיתים כחלוץ. בראשית 1963 זומן לסגל נבחרת הנוער בכדורגל. במהלך עונת 1963/1964 שיחק בלפור תחת המאמן פניוט ולב ומכבי יפו סיימה כסגנית האלופה הפועל רמת גן, בהפרש של נקודת ליגה אחת. בעונת 1969/1970 בליגה הלאומית תחת המאמן איינשטיין קליש ירדה מכבי יפו לליגה א' שהייתה השנייה בישראל, וגולדברג היה שותף לעלייתה חזרה לליגה הלאומית, בעונה העוקבת. גולדברג שיחק בליגה במדי מכבי יפו עד עונת 1973/1974 בליגה הלאומית ומשחקו האחרון בליגה היה ב-1 ביוני 1974 מול הפועל ירושלים, שהסתיים בתיקו אפס. בסך הכל שיחק ב-199 משחקים בליגה הראשונה ובהם הבקיע 14 שערים. הוא המשיך לעונה נוספת, על פי רוב כשחקן ספסל, מעת לעת הופיע במשחקי גביע ובסיומה פרש ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו השתלב גולדברג בהנהלת מכבי יפו. בראשית 1976 מונה למנהל הקבוצה לצד צ'וצ'קו לוי שהיה מאמנה. עם זאת, באוגוסט 1976 התפטר מתפקידו ובמקומו מונה דיקו הרה. בפברואר 1978, במהלך עונת 1977/1978 בליגה הלאומית מונה למאמן הקבוצה, במקום מוצי ליאון שכיהן כמאמן חירום. מכבי יפו סיימה במקום העשירי בטבלה ובסיום העונה פרש מתפקידו. בהמשך, כיהן לשנה נוספת כמנהל הקבוצה ופרש מתפקידיו בקבוצה.
קורות חייו > לאחר הפרישה וחייו הפרטיים

לאחר פרישתו ניהל גולדברג קונדיטוריה בתל אביב. בהמשך, התגורר מספר שנים בארצות הברית לרגל עסקיו, ושב לישראל. הוא היה נשוי לדניז-דינה (1946–2019), ילידת סופיה שבבולגריה. מרעייתו וממשפחתה למד ודיבר בולגרית. הם התגוררו בקריית אונו והיו הורים לשני בנים ובת. בנו, חן גולדברג שיחק כדורגל בהפועל צפרירים חולון, מכבי תל אביב ומכבי חיפה, עימה זכה בתואר האליפות בעונת 1988/1989 בליגה הלאומית, תחת המאמן אמציה לבקוביץ'. בלפור גולדברג הלך לעולמו ב-2021 לאחר התמודדות עם מחלה קשה והוא בן 76. הובא למנוחות בבית העלמין ירקון.
הישגים

משחקי מכבי אירופה, ליון, 1963: מדליית זהב
סגנית אלופת ישראל: 1963/1964
לקריאה נוספת

ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.
הערות שוליים

↑  יהודה פולק, פליטים יהודים מפולין 1939-1946, באתר tomashov.org.il.
↑  רשימת העולים על גבי הספינה קוממיות, באתר MyHeritage.
↑  26 כדורגלנים הוזמנו לאימון סגל נבחרת הנוער היום, חרות, 29 בינואר 1963.
↑  ותיקי מכבי יפו הפכו את הקערה, מעריב, 25 באפריל 1971.
↑  ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 237. נתונים היסטוריים: ירון משעל
↑  מכבי יפו (לאומית)-הפועל אופקים (ב') 0:1, דבר, 12 באוקטובר 1975.
↑  ע.יקותיאל, יפו וחיפה מתאמות אבטחת החיפנים בשבת, מעריב, 1 ביוני 1976.
↑  ע.יקותיאל, שינויים בהנהלת מכבי יפו בגלל...."סחבת" בבניית המגרש, מעריב, 4 באוגוסט 1976.
↑  רדלר יאמן את מכבי יפו, מעריב, 30 באפריל 1978.
↑  הלאומיות מזנקות, מעריב, 5 באוגוסט 1979.
↑  בא לחולון בחור חדש, מעריב, 10 בדצמבר 1987.
↑  נערים ג': "מקס" הופתעה בדרבי ביתי 2:0- חיפה/ נהלל ניצחה את מטה אשר 2:8, באתר "מכבי חיפה".
קבוצת הילדים מכבי יפו ב-1955. מוצי ליאון יושב שני משמאל. עומד מימין המאמן צ'וצ'קו לוי, שני מימין בשורת העומדים אברהם "כושי" מעודד, ושלישי מימין בשורת העומדים בלפור גולדברג
שחקנים מקבוצת הנערים של מכבי יפו ב-1959. מימין לשמאל עומדים: בלפור גולדברג, אברהם "כושי" מעודד ודיקו הרה
שחקני מכבי יפו ב-1971, מימין לשמאל: חזי קצב, מוצי ליאון, דיקו הרה ובלפור גולדברג
ששון מרדכי שנדוך

