stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע בקריית ארבע (2003)

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  7 במרץ 2003
 מקום:  קריית ארבע
 קואורדינטות:  31°32′00″N 35°07′30″E﻿ / ﻿31.533333°N 35.125°E﻿ / 31.533333; 35.125
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה
 הרוגים:  2
 מבצע:  חמאס חמאס
  (למפת הר חברון מוגדלת) הפיגוע בקריית ארבע(למפת הר חברון רגילה) הפיגוע בקריית ארבע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקריית ארבע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הפיגוע בקריית ארבע
 
הפיגוע בקרית ארבע הוא פיגוע ירי ורצח שאירע בקריית ארבע בתקופת האינתיפאדה השנייה בליל שבת, 7 במרץ 2003 (ד' באדר ב' ה'תשס"ג). שני מחבלים, המשויכים לחמאס, חדרו אל קריית ארבע, רצחו את בני הזוג אלי ודינה הורוביץ, הורים לארבעה, ופצעו ארבעה אזרחים נוספים, בהם אחת באורח קשה, וכן חייל באורח קל.
רקע

בחודשים שקדמו לפיגוע נרצחו באזור קריית ארבע ובחברון חיילים ואזרחים רבים – תריסר הרוגים בפיגוע בציר המתפללים (15 בנובמבר 2002), שני לוחמי המשטרה הצבאית סמוך לציר המתפללים בחברון (12 בדצמבר 2002), ארבעה נרצחים בפיגוע בישיבת עתניאל (27 בדצמבר 2002), רצח נתי עוזרי בביתו בגבעה 26 הסמוכה לקריית ארבע (17 בינואר 2003), שלושה חיילים שנהרגו בפיגוע בצומת הכבשים הסמוך לחברון (23 בינואר 2003), ועוד.
הפיגוע

בליל שבת 7 במרץ 2003 (ד' באדר ב' ה'תשס"ג), סמוך לשעה 21:00 בערב, חדרו שני מחבלים אל קריית ארבע דרך הגדר המקיפה את היישוב בחלקו הדרומי, כשהם מחופשים למתפללים דתיים, לבושים בבגדי שבת וחובשים כיפות. הם פרצו "גדר חכמה" הצמודה מחד לבתי השכונה הערבית ג'בל ג'והר בחברון, ומאידך לישיבת ניר בקריית ארבע. הגדר התריעה על פריצה. כוחות צה"ל הוקפצו למקום, אולם המחבלים פתחו במהירות במסע ירי.
תחילה נתקלו בבני הזוג מרדכי ועליזה סעיד, הורים לתריסר שצעדו יחדיו ליד גדר היישוב. המחבלים פתחו בירי לעבר בני הזוג, ופצעו את עליזה באורח קשה ואת מרדכי באורח קל. עליזה הפצועה התגלגלה מתחת למשאית, אולם המחבל התכופף אחריה וירה בבטנה. בהמשך כיוון את רובהו לראשה אולם הכדורים במחסניתו תמו. בדרכם פצעו המחבלים שלושה תושבים נוספים.
בשלב זה זינקו המחבלים מעל לגדר האבן שמקיפה את בניין מספר 35 ברחוב יהושע בן נון בקריית ארבע, והסתערו לעבר דירת משפחת הורוביץ שהייתה בקומת הקרקע. במקביל השליכו רימון רסס לעבר בית משפחת אהרן גרנות בקומה השנייה, וירו לכל עבר. המחבלים פרצו אל דירת משפחת הורוביץ, בה סעדו בני הזוג סעודת שבת משפחתית, רדפו אחרי בני הזוג בין החדרים ורצחו אותם. לאחר האירוע נמצאו בני הזוג הורוביץ ההרוגים מחובקים.
עם פריצת הגדר הוקפצו אל המקום כיתת הכוננות של קריית ארבע וכוחות צה"ל. לאחר שהתבררו פרטי הפיגוע, סגר כוח צה"ל מגדוד 50 את מרחב בית משפחת הורוביץ, וכיתת הכוננות ניהלה קרב פנים אל פנים עם המחבלים מחוץ לבית כעשר דקות. אחד המחבלים פוצץ חגורת נפץ במטבח הבית. קצין צה"ל שפרץ אל הבית וחיסל את שני המחבלים, סרן אושיק אזולאי (לימים סגן מפקד חטיבת הנח"ל), קיבל על המעשה את צל"ש אלוף פיקוד המרכז. במהלך האירוע נפצע חייל צה"ל באורח קל. האירוע כולו נמשך כעשרים דקות והסתיים עם חיסול המחבלים.
הרב הורוביץ, יליד 1952, היה רב בישיבת שבי חברון ובמוסדות נוספים, מחבר תורני ופעיל ציבורי לגישור בין חלקי החברה הישראלית. אשתו הרבנית דינה (בת 49) הייתה מחנכת באולפנה לבנות בקריית ארבע ובמדרשת הרובע בירושלים העתיקה. כן הייתה פסנתרנית שהופיעה והורתה מוזיקה. בני הזוג היו הורים לארבעה וסבים לשלושה.
כשעה לאחר הפיגוע בוצע ניסיון חדירה דומה ליישוב נגוהות בדרום הר חברון. שני מחבלים עמוסים חומרי חבלה ונשק ניסו לחדור ליישוב, אולם נהדפו בידי כיתת הכוננות של היישוב וכוח צה"ל המוצב במקום, וחוסלו ללא נפגעים. לאחר האירועים הבהיר אלוף פיקוד המרכז משה קפלינסקי כי שני האירועים בוצעו במטרה לחולל הרג המוני מקביל.
לאחר הפיגוע

