stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Home Ain't where His Heart Is (Anymore)
הערות שוליים

1 2  Shania Twain - Home Ain't Where His Heart Is (Anymore), Discogs (באנגלית)
↑  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17
↑  Shania Twain - Whose Bed Have Your Boots Been Under, Discogs (באנגלית)
↑  Shania Twain - The Woman In Me, Discogs (באנגלית)
↑  Shania Twain - Live, Discogs (באנגלית)
1 2  Shania Twain - Home Ain't Where His Heart Is (Anymore), נבדק ב-2019-08-31
| שאניה טוויין |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Shania Twain • The Woman in Me • Come On Over • Up! • Now • Queen of Me |  |
| אלבומי הופעה | Still the One: Live from Vegas |  |
| אלבומי אוסף | The Complete Limelight Sessions • Greatest Hits • Not Just a Girl (The Highlights) |  |
| אלבומי וידאו | Shania Twain Live • The Platinum Collection • The Specials • Up! Live in Chicago • Up! Close and Personal • Still the One: Live from Vegas |  |
| סיבובי הופעות | Come On Over Tour • Super Bowl XXXVII halftime show • Up! Tour • Shania: Still the One • Rock This Country Tour • Now Tour • Let's Go! • Queen of Me Tour |  |
| טלוויזיה וקולנוע | "למה לא? עם שאניה טוויין" • "טריידינג פיינט" • "להאמין בך" |  |
| ערכים קשורים | "שאניה: חיים בשמונה אלבומים" • מרכז שאניה טוויין • רוברט ג'ון "מאט" לאנג |  |
| שאניה טוויין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Shania Twain | "What Made You Say That" • "Dance with the One That Brought You" • "You Lay a Whole Lot of Love on Me" |  |
| The Woman in Me | "Whose Bed Have Your Boots Been Under?" • "Any Man of Mine" • "The Woman in Me (Needs the Man in You)" • "(If You're Not in It for Love) I'm Outta Here!" • "You Win My Love" • "No One Needs to Know" • "Home Ain't where His Heart Is (Anymore)" • "God Bless the Child" |  |
| Come On Over | "Love Gets Me Every Time" • "Don't Be Stupid (You Know I Love You)" • "You're Still the One" • "From This Moment On" • "When" • "Honey, I'm Home" • "That Don't Impress Me Much" • "Man! I Feel Like a Woman!" • "You've Got a Way" • "Come On Over" • "Rock This Country!" • "I'm Holdin' On to Love (To Save My Life)" |  |
| Up! | "I'm Gonna Getcha Good!" • "Up!" • "Ka-Ching!" • "Forever and for Always" • "Thank You Baby! (For Makin' Someday Come So Soon)" • "She's Not Just a Pretty Face" • "When You Kiss Me" • "It Only Hurts When I'm Breathing" |  |
| Greatest Hits | "Party for Two" • "Don't!" • "I Ain't No Quitter" |  |
| Now | "Life's About to Get Good" • "Swingin' with My Eyes Closed" • "Who's Gonna Be Your Girl" • "We Got Something They Don't" |  |
| Queen of Me | "Waking Up Dreaming" • "Giddy Up!" |  |
| שירים אחרים | "Shoes" • "Today Is Your Day" • "Endless Love" • "Forever and Ever, Amen" • "Unhealthy" |  |
עלי למין זיין

עלי מחמן למין זיין (בצרפתית: Ali Lamine Zeine; נולד ב-1965) הוא פוליטיקאי וכלכלן המכהן כראש ממשלת ניז'ר מאז שנת 2023. הוא מונה לראש ממשלה על ידי החונטה הצבאית של ניג'ר ב-8 באוגוסט 2023,  ולתפקיד שר האוצר ב-10 באוגוסט 2023. כיהן כשר הכלכלה והאוצר של ניז'ר בשנים 2010-2003.
ביוגרפיה

עלי למין זיין נולד בשנת 1965 בעיר זינדר בניז'ר. הוא השלים את לימודיו במרכז ללימודי פיננסים, כלכלה ובנקאות במרסיי ובאוניברסיטת פנתאון-סורבון. הוא עבד כנציג של הבנק האפריקאי לפיתוח בצ'אד, חוף השנהב וגבון.
לאחר שכיהן כמנהל הקבינט של הנשיא ממאדו טאנג'ה מונה זיין לתפקיד שר הכלכלה והאוצר בממשלה ב-24 באוקטובר 2003.
