stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זהר עמר
מבחר פרסומים

מוצרי מזון ותעשייה מהצומח בארץ-ישראל בימי הביניים, ירושלים, תשנ"ו
גידולי ארץ-ישראל בימי הביניים - תיאור ותמורות, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תש"ן
ז' עמר וא' לב, רופאים ותרופות בירושלים במאות העשירית עד השמה עשרה, תל אביב: הוצאת ארץ, אוניברסיטת תל אביב, תש"ס
שמירת הבריאות להרמב"ם: פירושו של ר' יעקב צהלון הרופא להלכות דעות פרק ד, נוה-צוף, תשס"א.
ספר הקטורת, תל אביב: הוצאת ארץ, אוניברסיטת תל אביב, תשס"ב
סממני המרפא המסורתיים בארץ-ישראל, תל אביב: הוצאת ארץ, אוניברסיטת תל אביב, תשס"ב (בשיתוף עם אפרים לב).
ארץ ישראל וסוריה על-פי תיאורו של אלתמימי – רופא ירושלמי בן המאה העשירית, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ד (בשיתוף עם ירון סרי).
הארבה במסורת ישראל, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ד
פרי מגדים לר' דוד די סילוה הרופא מירושלים, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ד.
צרי הגוף לרבי נתן בן יואל פלקירה, תל אביב: המדור לתולדות הרפואה, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ד (בשיתוף עם יעל בוכמן).
רפואה מעשית לרבי חיים ויטאל: מרפא בארץ-ישראל וסביבותיה, ירושלים: המדור לתולדות הרפואה, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ז (בשיתוף עם יעל בוכמן).
מסורת העוף, תל אביב, תשס"ד
מחברת צמחי המשנה של הרב יוסף קאפח, תל אביב, תשס"ה
זיהוי צומח וריאליה במפעל משנה תורה, תשס"ה ואילך
בעקבות תולעת השני הארץ-ישראלית, ירושלים, תשס"ז
מרורים, תל אביב, תשס"ח
ארבעת המינים, תל אביב, תש"ע
אתרוגי ארץ-ישראל, תל אביב, תשע"א
לחם הפנים - היבטים היסטוריים וריאליים, ביטאון מעלין בקודש, יז, תשס"ט, עמ' 49–83.
חמשת מיני דגן, מכון הר ברכה, תשע"א
צמחי המקרא, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשע"ב
אתיופיה בישראל: רפואה ותרופות מסורתיות של קהילת יוצאי אתיופיה, ירושלים: יד יצחק בן צבי והאוניברסיטה העברית, תשע"ג (בשיתוף עם דקלה דנינו).
הארגמן, פורפורה וארג'ואן במקורות ישראל ועוד בירורים בענייני התכלת, מכון הר ברכה, ה'תשע"ד
הצומח והחי במשנת הרמב"ם, מכון התורה והארץ, תשע"ה
שמונת השרצים, קריית אונו: מכון מש"ה, תשע"ו
ספר החילוקים בין בני תימן לבין בני הצפון, נווה צוף, תשע"ז
החן שבאבן: אבני החושן ואבנים טובות בעולם הקדום, מכון הר ברכה, תשע"ז
תפילינות של בני תימן, קריית אונו: מכון מש"ה, תשע"ט
רבנו משה בן הרמב"ם, ספר הסמים וההישמרות מפני הסממנים הקטלניים, קריית אונו, תשע"ט
ספר הרפואות של אסף הרופא: המאמר על תכונות המזונות, קריית אונו, תשפ"ב
כלכלת המקדש, תשפ"ג
The History of Medicine in Jerusalem, Archaeopress, Oxford 2002 Z. Amar,
Practical Materia Medica of the Medieval Eastern Mediterranean According to the Cairo Genizah (With Efraim Lev), Brill & Sir Henry Wellcome Series, 7, Leiden 2008 (677 pp.)
Arabian Drugs in Early Medieval Mediterranean Medicine, Edinburgh University Press, 2017.
מבחר פרסומים > עריכת ספרים

