stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורית וולף
הוראה וקונצרטי הרצאה

בשנים 1999–2007 לימדה וולף בהפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ באוניברסיטת תל אביב, במסגרת התוכנית הרב-תחומית. כמו כן לימדה בשנקר בתחומי חדשנות ויצירתיות ובאקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. משנת 2000 היא חוקרת ומרצה על יצירתיות, מנהיגות ואמנות ועל השארת החותם האישי. היא נמנית עם סגל המרצים ב"להב" - מבית הספר לניהול באוניברסיטת תל אביב, אורט בראודה, באוניברסיטת רייכמן "הבין תחומי" בפקולטה למנהל עסקים "אריסון" ומשנת 2022 בטכניון במחלקה ללימודים הומניסטים ובתוכנית ה-MBA לתואר שני במנהל עסקים בפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות.
היא גם מעבירה סדרות רבות של הרצאות קונצרט כאשר המרכזית ביניהם היא מעל בימת מוזיאון תל - אביב לאמנות. הסדרות שלה: "בחותם אישי עם אורית וולף" משלבות קונצרט חי ושיחות עם אמנים ואורחים. לצידן מעבירה וולף סדרות בבית התפוצות, מוזיאון ישראל, מוזיאוני חיפה, תיאטרון ירושלים, הקתדרה, אסכולות, מוזיאון טיקוטין ואודיטוריום רפופורט, היכל התרבות נתניה, המשכן לאמנויות באר שבע, המשכן לאמנויות אשדוד ועוד.
עיסוקים נוספים

במקביל לעיסוקה כפסנתרנית, מרצה ומלחינה - וולף עוסקת בפיתוח חדשנות בארגונים. מייסדת Creative Business Solutions.
היא עוסקת במיתוג ועובדת עם מנהלים במשק הישראלי על מיומנויות ניהול ומנהיגות.
במרץ 2010 בחר בה עיתון דה מרקר כאורחת כבוד בכנס "נשים ועסקים", בה שיתפה וולף את הקהל בשילוב שהיא עושה בחייה בין מוזיקה, יצירתיות ועסקים. כמו כן נבחרה להכלל בין מאה האנשים המשפיעים של השנה על פי המגזין השנתי של דה מרקר לשנת 2010. בשנת 2018 נבחרה לייצג את ישראל בהרצאת TED על השארת החותם האישי במופע שהתקיים בהיכל התרבות תל אביב.
החל מיולי 2020 אורית וולף חברה בפודקאסט עם אשת העסקים החרדית אפרת ברזל הפודקאסט נקרא "מדברות אחרת". פודקאסט נוסף שלה "אורחים בכפכפים" מוקדש לראיונות עם אישיים מובילים בתחומי האמנות, התרבות והמדע.
בספטמבר 2021 הוציאה וולף ספר שירה ראשון, "אהבה בסי מינור", בהוצאת צבעונים. בינואר 2024 הוציאה וולף את ספר השירה השני שלה, "שירים בדו מז'ור" בהוצאת עמדה. היא חברה מן המניין באגודת הסופרות והסופרים בישראל, באגודת הקומפוזיטורים ובא'קום.
הערות שוליים

↑  מדברות אחרת
↑  אורית וולף, אהבה בסי מינור, באתר עברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307167605171  ISNI: 0000 0000 6926 6676  VIAF: 97485535   WorldCat (עם VIAF): 97485535
בור פוטנציאל אינסופי

