stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל בארקר

| --- | --- |

 לידה:  1884 וולס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  21 במאי 1960 (בגיל 76 בערך) קולצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  מכללת מלאברן 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 תקופת הפעילות:  עד ל-1941 
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס ה-1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הבורים השנייה  מלחמת העולם הראשונה  המרד הערבי הגדול  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 אות השירות המצוין (1917)  חבר במסדר האמבט (1937)  לגיון הכבוד 
 
מייקל ג'ורג' הנרי בארקר (באנגלית: Michael George Henry Barker‏; 15 באוקטובר 1884 – 21 במאי 1960) היה קצין של הצבא הבריטי שלחם בשתי מלחמות העולם, בעיקר כמפקד הקורפוס ה-1 במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה במאי 1940.
ביוגרפיה > ראשית חייו

מייקל בארקר נולד ב-15 באוקטובר 1884 בוולס שבסומרסט. הוא התגייס לצבא הבריטי כסגן משנה בגדוד ה-4 (מיליציה), רגימנט מזרח סארי ב-28 בפברואר 1902, ושירת עם גדוד זה בדרום אפריקה במלחמת הבורים השנייה, וחזר לביתו באוקטובר 1902. לאחר שובו, הוא נהיה קצין קבע ברגימנט לינקולנשייר בשנת 1903. הוא שירת לאורך כל מלחמת העולם הראשונה עם רגימנט לינקולנשייר וזכה באות השירות המצוין (DSO) בשנת 1917, וסיים את המלחמה בשנה שלאחר מכן כלוטננט קולונל.
ביוגרפיה > בין המלחמות

זמן קצר לאחר תום המלחמה הוא למד במכללה לפיקוד ומטה, קיימברלי, ומאוחר יותר פיקד על גדוד 2, רגימנט יורק ולנקסטר מ-1927 עד 1931, בטרם הועלה לדרגת בריגדיר כקצין מטה של הפיקוד המזרחי. הוא הפך למנהל הגיוס והארגון במשרד המלחמה בשנת 1936 ולמפקד הכוחות הבריטים בפלסטינה ובעבר הירדן בשנת 1939, במהלך השלבים האחרונים של המרד הערבי בארץ ישראל.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה ואחריתו

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא כיהן כמפקד הקורפוס ה-1 מאפריל 1940, לפני שהוחלף בשלבים האחרונים של קרב דנקירק על ידי גנרל הרולד אלכסנדר, שהיה מפקד הדיוויזיה ה-1. על פי אלן ברוק מפקד הקורפוס ה-2 הוא סבל מהתמוטטות עצבים, ולא תפקד במהלך הקרבות.
קצין שהיה כפוף לו, מונטגומרי, העיר כי "רק משוגע ייתן קורפוס לבארקר." שירותו הצבאי הפעיל הסתיים, והוא שירת כשנה כראש פיקוד אלדרשוט לפני שפרש מהצבא בהמשך אותה שנה.
בארקר נפטר בשנת 1960, בן 75 בקולצ'סטר, אסקס.
חיים אישיים

בארקר התחתן עם ברברה מוד בנטל באסקס באוקטובר 1914. הוא היה אביו של מייקל ג'ון יוסטס בארקר (1915–1995), שהפך בין היתר לסוחר מלח, והיה, לכאורה, אהובו של סטיבן ספנדר, ובהמשך, ויסטן יו אודן במשך תקופה במלחמת העולם השנייה. "ג'ק", כידוע, כתב אוטוביוגרפיה, "לא נאנק שם!", שפורסם בשנת 1962.
הערות שוליים

1 2 3  "Unit Histories, British Army officers". נבדק ב-2 בנובמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Smart, p. 21
↑  "Army Commands" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-5 ביולי 2015. נבדק ב-23 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.britishnewspaperarchive.co.uk/viewer/bl/0000322/19141009/036/0004
↑  http://audensociety.org/14newsletter.html#P55_34293
נתנאל רוצ'סטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1919 באפלו, ארצות הברית 
 פטירה:  8 ביוני 2001 (בגיל 82) ניופורט, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  הנדסת מחשבים 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מוסדות:  סילבניה מוצרי אלקטרוניקה  IBM 
 פרסים והוקרה:  פרס חלוץ המחשב (1984)  עמית IBM 
 
נתנאל רוצ'סטר (באנגלית: Nathaniel Rochester‏; 14 בינואר 1919 – 8 ביוני 2001) היה האדריכל הראשי של ה-IBM 701, המחשב המדעי הראשון שיוצר בייצור המוני, וכן האדריכל של אב הטיפוס של הגרסה המסחרית הראשונה שלו, IBM 702. רוצ'סטר כתב את האסמבלר הראשון והשתתף בסדנת דארטמות' בה יוסד תחום הבינה המלאכותית.
עבודה מוקדמת

