stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גדעון רז
חיפושי הצוללת דקר

היעלמות הצוללת "דקר" היוותה מכה קשה לחיל הים ולשייטת הצוללות בפרט. וחוסר המידע בנוגע לגורל הצוללת ואנשי צוותה יצר קושי עצום למשפחות. כאשר נעלמה הצוללת סיכם מפקד חיל הים, האלוף שלמה אראל כי כאשר תהיה יכולת לחיפוש במים עמוקים יש לחפש בגזרה על נתיב הפלגת הצוללת לחיפה. הופעת מצוף סימון בחוף רפיח כשנה לאחר הטביעה בשילוב עם תאוריה בנוגע לזרמים בים התיכון הצביעה על אפשרות שהמצוף הגיע מחופי מצרים. ממסקנה זו עלתה השערה להפרת משמעת חמורה מצד מפקד הצוללת. כמו כן נודע שמפקדים מצריים מתגאים בטיבוע הצוללת באזור אלכסנדריה.
לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים ביקש חיל הים מהמצרים בתיווך אמריקאי לקיים חיפושים בחופי אלכסנדריה. אנשי שייטת הצוללות ורז ביניהם סברו שמפקד בחיל הים הישראלי לא יסטה מהוראות ויעשה שינוי כה מהותי מנתיב השיט המאושר כשהוא מקרב צוללת לא חמושה לנמל אויב במהלך מלחמת ההתשה.
לאחר ביצוע סדרת חיפושים בחופי מצרים בשנות ה-80 של המאה ה-20 בהם לא נמצאה הצוללת, הנחה מפקד חיל הים האלוף אברהם בן שושן את תא"ל (מיל') הדר קמחי, יו"ר ועדת החיפוש, לבחון אתרי חיפוש נוספים. מאחר שהיכולת לבצע חיפוש במים עמוקים עדיין לא עמדה לרשות חיל הים ומכיוון שמחקרים חדשים גילו שמשטר הזרמים לעבר חופי ישראל הוא מורכב ובלתי ניתן לחיזוי, נסרקו בהנחיית קמחי אזורים רדודים בקרבת חופי כרתים ורודוס. הסיכוי להימצאותה שם הוערך על ידי קמחי כנמוך מאוד, אולם החיפושים נעשו לצורך האלימינציה ולא נמצא בהם כל רמז למיקום ה"דקר".
מאחר שהחיפושים לא הביאו למציאת הצוללת, הוחלט למנות ועדת חיפוש חדשה שלא תהיה כבולה להערכות קודמות. ב-1996 מינה מפקד חיל הים האלוף עמי אילון את תא"ל (מיל') גדעון רז לראש צוות המחקר והייעוץ לחיפושים. לרז כמו מרבית הצוללנים באותה תקופה היה קשר אישי עמוק לאנשי הדקר. גם חברו אברהם ברקאי נספה בה. הביא לנושא את ניסיונו בפיקוד על צוללות ובריכוז עבודת מטה ושיתוף פעולה בינלאומי. רז יזם פנייה לציי ארצות הברית, רוסיה, הולנד ובריטניה לסיוע. תגובה חיובית נתקבלה רק מהצי האמריקני ומפקד החיל האלוף אלכס טל השיג בפנייה אישית לאדמירל ג'רמי בורדה הבטחה לשיתוף פעולה.
מפקד חיל הים האמריקני האדמירל ג'רמי בורדה התבקש על ידי מפקדי חיל הים עמי אילון ואלכס טל לסייע למצוא את הצוללת. הוא העמיד את יכולת החיפוש במעמקים של הצי לטובת החיפושים ובהמשך, לאחר שיכולות הצי מוצו, המליץ על פנייה לחברה אזרחית המתמחה בחיפוש ואיתור בעומק רב. גדעון רז מונה לראש צוות החיפושים והוחל בחקירה יסודית בהתאם לנתיב המתוכנן של הדקר. מעורבותו של רז הייתה חיונית בצמצום גזרת החיפושים לשטח שהותווה בדו"ח של אלוף שלמה אראל. ב-28 במאי 1999 נמצאו שרידי הצוללת על קרקעית הים בעומק 3,000 מטר על הנתיב לחיפה. תפקידו של רז עם צוללנים נוספים הובא למקום הטביעה לצורך זיהוי שברי הצוללת.
תפקידים אזרחיים

ייעוץ ביטחוני וסיוע לשיווק - לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1985, השתלב גדעון רז בעבודה בקבוצת אלול, שקיימה נציגויות לגופי פיתוח וייצור מחוץ לישראל. ב-1986 הוקמה חברת טלדור שירותים טכניים בה היה מנכ"ל. המוצר העיקרי של החברה היה הפעלת מתקן אימון דו-צדדי MILES - מערכת לייזר לאימון דו-צדדי לכוחות היבשה בבסיס המרכז הלאומי לאימונים ביבשה בצאלים. המתקן זכה להצלחה ורז היה מנכ"ל החברה עד 1989.
כל העת שמר רז קשר עם שייטת הצוללות ויעץ למחלקת אמצעי לחימה בחיל הים בתחום הצוללות.
תפקידים אזרחיים > מעורבות בנושא איים מלאכותיים

