stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוואדוו אסמואה
קריירת מועדונים > יובנטוס

בחודש יולי 2012 עברו אסמואה וחברו לקבוצה מאוריסיו איסלה ליובנטוס בעסקת בעלות משותפת. יובנטוס שילמה 9 מיליון אירו תמורת 50% מחוזהו של אסמואה. ב-11 באוגוסט 2012 ערך אסמואה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 120 דקות והבקיע שער בניצחון 2–4 על נאפולי במסגרת הסופר קאפ האיטלקי. בשל הופעתו המרשימה במשחק, החליט אנטוניו קונטה, מאמנה של יובנטוס, להציב אותו בהרכב הפותח במשחק הליגה הראשון של יובנטוס לעונת 2012/2013 נגד פארמה ב-25 באוגוסט. גם במשחק זה, בו ניצחה יובנטוס בתוצאה 0–2, הרשים אסמואה, ובישל שער לסטפן ליכטשטיינר. ב-16 בספטמבר 2012 הבקיע אסמואה את שער הבכורה שלו בסרייה א', שער בדקה ה-84 בניצחון 1–3 על גנואה במסגרת המחזור השלישי. בעונתו הראשונה במועדון זכה אסמואה באליפות איטליה. בתום העונה רכשה יובנטוס את כל הזכויות על השחקן, והוא חתם על חוזה ל-4 שנים במועדון.
בעונת 2013/2014 לקח אסמואה חלק באליפות נוספת של המועדון, שזכה פעם נוספת גם בסופר קאפ האיטלקי.
ב-1 בנובמבר 2014, במשחק במסגרת המחזור העשירי של עונת 2014/2015 נגד אמפולי, נפצע אסמואה והושבת למשך רוב העונה. הוא חזר להתאמן רק לקראת סוף העונה, בה זכתה יובנטוס באליפות נוספת. בשל הפציעה לא לקח חלק גם בגמר הגביע האיטלקי נגד לאציו, בו ניצחה יובנטוס. ב-23 במאי 2015 חזר אסמואה למגרשים, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–3 על נאפולי במסגרת המחזור ה-37 בסרייה א'.
קריירת מועדונים > אינטר מילאנו

ב-2 ביולי 2018 חתם אסמואה לשלוש שנים באינטר מילאנו. ב-19 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 0–1 על ססואולו.
קריירת מועדונים > קליארי

ב-3 בפברואר 2021 חתם אסמואה בקליארי עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית

אסמואה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה בשנת 2006. הוא יצג את מולדתו בגביע אפריקה לאומות בשנים 2008, 2010, 2012 ו-2013. כמו כן, לקח חלק גם במונדיאל 2010 ובמונדיאל 2014.
תארים

אליפות איטליה (6): 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018.
הסופר קאפ האיטלקי (3): 2012, 2013, 2015
הגביע האיטלקי (4): 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
השחקן האפריקאי המבטיח (1): 2010
השחקן הגאנאי של השנה (2): 2012, 2013
קבוצת השנה בסרייה א' (1): 2014
קים ג'ה-בום

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
קים ג'ה-בום (בקוריאנית: 김재범; באנגלית: Kim Jae-bum;‏ נולד ב-25 בינואר 1985) הוא ג'ודוקא עבר דרום קוריאני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, האלוף האולימפי מלונדון 2012. פעמיים אלוף עולם מהשנים 2010 ו-2011. קים מחזיק גם בשתי מדליות זהב ממשחקי אסיה וחמש מדליות זהב מאליפות אסיה.
חיים אישיים

