stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברונו קלופפר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 באוקטובר 1900 אאוגסבורג, ממלכת בוואריה, האימפריה הגרמנית 
 פטירה:  23 באוקטובר 1971 (בגיל 71) מונטריי (קליפורניה), ארצות הברית
 עיסוק:  פסיכולוג   פסיכותרפיסט יונגיאני
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 תלמידי דוקטורט:  רוברט רוזנטל 
 פרסים והוקרה:  פרס ברונו קלופפר (1966) 
 בת זוג:  ארנה הנה
 צאצאים:  וולטר ג'ורג' קלופפר
 תרומות עיקריות
 שכלול מבחן כתמי הדיו של רורשאך
 
ברונו קלופפר (בגרמנית: Bruno Klopfer;‏ 1 באוקטובר 1900, אאוגסבורג – 23 באוקטובר 1971, מונטריי (קליפורניה) היה פסיכולוג יהודי גרמני, יליד בוואריה, שהתיישב בארצות הברית. קלופפר תרם להתפתחות המבחנים הפסיכולוגיים של האישיות והיה חלוץ וחדשן בשכלולן והפצתן של שיטות המבחן ההשלכתיות, במיוחד מבחן כתמי הדיו של רורשאך. כיהן כפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה

ברונו קלופפר נולד בשנת 1900 בעיר אאוגסבורג, בבוואריה כבנם של הבנקאי גוסטב קלופפר ואשתו, מרגרטה. לבית אולמן.
בילדותו נהנה לעסוק בשיט, טיפוס הרים וסקי. לימודיו בתחום הפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן הופרעו על ידי אירועי מלחמת העולם הראשונה. חזר לשם בתום המלחמה ובשנת 1923 סיים דוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן עם תזה בנושא "פסיכולוגיית האינהיביציה". בהמשך עבד קלופפר בברלין, שם עבר פסיכאנליזה דידקטית אצל גרהרד אדלר.
בגלל היותו יהודי (אמנם מומר), אחרי עליית הנאצים לשלטון בארצו, עזב את גרמניה יחד עם משפחתו בשנת 1933. בדרך לארצות הברית השתהה בשווייץ, בה עבר אנליזה אצל קרל גוסטב יונג ואצל אריך נוימןבמכון הפסיכוטכני של ציריך. שם התוודע לראשונה למבחן רורשך.
בהגיעו לארצות הברית מצא משרה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בה לימד 13 שנה ושיתף פעולה במחקרים יחד עם האנתרופולוג הידוע פרנץ בועז
ב-1936 הקים וערך את Rorschach Research Exchange and Journal of Projective Techniques. כתב עת זה שינה בשנת 1950 את שמו ל-Journal of Projective Techniques - כתב עת שהתמחה בשיטות הבמחן ההשלכתיות בפסיכולוגיה. ב-1963 הוא הפך ל-The Journal of Projective Techniques & Personality Assessment (כתב עת לשיטות השלכתיות ולהערכת אישיות)
וב-1971 - ל-Journal of Personality Assessment - כתב-עת להערכת אישיות.
בשנים 1939–1947 היה מנהל המכון רורשך ובין השנים 1947–1971 יושב ראש החברה לשיטות השלכתיות.
ב-1947 התמנה לפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עד פרישתו לגמלאות בשנת 1963.
קלופפר עסק גם בפסיכולוגיה אנליטית יונגיאנית. בשנת 1950 התקבל לחברה הרפואית לפסיכולוגיה אנליטית.
קלופפר ערך סנדאות רבות לפירוש מבחני רורשך. אחת המשתתפות בסדנה כזאת הייתה מרי איינסוורת', אחת החוקרות החשובות של תורת ההיקשרות. מפגשם של קלופפר ואיינסוורת' הוליד שיתוף פעולה בכתיבת ספר על שיטת רורשך.
עד לשיטה החדשה של אקסנר, שיטת הציונים של קלופפר במבחני רורשך היה הנפוץ ביותר בין המומחים.
ברונו קלופפר נפטר בשנת 1971 במונטריי, קליפורניה, אחרי מחלה ממושכת . הובא לקבורה בבית הקברות אל כרמלו בפסיפיק גרוב, מחוז מונטריי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ברונו קלופפר היה נשוי למשך 48 שנה עד יום מותו עם ארנה לבית הנה (Hené), ילידת פרנקפורט, שעסקה בפסיכולוגיה היונגיאנית היא נפטרה בשנת 1995 בגיל 96. לזוג נולד בן, וולטר ג'ורג' קלופפר (1923–1985), שהיה גם הוא פסיכולוג ולימד כפרופסור בפורטלנד, אורגון.
הנצחה

