stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלום כתב
לקריאה נוספת

יפה בנימיני, פגישה עם יוצר: המשורר שלום כתב, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1983.
ראובן יוסף, 'על שירתו של שלום כתב', אפיריון 3 (1984/1985), עמ' 75–77.
יחזקאל מרק, 'עיונים בשירי שלום כתב', בשדה חמ"ד כב, ז/ח (תשל"ט), עמ' 399–407.
שמואל מורה, 'שירתו של שלום כתב', במערכה 175 (אוגוסט 1975), עמ' 20–21.
הערות שוליים

↑  ג' חכים, 'משורר השירה הערבית הישראלית', במערכה 50 (תמוז תשכ"ה), עמ' 19.
↑  سالم الكاتب, مواكب الحرمان, بيروت: دار الكشاف, 1949, 7-8.
↑  אל-מג'תמע, גיליון 11, 1956, 33.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280256205171  LCCN: n89120309  VIAF: 23728682   WorldCat (עם VIAF): 23728682
שארל טורנמיר

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1870 בורדו, צרפת 
 פטירה:  3 בנובמבר 1939 (בגיל 69) ארקאשון, צרפת 
 שם לידה:  Charles Arnould Tournemire 
 מקום קבורה:  Arcachon cemetery 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1 בפברואר 1921)  prix Chartier (1911) 
 חתימה:  
 
שארל טורנמיר (בצרפתית: Charles Tournemire; ‏22 בינואר 1870 – 3 או 4 בנובמבר 1939) היה מלחין ונגן עוגב צרפתי, שנודע בעיקר באלתורים שלו, שצמחו במקרים רבים מן המוזיקה של המזמור הגרגוריאני. יצירותיו כוללות יצירות רבות לעוגב, שמונה סימפוניות (אחת מהן כוראלית), ארבע אופרות, שתים-עשרה יצירות קאמריות ושמונה-עשרה יצירות לפסנתר.
קורות חייו

טורנמיר היה תלמידו הצעיר ביותר של סזר פרנק, ונשא בתואר נגן העוגב של בזיליקת קלוטילדה הקדושה בפריז משנת 1898 עד 1939. כמו כן היה פרופסור למוזיקה קאמרית בקונסרבטואר של פריז ומורה לאלתור בעוגב.
טורנמיר הקליט בשנת 1930 חמישה אלתורים, שמוריס דיריפלה תיעתק בהמשך מהקלטות פונוגרף.
"ל'אורג מיסטיק'" שלו, קבוצה של 51 קבצים בני חמישה קטעים כל אחד, חוברה בין 1927 ל-1932. היא מקיפה את מחזור השנה הליטורגית של הדת הקתולית, כשכל קובץ בה מבוסס על המזמורים הגרגוריאנים של היום.
טורנמיר מת בארקאשון ב-1939. הסיבה למותו איננה ידועה בוודאות, וכמוה גם תאריך המוות (3 או 4 בנובמבר).
לקריאה נוספת

פסקל ינקו: "שארל טורנמיר, "על אגדת טריסטן", פפיון, ז'נבה, 2001.
פסקל ינקו: "שארל טורנמיר: מבט אל חייו ויצירתו", פטר אוורס, פאדרבורן, 2003. (תרגום לגרמנית)
Pascal Ianco: Charles Tournemire, ou Le mythe de Tristan. Papillon, Genève, 2001. ISBN 2-940310-06-8(in French)
Pascal Ianco: Charles Tournemire: Aspekte zu Leben und Werk. Peter Ewers, Paderborn, 2003. ISBN 3-928243-17-9(German translation)
שירת הברבור (סרט, 2021)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  טוד סטיבנס 
 תסריט:  טוד סטיבנס 
 עריכה:  Spencer Schilly 
 שחקנים ראשיים:  אודו קיר Tom Bloom Annie Kitral מייקל לורנזו אוריה ג'ניפר קולידג' לינדה אוונס Jonah Blechman 
 צילום:  Jackson Warner Lewis 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  סרטי מגנוליה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2021 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שירת הברבור (באנגלית: Swan Song) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2021, אותו כתב, ביים והפיק טוד סטפנס (אנ'). בסרט מככב אודו קיר (אנ') ולצידו ג'ניפר קולידג', לינדה אוונס, מייקל אורי, איירה הוקינס וסטפני מקוויי.
הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים South by Southwest ב-17 במרץ 2021. הסרט יצא להקרנה בבתי הקולנוע במהדורה מוגבלת ב-6 באוגוסט 2021, בטרם הופץ לצפייה ביתית בשירותי VOD ב-13 באוגוסט 2021, על ידי סרטי מגנוליה (אנ').
תקציר העלילה

מעצב השיער בדימוס פטריק "פט" פיטזנברגר (אודו קיר (אנ')) הוא פנסיונר החי מביטוח לאומי אשר ויתר מזמן על החיים. הוא נעל את עצמו בין קירות בית אבות אפרורי בפאתי סנדוסקי (אנ'), אוהיו, אותו לא עזב מזה שנים ובו הוא מחלים משבץ. לקוחתו (לשעבר) האהובה ביותר, ריטה פרקר סלואן (לינדה אוונס), היא אשת חברה רפובליקנית עשירה. כאשר היא הולכת לעולמה, היא מורה בצוואתה כי פט יעצב את שיערה לקראת הלווייתה. בתחילה הוא מסרב, אך בסופו של דבר פט מחליט להיעתר לבקשתה ויוצא למסע, מבית האבות לבית הלוויות, ובדרך הוא אוסף את הציוד הקוסמטי הדרוש לו לצורך עבודתו האחרונה, תוך שהוא מתעמת עם עברו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אודו קיר (אנ') | פטריק "פט" פיטזנברגר | מעצב שיער לשעבר, פנסיונר החי מביטוח לאומי ומתגורר בבית אבות. |
| ג'ניפר קולידג' | די די דייל | לשעבר - שולייתו של פט; לימים - יריבתו העסקית. |
| לינדה אוונס | ריטה פרקר סלואן | לקוחתו לשעבר של פט אשר הלכה לעולמה. |
הפצה

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל South by Southwest ב-17 במרץ 2021. עוד בטרם הקרנת הבכורה, Magnolia Pictures (אנ') רכשה את זכויות ההפצה העולמיות לסרט. הסרט עלה לאקרנים בהפצה מוגבלת ב-6 באוגוסט 2021, לאחר מכן הסרט היה זמין לצפייה בשירות VOD החל מה-13 באוגוסט 2021.
תגובות וביקורות

הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות מצד מבקרי הקולנוע. באתר האינטרנט Rotten Tomatoes הסרט זכה לדירוג של 92% בהסתמך על 102 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.3 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נקבע כי "הופעתו מרובת הממדים של אודו קיר (אנ') מעניקה לסרט גוון וחדות המאזנים את הסיפור, שאחרת עלול היה להיתפס כתמהוני". באתר האינטרנט Metacritic לסרט דירוג של 65 מתוך 100, המבוסס על 26 מבקרים, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
פרסים ומועמדויות

ב-14 בדצמבר 2021, אודו קיר (אנ') היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט עבור השחקן הראשי הטוב ביותר. ב-21 בינואר 2022 הסרט עצמו היה מועמד לפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה עבור הסרט הטוב ביותר בהפצה מוגבלת.
| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אינדפנדנט ספיריט | השחקן הראשי הטוב ביותר | אודו קיר (אנ') | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | הסרט הטוב ביותר בהפצה מוגבלת | שירת הברבור | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Day-Ramos, Dino (10 בפברואר 2021). "SXSW Film Festival Unveils Full Lineup; Charli XCX Quarantine Feature To Close Fest; Tom Petty Docu Set As Centerpiece". Deadline Hollywood. נבדק ב-19 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (18 במרץ 2021). "Magnolia Pictures Takes Worldwide Rights To Hairdresser Comedy 'Swan Song' – SXSW". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lattanzio, Ryan (26 ביוני 2021). "'Swan Song' Trailer: Udo Kier Is Fabulous as a Hairdresser on a Mission". IndieWire. נבדק ב-26 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Swan Song (2021)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-27 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Swan Song". Metacritic. נבדק ב-20 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Tangcay, Jazz; Lang, Brent (2021-12-14). "Indie Spirit Awards 2022: Full List of Nominations". Variety (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-01-23. נבדק ב-2021-12-15.
1 2  "The Nominees for the 33rd Annual GLAAD Media Awards". GLAAD. 2022-01-21. נבדק ב-2022-01-22.
שדרות ירוזולימסקייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ירושלים החדשה 
 אורך:  10 ק"מ 
 מיקום
 ערים ראשיות:  ורשה 
 קואורדינטות:  52°13′48″N 21°00′42″E﻿ / ﻿52.23°N 21.011666666667°E﻿ / 52.23; 21.011666666667
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ורשה מוגדלת) שדרות ירוזולימסקייה(למפת ורשה רגילה) שדרות ירוזולימסקייה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שדרות ירוֹזוֹלימסקיֶיה (בפולנית: Aleje Jerozolimskie, כלומר "שדרות ירושלים") הן אחד הרחובות המרכזיים בוורשה בירת פולין. השדרות מתחילות במרכז העיר ונמשכות עד לפרווריה של העיר. בשדרות ממוקמים מספר בנייני מפתח בעיר דוגמת הנהלת הבנק הגדול בפולין והמוזאון הפולני הלאומי.
תחנת הרכבת הגדולה בפולין, תחנת ורשאבה צנטראלנה, ממוקמת בשדרות.
בשנת 1774, מחוץ לגבולות וורשה הוקמה מושבה למתיישבים יהודים ושמה הייתה "ירושלים החדשה". בהתאם לכך, הדרך שקישרה את היישוב עם העיר קיבלה את שמה. תוך זמן קצר, היישוב צורף לגבולות העיר המתפתחת, אך שמה של השדרה השתמר עד היום.
שמוליק מרקו

| --- | --- |

 לידה:  12 ביוני 1955 (בן 69) ישראל
 עיסוק:  גאולוג
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  אמוץ עגנון
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב
 פרסים והוקרה:  פרס רפי פרוינד של החברה הגאולוגית הישראלית (2007)
 תרומות עיקריות
 חקר רעידות אדמה לפני עידן הסייסמוגרפים
 
שמוליק (שמואל) מרקו (נולד ב-12 ביוני 1955) הוא גאולוג ישראלי ופרופסור מן המניין בחוג לגאופיזיקה באוניברסיטת תל אביב. לשעבר ראש בית הספר לסביבה ולמדעי כדור הארץ ע״ש פורטר בפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר.
ביוגרפיה

מרקו נולד בישראל. גדל בפתח תקווה, למד בבי״ס שיפר ובתיכון ע״ש ברנר. שירת בצה"ל בסיירת גולני.
בין השנים 1976 ל-1988 עבד כמדריך וכמנהל בית ספר שדה אילת של החברה להגנת הטבע.
למד במחלקה לגאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים לימודי בוגר, מוסמך ודוקטורט (קיבל את התואר ב-1997). בשנת 1991 השתלם במחלקה לגאופיזיקה באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה.
משנת 1994 עד 2000 עבד כחוקר במכון הגאולוגי.
בשנת 2000 הצטרף מרקו בדרגת מרצה לחוג לגאופיזיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2003 קודם לדרגת מרצה בכיר, ב-2007 קיבל דרגת פרופסור חבר וב-2013 קיבל דרגת פרופסור מן המניין. בשנים 2013–2016 שימש כראש החוג לגאופיזיקה, ובשנים 2016–2021 היה הראשון שעמד בראשות בית הספר לסביבה ולמדעי כדור הארץ על שם פורטר.
מחקר

עיקר מחקריו של מרקו מכוונים לתיעוד ההופעה בזמן ובמרחב של רעידות האדמה שהיו באזור בעבר על פי דפורמציה בסדימנטים (פלאוסייסמולוגיה) ובאמצעות ניתוח נזקים במבנים ארכאולוגיים (ארכאוסייסמולוגיה). כמו כן הוא חוקר את התנהגות השדה המגנטי של כדור הארץ בעבר (פלאומגנטיזם).
קבוצת המחקר של מרקו מתעדת את הופעת הסייסמיטים לאורך בקע ים המלח במספר אופנים. שכבות המשקעים של ים המלח ושל האגמים שקדמו לו חשופות בפני השטח מכיוון שמפלס המים ירד מרום של 160 מטרים מתחת לפני הים (לפני כ-26 אלף שנה, בשיא תקופת הקרח האחרונה), עד לכ-425 מטרים מתחת לפני הים בשנת 2013. הגילים של שכבות הסייסמיטים שמצאה קבוצתו במשקעי ים המלח מאלפיים השנים האחרונות, נמדדו באמצעות איזוטופים רדיואקטיביים ונמצאו תואמים לעדויות כתובות על רעידות אדמה שנמצאו בתעודות היסטוריות עתיקות. כך משלב מרקו במחקרו עדויות מההיסטוריה ומאמת אותן בתצפיות באתרים ארכאולוגיים שבהם ניתן לנתח אך מקרוב נזקים שגרמו רעידות אדמה. בסך הכל, תיעדה קבוצתו של מרקו את רעידות האדמה שהתרחשו באזור בכ-220 אלף השנים האחרונות. זהו התיעוד הארוך ביותר בעולם.
פרסים והוקרה

פרס מכון טדי דיקר למדעי כדור הארץ (1989)
פרס פרץ גרדר של החברה הגאולוגית הישראלית (1991)
פרס רפי פרוינד של החברה הגאולוגית הישראלית (2007)
מצטיין רקטור אוניברסיטת תל אביב בהוראה (2017)
מופקד הקתדרה על שם נבנצל וגרוסברג בגאודינמיקה (2020)
הערות שוליים

