stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביאנקה בלאייר
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2016–היום) > המרדף אחר אליפות הנשים (2019–2020)

במשך כמה חודשים, בלאייר שימשה כמעין דמות ביניים (בין טובה לרעה). בחודש פברואר, היא הצטוותה לשורות ה-Sky Pirates (קיירי סיין ואיאו שיראי) בניצחונן על ג'זמין דיוק, מרינה שפיר ושיינה בייזלר במסגרת קרב שלושה נגד שלושה. ב-13 במרץ, בלאייר התחרתה נגד איאו שיראי בקרב אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של NXT. מנגד, קרב זה הסתיים ללא הכרעה לאחר שבייזלר הגיעה ותקפה אותן ואף את סיין, שהגיעה כדי לבלום את בייזלר. ב-3 באפריל, בלאייר התחרתה נגד קיירי סיין בקרב שהסתיים ללא הכרעה בשל התערבות מצד שיינה בייזלר, ג'זמין דיוק ומרינה שפיר. באירוע NXT TakeOver: New York, שנערך ב-5 באפריל, בלאייר התחרתה בקרב מרובע על אליפות הנשים של NXT נגד שיינה בייזלר, איאו שיראי וקיירי סיין, קרב שבסופו בייזלר ניצחה לאחר שהכניעה את בלאייר ובעקבות זאת היא שמרה על התואר בהצלחה.
ב-24 באפריל במסגרת הפרק Women Collide של האירוע Worlds Collide, בלאייר כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT UK לאחר שהפסידה לטוני סטורם בקרב משולש, שכלל בנוסף את ניקי קרוס. ב-1 במאי במסגרת הפרק Brands Collide של האירוע Worlds Collide, בלאייר ניצחה בקרב הבאטל רויאל של הנשים. ב-8 במאי, בלאייר ניצחה את מיה יים, אך ב-29 במאי היא הפסידה בקרב החוזר ביניהן. בקרב השלישי בין השתיים אשר נערך ב-5 ביוני, בלאייר הפסידה פעם נוספת לאים. בלאייר חזרה להופיע בחודש יולי, כשהיא הגיעה בגישה "חסרת רחמים ואגרסיבית" וניצחה בתצוגות משכנעות את פריסילה זוניגה, זאיה לי וטיינרה קונטי. ב-18 בספטמבר בתוכנית הבכורה של NXT בשידור ישיר ברשת USA, בלאייר כשלה בניסיונה להפוך לטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה בקרב מרובע נגד קנדיס לאריי, איאו שיראי ומיה יים, שבסופו לאריי ניצחה; הפסד זה סימל את ההפסד הראשון של בלאייר כתוצאה מהצמדה. לאחר ניצחונה על דקוטה קאי ב-9 באוקטובר, בלאייר הייתה נחושה להפוך לטוענת לכתר על חשבון הטוענת לכתר, ריאה ריפלי. לעומת זאת, היא נוצחה על ידי ריפלי שבועיים לאחר מכן.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2016–היום) > קרב ה-WarGames וסדרת ההישרדות (2019)

ב-1 בנובמבר בתוכנית סמאקדאון, בלאייר הייתה אחת ממתאבקות NXT שפלשו לתוכנית, כשתקפה מאחורי הקלעים את כרמלה ודנה ברוק לפני קרב הזוגות המתוכנן שלהן נגד מנדי רוז וסוניה דוויל. מאוחר יותר באותו הערב, בלאייר הצטרפה לטריפל H וליתר הרוסטר של NXT, כשהם הכריזו מלחמה על Raw וסמאקדאון, ואף הבטיחו לנצח במלחמת המותגים של אירוע סדרת ההישרדות. באירוע NXT TakeOver: WarGames, שנערך ב-23 בנובמבר, בלאייר לקחה חלק בקבוצתה של בייזלר לצד שיינה בייזלר, איאו שיראי וקיי לי ריי, כשביחד הן הפסידו לקבוצה של ריאה ריפלי, קנדיס לאריי, טיגן נוקס ודקוטה קאי במסגרת קרב ה-WarGames. לילה לאחר מכן באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-24 בנובמבר, קבוצת NXT בהנהגתה של ריאה ריפלי ביחד עם בלאייר, קנדיס לאריי, איאו שיראי וטוני סטורם ניצחה את קבוצת Raw (שארלוט פלייר, אסקה, קיירי סיין, נטליה ושרה לוגאן) וקבוצת סמאקדאון (סשה בנקס, כרמלה, דנה ברוק, לייסי אוואנס וניקי קרוס) בקרב הדחות נשים משולש.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2016–היום) > הפיוד נגד ריפלי ופלייר (2020)