רוצ'סטר סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1941. הוא שהה ב-MIT במעבדת הקרינה במשך שלוש שנים ולאחר מכן עבר ל-Sylvania Electric Products שם היה אחראי בין היתר על התכנון והבנייה של מערכות מכ"ם וציוד צבאי אחר. הקבוצה שלו בנתה את האלמנט האריתמטי עבור מחשב Whirlwind I ב-MIT.
מחשב IBM 701

בשנת 1948, עבר רוצ'סטר ל-IBM, שם תכנן יחד עם ג'רייר חדד את המחשב המדעי הראשון בייצור המוני, ה-IBM 701. הוא כתב את האסמבלר הראשון, שאיפשר לכתוב תוכניות בפקודות קצרות וקריאות במקום מספרים טהורים או קודי ניקוב. בהמשך הפך רוצ'סטר לארכיטקט הראשי של סדרת המחשבים 700 של יבמ.
בינה מלאכותית

בשנת 1955, IBM ארגנה קבוצה ללימוד זיהוי תבניות, תאוריית מידע ותאוריית מעגלים מיתוג, בראשות רוצ'סטר. בין שאר הפרויקטים של הקבוצה ניסו לדמות את ההתנהגות של רשתות עצביות מופשטות במחשב IBM 704.
באותו קיץ עבד גם ג'ון מקארתי, מתמטיקאי צעיר ממכללת דארטמות', ב-IBM. הוא ומרווין מינסקי החלו לדבר ברצינות על הרעיון של מכונות אינטליגנטיות. הם פנו לרוצ'סטר וקלוד שאנון עם הצעה לקיים כנס בנושא. בתמיכתם של שני המדענים הבכירים, הם הבטיחו 7,000 דולר מקרן רוקפלר למימון הכנס בקיץ 1956. הפגישה שהתקיימה בסופו של דבר נודעה כסדנת דארטמות', נחשבת ל"לידה של בינה מלאכותית".
רוצ'סטר המשיך לפקח על פרויקטים של בינה מלאכותית ב-IBM, כולל תוכנית הדמקה של ארתור סמואל, מוכיח משפט הגאומטריה של הרברט גלרנטר ותוכנית השחמט של אלכס ברנשטיין. ב-1958, הוא היה פרופסור אורח ב-MIT, שם עזר למקרתי בפיתוח שפת התכנות Lisp.
תוכניות הבינה המלאכותית שפותחו ב-IBM החלו לייצר פרסום רב והוצגו במאמרים גם ב-סיינטיפיק אמריקן וגם בניו יורק טיימס. בעלי המניות של יבמ החלו ללחוץ על תומאס ג'יי ווטסון ג'וניור, נשיא יבמ, להסביר מדוע נעשה שימוש בדולרי מחקר ל"עניינים קלילים" כאלה. בנוסף, אנשי השיווק של יבמ החלו לשים לב שלקוחות נבהלים מהרעיון של "מוח אלקטרוני" ו"מכונות חשיבה". דו"ח פנימי שהוכן בסביבות 1960 המליץ ל-IBM להפסיק את התמיכה הרחבה בבינה מלאכותית וכך סיימה החברה את תוכנית הבינה המלאכותית שלה והחלה להפיץ באגרסיביות את המסר ש"מחשבים יכולים לעשות רק מה שנאמר להם".
עבודה מאוחרת יותר

בשנות ה-60, רוצ'סטר המשיך לעבוד ב-IBM, והנחה מחקר בקריוגניקה ומעגלי דיודות מנהרה. עד 1975 הוא עבד ב-IBM Cambridge Research על מקלדת האקורד של IBM. מאוחר יותר, הוא הצטרף לחטיבת מערכות הנתונים של IBM, שם פיתח שפות תכנות.
הכרה

רוצ'סטר מונה לעמית ב-IBM בשנת 1967, התפקיד הטכני הגבוה ביותר של החברה. בשנת 1984 הוא קיבל את פרס חלוץ המחשבים מאגודת המחשבים IEEE.
הערות שוליים

↑  Nathaniel Rochester;  et al. (בדצמבר 1978). "The Chord Keyboard". IEEE Computer. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  dblp: 71/3991  ISNI: 0000 0000 3104 8200  LCCN: n86805702  SNAC: w6kp8tx2  VIAF: 38407179   WorldCat (עם VIAF): 38407179
פאנק (Punk)

ערך זה עוסק בתרבות נגד הממסד. אם התכוונתם לסגנון מוזיקה אשר מייצג מחאה חברתית נגד הממסד, ראו .
תת-תרבות הפּאנק (באנגלית: Punk subculture) היא תת-תרבות אשר צמחה סביב מוזיקת הפאנק רוק וכוללת אידאולוגיה, מוזיקה ותרבות אשר מייצגים מחאה חברתית נגד הממסד, חברות התקליטים ואופן פעולתם, נגד הזרם המרכזי בחברה המערבית, ולמעשה נגד הרבה מהנורמות המקובלות בחברה המערבית.
היסטוריה