ביום ראשון שלאחר הפיגוע הובאו בני הזוג הורוביץ למנוחות. הלווייתם, בהשתתפות אלפים, החלה בישיבת שבי חברון בה לימד הרב הורוביץ, המשיכה לישיבת הר המור בשכונת בית וגן בירושלים, ונחתמה בהר המנוחות בירושלים. לאחר הפיגוע הוקם גן הנצחה לבני הזוג ביישוב עלי, לזכר בני הזוג הורוביץ.
לאחר הפיגוע > אחריות ארגון הטרור חמאס לפיגוע

הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, נטלה אחריות לפיגוע. בהודעתה נאמר כי "הפעולה בוצעה בתגובה להרג המתמשך של פלסטינים בגדה וברצועה ולמדיניות הרס הבתים שמפעיל צה"ל". כן נטל הארגון אחריות לניסיון הפיגוע המקביל בנגוהות, שלא צלח הודות לתושיית כוחות צה"ל במקום. במקביל נטל הארגון אחריות על ביצוע הפיגוע בקו 37 בחיפה, פיגוע התאבדות בו נרצחו 17 איש יומיים קודם לכן.
סמוך לאחר הפיגוע הרס צה"ל את ביתם של שני המחבלים שהשתתפו בפיגוע הרצח, אחד מהם בן חמולת קוואסמה בחברון. כשבוע וחצי לאחר הפיגוע, פתח עלי עלאן, מפקד עז א-דין אל-קסאם באזור חברון ובית לחם והאחראי העיקרי לפיגוע, באש לעבר חיילי מילואים שערכו סיור בבית לחם, והרג את החייל רב-סמל עמי כהן. כוח צה"ל השיב באש וחיסל את עלאן. ביוני 2003, כארבעה חודשים לאחר הפיגוע, חוסל עבדאללה קוואסמה, שהחליף את עלאן כמפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם בחברון, מהאחראים לפיגוע. בספטמבר 2003 חוסל גם מחליפו, אחיינו באסל קוואסמה, אף הוא מהאחראים לפיגוע.
ארבעה ימים קודם לפיגוע הצדיק אבו מאזן בריאיון לעיתון א-שרק אל-אווסט, סמוך למינויו ליושב ראש הרשות הפלסטינית ב-19 במרץ 2003, את "הזכות הפלסטינית להתנגדות להתנחלויות", הכוללת לדבריו "מאבק בכל האמצעים, כולל בנשק" כנגד מתנחלים. לאחר הפיגוע הגישה ברניס וולף, תושבת ארצות הברית ואמה של הנרצחת דינה הורוביץ, תלונה במשטרה כנגד אבו מאזן, באשמת הסתה לרצח בתה וחתנה.
ראו גם

פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2003
לקריאה נוספת

בת שבע סדן (בתם של בני הזוג הורוביץ), ואין יותר גבעול – סיפורם של בני הזוג הרב אלי ודינה הורביץ הי"ד, בהוצאת ידיעות ספרים 2014
הערות שוליים

