stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאיר פנטילט
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן בסוף יוני 1968 הוא זכה בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:53.9 דקות, לפני שאבי תמיר (1:57.4 דקות) ואביגדור לוינהיים (1:59.4 דקות) ומדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.0 דקות, אחרי יובל וישניצר מאס"א תל אביב (3:57.8 דקות) ולפני משה חיון (4:01.5 דקות).
ביוגרפיה > 1969

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמינית שנערכו באוגוסט 1969 הוא זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר, בתוצאה של 1:52.9 דקות, אחרי פ. ג'נקס מדרום אפריקה שקבע שיא מכביה חדש של 1:50.9 דקות ואלן קואן מבריטניה (1:52.5 דקות).
פנטילט שימש כמזכיר איגוד הספורטאים האולימפיים הישראליים.
חייו האישיים

אחיו, נתנאל פנטילט, היה רץ מצטיין שזכה באליפויות ישראל.
פנטילט נפטר ב-23 במרץ 2022 ונטמן בבית העלמין ירקון. הוא הותיר אחריו שני בנים.
תארים והישגים

בסך הכל זכה פנטילט ב-11 תוארי אליפות ישראל, 7 בריצת 800 מטר (1959, 1960, 1964, 1965, 1967, 1968 ו-1969) ו-4 בריצת 1500 מטר (1961, 1962, 1964 ו-1965).
בסך הכל שבר פנטילט, 5 פעמים את השיא הישראלי בריצת 800 מטר, 7 פעמים את השיא הישראלי בריצת 1500 מטר והחזיק בשיאים ישראלים, בריצת 600 מטר, בריצת 1000 מטר, בריצת 2000 מטר ובריצת מייל. בריצת שליחים 4x400 מטר היה שותף לקביעת שיא ישראלי בתחרות שנערכה באנקרה, טורקיה בשנת 1962.
בשנת 1960 זכה פנטילט בתואר ספורטאי השנה בישראל.
פנטילט זכה בשנת 2001 במסגרת אירועי המכביה השש-עשרה, בעיטור מכבי ישראל.
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 1:51.3 דקות (1967)
ריצת 1500 מטר: 3:52.4 דקות (1967)
ריצת 2000 מטר: 5:42.0 דקות (1962)
הערות שוליים

↑  מעריב לספורטאים - אלופי המכביה ה-7, מעריב, 1 בספטמבר 1965
↑  הלך לעולמו אלוף ישראל לשעבר, יאיר פנטילט, באתר ערוץ הספורט, 23 במרץ 2022
↑  הפסד ללא תקדים להפועל בדרבי ת"א(6:0), למרחב, 6 ביוני 1957.
↑  משה לרר, מראה מרהיב באצטדיון השיש, מעריב, 25 במאי 1959
↑  שיא ישראלי, שלושה שיאי מכבי ושיא הפועל חדשים הושגו בתחרויות אליפות ישראל באתחטיקה קלה, הַבֹּקֶר, 12 ביולי 1959
↑  יאיר פנטילט קבע שיא בריצת 800 מטר 1:56.5 דקה, למרחב, 12 ביוני 1960
↑  ברוך שיינברג, 4 שיאים ארציים באליפות המדינה באתלטיקה קלה, דבר, 3 ביולי 1960
↑  יאיר פנטילט רץ 1500 מ' ב-3:56.2 ד', הַבֹּקֶר, 11 באוגוסט 1963
↑  פנטילט שיפר בלונדון השיאים ב-1500 מ' ובמייל, דבר, 7 באוגוסט 1967
↑  אורן אהרוני, אבל כבד: יאיר פנטילט הלך לעולמו, באתר ישראל היום, 23 במרץ 2022
↑  הוכתרו הספורטאים המצטיינים ב-30 שנות המדינה, דבר, 1 בדצמבר 1978
↑  תעודות הוקרה לספורטאים מצטיינים, באתר תנועת מכבי ישראל
↑  פנטילט רץ 2000 מ' - 5:42.0 ד', דבר, 18 בנובמבר 1962
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת רומא (1960)  |
| --- | --- | --- |
|  מרוץ אופני כביש | הנרי אוחיון • יצחק בן דוד |  |
|  אתלטיקה | אילנה אדיר • גדעון אריאל • עמוס גרודז'ינובסקי • אילה חצרוני • ברוך פיינברג • יאיר פנטילט • דוד קושניר • אילנה קרשיק |  |
|  הרמת משקולות | גזי כהן • אדוארד מרון |  |
|  התעמלות מכשירים | רות אבלס • ראלי בן-יהודה • מרים קארה |  |
|  סיף | דוד ואן-חלדר • מיכאל רון |  |
|  קליעה | רפאל פלס • חנן קריסטל |  |
|  שחייה | עמירם טראובר • יצחק לוריא • יורם שניידר • גרשון שפע |  |
בית הקברות הצבאי הבריטי בקרקוב

