stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכס ג'י

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1990  (בן 34) הייברטאון, פנסילבניה, ארצות הברית
 שם לידה:  אלכסנדר ג׳יאנסקולי
 שם במה:  Sandy) Alex g)
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טמפל, Haverford High School 
 סוגה:  אינדי רוק, אינדי פולק, סלאקר רוק, לו-פי, פולקטרוניקה, אלטרנטיב
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קולות, גיטרה, תופים, קלידים וגיטרה בס.
 חברת תקליטים:  דומינו רקורדינג קומפני 
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  The skin cells
 sandyalexg.com
 
אלכסנדר ג'יאנסקולי (נולד ב-3 בפברואר 1993), הידוע יותר בשמות הבמה שלו אלכס ג'י או, בעבר (סנדי) אלכס ג'י, הוא מוזיקאי, מפיק וזמר-יוצר אמריקאי. הוא התחיל את הקריירה שלו עם הוצאת שירים עצמאית ב-Bandcamp והחל לבנות קהל עם הופעת הבכורה שלו בלייבל, DSU (2014), שיצא בחברת ההקלטות Orchid Tapes (אנ'), שזכה לשבחי הביקורת ממבקרים שונים. מאוחר יותר הוא חתם עם Lucky Number, שהוציאו מחדש את המהדורות הקודמות שלו, Rules ו-Trick (2012). ב-2015 הוא חתם בחברת ההקלטות Domino והוציא את אלבום האולפן השישי שלו, Beach Music. ואחריו ב-2017 את Rocket, שזכה לשבחים ולהכרה נוספת. אלבום האולפן השמיני של ג'יאנסקולי House of Sugar, יצא ב-2019, ואלבומו התשיעי God Save the Animals יצא ב-23 בספטמבר 2022.
חיים מוקדמים וקריירה

ג'יאנסקולי נולד בשנת 1993 בהייברטאון, פנסילבניה. משפחתו של אביו מקורה באברוצו שבמרכז איטליה. בגיל 11 הוא למד לנגן בגיטרה של אחיו והחל להקליט מוזיקה. בזמן שלמד בתיכון האוורפורד, ג'יאנסקולי יצר שני אלבומים שחלק עם חברים. הוא התנסה בסגנונות מוזיקליים שונים תוך כדי יצירת מוזיקה, שכללה את ה"טכנו הגותי " שיצר עם אחותו בלהקתם MOTHER, כמו גם את הפרויקטים של להקת התיכון שלו The Skin Cells, שתוארה כ"פופ רוק שהסתיים בטעות להיות פאנק ". בשנת 2011, ג'יאנסקולי נרשם לאוניברסיטת טמפל, שם למד אנגלית בתקווה להיות מורה, אך בסופו של דבר נשר כדי להמשיך בקריירה מוזיקלית.
לאחר שהוציא בעצמו אלבומים, אי.פי וסינגלים שונים ב-Bandcamp מ-2010 עד 2012, הפופולריות של ג'יאנסקולי התפשטה מפה לאוזן, בלוגים וחשיפה על ידי מוזיקאים אחרים. הפיידר כינה את ג'יאנסקולי "כותב השירים הסודי הטוב ביותר באינטרנט". זה הוביל לכך ש - Orchid Tapes החתימו את Giannascoli בסגל שלה, כמו כן גם להוצאתו של האלבום הראשון שלו DSU (2014), שזכה לשבחים ממבקרי מוזיקה. לאחר יציאת האלבום, ג'יאנסקולי יצא לסיבוב הופעות ברחבי צפון אמריקה ואירופה. בנובמבר, DSU שוחרר על ידי Lucky Number באירופה בכל הפורמטים עם שני רצועות בונוס חדשות. מאוחר יותר, חברת התקליטים הוציאה מחדש גם את שני האלבומים הקודמים שלו, Rules ו-Trick שיצאו 2012.
בשנת 2015, ג'יאנסקולי חתם בחברת ההקלטות Domino ושחרר את האלבום הראשון שלו עם חברת ההקלטות הנקרא Beach Music ב-9 באוקטובר. בשנה שלאחר מכן, ג'יאנסקולי עבד עם פרנק אושן על אלבומיו Endless ו-Blonde, סיפק גיטרות ועיבודים למספר שירים.
ב-2 במרץ 2017, ג'יאנסקולי הכריז כי אלבומו השני עם דומינו, ששמו הוא Rocket, ישוחרר ב-19 במאי והוציא את שני הסינגלים הראשונים של האלבום, "Bobby" ו"Witch". ב-4 באפריל הודיע ג'יאנסקולי על שינוי שם הבמה שלו מאלכס ג'י ל-(סנדי) אלכס ג'י, ללא הסבר נוסף, ושיתף סינגל נוסף מהאלבום, שם הסינגל הוא "Proud". במגזין המוזיקה ספין (אנ') יוחס שינוי השם לסכסוך משפטי עם הזמר והיוטיובר אלכס בלו, שפעלה באותה עת תחת השם המסחרי "אלכס ג'י". בבחירת השם 'סנדי', ג'יאנסקולי אמר שזה "היה הדבר הראשון (הוא) הוציא בבנדקאמפ" וכי הוא "פשוט השתמש ב'סנדי' כמעין תג (במדיה החברתית)" מאז. ב-4 במאי הוא הוציא שני סינגלים נוספים, "Brick" ו-"Sportstar", לפני יציאת האלבום. Rocket זכה לשבחים ממבקרי מוזיקה והופיע ברשימות סוף השנה של הרבה חברות ביקור מוזיקה ברשימה של האלבומים הטובים ביותר של 2017.
אלבום האולפן השמיני של ג'יאנסקולי House of Sugar, יצא ב-13 בספטמבר 2019. האלבום זכה לביקורות חיוביות והוצב במקום ה-17 ברשימת האלבומים הטובים ביותר לסוף השנה של Pitchfork. ביוני 2020, הוא הסיר את "(סנדי)" משם הבמה שלו, וחזר להשתמש באלכס ג'י
ג'יאנסקולי הלחין את פסקול הסרט כולנו הולכים ליריד העולמי, שיצא לאקרנים ב-8 באפריל 2022.
אלבום האולפן התשיעי של ג'יאנסקולי God Save the Animals, יצא ב-23 בספטמבר 2022.
סגנון מוזיקלי

