stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלנקטון: הסרט
הפקה > רקע ופיתוח

במרץ 2020, דווח כי ViacomCBS תפיק שני סרטי ספין-אוף המבוססים על הסדרה בובספוג מכנסמרובע עבור נטפליקס. בפברואר 2022, במהלך שיחת משקיע, אמר מנכ"ל ניקלודיאון, בריאן רובינס, כי שלושה סרטי ספין-אוף מונעי אופי של בובספוג נמצאים בעבודות וכי הם ישוחררו באופן בלעדי בסטרימר פרמאונט+, כשהראשון יוקרן ב-2023. עם זאת, באפריל 2023, דווח שהראשון, "סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטום", יגיע במקום זאת לראשונה בנטפליקס ב-2024.
ביוני 2024, הוכרז שסרט ספין-אוף שני של בובספוג עבור נטפליקס, בשם "פלנקטון: הסרט", נמצא בהפקה ויציג את פלנקטון כדמותו הראשית. צוות הקול הקבוע של הסדרה של מר לורנס, קולם של פלנקטון, ג'יל טלי, טום קני, ביל פייגרברייק, קרולין לורנס, קלנסי בראון ורודג'ר באמפס אושרו לחזור על תפקידיהם. דייוויד נידהם הוכרז כבמאי הסרט, כאשר מר לורנס היה שותף לכתיבת הסרט, לצד קאז וכריס ויסקרדי.
הפקה > מוזיקה

מהוויה ברידג'מן-קופר הוכרזה כמלחינה, עם קארין רכטמן ואוטיס ראצ'מן כמפקחי מוזיקה. בנוסף, הסרט יכלול שירים מקוריים שנכתבו על ידי ברט מקנזי, לינדה פרי, מארק מות'רסבו ובוב מות'רסבו.
הפצה

בדומה לסרט הקודם, הסרט כולו הודלף באינטרנט כהעלאת וידאו באוגוסט 2024 לפני יציאתו לאקרנים. הסרט יצא בנטפליקס ב-7 במרץ 2025.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  D'Alessandro, Anthony (6 ביוני 2024). "'SpongeBob' Antagonist 'Plankton' Is Getting His Own Netflix Movie In 2025". Deadline Hollywood (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-6 ביוני 2024. נבדק ב-6 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gruenwedel, Erik (5 במרץ 2020). "It's a 'SpongeBob SquarePants' World at ViacomCBS". Media Play News (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-7 באוגוסט 2020. נבדק ב-29 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (15 בפברואר 2022). "SpongeBob Squarepants Spinoff Movies, Dora the Explorer Live-Action Series Set at Paramount Plus". Variety. ארכיון מ-17 בפברואר 2022. נבדק ב-26 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Giardina, Carolyn (25 באפריל 2023). "Netflix Animation Reveals In Your Dreams, a New SpongeBob Adventure and Additional Nimona Voice Casting". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-25 באפריל 2023. נבדק ב-25 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Milligan, Mercedes (6 ביוני 2024). "Next on Netflix Animation Presentation Sneak-Peeks 'Wallace & Gromit' Movie, 'K-Pop: Demon Hunters,' 'Plankton' Movie, 'Motel Transylvania' and Much, Much More!". Animation Magazine. ארכיון מ-8 ביוני 2024. נבדק ב-6 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moore, Kasey (8 באוגוסט 2024). "Netflix Animation Suffers Major Leak; Multiple Movies, Series, and Anime Shared Online". What's on Netflix (באנגלית). ארכיון מ-8 באוגוסט 2024. נבדק ב-8 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| בובספוג מכנסמרובע |
| --- | --- | --- |
| דמויות | בובספוג מכנסמרובע • פטריק סטאר • סקווידוויד • יוג'ין קראב • סנדי צ'יקס • איש הים ונער הפלא • גברת פאף • דמויות נוספות |  |
| עונות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 |  |
| סרטי טלוויזיה | אטלנטיס מכנסמרובע • בובספוג מתחת לאפס • ספוגהולדת לבובספוג • יצור המחנה |  |
| סרטים | בובספוג: הסרט • בובספוג הסרט: ספוג מחוץ למים • בובספוג הסרט: מבצע הצלה • סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטום • פלנקטון: הסרט • החיפוש אחר מכנסמרובע |  |
| סדרות בנות | מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג • המופע של פטריק |  |
| שונות | ניקלודיאון • הסרטן הפריך • Spongiforma squarepantsii • סטיבן הילנבורג • בובספוג – המחזמר |  |
כרזת קידום עברית נוספת של הסרט
תוצאות מלחמת לבנון השנייה