הוקם פרס על שמו להשיגים במבחני הערכת אישיות
מבחר ספרים ומאמרים

Klopfer, B., "Psychological Variables in Human Cancer", Journal of Projective Techniques, Vol.21, No.4, (December 1957), pp. 331–340.
(משתנים פסיכולוגיים בסרטן אצל בני אדם)
(המאמר נחשב משמעותי מכיוון שכולל התייחסות להשלכות טיפול בלימוסרקומה אצל מר רייט, מטופל של אחד מעמיתיו של קלופפר, ד"ר פיליפ וסט, באמצעות תרופה מזויפת "קרביוזן". הדיווח של קלופפר על התקדמותו של רייט מוזכר תכופות בספרות הרפואית על הסרטן, אם לא מצטטים את המקור).
Klopfer, B., The Rorschach Technique: A Manual for a Projective Method of Personality Diagnosis, World Book Co, (Yonkers-on-Hudson), 1946.
(טכניקת רורשך:ספר לימוד לשיטה השלכתית לאבחון אישיות)
Klopfer, B., Ainsworth, M.D., Klopfer, W.G. & Holt, R.R., Developments in the Rorschach Technique: Vol.1, Technique and Theory, World Book Co, (Yonkers-on-Hudson), 1954.
(התפתחויות בטכניקת רורשך, כרך א' - טכניקה ותאוריה)
Klopfer, B., Ainsworth, M.D., Klopfer, W.G. & Holt, R.R.(eds.), Developments in the Rorschach Technique: Vol.2, Fields of Application, World Book Co, (Yonkers-on-Hudson), 1956.
(התפתחויות בטכניקת רורשך - כרך ב' - תחומי יישום)
Klopfer, B. & Davidson, H.H., The Rorschach Technique; an Introductory Manual, Harcourt, Brace & World, (New York), 1962.
(טכניקת רורשך: ספר לימוד למתחילים)
Klopfer, B., Meyer, M., Brawer, F. & Klopfer, W.G.(eds.), Developments in the Rorschach Technique: Vol.3, Aspects of Personality Structure, Harcourt Brace Jovanovich, (New York), 1970.
(התפתחויות בטכניקת רורשך כרך ג' - היבטים של מבנה האישיות)
לקריאה נוספת

Ann Conrad Lammers, The Jung-Kirsch Letters:The Correspondence between Karl Gustav Jung and James Kirsch Routledge London, NT 2016
Dean R.Skadeland, Bruno Klopfer: A Rohrschach Pioneer. Journal of Personality Assessment Nr.50 1986 Issue 3, pp.358–361
הערות שוליים

↑  באתר הגנאלוגי geni
1 2 3 4  A.Conrad Lammers 2016 עמ' 102
↑  D.Skadeland 1986 עמ' 358
↑  K.G.Klopfer 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590139105171  BIBSYS: 90237997  GND: 116234121  ISNI: 0000 0001 1765 0788  LCCN: no2007046465  MGP: 266640  NDL: 00523294  NKC: mzk2013777274  NLK: KAC201812255  NTA: 070765243  SNAC: w6cz54h5  VIAF: 57361320   WorldCat (עם VIAF): 57361320
ליאת פלדמן

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1972 (בת 53) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בעלת MA בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת תל אביב ודוקטורט בתקשורת מאוניברסיטת חיפה
 עיסוק:  ניהול תוכן ותקשורת
 קישורים חיצוניים
 https://liatfeldman.com/
 
ליאת פלדמן (נולדה ב-2 במרץ 1972) היא אשת תקשורת וניהול ישראלית, מרצה ועורכת תוכן. בעלת דוקטורט בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה. שימשה כסמנכ"ל התוכן של ערוץ עשר.
הערות שוליים

1 2  הסמנכ"לים של ערוץ 10: סמלי שאנחנו משדרים את הישרדות, באתר הארץ, 2 בינואר 2009
↑  מירב קריסטל, קוטפת את הפירות, באתר ynet, 28 בינואר 2008
↑  יעל ולצר, ליאת פלדמן, מנהלת התוכניות של ערוץ 10: "אין ספק שערוץ 2 עושה טלוויזיה מצויינת", באתר TheMarker‏, 31 בדצמבר 2007
↑  הדס בשן, למה ציפיתם?, באתר ynet, 26 באוגוסט 2009
↑  מיטל זדה, סמנכ"ל התוכן של ערוץ 10: "אני מקווה שנהיה פה כדי להשיק את הישרדות 4", באתר כלכליסט, 23 באוגוסט 2009
↑  רואים את הסוף: ערוץ 10 מחדש הפקות, באתר nrg‏, 6 באוגוסט 2009
↑  קופי מלהק, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2010
↑  אופיר בר-זהר, קרני זיו תצטרף להנהלת ערוץ 10: תשמש כסמנכ"לית תוכן וחברת הנהלה, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2010
↑  אלכסנדר כץ, אחרי שעזבה את 'קופרמן': ליאת פלדמן תהיה מנהלת הפיתוח ב'גיל הפקות', באתר אייס
↑  ליאת פלדמן וליה לחמי פותחות מסלול לימודים לפיתוח פורמטים טלוויזיונים, באתר וואלה, 28 בפברואר 2013
↑  ד"ר ליאת פלדמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007573131105171  VIAF: 316146461673327732511   WorldCat (עם VIAF): 316146461673327732511
אבחנה

| --- | --- |
 גורם:  medical diagnostics 
 
רופא בודק ילד (גרמניה המזרחית, 1982). בדיקה גופנית מספקת נתונים המשוקללים לאבחנה
אַבְחָנָה (או אִבְחוּן, בלעז: דִּיאַגְנוֹזָה) היא הליך ברפואה ובפסיכולוגיה שבו מתקבלת החלטה על זהות התופעה הרפואית או הפסיכולוגית שממנה סובל המטופל.
האבחנה מושגת בעזרת בירור האנמנזה (תולדות החולה), דהיינו, היסטוריה רפואית או נפשית, בדיקה גופנית ושימוש בכלים אבחוניים נוספים.
לעיתים ניתן להגיע לאבחנה בצורה מהירה, אך ישנם מקרים שבהם גיבוש האבחנה מצריך תהליך ממושך יותר הכולל ביצוע של בדיקות מרובות.
מטרות האבחנה

על פי רוב אבחנה נערכת לצורך אחת או יותר מהמטרות הבאות:
הבנת מצבו של האדם בצורה מעמיקה ומפורטת יותר.
קבלת הכרה, תקציב וסיוע מגופים רשמיים וממשלתיים כנדרש על פי חוק.
מתן הנחיה לטיפול.
לאחר האבחנה יכול הרופא לבצע גם פרוגנוזה, היינו, התחזית של הרופא באשר להתפתחות מחלתו של החולה ובאשר לסיכויי החלמתו.
התייחסות לנורמה

יש להבחין בין הנורמליות במובנה הרפואי-תפקודי, לבין נורמה במובנה החברתי.
נורמה רפואית משמשת בדרך כלל לתיאור מצב של חוסר מחלה. כלומר, היעדר פגיעה בגופו של יצור חי, הגורמת לתפקוד לקוי של הגוף.
הנורמה הרפואית-קלינית היא בעלת ערך מעשי רב, משום שהיא מובילה למהלכים טיפוליים ייחודיים בתחום הרפואה.
הנורמות הרפואיות והפסיכולוגיות מתייחסות למצבים שבהם אין פגיעה בתפקוד הפיזיולוגי או הרגשי של האדם. תפקידן הוא לסייע ביצירת הבדלה בין מצבים תקינים שאינם מצריכים טיפול, ממצבים שבהם קיימת פגיעה המצריכה טיפול כלשהו.
לעומת זאת, הנורמליות במובנה הסוציולוגי, מתייחסת לערך התרבותי-חברתי ולאופן ההתנהגויות והמצופה מקבוצות ויחידים בחברה מסוימת, הנתפס כראוי, תקין ומקובל על פי הערכים של אותה התרבות.
לכל חברה יש הגדרות נורמה משלה בכל שטחי החיים, אשר נלמדות ומועברות בחינוך ובמורשת התרבותית. זהו חלק מתהליך החיברות של הפרט.
אמנם במקרים רבים הנורמה התפקודית-רפואית תואמות את הנורמה החברתית, אך זה לא מחייב. ישנם מקרים שבהם מצב מסוים יוגדר כנורמלי מהיבט אחד אך לא מהשני ולהפך.
חשיבות הדיוק

תסמין מסוים יכול להיגרם על ידי תהליכים פתולוגים שונים.
אבחנה מדויקת היא אבחנה המשקפת נאמנה את מצבו של האדם. אבחנה לא מדויקת אינה מצביעה על המקור האמיתי של הבעיה או מצביעה על מקור שגוי.
מצבים מסוג זה מכונים שגיאות מסוג I ו-II והם מעידים על פגיעה בדיוק ונכונות של המדידה.
החשיבות של האבחנה המדויקת היא בהשלכות שלה על התהליך הטיפולי. זאת משום שבמצבים בהם האבחנה שגויה הגורם האמיתי לא מקבל מענה טיפולי והוא עלול להחמיר את מצבו של האדם. כמו כן, המשאבים הכרוכים במתן טיפול לא מתאים מבוזבזים לריק ואינם מובילים לשיפור במצבו של האדם. במקרים חמורים יותר, טיפול שגוי יכול אף לגרום לנזק.
כדי להגיע לאבחנה המדויקת ביותר יש לפנות לאיש המקצוע המתאים ולהשתמש בכלי אבחון תקפים, כפי שיוסבר בהמשך.
במקרה של ספק בנוגע לדיוק האבחנה מקובל לפנות לאיש מקצוע נוסף כדי לקבל עוד חוות דעת.
אנשי מקצוע המוסמכים לאבחן

