stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעים זמירות ישראל
מבנה היצירה ואופיה

בן-חיים כינה את היצירה "נעים זמירות ישראל" - שלושה פרגמנטים סימפוניים לתזמורת ולסולנים. לא ברור למה הייתה כוונתו בהגדרה "פרגמנטים", שכן כל אחד מפרקי היצירה מהווה צורה סימפונית שלמה בפני עצמה.
הפרק הראשון, דוד לפני שאול, כתוב לצ'מבלו ולהרכב כלי נשיפה מעץ וממתכת, ללא טרומבונים וטובה. סגנון הכתיבה לצ'מבלו בארוקי במרקמו, בתבניות אוסטינטו, אך בצורתו הוא דומה לפרק הראשון של הסימפוניה השנייה של בן-חיים - תצוגה ופיתוח ללא רפריזה. בפתח הפרק מופיע מבוא, שסדרת האקורדים האטונאליים שלו חורגת מסגנונו של בן-חיים ובאה להצביע על מצבו הנפשי המעורער של המלך שאול, שצלילי הצ'מבלו הבאים מיד לאחריה גוברים עליו. לאחר מבוא זה בנוי הפרק משני נושאים עיקריים, שהראשון בהם מורכב מחזרות על מוטיב קצר, השואב מן הנושא הריקודי מפרק הפתיחה של הסוויטה "מחזות ישראל", אך שונה ממנו. הנושא השני משמר דמיון רתמי לראשון ומגיע לשיאו כאשר שני הנושאים מורכבים זה על גבי זה בקונטרפונקט, המחלק את ההרכב כולו לשתי קבוצות ומשקף קרבה לדגם המאהלרי, שניכר בסימפוניה הראשונה של בן-חיים. פרק זה, שהעדר הרפריזה בו מונע סיום מלא ומספק, משקף את הקונפליקט שבו נמצא בן-חיים, בין צורת סונאטה נאו קלאסית ורומנטית לבין כתיבה נאו-בארוקית. קונפליקט זה מצא את פתרונו רק ב"מטמורפוזות על כוראל של באך" משנת 1968.
הפרק השני, תפילה, כתוב לנבל וכלי קשת, בצורה משולשת פשוטה. הוא נפתח בנושא לשני כינורות סולו באוקטבות ללא ליווי, המבוסס על תבניות מלודיות של טעמי המקרא. בפרק זה ניכרת השפעת "אוצר נגינות ישראל" של אידלסון, אם כי בן-חיים לא השתמש ישירות בנושאים מתוכו אלא ברוח המוטיבים בלבד. הנושא של אידלסון קרוב ביותר לקריאה בשיר השירים בנוסח יהודי ליטא, אף כי מדובר בדמיון כללי בלבד בין הנעימות. לעומת זאת, נוסחת הסיום של שני חלקי הנושא זהה לנוסחה של "סוף פסוק" כפי שרשם אותה אידלסון, על פי מסורת יהודי בבל, בוכרה ופרס. כיון שבן-חיים לא נהג לבקר בבתי כנסת ולא הכיר את הנוסח הליטאי מבית הוריו, קרוב לוודאי שקלט אותו משידורי הרדיו. נטייה לנוסח זה הייתה צפויה בעיקר בשל השימוש בקדנצה הפלגלית-ארכאית במוזיקה האירופית. מרקם של אוקטבות ללא ליווי בהתחלה ובליווי אקורדים מושהים בנוסח רצ'יטטיב בהמשך תורם לאופי הארכאי של הפרק. עוד ניכרות בפרק זה השפעות של "מחולות קודש וחול" של דביסי, וכן מופיע בו עיבוד מסוגנן של רעיון, שהוצג באופן פשטני וישיר יותר ב"תרועה לישראל" של בן-חיים .
פרק הפינאלה, "שיר המעלות", כתוב בצורת נושא עם שבע וריאציות וקודה, לשני כלי הסולו ותזמורת מלאה. מבחינה רתמית הוא מהווה מחול הורה מסוגנן, אך התפניות הכרומטיות שבו מרחיקות אותו מן העממיות.
ביצועי היצירה

