stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנה קורנרייך גליסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1920 רפובליקת פולין 
 פטירה:  8 באוגוסט 2006 (בגיל 85) קונטיקט, ארצות הברית 
 מדינה:  גרמניה 
 
רנה קורנרייך גליסן (באנגלית: Rena Kornreich Gelissen, נולדה בשם רנה קורנרייך; 24 באוגוסט 1920 – 8 באוגוסט 2006) הייתה אמריקאית ממוצא יהודייה ילידת פולין, שהתפרסמה בספר זכרונותיה, "הבטחתה של רנה: סיפורן של אחיות באושוויץ", סיפור הישרדותה במחנות הריכוז הנאציים עם אחותה דנקה.
ביוגרפיה

רנה נולדה בפולין קטן שבפולין לחיים ושרה קורנרייך. היו לה שלוש אחיות: גרטרוד, זוסיה ודנקה. היא ואחותה גדלו בטיליץ (אנ'), אך לאחר הפלישה הנאצית ברחו לסלובקיה. כדי להגן על האנשים שהסתירו אותה, היא הסגירה את עצמה לשלטונות הנאציים ונשלחה לאושוויץ. היא הייתה בטרנספורט הראשון של נשים יהודיות שיצא למחנה הריכוז אושוויץ, ב-25 במרץ 1942, טרנספורט שהגיע למחנה זה ב-26 במרץ. שם קועקעה במספר 1716, בהיותה האישה מספר 716 שנכנסה למחנה. שלושה ימים לאחר מכן הצטרפה אליה אחותה דנקה, שם התחשל ביניהן קשר חזק של אהבה וחמלה, שעזר להם לשרוד למעלה משלוש שנות כליאתן במחנה בתנאי רעב, עבודת פרך והתעללות. בשנים אלה חמקו רנה ואחותה בקושי מהניסויים הנאציים, עברו עבודות כפייה ובינואר 1945 הוצעדו בצעדת מוות למחנה הריכוז רוונסברוק.
רנה ודנקה שוחררו בנוישטטט-גלווה (Neustadt-Glewe) (אנ') ב-2 במאי 1945. ההערכה היא כי הוריהם נרצחו באושוויץ. גורלה של אחותן זוסיה וילדיה לא ידוע. אחותם הבכורה, גרטרוד, היגרה לארצות הברית בשנת 1921. רנה ודנקה נסעו להולנד ועבדו עבור הצלב האדום הבינלאומי. ב-29 ביולי 1947 התחתנה רנה עם ג'ון גליסן, שהיה מפקד צוות הסיוע של הצלב האדום שהעניק לרנה ואחותה אוכל ומקלט בשנת 1945. בשנת 1954 היגרו רנה ומשפחתה לארצות הברית. בשנת 1951 היגרו דנקה ובעלה אליאס ברנדל לארצות הברית. הן נימקו זאת ברצונן לא לחיות באירופה של המלחמה הקרה או בכל מקום שבו תצטרכנה להתמודד שוב עם מלחמה או אלימות.
בשיתוף עם הסופרת הת'ר דיון מקאדם, סיפרה רנה את סיפור הישרדותה במחנות הריכוז הנאצים הגרמנים עם אחותה הצעירה דנקה. הסיפור נעשה לספר שכותרתו "הבטחתה של רנה: סיפורן של אחיות באושוויץ", שיצא לאור בשנת 1995. הספר התקבל היטב, תורגם להולנדית בשם Rena's belofte, לסלובקית בשם Sestrin slub, וכן לגרמנית, ליפנית, ולטורקית, ורנה התראיינה רבות בנושא.
רנה נפטרה בשנת 2006, יותר מ-60 שנה לאחר שחרורה, בקונטיקט, בגיל 85. רנה הותירה אחריה את בתה, סילביה ושלושת בניה, ג'וזף, פיטר ורוברט. היא קבורה בבית אל, קונטיקט. ארבע שנים אחר כך, בשנת 2010, נפטר בעלה של רנה, ג'ון, ונקבר לצידה. אחותה, דנקה, נפטרה ב-21 בנובמבר 2012.
לקריאה נוספת

Gelissen, Rena Kornreich; Macadam, Heather Dune (1995). Rena's Promise: A Story of Sisters in Auschwitz. Boston, Mass.: Beacon Press. ISBN 978-0-8070-7068-0. OCLC 45728966.
הערות שוליים

↑  Times Online Obituary
↑  הספרים בספריית יד ושם
↑  Heather Dune Macadam, Rena’s Promise - site
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261651005171  PLWABN: 9810552124205606  GND: 119447045  ISNI: 0000 0003 8536 9669  LCCN: n95022384  NKC: js20191041773  NTA: 175191883  VIAF: 198369259   WorldCat (עם VIAF): 198369259 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רנה קורנרייך גליסן".
ריצ'רד המינג