לא כל אדם רשאי לקבוע אבחנה. כדי לאבחן יש צורך בידע ומיומנויות מתאימים בתחום הרלוונטי. בהתאם לכך, ההסמכה לקבוע אבחנות ניתנת על סמך ההכשרה המקצועית של האדם בדיסציפלינה מסוימת, לרוב על פי חוק.
הסמכה זו ניתנת עבור המצבים הספציפיים שנמצאים בתוך תחום ההתמחות של איש המקצוע ואינה תקפה למצבים השייכים לתחומים אחרים. אם איש המקצוע חושד שמקור הבעיה אינו נמצא בתחום הכשרתו עליו להפנות את האדם לאיש המקצוע המתאים לצורך שלילה או אימות של החשד. ישנם מצבים אשר ניתנים לאבחון על ידי אנשי מקצוע מתחומים שונים (כמו למשל אבחון הפרעת קשב). כמו כן, ישנם מצבים הניתנים לאבחון רק על ידי מומחים מתחום אחד. במקרים של תחלואה נלווית לעיתים יהיה צורך באבחון של אנשי מקצוע ממספר תחומי התמחות.
אנשי מקצוע המוסמכים לאבחן > אבחנה רפואית או פסיכולוגית

ככלל, אבחנה רפואית ניתנת על ידי רופא בלבד (בדרך כלל תשקף האבחנה הרפואית את תחום התמחותו של הרופא). לכלל זה קיימים מספר סייגים, למשל, אבחנה פסיכולוגית הניתנת על ידי פסיכולוג, עלולה להיחשב גם כאבחנה רפואית-פסיכיאטרית (בתנאי והיא משקפת אבחנה רפואית-פסיכיאטרית המופיעה בספר ה-DSM). סייג נוסף הוא מאבחנים דידקטיים המורשים לאבחן קשיי למידה מוגדרים או לקויות למידה על פי הגדרתן בספר ה-DSM.
דוגמה נוספת בהקשר הרפואי היא אבחנות מסוימות בתחום מחלות ההשמנה, אשר יכולות להינתן באופן רשמי על ידי דיאטן קליני.
קריטריונים לאבחנה

שימוש בקריטריונים מוגדרים עוזר להבטיח דיוק רב יותר במתן האבחנה ומוריד את השונות בדרכי האבחון בין מאבחנים שונים.
הקריטריונים לאבחנה נקבעים על סמך ההגדרה של התופעה אותה רוצים לאבחן. תופעות חדשות או שנויות במחלוקת מציבות אתגר רב מבחינה טרמינולוגית, משום שהעולם המקצועי מתקשה לנסח להן הגדרה אחידה ומקובלת שיהיה אפשר לאבחן לפיה. כך ניתן למצוא הגדרות שונות ולעיתים אף סותרות לתופעה מסוימת.
בעולם הפסיכולוגיה והפסיכיאטריה מקובל להשתמש בהנחיות של ה-DSM.
כלי אבחון

על פי רוב, תהליך האבחון נערך כדי לאמת או לשלול חשד כלשהו. בהתאם לכך, כלי האבחון נועדו לספק למאבחן את המידע הנדרש לכתיבת האבחון ומתן אבחנה על פי הנדרש בחוק באמצעות מדידה והערכה.
תחומים כמו רפואה, פסיכיאטריה, רפואת ילדים, ופסיכולוגיה קלינית שואפים לפתח בדיקות אמינות, מדויקות ואובייקטיביות ככל הניתן.
כדי להחליט אם כלי מסוים מתאים לצורכי אבחון יש לבדוק את תחום הערכה שלו לאור המדדים לבדיקות אבחון של תורת המבחנים. כמו כן, כדי לדעת האם הערכים שנמדדו תקינים או לא ביחס להתפלגות נורמלית באוכלוסייה חייבת להיות אפשרות להשוות אותם לנורמה. משום שכל כלי מספק מידע מסוג מסוים בלבד, אסור לקבוע אבחנה על סמך ממצאים של כלי בודד.
כלי אבחון > אבחנה רפואית ממוחשבת

אבחנה רפואית ממוחשבת נעשית על ידי תוכנת מחשב ומציגה לרופא אפשרויות נוספות או לחליפין מצמצמת את רשימת האפשרויות שעל הרופא לשקול בדרך לאבחנה הסופית. מחקרים רבים מראים ששימוש באבחנה רפואית ממוחשבת מפחית טעויות אבחנה ומשפר את איכות הטיפול. חלק מהתוכנות הנ"ל מיועדות לאבחן מקרים ספציפיים כגון סכיזופרניה, מחלת ליים וכו'. בעוד מערכות כגון Iliad, QMR ו-DiagnosisPro מיועדות לכסות מגוון רחב של תסמינים קליניים, תוצאות מעבדה, נתוני רדיולוגיה ועוד.
תערו של אוקאם והאבחנה המבדלת

על פי עקרון תערו של אוקאם, אבחנות, על פי רוב, יוצאות מן ההנחה שלמאובחן יש בעיה פשוטה, שכיחה ובודדת. אם ישנן מספר בעיות שכיחות שיכולות להפיק את הסימפטומים שעליהם מדווח המאובחן, חוקרים אותו למציאת סימפטום שיכול להעיד על קיומה של אחת מהן בלבד. זוהי אבחנה מבדלת.
רק במקרים של כישלון טיפולי שוקלים באבחנה מחודשת מצב מסובך יותר, של קיום מספר תופעות רפואיות גם יחד או של קיום תופעות נדירות. כישלונות נוספים בטיפול עשויים להביא לתגליות על אודות תופעות רפואיות שלא נודעו קודם.
התבססות על מחקר

ניסויים רפואיים רבים נעשים במטרה לשפר הליכי אבחון ארוכים, מסורבלים, יקרים או לא יעילים. דוגמה לניסויים כאלה הם הניסויים בגנטיקה המחפשים דרך לאבחן סוגי אוטיזם שונים בבדיקת דם. נכון לינואר 2008, רק סוגי אוטיזם נדירים מאובחנים בבדיקת דם, לדוגמה תסמונת רט, X שביר ופנילקטונוריה. בניסויים אלה אוספים אנשים שאובחנו בשיטות הישנות ומנסים למצוא אצלם סימן אבחוני קל למציאה.
סוג אחר של ניסויים רפואיים הקשור לאבחון מנסה למצוא עובדות מדעיות על אנשים שאובחנו במחלה או לקות קשה לאבחון שהקושי באבחונה הופך את המאובחנים בה לנדירים. המייחד ניסויים אלה הוא שהם נעזרים בהליכי אבחון מקוצרים שמבחינה רפואית אינם מספקים.
מקרים בהם אבחנה אינה תקפה

בכל הנוגע לאבחנות רפואיות ופסיכולוגיות (בפרט כאלו אשר אמור להיות להן בסיס אורגני), אבחנה תיחשב לנכונה (במידה סבירה מאוד ולא בהכרח מוחלטת) רק אם היא מסתמכת על ממצאים ממשיים, כגון מבחנים רפואיים שמבצע הרופא עצמו אל מול מטופלו או בדיקות מעבדה שונות (שאינן בהכרח ביוכימיות). במקרה של חלק מההפרעות הפסיכולוגיות (כגון תסמיני חרדה), קביעת האבחנה תיעשה אך ורק אם הפציינט מתעקש כי הוא חווה את אותם תסמינים במדיוק, זאת בהנחה ואין ממצאים נוספים להתבסס עליהם.
כל עוד האבחנה הפסיכו-רפואית אינה מגובה בממצאים או דיווח כפי שתואר, אין לה כל תוקף.
ראו גם

פרוגנוזה - התחזית של הרופא באשר להתפתחות מחלתו של החולה ובאשר לסיכויי החלמתו.
אבחון זיהומים נגיפיים
בדיקה רפואית שגרתית
אבחון פסיכולוגי
אבחון פסיכודידקטי
אבחון יתר
נורמה רפואית
הערות שוליים

1 2  לוי יצחק, אנגל אסתי ולהב מאיר, (1999). האנציקלופדי הרפואית החדשה – אבחון מחלות. ישראל: ספרי עליית הגג, ידיעות אחרונות וספרי חמד.
1 2 3  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
↑  AMERICAN ACADEMY OF PEDIATRICS: Clinical Practice Guideline: Diagnosis and Evaluation of the Child With Attention-Deficit/Hyperactivity Disorder
PEDIATRICS Vol. 105, May 2000, 1158-1170
↑  חנה דויד, אבחון ילדים מחוננים, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏29 במאי 2012
↑  Barkley, R. A. (2004). Critique or Misrepresentation? A Reply to Timimi et al. Clinical Child & Family Psychology Review, 7(1), 65-69.
↑  "Decision support system for the diagnosis of schizophrenia disorders". nih.gov. נבדק ב-2008-10-03.
↑  "Decision support for diagnosis of lyme disease". nih.gov. נבדק ב-2008-10-03.
↑  "DiagnosisPro differential diagnosis reminder tool". diagnosispro.com. אורכב מ-המקור ב-2012-03-15. נבדק ב-2008-10-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550678405171  GND: 4012040-5  LCCN: sh85037489 
ישנם כלים שונים היכולים לשמש לאיסוף וניתוח של מידע לצורך קביעת אבחנה. בתמונה ניתן לראות שימוש במיקרוסקופ.
המוזיאון היהודי הדני

המוזיאון היהודי הדני בקופנהגן.
המוזיאון היהודי הדני (בדנית: Dansk Jødisk Museum) הוא מוזיאון בקופנהגן, דנמרק, השוכן בתוך הספרייה המלכותית של דנמרק בבניין Galley House, ומציג חפצים היסטוריים ואמנות הקשורים להיסטוריה של יהדות דנמרק. המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל דניאל ליבסקינד לזכר סיפורם של יהודי דנמרק שניצלו מרדיפות הנאצים בזכות תושבי דנמרק באוקטובר 1943. בניית המוזיאון החלה במרץ 2003, והוא נפתח ביוני 2004.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-17, בנה המלך כריסטיאן הרביעי את בית הסירות המלכותי של דנמרק, אשר לאחר מכן שופץ בשנת 1906 במהלך בניית הספרייה המלכותית הסמוכה. בשנת 1985, החליטה "האגודה להיסטוריה יהודית דנית" להקים מוזיאון בקופנהגן שיוקדש לנושא זה. עם זאת, רק במהלך שנות ה-90 נפגשו נציגי האגודה עם דניאל ליבסקינד, והמקום עבר שינוי נוסף. שיפוץ בית הסירות, שבוצע על ידי משרד האדריכלים Fogh & Følner, החל ביולי 2002, ובניית המוזיאון הסתיימה בספטמבר 2003. ביוני 2004, נפתח המוזיאון לקהל הרחב.
קונספט

המוזיאון היהודי הדני הוא המוזיאון הרשמי הראשון בדנמרק המוקדש למיעוט או לקבוצת מהגרים. במקום להתמקד בהשואה, חברי מועצת המנהלים של המוזיאון, המשתייכים לאגודת ההיסטוריה היהודית הדנית, בחרו להציג את המגוון והתרבות של הקהילה היהודית בדנמרק, תוך הדגשת ההיבטים הייחודיים והחיוביים בסיפורם של היהודים, המתקיים במדינה מזה כ-400 שנה.
נושא נוסף הנידון במוזיאון הוא הכלה: שילובם של היהודים בחברה הדנית; פתיחות הקהילה היהודית כלפי החברה הסובבת; ולפיכך גם פתיחותו של המוזיאון כלפי הדנים הלא-יהודים ומבקרים זרים. מועצת המוזיאון נדרשה להתחשב ברמת הידע של קהל היעד. בפרט, היה עליהם למצוא איזון בין אירועים מוכרים, כגון הצלת יהודי דנמרק באוקטובר 1943, לבין אירועים פחות ידועים.
עיצוב

הפונקציונליות המשתנה של המרחב השפיעה על עיצובו של האדריכל דניאל ליבסקינד. תכנון המוזיאון כולל מעבר להולכי רגל בין הספרייה הישנה והחדשה, מרחב ישיבה חיצוני לבית הקפה בקיץ, וחללים אינטימיים לשיחות בסמוך לכניסה. המבנה כולו בנוי מסדרה של מישורים, שכל אחד מהם משקף תחום שיח דתי מסוים. יחד, המישורים – הנקראים "יציאת מצרים", "נדודים במדבר", "מתן תורה" ו"ארץ מובטחת" – יוצרים מסדרונות פנימיים עם מעברים שבורים ורצפות נטויות. מסדרונות אלה מהווים את חללי התצוגה של המוזיאון, וככל שהם מתפתלים, הם יוצרים את האותיות של המילה העברית "מצווה". על פי אתר המוזיאון, צורת המבנה משמשת כפרשנות לחפצים ולאומנות שהוא מציג, בדומה לאופן שבו טקסטים נלווים מאירים היבטים שונים של התלמוד. ליבסקינד מתאר את החלל כ"מעין טקסט המתנהל בתוך מסגרת המורכבת ממספר רב של משטחים – קירות, חללים פנימיים, תצוגות ונקודות מבט וירטואליות".
אוסף ותצוגות

מרבית הפריטים המוצגים במוזיאון מקורם באוסף היודאיקה של הספרייה המלכותית או בהשאלה מהקהילה היהודית של קופנהגן, Mosaiske Trossamfund.
פרסים

פרס האדריכל האמריקאי, 2005
הערות שוליים

↑  Daniel Libeskind - Danish Jewish Museum :: arcspace.com, web.archive.org, ‏2010-10-12
↑  Studio Daniel Libeskind: Danish Jewish Museum, web.archive.org, ‏2008-08-28
↑  Kjørup, Søren (2008).  Katherine Goodnow and Haci Akman (ed.). Scandinavian Museums and Cultural Diversity. Oxford: Berghahn Books. p. 56. ISBN 978-1-84545-577-4.
1 2  Laursen, Janne (2008).  Katherine Goodnow and Haci Akman (ed.). Scandinavian Museums and Cultural Diversity. Oxford: Berghahn Books. p. 45. ISBN 978-1-84545-577-4.
↑  Sherwood, Seth (2005-06-12). "GOING TO; Copenhagen". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-03-05.
↑  Dansk Jødisk Museum, web.archive.org, ‏2007-10-07
↑  Denmark's Jewish Treasures - Sun Sentinel, web.archive.org, ‏2014-08-10
אזור הכניסה
פנים המוזיאון היהודי הדני
ויליאם סטרג'ן

| --- | --- |

 לידה:  22 במאי 1783 Whittington, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  4 בדצמבר 1850 (בגיל 67) פרסטוויץ, הממלכה המאוחדת 
 
האלקטרומגנט המלאכותי הראשון, שהומצא על ידי סטרג'ן בשנת 1824. הציור המקורי של סטרג'ן מתוך מאמרו משנת 1824 לאגודה המלכותית הבריטית לאמנויות, ייצור ומסחר . המגנט היה עשוי מ -18 ליפופים של חוט נחושת חשוף
ויליאם סטרג'ן (22 במאי 1783 - 4 בדצמבר 1850) היה פיזיקאי אנגלי, ממציא האלקטרומגנט, שהוא רכיב עיקרי במנועים ומחוללים חשמליים עד ימינו, והיה מרכיב חשוב בהמצאת הטלגרף, ונחשב לאחד הפיזיקאים הניסיוניים הבולטים בתחום האלקטרומגנטיות. כמו כן בנה את המנוע החשמלי הבריטי הראשון שהיה שימושי.
חיים מוקדמים

סטרג'ן נולד ב-22 במאי 1783 בוויטינגטון, ליד קרנפורת', לנקשייר, ובנערותו הוכשר כשוליית סנדלרים.
קריירה

סטרג'ן הצטרף לצבא בשנת 1802 ולימד את עצמו מתמטיקה ופיזיקה. בשנת 1824 הוא הפך למרצה למדע ופילוסופיה בסמינר הצבאי של חברת הודו המזרחית באדיסקומב, סארי, ובשנה שלאחר מכן הציג את האלקטרומגנט הראשון שלו. הוא הציג את כוחו בהרמת גוש ברזל במשקל כ-4 קילוגרם בעזרת פיסת ברזל במשקל כ-200 גרם בלבד, עטופה בחוט שדרכו הוזרם זרם מסוללה אחת.
בשנת 1832 מונה לצוות המרצים של Adelaide Gallery of Practical Science בלונדון, שם הדגים לראשונה את המנוע החשמלי של זרם ישר המשלב קומוטטור.
בשנת 1836 ייסד את כתב העת Annals of Electricity, Magnetism and Chemistry, ובאותה שנה המציא גלוונומטר.
סטרג'ן היה עמיתם של ג'ון פיטר גסיוט וצ'ארלס וינסנט ווקר, ושלושתם היו תורמים עיקריים להקמת אגודת החשמלאים של לונדון בשנת 1837.
בשנת 1840 הוא הפך למנהל הראשי של "גלריית ויקטוריה המלכולית לקידום המדע המעשי" במנצ'סטר, מוסד לימודי-מסחרי שקיים תצוגות מדעיות. הוא יצר חוג חברתי שכלל את ג'ון דייוויס, אחד ממקדמי הגלריה, ואת ג'יימס פרסקוט ג'ול, תלמידו של דייוויס. חוג זה התרחב בסופו של דבר ונכללו בו גם אדוארד ויליאם ביני והמנתח ג'ון לי. הגלריה נסגרה בשנת 1842, ולאחר מכן התפרנס סטרג'ן מהרצאות והדגמות.
בשנת 1843 ייסד את כתב העת החודשי The Annals of Discovery Philosophical and Monthly Reporter of the Progress of Practical Science; הגיליון הראשון של כתב עת זה מתוארך ליולי 1843. כל גיליון חודשי הכיל תערובת של מאמרים "ארוכים" מקוריים (באורך של יותר מ-5 עמודים), מאמרים שפורסמו מחדש מכתבי עת זרים (מתורגמים במידת הצורך), ומאמרים קצרים יותר. כתב העת לא זכה להצלחה, ופרסומו פסק בסוף כרך 1, בדצמבר 1843. כרך יחיד זה מאורכב ב-Internet.org.
מותו

סטרג'ן נפטר בפרסטוויץ', מנצ'סטר רבתי ב-4 בדצמבר 1850 ונקבר בחצר הכנסייה של הבתולה מרי הקדושה בעיר. הוא מזוהה על לוח הקבר שלו כ"ויליאם סטרג'ן - החשמלאי".
לקריאה נוספת

Kargon, R. H. (1977). Science in Victorian Manchester: enterprise and expertise. Baltimore: Johns Hopkins University Press. ISBN 0-8018-1969-5.
Vibart, H. M. (1894). Addiscombe: its heroes and men of note. Westminster: Archibald Constable. pp. 77–80.
הערות שוליים

↑  Thompson, Sylvanus P. (1891). Lectures on the Electromagnet. New York: W. J. Johnson Co. pp. 17–19.
↑  The Annals of Philosophical Discovery and Monthly Reporter of the Progress of Practical Science, Volume 1, (1843).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117678279  ISNI: 0000 0000 4821 2441  LCCN: nr2004029505  NTA: 131530429  SNAC: w61853wp  SUDOC: 198011075  VIAF: 15552366   WorldCat (עם VIAF): 15552366
מיכל חפר

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1963 (בת 61) חיפה
 ענף מדעי:  חינוך מוזיקלי
 עיסוק:  ראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, אוניברסיטת טמפל
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' יהודית כהן, פרופ' ורוניקה כהן, וד"ר זלמן ויינטראוב
 https://www.mhefer.com/
מיכל חפר (לונסקי) (נולדה ב-20 בנובמבר 1963) היא ראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. חוקרת מוזיקה, אשת חינוך ומרצה בתחומי המוזיקה בגיל הרך, מוזיקה במרחב הרב תרבותי וקוגניציה מוזיקלית.
ביוגרפיה

נולדה בחיפה וגדלה בנהריה. שירתה בצה"ל כקצינה בגדנ"ע. בשנת 1988, לאחר שירותה הצבאי, השלימה את לימודי התואר הראשון בחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
בשנת 1997 נסעה לארצות הברית ללימודי תואר שני בחינוך מוזיקלי באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. במסגרת לימודי התואר השני למדה אצל פרופ' אדווין גורדון וד"ר בת' בולטון. את לימודי הדוקטורט סיימה בשנת 2008 באוניברסיטת תל אביב, תחת הנחייתם של פרופ' יהודית כהן, פרופ' ורוניקה כהן וד"ר זלמן ויינטראוב. עבודת הדוקטור עסקה בבדיקת תגובות פסיכומוטוריות ופסיכופיזיולוגיות של יילודים לגירוי מוזיקלי.
בעת לימודיה בארצות הברית השתלמה במכון גורדון Gordon Institute for Music Learning הוכשרה כמנחה והביאה לארץ את שיטת גורדון לחינוך המוזיקלי.[דרוש מקור]
בתחילת דרכה המקצועית עסקה בהוראת מוזיקה בגיל הרך במסגרות חינוכיות פורמליות ולא-פורמליות. לאחר חזרתה מלימודיה החלה לפתח את "קטן-טון", תוכנית לימודים להוראת מוזיקה לפעוטות בהשראת שיטת גורדון. התוכנית מבוססת על חשיפה למוזיקה מורכבת ומגוונת ומעודדת שיתוף ואינטראקציה קולית ותנועתית עם הפעוט. היא הוציאה לאור ספר הדרכה, ושלושה תקליטורים להורים ופעוטות.
עבודתה הוצגה בכנסים בישראל ובמדינות אחרות. בין השאר הנחתה קורסים וסדנאות בארצות הברית, באיטליה, בברזיל, ביוון, בספרד, בקוריאה ובסין. מוזמנת בקביעות כמרצה אורחת ב-Scuola popolare di musica donna Olimpia שברומא.
חפר חברה בוועדת העורכים של כתב העת הקוריאני Korean Journal of Research in Music Education.
בשנת 2007 החלה ללמד כמרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת לוינסקי לחינוך, וכיהנה כראש המסלול לתנועה לגיל הרך במכללת וינגייט בין השנים 2011–2012. בשנת 2018 מונתה לראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הקימה את תוכנית "קטנטנים" בקונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
הערות שוליים

↑  ד"ר מיכל חפר, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול
↑  laboratorio musicale 0-3 nelle scuole, באתר Acilsentiero
↑  Editorial Board (2019-2022), באתר Korean Journal of Research in Music Education
↑  תוכנית קטנטנים, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310852505171  ISNI: 0000 0000 7028 1697  VIAF: 97551671   WorldCat (עם VIAF): 97551671