המוזיקה של ג'יאנסקולי מאופיינת לעיתים קרובות כאינדי רוק עם אסתטיקה של לו-פי בגלל שהוא מקליט את כל המוזיקה שלו בעצמו בביתו. הוא מושווה לעיתים קרובות לזמר והיוצר אליוט סמית', שהוא אחד מהשפעותיו. השוואות אחרות כוללות Built to Spill ו-The Martinis. ה"פילדלפיה אינקוויירר " שיבח אותו כ"כותב מלודיות מוכשר במיוחד" ש"שיריו המטושטשים, לפעמים מעוותים, המחזירים ללהקות מעט מעורפלות משנות התשעים כמו Pavement, לא יכולים להסתיר את כישוריו כאומן פופ וכקונסטרוקטור של נרטיבים אליפטיים שקוראים להאזנה חוזרת ונשנית". הוא הצהיר שתהליך היצירה שלו מורכב מכך שהוא בדרך כלל עובד לבד בחדרו עם הגיטרה שלו ומוסיף כלים נוספים מאוחר יותר. כשנשאל לגבי עבודה באולפן הקלטות מקצועי, הוא ענה "אני מרגיש שבסופו של דבר אצטרך לעשות את זה, אבל אני פשוט לא רוצה. כי אני לא יודע איך לעבוד עם כל הדברים האלה, ואני לא רוצה שלמישהו אחר תהיה שליטה. אני רק רוצה לפעול לפי הרעיונות שלי, ולא נוח לי לעשות את זה בדרך אחרת". למרות שבעבר היסס להקליט את המוזיקה שלו באולפנים מקצועיים, God Save the Animals של ג'יאנסקולי הוקלט באולפן בעזרת ג'ייקוב דיוקן במהלך מגפת הקורונה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Race (2010)
Winner (2011)
Easy (2011)
Rules (2012)
Trick (2012)
DSU (אנ') (2014)
Beach Music (אנ') (2015)
Rocket (אנ') (2017)
House of Sugar (אנ') (2019)
God Save the Animals (אנ') (2022)
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

