stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידו הבר
ביוגרפיה > 2015 > אליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה בשנת 2015 סיים הבר במקום 33 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:07.78 דקות ובמקום 36 במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:52.08 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 3:51.54 דקות.
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, אולימפיאדת הנוער: שיא ישראלי להבר, באתר ynet, 17 באוגוסט 2014
פינטה אבא

טירת נביצקה,בטרנסקרפטיה, כיום במערב אוקראינה, נבנתה מחדש באבן על ידי פינטה אבא בערך בשנת 1280
פינטה אבא (בהונגרית: Aba Finta;‏ ? – 1287) היה אציל הונגרי, שכיהן כשליט טרנסילבניה בשנים 1279-1278 או 1280 וכפלטין (נאדור) של הונגריה ביולי 1280 - יולי 1281. כונה לפעמים "Aba nembéli Szalánci Finta" (פינטה מסאלאנץ בן למשפחת אבא).
רקע משפחתי

פינטה אבא היה בנו של האישפאן של אויוואר, דוד אבא (מת ב-1280), צאצא של הענף ספלאק של משפחת אבא. היו לו אחות ושני אחים - אמאדה אבא, שכיהן כפלטין של הונגריה ופטר אבא, שהיה שופט מלכותי.
ביוגרפיה

שמו של פינטה אבא הופיע במקורות ההיסטוריים ההונגרים בתקופה שבין השנים 1275 ו-1282.
בשלהי שנת 1277 והתחלת שנת 1278 נלחם פינטה (יחד עם גיירג' באקשה) בשרות המלך לסלו הרביעי הקומני נגד האצילים המורדים לוראנד (או רולנד) (בן של מרק), וגרגן גרגייה הצליחו לכבוש שטח בגבול בין אזור ציפס או ספשג (Szepesség) ובין טרנסילבניה.
פינטה הביס את המורדים ובסתיו 1278 עלה לתפקיד של שליט טרנסילבניה. בינתיים פרץ סכסוך קשה בין המלך לסלו ובין הכנסייה הקתולית והציר (לגאט) של האפיפיור ניקולאוס השלישי, הבישוף פיליפ. הכנסייה זעמה ונידתה את המלך המכונה " הקומני" על אי יישום החוקים לגבי יישוב הקומנים (השאמאניסטים) והעברתם לנצרות, על הזדהותו איתם וחיי ההוללות שניהל בקרבם. המלך עצר את פיליפ בשנת 1279 ומסר אותו למאסר לידי הקומנים.   
בסכסוך הזה לקח פינטה את צד הכנסייה, עצר בינואר 1280 את המלך והפקיד אותו לשמירה בידי האציל לוראנט בורשה בקורסאנוואר. לאחר מכן כפה על המלך פשרה עם הכנסייה. גם המלך וגם הציר של האפיפיור שוחררו. המלך הסכים ליישב את הקומנים ולנצרם. בעקבות תיווכו השיג פינטה לעצמו את חבל אונג, המחולק בימינו בין אוקראינה המערבית ובין סלובקיה המזרחית. הוא בנה שם מחדש באבן את טירת נביצקה ששרידיה נראים עד היום.
אחרי ששחרר את המלך, הוחלף פינטה בקיץ 1280 בתפקיד השליט בטרנסילבניה על ידי נציג של משפחת קסגי. התמנה במקום זאת לפלטין של הונגריה, "שופט" של הקומנים בהונגריה, ו"אישפאן" של האזורים שומוג' ושופרון. כשהקומנים התאכזבו מכניעת המלך לדרישות הכנסייה והחלטתו לשנות את מעמדם בהונגריה, הם ניסו להימלט. המלך ופינטה אבא רדפו אחריהם וניצחו אותם.
אולם בסופו של דבר המלך לא שכח לפינטה את התנהגותו הבוגדנית הקודמת ובשנת 1281 הדיח אותו מכל תפקידיו. כעדות הכרוניקן שימון קזאי, הואשם פינטה בחילול שם המלך (laesio maestatis).
בקיץ 1281 הנהיג פינטה מרד נגד המלך במחוזות אבאוי וגמר (Gömör) אך נוצח במצור טירתו בסאלאנץ (כיום - סלאנץ בסלובקיה). 
נפטר לפי מקורות שונים ב-1284  או 1287.
פינטה אבא היה נשוי ואב לבת, קלרה, שנישאה לאציל גיולה שיקלוש.
קישורים ומקורות חיצוניים