מלחמת לבנון השנייה פרצה בקיץ 2006. למלחמה זו היו תוצאות רבות, בהן הקמת ועדת וינוגרד והתפטרותו של הרמטכ"ל, דני חלוץ.
תוצאות מיידיות

בניגוד למספר ההרוגים הישראליים, הידוע במדויק - 122 חיילים (מהם 2 חטופים) ו-44 אזרחים - שוררת עמימות בנוגע למספר הנפגעים בקרב החזבאללה. המספר נע בין 500 לפי הערכת האו"ם לבין 700 לפי הערכת צה"ל. צה"ל לדבריו יודע לנקוב בשמם של 600 מההרוגים. חזבאללה הודה רק בכ-250 הרוגים משורותיו. מספר האזרחים הלבנונים ההרוגים נאמד בכ-300–450.
חלק מהכפרים, ששימשו כמעוזים ומחסני נשק של חזבאללה, חרבו בעקבות הלחימה. במהלך הלחימה השמידו ותפסו חיילי צה"ל כמות רבה של אמצעי לחימה ובהם רקטות, משגרי רקטות, טילי נ"ט מתקדמים, רובים, תחמושת, מחשבים, חומר מודיעיני ובונקרים.
לשתי המדינות נגרם נזק כלכלי כבד בעיקר בשל הפגיעה בתשתיות ובענף התיירות, וכן נזקים אקולוגיים. עלות המלחמה מבחינת התקצוב הצה"לי נאמדה במשרד הביטחון בסכום של 11.2 מיליארד ש"ח. כ-2% מהתמ"ג השנתי. ועדה שמונתה במשרד התחבורה גילתה כי היו כשלים חמורים בתפקוד הנמלים בזמן המלחמה.
בציבור הלא שיעי, הייתה הסתייגות ממעשי חזבאללה, בעיקר בקרב הדרוזים (וליד ג'ונבלאט) והנוצרים. אמ"ן העריך שמעמדו של חזבאללה בלבנון נפגע ושהוא מצוי במצוקה קשה, עקב הבוץ שלתוכו גרר את העם הלבנוני, על רקע זה ניתן להבין את התנצלותו של נסראללה לאחר המלחמה. עם זאת המאורעות של אמצע 2008 והסכם קטאר, מראים כי חזבאללה ניצל את המלחמה למנף את התעצמותו בחברה הלבנונית, ועל אף ההתנגדות של הגורמים האחרים, הוא ביסס את מעמדו היטב.
תגובות > תמיכה במבצע בישראל

הפעולות ההתקפיות של ישראל בתחילת המלחמה היו כמעט קונצנזוס מוחלט, מהימין ועד השמאל המתון. סקר שפורסם ב-21 ביולי הראה ש-90% מאזרחי ישראל מצדדים בהמשך הלחימה בצפון עד שחזבאללה יורחק מהגבול, 95% טענו כי תגובת ישראל מוצדקת ונכונה וכמעט 80% מרוצים מתפקודו של ראש הממשלה, שקודם למבצע מעמדו החל להתערער בסקרים. סיעות האופוזיציה מהימין גיבו את ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט ואת שר הביטחון עמיר פרץ בנושא זה. תומכי המבצע לא היו תמימי דעים לגבי תמיכה בפעולה קרקעית. רבים מהתומכים התנגדו לכך, בשל מאורעות מלחמת לבנון. מנגד, חלק מהתומכים במלחמה קראו להפציץ מטרות בסוריה ובאיראן וראו בהן את התוקפניות האמיתיות. אלו שתמכו במלחמה סברו בין היתר כי אין להותיר את צפון המדינה כבן ערובה לגחמות של חזבאללה, שתקף את ישראל גם לאחר הנסיגה מלבנון שוב ושוב. לתפיסתם למול ארגון טרור מובהק, יש לעשות "שרירים" כדי לרסנו. הם גם סברו כי מנופי לחץ על האוכלוסייה הלבנונית כולה יגרמו לכך שחזבאללה ינצור את נשקו.
תגובות > התנגדות למבצע בישראל

