stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולדימיר פטרוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1907 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  26 באוגוסט 1943  (בגיל 35) קוטלאס, רוסיה 
 הישג בולט:  היה מס' 14 בעולם בשנת  1938
 מד כושר מרבי:  2647 (ספטמבר 1940)
 מדינה:  לטביה, ברית המועצות
 
ולדימיר פטרוב (ברוסית: Владимир Михайлович Петров)‏ (27 בספטמבר 1907, ריגה, 26 באוגוסט 1943, קוטלאס)  שחמטאי לטבי-סובייטי. על שמו מכונה הפתיחה פטרוב (נקראת גם פתיחה רוסית).
פטרוב למד לשחק שחמט בגיל 13, גיל מאוחר יחסית, והתקדם במהירות. בשנת 1926 זכה באליפות ריגה וסיים במקום השלישי באליפות הלאומית. פטרוב חלק מקום 2-5, אחרי יצחק ויסטנייצקי, באליפות הראשונה של המדינות הבלטיות שהתקיימה בשנת 1931.
פטרוב ניצח בשנת 1931 בדו-קרב את מובשה פייגין +4 -1 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1932 ניצח את ולדאס מיקאנס +2 -0 =1 והפסיד בהפרש קטן לרודולף שפילמן +1 -2 =5.
באליפות לטביה לשנת 1934 חלק פטרוב מקום ראשון עם פריציס אפשניק וניצח באליפויות לטביה בשנים 1935 ו-1937. פטרוב ניצח בתחרות הלסינקי בשנת 1936, וחלק מקום ראשון עם שמואל רשבסקי וסאלו פלור 
בתחרות קמרי 1937, שם הקדים את אלכסנדר אלכין, פאול קרס, אנדרה שטיינר, סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, ראובן פיין, גדעון סטולברג ואחרים. בתחרות זו השיג פטרוב את תוצאתו הטובה ביותר. באותה שנה הגיע למקום השמיני והאחרון בתחרות זמרינג. בתחרות לודז' 1938 חלק פטרוב מקום 3-5, אחרי וסיה פירץ וסבלי גריגורייביץ' טרטקובר. בתחרות מרגייט 1938 הגיע למקום השלישי, אחרי אלכסנדר אלכין ורודולף שפילמן, אך ניצח את אלכין בהתמודדות ביניהם. בשנת 1939 פטרוב הגיע למקום השמיני מתוך 16 בתחרות קמרי-ריגה, וניצח בתחרות רוסאריו, לפני אריך אליסקסיס וולדאס מיקאנס.
ברית המועצות סיפחה את לטביה ב-17 ביוני 1940 בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב משנת 1939. פטרוב היה ביקורתי אך שיחק גם תחת המשטר החדש, והגיע למקום העשירי מתוך 20 באליפות ברית המועצות לשנת 1940. 
בתחרות זו ניצח פטרוב את גריגורי לבנפיש ואלכסנדר קוטוב . באליפות לטביה שהתקיימה בריגה 1941 חלק פטרוב מקום שלישי-רביעי, ובמספר תחרויות חזקות הגיע למקום השני: מוסקבה 1941 אחרי יצחק מזל, מוסקבה 1942 אחרי איגור בונדרבסקי וסברדולסק 1942 אחרי ויאצ'סלאב רגוזין.
כאשר גרמניה הנאצית פלשה לברית המועצות ב-22 ביוני 1941, פטרוב לא היה יכול לחזור לאשתו וביתו בביתם בלטביה. הוא נשאר איפוא ברוסיה, ונעצר ב-31 באוגוסט 1942 תחת סעיף 58 בגין מתיחת ביקורת על ירידת רמת החיים בלטביה מאז הסיפוח הסובייטי. פטרוב נידון לעשר שנות מאסר במחנה עבודה. גורלו התברר רק בשנת 1989, עת נודע כי מת בקוטלאס ב-26 באוגוסט 1943 מדלקת ריאות.
השתתפות באולימפיאדות

פטרוב שיחק בנבחרתה האולימפית של לטביה בשבע אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד יכולת | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1928 |  | לטביה |  | 8.5 מ-16 | 5+ 7= 4- | 53.1 | 14 קבוצתי |
| 1930 |  | לטביה |  | 11 מ-17 | 8+ 6= 3- | 64.7 | 10 קבוצתי |
| 1931 | 3 | לטביה |  | 11.5 מ-16 | 9+ 5= 2- | 71.9 | 6 קבוצתי, 1 אישי |
| 1933 | 2 | לטביה |  | 7.5 מ-14 | 6+ 3= 5- | 53.6 | 9 קבוצתי |
| 1935 | 1 | לטביה |  | 10.5 מ-19 | 7+ 7= 5- | 55.3 | 9 קבוצתי |
| 1937 | 1 | לטביה |  | 10 מ-18 | 5+ 10= 3- | 55.6 | 11 קבוצתי |
| 1939 | 1 | לטביה |  | 13.5 מ-19 | 8+ 11= 0- | 71.1 | 7 קבוצתי, 3 אישי |