בשנת 2009, בוסאדה בן עלי, עורך עיתון, טען שזיין גנב כסף שהיה חלק מחוזה נפט בין ניז'ר לסין. העורך נעצר ב-23 בינואר 2009, וב-6 בפברואר 2009 נידון לשלושה חודשי מאסר בגין הפצת מידע כוזב.
ב-18 בפברואר 2010 ממאדו טאנג'ה הודח בהפיכה צבאית וממשלתו פורקה. כמי שהיה אחד מהאנשים המקורבים ביותר לטאנג'ה, זיין היה אחד משלושת השרים היחידים שלא שוחררו מיד ממעצר בית בימים שלאחר ההפיכה. לדברי אחד ממנהיגי החונטה, קולונל דג'יברילה הימא חמידו, השרים "עדיין במעקב" מאחר שהם החזיקו ב"תיקים רגישים מאוד" ולכן היה צורך "להבטיח את ביטחונם". ה־MNSD (התנועה הלאומית להתפתחות החברה) קראה לשחרר את זיין, אטנג'ה והאחרים. במאי 2024 למין זיין התייחס לסוגיית המניע לסילוק הצבא האמריקני מהמדינה. הוא האשים את ארצות הברית בנטישתה של ניז'ר ובכך שהיא אינה מפגינה מחויבות כלפי ארצו, לאחר שזו החליטה להפסיק את הפעילות הצבאית נגד הטרור הג'יאהדיסטי תוך כדי השארת חיילים בבסיסים צבאיים בניז'ר לאחר ההפיכה הצבאית במדינה. זיין ציטט בהתייחסותו לעניין ואמר: "האמריקאים נשארו על אדמתנו, אך לא עשו דבר, בעוד הטרוריסטים הרגו באנשינו ושרפו עיירות... זה אינו סימן של ידידות להיות על אדמתנו ולתת לטרוריסטים לתקוף אותנו. ראינו מה ארצות הברית תעשה כדי להגן על בעלות בריתה, מכיוון שראינו את אוקראינה וישראל".
הערות שוליים

↑  "La diplomatie "est la meilleure voie à suivre" au Niger, selon la Cédéao". 7 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Niger junta appoints transitional prime minister". www.aa.com.tr. נבדק ב-2023-08-08.
↑  "Officiel : voici la liste des membres du gouvernement de Transition". www.actuniger.com (בצרפתית). 10 באוגוסט 2023. נבדק ב-2023-08-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Photos des ministres - Ministère des Finances du NIGER". www.finances.gouv.ne.
↑  "Niger : Ali Lamine Zeine nommé premier ministre par les putschistes, une émissaire américaine reconnaît des discussions « difficiles »". Le Monde.fr (בצרפתית). 2023-08-07. נבדק ב-2023-08-08.
↑  Officiel : voici la liste des membres du gouvernement de Transition, ActuNiger, ‏2023-08-10 (ב־)
↑  "Journalist Boussada Ben Ali convicted of "disseminating false information likely to disturb public order", sentenced to three month imprisonment". IFEX (באנגלית אמריקאית). 2009-02-06. נבדק ב-2023-08-08.
↑  "Niger military promises elections" (באנגלית בריטית). 2010-02-21. נבדק ב-2024-11-11.
↑  Vidjingninou, Boureima Hama et Fiacre (2010-02-24). "Niger: la junte s'installe, appels à un retour rapide de la démocratie". La Presse (בCanadian French). נבדק ב-2024-11-11.
↑  Junta to run country until elections, promises new constitution, France 24, ‏2010-02-21 (באנגלית)
↑  מאבקי המעצמות באפריקה: סין ורוסיה דוחקות את רגלי מעצמות המערב, שמנסות לגבש מדיניות חדשה ליבשת, באתר Israel-Africa Relations Institute
No One Needs to Know

"No One Needs to Know" (בעברית: "אף אחד לא צריך לדעת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השני, The Woman in Me. השיר יצא לאור ב-15 במאי 1996, כסינגל השישי מתוך האלבום, וכסינגל התשיעי של טוויין.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הקאנטרי של קנדה.
רקע וכתיבה

בדומה ל-"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" ו-"The Woman in Me (Needs the Man in You)" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי סטיבן גולדמן וצולם בספרינג היל, טנסי שבארצות הברית. הקליפ צולם ב-3 באפריל 1996, ופורסם ב-15 במאי באותה השנה. בקליפ ניתן לראות טורנדו אשר מתקרב אל ביתה של טוויין ומאיים להרוס אותו.