כולנו הולכים ליריד העולמי (פסקול קולנוע מקורי) (2022)
הערות שוליים

↑  "Alex G Officially Drops the (Sandy)". 16 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "(Sandy) Alex G | Biography & History". AllMusic. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Intervista a (Sandy) Alex G: "Il mio processo creativo è far girare i dadi, fino quando ti dici: oh eccolo!"". Rumore. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  McDermott, Patrick (1 במאי 2014). "Who is Alex G? Meet the Internet's Secret Best Songwriter". The Fader. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Where Is My Mind?: Alex G". The Deli Magazine. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  DeLuca, Dan (7 בדצמבר 2014). "Alex G: One-man band a Philly indie success". The Philadelphia Inquirer. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2015. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Feinberg, Hannah (8 באפריל 2014). "On Our Radar: Emerging Philly Musician Alex G." Philadelphia. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alex G is sharing his hidden talents". Crack Magazine. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alex G – Trick / Rules". luckynumbermusic.com. 27 בינואר 2015. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Strauss, Matthew (13 באוקטובר 2016). "Alex G Opens Up About Working With Frank Ocean". Pitchfork. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dandridge-lemco, Ben (2 במרץ 2017). "Listen To Two New Songs From Alex G's Upcoming Rocket Album". The Fader. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rettig, James (2 במרץ 2017). "Alex G – "Bobby" & "Witch"". Stereogum. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dandridge-lemco, Ben (4 באפריל 2017). "Alex G Announces Name Change To (Sandy) Alex G, Shares New Single "Proud"". The Fader. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michelle, Kim (4 באפריל 2017). "Alex G Changes Name to (Sandy) Alex G". Pitchfork. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Arcand, Rob (19 במאי 2017). "(Sandy) Alex G Is Indie Rock's Humble Star: "I'm Just Trying to Make Songs That Sound Good"". Spin. נבדק ב-5 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Richards, Will (4 במאי 2017). "(Sandy) Alex G Shares Two New Tracks And Announces Uk Tour". DIY. נבדק ב-13 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 50 Best Albums of 2019". Pitchfork. CN Entertainment. 2019-12-10. נבדק ב-2021-02-05.
↑  DeVille, Chris (16 ביוני 2020). "Alex G Officially Drops The (Sandy)". Stereogum. נבדק ב-17 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Torres, Eric (2022-04-19). "We're All Going to the World's Fair (Original Motion Picture Soundtrack)". Pitchfork. CN Entertainment. נבדק ב-2022-04-21.
↑  Bloom, Madison (2022-06-21). "Alex G Announces New Album, Shares Video for New Song". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-07-21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16995628n (data)  GND: 1074854314  ISNI: 0000 0004 5339 1412  LCCN: no2018027466  MusicBrainz: 7df4c4de-3181-4a69-bd36-9d663970cebb  VIAF: 317052296   WorldCat (עם VIAF): 317052296
אסמאעיל אל-אזהרי

אסמאעיל אל-אזהרי (בערבית: إسماعيل الأزهري; 20 באוקטובר 1900 - 26 באוגוסט 1969) היה מנהיג לאומי סודאני, "אבי האומה" הסודאנית. ראש ממשלת סודאן הראשון (1954-1956) ונשיאה השלישי (1965-1969).
תולדות חייו על עלייתו לשלטון

נולד בעיר אומדורמאן בסודאן. התחנך בקולג' על שם צ'ארלס גורדון בח'רטום ובאוניברסיטה האמריקנית בביירות, אותה סיים ב-1930 כמורה למתמטיקה. ב-1937 מונה למזכיר הראשי של הקולג' על שם צ'ארלס גורדון. ב-1938, כחלק משאיפתו שבני עמו יטלו חלק גדול יותר במינהל ארצם, במסגרת השלטון הבריטי, ייסד את קונגרס הבוגרים הכללי (Graduates' General Congress) ונבחר לראשו.
ב-1942 הפך דה פקטו לדוברם של הכוחות הלאומיים הסודניים, כאשר מאמציו של הקונגרס לפעול יחד עם הבריטים עלו בתוהו. על אף שקבוצה מסוימת בקונגרס המשיכה לדבוק בשיתוף פעולה עם הבריטים, על מנת להגיע לעצמאות באופן איטי ומדורג, חלק אחר, בראשותו של אל-אזהרי, נטה לאיחוד של סודאן עם מצרים, שהייתה אז כבר במעמד עצמאי ("איחוד עמק הנילוס").
ב-1943 ייסד את המפלגה הפוליטית הראשונה בסודאן, מפלגת אל-איחווה ("האחים", الإخوة) שאחד מבסיסי הכוח החשובים שלה היה הסיעה הסופית. אל-אזהרי פעל נגד כל שיתוף פעולה עם הבריטים, ולפיכך קרא להחרמת הבחירות שערכו הבריטים במדינה למועצה מחוקקת מקומית ב-1948. בעקבות צעד זה נעצר על ידי השלטונות. נכונותו ושאיפתו של אל-אזהרי לאיחוד עם מצריים זכו לתמיכה אוהדת מן הצד המצרי ושלטון המלך פארוק עשה ככל יכולתו למיזוג בין שתי הארצות, תוך בלימת השאיפות הסודאניות לעצמאות.
מהפכת הקצינים החופשיים במצרים, ביולי 1952, שהעלתה לשלטון שם את מוחמד נגיב ולאחר מכן את גמאל עבד אל נאצר, שינתה את הנכונות המצרית לאיחוד, והפנתה את כובד משקלה דווקא לתמיכה בעצמאות סודאנית נפרדת.
בפברואר 1953 נחתם הסכם בין שלטונות מצריים, בריטניה ונציגים סודאנים, ליצור תוך שלוש שנים שלטון עצמי סודאני במסגרת קונפדרטיבית עם מצרים, ולקיים בחירות על מנת לקבוע את אופי המשטר במדינה. על אף מאסרו, ועל אף שמפלגתו נקרעה בחילוקי דעות פנימיים, הצליח אל-אזהרי לשוב לעמדת הנהגה מובילה. הוא ייסד את מפלגת האיחוד הדמוקרטי (الحزب الإتحادي الديموقراطي, אל חזב אל-איתיחאדי אל-דמוקראטי), שחרתה על דגלה התנגדות שלטון הבריטי וזיקה חד-משמעית למצרים. בבחירות למועצה המחוקקת שהתקיימו בנובמבר 1953 זכתה המפלגה לרוב של 51 מושבים מתוך 97. ב-1954 היה אל-אזהרי לראש ממשלת סודאן.
שלטונו