התנהגות של חלקיק בקופסה לפי חוקי ניוטון של המכניקה הקלאסית (A), ולפי משוואת שרדינגר של המכניקה הקוונטית (B-F). בהמחשות (B-F), הציר האופקי הוא המיקום, והציר האנכי הוא החלק הממשי (בכחול) והמדומה (באדום) של פונקציית הגל. המצבים (B,C,D) הם מצבים עצמיים טהורים של האנרגיה, בעוד (E,F) הם מצבים מעורבים.
בור פוטנציאל אינסופי או "חלקיק בקופסה" הוא מודל תאורטי שנועד לפשט את משוואות מכניקת הקוונטים. דפנות הקופסה התאורטית עשויים מאנרגיה פוטנציאלית אינסופית והחלקיק לא יכול לעבור דרכם, אף לא על ידי מינהור קוונטי. בתוך הקופסה האנרגיה הפוטנציאלית היא אפס, והחלקיק חופשי לנוע בתוכה בלי השפעת שום כוח עליו. קופסה כזאת היא בור פוטנציאל אינסופי, בניגוד לבור פוטנציאל סופי - אזור במרחב שבו האנרגיה הפוטנציאלית נמוכה יותר מאשר זו שמחוץ לו, אך עדיין קיימת הסתברות למצוא את החלקיק מחוץ לבור. בור פוטנציאל סופי יכול גם לתאר אזור של מינימום מקומי בפוטנציאל שבו החלקיק קשור.
במודל נעשה שימוש כדוגמה היפותטית שנועדה להמחיש את ההבדלים בין מערכות קלאסיות לקוונטיות. לדוגמה, במערכות קלאסיות, חלקיק הלכוד בתוך קופסה יכול לנוע בכל מהירות בתוך הקופסה ואין עדיפות למיקומים מסוימים על פני האחרים. עם זאת, כאשר הבור נהיה צר מאוד (בקנה המידה של מספר ננומטרים), אפקטים קוונטיים הופכים למשמעותיים. החלקיק עשוי כעת לאחסן רק רמות אנרגיה חיוביות מסוימות. בהתאם לכך, הוא לעולם לא יכול להיות בעל אנרגיה אפס, ופירוש הדבר שהוא לא יכול "לשבת במקומו". בנוסף, ישנה סבירות גבוהה יותר למצוא אותו במיקומים מסוימים מאשר במקומות אחרים, כאשר פונקציית הסבירות תלויה ברמת האנרגיה שלו. את החלקיק לעולם לא ניתן למצוא במיקומים מסוימים, הידועים כנקודות צומת.
במציאות קיימים רק בורות פוטנציאל סופיים, אך פתרון בעיית הבור האינסופי הוא פשוט והוא משמש לעיתים קרובות ביישומים מעשיים משום שהוא מהווה קירוב טוב לבור הפוטנציאל האמיתי (בור פוטנציאל סופי מצריך פתרון של משוואה טרנסצנדנטלית, שאינה פתירה אנליטית). סיבה נוספת לשימוש בקירוב זה היא הפיכת מרחב הילברט של מצבי החלקיק למרחב ספרבילי על ידי מעבר מבסיס מקום רציף (של מרחב אינסופי) לבסיס מקום בן מנייה (של מרחב סופי וחסום).
חלקיק בקופסה חד־ממדית

בור פוטנציאל אינסופי המגדיר במרחב אזור סופי שרק בתוכו החלקיק יכול להימצא ובו הוא נע באופן חופשי (ללא השפעת כוח כלשהו) יהיה מהצורה כללית הבאה:
פוטנציאל המגדיר בור פוטנציאל במימד אחד יכול להיות מהצורה:
פונקציית צפיפות ההסתברות למציאת החלקיק בנקודה x נתונה על ידי  \left|\psi \right|^{2}, כאשר  \psi  פונקציית הגל המקיימת את משוואת שרדינגר הבלתי תלויה בזמן:
כאשר  \hbar  קבוע הפלאנק המצומצם, m מסת החלקיק ו-E האנרגיה שלו.
הפתרון מחייב התאפסות של  \ \psi (x) באזורים שבהם הפוטנציאל הוא אינסופי, ובפרט בדפנות הקופסה. בתוך הבור, הפוטנציאל הוא אפס ומשוואת שרדינגר היא:
הפתרון הכללי של המשוואה הדיפרנציאלית הזו הוא מהצורה:
כאשר A,B קבועים כלשהם ו- k={\frac {\sqrt {2mE}}{\hbar }}.
תנאי השפה של התאפסות של  \ \psi (x) בקצוות מאלצים את הפתרון:
כאשר הקבוע  A={\sqrt {2/L}} קובע את ההסתברות השלמה להיות 1, ומתנאי השפה: B=0 ו- k=n\pi /L כאשר n מספר טבעי. זהו הביטוי לפונקציות הגל העצמיות בתוך הבור, ומחוץ לבור הן מתאפסות. לכל פונקציה עצמית מתאימה אנרגיה עצמית:
כלומר, האנרגיות האפשריות של חלקיק שמצוי בבור פוטנציאל אינסופי הן בדידות כתוצאה מכך שמספרי הגל האפשריים של פונקציית הגל חייבים להיות כאלה שמאפסים אותה בקצוות הבור. זאת, לעומת מכניקה קלאסית בה החלקיק נע במהירות קבועה ומוחזר מהקירות בהתנגשויות אלסטיות באופן מחזורי, ויכול לקבל כל אנרגיה קינטית. כמו כן לא ניתן למצוא את החלקיק בנקודות מסוימות, הנקראות (בהשאלה מתורת הגלים) נקודות צומת. הסבר אינטואיטיבי לכך הוא שבמסגרת התיאור הגלי של חלקיקים במכניקת הקוונטים, חלקיקים יכולים להתאבך עם עצמם, כאשר במקרה של בור פוטנציאל אינסופי ישנה התאבכות הורסת של פונקציית הגל הפוגעת והמוחזרת (מקצות הבור) באותן נקודות צומת, בדומה לגלים העומדים הקלאסיים המוכרים מחיי היום יום.
בור פוטנציאל דו־ממדי ותלת־ממדי

