stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר מרום
ביוגרפיה

אליעזר מרום נולד בזְדוּנְסְקָה ווֹלָה שבפולין ב-15 בפברואר 1925 כאליעזר לנדסברג, ועלה לארץ ישראל עם הוריו כתינוק באותה שנה. שם משפחתו עוברת ל"מרום", בהתאם למדיניות שר החוץ משה שרת, שדרש שנציגיה הדיפלומטיים של ישראל הנשלחים לחו"ל ישאו בשמות עבריים.
לפני קום המדינה שירת בש"י, ובמסגרת זו התקבל לעבודה כאזרח בצבא הבריטי כאשר מטרתו האמיתית הייתה, בין היתר, גילוי מידע חיוני על מבצעים צפויים של הבריטים נגד אוניות מעפילים ובכך לתרום לסיכולם. כמה פעמיים נחקר ואף נעצר על ידי אנשי הביטחון הבריטים שחשדו בו, ולבסוף נאלץ להחליף את סיפור הכיסוי ולפעול תחת מסווה של "אח סיעודי" בבית חולים בתר בחיפה, בו היה ממוקם בסתר מטה של "ההגנה". בביתו בקריית חיים היה מותקן סליק, ששימש את "ההגנה" להסתרת נשק ומסמכים רגישים.
משנת 1946 שימש כחבר במחלקה המדינית של הסוכנות אשר הפכה לאחר קום המדינה למחלקה המדינית של משרד החוץ, שבראשה עמד בוריס גוריאל. המחלקה פוזרה בהוראתו של ראובן שילוח, ומאנשיה נולד "המוסד". במסגרת שירותו ב"מוסד" נשלח למשימות שונות באיראן ובקובה, והיה שותף למבצעים רבים שרק חלקם התפרסמו, כמו איתור הילד יוסל'ה שוחמכר. גם לאחר שפרש מ"המוסד" המשיך לסייע ולתרום לארגון תרומה חשובה ולעיתים חיונית.
בשנת 1952, עם סיום ה"קורס הגבוה למודיעין ואסטרטגיה" של משרד החוץ, נשלח לכהונת סגן קונסול ובהמשך קונסול ישראל (בפועל) בקפריסין עד לשנת 1956. בתקופת כהונתו בקפריסין, שהייתה באותה עת צומת דרכים מודיעיני ואסטרטגי חשוב, זכה לתמיכה ופופולריות רבה מצד רשויות הממשל הבריטי והעיתונות המקומית. באותה תקופה טיפל, בין היתר, בתיאום ביקורו של מנהיג המדינה הזרה הראשון שביקר בישראל, ראש ממשלת בורמה, או נו, שנחת תחילה בקפריסין והתקבל על ידיו. כמו כן טיפל בהכשרת הקרקע המדינית לקבלת מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים לחיל האוויר, מדגם "מטאור", שהוטסו על ידי טייסי חיל האוויר המלכותי הבריטי ונחתו תחילה בקפריסין לקראת מסירתם לצה"ל. בשנת 1955 פעל מול השלטונות הבריטים להבאתו לקבורה זמנית בקפריסין של מפקד האצ"ל לשעבר, דוד רזיאל, שנטמן תחילה בחבנייה שבעיראק לאחר שנהרג שם במהלך פעולת חבלה נגד הגרמנים ובעלי בריתם.
בשנים 1962-1958 כיהן בתפקיד המזכיר הראשון של משלחת ישראל לאומות המאוחדות בניו יורק ואחראי על הקשר עם התקשורת. במסגרת תפקידו, פעל רבות בתחום ההסברה וקירובם של נציגי מדינות העולם השלישי, היהדות המקומית והקהילה השחורה בארצות הברית. בשנת 1963 עזב את שירות החוץ ואת "המוסד", והתמנה לנציג בנק "סוויס-ישראל טרייד בנק" (Banque pour Le Commerce Suisse-Israelien) בריו דה ז'ניירו בברזיל עד לשנת 1967. הבנק הוקם על ידי אנשי המחלקה המדינית של משרד החוץ (ובהמשך - "המוסד") כאמצעי למימון פעילותם, ולימים הופרט הסניף הישראלי שלו והפך לבנק לסחר חוץ. כנציג הבנק פעל רבות לגיוסי הון מהיהדות המקומית לצורך מימון פרויקטים כלכליים חיוניים בישראל, בעידודו של שר האוצר, פנחס ספיר.
בשנים 1971-1967 כיהן בתפקידי ניהול בכירים בקרנות השקעה אמריקאיות בינלאומיות שפעלו מאירופה (בהן Colonial/Ital-Fortune).
בשנים 1971–1977 עסק בניהול בישראל של חברות מסחריות שונות. באחת מהן - חברת השעונים "אומטיסו" - טבע את הסיסמה: "שעון שווייצרי במחיר יפני" שעוררה תהודה רבה, ואף גרמה למחאה רשמית מנציגיה הדיפלומטיים של יפן בישראל, אך מאידך - זכתה להכרה שנים רבות אחר כך על ידי איגוד המפרסמים כאחת מסיסמאות הפרסום המוצלחות ביותר שהומצאו בישראל.
החל משנת 1977 ועד יום מותו בשנת 1979 שימש בתפקיד גזבר האגודה למען החייל.
הערות שוליים

