stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי הוט ספרינגס
אסונות

בנובמבר 1864, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, נשרף חלק גדול מ"העמק" (החלק המרכזי של העיר לאורך ערוץ נחל הוט ספרינג), ככל הנראה בידי חיילי צבא האיחוד.
כמו במקומות רבים אחרים הייתה אש הסיכון העיקרי, בייחוד לפני שהוקמו השירותים העירוניים. ב-5 במרץ 1878 בערה שרפה גדולה במשך שמונה שעות בעיר. 150 בניינים עלו באש, כולל בתי מלון, בתי מרחץ ומסעדות. ב-16 בפברואר 1905 החלה אש במלון גרנד סנטרל ברחוב צ'אפל והיא כילתה 25 רחובות בקטע הדרומי של הוט ספרינגס. ב-5 בספטמבר 1913 גרמה עובדת במכבסה שגיהצה לשרפה ברחוב צ'רץ 424, שהתפשטה במהירות בשל הרוחות ושרפה כמעט 60 רחובות בחלק הדרומי של העיר.
העיר סבלה גם משיטפונות בשל העמק הצר. ב-14 במאי 1932 פקדה את העיר סופת גשם כבדה. העיר מוקפת הרים משלושה צדדים והמים שזרמו על מורדות ההרים נשפכו לשדרה המרכזית והגיעו לעומק של שלושה מטרים. בזמן הסופה פגע ברק שגרם לשרפה שהשמידה כמה מבני מסחר ברובע העסקים של העיר. ב-15 בפברואר 1956 מילא שיטפון כבד את השדרה המרכזית במים גועשים בגובה מטר וגרם לנזק משמעותי לרכוש. ב-19 במאי 1990 הורידו סדרה של סופות 330 מילימטרים גשם וגרמו לשיטפונות בזק. גל של מים בגובה שני מטרים נע דרך רובע העסקים של הוט ספרינג וגרם נזק נרחב. במהלך השיטפון נהרס גשר סכר קרפנטר (Carpenter Dam Bridge).
ב-27 בפברואר 2014 פרצה שרפה במלון מג'סטיק הצמוד לגבול הפארק הלאומי. נדרשו 75 לוחמי אש ו-22 שעות על מנת לכבות את הלהבות בחלק העתיק של המלון, ובסופו של דבר הוכרז המקום כאבוד לחלוטין. כמה ימים אחר-כך הרסה עיריית הוט ספרינגס את החלק הבנוי בלבנים אדומות. משערים כי את האש התחילו מסיגי גבול. יתרת המג'סטיק נהרסה עד היסוד בסתיו 2016.
מרחצאות ממשלתיות בחינם

הקונגרס יזם הקמת מרחצאות בחינם לחסרי היכולת במקום ב-16 בדצמבר 1878. בריכת הבוץ המכונה "חור ראל" (Ral Hole) נסגרה ובית המרחץ הממשלתי הראשון החינמי הוקם במקום. בית המרחץ הממשלתי החינמי היה מבנה בטון המצויד לרחצה של מספר גדול של מטופלים בתנאים סניטריים. ב-1878 פתחו הצבא והצי בית מרקחת חינמי בקומה השנייה שפעל במשך שנתיים. ב-1916 פתח שירות הבריאות הציבורי מרפאה לבדיקה וטיפול של חסרי כל המשתמשים במרחצאות החינמיות. בסך הכול זכו העניים ל-100,000 אמבטיות בשנה. מי שביקש לקבל אמבטיות חינם נדרש להתחייב בשבועה כי אין לאל ידו האמצעים לשלם עבור המרחצאות או האפשרות להשיגם, כששבועת שקר הייתה בגדר עוון שעונשו היה קנס או כלא. כרטיסים חולקו למי שנקבע לאחר בדיקה שהם סובלים ממחלות שצפוי בסבירות גבוהה שהמרחצאות יועילו להם.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19 החלו חלק מהמעיינות הגלויים להתייבש. "חור קורן" (Corn Hole), מעיין פופולרי שבו נהגו מבקרים לטבול את רגליהם יבש ב-1882. מעיינות גלויים אחרים כוסו על ידי שירות הפארקים הלאומיים או על ידי בעלי בתי המרחץ במטרה למנוע שיזדהמו.
בית מרחץ חינמי חדש נבנה ב-1904, ובו מתקנים נפרדים למטופלים לבנים ולמטופלים שחורים. חומרי הבנייה היו מאיכות נמוכה. בית מרחץ חדש נבנה מחוץ לשמורה ב-1922. שירות הפארקים הזכיר למטופלים כי הם צריכים לממן בעצמם את השהות והלינה וחייבים להוכיח שיש בידם כרטיס בחזרה לביתם, בשל מספר רב של נכים חסרי כל שהגיעו מדי שנה באמונה מוטעית שיש מוסד ציבורי שבו יטופלו ללא תשלום. בית המרחץ בחינם נסגר ב-1957 מכיוון שהתברר שכלכלית עדיף שבתי המרחץ המסחריים ישרתו את העניים המעטים שהגיעו. העניים פנו בבקשה למטה הפארק ולאחר שקיבלו אישור מרופא נשלחו לבתי המרחץ שהשתתפו בתוכנית שבה התשלום בגין השירות התקבל מהממשלה הפדרלית.
אקולוגיה > צמחייה

