stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבי שמעון בר יוחאי
ביוגרפיה > הסתתרותו במערה

על פי גרסת התלמוד הבבלי, רבי שמעון נמנה עם החוגים שהתנגדו בצורה עזה לשלטון הרומאים בארץ ישראל והטיפו נגד השלמה עם השלטון הזר. על פי המתואר, ישבו יחד (לפי השערת הרב אהרן היימן היה זה ביבנה) רבי יהודה בר אילעאי, רבי יוסי בן חלפתא ורבי שמעון, ולצידם יהודה בן גרים (תלמידו של רבי שמעון), ודנו במעשי הרומאים ובפיתוח הארץ על ידם, ואמרו:
פתח (ר') [רבי] יהודה (ואמ') [ואמר]. כמה נאים מעשיה של אומה זו. תקנו שווקים. תקנו גשרים. תקנו (מרחצאו') [מרחצאות]. (ר') [רבי] יוסי שתק. ענה (ר') [רבי] שמעון (ואמ') [ואמר]. כל מה שתקנו לא תקנו אלא לצורך עצמן. שווקים להושיב בהן זונות. מרחצאות לעדן בהן עצמן. (גשרי') [גשרים] ליטול מהם מכס.
יהודה בן גרים סיפר את הדברים, ובעקבות זאת נשמעו הדברים לשלטון ור' שמעון נדון למיתה, ונאלץ לרדת למחתרת. על פי המסורת, התחבאו רשב"י ובנו רבי אלעזר 12 שנים במערה וניזונו מעץ חרוב וממעין מים שנבראו להם בדרך נס. כל אותן 12 שנה היו שניהם לומדים תורה כאשר כל גופם מכוסה חול עד צווארם, ורק בזמן התפילה יצאו מהחול והתלבשו. לאחר 12 שנה הגיע אליהו הנביא למערה והודיע לרשב"י כי קיסר רומא מת וגזרותיו בוטלו. אז יצאו רשב"י ורבי אלעזר בנו ממקום מחבואם, אך כשראה רשב"י בעולם אנשים מתבטלים מתלמוד תורה ועוסקים בחרישה ובזריעה נתן בהם עיניו ונשרפו. אז יצאה בת קול מן השמים ואמרה "להחריב עולמי יצאתם? חזרו למערתכם!". חזרו רשב"י ואלעזר בנו למערה לעוד 12 חודשים, שבסופם יצאו מהמערה ופגשו אדם המביא לכבוד שבת שני הדסים, וכך ראו כמה חביבות מצוות על ישראל ונתקררה דעתם.
מעשה ההסתתרות במערה מובא בגרסאות שונות בתלמוד בבלי ובתלמוד הירושלמי וכן במדרשים: פסיקתא דרב כהנא בראשית רבה, קהלת רבה, אסתר רבה ומדרש תהילים.
אודות לכך שמעשה ההסתתרות במערה נזכר בלא פחות משבעה מקורות בספרות חז"ל, ישנה הסכמה רחבה במחקר[דרוש מקור] כי בבסיסו הסיפור מסתמך על אירועים היסטוריים ולא רק ספרותיים. אמנם, בעוד כל המקורות מתארות את הסתתרות רבי שמעון ובנו במערה, ישנו רק מקור אחד המתאר את אותה אספה מדוברת שבגינה רבי שמעון ירד למחתרת. על פי כמה חוקרים, מדובר ככל הנראה בתוספת מאוחרת.
ישנם ששיערו כי אותו קיסר רומא היה אנטונינוס פיוס שמת בשנת 161 לספירה, משמע שרשב"י יצא מהמערה (בפעם השנייה) סביב שנת 162 כשנה לאחר מות הקיסר, כאשר מרקוס אורליוס ולוקיוס ורוס עלו לשלטון. אמנם, על סמך מספר מקורות, מרבית החוקרים מקדימים את המעשה לתקופת שלטונו של הקיסר אדריאנוס, לימי מרד בר כוכבא.
ביציאתו מהמערה התיר רבי שמעון מקומות מסוימים בטבריה שהיו בספק טומאת מת מחמת ההרוגים שנטמנו באזור, ולאחר מכן עבר גם במגדל צבעייא ובבקעת בית נטופה שבגליל התחתון. על פי האגדה בתלמוד, בהיפגשו ביהודה בן גרים, נתן בו עיניו, והפכו לגל עצמות.
ביוגרפיה > משפחתו > אביו

על אביו יוחאי לא ידוע דבר פרט לכך שהיה לכאורה מקורב למלכות הרומאים בתקופת הקיסר אדריאנוס, ובהקשר זה הוזכר (לכאורה) לרעה בתלמוד כשבא רבי שמעון ללמוד תורה מפי רבי עקיבא בבית האסורים ואמר לרבי עקיבא: "אם אין אתה מלמדני אני אומר ליוחי אבא ומוסרך למלכות".
ביוגרפיה > מקום מגוריו