מיזם לאומי הקשור לבניית איים מלאכותיים לאורך חופי ישראל לצורך מיקום מתקני תשתית החל בשנת 1992. הצורך באיים מלאכותיים נובע מהסמיכות של מתקנים מסוכנים לאזורים מיושבים ומפיתוח מתקני תשתית בשולי הערים ובאזורים כפריים על חשבון שטחי חקלאות או שטחים ירוקים.
בשיתוף עם ממשלת הולנד נערכה בדיקת היתכנות, שהסתיימה בשנת 2000 ומסמך מדיניות הושלם ב-2007. המסקנות אליהן הגיעו העבודות השונות היו כי קיימת כדאיות גבוהה להקמת איים קטנים בשטח של מספר מאות דונם עבור אשכולות מתקני תשתית (תחנות כוח, מסוף גט"ן, ומתקני התפלה). כמו כן נקבע כי קיימת כדאיות גבוהה להקמת איים גדולים (אלפי דונם) עבור מתקנים כמו שדות תעופה ונמלים ימיים.
בשנים 2010–2014 התבצע ניסיון לקדם את הנושא בשיתופו של גדעון רז. לבקשת שאול חורב ריכז גדעון רז עבודת מטה וזימן פגישות עם גורמים טכניים שעסקו בנושא בעבר. רז ביצע את העבודה בהתנדבות מתוך הכרה בחשיבות הנושא למדינת ישראל. בהגדרת הצורך הכללית הוא המליץ לקבוע עדיפות בין הצרכים לשלוש קבוצות שבראשונה נכללו: תחנת כוח-גז, מסוף ואחסון גז טבעי נוזלי, מתקן ניסויים צבאי ותחנת כוח לשריפת פסולת.
ההמלצות של רז הוצגו על ידי שאול חורב לראש הממשלה בנימין נתניהו, ב-10 במרץ 2011 ועיקרן:
לקדם בדיקת היתכנות לאי לצורכי תעשייה ותשתית לאומית.
לפנות לקבלת נתונים מחברות מובילות בעולם להקמת אי קטן לבדיקת משמעויות הביצוע.
ביוני 2012 התקבלה החלטת ממשלה (מס' 4776) על להקמת צוות היגוי לבדיקת היתכנות להקמת איים מלאכותיים לצורכי אשכולות תשתיות. בראש צוות ההיגוי עמד מנכ"ל משרד המדע, מנחם גרינבלום.
בצוות היו חברים נציגים ממרבית משרדי הממשלה הנוגעים בדבר. מנכ"ל משרד המדע מינה את גדעון רז למנהל פרויקט הבדיקה ולפרויקט הוקצו שלושה מיליון ש"ח. עבודתו של גדעון הושלמה לאחר כשנה, הוצגה לראש הממשלה, אך לא זכתה למימוש. הכנת מסמך המטה של רז הסתיימה בשנת 2014 והוא נמסר לידי שר המדע יעקב פרי.
תפקידים אזרחיים > עמותת החתירה

בעת השהייה בבריטניה במסגרת קליטת הצוללות התוודע גדעון רז לספורט החתירה. התחרויות בין הנבחרות האקדמיות השונות שודרו בערוצי הטלוויזיה ועוררו עניין רב. ב-1986, לאחר פרישתו מצה"ל, החל בהמלצת חבר לחתור במועדון השייטים בשפת הירקון בתל אביב.
בשנת 2003 נבחר לשמש כיו"ר איגוד החתירה, איגוד החבר בוועד האולימפי ובארגון החתירה הבינלאומי FISA. אחת מפעולותיו הראשונות של רז הייתה להקים נבחרת חתירה לנכים שתשתתף במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008).
ישראל במשחקים הפאראלימפיים משתתפת מאז 1960, אך ענף החתירה לא נכלל במשחקים אלה. גורמי ספורט ובית הלוחם שיתפו פעולה בהכנסת ענף החתירה למשחקים הפאראלימפיים ולמשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) שלח איגוד החתירה נבחרת מלאה שכללה שתי סירות יחיד - גבר ואישה, סירת זוג גבר ואישה וסירת רביעייה. בהישגי ישראל במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) זכו במדליית ארד החותר אלי נאווי והחותרת מורן סמואל, שגם ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) שבה סיימה במקום החמישי ואף זכתה במקום הראשון בתחרות בגבירטה איטליה.
תפקידים אזרחיים > תחרות אדם וים

