stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדי קאופמן

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1949 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  16 במאי 1984 (בגיל 35) וסט הוליווד, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית דוד 
 שם לידה:  Andrew Geoffrey Kaufman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון ל. מילר  Grahm Junior College 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו (אנדי) ג'פרי קאופמן (באנגלית: Andrew Geoffrey Kaufman; ‏17 בינואר 1949, ניו יורק – 16 במאי 1984, לוס אנג'לס) היה קומיקאי יהודי אמריקאי. על אף שנחשב לקומיקאי, קאופמן לא ראה את עצמו ככזה ואף בז לאופן המסורתי שבו קומיקאים אחרים בני דורו ולפניו התייחסו למושג קומדיה או ניסו להצחיק קהל. הוא היה אחד הקומיקאים הבולטים ביותר שעסקו ב"אנטי הומור" ובאבסורדיות דאדאיסטית.
קאופמן נולד וגדל בניו יורק והחל להופיע כבר בגיל 7. הוא למד ב"גרהם ג'וניור קולג'" שבבוסטון והחל במופעי סטנד-אפ באזור החוף המזרחי של ארצות הברית. בתחילת דרכו הופיע במועדוני סטנד-אפ שונים בהם ביצע חיקויים גרועים במתכוון וניצל את מבוכתו של הקהל על מנת לגרום לסיטואציות מצחיקות כשלעצמן. אחד החיקויים המוצלחים דווקא מתקופה זו הוא חיקויו של אלביס פרסלי, חיקוי "מיתולוגי" שחזר על עצמו בצורות שונות בהמשך הקריירה שלו ואף היה אהוד במיוחד גם על אלביס עצמו.
ב-1975 החל להופיע בתפקיד אורח ב"סאטרדיי נייט לייב". מ-1976 ועד תחילת שנות ה-80 זכה לתהילה בהופעות רבות על הבמה וכן בהופעות טלוויזיוניות רבות, אשר חלקן הסתיים בפרובוקציות ומהומות.
הדמויות הידועות ביותר שגילם קאופמן היו זמר האולמות גס הרוח "טוני קליפטון", ודמות אדם פעור-עיניים בעל מבטא זר, שלימים נקרא "לאטקה" בקומדיית המצבים המצליחה "טקסי" (1978-1983).
ייחוד סגנונו הקומי של קאופמן

סגנונו ההומוריסטי של קאופמן היה יוצא דופן ואף שנוי במחלוקת. הוא נטה ללכת על הקו הדק אשר מפריד בין המציאות לבין אשליה ובין הומור גאוני לחוסר טעם וחוסר טאקט. חלק מההומור היה מבוסס על הציפייה של הקהל להומור, שבאה בסתירה אל מול התנהגותו הרצינית או העצבנית של קאופמן. בחלק מהופעותיו בטלוויזיה הוא עורר מהומות בשידור חי, כאלה שהשאירו את הקהל המום נוכח הדברים שראה. לאחר שהסתבר כי כל המהומה הייתה מבוימת ומתוכננת יכול היה הקהל להרגע ולצחוק מהרעיון. במקרים אחרים הרחיק קאופמן לכת והמשיך עם מתיחת הקהל עד כדי מבוכה בה הקהל לא ידע אם מדובר בבדיה או אמת. המקרים הידועים ביותר של פעולות מסוג זה היו ב"קרבות ההיאבקות הדו-מיניים" בהם השתתף קאופמן ונאבק כביכול במתאבקות נשים.
מקור ההומור של קאופמן היה בסיטואציה אותה הוא יצר, באמצעות המופע שלו, שגרמה לקהל לתהות, להתבלבל, להיות נבוך ואף להתעצבן או לתעב את קאופמן ואת מי שנתן לו לעלות לבמה. "בדיחות" אלו הצחיקו לרוב קומץ קטן מאוד של אנשים ומעריצים מושבעים אשר הבינו את ההומור הביזארי שלו. רוב הופעותיו של קאופמן כללו גם קטעים שהצחיקו באופן המסורתי אם כי בסגנון מיוחד ובלתי פשרני.
מותו

