stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעה לאה כהן
ביוגרפיה

נעה לאה כהן היא אמנית, מבקרת אמנות, מרצה לאמנות במכללת אפרתה ובשלוחה החרדית של בצלאל, אוצרת בגלריית המקלט, ירושלים ובביאנלה לאמנות יהודית עכשווית.
כהן היא ד"ר לאמנות יהודית עכשווית מאוניברסיטת בר-אילן. נושא הדוקטורט שלה היה: "ייצוגים קבליים בקרב אמנים יהודים עכשוויים חוזרים בתשובה בישראל", בהנחיית פרופ' איליה רודוב. כהן היא בוגרת תואר ראשון (2001) ושני (2011) באוניברסיטה העברית. ב-2003 במסגרת לימודיה לתואר שני באוניברסיטה העברית, התמחתה כהן במחלקה לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל. עבודת המחקר שלה הייתה בנושא "מנחש אלי משיח: משיחיות ופוליטיקה באמנות ישראלית עכשווית", בהנחיית: פרופ' זיוה עמישי-מייזלש. העבודה עסקה באמני שוליים במגזר האורתודוקסי ובמיוחד בעבודתו של ברוך נחשון, אמן שומר מצוות, חסיד חב"ד במפגש ייחודי עם הרבי מלובביץ.
מחקר הדוקטורט של כהן, העוסק בתנועת התשובה, הוביל אותה להיות חוקרת פעולה ואוצרת ב"גלריית המקלט" בירושלים כשדה מחקר, החל בשנת 2014, לצדה של הציירת פנינה פרנק. הגלריה, ששוכנת בשכונה החרדית מקור ברוך בירושלים, נוסדה בשנת 2003 על ידי ראשוני החוזרים בתשובה במסגרת התנועה, הרב מרדכי (פופיק) ארנון, ואיקא ישראלי, ששימשו כ"סוכני סף" להתחדשות אמנותית בחברה החרדית. גלריית המקלט משמשת פלטפורמה ובית לאמנים מהפריפריה החברתית המבקשים לתרום את קולם הייחודי לשדה האמנות הישראלית והיא מאפשרת להם מקום ונראות. משנת 2017 הפכה נעה לאה כהן למנהלת המקום ומשמשת גם עורכת אמנותית של כתב העת הספרותי קול.שירה.אישה שנוסד בשנת 2018 ויוצא לאור מטעם גלריית המקלט.
ביוגרפיה > פעילות אוצרותית

נעה לאה כהן החלה את דרכה בשתי תערוכות בהיכל שלמה במסגרת הביאנלה של ירושלים, כאוצרת משנה עם ד"ר נורית סירקיס בנק. בשנת 2013 אצרו את התערוכה צמאה נפשי-השתוקקות לקדושה במבט עכשווי ובשנת 2015 אצרו את אמא עילאה: אמהות בעולם היהודי, תערוכה שנדדה גם לקמפוס הר הצופים, האוניברסיטה העברית. בשנת 2015 אצרה תערוכת יחיד לאמן ראובן צוקרמן, מעומקא דליבא, בבית אות המוצר, ירושלים 2015. התערוכה התבססה על ספר אמן בשם תפילת ראובן בו יצר האמן דימוי העולה מהברכות הנמצאות בתפילת עמידה שהיא מעמודי התווך של המסורת היהודית. בשנת 2016 זכתה כהן אצרה כהן יחד עם פנינה פרנק את תערוכת חצרות שהתקיימה במסגרת מנופים, פסטיבל אמנות יהודית בירושלים. התערוכה עסקה בנושא החצרות בחברה היהודית האורתודוקסית שאינה עשויה מקשה אחת אלא מורכבת חצרות חצרות. האוצרות כהן ופרנק ביקשו להרחיב את מונח עירוב חצרות מתוך רצון להתכתב עם אופייה של שכונת מקור ברוך בה ממוקמת הגלריה ומתוך רצון לחבר בין פנים וחוץ מקום מוחשי ורעיון. בתערוכה קבוצתית זו כל אמן הביא את פרשנותו למונח זה ולמשמעות האתנית והדתית שעולה ממנו.ֿ
בשנת 2017 אצרה כהן את התערוכה הומור שחור – פופתודוקס, בבית חסיד, הביאנלה של ירושלים. וחשפה זרם חדש באמנות היהודית המאחד 15 אמנים העובדים בישראל ומחוצה לה, ועוסק בזהות האורתודוקסית ובזיקה הייחודית להומור ולפופ ארט אנדי וורהולי עם טוויסט עכשווי ומגזרי. שם התערוכה פופתודוקס – הוא הלחם של פופ ארט ואורתודוקס. בשנת 2017 אצרה כהן בתיאטרון ירושלים את התערוכה חריידי מייד המתמקד במבט אמנותי על המוצר החרדי, במסגרת שבוע העיצוב בירושלים.
בשנת 2018 אצרה כהן בגלריית המקלט את התערוכה עזרת נשים העוסקת בנושא האשה במגזר החרדי, במסגרת פסטיבל מנופים, בירושלים. האמניות נעמי טנהאוזר ושרה קוטלר חברו יחדיו לתערוכה והישירו מבט על נראות הנשים החרדיות. האמניות עסקו בסוגיית עיבוד הזהות שלהן כנשים במרחב הישראלי והירושלמי כדיאלוג של הנכחה, נראות והפנמה של קודים חברתיים ותרבותיים. באותה שנה, 2018, בהמשך להשתתפותה בפורום ארטיביזם (אנ'), אצרה נעה לאה כהן גם את גרפידוס, פסטיבל גרפיטי חרדי בסגנון אמנות הרחוב שהתקיים בשכונה החרדית מקור ברוך בשיתוף עם הקהילה.
בשנת 2019 נפתחה תערוכת רוסלנד בגלריית המקלט בפתיחה מרגשת בהשתתפותו של נתן שרנסקי, אסיר ציון ויו"ר הסוכנות היהודית לשעבר. התערוכה שבה אל הימים בהם רוסיה הקומוניסטית דגלה בנתק מכל סממן של דת או עולמות רוחניים אחרים. התערוכה בהשתתפות חמישה אמנים שהתקרבו ליהדות והביעו את עצמם חזותית, ניסתה ללכוד מעט מרוח התקופה. בשנה זו כהן אצרה גם את נון.צדיק.מזרח (2019) בהשתתפות האמן ז'אק ז'אנו בגלריית המקלט במסגרת שבוע העיצוב ירושלים. בשנת 2020 אצרה בגלריית המקלט את התערוכה מאגנום אופוס, שהיא החשיפה הראשונה של ג'ארד ברנשטיין, אמן שעלה מארצות הברית. ב-2020 בתקופה של אי ודאות שש צלמות מביאות את נקודות מבטן על הקורונה בתערוכה מקוונת לוט בערפל שאצרה כהן בגלריית המקלט במסגרת פסטיבל מנופים לאמנות עכשווית.
בגלריית המקלט הציגה כהן למעלה מ-20 תערוכות במסגרת פסטיבל מנופים, פסטיבל מקודשת, אירועי יום הסובלנות ועוד.
רשימת תערוכות

2013 צמאה נפשי, היכל שלמה, הביאנלה של ירושלים.
2015 אמא עילאה, היכל שלמה, הביאנלה של ירושלים.
2015 מעומקא דליבא, תערוכת יחיד לאמן ראובן צוקרמן, בית אות האוצר, ירושלים.
2016 חצרות, גלריית המקלט במסגרת מנופים, פסטיבל אמנות יהודית בירושלים.
2017 הומור שחור – פופתודוקס בית חסיד, הביאנלה של ירושלים.
2017 חריידי מייד, תיאטרון ירושלים, במסגרת שבוע העיצוב בירושלים.
2018 גרפידוס, אמנות רחוב בשכונת מקור ברוך ירושלים.
2018 עזרת נשים, גלריית המקלט במסגרת מנופים – פסטיבל אמנות יהודית בירושלים.
2019 רוסלנד גלריית המקלט.
2019 נון.צדיק.מזרח גלריית המקלט במסגרת שבוע העיצוב ירושלים.
2020 מאגנום אופוס גלריית המקלט במסגרת מנופים – פסטיבל אמנות יהודית בירושלים.
2020 לוט בערפל גלריית המקלט (תערוכה מקוונת), במסגרת מנופים, פסטיבל אמנות יהודית בירושלים.
כתבות ופרסומים

"חותם ונחתום – אפיית החלות של הצייר מוטה ברים כמעשה אמנות" ארטפורטל, מאי 2014.
"קום המדינה באמנות – היה או לא היה? סביב למדורה בסלון: שדה האמנות היהודי בישראל 1948–1949" אורות.
"22 הרקים של דוד רקיע" ערב רב, 2014.
"ניצוצות או קליפות" ערב רב, 2016.
"כשמגיעים אל לב ליבו של העניין, האבן רכה כמו מים" ערב רב, 2016.
"מה בין שרה שנירר למרילין מונרו? אמניות חרדיות בשיח נשי", צאינה וראינה, קטלוג, אוניברסיטת בן-גוריון, אפריל 2017.
הערות שוליים

↑  גלריית המקלט, קול שירה אשה
↑  מערכת ארטפורטל, הביאנלה של ירושלים לאמנות יהודית עכשווית
↑  ארטפורטל, 'אמא עילאה: אמנות האימהות", במוזיאון היכל שלמה
↑  ארטביט, מעומקא דליבא – תערוכת יחיד לאמן ראובן צוקרמן / בית אות המוצר
↑  מנופים, חצרות
↑  גלריית המקלט, תערוכת הומור שחור
↑   נעמה ריבה, בגלריה שבשכונה החרדית בירושלים - האמנות לא צריכה חופש, באתר הארץ, 27 ביוני 2018
↑  מנופים, עזרת נשים
↑  גלריית המקלט, יריד גרפידוס עם ציירי גרפיטי דתיים
↑  תערוכת רוסלנד: אמנים רוסים שהתקרבו ליהדות מציגים את יצירותיהם, באתר וואלה, 31 בדצמבר 2019
↑  מערכת ערב רב, "מזרח" – שבוע העיצוב ירושלים
↑  מנופים, מאגנום אופוס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491750905171  VIAF: 299494658   WorldCat (עם VIAF): 299494658
סדרה (חידה)

סדרה לוגית היא סדרה של עצמים המוצגת כמשימה במבחן אינטליגנציה או כחידה, שבה נדרש הנשאל לציין את האיבר הבא בסדרה, בהתאם לעיקרון שלפיו נבנתה הסדרה. הסדרה הלוגית היא לעיתים סדרה של מספרים, אך נפוצות גם סדרות אחרות, כגון סדרה של סימנים גרפיים.
דוגמאות:
1, 4, 7, 10 – האיבר הבא הוא 13, משום שזו סדרה חשבונית שהמרחק בין שני איברים סמוכים בה הוא 3.
1, 1, 2, 3, 5, 8, 13 – האיבר הבא הוא 21, משום שזו סדרת פיבונאצ'י.
1, 0, 4, 5, 7, 3 – האיבר הבא הוא 8, משום שמוצגות כאן הספרות (החל מ-0) מסודרות בסדר אלפביתי לפי שמן בעברית: אחת, אפס, ארבע, חמש, שבע, שלוש, שמונה. אף שמוצגת כאן סדרה של ספרות, העיקרון המסדר אותה הוא עיקרון מילולי, ולא עיקרון אריתמטי.
א, ש, ש, א, ח, ש – האיבר הבא הוא ש, משום שהסדרה משקפת את האות הראשונה של המילים המייצגות את המספרים הטבעיים הראשונים.
חיטה, שעורה, גפן, תאנה – המילה הבאה היא "רימון", משום שזו הסדרה של שבעת המינים, כפי שהם מפורטים בספר דברים.
למעשה נדרש הנשאל לזהות את העיקרון שהנחה את מחבר השאלה, ולא בהכרח עיקרון מוחלט, ולכן ייתכן שהנשאל יציג פתרון נכון (כזה שבו האיבר הבא מבוסס על עיקרון פשוט המאגד את כל איברי הסדרה), אך כזה שאינו קולע לפתרון שהנחה את מחבר השאלה (ראו חוק המספרים הקטנים).
בספרות

סדרה לוגית נמצאת בלבם של הספר "רציחות נוסח אוקספורד" והסרט "רציחות באוקספורד" שהופק בעקבותיו. הספר והסרט עוסקים ברוצח סדרתי בעל חיבה לסדרות לוגיות, המלווה את מעשיו בפתקים שעליהם סדרת ציורים. העוסקים בפענוח מעשי הרצח מנסים לנחש מה האיבר הבא, כדי למנוע את הרצח הבא. בסרט מסביר הלוגיקן ארתור סלדום למפקח פיטרסן: "סדרה לוגית היא סדרה של אלמנטים שבאים זה אחר זה לפי כלל מסוים. למשל: 4-3-2-1, או מספרים זוגיים: 8-6-4-2". בעקבות לודוויג ויטגנשטיין אומר סלדום: "תמיד אפשר למצוא כלל או הצדקה שמאפשרים להמשיך סדרה באמצעות כל מספר. זה תלוי רק ברמת המורכבות של הכלל".
ראו גם

האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
לקריאה נוספת

רומה פלק, אתגרים לתאים האפורים, הוצאת ספרית פועלים והקיבוץ המאוחד, 2004, חידות 1, 11-14, 33, 36, 63, 92 ופתרונותיהן.
סילומיות

במדעי המחשב ובאלקטרוניקה (כולל חומרה, תקשורת ותוכנה), סילוּמיוּת או מדרגיות (לעיתים קרובות משתמשים גם במילה סְקֵילָבִּילִיוּת בשאילה מ-scalability מאנגלית) היא היכולת של מערכת, רשת או תהליך, להתמודד בצורה אלגנטית עם כמות הולכת וגדלה של עבודה, או היכולת לגדול כדי לתת מענה לגידול בכמות העבודה. לדוגמה, המושג יכול להתייחס ליכולת של מערכת להגדיל את התפוקה שלה תחת עומס גובר כאשר מוסיפים לה עוד משאבים (בדרך כלל חומרה). ניתן להשתמש במושג במשמעות דומה גם בהקשר מסחרי. במקרה כזה סילומיות של חברה תרמז על מודל עסקי המאפשר צמיחה כלכלית בתוך החברה.
סילומיות, כתכונה של מערכות, הוא מושג שבדרך כלל קשה להגדיר אותו, ובכל מקרה לגופו יש צורך להגדיר את הדרישות הספציפיות לקבלת סילומיות עבור אותם הפרמטרים שמייחסים להם חשיבות. זהו נושא חשוב ביותר במערכות אלקטרוניקה, בסיסי נתונים, נתבים ועבודה ברשת (networking). מערכת שהביצועים שלה משתפרים ביחס דומה ליכולות שנוספו לה כתוצאה מהוספת חומרה, נחשבת למערכת סקיילבילית (scalable system). נאמר כי אלגוריתם, תכנון, פרוטוקול תקשורת, תוכנה, או מערכת אחרת הם בעלי יכולת להתאים את עצמם בגודלם (to scale), אם הם יעילים ושימושיים גם כאשר מיישמים אותם למצבים "גדולים" (למשל קלט נתונים גדול או מספר גדול של צמתים (nodes) במקרה של מערכת מבוזרת). אם מערכת כושלת כאשר עומס העבודה גדל, אין לה את היכולת להתאים את עצמה בגודל - היא אינה סקיילבילית.
רעיון הסילומיות רצוי בטכנולוגיה כמו גם במסגרות עסקיות. הרעיון הבסיסי הוא דומה – היכולת של עסק או של טכנולוגיה לקבל נפח עבודה גדל מבלי לפגוע ב-contribution margin (ההפרש בין הפדיון לעלות משתנה). לדוגמה, ציוד מסוים יכול להיות מסוגל לשרת עד 1,000 משתמשים, ומעבר ל-1,000 משתמשים יידרש ציוד נוסף, או שהביצועים ייפגעו (העלות המשתנה תגדל ותקטין את ה-contribution margin).
מדדים

סילומיות ניתנת למדידה בכמה ממדים שונים, כגון:
סילומיות מנהלתית (administrative scalability) - היכולת של מספר הולך וגדל של ארגונים לחלוק בקלות מערכת מבוזרת יחידה.
סילומיות פונקציונלית (functional scalability) - היכולת לחזק מערכת על ידי הוספת פונקציונליות חדשה, תוך השקעת מאמץ מינימלי.
סילומיות גאוגרפית (geographic scalability) - היכולת לשמור על רמת ביצועים ושימושיות גם לאחר התרחבות ממצב של התרכזות באזור מקומי אחד, לצורה מפוזרת יותר גאוגרפית.
סילומיות עומס (load scalability) - היכולת של מערכת מבוזרת להרחיב ולצמצם את מאגר המשאבים שלה כדי להתאים את עצמה לעומסים כבדים או קלים יותר. לחלופין, זאת יכולה להיות מידת הפשטות שבה מערכת או רכיב ניתנים לשינוי, הוספה או הסרה, על מנת להתאים לעומס משתנה.
סילומיות אופקית לעומת סילומיות אנכית

נהוג לחלק את השיטות להוספת משאבים נוספים לשתי קטגוריות רחבות:
סילומיות אופקית לעומת סילומיות אנכית > סילומיות אופקית – (Scale horizontally (scale out

הכוונה בסילומיות אופקית היא להוספת צמתים (nodes) נוספים למערכת, כגון הוספה של מחשב חדש עבור יישום תוכנה מבוזר. דוגמה לכך יכולה להיות התרחבות (scaling out) מעבודה עם שרת רשת אחד לעבודה עם שלושה שרתים.
ככל שמחירי המחשבים יורדים והביצועים שלהם ממשיכים להשתפר, מערכות זולות "רגילות" (commodity" systems") יכולות לשמש עבור יישומי מחשב הדורשים ביצועים גבוהים כגון יישומים לאנליזה סייסמית ויישומים לעיבוד נתונים ביוטכנולוגי, אשר בעבר היו ניתנים להרצה רק על ידי מחשבי-על. ניתן לחבר מאות מחשבים קטנים לאשכול על מנת להשיג כוח חישובי מצטבר שלעיתים קרובות עולה על זה של מחשבים מדעיים מבוססי מעבד RISC מסורתי.
סילומיות אופקית לעומת סילומיות אנכית > סילומיות אנכית – (Scale vertically (scale up

הכוונה בסילומיות אנכית היא להוספה של משאבים לצומת יחיד במערכת, בדרך כלל על ידי הוספת מעבדים או זיכרון לאותו המחשב. הרחבה "אנכית" כזאת של מערכות קיימות מאפשרת להן גם להשתמש בטכנולוגיות וירטואליזציה בצורה יעילה יותר, בכך שהיא מספקת יותר משאבים המתחלקים בין מערכות ההפעלה והיישומים השונים שמורצים על גבי המחשב.
הניצול של משאבים מסוג זה, גם הוא יכולת להיקרא "scaling up". דוגמה לכך יכולה להיות הגדלת מספר תהליכי Apache daemon הרצים בו זמנית.
סילומיות אופקית לעומת סילומיות אנכית > יתרונות וחסרונות

לשני המודלים יתרונות וחסרונות. מספר גדול של מחשבים עלול לגרור קושי בניהול המערכת, כמו גם מודל תכנותי מורכב יותר ובעיות בתפוקה ובזמן ההשהייה במעבר הנתונים בין צמתים. בנוסף לכך, יש יישומים שאינם מתאימים לעבודה במודל חישוב מבוזר. בעבר, הבדלי המחירים בין שני המודלים העניקו יתרון לשיטת ה-"scale out" (הגדלת מספר המחשבים), עבור יישומים שהתאימו לפרדיגמה הזאת, אבל פיתוחים חדשים בטכנולוגיות וירטואליזציה טשטשו יתרון זה, מאחר שפריסה של מערכת וירטואלית חדשה מעל hypervisor (היכן שניתן), היא כמעט תמיד פחות יקרה לעומת קנייה והתקנה של מערכת אמיתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4520890-6
סמיהאלי

בידסנטמיהאי (בהונגרית: Bűdszentmihály) היה יישוב במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון מזרח הונגריה. מיקומו 45 ק"מ מזרחית ממישקולץ ו-26 ק"מ מערבה מנירג'האזה. מאז 1952 הוא חלק מהעיר טיסאוואשווארי.
הקהילה היהודית

ב-1880 גרו בכפר 422 יהודים וב-1941 - 648 יהודים.
בסוף המאה ה-19 שימש רבי יהודה גרינפלד כרב הקהילה וראש הישיבה במקום. לאחר מותו, ב-1907, מילא בנו רבי שמעון גרינפלד את מקומו. ב-1929 למדו בישיבה כמאה בחורים. לאחר פטירתו, ב-1930, הצטמצם מספר התלמידים אולם הישיבה התקיימה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
באסרו חג פסח של שנת 1944 רוכזו היהודים בבית הספר המרכזי משם הוסעו לנירג'האזה ומשם למחנה ההשמדה אושוויץ.
נילס-הנינג ארסטד פדרסן

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1946 Osted, דנמרק 
 פטירה:  19 באפריל 2005 (בגיל 58) Ishøj Municipality, דנמרק 
 שם לידה:  Niels-Henning Ørsted Pedersen 
 מוקד פעילות:  ממלכת דנמרק 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 סוגה:  ג'אז
 שפה מועדפת:  דנית, שוודית 
 כלי נגינה:  קונטרבס
 חברת תקליטים:  אנג'ה רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה של המועצה הנורדית (1991)  פרס נילס (1987)  Honorary craftsman (1999)  פרס פול אקט 
 פרופיל ב-IMDb
 
נילס-הנינג ארסטד פדרסן (בדנית: Niels-Henning Ørsted Pedersen ; ‏ 27 במאי 1946 – 19 באפריל 2005), הידוע גם בראשי התיבות NHØP, היה נגן קונטרבס ג'אז דני. מגדולי הבסיסטים בכל הזמנים.
ביוגרפיה

ארסטד פדרסן נולד באוסטד (אנ'), באי הדני שלן. אביו היה נגן עוגב בכנסייה. בילדותו הוא ניגן בפסנתר, אך מגיל 13 החל ללמוד לנגן קונטרבס. בגיל 14, תוך כדי לימודיו, החל את קריירת הג'אז המקצועית שלו בדנמרק עם הלהקה הראשונה שלו "Jazzkvintet 60". ב-1961 כשהיה רק בן 15 הוא הופיע לראשונה במועדן לילה בשם Jazzhus Montmartre בקופנהגן ומאז עבד שם בקביעות וליוו מוזיקאים מובילים. כשהיה בן 17 הוא דחה הצעה להצטרף לתזמורת קאונט בייסי, בעיקר מפני שהיה צעיר מכדי לקבל אישור חוקי לחיות ולעבוד כמוזיקאי בארצות הברית.
המונמארטר היה תחנת עצירה קבועה לכוכבי ג'אז אמריקאיים, וכחבר בלהקת הבית, אורסטד פדרסן הצעיר הופיע עם סקסופוניסטים כמו סוני רולינס, דקסטר גורדון, רחסן רולנד קירק וסטן גץ, והפסנתרן ביל אוונס, איתו יצא לסיבוב הופעות באירופה ב-1965. במהלך שנות ה-60, אורסטד פדרסן ניגן עם סדרה ג'אזים אמריקאים חשובים אחרים שטיילו או התגוררו בדנמרק, בהם בן ובסטר, באד פאוול, קאונט בייסי, רוי אלדריג', דיזי גילספי, ג'קי מקלין אלה פיצג'רלד, אלברט איילר, וז'אן-לוק פונטי (אנ').
בשנת 1981 הוא זכה בפרס נגן הבס הטוב ביותר של השנה על ידי מבקרי דאון ביט.
פדרסן עבד בעיבודי צמד וטריו עם הפסנתרן קני דרו, והקליט יחד למעלה מ-50 אלבומים. הוא גם עבד עם סטפן גרפלי וג'ו פאס והקליט רבות כמנהיג הרכב. הקטעים הידועים ביותר שלו הם "My Little Anna", "Jaywalkin'", ו-"The Puzzle", כמו גם עיבודי ג'אז לשירי עם דנים מסורתיים. הופעת צמד עם Rune Gustafsson ב-Vosajazz 1980, הסתיימה באלבום Just The Way You Are בלייבל Sonet Gramofon, שהוקלטה חצי שנה לאחר הפגישה הראשונה הזו.
ב-1991 הוא זכה בפרס המוזיקה של המועצה הנורדית. זו הייתה הפעם הראשונה שהפרס הזה להלחנה הוענק למוזיקאי מבצע, ויש לייחס זאת למעמדו הבינלאומי המיוחד.
ב-1999 הוא ניגן בצמד עם הפסנתרן מולגרו מילר שהופיעה באירופה, יפן, אוסטרליה וקוריאה. הרכב זה הורחב מאוחר יותר לטריו בהשתתפות המתופף אלווין קווין. שלישייה זו נותרה פעילה עד מותו של פדרסן.
ביוגרפיה > מותו

פדרסן מת מאי ספיקת לב בשנת 2005 בגיל 58 בקופנהגן. הוא הותיר אחריו את אשתו סולוויג ושלושת ילדיו.
אוסקר פיטרסון ספד לו:
אחרי ששמעתי את הכישרון הפנומנלי הזה בבס, הבנתי שאיכשהו, מתישהו אנחנו צריכים להיפגש, ושבכך תינתן לי גם ההזדמנות לנגן עימו. החזון והמחשבה הללו התממשו בתחילת שנות ה-70, כאשר התמזל מזלי ויכולתי להזמין אותו להצטרף לשלישייה שלי דאז.
הרשו לי להביע את תגובתי לנגינה שלו כך: בראש ובראשונה, הוא מעולם לא הפריע לי - אבל הייתה לו גם תפיסה מוזיקלית כל כך נהדרת של מה שניסיתי לעשות, עד שהוא שימש לי השראה רבה באופן ספונטני. יצאתי ללכת ב-Cloud 3000 באותו ערב בזכות תרומתו המוזיקלית של נילס. הייתה לו את הטכניקה הפנומנלית ביותר, יחד עם תפיסה הרמונית מדהימה, ועם חוש קצב ללא דופי. לעולם לא אשכח את הערב ההוא.
מאותו ערב כמעט והלאה, הפכנו לחברים מאוד קרובים, לא רק מוזיקלית אלא בהחלט גם ברמה האישית, כי פיתחתי הערצה גדולה לעומק ההבנות הפוליטיות, הגאוגרפיות והאישיות של נילס. הוא היה אדם ששפע ידע כמעט בלתי ייאמן בכל הנוגע להיסטוריה האירופית. כמו כן, הייתה לו רוח קרובה מאוד כבן אדם, שתמיד היה מסוגל ליצור בקלות חברים טובים, כשהוא חפץ בכך.
המקור באנגלית
After hearing this phenomenal talent on bass, I realized that somehow, someday we should meet, thereby giving me the opportunity to also play with him. This vision and thought took place in the early 1970s, when I was fortunate enough to be able to invite him to join my then trio.
Allow me to express my reaction to his playing this way: First and foremost, he never got in my way--but he also had such a great musical perception of what I was trying to do that he served to greatly inspire me from a spontaneous aspect. I came off walking on Cloud 3000 that evening because of Niels' musical contribution. He had the most phenomenal technique, coupled with incredible harmonic perception, along with impeccable time. I shall never forget that evening.
Almost from that evening on, we became very close friends, not just musically but most certainly personally, for I developed a great admiration for the depth of Niels' political, geographical and personal understandings. He was a man who had an almost unbelievable wealth of historic cognizance pertaining to European history. He also had a very kindred spirit as a human being, always able to easily make good friends, should he care to do so.
פרסים

1974: פרס גראמי להופעת הג'אז הטובה ביותר של קבוצה (עבור השלישייה עם אוסקר פיטרסון וג'ו פאס)
1981: נגן הבס הטוב ביותר של השנה מאת סקר המבקרים של דאון ביט
1991: פרס המוזיקה של המועצה הנורדית
דיסקוגרפיה > כמנהיג הרכב

Paul Bley/NHØP with Paul Bley (SteepleChase, 1973)
Duo with Kenny Drew (SteepleChase, 1973)
Duo 2 with Kenny Drew (SteepleChase, 1974)
Two's Company with Joe Albany (SteepleChase, 1974)
Jaywalkin' (SteepleChase, 1975)
Duo Live in Concert with Kenny Drew (SteepleChase, 1975)
Movability with Martial Solal (MPS, 1976)
Double Bass with Sam Jones (SteepleChase, 1976)
Pictures with Kenneth Knudsen (SteepleChase, 1977)
In Concert with Kenny Drew (SteepleChase, 1979)
Dancing on the Tables (SteepleChase, 1979)
Goin' Straight with Edgar Wilson (MPS, 1979)
Tania Maria & Niels Henning Orsted Pedersen (Medley, 1979)
Four Keys (MPS) with Martial Solal, Lee Konitz, John Scofield (MPS, 1979)
Chops with Joe Pass (Pablo, 1979)
Just the Way You Are with Rune Gustafsson (Sonet, 1980)
Northsea Nights with Joe Pass (Pablo, 1980)
Looking at Bird with Archie Shepp (SteepleChase, 1981)
The Viking with Philip Catherine (Pablo, 1983)
Trinity with Boulou Ferre, Elios Ferre (SteepleChase, 1983)
Face to Face with Tete Montoliu (SteepleChase, 1984)
With a Little Help from My Friend(s) with Claes Crona (Skivbolaget, 1985)
With Joy and Feelings with Ulla Neumann (Four Leaf Clover, 1985)
The Eternal Traveller (Pablo, 1984)
Threesome with Monty Alexander, Grady Tate (Soul Note, 1986)
Heart to Heart with Mikkelborg/Knudsen (Storyville, 1986)
Play with Us with Louis Hjulmand (Olufsen, 1987)
Duologue with Allan Botschinsky (MA Music, 1987)
Latin Alley with Alain Jean-Marie (IDA, 1988)
Copenhagen Groove with Moller/Clausen/Cobb (Stunt, 1989)
Three for the Road with Guitars Unlimited (Sonet, 1989)
Homage/Once Upon a Time with Mikkelborg (Sonet, 1990)
Uncharted Land (Pladecompagniet, 1992)
Spanish Nights with Philip Catherine (Enja, 1992)
Art of the Duo with Philip Catherine (Enja, 1993)
Ambiance with Danish Radio Big Band (Dacapo, 1994)
Misty Dawn with Doky/Riel (Columbia, 1994)
Scandinavian Wood (Caprice, 1995)
Those Who Were (Verve, 1996)
Elegies Mostly with Dick Hyman (Gemini, 1996)
Friends Forever featuring Renee Rosnes (Milestone, 1997) – recorded in 1995
This Is All I Ask (Verve, 1998) – recorded in 1997
In the Name of Music with Trio Rococo (BMG, 1998)
The Duets with Mulgrew Miller (Bang & Olufsen, 1999)
Breaking the Ice with Floris Nico Bunink (BV Haast, 1999)
Grundtvigs Sang Til Livet with Ole Kock Hansen (Vartov, 2000)
The Duo Live! with Mulgrew Miller (Storyville, 2016)
הערות שוליים

1 2  "N-H. Orsted Pedersen, 58, Bassist in Danish Jazz Scene, Dies" (21 April 2005) The New York Times
↑  Obituary: Niels-Henning Orsted Pedersen, the Guardian, ‏2005-05-20 (באנגלית)
↑  ריק ביאטו, NHØP ג'אקו לפני ג'אקו... נגן הבס הגדול ביותר שמעולם לא שמעתם עליו באתר יוטיוב 30 ביולי 2020
↑  "Ørsted Pedersen Recording With Ben Webster 1965–71". Danish National Library, statsbiblioteket.dk. נבדק ב-13 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1981 DownBeat Critics Poll". DownBeat. 31 באוגוסט 1981. נבדק ב-7 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811472807905606  BIBSYS: 64430  BNE: XX888163  BnF: cb138981210 (data)  GND: 129965510  ICCU: DDSV003131  ISNI: 0000 0000 8411 7257  LCCN: n81024656  LNB: 000113916  MusicBrainz: 3a3cec56-8514-49a0-b676-c816a5f43bda  NKC: ola2002158009  NLA: 35677711  NTA: 074232959  RERO: 02-A004022206  SELIBR: 256460  SUDOC: 077440765  Trove: 1038474  VIAF: 114610990   WorldCat (עם VIAF): 114610990 
נילס-הנינג ארסטד פדרסן בקונטברס מלווה את אוסקר פיטרסון בפסנתר
עם פיליפ קתרין (אנ') ב-1978
נחל ישעי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  5 ק"מ
 יובלים:  נחל ימלה, נחל ירמות, נחל שמש
 שפך:  נחל שורק 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) נחל ישעי(למפת השפלה רגילה) נחל ישעי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ישעי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל ישעי  he נחל ישעיhe נחל ישעימפת  __ בית שמש (in English: Beit Shemesh)מכל הצדדים: __ מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נחל ישעי הוא נחל הזורם באזור רמת בית שמש והוא אחד מיובליו של נחל שורק. בתחילה הנחל הוא נחל אכזב אך לאחר שכמה מיובליו הניזונים ממעיינות קבועים מזינים אותו, זרימתו הופכת להיות קבועה.[דרוש מקור]
תוואי הנחל

נחל ישעי מתחיל בין רמת בית שמש ב' למושב זנוח הסמוך ולאחר כמה מאות מטרים נשפך אליו נחל ימלה, בסמוך לשכונת גבעת שרת. בהמשך, ליד פארק האקליפטוס (חניון עינות דקלים) בסמיכות לכביש 38 חובר אליו נחל ירמות. הנחל ממשיך לזרום מתחת לכביש ובהמשך נוסף אליו נחל שמש, נחל אכזב קצר המנקז מי גשמים בחודשי החורף באזור המערבי של בית שמש. בהמשך הנחל נשפך לנחל שורק ושם הוא מגיע לסיומו.
בעלי חיים וצמחייה לאורך הנחל

לאורך תוואי הנחל קיימת צמחייה עבותה של קנים, ומספר מינים של צמחי מים והוא משמש מרחב מחיה לדו-חיים ובעלי חיים נוספים. עקב כך שהזרימה בנחל אינה חזקה ואף בוצית בחלקים מסוימים, חלקים נרחבים בנחל מלאים באצה ירוקה. בנחל אין דגים.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  מפה בסקר תשתיות טבע עירוני בית-שמש
↑  נחל ישעי מזרח, סקר טבע עירוני בית שמש
↑  חניון עינות דקלים, סקר טבע עירוני בית שמש
סטית תומפסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1885 Bloomfield, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בינואר 1976 (בגיל 90) קולומבוס, אינדיאנה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מוסדות:  אוניברסיטת טקסס באוסטין 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
סטית תומפסון (באנגלית: Stith Thompson;‏ 7 במרץ 1885 – 10 בינואר 1976) היה פולקלוריסט אמריקאי, הידוע בעיקר בתרומתו לסיווג ארנה-תומפסון ולאינדקס המוטיבים של הספרות העממית, כלי מחקר באתנופואטיקה המשמשים לקטלוג של מעשיות ומוטיבים ספרותיים.