stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסקאל אובולו
ביוגרפיה

אובולו נולדה בקמרון, לאב שדגל במטרה הפאן-אפריקאית, וגידל אותה באידאולוגיה קומוניסטית, כולל לימוד השפה הרוסית וביקורים בברית המועצות. לאחר שאביה הוגלה מקמרון בשל אי הסכמתו עם הנשיא אהידג'ו, הוא לקח את משפחתו (אמה הייתה אחות, ויש לה 6 אחים ואחיות) לפרוורי פריז. היא גדלה שם, בשכונות מהגרים, מגיל שש, והפכה שם בנערותה לחלק מתרבות ההיפ-הופ, בו, לגברי אבולו, מצאה שייכות שלא הצליחה למצוא בתרבות הצרפתית. היא השתתפה במספר הרכבים עם נערות אחרות, אשר נאלצו להילחם על מקומן והלגיטימיות שלהן בתחום המוזיקה שהיה מאוד בשליטה גברית. הנערות היו, על פי אובולו, "מאוד מסורות ומאוד פמיניסטיות".
אובולו היא בוגרת קונסרבטוריון הקולנוע Conservatoire Libre du Cinéma Français באוניברסיטת פריז VIII היא ידועה בשל סרטיה הפמיניסטיים המתעדים נשים בהיפ הופ בפרוורי צרפת ובתרבות המוזיקלית של אפריקה. ב-2005 יצא סרט הבכורה שלה, Calypso at Dirty Jim's, מחווה למוזיקת הקליפסו של טרינידד, אשר זכה בפרסים רבים ב-2006 כולל את פרס פסטיבל הסרטים הפאן-אפריקאי של קאן ופסטיבל סרטי אפריקה בתפוצות בניו יורק. בשנת 2008 היא הפיקה את הסרט הקצר La Femme invisible (האישה הבלתי נראית). סרטה הראשון באורך מלא, סרט תיעודי על קליפסו רוז, Calypso Rose: Lioness of the Jungle, יצא ב-2011.
אובולו היא מייסדת שותפה של מגזין האמנות Afrikadaa, וגם משתתפת ביריד ספרי האמנות של אפריקה (AABF). המגזין הוא לטענתה של אובולו הראשון שהוא של אפריקאים ועבור אפריקאים. היא עבדה עם מכון גתה בקמרון במשך מספר שנים על מה שהיא מתארת כ"פרויקט מונחה אדריכלות של סרט-פוגש-דפוס".
הערות שוליים

↑  Parcours : Pascale Obolo, reine camerounaise de l’art contemporain, Nicolas Michel, Jeune Afrique, 24 juin 2016
1 2  "Pascale Obolo". Institute of African American Affairs.
↑  Barlet, Olivier (1 באוגוסט 2016). Contemporary African Cinema. MSU Press. p. 337. ISBN 978-1-62895-270-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Parcours: Pascale Obolo, reine camerounaise de l'art contemporain" (בצרפתית). Jeune Afrique.
↑  "Pascale Obolo: the Cameroonian artist promoting a new kind of cultural criticism". True Africa. 20 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15016243b (data)  GND: 1089484933  ISNI: 0000 0001 1947 7253  LCCN: no2008145918  SUDOC: 163073678  VIAF: 24879002   WorldCat (עם VIAF): 24879002
פיליפ קלוצניק

פיליפ מוריס קלוצניק (באנגלית: Philip Morris Klutznick‏ 9 ביולי 1907 – 14 באוגוסט 1999) היה פקיד ממשל ומנהיג ציוני אמריקאי-יהודי, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1980–1981 בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר, וטרם לכן היה מנהיג ציוני בולט במספר חוגים וארגונים יהודיים, וכיהן כנשיא הקונגרס היהודי העולמי בשנים 1977–1979.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קלוצניק נולד למשפחה יהודית ב-9 ביולי 1907, בקנזס סיטי בירת מדינת מיזורי. הוריו היו מוריס ומיני (לבית שפינדלר) קלוצניק, אשר היגרו לארצות הברית שנתיים טרם הולדתו מפולין. ב-1924 נטל קלוצניק חלק ביצירת הסניף השני של ארגון הנוער היהודי "אלף צדיק אלף" (AZA). הוא נהפך לנשיא בתנועת הנוער המתרחבת והיה בה לדמות מרכזית כבר ב-1925. עם תום לימודיו התיכוניים, הוא הפך למנהל הראשון של תנועת AZA. הוא למד באוניברסיטת קנזס שבלורנס ובאוניברסיטת נברסקה שבלינקולן בשנים 1925–1926, ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת קרייגטון היה לבוגר במשפטים ב-1930.
אחרי תום לימודיו הגבוהים הוא עבד כעורך דין והיה מעורב בבניין דיור ציבורי. ב-8 ביוני 1930 נשא לאשה את אתל לבית ריקס. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה אחראי על בניית בתים עבור עובדי מערכת הביטחון האמריקאית במזרח ארצות הברית, כולל בניית אוק רידג' שבטנסי, בה פותחו חלקים מפצצת הביקוע הגרעיני "איש שמן" במסגרת פרויקט מנהטן. לאחר המלחמה הוא פעל להקמת מרכזי קניות בפרוורים באזורי שיקגו, בשיתוף עם רשת חנויות הכלבו בשיקגו "מרשל פילדס".
ביוגרפיה > נשיא בני ברית

