stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליד
שימושי הלידים אחרים

אחת מצורות שימור המידע בספריות ענק נקראת מיקרופיש - מעין מצע המזכיר סרט צילום המיועד לשימור מידע. גם חומר זה מבוסס הלידים הודות לפעילות האופטית של תרכובות של הלידים.
שימוש דומה קיים גם במיקרופילם.
ראו גם

הלואלקאן
הלידי כסף
נורה חשמלית
מיקרופיש
מיקרופילם
ויליאם יוג'ין בלקסטון

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1841 אדמס, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בנובמבר 1935 (בגיל 94) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השקפה דתית:  מתודיזם 
 
ספרו על בעיית היהודים בתרגום לעברית
ויליאם יוג'ין בלקסטון (באנגלית: William Eugene Blackstone;‏ 6 באוקטובר 1841 - 7 בנובמבר 1935) היה כומר אוונגליסט אמריקאי וציוני נוצרי. נודע בכך שחיבר ב-1891 את עצומת בלקסטון הפרו-ציונית, הקוראת להשבת ארץ ישראל לעם היהודי ולסיוע פעיל של ארצות הברית בכך.
ביוגרפיה

בלקסטון נולד בעיירה אדמס שבמדינת ניו יורק לאנדרו וסאלי בלקסטון. בגיל 11 הפך לנוצרי אוונגליסט בעקבות כנס התעוררות נוצרי בכנסייה המתודיסטית המקומית, אותה פקדה משפחתו. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שירת בארגון הסיוע האמריקני "המשלחת הנוצרית" - USCC. ב-1866 נישא לשרה לי סמית', והם התיישבו ב-1870 באוק-פארק הסמוכה לשיקגו, אילינוי, שם עסק בלקסטון בהשקעות בנדל"ן במקביל לפעילות דתית. לבני הזוג נולדו שני בנים ובת.
בעקבות לילה של התחבטות וחוויה רוחנית אישית שעבר, החליט בלקסטון להקדיש את חייו לעבודת האל. הוא החל לכתוב ולנאום ברחבי ארצות הברית באשר לאמונתו המשיחית. ב-1878 חיבר ספר בנושא ביאתו השנייה של ישו, שנמכר בחמישים השנים הבאות במאות אלפי עותקים ברחבי העולם ותורגם ל-48 שפות. כן חיבר מאמרים רבים בהם תיאר את עמדותיו הדתיות.
לפי חישוביו של בלקסטון, עמד העולם בסופו של העידן האחרון לפני בוא "ממלכת אלף השנים" (ימות המשיח). לפי תפיסתו, מרכיב חשוב בהבאת העידן לקצהו הוא שובם של היהודים לארץ ישראל. על פי עמדתו, מטרת שיבה זו היא לקדם את היהודים לקראת אמונה בישו לאחר מלחמת גוג ומגוג. לפיכך החל לעסוק בנאומיו שיבת היהודים לארץ ישראל.
בשנים 1888-1889 סייר בלקסטון בארץ ישראל יחד עם בתו, פלורה. הוא התרשם שהארץ שוממה ובמקביל התרשם ממושבות העלייה הראשונה שהחלו להתפתח. הוא ראה בכך אישוש לתפיסתו ולחישוביו לפיו הרגע להשבת העם היהודי לארצו הגיע. במקביל ביטא דאגה לגורלם של יהודי רוסיה, שסבלו מפוגרומים (שכונו "הסופות בנגב"). ב-24-25 בנובמבר 1890 כינס בשיקגו ועידה בין-דתית לחשיבה על עתיד העם היהודי.
לאחר הוועידה, ב-1891, כתב בלקסטון עצומה שנועדה לעורר את ממשל ארצות הברית לפעולה אקטיבית על מנת להחזיר את היהודים לארץ ישראל, מתוך טיעונים של יחסים בינלאומיים ולא בלשון דתית או משיחית. על עצומת בלקסטון חתמו 431 אמריקאים בעלי עמדה, רובם פרוטסטנטים: ראשי ערים, מושלים, חברי קונגרס, אנשי דת בכירים, שופטים, עיתונאים, עורכים ומוציאים לאור של עיתונים חשובים ואנשי עסקים חשובים. העצומה הועברה לנשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון ב-5 במרץ 1891, אך השפעתה לגבי המדיניות האמריקאית הייתה זעומה. עם זאת, בקרב הציבור היהודי עוררה העצומה ויכוח ער: מספר אגודות חובבי ציון קדם-הרצליוניות קידמו אותה בברכה, בעוד אחרים, בעיקר רפורמים, סברו ששאיפות לאומיות מעין אלה עלולות דווקא לסכן את היהודים בארצות מושבם ולעורר גלי אנטישמיות.
בהמשך התוודע למאמציו של בנימין זאב הרצל להקמת בית לאומי ליהודים. הוא הביע התנגדות לרעיון ההתיישבות באוגנדה, ושלח להרצל ספר תנ"ך אישי בו סימן התייחסויות ספציפיות של הכתוב להתיישבות בארץ ישראל בלבד.
ב-1916, לבקשת נתן שטראוס ולואי ברנדייס, העביר שוב בלקסטון את העצומה לנשיא ארצות הברית דאז, וודרו וילסון. הדבר תרם לגיבוי שהעניק וילסון לראש ממשלת בריטניה, לויד ג'ורג', בפרסום הצהרת בלפור ב-1917.
בלקסטון מת ב-1935 ונקבר בגלנדייל, קליפורניה.
ב-1966, לרגל יובל ה-75 לעצומת בלקסטון, ארגנה אגודת הידידות אמריקה-ישראל אזכרות לזכרו של בלקסטון, והקרן הקיימת לישראל נטעה עצים לזכרו בהרי ירושלים.
כתביו בתרגום עברי

הופעת המשיח השניה; מתורגם מאנגלית לעברית על ידי יעל [=יוסף עמנואל לנדסמן], ניו יורק: [חמו"ל], 1925.
האלהים ועולמו; מתורגם מאנגלית על ידי יע"ל (יוסף עמנואל לנדסמן), שיקגו, The Book Store, [תר"ץ לערך].
איכה נכירנו?; מתורגם מאנגלית על ידי יע"ל [=יוסף עמנואל לנדסמן], שיקגו, The Book Store, [תרצ"-?]. (ספרון) (הוצאה חדשה ומתוקנת: ירושלים: דפוס עדות כתבי קדשית במזרח הקרוב, 1942)
לבה של הבעיה היהודית, ירושלים: [חמו"ל, תש"-?]. (ספרון)
חדר טכני

מנועי מעליות בחדר מעלית, מודיעין. המנועים מותקנים בחדר על "במה" מוגבהת הכוללת מעקה למניעת נפילה בעת תחזוקתם, מאחוריהם חלונות רפפה קבועים המונעים כניסת ציפורים לחדר תוך הבטחת אוורור מתמיד
חדר טכני הוא חדר המיועד לרכיבים מסוימים של מערכות בבניין, בדרך כלל אותם חלקים המפעילים את המערכת
במבנים המיועדים לשימוש יומיומי על ידי אנשים אקראיים, כמו משרדים, דירות, בנייני מגורים, ומבני ציבור, בהם מותקנות מערכות טכניות שונות, חדרים אלה עשויים להכיל את הציוד והמערכות החיוניים לצורך תפעול תקין של מערכות אלו. לעיתים גם משמשים לאחסון של ציוד, חומרים וכלים המיועדים לתחזוקת המערכות. חדרים טכניים יכולים להימצא גם על אוניות או כמבנה ייעודי במתחמים שונים (קמפוס, מחנות צבא וכדומה), במקרים רבים כאלה הם מכונים חדר מערכות או חדר מכונות.
לעיתים קרובות בחדרים הטכניים נמצאים ציוד, תנאי סביבה וחומרים העלולים להוות סכנה בטיחותית, ולכן אינם מיועדים לשהות ממושכת של אנשים בתוכם. כדי למנוע תקלות או נזק, חדרים טכניים רבים נגישים רק לאנשי התחזוקה של התשתיות טכניות או לאנשים המוסמכים לכך. בכך, חדר טכני מהווה פתרון המאפשר גישה בטוחה לתחזוקת ציוד תוך מניעת גישה ממי שעלול להיפגע.
מבנה

חדרים טכניים נחשבים לאזורים חיוניים במבנים, והמבנה שלהם יכול להשפיע על תפקוד המערכות הטכניות. ישנן כמה נקודות שמיוחדות להם:
גישה נוחה: חדרים טכניים צריכים להיות נגישים לצוותי תחזוקה ותיקון, ולכן תכנון הכניסות והמעברים אליהם ובהם חשוב מאוד.
אוורור וטמפרטורה: מכשירים רבים שמותקנים בחדרים אלו פולטים חום, ולכן יש צורך במערכות אוורור או מיזוג מתאימות על מנת למנוע עליית טמפרטורה באופן שיפגע בתפקוד המערכות.
רעש: חדרים טכניים כוללים לעיתים מכשירים רועשים, ולכן חשוב לשקול את מיקומם וכן אמצעים לבידוד רעש, כדי שלא יפריעו לשאר השוהים במבנה.
ביטחון: תכנון החדרים צריך לכלול מנגנוני אבטחה להגנה על הציוד והמערכות הממוקמים בהם.
חשמל ומים: יש צורך לתכנן את תשתיות החשמל והמים באופן מדויק, כדי למנוע בעיות בעת השימוש.
סידור פנימי: הארגון הפנימי של חדרים טכניים צריך להיות יעיל, כדי לאפשר גישה קלה למכשירים ולטפל בהם.
מבנה > אסדרה

חדרים טכניים מיועדים כאמור לציוד ולתחזוקת ציוד, ולכן האסדרה עליהם שונה מאוד מזו של חדרים המיועדים לשימוש יומיומי, וספציפית לציוד לו הם נועדו. האסדרה עשויה לכלול היבטים רבים הנוגעים הן למבנה הפיזי של החדר: שטח, גובה, סוג וגודל של פתחים חיצוניים, חומרי גימור ועוד, והן למערכות ואמצעים נוספים הנדרשים להימצא בחדר כאמצעי התרעה, ניקוז, אוורור, כיבוי אש, תאורת חירום ועוד.
חדרים נפוצים

חדר חשמל הוא חדר הכולל לוחות חשמל, מונים, חיבורים כדומה. סוג מיוחד של חדר חשמל הוא חדר שנאים ("חדר טרפו") הכולל בתוכו שנאי אחד או יותר ואת הציוד הדרוש להפעלתו.
חדר מערכות מיזוג אוויר כולל בדרך כלל מעבים או צ'ילרים, מפוחים מרכזיים ועוד.
חדר חימום: מערכות לחימום מים להסקה מרכזית, דודים.
חדר תקשורת: נתבים, מתגים, מרכזיות, קווים טלפוניים ועוד.
חדר משאבות: כולל משאבות מים וביוב. נמצא בדרך כלל במפלס הנמוך ביותר של מבנים.
חדר מעלית: כולל מנוע של מעלית אחת או יותר, ואת אמצעי הפיקוד והבקרה של המעליות.
חדר אשפה: חדר המיועד לאצירת הפסולת המופקת במבנה, ולעיתים כולל גם אמצעים לעיבוד ראשוני של הפסולת.
ראו גם

קומה טכנית
חוות שרתים
חדר מכונות (אונייה)
הערות שוליים

↑  תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), תש"ל-1970. סעיף 1 תיקון מס' 3
↑  https://collaborate.umsystem.edu/sites/fpd/public/docs/230001%20Mechanical%20Room%20Planning%20and%20Equipment%20Access%201.pdf
↑  ראו למשל תקנות החשמל (התקנת גנרטורים למתח נמוך), תשמ"ז-1987, פרק ד'
וולוו 343

וולוו 343
וולוו 343, מבט מבפנים
וולוו 343
מנוע 1700, וולוו 343
פתיחת מכסה מנוע וולוו 343
וולוו 343, מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב השוודית וולוו בין השנים 1976–1990
יוצרו 472,434 יחידות.
סדרת וולוו 300

וולוו 343 - 3 דלתות האצ'בק
וולוו 344 - 4 דלתות (יוצרה מ- 1983–1988)
וולוו 345 - 5 דלתות האצ'בק (יוצרה מאוגוסט 1979–1991)
יוצרו 102,000 יחידות מכל סדרת 300 עד דצמבר 1983
סדרת 300 תוכננה בחלקה על ידי ג'ובאני מיקולוטטי שתכנן את ה-דאף 600.
סדרת 300 הורכבה בהולנד ובשוודיה.
משמעות המספר 343

הספרה הראשונה 3 מצביעה על מספר הסדרה
הספרה השנייה 4 מצביעה על מספר הצילינדרים
הספרה השלישית 3 מצביעה על מספר הדלתות
הוולוו 343 התחרתה בתכונות ובמכירות באלפא רומיאו 33, לנצ'יה דלתא, פורד אסקורט, ווקסהול אסטרה ואופל קדט.
מפרט טכני

מנוע 1,397 סמ"ק, 4 צילינדרים בטור, שסתומים עיליים, תוצרת רנו, בעל הספק של 60 כ"ס, ו-81 כ"ס
מנוע 1,721 סמ"ק, בעל הספק 55 כ"ס ו- 74 כ"ס. (הוצג בשנת 1985
מנוע 1,986 סמ"ק, בעל הספק של 71 כ"ס, 87 כ"ס, ו-116 כ"ס
מנוע 1,596 דיזל 40 כ"ס, תוצרת רנו, פותח בשנת 1987
מנוע 1,300 סמ"ק ( יוצא לפינלנד, איטליה ובלגיה).
ממסרה ידנית 4 או 5 הילוכים, מסוג M45 ,אופציה הילוכים אוטומטיים רציפים של DAF Variomatic
אורך הרכב - 4,190 מ"מ
גובה - 1,440 מ"מ
רוחב - 1,660 מ"מ
רוחק סרנים - 2,345 מ"מ
משקל - 980 ק"ג
בלמי דיסק מלפנים, ובלמי תוף מאחור
ראו גם

וולוו
לקריאה נוספת

וולוו 343
וולוו 343  (2:06 דקות), יו-טיוב
וולוו 343 ווריומטיק, שנת 1978  (0:32), יו-טיוב
וולוו 343 ווריומטיק, שנת 1977  (1:46 דקות), יו-טיוב
וולוו 343  (11:13 דקות), יו-טיוב
וולוו 343  (0:59), יו-טיוב
וולוו 343  (35:33 דקות), (הסבר ברוסית), יו-טיוב
וולוו 343  (3:52 דקות), יו-טיוב
וולוו 343, שנת 1988  (7:44 דקות), יו-טיוב
וולוו 343, מפרט טכני  VOLVO 343 - 1978, 1979, 1980, 1981, 1982 - autoevolution
וולוו 343 במוזיאון וולוו
הערות שוליים

↑  וולוו 343 autoevolution.com/volvo/343
ויליאם יארבורו

| --- | --- |

גנרל ויליאם יארבורו
 לידה:  12 במאי 1912 סיאטל, וושינגטון
 פטירה:  6 בדצמבר 2005 (בגיל 93) קרוליינה הצפונית, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  אבי הכומתות הירוקות המודרניים.
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1936–1971 (כ־35 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הגדוד ה-2 ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82  מפקד הגדוד צנחנים ה-509 בכוח הריינג'רס 6615 מפקד צוות הקרב החטיבתי ה-473 מפקד קבוצת הקרב ה-1 בדיוויזיית החי"ר ה-7 מפקד קבוצת הריגול הנגדי ה-66 מפקד בית הספר ללוחמה מיוחדת בפורט בראג
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה:  מבצע לפיד  הפלישה לסיציליה  הפלישה לאיטליה  מבצע דרגון
 עיטורים
   כוכב הכסף   כוכב הארד   מדליית השירות המצוין  לגיון ההצטיינות (3)
 
ויליאם פלהאם יארבורו (באנגלית: William Pelham Yarborough;‏ 12 במאי 1912 - 6 בדצמבר 2005) היה לוטננט גנרל אמריקאי שהקים את הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית במתכונתם הנוכחית.
חייו

יארבורו נולד וגדל בסיאטל שבוושינגטון. יארבורו החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הירשמו למכללה הצבאית באקדמיה הצבאית ווסט פוינט. בשנת 1936 סיים את לימודיו, הוסמך כקצין והתגייס לצבא. יארבורו עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חיל הרגלים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב יארבורו לצנחנים והוצב ברגימנט החי"ר המוצנח ה-501. במסגרת תפקידו עיצב את מגפי הצניחה ואת כנפי הצניחה של צבא ארצות הברית. לאחר מכן שירת כיועץ למבצעים מוצנחים במטה של הגרל מארק קלארק. במהלך מבצע לפיד שימש יארבורו כקצין האג"ם של גדוד הצנחנים ה-509 ולקח חלק בצניחה שביצע הגדוד במטרה לכבוש את שדה התעופה ביוק-לס-ביינס (Youks les Bains) שבאלג'יריה. לאחר הצניחה התברר לגדוד כי השדה כבר נכבש בידי כוחות צרפת החופשית.
לאחר מכן שימש יארבורו כמפקד הגדוד ה-2 ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. יארבורו הוביל את הגדוד בפלישה לסיציליה, במסגרתה הוצנח הגדוד ולחם בקרב במעבר טומינלו. בקרב זה ספג הגדוד נפגעים רבים ומפקד הדיוויזיה, הגנרל מתיו רידג'ווי הדיח את יארבורו מן הפיקוד על הגדוד. בעקבות זאת שוב שימש כיועץ למבצעים מוצנחים במטה של הגרל מארק קלארק. במהלך הפלישה לאיטליה פיקד יארבורו על גדוד צנחנים ה-509 בכוח הריינג'רס 6615. בין היתר הוביל יארבורו את גדוד בנחיתה באנציו. במבצע דרגון פיקד על צוות קרב שכלל את גדודו ושני גדודי צנחנים נוספים. לאחר מכן יארבורו שב לארצות הברית אולם בשנת 1945 שב לאיטליה ופיקד על צוות הקרב החטיבתי ה-473 עד תום המלחמה. על האופן בו פיקד על הכוח עוטר יארבורו בכוכב הכסף. לאחר המלחמה שימש יארבורו במספר תפקידי מטה ופיקוד ובשנת 1956 מונה לפקד על קבוצת הקרב ה-1 בדיוויזיית החי"ר ה-7. לאחר מכן פיקד על הקבוצה לריגול נגדי ה-66.
בשנת 1961 הטיל עליו נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי, להקים את בית הספר ללוחמה מיוחדת בפורט בראג, שיהווה מרכז הכשרה ואימונים עבור הכוחות המיוחדים של הצבא באופן ממוסד ומאורגן. ביולי 1968 מונה למפקד קורפוס I ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1969. לאחר מכן שימש סגן מפקד כוחות הצבא בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בשנת 1971 פרש לגמלאות.
הערות שוליים

↑  תכסיס סובייטי חדש, דבר, 21 ביולי 1961
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1452 0435  LCCN: n81080589  NKC: vse20221153344  SNAC: w6cv4g96  VIAF: 92927315   WorldCat (עם VIAF): 92927315 
גנרל יארבורו עם נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי, בבסיס הכוחות המיוחדים בפורט בראג, 1961.
ויליאם טרנר (בוטנאי)

| --- | --- |
 לידה:  1508 מורפת', ממלכת אנגליה 
 פטירה:  7 ביולי 1568 (בגיל 60 בערך) לונדון, ממלכת אנגליה 
 ענף מדעי:  בוטניקה, אורניתולוגיה
 מקום מגורים:  בריטניה
 מקום לימודים:  מכללת פמברוק 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 הערות:  נקרא לעיתים אבי הבוטניקה האנגלית והאורניתולוג הראשון ברוח מדעית מודרנית
 תרומות עיקריות
 חקר צמחים וציפורים באנגליה
 חתימה:   
 
ויליאם טרנר (באנגלית: William Turner ‏; 1508 - 7 ביולי 1568) היה אורניתולוג ובוטנאי בריטי. נקרא לעיתים אבי הבוטניקה האנגלית והאורניתולוג הראשון ברוח מדעית מודרנית.
קורות חייו

טרנר נולד במורפת' שבנורת'מברלנד בערך בשנת 1508. אביו היה כפי הנראה בורסקאי בעל שם זהה. בין 1526 ל-1533 הוא למד בפמברוק הול שבאוניברסיטת קיימברידג' שם קיבל תואר B.A. בשנת 1530 ו M.A. בשנת 1533. לאחר מכן שימש שם כחבר ואוצר ראשי. במהלך שהותו בקיימברידג' פרסם מספר מאמרים ובהם Libellus de re herbaria שיצא לאור בשנת 1538. הוא ניצל הרבה מזמנו החופשי לחקר צמחים במקום גידולם הטבעי ותיאר אותם בדיוק שלא היה קיים עד זמנו באנגליה. הוא בז לבוטניקאים שקדמו לו ותיאר את עבודתם כחסרה ומוטעית.
במהלך שהותו בקיימברידג' קיבל על עצמו את הנצרות הפרוטסטנטית וב-1540 יצא למסע הטפות עד שנעצר. לאחר שחרורו נסע לאיטליה ללמוד רפואה בפרארה ובולוניה בשנים 1540 עד 1542 והוסמך לרפואה.
לאחר שסיים את לימודי הרפואה שימש כרופאו האישי של הרוזן מאמדן. עם חזרתו לאנגליה שימש ככומר ורופא לדוכס מסמרסט ובהשפעת סמרסט התקדם במעלות הכנסייה. כשהמלכה מרי הראשונה עלתה לשלטון יצא לגלות פעם נוספת. בין 1553 ל-1558 חי בוויסנברג והתפרנס כרופא. בתקופה זו, אם לא קודם לכן, נהפך לקלוויניסט.
לאחר סוף שלטונה של מרי הראשונה ב-1558 חזר לאנגליה. עקב נסיונותיו לפייס בין הכנסייה האנגלית לכנסיות הפרוטסטנטיות של גרמניה ושווייץ הוא הודח מתפקידו בכנסייה ב-1564. טרנר נפטר בלונדון ב-7 ביולי 1568 ונקבר בכנסיית סנט אולב.
ספרים

Libellus de re herbaria רשימות בנות סמך של צמחים ובעלי חיים אנגלים (1538).
published Avium praecipuarum, quarum apud Plinium et Aristotelem mentio est, brevis et succincta historia שבנוסף לתיאור הציפורים שהוזכרו על ידי אריסטו ופליניוס הזקן כלל גם תיאורים מדויקים של ציפורים מניסיונו עצמו כאורניתולוג. ספר זה הוא הספר המודפס הראשון המוקדש כולו לציפורים (1544).
The Rescuynge of the Romishe Fox  ‏ (1545)
The Names of Herbes  ‏(1548)
בשנים 1551, 1562 ו-1568 הוא פרסם ספרו המפורסם ביותר Herbal (בשלושה חלקים), שכלל ציורים (מועתקים ברובם מהספר De historia Stirpium של לאונהרט פוכס) ואת הערותיו של טרנר שהיו מבוססות על המחקר שלו. בנוסף לזאת, הוא הוסיף את השימושים והתכונות של כל צמח.
A New Book of Spiritual Physick  ‏(1555)
A New Boke on the Natures and Properties of all Wines  ‏(1568)
הליגה למען יידיש

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 מייסדים:  איציע מרדכי שכטר 
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 leagueforyiddish.org
 
הליגה למען יידיש (בכתיב יידי: 'ייִדיש־ליגע', באנגלית: 'League for Yiddish') היא עמותה ללא כוונת רווח הפועלת מניו יורק החל משנת 1979, שמטרתה לקדם ולעודד את מעמדה של שפת היידיש בעולם. בעמותה מנויים חברים מכל העולם ופעילותה ממומנת על ידי מנויים אלו ומענקים שונים.
היסטוריה

הליגה למען יידיש נוסדה בשנת 1979 על ידי הבלשן, ופרופסור ליידיש איציע מרדכי שכטר (בכתיב יידי: שעכטער) כגלגול עדכני יותר של ליגת הטריטוריאליסטים (שמה המדויק של הליגה בכתיב יידי 'דער פריילאנד ליגע', תרגום חופשי: 'ליגה למען ארץ חופשית'), אשר דגלה ביצירת טריטוריה יהודית בכל מדינה שתאפשר לכך ועידוד שפתה העיקרית של התנועה - יידיש. כאשר ד"ר איציע מרדכי שכטר הבין שלא נשארו הרבה הדוגלים בתורה זו, שינה את שמה ומטרתה של התנועה ב-1979 לשמה הנוכחי 'ליגה למען יידיש' במטרה לספק תמיכה ארגונית למודרניזציה, לסטנדרטיזציה של שפת היידיש, לעודד אנשים לדבר יידיש בכל תחומי חיי היומיום שלהם, ולהגביר את יוקרתה של יידיש כשפה חיה, בתוך קהילות דוברות יידיש ומחוצה להם.
כנגזרת ממטרותיה הליגה למען יידיש היא אחד הארגונים הבודדים בעולם המנהל את כל פעילותיו כמעט לגמרי ביידיש, ובכללם האירועים, הפרסומים, ישיבות הצוות, הפרוטוקלים, ניהול הכספים וכל האדמיניסטרציה ביידיש.
כיום יו"ר הוועד המנהל היא גיטל שכטר-וישוואנת (בכתיב יידי ווישוואַנאַט), בתו של ד"ר מרדכי שכטר.
פעילות הארגון

הליגה למען יידיש מוציאה לאור כתב עת תרבותי-ספרותי היוצא לרוב ככתב עת דו שנתי ביידיש בשם: 'אױפֿן שװעל' (תרגום חופשי: 'על המפתן'), כתב העת הוא המשך מפותח יותר של כתב העת שהחל ב-1941 ככתב העת של ליגת הטריטוריאליסטים (שמה המדויק של הליגה בכתיב יידי 'פרײַלאַנד־ליגע', תרגום חופשי: 'ליגה למען ארץ חופשית'), בה כתב העת שימש כשופרה של התנועה הטריטוריאליסטית היהודית אשר דגלה ביצירת טריטוריה יהודית בכל מדינה בה נמצאים יהודים.
כאשר ד"ר איציע מרדכי שכטר שינה את שמה ומטרתה של התנועה ב-1979 שינה גם כן כתב העת את פניו והמשיך עם הארגון החדש ה'ליגה למען יידיש' והוא כתב העת ביידיש הוותיק ביותר בעולם אשר עדיין יוצא ברצף. כתב העת מודפס בניו יורק ומופץ לכ-850 מנויים בכל העולם, בין עורכיו לאורך השנים נמנים:
1941 -1942:  אברהם רוזין (בשם העט: בן אדיר), בכתיב יידי: אבֿרהם ראָזין.
1942 - 1956: יצחק נחמן שטיינברג, בכתיב יידי: שטיינבערג.
1957 - 1979: ד"ר איציע מרדכי שכטר, בכתיב יידי: שעכטער; ולייבל ביון, בכתיב יידי: לייבל באַיאָן.
1979 - 2005: ד"ר איציע מרדכי שכטר.
2005 - 2020: שבע צוקר, בכתיב יידי: שבֿע צוקער.
2020 - עד היום: ד"ר מרים טרין.
עורכים נוספים כיום הם: גיטל שכטר-ווישוואנאט, בכתיב יידי: גיטל שעכטער־װישװאַנאַט - עורכת סגנון; ינקל סלנט, בכתיב יידי: יאַנקל סאַלאַנט - עורך גרפי.
כחלק ממטרת הליגה למען יידיש לעודד את המודרניזציה של שפת יידיש, הליגה מפרסמת דרך המדיה החברתית 'מילות השבוע' (בכתיב יידי 'ווערטער פֿון די וואָך') (סדרת רשימות מילים טרמינולוגיות יידיש) העוסקות בשאלות השפה ובירור מונחים דרך פייסבוק, טוויטר, אתר האינטרנט, ובתפוצת דוא"ל לרשימת חבריה.
כחלק מהפעילות של השפה הליגה למען יידיש פרסמה מילון אנגלית-יידיש מקיף (הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה/ליגה למען יידיש, 2016, הוצאה שנייה מורחבת ומשופרת ב-2021) — המילון הוא המקיף ביותר מסוגו (אנגלית -יידיש, יידיש-אנגלית) בין עורכיו נמנים: גיטל שכטר-וישוואנת (בכתיב יידי ווישוואַנאַט), ד"ר הרשל פול גלזר (בכתיב יידי הערשל גלעזער) המשמש גם כיועץ הבלשני של הארגון.
במהלך השנים הליגה למען יידיש גם שימשה כמוציא לאור ופרסמה סדרת סרטים דוקומנטריים - 'עולמות בתוך עולם': שיחות עם סופרי יידיש, (בכתיב יידי 'אַ וועלט מיט וועלטעלעך')
וכן מהדורה לימודית של 'מאָטל פייסע דעם חזנס' (בתרגום חופשי: 'מוטל של החזן') (2017), המבוסס על סיפורי הילדים של שלום עליכם, ספרי לימוד, ספרי קריאה וחומרים ביידיש שונים שפורסמו ונמכרו על ידי הליגה ליידיש בחנות המקוונת באתר הבית.
הליגה מקיימת גם סמינרים, הרצאות, תוכניות לימוד, ואירועי תרבות חיים ומקוונים. לליגה גם נוכחות ווירטאולית כאשר חלקים מכתב העת מהשנים האחרונות זמינים להורדה דיגיטלית באתר הארגון, וכן לארגון ערוץ יוטיוב המעלה תוכני יידיש שונים, וחשבון טוויטר ופייסבוק פעילים.
לקריאה נוספת

הנתונים הכספיים של הליגה למען יידיש באתר: https://www.causeiq.com/
הערות שוליים

↑  ראו: יצחק נחמן שטיינברג, על מקומה של ה"פריילאנד" בחיים היהודיים, מארב, 28 באפריל 2012 (פורסם במקור ביידיש בגיליון אוקטובר-נובמבר 1948 של כתב העת "אויפֿן שוועל"; תרגם מאנגלית: נווה פרומר)
↑  המטרות המוצהרות באתר הבית של הארגון
↑  רשימת אנשי הצוות שבאתר הבית של הארגון
↑  כתב העת בקטלוג מרחב של הספרייה הלאומית
↑  על ההיסטוריה של אויפן שווועל (ביידיש) ראו: שבע צוקער,אויפֿן שוועל, גלגול פֿון אַ ייִדיש־זשורנאַלאויפֿן שוועל, נומער 352 - 353, זומער 2011
↑  מלות השבוע באתר הבית של הארגון
↑  "Comprehensive English-Yiddish Dictionary Now Online – The Forward".
↑  Gitl Schaechter-Viswanath, and Paul Glasser (2020), "ISBN 978-0253058843", 'Comprehensive English-Yiddish Dictionary', League for Yiddish and Indiana University Press.
↑  רשימת הפרסומים בחנות המקוונת שבאתר הבית של הארגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264214805171  NKC: ko2017968968  VIAF: 150373210   WorldCat (עם VIAF): 150373210 
כתב העת: אויפֿן שוועל
וולוו 480

| --- | --- |

Volvo 480, שנת 1988
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  VDL Nedcar (אנ')
 שנות ייצור:  1986–1996
 יחידות שיוצרו:  80,464
 הרכבה:  הולנד הולנד
 מודל קודם:  וולוו 1800 p
 מודל אחריו:  וולוו C30
 חברת אם:  וולוו
 אורך:  4,258 מ"מ
 רוחב:  1,710 מ"מ
 גובה:  1,318 מ"מ
 משקל:  1,010-1,025 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,502.7 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 1,721 סמ"ק המפיק 109 כ"ס ב-5,800 סל"ד  4 צילינדרים 1,721 סמ"ק המפיק 119 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים 1,721 סמ"ק המפיק 122 כ"ס (מגדש טורבו, יוצר משנת 1991)  4 צילינדרים 1,998 סמ"ק המפיק 108 כ"ס
 מהירות מרבית:  188 קמ"ש (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 109 כ"ס)  205 קמ"ש (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 119 כ"ס (מגדש טורבו)  210 קמ"ש (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 122 כ"ס (מגדש טורבו, יוצר משנת 1991)  200 קמ"ש (מנוע 1,998 סמ"ק המפיק 108 כ"ס)
 מעצב:  John de Vries
וולוו 480 (בשוודית: Volvo 480) היא מכונית קומפקטית בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב ההולנדית VDL Nedcar (אנ') אשר הייתה חברת בת של יצרנית הרכב השוודית  וולוו ויוצרה בין השנים 1986–1996 בהולנד.
בין השנים 1975–1992 הייתה VDL Nedcar (אנ') חברת בת של וולוו.
תצורות

קופה - 2 דלתות + דלת אחורית (האצ'בק)
קבריולה - 2 דלתות, 2 נוסעים (רודסטר)
דגמי מנוע

"1.7"
"1.7 טורבו"
"2.0"
דגמי מנוע > תאוצות

תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 9.5 שניות (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 109 כ"ס)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.8 שניות (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 119 כ"ס (מגדש טורבו)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.7 שניות (מנוע 1,721 סמ"ק המפיק 119 כ"ס (מגדש טורבו, יוצר משנת 1991)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.9 שניות (מנוע 1,998 סמ"ק המפיק 108 כ"ס)
תמונות

"וולוו 480", שנת 1996
"וולוו 480", שנת 1996
"וולוו 480", שנת 1988
"וולוו 480", מבט ללוח מחוונים
"וולוו 480"
"וולוו 480"
"וולוו 480" - רודסטר
"וולוו 480" - רודסטר
"וולוו 480" - רודסטר
ראו גם

וולוו
הערות שוליים

↑  וולוו 480 rac.co.uk/drive/car-reviews/volvo/480
↑  "וולוו 480" classiccarsforsale.co.uk/reviews/classic-volvo-reviews-480
↑  וולוו 480 דגם "es" web.archive.org/web
↑  היסטוריה של דגמי וולוו / ראו דגם וולוו 480 autoevolution.com/volvo
↑  "וולוו 480" טורבו automobile-sportive.com/guide/volvo/480turbo
חיי איסמעיל פריק פשה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ראה גלנאקי
 שפת המקור:  יוונית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1989
 מספר עמודים:  204
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כרמל
 תאריך:  2006
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002548504
חיי איסמעיל פריק פשה (ביוונית: Ο βίος του Ισμαήλ Φερίκ Πασά) הוא רומן שכתבה הסופרת והמשוררת היוונייה ראה גלנאקי. בזכות הספר, שראה אור ביוונית בשנת 1989, נחשבת גלנאקי כיום לאחת מגדולות הסופרות ביוון. הרומן תורגם עד כה לאנגלית, בולגרית, גרמנית, הולנדית, עברית, ערבית, צרפתית וטורקית, ובשנת 1994 נכלל ברשימת אונסק"ו של יצירות מופת בספרות ימינו. המשורר רמי סערי תרגם את הרומן לעברית, ותרגומו ראה אור בהוצאת כרמל בשנת 2006.
וולוו 164

וולוו 164
וולוו 164 שנת 1971
וולוו 164
וולוו 164E
וולוו 164E שנת 1975
סמל וולוו 164
וולוו 164E שנת 1972
וולוו 164, (Volvo 164), היא מכונית סלון בתצורת סדאן שוודית יוקרתית, בעלת מנוע 6 צלינדרים. יוצרה על ידי וולוו משנת 1968–1975. יוצרו 146,008 יחידות.
דגם ""וולוו 164" הורכב בשוודיה, אוסטרליה, מלזיה ו-דרום אפריקה.
היסטוריה

וולוו 164 הייתה התשובה של חברת וולוו כנגד מרצדס בנץ 250 ו-יגואר XJ 6.
מאחר שמנוע ה-6 בוכנות היה ארוך ב-50% ממנוע ה-4 בוכנות, נאלצו בוולבו לשנות את חזית המכונית ואת ה"גריל" ולהאריך את תא המנוע. המכונית כונתה 164 (סדרה 100, 6 בוכנות, 4 דלתות), וזכתה להצלחה יפה.
גרסת הסטיישן של 164 : "וולוו 165".
דגם הקונספט וולוו GTZ 3000 שהוצג בשנת 1970 התבסס על "וולוו 164".
היסטוריה > וולוו 164TE

מהדורה מוגבלת של 164,  164TE נעשתה בשנת 1974 ב-3 בשווקים, בריטניה, גרמניה ו-אוסטרליה.
164TE מצוידת כסטנדרט, במיזוג אוויר, רדיו מלווה ב-8 רמקולים, משענות ראש אחוריות, מנורות קריאה אחוריות, מגף שטיחים מקיר לקיר עם תאורה.
גרסה יוקרתית יותר זאת הייתה זמינה רק ב-3 צבעים: תכלת מתכתי, נחושת מתכתית וצהבהב מתכתי.
מפרט טכני ומידות

מנוע 6 צילינדרים בטור, שסתומים עיליים, 2,978 סמ"ק, 88.9X80 מ"מ, הספק :145-175 כ"ס. גרסת ה-145 כ"ס עם 2 קרבורטורים, וגרסת 175 כ"ס עם הזרקת דלק.
(וולוו 164 - וולוו ששת הצילינדרים הראשון מאז יוצר בדגם PV800 בשנת 1958).
תיבת הילוכים: ידנית 4 הילוכים, עם הילוך יתר חשמלי או אוטומטית 3 הילוכים - סוג בורג וורנר.
בלמים: הידרוליים, בלמי דיסק בכל הגלגלים.
אורך הרכב: 4,714 מ"מ
גובה: 1,440 מ"מ
רוחב: 1,730 מ"מ
משקל: 1,451 ק"ג
ביצועים:
תאוצה 0-100 קמ"ש, 8.7 שניות, ובדגם האוטומטי 11.9 שניות
וולוו 164 בישראל

מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע”מ הוקמה בשנת 1967 ע”י מאיר קז כיבואנית בלעדית של מוצרי חברת וולוו השוודית. בתחילה ייבאה מכוניות ובהמשך משאיות, אוטובוסים, מנועים וציוד מכני כבד.
בישראל שווקה וולוו 164 מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונחשבה לרכב יוקרתי.
ראו גם

וולוו
וולוו ÖV4
וולוו PV444 / PV544
וולוו Duett
וולוו 142
וולוו 144
וולוו 145
וולוו סדרה 300