באותו אופן, בעזרת הפרדת משתנים, ניתן למצוא פתרון עבור בור דו־ממדי ובור תלת־ממדי
המקרה הדו־ממדי:
כאשר k הוא וקטור גל
המקרה התלת־ממדי:
כאשר
ראו גם

משוואת שרדינגר
תורת שטורם-ליוביל
בור פוטנציאל קוונטי
בור פוטנציאל סופי
איור סכמטי של חלקיק בבור פוטנציאל אינסופי.
הפתרון לפונקציית הגל
תמי כספי-אשל

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1965 (בת 59) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  מקלדת אלקטרונית, פסנתר 
 מספר צאצאים:  3 
 חברים
 תופעת דופלר
 
תמי כספי-אשל (נולדה ב-4 בפברואר 1965) היא מוזיקאית רב-תחומית – פסנתרנית, מלחינה, מעבדת מוזיקלית ומנצחת מקהלות ישראלית. חברה קבועה בלהקת "תופעת דופלר".
כמו כן, עוסקת בצילום ועריכת וידאו.
ביוגרפיה

כספי-אשל נולדה בחיפה להוריה, עמיקם כספי, שורד שיירת יחיעם, ועפרה (לבית טויסטר). לכספי-אשל אח בכור בשם יובל.
היא בוגרת תיכון עירוני ה' בחיפה.
לאחר שירותה הצבאי בלהקות הצבאיות כפסנתרנית ומעבדת מוזיקלית ושחקנית בתיאטרון צה"ל, הצטרפה בשנת 1990 כקלידנית ללהקת "תופעת דופלר" שהקימו ברוך פרידלנד וארז הקיני. הלהקה הוציאה עד היום חמישה אלבומים: "ליפול על גן עדן" (1993), "מחליף צבעים" (1995), "לאן נעלם ברוך פרידלנד?" (1998), "הבוטלג של ברוך" (2010) ו"בין שמיים לארץ" (2017).
ביוגרפיה > ניצוח על מקהלות

בשנת 1985 לימודי ניצוח והלחנה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1988 הצטרפה כמלווה בפסנתר לרפי פסחזון, שניצח בפתח תקווה על להקה צעירה שהחלה לפעול מספר חודשים לפני כן, בשם "מוסיקל".
בשנת 1991, לאחר פטירתו של פסחזון בטרם עת, נכנסה כספי-אשל לתפקיד המנצחת בהרכבים שהוביל. על להקת "מוסיקל" היא מנצחת עד היום. במקביל, ניצחה עד שנת 1994 על חבורת הזמר האירוסים, עד שנת 1997 על חבורת הזמר ״ההדרים״ בהוד השרון, כמו כן ניצחה על חבורת הזמר של מושב קדרון.
מספטמבר 1996 כספי-אשל החלה לנצח גם על מקהלת "רמות יבנה", במקומו של יאיר רוזנבלום שנפטר ממחלה קשה. בשנים 1998 עד 2000 גם הפעילה את מועדון הזמר ביבנה.
בין השנים 1999–2004 הקימה וריכזה כספי-אשל את מגמת המוזיקה של תיכון "גינסבורג האורן" ביבנה, כמו כן עיבדה מוזיקלית וניצחה על האנסמבל הקולי "צעירי האורן" במגמה.
בין השנים 2001 עד 2004 ניצחה על מקהלת "חוף ימים" אשקלון.
משנת 2018 מנצחת גם על הרכב רוק בשם "שטראוסבנד" המורכב מעובדי חברת שטראוס גרופ.
ביוגרפיה > שירה

בדצמבר 2003 הוציאה כספי-אשל שני סינגלים לרדיו: "סודות" ו-"כמעט", אותם כתבה בעצמה והלחינה יחד עם ישי גזית.
בשנת 2008, הצמד "תמי וניר" בהשתתפותה (עם המוזיקאי ניר חלמיש) התקבל לפסטיבל איל הזהב (The Golden Stag) ברומניה. הצמד הופיע בשירים "אהובתו" ו"Nimeni Pe Drum" (ברומנית) - והגיע למקום השישי מתוך 30 משתתפים.
ביוגרפיה > עיבודים מוזיקליים

