stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרלמנט של עיראק
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > בחירות 2005 > שיטת הבחירות

לאחר אישורה של החוקה החדשה במשאל העם באוקטובר 2005 נערכו בחירות לפרלמנט בן 275 חברים לכהונה של ארבע שנים ב-15 בדצמבר 2005. שיטת הבחירות שנקבעה הייתה ייצוג יחסי של הנציגים לפי המחוזות בפרלמנט. בכל מחוז הבוחרים יכלו לבחור רק את המפלגה ולא היה באפשרותם להשפיע על בחירת מועמדים מתוכה. רשימת מועמדי המפלגה נקבעה בהתאם להסדריה הפנימיים. 230 מתוך 275 המושבים בפרלמנט חולקו בין 18 המחוזות ביחס לאוכלוסייה. המפלגה שקיבלה את מירב הקולות במחוז מסוים היא זו שזכתה בו, וקיבלה את כל המושבים בפרלמנט שהוקצו למחוז לפי גודל אוכלוסייתו. שאר 45 המושבים חולקו לשתי קבוצות. הראשונה היא למפלגות שקיבלו מספר משמעותי של קולות ברחבי 18 המחוזות אך לא זכו למושבים. המספר המשמעותי נקבע לפי "הממוצע הלאומי" – סך כל הקולות החוקיים חלקי מספר המושבים. הקבוצה השנייה היא מפלגות שזכו במירב המושבים במחוז. מטרת החלוקה הייתה לאפשר ייצוג בפרלמנט למפלגות שלא קיבלו מספיק קולות כדי להשיג מושב במחוז, אך סכום קולותיהם בכלל המחוזות עבר את הממוצע הלאומי. בפועל, שיטה זו לא הצליחה והיא הובילה לכך שמפלגות קטנות לא הוצגו בפרלמנט. אמנם המפלגות הקטנות אמורות היו לקבל ייצוג תחת 45 המושבים שמספר הקולות שקיבלו היה מעל "הממוצע הלאומי", אך מספר הקולות שנדרשו למושב היה גבוה מדי עבור רובן והמושבים ניתנו למפלגות הגדולות.
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > בחירות 2005 > אירועים במהלך תקופת הבחירות

האלימות שרווחה בעיראק, אשר הופיעה בחלקה בדמות הפגנות, בשנים הקודמות לבחירות נמשכה במהלכן של בחירות 2005 והציבה אתגרים לוגיסטיים ניכרים לארגון הבחירות. בזמן הבחירות דווח בחדשות על התקפות מילוליות ופיזיות רבות, כאשר כמה מועמדים נהרגו, כולל פוליטיקאי סוני מוביל, מזהר א-דוליימי. כמה אירועי חבלה שכללו פיצוצים התרחשו ביום הבחירות עצמו. חלק מההפגנות היו על כך שהבוחרים לא יכלו לבחור את המועמדים בתוך המפלגות. אף על-פי כן, אחוזי ההצבעה היו גבוהים – כמעט 80% מהמצביעים הרשומים הגיעו להצביע.
בבגדאד, העניקו תוצאות בחירות 0ראשוניות לקואליציה העיראקית המאוחדת 59% מהקולות. החזית העיראקית הסונית, עם 19% מהקולות, טענה להונאת בחירות ודרשה בחירות חוזרות, דבר שוועדת הבחירות העצמאית של עיראק (IECI) דחתה, למרות שהודתה כי ייתכן שהתרחשו הפרות מסוימות.
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > בחירות 2010

לפני בחירות אלה שונה החוק במטרה לשמר את קולות המיעוטים ולאפשר את הבחירה במועמדים יחידים. השיטה החדשה קבעה כי ניתן להצביע או למפלגה או למועמד פרטי מתוכה. כך מועמד יכול היה לזכות במושב בפרלמנט גם אם מפלגתו לא הציבה אותו במקומות הראשונים. את שארית הקולות של מועמד פרטי שקיבל כיסא בפרלמנט מקבלת המפלגה.
שינוי משמעותי נוסף שהתרחש בשנה זו הוא בכמות וחלוקת המושבים. מספר סך כל המושבים גדל מ-275 מושבים ל-325 מושבים. מתוך 325 מושבים אלה כ-310 מושבים הוקצו למחוזות. כלומר, היחס בין מספר המושבים למפלגות שלא נבחרו לפי מחוזות לבין אלה שנבחרו לפי מחוזות קטן. לצד זאת, שוריינו שמונה מושבים לנציגי מיעוטים.
עד שנה זו המפלגה שהשיגה את מספר המושבים הגדול ביותר קיבלה את הזכות להקים את הממשלה. לאחר עתירות שהוגשו לבית המשפט החוקתי נקבע כי הזכות להרכיב את הממשלה אינה שייכת בהכרח למפלגה בעלת מספר המושבים הגדול ביותר ותחת זאת, המפלגות שיצליחו להרכיב את הקואליציה הגדולה ביותר הן אלה שירכיבו אותה. כך עבר הדגש מניצחון בבחירות ליכולת ניהול משא ומתן לאחריהן. רוב המפלגות התמודדו על מצע דומה, תוך התמקדות במצב הביטחוני במדינה.
בניגוד למטרה שלשמה נעשו השינויים, המפלגות הגדולות הצליחו אף יותר מבעבר. רק תשע מפלגות חלקו את המושבים בפרלמנט. בנוסף, אחוז ההצבעה ירד ל-61%.
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > בחירות 2014