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 בפברואר 1915 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בינואר 1998 (בגיל 82) מונטריי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שיקגו (1937)  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1942)  אוניברסיטת נברסקה-לינקולן  תיכון קריין 
 מנחה לדוקטורט:  Waldemar Joseph Trjitzinsky 
 מוסדות:  מעבדות נוקיה בל (1946–1976)  פרויקט מנהטן (1945–1946)  בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים (1976–1997)  אוניברסיטת לואיוויל (1944–1945)  מערכת האוניברסיטאות של אילינוי (1942–1944) 
 תלמידי דוקטורט:  מרטין מנדלברג 
 פרסים והוקרה:  פרס טיורינג (1968)  עמית ACM (1994)  עמית IEEE (1968)  פרס עמנואל פיור מטעם IEEE (1979)  פרס הארולד פנדר (1981)  מדליית ריצ'רד המינג של IEEE (1988)  פרס (1996) 
 תרומות עיקריות
 קוד המינג חלון המינג מספרי המינג Sphere-packing מרחק המינג Association for Computing Machinery
 
ריצ'רד ווסלי המינג (באנגלית: Richard Wesley Hamming‏; 11 בפברואר 1915 - 7 בינואר 1998) היה מתמטיקאי אמריקאי שלעבודתו היו השלכות רבות על מדעי המחשב וטלקומוניקציה. תרומותיו כוללות את קוד המינג (העושה שימוש במטריצת המינג), חלון המינג, מספרי המינג, sphere-packing (או חסם המינג) ומרחק המינג.
קורות חיים

המינג סיים תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו בשנת 1937, תואר שני באוניברסיטת נברסקה-לינקולן בשנת 1939 ולבסוף דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1942. הוא היה פרופסור באוניברסיטת לואיוויל במהלך מלחמת העולם השנייה ועזב כדי לעבוד על פרויקט מנהטן בשנת 1945. במסגרת זאת תכנת את אחד המחשבים הדיגיטליים החשמליים הראשונים כדי לחשב את הפתרון עבור משוואות שסופקו על ידי הפיזיקאים בפרויקט. מטרת התוכנית הייתה לגלות אם פיצוץ של פצצת אטום יצית את אטמוספירת כדור הארץ
. תוצאת החישוב שללה תרחיש זה וכך ארצות הברית השתמשה בפצצה, תחילה בניסוי בניו מקסיקו ולאחר-מכן פעמיים נגד יפן.
מאוחר יותר, בין השנים 1946–1976, המינג עבד במעבדות בל, שם שיתף פעולה עם קלוד שאנון. הוא פיתח את תורת הקודים לתיקון שגיאות ובפרט את קוד המינג. זהו קוד ליניארי המאפשר זיהוי ותיקון שגיאות בסיבית בודדת, וכן זיהוי (אך לא תיקון) שגיאה בשתי סיביות.
במהלך תקופה זו שימש כמורה מן החוץ בבית הספר להנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק. ב-23 ביולי 1976, עבר לבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים שם עבד כמורה מן החוץ עד 1997 כשמונה לפרופסור אמריטוס. הוא מת שנה מאוחר יותר.
המינג היה ממייסדי Association for Computing Machinery‏ (ACM) ונשיאהּ הראשון. בשנת 1994 נבחר לעמית ACM. גישתו כלפי מחשוב מדעי מופיעה כהקדמה לספרו משנת 1962: "המטרה של מחשוב היא תובנות, לא מספרים".
פרסים והכרה מקצועית

פרס טיורינג, 1968
חבר בארגון IEEE‏, 1968
פרס עמנואל פיור, 1979
חבר באקדמיה הלאומית של ארצות הברית להנדסה, 1980
פרס הרולד פנדר, אוניברסיטת פנסילבניה, 1981
מדליית ריצ'רד המינג, 1988
חבר ב-Association for Computing Machinery‏, 1994
פרס אדוארד ריין, קרן אדוארד ריין, 1996
תעודת הצטיינות של מכון פרנקלין, מכון פרנקלין, 1996
מדליית ריצ'רד המינג, הקרויה על שמו, היא פרס הניתן מדי שנה על ידי ארגון ה-IEEE עבור "תרומה יוצאת דופן למדעי מידע, מערכות מידע וטכנולוגיית מידע" והוא היה הראשון לקבל פרס זה.
הופעות

המינג שוחח על השימוש והפוטנציאל של מחשבים בסרט משנת 1965, Logic By Machine.
הערות שוליים

