stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי קנדה–רואנדה
סקירה כללית

קנדה ורואנדה משתפות פעולה במגוון רחב של נושאים, בעיקר במגרזי הסחר, ההשקעות, העניינים השיפוטיים, שינויי האקלים ושמירה על השלום. בין היתר, שתי המדינות משתפות פעולה גם במסגרת ארגונים רב-צדדיים כגון חבר העמים הבריטי והקהילה הצרפתית.
קנדה תומכת בתהליך הפיוס הלאומי הרואנדי, וכן מציינת את החשיבות בכיבוד זכויות האדם וחיפוש פתרונות קונקרטיים סביב השלום והביטחון המדיני. כמו כן, לאחר רצח העם ברואנדה, ממשלת קנדה תמכה במאמצים להקים מחדש את המוסדות החברתיים והתשתיות ברואנדה.
בשנת 2004, הפרלמנט הקנדי הכריז כי ב-7 באפריל יצוין יום זיכרון של קורבנות רצח העם ברואנדה. ב-7 באפריל 2008, הפרלמנט אימץ בפה אחד החלטה זו על מנת לציין יום זה כ"יום של השתקפות בדבר מניעת רצח עם".
יחסים כלכליים > סיוע כלכלי

בשנים 2016–2017, קנדה העניקה לממשלת רואנדה סיוע בשווי 24.86 מיליון דולר, שרובו התמקד בפיתוח החינוך, הבריאות והצמיחה ברואנדה.
יחסים כלכליים > סחר

| נתוני הסחר בין קנדה לבין רואנדה (באלפי דולר אמריקאי)> שנה | נתוני הסחר בין קנדה לבין רואנדה (באלפי דולר אמריקאי)> ייצוא מקנדה | נתוני הסחר בין קנדה לבין רואנדה (באלפי דולר אמריקאי)> ייבוא לקנדה |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 5,348 | 1,957 |
| 2014 | 28,849 | 1,065 |
| 2015 | 31,420 | 1,150 |
| 2016 | 4,417 | 1,841 |
| 2017 | 5,111 | 1,621 |
ייצוג

קנדה אינה מיוצגת ברואנדה בדרג השגרירות, קנדה מחזיקה משרד נציבות עליונה בקיגאלי. השגרירות המייצגת את קנדה נמצאת בניירובי, בירת קניה.
רואנדה מיוצגת בקנדה על ידי נציבות עליונה באוטווה, בירת קנדה.
יחסי דרום אפריקה – רוסיה

| יחסי דרום אפריקה – רוסיה |
| --- | --- |
דרום אפריקה: רוסיה


דרום אפריקה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 17,098,242
אוכלוסייה
64,192,939: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,885: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי דרום אפריקה–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לדרום אפריקה. יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו בין שתי המדינות ב-28 בפברואר 1992. לרוסיה יש שגרירות בפרטוריה וקונסוליה כללית בקייפטאון. לדרום אפריקה יש שגרירות במוסקבה. שתי המדינות חברות גם ב-BRICS.
היסטוריה