הסקנדלים הרבים שעורר קאופמן נצרבו עמוק בזיכרון של צופי הטלוויזיה האמריקאים והובנו במלואם רק אחרי מותו של קאופמן, ב-16 במאי 1984, כתוצאה מסרטן ריאות. טרם מותו לא פורסם דבר מחלתו, וקאופמן בעצמו התכחש אליה במלוא חומרתה. השמועות שהיו בתקופה זו בדבר המחלה זכו להתייחסות כמתיחה גרועה נוספת של קאופמן.
במהלך תקופת מחלתו עסק במדיטציה טרנסצנדנטלית ובניסיונות להירפא בדרכים אלטרנטיביות אצל מיסטיקנים.
בשנת 1999 יצא הסרט "איש על הירח" בבימויו של מילוש פורמן על חייו של אנדי קאופמן, בו גילם את דמותו השחקן ג'ים קארי. שם הסרט מבוסס על שיר של להקת R.E.M בשם זה משנת 1992, בו ישנה התייחסות לקאופמן ולהופעותיו כדמות נוסטלגית הזכורה לחיוב, על אף מעלליה השנויים במחלוקת. הלהקה אף שרה את שיר הנושא של הסרט - "The Great Beyond", שהקליפ שלו מבוסס על קטעים בכיכובו של ג'ים קארי בסרט.
נשים קטנות (סרט, 1994)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  נשים קטנות מאת לואיזה מיי אלקוט
 בימוי:  ג'יליאן ארמסטרונג 
 הופק בידי:  דניס די נובי 
 תסריט:  רובין סוויקורד 
 עריכה:  ניקולס באומן
 שחקנים ראשיים:  וינונה ריידר גבריאל ביירן טריני אלוורדו סמנתה מאתיס קירסטן דנסט קלייר דיינס כריסטיאן בייל אריק סטולץ מרי ויקס סוזן סרנדון
 מוזיקה:  תומאס ניומן 
 צילום:  ג'פרי סימפסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 1994
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט קומדיה, סרט חג המולד, סרט דרמה, סיפור התבגרות, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   littlewomen
 דף הסרט ב־IMDb
 
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1994 בבימויה של ג'יליאן ארמסטרונג. את התסריט כתבה רובין סוויקורד על פי הרומן באותו שם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור ב-1868. זאת הגרסה הרביעית בסרט באורך מלא של הרומן. הקודמים היו סרטים אילמים מ-1917 ו-1918, סרטו של ג'ורג' קיוקור מ-1933, והעיבוד משנת 1949 של מרווין לרוי. הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 1994, והופץ בבתי הקולנוע ברחבי המדינה ב-25 בדצמבר על ידי סרטי קולומביה.
תקציר העלילה