↑  Hamming, Richard W. (1998). "Mathematics on a Distant Planet". The American Mathematical Monthly. 105 (7): 640–650.
| זוכי פרס טיורינג |
| --- | --- | --- |
| 1966–1980 | אלן פרליס (1966) • מוריס וינסנט וילקס (1967) • ריצ'רד המינג (1968) • מרווין מינסקי (1969) • ג'יימס וילקנסון (1970) • ג'ון מקארתי (1971) • אדסחר דייקסטרה (1972) • צ'ארלס באקמן (1973) • דונלד קנות' (1974) • אלן ניוול והרברט סיימון (1975) • מיכאל רבין ודנה סקוט (1976) • ג'ון באקוס (1977) • רוברט פלויד (1978) • קנת אייברסון (1979) • טוני הור (1980) |  |
| 1981–2000 | אדגר קוד (1981) • סטיבן קוק (1982) • קן תומפסון ודניס ריצ'י (1983) • ניקלאוס וירת (1984) • ריצ'רד קארפ (1985) • ג'ון הופקרופט ורוברט טרג'אן (1986) • ג'ון קוק (1987) • איוואן סדארלנד (1989) • וילאם קאהן (1990) • פרננדו קורבטו (1991) • רובין מילנר (1992) • באטלר לאמפסון (1993) • יוריס הארטמאניס וריצ'רד סטרנס (1994) • אדוארד פייגנבאום וראג' רדי (1995) • מנואל בלום (1996) • אמיר פנואלי • דאגלס אנגלברט (1997) • ג'ים גריי (1998) • פרד ברוקס (1999) • אנדרו יאו (2000) |  |
| 2001–2020 | אולה יוהאן דאל וקריסטין נייגארד (2001) • רונלד ריבסט, לאונרד אדלמן ועדי שמיר (2002) • אלן קיי (2003) • וינט סרף ובוב קאהן (2004) • פיטר נאור (2005) • פרנסס אלן (2006) • אדמונד קלארק, אלן אמרסון וג'וסף סיפאקיס (2007) • ברברה ליסקוב (2008) • צ'ארלס פ. ת'אקר (2009) • לסלי וליאנט (2010) • יהודה פרל (2011) • שפי גולדווסר וסילביו מיקאלי (2012) • לזלי למפורט (2013) • מייקל סטונברייקר (2014) • ויטפילד דיפי ומרטין הלמן (2015) • טים ברנרס-לי (2016) • ג'ון הנסי ודייוויד פטרסון (2017) יהושע בנג'יו, ג'פרי הינטון ויאן לקון (2018) • אדווין קטמול ופט הנרהן (2019) • אל אהו וג'פרי אולמן (2020) |  |
| 2021 ואילך | ג'ק דונגארה (2021) • רוברט מטקאלף (2022) • אבי ויגדרזון (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445504705171  ACM DL: 81100153796  BIBSYS: 90365748  BnF: cb123801795 (data)  CANTIC: a12350291  CiNii: DA01784609  dblp: h/RWHamming  GND: 131671863  ISNI: 0000 0001 0896 0039  LCCN: n79064905  LNB: 000019213  MGP: 4556  NDL: 00442333  NKC: stk2008461304  NLA: 36555651  NSK: 000111431  NTA: 074831070  RERO: 02-A003344762  SNAC: w6xd2s3z  SUDOC: 032852355  Trove: 1290009  VIAF: 46841984   WorldCat (עם VIAF): 46841984
רבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה

| --- | --- |
 השתייכות:  תנאים
 רבותיו:  רבי יוחנן בן ברוקה  חכמי יבנה
 בני דורו:  רבי נתן
 
רבי ישמעאל בנו של רבי יוחנן בן ברוקה הוא תנא מהדור החמישי של התנאים.
הוא למד אצל אביו רבי יוחנן בן ברוקה ואף חולק עליו במשנה, מסכת בבא קמא, פרק י', משנה ב'. הוא נזכר מספר פעמים נוספות במשנה. למד גם אצל חכמי יבנה.
נזכר ממנו מאמר במסכת אבות העוסק בחשיבות לימוד התורה לאחרים:
הלומד תורה על מנת ללמד - מספיקין בידו ללמוד וללמד והלומד על מנת לעשות, מספיקין בידו ללמוד וללמד לשמור ולעשות
.
שמועות הלכתיות נוספות מובאות בשמו בברייתות המובאות בתלמוד. כמו כן הוא מוזכר מספר פעמים בספרא.
רנה ז'יסט אאיאי

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1743 סן-ז'יסט-אן-שוסה, פיקרדיה, צרפת 
 פטירה:  1 ביוני 1822 (בגיל 79) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  גאולוגיה, מינרלוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  סורבון 
 מוסדות:  המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע 
 תלמידי דוקטורט:  כריסטיאן סמואל וייס 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (12 במרץ 1818)  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל 
 תרומות עיקריות
 אחד מאבות הקריסטלוגרפיה, ניסח את החוק הגאומטרי של הקריסטלוגרפיה הקרוי על שמו, ואת התאוריה כיצד לסווג את המינרלים.
 