הקריירה של קלוצניק בשירות הציבורי התקדמה יחד עם הצלחתו בעסקים. אחרי מלחמת העולם השנייה, הוא הצטרף למפתחים קהילתיים אמריקאים כדי ליצור את "פארק יער", פרוור דרומי לשיקגו. ב-1953 נבחר לראשונה לכהונה בת שלוש שנים כנשיא ארגון בני ברית. נשיאותו התמקדה בחיזוק המבנה הפנימי של הארגון וחיזוקו מבחינה תדמיתית וציבורית. הוא ביקר בסניפי בני ברית ברחבי העולם ופעל למען חיזוק לשכות הארגון באירופה שלאחר המלחמה ובמדינת ישראל. במישור מקומי, הוא הנהיג יוזמה לחברות בארגון, הרחיב תמיכה בתוכניות נוער ונסע ברחבי דרום ארצות הברית כדי לדון בתמיכת בני ברית בביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר הדרומיים בגידול התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
קלוצניק פעל רבות, במסגרת תפקידו כנשיא ארגון בני ברית, לפיתוח ישראל הצעירה. ב-1 במאי 1956 נתן שר האוצר, לוי אשכול, אישור לתוכנית הקמת העיר אשדוד. לקראת סוף אותה השנה הוקמה "חברת אשדוד בע"מ" – חברת בת של "קבוצת בוני ערים בע"מ" – על ידי עובד בן עמי וקלוצניק. קלוצניק היה אז נשיא ארגון בני ברית בארצות הברית ובן עמי היה יזם בתחום העיתונות, היהלומנות ובינוי הערים (הקים גם את נתניה ועמד בראש העירייה שלה). קלוצניק ביקר בישראל פעמים רבות במהלך שלהי שנות ה-50 של המאה ה-20, וסייע לתכנן ולהקים את אשדוד הן מבחינה כלכלית והן מבחינת אדריכלות. בסוף יולי 1957 הגיע לישראל ביחד עם רעייתו, והחל לסייע בתכנון העיר אשדוד.
ביוגרפיה > שליחות דיפלומטית

קלוצניק היה פעיל גם בעניינים בינלאומיים. ב-1957 הוא כיהן במשך שלושה חודשים כחבר במשלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות. הוא עלה בדרג הדיפלומטי כשגריר ארצות הברית במועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות ב-1960, תוך שיתוף פעולה הדוק עם שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות, עדלי סטיבנסון. כעבור שנתיים, ב-1962, הגיש קלוצניק את התפטרותו מתפקידו כנציג ארצות הברית במועצה הכלכלית חברתית של האו"ם לנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי בתואנה כי כישלון בשילוב מטרות פוליטיות עם צרכים כלכליים וחברתיים מערער את האפקטיביות של הדיפלומטיה הבינלאומית. בשנים מאוחרות יותר, הוא נשאר פעיל בעניינים בינלאומיים, וערך סקר בתחום השיכון הברזילאי עבור ממשלו של הנשיא לינדון ג'ונסון, והיה נואם לעיתים תכופות בנושאים בינלאומיים ועובד עם איגוד האומות המאוחדות של ארצות הברית.
קלוצניק גילה עניין מיוחד במזרח התיכון וביחסי ארצות הברית–ישראל. כנשיא בני ברית, הוא נסע לישראל ודגל בניתוב כספי השילומים הגרמניים לתמיכה בארגונים יהודיים. הוא היה בין המנהיגים היהודים-אמריקאים שנועדו עם מזכיר המדינה של הנשיא דווייט אייזנהאואר, ג'ון פוסטר דאלס, כדי לדון במדיניות הממשל כלפי המזרח התיכון ובאירועים הפוקדים את האזור.
ביוגרפיה > נשיא הקונגרס היהודי העולמי

