stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדידה
מאפייני המדידות במדעים המדויקים > דיוק > גבול טעות

כאשר יש חשיבות גבוהה לדיוקה של המדידה, כוללות תוצאות המדידה גם את שולי הטעות במדידה זו, ואת מידת הביטחון בנכונותה. דוגמה: נציין שאורכו של עצם הוא 2.34 מטר, עם סטייה אפשרית של 0.01 מטר, בביטחון של 95%.
על מכשירי מדידה הנוטים לפחות דיוק מהמקובל, מצוין ערך גבול טעות (לדוגמה: למד רעש יכול להיות גבול טעות של 2dB +-). משמעות גבול ציון גבול הטעות היא שלערכים נמדדים שונים יכולות להיות טעויות שונות, שגודל הטעות מתפלג באופן דומה להתפלגות נורמלית, כאשר ב 95% מהמדידות, יהיו שגיאות קטנות יותר מהערך המצוין (למשל 2dB). הסברה על פיה גבול הטעות מסמל את הטעות הגדולה ביותר האפשרית במדידה כל שהיא היא תפיסה שגויה נפוצה.
המושגים המשמשים את הדיון בשגיאות מדידה דומים למושגים המשמשים בדיון במובהקות סטטיסטית.
מאפייני המדידות במדעים המדויקים > הערך הנמדד מוגדר היטב

הערכים הנמדדים במדע המדויק הם ערכים מוגדרים היטב שמשמעותם המעשית מובנת היטב. במדע המדויק לא מודדים ערכים כמו מנת משכל שהקשר שלה למושג המופשט אינטליגנציה אינו ברור או מדד דאו ג'ונס שלא לגמרי ברור כיצד הוא מיצג את מצב המשק. יתרה מזו, ניתן לומר שכמעט כל המדידות במדע המדויק משוות גודל לא מוכר לגודל מוכר. מדידת אורך במטרים היא השוואה של אורכים שונים אל המטר הסטנדרטי, מדידת טמפרטורה בצלזיוס היא השוואת הטמפרטורה של חומר אל זו של נקודות ההתכה והרתיחה של המים וכיוצא בזה.
מאפייני המדידות במדעים המדויקים > הערך הנמדד מוגדר היטב > סולם מדידה

אחת הסיבות לשוני בהגדרת המושג מדידה מדידה בין המדעים המדויקים לבין מדעי החברה הוא שמדעי החברה משתמשים ביותר סולמות מדידה מאשר המדעים המדויקים. במדעי החברה ישנם ארבעה סולמות מדידה: שמי, סדרי, ריווחי ומנתי. המדעים המדויקים לא מתייחסים למושגים שמיים וסדריים כאל מושגי מדידה. הם מודדים רק ערכים בשני הסולמות האחרונים.
מאפייני המדידות במדעים המדויקים > יחידות מידה מוסכמות

מאמרים מחקריים במדעים המדויקים חייבים להשתמש ביחידות המידה המקובלות על החוקרים בכל העולם. בתור יחידות אורך, לדוגמה, משתמשים ביחידות השיטה המטרית (קילומטרים, מטרים, סנטימטרים, מילימטרים וכו'). גם מדענים הבאים ממדינות בהן מודדים אורכים ביחידות אחרות בחיי היום-יום (ארצות הברית, ליבריה ובורמה) מודדים אורכים במעבדה בעזרת השיטה המטרית.
ראו גם

מדידה וציון של זמן
גאודזיה
מדדים לבדיקות אבחון ברפואה
מכשירי מדידה חשמליים
מדידה והערכה במדעי החברה והרפואה
מדידה והערכה בחינוך פורמלי
מדד בסטטיסטיקה ובכלכלה
חקר זמן ומדידת ביצועים
לקריאה נוספת

מדידה ושקילה בימי קדם (קטלוג 17), חיפה: מוזיאון הכט ואוניברסיטת חיפה, תשס"א (כולל תרגום לאנגלית)
הערות שוליים

↑  על פי רוב תוצאת המדידה מובעת במספר ממשי. אולם, גדלים מסוימים, כגון עכבה חשמלית, מוצגים כמספר מרוכב
↑  Mikkelsen, S., Vilstrup, I., Lassen, C.F., Kryger, A.I., Thomsen, J.F., Andersen, J.H.: Validity of questionnaire self-reports on computer, mouse and keyboard usage during a four-week period. Occupational and environmental medicine 64(8):541-7, 2007.
↑  Frary, R.B.: A Brief Guide to Questionnaire Development, , Inspected Nov, 19, 2007, 2001
↑  Trochim, W.: The Research Methods Knowledge Base, 2e. Atomic Dog Publishing. 2001 פרק 4.
↑  ביקורת: לאה די סגני, ‏מדידה ושקילה בימי קדם והצגתן בימינו, קתדרה 112, יוני 2004, עמ' 150-137.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562913405171  GND: 4038852-9  NARA: 10639531  NKC: ph123123 
מדידת גובה, אי-הודאות במדידה מושפעת בין היתר מכלי המדידה והמיומנות של המודד.
מכשירי מדידה שונים
קוטל חרקים

משאבת ריסוס ידנית לקטילת חרקים, 1928
ריסוס נגד חרקים בקיבוץ מפלסים, 1949
מטוס ריסוס מפזר קוטל חרקים מעל שדה
קוטל חרקים (באנגלית: Insecticide) הוא חומר המשמש להדברה של מינים שונים של חרקים. בהגדרה נכללים גם חומרים קוטלי זחלים (Larvicides) וחומרים קוטלי ביצי חרקים ( Ovicides). חומרי ההדברה משמשים בחקלאות, ברפואה, בתעשייה וגם בשימוש ביתי.
חומרי הדברה הם כנראה הגורם מרכזי בגידול הפיריון החקלאי במאה ה-20.
כמעט כל קוטלי החרקים הם בעלי פוטנציאל גבוה לפגיעה במערכות אקולוגיות; רבים מהם רעילים לבני אדם, באופן ישיר או דרך שרשרת המזון.
ראו גם

פרופוקסור (חומר כימי נפוץ בתכשירי הדברה הביתיים)
הערות שוליים

↑  IUPAC (2006). "GLOSSARY OF TERMS RELATING TO PESTICIDES" (PDF). IUPAC. p. 2123. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  van Emden, H.F.; Peakall, David B. (30 ביוני 1996). Beyond Silent Spring. Springer. ISBN 978-0-412-72800-6. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553126305171  BnF: cb119653004 (data)  GND: 4027122-5  LCCN: sh85066663  LNB: 000094960  NARA: 10640058  NDL: 00570233  NKC: ph119413 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה ובנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יון ודובה

יון ודובה, צילום משנת 2015
יוֹן וֶדוּבָה (ברומנית: Ion Văduva, נולד ב-25 בנובמבר 1935 באוטשאן שבמחוז ולצ'ה) הוא מתמטיקאי ומומחה רומני במדעי המחשב, פרופסור באוניברסיטת בוקרשט (מ-2007 - פרופסור אמריטוס), אחד מתלמידיו של גריגורה מויסיל ומחלוצי מדעי המחשב ברומניה.
ביוגרפיה

יון ודובה נולד בשנת 1936 ביישוב קרסטנשט (Cârstănești) שבכפר אוטשאן (Oteșani) במחוז ולצ'ה במשפחת איכרים רומנים. בשנים 1950-1947 הוא למד בגימנסיה ביישוב הורזו שבה מורה פליטה מבסרביה בשם קסניה פנצ'נקו משכה את עניינו למדעי יסוד. המשיך לימודיו בתיכון בעיר רמניקו ולצ'ה ואחר כך בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת בוקרשט, שבה בלטו כישוריו לגאומטריה ותחומי מתמטיקה אחרים והיה תלמידם של גאורגה ורנצ'אנו, מירון ניקולסקו, דן ברביליאן, גריגורה מויסיל, אוקטב אוניצ'סקו, גאורגה מיחוק, וסילה ולקוביץ' ואחרים.  
הוא סיים בשנת 1960 את לימודיו באוניברסיטת בוקרשט עם עבודת תואר ראשון על המרחבים עם קישור אפיני קבוע מחובר אל אלגברות ריאליות ("Spații cu conexiune afină constantă atașate unor algebre reale"). נדחתה הצעת מוריו לקבלו כמדריך בחוג לגאומטריה בגלל מידע על "מוצא לא בריא" של הוריו שסירבו להיכנס למשק חקלאי שיתופי. לבסוף התקבל כחוקר סטאז'ר במחלקה החדשה להסתברויות וסטטיסטיקה" שבמכון למתמטיקה שבניהולו של סימיון סטוילוב.
ביוגרפיה > פעילותו המדעית והאקדמית

בשנת 1964 התחיל ודובה לעבוד במרכז החדש לסטטיסטיקה מתמטית של האקדמיה הרומנית בהנהגת גאורגה מיחוק שבו פתר בעיות יישומיות שונות -
של אופטימיזציה מורכבת, יישומי תורת הגרפים וכו', בין היתר גם בעזרת המחשב Programma Olivetti.  
בשנת 1968, תחת הדרכתו של גאורגה מיחוק, סיים באקדמיה הרומנית את הדוקטורט במתמטיקה עם עבודה שכותרתה "תרומות לתורת ההערכות הסטטיסטיות של צפיפויות הפיזור ויישומים".
בשנת 1969 סיים גם תואר שני במחשוב אוטומטי במכון למדע וטכנולוגיה במנצ'סטר באנגליה, עם העבודה "Computer generation of random variables for queueing systems, illustrated by a machine interference problem".
ודובה הוזמן כחוקר אורח במרכז לחקר טכנולוגיית המידע (GMD-Forschungszentrum Informationstechnik) בעיר בון בגרמניה (1976 ,1974), באוניברסיטת שפילד האלאם בבריטניה (1992), באוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט בגרמניה (1993) וכו'.
ודובה לימד כמרצה בשנים 1991-1971 ואחר כך בשנים 2007-1991 כפרופסור באוניברסיטת בוקרשט. בשנים 1993-1972 היה מנהל טכני ואחר כך מנהל המרכז למחשוב של אוניברסיטת בוקרשט שהוקם בשנת 1962 על ידי גריגורה מויסיל (1973-1906). ב-1972 חיבר את תוכנית הלימודים של החוגים למדעי המחשב שהוקמו בחמש הפקולטות למתמטיקה ברומניה. 
בשנים 1982-1973 עמד במרכז למחשוב של אוניברסיטת בוקרשט בראש הקורס הבינלאומי הפוסט-אוניברסיטאי "מדעי המחשב ומתמיקה יישומית במחקר המדעי" בסבסוד אונסק"ו.
החל משנת 1971 הדריך ודובה 63 עבודות דוקטורט (22 של סטודנטים זרים).
בשנים 2007-1993 היה מנהל המרכז למחקר במדעי המחשב בבוקרשט ובשנים 2004-200 פרודקאן הפקולטה למתמטיקה ולמדעי המחשב.
תחומי מחקריו כוללים סטטיסטיקה מתמטית, סטטיסטיקה הממוחשבת, סימולציה, שיטת מונטה קרלו, מודלים סטוכסטיים, מהימנות מהימנות וחידוש, מהימנות התוכנות, מערכות בינה המבוססות על מידע לא בטוח ולא מדויק, מערכות ממוחשבות לניהול, מודלינג עמום, 
קבלת החלטות מסוג MADM, סטטיסטיקת סריקה וכו'.
פרסים ואותות הוקרה

1977 - פרס סימיון סטוילוב של האקדמיה הרומנית
1980 - חבר בחברה המתמטיקה האמריקאית
2012 - יושב ראש לשם כבוד של החברה הרומנית לאקונומטריה
2015 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת קראיובה
ספרים ומאמרים