הרב ששון ב"ר מרדכי שנדוך (נודע גם כחכם ששון עג'מי או בכינויו הרש"ם; ה'תק"ז (1747) - ו' בטבת ה'תק"ץ (1.1.1830)), היה מחכמי עיראק. רב, אמן, משורר ומלחין.
קורות חיים

נולד לפרחה ולמרדכי בשנת ה'תק"ז בבגדאד. כינויו "עג'מי" (פרסי), ניתן לו לאחר שריפא את בנו של אחד משרי בגדאד הערבים.
סבו, משה בן מרדכי שנדוך, שימש כנשיא קהילת בגדאד בתחילת המאה ה-18, וכיהן כאיש הכספים של מושל בגדאד ונפטר כנראה ב-1744.
בשנת ה'תקע"ב התמנה לממונה על הכתובות והקידושין בבגדאד. היה בעל קורא וחזן בבית הכנסת הגדול בבגדאד.
חיבר פיוטים רבים, חלקם מושרים עד היום בקהילות יהודי עיראק.
למעלה מעשרה מצאצאיו היו מחכמי הקהילה בבגדאד וגדוליה.
כמו כן היה אמן מומחה:
"הוא עשה צורת המשכן עם קרשים ואדנים וכל כלי המשכן, ונשאר קרש אחד אצל הרב שמעון מרדכי מצאצאיו, והיה מלמד ומבאר בו לתלמידים עם האדנים - שהיו עשויים מעופרת - בפרשת תרומה.
גם עשה צורת בית שלישי על בד עבה, והיה מצויר עליו צורת הבית עם המדות והפסוקים בכתב ישר ונאה עם צבעים, והיה עשוי כמדת גובה ורוחב סדר ההיכל שבבית הכנסת הגדול אשר הוא היה חזן שמה. והיו תולים אותו משנה לשנה בשני ימי שמחת תורה, והיו כל הקהל שמחים ומתגאים במעשה ידי אומן הגדול. והיה נראה מרחוק ממש כמו שטיח פרסי. ואחר כך לקחה אותו פרחה דוד ששון ללונדון".
בתו נישאה לעבד-לעזיר בן דוד בן אליהו וילדה בן לאחר שהייתה עקרה שנים רבות. להולדת בנה נקשרה אגדה מפורסמת והוא נקרא דוד חי. נכדו דוד חי המלמד (מועלם) מפני שעסק בהוראה ולימד בחדר תלמוד תורה (אסתאד) ונולד ב-1826. נפטר בשנת 1898.
נפטר בו' בטבת ה'תק"ץ ונקבר בבגדאד.
ספריו

המעטה מתוק והתרופה מרה: "ספר קול ששון" לר' ששון מרדכי משה, בצירוף מבוא, מקורות ותקצירים (אור יהודה, הוצאת מרכז מורשת יהדות בבל, המכון לחקר יהדות בבל, ה'תשע"ב 2012). ההדיר לב חקק.
דבר בעתו - ספר הדרכה לעבודת ה’, משלים ופרקי מוסר ובפרט ליום שישי ויום שבת קודש, מאת הרב ששון מרדכי משה. ההדיר הרב עזרא בצרי.
מזמור לאסף - דינים על התפילה, דרושים ופיוטים.
דבר בעתו - דינים, דרושים ופיוטים למועדי השנה, שבת, ראש חודש וחגים.
אמרי ששון - ספר מוסר.
תהילה לדוד - פירוש על פרק קמ"ה בתהלים על פי הקבלה, דרשות ופיוטים.
מרפא לנפש אילנא דחיי - על מצוות התורה על פי הקבלה הוצאת חברת אהבת שלום
לקריאה נוספת