↑  פליקס פריש ואפרת וייס, חייל וחיילת נהרגו במארב מחבלים בחברון, באתר ynet, 13 בדצמבר 2002
↑  כתבי ynet, הרוג ו-3 פצועים בהתקפה על מאחז מבודד, באתר ynet, 19 בינואר 2003
↑  כתבי ynet, 3 חיילים נהרגו בהתקפת מחבלים ליד חברון, באתר ynet, 24 בינואר 2003
↑  אהרן גרנות, בשבע 26: שכול בקומה התחתונה, באתר ערוץ 7, 16 בינואר 2003
↑  יהונתן ליס,מאת נדב שרגאי, דינה צעקה "הצילו", ואחר נשמעו צרורות ודממה, באתר הארץ, 8 במרץ 2003
↑  טל זגרבה, ראיתי זוג על הרצפה. קיוותי שהם חיים: רס"ן אושיק אזולאי קיבל את צל"ש אלוף פקמ"ז, באתר שבוז, ‏31 אוגוסט 2008
↑  סרן אושיק אזולאי, באתר הגבורה.
↑  אפרת וייס ופליקס פריש, בעל ואשה נרצחו בחדירת מחבלים לקריית ארבע, באתר ynet, 8 במרץ 2003
↑  יהונתן ליס,מאת עמוס הראל, שירות "הארץ", ההרוגים בקרית ארבע - אליהו ודינה הורוביץ, באתר הארץ, 6 במרץ 2003
↑  טוראי עומרי קובלסקי - תעודת הערכה מאו"ג, באתר הגבורה
↑  בני הזוג הורוביץ למנוחות, באתר ערוץ 7, 8 במרץ 2003
↑  מאת נדב שרגאי, ההרוגים בחברון הוצגו לראשונה כאנשים פרטיים, ללא שיוך חברתי-פוליטי, באתר הארץ, 9 במרץ 2003
↑  אפרת וייס, הפיגוע בקרית ארבע: "הם היו כמו זוג יונים", באתר ynet, 9 במרץ 2003
↑  אלי ודינה הורביץ הי״ד דברים לזכרם, ערוץ יוטיוב בו סרטונים מהלוויית בני הזוג ואזכרות במלאת השבעה, השלושים, השנה ועוד.
↑  גן בישוב, באתר ארץ זוכרת יושביה.
↑   צה"ל יצא מצפון הרצועה, באתר וואלה, 10 במרץ 2003
↑  מאת עמוס הראל, צה"ל הרג פעילי חמאס שאחראים לרצח כ-80 ישראלים, באתר הארץ, 18 במרץ 2003
↑   החמאס: "ההתנקשות בקוואסמה" תשפיע על הפסקת האש, באתר וואלה, 22 ביוני 2003
↑  פליקס פריש ועלי ואקד, חברון: נהרג בכיר החמאס שהתבצר בבניין, באתר ynet, 22 בספטמבר 2003
↑  לרוע יש שם: קוואסמה, באתר ישראל היום, 4 ביולי 2014
↑  תקומה מגישה:כיצד החליפה ישראל רוצח בכאפיה ברוצח בעניבה, באתר חדר החדשות, ‏1 במאי 2003
דליה בכר

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1948 (בת 76) בגדאד, ממלכת עיראק 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 זרם באמנות:  אמנות פמיניסטית 
 
דליה בכר (נולדה ב-26 באוגוסט 1948) היא אמנית רב-תחומית וחוקרת אמנות. כאמנית, הציגה תערוכות יחיד והשתתפה בתערוכות קבוצתיות. בעבודותיה היא שואבת מהאוטוביוגרפיה שלה (זהות, שפה, גבולות, אובדן) ומשתמשת במבחר אמצעים (ציור, מיצב, צילום, קול) וחומרים - חלקם נקשרים לבית ולהזנה (אבק, קפה, אורז, צלחות), וחלקם מזוהים עם עמלנות נשית (חוטים, סיכות).
כחוקרת, מתמחה באמנות פמיניסטית. ספרה, המושתת על עבודת הדוקטור ייצא לאור בהוצאת "רסלינג".
ביוגרפיה

נולדה בעיראק (בגדד) 1948, בת זקונים למשפחת שמש. המשפחה, בת אחד עשר ילדים עלתה ארצה בשנת 1951 והשתכנה ברמת גן. אביה פתח חנות מכולת בחולון ואמה הייתה עקרת בית.
למדה בבית הספר היסודי "המרכז" ובתיכון "דביר" ברמת-גן. בילדותה גילתה כישרונות משחק וכתיבה. שיחקה בתיאטרון הילדים "תליל תילון" (בניהולו של מנחם גולן) והייתה עיתונאית קטנה (ע"ק) בשבועון הילדים "הארץ שלנו". ב-1970 נישאה למשה בכר. הם התגוררו ברמת החייל, שם ילדה את בנה תומר (1972). בשנת 1975 עברו לגור בהרצליה, שם ילדה את בתה הדס (1977). בנובמבר 2014 נפטר בנה ממחלת הסרטן.
במקביל לאומנות בכר לימדה בבתי ספר אומנות והייתה מדריכה פדגוגית במשרד החינוך עד לפרישתה מתחום ההוראה בשנת 2009.
ב־1967 למדה פיסול במכון לאמנות בבת-ים בהדרכת הפסל יעקב אפשטיין וכמה שנים מאוחר יותר המשיכה בלימודי הפיסול ב"מכון אבני" בהדרכת הפסל משה שטרנשוס. ב-1983 למדה אמנות וחינוך לאמנות ב"מדרשה למורי אמנות" ברמת השרון.
לבכר תואר ראשון באוניברסיטה העברית ותואר שני מאוניברסיטת תל אביב. ב-2014 היא סיימה את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטור: "התנגדות לדימויי ונוס כמודל של יופי נשי באמנות פמיניסטית", בהנחיית פרופ' חנה נוה וד"ר רות מרקוס.
מאמרים

