stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורנצו לוטי
עבודתו

לדברי ג'ורג'ו וזארי, בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, לורנצטו השלים כפסל צעיר את קברו של הקרדינל ניקולו פורטגורי (אנ'), שהחל אנדריאה דל ורוקיו בשנת 1477, בסן ג'אקו בפיסטויה. ואז עבר לרומא ו"עשה בשנים הראשונות עבודות רבות שאין צורך לבצע שום תיעוד נוסף לגביהן".
על פי בקשתו של רפאל, קיבל לורנצטו הזמנה מאגוסטינו קיגי ליצור את קברו בקפלה שבנה (קפלת קיגי) בבזיליקת סנטה מריה דל פופולו. בסיועו של הפסל הצעיר רפאלו דה מונטלופו (אנ'), ובאמצעות עיצובים של רפאל, יצר לורנצטו את פסלי יונה ואליהו, כסמלים לתחיית המתים, אחד הנושאים האיקונוגרפיים העיקריים בקפלה. לורנצו יצר גם את התבליט "ישו והאישה השומרונית", אשר מאוחר יותר הועבר לחזית המזבח על ידי ברניני. לורנצטו כמעט סיים את העבודה בשנת 1520, ועבד, כלשונו של וזארי: "בכל הלהט, החריצות והעמל שבכוחו, כדי לקבל עליה קרדיט ולהרשים את רפאל. וכן כדי לקבל תגמול כספי נדיב מאגוסטינו, שעושרו היה רב". אלא שאז נפטרו אגוסטינו קיגי ורפאל, ומאוחר יותר גם אשתו של אגוסטינו ואחיו, העבודה נעצרה והפסלים נותרו בבית המלאכה של לורנצטו. וזארי מתעד כך את הדברים: "יורשיו של אגוסטינו, תוך העדר כבוד, איפשרו לפסלים להישאר בסדנתו של לורנצטו במשך שנים ארוכות. [...] לורנצטו הבין בעת הזו שהוא השחית את זמנו ומרצו לשווא".
מותם הכמעט בו זמני של אגוסטינו ורפאל (שניהם מתו בתוך ארבעה ימים בשנת 1520) מסמן את תחילת הירידה במעמדו של לורנצטו. הוא מצא בכל זאת עבודה ביצירת פסל עבור קברו של רפאל בפנתיאון, בסיועו של רפאלו דה מונטלופו. הפסל מכונה מדונה דל סאסו (המדונה של הסלע), כיוון שמרים, אם ישו מוצגת בו כאשר היא מניחה רגל אחת על סלע.
בשנת 1524 השלים לורנצ'טו את קברו של המשורר ברנרדינו קפלה בסנטו סטפנו רוטונדו (שוב עם רפאלו דה מונטלופו).
מאוחר יותר, בסביבות שנת 1536, עבד על קברי האפיפיורים של בית מדיצ'י, קלמנס השביעי ולאו העשירי, בבזיליקת סנטה מריה סופרה מינרווה. אז הוא הסתפק בתפקיד משני, כאשר את העבודה העיקרית ביצע ברתולומאו באנדינלי.
בשנותיו האחרונות, לורנצטו סייע גם לאנטוניו דה סנגאלו הבן (אנ'), כאדריכל וכמודד בעבודות המתמשכות על בזיליקת פטרוס הקדוש תחת האפיפיור פאולוס השלישי. לדברי וזארי זו הייתה הפעילות הרווחית ביותר בקריירה של לורנצטו כי: "הקירות נבנו במחיר קבוע. לאחר מכן לורנצו הפך תוך כמה שנים, מבלי להתאמץ, למפורסם ומשגשג יותר משהיה אחרי שנים רבות של עבודה אינסופית, לאחר שאלוהים, האנושות והמזל פעלו לטובתו ברגע אחד. ואם היה חי זמן רב יותר, היה מרוויח עוד יותר, כדי לכפר על העוול שגורל אכזר הביא עליו שלא בצדק, במהלך התקופה שבה עבודתו הייתה הטובה ביותר".
לונרצטו נפטר ברומא בשנת 1541, בגיל 47.
ראו גם

קפלת קיגי
יונה (לורנצטו)
אליהו (לורנצטו)
הערות שוליים

1 2 3 4  
ג'ורג'ו וזארי. "Lorenzetto (1490-1541)". חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. (באנגלית)
↑  
Shearman, John (1961). "The Chigi Chapel in S. Maria del Popolo". JSTOR. (באנגלית)
↑  
Magnusson, Cecilia (1987). "Lornezetto's Statue of Jonah and the Chigi Chapel in S. Maria del Popolo". Konsthistorisk Tidskrift. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4838119  GND: 12177838X  ISNI: 0000 0000 6681 1368  RKD: 129709  SNAC: w6dv3p2g  ULAN: 500016487  VIAF: 25467724   WorldCat (עם VIAF): 25467724 
"מדונה של הסלע", מעל קברו של רפאל בפנתיאון
כריס היפקינס