עד מהרה התברר שהעם הסודאני, על אף תמיכתו במפלגתו של אל-אזהרי, לא היה מעוניין באמת באיחוד על מצרים. במעשה בולט של מנהיגות מאחדת, הסכים אל-אזהרי לשתף פעולה עם המפלגה היריבה, חזב אל-אומה (حزب الأمة; מפלגת הלאום) ולהצהיר את הצהרת העצמאות של סודאן ב-1 בינואר 1956, שיצרה אותה כמדינת לאום נפרדת. מאידך, הוויתור על בסיסה האידאולוגי של מפלגתו גרם להחלשתה בציבור ולצמצום בסיס הכוח שלה. בפברואר גיבש אל-אזהרי "ממשלת מומחים" שהתבססה על פקידים-טכנוקרטים. מפלגתו התפצלה, כאשר תומכיו שהשתייכו לסיעה הסופית הקימו את המפלגה העממית-דמוקרטית.
ממשלתו לא הצליחה לגבש חוקה ולא מנגנון משטר יציב, עקב רצונה של שותפתו-יריבתו לשלטון, מפלגת הלאום, במשטר נשיאותי ותמיכתו של אל-אזהרי במשטר פרלמנטרי. לפיכך הוחלט שלא להחליט, ולהמשיך לבסס את מוסדות המדינה על בסיס של הסכמות מקומיות. בעיה נוספת נבעה מהכללת דרום סודאן בגבולות המדינה. אוכלוסיית החבל לא ראתה עצמה חלק מהאומה הסודאנית הערבית-מוסלמית והשליטה עליה החלה להתבסס על כפייה דבר שהוביל למלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה. ביוני 1956 נכשל אל-אזהרי בהצבעת אי-אמון וממשלתו הראשונה נפלה.
שארית חייו

ב-1961 נאסר אל-אזהרי במסגרת הפיכה צבאית ונשלח למאסר של מספר חודשים בג'ובה. ב-1964 הושב השלטן הדמוקרטי על כנו ואל-אזהרי שב להוביל מפלגה פוליטית. במרץ 1965 התמנה לנשיא המדינה, בתפקיד זה ביקש להשליט על המדינה את חוקי השריעה האסלאמים, כך שחוק האסלאם יגבר תמיד על החוק האזרחי. כן הוציא מחוץ לחוק את המפלגה הקומוניסטית. מ-29 באוגוסט עד 1 בספטמבר 1967 אירח את ועידת ח'רטום שגיבשה את מדיניות מדינות ערב כלפי ישראל לאחר מלחמת ששת הימים (לא להכרה בישראל, לא למשא ומתן עם ישראל, לא לשלום עם ישראל). במאי 1969 תפס ג'עפר נומיירי את השלטון בהפיכה צבאית. אל-אזהרי נכלא ובריאותו התדרדרה בכלא עד שנפטר באוגוסט אותה שנה.
לקריאה נוספת

A.A. Ibrahim, Manichaean Delirium: Decolonizing the Judiciary and Islamic Renewal in the Sudan, 1898-1985, Brill, 2008, ISBN 9789047441878 Chapter Three. President Ismail Al-Azhari, 1965–1969: The politics of moral injury
בובטייל קורילי