רוב האזור מכוסה ביערות. המורדות הצפוניים של הרכסים והאגנים מהווים בית גידול לעצים נשירים, בעיקר אלונים ועצים מהסוג קאריה ממשפחת האגוזיים. אורנים שולטים במורדות הדרומיים של הרכסים. יש 930 דונם של עצי אורנים ואלונים בהרים נורת והוט ספרינגס, ו-360 דונם על הר שוגרלואף. יערות ראשוניים אלו כוללים את מין האורן Pinus echinata (באנגלית shortleaf pine) ואת מיני האלון Quercus marilandica (באנגלית blackjack oak) ואלון לבן (Quercus alba). רבים מהעצים הם בני למעלה מ-130 שנים, ומיעוטם בני למעלה מ-200 שנים.
אקולוגיה > בעלי חיים

ביזון המישורים, תת-המין Cervus canadensis manitobensis של האייל הקנדי, פומה צפון-אמריקאית וזאב אדמוני נכחדו מהאזור כשהאירופאים התיישבו במקום. בין בעלי החיים שחיים כיום בתחומי הפארק: אייל פרדי לבן-זנב, תרנגול הודו, סנאי, ארנבת, אופוסום וירג'יניה, שועל אפור מצוי, זאב ערבות, בואש, דביבון מצוי, חולד השק, סמור ארך-זנב, חורפן אמריקאי, חולדה, טמיאס, חסרי זנב וארמדיל טאטו. חלק מהציפורים הנודדות בנתיב הנדידה לאורך המיסיסיפי מבלות חלק מהשנה באזור.
גאולוגיה

המעיינות החמים שוכנים בהרי ואשיטה של מרכז ארקנסו. המעיינות פורצים בפער שבין הר הוט ספרינגס והר וסט בשטח שאורכו 460 מטרים ורוחבו 120 מטרים בגבהים שבין 176 ל-208 מטרים. מי המעיינות כוללים בעיקר מים חמים מעומק של כמה אלפי מטרים מתחת לפני השטח מהולים במים קרים ממי התהום הקרובים לפני השטח. נכון ל-2017 יש 43 מעיינות חמים בפארק שמימיהם עדיין שופעים. מים מ-33 מעיינות חמים אלו מפוקחים ונאגרים למאגר מרכזי שממנו הם נשלחים לשימוש הציבור ולצריכה. הטמפרטורה של מי המעיינות קבועה במשך כל השנה, לא השתנתה במשך 15 שנות מדידה ועמדה על בין 59.1°C ל-62.1°C. סוגי הסלע באזור כוללים יחידות של פצלים המהווים מחסום לתנועת מי התהום, ויחידות של חלמיש, נובאקוליט אבן חול וקונגלומרט המאפשרים תנועה של מי תהום.
המים מגיעים מגשם היורד בהרים מצפון ומצפון-מזרח. המים המטאוריים מחלחלים מטה דרך סדקים בסלע בקצב של כ-30 סנטימטרים בשנה ומגיעים לעומק מינימלי משוער של בין 1,400 ל-2,300 מטרים. המים מתחממים לטמפרטורות גבוהות בחלק התחתון של נתיב החלחול לפני שהם מתרוממים בתוך תעלות שנוצרות לאורך העתקים ושברים. המים החמים עולים ופורצים דרך אבן החול הוט ספרינגס (Hot Springs Sandstone) בלחץ ארטזי בין שרידים של שני העתקי דחיקה, לאורך כמה קווי נוף שכיוונם לצפון-מזרח. מי גשמים ממי תהום קרובים לפני הקרקע נמהלים במים החמים שהגיעו מהעומק לפני שהמים פורצים לפני השטח. מסע המים בדרכם מטה אורך כ-4,000 שנים בעוד שלמים החמים אורך כשנה להגיע אל פני השטח.
מקור החום בחימום הטבעי של הסלעים ככל שהעומק גדל. הרכב המים העלה שהם מי גשמים שעברו חימום ושלא התקרבו למקור מאגמתי ולכן לא מעורבת פעילות געשית ביצירת מעיינות חמים אלו. התוצאה היא תמיסה מעט אלקלית ערבה לחך עם סידן פחמתי מומס.
הרכב המים