בשנת 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +10 -3 =7
התוצאות של פטרוב בשנת 1939 מרשימות במיוחד: הוא סיים 19 משחקים בלוח הראשון ללא הפסד. בין המשחקים תיקו מול אלוף העולם אלכסנדר אלכין, תיקו מול אלוף העולם לשעבר חוסה ראול קפבלנקה ותיקו מול הכוכב העולה פאול קרס, וניצחונות מול ולדאס מיקאנס, רוברטו גראו,  סבלי גריגורייביץ' טרטקובר ומשה צ'רניאק.
לקריאה נוספת

Andris Fride, Vladimirs Petrovs: A chessplayer's story from greatness to the gulags (Caissa Editions)
ואלרי ברטינלי

| --- | --- |

ואלרי ברטינלי, 2008
 לידה:  23 באפריל 1960 (בת 64) וילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1974 
 מקום לימודים:  בית הספר המקצועי של הוליווד  Granada Hills Charter High School 
 בן או בת זוג:  אדי ואן היילן (11 באפריל 1981–20 בדצמבר 2007) 
 צאצאים:  וולפגנג ואן היילן 
 פרסים והוקרה:  שני פרסי גלובוס זהב
 http://valeriebertinelli.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ואלרי ברטינלי בסדרה "One Day at a Time"
ואלרי אן ברטינלי (באנגלית: Valerie Anne Bertinelli; ‏נולדה ב-23 באפריל 1960) היא שחקנית אמריקאית. זוכת שני פרסי גלובוס זהב על תפקידה בסדרה הקומית "כל יום מחדש" (אנ').
ביוגרפיה

ברטינלי נולדה בעיר וילמינגטון שבמדינת דלאוור לנסי ואנדרו ברטינלי, מנהל בחברת ג'נרל מוטורס. למדה משחק ב"בית הספר לאומנויות תמי לין".
קריירה

ברטינלי התגלתה על ידי המפיק והתסריטאי נורמן ליר שבחר ללהק אותה לקומדיית המצבים "כל יום מחדש" שעלתה לאוויר בשנת 1974. בריטנלי הופיעה במשך למעלה מעשור בתפקיד הצעירה ברברה קופר, תפקיד שבעבורו היא זכתה ב-2 פרסי גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה.
ברטינלי המשיכה להופיע בעיקר בהפקות טלוויזיה כמו "סידני", סיטקום משנת 1990 בו שיתפה פעולה עם השחקן מת'יו פרי. בשנת 2001 הצטרפה ברטינלי לשתי העונות האחרונות של סדרת הדרמה "מגע של מלאכים", היא שיחקה בתפקיד גלוריה.
משנת 2010 מופיעה ברטינלי בסדרה הקומית "שוות בקליבלנד" בהפקתו של שון הייז בתפקיד הגיבורה הראשית הסופרת מלאני הופ מורטי. הסדרה התבטלה ב-2015 לאחר 6 עונות מוצלחות.
בשנת 2012 קיבלה ברטינלי כוכב על טלוויזיה על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד
חיים אישיים

ברטינלי נישאה בשנת 1981 למוזיקאי אדי ואן היילן, לזוג נולד ילד אחד המוזיקאי וולפגנג ואן היילן. בריטנלי הגישה בקשה לגירושין בשנת 2005 ואלה נכנסו לתוקף בשנת 2007.
בשנת 2011 התחתנה עם המנהל הפיננסי טום וייטל.
סדרות טלוויזיה

כל יום מחדש (1975–1984)
עדות אילמת (1985) - סרט טלוויזיה
אני אכבוש את מנהטן (1987) - מיני-סדרה
סידני (1990)
מגע של מלאכים (2001–2003)
שוות בקליבלנד (2015-2010)
מכתבי אהבה (2014)
הרמיוני גינגולד

| --- | --- |

הרמיוני גינגולד, (1973)
 לידה:  9 בדצמבר 1897 לונדון, אנגליה,
 פטירה:  24 במאי 1987 (בגיל 89) ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1909–1977 (כ־68 שנים)
 בן או בת זוג:  מייקל ג'וזף (1918–1926)  אריק משביץ (1926–1945) 
 צאצאים:  סטיבן ג'וזף 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב, פרס גראמי
 פרופיל ב-IMDb
 