ד"ר אברהם בן יעקב, הרב ששון ב"ר מרדכי שנדוך, ירושלים: מכון הכתב, 1994. (הספר באתר היברובוקס)
הרב עזרא בצרי, מבוא לספר קול ששון, ד"צ ירושלים תשכ"ג.
משה ש. שבת, ישיבות בגדאד - התהוותן והשפעתן לדורות, כרך שני (עמ' 45–72), ירושלים תשע"ט
הערות שוליים

↑  Ben-Yaacob (Yaʿacov), Abraham, Encyclopedia of Jews in the Islamic World
↑  אברהם בן יעקב, הרב ששון ב"ר מרדכי שנדוך, מכון הכתב.: ירושלים., 1994, עמ' 28
↑  שם, עמ' 75
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308178505171  GND: 132720272  LCCN: n84182027  VIAF: 162587047   WorldCat (עם VIAF): 162587047
שלמה סמסון

שלמה סמסון (נולד בכ"ה בכסלו ה'תרפ"ד, 2 בדצמבר 1923) הוא ניצול השואה ממקימי קיבוץ שלוחות; כיהן כמזכ"ל בני עקיבא.
ביוגרפיה

נולד בלייפציג שבסקסוניה, למשפחה יהודית לא דתית. ב-1934 הוריו נאלצו, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, לשלוח אותו ללמוד בבית הספר היהודי שהקים בעיר הרב אפרים קרליבך, שם החל לשמור מצוות, ובבר המצווה שלו הוא החל להניח תפילין בקביעות. הוא הצטרף לפעילות בתנועת ברית חלוצים דתיים בעירו. לאחר ליל הבדולח נשלח להולנד (שאליה הגיע גם אביו), שם שהה בחוות הכשרה חקלאית בחאודה (אנ') ולאחר מכן באלדן (אנ').
ביוגרפיה > בשואה

ב-3 באוקטובר 1942, בוקרו של חג שמיני עצרת ה'תש"ג, פרצו לחווה כוחות אס אס וגרשו את כל יושביה למחנה וסטרבורק, לשם הגיעו גם הוריו ואחיו. האסירים שהגיעו מקבוצת ההכשרה עבדו בעבודות כפייה חקלאיות במחנה, וכך הם ניצלו משילוח לאושוויץ או סוביבור. בינואר 1944 נשלח למחנה ברגן-בלזן עם קבוצת יהודים שהיו מיועדים ל"החלפה" לאחר שקיבלו סרטיפיקטים מהסוכנות היהודית. ושהה בבית הילדים של יהושע והני בירנבאום. בברגן בלזן הוא לקה בטיפוס הבהרות. הוא נשלח ברכבת שיועדה להגיע לטרזיינשטט, אך שוחררה על ידי הצבא האדום ליד טרביץ שבגרמניה ב-23 באפריל 1945, ולימים כונתה "הרכבת האבודה". לאחר שחרורו חזר להולנד דרך עיר הולדתו לייפציג.
ביוגרפיה > לאחר השואה

לאחר המלחמה, משהבין כי לסרטיפיקט שקיבל לא היה עוד ערך, נרשם להעפלה. קרוב לשנה הוא המתין בדרום צרפת לעלייתו, ובמרץ 1946 עלה ארצה על סיפונה של אוניית המעפילים תל חי, שנתפסה על ידי הבריטים בהתקרבה לחופי הארץ. הוא נעצר במחנה המעצר בעתלית, ושוחרר לאחר כשבוע ימים. לאחר שחרורו מן המחנה הצטרף, יחד עם מי שתהיה לימים אשתו, לקבוצת "שלוחות" שישבה אז ב"רמת השומרון" בפרדס חנה, ומספר שנים מאוחר יותר ייסדה בעמק בית שאן את קיבוץ שלוחות, שבו הוא חבר עד היום. הוא שימש במגוון תפקידים בקיבוץ ובמפעלים המשותפים לקיבוצי האזור, שימש כמנהל אדמיניסטרטיבי בבית הספר האזורי בשדה אליהו, היה חבר ההנהלה הארצית של בני עקיבא, ואף כיהן שתי קדנציות כמזכ"ל התנועה.
חיים אישיים