המים מגיעים מאותו מקור עמוק, אבל אופי המעיינות על פני השטח שונה בין מעיין למעיין. המעיין המכונה "מעיין הבוץ" (Mud Spring) היה זרם פושר שלא הייתה סכנה להיכוות בו. המעיינות קיבלו שמות כמו "מגנזיה" (Magnesia), "ביג איירון" (Big Iron - הברזל הגדול) ו"ארסניק" (Arsenic). המים ממעיין ביג איירון שבהם כמות משמעות של ברזל מומס יוצרים משקעים וכתמים בצבע אוכרה. מעיין ארסניק מצד שני אינו מכיל כמות בת מדידה של חומר זה. המים ממעיינות רבים משולבים יחד למקור אספקה אחד בין 2,800 ל-3,600 מטרים מעוקבים ביום. הטמפרטורה הממוצעת היא 62°C. הטמפרטורות המקסימליות ירדו כ-2.8°C מאז שהחלו למדוד את טמפרטורת המים.
ב-1905 ייחסו תכונת מרפא לרדיום ופרופסור ברטרם בולטווד (Bertram Boltwood) מאוניברסיטת ייל בחן את המים. הייתה רמה בת מדידה של רדיואקטיביות בעיקר בשל גז רדון שהתמוסס במים, עם מעט רדיום. באותה תקופה תוכנן ציוד האיסוף והחלוקה לשמור על גז הרדון, בעוד שכיום הם מתוכננים כך שייפלט מהמים. רמת החשיפה לקרינה כתוצאה מרחצה במים דומה לרמת החשיפה לשמש באותו פרק זמן. מי הפארק נחשבים בטוחים ודומים למים טבעיים מכל רחבי העולם.
מי שתייה מחולקים בחינם מברזיות מים חמים. המים החמים הם מי שתייה טבעיים. יש גם ברזיות של מים קרים משני מעיינות המטופלים באמצעות סינון באוזון. התקנות אוסרות על פרטים למכור את מי הפארק.
| תרכובת | חלקים למיליון |
| --- | --- |
ביקרבונט (HCO3−): 130.0
צורן דו-חמצני (סיליקה) (SiO2): 53.0
סידן (Ca2+): 47.0
פחמן דו-חמצני (CO2): 9.7
סולפט (SO42−): 7.8
חמצן (O2): 4.5
מגנזיום (Mg2+): 4.9
כלוריד (Cl−): 2.2
נתרן (Na+): 4.0
אשלגן (K+): 1.4
פלואוריד (F−): 0.26
ביאורים

↑  באנגלית novaculite, מין של צור אופייני להרי ואשיטה שעבר התמרה קלה
↑  באנגלית meteoric water, מים שמקורם במשקעים אטמוספיריים, כדוגמת מי גשמים, ברד ושלג
↑  באנגלית lineament, מאפיין קווי בנוף, שהוא ביטוי למבנה גאולוגי תת-קרקעי כדוגמת העתק
↑  באנגלית anticlinorium, קמר גדול שעליו רוכבים קמרי וקערי משנה רבים
הערות שוליים

↑  Hots Springs NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
↑  Hot Springs National Park
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  Paige, John C; Laura Woulliere Harrison (1987). Out of the Vapors: A Social and Architectural History of Bathhouse Row, Hot Springs National Park. U.S. Department of the Interior.
↑  History The past is where the fun is
↑  Peters, Richard, ed. (1866). "Twenty-Second Congress, Session 1, Chap. 70: An Act authorizing the governor of the territory of Arkansas to lease the salt springs, in said territory, and for other purposes (April 20, 1832)" (PDF). The Public Statutes At Large of the United States of America from the Organization of the Government in 1789, to March 3, 1845, Treaties, and Proclamations of the United States of America from December 1863, to December 1865. Vol. 4. Boston: Charles C. Little and James Brown. pp. 504–5. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-11-15. נבדק ב-2017-10-07.
↑  Operating Hours & Seasons
1 2 3 4 5  Hanor, Jeffrey S. "Fire in Folded Rocks / In Hot Water" (PDF). National Park Service.
↑  Shugart, Sharon (2004). "The HOT SPRINGS of ARKANSAS THROUGH THE YEARS: A CHRONOLOGY OF EVENTS -Excerpts-" (PDF). National Park Service.
↑  Traditional Baths
↑  "Grand Promenade". National Park Service.
1 2 3 4  Yeatts, Daniel S. (2006). Characteristics of Thermal Springs and the Shallow Ground-Water System at Hot Springs National Park, Arkansas, Scientific Investigations Report 2006-5001 (PDF). Reston, Virginia: United States Geological Survey.
↑  Paige1987
1 2  "Drinking the Water" (PDF). National Park Service.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
הכניסה ההיסטורית לשמורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529389105171  ISNI: 0000 0001 2165 1206  LCCN: n85224690  NARA: 10046168  SUDOC: 167775812  VIAF: 136629668   WorldCat (עם VIAF): 136629668 
הדפס אבן של נחל הוט ספרינגס שפורסם ב-1844. תצורות של טרוורטין (נטף נחלים) בצד הימני של הנחל
בית המרחץ ביג איירון (מתוך גיליון הרפרז ב-1878)
השדרה המרכזית משמאל, סביב 1900, צולם מהמגדל של מלון איסטמן. מבנים מסחריים רבים בצד המערבי, בצד השני של שורת בתי המרחץ.
חדר טיפולים לגברים בית המרחץ פורדייס. במרכז מזרקה בצורת אינדיאנית מגישה מים לכובש הספרדי
מפת שורת בתי המרחץ
בית החולים הישן של הצבא והצי (כיום מרכז שיקום) ב-2012
Limenitis arthemis astyanax בפארק הלאומי הוט ספרינגס
דיאגרמה המציגה הצעה לצורה בה זורמים המים אל המעיינות החמים
אחד המעיינות החמים שעדיין גלויים
מפה גאולוגית של אזור הוט ספרינגס
חבורת קווטרניונים מוכללת