הרמיוני פרדיננדה גינגולד (באנגלית:  Hermione Ferdinanda Gingold; ‏9 בדצמבר 1897 – 24 במאי 1987) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון יהודיה-בריטית זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1958 על הופעתה בסרט "ז'יז'י".
קורות חיים

גינגולד נולדה בקרלטון היל שבפדינגטון, מערב לונדון. בתם של קייט וג'יימס גינגולד, סוחר יהודי בבורסה. על אף שלא הייתה דתייה, גינגולד חונכה וגדלה על פי המסורת היהודית.
גינגולד החלה לשחק במופיעים בגיל בצעיר מאוד והיא נחשבה לילדת פלא עם יכולות משחק מגוונות. היא הופיעה על במות התיאטרון הגדולות אולד ויק וסט אנד תחת הרברט בירבוהם טרי וויליאם פואל וישתפה פעולה עם שחקניות כדוגמת אדית אוונס ואלן טרי .
קריירה

גינגולד הופיעה לראשונה על מסך הקולנוע בקומדיות הבריטיות "מסמכי פיקוויק" בתפקיד מיס תומפקינס ו"מסביב לעולם בשמונים יום". בשנת 1958 זכתה גינגולד בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה הראשונה בסרט אמריקאי, הקומדיה המוזיקלית של וינסנט מינלי "ז'יז'י". בסרט גינגולד שרה ושיחקה בתפקיד מאדאם אלווארז סבתה של ז'יז'י (לסלי קארון). בשנה זו השתתפה גם בקומדיה "כישופי אהבה" בתור המכשפה ביאנקה דה פס.
גינגולד הופיעה בשנת 1962 בקומדיה המוזיקלית "איש המוזיקה" בתפקיד יוליילי אשתו של ראש העיר ג'ורג' שהין (פול פורד), הייתה זו הופעה מוזיקלית מוצלחת נוספת עליה הועמדה גינגולד לפרס גלובוס זהב שני לתפקיד המשנה הטוב ביותר.
ב-1964 שיחקה בקומדיה הרומנטית "הכלה העשירה ביותר בעולם" לצידו של מוריס שבלייה.
בשנת 1973 הועמדה גינגולד לפרס טוני על הופעתה במחזמר של סטיבן סונדהיים "מוזיקת לילה זעירה" בתור מאדאם ארמפלדט. בשנת 1977 הופיעה בגרסה הקולנועית למחזמר באותו התפקיד לצידה של אליזבת טיילור.
על אף גילה המופלג ובעיות בריאותיות מהן סבלה התנסתה גינגולד באופרה במופע שנערך בבניין האופרה של סן פרנסיסקו.
גינגולד שהייתה גם זמרת מחוננת זכתה בשנת 1977 בפרס גראמי לאלבום הילדים הטוב ביותר, פרס אותו חלקה עם המנצח האוסטרי קרל בהם.
חיים אישיים

לגינגולד היו שני ילדים – לסלי ג'וזף ובמאי התיאטרון סטיבן ג'וזף – מבעלה הראשון, הסופר האנגלי מייקל ג'וזף, ממנו התגרשה לאחר 8 שנות נישואים. בעלה השני היה התסריטאי והמפיק האנגלי אריק מוסקוביץ', לו הייתה נשואה במשך כ-20 שנה עד לגירושיהם.
גינגולד נפטרה ב-24 במאי 1987 בניו יורק מבעיית לב כשהיא בת 89.
פילמוגרפיה נבחרת

מסמכי פיקוויק (1952)
קוש בוי (1952)
מסביב לעולם בשמונים יום (1956)
ז'יז'י (1958)
כישופי אהבה (Bell, Book, Candle, בתרגום מילולי "פעמון, ספר ונר") (1958)
הלהב העירום (1961)
איש המוזיקה (1962)
פריז העליזה (Gay Purr-ee) ‏(1962)
הכלה העשירה ביותר בעולם (1964)
הבטח לה כל דבר (1965)
מונסטר, לך הביתה! (1966)
הטיל של ז'ול ורן לירח (1967)
מוזיקת לילה זעירה (1977)
גרבו מדברת (1984)
הרולד גילמן

| --- | --- |

דיוקן של הרולד גילמן מאת וולטר סיקרט
 לידה:  11 בפברואר 1876 סאמרסט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בפברואר 1919 (בגיל 43) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום לימודים:  קולג' ברייזנוז  בית הספר סלייד לאמנות יפה  בית ספר אבינגדון 
 