תחרות "אדם וים" היא מיזם של עמותת יוצאי הצוללות "דולפין" בשיתוף מרכז המדעים הרצליה, שהוקם עם עיריית הרצליה ב-2004. התחרות מתקיימת מדי שנה ומעודדת תלמידי תיכון ברחבי הארץ לבצע פרויקטים ועבודות חקר הקשורות בים ובסביבה הימית בתחומי המדע והטכנולוגיה, מדעי הים, השיט, הקולנוע והצילום. תחרות זו מהווה את גולת הכותרת בקידום הפעילות הימית במערכת החינוך.
גדעון רז היה פעיל בתחום המורשת ובארגון משטי זיכרון במסגרת עמותת דולפין. ב-2009 הוא הצטרף לצוות המוביל את המיזם, מתוך מודעות לחשיבות הים כמשאב כלכלי וביטחוני למדינת ישראל. רז היה רכז התחרות "אדם וים" מטעם עמותת דולפין, היה לו חלק משמעותי ביצירת קשר עם משרד המדע ופעל להשגת מימון של נותני חסויות. כמו כן רז היה מעורב בתכנים ובנהלים של התחרויות ובבדיקת העבודות שהוגשו. התחרות "אדם וים" זכתה להכרה ממשלתית ונקראת על שמו של רז. במהלך שנות קיומה הצטרפו אליה שותפים לא מעטים דוגמת מגמות מדעיות טכנולוגיות ומגמות תקשורת בבתי ספר תיכוניים, אנשי אקדמיה, עמותות ימיות וחיל הים.
משפחתו

גדעון רז הותיר אחריו את רעייתו אביבה ולהם בן אייל רז, שעוסק בעיצוב. ובת איילת רז פסטר רופאה במרכז הרפואי רמב"ם המרכזת את המאבק בקורונה.
מאמרים, מכתבים וראיונות

מבצע מוניטין דיווח לפיקוד חיל הים על הפלגת ספינות סער 4 בדרכן מחיפה לשארם א-שייח', באתר משמר המורשת הימית, 1974.
מבצע שלום הגליל דו"ח צוות הפקת לקחי מלחמה, מפקדת חיל הים, מספן ים, יוני 1982.
לזכר צוללנים הקדמה לראיון באתר משמר המורשת הימית, 2008.
דעות בנושא עיצוב ומבנה הכח הימי בירחון ISRAEL DEFENSE.
תקציר ריאיון עם גדעון רז בנושא צוללות בחיל הים, אתר YouTube ב-30 באפריל 2009.
גדעון רז נושא דברים על דורון עמיר בערב מורשת לזכרו של אל"ם דורון עמיר, 23 ביולי 2009.
הפעלת אש מהים לצורך השתתפות בקרב היבשה, צבא ואסטרטגיה,כרך 2, גיליון 2, אוקטובר 2010
האיגוף הימי בקרב היבשה, צבא ואסטרטגיה, כרך 3, גיליון 1, מאי 2011.
הצוללת בזירה הימית הרצאה ביום עיון בנושא "אתגרי הזירה הימית" במכון למחקרי ביטחון לאומי – INSS, ב-4 בספטמבר 2011.
תנופת הפיתוח בחיל הים בירחון ISRAEL DEFENSE ב-4 במאי 2012.
גדעון רז, ‏מגדילים את צי הצוללות: כך הפכה שייטת 7 לחוד החנית של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2012
ראיון רדיו בגלי צה"ל עם טלי ליפקין-שחק במסגרת התוכנית "פגישה אישית", ב-17 במאי 2014.
גדעון רז מספר על תקופת השירות בזירת ים סוף, באתר אבירי המפרץ, פורסם באפריל 2016.
דברים על שמשון בובר, מראשוני חיל הים, פרק לזכרם, באתר עמותת חיל הים.
לקריאה נוספת