על אף התמיכה הרחבה בציבור, כבר ביום הרביעי למבצע ב-16 ביולי התקיימה בישראל מחאת שמאל רדיקלי ראשונה כנגד המבצע, בהשתתפות כ-4,000 איש, בטענה שמבצע זה פוגע באזרחים חפים מפשע ולא מביא ביטחון לתושבי ישראל.
בקרב כלל הסיעות בכנסת, המפלגות שרוב חברי הכנסת שלהם הם ערבים, בל"ד, חד"ש ורע"ם התנגדו למבצע מיומו הראשון. בתחילת המבצע, מפלגת מרצ גיבתה את הפעולה שנקטה ממשלת ישראל, אולם מאוחר יותר נשמעו במפלגה קולות רבים שדרשו הפסקת אש והסתייגו מכניסה קרקעית ללבנון. מרצ הייתה המפלגה הציונית היחידה שנמנעה ולא הצביעה בעד הממשלה בהצבעת אי-אמון שהגישו הסיעות הערביות.
חלק קטן מאנשי הרוח בישראל השתתפו בעצומות בגנות המלחמה ובזכות הפסקת אש. בעקבות החלטת הממשלה להרחיב את כניסת צה"ל עד לנהר הליטני, גברה התמיכה בהפסקת האש מספר גופים ואנשי רוח שתמכו במלחמה, כגון דויד גרוסמן מרצ ושלום עכשיו, שינו את דעתם והצטרפו למיעוט המתנגדים. אלו שהתנגדו למלחמה סברו בין היתר כי פעולות צה"ל אינן מידתיות, כמות ההרג האזרחי בלבנון אינה מוסרית. ולמעשה צה"ל פוגע בתשתית כלכלית אזרחית לבנונית וכמעט לא מצליח לפגוע בחזבאללה ולהפעיל עליו לחץ. גם עלו חשדות כי אולמרט נקט בפעולה כדי לקדם את עצמו פוליטית.
תגובות > תגובות בעולם

בלבנון, בעולם הערבי ובאו"ם נשמעה ביקורת קשה על הפגיעה הישראלית באזרחים ובתשתיות אזרחיות בהפצצות ישראל. שליח האו"ם יאן אנגלרד הזהיר מפני אסון הומניטארי בלבנון. ארגוני זכויות אדם כגון אמנסטי ו-HRW גינו את התקפות חזבאללה על אזרחים ישראלים כפשע מלחמה והפרה של החוק הבין-לאומי, ומנגד הם גם גינו את הפגיעה באזרחים לבנוניים בידי צה"ל וקבעו כי יש בהפגזות חשש לפשעי מלחמה ולהפרות של החוק הבינלאומי. הביקורת התחזקה לאחר ההפגזה בכפר קאנא, וכללה גם האשמה בתקיפות על אמבולנסים, שיירות פליטים ושיירות מזון, וכן בשימוש בנשק אסור על פי אמנות בינלאומיות.
קבוצות שמאל שונות בעולם, הכוללות מעט קבוצות יהודיות, קיימו הפגנות מול גורמים ישראליים בחו"ל. קבוצות אלו טענו כי ישראל מגיבה להתקפות על הצבא שלה בפגיעה מאסיבית באזרחים, ובמקום להביא להפסקת אש, ישראל גוררת את התקריות לידי מלחמה. מנגד התקיימו ברחבי העולם הפגנות תמיכה בישראל, בהן בלוס אנג'לס הפגנת אלפים התומכת בישראל ומגנה את חזבאללה. בהפגנה נאם מושל קליפורניה ארנולד שוורצנגר שאמר: "כל קליפורניה עומדת לצד ישראל".
ועדות החקירה בישראל והזעזועים בצה"ל > הקריאות להקמת ועדת חקירה