"אליס ניל: דיוקן עצמי של ציירת, זקנה ועירומה לגמרי", מותר, מס' 18, הפקולטה לאמניות, אוניברסיטת תל אביב (פברואר 2012), רמת-אביב, עמ' 15–26 .
"לא מתוקה של אף אחד – שוקולד והגוף הנשי, גל ונטורה (עורכת), תיאוריה וביקורת, הפרוטוקולים של בצלאל גיליון 22 - על החושני באמנות (אוקטובר 2011)
"ציטטה ודימוי ביצירתה של פרידה קאלו 'דיוקן עצמי בשיער גזוז'", במסגרת הקורס" "מילה ודימוי באמנויות", החוג לאמנות התיאטרון, אוניברסיטת תל אביב, בהנחיית פרופ' חנה שקולניקוב, תל אביב, תשס"ג.
דליה בכר, ציטטה ודימוי ביצירתה של פרידה קאלו: "דיוקן-עצמי בשיער גזוז".
בכר, דליה, "עוני וקרנבל: ביקורת חתרנית בסדרה 'תמונות זבל' של ויק מוניז", נעורים זקנה ועוני באמנויות, מותר מס' 23-22, כתב-עת של הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב, 2015, עמ' 44-35.
נירה טסלר, הצטלבויות של מגדר והגירה בעבודותיה של ד"ר דליה בכר, כנס נשים ומגדר באמנויות, 2017
ספרים

דליה בכר והדס בכר (עורכות), מבעד לעיניו: מפליגים אל האינסוף, הוצאת "הקרן על שם תומר בכר ז"ל" בשיתוף מסע אחר אונליין, 2015.
דליה בכר, לפרק את המיתוס: התנגדות לדימויי ונוס כמודל של יופי נשי באמנות פמיניסטית, רסלינג, 2016.
תערוכות יחיד

2001 - "מדברת, נוכחת, נסתרת" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א.
2001 - "מדברת, נוכחת, נסתרת" - גלריה ראש-הנקרה.
2005 - "עבודות קיר" - מוזיאון ינקו דאדא.
2006 - "שופוני" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א.
2007 - "אבק ואורז" - "גלריית קריית האמנים החדשה", קריית טבעון.
2018 - "2 חדרים, הול ומרפסת", גלריה "צדיק", יפו.
תערוכות קבוצתיות

2002 - "החיים היפים של כריות הפלא" - "גלריית הסדנה לאמנות", יבנה.
2003 - "תערוכת המאה" - הסתדרות המורים, טרקלין הכנסת וברחבי הארץ.
2004 - "עלה של זית" - "גלריה באר-צבע", באר-שבע.
2007 - "לחם ושושנים" – "גלריה בי"ס" מנשר"
2008 - "מראה מראה" - "גלריה טובה אוסמן", ת"א.
2009 - מראה מראה 2", גלריה טובה אוסמן", ת"א.
2009 - "30 לגלריה טובה אוסמן", בית האמנים, ת"א.
2009 - "מילה" - גלריית קריית האמנים החדשה", קריית טבעון.
2009 - "אותות", הגלריה ע"ש ליבר, אוניברסיטת בר-אילן.
2009 - "אובייקט קטן לא ציור", גלריה "שהם", ת"א.
2010 - "המשותף - גלריה טובה אוסמן", "גלריית הסדנא יבנה", יבנה.
2011 - רשמים 4, " ביאנלה לרישום, "גלריה ברבור" ו"בית האמנים", ירושלים.
2013 - מכולת "פינת האושר", מכולת "האושר", רח' צ'לנוב פינת וולפסון, תל אביב.
2013 - "אמנות הספר", גלריה ע"ש אפטר, מרכז אמנויות מעלות, מעלות.
2013 - "לחם ושושנים 8", מתחם קסטיאל, תל אביב.
2015-2014 - "דבר המלך", הגלריה באכסדרה, ראשון לציון.
2016 - "(לא) עוברות מסך", גלריה בנימין, תל אביב.
2019 - "מלאכים", "בית האמנים" ראשון לציון.
2020 - "ציפיות", "סלון לאמנות", תל אביב.
2020 - "כתוב בקפה", "סלון לאמנות", תל אביב.
2020 - "זמן קורונה", "גלריה גן שמואל", גן שמואל.
2020 - "פאוזה: אמריליס גל שני", "סלון לאמנות", תל אביב.
2020 - "נשים יוצרות מציאות: עמק יזרעאל", קיבוץ יפעת.
2021 - "אר יו טוקינג טו מי?", "בית האמנים" ראשון לציון.
2022 - "קללה", "בית האמנים" ראשון לציון.
2022 - "אתנחתא", "פארק השקמה" ראשון לציון.
2022 - ביאנלה לרישום", "בית האמנים" ראשון לציון.
2022 - "התעוררות מדומה", גלריה גבעת חביבה.
אוצרות

