stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוני מילר-אואיבו
ביוגרפיה > 2019 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה באוסטרבה, צ'כיה ב-20 ביוני 2019 קבעה מילר-אואיבו בריצת 300 מטר שיא עולם חדש של 34.41 שניות, שיפור משמעותי לשיא העולם בן 16 השנים של אנה גווארה ממקסיקו (35.30 שניות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בתחילת אוקטובר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש והתוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים של 48.37 שניות, אחרי סאלווה עיד נאסר מבחריין שקבעה את התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים (48.14 שניות) ולפני שריקה ג'קסון (49.47 שניות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאת טוקיו 2020 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא איש חדש של 48.36 שניות, לפני מריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (49.20 שניות) ואליסון פליקס (49.46 שניות).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.11 שניות, לפני מריליידי פאולינו (49.60 שניות) וסאדה ויליאמס מברבדוס (49.75 שניות).
ביוגרפיה > 2023

אל אליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 הגיעה ארבעה חודשים לאחר שילדה את בנה הבכור. היא סיימה במקום 37 בריצת 400 מטר בתוצאה של 52.65 שניות. כשבוע לאחר מכן בתחרות שנערכה במסגרת ליגת היהלום בציריך היא סיימה במקום ראשון בתוצאה של 51.83 שניות.
חיים אישיים

ב-2017 נישאה מילר למייסל אואיבו, מתחרה בקרב עשר מאסטוניה.באפריל 2023 נולד בנם.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 200 מטר: 21.74 שניות (2019)
ריצת 300 מטר: 34.41 שניות (2019), שיא עולם
ריצת 400 מטר: 48.36 שניות (2021), שיא אמריקה
הערות שוליים

↑  shaunae pulls up in 400m at first olympics נסאו גרדיאן, 4 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14368116
Dissection

| --- | --- |

הלהקה בהופעה בשנת 2005
 מקום הקמה:  סטרמסטד 
 מוקד פעילות:  שוודיה סטרמסטד, שוודיה
 תקופת הפעילות:  1989–2006 (כ־17 שנים)
 סוגה:  בלאק-דת' מלודי
 חברת תקליטים:  The End Nuclear Blast
 www.dissection.se
 חברים
 Jon Nödtveidt Set Teitan Brice LeClercq Tomas Asklund
 
Dissection היא להקת בלאק-דת' מטאל מלודי שוודית שהוקמה ב-1989 על ידי הגיטריסט והזמר ג'ון נודויט (Jon Nödtveidt).
היסטוריה

אלבומם הראשון של דייסקשן, The Somberlain, אשר הוקלט בחורף 1993 ויצא לאור בתחילת שנת 1994, זכה להצלחה מסחררת והגיע לראש מצעד המטאל בסקנדינביה.
בנובמבר 1994 חתמה הלהקה חוזה לאלבום אחד עם חברת Nuclear Blast ובספטמבר 1995 יצא לאור אלבומה השני של הלהקה Storm of the Light's Bane, שזכה להצלחה מסחררת לא פחות מהאלבום הראשון.
בין 1995 ל-1997 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם הלהקות המטאל הקיצוניות המצליחות של אותה התקופה ביניהן At the Gates, Dimmu Borgir, In Flames, Cradle of filth ו-Morbid Angel.
ב-1997 התפרקה הלהקה עקב כניסתו של נודויט לכלא, לאחר שרצח הומוסקסואל. הלהקה חזרה לפעול לאחר שחרורו של הסולן מהכלא בסוף שנת 2004 עם הרכב חדש לגמרי (למעט נודויט).
מדינות רבות סירבו להכניס את הלהקה לתחומן עקב עברה הפלילי ואמנים רבים התנו את השתתפותם בפסטיבלים בכך שהלהקה לא תופיע איתם על אותה במה.
ב-30 באוקטובר 2004, הופיע דייסקשן לראשונה מזה 7 שנים באצטדיון שבסטוקהולם, לאחר ששינו את מקום ההופעה פעמיים על מנת שיהיה מקום לאנשים הרבים שביקשו להגיע ולצפות בהופעה המתוכננת.
בפברואר 2005 יצא לאור אלבומה האחרון של דייסקשן, והראשון מזה 11 שנה, Reinkaos. האלבום הכיל ליריקה המבוססת על העקרונות והאמונות של MLO (אנ'), ארגון שטניסטי-תאיסטי אוקולטיסטי ומיזנתרופי, הדוגל ב"שטניזם אנטי-קוסמי" וב"כאוס-גנוסטיות", אשר נודויט היה חבר בו.
בתאריך 17.6 2006 אמורה הייתה הלהקה להופיע במועדון הבארבי בתל אביב.
לאחר שבעלי האולם ביטל את המופע, הועברה ההופעה למועדון הקומפורט 13, ת״א ולבסוף בוטלה עקב התאבדותו של ג’ון.
מפיק המופע בישראל, שוחח יום לפני עם הסולן ג’ון שהתנצל על הביטול ולבסוף טען שהוא יוצא לחופשה.
ב-16 באוגוסט 2006 התאבד נודויט בירייה בראשו במהלך טקס פולחני, כאשר הוא מוקף בטבעת נרות וכתביה של הכת בה היה חבר, MLO.
אלבומים