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-10 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 1 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 7 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 8 |  |
הערות שוליים

1 2 3  Shania Twain - No One Needs To Know, Discogs (באנגלית)
↑  Library and Archives Canada, Image : RPM Weekly, www.bac-lac.gc.ca, ‏2013-07-17
↑  Shania Twain - Whose Bed Have Your Boots Been Under, Discogs (באנגלית)
↑  Shania Twain - The Woman In Me (Needs The Man In You), Discogs (באנגלית)
↑  Shania Twain - Greatest Hits, Discogs (באנגלית)
1 2  Shania Twain - No One Needs To Know, נבדק ב-2019-08-31
| שאניה טוויין |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Shania Twain • The Woman in Me • Come On Over • Up! • Now • Queen of Me |  |
| אלבומי הופעה | Still the One: Live from Vegas |  |
| אלבומי אוסף | The Complete Limelight Sessions • Greatest Hits • Not Just a Girl (The Highlights) |  |
| אלבומי וידאו | Shania Twain Live • The Platinum Collection • The Specials • Up! Live in Chicago • Up! Close and Personal • Still the One: Live from Vegas |  |
| סיבובי הופעות | Come On Over Tour • Super Bowl XXXVII halftime show • Up! Tour • Shania: Still the One • Rock This Country Tour • Now Tour • Let's Go! • Queen of Me Tour |  |
| טלוויזיה וקולנוע | "למה לא? עם שאניה טוויין" • "טריידינג פיינט" • "להאמין בך" |  |
| ערכים קשורים | "שאניה: חיים בשמונה אלבומים" • מרכז שאניה טוויין • רוברט ג'ון "מאט" לאנג |  |
| שאניה טוויין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Shania Twain | "What Made You Say That" • "Dance with the One That Brought You" • "You Lay a Whole Lot of Love on Me" |  |
| The Woman in Me | "Whose Bed Have Your Boots Been Under?" • "Any Man of Mine" • "The Woman in Me (Needs the Man in You)" • "(If You're Not in It for Love) I'm Outta Here!" • "You Win My Love" • "No One Needs to Know" • "Home Ain't where His Heart Is (Anymore)" • "God Bless the Child" |  |
| Come On Over | "Love Gets Me Every Time" • "Don't Be Stupid (You Know I Love You)" • "You're Still the One" • "From This Moment On" • "When" • "Honey, I'm Home" • "That Don't Impress Me Much" • "Man! I Feel Like a Woman!" • "You've Got a Way" • "Come On Over" • "Rock This Country!" • "I'm Holdin' On to Love (To Save My Life)" |  |
| Up! | "I'm Gonna Getcha Good!" • "Up!" • "Ka-Ching!" • "Forever and for Always" • "Thank You Baby! (For Makin' Someday Come So Soon)" • "She's Not Just a Pretty Face" • "When You Kiss Me" • "It Only Hurts When I'm Breathing" |  |
| Greatest Hits | "Party for Two" • "Don't!" • "I Ain't No Quitter" |  |
| Now | "Life's About to Get Good" • "Swingin' with My Eyes Closed" • "Who's Gonna Be Your Girl" • "We Got Something They Don't" |  |
| Queen of Me | "Waking Up Dreaming" • "Giddy Up!" |  |
| שירים אחרים | "Shoes" • "Today Is Your Day" • "Endless Love" • "Forever and Ever, Amen" • "Unhealthy" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 9bbdb48c-70c9-4dc6-b2d8-596e3ebd897d
פייסל, מלך ערב הסעודית

האמיר פייסל ב-1943, בעת ביקור ממלכתי בארצות הברית.
האמיר פייסל מייצג את ציר ערב הסעודית בישיבת האומות המאוחדות במסגרת תפקידו כשר החוץ הסעודי.
שר החוץ הסעודי פייסל ונשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי.
פייסל במסגד אל-אקצא ב-1966 במהלך ביקורו בגדה המערבית.
המלך פייסל בבית הלבן ביחד עם הנשיא והגברת הראשונה ניקסון.
פייסל ואמין אל-חוסייני, המופתי של ירושלים ומנהיג ממשלת כל פלסטין.
פגישת מנהיגי ארצות ערב בקהיר, ספטמבר 1970: המלך פייסל יושב לצד ומדבר עם נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר.
המלך פייסל ב-1974 עם אחיו ויועציו ביוצאם מתפילה במסגד.
פייסל ב-1975, בסוריה, נואם בקירוב לגבול ישראל-סוריה.
פייסל ומזכיר המדינה של ארצות הברית, הנרי קיסינג'ר, ב-19 במרץ 1975, שישה ימים בלבד לפני רצח פייסל.
