stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איטליה מאריטימה

המשרדים ההיסטוריים הקודמים של חברת "איטליה מאריטימה" (לויד טריאסטינו) בטריאסטה.
איטליה מאריטימה (באיטלקית: Italia Marittima) היא חברת ספנות הפועלת מטריאסטה שבאיטליה ומהווה חלק מהתאגיד "אוורגרין מארין" (Evergreen Marine Corporation).
תולדותיה

החברה נוסדה בשם אוסטר-רייכישר לויד (Österreichischer Lloyd, "לויד האוסטרי") ב-1836. היא הפכה במרוצת השנים לאחת מחברות הספנות הגדולות בעולם, ועד 1918 הובילו אוניותיה את עיקר סחר החוץ והנוסעים של אוסטרו-הונגריה. החברה קיימה הפלגות סדירות מטריאסטה למזרח הקרוב, הודו, סין והמזרח הרחוק, ברזיל, ארצות הברית וצפון אירופה. כמו כן הייתה היא אחת מחברות הספנות הראשונות שהפעילה אוניות קיטור.
ב-1919, עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית וסיפוח טריאסטה לאיטליה, הוחלף שם החברה ל-לויד טריאסטינו (Lloyd Triestino). באותה תקופה נעשו בחברה שינויים מבניים מקיפים, שנועדו לחלצה מן ההפסדים הכספיים שנגרמו לה במלחמת העולם הראשונה. לקראת סוף שנות השלושים שבה "לויד טריאסטינו" להיות מעצמת ספנות עולמית, המפעילה צי של 85 אוניות ו-17 קווים אל אסיה, אפריקה ואוסטרליה. בשנות הארבעים סבלה החברה קשות מפגעי המלחמה, במהלכה איבדה 68 אוניות ו-1,000 קצינים ומלחים. בסיום המלחמה מנה צי החברה 5 אוניות בלבד, אך היא התאוששה בהדרגה וב-1956 כבר הפעילה 31 אוניות.
ב-1993 נכנסה החברה לשותפות עם ענקית הספנות הטאיוואנית "אברגרין מארין". במרוצת השנים התהדקה עוד יותר השותפות המוצלחת, וכיום היא כוללת גם האטסו מארין בע"מ, חברת הספנות של אוורגרין  הפועלת מבריטניה.
ב-1 במרץ 2006 הוחלף רשמית שמה של לויד טריאסטינו ל-איטליה מאריטימה, והתחילית בשמן של האוניות שונתה מ- LT ל-Ital.
מוריאל מטלון

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1948 (בן 76) ב' בכסלו ה'תש"ט תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  תואר שני במשפטים, בהצטיינות, האוניברסיטה העברית (1974) תואר ראשון במשפטים, האוניברסיטה העברית (1970)
 השתייכות:  משרד גורניצקי ושות'
 תפקידים בולטים:  יו"ר ועדת הניהול, משרד גורניצקי ושות', 2017 - היום שותף מנהל, משרד גורניצקי ושות', 1991-2017
 
מוריאל מטלון (נולד ב־4 בדצמבר 1948) הוא עורך דין ישראלי, שותף בכיר ויו"ר ועדת הניהול של משרד עורכי הדין גורניצקי ושות'.
מטלון התמחה במהלך השנים בתחומי הנדל"ן, מלונאות, תשתיות, אנרגיה, תקשורת, עסקאות בינלאומיות, תאגידים ומיזוגים ורכישות. במהלך השנים הוא יעץ לממשלת ישראל בפרויקטים גדולים, דוגמת כביש חוצה ישראל, הרכבת הקלה בתל אביב, הפרטת השקם והפרטת חברת הדלק "פז". נוסף לכך הוביל מטלון את הקונסורציום בינלאומי בראשות חברת IDE להקמת מתקן התפלת מי-ים באשקלון ובמגזר הפרטי משמש כיועץ המשפטי של רשתות מלונאות בינלאומיות הפועלות בישראל. מטלון היה היועץ המשפטי הבכיר בהשקת חברת YES ושימש כדירקטור בבנק הפועלים שווייץ.
ביוגרפיה