היה נשוי לרחל לבית פלקנשטיין (נפטרה ב-2014), חובשת ותופרת במקצועה, ולהם חמישה ילדים. ב-2021 נולד לו חימש.
ספריו

האמנתי כי אדבר: זכרונות ועדות , בהוצאת ראובן מס, ה'תש"ן, מהדורה שנייה מתוקנת ה'תשע"א.
הספר יצא לאור גם בגרמנית (תרגום של סמסון עצמו) תחת הכותר Zwischen Finsternis und Licht : 50 Jahre nach Bergen-Belsen : Erinnerungen eines Leipziger Juden (בין אור לחושך: 50 שנה לאחר ברגן-בלזן: זכרונות של יהודי לייפציג).
תורגם לאנגלית על ידי שירה טברסקי-קסל תחת הכותר: "Between darkness and light : 60 years after "Kristallnacht (בין חושך לאור: 60 שנה אחרי ליל הבדולח).
ספריו > עריכה ותרגום

מגרמנית:
דוד מיידנר ז"ל: ילדותו, נעוריו ובית הוריו, תשע"ד (תרגום ועריכה של מכתבים שכתב אביו הצייר לודוויג מיידנר (אנ')).
מכתבים מאלדן מוסטרבורק לאמסטרדם התכתבויות בין ורנר אלפלד לרעייתו אלה אלפלד בהיותו בחוות ההכשרה באלדן ובהיותה במחנה וסטרבורק. שלוחות, ה'תש"ס.
מכתבים לאילזה בירנבאום : מוילפ, מאלדן, מוסטרבורק מכתבים שכתב ארנסט קוסמן ("ארקו") בשנים 1940 - 1943 לחברתו (לימים ארוסתו) אילזה בירנבאום, בתקופה שבה שימש מדריך בחוות ההכשרה באלדן, וכחבר בפלוגות העבודה בחוות חקלאיות בוסטרבורק. שלוחות ה'תשס"ג.
מהולנדית:
הבית האחורי ב- Stadskanaal מאת יאן הוף : סיפורם של קבוצת יהודים שמצאו מחסה בבית משפחת איכרים (הזוג וילם והינדרטיה דרנט), בשנות מלחמת העולם השנייה. שלוחות, תשס"ה. מהדורה שנייה תשס"ח.
הערות שוליים

↑  עירית ניזרי, עינו של האח הגדול פקוחה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 ביוני 2006
↑  דף הנצחה לסמסון רחל ז"ל, קיבוץ שלוחות.
↑  פוסט בעמוד הפייסבוק של אתר חרדים 10.
| בני עקיבא |
| --- | --- | --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד  • זאב שוורץ  • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל  • צבי אלון |  |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |  |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267676605171  GND: 1158279086  ISNI: 0000 0000 6675 0518  LCCN: nr91018777  VIAF: 10656227   WorldCat (עם VIAF): 10656227
ששון מזרחי

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1913 סוכות תרע"ד בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  אפריל 1998 (בגיל 84) ז' בניסן תשנ"ח 
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 1998 
 רבותיו:  הרב יהודה פתייה
 בני דורו:  הרב יהודה צדקה
 חיבוריו:  באתי לגני
 
הרב ששון עבדול עזיז מזרחי (חג הסוכות תרע"ד - ז' בניסן תשנ"ח) היה רב ומקובל.
ביוגרפיה

