stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דויטשס תיאטר
היסטוריה

התיאטרון הוקם בשנת 1850 תחת השם "התיאטרון העירוני פרידריך וילהלם" (Friedrich-Wilhelm-Städtisches Theater), על שמו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.
ניהול התיאטרון עבר לידיו של אוטו בראהם בשנת 1894. בראהם היה מראשי תנועת הנטורליזם, והשפיע על הצגתם של מספר מחזות קלאסיים בתיאטרון, כמו כן על כתיבתם של מחזות חדשים.
אחד מתלמידיו של ברהאם, הבמאי האגדי מקס ריינהרדט קיבל את ניהול התיאטרון בשנת 1904, ותחת הנהגת הפך התיאטרון לאחד התיאטראות המשפיעים ביותר ברחבי אירופה. שנה לאחר מכן הוא הקים בית ספר לתיאטרון ובנה במקום תיאטרון קאמרי. ריינהרדט נשאר המנהל האומנותי של התיאטרון עד עליית הנאצים ב-1933.
התיאטרון פעיל עד היום, והוא הבימה הביתית של הרקדן והשחקן דיטר בלאקהארט. התיאטרון זכה בשנת 2005 בפרס תיאטרון השנה.
בשנת 2010 החליט הסנאט של ברלין לשפץ את התיאטרון בהיקף של 9.9 מיליון אירו. העבודות החלו בשנת 2012.
גילברט וייט

| --- | --- |
דיוקן של גילברט וייט; כיום מקובל שדיוקן זה אינו אותנטי
דיוקן של גילברט וייט; כיום מקובל שדיוקן זה אינו אותנטי
 לידה:  18 ביולי 1720 סלבורן, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  26 ביוני 1793 (בגיל 72) סלבורן, ממלכת בריטניה הגדולה 
 ענף מדעי:  ידיעת הטבע, אורניתולוגיה
 מקום מגורים:  בריטניה
 מקום לימודים:  אוריאל קולג'  Queen Mary's School for Boys, Basingstoke 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 תרומות עיקריות
 חקר ציפורים באנגליה, כתיבת הספר "תולדות הטבע והעתיקות של סלבורן", חלוץ מדע האקולוגיה
 
גילברט וייט (באנגלית: Gilbert White‏; 18 ביולי 1720 - 26 ביוני 1793), אורניתולוג וחוקר טבע אנגלי.
חייו

וייט נולד בבית הכמורה של סבו בכפר סלבורן (Selborne) שבמחוז המפשייר שבאנגליה. הוא למד תחילה בבית הספר לבנים של המלכה מרי (Queen Mary's School for Boys) בבייסינגסטוק שבהמפשייר ואחר-כך אצל מורה פרטי באותה עיר לפני שעבר ללמוד בקולג' אוריאל (Oriel College) באוניברסיטת אוקספורד. ב-1746 הוא הוסמך כדיאקון, וב-1749 ככומר, והוא שירת ככומר בקהילות אחדות בהמפשייר ובווילטשייר, כולל כמה קהילות שכנות לסלבורן דוגמת ניוטון ואלנס (Newton Valence) ופרינגדון (Farringdon), ובסלבורן עצמה בארבע תקופות שונות. ב-1753-1752 שימש בתפקיד הפרוקטור הזוטר באוקספורד, וגם כדקאן של קולג' אוריאל. ב-1757 הוא מונה לכומר-שאינו-מתגורר-בקהילה (non-resident perpetual curat) של קהילת מורטון פינקני (Moreton Pinkney) שבנורת'האמפטונשייר. לאחר מות אביו ב-1758 חזר וייט להתגורר בבית המשפחה המכונה The Wakes בסלבורן, אותו ירש בסופו של דבר ב-1763. ב-1784 מונה בפעם הרביעית לכומר של סלבורן, משרה שבה החזיק עד מותו. מכיוון שלמד, על פי דרישת דודו, בקולג' אוריאל הנחשב יוקרתי יותר, הוא לא היה זכאי לקבל קביעות בסלבורן, שהייתה בחזקתו של מודלין קולג'.
"תולדות הטבע והעתיקות של סלבורן"

