stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוואזי קווארטנג
קריירה פוליטית

קווארטנג נחשב בתחילת דרכו ל"כוכב עולה" במפלגה השמרנית, והיה מועמד המפלגה במחוז הבחירה ברנט מזרח בבחירות הכלליות ב-2005, אך סיים במקום השלישי אחרי מועמדי המפלגה הליברל-דמוקרטית ומפלגת הלייבור. ב-2006 פורסם מאמר בטיימס שחזה כי קווארטנג יהיה שר הקבינט השמרני השחור הראשון.
בינואר 2010 נבחר קווארטנג כמועמד השמרני במקומו של הנציג המכהן דייוויד וילשייר, שהודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים לאחר שהסתבך בשערורייה.
קווארטנג נבחר מחדש בבחירות הכלליות של 2015. במשאל העם ב-2016 על הברקסיט תמך בפרישה של בריטניה מהאיחוד האירופי.
לאחר הבחירות הכלליות ב-2017, מונה קווארטנג לעוזר שר האוצר פיליפ האמונד. ב-16 בנובמבר 2018 החליף את סואלה ברוורמן כשר במשרד לענייני היציאה מהאיחוד האירופי.
קווארטנג היה מתומכיו הנלהבים של בוריס ג'ונסון בבחירות למנהיגות המפלגה השמרנית ב-2016 וב-2019. לאחר ניצחונו של ג'ונסון בבחירות ב-2019 מונה קווארטנג למועצה המלכותית ולשר במשרד לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית לצד ג'ו ג'ונסון, אחיו של ראש הממשלה.
קריירה פוליטית > כשר לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית (2021–2022)

ב-8 בינואר 2021, כחלק מסבב מינויים מונה קווארטנג במקומו של אלוק שארמה לשר לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית, והפך לאדם השחור השני שכיהן בקבינט אחרי פול בואטנג. במסגרת תפקידו התחייב לצמצם את פליטות גזי החממה כחלק מהמאבק בשינויי האקלים, ובמאי 2021 חנך מפעל חדש לסוללות מכוניות חשמליות באוקספורדשייר.
קווארטנג ספג ביקורת לאחר שהודיע במרץ 2021 על פירוק המועצה לאסטרטגיה תעשייתית, הגוף המייעץ להתחדשות אזורית בבריטניה. כמו כן, לאחר פסגת האקלים COP26, נפגש קווארטנג עם ראשי תעשיית הנפט, ועודד אותם להמשיך ולקדוח בים הצפוני.
מאז אוגוסט 2021, מחירי הגז הטבעי הסיטונאיים הגבוהים באירופה גרמו לכמה ספקים מקומיים קטנים יותר בבריטניה להפסיק את העסקים. בספטמבר 2021, משבר אספקת הדלק גרם להפרעה חמורה באספקת הדלק. קוארטנג אמר כי "אין שאלה של כיבוי האורות, של אנשים שלא יוכלו לחמם את בתיהם. לא יהיה שבוע עבודה בן שלושה ימים, או נסיגה לשנות ה-70". הוא גם אמר: "הממשלה לא תחלץ חברות כושלות. לא יהיו תגמולים על כישלון או ניהול כושל"[דרוש מקור].
בינואר 2022, במהלך ביקור בערב הסעודית, קיבל קווארטנג מחברת עראמקו הסעודית טובות הנאה שכללו טיסות פרטיות, לינה במתחם פרטי של החברה, וטאבלט בשווי 300 פאונד.
במהלך הבחירות לראשות המפלגה השמרנית ב-2022 נטען כי קווארטנג וליז טראס הסכימו ביניהם כי ימונה לשר האוצר אם היא תיבחר לראשות הממשלה, מינוי שאכן יצא לפועל כבר ביומה הראשון של טראס בתפקיד.
קריירה פוליטית > כשר האוצר (2022)

