stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרגוריוס הראשון
גרגוריוס כאפיפיור > יחסים עם לומברדיה ומעורבות בסכסוכים אזוריים

פעולותיו העצמאיות של גרגוריוס במינוי מושלים, סיוע לצדדים במלחמות, מתן הוראות לגנרלים, שליחת שגרירים למלכי לומברדיה ואף ניהול משא-ומתן לשלום ללא היוועצות במנהיגי האימפריה הביזנטית הפכו את האפיפיורות באופן זמני לכוח אזורי. הרקע של גרגוריוס – ילדותו בצל המלחמה הגותית, הכשרתו המקצועית החילונית, שהותו בקונסטנטינופול, והערכתו את מנהיג האימפריה הביזנטית – שכנע אותו שהוא אינו יכול לצפות לסיוע מן המזרח בעימותים עם לומברדיה. מותו של אותרי (Authari) מלך לומברדיה זמן קצר לאחר כניסתו של גרגוריוס לתפקידו, עורר שרשרת אירועים אלימים בשושלת לומברדיה. אלמנתו של אותרי, המלכה תיאודלינדה, נישאה לאגילולף, אך במקביל דוכסים עצמאיים – אריולף מספולטו ואריצ'יס מבנוונטו - איימו על טריטוריות כנסייתיות מדרומה ללומברדיה.
גרגוריוס ביטא בחלק מאגרותיו הראשונות את הקשיים מול לומברדיה, אבל המצב החריף בקיץ 592, כאשר אריולף מספולטו שלח מכתב איום לכס הקדוש, ולאחריו צרו כוחות לומברדיים על חומות רומא. בה בעת צר אריצ'יס מבנוונטו על נאפולי, שבה באותה תקופה לא היה בישוף או מנהיג צבאי. גרגוריוס החליט באופן חסר תקדים למנות טריבון תחת סמכותו אשר ייקח פיקוד על העיר, ולהגיע לשלום עם הלומברדים.
פעילותו העצמאית של גרגוריוס עוררה גם את חמתו של מצביא האימפריה הביזנטית רומאנוס, שכינס כוחות ותקף את פרוג'ה. רומאנוס נסוג מפרוג'ה עם כוחותיו באביב 593. באותה עת, אגילולף התקדם לעבר רומא כתגובה לצעדיו של רומאנוס בסביבות יוני 593. החרדה שחש גרגוריוס משתקפת בדרשותיו על הנביא יחזקאל שנתן באותה תקופה. אגילולף נסוג עם זאת מן העיר אחרי זמן קצר, ותיאורים של עימות בין גרגוריוס ואגלילוף על מדרגות בזיליקת פטרוס הקדוש, נושא פופולרי בציורים היסטוריים, הם פרי הדמיון. באחת מאגרותיו מתייחס גרגוריוס לעצמו כאל "השלם של הלומברדים", וככל הנראה, תשלומי כסף היו התמריץ העיקרי להסרת המצור.
בשלב זה, האפיפיור היה מעוניין להשיג שלום בר קיימא עם הלומברדים. השגת שלום כזה הייתה מותנית בהסכם בין כוחות האימפריה הביזנטית וראשי הלומברדים, בתיווך המלכה תיאולינדה, שהייתה קתולית אדוקה. במשך כשנה התמהמהו הצדדים ושקעו במשא ומתן חסר תוחלת, וגרגוריוס החל לחתור לקראת הסכם פרטי, אפילו ללא הסכמת רומאנוס. האיום דווח לקונסטנטינופול, והקיסר מאוריקיוס הגיב במכתב נזעם בשנת 595. המכתב אבד, אך תגובתו הביקורתית של גרגוריוס נשמרה. עם זאת, נראה כי גרגוריוס הבין שלא יהיה ניתן להגשים הסכם עצמאי, ולאחר מכן לא נמצאות עדויות לניסיון לחתום על הסכם שלום נפרד.
המתיחות ביחסיו של גרגוריוס עם רומאנוס החריפה עד למותו של האחרון בשנת 596 או תחילת 597. המצביא החדש, קליניקוס היה דיפלומט מיומן ושיחות השלום חודשו. הסכם השלום שנחתם בשנת 599, לשמחתו של גרגוריוס, לא שרד יותר משנתיים: בשנת 601 פרצה מלחמה מחדש, לאחר מתקפה של קליניקוס, שהודח שנתיים לאחר מכן. יורשו, סמאראגדוס, חידש את השלום עם הלומברדים, שלום שנשמר עד אחרי מותו של גרגוריוס.
גרגוריוס כאפיפיור > סרבוס סרבורום דאי