כריסטופר ג'ון היפקינס (באנגלית: Christopher John Hipkins; נולד ב-5 בספטמבר 1978) הוא פוליטיקאי ניו זילנדי המכהן כיושב ראש מפלגת הלייבור. ראש ממשלת ניו זילנד מינואר עד נובמבר 2023. קודם לכן כיהן כשר החינוך, שר המשטרה, שר השירותים הציבוריים וראש הפרלמנט של ניו זילנד. הוא הפך לדמות ציבורית בולטת בתקופת מגפת הקורונה בניו זילנד, כאשר כיהן כשר הבריאות מיולי עד נובמבר 2020, וכשר לתגובה לקורונה מנובמבר 2020 עד יוני 2022.
ביוגרפיה > ראשית חייו

היפקינס נולד בהאט ואלי שבפרוורי וליגנטון בשנת 1978. הוא למד בבית הספר היסודי ווטרלו וחטיבת הביניים האט. הוא היה החל ללמוד בהאט ואלי ממוריאל קולג' ב-1996. היפקינס המשיך והשלים תואר ראשון באמנות עם התמחות בפוליטיקה וקרימינולוגיה באוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון, שם היה נשיא אגודת הסטודנטים בשנים 2000–2001. בספטמבר 1997, כשהיה סטודנט שנה א', היפקינס היה אחד מכמה עשרות שנעצרו בעת שהפגינו בפרלמנט כנגד הצעת חוק. עניין מעצרם של חבריו ושלו עבר בבתי המשפט, וכעבור 10 שנים פורסמה התנצלות של המשטרה ופיצויים של למעלה מ-200,000 דולר שחולקו בין 41 המפגינים. השופט קבע כי למרות טענות המשטרה כי המפגינים היו אלימים, המחאה הייתה שלווה ולא הייתה עילה למעצר.
לאחר שסיים את לימודיו החזיק היפקינס במספר משרות, כולל עבודה כיועץ המדיניות של הפדרציה להכשרת התעשייה וכמנהל הדרכה של תאגיד טוד אנרג'י בטראנאקי. היפקינס עבד גם בפרלמנט, כיועץ לטרוור מלארד והלן קלארק.
ביוגרפיה > חבר פרלמנט

היפקינס נבחר לנציג הלייבור במחוז הבחירה רימוטאקה (ששמו שונה לרמוטאקה ב-2020) בבחירות הכלליות של 2008, לאחר פרישתו של חבר הפרלמנט המכהן פול סוויין. בבחירות הראשונות שלו זכה היפקינס זכה במושב ברוב של 753 קולות ושמר על ציבור הבוחרים בכל ניסיון להיבחר שוב לאחר מכן. בבחירות הכלליות של 2020 היה לו הרוב הגבוה ביותר מכל מועמד, מלבד ראש הממשלה ג'סינדה ארדרן.
במשך תשע השנים הראשונות של הקריירה הפרלמנטרית של היפקינס, הלייבור היה באופוזיציה. בקדנציה הראשונה שלו היה היפקינס דובר הלייבור לענייני פנים וחבר בוועדות הפרלמנט למִנהל ממשלתי, שלטון מקומי וסביבה ותחבורה ותשתיות. במאי 2010, הצעת התיקון שלו לחוק החשמל, של העדפת אנרגיה מתחדשת, הוצאה מההצבעה של חברי הפרלמנט. הצעת החוק הייתה אמורה להחזיר את האיסור על ייצור תרמי של חשמל שהוטל על ידי ממשלת הלייבור בספטמבר 2008 ובוטלה על ידי הממשלה הלאומית הנכנסת בדצמבר 2008.
בקדנציה השנייה של היפקינס הוא קודם לממשלת הצללים של הלייבור כדובר שירותי המדינה והחינוך תחת המנהיג החדש דייוויד שירר. הוא גם הפך לראשונה למצליף המפלגה. הוא המשיך כדובר החינוך תחת המנהיגים דייוויד קנליף, אנדרו ליטל וארדרן. תחת ליטל וארדרן, היפקינס היה בנוסף גם מנהיג הצללים של בית הנבחרים.
כחבר פרלמנט בכיר של הלייבור, היפקינס היה דמות מפתח בממשלת הלייבור השישית של ניו זילנד. בין 2017 ל-2023 הוא כיהן כשר החינוך, שר השירות הציבורי וראש הבית. מאוחר יותר קיבל אחריות נוספת כשר הבריאות והשר לתגובת לקורונה במהלך מגפת הקורונה בניו זילנד, ולאחר מכן גם כשר המשטרה. הוא התגלה כ"מועמד הקונצנזוס" של מפלגת הלייבור בבחירות למנהיגות בינואר 2023 שהופעלו בעקבות פרישתה של ארדרן.
ביוגרפיה > שר > קדנציה ראשונה, 2017–2020