| שנת ההוצאה | שם האלבום |
| --- | --- |
1991: Into Infinite Obscurity - EP
1993: The Somberlain
1995: Storm of the Light's Bane
1996: Where Dead Angels Lie - EP
1997: The Past Is Alive (The Early Mischief)
2003: Live Legacy - live
2004: Maha Kali - EP
2006: Reinkaos
ג'ון נודויט
קרפ (להקה)

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראלראשון לציון, ישראל
 תקופת הפעילות:  1986–2004 (כ־18 שנים)
 סוגה:  רוק
 חברת תקליטים:  NMC, פוך
 חברים
 אסף לוי - שירה וגיטרה  לידור לוי - שירה ובס  אורן ג'ורנו - שירה ותופים
 חברים לשעבר
 קובי נחום - שירה
 
קְרָפ (באנגלית: Crap - שטויות) הייתה להקת רוק ישראלית. בין השאר התפרסמה בזכות גילם הצעיר של חבריה (22-20), אלבום הבכורה שלה "לא למכירה" ופרישת סולן הלהקה לאחר צאתו.
פעילות הלהקה

הלהקה הוקמה ב-1986 בשם "ברבריה מסחרה" על ידי חברים שגדלו בראשון לציון: קובי נחום הסולן, אסף לוי הגיטריסט, אחיו לידור הבאסיסט ואורן ג'ורנו המתופף. "ברבריה מסחרה" הקליטה סקיצות אשר לא יצאו לאור והתפרקה ב-1987. כל אחד מחבריה פנה לדרכו. נחום גם עסק בבמאות (ב-1994 ביים קליפ בהשתתפות השחקן אביב אל-בחר לשיר "מול חלון" של היוצר אלון ולדז'י).
ב-1996 חיפש מוטי שהרבני, איש הלייבל "פוך", להקות צעירות כדי להחתים אותם בחברה. לשם כך הוקמה "ברבריה מסחרה" מחדש תחת השם "קְרָפ" (תעתיק של המילה האנגלית "Crap" שפירושה שטויות; רבים עדיין טועים לחשוב ששמה הוא קְרֶפ - שזהו אחד השמות הלועזיים לחביתית), ושלחה לשהרבני קלטת עם שלוש סקיצות (שבה השתתפה קלידנית ששמה לא פורסם), שהובילה לחתימת חוזה מסחרי עם הלייבל NMC וחוזה הפצה עם הלייבל "פוך".
תוך כדי החזרות החלו להיווצר לחנים חדשים ולאחר מכן גם מילים לאותם לחנים. התוצאה הולידה את אלבום הבכורה שנשא את השם המשעשע "לא למכירה". האלבום, הזכור בזכות עטיפתו (שעליה מצויר ליצן שהופיע גם על עטיפת תקליטי השדרים שנשלחו לרדיו בצבעים שונים פרט לשיר "שחררו את דודו"), כלל 17 שירי רוק (3 מתוכם באנגלית), רובם רועשים ועמוסים בדיסטורשן וחלקם מלודיים. את רובם כתבו קובי נחום ואסף לוי והלחינו כל חברי הלהקה. בין השירים הבולטים היו "המספר האחרון", "אזעקת שוא", "Never Rain", "גלימה ירוקה", "הכתר", "סודות", "טוב לי ככה" ושיר הנושא, אך דווקא הם (ובמיוחד שיר הנושא, שהיה השיר הראשון שהלהקה הקליטה) הושמו בצילו של השיר "שחררו את דודו" שארך כ-30 דקות. השיר החריף קורא לשחרר את "מלך הגרפיטי" הירושלמי דודו ברזני, שנידון ל-25 שנות מאסר במצרים לאחר שנתפס בטאבה כשבידו קילו חשיש. החל מדקה 3:30 ועד תום 30 הדקות של השיר נשמעת הקריאה "שחררו את דודו!". שהרבני, שכלל בחוברת המילים מאמר שכתב בזכותו של ברזני, נהג מדי פעם להוציא באותה תקופה את השיר על גבי סינגל עם תמונתו של ברזני, תוך כדי קיצוץ 27 הדקות שלאורכן חוזרת על עצמה הקריאה "שחררו את דודו!".
שבועיים לפני שיצא האלבום פרש נחום מהלהקה בגלל סכסוך "מקצועי", להגדרתו, בינו לבין שהרבני. שלושת חברי הלהקה לקחו על עצמם את תפקיד השירה ואף ערכו הופעה מוצלחת בפסטיבל צמח.
ב-2004 חזרה הלהקה והוציאה שיר חדש, "ווי הו". השיר בעל שתי המילים בלבד ("ווי הו") זכה להצלחה מתונה וכך גם הבאים אחריו, "כל כך יפה" ו"מישו מישו בא". לאחר מכן יצא האלבום המלא, "22". אלבום זה, בניגוד לקודמו, לא יצא בחברת תקליטים מסחרית והופץ דרך "פוך" בלבד. האלבום כלל 12 שירים שאת רובם כתב אסף לוי. בין השירים הבולטים באלבום פרט לסינגלים היו "צעקות", "בואי", "הכתר 2" (המשך לשיר "הכתר" שגם אותו כתב קובי נחום) ו"זבובים", שכתב המשורר חגי הופר.
לאחר יציאת האלבום, שהצלחתו לא השתוותה לזו של "לא למכירה", הלהקה התפרקה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

לא למכירה (1997, הוצאת NMC והפצת פוך)
22 (2004, הוצאת והפצת פוך)
דיסקוגרפיה > סינגלים

סודות (1997)
טוב לי ככה/Sea Of Love‏ (1997)
סיפור אחר (1997)
אזעקת שוא (1997)
שחררו את דודו/לא פוחדים (1997)
כל כך יפה (2004)
מישו מישו בא (2004)
ווי הו (2004)
דיסקוגרפיה > קליפים

טוב לי ככה (1997)
אזעקת שוא (1997)
Never Rain‏ (1997)
ווי הו (2004)
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309838905171
Rare (אלבום של סלינה גומז)

Rare (בעברית: "נדירה") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. האלבום יצא לאור ב-10 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס. Rare הוא תקליט מידטמפו מסוגת פופ ודאנס-פופ, עם השפעות הלקוחות מסינת'פופ, מוזיקה לטינית ו-R&B. מבחינה לירית, הוא עוסק בנושאים כמו אהבה עצמית, קבלה עצמית וערך עצמי.
ב-9 באפריל, הוציאה גומז גרסה מחודשת לאלבום בו נכללו 3 שירים חדשים.
רקע והפקה

בראיון לאפל מיוזיק בנובמבר 2019 בנושא אלבום האולפן העתידי שלה, "Rare", גומז הודתה שהרצועות שלא יצאו לאור היו על המקום בו היא נמצאת כיום בחייה. היא גם אמרה כי השירים ברשימת הרצועות התאימו זה לזה, לאחר שהיא ועורכי האלבום סידרו אותם.
גומז הופיעה בתוכנית הרדיו של ראיין סיקרסט והצהירה כי יש לה ”מיליון רעיונות ו[האלבום] פשוט יהיה מגניב יותר, חזק יותר וטוב יותר”. היא הצהירה בתוכנית האירוח של ג'ימי פאלון כי לאלבום תהיה "תחושה של פופ חזק", וכי היא התנסתה בגיטרה חשמלית. היא גם אמרה שלקח לה ”ארבע שנים רק להרגיש במקום טוב עם האלבום הזה”.
על פרסום המגזין הצרפתי SEMrush, "Rare" היה אחד משלושת האלבומים הכי מחופשים בגוגל, עם כ-1.2 מיליון חיפושים חודשיים. השניים האחרים הם Folklore של טיילור סוויפט ו-Colores של ג'יי באלווין.
מוזיקה וליריקה

"Rare" הוא בעיקר אלבום פופ ודאנס-פופ המתנסה בז'אנרים רבים, כגון R&B, אלקטרו, פאנק-פופ, רגאטון, פופ אלטרנטיבי ומוזיקה אלקטרונית. הנושאים העיקריים הם "אהבה, אובדן ודייטים". גומז עצמה הצהירה כי האלבום הוא "ישר, מעצים ומרומם", בעוד המסרים העיקריים שלו הם "אהבה עצמית, קבלה והעצמה". היא גם הוסיפה כי השירים ב-"Rare" הם "המוזיקה הכי כנה שיצרתי אי פעם".
מוזיקה וליריקה > שירים

המהדורה הסטנדרטית של Rare מכילה 13 רצועות. שיר הנושא הפותח את האלבום הוא "המנון אהבה עצמית שקט אך רב השפעה" הרצועה שלאחריו, "Dance Again", היא שילוב של ז'אנרים מרובים, כולל פאנק, דאנס, אלקטרו, ואלקטרופופ. הרצועה תוארה כ"דאפט פאנק-לייט" הרצועה "Look at Her Now", שנכתבה בשיתוף עם ג'וליה מייקלס וג'סטין טרנטר, היא שיר דאנס-פופ ואלקטרופופ קצבי. השיר עוסק בהתגברות על סיום מערכת יחסים. הרצועה הרביעית באלבום, "Lose You to Love Me", היא הבלדה היחידה באלבום. ההפקה ה"חשופה" של השיר, משלבת כינורות, בס, פסנתר, תזמורת, וכמה קטעים של גומז שרה מתנגנים זה על גבי זה. המבקרים שיערו כי השיר נכתב על מערכת היחסים של גומז עם ג'סטין ביבר. השיר "Ring", אשר ניכר כי הוא בהשראת מוזיקה לטינית, הושווה לקטלוג המוזיקלי של הזמרת קמילה קביו ולשיר "Somebody That I Used to Know" של גוטייה. השיר "Vulnerable" הוא שיר דיסקו ואלקטרופופ עם מרכיבי איטלו-דיסקו.
השיר "Let Me Get Me" גם הוא בסגנון לטיני. הראשון משני שיתופי הפעולה באלבום, "Crowded Room", הוא שיר R&B בהשתתפות הראפר 6lack. הרצועות 10, 11 ו-12 כוללות צליל פאנק. השיר "Kinda Crazy" הוא שיר שקט המלווה בגיטרות וחצוצרות בחלקו השני. השיר "Cut You Off" הוא שיר פופ בהשראת פאנק העוסק בפרידה מבן זוג אשר הושווה למוזיקה של טיילור סוויפט. Rare מסתיים עם "A Sweeter Place": שיתוף פעולה עם הראפר קיד קאדי. רצועות הבונוס של המהדורות הדיגיטליות ומהדורת התקליט כוללות את השיר "Feel Me" שנכלל במופע של Revival Tour. גומז הוציאה את השיר לאור ב-21 בפברואר 2020, ביום יציאת מהדורת התקליט של האלבום.
קידום

האלבום ושמו הוכרזו לראשונה בעמוד האינסטגרם של גומז, שם חשפה את עטיפתו וכללה קטע משיר הנושא.
את המהדורה הסטנדרטית של אלבום האולפן קידמו הסינגלים "Lose You to Love Me" שיצא ב-23 באוקטובר 2019 ו-"Look at Her Now" שיצא יום לאחר מכן. ב-24 בנובמבר 2019 ביצעה גומז את "Lose You to Love Me" ו-"Look at Her Now" בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 על מנת לקדם את האלבום. רצועת הנושא יצאה לאור כסינגל השלישי באותו יום בו יצא האלבום. גומז התארחה בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון על מנת לקדם את האלבום.
סינגלים

"Lose You to Love Me" - יצא לאור ב-23 באוקטובר 2019, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. בשבוע השני לצאתו, הצליח השיר לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, ובכך היה לשיר הראשון בקריירה של גומז אשר הצליח לעשות זאת.
"Look at Her Now" - יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019, כסינגל שני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-27 במצעד הבילבורד הוט 100.
"Rare" - יצא לאור ב-10 בינואר 2020, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
"Boyfriend" - יצא לאור ב-9 באפריל 2020, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
סינגלים > סינגלים שיווקיים

"Feel Me" - הוקלט כבר בשנת 2016, אך יצא לאור ב-21 בפברואר 2020, כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום.
ביקורות

ביוני 2020, נכלל האלבום ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין בילבורד.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס/ארגון | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרסי ברייקטודו | אלבום השנה | מועמדות |
| 2020 | בילבורד | 50 האלבום הטובים ביותר לשנת 2020 | מקום 22 |
| 2020 | הגרדיאן | 50 האלבום הטובים ביותר לשנת 2020 | מקום 45 |
| 2020 | פיפל | האלבום הטובים ביותר לשנת 2020 | מקום 5 |
| 2020 | רולינג סטון | 50 האלבום הטובים ביותר לשנת 2020 | מקום 24 |
| 2020 | הטיימס | האלבום הטובים ביותר לשנת 2020 | הופיע ברשימה |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 3 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 6 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 4 |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |
|  דנמרק | היטליסטן | 5 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 2 |
|  הונגריה | Mahasz | 28 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 2 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |
|  ליטא | AGATA | 1 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 2 |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 3 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 1 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 5 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 1 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 2 |
|  צרפת | SNEP | 6 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 7 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  2020> מדינה |   ‏‏‏  2020> מצעד |   ‏‏‏  2020> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 36 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 101 |
|  ארצות הברית | רולינג סטון 200 | 62 |
|  דנמרק | היטליסטן | 73 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 70 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 55 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 128 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 60 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית (RIAA) | — | 703,000 |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 60,000 |
| נורווגיה נורווגיה (IFPI Norway) | זהב | 10,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| כלל העולם | 10 בינואר2020 | הזרמת מוזיקה • CD • הורדה דיגיטלית | רגילה | אינטרסקופ |  |
| כלל העולם | 21 בפברואר 2020 | תקליט | מהדורה בונוס | אינטרסקופ |  |
| כלל העולם | 28 בפברואר 2020 | סטרימינג • CD • הורדה דיגיטלית | מהדורה בונוס | אינטרסקופ |  |
| כלל העולם | 9 באפריל 2020 | סטרימינג • CD • הורדה דיגיטלית | מחודשת דלוקס | אינטרסקופ |  |
ביאורים

↑  נכון לדצמבר 2020
וינדיר

| --- | --- |

הלוגו של וינדיר
 מקום הקמה:  Sogndal Municipality 
 מוקד פעילות:  סוגנדול, נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1994–2004 (כ־10 שנים)
 סוגה:  בלאק מטאל/פולק מטאל ויקינג מטאל
 חברת תקליטים:  Head not found/Voices of wonder
 www.windir.no
 חברים
 ראו בהמשך העמוד
 