בשנות ה-90 עיבדה את שירי השלישייה ״דונה סי״, שכלל את דורית לובראני, נעמה גנות וסיגל אשל, גיסתה של תמי.
בין השנים 2007 עד 2013 פעלה כספי-אשל בבית הספר לתיאטרון "בית צבי" בתור קורפטיטורית ומדריכה מוזיקלית. היא השתתפה בהדרכה מוזיקלית של המחזמר "Rent" וכן תרגמה חלק משירי המחזמר "Our House" בו השתתפה גם כמדריכה מוזיקלית (משירי להקת מאדנס).
במשך שלוש עונות כתבה עיבודים וניהלה מוזיקלית סדנאות מוזיקה לסטודנטים, ביחד עם אלווירה כוחנוף.
במקביל, ניהלה מוזיקלית את המופע "הצ'יזבטרון" שעסק בשירי להקת הפלמ"ח ובוים על ידי עפר שפריר.
כספי-אשל כתבה והלחינה עשרות שירים וכן יצרה מאות עיבודים עבור מקהלותיה. עיבודים שלה בוצעו, בין היתר, על ידי חני ליבנה ודוד ד'אור.
מאז שנת 2010, כספי-אשל עוסקת בריצה למרחקים ארוכים. סיימה קורס מדריכי ריצות ארוכות במכון וינגייט ב-2013 ואת מרתון תל אביב בשנת 2014.
ביוגרפיה > חיים אישיים

כספי-אשל נשואה לדגן אשל, בנם של אילן אשל - יליד קיבוץ שער הגולן ששימש כמנכ"ל ארגון מגדלי הפירות ומנכ"ל הגידולים האורגניים - ושל רות שלונסקי-אשל, לשעבר מרצה לספרות ולחינוך יצירתי בסמינר הקיבוצים, בתו של אברהם שלונסקי.
לזוג שלושה ילדים. הם מתגוררים ביהוד.
הערות שוליים

↑  הקליפ לשיר "סודות", באתר YouTube
↑  הסינגל לשיר "כמעט", באתר במה חדשה
↑  Tami & Nir - Ahuvato+Nimeni Pe Drum, YouTube, ‏ספטמבר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526386905171  ISNI: 0000 0004 1858 9407  LCCN: n2013053455  VIAF: 305196099   WorldCat (עם VIAF): 305196099
השטפונות בספרד (2024)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  29 באוקטובר 2024 
 הרוגים:  230 (נכון ל־27 בנובמבר 2024) 
 נעדרים:  3 (נכון ל־30 בדצמבר 2024) 
 
ענני סערה מעל אנדלוסיה ואקסטרמדורה ב-1 בנובמבר 2024
מתנדבים מנקים בבנטוסר, אלפאפר וקטארוג'ה
ב-29 באוקטובר 2024 הוריד גשם זלעפות שנגרם על ידי שקע ברומטרי מבודד ועוצמתי, כמות משקעים של יותר משנה ממוצעת במספר אזורים במזרח ספרד, כולל ולנסיה, קסטיליה-לה מנצ'ה ואנדלוסיה. השיטפונות שנוצרו גרמו למותם של לפחות 229 בני אדם ולנזק משמעותי לרכוש. זהו אחד מאסונות הטבע הקטלניים ביותר בהיסטוריה של ספרד.
רקע

שיטפונות הרסניים דווחו לאורך ההיסטוריה של ולנסיה, מהמאה ה-14 ועד לתקופה של ימינו. ב-1957 כתוצאה מירידת טמפרטורה חדה רצופה של שלושה ימים, עלה נהר טוריה על גדותיו בשיטפון שגרם למותם של לפחות 81 איש. בתגובה, תכננה ממשלת פרנסיסקו פרנקו לנתב מחדש את הנהר לדרום העיר ולנסיה, שלושה קילומטרים מהמסלול המקורי שלו.
בספטמבר 2019, נהרגו שישה בני אדם בשיטפונות בוגה באחה דל סגורה. כדי להתכונן לשיטפונות עתידיים, ממשלתו של שימו פויג הקימה את יחידת החירום בוולנסיה. לאחר הבחירות האזוריות בוולנסיה ב-2023, ממשלתו של קרלוס מאזון סגרה את היחידה, שנחשבה בעיניה כ"הוצאה מיותרת".
ב-25 באוקטובר 2024, המטאורולוג של AEMET, חואן חסוס גונזלס אלמן, הזהיר כי ירידת הטמפרטורה הקרובה עלולה להפוך לסערה בעלת השפעה משמעותית. הוא זכה ללעג בתחילה והדו"ח הואשם בזריעת בהלה (alarmism).
גורמים אקולוגיים