החל מ-2015 - מבעד לעיניו, תערוכה ניידת של תצלומי תומר בכר ז"ל ברחבי הארץ.
2016 - תנועה בחלל, תערוכת ציורים ותצלומים של הדס בכר, המשכן למוזיקה ואמנויות רעננה.
2019 - שורה, מקום, נילי אריאלי, בית האמנים תל אביב.
2022 – מסע בים, 20 צלמים/ות, גלריה ארטורה, עמק חפר.
פעילות כיו"ר הקרן ע"ש תומר בכר ז"ל

2015 – השקת הספר ותערוכת צילום, סינמטק תל אביב.
2017 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, אברהם הוסטל.
2018 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר אברהם הוסטל.
2019 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, סינמטק תל אביב.
2020 - כנס התרמילאות ה-1 ע"ש תומר בכר, סינמטק תל אביב.
2020 - סרטון אנימציה "תומר חובק עולם" תומר חובק עולם. https://www.youtube.com/watch?v=m-8FQfMc3Tg
2021/22 - תחרות צילום ע"ש תומר בכר בשיתוף מסע אחר אונליין.
2022 - תערוכה מסע בים, גלריה ארטורה.
לקריאה נוספת

האתר הרשמי של ד"ר דליה בכר https://daliabachar.co.il/
דוד שפרבר, "מעגל השנה והשבת באמנות היהודית העכשווית", אותות, הגלריה על-שם ליבר, אוניברסיטת בר-אילן, 2009, עמודים 89–93.
Tal, T. (2009), Dialogues with Self Reflections - Their Psychological Significance, Dissertation, Lesley University, 2009.
אפרתי, יעל, "פתחים המפרידים בין הפנים לחוץ", שיעור חופשי, גיליון 85, אדר תשס"ט, 4.5.2009.
דימויי צלחות בשער כתב העת דעות 56, יוני, 2012.
דפנה יעקובוס, "אופו פיחדתי", עכבר העיר ירושלים, 15 בינואר 2011.
קרן ויסהוז, דבר המלך, קטלוג תערוכה, דצמבר 2014.
אסתר זנדברג, "אות לבאות", הארץ, מוסף "גלריה", מדור סביבה, עמ' 4, 1 בינואר 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 271506  NLI: 987007299354105171  ISNI: 0000 0004 0207 1902  LCCN: n2018038454  ULAN: 500483122  VIAF: 297384823   WorldCat (עם VIAF): 297384823
תא ההדחות (2021)

| תא ההדחות (2021)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של דרו מקינטייר ורומן ריינס.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 21 בפברואר 2021
עיר: סיינט פיטרסברג, פלורידה
אולם: טרופיקנה פילד
מספר צופים: 0 (מאחורי דלתיים סגורות)
שיר (י) הנושא: "And So It Went" בביצוע The Pretty Reckless (עם טום מורלו)
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| :NXT TakeOverVengeance Day | תא ההדחות (2021) | פאסטליין |
סדרת אירועי תא ההדחות
| 2020 | תא ההדחות (2021) | 2022 |
תא ההדחות (2021) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע יכלול את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-21 בפברואר 2021, באולם הטרופיקנה פילד שבסיינט פיטרסברג, פלורידה. האירוע היה האירוע ה-11 בסדרת אירועי תא ההדחות בנוסף להיותו האחרון אשר שודר בגרסה האמריקאית של ה-WWE Network לפני ההתמזגות עם שירות הזרמת המדיה Peacock.
שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, שהיה קרב לא מתוכנן, המיז פדה את מזוודת "כסף בבנק" שלו, ניצח את דרו מקינטייר וכתוצאה מכך זכה באליפות ה-WWE, זאת לאחר שמקינטייר הגן בהצלחה על התואר בקרב תא ההדחות על אליפות ה-WWE, שהתקיים קודם לכן. בקרב הפותח, דניאל בריאן ניצח בקרב תא ההדחות וקיבל קרב מיידי על האליפות האוניברסלית נגד רומן ריינס, כשהאחרון הגן בהצלחה על תוארו. עוד ברשימת הקרבות, רידל ניצח את בובי לאשלי וג'ון מוריסון בקרב משולש וזכה באליפות ארצות הברית.
הפקה > רקע