יוסף לפיד, ביקור אצל הלווייתנים, כתבה במעריב 6 מאי 1966.
מיכה שגריר, בחוג המשפחה עם רס"ן גדעון רז כתבה בבמחנה 10 יוני 1969
בתיה שם-אל, אל"ם גדעון מפקד זירת ים סוף, 'בין גלים' ביטאון חיילי חיל הים, אוגוסט 1975, ע' 1–3.
צבי אלוש, עם הצוללת בדרכה לישראל - ריאיון עם תא"ל ג', כתבה בבמחנה, 21 דצמבר 1977
עמנואל רוזן, אם ארצות הברית תרצה היא תוכל להטיל הסגר הרמטי על עיראק, כתבה במעריב, 20 אוגוסט 1990
מייק אלדר, שייטת 13, סיפורו של הקומנדו הימי, ספריית מעריב, 1993, עמודים 483, 559, 561, 625.
יצחק שושן, הקרב האחרון של המשחתת אילת, ספרית מעריב, 1993; עמ' 125–127.(הספר בקטלוג ULI)
מייק אלדר שייטת 11 הקרב על הצל"ש, ספריית מעריב, 1996; עמ' 90, 124, 148, 176, 178, 180, 242, 253, 328, 329.(הספר בקטלוג ULI)
שמשון בובר הימיה אסופת סיפורי הפלוגות הימיות' דפוס אפעל 2004, עמ' 133.
דייוויד ו' ג'ורדן, דממה במצולות, הצוללת דקר ההיעלמות, החיפוש והאיתור, הוצאת מטר, 2010; עמ' 20, 57, 58, 71, 72, 79, 104-105, 112, 114, 132, 141-140, 149, 152, 163, 192, 193, 205, 234-236, 255.
איתן הבר, זאב שיף ודני אשר, המלחמה, הוצאת כנרת זמורה ביתן דביר, 2013, עמ' 331
שמואל וייס, איים מלאכותיים בחופי ישראל, אבן דרך בהתפתחות מדינת ישראל?. מרכז המחקר המכללה לביטחון לאומי, וקתדרת חייקין לגאואסטרטגיה אוניברסיטת חיפה, 2014.(הספר בקטלוג ULI)
נמרוד ארז ואחרים, פינת הפישול שלי - מוקדש לתא"ל גדעון רז ז"ל, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, בית החובל, 2020, עמ'74.
ביאורים

↑  שנה מאוחר יותר, חיל הים, באמצעות חברת נאוטיקוס ויועצים נוספים, השלים את המחקר בשרידי הצוללת ושלה מספר חלקי גוף למחקר והנצחה. לאחר שלא נמצאו שרידים מגופות הצוות והוכח כי השתמרותם איננה סבירה בתנאי הסביבה, הסתיים פרק החיפושים והמחקר.
↑  הדו"ח מסווג "סודי ביותר" וטרם שוחרר לציבור.
הערות שוליים

↑  יצחק שושן, ע' 126.
↑  היות שעומק המים בתעלה ליד פורטסמות' אינו מספיק עמוק שלח הצי הבריטי את הצוללות לסקוטלנד לבצע ניסויים ואימוני צלילה. כך גם נעשה עם הצוללות הישראליות.
↑  מוטי דיסקין אסון אח"י לויתן בים האירי באתר משמר המורשת הימית.
↑  מיכה שגריר, בחוג המשפחה עם רס"ן גדעון רז כתבה בבמחנה 10 יוני 1969.
↑  משה אימבר, "רד וצלול - דרכה של שייטת הצוללות", עמותת דולפין, 1994.
↑  שאול חורב, על גדעון רז, באתר משמר המורשת הימית.
↑  גדעון רז, דיווח מסכם מבצע מוניטין באתר בוגרי בי"ס קציני ים.
↑  בתיה שם-אל, אל"ם גדעון מפקד זירת ים סוף, 'בין גלים' ביטאון חיילי חיל הים, אוגוסט 1975, ע' 1–3.
↑  גדעון רז מספר על תקופת השירות בזירת ים סוף, באתר אבירי המפרץ, פורסם באפריל 2016.
↑  צבי אלוש, עם הצוללת בדרכה לישראל - ריאיון עם תא"ל ג', כתבה בבמחנה, 21 דצמבר 1977.
↑  גדעון רז, מבצע שלום הגליל דו"ח צוות הפקת לקחי מלחמה, מפקדת חיל הים, מספן ים, יוני 1982.
↑  דייוויד ו' ג'ורדן, דממה במצולות, הצוללת דקר ההיעלמות, החיפוש והאיתור, הוצאת מטר, 2010.
↑  מפקדת חיל הים, אח"י דקר בביעלמות החיפושים והגילוי, חוברת שחולקה למשפחות הנספים, אוגוסט 2015, עמ' 62.
↑  שמואל וייס, ע' 76.
↑  אגוד החתירה של ישראל - אתר האגוד.
↑  התמונה באדיבות עדי לק מרכז הפעילות בעירית הרצליה.
↑  עמותת יוצאי הצוללות "דולפין"
↑  תחרות "אדם וים" מרכז המדעים הרצליה
↑  אלינא קרמר,	אדם וים תחרות ע"ש גדעון רז ז"ל,	'בין גלים' מאי 2016, עמ'	79.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
סא"ל גדעון רז מפקד פלגה 33 1973
מסלול הפלגת מבצע מוניטין מחיפה לשארם א-שייח' פברואר-אפריל 1974.
תפוקת הניתוח התאורטי: מפת האזור הסביר ביותר להימצאות שברי הדקר
מפקדי שייטת הצוללות לשעבר מועברים לאחר מציאת הצוללת מספינת טילים אל אניית החיפושים לצורך זיהוי ודאי של השברים. יושבים מימין: גדעון רז, דורון עמיר ומיכאל קיסרי, 29 במאי 1999
גדעון רז, 1989
חברי איגוד החתירה בעת שיוט בתעלה בגרמניה. שלישי מימין גדעון רז
גדעון רז מנחה נוער בתחרות בנושא הצוללת דקר 2010 שהפכה לתחרות "אדם וים" 2010.
קברו של גדעון רז, בבית הקברות בקיסריה
ד'תתקכ"ו