הסרט מתמקד בבנות משפחת מארץ': מאג היפה (טריני אלוורדו), ג'ו הסוערת (וינונה ריידר), בת' העדינה (קלייר דיינס) ואיימי הרומנטית (קירסטן דנסט), שגדלות בעיר קונקורד במסצ'וסטס בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. כשהאב נמצא הרחק במלחמה, הבנות נאבקות בבעיות קטנות וגדולות בהנחיית אימן החזקה והאוהבת שנקראת בחיבה מרמי (סוזן סרנדון). כדי לשכוח מבעיותיהן נהנות להופיע בתיאטרון ביתי במחזות רומנטיים שכותבת ג'ו.
בבית הסמוך למשפחת מארץ' מתגורר מר לורנס העשיר (ג'ון נוויל). נכדו של מר לורנס, תיאודור "לורי" (כריסטיאן בייל), בא לגור עם סבו ומתיידד עם בנות משפחת מארץ' ובמיוחד עם ג'ו. מר לורנס הופך למנטור של בת', שנגינתה היפה בפסנתר מזכירה לו את בתו המנוחה. מג מתאהבת במורה הפרטי של לורי, ג'ון ברוק (אריק סטולץ).
מר מארץ' נפצע במלחמה ומרמי נקראת כדי לטפל בו. בהיעדרה נדבקת בת' במחלת השנית מתינוק של משפחה שכנה. מג וג'ו שולחות את איימי להתגורר עם דודתם כדי שלא תידבק אף היא. לפני מחלתה של בת' ג'ו הייתה בת לוויה לדודה מארץ', אמנם ג'ו לא הייתה מרוצה מהמשרה, אבל היא קיוותה שדודתה תיקח אותה יום אחד לאירופה. כשמצבה של בת' מחמיר, מזעיקים את מרמי והיא חוזרת ומטפלת בה עד להחלמתה בחג המולד. מר לורנס נותן לבת' במתנה את הפסנתר של בתו, מג מקבלת את הצעת הנישואים של ג'ון ברוק, ומר מארץ' מפתיע את משפחתו כשהוא חוזר לביתו מן המלחמה.
ארבע שנים חולפות. מג (כעת בת עשרים) מתחתנת עם ג'ון. בריאותה של בת' מתדרדרת. לורי מסיים את לימודיו בקולג' ומציע נישואים לג'ו (בת ה-19), ומבקש ממנה לנסוע איתו ללונדון. ג'ו מבינה שהיא חושבת עליו יותר כאח מאשר כאהוב ומסרבת להצעת הנישואים. בהמשך צפויה לג'ו אכזבה נוספת כשהדודה מארץ' מחליטה לקחת איתה לאירופה את איימי בת ה-17 (כעת בגילומה של סמנתה מתיס). ג'ו עוזבת לניו יורק כדי לממש את חלומה להיות סופרת ולחוות את החיים. שם היא פוגשת את פרידריך באר (גבריאל ביירן) פרופסור גרמני שמאתגר אותה מבחינה אינטלקטואלית. הוא מציג בפניה את עולם האופרה והפילוסופיה, ומעודד אותה לכתוב סיפורים טובים יותר מאשר המלודרמות הוויקטוריאניות שהיא כתבה עד כה.
באירופה איימי פוגשת את לורי. היא מתאכזבת לראות שהוא מבזבז את זמנו בבטלה וחוסר אחריות, ונוזפת בו על כך שהוא מחזר אחריה רק כדי להיות חלק ממשפחת מארץ'. הוא מצידו גם גוער בה במרירות על כך שהיא מחזרת אחר אחד מחבריו העשירים רק בגלל עושרו. לורי משאיר מכתב לאיימי ומבקש ממנה לחכות לו עד שיבצע את עבודתו בלונדון עבור סבו, כדי להיות ראוי לה.
ג'ו נקראת לחזור הביתה כדי לראות את בת' בת ה-18, שגוססת בשל ההשפעות של מחלת השנית ממנה סבלה בארבע השנים האחרונות. ג'ו מסתגרת בעליית הגג ומתחילה לכתוב את סיפור חייה. עם השלמת הכתיבה היא שולחת את כתב היד לפרופסור באר. בינתיים מג יולדת תאומים, דמי ודייזי.
מתקבל מכתב מאיימו בו היא מספרת שהדודה מארץ' חולה מידי מכדי לנסוע, ולכן איימי נאלצת להישאר איתה באירופה. לורי שנמצא בלונדון מקבל מכתב מג'ו על דבר מותה של בת', ושאיימי נמצאת בעיר ווה. לורי נוסע מיד להיות לצדה של איימי. השניים חוזרים לבית משפחת מארץ כבעל ואישה, להפתעתה הרבה ולשמחתה של ג'ו.
הדודה מארץ' מתה ומורישה לג'ו את ביתה. ג'ו מחליטה להפוך את הבית לבית ספר. פרופסור באר מגיע עם הגהות לכתב היד של ג'ו. אבל הוא בטעות חושב שג'ו התחתנה עם לורי, והוא עוזב לכיוון המערב. ג'ו רצה אחריו ומסבירה את אי ההבנה. היא מתחננת בפניו שלא יעזוב, הוא מציע לה נישואים והיא מסכימה בשמחה.
צוות השחקנים

וינונה ריידר – ג'וזפין "ג'ו" מארץ', צעירה שאפתנית הרוצה להיות סופרת מצליחה.
גבריאל ביירן – פרידריך באר, פרופסור מבוגר שמתאהב בג'ו כשהוא פוגש אותה בניו יורק, ולבסוף נושא אותה לאישה.
טריני אלוורדו – מרגרט "מג" מארץ', הבת הבכורה במשפחת מארץ'. היא מתחתנת עם המורה הפרטי של לורי, ג'ון ברוק, ויולדת תאומים, בן ובת. מרגרט מכונה בבית בשם דייזי.
קירסטן דנסט וסמנתה מתיס – איימי מארץ', היא הצעירה בבנות משפחת מארץ'. שלא כמו אחיותיה הגדולות יש לה תלתלים זהובים ועיניים כחולות. היא מתחתנת עם לורי והופכת לציירת מצליחה. איימי היא הדמות היחידה שמגולמת על ידי שתי שחקניות שונות. דנסט גילמה אותה כבת 12 בחציו הראשון של הסרט, ומתיס גילמה אותה כאישה צעירה בחציו השני של הסרט.
קלייר דיינס – אליזבת "בת" מארץ', הבת השלישית במשפחת מארץ' היא פסנתרנית מחוננת. היא ביישנית, טובת לב, חביבה, נעימה ונאמנה. בגיל 14 נדבקה במחלת השנית שפגעה בלבה וגרמה למותה בגיל 18.
כריסטיאן בייל – תאודור "לורי" לורנס, השכן הצעיר והחבר הטוב ביותר של ג'ו בנעוריה. אחר כך הוא מציע לה נישואים אבל היא מסרבת לו.
אריק סטולץ – ג'ון ברוק, המורה הפרטי של לורי שבסופו של דבר מתחתן עם מג.
ג'ון נוויל – מר ג'יימס לורנס, סבו של לורי, ושכן טוב למשפחת מארץ'
מרי ויקס – הדודה מארץ', בת המשפחה היחידה שעדיין יש ברשותה הון רב. עם מותה היא מורישה את ביתה לג'ו שהופכת את המקום לבית ספר לבנים.
סוזן סרנדון – מרגרט "מרמי" מארץ', אם המשפחה ואשה אוהבת למר מארץ'.
מתיו ווקר – מר מארץ', אבי המשפחה, הבעל האוהב והמסור של מרמי.
פלורנס פטרסון – האנה, סוכנת הבית הנאמנה של משפחת מארץ'. הבנות מתייחסות אליה כאל חברה טובה מאשר כאל משרתת.
ג'יין מורטיל – סאלי מופאט, חברתה הטובה של מג, היא עשירה ומצליחה.
ביקורת

רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט 3 וחצי כוכבים ותיאר אותו במילים "סיפור מפתיע ומחוכם המגולל את עלילת ספרה המפורסם של לואיזה מיי אלקוט".
אדוארד גוטמן מסן פרנסיסקו כרוניקל כתב על הסרט שהוא "מיוצר בקפידה ומשוחק בחום".
באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 90% המבוסס על 30 סקירות בממוצע של 7.5 מתוך 10.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בהם פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לווינונה ריידר, פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר לקולין אטווד (שהיה מועמד גם לפרס באפט"א באותה קטגוריה), ופרס המוזיקה המקורית למלחין תומאס ניומן, שזכה בפרס BMI למוזיקה בסרט קולנוע.
וינונה ריידר נבחרה לשחקנית הטובה ביותר מטעם חוג מבקרי הקולנוע של קנזס. קרסטן דנסט זכתה בפרס האמן הצעיר ובפרס איגוד מבקרי הקולנוע של בוסטון על הופעותיה בסרט "נשים קטנות" ובסרט "ראיון עם הערפד".
רובין סוויקורד הייתה מועמדת לפרס גילדת הכותבים של אמריקה לתסריט המעובד הטוב ביותר, אבל הפסידה לאריק רות' על הסרט "פורסט גאמפ".
הערות שוליים

↑  "Little Women (1994) - PowerGrid". thewrap.com. אורכב מ-המקור ב-2017-12-01. נבדק ב-13 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chicago Sun-Times review
↑  San Francisco Chronicle review
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no96042995   WorldCat (עם LCCN): no96-042995
2 Become 1

"2 Become 1" (בעברית: "2 הופכים ל-1") הוא הסינגל השלישי של להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, ב-16 בדצמבר 1996, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום הבכורה של הלהקה, Spice. את המילים והלחן חיברו חברות הלהקה לצד מאט רו וריצ'רד סטנרד, שגם הפיקו את השיר. סטנרד ורו כתבו גם את הסינגל הבכורה של הלהקה, "Wannabe", שיצא לאור ב-8 ביולי.
"2 Become 1" הוא בלדת פופ קצבי. לאורכו, מלווה השיר בצלילי גיטרה, מקלדת אלקטרונית וכלי מיתר. השיר, שמאדיר את חשיבותם של אמצעי המניעה להריון, עוסק בקשר הרומנטי בין זוג אוהבים. הווידאו קליפ של השיר צולם באולפני הקלטה בלונדון, על מרקע של מסך ירוק. לאחר עריכה, הוצגה הלהקה בטיימס סקוור, ניו יורק. מבקרי המוזיקה הפנו אל "2 Become 1" ביקורות חיוביות לרוב. בשבוע צאתו, ניצב השיר בראש מצעד הסינגלים הבריטי, שם שהה שלושה שבועות רצופים. זה היה הסינגל השלישי ברציפות של הלהקה אשר כובש פסגת המצעד. ביולי 1997, יצא השיר לאור בארצות הברית. שבועיים לאחר צאתו, הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100, והוענק לו תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בשנת 1998, זכה "2 Become 1" בפרס "שיר השנה" בטקסי פרסי ASCAP.
בשנת 2019, פרסמה חברת הלהקה אמה בנטון, גרסת כיסוי לשיר שנכללה באלבום הרביעי שלה, My Happy Place.
רקע

