stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרטאב ארנר
ביוגרפיה

ארנר נולדה באיסטנבול, טורקיה. בילדותה, למדה מוזיקה קלאסית בבית ספר לאומנויות בעירה. בבית-הספר, למדה ארנר שירה אופראית ונגינה על פסנתר. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים למדה מוזיקה באוניברסיטת איסטנבול. בגיל 11 חלתה במחלת הקוליטיס, היא עברה שלושה ניתוחים ובראיון סיפרה, כי תהליך ההחלמה לקח לה כעשרים שנה.
לאחר שסיימה את לימודיה האקדמיים הקליטה ארנר ג'ינגלים לפרסומות והחלה להופיע במועדוני קברט ידועים באיסטנבול. היא הקימה להקה משלה, וביצעה עמה גרסאות כיסוי לשירים מוכרים.
בשנת 1990 הוזמנה להופיע בהופעות משותפות עם אומנים בולטים במוזיקה הטורקית, דוגמת סזן אקסו, אשר גם השתתפה באלבומה הראשון של ארנר – "Sakin Ol". אלבום זה, יצא בשנת 1992 ומכר למעלה ממיליון עותקים בכל רחבי טורקיה, ונחשב לאחד האלבומים המצליחים בכל הזמנים בטורקיה.
בהמשך, הוציאה ארנר עוד ארבעה אלבומים בשפה הטורקית: "Lal came" אשר יצא בשנת 1994, "Gibi" אשר יצא בשנת 1997, "Sertab Erener" משנת 1999 ו-"Turuncu" שיצא ב-2001. עם הזמן, גברה הצלחתה של ארנר בזירה הטורקית וזכתה במספר רב של פרסי מוזיקה. ארנר הוזמנה להופיע בתוכניות טלוויזיה רבות והופעותיה המרשימות משכו אלפי מעריצים, אשר ארנר שרה בפניהם מספר רב של סגנונות, החל ממוזיקה טורקית עממית וכלה באופרה.
אלבומה "Sertab" אשר יצא בפברואר 2000 וכלל להיטים טורקיים, פתח עבור ארנר אפיק אירופאי והיא הוזמנה להופיע בפסטיבלים מרכזיים בארצות מערב אירופה.
בשנת 2003 נבחרה ארנר לייצג את טורקיה בתחרות האירוויזיון ה-47 שנערכה בריגה, בירת לטביה. ארנר שרה את "Everyway That I Can" שכתבה יחד עם הזמר והמשורר הטורקי דמיר דמירקאן ועובד על ידי אוזן צ'ולקאלו, אשר עבד, בין השאר, עם טרקאן על הלהיט "Simarik", אשר קיבל את הכינוי "שיר הנשיקה". השיר זכה בתחרות, לראשונה ועד כה בפעם היחידה בתולדות טורקיה ואף התמודד בתחרות היובל של האירוויזיון. כמו כן השיר זיכה את ארנר ב"פרס התקשורת" ע"ש מרסל בזנסון. לאחר שובה לטורקיה, התקבלה ארנר בהתלהבות על ידי המון טורקי ונפגשה עם הנשיא ובכירים טורקים נוספים.
השיר הזוכה, הפך ללהיט בינלאומי אשר צעד בראש מצעדי הפזמונים במדינות רבות. אלבומה, זכה לתקליט זהב על מכירות ביוון ובקפריסין וארנר הוזמנה על ידי ראש המשלחת הקפריסאית באירוויזיון להופיע בניקוסיה, הבירה המחולקת של קפריסין ובמדינות נוספות. לישראל, הגיעה ארנר ביולי 2003 לקדם את אלבומה הראשון בשפה האנגלית "Boundaries" ואף הופיעה בתוכניתו של יאיר לפיד. אלבום זה, הניב מספר להיטים שהבולט שבהם הוא השיר "One More Cup of Coffee" של בוב דילן אשר אף נבחר לפסקול הסרט הביוגרפי של דילן "Masked and Anonymous".
בשנת 2005 הוציאה ארנר אלבום נוסף בשפה הטורקית תחת השם "Aşk Ölmez" והקליטה את פסקול הסרט "Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul" של הבמאי הגרמני ממוצא טורקי- פתיח אקין. השיר הוא גרסת כיסוי לשיר "Music" של מדונה.
בשנת 2007 הוציאה ארנר שני אלבומים – את אלבום האוסף "The Best of Sertab Erener" אשר כלל את שיריה המובחרים מכל הזמנים ואת האלבום "Sertab goes to club" בו הקליטה ארנר שירים בשפות שונות (כולל יוונית וספרדית) ודואטים עם אמנים שונים.
לאחר זכייתה בתחרות האירוויזיון, יצא שמה של ארנר למרחוק בתעשייה המוזיקלית. היא הקליטה דואטים עם מספר אמנים מובילים במוזיקה העולמית, בהם: הטנור הספרדי חוסה קררס, הזמרת היווניה מאנדו, רוסלנה ליז'יצ'קו האוקראינית זוכת אירוויזיון 2004 וריקי מרטין עמו הקליטה את השיר "Private Emotion" בעיבוד ים תיכוני. כמו כן, עבדה יחד עם המשורר והמפיק האמריקאי דזמונד צ'יילד.
דיסקוגרפיה