ב-15 בינואר 2020, בלאייר ניצחה בקרב הבאטל רויאל אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT של ריאה ריפלי באירוע NXT TakeOver: Portland. באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, בלאייר התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי הראשון שלה, כשנכנסה לקרב כמספר השני, הספיקה להדיח שמונה משתתפות, אך הודחה על ידי המנצחת בקרב, שארלוט פלייר, לאחר ששהתה בקרב כ-33 דקות. ב-5 בפברואר, פלייר הגיעה לתוכנית NXT כדי לפרסם את התשובה שלה לאתגר שריפלי הציבה בפניה לגבי קרב על אליפות הנשים של NXT ברסלמניה 36. בלאייר, ששימשה עדיין כטוענת לאליפות נגד ריפלי, התעמתה עם פלייר עד שריפלי הגיעה וקטעה אותה. לבסוף, השתיים שילבו כוחות ותקפו את פלייר. באירוע NXT TakeOver: Portland, שנערך ב-16 בפברואר, בלאייר כשלה בניסיונה לזכות בתואר לאחר שהפסידה לריפלי; כשלאחר הקרב פלייר הגיעה ותקפה את ריפלי ובלאייר.
ב-19 בפברואר, בלאייר הפריעה בקרב של צ'לסי גרין וקיידן קרטר, כשלאחר מכן היא אתגרה את פלייר לקרב נגדה ב-NXT. הקרב ביניהן התקיים שבוע לאחר מכן ובו היא נוצחה על ידי פלייר. לאחר הקרב, פלייר פצעה את הקרסול של בלאייר בעזרת כיסא עד שריפלי הגיעה כדי להבריח את פלייר מהזירה.
חיים אישיים

ביאנקה נולדה לאבא לאונרד ואמא טרבונדה. יש לה שלושה אחים ואחות אחת, כאשר אחד מאחיה, ג'פרי, היה שחקן פוטבול.
ב-9 ביוני 2017, בלאייר התארסה למתאבק מונטז פורד. השניים נישאו האחד לשני ב-23 ביוני 2018.
פילמוגרפיה

ב-24 בינואר 2021, ה-WWE שחררו סרט תיעודי על בלאייר אשר עקב אחר חייה בתוך הזירה ומחוצה לה בין התאריכים 18 בדצמבר 2020 ל-16 בינואר 2021 כחלק מהסדרה Chronicle ששודרה בערוץ ה-WWE Network.
אליפויות והישגים

הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותה במקום ה-1 מתוך 150 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2021
הישגים במגזין הספורט Sports Illustrated
דורגה במקום ה-9 מתוך 10 המתאבקות הטובות ביותר של השנה (2018)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות הנשים של Raw (פעם אחת)
אליפות הנשים של סמאקדאון (פעם אחת)
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעמיים)  - ביחד עם ג'ייד קרגיל
רויאל ראמבל (2021)
הערות שוליים

↑  בלאייר ופורד מתארסים
↑  בלאייר ופורד התחתנו
| זוכי קרב הרויאל ראמבל |
| --- | --- | --- |
| זוכי קרב הגברים | ג'ים דאגן (1988) • ביג ג'ון סטאד (1989) • האלק הוגאן (1990 ו-1991) • ריק פלייר (1992) • יוקוזונה (1993) • ברט הארט ולקס לוגר (1994) • שון מייקלס (1995 ו-1996) • סטון קולד סטיב אוסטין (1997, 1998 ו-2001) • וינס מקמהן (1999) • הרוק (2000) • טריפל H ‏ (2002 ו-2016) • ברוק לסנר (2003 ו-2022) • כריס בנואה (2004) • בטיסטה (2005 ו-2014) • ריי מיסטריו (2006) • אנדרטייקר (2007) • ג'ון סינה (2008 ו-2013) • רנדי אורטון (2009 ו-2017) • אדג' (2010 ו-2021) • אלברטו דל ריו (2011) • שיימוס (2012) • רומן ריינס (2015) • שינסקה נקאמורה (2018) • סת' רולינס (2019) • דרו מקינטייר (2020) • קודי רודס (2023 ו-2024) • ג'יי אוסו (2025) |  |
| זוכות קרב הנשים | אסקה (2018) • בקי לינץ' (2019) • שארלוט פלייר (2020 ו-2025) • ביאנקה בלאייר (2021) • רונדה ראוזי (2022) • ריאה ריפלי (2023) • ביילי (2024) |  |
| זוכי קרב הרויאל ראמבל הגדול ביותר | ברון סטרומן (2018) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14305953  LCCN: n2023064513  VIAF: 1329169929737369380007   WorldCat (עם VIAF): 1329169929737369380007
בלייד ראנר 2049