זהר עמר, יהושע שוורץ ואפרים לב (ע), הרפואה בירושלים לדורותיה, תל אביב: הוצאת ארץ, אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ט. (בעברית ואנגלית)
ז' עמר, י' שוורץ וע' ציפר (ע), ירושלים וארץ-ישראל – ספר אריה קינדלר, רמת-גן-תל אביב, תש"ס
ז' עמר וח' סרי (ע), ספר הזיכרון לרב יוסף בן דוד קאפח, לשכת רב הקמפוס, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"א
ביכורי ארץ, קובץ מאמרים של תלמידי המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה, אוניברסיטת בר-אילן תשס"ה (עם א' ברוך)
במעבה ההר: מחקרי הר אפרים ובנימין, המרכז האוניברסיטאי אריאל ומדרשת הרי גופנא, כתב עת שנתי, תשע"ב ואילך (עם א' טבגר ומ' ביליג)
יהודית ספראי, הצמר והצבע, שדה אליהו, תשפ"א
טיטוס טובלר, דפי מזכרת מירושלים (תרגם מגרמנית שמעון שטרן), רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשפ"ב
הערות שוליים

↑  מינויים חדשים באוניברסיטת בר-אילן, 28 באוקטובר 2008, הודעה לעיתונות מטעם אוניברסיטת בר-אילן .
↑  קתדרה, 132, תשס"ט, עמ' 33–54.
↑  רונן פרלמוטר, המסע אחרי מקור הגפן, באתר ישראל היום, 3 במרץ 2023
↑  ז' עמר, ע' מרין וד' אילוז, בד"ד, 21 תשס"ט, עמ' 75–94.
↑  זהר עמר, החן שבאבן, ישראל: מכון הר ברכה, תשע"ז
↑  Practical Materia Medica of the Medieval Eastern Mediterranean According to the Cairo Genizah (With Efraim Lev), Brill & Sir Henry Wellcome Series, 7, Leiden 2008 (677 pp.)
↑  Zohar Amar and Efraim Lev, Arabian Drugs in Early Medieval Mediterranean Medicine, Edinburgh University Press, 2017
↑  פריט Q120599122 בוויקינתונים
↑  פיגוע הירי בבנימין: ישי יצא לאפטר והבריח את המחבלים שירו באשתו, באתר ערוץ 7, 18 בדצמבר 2023

 ציוץ של כרמל דנגור ברשת החברתית אקס (טוויטר), 18 בדצמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257653805171  PLWABN: 9810531546805606  BIBSYS: 1522228657700  BnF: cb137549697 (data)  CiNii: DA1793119X  GND: 124052894  ISNI: 0000 0000 7327 2550  LCCN: no96066524  NTA: 305228331  ORCID: 0000-0001-8159-7627  SUDOC: 072328096  VIAF: 5113559   WorldCat (עם VIAF): 5113559
חפציבה דיור ואחזקות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  מרדכי יונה
 תקופת הפעילות:  1968–2007 (כ־39 שנים)
 מוצרים עיקריים:  בניית דיור למגורים
 מנכ"ל:  בועז יונה
 
חפציבה דיור ואחזקות בע"מ הייתה חברת נדל"ן ובנייה שעמדה בראש קבוצה של חברות בנייה, מהגדולות בישראל, עד לקריסתה באוגוסט 2007. מנהלי החברה הואשמו בפלילים על אופן ניהול החברה שהביא לקריסתה ועל שלא הבטיחו את כספם של הרוכשים בערבויות כחוק.
מבנה הקבוצה

חפציבה דיור הייתה חברה פרטית, אך שלוש מהחברות הבנות שלה פעלו בבורסה לניירות ערך בתל אביב:
חפציבה גלובל בע"מ - חברה ציבורית שעסקה בנדל"ן ברומניה. ב־21 בדצמבר 2006 החזיק בועז יונה ב־72.38% מהון החברה.
חפציבה ג'רוזלם גולד בע"מ - חברה ציבורית שעסקה בפיתוח ובהפעלה של נדל"ן מניב. ב־4 במאי 2007 החזיק בועז יונה ב־75.65% מהון החברה.
חפציבה חופים בע"מ - חברה פרטית שעסקה בייזום ובהקמה של פרויקט נדל"ן למגורים באזור חדרה, תאגיד מדווח עקב מכירת איגרות החוב שלה בבורסה.
בנוסף כללה הקבוצה חברות פרטיות אחדות, ובהן:
חפציבה שיכון ופיתוח בע"מ
חפציבה בניה פיתוח והשקעות בע"מ
א.ב. עומר נדל"ן בע"מ.
היסטוריה