יותר מכל, הן הצחיקו אותי. לא היה אכפת להן מסדר צעדי הריקוד, מעודף המשקל של כמה מהן, הן פשוט היו מלוכדות בצורה יוצאת דופן. הן היו נהדרות, ממש כמו תקליטי פופ מצוינים.
במרץ 1994 רצו האב והבן כריס ובוב הרברט להקים להקת בנות שתתחרה בלהקות הבנים הפופולריות באותה עת. השניים הוציאו הודעה לעיתונות, בה כתבו שהם מחפשים בנות 18 עד 23, עם יכולות ריקוד ושירה. מאות מתמודדות הגיעו למבחני הקבלה, ולבסוף נבחרו ויקטוריה אדמס, מלאני בראון, מלאני צ'יסהולם, ג'רי האליוול ומישל סטיבנסון. הלהקה, שנקראה אז "טאץ'" ("מגע"), עברה לגור יחדיו וערכה חזרות רבות לקראת הוצאת סינגל בכורה. במהלך החודשיים הראשונים עבדה הלהקה על הקלטות דמו ועל כוריאוגרפיה. אולם במהלך החזרות חלתה אימה של מישל סטיבנסון בסרטן השד, וסטיבנסון נאלצה לעזוב את הלהקה. אמה בנטון החליפה אותה זמן קצר אחר כך. הלהקה החלה לעבוד עם כותבים ומפיקים בריטיים באולפני "נומיס" שבלונדון, ושמה הוחלף ל"ספייס גירלז". בדצמבר 1994, שכנעו חברות הלהקה את מנהליה להציגן באולפני נומיס, בפני מיטב הכותבים, הפזמונאים והמפיקים, ולהפכן לידועות שם בקרבם. סטנרד, אחד מכותבי השיר, עבר באזור במטרה להיפגש עם ג'ייסון דונובן, אך במקרה שמע את מלאני בראון צועדת במסדרון האולפן. לאחר מכן, החליט סטנרד להיכנס למתחם. לאחר שחברות הלהקה ירדו מן הבמה, התקשר סטנרד לעמיתו, מאט רו, וציין בפניו את היכלה החבויה בלהקה. בינואר 1995, הזמין האב הרברט את רו וסטנרד לפגישה, והעבודה על "2 Become 1" החלה.
הפקה והוצאה לאור

השיר נכתב על ידי חברות הלהקה, לצד סטנרד ומאט רו, שגם הפיקו את השיר. בניגוד לשירים הקצביים הקודמים שלה ("Wannabe" ו-"Say You'll Be There"), כתבה הלהקה את "2 Become 1" כבלדה איטית. בתהליך הכתיבה, הציעה בראון להתייחס בשיר לחשיבותם של אמצעי המניעה להריון, באמצעות השורה ”תהיה מעט נבון מותק, שים אותו [קונדום], שים אותו עלייך”. השיר נכתב בהשראת מערכת היחסים בין האליוול לרו, שטיבה המדויק אינו ידוע. באוטוביוגרפיה שלה, כתבה בראון כי ”כשרו והאליוול נעצו מבט זה בזה, ידעתי כי הם מאוהבים, על אף שהכחישו זאת”.
בעדן הקלטת הגרסה באנגלית, הקליטה הלהקה גם גרסה בספרדית, בשם "2 Become 1 (Spanish Version)" (ידוע גם כ-"Seremos Uno Los Dos"), שנכתבה על ידם לצד רו, סטנרד ואנמאנו. הגרסה יצאה לאור באמריקה הלטינית, ספרד, דרום אפריקה ובגרסת הסינגל-מקסי של "2 Become 1" בארצות הברית, כרצועת הבונוס של האלבום Spice.
"2 Become 1" הוא בלדת פופ המשלבת גם אר אנד בי. הוא נכתב בסולם פה♯ מז'ור, והוא בעל קצב איטי של 72 פעימות לדקה. השיר נפתח בקטע אינסטרומנטלי שמתקדם ברצף האקורדים E♭m–D♭/F–G♭–A♭m7. בשתי השורות הראשונות של השיר, משתנה רצף האקורדים ל-C♭–B♭m7–A♭m7–D♭11, ובפזמון, משתנה שוב ל-♭G♭–D♭–C♭–D. השיר מסתיים בצלילי מיתרים משל קרייג ארמסטרונג. השיר הוקלט בשתי גרסאות שונות, גרסת האלבום וגרסת הסינגל. בגרסה הראשונה, שרות צ'יזהולם, בראון ובנטון את הפסוקיות הראשונות, ואילו בגרסה השנייה, שתי הפסוקיות מושרות על ידי צ'יזהולם והאליוול. מאחר שנתפסה כבעלת תכנים מיניים מובהקים מדי לבני נוער, בגרסת הסינגל, שונתה השורה הראשונה של הפסוקית הראשונה ("בנים ובנות מרגישים טוב יחדיו"), ל-"אהבה תאחד אותנו שוב". בנות הלהקה קיבלו את השינוי בברכה, ובמרוצת השנים, חשפה בנטון כי הסיבה בגינה שונתה השורה, פרסום הלהקה והפכיתה לאייקון להט"בי.
"2 Become 1" יצא לאור בבריטניה ב-8 ביולי 1996 בשלוש גרסאות שונות. הגרסה הראשונה, שיצאה בפורמט סינגל מקסי, כללה גרסת תזמורתית לשיר, רמיקס של "Wannabe" מאת ג'וניור וסקז ואת הבי-סייד של "2 Become 1",‏ "One of These Girls". הספייס גירלז כתבו את "One of These Girls" בשותפות עם צמד הכותבים "אבסולוט" (אשר כתבו את שירן הקודם, "Say You'll Be There"). הגרסה השנייה, גרסת חג המולד, יצאה לאור בפורמט תקליטור, וכללה את רמיקס מאת דייב ויי ואת השיר "Sleigh Ride", משל לרוי אנדרסון. גרסה זו כללה מארז קרטון, ובתוכו גלוית ברכה. הגרסה השלישית, שיצאה בפורמט קלטת שמע דו-מסלולית, כללה הגרסה התזמורתית לשיר.
קבלה > ביקורות

מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר ביקורות חיוביות לרוב. בריאן גרוש ממגזין "Albumism" תיאר את "2 Become 1" כ"בלדת R&B נהדרת באלבום פופי ועדכני. כשביקר את כל האלבום, כינה סטיבן תומאס ארלוויין מ-"AllMusic" את השיר כ"רצועה נהדרת ועכשווית למבוגרים". בסקירת אלבום האוסף Greatest Hits משנת 2007, שיבחה טליה קריינס מ-BBC את "2 Become 1", וטענה כי זהו השיר הטוב יותר באלבום Spice. לארי פליק ממגזין הבילבורד המוכר טען כי חברות הלהקה מיומנות בטוויית דימויים חושניים ורומנטיים על פני מנגינה איטית. גרג קוט משיקגו טריביון ביקר באופן חריף את כל שירי Spice, אך ציין לטובה את "2 Become 1" ושיבחה את קצבו וסגנונו המוזיקלי. ניק לווין מ-Digital Spy טען כי חוזקת הלהקה היא בשיריה האיטיים, וציין כי השיר "מצליח לשלב כל אלמנט של להיט: חושניות, אלגנטיות, קצביות וווקאליות". ויטני פסטורק טענה כי השיר "איטי מדי". עוד היא הוסיפה כי לא ניתן לזהות את קולותן של חברות הלהקה כאינדיבידואל, אלא מצבור של קולות, שיחדיו יוצרים מנגינה "צורמת".
קבלה > הצלחה מסחרית