קים קיבל מספר כינויים במהלך הקריירה. וביניהם: "האיש עם הניצחונות בעזרת יד אחת" על הצלחותיו במהלך פציעות, "נמר קוריאני" על משחקו האגרסיבי ומעמדו האייקוני בג'ודו הקוריאני ו"הארנב הנמרץ" על סגנון הג'ודו הזריז וחסר הרחמים שלו.
קים קיבל בשנת 2010 פטור משירות החובה בצבא דרום קוריאה, לאחר זכייתו במדליית הזהב במשחקי אסיה.
קים הוא נוצרי אדוק, והוא מקפיד להתפלל לפני ולאחר הקרבות שלו.
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  ‏ "Korean judokas clean up at Asian Games", ‏ 15 בנובמבר 2010, אתר 'Korea JoongAng Daily'.
↑  הקרב מול אנטוניו צ'אנו על מדליית הארד, אליפות העולם 2009
↑  "האלוף האולימפי לשעבר פורש, והולך אחר קריירת אימון", 4 במאי 2016, 'Yonhap News Agency'
↑  ‏ "For gold, Korean judoka ignores life to train to the death", ‏ 2 באוגוסט 2012, 'The Hankyoreh'
|  אלופים אולימפיים בג'ודו – משקל חצי בינוני (גברים) |
| --- | --- | --- |
| עד 70 ק"ג | 1972: יפן טויוקאזו נומורה   •   1976: ברית המועצות ולדימיר ניבזורוב |  |
| עד 78 ק"ג | 1980: ברית המועצות שוטה חברלי   •   1984: גרמניה המערבית פרנק וינקה   •   1988: פולין ולדמר לגיין   •   1992: יפן הידהיקו יושידה   •   1996: צרפת ג'מאל בוראס |  |
| עד 81 ק"ג | 2000: יפן מקוטו טקימוטו   •   2004: יוון איליאס איליאדיס   •   2008: גרמניה אולה בישוף   •   2012: קוריאה הדרומית קים ג'ה-בום   •   2016: רוסיה חסן חלמורזייב   •   2020: יפן טקאנורי נגאסה   •   2024: יפן טקאנורי נגאסה |  |
קרונדה

קרונדה בקליבר 68 ליטראות, על סיפון אה"מ ויקטורי
קרונדה (באנגלית: Carronade) היה סוג של תותח קצר טווח, בעל קנה חלק קדח, קצר ובקוטר גדול. הקרונדה פותח במפעלי קארון, בסקוטלנד (ומכאן שמו) עבור הצי המלכותי הבריטי, ושימש באוניות מלחמה מ-1770 עד אמצע המאה ה-19. הקרונדה היה יעיל מאוד בטווח קצר, ועם הופעתו נחשב מוצלח מאוד, עד להופעתם של תותחים ארוכי טווח.
היסטוריה

התותחנות הימית בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 לא הייתה מדויקת. התותחים היו חלקי קדח, הכוונות לא היו מדויקות, הקליעים לא היו לגמרי זהים, ושחיקת הקנה של כל תותח הייתה שונה. בשל כך, לא היה כמעט מושג של בקרת ירי, וירי מדויק לטווח רחוק היה כמעט בלתי אפשרי. קרבות ימיים התחוללו בדרך כלל בטווח קצר של כמה עשרות מטרים, והדגש באימוני הצוותים היה על קצב אש גבוה. במצב כזה, תותח בעל כוח אש רב לטווח קצר היה כלי נשק אפקטיבי מאוד בקרבות ימיים.
פיתוח הקרונדה מיוחס ללוטננט גנרל רוברט מלוויל ב-1759 או לצ'ארלס גאסקויין (Gascoigne), מנהל חברת קארון בין השנים 1769 ל-1779. בהתאם, נקרא התותח בשנותיו הראשונות לעיתים "מלווינדה" (Mellvinade) או "גסקונדה" (Gasconade).
הצי המלכותי הבריטי סירב תחילה לאמץ את הקרונדות, בשל המוניטין הגרוע שהיה לחברת קארון. לעומת זאת, אוניות סוחר בריטיות אימצו בשמחה את התותח במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית: התותח היה קל משקל יחסית ודרש צוות מצומצם להפעילו, והיה יעיל נגד פריבטירים צרפתים ואמריקנים, תכונות שהפכו אותו ליעיל מאוד עבור אוניות הסוחר. התותח החל להיכנס לצי הבריטי כתחליף לתותחים הקלים שהוצבו בדרך כלל על סיפון הקדמה וסיפון האחרה, ועד מהרה הוכיח את יעילותו בקרב. תעשיות המתכת הצרפתיות לא הצליחו לחקות את התותח במשך עשרים שנה, וכך היה לאוניות הבריטיות יתרון טקטי משמעותי בעשורים האחרונים של המאה ה-18, בשלבים הראשונים של המלחמות הנפוליאוניות.
הצלחתו של הקרונדה הביאה לכך שנעשו ניסיונות לחמש ספינות בקרונדות בלבד: לאה"מ "גלאטון" (Glatton), שהייתה אונייה מן הדרג הרביעי ונשאה 56 תותחים - קרונדות בלבד - היה יותר כוח אש מאשר אוניית הקו אה"מ ויקטורי, אוניית קו מן הדרג הראשון ובה למעלה מ-100 תותחים. ואולם תצורה זו של חימוש בקורונדות בלבד לא הייתה נפוצה, ונעשה בה שימוש באוניות בודדות בלבד, וזאת משום שהיריב יכול היה להישאר מעבר לטווח הקצר של הקרונדות ולהשתמש בתותחים ארוכי טווח ללא כל סיכון.
בעשורים הראשונים של המאה ה-19 החלה לעלות קרנה של התותחנות ארוכת הטווח, על חשבון מטחי דופן כבדים בטווח קצר. בשל כך, ירד ערכו של הקרונדה, ובאמצע המאה הוצא משירות בצי הבריטי. עם זאת, עדיין נעשה בו שימוש במלחמת האזרחים האמריקנית בשנות ה-60 של מאה זו.
אפיונים