היפקינס נבחר כשר בקבינט על ידי חברי מפלגת הלייבור לאחר הקמת הממשלת הלייבור שנתמכה על ידי הירוקים. מאוחר יותר הוכרז כי יכהן כשר החינוך.
כשר החינוך תמך היפקינס בביטול של תקנים לאומיים ובתי ספר צ'רטר, בתי ספר המקבלים תקציב מהמדינה אך כפופים לפחות כללים ותקנות מבתי ספר ממלכתיים אחרים. הוא גם הורה על סקירה של מערכת התעודות הלאומית להישגים חינוכיים (NCEA). עם זאת, היפקינס הבהיר כי משרד החינוך ימשיך לממן את מחקר הניטור הלאומי של אוניברסיטת אוטגו להישגי סטודנטים ואת כלי ההתקדמות והעקביות (PaCT). הודעת הממשלה כי תסגור את בתי ספר הצ'רטר גררה ביקורת מצד מפלגות האופוזיציה, המפלגה הלאומית ו-ACT. בתחילת 2018 הציג היפקינס חקיקה המונעת יצירת בתי ספר צ'רטר חדשים, ומאפשרת הסבה של בתי ספר קיימים לבתי ספר בעלי אופי מיוחד. עד ספטמבר 2018, כל 12 בתי ספר הצ'רטר בניו זילנד הפכו לבתי ספר משולבים ממלכתיים ומיוחדים.
בפברואר 2019 הציע היפקינס למזג את 16 המכונות הטכנולוגיים במדינה למכון אחד, על מנת להתמודד עם גירעונות וירידה במספר הנרשמים. בעוד שאיגוד ההשכלה התיכונית, איגוד המעסיקים והתעשיינים ולשכת המסחר של המעסיקים בקנטרברי הביעו תמיכה בהצעת הממשלה, היא ספגה ביקורת מצד המפלגה הלאומית וראשי ערים.
בתחילת מאי 2019 הודיע היפקינס כי הממשלה תשקיע 95 מיליון דולר ניו זילנדי כדי להכשיר 2,400 מורים חדשים באמצעות מלגות מוגברות, תוכניות חדשות להכשרת מורים מבוססות תעסוקה ומלגות מבוססות iwi במהלך ארבע השנים הבאות כדי לטפל במחסור בצוותי ההוראה. צעדים אלה ספגו ביקורת כלא מספקים על ידי איגוד המורים העל-יסודיים ודוברת החינוך של המפלגה הלאומית, ניקי קיי.
ב-1 באוגוסט 2019 אישר היפקינס מחדש את תוכנית הממשלה למזג את כל המכונים הטכנולוגיים לישות אחת באפריל 2020. בנוסף, הוא הודיע כי הממשלה תחליף את כל 11 ארגוני ההכשרה התעשייתית (ITOs) בבין 4 ל-7 מועצות לפיתוח כוח אדם שיוקמו עד 2022 כדי להשפיע על החינוך וההכשרה המקצועית. בעוד שהמכונות הטכנולוגיים הביעו אופטימיות זהירה לגבי השינויים, למרות החששות מאובדן האוטונומיה שלהם, ה-ITOs התנגדו לשינויים הללו, בטענה שהם יפגעו במערכת ההכשרה המקצועית ויגרמו לאובדן מקומות עבודה. עד שנת 2022 החל המיזוג לעורר קשיים, לרבות מספר נרשמים נמוך, גירעונות גדולים והתפטרות של עובדים בכירים.
לאחר התפטרותו של דייוויד קלארק מתפקיד שר הבריאות ב-2 ביולי 2020, מינתה ראש הממשלה ארדרן את היפקינס לשר הבריאות הזמני עד לבחירות הכלליות ב-2020 באוקטובר.
ביוגרפיה > שר > קדנציה שנייה, 2020–2023