תחילה, היה "2 Become 1" אמור לצאת לאור ב-9 בדצמבר 1996, אך זה נדחה לאחר הטבח בבית הספר "דונבליין". הסינגל יצא שבוע לאחר מכן, ב-16 בדצמבר, וניצב בראש מצעד הסינגלים הסקוטי. בשלושת הימים הראשונים לצאתו, נמכר השיר ב-209,000 עותקים. לאחר שבוע, עלו נתוני המכירות של השיר ל-462,000 עותקים. לאחר שנמכר בכ-1.14 מיליון עותקים ברחבי העולם, הפך "2 Become 1" לסינגל החמישי הנמכר ביותר של הלהקה. בנוסף, "2 Become 1" היה לסינגל השני של הספייס גירלז, שנמכר במיליון עותקים בממלכה המאוחדת.
באירלנד, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי, שם שהה במשך שישה שבועות רצופים. "2 Become 1" הצליח מסחרית גם באירופה כולה; הוא הגיע לפסגת מצעד אירופה הוט 100, ולראש מצעד הסינגלים הסקוטי והספרדי, ולעשירייה הפותחת באוסטריה, דנמרק, פינלנד, צרפת, איטליה, הולנד, נורווגיה, שוודיה ושווייץ. בנוסף, הגיע "2 Become 1" לחמישייה הפותחת של מצעדי הסינגלים בוולוניה וגרמניה. באוקיאניה, הגיע השיר לשלישיית הסינגלים הפותחים של מצעדי ה-ARIA ומצעד הסינגלים בניו זילנד.
ביולי 1997, נכנס "2 Become 1" למצעד הסינגלים של מגזין RPM הקנדי. לאחר חמישה שבועות שנכנס למצעד, הגיע השיר למקום השלישי. במצעד סוף שנת 1997, מיקם המגזין את השיר במקום ה-25. במצעד השירים העכשוויים למבוגרים האמריקאי, הגיע השיר למקום הרביעי, ולמקום ה-27 במצעד סוף השנה. במצעד הבילבורד הוט 100 המוכר, הגיע השיר למקום הרביעי. השיר הגיע למקום השישי במצעד שירי הרדיו, ולמקום הרביעי במצעד 40 שירי המיינסטרים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר צולם בין התאריכים 5–6 בנובמבר 1996, ברחוב "אולד קומפטון" בלונדון. צלם הקליפ, סטיבן קית'רוך, צילם וביים את קליפ השיר "Virtual Insanity" של להקת "ג'מירוקוואי". במהלך הקליפ, לבשה הלהקה מעילי חורף פרוותיים, תוך שהתהלכו מלפני מסך ירוק. לאחר צילום הקליפ, הוחלף הרקע הירוק ברקע של העיר ניו יורק.
הקליפ מציג את החבורה מתרוצצת בטיימס סקוור בניו יורק, על גבי מכוניות צבעוניות. במהלך הקליפ, מוקרנת על חברות הלהקה אלומת אור צבעונית. לבד, ביחד ולצד גבר, מופיעות חברות הלהקה מופיעות במקומות שונים בעיר.
הופעות חיות

"2 Become 1" בוצע פעמים רבות בתוכניות טלוויזיה אמריקאיות ואירופאיות דוגמת Bravo,‏ GMTV,‏ Live & Kicking,‏ Noel's House Party ו-Top of the Pops. באוקטובר 1997, ביצעה הלהקה אותו בקונצרט החי הראשון שלה באבדי איפקצ'י ארנה, איסטנבול, טורקיה. ההופעה שודרה בחבילת ערוצי טלוויזיה האמריקאית "שואוטיים", ומאוחר יותר הופצה גם בפורמט DVD ובפורמט VHS בשם Girl Power! Live in Istanbul. בדצמבר 2007, ביצעה אותו בגמר העונה החמישית של תונכית הטלוויזיה הבריטית Strictly Come Dancing. הלהקה ביצעה את השיר בכל ארבעת סיבובי ההופעות שלה, "Spiceworld Tour",‏ "Christmas in Spiceworld Tour",‏ "The Return of the Spice Girls Tour" ו-"Spice World – 2019 Tour".
רשימת השמעה

סינגל אוסטרלי/סינגל אירופאי/סינגל ברזילאי/סינגל דרום אפריקאי/סינגל בריטי #1 (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
"One of These Girls"‏ – 3:33
"Wannabe"‏ – 5:57 ‏(רמיקס מאת ג'וניור ואסקוויז)
סינגל בריטי #2 (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (רמיקס מאת דייב ויי)
"Sleigh Ride"‏ – 3:18
סינגל אירופאי דו-מסלולי/סינגל צרפתי (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
סינגל יפני (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
"One of These Girls"‏ – 3:33
"Sleigh Ride"‏ – 3:18
סינגל אמריקאי #1 (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"One of These Girls"‏ – 3:33
סינגל אמריקאי #2 (תקליטור)
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (רמיקס מאת דייב ויי)
"One of These Girls"‏ – 3:33
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה בספרדית)
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
סינגל ספרדי (תקליט 12 אינץ')
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
"Wannabe"‏ – 5:57 ‏(רמיקס מאת ג'וניור ואסקוויז)
"One of These Girls"‏ – 3:33
סינגל בריטי (תקליט 12 אינץ')
"2 Become 1"‏ – 4:05 (רמיקס מאת דייב ויי)
"Wannabe"‏ – 5:57 ‏(רמיקס מאת ג'וניור ואסקוויז)
"Wannabe"‏ – 6:36 ‏(גרסת דאב מאת ג'וניור ואסקוויז)
מיני-אלבום דיגיטלי
"2 Become 1" – 4:05
"2 Become 1"‏ – 4:05 (גרסה תזמורתית)
"One of These Girls"‏ – 3:33
"Wannabe"‏ – 5:57 ‏(רמיקס מאת ג'וניור ואסקוויז)
"2 Become 1"‏ – 4:05 (רמיקס מאת דייב ויי)
"Sleigh Ride"‏ – 3:18
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 25,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 300,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 15,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | זהב | — |
| בריטניה (BPI) | פלטינה ×2 | 1,250,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 700,000 |
לקריאה נוספת