↑  הרכב משלחת ישראל בעצרת או"ם הבאה, חרות, 6 במרץ 1961
↑  י. שדמי, חוגי בנק סוויס ישראל דוחים האשמות משטרת ברזיל, מעריב, 2 בינואר 1967
איליה נסטורובסקי

איליה נסטורובסקי (במקדונית: Илија Несторовски; נולד ב-12 במרץ 1990) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בסלאבן בלופו ובנבחרת מקדוניה הצפונית.
קריירת מועדונים

נסטורובסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פובדה אלייה הצטרף בגיל 10. בשנת 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כאשר הוא בן 16 בלבד.
בינואר 2010 חתם בפ.צ. סלובצקו מליגת העל הצ'כית לעונה וחצי. במדי סלובצקו רשם נסטורובסקי 28 הופעות בליגה וכבש שני שערים. בקיץ 2011 הושאל לוויקטוריה ז'יז'קוב, שבה שיחק עד אמצע העונה. בינואר 2012 חזר למקדוניה כאשר הושאל למטאלורג סקופיה בה שיחק שנה.
ב-9 באוגוסט 2013 חתם באינטר זאפרשיץ' מהליגה הקרואטית השנייה. בעונת 2013/2014 נסטורובסקי רשם את עונת הפריצה שלו בה כבש 20 שערים ב-30 משחקי ליגה. את עונת 2014/2015 סיים כמלך שערי הליגה השנייה עם 24 שערי ליגה וזאפרשיץ' עלתה לליגה הראשונה. עונה לאחר מכן כמלך שערי הליגה הפעם בליגה הראשונה עם 25 שערים.
בדצמבר 2015 נסגרה עסקת העברתו לפלרמו מהסרייה א' תמורת חצי מיליון אירו. נסטורובסקי הצטרף לפאלרמו ביולי 2016.
ב-29 באוגוסט 2023 חתם באסקולי.
קריירה בינלאומית

ב-9 באוקטובר 2015 נסטורובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקדוניה הצפונית בהפסד 0–2 נגד אוקראינה במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-29 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד אזרבייג'ן.
תארים

הליגה הקרואטית השנייה: 2014/2015
מלך שערי הליגה הקרואטית השנייה: 2014/2015 (24 שערים)
מלך שערי ליגת העל הקרואטית: 2015/2016 (25 שערים)
איליה ספיאשוילי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1904 לאילשי, פלך כותאיסי, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  17 באוקטובר 1971 (בגיל 67 בערך) כותאיסי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה, ברית המועצות ברית המועצות
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1941–1945 (כ־4 שנים)
 דרגה:   סטרשינה (רב-סמל)
 תפקידים בשירות
 מכווין ומפעיל תותח ברגימנט הקל של חטיבת התותחנים הקלים מס' 23
 פעולות ומבצעים
 חזית בריאנסק, החזית המרכזית והחזית הבלארוסית; מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 מדליית העוז (20 באוגוסט 1944)   עיטור התהילה מדרגה שלישית (13 בספטמבר 1944; מס' סידורי 2384)   עיטור התהילה מדרגה שנייה (8 במרץ 1945; מס' סידורי 1508)   עיטור התהילה מדרגה ראשונה (15 במאי 1946; מס' סידורי 3611)   ומדליות אחרות  
 תפקידים אזרחיים
 מנהל משמרת במפעל לייצור משי
 