האתגר המרכזי שניצב בפני קווארטנג עם כניסתו לתפקיד היה התמודדות עם העלייה במחירי האנרגיה והאינפלציה שהגיעה לשיא.
קווארטנג הציג תוכנית להורדת המיסים הגדולה ביותר מזה 50 שנה, בכלל זה קיצוץ במס ההכנסה, במס הבולים על רכישת בתים, וביטול העלאה מתוכננת במיסי חברות. צעד זה נחשב לשינוי דרסטי מהמדיניות הכלכלית של ממשלת בוריס ג'ונסון, שבחרה להעלות מיסים כדי לשלם עבור שירותים ציבוריים. התכנית התקבלה בחשדנות רבה בשוקי ההון, שהגיבו בנפילה חדה בשער המטבע הבריטי ועלייה חדה בריבית על איגרות החוב של ממשלת בריטניה. התגובה החריפה בשוקי ההון והביקורת הקשה שנמתחה עליו, גרמו לשר האוצר קווארטג לסגת מהתכנית כעבור ימים בודדים, ולהכריז בוועידת המפלגה השמרנית, על ביטול הקיצוץ במס לעשירים.
פניית הפרסה במדיניות הכלכלית לא הצליחה לייצב את השווקים וגם לא את המתיחות הפוליטית, וב-14 באוקטובר 2022, לאחר שכיהן רק 38 ימים בתפקידו, פיטרה ראשת הממשלה טראס את קווארטג מתפקידו כשר האוצר. הסערה הפוליטית לא שככה, וב-20 באוקטובר 2022 נאלצה טראס להתפטר בעצמה - ובכך השלימה את הכהונה הקצרה ביותר לראש ממשלה בהיסטוריה של בריטניה.
חיים אישיים

קווארטנג ניהל בעבר מערכת יחסים עם חברת מפלגתו אמבר ראד.
הוא נשוי לעורכת הדין הרייט אדוארדס מאז דצמבר 2019 ולשניים בת שנולדה ב-15 באוקטובר 2021. קווארטנג התגורר בבייזווטר, ובינואר 2022 רכש בית בגריניץ'.
פאלם ספרינגס (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מקס ברבאקו
 הופק בידי:  כריס פרקר  אנדי סמברג  ג'ורמה טאקון  עקיבא שאפר  דילן סלרס  בקי סלוביטר
 תסריט:  אנדי סיירה
 עריכה:  אנדרו דיקלר  מאט פריידמן
 שחקנים ראשיים:  אנדי סמברג  כריסטין מיליאוטי  ג'יי קיי סימונס
 מוזיקה:  מתיו קומפטון
 צילום:  קווין טראן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Limelight Productions Lonely Island Classics Sun Entertainment FilmNation Entertainment
 חברה מפיצה:  Neon  Hulu
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בינואר 2020 (בכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס)  10 ביולי 2020 (Hulu) 10 בדצמבר 2020 (פסטיבל הקולנוע ירושלים)
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, מדע בדיוני
 תקציב:  5 מיליון דולר
 הכנסות:  1.5 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
פאלם ספרינגס (באנגלית: Palm Springs) הוא סרט קומדיה רומנטית ומדע בדיוני אמריקאי בבימויו של מקס ברבאקו, ובכיכובם של אנדי סמברג, כריסטין מיליאוטי, ג'יי קיי סימונס, קמילה מנדס, טיילר הקלין ופיטר גלאגר.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-26 בינואר 2020, ועלה לשירות הסטרימינג הולו ב-10 ביולי 2020, ולאחר מכן הוקרן גם במספר בתי קולנוע מובחרים.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים שהתקיים בדצמבר 2020.
עלילה > תקציר

הסרט עוקב אחרי שני זרים, ניילס (אנדי סמברג) ושרה (כריסטין מיליאוטי), שמגיעים לחתונה של אייב (טיילר הקלין) וטאלה (קמילה מנדס) בפאלם ספרינגס. בערב החתונה, ניילס ושרה מגיעים למערה מסתורית שמכניסה אותם ללולאת זמן אינסופית
עלילה > עלילה