במדרש תנחומא נעשה קישור בין רשב"י לבין מירון כמקום מגוריו במעשה הבקעה שהתמלאה בדינרי זהב, אך אזכור זה חסר במקורות מדרשיים מקבילים למעשה זה, וההערכה היא כי מדובר בתוספת מאוחרת. בית מדרשו של רשב"י מצוין בתקוע (המזוהה עם פקיעין או חורבת שמע הסמוכה למירון), שם לימד תורה למספר תלמידים, ביניהם רבי יהודה הנשיא. מספר מעשים אודות רשב"י קושרים אותו לצידן, אותה ניתן לפרש כצידון או כבית צידה. במספר מקומות בספר הזוהר מסופר שתלמידים באו לבקר את רשב"י בלוד.
פטירתו, מקום קבורתו והנצחתו

שנת פטירתו אינה ידועה, אך ישנם ששיערו כי נפטר בין שנת 160 ל-163 לספירה. טענות אלו אינן עולות בקנה אחד עם תארוך שנת יציאתו מהמערה בשנת 161, כשנה או יותר אחרי מות הקיסר אנטונינוס פיוס. אמנם, לדעת הסוברים כי מדובר בקיסר אדריאנוס, תיארוך זה אפשרי.
מקום קברו של רבי שמעון בר יוחאי, הוא נושא שנוי במחלוקת. לפי התלמוד הוא ובנו רבי אלעזר נקברו בביריה, בעוד גרסת המדרש היא במירון הקדומה. יעקב בן נתנאל הכהן (המאה ה-12), כנראה הראשון מבין עולי הרגל לציין את קברם במירון, בעוד מנחם החברוני (המאה ה-12), מציין את קברם בכפר חנניה.
הקבר בהר מירון נחשב לקונצנזוס יהודי והוא מהמפורסמים בארץ ישראל ובעולם, והאתר הדתי השני בארץ במספר המבקרים השנתי בו, אחרי הכותל המערבי. ההילולה הנערכת במקום מדי שנה בל"ג בעומר, היא האירוע האזרחי-דתי השנתי הגדול בישראל. מנהג נפוץ הוא לבצע במקום את החלאקה, טקס התספורת הראשונה בגיל שלוש.
על פי כתבים מהמאה ה-15 (1473 לערך) ישנה מסורת המייחסת את ל"ג בעומר לתאריך חתונתו של הרשב"י (למעשה, מקור המילה "הילולה" הוא במילה הארמית ל"כלולות").
עדות ראשונה המציינת את ל"ג בעומר כיום פטירתו של רשב"י נמצאת ככל הנראה במכתב של רבי עובדיה מברטנורה מהמאה ה-15 (1489 לערך). מקובל כי מסורת זו אומצה אצל תלמידי האר"י (המאה ה-16), אמנם החיד"א (המאה ה-18), הביא הוכחות מכתב יד מקורי כי מסורת זו מקורה בשיבוש בכתבי תלמידו של האר"י, רבי חיים ויטאל: המילה יום "שמחת" רשב"י, הוחלפה בטעות ליום "שמת". דווקא בכתבי רבי חיים ויטאל, מובא כי ל"ג בעומר הוא תאריך הסמכתו של הרשב"י על ידי רבי עקיבא.
בסוף המאה ה-18, יוחסה לתאריך זה גם הולדתו של הרשב"י, זאת לפי רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב ("הבני יששכר") ורבי יעקב חיים סופר ("הכף החיים", סוף המאה ה-19).
המסורת קבעה, כאמור, את יום ההילולה כיום פטירתו של הרשב"י, שבו, לפי ספר הזוהר, גילה לתלמידיו את סודות הקבלה טרם הסתלקותו. לשמחת ההילולה הצטרפה הדלקת המדורה כזכר לאש שאפפה, על פי המסורת, את ביתו של רשב"י ביום פטירתו.
לאחר פטירתו מתואר במדרש כי רבי יהושע בן לוי מצא את אליהו הנביא יושב בפתח מערת רשב"י, ושם שאלו לגבי זמן ביאת המשיח. במדרש אחר מתואר כיצד עסקו רבי יהושע בן לוי ואליהו הנביא בהלכות שנאמרו בשם רשב"י, ונכנסו למערת קבורתו כדי לשאלו בדבר שנתקשו בו.
האתר המזוהה כיום עם קברו של רשב"י נמצא בהר מירון, מדרום למושב מירון של ימינו. אתר הקבר משך אליו את מקובלי צפת במאה ה-16. העלייה המרכזית לקבר קרויה הילולא דרבי שמעון בר יוחאי והיא נעשית בל"ג בעומר, יום פטירתו על פי המסורת, ובו פוקדים את הציון מאות אלפים מכל רחבי העולם. נהוג להביא ילדים בני שלוש למירון ולספר אותם שם את התספורת הראשונה בחייהם בטקס המכונה חאלקה, כיוון שרבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י, סיפר כי רבו עשה כן לבנו.[דרוש מקור]
הילולת רשב"י הביאה לאימוץ המנהג, בגרסאות שונות, בישראל ובגולה. לדמותו של רשב"י בל"ג בעומר מתייחסים גם כדמות קבלית, וגם כצדיק שמגן, מרפא ומברך ביום זה. דמותו כצדיק שפורש חסות בל"ג בעומר, היוותה השראה לעליות לקבר ולהדלקות לזכר צדיקים רבים אחרים בישראל ובגולה.
על שמו היישוב בר יוחאי הסמוך למירון.
משנתו > גדול תלמוד תורה