בתורת החבורות, חבורת קווטרניונים מוכללת היא חבורה שיש לה הצגה מהצורה  \ \langle x,y|x^{n}=y^{2},yxy^{-1}=x^{-1}\rangle  לשלם n כלשהו. זוהי חבורה מסדר  \ 4n, שמקובל לסמן ב- \ Q_{4n}. חבורת הקווטרניונים הסטנדרטית היא החבורה  \ Q_{8}, המתאימה למקרה n=2.
אפשר להציג חבורת קווטרניונים מוכללת באמצעות מטריצות בגודל  \ 2\times 2 מעל  \ \mathbb {C} , כחבורה הנוצרת על ידי  \ x=\left({\begin{array}{cc}\rho _{n}&0\\0&\rho _{n}^{-1}\end{array}}\right),y=\left({\begin{array}{cc}0&1\\-1&0\end{array}}\right), כאשר  \ \rho _{n} הוא שורש היחידה הפרימיטיבי מסדר n. חבורה זו מוכלת באלגברת הקווטרניונים של המילטון, שם היא נוצרת על ידי  \ x=e^{2\pi i/n} ו-  \ y=j.
כל תת-חבורה אבלית של  \ Q_{n} היא ציקלית. כל חבורת-p סופית עם תכונה זו היא או ציקלית, או חבורת קווטרניונים מוכללת. בחבורת קווטרניונים מסדר חזקת-2 יש תת-חבורה יחידה מסדר 2, ושוב, כל חבורת-p סופית שיש לה תת-חבורה יחידה מסדר p היא או ציקלית או חבורת קווטרניונים מוכללת. כל חבורה סופית שכל תת-החבורות שלה הן נורמליות היא או אבלית, או מכפלה ישרה של חבורת קווטרניונים מוכללת מסדר חזקת-2 וחבורת-2 אבלית אלמנטרית (כלומר, מכפלה ישרה של עותקים של החבורה הציקלית מסדר 2).
חבורת 2-סילו של חבורת המטריצות  \ \operatorname {SL} _{2}(F) מעל שדה סופי F מסדר אי זוגי, היא חבורת קווטרניונים מוכללת.
ויליאמסבורג הקולוניאלית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון פתוח
 מיקום:  ויליאמסבורג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1693
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 קואורדינטות:  37°16′17″N 76°42′00″W﻿ / ﻿37.271388888889°N 76.7°W﻿ / 37.271388888889; -76.7
 אתר רשמי
  (למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. ויליאמסבורג(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. ויליאמסבורג
 