ב-9 בנובמבר בפאלם ספרינגס, ניילס מתעורר ולא מצליח לשכב עם בת זוגו, מיסטי. באותו הערב, ניילס מתחבר לשרה במהלך קבלת פנים בחתונתם של טאלה, אחותה של שרה וארוסה, אייב. השניים עוזבים את האירוע ושוכבים במדבר לא רחוק מהמקום. בזמן שהוא מתפשט, ניילס נורה בחץ על ידי מתנקש לא ידוע . ניילס הפצוע זוחל לתוך מערה ומבקש משרה לא לבוא בעקבותיו. למרות זאת, שרה המודאגת עוקבת אחרי ניילס למערה ונשאבת ללולאת זמן.
שרה מתעוררת משנתה ומבינה שהתאריך הוא ה-9 בנובמבר בדיוק כמו אתמול. שרה מתעמתת עם ניילס והאחרון מסביר לה שמכיוון שהיא נכנסה איתו למערה, היא לכודה כמוהו בלולאת זמן ושינה או מוות מאתחלים את הלולאה מחדש והיא גורמת לשניים לחיות שוב את יום ה-9 בנובמבר. שרה מנסה שיטות שונות כדי לברוח מהלולאה, אך ללא הצלחה. ניילס, שתקוע בלולאה כבר זמן מה, נהנה מהלולאה ומחוסר ההשלכות למעשיו (מכיוון שבמילא מחר יהיה אותו היום כמו אתמול) ואיבד תקווה להשתחרר ממנה.
ניילס ושרה מתקרבים ושרה מאמצת את אורח חייו חסר הדאגות של ניילס. בעוד השניים מתכננים את ההרפתקאה הבאה שלהם בלולאה, ניילס מספר לשרה שהמתנקש שירה בו הוא רוי, אורח בחתונה שנתקע בלולאה בגלל ניילס. כנקמה, רוי לעיתים קרובות מנסה לצוד את ניילס, לענות ולרצוח אותו.
באחד הלילות, ניילס ושרה מקימים מחנה במדבר, מתמסטלים ושוכבים. ביום למחרת, אייב מעיר את שרה לאחר שהשניים שכבו ב-8 בנובמבר. שרה, שאכולת רגשות אשם, מסרבת לדבר עם ניילס על הלילה שהם חוו ומחליטה לאמץ אורח חיים ניהליסטי. לאחר שנעצרה בצד הדרך על ידי רוי, שמחופש לשוטר, שרה דורסת אותו. במהלך ויכוח עם ניילס, האחרון מתוודה שהוא ושרה שכבו מספר פעמים בזמן שהוא היה בלולאת הזמן (למרות שהוא שיקר לה בעניין) ושרה הכועסת עוזבת את ניילס.
ניילס, שמתוסכל אחרי ששרה ניתקה עמו קשר, מחליט להעביר את הימים הבאים בלולאה בדכדוך ובמקביל, הוא לומד על הרומן של שרה ואייב. באחד הימים, ניילס מבקר את רוי בביתו באירוויין והשניים משלימים. במקביל, שרה מחליטה לנצל את הלולאה לטובתה ומחליטה להתמקצע במכניקת הקוונטים ובתורת היחסות הכללית על מנת למצוא דרך להשתחרר מהלולאה. לאחר מספר ניסויים שביצעה, שרה מסיקה שהלולאה תיעצר במידה והמערה תתפוצץ. שרה מציעה לניילס לברוח ביחד איתה, אך הוא מתוודה על אהבתו כלפיה ומבקש ממנה להישאר איתו בלולאת הזמן לנצח. שרה מסרבת וממשיכה בתוכנית הבריחה בלעדיו.
שרה מגיעה לחתונת אחותה בפעם האחרונה, שם היא נושאת נאום מרגש מול אחותה ולאחר מכן הולכת למערה עם חומרי נפץ. ניילס, ששינה את דעתו, רץ למערה בכדי לברוח מהלולאה עם שרה. ניילס מודה שהוא מעדיף למות ביחד איתה בפיצוץ מאשר להישאר תקוע לבד בלולאה. השניים משלימים ולאחר מכן מתנשקים במערה בזמן ששרה לוחצת על המרעום. לאחר הפיצוץ, השניים נצפים נהנים בבריכה סמוכה, אותה ניילס הציג לשרה במהך הרפתקאותיהם בלולאה. בעלי הבית חוזרים, תופסים את השניים בבריכה והצמד מבין שהיום הוא ה-10 בנובמבר ושהם השתחררו מלולאת הזמן.
בסצנה שבאמצע הכתוביות, רוי מקבל הודעה קולית משרה ובה היא מסבירה לו על התכנית שלה כדי לברוח מהלולאה. רוי מגיע לחתונה ושואל את ניילס אם אכן התכנית עבדה. ניילס המבולבל לא מזהה את רוי (מכיוון שרוי פגש את ניילס בחתונה והסצנה מתרחשת לפני שהשניים הגיעו למערה ונתקעו בלולאת הזמן) ורוי המחוייך מבין שניילס ושרה ברחו מהלולאה ושהתכנית של שרה עבדה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אנדי סמברג | ניילס | בן זוגה של מיסטי, שתקוע בלולאת זמן אינסופית |
| כריסטין מיליאוטי | שרה | אחותה של טאלה ומושא אהבתו של ניילס |
| ג'יי קיי סימונס | רוי | אורח בחתונה שניילס הכניס בטעות ללולאת הזמן |
| קמילה מנדס | טאלה | כלת החתונה, ארוסתו של אייב ואחותה של שרה |
| מרדית' האנגר | מיסטי | בת זוגו של ניילס והשושבינה של טאלה |
| טיילר הקלין | אייב | החתן וארוסה של טאלה |
| פיטר גלאגר | הווארד | אביהם של טאלה ושרה |
| דייל דיקי | דרלה | לקוחה בבר |
| כריס פאנג | טרבור | אורח בחתונה |
| ג'ון סקוויב | ננה | סבתא של אייב |
| ז'קלין אובראדורס | פּיה | אמם החורגת של טאלה ושרה |
הערות שוליים