תנועת הפאנק החלה בשנת 1976 בניו יורק. משמעות המילה "Punk" באנגלית היא "פרחח", או אדם או דבר נחות או חסר ערך. תחילתו של הפאנק בניו יורק הייתה כאנטי-תזה להלך הרוח המוזיקלי והתרבותי של אותה תקופה. הפאנק מטבעו היה אנטי-ממסדי, אנטי-אופנתי, חברה פנימית בתוך הנורמה, שהדגשים בה הם על חופש, שבירת מוסכמות, אנטגוניזם לכל מה שמייצגת החברה המערבית ואסתטיקה שמתבססת על פשטות ועל מחיקת הסטריאוטיפים הטבועים של ה"יפה".
תנועת הפאנק הגיעה לתודעה הציבורית בשלהי שנות השבעים. באנגליה בעיקר בזכות הסקס פיסטולס, שהקריירה שלהם הייתה מתוקשרת כמו שהייתה מהירה, הסקס פיסטולס, היו לזמן קצר כוכבי תוכניות טלוויזיה לילדים, רדיו, ועיתונות והובילו לגל של להקות שחוו הצלחה מסחרית שהמשיכה (במינון קטן יותר) גם לגל הפאנק הבריטי השני. בארצות הברית של אותם זמנים, לא הייתה "נושאת דגל" ספציפית, הראמונס הייתה כמובן הלהקה שהשפיעה יותר מכולן (גם על הפיסטולס) אך הצלחתה בשנותיה הראשונות הייתה בינונית בלבד. הפאנק האמריקאי התהווה בעיקר בערים הגדולות, כאשר כמעט בכל עיר הייתה סצנה פעילה. תגובות החברה באנגליה כמו גם בארצות הברית היו שליליות לרוב.
כאשר הז'אנר והתנועה שנלוותה אליו נדחו על ידי המיינסטרים, התנועה הוכיחה יכולת אמיתית של הסתגלות, התבגרות ואימוץ ערכים שאפשרו לה עצמאות מחוץ למיינסטרים.
אידאולוגיות