Sakin Ol! - הרגע (1992)
Ruby Wind - לילות אודם (1994)
Sertab Gibi - אותה הסרטאב (1996)
Sertab Erener - סרטאב ארנר (1999)
Sertab - סרטאב (2000)
Turuncu - כתום (2001)
Sertab - סרטאב (2003)
No Boundaries - ללא גבולות (2004)
Aşk Ölmez - האהבה לא מתה (2005)
The best of Sertab Erener - המובחרים של סרטאב ארנר (2007)
Sertab goes to the club - סרטאב הולכת למועדון (2007)
עוזי רוזן (קצין משטרה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1979–2010 (כ־31 שנים)
 דרגה:  ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד תחנת באר שבע, מפקד מרחב לכיש, סגן מפקד מחוז הדרום, ראש אגף קהילה ומשמר אזרחי
 
עוזי רוזן (נולד ב-21 בנובמבר 1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון עמד בראש אגף קהילה ומשמר אזרחי.
רוזן השתחרר מצה"ל בשנת 1975 ובשנת 1979 התגייס למשטרת ישראל. בעל תואר ראשון בפילוסופיה מחשבת ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני בחינוך.
במהלך שירותו במשטרה שימש בתפקידי סיור ומודיעין במחוז דרום, הראשון שבהם כמפקד בסיס הפעלה בבאר שבע, ומאוחר יותר מונה למפקד תחנת ערד, מפקד תחנת עיירות בבאר שבע ומפקד תחנת באר שבע. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים בנפת הנגב, סגן מפקד מרחב נגב, מפקד ימ"ר דרום ומפקד מרחב לכיש. רוזן שירת כמפקד המכללה לקצינים בכירים ולאחר מכן שב למחוז הדרום כסגן מפקד המחוז וכיהן בתפקיד במהלך תוכנית ההתנתקות.
במאי 2007 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף קהילה ומשמר אזרחי. במאי 2010 פרש מהשירות במשטרה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמוס 2

| --- | --- |

הלוויין עמוס 2 בעת בדיקות סופיות
 מידע כללי
 מפעיל:  חלל תקשורת
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל
 תאריך שיגור:  27 בדצמבר 2003 
 משגר:  סויוז FG
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור כן שיגור 31 
 אתר עמוס 2
 משימה
 סוג משימה:  לוויין תקשורת
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול גיאוסטציונרי
 אפואפסיד:  35,786 ק"מ
 פריאפסיד:  35,786 ק"מ
 זמן הקפה:  24 שעות
 משך המשימה הכולל:  27 בדצמבר 2003 – הווה (20 שנה) 
 משך המשימה:  13 שנה
 מידע טכני
 משקל:  1,370 ק"ג
 משקל מטע"ד:  160 ק"ג
 ערוצי תקשורת:  22
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  28132
 מאגר המידע הלאומי:  2003-059A
 
עמוס 2 הוא לוויין תקשורת ישראלי, השני בסדרת לווייני התקשורת "עמוס".
עמוס 2 שוגר מבייקונור שבקזחסטן ב־28 בדצמבר 2003 בשעה 02:30 (27 בדצמבר בשעה 23:30 לפי שעון ישראל). עלות השיגור הייתה 35 מיליון דולר.
הלוויין נבנה על ידי התעשייה האווירית לישראל, והוא מתופעל בידי החברה הפרטית חלל תקשורת, משקלו 1,370 קילוגרמים והוא הגדיל את יכולת העברת הנתונים של חברת חלל תקשורת במזרח התיכון, אירופה והחוף המזרחי של ארצות הברית. עמוס 2 ממוקם במסלול גיאוסינכרוני בגובה 36 אלף ק"מ מעל קו המשווה בקו אורך 4 מערב. נמצא בקרבת לוויין התקשורת עמוס 3 ששוגר באפריל 2008. קודם לכן היה בקרבת לוויין התקשורת הישראלי הראשון, עמוס 1 ששוגר ב־1996.
ייחודו של עמוס 2