אִילִיָה דָוִידוֹבִיץ' סֵפִּיאַשְוִילִי (ברוסית: Илья Давидович Сепиашивили; ‏1904 – 17 באוקטובר 1971) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נולד בעיירה לאילשי במשפחת איכרים יהודים שם גם סיים שבע שנות לימוד בבית ספר. בשנת 1929 עבר לעיר כותאיסי ועבד שם במפעל לייצור משי.
ביוני 1941 גויס משם לצבא האדום שם נרשם במסמכים כגרוזיני וביולי אותה השנה הגיע לחזית בריאנסק. הגיע לחזית הדרום-מערבית ביולי 1943 משם הגיע לחזית המרכזית ואחר כך לחזית הבלארוסית].
בקיץ 1944 היה למכווין תותח ברגימנט הקל מס' 279 של חטיבת התותחנים הקלים מס' 23. בין 2 ל-4 באוגוסט אותה השנה בצליחת נהר ויסלה לאחר תפיסת שטח בגדה הנגדית בהדיפת 6 התקפות נגד פגע בעמדת מרגמה ושלושה תת-מקלעים. על כך קיבל מדליית העוז.
במהלך הקרב ליד רוש'פ צפונית מערבית לוולומין בשטח פולין בהיותו כבר בדרגת סמל במהלך מתקפת נגד של וורמאכט חיסל כיתת חיילים גרמניים, נפגע אך המשיך להפעיל את התותח וחיסל גם תותח נגד טנקים וגם שתי כיתות חיי רגלים נוספות. בפקודה מ-13 בספטמבר לגבי דיוויזיית התותחים החמישית קיבל על הפעולות הללו עיטור התהילה מדרגה שלישית.
טרם המבצע ויסלה-אודר הועלה לדרגת סטרשינה של הסוללה. ב-31 בינואר 1945 במהלך מתקפת הנגד של הגרמנים ליד יישוב בראוזנדורף בגרמניה הוא חיסל עם נשקו האישי 8 חיילי וורמאכט ותפס שישה בשבי. על הפעולות הללו קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה ב-8 במרץ.
במהלך הקרב על ברלין ין 26 ל-27 באפריל במהלך הקרבות בעיר סיפק תחמושת לתותח וכשנגמרו הפגזים המשיך מתקפה עם תת-מקלע. במהלך הקרב נפגע שלוש פעמים ובעקבות הפגיעה הקשה פונה לבית חולים שדה בלודז'. עיטור התהילה מדרגה ראשונה הוענק לו בפקודה מתאריך 15 במאי 1946 אך הוא קיבל אותו רק בשנת 1968.
שוחרר מן השירות ביוני 1945 עקב נכות בעקבות הקרבות וחזר להתגורר בעיר כותאיסי שם המשיך לעבוד במפעל לייצור משי.
נפטר ב-17 באוקטובר 1971.
לקריאה נוספת

ואז'ה טווטורדזה, רגעי גורל נפלא, כותאיסי, 1982 (בגרוזינית).
הערות שוליים

↑  דף על שמו באתר בסיס הנתונים "גבורת העם" (רוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
↑  Georgian Jews World Congress site (בגרסת האתר של הוועדה ברוסית)
אידיאל (אלגברת לי)

באלגברה מופשטת, אידיאל של אלגברת לי הוא תת-מרחב וקטורי שלה הסגור לפעולה. האידיאלים של אלגברת לי מקבילים לתת חבורות בתורת החבורות ולאידיאלים של חוגים, ומהווים מינוח בסיסי וחשוב בתורת המבנה של אלגברות לי.
הגדרה פורמלית

תהי  L אלגברת לי מעל שדה  F. תת-מרחב וקטורי  I של  L נקרא אידיאל אם מתקיים  \forall x\in L,y\in I:[x,y]\in I, או בשקילות
 [I,L]\subseteq I. אם  I אידיאל של  L, מסמנים  I\triangleleft L.
אלגברת לי נקראת פשוטה אם אין לה אידיאלים לא טריוויאליים.
תכונות

מרחב האפס והמרחב כולו הם אידיאלים.
המרכז של אלגברת לי הוא אידיאל.
[L,L] אידיאל של  L.
אם  I,J אידיאלים של  L גם סכומם  I+J=\{i+j:i\in I,j\in J\} אידיאל.
אלגברת המנה

באותו האופן בו בונים ממרחב מנה של מרחב וקטורי, או חוג מנה, אפשר לבנות גם אלגברת מנה של אלגברת לי באידיאל נתון שלה.
פורמלית, המרחב מסומן על ידי  L/I; כקבוצה הוא שווה למרחב המנה (כמרחב וקטורי), והוא הופך להיות אלגברת לי עם הפעולה  [x+I,y+I]=[x,y]+I, שמוגדרת היטב.
לאחר הגדרה זו, אפשר להגדיר הומומורפיזם אלגברות לי (כך שישמור את הפעולה), ולהוכיח את משפטי האיזומורפיזם, בצורה אנלוגית לחלוטין לזו מתורת החוגים.
ראו גם

