stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת פולין
תעשייה

לאחר הקמת פולין העצמאית, המדינה סבלה מבעיות שבין היתר נגרמו מכך שהמדינה החדשה הורכבה משטחים שהיו בעבר חלק של האימפריה הרוסית, האמפירה הגרמנית והאימפירה האוסטרוהונגרית. בחלקים המערביים תעשייה ייתה מפותחת יותר. עד לשנת 1934 לא היה קשר רכתי ישיר בין ורשה לבין קרקוב. באותה תקופה הוקם נמל חדש בגדינה ובכך בוטלה התלום מנמל גדנסק שהיה מחוץ לגבולות המדינה החדשה.
בין התעשיות שהתחילו להתפתח הייתה תעשיית הרכב. בוורשה הקום מפעל לייצור מכוניות Towarzystwo Budowy Samochodów AS שהתבסס בין היתר על חלקים יובאים כמו מנועים מתוצרת CIME. כיום בפולין מיצרים כמיליון כלי רכב של היצרנים המובילים.
לפני מלחמת העולם השנייה, עיקר הייצור התעשייתי של פולין התרכז בענפי הפחם, טקסטיל, חומרים כימיים, כלי ברזל ופלדה ומכונות. כיום ייצור זה התרחב לענפים אחרים כמו דשנים, חומרים פטרוכימיים, מיכון חשמלי, כלי מכונות, אלקטרוניקה, מכוניות ובניית ספינות.
הבסיס התעשייתי של פולין נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, ומשאבים רבים הופנו לשיקום המדינה. השיטה הכלכלית הקומוניסטית שנכפתה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, הביאה ליצירתם של מבנים כלכליים מסורבלים ולא יעילים, אשר פעלו תחת הפיקוד המרכזי. השיטה הכלכלית הזו הייתה אחת הסיבות לכך שכלכלת פולין בזמן השלטון הקומוניסטי הייתה מהחולות במרכז אירופה באותה תקופה.
ב-1990, ממשלתו של מזובייצקי החלה לערוך רפורמה רחבה כדי להחליף את הכלכלה הריכוזית בשוק חופשי ומונחה. התוצאות ככלל היו מרשימות, על אף שתאגידים ממשלתיים רבים כמו מסילות הרכבת, הכרייה, פלדה וסקטורים הגנתיים המשיכו להתנגד לרפורמה בעקבות הייעול שנדרשו להנהיג כדי לשרוד בכלכלת השוק החופשי.
התוכנית לרפורמה כלכלית

הרפורמה הכלכלית שהוצגה ב-1990 הסירה את הפיקוח על המחירים, חיסלה את מרבית הסובסידיות לתעשייה, פתחה שווקים לתחרות בינלאומית והטילה משמעת קפדנית בנושא התקציבי והמוניטרי. פולין הייתה המדינה הראשונה בה הונהגה כלכלה ריכוזית במרכז אירופה שחיסלה את המיתון ועברה לצמיחה בשנות ה-90 המוקדמות. החל מ-1992, נהנתה כלכלת פולין מהחלמה מואצת, אף על פי שקצב הצמיחה ירד. כיום שני שלישים מן התוצר המקומי הגולמי שייכים למגזר הפרטי. הודות לצמיחה ולתנאים הנוחים להשקעה, פולין קיבלה כ-50 מיליארד דולר בהשקעות חוץ ישירות מ-1990. מכל מקום, ממשלת פולין ממשיכה לשחק תפקיד חשוב בכלכלה, מה שמתבטא בסחבת ובירוקרטיה מוגזמות ופוליטיזציה בולטת של עניינים עסקיים. משקיעים טוענים כי תקנות הממשלה אינן ברורות, וכי הכלכלה סובלת מחוסר תחרות בתחומים רבים, במיוחד בטלקומוניקציה (תקשורת רחק). בתחילת שנת 2002 הכריזה הממשלה על שורה של רפורמות, שתוכננו כדי להשלים את מה שהתחיל ב-1990. בכך הכירה הממשלה בצורך לשפר את תנאי ההשקעה בפולין, במיוחד לעסקים קטנים ובינוניים, ובהכנות הדרושות כדי להתחרות בשוק האירופי במסגרת הצטרפותה לאיחוד האירופי. בכוונת הממשלה לשפר את המאזן הכלכלי, כהכנה למעבר למטבע האירו, מהלך שנדחה עקב התנגדות הציבור.
לצורכי המאבק בשחיתות שלטונית הוקמה הלשכה המרכזית למלחמה בשחיתות. פולין מדורגת במקום ה-36 (2017) מהיבט זה.
סחר חוץ והשקעות זרות