| --- | --- |
 :  ראו גם – תורה ועבודה
בניגוד לדרכו של רבי ישמעאל, פעל רבי שמעון להנהגת לימוד תורה אינטנסיבי, והמליץ על זניחת הפרנסה. דוגמה לוויכוח בין רבי ישמעאל לבין רבי שמעון בנושא תורה ועבודה אפשר למצוא במסכת ברכות:
לפי (שנאמ') [שנאמר] "לא ימוש ספר התורה הזה מפיך". שומע אני דברים ככתבן. אלא נהוג בהן מנהג דרך ארץ. דברי (ר') [רבי] ישמעאל. (ר') [רבי] שמעון בן יוחאי (אומ') [אומר]. איפשר אדם חורש בשעת חרישה. זורע בשעת זריעה. וקוצר (בשע') [בשעת] קצירה. ודש בשעת דישה. וזורה בשעת הרוח. תורה מה תהא עליה?
לעומת זאת, להמון העם הורה לחבב את המלאכה אפילו אם היא בזויה: "גדולה מלאכה שמכבדת את בעליה". בלימוד התורה גרס פשטות, בהירות, היגיון וחיפוש אחר טעמיהן המעשיים של המצוות והתקנות הישנות.
רבי שמעון מוזכר פעמים רבות במשנה ובגמרא בנושאים הלכתיים.
משנתו > טעמא דקרא

שיטתו של רבי שמעון בהלכה הייתה לדרוש 'טעמא דקרא' (בארמית: טעם המקרא), כלומר לשער את טעמי המצוות ולפעול על סמך המסקנות ההלכתיות העולות מהן גם כשאין להן סמך בכתובים. זאת בניגוד לגישה הרואה במצוות התורה גזרות הכתוב ומתייחסת לטעמי המצוות רק כשהם מפורשים בכתוב או משתמעים מקריאה סבירה שלו. גישתו זו של רשב"י לא התקבלה להלכה. לשיטת רשב"י, כשטעמי המצוות מפורשים בתורה, הם אינם נדרשים לפירוש אותה מצווה אלא יש ללמוד מהם איסור עצמאי ואת המצווה כולה במנותק מהטעם.
משנתו > הלכות שבת

רשב"י התיר מקרים שונים של מוקצה, התיר 'דבר שאינו מתכוון' ואסר מדרבנן 'מלאכה שאינה צריכה לגופה'. בכל שלושת הדברים, שהם יסודות בהלכות שבת, הלכה כמותו, ולא כרבי יהודה, שחלק עליו בנושאים אלו.
משנתו > בין אדם לחברו

כאחד מתלמידיו המובהקים של רבי עקיבא (שטבע את האימרה "'ואהבת לרעך כמוך' - זהו כלל גדול בתורה"), גם במשנתו של רשב"י ישנה חשיבות רבה למידותיו של האדם ולמצוות שבין אדם לחברו. לדוגמה:
נוח לו לאדם שיפיל עצמו לכבשן האש ואל ילבין פני חבירו ברבים
מנין שאין מרצין לו לאדם בשעת כעסו שנאמר פני ילכו והנחותי לך
גדול אונאת דברים מאונאת ממון שזה נאמר בו ויראת מאלהיך וזה לא נאמר בו ויראת מאלהיך
משנתו > עם ישראל

סיכת שמן ורד (שהוא שמן יקר המיועד בעיקרו לרפואה, ומיעוט מבוטל (בני מלכים) משתמשים בו לסיכה רגילה) נאסרה בשבת, היות שהדבר נראה כרפואה בשבת, שנאסרה במקום שאין בו פיקוח נפש, בעקבות השימוש הרגיל של שמן זה לרפואה. ר' שמעון התיר את הדבר, בנימוק שכל ישראל בני מלכים הם, ועל כן יש להתייחס אל השמן כשמן המיועד גם לסיכה, ולא כשמן המיועד לרפואה בלבד. דעתו זו של ר' שמעון בסוגיה זו לא נתקבלה להלכה.
משנתו > דעת רשב"י בפסיקת הלכה במקרי מחלוקת