הרולד ג'ון וילד גילמן (באנגלית: Harold John Wilde Gilman‏; 11 בפברואר 1876 – 12 בפברואר 1919) היה צייר בריטי של פורטרטים ונופים, וחבר-מייסד קבוצת קמדן טאון.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אף על פי שנולד ברוד בסאמרסט, גילמן בילה את שנותיו הראשונות בסנרגייט, בקנט, שם אביו היה הרקטור. הוא התחנך בקנט, בבית ספר אבינגדון בברקשייר, בין השנים 1885–1890, ברוצ'סטר ובבית הספר טונברידג', ובמשך שנה אחת באוניברסיטת אוקספורד.
אף על פי שפיתח עניין באמנות בתקופת הילדות, גילמן לא החל את הכשרתו האמנותית אלא לאחר שנת הלימודים באוניברסיטת אוקספורד ולאחר שעבד באוקראינה כמורה למשפחה בריטית באודסה (1895). בשנת 1896 הוא נכנס לבית הספר לאמנות של הייסטינגס כדי ללמוד ציור, אולם בשנת 1897 עבר לבית הספר סלייד לאמנות בלונדון, שם הוא נשאר בין 1897 ל-1901, ושם פגש את ספנסר גור.
בשנת 1904 נסע לספרד ובילה למעלה משנה בלימודי הציירים הספרדיים. לציירים דייגו ולאסקס ופרנסיסקו דה גויה, כמו גם לג'יימס אבוט ויסלר היו השפעות מוקדמות ומשמעותיות על סגנון הציור של הרולד גילמן.
ביוגרפיה > נישואים

באותה תקופה הוא פגש ונישא לציירת האמריקנית גרייס קורנליה קנדי. הזוג התיישב בלונדון. נולדו להם שתי בנות (אחת נולדה בלונדון, אחת בשיקגו) ובן אחד, דייוויד, נולד ב־20 בספטמבר 1908, בהרטפורדשייר.
הרולד גילמן היה נשוי, בפעם השנייה, בסוף קיץ 1917 עם (דורותי) סילביה הרדי לשעבר מאיירת (1892–1971), אמנית שפגש בוסטמינסטר ולמד איתה מאז 1914.
קריירת ציור

הוא נפגש עם וולטר סיקרט בשנת 1907, והפך לחבר מייסד בקבוצת רחוב פיצרוי (בשנת 1907) שהפכה לקבוצת קמדן טאון (בשנת 1911). בינתיים הוא הצטרף לאיגוד ברית האמנים (AAA) והחל להראות את ההשפעה של יצירות אדוארד וילארד בדומה להשפעות של סיקרט.
בשנת 1910 הוא הושפע מהתערוכה הפוסט-אימפרסיוניזם הראשונה בגלריות גרפטון, וביקר בפריז. עד מהרה השתחרר מפרשנותו של סיקרט לפוסט-אימפרסיוניזם תוך שימוש בצבע חזק יותר, בהשפעת ואן גוך וגוגן. בשנת 1913 הציג במשותף עם ספנסר גור, והיה לנשיא הראשון של קבוצת לונדון, והזדהה עם צ'ארלס גינר כ"נאו-ריאליסט".
גילמן ביקר בסקנדינביה בשנת 1912 ו-1913, ויכול להיות שטייל עם האמן ויליאם רטקליף. גילמן ביצע רישומים על הסביבה, וצייר את גשר התעלה פלייקפיורד, שכנראה היה בהשראת תיאור גשר דומה בפרובאנס על ידי ואן גוך.
גילמן הסתייג מעבודתו של ואן גוך כשנתקל בה לראשונה, אך לימים היה מעריץ גדול שלו. לדברי וינדהאם לואיס, הוא שמר גלויות מעבודותיו של ואן גוך על הקיר שלו ולפעמים תלה לידן אחת מיצירותיו, אם היה מרוצה במיוחד ממנה.
בשנת 1914 הצטרף לקבוצת שוק קמברלנד קצרת הימים של רוברט בוואן, עם צ'ארלס גינר וג'ון נאש. בשנת 1915 קיימה הקבוצה את התערוכה היחידה שלה.
הוא לימד בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר, לאחר מכן הוא התחיל בית ספר משלו עם צ'ארלס גינר.
בשנת 1918 הוא הוזמן לנסוע לנובה סקוטיה על ידי ממשלת קנדה וצייר תמונה של נמל הליפקס לאנדרטת המלחמה באוטווה.
הוא נפטר בלונדון ב-12 בפברואר 1919, בגיל 45, מהשפעת הספרדית.
גלריה

התמזה בצ'לסי
קלריסה
סילביה גוס
מסבאה
מארי הרולד גילמן
נערה עם כוס
רות דוגט
אמא עם ילד
ארוחת בוקר
הערות שוליים