רבקה קריפס, מאל פיצ'י, Real Life: Real Spice The Official Story, זון/קמילאון בוקס, 1997, מסת"ב 0-233-99299-5
אנדרו בלייק, Living Through Pop, הוצאת רוטלדג', 1999, מסת"ב 0-415-16199-1
גריי בלוסטין, Musical Visions, ‏1999, מסת"ב 1-86254-500-6
ויקטוריה בקהאם, Learning to Fly, ספרי פינגווין, 2001, מסת"ב 0-14-100394-4
רוי שוטלר, Understanding Popular Music, הוצאת רוטלדג', 2001, מסת"ב 0-415-23509-X
פרד ברונסון, The Billboard Book of Number 1 Hits (5th ed.), בילבורד, 2003, מסת"ב 0-8230-7677-6
ג'רי האלוויל, If Only, דל פבלישינג, 1999, מסת"ב 0-385-33475-3
דיוויד סינקלר, Spice Girls Revisited, אומניבס פרס, 2003, מסת"ב 978-1-84609-068-4
אנה לואיס גולדן, The Spice Girls, ספרי בלנטיין, 1997, מסת"ב 0-345-41965-0
גרי בלוסטין, Musical Visions, הוצאת וויקפילד, 1999, מסת"ב 1-86254-500-6
סמואל האנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוקטובר 1986 (בן 38) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל קיילב האנט (באנגלית: Samuel Caleb Hunt; נולד ב-10 באוקטובר 1986) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו החוזר כגרג "מאוס" גרביץ בסדרת הטלוויזיה שיקגו PD.
ביוגרפיה

סמואל קיילב האנט נולד בשיקגו, אילינוי. הוא עבר ללוס אנג'לס בגיל 19 כדי להתמקד במשחק. אהבתו למשחק החלה כשאמו לקחה אותו לראות הפקות קיץ של מחזות שייקספיר בפארק הקהילתי המקומי.
קריירה

בשנת 2014 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה שיקגו PD.
בשנת 2016 החל לגלם את אקסבייר רוזן בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה אימפריה, וכן כיכב בסרט "Unbroken: Path to Redemption" משנת 2018, בו גילם את לואי זמפריני.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | The Seven Greatest Bathrooms in Los Angeles | מל | קרדיט כקיילב האנט |
| 2012 | Falling... |  | קרדיט כקיילב האנט |
| 2014 | ETXR | מתיו 'ביקס' לאגלין | קרדיט כקיילב האנט |
| 2014 | Blood Ransom | רומי | קרדיט כקיילב האנט |
| 2016 | Submerged | ברנדון | קרדיט כקיילב האנט |
| 2016 | Dead South | ביורגארד צ'רמינגטון | קרדיט כקיילב האנט |
| 2018 | Unbroken: Path to Redemption | לואי זמפריני |  |
| 2018 | Swipe Left | מייק מיצ'ם |  |
| 2019 | Haunt | סם |  |
| 2022 | MEAD | פריץ |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ימי חיינו | אנדרו | 28 פרקים, כקיילב האנט |
| 2012 | Spread | קמרון | סרט טלוויזיה, כקיילב האנט |
| 2013 | Killing Lincoln | קרוק | סרט טלוויזיה, כקיילב האנט |
| 2013 | Perception | צ'אד | פרק אחד, קרדיט כקיילב האנט |
| 2014–2016 | שיקגו PD | גרג "מאוס" גרביץ | 35 פרקים |
| 2015 | שיקגו FIRE | גרג "מאוס" גרביץ | 2 פרקים |
| 2016–2017 | אימפריה | חאבייר רוזן | 4 פרקים |
| 2019 | NCIS: ניו אורלינס | ברייס פרסקוט | פרק אחד |
| 2019 | Best Christmas Ball Ever | דניאל | סרט טלוויזיה |
| 2019-2020 | The L Word: Generation Q | סקוט | 2 פרקים |
| 2021 | אימה אמריקאית 10 | אדם | פרק אחד |