ייחודו של עמוס 2 מתבטא בעיקר בעוצמתו הגבוהה, אשר מאפשרת לקלוט את השידורים באנטנה קטנה יחסית (בקוטר 60 ס"מ). הלוויין השני מבוסס על פלטפורמת עמוס 1 בתוספת שיפורים ופיתוחים טכנולוגיים חדשניים. השינויים שהוכנסו נועדו לענות על דרישות המשימה, בעיקר בביצועי המטעד (תחום תדרי Ku), מספר המשיבים, שטחי השירות והספק המשיבים.
בלוויין ישנם עשרים ושניים מקטעי חלל פעילים, כל אחד ברוחב פס של 36 מגה"ץ, וכן שישה מקטעי חלל לגיבוי. עם סיום תהליך פיתוח הלוויין מיוצרות כל היחידות המוטסות. היחידות מורכבות על מבנה הלוויין (STRUCTURE), עוברות תהליכי בדיקות ושילוב. עם השלמת הרכבת הלוויין הוא עובר תהליכי שילוב, בדיקות, ניסויי סביבה (דימוי תנאי השיגור ותנאי המסלול), ובסופן מתקיים סקר קבלה ראשוני של הלוויין, המאפשר לשנע אותו לאתר השיגור. באתר השיגור מבוצעות פעילויות הכנת הלוויין לשיגור, כולל התקנתו במשגר. הלוויין משולב במשגר בתצורת שיגור: המשטחים הסולריים מקופלים, אנטנות התקשורת מקופלות, אספקת החשמל מבוצעת באמצעות המצבר ורק ליחידות שפעולתן נדרשת במהלך השיגור (זאת במטרה לחסוך בהספק חשמלי המוגבל על ידי המצבר).
שיגור הלוויין

שיגורו של "עמוס 2" בוצע בידי הקונסורציום הרוסי-אירופי סטארסם, באמצעות משגר סויוז-פרגאט בן 4 שלבים. השיגור תוכנן במקור למשגר חדש מדגם אריאן 5 של סוכנות החלל האירופית, אך הועבר לסויוז הרוסי לאחר עיכובים בפיתוח אריאן 5. מועד השיגור, נדחה חמש פעמים, במקור היה אמור להתבצע ברבעון השלישי של 2002 ובהמשך נדחה לחודשים ינואר, מרץ, יולי ולבסוף דצמבר 2003.
משגר סויוז הוא משגר הבנוי משלושה שלבים. עם הקמת חברת שירותי השיגור STARSEM, פותח השלב הרביעי, ה-,FREGAT המאפשר לחברה להציע שירותי שיגור למסלולים שונים ולשגר לוויינים גדולים יותר. תצורת המשגר ששיגר את לוויין עמוס-2 היא: שלושת השלבים של SOYUZ, שלב רביעי (עליון) - ה- FREGAT, מתאם לוויין (SATELLITE ADAPTER), וחופה (FAIRING).
תהליך השיגור של לוויין כלל שני שלבים עיקריים -
השלב הראשון, משלב ההמראה של ה-SOYUZ-FREGAT, ועד לרגע הניתוק בין השלב השלישי של ה-SOYUZ ממערכת ה-FREGAT אליו רתום לוויין עמוס 2.
שלב זה כולל את האירועים הבאים:
הדלקת ארבעת מנועי השלב הראשון, המראת המשגר.
סיום התנועה האנכית של המשגר.
הצתת השלב השני, סיום בעירת השלב הראשון והתנתקותו מהשלבים הבאים.
הצתת השלב השלישי, סיום בעירת השלב השני והתנתקותו מהשלב השלישי. הסרת החופה.
סיום בעירת השלב השלישי.
הפרדה בין השלב השלישי והמודול הקדמי (ה-FREGAT + לוויין עמוס 2).
השלב הזה אורך 8 דקות וכ-49 שניות.
בסופו של השלב הראשון אנו מתמקדים במודול הקדמי (ה- FREGAT + לוויין עמוס 2), השוקל כ-7,500 ק"ג, נמצא במסלול בגובה 185 ק"מ, באינקלינציה של 51.8°, ונע במהירות של 7,750.7 מטר לשנייה.
ברגע סיום השלב הראשון מתחיל השלב השני, הארוך. בסופו של השלב הזה, המורכב מכמה אירועים, לוויין עמוס 2 נפרד מה-FREGAT (הפרדה של המודול הקדמי), ונזרק למסלול מעבר גיאוסינכרוני (GTO).
כניסה לשירות