הקרונדה היה קצר בהרבה מתותח רגיל, ושקל כרבע ממשקלו. טווח הירי של הקרונדות היה כמחצית, ואף שליש של טווח התותחים הרגילים (שנקראו Long Guns), זאת מכיוון שהמטען ההודף בקורנדות היה קטן בהרבה מזה של תותח רגיל. מכיוון שרוב הקרבות היו בטווח קצר מאוד, לא הייתה שאלת הטווח משמעותית. יתרון נוסף שהיה לקרונדות הוא משקלם הנמוך: ניתן להציב מספר גדול יותר של קרונדות בסיפון העליון בלי לחשוש ליציבות האונייה. העובדה שהצוות הנדרש להפעלת הקרונדה קטן מזה שנדרש להפעלת תותח רגיל הייתה יתרון נוסף, שאיפשר הפעלת מספר רב יותר של קרונדות בעזרת צוות בגודל נתון.
קרונדות יוצרו בקליברים המקובלים בצי: 6, 12, 18, 24 ו-32 ליטראות. משקלם וגודלם אפשרו ליצור גם קרונדות גדולים בהרבה מהתותחים הרגילים; אה"מ "ויקטורי" נשאה קרונדות בקליבר 68 ליטראות. הקרונדות הקטנים יותר שימשו בכמה תפקידים. ראשית, כעיקר חימושן של כמה אוניות מלחמה קטנות יחסית: הסקונרים מסדרות באלאהו (Ballahoo) וקוקו (Cuckoo) היו חמושות בארבעה קרונדות. שימוש נוסף בקרונדות קטנים היה בספינות תותחים - ספינות קטנות שנועדו להפגזת חופים; ספינות אלה צוידו בקרונדות בקליבר קטן, אך לעיתים גם בקליברים גדולים יותר, עד 32 ליטראות. שימוש שלישי היה בסירות של אוניות קו; סירות אלה נועדו לעיתים מזומנות לפעולות פשיטה על יעדי אויב, ולפיכך צוידו גם הן בקרונדות.
אוניית קו דורגה על פי מספר התותחים שנשאה, ואולם הקרונדות לא נספרו במניין זה. בשל כך, מספר התותחים הרשמי עלול להטעות: ייתכן שהאונייה נשאה פחות תותחים מן המניין הרשמי ובמקומם נשאה קרונדות.
לקרונדות, כמו לשאר התותחים בתקופה, הייתה מערכת חבלים שנועדה לרסן את הרתע של התותח. ואולם, הכָּנָה עליה הותקן הקרונדה הייתה שונה מזו של התותחים הימיים: בעוד אלה מחוברים לציר אַצִילַיִם שנשען על כנה בעלת גלגלים (כדי לאפשר תנועה אחורה בעת הרתע), הונח הקרונדה על כנה שהייתה מחליקה לאחור על מסילה בעת הרתע. שינוי טווח הירי נעשה בעזרת סיבוב בורג, לעומת הטריזים שהיו נתחבים אל כנת התותח לאותה מטרה.
רובונר

רובונר היא תחרות הנערכת מדי שנה בין רובוטים בישראל. התחרות מבוססת על תחרות דומה בארצות הברית בשם: "Trinity college fire fighting home robot contest".
בתחרות יש מספר קטגוריות בהתאם לגיל של בוני הרובוט ולמוסד החינוך בו נבנה הרובוט.
מטרת התחרות

מטרת התחרות היא לבנות רובוט אוטומטי שנשלט אך ורק על ידי מחשב ותוכנה, שיכול למצוא את דרכו בתוך מבוך שמדמה בית, לעקוף מכשולים מסוגים שונים ולמצוא נר (מכאן גם בא השם רובונר) שמדמה מצב של שרפה בבית, לכבות אותו ולחזור לנקודת ההתחלה בזמן הקצר ביותר.
מטרת התחרות > פרסים