רְנֶה זִ'יסְט אַאִיאִי (René Just Haüy‏) (28 בפברואר 1743 – 3 ביוני 1822) היה מינרלוג צרפתי ואחד מאבות הקריסטלוגרפיה. הוא ידוע גם בכינויו "האב אאיאי" (Abbé Haüy) לאחר שנעשה כומר של כבוד בקתדרלת נוטרדאם.
ביוגרפיה

אאיאי נולד בסן-ז'יסט-אן-שוסה (Saint-Just-en-Chaussée) שבמחוז ואז (Oise, אז חלק מאיל-דה-פראנס, כיום בחבל פיקרדיה). אביו היה אורג עני, ורק תמיכה כספית מאב המנזר המקומי של מסדר הפרמונסטרטנים, שהתרשם מכישוריו השכליים ומנטייתו לשירה כנסייתית, אפשרה לשלוח אותו ללימודים בפריז. תחילה שירת אאיאי זמן מה כזמר במקהלת הכנסייה ואחר כך התקבל ללימודי תאולוגיה במכללת נוואר (Collège de Navarre) שבאוניברסיטת פריז. משסיים את לימודיו החל אאיאי ללמד במכללה והיה מורה בה במשך 21 שנים. שנים אחר כך הוסמך ככומר קתולי, והחל ללמד במכללה של הקרדינל למואן (Lemoine).
בלימודיו הייתה הספרות תחום העניין העיקרי של אאיאי, אך אחד מעמיתיו במכללה עורר את עניינו בבוטניקה, והוא הקדיש לחקר הנושא את זמנו הפנוי. סדרת הרצאות של לואי דובנטון (Louis-Jean-Marie Daubenton) על מינרלוגיה הפנתה את תשומת לבו לתחום, ותאונה קלה שאירעה לו החלה את מחקריו הידועים על מבנה הגביש. כשבחן את אוסף הגבישים של דו קרואסה (Du Croisset) הוא הפיל במקרה דגימה נאה של פצלת איסלנדית (סוג של קלציט). לאחר שבחן את השברים הוא גילה שהם התפצלו לאורך מישורים ישרים שנפגשו בזוויות קבועות. הוא שבר חתיכות קלציט נוספות וגילה כי בלא תלות בצורה המקורית של גביש הקלציט, לשברים הייתה תמיד צורת מעוינת. הוא החל בסדרת ניסויים ובהתבסס על חוק הזוויות הקבועות (המכונה גם "חוק סטנו") שנתגלה על ידי ניקולאוס סטנו ופותח על ידי ז'אן-בטיסט לואי רומה דה ל'איל, הוא ניסח את החוק הגאומטרי של הקריסטלוגרפיה הקרוי על שמו, ואת התאוריה כיצד לסווג את המינרלים.
ערכן של תגליותיו, שניסוחן המתמטי פורסם על ידי אאיאי בספרו "מסה על מינרלוגיה" (Traité de minéralogie), הוכר מיד, ודובנטון ולפלס האיצו בו לדווח עליהן לאקדמיה הצרפתית למדעים והוא הבטיח את מקומו באגודה זו. שמו של אאיאי ידוע גם בשל התצפיות שערך בתופעת הפירואלקטריות (היכולת ליצור מתח חשמלי בתגובה לחום).
כשפרצה המהפכה הצרפתית הושלך אאיאי לכלא סמינר דה סן-פירמן (Seminaire de Saint-Firmin) יחד עם אנשי כמורה אחרים שסירבו להישבע אמונים למשטר החדש, ספריו הוחרמו ואוסף הגבישים שלו פוזר. אאיאי שוחרר מהכלא בזכות התערבותו של אחד המדענים הצרפתים המובילים ותלמידו לשעבר, אטיין ז'ופרואה סנט-אילר (Étienne Geoffroy Saint-Hilaire). ב-1794 מונה לאוצר במשרד המכרות, ובאותה שנה התמנה לפרופסור לפיזיקה באקול נורמל סופרייר. נפוליון העריך אותו מאוד ודאג למנותו לכומר של כבוד בקתדרלת נוטרדם ולהעניק לו את אות לגיון הכבוד (בין הראשונים שזכו לכבוד זה). בשנת 1802 החליף אאיאי את הגאולוג דֵאוֹדָה דֵה דוֹלוֹמְייה (מגלה הדולומיט), שמת שנה לפני כן, בתפקיד פרופסור למינרלוגיה במוזיאון הלאומי הצרפתי להיסטוריה של הטבע שנוסד אחרי המהפכה. בתפקיד זה תרם אאיאי להרחבה ניכרת של אוספי המוזיאון. ב-1809 קיבל אאיאי מינוי זהה בסורבון, אולם לאחר 1814 הוא פוטר ממשרתו על ידי ממשל הרסטורציה של בית בורבון. עקב כך, חי אאיאי חיי דלות בשארית חייו, אבל האומץ ותכונות המוסר הנעלה שעמדו לצדו בצעירותו לא נטשו אותו בזקנתו והוא נשאר שמח בחלקו עד מותו בפריז.
אחיו, ולנטן אאיאי (Valentin Haüy), היה הראשון שהקים בית ספר לעיוורים.
הוקרות