כ-12 שעות לאחר השיגור, האנטנות והתאים של "עמוס 2" נפרשו בחלל, והוא שידר לתחנת האם של התעשייה האווירית ביהוד. ב-24 במרץ 2004, לאחר כמעט 4 חודשים של בדיקות והכנות, עבר הלוויין לחזקת חברת חלל תקשורת. לקוח העוגן של הלוויין הייתה חברת yes, שהתחייבה מראש לשכור שירותי תקשורת ממנו בסכום של 208 מיליון דולר למשך 11 שנים. במהלך 2004 הושלם שיווק כל הקיבולת של הלוויין, בעיקר ללקוחות באירופה.
סוף חיים

בתאריך 2 באפריל 2017, הודיעה חלל תקשורת כי הלוויין עמוס 2 הגיע לסוף חייו המסחריים. הלקוחות שעליו ובינם חברת yes הועברו ללוויינים עמוס 3 ועמוס 7. עם סיום חייו הלוויין מבצע תמרון לצאת מהחגורה הגיאוסטציונארית, ולפנות למסלול גבוה יותר, שם לא יסכן לוויינים פעילים.
ראו גם

עמוס (לוויין תקשורת)
אדם וחלל - מונחים
הערות שוליים

↑  דרור מרום, קזאחסטאן, ‏הצלחה מלאה בשיגור הלווין עמוס 2; עלות השיגור היא 35 מיליון דולר, באתר גלובס, 28 בדצמבר 2003
↑  דרור מרום, ‏לוויין התקשורת "עמוס 2" ישוגר לחלל בדצמבר מאוזבקיסטאן, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2003
1 2  אמנון ברזילי, שחקן ישראלי חדש בחלל, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2001
1 2  הטיל "סויוז" שיגר את הלוויין לגובה של 36 אלף ק"מ, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2003
↑  דרור מרום, ‏שיגור הלווין הישראלי "עמוס 2" עלול להידחות לתחילת 2004 בשל קשיים של אריאן בפיתוח המשגר "אריאן-5", באתר גלובס, 29 באפריל 2003
↑  דרור מרום, ‏אריאן מאיימת בדחייה רביעית של שיגור לוויין התקשורת עמוס 2, באתר גלובס, 30 באפריל 2003
↑  דרור מרום, קזחסטאן, ‏האנטנות והתאים של "עמוס 2" נפרשו בחלל - והוא משדר לתחנת האם ביהוד, באתר גלובס, 28 בדצמבר 2003
↑  פליקס פריש, ‏הלוויין "עמוס 2" הועבר לחברת חלל תקשורת, באתר גלובס, 24 במרץ 2004
↑  שי שלו, ‏פרוייקט "נאסא ישראל" יוצא לדרך: ח.ל.ל מגייסת 226 מ' ש', באתר גלובס, 12 בספטמבר 2000
שי שלו, ‏חברת ח.ל.ל מנסה לגייס 55 מיליון דולר באמצעות אג"ח למימון הלוויין "עמוס 2", באתר גלובס, 17 במאי 2000
↑  הרצל לקס, חלל תקשורת השיקה את פעילות לוויין התקשורת עמוס 2 בגרמניה באמצעות חברת פרימה קום המקומית, באתר הארץ, 3 במאי 2004
אמנון ברזילי, חלל תקשורת השיקה את עמוס 2 בהונגריה בכ-4 מיליון דולר, באתר הארץ, 20 במאי 2004
↑  חלל תקשורת: לאחר 13 שנה, הלוויין עמוס 2 הגיע לסוף חייו המסחריים, אתר ספונסר, מבוסס על הודעת חלל תקשורת לבורסה לניירות ערך בתל אביב, מתאריך 2 באפריל 2017
| ישראל לוויינים ישראליים ותוכניות חלל אחרות |
| --- | --- | --- |
| לווייני תקשורת | עמוס (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6) • דרור 1 |  |
| לווייני צילום מסחריים | ארוס • אופטסאט |  |
| לוויינים צבאיים ולוויינים של צה"ל | אביר • אופק (1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 16 • 13) • טכסאר |  |
| לווייני מחקר וטלסקופים | ULTRASAT‏* • ונוס*  • DIDO  •  *SHALOM  • *SLOSHSAT |  |
| לווייני סטודנטים ואוניברסיטאות | טכסאט  • דוכיפת 1 • דוכיפת 2 • דוכיפת 3 • SAMSON • BGUSAT  • SATLLA-1  • SATLLA-2B |  |
| חלליות וגשושיות | בראשית • בראשית 2 |  |
| יכולות שיגור | משגר שביט • בסיס פלמחים |  |
| משימות אנלוגיות למאדים | D-MARS |  |
| מיזמים שהוקפאו | טאווקס* • ‏MuSAR‏* • דוד* |  |
| ארגונים ישראליים קשורים | סוכנות החלל הישראלית • מפא"ת • מנהלת תוכנית החלל • התעשייה האווירית לישראל • SpaceIL |  |
* שיתופי פעולה בינלאומיים
עדני וילסון

| עדני וילסון |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: עדני חשוף-ראש
מין:: עדני וילסון
שם מדעי
 Cicinnurus respublica ‏בונפרטה, 1850