ולנסיה שוכנת בשטח מישורי סביב אפיק נהר במישור סחף, מה שמציב אותה בסיכון גבוה להצפות. כאשר גשמים עזים חופפים לסופת רעמים שבמהלכה מפלס המים נוטה לעלות, הזרימה מופרעת במיוחד והסיכון לשיטפונות מוכפל. האזורים שבהם ירד הכי הרבה גשם לא הוצפו, אלא אלה שהגאוגרפיה שלהם נוטה יותר לצבור מים, כמו הפריפריה.
המאפיין המורפולוגי השני הם ההרים של התקופה השלישונית. כאשר מגיעה חזית גשומה מהים התיכון, נחסמים העננים על ידי הצוקים, ואז ממטירים במהירות כמות גדולה של משקעים. לדוגמה, העיירה אוליבה, השוכנת על קו החוף דרומית לוולנסיה חוותה 20 שיטפונות עזים מאז 1972.
הגורם השלישי הוא העיור האינטנסיבי של אזור החוף. משטחים אטומים (כגון כבישים ומבנים) מונעים מחלק ניכר מהמים לחדור לקרקע. בריכות מים נוצרות על הקרקע המישורית, והן נחסמות עוד יותר על ידי רכס חוף בגובה מטר. כאשר הניקוז נמנע ומים מצטברים, נוצרות הצפות בזק. עליית פני הים תגדיל עוד יותר את זמן הניקוז לימים או אפילו שבועות.
הערות שוליים

↑  Evans, Holly; Cobham, Tara; Croft, Alex (2 בנובמבר 2024). "Spain floods latest: 5,000 more soldiers deployed as satellite photos show extent of devastation". The Independent (באנגלית). נבדק ב-2 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jones, Sam (2 בנובמבר 2024). "Spain floods: 10,000 troops and police drafted in to deal with disaster". The Guardian. נבדק ב-2 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Spain's deadliest floods in decades: Death toll reaches 205 as temporary morgue opens". ITVX. 1 בנובמבר 2024. נבדק ב-1 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "La primera gran riada en la historia de Valencia fue en 1517: derribó tres puentes de cinco y hubo cientos de muertos" [The first major flood in the history of Valencia was in 1517: it destroyed three of the five bridges and left hundreds dead.]. El Español (בספרדית). 30 באוקטובר 2024. נבדק ב-31 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carrión, R.; Nicasio, B. (13 באוגוסט 2007). "Hasta aquí llegó la riada" [This is where the flood came]. ABC (בספרדית). נבדק ב-31 באוקטובר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Martínez, Laura (30 באוקטובר 2024). "Qué era la Unidad Valenciana de Emergencias, el servicio de coordinación que Mazón suspendió al llegar al Gobierno" [What was the Valencian Emergency Unit, the coordination service that Mazón suspended when he took office?]. elDiario.es (בספרדית). נבדק ב-30 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Un experto de AEMET avisó hace cinco días del peligro que suponía esta DANA y fue ridiculizado en redes sociales" [An AEMET expert warned five days ago of the danger posed by this DANA and was ridiculed on social networks]. elDiario.es (בספרדית). 30 באוקטובר 2024. נבדק ב-31 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Un experto de la AEMET avisó hace cinco días del riesgo de la DANA y fue ridiculizado en redes" [An AEMET expert warned of the danger posed by this DANA five days ago and was ridiculed on social media]. Cadena SER (בספרדית). 30 באוקטובר 2024. נבדק ב-2 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sangrà, Marta (2024-10-31). "History and geography of Valencia: why have some areas been flooded and others not?". Valencia Secreta (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-11-04.
1 2  Eguibar, Miguel Ángel; Porta-García, Raimon; Torrijo, Francisco Javier; Garzón Roca, Julio (2021-10-21). "Flood Hazards in Flat Coastal Areas of the Eastern Iberian Peninsula: A Case Study in Oliva (Valencia, Spain)". ISSN 2073-4441. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
ליאורה ויניק

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1950 (בת 74) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 כלי נגינה:  חלילית 
 
ליאורה ויניק (נולדה ב-25 ביולי 1950 בתל אביב) היא נגנית חלילית.
חייה > ילדות ונעורים

בתקופת לימודיה בבית הספר "לדוגמה" התוודעה אל החלילית ואל המורה אפרים מרכוס. בילדותה ובנערותה הרבתה לשמוע מוזיקה קלאסית. ב"בית הפועל" בתל אביב פגשה את מנצח "תזמורת הנוער הפועל", יחזקאל זיסקינד, ואת המוזיקאי אילן מוכיח, שהציע לה לנגן בקלרינט.
ליאורה החלה במשטר לימודים ואימונים ובמהרה צורפה לתזמורת, כנגנית קלרינט, בת יחידה בין 40 בנים. בהמשך למדה לנגן בעוד כלי נשיפה: סקסופון, חצוצרה, טרומבון וחליל, כל זאת בנוסף לחליליות. במהלך חייה למדה ונגנה גם בצ'לו ובבסון.
ליאורה נטלה חלק באירועים של תזמורת הנוער של "הפועל" בתל אביב ובמחנות מוזיקליים לבני נוער. בתנועת הנוער הרקידה את חבריה בנגינת אקורדיון. היא המשיכה ללמוד נגינה בקלרינט אצל גיורא פיידמן והצטרפה לתזמורת עובדי עיריית תל אביב בניצוחו של לסלו רוט.
חייה > לימודים