וינדיר (Windir) היא להקת בלאק מטאל פולקלורית שבאה מאזור סוגנדול שבנורווגיה.
הלהקה ידועה בעיקר בזכות העיסוק בפולקלור הנורווגי וההיסטוריה של מחוז סוגנדול, והשילוב בין מוזיקת העם הנורווגית עם הבלאק מטאל. משמעות השם "וינדיר" היא "לוחם" בנורווגית עתיקה.
היסטוריה

וינדיר הוקמה על ידי טרייה באקן הידוע בכינויו ואלפאר, שהיה חבר במספר להקות בלאק מטאל ודת' מטאל לפני שהקים את וינדיר. במקור וינדיר הייתה פרויקט של איש אחד. 
ואלפאר טען שהוא עזב את אותן להקות משום שהוא רצה ליצור משהו שונה מבלי שיפריעו לרעיונותיו המוזיקליים ולכן הקים את וינדיר כלהקה של איש אחד.
בין השנים 1995–1996 הקליטה וינדיר שתי קלטות דמו: Sognariket ו-Det gamle riket. שתי קלטות הדמו קיבלו ביקורות טובות מאוד בקרב קהילת הבלאק מטאל המחתרתית דבר שהחזיק והגדיל את המוניטין של הלהקה.
בעקבות קלטות הדמו הללו מספר חברות תקליטים מקומיות הביעו עניין בהחתמת וינדיר תחתן. בסופו של דבר וינדיר הוחתמה תחת הלייבל Head not found/Voices of wonder לחוזה של שני אלבומים מלאים.
בשנת 1997 יצא אלבומה הראשון של וינדיר, Sóknardalr. באלבום ניכרת המקוריות בלחניו של טרייה באקן, לחנים שמשלבים את האגרסיביות של הבלאק מטאל יחד עם מלודיות פולק אפיות, כאשר ואלפאר עצמו מנגן על כל הכלים מלבד על התופים.
הצד הפולקלורי שבוינדיר החל להישמע אף יותר באלבום Arntor שיצא בשנת 1999. האלבום היה הראשון מבין אלבומיה של וינדיר שהופק על ידי מפיק מקצועי המכונה Pytten שהפיק בעבר אמני בלאק מטאל אחרים כמו: בורזום, מייהם ואמפרור. לאחר כתיבת החומר החדש שנעשתה על ידי ואלפאר, הוא החליט לשכור מוזיקאים נוספים על מנת לבצע את אותם השירים המורכבים שהוא הלחין. למרות הכל, ואלפאר הוא זה שניגן על מירב הכלים ובהם האקורדיון, גיטרת הבס, גיטרת הליווי והסינטיסייזר. 
כאמור האלבום הבליט את האלמנטים הפוקלורים והמלודים יותר בוינדיר ואת ההתקדמות המוזיקלית שחלה מהאלבום הקודם. 
למרות שהאלבום הוא מבוסס פולק ומלודי יותר, עדיין נותרה בו האגרסיביות של הבלאק מטאל והוא נחשב לאלבום הכבד ביותר של וינדיר. האלבום Arntor זכה לתשבחות מהללות ולביקורות חיוביות מאוד בתקשורת המטאל.
האלבום 1184 שיצא ב-2001 סימן פתיחת פרק חדש בהיסטוריה הקצרה של וינדיר, והיא הוכרזה כלהקה של ממש, כאשר ואלפאר צירף אליו מוזיקאים נוספים על בסיס קבוע. גם האלבום הזה מראה כיוונים שונים ומתקדמים יותר מהאלבום הקודם, ולמרות זאת מעריצי הלהקה קיבלו את האלבום, וגם האלבום הזה זכה לתשבחות רבות.
קו הפולק\בלאק נשמר גם באלבום Likferd, אלבום האולפן הרביעי של וינדיר שיצא בשנת 2003 והצליח גם להיות מקורי משאר החומר של הלהקה.
בשנת 2004 פקדה טרגדיה את הלהקה, כאשר המוח והיוצר המרכזי מאחורי וינדיר, ואלפאר, ניקלע לסופת שלגים ומת כתוצאה מהיפותרמיה. הלהקה פורקה מיידית, היות שחבריה הנותרים לא יכלו להמשיך להתקיים תחת השם וינדיר כשואלפאר אינו בלהקה עוד. 
חלק מחברי ההרכב שנשאר הקימו את הלהקה ורייד (Vreid).
חברי ההרכב