אידיאל (אלגברה)
חוג מנה
לקריאה נוספת

Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 6-7
אידיאליזם בריטי

תומאס היל גרין (ימין) ופרנסיס הרברט ברדלי (שמאל)
האידיאליזם הבריטי (באנגלית: British idealism) הייתה תנועה פילוסופית בריטית, שהייתה בעלת השפעה רבה בבריטניה מהמחצית השנייה של המאה התשע-עשרה ועד תחילת המאה העשרים. האידיאליזם הבריטי התפתח במידה רבה בהשפעת האידיאליזם הגרמנית, בייחוד בעקבות עמנואל קאנט וגאורג וילהלם פרידריך הגל. אידיאליסטים בריטים ביקשו להשתמש בתובנות מהפילוסופיות של קאנט והגל כדי ליצור אידיאליזם חדש לטיפול בסוגיות הדוחקות הרבות של התקופה הוויקטוריאנית. הם פתחו פילוסופיה פוליטית, תיאוריות של חירות וענישה, אך עסקו גם בלוגיקה, מטפיזיקה ופילוסופיה של הדת.
בין הדמויות הבולטות בתנועה תומאס היל גרין ופרנסיס הרברט ברדלי באוניברסיטת אוקספורד וג'ון מקטאגרט באוניברסיטת קיימברידג'.
סקירה כללית

בטרם התנועה התגבשה, תומאס קרלייל פעל רבות כדי להביא את האידיאליזם הגרמני לעולם דובר האנגלית. עד תחילת שנות ה-60 לא היו תרגומים מדויקים של יצירותיו של הגל בבריטניה. עם זאת, מצב זה השתנה ב-1865 עם פרסום ספרו של ג'יימס האצ'יסון סטירלינג סודו של הגל (The Secret of Hegel).
לצד ההשפעה מאידיאליזם גרמני, התנועה גם התהוותה כתגובת נגד אמפירציסטים ותועלתנים בריטים בהם ג'ון לוק, דייוויד יום, ג'ון סטיוארט מיל, והנרי סידג'וויק. האידיאליזם הבריטי התאפיין בדרך כלל בכמה נטיות רחבות: אמונה במוחלט (מציאות אחת חובקת-כל שיצרה במובן מסוים מערכת קוהרנטית וכוללת הכל); הקצאת מקום גבוה ללוגיקה; וחוסר נכונות בסיסית לקבל דיכוטומיה בין מחשבה לאובייקט, מציאות המורכבת ממחשבה ואובייקט יחדיו באחדות קוהרנטית חזקה.
האידיאליזם הבריטי הושפע בייחוד מהגל לפחות בקווים כלליים, ואימץ חלקים מהטרמינולוגיה ומהדוקטרינות שלו. דוגמאות כוללות לא רק את המוחלט שהוזכר לעיל, אלא גם דוקטרינה על יחסים פנימיים, תאוריית קוהרנטיות של אמת, ותפיסה של אוניברסל קונקרטי. כמה פרשנים הצביעו גם על מעין מבנה דיאלקטי למשל בחלק מכתביו של פרנסיס הרברט ברדלי. האידיאליסט הבריטי ג'פרי רג'ינלד גילכריסט מור תואר כתלמיד עמוק של הגל, שהיה מחויב לתזה האונטולוגית המרכזית של הגל כל חייו.
התנועה דעכה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה וההתנגדות לגרמניה, וכן בעקבות תגובת הנגד של הוגים כמו ג. א. מור וברטרנד ראסל, שהיו מאבות הפילוסופיה האנליטית שירשה את מקומה.
אידיאליסטים בריטים בולטים

אדוארד קרד (1835–1908)
תומאס היל גרין (1836–1882)
פרנסיס הרברט ברדלי (1846–1924)
ברנרד בוסאנקט (אנ') (1848–1923)
דייוויד ג'ורג' ריצ'י (אנ') (1853–1903)
ג'ון הנרי מיורהד (אנ') (1855–1940)
אנדרו סת' (אנ') (1856–1931)
ג'ון מקטאגרט (1866–1925)
הרולד יואכים (אנ') (1868–1938)
אלפרד אדוארד טיילור (אנ') (1869–1945)
ר"ג קולינגווד (1889–1943)
ג'פרי רג'ינלד גילכריסט מור (אנ') (1893–1979)
ראו גם

פילוסופיה בריטית
אידיאליזם גרמני
הגליאניזם
לקריאה נוספת

W. J. Mander, British Idealism: A History, New York, Oxford Uiniversity Press, 2011.
Tyler, Colin. "'All history is the history of thought': competing British idealist historiographies." British Journal for the History of Philosophy 28.3 (2020): 573-593; focus on T.H. Green, Edward Caird, and F.H. Bradley.
Sorley, William Ritchie. 1920. A History of English Philosophy .
An idiosyncratic account of English-language philosophy with an emphasis on idealism, later republished as A History of British Philosophy to 1900. online
'British Absolute Idealism: From Green to Bradley', in Jeremy Dunham, Iain Hamilton Grant and Sean Watson (eds), Idealism (Acumen, 2011).
הערות שוליים