במסכת עירובין בגמרא מובאים כללים עקרוניים לפסיקת הלכה במחלוקת תנאים. על פי כללים אלו במקרה של מחלוקת בין רשב"י לרבי יהודה או לרבי יוסי, דעתו של רשב"י נדחית מהלכה מול דעתם, בעוד מול רבי מאיר דעתו שקולה ללא הכרעה. עם זאת, כללים אלו אינם מוחלטים ולהם חריגים שונים, ובנוסף אינם מוסכמים על הכל. בנוסף במספר מקומות בגמרא נאמר כי ניתן להסתמך להלכה על שיטתו של רשב"י גם כשהינו דעת מיעוט, במצב בו יש אילוץ חיצוני משמעותי ('כדאי הוא רבי שמעון לסמוך עליו בשעת הדחק').
משנתו > הלוך אחר המחשבה

שיטתו של רבי שמעון בר יוחאי מתבססת על מחשבות האדם ("הלוך אחר המחשבה"), או פנימיות הדבר (היפך החיצוניות, הנראית לעין). לכן הוא פוטר הן בדיני שבת, הן בדיני נזיקין, והן בדיני פיגול קרבנות את מי שאינו מתכוון ודן לכף חובה את השלטונות הרומיים מאחר שגם 'מעשיהם הנאים' נעשו מתוך כוונה פסולה[דרוש מקור]. הוא החשיב את המחשבה והפנימיות כדבר העיקרי בחיי האדם, ורבות מדעותיו, פסיקותיו והוראותיו קשורות עם דרך זו.
משנתו > צדיקים

מימרא המובאת בשם רשב"י במדרש תנחומא גורסת כי אין הקב"ה מייחד שמו על צדיקים אלא לאחר מותם, שמא יחזרו בהם באחרית ימיהם. מימרא אחרת בשמו גורסת כי תלמידיו של חכם המביאים שמועות והלכות בשמו מונעים ממנו שינה בקבר.
דמותו

שמו של רשב"י התפרסם באופן יוצא דופן בעיקר מספרות הזוהר, בספרות חז"ל רבי שמעון אינו דמות יוצאת דופן ואף לרוב אין ההלכה כמותו. מעמדו אינו זהה לחבריו רבי יוסי, רבי יהודה ורבי מאיר. רבי יוחנן אף הכריע שכל מקום שנחלקו רבי יהודה ורבי מאיר או רבי יהודה ורבי שמעון - הלכה כרבי יהודה. במקום שנחלקו רבי יהודה ורבי יוסי - הלכה כרבי יוסי. כדי להרים את מעמדו של רשב"י היו שתירצו כי לרוב אין הלכה כרשב"י לפי שאין העולם ראוי לכך בזמן הזה, אולם לעתיד לבוא יהיה הלכה כרשב"י.
חכמי דורו ראו בו "מלומד בנסים", ושלחו אותו למשימות קשות למען עם ישראל. בין השאר סופר עליו שבימיו לא נראתה הקשת כלל, כביטוי לכך שהוא הגן על דורו מסכנת מבול. התלמוד הבבלי מביא משמו אמירה, שלפיה היו הוא ובנו הם הצדיקים הגדולים ביותר בדורם, המכונים "בני עלייה".
יוחסו לו החיבורים האפוקליפטיים "נסתרות דרבי שמעון בר יוחאי" ו"תפילת רשב"י", חזונות גאולה שנהוג לייחסם לתקופה הערבית הקדומה ולתקופת מסע הצלב השלישי (1191) ונפילת עכו בשנת 1291.
ספר הזוהר, הספר המרכזי של תורת הקבלה, שפורסם לעיני כל בשלהי המאה ה-13, יוחס פעמים רבות לרשב"י. בזוהר מוצג ר' שמעון כראש חבורה של חכמים העוסקת בתורת הנסתר, ורוב הדרשות בספר מובאות בשמו ובשם תלמידיו. לאורך הספר פזורים תיאורים של אירועים שונים בחייו, בהם סיפור בריחתו מן הרומאים והסתתרותו במערה (המופיע גם בתלמוד), וכן תיאור פטירתו מן העולם המפורט בהרחבה באדרא זוטא. במשך השנים נחלקו הדעות (הן בקרב הרבנים והן בקרב החוקרים), לגבי זהותו של המחבר. כיום מקובל כמעט על כל החוקרים שייחוס כתיבת הספר לרשב"י עצמו, הוא שגוי, אך אין במסקנות אלו כדי לנתק בין רשב"י לספר הזוהר, שהוא על כל פנים, גיבורו הספרותי.
נוסעים יהודים שונים שביקרו בארץ בימי הביניים ייחסו בתי כנסת חרבים רבים בגליל לרשב"י.
יום ל"ג בעומר התקבל במסורת כיום פטירתו של רשב"י, המכונה בזוהר יום ההילולא של רשב"י, ובו נוהגים ההמונים לפקוד את ציון קברו אשר בהר מירון. גם מנהג הדלקת המדורות בל"ג בעומר נקשר לדמותו של רשב"י ולתיאור פטירתו כפי המופיע בזוהר (באדרא זוטא).
החוקר אלחנן ריינר העלה את הסברה כי דמותו של רשב"י היא גלגול של דמותו של יהושע בן נון בגליל באלף הראשון לספירה. ריינר הצביע על כך ששתי הדמויות הן אבות מייסדים אגדיים ומחוללי נסים, לשתיהן קשר לרעידת אדמה (על רשב"י נאמר "זה האיש מרעיש הארץ מרגיז ממלכות" באידרא זוטא), שתיהן קשורות בהר מירון כאתר פולחן ובתאריך י"ח באייר, הוא ל"ג בעומר, כמועד המיוחס לפטירתן.
פיוטים לכבודו המושרים בל"ג בעומר