בשנת 1896 כוננה טרנסוואל יחסים דיפלומטיים עם האימפריה הרוסית. מלחמת הבורים סוקרה בהרחבה על ידי התקשורת הרוסית, ופורסמו ספרים, מאמרים, מחזות, עלונים ושירים רבים על המלחמה, בדרך כלל עם נטייה פרו-בוראית בולטת. סופר רוסי אחד התלונן: "לאן שלא תלך בימינו אתה שומע את אותו הסיפור - הבורים, הבורים ורק הבורים". ההמנון הלאומי של טרנסוואל טרנסוואל, טרנסוואל, ארצי נוגן לעיתים קרובות על ידי תזמורות רוסיות, ארגונים הוקמו כדי לאסוף תרומות לטובת טרנסוואל, ושירותי הכנסייה העלו תפילות למפלה בריטית. בסדרות עיתונים ורומנים הוצגו אנשי הקומנדו כגיבורים הנלחמים בבריטים היהירים. האהדה הציבורית הגיעה עד כדי כך, שמסעדות ובתי קפה קיבלו שמות אפריקנים, כדי לקדם את העסק. ההיסטוריון הבריטי RW ג'ונסון כתב: "השמרנים הרוסים היו פרו-בורים לא רק מהסיבות הלאומיות הרגילות, האנטי-בריטיות, אלא מכיוון שהם חשבו שהבורים היו כמו סוג הרוסים הטוב ביותר - אנשים שמרניים, כפריים, נוצרים המתנגדים לפלישה לאדמתם על ידי בעלי הון זרים (במיוחד יהודים)." במאמר מערכת הצהיר אחד מעיתוני מוסקבה : "המשמעות ההיסטורית העמוקה של מלחמה זו היא שאמונה, פטריוטיזם ... המשפחה הפטריארכלית, אחדות שבטית קדמונית, משמעת ברזל והיעדר מוחלט של מה שמכונה ציוויליזציה מודרנית הפכו לכאלה כוח בלתי מנוצח שאפילו הבריטים הבלתי מנוצחים לכאורה החלו לרעוד." עם זאת, כמה מאות רוסים עשו את דרכם להילחם למען הטרנסוואל, וכשהגיעו היו המומים לעיתים קרובות מהשחיתות של ממשלת טרנסוואל, דרכיה הלא-מאורגנות ומהאכזריות היום-יומית של האפריקנרים כלפי שחורים.
ברית המועצות ביטלה את שגרירותה לאחר טבח שארפוויל בשנת 1960. לאחר שדרום אפריקה הפכה לרפובליקה בשנת 1961, התקררו היחסים מאוד. דרום אפריקה ראתה את ברית המועצות כאויב, מכיוון שזו תמכה כלכלית וצבאית בקומוניזם ביבשת אפריקה. במהלך מלחמת הגבול בדרום אפריקה, הסובייטים סיפקו והכשירו לוחמי SWAPO ו-MPLA. עם זאת, בסוף שנות ה-80, נחלשה ההתערבות הרוסית באפריקה, והיחסים בין המדינות התחממו מעט עם סיום המלחמה הקרה. מיד לאחר קריסת ברית המועצות, כוננו דרום אפריקה והפדרציה הרוסית החדשה יחסים דיפלומטיים.
יחסי גינאה ביסאו – הממלכה המאוחדת

| יחסי גינאה ביסאו – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
גינאה ביסאו: הממלכה המאוחדת


גינאה ביסאו: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
36,125: 243,610
אוכלוסייה
2,213,394: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,966: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
888: 48,237
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי גינאה ביסאו–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין גינאה ביסאו לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית

בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם גינאה ביסאו בשנת 1975, זמן קצר לאחר עצמאותה מפורטוגל. בשנת 2012 השעה האיחוד האירופי, ובכלל זה בריטניה, חלק מהסיוע הניתן לגינאה ביסאו, בשל המהומות שאירעו במדינה.
נציגויות דיפלומטיות

בריטניה מיוצגת בגינאה ביסאו באמצעות שגרירותה בדקר, סנגל.
גינאה ביסאו אינה מיוצגת בבריטניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי גינאה ביסאו – גרמניה

| יחסי גינאה ביסאו – גרמניה |
| --- | --- |
גינאה ביסאו: גרמניה


גינאה ביסאו: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
36,125: 357,022
אוכלוסייה
2,213,394: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,966: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
888: 52,777
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית

שגרירות גינאה-ביסאו בברלין
יחסי גינאה ביסאו–גרמניה הם יחסי החוץ בין גינאה ביסאו לגרמניה.
סקירה כללית

מאז המאה ה-15 השתייך אזור גינאה ביסאו של ימינו לאימפריה הפורטוגזית. בתחילת המאה ה-20, לעומת זאת, יזמים גרמנים בנו מפעל שמן דקלים באי Bubaque, אשר ננטש מאוחר יותר. הסופרת הגרמנית-דרום אפריקאית סטפני גרקה נולדה ברפובליקה המרכז אפריקאית בשנת 1941.
לאחר מהפכת הצפורנים בפורטוגל בשנת 1974, מדינת גינאה-ביסאו הפכה עצמאית לחלוטין, והוכרה גם על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ב-12 באוגוסט 1974. מאז 1975 המדינה הצעירה מקיימת יחסים דיפלומטיים עם שתי המדינות הגרמניות. לאחר מכן התפתחו יחסי ידידות במיוחד עם גרמניה המזרחית.
היחסים הדיפלומטיים במדינה ניזוקים גם הם מהמצב הכלכלי והפוליטי הקשה בגינאה-ביסאו, במיוחד מאז התפרקות הגוש המזרחי בראשית שנות ה-90. עם פרוץ מלחמת האזרחים בגינאה ביסאו לאחר ניסיון ההפיכה ב-1998, הושעה שיתוף הפעולה בפיתוח בגינאה ביסאו. לאחר ההפיכה הצבאית באפריל 2012 הושעו גם היחסים הדיפלומטיים בצד הגרמני עד לחידושם בשנת 2014.
ב-14 במרץ 2018 נעצר האזרח הגרמני אולף באונגרטן בגינאה ביסאו על ידי המשטרה הפלילית המקומית. הוא שהה במדינה עבור ארגון לא-ממשלתי ומעל בכספים בהיקף של 90,000 אירו, שנועדו לקנות מכונת דיאליזה למרכז הדיאליזה הראשון במדינה בבירה ביסאו.
נציגויות דיפלומטיות