↑  תיעוד רעידות אדמה עתיקות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383140005171  ORCID: 0000-0001-5548-2447  SUDOC: 093328583  VIAF: 206041655   WorldCat (עם VIAF): 206041655
שיתוף כלי רכב במוסקבה

מכוניות שיתוף הרכבים במוסקבה בחניון ברחוב ארבאט החדש
שיתוף כלי רכב במוסקבה הוא סוג של תחבורה אלטרנטיבית במוסקבה. נכון לשנת 2019, במוסקבה יש את צי השיתוף הגדול ביותר באירופה. עם זאת, שוק free-float של שיתוף המכוניות במוסקבה הוא המתפתח ביותר בעולם. המספר הממוצע של נסיעות יומיות במוסקבה נכון לאוגוסט 2019 הוא 140 אלף. Yandex.Drive (אנ') היא המפעילה הגדולה ביותר בשוק שיתוף הרכבים בעיר, עם צי של יותר מ-9,000 מכוניות.
סקירה

בשנת 2019 צי רכבי השיתוף במוסקבה הגיע ל-30,000, כמעט פי שניים מהשנה הקודמת, עלה על הציפיות. חלק מהמקורבים בתעשייה אומרים שיש פוטנציאל של עד 100,000 כלי רכב שיתופיים בסופו של דבר.
בנוסף לחנייה עירונית מועדפת עבור כלי רכב שיתוף, ממשלת מוסקבה פוטרת כלי רכב חשמליים מתשלום מס תחבורה.
ראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין וראש Yandex ארקדי וולוז' השתתפו באירוע שהוקדש להשקת כלי הרכב החשמליים של Yandex.Drive בסוף ספטמבר 2019.
שלושים מכוניות חשמליות של ניסאן ליף ממותגות Yandex.Drive הפכו לזמינות במוסקבה בשנת 2019. מספר כלי רכב חשמליים מדגמים שונים זמינים גם אצל מפעילי שיתוף מכוניות אחרים.
הערות שוליים

↑  Natalia Avdonina, Svetlana Dolgoborodova, Coverage of the Arctic Development in Russian Mass Media Discourse (by the example of Rossiyskaya Gazeta), Theoretical and Practical Issues of Journalism 8, 2019-10-26, עמ' 735–746 doi: 10.17150/2308-6203.2019.8(4).735-746
1 2  С.Ю. Черников, PLACE OF ELECTRIC VEHICLES IN THE MODERN RUSSIAN CARSHARING MARKET, Вестник МИРБИС, 2020-07-11 doi: 10.25634/mirbis.2020.2.8
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
של (חברה)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית - בורסת לונדון, בורסת יורונקסט, בורסת ניו יורק
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון (31 בינואר 2022–SHEL) 
 מייסדים:  Marcus Samuel, 1st Viscount Bearsted, Henri Deterding 
 תקופת הפעילות:  1907–הווה (כ־117 שנים)
 חברות בנות:  Bataafse Petroleum Maatschappij  Shell Czech Republic  Shell Deutschland  Aera Energy  Shell Pakistan  Shell Overseas Investments  Shell Transport and Trading Company  Shell International Petroleum Company  Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Exploitatie van Petroleumbronnen in Nederlandsch-Indië  של הממלכה המאוחדת  Dansk Shell  Salym Petroleum Development  Bataafsche Import Maatschappij  של קנדה  חברת הדלק של  של אחזקות מעבר לים  Raízen  של ניגריה  Shell Aircraft  Rhenania-Ossag  Royal Dutch Shell Group of Companies  Shell Deutschland  NNGPM  Shell Recharge  Anglo Saxon Petroleum  Limejump 
 מיקום המטה:  Shell Centre 
 משרד ראשי:  הולנד האג, הולנד
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנפט, קידוח נפט וגז טבעי 
 מוצרים עיקריים:  נפט גז טבעי
 הכנסות:  467 מיליארד דולר (2012)
 רווח תפעולי:  37,298,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2023) 
 רווח:  27 מיליארד דולר (2012)
 הון עצמי:  188,361,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2023) 
 יו"ר:  אנדרו מקינזי
 מנכ"ל:  פטר ווסר
 עובדים:  90,000 (2011)
  
 www.shell.com
 
תחנת דלק של החברה בקליפורניה, ארצות הברית
של בע"מ (באנגלית: Shell plc), שעד 22 בינואר 2022 נקראה רויאל דאטש של (באנגלית: Royal Dutch Shell plc), היא חברת אנרגיה אנגלית-הולנדית רב לאומית שמרכזה בלונדון, העוסקת בנפט ובגז טבעי. החברה פועלת באינטגרציה אנכית, ופעילה בכל תחומי הפעילות של תעשיית הנפט והגז - חיפוש והפקה, זיקוק, הפצה ושיווק, פטרוכימיקלים, ייצור חשמל ומסחר. החברה פעילה גם בתחומי אנרגיה מתחדשת ודלק ביולוגי. של פועלת במעל 90 מדינות, מייצרת אנרגיה בשווי 3.1 מיליון חביות נפט ביום, ומפעילה 44 אלף תחנות דלק. של היא החברה השנייה בגודלה בעולם לפי הכנסות (אחרי אקסון מוביל), ואחת משש חברות האנרגיה הציבוריות הגדולות בעולם (סופרמייג'ורס).
היסטוריה

החברה נוסדה בפברואר 1907 בעקבות מיזוג שתי חברות מתחרות - חברת הנפט ההולנדית "רויאל דאטש", וחברת התובלה והמסחר הבריטית "של", במטרה להתחרות בחברת האנרגיה האמריקנית "סטנדרד אויל" (כיום אקסון מוביל) שייסד ג'ון רוקפלר. "רויאל דאטש" נוסדה בשנת 1890 בידי ז'אן בפטיסט אוגוסט קסלר והנרי דטרדינג, בחסות המלך ויליאם השלישי. "של" נוסדה בשנת 1897 בידי האחים היהודים מרקוס וסמואל סמואל. מקור שם החברה בעסק שהפעיל אביהם, לייבוא ולמכירת קונכיות. בשנת 1952, החברה הייתה הראשונה לרכוש ולהפעיל מחשב מסחרי בהולנד - פרנטי סימן 1, שהופעל במעבדת החברה באמסטרדם.
מטה החברה נמצא בהאג שבהולנד, והיא רשומה בלונדון שבאנגליה. מניות החברה נסחרות בבורסת לונדון (החברה הגדולה ביותר במדד FTSE 100), בורסת יורונקסט באמסטרדם ובורסת ניו יורק. של סיפקה את התשתית לחברת האנרגיה הישראלית פז, כאשר השנייה רכשה את פעילותה של הראשונה בארץ לפני קום המדינה. בנוסף,
סמל חברת פז עוצב בהשראת סמל חברת של.
באפריל 2015 דווח ששל צפויה לרכוש את חברת BG (אנ') הבריטית ב-69.6 מיליארד דולר. עסקת הרכישה הושלמה בפברואר 2016.
לשל פרויקטים בתחום הנפט והגז הטבעי בכל רחבי העולם, ובין היתר באגן פרמיאן במערב טקסס. באזור זה פועלות חברות נפט נוספות, דוגמת אקסון מוביל ותאגיד שברון. פעילותן של חברות הנפט באזור, לרבות של, הורידה את רמת האבטלה והביאה לפריחה בתעשייה אך גם יצרה מספר רב של בעיות, ביניהן צפיפות בבתי הספר, עליה במספר תאונות הדרכים הקטלניות ובעיות ברשת החשמל המקומית. לפיכך, בנובמבר 2018 הודיעה חברת של על הצטרפותה לקבוצת "השותפות האסטרטגית של פרמיאן". השותפות פועלת עם גורמי ממשל מקומיים ופדרליים, כמו גם עם ארגונים ללא כוונת רווח ועם עסקים מקומיים, כדי לטפל בחלק מן הבעיות שהן יצרו בתחומי התעסוקה, הדיור ושירותי הבריאות.
הפרת זכויות אדם בניגריה

במשך השנים עלה מספר פעמים הקשר בין חברת "של" לזכויות האדם בניגריה.
בשנת 1996 טענו מספר ארגוני זכויות אדם שחברת "של" אחראית למקרים בהם בוצעו הפרות לכאורה של זכויות אדם בניגריה, ביניהם הוצאה להורג, מקרי פשע נגד האנושות, עינויים, יחס בלתי אנושי ומעצר מנהלי שרירותי. בפרט נטען ששיתוף הפעולה בין החברה לבין המשטר הצבאי בניגריה גרם ישירות לרציחתם של שמונה מראשי שבט האוגוני, ביניהם קן סארו-ויוה, בשנת 1995.
נגד החברה הוגשו מספר תביעות משפטיות בנושא זה, ובהסכם פשרה היא הסכימה לשלם 15.5 מיליון דולר. החברה לא קיבלה כל אחריות על הטענות נגדה.
בשנת 2009 נטען בדו"ח של אמנסטי אינטרנשיונל שהחברה אחראית לפגיעה בזכויות האדם בדלתת הניז'ר, כתוצאה מטיפול לקוי בדליפות גז ונפט.
בשנים 2009–2010 פורסמו מסמכים מודלפים בהם נאמר שחברת "של" החדירה סוכנים לכל משרדי הממשלה בניגריה ומצליחה להשפיע על החלטות פוליטיות. כמו כן נאמר שם שהחברה העבירה באופן סדיר תשלומי שוחד לאנשי הצבא הניגרי על מנת למנוע מהומות.
הערות שוליים

↑  חדשות חוץ, כבר לא רויאל דאץ' - חברת של שינתה את שמה, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2022
↑  עסקת ענק באנרגיה: רויאל דאץ' של רוכשת את BG ב-69.6 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 8 באפריל 2015
↑  Shell-BG Group Acquisition Complete, As Energy Giant Focuses On Liquefied Natural Gas
↑   חברות הנפט יתרמו 100 מיליון דולר כדי לסייע לטקסס וניו מקסיקו, באתר TheMarker‏, 19 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007371508505171  BIBSYS: 90253334  BnF: cb15535644t (data)  CiNii: DA02751536  ISNI: 0000 0004 0472 6394  LCCN: no2006073283  MusicBrainz: 47d7a76d-1743-4194-80e1-6a92f47c57ac  MusicBrainz: 2c671b1a-eafd-4761-ba69-a2cf19e24573  NDL: 00629454  NKC: osa2010600433  RERO: 02-A000099456  VIAF: 127202154   WorldCat (עם VIAF): 127202154
שארל לואי אלפונס לבראן

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1845 פריז, צרפת 
 פטירה:  18 במאי 1922 (בגיל 76) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  מלריה, רפואה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול  Faculté de médecine de Strasbourg 
 מנחה לדוקטורט:  Émile Küss 
 מוסדות:  מכון פסטר  French Defence Health service 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1907)  מפקד בלגיון הכבוד (31 בדצמבר 1912)  חבר זר של החברה המלכותית (23 במרץ 1916)  מדליית קוטניוס (1895)  מדליית אדוארד ג'נר 
 בן או בת זוג:  Sophie-Marie Pidancet 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
שארל לואי אלפונס לבראן (בצרפתית: Charles Louis Alphonse Laveran‏; 18 ביוני 1845 – 18 במאי 1922) היה רופא צרפתי וזוכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1907 על מחקרו בנוגע לפרוטוזאה כגורמים למחלות ובפרט למחלת המלריה.
ביוגרפיה

לבראן נולד בפריז. אביו, ד"ר לואי תיאודור לבראן היה רופא צבאי בכיר ופרופסור בבית הספר לרפואה "אקול דה ואל דה גראס" (École de Val-de-Grâce). אמו, ניאה גואנרד דה לה טור, הייתה בתם ונכדתם של שני מפקדים בכירים בצבא הצרפתי. לבראן הלך בעקבות אביו והחל את לימודי הרפואה שלו בשנת 1863, בבית הספר לבריאות הציבור בשטראסבורג. בתום לימודיו ובפרוץ המלחמה הפרנקו-פרוסית (1870) לבראן היה קצין אמבולנס בכמה מהקרבות הגדולים במלחמה זו. לאחר המלחמה, שובץ לבראן כרופא בבית החולים בעיר הצרפתית ליל, ולאחריו בבית החולים סנט מרטין שבפריז. כמו כן, בשנת 1878 הוא נבחר לשמש כראש המחלקה למחלות צבאיות ומגפות בבית הספר "אקול דה ואל-דה-גראס", משרה שאוישה בעבר  גם על ידי אביו.
בתום תקופת כהונתו נשלח לבראן לאלג'יריה לעיר בונה (Bône) ולאחר מכן לקונסטנטין, בתקופה זו ערך לבראן את מחקרו המשמעותי ביותר על הגורמים למחלת המלריה בבני אדם. בניסוייו, לבראן הצליח לבודד את הטפיל למחלת המלריה ובשנת 1882 הוא ערך את הניסוי החשוב בו הוא נסע לרומא כדי לבדוק האם הטפיל, שהוא שיער כגורם למחלת המלריה  ואשר בודד מדמו של חולה מלריה באלג'יריה, זהה לזה שנמצא בדמו של חולה מלריה ברומא. כאשר הניסוי נחל הצלחה, פרסם לבראן את ממצאיו.
בתחילה, הקהילה המדעית קיבלה את מאמרו של לבראן בספקנות כיוון שהיה זה המקרה הראשון שבו פרוטזאה נחשב כגורם למחלה. בהדרגה, ובעקבות מחקרים נוספים בנושא, שביססו את ממצאיו של לבראן, אין  כיום ספק כי לבראן אכן מצא את הגורם למחלת המלריה בבני אדם.
מאלג'יריה חזר לבראן לצרפת לאחר שהועלה לדרגה של קצין רפואה בכיר מהדרגה הראשונה(אנ') והיה גם ראש בית החולים הצבאי בעיר ליל. בשנת 1897, הצטרף לבראן למכון פסטר ושם ערך מחקרים מקוריים נוספים. בשנת 1907 זכה לבראן בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה על מחקרו פורץ הדרך במחלות הנגרמות על ידי פרוטוזואים, ואת חצי מכספי הזכייה תרם לטובת הקמת מחלקה למחלות טרופיות במכון פסטר. בשנה לאחר מכן הוא הקים את "החברה לפתולוגיה אקזוטיות" (Société de Pathologie Exotique) והיה נשיאה למשך 12 שנים נוספות.
בכל השנים הללו לבראן המשיך את התעניינותו ואת מחקריו בנוגע למחלת המלריה. הוא ביקר באזורים מוכי המלריה בצרפת ועודד רופאים ווטרינרים למצוא את הטפיל למחלת המלריה מחוץ לגוף האדם. וכאשר מחקרו של רולנד רוס בנוגע לקשר בין יתושי האנופלס למחלת המלריה התקדם, הצטרף לבראן למחקרו שטען כי טפילי המלריה מועברים לאדם דרך יתושי האנופלס. בנוסף, לבראן היה בין ראשי הקמפיין הנרחב שנעשה על מנת למגר מחלות הנגרמות מקרבה לביצות בקורסיקה ובאלג'יריה.
לבראן התחתן בשנת 1885 ונפטר בפריז ב-18 במאי 1922 בעקבות מחלה של כמה חודשים, הוא נקבר בבית הקברות מונפרנאס.
עבודתו המדעית

מחקרו של לבראן עסק בעיקר בפתוגנים ממשפחת הפרוטוזואים. הצלחתו של לבראן בבידודו של טפיל המלריה והגילוי כי הוא שייך למשפחת הפרוטוזואים הייתה תגלית מדעית חדשנית כיוון שעד אותו הזמן לא נתגלה פתוגן ממשפחה זו. ולכן מחקרו של לבראן פתח תחום חדש בפתולוגיה (לאחר מכן נתגלה כי פרט לטפילי המלריה גם מחלת הדיזינטריה, מחלת השינה ומחלות נוספות נגרמות על ידי פרוטוזואים).
לאחר הצלחתו בבידוד הגורם למלריה, השקיע לבראן מאמצים גם בגילויו של הגורם למחלת השינה (גם כן ממשפחת הפרוטזאים). הוא פרסם מאמרים רבים על מחלת השינה בבעלי חיים שונים ובאזורים שונים בעולם. ובעבודתו שלא הושלמה הוא אף התקרב למציאת תרופה למחלה.
שיתוף ואחווה

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1950–1970 (כ־20 שנה) 
 אפיון:  מפלגה ערבית מקושרת למפא"י ולעבודה
 אידאולוגיות:  ערביי ישראל 
 כנסות:  4 - 7
 ממשלות:  9, 10, 11, 12, 13, 14, 15  *הייתה חברה בקואליציה ללא ייצוג בממשלה 
 אותיות:  יא
 שיא כוחה:  2 מנדטים
 נוצרה מתוך:  נוצרה כמפלגה עצמאית
 התמזגה לתוך:  הצטרפה לשיתוף ופיתוח לזמן קצר
 אתר רשמי
 
שיתוף ואחווה, מפלגת מיעוטים שהייתה קשורה למפא"י ומפלגת העבודה, והיוותה, בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה, מפלגת לוויין.
המפלגה זכתה בשני מנדטים בבחירות לכנסת ה-4, והייתה חברה בקואליציה אך לא בממשלה. בבחירות לכנסת ה-5, ה-6, וה-7 שמרה המפלגה על כוחה, ונשארה חברה בקואליציות השונות ללא ייצוג בממשלה.
הבחירות לכנסת השמינית, בהן קיבלה המפלגה רק 9,949 קולות וכשלה לעבור את אחוז החסימה, בישרו על קץ דרכה הפוליטית של המפלגה. המפלגה כשלה לעבור את אחוז החסימה, מכיוון שרוב חבריה פרשו והצטרפו למפלגות אחרות.
נציגי המפלגה בכנסת

הכנסת הרביעית (1959)

2 מנדטים: לביב חוסיין אבו רוכן, יוסף דיאב
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן
הכנסת החמישית (1961)

2 מנדטים: דיאב עובייד, ג'בר מועדי
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן
הכנסת השישית (1965)

2 מנדטים: דיאב עובייד, ג'בר מועדי,
הכנסת השביעית (1969)

2 מנדטים: דיאב עובייד, אליאס נח'לה
הערות שוליים

↑  ב-5 ביולי 1966 התאחדה הסיעה עם קידמה ופיתוח בהקמת סיעת שיתוף ופיתוח. ב-1 בינואר 1967 התפרקה הסיעה המשותפת.
↑  פרש מהסיעה ב-11 באפריל 1967 והקים את הסיעה הדרוזית הישראלית.
שיתוף הפעולה הביטחוני של מרכז אירופה

| --- | --- |
 תחום:  
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה   הונגריה הונגריה   צ'כיה צ'כיה   סלובניה סלובניה   סלובקיה סלובקיה   קרואטיה קרואטיה   פולין פולין (משקיפה)
 מקום פעילות:  מרכז אירופה
 נשיא:  אוסטריה אוסטריה   (לשנת 2022)
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים) 
 https://cedc.info/
 
שיתוף הפעולה הביטחוני של מרכז אירופה (באנגלית: Central European Defense Cooperation – CEDC) שהוקם בשנת 2010 בפראונקירכן שבאוסטריה, הוא הפורום הגדול ביותר במרכז אירופה, המשמש כפלטפורמה לענייני ביטחון והגנה לשבע מדינות מרכז אירופה (אוסטריה, קרואטיה, צ'כיה, הונגריה, סלובקיה וסלובניה ומדינה משקיפה אחת פולין). הוא מפגיש את משרדי ההגנה של שבע המדינות, ומאפשר להם לחזק את הביטחון האזורי בתוך האיחוד האירופי ונאט"ו במסגרת השותפות לשלום (Partnership for Peace - PfP), על ידי קידום אינטרסים אזוריים ספציפיים של המשתתפים, ובהתאם לסדר העדיפויות הלאומי, האחריות והאינטרסים של המדינות.
הפורום חופף בשטחו, במידה רבה, את שטחיה של האימפריה האוסטרו־הונגרית.
בשנת 2022, נשיאות ה-CEDC מוחזקת על ידי הרפובליקה של אוסטריה.
פעילות

ה-CEDC מתמקד בתיאום מדיניות האיחוד האירופי, התמודדות עם אתגרים ואיומים אזוריים משותפים, ייזום פרויקטים בקרב כוחות מזוינים ובניית יכולות. מתוך מודעות לכך שביטחון אזורי קשור באופן מהותי לביטחון של אזורים שכנים, נוצר גם שיתוף פעולה עם שותפים במערב הבלקן.
העבודה על היוזמות השונות מתואמת על ידי המדינה המשמשת כנשיאת הפורום. כל נשיאות נמשכת שנה קלנדרית אחת, והיא מורכבת מישיבות של שרי הגנה, מנהלי מדיניות הגנה וישיבות מבצעיות אחרות. בעבר התממשו פרויקטים צבאיים בתחומים שונים, לרבות כוחות מבצעים מיוחדים, טיפול במטעני חבלה מאולתרים, תמיכה רפואית, הכשרת טייסים והגנה מפני נשק להשמדה המונית (CBRN (אנ'); כימית, ביולוגית, רדיולוגית וגרעינית).
לאחר משבר ההגירה באירופה במהלך השנים 2015–2016, פרויקטים צבאיים נותרו תחום עניין עבור ה-CEDC, אך המיקוד שלו הורחב גם לשיתוף פעולה אזרחי-צבאי, לפיתוח וחיזוק סינרגיות ברמה אזורית, הבנה משותפת של אתגרי ההגירה והגברת שיתוף הפעולה הבין-אזורי.
פרויקט אזרחי-צבאי נוסף הוא פלטפורמת כישורי השפה, שמטרתו לקדם מדיניות שפה אזורית משותפת, לשיפור ולהעמקת שיתוף הפעולה הרב-צדדי באמצעות תכנון קונקרטי והצבת יעדים בתחום השפה. באמצעות תיאום מתאים בתחומים מרכזיים כגון חינוך לשוני, בדיקות שפה, עבודת מינוח ותרגום, נעשה שימוש מיטבי במשאבי השפה הן ברמה הדו-צדדית והן ברמה הרב-צדדית לעת טיפול במצבי חירום ואסון לאומיים, שמצריכים סיוע רב לאומי.