↑  Gilman, Harold John Wilde (1876–1919), painter, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
↑  Helena Bonett, Harold Gilman 1876–1919, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית)
↑  Tate, ‘Canal Bridge, Flekkefjord’, Harold Gilman, c.1913, Tate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 1523  AGSA: 3765  BNE: XX5313231  BnF: cb13505223v (data)  GND: 11911870X  ISNI: 0000 0000 6679 0501  LCCN: n82117053  NGV: 977  RKD: 31739  SNAC: w6zc84j5  SUDOC: 050124269  TePapa: 870  ULAN: 500027829  VIAF: 77118612   WorldCat (עם VIAF): 77118612 
הרולד גילמן, גשר פלייקפיורד, סקנדינביה
ולדימיר פרודיבוס

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1962 (בן 61) Shakhan, קזחסטן 
 מדינה:  ברית המועצות, אוקראינה 
 השכלה:  Vinnytsia State Pedagogical University 
 תפקיד:  חבר המוצעה העליונה (12 בדצמבר 2012–27 בנובמבר 2014) 
 מפלגה:  מפלגת האזורים 
 פרסים והוקרה:  Merited Builder of Ukraine  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3  מסדר ולדימיר הקדוש 
 prodyvus.com.ua
 
ולדימיר סטפנוביץ' פרודיבוס (באוקראינית: Володимир Степанович Продивус; נולד ב-8 בדצמבר 1962) הוא איש עסקים, עסקן ספורט, פילנתרופ, ופוליטיקאי אוקראיני. נשיא פדרציית האגרוף של אוקראינה. סגן נשיא איגוד האגרוף הבין-לאומי. חבר הראדה העליונה של אוקראינה של הכינוס השביעי ממפלגת האזורים. בתקשורת האוקראינית לא פעם הציגו אותו כדמות ידועה מעולם הפשע.
ביוגרפיה

פרודיבוס נולד ב-8 בדצמבר 1962 בקזחסטן במשפחה של כורה. את ילדותו ונעוריו בילה בכפר סוסונקה, במחוז ויניצה שבאוקראינה. בגיל צעיר נותר ללא אב.
בצעירותו, הוא החל להתעניין ברצינות באגרוף. אלוף פעמיים של אוקראינה הסובייטית, מדליסט ארד של גביע ברית המועצות באגרוף.
לאחר קריסת ברית המועצות, הוא החל להקים חברת אחזקות משלו, שנקראה מאוחר יותר תאגיד "פרמייר פיננס". נכון להיום, כולל התאגיד כ-30 מפעלים בתעשיית הפרמצבטיקה, המסחר והמזון. הוא גם הפך לבעל מניות של החברה הגדולה ביותר לבניית גשרים באוקראינה "מוסטבוד" (אנ') ונבחר ליו"ר הדירקטוריון של החברה.
בשנת 1989 פרודיבוס נידון ל-3 שנים, ריצה את עונשו במושבה SHIK-66 בשוסטקה.
הוא היה חבר בפרלמנט האוקראיני מטעם מפלגת האזורים ועזב אותה במהלך פברואר 2014.
הערות שוליים

↑  https://www.iba.sport/wp-content/uploads/2021/05/CV-Volodymyr-Prodyvus-for-AIBA-1-1.pdf
↑  Владимир Продивус - биография, образование, семья, карьера, компромат, MY.UA (ברוסית)
↑  Владимир Продивус: биография и досье, компромат, znaj.ua, ‏2020-09-07 (ברוסית)
↑  https://pogliad.ua/ru/news/chernovtsy/z-frakciyi-partiyi-regioniv-viyshli-70-nardepiv-sered-nih-i-bukovinci-povniy-spisok-175616
ז'אן פרנסואה רז'י

| --- | --- |

 לידה:  31 בינואר 1597 פונקוברט
 פטירה:  30 בדצמבר 1640  (בגיל 43) לה-לובסק
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 ביאטיפיקציה:  18 במאי 1716 על ידי האפיפיור קלמנס האחד עשר
 קאנוניזציה:  5 באפריל 1737 על ידי האפיפיור קלמנס השנים עשר
 חג:  16 ביוני
 פטרון של:  יוצרי תחרה, ניו יורק
ז'אן פרנסואה רז'י (בצרפתית: Jean François Regis;‏ 31 בינואר 1597 – 30 בדצמבר 1640) היה מטיף וכומר צרפתי שנחשב לקדוש בכנסייה הקתולית.
רז'י נודל בפונקוברט (Fontcouverte) שבאוד. הוא למד בכמה מוסדות ששייכים לישועים והיה חבר במסדר זה.
מת בלה-לובסק במחוז ארדש בצרפת. ב-1737 הוכרז כקדוש. יום חגו הוא ה-16 ביוני.
אוניברסיטת ריג'יס בארצות הברית נקראת על שמו.
ווסט אנד (וושינגטון די. סי.)

| --- | --- |

הצומת של מפגש הרחובות רחוב 22 ושדרת ניו המפשייר
 מידע
 עיר:  וושינגטון די. סי.
 קואורדינטות:  38°54′25″N 77°02′59″W﻿ / ﻿38.907055555556°N 77.049694444444°W﻿ / 38.907055555556; -77.049694444444
 שכונות נוספות בוושינגטון די. סי.
  המיקום של שכונת ווסט אנד בוושינגטון די. סי.
 