מוריאל מטלון נולד וגדל בעיר תל אביב-יפו, והוא תושב העיר עד היום. מוריאל הוא דור שישי בארץ ישראל, צאצא ישיר של אהרון מטלון אשר התיישב לפני כמאתיים שנה בארץ ישראל (שנת 1817) והיה למחדש היישוב היהודי בעיר יפו. בשלהי המאה ה-19, סבו משה יצחק מטלון (על שמו קרוי רחוב מטלון בעיר) היה לעורך הדין היהודי הראשון ביפו. בשנת 1913 העתיקה המשפחה את מקום מושבה לתל אביב ומשה יצחק מטלון היה מבוני העיר העברית הראשונה ומרחיב גבולותיה והקים את קריית מטלון בפתח-תקווה. אביו, נתנאל מטלון, היה במשך שנים חבר מועצת עיריית תל אביב-יפו, מראשי מכבי ישראל וההתאחדות לכדורגל, שגריר ישראל באורוגוואי, ויקיר העיר תל אביב לשנת 1986.
אימו רחל לבית בן-טובים, ילידת טבריה, הייתה נכדתו של איש העלייה הראשונה יצחק אייזיק בן-טובים (שעלה ליפו מליטא בשנת 1890) ובתו של ברוך בן-טובים, ממנהלי בנק אפ"ק, ממנהליו הראשונים של בנק אפ"ק (הוא בנק לאומי לישראל של היום) ושימש כמנהל הראשון של הבנק בטבריה בשנים 1913-1923, במהלכם נבחר גם לכהן כסגן ראש עיריית טבריה והקים את קריית שמואל - השכונה היהודית הראשון מחוץ לעיר העתיקה של טבריה. בשנת 1923 הוא נבחר לפתוח את הסניף הראשון של הבנק בתל אביב.
מוריאל נשוי לענת ולהם שלושה ילדים.
ביוגרפיה > השכלה ופעילות אקדמית

מוריאל מטלון למד והתחנך בבית הספר הכרמל ובתיכון עירוני א'.
בשנת 1966 התגייס לתוכנית העתודה האקדמית, והחל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית. בין מוריו נמנו דמויות מפתח במשפט הישראלי ובהם: פרופ' אהרן ברק, פרופ' יצחק זמיר, השופט מישאל חשין, השופט יואל זוסמן, השופט משה זילברג, פרופ' גד טדסקי, פרופ' גבריאלה שלו, פרופ' אביגדור לבונטין, פרופ' יצחק קלינגהופר.
בהיותו סטודנט באוניברסיטה, החל בפעילות ציבורית סטודנטיאלית - היה ממקימי אגודת הסטודנטים למשפטים ושימש בה סיו"ר האגודה וסיו"ר אגודת הסטודנטים. כמו כן, היה ממקימי תא הסטודנטים של גח"ל באוניברסיטה העברית, יחד עם דן מרידור. מוריאל נמנה עם הצוות שהוביל את החזרה של האוניברסיטה העברית להר הצופים ויזם את הקמת מעונות הסטודנטים בגבעת המבתר, אליה הוא עבר עם עוד 60 סטודנטים באוגוסט 1968. בהמשך הוא היה שותף לצוות שטיפל בהעברת הפקולטה למשפטים להר הצופים.
בשנת 1969 היה לראש הלשכה ועוזרו של השר אריה דולצ'ין, אשר היה שר בממשלתה של גולדה מאיר וכן שימש יו"ר הסוכנות היהודית.
מוריאל היה חבר הנהלה ואחד ממייסדי כתב העת האקדמי "משפטים" (שנוסד ביוזמתו של פרופ' אהרן ברק), יחד עם פרופ' מרדכי קרמניצר, פרופ' רות גביזון, ומרים נאור אשר לימים כיהנה כנשיאת ביהמ"ש העליון.
מוריאל מטלון באירוע למלאת 50 שנה לאוניברסיטה העברית, יולי 1968
מוריאל מטלון ואהרון ברק באירוע 75 שנה לגורניצקי
הישיבה הראשונה של מערכת משפטים
מוריאל מטלון נושא דברים באירוע לרגל חגיגות 75 שנה לגורניצקי
ביוגרפיה > שירות צבאי

מוריאל מטלון שימש במגוון תפקידים בפרקליטות הצבאית בצה"ל, השתחרר בדרגת רס"ן. בין השנים 1971-1973 היה לתובע צבאי ברצועת עזה ולאחר מכן באזור יהודה ושומרון. בין השנים 1973-1975 שימש כסגן ראש ענף הדין הבינ"ל של צה"ל, וכיועמ"ש של אזור סיני ומרחב שלמה, לאחר מכן כיהן במסגרת שירות מילואים כשופט בבתי המשפט הצבאיים באיו"ש, ובימי מלחמת לבנון הראשונה היה ליועמ"ש של היחידה לקישור עם האוכלוסייה האזרחית בלבנון.
ביוגרפיה > ניסיון תעסוקתי

בין השנים 1976-1978 עבד מוריאל כעורך דין בפירמת עוה"ד המובילה Amen, Weisman and Butler בניו יורק, ארצות הברית.
בשנת 1978 הצטרף למשרד עוה"ד גורניצקי ושות', שמנה באותה העת 8 עורכי דין בלבד, ובמשך 26 שנה שימש כשותף המנהל. משנת 2017 מכהן כיו"ר ועדת הניהול של המשרד, המונה כיום למעלה מ-350 עובדים (מתוכם 250 חלק מהצוות המשפטי) והוא בין משרדי עוה"ד הגדולים והמובילים בתל אביב.
במהלך שנותיו כעורך דין, עסק במגוון תחומי פעילות משפטית תוך השפעה על רבדים שונים בעולם הכלכלה והמשפט:
בשנות ה-80 שימש כיועמ"ש של המדינה בהפרטת חברות ממשלתיות, מטעם רשות החברות הממשלתיות. בין השנים 1984-1988 פעל להפרטה הגדולה הראשונה של חברת הדלק פז, ובהמשך הוביל את הפרטת חברת השקם.
מאמצע שנות ה-90 שימש כיועמ"ש של המדינה בפרויקט כביש חוצה ישראל (כביש 6) תחת הובלתו של רב-אלוף (במיל.) משה לוי ("משה וחצי") והוביל את הפרויקט עד להשלמתו. מיזם זה היה לראשון ששילב את המגזר הפרטי בהקמתו של פרויקט תשתיות רחב.
בראשית שנות ה-2000 נבחר לייצג את הקונסורציום הבינלאומי בראשות חברת IDE אשר הקים את מתקן התפלת המים הראשון בארץ, ובאותה העת-הגדול בעולם, באשקלון.
בשנת 1999 נבחר לשמש כיועמ"ש של חברת YES מיום הקמתה, ובמסגרת זו טיפל בהקמת תשתית לשידורי הלוויין, בחקיקה הנלווית, ובייצוג החברה בהליכים משפטיים אשר ביניהם נכללה ההחלטה התקדימית של ביהמ"ש העליון בנושא חופש הביטוי (פס"ד פלייבוי).
מראשית פעילותו במשרד גורניצקי בשלהי שנות ה-70 מוריאל הוביל את תחומי התיירות והמלונאות בעיר תל אביב וברחבי הארץ, והפך לעורך דין מוביל בתחום. בתוך כך ייעץ לרשתות בינלאומיות ולבעלי מלונות מול הרשתות, כדוגמת שרתון, הילטון, אינטרקונטיננטל, מריוט ריץ-קרלטון והייאט, וכן ליווה ממיום הקמתה בייעוץ משפטי את רשת פתאל, אשר היא רשת המלונות הגדולה בישראל.
יעץ ללקוחות מרכזיים של גורניצקי כדוגמת קבוצת האחים עופר, קבוצת אריסון, משפחת שטראוס, משפחת פדרמן ואחרים.
הוביל את הקמת פארק ההייטק בבאר שבע כיועץ המשפטי של אוניברסיטת בן-גוריון ועיריית באר שבע ואת הקמת המכון הלאומי לביו-טכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון.
טיפח את החינוך המשפטי והיה אחראי במשך ב-30 שנה לגיוס המתמחים במשרד גורניצקי ושות' והכשרתם. מתוקף תפקידו היה אחראי לטיפוח דור ההמשך של המשפטנים, אימן וחנך באופן אישי מתמחים רבים אשר ביניהם ניתן למנות את - פרופ' שרון חנס (דיקן הפקולטה למשפטים (לשעבר) באוניברסיטת תל אביב), פרופ' ישי בלנק (לשעבר דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב), עו"ד מאיר לוין (המשנה ליועמ"ש הממשלה), השופט גלעד לובינסקי (שופט ביהמ"ש השלום), שי באב"ד (נשיא קבוצת שטראוס), גב' דנה עזריאלי (יו"ר קבוצת עזריאלי), עידן וולס (מנכ"ל דלק), אמיר לנג (מנכ"ל IDE), דודי בלסר וחלק ניכר מעוה"ד במשרד גורניצקי ושות'.
במהלך השנים בהן שימש כשותף המנהל בגורניצקי, טיפח מוריאל תרבות ארגונית המשלבת עשייה משפטית לצד מעורבות חברתית, תרומה לקהילה וקידום אחריות תאגידית (Corporate Social Responsibility), הן בפירמה והן בקרב לקוחותיה. במסגרת זו, הנהיג מוריאל בגורניצקי כבר בשנת 1992 "קוד אתי", אשר כל עובדי המשרד מתחייבים לכבד. כמו כן, הוא מרצה אודות אחריות תאגידית בחרות שונות ובמוסדות אקדמיים.
מעורבות בקהילה ופעילות התנדבותית

בהנהגתו של מוריאל מטלון, הפגין משרד גורניצקי ושות' את המחויבות לחברה תוך סיוע ומתן ייעוץ משפטי "פרו בונו" למגוון רחב של עמותות וארגונים בתחומי פעילות מגוונים, ובכלל זה - עמותת "פרס לחיים", עמותת שיעור אחר, עמותת ידיד, עמותת חינוך לפסגות, מקהלת מורן, ארגון נפגעי פעולות איבה, פרויקט "אופניים לכולם", קרן גלבוע, קרן ברוך ורות רפפורט, עמותת בית הילד ע"ש אלעזרקי, בית התפוצות, להקת המחול בת-שבע, הקרן הישראלית למען יוניסף, ארגון "עזר מציון", עמותת רעות, עמותת אלין בית נועם ועמותת "רוח טובה" ("יום המעשים הטובים").
מוריאל מטלון הוא חבר פעיל למעלה מעשרים שנה ויו"ר ועדת הביקורת בקרן יהושע רבינוביץ' לאומנויות תל אביב, עמותה המאגדת קרנות התומכות בתחומי האומנויות בתל אביב בשיתוף עם עיריית תל אביב-יפו ומשרד החינוך. הקרן היא הגורם המוביל בתמיכה ובסיוע ליצירת סרטי קולנוע ישראלים איכותיים.
בנוסף לעבודתו המשפטית, עו"ד מוריאל מטלון ייסד את הקרן הישראלית למען יוניסף - הארגון העולמי למען הילד. הוא היה ליושב הראש הראשון של הקרן ופעל במשך שנים בתחום זה לקידום מעמד הילד בישראל. בין היתר יזם יחד עם משרד החינוך פעילויות בכלל בתי הספר בארץ לצורך הבטחת קיום הוראות האמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד, אשר מדינת ישראל חתומה עליה. כמו כן, פעל למען הקמת נציבות זכויות הילד בישראל, ויזם סיוע לילדים שנפגעו באסונות כבדים, כדוגמת נפגעי צונאמי, רעידות אדמה, רעב ומלחמות ברחבי העולם, תוך מתן קרדיט למדינת ישראל על השתתפותה בסיוע.
נאמן קרן ברוך ורות רפפורט, הפועלת מזה שנים לקידום מפעלי תרבות, חינוך מדע וחברה בישראל. הקרן פועלת למתן תמיכה וסיוע למוסדות תרבות וחינוך בתל אביב-יפו, ובראשן - מוזיאון תל אביב לאומנות, מוזיאון ארץ ישראל, התזמורת הפילהרמונית ומעונות היום של ויצו. הקרן יזמה ומובילה את חלוקת פרסי רפפורט בשלוש קגוריות - אמנות (בשיתוף עם מוזיאון תל אביב לאומנות), מחקר ביו רפואי (בשיתוף עם הטכניון), ועשייה נשית פורצת דרך (בשיתוף עם גלובס).
חבר מועצת המנהלים של מכון רפפורט למחקר מדעי הרפואה בטכניון וחבר הנהלת המרכז המשולב לחקר הסרטן (TICC) ע”ש משפחת רפפורט.
חבר הוועד המנהל של האגודה למלחמה בסרטן.
חבר הוועד המנהל של מרכז רקמן לקידום מעמד האשה באוניברסיטת בר-אילן.
יו"ר ידידי מקהלת מורן, אשר פעילים בה למעלה מ-250 ילדים, בני נוער ובוגרים בהרכבי מקהלות שונים. מקהלת מורן מקדמת שירה החל מזמר ישראלי בן זמננו ועד לנעימות קלאסיות, בשיתוף עם התזמורות הבולטות בארץ וביניהן התזמורת הפילהרמונית והאופרה הישראלית החדשה. המקהלה מעורבת בתרומה לקהילה ובשיתוף בני נוער בסיכון, נוער בצרכים מיוחדים וילדים חולי סרטן.
שימש במשך שנים כסגן יו"ר הוועד המנהל של הגימנסיה העברית "הרצליה".
מלווה זה שנים רבות את בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי, בו גדלים כ-200 ילדים בסיכון בין הגילאים 5-18, אשר משפחותיהם אינן מסוגלות לגדלם. בנוסף לייעוץ המשפטי פרו-בונו, מוריאל משמש כיו"ר האירוע השנתי של המוסד לגיוס תרומות.
פעיל מזה שנים בחוג הידידים של ארגון רבני צהר, אשר פועל לטיפוח הזהות היהודית של המדינה מתוך הדברות ופתיחת שערים לכל חלקי הציבור הישראלי.
הוקרה ופרסים

בשנת 2015 קיבל "תואר לשם כבוד-Honoris Causa" מטעם לשכת עורכי הדין.
בשנת 2018 קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ביחד עם נשיאת בית המשפט העליון, השופטת בדימוס מרים נאור, את תואר "יקיר הפקולטה".
בחודש יוני של שנת 2023 קיבל "עמית כבוד של הטכניון" מטעם הטכניון שבחיפה.
בשנת 2024 קיבל תעודת הוקרה מטעם יוניסף על מסירותו והמחויבות יוצאת הדופן שלו בתפקידו כיו"ר קרן יוניסף בישראל לשיפור חיי ילדים ברחבי העולם.
מוריאל מטלון בטקס הענקת תואר לשם כבוד, מאי 2015
מוריאל מטלון עם נשיא אוניברסיטת הטכניון, פרופסור אורי סיון
מכתב הוקרה יוניסף, 2024
מחלת הסרטן וההתמודדות עמה

במהלך שנת 2015 חלה מוריאל מטלון בסרטן (לימפומת נון-הודג'קין) ולאחר מספר אשפוזים התברר כי הוא חייב לעבור השתלת מח עצם. באפריל 2016 בזכות מאגר מח העצם של עזר מציון, נמצא למוריאל תורם – חייל עתודאי בשם אבי כהן מבית שאן ובמהלך חג הפסח של אותה השנה עבר מוריאל השתלה במחלקת השתלות מח עצם בבית החולים שיבא ולאחר מספר חודשים של התאוששות חזר לפעילות מלאה. מאז הוא פעיל בסיוע ותמיכה בעזר מציון והקים מאגר מח עצם המסייע לארגון, והצטרף לוועד המנהל של האגודה למלחמה בסרטן.
הערות שוליים

↑  בין שני בתים: הפרק החדש בסיפורה של משפחת מטלון מפלורנטין, באתר Xnet‏, 4 בספטמבר 2016
↑  סרטון שנערך לכבוד יום ההולדת ה-100 של נתנאל מטלון ע"י בנו מוריאל, ‏נובמבר 2013
↑  חן מענית, ‏"אנשים בעמדות מפתח צריכים בשלב מסוים להחזיר לחברה", באתר גלובס, 6 באפריל 2017
↑  דירוג משרדי עורכי הדין המובילים בישראל באתר IFLR 1000
↑  פרוטוקול ישיבת ועדת הכלכלה, ‏29 בינואר 2001
↑  פרוטוקול ישיבת ועדת הכלכלה, ‏11 ביולי 2001
↑  בג"צ 7852-98, ערוצי זהב ושות ואח' נ' שרת התקשורת, המועצה לשידורי כבלים ושידורי לווין, ודי.בי.אס. שירותי לווין (1998) בע"מ, ‏7 בנובמבר 1999
↑  ש.י.ן לשיוויון ייצוג נשים נ' המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, באתר העין השביעית, 2 במרץ 2004
↑  סרטון מטקס קבלת הפנים שנערך לרגל ההשקה המחודשת של הקרן הישראלית למען יוניסף, ‏22 בדצמבר 2011
↑  Moriel Matalon, Chair of the Israeli Fund for UNICEF speaks at i 24 News about Clildren's Labor, ‏November 2013
↑  טקס חתימה של כרזת זכויות הילד בשפה ידידותית לילדים - יוזמת יוניסף ישראל, באתר כנסת עכשיו, ‏12 במרץ 2012
↑  נציבות לילדים ולנוער באתר הקרן הישראלית למען יוניסף, ‏דצמבר 2010
↑  ערוץ היוטיוב של יוניסף ישראל, סרטון נאומו של מוריאל מטלון בעצרת נגד גירוש ילדי העובדים הזרים, ‏מרץ 2011
↑  Moriel Matalon – Laying of the Foundation Stone for "Rappaport Center for Cancer Research" at the Technion, ‏July 9, 2019
↑  דוברות הלשכה, פרסום באתר לשכת עורכי הדין על הענקת אותות הוקרה "תואר לשם כבוד-Honoris Causa", ‏מאי 2015
↑  סרטון מטקס הענקת אות הוקרה "תואר לשם כבוד-Honoris Causa" מטעם לשכת עורכי הדין, ‏20 במאי 2015
↑  סרטון שהופק לרגל אירוע הענקת תואר "יקיר הפקולטה", האוניברסיטה העברית, ‏2018
↑  שלוש עובדות שלא ידעתם על מוריאל מטלון, סרטון שהופק לכבוד אירוע יקיר הפקולטה, ‏אוגוסט 2018
↑  הטכניון העניק תוארי עמית כבוד במסגרת הפתיחה החגיגית של מושב הקורטוריון, חבר הנאמנים של הטכניון, באתר הטכניון, ‏22.06.23
↑  Moriel Matalon awarded Honorary Fellowship by the Technion, נבדק ב-2023-07-16
↑  סרטון המתעד את המפגש בין מוריאל מטלון לבין אבי כהן, באתר YouTube, ‏2 בנובמבר 2017
↑  סרטון מנאומו של מוריאל מטלון באירוע שקיימה עמותת עזר מציון, באתר YouTube, ‏ספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477387705171  VIAF: 308259802   WorldCat (עם VIAF): 308259802 
מוריאל מטלון בטקס החתימה על כרזת זכויות הילד בשפה ידידותית לילדים
מגלן זיתי גמד

| מגלן זיתי גמד |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
משפחה:: כפניים
סוג:: מגלן אתיופי
מין:: מגלן זיתי גמד
שם מדעי
 Bostrychia bocagei ‏Chapin, 1923

מגלן זיתי גמד (שם מדעי: Bostrychia bocagei) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן אתיופי, המצוי אך ורק באיי סאו טומה - חלק ממדינת סאו טומה ופרינסיפה שלחופי מערב אפריקה. עוף זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב פגיעה בבית גידולו ומיעוט האוכלוסייה שלו. בעבר נחשב לתת-מין של מגלן זיתי אך הופרד לאחר הבדלים גנטיים והגודל הקטן יותר שלו, הנובע כנראה מגמדיות איים.
אורכו של המגלן 60 עד 65 ס"מ, כאשר הזכרים גדולים מעט מהנקבות. צבעו זית-ירוק והוא בעל כסות שחורה לאורך הפנים שסביב העיניים ותחילת המקור האפור והכפוף. המגלן בעל רגליים קצרות יחסית ואדומות. פנים הכנפיים בצבעי ברונזה.
המגלן מצוי רק במספר ביצות ויערות בעלי סבך דליל, בגובה 450 מטרים או פחות. לרוב הוא מצוי על הקרקע הרמוסה, לעיתים בידי חזירי בר או במים ובבוץ, שם הוא מחטט עם מקורו בחיפוש מזון. המגלן הוא אוכל כל הניזון מהחי ומהצומח.
המגלן מצוי בסכנה חמורה בטבע עקב פלישה של מינים פולשים הטורפים את המגלן, ביציו ואפרוחיו, בירוא יערות נרחב, סלילת כבישים ולעיתים גם ציד אנושי. זאת נוסף על העובדה שהאוכלוסייה קטנה ומבודדת על האי. המגלן נחשב למוגן במדינתו, אך היערות בהם חי אינם מוגנים כמותו. כיום נשארו רק 50 עד 249 פרטים של המגלן.
הערות שוליים

↑  מגלן זיתי גמד באתר הרשימה האדומה של IUCN
אואנה לונג'סקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 ביוני 1958 (בת 66) בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט 
 מעסיק:  נאט"ו 
 
אואנה לונג'סקו (ברומנית: Oana Lungescu; נולדה ב-29 ביוני 1958) היא עיתונאית ודוברת ממוצא רומני, בעלת אזרחות גרמנית. היא פעלה בבריטניה, גרמניה ובבלגיה, ככתבת בי בי סי בכירה, והחל משנת 2010 מכהנת כדוברת מזכ"ל נאט"ו. בהכשרתה היא מורה לאנגלית.
ביוגרפיה

לונג'סקו נולדה בבוקרשט, ב-1981 סיימה תואר בפילולוגיה באוניברסיטת בוקרשט בתחום השפה האנגלית והספרדית, מ-1981 ועד 1983 עבדה כמורה לאנגלית בבושטן. ב-1983 היא סירבה לשתף פעולה עם הסקוריטטה והארגון החל במעקב אחריה.
בשנת 1981 אמה, רופאה, שמקורה בעיר קלוז' ושהצליחה יחד עם אביה לעזוב את רומניה הקומוניסטית והתיישבה בעיר  פירזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה המערבית.
ב-1983 ביקשה לונג'סקו מהשלטונות דרכון על מנת לבקר אצל הוריה בחו"ל, כשאביה שהיה חולה. הבולשת הקומוניסטית, סקוריטטה, ניסתה לסחוט אותה ולהכריח אותה לשתף פעולה איתה, אבל לונג'סקו לא הסכימה לכך. אחרי מות אביה בשנת 1985 הורשתה לנסוע לגרמניה והיא נשארה שם כאזרחית גרמנית.
בשנים 1985-1992 היא שימשה ככתבת במחלקה הרומנית של ה-BBC, אחר כך כעורכת, תחת השם "אנה מריה בוטה" . ב-1997 היא עברה לעבוד באגף "BBC World Service" ככתבת בבריסל וברלין.
ב-2010 מונתה לדוברת נאט"ו על ידי מזכ"ל הארגון, אנדרס פוג ראסמוסן במקום ג'יימס אפאטוראי. היא המשיכה לכהן בתפקיד זה גם תחת יורשו.
חיל האוויר המלכותי הירדני

| --- | --- |
  
רונדל חיל האוויר המלכותי הירדני
 פרטים
 מדינה:  ירדן ירדן
 סוג:  חיל אוויר
 בסיס האם:  עמאן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 בספטמבר 1955 – הווה (69 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  12,000 (2012)
 פיקוד
 דרגת המפקד:  מייג'ור גנרל
F-16 פייטינג פאלקון של חיל האוויר הירדני
חיל האוויר המלכותי הירדני (בערבית: القوات الجوية الملكية الأردنية) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של ירדן. החיל הוקם ב-1955 על ידי המלך חוסיין. ברשות החיל כ-100 מטוסי קרב מתוצרת מערבית.[דרוש מקור]
היסטוריה

מאז הקמתו, חיל האוויר המלכותי הירדני הצטייד בעיקר בנשק מערבי, לרוב מבריטניה. ההישג הראשון של חיל האוויר המלכותי הירדני היה ב-1964 לאחר שארבעה מטוסים ירדנים הצליחו להפיל מטוס ישראלי ולפגוע בשלושה מטוסים אחרים.[דרוש מקור] בפעולת סמוע, שנערכה ב-13 בנובמבר 1966, הופל בקרב אוויר מטוס הוקר הנטר ירדני, וטייסו, מואפק סאלטי, מפקד טייסת ההאנטרים, נהרג.
היסטוריה > מלחמת ששת הימים

עם פרוץ מלחמת ששת הימים הופעל חיל האוויר הירדני כנגד מטרות בישראל. מטוסי הוקר האנטר ירדנים תקפו מספר מטרות, בהן מחנה סירקין שם השמידו מטוס מדגם נורד נוראטלס של חיל האוויר הישראלי. בתגובה תקף חיל האוויר הישראלי את בסיסי חיל האוויר הירדני וזה הושמד כמעט כולו ולא השתתף ביתר הלחימה. לאחר המלחמה הצטיידה ירדן במטוסי F-104 שנרכשו מארצות הברית ו-F-5 שנרכשו מאיראן. המלך חוסיין דחה את הצעת סוריה ומצרים להצטרף למלחמה ב-1973.
היסטוריה > לאחר חתימת הסכם השלום עם ישראל

בשנות ה-80, כתוצאה מהסכם השלום בין ישראל למצרים, ביצעה ירדן תהליך מודרניזציה שכלל רכישת מטוסי קרב מתקדמים כגון מיראז' F-1. לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן הסכימה ארצות הברית למכור לירדן את מטוס הקרב F-16 שמהווה כיום המטוס העיקרי של חיל האוויר המלכותי הירדני.
היסטוריה > שנות האלפיים

ב-2015 העבירה ישראל לירדן 16 מסוקי קוברה שהוצאו משירות בחיל האוויר, כדי לתגבר את חיל האוויר הירדני במאבקו בדאעש.
בשנת 2014 הצטרפו מטוסי החיל להתקפות שערכו מטוסים ממדינות המערב על מטרות של ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. בדצמבר 2014 הופל אחד המטוסים וטייסו נשבה על ידי אנשי הארגון ונרצח בחודש שלאחר מכן.
בשנים האחרונות תקף חיל האוויר הירדני לא פעם מטרות איראניות בסוריה, בעיקר כאלה שהיו קשורות לסחר בסמים שזורמים לירדן.
באפריל 2024, יירט חיל האוויר המלכותי מספר כלי טיס בלתי מאוישים ששוגרו מאיראן לעבר ישראל, במסגרת המתקפה האיראנית על ישראל. הכטב"מים יורטו בצד הירדני של בקעת הירדן, והיו בדרכם לסביבת ירושלים. אחרים יורטו סמוך לגבול ירדן-סוריה.
בסיסי חיל האוויר הירדני

ש"ת עמאן (אזרחי/צבאי על שם עבדאללה ה-1) - בסיס האם של מערך התובלה הירדני.
ש"ת מפרק (על שם חוסיין) - בית הספר לטיסה הירדני.
ש"ת H-5 (על שם חסן) - מטוסי קרב מסוג F-5.
ש"ת אזרק (על שם מואפק סאלטי) - מטוסי קרב מסוג F-16.
ש"ת ג'בל עבאווי (על שם עבדאללה השני) - מסוקי קרב + סער.
ש"ת ג'פר (על שם פייסל) - טייסת F-16 פעילה.
ישנם שני שדות תעופה נוספים בירדן: שדה התעופה הבינלאומי ג'יזה ושדה התעופה הבינלאומי בעקבה, המשמשים לעיתים גם את חיל האוויר הירדני.מטוס אקסטרה 300 השייך לצוות האווירובטי של החיל
מטוסי חיל האוויר המלכותי הירדני > מטוסי קרב

מיראז' F1 - ברשות ירדן כ-30 מטוסים מדגם זה, אך ב-2007 הוצא המטוס משירות פעיל ורוב המטוסים נמכרו לטובת רכישות נוספות של מטוסי F-16.
F-5 טייגר - משמש גם כמטוס אימונים וגם כמטוס קרב, ברשות ירדן כ-46 מטוסים. המטוס הוצא משימוש פעיל ב-2015.
F-16 פייטינג פאלקון - מטוס הקרב המתקדם ביותר של חיל האוויר הירדני. החיל מתפעל כ-104 (89 מדגם A חד-מושבי משודרג וכ-15 מדגם B דו-מושבי למטרת אימונים) מטוסים ומתכנן רכישת מטוסים נוספים מעודפי חילות אוויר אירופאיים.
אייר טרקטור AT-802U (גרסה צבאית) - מטוסי תקיפה בעצימות נמוכה. נקנו מאיחוד האמירויות.
מטוסי חיל האוויר המלכותי הירדני > מטוסי אימון

קאסה C-101 - מטוס האימון של החילמטוס מנהלים מדגם Bombardier Challenger 600 המשמש את בית המלוכה הירדני
XJ 300/אקסטרה 300 - מטוס הפעלולים הירדני - "ROYAL FALCONS"
פיירפליי - מטוס האימון של הביס"ט הירדני - אותו מטיסים כל צוערי הטיס לפני סיווג המגמות.
בולדוג - מטוס אימון מיושן, כבר אינו בשימוש.
מטוסי חיל האוויר המלכותי הירדני > מסוקים

AH-1 קוברה - מסוק הקרב העיקרי, ברשות החיל כ-30 מסוקים.
יורוקופטר AS-332 סופר פומה
יורוקופטר AS-350 אקוראי
יורוקופטר EC-635
בל-205
UH-60 בלק הוק
MD 500 דיפנדר
מטוסי חיל האוויר המלכותי הירדני > מטוסי תובלה

C-130 הרקולס
קאסה C-212
הערות שוליים

1 2  אודי עציון‏, מאויב לבעל ברית: חיל האוויר הירדני יירט כטב"מים איראנים בדרך לישראל, באתר וואלה, 14 באפריל 2024
↑  יהודה ארי גרוס, Jordan gets Israeli choppers to fend off Islamic State‏, The Times of Israel, ‏23 ביולי 2015
↑  סמדר פרי, המתקפה האיראנית חשפה את יכולת ההגנה האווירית של ירדן, באתר ynet, 14 באפריל 2024
כנפיים של מטוסי קרב של חיל האוויר המלכותי הירדני מדגם כ-F16
ניר בן-טל

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1961 (בן 63) ירושלים, ישראל 
 עיסוק:  ביולוג חישובי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1987)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1993)  אוניברסיטת קולומביה (1995)  אוניברסיטת קולומביה (1997) 
 מנחה לדוקטורט:  נמרוד מויסייב
 מוסדות:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל 1988 - 1993  אוניברסיטת תל אביב 1997 - היום
 www.bentalab.com
 
ניר בן-טל (נולד ב-15 בספטמבר 1961) הוא ביולוג חישובי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לנוירוביולוגיה, ביוכימיה וביופיזיקה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב. מחזיק הקתדרה על שם קזן לביולוגיה מבנית.
ביוגרפיה

בן-טל נולד ב-1961 בירושלים וגדל בחיפה, הבכור בין שלושה אחים. אביו יונה בן-טל היה מהנדס מכונות שעבד שנים רבות ברפאל ואמו רות בן-טל הייתה מורה.
בצבא שירת ביחידת שלדג. ב-1982 במלחמת לבנון הראשונה נפצע בקרב בדאמור, תוך כדי ניסיון לחלץ את אלוף יקותיאל אדם ואל"ם חיים סלע.
בן-טל סיים תואר ראשון בביולוגיה, כימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות (1988) ומשם המשיך ללימודי תואר ישיר לדוקטורט בכימיה בטכניון (1993), בהנחיית פרופ' נמרוד מויסייב.
בין 1993 ל-1995 ביצע מחקר פוסט דוקטורט בכימיה ביופיזיקלית באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, ארצות הברית. הוא המשיך במחקרו בכימיה ביופיזיקלית כעמית מחקר באוניברסיטת קולומביה בין השנים 1995 ל-1997.
ב-1997 חזר לישראל והצטרף כחבר סגל למחלקה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' וייז, באוניברסיטת תל אביב. ב-2004 מונה לפרופסור חבר וב-2007 לפרופסור מן המניין.
החל מ-2018 הוא מחזיק בקתדרה על שם קזן לביולוגיה מבנית באוניברסיטת תל אביב.
כיום בן-טל הוא חוקר בבית הספר לנוירוביולוגיה, ביוכימיה וביופיזיקה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' וייז, וראש המסלול לתואר שני בביואינפורמטיקה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בן-טל הוא אב לשני בנים וחי בזוגיות עם לילך, בתו של פרופ' אורי בתר, מייסד המחלקה הנפרולוגית בבית החולים רמב"ם. מתגורר בתל אביב.