גרגוריוס היה בין האפיפיורים הראשונים שהדגישו את עליונות מוסד האפיפיורות. אף על פי שלא השתמש במונח "אפיפיור", הוא ריכז את סמכויות הבישוף של רומא תחת תואר רשמי – "סרבוס סרבורום דאי" – משרתם של משרתי האל. כפי שבנדיקטוס הקדוש הצדיק את סמכותו העליונה של אב מנזר על הנשמות שתחת חסותו, כך ביטא גרגוריוס את העיקרון ההיראטי (מקודש), לפיו הוא האחראי הישיר בפני אלוהים על הכהונה.
בתקופת מנהיגותו של גרגוריוס עוצב מושג הכפרה שמוסד לאחר מכן בכנסייה. הכפרה שעוברת הנשמה בכור המצרף יכולה להתחיל במהלך חיי האדם, באמצעות מעשים טובים, צייתנות והתנהגות "נוצרית". באופן זה יתקצרו הייסורים שיעבור אדם בתופת לקצרים וקלים יותר. רק קדושים יעברו ישירות לשמיים. חזון אופטימי זה יכול היה לגרום למאמין להרגיש מחוזק לגבי עתידו, לאחר מותו.
יחסיו של גרגוריוס עם קיסר ביזנטיון נותרו רגישים. הוא התמקד במערב, ורבות מאגרותיו עוסקות בטיפול בנכסי הוותיקן. יחסיו עם המלכים המרובינגים, המתומצתים בהתכתבותו עם כילדברט השני, הניחו את המסד לברית של האפיפיור עם הפרנקים, שלאחר מכן תהפוך את המנהיגות הגרמאנית לסוכן התנצרות בלב אירופה, ותשפיע על עתיד אירופה כולה. עם זאת, הוא גם נודע כאחד הגורמים שפעלו ללא לאות לקידום דיאלוג בין הנצרות המערבית והמזרחית.
גרגוריוס ראה חשיבות בהפצת הנצרות והמרת דת בממלכות האנגלו-סקסיות, מכיוון שחוסר פעילות באזור האיים הבריטיים יכלה לעודד את הנצרות הקלטית. לפני שאוגוסטין מקנטרברי (אנ') נשלח להמיר את ממלכת קנט, הקרקע הוכנה באמצעות נישואיו של המלך לנסיכה מרובינגית, אשר הביאה עמה את הכומר שלה. עם מותו של גרגוריוס, האצולה בקנט הומרה ובוסס מרכז נוצרי בקנטרברי.
לפני גרגוריוס, האפיפיור היה ידוע בראש ובראשונה כ"ראשון בין שווים", וללא סמכות מעבר למחוז הבישופות שלו. גרגוריוס שינה את המצב ולמעשה במהלך תקופתו הוא הגביר במידה ניכרת את כוחה של האפיפיורות. על פי האנציקלופדיה הקתולית הוא הוכרז כקדוש מיד לאחר מותו ב"הסכמה ציבורית נרחבת".
גרגוריוס כאפיפיור > יחסו ליהודים

כאשר סבלה הקהילה היהודית בנאפולי לחץ מצד הנוצרים המקומיים להמיר את דתם, נזף גרגוריוס במכתב ששלח לבישוף המקומי וציין כי-"כפי שאין לאפשר ליהודים לסמוך יתר על המידה על ההגנה שלנו, כך גם אין לאפשר להם לסבול עוול כלשהו... אסור לנו, מתוך קנאות לאמונה הנוצרית, לבצע מעשים שאינם תואמים את האמונה". במכתב אחר ציין כי "אין לתת ליהודים להיות במקום של סמכות על נוצרי, כי אין זה ראוי שאחד שדוחה את המשיח ישלוט על מאמיניו."
עבודות ופרסומים

גרגוריוס הוא האפיפיור היחיד שכיהן בין המאות החמישית וה-11 אשר נותר גוף משמעותי של כתביו. ההיסטוריון נורמן פ. קנטור כתב כי "דמותו [של גרגוריוס] היא אניגמטית. מצד אחד, הוא היה מנהל נחוש ומוכשר, דיפלומט מיומן ופיקח ומנהיג שהפגין חזון ותחכום; מצד שני כתביו מציגים נזיר פותה ומלא אמונות טפלות, עוין להשכלה, תאולוג מוגבל המקדיש מסירות מוגזמת לקדושים, ניסים וקמעות" – כמו כל אירופאי אחר בדורו.
הוא הותיר אחריו:
דרשות (ארבעים שעוסקות בכתבי הברית החדשה הוכרו כאותנטיות, 22 על ספר יחזקאל ושתיים על שיר השירים).
דיאלוגים (אנ') (Dialogi), ספר של שאלות ותשובות על חי קדושים ובעיקר על חייו של בנדיקטוס הקדוש
פרשנות על ספר איוב, בלטינית Magna Moralia
על שלטון הכמרים, כתב יד שבו הוא העמיד את תפקיד הכמרים כמנהיגי קהילותיהם וכ"אצולה" כנסייתית.
כ-850 אגרות מתקופתו שרדו. הן מקור ראשוני להיסטוריונים החוקרים תקופה זו.
טקסים בכנסייה האורתודוקסית
רפורמות מועטות לליטורגיה בכנסייה הקתולית.
בנוסף, המזמור הגרגוריאני, אחד מסגנונות המוזיקה של ימי הביניים, נקרא על שמו. לא ידוע שהוא כתב מזמורים בעצמו – מרבית המזמורים שנכתבו באותה תקופה פורסמו באופן אנונימי – השפעתו על הכנסייה גרמה לכך שהסגנון יקרא על שמו.
לאחר מותו

בשנת 1295 הכריז האפיפיור בוניפקיוס השמיני על גרגוריוס כקדוש. גרגוריוס נחשב כקדוש ופטרון במספר מזרמי הנצרות. בנצרות הקתולית והאנגליקנית נחגג יום גרגוריוס הקדוש ב-3 בספטמבר, היום שבו הוכתר כאפיפיור. בכנסיות האורתודוקסית והפרוטסטנטית, מצוין 12 במרץ, יום קבורתו. כך גם נהגה הכנסייה הקתולית עד ועידת הוותיקן השנייה (1969).
הסופר תומאס מאן השתמש באגדה גרגוריוס על האבן מימי הביניים, על הולדתו וחייו של גרגוריוס הראשון כבסיס לספרו "הנבחר" (1951), העוסק בקשר בין רשע וקסם.
לקריאה נוספת

Norman F. Cantor, 1993. The Civilization of the Middles Ages.
הערות שוליים

↑  “Just as the Jews ought not to be allowed to presume upon our protection, so they ought not to suffer any injustice… We must not, out of zeal for the Christian faith, commit acts which are unsuited to the faith.” Gregory I, Epistolae (Book VIII, Letter 25).
↑  “Let no Jew hold a position of authority over Christians, for it is unseemly that those who reject Christ should rule over his followers.” Gregory’s letter to the Bishop of Sardinia, Registrum Epistolarum, Book IX, Letter 196 (c. 601 CE).
↑  Cantor, 1993, p.157
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פלגיוס השני | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: סאביניאנוס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262060105171  PLWABN: 9810608795905606  BIBSYS: 90356143  BNE: XX1110136  BnF: cb11886472r (data)  CANTIC: a10476234  CiNii: DA18506305  GND: 118541838  ICCU: CFIV005166  ISNI: 0000 0001 2145 1132  LCCN: n79056801  LNB: 000109312  MusicBrainz: 4e0ca300-35db-45b3-9f67-1855e6932b48  NDL: 00513587  NKC: ola2002153698  NLA: 35149530  NLG: 85466  NLK: KAC2018F3503  NSK: 000172149  NTA: 068317360  SELIBR: 227384  SNAC: w6r78h1r  SUDOC: 026657929  Trove: 842782  ULAN: 500062911  VcBA: 495/52853  VIAF: 100184667   WorldCat (עם VIAF): 100184667
מסדר עוף החול

| --- | --- |

מימין לשמאל: אלבוס דמבלדור (מייקל גמבון), רמוס לופין (דייוויד ת'יוליס), סיריוס בלק (גארי אולדמן), נימפדורה טונקס (נטליה טנה) ואלאסטור מודי (ברנדן גליסון)
 הופעה ראשונה:  הארי פוטר ומסדר עוף החול
 יוצרים:  ג'יי קיי רולינג
 מידע
 חברוּת בקבוצה:  קינגסלי שאקלבולט, מנדנגוס פלצ'ר, ארבלה דוֹרין פיג, פלר דלאקור, ארתור, מולי, ביל, וצ'ארלי ויזלי
 חברוּּת לשעבר בקבוצה:  סיריוס בלק, אלבוס דמבלדור, סוורוס סנייפ, ג'יימס ולילי פוטר, גדעון ופביאן פרואט, אלאסטור מודי, רמוס לופין, נימפדורה טונקס ואליס ופרנק לונגבוטום
 דמויות קשורות
 אויבים:  אוכלי מוות, לורד וולדמורט 
 
מסדר עוף החול הוא ארגון קוסמים בדיוני המופיע בספרי הארי פוטר שכתבה הסופרת ג'יי קיי רולינג. הארגון הופיע לראשונה בספר החמישי בסדרה, הארי פוטר ומסדר עוף החול ואוזכר במשך כל הספרים הבאים. על פי עלילת הספרים, הארגון, שהוקם בבריטניה בשנות ה-70 על ידי אלבוס דמבלדור, נוצר כדי להילחם ולהתנגד לפעולותיו הזדוניות של אדון האופל וולדמורט ועושי דברו, אוכלי המוות. במהלך מלחמת הקוסמים הראשונה, ניסיונו הראשון של וולדמורט להשתלט על עולם הקוסמים, מסדר עוף-החול שיתף פעולה ביחד עם משרד הקסמים, ונפילתו הראשונה של וולדמורט במהלך ניסיונו לרצוח את הארי פוטר הביאה להפסקת פעילותו (וכך גם לסיום המלחמה). המסדר חזר לפעול בשנית לאחר עלייתו המחודשת של וולדמורט, כאשר הוא שומר על עצמו בסוד גם מפני משרד הקסמים, שכן זה סירב להכיר בעובדה שוולדמורט חזר. המסדר השתמש בביתו של סיריוס בלק שבכיכר גרימולד מספר 12 בתור מפקדה.
היסטוריה בדיונית > מלחמת הקוסמים הראשונה

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עולם הקוסמים התחיל להדרדר לכאוס: קוסם מרושע שכינה את עצמו "הלורד וולדמורט" הכריז מלחמה בגלוי על עולם הקוסמים, ומטרתו הייתה לכונן סדר עולמי חדש שבו הקוסמים ייצאו מן המחתרת וישלטו על המוגלגים. לשם כך וולדמורט נעזר בקבוצה נבחרת של קוסמים אפלים עושי דברו, שנקראו "אוכלי המוות". וולדמורט ועושי דברו יזמו מעשי רצח רבים מספור של מוגלגים ושל קוסמים בני-מוגלגים, אותם ראו כיצורים נחותים שלא ראויים להתקיים ("בוצדמים" בעלי דם מלוכלך ומזוהם, בניגוד לקוסמים "טהורי-דם", שהוא כינוי המתאר קוסמים שכל דורות משפחותיהם היו קוסמים).
אלבוס דמבלדור, גדול הקוסמים של המאה, שהביס לא מזמן את הקוסם האפל גלרט גרינדלוולד ובנוסף לכך נודע גם בתור האדם היחיד שוולדמורט מפחד מפניו, החליט לפעול כנגד מעשיו המסוכנים. לשם כך הוא הקים את המסדר - אליו הוא אסף הילאים ממשרד הקסמים, אנשים שנפגעו מוולדמורט בעבר, או אנשים שהזדהו עם מטרותיו של דמבלדור. לצורך פעילות המסדר הוא פיתח שיטה שבה חברי המסדר יוכלו לתקשר אחד עם השני בעזרת פטרונוסים מדברים.
עם זאת המלחמה לא הייתה קלה. אוכלי המוות שעד כה הפנו את שרביטיהם כנגד מוגלגים ובני מוגלגים החלו לפעול גם נגד חברי המסדר אותם ראו כ"בוגדי דם". היתרון המספרי במאבק היה בבירור לצד אוכלי המוות: היחס היה 20 אוכלי מוות על חבר מסדר אחד לערך. למרות זאת המסדר המשיך להילחם בגבורה, חלק מחבריו הקריבו את חייהם בקרב, וחלק הצליחו לחמוק מוולדמורט ותומכיו - וחלקם עשו זאת מספר פעמים (דוגמת בני הזוג פוטר ובני הזוג לונגבוטום).
היסטוריה בדיונית > תבוסתו הראשונה של וולדמורט

מפלתו הראשונה של וולדמורט הגיעה כתוצאה מכך שניסה לרצוח את בנם של בני הזוג פוטר - הארי, וקללת ההרג שבה השתמש חזרה אליו. וולדמורט ניסה לרצוח את הארי פוטר בהיותו תינוק, כיוון שנודע לו מפי אחד ממשרתיו, סוורוס סנייפ, על נבואה שבה נובא כי זה שיצליח להביס את אדון האופל ייוולד לאלה שחמקו מוולדמורט שלוש פעמים. וולדמורט, שחשב שמדובר בבני הזוג פוטר, שם אותם כמטרה, ולמרות לחש הפידליוס שהוטל כדי להגן עליהם, וולדמורט הצליח (בעזרת משתף פעולה: פיטר פטיגרו, חבר ילדות של בני הזוג פוטר ומרגל למען וולדמורט) למצוא את מקום מסתורם, רצח את בני הזוג, ושם התפרק לרסיסים ואיבד את גופו הגשמי כאשר קללת ההרג שאותה ניסה להטיל על הארי חזרה אליו. אירוע זה היה האירוע שסיים את מלחמת הקוסמים הראשונה. כשרוב תומכיו של הלורד וולדמורט לא ראו עניין להמשיך להילחם בהיעדרו.
היסטוריה בדיונית > בין שתי המלחמות

סוורוס סנייפ, שבזמן שהעביר את הידיעה על הנבואה לוולדמורט, ביקש ממנו לרחם על לילי פוטר, שהייתה אהבת נעוריו בימי לימודיו בהוגוורטס. כיוון שוולדמורט רצח אותה בכל זאת, סנייפ בחר להצטרף למסדר ולפעול כנגד רוצחה של לילי פוטר. כשהוא מעמיד פנים לוולדמורט שהוא עושה זאת כדי לרגל אחרי דמבלדור, שימש סנייפ למעשה כסוכן כפול.
חבר הילדות של בני הזוג פוטר, סיריוס בלק, ששימש כשומר הסוד שלהם עד שהוחלף על ידי פיטר פטיגרו, יצא להתעמת עם חברו לשעבר ולנקום בו על בגידתו בפוטרים. במהלך העימות פיטר פוצץ רחוב מלא במוגלגים, הורג 12 מהם ומזייף את מותו תוך כדי. כיוון שהרוצח האמיתי זייף את מותו, רשויות אכיפת החוק של משרד הקסמים הטילו את האשמה על סיריוס, והוא נשלח ללא משפט למאסר עולם בכלא הקוסמים אזקבאן.
יחד עם סיריוס, הושלכו אל בית הסוהר אוכלי מוות רבים שביצעו פשעים איומים בשמו של אדון האופל. ביניהם היו ארבעה אוכלי מוות בשם בלטריקס, רודולפוס ורבסטאן לסטריינג', וברטי קראוץ' הבן, שחטפו את בני הזוג לונגבוטום ועינו אותם ממושכות בקללת קרושיאטוס במטרה להוציא מהם מידע על מקום הימצאו של אדונם לשעבר. בעקבות כך לבני הזוג נגרם נזק מוחי לצמיתות.
למרות שבאופן רשמי סיומה של מלחמת הקוסמים הראשונה הייתה גם סופה של פעילות המסדר, דמבלדור חשד שוולדמורט לא נעלם סופית, ויום יבוא והוא ישוב לגופו הגשמי וינסה להשלים את משימתו שבה כשל - הריגתו של אויבו הנצחי מאותה הנבואה, הארי פוטר. לשם כך הוא מינה קבוצה של חברי מסדר לשעבר לשים עין על הארי בילדותו, והם אכן עשו כך עד שהארי התחיל את לימודיו בהוגוורטס.
היסטוריה בדיונית > שובו של לורד וולדמורט

בסופו של דבר, ובסיועם של זנב תולע וברטי קראוץ' הבן, וולדמורט הצליח לחזור אל גופו הגשמי. באותה ההזדמנות הוא לחם בהארי וניסה להרוג אותו, אבל כשל בכך, והארי נותר בחיים כדי להתריע על שובו של וולדמורט. כתוצאה מכך דמבלדור החליט להקים את המסדר מחדש, ובעזרתו של סיריוס בלק, שהצליח לברוח ממאסר השווא שלו באזקבאן, הצליח לגייס את מרבית חבריו תוך פחות משעה. סיריוס הוא גם זה שהציע את בית משפחתו הישן בכיכר גרימולד מספר 12, לונדון כמפקדה עבור חברי המסדר.
עם זאת, בניגוד לתקופת פעילותו הקודמת של המסדר, היחסים עם משרד הקסמים ירדו באותה תקופה לשפל המדרגה. הסיבה הייתה כיוון שקורנליוס פאדג', מי ששימש באותה העת שר הקסמים בבריטניה, סירב להאמין לדיווחיו של דמבלדור כיוון שחשב שכל זה הוא בעצם מזימה של דמבלדור להדיח אותו ממשרת השר ולהשתלט עליה בעצמו (למרות שדמבלדור כלל וכלל לא רצה בכך). בעקבות כך, משרד הקסמים וערוצי התקשורת החלו במסע הכפשה נגד דמבלדור (והארי פוטר) בניסיון להציג את דמבלדור כסנילי (ואת הארי כמטורף), דבר שהקשה על פעילות המסדר ואילץ רבים מחבריו לפעול במחתרת. הפעילות באותה העת הייתה בעיקר איסוף מידע על מעשיהם החשאיים של וולדמורט ותומכיו: גם הם לא העזו לפעול בציבור, לאחר שהארי פוטר חמק מצפורניו של וולדמורט בליל היוולדו מחדש והתריע את דמבלדור על שובו.
עם זאת, לאחר שוולדמורט וחסידיו פרצו בגלוי למשרד הקסמים במטרה לגנוב את רישום הנבואה שעסקה בהארי פוטר, שם לחמו כנגד קבוצה של תלמידי הוגוורטס נבחרים בראשות הארי פוטר ובחלק מחברי המסדר - אירוע שנודע בשם "הקרב במחלקת המסתורין" - משרד הקסמים לראשונה עומת עם העובדות שדמבלדור ניסה להציב בפניהם, והיה בהלם נוכח שובו של וולדמורט. גילוי עובדת שובו לפעילות של אדון האופל היה המאורע שהפך את הלחימה מסמויה לגלויה, והיה בעצם האירוע שפתח את מלחמת הקוסמים השנייה.
היסטוריה בדיונית > לאחר מלחמת הקוסמים השנייה

סופה של מלחמת הקוסמים השנייה סימנה גם את הפסקת פעולתו של המסדר, שכן וולדמורט הובס ורבים מעושי דברו הסגירו את עצמם, נמלטו, או נהרגו בקרב.
לאחר המלחמה, חלק מחברי המסדר לשעבר מונו לעמדות בכירות במשרד הקסמים, תיקנו את הנזקים שנגרמו כתוצאה מפעולותיהם של וולדמורט ועושי דברו, והנהיגו שינויים רבים וטובים בהתנהלות המסדר. אוכלי מוות רבים, וכן עובדי משרד הקסמים (דולורס אמברידג' לדוגמה) ששיתפו פעולה עם פשעיהם של אוכלי המוות, הושלכו לאזקבאן, שבאותה העת הוצא מחזקתם של הסוהרסנים.
במהלך המאה ה-21, מתרחש אירוע הרסני שנקרא בעולם הקוסמים בשם "הפורענות" (The Calamity) ובמסגרת ה"פורענות" נחשף עולם המוגלגים, לראשונה מזה מאות שנים, לקסם, דבר שמעמיד בסכנה חמורה את "האמנה הבינלאומית לשמירת סודיות הקוסמים". כתוצאה מכך מוקם כוח משימה מיוחד: Statute of Secrecy Task Force (SOS). בין חברי כוח המשימה המיוחד נמנים חברים רבים במסדר עוף החול, שכנראה גויס מחדש לצורך ההתמודדות עם "הפורענות".
חברי המסדר > אלבוס דמבלדור

מייסד המסדר, ומחדש פעילותו לאחר שובו של וולדמורט לחיים. שימש כמנהל בית-הספר לכישוף ולקוסמות במשך כמה עשורים, ונחשב לקוסם הגדול ביותר בזמנו, ולאדם היחיד שוולדמורט אי פעם פחד מפניו. חנך אישית את הארי פוטר לקראת מלחמתו בוולדמורט. לבקשתו, נהרג על ידי סוורוס סנייפ, כיוון שידע שממילא קיצו קרב בשל הקללה שספג כשענד את טבעת משפחת גונט ששמשה כהורקרוקס.
חברי המסדר > מינרווה מקגונגל

מינרווה מקגונגל היא המורה לשינויי-צורה בבית הספר הוגוורטס. היא לא הצטרפה למסדר הראשון, כיוון שהעדיפה לעבוד כמרגלת עבור משרד הקסמים. הצטרפה למסדר השני עקב השחיתות שפשטה במשרד בהנהגתו של השר פאדג'. לחמה בקרב על הוגוורטס, בין היתר כנגד וולדמורט בעצמו פנים אל פנים. התמנתה למנהלת בית-הספר לאחר תבוסת וולדמורט.
חברי המסדר > סיריוס בלק

סיריוס בלק היה חבר ב"חבורת הקונדסאים" בה היה מכונה "רך כף" במהלך לימודיו בהוגוורטס. חברו הטוב ביותר של ג'יימס פוטר והסנדק של בנו, הארי. הואשם ברצח חברו פיטר פטיגרו ו-12 מוגלגים ונאסר באזקאבן. בהמשך ברח מאזקבאן, ולאחר מכן הוכחה חפותו. לחם בשתי מלחמות הקוסמים, והעמיד את בית משפחתו שנימצא בכיכר גרימולד מספר 12, לונדון, כמפקדה ומקום מסתור עבור מסדר עוף החול. נרצח על ידי בת דודתו בלטריקס לסטריינג׳ במהלך הקרב במחלקת המסתורין בסוף הספר החמישי.
חברי המסדר > סוורוס סנייפ

סוורוס סנייפ היה אוכל מוות שערק לשורות המסדר בסוף מלחמת הקוסמים הראשונה לאחר שוולדמורט רצח את לילי פוטר, אהבת נעוריו. סנייפ הועסק כמורה לשיקויי קסם בבית הספר הוגוורטס וריגל עבור דמבלדור בתקופה זו, וכך למעשה שימש כסוכן כפול. נרצח על ידי וולדמורט.
חברי המסדר > אלאסטור מודי

אלאסטור מודי הוא ההילאי לשעבר (צייד קוסמי אופל) הטוב ביותר שעבד במשרד הקסמים, ומי שהיה אמור ללמד התגוננות מפני כוחות האופל בספר הרביעי. אולם, הוא נשבה על ידי אוכל המוות ברטמיוס קראוץ' הבן ופיטר פטיגרו כחלק מהתוכנית להשיב לוולדמורט את גופו. בעברו היה חלק ממסדר עוף החול המקורי, והוא הצטרף מחדש למסדר עוף החול שהוקם בתקופה שבין הספר הרביעי לחמישי, והיה מרכיב חשוב במאבק נגד וולדמורט. בסוף הספר החמישי הוא השתתף בקרב במחלקת המסתורין. בתחילת הספר השביעי הוא נרצח על ידי וולדמורט בזמן המשימה להעביר את הארי למקום מבטחים. מודי הוא פרנואיד באופיו, וחושש כל הזמן ממזימות לרציחתו, ולכן הוא שותה רק מהבקבוק האישי שלו. לאחר שנרצח, נלקחת ממנו עין הקסם שלו, והיא נשמרת במשרדה של אמברידג' עד שהיא נגנבת משם בידי הארי בספר השביעי.
חברי המסדר > נימפדורה טונקס

נימפדורה טונקס המכונה טונקס על ידי חבריה ודורה על ידי הוריה, היא הילאית במשרד הקסמים ואחייניתן של בלטריקס לסטריינג' ונרקיסה מאלפוי. טונקס היא אישה מגושמת, ופעמים רבות מתואר כיצד היא נתקלת בדברים בלא כוונה תחילה. היא מגלה עניין רב בהארי פוטר, וחשה דאגה רבה לגורלו. טונקס נולדה מטמורפמגוס, כלומר יש לה יכולת לשנות את המראה החיצוני שלה בלי עזרת קסמים לשינויי צורה. היא מאבדת את היכולת הזו באופן זמני בספר השישי, בעקבות אהבתה אל לופין אשר לא נענית, אך בסוף הספר השישי היא מתוודה בפומבי על אהבתה לרמוס לופין, וזמן קצר לאחר מכן השניים נישאים. במהלך הספר השביעי נולד בנם היחיד טדי (על שם אביה של טונקס שנרצח על ידי אוכלי מוות)שנולד מטמורפמגוס כמו אמו, אך בקרב על הוגוורטס שמתרחש זמן קצר לאחר מכן היא מוצאת את מותה מידיה של דודתה בלטריקס לסטריינג'.
חברי המסדר > רמוס ג'ון לופין

רמוס לופין היה אדם-זאב, וחבר ב"חבורת הקונדסאים" בה מכונה "ירחוני" ובמסדר עוף החול. במהלך לימודיו בהוגוורטס שימש כמורה להתגוננות מפני כוחות האופל בשנתו השלישית של הארי בהוגוורטס ובסוף השנה עזב, לימד את הארי על אומנות השימוש בקסם הפטרונוס שמרחיק את הסוהרסנים, והיה אדם קרוב מאוד להארי במהלך השנים כמו לאביו. לחם בקרב על הוגוורטס, שם נהרג בקרב כנגד דולוחוב.
חברי המסדר > קינגסלי שאקלבולט

קינגסלי שאקלבולט הוא הילאי במשרד הקסמים וחבר במסדר עוף החול. קינגסלי הוא איש גבה-קומה ממוצא אפריקאי, קירח ובעל קול עמוק. בספר החמישי הוא משתתף ונפצע במהלך הקרב מול אוכלי המוות במחלקת המסתורין של משרד הקסמים. בספר השישי הוא משמש כמאבטחו של ראש ממשלת בריטניה לפי הוראה של רופוס סקרימג'ר (שר הקסמים החדש). בספר השביעי הוא נאלץ לרדת למחתרת בעקבות נאמנותו למסדר עוף החול, אך בסוף הספר חוזר להוגוורטס ומשתתף בקרב מול אוכלי המוות של וולדמורט. בסוף הספר השביעי הוא מתמנה לתפקיד שר הקסמים הזמני במקומו של פיוס ת'יקנס שנשלט על ידי אוכלי המוות.
חברי המסדר > מנדגוס פלצ'ר

מנדגוס פלצ'ר הוא גנב ופושע המגויס על ידי דמבלדור למסדר עוף החול. פלצ'ר מתמחה בהסוואה עצמית ובהתחפשות למגוון אנשים ונשים, והוא משמש מרגל עבור המסדר. לאחר הירצחו של סיריוס בלק בידי בלטריקס לסטריינג' הוא פושט על בית משפחת בלק (ששימש את המסדר), וגונב משם חפצים רבים ובהם את התליון של סלית'רין ששימש את וולדמורט להכנת הורקרוקס. בתחילת הספר השביעי הוא "יוזם" את השיטה שבאמצעותה יעבירו את הארי מבית הדרסלים אל "המחילה" של הוויזלים, אך הוא עשה זאת בעקבות כישוף שהוטל עליו על ידי סוורוס סנייפ.
חברי המסדר > פיטר פטיגרו

פיטר פטיגרו היה חבר ב"חבורת הקונדסאים" במהלך לימודיו בהוגוורטס. הוא היה החבר החלש בחבורה, המכונה זנב-תולע כיוון שידע להפוך את עצמו לעכברוש. פטיגרו מתואר כטיפוס בוגדני הנוטה להתחבר עם אנשים חזקים ממנו כדי לזכות בחסותם. לאחר תום לימודיו הצטרף פטיגרו לשורות אוכלי המוות של וולדמורט, והוא שהסגיר לוולדמורט מיקומם של ג'יימס ולילי פוטר. לאחר מכן פטיגרו הגיע אל משפחת ויזלי בצורת עכברוש וכונה סקאברס. בספר השלישי, לאחר שנודע שסקאברס הוא פטיגרו, הארי מונע מסיריוס ולופין לחסל אותו, וכתוצאה מכך פטיגרו נותר בעל חוב עבורו. בספר הרביעי הוא עוזר לוולדמורט לשוב לגופו הגשמי. פטיגרו נרצח על ידי היד הקסומה שוולדמורט יצר עבורו, לאחר שריחם על הארי שהיה כלוא באחוזת מאלפוי ובכך בגד בוולדמורט.
חברי המסדר > פלר דלאקור

פלר דלאקור היא תלמידה בבית הספר הצרפתי בובאטון. פלר היא ויליה באופן חלקי, וכתוצאה מכך היא נחשבת לבחורה יפה מאוד. הופעתה הראשונה בסדרה היא בספר הרביעי, שם היא משתתפת בטורניר הקוסמים המשולש כנציגת בית הספר שלה. פלר לא מפגינה יכולת מרשימה, ובמשימה האחרונה של הטורניר משותקת על ידי ברטי קראוץ' הצעיר שהתחזה לאלאסטור מודי. לפני המשימה האחרונה היא פוגשת את ביל ויזלי, לימים בעלה ואבי ילדיה.
לאחר סיום לימודיה בבובאטון מתלמדת בגרינגוטס יחד עם ביל וויזלי. כחלק מחברותה במסדר, היא עזרה להעביר את הארי למקום מבטחים, ומאוחר יותר אירחה בביתה את הארי, הרמיוני ורון ועזרה להם להינצל מידי אוכלי המוות.
חברי המסדר > ארבלה פיג

ארבלה דוֹרין פיג, המכונה גברת פיג, מופיעה לראשונה בתחילת הספר הראשון בתפקיד השמרטפית חובבת החתולים של הארי פוטר. בספר החמישי מתברר כי היא סקיבית, והיא מסייעת להארי בהוכחת חפותו מול האשמות משרד הקסמים שטען כי הוא השתמש בקסם פטרונוס בניגוד לחוק.
חברי המסדר > לילי פוטר

לילי פוטר (לשעבר אוואנס) היא אמו של הארי. היא מתוארת כאישה יפה מאוד עם עיניים ירוקות בצורת שקדים, ושיער ג'ינג'י המגיע עד כתפיה. כמו כן, היא אחת התלמידות המצטיינות בשכבת הגיל שלה, ויש לה כישרון מיוחד לרקיחת שיקויים. היא אחת מהתלמידים החביבים ביותר על המורה לשיקויים הוראס סלגהורן, שחלק לה מחמאות רבות. לילי הייתה ילידת מוגלגים, ואחותה פטוניה שנאה אותה כיוון שקינאה בעובדת היותה מכשפה וכינתה אותה "מופרעת". צורת הפטרונוס של לילי הייתה איילה, ככל הנראה על מנת ליצור זיווג מתאים עם הפטרונוס של ג'יימס שהיה אייל.
לאורך רוב תקופת לימודיהם היא וג'יימס פונים זה אל זו בשמות המשפחה. לעיתים קרובות ג'יימס מפגין את יכולתו כשהיא נמצאת בקרבתו, דבר הגורם לה לכעס רב. לאחר שראה את הזיכרון של סנייפ בהגיגית קיבל הארי את הרושם שהיא שנאה את ג'יימס, אך סיריוס ולופין הכחישו זאת ואמרו שהיא החלה לצאת עם ג'יימס לפגישות בשנה השביעית, ולאחר שג'יימס החל להתנהג בצורה יותר בוגרת. היא התחתנה עם ג'יימס זמן קצר לאחר שסיימה ללמוד בהוגוורטס, וסיריוס היה השושבין בחתונתם.
הקוסם הצעיר סוורוס סנייפ לקח חלק גדול מילדותה ונערותה, והם נהיו לחברים טובים עד השנה החמישית שלהם בהוגוורטס. החברות בין לילי לסוורוס סנייפ נחשפת בספר השביעי, ביחד עם העובדה שסנייפ היה מאוהב בה בסתר. רולינג אמרה כי לילי הייתה עשויה להיענות לחיזוריו אלמלא היה עסוק בקסמים אפלים. מערכת היחסים ביניהם מסתיימת בשנה החמישית, כאשר סנייפ קורא לה "בוצדמית" לאחר שהושפל על ידי ג'יימס והיא הגנה עליו. לאחר שעזב את הוגוורטס, הודיע סנייפ לוולדמורט על הנבואה ששמע, אך נבהל כשהבין כי וולדמורט חושב שהיא מתייחסת ללילי. הוא היה זה שהתריע בפני דמבלדור על הסכנה האורבת לה, ובתמורה הפך למרגל של מסדר עוף החול. הוא אף ביקש מוולדמורט לחוס על חייה, כפי שמתואר בסוף הספר השביעי. אהבתו של סנייפ ללילי ניכרת גם שנים לאחר מותה, כאשר בספר השביעי מתוארת סצנה שבה הוא מפיק פטרונוס בצורת איילה, כמו זה של לילי.
בסרטים מגולמת לילי על ידי ג'רלדין סומרוויל כאישה בוגרת, ועל ידי סוזי שיינר כנערה צעירה.