stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בהאיטי
הערות שוליים

↑  Haiti's New Penal Code Under Fire, VOA (באנגלית)
↑  Openly gay marchers debut at Haiti AIDS rally - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
↑  Human Rights Watch, Haiti: Events of 2017, 2018-01-05. (באנגלית)
↑  Michael K. Lavers, Prominent Haitian LGBTQ activist found dead, Washington Blade: LGBTQ News, Politics, LGBTQ Rights, Gay News, ‏2019-11-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rara!. (באנגלית)
↑  Erin Leigh Durban-Albrecht, Postcolonial Homophobia: United States Imperialism in Haiti and the Transnational Circulation of Antigay Sexual Politics, 2015
↑  "Nou mache ansanm" (We walk together): Performance, Gender and Sexuality in Haiti, web.archive.org, ‏2017-05-10
↑  Gays in Haiti show their Pride during AIDS march - PinkNews.co.uk, web.archive.org, ‏2011-06-04
ויליאם בב

ויליאם בב (באנגלית: William Bebb;‏ 8 בדצמבר 1802 –  23 באוקטובר 1873) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל אוהיו ה-19 בשנים 1846–1849.
ראשית חייו

ויליאם בב נולד במחוז המילטון שבטריטוריה הצפון מערבית (כיום בתחומי מחוז באטלר שבאוהיו) לאדוארד בב ומרגרט רוברטס, זוג מהגרים ולשים. הוריו של בב היו התושבים היחידים בפדי רן, כיום שנדון שבאוהיו. ב-1826 הוקם בית הספר המקומי על פי חוק חדש של המדינה, הוקם מבנה חדש, וויליאם בב היה למורה הראשון של בית הספר.
ב-1824 נשא בב לאישה את שרה שאק. ב-1828 פתחו בב ורעייתו פנימייה לנערים שנקראה "בית הספר חורשת השקמים". בעת שלימד בבית הספר, למד בב משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו. ב-1831 הוא החל לעבוד במשרד עורכי הדין של ג'ון וודס.
קריירה

בב היה פעיל מסור במסע הבחירות של ויליאם הנרי הריסון בבחירות לנשיאות של 1840, ובזה של הנרי קליי בבחירות של 1844. ב-1844 הוא היה בחבר האלקטורים והצביע עבור קליי ופרלינגהויסן.
ב-1846 נבחר בב כמועמד המפלגה הוויגית למשרת מושל אוהיו. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת החל מדצמבר אותה שנה. תקופת כהונתו הסתיימה למעשה בדצמבר 1848, אך היא הוארכה עד ינואר 1849, בשל עיכובים בבחירות המדינתיות שגרמו לדחייה בהשבעת יורשו.
בב מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן לבדוק את משרד הפנסיות בוושינגטון הבירה. ב-1868 הוא דחה הצעה למינוי דיפלומטי בטנג'יר, מרוקו.
משפטו