ווסט אנד (באנגלית: West End) היא שכונה במרכז העיר וושינגטון די. סי. שבארצות הברית.
השכונה נתחמת ברחוב K מדרום, בפארק רוק קריק ממערב ומצפון, ובשדרת ניו המפשייר ורחוב 21 ממזרח.
השכונה נקראת "ווסט אנד" (החלק המערבי) מכיוון שאזור זה היה החלק המערבי ביותר של התוכנית המקורית של העיר וושינגטון די. סי., לפני שאזור ג'ורג'טאון סופח לתחום העיר.
מבחינה היסטורית, שכונת ווסט אנד הכילה במקור אוכלוסייה אפרו-אמריקאית דומיננטית.
הפסנתרן והמלחין הנודע דיוק אלינגטון נולד בשכונת ווסט אנד ב-1899.
הערות שוליים

↑  Bowman, LaBarbara (27 במרץ 1977). "Building Boom Hits West End With a Sour Note;West End's Black Residents Pressed by Redevelopment". The Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Catlin, Roger (20 בינואר 2012). "Duke Ellington's Washington". The Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542746305171  LCCN: n97042263  VIAF: 137376775   WorldCat (עם VIAF): 137376775 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרמיוני באדלי

| --- | --- |

הרמיוני באדלי
 לידה:  13 בנובמבר 1906 ברוסליי, שרופשייר, אנגליה
 פטירה:  19 באוגוסט 1986 (בגיל 79) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Church of St Mary and St Melor, Amesbury 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1927–1986 (כ־59 שנים)
 בן או בת זוג:  David Tennant (16 באפריל 1928–6 במאי 1937)  John Henry Willis (דצמבר 1940–?)   לורנס הארווי 
 צאצאים:  Pauline Tennant, David Tennant 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
הרמיוני באדלי
הרמיוני באדלי (באנגלית:  Hermione Baddeley; ‏13 בנובמבר 1906 – 19 באוגוסט 1986) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה הקומית "מוד" ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1959 על הופעתה בסרט "מקום בצמרת".
ביוגרפיה

הרמיוני רובי יולנדה קלינטון באדלי נולדה בעיירה ברוסליי שבמחוז שרופשייר, מערב אנגליה. באדלי הייתה אחותה הצעירה של השחקנית אנג'לה באדלי ונצר למשפחתו של הגנרל הבריטי הנרי קלינטון ממפקדי הצבא הבריטי הקולוניאלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
החלה את דרכה במשחק על במות מגיל 6.
קריירת משחק

באדלי התגלתה לראשונה בבריטניה בסוף שנות ה-40 בדרמת הפשע של האחים בולטינג "ברייטון רוק" בתפקיד איידה ארנולד לצידו של ריצ'רד אטנבורו ובקומדיה "דרכון לפימליקו". בשנת 1951 שיחקה באדלי בפנטזיה "סקרוג'", עיבוד קולנועי בריטי ל"מזמור חג המולד" בתפקיד גברת קרצ'יט. כמו כן היא השתתפה בדרמה הקומית "מסמכי פיקוויק", עיבוד קולנועי לרומן "רשומות מועדון הפיקוויקים" ובקומדיה "הפעמונים של סט' טיריאן".
בשנת 1959 הועמדה באדלי לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד אלספת' חברתה של אליס איסגיל (סימון סיניורה) בדרמה של ג'ק קלייטון "מקום בצמרת". באדלי הופיעה בסרט במשך 2 דקות ו-20 שניות בלבד, התפקיד הקצר ביותר אי פעם עליו הועמדו שחקן/נית לאוסקר. באותה השנה השתתפה באדלי גם בדרמה המוזיקלית "אקספרסו בונגו".
בשנות ה-60 זכתה להצלחה רבה בזכות הופעות בימתיות שהתבטאו במועמדות לפרס טוני על תפקידה במחזה של טנסי ויליאמס "רכבת החלב לא עוצרת פה עוד". באותו עשור שיחקה בקומדיות הקולנועיות המצליחות "מרי פופינס" של רוברט סטיבנסון בתפקיד אלן המשרתת של משפחת בנקס, "מולי בראון הבלתי נלאית" של צ'ארלס וולטרס בתפקיד גברת גורגן ו"המיליונר השמח ביותר" בתור גברת וורת'. ב-1960 הופיעה במותחן "קולות בערפל". ב-1965 שיחקה בקומדיה "נישואין על שרטון" לצידם של פרנק סינטרה, דברה קר ודין מרטין.
באדלי שנודעה בעיקר לקהל היעד הבריטי נסעה בשנות ה-70 לעבוד בארצות הברית ושם זכתה להערכה רבה על הופעותיה בעונות השלישית והרביעית של הסיטקום "מוד" בתפקיד גברת נוגטוק . תפקיד בעבורו זכתה באדלי בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה/מיני סדרה לשנת 1975. כמו כן היא שיחקה בסדרת הדרמה "בית קטן בערבה" בתפקיד אורח.
באדלי לא חזרה מאז להופיע בסרטים משמעותיים, היא דיבבה בסרטי האנימציה "חתולים בצמרת" את דמותה של מאדאם אדלייד בונפמייל ו"על קסמים ועכברים" של דון בלות' את דמותה של דודה שרו.
חיים אישיים