↑  Dominic Patten, Dominic Patten, Sundance 2020: Angelina Jolie, Robert Redford, Riley Keough, Bruce Lee Docu, Lena Waithe & LGBTQ+ Rights Pack Lineup, Deadline, ‏2019-12-04 (באנגלית)
Face It Alone

"Face It Alone" (בעברית: "להתמודד עם זה לבד") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2022. השיר, שנכתב על ידי פרדי מרקיורי, היה אמור להיכלל באלבום The Miracle, אשר יצא לאור ב-1989, אך לא הוכנס אליו לבסוף ונגנז. השיר נכלל במהדורה המחודשת של האלבום, The Miracle Collector’s Edition, אשר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2022.
רקע

השיר "Face It Alone" הוקלט במקור בשנת 1988, במסגרת העבודה על האלבום ה-13 של הלהקה, The Miracle, לאחר שמרקיורי נדבק במחלת האיידס, ממנה מת שלוש שנים לאחר מכן. אותה תקופה הייתה פורה במיוחד עבור הלהקה מבחינת יצירה, כאשר באותו זמן הם הקליטו כ-30 שירים, שרבים מהם מעולם לא יצאו לאור, לאחר שלא נבחרו להיכנס לאלבום.
השיר התגלה מחדש כאשר צוות ההפקה והארכיון של הלהקה החלו להיפגש כדי לעבוד על המהדורה המחודשת של The Miracle. בתחילה חשב חבר הלהקה בריאן מיי כי הם לא יצליחו לשחזר את השיר מתוך ההקלטה שהתגלתה, אך בזכות הצוות הטכני איתו עובדת הלהקה ניתן היה להציל אותו. ביוני 2022 הודיעו רוג'ר טיילור ומיי על גילויו של השיר בהשתתפות מרקיורי, וכי הוא ייצא לאור בעוד מספר חודשים. הודעה זו עוררה עניין רב.
יציאה לאור

ב-9 באוקטובר 2022, הלהקה פרסמה רשמית בחשבונות האינסטגרם, הפייסבוק והטוויטר שלה על מועד יציאת השיר.
ב-13 באוקטובר 2022 הושמע השיר בבכורה עולמית בתחנת הרדיו BBC Radio 2, עם יציאתו בפלטפורמות המוזיקה השונות. בריאיון לתחנת הרדיו אמר טיילור כי "מצאנו פנינה קטנה מפרדי, שכמעט שכחנו ממנה [...] מדובר בתגלית אמיתית, שהוקלטה באחד הסשנים של The Miracle". טיילור ומיי הודו כי הגילוי היה הפתעה עבורם, ותיארו את השיר כ"יפהפה, נוגע ללב ומלא רגש".
זהו השיר החדש הראשון של הלהקה בהשתתפות מרקיורי שיצא מזה למעלה מ-8 שנים, לאחר שבאלבום האוסף Queen Forever (אנ') שיצא לאור בשנת 2014 כללה הלהקה שלושה שירים חדשים בהם השתתף מרקיורי: "Let Me in Your Heart Again" (אנ'), גרסת בלדה של הלהקה לשירו של מרקיורי "Love Kills" וגרסת דואט של השיר "There Must Be More to Life Than This" בהשתתפות מייקל ג'קסון, אשר נפטר 5 שנים לפני כן, ב-2009.
לטאת החומה האיטלקית

| לטאת החומה האיטלקית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
משפחה:: לטאיים
סוג:: Podarcis
מין:: לטאת החומה האיטלקית
שם מדעי
 Podarcis siculus ‏רפינסק, 1810
תחום תפוצה


לטאת החומה האיטלקית, לטאת החורבות או לטאת איסטנבול (Podarcis sicula, מהמילים היווניות שפירושן "זריז" ו"רגל") היא מין של לטאה במשפחת הלטאיים והיא קרובתה של לטאת חומה לילפורד. לטאה זו היא אנדמית לבוסניה והרצגובינה, קרואטיה, צרפת, איטליה, סרביה, מונטנגרו, סלובניה ושווייץ, והובאה גם לספרד, טורקיה וארצות הברית. לטאת החומה האיטלקית היא מין הלטאה הנפוץ ביותר בדרום איטליה.
ב-2008 פורסם מחקר המפרט שינויים מורפולוגיים והתנהגותיים ברורים בקרב פרטים של לטאת החומה האיטלקית, שינויים המצביעים על "אבולוציה מהירה" של אוכלוסיות של לטאת החומה האיטלקית.
בית גידול