1 2  British Idealism, obo (באנגלית)
↑  Paul Guyer, Rolf-Peter Horstmann, Idealism, Spring 2023, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2023
↑  Jordan, Alexander (2019-09-20). "The Contribution of Thomas Carlyle to British Idealism, c. 1880–1930". Scottish Historical Review (באנגלית). 98: 439–468. doi:10.3366/shr.2019.0428.
↑  William J. Mander, British Idealism: A History, Oxford University Press, 2011, pp. 17–18.
↑  Weiss, Frederick (ביולי 1971), "Recent Work on Hegel", North American Philosophical Publications, 8 (3): 203–222 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Harris, Henry (2007), "Would Hegel Be A 'Hegelian' Today?", Cosmos and History: The Journal of Natural and Social Philosophy, 3 (2–3): 5–15
↑  Griffin, Nicholas (2013). "Russell and Moore's Revolt against British Idealism", in The Oxford handbook of the history of analytic philosophy, edited by Michael Beaney. Oxford: Oxford University Press. pp. 383–406. ISBN 9780199238842.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597634505171  LCCN: sh2011002087
איליה פוליצ'וק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1971 (בן 53)
 ענף מדעי:  הנדסה כימית
 מקום מגורים:  ישראלישראל
 תרומות עיקריות
 תרמודינמיקה, דיאגרמת פאזות, קיבולת חום
 
איליה פוליצ'וק (ברוסית:Илья Полищук, ‏ נולד ב-19 בספטמבר 1971) הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת אריאל במחלקה להנדסה כימית. מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי תרמודינמיקה ומשוואות מצב.
ביוגרפיה

במסגרת מחקריו העיקריים פוליצ'וק עוסק בפתרון תאורטי של תופעות תרמודינמיות, עם דגש על דיאגרמת פאזות, קיבולת חום, צפיפות, צמיגות וקבוע מהירות הקול בגזים, תחום בעל יישומים תעשייתיים רבים וגם נושא שיש בו עניין מדעי בסיסי. מאז גילוי קשרי מקסוול המתארים את המטמורפוזות ההדדיות של תכונות תרמודינמיות, התפתח רעיון למצוא משוואה אנליטית מדויקת המתאימה באופן אוניברסלי שתחזה את כל מערכי הנתונים של חומרים טהורים ותערובותיהם.
מחקריו העוסקים בפיתוח ויישום של מודלים לחיזוי נתונים תרמודינמיים הנחוצים לתכנון תהליכים, במיוחד בתעשיית הנפט.
כמו כן פוליצ'וק פותר סוגיות תרמודינמיות, תוך התחשבות שכל התכונות התרמודינמיות בכל מרחב הפאזות קשורות זו בזו. בשלבים המוקדמים של המחקר שלו בעבודת הדוקטורט בהנחיית פרופסור חיימה ווישניאק באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובפוסט-דוקטורט עם פרופסור חואן ורה באוניברסיטת מקגיל בקנדה, החל לעבוד על הרעיון של דיאגרמת פאזות גלובליות, ההופכת פופולרית יותר ויותר במחקר שיווי המשקל הפאזי.
בחוד החנית של מחקריו האחרונים באוניברסיטת אריאל בשומרון נמצא חקירה שוטפת של הגישות המולקולריות מבוססות המכניקה הסטטיסטית ויישומן בהנדסה כימית.
פרסומים נבחרים

להלן מבחר מפרסומיו העיקריים:
Ilya Polishuk About the numerical pitfalls characteristic for SAFT EOS models. J. Fluid Phase Equilibria, 301, 123-129 (2011).
Ilya Polishuk Addressing the issue of numerical pitfalls characteristic for SAFT EOS models. J. Fluid Phase Equilibria, 298, 67-74 (2010).
Esteban Cea-Klapp, Héctor Quinteros-Lama, Ilya Polishuk, José Matías Garrido Effect of size disparity on the gas-liquid interfacial properties of Lennard-Jones monomer plus dimer mixtures. J. of Molecular Liquids, 311 (2020).
Vener F.Khairutdinov, Farid M.Gumerov, Ilnar ShKhabriev, Mansur I.Farakhov, Ilfat Z.Salikhov, Ilya Polishuk, Ilmutdin M.Abdulagatovcd Measurements and modeling of the VLE properties of n-hexadecane in supercritical binary propane+n-butane solvent. J. Fluid Phase Equilibria, 510 (2020).
Ilya Polishuk, Helena Lubarsky, Dong Nguyen Huynh Predicting phase behavior in aqueous systems without fitting binary parameters II Gases and non‐aromatic hydrocarbons. J. American Institute of Chemical Engineers, 63, 11, 5064-5075 (2017).
Héctor Quinteros-Lama, José Matías Garrido, Ilya Polishuk Second-Order Differential Accelerators Based on the Geometry of Equilibrium for Thermodynamic Calculations. Part I. Pure Fluids. J. Ind. Eng. Chem. Res., 58, 45, 20838–20846 (2019).
הערות שוליים