ביצוע הבכורה בדצמבר 1956 היה בקונצרט, שעורר תגובות קשות בקהל לנוכח כוונתה של התזמורת הפילהרמונית לכלול בו את הפואמה הסימפונית "דון חואן" של ריכרד שטראוס. התזמורת ביטלה את תוכניתה המקורית, אך לאות מחאה סירבה לכלול בה יצירה אחרת במקום הפואמה של שטראוס. המבצעים היו כולם ישראלים: המנצח היה גאורג זינגר, הפסנתרנית רנה ברוורמן (בקונצ'רטו של בטהובן. הסולנים ביצירתו של בן-חיים היו הנבלנית קלרי סרבש והצ'מבליסט אריה זקס. מנשה רבינא ציין את התלהבות הקהל מהרכבו הישראלי של הקונצרט, בניגוד לתוצאות משאלי דעת קהל שפורסמו בעבר. גם מקס ברוד כתב ביקורת ארוכה, מפורטת ונלהבת. שני המבקרים ציינו את חולשת צליליו של הצ'מבלו לעומת תזמורת כלי הנשיפה, בעיה שאפשר להתגבר עליה בדרכים שונות.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל ב', פרק כ"ג, פסוק א'
↑  יהואש הירשברג, פאול בן-חיים, חייו ויצירתו, עם עובד 1983, עמ' 187
↑  הירשברג, עמ' 187
↑  הירשברג, עמ' 188-187
↑  הירשברג, עמ' 188
↑  הירשברג, עמ' 190-188
↑  הירשברג, עמ' 191
↑  מנשה רבינא, "הקונצרט הסימפוני ה-3", דבר, 7 בדצמבר 1956, עמ' 6
↑  "ידיעות חדשות", 11 בדצמבר 1956
↑  הירשברג, עמ' 192
נעמה ברנשטיין

נעמה ברנשטיין (חמישית מימין) בתמונה קבוצתית של מועמדי רשימת "מקומי בתל אביב" בבחירות 2018
נעמה ברנשטיין (נולדה ב-18 באוגוסט 1993) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל שש פעמים ברציפות (2017, 2018, 2019,2020, 2021, 2022) ושיאנית ישראל בקפיצה במוט. בעבר, הייתה ברנשטיין חברת נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים.
ביוגרפיה

ברנשטיין החלה להתאמן בהתעמלות מכשירים בגיל 4 וחצי בקבוצת הפועל תל אביב. בהמשך עברה להתאמן באתלטיקה קלה. היא מתאמנת בקבוצת ע.ל.ה רעננה.
ברנשטיין התמודדה בבחירות 2018 לעיריית תל אביב-יפו ברשימת "מקומי בתל אביב" אך הרשימה לא נבחרה למועצת העיר.
ביוגרפיה > התעמלות מכשירים > 2008

באליפות ישראל בהתעמלות לנערות שנערכה בשנת 2008 זכתה ברנשטיין במדליית זהב בתרגיל קפיצות ובמדליית ארד בתחרות קרב רב.
ביוגרפיה > התעמלות מכשירים > 2009

השתתפה באליפות אירופה לבוגרות בהתעמלות מכשירים במילאנו, איטליה.
באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה בשנת 2009 סיימה ברנשטיין במקום רביעי בתחרות קרב רב. בתחרויות ההתעמלות של המכביה השמונה-עשרה היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2010

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2010 זכתה ברנשטיין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה משולשת בתוצאה של 10.71 מטר, אחרי ניבה זיו ממכבי השגים ראשון לציון (12.85 מטר) ולפני מיטב רוטפלד מהפועל אתלטי אורן השרון (10.70 מטר). מדליית ארד, בקפיצה במוט בתוצאה של 3.04 מטר, אחרי ג'יליאן שוורץ ממכבי תל אביב (4.44 מטר) ואולגה דוגדקו ברונשטיין ממכבי השגים ראשון לציון (3.74 מטר).
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2012

באליפות ישראל שנערכה ביוני 2012 זכתה ברנשטיין במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.04 מטר, אחרי ג'יליאן שוורץ (4.34 מטר) ולפני יובל מוסלי ממכבי תל אביב (2.64 מטר).
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2013

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2013 זכתה ברנשטיין במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.25 מטר, לפני אלינור מדלסי ממכבי השגים ראשון לציון (3.05 מטר). בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשע-עשרה היא זכתה במדליית הכסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.40 מטר, אחרי רייצ'ל מינץ מקנדה (3.50 מטר).
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2014

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2014 זכתה ברנשטיין במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.25 מטר, לפני נועה טולדו מלידר ירושלים (3.05 מטר).
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2016

באליפות ישראל שנערכה ביוני 2016 זכתה ברנשטיין במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.55 מטר, אחרי אולגה דוגדקו ברונשטיין (3.65 מטר) ולפני שרון גרינברג מאתלטי לידר ירושלים (3.60 מטר).
ביוגרפיה > אתלטיקה קלה > 2017