הפנקיסטים כאמור סולדים מהזרם המרכזי בחברה, בתרבות ובמוזיקה, מחיי העיר ומתרבות הצריכה, הקניונים והמותגים, מחומרנות, מהערכים המקובלים, מכללי ההתנהגות המקובלים ולמעשה, מכל מה שנחשב ל"נורמלי" ו"מקובל".
עם השנים, הפך הפאנק למזוהה יותר ויותר עם השמאל הרדיקלי ביותר: הפאנקיסטים לעיתים דוגלים באנרכיזם, בטבעונות ובביטול הלאומים והדתות. לרוב, פאנקיסטים לא רואים עצמם שייכים לשום עם, ובתור "חסרי לאום", הם מסרבים לשרת בצבא. בדומה לשאר זרם השמאל הרדיקלי בעולם, מפנים הפאנקיסטים את מוקד שנאתם אל ארצות הברית, המייצגת בעיניהם את האימפריאליזם, הקפיטליזם, החומרנות ורמיסת החלשים. הפנקיסטים לרוב מתנגדים לנאציזם ולגזענות[דרוש מקור].
לתנועת הפאנק סיסמאות רבות כגון: "Bomb the Mall" ("הפציצו את הקניון") כמסר אלים כנגד תרבות הצריכה, "McMurder" - עיוות של McDonalds הבא להציג את רשת המזון המהיר מקדונלד'ס כדוגמה לתעשיית המזון העושה שימוש בבשר הנתפס כ"רצח חיות" אצל הפאנקיסטים המתנגדים לכך, "Punk's Not Dead!" ("הפאנק לא מת!") ושלל סיסמאות נגד נאציזם וגזענות. סיסמאות אלה נוהגים הפאנקיסטים לענוד על בגדיהם ועל חפציהם (בפרט גיטרות, תיקים ומערכות תופים) בצורת טלאים ("פאצ'ים"), מדבקות וסיכות. כמו כן, מרבים הפנקיסטים לשאת על גופם את סמל האנרכיה (האות A מוקפת במעגל). פנקיסטים רבים לא מסתפקים בנשיאת הסמלים והסיסמאות על בגדיהם וחפציהם, ומרססים כתובות גרפיטי במקומות ציבוריים, אשר נושאות את מסרי הפאנק.
מוזיקה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: משפטים ארוכים ולא מובנים וסתירות פנימיות.
אחד מסממניה של תת-תרבות הפאנק הוא ההאזנה לשירי סוגה מוזיקלית רועשת ואגרסיבית אשר זכתה לכינוי פאנק רוק. מרבית להקות הפאנק רוק עשו שימוש בגיטרות עם דיסטורשן ותופים רועשים אשר הושפעו רבות מלהקות הגלאם רוק של שנות השבעים (להקות ואמנים דוגמת הניו יורק דולס, דייוויד בואי, טי רקס) ומלהקות הגראז' רוק של אמצע שנות השישים (הסוניקס, הסידס, הטראשמן). כמו כן גם מהפרוטו פאנק שפעל בסוף שנות השישים ותחילת השבעים (כינוי שניתן לאחר צמיחת הפאנק ללהקות רוק קודמות שהכילו מרכיבי פאנק, דוגמת הסטוג'ס, הוולווט אנדרגראונד, MC5). תתי תרבויות פאנק שונות נטו לייחד את עצמם באמצעות סגנון פאנק רוק ייחודי להם. חברי להקות הפאנק מנגנים לרוב בכלי הנגינה הקלאסיים של הרוק: גיטרה בס, גיטרה חשמלית ומערכת תופים; המוזיקה באה כמתקפת נגד לשלל סגנונות הרוק האמריקאיים של תחילת-אמצע שנות השבעים, שגישתם, הפקתם, ודרך יצירתם נטו למורכבות ותחכום מוזיקלי, ולזמן ארוך של שירים. הרוק של אמצע שנות השבעים היה נקי ומעודן, והפאנק במידה החזיר את הפרימאליות, הפשטות, והעוצמה שהיו חלק מהרוקנרול של שני עשורים לפני כן, ז'אנר שכמעט ולא היה קיים באמצע שנות השבעים. להקות הפאנק האמריקאיות ובראשיתם הראמונס עשו בדיוק את ההפך מלהקת הרוק הקלאסי הממוצעת של 1975, שירים קצרים, מהירים, רועשים ומלוכלכים (מהבחינה הלירית). הפאנק החל לצבור תאוצה בניו יורק, הועתק ללונדון בזכות הופעה היסטורית של הראמונס, והחל לפרוח במקביל בלוס אנג'לס, וושינגטון, קליבלנד ושאר ערים אמריקאיות, ב-1978 היו מעט מאוד ערים גדולות שהפאנק לא הגיע אליהם.
במהלך השנים התפתחו למוזיקת הפאנק רוק מספר תתי סגנונות בהם:
פופ פאנק – פאנק קליל, מלודי וקל לשמיעה, שהתקרב מאוד למיינסטרים ופונה לקהל הרחב (ובכך, למעשה, "מפנה העורף" לאידאולוגיה ונשאר רק עם המוזיקה). למרות שתחילתו של הז'אנר שעם הזמן נהיה חביב על תאגידי תקליטים החל בראמונס והמשיך בלהקות סקייט-פאנק של אמצע סוף שנות השמונים, כאשר אלה עוד היו מחתרתיות לחלוטין. לפופ-פאנק עד לפני השתלטות המדיה עליו היה הרבה יותר במשותף עם להקות הפאנק וההארדקור שבאו לפניו מאשר ללהקות האמ.טי.וי שבאו אחריו במחציתם השנייה של שנות התשעים. דוגמאות: גרין דיי, בלינק-182, סם 41.
הארדקור פאנק – הסוג הכבד, הצעקני והאלים ביותר של הפאנק, אשר הושפע מלהקות הפאנק המקוריות של שנות השבעים כמו גם מלהקות ת'רש מטאל שפעלו במקביל. ההארדקור הוא מה שנשאר מהפאנק אחרי שזה נהפך לגל חדש, והביא איתו את הבשורה אל מחוץ לערים הגדולות. בין אם פוליטי או ניהיליסטי ההארדקור לקח את הפאנק לצד המהיר והאגרסיבי שלו. דוגמאות: דד קנדיז, מיספיטס, בלאק פלאג.
פוסט-פאנק – התפתח בסוף שנות השבעים אל תוך השמונים. לרוב להקות הפוסט פאנק היו במקור להקות פאנק שפיתחו את המוזיקה שלהם לצדדים חדשניים יותר ואומנותיים יותר. עם הזמן איבד הסגנון כמעט כל קשר עם הפאנק המקורי מלבד הפשטות שאפיינה את המוזיקה. דוגמאות: ג'וי דיוויז'ן, הקיור, באוהאוס.
אופנה