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  האיים הקוריליים
 מיון
 משפחה:  חתוליים
 מין:  חתול בר
בובטייל קורילי (באנגלית: Kurilian Bobtail) הוא גזע של חתולים ארוכי שיער, שמוצאם הוא באיים הקוריליים ברוסיה. הגזע חדש יחסית, והוכר לאחרונה על ידי WCF, ארגון החתולים הבינלאומי, וה-FIF. הוא נוצר מהכלאה של חתול יפני חסר-זנב, לבין חתול בר הנמצא באיים הקוריליים.
מראה חיצוני

לבובטייל הקורילי שיער ארוך וצמרירי, בעיקר על רגליו האחוריות וסביב צווארו ופניו, מה שמעניק לו מראה של רעמה. רגליו הקדמיות ארוכות במעט מרגליו האחוריות, ויש לו פרווה על כפותיו. בשל מוצאו מחתול הבר, שחי באזורים מושלגים, אוזניו גדולות ומצויות בקדמת ראשו, ומעליהן אניצי שיער.
אחד הדברים המיוחדים בחתול הקורילי הוא זנבו הקצר והשעיר, המזכיר בצורתו את זנבו של ארנב.
פרוותו של הבובטייל הקורילי מגיעה בצבעים רגילים, ובדוגמאות טאבי, אך גם בצבעי שיש עמוקים ועשירים.
יכולות פיזיות

הבובטייל, על אף מראהו המסורבל משהו, הוא חזק, מהיר ואתלטי.
אלכסנדר שליאחטורוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בפברואר 1947 (בן 77) 
 מדינה:  רוסיה 
 דרגה:  קולונל גנרל 
 עיטורים
 עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית 
 
גנרל לויטננט אלכסנדר ואסילייביץ' שליאחטורוב (ברוסית: Алекса́ндр Васи́льевич Шляхту́ров; נולד ב-10 או ב-14 בפברואר 1947) הוא ראש המודיעין הצבאי הרוסי לשעבר (אפריל 2009-דצמבר 2011) וכיהן כסגן הרמטכ"ל הרוסי. לפני מינויו לתפקיד ראש סוכנות הביון הגדולה ביותר במזרח אירופה היה ראש מינהל המודיעין האסטרטגי של הגה-אר-או. הוא מונה לתפקיד בהתאם להמלצת המנהל הקודם ולנטין קוראבלניקוב.
שליאחטורוב הוא בוגר האקדמיה הדיפלומטית הצבאית של משרד ההגנה הרוסי, הידועה יותר כבית הספר למודיעין צבאי של רוסיה. בעבר עבד במחלקת המטבעות והמימון של משרד החוץ הרוסי.
בתקופתו כראש המודיעין הצבאי צומצם מספר היחידות המיוחדות בארגון משמונה לחמש, דבר שהביא לפיטורם של קצינים רבים במסגרת הרפורמה הצבאית ברוסיה. באופן רשמי הוא יצא לגמלאות בעקבות גילו, אך למעשה הוא התנגד להמשך הצמצומים בשירות, ולכן פוטר.
לאחר פיטוריו מתפקיד ראש המודיעין הצבאי הרוסי הוא מונה למנכ"ל באחת החברות לייצור נשק השייכות למשרד ההגנה הרוסי.
שליאחטורוב קיבל עיטור "ההצטיינות למען המולדת" מדרגה 3.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ולנטין קוראבלניקוב | ראש המודיעין הצבאי הרוסי    14 באפריל 2009 - 26 בדצמבר 2011  | הבא: איגור סרגון |
בזמן האחרון

"בזמן האחרון" הוא אלבומו השני של הזמר והיוצר הישראלי עידן עמדי שיצא בתחילת פברואר 2013. השיר "ממשיך לצעוד" נכתב בהשראת הספר "אל תשלח ידך אל הנער" מאת הרב ישראל מאיר לאו במסגרת הפרויקט "הקול עוד נשאר" של משרד ההסברה ורשת גימל. שאר שירי האלבום נכתבו והולחנו גם הם על ידי עמדי לבדו.
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי עידן עמדי.
| בזמן האחרון> מס' | בזמן האחרון> שם | בזמן האחרון> משך | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  | בזמן האחרון>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | נגמר  | 4:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | בזמן האחרון  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אז  | 4:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | משום מה  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | גם וגם  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | המעיין  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | תמיד היה אותך  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | דברים יפים לראות  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ממשיך לצעוד  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | כשכל זה יקרה  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | יהיה לנו טוב  | 6:06 |  |  |  |  |  |  |  |
סינגלים