ארמון המושל של וירג'יניה בוויליאמסבורג הקולוניאלית
ויליאמסבורג הקולוניאלית (באנגלית: Colonial Williamsburg) שוכנת בעיר המודרנית ויליאמסבורג שבמדינת וירג'יניה במזרח ארצות הברית, ומשמשת כמוזיאון פתוח המתאר את החיים של המתיישבים בקולוניות הבריטיות של המאה ה-18, טרום מלחמת העצמאות של ארצות הברית. ויליאמסבורג שימשה אף בירת הקולוניה וירג'יניה בתקופה זו והיוותה אחד ממוקדי התלקחות המרד של המתיישבים במלך בריטניה ג'ורג' השלישי.
המוזיאון נפרש על פני 1.22 קמ"ר וכולל מבנים מקוריים שעברו שחזור מהמאות ה-17, ה-18 וה-19, אטרקציות והופעות נאמנות למקורות מהתקופה הקולוניאלית בשטחים פתוחים, מסעדות, בארים ושווקים. מטרת המוזיאון הפתוח היא לדמות את החיים בעיר שוקקת מתקופת טרום מלחמת העצמאות האמריקנית.
במאה ה-19 העיר נעזבה ומבניה הוזנחו. תחילת השחזורים החלו בשנות ה-20 של המאה הקודמת והוגדרו כאחד מפרויקט השחזור הגדולים בתולדות ארצות הברית. השחזורים מומנו על ידי ארגוני שימור רבים ובעיקר משפחת רוקפלר ובראשם ג'ון רוקפלר. כיום ויליאמסבורג הקולוניאלית מהווה אחד מהאתרים המתוירים ביותר במדינת וירג'יניה והעיירה הקולוניאלית היא חלק מהמשולש ההיסטורי של וירג'יניה, יחד עם ג'יימסטאון ויורקטאון.
העובדים באתר לבושים בבגדים המסורתיים של אותה התקופה ואף מדברים במבטא ובניב שהיו נהוגים במאה ה-18 במזרח אמריקה הצפונית. חלק מהעובדים הם שחקנים מקצועיים המסתובבים ברחבי העיירה ומגלמים דמויות כגון אנשי מקצוע ומשוחחים ביניהם ועם המבקרים.
היסטוריה

ב-20 באוקטובר 1698, העיירה ג'יימסטאון שתפקדה כבירת המושבה וירג'יניה ואשר בה ישב המושל מטעם המלך האנגלי, נשרפה כליל. עקב זאת, מושב המושל יחד עם הגוף המחוקק עברו למכללת ויליאם ומרי בעיירה מידל פלנטיישן (Middle Plantation) שבווירג'ניה הקולוניאלית. המהלך הזה הביא לסיום תקופה של 92 שנים בהן ג'יימסטון היוותה בירת המושבה. בשנת 1699 הוצע לראשונה להעביר את הבירה אל אזור מידל פלנטיישן עקב התפרצות מחלת המלריה (בשנה האחרונה רק המושב היה בעיירה הזו כאשר רשמית הבירה עוד נחשבה ג'יימסטאון). כדי להשלים את המעבר הוחלף שמה של מידל פלנטיישן לוויליאמסבורג על ידי המושל פרנסיס ניקולסון על שמו של המלך ויליאם השלישי. לרחוב הראשי של מרכז השלטון קראו על שמו של יורש הכתר הנסיך ויליאם, דוכס גלוסטר.
במשך 81 שנים מהקמתה ועד מלחמת העצמאות, שימשה ויליאמסבורג כבירת המושבה וירג'יניה וכמרכז החינוך, הכלכלה, החברה והתרבות של המושבה. ג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, פטריק הנרי, ג'יימס מונרו, ג'יימס מדיסון ואחרים ישבו בבית הנבחרים של המושבה בוויליאמסבורג. בשנת 1780, תחת המושל תומאס ג'פרסון, שלימים יהפוך לנשיא ארצות הברית השלישי, הממשל עבר לריצ'מונד עקב המלחמה. מיקומה של ריצ'מונד (90 ק"מ מערבה מוויליאמסבורג), מנע הגעה נוחה של הכוחות הבריטיים מהים וקיצר את ההגעה מהאזור הפנימי של ארצות הברית אליה. ריצ'מונד היא בירת וירג'יניה עד היום.
לאחר מעבר הבירה לריצ'מונד, ויליאמסבורג הפסיקה להתפתח ולגדול ונהפכה לעיירה מנומנמת לאורך כל התקופה של סוף המאה ה-18 והמאה ה-19. העיירה לא נפגעה ולא הושפעה כלל ממלחמת האזרחים שפקדה את ארצות הברית. עיקר כלכלתה נשענה על מכללת ויליאם ומרי ששכנה בה, בית המשפט המחוזי שלה ובית המשוגעים שגם כן שכן בתחומי העיירה. בהמשך ההיסטוריה, בתחילת המאה ה-20, הוקם לידה בית חרושת לייצור תותחים ומפעל רכב. מפעלים אלו החזיקו את העיירה "מעל למים" אך עדיין רוב בנייניה ומוסדותיה היו במצב רעוע.
ב-1903 הגיע לעיירה ד"ר גודווין לתפקד בתור הכומר הראשי של הכנסייה. הוא החל לאסוף כספים על מנת לשפץ את בניין הכנסייה, מלאכה שהסתיימה ב-1907 לקראת חגיגות ה-300 להיווצרות הכנסייה האנגליקנית באמריקה. גודווין חזר בשנת 1923 לוויליאמסבורג לשמש בתור פרופסור במכללה שבעיירה. עם שובו הוא החליט לשפץ ולהחזיר את העיירה לימי גדולתה תוך אספת תרומות מפרנסי וירג'יניה. כמו כן הוא הצליח להשיג מימון נרחב לפרויקט שלו ממשפחת רוקפלר. הרוקפלרים רכשו את השטח בו ישבה ממשלת וירג'יניה ואת רוב הבניינים שבה. במהלך השחזור ההיסטורי נהרסו כ-720 בניינים מתקופת המאה ה-18 וה-19 (לאחר מלחמת העצמאות, על מנת לשמר את התקופה הקולוניאלית). מבני השלטון העיקריים שוחזרו ושופצו על פי מקורות ואיורים מהתקופה הקולוניאלית, בעזרת מאיירים והיסטוריונים. מתוך 500 הבניינים ששוקמו ושוחזרו, 88 נחשבים למקוריים לחלוטין ועל כן נמצאים ברשימות השימור הממשלתיות.
כתודה על פועלו הרב של ד"ר גודווין להשגת המימון ולשימור העיירה, בניין המטה של הארגון המשמר ומפעיל את המוזיאון הפתוח של ויליאמסבורג הקולוניאלית נקרא על שמו. האתר כולו שייך לארגון רוקפלר אשר שייך למשפחת רוקפלר והוא מפעיל אותו.
במהלך השנים האחרונות, ארגון רוקפלר קנה, בסמוך לעיירה, גם את השטח עליו ממוקמת חווה, בסיס צבאי ומוצב מאותה התקופה.
ויליאמסבורג הקולוניאלית היום