פַיְיסַל בֶּן עַבְּד אֶל-עָזִיז בֶּן עַבְּד א-רַחְמָאן (בערבית: فيصل بن عبد العزيز بن عبد الرحمن; 14 באפריל 1906 – 25 במרץ 1975) היה מלכה השלישי של ערב הסעודית (בשנים 1964–1975) ומנהיגו השמונה-עשר של בית סעוד. אמו של פייסל, טַ֫רְפָה בנת עבדאללה הייתה צאצא של מוחמד אבן עבד אל-והאב, אבי זרם הוהאביה באסלאם הסוני. פייסל קידם רפורמות מערביות מתונות בתקופת שלטונו אשר נגדו את הקיצוניות הדתית והיוו גורם לרציחתו בשנת 1975 בידי אחיינו.
פייסל, יליד ריאד, היה בנו הרביעי של מייסד הממלכה, עבד אל עזיז "אבן סעוד". בשנת 1927 מינה אותו אביו למשנה למלך חג'אז לאחר שכבש אותה מידי ההאשמים. ב-1928 נעשה ראש מועצת העולמא (חכמי האסלאם), מעין גוף מייעץ למלך. בשנותיה הראשונות של הממלכה פעל פייסל כמעין שר חוץ מטעם המלך. הוא ייצג את ערב הסעודית הן בדיוני "ועדת השולחן העגול" הבריטית-ערבית, שנערכה ב-1939 ודנה בבעיה הארצישראלית, והן בחתימה על אמנת האו"ם ב-1945. עוד בשנות השלושים נקבע כי פייסל ימלוך לאחר יורש העצר המיועד, אחיו למחצה סעוד. משהומלך סעוד ב-1953 נעשה פייסל שר החוץ וסגן ראש הממשלה. ואולם בין השניים שררה מתיחות רבה, שנעשתה גלויה ב-1958 עם ההחרפה במשבר הכלכלי וביחסים עם מצרים. פעמיים (ב-1958 ו-1962) נאלץ סעוד להעביר את סמכות השלטון לפייסל.
בנובמבר 1964 הודח סעוד ותחתיו הומלך פייסל בתמיכת מוחמד אבן אבראהים אל אש-שייח', המופתי הגדול של ערב הסעודית. פייסל כאמור הנהיג במהלך תקופת מלכותו מדיניות של מודרניזציה ורפורמות שקידמו את ערב הסעודית כלפי העולם המערבי. בתחום מדיניות החוץ הודגשו במדיניותו תמיכה באחדות ארצות האסלאם, אנטי-קומוניזם ומאבק העולם הערבי נגד ישראל. פייסל הורה על העברת חילות משלוח של הצבא הסעודי במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. בתגובה על התמיכה האמריקאית בישראל במהלך מלחמת יום הכיפורים, פייסל הוביל לחרם נפט ב-1973 שגרם למשבר האנרגיה העולמי. פייסל ביצע רפורמה ממשלתית לייעול הבירוקרטיה השלטונית של הממלכה הסעודית ולאורך תקופת שלטונו היה בעל תמיכה עממית נרחבת למרות העובדה שהרפורמות שהנהיג היו שנויות במחלוקת עם ההנהגה הדתית.
ההתנגדות בקרב הפלג הדתי הקיצוני באסלאם הוהאבי לפייסל גברה לנוכח הרפורמות המערביות שהוביל אשר כללו עלייה בפתיחות כלפי תרבות מערבית. בשנת 1975 נרצח בידי אחיינו הנסיך פייסל אבן מוסאעד אבן עבד אל עזיז. אחיו למחצה, ח'אלד בן עבד אל-עזיז בן עבד א-רחמאן, ירש אותו בתור מלך ערב הסעודית. פייסל הוא המלך הסעודי היחיד שנרצח. מבין בניו ידוע הנסיך תורכי אל-פייסל, דיפלומט ופוליטיקאי פעיל בסעודיה.
שנותיו הראשונות ופועלו המוקדם > ילדות ונעורים

פַיְיסַל בֶּן עַבְּד אֶל-עָזִיז בֶּן עַבְּד א-רַחְמָאן נולד ב-14 באפריל 1906 בריאד, דאז בירת אמירות נג'ד ואל-חסא. פייסל היה בנו של עבד אל-עזיז אבן סעוד, מנהיג בית סעוד. הסעודים, מאז המאה ה-18, פעלו להקים מדינה מוסלמית תאוקרטית אשר תבוסס על ההטפה הדתית של מוחמד אבן עבד אל-והאב, אבי זרם הוהאביה המוסלמי. אבי בית סעוד, סעוד אבן מוחמד אבן מוקרן, חיתן את בנו ויורשו, מוחמד אבן סעוד, עם בתו של אל-והאב לאחר שהאחרון קיבל את חסות בית סעוד. בעת נולד פייסל היה אביו, אבן סעוד, נאבק עבור כיבוש חצי האי ערב והקמת מדינה ערבית סעודית (שלישית במספרה) שתתבסס על הוהאביה. פייסל נקרא על שם סבא רבא שלו, פייסל אבן טורקי, אמיר בימי המדינה הסעודית השנייה. עוד בילדותו נפטרה אמו, טַ֫רְפָה בנת עבדאללה, עמה נישא אבן סעוד לאחר שכבש את ריאד ב-1902.