תא ההדחות הוא אירוע שלם וצפה שנערך לראשונה בשנת 2010. האירוע התקיים בכל שנה חוץ משנת 2016, כאירוע של חודש פברואר. הרעיון שעומד מאחורי האירוע הוא שיהיו לו שני קרבות מרכזיים שיתקיימו בתוך מבנה "תא ההדחות" כאשר חגורת האליפות תהיה מוגנת במסגרת קרב זה או שקרב זה יקבע את הטוען לכתר במועד עתידי. האירוע היה האירוע ה-11 בסדרת אירועי תא ההדחות והוא כלל מתאבקים משני המותגים: Raw וסמאקדאון.
ב-25 בינואר 2021, ארגון ה-WWE הודיע כי ה-WWE Network תופץ באופן בלעדי על ידי שירות הזרמת המדיה Peacock בארצות הברית כחלק מהסכם חדש עם התאגיד NBCUniversal, המשדר את התוכניות השבועיות Monday Night Raw ו-NXT ברשת USA. ה-WWE Network תהפוץ לערוץ הפרימיום שלה תחת Peacock, בעוד מנויי Peacock יקבלו גישה ללא עלות נוספת. מהלך זה לא יפגע במדינות אחרות שהן לא ארצות הברית, כך שהן ישמרו על שירות ה-WWE Network הנוכחי המופץ על ידי הארגון עצמו. מהלך זה יכנס לתוקף ב-18 במרץ, מה שיהפוך את אירוע ה-NXT TakeOver: Vengeance Day לאירוע הטייקאובר האחרון אישר ישודר בגרסה האמריקאית של ה-WWE Network לפני שהוא יתמזג עם שירות הזרמת המדיה Peacock.
מאז שנת 2011, האירוע משווק בגרמניה בשם "אין יציאה" (בגרמנית: Kein Entkommen), כדי למנוע כל דמיון ואזכור של תאי הגזים ששומשו במהלך השואה במסגרת מלחמת העולם השנייה.
הפקה > רקע > השפעת מגפת הקורונה

מאז חודש מרץ, מגפת הקורונה הכריחה את ארגון ה-WWE להעביר את אירועיו ל-WWE Performance Center באורלנדו, פלורידה למתכונת שבה אין קהל ששילם כרטיס, אף על פי שבשלהי חודש מאי, הארגון החל להשתמש במתאבקיו ובמתאבקי הפיתוח שלו כקהל, ולאחר מכן הורחב לחברים וקרובי משפחה של המתאבקים באמצע חודש יוני. ב-17 באוגוסט, מטעמי מחשבה על השלכות מגפת הקורונה בעתיד, ה-WWE הודיע שכל תכניו ואירועי השלם וצפה העתידיים שלו יתקיימו באמוויי סנטר, אולם גדול יותר גם באורלנדו החל מ-21 באוגוסט בפרק של התוכנית "סמאקדאון". יתרה מכך, הארגון השיק לראשונה את חווית הצפייה לקהל המוכרת יותר בשם ThunderDome, שעושה שימוש ברחפנים, לייזרים ופירוטכניקה. קרוב לאלף מסכי LED הותקנו באולם על מנת לאפשר לקהל הצופים של ה-WWE להיות נוכח באופן וירטואלי באירועיו בחינם ולהיראות יישובים בשורות מסודרות על מסכי ה-LED. כמו כן, הארגון עשה שימוש בקריאות מדומות של קהל במטרה ליצור אווירה. ההסכם של ה-WWE עם אולם האמוויי סנטר פג תוקף ב-31 באוקטובר, אבל הייתה אפשרות להאריך את החוזה בשבועיים נוספים. ב-12 באוקטובר, מגזין ההיאבקות PWInsider דיווח שהוחלט להאריך את החוזה, בעוד שמגזין ההיאבקות Fightful חשף שתוקף ההסכם הוא עד ל-24 בנובמבר. ב-19 בנובמבר, הארגון הודיע שהוא יעביר את אירועיו לאולם הטרופיקנה פילד בסיינט פיטרסברג, פלורידה החל מ-11 בדצמבר בפרק של התוכנית "סמאקדאון". השינוי נבע עקב תחילת עונת 2020/2021 ב-NBA, מכיוון שאולם האמוויי סנטר משמש כאולם הבית של אורלנדו מג'יק. כתוצאה מכך, האירוע TLC היה אירוע השלם וצפה הראשון של ה-WWE שהציג את חווית הצפייה ThunderDome והופק מאולם הטרופיקנה פילד.
הפקה > קרב מבוטל