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דני וילנב
 הופק בידי:  אנדרו א. קוסוב   ברודריק ג'ונסון
 תסריט:  האמפטון פנצ'ר   מייקל גרין
 עריכה:  ג'ו ווקר
 שחקנים ראשיים:  ראיין גוסלינג   האריסון פורד   אנה דה ארמס   סילביה הוקס   רובין רייט   מקנזי דייוויס   קרלה יורי   לני ג'יימס   דייב בטיסטה   ג'ארד לטו
 מוזיקה:  בנג'מין וואלפיש   הנס צימר
 צילום:  רוג'ר דיקינס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר   סרטי קולומביה
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 באוקטובר 2017 (תיאטרון דולבי)   6 באוקטובר 2017 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  163 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, סן דייגו, קליפורניה, לאס וגאס 
 תקופת התרחשות:  2049 
 תקציב:  150 מיליון דולר
 הכנסות:  259 מיליון דולר (9 בספטמבר 2017)
 הכנסות באתר מוג'ו:   bladerunnersequel
 פרסים:  פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר פרס איגוד המבקרים האמריקני בקטגוריית הצילום הטוב ביותר
 סרט קודם:  בלייד ראנר
 bladerunnermovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלייד ראנר 2049 (באנגלית: Blade Runner 2049) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2017 בבימויו של דני וילנב על פי תסריט מאת האמפטון פנצ'ר ומייקל גרין. זהו סרט המשך ל-"בלייד ראנר", בכיכובם של ראיין גוסלינג והאריסון פורד, כשהשני מהם חוזר לגלם את ריק דקארד, גיבור הסרט הראשון. בסרט משתתפים גם אנה דה ארמס, סילביה הוקס, רובין רייט, מקנזי דייוויס, קרלה יורי, לני ג'יימס, דייב בטיסטה וג'ארד לטו. עלילת הסרט מתרחשת 30 שנה לאחר סוף עלילת הסרט הראשון. גוסלינג מגלם את קיי, "רפליקנט" (אנדרואיד) שעובד כצייד רפליקנטים שמרדו ביוצריהם. כשקיי מגלה ראיות לכך שרפליקנטים התרבו, מוטלת עליו המשימה להשמיד את הילד כדי למנוע מרד רפליקנטים.
הצילומים התקיימו בין יולי לנובמבר 2016, בעיקר בבודפשט, הונגריה. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-3 באוקטובר 2017 בלוס אנג'לס וב-6 באוקטובר ברחבי ארצות הברית. בישראל הסרט עלה לאקרנים ב-5 באוקטובר 2017 כסרט הפתיחה של פסטיבל חיפה. הביקורות ברובן שיבחו את הופעות השחקנים, הבימוי, הצילום, פסקול הסרט ואת מהימנותו לסרט המקורי. הסרט הכניס 259 מיליון דולר ברחבי העולם לעומת תקציב המוערך בין 150 ל-180 מיליון דולר.
בטקס פרסי אוסקר ה-90 הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר וכן בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.
צוות שחקנים ודמויות

ראיין גוסלינג - בתפקיד קיי (K), קיצור ל-KD6-3.7, הוא שוטר.
האריסון פורד - ריק דקארד, בלייד ראנר
אנה דה ארמס - ג'וי
סילביה הוקס - לאב
רובין רייט - לוטננט ג'ושי
מקנזי דייוויס - מרייט
קרלה יורי - ד"ר אנה סטלין
לני ג'יימס - מר קוטון
דייב בטיסטה - סאפר מורטון
ג'ארד לטו - ניאנדר וולאס
דייוויד דאסטמלצ'יאן - קוקו
ברקהאד עבדי - דוק באדג'ר
היאם עבאס - פרייסה
ווד האריס - נאנדז
אדוארד ג'יימס אולמוס - גאף
הערות שוליים

↑  הכנסות הסרט באתר Box Office Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933263805171  PLWABN: 9810645228405606  BNE: XX5737361  BnF: cb178751980 (data)  CANTIC: a19549337  GND: 1154819418  LCCN: no2017147459  VIAF: 4211151112575537180000   WorldCat (עם VIAF): 4211151112575537180000
תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם

תַּלְמִידֵי חֲכָמִים מַרְבִּים שָׁלוֹם בָּעוֹלָם היא מימרה תלמודית של האמורא רבי אלעזר בשם רבי חנינא בשבח ומעלת התלמיד חכם.
המימרה נסמכת על הפסוק בספר ישעיה: ”וְכָל בָּנַיִךְ לִמּוּדֵי ה' וְרַב שְׁלוֹם בָּנָיִךְ.”
וכך דרש האמורא: אל תקרי "בָּנָיִךְ" אלא "בּוֹנָיִךְ", דהיינו שתלמידי החכמים שהם בוני העם הם גם סיבה להשכנת שלום בעם.
מימרה זו מסיימת מספר מסכתות בתלמוד הבבלי.
המימרה מופיעה גם בתלמוד הירושלמי בספרות המדרש ובאבות דרבי נתן.
לפי המנהג הנפוץ בקהילות ישראל מימרה זו נאמרת מידי בוקר בסיום הפרק אין כאלוקינו שבסוף תפילת שחרית (לאחר נוסח פיטום הקטורת). המנהג לומר זאת מוזכר כבר בסדר רב עמרם גאון. לאחר המימרה נהוג לומר סדרת פסוקים שעוסקים בשלום.
לאימרה זו מספר לחנים, בעיקר בסגנון החזנות.
פרשנות והגות