↑  Ilya Polishuk / The Department Chemical Engineering, www.ariel.ac.il
↑  עמוד המידע על פוליצ'וק (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266508605171  VIAF: 98124893   WorldCat (עם VIAF): 98124893 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איליה פוליצ'וק".
אוראמאן

אוראמאן (בכורדית: هه‌ورامان, בפרסית: اورامان) הוא אזור הררי הממוקם בתוך הפרובינציות כורדסתאן וכרמאנשאה במערב איראן ובצפון-מזרח חבל כורדיסטן בעיראק. חלקו העיקרי של אזור אוראמאן נמצא באיראן ומקיף שני מרכיבים של העמק המרכזי-מזרחי (זווארו וטאחט, במחוז כורדיסטן); והעמק המערבי (להון, בפרובינציה כרמאנשאה). אופן מגורי האדם בשני עמקים אלה הותאם במשך אלפי שנים לסביבה ההררית הטרשית. תכנון וארכיטקטורה של מדרון תלול מדורג, חקלאות על טרסות מעוצבות באבן בבנייה יבשה, גידול בעלי חיים והגירה אנכית עונתית הם מהמאפיינים הייחודיים של התרבות והחיים המקומיים של בני העם הכורדי האוראמאי הנוודי למחצה, השוכנים בשפלה וברמות הגבוהות בעונות שונות של כל שנה. ב-27 ביולי 2021, חלק מאזור אוראמאן יחד עם אוראמאנט נוספו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו כאתר תרבותי תחת השם "הנוף התרבותי של אוראמאן/אוראמאנט".
באוראמאן יש הרבה מעיינות ונהרות שרוב המים שלהם זורמים בעיקר לנהר סירוואן (אנ'). מעיין ביל (או קני ביל) הוא אחד ממעיינות אלו שיש לו ספיקה של כ-3,000–4,000 ליטר לשנייה. הנהר הזורם ממעיין ביל הוא הנהר הקצר ביותר בעולם באורך כולל של 15 מטרים. בניית סכר דריאן בנהר סירוואן בין השנים 2009 ו-2015 יזמה את תוכנית ההצלה הארכאולוגית של סכר דריאן, שהובילה לגילוי אתרים ארכאולוגיים רבים לפני ההצפה של המאגר.
ארכאולוגיה והיסטוריה > תקופות פרהיסטוריות

העדויות הארכאולוגיות המוקדמות ביותר מראות שהאזור היה מיושב על ידי בני אדם מאז התקופה הפלאוליתית התיכונה (לפני יותר מ-40,000 שנה). עדות זו התגלתה על ידי ארכאולוגים ליד הכפר חג'יג'-אי בוזורג (حجيج بزرگ) ובין הכפרים נאו ואספרז בעמק סירוואן. הממצאים המוקדמים ביותר הללו כוללים כלי אבן שעובדו על ידי ניאנדרטלים או בני אדם מודרניים מוקדמים. עדויות ליישוב פלאוליתי מאוחר התגלו באתר מערה בשם קנאצ'ה בעמק פרדי מאלה. ממצאים ארכאולוגיים אלו נחשפו במהלך תוכנית ההצלה הארכאולוגית של סכר דריאן שערכה מספר עונות של סקרים וחפירות ארכאולוגיות בשטח המאגר שהובילו לגילוי מספר אתרים פלאוליתיים חשובים ואחרים יותר. האתרים העיקריים שנחפרו היו מחסה סלע דראי (התקופה הפלאוליתית התיכונה), מערת קנאצ'ה (התקופה הפלאוליתית העליונה), קבר רוואר (תקופת הברזל), סאר צ'אם (התקופה הכלקוליתית ותקופת הברזל), וברדה מר (המאה ה-19). פרט לאתר רוואר, כל שאר האתרים שנחפרו הוצפו בשנים 2015–2016. כמה אתרים פלאוליתיים תועדו בדרום אוראמאן, שבהם הציידים הפלאוליתים השתמשו בשני מחסות סלע למגורים עונתיים או קצרי טווח ליד הכפרים שמשיר וזרדוי בתקופה שארכאולוגים מכנים אותה הפלאוליתית התיכונה.
ארכאולוגיה והיסטוריה > תקופות היסטוריות