בתי הגידול הטבעיים ללטאה זו הם חורש ים-תיכוני של שיחים, באזורים סלעיים, חופים חוליים, גנים כפריים, שטחי מרעה, מטעים ואזורים עירוניים.
תת-מינים

במין לטאת החומה האיטלקית עשרות תת-מינים. דפוסי התפוצה הנוכחיים של תת-המינים השונים מפורשים כתולדה של אירועים טבעיים, כולל התכנסות לאזורי מקלט קרחוניים, לאזורים בהם היו קרחונים בעבר, וכן כתולדה של הפצה בידי אדם.
אבולוציה מהירה

ב-1971 הועברו עשר לטאות בוגרות מתת המין הזה (5 זוגות) מן האי הקרואטי פוד קופישטה (Pod Kopište) לאי פוד מרקארו (Pod Mrčaru), כ-3.5 ק"מ מזרחה משם. שני האיים שוכנים בים האדריאטי בסמוך ללאסטובו (Lastovo), שם נוסדה אוכלוסיית לטאות חדשה, בצוואר בקבוק גנטי. שני האיים דומים בנתוניהם – גודל, גובה, אקלים, מחסור בטורפים יבשתיים – ואוכלוסיית הלטאה מתת המין הזה התרחבה במשך עשרות שנים באי מרקארו ללא התערבות אנושית, ואפילו הביסה את מתחרתה, לטאת Podarcis melisellensis, שמאז נכחדה באי זה.
בשנות ה-90 שבו מדענים לאי מרקארו ומצאו כי הלטאות שם שונות מאוד מאלה שבאי קופישטה. אומנם, בדיקות DNA מיטוכונדרי אישרו שהלטאות מתת המין הזה שחיות באי מרקארו דומות מאוד גנטית לאוכלוסיית המקור מהאי קופישטה, אך הלטאות מהאוכלוסייה החדשה במרקארו תוארו כגדולות יותר בממוצע, בעלות גפיים אחוריות קצרות יותר, מהירות מרבית נמוכה יותר ותגובות שונות להתקפות מדומות מצד טורפים לעומת אוכלוסיית הלטאות המקורית בקופישטה. שינויי מורפולוגיה והתנהגות אלה יוחסו ל"טרִיפה בעצימות נמוכה יותר" ולהגנה טובה יותר על ידי צמחייה במרקארו.
בשנת 2008 גילה ניתוח כי אוכלוסיית הלטאות במרקארו היא בעלת מורפולוגיית ראש שונה באופן משמעותי (ראשים ארוכים, רחבים וגבוהים יותר) ועוצמת נשיכה גדולה יותר לעומת אוכלוסיית הלטאות המקורית מקופישטה. שינוי זה בצורת הראש הוא ככל הנראה תגובה לשינוי בתזונה: מזונן של לטאות אלה בקופישטה הוא בעיקר חרקים, אך הלטאות במרקארו אכלו צמחים בשיעור גבוה יותר באופן משמעותי. ייתכן שהשינויים בסגנון הליקוט תרמו לגידול בצפיפות האוכלוסייה של הלטאות ובהפחתה בהתנהגותן הטריטוריאלית של הלטאות במרקארו.
הבדל נוסף שנמצא בין שתי האוכלוסיות הוא שבמעי של לטאות מרקארו התגלו שסתומים אילאוצקליים. שסתומים אלה, שנמצאים בין המעי הדק למעי הגס, מאיטים את מהירות מעבר המזון במעי, ויוצרים במעי חדרי התססה, שמאפשרים למיקרואורגניזמים קומנסליים להמיר תאית לחומרים מזינים שהלטאות יכולות לעכל. בנוסף, החוקרים גילו כי במעי הלטאות במרקארו יש לעיתים קרובות נמטודות, בעוד שבלטאות בקופישטה, שאין להן שסתומים אילאוצקליים, לא נמצאו נמטודות. השסתומים האילאוצקליים, שקיימים בפחות מ-1% מהמינים הידועים של זוחלים קשקשאים, תוארו כ"חידוש הסתגלותי, תכונה חדשה שלא הייתה קיימת באוכלוסיית המקור והתפתחה לאחרונה בקרב לטאות אלה".
ראו גם