בין המפרשים יש שראו בכך דרישה מתלמידי החכמים לנהוג במידת הענווה ועל ידי כך ירבה השלום.
הראי"ה קוק רואה במימרה זו מטרה שהלומדים והמעיינים יציגו את כל צדדי החכמה ואת כל השיטות השונות, ועל ידי כך יתבררו צדדי האמת השונים: ”כולם יכירו שכולם, גם ההפכים בדרכיהם ושיטותיהם כפי הנראה, המה כולם למודי ד', בכל אחד מהנה יש צד שיתגלה על ידו ידיעת ד' ואור האמת.”
הערות שוליים

↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'ישעיהו,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'נ"ד,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'פסוק'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'י"ג
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'מסכת ברכות,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'דף ס"ד, עמוד א', מסכת יבמות,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'דף קכ"ב, עמוד ב', מסכת נזיר,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'דף ס"ו, עמוד ב', מסכת כריתות,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'דף כ"ח, עמוד ב', מסכת תמיד,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'דף ל"ב, עמוד ב'. במסכת תמיד מופיעה האימרה בשם רבי אלעזר בן עזריה, אך ככל הנראה זו טעות, וגם בספר עין יעקב במסכת תמיד הגרסה היא אמר רבי אלעזר אמר רבי חנינא. יש לציין שבתנא דבי אליהו זוטא פרשה יז הנוסח הוא אמר רבי אלעזר בן עזריה אמר רבי חנינא
↑  המסכתות בתלמוד הבבלי המסיימות במימרה זו, מרומזות במילה "בָּנָיִךְ" ממנה נדרשת המימרה: ברכות, נזיר, יבמות וכריתות (ערוך לנר, סוף מסכת יבמות). מסכת תמיד, שלא נמצאת בידינו בשלמותה, לא מרומזת במילה זו
↑  תלמוד ירושלמי,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'מסכת ברכות,  פרק ט', הלכה ה'
↑  ראו איכה רבה פרשה ה, מדרש תהלים מזמור קכב ותנא דבי אליהו זוטא פרשה יז
↑  נוסחא ב פרק מח
↑  בסיום התפילה בחול ובשבת
↑  ראו למשל בספר "מראית העין" של החיד"א (מסכת פסחים דף קטז עמוד ב) שכתב: "ולפי פשוטו, כשהם תלמידי חכמים שלומדים תורה לשמה בענוה ומחזיקים עצמן לתלמידי חכמים כי בעיניהם אינם חכמים רק תלמידים, והיה הענוה אזור מתנם, אז מרבים שלום בעולם, מרביצין תורה שנקראת שלום בעולם, דעל ידי הענוה מכוונים לאמת, כמו שכתוב על בית הלל, וגם כפשוטו מרבים שלום בעולם"
↑  ראו עין אי"ה ברכות פרק ט אות שסא
הדרבי של תל אביב (כדורסל)

משחק דרבי בשנת 1983 (מימין: מוטי ארואסטי)
הדרבי של תל אביב בכדורסל, מתייחס בדרך כלל למשחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורסל הבכירות של העיר תל אביב, מכבי תל אביב והפועל תל אביב.
היריבות בין המועדונים קיימת גם בענף הכדורגל.
היריבות העירונית על רקע המסורתי בין אגודת הספורט של מכבי לאגודת הספורט של הפועל, הוביל להתפתחותה של יריבות ספורטיבית בין הקבוצות. במשחקים בין הקבוצות קיימים לעיתים קרובות עימותים מילוליים ולעיתים אף פיזיים.
החל מעונת 2006/2007 ועד עונת 2011/2012 לא התקיימו משחקי דרבי סדירים במסגרת ליגת העל מאחר שהפועל תל אביב נשרה מהליגה הבכירה, אך בעונת 2012/2013 שבה הפועל לליגת העל.
על היריבות בין הפועל למכבי תל אביב נוצרה הסדרה התיעודית "האגרוף" (על שם האגרוף שלבן מרסר נתן לתומר שטיינהאור במשחק 5) העוסקת ביריבות בין מכבי להפועל בדגש על סדרת הגמר בין הקבוצות בעונת 1991/92.
תוצאות משחקי הדרבי > בליגה