ד'תתקכ"ו (4926)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1165 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1166. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
אירועים

הרמב"ם מגיע למצרים
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דורון ג'רסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1980 (בן 44 בערך) נהריה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דורון ג'רסי (נולד ב-1980) הוא במאי, עורך ומפיק סרטי קולנוע וטלוויזיה ישראלי בתחום העלילתי והדוקומנטרי. סרטיו הארוכים והקצרים השתתפו בפסטיבלים בינלאומיים ומקומיים. סרטו "היה היה מלך" זכה בפרסים רבים. סדרת הטלוויזיה מעברות, אותה ערך, זכתה בפרס האקדמיה לשנת 2019 בקטגוריית העריכה הטובה ביותר לסדרה תיעודית.
ביוגרפיה

ג'רסי גדל בנהריה ולמד במגמת הקולנוע בקיבוץ כברי, התגייס לצבא ושירת ביחידת ההסרטה. לאחר שחרורו למד בבית הספר לתסריטאות ע"ש עידית שחורי. ג'רסי הוא בוגר בית הספר סם שפיגל מחזור י"ז (2010).
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2011 כתב את התסריט וביים את הסרט אלתור חופשי, אודות חייו של מוזיקאי הג'אז ז'אן-קלוד ג'ונס. הסרט השתתף בפסטיבל IDFA באמסטרדם, זכה במקום שני בתחרות סרטי סטודנטים בפסטיבל דוקאביב ובמקום הראשון בפסטיבל Listapad במינסק.
בשנת 2013 ביים את הסרט הדוקומנטרי ג'בלייה בלוז על מסעו של המוזיקאי מיקי שביב לארצות הברית.
בשנת 2015 הפיק וביים את הסרט התיעודי היה היה מלך - ניסים אלוני, דוקו אישי על המחזאי, הבמאי ואיש התיאטרון נסים אלוני. הסרט הוצג בפסטיבל דוקאביב 2015. הסרט זכה בפרסים רבים, בין היתר פרס סרט ביכורים, תחרות פרסי הקולנוע של פורום היוצרים הדוקומנטריים, פסטיבל הסרטים הישראלי ופסטיבל דוקאביב והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי.
בשנת 2016 ביים את הסרט הדוקומנטרי קיד קיין, לתסריט של רפי אדר ובהפקת עמי אמיר.
בשנת 2017 ערך את תוכנית הטלוויזיה "שוורץ" בכיכובה של ליטל שוורץ. באותה שנה החל לערוך את סדרת הטלוויזיה צפוף.
בשנת 2019 ערך, יחד עם אור לי-טל, את סדרת הטלוויזיה התיעודית מעברות וזכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה עבור עריכת תמונה בסדרה תיעודית.
בשנת 2021 ערך, יחד עם ארז לאופר, את הסרט הדוקומנטרי קופסה כחולה שביימה מיכל ויץ, אשר הוקרן בפסטיבל דוקאביב 2021.
הערות שוליים

↑  איתי לב, "זה סיפור על ילד עני שרצה להיות מלך", באתר כלכליסט, 24 באוגוסט 2015
↑  גילי איזיקוביץ, ניצחון הרוח, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2011
בן שלו, איך נשמעת טרשת נפוצה?, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2011
↑  אלעד בילו, עכבר העיר, הוכרזו הזוכים בפסטיבל דוקאביב 2011, באתר הארץ, 17 במאי 2011
↑  דורון ג'רסי, באתר איגוד הבמאיות והבמאים
↑  ביקורות:
אורון שמיר, עכבר העיר, "היה היה מלך": נסים אלוני חוזר לחיים, באתר הארץ, 27 במאי 2015
 מיכאל הנדלזלץ, נסים אלוני: הבטחה שכן מומשה, באתר הארץ, 10 במאי 2015
↑  היה היה מלך, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
↑  נירית אנדרמן, "המלים הטובות" בראש רשימת המועמדים לפרס אופיר, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2015
↑  קיד קיין 2016
↑  שוורץ, באתר אישים
↑  צפוף, באתר אישים
↑  מעברות, באתר פסטיבל קולנוע דרום
↑  קופסה כחולה, באתר סרטי דוקאביב 2021
דאב סי