אופני אבולוציה מהירים
אבולוציה ניסויית
הערות שוליים

↑  לטאת החומה האיטלקית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Isailovic, J.C.; Vogrin, M.; Corti, C.; Mellado, V.P.; Sá-Sousa, P.; Cheylan, M.; Pleguezuelos, J.; Sindaco, R.; Romano, A. & Avci, A. (2009)."Podarcis sicula". הרשימה האדומה של IUCN) איגוד השימור העולמי).
↑  De Falco M, Sciarrillo R, Virgilio F, et al. (August 2004). "Annual variations of adrenal gland hormones in the lizard Podarcis sicula". J. Comp. Physiol. A Neuroethol. Sens. Neural. Behav. Physiol. 190 (8): 675–81
↑  Herrel A, Huyghe K, Vanhooydonck B, et al. (March 2008). "Rapid large-scale evolutionary divergence in morphology and performance associated with exploitation of a different dietary resource". Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. 105 (12): 4792–5.
↑  "Science Daily: Lizards Undergo Rapid Evolution After Introduction To A New Home"
↑  "National Geographic: Lizards Rapidly Evolve After Introduction to Island"
אלכסנדר איוואנצ'נקוב

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1940 (בן 84) Ivanteyevka, רוסיה 
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/רוסיה רוסיה
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה 
 עיסוק בעבר:  מהנדס
 תקופת השירות:  1973–1992 (כ־19 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  147 ימים, 12 שעות, 37 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  2 שעות 5 דקות
 משימות
 סויוז 29, סויוז T-6
 עיטורים
  (פעמיים)        
 
אלכסנדר סרגייביץ' איוואנצ'נקוב (ברוסית: Александр Сергеевич Иванченков; ‏נולד ב־28 בספטמבר 1940) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשתי משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
ביוגרפיה

אלכסנדר איוואנצ'נקוב נולד בעיירה איוואנטייבקה במחוז מוסקבה למשפחת פקיד ממוצא רוסי. בשנת 1942 נהרג אביו במלחמת העולם השנייה. אמו נפטרה בשנת 1947, והוא גדל בבית אחות של אביו.
בשנת 1958 הוא סיים בהצטיינות בית הספר, והתקבל ללימודים במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. לאחר סיום לימודי הנדסה נקלט במחלקת תכנון מס' 1. איוואנצ'נקוב היה שותף לתכנון מספר חלליות.
בשנת 1973 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך המחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר של צוותי משנה של מספר משימות חלל.
בשנת 1978 הוא  ביצע טיסה בחללית סויוז 29 לצד ולדימיר קובליונוק. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 ובכך החלה פעילות של משלחת מס' 2. במהלך שהות בחלל זו שנמשכה 145 ימים הוא ביצע גם פעילות חוץ-רכבית.
בשנת 1982 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-6 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות). חללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 7 בה כבר פעלה משלחת מס' 1 לביצוע תוכנית ניסויים. לאחר טיסה זו הוא כתב ספר על הכנות לטיסה ומהלכה.
במקביל לחברותו בצוות קוסמונאוטים הוא המשיך בעבודתו על תכנון חלליות.
קרב טראסימנוס

הקרבות העיקריים במלחמה הפונית השנייה
בתמונה זו ניתן לראות את פני הקרקע באזור בו נערך הקרב. הצבא הרומאי נכנס למלכודת בשטח שדמה לאמפיתיאטרון טבעי, בין חופי אגם טראסימני, לבין השטח ההררי והמיוער מצפון לו, בו הסתתר צבאו של חניבעל. האגף השמאלי של הצבא הקרתגני היה במקום בו שוכנת כיום העיירה טאורו סול טראסימנו (Tuoro sul Trasimeno)
קרב טראסימנוס (21 ביוני 217 לפנה"ס) היה אחד הקרבות הגדולים, שנערכו בשלבים הראשונים של המלחמה הפונית השנייה. הקרב שניטש בין כוח צבא רומאי בהנהגת הקונסול גאיוס פלאמיניוס לבין צבא קרתגני בפיקוד חניבעל ברקא, נערך בחוף הצפוני של אגם טראסימנו סמוך לאזור בו שוכנת כיום העיירה טואורו סול טראסימנו
(Tuoro sul Trasimeno). הוא נחשב לאחד המארבים המוצלחים והגדולים בהיסטוריה הצבאית, והסתיים בהשמדה כמעט מוחלטת של הצבא הרומאי שהשתתף בקרב.
רקע