פייסל למד כבר מגיל צעיר, ככל אחיו, את הקוראן וכתבי הסונה, זאת לפני שעבר להתחנך בספרות והיסטוריה. פייסל היה חלש בבחינה פיזית ביחס למקורביו, ופעל לפצות על כך דרך מלומדותו. כמו כן, עוד בילדותו נהג לראות בהערצה את אחיו הבכור, טורקי בן עבד אל-עזיז, אשר נפטר לפני שירש את הכתר עקב התפרצות השפעת הספרדית. יום אחד בילדותו, צירף אליו אביו אבן סעוד עבד אפריקאי צעיר בן גילו באומרו לפייסל כי הוא יהיה "אחיך הקטן" ולימים שומר ראש של פייסל גם כן. באותה העת, אפריקאים מוסלמים נהגו, במהלך החג', להביא את ילדיהם ולמכור אותם כעבדים עבור המימון הנדרש למסע חזרה ממכה לבתיהם ברחבי צפון אפריקה והסאהל.
שנותיו הראשונות ופועלו המוקדם > לקיחת סמכויות מוקדמות

פייסל, בחסות אביו, השתפשף בפוליטיקה כבר בגיל צעיר, כאשר נשלח בגיל 13 אל הממלכה המאוחדת והרפובליקה הצרפתית השלישית לאחר סיומה של מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1924 כתב הצהרה מטעמה של סולטנות נג'ד (המדינה הסעודית) אשר פורסם בעיתון אל-אהראם המצרי. בכך נטל על עצמו פייסל תפקיד של מעין דובר הממלכה הסעודית. לאחר כיבושה של ממלכת חג'אז מידי השושלת ההאשמית והקמתה של ממלכת נג'ד וחג'אז בידי אבן סעוד, מינה האחרון את בנו, פייסל לפעול בתפקיד המשנה למלך עבור חבל חג'אז שנכבש במהלכה של המלחמה. בהמשך, בשנת 1927 מינה אותו אביו לתפקיד יושב ראש המועצה המייעצת עבור הריבון הסעודי; "מועצת השורא". בשנת 1930, בנוסף לתפקידו במועצת השורא, מונה פייסל לתפקיד שר החוץ של ממלכת נג'ד וחג'אז.
פייסל קיבל לרשותו סמכויות פיקוד צבאיות מוגבלות במסגרת מערכות המלחמה של אביו לכיבוש חצי האי ערב. בשנת 1917 הצטרף לאביו למסע כיבוש אמירות חאיל בצפון חצי האי. בהמשך הצטרף לאחיו הגדול, סעוד בן עבדול עזיז, בכיבוש יישובים הסובבים בארות מים מקומיים. מסעות מלחמה ראשונים אלו נועדו לאימונו של פייסל ולא עבור מעורבות ישירה שלו במאבק. הנהגה צבאית עצמאית החלה עבור פייסל ב-1922, כאשר נשלח בהוראת אביו להביא להסדר הסמכות השלטונית הסעודית על חבל עסיר שהיה נתון למאבק טריטוריאלי בין סעודיה והממלכה המותוואכלית של תימן. במהלך 1925 היה פייסל מעורב, לצד אביו, במהלך הקרב על ג'דה במהלך המלחמה נגד ממלכת חג'אז. כאשר פרצה בשנת 1934 מלחמה בתימן, נע פייסל עם כוחות המוצב במכה דרומה לאורך החוף של חבל תהאמה לעבר צפון תימן. פייסל הטיל מצור על צנעא כאשר נקרא לסגת עבור הסדר דיפלומטי בהוראת המלך אבן סעוד.