Valfar (טרייה באקן) - סולן, כלים עממיים.
Hvall - גיטרה בס.
Steingrim - תופים.
Sture - גיטרת ליווי
Storm - גיטרה מובילה
Righ - סינטיסייזר
דיסקוגרפיה

קלטות דמו (ואלפאר - סולן, Sorg - גיטרה, Steingrim - תופים):
Sogneriket - 1995
Det Gamle Riket - 1996
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1997 - Sóknardalr
Arntor - 1999
2001 - 1184
Likferd - 2003
Valfar, ein Windir - 2004 (אלבום אוסף, מחווה למקים הלהקה המנוח ואלפאר).
Glee: The Music, The Power of Madonna

Glee: The Music, The Power of Madonna (בעברית: "גלי: המוזיקה, הכוח של מדונה") הוא מיני-אלבום הבכורה של צוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה המוזיקלית Glee. הוא כולל שמונה שירים שבוצעו בפרק ה-15 בעונה הראשונה של Glee‏, "The Power of Madonna", שהיה פרק מחווה שהוקדש לזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. היא מכרה את הזכויות על כל קטלוג המוזיקה שלה ל-Glee ב-2009, ומפיקי התוכנית פיתחו את הפרק שנקרא "The Power of Madonna"; התוכנית כללה מספר גרסאות כיסוי לשירים של מדונה שבוצעו בידי צוות השחקנים. המיני-אלבום המלווה שיצא עם שידור התוכנית נקרא, Glee: The Music, The Power of Madonna.
לאחר יציאתו, זכה המיני-אלבום לביקורות חיוביות בדרך כלל מטעם מבקרי המוזיקה, אשר ציינו לעיתים קרובות את גרסת הכיסוי של צוות Glee ל-"Like a Prayer" של מדונה כרצועה בולטת מהמיני-אלבום. המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, עם 98,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית, הבכורה הגבוהה ביותר עבור פסקול של Glee. הוא הגיע גם למקום הראשון בקנדה, ולעשירייה הפותחת באוסטרליה, אירלנד והממלכה המאוחדת. יציאת המיני-אלבום הובילה לעלייה במכירות האלבומים של מדונה שיצאו במהלך הקריירה שלה. כל השירים מ-Glee: The Music, The Power of Madonna הופצו כסינגלים למעט "Burning Up". ‏"Like a Prayer" זכה להצלחה הרבה ביותר ודורג במצעדים שונים ברחבי העולם; הוא הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100, ונמכר שם בלמעלה מ-87,000 הורדות דיגיטליות.
רקע

בשנת 2009, מדונה העניקה ל-Glee את הזכויות על כל קטלוג המוזיקה שלה, והמפיקים תכננו פרק שיכלול את שיריה באופן בלעדי. יוצר הסדרה ראיין מרפי עבד עם מדונה בעבר, ורצה להפיק לה מחווה מטעם Glee. מדונה הסכימה ו"שיתפה פעולה בכל דרך אפשרית", לפרק "The Power of Madonna". הפרק הציג את מנהל המועדון הבדיוני של התוכנית, ויל שוסטר (אנ'), בגילומו של השחקן מת'יו מוריסון, המדריך את התלמידים במועדון לשיר את שיריה של מדונה, כיוון שהבנות חוו סקסיזם מצד הבנים; הוא קיווה שכל מועדון Glee יילמד מהמסרים ויכבד את הנשים, דרך שירים כדוגמת "Express Yourself".
Glee: The Music, The Power of Madonna, מיני-אלבום הכולל הקלטות אולפן של שירים שבוצעו בפרק, יצא לאור ב-20 באפריל 2010. רשימת הרצועות בו כוללת את "Express Yourself", שילוב של "Borderline" ו-"Open Your Heart", "Vogue",‏ "Like a Virgin",‏ "4 Minutes", "What It Feels Like for a Girl" ו-"Like a Prayer". מהדורת אייטונס כללה רצועת בונוס, "Burning Up", שלא בוצעה בפרק. על אף שהם לא בוצעו על ידי צוות התוכנית, "Ray of Light" של מדונה,‏ "Burning Up",‏ "Justify My Love", ו-"Frozen" בוצעו באותו הפרק.
קבלה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
BBC: מעורבת
דיגיטל ספיי: 
אנטרטיינמנט ויקלי: A
סיאטל פוסט-אינטליגנסר: חיובית
Star Tribune: שלילית
קבלה > תגובה ביקורתית