על שמו קרוי המינרל האיאין
שמו של אאיאי מופיע בין 72 השמות החרוטים על מגדל אייפל
עבודותיו

מסה על התאוריה של מבנה הגבישים (Essai d'une théorie sur la structure des crystaux‏) (1784) BNF.
הרצאה מנומקת על התאוריה של החשמל והמגנטיזם על פי חוקי אפינוס (Exposition raisonné de la théorie de l'électricité et du magnétisme, d'après les principes d'Æpinus‏) (1787) BNF.
על המבנה הנחשב כמאפיין מייחד של המינרלים (De la structure considérée comme caractère distinctif des minéraux‏) (1793).
הצגה תמציתית של התאוריה של מבנה הגבישים (Exposition abrégé de la théorie de la structure des cristaux‏) (1793) BNF.
תמצית המאמר הבסיסי על מינרלוגיה (Extrait d'un traité élémentaire de mineralogy‏) (1797).
מסה על מינרלוגיה (Traité de mineralogy‏) (1801) BNF: כרך 1, כרך 2, כרך 3, כרך 4, כרך 5.
מסה בסיסית על פיזיקה (Traité élémentaire de Physique‏) (2 כרכים 1803, 1806), נכתבה על פי בקשתו של נפוליון Google Books
טבלאות השוואה בין תוצאות הקריסטלוגרפיה לאנליזה הכימית, יחסית לסיווג המינרלים (Tableau comparatif des résultats de la cristallographie, et de l'analyse chimique relativement à la classification des minéraux‏) (1809) BNF
מסה על אבני חן (Traité des pierres précieuses‏) (1817) BNF
מסה על קריסטלוגרפיה (Traité de cristallographie‏) (2 כרכים, 1822) Google Books
בנוסף הוא תרם מאמרים רבים, 100 מתוכם מופיעים בקטלוג של החברה המלכותית, לביטאונים מדעיים שונים, בייחוד "ביטאון הפיזיקה" (Journal de physique‏) וה"שנתונים של המוזיאון להיסטוריה של הטבע" (Annales du Museum d'Histoire Naturelle).
רחמים

ערך זה עוסק ברגש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אשה מרחמת על אנשים עניים
רחמים  הם מצב רגשי חברתי, המתעורר בתגובה למצוקתו של אחר, ומדרבן את הפרט לעזור לבעל המצוקה.
הרחמים נועדו לשרת את המבנה החברתי על ידי מתן תמיכה אנסטינקטיבית לבן החברה שחווה נפילה ארעית - קרי מצוקה - שבהינתן העזרה הוא ישוב למעמד הקודם.
הצד המקבל של הרחמים

כשתחושת הרחמים באה לידי ביטוי אצל המרחם (המרוחק המשונן) - כגון במבט רך - היא תעורר אצל המרוחם את הרגש המקביל. לפעמים בצורה חיובית ולפעמים בצורה שלילית, אצל המרוחם הרגש שמסונכרן עם המרחם (המרוחק) כן יבטא הכנעה וינסה לנטרל את כל הצדדים המאיימים שבאישיותו. הרגש אצל המרוחם (הקרוב) יתאפיין לרוב בדמעות או בכי (גם הבכי הוא סטטוס ארעי. המרוחם לא יחוש מרוחם אלא אם כן אחר ישדר לו את הרחמים מהצד של הנותן. הרחמים מהצד הנותן והרחמים מהצד המקבל מקפידים להסתנכרן, משום שהמרוחם מצוי במצב פגיע וחשוף, ועל כן עדיף שהמצב הזה יתעורר רק בעת הצורך ובסביבה בטוחה (כשיש מרחם).
רחמים עצמיים

רחמים עצמיים הם מצב פסיכולוגי המתאפיין באמונת האדם בהיותו קורבן נסיבות חסרות מזל ולכן ראוי לניחומים. הרגש יכול להיות מכוון גם כלפי הזולת כשהמטרה היא לזכות בתשומת לב, באמפתיה או בעזרה.
הרחמים בדת