| נגמר |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: 15 באוקטובר 2012 | מקום 1 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | אורך: 4:17 | מקום 1 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | מפיק: איתמר מאירי ואיתן רז | מקום 1 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | כותב: עידן עמדי | מקום 1 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  |  | מקום 1 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
| בזמן האחרון |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: 14 במרץ 2013 | מקום 13 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 3 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | אורך: 3:34 | מקום 13 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 3 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | מפיק: איתמר מאירי ואיתן רז | מקום 13 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 3 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  | כותב: עידן עמדי | מקום 13 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 3 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
|  |  | מקום 13 במצעד השנתי של רשת ג' מקום 3 במצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet |  |
הערות שוליים

↑  עידן עמדי – בזמן האחרון, באתר Discog, ‏נלקח ב-14 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ba6af3a8-00b6-47a7-a527-d69e3743c99a
באנרו

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שטוטגרט 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 www.banaroo.de
 
באנרו (Banaroo) היא להקת פופ באירופה שמוכרת בעיקר בשווייץ ובגרמניה. הלהקה הוקמה בשנת 2005.
הסינגל הראשון של הלהקה, "Dubi Dam Dam" יצא לאור ביוני 2005. ביולי אותה שנה יצא לאור האלבום "Banaroo's world" שזכה להצלחה באוסטריה ובגרמניה. באוגוסט 2005 יצא לאור האלבום "Space Cowboy". בדצמבר 2005 יצא לאור האלבום "Christmas world" שכלל גם שירי חג מולד ושירים אחרים.
בשנת 2008 התפרקה הלהקה אך חזרה לפעול מחדש בשנת 2013.
חברי הלהקה

רוברט "בובי" דיסאווגיב נולד ב-13 באוקטובר 1982 במונסטר, הולנד.
סטפני "סטפי" דרייר נולדה ב-21 בינואר 1982 בויימאר, גרמניה.
קתרין "קט" גיסלר נולדה ב-19 במרץ 1987 בהמבורג, גרמניה.
ויטוריו "ויטו" מרגו נולד ב-12 בפברואר 1980 בסנט ניקולס, בלגיה.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2005:"Dubi Dam Dam"
2005:"Space Cowboy"
2005:"Coming Home For Christmas"
2006:"Uh Mamma"
2006:"Sing And Move"
דיסקוגרפיה > DVD

2005:"Banaroo- Der Film".
בזמק

| --- | --- |

 בימוי:  אריאל וייסברוד יוסי מאירי
 תסריט:  גדי וילצ'רסקי  אריאל וייסברוד  יוסי מאירי
 עריכה:  אריאל וייסברוד  יוסי מאירי
 שחקנים ראשיים:  גדי וילצ'רסקי מיטל גל סויסה אורי יניב יוסי צברי
 מוזיקה:  אלון קפלן
 צילום:  דניאל רוזנבאום
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  ישראל 18 ביולי 2019
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה
 דף הסרט ב־IMDb
בׇּזְמֵק (באנגלית: Bazdmeg) הוא סרט קומדיה עצמאי ישראלי משנת 2019 שביימו והפיקו אריאל וייסברוד ויוסי מאירי. התסריט נכתב על ידי וייסברוד ומאירי ביחד עם גדי וילצ'רסקי, שגם משחק בסרט לצד מיטל גל סויסה, אורי יניב ויוסי צברי.
עלילה

לאחר שנקלעה לחובות, נטע (מיטל גל סויסה) נאלצת לצאת למסע מטורף עם שלושה חברים מוזרים - גדי (גדי וילצ'רסקי) הסטלן, דוד ( אורי יניב) האידיוט ויוסף (יוסי צברי) הקמצן - בעקבות כסף שהותיר עבורם חבר משותף לפני מותו. היא מוכרחה להתגבר על השנאה שלה אליהם ולעבוד יחד איתם כדי להתמודד עם המכשולים שעומדים בדרך.
משחק ודמויות

| שם | דמות |
| --- | --- |
גדי וילצ'רסקי: גדי
מיטל גל סויסה: נטע
אורי יניב: דוד
יוסי צברי: יוסף
דני גבע: 
בני ברוכים: 
מוריס כהן: מוטי
משה פרסטר: 
עדי בילסקי: שרון
הפקה

בתחילת דרכו הסרט נקרא "שלושה צעדים למיליון". בינואר 2015, גדי וילצ'רסקי פרסם פוסט בעמוד הפייסבוק שלו בו פנה לעוקביו בבקשה לתרום להפקת הסרט באמצעות מימון המונים: "במקום להיגרר בין הקרנות השונות ובמקום להתחנן לכל מיני מפיקים שישקיעו בסרט, החלטנו לגייס את הכסף ישירות מהצופים! כלומר - אתם אלה שתגרמו לסרט הזה לקרות!".
בפברואר 2015, לקראת סיום קמפיין המימון, התראיין וילצ'רסקי למגזין המקוון "קנאביס" ואמר ש“יש בארץ מיליון צרכני קנאביס וגם להם מגיע ייצוג הולם בקולנוע הישראלי [...] נחנקנו כבר מהסרטים על הסכסוך הפלסטיני” והוסיף שמדובר ב“סרט הסטלנים הראשון בישראל”. הקמפיין לא הצליח להגיע לסכום היעד וגייס 50,866 ש"ח בלבד מתוך 500,000 ש"ח המבוקשים.
לפי סרטונים שפורסמו לקידום הקמפיין, נלי תגר הייתה אמורה לשחק את דמותה של "נטע" ודוד שאול את דמותו של "דוד"
הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.
הערות שוליים

↑  גדי וילצ'רסקי, "3 צעדים למיליון" - סרט סטלנים חדש - שלב גיוס הכסף, באתר פייסבוק, ‏14 בינואר 2015
↑  אדיב ירון, “שלושה צעדים למיליון”: סרט סטלנים חדש של גדי וילצ’רסקי, באתר מגזין קנאביס, ‏24 בפברואר 2015
↑  גדי וילצ'רסקי, שלושה צעדים למיליון - עושים יחד את סרט הסטלנים הראשון בישראל!, באתר mimoona, ‏2015 (ארכיון)
↑   שלושה צעדים למיליון - קנו כרטיס!, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:19)
↑   שלושה צעדים למיליון - שבוע ראשון, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:12)
אניטה גריבלדי

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1821 לגונה, ממלכת ברזיל 
 פטירה:  4 באוגוסט 1849 (בגיל 27) רוונה, מדינת האפיפיור מדינת האפיפיור
 שם לידה:  Ana Maria de Jesus Ribeiro da Silva 
 מדינה:  ברזיל 
 מקום קבורה:  רומא, איטליה
 עיסוק:  סופרת רומנים
 בן או בת זוג:  ג'וזפה גריבלדי (26 במרץ 1842–4 באוקטובר 1886) 
 
אנה מריה דה חסוס ריביירו דה סילבה הידועה כאניטה גריבלדי (באנגלית: Anita Garibaldi) ‏ (30 באוגוסט 1821 - 4 באוגוסט 1849) הייתה אשתו הברזילאית של ג'וזפה גריבלדי וחברתו לנשק בימי המהפכה האיטלקית שהובילה לאיחוד איטליה. פועלם ייצג את רוח הרומנטיקה והליברליזם שאפיינו את המאה ה-19.
ראשית חייה

אנה מריה "אניטה" דה ישו ריביירו דה סילבה נולדה למשפחה ענייה ממוצא פורטוגזי. אביה היה רועה צאן ודייג, והם התגוררו בלגונה שבדרום ברזיל במחוז סנטה קתרינה (כיום מדינה). אניטה נולדה שנה לפני שברזיל קיבלה את עצמאותה מפורטוגל. בשנת 1835, בהיותה צעירה בת 14, נאלצה להינשא למנואל דוארטה אגוייר, אשר נטש אותה, כדי להצטרף לצבא המלכותי.
חייה עם ג'וזפה גריבלדי

ג'וזפה גריבלדי, מלח ממוצא ליגוריאני, הפך למהפכן לאומני איטלקי, נמלט מאירופה בשנת 1836 ונלחם למען הרפובליקה הבדלנית בדרום ברזיל. כשגריבאלדי הצעיר ראה לראשונה את אניטה, הוא היה יכול רק ללחוש לה, "את חייבת להיות שלי". באוקטובר 1839 היא הצטרפה לגריבלדי לספינתו, "ריו פרדו". חודש לאחר מכן קיבלה את טבילת האש שלה בקרבות של אימיטובה ולגונה, בהם נלחמה לצד המאהב שלה.
כפרשית מיומנת, אניטה לימדה את ג'וזפה על תרבות הגאוצ'ו של הפאמפס בדרום ברזיל, אורוגוואי, וצפון ארגנטינה. אחד מחבריו של גריבלדי תיאר את אניטה כ"מיזוג של שני כוחות יסודיים ... כוחו ואומץ לבו של גבר, קסמה ורכותה של אשה, שהתבטאו בעזות ובמרץ שבהם נופפה את חרבה עם פניה העגולות היפות שקושטו בעיניים רכות ובלתי-רגילות".
בקרב "קוריטיבנוס" הופרד גריבלדי מהחזית ואיבד את הקשר עם אניטה, שנלכדה על ידי הקבוצה היריבה. בשבי סיפרו השומרים לאניטה שגריבלדי מת, ואניטה הייתה מוטרדת מאוד, גם בשל צערה על מות אהובה וגם מעצם העובדה שהם ציפו לילד שלא יכיר את אביו לעולם. כששמעה על הבשורה, אניטה שאלה אם תוכל לחפש בין המתים בקרב. היא הורשתה לחפש, אך חיפושיה לא הניבו דבר. אניטה לא אבדה את תקוותה ואחרי זמן מה ברחה מן השבי על גבי סוס ונמלטה בדהרה מן המחנה. החיילים רדפו אחריה בהתאם לפקודות מפקדם, עליהם לתפוס את אניטה ולחזור מתים או חיים. הם ירו והרגו את הסוס שלה. לאחר מכן אניטה הגיעה לנהר קנואס ובלית ברירה בחרה לחצות אותו, החיילים חשבו שהיא לא תשרוד את חציית הנהר והניחו כי אניטה מתה. אניטה שוטטה במשך ארבעה ימים בלי אוכל או שתייה ביער, עד שמצאה קבוצה של אנשים שהציעו לה אוכל. לבסוף, היא הצליחה ליצור קשר עם המורדים והתאחדה עם ג'וזפה במקום בשם וקרייה. כעבור כמה חודשים נולד בנם הראשון, מנוטי (1840–1903). הוא נולד עם עיוות גולגולת בגלל מכה שאניטה קיבלה כשנפלה מסוסה בעת שברחה מן המחנה הברזילאי. מנוטי גם הפך ללוחם חירות ולווה את אביו במסעותיו באיטליה. שמו ניתן לו על שם סירו מנוטי. נולדו להם עוד שלושה ילדים שנולדו במונטווידאו, רוזיטה (1843–1845), טרסיטה (1845–1903) וריקיוטי (1924–1847).
ב-1841 עברו בני הזוג לבירת אורוגוואי- מונטווידאו שבה עבד ג'וזפה גריבלדי כסוחר וכמנהל בית הספר לפני שנטל את הפיקוד על צי אורוגוואי ב-1842 והקים "לגיון איטלקי" למלחמתה של המדינה נגד הדיקטטור הארגנטינאי חואן מנואל דה רוזאס. אניטה השתתפה בהגנתו של גריבלדי ב -1847 על מונטווידאו נגד ארגנטינה ועל נשיא הברית של אורוגוואי לשעבר, מנואל אוריבה.
אניטה וג'וזפה נישאו ב־26 במרס 1842 במונטווידאו.
פטירתה

אניטה ליוותה את בעלה, ג'וזפה גריבלדי ואת הליגיונרים האדומים שלו בחזרה לאיטליה כדי להצטרף למהפכות של 1848, שם נלחם נגד כוחות האימפריה האוסטרית. בפברואר 1849 הצטרף גריבלדי להגנת הרפובליקה הרומית החדשה נגד התערבות נפוליאון וצרפת במטרה לשקם את מדינת האפיפיור. אניטה הצטרפה לבעלה בהגנה על רומא, שנפלה תחת המצור הצרפתי ב -30 ביוני. היא ברחה מצבא צרפת ואוסטריה עם הלגיון הגריבלדי. בעודה בהיריון וחולה ממלריה, אניטה נפטרה ב־4 באוגוסט 1849 בשעה 19:45 בזרועות בעלה בחוות גויצ'ולי במנדריול, ליד רוונה, איטליה, במהלך הנסיגה הטרגית ולכן נאלצו לקבור את גופתה בחפזון.
אניטה נותרה נוכחת בלבו של גריבלדי עד סוף ימיו. אולי היה זה זכרה שהניע את גריבלדי לחפש את מנואלה סאנז, המאהבת הגולה של סימון בוליוואר בפרו בתחילת שנות החמישים.
עשור לאחר מכן, ב־1860, כשגריבלדי נסע לטיאנו כדי לברך את ויקטור עמנואל השני כמלך לאיטליה המאוחדת, הוא לבש את צעיף הפסים של אניטה על הפונצ'ו האפריקני הדרום-אמריקני שלו.