על רבי שמעון בר יוחאי נתחבר הפיוט "בר יוחאי נמשחת אשריך" על ידי רבי שמעון לביא, ממגורשי ספרד ורבה של יהדות לוב. פיוט זה מושר בקרב העולים לציונו במשך כל ימות השנה ובפרט בל"ג בעומר, והוא מקובל בכל העדות והפלגים. יש מעדות המזרח הנוהגים לזמרו בכל ליל שבת טרם הקידוש. רבי יוסף חיים מבגדאד חיבר את הפיוט ואמרתם כה לחי. כמו כן נוהגים לשיר בל"ג בעומר גם את הפיוט אמר רבי עקיבא.
רבותיו ותלמידיו

רבותיו
רבי עקיבא
רבן גמליאל דיבנה
רבי יהושע בן חנניה
רבי יהודה בן בבא
רבי אלעזר בן יהודה איש ברתותא
תלמידיו
רבי שמעון בן יהודה
רבי אלעזר ברבי שמעון
רבי יהודה הנשיא
רבי זוטרא[דרוש מקור]
רבי יהודה בן גרים
רבי יונתן בן עסמיי
רבי זכאי
רבי אלעזר בן רבי יוסי בן חלפתא
רבי דוסתאי בן יהודה
תלמידים המוזכרים בספרות הזוהר
רבי חזקיה
רב ייבא סבא
רבי אבא
רבי יהודה
רבי יוסי בר יעקב
רבי יצחק
רבי חייא
רבי יוסי
רבי ייסא
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "ר' שמעון בר יוחאי (רשב"י) ומקומו במסורת ההלכה", בספרו: חכמים, כרך שלישי: ימי גליל, ידיעות ספרים, 2008, עמ' 148-118.
ירון זילברשטיין, 'פולחן דתי חדש כתהליך חילון? קריאת שמע ותפילת העמידה במשנתו של רבי שמעון בר יוחאי', אורשת ז, עמ' 131 - 151
ירון זילברשטיין, 'לדרכי עיצובה של מנהיגות קיבוצית בספרות חז"ל: עיון במחזור סיפורי רשב"י (ירושלמי שביעית ט:א, לח:ד ומקבילות)', דרך אגדה יד (תשע"ט), עמ' 105 - 146.
הרב עמוס שושן, "רבי שמעון בר יוחאי", בספרו: מאורות התלמוד, כרך שני, 2018, עמ' 189-195
רונית מרוז, הביוגרפיה הרוחנית של רבי שמעון בר יוחאי, מוסד ביאליק, 2019
אבא אושעיא איש טריא

קבר עממי של רבי אושעיא איש טיריא ליד פקיעין
אבא אושעיא איש טריא היה אדם חסיד שחי בארץ ישראל, כנראה בתקופת האמוראים.
ביוגרפיה

בספרות חז"ל לא קיימות הלכות בשמו, אך בתלמוד הירושלמי מובאים סיפורים על חסידותו. על פי המסופר הוא היה כובס, ועשה לעצמו בגדים ממין צמר אחד בלבד ולא מסוגי צמר רבים, מחשש שיחשדו בו שלובש בגדים מצמר של לקוחותיו. פעם כששהה בנהר בשל עבודתו ככובס, רחצה שם המלכה ואיבדה תכשיטים וכלי זהב, ואבא הושעיא מצאם והחזירם לה. אמרה לו המלכה שהוא רשאי לקחתם לעצמו, מכיוון שיש לה תכשיטים רבים טובים מהם. אמר לה אבא אושעיא שהוא החזיר לה מפני שהתורה גזרה על היהודים להשיב אבדה. התפעלה המלכה ואמרה: "ברוך אלוהי היהודים".
בעת פטירתו ראו את מיטתו פורחת באוויר, וקראו עליו את הפסוק: ”אִם יִתֵּן אִישׁ אֶת כָּל הוֹן בֵּיתוֹ בָּאַהֲבָה” – שאהב הקדוש ברוך הוא לרבי אושעיא – ”בּוֹז יָבוּזוּ לוֹ” (שיר השירים, ח', ז'). באותו יום נולד לו בן שנקרא רבי הושעיה. הוסיפו בני הדור וקראו על יום זה את הפסוק: ”וְזָרַח הַשֶּׁמֶשׁ וּבָא הַשָּׁמֶשׁ” (מגילת קהלת, פרק א', פסוק ה').
לפי ישעיהו פרס מקום מגוריו היה טיריא הסמוכה לפקיעין, והמסורת המקומית אכן מציינת שם את קברו.
תקופתו

יש המזהים את אבא אושעיא איש טיריא עם "ישעיה איש טיראה" המתואר בתוספתא ככובס חסיד. בזיהוי זה ישנו קושי מסוים, שכן במדרש מסופר שאבא אושעיא נולד ביום שנפטר רבי אבין, וכיון שמקובל לזהותו כרבי אבין, עולה שאבא אושעיא חי בדור הרביעי לאמוראים, זמן רב לאחר התאריך המקובל לסיום עריכת התוספתא. לכן יש הסוברים שהיו אלו שני חכמים שונים, האחד תנא והשני אמורא. רבי זאב וולף רבינוביץ' טוען שעריכת התוספתא המשיכה לאורך תקופת האמוראים, ולכן אין בדבר כל קושי.
לקריאה נוספת

מרדכי מרגליות (עורך), "אבא אושעיא איש טירייא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 1–2
שמעון אבן

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1935 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1 במאי 2004 (בגיל 68)
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד 
 מנחה לדוקטורט:  האו ואנג 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  עודד גולדרייך, פניקה גבריל, גדעון ארליך, Sergio Rajsbaum, עידן ברזילי, ראובן בר-יהודה, רני נלקן, עודד קריב, אלון איתי, אלכס ביריוקוב, מיכאל רודה, יהושע פרל, ברוך אוורבוך, יוסי שילוח (מדען מחשב), רוני קופרשטוק 
 תרומות עיקריות
 פיתוח אלגוריתמים, היה חבר בצוות פיתוח מחשב "אלביט 100"
 
שמעון אבן (15 ביוני 1935 – 1 במאי 2004) היה מחלוצי מדעי המחשב בישראל, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
ביוגרפיה

אבן נולד ברמת גן. ב־1959 קיבל תואר בוגר בהנדסת חשמל מהפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ב-1961 קיבל תואר מוסמך במתמטיקה מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית, וב־1963 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של האו ואנג (Hao Wang).
היה חבר סגל באוניברסיטת הרווארד, בטכניון ובמכון ויצמן למדע, שם הוביל, בשנת 1969, את פתיחתו של מסלול הלימודים הראשון לתואר במדעי המחשב בישראל. בשנים 1975-1970 לימד גם באוניברסיטת תל אביב, בקורסים הראשונים שניתנו במסלול מדעי המחשב שבמסגרת המחלקה למתמטיקה. משנת 1974 היה פרופסור בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, ופעמיים עמד בראשה. זכה פעמים רבות בפרסים למרצה מצטיין. לאחר פרישתו מהטכניון היה ראש המגמה למדעי המחשב במכללה האקדמית תל אביב יפו וסגן הנשיא לעניינים אקדמיים.
בשנת 1965 היה חבר בצוות שפיתח את המחשב "אלביט 100", שהיווה פריצת דרך בהיותו המיני-מחשב המסחרי הראשון בעולם והמחשב המסחרי הראשון שיוצר בישראל.
תחומי המחקר העיקריים שלו היו אלגוריתמים, תורת הגרפים, קריפטוגרפיה וסיבוכיות חישובית. מעבודותיו הידועות: האלגוריתם הפולינומי הראשון שבודק האם ניתן לשכן גרף נתון במישור (האם הוא מישורי), ההוכחה הראשונה כי בעיה קומבינטורית "טבעית" היא שלמה ל-PSPACE, ואלגוריתמים יעילים לבדיקת קשירות של גרף. מתלמידיו הבולטים: ברוך אוורבוך, אלון איתי, ראובן בר-יהודה, עודד גולדרייך, מיכאל רודה ויוסי שילוח.
שמעון אבן נפטר בישראל בשנת 2004. הותיר אישה ושלושה ילדים. אחד מבניו הוא פרופ' גיא אבן, שעוסק באלגוריתמיקה באוניברסיטת תל אביב.
ספריו

Algorithmic Combinatorics, Macmillan, 1973
Graph Algorithms, Computer Science Press, 1979
כמו כן פרסם יותר ממאה מאמרים. הקורס "אלגוריתמים בתורת הגרפים", שניתן במסגרת האוניברסיטה הפתוחה, מתבסס על הרצאות מוסרטות של פרופ' אבן.
הערות שוליים