בשנת 1968 החלה ללמוד הוראה בסמינר לוינסקי. בשנת 1970 עברה ללמוד במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב. בשנת 1975 החלה ליאורה ללמוד באוניברסיטת תל אביב, באקדמיה למוזיקה ללימודי תואר ראשון בנגינה בחליליות אצל המורה לחלילית שלמה תדהר ובנוסף למדה בחוג למקרא.
ליאורה סיימה את לימודי התואר הראשון במוזיקה ובמקרא בשנת 1979. במהלך לימודיה באוניברסיטה השתלמה גם אצל המנצח יצחק גרציאני בניצוח תזמורות כלי נשיפה. בשנים 1986 עד 1989 למדה לתואר "אמן" בהולנד אצל אמנית החליליות מריון פרברוכן. במהלך לימודים אלה התמחתה ליאורה במוזיקה עתיקה מתקופות הרנסאנס והבארוק.
הוראה והדרכה

החל משנת 1970 נכנסה ליאורה למערכת החינוך כמורה ומחנכת כיתה, אך בעיקר לימדה מוזיקה. לאחר סיום לימודיה האקדמאים, לימדה ליאורה במכללות סמינר הקיבוצים, לווינסקי ותלפיות. נושאי הלימוד היו הוראת חלילית ותולדות הזמר העברי. ליאורה מארגנת ערבי זמר בעלי תכנים מגוונים ופעילה בתחום הזמר העברי בפרויקט זמרשת, פרויקט חירום להצלת הזמר העברי המוקדם.
במשך 13 שנים לימדה ליאורה נגינה בחליליות תלמידים צעירים משכונת נוה אליעזר בדרום תל אביב. לעבודה זו השלכות רבות על תלמידיה, אשר בחרו במוזיקה כמקצוע לחיים. ביניהם בולטת ד"ר נטע היבשר.
במשך 15 שנים הייתה ליאורה היוזמת, המדריכה והמנהלת המוזיקלית של אנסמבל החליליות בבית הלוחם תל אביב, הממלא תפקיד חשוב בשיקומם של נכי צה"ל ובני משפחותיהם.
מאז ועד היום משתתפת ליאורה במסגרות התנדבותיות שונות, בהן חברות בוועדת המוזיקה של סל התרבות הארצי. בנוסף תורמת ליאורה קונצרטים רבים לפעילותו השוטפת של בית מלינוב ברמת השרון, האחראי על פעילות תרבות הפנאי לגמלאי רמת השרון. ליאורה עומדת גם בראש קבוצת גמלאים שוחרי מוזיקה קלאסית, המנויים לתזמורת הפילהרמונית הישראלית. במסגרת זו היא מעשירה ומרחיבה את הידע המוזיקלי שלהם.
ליאורה עוסקת במשך שנים רבות בהדרכת קבוצות נגינה, בהשתלמויות ובמסגרות אחרות, כמו תכנון, ניהול והדרכה בהשתלמויות קיץ ארציות למורים למוזיקה של משרד החינוך; תכנון, ניהול והדרכת השתלמויות למורים למוזיקה של עיריית תל אביב; הדרכת כיתות אמן לנגנים נבחרים; תכנון, ניהול והדרכת סדנאות נגינה בנושאי אינטרפרטציה שונים.
היא משמשת בוחנת בבחינות בגרות למוזיקה מטעם משרד החינוך.
ליאורה ויניק היא מורה לנגינה יחידנית לתלמידים נבחרים לקראת בחינות בגרות וקבלת פרסים ומלגות ומדריכה בימי נגינה מרוכזים של ארגון "ינשוף" – מועדון ישראלי לנגני כלי נשיפה.
כמו כן, היא עוסקת בהדרכת נגני Broken Consort : נגני כלים עתיקים - כלי קשת וכלי נשיפה.
בין מאות תלמידיה, רבים עוסקים בהוראת הנגינה בחליליות.
גל העלייה הגדול מברית המועצות ב-1990 הביא עמו מורים רבים למוזיקה, אשר לא הכירו את החלילית. בהיותה מורה במכללת תלפיות, לימדה אותם ליאורה נגינה נכונה בחלילית ודרכי הוראה בבתי הספר היסודיים. עם סיום לימודיהם ליוותה אותם ליאורה במסגרת "שנת ההתאמה" במימון משרד החינוך ומשרד הקליטה.
גם בפרויקט בית הספר המנגן בפתח תקווה, בניהולו של אלי אלון, לימדה ליאורה בשעות אחר הצהרים קבוצה גדולה של
מורים למוזיקה, עולים מברית המועצות, ותמכה בהם במהלך השיעורים בזמן הלימודים.
משפחה