ב-1857 ביצע בב ירי בכלי נשק וכתוצאה מכם נהרג אדם. הוא הואשם בהריגה ונשפט במחוז וינבהגו שבאילינוי ב-1858. אחד מפרקליטיו סיכם את המקרה:
בחודש מאי 1857, מייקל בב, בנו השני של המושל בב, נשא אישה והביאה לבית אביו. בליל ה-18 בחודש, חבורה של גברים צעירים, שמנתה 12 איש, אספה פעמוני בקר, קרנות פח, ושאר חפצים משמיעי רעשים, וכן כמה כלי נשק, ובערך בשעה 11 בלילה החלו להתהולל עם תרועות, צלצול בפעמונים, נשיפה בקרנות, הקשה במחבתות וירי בכלי נשק.
למשפחתו של המושל בב לא היה שום רמז לכוונתם, והם נבהלו מאוד. המושל נטל רובה דו-קני בידיו, יצא החוצה, והורה לפורעים להתרחק מביתו. הם לא שמעו אותו בגלל הרעש שהם הקימו. כך או כך, הם לא הפנו שום תשומת לב לאזהרה. לאחר מכן הוא ירה מטען אחד מרובהו למרחק מספיק כך שלא ייפגע אף אחד, והתרה בהם שוב להתרחק. כל החבורה למעט ארבעה מהם התרחקו. ארבעה אלו הסתערו על המושל, ככל הנראה כדי ללכוד אותו. הוא נסוג מספר צעדים, הסתובב, וירה באדם הקרוב ביותר אליו.
בבוקר המחרת הוא זימן את השריף ואת שאר אנשי החוק, הראה להם את אשר קרה, המציא להם את שמות כל המעורבים, כל אלו שהוא בירר עד אז, ודרש שתערך חקירה. החקירה נערכה בפני שופט חוקר והמושל שוחרר.
חודשים מספר לאחר מכן, כאשר הוא שהה בעיר סינסינטי לרגל עסקיו, נודע לו דרך העיתונים שחבר מושבעים גדול במחוז ויבהגו האשים אותו בהריגה. הוא מיד שלח מברק לשריף המחוז, יידע אותו על מקום המצאו ועל מועד שובו הבייתה. הוא שב לביתו, הסגיר את עצמו והפקיד ערבות.
המשפט נקבע ל-4 בפברואר 1858, ובנוסף לפרקליטו הוא הוסיף לצוות ההגנה את תומאס קורווין ואת השופט ויליאם ג'ונסטון, שביצעו את החקירה וניהלו את הטיעונים מול חבר המושבעים. טיעוני ההגנה נפתחו על ידי המושל קורווין, בנאום גדוש בשנינות וברהיטות. קהל רב התאסף כדי לצפות במשפט, ממניעים שונים, בעיקר כדי ללמוד כיצד אזרח תמים יכול להתמודד מבחינה משפטית לטובת הגנת מקום מגוריו ובני משפחתו כאשר נשקפת לו סכנה מצד התקהלויות בלתי חוקיות.
ניתן לקבל את העובדה שהתוצאה הייתה משביעת רצון לכל אלו שכוונתם הייתה טובה. המושל בב זוכה, על אף מאמצי התביעה, שבמסגרתם נעשה כל דבר, להבטיח הרשעה.
מותו

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, עברו בב ורעייתו לחוותם ברוקפורד, אילינוי. ויליאם בב נפטר בביתו ב-23 באוקטובר 1873. הוא נטמן בבית הקברות גרינווד שברוקפורד. רעייתו נפטרה ב-1892.
הערות שוליים

↑  Johnston, William (1887). "The People vs. William Bebb". Arguments to courts and juries, 1846–1874. Cincinnati: Robert Clarke and Company. pp. 114–115.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177815613  ISNI: 0000 0000 3202 7006  LCCN: n95118810  SNAC: w6sj47bc  VIAF: 70647869   WorldCat (עם VIAF): 70647869
חומצת שומן חיונית

חומצות שומן חיוניות (באנגלית: Essential fatty acid או EFAs), הן חומצות שומן, אשר נחוצות בתזונה של בני אדם ובעלי חיים, מכיוון שהגוף אינו מסוגל לסנתז (אנ') אותן בעצמו.
ישנן רק שתי חומצות שומן חיוניות לבני האדם - חומצה אלפא-לינולנית (חומצות שומן מסוג אומגה 3) וחומצה לינולאית (חומצת שומן מסוג אומגה 6). מספר חומצות שומן אחרות יכולות להיות חיוניות כאשר מתפתחים תנאים מסוימים או מחלות מסוימות - לדוגמה, חומצה דוקוזאקסואנואית (חומצת שומן מסוג אומגה 3) וחומצה גמא לינולנית (חומצת שומן מסוג אומגה 6).
כאשר התגלו שתי חומצות השומן החיוניות במהלך 1923 הן כונו בתחילה "ויטמין F", אולם בשנת 1929, מחקר שבוצע בחולדות הראה שמדויק יותר לסווג את שתי חומצות השומן החיוניות כשומנים ולא כויטמינים.
חומצות השומן הללו נחשבות חיוניות, משום שהחוקרים גילו כי כאשר מסירים את חומצות השומן הללו מהתזונה, הדבר פגע בהתפחתות התקינה של ילדים ובעלי חיים צעירים.
הערות שוליים