המיני-אלבום זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מטעם מבקרי המוזיקה. פרייזר מקאלפין מ-BBC כתב: "(המיני-אלבום) הזה הוא הומאז' חינני; במקרה הגרוע זה כמו שהקמעונאים המחודשים של מוזיקת הפופ ינגנו בחנויות כדי להימנע מתשלום תמלוגים ראויים". הוא הרגיש "שכיוון שמדובר בהעתק של המקור, השירים תלויים בהקשר של התוכנית כדי שיהיו הגיוניים. אז האזנה למיני-אלבום בלבד (מבלי לצפות בתוכנית) היא כמעט חסרת טעם". אנדרו ליהי מ-AllMusic דירג את המיני-אלבום ב-3.5/5, וכתב: "זה מיני-אלבום קצר, אך הוא גם עומד מול שני האלבומים שקדמו לו, כלומר כיוון שהחומרים כל כך תואמים להופעה עצמה. המוזיקה של מדונה תמיד אופיינה בדרמה, והיא מתאימה את עצמה היטב לגישת התיאטרון-פופ של Glee, שנוטה להוציא את העומק אפילו בשירים הרציניים ביותר". ניק לוין מדיגיטל ספיי דירג את המיני-אלבום ב-4/5, ושיבח את "העיבוד המחודש" של "What It Feels Like For a Girl", וציין: "אם המחווה ב-Glee תעודד כמה מעריצי פופ צעירים יותר להשקיע בהקלטות להיטיה האחרונים של מדונה אז בהחלט ניתן לראות בו [במיני-אלבום] רק משהו טוב. ולמי שיודע, לשמוע חמישה מחברי צוות השחקנים החביבים הזה מבצעים את "Like a Virgin" בהרמוניה זה כל כך משמח, ובכן, זה כמעט כמו שנוגעים בהם בפעם הראשונה".
סהר גוש מסיאטל פוסט-אינטליגנסר הרגיש שהשירים הטובים ביותר במיני-אלבום היו "What It Feels Like for a Girl" ו-"Like a Prayer", ואמר כי "המילים שמדונה שרה בשנת 2001 [עבור 'What It Feels Like for a Girl'] עדיין (למרבה הצער) נכונות היום, אך הן בעלות מסר חריף ומחודש כשהן מבוצעות על ידי הבנים בצוות Glee [...] כמו כן, הביצוע הטוב ביותר במיני-אלבום הוא בהחלט 'Like a Prayer'. קולותיהם של צוות השחקנים של Glee, בגיבוי מקהלה מלאה, נושאים בצורה מופתית את המילים לגבהים גדולים יותר". מייקל ווד מאנטרטיינמנט ויקלי נתן לו דירוג "A", והסביר "סו משנה בצורה מצחיקה את הקטע המדובר ב-'Vogue', והחבר'ה של Glee מבצעים בצורה מפתיעה את 'What It Feels Like for a Girl'. קדימה – פתחו את הלב שלכם". דייוויד הילטברנד מ-Star Tribune מתח ביקורת שלילית כלפי המיני-אלבום ואמר ש"דברים הולכים בירידה ברגע שג'יין לינץ' מתחילה את הקטע שלה ב-'Vogue'. עד שהמאזין יגיע ל-'Like a Virgin' ו-''4 Minutes', השירים יישמעו מופקים מדי ומלודרמטיים, עם פחות דגש על הדיסקו".}