הפרסים בתחרות הרובונר הישראלית בדרך כלל מאפשרים השתתפות במשלחת לתחרות בארצות הברית ומימון של הטיסה והשהייה.
הפרסים בתחרות בארצות הברית בקטגוריית בתי ספר תיכונים היא 1000 דולר למקום הראשון 500 דולר למקום השני ו-250 דולר למקום השלישי. סכום הזכייה נוטה להשתנות ולגדול תלוי בספונסרים באותה שנה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רידוואן

| --- | --- |
 סוג:  Bahá'í Holy Days 
 מועד
 תאריך התחלה:  21 באפריל
 תאריך סיום:  2 במאי
 
גן רידוואן סמוך לבגדאד לפני שנהרס
רידוואן (פרסית וערבית رضوان, תעתיק מדויק: רצ'ואן) הוא פסטיבל בן שנים עשר ימים בדת הבהאית המנציח את תחילת נבואתו של בהאא אללה. חג זה מציין את תחילתה של הדת הבהאית כדת עצמאית, והוא החג הבהאי הקדוש ביותר. משמעותה של המילה "רידוואן" בהקשר בהאי היא "גן עדן", והחג נקרא על שמו של גן רידוואן, השוכן על גדות החידקל מחוץ לבגדאד, ואשר בו שהה בהאא אללה במשך שנים עשר ימים לאחר שהוגלה מהעיר, ובטרם החל את מסעו לאיסטנבול. אין קשר ישיר בין החג לבין גן רידוואן בעכו.
היסטוריה

לפני שבהאא אללה עזב את בגדאד לאיסטנבול, הוא עקר לגני נג'יביה ב-22 באפריל 1863, ושם קיבל את פניהם של המבקרים אשר באו להיפרד ממנו. יחד עם בניו ומספר בהאים אחרים הוא נותר בגן במשך שנים עשר ימים בסך הכל. ביום התשיעי הצטרפו אליו יתר בני משפחתו, שהיו מנועים מלעשות כן קודם לכן מפני שהחידקל עלה על גדותיו. ביום השנים עשר עזבה המשפחה את הגן בדרכה לאיסטנבול. בגן הכריז בהאא אללה לראשונה באוזני חמישה ממאמיניו על מעמדו המדויק כנביא, אך נוסח הכרזתו המדויקת אינו ידוע. עוד הכריז בהאא אללה שלוש הכרזות בגן: הוא ביטל את הלכת הג'יהאד המוסלמית, קבע כי לא תהיה התגלות נוספת של האל במשך אלף השנים הבאות, וכן הצהיר כי כל שמותיו של האל באים לידי ביטוי בכל הדברים. מאז נקרא הגן בפי הבהאים בשם "רידוואן". לפני מספר שנים הוא נהרס ובמקומו הוקם מרכז רפואי.
בספר אל-כתאב אל-אקדס שכתב בהאא אללה ב-1873, הוא קבע את הרידוואן ואת הכרזת הבאב כשני החגים של הדת הבהאית. עוד הוא קבע את קדושתם של הימים הראשון, התשיעי והאחרון של הרידוואן לאור הקונטקסט ההיסטורי שלהם, והשווה את מעברו מביתו אל הגן ועזיבתו את בגדאד, להג'רה של מחמד ממכה למדינה. הכרזתו של בהאא אללה התרחשה בשנה ה-19 לספירה הבהאית, שהחלה עם הכרזת הבאב ב-1844, דהיינו עם השלמת הואחִד הראשון. יומו הראשון של הרידוואן הוא בדרך כלל יום בחירתן השנתי של האסיפות הרוחניות המקומיות ובמהלך החג נבחרות האסיפות הרוחניות הלאומיות. חברי בית הצדק העולמי נבחרים גם הם במהלך הרידוואן, אחת לחמש שנים.
מנהגי החג

הפסטיבל מתחיל ב-21 באפריל ונמשך עד 2 במאי. יומו הראשון, התשיעי (29 באפריל) והאחרון נמנים עם תשעת החגים הבהאים בהם שובתים המאמינים ממלאכה. מאחר שלפי לוח השנה הבהאי ובדומה ללוח העברי, היום מתחיל עם שקיעת השמש, נפתח החג כשעתיים לפני השקיעה ב-20 באפריל. בשעה זו לפי המסורת נכנס בהאא אללה אל הגן. שלושת הימים הקדושים של הרידוואן מצוינים בכינוס ובתפילה שלאחריה נערכת חגיגה.
ראו גם

יום הברית
הערות שוליים

↑  Two articles on Ridvan
↑  The Exile of Bahá'u'lláh
↑  The Kitáb-i Aqdas
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
רידוואן יילמאז