ויליאמסבורג הקולוניאלית היא מצבור של מבנים משוחזרים מהתקופה בה שלטה בריטניה על וירג'יניה. התיירים מוזמנים לטייל בין המבנים, שהכניסה אל רובם פתוחה לציבור הרחב. ברוב המבנים נמצאים שחקנים מקצועיים המשחזרים את עיסוקם של בעלי תפקידים שכביכול גרו במבנים הללו. התיירים יכולים לצפות בעשייה, לשמוע הסברים על "בעלי" המקום ובעלי המקצועות השונים מהתקופה ההיא ולרכוש מזכרות מעשי ידיהם של בעלי המקצועות. השחקנים לבושים בבגדים האותנטיים של התקופה ומדברים בניב בו דיברו בני המקום המקוריים. מספר פעמים ביום, נערכים שחזורים שונים במדשאות שבין הבניינים כגון משפטי ראווה, הקראה של הצהרת העצמאות האמריקנית, ירי תותחים ישנים, אימונים צבאיים וכדומה.
הכניסה למרחב העיירה היא חינם ורבים מתושבי היישובים הסמוכים מגיעים לשם לטיולים. עם זאת, הכניסה לבניינים והסיורים המודרכים הם בתשלום. את הכרטיסים ניתן לרכוש במרכז המבקרים של המוזיאון הפתוח, מספר דקות הליכה מהכניסה לעיירה (דרך החווה העתיקה).
לקריאה נוספת

מישל נוריס, גם אני אמריקאי, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 221, אוקטובר 2016
רחוב בוויליאמסבורג הקולוניאלית.
משחזרים לבושים בבגדים אותנטיים של המאה ה-18
התבדלות

התבדלות (בלועזית: איסוֹלַציוניזם) היא גישה של קבוצה חברתית (שבט, קבוצה אתנית, דת או מדינה) המעדיפה להסתגר או לסגור את שעריה (להגירה) כדי לשמר את תרבותה משינויים תרבותיים או דמוגרפיים. מטבעה, ההתבדלות מצמצמת את הפתיחות ושיתוף הפעולה עם גורמים שונים בסביבתה.

לפעמים משתמשים במונח בדלנות או בדלנות מדינית לתיאור גישה זו, אבל המונח "בדלנות" מתייחס לגישה אחרת (בלועזית: סֶפָּרָטיזם).
התבדלות בינלאומית

במישור היחסים הבינלאומיים, התבדלות היא מדיניות הדוגלת באי-מעורבות של מדינה בבריתות עם מדינות אחרות. רוב המדינות חסרות את הכוח להתמיד במדיניות כזו לאורך זמן.
שני המקרים הידועים ביותר של התבדלות הם שווייץ, שבמשך מאות שנים ועד לימינו אלה נוקטת מדיניות בדלנית, וארצות הברית, שעד מלחמת העולם השנייה החזיקה רשמית בעמדה זו למעלה ממאה שנים קודם לכן, כאשר הנשיא מונרו הכריז על כל יבשת אמריקה כמחוץ לתחום לכל מעצמה אירופית.
הפילוסוף עודד בלבן מאוניברסיטת חיפה הציע בספרו Politics and Ideology מטא-תאוריה פוליטית (המכונה "בלבניזם") המחלקת את הפוליטיקאים למתבדלים ומשתלבים.
התבדלות בארצות הברית