כחלק ממחאתם נגד החברה, אימצו מרבית הפאנקיסטים הופעה חיצונית יוצאת דופן, המאופיינת בפרטי לבוש דמויי-עור, עור וג'ינס, נעליים צבאיות, מגפיים, עגילים ונזמים. חלק ממטרתה של הופעה חיצונית זו הוא להדגיש את ההתנגדות לתרבות המקובלת. סימן ההיכר המזוהה ביותר עם הפאנק הוא תספורת המורכבת מראש מגולח, כאשר רק במרכזו כרבולת ארוכה, לרוב צבועה בשלל צבעים. תספורת זו ידועה בכינוי "מוהיקן", "מוהוק" או "רקז". אחת הטענות היא כי מטרתה של הופעה חיצונית זו היא לומר: "אל תסתכל בקנקן אלא במה שיש בו".
אף על פי כן, ישנם גם פנקיסטים רבים אשר טוענים כי תרבות הפאנק צריכה להיות מוגדרת על ידי המוזיקה והאידאולוגיות שלה ולא על ידי אופנה. גישה זו נפוצה בעיקר בארצות הברית בסצנת ההארדקור פאנק מסוף שנות השמונים ועד היום, בה פנקיסטים רבים נוטים לעיתים רבות ללבוש חולצות טי ומכנסי ג'ינס.
סרטים

לאורך השנים הופקו סרטי פאנק רבים בנוסף לוידאו קליפים של מוזיקת פאנק רוק.
ישנן מספר להקות מפורסמות אשר השתתפו בסרטים בהם הראמונס בסרט "Rock 'n' Roll High School" והסקס פיסטולס בסרט "The Great Rock 'n' Roll Swindle". כמו כן, לאורך השנים הופקו גם מספר סרטים ביוגרפיים אשר עלילתם התמקדה בפנקיסטים נודעים כגון הסרט "סיד וננסי" משנת 1984 אשר מספר את סיפורם של סיד וישס (מגולם על ידי גארי אולדמן) מלהקת הסקס פיסטולס וחברתו לחיים ננסי ספאנג'ן.עוד דוגמה לסרט ביוגרפי הוא Heart Like a Hand Grenade של גרין דיי שעוקב אחרי יצירת אלבום אופרת הרוק American idiot.
כמו כן, לעיתים רבות נעשה גם שימוש בקטעי וידאו מקוריים של מופעי פאנק בסרטי תעודה אשר מתמקדים בלהקות עצמן.
סגנון חיים

פאנקיסטים רבים בוחרים, מסיבות אידאולוגיות או מבחירה אחרת, באורח חיים שונה קיצונית מאורח החיים החברתי הקיים. מגורים בסקוואטים (בניינים נטושים אשר הופכים לבתים או מעיין קומונות), תרבות של "דאמפסטר דייבינג" (איסוף שאריות אוכל משווקים, מסעדות ופחי אשפה), הימנעות מעבודה ויצירת קבוצות פאנקים אשר מבלות את מרבית זמנם יחד.
הפאנק בישראל

סצנת הפאנק בארץ התחילה באמצע שנות השבעים, כשהחלו לפעול להקות כמו מים חמים וקילר הלוהטת. בשנות השמונים צמח הפאנק בסצנה של מועדון ה"פינגוין" ובתחילת שנות התשעים סצנת הפאנק התעוררה בצפון הארץ ובמיוחד בחיפה.
בישראל, הפן הפוליטי-רדיקלי של הפאנק מתקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני, אשר בו נוקטות להקות הפאנק הפוליטיות בישראל עמדה פרו-פלסטינית קיצונית או עמדה אנטי-לאומית אנרכיסטית.
נדמה כי כיום נוצרת הפרדה ברורה בסצנת הפאנק הישראלית בין להקות ההארדקור ללהקות הפופ-פאנק.
בשנת 2004 הופק הסרט התיעודי "חצוצרות יריחו" בבימויה של ליז נורד העוסק בסצנת הפאנק בישראל.
לקריאה נוספת

דיק הבידג', תת-תרבות: פאנק - משמעותו של סגנון, תרגום: רונה כהן, רסלינג, 2008.
ארי קטורזה, 'גלות ברחוב הראשי': רגישויות ותחושות פוסט־מודרניות במוזיקת הפוסט־פאנק של 'הקליק' 'ונושאי המגבעת', 1991-1980, עיונים 29, 2018, הוצאת מעון בן-גוריון, עמ' 137 - 161.
עורך: ארי קטורזה, רעשים בלתי ידועים: פאנק, פוסט-פאנק וניו וייב, רסלינג, 2020
פאנקיסט גרמני ניצב מול כוחות משטרה במהלך הפגנה בהאנובר בשנת 1984
להקת הראמונס נחשבת על ידי רבים כלהקת הפאנק רוק הראשונה
פנקיסט צרפתי בתחילת שנות השמונים.
פאנקים בלונדון
מתן חיסון

שנת 1957 בשוודיה החל חיסון נגד פוליו.
מתן חיסון הוא פעולה של החדרת חיסון לגוף כדי לעזור למערכת החיסונית לפתח חסינות למחלה. החיסונים מכילים מיקרואורגניזמים או נגיפים במצב מוחלש, חי או מומת, או חלבונים ורעלים מהמיקרואורגניזם. החיסונים מסייעים למערכת החיסונית להתפתח ולהגן על הגוף מפני מחלות זיהומיות. כאשר אחוז גדול מספיק מהאוכלוסייה מחוסן, נוצרת חסינות עדר שמגנה על אלו שאינם יכולים להתחסן. יעילות החיסון נחקרה ואומתה במחקרים רבים וזוהי השיטה היעילה ביותר למניעת מחלות זיהומיות.
היסטוריה

המחלה הראשונה שניסו למנוע באמצעות חיסון הייתה ככל הנראה האבעבועות השחורות. האבעבועות השחורות הייתה מחלה קטלנית שגרמה למותם של 20%–60% מהמבוגרים שנדבקו בה ולמעלה מ-80% מהילדים שנדבקו. עד שהמחלה הוכחדה בשנת 1979, היא גרמה למותם של כ-300–500 מיליון בני אדם במאה ה-20. חיסון האבעבועות השחורות היה הראשון שפותח והוכיח את יעילותו, וכך הוביל לביעור המחלה מהעולם כולו.
השימוש הראשון בתהליך חיסון (וריאולציה) תועד בסין במאה ה-16. החיסון לאבעבועות השחורות הומצא על ידי הרופא האנגלי אדוארד ג'נר בשנת 1796, שהיה הראשון לפרסם עדויות על יעילותו ולתת הנחיות לייצורו. לואי פסטר המשיך ופיתח את הרעיון של החיסון דרך עבודתו במיקרוביולוגיה.
פעולת החיסון > תהליך החיסון

חיסונים פועלים על ידי הפעלת מערכת החיסון באופן מלאכותי כדי להגן מפני מחלות זיהומיות. התהליך מתבצע על ידי החדרת אנטיגן שמגרה את מערכת החיסון לייצר תגובה חיסונית. חיסון כולל דרכים שונות למתן האנטיגנים, כגון זריקות, חיסונים דרך הפה, ועוד.
תהליך מתן החיסון מתחיל בהכנה מקדימה הכוללת הערכת מצב בריאותו של המטופל והיסטוריה רפואית רלוונטית. לפני מתן החיסון, הרופא מוודא שאין התוויות נגד, כגון אלרגיות חמורות לרכיבי החיסון או מצבים בריאותיים אחרים שעלולים לגרום לסיכון. חשוב לעדכן את המטופל על היתרונות והסיכונים הפוטנציאליים של החיסון, ולקבל את הסכמתו המודעת.
בעת מתן החיסון, מוודאים שהמזרק או הכלי המיועד לחיסון סטרילי וחד פעמי. הרופא מנקה את אזור ההזרקה עם אלכוהול ומזריק את החיסון בזווית ובמיקום המתאים. טכניקת הזרקה נכונה היא חשובה על מנת למזער את הכאב ולהבטיח ספיגה מיטבית של החיסון. לאחר הזריקה, המטופל נשאר בהשגחה למשך 15–30 דקות כדי לוודא שאין תגובות אלרגיות או תופעות לוואי חריגות.
לאחר מתן החיסון, עוקבים אחרי המטופל כדי לוודא שהוא לא מפתח תופעות לוואי חמורות. תופעות לוואי נפוצות כוללות אדמומיות, נפיחות או כאב במקום ההזרקה, חום קל ועייפות. במקרים נדירים עשויות להתרחש תגובות אלרגיות חמורות, ולכן חשוב לדעת כיצד לטפל במצבים כאלה במידת הצורך. במקרים של תופעות לוואי חמורות, מדווחים לרשויות הבריאות המתאימות ושוקלים את הצעדים המתאימים להמשך טיפול.
פעולת החיסון > סוגי חיסונים

רוב החיסונים ניתנים לפני שהאדם נדבק במחלה, אך ישנם חיסונים הניתנים לאחר החשיפה למחלה כדי להקל על הסימפטומים או להפחית את חומרת המחלה. לדוגמה, חיסון הכלבת הראשון ניתן על ידי לואי פסטר לילד שננשך על ידי כלב נגוע. חיסונים אחרים, כגון חיסונים ניסיוניים לאיידס, סרטן ואלצהיימר, מכוונים לגרום לתגובה חיסונית מהירה ופחות פוגעת מאשר ההדבקה הטבעית.
קיימות מספר שיטות למתן חיסונים, תלוי בסוג החיסון וביעדו. רוב החיסונים ניתנים בזריקה, שהיא הדרך היעילה ביותר להבטיח שהחיסון יגיע למערכת החיסון בצורה מיטבית. זריקות ניתנות בדרך כלל לשריר, לתת-עור או לוריד, בהתאם לסוג החיסון. קיימים גם חיסונים הניתנים דרך הפה, כמו חיסון רוטה וחיסון פוליו, המיועדים ליצירת חסינות במעי. חיסונים מסוימים, כמו חיסון לשפעת, יכולים להינתן דרך האף.
פעולת החיסון > חיסון ואימוניזציה