רידוואן יילמאז (בטורקית: Rıdvan Yılmaz; נולד ב-21 במאי 2001 בגזיוסמנפאשה שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת גלאזגו ריינג'רס ובנבחרת טורקיה.
קריירת מועדונים

יילמאז גדל במחלקת הנוער של בשיקטש מליגת העל הטורקית. ב-8 באפריל 2019 ערך יילמאז את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 7-2 על ריזספור במסגרת המחזור ה-27 בליגה לעונת 2018/2019. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, ובעונת 2019/2020 ערך שש הופעות ליגה נוספות.
ב-1 במאי 2021 הבקיע יילמאז את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 7-0 על הטאייספור במסגרת המחזור ה-39 בליגה לעונת 2020/2021. בעונה זו ערך יילמאז 18 הופעות ליגה, ועזר לקבוצתו לזכות באליפות טורקיה ובגביע הטורקי.
ב-25 ביולי 2022 חתם בגלאזגו ריינג'רס עליו היא שילמה ארבעה מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

ב-27 במאי 2021 ערך יילמאז את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 2-1 על נבחרת אזרבייג'ן במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת טורקיה לטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא זכה לדקות משחק בטורניר.
תארים

אליפות טורקיה (1): 2020/2021
הגביע הטורקי (1): 2020/2021
הסופר קאפ הטורקי (1): 2021
גביע הליגה הסקוטית (1): 2023/2024
הערות שוליים

↑  Rıdvan Yılmaz: "10 yıldır altyapısında gururla formasını taşıdığım..." באתר Ajans Beşiktaş, ‏ 8 באפריל 2019 (בטורקית)
| נבחרת טורקיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 סויונג'ו •  5 יוקושלו •  6 טופאן •  7 אינדר •  8 טוקוז •  9 קרמאן •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 מראש •  14 אנטליאלי • 15 קאבאק • 16 אונאל • 17 ב. יילמאז • 18 ר. יילמאז • 19 קקצ'י • 20 אומור • 21 קהבצ'י • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 אקטורקוגלו • 25 מולדור • 26 דרבישואולו • מאמן: גונש |  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 סויונג'ו •  5 יוקושלו •  6 טופאן •  7 אינדר •  8 טוקוז •  9 קרמאן •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 מראש •  14 אנטליאלי • 15 קאבאק • 16 אונאל • 17 ב. יילמאז • 18 ר. יילמאז • 19 קקצ'י • 20 אומור • 21 קהבצ'י • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 אקטורקוגלו • 25 מולדור • 26 דרבישואולו • מאמן: גונש | טורקיה |
רוסלן גלייב

| --- | --- |

רוסלן גלייב ביערות הקווקז  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1964 קומסומולסקויה, צ'צ'ניה צ'צ'ניה
 נהרג:  28 בפברואר 2004  (בגיל 40 בערך) ליד בז'טה, דאגסטן
 מדינה:  הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה
 כינויים נוספים:  המלאך השחור
 ידוע בשל:  לוחם חסר רחמים
 תפקיד:  שר ההגנה 
 תקופת כהונה:    תפקידים פוליטיים  סגן ראש ממשלת איצ'קריה  אפריל 1997‏-1998  שר ההגנה של איצ'קריה  1998-?    השתתפות במלחמות/קרבות  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מלחמת צ'צ'ניה השנייה  משבר קודורי (2001)  הסכסוך הגאורגי-אבחזי
 השקפה דתית:  סוני איסלאמי
 
רוסלן (חמזאת) גלייב (ברוסית: Руслан (Хамзат) Гелаев;‏ 1964 - 28 בפברואר 2004) היה מפקד שדה צ'צ'ני של התנועה הבדלנית הצ'צ'נית כנגד הפדרציה הרוסית, שהיה ידוע כלוחם חסר רחמים. ממקום מושבו במרומי הקווקז הגדול של צ'צ'ניה הוא הוביל תקיפות גדולות כנגד בסיסים רוסיים ונקודות ביקורת רוסיות.
חייו > מלחמה צ'צ'ניה הראשונה ולאחריה

