stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוסים בנוף
גרסאות נוספות

הציור סוסים כחולים ("Die großen blauen Pferde"), שנוצר באותה שנה בשמן על בד, מבוסס על מחקר זה. ציור זה, שגודלו 106 × 181 ס"מ, מציג את אותו המוטיב, אך עם שינויי צבעים משמעותיים: גופם של הסוסים צבוע בכחול עז, ואילו הנוף והשמים צבועים בגוונים של אדום וסגול, שאינם מציאותיים. בשנת 1911 יצר מארק גם את הציורים "סוס כחול I" ו-"סוס כחול II". בתקופה זו חיבר מארק בין הצבע הכחול ובין משמעות רוחנית עמוקה, כאשר לדבריו שימש הכחול כצבע המייצג את העיקרון הגברי בתורת הצבעים שלו. הסוסים ביצירותיו, בדומה לפרח הכחול ברומנטיקה הגרמנית, מסמלים שאיפה לשחרור מכבלי החומר. בשנת 1913 צייר את "מגדל הסוסים הכחולים", שבו שוב מופיעים סוסים כחולים, אך מקום הימצאו של ציור זה אינו ידוע מאז שנת 1945.
היסטוריית בעלות

ב-5 בנובמבר 2013, במהלך מסיבת עיתונאים ששודרה בטלוויזיה ועסקה בגילוי אוסף שוואבינג (אוסף גורליט), הציגה ההיסטוריונית לאמנות מייקה הופמן את הציור לצד יצירות נוספות, בהן שני רוכבים על החוף מאת מקס ליברמן. כמו שאר היצירות שהוצגו, גם ציור זה היה חלק מאוסף האמנות של סוחר האמנות הילדברנד גורליט, אשר עבר בירושה לבנו, קורנליוס גורליט. בפברואר 2012 החרימה פרקליטות אוגסבורג את האוסף במסגרת חקירה פלילית, וב-3 בנובמבר 2013 פורסם הדבר לראשונה בתקשורת.
עד שנת 1937 היה הציור בבעלות מוזיאון מוריצבורג לאמנות ותעשייה בעיר האלה, ונרכש בשנת 1914 על ידי מנהלו, מקס זאוארלנדט. עובד לשעבר במוזיאון זיהה את היצירה בצבע, לאחר שעד אז הייתה מוכרת רק מתיעוד בשחור-לבן. המשטר הנאצי ראה בציור יצירה "מנוונת", ולכן הוא הוחרם מהמוזיאון ונמסר להילדברנד גורליט. מוזיאון מוריצבורג פעל להשבתו.
הערות שוליים

↑  Hajo Düchting, The Blue Rider, Taschen, Cologne, 2009 (German), ISBN 978-3-8228-5577-5
↑  "Nazi-Raubkunst: Marc-Aquarell stammt aus Moritzburg Halle", Mitteldeutsche Zeitung, 5 November 2013 (German)
↑  "Die öffentlich gezeigten Werke aus der Gurlitt-Sammlung", Monopol, 5 November 2013 (German)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 158852788  VIAF: 288298993   WorldCat (עם VIAF): 288298993
מיסיה סרט

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1872 צארסקויה סלו, האימפריה הרוסית
 פטירה:  15 באוקטובר 1950 (בגיל 78) הרובע הראשון של פריז, צרפת 
 שם לידה:  מריה זופיה אולגה זנאיידה גודבסקה
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות בסמורו (אנ')
 מקום מגורים:  Villa Servais 
 ידועה בשל:  פסנתרנית ופטרונית אומנויות
 בן זוג:  תאדי (תדיאוש) נתנסון, אלפרד אדוארדס (1904–1909)  חוסה-מריה סרט (אנ') (1924–1927)
 
מיסיה סרט (בצרפתית: Misia Sert;‏ 30 במרץ 1872 – 15 באוקטובר 1950; נולדה בשם מריה זופיה אולגה זנאיידה גודבסקה) נודעה בעיקר כפטרונית של אמנים ומוזיקאים בני זמנה בעשרות השנים שבהן אירחה סלונים בבתיה בפריז. נולדה באימפריה הרוסית והייתה ממוצא בלגי, צרפתי ופולני, היא הפכה לפסנתרנית מקצועית ונתנה את הקונצרט הפומבי הראשון שלה ב-1892. היא הייתה פטרונית וידידה של אמנים רבים, עבורם שימשה כמודל בקביעות, והופיעה על שערי מגזינים ופוסטרים. את הסלונים שלה פקדו סופרים ומוזיקאים בני זמנה ניגנו בהם את יצירותיהם החדשות ביותר.
בנוסף, מיסיה סרט תרמה רבות ביצירה ובמימון לסרגיי דיאגילב, אמרגן ומפיק של הבלט רוס. הוא הרבה להתייעץ איתה על ענייני להקת ריקוד חדשנית זו, החל מעיצוב תלבושות וכלה בכוריאוגרפיה.
כמו אלמה מאהלר שחייתה בערך באותו זמן שעליה נאמר כי הקדישה את חייה לגאונים גם היא הייתה "אספנית של גאונים שכולם מאוהבים בה".
חיים מוקדמים

מריה זופיה אולגה זניידה גודבסקה, הידועה בכינויה מיסיה, נולדה ב-30 במרץ 1872 בצארסקויה סלו, עיירה מוכרת בשם הכפר של הצאר, כ-21 ק"מ מחוץ לסנקט פטרבורג שבאימפריה הרוסית. אביה, סייפריאן גודבסקי (אנ') (1835-1909), היה פסל פולני נודע ופרופסור באקדמיה האימפריאלית לאמנויות (אנ') בסנט פטרסבורג והיו לו קשרים עם האצולה. אמה, אוז'ני סופי לאופולדין סרווה (Eugénie Sophie Leopoldine Servais, מכונה זופיה בפולנית), ממוצא צרפתי-בלגי, הייתה בתו של הצ'לן הבלגי הנודע, אדריאן-פרנסואה סרוה (אנ') ורעייתו.
זופיה גודבסקה הייתה מודעת לרומנים של בעלה מחוץ לנישואים. בעודה בהריון, היא נסעה מסנט פטרסבורג לצארסקויה סלו, שם הפתיעה את גודבסקי עם המאהבת שלו, בזמן שעסק שם זמנית בפרויקט בחצר הקיסרית. אמה זופיה מתה זמן קצר לאחר שילדה את בתה, שלאחר מכן כונתה מיסיה, צורת הקטנה פולנית של השם מריה. גודבסקי שלח את התינוקת לגדול אצל משפחת אשתו, משפחת סרווה בהאלה שבבלגיה (אנ'), ליד בריסל.
היה זה בית מוזיקלי והמשפחה ערכה קונצרטים בביצוע מוזיקאים ידועים. שניים מבניהם של סרווה הלכו בעקבות אביהם ובחרו בקריירה מוזיקלית. הפסנתרן והמלחין פרנץ ליסט היה בין חברי המשפחה. מיסיה גודבסקה הצעירה קיבלה במשפחה את השכלתה המוזיקלית המוקדמת והוכרה כמחוננת. למרות שסבה הצ'לן, סרווה, נפטר ב-1866, כלומר כמה שנים לפני הולדת מיסיה, היו אחרים במעגל המשפחתי שלימדו אותה לקרוא מוזיקה כילדה צעירה ועודדו אותה לפתח את כישוריה כפסנתרנית.
אביה נישא מספר פעמים ובסופו של דבר החזיר אליו את בתו והביא אותה לגור איתו ועם אשתו החדשה בפריז. הילדה התגעגעה לאווירה של בית סבא וסבתא מצד אמה בהאלה. אביה הכניס אותה לפנימיית מנזר בעיר, סאקרה-קר, שם הייתה תלמידה במשך שמונה שנים, 1882-1890. ההנאה היחידה שלה הייתה שיעורי הפסנתר פעם בשבוע עם המוזיקאי והמלחין גבריאל פורה, שהיה אז סגן נגן עוגב בכנסיית מדלן. גודבסקה עזבה את בית הספר ועברה זמנית ללונדון, נעזרת בכספים שלוותה. לאחר מספר חודשים היא חזרה לפריז, שם מצאה מגורים והתפרנסה מהוראת פסנתר לסטודנטים שהופנו אליה על ידי פורה. היא נתנה את הקונצרט הפומבי הראשון שלה ב-1892, בגיל 20.
מותה

מיסיה סרט נפטרה בפריז ב-15 באוקטובר 1950. לאחר טקס בכנסייה נוטרדאם של העלייה לשמיים (אנ') (הכנסייה הפולנית של פריז בה הכינה קוקו שאנל את גופתה של סרט להלוויה), היא נקברה בבית הקברות של בית הקברות בסמורו (אנ').
תרבות, מורשת והנצחה

סרט היא הנושא של מחזמר, Misia, עם מילים של בארי סינגר ולחן של ורנון דיוק המנוח. סינגר כתב את הטיוטה הראשונה ב-2001. המחזמר שוחרר כהקלטת אולפן על ידי PS Classics ב-2015. מפיקים בברודוויי התעניינו ביצירה זו, אך היא טרם הופקה על הבמה.
במוזיאון דרום-מערב ברבנט (אנ') בהאלה, העיר של בית אמה, יש אוסף על חייה, וגם על סבה ואביה מצד אמה.
ב-9 ביולי 2022 נפתח גשר חדש שנקרא על שמה בהאלה.
לקריאה נוספת

Vaughan, Hal (2011). Sleeping with the enemy: Coco Chanel's secret war. New York: Alfred A. Knopf. ISBN 9780307592637.
Charles-Roux, Edmonde (1981). Chanel and Her World. London: Vendome Press. ISBN 9780865650114.
הערות שוליים

↑  Karen Monson, Alma Mahler: Muse to Genius, https://mahlerfoundation.org/
1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Sert, Misia (1872–1950)". Women in World History: A Biographical Encyclopedia. Encyclopedia.com. 7 June 2017. Retrieved 7 June 2017.
↑  Charles-Roux, Edmonde (1981). Chanel and Her World. London: Vendome Press. ISBN 9780865650114, p. 143.
1 2  Taes, Sofie (March 30, 2019). "From Russia with love: Misia Sert, queen of Paris". Europeana (CC By-SA). Retrieved 1 May 2019.
1 2 3 4 5 6  aes, Sofie (March 30, 2019). "From Russia with love: Misia Sert, queen of Paris". Europeana (CC By-SA). Retrieved 1 May 2019.
↑  "Servais Society (English)". The Servais Society.
1 2 3 4 5 6 7  James, Clive (1980). "Misia and All Paris". CliveJames.com. אורכב מ-המקור ב-5 בינואר 2018
↑  "Misia Sert". The National Gallery. נבדק ב-7 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sert, Misia (1872–1950)". Women in World History: A Biographical Encyclopedia. Encyclopedia.com. 7 ביוני 2017. נבדק ב-7 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McAuliffe, Mary (2016). When Paris Sizzled: The 1920s Paris of Hemingway, Chanel, Cocteau, Cole Porter, Josephine Baker, and Their Friends. New York: Rowman & Littlefield. pp. 243–244. ISBN 9781442253339.
↑  Singer, Barry (23 במרץ 2015). "'Misia': A New Musical At Last". The Huffington Post. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Persinfo. "Misiabrug met toeters en bellen ingehuldigd: verkeer vanaf morgen welkom". Persinfo (בהולנדית). נבדק ב-2022-07-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268071305171  PLWABN: 9810632408705606  BIBSYS: 1079092  BNE: XX1039717  BnF: cb119438536 (data)  GND: 118613413  ICCU: RAVV082308  ISNI: 0000 0001 2143 9117  LCCN: n92040175  LNB: 000248234  NTA: 06887121X  SNAC: w6rn3srq  SUDOC: 027385159  ULAN: 500069471  VcBA: 495/347928  VIAF: 93945334   WorldCat (עם VIAF): 93945334 
סרט וטולוז - לוטרק בסטודיו של האמן
מרטין הקדוש והקבצן

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אל גרקו 
 תאריך יצירה:  1597 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  103 ס"מ 
 גובה:  193.5 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  מנייריזם 
 מספר יצירה:  1942.9.25 (הגלריה הלאומית לאמנות) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית לאמנות
 
הקדוש מרטין והקבצן (באנגלית: Saint Martin and the Beggar) הוא ציור מאת הצייר הדומיניקני-ספרדי אל גרקו, אשר הוזמן עבור קפלת סן חוסה בטולדו על ידי מרטין רמירז, תורם לקפלה שנשא שם זהה לזה של הקדוש המתואר ביצירה. היצירה נחשבת לחלק מאחת מהיצירות המוצלחות ביותר של האמן.
רקע היסטורי

הציור מתאר את הקדוש מרטין מטור, שחי במאה הרביעית לספירה בתקופת שלטונו של הקיסר קונסטנטינוס הגדול. מרטין שירת בפרשים הקיסריים שהיו מוצבים ליד העיר אמיֶין שבגאליה. על פי המסורת, באחד מימי החורף הקרים, נתקל מרטין בקבצן רועד מקור סמוך לשערי העיר. הוא שלף את חרבו, קרע את גלימתו לשניים, ונתן מחצית ממנה לקבצן. מאוחר יותר, כך מסופר, נגלה ישו אל מרטין בחלום ואמר לו: "מה שעשית עבור אותו עני, עשית עבורי."
תיאור היצירה

ביצירה מציג אל גרקו את הקדוש מרטין כדמות אצילית ורמה, לבוש בשריון מעוטר בזהב ורכוב על סוס ערבי לבן. נקודת המבט הנמוכה מעניקה לדמויות מראה מונומנטלי, המתנשא מעל הנוף, שבו נראים נהר הטחו מרטין מטור והעיר טולדו. דמות הקדוש מצוירת בפרופורציות טבעיות יחסית, בניגוד לקבצן הכמעט עירום, אשר גופו המוארך והמעוות מרמז על ממד מיסטי או על טבעו החזוני של המעמד.
טכניקה ומצב השתמרות

מבחינה טכנית, הציור דומה מאוד ליצירה נוספת של אל גרקו, "המדונה והילד עם הקדושות מרטינה ואנייס". הציור בוצע על גבי בד פשתן בעל אריג ייחודי בצורת יהלום. קצות הבד המקוריים הוסרו, אך ממדיו המקוריים נשמרו. שכבת הבסיס כוללת שכבת גבס ושתי שכבות של אימפרימטורה בגוון חום-אדמדם, אשר נותרה חשופה באזורים מסוימים, כגון ראשו וכתפיו של הקבצן ורגלו המורמת של הסוס. בדיקות מעבדה שבוצעו על ידי מחלקות המדע והשימור של הגלריה הלאומית לאמנות בארצות הברית חשפו שימוש בטכניקות ציור מגוונות, לרבות רטוב-על-רטוב וסקומבלינג (שכבות דקות של צבע חצי-אטום). מרקם עבה של צבע (אימפסטו) שימש להדגשת צווארון וחפתיו של מרטין. צילומי רנטגן גילו שינויים בהרכב היצירה: האצבע המורה של ידו השמאלית של הקדוש צוירה בתחילה נמוך יותר, ורצועת צווארו של הסוס הוצבה במיקום שונה. היצירה נותרה במצב טוב, למעט קרע קטן של כ-4 ס"מ הנמצא 15 ס"מ מהקצה התחתון ו-50 ס"מ מהקצה השמאלי. בשנת 1942 הוסר הציור ממסגרת המתיחה המקורית שלו (האלונקה שעליה היה מתוח הבד) ועבר ריפוד מחדש (relining), תהליך שבו הוצמד לבד נוסף מאחור כדי לחזק את הבד המקורי ולשמר את הציור.
היסטוריית בעלות

היצירה הוזמנה ב-9 בנובמבר 1597 עבור קפלת סן חוסה בטולדו. בשנת 1906 נמכרה על ידי מנהלי הקפלה לגלריה "Boussod Valadon" בפריז, ומשם נרכשה באותה שנה על ידי פיטר א. ב. וידנר (Peter A. B. Widener) מאלקינס פארק, פנסילבניה. לאחר מותו, הציור עבר בירושה לבנו ג'וזף אי. וידנר.
הערות שוליים

1 2 3 4  Saint Martin and the Beggar, 1597–1599, נבדק ב-2025-03-04{{citation}}:  תחזוקה - ציטוט: date format (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 20541406
עונת 2024/2025 בליגת העל בכדורסל

| --- | --- |

 מספר משתתפות:  14
 מספר משחקים:  עונה סדירה: 26 מחזורים  בית ירידה: 6 מחזורים פלייאין: 1/2 משחקים  רבע הגמר: הטוב מ-5  חצי הגמר: הטוב מ-3  סדרת הגמר: הטוב מ-3
 http://basket.co.il
 
 → 2023/20242025/2026 ←
 
עונת 2024/2025 בליגת העל בכדורסל תהיה העונה ה-71 של התחרות הארצית הבכירה לכדורסל בישראל וה-25 של ליגת העל. מספר הקבוצות הוא 14. על ניצחון במשחק מוענקות שתי נקודות ונקודה בודדת מוענקת על הפסד.
קבוצות

עקב הגדלת הליגה בעונה זו, ליגת העל תכלול 14 קבוצות, 12 ששיחקו בליגה ב-2023/2024 (מלבד הפועל אילת שסיימה במקום האחרון וירדה לליגה הלאומית), ואת אליצור עירוני נתניה והפועל גלבוע גליל שהעפילו בסיום עונת 2023/2024 מהליגה הלאומית.
| קבוצה | עיר | אולם | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| אליצור עירוני נתניה | נתניה | ארנה נתניה | 2,500 |
| בני הרצליה | הרצליה | היובל | 1,250 |
| הפועל באר שבע דימונה | באר שבע ודימונה | הקונכייה | 3,000 |
| הפועל גלבוע גליל | מועצה אזורית הגלבוע | היכל הספורט גן נר | 2,100 |
| הפועל גליל עליון | מועצה אזורית הגליל העליון | הפיס כפר בלום | 1,237 |
| הפועל חולון | חולון | טוטו חולון | 5,500 |
| הפועל ירושלים | ירושלים | פיס ארנה | 11,000 |
| הפועל חיפה | חיפה | היכל הספורט רוממה | 5,000 |
| הפועל עפולה | עפולה | היכל הספורט גן נר | 2,100 |
| הפועל עפולה | עפולה | אולם הספורט העירוני | 1,000 |
| הפועל תל אביב | תל אביב | מנורה מבטחים | 10,383 |
| מכבי עירוני רמת גן | רמת גן | זיסמן | 1,400 |
| מכבי תל אביב | תל אביב | מנורה מבטחים | 10,383 |
| עירוני נס ציונה | נס ציונה | לב המושבה | 1,300 |
| עירוני קריית אתא | קריית אתא | אולם רמז | 1,000 |
צוות ונותני חסות

| קבוצה | בעלים/נשיא | מאמן | קפטן | יצרנית תלבושות | נותנת חסות ראשית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליצור עירוני נתניה | ישראל אבידן נגר | ישראל רובן נייברגר ישראל עידן אבשלום | ישראל אריאל אייזיק | PEAK | בריגה |
| בני הרצליה | ישראל אלדד אקוניס | ישראל יהוא אורלנד | צרפת ישראל פרדריק בורדיון | PEAK | PenLink |
| הפועל באר שבע דימונה | ישראל כפיר ארזי | ישראל רמי הדר | ישראל נטע סגל | KEMPA | אלטשולר שחם |
| הפועל גלבוע גליל | ישראל גדעון ידין | ישראל שרון אברהמי | ישראל רועי נציה | ריבוק | Innovate, מועצה אזורית הגלבוע |
| הפועל גליל עליון | ישראל זוהר לבקוביץ | ישראל גוני יזרעאלי | ישראל ליאור קררה | PEAK | ריווליס (Rivulis) |
| הפועל חולון | ישראל איתן לנציאנו | ישראל גיא גודס | ישראל נתנאל ארצי | KELME | קבוצת נתנאל |
| הפועל ירושלים | ישראלארצות הברית  מתן אדלסון | ישראל יונתן אלון | ישראל יובל זוסמן | נייקי | בנק יהב |
| הפועל חיפה | ישראל יובל רומסן | ישראל רועי פרל | ישראל עמית גרשון | PEAK | שובל |
| הפועל עפולה | ישראל יוסי מלכה | ישראל אריאל בית הלחמי | ישראל מוריאל לוטאטי | ריבוק | -- |
| הפועל תל אביב | ישראל עופר ינאי | יוון דימיטריוס איטודיס | ישראל בר טימור | ריבוק | ש. שלמה חברה לביטוח |
| מכבי עירוני רמת גן | ישראל חן שניידרמן | ישראל שמוליק ברנר | ישראל אדם אריאל | PEAK | קבוצת כנען |
| מכבי תל אביב | ישראל שמעון מזרחי | ישראל עודד קטש | ישראל ג'ון דיברתולומאו | פומה | פלייטיקה |
| עירוני נס ציונה | ישראל יניב מזרח | ישראל עמית שרף | ישראל צוף בן משה | נייקי | חי מוטורס |
| עירוני קריית אתא | ישראל נפתלי בנטוב | ישראל אלדד בנטוב | ישראל יריב עמירם | ריבוק | לאטי יזמות ובנייה |
שינוי שיטת הליגה

ביולי 2024 מנהלת הליגה החליטה לשנות את שיטת המשחקים בעונה הסדירה, לאחר שני סיבובים של 26 משחקים, במקום בית עליון ובית תחתון, 6 הקבוצות המובילות יבטיחו את מקומן בפלייאוף, הקבוצות במקומות 7–10 ישחקו בפלייאין בשביל 2 הכרטיסים האחרונים לרבע הגמר, הקבוצות במקומות 11–14 ישחקו בבית תחתון בעל 2 סיבובים שבסיומו 2 האחרונות ירדו לליגה הלאומית, מבנה הפלייאוף נשאר כמו העונה הקודמת.
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הפועל תל אביב | יוון סטפאנוס דדאס | הסכמה הדדית (נשאר כעוזר מאמן) | 15 בנובמבר 2024 | 3 (0-6) | יוון דימיטריוס איטודיס | 15 בנובמבר 2024 |
| הפועל באר שבע-דימונה | ישראל אורן אהרוני | פוטר | 16 בנובמבר 2024 | 12 (3-2) | ישראל רמי הדר | 17 בנובמבר 2024 |
| הפועל חיפה | ישראל אלעד חסין | התפטר | 12 בדצמבר 2024 | 14 (8-1) | ישראל רועי פרל | 13 בדצמבר 2024 |
| הפועל חולון | ישראל גיא גודס | פוטר | 23 בינואר 2025 | 6 (5-9) | ישראל גיא קפלן | 23 בינואר 2025 |
טבלת הליגה > בתום שני הסיבובים הראשונים

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל תל אביב | 20 | 17 | 3 | 1760 | 1507 | 253+ | 36 | העפלה לפלייאוף |
| 2 | מכבי תל אביב | 19 | 16 | 3 | 1704 | 1532 | 172+ | 35 | העפלה לפלייאוף |
| 3 | הפועל ירושלים | 19 | 13 | 4 | 1644 | 1445 | 201+ | 34 | העפלה לפלייאוף |
| 4 | בני הרצליה | 19 | 11 | 8 | 1642 | 1675 | 33- | 30 | העפלה לפלייאוף |
| 5 | מכבי עירוני רמת גן | 19 | 11 | 8 | 1673 | 1602 | 71+ | 30 | העפלה לפלייאוף |
| 6 | הפועל חולון | 19 | 11 | 8 | 1533 | 1485 | 48+ | 30 | העפלה לפלייאוף |
| 7 | עירוני נס ציונה | 19 | 9 | 10 | 1577 | 1576 | 1+ | 28 | פלייאין |
| 8 | הפועל באר שבע דימונה | 19 | 9 | 10 | 1592 | 1607 | 15- | 28 | פלייאין |
| 9 | הפועל גליל עליון | 20 | 7 | 13 | 1482 | 1589 | 107- | 27 | פלייאין |
| 10 | הפועל גלבוע גליל | 19 | 7 | 12 | 1546 | 1578 | 32- | 26 | פלייאין |
| 11 | אליצור עירוני נתניה | 19 | 7 | 12 | 1498 | 1619 | 121- | 26 | בית ירידה |
| 12 | הפועל עפולה | 19 | 6 | 13 | 1554 | 1578 | 24- | 25 | בית ירידה |
| 13 | עירוני קריית אתא | 19 | 6 | 13 | 1530 | 1662 | 132- | 25 | בית ירידה |
| 14 | הפועל חיפה | 19 | 2 | 17 | 1502 | 1784 | 282- | 21 | בית ירידה |
↑  בית הדין של איגוד הכדורסל הטיל עונש נגד הפועל תל אביב וקיזז נקודה אחת ממאזנה בעונת 2024/25, בעקבות הדלקת אבוקות במשחקי סדרת הגמר בעונת 2023/24
טבלת הליגה > בית ירידה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 |  | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| 12 |  | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
| 13 |  | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ירדו לליגה הלאומית |
| 14 |  | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ירדו לליגה הלאומית |
פלייאין

לראשונה בתולדות הליגה, ארבע הקבוצות שיסיימו במקומות 7–10 ישתתפו בטורניר הפליי-אין, שנערך בפורמט הדומה לפלייאין ה-NBA. הקבוצה שתסיים במקום השביעי תארח את הקבוצה שתסיים במקום השמיני, והקבוצה שתסיים במקום התשיעי תארח את הקבוצה שתסיים במקום העשירי שבו המפסידה תודח. מנצחת המשחק הראשון תקבל את המקום השביעי בפלייאוף, בעוד המפסידה תשחק משחק נוסף נגד המנצחת של המשחק השני על המקום השמיני.
| מארחת | תוצאה | אורחת |
| --- | --- | --- |
| (7) |  | (8) |
| (9) |  | (10) |
| מארחת | תוצאה | אורחת |
| --- | --- | --- |
פלייאוף > רבע הגמר

6 הקבוצות הראשונות בתום העונה הסדירה ו-2 מנצחות הפלייאין התמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה ולפי מיקומן בפלייאין (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). בסדרת הטוב מחמישה משחקים. המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון, השלישי והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך).
| קבוצה 1 | תוצאה בסדרה | קבוצה 2 | משחק ראשון | משחק שני | משחק שלישי | משחק רביעי | משחק חמישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלייאוף > חצי הגמר

4 הקבוצות המנצחות בשלב רבע הגמר התמודדו בסדרות בשיטת הטוב משלושה משחקים. המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני.
| קבוצה 1 | תוצאה בסדרה | קבוצה 2 | משחק ראשון | משחק שני | משחק שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלייאוף > הגמר

שתי הקבוצות המנצחות בשלב חצי הגמר התמודדו בסדרה שהוכרעה בשיטת הטוב משלושה משחקים. המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני.
| קבוצה 1 | תוצאה בסדרה | קבוצה 2 | משחק ראשון | משחק שני | משחק שלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
במפעלים האירופים

| מועדון> יורוליג בסקטבול | מפעל> יורוליג בסקטבול | שלב> יורוליג בסקטבול |
| --- | --- | --- |
| מכבי תל אביב | יורוליג | עונה סדירה |
| הפועל תל אביב | יורוקאפ | רבע הגמר |
| הפועל ירושלים | יורוקאפ | רבע הגמר |
פיב"א
| הפועל חולון | ליגת האלופות | פליי אין |
| מכבי עירוני רמת גן | ליגת האלופות | פליי אין |
שלבים מודגשים לקבוצות פעילות במפעל.
פרסים > מצטיין החודש

| חודש | שחקן | קבוצה | מדד |
| --- | --- | --- | --- |
| אוקטובר | ארצות הברית ג'ימי קלארק | בני הרצליה | 17.8 |
| נובמבר | ארצות הברית ג'ארד הארפר | הפועל ירושלים | 24.3 |
| דצמבר | ארצות הברית ג'ייקובן בראון | הפועל עפולה | 22.3 |
| ינואר | ארצות הברית אמין סטיבנס | מכבי עירוני רמת גן | 21.8 |
פברואר: 
מרץ: 
אפריל:
פרסים > השחקן הישראלי של החודש

| חודש | שחקן | קבוצה | מדד |
| --- | --- | --- | --- |
| אוקטובר | גור לביא | הפועל גלבוע גליל | 18.3 |
| נובמבר | איתן בורג | בני הרצליה | 14.2 |
| דצמבר | יובל זוסמן | הפועל ירושלים | 18.8 |
| ינואר | רועי הובר | מכבי עירוני רמת גן | 13.5 |
פברואר: 
מרץ: 
אפריל:
פרסים > מאמן החודש

| חודש | מאמן | קבוצה | נ–ה |
| --- | --- | --- | --- |
| אוקטובר | יהוא אורלנד | בני הרצליה | 3—1 |
| נובמבר | יונתן אלון | הפועל ירושלים | 3—0 |
| דצמבר | יונתן אלון (2) | הפועל ירושלים | 4—1 |
| ינואר | שמוליק ברנר | מכבי עירוני רמת גן | 4—0 |
פברואר: 
מרץ: 
אפריל:
פרסים > פרסים עונתיים

שחקן העונה -
שחקן העונה הישראלי -
מצטיין הגמר -
שחקן ההגנה -
מאמן העונה -
השחקן השישי -
השחקן המשתפר -
תגלית העונה -
פרסים > חמישיית העונה

| חמישייה ראשונה | חמישייה ראשונה | חמישייה שנייה | חמישייה שנייה |
| --- | --- | --- | --- |
הערות שוליים

↑  מגרש הקבוצה לא אושר עד 31 בדצמבר 2024
↑  עמרי מנהיים, ‏פליי-אין ופחות משחקים: שינויים בליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 7 ביולי 2024
| עונות בליגת הכדורסל העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגה ארצית | 1953/1954 • 1955 • 1957 • 1957/1958 |  |
| ליגה לאומית | 1958/1960 • 1960 • 1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 |  |
| ליגה לאומית א' | 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 |  |
| ליגת העל | 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
ישראל
המדינה, ערכיה וסמליה > שם המדינה

במגילת העצמאות נאמר: "אנו מכריזים בזאת על הקמת מדינה יהודית בארץ־ישראל, היא מדינת ישראל". הצירוף "מדינת ישראל" נמצא בשימוש נרחב, והוא מופיע, בין השאר, על עטיפת הדרכון הישראלי. בסמל המדינה מופיע מראשיתו השם "ישראל". במרץ 2016 נקבע בתיקון לחוק הדגל, הסמל והמנון המדינה כי שם המדינה הוא "ישראל", וכך נקבע גם בחוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי.
השם "ישראל" מופיע בתנ"ך יותר מאלפיים פעמים. בספר בראשית, הוא שמו החדש של יעקב אבינו שניתן לו על ידי מלאך אלוהים שנאבק עמו לפני פגישתו עם עשו. לאחר שיעקב גבר על המלאך הוא נכנע לו ושינה את שמו לישראל בנימוק: ”כִּי שָׂרִיתָ עִם אֱלֹהִים וְעִם אֲנָשִׁים וַתּוּכָל”. בהמשך משמש השם כשמם של שבטי ישראל, צאצאיו של יעקב, אשר נחשבים לאבותיהם של היהודים.
על מסמכים רשמיים של המדינה מופיע שם המדינה גם בערבית, שפה שיש לה מעמד מיוחד בישראל. שם המדינה בערבית, إسرائيل (תעתיק: אִסְרָאאִיל), נלקח מהאופן שבו מופיע השם "ישראל" בקוראן ובמקורות המוסלמיים, ומהאופן שבו מתועתק השם "ישראל" בתרגומי התנ"ך לערבית. על שטרות כסף, מטבעות ובולים מופיע שם המדינה בעברית, בערבית ובאנגלית: Israel.
שמה של המדינה נקבע סמוך להקמתה על־פי הצעתו של דוד בן-גוריון, ראש ההנהגה של "המדינה שבדרך", שהיה לראש הממשלה הראשון. השם מייצג את אופייה היהודי של המדינה, בלי ליצור בעיות קשות לזהותם של אזרחים לא־יהודים ובלי להתחייב לאידאולוגיה או למציאות פוליטית מסוימת.
הצעות אחרות לשמה של המדינה שתוקם היו "ציון", "עבר", "צבר", "יהודה" ועוד.
המדינה, ערכיה וסמליה > סמלי המדינה

דגל המדינה שנקבע בחוק הוא גם דגל התנועה הציונית. מסיבה זו התלבטה הוועדה שדנה בסמלי המדינה עם הקמתה אם לאמץ אותו, כיוון שהדבר היה עלול ליצור בעיה ליהודים ציונים שהם אזרחי מדינות אחרות. אחת ההצעות שעמדו על הפרק הייתה דגל על בסיס רעיונו של בנימין זאב הרצל, חוזה המדינה, בספרו "מדינת היהודים", אולם לבסוף הוחלט לאמץ את הדגל הנוכחי, כיוון שהיה פופולרי מאוד ביישוב העברי בארץ ובקרב יהודים בעולם, וכיוון שראשי הסניפים הגדולים של התנועה הציונית בחוץ־לארץ עודדו זאת.
לצורך עיצוב סמל המדינה פרסמה הוועדה מכרז. במכרז נכתב כי מומלץ שימוש בסמל מנורת שבעת הקנים, שהוא סמל יהודי ותיק, אולם נשקלו הצעות שונות. בסופו של דבר נבחרה הצעתם של האחים שמיר בשינויים קלים. הסמל כולל את מנורת שבעת הקנים, כפי שהיא מופיעה בתבליט על שער טיטוס ברומא כמוקד הסמל, ומשני עבריה ענפי זית, ותחתיה המילה "ישראל" בעברית. שימוש בענפי הזית כסמל השלום הועדף על פני שימוש במוטו "שלום על ישראל". תיאור הדומה למראה סמל המדינה מופיע בספר זכריה (פרק ד'), אולם לא ברור אם הדמיון מקרי או שהאחים שמיר אכן השתמשו בספר זכריה כהשראה לעיצוב הסמל.