בשנת 1928 התחתנה באדלי עם האריסטוקרט דייוויד טננט בנו של הברון אדוארד טננט, לזוג נולדו שני ילדים דייוויד והשחקנית, משוררת פאולין טננט. באדלי וטננט התגרשו ב-1937.
בשנת 1940 נישאה בשנית, למייג'ור ג'.ה. וויליס והתגרשה בשנת 1946. הייתה לה מערכת-יחסים ארוכה עם השחקן לורנס הארווי, שהיה צעיר ממנה בשנים רבות.
באדלי מתה ב-19 באוגוסט 1986 ב"מרכז הרפואי סידרס סיני" שבלוס אנג'לס לאחר שעברה סדרה קשה של מקרי שבץ מוחי, בת 79 הייתה במותה. היא נקברה ב"כנסיית סט' מרי וסט' מלור פריש" שבעיירה אמסבארי, מערב אנגליה.
פילמוגרפיה נבחרת

תמיד גשום ביום ראשון (1947)
ברייטון רוק (1947)
דרכון לפימליקו (1949)
(1951) The Woman in Question
סקרוג' (1951)
רשומות מועדון הפיקוויקים (1952)
הפעמונים של סט' טיריאן (1954)
מקום בצמרת (1959)
אקספרסו בונגו (1959)
תחרת חצות (1960)
מולי בראון הבלתי נלאית (1964)
מרי פופינס (1964)
נישואין על שרטון (1965)
המיליונר השמח ביותר (1967)
חתולים בצמרת (1970)
למעלה בחזית (1972)
טחנת הרוח השחורה (1974)
על קסמים ועכברים (1982)
טלוויזיה

מוד (1974–1977)
בית קטן בערבה (1977–1979)
רודפי הצללים (1985)
ז'אן פרנסואה דוקלרק

| --- | --- |
 לידה:  העשור הראשון של המאה ה־17 גוואדלופ, צרפת 
 פטירה:  18 במרץ 1711 ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 מדינה:  צרפת 
 
ז'אן פרנסואה דוקלרק (בצרפתית: Jean-François Duclerc; נולד בגוואדלופ; נפטר ב-18 במרץ 1711 בריו דה ז'ניירו) היה רב חובל צרפתי ואביר במסדר סנט לואיס.
ביוגרפיה

הוא נולד בגוואדלופ לז'אן דוקלרק. דוקלרק החל את הקריירה שלו בחיל הים הצרפתי, תחילה כקפטן, ולאחר מכן בפיקוד של פריגטה. במלחמת הירושה הספרדית ב-10 במאי 1710 הוא הפליג מלה רושל כמפקד של שייטת קטנה כדי לתקוף את ריו דה ז'ניירו. היו ברשותו רק שש ספינות ו-1,200 אנשים.
בסוף אוגוסט 1710 הם הגיעו לריו דה ז'ניירו וניסו לכבוש את העיר, מה שהתברר כאסון. הפורטוגזים קיבלו מידע על הגעתם, ולא נתקלו בקשיים נגד הכוח הקטן. 400 צרפתים נהרגו ו-700 נתפסו. על-אף הכישלון, דוקלרק נעשה אביר במסדר סנט לואיס. ב-18 במרץ 1711 נרצח דוקלרק בכלא בנסיבות מסתוריות על ידי קבוצה של רעולי פנים. בספטמבר 1711 כוח צרפתי גדול יותר בהנהגתו של רנה דוגאי-טרוין הצליח לכבוש את ריו דה ז'ניירו ושחרר את האסירים השורדים מהפשיטה של דוקלרק.
ז'אן פרואסאר