בתקופת מלחמת האזרחים הגאורגית, בין השנים 1992–1993, הוא השתתף במלחמת אבחזיה כמתנדב בצד האבחזי. זמן קצר לאחר חזרתו לרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה (כיום צ'צ'ניה) מינה אותו דודייב למפקד ביחידות המיוחדות של ספצנאז ביחידת הזאבים (Borz), והמשיך לשרת גם בימיו של מחליפו של דודייב, דוקו אומרוב.
במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, בשנים 1994–1996, כנגד רוסיה, היה גלייב ממונה על הגנת גרוזני. הוא היה אחד מהלוחמים הראשונים שקיבל את העיטור הגבוה ביותר של איצ'קריה, "עיטור האומה" (Kioman Syi). בתחילת 1995, מונה גלייב למפקד כוחות המורדים בחזית הדרום-מערבית, והגן על הכפר שאטוי (Шато́й). במהלך הקרבות, נפצע גלייב מספר פעמים ונאלץ להפסיק להילחם. ב-27 במאי 1995, הוא הכריז כי אם ימשכו ההפגזות על כפר שאטוי ומחוז שאטויסקי, יוצאו להורג חמישה שבויי מלחמה רוסיים בכל יום. כתוצאה מכך הוצאו להורג שמונה שבויים. ב-6 במרץ 1996, הוביל גלייב מתקפת פתע על גרוזני והצליח לכבוש מחדש חלקים גדולים מהעיר למשך יומיים. הוא הצליח לגרום לאבדות כבדות בצד הרוסי שהותיר מאחוריו מעל ל-100 בני ערובה. התקיפה הייתה רק המבוא לכיבוש מחדש של גרוזני באוגוסט של אותה שנה, שסיימה את המלחמה.
לאחר המלחמה, באפריל 1997, מונה גלייב לתפקיד סגן ראש הממשלה תחת נשיאותו של אסלאן מסחאדוב. בשנה שלאחר מכן, ב-1998, הוא מונה לשר ההגנה ברפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה. במהלך קיום מצוות העלייה לרגל למכה, החג', הוא קיבל את השם "חמזאת".
חייו > מלחמת צ'צ'ניה השנייה

במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה פיקד גלייב על כוח גדול של מורדים שהגנו על גרוזני, אולם בינואר 2000 הוא נסוג מהעיר והותיר אותה פגיעה להתקפה. בעקבות הנסיגה הבלתי מוסברת מהעיר הורד גלייב בדרגות מבריגדיר גנרל לדרגת טוראי והוסרו ממנו כל אותות ההצטיינות הצבאיים.
בפברואר-מרץ 2000, בעקבות הנסיגה מגרוזני ליערות בדרום צ'צ'ניה, ספגו כוחותיו של גלייב אבדות כבדות. באותה תקופה התחבר אליו הלוחם הצ'צ'ני, ארבי ברייב (Арби Алаутдинович Бараев), והבטיח לו תחבורה לאזור בטוח. אולם כאשר הגיעו כוחותיו של גלייב לנקודת המפגש הם נתקלו במארב של קבוצה גדולה של חיילים רוסים ונסוגו לכפר הולדתו של גלייב, קומסומולסקויה (Комсомольское). החיילים הרוסים כיתרו את הכוח של גלייב שמנה מעל ל-1,000 לוחמים במצור שנמשך שבועות. בסופו של דבר נמחץ הכוח של גלייב באחד מהקרבות הגדולים של המלחמה. הקרב נסתיים בכ-800 הרוגים מקרב המורדים ומעל ל-50 חיילים רוסים הרוגים. גלייב עצמו הצליח להימלט עם יתר לוחמיו.
זמן מה לאחר ה"אסון" בקומסומולסקויה, פתחה הממשלה הרוסית במשא ומתן עם גלייב כיוון שהיה במחלוקת עם מספר מפקדים אסלאמיים, במיוחד ברייב, שנגדו נלחם גלייב קרב קצר לאחר הקרב בקומסומולסקויה כיוון שהאמין כי בגד בו. גלייב היה במחלוקת עם לוחם ערבי נוסף בשם אבו אל-וליד (ابو الوليد). בנובמבר 2000, אישר הקרמלין כי הממשל הרוסי נמצא במשא ומתן עם גלייב אולם מאוחר יותר הכחיש את העובדה.
חייו > גאורגיה