כבר במהלך הלחימה נשמעו קולות, בעיקר מצד חיילי מילואים ועיתונאים, שדרשו חקירה מקיפה של שגיאות ומחדלים שנעשו לקראת המלחמה ובמהלכה. עלו טענות לגבי השגיאות המבצעיות והלוגיסטיות הלא מעטות שהתרחשו לדבריהם. בהן ניתן למנות כשלי המודיעין, כשלים טקטיים, חוסר אימון מתאים למבצע, פקודות סותרות, הבעת אי אמון במפקדים הבכירים, הרוגים מיותרים לאחר שנודע על הפסקת האש, נתינת משקל יתר לכח האווירי על חשבון הכח היבשתי, נתק בין המפקדים לחיילים בשל הטכנולוגיות החדשות, בעיות במיגון הטנקים, אי אספקת ציוד צבאי מתאים ומחסור חמור באספקת מזון ושתייה ללוחמים שנכנסו ללבנון.
תנועת המחאה שקמה נחלקה לשני קולות עיקריים: הקול האחד הורכב מחיילי מילואים (בעיקר יוצאי חטיבת אלכסנדרוני) בהנהגת סמ"ר רוני ויסבלאט שקראו להתפטרות ראש הממשלה, שר הביטחון והרמטכ"ל מתוך דרישה ללקיחת אחריות פיקודית על המערכה הכושלת.
הקול השני היה קולה של התנועה לאיכות השלטון אשר דרשה הקמת ועדת חקירה ממלכתית שלקחיה יהיו הבסיס לשיקום מערכות השלטון וצה"ל והכנתן לקראת המערכה הבאה. בראש תנועה זו עמד עו"ד אליעד שרגא מקים התנועה לאיכות השלטון, אל"ם (מיל') אמנון נחמיאס שהיה הקצין הבכיר ביותר שהשתתף המלחמה והביע מחאה פומבית, סא"ל (מיל') יחיאל גילה קצין מילואים ביחידה מובחרת, ורס"ן (מיל') ד"ר מיכאל גינסבורג, הרופא החטיבתי של חטיבה 55.
עם תחילת המחאה הציבורית הקימה התנועה לאיכות השלטון אוהל מחאה מול היכל בית המשפט העליון בירושלים, והחלה בגיוס פעילים בכל רחבי הארץ במטרה ליצור לחץ ציבורי יעיל על הממשלה. בשיאה של פעולת מחאה זו שבתו ארבעת מנהיגי תנועת המחאה שביתת רעב במשך 19 ימים, במהלכם נערכה עצרת מחאה המונית בכיכר רבין בתל אביב בה השתתפו עשרות אלפי אזרחים מכל שכבות הציבור ומכל רחבי המדינה. בעקבות לחצי הציבור ועתירות שהגישה התנועה לאיכות השלטון נגד ועדת אדמוני החליטה ממשלת ישראל למנות ועדת בדיקה ממשלתית בראשות השופט וינוגרד, ובהשתתפות פרופ' יחזקאל דרור, פרופ' רות גביזון, אלוף (מיל') חיים נדל ואלוף (מיל') מנחם עינן. תוצאות ועדה זו שימשו כקן מנחה לשיקום צה"ל ולהתווית דרכי פעולה בין הממשלה הציבור וצה"ל לעיתות מלחמה.
ועדות החקירה בישראל והזעזועים בצה"ל > הקמת ועדות בדיקה שונות

הקריאות לחקירת המלחמה התגברו לאחר סיומה. מאהלי מחאה של התנועה למען איכות השלטון בישראל ושל חיילי מילואים, התמקמו בירושלים סמוך לבית המשפט העליון ולמשרד ראש הממשלה, בקריאה למנות ועדת חקירה ממלכתית, ולהתפטרות מובילי המבצע: אולמרט, פרץ וחלוץ. מיד לאחר שוך הקרבות, השר פרץ הקים ועדת בדיקה חיצונית בראשות הרמטכ"ל לשעבר אמנון ליפקין-שחק, שהוקפאה בטרם החלה בעבודתה. גם חברי הכנסת בוועדת החוץ והביטחון החליטו להקים ועדת חקירה פרלמנטרית, במסגרת הוועדה לחקירת המלחמה.
אולמרט שסירב לדרישה לוועדת חקירה ממלכתית, החליט לבסוף להקים שתי ועדות חקירה שיפעלו במקביל: האחת, בראשות ראש המוסד לשעבר נחום אדמוני (שהתחלף לאחר בשופט לשעבר - אליהו וינוגרד לאחר התערבותו של ההיועץ המשפטי לממשלה - מני מזוז), לבדיקת תפקוד הדרג המדיני, וועדה שנייה לבדיקת הצבא, בראשות ליפקין-שחק. על מבקר המדינה הוטל לבדוק את הטיפול בעורף.
ועדות החקירה בישראל והזעזועים בצה"ל > התפטרות מפקדים בכירים לאחר המלחמה

במקביל, הקים צה"ל ועדות בדיקה רבות לבדיקת האספקטים השונים של התנהלות צה"ל במלחמה, החל מאופי פעולת הכוחות בשטח ועד לתפקוד הרמטכ"ל. אחת מוועדות אלה, ועדת הבדיקה הפנימית לחקירת אירועי החטיפה בראשות האלוף דורון אלמוג, מצאה כי מפקד עוצבת הגליל תא"ל גל הירש לא נערך כראוי לאפשרות החטיפה והמליצה להדיחו, ובשל כך פרש הירש מתפקידו.
ב-13 בספטמבר 2006 הרמטכ"ל נענה לבקשתו של אודי אדם לסיים את תפקידו כמפקד פיקוד הצפון בהקדם. הסיבה להחלטתו של אדם הייתה ככל הנראה חילוקי דעות קשים שהתגלעו בינו לבין צמרת צה"ל והרמטכ"ל, והחלטתו של הרמטכ"ל חלוץ למנות את סגנו, האלוף משה קפלינסקי, לנציגו בפיקוד הצפון בתחילת חודש אוגוסט. מהלך שהיווה למעשה הדחה של אדם, גם אם לא נאמר בצורה מפורשת. גדי איזנקוט החליף אותו בתפקידו. בעקבותיו גם איל בן ראובן, שמונה בפרוץ המלחמה בלבנון למפקד חזית היבשה בצפון, ושימש למעשה כסגנו של אודי אדם הורחק והתפוטר[דרוש מקור].
ב־17 בינואר 2007, התפטר הרמטכ"ל רב-אלוף דן חלוץ, זמן קצר לאחר שהוגשו מסקנות ועדות התחקירים שיזם, והוכנה בעקבותיהם תוכנית השיקום של צה"ל לשנת 2007. מאז תום המלחמה היה הרמטכ"ל נתון ללחצים משמעותיים מצד גורמים שונים להתפטר, בשל טענות על אופן תפקודו במלחמה. גם גזר דינה הקרב של ועדת וינוגרד ריחף מעל ראשו. במקומו מונה גבי אשכנזי, שעסק בשיקום צה"ל לאחר המלחמה.
ועדות החקירה בישראל והזעזועים בצה"ל > ועדת וינוגרד