| --- | --- |
קרב סלואי (Battle of Sluys) במלחמת מאה השנים; איור מתוך הכרוניקות של פרואסאר
 לידה:  1337? ואלנסיין, צרפת 
 פטירה:  1410? (בגיל 73 בערך) שימה, בלגיה 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית עתיקה 
 יצירות בולטות:  Froissart's Chronicles, La plaidoirie de la rose et de la violette, Le debat dou cheval et dou levrier, La court de may, Serventois, Le dit de la marguerite, Le dit dou bleu chevalier, Le dit dou florin, Le joli mois de mai, Le joli buisson de jonece, Le temple d'Honneur, Pastourelles, Chants royaux, La prison amoureuse, L'espinette amoureuse, Le paradis d'amour, Rondeaux, L'orloge amoureus, Meliador, Lais amoureus, Virelays, Ballades, Historical poem 
 
ז'אן פרואסאר (בצרפתית: Jean Froissart; ‏1337 – 1405 בערך) היה היסטוריון ומשורר צרפתי.
פרואסאר היה אחד ההיסטוריונים החשובים של צרפת בימי הביניים. במשך מאות בשנים ספרו "דברי הימים" זכה להכרה כמבטאה העיקרי של תחיית האבירות בממלכות אנגליה וצרפת במאה ה-14. ספרו זה הוא גם אחד המקורות החשובים המתארים את מחציתה הראשונה של מלחמת מאה השנים.
קורות חייו

פרואסאר נולד בדוכסות אינו בעיר ואלנסיין (כיום בצפון צרפת), לאב שעסק בעיצוב מעילי אבירים. הוא עבד כסוחר ואחר כך הוסמך ככומר. בשנת 1361, מצויד במכתב המלצה ממלך בוהמיה, נסע ללונדון כדי לתת לפיליפה מאינו, אשתו של אדוארד השלישי מלך אנגליה, שיר שכתב אודות קרב פואטייה. היא מינתה אותו למשורר ולכותב דברי הימים בחצרה. ב-1367 ליווה את יורש העצר של אנגליה "הנסיך השחור" במסעו לעיר בורדו שהייתה בשליטת האנגלים. ב-1368 ליווה את דוכס קלרנס מאנגליה במסעו אל העיר מילאנו שבאיטליה לטקס נישואיו של הדוכס עם בתו של דוכס מילאנו גלאצו ויסקונטי השני. ב-1369 חזר לעיר מולדתו ואלנסיין, שם נודע לו על מותה של פליפה מאינו. הוא הפך לבן חסותה של יוהנה דוכסית ברבנט.
בשנת 1381 קיבל פרואסאר משרת כמורה בדוכסות אינו בעיר שימה (כיום בבלגיה), וזכה להכנסה מאחוזות הכנסייה שאִפשרה לו להמשיך במסעותיו כדי ללקט חומרים לכרוניקות שלו (Chroniques de Froissart) שבהן תיאר את ההיסטוריה של אירופה המערבית מ-1325 עד 1400. בין השנים 1390 ו-1391 כתב את תולדות עיר מולדתו ואלנסיין. ב-1392 היה בפריז וב-1395 נסע שוב לאנגליה כדי לתת עותק של שיריו לריצ'רד השני מלך אנגליה, אך התאכזב מן השינויים שחלו באנגליה מאז שעזב את הממלכה. הוא ראה שינויים אלה כסופה של תקופת האבירות. בגלל מריבה עם גי מבלואה, שהיה שליטה הפיאודלי של העיר שימה, הפך פרואסאר לבן חסותו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. הוא בילה את שנותיו האחרונות בדוכסות אינו ומת בשנת 1405.
ההיסטוריונית האמריקאית ברברה טוכמן ציטטה רבות מתוך כתביו של פרואסאר בספרה "ראי רחוק" העוסק במאה ה-14.
פסל בדמותו של ז'אן פרואסאר בכיכר הנושאת את שמו בעיר שׁימֶה (אנ') בבלגיה
פסל בדמות פרואסאר במוזיאון הלובר, 1857
הקומדיה האנושית (בלזק)

הקומדיה האנושית הוא אוסף סיפורים ורומנים מאת הסופר הצרפתי אונורה דה בלזק. הסיפורים כוללים עשרות דמויות המופיעות רובן ביותר מסיפור אחד, ומתארים את החיים בצרפת בתקופת הרסטורציה (1815) והמונרכיה של יולי (1830). בסך הכול כוללת הקומדיה האנושית 91 יצירות גמורות, בהן רומנים, נובלות ומאמרים, ועוד 46 יצירות שלא הושלמו.