הכתובת של סרגון השני במעבר טאנג-אי ואר ליד הכפר טאנג-אי ואר, מצביעה על כך שהאזור נכבש על ידי אשור במהלך המסעות הצבאיים לתוך הרי זגרוס. כתובת מלכותית זו שייכת לסרגון השני, מלך אשור (721–705 לפנה"ס).
מגילות אוראמאן, קבוצה של שלושה מסמכים מהתקופות הסלאוקית והפרתית, נמצאו באזור בשנת 1909. הם התגלו במערה בהר קו-ה סלאן, ליד הכפר שהר אוראמאן, ולאחר מכן נשלחו ללונדון. המסמכים מתוארכים משנת 88/87 לפנה"ס עד 33 לספירה, כאשר שניים כתובים ביוונית ואחד בפרתית. הם מתעדים מכירה של כרם ואדמה נוספת, וכוללים את שמות הבעלים.
דתות עתיקות נהוגות גם ברחבי אוראמאן והאזור הוא ביתם של המקומות הקדושים העתיקים של אמונת יארסאניה. חלק מהחוקרים מאמינים כי לשם אוראמאן או חווראמן יש קשרים חזקים לאמונה הזורואסטרית העתיקה וטוענים כי ייתכן שהשם מקורו באהוראמאן או אהורא מזדא. אהורא מזדא הוא שמו של אלוהים בשפה האווסטית ההודו-איראנית העתיקה ומגיע מהאמונה הזורואסטרית העתיקה, שעדיין יש מספר קטן מאוד של מאמינים בה באזור. מאמינים שאזורים רבים בחבל אוראמאן היו אתרי עלייה לרגל עבור הזורואסטרים לפני הופעת האסלאם. אחת העדויות העתיקות ביותר מהתקופה האסלאמית היא קוראן נגל. קוראן כרוך בעור כתוב בכתב כופי עם שולי דפים מוזהבים, מתוארך למאה ה-10 לספירה (913 – 1009 לספירה) השמור במסגד בכפר נגל.
תרבות

תושבי אוראמאן הם כורדים, הדוברים את הניב הווראמי של שפת הגוראני. בגדים מסורתיים לנשים כוללים אפוד או ז'קט עם שרוולים ארוכים או מעיל עליון ארוך הנלבש מעל שמלה. מתחת לשמלה הן לובשות כותנת ומכנסיים נפוחים. באופן מסורתי נשים לבשו כובעים כורדיים מעוטרים באבנים צבעוניות, חרוזים ופיסות זהב. נשים צעירות ונערות צעירות לובשות בדרך כלל שמלות בצבעים עזים המעוטרות בחרוזים ופאייטים רבים, והנשים המבוגרות לובשות צבעים כהים יותר וכיסוי ראש לבן. גברים לובשים בדרך כלל חולצה; אפוד עם צוואר פתוח; ומכנסיים רחבים צמודים בקרסוליים. אבנט כותנה באורך 3–4 מטרים מקופל לשניים לאורכו ונכרך בחוזקה סביב פלג הגוף העליון במותן. גברים לבשו גם מעילי לבד חומים מסורתיים עם כתפיים מחודדות בשם קולאבל.
סייאוו צ'מאנה (سیاو چەمانە) הוא סגנון שירה הנהוג על ידי הכורדים באוראמאן ופירושו עיניים כהות בשפתם. הוא מבוצע ללא שימוש בכלי נגינה, למעט שימוש מזדמן בתוף כורדי או דף. כיום, סגנון סייאוו צ'מאנה משמש בעיקר לסיפורים ובידור.
בעלי חיים

אוראמאן הוא בית גידול לכמה יונקים גדולים, כולל נמר אנטולי (Panthera pardus tulliana), דוב חום (Ursus arctos), כבש מופלון (Ovis orientalis orientalis), זאב מצוי (Canis lupus) ועז הבר (Capra aegrarus) שניתן למצוא ברחבי האזור. האזור המוגן של בוזין ומרחיל (בכורדית: بوزین و مارخێڵ) ממוקם בקצה הדרום-מערבי של אוראמאן במחוזות פווה (پاوە) וג'אוונרוד ( جوانڕۆ) בפרובינציה כרמאנשאה. ציד וירי אסורים ובשנת 1999 הוא נרשם כאזור מוגן.
הנוף התרבותי של אוראמאנט