וייט ידוע בעיקר בשל ספרו "תולדות הטבע והעתיקוּת של סלבורן" (The Natural History and Antiquities of Selborne יצא לאור ב-1789). זו אסופת מכתביו לתומאס פננט (Thomas Pennant‏; 1798-1726), אז הזואולוג החשוב ביותר בבריטניה, ולדאינס ברינגטון (Daines Barrington‏; 1800-1728), עורך דין אנגלי וחבר נוסף בחברה המלכותית. מכתבים אלו כללו את התגליות של וייט לגבי צמחים, ציפורים ובעלי חיים מקומיים. הוא דגל בשיטה על פיה ניתן להבחין בין העופות השונים על ידי תצפיות וללא הצורך בלכידתם, והיה בין הראשונים להבדיל בין העופות הדומים: עלווית חורף, עלווית אפורה ועלווית ירוקה, באמצעות האזנה לשירתם.
וייט נחשב בעיני רבים כאקולוג הראשון של אנגליה ואחד מאבות הרעיון המודרני שיש לכבד את הטבע. על תולעי האדמה (המכונות בעברית גם "שלשולים") אמר וייט:
תולעי האדמה, אף שבמראן הן חוליה קטנה ומתועבת בשרשרת של הטבע, יגרמו באובדנן לתהום מצערת. [...] נראה כי התולעים הן המטפחות הגדולות ביותר של הצמחייה, שתגדל בלעדיהן, אך באופן "צולע".
וייט הכין בשיתוף עם ויליאם מרקוויק (William Markwick) רישומים של התאריכים בהם בצבצו והגיחו יותר מ-400 סוגי צמחים ובעלי חיים. שניהם ניהלו את הרישומים בין 1768 ל-1793 - וייט ניהל אותם בהמפשייר, ומרקוויק בסאסקס. מידע זה, שסוכם ב"תולדות הטבע והעתיקות של סלבורן" כתאריכים המוקדמים והמאוחרים ביותר לכל אירוע במשך תקופה בת 25 שנים, נמנה עם הדוגמאות הראשונות של חקר פנולוגי. הרישומים ביומנו מהשנים 1784-1783 מאמתים את ההשפעה הדרמטית על האקלים שהייתה להתפרצות הר הגעש לאקי באיסלנד ולענן האפר שיצר, אשר התפשט לרוחב אירופה וגרם לנפגעים בנפש.
התיאורים הרבים של וייט על הצב היבשתי שירש מדודתו בספר "תולדות הטבע והעתיקות של סלבורן", מהווים את הבסיס לספרו של ורלין קלינקבורג (Verlyn Klinkenborg) ""טימותי, או הערות של זוחל מושפל" (Timothy; or, Notes of an Abject Reptile‏ 2006), כמו גם לספרה של סילביה טאונסנד וורנר (Sylvia Townsend Warner) "דיוקן של צב" (The Portrait of a Tortoise‏ 1946).
יצירתו המפורסמת של גילברט וייט הודפסה שוב ושוב מאז ההוצאה הראשונה לאור, והיא אחד הספרים המודפסים לעיתים תכופות ביותר בשפה האנגלית. הספר אף זמין בפרויקט גוטנברג. הספר הודפס בפעם האחרונה בכריכה רכה ב-2007 בהוצאת Thames & Hudson. ספר זה נחשב הרביעי ברשימת הספרים המודפסים ביותר בשפה האנגלית לאחר הביבליה (התנ"ך וספרי הקאנון הנוצרי), כל כתבי ויליאם שייקספיר, וספרו של ג'ון באניין "מסעות ההלך".
אן, אחותו של גילברט וייט, נישאה לתומאס ברקר (Thomas Barker‏; 1809-1722) שכונה "אבי המטאורולוגיה", וגילברט וייט ניהל חליפת מכתבים עם אחיינו, סמואל ברקר (Samuel Barker), שניהל יומן של חוקר טבע.
ב-1795, אחרי מותו, יצאה לאור בהוצאת "B. and J. White, Horace's Head, Fleet Street" אסופה של כתביו שטרם פורסמו ושנאספו על ידי ג'. אייקין (J. Aikin), תחת השם "יומנו של חוקר טבע, כולל תצפיות בענפים השונים של תולדות הטבע, שסוכמו מתוך כתביו של הכומר המנוח גילברט וייט מסלבורן, המפשייר, חבר בכיר בקולג' אוריאל, אוקספורד. מעולם לא יצאו לאור קודם לכן".
הנצחה