מאז מלחמת העצמאות האמריקאית, השפיעו הזרמים הבדלניים מאוד על הדיפלומטיה האמריקאית. אך הביטוי של מדיניות זו החל בשנת 1823, אז הכריז הנשיא ג'יימס מונרו על דוקטרינת מונרו. מונרו קבע כי "במלחמתן של המעצמות האירופאיות, בעניינים הנוגעים להן עצמן, לעולם לא נשתתף, ואין זה תואם את מדיניותנו לעשות כך. רק כאשר זכויותינו מופרות או נתונות בסכנה חמורה, רק אז נתכונן להגנתנו".
ואכן, במהלך רוב המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20 הצליחה ארצות הברית לשמור על מדיניות זו ולא להתערב במלחמות פנים-אירופאיות. מעטות המדינות שהצליחו לשמור על התבדלות לאורך תקופה כה ארוכה. היסטוריונים מצביעים על מיקומה הגאוגרפי של ארצות הברית כגורם שאיפשר לה להצליח בכך.
השאלה מתי בדיוק חדלה הדוקטרינה מלהתקיים שנויה במחלוקת. יש שיציינו את מלחמתה של ארצות-הברית עם ספרד ב-1898, כתוצאה משאיפות אימפריאליסטיות לכיבוש הפיליפינים, כציון-דרך. אחרים מציינים את מלחמת העולם הראשונה, בה אוימה מדיניות הבדלנות על ידי מלחמת הצוללות חסרת האבחנה של גרמניה (ראו: מברק צימרמן). עובדה זו עזרה לנשיא וודרו וילסון לשכנע את עמו להיכנס בסוף למלחמה, ועקב כך שלחה ארצות הברית חיל משלוח גדול לאירופה, התערבות שהיטתה את מאזני הלחימה כנגד מעצמות המרכז ותרמה לניצחון מדינות ההסכמה במלחמה. בתום המלחמה הכריז וילסון על החלפתה של דוקטרינת מונרו בדוקטרינת וילסון, התומכת במעורבות פעילה של ארצות הברית במערכת הבינלאומית ובחבר הלאומים, אך מבחינה מעשית חזרה ארצות הברית לעמדתה הבדלנית וברוח זו הקונגרס אף מנע את כניסתה של ארצות הברית לארגון חבר הלאומים שאותו הגה הנשיא.
רק המתקפה היפנית בפרל הארבור בשנת 1941, שהביאה להצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, ניפצה סופית את מדיניות ההתבדלות של ארצות הברית, שהחלה להיקרע בתקופת האמנה האטלנטית, ולאחר מעורבותה במלחמה זו המשיכה להיות מעורבת כמעצמה במערכת הדיפלומטית העולמית על פי העקרונות שנוסחו בידי הנשיא טרומן.
מאז מלחמת העולם השנייה ארצות הברית הייתה שחקנית מרכזית בשני קונפליקטים בין-לאומיים רחבי היקף, המלחמה הקרה מסוף מלחמת העולם עד 1991 והמלחמה בטרור מ-2001 עד היום.
כיום קיימים כוחות פוליטיים אמריקאיים מכל רחבי הקשת הפוליטית הקוראים לחזרה למדיניות של התבדלות: מפרוגרסיביים (ראלף ניידר) ועד שמרנים (פט ביוקנן). המפלגה הבולטת ביותר בתחום זה היא המפלגה הליברטריאנית.
חבורת רננים

חבורת רננים שרים "מלאו אסמינו בר ויקבינו יין", 1965
חבורת רננים הייתה מקהלה ישראלית, שהוקמה בשנת 1962 על ידי המוזיקאי גיל אלדמע, ביוזמת חנוך חסון. המקהלה הוקמה במטרה לשמש חבורת זמר של קול ישראל, אשר תקליט ביצועים לשירים עבריים שטרם הוקלטו בצורה מקצועית.
זמרי המקהלה נבחרו מתוך חברי מקהלת רינת בניצוחו של גארי ברתיני. רוב העיבודים הקוליים נכתבו על ידי אלדמע עצמו.
החבורה שרה והקליטה מאות שירים ממיטב הרפרטואר של הזמר העברי המוקדם, שירים מראשית הציונות, שירי העליות ותנועות הנוער, שירי התיישבות ועוד.
מלבד הקלטות אולפן השתתפה המקהלה במופעים פומביים של קול ישראל ובתוכניות זמר שונות, כגון שרתי לך ארצי.
שמות זמרי "רננים" (לפי סדר א"ב)