עדני וילסון (שם מדעי: Cicinnurus respublica) הוא מין של עוף ממשפחת העדניים, החי באינדונזיה.
מאפיינים

זוהי ציפור קטנה יחסית, כ-21 ס"מ גודלה. צבע גופה אדום ושחור, עם כתם צהוב על צווארה, פה ירוק-בהיר, רגליים כחולות ושתי נוצות זנב סגולות. הראש אינו מכוסה בנוצות, ובצבע כחול, עם קווים בצבע שחור עליו. הנקבה חומה עם ציצת נוצות כחולה. בתנאי שדה, ראשו הכחול של העדני הוא כה בולט עד שניתן לראותו בבירור בלילה, והזנב שלו זוהר בצבע כסוף בהיר.
העדני הוא אנדמי לאינדונזיה, ונצפה לרוב במערב פפואה ניו גיני. העדני ניזון בעיקר מפירות וחרקים קטנים.
השם המדעי של העדני ניתן לו על ידי שארל לוסיין בונפארטה, אחיינו של נפוליאון, שתיאר את העדני מפריט שניזוק קשה, שנקנה על ידי אורניתולוג בריטי בשם אדוארד וילסון. שלושים שנה מאוחר יותר, בשנת 1863, הזואולוג הגרמני היינריך אגאתון ברנשטיין גילה מושבות של עדני וילסון באי ווייגו במערב פפואה ניו גיני.
בגלל איבוד מתמשך של בתי גידול, תחום-תפוצה קטן וניצול למטרות שונות, העדני נמצא כעת במצב "קרוב לסיכון" (NT) במדד הרשימה האדומה של IUCN, ובנספח 2 של אמנת CITIES.
המדידה הראשונה של עדני וילסון נעשתה על ידי סר דייוויד אטנבורו, עבור הסרט התיעודי בהפקת ה-BBC "אטנבורו בגן העדן" (תרגום חופשי). אטנבורו הצליח לגרום לציפור לגשת אליו על ידי פיזור עלים על רצפת יער הגשם, מה שגרם לעדני לנסות לפנות אותם משם.
הערות שוליים

↑  עדני וילסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
עקרון התחלופה

בכלכלה, עקרון התחלופה מבטא את נטיית הצרכן לשנות את הכמות אותה הוא צורך ממוצר מסוים, ולהחליפה בצריכת מוצר אחר כאשר מחיר המוצר הראשון משתנה. לצורך פשטות הניתוח מניחים בדרך כלל שיש שני מוצרים. לחלופין ניתן לדון במוצר אחד אל מול כל שאר המוצרים הקיימים.
אם לדוגמה המחיר של מצלמה מתייקר, ניתן לומר כי כל המוצרים האחרים הוזלו באופן יחסי למצלמה ולכן ייתכן שהצרכן יעדיף להקטין את צריכת המצלמות ולהגדיל את צריכת המוצרים האחרים.
היות שלשינוי במחיר של מוצר ישנה גם השפעה על ההכנסה הריאלית ומכך על הכמות הנצרכת מכל המוצרים, יש צורך לבודד את השפעת התחלופה על ידי ניכוי של העלייה בהכנסה הריאלית.
ישנם שני סוגים של פיצוי/ניכוי:
ראו גם

עקרון ההכנסה
עמנואיל דוידוביץ' גוטליב

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1908 קרמנצ'וג, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  6 במאי 1991 (בגיל 82) חרקוב, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  Second City Cemetery 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1930–1959 (כ־29 שנים)
 דרגה:   פולקובניק (אל"ם)
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד רגימנט סיור מס' 1336 של אוגדת הסיור מס' 319 בארמייה ה-22 (ברית המועצות)
 פעולות ומבצעים
 קרב אגם חסן  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות (24 במרץ 1945)   עיטור כוכב הזהב   עיטור לנין  עיטור סובורוב מדרגה שלישית (31 באוגוסט 1944)   מדליה על ההצטיינות בקרב (3 בנובמבר 1944)
 תפקידים אזרחיים
 יו"ר הקולחוז   סגן מנהל מכון המחקר האוקראיני למדעי קרקע וכימיה חקלאית
 הנצחה
 הוצב לוח זיכרון בעיר קרמנצ'וג הוצב לוח זיכרון על הבית בו התגורר בחרקוב
 