היפקינס נבחר מחדש למושב רמוטאקה במהלך הבחירות הכלליות בניו זילנד 2020. הוא ניצח את המועמד הלאומי מארק קרופסקי בהפרש של 20,497 קולות.
בתחילת נובמבר 2020 הוכרז כי היפקינס ימשיך לכהן כשר החינוך. הוא גם הוגדר כשר התגובה לקורונה וכשר לשירות הציבורי.
ב-31 בינואר 2022 התמודד היפקינס בתפקידו כשר התגובה לקורונה עם פרשת העיתונאית שארלוט בליס. בליס הייתה עיתונאית באל-ג'זירה שעזבה את קטר לאפגניסטן לאחר שנכנסה להיריון בעקבות החוק במדינה שאוסר על היריון מחוץ לנישואים, אך לא יכלה לחזור לניו זילנד עקב ההגבלות המחמירות על הכניסה למדינה. היפקינס פרסם הצהרה לפיה הממשלה הציעה לבליס מקום במסגרת הקריטריונים להקצאת חירום בתוך תקופה של 14 ימים. עם זאת, הוא גם טען כי בליס ציינה שהיא לא מתכוונת לנסוע עד סוף פברואר וכי MIQ, מערכת הבידוד של המדינה, המליצה לה לשקול לדחות את תוכניות הנסיעה שלה. הוא גם אישר כי הסיוע הקונסולרי של ניו זילנד הציע מוקדם יותר פעמיים לעזור לה לחזור מאפגניסטן בדצמבר 2021.
היפקינס ספג ביקורת מעורך דינה של בליס על כך שהפר לכאורה את פרטיותה של העיתונאית על ידי שיתוף פרטים אישיים על נסיבות המקרה שלה, וציין כי הוא שוקל "אפשרויות משפטיות". בתגובה, בליס הצהירה שהיא לא נתנה להיפקינס הסכמה לחלוק את המידע שלה וחלקה על העובדות בהצהרתו. חברי הפרלמנט מהאופוזיציה מתחו גם הם ביקורת על מעשיו של היפקינס, וקבעו שהם "לא הולמים" שר של הכתר. ב-22 ביוני 2022 התנצל היפקינס בפומבי על פרסום מידע אישי ללא הסכמתה של בליס והעיר הערות לא מדויקות על כך שבליס נסעה לאפגניסטן והוצע לה סיוע קונסולרי. היפקינס התנצל קודם לכן באופן פרטי בפני בליס באמצע מרץ 2022.
בחלוקת התיקים המחודשת של יוני 2022 הועבר היפקינס מתיק התגובה לקורונה והחליף את פוטו ויליאמס כשר המשטרה.
ביוגרפיה > ראש ממשלה

ראש ממשלת ניו זילנד ומנהיגת המפלגה, ג'סינדה ארדרן, הודיעה על התפטרותה משני התפקידים במסיבת עיתונאים ב-19 בינואר 2023.
היפקינס אושר כמועמד היחיד להחליף את ארדרן זמן קצר לאחר סגירת המועמדויות ב-21 בינואר. הפגישה הרשמית בה אושר היפקינס כמנהיג המפלגה נערכה ב-22 בינואר 2023.
ב-25 בינואר 2023 נכנס לתפקידו כראש ממשלת ניו זילנד.
בבבחירות שהתקיימו באוקטובר (אנ') איבדה מפלגת הלייבור את הרוב בפרלמנט וקיבלה רק 34 מושבים. בעקבות ניצחונה של המפלגה הלאומית של ניו זילנד עלה בידי כריסטופר לקסון להקים ממשלה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

היפקינס נשוי ואב לשני ילדים. חתונתו נערכה ב-2020 בפרמייר האוס, מעונו הרשמי של ראש ממשלת ניו זילנד שבוולינגטון, וסגן ראש ממשלת ניו זילנד, גרנט רוברטסון, היה השושבין שלו. כשלקח חופשת לידה ממושכת ללידת ילדו השני ב-2018, הוא היה אחד השרים הבכירים הראשונים בממשלה שעשו זאת.
לזולה

| לזולה |
| --- | --- |
  פרטי לזולה
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: קופים בעלי זנב
סוג:: גנון
מין:: לזולה
שם מדעי
 Cercopithecus lomamiensis ‏הארט ודיטווילר וג'ילברט ובורל ופלר ואמטשו והארט וווספר וסרגיס וטוסי, 2012
תחום תפוצה


לזולה (שם מדעי: Cercopithecus lomamiensis) הוא מין מקופי העולם הישן, שנתגלה בשנת 2007 (אושר בשנת 2012) בלומאמי באסין שבקונגו. זהו מין הקוף החדש הראשון שנמצא מאז שנת 1984.
הלזולה חי ביערות הגשם של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, טווח המחיה שלו הוא בין הנהרות לומאמי וטשופה שבמרכז המדינה. הוא נתפס לראשונה בשנת 2007 בסמוך לכפר אופלה. מאז הלכידה הראשונה הוא נצפה שוב בבר. 
הקוף נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.
הלזולה ניזון בעיקר מפירות, עלים ופרחים.
לקריאה נוספת