בשלהי אוקטובר 1977 עלה שמו של קלוצניק כאחד המועמדים האפשריים לתפקיד נשיא הקונגרס היהודי העולמי, בעקבו פרישתו של נחום גולדמן. בראשית נובמבר נבחר על ידי הקונגרס לתפקיד. במהלך המשא ומתן שקדם להסכמי קמפ דייוויד, נפגש קלוצניק עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, נשיא מצרים אנואר סאדאת וג'ימי קרטר, בדומה לפקידי ממשל אחרים. ב-1978 יזם קלוצניק ועדה בראשותו של גיא רוטשילד לבחינת ההשלכות הכלכליות של שלום ערבי-ישראלי עבור ישראל והקהילה היהודית הבינלאומית. שירותו של קלוצניק כנשיא הקונגרס היה קצר, והוא פרש מתפקידו עם מינויו למזכיר המסחר.
ביוגרפיה > מזכיר המסחר של ארצות הברית

בנובמבר 1979 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר על כוונתו למנות את קלוצניק למזכיר המסחר במקומה של חואניטה קרפס, אשר התפטרה מתפקידה. מינויו של קלוצניק נבע בעקבות פגיעתו הציבורית של קרטר באילינוי - מדינת הולדתו של קלוצניק - כאשר ראש עיירית שיקגו, ג'יין ביירן (Jane Byrne) הודיעה על תמיכתה בסנאטור טד קנדי בהתמודדותו למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית מול הנשיא המכהן קרטר. בחודש ינואר 1980 קלוצניק הושבע לתפקידו באורח רשמי.
הוא נכנס לתפקידו בגיל 72, מה שהפך אותו אז לאדם המבוגר ביותר שמונה לשר בהיסטוריה של ארצות הברית. אך, שיא זה נשבר ב-2017 כאשר וילבר רוס מונה לשר המסחר בידי הנשיא דונלד טראמפ בגיל 79. לקלוצניק היו יחסים ארוכי-שנים עם סגן הנשיא וולטר מונדייל ועם מזכיר המדינה של ארצות הברית סיירוס ואנס, וקשריו עם ממשל קרטר התחזקו עוד יותר בזכות תפקידו המשמעותי בשיחות השלום הערביות-ישראליות. מינויו נתפס על ידי מבקרים אחדים של הממשל כמאמץ לחזק את מעמדו של קרטר בקרב הבוחרים היהודים לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980. תקופת כהונתו של קלוצניק התבטאה במיתון הכלכלי ובאינפלציה שאפיינו את השנים המאוחרות יותר של ממשל קרטר, ואת אי-הצלחתו של קרטר להיבחר מחדש לבית הלבן ולהשלים את מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 1980.
דעותיו

דעותיו של קלוצניק על סוגיות המזרח התיכון היו לעיתים קרובות שנויות במחלוקת בקרב יהדות ארצות הברית וביהדות התפוצות. הוא ראה עצמו ציוני ומגן חזק על ישראל, אך עודד דיאלוג עם קבוצות ומנהיגים ערביים. ב-1975 הוא היה חבר ב"קבוצת לימודי המזרח התיכון" של מכון ברוקינגס, שהפיקה דו"ח המעודד ויתורים ישראלים וערבים כאחד ומעורבות פעילה של ממשלת ארצות הברית בסכסוך הישראלי-ערבי. ב-1981 נסע קלוצניק לישראל, ערב הסעודית, ירדן, סוריה, מצרים ולשטחי יהודה ושומרון, כחלק מקבוצה פרטית שנועדה עם מנהיגים ציבוריים בתחומי החינוך, הצבא, העסקים ובתקשורת, כמו גם דיסידנטים פוליטיים. "דו"ח האביבים השביעי" שחובר לאחר מסעו זה, ניסה לספק בסיס ידע והבנה לניהול משא ומתן ערבי-ישראלי עתידי ותוכניות שלום. ביוני 1982 הצטרף קלוצניק לנחום גולדמן, לשעבר נשיא הקונגרס היהודי העולמי, ופייר מנדס פראנס, ראש ממשלת צרפת לשעבר, להנפיק את "הצהרת פריז", שעודד את סיום המצור הישראלי על ביירות ועריכת משא ומתן ישראלי עם הארגון לשחרור פלסטין כדי להבטיח שלום אזורי וביטחון. מעורבותו של קלוצניק בכל אחד מהדוחות וההצהרות הללו עוררה, לצד התנגדויות רבות, תמיכה נרחבת מצד ארגונים ואישים יהודים.
הערות שוליים