מכבי מוליכה את המאזן מאז שהתחילו משחקי הדרבי.
רוב הגדול של משחקי הדרבי נגמרו בניצחון של מכבי.
בשנות ה-50 וה-60 המאזן היה צמוד יותר, אך עדיין לאורך כל הדרך מכבי הוליכה אותו.
גם במהלך השנים בהן מכבי הייתה בשיאה וזכתה באליפויות אירופה, הפועל הצליחה לנצח את הדרבי כשלאורך השנים מרבית הניצחונות והמשחקים הצמודים התקיימו במגרשה הביתי של הפועל.
תוצאות משחקי הדרבי > בגביע המדינה

הקבוצות נפגשו 29 פעמים בגביע המדינה מתוכם 13 במעמד גמר גביע המדינה, 11 פעמים ניצחה מכבי ופעמיים ניצחה הפועל. פעם אחת הסתיים הדרבי בתוצאת תיקו, בעונת 1991/1992 במשחק הראשון בשלב רבע הגמר, במשחק השני ניצחה מכבי.
| רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע> עונה | רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע> סיבוב | רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע> תאריך | רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע> היכל | רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע> תוצאה | רשימת משחקי הדרבי במסגרת הגביע>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955/1956 | גמר | 6 באפריל 1956 | מגרש מכבי תל אביב |  52–49 למכבי  |  |
| 1955/1956 | גמר | 13 באפריל 1956 | מגרש הפועל תל אביב |  56–50 למכבי  |  |
| 1957/1958 | גמר | 28 במרץ 1958 | מגרש הפועל חולון |  53–44 למכבי  |  |
| 1960/1961 | חצי גמר | 14 באוקטובר 1961 | מגרש הפועל חולון |  57–50 למכבי  |  |
| 1961/1962 | גמר | 14 באוגוסט 1962 | אצטדיון הפועל חולון |  50–48 להפועל  |  |
| 1962/1963 | גמר | 17 ביולי 1963 | אצטדיון הפועל חולון |  55–51 למכבי  |  |
| 1963/1964 | גמר | 23 ביולי 1964 | היכל יד אליהו |  50–47 למכבי  |  |
| 1964/1965 | גמר | 9 באוגוסט 1965 | היכל יד אליהו |  55–47 למכבי  |  |
| 1965/1966 | גמר | 22 ביוני 1966 | מגרש הפועל גבעתיים |  66–62 למכבי  |  |
| 1968/1969 | גמר | 24 ביוני 1969 | אצטדיון בלומפילד |  88–70 להפועל  |  |
| 1969/1970 | גמר | 25 במאי 1970 | אצטדיון הפועל חולון |  73–52 למכבי  |  |
| 1970/1971 | חצי גמר |  | היכל הספורט בנעמן |  75–73 למכבי  |  |
| 1976/1977 | גמר | 25 באפריל 1977 | היכל יד אליהו |  78–77 למכבי  |  |
| 1977/1978 | גמר | 8 במאי 1978 | היכל יד אליהו |  93–90 למכבי  |  |
| 1979/1980 | חצי גמר |  |  |  97–79 למכבי  |  |
| 1980/1981 | חצי גמר |  |  |  84–83 למכבי  |  |
| 1982/1983 | גמר | 14 באפריל 1983 | היכל יד אליהו |  99–94 למכבי  |  |
| 1987/1988 | שמינית גמר |  | אולם אוסישקין |  88–82 להפועל  |  |
| 1988/1989 | חצי גמר | 9 בפברואר 1989 | היכל יד אליהו |  85–74 למכבי  |  |
| 1989/1990 | חצי גמר | 15 בפברואר 1990 | היכל יד אליהו |  106–92 למכבי  |  |
| 1991/1992 | רבע גמר |  |  |  85–85  |  |
| 1991/1992 | רבע גמר | ינואר 1992 | היכל יד אליהו |  81–77 למכבי  |  |
| 1993/1994 | גמר | 31 במרץ 1994 | היכל יד אליהו |  64–53 למכבי  |  |
| 1997/1998 | חצי גמר |  | היכל יד אליהו |  93–81 למכבי  |  |
| 2002/2003 | חצי גמר | 28 באפריל 2003 | היכל יד אליהו |  83–66 למכבי  |  |
| 2004/2005 | רבע גמר | 26 בדצמבר 2004 | היכל יד אליהו |  108–80 למכבי  |  |
| 2004/2005 | רבע גמר | 29 בדצמבר 2004 |  |  91–76 למכבי  |  |
| 2014/2015 | רבע גמר | 27 בדצמבר 2014 | היכל יד אליהו |  73–71 למכבי  |  |
| 2017/2018 | רבע גמר | 31 בדצמבר 2017 | היכל הדרייב אין |  96–85 למכבי  |  |
| 2020/2021 | רבע גמר | 3 בינואר 2021 | היכל יד אליהו |  83–66 למכבי  |  |
| 2021/2022 | חצי גמר | 14 בפברואר 2022 | היכל יד אליהו |  90–80 להפועל  |  |
| 2024/2025 | חצי גמר | 10 בפברואר 2025 | פיס ארנה ירושלים |  95–93 למכבי  |  |
תוצאות משחקי הדרבי > בגביע ווינר

