stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היחידה הממשלתית לחופש המידע
פעילות מרכזית

הנחיות ונהלים: היחידה הממשלתית לחופש המידע קובעת נהלים והנחיות שמטרתם להנחות כיצד לטפל בבקשת חופש מידע. הנהלים מחייבים את משרדי הממשלה ויחידות הסמך אולם, רשויות ציבוריות נוספות נוהגות לפיהם. טרם פרסום הנוהל, מפרסמת היחידה טיוטה שפתוחה לעיון הציבור ולהערותיו. בין יתר פרסומי הנהלים ניתן למצוא את הנהלים הבאים: נוהל צורת מסירת מידע, נוהל דרישת המענה בדחיית בקשת חופש מידע, נוהל סיווג בקשות חופש מידע, נוהל כתיבת דין וחשבון שנתי, נוהל הקצאת משאבים בלתי סבירה, נוהל פניה לצד ג', נוהל פרסום תשובות באתר המרכזי, נוהל פרסום התקשרויות ונוהל מענה לבקשה למסירת יומן.
הקמת אתר מרכזי לחופש המידע: האתר הוקם מתוקף החלטת ממשלה במטרה להקל על האזרח בבואו לממש את זכותו לדעת. האתר מאפשר הגשת בקשות למידע באופן מקוון לכ- 1700 רשויות, וכולל מאגר תשובות המכיל נכון למאי 2023 כ-10000 מסמכים שנמסרו במסגרת בקשות חופש מידע.
הענקת פרס שרת המשפטים לשקיפות שלטונית:אחת לשנתיים, מעניקה שרת המשפטים פרס לרשויות ציבוריות ו/או עובדי רשויות ציבוריות שפועלו בצורה יוצאת דופן על מנת לקדם את ערכי השקיפות. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2015.
חשיפת מידע באופן יזום: היחידה הממשלתית לחופש המידע מקדמת חשיפת מידע באופן יזום. שני פרויקטים מרכזיים בתחום היו פרסום נוהל התקשרויות, בשיתוף עם אגף החשבת הכללית, שהוביל לפרסום יזום של התקשרויות הממשלה אחת לרבעון באופן יזום ומסודר; וכן יצירת המתווה המשפטי, בשיתוף עם ארכיון המדינה תחת הצוות בראשות השר הנגבי, שאפשר את חשיפת חומרי הוועדות בפרשת ילדי תימן.
הסדרת מעמד הממונה על העמדת מידע לציבור: מאז תחילת פעילותה לקחה על עצמה היחידה לקדם את מעמדם של הממונים על העמדת מידע לציבור. בשנת 2017 הסדירה היחידה בשיתוף נציבות שירות המדינה את תפקיד הממונים במשרדי הממשלה ויחידות הסמך ופורסם חוזר נציב בנושא. החוזר קובע את תחומי האחריות, הסמכויות, דרישות תפקיד, דרכי מינוי, תקופת הכהונה בתפקיד ותגמול כספי לממונה. בשנת 2023 הוגדר תפקיד הממונה על העמדת מידע ברשויות המקומיות ופורסם באתר של משרד הפנים.
קיום הדרכות בנושא שקיפות וחופש מידע: היחידה הממשלתית לחופש המידע מקיימת באופן שוטף הדרכות בתחום חופש המידע. בין היתר, מדריכה היחידה את הממונים על העמדת מידע לציבור, משפטנים, דוברים, עיתונאים ועובדי רשויות ציבוריות.
דוחות: מעת לעת מפרסמת היחידה הממשלתית לחופש המידע נתונים אודות יישום החוק ונתונים סטטיסטיים אחרים. בין הפרסומים: דוח שנתי אודות יישום החוק בממשלה, דוחות אודות האתר המרכזי לחופש המידע ועוד.
ראו גם

דיני פניות ציבור במשרדי מדינת ישראל בנושא חופש המידע
משרד ראש הממשלה
הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
הערות שוליים

↑  החלטת ממשלה 2950
↑  foi.gov.il אתר חופש המידע
↑  רשימת הרשויות הציבוריות להורדה
↑  נוהל צורת מסירת מידע
↑  נוהל דרישת המענה בדחיית בקשת חופש מידע
↑  נוהל סיווג בקשות חופש מידע, נוהל כתיבת דין וחשבון שנתי
↑  נוהל הקצאת משאבים בלתי סבירה
↑  נוהל פניה לצד ג
↑  נוהל פרסום תשובות באתר המרכזי
↑  נוהל פרסום התקשרויות
↑  [www.gov.il/BlobFolder/policy/nohal13/he/nohal13.pdf נוהל מענה לבקשה למסירת יומן]
↑  פרס שרת המשפטים לשקיפות שלטונית
↑  הסדרת מעמד הממונה על העמדת מידע לציבור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491750205171  VIAF: 299399227   WorldCat (עם VIAF): 299399227
DevOps