האישור להקמת ועדת וינוגרד, ניתן בסופו של דבר בישיבת הממשלה ב-17 בספטמבר. 20 שרים תמכו, שניים התנגדו ואחד נמנע.
ב-30 באפריל 2007 הגישה ועדת וינוגרד את דו"ח הבינים, שהתייחס לתפקוד ראש הממשלה אהוד אולמרט, שר הביטחון עמיר פרץ והרמטכ"ל בזמן המלחמה דן חלוץ. הדו"ח ציין, כי כל שלושת האישים כשלו בתפקידם, בקבלת ההחלטות ובניהול מלחמת לבנון השנייה. וכי ההחלטה על היציאה למלחמה נעשתה בפזיזות.
ב-30 בינואר 2008 הוגש הדו"ח הסופי של הוועדה ובו נאמר כי במלחמת לבנון השנייה הייתה החמצה גדולה וחמורה, לאור העדיפות הגדולה של צה"ל על חזבאללה, והוטלה אחריות על הדרג הצבאי, במיוחד כוחות היבשה, עם שותפות מסוימת של הדרג המדיני.
החלטת מועצת הביטחון

בסוף מלחמת לבנון השנייה קיבלה מועצת הביטחון של האומות המאוחדות את החלטה 1701, האוסרת על הכנסת כלי נשק לדרום לבנון. עם זאת, עד ל-2013 הכניס החזבאללה כ-100,000 רקטות לדרום לבנון. בנוסף, נאסר על חזבאללה גם לנוע במדים בשטח זה, ולכן, פעילי חזבאללה נעים בלבוש אזרחי.
חדר מיון

חדר טראומה
המחלקה לרפואה דחופה בהדסה עין כרם
חדר מיון, או בשם המקובל בישראל בשנים האחרונות, מחלקה לרפואה דחופה (ובר"ת: מלר"ד) הוא מחלקה בבית חולים המעניקה טיפול רפואי ראשוני לחולים עקב מחלה או תסמינים הדורשים טיפול מיידי. לחלק מהחולים עלולה להיות בעיה מסכנת חיים הדורשת טיפול דחוף.
חדרי מיון הוקמו במהלך המאה ה-20 בשל העלייה בצורך באבחון וטיפול רפואיים במצבים קריטיים. במדינות מסוימות חדרי המיון הפכו לנותני שירות רפואי כללי לחולים מעוטי יכולת כלכלית, שאינם יכולים לקבל טיפול רפואי במקום אחר.
רוב חדרי המיון פועלים 24 שעות ביממה, אך בשעות הערב והלילה הם עובדים במתכונת כוח אדם מצומצמת.
מבנה המחלקה

בחדר המיון ממוקמים מספר אזורים המותאמים לטיפול במחלות, פציעות או מצבים מסוימים.
באזור המיון הראשוני (טריאז') האחות הממיינת קובעת את רמת הדחיפות על פי בדיקת סימנים חיוניים והתרשמות מהמטופל, ומפנה את המטופל להמשך בירור באגף הרלוונטי.
חדר הטראומה, הנקרא לעיתים חדר ההלם או חדר טיפול נמרץ, הוא האזור הראשי בחדר המיון. בחדר זה מטופלים חולים ופצועים שמצבם מוגדר קריטי ונשקפת סכנה לחייהם או לאיבר מגופם. החדר מצויד במכשירי ניטור, הנשמה והחייאה, ובתרופות למצבי חירום. כמו כן ניתן למצוא בו מכשיר אק"ג ולעיתים אף מכשיר רנטגן לצילומי חזה ואגן ומכשיר אולטרה סאונד.
באזור השוכבים מטופלים חולים שמצבם הרפואי יציב, אך דורש טיפול בשכיבה. אזור זה בדרך כלל עמוס מאוד בחולים עם בעיות שונות, חלקן פנימיות וחלקן דורשות התערבות כירורגית. חלק גדול מהחולים הללו יזדקקו להמשך טיפול או אשפוז. חולים אלו יכולים להיות לדוגמה בעלי שבר בירך, סובלים מבעיות יציבה, חולים עם בעיות סיעודיות המונעות מהם ללכת, חולים הסובלים מהפרעות בקצב הלב הדורשות ניטור ממושך. זמן הטיפול בחולים אלו בדרך כלל ממושך יותר בשל מורכבות מחלתם.
באזור האמבולטורי, או אזור המהלכים, מטופלים חולים עם בעיות אורתופדיות וכירורגיות קלות שאינן דורשים שכיבה קבועה במיטה. באזור זה תמצא אחות, חדר טיפולים ומכשור מתאים. החולים באזור זה מתקבלים על פי סדר הגעתם.
בבתי חולים שונים בישראל ניתן למצוא חלוקה נוספת לאזורים לפי התמחות, כגון מיון פנימי, מיון כירורגי, מיון אורתופדי, מיון אא"ג ולעיתים יחידה לכאבי חזה.
בחדרי מיון מסוימים ניתן למצוא אזור המתמחה בטיפול בילדים. אזור זה יכיל בדרך כלל משחקים ומתקנים לילדים, ולעיתים מטפל המתמחה בעבודה עם ילדים והרגעתם. בישראל ישנם מספר בתי חולים לילדים עם חדרי מיון משלהם, כגון בית החולים דנה לילדים בתל אביב ומרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בפתח תקווה וכן בתי חולים כלליים עם חדר מיון נפרד לילדים כגון במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע, מרכז רפואי וולפסון בחולון והמרכז הרפואי שערי צדק בירושלים.
חדר מיון נשים מופרד בדרך כלל מחדר המיון הכללי ונמצא בצמוד למחלקת יולדות. נשים המגיעות לחדר המיון בשל הריונן, יופנו לחדר מיון נשים או ישירות למחלקת יולדות, בהתאם למקובל בבית החולים.
בחדר מיון ניתן גם מענה למקרים הדורשים טיפול פסיכיאטרי, אם באזור מיוחד או באחד האזורים האחרים.
שילוט

בבתי החולים דואגים לשילוט ברור ובולט המכוון לחדר המיון. במדינות מסוימות בארצות הברית אף מתוקנות תקנות בנוגע לשילוט זה.
הגעת החולים והטיפול בהם

חולים מגיעים לחדר המיון על ידי אמבולנס או באופן פרטי. צוות האמבולנס מודיע לחדר המיון מראש על הגעתו ומתאר את מצב החולה. אם יש צורך בכך, הצוות יבצע פעולות מצילות חיים במהלך הנסיעה. אנשי יחידת הטראומה בחדר המיון מדריכים לעיתים את הצוות באמבולנס לגבי הטיפול הנדרש טרם הגעת החולה. חולים אלו יילקחו ישירות לחדר הטראומה שם יחכה להם צוות רופאים ואחיות.
עם הגעת חולה לחדר המיון, הוא עובר מיון ראשוני הכולל בדיקת סימנים חיוניים על ידי האחות הממיינת, בהם לחץ דם, דופק, חום, רמת הכאב, תיאור המחלה מפי החולה או המלווה ומכתב הפניה מהרופא אם בנמצא. סדר הקבלה והטיפול בפונים נקבעים על פי דרגת הדחיפות והחומרה של הבעיה הרפואית ולא בהכרח על פי סדר הגעתם. חולים ברמת דחיפות גבוהה יטופלו על ידי רופא בעדיפות על חולים עם סימפטומים פחות חמורים. לאחר המיון והטיפול הראשוניים, החולים מועברים לאחד האזורים בתוך המחלקה, מאושפזים באחת ממחלקות בית החולים, מועברים לחדר הניתוח, מועברים לבית חולים אחר מסיבות שונות או משוחררים לביתם.
הציוד והצוות הרפואי