גלייב החליט לבנות מחדש את כוחותיו בערוץ פנקיסי מצידו השני הגבול בגאורגיה, בקרב הכיסטים, שהם קבוצה אתנית צ'צ'נית שיושבת באזור פנקיסי שבצפון מזרח גאורגיה מאות בשנים. הוא הצליח לבנות כוח משמעותי שמנה כ-800 לוחמים צ'צ'נים או כיסטים-צ'צ'נים, אליהם התווספו מוג'אהדין מרחבי העולם (בעיקר טורקים וערבים). השלטונות הגאורגיים הואשמו בכך שהגיעו להסכמה עם גלייב כי הגאורגים יספקו נשק ואספקה לכוחותיו של גלייב והוא מצידו ילחם בבדלנים האבחזים. ב-20 בספטמבר 2001, דיווחו עיתונים הרוסיים, כי גלייב עבר עם כוחותיו מערוץ פנקיסי לעיירה צאלנג'יחה שבסמגרלו בקרבת הגבול הגאורגי-אבחזי. ב-4 באוקטובר של אותה שנה, פשט גלייב על אבחזיה דרך עמק קודורי. אף על פי שההתקפה של גלייב נכשלה וכ-40 איש נהרגו בכללם משקיפי או"ם, זכה גלייב להערצה של פוליטיקאים גאורגים זוטרים. נשיא גאורגיה באותם ימים כינה אותו "איש אציל" ו"איש משכיל". מאותו הזמן פתח גלייב בסדרת התקפות פגע וברח כנגד מטרות צבאיות רוסיות בצ'צ'ניה, דאגסטן ואינגושטיה. רוסיה הגיבה בסדרת התקפות אוויריות חשאיות בשטחי גאורגיה, שבמהלכן נהרגו אזרחים גאורגים.
חייו > סוף ימיו ומותו

באוגוסט 2001 הוא מילא תפקיד חשוב בשחרור פעילת זכויות האדם, סווטלנה קוזמינה, שהייתה בשבי הצ'צ'ני במשך שנתיים. העזרה של גלייב ניתנה בעקבות בקשת אשת ידידו, לצ'י איסמאלוב, שהוחזק בשבי במוסקבה וחיכה למשפטו. הוא כתב לשוביה של קוזמינה כי אם לא ישחררו אותה הם יהפכו לאויביו המרים.
בספטמבר 2002 פלש כוח גדול של גלייב לאינגושטיה וכבש את הכפרים טרסקוי וגלנסקי. תגובת הצבא הרוסי לא אחרה לבוא והכוח כותר וסבל אבדות כבדות ובסופו של דבר נפוצו לכל עבר. בין האנשים שנהרגו בקרב היה כתב בריטי פרילנסר, רובי סקוט, שהצטרף למורדים. על פי דיווחים רשמיים נהרגו בין 7 ל-40 לוחמים צ'צ'נים ו-17 חיילים רוסים. בדצמבר 2003 דווח בטעות כי גלייב נהרג במהלך התנגשות בה נהרגו תשעה חיילים רוסים.
בחורף 2004 הוביל 40 מלוחמיו המובחרים לתקיפה בדאגסטן וניסה לחזור לחוף המבטחים של גאורגיה, אולם בדרכו הוא נאלץ להתמודד בהתנגדות כבדה של חיילים רוסים; במהלך ההתנגשות ומפולת אדמה שהתרחשה באותו זמן נהרגו 30 לוחמים צ'צ'נים (ייתכן כי בין ההרוגים היה גם מנהיג המאפיה הצ'צ'נית - אובשינה, חוז'-אחמד נואוחאייב) ו-14 חיילים רוסים ומספר מורדים נתפסו. ב-28 בפברואר 2004 נהרג גלייב במהלך היתקלות עם שני חיילי סיור של משמר הגבול הרוסי כשהיה בדרכו לגאורגיה. יחד עמו נהרגו גם שני החיילים הרוסים. על פי גרסת המרכז הקווקזי (KC), גוף פרטי שעל פי הצהרתה היא סוכנות ידיעות אינטרנטית צ'צ'נית, נלחם גלייב בקבוצה גדולה של חיילים רוסים ונהרג מתקיפת הליקופטרים בעלי מקלעים כבדים.
גופתו של גלייב זוהתה בוודאות על ידי פס"ב, אולם לא נמסרה למשפחתו כיוון שסווג כטרוריסט בידי השלטונות הרוסיים. משפחתו במערכה מתוקשרת לשחרור שרידי גופתו של גלייב או לקבלת אינפורמציה מה נעשה עם גופתו.
הערות שוליים