בתחילת ינואר, לייסי אוואנס חברה לשורות ריק פלייר בניסיון ללעוג על בתו של ריק, שארלוט פלייר. מעשה זה נמשך מספר שבועות, כאשר אוואנס וריק הפריעו בקרבות של שארלוט, שכללו גרימת הפסד אליפות זוגות הנשים של ה-WWE לשארלוט ואלופת הנשים של Raw, אסקה במופע המקדים של האירוע רויאל ראמבל. ב-8 בפברואר בפרק של התוכנית Raw, אוואנס הצהירה שהיא מכבדת את ריק ואת מורשתו, בניגוד לבתו, שארלוט פלייר. שארלוט יצאה החוצה ונזפה באוונס על כך שהשתמשה באביה כדי למנף את הקריירה שלה. לאחר מכן, אוואנס טענה שכוונתה היא זכייה באליפות הנשים של Raw ואף איתגרה את שארלוט לקרב, עם התניה שלפיה אם אוואנס תנצח, היא תרוויח הזדמנות להתמודד על התואר. אוואנס גברה על שארלוט כתוצאה מפסילה והשיגה את הקרב המיוחל מול אסקה באירוע תא ההדחות. בשבוע שלאחר מכן במהלך קרב זוגות בין שארלוט ואסקה לאוואנס ופייטון רויס, אוואנס חשפה שהיא בהיריון. העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, אישר שקרב האליפות בין אסקה לאוואנס לא יתקיים.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור באנגלית: מייקל קול (סמאקדאון)
צוות השידור באנגלית: קורי גרייבס (סמאקדאון)
צוות השידור באנגלית: טום פיליפס (Raw)
צוות השידור באנגלית: סמואה ג'ו (Raw)
צוות השידור באנגלית: ביירון סקסטון (Raw)
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: מרסלו רודריגז
כרוזים: גרג המילטון (סמאקדאון)
כרוזים: מייק רום (Raw)
שופטים: דנילו אנפיביו
שופטים: ג'ייסון איירס
שופטים: שון בנט
שופטים: ג'סיקה קאר
שופטים: ג'ון קון
שופטים: דן אנגלר
שופטים: דריק מור
שופטים: אדי אורנגו
שופטים: צ'אד פטון
שופטים: ריאן טראן
שופטים: רוד זאפאטה
מראיינת: קיילה ברקסטון
פאנל לפני האירוע: צ'ארלי קארוסו
פאנל לפני האירוע: בוקר טי
פאנל לפני האירוע: ג'ון "בראדשו" לייפילד
פאנל לפני האירוע: פיטר רוזנברג
אירוע > מופע מקדים

המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו ריקושט, אליאס, ג'ון מוריסון ומוסטפא עלי (שלווה לקרב על ידי חבריו לקבוצת רטרביושן, מייס, טי-באר וסלאפג'ק) התמודדו זה מול זה בקרב מרובע שבו המנצח יתווסף לקרב המשולש על אליפות ארצות הברית באירוע עצמו. בסיום, לאחר שדעתו של עלי הוסחה על ידי חבריו לקבוצה, שתקפה את ריקושט, מוריסון ביצע הצמדה על עלי, שהספיקה לו כדי להבטיח את הניצחון. כתוצאה מכך, הוא התווסף לקרב המשולש על אליפות ארצות הברית אשר כלל את האלוף, בובי לאשלי ורידל.
עוד במהלך המופע המקדים, דווח שעקב ההכרזה של לייסי אוואנס על הריונה, אסקה תגן על אליפות הנשים של Raw מול יריבה אחרת במהלך האירוע עצמו. עם זאת, דבר זה לא קרה.
אירוע > קרבות מקדימים