נולד לרבי בנימין ציון ולצ'חלה בעיראק, בצעירותו למד בבית זלכה, בגיל 14 החל ללמוד קבלה אצל הרב יהודה פתיה,  בהמשך נישא לסעידה לבית נתן.
בשנת תשי"ב עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת פורת יוסף, שם למד כשלושים שנה בחברותא עם הרב יהודה צדקה. כמו כן למד קבלה בחברותא עם המקובל הרב יעקב משה הלל.
במשך שמונה שנים גר בלונדון ושימש כמחנך לבני משפחת ששון.
לפרנסתו עבד כמה שעות ביום במשרד הדתות, ועסק בהגהת סת"ם, כיון שהקפיד שלא להנות ממתנת בשר ודם.
לקראת סוף חייו נהג למסור שיעורים בקבלה בישיבת המקובלים אמת ושלום.
נפטר בז' בניסן תשנ"ח, ללא ילדים. ונקבר בירושלים בבית הקברות סנהדריה.
חיבוריו

הרב ששון מזרחי חיבר סדרת ספרים בקבלה בשם "באתי לגני", בסדרה ה' כרכים, הספרים יצאו לאור במכון אהבת שלום, נכון לתשפ"ג נדפסו חמש מהדורות של הספרים.
הספרים הפכו לספרי יסוד בלימוד הקבלה.
הערות שוליים

↑  הרב יהושע משה בספרו קץ הימין (אות קנ) מכנהו "ששון ציון עבד אל עזיז"
↑  הרב עזריאל מנצור, הקדמה לספר לחם בירושלים עמ' 56
↑  חכם ששון מזרחי באתר מי צדיק
↑  יוסף חיים אוהב ציון, חכם ששון מזרחי, באתר dailyzohar.com
↑  הרב ראובן שרבאני, דרש בחכמה, פרק ח, עמ' רלז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310568005171  VIAF: 298936930   WorldCat (עם VIAF): 298936930
שמורת הציד ג'ובה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 נתונים ומידות
 שטח:  200 קילומטר רבוע
 מיקום
 מדינה:  דרום סודאן דרום סודאן
 מיקום:  ג'ובה 
 קואורדינטות:  4°50′12″N 31°33′00″E﻿ / ﻿4.8368012381744°N 31.549932449675°E﻿ / 4.8368012381744; 31.549932449675
  (למפת דרום סודאן מוגדלת) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהשמורת הציד ג'ובה(למפת דרום סודאן רגילה) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיהשמורת הציד ג'ובה
 
שמורת הציד ג'ובה היא שמורת ציד מוגנת ובית גידול לשימור אוכלוסיות ציפורים בסביבת עיר הבירה של דרום סודאן, ג'ובה, שבאפריקה. גודלה 200 קמ"ר ושטחה מוגדר כסוואנה. היא מהווה סביבת המגורים הטבעית של מינים כמו חוברת ערב ו-Heuglin's Francolin.
הערות שוליים

↑  United Nations Environment Programme. Sudan: Post-conflict Environmental Assessment. UNEP/Earthprint, 2007. ISBN 9280727028. עמודים 261-263
ערך זה הוא קצרמרבנושא דרום סודאן ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרקהורן

| --- | --- |

השרקהורן מצידו הצפוני
 מידע כללי
 גובה:  4,078 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  שווייץ ברן, שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 העפלה ראשונה:  16 באוגוסט 1861
 קואורדינטות:  46°35′23.9″N 8°07′05.3″E﻿ / ﻿46.589972°N 8.118139°E﻿ / 46.589972; 8.118139
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.קליינס שרקהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.קליינס שרקהורן(למפת ברן רגילה) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץקליינס שרקהורן(למפת ברן מוגדלת) ברן ביל/ביין תון בורגדורף לנגנטל שפיץקליינס שרקהורן
 
שרקהורן (גרמנית: Schreckhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 4,078 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
ההר הוא הגבוה ביותר שממוקם כולו בקנטון ברן, והוא ההר הצפוני ביותר בקנטון ברן ואירופה כולה שפסגתו גבוהה מ-4000 מטר.
מראה השרקהורן מתחנת איזמיר שבמסלול היונגפראויוך
גאוגרפיה