בפיתוח תוכנה, DevOps היא תרבות ארגונית ומתודולוגיית עבודה אשר שמה דגש על שיתוף הפעולה והתקשורת בין מפתחי התוכנה לבין שאר אנשי ה-IT שבחברה. השיטה דוגלת בביצוע אוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה (delivery) ושל שינויים בתשתיות. מקור המילה DevOps הוא מהלחם המילים האנגליות development (פיתוח) ו-operations (תפעול). מטרת השיטה לכונן תרבות וסביבה שבהן בנייה, בדיקות והוצאה לאור של גרסאות תוכנה יכולים להתבצע במהירות, לעיתים קרובות ובאופן אמין יותר. שיטות ה-DevOps המודרניות כוללות פיתוח מתמשך (continuous development), בדיקות מתמשכות, אינטגרציה מתמשכת, פריסה רציפה וניטור רציף של יישומי תוכנה לאורך כל מחזור חיי הפיתוח שלה. פרקטיקת ה-CI/CD או צינור ה- CI/CD (או Pipeline) מהווים את עמוד השדרה של פעולות DevOps המודרניות.
בארגונים מסורתיים, המורכבים מבעלי תפקידים המתמחים בביצוע פונקציות ספציפיות, שיתוף פעולה בין המחלקות שאחראיות על הפעולות שתוארו למעלה, לבין פעילויות התפעול של ה-IT הוא נדיר. גישת ה-DevOps מקדמת תהליכים ושיטות שמטרתם לחשוב על תקשורת ושיתוף פעולה בין צוותי הפיתוח, אבטחת המידע, ה-QA וה-IT.
דיאגרמת ון המציגה את DevOps כחיתוך של פיתוח תוכנה (development), תפעול (operations) ובדיקות תוכנה (QA)
כלים

מכיוון ש-DevOps מהווה שינוי תרבותי ודורש שיתוף פעולה בין הפיתוח, התפעול והבדיקות, לא קיים כלי יחיד של DevOps. במקום זאת קיימת "שרשרת כלי DevOps", המורכבת מכלים שונים רבים. באופן כללי, כלים ל-DevOps ניתנים לסיווג בין אחת או יותר מהקטגוריות הבאות של תהליכי פיתוח ופריסת תוכנה:
תכנות (code) – פיתוח הקוד וסקירה שלו (code review), כלים לניהול ומיזוג גרסאות
בנייה (build) – כלים ל-continuous integration ולקבלת סטטוס של בניית התוכנה
בדיקות (test) – בדיקות תוכנה ומדידת הביצועים
אריזה (package) – אחסון תוצרי בנייה בינאריים (artifact repository), הכנת היישום לפריסה
הוצאה לאור (release) – ניהול שינויים, אישור הוצאה לאור של גרסאות, אוטומציה להוצאה לאור של גרסאות
תצורה (configure) – הגדרה וניהול תצורה של תשתיות
ניטור (monitor) – ניטור ביצועים של היישום בזמן ריצה, חוויית משתמש
אף על פי שקיימים כלים שונים רבים, ישנן כמה קטגוריות של כלים שהן חיוניות להקמת תשתית DevOps. כלים כמו Docker, Kubernetes, Ansible, Terraform, Jenkins, Puppet, JFrog ו-Vagrant, בשילוב עם שירותי ענן ציבורי כמו AWS, Microsoft Azure ו-GCP ותכנות בשפות כמו פייתון הם דוגמאות לכלים פופולריים המשמשים בשרשרת הכלים של DevOps.
DevOps בהשוואה ל-Agile ו-Continuous delivery