John A. Hart, Kate M. Detwiler, Christopher C. Gilbert, Andrew S. Burrell, James L. Fuller, Maurice Emetshu, Terese B. Hart, Ashley Vosper, Eric J. Sargis & Anthony J. Tosi (2012). "Lesula: A new species of Cercopithecus monkey endemic to the Democratic Republic of Congo and implications for conservation of Congo's central basin". PLoS ONE. 7 (9): e44271. doi:10.1371/journal.pone.0044271.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
הערות שוליים

↑  לזולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  הסי.אן.אן מדווח על התגלית
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגפיראניה

| מגפיראניה |
| --- | --- |
 איור של Megapiranha paranensis
תקופה
סוף מיוקן 9–6.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חריתאים
משפחה:: פיראניים
סוג:: מגפיראניה
מינים
 Megapiranha paranensis
שם מדעי
 Megapiranha

מגפיראניה (שם מדעי: Megapiranha) הוא סוג דג קדום ממשפחת הפיראניים שחי באמריקה הדרומית בסוף תקופת המיוקן לפני 9–6.8 מיליון שנה.
מאובני הדג נמצאו בארגנטינה ומבנה השיניים שלו הזכיר את דגי הפיראניה התוקפניים. אורך גופו הגיע ל-71–128 ס"מ ומשקלו מעל 70 קילוגרם. ממבנה השיניים שאורכם הגיע ל-6.5 ס"מ, נראה שהוא היה שלב מעבר בין דגי פאקן כמו הטמבקוי לפיראניות התוקפניות. עוצמת הנשיכה של הדג עולה על 1,200–4,700 ניוטון.
יצור זה שחה במימי ארגנטינה הקדומים וייתכן שהיה טורף או אולי אוכל-כול בדומה לפיראניות החיות. לא ידוע אם הוא חי בלהקות או צד לבדו.
לידיה פורסטרום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באפריל 1914 
 פטירה:  2006 (בגיל 91 בערך) 
 מדינה:  פינלנד, גרמניה 
 מקצוע:  סטודנטית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (22 באוקטובר 1980) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לידיה פורסטרום
 
לידיה פורסטרום (בגרמנית: Lydia Forsström;‏ 5 באפריל 1914 – 1 בינואר 2006) הייתה סטודנטית חסידת אומות עולם פינית, שהצילה יהודים בברלין במלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

הסטודנטית לידיה פורסטרום, ילידת 1919, הייתה חברה בקהילת הסטודנטים האוונגליסטית האסורה. היא חיה בגרמניה מאז ילדותה, אך הייתה לה אזרחות פינית. בשנות המלחמה היא גרה בדירת חדר בברלין, סמוך לתחנת רכבת. בשנת 1943 היא הכירה באמצעות חברותיה הקווייקריות צעירה יהודייה בשם ליסלוט פרלס, עובדת רווחה שבפברואר 1943 נאלצה לרדת למחתרת. לידיה, שמעולם לא פגשה את פרלס לפני כן, הסתירה אותה במשך שנה וחצי בדירתה הקטנטנה וחלקה איתה את מנות האוכל שלה.
פורסטרום תמכה, מבחינה חומרית ומוראלית בנאמנות, בכמה נשים יהודיות נרדפות אחרות. את מרגוט מלכיאור פגשה דרך הרופאה היהודיה, ד"ר אליזבת לוי. בינואר ד"ר לוי נפטרה באופן פתאומי. לידיה הציעה לעזור למרגוט מלכיאור ונהגה לבוא לבקר אותה. הפעם האחרונה בה היא ביקרה אצלה הייתה בינואר 1944 ממש לפני שנשלחה למחנה ריכוז והציעה לעזור לה. לד"ר לוי הייתה אחות בשם מרגרט קוך, שבעלה נרצח על ידי הנאצים, והיא נשלחה על ידי הגסטפו לכלא בהיידלברג. פורסטרום עברה לגור בהיידלברג, למרות הסכנה בחודשי המלחמה האחרונים, כדי לעזור למרגרט לשמור על קשר עם בנה בן ה-14. היא נהגה לבקר אותה בכלא פעמים רבות.
לאחר המלחמה

פורסטרום עברה להתגורר בשוודיה לאחר המלחמה אך המשיכה לשמור על קשר ולבקר את מרגרט קוך בגרמניה. את שנותיה האחרונות בילתה בבית אבות בברגן, שם נפטרה בשנת 2006. כמעט אף אחד לא הכיר את סיפור חייה המרגש.
הכרה והנצחה