עם התמוטטתו של ארגון הסחר "קומקון" ב-1990, פולין נאבקה קשות כדי לכוון את המסחר שלה. ב-1996, 70% מהמסחר של פולין היה עם חברות האיחוד האירופי, וכיום גרמניה הסמוכה מהווה את הסוחרת הדומיננטית ביותר. פולין הצטרפה לאיחוד האירופי במאי 2004. לפני כן, היא עודדה מסחר דרך ההסכם לסחר חופשי במרכז אירופה, שכלל את הונגריה, צ'כיה, סלובקיה וסלובניה.
מרבית הייבוא הפולני מתרכז בסחורות המשמשות במפעלים תעשייתיים, ולאו דווקא לצריכה פרטית. לכן, צפוי מחסור שצריך להיחשב כדבר חיובי בשלב זה. פולין חברה בארגון הסחר הבינלאומי ובאיחוד האירופי. היא מחילה את מכסי המגן המשותפים שקבע האיחוד האירופי על מדינות אחרות (אשר אינן חברות באיחוד), כולל ארצות הברית. רבים מהמוצרים שפולין מייצאת לארצות הברית נהנים מהטבות על פי שיטת ההעדפות הכללית הנהוגה שם.
אפשרויות למסחר ולהשקעות ממשיכות להתקיים כמעט בכל הסקטורים. לשכת המסחר האמריקנית בפולין, שנוסדה ב-1991, מנתה בתחילת דרכה כ-7 חברים. כיום חברים בה יותר מ-300 חברים. פוטנציאל צמיחה גבוה, שוק גדול ומפותח, חברות באיחוד האירופי ורמה גבוהה של יציבות פוליטית הן הסיבות העיקריות לכך שארצות הברית וחברות זרות אחרות עושות עסקים עם פולין.
מערכת המס הפולנית מהווה שיקול רם במעלה אצל משקיעים זרים. כרגע, מעורבת במערכת זו כמות גדולה של עובדי מנהל, מה שמעלה את הסיכון להופעת שחיתות באחד מן השלבים. בהתייחס לעסקים בפולין, ישנה רמה מדאיגה במיוחד לפשע כלפי רכוש. הממשלה מנסה לפעול כדי למזער את הפשיעה עד כמה שניתן, אך זוכה להצלחה מועטה בלבד. 

בעשור האחרון הפולנים צפו בזרים רבים פותחים עסקים ולוקחים שליטה על התעשייה. לדוגמה, 70% מהסקטור הבנקאי נמצא בשליטה זרה. כיום, קיימת רתיעה מסוימת ועסקים פולניים מעדיפים לעשות עסקים בינם לבין עצמם.
סטטיסטיקות נוספות

השקעות (ברוטו): 18.4% מהתמ"ג. (2004) 

חלוקת ההכנסות (מדד ג'יני): 31.6 (1998) 

חקלאות- מוצרים: תפוחי אדמה, פירות, ירקות, חיטה; עופות, ביצים, בשר חזיר. 

קצב צמיחה תעשייתי: 10% (2004) 

חשמל:
ייצור: 133.8 טרה-וואט שעה. (2002)
צריכה: 117.4 טרה-וואט שעה. (2002)
ייצוא: 11.5 טרה-וואט שעה. (2002)
ייבוא: 4.5 טרה-וואט שעה. (2002)
חשמל- ייצור לפי מקור אנרגיה:
דלק מאובנים: 98.1%.
הידרואלקטרי: 1.5%.
אחר: 0.4%. (2001)
אנרגיה גרעינית: 0%.
נפט:
ייצור: 17,180 חביות ליום. (2001)
צריכה: 424,100 חביות ליום. (2001)
ייצוא: 53,000 חביות ליום. (2001)
ייבוא: 413,700 חביות ליום. (2001)
עתודות מובטחות: 116.4 מיליון חביות. (1 בינואר 2002)
גז טבעי:
ייצור: 5.471 מיליארד מטר מעוקב. (2001)
צריכה: 13.85 מיליארד מטר מעוקב. (2001)
ייצוא: 41 מיליון מטר מעוקב. (2001)
ייבוא: 8.782 מיליארד מטר מעוקב. (2001)
עתודות מובטחות: 116.4 מיליון חביות. (1 בינואר 2002)
מאזן תקציבי נוכחי: -3.831 מיליארד דולר (2004). 

חוב- חיצוני: 99.15 מיליארד דולר. (2004).
צמיחה

השינויים בתמ"ג בשנים האחרונות:
| שנה | אחוז צמיחה |
| --- | --- |
1991: -7.0%
1992: 2.6%
1993: 3.8%
1994: 5.2%
1995: 7.0%
1996: 6.2%
1997: 7.1%
1998: 5.0%
1999: 4.5%
2000: 4.3%
2001: 1.2%
2002: 1.4%
2003: 3.9%
2004: 5.3%
2005: 3.6%
2006: 6.2%
2007: 6.8%
2008: 5.1%
2009: 1.7%
2010: 3.8%
| כלכלת מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין • המדינה האסלאמית  • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה   • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
יינגלאק צ'ינוואט

יינגלאק צ'ינוואט (בתאילנדית: ยิ่งลักษณ์ ชินวัตร; נולדה ב-21 ביוני 1967) היא פוליטיקאית ואשת עסקים תאילנדית, בעלת שורשים סיניים. היא כיהנה כראש הממשלה ה-28 של תאילנד (2014-2011), היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה במדינה. היא הייתה גם ראש הממשלה הצעיר ביותר של תאילנד ב-60 השנים האחרונות. עלייתה של צ'ינוואט מסמלת נקודת מפנה במעמד האישה בתאילנד.
צ'ינוואט נבחרה מטעם מפלגת "פאו תאי" (למען תאילנד), הנחשבת מפלגת תומכיו של אחיה, תאקסין צ'ינוואט, הנמצא בגלות, ושל אנשי "החולצות האדומות". בבחירות לפרלמנט בשנת 2011 זכתה עם מפלגתה ברוב מוחלט של הקולות. אי לכך הרכיבה את הממשלה במקום זו של אבהיסיט וג'ג'יווה. ממשלתה התחילה את כהונתה באופן רשמי ב-5 באוגוסט 2011.
ביוגרפיה

סבא רבא שלה, סקהו, היה מהגר סיני ממחוז גואנגדונג שהיגר לתאילנד בשנות ה-1860, ומשנת 1908 חי במחוז צ'יאנג מאי. בנו הבכור, צ'אנג סקהו, נולד בשנת 1890 במחוז צ'נתבורי ונשא לאישה תאילנדית בשם סנג סומנה. הוא אימץ את שם המשפחה התאילנדי "צ'ינוואט" (תרגום חופשי: "מעשה כמו שצריך"). משפחת צ'ינוואט הקימה את חברת צ'ינוואט למשי, ובהמשך הרחיבה עסקיה לתחום הפיננסי, הבנייה ותיווך נדל"ן.
יינגלאק צ'ינוואט נולדה בשנת 1967 הצעירה מבין תשעה ילדים לאביה לט צ'ינוואט ולאמה יינדי לבית ראמינגוונג, בתה של הנסיכה ג'נטיפ נה צ'אנג מאי. ב-1968 אביה נבחר לפרלמנט מטעם צ'אנג מאי והיה סגן יושב ראש המפלגה הליברלית. ב-1976 עזב את הפוליטיקה ופתח מספר עסקים: בית קפה, שני בתי קולנוע, תחנת דלק, חברה לסחר במכוניות ובאופנועים, כמו כן פרדס תפוזים ומשתלת פרחים בנפת סאן קמפנג שבמחוז צ'יאנג מאי.
בתום לימודי התיכון למדה יינגלאק צ'נוואט מדע המדינה ומנהל עסקים באוניברסיטת צ'יאנג מאי וסיימה תואר ראשון ב-1988. בשנת 1990 למדה מדעי המדינה לתואר שני באוניברסיטת המדינה של קנטקי שבארצות הברית.
בשובה לתאילנד עבדה בחברות שונות שבבעלות משפחתה. היא התמנתה למנהלת בעסקים של אחיה הבכור, איל ההון תאקסין צ'ינוואט, ומאוחר יותר הייתה יושבת ראש החברה "SC Asset" לפיתוח נכסים ומנהלת ה-Advanced Info Service. תאקסין צ'ינוואט נבחר לראש ממשלה ולאחר מכן הודח בהפיכה צבאית וגלה אחרי שבית משפט הרשיע אותו בגין הפרת אמונים.
בחירתה לראשות ממשלה

במאי 2011, המפלגה החדשה פאו תאי, הנמצאת בקשרים הדוקים עם תאקסין צ'ינוואט הגולה, בחרה ביינגלאק כמועמדת מטעמה לתפקיד ראש הממשלה. קמפיין הבחירות של יינגלאק צ'ינוואט עסק בפיוס לאומי, מאבק בעוני והורדת מס הכנסה לחברות. המפלגה הדמוקרטית אשר הייתה בשלטון באותה תקופה, האשימה את צ'ינוואט כי היא משרתת את האינטרסים של אחיה, תאקסין. מפלגתה זכתה בבחירות משנת 2011 והשיגה 265 מתוך 500 המושבים של בית הנבחרים של תאילנד. בכך שחזרה את ההישג של אחיה, אשר כראש מפלגת פאו תאי הצליח לקבל לראשונה רוב פרלמנטרי מוחלט למפלגה אחת.
תנועת המחאה בשנת 2013

בנובמבר 2013 החלו הפגנות מחאה המוניות של האופוזיציה העירונית והמלוכנית, שדרשה את התפטרותה של צ'ינוואט בטענה שהיא למעשה "בובת קש" ועושת דברו של אחיה, תאקסין. זאת לאחר שניסתה לקדם הצעת חוק להענקת חנינה לכל המעורבים במשבר הפוליטי בשנים 2006–2011, דבר שהיה מאפשר גם לאחיה תאקסין לחזור לתאילנד.
אלפי מפגינים שיתקו לזמן ארוך חלקים גדולים בעיר הבירה בנגקוק, ואף הצליחו לפרוץ לבניין הממשלה. בדצמבר 2013 החליטה צ'ינוואט לפזר את הפרלמנט, והכריזה על בחירות מוקדמות בפברואר 2014. היא נשארה בראש ממשלה זמנית.
ההפגנות נמשכו שבעה חדשים (והגיעו לשיאן בהפיכה צבאית), למעט הפסקה בעת חגיגות יום ההולדת ה-86 של המלך. במהומות נהרגו 24 אנשים וכ-700 נפצעו.
בבחירות שהתקיימו ב-2 בפברואר 2014 הופרעה ההצבעה ב-69 מתוך 375 אזורי הבחירות על ידי האופוזיציה שקראה להחרמת הבחירות. נקבע תאריך להצבעה מחודשת באזורים אלה ב-2 במרץ 2014. בסופו של דבר, ב-21 במרץ 2014, הכריז בית המשפט החוקתי של תאילנד כי הבחירות לא היו תקפות מפני שההצבעה לא הושלמה ביום אחד בכל הארץ.
באותה תקופה הועלו נגד יינגלוק צ'ינוואט טענות שהזניחה את חובותיה כיושבת ראש הוועד הלאומי למדיניות בענף האורז.
ב-7 במאי 2014 הורה בית המשפט החוקתי של תאילנד ליינגלאק צ'ינוואט להתפטר. הוא האשים אותה ב"הפרת אמונים לצרכים אישיים" משטם שהחליטה בשנת 2011 להעביר מתפקידו את ראש מועצת שירותי הביטחון הלאומי תאוויל פלינסרי והחליפה אותו בקרוב משפחתה. כך נאלצה צ'ינוואט להתפטר, כמו במקרי הדחה דומים של ראשי ממשלת תאילנד סאמאק סונדאראבג' וסומצ'אי וונגסוואט.
צ'ינוואט הואשמה ברשלנות בתפקודה בתוכנית ממשלתית לקביעת מחירי האורז, ובמאי 2015 החל משפטה. באוגוסט 2017, לפני מתן פסק הדין במשפטה, נמלטה מתאילנד.
חיים אישיים

צ'ינוואט חיה עם בן זוג, אנוסון אמורנצ'אט, מנהל בחברת "M Link Asia Corporation". לזוג בן משותף. אחיה הוא ראש ממשלת תאילנד לשעבר, תאקסין צ'ינוואט, ואחייניתה, פאטנונגטאן צ'ינוואט, היא כיום (נכון ל-2024) ראשת ממשלת תאילנד.
הערות שוליים

↑  [ Marshall, Andrews e Szep, Jason: Insight: How Thaksin's meddling sparked a new Thai crisis for PM sister, Reuters 30 01 2014
↑  [http://www.reuters.com/article/2013/12/09/us-thailand-protest-idUSBRE9B702920131209 Sawitta Lefevre, Amy e Petty, Martin: 'Thai PM calls snap election, protesters want power now, [Reuters 6.12.2013
↑  Sawitta Lefevre, Amy: Thai PM supporters converge to counter protests, Reuters del 5 aprile 2014
↑   הגרדיאן ורויטרס, נפתח משפטה של ראשת הממשלה המודחת של תאילנד, באתר הארץ, 19 במאי 2015
↑  רויטרס והארץ, ראשת ממשלת תאילנד לשעבר נמלטה מהמדינה לפני גזר הדין במשפטה, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5608 1535  LCCN: n2010220557  NTA: 339759526  VIAF: 179204018   WorldCat (עם VIAF): 179204018
לב (מטבע)

| --- | --- |
לב בולגרי
לב בולגרי
 משתמשים:  בולגריה בולגריה
 ISO 4217:  BGN
 יחידות משנה
 1/100:  стотинки (סטוטינקי)
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  2, 5, 10, 20, 50, 100 לב
 מטבעות בשימוש:  1, 2, 5, 10, 20, 50 סטוטינקי, 1,2 לב
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  7.8%
 בנק מרכזי:  הבנק הלאומי של בולגריה
 http://www.bnb.bg/
לב (בבולגרית: лев), שפירושו בשפה הבולגרית הקדומה אריה, הוא ההילך החוקי של בולגריה. לב אחד מתחלק ל-100 סטוטינקי.
המטבע הונפק לראשונה בשנת 1881 מגובה בתקן הזהב. בעת יציאתו לשוק היה שוויו של לב אחד שווה ערך לפרנק צרפתי אחד. ב-1928 נקבע שער המרה חדש ללב, 1 לב היה בשווי של 10.86956 מ"ג זהב. במהלך מלחמת העולם השנייה הוצמד הלב לרייכסמארק הגרמני בשער המרה של 32.75 לב לרייכסמארק אחד. עם הכיבוש הסובייטי ב-1944 הוצמד הלב לרובל של ברית המועצות בשער המרה של 15 לב לרובל אחד. בשנת 1943 הופסקה הטבעתן של מטבעות עקב ערכן הנמוך.
רפורמת שנת 1952

בשנת 1952 עקב אינפלציה מצטברת, הונפק לב חדש בשער של 100 לב ישן ללב חדש אחד.
רפורמת שנת 1962

בשנת 1962 הונפק לב חדש נוסף, בשער של 10 ל-1.
עם התמוטטות הקומוניזם והתאמת הכלכלה לרעיונות החדשים הייתה בבולגריה אינפלציה גבוהה שגרמה לפיחות ניכר בשער המטבע. במטרה להילחם באינפלציה נקבע ב-1997 שער חליפין קבוע של 1000 לב למארק גרמני אחד.
שערי חליפין

| שער חליפין נוכחי עבור BGN |
| --- | --- |
באתר Google Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר Yahoo! Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר XE.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר OANDA.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
הצעדים הכלכליים של 1999

ב-1999 במסגרת צעדים כלכליים נרחבים ובמטרה לחזק את אמון הציבור במטבע, הונפק לב חדש בשער המרה של 1,000 לב ללב חדש. הלב החדש הוצמד למרק הגרמני בשער של 1:1.
עם הקמת גוש האירו, הוצמד הלב לאירו בשער של 1.95583 לב לאירו.
הערות שוליים

↑  The World Factbook, 2008 est.
| מטבעות שקדמו לאירו ומטבעות נוספים של מדינות האיחוד האירופי |
| --- | --- | --- |
| מטבעות לאומיים של מדינות האיחוד שהוחלפו | שילינג אוסטרי • לירה איטלקית • פונט אירי • פרנק בלגי • מארק גרמני • גילדן הולנדי • גילדן דרום גרמני • דרכמה יוונית • פרנק לוקסמבורגי • לטס לטבי • ליטאס ליטאי • לירה מלטזית • טולר סלובני • קורונה סלובקית • פזטה ספרדית • אשקודו פורטוגלי • מרק פיני • פרנק צרפתי • לירה קפריסאית • קונה קרואטית • קרון אסטוני |  |
| מטבעות אחרים שהוחלפו | יחידת מטבע אירופית (אקו) • פרנק מונוגסקי • לירה סן מרינזית • לירת הוותיקן |  |
| מטבעות ב-ERM II | כתר דני |  |
| מטבעות אחרים שלא הוחלפו | ליש"ט בריטית • קורונה צ'כית • פורינט הונגרי • זלוטי פולני • קרונה שוודית • לב בולגרי • לאו רומני |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יריד הספרים של פרנקפורט

| --- | --- |


 סוג:  יריד ספרים, אירוע שנתי 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  Messe Frankfurt 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  18 בספטמבר 1949 – הווה (75 שנים) 
 קואורדינטות:  50°06′41″N 8°38′54″E﻿ / ﻿50.111389°N 8.648333°E﻿ / 50.111389; 8.648333
 www.book-fair.com
  (למפת פרנקפורט מוגדלת) יריד הספרים של פרנקפורט(למפת פרנקפורט רגילה) יריד הספרים של פרנקפורט
 
יריד הספרים של פרנקפורט (גרמנית: Frankfurter Buchmesse) הוא יריד הספרים הגדול בעולם (בהתבסס על מספר חברות ההוצאה לאור המיוצגות בו), המתקיים מדי שנה בעיר הגרמנית פרנקפורט במהלך חודש אוקטובר. יריד הספרים נחשב ליריד החשוב ביותר בעולם עבור עסקאות בינלאומיות ומסחר. שלושת הימים הראשונים (מתוך חמישה) מוגבלים בלעדית למסחר ורק לאחר מכן נפתח היריד לציבור הרחב.
ליריד חשיבות ומסורת המתפרשת על פני למעלה מ-500 שנים: זמן לא רב לאחר שיוהאן גוטנברג חולל את מהפכת הדפוס במאה ה-15, בעיר מיינץ השכנה לפרנקפורט, נערך היריד הראשון בידי מוכרי ספרים.
נציגי הוצאה לאור וחברות מולטימדיה מכל רחבי הגלובוס מגיעים ליריד הספרים של פרנקפורט כדי לשאת ולתת על זכויות פרסום ותמלוגים. היריד מאורגן על ידי חברת בת של "המו"לים הגרמנים והתאחדות מוכרי הספרים" (German Publishers and Booksellers Association). במשך חמשת ימי היריד פוקדים אותו 7,000 נציגים מכ-100 מדינות שונות ולמעלה מ-286,000 מבקרים.
ביריד מוענק פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית.
ראו גם

תרבות גרמניה
יריד הספרים הבינלאומי בירושלים
יריד הספרים הבינלאומי של קהיר
הערות שוליים

↑  עמר לחמנוביץ, יריד הדמדומים, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261490305171  BnF: cb121907201 (data)  GND: 2003377-1  ISNI: 0000 0001 2186 0956  LCCN: n50069481  MusicBrainz: 3f344ef9-7578-492e-8342-17efa345e954  NKC: ko2005264398  NLA: 36093201  SUDOC: 086237896  VIAF: 151893773   WorldCat (עם VIAF): 151893773
יחסי ספרד–רוסיה

| יחסי ספרד–רוסיה |
| --- | --- |
ספרד: רוסיה


ספרד: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
505,370: 17,098,242
אוכלוסייה
47,905,341: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,580,695: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,996: 13,978
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

היחסים בין ממלכת ספרד לבין הפדרציה הרוסית הם יחסים היסטוריים שתחילתם במהלך המאה ה-16, ואף שבוטלו לאחר מלחמת האזרחים בספרד, הם חזרו וחודשו בשנת 1953, ובשנת 1977 חזרו לקדמותם, וכיום שתי המדינות מקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.
היסטוריה > נסיכות מוסקבה

בשנת 1519 שלח קרלוס הראשון, מלך ספרד להודיע לואסילי השלישי על עלייתו לכס הקיסרות של האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1523 נשלח יקוב פולושקין על ידי ואסילי לחצר המלוכה הספרדית בוואיאדוליד, ובכך הפך לשליח הרוסי הראשון לספרד. בשנת 1525 הציגו השליחים הרוסים איוון זאסקין-ירוסלבסקי וסמן בוריסוב את כתבי האמנה שלהם לקרלוס, והם אלו שהביאו את החדשות על גילוי אמריקה למוסקבה. במהלך המאה ה-16 גילתה הכמורה הרוסית עניין רב באינקוויזיציה הספרדית, ואף ראתה בכך מודל לחיקוי.
בשנת 1667 נשלח פיוטר פוטמקין לספרד, על ידי אלכסיי הראשון, צאר רוסיה, והקים קשר דיפלומטי בין המדינות. בשנת 1722 נפתחה קונסוליה רוסית בקדיס, והנסיך סרגיי גוליצין כיהן כשגריר רוסיה הראשון בספרד. עם זאת, לאחר מותו הבלתי צפוי של פיוטר השני, קיסר רוסיה, ספרד הכריזה על עליית אנה, קיסרית רוסיה כבלתי חוקית, ובעקבות כך נותקו היחסים הדיפלומטיים עד לשנת 1759.
בין השנים 1799–1801 ספרד ניתקה את הקשרים עם האימפריה הרוסית, לאחר שפאבל הראשון, קיסר רוסיה נטל לעצמו את התואר ראש מסדר ההוספיטלרים. בין השנים 1833–1856 סגרה רוסיה את השגרירויות, מפני שלא הכירה בלגיטימיות של איזבלה השנייה, מלכת ספרד. מלבד שני הסכסוכים הללו, היחסים היו חסרי אירועים; שתי המדינות מעולם לא לחמו במלחמה ישירה זו בזו. בין השנים 1756–1763 הם היו בעלי ברית במלחמת שבע השנים, ובמהלך המלחמות הנפוליאוניות היו שתי המדינות הן בעלות ברית והן אויבים, אך מעולם לא לחמו זה בזה ישירות.
היסטוריה > התקופה הסובייטית

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הספרדית השנייה ב-28 ביולי 1933. אנטולי לונצ'ארסקי, לשעבר קומיסר החינוך, מונה כשגריר לספרד אך מת בדרך למילוי תפקידו, בצרפת. המחליף שלו, מרסל רוזנברג והקונסול הכללי ולדימיר אנטונוב-אובסנקו הגיעו למדריד בשנת 1936, כשמלחמת האזרחים בספרד כבר החלה. שניהם נקראו עד מהרה למוסקבה, והוצאו להורג באשמת טרוצקיזם במסגרת הטיהורים הגדולים — כך אירע גם למחליפו של רוזנברג בתפקיד, ליאון גייקיס.
ברית המועצות תמכה באופן פעיל ברפובליקנים במהלך מלחמת האזרחים עם יועצים צבאיים, "מתנדבים", וכלי נשק שסופקו תמורת עתודות זהב של הבנק של ספרד, שנודעו מאוחר יותר בשם זהב מוסקבה. אנדרטת המתנדבים הסובייטים במדריד, שנחנכה בשנת 1989 על ידי ראש העיר חואן ברנקו גאיארדו והשגריר הסובייטי סרגיי רומנובסקי, מונה 182 שמות של לוחמים סובייטיים מזוהים שנהרגו במהלך המלחמה. עם נפילת הרפובליקנים בשנת 1939, ניתקה ברית המועצות כל קשר עם ספרד, שהייתה תחת שלטונו של פרנסיסקו פרנקו. במהלך מלחמת העולם השנייה החטיבההדיוויזיה הכחולה של מתנדבים ספרדים לחמה נגד הסובייטים בחזית המזרחית, אך פרנסיסקו פרנקו הרחיק את ספרד מהשתתפות ישירה במלחמה.
יחסי ספרד עם הסובייטים לאחר מלחמת העולם השנייה תוארו כ"גרועים ביותר, אם כי לא בעייתיים ביותר", שהגיעה לשיאה בנאומו של ניקיטה חרושצ'וב נגד משטרו של פרנקו בעצרת הכללית של האו"ם ב-1 באוקטובר 1960, ולסירובה של ספרד לשחק מול ברית המועצות ביורו 1960. אולם, עם זאת, אותם המנהיגים החלו בהדרגתיות לפתח את הקשרים בין המדינות. באפריל 1963 החליפו חרושצ'וב ופרנקו מכתבים על פירוק נשק ועל גורלו של חוליאן גרימאו.
עד לשנת 1969 נשמרו יחסים בלתי רשמיים ביחסים, באמצעות שגרירויות סובייטיות וספרדיות בצרפת. בשנת 1967 הסכימו הנציגים הספרדים והסובייטים לפתוח את נמלי הים שלהם לאוניות נושאות דגל של המדינה האחרת;, ובשנת 1969 פתחה חברת משלוחי הים השחור משרד במדריד - הממסד הסובייטי הראשון בספרד מאז מלחמת האזרחים. משרד זה, שהיה מאויש על ידי דיפלומטים מקצועיים, ובראשו סרגיי בוגומולוב, שעבר למדריד מפריז, הפך לקונסוליה הסובייטית דה פקטו.
בשנת 1972 חתמו שתי המדינות חתמו על הסכם סחר החוץ, ובשנת 1973 הקימו משימות מסחר קבועות, והמשרדים הללו נטלו על עצמם חובות קונסולריות. איגור איוואנוב, שר החוץ של רוסיה, שירת במדריד בין השנים 1973–1983. לאחר מותו של פרנקו בשנת 1975, חידשו שתי המדינות את היחסים דיפלומטיים המלאים ביניהם ב-9 בפברואר 1977. בוגומולוב קיבל את תואר השגריר סובייטי והציג את כתב האמנתו לחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ב-5 במאי אותה שנה. היחסים במהלך התקופה הזאת לא היו בדיוק ידידותיים, ונפגעו עם גירוש הדדי של מרגלים לכאורה שפעלו בחסינות דיפלומטית. המצב נעשה גרוע יותר כאשר ספרד התקבלה לנאט"ו בשנת 1981, פעולה שהוגדרה על ידי ברית המועצות כ"הפרת אינטרסים סובייטיים".
לאחר שעבר בוגומולוב לתפקיד בכיר במשרד החוץ בשנת 1978, הוא הוחלף ביורי דובינין, שהנהיג את המדיניות הסובייטית בספרד עד לשלב האחרון של המלחמה הקרה, בשנת 1986. דובינין קידם באופן פעיל את הרעיון של ביקור המלך חואן קרלוס במוסקבה; אך רק לאחר חמש שנים של היערכות אישר אנדריי גרומיקו את הביקור שאכן התממש במאי 1984. אלכסנדר איגורביץ' קוזנצוב, מונה למחליפו של דובינין בתפקיד שגריר ברית המועצות בספרד ובאנדורה, לאחר כהונתו של דובינין.
היסטוריה > הפדרציה הרוסית

ספרד יצרה יחסים דיפלומטיים עם הפדרציה הרוסית ב-9 בדצמבר 1991, ואיגור איוואנוב, ותיק השגרירות הסובייטית במדריד, מונה לשגריר רוסיה לספרד, ושירת במדריד עד לשנת 1994. באפריל 1994 הנשיא בוריס ילצין הפך לראש המדינה הרוסי הראשון שביקר בספרד. המלך הספרדי חואן קרלוס ביקר ברוסיה ב-2002, 2006, 2008 ו-2012. חודשיים לאחר הביקור הלא רשמי בשנת 2006, דיווחו אמצעי התקשורת כי המלך ירה בדוב מאולף (במהלך מסע ציד), אך דוברת המלך והרשויות הרוסים הכחישו את הידיעה
בדצמבר 2000 היחסים בין המדינות נהיו מתוחים, לאחר שספרד סירבה להסגיר את הבנקאי ואיש התקשורת הנמלט ולדימיר גוסינסקי. גוסינסקי, שנעצר ושוחרר בספרד, עלה לישראל באפריל 2001.
שיתוף פעולה כלכלי

חלקה של ספרד בסחר החוץ הרוסי בתחילת שנות ה-2000 היה רק קצת מעל 1% מכלל היצוא הרוסי (בעיקר נפט וחומרי גלם); הייצוא הספרדי לרוסיה היה נמוך משמעותית (2001: 488 מיליון דולר, לעומת 890 מיליון דולר). בשנת 2008, על פי דמיטרי מדבדב, סחר החוץ בין המדינות עמד על 2 מיליארד אירו (פחות מ-1% מסחר החוץ של המדינה), ואילו בין רוסיה למדינות אחרות הוא נמדד בעשרות מיליארדי אירו. חלקה של ספרד בהשקעות זרות ישירות לכלכלה הרוסית נותר חסר משמעות, וההשקעה הגדולה ביותר (נכון לשנת 2003), הסתכמה ב-319 מיליון דולר, ונעשתה על ידי חברת Segura Consulting.
במהלך ביקורו המדיני האחרון של רוסיה דמיטרי מדבדב בספרד, במרץ 2009, שתי המדינות חתמו על הסכם אנרגיה, אשר נותן לחברות ספרדית גישה טובה יותר לדלקי מאובנים מרוסיה, בתמורה להקלה בתקנות הספרדית לגבי רכישת חברות אנרגיה ספרדיות על ידי עסקים רוסים. לדברי ראש ממשלת ספרד חוסה לואיס רודריגס ספאטרו, "ההסכם פירושו ביטחון רב יותר באספקת האנרגיה של ספרד, והוא מבטיח גישה טובה יותר לחברות שלנו ליתרות אנרגיה רוסיות".
יחסים דיפלומטיים

ספרד מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-6 קונסוליות בקאזאן, נובוסיבירסק, רוסטוב על הדון, סנקט פטרבורג ויקטרינבורג. מאידך, רוסיה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה וסביליה.