stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארז דבורה
ביוגרפיה

דבורה למד במגמת ספרות, קולנוע ואומנות בתיכון עירוני א' בתל אביב.
ב-1993 סיים תואר ראשון בהצטיינות בפילוסופיה וקולנוע באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, החל לעבוד בארכיון החוג לקולנוע וטלוויזיה בו עבד עד לשנת 1998.
בנוסף עבד כמתרגל בחוג וכעוזר אקדמי של נחמן אינגבר בשיעורי מבוא לתולדות הקולנוע ולקולנוע מודרני.
הוא ייסד, ריכז וערך תוכנית הקרנת סרטי חובה בחוג, שמאז פועלת כבחינת בקיאות רב שנתית.
בשנת 1998 לימד בקורס "להבין סרטים", ניתוח סרטים ותולדות הקולנוע באוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2003 פרסם מאמרים בכתב העת של סינמטק תל אביב.
ב-2005 השלים תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בהצטיינות יתרה. נושא עבודת הגמר שלו היה "הנשגב הקאנטיאני ואפשרות סילופו הפנאטי ב'אולימפיה'".
שנה לאחר קבלת התואר, החל ללמד בחוג לקולנוע בכתיבת פרו סמינריון בתחומי קולנוע שונים בהם תיאוריות קולנועיות עכשוויות, אסתטיקה פשיסטית, מדע בדיוני וקולנוע אמריקאי. דבורה משמש מאז כעמית הוראה.
בשנת 2007 החל לכתוב ביקורות קולנוע לאתר ynet ומאז הוא אחד ממבקרי הקולנוע המרכזיים של האתר.
באותה השנה ערך מדעית (חוזרת) את קיצור תולדות הקולנוע שחיברו ג'רלד מאסט (אנ') וברוס פ' קאווין ומהווה את ספר הלימוד המרכזי בקורס "תולדות הקולנוע" של האוניברסיטה הפתוחה.
דבורה מרצה לקולנוע ועובד במכללות וחוגי קולנוע שונים. הוא עבד בשנת 2007 במנשר לאמנות בתחומי קולנוע אסייתי, ניתוח סרטים וקולנוע אמריקאי של שנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנת 2010 לימד בחוג לקולנוע ותקשורת בסמינר הקיבוצים (מבע קולנועי, תיאוריה קולנועית ובמאים פורצי דרך) ומ-2012 בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים.
בשנת 2012 נתמנה כלקטור בקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב במסלולי פיתוח ופיצ'ר עלילתי.
הערות שוליים

↑  ארז דבורה באתר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
↑  ארז דבורה, באתר ynet, 17 ביולי 2024
ארנלדו ניסקייר

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1935 (בן 89) ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 מדינה:  ברזיל 
 
ארנלדו ניסקייר (פורטוגזית: Arnaldo Niskier; נולד ב-6 בנובמבר 1935) הוא עיתונאי וסופר יהודי-ברזילאי. פרופסור אמריטוס לספרות באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו.
ניסקייר, הוא בן ליהודים מפולין שהיגרו לברזיל בשנות השלושים. סיים דוקטורט בשנת 1960. הוא לימד באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו עד לשנת 1995. בין השנים 1968 ל-1971 שימש כמזכיר המדינה למדע וטכנולוגיה בריו דה ז'ניירו, לאחר מכן התמנה למזכיר המדינה לתרבות וחינוך בריו דה ז'ניירו. הוא כתב מחקרים רבים בענייני חינוך וייסד ספרייה לנוער. הוא חבר האקדמיה לספרות של ברזיל.
בשנת 1984 הוא נבחר לאקדמיה הברזילאית לשפה וספרות.
בדק בית

בדק בית הוא מונח עממי המתייחס ל"תקופת הבדק" המוגדרת בסעיף 4 לחוק המכר (דירות).
הגדרת המונח בחוק היא:
"תקופת בדק" – תקופה הקבועה בתוספת, שתחילתה בעת העמדת הדירה לרשות הקונה;
בתוספת לחוק המכר (דירות) קבע המחוקק תקופות שונות של אחריות קבלן בניין כלפי רוכשי דירה. החוק קובע תקופות אחריות שונות ומיוחדות לכל סוג של ליקוי, כאשר לכל סוג של ליקוי נקבעה "תקופת בדק" המשתנה מליקוי לליקוי כמפורט להלן, ולכל תקופת בדק מתווספת תקופת אחריות בת שלוש שנים המתחילה במועד בו מסתיימת תקופת הבדק.
תקופות הבדק הקבועות בחוק המכר (דירות)

בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות) 
תקופת הבדק היא "תקופה שתחילתה מעת מסירת הדירה וארכה מספר שנים בהתאם לטיב הליקוי", כמפורט להלן:
(1) ליקויי בנייה במוצרי מסגרות ונגרות, לרבות אלומיניום ופלסטיק – שנתיים;
(2) ליקויי בנייה בריצוף וחיפוי פנים לרבות שקיעות ושחיקה – שנתיים;
(3) כשל בתפקוד ובעמידות של מכונות ודוודים – שלוש שנים;
(4) ליקוי בפיתוח חצר, לרבות שקיעות, בין השאר של מרצפות בקומת קרקע, בחניות, במדרכות ובשבילים בשטח הבניין, וכן ליקויים במשטחים מחומרי גימור שונים – שלוש שנים;
(5) כשל בתפקוד ובעמידות של מרכיבי מערכות הבידוד התרמי – שלוש שנים;
(6) כשל במערכות צנרת, לרבות מים, מערכת הסקה ומרזבים, דלוחין וביוב – ארבע שנים; לעניין זה, “כשל” – לרבות נזילות;
(7) כשל באיטום המבנה, לרבות בחללים תת-קרקעיים, בקירות, בתקרות ובגגות, לרבות גגות קלים עם סיכוך – ארבע שנים;
(8) סדקים ברוחב גדול מ-1.5 מ”מ ברכיבים לא נושאים – חמש שנים;
(9) התנתקות, התקלפות או התפוררות של חיפויי חוץ – שבע שנים;
(10) כל אי-התאמה אחרת שאינה אי-התאמה יסודית – שנה אחת.
תקופות האחריות הקבועות בחוק המכר (דירות)

בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות), ישנן שתי תקופות אחריות הנוגעות לליקויי בניה:
א. תקופת הבדק - שלגביה קובע החוק פרקי זמן שונים בהתאם לטיב הליקוי כפי שפורט לעיל,
ב. תקופת אחריות הממשיכה עוד 3 שנים מעבר לתקופות בדק הבית
ואולם, לפי סעיף 4 לחוק המכר (דירות) במקרים מיוחדים, משנמצאה "אי התאמה יסודית" תהיה תוארך תקופת ההתישנות ל-20 שנה ובמקרים מסוימים, כאשר הקונה הוכיח כי מקור אי ההתאמה הוא בתכנון בעבודה או בחומרים, אף מתחילה ההתיישנות מרגע שהליקוי התגלה לראשונה ולמעשה אין מגבלת התיישנות.
יצוין כי לפי חוק ההתיישנות, בכל מקרה, רוכש הדירה רשאי לתבוע את קבלן הבניין או היזם במשך תקופה של 7 שנים, בנוגע לליקויי בנייה יהא אשר יהא טיב הליקוי.
הערות שוליים

↑  http://www.nevo.co.il/law_html/Law01/240_004.htm
אצלי הכל בסדר (שיר של רביב כנר)

"אצלי הכל בסדר" הוא שיר של הזמר הישראלי רביב כנר. השיר נכתב על ידי כנר, יובל מעיין ורון ביטון, הופק בידי גיא קופלמן ויצא ב-19 ביוני 2023 על ידי חברת הליקון ארומה מיוזיק.
רקע

השיר נכתב על ידי הזמר הישראלי רביב כנר, יובל מעיין ורון ביטון, והופק בידי גיא קופלמן. ב-8 ביוני 2023 פרסם כנר פוסט עם הכיתוב "אצלי הכל בסדר". ב-17 ביוני פרסם טיזר לשיר תוך שהוא חושף כי הסינגל עומד לצאת לאור ב-19 ביוני. ב-19 ביוני 2023, עם יציאת הסינגל על ידי חברת הליקון ארומה מיוזיק כחלק מאלבום האולפן השני העתידי שלו, הסביר כנר:
חצי שנה עברה מאז השיר האחרון שיצא, ובחצי השנה הזאת מצאתי את עצמי בעיקר מחפש את עצמי, את המוזה, את המילים.
לכתוב שירים זו לא עבודה קלה והיא הרבה פעמים גם מתסכלת, אבל כשאתה נזכר כמה אתה אוהב את זה או כשיש רגעים שזה פשוט קורה אתה מבין שזה שווה הכל, בעיקר את החיפוש אחרי מה נכון לך. והפעם אני מרגיש שלגמרי מצאתי. עם צוות מושלם של יוצרים - יובל מעיין ורון ביטון, אני הכי שמח לשתף אתכם בשיר החדש שלי, שהוא גם השיר השני מתוך האלבום השני שאני כבר מת שתשמעו את כולו.
השיר

כשנשאל לגבי משמעות השיר בריאיון עם איריס קול ברדיו 103FM כנר הגיב:
אני לא מתכוון לפרשן את זה, וזה מה שיפה, כל אחד לוקח את זה למקום שלו. אני יודע על מה כתבתי את השיר. יש הרבה שירים שהוצאתי שאנשים מתחברים אליהם מכיוונים שונים שלא ידעתי אפילו שאפשר להתחבר אליהם. זה מה שיפה מיוחד כל כך ביצירת שיר - בסוף אתה לא יודע לאיזה אוזניים הוא מגיע ואיזה משמעויות הוא מקבל.
קבלה

חוקר המוזיקה דודי פטימר כתב כי זו טעות שיווקית לקרוא לשיר בשם זהה לקלאסיקה, כמו "אצלי הכל בסדר" של בעז שרעבי. הוא ציין כי זהו לא מהשירים הטובים של כנר, ובעוד הבתים של השיר אינם מלהיבים ומסקרנים מלודית, יש לשיר פזמון טוב וקליט שמספיק בשביל להיט.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
הערות שוליים

↑   רביב כנר – אצלי הכול בסדר, סרטון בערוץ "Raviv Kaner רביב כנר", באתר יוטיוב (אורך: 03:15)
↑  רביב כנר, אצלי הכל בסדר, באתר אינסטגרם, ‏8 ביוני 2023
↑  רביב כנר, אצלי הכול בסדר יום שני 19.6, באתר אינסטגרם, ‏17 ביוני 2023
↑  רביב כנר, חצי שנה עברה מאז השיר האחרון שיצא, אינסטגרם, 19 ביוני 2023
↑  וואלה! תרבות‏, "אני רוצה לשרוף": רביב כנר מוציא סינגל חדש לקראת אלבום שני, באתר וואלה, 19 ביוני 2023
↑  דודי פטימר, ‏עם הפתעה חדשה לקיץ: דנה אינטרנשיונל הוכיחה שהיא עדיין מלכת הפופ | חם באוזן, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2023
↑  07-23=01, מדיה פורסט
| רביב כנר |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "רסיסים" |  |
| סינגלים | "רסיסים" • "רוצה שלום" • "נשלים את הכל" • "לחזור" • "מים עמוקים" • "הסיפור הזה" • "בנקודה שבא נגמר האור" • "גולני שלי" • "דומה לך" • "נשרף העולם" • "כל גיבור נשבר" • "אצלי הכל בסדר" |  |
| השתתפות בסינגלים | "שמור עליי" • "צעירים לנצח" |  |
| ערכים קשורים | הכוכב הבא לאירוויזיון 2020 |  |
ביל ג'וליאן

ביל ג'וליאן (באנגלית: John William Julian;‏ 10 ביולי 1867 – 14 במרץ 1957) היה כדורגלן אנגלי.
ביל ג'וליאן נולד בעיר בוסטון, והחל את דרכו ככדורגלן במועדוני נוער מקומיים. בשנת 1889 הוא השתתף במשחק נגד ארסנל וסידרו לו עבודה במפעל כדי שהוא יוכל לשחק במועדון. הוא שיחק במועדון ובשנת 1890 אף מונה לקפטן של הקבוצה. בשנת 1892 ביל ג'וליאן עבר ללוטון טאון והיה בקבוצה זו קפטן ומאמן.
לאחר שנתיים בשנת 1894 ביל ג'וליאן עבר לטוטנהאם הוטספר. במועדון זה הוא שיחק מספר שנים.
בשנת 1895 ביל ג'וליאן היה הבריטי הראשון שאימן קבוצת כדורגל נשים. בשנת 1909 ביל ג'וליאן עבר להולנד בה המשיך בקריירת מאמן.
בשנת 1915 הוא חזר ללונדון והתיישב באנפילד. בשנת 1948 הוא השתתף במשחק לזכר קבוצת מקצוענים ראשונה של ארסנל לצד גאווין קרופורד וג'ק מקבין נגד צ'לסי. ביל ג'וליאן נפטר בשנת 1957 בגיל 89 והיה האחרון בין שחקני קבוצת ארסנל מקצוענית ראשונה.
אצנית

ערך זה עוסק בסוג של נמלה. אם התכוונתם לרצה מקצוענית, ראו .
| אצנית |
| --- | --- |
 אצנית ארוכת מחוש, אחד המינים הנפוצים ביותר של האצנית.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: דבוראים
תת־סדרה:: Apocrita
משפחה:: נמליים
תת־משפחה:: חד-מותניות
סוג:: אצנית
מינים
 כ-150 מינים
שם מדעי
 paratrechina ‏Motschulsky, 1863

אצנית (שם מדעי: Paratrechina) היא סוג של נמלה. הסוג מכיל מעל 150 מינים, הנפוצים בכל רחבי העולם – בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה.
שמו של הסוג (כמו גם השם האנגלי – נמלה משוגעת) נובע מתנועתה התזזיתית והמהירה של האצנית ממקום למקום, לעיתים ללא סיבה נראית לעין.
מינים

המינים השונים של סוג האצנית כולם קטנים יחסית, ולכולן משותפת ההליכה המהירה והתזזיתית. בין המינים ניתן למנות:
מינים > אצנית ארוכת מחוש

האצנית ארוכת המחוש (אנ') (שם מדעי: Paratrechina longicornis) הוא המין הנפוץ והמפורסם ביותר של האצנית. המין נפוץ ברחבי העולם, כי אנשים מפיצים אותו בטעות ללא ידיעתם. הוא נפוץ כמזיק בבתים של אנשים.
האצנית ארוכת המחוש מתרבה בצורה מיוחדת – במקום שהוולד יצא כשילוב של אביו ואימו, מולידה המלכה נקבות שהן שיבוטים של עצמה, וזכרים שהם שיבוטים של הזכר שאיתו היא הזדווגה. תופעה זו, המכונה "שיבוט כפול", מאפשרת הרבעה פנימית של האצנית ארוכת המחוש, והקלה על התפשטותה.
אורכה של האצנית ארוכת המחוש הוא עד שלושה מילימטרים, וצבעה שחור. רגליה ומחושיה ארוכים יחסית לגופה (ראו בתמונה). בישראל היא נפוצה במישור החוף ובדרום הארץ.
מינים > אצנית צהובה

האצנית הצהובה (שם מדעי: paratrechina jaegerskjoeldi) נפוצה בכל ישראל, ובארצות רבות נוספות. אורך גופה הוא כ-2.5 מילימטר. ראשה ובטנה חומים, וחזה ורגליה צהובות. היא פעילה בעונות החמות של השנה. בתור מזיקה במשכנות האדם היא חיה מתחת למרצפות, לרוב במטבח ובחדר האמבטיה, שם היא ניזונה מזחלים של יתושעשיים.
לקריאה נוספת

רשימת מיני האצנית בוויקיפדיה האנגלית
יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000. תחת: אצנית ארוכת מחוש, אצנית צהובה.
הערות שוליים

↑  crazy ant
↑  Morgan Pearcy, Michael A. D. Goodisman & Laurent Keller (2011). "Sib mating without inbreeding in the longhorn crazy ant". Proceedings of the Royal Society B (in press). doi:10.1098/rspb.2010.2562.
ארטמיים

| ארטמיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ארטמיים
שם מדעי
 Artamidae ‏ויגורס, 1825

ארטמיים (שם מדעי: Artamidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיות באוסטרליה, בגינאה החדשה ובדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

בני משפחה זו הם עופות שאורכם מ-19 ס"מ עד 50 ס"מ אצל המין הגדול ביותר, Strepera versicolor. הם דומים לעורבים, נוצותיהם בגוונים של שחור ואפור ומקורם בהיר וארוך.
מספר מינים במשפחה זו נוהגים לעוף, להתקבץ ובעיקר לישון יחד על אותם עצים. עם זאת, מינים אחרים כמו העקעק האוסטרלי (Gymnorhina tibicen), הם טריטוריאליים ותוקפניים, ועלולים לתקוף אפילו אנשים.
כמו העורביים, מינים אלה הם אוכלי כל מצוף וזרעים אצל מינים קטנים רבים ועד לתולעים, פגרים, חרקים וחולייתנים קטנים אצל המינים הגדולים והבינוניים.
מיון