↑  דיקנים וראשי מחלקות חדשים בטכניון, מעריב, 16 בינואר 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477387505171  BnF: cb172143412 (data)  CANTIC: a11546888  dblp: e/ShimonEven  GND: 110882695  ISNI: 0000 0001 1698 0240  LCCN: n79076099  MGP: 18988  NKC: ctu2016907648  NTA: 068091532  SUDOC: 083063692  VIAF: 109307638   WorldCat (עם VIAF): 109307638
קירן קאלקין

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1982 (בן 42) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kieran Kyle Culkin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים 
 בן או בת זוג:  ג'אז צ'ארטון 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט דרמה (12 בינואר 2003)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן המשנה (4 בדצמבר 2024)  פרס סטלייט להרכב השחקנים הטוב ביותר (3 במרץ 2024)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (24 בפברואר 2024)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (5 בינואר 2025)  פרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר (16 בפברואר 2025)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר (7 בפברואר 2025)  Independent Spirit Award for Best Supporting Performance (22 בפברואר 2025)  פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר (23 בפברואר 2025)  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (15 בינואר 2024)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר – סדרות דרמה (7 בינואר 2024)  פרס סטלייט להרכב השחקנים הטוב ביותר (19 בדצמבר 2019)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי  לשחקן צעיר (17 בינואר 2003)  Critics' Choice Television Award for Best Actor in a Drama Series (14 בינואר 2024)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (27 בפברואר 2022)  פרס סטלייט להרכב השחקנים הטוב ביותר (2 באפריל 2022)  Critics' Choice Television Award for Best Drama Supporting Actor (13 במרץ 2022)  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (2 במרץ 2025) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קירן קייל קאלקין (באנגלית: Kieran Kyle Culkin; נולד ב-30 בספטמבר 1982) הוא שחקן אמריקאי, זוכה פרס אוסקר. על תפקידו בסדרת הדרמה "יורשים" ברשת HBO זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ובפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת דרמה. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט "איגבי". על משחקו בסרט "כאב אמיתי" זכה בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ביוגרפיה

קאלקין נולד ברובע מנהטן בניו יורק. הוא היה הרביעי מתוך שבעה ילדים שנולדו לכריסטופר "קיט" קאלקין ופטרישיה ברנטרופ. אביו הוא שחקן תיאטרון לשעבר, ואמו, ילידת דקוטה הצפונית, עבדה כבקרית תנועה. קאלקין גדל כקתולי עם ששת אחיו: שיין (נולד: 1976), דקוטה (1978-2008), מקוליי (נולד: 1980), קווין (נולד: 1984), כריסטיאן (נולד: 1987) ורורי (נולד: 1989). הייתה לו אחות למחצה, ג'ניפר אדמסון (1970 – 2000) ממערכת היחסים הקודמת של אביו. השחקנית בוני בדליה היא דודתו מצד אביו. לקואלקין הוא ממוצא גרמני, אירי ונורבגי.
קאלקין גדל במשפחה קשת יום עד גיל תשע. הוריו גידלו שבעה ילדים בדירה של חדר ומסדרון. מכיוון שאביו עבד בכנסיית סנט ג'וזף של יורקוויל, קאלקין למד בבית הספר הקתולי של הכנסייה בחינם עד כיתה ג'.   לאחר מכן למד תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בבית הספר אך נשר במהלך השנה האחרונה שלו בתיכון.
לאחר שחיו יחד במשך יותר מעשרים שנה, הוריו של קאלקין, שמעולם לא נישאו רשמית, נפרדו במרץ 1995. אמו קיבלה משמורת בלעדית על חמישה משבעת ילדיהם לאחר מאבק משמורת בן שנתיים, מתוקשר מאוד.  קאלקין שמר על מערכת יחסים "נהדרת" עם אמו, אך מאז היה מנוכר לאביו.
קריירה