↑  Robert S. Goodhart; Maurice E. Shils (1980). Modern Nutrition in Health and Disease (6th ed.). Philadelphia: Lea and Febinger. pp. 134–138. ISBN 978-0-8121-0645-9.
↑  Whitney Ellie; Rolfes SR (2008). Understanding Nutrition (11th ed.). California: Thomson Wadsworth. p. 154.
↑  Burr, G.O., Burr, M.M. and Miller, E. (1930). "On the nature and role of the fatty acids essential in nutrition" (PDF). J. Biol. Chem. 86 (587). ארכיון (PDF) מ-2007-02-21. נבדק ב-2007-01-17.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543707305171  BnF: cb12213154x (data)  LCCN: sh85143990 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חומצת קינמון

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  (E)-3-phenylprop-2-enoic acid
 כתיב כימי:  C₉H₈O₂ 
 מסה מולרית:  148.17 גרם/מול
 מראה:  מוצק גבישי לבן
 מספר CAS:  140-10-3
 צפיפות:  1.2475 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  0.4 גרם בליטר, מסיס בדיאתיל אתר
 טמפרטורת היתוך:  133 °C   406.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  300 °C   573.15 K
 חומציות:  4.44
 
חומצת קינמון או חומצה צינמית (Cinnamic acid) היא חומצה אורגנית חלשה (pKa=4.44) המופקת משמן קינמון. זהו חומר גבישי לבן המסיס מעט במים.
החומר נוצר בצמח על ידי פעולת האנזים פנילאלנין אמוניה-ליאז (PAL phenylalanine ammonia-lyase) על פנילאלנין. משמש כחומר טעם במזון ובתעשיית התרופות. השימוש העיקרי הוא באסטרים הנדיפים (מתיל, אתיל או בנזיל) לבשמים. האסטרים מקנים ניחוח של דבש או פרחים.
כימיה

חומצת קינמון מורכבת מחומצה פרופנואית הקשורה לטבעת פניל, ישנם 3 נגזרות של החומצה הנקראים הידרוקסיקינמונילים: פחמן אחד בטבעת קשורה לקבוצת הידרוקסיל (OH), הפחמן הסמוך בטבעת יכול להיות קשור להידרוקסיל, לחמצן-מתיל (O-CH3), או למימן בודד.
חסן עלי מנצור

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1923 טהראן, המדינה הנשגבת של פרס 
 נרצח:  27 בינואר 1965 (בגיל 41) טהראן, המדינה האימפריאלית של איראן 
 מדינה:  המדינה האימפריאלית של איראן 
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן 
 מפלגה:  מפלגת איראן החדשה 
 פרסים והוקרה
 אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 
חסן עלי מנצור או חסן עלי מנסור (בפרסית: حسنعلی منصور; אפריל 1923 - 27 בינואר 1965) היה ראש ממשלת איראן בין השנים 1965-1964. נכנס לתפקידו בתחילת המהפכה הלבנה באיראן, ובינואר 1965 נרצח על ידי האיסלמיסט מוחמד בוקרי.
ביוגרפיה

חסן עלי נולד בטהראן לבתו של חסן ראיס זאהיר אלמלכ ולעלי מנצור, שהיה באותה עת ראש הממשלה. למד בבית הספר בטהראן וסיים את לימודיו בתיכון פיירוז-בהרם. במהלך מלחמת העולם השנייה למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת טהראן וסיים עם תואר במדעי המדינה. בזמן מלחמת העולם השנייה התחיל את הקריירה הפוליטית שלו בתור עובד במשרד החוץ הוא גם עשה כמה סיורים בגרמניה ובצרפת. בשנת 1950, הוא מונה לראש לשכת ראש הממשלה, תחילה לתקופה קצרה בעקבות השינויים בממשלה, ובפעם השנייה כיהן במשך שנתיים. בשנת 1957, ראש הממשלה, אג'בל מנושהר מינה אותו ליו"ר המועצה לכלכלה ולסגן ראש הממשלה. בנוסף לכך הוא החזיק גם בתפקידים נוספים, ביניהם: שר עבודה, שר המסחר ויו"ר החברה "בימה איראן" ביטוח.
ביוגרפיה > הקמת מפלגה והריצה לראשות הממשלה

המפלגה הפרוגרסיבית נוסדה על ידי מנצור כדי לערוך מחקר מדיניות כלכלי וכן כדי לשגרו לראשות הממשלה בעתידו. בשנת 1962 התמודד מנצור לפרלמנט ה -21 ונבחר כנציג השני מטהראן, לאחר עבדוללה ריזי, יו"ר הפרלמנט. לאחר מכן מנצור הרחיב את בסיס כוחו על ידי יצירת קואליציה והקים את מפלגת "איראן נווין" ברוב של 175 מתוך 230 צירים נבחרים נבחר למנהיג הרוב בפרלמנט.
מוחמד רזא פהלווי מינה את מנצור לראש הממשלה למשך ארבעים שנה. מנצור הציג בתוך הפרלמנט חברים רבים חדשים ביניהם אמיר עבאס הוויידא, שהיה אחר כך מחליפו. בזמן שלטונו מנצור קיבל לא מעט פעמים תמיכה אמריקנית[דרוש מקור].
מנצור חולל שינויים רבים בתקופת היותו מנהיג בין השאר הוא העלה את מחירו של הבנזין מ-5 ריאל ל-10 ריאל, אך מאוחר יותר נסוג לאחר שביתות של נהגי המוניות.
הירצחו

ב-22 בינואר 1965, ימים ספורים לפני יום השנה הראשון למהפכה באיראן, מנצור נכנס בשער הפרלמנט כדי לנאום. בסיום הנאום יצא ממכוניתו בכיכר ברסטן, ומוחמד בוקרי התקרב אליו וירה בו שלוש יריות.
הוא חזר למכונית ונסע לבית החולים, שם נשאר במצב קריטי במשך חמישה ימים עד שלבסוף מת מפצעיו. אחרי מותו, הפרלמנט מינה את חברו של מנצור, אמיר עבאס כממלא מקום ראש הממשלה, את התפקיד הוא יירש במשך 13 שנים. ההתנקשות בחייו של מנצור התרחשה מספר שנים לאחר רצח ראש הממשלה עלי רזמרה.
מנצור נקבר במאוזוליאום של השאה, ואבן גרניט שחורה דמוית אש הוצבה על קברו. לאחר המהפכה האיסלאמית, קברו נהרס על ידי אייתוללה ח'לח'אלי, ועצמותיו הוצאו מן הקבר ופוזרו.
ארבעה חברי פדאיון-דואר האסלאם הוצאו מאוחר יותר להורג בגין הרצח.
ראו גם

היסטוריה של איראן
זכויות להט"ב בהונדורס

| --- | --- |

הונדורס
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1899
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים לא רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  הגנה מוחלטת מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית, בעוד ישנה הגבלה בחוקת המדינה המכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2005
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, בעוד ישנה הגבלה בחוקת המדינה המכירה באימוץ על ידי הטרוסקסואלים בלבד מאז 2005
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בהונדורס מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים חוקית במדינה מאז 1899.
זוגות חד-מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותה הכרה משפטית העומדת לרשות זוגות נשואים הטרוסקסואלים.
נישואים חד מיניים, איגודים דה פקטו ואימוץ על ידי זוגות חד מיניים הוגבלו חוקתית מאז 2005 להכרה באימוץ וזוגיות הטרוסקסואלית בלבד.
בדומה לאל סלוודור השכנה, אנשי להט"ב מתמודדים בהונדורס עם שיעורים גבוהים במיוחד של אלימות ורצח. 264 אנשי להט"ב, מתוכם כמחצית הומואים, דווח כי נרצחו במדינה בין השנים 2009–2017.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז 1899, בעוד גיל הסכמה מוגדר כשווה עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד - 15 שנים.
הכרה בזוגיות חד מינית

איגודים חד-מיניים אינם מוכרים באופן חוקי בהונדורס. בשנת 2005 שונתה החוקה כדי להגביל נישואים ואיגודים דה פקטו בין אנשים מאותו המין. השינוי החוקתי גם מסרב להכיר בנישואים או איגודים חד מיניים שהתרחשו באופן חוקי במדינות אחרות בהם הם חוקיים (סעיף 112), ואוסר על זוגות חד מיניים לאמץ (סעיף 116).
לפני הבחירות בנובמבר 2017 הודיעו שלושה מועמדים למחלקה של פרנסיסקו מורזן מהמפלגה הלאומית והמפלגה הנוצרית-דמוקרטית על תמיכתם בנישואים חד מיניים, והוסיפו כי הם יהיו פתוחים להציג הצעת חוק נישואים חד-מינית בפני הקונגרס הלאומי. אף אחד משלושת המועמדים לא זכה במושב בקונגרס הלאומי.
ב-12 באוקטובר 2018, נשיא הונדורס חואן אורלנדו ארננדס הצהיר במסיבת עיתונאים באומרו כי "באופן אישי כנוצרי, אני נגד נישואים של בני אותו המין, ברור כי מערכת המשפט היא שעל פי החוק בהונדורס צריכה לשלוט על זה. ללא קשר להעדפות מיניות צריך להתייחס לאנשים בכבוד, לא משנה מה נטייתם. צריך להתייחס לאנשים בכבוד והנושא הזה חשוב מאוד".
הכרה בזוגיות חד מינית > פסק בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם 2018

בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחייבת הכרה בנישואים חד מיניים. פסק הדין חייב באופן מלא את קוסטה ריקה לחוקק לגליזציה של נישואים חד מיניים בשטחה (בה הרחש פסק הדין), והוגדר כנותן תקדים מחייב למדינות נוספות באמריקה הלטינית והקריבית כולל הונדורס.
במאי 2018, בהסתמך על פסיקת בית הדין, הגישו פעילי זכויות להט"ב בהונדורס תביעה לבית המשפט העליון עבור הכשרת נישואים חד מיניים במדינה. תיק שני הוגש זמן קצר לאחר מכן אך נדחה עקב טעויות טכניות בנובמבר 2018. התיק הראשון נשאר תלוי ועומד. בפברואר 2019 דווח כי בית המשפט העליון צפוי להכריע בתיק בתוך "הימים הקרובים", אך מאוחר יותר הוכרז במאי 2019 כי הוא "צפוי לפסוק מאוחר יותר השנה" על התרתם של נישואים ואימוץ בקרב אנשי להט"ב בהונדרוס.
הגנה מפני אפליה

בשנת 2013 אימץ הקונגרס הלאומי מספר תיקונים בחוק העונשין, באמצעות צו מס' 23–2013 (בספרדית: Decreto מס' 23–2013), כלפי הגנה מפני אפליה בקרב אנשי להט"ב אשר נכנס לתוקפו במרץ 2017 הכולל את הסעיפים הבאים,
סעיף 27 על הנסיבות המחמירות של אחריות פלילית, הוסיף "ביצוע פשע עקב שנאה או זלזול בגלל מין, מגדר, דת, מוצא לאומי, שייכות לאנשים ילידים ולצאצאים, נטייה מינית או זהות מגדרית, גיל, מצב משפחתי. או נכות, אידאולוגיה או השקפות פוליטיות של הקורבן".
סעיף 321, כדלקמן: "ייענש במאסר של שלוש (3) עד חמש (5) שנים וקנס של ארבע (4) עד שבע (7) שכר מינימום, מי שחוסם באופן שרירותי וחוקי, מגביל, מפחית, מונע או מביס את מימוש זכויות הפרט והקולקטיב או שולל מתן שירות מקצועי המבוסס על רקע מין, מגדר, גיל, נטייה מינית, זהות מגדרית, חברות במפלגה או דעה פוליטית, מצב משפחתי, שייכות לאנשים ילידים ולצאצאים, שפה קהילתית, שפה, לאום, דת, השתייכות או מעמד משפחתי כלכלי, יכולות או מוגבלות שונות, מצבים בריאותיים, מראה גופני או כל הבחנה אחרת הפוגעת בכבוד האדם של הקורבן".
סעיף 321-א הקובע: "מי שבפומבי או באמצעות התקשורת או השידור הציבורי, מסית לאפליה, שנאה, זלזול, רדיפה או כל סוג של אלימות או התקפות נגד אדם, קבוצה או עמותה, קרנות, תאגידים או ארגונים לא ממשלתיים על כל אחת מהסיבות המפורטות במאמר הקודם יוטל עונש של שלוש (3) עד חמש (5) שנות מאסר וקנס של חמישים אלף למפירות עד שלוש מאות אלף למפירות".
תנאי מחיה

בבחירות 2017 אישה טרנסג'נדרית התמודדה לראשונה למפלגת החדשנות והאחדות, אם כי התמודדותה בסופו של דבר לא צלחה לאחר שקיבלה 11,112 קולות, במקום ה-136 (הקונגרס הלאומי כולל 128 מושבים).
כ-400 איש צעדו במצעד גאווה ביולי 2017 בעיר סן פדרו סולה, הנחשבת לאחת הערים המסוכנות בעולם.
תנאי מחיה > אקטיביזם

החוקה קובעת כי לאזרחים יש את הזכות להקים ולהתקשר עם מפלגות פוליטיות וארגוני אינטרסים, אם כי המאמצים הראשונים לרשום עמותות וארגונים למען זכויות להט"ב בשנות השמונים נתקלו בהתנגדות ממשלתית או בעיכובים ממושכים. ארגוני זכויות הלהט"ב הראשונים קמו בשנות השמונים, לעיתים קרובות בתגובה למגפת ה-HIV/איידס אשר לא החזיקו אז במעמד חוקי וזכו להתעלמות מהממשלה, למעט הטרדות משטרתיות.
בשנת 2004, ממשלת הונדורס הרחיבה את ההכרה הפורמלית לשלוש קבוצות למען זכויות להט"ב, למרות התנגדות מאורגנת של הכנסייה הקתולית ומחוקקים שמרניים.
תנאי מחיה > אפליה

בדצמבר 2014 דיווחה קבוצת זכויות הלהט"ב רד לסביה קטראצ'ס (Red Lésbica Cattrachas) כי בשנים 2009–2014 נרשמו במדינה 174 מקרי מוות אלימים נגד אנשי להט"ב (90 הומואים, 15 לסביות ו-69 טרנסג'נדרים), בעיקר במחוזות קורטס ופרנסיסקו מורזן. ארגוני זכויות אדם בינלאומיים הצהירו כי הממשלה הצבאית כיוונה הטרדות, התעללות ורצח כלפי אנשי להט"ב.
ביוני 2013 ניתנה לאישה טרנסג'נדרית מקלט בספרד לאחר ששוטר הונדורסי ניסה להתנקש בה במדינה.
וולטר טרושז, פעיל פוליטי הונדורס ומנהיג זכויות להט"ב, נרצח על פי החשד ב-13 בדצמבר 2009 על ידי חברי המשטר על ארגון התנגדות נגד הממשלה החדשה של מנואל סלאיה. פעיל להט"ב הונדורסי נוסף הידוע בהתנגדותו לסלאיה, אריק מרטינז אבילה, נרצח ב-7 במאי 2012 בטגוסיגלפה.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1899)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2013)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  (מאז 2013)
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה):  (מאז 2013)
חוקים נגד פשעי שנאה הכוללים נטייה מינית וזהות מגדרית:  (מאז 2013)
נישואים חד מיניים:  (איסור חוקתי מאז 2005, פסק דין משפטי להתרה ממתין לאישור)
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים):  (איסור חוקתי מאז 2005)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים:  (איסור חוקתי מאז 2005)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  (איסור חוקתי מאז 2005)
להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:
הערות שוליים

↑  "'Terrorized at home', Central America's LGBT people to flee for their lives: report". Reuters (באנגלית). 2017-11-27. נבדק ב-2021-10-21.
↑  ardegas, The age of consent in Honduras - Born in Honduras (באנגלית)
1 2  Gay Honduras News & Reports, archive.globalgayz.com
↑  Honduras: Constitución de 1982, pdba.georgetown.edu
↑  Redacción Autor marcado para seguir, "Estas candidatas a diputadas apoyan el 'matrimonio gay' en Honduras", www.laprensa.hn (בספרדית)
↑  Estos son los 128 diputados que conforman el Congreso Nacional (2018-2022), Diario El Heraldo (בספרדית)
↑  Presidente hondureño en desacuerdo con matrimonio de personas del mismo sexo • El Nuevo Diario, web.archive.org, ‏2021-10-21
↑  Inter-American Court endorses same-sex marriage, web.archive.org, ‏9 בינואר 2018
↑  Redacción Autor marcado para seguir, "Más del 70% de los hondureños rechaza el matrimonio homosexual", www.laprensa.hn (ב־)
↑  Comunidad gay en batalla legal por matrimonio igualitario en Honduras, Diario El Heraldo (בספרדית)
↑  LGBT Hondurans March Against Hate, Human Rights Watch, ‏23 במאי 2019 (באנגלית)
↑  CN comienza a aprobar en primer debate proyecto de nuevo Código Penal para Honduras, web.archive.org, ‏28 באפריל 2016
↑  Seis meses podría tardar la aprobación de Código Penal, Diario El Heraldo (בספרדית)
↑  Observatoriointernacional.com, ww25.observatoriointernacional.com
↑  Michael K. Lavers, Transgender woman running for Honduras congress, Washington Blade: LGBTQ News, Politics, LGBTQ Rights, Gay News, ‏25 בספטמבר 2017 (באנגלית)
↑  Polémica candidatura de Rihanna Ferrera no logró un lugar en el Congreso Nacional, Diario El Heraldo
↑  Michael K. Lavers, Activists in violence-plagued Honduras city hold Pride parade, Washington Blade: LGBTQ News, Politics, LGBTQ Rights, Gay News, ‏17 ביולי 2017 (באנגלית)
↑  OAS, OAS - Organization of American States: Democracy for peace, security, and development, www.oas.org, ‏1 באוגוסט 2009 (באנגלית)
↑  Redacción / Agencias Autor marcado para seguir, "Transexual hondureña recibe asilo en España tras intento de asesinato", www.laprensa.hn (בספרדית)
זכויות להט"ב בחוף השנהב

| --- | --- |

חוף השנהב
 מעמד בחוק:  חוקי מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  אין נתונים
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד (תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה)
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בחוף השנהב מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית הוגדרה כחוקית בשטח המדינה מאז ומעולם. מאחר שחוף השנהב היוותה בעבר קולוניה צרפתית, עד לקבלת העצמאות שלה בשנת 1960, היא שהביאה לכך שחוקי צרפת שררו גם בקולוניה. בדומה לצרפת, שבה מאז שנחקק חוק העונשין בשנת 1791 שלא הפליל עוד פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה, כך גם בחוף השנהב, הקוד הפלילי הקולוניאלי לא הטיל עונש פלילי נגד הומוסקסואליות, בניגוד לרוב מדינות אפריקה שהיו בעבר קולוניות של האימפריה הבריטית שהפלילה קיום יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בקוד הפלילי שלה, שנותר ברובן במקומו לאחר קבלת העצמאות של המדינות עד היום.
אף על פי המעמד החוקי של הומוסקסואליות במדינה מאז ומעולם, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר עבור טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית.
מעמד בחוק

קיום מעשים מיניים בהסכמה באופן פרטי (בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד) הוגדר כחוקי בחוף השנהב מאז ומעולם, בעקבות היותה של חוף השנהב קולוניה צרפתית לשעבר וכמי שלא ירשה חוקים לאיסור "מעשי סדום" מצרפת בעבר, בניגוד לקולוניות בריטיות רבות לשעבר של האימפריה הבריטית ברחבי העולם שהגדירו "מעשי סדום" כקיום יחסי מין (אנאליים ואוראליים) בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד שלא למטרות רבייה.
הורות ואימוץ

זוגות חד-מיניים לא רשאים לאמץ ילדים בחוף השנהב, הן באמצעות אימוץ חורג או משותף. על פי נתוני מחלקת המדינה של ארצות הברית, "אנשים וזוגות גברים הומוסקסואלים ונשים לסביות אינם מוכרים בחוק ככשירים לאמץ בחוף השנהב".
הגנה מפני אפליה

לא קיימים חוקים שמעניקים הגנה משפטית מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בחוף השנהב. במרץ 2010, בעת שהשתתף בכנס של תוצאות הסקירה התקופתית האוניברסלית (אנ') של מעמד זכויות האדם בחוף השנהב שנערכה על ידי מועצת האו"ם לזכויות אדם, נציג משלחת חוף השנהב הצהיר כי המדינה תתחיל "לנקוט צעדים כדי להבטיח אי-אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית".
תנאי מחיה

דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית לשנת 2011 בחוף השנהב מצא כי,
"לא הייתה אפליה רשמית על רקע נטייה מינית בתעסוקה, דיור, אי מתן אזרחות, גישה לחינוך או לשירותי בריאות. עם זאת, על פי הדיווחים, סטיגמטיזציה חברתית נגד להט"ב הייתה נפוצה, והממשלה לא פעלה נגדה במהלך השנה. על פי הדיווחים, גברים הומוסקסואלים קיבלו אלימות פיזית, עונשי מאסר, אלימות מילולית, השפלה וסחיטה באיומים על ידי שוטרים, ז'נדרמרים ואנשי הכוחות המזוינים. במהלך השנה על פי דיווחים, אנשי הכוחות המזוינים של חוף השנהב הכו והתעללו בגברים הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים, שרובם היו עובדי מין. תלונות במשטרה לא הוגשו מחשש לנקמה. לפי הדיווחים, מצבם של אזרחי להט"ב השתפר לאחר המשבר שהתרחש לאחר הבחירות באותה שנה, אך נותר רעוע. ארגוני זכויות הלהט"ב המעטים במדינה פעלו בזהירות כדי להימנע מלהוות מטרה לקבלת אפליה על ידי אנשי הכוחות המזוינים וחברי כוחות דה-דפנס וא-דה-סיקוריט לשעבר. עם זאת, עיתונים דיווחו על ציון מסיבת סילבסטר שנערכה בהצלחה על ידי קבוצת לסביות באביג'אן".
טורו קלבר, נשיא קבוצת זכויות הלהט"ב בחוף השנהב "LGBT group Alternative Côte d'Ivoire", הצהיר בספטמבר 2011 כי רופא סירב להעניק שירות לפני מספר שנים לחולה בגלל נטייתו המינית של המטופל. קלבר וכמה מחברי הקבוצה מחו בעקבות האירוע מחוץ למרכז הבריאות בו עבד הרופא, ובסופו של דבר הסתיימו בכך שהמטופל קיבל את הטיפול. קלבר הצהיר למעמד אזרחי להט"ב בחוף השנהב באומרו כי, "בסך הכל, עדיין קיימת אפליה נגד אנשים הומוסקסואלים, אך בדרך כלל אנו נעים לעבר סובלנות יחסית עם הזמן".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז ומעולם)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג על בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר:  אין נתונים
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  אין נתונים
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
הערות שוליים

1 2  Does Ivory Coast's relative safety for LGBT prove something about sodomy laws? | Care2 Causes, web.archive.org, ‏2015-04-02
↑  COTE DIVOIRE | Intercountry Adoption, archive.is, ‏2012-12-14
↑  2011 Country Reports on Human Rights Practices: Côte d'Ivoire, Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, U.S. Department of State, pages 33-34
↑  Ivory Coast: Abidjan is becoming a gay Eldorado | Radio Netherlands Worldwide, web.archive.org, ‏2013-12-05