האירוע עצמו נפתח בקרב תא ההדחות של סמאקדאון אשר כלל את סזארו, דניאל בריאן, ג'יי אוסו, קווין אואנס, המלך קורבין וסמי זיין, כשהמנצח בקרב זה קיבל קרב מיידי עבור האליפות האוניברסלית מול רומן ריינס. בריאן וסזארו פתחו את הקרב, כשקורבין היה השלישי להיכנס. אחריו נכנס זיין. קורבין הודח על ידי סזארו לאחר שנכנס למהלך השארפשוטר. אואנס נכנס חמישי ואחרון להיכנס היה ג'יי אוסו. אואנס הדיח את זיין לאחר שביצע עליו את מהלך הסטאנר. ג'יי לכד את ידו של אואנס בדלת הראשית של התא וביצע עליו מספר מהלכי סופרקיק ולאחר מכן את מהלך האוסו ספלאש, שהספיקו לו כדי להדיח אותו. לאחר קרב שוויוני של בריאן וסזארו, ג'יי הדיח את סזארו לאחר שביצע מהלך אוסו ספלאש נוסף. בסיום, בריאן ביצע על ג'יי את מהלך הראנינג ני כדי להצמיד את האחרון לניצחון.
לאחר הקרב, מבנה תא ההדחות הונף באוויר מעל הזירה ורומן ריינס (שלווה לקרב על ידי פול היימן) עשה את דרכו אל הזירה על מנת להגן על תוארו מול המנצח בקרב תא ההדחות, דניאל בריאן. בריאן ביצע על ריינס את מהלך ההכנעה שלו, ה-Yes Lock, אך האחרון חמק מכך לאחר שביצע מספר מתקפות אמה. ריינס ביצע על בריאן את מהלך חניקת הגיליוטינה, שבתגובה התעלף. בעקבות זאת, ריינס הוכרז כמנצח בקרב כתוצאה מהכנעה טכנית. לאחר הקרב, מנצח קרב הרויאל ראמבל של הגברים, אדג' הגיע וביצע על ריינס את מהלך הספיר. לאחר מכן, הוא הצביע על השלט של רסלמניה, צעד שביסס באופן די ברור את רצונו של אדג' לאתגר את ריינס לקרב על האליפות האוניברסלית ברסלמניה 37, שמאוחר יותר הפך רשמי.
מאחורי הקלעים, המיז קטע את אלוף 24/7, באד באני, כשדמיאן פריסט היה לצידו. המיז פקפק בנוכחותו של באד באני באירוע, שמנגד הצהיר שהוא אלוף 24/7 הנוכחי ועליו להיות נוכח במופעי הארגון. באד באני לעג למיז שהוא לא אלוף בעצמו לפני שסטר לו.
אז, בובי לאשלי (שלווה לקרב על ידי MVP) הגן על אליפות ארצות הברית נגד רידל וג'ון מוריסון בקרב משולש. בסיום, רידל תקף את לאשלי עם הקב של MVP. בזמן שלאשלי היה מחוץ לזירה, רידל ביצע על מוריסון את מהלך ה-Bro-Derek כדי לנצח בקרב ולזכות באליפות ארצות הברית, האליפות הראשונה שלו ברוסטר הראשי.
בקרב הלפני אחרון, ניה ג'קס ושיינה בייזלר הגנו על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE נגד המנצחת בקרב הרויאל ראמבל של הנשים, ביאנקה בלאייר ואלופת הנשים של סמאקדאון, סשה בנקס. בסיום, רג'ינלד הגיע לזירה והעביר בקבוק שמפניה לבנקס כדי שתשתמש בו כנשק בזמן שדעתו של השופט הוסחה. תוכנית זו לא יצאה לפועל, מכיוון שבזמן שדעתה של בנקס הוסחה על ידי אותו רג'ינלד, ג'קס ביצעה עליה את מהלך הסמואן דרופ ולאחר מכן הצמידה אותה לניצחון, שהקנה לה ולבייזלר הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
מאחורי הקלעים, MVP דיבר עם המיז, שאחז בידו את מזוודת כסף בבנק שלו.
אירוע > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי, דרו מקינטייר הגן על אליפות ה-WWE בקרב תא ההדחות נגד ג'ף הארדי, קופי קינגסטון, AJ סטיילס (שלווה לקרב על ידי אומוס), רנדי אורטון ושיימוס. הארדי ואורטון פתחו את הקרב כראשונים. השלישי להיכנס היה מקינטייר, כשאחריו נכנס קינגסטון. קינגסטון הדיח את אורטון לאחר מהלך הצמדה בסיסי, הדחה שבעקבותיה גרמה לאורטון הזועם לבצע על קינגסטון והארדי את מהלך הסיום שלו, ה-RKO. אומוס פרץ את תא הכלוב של סטיילס מבחוץ, דבר שאיפשר לסטיילס להיכנס מוקדם יותר לקרב. בכיר הנהלת ה-WWE, אדם פירס הגיע והרחיק את אומוס ממתחם הזירה. האחרון להיכנס לקרב היה שיימוס, שהדיח את קינגסטון לאחר ביצוע מהלך הסיום שלו, הברוג קיק. לאחר שהארדי ביצע על סטיילס את מהלך הסוואנטון בומב, מקינטייר הדיח את הארדי לאחר שביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore Kick. סטיילס הדיח את שיימוס מהקרב לאחר מהלך הפנומנל פורארם. בזמן שסטיילס ניסה לבצע על מקינטייר את אותו המהלך, האחרון ביצע עליו את מהלך ה-Claymore Kick בעודו באוויר ולאחר מכן הצמיד אותו לניצחון, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר.
לאחר הקרב, בזמן שמבנה הכלוב הועלה מעל הזירה, בובי לאשלי המתוסכל הופיע וביצע על מקינטייר את מהלך הספיר ואף המשיך לתקוף אותו באופן אכזרי ולבצע עליו את מהלך ה-Hurt Lock. המיז רץ לזירה ופדה את מזוודת כסף בבנק שלו בזמן שלאשלי עשה את דרכו אל מאחורי הקלעים. לאחר ניסיון הצמדה לא מוצלח, המיז ביצע על מקינטייר את מהלך הסיום שלו, הסקול קראשינג פינאלי כדי לזכות באליפות ה-WWE בפעם השנייה בקריירה שלו, כשהפעם הקודמת הייתה בשנת 2010, גם היא לאחר פדיית מזוודת כסף בבנק. כמו כן, זכייה זו הפכה אותו לאלוף הגראנד סלאם הראשון שזוכה בחגורות האליפות פעמיים בהיסטוריה של ה-WWE.