הקבוצה החלה כחברה משפחתית בבעלותו של הקבלן הירושלמי מרדכי יונה, אשר ייסד אותה ב־1968 וקראה על שם אשתו – חפציבה. בסוף שנות השמונים עבר ניהול החברה לבועז יונה, בנו של מרדכי יונה.
בשנת 1992 רכשה החברה את פרויקט התחנה המרכזית החדשה של תל אביב אשר הייתה בתהליכי בנייה למעלה מ-25 שנים ושסיומה התעכב במשך יותר מעשר שנים לאחר שנקלעה לקשיים כלכליים. חפציבה הביאה את הפרויקט לידי גמר.
בתחילת 2007 הייתה החברה אחראית לכ-10% מהבנייה למגורים בישראל באותה שנה. שיטת הפעולה של החברה הייתה להתמקד בדירות קטנות וזולות יחסית ולמכור אותן ברווח נמוך למדי. מודל הרווח של החברה היה מבוסס על מכירת דירות רבות.
החברה ידועה גם בשל פרויקטים של בנייה אותם ביצעה ביהודה ושומרון ובבנייה לציבור החרדי. בפברואר 2006 עתרה תנועת שלום עכשיו לבג"ץ כנגד אכלוס בתים שבנתה החברה בשכונת מתתיהו מזרח במודיעין עילית, משום שלטענת התנועה, נבנו בניגוד לחוק ועל קרקעות פלסטינים ובג"ץ נתן צו להקפאת האכלוס. ב-5 בספטמבר 2007 דחה בג"ץ את עתירת התנועה ואישר את המשך הבנייה והאיכלוס בשכונה.
ביוני 2007 סיפר מנכ"ל החברה, בועז יונה, על כוונתו להנפיק את מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב לפי שווי של 350-250 מיליון דולר.
קריסת החברה

רמז למצבה הקשה של קבוצת החברות ניתן בדוחות הכספיים של החברות הבנות הציבוריות שלה, שנמסרו לרשות ניירות ערך. בדו"ח לשנת 2006 של חפציבה חופים בע"מ, למשל, נאמר:
ליום 31 בדצמבר 2006, לחברה גרעון בהון העצמי בסך של 4.8 מיליון ש"ח ותזרים מזומנים שלילי מפעילות שוטפת בסך של כ-19 מיליון ש"ח. הגרעון בהון העצמי נובע בעיקר מהפסדים בפרויקטים והוצאות מימון אשר הסתכמו בשנת 2006 לסך של כ-22 מיליון ש"ח. תזרים המזומנים השלילי מפעילות שוטפת נובע בעיקר מתשלומים עבור הפרויקטים (עלויות בניה ורכישת קרקעות), העולים על התקבולים ממכירת הדירות. עד ליום 31 בדצמבר 2006 מכרה החברה 96 דירות בפרויקט לעומת סך של 161 דירות אשר תכננו למכור בהתאם לתוכנית המקורית. החברה מעריכה כי הפיגור בקצב מכירת הדירות נובע כתוצאה מהמצב הביטחוני ששרר בחודשים אוגוסט - ספטמבר 2006 (מלחמת לבנון השנייה). להערכת הנהלת החברה בשנה הקרובה יושג קצב המכירות החזוי.
בתחילת אוגוסט 2007 פורסם שהחברה נתונה בקשיים כלכליים חמורים: חובותיה נאמדו בכ־1.5 מיליארד שקל. עקב כך החלו רוכשי דירות רבים שבניית דירתם טרם הסתיימה לפלוש לדירות שרכשו ברמלה, ירושלים, נתניה, מודיעין עילית, בית שמש וביתר עילית. התברר כי לרבים מרוכשי הדירות לא ניתנו ערבויות כנגד הכספים ששילמו, בניגוד לחוק.
אף שהפלישה לדירות בפרויקט "מתתיהו מזרח" שבעיר מודיעין עילית היוותה הפרה של צו ביניים של בג"ץ, שאסר על אכלוס הדירות בשכונה, קבע בג"ץ שאין לפנות את הפולשים. בפסק הדין נאמר:
אין חולק כי מעשי פלישת הדיירים לדירות חפציבה בשכונת 'מתתיהו מזרח' אינם מתיישבים עם צו הביניים. ... בנסיבות שנוצרו, ומשיקולי מאזן אינטרסים מורכב, והן משיקולים הנוגעים להגנה על זכויות הדיירים בהליך הקפאת ההליכים כנגד חברת חפציבה, מצד שני אנו מחליטים: צו הביניים האוסר על איכלוס הדירות שניתן בעתירות אלה יעמוד בעינו. יחד עם זאת, בשלב זה, וכל עוד לא התבהרו מלוא הנתונים ביחס למצבה של חברת חפציבה וסיכוייהם של הדיירים לקבל את הדירות אותן רכשו, או, לחלופין, השבה של התמורה אותה שילמו בגינן, לא ישונה המצב הקיים כיום בשטח. משמעות הדבר היא כי לא תיעשה בשלב זה פעולה לפינוים של הדיירים שפלשו לדירות חפציבה מאז 1.8.07.
סמוך למועד קריסתה, נחתמה עסקה לרכישת חפציבה על ידי אלקטרה נדל"ן מקבוצת אלקטרה, אך העסקה לא הושלמה ואלקטרה חזרה בה מכוונתה לרכוש את חפציבה.
עם קריסתה של החברה נעלם המנכ"ל בועז יונה, והטיפול בבעיות שנוצרו עבר לאחרים. ב-6 באוגוסט 2007 ניתן לחברה צו הקפאת הליכים זמני, כדי לאפשר לה להציג תוכנית הבראה. הכונס הרשמי שלמה שחר מונה לנאמן החברה. בעקבות היעלמותו של המנכ"ל בועז יונה, והחשד שהקריסה נבעה ממעשים פליליים שעשה, הוצא כנגדו צו מעצר בינלאומי. ב-30 באוגוסט 2007 נעצר יונה באיטליה, והחלו הליכים להסגרתו לישראל.
העמדה לדין

ב-19 בנובמבר 2008 נדון בועז יונה בישראל ל-7 שנות מאסר ופיצוי לנפגעי החברה בסך של 8 מיליון ש"ח. בערעור לבית המשפט העליון הוקטן הפיצוי והועמד על 4 מיליון ש"ח.
בכירים נוספים בחברה הועמדו לדין והורשעו:
מנהל הכספים של קבוצת חפציבה הפרטית, זאב טננבאום, הורשע בהסדר טיעון בשלוש עבירות של סיוע לגנבה בידי מורשה, מרמה והפרת אמונים, רישום כוזב במסמכי תאגיד, ובעשרות מקרים של עבירות על חוק המכר (דירות), ונגזר עליו עונש 20 חודשי מאסר בפועל, ומתן פיצוי של 600 אלף ש"ח לרוכשי הדירות.
עדיה בן משה הורשע במסגרת הסדר טיעון בעבירות של סיוע לגנבה בידי מורשה, בשתי עבירות של רישום כוזב במסמכי תאגיד ובעבירה על חוק ניירות ערך, ונגזר עליו עונש של 4 חודשי מאסר בפועל.
סמנכ"ל השיווק של חפציבה, אודי הררי, הורשע בהסדר טיעון בסיוע לקבלת דבר במרמה בידי אחר, ונגזר עליו עונש של חמישה חודשי עבודות שירות ושישה חודשי מאסר על תנאי.
רו"ח פרדי אלגמיל, שהיה משנה למנכ"ל חפציבה, הורשע בהסדר טיעון בעבירות על חוק המכר (דירות), סיוע לרישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירות על חוק ניירות ערך, ונגזר עליו עונש של שישה חודשי עבודות שירות ומתן פיצוי בסך 400 אלף ש"ח לנפגעי הפרשה.
גורל הרוכשים

חלק מרוכשי הדירות מחפציבה קיבלו את המפתחות לבתיהם עוד לפני המפולת וכמעט לא נפגעו מהקריסה. הפגיעה בהם יכולה להיות באי השלמת מבני ציבור או פיתוח סביבתי שהקבלן התחייב להם ונבצר ממנו להשלים.
חלק מרוכשי הדירות, פלשו לדירות בשלבי בנייה שונים והתארגנו בקבוצות להסדר מול כונס הנכסים יצחק מלכו והבנקים. חלקם הצליחו להביא את הבנקים לממן כ-70% מההפסד שילמו בעצמם את השאר. גם אלו שלא פלשו לדירות הצליחו להגיע להסדרים שונים עם הבנקים על השתתפות חלקית בהפסד והמשך הבניה.
קבוצה קטנה של רוכשים רכשו דירות "על הנייר". בחלק מהפרויקטים הקרקע עוד לא הייתה בבעלות חפציבה או שהתמורה עבורה לא שולמה והיא חזרה לבעלים. קבוצה זו ניזוקה יותר למרות שההתארגנות הכללית העבירה לזכותם סכום כסף מתוך הגבייה הכללית ומימוש הנכסים. אולם סכומים אלו לא הספיקה לבנייה או לרכישת קרקעות.
הערות שוליים

↑  דוח תקופתי ושנתי לשנת 2006 של חברת חפציבה חופים בע"מ, 2006, הבורסה לניירות ערך בת"א
↑  עומר כרמון, האנרכיסטים חוגגים נפילת "חפציבה", באתר News1 מחלקה ראשונה
↑  צבי לביא, כונס הנכסים בפרשת חפציבה: "תמונת המצב עגומה", באתר ynet, 7 באוגוסט 2007
↑  אלעזר לוין, אלקטרה ופאנגאיה רוכשות את חפציבה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 ביולי 2007
↑  אביעד גליקמן, בועז יונה הולך ל-7 שנים בכלא; הפיצוי הוכפל, באתר ynet, 19 בנובמבר 2008
1 2 3  תומר גנון וזוהר שחר לוי, 20 חודשי מאסר וקנס של 600 אלף שקל למנהל הכספים של חפציבה, באתר כלכליסט, 22 בדצמבר 2013
↑   יסמין גואטה, פרשת חפציבה: יד ימינו של בועז יונה ירצה שישה חודשי עבודות שירות, באתר TheMarker‏, 27 במרץ 2014
לאדו גורגנידזה

ולדימיר "לאדוֹ" גוּרגֶנידזֶה (בגאורגית: ვლადიმერ (ლადო) გურგენიძე) (נולד ב-17 בדצמבר 1970) היה ראש ממשלת גאורגיה מ-22 בנובמבר 2007 עד 27 באוקטובר 2008. הוא מונה על ידי הנשיא מיכאיל סאקשווילי לראשות הממשלה במקום זוראב נור'אידלי, שהתפטר מתפקידו שישה ימים לפני כן. לפני כן, ממאי 2006, הוא כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים המפקחת (Supervisory Board) של הסכרתוולוס בנקי ("הבנק של גאורגיה").
תחילת חייו וקריירה

גורגנידזה נולד בטביליסי, גאורגיה. הוא בעל אזרחות כפולה, גאורגית ובריטית. הוא בוגר האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי ומידלבורי קולג' ובעל תואר שני במנהל עסקים (MBA) מבית הספר לעסקים גויואטה ליד אוניברסיטת אמורי שבאטלנטה, ג'ורג'יה ארצות הברית.
עד שנת 1997 הוא עבד בבנק השקעות הגרמני "מספיירסן" ("MeesPierson"). מאותה שנה ועד לשנת 1998 הוא כיהן כמנהל בתאגיד פיננסי ברוסיה ובחבר המדינות, ואחד הבנקים הגדולים באירופה בזמנו, איי בי אן אמרו (ABN AMRO). בשנת 1998 הוא עבר להתגורר בלונדון וכיהן שם במגוון תפקידים בכירים, בכללם מנכ"ל וראש תאגיד הפיננסים הטכנולוגי (2001–2002), ומנהל וראש מחלקת מיזוגים ורכישות בשווקים האירופאיים המתמזגים (1998–2000). ביולי 2003 הוא הצטרף כמנכ"ל וכמנהל אזור אירופה, ל-Putnam Lovell NBF, חברה בנקאית מובילה בתחום ההשקעות הבינלאומיות, המתמקדת בסקטור השירותים הפיננסיים, בבעלות מלאה של הבנק המרכזי של קנדה.
לאחר מהפכת הוורדים בשנת 2003 הוא חזר לטביליסי. מאוקטובר 2004 ועד שנת 2006 שימש כמנכ"ל "סכרתוולוס בנקי" ("הבנק של גאורגיה"). במאי 2006 הוא נבחר ליושב ראש מועצת המנהלים המפקחת של הבנק. תחתיו הפך הבנק לאחד הבנקים המובילים בגאורגיה. באותה שנה הוא זכה לפרסום כאשר אירח בערוץ הטלוויזיה הגאורגי רוסתווי-2 את תוכנית המציאות "המועמד", שהיא הגרסה הגאורגית לתוכנית המציאות של דונלד טראמפ "המתמחה".
ראש ממשלה