קאלקין ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל שמונה לצד אחיו מקולי בקומדיה המצליחה "שכחו אותי בבית" ובהמשך גם ב"שכחו אותי בבית 2" ו"האם, הבן והרומן המסוכן".
קאלקין נחשף לראשונה בקומדיה "אבי הכלה" ובהמשכה "אבי הכלה 2" בתפקיד מטי, בנו של ג'ורג' בנקס (סטיב מרטין). הוא שיחק לאחר מכן בסרט האקשן "אין לאן לברוח" בתפקיד מייק הילד שמתחבר עם האסיר הנמלט סם (ז'אן-קלוד ואן דאם) ובדרמה "מעל כולם" את הילד הנכה קווין דילון.
ב-1999 הופיע בקומדיה "יש לה את זה" בתפקיד סיימון אחיה הקטן של לאני באגס ובעיבוד הקולנועי לרומן "תקנות בית השיכר" בתפקיד הנער באסטר מבית היתומים.
הפריצה של קאלקין הייתה בקומדיית ההתבגרות "איגבי" בה שיחק את הנער המרדני בעל המשפחה המתפרקת איגבי סלוקומב, קאלקין קיבל על הופעתו מספר פרסי מבקרים ומועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בתפקיד קומי/מוזיקלי. קאלקין הספיק באותה שנה גם לשחק בהפקתה של ג'ודי פוסטר "חייהם הפרועים של נערי המקהלה" לצידה ולצד אמיל הירש.
בשנת 2004 שיחק במחזה "After Ashley" שהוצג בתיאטרון ויניארד, ניו יורק. על תפקידו זה זכה בפרס אובי.
לאחר היעלמות של מספר שנים מקדמת הבמה חזר קאלקין ב-2010 והופיע בקומדיה "האקסים של החברה שלי" בתפקיד ואלאס ולס חברו ושותפו ההומו לחדר של הגיטריסט סקוט פילגרים (מייקל סרה).
בשנת 2018, החל לשחק בסדרה "יורשים" בתפקיד רומן רוי, בנו הצעיר והאקסצנטרי של לוגן רוי (בריאן קוקס), אייל תקשורת מיליארדר. הסדרה רצה במשך ארבע עונות עד שנת 2023. על משחקו בסדרה זכה בשנת 2024 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ובפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת דרמה. כמו כן קיבל על תפקידו 3 מועמדויות נוספות לפרס גלובוס הזהב, 2 מועמדויות לפרס אמי ו-2 מועמדויות לפרס גילדת שחקני המסך.
ב-2024 שיחק בסרט "כאב אמיתי" יחד עם ג'סי אייזנברג בתפקיד בנג'י קפלן אשר יוצא יחד עם בן דודו (אייזנברג) למסע שורשים בפולין. על משחקו בסרט זכה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2025 קאלקין כיכב בהפקה של המחזה גלנגרי גלן רוס (אנ') בברודווי החל ממרץ 2025. ההפקה מתוכננת להסתיים ב-14 ביוני 2025.
חיים אישיים

בשנת 2005, קאלקין יצא לזמן קצר עם אנה פאקווין. הוא היה במערכת יחסים עם אמה סטון, מ-2009 עד 2011. הם נשארו חברים טובים לאחר הפרידה שלהם והמשיכו לעבוד יחד בסרטים. בשנת 2012, קולקין פגש הבריטית ג'אז צ'ארטון. הם התחתנו ב-22 ביוני 2013, במהלך טיול באיווה. לזוג שני ילדים משותפים: בת ילידת ספטמבר 2019,  ובן יליד אוגוסט 2021.  נכון לשנת 2023, המשפחה מתגוררת בגרינפוינט, ברוקלין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | שכחו אותי בבית | פולר מקאליסטר |  |
| 1991 | רק הבודד | פטריק מולדון ג'וניור |  |
| 1991 | אבי הכלה | מאטי בנקס |  |
| 1992 | שכחו אותי בבית 2 | פולר מקאליסטר |  |
| 1993 | אין לאן לברוח | מייק "מוקי" אנדרסון |  |
| 1994 | My Summer Story | ראלף "ראלפי" פרקר |  |
| 1995 | אבי הכלה 2 | מאטי בנקס |  |
| 1996 | Amanda | בידי פרנסוורת' |  |
| 1998 | מעל כולם | קווין דילון |  |
| 1999 | יש לה את זה | סימון בוגס |  |
| 1999 | לנגן מהלב | אלכסיי |  |
| 1999 | תקנות בית השיכר | באסטר |  |
| 2002 | חייהם הפרועים של נערי המקהלה | טים סאליבן |  |
| 2002 | איגבי (אנ') | ג'ייסון "איגבי" ג'וניור |  |
| 2008 | ליים-לייף | ג'ימי בארטלט |  |
| 2009 | פייפרמן | כריסטופר |  |
| 2010 | האקסים של החברה שלי | ואלאס ולס |  |
| 2011 | מרגרט | פול הירש |  |
| 2013 | סרט 43 | נייל |  |
| 2015 | Quitters | מר בקר |  |
| 2016 | ווינר דוג | ברנדון מקארת'י |  |
| 2017 | Infinity Baby | בן |  |
| 2021 | מהלך מתוכנן | צ'ארלי |  |
| 2024 | כאב אמיתי | בנג'י קפלן |  זוכה פרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס להופעת המשנה הטובה ביותר  זוכה פרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקן המשנה הטוב ביותר  זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (2024)  זוכה פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע  זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר מועמד פרס גות'הם להופעת המשנה הטובה ביותר  מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה |