stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוני קוזלוב
מחקר

קוזלוב תרם רבות לפיתוח תאורטי של דינמיקה קוונטית מולקולרית. במסגרת כך פיתח שיטות למעקב אחר האבולוציה של מערכת מולקולרית באמצעות פתרון של משוואת שרדינגר התלויה בזמן.
יחד עם דוד טנור וסטיוארט רייס, המציא את סכמת ה"pump-dump" לשליטה קוהרנטית. רעיון השליטה הקוהרנטית הורחב לטרנספורמציות אוניטריות, שהן מרכיב עיקרי בשערים קוונטיים. אחת מעבודותיו האחרונות עד כה עסקה בשליטה קוהרנטית של תגובות כימיות בינאריות.
קוזלוב פיתח את החקר הדינמי של מנועי חום קוונטיים, אשר מהווה חלק מהתחום המתפתח של תרמודינמיקה קוונטית. ברבות השנים עבד קוזלוב בשיתוף פעולה נרחב עם החוקרים נמרוד מויסייב ואורי פסקין מהטכניון. אחת מתלמידותיו לשעבר לדוקטורט היא הפיזיקאית הגרמנייה כריסטיאנה קוך.
פרסים והוקרה

פרס פהר לחוקרים מצטיינים במדעים (1995)
פרס קולטוף בכימיה מטעם הטכניון (2003)
פרס החברה הישראלית לכימיה (2007)
הערות שוליים

↑  סוד ההצלחה של מר נפט, באתר מעריב, ‏31 באוקטובר 1980
↑   עופר אדרת, מהזוהר הצפוני לנופי ירושלים: חיים שהקדימו את זמנם, באתר הארץ, 12 בפברואר 2015
↑  Academy of Europe: Kosloff Ronnie, אקדמיה יורופיאה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263851705171  GND: 1253833567  ORCID: 0000-0001-6201-2523  ResearcherID: D-2388-2013  VIAF: 297119079   WorldCat (עם VIAF): 297119079
ספ ואנמרקה

| --- | --- |

ואנמרקה במהלך טור דה פראנס 2018
 לידה:  28 ביולי 1988 (בן 36) קורטרייק, בלגיה
 גובה:  189 ס״מ 
 משקל:  76 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  קלאסיקות
 קבוצות עבר:  טופספורט פלנדרן–מרקאטור (2010)   גארמין–סרוולו (2011–2012)   קבוצת בלאנקו (2013–2016) EF Pro Cycling (2020-2017)   Israel Start-Up Nation (2023 - 2021)
 הישגי שיא:  אומלופ הט ניוסבלד (2012)   קלאסיקת ברטאן (2019)
 www.sepvanmarcke.com
 
ספ ואנמרקה (בהולנדית: Sep Vanmarcke; נולד ב-28 ביולי 1988) הוא רוכב אופני כביש בלגי מקצועי לשעבר. ואנמרקה הוא מנצח אומלופ הט ניוסבלד ב-2012 וקלאסיקת ברטאן ב-2019.
ביוגרפיה

ואנמרקה נולד בקורטרייק.
ביוגרפיה > טופספורט פלנדרן–מרקאטור (2010)

ואנמרקה הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת טופספורט פלנדרן–מרקאטור, ההישג הגדול ביותר שלו במדי הקבוצה הגיע ב-28 במרץ, כשסיים שני בגנט–וייפלחם, לאחר שהפסיד לברנרד הייזל בספרינט הסיום, כשהוא מקדים את פיליפ ז'ילבר וג'ורג' הינקאפי.
ביוגרפיה > גארמין–סרוולו (2011–2012)

ב-2011, עבר ואנמרקה לגארמין סרוולו. גם בעונה זאת ואנמרקה התבלט בקלאסיקות, כשסיים רביעי בEF פרייס פלנדרן, דקה אחרי פביאן קנצ'לרה המנצח. באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר נבחר לוואלטה אספנייה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 4 בקטע ה-20.
ב-2012, ואנמרקה השיג את אחד מההישגים הגדולים בקריירה שלו כאשר ניצח את אומלופ הט ניוסבלד, לאחר שגבר על טום בונן ועל חואן אנטוניו פלצ'ה בספרינט הסיום. לאחר מכן ואנמרקה סיים בעשירייה הראשונה גם בדווארס דור פלנדרן (מקום 7) ובE3 פרייס פלנדרן (מקום 5).
ביוגרפיה > בלאנקו (2013–2016)

ב-2013, הצטרף ואנמרקה לקבוצת בלאנקו. ב-7 באפריל התחרה במונומנט פריז–רובה, במהלך המרוץ הוא היה בקדמת המרוץ ביחד עם פביאן קנצ'לרה והשניים שמרו על ההובלה שלהם עד לסיום, אך בספרינט הסיום גבר קנצ'לרה על ואנמרקה וניצח. בעוד ואנמרקה מסיים שני. במרוץ הבא בו התחרה, רונד אום קלן, סיים ואנמרקה חמישי. ביוני, סיים ואנמרקה חמישי גם באליפות בלגיה ולאחר מכן התחרה לראשונה בטור דה פראנס וסייע לבאוקה מולמה לסיים שישי.
ב-2014, שוב בחר ואנמרקה להתרכז בקלאסיקות האביב ובלט בהם מאוד. תחילה הוא סיים רביעי באומלופ הט ניוסבלד, 24 שניות אחרי איאן סטאנרד המנצח, כשאדוואלד בואסון האגן מקדים אותו בקרב על המקום השלישי. למחרת, סיים ואנמרקה שלישי בקורנה–בריסל–קורנה, לאחר שהיה חלק מקבוצת בריחה של כמה רוכבים ששרדו עד הסיום, אך בספרינט הסיום נוצח על ידי טום בונן המנצח ומורנו הופלנד שסיים שני. לקראת סוף מרץ, הוא סיים חמישי בE3 הרלבקה. יומיים לאחר מכן, סיים רביעי בגנט–וייפלחם מתוך ספרינט רב משתתפים, כשג'ון דגנקולב. ב-6 באפריל, סיים ואנמרקה לראשונה על הפודיום במונומנט רונדה ון פלנדרן לאחר שהגיע שלישי. ואנמרקה היה חלק במרוץ מקבוצה קדמית שכללה גם את פביאן קנצ'לרה, גרג ואן אוורמאט וסטיין ואנדנברח, בסופו של דבר בספרינט הסיום הפסיד לקנצ'לרה המנצח ולוואן אוורמאט שסיים שני. שבוע לאחר מכן, ואנמרקה התחרה גם בפריז–רובה וסיים רביעי, לאחר שהיה חלק מקבוצה של כמה רוכבים שסיימה 20 שניות אחרי ניקי טרפסטרה המנצח. במאי, ניצח קטע בטור של נורווגיה. ואנמרקה נבחר לטור דה פראנס בפעם השנייה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שמיני בקטע ה-1. בספטמבר, ניצח קטע בטור של אלברטה וסיים שביעי בגרנד פרי קוויבק. באוקטובר, הוא סיים חמישי במרוץ בינץ'–שימאי–בינץ'.
ב-2015, ואנמרקה שוב סימן את קלאסיקות האביב כמטרתו לעונה הקרובה. הוא סיים תחילה חמישי באומלופ הט ניוסבלד ואז רביעי בסטראדה ביאנקה, 46 שניות אחרי זדנק שטיבר המנצח. בהמשך מרץ הוא שוב בלט אך לא הצליח לנצח אף מרוץ, כשסיים חמישי ב-E3 הרלבקה, שישי בגנט–וייפלחם ובמקום ה-11 בפריז - רובה. הוא נבחר בפעם השלישית ברציפות לטור דה פראנס וסייע לרוברט חסינק לסיים שישי. לאחר הטור, סיים רביעי בקלאסיקת לונדון-סארי ובטור של פויטו–שארן. הוא היה חלק מסגל קבוצתו לאליפות העולם בנגד השעון לקבוצות וסיים איתה במקום השישי. הוא סיים שביעי בספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו.
ב-2016, ואנמרקה שוב היה קרוב לניצחון בשני המונומנטים: רונדה ון פלנדרן ופריז–רובה אך סיים שלישי בראשון ורביעי בשני. ברונדה ון פלנדרן, הוא סיים 28 שניות אחרי פטר סאגאן שניצח ושלוש שניות אחרי פביאן קנצ'לרה שסיים שני. בפריז–רובה, הוא הפסיד למת'יו היימן המנצח ולתום בונן השני ואיאן סטאנרד השלישי בספרינט הסיום. בנוסף לכך, סיים ואנמרקה שני בגנט–וייפלחם, לאחר שגם במרוץ הזה הקדים אותו פטר סאגאן. ואנמרקה התחרה גם ב-E3 הרלבקה וסיים שמיני. באפריל, ניצח את "סטר ZLM" לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ. הוא סיים חמישי באליפות בלגיה בנגד השעון ונבחר לטור דה פראנס בפעם הרביעית ברציפות. התוצאה הטובה ביותר של ואנמרקה במרוץ הייתה המקום השביעי שלו בקטע ה-16.
ביוגרפיה > קנונדייל–דראפאק (2017–2021)

ואנמרקה חזר לקנונדייל דראפאק ב-2017. בעונה זו ואנמרקה פחות התבלט בקלאסיקות האביב אך עדיין הצליח לסיים שלישי באומלופ הט ניוסבלד, אחרי גרג ואן אוורמאט המנצח ופטר סאגאן. הוא סיים שני באליפות בלגיה וניצח את קטגוריית הנקודות בטור של אוסטריה. ביולי, לא נבחר ואנמרקה בטור דה פראנס אך סיים רביעי בקלאסיקת לונדון-סארי. באוגוסט, סיים רביעי בקלאסיקת ברטאן ושמיני בגרנד פרי קוויבק.
ב-2018, ואנמרקה סיים בפעם השנייה ברצף במקום השלישי באומלופ הט ניוסבלד. הוא סיים שביעי בE3 בינקבנק קלאסיק ושלישי בדווארס דור פלנדרן, אחרי איב למפרט המנצח ומייק טיוניסן. לאחר מכן סיים במקום ה-13 ברונדה ון פלנדרן. במונומנט השני בו ואנמרקה התחרה בעונה, פריז–רובה, הוא סיים במקום השישי. ביוני סיים חמישי באליפות בלגיה וביולי השתתף בטור דה פראנס בפעם החמישית בקריירה שלו, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ היא מקום 13 בקטע ה-21 והאחרון. באוקטובר, סיים שביעי בפריז–טור.
ב-2019, פתח את העונה שלו בצרפת, כשסיים חמישי באטואל דה בסאז' וניצח את הקטע הראשון בטור דו האו ואר. באפריל, סיים ואנמרקה שוב במקום הרביעי בפריז–רובה, 40 שניות אחרי פיליפ ז'ילבר המנצח.
בספטמבר, ניצח ואנמרקה לראשונה בקלאסיקת ברטאן, מקדים בשלוש שניות את טיש בנוט וג'ק הייג.
ביוגרפיה > Israel Start-Up Nation (2023-2021)

ב-20 באוקטובר 2020, חתם ואנמרקה בקבוצת Israel Start-Up Nation לשלוש שנים.
ב-2023 פרש ואנמרקה מרכיבה מקצועית בעקבות בעיות בריאות הקשורות ללבו. הוא קיבל משרה של מנהל ספורטיבי בקבוצת ישראל פרמייר טק. הוא היה מנהל ספורטיבי בקבוצה במשך עונת 2024 ובסיומה הודיע על פרישה מעולם האופניים המקצועי.
הערות שוליים

↑  Omloop Het Nieuwsblad | 2012, procyclingstats.com
↑  Sep Vanmarcke signs for Israel Start-Up Nation, cyclingnews.com
↑  Sep Vanmarcke to take a step back from cycling, באתר ישראל פרמייר טק, 15 בנובמבר 2024
ואנמרקה (מקדימה) מול פביאן קנצ'לרה, פריז - רובה 2013
אסתר אשל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1958 (בת 66) חיפה
 ענף מדעי:  חקר המקרא
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תרומות עיקריות
 חקר כתובות מתקופת בית המקדש הראשון   וספרות מימי בית המקדש השני
 
אסתר אשל (נולדה ב-11 בפברואר 1958) היא פרופסור חבר לחקר המקרא וחקר כתובות מתקופת בית המקדש הראשון וספרות מימי בית המקדש השני, חברת סגל אוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

אסתר אשל נולדה בחיפה ב-1958. את  התואר הראשון במקרא למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיימה אותו בשנת 1985.
תחומי המחקר וההתמחות של אשל עוסקים באפיגרפיה מתקופות המקרא, בית המקדש הראשון והשני, מגילות מדבר יהודה וספרי מקרא מתקופת שיבת ציון. לאחר שסיימה את לימודיה לתואר הראשון במקרא באוניברסיטה העברית, עבדה במפעל המקרא ובמכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית, כעוזרת מחקר של פרופסור משה גושן-גוטשטיין ופרופסור חיים רבין במחקר על התרגומים הארמיים למקרא. כמו כן שימשה כעוזרת מחקר של פרופסור עמנואל טוב ופרופסור משה ויינפלד בחקר מגילות מדבר יהודה.
את לימודי התואר השני סיימה בשנת 1991. את עבודת התזה שלה כתבה בהנחיית פרופסור עמנואל טוב, והיא עסקה בנושא "עריכה הרמוניסטית בחמישה חומשי תורה בתקופת בית שני". במהלך שנות התשעים עבדה כעוזרת מחקר של פרופסור ג'ון סטרגנל, וסייעה לפרסום טקסטים ממגילות מדבר יהודה. בהמשך עבדה כאוצרת משנה במוזיאון ארצות המקרא בירושלים.
במשך השנים 1992‏-1995 עבדה ברשות העתיקות, והייתה אחראית לפרסום האוסטרקונים שנתגלו במרשה בחפירתו של פרופסור עמוס קלונר. את תואר הדוקטור סיימה בשנת 2000, את עבודת הדוקטורט כתבה בהנחיית פרופסור מיכאל סטון בנושא "האמונה בשדים בארץ-ישראל בימי הבית השני". אשל החלה להרצות באוניברסיטת בר-אילן במחלקה לתנ"ך בשנת 1997. בשנת 2000 הפכה למרצה בכירה, והחל משנת 2013 היא מכהנת כפרופסור חבר.
כמו כן עבדה בהוראה במהלך השנים 1998-1995 בשלוחה של האוניברסיטה העברית ברחובות ובמכללה האקדמית באשקלון בשנים 2002-2000. בשנת 2010 החלה לשמש ממלאת מקום למנהל מרכז יסלזון לתולדות ישראל לאור האפיגרפיה באוניברסיטת בר-אילן, והחל משנת 2013 היא מנהלת המרכז.
אשל היא חברת מערכת בכתבי עת אקדמיים רבים כגון מערב (MAARAV),‏ Journal of Ancient Judaism, Henoch, Journal of Biblical Literature.
אשל מתגוררת בירושלים. הייתה נשואה להיסטוריון והארכאולוג פרופסור חנן אשל, שנפטר בשנת 2010. לשניים נולדו שני ילדים ונכדים.
פרסים

1993 – פרס הצטיינות מהמכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית
1996-1997 – פרס ע"ש אריה לובין
2002 – פרס ריקליס
פרסים > מלגות

1989 – מלגה מטעם עמותת קרן גולדה מאיר
1996 – מלגה מטעם ארגון נשים אקדמאיות
1996 – מלגת נסיעה מטעם לכינוס הבינלאומי של החברה לספרות מקראית (SBL)
1998– מלגת פוסט-דוקטורט ע"ש הארי סטאר באוניברסיטת הרווארד
2011 – מלגת הרולד היאם וינגייט, במרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות, באוניברסיטת אוקספורד
פרסים > מענקי מחקר

1996 – מענק מחקר מטעם מרכז אוריון ללימוד מגילות מדבר יהודה
2002-2005 – הקרן הלאומית למדעים, יחד עם פרופסור מיכאל סטון
2012-2015 – הקרן הלאומית למדע
מבחר מפרסומיה > ספרים

Jonas C. Greenfild, Michael E. Stone and Esther Eshel, The Aramaic Levi Document (Studia in Veteris Testamenti Pseudepigrapha, 19). Leiden 2004, ISBN 9004137858
A. Kloner, E. Eshel, H. Korzakova and G. Finkielsztejn, Maresha III: Epigraphic Finds from the 1989-2000 Seasons (IAA Reports, No. 45). Jerusalem 2010, ISBN 9789654062350
"See, I will bring a scroll recounting what befell me" (Ps 40:8) : epigraphy and daily life from the Bible to the Talmud : dedicated to the memory of Professor Hanan Eshel / Göttingen : Vandenhoeck & Ruprecht, c2014. ISBN 9783525550625
מבחר מפרסומיה > מאמרים

חנן ואסתר אשל, "מעמדות במגילת המלחמה ומשמעותם לבירור השקפות אנשי קומראן בשאלת מימון התמיד", בתוך ז' ספראי, א' פרידמן וי' שוורץ (עורכים), חקרי ארץ: עיונים בתולדות ארץ-ישראל, מוגשים לכבוד פרופסור יהודה פליקס. רמת-גן תשנ"ז, עמ' 223–234.
א' אשל, "שיטה פרשנית של התורה בימי בית שני לאור החומש השומרוני ומגילות מדבר-יהודה", מחניים 3 (תשנ"ג), עמ' 60–69.
אשל, אסתר, הנישואים הראויים על פי המגילה החיצונית לבראשית ועל פי מקורות קרובים לה.. בתוך: מגילות, ח-ט (תשע) 29-51
חנן ואסתר אשל וע' ירדני, חיבור מקומראן ובו קטע ממזמור קנד ותפילה לשלומו של יונתן המלך וממלכתו, תרביץ ס (תשנ"א) עמ' 293-327.
חנן ואסתר אשל, התפילה לשלומו של יונתן המלך מזמור קנ"ד והפשר לישעיה י, תרביץ סז (תשנ"ח) עמ' 120-130.
רמי רחמימוב

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1937 סופיה, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  15 במרץ 2008 (בגיל 70)
 ענף מדעי:  נוירוביולוגיה
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל בחקר מדעי הרפואה לשנת תשנ"ח
 בן או בת זוג:  חנה רחמימוב 
 צאצאים:  איריס רחמימוב, נמרוד רחמימוב 
 תרומות עיקריות
 ביופיזיקה של העברה סינפטית, חקר תעלות יונים עצביות
 
רמי רחמימוב (17 במאי 1937 – 15 במרץ 2008) היה רופא, חוקר מערכת העצבים, פרופסור לפיזיולוגיה, והמדען הראשי של משרד הבריאות. חתן פרס ישראל לחקר מדעי הרפואה לשנת תשנ"ח (1998).
ביוגרפיה

רחמימוב נולד בעיר סופיה שבבולגריה. עלה לישראל בשנת 1949 ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
בשנת 1963 סיים לימודי רפואה באוניברסיטה העברית. בשנים 1965–1967 עשה פוסט-דוקטורט בלונדון אצל הפיזיולוג זוכה פרס נובל ברנרד כץ. בשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה, ובשנת 1975 מונה לפרופסור מן המניין. בשנים 1981–1985 כיהן כדיקן הפקולטה. הוא זכה באופן קבוע מדי שנה בתואר המרצה המצטיין. לאחר מותו, קרא בית הספר לרפואה את פרס המרצה המצטיין בשלב הפרה-קליני על-שמו של רחמימוב.
במסגרת התמחותו בחקר המוח היה רחמימוב מחלוצי מדעני הנוירוביולוגיה ועבודתו ביססה את תחום הנוירוביולוגיה המודרנית בישראל. בין תפקידיו האקדמיים, למד וחקר במוסדות שונים בישראל ובעולם: האוניברסיטה העברית, הטכניון, אוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת סטנפורד ומכון מקס פלאנק. מחקריו עסקו בתקשורת במערכת העצבים, וביססו את היחס הכמותי בין יון הסידן ושחרור הנוירוטרנסמיטר. בהמשך עסק בחקר תכונותיהן של תעלות יונים במערכת העצבים. לאורך השנים פרסם עשרות מאמרים בעיתונות הרפואית והמדעית . עבודתו המדעית זכתה להוקרה עם קבלתו את פרס ישראל לחקר הרפואה בשנת 1998.
משנת 1992 עמד בראש מרכז מינרווה של האוניברסיטה העברית והטכניון לביופיזיקה של התא.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

רחמימוב עסק בפעילות ציבורית נרחבת עוד כסטודנט ובמשך כל חייו. בין תפקידיו: יו"ר אגודת הסטודנטים לרפואה בישראל, יו"ר ועדת הביקורת של הסתדרות הסטודנטים, יו"ר וחבר ועדות בדיקה של המועצה להשכלה גבוהה ויו"ר האגודה הישראלית לביולוגיה ניסויית (אילנית). בשנת 1989 מונה רחמימוב לראשות ועדה שבדקה את המחקר הרפואי בישראל.
רחמימוב היה יו"ר ראשון של המועצה לניסויים בבעלי חיים (1995–1999), יו"ר ועדת מקצוע הביולוגיה במשרד החינוך (משנת 1999), חבר הוועדה המדעית המייעצת וחבר הנאמנים של המכון הלאומי לפסיכוביולוגיה בישראל, חבר הוועדה של המרכז למחקר רפואי באוניברסיטת תל אביב, יו"ר ועדת פרס אלקלס למחקר רפואי מטעם קרן קיימת לישראל, יו"ר חבר הנגידים של הקרן הדו-לאומית ארצות הברית-ישראל (2006–2007), ואחרים. משנת 2001 ועד לפטירתו שימש כמדען הראשי של משרד הבריאות.
רחמימוב היה נשוי לפרופסור לביוכימיה חנה רחמימוב והוא אביהם של נמרוד רחמימוב, רופא אורתופד, איריס רחמימוב, פרופ' להיסטוריה, ותמר רחמימוב-הוניג, דיפלומטית ומומחית במשפט בין לאומי. אחיו של רחמימוב הוא האדריכל אריה רחמימוב.
לקריאה נוספת

חדשות המדע, פרופ' רמי רחמימוב, באתר ynet, 30 ביוני 2004
הערות שוליים

↑  מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, דבר, 29 באוגוסט 1971
↑  pubmeddev, rahamimoff r - PubMed - NCBI, www.ncbi.nlm.nih.gov
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296595405171  CiNii: DA03095841  ISNI: 0000 0000 7150 1321  LCCN: n85217689  NTA: 071876731  VIAF: 97488367   WorldCat (עם VIAF): 97488367
אליעזר בן-יהודה (שיר)

"אליעזר בן יהודה" הוא שיר עברי העוסק בדמותו של אליעזר בן-יהודה, שכתב ירון לונדון, הלחין מתי כספי וביצעה במקור חוה אלברשטיין. השיר יצא לאור בשנת 1970.
חיבור השיר וביצועיו

את השיר כתב ירון לונדון בעת שהיה שדרן רדיו בקול ישראל. בתחילת שנות ה-60 צפה לונדון בסרט "האָלָמוֹ", המתאר את קרב אלמו שהתרחש בארצות הברית בשנת 1836. בסרט מתואר דייווי קרוקט, גיבור מלחמה אמריקאי שלכבודו בוצע שיר בסרט. בעקבות הצפייה בסרט תהה לונדון מדוע לאמריקאים יש שירים על גיבוריהם ההיסטוריים ואילו בעברית לא קיימים שירים על גיבורי התחייה הציונית. לונדון, שגדל בבית בו ניתן כבוד רב לשפה העברית, חשב שיש להקדיש שירים בעברית למחיי השפה העברית. אליעזר בן-יהודה נחשב בעיני לונדון גיבור ציוני, ולכן החליט לכתוב עליו שיר שנותר בינתיים במגירה.
בשנת 1970 קיבל לונדון פנייה למסירת שיר, מתוכנית הרדיו של קול ישראל "דו רה מי ועוד", בהפקתה של דליה גוטמן ובהגשתה של רבקה מיכאלי. לונדון כתב עד אז מספר פזמונים מוכרים, ובתוכנית הוקלטו פזמונים רבים שנוצרו בהזמנת קול ישראל. מתי כספי, שהיה לקראת תום שירותו הצבאי בלהקת פיקוד הדרום, הוזמן להלחין את מילותיו של לונדון. השיר, בעיבודו של אלכס וייס, הוקלט על ידי חוה אלברשטיין בבית המורה בתל אביב, שם הוקלטו תוכניות המקור של קול ישראל. השיר זכה להשמעות רבות ברדיו וצעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל וגלי צה"ל בסביבות אוגוסט–אוקטובר 1970 (בשיאו, ב-14 בספטמבר, הגיע למקום השלישי), ובאותה שנה נכלל בתקליטה של אלברשטיין "משירי ארץ אהבתי".
מתי כספי נהג לבצע את השיר בהופעותיו. הוא שר אותו בחגיגת הזמר 1976, והקליט אותו לאלבומו "צד א' צד ב'" (1978). השיר הוא מהראשונים שהלחין כספי ואשר זכו להצלחה רבה. כספי הלחין את השיר כך שעל פי הלחן הטעם במילה "יהודה" הוא במלעיל (בהתאם להגייה האשכנזית) ולא במלרע:
"זהו השיר היחידי שכתבתי באופן טכני. לא חיכיתי להשראה, אלא פשוט ניסיתי, תכננתי את המהלכים. דבר שעשיתי באופן חד-פעמי. בשם יהודה הדגש לא במקום הנכון. כשהגעתי אל האנשים ממחלקת המוסיקה העממית בקול ישראל, שרתי מולם. הם שמעו, לא הגיבו וקיבלו את השיר... כששרתי מולם הסתכלתי להם בעיניים וחיפשתי איזו תגובה שלא באה. אז שתקתי וחייכתי לי וככה השיר עבר – וזאת על מחייה השפה העברית, שבכל מילה בו צריכה להִשמע מפיו".
תוכן השיר

השיר עוסק בפועלו של אליעזר בן-יהודה, אחת הדמויות המפורסמות בתחיית הלשון העברית. נזכרות בו כמה מילים מהרבות שהמציא, כגון: "יוזמה", "פצצה", "כרובית" ו"גלידה". בבית האחרון של השיר נזכר בנו, איתמר, והבטחתו של אביו שיגדל על ברכי השפה העברית.
בשיר מוגדר בן יהודה כ"יהודי מבדח" שבדה מילים ממוחו הקודח. לימים סיפר לונדון כי התכוון לכתוב יהודי תמהוני, אך מכיוון שרצה שהביטוי יתחרז עם "מוחו הקודח", שינה ליהודי מבדח, על אף שלדבריו יש בכך שגיאה, שכן בן-יהודה תואר כאדם חמור סבר ולא כאדם מבדח.
דפנה רבן

| --- | --- |

רבן במאי 2011
 לידה:  17 בדצמבר 1964 (בת 60) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  ניהול ידע 
 מקום מגורים:  חיפה 
 מקום לימודים:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת איווה  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה
 מספר צאצאים:  3 
 
פרופ' רבן באפריל 2018
דפנה רות רבן (נולדה ב-17 בדצמבר 1964) היא פרופסור חבר בפקולטה לניהול של אוניברסיטת חיפה, בה הקימה את החוג לניהול מידע וידע. רבן חוקרת בתחום ערך המידע ושוקי מידע - תחום הנוגע למנגנוני העברת מידע, מבוססי תשלום, חינמיים, חברתיים וציבוריים. כמו כן חוקרת בתחום המשחקים הרציניים. כותבת על נושאים הקשורים למידע: היצף המידע, מודלים של מידע, שיתוף מידע ורשתות חברתיות.
ביוגרפיה

רבן היא ילידת חיפה ולמדה בבית הספר הריאלי. ב-1988 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת איווה בפקולטה לטכנולוגיית מזון, וב-1992 סיימה תואר שני בטכניון במחלקה לביוטכנולוגיה והנדסת מזון. עבודת הדוקטורט שלה, שהושלמה ב-2004 ונכתבה במסגרת בית הספר לניהול באוניברסיטת חיפה, זכתה בהצטיינות יתרה. נושא העבודה היה "בעלוּת וערך סובייקטיבי בסחר ובשיתוף מידע".
בראשית שנות ה-90 הקימה רבן מרכז מידע בחברת "טמבור" ולאחר מכן הפעילה במשך עשר שנים עסק עצמאי, שסיפק שירותי מידע לחברות שונות.
חברה בוועד המנהל של "המרכז לחקר האינטרנט", העוסק באספקטים שונים של חברת המידע, בטכנולוגיה המאפשרת אותה, ובחיבור בין החברה, המידע והטכנולוגיה.
חברה ב"מרכז המצוינות לינקס" העוסק בחקר הלמידה בסביבה המרושתת.
ביחד עם תלמידיה, כתבה וערכה בשיטת ויקי ספר בנושא מודיעין תחרותי. יחד עם שיזף רפאלי הפעילה את סימולציית משחק העסקים "דוכן הלימונדה".
רבן שותפה ל-"SocIos Internet of Services", מיזם אינטרנט אירופי ובו שרת מארח בארכיטקטורה פתוחה. בפרויקט זה היא מפתחת מנגנון ייחודי לתימחור מידע.
מתגוררת בחיפה, נשואה ואם לשלושה.
פרסומים

ערכה ביחד עם ג'וליה וולודרז'יק את The Elgar Companion to Information Economics, המתמקד בכלכלת המידע על היבטיה הרחבים וכולל שני פרקים מאת חתן פרס נובל לכלכלה, פרופ' ג'וזף שטיגליץ.
פרסומים > ממאמריה

רבן, ד. (2008) כתיבת ספר שיתופי על מודיעין תחרותי.
רבן, ד. (2010). שיתוף - השלם גדול מסך חלקיו. סטטוס 227, 42-45.
רבן, ד. וגייפמן ד. (2010). לחוזים, לחוקרים, לאנשי עסקים ולמהמרים. סטטוס 224, 36-39.
רבן, ד. וריכטר ג. (2011). לשחק (גם) בעבודה. גלילאו 154, 56-7.
Raban, D. R. (2007) "User-centered evaluation of information: A research challenge." Internet Research 17(3): 306-322. Selected as noteworthy article by Emerald. presentation.
Raban, D. R. (2008) "The Incentive Structure in an Online Information Market." Journal of the American Society for Information Science and Technology 59(14): 2284-2295.
Raban, D.R., Gordon, A., & Geifman, D. (2011). The Information Society: The Development of a Scientific Specialty. Information, Communication & Society 14 (3): 375-399.
Raban, D.R., Ronen, I., & Guy, I. (2011). Acting or Reacting? Preferential Attachment in a People Tagging System. Journal of the American Society for Information Science and Technology 62 (4): 738-747.
הערות שוליים

↑  דפנה רבן, באתר הפקולטה לניהול, אוניברסיטת חיפה
↑  מרכז שגיא לחקר האינטרנט
↑  מרכז מצוינות LINKS
↑  סימולציית משחק העסקים: "דוכן הלימונדה"
↑  SocIos Internet of Services
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266714805171  dblp: 56/4699  ORCID: 0000-0003-1791-0310  ResearcherID: F-6433-2017  VIAF: 297165229   WorldCat (עם VIAF): 297165229
יוסף זבינסקי

| --- | --- |

 לידה:  1860 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 בדצמבר 1928 (בגיל 68 בערך) רפובליקת פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת ורשה 
 מקצוע נוסף:  עיתונאי, פרובלמאי 
 מדינה:  פולין, פולין הקונגרסאית 
 
יוסף זבינסקי (בפולנית: Józef Żabiński;‏ 1860, ורשה – 27 בדצמבר 1928) היה שחמטאי פולני ומחבר בעיות שחמט.
זבינסקי סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה הקיסרית של ורשה בשנת 1886.
זבינסקי ניצח באליפות השחמט השנייה שהתקיימה בעיר ורשה בשנת 1884. הוא סיים בתיקו 1-1 דו-קרב קצר עם שמעון אלאפין, הדו-קרב התקיים בורשה בשנת 1888.
בשנת 1899 התמנה זבינסקי ליו"ר הראשון של התאחדות השחמט של ורשה (Warszawskie Towarzystwo Zwolenników Gry Szachowej). לאחר מלחמת העולם הראשונה ארגן תחרויות שחמט ברחבי פולין, וכיהן כיו"ר התאחדות השחמט של פולין בין השנים 1926–1928.
אטיוד שחיבר

אטיוד משנת 1890. הלבן נוסע וזוכה.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "?"]
[Site "?"]
[Date "????.??.??"]
[Round "?"]
[White "New game"]
[Black "?"]
[Result "*"]
[SetUp "1"]
[FEN "6k1/5rP1/5P1K/6P1/8/8/5P2/8 w - - 0 1"]
[PlyCount "19"]
1. f3 Ra7 2. g6 Rxg7 3. f7+ Kf8 4. Kg5 Ke7 5. Kh5 {במסעים 5 ו-6 הלבן מרויח טמפו (או מפסיד אותו) כרצונו, כדי להשיג את הנגדה}
Kf8 6. Kh6 Rxf7 7. gxf7 Kxf7
8. Kg5 Kg7 9. f4 Kf7 10. Kf5 *
בשלב הזה הגענו לעמדת הנגדה שבה הזכייה ברורה.
הסיבה שיש לשחק 1. ו3 ולא 1. ו4 מוסברת מטה.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "?"]
[Site "?"]
[Date "????.??.??"]
[Round "?"]
[White "New game"]
[Black "?"]
[Result "*"]
[SetUp "1"]
[FEN "6k1/5rP1/5P1K/6P1/8/8/5P2/8 w - - 0 1"]
[PlyCount "12"]
1. f4 Rb7 2. g6 Rxg7 3. f7+ Rxf7 4. gxf7+ Kxf7 5. Kg5 Kg7 6. Kf5 Kf7 {ותיקו כי ללבן אין את הנגדה}
הערות שוליים

↑  The Polish Chess Federation, באתר Chess Invasion
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810668016905606  VIAF: 303539673   WorldCat (עם VIAF): 303539673 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה מימון

ערך זה עוסק בצייר. אם התכוונתם לרבי משה בן מימון (הרמב"ם), ראו .
| --- | --- |

משה מימון
 לידה:  1860 וילקובישק, האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  24 באפריל 1924 (בגיל 64 בערך) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי פריאוברז'נסקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1887) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
משה לבוביץ מימון (4 בפברואר 1860 – 1924; ברוסית: Моисей Львович Маймон)  היה צייר יהודי-רוסי, מראשוני האמנים הידועים בקרב יהדות רוסיה. נכדו של הסופר אלכסנדר זיסקינד מימון.
קורות חיים

משה מימון נולד בעיר וולקוביסק שבפולין (היום בבלארוס). בנעוריו הוכשר כשען ולמד את אמנות הציור בוויטבסק (אצל יהודה פן), בווילנה ובוורשה. בשנת 1880 היה בין ראשוני היהודים שהתקבלו ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות בסנקט פטרבורג. קבלתו נעשתה על סמך ציורו הנודע "האנוסים", עליו זכה לאותות הוקרה. לימודיו באקדמיה הסתיימו בשנת 1883. בתערוכות האקדמיה בשנים 1884 ו-1885 מימון זכה למדליות כסף. בשנים מאוחרות יותר היה בין חברי האגודה לעידוד אמנים יהודיים.
שמו של מימון זכה לפרסום באימפריה הרוסית. לאחר סיום לימודיו הוזמנו אצלו ציורים מבני אצולה ובכירי הממשל. בשנת 1900 הוצגו על ידו פורטרטים של הצאר ובני משפחתו. האקדמיה לאמנות "סנט איירין וסנט סבסטיאן" זיכתה אותו במדליית הוקרה.
מלבד חשיבותו של מימון כפורץ דרך עבור אמנים יהודים בתקופתו, עבודותיו עסקו בסיפורי התנ"ך ובהיסטוריה של העם היהודי. שתי עבודותיו המוכרות ביותר הן "האנוסים" ו"החשמונאים". מלבדן יצר סדרת ציורים על אישים בתנ"ך ונשים בתנ"ך, ציור "האינקויזיציה" (1893), הציור "לאחר הפוגרום" ואחרים.
מימון ערך עבודת חקר בטרם החל ביצירותיו ולצורך ציור "האנוסים" קיים מסע להכרת חיי היהודים בספרד. עבודתו זכתה להכרה בינלאומית בתקופת חייו: בשנת 1904 הוצגו תשע מיצירותיו בתערוכה העולמית בסנט לואיס ובשנים 1916–1917 בתערוכה עולמית נוספת.
זכרונותיו הודפסו על ידו בקובץ "סיפור של תמונה".
נפטר בסנקט פטרבורג בשנת 1924. נטמן בבית הקברות פראוברז'נסקי היהודי.
עבודותיו מוצגות כיום במוזיאונים של משפחות אצולה, באקדמיה הצבאית לצוערים של צבא רוסיה ובמוזיאונים בלונדון ובניו יורק.