באליפות פולין באתלטיקה באולם שנערכה בטורון שבפולין בפברואר 2017 קבעה ברנשטיין בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש של 3.90 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 4.05 מטר, לפני אולגה דוגדקו ברונשטיין (3.70 מטר) ונועה טולדו (3.60 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה במוט: 4.35 מטר שיא ישראל (2021)
הערות שוליים

↑  נעמה ברנשטיין, באתר קבוצת הפועל תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14592407
נקודת זאבל

| --- | --- |

 מידע כללי
 קואורדינטות:  64°23′05″S 62°39′21″W﻿ / ﻿64.38486111°S 62.65583333°W﻿ / -64.38486111; -62.65583333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת זאבל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת זאבל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת זאבל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת זאבל
 
זאבל פוינט (באנגלית: Zabel Point; בבולגרית: нос Забел) היא לשון יבשה סלעית מכוסה קרח, המהווה את הקצה הדרומי מערבי של מפרצון בוראגארה, בחוף המערבי של האי בראבנט שבארכיפלג פאלמר, למול חוף חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
המפרץ נוצר כתוצאת מנסיגת קרחון רש, בראשית המאה ה-21.
הנקודה ממוקמת 2.08 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת דוונה, 2.4 קילומטרים צפונית מזרחית לנקודת אומאן ו-6.9 קילומטרים מזרחית-צפונית-מזרחית לאי גאנד.
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראת על שם הכפר זאבל (Забел) שבמערב בולגריה.
ראו גם

נקודת דוונה
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי הבולגרי
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
נקודת וליקאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  לשון יבשה 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°58′19″S 62°25′13″W﻿ / ﻿62.97205556°S 62.42027778°W﻿ / -62.97205556; -62.42027778
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת וליקאן(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת וליקאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת וליקאן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת וליקאן
 
מפת האי סמית'. נקודת וליקאן מצויה 
 בצד השמאלי התחתון של הרביע הימני, בשורה העליונה של רביעי המפה.
נקודת וליקאן (באנגלית: Velikan Point; בבולגרית: нос Великан) היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרום מזרחי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מכוסה קרח.
הנקודה מהווה את הקצה הדרום-מזרחי של הכניסה למפרצון ניקולוב.
הנקודה ממוקמת 12.65 קילומטרים דרומית - מערבית מכף סמית'; 4.3 קילומטרים צפונית - מזרחית מנקודת סרדץ; ו-4.15 קילומטרים דרום-מזרחית מפסגת דרינוב.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראת על שם הכפר וליקאן שבדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
הצד הדרום מזרחי של האי סמית', מבט ממצר אוסמר
נשיא (ארגון)

נָשִׂיא הוא תפקיד בארגונים של אדם העומד בראש ההיררכיה הארגונית.
נשיא הוא תוארו של ראש המדינה במדינות רבות.
בראש ארגונים עומד ברוב המקרים מנהל כללי, אך לעיתים נמצא מעליו נשיא. השימוש בנשיא בראש ארגון הוא תוצר של מורשת הארגון או של מבנה ייחודי. דוגמאות לארגונים שבהם מכהן נשיא:
באוניברסיטה מתקיימות שתי היררכיות ארגוניות: החלק האקדמי, שבראשו עומד רקטור, והחלק המנהלי, שבראשו עומד מנכ"ל. מעל שני אלה נמצא נשיא האוניברסיטה, שאינו עוסק בניהול השוטף, אלא בקידום מיזמים אסטרטגיים, כגון פתיחת מסלולי מחקר ולימוד חדשים, גיוס תורמים המממנים חלק ניכר מתקציב האוניברסיטה וכדומה.
כאשר מייסד ובעל שליטה בחברה (תאגיד), המשמש גם מנכ"ל שלה, מעוניין לצמצם פעילותו בה (למשל לקראת פרישתו לגמלאות), הוא מתמנה לנשיא החברה, ומפנה את משרת המנכ"ל לאחר. המנכ"ל עוסק בניהול השוטף של החברה, ואילו הנשיא עוסק בנושאים בעלי חשיבות אסטרטגית, כגון גיוס שותפים עסקיים, כניסה לתחומי פעילות חדשים וכדומה.
בתאגיד רב-לאומי הנשיא עומד בראש התאגיד כולו, כשבראש הפעילות בכל מדינה ניצב מנכ"ל מקומי.
נשיא כבוד - לעיתים מינוי לנשיא הוא תפקיד ייצוגי, הניתן לאדם שהארגון חפץ ביקרו, אך אינו מעוניין לשאת בתפקיד ביצועי או שהארגון לא רוצה לתת לו תפקיד ביצועי.
בארגונים מסוימים התואר "מנכ"ל" אינו תואם את תיאור העומד בראש הארגון, וזה קרוי לעיתים נשיא. דוגמה: נשיא בית המשפט העליון, נשיא מועדון רוטרי.
ראו גם