חיסון שונה מאימוניזציה, אף כי לעיתים משתמשים במונחים אלה באופן נרדף. חיסון הוא תהליך החדרת פתוגן מוחלש או אנטיגן אחר לגוף, בעוד שאימוניזציה היא התהליך בו מערכת החיסון מפתחת חסינות. חיסון נחשב לאחת הדרכים היעילות ביותר למניעת מחלות זיהומיות, וחיסונים רחבים אחראים להכחדת מחלות כגון אבעבועות שחורות ולצמצום מחלות כמו פוליו וטטנוס.
פעולת החיסון > רישום חיסונים

רישום החיסונים הוא חלק קריטי בתהליך מתן החיסון. מתעדים ברשומה הרפואית את כל הפרטים הנוגעים למתן החיסון, כולל תאריך החיסון, סוג החיסון, שם התרכיב, מספר האצווה ושם מבצע החיסון. פנקס החיסונים האישי של המטופל משמש מסמך רשמי חשוב, ומקפידים לעדכנו לאחר כל מתן חיסון.
פעולת החיסון > מעקב אחרי תופעות לוואי

לאחר מתן החיסון, עוקבים אחרי המטופל ומתעדים כל תגובה חריגה או תופעת לוואי. תופעות לוואי קלות כגון אדמומיות, נפיחות או חום קל הן נפוצות וחולפות לרוב בתוך כמה ימים. במקרים של תופעות לוואי חמורות או תגובות אלרגיות, מדווחים מידית לרשויות הבריאות המתאימות. הדיווח מתבצע באמצעות טפסים ייעודיים ומאפשר לרשויות לעקוב אחרי בטיחות החיסונים ולנקוט בצעדים הנדרשים במקרה הצורך.
הדיווח על תופעות לוואי הוא חיוני להבטחת בטיחות החיסונים ולשמירה על אמון הציבור במערך החיסונים. תיעוד מלא ומדויק של כל המקרים מאפשר לרשויות הבריאות לעקוב אחרי תופעות הלוואי, לנתח את הנתונים ולהסיק מסקנות לשיפור תהליכי החיסון. דיווח מהיר ומדויק עוזר לזהות בעיות פוטנציאליות ולטפל בהן בזמן, ובכך להבטיח את בריאות הציבור.
אתגרים ומחלוקות

התנגדות לחיסונים - מאמצי החיסון נתקלו לעיתים בהתנגדות מסיבות מדעיות, אתיות, פוליטיות, בטיחות רפואית וסיבות דתיות. למרות זאת, אין דתות גדולות המתנגדות לחיסון, ויש הרואים בכך חובה מוסרית בשל הפוטנציאל להצלת חיים. בארצות הברית, אנשים עשויים לקבל פיצוי על פגיעות נטענות תחת תוכנית הפיצויים לפגיעות חיסונים.
השפעת חיסונים הצלחת החיסונים בתחילת הדרך הובילה לקבלה רחבה, ומבצעי חיסון המוניים צמצמו באופן משמעותי את שכיחותן של מחלות רבות באזורים גאוגרפיים רבים. המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) מציין את החיסון כאחד מעשרת ההישגים הגדולים של בריאות הציבור במאה ה-20 בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "Herd immunity (Herd protection) | Vaccine Knowledge". vk.ovg.ox.ac.uk. ארכיון מ-2 באוגוסט 2019. נבדק ב-12 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fiore AE, Bridges CB, Cox J (2009). "Seasonal Influenza Vaccines". Vaccines for Pandemic Influenza. Current Topics in Microbiology and Immunology. Vol. 333. pp. 43–82. doi:10.1007/978-3-540-92165-3_3. ISBN 978-3-540-92164-6. PMID 19768400.
↑  A CDC framework for preventing infectious diseases (PDF). United States Centers for Disease Control and Prevention. באוקטובר 2011. אורכב מ-המקור (PDF) ב-14 בספטמבר 2012. Vaccines are our most effective and cost-saving tools for disease prevention, preventing untold suffering and saving tens of thousands of lives and billions of dollars in healthcare costs each year {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Koplow DA (2003). Smallpox: the fight to eradicate a global scourge. Berkeley: University of California Press. ISBN 978-0-520-24220-3.
↑  Plett PC (2006). "[Peter Plett and other discoverers of cowpox vaccination before Edward Jenner]". Sudhoffs Archiv (בגרמנית). 90 (2): 219–32. PMID 17338405. אורכב מ-המקור ב-15 בפברואר 2008. נבדק ב-12 במרץ 2008. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4  משרד הבריאות, חיסונים - הוראות כלליות
↑  Goñi F, Sigurdsson EM (בפברואר 2005). "New directions towards safer and effective vaccines for Alzheimer's disease". Current Opinion in Molecular Therapeutics. 7 (1): 17–23. PMID 15732525. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rupprecht CE, Briggs D, Brown CM, Franka R, Katz SL, Kerr HD,  et al. (במרץ 2010). "Use of a reduced (4-dose) vaccine schedule for postexposure prophylaxis to prevent human rabies: recommendations of the advisory committee on immunization practices". MMWR. Recommendations and Reports. 59 (RR-2): 1–9. PMID 20300058. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "The Smallpox Epidemic of 1862 (Victoria BC)--Doctors and Diagnosis". web.uvic.ca. ארכיון מ-2 בפברואר 2018. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4259663-4
שירומאני אקאלי דאל