הנוף תרבותי של אוראמאן או הנוף התרבותי של אוראמאנט הוא אתר המורשת התרבותית המוחשית ה-26 של איראן. האתר ממוקם בפרובינציות כורדסתאן וכרמאנשאה לאורך הגבול המערבי של איראן.
כפרי אוראמאנט ממוקמים במחוזות כרמאנשאה וכורדסתאן ההרריים באיראן ובמחוז חלאבג'ה שבכורדיסטן העיראקית. הכפרים ייחודיים במונחים של אדריכלות, אורח חיים ומתודולוגיה חקלאית. כפרים משולבים בטבע על ידי שילוב חקלאות במדרון תלול. 12 הכפרים הכלולים בנכס ממחישים את התגובות המתפתחות של בני הווראמי למחסור בקרקע היצרנית בסביבתם ההררית לאורך אלפי השנים.
אתר זה התווסף לרשימת האתרים המועמדים ב-9 באוגוסט 2007, ובמושב ה-44 של ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו ב-27 ביולי 2021 התווסף אתר זה לראשונה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשם "הנוף התרבותי של אוראמאן/אוראמאנט".
גלריה

ילד וראמי בתלבושת כורדית
מחול כורדי באוראמאן
נוף טיפוסי של אזור אוראמאן, כורדיסטן.
בדים כורדים מאוראמאן
קבוצה של גברים כורדים עם בגדים מסורתיים באוראמאן
טקס חתונה בכפר כורדי.
גבר וארמי עם לבוש מסורתי, כורדיסטן
טקס ראש השנה הכורדי של נורוז, הכפר פלנגן אוראמאן, כורדיסטן
הערות שוליים

↑  Centre, UNESCO World Heritage. "Cultural sites in Africa, Arab Region, Asia, Europe, and Latin America inscribed on UNESCO's World Heritage List". UNESCO World Heritage Centre (באנגלית).
↑  ""Hawraman" rural landscape inscribed in World Heritage List". Mehr News Agency (באנגלית). 2021-07-27.
1 2  Cultural Landscape of Hawraman/Uramanat
↑  "Kani Bil:Iranian TV; Kurdistan province". אורכב מ-המקור ב-2014-08-26.
↑  "Digs hint 40,000 yrs. of man life in Hawraman".
↑  Biglari, F and S. Shidrang (2019) Rescuing the Paleolithic Heritage of Hawraman, Kurdistan, Iranian Zagros, Near Eastern Archaeology 82 (4): 226-235.https://doi.org/10.1086/706536
↑  New insight into the history of human presence in Paveh county, Kermanshah province, which is located in western Iran
↑  Frame, G. (1999). The inscription of Sargon II at Tang-i Var., Orientalia, 68(1), 31-57.
↑  Edmonds, C. J. (1952). The Place Names of the Avroman Parchments., Bulletin of the School of Oriental and African Studies. 14 (3): 478–82. doi:10.1017/S0041977X00088455. ISSN 0041-977X
↑  Nyberg, H.S. (1923), The Pahlavi documents of Avroman, Le Monde Oriental, XVII, p.189
↑  Michiel Leezenberg, Gorani Influence on Central Kurdish
אייזיק מאיר דיק

| --- | --- |

 לידה:  1807 וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 בינואר 1893 (בגיל 86 בערך) 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 שפות היצירה:  עברית, יידיש 
 
אייזיק מאיר דִיק, אָמָ"ד (באנגלית: Isaac Mayer Dick;‏ 1807 – 1893) היה משכיל וסופר יהודי-ליטאי, שכתב ביידיש ובעברית.
ביוגרפיה

דיק נולד בווילנה, העביר בה את רוב ימיו ואף נפטר בה. היה מעין פולקלוריסט משכילי או היסטוריון עממי, שתיאר בסיפוריו אירועים ופרשיות רבים מחיי היהודים בפולין ובעיקר בליטא. סיפוריו מלאי הומור ומתארים את סביבת העיירה היהודית הטיפוסית.
"הבהלה אשר הייתה בעיר ההרס בשנת תקצ"ה" הוא סיפור סאטירי המתאר את נישואי הבהלה בעיירה נייסוויז' שבפלך וילנה, לאחר השמועה על אודות הצו אשר יצא בשנת תקצ"ה (1835), ואשר אסר נישואים מוקדמים בקרב יהודים (שמונה־עשרה לנער ושש־עשרה לנערה). הסיפור התפרסם בשנת 1867 בכתב העת "המליץ".
עוד בין יצירותיו: עיבוד הספר "אוהל הדוד תום".
כתביו > ממאמריו

האורח : ספור ביקורו של משה מונטפיורי בווילנא בשנת תר"ה, תר"ה, 1845 (11 עמ')
האורח...תולדות הימים...מאז הגיעה...הבשורה ממסע... משה מונטפיורי ורעייתו... לווילנא, קניגסבר, מו"ל לא ידוע, תר"ו, 1846
הבהלה, חוליות פורסם לראשונה בעברית ב"המליץ", 1867