נשיא הסנהדרין
ראש (מנהיג)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4115611-0 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נקודת וילאגרה

| --- | --- |

מפת האי סמית'. נקודת וילאגרה מצויה   במרכז הרביע האמצעי בשורה העליונה של רביעי המפה.
 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°56′43″S 62°32′39″W﻿ / ﻿62.9452°S 62.5442°W﻿ / -62.9452; -62.5442
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת וילאגרה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת וילאגרה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת וילאגרה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת וילאגרה
 
נקודת וילאגרה (באנגלית: Villagra Point) היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרצון בורצ'אר.
נקודת וילאגרה ממוקמת 3.07 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מרקלי; 2.35 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית לנקודת יירצ'ק; ו- 3.06 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת גארמן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה על ידי ארגנטינה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

1 2 3 4  הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
↑  מיקום נקודת יירצ'ק
↑  מקור שם הנקודה
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
הצד הדרום מזרחי של האי סמית', מבט ממצר אוסמר
נורברט רוז'ה

נורברט רוז'ה (בהונגרית: Rózsa Norbert; נולד ב-9 בפברואר 1972) הוא שחיין עבר הונגרי. אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר חזה (אטלנטה 1996), אלוף עולם פעמיים ברציפות (פרת' 1991 ורומא 1994), אלוף אירופה (אתונה 1991) ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה

נורברט רוז'ה נולד בדומבובר. הוא החל להשתתף בתחרויות שחייה כבר בהיותו בגיל 7, תחת הדרכתה של אנדריאה קשקס כ-6 שנים. בגיל 17 הצטרף לנבחרת הלאומית של הונגריה.
ביוגרפיה > שיאן ואלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 זכה רוז'ה בשתי מדליות. במשחה ל-100 מטר חזה הוא השווה את השיא העולמי של אדריאן מורהאוז מבריטניה בשלב המוקדמות (1:01.49 דקות) ואחר כך בשלב הגמר זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש בתוצאה של 1:01.45 דקות, לפני מורהאוז 1:01.58 דקות) וג'אני מינרביני מאיטליה (1:01.74 דקות). במשחה ל-200 מטר חזה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:12.03 דקות, אחרי מייק ברוומן מארצות הברית שקבע שיא עולם חדש (2:11.23 דקות) ולפני ניק גילינגהם מבריטניה (2:13.12 דקות),
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה בשנת 1991 זכה רוז'ה ב-3 מדליות. מדליית זהב ב-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.49 דקות, לפני גילינגהם (1:01.89 דקות) ומינרביני (1:02.41 דקות) בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש (1:01.29 דקות), מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.58 דקות, שלוש מאיות השנייה אחרי גילינגהם (2:12.55 דקות) ולפני סרג'יו לופז מספרד (2:13.40 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.35 דקות, אחרי המנצחים מברית המועצות (3:39.68 דקות) וצרפת (3:42.15 דקות).
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה רוז'ה בשתי מדליות כסף. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.68 דקות, אחרי נלסון דיבל מארצות הברית (1:01.50 דקות) ולפני פיל רוג'רס מאוסטרליה (1:01.76 דקות). במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.23 דקות, אחרי ברוומן שקבע שיא עולם חדש (2:10.16 דקות) ולפני גילינגהם (2:11.29 דקות). נוסף לכך, הוא וחבריו לנבחרת סיימו במקום השישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.03 דקות, הרביעייה המנצחת הייתה זו של האמריקאים שהשוותה את שיא העולם שנקבע באולימפיאדה הקודמת על ידי רביעייה אמריקאית אחרת, בתוצאה של 3:36.93 דקות.
רוז'ה עזב את הונגריה לאוסטרליה על מנת להתאמן במרכז הספורט האוסטרלי למשך כשנה, לאחר שגיורגי זמפלני, נותן החסות שלו, ניתפס על ידי האינטרפול בחשד למעילה ונעלם לאחר מכן. לאחר מכן, הוא חזר להונגריה להתאמן אצל המאמן הנודע תמאש סצ'י. הוא החמיץ את אליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, בשנת 1993.
ביוגרפיה > פעמיים אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה 1994, זכה רוז'ה בשלוש מדליות, שתי מדליות זהב במשחים האישיים ואחת מארד. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.24 דקות, לפני בן ארצו שיאן העולם קארוי גיוטלר (1:01.44 דקות) ופרד דבורגרייב מבלגיה (1:01.79 דקות). במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.81 דקות, לפני אריק וונדרליך מארצות הברית (2:12.87 דקות) ובן ארצו גיוטלר (2:14.12 דקות). במשחה שליחים הוא וחבריו לנבחרת זכו במדליית ארד במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתצאה של 3:39.47 דקות, אחרי הרביעייה המנצחת מארצות הברית (3:37.74 דקות) ורוסיה (3:38.28 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 סיים רוז'ה פעמיים במקום הרביעי. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.92 דקות, המנצח היה דבורגרייב (1:01.12 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.01 דקות, המנצח היה אנדריי קורנייב מרוסיה (2:12.62 דקות).
ביוגרפיה > מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה רוז'ה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.49 דקות, לפני גיוטלר (2:13.03 דקות). במשחה ל-100 מטר חזה הוא קבע תוצאה של 1:02.72 דקות, שדירגה אותו במקום ה-16, בגמר ב' בלבד ולכן נמחק מגמר ב'. בסופו של דבר סיים במקום ה-17 הכללי, המאכזב.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' 1998 זכה רוז'ה בשתי מדליות ארד. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.59 דקות אחרי המנצחים קורט גרוט מארצות הברית (2:13.40 דקות) וג'יין כריסטוף סרנין מצרפת (2:13.42 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.53 דקות, אחרי המנצחים מאוסטרליה (3:37.98 דקות) וארצות הברית (3:38.56 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) סיים רוז'ה במקום ה-13 הכללי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.67 דקות, בשלב חצי הגמר. במוקדמות הוא דורג במקום ה-11 בתוצאה של 2:15.27 דקות.
בשנת 2006 רוז'ה אושפז לאחר ניסיון התאבדות.
תארים והישגים