גרשון אצבעוני, יעל ארז, דבורי בורשטיין, נחום דקל, אורה זיטנר, ורדה זליג, עודד זמר, גילה ירון, ניצה ישראלי, אילנה עברון, חנה צור, אבי שילה, מרדכי (מוטקה) שלף, סילביה שמאי.
חבורת ערד

חבורת ערד היא חבורה גאולוגית שנוצרה בתקופת היורה ומורבדת על התצורות של חבורת רמון. היא בנויה מסלעי אבן חול, אבני גיר ופצלים עם מעט שכבות ביניים חוואריות בעובי של 2,000 מטר. הסלעים מכילים שרידי רכיכות וקיפודי ים, המעידים על הרבדה בים רדוד.
התפוצה של התצורה היא בהר החרמון, בורג' אל-מלח בשומרון ובמכתשים: הקטן, הגדול ורמון.
תצורות החבורה

למעלה מעשר תצורות הוגדרו בקידוחים שנעשו ברחבי הארץ: מתצורות: חלוצה, ניר-עם ושדרות בנגב הצפוני ועד ל"תצורת מפרץ חיפה".
מעל פני הקרקע נחשפות התצורות הבאות:
תצורות זוהר, כידוד ובאר שבע - במכתש הגדול ובמכתש הקטן - בהרכב אבני גיר, חאוור ומעט גבס.
תצורת משחור - נמצאת בבורות במרכז  במכתש רמון. התצורה מורכבת מחרסית קאולינית דמוית צור, שצבעה משתנה מלבן נקי בפנים הבורות, לסגלגל בחלקם החיצוני. סלעי התצורה מעידים על אקלים טרופי חם ולח ששרר בתקופת היורה בארץ ישראל.
תצורת ארדון - שאף היא נחשפת במכתש רמון. התצורה בנויה בעיקר מדולומיט, וכן חוואר וחרסית. סלעים אלה מעידים על סביבת השקעה רדודה ביותר.
תצורת אנמר - נחשפת בהרי החרמון. היא מתאפיינת בחילופי חול וחרסיות.
תצורת מליח - בבורג' אל מליח.
לאור שוניות האלמוגים הרבות שנמצאו בתצורות זוהר ובאר-שבע, מניחים כי האקלים ששרר באזורנו ה אקלים טרופי חם ולח. אקלים זה משתקף הן בשוניות האלמוגים הרבות שנמצאו (תצורות זוהר ובאר-שבע).
בחבורה זו נכללים גם גופים מאגמתיים רבים, ביניהם הסדן המכונה "שן רמון", דייקים רבים באזור "הר ארדון" וכן סילים.
ויליאמי סיניסאלו

ויליאמי קארי וייקו סיניסאלו (בפינית: Viljami Kari Veikko Sinisalo; נולד ב-11 באוקטובר 2001 באספו שבפינלנד) הוא כדורגלן פיני המשחק בעמדת השוער בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת פינלנד.
קריירת מועדונים

סיניסאלו גדל במחלקות הנוער של HyPS, ה.י.ק. הלסינקי, הונקה ואספו. הוא ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבוגרת של אספו במסגרת הליגה הפינית השלישית.
בשנת 2018 הצטרף לאקדמיה של אסטון וילה, ובין השנים 2020–2024 הושאל לקבוצות אייר יונייטד מהצ'מפיונשיפ הסקוטי ובורטון אלביון ואקסטר סיטי מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-16 ביולי 2024 חתם סיניסאלו על חוזה לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
קריירה בינלאומית

ב-12 בינואר 2023 ערך סיניסאלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד, בהפסד 1-0 לנבחרת אסטוניה במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Nuori suomalaismaalivahti siirtyy perinteikkääseen englantilaisseuraan, www.iltalehti.fi (בפינית)
↑  Brian Dick, Aston Villa's first signing of the summer as young prospect arrives, Birmingham Live, ‏2018-06-30 (באנגלית)
↑  Ashley Preece, Villa youngster Viljami Sinisalo heads to Scotland on loan deal, Birmingham Live, ‏2020-09-26 (באנגלית)
↑  Stuart Wilson, United land Aston Villa goalkeeper starlet on loan, Daily Record, ‏2020-09-25 (באנגלית)
↑  Burton Albion Sign Goalkeeper Viljami Sinisalo On Loan From Aston Villa, Burton Albion FC
↑  "Viljami Sinisalo: Exeter City sign Aston Villa's Finland goalkeeper on loan". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2023-07-19. נבדק ב-2024-07-20.
↑  Celtic FC, Celtic delighted to sign Finland international goalkeeper, Viljami Sinisalo, Celtic FC, ‏2024-07-16 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאמי סיניסאלו".