גרמניה מיוצגת בגינאה ביסאו באמצעות שגרירותה בדקר, סנגל.
גינאה ביסאו מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין.
יחסי גיאנה–רוסיה

| יחסי גיאנה–רוסיה |
| --- | --- |
גיאנה: רוסיה


גיאנה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
214,969: 17,098,242
אוכלוסייה
832,318: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
16,786: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
20,168: 13,978
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית

יחסי גיאנה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה > עידן ברית המועצות

בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין ברית הרפובליקות הסוציאליסטיות הסובייטיות כוננו לראשונה בתאריך 17 בדצמבר 1970.
באוקטובר 1985 שלחה ברית המועצות לג'ורג'טאון שלושה מסוקים מסוג Mil Mi-8 על מנת שישמשו את חיל האוויר בכוחות המזוינים של גיאנה. בשנות השמונים של המאה העשרים שכרה חברת התעופה הלאומית של גיאנה, גיאנה איירווייז, מטוסים מסוג טופולב Tu-154 מחברת התעופה הרומנית טארום, וקנתה מרומניה ומברית המועצות שלושה מטוסים נוספים בהסכם שבו הסכימה לקבלם בתמורה לבוקסיט.
היסטוריה > עידן הפדרציה הרוסית

בתאריך 8 בינואר 1992 הכירה לראשונה גיאנה בפדרציה הרוסית כיורשת הבלעדית של ברית הרפובליקות הסוציאליסטיות הסובייטיות, זאת לאחר התפרקותה הרשמית של ברית המועצות. רוסיה מחזיקה שגרירות רשמית בג'ורג'טאון. גיאנה האמינה את שגרירותה שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת, על רוסיה.
ב-2006 חתמה חברת רוסאל הרוסית על עסקה גדולה עם ממשלת גיאנה.
נציגויות דיפלומטיות

גיאנה אינה מיוצגת ברוסיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. גיאנה האמינה את שגרירותה שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת, על רוסיה.
רוסיה מיוצגת בגיאנה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בגיאנה, בירת המדינה.
יחסי אנטיגואה וברבודה – שווייץ

| יחסי אנטיגואה וברבודה – שווייץ |
| --- | --- |
אנטיגואה וברבודה: שווייץ


אנטיגואה וברבודה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
442.60: 41,277
אוכלוסייה
93,882: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,033: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
21,656: 99,060
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אנטיגואה וברבודה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנטיגואה וברבודה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין אנטיגואה וברבודה כוננו ב-1981, באותה השנה בה קיבלה המדינה עצמאות מלאה מן הממלכה המאוחדת. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים ואין שיתופי פעולה בתחומים מגוונים".
אין הסכמים מיוחדים בין אנטיגואה וברבודה לבין שווייץ.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 34 שווייצרים חיו באנטיגואה וברבודה. הסחר הכולל שבין המדינות הגיע בשנת 2018 ל-1.747 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 47,000 ייצוא של אנטיגואה וברבודה לשווייץ ו-1.7 מיליון ייבוא של אנטיגואה וברבודה משווייץ.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ אינה מיוצגת באנטיגואה וברבודה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ האמינה את שגרירותה בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית, על אנטיגואה וברבודה.
אנטיגואה וברבודה אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי דרום אפריקה – רואנדה

| יחסי דרום אפריקה – רואנדה |
| --- | --- |
דרום אפריקה: רואנדה


דרום אפריקה: רואנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 26,338
אוכלוסייה
64,192,939: 14,334,764
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 14,098
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,885: 983
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי דרום אפריקה–רואנדה הם יחסי החוץ בין רואנדה ודרום אפריקה.
היסטוריה

יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי המדינות כוננו במאי 1995.
יחסי רואנדה ודרום אפריקה עמדו בפני תקופות של מתח מאז 2013 כאשר ראש המודיעין לשעבר של רואנדה, פטריק קארגיה, נרצח בזמן שחי בגלות בדרום אפריקה. היחסים הפכו למתוחים עוד יותר בשנת 2014 כאשר הגנרל הרואנדי לשעבר קאיומבה ניאמוואסה נרצח במיקום ליד יוהנסבורג, דרום אפריקה. בדרום אפריקה, מאמינים ששני ההתנקשויות בוצעו על ידי ממשלת רואנדה. לפני ההתנקשויות נשיא רואנדה פול קגאמה האשים את דרום אפריקה באירוח "טרוריסטים" שביקשו להדיח אותו מהשלטון.
מאז 2018 שתי המדינות ביקשו לנרמל את היחסים. בדו"ח ביולי 2021 של אמנסטי אינטרנשיונל נטען שממשלת רואנדה עסקה בפעילות ריגול נגד נשיא דרום אפריקה סיריל רמפוזה על ידי התקנת תוכנות ריגול של פגסוס בטלפון הנייד שלו באופן לא חוקי. באותו חודש הציעה רואנדה לתאם פעולות עם דרום אפריקה במאמצים להילחם במרד האסלאמיסטי בקאבו דלגאדו.
נציגויות דיפלומטיות

רואנדה מחזיקה בדרום אפריקה נציבות עליונה בפרטוריה.
דרום אפריקה מחזיקה ברואנדה נציבות עליונה בקיגאלי.
יחסי קוריאה הדרומית – רוסיה

| יחסי קוריאה הדרומית – רוסיה |
| --- | --- |
קוריאה הדרומית: רוסיה


קוריאה הדרומית: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
99,720: 17,098,242
אוכלוסייה
51,704,841: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,712,793: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
33,126: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

הקונסוליה הכללית של דרום קוריאה בסנט פטרסבורג
יחסי קוריאה הדרומית–רוסיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין רוסיה לקוריאה הדרומית. היחסים המודרניים בין המדינות החלו ב-30 בספטמבר 1990.
מיד לאחר כניעת יפן עם תום מלחמת העולם השנייה, בוטל הכיבוש היפני בקוריאה, והמלחמה הקרה בין ברית המועצות לבין ארצות הברית גרמה לחלוקת קוריאה לשתי מדינות - קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית. לאחר מכן, מאחר ששני הצדדים הופרדו על ידי צפון קוריאה והחזיקו באידאולוגיות מנוגדות, היה מעט קשר בין המדינות עד נפילת ברית המועצות.
מאז שנות התשעים קיימים יחסי סחר ושיתופי פעולה גדולים יותר בין שתי המדינות. היקף הסחר הכולל בין דרום קוריאה לרוסיה בשנת 2003 היה 4.2 מיליארד דולר אמריקני.
היסטוריה > האימפריה הרוסית

האימפריה הרוסית וקוריאה כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1884, לאחר מכן רוסיה הפעילה השפעה פוליטית רבה בקוריאה. בפרט, בשנת 1896, בית המלוכה הקוריאני ביקש מחסה ממפלגות פרו-יפניות בסיאול במתחם הדיפלומטי הרוסי. עם זאת, לאחר תבוסתה של רוסיה במלחמת רוסיה–יפן, השפעתה של רוסיה בקוריאה ירדה כמעט לאפס.
היסטוריה > ברית המועצות

| יחסי ברית המועצות – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
ברית המועצות: קוריאה הדרומית


ברית המועצות: קוריאה הדרומית

לפני 1970 היחסים בין המדינות היו בדרך כלל עוינים, מפני שברית המועצות תמכה בסין ובצפון קוריאה במלחמת קוריאה. ארצות הברית שמרה על בסיסים צבאיים וכלי נשק גרעיניים בדרום קוריאה, שברית המועצות ראתה איום על ביטחונה.
דרום קוריאה ביקשה לסחור עם ברית המועצות עוד לפני עליית גורבצ'וב לשלטון. גורבצ'וב רצה הון זר וטכנולוגיה עילית, כמו גם את עזרתו של סיאול בהקלת המשבר הכלכלי הסובייטי באמצעות השקעות ישירות, מיזמים משותפים וסחר. כבר במאי 1979 חתמה דרום קוריאה על הסכם לקבלת סיוע פיני בייצוא לברית המועצות ומזרח אירופה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 היו הנורדפוליטיק של נשיא דרום קוריאה, נו טה-וו, ו"החשיבה החדשה" של מיכאיל גורבצ'וב, ניסיונות להפוך את ההיסטוריה בין מדינותיהם. גורבצ'וב סימן את העניין הסובייטי בשיפור היחסים עם כל המדינות באזור אסיה-פסיפיק, כולל דרום קוריאה, כפי שהוסבר בנאומיו בוולדיווסטוק ביולי 1986 ואוגוסט 1988 בקרסנויארסק.
המשאבים הטבעיים שצריכה סיאול יותר ויותר - נפט, מתכות, עץ ודגים - קיימים בשפע במזרח הרחוק הרוסי. סחר עם ברית המועצות, מזרח אירופה וסין יקלו גם על חששות דרום קוריאה בנוגע להגברת הפרוטקציוניזם המסחרי של ארצות הברית. תחילה עודדה ארצות הברית את הסחר המתרחב של דרום קוריאה עם מזרח אירופה וברית המועצות, אם כי מאוחר יותר דאגה וושינגטון מהעברות טכנולוגיה עילית.
שיפור יחסי סיאול ומוסקבה תוכננו בשלושה שלבים קשורים: יחסי ספורט, סחר ומדיניות. אולימפיאדת סיאול בשנת 1988 הייתה זרז מרכזי. מוסקבה שלחה יותר מ-6,000 סובייטים לדרום קוריאה בספינות תיירות שהגיעו לפוסא ואינצ'ון ומטוסי אירופלוט שנחתו בסיאול.
ב-10 בנובמבר 1988, הפוליטביורו הסובייטי, לראשונה, שקל מחדש את יחסיו עם דרום קוריאה. בגלל היעדר יחסים דיפלומטיים, רוב הסחר בין דרום קוריאה לברית המועצות היה בתחילה עקיף; מזרח אירופה, הונג קונג, יפן וסינגפור שימשו מתווכים. עם התגברות היקף הסחר החלו סיאול ומוסקבה לסחור ישירות תוך שימוש במתקנים ליד ולדיווסטוק ופוסאן. התאגיד לקידום הסחר הקוריאני (KOTRA) ולשכת המסחר והתעשייה הסובייטית החליפו בשנת 1988 תזכר סחר שהתחייב בסיוע הדדי בהקמת משרדי סחר בשנת 1989. משרד הסחר של סיאול במוסקבה נפתח ביולי 1989; משרד הסחר במוסקבה בסיאול נפתח באפריל 1989. כמה עסקים מרכזיים בדרום קוריאה, כולל דייהו, סונקיונג ולקי LG, סחרו ישירות עם ברית המועצות בשנת 1990.
העושר החדשני של דרום קוריאה ועוצמתו הטכנולוגית משכו את האינטרס של מספר גדל והולך של מדינות סוציאליסטיות. ביוזמתו של נורדפוליטיק, השמועה כיועץ סודי של מדיניות החוץ של רוה ביקר במוסקבה כדי להתייעץ עם קובעי מדיניות סובייטים. קים יונג-סאם ביקר במוסקבה בין 2 ביוני ל-10 ביוני 1989, מכיוון שהקרמלין הודיע שהוא יאפשר לכ-300,000 קוריאנים סובייטים שנמצאים באי הסובייטי סחלין מאז סיום מלחמת העולם השנייה לחזור לצמיתות לדרום קוריאה. מוסקבה אף קבעה את פגישתו של קים עם שגריר צפון קוריאה בברית המועצות.
ביוני 1990 קיים רוה את הפסגה הראשונה שלו עם הנשיא גורבצ'וב בסן פרנסיסקו.
היסטוריה > הפדרציה הרוסית

לאחר קריסת ברית המועצות כוננו דרום קוריאה ורוסיה יחסים דיפלומטיים ב-1991. ב-20 בנובמבר 1992 חתמו רוסיה ודרום קוריאה על פרוטוקול שקבע ביקורים סדירים של גורמי הגנה וכלי שיט ימי בין שתי המדינות.
ב-23 ביולי 1997, במהלך ביקורו של שר החוץ הרוסי יבגני פרימקוב בסיאול, נחתם הסכם 'קו חם' הקובע הקמת קו תקשורת מיוחד בין בתי המגורים הרשמיים של נשיאי רוסיה ודרום קוריאה.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביקר בסיאול בפברואר 2001, ואילו נשיא דרום קוריאה, רו מו-היון, ביקר במוסקבה בספטמבר 2004.
דרום קוריאה ורוסיה משתתפות בשיחות ששת הצדדים בנושא הפצת הגרעין בקוריאה הצפונית.
בנובמבר 2013 חתמו רוסיה ודרום קוריאה על הסכם נסיעות ללא ויזה.
בין התאריכים 21 עד 23 ביוני 2018, נשיא דרום קוריאה, מון ג'יאה-אין, ערך ביקור ממלכתי ברוסיה. ב-21 ביוני הוא פנה אל הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון של האספה הפדרלית הרוסית, וכבך הפך למנהיג דרום קוריאה הראשון שנאם בפרלמנט הרוסי. ב-22 ביוני קיים נשיא רוסיה ולדימיר פוטין שיחות עם מון ג'ה-אין במוסקבה. המנהיגים חתמו על מסמך להקמת אזור סחר חופשי.
ב-28 באוגוסט 2018 נפגש סגן שר ההגנה סוה צ'ו-סוק עם מקבילו הרוסי אלכסנדר פום והגיעו להסכמה להתקין קו תקשורת ישיר בין כוחות האוויר שלהם משתי מדינות.
שיתוף פעולה כלכלי

דרום קוריאה ורוסיה עובדות יחד על בניית מתחם תעשייתי דו-צדדי באזור הכלכלי החופשי של נחודקה במזרח הרחוק ופיתוח שדות הגז באירקוטסק. שני הצדדים גם הסכימו לשתף פעולה בחיבור מחדש של מסילה בין-קוריאנית מתוכננת לחבור לרכבת הטרנס-סיבירית. רוסיה הביעה עניין להפוך לצינור לייצוא דרום קוריאה לאירופה, שעוברת כעת בספינות, על ידי קישור הרכבת הקוריאנית ל-TSR.
על פי הדיווחים, רוסיה הציעה להחזיר את חובותיה בסך 1.7 מיליארד דולר לקוריאה הדרומית באמצעות השקעות משותפות בצפון קוריאה, כמו פרויקט הרכבת.
תוכנית חלל

דרום קוריאה שלחה את הקוסמונאוט הראשון שלה על סיפון טיסת סויוז לתחנת החלל הבינלאומית באפריל 2008. דרום קוריאה ביצעה שיגור לוויינים מקומי בשנת 2009 ו-2010, שניהם בסיוע רוסי. הלוויין הדרום קוריאני הראשון הושק בהצלחה בשנת 2013 בעזרת סיוע רוסי נרחב ושלב ראשון רוסי.
האיום הגרעיני בצפון קוריאה

לאחר הניסוי הגרעיני ב-25 במאי 2009, שבגינו עמדה צפון קוריאה בפני צמצום רב של הסיוע ממדינות רבות, פיונגיאנג איימה לתקוף את דרום קוריאה לאחר שהצטרפה לתוכנית בהנהגת ארצות הברית לבדוק כלי שיט החשודים כביכול בהובלת ציוד לנשק להשמדה המונית. סוכנויות חדשות רבות במוסקבה חששו כי מהלך זה עשוי להוביל למלחמה גרעינית. צפון קוריאה איימה גם על מדינות רבות אחרות כמו ארצות הברית ופדרציות אחרות ברחבי העולם. מספר ימים לאחר מכן, נשיא דרום קוריאה לי ליונג-בק ונשיא רוסיה דמיטרי מדבדב הסכימו בשיחת טלפון כי יש צורך בתגובה בינלאומית חזקה, כולל פעולה של האו"ם, כך נמסר מלשכתו של לי. רוסיה אמרה כי היא תעבוד עם סיאול על החלטת מועצת הביטחון החדשה ותחדש את השיחות הבינלאומיות בנושא הגרעין הצפון קוריאני.
הגירה

קוריו-סרם הוא השם בו קוריאנים אתניים במדינות הפוסט-סובייטיות משתמשים כדי להתייחס לעצמם. כ-500,000 קוריאנים אתניים מתגוררים במדינות ברית המועצות לשעבר, בעיקר במדינות העצמאות של מרכז אסיה. ישנן גם קהילות קוריאניות גדולות בדרום רוסיה (סביב וולגוגרד), הקווקז ודרום אוקראינה. ניתן לייחס קהילות אלה לקוריאנים שחיו במזרח הרחוק הרוסי בסוף המאה ה-19. קיימת גם קהילה אתנית נפרדת קוריאנית באי סחלין. חלקם עשויים להזדהות כקוריו-סרם, אך רבים אינם מכירים זאת. שלא כמו היישובים ביבשת רוסיה, המורכבים ברובם ממהגרים מסוף המאה ה -19 ותחילת המאה ה-20, אבות אבותיהם של הקוריאנים בסחלין הגיעו כמהגרים מפרובינציות גיונג - סאנג וג'ולה בסוף שנות השלושים ותחילת הארבעים, ונאלצו לשרת על ידי היפנים לעבוד במכרות פחם כדי למלא מחסור בעבודה שנגרם בגלל מלחמת העולם השנייה.
הרוסים בקוריאה החלו להגיע כבר בשנת 1885; עם זאת, כמעט כל הקהילה הרוסית הנוכחית בדרום קוריאה, המוערכת בכ-10,000 איש, מורכבת מהמהגרים לאחרונה.
חילופי תרבות

היו מקרים של חילופי תרבות בין המדינות לפני ההכרה הדיפלומטית הרשמית. הכנסת הספרות הקוריאנית לאזור הרוסופון הייתה פעילה יחסית עד שנות השבעים בעיקר באמצעות סיפורים קלאסיים קוריאניים.
יחסי קנדה–קרואטיה

| יחסי קנדה–קרואטיה |
| --- | --- |
קנדה: קרואטיה


קנדה: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,984,670: 56,594
אוכלוסייה
39,838,945: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,140,086: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,718: 21,375
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית   ודמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

שגרירות קנדה בזאגרב
יחסי קנדה–קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קנדה לקרואטיה.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 באפריל 1993. במרץ 2009 ביטלה קנדה את חובת הוויזה לאזרחי קרואטיה הנוסעים לקנדה. קנדה תמכה בשילובה של קרואטיה במוסדות אירו-אטלנטיים, בהצטרפותה הרשמית של קרואטיה לנאט"ו בשנת 2009 ובאיחוד האירופי בשנת 2013. קרואטיה אישרה את הסכם השותפות האסטרטגי של קנדה-האיחוד האירופי באפריל 2018. קנדה וקרואטיה חתמו על הסכם בנושא הימנעות מכפל מס בשנת 1999. שתי הממשלות חתמו גם על הסכם קידום השקעות זרות והגנה בשנת 1997, וכרתו הסכם תחבורה אווירית בשנת 2006.
יחסים מסחריים

היחסים המסחריים הדו-צדדיים בין קנדה לקרואטיה צנועים אך הולכים וגדלים מדי שנה. לשכת המסחר הקנדית-קרואטית בטורונטו ורשת העסקים הקנדית-קרואטית בזאגרב פעלו בקידום סחר דו-צדדי וארגון משימות סחר. קרואטים-קנדים ממלאים תפקיד מפתח בפיתוח הזדמנויות סחר והשקעה בשתי המדינות.
קרואטיה הייתה תומכת מובהקת בהסכם הכלכלה והסחר המקיף בין קנדה לאיחוד האירופי (CETA) והפכה למדינה השלישית באיחוד האירופי אשררה את CETA ברמה הלאומית, ב-30 ביוני 2017. כהסכם סחר כולל, CETA מטפל או מבטל חסמים כמעט בכל המגזרים וההיבטים של סחר דו-צדדי בין קנדה לקרואטיה, מרחיבים מקומות עבודה ומקדמים הזדמנויות מסחריות חדשות לעסקים קנדיים וקרואטים.
שיתוף פעולה הגנתי

קרואטיה היא בעלת ברית מוערכת ששירתה לצד הכוחות המזוינים הקנדיים באפגניסטן, בקוסובו ובמשימות נאט"ו אחרות וממלאת תפקיד חשוב בנוכחות המשופרת של נאט"ו. ספינות הצי המלכותי הקנדי מבקרות בקביעות בנמלי קרואטיה, כולל HMCS שרלוטטאון בנובמבר 2017 ו-HMCS Ville de Quebec בדצמבר 2018.
נציגויות דיפלומטיות

קרואטיה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, קונסוליה כללית במיסיסוגה וקונסוליית כבוד בוונקובר.
קנדה מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב.
יחסי דרום אפריקה – תאילנד

| יחסי דרום אפריקה – תאילנד |
| --- | --- |
דרום אפריקה: תאילנד


דרום אפריקה: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 513,120
אוכלוסייה
64,192,939: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,885: 7,186
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה (עם משטר צבאי)

שגריר תאילנד מגיש לנשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה את כתב האמנה שלו, 2010
יחסי דרום אפריקה–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת תאילנד. לדרום אפריקה שגרירות בבנגקוק, ואילו לתאילנד שגרירות ביוהנסבורג.
היסטוריה

שתי המדינות ייסדו יחסים קונסולריים ב-9 במרץ 1992. כחצי שנה מאוחר יותר, בספטמבר, פתחה דרום אפריקה קונסוליה-כללית בבנגקוק. חודש אחר כך פתחה תאילנד קונסוליה-כללית ביוהנסבורג, שהייתה באותה עת המרכז הפיננסי של דרום אפריקה.
יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו ב-9 בדצמבר 1993, ובתאריך זה שודרגו גם שתי הקונסוליות לשגרירויות, תוך שתאילנד פותחת שגרירות בפרטוריה שהחליפה את הקונסוליה הכללית שביוהנסבורג.
בשנת 2018 ציינו שתי המדינות חצי יובל לכינון היחסים הדיפלומטיים.
סחר

בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על 3.8 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייבאה דרום אפריקה מתאילנד בשווי כולל של כ-2.9 מיליארד דולר הוא כלי רכב ודגנים; עיקר הסחורות שייבאה תאילנד מדרום אפריקה בשווי כולל של כ-930 מיליון דולר הוא פנינים ואבנים יקרות ואלומיניום.
יחסי אוסטריה–מקסיקו

| יחסי אוסטריה–מקסיקו |
| --- | --- |
אוסטריה: מקסיקו


אוסטריה: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 1,964,375
אוכלוסייה
9,118,988: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 13,642
משטר
רפובליקה פדרלית

יחסי אוסטריה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות הן חברות ה-OECD והאו"ם.
היסטוריה

ביולי 1842, האימפריה האוסטרית ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר חתימת הסכם ידידות, ניווט ומסחר בין שתי המדינות. בדצמבר 1861 הקיסר נפוליאון השלישי של צרפת פלש למקסיקו. לאחר השתלטותו בהצלחה על רחבי הארץ הוא הציע, יחד עם האצולה המקסיקנית, את הכתר של מקסיקו למקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה, מבית הבסבורג. באפריל 1864 מקסימיליאן, יחד עם אשתו קרלוטה, הפליג לעבר מקסיקו. עם הגעתו לארץ במאי 1864, מקסימיליאן הוכרז כקיסר מקסיקו. תקופה זו ידועה בתור האימפריה המקסיקנית השנייה.
שלטונו של הקיסר מקסימיליאן היה מצוי במצב מתמיד של סכסוך בין הגיבוי הצרפתי לממשלה שלו לבין והממשלה בגלות של בניטו חוארס. בשנת 1866, צרפת הוציאה את צבאה ממקסיקו, וביוני 1867, הקיסר מקסימיליאן נתפס על ידי הכוחות היריבים בקרטרו והוצא להורג יחד עם שני הגנרלים שלו, ובכך בא הסוף על האימפריה. לאחר הוצאתו להורג של מקסימיליאן, היחסים הדיפלומטיים בין אוסטריה ומקסיקו נותקו עד 1901.
ב-1938, מקסיקו הייתה המדינה היחידה שמחתה נגד האנשלוס של אוסטריה בחבר הלאומים. במהלך מלחמת העולם השנייה, אוסטריה הייתה חלק מהרייך הגרמני, ובמאי 1942 מקסיקו הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית, לאחר הטבעת 2 מכליות נפט מקסיקניות במפרץ מקסיקו על ידי צוללות גרמניות. אחרי המלחמה, יחסים דיפלומטיים כוננו מחדש בין שני העמים.
במהלך השנים, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות התחזקו. בשנת 2005 הנשיא היינץ פישר הפך לראש המדינה האוסטרי הראשון שביקר במקסיקו. ב-2006, נשיא מקסיקו, ויסנטה פוקס ערך ביקור רשמי באוסטריה. ב-2011, Colegio Austriaco Mexicano נפתח בקרטרו.
במשך השנים, התקיימו הרבה דיונים בין שתי המדינות האם על אוסטריה להחזיר למקסיקו את כיסוי הראש של מוקטסומה וחפצים אחרים מהתקופה הפרה-היספנית, שנלקחו ממקסיקו ב-1519 והועברו לאוסטריה שבה הם מוצגים במוזיאון לאתנולוגיה בווינה. ביולי 2014, הוכרז כי כיסוי הראש שברירי מדי עבור נסיעה, ולכן לא ניתן להחזיר אותו למקסיקו. בשנת 2018, אוסטריה הודתה למקסיקו ביום השנה ה-80, שבו מקסיקו מחתה נגד האנשלוס.
ביקורים רשמיים

ביקורים רמי דרג של אוסטריה במקסיקו
שר החוץ ויליבאלד פאר (1981)
הקנצלר וולפגנג שיסל (2004)
הנשיא היינץ פישר (2005)
ביקורים רמי דרג של מקסיקו באוסטריה
הנשיא ויסנטה פוקס (2006)
שר החוץ לואיס ארנסטו דרבס (2006)
שר החוץ פטריסיה אספינוסה קאנטיאנו (2007, 2010, 2012)