רוז'ה שיפר את השיא העולמי במשחה ל-100 מטר חזה 3 פעמים.
רוז'ה זכה בתואר ספורטאי השנה בהונגריה בשנת 1994.
בשנת 2005 זכה רוז'ה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
הערות שוליים

↑  Norbert Rosza (HUN) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
סבינה מבוואריה

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1492 מינכן, דוכסות בוואריה 
 פטירה:  30 באוגוסט 1564 (בגיל 72) נורטינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  St. George's Collegiate Church 
 בן או בת זוג:  אולריך, דוכס וירטמברג (1511–?) 
 
סבינה מבוואריה-מינכן (בגרמנית: Sabina von Bayern;‏ 24 באפריל 1492 – 30 באוגוסט 1564) הייתה אשתו של אולריך, דוכס וירטמברג.
ביוגרפיה

סבינה נולדה ב-24 באפריל 1492, והייתה בתם של אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה.
סבינה הובטחה בגיל שש שנים מסיבות אסטרטגיות על ידי דודה, המלך מקסימיליאן הראשון, לאולריך מווירטמברג, לו נישאה 15 שנים מאוחר יותר. נישואים אלה היו אומללים בגלל נטייתו של אולריך לאלימות, כך שבסופו של דבר סבינה נאלצה לברוח מווירטמברג ללא שני ילדיה ולחפש מחסה אצל אחיה במינכן.
כאשר, בשנת 1551, בנה, כריסטוף, ירש את כס המלכות של וירטמברג, עברה סבינה לנורטינגן, שהייתה אז מעון האלמנה הרשמי של וירטמברג. שם היא ניהלה חצר קטנה והיותה אישה משכילה הפכה אותו למקום מפגש של הפרוטסטנטים של וירטמברג.
נעים סולימנוגלו

נעים סולימנוגלו (בטורקית: Naim Süleymanoğlu, נהגה נאים סוליימנוֹאוּלוּ; 23 בינואר 1967 – 18 בנובמבר 2017) היה מרים משקולות טורקי ששלט בענף בקטגוריית משקל נוצה מאמצע שנות ה-80 ועד סוף שנות ה-90, ונחשב בעיני רבים לאחד מגדולי מרימי המשקולות בכל הזמנים. זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות, ב-7 אליפויות עולם וב-6 אליפויות אירופה, וקבע 46 שיאי עולם כשאת הראשון בהם קבע כבר בגיל 15. בגלל גובהו הנמוך (1.47 מטר) וכוחו העצום, נודע בכינוי "הרקולס כיס".