התבוסה הקשה, שנחל הצבא הרומי בפיקוד הקונסול טיבריוס סמפרוניוס לונגוס בקרב טרביה, עוררה את הרומאים לפעול מיידית נגד האיום החדש מצפון, שיצר הצבא הקרתגני בפיקוד חניבעל. הקונסולים החדשים, שנבחרו לשנת 217 לפנה"ס, היו גנאיוס סרוויליוס גמינוס וגאיוס פלאמיניוס. הסנאט הרומאי קבע כי סרוויליוס יתפוס את מקומו של פובליוס קורנליוס סקיפיו וייקח פיקוד על צבאו, בעוד פלאמיניוס מונה להוביל את שארית צבאו של סמפרוניוס. מאחר ששני הצבאות נחלשו מאוד בעקבות התבוסה בטרביה, גויסו ארבעה לגיונות חדשים לתגבר אותם. כוחות חדשים אלו, יחד עם שרידי הצבא לשעבר, חולקו בין שני הקונסולים. המשימה של שני הצבאות הרומיים הייתה למנוע מחניבעל לצעוד דרומה לכיוון רומא מעמק נהר הפו, וללכוד את צבאו ביניהם במקרה שינסה לעקוף או לחצות את האפנינים הצפוניים. לשם כך, הוצב צבאו של סרוויליוס בארמיניום (כיום רימיני), ששלטה על הדרך שעברה סמוך לחוף הים האדריאטי, ואילו צבאו של פלאמיניוס חנה בארטיום (כיום ארצו), וחסם את אחד המעברים המרכזיים מעמק הפו לאטרוריה.
חניבעל פעל במהירות, כדי לא להניח לרומאים לחסום את דרכו דרומה, ובראשית האביב של שנת 217 לפנה"ס חצה את רכס האפנינים מאזור בולוניה של ימינו לפיסטויה, או לפייזולה. לאחר מכן חצה עם צבאו את נהר ארנו, שמימיו גאו בעקבות הפשרת השלגים, מדרום למקום בו שוכנת כיום העיר פירנצה, וחדר לאטרוריה. האזור בו חצה חניבעל את הארנו היה מוצף וביצתי, והמעבר דרך הביצות היה מבצע קשה, שארך שלושה ימים, וגבה מחיר יקר מצבאו של חניבעל, כולל כל הפילים שנותרו לצבאו. אולם חציית הנהר איפשרה לו לחדור לשטח אטרוריה מבלי להתקל בהתנגדות מצד הצבא הרומי. לאחר חציית הנהר המשיך צבאו של חניבעל לצעוד דרומה, תוך שהוא בוזז ומחריב בדרכו את אזורי הכפר. נתיב התנועה של חניבעל איגף ממערב את צבאו של פלאמיניוס, שחנה בארטיום, והציב אותו בין צבאו של האחרון לבין רומא, שנותרה ללא הגנה. האיום שיצר צבאו של חניבעל על רומא, וזעמו של פלאמיניוס על ההרס הרב שגרם הצבא הקרתגני לאזורים דרכם צעד, גרמו לאחרון להחליט לעזוב את מעוזו בארטיום ולצאת למרדף אחרי חניבעל, מבלי להמתין שהקונסול השני (סרוויליוס) יחבור אליו עם צבאו. לפי תיאורו של ליוויוס, במועצת המלחמה שכינס פלאמיניוס לפני קבלת ההחלטה, יעצו לו רוב המפקדים הבכירים בצבאו לבחור בדרך הבטוחה, ולהמתין לצבאו של סרוויליוס, אך הוא היה פזיז ורודף תהילה, ולכן החליט לפעול לבד. אולם למעשה התימרונים של חניבעל לא הותירו לפלאמיניוס הרבה ברירות, שכן צבאו של סרוויליוס נמצא במרחק רב מצבאו, והוא לא יכול היה לאפשר לחניבעל לצעוד אל רומא ללא הפרעה. פלאמיניוס נע עם צבאו, שכלל 40-30 אלף חיילים, דרומה, דרך קורטונה, במאמץ להדביק את צבאו של חניבעל ולכפות עליו קרב. תימרון האיגוף של חניבעל איפשר לו למשוך את צבאו של פלאמיניוס ממחנהו המבוצר, שמוקם בשטח שולט, ולבחור את המקום ואת הזמן של העימות עם הצבא הרומאי.
הקרב > הצדדים היריבים