הצוות הרפואי בחדר המיון כולל בדרך כלל רופאים מומחים, רופאים מתמחים ואחיות שעברו הכשרה מיוחדת ברפואה דחופה. כמו כן נמצאים בחדר המיון טכנאים רפואיים המפעילים את המכשור המגוון, עובדי כוח עזר (סניטרים), ואנשי צוות נוספים שעוזרים לתמוך בבני משפחתם של החולים.
לעיתים קרובות מגיעים לחדר המיון חולים במצב רפואי בלתי יציב הדורש טיפול מהיר. חולים מחוסרי הכרה אינם יכולים לספק לצוות הרפואי פרטים אודות ההיסטוריה הרפואית שלהם, אלרגיות ורגישויות לתרופות וסוג הדם. צוות חדר המיון מסוגל לטפל במצבים קריטיים גם בהימצא מעט מידע חיוני שכזה. הצוות נדרש, בנוסף, לתקשר עם צוותים רפואיים מחוץ לבית החולים כגון פרמדיקים וחובשים. הרופאים מתמחים בהסרת ציוד מיוחד כגון חוסם עורקים ולוח לקיבוע עצמות, פעולות הדורשות הפעלת פרוצדורות מיוחדות. בשל כך, ומסיבות נוספות, יכולים רופאים להתמחות ברפואת חירום ולהיות מועסקים בחדרי המיון.
צוות חדר המיון חולק הרבה מן המשותף עם צוות האמבולנס, צוותי כבאות, חובשים קרביים, צוותי חיפוש והצלה וצוותי טיפול באסונות. מסיבה זו מתבצעות לעיתים הדרכות משותפות, תרגילים משולבים שמטרתם לאמן את המערכת הרפואית בכללותה. לעיתים אף חולקים חדרי המיון ציוד עם צוותי האמבולנס, ודואגים מאוחר יותר להחזרתו או החלפתו באחר.
בשל טיפול במקרים רבים של התקפי לב ומצבי טראומה נוספים, ניתן למצוא בחדר המיון ציוד ייעודי כגון דפיברילטור, מכונת הנשמה, מכשיר החייאה ואמצעים לחבישה ועצירת שטפי דם.
סיכויי ההישרדות עולים בצורה ניכרת ככל שמתקצר זמן ההמתנה לטיפול, לכן בשנים האחרונות ניתן למצוא חלק מהמכשירים הללו גם באמבולנסים ובמקומות ציבוריים.
ניתן למצוא כמו כן, בחדרי המיון, ציוד דיאגנוזה מקומי כגון מכשירי רנטגן, רדיולוגיה, טומוגרפיה ממוחשבת (CT), וציוד אולטרה סאונד. זאת על מנת לקצר את זמן התגובה הקריטי ולא להיות תלוי בציוד של מחלקות אחרות. כמו כן, ניתנת עדיפות במעבדות הרפואיות לבדיקות המגיעות מחדר המיון. לעיתים ניתן לבצע חלק מהבדיקות הבסיסיות בחדר המיון עצמו.
חדרי מיון בישראל

בישראל יש 26 חדרי מיון כלליים, מצוידים היטב, בבתי החולים הציבוריים, הנקראים לרוב בשם המחלקה לרפואה דחופה. מספר הפניות לחדרי המיון בארץ בשנת 2005 הסתכם ב-1.6 מיליון
בדו"ח שחובר במשרד הבריאות צוין כי שליש מהפניות לחדרי מיון בישראל מיותרות.
ביקור בחדר מיון בישראל כרוך בתשלום על פי תעריפון משרד הבריאות. עם זאת, מכיר חוק ביטוח בריאות ממלכתי במקרים בהם יהיה פטור החולה מתשלום האגרה.
התמחות

רפואה דחופה מוכרת בישראל כתחום התמחות במספר מסלולים. המסלול הישיר מכשיר את הרופא שעדיין איננו מומחה לקראת הכרה כמומחה ברפואה דחופה (מבוגרים). מסלולי התמחות-על מכשירים רופאים מומחים להכרה כמומחים ברפואה דחופה, בנוסף להתמחות הראשונה שיש בידם. במסלול דומה מוכשרים גם מומחים ברפואת ילדים כמומחים ברפואה דחופה (ילדים).
ההתמחות ברפואה דחופה מתמקדת בכישורים הנדרשים מהרופאים במחלקות לרפואה דחופה בכל תחומי הרפואה. הרופא המתמחה ברפואה דחופה מתמקד במתן המענה הראשוני לכל הבעיות הדחופות בגינן פונים מטופלים למלר"ד. לפיכך, מקצוע זה מעניק לרופא יכולת רחבה, החל מטיפול הולם בחבלות, כולל תפירת חתכים וקיבוע שברים, דרך טיפול בהרעלות והפרעות בקצב הלב, וכלה בפרכוסים ושבץ מוחי.
הערות שוליים

↑  נתוני משרד הבריאות
↑  דן אבן, ישראלים מאמינים בחדרי מיון במקום במרפאות, nrg‏, 12/5/2008
↑  התמחות ברפואה דחופה, באתר ההסתדרות הרפואית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294877305171  PLWABN: 9810652091105606  GND: 4392206-5  LCCN: sh85004176  LNB: 000311528  NKC: ph455212
גביע אסיה בכדורגל 1980

| --- | --- |
 מארחת:  כווית כווית
 תקופת התחרות:  15 – 30 בספטמבר 1980
 מספר משתתפות:  10  (מתוך 33 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   כווית
 מספר משחקים:  24
 מספר שערים:  76 (3.17 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  7 שערים: איראן בטאש פאריבה, קוריאה הדרומית צ'וי סון הו
 → 19761984 ←
 