במסגרת גביע ווינר נפגשו הקבוצות 5 פעמים, שלוש פעמים נפגשו בשלב רבע הגמר (עונת 2013/2014, עונת 2017/2018 ועונת 2019/2020) את כולם ניצחה מכבי. בעונת 2022/2023 נפגשו הקבוצות בגמר שמכבי מנצחת 84–88 בהארכה.
 בעונת 2023/2024 פוצץ הדרבי בשלב חצי הגמר ומכבי זכתה בניצחון טכני.
| עונה | שלב | תאריך | היכל | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | רבע גמר | 7 באוקטובר 2013 | היכל יד אליהו |  87–73 למכבי  |
| 2017/2018 | רבע גמר | 1 באוקטובר 2017 | היכל טוטו חולון |  81–80 למכבי  |
| 2019/2020 | רבע גמר | 24 בספטמבר 2019 | היכל הדרייב אין |  87–67 למכבי  |
| 2022/2023 | גמר | 23 באוקטובר 2022 | היכל אנרבוקס חדרה |  88–84 למכבי  |
| 2023/2024 | חצי גמר | 28 בספטמבר 2023 | היכל הדרייב אין |  20–0 למכבי  |
הערות שוליים

↑  משה ברדה,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'בתום דרמת ענק: מכבי ת”א זכתה בגביע ווינר, באתר ynet, 23 באוקטובר 2022
↑  ריף גרוס ומשה ברדה, ‏רשמית: הדרבי בין מכבי ת"א להפועל ת"א פוצץ, באתר ONE‏, 28 בספטמבר 2023
↑  ניצחון טכני למכבי
יוונית אטית

יוונית אַטִית היא אחד הניבים הקדומים ביוונית עתיקה. אטית דוברה בחבל אַטיקָה, כולל בעיר אתונה. מכל הניבים היווניים העתיקים, הניב האטי הוא הקרוב ביותר לגלגולים מאוחרים יותר של השפה היוונית, והוא אף הניב המתועד ביותר במסמכים ששרדו מן העת הקלאסית. הניב האטי הוא הניב הנלמד ברוב הקורסים ליוונית עתיקה.
מקורות הניב ותחומיו

יוונית היא ענף עצמאי בשפות ההודו-אירופיות, משפחת שפות שבין השאר כוללת את האנגלית. בזמנים היסטוריים היוונית התקיימה במספר צורות (ראו דיאלקטים יווניים), שאחת מהן הייתה יוונית אטית.
העדות הכתובה העתיקה ביותר ביוונית, מקורה בין המאות ה-16 וה-11 לפנה"ס, וקיימת במערכת כתיבה ארכאית, לינאר B, שמקורה ביוונים מיקנים ובשפתם. ההבדל בין יוונית מערבית ומזרחית הופיע בתקופה המיקנית ואף לפני. יוונית מיקנית מייצגת צורה יוונית מזרחית קדומה, שהיא הסתעפות מרכזית בה נמצאת גם האטית. בגלל הפער הקיים בעדות כתובה בין העלמות לינאר B (בסביבות המאה ה-12 לפנה"ס) לבין הכתבים הקדומים של האלפבית היווני (בסביבות המאה ה-7 וה-8 לפנה"ס), התפתחות הניבים נשארת מעורפלת. ספרות יוונית מאוחרת יותר דיברה על שלושת הניבים המרכזיים: איולי, דורי ואיוני. הניב האטי היה חלק מהניב האיוני. "אטית עתיקה" היא מונח בו משתמשים לתיאור הניב שבו השתמש תוקידידס (המאה ה-4 לפנה"ס) והמחזאים של אתונה במאה ה-5 לפנה"ס; "אטית חדשה" היא מונח המתאר שפת כותבים מאוחרים.
יוונית אטית נמשכה עד המאה ה-4 לפנה"ס, אז הוחלפה בצאצא דומה אך יותר אוניברסלי - יוונית נפוצה (koiné - קוינה). השליטה התרבותית של האימפריה האתונאית, ואחר-כך אימוץ השפה האטית על ידי מלך מקדוניה, פיליפוס השני (אבי אלכסנדר הגדול), היו המפתח לניצחון הניב האטי על שאר הניבים, ולהתפשטות הצאצא האטי (הקוינה) ברחבי אימפריית אלכסנדר מוקדון. עליית הקוינה מסומנת באופן מוסכם בכניסתו לתפקיד של תלמי השני, ששלט מהעיר אלכסנדריה במצרים והתחיל את התקופה האלכסנדריאנית, בה שגשגו העיר אלכסנדריה ומשכיליה.
בתקופתה, היוונית האטית דוברה באטיקה, אֶוּבּוֹיַה, האיים הקיקלאדיים ובקווי החוף האגאיים הצפוניים של תראקיה. הניב הקרוב לאטית, הניב האיוני, דובר בחופים המערביים והצפון-מערביים של אסיה הקטנה (כיום טורקיה). לבסוף, אטית ספרותית נלמדה לעומק במקומות רחוקים מאוד מגבולות הניב האטי, בתחילה בציוויליזציות הקלאסיות של הים התיכון (האימפריה הרומית ויוון ההלניסטית), ולאחר מכן ברחבי העולם המוסלמי, באירופה, ובכל מקום אליו הגיעו האירופים.
ספרות ביוונית אטית