Gyula Kristó Histoire de la Hongrie Médiévale, tome I, Le temps des Arpades, Presses   Universitaires de Rennes,2000, (בצרפתית)
ההיסטוריה של טירת נביצקה (באנגלית)
Károly Szabó Kún László Budapest, Mehner kiadása 1886(בהונגרית)
Homan Szekfű Magyar TörténetBudapest, Király Magyar Egyetemi Nyomda 1928 (בהונגרית)
Bánlaki József  A magyar nemzet hadtörténelme Arcanum adatbázis Kft 2001 ע ' 467 (בהונגרית)
לקריאה נוספת

Markó László: A magyar állam főméltóságai Szent Istvántól napjainkig
הערות שוליים

↑  G.Kristó ע' 153
↑  Homan Szekfű
↑  G.Kristó שם
↑  J.Bánlaky ע' 467
↑  http://www.sulinet.hu/oroksegtar/data/telepulesek_ertekei/Siklos/pages/Siklos_evszazadai/008_Font_Marta.htm מרתה פונט - תולדות משפחת שיקלוש
טירת סלאנץ באזור קושיצה בסלובקיה של היום, שעל ידה נוצח פינטה אבא על ידי המלך לסלו הרביעי "הקומני" בשנת 1281
פול קראוס

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1942 (בן 82) פלינט, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עמדה:  סייפטי
 משקל:  91 קילוגרם
 מספר:  22, 26
 מכללה:  אוניברסיטת איווה
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1964, וושינגטון רדסקינס, סבב 2, מספר 18
 היכל התהילה:  חבר היכל התהילה של ה-NFL משנת 1998
 קבוצות כשחקן
 1964–1979:  וושינגטון רדסקינס (1964–1967   מינסוטה ויקינגס (1968–1979)
 הישגים כשחקן
 שמונה בחירות למשחק הפרובול (1964, 1965, 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975)   בחירה ל-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס
 
פול ג'יימס קראוס (באנגלית: Paul James Krause; נולד ב-19 בפברואר 1942) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר.
ביוגרפיה

קראוס, יליד פלינט, מישיגן, שיחק פוטבול באוניברסיטת איווה בה למד. באוניברסיטה שיחק כתופס בהתקפה ומגן אחורי בהגנה. קראוס נבחר בסיבוב השני בדראפט של שנת 1964 על ידי וושינגטון רדסקינס. כבר כרוקי חטף 12 פעם והוביל את הליגה במספר החטיפות. קראוס היה מועמד לפרס רוקי השנה אותו הפסיד לחבור לקבוצה צ'רלי טיילור. בשתי שנותיו הראשונות נבחר למשחק הפרובול. בסוף עונת 1967 החליפו הרדסקינס את קראוס בליינבקר מארלין מקייור ממינסוטה ויקינגס ובבחירת דראפט של מינסוטה בסיבוב השביעי של דרפאט 1968. יחד עם הוויקינגס הופיע קראוס בארבעה סופרבולים (4, 8, 9, 11). בכל הקריירה שלו, קראוס החמיץ רק שני משחקים בעקבות פציעה. קראוס מחזיק בשיא ה-NFL בחטיפות עם 81 חטיפות ל-45 קוורטרבקים שונים. בשנת 1998 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.
פלומלקסיוס

| פלומלקסיוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: Plumalexiidae
סוג:: פלומלקסיוס
מין:: פלומלקסיוס
מינים
 Plumalexius rasnitsyni  Plumalexius ohmkuhnlei
שם מדעי
 Plumalexius rasnitsyni

פלומלקסיוס (שם מדעי: Plumalexius) הוא סוג נכחד של חרק מסדרת הדבוראים הקרוב לצרעות. הוא התקיים במשך הקרטיקון העליון של הקנומן והטורון באמריקה הצפונית. הסוג תואר למדע ב-2011 והוא מכיל 2 מינים: Plumalexius rasnitsyni ו-Plumalexius ohmkuhnlei, שניהם ידועים רק ממצאים בודדים מניו ג'רזי וניו יורק בהם התגלו ב-1995 ממצאי ענבר מאובן בתוכו נכלאו הממצאים שלהם. כיום הממצאים מצויים במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע שבמנהטן.
חרק זה היה דומה מעט לצרעה באורך של 2.37 מ"מ לזכרים בעוד הכנפיים הקדמיות הגיעו לאורך 1.47 מ"מ והכנפיים האחוריות הגיעו לאורך 1.17 מ"מ. ככל הנראה הוא חי בצורה דומה לצרעה או נמלה בנחילים מורכבים. זהו הסוג היחיד במשפחה Plumalexiidae, הקרובה למשפחה Plumariidae (מעל-משפחה Chrysidoidea) ונחשב לאב בסיסי שלה.
פאג (גבינה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה 
 על שם:  פאג 
 מוצא:  קרואטיה 
 