במשפחה זו ישנם 23 מינים:
משפחה ארטמיים (Artamidae)
תת-משפחה Peltopsinae
סוג Peltops
תת-משפחה Cracticinae
סוג ומין יחיד Melloria quoyi
סוג ומין יחיד עקעק אוסטרלי (Gymnorhina tibicen)
סוג Cracticus
סוג עורבני הפעמון (Strepera)
תת-משפחה Artaminae
סוג Artamus
גלריה

עקעק אוסטרלי
ארבע הליחות

.
ארבע הליחות הן בסיסה של גישה רפואית שהוצעה על ידי קלאודיוס גלנוס (יש המייחסים אותה להיפוקרטס בן המאה ה-5 לפנה"ס), ובאה להסביר את מקורן של המחלות.
על פי תאוריה זו לאדם ארבע ליחות – מרה שחורה, מרה צהובה או ירוקה (מרה), מרה לבנה (כיח) ומרה אדומה (דם). כאשר עקב גורמים חיצוניים יש עודף או חוסר באחת הליחות, יהיה האדם חולה. הרופא אמור לעזור לטבע בריפוי החולה באמצעות הקזה או הוספה של ליחות.
לתאוריית ארבע הליחות זיקה הדוקה לתאוריה רווחת אחרת ביוון העתיקה, זו של ארבעת היסודות. שילוב שתי התאוריות מוצג בטבלה הבאה:
| ליחה | מזג | עונה | יסוד | איבר | איכויות | מצב-רוח | מאפיינים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מרה אדומה (דם) | מזג סנגוויני | אביב | אוויר | כבד | חם ולח | בוטח | אמיץ, מלא תקווה, אוהב |
| מרה לבנה (ריר) | מזג פלגמטי | חורף | מים | מוח/ריאות/לבלב | קר ולח | אדיש | רגוע, בלתי אמוציונלי |
| מרה צהובה (מרה) | מזג כולרי | קיץ | אש | כיס המרה | חם ויבש | מהיר חימה | נוח לכעוס, רע מזג |
| מרה שחורה | מזג מלנכולי | סתיו | אדמה | טחול | קר ויבש | מלנכולי | דיכאוני, חסר שינה, מוטרד |

עבודתו של רודולף וירכו שהתפרסמה בשנת 1858, סימנה את תום התקופה בה שלטה התפיסה הרפואית של ארבע הליחות.
הליחות > מרה אדומה

האמונה הרווחת הייתה שהדם מיוצר בכבד.
הליחות > מרה לבנה

עודף של מרה לבנה גורם לאדישות.
הליחות > מרה צהובה

עודף של מרה צהובה גורם לאגרסיביות. כעס שהוא תוצר של אגרסיביות פוגע בכבד ויוצר חוסר איזון של המרות.
הליחות > מרה שחורה

עודף של מרה שחורה גורמת לדיכאון.
התיאוריה במאה ה-21

מדע הרפואה זנח תאוריה זו החל מהתפתחות הרפואה המודרנית, אולם במשך כמעט 2,000 שנים, עד המאה ה-15, ובחלקים ממנה אפילו עד המאה ה-18, דבקו בה הרופאים המערביים וניסו לרפא לפיה. למעשה, הם אף הצליחו במקרים רבים[דרושה הבהרה]. גם בפסיכולוגיה תאוריה זו הייתה מקובלת על רוב החוקרים, עד זמנו של וילהלם וונדט.
בהווה ישנן מספר אדפטציות של השיטה לזמנים מודרניים, לדוגמה עבודתו של הכותב הנוצרי טים לה היי. בחינוך ולדורף ובאנתרופוסופיה השיטה משמשת להבנת האישיות. הבחינה המעודכנות ביותר של השיטה, ממדי אישיות, נוצרה בקנדה ב-2003, תוך כדי שימוש בעבודתם של לינדה ברנס ודייוויד קיירסי.
תאוריה דומה קיימת באסיה ובעיקר סין. לפי תורות המזרח, קיימת ביקום ובכל גוף אנרגיית החיים, הצ'י, שהיא הבסיס לבריאות הנפשית והפיזית. בתורת הצ'י נעשה שימוש בחמשת היסודות של הרפואה הסינית: אש, עץ, אדמה, מים ומתכת, ואברי גוף שונים המשויכים לכל יסוד. הרפואה הסינית המסורתית מאבחנת ומטפלת על פי עקרונות אלו.
הביטויים העבריים "מרה שחורה", "שרוי במרה שחורה" ו"בעל מרה שחורה" עבור דיכאון או אדם הנמצא בדיכאון הם שריד לתאוריית ארבע הליחות. כך גם הביטוי: אדם בעל 'מזג טוב' - כלומר, אדם שארבע הליחות המרכיבות את גופו ממוזגות ומאוזנות ביניהן, כך שאף אחת מהן לא משתלטת יתר על המידה על אופיו.
במוזיקה

קרל פיליפ עמנואל באך כתב טריו סונטה לשני כינורות ולבסו קונטינואו בדו מינור תחת הכותרת "הסנגוויני והמלנכולי" (Sanguineus et Melancholicus) שבולטים בה השינויים הפתאומיים ב "מצב הרוח". היצירה פורסמה לראשונה בשנת 1751.
בטהובן כתב בגטלה לפסנתר תחת הכותרת "עליז - עצוב" (Lustig - Traurig). היצירה פורסמה לראשונה בשנת 1802.
ראו גם

מזג
ארבעת היסודות
חמשת היסודות
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Good, Byron., Medicine, rationality, and experience : an anthropological perspective, Cambridge: Cambridge University Press, 1994
↑  Home : Oxford English Dictionary, www.oed.com (באנגלית)
↑  LaHaye, Tim (1966). The Spirit Controlled Temperament. Tyndale Publishing.
↑  LaHaye, Tim (1984). Your Temperament: Discover Its Potential. Tyndale Publishing. ISBN 0842362207.
↑  LaHaye, Tim (1988). Why You Act the Way You Do. Tyndale Publishing. ISBN 0842382127.
↑  "Personality Dimensions". אורכב מ-המקור ב-2012-03-24. נבדק ב-2012-02-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4160795-8  TDVİA: ahlat-i-erbaa
ארגואה

ארגואה (בספרדית: Aragua) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון ונצואלה, גובלת בים הקריבי בצפון, בוורגאס ובמירנדה במזרח, בגואריקו ובקוחדס בדרום ובקרבובו במערב.
המדינה משתרעת על שטח של 7,014 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,630,308 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מרקאי.
היסטוריה

הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור נכלל בשטחי פרובינציית קראקס. ב-1848 נוצרה פרובינציית ארגואה בשטחי המדינה של היום.
ב-1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת ארגואה כשבירתה היא לה ויקטוריה. ב-1917 הבירה הועברה למרקאי.
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת ארגואה, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
| מדינות ונצואלה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו |  |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5183550-2  MusicBrainz: c87626d5-7514-4ca3-a899-5170595762e6
אצן מדברי

אצן מדברי
אָצָן מִדְבָּרִי, או בשמו הקודם גמל שלמה רץ (שם מדעי: Rivetina baetica) הוא מין חרק בעל גלגול חסר ממשפחת האצניים מסדרת גמלי שלמה. הוא חי באזור דרום הים התיכון.
מאפיינים

אורך הגוף של הנקבות הבוגרות הוא 47–60 מ"מ, הזכרים קטנים יותר. זה הופך את המין לקטן יותר מהמין הגדול ביותר באירופה, אך עדיין מדובר במין בינוני. אורך הכנפיים הקדמיות של הזכרים 29–42 מ"מ, אלו של הנקבות 16–24 מ"מ. הגוף אפור עד חום-צהבהב כצבע עשב יבש עם תבנית פסים קלושה. הצבע מתאים לאזור גידולו ומאפשר הסוואה טובה. את העיניים חוצה פס מרכזי שחור בעל פס בהיר. רגלי הטרף הקדמיות הן בעלות קוצים רבים, אפילו בקולית הרגל שהיא מוארכת מאוד. הצדדים של החלק הקדמי של החזה, שיש בו קו מרכזי כהה, משוננים, במיוחד אצל נקבות. לנקבות יש כנפיים קדמיות מקוצרות וקטומות, ואילו אלו של הזכרים מגיעות לקצה הבטן. הזכרים במערב אנטוליה וביוון הם יוצאי דופן; כנפי החפייה שלהם מהוות רק כ-2/3 מאורך הבטן, או אפילו קצרות יותר. לקצה הכנף האחורית יש כתם בצורת עיניים גדול שמיועד להטעיית טורפים. לפעמים יש דוגמה חומה שעוברת באמצע הבטן. לזכרים יש מחושים ארוכים יותר מאשר לנקבות.
תפוצה ובית גידול

אזור התפוצה האירופי של המין נמצא בדרום ובמזרח חצי האי האיברי, בסיציליה, באיים האיאוליים, מלטה ובמזרח יוון וטורקיה. תת-המין Rivetina baetica tenuidentata חי בצפון אפריקה, ממרוקו ועד תוניסיה ומקומית בלוב ובמצרים. במערב אסיה המין מופיע מדרום מזרח טורקיה לישראל וממזרח אנטוליה ועד סוריה וחי גם בקפריסין. בחצי האי האיברי המין חי בדרום הקיצוני של פורטוגל, לאורך החוף הדרומי של ספרד עם מוקד תפוצה במזרח אנדלוסיה ומורסיה ולאורך החוף המזרחי של ספרד צפונה עד למחוז ברצלונה. יש גם אוכלוסיות בפנים הארץ במחוז סיודאד ריאל ובמחוז אלבסטה. מקור סיומת השם המדעי של המין ברכס מערכת הבטיק (אנ'), אחד מרכסי ההרים המרכזיים של דרום ספרד, שבעצמו קרוי על שם הפרובינקיה הרומית פרובינקיה היספניה בייטיקה.
המין מעדיף מקומות חמים ויבשים, כמו מאקי, אך אפילו חי בדיונות על החוף. במרכז ספרד הוא מאכלס גם ערבות יבשתיות ושורד את טמפרטורות החורף הקרות יחסית שם.
אצן מדברי נפוץ למדי ברוב אזורי ארץ ישראל והוא נעדר רק מדרום הנגב. הנימפה מגיחה מהביצה בסוף החורף ומתפתחת לבוגר בסוף האביב. בבוגרים ניתן לחזות בין יוני לספטמבר. בתחילת החורף מטילה הנקבה את הביצים בתוך תיק ביצים הקבור בחול.
טקסונומיה

המין תואר לראשונה בשנת 1839 על ידי ז'יל פייר רמבו (Jules Pierre Rambur) תחת השם Mantis baetica. שמות נרדפים אחרים של המין הם: Mantis fasciata‏ (Thunberg, 1815)‏, Fischeria baetica‏ (Rambur, 1839)‏, Mantis pallasii‏ (Fieber, 1853)‏, Mantis maculipennis‏ (Gistel, 1856) ו-Iris syriaca‏ (Saussure, 1869). מבחינה מדעית, התיאור הראשון של Thunberg אינו מקובל כתיאורו הראשון. כי הוא היה מאוד לא מדויק. Rivetina baetica balcanica, שאינה מוכרת עוד כתת-מין, זוכה לעיתים למעמד מין, אך מעמד המין של Rivetina balcanica שנוי במחלוקת.
טקסונומיה > תת-מינים

מוכרים שני תת-מינים:
Rivetina baetica tenuidentata La Greca & Lombardo, 1982
Rivetina baetica baetica
הערות שוליים

↑  אצן מדברי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  שמות גמלי־שלמה באתר האקדמיה ללשון העברית.
ארנלדו טאמאיו מנדס

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1942 (בן 82) גואנטנמו, קובה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  קובה קובני
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1978–1981 (כ־3 שנים)
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 זמן שהייה בחלל:  7 ימים, 20 שעות, 43 דקות
 משימות
 סויוז 38
 עיטורים
  
ארנלדו טאמאיו מנדס (בספרדית: Arnaldo Tamayo Méndez; ‏נולד ב־29 בינואר 1942) הוא קוסמונאוט קובני, שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס.
ביוגרפיה

ארנלדו טאמאיו מנדס נולד גואנטנמו, קובה. הוא התגייס לחיל האוויר הקובני, ותחילה שירת בתפקיד טכני. בהמשך הוא למד טייס בברית המועצות.
בשנת 1978 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1981 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 38 לצד יורי רומננקו. במהלך טיסה זו הוא ביצע מספר מחקרים.
לאחר סיום הטיסה חזר לקובה והמשיך לשרת בחיל האוויר. במשך מספר שנים הוא היה אחראי על שיתוף פעולה בינלאומי של חיל האוויר הקובני.
בחירה מהירה (אלגוריתם)

בחירה מהירה (באנגלית: Quickselect) הוא אלגוריתם בחירה למציאת האיבר ה-k הכי קטן במערך או ברשימה בלתי ממויינות. לשיטת האלגוריתם קשר ישיר למיון מהיר. בדומה למיון מהיר, הביצועים שלו טובים בדרך כלל ויש לו סיבוכיות זמן ריצה ממוצעת טובה, אך ביצועים לא מרשימים במובן של זמן ריצה במקרה הגרוע. הוא פותח על ידי טוני הואר.
בחירה מהירה משתמשת באותו רעיון שעליו מבוסס מיון מהיר – בחירת איבר כציר (pivot), וחלוקה של שאר האיברים לשתי קבוצות – איברים שגדולים מהציר ואיברים שקטנים ממנו. עם זאת, מכיוון שמטרתו של אלגוריתם הבחירה הוא למצוא איבר בודד ולא לסדר את האיברים, בניגוד למיון מהיר שמופעל רקורסיבית על האיברים של שתי הקבוצות הוא יופעל בכל פעם רק על הקבוצה שבה נמצא האיבר שמחפשים. לפיכך יורד זמן הריצה הממוצע מ- O(nlogn) במקרה של מיון מהיר ל- O(n). זמן הריצה במקרה הגרוע ביותר נותר  O(n^{2}).
בדומה למיון מהיר, גם בחירה מהירה ממומש בדרך כלל כאלגוריתם תוך-מקומי.
האלגוריתם

במיון מהיר נעשה שימוש באלגוריתם עזר בשם חלוקה (partitions), שאחראי על חלוקת האיברים במערך לכאלה הקטנים מאיבר נתון (שיופיעו לפני האיבר לאחר החלוקה) וכאלה הגדולים ממנו (שיופיעו אחריו).
להלן פסואודו קוד עבור אלגוריתם החלוקה. האיבר שלפיו מתבצעת החלוקה נקרא list[pivotIndex]:
function partition(list, left, right, pivotIndex)
 pivotValue := list[pivotIndex]
 swap list[pivotIndex] and list[right] // Move pivot to end
 storeIndex := left
 for i from left to right-1
 if list[i] < pivotValue
 swap list[storeIndex] and list[i]
 increment storeIndex
 swap list[right] and list[storeIndex] // Move pivot to its final place
 return storeIndex
באלגוריתם מיון מהיר מופעל אלגוריתם החלוקה בכל פעם באופן רקורסיבי על שתי הקבוצות (קבוצת הקטנים מאיבר הציר וקבוצת הגדולים ממנו), אך בבחירה מהירה מספיק להפעיל בכל פעם את האלגוריתם רק על אחד הצדדים, שכן אנחנו מעוניינים במציאת איבר בודד ולא בסידור של כל המערך. בכל שלב אנחנו יודעים באיזו קבוצה של החלוקה נמצא האיבר שאנחנו מחפשים בהתאם לתשובה לשאלה האם הוא גדול מאיבר הציר או קטן ממנו, ונוכל להפעיל את האלגוריתם שוב רק על קבוצה זו. להלן הפסאודו קוד:
// Returns the n-th smallest element of list within left..right inclusive
 // (i.e. left <= n <= right).
 // The search space within the array is changing for each round - but the list
 // is still the same size. Thus, n does not need to be updated with each round.
 function select(list, left, right, n)
 if left = right // If the list contains only one element,
 return list[left] // return that element
 pivotIndex := ... // select a pivotIndex between left and right,
 // e.g., left + floor(rand() % (right - left + 1))
 pivotIndex := partition(list, left, right, pivotIndex)
 // The pivot is in its final sorted position
 if n = pivotIndex
 return list[n]
 else if n < pivotIndex
 return select(list, left, pivotIndex - 1, n)
 else
 return select(list, pivotIndex + 1, right, n)
ניתן גם להחליף את הרקורסיה בלולאה:
function select(list, left, right, n)
 loop
 if left = right
 return list[left]
 pivotIndex := ... // select pivotIndex between left and right
 pivotIndex := partition(list, left, right, pivotIndex)
 if n = pivotIndex
 return list[n]
 else if n < pivotIndex
 right := pivotIndex - 1
 else
 left := pivotIndex + 1
אסוציאציות חופשיות

אסוציאציות חופשיות או טיפול בדיבור, היא טכניקת טיפול בפסיכואנליזה בה המטופל מעלה באופן חופשי או על פי שאלה או מילת גירוי של המטפל, כל אסוציאציה העולה בדעתו, ומבטא אותה בעל פה. השיטה התפתחה בהדרגה בין 1892 ל-1898 על ידי אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד, מתוך שיטות טיפול באמצעות היפנוזה וסוגסטיה של עמיתו לעבודה יוזף ברויר.
אסוציאציות חופשיות מהוות כלי בסיסי בטיפול הפסיכואנליטי. למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית, ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע. קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.