המקורות הראשוניים בני הזמן לא מוסרים מידע מדויק ביחס לגודלם והרכבם של הצבאות היריבים, שלחמו בקרב טראסימנוס.
לפי ליוויוס, הצבא הרומי בפיקוד גאיוס פלאמיניוס, כלל שני לגיונות מצבאו של הקונסול לשעבר סימפרוניוס, ושני לגיונות נוספים, שגויסו על ידי הפראיטור גאיוס אטיליוס סאראנוס. סך הכל ארבעה לגיונות, שאמורים היו לכלול בסדר כוחות מלא כ-20 אלף רגלים ו-1200 פרשים. אולם מספר זה אינו תואם את המספרים, שמוסרים הוא עצמו ופוליביוס, ביחס לאבדות צבאו של פלאמיניוס בקרב טראסימנוס. הסבר אפשרי לכך הוא, שליוויוס הזכיר רק את הלגיונות שהורכבו מאזרחים רומאים ולא את הלגיונות של בעלות הברית של רומא שנכללו גם הם בצבאו. בדרך כלל, צבא קונסולרי רומאי כלל מספר שווה של לגיונות רומיים ולגיונות של בעלות הברית. בנוסף יחידות הרגלים הקלים, הקשתים והפרשים שנכללו בלגיונות, הורכבו ברובם מקרב בעלות הברית של רומא באיטליה. לפי ההיסטוריון אפיאנוס מאלכסנדריה, צבאו של פלאמיניוס כלל 30 אלף רגלים ו-3000 פרשים. ספרו על המלחמה נגד חניבעל הוא המקור הראשוני היחיד, שמוסר נתונים מספריים ביחס לגודלו של הצבא הרומאי. אם להסתמך על מספר האבדות שספגו הרומאים במהלך הקרב, המופיע במקורות העתיקים, ועל הנתונים שמוסר אפיאנוס, הרי שהצבא הרומאי כלל 40-30 אלף חיילים. כלומר, לפחות שישה לגיונות בתקן מלא.
המקורות העתיקים לא מוסרים גם פרטים ביחס לסדר הכוחות של צבאו של חניבעל, ולכן החוקרים המודרניים נוקבים בהערכות שונות לגבי גודלו של הצבא הקרתגני ערב קרב טראסימנוס, שנעות בין 30 אלף ליותר מ-50 אלף לוחמים. לפי ליוויוס ופוליביוס, בקרב טרביה, כחצי שנה קודם לכן, צבאו של חניבעל כלל 30-28 אלף רגלים ולמעלה מעשרת אלפים פרשים. במהלך הקרב ספג הצבא הקרתגני לפחות כמה אלפי הרוגים ופצועים, רובם הגדול מבני השבטים הגאליים, שחברו לחניבעל אחרי חציית האלפים. אולם בעקבות ניצחונו בקרב הצטרפו לצבאו של חניבעל מספר גדול של מגויסים חדשים מהשבטים הגאליים, שישבו בעמק נהר הפו. שני ההיסטוריונים מספרים שצבאו של חניבעל סבל קשות ואיבד מספר רב של חיילים כתוצאה מתנאי האקלים הקשים בחורף 218/217 לפנה"ס, ששכירי החרב מצפון אפריקה לא היו מורגלים להם. לפי ליוויוס, חניבעל אף ביצע ניסיון כושל לחצות את הרי האפנינים במהלך החורף, ונאלץ לחזור לעמק הפו לאחר שצבאו ספג אבדות כבדות. גם במהלך חציית הביצות של נהר הארנו באביב שנת 217 לפנה"ס, ספג הצבא הקרתגני אבדות ניכרות. מכאן ניתן להעריך, שכוחו של הצבא הקרתגני ערב קרב טראסימנוס בקיץ אותה שנה, היה דומה לכוחו לפני קרב טרביה, כ-40 אלף לוחמים.
הקרב > ההכנות למארב הקרתגני

חניבעל איתר שטח מתאים להצבת מארב לצבאו של פלאמיניוס על הדרך, שעברה סמוך לחוף הצפוני של אגם טראסימנו. מצפון-מערב לאגם, הדרך עברה דרך מעבר צר, בין השטח הגבוה שמצפון לאגם לבין חופי האגם, אותו ניתן היה לחסום בקלות, והמשיכה מזרחה אל תוך מישור דמוי אמפיתיאטרון, מוקף שורת גבעות מיוערות, שאיפשרו לחניבעל להסתיר את צבאו. חניבעל העביר את הלילה בהכנת צבאו לקראת המארב המתוכנן. ממערב למחנה של צבאו, סמוך לחופי האגם, הוא הציב את יחידות הרגלים הכבדים של צבאו (איברים, קלטים, ואפריקאים) בעמדת חסימה, ממנה הם יכלו להסתער כלפי מטה על ראש הטור הרומאי. הפרשים שלו והרגלים בני השבטים הגאליים, שהצטרפו לצבאו, הוסתרו על הגבעות ששלטו על המעבר ההררי, דרכו היה על הצבא הרומאי לצעוד. הם נועדו לחסום את נתיב הנסיגה הרומי לאחר שכל הצבא הרומאי ייכנס לשטח ההשמדה. שארית כוחותיו (בעיקר רגלים קלי חימוש וקלעים) מוקמו במרווחים לאורך הגבעות המשקיפות על המישור שנבחר למארב, עם הוראות להישאר מוסתרים היטב עד שיקבלו סימן לתקוף. כדי להטעות את הרומאים ביחס למיקום צבאו, ולהפחית את הדריכות שלהם, הורה חניבעל להצית מדורות בגבעות של טאורו, במרחק ניכר מחופי האגם, בלילה שקדם לקרב.