בשנת 1932 נשלח פייסל, בהוראת אביו, למסע נוסף באירופה, אשר במהלכו ביקר בממלכת איטליה, צרפת, הממלכה המאוחדת, הולנד, רפובליקת ויימאר, שווייץ, הרפובליקה הפולנית השנייה, ברית המועצות, טורקיה, המדינה האימפריאלית של איראן, ממלכת עיראק ושייח'ות כווית. במהלך ביקורו הראשון בממלכה המאוחדת בשנת 1919 שט פייסל דרך המפרץ הפרסי לים הערבי ומשם חנה זמנית בבומביי, הראג' הבריטי, לפני שהמשיך אל ים סוף דרך באב אל-מנדב ואל הים התיכון דרך תעלת סואץ. במהלך מסעו פגש פייסל בג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. המשלחת בשנת 1932 אל ברית המועצות נועדה לחזק את יחסיה עם סעודיה ונעשתה בידי פייסל במסגרת תפקידו כשר החוץ של הממלכה. ב-29 במאי הגיע הנסיך פייסל למוסקבה, לאחר שהחל דרכו מאמסטרדם ובמהלך ביקורו הביע עניין רב בפעילות הצבא האדום ואף ביקר במטה הכללי המרכזי של הצבא. במקביל לחיזוק הקשרים עם ברית המועצות, הביקור תרם לאבן סעוד להשגת ויתורים מדיניים מצידה של בריטניה, שחששה מפני התקרבות ביחסי ערב הסעודית עם ברית המועצות. במהלך הביקור חזה פייסל באווירובטיקה של חיל האוויר הסובייטי.
תחת מלוכת אחיו סעוד > יורש העצר הסעודי

אבן סעוד נפטר בנובמבר 1953 וירש אותו בכור בניו, סעוד, מלך ערב הסעודית. לפי קוד הירושה הסעודי שהוסדר בידי אבן סעוד, סדר הירושה היה לפי סדר גילם של בני המלך המנוח. על כן, פייסל התמנה ליורש העצר. פייסל, נוסף על כך, התמנה לראש ממשלת ערב הסעודית במקביל לשימור משרתו כשר החוץ. במהלך 1956, פעל פייסל, כגורמים מדיניים רבים אחרים בארצות ערב, לשכנע אל נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ללחוץ על מדינת ישראל שתסיג את כוחותיה מחצי האי סיני לאחר מבצע קדש. בשנת 1957 פרץ השפל הכלכלי הסעודי, במהלכו היה על המדינה להתנהל לנוכח הכנסות נמוכות מתעשיית הנפט והזמנות חילופי הכספים גדולות. פייסל, בלת יכולתו להסדיר את המשבר, ייעץ לאחיו המלך סעוד לקנות הלוואה מארצות הברית. במהלך אותה העת החלו להתגלות מרבצי נפט חדשים במזרח הממלכה הסעודית אשר זוקקו בידי חברת עראמקו הסעודית, הגדול שבהם הוא שדה ספאנייה אשר הניב נפט בקצב של 50,000 חביות ביום (ח/י) מ-18 בארות. בשנת 1959 מונה פייסל בידי אחיו סעוד לשר הפנים ושר האוצר של הממלכה בנוסף למשרות בהן אחז עוד קודם לכן. בעת היה פייסל שר החוץ, הייתה סעודיה למדינה מייסדת בארגון אופ"ק - ארגון המדינות המייצאות נפט.
משנת 1960 והלאה, החל מתח אישי בין האחים פייסל וסעוד, כאשר האחרון חשש מסמכותו הרבה של אחיו והעביר את משרד הפנים להנהגתו של הנסיך מסעוד בן עבדול רחמן, את משרד האוצר אל הנסיך טלאל בן עבדול עזיז ואת משרד החוץ אל מייג'ור גנרל אבראהים בן עבדאללה. בשנת 1962 מינה אותו המלך סעוד מחדש כראש ממשלה ושר לענייני חוץ. בין העבודות שביצע בממשלה, שאותה הקים באותה השנה, הייתה הוצאת הצהרת השרים ההיסטורית שלו ב-6 בנובמבר 1962, שכללה את תוכנית הרפורמה שלו. הוא התווה את מדיניות הרפורמה של ממשלתו. בין עיקרי הדברים היו: 1. הנפקת מערכת ממשל בסיסית שמקורה בשריעה ופיתוח מערכת בירוקרטית חדשה ומועצת שרים. 2. הסדר מערכת חלוקת מחוזות. 3. הקמת מערכת משפט עצמאית, והקמת משרד המשפטים שהופעלו בידי אנשי דת. 4. הקמת מועצה עליונה להסדר הוצאות. 5. הצגה לציבור הרחב של טיפול רפואי, חינוך, ופטור של מוצרי מזון רבים ממכס כמו גם הקמת מערכת ביטוח לאומי, ומערכת להגנה על העובד מפני אבטלה. 6. הסדר תשתית להחלמה כלכלית, חיזוק מצבה הכספי של הממלכה, פיתוח תוכנית להעלאת רמת החיים של האזרחים, הקמת רשת דרכים המקשרת בין חלקים בממלכה ועריה, מתן מקורות מים לשתייה וחקלאות, ועוד. תשתיות אלו יתוחזקו בידי הכספים שיועברו לממשלה מידי עראמקו לטווח שנים מוגבל. 7. המשך פיתוח השכלה של בנות כמו גם קידום מעמדן של נשים באופן מוגבל. 8. ביטול מוסד העבדות בערב הסעודית.