בשנת 1970 נישאה לצביקה ויניק, טייס חיל האוויר, סא"ל (מיל'), בן המושב תל עדשים. הם מתגוררים ברמת השרון ולהם שלושה ילדים, שני בנים ובת.
במלחמת יום הכיפורים – ב-22 באוקטובר 1973 נפל אחיו של צביקה, רס"ן שמריהו ויניק, מפקד סיירת גולני, בקרב על החרמון. לאחר נפילתו זכה בעיטור המופת. אחד משלושת ילדיהם של ליאורה וצביקה נקרא שמר לזכרו.
בת הזקונים, שירה, נקראת על שם אחותה של ליאורה, שיה רונן, מוזיקאית וממייסדות הטלוויזיה החינוכית אשר נהרגה בתאונת דרכים בצרפת בשנת 1975.
נגינה והופעות על במות

ליאורה ויניק ניגנה בקונצרטים על במות בארץ ובעולם: נגינה בפסטיבלי מוזיקה בגליל, ימי מוזיקה ביפו, שבוע המוזיקה הישראלית, בטקסי חלוקת פרס ראש הממשלה ואירועים ממלכתיים נוספים בישראל ומחוצה לה.
הייתה בין המייסדות והשתתפה בנגינה באנסמבל "שירולי", שכלל זמרים ונגנים, בהדרכת ד"ר דוצ'י ליכטנשטיין.
השתתפה במופע "ארלקינו וקולומבינה בארמון המלך" בהדרכת גרסיאלה זנדבנק, מופע שצפו בו ילדים ובני נוער בכל רחבי הארץ, בגנים, בבתי ספר ועוד.
1970- 2007:
השתתפות בהרכב מוזיקלי "ויוה בארוק" - קונצרטים רבים ברחבי ישראל
בפסטיבלי מוזיקה בכרמיאל, יפו, עכו ובאולמות קונצרטים: 
ליאורה ויניק - חליליות
שמעון אבלוביץ - כינור
זהבה סימון - פסנתר וצ'מבלו
ז'אניה שצקי - קונטרבס
בהשתתפות נגנים נוספים מהתזמורת הפילהרמונית.
2010-2012 - סדרות קונצרטים:
ליאורה ויניק - חליליות
איציק שגב - כינור
ברט ברמן - צ'מבלו
אפריל-יוני 2010:
השתתפות בפרויקט מיוחד של הכוריאוגרפית גולדמן ורה, מחלוצות הריקוד האתני בישראל והראשונה שהכניסה את הריקוד ההודי לישראל.                                                                                   ורה חיפשה פסקול מקורי שילווה את תלמידותיה אשר ייצגו את ישראל בתחרות מחול בהודו. הפסקול היה מורכב מנגינה בחליליות שונות, אתניות ובארוקיות ובהשתתפות נגן דרבוקה וזמרת תימנייה. ורה דקלמה בהנגנה מיוחדת פסוקים נבחרים משיר השירים.                    
המוזיקה הייתה אלתורית והחלטות ביצוע חשובות  נקבעו במספר חזרות של 3 הנגנים והדקלום של ורה, זאת תוך כדי התחשבות בתנועות המחול.  
התוצאה המוזיקלית הוקלטה באולפן הקלטות. להקת הייצוג של ורה יצאה לתחרות בהודו עם הקלטה זו ולהקתה זכתה לתשואות רמות, להערכה גבוהה ולפרס גבוה. 
הפסקול היה מרשים וזכה לפרסום בעיתונות ובקרב הכוריאוגרפים שהשתתפו בתחרות.
2008-2009 - סדרות קונצרטים עם נגני התזמורת הפילהרמונית:
ליאורה ויניק- חליליות
מנחם ברוייר - כינור
יורם אלפרין - צ'לו
ליאורה זיו-לי - פסנתר
2009-2011 - סדרות קונצרטים:
ליאורה ויניק-חליליות
עמליה יצחק- מצו סופרן
אורלי לבן טוביה- גיטרה
נגנה כסולנית בלווי תזמורות (תזמורות חדרה והרצליה). השתתפה באנסמבלים שונים:
שלישיית אאולוס: ליאורה ויניק, חליליות ; קוסטין קנליס, גיטרה ; אבי רן, מספר.
קונצרטים רבים ומגוונים לחליליות (ליאורה ויניק) וגיטרה (יוסי לוי)
קונסורט חליליות
חלילית וצ'מבלו (או פסנתר) יחד עם זהבה סימון, ליאורה זיו-לי וברט ברמן.
טריו ז'יל: חליליות (ליאורה ויניק), ויולה (ז'אנין בן-עמי) וגיטרה (יוסי לוי).
טריו: חליליות (ליאורה ויניק), זמרה (עמליה יצחק) וגיטרה (אורלי לבן-טוביה).
מספר יצירות נכתבו על ידי הגר קדימה עבור ליאורה ויניק:
"שביבי שאלה ממדבר רחוק" לחלילית ולפסנתר (בהזמנת ליאורה ויניק וזהבה סימון).
"אשה היא לא" לזמרת, 2 חליליות.
"חידלי" לזמרת מצו סופרן, חלילית וגיטרה.
כמו כן נכתבו עיבודים מיוחדים עבור הרכבים בהם השתתפה ליאורה על ידי מעבדים שונים.
ליאורה ויניק שרה במקהלת האיחוד בניצוחו של מאסטרו רונן בורשבסקי ובמסגרת זו מופיעה בקונצרטים רבים.
השתתפה בחבר השופטים בתחרות הבינלאומית השנייה לחליליות אשר הייתה בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה בתל אביב בתאריכים 8-12 באפריל 2019. לתחרות זו הגיעו 86 מתחרים מ-18 ארצות. 
כמו כן השתתפה כשופטת בתחרויות הבאות בשנים 2020-2023.
הקלטות