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1945 
 מספר קבורים:  524 
 קואורדינטות:  50°04′43″N 19°57′13″E﻿ / ﻿50.078725°N 19.953627°E﻿ / 50.078725; 19.953627
 he
 
בית הקברות הצבאי הבריטי בקרקוב שוכן בעיר קרקוב שבדרום פולין. קבורים בו כ-500 חללים צבאיים שנהרגו במלחמת העולם השנייה, וביניהם מתנדבים ארץ ישראלים.
בית הקברות

בית הקברות הוא מתחם נפרד בתוך בית הקברות רקוביצקי (אנ') הגדול שבעיר. זהו שטח מלבני המשתרע על פני כ-2.2 דונם. הוא מוקף גדר שיחים ומשופע בדשא וצמחייה. בקרבת הכניסה למתחם ניצב צלב ההקרבה, שאופייני למרבית בתי הקברות הצבאיים של האימפריה הבריטית. חלקות הקבורה משתרעות משני עבריו.
בית הקברות הוקם לאחר מלחמת העולם השנייה לשם קבורתם של 484 חללים. חלקם היו אנשי צוות אוויר של חיל האוויר המלכותי שנהרגו בפעולות אוויריות בשמי פולין. נאספו אליו גם גופותיהם של שבויים שמתו בשביים במספר מחנות שבויים גרמנים בפולין. החללים הועברו לאתר ממקומות הקבורה המקוריים שלהם.
במקום נקברו 347 חללים בריטים (במניין זה כלולים ארץ ישראלים), 50 דרום אפריקאים, 26 ניו זילנדים, 22 אוסטרלים, 22 פולנים, 15 קנדים ושני הודים. נקברו בו גם 15 נופלים פולנים שלא שירתו בכוחות האימפריה הבריטית ו-24 אזרחים.
בית הקברות במתכונתו הקבועה הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
בית הקברות > חללים ארץ ישראלים

בין החללים שנקברו בבית הקברות כלולים 13 חיילים ארץ ישראלים ממתנדבי היישוב היהודי. הם נפלו בשבי הגרמני במהלך המערכה על יוון בשנת 1941, הועברו למחנות שבויים בפולין ומתו שם בנסיבות שונות. אחדים מהם נרצחו.
ב-4 בספטמבר 2003 נערך בבית הקברות טקס אזכרה ל-13 החיילים במעמד נשיא המדינה דאז, משה קצב.
ראו גם

בית הקברות הצבאי הבריטי בפוזנן
בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין
דב ברל אייזנברג ואליהו קראוזה
הערות שוליים

↑  חללים מכוחות האימפריה הבריטית נאספו לאחר המלחמה לשני בתי קברות צבאיים נוספים בפולין.
↑  החללים הארץ ישראלים היו: דב ברל אייזנברג, ריכרד א. אלטמן, יצחק אלקינד, אהרן ארמן, צבי אריה הרציג, ישראל-אבא זסלר, פריץ ליפמן, פייבל מיכלוביץ, מסעוד משעלי, עזרא נאצר, נפתלי פנישל, אליהו קראוזה, ליאון שכטר.
↑  מקור: הבלוג סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850.
מצבת החלל צבי אריה הרציג
קרייזי טקסי

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1999 
 סוגה:  סימולציות מרוצים, משחק פעולה
 פיתוח:  Sega AM3 
 הוצאה לאור:  סגה 
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית 
 סדרה:  Crazy Taxi
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  ארקייד (Sega NAOMI),‏ Dreamcast, פלייסטיישן 2, GameCube, Microsoft Windows, פלייסטיישן 3, Xbox 360, iOS, Android
 המשחק הבא:  Crazy Taxi 2 
 
קרייזי טקסי (במקור: Crazy Taxi) הוא משחק מרוצים, המתקיים בסביבת עולם פתוח, שפותח על ידי קנג'י קאנו וצוותו בחברה Hitmaker ופורסם על ידי סגה. זהו המשחק הראשון בסדרת משחקי קרייזי טקסי. המשחק שוחרר לראשונה בארקדות בשנת 1999 ולאחר מכן הועבר לדרימקאסט בשנת 2000. המטרה במשחק היא לאסוף אנשים אשר רוצים להזמין מונית, ולהסיע אותם ליעדם במהירות הכי גבוהה שאפשר. הביקורות למשחק "קרייזי טקסי" היו בעיקר חיוביות. הוא הועבר לפלטפורמות אחרות פעמים רבות, כולל פלייסטיישן 2 ו-GameCube על ידי Acclaim בשנת 2001, ואז הועבר ל-Microsoft Windows בשנת 2002. המשחק שוחרר גם עבור רשת פלייסטיישן, ארקייד Xbox Live, iOS, אנדרואיד, והוא מוצג אוסף Dreamcast של סגה המשחק הפך לאחד מכוכבי Sega All Stars המעטים ב-Dreamcast, וזכה גם ללהיטים הגדולים ביותר ולמעמד ב-Player's Choice ב-פלייסטיישן 2 וב-GameCube בהתאמה. סגה עקבה אחר ההצלחה של "קרייזי טקסי" עם מספר המשכים, הראשון היה "קרייזי טקסי 2" עבור ה-Dreamcast, שכלל כמה שינויים במשחק.
מהלך המשחק

המטרה העיקרית של המשחק היא לאסוף לקוחות ולקחתם ליעדם במהירות האפשרית. בדרך אפשר להרוויח כסף על ידי ביצוע פעלולים כמו התנגשויות עם כלי רכב אחרים. השחקן מופנה ליעד באמצעות חץ ירוק גדול בחלקו העליון של המסך. החץ לא מסתגל בהתאם למכשולים, אלא מצביע על הכיוון הכללי של היעד. ברגע שהשחקן מגיע ליד היעד, עליו לעצור בתוך אזור מוגדר. עם הגעת היעד, מחיר הנסיעה של הלקוח מתווסף לסך הכסף שהרוויח השחקן. לאחר מכן, הפרס מוענק תלוי כמה זמן לקח לשחקן להשלים את המסע. אם טיימר הלקוח נגמר לפני שהשחקן מגיע ליעד, הלקוח יקפוץ מהמונית מבלי לשלם לנהג.
שחקנים יכולים לבחור הגדרות של שלוש, חמש או עשר דקות, או את כללי הארקייד המשמשים בגרסת המטבע המקורית של המשחק. בשלוש ההגדרות המוגבלות בזמן, המשחק ממשיך למשך פרק הזמן המוגדר, שלאחריו המונית נעצרת אוטומטית ולא ניתן להשיג נקודות נוספות. על פי כללי הארקייד, השחקן מתחיל עם מגבלת זמן ראשונית של דקה אחת, שניתן להאריך באמצעות בונוסי זמן שנצברו לאחר משלוחים מהירים. גרסות קונסולה של המשחק כוללות גם מצב "קרייזי בוקס", סט של "מיני גיימס" (משחקים קטנים) המגדירים אתגרים כגון להרים ולהורד מספר לקוחות בתוך הגבלת זמן מסוימת, ובמיני-גיים "באולינג", המונית היא כמו כדור, והיא צריכה לפוצץ בלונים ענקים בשדה.
גרסת הארקייד של המשחק כוללת שלב אחד, ונוסף שלב "מקורי" נוסף לגרסאות הקונסולה. שני השלבים מבוססים באזורים קיציים בחוף קליפורניה, עם גבעות תלולות כמו שיש לסן פרנסיסקו. לשחקן יש אפשרות לבחור בין ארבעה נהגים ואת המוניות שלהם, שלכל אחד מהם תכונות שונות.
ביקורת

| חברה מבקרת | דירוג |
| --- | --- |
IGN: 60%
GameSpot: 87%
Metacritic: 69%
Nintendo Life: 60%
PCMag: 70%
Retroheadz: 86%
ממוצע: 72%
טאינארה

"טאינארה" דה סוזה דה סילבה (בפורטוגזית: Tainara de Souza da Silva; נולדה ב-21 באפריל 1999) היא כדורגלנית ברזילאית, המשחקת בעמדת הבלמת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים > סאו פרנסיסקו

ב-2016 הצטרפה טאינארה לסאו פרנסיסקו(פור') ובכך החלה את קריירת כדורגל הבוגרים.
קריירת מועדונים > ויטוריה

טאינארה ביססה את קריירת כדורגל הבוגרים שלה ב-2017, כשהצטרפה למועדון ויטוריה(אנ') מליגת העל הברזילאית לנשים(אנ'). את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-16 מה שהוביל לירידתה לליגה השניה(אנ'). בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני בבית ב' בסיבוב המוקדמות, ובכך העפילה לסיבוב הגמר. לצמד משחקי הגמר העפילה הקבוצה לאחר שהדיחה את אינטרנסיונאל פורטו אלגרה(אנ') בחצי הגמר. בגמר הפסידה טאינארה יחד עם קבוצתה למינאס ברזיליה(גר'). כיוון שסיימה במקום השני בדירוג הכללי, העפילה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה.
קריירת מועדונים > סנטוס

ב-2020 הצטרפה טאינארה ליריבת ויטוריה, סנטוס, איתם הגיעה למקום השני בסיבוב הגמר בליגה הברזילאית.
קריירת מועדונים > פלמייראס

בעונה הבאה הצטרפה הבלמת למועדון פלמייראס(אנ') מליגת העל הברזילאית. יחד עם הקבוצה הגיעה טאינארה לגמר הליגה הברזילאית, בו הפסידה 4:1 לקוריניתיאנס(אנ') בסיכום שני המשחקים.
קריירת מועדונים > בורדו

בינואר 2022 הצטרפה טאינארה למועדון בורדו(אנ') מליגת העל הצרפתית, במדיו שיחקה ב-10 משחקי ליגה. את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ערכה ב-22 בינואר 2022, בניצחון 3:1 על קבוצת הנשים של סטאד ריימס.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

לקראת עונת 2022/23 חתמה טאינארה במועדון באיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-16 בספטמבר 2022, בתיקו 0:0 נגד איינטרכט פרנקפורט. את שער הבכורה שלה בבונדסליגה כבשה ב-1 באוקטובר 2022, בניצחון 4:0 על קלן(אנ').
קריירה בינלאומית

טאינארה שיחקה במדי נבחרות ברזיל בגילאי 17(אנ') ו-20(אנ'). היא שותפה בשלושה משחקים בשלב הבתים של גביע העולם לנשים עד גיל 20, שהתקיים בצרפת באוגוסט 2018.
טאינארה ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת ברזיל ב-18 בפברואר 2021, בניצחון 4:1 על נבחרת ארגנטינה במסגרת גביע SheBelieves. ביוני 2022 זכתה יחד עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה.
הישגים ותארים

ויטוריה
הליגה הברזילאית השנייה(אנ'); מקום שני: 2018
סנטוס
אליפות סאו פאולו(אנ'): 2020
פלמייראס
אליפות סאו פאולו: 2021
ליגת העל הברזילאית(אנ'); מקום שני: 2021
נבחרת ברזיל
טורניר 4 המדינות(אנ'): 2021
קופה אמריקה: 2022
צ'קר מרתון
צ'קר מרתון

דגמי ה"צ'קר מרתון" שווקו כמכונית נוסעים לצרכנים, כלימוזינות וכמוניות.
דגמי "צ'קר מרתון" שירתו כמוניות, והתפרסמו בניו יורק כ"מוניות הצהובות". בנוסף שירתו דגמי "צ'קר מרתון" כניידות משטרה.
בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים של המאה העשרים רכבי "צ'קר מרתון" מדגם "A12" בצבע שחור, שימשו כמכוניות ליווי לפמליית האפיפיור פאולוס השישי.
משנת 1969 יוצר הדגם "Checker MARATHON DELUXE".
דגמי "צ'קר מרתון" יובאו לישראל ואף שירתו כמוניות.
משנת 1966 הותקנו בדגמי ה"צ'קר מרתון", חגורות בטיחות קדמיות ואחוריות, בשנת 1968 הותקנו מנורות סימון צד על כל פגושים, ענבר מלפנים, אדום מאחור, בשנת 1968 הותקנו חגורות כתף קדמיות לנוסעים, בשנת 1969 הותקנו משענות ראש, בשנת 1975 הורכב בדגמים ממיר קטליטי לדלק נטול עופרת.
תצורות "צ'קר מרתון"

4 דלתות - סדאן
5 דלתות - סטיישן
מנועים

6 צילינדרים
8V צילינדרים
מנועים > סוגי מנועים

מנוע בנזין
מנוע דיזל
דגמים

"A-9"
"A-10" (יוצר משנת 1962)
"A-10W" (תוכנן ל-6 מושבים)
"A-10W" (תוכנן ל-8 מושבים)
"A-11" (תוכנן ל-6 מושבים)
"A-11" (תוכנן ל-8 מושבים)
"A-11E"
"A-11W" (סטיישן)
"A-12" (תוכנן ל-6 מושבים)
"A-12" (תוכנן ל-8 מושבים)
"A-12E"
"A-12M" (תוכנן ל-6 מושבים)
"A-12M" (תוכנן ל-8 מושבים)
"A-12W" (סטיישן)
"A-19E"
"A-128E" (דגם Checker AERO)
תמונות

"צ'קר מרתון"
"צ'קר מרתון"
"צ'קר מרתון" דגם "A-11", שנת 1982
"צ'קר מרתון" דגם "A-12", שנת 1975
"צ'קר מרתון"
"צ'קר מרתון"
"צ'קר מרתון" דגם "A-11", שנת 1976 - מבט לתא הנהג
"צ'קר מרתון" דגם "A-12", שנת 1974
"צ'קר מרתון" - מונית בניו יורק
"צ'קר מרתון" - מונית בניו יורק
לוגו "צ'קר מרתון"
"צ'קר מרתון" - סטיישן, שנת 1971
"צ'קר מרתון" - סטיישן
"צ'קר מרתון" - סטיישן, שנת 1972
"צ'קר מרתון" - סטיישן
ראו גם

מונית
מוניות בניו יורק
מוניות בישראל
צ'קר אארובוס
לקריאה נוספת

"צ'קר מרתון" - תמונות
הערות שוליים

↑  דגמי צ'קר מוטורס קורפוריישן coachbuilt.com: Checker Cab Manufacturing Co. (Englisch) (abgerufen am 25. September 2016)
↑  מכוניות צ'קר (ראו: "צ'קר מרתון") trombinoscar.com/checker/index
↑  Naul, G. Marshall (1999). Ron Kowalke, ed. Standard Catalog of Independents: The Struggle to Survive Among Giants. Iola, WI: Krause Publications, Inc. pp. 32–33. ISBN 0-87341-569-8.
↑  נוסטלגיה בצהוב: צ'קר בצרות אוטו, טל שביט, מוניות צ'קר פרק 11
↑  המונית הצהובה, 1 בנובמבר 2013 facebook.com/notes/liderman-coins
↑  "צ'קר מרתון" סטיישן trombinoscar.com/checker/ck6902
↑  "צ'קר מרתון" שנת 1967 - סטיישן thetruthaboutcars.com/2010/04/curbside-classic-1967-checker-marathon
אדולף אלנבוגן

| --- | --- |

 לידה:  1814 מישקולץ, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  28 באוקטובר 1886 (בגיל 72 בערך) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 כלי נגינה:  כינור 
 
אדולף אלנבוגן (בהונגרית: Ellenbogen Adolf; מישקולץ, 1814 – בודפשט, 28 באוקטובר 1886) היה כנר, מנצח, מלחין יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

אדולף אלנבוגן נולד במשפחה יהודית. אביו, היה חזן הקהילה היהודית במישקולץ והוא רצה לגדל אותו גם כן כחזן, אך נטייתו של אדולף משכה אותו לנגן בכינור. הוא היה חבר בעמותת המוזיקה לנוער של העיר בורשוד, בראשות המלחין המנצח והפסנתרן קארוי טרן. אחר כך נסע לווינה בסביבות 1830, שם יכול היה ללמוד באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה שנפתחה בשנת 1817 בתמיכת קרוב משפחה. הוא חזר לביתו בשנת 1834, בעיר הולדתו נתמך על ידי יוז'ף הייניש ואלנבוגן ארגן תזמורת לתיאטרון מישקולץ. הוא היה כנר מצוין, תהילתו ופרסומו הלכו וגברו ובשנת 1836 הוזמן לתיאטרון בודה. בשנת 1837, עבר עם התזמורת של כל תיאטרון בודה לתיאטרון הלאומי של פשט שנפתח. שם בשנת 1839 הפך לכנר הראשון, ועד מהרה גם למנהל המוזיקלי ולמנצח של מופעי בלט. הוא רכש או הלחין את המוזיקה לכמה משחקי ריקוד. בשנת 1851 הקים את "אגודת המלחינים ההונגרית". הוא פרש לגמלאות בשנת 1868.
ביוגרפיה > אחרי הפרישה

בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא לקח חלק פעיל בחיי המוזיקה של בירת הונגריה. הוא חיבר יצירות מוזיקליות רבות, מה שכונה "אמנות המעגלים", צ'רדש, ואלס ומוזיקת ריקודים אחרת ששמותיה הפכו אותו לפופולרי. עבודותיו עיבדו בעיקר את המנגינות של אופרות פופולריות באותה תקופה בפשט. במאה ה-19 הוא הכין תמלילים ולימד אותם למספר רב של להקות צוענים.
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרית
לקסיקון משחק הונגרי
יוז'ף לסלר : לאוהבי השירים. בודפשט, 1986. מו"ל מוזיקה. ISBN 9633305993
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך ראשי פטר אויווארי. אדולף אלנבוגן
בנצה סאבולצ'י - אלדאר טוט : לקסיקון מוזיקה. כרך א'. בודפשט, 1965. מו"ל מוזיקה.
הערות שוליים

↑  Születési éve eltér a különböző forrásokban, pl. 1817, 1825.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: xx0157929  VIAF: 896156919246354970007   WorldCat (עם VIAF): 896156919246354970007
Plague Inc.

| --- | --- |

סמל האפליקציה
 כללי
 תאריך הוצאה:  26 במאי 2012 (אייפון)  4 באוקטובר 2012 (אנדרואיד)  13 במאי 2015 (Windows Phone)  Plague Inc. Evolved:  18 בספטמבר 2015 (Xbox One)  18 בפברואר 2016 (חלונות, מקינטוש, לינוקס)  31 במאי 2016 (פלייסטיישן 4)  2 באוגוסט 2019 (נינטנדו סוויץ')
 סוגה:  סימולציה, אסטרטגיה בזמן אמת
 פיתוח:  Ndemic Creations
 הוצאה לאור:  Ndemic Creations  Miniclip.com (אנדרואיד)
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית, סינית קלאסית, פולנית, איטלקית, קוריאנית, פורטוגזית, טורקית, ספרדית 
 הפצה:  סטים (למחשב האישי)
 סדרה:  Plague Inc. 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unity
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים (במחשב)
 פלטפורמות:  iOS, אנדרואיד  Plague Inc. Evolved: מחשב אישי (חלונות, מקינטוש, לינוקס), פלייסטיישן 4, Xbox One, נינטנדו סוויץ'
 אתר רשמי
 
Plague Inc. (בתרגום חופשי מאנגלית: "מגפה בע"מ") הוא משחק סימולציה ואסטרטגיה בזמן אמת המפותח על ידי הסטודיו הבריטי Ndemic Creation. המשחק יצא תחילה למכשירים הניידים בפלטפורמות iOS ואנדרואיד במהלך שנת 2012, ובהמשך גם למחשבים האישיים (Windows, מק, לינוקס) ולקונסולות (Xbox One, פלייסטיישן 4 ונינטנדו סוויץ') בשם Plague Inc: Evolved. מטרת המשחק היא ליצור מגפה על ידי שימוש בפתוגנים שונים, ולהשמיד באמצעותה את אוכלוסיית העולם.
לאחר יציאתו, המשחק צבר מעל ל-120 מיליון הורדות במכשירים הניידים, וזכה בתואר "משחק האסטרטגיה של השנה" על ידי מגזין IGN בשנת 2012. בשנת 2017 יצאה גם גרסת משחק לוח למשחק בשם Plague Inc.: The Board Game.
משחקיות

עם התחלת המשחק, השחקן יכול לבחור באחד מתוך מגוון סוגי גורמי מחלות, כאשר זמינים לשחקן הן פתוגנים מציאותיים (חיידקים, וירוסים, פרוטיסטים וכדומה) והן לא-מציאותיים (תולעת השולטת על המוח האנושי, מגפת זומבים וכדומה). השחקן מתחיל את המשחק כאשר זמין לו רק הפתוגן "חיידקים" ושאר גורמי המחלה נעולים, ועליו "לפתוח" את שאר גורמי המחלה באמצעות ניצחון עם גורם המחלה שקדם לו ברשימה.
לאחר שהשחקן בוחר בגורם מחלה, על השחקן לבחור מדינה כלשהי במפת העולם, ממנה יתחיל גורם המחלה להתפשט. לכל מדינה יש תכונות שעל הפתוגן להסתגל אליהם: יש מדינות חמות ומדינות קרות, מדינות עירוניות לעומת מדינות חקלאיות, מדינות עשירות לעומת מדינות עניות. התפשטות המגפה גורמת לשחקן לצבור נקודות DNA, ובאמצעות נקודות ה-DNA השחקן יוכל לפתח את המגפה כרצונו: השחקן יכול לפתח דרכים חדשות להפצת המגפה (דרך האוויר, דרך המים, דרך חרקים, בעלי חיים וכדומה), תסמינים (החל מתסמינים קלים כשיעול, אנמיה, גרדת וכאבי בטן ועד להלם זיהומי, תרדמת וקריסת מערכות), ויכולות שונות שנועדות בעיקר לשפר את עמידות הפתוגן בפני חום, קור, תרופות או מחקר. עם התקדמות המשחק, מדינות שנדבקו בפתוגן ישימו לב לנוכחותו וינקטו בפעולות שונות: סגירת נמלים ימיים/נמלי תעופה, דיווח לארגון הבריאות העולמי וכן יזדרזו לפתח מרפא, כאשר התקדמות המחקר והפיתוח תהיה תואמת לחומרתה של המחלה. השחקן יכול לעקוב אחרי מספר האנשים שהדביק/הרג בכל רגע נתון, וגם אחרי התקדמות המחקר והפיתוח אחרי תרופה למחלה.
המשחק לרוב יסתיים ברגע שהמחלה השמידה את כלל האנושות, מה שיוביל לניצחון, או כאשר הסתיים פיתוח מרפא למחלה שהופץ גלובלית או כאשר נשארו מדינות שנקיות לחלוטין מהפתוגן, תנאים שיובילו להפסד.
משחקיות > פתוגנים זמינים

במשחק זמינים שבעה פתוגנים "בסיסיים", אשר רובם מבוססים על פתוגנים שקיימים במציאות, ומספר פתוגנים "מיוחדים" בדיוניים.
חיידקים: הפתוגן הבסיסי איתו מתחיל שחקן חדש, ועל השחקן לנצח איתו לפחות משחק אחד כדי לפתוח פתוגנים נוספים.
וירוסים: פתוגן המתפשט מהר יחסית, ומדי פעם מפתח מוטציה אקראית בדמות תסמין. בניגוד לרוב הפתוגנים, כדי להעלים תסמינים או תכונות, צריך לשלם נקודות DNA. (בשאר מצבי המשחק השחקן מקבל נקודות DNA בכל פעם שהוא מעלים תכונה).
פטריות: התפשטות איטית (כמעט ולא עובד דרך מטוסים או ספינות), אבל השחקן יכול להעביר נבגים של הפטריה למדינה אקראית שאינה נגועה עדיין, ובכך "לעקוף" את הבעיה.
פרוטיסטים (טפילים חד-תאיים): הפתוגן הזה לא צובר נקודות DNA על ידי הדבקת אנשים. עם זאת הוא מקבל בונוס נקודות מהדבקת מדינות חדשות או מבלוני DNA אקראיים. הפתוגן הזה יכול לפתח יכולות סימביוטיות עם הקורבן, דבר המקשה על מציאתו.
פריונים: מחולל מחלה המתחבא במוח וגורם נזקים המתבטאים בהורדת יכולת הגילוי והפיתוח של מרפא למחלה. לפתוגן הזה לוקח הרבה יותר זמן להסתגל לשינויים.
ננו-וירוס: נגיף מלאכותי ששוחרר ממעבדה בטעות, ועליו להתפשט לפני שבני האדם יוכלו להשתלט עליו ולשחרר קוד ש"יהרוג" אותו. במצב זה, המחקר והפיתוח של תרופה יתחיל כבר בהתחלת המשחק.
נשק ביולוגי: נשק קטלני, שקטלניותו הולכת וגוברת ככל שהמשחק מתקדם.
משחקיות > פתוגנים זמינים > פתוגנים מיוחדים

פתוגנים אלו זמינים בגרסאות הסמארטפון דרך דף "מיוחד", ללא קשר לפתוגנים הרגילים, ובגרסת הפלאפונים ניתן לנסות אותם פעם אחת בלבד ולאחר מכן השחקן יצטרך לשלם כדי להפוך אותם לזמינים לצמיתות. בגרסת המחשב הם זמינים כחלק מהרשימה הרגילה, ועל השחקן לנצח בהם לפני שיפתח פתוגנים נוספים. כיוון שמדובר במחלות בדיוניות, דרכי ההעברה, היכולות והתסמינים יהיו שונים מאלו של המחלות ה"רגילות".
Neurax Worm: תולעת החודרת למוח האדם ומקבלת עליו שליטה, אנשים הנגועים בתולעת עשויים לחטוף מטוסים ולכוון אותם ליעדים שונים במטרה להפיץ אותה לכל עבר. התולעת עשויה להרוג את הנגועים בה, או לגרום להם להשתעבד לה. בגרסת המחשב הפתוגן הזה נמצא ברשימה בין פטריה לפרוטיסט.
Necroa Virus: נגיף המחזיר לחיים אנשים אותם הדביק והרג, ולמעשה הופך אותם לזומבים. לאחר שהפכו לזומבים, השחקן יכול לפתח את יכולותיהם תוך כדי לחימה ביחידות להגנה נגד זומבים שהמדינות מקימות. בגרסת המחשב הפתוגן נמצא ברשימה בין פריון לנאנו-וירוס.
Simian Flu: יצא בשנת 2014 כמחווה לסרט כוכב הקופים: המרד. מגפה זו גורמת לבני האדם הנגועים בה להשתגע ולרדת לרמה של חיות, בעוד שקופי-אדם מקבלים אינטליגנציה אנושית בהשראת המגפה, מה שגורם להם להתמרד כנגד בני האדם. בגרסת המחשב הפתוגן נמצא ברשימה בין נשק ביולוגי לShadow Plague
Shadow Plague: במסגרת מגפה זו השחקן שולט על עדר ערפדים שמטרתם לנשוך ולהדביק כמה שיותר בני-אדם, ולהפוך אותם לערפדים גם כן.
משחקיות > תרחישים

בנוסף למצבי המשחק הרגילים שפורטו לעיל, השחקן יכול לשחק במגוון תרחישים (Scenarios) שמטרתם לדמות מצבים אמיתיים או בדיוניים בהם עשויה להגיע מגפה אל העולם. לדוגמה: מה היה קורה אילו המגפה השחורה או אבעבועות שחורות היו חוזרות אל העולם המודרני, מה היה קורה לו איברים מלאכותיים היו זמינים לכל דורש, מה היה קורה אילו מדינות היו סוגרות את גבולותיהן, שינויים במזג האוויר דוגמת התחממות גלובלית או עידן קרח, פתוגן שהגיע מן החלל, ועוד. בגרסת המחשב ישנו עורך תרחישים (Scenario Editor) ובאמצעותו השחקן יכול ליצור ולהפיץ תרחישים משלו.
תרחיש מיוחד שיצא לרגל עונת החגים של 2014, תיאר מצב בו מדינות העולם שרויות בדיכאון מתמיד וכתוצאה מכך אנשים מסתגרים בבתיהם, אין נמלי תעופה או נמלי ים. באמצעות תולעת שקרויה "העוזר הקטן של סנטה קלאוס" (Santa's little helper) על השחקן לעזור להפיץ מחדש את השמחה בעולם.
עצומה שנפתחה בשנת 2019 גרמה למפתחי המשחק להכריז כי הם יכניסו תרחיש העוסק בהתנגדות לחיסונים.
ביקורת

המשחק זכה לביקורות טובות באופן כללי, כאשר ממוצע הביקורות מאתר Metacritic עומד על 80 מתוך 100 עבור גרסת האייפון. גרסת המחשב, שמופצת דרך Steam, זכתה ל-93% ביקורות חיוביות.
המשחק זכה לשבחים גם מגורמים שאינם קשורים לתעשיית משחקי המחשב. במרץ 2013, מפתחי המשחק הוזמנו לשאת דברים במרכז לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית, כאשר הדגש היה על כיצד ניתן להשתמש במשחקים שכאלה כדי ליצור מודלים של התפשטות מגפות בעולם וכיצד משחקים כאלו תורמים להעלאת מודעות וחינוך הציבור לבריאות. כתוצאה מכך, המרכז לבקרת מחלות ומניעתן שיבח את המשחק והכריז כי זהו כלי מצוין להעלאת מודעות לנושאי בריאות הציבור ומניעת הפצתן של מחלות העשויות להיות קטלניות.
המשחק זכה לתהודה מחודשת בסין החל מסוף שנת 2019 עקב התפרצות נגיף קורונה-ווהאן בסין וברחבי העולם. על פי נתוני Steam, גרסת המחשב הגיעה לשיא של מעל ל-8,000 שחקנים ביום, כאשר השיא הקודם עמד באפריל 2018 על 4,601 שחקנים. האתר של יצרנית המשחק אף קרס בכמה הזדמנויות, והעלייה המחודשת בפופולריות של המשחק זכתה להתייחסות מצד המפתחים עצמם.
בפברואר 2020 הורתה ממשלת סין להסיר את המשחק מחנות האפליקציות בסין, בטענה כי הוא מכיל "תוכן לא חוקי".
הערות שוליים

↑  Allegra Frank, Disease sim Plague Inc. will add anti-vaxxers after player petition, Polygon, ‏2019-02-28 (באנגלית)
↑  Plague Inc., Metacritic (באנגלית)
↑  Plague Inc: Evolved on Steam, store.steampowered.com (באנגלית)
↑  Jacob Kastrenakes, 'Plague Inc.' game creator to speak at the CDC about public health, The Verge, ‏2013-03-09 (באנגלית)
↑  https://twitter.com/ndemiccreations/status/1220737944018964480, Twitter
כריסטוף למטר

כריסטוף לֵמַטְר (בצרפתית: Christophe Lemaitre; נולד ב-11 ביוני 1990 באנסי) הוא אתלט צרפתי. למטר החזיק בשיא צרפת בריצת 100 מטר (9.92 שניות), והוא האדם הלבן הראשון שעבר את המרחק בפחות מעשר שניות.
ביוגרפיה

באליפות העולם לנוער שנערכה בבידגושץ' ב-2008 זכה למטר במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.83 שניות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות אירופה לנוער שנערכה בנובי סאד בסוף יולי זכה למטר במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא אירופה לנוער של 10.04 שניות. באליפות העולם שנערכה בברלין הוא פסל בשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 10.23 שניות ועלה חמישי לרבע הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.21 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה תוצאה של 38.59 שניות.
ביוגרפיה > 2010

בתחרות שנערכה בצרפת בסוף מאי קבע למטר בריצת 100 מטר שיא אירופה לנוער של 10.03 שניות. בתחרות שנערכה במרסיי ביוני קבע בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 20.56 שניות. באליפות אירופה לקבוצות שנערכה בברגן ב-2010 הוא זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש נוסף של 10.02 שניות, אחרי דוויין צ'יימברס מבריטניהם. באליפות צרפת שנערכה בוולנס הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא צרפת חדש של 9.98 שניות, שיפור לשיא של רונלד פוניון ובכך, היה לאדם הלבן הראשון שרץ ריצת 100 מטר בפחות מ-10 שניות. ובריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 20.16 שניות.
ביוגרפיה > 2010 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברצלונה בסוף יולי זכה למטר ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.11 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.37 שניות, כשהוא מקדים במאית השנייה את כריסטיאן מלקולם מבריטניה, ובריצת שליחים 4x100 מטר. בתחרות שנערכה באיטליה בסוף אוגוסט, הוא קבע בריצת 100 מטר שיא צרפת חדש של 9.97 שניות.