תחת מלוכת אחיו סעוד > מעוצר הממלכה למלך

בריאותו הרופפת של המלך סעוד הובילה לכך שמספר פעמים במהלך תקופת שלטונו היה בטיפולים רפואיים באירופה, והשאיר כל אותה העת את פייסל להיות לעוצר (שליט) במקומו. כל אותה העת פייסל פעל לחזק את סמכותו בחצר המלוכה כאשר הציג את הרפורמות שקידם כמושיעות מפני אימת המהפכנות החילונית של הרפובליקה הערבית המאוחדת בהנהגת גמאל עבד אל נאצר. בינואר 1961 שב סעוד לאחר טיפול ממושך באירופה ופעל להשיב את הסמכות השלטונית לידיו. עם הזמן עלתה ההתנגדות לשלטונו של סעוד בקרב ההנהגה של בית המלוכה. סעוד נהג לשתות משקאות חריפים, שנאסרו לפי האסלאם. כמו כן, כאשר פייסל התיר קניין של טלוויזיות שיובאו מהמערב, ההנהגה הדתית תקפה את מנהיגותו של סעוד על מה שהגדירו כמחדל. בשנים 1962–1963 שוב קיבל פייסל סמכויות נרחבות ברשות המבצעת, בין לבין עקב הלחץ שהופעל מצד גורמים בחצר המלוכה על המלך סעוד עצמו. לבסוף, בתחילת נובמבר 1964, משפחת המלוכה הדיחה את סעוד בהחלטה שייצגה אחדות בין מרב הענפים של בית המשפחה והכריזה על פייסל להיות למלך. המשמר הלאומי, הנסיכים המלכותיים והעולמא תמכו בפייסל במאבק השלטון שלו נגד סעוד. פייסל ניחן בכישרון מנהלי רב משל זה של אחיו הגדול סעוד: הוא זה שפיתח את משרדי הממשלה והקים לראשונה בירוקרטיה יעילה במהלך תקופת שלטונו של אחיו.
ב-1 בנובמבר 1964 נפגשו אנשי דת ושופטים, מביניהם המופתי הגדול של הממלכה, מוחמד בן אבראהים אל-שייח', הודיע כי המלך סעוד בן עבד אל-עזיז אל סעוד הודח מהשלטון, וכי הנסיך פייסל יושבע אמונים כמלך ערב הסעודית. ב-2 בנובמבר 1964 הושבע פייסל לתפקיד. פייסל היה מלך ערב הסעודית השלישי, וראש בית סעוד השמונה עשר. בעת הוכתר למלך הכריז על אחיו הצעיר, ח'אלד בן עבד אל-עזיז, להיות לנסיך הכתר וליורש העצר.
מלך ערב הסעודית (1964 – 1975) > מדיניות פנים > רפורמות במנהל ובכלכלה

פייסל העסיק את איש העסקים מוחמד בן לאדן (ראש קבוצת בן לאדן) שכונה "הבנאי המלכותי" עבור זיכיון בלעדי לשיפוץ של מסגד אל-חראם במכה, המסגד הראשון בחשיבותו עבור האסלאם שבמרכזו נמצאת הכעבה ואשר לא ראה שיפוץ מזה מאות שנים באותה העת. השיפוץ של המסגד החל עוד בתקופת שלטונו של סעוד והמשיך גם לתוך שלטונו של ח'אלד. ועידת אדריכלים שכונסה בעיר מכה הציעה למלך להביא להורדת סמלי האדריכלות העות'מאנית מהמסגד, הצעה אשר פייסל סירב לקבלה. בשנת 1969 החל שלב שיפוץ נוסף בהוראת פייסל שכלל עירוב בין האדריכלות העות'מאנית והאדריכלות האסלאמית הערבית. נכון לעתו, שלב שיפוץ זה שהתקיים תחת מלוכת פייסל עלה בסך 800 מיליון ריאל סעודי. עוד בשנת 1964, ישיבת ועידה של הליגה המוסלמית הגיעה להחלטה להסיר את כל המבנים הנספים שנבנו בתקופת האימפריה העות'מאנית מ'תחנת אבראהים' במסגד. כמו כן, פייסל העסיק את בן לאדן לשפץ את מסגד אל-אקצא במזרח ירושלים לאחר הצתתו באש בידי צעיר לוקה בנפשו.