1 2 3 4  דוד תדהר (עורך), "פיליפ קלוצניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יא (1961), עמ' 3805
↑  נוסדה חברה להקמת עיר הנמל "אשדוד", דבר, 5 באוגוסט 1957
↑  כביש לאשדוד ים ייסלל בקרוב, הצופה, 30 ביולי 1957
↑  פיליפ קלוצניק התפטר ממשלחת ארצות הברית לאו"ם, מעריב, 10 בדצמבר 1962
↑  פיליפ קלוצניק מועמד לנשיא הקונגרס היהודי, מעריב, 21 באוקטובר 1977
↑  פיליפ קלוצניק - הנשיא השלישי של הקונגרס היהודי, דבר, 6 בנובמבר 1977
↑  מינוי קלוצניק, מעריב, 18 בנובמבר 1979
↑  יובל אליצור, קלוצניק - מחשובי היהודים בארצות הברית - נתמנה לשר המסחר בממשל קארטר, מעריב, 18 בנובמבר 1979
↑  קלוצניק: ארצות הברית תהיה פעילה בשיחות האוטונומיה, דבר, 21 במאי 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308805705171  GND: 119066416  ISNI: 0000 0000 5887 0544  LCCN: n85222863  NARA: 10569375  SNAC: w6ns140p  VIAF: 27873274   WorldCat (עם VIAF): 27873274 
החוזה שנחתם בין מדינת ישראל לבין עובד בן-עמי ופיליפ קלוצניק, 15 במאי 1956
פפירוסי הכישוף היווניים

פפירוסי הכישוף היוונים (ביוונית: Ελληνικοί Μαγικοί Πάπυροι) הם אוסף של פפירוסים, בהם טקסטים שנכתבו ביוונית עתיקה (חלקם נכתבו בכתב דמוטי ובקופטית) שנמצאו במצרים. הם נכתבו בין המאה השנייה לפני הספירה למאה החמישית לספירה. הכתבים שופכים אור על העולם הדתי והאמונות שרווחו במצרים בתקופה היוונית והרומית. ג'יבואני אנאסטסי רכש את הפפירוסים בשנת 1827. בהמשך הוא מכר את האוסף הגדול בחלקים למוזיאונים שונים באירופה ועתה הם נמצאים במוזיאון הבריטי, הלובר ומוזיאונים נוספים.
האמונות והטקסים המתוארים בפפירוסים מציגים תמונה של סינקרטיזם ייחודי המשלב בין אמונות יווניות, מצריות, יהודיות, וכן נוצריות ובבליות.
פיליפ קלמנט

פיליפ קלמנט (בצרפתית: Philippe Clement; נולד ב-22 במרץ 1974 באנטוורפן) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
קלמנט החל את הקריירה בבירסחוט, ובהמשך שיחק בראסינג גנק ובקובנטרי סיטי. את מירב הקריירה העביר בקבוצת קלאב ברוז', עמה זכה בשתי אליפויות בלגיה ובשלושה גביעים, לפני שחזר לסיים את הקריירה בקבוצת נעוריו. לזכותו 38 הופעות במדי נבחרת בלגיה, בהן כבש שער בודד. הוא ייצג את נבחרתו בטורנירי מונדיאל 1998 ויורו 2000.
לאחר פרישתו חזר לקלאב ברוז', ושימש בה כסקאוט ובהמשך כעוזר מאמן ואף כמאמן זמני של הקבוצה. בהמשך החל לשמש כמאמן ראשי בקבוצת ואסלנד-בוורן, ממנה המשיך לגנק אותה הוביל לזכייה באליפות.
קריירת משחק

קלמנט החל את קריירת המשחק במדיה של בירסחוט בליגת המשנה בעונת 1992/1993. לאחר שתי עונות כשחקן משלים, בהן צבר 14 הופעות ליגה בלבד, תפס קלמנט את המקום בהרכב בעונת 1994/1995, בה ערך 34 הופעות ליגה וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני.
לקראת עונת 1995/1996 הצטרף קלמנט לראסינג גנק, יריבתה של בירסחוט בצמרת ליגת המשנה. כבר בעונת הבכורה במועדון השתלב קלמנט בהרכב הפותח וערך 33 הופעות בדרך למקום השני, שהספיק לגנק כדי לעלות לליגה הבכירה. את עונת הבכורה שלו בליגה הראשונה סיים עם 23 הופעות, ועונה לאחר מכן אף כבש את שעריו הראשונים בליגה הראשונה, שני שערים בשלושים הופעות וסייע לקבוצתו לסיים כסגנית אלופת בלגיה. באותה עונה זכה עם קבוצתו בגביע הבלגי, לאחר שפתח בהרכב בניצחון המרשים 0–4 על אלופת בלגיה באותה העונה, קלאב ברוז'.
לקראת עונת 1998/1999 בפרמייר ליג, ולאחר שייצג את נבחרת בלגיה במונדיאל 1998, חתם קלמנט במדיה של קובנטרי סיטי של המאמן גורדון סטראכן. פציעות חוזרות ונשנות מנעו ממנו להשתלב בהרכב, והוא סיים את העונה עם 12 הופעות בלבד.
בתום עונה בלבד באנגליה, שב קלמנט לבלגיה והצטרף לקלאב ברוז'. בתחילה שימש כמחליפו של אריק אדו שעזב לפ.ס.וו. איינדהובן בעמדת הקשר האחורי, אך בעקבות הצטרפותו של טימי סימונס עונה לאחר מכן, הוסט בחזרה לעמדת הבלם. בשלוש עונותיו הראשונות במועדון סיימה ברוז' כסגנית האלופה, ובשלישית אף הוסיפה זכייה בגביע הבלגי, זכייה שנייה בתואר עבור קלמנט, עם ניצחון 1–3 על מוסקרון. קלמנט פתח בהרכב לגמר אך הוחלף לאחר 24 דקות בלבד. באותה עונה קבע קלמנט שיא קריירה עם שישה שערי ליגה, אותם כבש ב-32 הופעות. עונה לאחר מכן, בעונת 2002/2003, זכה קלמנט לראשונה בקריירה בתואר האליפות, כאשר ברוז' הקדימה את אנדרלכט בפסגה. עונה לאחר מכן הפסידה ברוז' את האליפות לאנדרלכט, אך זכתה פעם נוספת בגביע הבלגי עם 2–4 בגמר על בוורן. עונה לאחר מכן שוב החליפה ברוז' מקומות עם אנדרלכט והקדימה אותה בדרך לאליפות, השנייה של קלמנט עם המועדון. בעונת 2006/2007 הוביל קלמנט את קבוצתו כקפטן לזכייה בגביע, עם ניצחון 0–1 בגמר על סטנדרד לייז'.
בסך הכול שיחק קלמנט במשך עשר עונות במדיה של ברוז'. בעונתו האחרונה בקבוצה, עונת 2008/2009, אף היה לקפטן הקבוע של הקבוצה. הוא רשם 254 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן כבש 39 שערים, והיה שותף לזכיות בשתי אליפויות, שלושה גביעים, וארבע זכיות רצופות בסופר קאפ הבלגי. כמו כן, היה שותף לשלוש הופעות בשלב הבתים של ליגת האלופות ושלוש הופעות בשלב הבתים של הליגה האירופית.
בשלהי הקריירה, לקראת עונת 2009/2010, חזר קלמנט בן ה-35 לקבוצת נעוריו בירסחוט (נקראה אז חרמינל בירסחוט). על אף גילו המתקדם היה קלמנט לשחקן הרכב במשך שתי עונות, ורשם שני שערי ליגה ב-57 הופעות לפני שפרש בשנת 2011 בגיל 37.
קריירת משחק > נבחרת בלגיה

קלמנט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בלגיה ב-25 במרץ 1998, כשלושה חודשים בלבד לפני טורניר מונדיאל 1998, כאשר המאמן ג'ורג' ליקנס העלה אותו כמחליף לתשע דקות במשחק ידידות ביתי מול נורווגיה שהסתיים בשוויון 1-1.
קלמנט, שמאזנו עמד על חמש הופעות במשחקי ידידות בשלושת החודשים שקדמו למונדיאל, זומן על ידי ליקנס לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר בצרפת. הוא פתח במשחקה הראשון של בלגיה בטורניר (שוויון 0-0 מול הולנד), אך במשחק הבא מול מקסיקו (2-2) כלל לא שותף. בלגיה סיימה בשוויון גם את משחקה השלישי מול דרום קוריאה, 1-1 בסיום. קלמנט פתח והוחלף בדקה ה-74. עם שלוש נקודות בלבד נותרה בלגיה מחוץ לשמינית הגמר כשסיימה במקום השלישי בבית.
קלמנט זומן לטורניר יורו 2000, שנערך במקביל בבלגיה ובהולנד, על ידי המאמן רוברט ואסייחה, אך לא זכה כלל לדקות משחק, כאשר בלגיה סיימה את הטורניר הביתי עם הדחה בשלב הבתים. על אף ששותף בטורנירי מוקדמות, ואף כבש את שערו היחיד במדי בלגיה בשוויון 2-2 מול בולגריה בסופיה במסגרת מוקדמות יורו 2004, לא זכה קלמנט להיכלל בסגלי הנבחרת לטורנירים הבאים, וסיים את הקריירה הבינלאומית לאחר הפסד החוץ 0–2 לפינלנד שהתקיים ב-6 ביוני 2007, במסגרת מוקדמות יורו 2008.
בסך הכול ערך קלמנט 38 הופעות במדי בלגיה, בהן כבש שער אחד.
קריירת אימון

לקראת עונת 2011/2012, עם פרישתו ממשחק, שב קלמנט לקלאב ברוז' בה שיחק במשך כעשור, והתמנה לתפקיד מאמן הנוער, ובהמשך לתפקיד עוזר המאמן. עם פיטוריו של המאמן הראשי, ג'ורג' ליקנס, בתחילת נובמבר 2012, התמנה קלמנט לתפקיד המאמן הזמני של הקבוצה הבוגרת, תפקיד בו החזיק לזמן קצר עד להגעתו של חואן קרלוס גארידו. עם הגיעו של הספרדי לתפקיד המאמן, שב קלמנט לתפקיד העוזר. קלמנט המשיך כעוזרו של מישל פרודום שהחליף את גארידו בספטמבר 2013, ועזב יחד עם פרודום בסיום עונת 2016/2017.
את תפקידו הראשון כמאמן ראשי קיבל קלמנט לקראת עונת 2017/2018. קלמנט התמנה לתפקיד בקבוצת ואסלנד-בוורן מהליגה הבכירה, ולאחר כחצי העונה הוביל את הקבוצה למקום השביעי, הרחק ממאבקי התחתית בהן הייתה עונה קודם לכן.
ב-19 בדצמבר 2017, כחצי שנה לאחר מינויו, עזב קלמנט את הקבוצה כדי להתמנות לתפקיד מאמן ראסינג גנק, שהייתה אז במקום התשיעי. הוא הצליח להוביל אותה למקום החמישי בתום העונה הסדירה, לאותו המקום בפלייאוף האליפות ולניצחון 0–2 על זולטה ורכם בפלייאוף על הכרטיס לליגה האירופית. קלמנט המשיך לעונה נוספת בגנק, והוביל אותה לזכייה מרשימה באליפות בלגיה, הראשונה של המועדון מזה שמונה שנים, והראשונה של קלמנט כמאמן ראשי בעונתו המלאה הראשונה על הקווים. כמו כן, העפילה לשלב הבתים בליגה האירופית, שם סיימה ראשונה והתקדמה לשלבי הנוקאאוט. בסיבוב הנוקאאוט הראשון הודחה הקבוצה על ידי סלביה פראג.
לאחר הזכייה בתואר עזב קלמנט את גנק וחזר לקלאב ברוז' כמאמן ראשי.
ב-3 בינואר 2022 מונה למאמנה של מונקו מהליגה הצרפתית.
תארים > תארים כשחקן

הגביע הבלגי (2): 1997/1998
אליפות בלגיה (2): 2002/2003, 2004/2005
הגביע הבלגי (3): 2001/2002, 2003/2004, 2006/2007
הסופר קאפ הבלגי (4): 2002, 2003, 2004, 2005
תארים > תארים כמאמן

אליפות בלגיה: 2018/2019
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992/1993 | בירסחוט | בלגיה הליגה הבלגית השנייה | 6 | 0 |
| 1993/1994 | בירסחוט | בלגיה הליגה הבלגית השנייה | 8 | 1 |
| 1994/1995 | בירסחוט | בלגיה הליגה הבלגית השנייה | 34 | 0 |
| 1995/1996 | בירסחוט | בלגיה הליגה הבלגית השנייה | 33 | 1 |
| 1996/1997 | בירסחוט | בלגיה ליגת העל הבלגית | 23 | 0 |
| 1997/1998 | בירסחוט | בלגיה ליגת העל הבלגית | 30 | 2 |
| 1998/1999 | קובנטרי סיטי | אנגליה פרמייר ליג | 12 | 0 |
| 1999/2000 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 30 | 4 |
| 2000/2001 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 15 | 4 |
| 2001/2002 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 32 | 6 |
| 2002/2003 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 29 | 5 |
| 2003/2004 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 31 | 4 |
| 2004/2005 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 24 | 4 |
| 2005/2006 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 22 | 5 |
| 2006/2007 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 29 | 2 |
| 2007/2008 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 20 | 2 |
| 2008/2009 | קלאב ברוז' | בלגיה ליגת העל הבלגית | 22 | 3 |
| 2009/2010 | חרמינל בירסחוט | בלגיה ליגת העל הבלגית | 28 | 2 |
| 2010/2011 | חרמינל בירסחוט | בלגיה ליגת העל הבלגית | 29 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 457 | 45 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת בלגיה> שנה | נבחרת בלגיה> הופעות | נבחרת בלגיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1998 | 8 | 0 |
| 1999 | 2 | 0 |
| 2000 | 1 | 0 |
| 2001 | 3 | 0 |
| 2002 | 3 | 0 |
| 2003 | 5 | 1 |
| 2004 | 8 | 0 |
| 2005 | 4 | 0 |
| 2006 | 1 | 0 |
| 2007 | 3 | 0 |
| סה"כ | 38 | 1 |
פלאנוק

| פלאנוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: טורפי מדגסקר
סוג:: Eupleres
מין:: פלאנוק
שם מדעי
 Eupleres goudotii ‏Doyère, 1835
תחום תפוצה


הפלאנוק (שם מדעי: Eupleres goudotii) הוא מין יחיד בסוגו של טורף ממשפחת טורפי מדגסקר החיים כולם באי מדגסקר והם קרובים רחוקים של הגחניים.
מאפיינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לפלאנוק גוף מוארך, שיניים שטוחות ומעוקלות מעט וכן טפרים ארוכים איתם הוא חופר באדמה ומוציא חרקים, תולעים ויצורים דומים שמהם הוא ניזון. הוא יאכל גם חולייתנים קטנים אם יראה כאלה. זהו יחידאי שיוצא לצוד בלילה.
פרוותו חומה-אדמדמה והוא מגיע לאורך 67–91 ס"מ. הראש קטן ומוארך עם עיניים ואוזניים קטנות והחוש הכי חד הוא הריח. תוחלת החיים של הפלאנוק היא 7.9 שנים.
הוא חי ביערות של מזרח מדגסקר אבל צריך להתמודד עם אנשים, כלבים וגחנים שפלשו לאזור ומצב שימורו הוא פגיע.
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  פלאנוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיפ היקס

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1895 ווריק, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 באוקטובר 1967 (בגיל 72) הארטלי וינטני, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  וינצ'סטר קולג' 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 דרגה:  בריגדיר 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אות השירות המצוין 
 
בריגדיר פיליפ יו ויטבי היקס CBE DSO MC (באנגלית: Philip Hugh Whitby Hicks;‏ 25 בספטמבר 1895 – 8 באוקטובר 1967) היה קצין של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

היקס נולד ב-25 בספטמבר 1895 בוורוויק, ווריקשייר. בנם של ד"ר פיליפ היקס והסופרת ביאטריס ויטבי, הוא התחנך בווינצ'סטר קולג' בהמפשייר.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

היקס היה חבר בצבא הטריטוריאלי, והוסמך כלוטננט משנה בגדוד 1/7, רגימנט ווריקשייר המלכותי, ב-23 באוקטובר 1914. גדוד 1/7 שירת עם הגדודים 1/5, 1/6 ו-1/8 כחלק מהחטיבה ה-143 (1/1 ווריקשייר), במסגרת הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד), ולחם עימו בקרב הסום ב-1916 ובקרב איפר השלישי ב-1917. היקס אוזכר בשדרים ב-13 בנובמבר 1916, על פעולותיו בקרבות.
במאי 1918, היקס עבר לגדוד ה-1, רגימנט ווריקשייר המלכותי, שהיה חלק מהבריגדה ה-10 של הדיוויזיה הרביעית. במהלך שירותו בדיוויזיה הרביעית הוענק לו עיטור הצלב הצבאי בשנת 1918, במהלך מתקפת מאה הימים בחודשים האחרונים של המלחמה. ב-8 בנובמבר 1918 היקס אוזכר שוב בשדרים.
ביוגרפיה > בין המלחמות

היקס נשאר בצבא לאחר מלחמת העולם הראשונה, וקודם לקפטן בינואר 1922. הוא שירת בהודו הבריטית בין נובמבר 1924 לינואר 1926. בשנה שלאחר מכן, ב-19 בנובמבר 1927, הוא התחתן עם פטי פאנשאו, בתו של בריגדיר ליונל ארתור פאנשאו. נולדו להם שני ילדים, בן ובת. בנובמבר 1924 הפך היקס לעוזרו של מפקד המחוז בקראצ'י עד ינואר 1926. במרץ 1931, הוא חזר לרגימנט ווריקשייר המלכותי, והצטרף לגדוד ה-2 בח'רטום. המינוי הבא שלו היה כקפטן המטה במחוז גרנזי ואולדרני בין אפריל 1933 למרץ 1936, אז הועלה לדרגת מייג'ור. בינואר 1937 חזר היקס לגדוד ה-2, רגימנט ווריקשייר המלכותי, שחזר כעת לממלכה המאוחדת ובסיסו במחנה טידוורת'. הוא נשאר עם הגדוד ה-2 עד ינואר 1939, אז עבר שוב לגדוד ה-1, רגימנט ווריקשייר המלכותי, ששרת בפאיזאבאד באותה עת.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה, היקס עדיין היה מייג'ור, אך הועלה לדרגת לוטננט קולונל בפועל במאי 1940, ומונה למפקד הגדוד ה-2, רגימנט ווריקשייר המלכותי, אשר מפברואר 1940 שירת בחטיבה ה-144 של דיוויזיית הרגלים ה-48 (דרום מידלנד). לגדוד היה חלק נכבד בקרב דנקרק, חלק מהקרב על צרפת, עליו עוטר היקס באות השירות המצוין.
בשנת 1942, היקס קיבל את הפיקוד על החטיבה המוטסת ה-1, חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-1, ובשנת 1943 הועלה לדרגת בריגדיר. במהלך מבצע לדברוק – חלק מפלישת בעלות הברית לסיציליה – הדאון של היקס נחת בים 1 מיל (1.6 קילומטרים) מהחוף. היקס ושאר האנשים שהיו על הסיפון החליטו לשחות לחוף. לאחר שהגיע לחוף הוא אסף כוח ותקף סוללת ארטילריית חופים. על מעשיו בסיציליה זכה היקס באות השירות המצוין השני.
במהלך קרב ארנהם, חלק ממבצע מרקט גארדן, בלילה שבין 17 ל-18 בספטמבר, דווח על מפקד הדיוויזיה המוטסת הראשונה, מייג'ור גנרל רוי אורקהארט, כנעדר ובריגדיר היקס קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה המוטסת ה-1 במהלך תקופה מכרעת. לאחר שהקרב הסתיים, כתב פילדמרשל סר ברנרד מונטגומרי במכתב לראש המטה הכללי הקיסרי (CIGS), פילדמרשל סר אלן ברוק, כי "אין ספק שהיקס עשה עבודה טובה מאוד בארנהם, אבל גם אין ספק שזה היה יותר מדי עבורו והוא אינו כשיר כעת להילחם שוב בקרב במלחמה זו". מונטגומרי המשיך והמליץ כי היקס ימונה למפקד על אזור באנגליה או מעבר לים.
ב-23 במרץ 1945 הוא קיבל את עיטור מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
ביוגרפיה > אחרית חייו

במאי 1948 פרש היקס מהצבא והפך לנציב אזורי של ארגון הפליטים הבינלאומי בגרמניה בין 1948 ל-1952. לאחר מכן הוא היה בהנהלת האגודה הלאומית למשחקי שדות בלונדון, בין 1955 ל-1961. היקס מת ב-8 באוקטובר 1967 בהארטלי וינטני בהמפשייר.
הערות שוליים

1 2 3  "1st Airborne Division officers". Unit History. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baker, Chris. "The Royal Warwickshire Regiment". The Long Long Trail. אורכב מ-המקור ב-17 בספטמבר 2010. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baker, Chris. "The 48th (South Midland) Division in 1914–1918". The Long Long Trail. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Records of the Royal Regiment of Fusiliers". National Archives. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brigadier Philip Hugh Whitley Hicks". Pegasus Archive. נבדק ב-19 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tugwell, p.258
↑  Hamilton, Nigel (1986). Monty: The Final Years of the Field Marshal 1944–1976. McGraw-Hill Book Company. p. 97.
עת לעשות לה' הפרו תורתך

| --- | --- |
 מקרא:  ספר תהלים, פרק קי"ט, פסוק קכ"ו
 תלמוד בבלי:  מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד א'
 
עת לעשות לה' הפרו תורתך הוא פסוק מפרק קי"ט בתהילים, שנדרש על פי חז"ל שלעיתים על מנת לשמר את קיום התורה והמצוות (עת לעשות לה') מותר וצריך לפעול אפילו על ידי מעשה אסור (הפרו תורתך).
מכח דרשה זו התירו חז"ל לכתוב את התורה שבעל פה, על אף האיסור של "דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן".
מקור

פסוק זה מופיע בתנ"ך:
עֵת לַעֲשׂוֹת לַה' – הֵפֵרוּ תּוֹרָתֶךָ.
ברש"י על פסוק זה בשם המדרש מובאת דרשה הנלמדת מפסוק זה שהותר לעבור על דברי תורה כדי לעשות סייג וגדר לישראל.
בתלמוד בבלי מובאת דרשה נוספת הנדרשת מהפסוק: עת לעשות לה' - הזמן שמביא האל פורענות על ישראל, היא בזמן של 'הפרו תורתך'.