יון ודובה כתב לבד ובשיתוף פעולה 116 מאמרים מדעיים ו-21 ספרים וספרי לימוד למתמטיקה ולמדעי המחשב, חלקם פורצי דרך בארצו.
"Analiza dispersională, Ed.Tehnică, București,1970
I. Vaduva, N. Popoviciu "Introducere în programarea automată cu aplicații la cercetarea stiințifică" Ed. Did. Ped., Bucuresti, 1973,
I. Vaduva în "Dicționar statistic economic" (Capitolul de statistică matematică), 1969, Editat de DCS;
I. Vaduva, C. Dinescu, B. Savulescu "Metode matematice de organizarea si conducerea producției, (I-II,, Ed.Did.Ped., București, 1974-1973
I. Vaduva "Modele de simulare (cu Appendix RAVAGE)", Centrul Mult. Univ., Bucuresti, 1976.
I. Vaduva "Modele de simulare cu calculatorul", Ed.Tehnica, Bucuresti, 1977.
I. Vaduva "Tehnici de analiza și proiectarea sistemelor informatice. Tabele de decizie", Centrul Mult. Univ., Bucuresti, 1978,
I. Vaduva "Sisteme informatice", Centrul Mult. Univ. Buc., 1981
, I. Odagescu, M. Stoica "Simularea proceselor economice", Ed. Tehnică, București, 1983.
I. Vaduva M.Lovin, M.Bogdan, D.Panaite "Limbajul SIMUB, manual de referință", Centrul Mult.Univ. București, 1982.
I. Vaduva, Il.Popescu, Șt.Ștefanescu, Gh.Petrescu, V.Stoica "Exerciții și probleme de simulare" Centrul Mult. Univ., București, 1983,
I. Vaduva, E. Perjeriu "Îndrumar pentru lucrări de laborator la cursul de Bazele Informaticii, anul I", Centrul Mult. Univ., București, 1986, 252 p.;
I. Vaduva, T.Bălănescu, H.Georgescu, S.Gavrilă, M.Gheorghe, L.Sofonea "Concepte moderne de programare în limbajul PASCAL", Ed. 1 si 2, Centrul Mult. Univ., București, 1979.;
I. Vaduva, M.Popa "Culegere de exerciții de sisteme informatice" Centrul Mult.Univ., București, 1984, 374p.;
I. Vaduva, T. Balanescu, H. Georgescu, S.Gavrila, M. Gheorghe L.Sofonea "Pascal și turbo Pascal, Vol 1* Limbajul Pascal, Concepte fundamentale", Ed. Tehnică, București, 1992.
I. Vaduva, T. Balanescu, H. Georgescu, S.Gavrila, M.Gheorghe, L.Sofonea "Pascal si Turbo Pascal, Vol 2, Limbajul turbo Pascal" Ed.Tehnica, București, 1992.
I. Vaduva, "Bazele Informaticii", Ed. Tehnică, București, 1997, 260p. (cu Gh. Barbu și M. Bolosteanu)
I. Vaduva, "Fiabilitatea programelor", București, Ed.Universității din București, 2003, ISBN 973-575-717-6.
I. Vaduva, "Introducere in modelarea Fuzzy", București, Ed.Universității din București, 2004, ISBN 973-575-833-4. Co-autor Grigore Albeanu.
I. Vaduva, "Modele de simulare", București, Ed.Universității din București, 2004.
I. Vaduva, "Fiabilitatea și calitatea produselor IT. Note de curs", Ed.Matrix, 2017
נורה אילם

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1878 דבלין, אירלנד 
 פטירה:  2 במאי 1961  (בגיל 83) איזלוורת', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 מקום מגורים:  לונדון
 כינויים נוספים:  נורה דייקר פוקס
 פעילות בולטת:  סופרג'יזם, התנועה הפשיסטית הבריטית
 ידועה בשל:  שביתות רעב כשנכלאה כסופרג'יסטית תמיכתה בפשיזם וכליאתה בשל כך
 תקופת הפעילות:  1900–1943 (כ־43 שנים)
 מפלגה:  איגוד הפשיסטים הבריטי
 בן זוג:  ריצ'רד דייקר פוקס אדוארד דסקו דאדלי ואלנס אילם
 צאצאים:  אוולין אילם
 פרסים והוקרה:  Hunger Strike Medal 
 
נורה אילם (באנגלית: Norah Elam‏; הייתה ידועה גם בשם נורה דייקר פוקס (באנגלית:
Norah Dacre Fox;‏ 1878 - 2 במאי 1961) הייתה סופרג'יסטית מיליטנטית, פעילה נגד
ניסויים בבעלי חיים, פמיניסטית ופשיסטית בממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה

נורה דוהרטי נולדה ב-1878 בדבלין, אחת מתשעת ילדיהם של ג'ון ושארלוט דוהרטי. אביה היה פרוטסטנטי אירי, והמשפחה עברה ללונדון בשנת 1891. היא נישאה לצ'ארלס ריצ'רד דייקר פוקס בשנת 1909.
ביוגרפיה > סוף ימיה

אחרי שחרורה מהכלא, נשארה אילם בידידות קרובה למרי אלן וארנולד ליס, פשיסטים ואנטישמים קיצוניים, אשר התפצלו מתנועתו של מוסלי משום שהיה "עדין מדי בנוגע ליהודים".
אילם נפטרה בבית חולים מידלסקס ב-2 במאי 1961.
מורשתה

