stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוקווד וסט
ביוגרפיה > חיים אישיים

וסט נשא לאשה את השחקנית אוליב קרלטון-קראו (נפטרה ב-1985) ולבני הזוג היו שני ילדים, בנם השחקן טימותי וסט, CBE ובתם פטרישה.
וסט נפטר ממחלת הסרטן ב-28 במרץ 1989 בברייטון.
פילמוגרפיה

(1959) The Man Who Could Cheat Death
(1960) Tunes of Glory
(1963) The Running Man
(1964) The Leather Boys
(1967) Bedazzled
(1968) A Dandy in Aspic
(1968) Up the Junction
(1970) One Brief Summer
ג'יין אייר (1970) Jane Eyre
(1973) The Satanic Rites of Dracula
אני, קלאודיוס (1976) I, Claudius
המלביש (1983) The Dresser
(1985) The Shooting Party
שרלוק הולמס הצעיר (1985) Young Sherlock Holmes
הערות שוליים

↑  West on the British Film Institute website
↑  Ward R. D. (2014) Wealth and Notability: the Lockwood, Day and Metcalfe families of Yorkshire and London ISBN 9781291679403
↑  West on filmreference.com
1 2  West on the Internet Movie Database
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICCU: DDSV098425  LCCN: no2011094307  MusicBrainz: 0785b831-54ca-4b78-9c60-d57aada89ec9  VIAF: 171423679   WorldCat (עם VIAF): 171423679
ליגת הכדורגל של קוריאה הצפונית

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל בכדורגל של DPR קוריאה
 כינוי:  ליגת העל הצפון קוריאנית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של צפון קוריאה 
 מדינות:  קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית
 קונפדרציה:  AFC (אסיה)
 קבוצות:  12 
 תקופת הפעילות:  1960–הווה (כ־64 שנים)
 אלופה נוכחית:  25 באפריל (2022/2023)
 מירב הזכיות:  25 באפריל (21)
 מפעל מקביל:  גביע הוויבול אליפות הכדורגל של DPR קוריאה פרס מנגיונגדאי למשחקי ספורט פרס פקטוסאן למשחקי ספורט פרס פוצ'ונבו למשחקי לפיד הספורט פרס אוסנדוק למשחקי ספורט
 מפעל נמוך:  הליגה השנייה בכדורגל של DPR קוריאה
 
טורניר התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה (הנגול: 최상급축구련맹전; הנג'ה: 最上級蹴球聯盟戰) היא ליגת הכדורגל הבכירה של קוריאה הצפונית אשר נערכת מאז 1960.
בשל מעמדה הפוליטי של המדינה, כמדינה קומוניסטית מסוגרת, אין בה שוק העברות מפותח ונאסר על פי החוק הצפון קוריאני לבצע העברות מקבוצת כדורגל אחת לשנייה, אף בתוככי המדינה. כאשר קבוצות הכדורגל מסתמכות על האקדמיות לכדורגל. ההתאחדות של צפון קוריאה היא חברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה. אלופת הליגה מתמודדת בגביע הנשיא של הקונפדרציה האסייאתית.
בשנים 1960–2009 הליגה הבכירה נקראה בשם "התחרויות החדשניות לכושר הטכני". ב-2010 הוקמה ליגת העל הצפון קוריאנית כמחליפת הליגה הקודמת ובשנת 2018[דרושה הבהרה] שינתה את שמה לליגת העל בכדורגל.
היסטוריה > מקורות (1960 - 2010)

בתחילה, כל הספורט במדינת צפון קוריאה היה על בסיס חובבני, כאשר התחרויות נקראו "התחרויות החדשניות לכושר הטכני" (הנגול: 기술혁신경기대회; הנג'ה: 技術革新競技大會) שהתקיימו כמה פעמים בשנה, החל משנות ה-60.
בשנת 1977, הספורט במדינה עבר רפורמה, ונוצרו מועדוני ספורט מקצוענים במגוון ענפים, שהחתימו את שחקניהם על חוזים תמורת תשלום. מאז החלה תחרות אליפות שנתית שנקראה "האליפות הלאומית", שהתקיימה בחודש ספטמבר בכל שנה.
בנוסף מתקיימות תחרויות נוספות במדינה במקביל:
החל משנת 1972 מתקיים תחרות גביע שנתי שנקרא בהתחלה "אליפות הכדורגל של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה" שנקרא גם "גביע הרפובליקה". בהמשך, החל מ-2013 מתקיימת תחרות גביע נוספת שנקראת "גביע הוויבול".
"פרס מנגיונגדאי למשחקי ספורט", שמתקיים בכל שנה במרץ-אפריל החל מ-2002, על מנת לכבד את יום הולדתו של קים איל-סונג
"פרס פקטוסאן למשחקי ספורט" שמתקיים כל שנה בפברואר החל מ-2010, על מנת לכבד את יום הולדתו של קים ג'ונג-איל
"פרס פוצ'ונבו למשחקי לפיד הספורט" שמתקיים כל שנה ממאי עד יוני החל מ-2010 על מנת לציין את קרב פצ'ונבו.
"פרס אוסנדוק למשחקי ספורט" שמתקיים כל שנה בדצמבר לזכרה של קים סונג-סוק, אשתו של קים איל-סונג, שהיה בעבר גם התחרות העיקרית במדינה להוקי קרח ומשחקי חורף אחרים, והכדורגל התווסף אליו ב-2015.
היסטוריה > התקופה המקצוענית (החל מ-2010)

החל משנת 2010, הליגה הלאומית לאליפות המדינה בגברים נקראה "הליגה הבכירה בכדורגל" (הנגול: 최상급축구련맹전; הנג'ה: 最上級蹴球聯盟戰), אך עדיין התקיימה ביחד עם האליפות הלאומית בענפי ספורט אחרים. אליפות זו התקיימה בפעם האחרונה ב-2017, לאחר מכן הוחלפה בתחרות חדשה "ליגת העל בכדורגל של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה" (הנגול: 조선민주주의인민공화국 1부류축구련맹전; הנג'ה: 朝鮮民主主義人民共和國 一部流蹴球聯盟戰), שהתקיימה לראשונה במתכונת סיבובים של בית-חוץ, כמו שמקובל ברוב מדינות העולם.
כל מועדון ספורט - הכולל את מחלקת הכדורגל שלו - מחולק ל-3 רמות: רמה ראשונה, רמה שנייה ורמה שלישית. הקבוצות ברמה הראשונה הם מקצועניות לחלוטין שמשחקות בליגה הגבוהה ביותר בענף מסוים - במקרה של כדורגל זה הליגה הראשונה (ליגת העל), והליגה השנייה שנחשבות לרמה הראשונה בכדורגל. הקבוצות ברמה השנייה משתתפות בליגות הנמוכות יותר, אם כי הן יכולות לעלות לליגות הגבוהות יותר ברמה הראשונה, תלוי בהישגים שלהן. קבוצות הספורט ברמה השלישית לא יכולות לקחת חלק בתחרויות המקצועניות, כיוון שהן חובבניות לחלוטין, לרוב קבוצות ששייכות לעובדים בחברות שונות במשק.
אלופות הליגה > "התחרויות החדשניות לכושר הטכני"

השיטה המדויקת הייתה לא ידועה.
טבלת אליפויות

| קבוצה | אליפויות | סגנויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| 25 באפריל | 21 | 3 | 1985, 1986, 1987, 1988, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 2002, 2003, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2017, 2017/2018, 2018/2019, 2021/2022, 2022/2023 |
| קיגוואנצ'ה | 6 | 1 | 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2016 |
| פ.צ. פיונגיאנג | 5 | - | 1991, 2004, 2005, 2007, 2009 |
| אמנוגאנג | 3 | 1 | 2001, 2006, 2008 |
| סובאקסו | 1 | 1 | 2020 |
| חוופול | 1 | 2 | 2014 |
| ג'ונגז'ין צ'אנדונגז'ה | 1 | - | 1989 |
| רימיונגסו | - | 3 |  |
| ריומיונג | 1 | 4 | 2020/2021 |
| מנגיונגבונג | - | 1 |  |
לונומיה אובליקווה

| לונומיה אובליקווה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: שבתאיים
סוג:: Lonomia
מין:: לונומיה אובליקווה
שם מדעי
 Lonomia obliqua ‏Walker, 1855

לונומיה אובליקווה הידוע גם בשמו העממי: "הזחל המתנקש" (שם מדעי: Lonomia obliqua) הוא מין של עש ממשפחת השבתאיים, הנחשב על פי מדדי גינס שיאי עולם ל"זחל הקטלני ביותר בעולם", עקב השערות הצורבות הארסיות ביותר שלו, אשר גורמים כל שנה למוות. ואולם העש הבוגר חסר את השערות הארסיות הללו.
תיאור

עש זה מצוי בכמה מדינות באמריקה הדרומית, ביניהם בדרום ברזיל (במדינות: ריו גראנדה דו סול, סנטה קטרינה ופרנה), פרגוואי ואורוגוואי ובצפון ארגנטינה. הוא תואר למדע בידי החוקר הבריטי פרנסיס ווקר (אנ') ב-1855.
זחלים אלו מגיעים לאורך של 4.5 ע 5.5 ס"מ, שצבעם המתאים לצבע הסביבה הוא בין ירוק לחום, דומה לגזעים והעלים שסביבם. הזחלים בעלי מבנה עבה ועטופים בקוצים ובשערות צורבות בתוך פקעות לאורכם, כשאלה ניתנות להסרה בקלות. הזחלים צמחוניים והם מופיעים כתשעים יום כזחלים לפני התגלמותם והפיכתם לבוגרים, החיים 8 עד 10 ימים ועסוקים בעיקר ברבייה.
רעילות

רעל הזחל נחשב לאחד הקטלניים מבין החרקים והוא יכול לגרום לקרישה תוך-כלית מפושטת קטלנית במהירות מרגע העקיצה, מה שיכול לגרום למוות מדימום. הרעלים מאוחסנים בשקים ונמצאים בקוצים החלולים. ברגע שידרכו או יגעו בהם, הם יכולים להינתק מגוף הזחל אל הקורבן וכך להעביר אליו את הארס דרך פצע הדקירה.
ואולם הרעל משפיע רק בכמויות גדולות למדי; על מנת לחוות את ההשפעות הקיצוניות הנגרמות על ידי הרעלים, כל קורבן צריך להיעקץ כ-20 עד 100 פעמים כדי למות (למעט אם הוא אלרגי). ההשפעה של הרעל גורמת לשינויים דלקתיים באזור שנעקץ ואז תסמינים הכוללים: כאבי ראש, חום, הקאות וחולשה כללית ולעיתים גם תרדמת מקומית או נמק מקומי. לאחר 24 שעות נוצר דימום חמור, אשר גורם לחבורות, המטוריה ולבסוף מוות עקב דימום ריאתי ודימום תוך-גולגולתי או אי-ספיקת כליות חריפה.
הזחלים הם היחידים הגורמים לסכנות משערותיהם הצורבות, כאשר בברזיל בכל שנה מתים ממנו. מאז 1989, בו התגלה הזחל בברזיל ידועים לפחות שישה הרוגים ולפחות 300 אחרים פצועים בעיר פאסו פונד, עקב פגיעת הזחל. רוב התקרות קרו בדרום ברזיל, כשרוב הקורבנות הם גברים (63%), רבים היו בין 0 ל-19 שנים (45%) ומרבית הפגיעות קרו על הידיים (38%). שיעור התמותה המדווח הוא 2.5%. עם זאת ישנם מספר נוגדנים ותרופות עוצרות דימומים (antihemorrhagics), המסייעים להתמודד נגד העקיצה.
שערותיו של הזחל משמשות למחקר ליצירת תרופות נוגדות קרישה ואפופטוזה.
הערות שוליים

↑  Pinto, Antônio F.M.; Berger, Markus; Reck, José; Terra, Renata M.S.; Guimarães, Jorge A. (December 2010). "Lonomia obliqua venom: In vivo effects and molecular aspects associated with the hemorrhagic syndrome". Toxicon. 56 (7): 1103–1112. doi:10.1016/j.toxicon.2010.01.013. PMID 20114060
ליפיד

| --- | --- |
 מספר CAS:  66455-18-3
 
איור של נוסחת המבנה של ליפיד לדוגמה. הליפיד מימין הוא פוספוליפיד
ליפידים (באנגלית ביחיד: Lipid) הם, באופן הכללי ביותר, כל המולקולות הטבעיות המסיסות בשמן (ליפופיליות). זוהי קבוצת תרכובות אורגניות מגוונת הכוללת חומצות שומן, שעוות, ויטמינים מסוימים, פוספוליפידים, סטרולים (ככולסטרול), ומולקולות נוספות. תפקודיהם של הליפידים גם הם מגוונים, והם משמשים בעולם החי כמרכיב מבני, בממברנות ביולוגיות ומבנים אחרים; הם משמשים כחומר תשמורת בשל הערך האנרגטי שלהם; בתפקידי ויסות והמרת אותות, ובתפקודים נוספים.
לעיתים חל בלבול בין המונח ליפיד, למונח שומן. למרות שלעיתים שני המונחים משמשים כנרדפים זה לזה, אלו למעשה מונחים נפרדים: שומנים הם אחת מקבוצות הליפידים – טריגליצרידים. הליפידים כוללים, כאמור, קבוצות חומרים נוספות רבות.
סוגי ליפידים

הליפידים מתמיינים לסוגים רבים; להלן העיקריים בהם:
חומצות שומן: ליפידים בעלי שלד פחמימני. אלו הן חומצות קרבוקסיליות המכילות עד 36 אטומי פחמן.
גליצרידים: ליפידים המורכבים מ-1 עד 3 חומצות שומן הקשורות לכוהל גליצרול. מונוגליצרידים מכילים חומצת שומן אחת, דיגליצרידים – שתי חומצות שומן, וטריגליצרידים – שלוש חומצות שומן. הטריגליצרידים הם אבני הבניין העיקריים של השומנים והשמנים בצמחים ובבעלי חיים.
פוספוליפידים: ליפידים המורכבים מדיגליצריד הקשור לראש הידרופילי (נמשך למים. מילולית: חובב מים), לקבוצת זרחה ולקבוצה קוטבית כלשהי. הפוספוליפידים הם אבני הבניין העיקריות של קרום התא ושל ממברנות אחרות בתא.
סטרולים: ליפידים הבנויים מארבע טבעות פחמניות הקשורות יחדיו. כגון: כולסטרול.
סטרואידים: בנויים מפחמן מימן וחמצן הם אינם מתמוססים במים.
תפקידי הליפידים

מקור אנרגיה – הליפידים, בעיקר השומנים, מהווים חומר תשמורת מצוין אצל בעלי חיים וגרם אחד שלו מספק יותר מפי שניים (9/4) אנרגיה מאשר גרם של פחמימות או חלבון. מכיוון שאינו נמס במים השומן מתאים להוות חומר תשמורת. עודפי השומן נאגרים בגוף בתאים המיועדים לכך.
עור ושיער – כדי שהעור והשיער יהיו בריאים הם דורשים שומן. שומן זה מופרש על ידי בלוטות במקומות אלה.
קרום התא – הפוספוליפידים הם מרכיבים חשובים בקרום התא. הפוספוליפידים מהווים בידוד והעברה סלקטיבית של חומרים אל התא ומהתא. בנוסף, הכולסטרול שגם הוא מרכיב ליפידי מצוי בקרום התא ומקנה לו חוזק מכני.
בידוד – שכבות השומן בגוף מתחת לעור משמשות חומר בידוד מפני קור ושמירה על חום גופם של יצורים חיים בעלי דם חם, במיוחד אצל יצורים החיים באזורים קרים כמו כלבי ים, דובי קוטב, פינגווינים וכדומה. בנוסף, השומן מרפד איברים פנימיים רבים עדינים ומגן עליהם מפני מכות.
פרוסטגלנדינים – חומצות שומניות ארוכות שרשרת ורב בלתי רוויות הן חומרי מוצא לבניית פרוסטגלנדינים האחראים לוויסות לחץ הדם, התכווצות שרירים, שמירת חום הגוף וקרישת הדם.
נשיאת ויטמינים – ישנם ויטמינים אשר יכולים להתמוסס אך ורק בממיסים שומניים ולכן לליפידים תפקיד חשוב בנשיאתם.
מאצ'יי ז'וראבסקי

מאצ'יי סטניסלאב ז'וראבסקי (בפולנית: Maciej Stanisław Żurawski, נולד ב-12 בספטמבר 1976) כדורגלן עבר פולני, יליד העיר פוזנן, ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו 72 הופעות ו-17 שערים במדי נבחרת פולין.
בין השנים 1990-1998 שיחק בקבוצת עיר הולדתו ורטה פוזנן ומשם עבר לקבוצה הגדולה יותר של העיר, לך פוזנן, בה שיחק בין השנים 1998-2000. משנת 2000 עד עונת 2005/2006 שיחק בויסלה קראקוב ומשם עבר לקבוצת סלטיק מסקוטלנד. לאחר מכן שיחק בלאריסה ובאומוניה ניקוסיה, ובעונת 2010/11 שב לשחק בוויסלה קראקוב עד לפרישתו ממשחק פעיל באותה השנה.
זוראבסקי נבחר לשחקן הפולני של השנה בשנת 2002.
לוס אנג'לס ספארקס

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1997 
 מדינה:  ארצות הברית 
 אולם ביתי:  קריפטו.קום ארנה
 ליגה:  ליגת ה-WNBA 
 בעלים:  מג'יק ג'ונסון, Carla Christofferson, Paula Williams Madison, ג'רי באס 
 sparks.wnba.com
 
לוס אנג'לס ספארקס (באנגלית: Los Angeles Sparks; בתרגום חופשי "ניצוצות לוס אנג'לס") היא קבוצת כדורסל נשים אמריקאית המשחקת בבית המערבי של ליגת ה-WNBA.
הקבוצה, אשר כמשתמע משמה משחקת בלוס אנג'לס, הוקמה ב-1997 והיא אחת משמונה הקבוצות המקוריות של הליגה, ואף השתתפה במשחק הראשון בליגה - נגד ניו יורק ליברטי. הספארקס היא אחת מהקבוצות המרכזיות בליגה וזכתה עד כה ב-3 אליפויות ליגה וארבע אליפויות הבית המערבי. השחקנית הבכירה מאז שנותיה הראשונות של הקבוצה, ליסה לסלי, נחשבת לאחת השחקניות הבולטות ביותר בליגה כולה.
היסטוריה

ב-1997 הספארקס שחקניות פתחו את עונתה הראשונה של ליגת הנשים ברגל שמאל. הן הפסידו במשחק הראשון בליגה כנגד ניו יורק ליברטי וסיימו את העונה עם 14 ניצחונות מתוך 28 משחקים. התוצאה נחשבה למאכזבת והקבוצה לא עלתה למשחקי הפלייאוף. העונה הבאה הביאה עימה תוצאות מאכזבות עוד יותר, עם 12 ניצחונות בלבד מתוך 30 משחקים.
בשנת 1999 החלה כוכבת הקבוצה לעתיד, ליסה לסלי, להצטיין במשחקיה. הספארקס סיימו העונה עם 20 ניצחונות מתוך 32 ועלו לראשונה לשלב הפלייאוף, שם ניצחו את קבוצת סקרמנטו מונארכס בחצי גמר אליפות הבית המערבי, אך הפסידו בגמר לאלופת הליגה דאז, יוסטון קומטס.
מגמת השיפור הגיעה לשיאה עם החתמת שחקן ה-NBA לשעבר, מייקל קופר, כמאמן הקבוצה. תחת הדרכתו של קופר סיימה הקבוצה בשנת 2000 את העונה הרגילה עם 4 הפסדים בלבד מתוך 32 משחקים - שיא אשר עדיין עומד על כנו. על אף הישג זה וניצחונות נוספים בסדרת חצי הגמר המערבי נגד פניקס מרקורי, שוב כשלו הספארקס בסדרת גמר המערב כנגד הקומטס. קופר המשיך לאמן את הקבוצה ב-2001, שם חזר על השיא, והפעם הצליחה הקבוצה לזכות לראשונה באליפות הליגה. באותה עונה עברה הקבוצה לארח את משחקיה בסטייפלס סנטר, אצטדיונה הביתי של קבוצת כדורסל הגברים הבכירה בעיר - לוס אנג'לס לייקרס.
הצלחת שחקניות הקבוצה תחת מאמנן המשיכה גם בשתי העונות הבאות. ב-2002 הספארקס זכו באליפות נוספת, וב-2003 הפסידו בסדרת הגמר לדטרויט שוק. המגמה התהפכה בעונת 2004 - בה הספארקס סיימו את העונה הרגילה עם 9 הפסדים והפסידה כבר בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף. קופר עזב את משרת המאמן באמצע העונה לטובת משרת עוזר מאמן ב-NBA והספארקס נאלצו להחתים צמד מאמנים אד-הוק עד לסיום העונה. מגמת הדעיכה המשיכה וחזרה על עצמה בעונת 2005, כאשר הקבוצה שוב החליפה מאמנים לקראת סוף העונה ושוב הודחה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון.
לאחר סיום עונת 2006, בה סיימה הקבוצה כסגנית אלופת הבית המערבי, הודיע בעלי הקבוצה, ג'רי באס, כי הוא מעוניין למוכרה. רוכשות הקבוצה היו צמד המשקיעות קאת'י גודמן וקרלה כריסוטפרסון. יום לאחר הודעת הרכישה הפתיעה כוכבת הקבוצה ליסה לסלי והודיעה כי היא בהיריון ועל כן תפרוש ממשחק פעיל במהלך החודשים הקרובים. משמעות הדבר עבור הקבוצה היה אובדן השחקנית הראשית למשך עונת המשחקים הקרובה. ללא לסלי, ועל אף חזרתו של מייקל קופר למשרת המאמן, הקבוצה כשלה לחלוטין בעונת 2007 וסיימה עם 10 ניצחונות בלבד מתוך 34 משחקים (ובכך קבעה שיא שלילי לעצמה), ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
הספארקס זכו לבחירה הראשונה בדראפט 2008 וגייסו את כוכבת ליגת כדורסל הנשים למכללות בארצות הברית - קנדיס פארקר. על אף שילובן של פארקר ולסלי על המגרש, הספארקס סיימו במקום השלישי בבית המערבי והפסידו בסדרת הגמר המערבי לסן אנטוניו סילבר סטארס. עם סיום העונה היה זה תורה של פארקר להודיע על הריון. הלידה צפויה בחודש מאי 2009, מעט לפני תחילת עונת ה-WNBA, אך פארקר הודיעה כי היא נחושה להיות שותפה גם לעונה זו של קבוצתה. על כל פנים הקבוצה החליטה להחתים את טינה תומפסון, כוכבת יוסטון קומטס, כדי לפצות על היעדרותה הצפויה.
ביולי 2011 מונה ג'ו ברייאנט, אביו של קובי בראיינט, למאמן הספארקס, אותה כבר אימן בין השנים 2005 ו-2007.
בעונת 2016 זכתה שחקנית הקבוצה, נקה אוגוומיקה, בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, והקבוצה סיימה עם מאזן 26–8. הקבוצה זכתה באליפות השלישית בתולדותיה והראשונה מאז 2002, בסדרה של חמישה משחקים נגד האלופה המכהנת מינסוטה לינקס.
ליגת המיזם לכדורגל (טאיוואן)

| --- | --- |
 שם מלא:  ליגת המיזם לכדורגל הטאיואנית
 כינוי:  ליגת המיזם
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  ההתאחדות לכדורגל של טאיפיי הסינית (CTFA)
 מדינות:  טאיוואן טאיוואן
 קבוצות:  4
 מירב הזכיות:  טאיפאואר (15 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1982–2009 (כ־27 שנים)
 אלופה אחרונה:  טאיפאואר (2008)
 
ליגת המיזם לכדורגל (企業足球聯賽), שכונתה בעבר ליגת הכדורגל הלאומית (全國足球聯賽) הייתה ליגת הכדורגל הבכירה ברפובליקה של סין (טאיוואן). הליגה נוהלה על ידי ההתאחדות לכדורגל של טאיפיי הסינית ונחשבה למקצוענית למחצה והתקיימה משנת 1982 עד 2009, עת הוחלפה על ידי ליגת הכדורגל הבין-עירונית.
היסטוריה

ליגת הכדורגל הלאומית, או הליגה הלאומית לכדורגל הוקמה על ידי התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית בשנת 1982, לאחר העלייה בפופולרית הענף במדינה, בעקבות מונדיאל 1982. ההתאחדות תכננה לכלול את הליגה כחלק מעונת הכדורגל השנתית יחד עם שלוש תחרויות הגביע האחרות: גביע צ'ונג צ'נג (中正 盃), גביע לי הוי-טאנג (李惠棠 盃) וגביע ההתאחדות (足協盃). עונת הליגה הראשונה כללה 7 קבוצות.
לאחר 2006, ההתאחדות שינתה את שם הליגה לליגת המיזם לכדורגל בניסיון למשוך תשומת לב רבה יותר ותמיכה כלכלית מצד מיזמים ועסקים טאיוואניים מצליחים. מספר הקבוצות שהשתתפו בליגה צומצם משמונה לארבע על ידי אי-הכללת קבוצות המכללות והתיכונים בניסיון להפוך את הליגה למקצוענית יותר.
בנובמבר 2007 הודיעה ההתאחדות כי לא יתקיימו עונות נוספות של ליגת הכדורגל לאחר שנת 2009. ליגת הכדורגל הבין-עירונית החליפה את ליגת הכדורגל כליגת הכדורגל הבכירה בטאיוואן.
אליפויות לפי קבוצות

| מועדון | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| טאיפאואר | 15 | 4 | 1987, 1990, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2004, 2007, 2008 |
| מועדון הגמל המעופף | 5 | 3 | 1983, 1984, 1985, 1988, 1993 |
| מועדון טאיפיי סיטי בנק | 3 | 5 | 1986, 1989, 1991 |
| טאטונג טאיפיי | 2 | 9 | 2005, 2006 |
| NSTC (לוקואנג) | 0 | 3 |  |
ראו גם

ליגת העל הטאיוואנית בכדורגל
הערות שוליים

↑  There were actually 8 teams in Taiwan's first division football at the time. Besides the 7 participating teams, Loyal Camel was unable to register to for the competition due to a lack of funding.
↑  【城市聯賽】2009城市聯賽 升降級、屬地主義上路 (בסינית). Chinese Taipei Football Association. 25 בנובמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-3 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
מאטר פניר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינת פניר, אפונה 
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  גבינת פניר, אפונה 
 
מאטר פניר (בהינדי: मटर पनीर) הוא מאכל צפון הודי ופאנג'בי צמחוני המכיל אפונה ופניר ברוטב על בסיס עגבניות, מתובל בגאראם מסאלה.
המנה מוגשת לעיתים קרובות עם אורז וסוג של לחם הודי (נאן, פראטה, פורי או רוטי בהתאם לאזור). לעיתים קרובות מוסיפים מרכיבים שונים אחרים, כגון תפוח אדמה (אלו), תירס, יוגורט או שמנת.
הערות שוליים

↑  Jaffrey, Madhur (2016). Tandoori Chicken in Delhi:Partition and the Creation of Indian Food. Knopf Doubleday Publishing. ISBN 9781101972588.
↑  The World Religions Cookbook - Arno Schmidt, Paul Fieldhouse. p.120.
↑  Bansal, Priya (2017-11-08). "Health benefits of Matar Paneer". Priya Bansal. נבדק ב-2018-09-16.
↑  "Mattar Paneer - Spiced Peas with Homemade Cheese or Tofu". www.indianasapplepie.com (באנגלית). נבדק ב-2018-09-16.
לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום

| --- | --- |


 כתובת:  3911 So. Figueroa St., Los Angeles, CA, 90037 
 מיקום:  לוס אנג'לס
 קואורדינטות:  34°00′51″N 118°17′16″W﻿ / ﻿34.014167°N 118.287778°W﻿ / 34.014167; -118.287778
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־101 שנים)
 בעלים:  קליפורניה 
 מפעיל:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  ג'ון ודונלד פרקינסון 
 קבוצות:  לוס אנג'לס ראמס (בעבר)
 מושבים:  77,500 
 www.lacoliseum.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאון (למפת לוס אנג'לס רגילה) לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאון   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל הלפיד האולימפי
קוליסיאום הזיכרון של לוס אנג'לס (באנגלית: Los Angeles Memorial Coliseum) הוא אצטדיון שנפתח ב-1 במאי 1923 בשכונת "יוניברסיטי פארק" בעיר לוס אנג'לס בקליפורניה, ארצות הברית. הוא האצטדיון האולימפי היחידי שאירח פעמיים טקסי פתיחה וסיום של אולימפיאדות ותחרויות אתלטיקה אולימפיות וזאת למרות שלוס אנג'לס היא לא העיר היחידה שאירחה יותר מפעם אחת אולימפיאדה. בערים אחרות שאירחו שתי אולימפיאדות ויותר כמו אתונה, פריז ולונדון וב-2020 טוקיו, הוכשרו אצטדיונים אחרים לכל אולימפיאדה. גם בהצעת האירוח של לוס אנג'לס לאולימפיאדה ב-2024 הוצע להשתמש באצטדיון כאצטדיון האתלטיקה האולימפי כשלצורך כך יבוצע שיפוץ באצטדיון ויותקן בו קירוי חלקי לצד מתקני ספורט נוספים שיוקמו בקרבתו. בקיץ 2015 אירח האצטדיון את טקס הפתיחה של משחקי הספיישל אולימפיקס העולמיים.
מספר המקומות באצטדיון השתנה במשך השנים. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הכיל האצטדיון 101,574 מקומות ישיבה ובאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הכיל האצטדיון 92,498 מקומות ישיבה. מספר המקומות המרבי שהכיל האצטדיון היה 105,000 מקומות בין השנים 1944–1946 ובין 1952–1955. שיא הצופים במשחק באצטדיון היה במשחק בייסבול, שהתקיים ב-29 במרץ 2008 ובאו אליו 115,300 צופים.
האצטדיון מכיל 93,607 מקומות ומשמש בעיקר כאצטדיון הביתי של קבוצת פוטבול המכללות "הטרויאנים" של אוניברסיטת דרום קליפורניה. מלבד זאת מארחים באצטדיון גם ענפי ספורט נוספים כמו כדורגל ובייסבול, הופעות מוזיקה גדולות ועוד. בעבר יש לאצטדיון היסטוריה עשירה של קבוצות פוטבול, בייסבול ועוד שהשתמשו בו כאצטדיון ביתי. האצטדיון אירח ב-1967 את משחק האליפות הראשון אי פעם בין נציגות ליגת ה-NFL וה-AFL, במה שנהפך לעתיד לסופרבול וכן את משחק סופרבול VII ב-1973. ב-2016 חזר האצטדיון לשמש כמגרש הביתי של קבוצת הפוטבול מה-NFL, לוס אנג'לס ראמס.
הלפיד האולימפי מוצב מעל שער עשוי שיש ומלבד הדלקתו בשתי האולימפיאדות שאירח האצטדיון הוא מואר לעיתים כסמל זיכרון לציון אירועים מיוחדים. ביניהם כל פעם שנערכת אולימפיאדה, לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר, מותם של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-2004 והאפיפיור יוחנן פאולוס השני ואירועים נוספים.
תוכניות עתידיות לאצטדיון

ב-2016 חזר האצטדיון לשמש באופן זמני כמגרש הביתי של קבוצת הפוטבול מה-NFL, לוס אנג'לס ראמס. על פי תוכנית עיריית לוס אנג'לס היא לבנות עבור הקבוצה אצטדיון חדש הצמוד להיכל הפורום, שייקרא בשם אצטדיון הוליווד פארק, ויכיל 80,000 מקומות ישיבה עם אופציה להרחבה ל-100,000 מקומות. האצטדיון אמור להיפתח באוגוסט 2019. במסגרת האירוח המיועד של אולימפיאדת 2028 בלוס אנג'לס, ישמש אצטדיון הוליווד פארק לאירוח טקסי הפתיחה והסיום כולל מצעד המשלחות והצתת הלפיד האולימפי.
לאצטדיון הממוריאל קוליסיאום עצמו יש תוכנית מקיפה לשיפוץ ושדרוג ששולבה בתוכנית של העיר לאירוח המשחקים האולימפיים בקיץ 2028. על פי ההצעה האצטדיון יארח את תחרויות האתלטיקה באולימפיאדה ולצורך כך ישופץ ויוגבה מפלס המגרש לצד שיפוצים נוספים כגון שדרוג עמדות השידור ויציע הכבוד. מספר המקומות באצטדיון יופחת באולימפיאדה לכ-80,000 בלבד. כמו כן מרוץ הלפיד בטקס הפתיחה יחלוף בדרכו באצטדיון בדרכו לאצטדיון הוליווד פארק וכן גם באצטדיון יישבו קהל שיצפו בהופעות במסגרת הטקס.
להאר

להאר מההתפרצות של הר הגעש גלונגגונג ב-1982
להאר הוא סוג של מפולת בוץ או זרם סחופת המורכב מתרחיף של חומרים פירוקלסטיים, שברי סלעים ומים הזורם במורד הר געש, בדרך כלל לאורך ערוצי נהרות, בעוצמה רבה כשהוא סוחף איתו את כל הנקרה בדרכו ועלול לגרום לנזקים ולאבדות בנפש גם במרחק גדול מהר הגעש.
אטימולוגיה

המונח היא גרסה מקוצרת של הביטוי "ברלהאר" (berlahar), שמקורן בשפה המלאית מאינדונזיה. "להאר" פירושו לבה במלאית, ו"ברלהאר" פירושו "פולט לבה".
תיאור

להאר היא כאמור מילה באינדונזית המתארת נחשולי בוץ או זרמי סחופת געשיים. התכונות של הלהארים דומות לאלה של בטון: הצמיגות דומה, צפיפות החומר כמעט זהה, בתנועה הם מתנהגים כנוזל וכשהם נעצרים הם מוצקים. להארים יכולים להיות גדולים מאוד: הנפח המשוער של הלהאר של אוסקאולה (Osceola) שנוצר לפני 5,600 שנים בהר ריינייר במדינת וושינגטון היה 2.3 קילומטרים מעוקבים. להאר זה יצר קיר בוץ בגובה של 140 מטרים בקניון של הנהר וייט (White River) וכיסה שטח של מעל ל-330 קמ"ר. להאר יכול להרוס כמעט כל מבנה העומד בדרכו, והוא מסוגל לחצוב לעצמו נתיב – עובדה המקשה על ניבוי מסלולו האפשרי. כאשר הוא יוצא מגבולות הערוץ שבו הוא זורם מאבד הלהאר מכוחו במהירות: אפילו בקתות רעועות עומדות על תילן לאחר שנקברו עד לגובה הגג בבוץ. הצמיגות של הלהאר קטֵנה עם חלוף הזמן מיצירתו בהתאם לכמות הגשם היורדת עליו, אם כי הוא מתמצק במהירות כשהוא מפסיק לנוע.
זרמים של להאר יכולים להיות קטלניים בשל האנרגיה האצורה בהם ובשל מהירותם. הם מסוגלים לנוע במהירות של עד 100 קילומטרים לשעה ולמרחק של יותר מ-300 קילומטרים, תוך כדי גרימת הרס רב בדרכם. הלהאר מהתפרצות הר הגעש נוואדו דל רואיס (Nevado del Ruiz) בקולומביה ב-1985 גרם לטרגדיה של ארמרו: מותם של כ-23,000 מתושבי העיירה ארמרו (Armero) ומהעיירות הסמוכות שנקברו תחת חמישה מטרים של בוץ ושברי סלעים. באסון טנגיוואי (Tangiwai disaster), שהתרחש בניו זילנד ב-1953, נהרגו 151 איש לאחר שרכבת אקספרס נפלה בערב חג המולד לתוך הנהר והנגיהו (Whangaehu), משום שלהאר הרס את הגשר מעל הנהר. על פי מחקר שבדק את כל מקרי המוות כתוצאה מפעילות געשית בין 1783 ל-1997 נגרמו 17.1% ממקרי המוות כתוצאה מלהארים. להארים יכולים לגרום לאבדות בנפש גם שנים אחרי שהתרחשה ההתפרצות הגעשית, כפי שקרה בטרגדיה של קבאלנטיאן (Cabalantian): ב-1 באוקטובר 1995 קבר להאר את העיירה קבאלנטיאן באי לוזון שבפיליפינים תחת שישה מטרים של בוץ וסלעים וגרם למותם של מאות תושבים, ארבע שנים לאחר התפרצותו של הר הגעש פינטובו.