היחסים הלא סימטריים שבין האל לאדם - האל האדיר מול האדם האפסי - יוצרים מתח תמידי שנע בין תלותיות ודומיננטיות אלוהית, לבין אהבת המרוחם לחומל האולטימטיבי, לבין מצב של האל העוזר שאינו מרחם, לבין תחושת המאמין בחמלתו האין סופית של האל.
רחמים היא אחת המידות של מסדרי האבירות ודת הנצרות, והיא מתקשרת למושגים כמו צדק ומוסר ביחסים בין אדם לחברו. ביהדות מופנית פעמים רבות תפילה לאלוהים שינהג על פי מידת הרחמים (רחמי שמים), כלומר, לא יעניש על פי החוק היבש (על פי מידת הדין) אלא יגלה חמלה.
אֵל רַחוּם וְחַנּוּן, רַחֵם עָלֵינוּ וְעַל כָּל מַעֲשֶׂיךָ, כִּי אֵין כָּמוֹךָ ה' אֱלֹהֵינוּ, אָנָּא שָׂא נָא פְשָׁעֵינוּ. אָבִינוּ מַלְכֵּנוּ צוּרֵנוּ וְגוֹאֲלֵנוּ, אֵל חַי וְקַיָּם הֶחָסִין בַּכֹּחַ, חָסִיד וְטוֹב עַל כָּל מַעֲשֶׂיךָ, כִּי אַתָּה הוּא ה' אֱלֹהֵינוּ. אֵל אֶרֶךְ אַפַּיִם וּמָלֵא רַחֲמִים, עֲשֵׂה עִמָּנוּ כְּרֹב רַחֲמֶיךָ, וְהוֹשִׁיעֵנוּ לְמַעַן שְׁמֶךָ. שְׁמַע מַלְכֵּנוּ תְּפִלָּתֵנוּ, וּמִיַּד אוֹיְבֵינוּ הַצִּילֵנוּ. שְׁמַע מַלְכֵּנוּ תְּפִלָתֵנוּ וּמִכָּל צָרָה וְיָגוֹן הַצִּילֵנוּ. אָבִינוּ מַלְכֵּנוּ אַתָּה, וְשִׁמְךָ עָלֵינוּ נִקְרָא, אַל תַּנִּיחֵנוּ. אַל תַּעַזְבֵנ אָבִינוּ, וְאַל תִּטְשֵׁנוּ בּוֹרְאֵנוּ, וְאַל תִּשְׁכָּחֵנוּ יוֹצְרֵנוּ, כִּי אֵל מֶלֶךְ חַנּוּן וְרַחוּם אָתָּה:
רחמים בתרבות

בהקשר המשפטי, נאשם שנמצא אשם בעוון רצח יכול לבקש חנינה (ביטוי משפטי לרגש הרחמים) מהוצאה להורג.
כן נוסחה על ידי פרופ' דורון מנשה ופרופ' יחיאל קפלן  קריאה להתחשב ברחמים לעניין העונש שיש להשית על מורשעים בפלילים file:///C:/Users/user/Downloads/SSRN-id3029239%20(1).pdf
מצב מנוגד לחלוטין הוא המתת חסד, שבו ממיתים אדם בגלל רגש רחמים כלפיו.
מקרה מפורסם של רחמים בספרות מתרחש במחזה הסוחר מוונציה כאשר פורטיה מבקשת משילוק להפגין רחמים.
קיימים מספר ארגונים שמשלבים את המילה "רחמים" בשמם כדי לתאר את מטרותיהם. ביניהם "צבאות הרחמים", "אחיות הרחמים" ו-"מקדש הרחמים והצדקה".
כמו כן, ישנו גם שם משפחה העונה לשם רחמים.
קתלין סקוט

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1878 נוטינגהאמשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 ביולי 1947 (בגיל 69) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Edith Agnes Kathleen Bruce 
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה  אקדמיית קולארוסי  St George's School 
 תקופת הפעילות:  1906–1947 (כ־41 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 בן או בת זוג:  הילטון יאנג, ברון קנט הראשון (3 במרץ 1922–?)  רוברט פלקון סקוט (2 בספטמבר 1908–?) 
 צאצאים:  וילנד יאנג, ברון קנט השני, פיטר סקוט 
 
פסלו של רוברט סקוט, בעלה הראשון של קתלין סקוט, בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד (הפסל צולם לפני שנפגע ברעש האדמה)
קתלין ורוברט סקוט בקווייל איילנד, נמל ליטלטון, ניו זילנד, 1910
קתלין סקוט, הברונית קנט (באנגלית: Kathleen Scott, Baroness Kennet;‏ 27 במרץ 1878 – 25 ביולי 1947) הייתה פסלת בריטית, חברה באגודת הפסלים הבריטית המלכותית.
חייה

קתלין סקוט נולדה בשם אדית אגנס קתלין ברוס בנוטינגהמשייר, הצעירה באחד-עשר ילדים. היא למדה בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון בשנים 1900 עד 1902 ואחר המשיכה את לימודיה ב"אקדמי קולארוסי" בפריז מ-1902 עד 1906. בתקופת לימודיה שם התיידדה עם אוגוסט רודן. עם שובה ללונדון, התוודעה אל ג'ורג' ברנרד שו, מקס ברבום וג'יימס מתיו ברי.
יצירותיה

שלושה מפסלי הראש-וחזה שלה מוצגים באוסף של גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון, כמו גם שלושה-עשר דיוקנאות מצולמים שם.
קתלין סקוט פיסלה לפחות שני פסלים של בעלה הראשון, חוקר אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט, לאחר מותו. אחד הפסלים האלה ניצב בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד ואחר בכיכר ווטרלו בלונדון. לוח זיכרון לסקוט מתנוסס על הקיר החיצוני של מכון סקוט לחקר הקוטב בקיימברידג' עם פסל בשם "נעורים" (1920), שהמודל לו היה א. ו. לורנס, אחיו הצעיר של ט. א. לורנס, הוא לורנס איש ערב.
קתלין סקוט יצרה גם את פסלו של אדוארד סמית, רב החובל של הטיטניק, לאחר מותו. פסל זה מוצב בבייקון פארק, ליצ'פילד, אנגליה.
פסל בבית הספר אונדל, המוכתר בשם "הנני, שלחני" נחשב בטעות לדגם דמותו של פיטר סקוט.
כמו כן יצרה סקוט פסלון ארד של השחקן ההודי סאבו, שנגנב ונעלם.
אנדרטת זיכרון של צ'ארלס רולס מאת סקוט ניצבת על הטיילת בדובר.
חייה האישיים

קתלין סקוט נישאה לחוקר יבשת אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט ב-2 בספטמבר 1908. כעבור שנה נולד בנם, פיטר סקוט, שהתפרסם בתחומי השידור, הצפרות, הציור, סביבתנות וספורט. בשנת 1910 ליוותה את בעלה לניו זילנד עם צאתו במשלחת טרה נובה אל הקוטב הדרומי. ביוגרף של חוקר הארצות הנורווגי פריטיוף ננסן העלה השערה חסרת ביסוס, שבהיעדר בעלה ניהלה קתלין סקוט פרשיית אהבים קצרה עם החוקר הנורווגי, מדריכו של היריב של סקוט אמונדסן. בפברואר 1913, כשהייתה שוב בדרכה לניו זילנד לקדם את פני סקוט בשובו, נודע לקתלין סקוט על מותו באנטארקטיקה במרץ 1912.
ב-1922 נישאה קתלין סקוט לפוליטיקאי אדוארד הילטון יאנג. בנה השני, ויילנד הילטון יאנג (2009-1923) היה סופר ופוליטיקאי. בין נכדיה אמילי יאנג, אמנית, ולואיזה יאנג, סופרת.
כשבעלה השני קיבל את התואר "ברון קנט" ב-15 ביולי 1935, הייתה קתלין סקוט לברונית קנט.
לקריאה נוספת

A Great Task of Happiness: The Life of Kathleen Scott, ISBN 0-333-57838-4 (1995) - Louisa Young
A Father for my Son (biographical play, premiered 2000) - Jenny Coverack
הערות שוליים

↑  Christchurch Art Gallery
↑  From "The Eye of the Wind" מתוך "עין הרוח"
↑  "The Rolls Memorial at Dover" מצבת רולס בדובר פלייט אינטרנשיונל, 4 במאי 1912
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb145051211 (data)  GND: 119533863  ISNI: 0000 0000 6675 2062  LCCN: no95056051  RKD: 328157  SNAC: w63f4n0m  SUDOC: 144643359  Trove: 1012692  ULAN: 500109476  VIAF: 13120152   WorldCat (עם VIAF): 13120152
רחמים (שיר)

רחמים הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית עפרה חזה. יחיאל מוהר כתב את מילותיו, ומשה וילנסקי הלחין אותו. השיר נכלל באלבום הסולו התשיעי של חזה, "אדמה", שהתפרסם ב־1985.
על השיר

השיר, שיחיאל מוהר כתב את מילותיו, הולחן על ידי וילנסקי בלחן אחר בשנות ה־50 המוקדמות עבור תיאטרון "המטאטא". ביצעה אותו כוכבה הררי. לימים גילה וילנסקי את המילים בביתו וחשב בטעות שהשיר הוא פרי עטו של נתן אלתרמן. מכיוון ששכח שהלחין אותו בעבר, הלחין אותו וילנסקי מחדש, והקרדיט עבור כתיבת המילים ניתן לנתן אלתרמן. השיר נמסר לעפרה חזה, ורק לאחר שהוקלטו והודפסו האלבום "אדמה" והסינגל התברר שיחיאל מוהר הוא שכתב את המילים. בעקבות הטעות נדחתה הוצאת האלבום בכמה ימים, ומדבקות עם שמו של מוהר הודבקו על התקליטים.
הצלחה במצעדים

"רחמים" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־16 ביולי 1985. השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום הראשון ב־3 בספטמבר 1985 למשך שבוע אחד. בסך הכל צעד השיר במשך 11 שבועות עד 22 באוקטובר 1985, אז יצא מהמצעד‏. על אף הישגיו במצעד השבועי של רשת ג', לא נכנס השיר למצעד השנתי של התחנה. אומנם במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל השיר דורג במקום ה־22.
הצלחה במצעדים > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1985)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1985)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ה)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ה)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ה)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (תשמ"ה)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלי צה"ל | 22 |  |
הערות שוליים

1 2  השיר מוצג למצעד השבועי של רשת ג' ב"פינה לשיפוטכם", באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
1 2  תקליט שדרים "רחמים" (ניתן לראות את המחיקה על שמו של אלתרמן שהודפס בטעות), באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
↑  רחמים בביצוע כוכבה הררי (הלחן הישן של וילנסקי), באתר יוטיוב, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
↑  אני מרגישה שאני רק בהתחלה | ריאיון ל"להיטון" באפריל 1985, באתר להיטון, אפריל 1985, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
↑  רחמים | חזה, עפרה, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (1), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־3 באוגוסט 2023
1 2  להיטון עולם הקולנוע, 18 בספטמבר 1985
| עפרה חזה – שירים |
| --- | --- | --- |
| בשיר השירים בשעשועים | "שיר השירים בשעשועים" • "בלדה למלך" • "היפה בנשים" |  |
| על אהבות שלנו | "שיר הפרחה" • "כמו ציפור" • "פלאש גורדון" • "הגשם" • "על אהבות שלנו" • "שיר אהבה לחייל" |  |
| בוא נדבר | "אין זמן לתעות" • "סימנים של אוהבים" • "כשנהיה בני 73" • "תפילה" |  |
| פיתויים | "כל יום מתחילה שנה" • "מלכת הקסמים" • "מכתב אהבה" • "גבריאל" |  |
| חי | "סוף קיץ" • "עכשיו" • "אחרי החגים" • "אמן למילים" • "חי" |  |
| שירי מולדת | "יד ענוגה" / "נעמה" |  |
| בית חם | "יד ביד" / "במנגינת הלב" • "בית חם" • "עזור לי" • "בן פרבר" • "אתך הלילה" / "אתה הבטחת" |  |
| אדמה | "רוח צפונית רוח דרומית" • "גורל אחד" • "מישהו הולך תמיד איתי" • "אדמה" • "רחמים" / "עוד מחכה לאחד" |  |
| שירי מולדת ב' | "אל נא תאמר לי שלום" / "בכרם תימן (אל תפחדי תמר)" • "שבעת המינים" • "הנערים הספנים" |  |
| ימים נשברים | "ימים נשברים" • "בוא ונגן אותי" • "הכאב הזה" • "כל הקלפים" / "ליידי" • "להמשיך לצעוד" |  |
| Shaday | "Galbi" • "Im Nin'alu" • "Galbi" • "Shaday" • "Eshal" |  |
| Desert Wind | "Wish Me Luck" • "I Want to Fly" • "Ya Ba Ye" • "Fata Morgana" |  |
| Kirya | "Daw Da Hiya" • "Innocent – A Requiem for Refugees" |  |
| כל הנשמה | "ליד באר מולדתי" • "כל הנשמה" • "לאורך הים" • "זה יבוא פתאום" • "מיליון" • "רוח האדם" |  |
| Ofra Haza | "Show Me" • "Give Me a Sign" |  |
| סינגלים אחרים | "שבת המלכה" • "הליכה לקיסריה" • "אם אשכחך ירושלים" • "שלאגר" • "Aime Moi" • "שיר המאה" • "שביל תפוח הזהב" • "ארבעים" • "השנה אינשאללה" • "Ya Hilwi" •‏ "Today I'll Pray" •‏ "Elo Hi" • "קופסת הצבעים" • "Mata Hari" • "Love Song" •‏ "ירושלים של זהב" • "The Queen of Tel Aviv" • "לתת" • "כאן לעולם" |  |
| שירים אחרים | "Deliver Us" • "שחרחורת" • "מוכר הפרחים" • "זמר נוגה" |  |