ההר שוכן כ-10 קילומטרים דרום מזרחית לעיירה גרינדלוולד בין העמקים של קרחון גרינדלוולד התחתון וקרחון גרינדלוולד העליון ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג וממשיך בהרים קליינס שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס בקרחון פינסטראר.
מבחינה גאולוגית שרקהורן הוא חלק ממסיב ארה.
היסטוריית טיפוס

ניסיונות רבים נעשו להגיע לפסגת ההר, מהם של ג'וזף הוגי בשנת 1828 ושל אדוארד דז'ור בשנת 1842.
הראשונים להעפיל לפסגת ההר היו, לזלי סטפן, אולריך קאופמן, כריסטיאן מישל, ופטר מישל, שהגיעו לפסגה ב 16 באוגוסט 1861.
תורולף ריין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוקטובר 1934 (בן 89) פוסה, נורווגיה נורווגיה
 מדינה:  נורווגיה 
 השתייכות:   הצי המלכותי הנורווגי
 תקופת הפעילות:  1953–1994 (כ־41 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 עיטורים
 מפקד עם כוכב במסדר אולב הקדוש  Royal Norwegian Navy National Service Medal  Norwegian Reserve Officers'  award of honor  Defence Service Medal  Defence Service Medal with Laurel Branch  The National Rifle Association of Norway award of honor 
 
תורולף ריין (בנורווגית: Torolf Rein‏; נולד ב-20 באוקטובר 1934) היה אדמירל נורווגי ששימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין 1989–1994.
ביוגרפיה

ריין נולד בפוסה (Fusa) ב-20 באוקטובר 1934. ב-1953 הוא התגייס לצי המלכותי הנורווגי ולמד בבית הספר של הצי עד 1958. בין 1961-1963 הוא למד בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. לאחר מכן שרת במשך עשור כקצין על סיפונן של ספינות שונות. בין 1977-1980 הוא הוצב במפקדת פיקוד הצפון. ב-1980 מונה לסגן ראש מטה חיל הים, ובין 1982–1983 שימש כראש מחלקת כוח האדם של הצי.
ב-1983 הוא מונה למפקד כוחות הצי בצפון נורווגיה. ב-1987 הוא הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ומונה למפקד הכוחות בצפון-נורווגיה. ב-5 בספטמבר 1989 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 31 באוקטובר 1994, אז פרש מהצבא.
תורוואלד נילסן

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1881 קריסטיאנסנד, Lister og Mandals amt, נורווגיה 
 פטירה:  19 באפריל 1940 (בגיל 58) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  נורווגיה 
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש 
 
תורוואלד נילסן (בנורווגית: Thorvald Nilsen;‏ 6 באוגוסט 1881 – 19 באפריל 1940) היה קצין-צי וחוקר קטבים נורווגי. הוא נולד בקריסטיאנסנד. כיהן כרב החובל של האונייה "פראם" במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן בשנים 1912-1910. אמונדסן הזמין אותו במברק למשלחתו אחרי שקצין-צי אחר, שהיה אמור להצטרף אליה, נספה בפגיעת ברק. נילסן, שניסה קודם להתקבל למשלחת ללא הצלחה, השיב בחיוב למברק וצורף למשלחת כמשנה לאמונדסן. במהלך תקופה זו שימשה האונייה גם לתצפיות אוקיינוגרפיות ומדידות בדרום האוקיינוס האטלנטי.
בשנת 1913 עוטר בתואר אביר מדרגה ראשונה של מסדר אולאף הקדוש. הוא שירת כקצין צי בנורווגיה במשך מלחמת העולם הראשונה ואחריה השתקע בבואנוס איירס, שם הלך לעולמו בשנת 1940.
הערות שוליים

↑  Roland Huntford,  "The Last Place on Earth", Pan Books, 1985, isbn 330288164
pp. 205--6
↑  Huntford, p. 287
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11064304  VIAF: 228564532   WorldCat (עם VIAF): 228564532
שלושתנו

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-2016
 סוגה:  זמר עברי
 כלי נגינה:  גיטרות
 חברים
 חנן יובל, דורית ראובני, אורי הרפז
שלושתנו, 2015
שלושתנו הוא הרכב מוזיקלי ישראלי, המופיע בשירי זמר עברי, הפועל משנת 2016.