stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לארס אונסאגר
הנצחה

האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (NTNU) מעניקה מדי שנה החל משנת 1993 את "מדליית אונסאגר". הזוכים, ששטחי פעילותם קשורים לפעילותו של לארס אונסאגר, נבחרים על ידי ועדה ובה נציג מהמחלקות מתמטיקה, פיזיקה וכימיה ב-NTNU. המדליה מוענקת בשני מסלולים: הרצאת אונסאגר (The Lars Onsager Lecture) אותה נושא חוקר בעל השגים יוצאים מהכלל, לרוב חתן פרס נובל או פרסים מקבילים במתמטיקה ו"פרופסורה על שם לארס אונסאגר" (Lars Onsager Professorship), תקציב מחקר לשם שהות של 3–6 חדשים ב-NTNU למדען בולט.
בשנת 1997 תרמו ילדיו את עבודותיו המדעיות והמסמכים המקצועיים מעזבונו ל-NTNU. המסמכים מוצגים בארכיון אונסאגר בספריית גונרוס (Gunnerus) בטרונדהיים.
פרס לארס אונסאגר בפיזיקה סטטיסטית מוענק משנת 1993 על ידי החברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society).
לברדור סיטי

| --- | --- |
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  ניופאונדלנד ולברדור ניופאונדלנד ולברדור
 תאריך ייסוד:  1959 
 שטח:  38.83 קמ"ר
 גובה:  555 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,220 (2016)
  ‑ צפיפות:  189 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  52°56′24″N 66°54′40″W﻿ / ﻿52.94°N 66.91111111111°W﻿ / 52.94; -66.91111111111
 אזור זמן:  UTC -4
 www.labradorwest.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי לברדור סיטי(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי לברדור סיטי(למפת ניופאונדלנד ולברדור רגילה) סנט ג'ונס קורנר ברוק גנדר הפי ואלי- גוס ביי  סן-פייר ומיקלון  נ.ס. אד. ניו בר.  קוויבק ים לברדור מפרץ סנט לורנס לברדור סיטי(למפת ניופאונדלנד ולברדור מוגדלת) סנט ג'ונס קורנר ברוק גנדר הפי ואלי- גוס ביי  סן-פייר ומיקלון  נ.ס. אד. ניו בר.  קוויבק ים לברדור מפרץ סנט לורנס לברדור סיטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לברדור סיטי (באנגלית: Labrador City) היא עיר בפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר שוכנת בגבול עם פרובינציית קוויבק. העיר נוסדה בשנות השישים כדי לספק עובדים לחברת מכרות הברזל של קנדה (Iron Ore Company of Canada) שמפעילה מכרות ברזל באזור העיר. מכרות הברזל היא התעשייה העיקרית של העיר עד היום.
אוכלוסיית העיר מנתה 7,340 תושבים במפקד התושבים שנערך ב-2011. למרות הקרבה לגבול עם פרובינציית קוויבק דוברת הצרפתית רק 1% מהתושבים דוברים צרפתית כשפת אם והרוב המוחלט הם דוברי אנגלית.
סמלי שלטון

הדגל וסמל העיר מורכבים ממגן הנתמך משני צידיו על ידי אליי הצפון ובציצה יושב אוח השלג, בעלי חיים אלו נפוצים בעיר ובסביבתה. המוטו של העיר הוא Kamistiatusset מילה בשפת הילדים שפירושו: "הארץ של האנשים שעובדים קשה".
הערות שוליים

↑  מידע ממפקד האוכלוסין של קנדה משנת 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557851605171  LCCN: n87846137  MusicBrainz: 61ba5786-54ef-4134-a15a-cd76f0096f5c  VIAF: 140646922   WorldCat (עם VIAF): 140646922
לאונה וודס

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1919 לה גראנג', ארצות הברית 
 פטירה:  10 בנובמבר 1986 (בגיל 67) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת שיקגו (1943)  Lyons Township High School 
 מעסיק:  אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קולורדו בולדר, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 תואר:  דוקטור
 בן או בת זוג:  וילארד ליבי 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 
לאונה וודס (באנגלית: Leona Harriet woods‏; 9 באוגוסט 1919 – 10 בנובמבר 1986) הייתה פיזיקאית אמריקאית. מאוחר יותר היא נודעה בשמות לאונה וודס מרשל ולאונה וודס מרשל ליבי. היא עבדה בקבוצה של אנריקו פרמי, שבמסגרת פרויקט מנהטן פיתחה את הכור הגרעיני הראשון בעולם ואת הפצצה האטומית הראשונה. היא ידועה בעיקר בזכות עבודתה שם בתחום מדידת הקרינה ועקב היותה האישה היחידה בקבוצה זו.
ביוגרפיה > לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה

לאונה וודס נולדה בכפר לה גראנג' (אנ') שבמדינת אילינוי שבארצות הברית לאב עורך דין בשם ארנו ואם מארי. היא סיימה בהצלחה את לימודיה התיכוניים בגיל 14 ובגיל 19 סיימה תואר ראשון בכימיה באוניברסיטת שיקגו. היא סיימה גם תואר שני ודוקטורט בכימיה בגיל 23, לפני שהחלה לעבוד אצל אנריקו פרמי על הכור והפצצה הגרעיניים הראשונים. וודס הייתה האישה היחידה והצעירה ביותר בקבוצה זו שמנתה חמישים אנשים. מסופר גם שהיא הייתה אישה אתלטית מאוד – את ביתה, יחד עם בעלה הראשון, בנתה בעצמה. כשהיא לא עבדה בכור הגרעיני היא הייתה עוזרת לאמה בחווה המשפחתית מחוץ לשיקגו. בשנת 1943 נישאה לפיזיקאי ג'ון מרשל שעבד גם הוא בקבוצתו של פרמי וזמן לא רב לאחר מכן הרתה. ב-1944 ילדה את בנה פיטר. באותה שנה כשנסעה יחד עם מרשל להנפורד לפקח על הפעלת הכור הגרעיני, בנם הפעוט פיטר נשאר עם אמה של וודס. בשנת 1949 ילדה את בנה השני, ג'ון. ב-1954 נפרדה וודס ממרשל. בשנת 1966 וודס התגרשה ממרשל באופן רשמי והתחתנה עם הכימאי זוכה פרס נובל וילארד ליבי. וודס נפטרה מסרטן בשנת 1986.
ביוגרפיה > פרויקט מנהטן

במהלך לימודיה כתבה וודס מחקרים רבים. אחד מהמחקרים שעשתה במהלך הדוקטורט שלה היה "על פסי סיליקון חמצני" (on silicon oxide bands). במהלך מחקר זה, הכירה את הרברט אנדרסון שעבד באותה העת במעבדתו של אנריקו פרמי. בעקבות המלצתו של אנדרסון, כשוודס סיימה את הדוקטורט היא החלה לעבוד בקבוצת הפיזיקאים של אנריקו פרמי במעבדה המטלורגית של אוניברסיטת שיקגו על פרויקט מנהטן – פרויקט שמטרתו הייתה לפתח פצצת אטום לצבא האמריקאי במלחמת העולם השנייה.
כשהכור הגרעיני שיקגו פייל 1 (אנ') (Chicago Pile-1) הופעל לראשונה ב-1942, תפקידה היה לכייל את הגלאים על ידי מדידת חתך רוחב הנייטרונים בעזרת רדיום בריליום ורדיד מנגן, אותם היא עזרה לפתח ולבנות. בשנת 1944 היא נסעה יחד עם מרשל להנפורד לפקח על הפעלת הכור הגרעיני. ב-27 בספטמבר באותה השנה כבה הכור והיא עזרה לג'ון ווילר לפתור את הבעיה בו. קבוצתו של פרמי הייתה אחראית לפיתוח הפצצות הגרעיניות הראשונות שהושלכו על הירושימה ונגסאקי בסוף מלחמת העולם השנייה. וודס מספרת שלא היו לה חרטות על הפצצות האלו.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

אחרי מלחמת העולם השנייה וודס ומרשל חזרו לאוניברסיטת שיקגו, שם וודס המשיכה לעבוד בשביל מכון אנריקו פרמי (אנ') (בשנת 1955 שונה שמו למכון אנריקו פרמי) תחת פרמי. בשנת 1949 כשנפרדה ממרשל, החלה לעבוד במכון למחקר מתקדם בפרינסטון ובמעבדה הלאומית ברוקהבן (אנ') ("BNL") של משרד האנרגיה האמריקאי, ובשנת 1960 בפקולטה באוניברסיטת ניו יורק. במותה היא השאירה מאחוריה כ-200 מאמרים מדעיים ושלושה ספרים, ביניהם "אנשי האורניום" ו"אקלים בעבר".
פרס לאונה וודס למרצי פוסט דוקטורט מצטיינים

בשנת 2017 מחלקת הפיזיקה של המעבדה הלאומית ברוקהבן חנכה פרס חדש על שמה של לאונה וודס. הפרס ניתן פעמיים כל שנה לפיזיקאים ופיזיקאיות מקבוצות מיעוטים שעוסקים בנושאים רלוונטיים לתחומי המחקר של המעבדה.
הערות שוליים

1 2 3  מערך שיעור בנושא לאונה וודס של המכון האמריקאי לפיזיקה.
1 2 3  מאמר ביוגרפי על חייה של לאונה וודס באתר של האגודה האמריקאית לפיזיקה.
1 2  מאמר ביוגרפי על חייה של לאונה וודס באתר של המוזיאון הלאומי(האמריקאי) להיסטוריה של נשים.
1 2  מידע על לאונה וודס באתר NNDB
↑  ריאיון עם לאונה וודס באתר של “קולות פרויקט מנהטן”, אתר שמטרתו ליצור ארכיון ציבורי להיסטוריה שבעל פה של יוצאי פרויקט מנהטן ומשפחותיהם.
↑  תקציר ביוגרפי על לאונה וודס באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
↑  כתבה אודות פרס לאונה וודס באתר המעבדה הלאומית ברוקהבן
↑  . תקציר אודות פרס לאונה וודס באתר המעבדה הלאומית ברוקהבן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277039205171  PLWABN: 9810541695405606  BIBSYS: 90245004  BnF: cb12395942f (data)  CiNii: DA10628615  GND: 114557646X  ISNI: 0000 0000 8184 0677  LCCN: n79032275  NLA: 36557405  NTA: 070847568  SNAC: w6j3973g  SUDOC: 033054053  Trove: 1291055  VIAF: 115497725   WorldCat (עם VIAF): 115497725
לוקהיד מרטין X-59 קווסט

המטוס
לוקהיד מרטין X-59 קווסט (באנגלית: Lockheed Martin X-59 Quesst, ה-Quesst הוא ראשי תיבות של Quiet SuperSonic Technology, לעיתים מיוצג גם כ-QueSST) הוא מטוס ניסוי על-קולי המפותח על ידי סדנת הבואשים של לוקהיד מרטין למען נאס"א ומיועד לשמש כפלטפורמת ניסויי טיסה ומדגים טכנולוגי לעיצוב כלי טיס לטיסה על-קולית שקטה עם בום על-קולי חלש. עיצוב ראשוני של המטוס החל בשנת 2016. טיסת הבכורה הייתה אמורה להתקיים ב-2021, אבל עקב דחיות המטוס מתוכנן להימסר לידי נאס"א לטיסות ניסוי במהלך שנת 2024.
המטוס צפוי לטוס במהירות של מאך 1.42 (1,510 קמ"ש, 937 מייל לשעה) בגובה 55,000 רגל (16,800 מטר) וליצור בום בגובה הקרקע בעוצמת רעש אפקטיבי של 75 (EPNdB). המטוס נועד לבחון את תכונות העיצוב לטובת מטוסי נוסעים על-קוליים. המטוס באורך 99.7 רגל (30.4 מ') עם מוטת כנפיים של 29.5 רגל (9.0 מ') למשקל המראה מרבי של 32,300 פאונד (14,700 ק"ג).
לוקווזאורוס

| לוקווזאורוס |
| --- | --- |
 איור של גולגולת של מאובן לוקווזאורוס
תקופה
יורה תחתון, 196.5–189.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: Lukousaurus
מין:: Lukousaurus yini
שם מדעי
 Lukousaurus yini

לוקווזאורוס (שם מדעי: Lukousaurus) הוא סוג של זוחל קדום שחי במשך היורה התחתון שלפני 196.5 עד 189.5 מיליון שנה. מאובניו התגלו בתצורת לופנג (אנ') שביונאן, סין, והוא הוגדר ב-1940 בידי החוקר הסיני יאנג ג'ונגג'יין. משמעות שמו הוא: "הלטאה של גשר לוגו (אנ')", הידוע גם כ"גשר מרקו פולו" מדרום לבייג'ינג, אתר תקרית גשר מרקו פולו שהחלה את מלחמת סין–יפן השנייה. הסוג הכיל מין בודד - Lukousaurus yini.
סוג זוחל זה ידוע מגולגולת קשיחה עם שיניים מחודדות שהשתייכו לטורף. ככל הנראה היה זה דינוזאור תרופוד שאולי השתייך לקבוצת הצרטוזאוריה. חוקרים אחרים רואים בו זוחל דמוי-תנין מהקבוצה פסאודוסוכיה, אשר חי על היבשה. עם זאת ממבנה הלסת הוא לבטח היה שייך לקבוצה הגדולה ארכוזאורומורפה.
על פי הגולגולת היה זה זוחל קטן יחסית באורך של 2 מטרים, גובה 80 סנטימטרים בכתפיים ומשקל של 30 קילוגרם בקירוב. מבנה שיניו מרמזות שהיה טורף בעל עוצמת נשיכה חזקה.
לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן

לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן (בגרמנית: Markgraf Ludwig Wilhelm von Baden-Baden; ‏8 באפריל 1655 - 4 בינואר 1707), היה מרקיז באדן-באדן בין השנים 1677–1707.
ביוגרפיה

לודוויג וילהלם נולד ב-8 באפריל 1655 בפריז, לפרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן וללואיזה כריסטינה, נסיכת סבויה, בתם של טומאסו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו ומארי דה בורבון, רוזנת סואסון. 
בהיותו בן חצי שנה נפרדו הוריו, ואביו חזר מפריז לגרמניה. בשנת 1669 מת אביו, ובשנת 1670 נלקח לודוויג וילהלם לבית סבו בגרמניה.
בשנת 1674 הצטרף לודוויג וילהלם לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ושירת תחת פיקודו של ריימונדו מונטקוקולי, ולאחר מכן תחת פיקודו של קרל החמישי, דוכס לורן במלחמת הולנד–צרפת. בשנת 1677 מת סבו וילהלם, מרקיז באדן-באדן, ולודוויג וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשנת 1683 לחם לודוויג וילהלם בקרב וינה תחת פיקודו של יאן השלישי, מלך פולין, וסייע לניצחון הגדול על האימפריה העות'מאנית, ובשנת 1689 זכה לניצחון גדול על העות'מאנים בניש. בשנת 1689 הוא מונה למפקד הצבא הקיסרי במזרח, ובשנת 1691 הוא זכה לניצחון גדול על העות'מאנים בקרב סלנקמן. כהוקרה על הישגיו הוא קיבל תואר אביר מסדר גיזת הזהב, וזמן קצר לאחר מכן מונה למפקד הצבא במלחמת תשע השנים.
במלחמת הירושה הספרדית הוא פיקד על הצבא הקיסרי, ואף הצליח לסיים את המצור על לנדאו בספטמבר 1702, אך עד מהרה נאלץ לסגת על פני הריין והובס על ידי הצרפתים תחת פיקודו של קלוד לואי הקטור דה וילאר בקרב פריידלינגן. בשנת 1704 הוא השתתף במערכה הגרמנית המוצלחת של מרלבורו והנסיך אויגן מסבויה, הוא הצטיין בקרב שלנברג וכבש את אינגולשטדט ולנדאו, ובכך הוציא את הכוחות הבוואריים מן הקרב המכריע בבלנהיים.
ב-4 בינואר 1707 מת לודוויג וילהלם בארמון ראשטאט, ובנו לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו, תוך שאשתו משמשת כעוצרת בשמו. אשתו הייתה פטרונה גדולה של האמנויות, והפכה את באדן-באדן למרכז תרבות ארכיטקטונית.
משפחתו

ב-27 במרץ 1690 התחתן לודוויג וילהלם עם זיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, בתם של יוליוס פרנץ, דוכס סקסוניה-לאוונבורג והדוויג מפפאלץ-זולצבאך, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
לאופולד וילהלם, נסיך הכתר של באדן-באדן (1694–1695)
שרלוטה מבאדן-באדן (1696–1700)
לאופולד וילהלם, נסיך הכתר של באדן-באדן (1697–1703)
לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן (1702–1761), התחתן עם מריה אנה, נסיכת שוורצנברג, ולאחריה התחתן עם מריה אנה יוזפה, דוכסית בוואריה
וילהלם מבאדן-באדן (1700–1702)
לואיזה מבאדן-באדן (1701–1707)
וילהלם גאורג מבאדן-באדן (1703–1709)
אוגוסטה, מרקיזת באדן-באדן (1704–1726), התחתנה עם לואי, דוכס אורליאן
אוגוסט גאורג, מרקיז באדן-באדן (1705–1771), התחתן עם מארי ויקטואר, נסיכת ארנברג
לחם לבן

לחם לבן
לחם לבן הוא בדרך-כלל הלחם הנבחר לאכילת ריבה וממרחים מתוקים אחרים
לחם לבן הוא לחם שנאפה מקמח חיטה, ממנו הוסרו הסובין והנבט בתהליך הטחינה (קמח לבן), והוספו שמרים לשם התפחה של הלחם. הסרת הסובין, המכילים שמן, מאפשרת ללחם חיי מדף ארוכים יותר. הקמח המשמש לאפיית הלחם עובר גם הלבנה, באמצעות אשלגן ברומטי או כלור דו-חמצני, לשם הסרת שאריות צבע צהוב.
במהלך תהליך הטחינה והניפוי של הקמח, נפגעים חומרי תזונה חשובים אחרים בלחם, כגון סיבים תזונתיים, ברזל, ויטמינים מקבוצת B ועוד. הדבר התגלה על ידי חוקרים במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, עלו חסכים תזונתיים משמעותיים בקרב חיילי צבא ארצות הברית והאוכלוסייה האזרחית, ובעקבות זאת החלה ממשלת ארצות הברית להעשיר את הלחם הלבן בחומרים שנפגעים בטחינה, כגון תיאמין (ויטמין B1), ניאצין (ויטמין B3), ריבופלבין (ויטמין B2), וברזל. ממשלת בריטניה הוסיפה ללחם מ-1942 גם סידן פחמתי. תוספות אלו הביאו לחיסול כמעט מוחלט של מחלות הנגרמות מחסך של תיאמין וניאצין, בריברי ופלגרה. לחם לבן ממשיך להוות מקור מרכזי לוויטמינים אלו עבור האוכלוסייה, עד היום, במדינות רבות בעולם. חלקן מעשירות את הלחם גם בחומצה פולית.
לאור המחקרים שמצאו כי קמח מלא בריא יותר לצריכה על פני קמח לבן, ירדה לאורך העשורים האחרונים צריכת הלחם הלבן, בהשוואה למוצרים כגון לחם שחור ולחם שיפון, אם כי היא עדיין גבוהה יותר. לחמים מחיטה מלאה לרוב יקרים יותר מלחם לבן, וצריכתם אופיינית יותר למעמדות גבוהים באוכלוסייה, אך בעקבות התודעה הגוברת לערכים בריאותיים עולה צריכת הלחם מקמח מלא בכל שכבות האוכלוסייה.
הערות שוליים

1 2  Fortification Handbook
↑  שרון גבריאל, מתכון ללחם לוחם, באתר The Medical
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198155-8
לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה

לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Ludwig IX. von Bayern; ‏23 בפברואר 1417–18 בינואר 1479), היה דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1450–1479.
ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-23 בפברואר 1417, להיינריך השישה עשר, דוכס בוואריה ולמרגרטה מאוסטריה, בתם של אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ויוהנה סופיה מבוואריה.
בשנת 1450 מת אביו היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה, ולודוויג עלה לשלטון במקומו, תוך שהוא הופך לאחד האצילים העשירים ביותר בגרמניה. לאחר עלותו לשלטון גירש לודוויג את כל היהודים אשר סירבו להתנצר.
בשנת 1456 כבש לודוויג את הערים החופשיות הקיסריות דינקלזביל ודונאוורת, ובעקבות כך הטיל עליו פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1458 חרם קיסרי. בשנת 1459 פרצה מלחמה בין לודוויג לאלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובמהלכה הביס לודוויג את אלברכט השלישי בקרב גינגן. בשנת 1463 נחתם הסכם שלום בפראג בין לודוויג לפרידריך השלישי ולאלברכט השלישי, ובו החזיר לודוויג את הערים שכבש.
בשנת 1470 גירש לודוויג התשיעי את יהודי בוואריה ומאות מהם הגיעו לחבל הבלקן והתיישבו בו. בהמשך, נטמעו מגורשי בוואריה בתוך קהילות מגורשי ספרד ונודעו בשם משפחתם: אשכנזי.
בשנת 1472 ייסד לודוויג את אוניברסיטת לודוויג-מקסימיליאנוס באינגולשטאדט, אשר הועברה בשנת 1800 ללנדסהוט, ולאחר מכן למינכן, והיא קיימת עד היום.
ב-18 בינואר 1479 מת לודוויג, ובנו גאורג, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-21 במרץ 1452 התחתן לודוויג עם אמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה, בתם של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומרגרטה מאוסטריה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
אליזבת מבוואריה (1453–1457)
גאורג, דוכס בוואריה (1455–1503)
מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ (1456–1501), התחתנה עם פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ
אנה מבוואריה (1462)
הערות שוליים

↑  Esther Benbassa ,Aron Rodrigue‏, Sephardi Jewry: a history of the Judeo-Spanish community, 14th-20th centuries, הוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ארצות הברית, 2000, עמוד 5 (באנגלית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה   בית ויטלסבאך   נולד:23 בפברואר 1417 מת:18 בינואר 1479
| היינריך השישה עשר | דוכסות בוואריה-לנדסהוט   1450–1479 | גאורג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389412305171  BnF: cb144277144 (data)  GND: 119398613  ISNI: 0000 0000 5539 4271  LCCN: nr97004785  NKC: jx20041021007  NTA: 165746122  SUDOC: 145536858  VcBA: 495/62410  VIAF: 264315741   WorldCat (עם VIAF): 264315741
לותר מתאוס

לוֹתָר הֵרְבֶּרְט מָתֶאוּס (בגרמנית: Lothar Herbert Matthäus; נולד ב-21 במרץ 1961) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני בהווה. מתאוס שיחק בסוף הקריירה שלו כבלם, אך ברוב הקריירה בתפקיד הקשר. הוא שיחק בנבחרת גרמניה ונחשב לאחד מגדולי שחקני הכדורגל בכל הזמנים. מתאוס נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.
מתאוס הוא סגן מלך ההופעות במונדיאל בכל הזמנים, עם 25 הופעות.
קריירת משחק

מתאוס התחיל לשחק בגיל 18 בתור קשר בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך. ב-1984 עבר לשחק בשורות קבוצת באיירן מינכן וב-1988 עבר לשחק באינטר מילאנו. ב-1992 חזר לבאיירן ונשאר בה עד פרישתו ממשחק פעיל ב-2000. מתאוס הוביל את באיירן מינכן לגמר ליגת האלופות 1999 שנערך בקאמפ נואו שבברצלונה ובו הפסידו למנצ'סטר יונייטד בתוצאה 2:1. שער היתרון הגרמני הובקע בדקה השישית, שער השוויון הובקע על ידי טדי שרינגהאם מיונייטד בדקה ה-89 ושער הניצחון של יונייטד נכבש בזמן הפציעות על ידי אולה גונאר סולשיאר, כל זאת אחרי שמתאוס שהוחלף בדקה ה-80 על ידי מאמנו אוטמר היצפלד. עבר במרץ 2000 לעונה אחת למטרו-סטרס בניו יורק ופרש בספטמבר אותה שנה ממשחק פעיל. במהלך הופעתו במדי למטרו-סטרס לא הבקיע שערים כלל ורכישתו נחשבה כאכזבה. בשנת 1990 זכה מתאוס בתואר כדור הזהב וב-1991 בתואר כדורגלן השנה בעולם.
קריירת משחק > נבחרת

מתאוס שיחק 150 פעמים במדי נבחרת גרמניה, משחקו הראשון היה ב-1980, כאשר לקראת משחקי אליפות אירופה, צורף לנבחרת מערב גרמניה והיה שותף לזכייתה ביורו 1980. במונדיאל 1990 היה קפטן נבחרת מערב גרמניה שזכתה בגביע, השתתף במונדיאלים עם הנבחרת הגרמנית המאוחדת ב-1994 וב-1998. בטורניר יורו 2000 שהתקיים בהולנד ובבלגיה ספג מתאוס ביקורת קשה בשל יכולתו הדלה בטורניר ובשל התעקשותו לשחק ברמות הגבוהות ביותר כשהוא כמעט בן ארבעים, ובשל הטענה שקבע את ההרכבים למאמנו אריך ריבק. מתאוס מחזיק בשיא של חמישה טורנירי מונדיאל, בהם השתתף ב-25 משחקים (השחקן היחיד שמחזיק בשיא דומה הוא אנטוניו קרבחאל ממקסיקו, אך זה שיחק רק 11 משחקים. ג'יאנלואיג'י בופון זומן לחמישה טורנירים, אך לא שיחק בכולם, ומספר ההופעות שלו קטן משל מתאוס).
קריירת אימון

החל את קריירת האימון שלו בקבוצת ראפיד וינה ועבר לפרטיזן בלגרד אותה הוביל לשלב הבתים של ליגת האלופות, לקראת מונדיאל 2006 אימן את נבחרת הונגריה, חתם לעונה אחת באתלטיקו פרנאאנסה הברזילאית אולם לא השלים את העונה, בשנת 2007 הוליך את קבוצת רד בול זלצבורג לאליפות הבונדסליגה האוסטרית, תחת ניהולו המקצועי של ג'ובאני טרפטוני. באפריל 2008 חתם על חוזה אימון לשנתיים במכבי נתניה.
במאי 2009, לקראת סיומה של עונת האימון הראשונה שלו, פורסמה הודעה משותפת, להנהלת מכבי נתניה ודניאל יאמר שרכש בשנת 2006 את הקבוצה, על סיום חוזהו של מתאוס בתום העונה הנוכחית.
בשנת 2010, מונה מתאוס למאמנה של נבחרת בולגריה, ובספטמבר 2011 פוטר מתפקידו.
חיים אישיים

למתאוס, אשר היה נשוי ארבע פעמים בעבר, שלושה ילדים משתי נשים שונות.
הערות שוליים

↑  תומר גנור, אגדה ב'קופסא': לותר מתאוס סיכם לשנתיים בנתניה, באתר ynet, 11 באפריל 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810654687505606  BNE: XX5021044  GND: 119095505  ISNI: 0000 0001 2282 5474  LCCN: no2007079119  MusicBrainz: b388a2b9-957d-413a-a39a-5ff0515e38fc  NKC: xx0014543  VIAF: 85393603   WorldCat (עם VIAF): 85393603
לותר אמריך

לותר אמריך (בגרמנית: Lothar Emmerich, ‏29 בנובמבר 1941 בדורסטפלד שבגרמניה – 13 באוגוסט 2003 בהמר שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

אמריך גדל במועדון הנוער של עיר הולדתו דורסטפלד, והחל לשחק בבורוסיה דורטמונד בשנת 1960, כאשר היה בן 19. הבונדסליגה טרם הוקמה אז, ובורוסיה דורטמונד שיחקה בליגה המחוזית המערבית. בעונת 1963 זכה אמריך עם בורוסיה דורטמונד באליפות גרמניה, שנקבעה אז במשחק גמר, לאחר ניצחון בתוצאה 3:1 על פ.צ. קלן, במשחק בו אמריך לא שיחק. בעונת 1963/64, עונת הקמת הבונדסליגה, הבקיע אמריך 16 שערים, ובורוסיה דורטמונד סיימה רביעית. עונת 1964/65 הייתה מעט פחות טובה, אותה סיים אמריך עם עשרה כיבושים, אך עם זכייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2:0 בגמר על אלמניה אאכן, שבו אמריך הבקיע את השער השני. בעונת 1965/66 הבקיע אמריך 31 שערים, והוביל את קבוצתו למקום השני ואף לזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון על ליברפול 2:1 בהארכה בגמר, בו שיחק 120 דקות. בעונת 1966/67 הבקיע 28 שערים, וקבוצתו סיימה במקום השלישי. הן בעונת 1965/66 והן בעונת 1966/67 סיים אמריך כמלך השערים של הבונדסליגה, בעונה הראשונה לבד, ובעונה השנייה בצוותא עם גרד מילר, והיה השחקן הראשון לזכות בתואר זה פעמיים ברציפות, הישג ששוחזר בהמשך על ידי גרד מילר, דיטר מילר, קרל היינץ רומניגה, טוני יבואה ואולף קירסטן. אמריך נשאר במועדון עוד שלוש עונות לאחר מכן, בכולן הבקיע במספרים דו ספרתיים. בשנת 1969 עזב את בורוסיה דורטמונד, לאחר שהבקיע במדיה 115 שערים ב-183 הופעות בבונדסליגה, נתון המציב אותו במקום השלישי בטבלת המבקיעים של בורוסיה דורטמונד בכל הזמנים בבונדסליגה, לאחר מנפרד בורגסמולר ומיכאל צורק.
בעונת 1969/70 החל לשחק במועדון הבלגי ק. בירסחוט, שם הבקיע 42 שערים ב-69 הופעות, כשבעונתו הראשונה בקבוצה סיים כמלך השערים של ליגת העל הבלגית. אחר כך עבר לאוסטריה קלגנפורט מהליגה האוסטרית, שם הבקיע 37 שערים ב-64 הופעות. בשנת 1974 חזר לגרמניה והחל לשחק בליגת הבונדסליגה השנייה, שם עבר בקבוצות פ.צ. שווינפורט, וירצבורגר, שם סיים כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה בעונת 1976/77, וקיקרס וירצבורג. בתום עונת 1978 פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

לאמריך חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, כולן בשנת 1966. אמריך השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1966, והבקיע שער בשלב הבתים בניצחון 2:1 על נבחרת ספרד. גרמניה הגיעה במונדיאל זה עד למשחק הגמר, שם הפסידה 4:2 בהארכה לנבחרת אנגליה, כשאמריך פתח בגמר זה אך לא הבקיע.
קריירת אימון

לאחר פרישתו, אמריך אימן בין השנים 1981 ו-1999 בעיקר קבוצות מליגות נמוכות בגרמניה.
תארים

עם בורוסיה דורטמונד:
אליפות גרמניה: 1963
הגביע הגרמני: 1964/65
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1965/66
תארים אישיים:
מלך השערים של הבונדסליגה (2): 1965/66, 1966/67
מלך השערים של ליגת העל הבלגית: 1969/70
מלך השערים של הבונדסליגה השנייה מחוז דרום: 1976/77
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני המבקיעים של בורוסיה דורטמונד בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1966 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן |  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128618531  VIAF: 50284499   WorldCat (עם VIAF): 50284499