מלכותו של פייסל התאפיינה בהחלשת מוקדי הכוח החלופיים שהתגבשו בתקופתו של סעוד, כגון נסיכים בני הדור השלישי, אנשי עסקים, משקיעים זרים ואנשי דת. למרות זאת, דאג שלא לפגוע במעמדם של האחרונים (שהתנגדו לפיתוח הנמרץ שהנהיג) יותר משנדרש, והותיר את השריעה (ההלכה האסלאמית) כחוק המדינה. גם כשהוקם משרד המשפטים הסעודי שולבו בו אנשי דת רבים וכך זכו החוקים האזרחיים לתמיכת אנשי הדת.עוד ב-1962, פייסל הבטיח כי יקדם את רישומה של מעין חוקה חילונית - חוקי היסוד, במסגרת תשתית עשר הנקודות.
פייסל קיצץ בהוצאות העתק של בית המלוכה, מזער את השחיתות ופעל כדי לפרוע את כל חובות המדינה. הוא ביצע תהליכי ייעול מסיביים בתעשיית הנפט. הכנסות הנפט, שעמדו ב-1964 על כחצי מיליארד דולר, הסתכמו בשנת 1975 ב-25 מיליארד. הון עתק זה אפשר לפייסל להנהיג תהליך מודרניזציה מקיף בערב הסעודית. המלך פיתח באופן ניכר - אם כי הדרגתי - את תשתיתה התקשורתית והתחבורתית של ממלכתו, והקים תעשייה פטרוכימית משגשגת. הוא אף פיתח ענפי כלכלה שאינם קשורים במישרין בנפט, ואפשר שידורי טלוויזיה בממלכתו. בנוסף השקיע רבות במערכת החינוך הסעודית (כולל הקמת בתי ספר לבנות) ודאג ליישב את השבטים הבדואים ברחבי הממלכה. פייסל אף תגבר את צבאו והקים ענפים חדשים של טכנולוגיה צבאית מתקדמת. עם זאת, רפורמות מעטות נעשו בשיטת הממשל השמרנית-אוטוקרטית בממלכה: פייסל אמנם הקים משרד לענייני משפטים, אשר יפקח על בתי המשפט הדתיים, אך בו זמנית קבע כי המלך וראש הממשלה - הם שני תפקידים שאותם ממלאים אדם אחד.
מלך ערב הסעודית (1964 – 1975) > מדיניות פנים > פיתוח הצבא

עם הכתרתו של פייסל, קידם הריבון החדש פיתוח מואץ של חיל האוויר המלכותי הסעודי בעקבות חיילות האוויר של מדינות המערב. הוא החל בפתיחתה של מכללה אקדמית צבאית עבור סטודנטים אשר תיועד לקידום הפיתוח של צבא מקצועי. המכללה האווירית על שם המלך פייסל החלה להיבנות ב-1967, והושלמה כעבור שלוש שנים ב-1970. בדצמבר 1965 חתם פייסל על הזמנה מסיבית של אספקת נשק אווירית, ובמסגרתה 40 מטוסי אינגליש אלקטריק לייטנינג תוצרת חיל האוויר המלכותי של הממלכה המאוחדת. המשלוח החל ב-1 ביולי 1968, והסתיים בספטמבר 1969. מטוסי הקרב אינגליש אלקטריק לייטנינג בני הדור השני, המשיכו לשרת בחיל האוויר הסעודי עד לשנת 1986, עת הוצאו משירות.
ב-1972 חתם פייסל על עסקת ייבוא של 39 מטוסי קרב מסוג מיראז' 5 מתוצרת חיל האוויר הצרפתי. עוד קודם להגעתם המיועדת של המטוסים לסעודיה ב-1974, הורה פייסל על העברתם לשירות חיל האוויר המצרי לנוכח פרוץ מלחמת יום הכיפורים. במהלך תקופת מלכותו של פייסל, בסיסי הצבא המפותחים הראשונים של סעודיה הוקמו. הבסיס הצבאי על שם המלך פייסל הוקם ב-1971 בקירוב לעיר ח'מיס מושייט במחוז עסיר. ב-1973 נפתח הבסיס על שם המלך עבד אל-עזיז בקירוב לעיר תבוכ אשר בצפון חג'אז.