גבינת פאג או גבינת האי פאג (בקרואטית: Paški sir) היא סוג קרואטי של גבינת חלב כבשים קשה בטעמים מובהקים שמקורה באי האדריאטי פאג. היא נחשבת בדרך כלל למפורסמת ביותר מבין כל הגבינות המיוצרות בקרואטיה וניתן למצוא אותה גם בשווקים רבים מחוץ למדינה.
היסטוריה

ב-1774 כתב סופר המסעות אלברטו פורטיס, בדרכו לדלמטיה, על מוצרי האי פאג, כולל מלח ים, דבש מרווה, צמר וגבינת פאג. עד תחילת המאה ה-20 היו לתושבי פאג בקתות אבן יבשה משלהם, בהן חלבו את הכבשים והכינו גבינת פאג. בתי האבן הללו היו מעוטרים בגבעונים ובקנים מהשדות הסמוכים, הבקתות נבנו מחוץ לעיר על הגבעות הסלעיות שמעל כרי המרעה. רוב שטחי המרעה ממוקמים עד היום בחלקים ההרריים של האי וניתנים לזיהוי על ידי קירות האבן היבשה המקיפים אותם. מרחוק, חומות האבן המורכבות דומות לתחרת האי פאג המפורסמת (paška čipka) כשהן חוצות את הפסגות הסלעיות. מבחינה היסטורית, לא הייתה בעלות פרטית כלשהי על שטחי המרעה בזמנו והכבשים רעו בחופשיות על כל האדמה.
עם הזמן הפכו שטחי המרעה אט אט לבעלות פרטית. אז הרועים חזרו לעיירות ובקתות האבן שלהם הפכו לבתי מרעה. כאשר רועי צאן יצאו אל שטחי המרעה כדי לטפל בכבשים שלהם, הנשים קיבלו על עצמם את התפקיד של יצרניות הגבינות. גבינת הפאג קיבלה לאט, אבל בהתמדה, חשיבות לא רק כמזון למקומיים, אלא גם כסחורה לשיווק ברחבי קרואטיה וכך הפכה גבינת הפאג למקור הכנסה חשוב לתושבי הכפר והאי.
תהליך ייצור

לאי פאג מסורת ארוכה של ייצור גבינות וחקלאות והוא האי המחורץ ביותר בים האדריאטי, המספק תנאים מושלמים לייצור גבינה. הנוף המזרחי של האי פאג נשלט על ידי רכס ההרים מכיוון היבשת, הולביט. בפסגות המושלגות הללו מצטבר אוויר חם וגם קר ובמיוחד בחורף, שמוליד את הפאג בורה (רוח). זוהי רוח חזקה, קרירה ויבשה שצוברת כוח כשהיא נושבת ונופלת במורדות הדרומיים של ולביט אל הים השקט שמתחתיה. לאחר מכן הבורה מתייבשת והופכת לאבק מלח יבש, שאותו היא מפזרת על כל האי פאג, והופכת אותו ללבן ולמלוח. בתנאים אלה על הגבעות הסלעיות של פאג, קיימים רק מיני צמחים עמידים וארומטיים ששורדים. הידועה והיקרה ביותר היא המרווה הריחנית של פאג. ישנן מושבות רבות של הצמח הפרחוני הסגול זהה המעטרות את אבן הגיר הלבנה והטהורה בחודש מאי, וממלאות את האוויר בניחוחם.
על צמחייה מלוחה וארומטית כל כך, רועה בחופשיות סוג הכבשים האוטוכטוני של פאג, ומעניק לכבשים המקומיות איכויות וטעם ייחודיים בחלב שלהן, אשר מחלחל לטעמה של גבינת פאג.
תעודה

היצרנים העיקריים של גבינת פג התאגדו כדי ליצור עמותה במטרה להשיג כינוי מקור מוגן (PDO) לגבינת פאג. הנציבות האירופית העניקה את הסמכת הכינוי ב-25 בנובמבר 2019. ה-PDO מטיל תנאים מחמירים של טכניקות ייצור וגם לגבי המקור המסוים של מוצרי הבסיס אשר יבטיח שגבינת פאג תישאר מוצר של פאג.
הערות שוליים

↑  "The joy of Paški sir", Hudin.com, July 2011
↑  "COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) 2019/1940 of 15 November 2019 entering a name in the register of protected designations of origin and protected geographical indications 'Paški sir' (PDO)". Official Journal of the European Union. 62. 25 בנובמבר 2019. נבדק ב-11 בדצמבר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
גבינת פאג בחנות קמעונאית
עצב התווך

| --- | --- |

 שיוך:  מקלעת הזרוע 
 עצבוב:  השריר הכפן העגול, השריר כופף שורש היד החישורי, שריר הכף הארוך, השריר כופף האצבעות השטחי, השרירים התולעיים, השריר כופף האגודל הארוך, השריר מצדיד האגודל הקצר, השריר מנגד האגודל
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (938) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  n. medianus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.2.03.031 
 TA2 (2019):  6459 
 FMA:  14385 
 קוד MeSH:  A08.800.800.720.050.500 
 מזהה MeSH:  D008475 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0025058 
 