גורגנידזה נודע כמי שיש לו יחסים קרובים עם אישים בשלטון בגאורגיה, בפרט עם הנשיא המכהן, מיכאיל סאקשווילי, מערכת יחסים שזכתה לביקורת מצד האופוזיציה בגאורגיה במהלך המשבר הפוליטי של נובמבר 2007. זמן קצר לאחר סיום הפגנות האופוזיציה, ב-16 בנובמבר 2007, במסגרת חילופי הגברי בקבינט הגאורגי שהתבצעו לקראת הבחירות, ב-5 בינואר 2008, ויש אומרים כי בלחץ ארצות הברית, הוא הוצע על ידי סאקשווילי כמועמד לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה תחת זוראב נור'אידלי שהתפטר מתפקידו מסיבות בריאותיות. מינויו אושר ב-22 בנובמבר 2007. במסגרת אותם חילופי גברי החליט סאקשווילי להותיר בתפקידיהם את יתר השרים המרכזיים המחזיקים בתיקי הכלכלה.
ב-27 באוקטובר 2008 החליט נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי לפטר את גורגנידזה ולמנות במקומו את שגריר גאורגיה בטורקיה, גריגול מגאלובלישווילי. לדברי הנשיא, הצעד נועד "להזרים אנרגיה חדשה" למדינה, וגורגנידזה יכהן מעתה כיושב ראש משותף של ועדה כלכלית שמטרתה תהיה לייצב את הסקטור הפיננסי בגאורגיה. הדעה הרווחת היא כי פיטוריו של גורגנידזה נבעו מניסיונו של סאקשווילי לנער את ממשלתו בעקבות המלחמה בדרום אוסטיה והביקורת שספג בגין כישלון המלחמה. התמריץ המיידי לפיטורין הוא הצהרתה של מי שכיהנה פעמיים כנשיאה זמנית של גאורגיה וכן כיושב ראש הפרלמנט הגאורגי תקופה ארוכה, נינו בורג'נדזה. בורג'נדזה, שהייתה בעלת בריתו בתחילת דרכו, התפטרה מתפקידה כיושבת ראש הפרלמנט והצהירה באופן מפורש, לאחר המלחמה, כי תקים גוף שיתמודד מול סאקשווילי בעקבות כישלונו בהתמודדות עם המשבר במחוזות הבדלניים. ב-1 בנובמבר של אותה שנה אושרה מועמדותו של מגאלובלישווילי וגורגנידזה סיים את תפקידו.
הערות שוליים

↑  סאקשווילי מחליף שר בקבינט, The Georgian Times,‏ 16 בנובמבר 2007 (באנגלית)
↑  "הבנק של גאורגיה" נבחר כבנק המסחרי המוביל בגאורגיה (ברוסית)
↑  ראש הבנק של גאורגיה כראש ממשלה חדש, הצעות המדיה, Civil Georgia,‏ 16 בנובמבר 2007 (באנגלית)
↑  פיטור סמולאר, מחוז אוסטיה - הסמל למאבק בין רוסיה לגיאורגיה, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2007
↑  סוכנויות הידיעות, גאורגיה: סאאקשווילי פיטר את ראש ממשלתו, באתר ynet, 27 באוקטובר 2008
↑  ראש ממשלה חדש הוצע למועמדות, 27 באוקטובר 2008, "סיביל גאורגיה" (באנגלית)
↑  נשיא גאורגיה מפטר את ראש הממשלה בארגון מחדש של הממשלה שלאחר המלחמה, 28 באוקטובר 2008, "AFP" (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: זוראב נור'אידלי | גאורגיה ראש ממשלת גאורגיה   2007–2008  | הבא: גריגול מגאלובלישווילי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1156613612  VIAF: 3469154801900656310009   WorldCat (עם VIAF): 3469154801900656310009
שלמה משיח (רב)

| --- | --- |

 לידה:  1872 ה'תרל"ב משהד, פרס
 פטירה:  24 ביוני 1956 (בגיל 84 בערך) ט"ו בתמוז תשט"ז ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות ירושלים
 מקום פעילות:  פרס, ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 24 ביוני 1956 
 השתייכות:  יהדות משהד
 תחומי עיסוק:  קבלה
 רבותיו:  מולא אבא, רבי מרדכי אקלר, השד"ה
 תלמידיו:  רבי סלמן מוצפי
 בני דורו:  רבי חזקיה הכהן רבין
 חיבוריו:  פיוטים
 בת זוג:  מיכל
 
 תפקידים נוספים:  רב קהילת אנוסי משהד
הרב שלמה משיח יחד עם הרב עובדיה יוסף בטקס בר מצווה
הרב שלמה משיח (1872 – 24 ביוני 1956) היה רבם של קהילת אנוסי משהד בירושלים מקובל ומחבר פיוטי תפילה.
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תרל"ב לאסתר ולמשיח, בעיר משהד לקהילת אנוסי משהד את ידיעותיו התורניות קבל מאביו ומרבני הקהילה.
בשנת תרס"ו ביקר לצורך מסחרו ברוסיה ומשם עלה לארץ ישראל, בהגיעו לארץ התגורר בשכונת הבוכרים ולמד בישיבת המקובלים רחובות הנהר לפני חכם שאול הכהן דוויק, ואף ערך את כתביו, לאחר מכן עבר לגור בשכונת גאולה ולמד בבית כנסת "זיכרון שמעון", הרב סלמאן מוצפי שחפץ ללמוד קבלה ואת תורת השד"ה למד אצל הרב שלמה משיח.
מנהגו היה למסור בכל יום שעור לבעלי בתים לפני תפילת מנחה, ולאחר ערבית היה מלמד את צעירי עדתו, בבית הכנסת חאג'י אדוניה.
כמו כן ארגן בכל ערב ראש חודש סדר תיקון כרת וסעודת מצווה.
כתביו

בשנת עלייתו לארץ חיבר פיוט על תולדות אנוסי משהד אשר הוכנס לסידור של רבו – מולא מרדכי אקלר עולת שבת, הפיוט הוא על פי סדר האלף בית.
... גם בערי פרס ומהם עיר משהד והיא רבתי עם. גלו שם בימי נאדר שאה מקזון מדלת העם. גרים שם עד היום והם נדיבי עם. אמונים נוצר ה'.
דמעת אלו העשוקים ראית שנאנסו להמיר. דת האמת בשנת ה'תקצ"ט לשית ושמיר. דרכו קשתם לכלות הכרם בניסן בעת הזמיר. כי הם כרם חמר ה'.
העל אלה תתאפק האם בבני ציון גאלה נפשך. הורידו בעפר כבודם בהיתמרם שלא כרצונך. הם עודם במסתרים תבכה נפשם ואוהבי שמך. איה חסדך ה'...
לאחר פטירת רבו השד"ה תלמידיו רצו להוציא את כתביו לאור והוא כתבם מזכרונו.
כמו כן כתב תפילה לערב ראש חודש, התפילה נדפסה בשם זאת התפילה, ותפילת "לשם יחוד" לאומרה לפני התפילה.
הנצחתו

על שמו הוקמה על ידי הרב זילברמן והרב בצלאל אלישיוב ישיבה קטנה ליתומים בירושלים, לאחר מכן הישיבה נהפכה לישיבה לבני עדות המזרח בשם תפארת שלמה בשכונת הבוכרים.  בהמשך הרב עזרא ניסן פיתח את מוסדות אלו ומהם קמו תלמוד תורה מסילת ישרים וישיבת רינת התורה הנמצאים כיום בשכונת מקור ברוך ירושלים.
לקריאה נוספת

אביאל חיים חורי בוכרים של מעלה מוסף מיוחד על קורות השכונה נקודות ציון בהווי השכונה ותיעוד הסטורי. עיתון הדרך גיליון 86 פסח תשע"ט, בערכו.
הערות שוליים

↑  בתוך:הרב מרדכי אקלר, סדור תפילה ליום השבת עולת שבת, ירושלים  תשל"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  משיח, שלמה, זאת התפלה, ירושלים  חש"ד, באתר אוצר החכמה
↑  רבי שלמה משיח באתר מי צדיק
↑  תפארת שלמה, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  נכתב שם בטעות ר' שלום וצריך לומר ר' שלמה כמו שנכתב בגוף הכתבה
↑  "הרה"ץ ר' שלמה משיח זצ"ל רבם האחרון של אנוסי משהד (ט"ו שנים לפטירתו)", בתוך קול סיני 74 עמוד 33, באתר אוצר החכמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300514305171  VIAF: 97445422   WorldCat (עם VIAF): 97445422
המהומות בצרפת (2005)

מפת אזורי המהומות בפריז, נכון ל-4 בנובמבר.
מפת אזורי המהומות בכל צרפת, נכון ל-5 בנובמבר.
המהומות בצרפת ב-2005 (בצרפתית: Émeutes de 2005 dans les banlieues françaises) שבישראל כונו גם האינתיפאדה הצרפתית היו גל מהומות והפגנות אלימות מצד מהגרים-מוסלמים ומהגרים ממדינות אפריקה שפרצו בפרוורי פריז והתפשטו לרחבי צרפת וערים נוספות באירופה. המהומות התבטאו בעיקר בהפגנות אלימות, הצתות והריסת רכוש פרטי וציבורי, אך כללו גם התקפות כנגד בני אדם, לרבות רצח. אלו המהומות החמורות ביותר שידעה צרפת מאז הפגנות הסטודנטים במאי 1968.
המהומות פרצו ב-27 באוקטובר 2005 כאשר מאות צעירים מאוכלוסיית המהגרים המוסלמית והאפריקאית של פרוורי פריז התנגשו עם כוחות המשטרה הצרפתית. המהומות פרצו בעקבות מותם של 2 צעירים ממוצא אפריקני משכונת העוני קלישי סו בואה שהתחשמלו למוות משנאי, אחרי שלטענת קרוביהם ברחו והסתתרו משוטרים שרדפו אחריהם. הקהילה המוסלמית האשימה את ממשלת צרפת במותם ומאות צעירים פתחו בהפגנות אלימות ומסע הרס ברחובות. המהומות התפשטו עד מהרה גם לסן-סן-דני. ביום התשיעי, המהומות התפשטו גם לערים אחרות ברחבי צרפת ואילו בימים ה-11 וה-12 המהומות התפשטו לערים נוספות באירופה. ב-20 הלילות של המהומות נשרפו כ-9,000 כלי רכב, נפצעו כ-126 שוטרים, נרצחו שני אזרחים והמשטרה ביצעה כ-2,900 מעצרים. ב-17 בנובמבר חלה רגיעה במהומות (רק 98 כלי רכב הוצתו), והמשטרה הכריזה על חזרה לשגרה.
גורמים > גורם מיידי

ההפגנות פרצו כאשר שני בני נוער משכונת העוני קלישי סו בואה (Clichy-sous-Bois) בפרוור הפריזאי סיין סן דני (Saine-Saint-Denis), זיאד בנה (Ziad Benna) בן ה-18 ובנאו טראור (Banou Traoré) בן ה-15, התחשמלו למוות אחרי שהסתתרו ליד שנאי ונגעו בו. לטענת קרוביהם, השניים שיחקו כדורגל, כאשר שוטרים ניגשו אליהם וביקשו לבדוק את תעודות הזהות שלהם. הצעירים ברחו מהם וטיפסו אל תחנת הממסר, שם הסתתרו תחת השנאי. לטענת משטרת פריז, כל מעורבות מצידם באירוע הסתיימה כ-22 דקות לפני התאונה. צעיר שלישי, בן 21, נפצע קשה מההתחשמלות אך שרד. המהומות פרצו אחרי שדווח ששני הצעירים שמתו היו בני מיעוטים משכונת עוני.
ישנה מחלוקת לגבי העובדה האם המשטרה רדפה אחרי הצעירים שהתחבאו או לא. לדברי התובע המקומי, פרנסואה מולן (François Molins) הצעירים אכן האמינו שכן אך בפועל המשטרה רדפה אחרי חשודים אחרים. מולינס ושר הפנים הצרפתי ניקולא סרקוזי (Nicolas Sarkozy) טוענים שהנערים לא "נרדפו פיזית" בידי המשטרה. לעומת זאת, חבר של הנערים טען שהשוטרים רדפו אחריהם בעקבות האשמה שגויה בשוד ושהנערים פחדו מהחקירה.
מותם של השניים עורר מרבצם מתחים שכבר היו קיימים בין החברה הצרפתית למהגרים מארצות מוסלמיות באפריקה. מפגינים אמרו לסוכנות הידיעות AP שהמהומות הם ביטוי לתסכול שהם חשים כתוצאה מהאבטלה הגואה וההטרדות מצד המשטרה. אחד מהם אמר "אנחנו חיים בגטו. כולם חיים בפחד. השכונות שבהן פרצו המהומות ידועות כריכוזי אוכלוסיות מהגרים מוסלמים ממדינות צפון אפריקה, עובדה שמוסיפה למהומות גם נופך של מתח בין-גזעי ומתח דתי.
גורמים > גורמים ארוכי טווח

עוני ואבטלה גואה בשכונות מצוקה.
מתח בין-גזעי ובין דתי.
התחזקות תנועות אסלאמיסטיות.
נתונים

מספר ימי המהומות: 12
כלי רכב שהוצתו: 4,700
מתפרעים שנעצרו: 1200
שוטרים ואנשי הצלה שנפצעו: 101
אנשים שנהרגו: 1
מקור: המשטרה הצרפתית, צוטט ב-ynet ב-7.11.2005
מספר ימי המהומות: 20
כלי רכב שהוצתו: 8,973
מתפרעים שנעצרו: 2,888
שוטרים ואנשי הצלה שנפצעו: 126
אנשים שנהרגו: 2 - בידי המתפרעים.
מקור: לה-מונד (צרפתית), 17 בנובמבר.