בשנת 2013, לקראת הבחירות ב-2014, גדל מספר המושבים ל-328 כאשר מתוכם שמונה מושבים עדיין נשמרו למיעוטים וכל שאר המושבים חולקו בין המחוזות. כלומר, המושבים שייצגו את המפלגות שלא נבחרו במחוזות הפכו למושבים מחוזיים. בחירות אלה סיפקו את הפרלמנט המגוון ביותר עד אז, כש-42 מפלגות יוצגו בפרלמנט, ו-12 מפלגות מתוכן הקימו את הקואליציה.
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > בחירות 2018

בחירות אלה התקיימו בהתאם לאותה שיטת בחירות, למעט מושב נוסף עבור המיעוטים. כך גדל מספר המושבים בפרלמנט ל-329.
מערכות הבחירות לפרלמנט מאז 2005 > שינויים בחוק הבחירות משנת 2020

בשנה זו שונה החוק לגבי הגיל המינימלי של הנציגים שיכולים להיבחר לפרלמנט מ-30 ל-28. כמו כן, חלוקת המושבים במחוזות שונתה ושוריין כיסא אחד לפחות בכל מחוז לאישה. כך מובטח ייצוג של לפחות 25% מהמושבים בפרלמנט על-ידי נשים.
משכן הפרלמנט

משכן הפרלמנט נמצא באזור שנקרא האזור הירוק ששטחו כ-10 קילומטרים רבועים במרכז הבירה בגדאד. לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק ב-2003, מוקמה מפקדת הרשות הזמנית של הקואליציה בתחומי האזור הירוק, שהיה מאובטח בקפדנות ומוקף חומה, והמתחם נותר עד היום כמתחם מוסדות השלטון והשגרירויות הזרות בעיר.
בשנת 2013 החל פרויקט הבנייה של משכן הפרלמנט החדש. צורת בניין הפרלמנט היא צילינדר גבוה, העומד בניגוד לארכיטקטורה הנמוכה בסביבת הבניין, כך שהוא בולט ונראה בבירור מרחוק. הבניין ממוקם על ציר הגישה לפארק א-זאוורא, נקודה אסטרטגית במרכז בגדאד, המהווה את אחת מן הכניסות הראשיות לאזור הירוק. המעטפת החיצונית של הבניין בנויה בשיטת "Brise soleil", מאפיין אדריכלי של בניין המפחית את החום בו על-ידי הסטת אור השמש. כך מתאפשרת כניסה של מעט קרני שמש לבניין בבקרים, בערב ובחורף, אך פוחתת את כמות האור ישיר בקיץ. שיטה זו שומרת על ההבניין מוגן מהחום של השמש העיראקית ומנכיח את נוכחותה בה בעת. בתוך הבניין ישנם שני חצאי עיגול, אחד של האולם הגדול והשני של חדר הפרלמנט. החלל בניהם הוא מבואה הכניסה ואולם העיתונאים נמצא במפלס התחתון. עיצוב הבניין מעודד מעורבות ציבורית. לקהל הרחב מותר להסתובב במרחב בין המעטפת החיצונית לבין הבניין עצמו, כך המבקרים יכולים לצפות אל האולם הגדול ואל מבואת הכניסה, ולראות את חברי הפרלמנט. השקיפות האדריכלית הזו ומסמלת חיבור בין הציבור לבין הנציגים המשרתים ומעודדת את השקיפות בין העם לפרלמנט.
המשכן החדש תוכנן על-ידי זהא חדיד, אדריכלית בריטית נודעת ממוצא עיראקי.
פריצות לפרלמנט > הפריצה בשנת 2016

התסיסה הפוליטית בעיראק קודם לפריצה לתוכו בשנת 2016 נבעה מהאשמות על שחיתות במערכת הפוליטית, תסכול מהשפל הכלכלי שנוצר כתוצאה מירידת מחירי הנפט בעולם והמלחמה המתמשכת עם ארגון המדינה האסלאמית. בפועל, ההפגנות פרצו כתוצאה מניסיונותיו של ראש הממשלה באותה התקופה, חיידר אל-עבאדי, להחליף שרים בממשלה. את ההחלפה הססביר אל-עבאדי בטענה כי הוא מנסה לעצור את השחיתות ולמנות שרים טכנוקרטים במקומם של הפוליטיקאים. שינויים אלה הובילו לוויכוחים סוערים בפרלמנט והתסיסו את הרוחות בקרב מתנגדיו של אל-עבאדי. באפריל 2016, לאחר חודשים של הפגנות, הסתערו תומכיו של מוקתדא א-סדר, יריבו של אל-עבאדי, על המתחם המבוצר של האזור הירוק בבגדאד. רביּם מהמפגינים נכנסו לבניין הפרלמנט השוכן באזור זה, התעמתו עם המשטרה ושברו את המחסומים. הם הצטלמו באולמות הישיבות ודרשו לשים קץ לשחיתות.
המפגינים פינו את האזור שעליו צרו במשך כ-24 שעות, לאחר שני פיגועים שבוצעו באמצעות מכוניות תופת בדרום עיראק, שבהם נהרגו לפחות 32 בני אדם ונפצעו 75. אל-עבאדי קרא לעצירת המבצעים והעמדתם לדין, בעוד המפגינים המשיכו לפעול לקבלת דרישותיהם.
פריצות לפרלמנט > הפריצה בשנת 2022

ב-27 ביולי 2021, זכה מוקתדא א-סדר, הידוע בהתנגדותו לכל מעורבות זרה בעיראק, ב-74 מושבים בפרלמנט והפך לסיעה הגדולה ביותר בפרלמנט. על אף שניצח בבחירות לא הצליח א-סדר להגיע להסכמה על הקמת ממשלה, משום שלא הסכים שממשלתו תכלול מפלגות הנתמכות על-ידי איראן. לאחר מעל לחצי שנה של ניסיונות הקמת ממשלה שכשלו, משך א-סדר את כל מחוקקיו מהפרלמנט וכך מסר למעשה עשרות מושבים לידי המפלגות השיעיות הפרו-איראניות שאותן הוא עוין. עם זאת, הוא אותת להן כי הוא עשוי לקדם התקוממות עממית נגדן מצד מיליוני תומכיו – ומצד המיליציה שלו, גדודי השלום – אם הן ינסו להקים ממשלה שהוא אינו תומך בה.
בשנת 2022, לאחר כניסת הממשלה החדשה החליטו המפלגות השיעיות למנות את השר לשעבר מוחמד א-סודאני למועמד הרשמי של הגוש לתפקיד ראש הממשלה. א-סודאני נחשב לבעל בריתו של ראש הממשלה לשעבר נורי אל-מאלכי, יריבו של א-סדר. בעקבות כך קמו מהומות שהובילו תומכיו של א-סדר וב-27 ביולי 2022 פרצו מאות מפגינים מתומכי א-סדר לבניין הפרלמנט, בשעה שחברי הפרלמנט לא נכחו בבניין. ראש הממשלה המכהן באותה התקופה, מוסטפא אל-כאזמי קרא לנסיגת המפגינים מהבניין, אך המפגינים התפזרו רק לאחר קריאה פומבית של א-סדר. עם זאת, המפגינים חזרו להפגין בעידודו של א-סדר בדרישה לביצוע רפורמות, הפגנות שנמשכו עד 30 ביולי ועמן חזרו גם העימותים שהותירו לפחות 125 בני אדם פצועים.
בין ה-29 ל-31 ביולי, המפגינים הסתערו על הפרלמנט והטילו עליו מצור, כשמאות מהם נפצעו כתוצאה מהעימותים עם כוחות הביטחון העיראקיים. האלימות לא פסקה עד נאומו של מוקתדא א-סדר שגינה את הפריצה לפרלמנט והורה להפסיק את המהומות.
ראו גם

ראש ממשלת עיראק
נשיא עיראק
חוקת עיראק (2005)
בתי מחוקקים לפי מדינה
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Victoria Stewart-Jolley, Iraq’s electoral system Why successive reforms fail to bring change, Chatham House 6, 2021, עמ' 20-24
1 2  ELECTORAL SYSTEM, INTER-PARLIAMENTARY UNION
↑  Yee, Vivian; Rubin, Alissa J., In U.S.-Led Iraq War, Iran Was the Big Winner, The New York Times, ‏19 March 2023
↑  אתר האינטרנט הרשמי של ראש ממשלת עיראק
↑  ELECTIONS IN 2010, INTER-PARLIAMENTARY UNION
↑  ELECTIONS IN 2014, INTER-PARLIAMENTARY UNION
↑  COUNCIL OF REPRESENTATIVES, hnna
↑   טים ארנגו, מאות מפגינים פרצו לפרלמנט בבגדאד והסתלקו לאחר זמן קצר. אבל למה בעצם?, באתר הארץ, 3 במאי 2016
↑  Muqtada al-Sadr loyalists leave Baghdad’s Green Zone, ALJAZEERA, ‏2 May 2016
↑  Greg Jaffe, 30, 2016 .com/politics/protests-in-baghdad-throw-administrations-iraq-plan-into-doubt/2016/04/30/759fadd4-0f03-11e6-bfa1-4efa856caf2a_story.html Protests in Baghdad throw administration’s Iraq plan into doubt, The Washington Post, ‏April 30, 2016
↑  ליעד אוסמו והסוכנויות, עיראק: מאות מפגינים פרצו לפרלמנט והשמיעו קריאות נגד איראן, באתר ynet, 27 ביולי 2022
↑   מאות מפגינים נגד איראן פרצו לבניין הפרלמנט בעיראק, באתר הארץ, 27 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524035505171  ISNI: 0000 0004 1786 6388  VIAF: 310737828   WorldCat (עם VIAF): 310737828
New World Order

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום פעילות:  WCW ,WWE
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־29 שנים) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של WWE לשנת 2020
 
ה-nWo (ראשי תיבות של new World order; בתרגום לעברית: "סדר עולמי חדש") הייתה קבוצת מתאבקים (סטייבל) בארגון ה-WCW שהורכבה במקור מהוליווד הוגאן, קווין נאש וסקוט הול.
ה-nWo הפכה לאחד הכוחות המשפיעים ביותר על הצלחת WCW באמצע עד סוף שנות ה-90 והייתה גורם מרכזי בהפיכת ההיאבקות המקצועית המרכזית למוצר בוגר יותר, מונחה מבוגרים, והפכה לכוח המניע העיקרי מאחורי הקרב בין ה-WCW ל-WWE באותם ימים כחלק ממלחמות ימי שני.
המטרה של ה-nWo הייתה "להשתלט" על ה-WCW בדרך של כנופיית רחוב.
באירוע "מסיבה בחוף 1996", במהלך קרב שלשות שבו הצוות של "האאוטסיידרים" נאש והול, ושותף מסתורי מול מתאבקי WCW, הוגאן הופיע ותקף את רנדי סאבאג', ובכך חשף את עצמו כשותפם של נאש והול, והפך, בפעם הראשונה במשך יותר מעשור, למתאבק "רע". הוגאן האשים את המעריצים שבגדו בו והכריז על יצירת "סדר עולמי חדש" (nWo). באוגוסט הוגאן זכה בתואר מהענק. הוא ריסס על התואר את האותיות "nWo", והתייחס אליו כאל תואר קבוצתי. קו העלילה של ה-nWo, שהחל בהפיכתו של הוגאן, שעד אז גילם דמות של "מתאבק טוב", לנבל, נחשב לאחד המוצלחים ביותר בתולדות ההיאבקות המקצועית המודרנית, והיווה מקור נרחב לחיקויים ופרודיות שכללו קבוצות בשמות bWo, lWo ו-jWo.
הקבוצה שלטה בסדר היום של ה-WCW לאורך סוף ועד לפירוק ה-WCW בשנת 2001. במהלך פעילותה עברה ה-nWo כמה גלגולים ושינויים של הרכב המתאבקים, כולל פיצול ה-nWo עצמה לקבוצות שונות. הקבוצה הופיעה לאחר מכן לזמן קצר ב-WWE לאחר שרכשה את ה-WCW.
בדצמבר 2019 הוכרז כי ה-nWo יכנסו להיכל התהילה של WWE לשנת 2020, כאשר הוגאן, הול, נאש ושון וולטמן הוצגו כחברים העיקריים.
מחברת מנחם בן סרוק

מחברת מנחם בן סרוק היא מילון ללשון המקרא שנכתב בידי מנחם בן יעקב אבן סרוק בשנים 960-950 בעידודו של חסדאי אבן שפרוט. המדקדק דונש בן לברט חיבר ספר השגות חריף כנגד מחברת מנחם, מה שהביא לפולמוס מתמשך בין תלמידי מנחם ותלמידי דונש, עד שבא רבנו תם והשיב על השגות דונש והצדיק את מנחם.
הקדמה

מחברת מנחם הוא ספר השורשים הראשון השלם הכולל את כל המילים שבמקרא. בכל שורש המורה על הוראות שונות, מנחם מודיע לכמה מחלקות (פנים) הוא מתחלק, מביא מקצת מקראות לדוגמה לכל אחת מההוראות, וכשההוראה ידועה אינו מפרש כלום. לדעתו, כשיטת חכמי ישראל שהיו לפניו ואשר היו בזמנו (רש"י), ייתכן ששורש יהיה בן אות אחת, או שתי אותיות, או שלוש אותיות, או ארבע אותיות, או חמש אותיות.
שלשיות השורש העברי – התיאוריה שגורסת שלכל שורש עברי יש (לפחות) שלוש אותיות – לא הייתה מקובלת עדיין במאה העשירית וראשוני המדקדקים ללשון העברית (רס"ג, יהודה בן קוריש, דוד בן אברהם אלפסי ומנחם בן סרוק) לא השתיתו את חיבוריהם עליה. רק בשלהי המאה העשירית פיתח ר' יהודה חיוג' את תורת שלשיות השורש העברי ומצא את התנהגותן הפונטית של אותיות אהו"י החלשות.
שיטת מנחם לשורשים עבריים

בהקדמה למילון, כתב מנחם אחדים מהכללים הנוגעים לתורת השורש: כגון שאות הנמצאת במילה אך בהיקרויות אחרות של המילה האות חסרה, אות זו אינה שורשית. כך המילה נָפַל שורשה הוא פ"ל משום שבהיקרות יִפּוֹל הנו"ן נעדרת מהמילה.
שורש המילה נָטָה הוא ט' בלבד משום נפילת הנו"ן והה"א בצורה יֵט.
שורש של מילה יהיה מורכב אך ורק מהאותיות היציבות במילה בכל נטיותיה.
לאותיות וי"ו ויו"ד הוסיף מנחם כלל נוסף: הן תחשבנה לשורשיות רק אם הן הגויות כעיצור בכל ההיקרויות של הערך אך אם לערך מסוים יש היקרות שבה אחת האותיות הללו נהגית כאם קריאה - האות אינה שורשית. במילה תָּוֶךְ הוי"ו אינה שורשית משום ההיקרות בְּתּוֹךְ.
שיטה זו שהייתה נקוטה בידי מנחם הביאה לכך שמילים שלכאורה אין ביניהן שום קשר סמנטי, כתובות במחברת בשורש אחד. כך לדוגמה השורש "אמ" הוא שורשן של חמש מחלקות: אֵם, אַמָּה (זרוע), אָמָה (שפחה), אוּמָה, אִם, בהיותן שייכות לשורש אחד המורכב מאותן שתי אותיות יציבות א"ם, הנמצאות במילים הללו בכל נטיותיהן.
מנחם ראה את המקרא כטקסט מקודש ולא הסכים לשום שינוי בו. הוא יצא חוצץ נגד פרשנים שביארו מילים על פי חילוף אותיות (למעט אותיות אהו"י) או על פי שיכול אותיות.
שיטת מנחם לשורשים עבריים > קרי וכתיב

במילים שיש לפי נוסח המסורה קרי וכתיב, מנחם נצמד לכתיב ולא לקרי גם כשפירושו הוא בניגוד להלכה. אין ללמוד מכך שהוא חלק על דעת חז"ל אלא רצה לומר שההלכה היא הלכה ואינה חייבת להיות נקבעת על פי הכתיב ואילו הוא מבאר את המקרא על פי הכתוב. מנחם ביאר את המילים שבמקרא בתהליך בן שלושה שלבים: תחילה מציאת שורש המילה, לאחר מכן ביאור השורש, ולבסוף ביאור המילה ע"פ באור שורשה.
כך למשל, המילה 'טוטפות', שחז"ל פירשוה כתפילין של ראש, נגזרת לפי מנחם מהמילה "וְהַטֵּף אל דרום" ושורשה הוא ט"ף שמשמעה אמירת חוק.
היצמדותו של מנחם לכתיב ולא לקרי וביאוריו שאינם תמיד לפי דעת חז"ל, היו בין הגורמים שהביאו את דונש בן לברט לרמוז בהשגותיו על המחברת, על נטייתו של מנחם לקראות.
שיטת מנחם לשורשים עבריים > מילים ארמיות

המילים הארמיות שבמקרא נמצאות במילון בין המילים העבריות ולא בחטיבה נפרדת. פסוקי דוגמה לערכים שונים הובאו הן מהעברית המקראית הן מהארמית המקראית. יש במחברת שימוש בארמית (בארמית מקראית, בארמית התרגום ובארמית של חז"ל) לצורך ביאור מילים עבריות וכן ההפך. כמעט שאין השוואה ללשון המשנה לצורך ביאור מילים משום שמנחם ראה רק בלשון המקרא את לשון המופת, לדעתו לשון מקרא לעצמה ולשון חכמים לעצמה. השוואה לערבית אין בכלל למרות שהיא מתבקשת לכאורה, כיון שבן סרוק דיבר ערבית וחי בסביבה דוברת ערבית. המחקר כיום נוטה לתלות את ההימנעות מההשוואה לערבית מסיבות לאומיות. יצוין שיש חוקרים הסבורים שמנחם השווה לערבית בסתר אך נראה שאין הדבר כך.
כתבי יד ומהדורות

לידינו הגיעו כ-20 כתבי יד של המחברת הנמצאים במוסדות מקרקוב ומוסקבה במזרח ועד לונדון ואוקספורד במערב ועוד כ-22 דפים מגניזת קהיר. רוב כתבי היד מצויים כיום בפורמט מיקרופילם במחלקה כתבי היד של הספרייה הלאומית בירושלים.
כתב היד העתיק ביותר הוא "כתב יד לונדון 951" משנת 1089 וכתב היד המהימן ביותר הוא "כתב יד לונדון 950" משנת 1091.
מספרם הרב יחסית של כתבי היד יש בו כדי להצביע על הפופולריות של המחברת. נראה שתרמה לפופולריות העובדה שהמחברת נכתבה בעברית (שלא כספרי לשון אחרים עד אז שנכתבו בערבית), ועל כן הייתה מובנת גם בקהילות אשכנז ופרובאנס שלא היו באזור הדיבור הערבי. ייתכן גם שתרמה לפופולריות השפעתו של רש"י, שהשתמש במחברת למעלה מ-170 פעמים בפירושיו למקרא.
מחברת מנחם יצאה בשלוש מהדורות:
מהדורת צבי פיליפובסקי - יצאה על ידי חברת מעוררי ישנים בלונדון ואדינבורו בשנת 1854.
מהדורה ביקורתית שההדיר אנחל סאנץ בדייוס (Angel Sáenz-Badillos) - נדפסה בגרנדה בשנת 1986.
מהדורת אהרן ממן וחננאל מירסקי - נדפסה ב-2024 וכוללת גם ביאור מפורט ובו, בין היתר, השוואות עם פירושי רס"ג, דוד בן אברהם אלפסי, ר' יונה אבן ג'נאח ורש"י.
ראו גם

שורש (שפות שמיות)
תור הזהב של יהודי ספרד
לקריאה נוספת

אהרן ממן וחננאל מירסקי מחברת מנחם בן סרוק מהדורה ביקורתית מבוארת בהוצאת האקדמיה ללשון העברית, ירושלים תשפ"ד
חננאל מירסקי, תורת הלשון של מנחם בן סרוק, בהוצאת מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, והאוניברסיטה העברית, ירושלים, 2018
שלמה מורג, מחלוקת מנחם ודונש ותהליך התחייה העברית בספרד, פעמים: רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח, חוברת 56, ע' 19-4, קיץ תשנ"ג.
דוד ילין, תולדות התפתחות הדקדוק העברי, ירושלים, תש"ה
גדעון גולדנברג, על השוכן החלק והשורש העברי, עמ' 280 – 292, לשוננו מד, תש"ם
וילהלם בכר, die Anfänge der Hebräischen Grammatic , לייפציג, 1895
הופיע בעברית בשם: "ניצני הדקדוק",  תורגם על-ידי א.ז. רבינוביץ, ירושלים, תש"ל
זיגמונד גרוס, Menahem ben Saruk, ברסלו, 1872 (גרמנית)
קרלוס דל-ואיה רודריגז,La Escuela Hebrea de Còrdoba, מדריד, 1981 (ספרדית)
מחברת מנחם, שורש אם
"מחברת מנחם", מהדורת 1854, נדפס בידי "חברת מעוררי ישנים" בלונדון
. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 198
דוכיפת מצויה

ערך זה עוסק במין ציפור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| דוכיפת |
| --- | --- |
 דוכיפת עם זחל במקורה     הקלטת קולה של הדוכיפת
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דוכיפתאים
משפחה:: דוכיפתיים
סוג:: דוכיפת
מין:: דוכיפת מצויה
שם מדעי
 Upupa epops ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה
 ... קינון ... נוכחות בכל השנה ... חריפה

דוכיפת בישראל עם חרק בפיה
דוכיפת על ענף
דוכיפת בפארק הלאומי ברמת גן
דּוּכִיפַת מצויה (שם מדעי: Upupa epops) היא מין בסוג דוכיפת (Upupa) במשפחת הדוכיפתיים. זוהי הציפור הלאומית של ישראל, וייחודה בציצית הנוצות הכתומה לראשה הנקראת גם כתר.
תכונות

אורכה של הדוכיפת כ-26–30 סנטימטר, מוטת כנפיה 42-46 סנטימטר. לדוכיפת צורה וצבעים בולטים: צבע גופה חום-צהבהב. כנפיה וזנבה מפוספסים בצבעי שחור לבן, ועל ראשה מתנשאת ציצית של נוצות ארוכות המזדקרות בזמן מעופה. רגליה קצרות וכנפיה גדולות. מקורה ארוך, דק ומחודד. משקלה 46–90 גרם. היא ממעטת מאוד לעמוד על עצים או על שיחים וכך, גם את קינה בונה הדוכיפת במקומות נמוכים, חורים ושקעים בגובה פני הקרקע. להגנת הקן מטורפים מפרישה הנקבה נוזל מסריח מבלוטות הסמוכות לבסיס הזנב (uropygial gland). להפרשה זו שריחה כשל בשר רקוב יש תפקיד משוער בהרחקת טורפים וטפילים וייתכן אף שהיא אנטי בקטריאלית. ההפרשה מתחילה עם ההטלה ונפסקת כשהצאצאים פורחים מהקן. כאמצעי הגנה נוסף, גם הגוזלים מסוגלים מיומם השישי להתיז צואה על פולשים.
הדוכיפת מטילה 5–6 ביצים בכל הטלה.
הדוכיפת שכיחה באירופה, באסיה ובאפריקה. בישראל היא יציבה ומקייצת, מצויה בעיקר במישור החוף, אך תפוצתה מתפשטת וגדלה בעקבות ריבוי השדות המעובדים והמדשאות במדינה. היא ניזונה מחרקים, זחלים ותולעים. מכיוון שלשונה מנוונת היא אוכלת את טרפה על ידי זריקתו לאוויר ובליעתו בעת שהוא נופל אל תוך פיה.
הדוכיפת משמיעה קולות קריאה רמים, מעין "הוּפוּפ" או "הוּדהוּד", ולכן שמה בערבית הוא "הוּדהוּד". גם שמה בשפה הלטינית, "הוּפּוּפּה" (upupa) נובע מחיקוי קולות הקריאה שלה. הקולות מושמעים בעיקר על ידי הזכרים למשיכת נקבות. תדירות השירה יורדת לאחר ההטלה. פרט למשיכת בת זוג, הקריאה משמשת גם לחידוש קשר שנותק עם בת הזוג. ההבדלים בין קולות זכרים שונים הם בעיקר באורך הצליל. נמצא כי נקבות נמשכות יותר לשירת זכרים הבנויה מ"בתים" ארוכים.
קינון ודגירה: החיזור מתחיל בדרך כלל במהלך חודש מרץ. הזכר מתחיל להשמיע את קריאתו הטריטוריאלית תוך עמידה במקום גבוה, כשראשו מורכן וציציתו פרושה. תוך כדי שזוג מחפש מקומות קינון, מסתובב הזכר סביב הנקבה בכנפיים פרושות מעט ואז מאכיל אותה.
תפוצת תת-המינים

Upupa epops epops - צפון-מערב אפריקה, האיים הקנריים, המזרח התיכון, אירופה עד מרכז רוסיה, צפון מערב סין וצפון מערב הודו.
Upupa epops ceylonensis - פקיסטן, הודו וסרי לנקה
Upupa epops longirostris - בנגלדש, הודו-סין וחלקים מחצי-האי המלאי.
Upupa epops major - מצרים, צפון סודאן ומזרח צ'אד.
Upupa epops senegalensis - אלג'יר, סנגל, אתיופיה וסומליה.
Upupa epops saturata - רוסיה, יפן, סין וטיבט
Upupa epops waibeli - קמרון, צפון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אוגנדה וקניה.
זיהוי העוף במקרא

בתורה מוזכרת הדוכיפת בין העופות הטמאים:
וְאֶת אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן הָעוֹף לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם אֶת הַנֶּשֶׁר וְאֶת הַפֶּרֶס וְאֵת הָעָזְנִיָּה... וְאֵת הַחֲסִידָה הָאֲנָפָה לְמִינָהּ וְאֶת הַדּוּכִיפַת וְאֶת הָעֲטַלֵּף
תרגומי התורה ללועזית מתרגמים את "דוכיפת" שבתורה - למילה הלועזית המקבילה אשר מורה על העוף המוכר בימינו כדוכיפת . למשל:
תרגום השבעים (מלפני יותר מאלפיים שנה) ליוונית: "εποπα".
תרגום אונקלוס (מלפני כאלפיים שנה) לארמית: "נגר טורא", בעוד שבמסכת גטין (דף ס"ח עמוד ב) מציין התלמוד (מלפני כ-1500 שנה) כי "נגר טורא" הוא תרגום אונקלוס של "תרנגול-הבר"; מעין זה, בפירושו של רש"י (מלפני כאלף שנה) לתלמוד - מתורגמת המילה דוכיפת (שבמסכת חולין דף ס"ג עמוד א) לצרפתית עתיקה: "פאון שלבייא", שמובנו המילולי: טווס-הבר (ועוד הוסיף שם רש"י לבאר בעברית: "והוא עוף גדול כתרנגול"). באשר לזיהוי של תרנגול (טווס) הבר:
רש"י מפרש (על ויקרא יא יט): "תרנגול הבר [...] ובלע"ז: הרופּא"; מסתבר להיות: "הפּופּא" או "הופּא", מונח בצרפתית עתיקה (בדומה לצרפתית חדשה) המורֶה על העוף המוכר בימינו בתור דוכיפת (והשוה גם לתרגום השבעים)
תרגום רש"י (מלפני כאלף שנה) לצרפתית עתיקה על המילה "דוכיפת" שבספר ויקרא: "הרופּא" (ציטוט זה מהדפוסים הובא לעיל אודות תרנגול הבר; הנוסח המקורי בכתב היד היה כנראה "הפּופּא" או "הופּא", ראו לעיל שם).
תרגום הרב סעדיה גאון (מלפני כאלף שנה) לערבית יהודית, כמו מסורות התרגום של יהודי-המזרח לערבית יהודית: "הֻדְהֻד".
תרגום התורה של יהודי האי ג'רבה - הוא למילה הברברית המקבילה: "שִיבּוּבּוּכּ".
במסכת חולין (דף ס"ג עמוד א) ניתן הזיהוי הבא: "אמר רב יהודה: דוכיפת - שֶהוֹדוֹ כָפוּת". לפי רש"י - "הוֹדוֹ כּפוּת" פירושו ש: "כרבולתו עבה ודומה כמי שכפולה לתוך הראש, וכפותה שם, והוא עוף גדול כתרנגול"; מעין זה בפירושו לתורה הוא מציין על המילה דוכיפת: "תרנגול הבר וכרבולתו כפולה".
אטימולוגיה

המקור האטימולוגי של המילה אינו חד-משמעי:
במצרית קדומה, ומעין זה בקופטית (שהתפתחה מהמצרית הקדומה), המילה לדוכיפת היא: קוּקוּפְת, או כּוּכּוּפַת (בהתאמה), שעשויה לנבוע מהמילה המצרית הקדומה קוּקוּפה/כּוּכּוּפה שהוא סוג של כובע עתיק (להסרת מחלת-ראש) - מה שאולי אמור להזכיר את "הכובע" שעל ראש הדוכיפת.
בשפת טלוגו שמדוברת בדרום הודו (ושהשפיעה על לשון המקרא במילים בודדות, כגון: "תוכי", "שנהב"), דוכיפת היא "כּוֹנְדָפּיתה".
המחנך וחוקר הציפורים אליעזר שמאלי ציין בספרו "צפרים בישראל" שחוקרי שפות ציינו בפניו כי "בשפה הודית אחת" (שבשמה לא נקב) ניתן לתרגם את "דיכּ-פּת" כצירוף של שתי מילים שמובנן "תרנגול הר" - מה שלכאורה יכול להקביל אל תרגום אונקלוס לדוכיפת: "נגר טורא" (שהרי המובן של "טורא" הארמי - הוא הר, בעוד שהתלמוד מתרגם את "נגר טורא" כתרנגול-הבר, ראו לעיל). עם זאת, במהדורות מאוחרות יותר - השמיט שמאלי מספרו את העדות הנ"ל, ואפשר שזאת משום שהמילה "דיכּ" במובן של "תרנגול" אינה בשום שפה הודית - אלא בשפה הערבית.
אליעזר בן-יהודה (במילונו ערך "דוכיפת"), תלה את המילה דוכיפת בשורשי-פועַל שונים מהשפה הערבית; אולם אף אחד מהם אינו מורה בערבית על הדוכיפת עצמה.
במסכת חולין (דף ס"ג עמוד א) ניתנת האטימולוגיה הבאה: "אמר רב יהודה: דוכיפת - שֶהוֹדוֹ כָפוּת" (ראו לעיל את פירוש רש"י למובן של "הוֹדוֹ כפות").
תרבות > מיתולוגיה

לפי המטמורפוזות לאובידיוס, טראוס מלך התראקים אנס את גיסתו פילומלה, אחות אשתו פרוקנה וכדי שהמעשה לא יתגלה כרת את לשונה וכלא אותה. פילומלה מעבירה לאחותה מסר מוצפן ברקמה. פרוקנה משחררת את אחותה וכנקמה הרגה את בנם איטיס, בישלה אותו והגישה את בשרו לבעלה. בסיום הארוחה כאשר מוצג לפניו הראש הכרות ומתברר לטראוס כי הוא אכל את בנו הוא שולף את חרבו להרוג את האחיות. אז הופכת פילומלה לזמיר, פרוקנה לדרור וטראוס הופך לדוכיפת כשהציצית היא זכר לכתר המלכות והחרב הופכת למקור הארוך והחד.
תרבות > דתות

הגמרא מייחסת לדוכיפת את הבאת תולעת השמיר לבניין בית המקדש.
הדוכיפת מופיעה באגדות שלמה המלך כמי שמגלה לו על דבר ממלכת שבא:
באותה שעה נתבקש תרנגול הבר בין העופות ולא נמצא, וציוה המלך להביאו בכעס וביקש ליסרו. ענה תרנגול הבר ואמר לו: שמע אדוני מלך הארץ ויבואו דברי באזניך...אמרתי אשוט בעולם כולו ואראה אם יש מדינה או ממשלה שאינה נשמעת לאדוני המלך. הסתכלתי וראיתי מדינה אחת, עיר קיטור שמה בארץ מזרח. עפרה יקר מזהב וכספה בחוצות כזבל ואילנות מבראשית שם נטועים...
בקוראן מופיעה הדוכיפת בסיפור שלמה המלך ומלכת שבא, המתואר בסורת א-נמל ("פרשת הנמלים", סורה 27).
ויפקוד את העופות, ויאמר: "מה לי לא אראה את הדוכיפת הנפקד מקומה? ענוש אענשנה קשה או זבוח אזבחנה או תוכיח צדקתה" לא אחרה הרבה (לשוב) ותאמר "השגתי (דעת) אשר לא השגת אותה, ואביא אליך משבא דבר יציב: הנה מצאתי אישה תמלוך עליהם...
תרבות > ספרות עברית

בשיר "בין נהר פרת ונהר חידקל" של חיים נחמן ביאליק מופיעה הדוכיפת כציפור פלאית היוצאת לחפש את האהוב:
בין נהר פרת ונהר חידקל
על-ההר מיתמר דקל
ובדקל בין עפאיו
תשכן-לה דוכיפת זהב.

ציפור זהב! עופי, חוגי
צאי ובקשי לי בן זוגי.
המשורר ע. הלל כתב שיר על הדוכיפת ומתאר אותה בתור ציפור שאכפת לה רק מעצמה ולא מהסביבה שלה.
"ואם העולם יתהפך, שמים יפלו למטה, והארץ על הגג?

- לא אכפת - אמרה הדוכיפת.

- אז מה בסופו של דבר אכפת לך ואכפת?

- אני לעצמי,

אני הדוכיפת

מאד

מאד

אכפת!

אמרה הדוכיפת