עצבי הגפה העליונה השמאלית במבט קדמי. עצב התווך נע בסמוך לקו האמצע של הזרוע ושל האמה.
עצב התווך או העצב המדיאני (TA: Nervus medianus) הוא אחד מהעצבים העיקריים של הגפה העליונה. עצב התווך קיבל את שמו בזכות מהלכו בגפה העליונה לאורך קו האמצע שלה. הוא מעצבב את מרבית השרירים במדור הכופפים (במדור הקדמי) של האמה ואת חלק מהשרירים בכף היד.
מהלך

תחילתו של עצב התווך באיחוד התפצלויות מהכבל הצידי ומהכבל התיכון של מקלעת הזרוע. העצב נע לאורך הזרוע כשהוא סמוך לעורק הזרוע, בין שריר הזרוע הדו ראשי לשריר הזרוע, ועובר יחד עם עורק הזרוע דרך גומץ המרפק ונכנס לאמה.
העצב נכנס לאמה כשהוא חולף בין שני ראשיו של השריר הכפן העגול. באמה נע העצב בין השריר כופף האצבעות השטחי לשריר כופף האצבעות העמוק עד הגיעו בסמוך לשורש כף היד. מהלכו לתוך כף היד נעשה דרך תעלת שורש כף היד.
ענפים ועצבוב > שרירים

עצב התווך מעצבב את שריר הזרוע תוך כדי מהלכו, אך הוא חסר ענפים בזרוע.
במהלכו דרך האמה, הוא מעצבב את כל השרירים השטחיים והביניימים שבמדור הקדמי של האמה (למעט השריר כופף שורש היד הגומדי המעוצבב על ידי עצב הגומד). העצב הבין גרמי הקדמי (Nervus interosseus antebrachii anterior) שמתפצל מעצב התווך בסמוך למרפק מעצבב את כל השרירים העמוקים של המדור הקדמי (למעט מחצית מהשריר כופף האצבעות העמוק המעוצבב גם הוא על ידי עצב הגומד).
בתוך כף היד הוא מעצבב את שרירי בליטת כף היד המניעים את האגודל ואת השרירים התולעיים הצידיים. יתר השרירים האינטרינסים של כף היד מעוצבבים על ידי הגומד.
ענפים ועצבוב > עור

בסמוך לשורש כף היד מתפצל מעצב התווך ענף כף היד (Ramus palmaris nervus interossei antebrachii anterior). האחרון נכנס לכף היד כשהוא שטחי יותר מרצועת שורש היד הרוחבית (המגדירה את תעלת שורש כף היד) ומעצבב את העור בחלקה הצידי של כף היד (ללא האצבעות).
החלק הראשי של עצב התווך שנמצא בכף היד מעצבב את עורן של האצבעות התיכונות.
פגיעות נפוצות

תסמונת מנהרת שורש כף היד - ליקויים המקטינים את מפתח תעלת שורש כף היד עשויים להפעיל לחץ על עצב התווך ולגרום להופעת תסמינים נוירולוגים. ביניהם תחושות נימול באצבעות או תחושה לקויה ואף פגיעה בכוחו ובתנועתו של האגודל.
תמונות נוספות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
גפה עליונה עם נקודות ציון לעצמות, עורקים ועצבים: פיזור עצבי בגפה עליונה, הפיזור של התווך באזור כף היד צבוע אדום
| מבט קדמי על גפה עליונה | מבט קדמי על גפה עליונה | מבט אחורי על גפה עליונה |
ראו גם

עורק התווך
עיצור ענבלי, חוכך, אטום

| עיצור ענבלי, חוכך, אטום |
| --- | --- |
 χ
 מספר IPA:  142
קידוד
 דצימלי:  &#967;
 יוניקוד:  U+03C7
 X-SAMPA:  X
 Kirshenbaum:  X
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור ענבלי חוכך אטום הוא צליל עיצורי נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא כי יוונית קטנה /χ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-X. זהו הצליל לאותיות ח ו-כ"ף רפה בעברית מודרנית. זהו גם צליל האות הערבית خ.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| ארמנית | խոտ | ‏[χot] | 'דשא' |
| גרמנית | Dach | [daχ] | 'גג' |
| ספרדית | jugar | [χuˈɣaɾ] | 'לשחק' |
| עברית | דרך | [deʀeχ] | 'דרך' |
| ערבית | خبز | [χubz] | 'לחם' |
| צרפתית | proche | [pχɔʃ] | 'סמוך' |
| צ'רקסית | пхъэ | ‏[pχa] | 'עץ' |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
פלומה

| --- | --- |

 נתונים
 מרכיבים:  50 מ"ל טקילה, 5 מ"ל מיץ ליים, 100 סודה אשכוליות, מלח בישול
 אופן ההכנה:  מוזגים לכוס הייבול טקילה ומיץ ליים. מוספים קרח וקמצוץ מלח. ממלאים בסודה, ומערבבים קלות הכפית.
 כוס:   כוס הייבול
 קישוט:  פלח ליים
 
ערך זה עוסק בקוקטייל על בסיס טקילה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פלומה (מספרדית: Paloma; יונה) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. מורכב מטקילה, מיץ ליים, משקה מוגז בטעם אשכוליות וקמצוץ מלח. קיימת אפשרות להחליף את המשקה אשכוליות המוגז בתערובת של מיץ אשכוליות עם מי סודה.
המשקה פופולרי למדי במקסיקו והוא אף נמכר בפחיות. קיימת גם גרסה פשוטה יותר של הקוקטייל, המורכב מטקילה ומוגז אשכוליות בלבד. פלומה דומה מעט לקוקטייל אחר מבוסס מיץ אשכוליות: גריהאונד (אנ'), המכיל ג'ין במקום טקילה.
הערות שוליים

↑  פלומה, אתר bonappetit
↑  Cuba Libre, Paloma Clubtails Cocktails in a Can, אתר bevindustry
↑  2-Ingredient Cocktails You’ll Want to Memorize, אתר tasteofhome
| קוקטיילים רשמיים של איגוד הברמנים הבין-לאומי (IBA) |
| --- | --- | --- |
| בלתי נשכחים   The Unforgettables | אלכסנדר •  אמריקנו • אנג'ל פייס • אוויאיישן • בין הסדינים • בולברדייה • ברנדי קרסטה • קזינו • קלווור קלאב • דאקירי • דרי מרטיני • ג'ין פיז • האנקי פאנקי • ג'ון קולינס • מילה אחרונה • מנהטן • מרטינז • מארי פיקארד • בלוטת הקופים • נגרוני • אולד פאשנד • פארדייז • פלאנטרס פאנץ'  • פורטו פליפ • ראמוס פיז • ראסטי נייל • סזראק • סיידקאר • סטינגר • טוקסידו • Vieux Carré •  ויסקי סאוור • וייט ליידי |  |
| קלאסיקות עכשוויות   Contemporary Classics | בליני • רוסי שחור (רוסי לבן) • בלאדי מרי • קאיפיריניה • קוקטייל שמפניה • קורפס רוויוור 2 • קוסמופוליטן • קובה ליברה • פרנץ' 75 • פרנץ' קונקשן • גולדן דרים • גראסהופר • המינגוויי ספיישל • צוואר סוס • אייריש קופי • קיר • לונג איילנד אייסד טי • מאי תאי • מרגריטה • מימוזה • מינט ג'ולפ • מוחיטו • מוסקו מיול • פינה קולדה • פיסקו סאוור • סי בריז • סקס על החוף • סינגפור סלינג • טקילה סאן רייז • וספר •  זומבי |  |
| משקאות עידן חדש   New Era Drinks | ברקודה • ברכי דבורה • ברמבל • קנהנצ'ארה • דארק אנ סטורמי • אספרסו מרטיני • פרננדיטו • פרנץ' מרטיני •  לא חוקי • למון דרופ מרטיני •  עירום ומפורסם  • ניו יורק סאוור • אולד קובן  •  פלומה • מטוס נייר • פניצילין • ראשן ספרינג פאנץ' • סולת'סייד • ספייסי פיפטי • שפריץ • ספרינג באסטרד • טיפררי • טומיס מרגריטה • טרינידד סאוור • VE.N.TO • ציפור צהובה |  |
פינטה (מחלה)

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 תסמינים:  primary affect, גירוד, לימפדנופתיה 
 טיפול:  בנזילפניצילין  דוקסיציקלין  אזיתרומיצין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  225576 
 MeSH:  D010874
 סיווגים
 ICD-11:  1C1E 
 
פינטה (באנגלית: Pinta) היא מחלת עור אנושית אנדמית הנפוצה במקסיקו, במרכז אמריקה ואמריקה הדרומית. המחלה נגרמת על ידי החיידק Treponema pallidum carateum השייך לסוג טרפונמה פאלידום של ספיוכטה כלומר סלילוני.
תיאור

פינטה מתפשטת באמצעות מגע פיזי, ולאחר תקופת דגירה (המודל הפסיכוסקסואלי, שלב החביון) של 2–3 שבועות מופיעים התסמינים האופייניים לזיהום: פפולות מורמות שהופכות עם הזמן להיפרקרטוזיס. 9-3 חודשים לאחר ההדבקה, בשלב השני של פינטה, הרובד הנגיפי מתדלדל ואז נסדק. לפעמים מתפתח שלב שלישי של המחלה, המאופיין בהיפרפיגמנטציה ודפיגמנטציה.
אבחון

האבחנה נעשית בעיקר על סמך תסמינים קליניים אופייניים, אך ניתן לבצע גם את הבדיקות הסרולוגיות המשמשות לזיהוי עגבת (מבחן RPR או TPHA). ניתן לזהות חיידקים מדגימות שנלקחו מהפאפולות באמצעות מיקרוסקופיית שדה אפל.
טיפול

ניתן לטפל במחלה באמצעות פניצילין, טטרציקלין וכלורמפניקול.
ראו גם

טרפנומה פאלידום
לקריאה נוספת

List of cutaneous conditions
הערות שוליים

↑  Gergely, Lajos. "Aerob és fakultatív anaerob baktériumok, Spirochaetaceae Treponema genus". Orvosi mikrobiológia (בהונגרית). Budapest: Semmelweis Kiadó. p. 222. ISBN 9638154934.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פגם גנטי

| --- | --- |
 תחום:  גנטיקה רפואית 
 גורם:  פתולוגיה, germline mutation 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D030342
 
פולידקטיליה – מספר גבוה מהרגיל של אצבעות – היא לקות תורשתית
פגם גנטי הוא מצב של לקות, מחלה או נשאות של לקות או מחלה הנגרם – לפחות בחלקו – מליקוי בחומר התורשתי של הגוף.
גורמים

פגמים גנטיים נגרמים בשלושה אופנים:
תורשה: הפגמים הגנטיים המוכרים והשכיחים ביותר הם מחלות התורשתיות ולקויות תורשתיות – פגמים גנטיים המועברים מההורים לצאצאים (להבדיל ממחלה זיהומית שבה ההורה מדביק בהן צאצא ולהבדיל ממחלות פְּרִיוניות שבהן ההורה מוריש לצאצא חלבון ציטופלזמטי מדבק).
מחלה/לקות גנטית שההורה חלה/לקה בה בשל פגם בגנים שלו וגם הצאצא חולה בה כי קיבל את הגנים של ההורה.
מחלה/לקות גנטית ששני ההורים היו נשאים שלה והצאצא מבטא אותה.
מחלה בעקבות מוטציה ברקמה שמייצרת את כלל תאי הביצית של האם או את כלל תאי הזרע של האב (כמו המוטציה ברקמה שייצרה את תאי הביצית של המלכה ויקטוריה וגרמה לרבים מצאצאיה לרשת המופיליה)
מוטציה בשלבי ההתפתחות הראשונים של העובר: פגם גנטי יכול להיווצר בעת ההפריה או זמן קצר לאחריה, במהלך ההיריון, או אף לפני ההפריה, כתוצאה ממוטציה ספונטנית שהתרחשה בתאי הזרע של האב, בתאי הביצה של האם. בתסמונת דאון, למשל, כרומוזום מספר 21 בכל תאי הגוף מופיע בשלושה עותקים במקום בשני עותקים, כפי שהוא מופיע אצל אנשים בריאים. פגמים מסוג זה אינם מועברים בתורשה, ואינם נוצרים במהלך החיים בצורה ספונטנית. על אף שהמוטציה עלולה להיווצר עוד בתאי הרבייה של ההורים, היא אינה מוגדרת כתורשתית, כיוון שאין מדובר במחלה שאותה נשאו ההורים כל חייהם ושאותה ירשו מהוריהם שלהם.
מוטציה בתא גוף רגיל או בתאי גוף רגילים רבים: רוב סוגי הסרטן, למשל, נגרמים כתוצאה ממוטציה פתאומית בגן מסוים באחד או יותר מתאי הגוף, ליקוי הגורם לתא להתחלק ללא הרף. בסרטן העור, למשל, גורמת במקרים רבים קרינת השמש לשיבוש ביוכימי ב-DNA, חומצת הגרעין המכילה את המידע התורשתי ואת "הוראות ההפעלה" של התא, וכתוצאה מכך לחלוקה בלתי-מבוקרת של התא. גורמים וחומרים מסוימים ידועים כמעודדים מוטציות ספונטניות: קרינה, ניקוטין (החומר המצוי בסיגריות), אזבסט. למרות זאת, הגורמים לרוב המוטציות טרם נתגלו.
גנטיקה

ישנם שני סוגים כלליים של פגמים גנטיים:
פגמים ביוכימיים ב-DNA. קיים מגוון גדול של פגמים העלולים להיגרם ב-DNA: החלפת נוקלאוטיד אחד במשנהו, החדרה או השמטה של נוקלאוטיד, קישור בלתי-תקין בין שני נוקלאוטידים ועוד. היות שה-DNA מתורגם בתא לחומצות אמינו, אבני הבניין של החלבונים, הרי שמוטציות ב-DNA עלולות לגרום:
לייצור חומצת אמינו שגויה
להשמטת חומצת אמינו מהשרשרת החלבונית
להפסקת תרגום הגן במקום שבו התרחשה המוטציה, ועקב כך לייצור חלבון חלקי, קצר מהרגיל.
פגמים כרומוזומליים. טרנסלוקציה כרומוזומלית, אינוורסיה, מספר שגוי של כרומוזומים, השמטה או החדרה של מקטעים בכרומוזומים – כל אלו גורמים כמעט תמיד לפגמים גנטיים. לכאורה ניתן לצפות כי פגמים כרומוזומליים יהיו חמורים יותר מפגמים נקודתיים ב-DNA, שכן הם משפיעים על מספר רב של גנים; למרות זאת, לא זה המצב. כפי שצוין לעיל, מחלות קשות ביותר עלולות להיגרם אף כתוצאה משגיאה בחומצת אמינו בודדה. לעומת זאת, פגמים כרומוזומליים רבים גורמים להתבטאות יתר של גנים, כמו במקרה של גנים ששוכנים על-גבי כרומוזום שהוכפל (כלומר, כרומוזום שממנו קיים, באופן בלתי-תקין, עותק נוסף בתא). דבר זה עלול לגרום לשלל תופעות, חלקן אינן שליליות (לדוגמה: אם הגן המקודד לתכונת הגובה מתבטא בצורה מוגברת, החולה יהיה גבוה מהרגיל). פגמים כרומוזומליים אינם קטלניים בדרך-כלל, אך הם גורמים במקרים רבים לתוחלת חיים קצרה מהרגיל.
אפידמיולוגיה

כיום ידועים כ-4,000 פגמים גנטיים, אם כי סביר להניח שמחלות רבות שמקורן ואופן הופעתן טרם ידוע הן למעשה מחלות גנטיות. רובם המוחלט של הפגמים הגנטיים נדירים מאוד ומתרחשים באדם אחד לכל כמה אלפים או מיליונים. סיסטיק פיברוזיס היא המחלה התורשתית הנפוצה ביותר; כ-5% מתושבי ארצות הברית נושאים את הגן הפגום; תינוק אחד מכל 2,500 חולה במחלה וכ-60,000 איש בכל העולם חולים בה. תסמונת דאון, שהוזכרה לעיל, היא הפגם הכרומוזומלי הנפוץ ביותר. היא מתרחשת אחת ל-660 לידות בממוצע, כשלגיל האם השפעה מכרעת: אצל אמהות בשנות ה-20 לחייהן שיעור התינוקות בעלי תסמונת דאון הוא 1 ל-5,000, בעוד שאצל אמהות בגיל 49 מזנק השיעור לתינוק אחד מכל 11.
פגמים גנטיים אינם תמיד מוחלטים. קיימות מחלות שהגורם להן אינו ידוע לגמרי, אף שהתברר כי לאנשים בעלי מאפיינים גנטיים מסוימים יש נטייה מוגברת ללקות בהן; מחלת אלצהיימר היא דוגמה למחלה כזו. קיימות נטיות גנטיות לתחלואה בלחץ דם גבוה, סוכרת ומחלות נוספות; קיימות גם, כמובן, נטיות גנטיות למצבים גופניים רבים, אשר מוגדרים כמחלות בצורה גבולית בלבד: השמנה, פזילה ועוד.
ישנן מחלות גנטיות בעלות תפוצה רחבה במיוחד בקרב אוכלוסיות מסוימות. מחלת טאי-זקס, למשל, נפוצה בקרב יהודים אשכנזים בשיעור ניכר פי כמה מאשר תפוצתה בקרב האוכלוסייה הכללית; 1 מכל 27 יהודים אשכנזים בארצות הברית נושא את הגן הפגום, לעומת 1 מתוך 200 בקרב האוכלוסייה הכללית.
טיפול

פגמים גנטיים כמעט תמיד חשוכי מרפא, היות שהפגם מצוי בכל תאי הגוף, דבר ההופך את תיקונו לכמעט בלתי-אפשרי. את הפגמים הגנטיים, שמנגנון גרימת המחלה שלהם נעוץ עמוק בתהליכי השעתוק והתרגום התאיים, לא ניתן לרפא באמצעות תרופות. מאמץ מסוים מושקע בניסיון למניעה של פגמים גנטיים, וזאת על ידי עריכת בדיקות סקר גנטיות.
מחלות הסרטן מהוות יוצא דופן, שכן לרוב הן ממוקדות באזור מסוים ולא בכל תאי הגוף. למידע נוסף ראו: סרטן.
הקלה מסוימת ניתן להעניק לחולים בפגמים גנטיים באמצעות טיפול סימפטומלי – טיפול המתמקד בהקלת תסמיני המחלה, מבלי להילחם בגורם המחלה. חולי סיסטיק פיברוזיס, למשל, נוטלים תרופות הממיסות את הריר שמצטבר בריאות ומביאות להקלה בנשימה. על חולים במחלות תורשתיות מטבוליות ניתן להקל באמצעות הימנעות מגורמים מסוימים (מזונות, למשל) המחמירים את המחלה. חולי פנילקטונוריה, למשל, נמנעים מאכילת מזונות המכילים את חומצת האמינו פנילאלנין; תאי הכבד של החולים במחלה זו אינם מסוגלים לפרק פנילאלנין, וכתוצאה מכך מצטברת החומצה במוח וגורמת לפיגור שכלי ולבעיות אחרות.
ריפוי גנטי

טכנולוגיות עתידיות, אשר נמצאות כיום בחזית המחקר הגנטי, מתמקדות בריפוי גנטי: השתלה באמצעים שונים של גנים בכל אחד מתאי הגוף. אחת השיטות לביצוע תהליך זה היא באמצעות נגיפים. הללו גורמים לכמה מהמחלות השכיחות והידועות ביותר לאדם בכך שהם חודרים לתאי הגוף ומנצלים את הגנום שלהם (של תאי הגוף) לשם התרבות. היות שבנגיפים כבר קיים מנגנון המאפשר להם לחדור בקלות יחסית לתאי הגוף, מנצלים הגנטיקאים תכונה זו לשם החדרת גנים לתאי הגוף.
בסיסטיק פיברוזיס, למשל, קיים פגם בגן מסוים, שבעקבותיו לא מיוצר חלבון החיוני למאזן הנוזלים בתאי הגוף. בטיפול גנטי יושתל הגן הרלוונטי, באמצעות פלסמיד, בגנום של נגיף; לאחר מכן יוחדר הנגיף אל הגוף ויחדור באופן עצמאי לתאי הגוף. הנגיף ישתמש במנגנון שכפול ה-DNA של התא, והגנום שלו (של הנגיף) ישוכפל, יחד עם הגן המקודד לחלבון החסר.
השיטה נמצאת בחיתוליה, וכמה מכשולים עיקריים עומדים בפניה:
התמודדות עם מערכת החיסון של הגוף. המערכת תנסה לתקוף את הנגיף או את התאים שהודבקו בו, ותביא למניעת שכפול הגן הרלוונטי. קיימות תרופות המדכאות את מערכת החיסון, אך הללו מסכנות את החולה, שכן אז חשוף הוא לפגיעתם של פתוגנים אחרים.
הובלת הנגיף לכל תאי הגוף, או לכמות מספקת של תאי גוף, או אל מקום ספציפי בגוף, וייצור של כמות מספקת של החלבון החסר. הטכנולוגיה הנוכחית מתקשה להתמודד עם סוגיות אלו.
מניעת הנגיף מלגרום לשיבוש בגנום של התא שאליו הוא חודר. בכמה ניסיונות בטיפול גנטי הצליח הטיפול להקל על הפגם הגנטי, אך גרם למטופלים לחלות בסרטן, עקב שיבוש באונקוגן מסוים אשר נגרם על ידי הנגיף.
גם אם הטיפול מצליח לרפא לחלוטין את החולה, הרי שהפגם הגנטי עדיין קיים בתאי המין שלו (תאי הזרע או תאי הביצה), כך שלצאצאיו יש את הסיכוי הרגיל לחלות במחלה, ללא השפעה של הטיפול הגנטי.
ב-1999 בוצע בארצות הברית הטיפול הגנטי הראשון בחולה המופיליה. הטיפול הוכתר בהצלחה ומחלתו של המטופל הוקלה בצורה משמעותית.
ראו גם

מחלת אגירת גליקוגן מסוג 1
חוסר G6PD
תסמונת סנפליפו
פנטסומיה X
טרנסלוקציה כרומוזומלית, אחד הגורמים לפגמים גנטיים
אנמיה חרמשית היא אחת המחלות התורשתיות הידועות והנחקרות ביותר
תרשים דפוס הורשה רצסיבית בתאחיזה ל-X. תרשימים כאלו מסייעים לקבוע את הסיכוי של הצאצאים ללקות במחלה או לשאת את האלל הפגום