1 2  ‏נפטר. רוסלן גלייב, 39, 8.3.2004, טיימס, (באנגלית)
↑  הודעת פטירה: רוסלן גלייב, 4.3.2004, אינדפנדנט, לונדון, (באנגלית)
↑  ‏ ‏קולונל חוסיין איסחאנוב, ראיון, יוני 1999, (באנגלית)
↑  ‏הקדמה, מתוך אתר הזיכרון www.memo.ru, (באנגלית)
↑  ‏‏ רקע לקונפליקט בצ'צ'ניה, 1990-היום (2003), 2003, (באנגלית)
↑  אורלוב, צ'רקסוב וסוקולוב, סכסוך מזוין בצ'צ'ניה: תחנות עיקריות ומהלכים חשובים, דו"ח המרכז לזכויות האדם, (באנגלית)
↑  ‏כרונולוגיית האירועים במעורבות אנשי גרילה צ'צ'נים, 29.1.2001, (באנגלית)
↑  ‏סוכנות הידיעות אי.פי, Russia, Georgia clash over warlord,The Russia Journal, (באנגלית)
↑  ‏780 יום בשבי הצ'צ'ני, 9.8.2001, באתר www.gazeta.ru, (באנגלית)
↑  ‏בריטי נהרג בהנגשות מורדים צ'צ'נים, 26.9.2002, בי.בי.סי, (באנגלית)
↑  ‏רוסים הדפו מורדים צ'צ'נים, 26.9.2002, בי.בי.סי, (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, 46 נהרגו בהתקפות על ממשל רוסיה, 22.6.2004, (באנגלית)
↑  ‏אירופה: רוסיה: מורדים צ'צ'נים נהרגו, 2.3.2004, ניו יורק טיימס, (באנגלית)
‏אינטר טאס, רוסיה: מנהיג קבוצת מורדים צ'צ'נים נהרג בפעולה צבאית, 5.1.2004, מבזקי ynet‏
↑  ‏הפס"ב מאשרים את מותו של גלייב, 2.3.2004, "קומרסנט", (באנגלית)
↑  ‏גופתו של גלייב עדיין ברוסטוב, 5.4.2004, (באנגלית)
↑  ‏רוסיה: טרוריסט בחייו הוא טרוריסט במותו, 25.6.2004, רדיו אירופה החופשית, (באנגלית)
קים באטן

ג'יין קימברלי "קים" באטן (באנגלית: Jane Kimberley "Kim" Batten; נולדה ב-29 במרץ 1969) היא אתלטית עבר אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (אטלנטה 1996), אלופת עולם (גטבורג 1995), אלופת פאן אמריקה (מאר דל פלאטה 1995), 6 פעמים אלופת ארצות הברית (1991, 1994–1998) ושיאנית עולם כ-8 שנים בריצת 400 מטר משוכות. בעלת התוצאה הרביעית בריצה זו בכל הזמנים.
ביוגרפיה

באטן נולדה וגדלה במקריי, ג'ורג'יה.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיימה באטן במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.98 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה באטן במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.84 שניות.
ביוגרפיה > אלופת עולם ושיאנית עולם

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכתה באטן במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 52.61 שניות, מאית השנייה בלבד מהר יותר מבת ארצה טניה בופורד-ביילי (52.62 שניות) ודיון המינגס מג'מייקה (53.48 שניות). שתי האמריקאיות רצו מהר יותר משיא העולם בן השנתיים של סאלי גנל מבריטניה (52.74 שניות). שיאה זה החזיק מעמד כ-8 שנים ונשבר על ידי יוליה פצ'ונקינה מרוסיה (52.34 שניות, הנוכחי 2019).
ביוגרפיה > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה באטן במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.08 שניות, אחרי דיון המינגס (52.82 שניות) ולפני טוניה ביופורד-ביילי (53.22 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בשנת 1997 זכתה באטן במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם 52.97 שניות. באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:21.03 דקות, אחרי גרמניה (3:20.92 דקות) ולפני ג'מייקה (3:21.30 דקות) ומדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.52 שניות, אחרי נזיאה בידואן ממרוקו (52.97 שניות) ודיון המינגס (53.09 שניות) ובכך לא הצליחה להגן על תוארה.
במסגרת סבב הגביע העולמי שנערך במונקו בשנת 1998 קבעה באטן בריצת 400 מטר משוכות את תוצאת השנה בעולם 52.74 שניות ובהמשך הסבב שנערך בציריך, שווייץ אותה שנה היא קבעה בריצה זו תוצאה של 52.84 שניות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה באטן במקום 12 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.73 שניות.
שיאיה האישיים

ריצת 100 מטר: 11.74 שניות (1998)
ריצת 100 מטר משוכות: 13.06 שניות (1991)
ריצת 200 מטר: 23.52 שניות (1997)
ריצת 400 מטר: 50.61 שניות (1998)
ריצת 400 מטר משוכות: 52.61 שניות (1995), שיא עולם בעבר