ביתו בסלבורן, The Wakes, מכיל כיום את מוזיאון גילברט וייט, כמו גם את המוזיאון לזכר אוטס ("Oates Memorial Museum"), המנציח את שני בני משפחת אוטס: חוקר הטבע פרנק אוטס (Frank Oates) ואחיינו, מגלה הארצות לורנס אוטס (Lawrence Oates) שמת תוך הקרבה עצמית במשלחת רוברט פלקון סקוט לקוטב הדרומי.
אגודת סלבורן (Selborne Society) נוסדה ב-1895 על מנת לשמר את זכרו של גילברט וייט. האגודה רכשה קרקע בפריווייל (Perivale) במערב לונדון על מנת להקים את המקלט הראשון לציפורים, הקרוי "יער פריווייל". בשנות ה-70 של המאה ה-20 הפך יער פריווייל לשמורת טבע מקומית (Local Nature Reserve). על הכרזת המקום כשמורה החליטה מועצת רובע אילינג על בסיס חוק מ-1949 (National Parks and Access to the Countryside Act), בעקבות שתדלנות של קבוצה קטנה של חוקרי טבע צעירים.
"אחוות גילברט וייט" (Gilbert White Fellowship) נוסדה ב-1932 על יד ההיסטוריון וחוקר הטבע ויניפרד בויד ואט (Winifred Boyd Watt). בסיסה היה באוקספורד, אך פעולתה נפסקה משום שהיא לא הצליחה להשיג מימון. ב-2010 הועלו הצעות לחדש את פעילותה כחלק מהעתקת "הספרייה לזכר גילברט וייט" של אגודת סלבורן למיקום חדש.
בספר "המלך שהיה ויהיה" (The Once and Future King) שכתב טרנס וייט (Terence Hanbury White‏; 1964-1906), המבוסס על אגדות המלך ארתור, מצטט הקוסם מרלין את גילברט וייט.
הסופר ריצ'רד מביי (Richard Mabey), שהתמחה בכתיבה על נושאים הקשורים בטבע, כתב ביוגרפיה על חייו של גילברט וייט שיצאה לאור ב-1986 בהוצאת Century Hutchinson וזכתה בפרס ויטברד לביוגרפיה.
סרט דוקומנטרי על וייט בהנחייתו של ההיסטוריון מייקל ווד (Michael Wood) שודר בערוץ BBC Four ב-2006.
וייט מונצח בכתובת, שנחקקה על הפעמון השמיני והכבד ביותר, מבין שמונת הפעמונים שנתלו ב-2009 בכנסייה של הוליבורן (Holybourne) בהמפשייר.
לקריאה נוספת

Stanley Williams, Fen Montaigne, Surviving Galeras (Second Houghton Mifflin Harcourt, 2001, ISBN 054763062X
הערות שוליים

↑  הפרוקטורים (Proctors) של אוניברסיטת אוקספורד הם נושאי משרה בכירים האחראים על אכיפת המשמעת באוניברסיטה והטלת עונשים, בטיפול בתלונות כנגד האוניברסיטה, ובעריכת מבחנים. מדי שנה נבחרים שני פרוקטורים, בכיר וזוטר (Junior Proctor)About the Proctors' Office
↑  Project Gutenberg edition of The Natural History of Selborne
↑  A Naturalist's Calendar, with observations in various branches of natural history, extracted from the papers of the late Rev. Gilbert White of Selborne, Hampshire, Senior Fellow of Oriel College, Oxford. Never before published
↑  שמורת טבע בבריטניה שעליה מכריזה הרשות המקומית שהשמורה בתחומיה.
↑  כיום פרס קוסטה לספרות (Costa Book Awards) על שם קפה קוסטה - מחולק בכמה תחומי ספרות.
↑  Gilbert White, the Nature Man
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462735805171  PLWABN: 9810624622105606  BIBSYS: 90403828  BNE: XX5524326  BnF: cb122088091 (data)  Botanist: G.White  DSI: 5810  GND: 117574708  ISNI: 0000 0001 2135 6995  LCCN: n50020215  LNB: 000165657  NDL: 00460755  NLA: 35604078  NLG: 217424  NTA: 068761031  RERO: 02-A012411434  RKD: 84048  SELIBR: 227155  SNAC: w6nk3m3h  SUDOC: 030730821  Trove: 1011551  ULAN: 500014965  VcBA: 495/259785  VIAF: 61594716   WorldCat (עם VIAF): 61594716 
ביתו של גילברט וייט, The Wakes, כיום מוזיאון. מבט מהגנים שמאחורי הבית, ספטמבר 2010.
דאג סאוואנט

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1963  (בן 61) ברבנק, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקום לימודים:  Bellarmine-Jefferson High School  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 בן או בת זוג:  לורה לייטון (1998–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דאגלס פיטר "דאג" סאוואנט (באנגלית: Doug Savant ; נולד ב-21 ביוני 1963) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו בתור מאט פילדינג במלרוז פלייס וטום סקאבו בדרמה הקומית של רשת ABC, עקרות בית נואשות.
ביוגרפיה > קריירה

הופעתו הראשונה של סאוואנט בעולם הטלוויזיה והקולנוע הייתה כאשר ביצע את תפקיד מק מקנזי הצעיר בסדרה של ה-CBS "נוטס לנדינג", בה שיחק לצד מי שעתידה לשחק לצידו בעקרות בית נואשות, ניקולט שרידן, ששיחקה בסדרה את אן מת'רסון הצעירה.
בשנות השמונים, סאוואנט הופיע בסרטים שונים, בין היתר ב"Masquerade" לצד רוב לאו, "זאב צעיר" (1985) לצד מייקל ג'יי פוקס ו"תעלול או ממתק" לצד מארק פרייס ואוזי אוסבורן. בנוסף, הוא שיחק את הדמות הראשית באחד מפרקי הסדרה "בגבולות המסתורין". תפקידו היה רובוט דמוי אדם (אנדרואיד).
בין השנים 1992–1997, סאוואנט כיכב בתור מאט פילדינג, הומוסקסואל מחוץ לארון, בסדרת הדרמה מלרוז פלייס. זו הפעם הראשונה שהייתה דמות הומוסקסואלית מחוץ לארון בסדרת טלוויזיה. עם זאת, יחסיו עם גברים בסדרה צונזרו. סבנט עזב את הסדרה לאחר חמש עונות, ושנה לאחר שעזב, דמותו (בתסריט) נהרגה בתאונת דרכים.
לאחר מלרוז פלייס, סאוואנט ביצע מספר הופעות אורח בסדרות כגון פיירפליי, ג'אג, NCIS, ניפ/טאק, NYPD Blue ,CSI ובארבעה פרקים בסדרה 24.
ב-2008 כיכב סאוואנט בסרט הטלוויזיה "באיזה צבע האהבה?", בה שיחק עורך-דין בשם פיטר מרקסטון אשר עוזר לבחורה לקבל בחזרה את בנה.
סאוואנט שיחק את טום סקאבו בסדרה של ה-ABC, עקרות בית נואשות. בעונה הראשונה (2004–2005), טום היה דמות משנית, אשר הקרדיט שלה היה בתור הופעת אורח. דמותו נשואה ללינט סקאבו (פליסיטי האפמן). מהעונה השנייה הוא החל להופיע בסדרה בתור דמות קבועה.
חיים אישיים

סאוואנט נולד בברבנק, קליפורניה, ומגיע ממוצא צרפתי. הוא נשוי ללורה לייטון, שכיכבה לצדו בעבר במלרוז פלייס. לשניים יש שני ילדים, לוסי וג'ק. בנוסף יש לו עוד שתי בנות, אריאנה ומדלן, מאשתו הקודמת, דאוון סאוואנט.
פילמוגרפיה > קולנוע

1984: נשים בעורף
1985: מעריץ אלמוני
1985: זאב צעיר
1985: הוטל
1986: תעלול או ממתק
1987: מלון האנוי
1987: עובדות החיים
1987: הטריגון
1988: בחום של הלילה
1988: חתיך מבוקש
1990: China Beach
1990: ג'ייק והשמן
1993: קצין מושחת 3
1995: חוק בארקס
1998: ספינת האהבה
1998: גודזילה
2000: ממלכה אכזרית
2001: אלה החיים
2001: חוק משפחה
2001: האחד
2002: החיים על פי ג'ים
2006: All You've Got
2014: April Rain
2016: ידוע לשמצה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

1985: קגני ולייסי
1986: אלפרד היצ'קוק מגיש
1986-1987: נוטס לנדינג
1992: קולומבו
1992-1997: מלרוז פלייס
1998: בגבולות המסתורין
1999: פרופיילר
2001: The District
2002: פיירפליי
2002: ג'אג
2004: 24
2004: המגן
2004: NYPD Blue
2004: NCIS
2004: ניפ/טאק
2004: CSI
2012-2004: עקרות בית נואשות
2008: What Color is Love? (סרט טלוויזיה)
2012: שוות בקליבלנד
2013:‏ Vegas
2013: ריזולי ואיילס
2013: גדולה מהחיים
2013: מחשבות פליליות
2014: הוואי חמש-אפס
2015: צוות עקרב
2016: תיקים באפלה
2016: שעת שיא
2018: מוקד 911
2018: NCIS: ניו אורלינס
2020: ג'ון הנבל
גלן מוריס

גלן אדוארד מוריס (באנגלית: Glenn Edward Morris; ‏18 ביוני 1912 – 31 בינואר 1974) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם בקרב עשר במשך 14 שנים.
ביוגרפיה

מוריס נולד בחווה המשפחתית, ליד העיירה סימלה, שבקולורדו, ילד שני מבין שבעה ילדים. בשנת 1930 התקבל ללמודים בקולג' החקלאי של קולורדו. לאחר קבלת התואר בכלכלה וסוציולוגיה בשנת 1934 החל לעבוד כעוזר מאמן ובמכירת רכבים.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי ושיאן עולם

בתחרות הראשונה שלו בקרב עשר שנערכה בקנזס באפריל 1936 קבע מוריס שיא ארצות הברית חדש. חודשים לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ברלין (1936), הוא קבע שיא עולם בקרב עשר בתוצאה של 7880 נקודות. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש נוסף של 7900 נקודות, לפני חבריו לנבחרת בוב קלארק (7601 נקודות) וג'ק פרקר (7275 נקודות). במהלך המשחקים, היטלר צפה בו בכל שלבי התחרות ואנשיו הציעו לו 50,000 דולר על מנת שיישאר בגרמניה ויופיע בסרטי ספורט. לאחר ניצחונו הוא ניהל רומן עם לני ריפנשטאהל, במאית קולנוע וצלמת גרמנייה.
מוריס היה האתלט הרביעי ששיחק את טרזן, בסרט "נקמת טרזן" שיצא לאקרנים בשנת 1938 הוא הופיע לצידה של האלופה האולימפית בשחייה אלינור הולם. הסרט זכה בביקורות גרועות והוא לא הוזמן להשתתף בסרטים נוספים.
בשנים 1937-1940 היה נשוי לשרלוט אדוארדס שאותה הכיר בתקופת לימודיו בקולג'.
מוריס נפטר ב-31 בינואר 1974 מאי ספיקת לב, בפאלו אלטו, שבקליפורניה.
שיאיו האישיים

ריצת 100 מטר: 10.6 שניות (1936)
ריצת 400 מטר: 49.4 שניות(1936)
ריצת 110 מטר משוכות: 14.6 שניות (1936)
ריצת 400 מטר משוכות: – 54.4 (1934)
קפיצה לרוחק: 6.97 מטר (1936)
הדיפת כדור ברזל: 14.45 מטר (1936)
זריקת דיסקוס: 43.10 מטר (1936)
הטלת כידון: 56.06 מטר (1936)
קרב עשר: 7254 נקודות (1936), עדכון משנת 1985
ראו גם

התפתחות שיא העולם בקרב עשרה (באנגלית)
גלקסיות אקטיביות

גלקסיה אקטיבית היא גלקסיה בעלת גרעין גלקטי פעיל אשר פולט אנרגיה רבה, הנמצא במרכזה של הגלקסיה האקטיבית.
היסטורית גילוי

בעבר קראו לגרעין הגלקטי הפעיל כגלקסיה אקטיבית מה שלא נכון לומר כמונח מכיוון שהגלקסיה היא בעלת גרעין גלקטי פעיל ולא מתארת את תכונות הגרעין, רק לאחר מספר שנים הבינו זאת ושינו את המונח מגלקסיה אקטיבית לגרעין גלקטי פעיל. בתחילת המאה ה-20 בתצלומים של גלקסיות קרובות, זיהו מאפיינים של גלקסיות אקטיביות כגון חור שחור על-מסיבי אקטיבי בליבת הגלקסיה, וראו את רנטגן הגרעין, העובדה שגלקסיות אקטיביות פולטות קרינה בעוצמה רבה מאוד, ובין 1918 ל-1970 גילו את הjet ושמקור האנרגיה של הגרעין הוא גז שנצבר מהחור השחור. במשך זמן רב, גלקסיות אקטיביות החזיקו את כל הרשומות של האובייקטים הגבוהים ביותר בהסחה לאדום, הידועים בספקטרום האופטי או בספקטרום הרדיו, בגלל הבהירות הגבוה שלהם.
מבנה

במרכזה של כל גלקסיה אקטיבית ישנו חור שחור עצום וגרעין גלקטי פעיל במרכזה, ישנו גם אזור בצורת דונאט הנקרא דיסק ספיחה העשוי מגז קר ואבק, במרכזו יש חור שחור עצום, משני הצדדים של הדיסק יוצאות קרני אור חזקות הנקראות Jets. גרעין הגלקסיה האקטיבית הוא (כנראה) חור שחור סופר-מסיבי (SMBH), הוא קיים במרכזי גלקסיות.
סוגים

ישנן 8 סוגים שונים של גלקסיות אקטיביות, השוני ביניהן הוא התכונות של הגרעין, הדיסק והפליטות שלהם, הסוגים העיקריים והמרכזים של גלקסיות אקטיביות הם קוואזר שבו מתקיים חימום גז מהיר כדי לגרום לתזרים גז חזק וגלקסיות רדיו שבהן קיימים כוחות רדיו סילון שמונעים קירור גז.
LINER
Seyfert I
Seyfert II
Quasar
Blazar
BL Lac
OVV
Radio galaxy
הגלקסיה האקטיבית ספירלית NGC 7742 מסוג סייפרט 2 הידועה גם בשם ביצה מטוגנת נמצאת בקבוצת הכוכבים פגסוס, מרכזה בהיר מאוד בהשוואה לגלקסיות דומות ומרחקה מכדור הארץ הוא 72 מיליון שנות אור.
מאפיינים פיזיקליים

הגרעין בהיר מאוד אשר פולט אנרגיה רבה בצורת קרני גמא ורנטגן,  החור השחור צובר מסה והוא גם מקור האנרגיה של הגרעין.
יש מתאם חזק בין תכונות בקנה מידה גלקטי לתכונות בקנה מידה של חורים שחורים על-מסיבים. כדי שחור שחור ייחשב על-מסיבי המסה שלו צריכה להיות בין עשרת אלפים לעשרה מיליארד מסות שמש. חורים שחורים על-מסיבים מתאפיינים בצפיפות ממוצעת נמוכה.
The active galaxy - NGC 7742
גלקסיית ברנרד

| --- | --- |
גלקסיית ברנרד בתמונה של המצפה האירופי הדרומי.
גלקסיית ברנרד בתמונה של המצפה האירופי הדרומי.
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קשת
 שמות נוספים:  NGC 6822, IC 4895
 מגלה:  אדוארד ברנרד
 תאריך גילוי:  17 באוגוסט 1884
 סוג:  לא-סדורה ננסית
 בהירות נראית:  8.1
 סיווג מורפולוגי:  IB(s)m
 עלייה ישרה:  19ʰ 44ᵐ 56.2ˢ
 נטייה:  ‏51.3″ ‏47′ ‏14°‏-
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  15.3-
 מרחק:  1,500,000  שנות אור 459,896.98  פארסק
 קוטר:  6,750 שנות אור
 מסה:  ‎3-4×109‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  57- ק"מ/שנייה −0.00016±0.000047, −0.00019±0.000007  z
ערפילית הבועה (למעלה) וערפילית הטבעת (למטה) הסמוכות לגלקסיית ברנרד
גלקסיית ברנרד, נקראת גם NGC 6822, היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים קשת במרחק של כ-1.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית.
היסטוריה

הגלקסיה התגלתה ב-17 באוגוסט 1884 על ידי אדוארד ברנרד שתיאר אותה כערפילית חלשה מאוד וסמוכה לערפילית הפלנטרית GC 4510, שהתגלתה כ-100 שנים קודם לכן על ידי ויליאם הרשל (הוכנסה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 6818). כשנה מאוחר יותר הוא צפה בה שוב וציין שהיא נראית לו גדולה וצפופה יותר ושיער שבהירותה גדלה, שכן היא ו-NGC 6818 קרובות זו לזו ובעלות בהירות דומה כך שלא סביר שב-100 השנים שחלפו מאז גילויה של NGC 6818 אף אחד לא שם לב לערפילית נוספת שנמצאת בסמוך. ג'ון דרייר תיאר אותה כ"חלשה מאוד, גדולה, מאורכת וללא צורה מסודרת" והכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 6822. בשנת 1925 אדווין האבל ערך סקירה של הערפילית ושל ערפיליות קטנות שבסביבתה וניתח את הצורה ואת הספקטרום של הכוכבים ושל הערפיליות. הוא זיהה משתנים קפאידיים בגלקסיה עצמה וצבירים כדוריים וערפיליות פליטה בסביבתה והסיק שמדובר בגלקסיה מהסוג של ענני מגלן, אך קטנה יותר ורחוקה יותר מהם.
מאפיינים

הגלקסיה נמצאת כ-40 דקות קשת מדרום-דרום-מזרח ל-NGC 6818 בחלקה הצפון-מזרחי של קבוצת קשת, כ-9 מעלות ממערב לכוכב β בגדי. כ-4.5 מעלות מדרום-מערב לה נמצאת גלקסיית קשת הלא סדורה הננסית, שלמרות המרחק הזוויתי הקטן ביניהן, מרחקה משביל החלב כפול.
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-15.5 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-6,750 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎3-4×109‎ מסות שמש, כאחוז ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎108‎ מסות שמש, כך שלפחות 90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי ‎9.4×107‎ מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-30% מזאת של השמש. נראה שבעבר הייתה לגלקסיה צורה יותר סדורה והיא כללה מוט מרכזי, ולכן הסיווג המורפולוגי שלה הוא IB(s)m, כלומר גלקסיה לא סדורה עם מוט, ללא טבעת מהסוג של ענני מגלן.
סביב הגלקסיה ניתן להבחין במספר ערפיליות, והאבל בסקירתו משנת 1925 ציין עשר מהן: חמש ערפיליות פליטה שהן למעשה אזורי H II שבהן מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים וחמישה צבירים כדוריים המקיפים את הגלקסיה. במאה ה-21 התגלו עוד מספר צבירים כדוריים סביב הגלקסיה כך שמספרם הוא לפחות שמונה, ובאמצעות מדידת מהירות התנועה שלהם סביב הגלקסיה ניתן היה להעריך את מסתה הכוללת. אחת מערפיליות הפליטה היא בצורת טבעת, אך לא מדובר בערפילית פלנטרית מהסוג של ערפילית הטבעת שבשביל החלב ובסמוך אליה יש ערפילית פליטה נוספת שזכתה לכינוי "ערפילית הבועה".
הערות שוליים

1 2  SIMBAD: Barnard's Galaxy
1 2  NED: NGC 6822
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 10 (2012)
1 2  J. Veljanoski, A. M. N. Ferguson, A. D. Mackey, A. P. Huxor, J. R. Hurley, E. J. Bernard, P. Côté, M. J. Irwin, N. F. Martin, W. S. Burgett, K. C. Chambers, H. Flewelling, R. Kudritzki & C. Waters: The globular cluster system of NGC 6822, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 452, Iss. 1, p. 320 (2015)
↑  Wolfgang Steinicke: The discovery of NGC 6822
↑  E. P. Hubble: NGC 6822, a remote stellar system, Astrophysical Journal, 62, 409 (1925)
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012)
↑  B. Namumba, C. Carignan, S. Passmoor & E. de Blok: H I kinematics, mass distribution and star formation threshold in NGC 6822, using the SKA pathfinder KAT-7, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 472, Iss. 3, p. 2 (2017)
גואנאקאסטה (מחוז)

גואנאקאסטה (בספרדית: Guanacaste) הוא מחוז בקוסטה ריקה. המחוז, הנמצא במערב קוסטה ריקה, גובל בניקרגואה בצפון, באלחואלה במערב, בפונטרנס, במפרץ ניקויה ובחלק נוסף של פונטרנס בדרום חצי האי ניקויה בדרום-מזרח ובאוקיינוס השקט בדרום ובמערב.
במחוז מתגוררים 848,146 תושבים (נכון ל-2011). בירת המחוז היא ליבריה.
בתחומי המחוז נמצא אתר השימור גואנאקאסטה, אתר מורשת עולמית הכולל ארבעה פארקים לאומיים.
קנטונים

מבחינה מנהלית מחוז גואנאקאסטה מחולק ל-11 קנטונים.
| שם הקנטון | שם בספרדית | בירת הקנטון | אוכלוסייה (נכון ל-2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| ליבריה | Liberia | ליבריה | 62,987 |
| ניקויה | Nicoya | ניקויה | 50,825 |
| סנטה קרוס | Santa Cruz | סנטה קרוס | 55,104 |
| בגסס | Bagaces | בגסס | 19,536 |
| קרייו | Carillo | פילדלפיה דה גואנאקאסטה | 37,122 |
| קניאס | Cañas | קניאס | 26,201 |
| אבנגרס | Abangares | לאס חונטס | 18,039 |
| טילראן | Tilarán | טילראן | 19,640 |
| נדאיורה | Nadayure | קרמונה | 11,121 |
| לה קרוס | La Cruz | לה קרוס | 19,181 |
| אוחנצ'ה | Hojancha | אוחנצ'ה | 7,197 |
הערות שוליים

1 2 3  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי של 2011: תוצאות כלליות, מכון הסטטיסטיקה ומהפקדים הלאומי של קוסטה ריקה (בספרדית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552605105171  BNE: XX459779  BnF: cb123829326 (data)  GND: 4300044-7  LCCN: n80079677  MusicBrainz: 5f32768d-9dac-430b-a4d9-24e325cc5216  SUDOC: 032886659  VIAF: 167557373   WorldCat (עם VIAF): 167557373
ד"ר דבור

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ד"ר זיאד דבור
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים) 
 מיקום המטה:  בית ג׳ן 
 ענפי תעשייה:  פרמצבטיקה וקוסמטיקה
 מוצרים עיקריים:  קוסמטיקה
  
 drdabour.co.il
 
ד"ר דבור היא חברת קוסמטיקה ישראלית שנוסדה בשנת 2010 בבית ג'ן. החברה מייצרת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה ודרמוקוסמטיקה לטיפול ולטיפוח העור והשיער, המבוססים על מקורות צמחיים בלבד. מוצרי החברה נמכרים בישראל, רוסיה, קנדה, צרפת וסין.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2010 על ידי ד"ר זיאד דבור, בוגר תואר ראשון ברוקחות האוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות, ותואר שני ושלישי במדעי הרפואה בטכניון. דבור הוא סא"ל במילואים, ובעברו הרוקח הצבאי הראשי. מרצה בכיר לפרמקולוגיה וביוכימיה במכללה האקדמית צפת, ומרצה מן החוץ בפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי. דבור שימש חבר בוועדת סל הבריאות, דירקטור במכון חקר הימים והאגמים, יו"ר ועדת פיתוח תרופות בלתי קונבנציונליות, חבר בוועדות שונות באגף לשעת חירום במשרד הבריאות.
החברה

מפעל הקוסמטיקה של מעבדות ד"ר דבור נמצא ביישוב בית ג'ן, ומייצר מוצרי קוסמטיקה המופקים מצמחי מרפא הגדלים בגינה ענקית במפעל. במפעל מועסקות נשים בלבד, רובן ככולן מהמגזר הדרוזי. חברת ד"ר דבור אומצה על ידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות שמפיצה את המוצרים בבתי מרקחת ברחבי ישראל, במרכז המבקרים ובאתר האינטרנט של החברה.
החברה עוסקת במחקר, פיתוח וייצור תכשירים לטיפול וטיפוח העור והשיער. במסגרת פעילות זו פותחו בחברה עשרות מוצרים לאנטי-אייג'ינג, יובש עור, תסמיני פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער, אקנה, הגנה מקרני השמש ועוד. מעבדות ד"ר דבור הוכרו על ידי משרד החינוך כגוף חקר בלתי פורמלי התומך בחקר מדעי. בשל מגפת הקורונה נוספו לפיתוח ולייצור מוצרי חיטוי והיגיינה, כולל חיטוי ציוד רפואי ומשטחים המשמש מעבדות קורונה.
חברת ד"ר דבור היא חברה משפחתית בבעלות משפחת דבור, מהכפר הדרוזי בית ג'ן.
מוצרי החברה

לחברה 80 מוצרים רשומים ומאושרים במשרד הבריאות לאנטי-אייג'ינג, פסוריאזיס, אטופיק דרמטיטיס, קשקשים, נשירת שיער ועוד. החברה פיתחה תכשיר רפואי ממקור צמחי לטיפול בפסוריאזיס, אשר נרשם כפטנט והמוצר קיבל את אישור רשויות הבריאות הקנדיות.
תכשירים רפואיים לבעיות עור שונות
תכשירי הגנה מהשמש
תכשירים דרמו-קוסמטיים מתקדמים לאנטי-אייג'ינג
תכשירים לטיפוח הגוף והשיער
תכשירי חיטוי והיגיינה
סבונים משמן זית וצמחי מרפא
פרסים

חביב הקהל בתחרות עסקים קטנים של ynet, בנק הפועלים, וידיעות אחרונות לעסקים קטנים
חברה בעלת תרומה חברתית ייחודית – החממה לעסקים חברתיים 360 - בראשות תמיר פרדו
פרס ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בנושא ספר תרופות
אות יקיר עולם, מרכז חינוך ליאו באק, חיפה
הערות שוליים

↑  נעם פרל, היעד - מהגליל לחו"ל: ד"ר דבור פוגש את המנטורים, באתר ynet, 11 בפברואר 2020
↑  ד"ר זיאד דבור מהמכללה האקדמית צפת מונה לחבר בוועדת סל הבריאות 2018, תצפית net, המכללה האקדמית צפת
1 2  ד"ר זיאד דבור באתר המכללה האקדמית צפת
↑  נעם פרל, לא לעמוד במקום: הכירו את ד"ר דבור, באתר ynet, 31 בינואר 2020
1 2  מיטל ר. פישמן, בעלי מותג הדרמו-קוסמטיקה: "הבנו שעדיף להשקיע בשיווק פה בארץ", באתר ynet, 28 באפריל 2021
↑   טלי חרותי-סובר, "גבר דרוזי לא יכול להרשות לעצמו שמישהו יראה אותו תולה כביסה. הוא מתבייש", באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2017
↑  גופים בלתי פורמליים תומכים בלמידת חקר מדעי, משרד החינוך - המזכירות הפדגוגית, הפיקוח על הוראת מדע וטכנולוגיה, באתר משרד החינוך
↑  ד”ר דבור בע”מ באתר החממה לעסקים חברתיים 360
גואם במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
גואם
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  GUM
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
גואם משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מגואם לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של גואם למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. ההשתתפות של המשלחת באולימפיאדת נוער זו הייתה סמלית. המשלחת הגיעה למקומות האחרונים בענפי האתלטיקה וההיאבקות.