עמנואל דוידוביץ גוטליב (ברוסית Эммануил Давидович Готлиб או Эммануил Давыдович Готлиб‏ ; 1908–1991) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות שעוטר על פועלו כסגן מפקד רגימנט סיור מס' 1336 של אוגדת הסיור מס' 319 בארמייה ה-22 (ברית המועצות).
קורות חיים

נולד ב־12 בנובמבר (25 בנובמבר בסגנון חדש) בשנת 1908 בעיר קרמנצ'וג, כיום אזור פולטבה באוקראינה, במשפחה יהודית ממעמד הפועלים.
הוא סיים שבע כיתות של בית הספר. עבד במפעל למתכות בדנייפרופטרובסק הקרוי על שם לנין. בשנת 1929 נשלח לכפר קוסטוגריזובו שבמחוז חרסון, שם נבחר ליו"ר הקולחוז. נהיה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז שנת 1931.
בשנת 1930 גויס לצבא האדום. בשנת 1937 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי-פוליטי בחברובסק. השתתף בקרבות ליד אגם חסן בשנת 1938. בקרבות מלחמת העולם השנייה מנובמבר 1942 בחזית הצפון-מערבית ובחזית הבלטית השנייה.
בקיץ 1944 ערכו כוחות החזית הבלטית השנייה פעולות התקפיות. ב־8 ביולי 1944 קיבל גוטליב פקודה כסגן מפקד הרגימנט לפרוץ קו ההגנה של ורמאכט על ידי כוחות חירום התותחנים הנפרדים של המטה מס' 42 באזור נהר נש'דרה ולהשתלט על כפר קובאלי שבמחוז ויטבסק.
למרות העובדה שכוחות הארטילריה איחרו במהלך הצעדה ליעד, הפלוגה בפיקודו תקפה את עמדות האויב. האויב היה המום ממעשיהם ולא הספיק לארגן התנגדות. חיילי היחידה פרצו את קו ההגנה הראשון ואז גם השני והשתלטו על הכפר קובאלי. בניסיון להחזיר את העמדות, שלחו הנאצים שני גדודי חי"ר, שלושה טנקים וחמישה תותחים ממונעים למקום ו-16 פעמים ניסו לתקוף את העמדות הסובייטיות. גוטליב ארגן היטב את ההגנה והוביל במיומנות את הקרב. כוחות ורמאכט איבדו כ-700 חיילים וקצינים, שישה מקלעים, רובים ושני תותחי הנעה עצמית "פרדיננד" . במהלך הקרב, סגן המפקד עצמו תפס עמדה עם המקלע והדף התקפת נגד.
ב־6-7 באוגוסט 1944 הוביל גוטליב את המבצע לצליחת נהר אודזה בלטביה והוביל את פלוגת הסיור השמינית למתקפה. הנאצים ניסו לפוצץ גשר מעל הנהר כדי לעכב את התקדמות הכוחות הסובייטיים. כשהבחין בכך מיהר לגשר, זרק רימון: שני חיילים נהרגו ושניים נפצעו. משום שחוט המצית את המוקשים כבר נדלק בסיכון חייו תפס את החוט וחתך אותו בשיניים וכך המעבורת נותרה על כנה והמתקפה המשיכה.
8 באוגוסט 1944 גוטליב השתתף בקרבות לשחרור העיר קרוסטפילס בלטביה, שהפך למעוז חזק של כוחות ורמאכט. הדרך להתקפה הייתה חסומה על ידי מקלעים. התקבלה החלטה לעקוף את העיר מצידה השמאלית ולהשמיד את עמדות הירי. בתמרון עיקוף הוא עם לוחמיו הגיעו לדרום-מערב העיר לבית ממנו ירו שתי מכונות ירייה ברצף. גוטליב זחל דרך המרזב למרתף וזרק צרור רימונים שהשתיקו את המקלעים. הוא עצמו נפצע במהלך הקרבות על העיר.
ב־10 באוגוסט 1944 במהלך צליחת נהר איוויקסטה בלטביה תחת אש תותחים וירי מקלעים רציפים הוא ארגן את מעבר כוח האדם והנשק. באמצע הנהר החל המקלען הפצוע לטבוע. אז גוטליב מיהר למים, הציל את החייל ואת כלי הנשק שלו. לאחר צליחת הנהר בהצלחה החלה לחימה על מעוז שנתפס בצד השני של הנהר. גוטליב ארגן את ההגנה וירה בעצמו ממקלע קל. במהלך מתקפת הנגד השישית נפצע קשה אך נשאר בקרב עד שהאויב נסוג. הוא נמצא ליד מקלע שבור מחוסר הכרה. המעוז בגדה המערבית של הנהר נשאר בידי הצבא האדום.
עד שנת 1959, המשיך לשרת בצבא הסובייטי. לאחר ששוחרר מן השירות התגורר בעיר חרקוב ועבד כסגן מנהל מכון המחקר האוקראיני למדעי קרקע וכימיה חקלאית.
נפטר ב־6 במאי 1991 . נקבר בבית העלמין מספר 2 בחרקוב.
הערות שוליים

↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת המדליה ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
עדני העורב

| עדני העורב |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: עדני העורב
מין:: עדני העורב
שם מדעי
 Lycocorax pyrrhopterus ‏בונפרטה, 1850

עדני העורב (שם מדעי: Lycocorax pyrrhopterus) הוא מין של עוף טרופי ממשפחת העדניים המצוי באיי מאלוקו שבאינדונזיה. ציפור זו היא מין יחיד בסוג "עדני העורב".
בניגוד לקרוביו, עדני זה איננו בעל נוצות בולטות וצבעוניות וכשמו מזכיר מאוד את העורב - קרוב משפחתם הרחוק של כל מיני העדניים. עדני זה חי ברמות הגבוהות של איי מאלוקו ולא ביערות גשם.
אורכו 34 ס"מ והוא מזכיר במראהו עורב. צבעו שחור, עיניו אדומות ותחתית הכנפיים כתומה. הזוויגים דומים במראם, אך הנקבות קטנות יותר. הטיפול בגוזלים נעשה על-ידי שני ההורים, שלא כמו אצל שאר העדניים.
העדני ניזון מפירות ומחרקים שחיים בשיחי הרמות.
תת-מינים

Lycocorax pyrrhopterus pyrrhopterus
Lycocorax pyrrhopterus morotensis
Lycocorax pyrrhopterus obiensis
הערות שוליים

↑  עדני העורב באתר הרשימה האדומה של IUCN
עונת 1994/1995 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  4 בנובמבר 1994
 תאריך סיום:  14 ביוני 1995
 מספר קבוצות:  27
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 1994
 בחירה ראשונה:  גלן רובינסון
 על ידי:  מילווקי באקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  סן אנטוניו ספרס
 MVP של העונה הסדירה:  דייוויד רובינסון (סן אנטוניו ספרס)
 מלך הסלים:  שאקיל אוניל (אורלנדו מג'יק)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  אורלנדו מג'יק
 אלופת המערב:  יוסטון רוקטס
 סדרת הגמר
 אלופה:  יוסטון רוקטס
 MVP של סדרת הגמר:  האקים אולאג'ואן
 → 1993/19941995/1996 ←
 
עונת 1994/1995 היא העונה ה-49 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה ברציפות של יוסטון רוקטס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את אורלנדו מג'יק בתוצאה 4-0. בכך הפכה יוסטון למדורגת הנמוכה ביותר הזוכה בתואר, לאחר שסיימה את העונה הסדירה כמדורגת שישית באזור המערב עם מאזן ניצחונות של 47-35. האקים אולאג'ואן זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר בפעם השנייה ברציפות לאחר שהעמיד ממוצעים של 32.8 נקודות, 11.5 ריבאונדים, 5.5 אסיסטים, 2 חטיפות ו-2 חסימות למשחק בסדרת הגמר. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה לראשונה דייוויד רובינסון מסן אנטוניו ספרס לאחר שהוביל את קבוצתו למאזן הטוב בליגה (62-20) עם 27.6 נקודות, 10.8 ריבאונדים ו-3.2 חסימות בממוצע למשחק.
במהלך העונה, ב-18 במרץ 1995, הודיע מייקל ג'ורדן על חזרה מפרישה וכבר למחרת חתם בשיקגו בולס על חוזה והשתתף במשחקה של הקבוצה נגד אינדיאנה פייסרס. למרות חזרתו של ג'ורדן לא הצליחו הבולס להתמודד על תואר האליפות לאחר שהודחו כבר בסדרת חצי גמר המזרח מול אורלנדו מג'יק.
בתחילת העונה הודיעה ליגת ה-NBA על קיצור מרחק קשת השלוש מהטבעת. קשת השלוש, שהמרחק בינה לבין הטבעת נע בין 7.24 מטר (מול הטבעת) ל-6.70 מטר (בפינות), קוצרה למרחק קבוע של 6.70 מטר מהטבעת לכל כיוון. לאחר שלוש עונות במתכונת זו, החזירה הליגה את קשת השלוש למרחקה הקודם בתחילת עונת 1997/98.
אולסטאר

משחק האולסטאר נערך ב-12 בפברואר 1995 באולמה של פיניקס סאנס, האמריקה וסט ארנה שבפיניקס, אריזונה.
המאמנים במשחק היו בראיין היל מאורלנדו מג'יק ופול וסטפאל מפיניקס סאנס. חמישיית המזרח כללה את פני הארדוויי, רג'י מילר, גרנט היל, סקוטי פיפן ושאקיל אוניל, וחמישיית המערב כללה את דן מארלי, לטרל ספריוול, צ'ארלס בארקלי, שון קמפ והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 139-112, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר מיץ' ריצ'מונד מסקרמנטו קינגס שהוביל את קלעי קבוצת המערב עם 23 נקודות.
העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אורלנדו מג'יק* | 57 | 25 | 0.695 | – |
| 2 | אינדיאנה פייסרס* | 52 | 30 | 0.634 | 5 |
| 3 | ניו יורק ניקס | 55 | 27 | 0.671 | 2 |
| 4 | שארלוט הורנטס | 50 | 32 | 0.610 | 7 |
| 5 | שיקגו בולס | 47 | 35 | 0.573 | 10 |
| 6 | קליבלנד קאבלירס | 43 | 39 | 0.524 | 14 |
| 7 | אטלנטה הוקס | 42 | 40 | 0.512 | 15 |
| 8 | בוסטון סלטיקס | 35 | 47 | 0.427 | 22 |

| 9 | מילווקי באקס | 34 | 48 | 0.415 | 23 |
| 10 | מיאמי היט | 32 | 50 | 0.390 | 25 |
| 11 | ניו ג'רזי נטס | 30 | 52 | 0.366 | 27 |
| 12 | דטרויט פיסטונס | 28 | 54 | 0.341 | 29 |
| 13 | פילדלפיה 76' | 24 | 58 | 0.293 | 33 |
| 14 | וושינגטון בולטס | 21 | 61 | 0.256 | 36 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סן אנטוניו ספרס* | 62 | 20 | 0.756 | – |
| 2 | פיניקס סאנס* | 59 | 23 | 0.720 | 3 |
| 3 | יוטה ג'אז | 60 | 22 | 0.732 | 2 |
| 4 | סיאטל סופרסוניקס | 57 | 25 | 0.695 | 5 |
| 5 | לוס אנג'לס לייקרס | 48 | 34 | 0.585 | 14 |
| 6 | יוסטון רוקטס | 47 | 35 | 0.573 | 15 |
| 7 | פורטלנד טרייל בלייזרס | 44 | 38 | 0.537 | 18 |
| 8 | דנוור נאגטס | 41 | 41 | 0.500 | 21 |

| 9 | סקרמנטו קינגס | 39 | 43 | 0.476 | 23 |
| 10 | דאלאס מאבריקס | 36 | 46 | 0.439 | 26 |
| 11 | גולדן סטייט ווריורס | 26 | 56 | 0.317 | 36 |
| 12 | מינסוטה טימברוולבס | 21 | 61 | 0.256 | 41 |
| 13 | לוס אנג'לס קליפרס | 17 | 65 | 0.207 | 45 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שסיימה ראשונה בבית שלה.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | שאקיל אוניל | אורלנדו מג'יק | 29.3 |
| ריבאונדים למשחק | דניס רודמן | סן אנטוניו ספרס | 16.8 |
| אסיסטים למשחק | ג'ון סטוקטון | יוטה ג'אז | 12.3 |
| חטיפות למשחק | סקוטי פיפן | שיקגו בולס | 2.9 |
| חסימות למשחק | דיקמבה מוטומבו | דנוור נאגטס | 3.9 |
| אחוזים מהשדה | כריס גאטלינג | גולדן סטייט ווריורס | 63.3% |
| אחוזים לשלוש | סטיב קר | שיקגו בולס | 52.3% |
| אחוזים מקו העונשין | ספאד וב | סקרמנטו קינגס | 93.4% |
| נקודות מדד | דייוויד רובינסון | סן אנטוניו ספרס | 29.1 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - דייוויד רובינסון, סן אנטוניו ספרס
שחקן ההגנה של העונה - דיקמבה מוטומבו, דנוור נאגטס
רוקי העונה - ג'ייסון קיד, דאלאס מאבריקס וגרנט היל, דטרויט פיסטונס
השחקן השישי של העונה - אנתוני מייסון, ניו יורק ניקס
השחקן המשתפר של העונה - דאנה בארוז, פילדלפיה 76'
מאמן העונה - דל האריס, לוס אנג'לס לייקרס
מנהל העונה - ג'רי וסט, לוס אנג'לס לייקרס
גביע האזרחות - ג'ו אוטול, אטלנטה הוקס