השרידים העתיקים ביותר של ספרות יוונית, המיוחסים להומרוס ומקורם במאות ה-7 וה-8 לפנה"ס, לא נכתבו בניב האטי, אלא ב"איונית עתיקה". תושבי אתונה ושפתם נשארו מעורפלים עד ששינויים ממשליים הובילה לעליית הדמוקרטיה, תחילת התקופה הקלאסית ועליית ההשפעה האתונאית.
עבודות ספרותיות נרחבות ראשונות בניב האטי הן המחזות של המחזאים אייסכילוס, סופוקלס, אוריפידס, אריסטופאנס ומנאנדרוס במאה ה-5 לפנה"ס. עבודות הפילוסוף האתונאי אפלטון, גם הן מקורן במאה זו, הנחשבת למאה בלתי-רגילה מבחינה ספרותית. המבצעים הצבאיים של צבא אתונה הובילו לעבודות תוקידידס וקסנופון. היוונית האטית של הפילוסוף אריסטו, מקורה בתקופה שבה החל הניב להתפתח לשפת הקוינה. אגאתרכידס בן המאה ה-2 לפנה"ס כתב ביוונית אטית.
סטודנטים הלומדים כיום יוונית עתיקה, פותחים בדרך-כלל ביוונית אטית, ורק אחר כך ממשיכים ללמידת הקוינה וכתבים נוצריים, או ללמידת יוונית הומרית.
אלפבית אטי

האלפבית האטי הקלאסי מורכב מ-24 האותיות המוכרות: Α Β Γ Δ Ε Ζ Η Θ Ι Κ Λ Μ Ν Ξ Ο Π Ρ Σ Τ Υ Φ Χ Ψ Ω. יש בו שבע תנועות: A E I O Y, ובנוסף H המשמשת כ-/e/ ארוכה, ו-Ω המשמשת כ-/o/ ארוכה.
לאות Ξ ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω –‏ Φ,‏ Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. האלפבית היווני האטי (כמו גם האלפביתים היוניים) התשמש ב־Φ לייצוג ph וב־Χ לייצוג kh, אך לא השתמש כלל (כמו בחלק מהאיים האגאיים האיוניים, אך בניגוד לאיוניה עצמה ולחלק אחר באיים האגאיים) באותיות Ξ ו־Ψ (הצירופים ks ו־ps יוצגו על ידי ΚΣ ו־ΦΣ בהתאמה).
אותיות קטנות (α β γ וכו') וציון תחתי יוטא התהװ רק דורות רבים לאחר מכן. האות דיגמא (שכיום אינה בשימוש) יצגה את הצליל [w].
בינתיים, באיוניה לרוחב הים האגאי, החלה להיװצר גרסה איונית של האלפבית האטי. היא הבחינה בין /o/ ארוכה וקצרה (Ω ו-Ο), והאות H (אטא) חדלה מלצײן נישוף והחלה להורות על תנועת /e/ ארוכה. האות E צײנה מכאן ואילך /e/ קצרה בלבד. האות דיגמא הוצאה מהאלפבית, והאותיות פסי (Ψ) וקסי (Ξ) הוכנסו לשימוש, וכך התקבלה צורת האלפבית האטי הקלאסית. בשנת 403 לפנה"ס, הבחינה העיר אתונה בצורך בהאחדת האלפבית, ובאותה שנה אימצה רשמית את האלפבית האיוני.
באותה עת כלל האלפבית האיוני אותיות גדולות בלבד (Α Β Γ וכו'). האותיות הקטנות, היוטא התחתית, סימני ההטעמה, הנישוף והפיסוק הופיעו בכתב היווני רק בשלהי העת העתיקה, כאשר היוונית האטית לא שימשה עוד כשפה כתובה בקרב דוברים ילידיים. פרסומים של כתבים אטײם עתיקים בימינו עושים שימוש בכמה מן המאפיינים החדשים הללו.
ראו גם

יוונית איונית
דיאלקטים יווניים
יוונית עתיקה
יוונית
אלפבית יווני
הערות שוליים

↑  Madadh Richey, "The Alphabet and its Legacy", in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, doi:10.1093/oxfordhb/9780190499341.013.17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531949905171  BnF: cb11940622n (data)  LCCN: sh86007831  LNB: 000156313 
חלוקת הניבים היווניים בתקופה הקלאסית
ניבים צפון-רוסיים

הניבים הרוסיים הצפוניים הם קבוצת ניבים של השפה הרוסית.
בניבים אלו נפוצות תופעות ה"אוקנייה" וה"יקנייה", כלומר, היעדר רדוקציה של תנועות בלתי-מוטעמות. משמע בניבים אלה האותיות O ו־E תמיד נהגות /o/ ו־/je/, בהתאמה.
ניבים רבים של רוסית שייכים לקבוצה זו, והם מדוברים גם בפינלנד.
הניבים הללו מתחלקים למספר קבוצות:
ניבים פומוריים
קבוצת אולונץ
קבוצת נובגורוד
קבוצת וולוגדה-קירוב
קבוצת ולדימיר-וולגה
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה שוהם

ערך זה עוסק ברב ומקובל. אם התכוונתם לאישים אחרים בשם משה שהם, ראו .
רבי מֹשֶׁה שׁוֹהַם מִדּוּלִינָה (בסביבות ה'ת"ק, 1739/1740 – כ"א בתשרי ה'תק"ף, אוקטובר 1819 (בערך)). היה רב, מקובל וצדיק חסידי, תלמידם של הבעל שם טוב ושל המגיד מזלוטשוב.
ביוגרפיה

נולד לרבי דן מבראד, תלמיד הבעל שם טוב. בילדותו התחנך בבית הבעש"ט ואחרי פטירתו נסע אל רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ומאוחר יותר אף השתדך עמו. לאחר נישואיו התמנה לרב בדולינה.
חיבר שלשה ספרים: "דברי משה" על התורה, "שרף פרי עץ חיים" בענייני קבלה, "אמרי שהם" על מסכתות כתובות, קידושין ובבא מציעא.
נפטר בכ"א בתשרי ה'תק"פ או ה'תקפ"א, ויש המאחרים לשנת תקצ"ב.
צאצאיו

ילדיו הידועים הם ארבע, ומהם יצאו כמה משפחות מפורסמות; שהם, גרינבערג, פיקסלר, ואיינהארן.
רבי שמואל שהם, מדפיס ספרי אביו.
רבי דן שהם.
חתנו רבי נחמן גרינבערג זצ"ל ששימש ברבנות בעיר מיידאן.
רבי ישראל, אב בית דין וורצקי.
בת שנשאה לחתנו רבי יצחק מראדוויל בן המגיד מזלוטשוב.
הערות שוליים

↑  כך נראה מהסכמת ממלא מקומו בדולינה, רבי דוד ב"ר מנחם מנדל כ"ץ, מתאריך י"א באייר תקפ"א, על הספר "בית הלוי", בו הוא כותב שנתמנה לרב כחצי שנה קודם לכן.
↑  מליצי אש, חלק ג', עמ' 89, אות תרט"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310961205171  LCCN: nr95016638  VIAF: 49116939   WorldCat (עם VIAF): 49116939
יוונית דורית

חלוקת הניבים היווניים בתקופה הקלאסית
יוונית דורית היא קבוצת ניבים יווניים עתיקים שדוברו בדרום ובמזרח הפלופונסוס, בכרתים, רודוס, ובאיים אחרים בים האגאי.
בעבר הייתה מסורת שלפיה הדורית הגיעה לראשונה לאזורים הללו מן הצפון, על ידי פלישה דורית שהתרחשה בערך ב-1150 לפנה"ס. נוכחותה של מדינה דורית (דוריס) ביוון, מצפון למפרץ קורינתוס, הובילה לתאוריה שמקורות הניב הדורי נמצאים בצפון-מערב יוון ואפילו בחבל הבלקן. כל מקום שבו דוברה השפה הדורית חייב להשתייך ליוון, מכיוון שאין אף עדות ארכאולוגית או מסורת עתיקה שמראה שהיוונים נכנסו ליוון ממדינה אחרת. למרות זאת, הגבול העתיק המדויק בין דוברי הדורית לבין דוברי המקדונית אינו ידוע.