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 תקופת הפעילות:  14 בדצמבר 1920 – הווה (103 שנים) 
 אידאולוגיות:  פדרליזם, Punjabiyat, שמרנות 
 מטה:  צ'אנדיגאר 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 נציגויות בפרלמנטים
 לוק סבהה:  1 / 543
 האספה המחוקקת של פנג'אב:  3 / 117
 אתר רשמי
 
שירומאני אקאלי דאל (בפנג'אבי: ਸ਼੍ਰੋਮਣੀ ਅਕਾਲੀ ਦਲ; תרגום: צבא האל העליון) היא מפלגה פוליטית ממלכתית מרכז-ימין-סיקית בפנג'אב, הודו. המפלגה היא אחת מהמפלגות הוותיקות בהודו ונוסדה ב-1920. למרות שישנן מפלגות רבות המשתמשות בשם "אקאלי דאל", המפלגה המוכרת כ"שירומאני אקאלי דאל" על ידי ועדת הבחירות של הודו היא זו שמובלת על ידי סוקוביר סינג בדל.
היסטוריה > הודו הבריטית

הבסיס לאקאלי דאל היה תנועה שהוקמה ב-14 בדצמבר 1920 כמפלגה פוליטית במהלך מאבקם של הסיקים לקבל את ניהול המוסדות הדתיים הסיקיים.
המפלגה נוצרה גם מתוך הוואקום שנוצר עקב התמוטטות התמיכה בצ'יף קהלסה דיאוון (אנ'), מפלגה סיקית שהוקמה ב־1902 והישגיה עבור הסיקים בדיונים על רפורמות מונטגיו–צ'למספורד היו מעטים לעומת דרישתם של הסיקים, שביקשו הבטחת ייצוג של שליש באספה המחוקקת של פנג'אב אך קיבלו רק 18%. המפלגה השתתפה בבחירות לראשונה ב־1923, אך זכתה רק ב־9 מושבים.
ב-1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שכונן מידה נרחבת יותר של אוטונומיה לממשלות הודיות שהוקמו על ידי אספות הנבחרים המחוזיות במחוזות בשליטה בריטית ישירה בהודו הבריטית. המפלגה התמודדה בבחירות שנערכו בעקבות החוק בפנג'אב ב-1937, וזכתה ב-10 מושבים (מתוך 175) במסגרת ברית חלקית עם הקונגרס הלאומי ההודי, כשהמפלגת האיחוד זכתה ב-95 מושבים ולא נאלצה להקים קואליציה.
היחסים בין המפלגה לקונגרס הלאומי ההודי היו מתוחים, עקב טענת הקונגרס ליצוג כלל העדות בהודו וסירובה לתמוך בייצוג גבוה יותר לסיקים, ולרבים ממנהיגי הקונגרס היה יחס דו־ערכי לגבי זהותם הדתית הנפרדת של הסיקים. בעקבות כך נמנעה המפלגה להצטרף לתנועת אי הציות האזרחי של הקונגרס או לקריאת הקונגרס להחרמת גיוס נוסף לצבא הודו הבריטית במלחמת העולם השנייה. המפלגה גם נמנעה מלתמוך בתנועת צאו מהודו, למרות שפלג ממנה הצטרף לתנועה.
בבחירות בפנג'אב ב-1946, זכה אקלי דאל ב-22 מושבים (מתוך 175) והצטרפה לקואליציה עם הקונגרס הלאומי ההודי, שזכתה ב-51 מושבים. הליגה המוסלמית, שזכתה ב-73 מושבים, לא הצליחה גבש קואליציה ובעקבות כך פתחה במסע מרי אזרחי, ובמרץ 1947 הוטל שלטון המושל על פנג'אב.
כמו ארגונים סיקים אחרים אקלי דאל התנגדה לחלוקת הודו, מחשש שייצרו את הבסיס לרדיפת סיקים. המפלגה סירבה להשתתף באספה החוקתית של הודו עקב סירוב הקונגרס להבטחת ייצוג.