לידיה פורסטרום הוכרה ב-22 באוקטובר 1980 על ידי "יד ושם" כחסידת אומות העולם.
הטקס התקיים ב"יד ושם" וניטע לכבודה עץ בגן חסידי אומות העולם.
הערות שוליים

1 2  לידיה פורסטרום, באתר יד ושם (באנגלית)
1 2  עדות ליד ושם מאת מרגוט מלכיאור (באנגלית), תיק מס' M.31.2/1874, ארכיון יד ושם
↑  Stille Heldin: Wer kannte Lydia Forsström (בגרמנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לידיה פורסטרום".
מאזן ערוץ

מאזן ערוץ (באנגלית: link budget) הוא חישוב סך כל התוספות והגריעות ממשדר, דרך תווך (קו תמסורת, חלל פתוח, סיב, גלבו ועוד) אל עבר מקלט במערכת טלקומוניקציה. הוא כולל את הירידה בעוצמה כתוצאה מעבר הגל בתווך, את שבח האנטנה, וכן נחיתות כתוצאה מהכבל המזין וגורמים אחרים. ניחות אקראי בערוץ כגון הבהובים (אנ'), נלקחים בחשבון על ידי הוספת מרווח בהתאם לצפי של ההשפעה מבחינת עצמה. גודל המרווח הנדרש ניתן להפחתה על ידי טכניקות שונות כגון גיוון אנטנות (אנ') וFHSS
המשוואה הפשוטה של מאזן ערוץ נראית כך:

ניחות (dB) - תוספות (dB) + עוצמת שידור (dBm) = עוצמה במקלט (dBm)

במשוואה לעיל, מכיוון שדציבל נמדד בסולם לוגריתמי, פעולת חיבור במשוואה מקבילה להכפלה של היחסים המספריים
במערכות רדיו

במערכות קרינה אלקטרומגנטית שמכילות חישוב קו ראייה (Line-of-sight), המקור העיקרי לניחות הוא ירידה של עצמת האות עקב התפשטות אחידה, הפרופורציונלית ביחס הפוך לריבוע המרחק (בהתפשטות גאומטרית).
משוואת מאזן ערוץ הכוללת את ההשפעות, ומבוטאת לוגריתמית, עשויה להיראות כך:
כאשר:
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגפונרה

| מגפונרה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: נמליים
סוג:: Megaponera
מין:: מגפונרה
שם מדעי
 Pachycondyla analis ‏לטריי, 1802
תחום תפוצה


מגפונרה (שם מדעי: Megaponera analis) היא מין של נמלה טורפת ממוצא אפריקני המתמחה בטריפת טרמיטים.
נמלה שחורה זו מגיעה לאורך של 20 מ"מ כשהפועלות גדולות בהרבה משאר החיילות שאורכן 5–18 מ"מ, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות בעולם. היא בעלת חזה רחב, לסתות בולטות ומעוקלות ומחושים קצרים הפונים מטה. זוהי נמלה מהירה הנעה במושבות מתחת לקרקע. למרות שהזכרים קטנים מהפועלות הם דומים להן במראה.
הנמלה חיה במחילות בעומק חצי מטר ולעיתים יותר בקרקע באזורי סוואנה, בסביבת עצים וסלעים שונים ואף באזורים צחיחים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה. בקן ישנם מספר פתחים ובמרכזו חדר גדול בו המלכה, הפועלות, הביצים והפגיות אשר אינם יוצאים החוצה.
הנמלים מותאמות לתזונה מטרמיטים שונים, בעיקר מהסוג Macrotermes וסוגים קרובים. עם זאת הטרמיטים יודעים להילחם והשומרים שלהם בעלי צבתות חזקות הפונות החוצה ויכולות לשסע נמלה או לכרות לה את הרגליים. הנמלים מתקיפות את הטרמיטים בשעות הזריחה והשקיעה בלהקות של 200–500 פרטים בערך הנכנסים בטור לקן הטרמיטים ומכתרים את הפועלים. הנמלים הורגות את הטרמיטים בלפיתה במלתעותיהן. הטרמיטים יכולים לפצוע את הנמלים אך הללו יודעות לנוע במהירות גם כאשר הן פצועות וכרותות רגליים. לאחר הפשיטה והריגת מושבת הטרמיטים הנמלים סוחבות את הגופות אל קינן.
נמלים אלה מותקפות לעיתים בידי נמלי הכידן, אז מתחוללת מלחמה בין שני סוגי הנמלים כשכל אחד מנסה להרוג ולקרוע רגליים ליותר נמלים מהסוג השני.
תת-מינים:
לנמלה זו 5 תת-מינים:
M. analis subsp. amazon – נפוצה באתיופיה
M. analis subsp. crassicornis – נפוצה במוזמביק
M. analis subsp. rapax – נפוצה בטנזניה
M. analis subsp. subpilosa – נפוצה באנגולה
M. analis subsp. termitivora – נפוצה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
לידיה פסטור

לידיה פסטור (בפולנית: Lidka Pastor) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה.
ביוגרפיה

פסטור התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה.
ביוגרפיה > 1935

במכביה השנייה שנערכה בחיפה באפריל 1935 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות) וסיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:35 דקות
בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל וגרטרודה דוידוביץ' בתוצאה של 4:57.5 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.3 דקות, אחרי גרטוטרדה דוידוביץ' (1:21.2 דקות)
ביוגרפיה > 1939

באליפות החורף של פולין שנערכה בוורשה במרץ 1939 במזג אוויר סוער ותחת גשם חזק, היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-300 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:40.5 דקות. באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם חברותיה זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ופאני קנדל בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות.
הערות שוליים

↑  המכביה בחיפה, דבר, 10 באפריל 1935
↑  התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
↑  בגולה - "הכח" ביליץ מנצח בשחיה, דואר היום, 9 בספטמבר 1935
↑  "Przegląd Sportowy" כמודיע ומקדם ספורט נשים בפולין בשנת פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939), מאמר (בפולנית)
ליגאז

האנזים DNA ליגאז I מתקן נזק ב-DNA
איחוי שתי פיסות DNA
ליגאז (באנגלית: Ligase) הוא שם כולל לקבוצה של אנזימים המזרזים תגובות איחוי בין שתי מולקולות. הליגאזות מהווים אחת משש הקבוצות שאליהן ממוינים כל האנזימים. קבוצת הליגאזות היא קבוצה מספר 6, ואנזימים המשתייכים אליה מסומנים EC 6.X.X.X.
מקור השם ליגאז בלטינית: Ligare פירושו "לאחות". ליגאזות משתמשים בדרך כלל בפירוק מולקולה קטנה לשם הפקת האנרגיה הדרושה לאיחוי שתי מולקולות גדולות. המולקולה הקטנה היא במקרים רבים הנוקלאוטיד ATP, המשמש לעיתים קרובות כ"מטבע אנרגיה" בתא.
קיימות חמש תת-קבוצות בקבוצת הליגאזות, לפי האטומים המשתתפים בתגובת האיחוי:
EC 6.1: איחוי פחמן-חמצן.
EC 6.2: איחוי פחמן-גופרית.
EC 6.3: איחוי פחמן-חנקן.
EC 6.4: איחוי פחמן-פחמן.
EC 6.5: איחוי פוספודיאסטר.
בשמם של ליגאזות רבים קיימת המילה ליגאז. ליגאזות אחרים קרויים סינתטאז (Synthetase); אין להתבלבל עם סינתאז (Synthase), קבוצת אנזימים המפרקת קשרים כימיים ללא שימוש ב-ATP ואשר משתייכת לקבוצה EC 4, קבוצת ליאז. ליגאז המאחה מולקולה כלשהי עם פחמן דו-חמצני קרוי קרבוקסילאז (Carboxylase).
האנזים הידוע ביותר בקבוצת הליגאזות הוא DNA ליגאז. אנזים זה, המשתייך לקבוצה EC 6.5, חיוני בכל היצורים החיים לתיקון נזקים ב-DNA. בביולוגיה המולקולרית משמש האנזים במעבדה לאיחוי פיסות DNA; לעיתים קרובות מדובר בהכנסת פיסת DNA לתוך פלסמיד ולאחר מכן החדרת הפלסמיד לתא חיידק לשם ייצור עותקים רבים ממנו.
קבוצה חשובה של אנזימים בקבוצה EC 6.1 היא אמינואציל tRNA סינתטאז—שם כולל לכעשרים אנזימים שתפקידם לחבר בין חומצת אמינו ובין מולקולת tRNA לקראת תהליך התרגום בתא.
שני אנזימים חשובים בקבוצה EC 6.3 הם גלוטמין סינתטאז ואספרגין סינתטאז. אנזימים אלו מאחים מולקולת אמוניה עם חומצות האמינו גלוטמט ואספרטט ליצירת חומצות האמינו גלוטמין ואספרגין, בהתאמה.
לידיה קוזניצקי

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1937 וילה ברתט, ארגנטינה 
 פטירה:  26 בינואר 2013 (בגיל 75) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דל רוסאריו 
 תקופת הפעילות:  1994–2013 (כ־19 שנים)
 בן זוג:  ישראל קוזניצקי
 צאצאים:  חגית כפיר 
 
לידיה קוֹזֶנִיצקי (13 בספטמבר 1937 – 26 בינואר 2013, ט"ו בשבט תשע"ג) הייתה רופאה וציירת ישראלית.
ביוגרפיה

קוזניצקי נולדה בעיירה וילה ברטט (Villa Berthet) שבפרובינציית צ'אקו בארגנטינה, למשפחה יהודית מסורתית. למדה ציור, נגינה בפסנתר והוראת מוזיקה. בגיל 17 החלה את לימודי הרפואה באוניברסיטת רוסריו בארגנטינה. בשנת 1962 סיימה את לימודיה בהצטיינות ונישאה לד"ר ישראל קוזניצקי, מומחה לרפואה גרעינית. בני הזוג עלו לישראל. לזוג שתי בנות ובן.
בארץ התגוררו בני הזוג בתחילה בבאר שבע, והיו מהגרעין המייסד של בית חולים סורוקה. במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה שימשה קוזניצקי כרופאה כירורגית ותרמה להצלת חייהם של חיילים רבים. בשנת 1969, עם סיום התמחותה ברפואת אף אוזן גרון, עברה למרכז ועבדה בבית חולים בילינסון. בשנות השבעים נרתמה לייסד את הקונסרבטוריון העירוני בפתח תקווה.
אחרי אסון מעלות (1974) ייסדה וארגנה את מערך השמירה בבית ספר "עין גנים" בפתח תקווה, שממנו התפשט מפעל השמירה בבתי הספר לכל הארץ. קוזניצקי פעלה בשנים 1990–1992 במחקר אימונולוגי באוניברסיטת בר-אילן ובשנים 1993–1994 במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בהתאמת והשתלת מח עצם לחולי סרטן.
בתה, חגית כפיר, היא זמרת-יוצרת.
אמנות

בשנת 1994, לאחר הסכם השלום עם ירדן, חצתה קוזניצקי את הגבול עם דגל ישראל בידה, ועלתה להר נבו, שם גמלה בליבה ההחלטה לצייר את התנ"ך, שבלימודיו היה לה עניין מיוחד. מאז היא ציירה מספר רב של ציורים בנושאים הקשורים לתנ"ך, והציגה במספר רב של תערוכות, בהן תערוכת קבע בבית התנ"ך בתל אביב שבה מוצגים שלושה מציוריה.
שתי עבודות במכלול יצירתה המנציחות את האסטרונאוט הישראלי אילן רמון הן יוצאות דופן. על עבודות אלה הוענקה לה תעודת הוקרה מבית התנ"ך.
לאחר מכן הוציאה לאור ספר עם 101 תמונות של פרשות השבוע, הפטרות, שיר השירים עם מבוא של פרופ' שלום רוזנברג, והסברים אמנותיים של מבקרת האמנות חנה ברק-אנגל. ברק-אנגל סוברת כי "למקבץ העבודות של ד"ר קוזניצקי על התנ"ך, באופן כה שיטתי, איו אח ורע בעולם האמנות..". עוד היא סוברת כי "מדובר בפרשנות מסורתית של המקרא שנעשתה באמצעים פיגורטיביים ויש בה מהרעננות של תקופתנו העכשוית". הציורים צוירו בטכניקת שמן על בד, ומצורפים להם ציטוטים של פסוקי התנ"ך בארבע שפות, שאותם ליקט בעלה ישראל.
במהלך חידון התנ"ך העולמי בשנת 2007 הוקרנו ציוריה. ספר ציורי התנ"ך צוין לשבח על ידי אנשי ציבור רבים, ביניהם הרב הראשי לישראל, האפיפיור בנדיקטוס ה-16, נשיא המדינה ויו"ר אגודת הסופרים העבריים.
בשנת 2007 הוכתרה ליקירת העיר פתח תקווה.
גלריה

חטא עץ הדעת
תמר כלת יהודה
שאול המלך
אילן רמון
לקריאה נוספת

חנה ברק-אנגל, 'ציורי התנ"ך של לידיה קוזניצקי', מכירה פומבית: הירחון הישראלי לאספנות ולאמנות, 53: 22–27, 2006
'תורת המכחול', עת לחשוב: כתב-עת לחשיבה יהודית, 82: 42–47, 2006
קריעת ים סוף, ציור שמן
מאזן עדוי

מאזן עדוי (בערבית: مازن عدوي; נולד ב-10 באפריל 1964) הוא ראש המועצה המקומית טורעאן.