בארגונים אשר אימצו את גישת פיתוח תוכנה זריז (Agile) חלה עלייה בכמות גרסאות התוכנה היוצאות לאור. במקור, שיטת ה-DevOps נוצרה מהעלייה בפופולריות של פיתוח זריז. שיטות ה-Agile ו-DevOps דומות אך שונות במספר היבטים חשובים: Agile מהווה שינוי בצורת החשיבה, בעוד ש-DevOps מיישמת שינוי בתרבות הארגונית הלכה למעשה. אחת המטרות של DevOps היא לייסד סביבה בה יכולים להתקיים הוצאות לאור של גרסאות תוכנה אמינות יותר ובקצב גבוה יותר. מנהלים האחראים על הוצאות לאור של גרסאות מתחילים להשתמש בכלים כגון אוטומציה להוצאות לאור של גרסאות וכלים ל-continuous integration כדי לסייע בקידום מטרה זו. כל זה נעשה תוך יישום גישת ה-continuous delivery ("אספקת תוכנה מתמשכת").
למושגים Continuous delivery ו-DevOps משמעות דומה, ולעיתים קרובות מבלבלים ביניהם, אך עם זאת אלו הן שתי תפישות שונות. גישת ה-DevOps רחבה יותר, והיא מתמקדת בשינוי תרבותי, ובפרט בשיתוף הפעולה בין הצוותים השונים שלוקחים חלק באספקה (delivery) של התוכנה (פיתוח, IT ,QA, הנהלה וכולי), כמו גם האוטומציה של תהליכי אספקת התוכנה. בהשוואה לכך, continuous delivery היא גישה אשר מתמקדת באוטומציה של הוצאה לאור של גרסאות, חיבור בין התהליכים השונים, וביצוע מהיר ותכוף יותר שלהם. המטרות הסופיות של שתי הגישות הן זהות ולעיתים קרובות משלבים ביניהן להשגת מטרות אלו. גישות ה-DevOps וה-continuous delivery באות מאותו רקע של שיטות עבודה זריזות ו"חשיבה רזה": ביצוע של שינויים קטנים ומהירים עם התמקדות בתועלת עבור הלקוח הסופי. השיטות מתבססות על תקשורת ושיתופי פעולה פנימיים איכותיים, ובכך מסייעות להשיג זמנים קצרים להוצאה לאור של התוכנה לשוק (time to market), תוך הפחתת סיכונים.
אימוץ שיטת ה-DevOps והיחס לארכיטקטורת תוכנה

את אימוץ גישת ה-DevOps מקדמים פקטורים רבים, בהם:
שימוש בשיטות פיתוח זריזות (agile) ומתודולוגיות נוספות של פיתוח תוכנה
דרישה מבעלי העניין ביחידות העסקיות השונות להגברת קצב שחרור גרסאות מוכנות לייצור
זמינות רחבה של תשתיות וירטואליזציה וענן מצדם של ספקים פנימיים וחיצוניים
שימוש נרחב באוטומציה בחוות השרתים (data centers) וכלים לניהול תצורה
דגש מיוחד על אוטומציה של בדיקות ושיטות של continuous integration
מסה קריטית של שיטות עבודה מומלצות (best practices) ידועות היטב
דגש על עבודה בצורת Infrastructure as Code, שבה התשתית מתוארת באמצעות קוד
אימוץ שיטת ה-DevOps והיחס לארכיטקטורת תוכנה > ארכיטקטורה

אף על פי שתאורטית ניתן ליישם את גישת ה-DevOps יחד עם כל ארכיטקטורת תוכנה, ארכיטקטורת ה-microservices (מיקרו-שירותים) הופכת לתקן עבור מערכות המתוכננות ל"פריסה מתמשכת" (continuous deployment). מכיוון שכל שירות הוא קטן, הדבר מאפשר לארכיטקטורה של כל שירות להתפתח בתהליך של continuous refactoring (ארגון הקוד מחדש באופן מתמשך), ובכך להפחית את הצורך בתכנון נרחב מראש, ומאפשר הוצאה לאור מוקדמת ומתמשכת של התוכנה.
ראו גם

בניית תוכנה
Azure DevOps Server
Docker
פריסת תוכנה
Continuous integration
בדיקות תוכנה ממוכנות
הערות שוליים

↑  What is DevOps?, about.gitlab.com (באנגלית אמריקאית)
ליגת העל הטג'יקית

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל הטג'יקית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של טג'יקיסטן 
 מדינות:  טג'יקיסטן טג'יקיסטן
 קונפדרציה:  AFC (אסיה)
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 שמות קודמים:  אליפות טג'יקיסטן הסובייטית
 אלופה נוכחית:  איסטיקלול דושנבה (2023)
 מירב הזכיות:  איסטיקלול דושנבה (12 זכיות)
 מפעל מקביל:  הגביע הטג'יקי בכדורגל
 מפעל נמוך:  הליגה הראשונה
 http://fft.tj
 
סמל הליגה בעבר
ליגת העל הטג'יקית היא ליגת הכדורגל הבכירה בטג'יקיסטן. הליגה הוקמה בשנת 1992, בשנה בה הוקמה טג'יקיסטן לאחר התפרקות ברית המועצות. הקבוצה שזכתה במירב תוארי האליפות היא קבוצת איסטיקלול דושנבה (12 פעמים).
הליגה מנוהלת בחסות מפעילת הסלולר מגאפון.
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1937–1991)

לפני הקמת ליגת העל הטג'יקית, מ-1937 ועד 1991 התקיימה הליגה של רפובליקת טג'יקיסטן תחת מערכת הליגות של ברית המועצות. כיוון שהקבוצות הטג'יקיות, שהיו חלשות יחסית, לא הרבו להשתתף בליגת העל הסובייטית החזקה, אליפות הליגה האזורית הייתה יותר משמעותית במדינה (אך לא הייתה רשמית ולא הוכרה בדיעבד על ידי התאחדות הכדורגל הטג'יקית).
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1937–1991) > זוכות בליגת העל הטג'יקית האזורית בתקופה הסובייטית

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הטג'יקי הסובייטי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
היסטוריה > לאחר התפרקות ברית המועצות (1992 ואילך)

הליגה הטיג'יקית בכדורגל הוקמה בשנת 1992 אחרי התפרקות ברית המועצות, ופירוקה של ליגת העל הסובייטית. הליגה הצטרפה לפיפ"א תחת קונפדרציית הכדורגל של אסיה. בעונת הבכורה של הליגה השתתפו 12 מועדונים, והאלופה הראשונה הייתה פאמיר דושנבה. לאחר מכן הוגדלה הליגה ל-16 קבוצות. ב-1997 צומצמה הליגה ל-13 קבוצות, ועונה לאחר מכן חזרה למתכונת של 12 קבוצות. בשנת 2000 הוקטנה הליגה עוד פעם ל-10 קבוצות בלבד, אך לאחר מכן הוגדלה בהדרגה בחזרה ל-16 קבוצות, והוקטנה שוב ב-2004. הליגה הוקטנה והוגדלה לסירוגין ושיחקו בה בין 9 ל-13 קבוצות בין 2005 ועד 2016. ב-2017 הוקטנה הליגה ל-8 קבוצות בלבד וכך היא משחקת מאז.
אליפויות לפי עונה

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הטג'יקי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפויות לפי קבוצות

| קבוצה | זכיות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| איסטיקלול דושנבה | 13 | 2010, 2011, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 |
| רגאר-תדאז תורסונזאדה | 7 | 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008 |
| וארזוב דושנבה | 3 | 1998, 1999, 2000 |
| וח'ש קורגונטפה | 3 | 1997, 2005, 2009 |
| סיטורה דושנבה | 2 | 1993, 1994 |
| פאמיר דושנבה | 2 | 1992, 1995 |
| רבשאן קולוב | 2 | 2012, 2013 |
| דינמו דושנבה | 1 | 1996 |
הערות שוליים

↑  עקב מלחמת העולם השנייה
↑  מאז 2007 נקראת צסק"א פאמיר דושנבה.
שגרירות

שגרירות ארצות הברית בבגדאד, השגרירות הגדולה והיקרה בעולם
שגרירות הודו באדיס אבבה, אתיופיה.
שגרירות היא הדרג הגבוה ביותר של נציגות דיפלומטית במדינה זרה, המתפקדת כגשר לתקשורת ולקשרים בין ממשלות של מדינות שונות. הקמת שגרירות במדינה מסוימת מהווה אות הכרה מלאה ורשמית בלגיטימיות ובריבונות של המדינה המארחת, ומשקפת את הקשרים הדיפלומטיים והאמון ההדדי בין שתי המדינות. שגרירות אינה רק מרכז לפעילות דיפלומטית אלא גם מספקת שירותים רבים לאזרחיה של המדינה השולחת הנמצאים בחו"ל, כולל עזרה במקרי חירום, רישום נולדים, נישואין, ועוד.
היסטוריה

מוסד השגריר היושב קבע בארץ זרה התחיל באיטליה במהלך המאה ה-15, על ידי דוכסות מילאנו. השגרירים הראשונים נשאו כולם בתואר קונסול האיטלקי.
במהלך קונגרס וינה ב-1815 נקבעו "תקנות הסיווג של כוח אדם דיפלומטי" שקבעו מערכת בינלאומית של דרגות דיפלומטיות, וכי שגרירים הם בדרגה ראשונה, צירים בדרגה שנייה, וממונה על היחסים בדרגה שלישית.
באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, שנחתמה בחסות האו"ם ב-1961, הוסדר מעמדם של היחסים הדיפלומטיים ומינויי שגרירים. בעקבות האמנה, ואמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים ב-1963, חדל השימוש במוסד הצירות.
בעלי משרות

שגריר - ראש השגרירות. מגיש את כתב האמנה המסמיך את פעולת השגרירות.
ציר
ציר-יועץ
יועץ
מזכיר ראשון
מזכיר שני
מזכיר שלישי
נספח
עוזר נספח
כאשר מגיע שגריר חדש למדינה זרה, הוא מגיש כתב האמנה לראש המדינה.
לרוב בעלי המשרות בשגרירת הם עובדי משרד החוץ. אך משרות כמו נספח צבאי מאוישות לפעמים על ידי אנשי צבא, ונספח כלכלי לפרקים ממונה מטעם משרד מסחר.
משימות

תפקידיה של השגרירות כוללים לרוב:
טיפול בנושאים מדיניים וצבאיים המשותפים לשתי המדינות
עידוד קשרי תרבות וחברה בין המדינות
פתרון בעיות בקשרי המסחר בין המדינות
סיוע לאזרחי המדינה שנקלעים למצוקה (נעשה לרוב על ידי המחלקה הקונסולרית)
טיפול בבקשות להיכנס למדינה המיוצגת על ידי השגרירות (אשרות שהייה)
לנציגות דיפלומטית יש חסינות דיפלומטית, ונוהגים בה כאילו היא שטח טריטוריאלי של המדינה המיוצגת בה ולכן לא ניתן להיכנס לשטח השגרירות ללא היתר, אך עובדיה הדיפלומטים כפופים לחוקי המדינה בה היא נמצאת.
לרוב ממוקמת שגרירות בבירתה של המדינה בה היא נמצאת, אך לפרקים אין הדבר כן, כמו במדינות שהעתיקו את בירתן, כמו מיאנמר שלמרות שהעתיקה את בירתה מיאנגון לנייפידאו ב-2005, רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות עדיין מחזיקות אותן ביאנגון, או מדינות שאין הכרה בינלאומית לגבי בירתם, כישראל, שלמרות היות בירתה בירושלים מחזיקות רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות במחוז תל אביב.
ראו גם

קונסוליה
צירות
נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם
סהרנה

| --- | --- |
 סוג:  חג עממי של יהודי כורדיסטן
 מועד
 תאריך:  חול המועד סוכות
 
סֶהֲרַנֶה הוא חג עממי, ללא מקור דתי, שהתקיים בעבר בקהילה היהודית בכורדיסטן במהלך חול המועד פסח. החל משנת 1972 נחוג הסהרנה במדינת ישראל על ידי יוצאי עדת כורדיסטן בסוכות.
מאפייני החג

בכורדיסטן נחגגה הסהרנה המרכזית בחול המועד פסח שכן הסהרנה הוא חג אביבי במהותו. חגיגות הסהרנה מתאפיינות בהילולה גדולה, שבין השאר כוללת יציאה של כלל חברי הקהילה לטבע לסעודות, תרומות, שירה ותחרויות שירה, נגינה על תוף וזורנה וריקוד. בקרבת זמנים נחגג בכורדיסטן חג הנורוז. הסהרנה בכורדיסטן הייתה אירוע של שבירת שגרת היומיום ואפשרה מפגשים חברתיים חוצי גיל ומגדר ושחרור מהנורמות החברתיות.
אף על פי שהחג אינו דתי במהותו, ישנן תפילות מיוחדות לחג וטקסים דתיים כגון הכנסת ספר תורה חדש לבית הכנסת וטקסי אירוסין המתקיימים כחלק מן החגיגות.
הסהרנה בכורדיסטן

חגיגות הסהרנה אפשרו ליהודים ולמוסלמים בכורדיסטן לבסס את היחסים הטובים, לעיתים אף החבריים, בין הקהילות. ראש השבט הכורדי המקומי או אע'א (שהיהודים כינו אותו מתוך כבוד Saharanei) סיפק את השטח בו נערכה הסהרנה. בימי החגיגות, האע'א הרחיב את החסות על היהודים ואף הציב שומרים בלילות במתחם החגיגות. אנשי הכפרים והשבטים באזור הביאו ליהודים אספקה לאירוע ולעיתים אף הקימו שוק קטן באזור. בסיום החגיגות, כשהיהודים חזרו לבתיהם, השכנים המוסלמים קיבלו את פניהם בלחם וגבינה. חגיגות הסהרנה היו זמן להיכרויות שידוכים בין המשפחות.
הסהרנה בישראל

בעשורים הראשונים למדינה, היהודים ממוצא כורדי לא חגגו את הסהרנה. נראה שהסיבות לכך קשורות לקשיי ההסתגלות לחיים במדינת ישראל ומדיניות כור ההיתוך. ב־1972 יוצאי כורדיסטן בישראל ארגנו לראשונה את חגיגות הסהרנה בישראל. הסיבות לחידוש החגיגות קשורות להתרופפות אידאולוגיית קיבוץ הגלויות והעניין של בני קבוצות שונות בישראל לתת ביטוי מחודש לשורשים התרבותיים והאתניים שלהם. חגיגות המימונה והסהרנה היו מהביטויים הראשוניים לשינוי זה. כמו כן, פעילים פוליטיים יוצאי כורדיסטן ואחרים (בעיקר ממפלגת העבודה) השתמשו באירוע לפעילות פוליטית. הסהרנה בשנות השבעים התקיימה בחול המועד סוכות ונמשכה שלושה ימים. הלפר ואברמוביץ טוענים שבחגיגות השתתפו 40,000 חוגגים, כ־30% מקהילת יוצאי כורדיסטן באותה התקופה. אולם בשל חשש מ"תחרות" מול חגיגות המימונה הפופולריות של עדת יוצאי מרוקו הנערכות באסרו חג של חג הפסח, הוחלט על העברת הסהרנה לחול המועד סוכות דווקא. ייתכן ומהלך זה תרם בסופו של דבר לדעיכת החגיגות שאיבדו רבות מאופיין, שכן החג הפך מחג אביבי המציין את שיא הפריחה וההתחדשות בטבע, לחג סתווי הנערך בתקופה היבשה והחמה של סוף הקיץ[דרוש מקור].
הסהרנה בימינו

בישראל, מרכז חגיגות הסהרנה הוא בטבריה, שם מוצגת תערוכת מורשת ופולקלור ומוקרנים סרטים על ההיסטוריה של יהדות כורדיסטן. כמו כן גם בירושלים, במבשרת ציון וביקנעם עילית נוהגים לחדש ולחגוג את החג עם מיטב האומנים הכורדים וכלי הנגינה מלווים בבגדים כורדים מסורתיים.
היות שחג הסהרנה החל להיחגג בחול המועד של חג הסוכות, שינוי מועד החגיגה חייב גם את התאמת התכנים של חג הסהרנה לחג הסוכות היהודי: ישיבה בסוכה, אתרוג ולולב בחגיגות ושמחת בית השואבה. בנוסף לכך, מרבית האוכלוסייה הכורדית במדינת ישראל באותם ימים הייתה אוכלוסייה דתית-מסורתית ובשל כך, עם השנים החג הפך מחג חילוני מובהק לחג מסורתי, בעל מאפיינים דתיים יהודים מובהקים.
שינוי נוסף שעבר על החג במרוצת השנים הוא 'כניסתם' של סממנים לאומיים וסממנים פוליטיים אליו, וזאת כחלק ממאמציו של הארגון הארצי של יהודי כורדיסטן לקבל את תמיכת המדינה וחסותה, שניתנה בתיווך של המפלגות השונות. במהלך האירוע המרכזי, נערכה עצרת מרכזית, בה נאמו אישי ציבור ופוליטיקאים ישראלים רבים, אשר לרוב ניצלו מעמד זה לצורך מטרותיהם הפוליטיות.
עם צבירת האהדה והפופולריות בארץ, הוחלט על הרחבת החגיגות לכמה מוקדים שונים בארץ וזאת על מנת להקל על ציבור החוגגים אשר נדרש לעבור מרחקי נסיעה גדולים, שלעיתים רבים גם גוררים חופשה כפויה מימי עבודה רבים. סיבה נוספת הייתה הרצון להביא לכך שיותר אנשים ייחשפו לחג הסהרנה ויגיעו לחגיגות.
בשנים האחרונות המיזם הלאומי "הלו"ז העברי" פעל להחזיר את הסהרנה למועד המקורי, אסרו חג הפסח.
לקריאה נוספת

יהודי המזרח, אוסף מאמרים, תל אביב, 1984.
רחל שרעבי, התחדשותה של מסורת : חגיגות הסהרנה בישראל, תל אביב, 2016.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  הנרי אברמוביץ וג'ף הלפר, הסהרנה כמייצג של פולקלור יהודי כורדיסטן, דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, תשמ"א, עמ' 79-84‏, JSTOR 23528731
1 2  סהרנה בריכתא : החכם היומי, באתר www.hyomi.org.il
↑  Jeff Halper, Edwin Seroussi and Pamela Squires-Kidron, Musica mizrakhit: Ethnicity and Class Culture in Israel, Popular Music Vol. 8, No. 2, 1989, עמ' 131-141
↑  הילה נהון, הסהרנה בירושלים: החג של העדה הכורדית חוזר למועד המקורי, באתר כל העיר, ‏3.4.2021
| סוכות |
| --- | --- | --- |
| מהלך החג | יום טוב ראשון • חול המועד סוכות • הושענא רבה • שמיני עצרת/שמחת תורה |  |
| סוכה | סכך • אכילה בסוכה • שינה בסוכה • ברכת לישב בסוכה • אושפיזין • מצטער פטור מן הסוכה • תשבו כעין תדורו • מעמיד • דופן עקומה • הלכות סוכה |  |
| ארבעת המינים | אתרוג, לולב, הדס וערבה • הלכות ארבעת המינים • קוישיקלך |  |
| מנהגים | הושענות • הקפות • חיבוט ערבה • זכר לשמחת בית השואבה • תיקון ליל הושענא רבה |  |
| מצוות הנוהגות  בזמן בית המקדש | מצוות ערבה במקדש • הקפת המזבח • ניסוך המים • שמחת בית השואבה • הקהל • שמחת הרגלים |  |
| שמיני עצרת ושמחת תורה | תפילת הגשם • וזאת הברכה • דגל שמחת תורה • הקפות בשמחת תורה • הקפות שניות |  |
| תפילות ופיוטים | פיוטי הושענות (כהושעת אלים) • פיוטי הגשם (אף ברי · זכור אב · שפעת רביבים) • מפי אל • סוכה ולולב לעם סגולה • משה אמת |  |
| שירי החג | אורחים לחג • שלומית בונה סוכה |  |
| שונות | שמחת הרגלים • מסכת סוכה • שלומית בונה סוכה • סהרנה |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש הרגלים 
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414871205171
יצחק קוראל אלמוג

| --- | --- |
אלמוג כראש מפקדת להב-דולפין, 1989
אלמוג כראש מפקדת להב-דולפין, 1989
 לידה:  22 ביוני 1938 (בן 86) כ"ג בסיוון ה'תרצ"ח אלכסנדריה, מצרים
 תאריך עלייה:  פברואר 1957
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  קוראל
 השכלה:  מוסמך במנהל עסקים,  MBA מאוניברסיטת תל אביב
 בת זוג:  אהובה ממשפחת מזרחי.
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1958 – מאי 1991 (כ־32 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין תותחנות באח"י יפו (ק-42)  מפקד נחתת אח"י אופיר   מפקד אח"י חיפה (סער 2)   מפקד אח"י רומח (סער 4)    מפקד   פלגה 45 בים האדום   מפקד בה"ד חיל הים   מדריך המכללה לביטחון לאומי   מפקד פרויקט סער 5   ראש מפקדת פרויקטים סער 5 והצוללות מסדרת דולפין
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל חברת טסקו בארצות הברית   מנהל חברת הזנק פאוורקום דירקטר בחברת אקספון
 
יצחק קוראל אלמוג (במקור, בצרפתית: Itzhak Coral‏; נולד ב־22 ביוני 1938) הוא מנהל ישראלי, שהחל את דרכו בחיל הים והגיע לדרגת תא"ל. בתפקידו האחרון היה אחראי לניהול בניית כלי שיט חדשים לחיל הים: סער 5 וצוללות דולפין. לאחר השירות הצבאי ניהל חברות טכנולוגיה מתקדמת בארצות הברית ובישראל.
משפחה

משפחת קוראל בירושלים הייתה משפחה של רבנים המפורסם ביניהם הרב-יעקב-קוראל שמונה להיות הראשון לציון בשנת 1817. סבו יצחק קוראל שעל שמו הוא קרוי נולד בירושלים בשנת 1886 והיגר בגיל 19 למצרים כדי למצוא עבודה.
אביו ז'אק (יעקב) קוראל נעשה מומחה לגידול כותנה ולסיבי כותנה. היה מנהל בחברה העוסקת ביצוא כותנה מצרית לשוק הבין לאומי.
אימו אלגרה קוראל מבית גרשון. בישראל שינתה את שמה לשמחה.
ילדות

יצחק קורל, Itzhak Coral, נולד באלכסנדריה שבמצרים למד בבית הספר של האחים הנוצרים הקדוש גבריאל בשפה הצרפתית College des Freres, Saint Gabriel. בשנת 1952 אחרי מהפכת הקצינים הצעירים, חוקק במצריים חוק לפיו קבלה לאוניברסיטאות המצריות מותנת בתעודת בגרות מצרית בערבית בלבד. את כיתות התיכון למד בבית הספר של העדה היהודית שפתחה כיתה מיוחדת ללימודי בגרות בערבית. בכיתה זו למדו תשעה תלמידים וכולם עברו בהצלחה גדולה את מבחני הבגרות המצרית הריאלית, והוא התקבל לשנת הלימודים 1956/1957 לבית הספר לרפואה באוניברסיטת אלכסנדריה. בנוסף עבר גם את מבחני הבגרות הצרפתית בהצלחה.
ילדות > יציאת מצריים ועליה

כתוצאה ממלחמת סיני (1956) גורשו כל הנתינים הזרים ורוב-היהודים על ידי ממשלת הנשיא גמאל עבד אל נאצר. בפברואר 1957 גורשה משפחת קוראל עם יהודים נוספים ממצרים. ב-8 בפברואר 1957 יצאו מנמל אלכסנדריה על סיפון האונייה "מיסר" לפיראוס תחת דגל הצלב האדום הבין לאומי. הגיעו לנמל פיראוס ב-10 בפברואר 1957. שם שהו מספר ימים ונפגשו עם נציגי הסוכנות היהודית ששיכנעו את ז'אק קוראל לעלות לישראל והובטחה לו עבודה במקצועו.
יצאו מנמל פיראוס על אונייה איטלקית והגיעו לנמל חיפה ב-18 בפברואר 1957. משם הועברו ישיר למעברת אופקים.
בזכות התמחותו של האב-ז'אק קוראל, בגידולי כותנה וסיבי כותנה במצריים, הועברה המשפחה לאופקים שם אב-המשפחה היה בצוות הקמת מנפטת הכותנה באופקים ועבד בה עד יציאתו לפנסיה.
אלגרה וז'אק קוראל הוריו של יצחק באלכסנדריה 1938.
משפחת קוראל יורדת מאונייה בנמל פיראוס לאחר גירושה ממצרים 10 בפברואר 1957.
כיתת תיכון בנוסח צרפת באלכסנדריה 1955.
משפחת קוראל בהמתנה באתונה, פברואר 1957.
תעודת סיום התיכון באלכסנדריה חותמת משרד החינוך הצרפתי.
אלגרה וז'אק קוראל הוריו של יצחק בישראל 1976.
שירות בחיל הים

אלמוג התגייס לצה"ל באוגוסט 1958 והתנדב-לקורס צולל-לוחם בשייטת 13. 

בשנת 1959 הפסיק הכשרה זו ונשלח לקורס נהגים שאחריו מילא תפקיד נהג אימונים בשייטת, ב-1960 בהמשך לראיון עם מפקד חיל הים האלוף יוחאי בן נון הוצב-בענף המודיעין במפקדת החיל והוכשר לתפקיד חוקר מודיעין ימי.
שירות בחיל הים > חובלים ומשחתות

בשנת 1961 עבר בהצלחה מבדקי קצונה התנדב-והתקבל לקורס חובלים מחזור י' במגמת שייט ובמהלך הקורס נכנס לשירות קבע. בשנת 1963 בסיום קורס חובלים הוצב-על המשחתת אח"י אילת בתפקיד סגן קצין תותחנות. 

בשנת 1964 נשלח לקורס קציני תותחנות בבה"ד חיל הים וב-1965 נשלח להמשך הקורס בבית הספר של הצי הבריטי (HMS Excellent (shore establishment)) בעיר פורטסמות' שבבריטניה. לקראת היציאה לקורס נאלץ לשנות את שם המשפחה לשם עברי ובחר בשם אלמוג תרגום המילה Coral.
עם חזרתו מונה להיות קצין תותחנות באח"י אילת (ק-40) (בפיקודו של סא"ל יואב יסעור) בשייטת המשחתות. 

בתחילת שנת 1966 הוצב-על המשחתת אח"י יפו (ק-42) (בפיקודו של יצחק קט), בתפקיד קצין תותחנות בכיר של שייטת המשחתות. ושירת בתפקיד זה כולל בזירה הימית במלחמת ששת הימים שבה השתתף בפעולת פורט סעיד (1967).
קוראל משליך את כובעו אלעל לפי מסורת סיום קורס חובלים, 1963
הרמטכ"ל צבי צור, מפקד חיל הים יוחאי בן נון ומפקד בה"ד חיל הים סא"ל יהודה בן-צור עם בוגרי מחזור י' בקורס חובלים 1963.
אלמוג קבוצת מסיימי קורס קציני תותחנות בבסיס HMS Excellence פורטסמות' 1965.
אלמוג בתצפית כוכבים בגשר אח"י יפו (ק-42) 1967.