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1971  (בן 53) יוסטון, ארצות הברית 
 שם במה:  WC 
 מוקד פעילות:  קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 סוגה:  ראפ, היפ-הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Lench Mob Records, Big Swang
 www.dubconline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם קלהון הבן (באנגלית: .William Calhoun, Jr; ‏נולד ב־3 בפברואר 1970), ידוע גם בשם הבמה דאב סי (WC ,Dub C), הוא ראפר ושחקן קולנוע אמריקאי, מהחוף המערבי. נולד בטקסס, ועבר בגיל צעיר ללוס אנג'לס. הוא התחיל כראפר ב-Low Profile, ולאחר מכן ייסד את הלהקה WC and the Maad Circle. בהמשך התחיל בקריירת סולו שבה הוא הוציא לאור ארבעה אלבומים ובמקביל הצטרף לסופרגרופ Westside Connection עם חבריו מאק 10 ואייס קיוב.
קריירה > תחילת הקריירה

דאב סי התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו עם ההרכב Low Profile. הלהקה הוציאה לאור את האלבום "We're in This Together" ב-1989. לאחר מכן הוא הקים את הלהקה WC and the Maad Circle, יחד עם הראפרים: קוליו, Sir Jinx ו-DJ Crazy Toones. הלהקה הוציאה לאור שני אלבומים: "Ain't a Damn Thang Changed" בשנת 1991 ו-"Curb Servin" ב-1995.
קריירה > קריירת הסולו

בשנת 1998 הוציא לאור דאב סי את אלבום הסולו הראשון שלו, "The Shadiest One", שהגיע למקום ה-19 במצעד בילבורד 200 ולמקום השני במצעד אלבומי ה-B&R /היפ הופ של בילבורד. השירים "Better Days" ו-"Just Clownin" מהאלבום נחשבו כלהיטי R&B מתונים. ב-12 בנובמבר 2002 דאב סי הוציא לאור את אלבומו השני "Ghetto Heisman", שבו הוא ארח את האמנים: אייס קיוב, סנופ דוג, נייט דוג, סקארפייס, מאק 10 ובוץ' קסידי. האלבום זכה להצלחה נמוכה יותר מאשר אלבום הסולו הראשון של דאב סי והגיע למקום ה-46 במצעד בילבורד 200 ולמקום ה-7 במצעד אלבומי הB&R /היפ הופ של בילבורד. ב-2007 דאב סי הוציא לאור את אלבומו השלישי "Guilty by Affiliation" תחת חברת התקליטים של אייס קיוב Lench Mob Records. באלבום דאב סי אירח את האמנים: אייס קיוב, דה גיים, סנופ דוג ובוץ' קסידי. ב-8 במרץ 2011 הוציא לאור דאב סי את אלבומו הרביעי "Revenge of the Barracuda", האלבום כלל את הראפרים אייס קיוב, דאז דילינגר, Young Maylay ו-Kokane. ב-2012 דאב סי התארח בשיר "Jetlag" של הראפר הדני L.O.C וגם התארח בשיר " Still Westsidin'" של הזמרת Vicky Chand's.
קריירה > Westside Connection

ב-1996 דאב סי יסד את הלהקה Westside Connection יחד עם חבריו אייס קיוב ו-מאק 10. ב-1996 הלהקה הוציאה לאור את האלבום "Bow Down", האלבום הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200 והגיע בנוסף לאלבום פלטינום. הסינגל "Bow Down" מהאלבום הגיע למקום ה-21 במצעד בילבורד הוט 100. ב-2003 Westside Connection הוציאו את האלבום השני והאחרון שלהם Terrorist Threats, שהגיע למקום ה-16 במצעד בילבורד 200 והגיע לאלבום זהב, כאשר נמכרו 679 אלף עותקים. הסינגל "Gangsta Nation" מהאלבום, שבו התארח הראפר נייט דוג, הגיע למקום ה-33 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה-22 במצעד שירי הR&B/היפ הופ הכי חמים של בילבורד.
ב-2005 הלהקה התפרקה בשל סכסוך בין מאק 10 לבין אייס קיוב.
דיסקוגרפיה > סולו

1998 - The Shadiest One
2002 - Ghetto Heisman
2007 - Guilty by Affiliation
2011 - Revenge of the Barracuda
דיסקוגרפיה > יחד עם Westside Connection

1996 - Bow Down
2003 - Terrorist Threats
דיסקוגרפיה > יחד עם Low Profile

1989 - We're in This Together
דיסקוגרפיה > יחד עם WC and the Maad Circle

1991 - Ain't a Damn Thang Changed
1995 - 'Curb Servin
דיסקוגרפיה > מיקסטייפ

2005 - West Side Heavy Hitter
דיסקוגרפיה > מיני אלבום

2010 - That's What I'm Talking About EP
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם השיר | שנה | מקום במצעד> US | מקום במצעד> USR&B | מקום במצעד> USRap | מקום במצעד> IRE | מקום במצעד> UK | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Just Clownin | 1997 | 56 | 18 | 3 | — | — | The Shadiest One |
| Better Days featuring Jon B | 1998 | 64 | 33 | 4 | — | — | The Shadiest One |
| The Streets featuring Snoop Dogg and Nate Dogg | 2002 | 81 | 43 | 20 | 38 | 48 | Ghetto Heisman |
| Flirt featuring Case | 2003 | — | 97 | — | — | — | Ghetto Heisman |
| That's What I'm Talking About | 2010 | — | — | — | — | — | Revenge of the Barracuda |
| You Know Me featuring Ice Cube and Young Maylay  | 2011 | — | — | — | — | — | Revenge of the Barracuda |
פילמוגרפיה

1995 - Friday
1996 - נקמה שחורה
1999 - The Breaks
1999 - Thicker than Water
2001 - Air Rage
2001 - Stranded
2003 - WC: Bandana Swangin – All That Glitters Ain't Gold
2004 - Def Jam: Fight for NY
2008 - Belly 2: Millionaire Boyz Club
דודה פרהומה לא הייתה זונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יוסי אבני-לוי
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  פולנית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  תשס"ג, 2002
 מספר עמודים:  384
 סדרה
 סדרת ספרים:  ספריה לעם
 ספר קודם:  כנגד ארבעה בנים
 הספר הבא:  איש ללא צל
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 964-13-1615-2
 הספרייה הלאומית:  002298921
דודה פרהומה לא הייתה זונה הוא שמו של הרומן המלא הראשון של יוסי אבני-לוי, בעריכת נילי מירסקי, שיצא לאור בשנת 2002 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.
הרומן מבוסס על חייו של לוי, ועוסק בפרידה הנפרשת על פני יבשות וזכרונות.
עלילת הספר

הגיבור הצעיר נמצא לאחר פרידה כואבת מקשר בן 5 שנים. במהלך חיפוש מקום בעולם בו יוכל לשכוח, הוא מגיע לארץ ששמה אינו מוזכר, (בלגרד, סרביה) אך היא מתוארת כארץ פצועת מלחמה וענייה, אשר כמו גיבור הספר, גם היא מייחלת להתחלה חדשה. בתוך העלילה שזורים זכרונות מבית הוריו של הגיבור, מהמטבח ועד לשכונה. לקראת סוף הסיפור, פוגש הגיבור עלם יפהפה ועני. הספר מתאר מסע בין שתי האהבות - הגדולה והקטנה - ושתי ארצות, אחת באירופה והשנייה היא מולדתו, ישראל. ההשוואה בין שתי הארצות למודות המלחמה מעלה מסרים פוליטיים וחברתיים.
הספר עובר במעברים חדים מבית הוריו של לוי ברעננה ולימי ילדותו בשנות ה-60 וה-70, בחזרה להווה בבלגרד (שנת 2001), וחזור לבן זוגו לשעבר (בין השנים 1993-1998), ולזוגיות שלהם שתמה בברלין.
הגיבור התעניין מגיל צעיר בנושא השואה, ומציין כי ידע לנחש לפי מספר על היד מאיזה מחנה הגיע הניצול.
לאחר שירותו הצבאי, למד משפטים, ועבד בין היתר במוקד שיחות למבוגרים, שם הכיר בחור בשם יואב. לאחר פגישה אחת, הגיבור אינו מצליח לאתר את יואב שוב, כנראה מאחר שהאחרון נתן מספר שגוי בכוונה. תוך כדי ניסיון חיוג מטלפון ציבורי ברחוב תל חי בתל אביב, נקרה בדרכו אריק, והם מתאהבים ועוברים לגור יחד ברחוב הורקנוס. הגיבור מתאר כיצד אריק שינה את חייו, דאג לו והשליט סדר בדירה. בהמשך, בעקבות עבודתו של הגיבור בשגרירות ישראל בגרמניה, עובר הזוג לברלין, וגרים בדירה בכיכר לודוויג הקדוש בשכונת וילמרסדורף. לזוג יש מכרים ישראלים (שמוליק וסיגי), ותוך כדי מכיר הגיבור אנשים נוספים, ביניהם יורגן, זבן בחנות הבגדים פיק וקלופנבורג. יורגן הוא בחור בוטה ומיני, המנסה להסית את הגיבור למעשי זימה, ולבגוד באריק. הגיבור הולך ומתפתה, ומציין מספר פעמים כי האהבה בינו לבין אריק הולכת ומתפרקת בין הידיים. הם מרבים להתווכח ולריב, והגיבור מחפש פתרונות בדמות הוספת תינוק למשפחה, אולם אריק מתנגד נחרצות.
בשיאו של הספר, בעקבות ריב מתאר הגיבור נסיעה ספונטנית לאמסטרדם (העיר מתוארת באמצעות התעלות שבה), בה הוא מכיר גבר קנדי, והם שוכבים במלון. למחרת חוזר הגיבור לברלין, ואריק מחכה לו מאושר בתחנת הרכבת. אריק מתקרב לחבקו, אולם הוא מבחין מיד שמשהו אינו כשורה, ולאחר מבט ממושך הוא מבין מה קרה, עוזב את הדירה ונעלם.
הגיבור מבקש משמוליק לברר לו לאן אריק נעלם.
תוך כדי מתוארת התאקלמותו של הגיבור בעירו החדשה, בלגרד (לשם נשלח בעקבות עבודתו), והכרותו עם מילוש, בחור מקומי בן 27 וחבריו. עם מילוש מתחילה להיווצר מערכת יחסים זוגית, אולם ניכרים הבדלים רבים בין שני הגברים, מפאת השוני התרבותי. מצוין מצעד הגאווה הראשון בבלקן, ב-30 ביוני 2001, שהופרע על ידי מתפרעים שהכו חלק מהצועדים, ללא עזרת המשטרה. בהמשך מוזכרת מהפכת האופטור (שחלה למעשה ב-5 באוקטובר 2000, אולם מצוינת לאחר מצעד הגאווה), ובהמשך אותו יום, שמוליק מתקשר ומדווח שאריק נמצא בתל אביב.
לצערו הרב של מילוש, חוזר הגיבור לישראל, ולאחר שיטוט ברחובות תל אביב, הוא רואה (או הוזה שרואה) את אריק, יחד עם בחור שלדעתו אריק לא אוהב. הגיבור מתיישב בבית קפה, מזמין שני אספרסו, אחד לאריק, ומדבר בנימה אופטימית על העתיד.
הספר תורגם לפולנית ויצא לאור בשנת 2013.
דוד ניסני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 במרץ 1974 (בן 50) כ"ד באדר ה'תשל"ד קטמון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא נתיב מאיר  ישיבת ברכת משה  אוניברסיטת בר-אילן 
 