לאילם היה בן יחיד, אוולין, שנולד בשנת 1922. נכדתה, אנג'לה מקפירסון, דיברה על סבתה בסרט תיעודי ברשת BBC, ואמרה שלא היה לה מושג עד שנת 2002 איזה תפקיד מרכזי שיחקה אילם בפשיזם הבריטי. היא ידעה שאילם הייתה סופרג'יסטית, ושנאמר עליה שהייתה קרובה למשפחת פנקהרסט. אך רק כשחיפשה באינטרנט מידע עליה, גילתה את האמת אשר לא דוברה במשפחתה. מקפירסון אמרה שהיא כנראה הדחיקה סיפורים ששמעה מפי סבתה כילדה, ותיארה אותה כ"גזענית איומה". על פי המשפחה, אילם עשתה לבנה נזק שהשפיע על המשפחה לדורותיה, בכך שהזניחה אותו כילד ואז שלחה אותו לגרמניה, והוא הפך ל"ביריון
מיזוגן", כפי שהיה גם אביה של אילם.
אנג'לה מקפירסון ואחותה סוזן כתבו על סבתן ביוגרפיה בשם Mosley's Old Suffragette.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Norah Dacre Fox (Norah Elam), Spartacus Educational Publishers
1 2 3  Durham, Martin (1998) Women and Fascism Routledge. pp. 43–51. ISBN 978-0-415-12280-1
↑  The Suffragette, Spartacus Educational Publishers
↑  Feminine fascism: women in Britain's fascist movement by Julie V. Gottlieb p149
↑  McPherson, Angela; McPherson, Susan (2011). Mosley's Old Suffragette: A Biography of Norah Dacre Fox . ISBN 978-1-4466-9967-6.
↑  Norah Dacre Fox, The Times (10th April 1920)
↑  Mother was a black shirt, תוכנית באתר BBC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9966 1183  LCCN: nb2010022568  VIAF: 148015063   WorldCat (עם VIAF): 148015063
שליחים מיוחדים למאבק באנטישמיות

נכון ליולי 2024, לפחות 30 מדינות מינו שליחים מיוחדים למאבק באנטישמיות. בשנת 2019 הוקם הפורום של שליחים מיוחדים ומתאמים למאבק באנטישמיות (SECCA), הפועל בחסות הקונגרס היהודי העולמי.
ישראל

באפריל 2022 מינה שר החוץ יאיר לפיד את נועה תשבי לתפקיד לא בשכר של שליחה למאבק באנטישמיות במשרד החוץ הישראלי. חברי הקונגרס האמריקאי וארגונים יהודיים בירכו על המינוי. לשליחה לא היה צוות או תקציב. תשבי הועברה מהתפקיד באפריל 2023 והוחלפה על ידי עורכת דין בתחום זכויות האדם מיכל קוטלר-וונש. וונש הדוגלת בהגדרה העובדת לאנטישמיות של כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה.
ארצות הברית

חוק הסקירה הגלובלית של האנטישמיות לשנת 2004 יצר את משרד השליח המיוחד למעקב ולמאבק באנטישמיות (SEAS), בראשות השליח המיוחד למעקב ולמאבק באנטישמיות במחלקת המדינה. השליח המיוחד הראשון הושבע לתפקיד בשנת 2006 השליח המיוחד הועלה לדרגת שגריר בשנת 2021.
קנדה

ב-2020 מונה אירווין קוטלר, לשעבר התובע הכללי, לשליח המיוחד הראשון של קנדה לזיכרון השואה ולמאבק באנטישמיות. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2023 והוחלף על ידי הדיפלומטית דבורה ליונס.
האיחוד האירופי

באוקטובר 2015, בתגובה לעלייה באנטישמיות באירופה, יצר האיחוד האירופי את משרת מתאם המאבק באנטישמיות. הפקידה הגרמנית קתרינה פון שנורביין מונתה לתפקיד על ידי סגן הנשיא הראשון לנציבות דאז פרנס טימרמנס בדצמבר 2015.
אחריותה העיקרית היא ליצור קשר עם הקהילות והגופים היהודיים באירופה, ולהציע וליישם מדיניות להתמודדות עם אנטישמיות, לקדם חינוך על השואה ולטפח את החיים היהודיים.
בריטניה

תרזה מיי ייסדה את תפקיד יועץ הממשלה הבריטי לאנטישמיות בשנת 2019. חבר הפרלמנט הוותיק ממפלגת הלייבור ג'והן מאן מונה לתפקיד לכהונה של 5 שנים שתסתיים ב-1 ביולי 2024. התפקיד לא בשכר, אך המשרד מקבל 100,000 ליש"ט בשנה לכיסוי נסיעות והוצאות. הוא מקבל גם תמיכה מקרן המדיניות למאבק באנטישמיות.
ראו גם

הקונגרס היהודי העולמי
כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה
הערות שוליים

↑  שומר סף: האנטישמיות היא ממוסדת באקדמיה האמריקאית. שומר סף #251 עם מיכל קוטלר וונש
שלוחות

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק המעיינות
גובה ממוצע: ‎-116 מטר
תאריך ייסוד: 1948
תנועה מיישבת: הקיבוץ הדתי
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 502 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎8.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) שלוחות(למפת עמק בית שאן רגילה) שלוחות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שלוחות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שלוחות32°28′13″N 35°28′51″E﻿ / ﻿32.4704142189464°N 35.4808004393523°E﻿ / 32.4704142189464; 35.4808004393523  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק המעיינות (in English: Emek HaMaayanot Regional Council) באדום - שלוחות בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

שְׁלוּחוֹת הוא קיבוץ דתי בעמק בית שאן, הנמצא כשלושה ק"מ מדרום לעיר בית שאן ושייך לתנועת הקיבוץ הדתי. הקיבוץ נמצא בשלוחות הר הגלבוע ומכאן שמו. שם הקיבוץ סמלי ולקוח מספר ישעיהו "שְׁלֻחוֹתֶיהָ נִטְּשׁוּ עָבְרוּ יָם". פירוש השם שלוחות הוא ענפים - זכר למשפחות החברים שנספו בשואה.
היישוב מהווה אחד מתוך רצף של ארבעה קיבוצים דתיים סמוכים בעמק בית שאן (טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב, שלוחות). שייך למועצה אזורית עמק המעיינות.
שלוחות נותן שירותים מוניציפליים לשלפים, שכונה שהוקמה בשטח הקיבוץ ובשטחו של הקיבוץ השכן רשפים.
היסטוריה

הקיבוץ נוסד בתאריך 10 ביוני 1948, במהלך מלחמת העצמאות, והוא הקיבוץ הראשון שהוקם לאחר קום המדינה.
ראשיתה של שלוחות באביב 1941, כאשר התכנסו כחמישים בוגרי עליית הנוער הדתי בקריית שמואל והקימו גרעין התיישבות. הבחירה בשם זה סימלה את רצונם להיות שלוחה של תנועת הקיבוץ הדתי. חברי הקבוצה התחנכו בקבוצת רודגס ששהתה בכפר אברהם, בשדה יעקב ובמוסדות שונים של עליית הנוער. בשנת 1943 עברה הקבוצה למחנה רודגס בכפר אברהם שהתפנה, ושנה לאחר מכן לרמת השומרון שבפרדס חנה שהתפנתה עם עלייתה של בארות יצחק לנגב. בעת שיצאו כתגבורת לסכל את המצור על גבעת חיים, נהרגו שניים מחברי שלוחות, אילה טננבוים ונפתלי שטיינפלד, ושמונה נפצעו.
משנת 1945 נחשבה שלוחות כגוף מתאים להתיישבות חדשה. חבריה קיבלו הצעות שונות אך רק בקיץ 1948 הועלתה ההצעה לעלות לאדמת אשרפייה שליד בית שאן, ובכך לעבות את גוש ההתיישבות של הקיבוץ הדתי בעמק בית שאן. בתחילה הוקם היישוב במחנה משותף עם קיבוץ רשפים החילוני הסמוך, וביוני 1949 נחלקו לשני יישובים סמוכים, המופרדים על ידי שטח חקלאי, עם המעבר של חברי רשפים לנקודת הקבע שלהם.
החל משנת 2023 פועלת בקיבוץ שלוחה של המכינה הקדם-צבאית העמק.
כלכלה

הקיבוץ מעסיק חברי קיבוץ, בני נוער מהמשק, תושבים שאינם חברים, תושבי בית שאן והסביבה ומתנדבים זמניים. כלכלת קיבוץ שלוחות נשענת על כמה מפעלים חקלאיים, טכנולוגיים ותיירותיים:
מפעל מיקרו-ויו (Microvue) - יוצר ומייצא מכשירי סריקת מיקרופילם. המפעל הוא בין היחידים בעולם שעדיין מייצר סורקי מיקרופילם.
מפעל שלטרון (Sheletron) - יוצר פתרונות לתצוגה אלקטרונית על גבי צגי LCD שניתנים לשליטה מרחוק, הוקם בשנת 1996.
גלריית תמונות

חזית בית הכנסת
אולם התפילה בבית הכנסת
חזית חדר האוכל
אולם האכילה בחדר האוכל
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר ישעיהו, פרק ט"ז, פסוק ח'
↑  63 יישובים חדשים מאז הקמת המדינה, דבר, 4 במאי 1949
↑  קבלת פנים לילדי טהראן בקבוצת שלוחות, הצופה, 8 במרץ 1943
↑  ברוכי נחום, נקום ובנינו כך שוקם הקיבוץ הדתי מחורבנו במלחמת השחרור,  הוצ' יד יצחק בן צבי והקיבוץ הדתי 2011
↑  קיבוץ "רשפים" עלה למקום התיישבותו, דבר, 17 ביוני 1949
| קיבוצי הקיבוץ הדתי |
| --- | --- | --- |
| שדות נגב | סעד • עלומים |  |
| דרום/מרכז | עין צורים • קבוצת יבנה • בארות יצחק |  |
| גוש עציון | כפר עציון • ראש צורים • מגדל עוז |  |
| עמק בית שאן | שלוחות • עין הנצי"ב • שדה אליהו • טירת צבי |  |
| הר הגלבוע | מעלה גלבוע • מירב |  |
| הגליל התחתון | לביא • בית רימון |  |
| מושבים שיתופיים | משואות יצחק • ניר עציון • בני דרום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467839605171  VIAF: 308266371   WorldCat (עם VIAF): 308266371
וילהלמינה בארנס-גרהם

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1912 סנט אנדרוז, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 בינואר 2004 (בגיל 91) סנט אנדרוז, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קולג' אדינבורו לאמנות  St Leonards School 
 פרסים והוקרה:  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית 
 בן או בת זוג:  David Neville Lewis (8 באוקטובר 1949–העשור של 1960) 
 
וילהלמינה בארנס-גרהם (באנגלית: Wilhelmina Barns-Graham;‏ 8 ביוני 1912 – 26 בינואר 2004) הייתה אחת האמניות המופשטות הבריטיות המובילות, חברה באגודת האמנויות Penwith.
ביוגרפיה

וילהלמינה בארנס-גרהם, הידועה בשם וילי, נולדה בסנט אנדרוז, פייף, ב-8 ביוני 1912 למשפחה סקוטית ותיקה. הוריה של בארנס-גרהאם היו בני דודים שניים ומשפחותיהם היו נציגים מבוססים היטב של סקוטים ממזרח המדינה וממערבה כאחד.[2] בילדותה היא הראתה סימנים מוקדמים מאוד של יכולת יצירתית. בבית הספר החליטה וילהלמינה שהיא רוצה להיות אמנית לאחר שאחד מציוריה נבחר להיות מוצג על הקיר שם, היא הצהירה בהמשך חייה כי "הציור בחר בי, לא אני בו".
ביוגרפיה > חינוך

לאחר הלימודים היא נכנסה למכללת אדינבורו לאמנות שם, לאחר מחלוקת מסוימת עם אביה היא נרשמה בשנת 1931. במהלך תקופתה בקולג' היא למדה אצל מורים הכוללים את צייר הדיוקנאות דייוויד אליסון והצייר ויליאם מקטאגרט. חבריה שם כללו את הציירים הסקוטים רבי ההשפעה רוברט מקברייד, רוברט קולכון וויליאם גיר. היא סבלה ממחלת ריאות, שהוחמרה בגלל מתח או חרדה, ובשנת 1933 היא חלתה בדלקת הרחם ונאלצה לקחת הפסקה מהקולג'. בארנס-גרהם סיימה לבסוף את לימודיה ב-1936.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לאחר סיום הלימודים עשתה טיול לימודי לפריז, לונדון וסנט טרופז לפני שעברה לסנט אייבס, קורנוול ב-1940 לפי הצעתו של המנהל של מכללת אדינבורו לאמנות, הוברט וולינגטון. בארנס-גרהם התקרבה למקום שבו התיישבה קבוצת אמנים מודרניסטים, במפרץ קארביס. זה היה רגע מרכזי בחייה. באחד הערבים הראשונים שלה שם היא פגשה את הפסלת ברברה הפוורת' שעשתה עליה רושם רבי ומתמשך לאחר מכן פגשה את בורלס סמארט, אלפרד וואליס וברנרד ליץ', כמו גם את הצייר בן ניקולסון והפסלים נחום גאבו ומרגרט מליס. לאחר שבועיים בסנט אייבס, בארנס-גרהאם רכשה את הסטודיו הראשון שלה, מתחת לגלריה פורטמיור שהייתה המטה המנהלי של אגודת האמנים של סנט אייבס. ציוריה באותה תקופה הושפעו מאוד מהנופים ומנמל סנט אייבס. במהלך 1940 ו-1941 תרמה בארנס-גרהאם למאמץ המלחמתי בכך שהתנדבה במפעל לייצור רשתות הסוואה אולם השימוש בחומרים הגסים גרם לה לדלקת עור ולכן נאלצה לוותר על העבודה, במקום זאת סרגה אפודים וגרביים.
ב-1942 הפכה בארנס-גרהאם לחברה באגודת האמנים של ניולין, שבה הציגה כל שנה, ובאגודת האמנים של סנט אייבס. בזמן שהתבססה בסנט אייבס, בארנס-גרהאם גם המשיכה לשלוח עבודות לסקוטלנד לתערוכות גדולות שהתקיימו שם כמו התערוכה ה-117 של האקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1943.[5] שנות ה-40 היו תקופה פעילה עבור אגודת האמנים St Ives שקיבלה מספר הזמנות לתערוכות וקבוצות של יצירות לגלריות בבריטניה ומחוצה לה, עבודתו של בארנס-גרהם תמיד נכללה בהן.
לאחר המלחמה גדל מספר האמנים המודרניים הצעירים שהצטרפו לאגודת האמנים של סנט אייבס, אשר בארנס-גרהם הייתה אחת מהם, יצירותיהם הוצגו לעיתים קרובות. הקבוצה זכתה ליחס עוין מצד האמנים המסורתיים יותר של האגודה. בארנס-גרהם ושאר האמנים המודרניים החליטו להציג את עבודותיהם בנפרד באזור הקריפטה של הגלריה החדשה, וקראו לעצמם ״קבוצת הקרפט״. השימוש בקריפטה כחלל תצוגה תפס ושימש שוב מספר פעמים כדי להציג את עבודותיהם של החברים המודרניסטים הצעירים.
ההזדמנות הראשונה של בארנס-גרהם להציג בלונדון הגיעה כאשר עבודתה נכללה בתערוכה קבוצתית של שישה בגלריה רדפרן. זה היה בשל ההיכרות והתמיכה של פטריק הרון שביקר בסטודיו של בארנס-גרהאם בסנט איבס והתרגש מעבודתה. מאוחר יותר תציג בארנס-גרהם את תערוכתה הראשונה בלונדון ב-1952.
לאחר כמה שנים של מתח, בארנס-גרהאם עזבה בסופו של דבר את אגודת האמנים סנט אייבס ב-1949, והפכה לאחד מהחברים המייסדים של קבוצת אמנים חדשה בשם Penwith Society of Arts. התערוכה הראשונה שלהם נפתחה ביוני 1949 בהצלחה עצומה ו-2755 מבקרים משלמים שהגיעו לראות אותה.
באותה שנה היא נישאה לסופר הצעיר ולמשורר, ומאוחר יותר האדריכל, דייוויד לואיס. הנישואים בוטלו בשנת 1960.
ביוגרפיה > קריירה מאוחרת

בארנס-גרהם נסעה בקביעות במהלך עשרים השנים הבאות לשווייץ, איטליה, פריז וספרד. למעט תקופת הוראה קצרה בבית הספר לאמנות לידס (1956–1957), שם התיידדה עם האמנים טרי פרוסט וסטאס פארסקוס, ושלוש שנים בלונדון (1960–1963), היא חיה ועבדה בסנט אייבס. משנת 1960, קיבלה בירושה בית מחוץ לסנט אנדרוז מדודה מרי נייש היא חילקה את זמנה בין הקיץ בקורנוול לחורף בסקוטלנד.
לאחר המלחמה, כאשר סנט אייבס חדלה להיות מרכז של המודרניזם, עבודתה וחשיבותה של בארנס-גרהאם כאמנית שקעה, בין השאר על ידי קונצנזוס אמנותי כי היא הייתה חברה שולית בין אמני סנט אייבס. אולם בגיל מבוגר היא זכתה להכרה מאוחרת. היא קיבלה תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט אנדרוז ב-1992 ומאוחר יותר מאוניברסיטאות פלימות' ב-2000, אקסטר ב-2001 ואוניברסיטאות Heriot Watt ב-2003.בשנת 1999 היא נבחרה לחברת כבוד של האקדמיה המלכותית הסקוטית ושל אגודת ציירי המים הסקוטיים המלכותיים. היא זכתה בתואר CBE בשנת 2001, באותה שנה שבה פורסמה המונוגרפיה הגדולה הראשונה על חייה ויצירתה, שנכתבה על ידי לין גרין.
וילהלמינה בארנס-גרהם מתה בסנט אנדרוז ב-26 בינואר 2004. היא קבורה ליד הקיר המערבי של בית הקברות המזרחי, לא הרחק מהקתדרלה.
היא הורישה את כל עיזבונה לקרן נאמנות, שהקימה ב-1987. מטרות הנאמנות הן לטפח את המוניטין שלה, לקדם את הידע על חייה ויצירתה, ליצור ארכיון של יצירות מפתח של אמנות ועיתונים, במטרות הקרובות ללבה. לתמוך ולעורר השראה בסטודנטים לאמנות ותולדות האמנות באמצעות מתן מענקים ומלגות לאלה במכללות ובאוניברסיטאות לאמנות נבחרות.