גביע אסיה בכדורגל 1980 נערך בכווית בין התאריכים 15 בספטמבר ל-30 בספטמבר 1980. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט.
הנבחרת המארחת, נבחרת כווית, זכתה בגביע לאחר שניצחה במשחק הגמר את קוריאה הדרומית בתוצאה 3-0.
כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון סבאח אל סאלם שבכווית סיטי המכיל 22,000 מקומות ישיבה.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  כווית | מארחת הטורניר | 2 | 1976 | סגנית (1976) |
|  איראן | אלופת גביע אסיה בכדורגל 1976 | 3 | 1976 | אלופת אסיה (1968, 1972, 1976) |
|  סוריה | מנצחת בית א' במוקדמות | 0 | – | – |
|  קטר | מנצחת בית ב' במוקדמות | 0 | – | – |
|  קוריאה הצפונית | מנצחת בית ג' במוקדמות | 0 | – | – |
|  קוריאה הדרומית | מנצחת בית ד' במוקדמות | 4 | 1972 | אלופת אסיה (1956, 1960) |
|  איחוד האמירויות הערביות | סגנית בית א' במוקדמות | 0 | – | – |
|  בנגלדש | סגנית בית ב' במוקדמות | 0 | – | – |
|  מלזיה | סגנית  בית ג' במוקדמות | 1 | 1976 | שלב הבתים (1976) |
|  סין | סגנית בית ד' במוקדמות | 1 | 1976 | מקום שלישי (1976) |
המשחקים > שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | 6 | 4 | 2 | 2 | 0 | 12 | 4 | 8 |
|  קוריאה הצפונית | 6 | 4 | 3 | 0 | 1 | 9 | 7 | 2 |
|  סוריה | 5 | 4 | 2 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1 |
|  סין | 3 | 4 | 1 | 1 | 2 | 9 | 5 | 4 |
|  בנגלדש | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 2 | 17 | -15 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בספטמבר 1980 |  קוריאה הצפונית | 3–2 |  בנגלדש | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 16 בספטמבר 1980 | צ'וי ג'ה פיל  44', 45'   קים ג'ונג מן  90' |  | אשרפודין צ'ונו  60'   קזי סלאחודין  88' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 בספטמבר 1980 |  איראן | 0–0 |  סוריה | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 15,000 |
| 17 בספטמבר 1980 |  |  |  | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 15,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 בספטמבר 1980 |  קוריאה הצפונית | 2–1 |  סין | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 18 בספטמבר 1980 | קים בוק מן  20'     |  | לי פובאו  7' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 בספטמבר 1980 |  בנגלדש | 0–1 |  סוריה | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 19 בספטמבר 1980 |  |  | קשק  7' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 בספטמבר 1980 |  סין | 2–2 |  איראן | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 10,000 |
| 20 בספטמבר 1980 | צ'ן ג'ינגאנג  74'   קאי ג'ינביאו  89' |  | חאמיד אלידוסטי  35'   בטאש פאריבה  70' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 10,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 בספטמבר 1980 |  בנגלדש | 0–7 |  איראן | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 2,000 |
| 22 בספטמבר 1980 |  |  | בטאש פאריבה  11', 34', 80', 82'   חסאן רושאן  21'   עבדולרזה ברזגארי  27', 87' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 2,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 בספטמבר 1980 |  סוריה | 1–0 |  סין | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 23 בספטמבר 1980 | קשק  86' |  |  | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בספטמבר 1980 |  איראן | 3–2 |  קוריאה הצפונית | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 4,000 שיפוט: מקסיקו אנריקה מנדוזה |
| 24 בספטמבר 1980 | חאמיד אלידוסטי  27'   עיראג' דאניפארד  57'   בטאש פאריבה  60' |  | וואנג סאנג הוי  68'   פאק ג'ונג האן  90' | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי צופים: 4,000 שיפוט: מקסיקו אנריקה מנדוזה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בספטמבר 1980 |  סין | 6–0 |  בנגלדש | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 25 בספטמבר 1980 | שן קסיאנגפו  ,  ,     קסו יונגלאי  ,  ,   |  |  | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בספטמבר 1980 |  קוריאה הצפונית | 2–1 |  סוריה | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |
| 26 בספטמבר 1980 |       |  | סולימאן   | אצטדיון סבאח אל סאלם, כווית סיטי |