הרב דוד ניסני (נולד בכ"ד באדר ה'תשל"ד, 17 במרץ 1974) הוא רב, עורך דין, וחוקר משפט עברי ישראלי.
קורות חיים

נולד וגדל בשכונת קטמון בירושלים למשפחה מיהדות איראן. למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת ברכת משה. בצה"ל שירת כחובש קרבי. הוא בעל סמיכה לרבנות עיר ותואר LL.M. במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
בין השנים 1998–1999 שימש כשליח בעיר פורט אליזבת בדרום אפריקה, שם שימש כרב הקהילה היהודית, מורה בבית הספר היהודי, והכין תוכניות לימוד ביהדות לכיתות ה - יא. בין השנים 2001–2002 שימש כראש מדרשת אפיק במכללת חמדת הדרום. בין השנים 2004–2010 שימש כר"מ בישיבת בינות. בין השנים 2012–2016 שימש כר"מ בישיבת הסדר חולון. שימש גם כמרצה במכון לנדר ובמרכז י.נ.ר. שימש כרב קהילת משכן אליעזר במודיעין.
משנת 2004 משמש ניסני כחוקר בתחום המשפט העברי ביחידה למשפט עברי המהווה חלק מאגף ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים ובעמותת מורשת המשפט בישראל. במסגרות אלו התפרסם בשנת 2022 ספרו על חוק המשכון.
בשנת 2015 התפרסם ספרו "כפשוטו", ובו ביאורים לסוגיות בתורה. בין השאר מובאת שם פרשנותו לשני תיאורי בריאת אדם וחוה, ולפיה נבראו תחילה בני אדם רבים ורק אחר כך נוצר אדם אחר בגן עדן.
בשנת 2022 פרסם ניסני את הספר "המדריך היהודי לגלקסיה" – ובו תשובות הלכתיות לשאלות בענייני מדע בדיוני ופנטזיה.
בשנת 2022 התפרסם ספרו "משכון ומשכנתא" בסדרת חוק לישראל – מחקר על דיני המשכון במשפט העברי, בזיקה לחוק הישראלי, בעריכת נחום רקובר.
ספרים ומאמרים

כפשוטו - ביאורים וחידושים לסוגיות בתורה, מודיעין: הוצאת רננה, תשע"ד 2014
המדריך היהודי לגלקסיה – תשובות הלכתיות רציניות לשאלות מגוחכות בענייני מדע בדיוני ועתידנות, הרצליה: ספרי ניב, תשפ"ב 2022.
משכון ומשכנתא - כרך 11 בסדרת חוק לישראל, (עורך: נחום רקובר), ירושלים: משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשפ"ג 2022 (400 עמ')
סדרת פרסומים במסגרת גיליונות פרשת השבוע של משרד המשפטים.