אנסמבל מזמרת הארץ
איתן אראל - זמרה, פעמוניות; ליאורה ויניק - חליליות בארוק; אורלי לבן-טוביה – גיטרה. תל אביב: מזמרת הארץ, תשס"א 2001
קולו של הלב 1
חלילית ומיתרים בניגונים שנוגעים
ליאורה ויניק, חליליות; יוסי לוי, גיטרה
ישראל: אקום, 2010
קולו של הלב 2 : משירי סשה ארגוב
חלילית ומיתרים בניגונים שנוגעים רמת השרון/תל אביב: אקום, 2016
ליאורה ויניק, חליליות ; יוסי לוי, גיטרה
Modern Music for Recorder & Piano
2007:
ליאורה ויניק - חליליות
זהבה סימון - פסנתר
Modern music for recorder & piano
Israel : Acum, 2010
Glimpse of a question from a distant deseret (2007) / Hagar Kadima -- Hommagè à Béla Bartók -- Rondo for soprano recorder and piano (1989) / Péter Faragó -- Three intermezzi Opus 103 (1974) / Hans Gal -- Divertimento (1964) / John Graves
DVD: Sonata in E flat major for alto recorder and piano (1951) / Hans Ulrich Staeps -- Pastorale from Trio for alto recorder, flute and piano (1960) / Hans-Martin Linde -- Glimpse of a question from a distant deseret (2007) / Hagar Kadima -- Hommage à Béla Bartók -- Rondo for soprano recorder and piano (1989) / Péter Faragó -- Air and Soliloquy from Divertimento (1964) / John Graves
מנגנות: ליאורה ויניק, חליליות ; מרתה קלמפנר, חליל ; ליאורה זיו-לי, פסנתר
פרסומים

מדריכים לסדרות הקונצרטים לנוער של התזמורת הפילהרמונית
כתיבת מאמרים בחוברות: מדריך לסדרת הקונצרטים לנוער של תזמורת הסינפונייטה הישראלית בניהולו של מנדי רודן
פרסום מאמרים בכתב העת "חליליטון" של ארגון נגני החליליות פאן איל"ה
הקלטת קלטות הצמודות למערכי שיעור של אוניברסיטת בר-אילן, החוג למוזיקולוגיה
החשיבה והחשיבות הקאמרית בנגינת אנסמבל חליליות / [מלוקט על ידי] ליאורה ויניק
השתתפות בספר: מדריך להאזנה ליצירות ישראליות / דליה גולומב, בן-ציון אורגד
מאמרים אודות ליאורה ויניק

שרה זאבי - חלילית הקסם של ליאורה: העיתון הקהילתי של רמת-השרון מגוונים, מאי 2014, אייר תשע"ד, גיליון מספר 21
צילה דגון - חליליות או לא להיות: מגזין דורות, מנהל גיל הזהב, רמת השרון, גיליון מספר 36 ספטמבר 2018
לגיה ורשה

לגיה ורשה (בפולנית: Klub Piłkarski Legia Warszawa Sportowa Spółka Akcyjna) הוא מועדון כדורגל פולני מעיר הבירה ורשה, המשחק בליגת העל הפולנית.
קבוצת הכדורגל הוקמה תחילה במרץ 1916 כקבוצת הכדורגל של הלגיון הפולני אך לאחר מלחמת העולם הראשונה היא הפכה לקבוצה הראשית של הצבא הפולני.
בשנת 1970 הקבוצה הגיעה לחצי גמר גביע אירופה לאלופות ובשנת 1991 לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע.