stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכפילים בפעילות תנועת הבריחה
המבצע > הבחירה של הכפילים

אחד ממקומות הפעילות של בחירת הכפילים על ידי החיילים הייתה חוות הכשרה בבלגיה ליד העיר גנט. שם רוכזו צעירים יהודיים לקראת עלייתם לארץ. מספר אחד החיילים, שהשתתף במבצע, על התהליך של הבחירה, כאשר הגיעה קבוצה של חיילי בריגדה לבחור לעצמם כפילים.
"הפליטים הסתדרו בשורות ונערך מסדר בחירה מותח. התחלנו להלך בין השורות ולחפש טיפוס מתאים. בין השורות הביטו עלינו עיניים מתחננות, מזמן לזמן נשמעה לחישה 'נעמט מיך' (קח אותי). שאיפתם להיכלל במשלוח הייתה מובנת. משמעותה – לעבור במשך 2–3 שבועות את הדרך, שהייתה מלאת חתחתים, ולהיכנס לארץ. מבטי נעצר על בחור אחד [...]. ברגע זה נחרץ גורלו."
המבצע > אימון הכפילים

במהלך שבועיים אינטנסיביים לימדו החיילים את כפיליהם להיות "הם". על הכפיל היה ללימוד את זהותו החדשה – שמות הוריו, בני משפחתו כתובתו בארץ ועיסוקיו לפני הגיוס. היה עליו ללמוד גם איך להיות "חייל בריטי" – להרגיש נוח במדים, להצדיע נכון, לדעת למי להצדיע ומתי ולמי לא. היה עליו ללמוד את ההיסטוריה הצבאית "שלו", איפה התאמן והיכן לחם. כל זאת נועד להכשירו לעמוד במבחן, אם יידרש, של תשאול או חקירה בריטית. החייל המשיך וספר:
"לבסוף העברתי לידו את הרובה שלי, את כל ציודי האישי, ואחרון אחרון את פנקס החייל שלי, כולל הצוואה, למקרה שאיהרג בחזית. מסרתי את הכפיל שלי לידי חברי הטובים שיילוו וישמרו עליו במסע לארץ."
לכל כפיל מונו שני חיילים משתחררים, שיהיו אחראים ללוותו במסע לארץ. דוגמה לקשיים של לווי כפיל בדרכו לארץ מספר החייל נתנאל לורך:
"'הפיקדון' שהופקד בידי איננו דובר עברית ובוודאי לא אנגלית. שוחחנו ביידיש.[...] המדים שהולבש בהם לא התאימו לו במיוחד, זווית חבישת הכובע העידה שלא עבר הדרכה מינימלית בתרגילי סדר.[...] כדי להחמיר את העניין נתנה לו תעודת חייל של סמל, ואף סימני דרגה על שרוולו בהתאם. אני הייתי טוראי בסך הכל. אני אוכל בחדר אוכל של כולם, אולם סמל, לפי תקנות הוד מלכותו, חייב לסעוד את ארוחותיו בחדר אוכל המוקצה לבעלי דרגה.[...] ביקשתי מבן חסותי שיחלה, ישכב במיטה במהלך המסע ואני אביא לו אוכל מחדר האוכל."
החיילים השליחים

חיילי הבריגדה, שנשארו באירופה, הפכו למעשה לחיילים-שליחים, "לחיילי הבריחה". הם קיבלו זהות חדשה ותעודות מזויפות מתאימות של פליטים, שורדי שואה. הם נשארו לפעול למען אחיהם. החיילים-השליחים התחלקו לשתי קבוצות. האחת, בראשותו של זאב הרינג, עסקה בעיקר בחינוך, תרבות, התנועה הציונית וסיוע במעברי גבולות. הקבוצה השנייה, בראשותו של נחום שדמי, עסקה בנושאי ההגנה בגולה: אימונים צבאיים וטרום צבאיים של שורדים צעירים גם למטרות הגנה במחנות באירופה וגם למטרת הכנתם להצטרף למלחמה לכשיגיעו לארץ. למרות החלוקה, בפועל, עסק כל אחד מהחיילים שנשארו בכל פעילות שנדרשה והזדמנה. כמעט כל 130 החיילים נישארו באירופה שנה נוספת אחרי פירוק הבריגדה. הם היו צעירים שעזבו את ביתם, את יקיריהם ואת חייהם לכ- 5 שנים לפחות. דוגמה לפעילות של חייל-שליח שהוטל עליו לנהל "מחנה" פליטים.
"כעבור מספר שעות כבר ישבתי ברכבת בדרך לאיטליה. התרכזנו לא רחוק ממילאנו והתחלנו להסתגל לבגדים האזרחיים לחיים החדשים ובייחוד לשמות החדשים. נכנסנו ל"קיבוצים" של הפליטים - המחנות. הבית שעליו הופקדתי הכיל 6 דירות, בשלוש קומות, שנועדו לאחסן 200 פליטים מארצות שונות. הצפיפות הייתה גדולה והתנאים ללא נשוא. היה חשש רציני להתפרצות של מגפה. עם הגיעי למקום זימנתי מיד את ראשי הקיבוצים והקמתי מפקדה. הבעיה הראשונה – סניטציה. הקמנו צוות של "פורצי סתימות" בשירותים, שפעל במשמרות כל שעות היום והלילה. הבעיה השנייה - בעיית המחלות. ברשותנו לא היה אפילו מד חום אחד, גם תרופות לא היו לנו. התרופה היחידה שיכולתי לספק הייתה כוס מים עם קצת מלח."
באביב 1947 החלו החיילים-השליחים לחזור הביתה. חזרתם הייתה חייבת להתבצע בדרך חשאית ולא חוקית מפני שלטון המנדט הבריטי בארץ. רובם התגיסו בהמשך למלחמה נוספת, מלחמת העצמאות.

בשנת 1990 התקיים כנס של החיילים-השליחים והכפילים בבית ליסין. בהמשך לכנס יצא לאור ספר "הכפילים בשליחות הצלה עלומה" ובו דבריהם של רבים מן המשתפים, חיילים-שליחים וכפילים. בדברי הסיכום אמר מיכה פז, חייל-שליח ואחד מעורכי הספר:
"אדגיש שני אלמנטים חשובים, שבאו לידי ביטוי במפגש וליוו אותנו בימי השליחות ההם:
א. רוח התנדבות ללא סייג לכל תפקיד וללא העדפה אישית, ללא חיפוש אחר כבוד, מעמד או פיצוי חומרי כלשהו.
ב. רוח האחדות הייתה חדורה בנו, באותם שליחים ראשונים שבאו במגע עם ניצולי השואה, שהדריכה אותנו לפעול בשטח ללא התייסות להשתיכותנו הפוליטית-מפלגתית ותוך דחיית מגמות פיצול ופרוד."
רשימת שמות החיילים השליחים ושמות הכפילים > החיילים השליחים

אגמון מנחם (בנדר)
אדר יונתן
אוסישקין יואב
אורי אריה
אורן אלי
אלבינגר אהרון
אלון יואב
אמיר אריה
אפל חעקב
אקרמן זאב
ארנון יעקב
באר שמואל
בגון יהושע ניטנר נחמן
ביגר אליעזר
בירן פנחס (בירנבוים)
בלצן חנוך
בן-אורי חים
בן-דוד דוד
בן-דוד יגאל
בן-חיים נתן בן-חנן אליהן
בן-ישראל גדעון
בנימיני אליעזר
בן-נון רענן (ויסמן)
בן-סירא יצחק בן-ציון ברוט
ברדין ברוך (פרזה)
ברדח אברהם
ברם פרץ ברמן יהושוע
ברפל אורי
ברק אהרון
ברש מרדכי
גביש יהודה
גורן מנחם (גרוס)
גולדמן שלמה
גילת יואח (גליק יואחים)
גלאי עמוס
גלילי מרדכי
גלס משה
גלעדי ברוך (אברמוביץ) גפן
אברהם גרינפלד יונה
דברת אפרים
דגני דוד (בוכביץ)
דיין זהר
דרומי צבי
דרסלר אריה
הדר עמוס
הדר ישראל (הרלינגר)
הוד מרדכי (פיין)
הורוביץ משה
הורוביץ אורי
הורוביץ אבו
הילזנרט משה
הרשברג זאב
הכהן יהושע
הלוי יוסף
הרינג זאב
וולפר יוחנן
וילנר יוסף (אימבריק)
וינשטיין יוסף
ויס גבריאל
זהבי דוד (גולדשטיין)
חי עודד
חבינסקי אברהם
טל-אור אליהו (פרימרק)
ינאי אלי
יסקי חיים
ישי יהושע
ישראלי אריאל (אורה)
כהנא חיים
כהנא שרגא
כהן בנימין
כספית יצחק (זילברמן)
לאור דני (ליכטנשטיין)
לבני אברהם
להט ישעיהו
לזר שמעון
ליטמן דוד
למברסקי יוסף
לרך יצחק מאיר ישראל
מאורו משה (מורבי)
מולדבסקי זאב מטיב יוסף (מוטילוב)
מירון אליהו (קמינר)
מטס אהרון
מירון יעקב
מלניק אהרון
מרפורגו אורי
נאורי אברהם (ליכטנזון)
ניר אליעזר
סגל אריה
סיטון שלמה
סמי הלוי
עוזי עוזיאל
עופר יואב
עשור ראובן (צנטנר)
פז מיכה
פיכמן גדעון
פינק עמוס
פלדי עזגד
פלדמן משה
פליטי אברהם
פרוטר דב
פריד אורי
פרידמן יהושע
צמריון צמח
קדישאי יחיאל
קיברט נחמן
רביב צוריאל
רבינוביץ שלמה
רגב יוסף
רגב צבי
רם יצחק (גרוסגליק)
רחלי צבי
שביט אברהם
שכנר דוד
שליין עמוס שני מרדכי (שוויצר)
שנקל דב
שרייבר משה
תור אברהם (גולומב)
רשימת שמות החיילים השליחים ושמות הכפילים > הכפילים

אייכלר מיכאל
אלחנן יצחק (גולד)
אלנברדג יוסף
ארליך נתנאל
באר שמואל
בורנשטיין שמואל
בנצלוביץ שלמה
בראל אברהם
בראל בלה
בן_נחום אליעזר
גולוב גרישה,
גלברגר מרדכי
גרינשטיין צבי
גרינפלד אפרים
דביר יוחנן
דויטש שלמה
גדעון
הוכברג יהודה
הרפז מנחם
ויסמן מקלוש
טופורק אריה
טופורק דב
טנסר יוסף
לב אסף
לבקוביץ חיים
למברגר מיכאל
לשר פנחס
מאירי חים
מור יעקב
מרמלשטיין משה
טורוקה יוסף
סטרוק אליהו
סנדובסקי יעקב
עדה יצחק
עופר פנחס
עומר יצחק
פולני צבי
פוקס משה
פלדמן נתנאל
פרידמן גרשון
קורנבלום מרדכי
קליין ישראל
קרוס שמואל
קופל צבי
רז גרשון
שוורץ שלמה
קוינקלשטיין ישעהו
שיוביץ מרדכי
שלמון יצחק
שסקין עמנואל
שטיין אלי
שנקר מנחם
תמיר נדב
תרשיש גרשון
הרשימה אינה מלאה.
הערות שוליים

↑  כרמי פתאל, עורך, הכפילים, בשליחות הצלה עלומה, אגוד החיילים המשוחררים בישראל, 1990
↑  אהרון חוטר ישי, הבריגדה ושארת הפליטה, אגודת החיילים המשוחררים בישראל, 1999
↑  משה יפהר, עורך, פלוגות הפלמ"ח באיטליה, תש"ו-תש"ז, המרכז לתולדות כוח המגן ע"ש ישראל גלילי ואיגוד החיילים המשוחררים בישראל, 1993
↑  אפרים דקל, בנתיבי הבריחה, מערכות, 1958, עמ' 447-419
1 2  'החבורה' ו'המרכז לגולה', באתר הפלי"ם
1 2  כרמי פתאל, הכפילים, בשליחות הצלה עלומה, איגוד החיילים המשוחררים בישראל, 1990, עמ' 28
↑  כרמי פתאל (עורך), הכפילים, איגוד החיילים המשוחררים בישראל, 1990, עמ' 31
↑  כרמי פתאל, הכפילים, איגוד החיילים המשוחררים בישראל, 1990, עמ' 169
אנרובר

מכונת הציפוי בפעולה
אנרובר (באנגלית: Enrober) היא מכונה המשמשת בתעשיית הממתקים כדי לצפות פריט מזון במדיום ציפוי, בדרך כלל שוקולד .
מאפיינים

מכונה זו נמצאת בשימוש נרחב בקונדיטוריות והוא משמש כאמור לציפוי (על פי רוב בשוקולד מומס), אך אפשר בכל חומר מומס אחר, את הממתקים (פירות, ביסקוויטים, נוגט עוד).
מאכלים נוספים המצופים על ידי אנרובר כוללים אגוזים, גלידה, טופי, חטיפי שוקולד ועוגיות. הציפוי בשוקולד מאריכה את חיי המדף של הממתק. כמו כן המכונה מאפשרת ציפוי מהיר ואחיד של מספר רב של מוצרים.
מכונת האנרובר הומצאה בצרפת בשנת 1903, הובאה לארצות הברית, ושוכללה שם לביצוע עבודתם של עשרים אנשים לפחות.
תהליך העטיפה (ציפוי) כולל הנחת הפריטים על רצועת ההזנה של האנרובר, שעשויה להיות מורכבת מרשת תיל או מכלים בהם מונחים הממתק שיש לצפות, כאשר בכל מכל יש חורי ניקוז לניקוז עודפי השוקולד. האנרובר שומר על מצע הציפוי בטמפרטורה קבועה מבוקרת ושואב את חומר הציפוי לתוך מחבת זרימה. חומר הציפוי זורם ממחבת הזרימה במסלול רציף ובמיטת תחתית שאמצעי המזון עוברים דרכה, ומצופים לחלוטין. מסוע רשת תיל לאחר מכן מעביר את הממתק המצופה לאזור קירור.
לקריאה נוספת

ציפוי בסוכר, שיטה לכיסוי ממתק או אגוז בקליפת סוכריה קשה
שוקולד לכיסוי, צורת שוקולד עם אחוז גבוה של חמאת קקאו, המשמש לטבילה ולציפוי
צימקאו, תחליף שוקולד העשוי ממוצקי קקאו ושומנים צמחיים שונים, המשמש לעיתים קרובות על ידי חובבים
ציפוי מזון
הערות שוליים

↑  Yiu H. Hui; Stephanie Clark (2007). Handbook of Food Products Manufacturing. Wiley-Interscience. p. 686. ISBN 9780470049648.
↑  Arthur William Knapp (1920). Cocoa and chocolate: their history from plantation to consumer. Chapman and Hall, ltd. p. 152.
↑  Louisiana Sugar Planters' Association, Louisiana Sugar Chemists' Association, American Cane Growers' Association (1913). The Louisiana planter and sugar manufacturer, Volume 51. Louisiana Planter and Sugar Manufacturer Co. p. 69.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  MD Ranken; RC Kill (1997). Food Industries Manual. Springer. p. 439. ISBN 9780751404043.
חתיכת עוגת מנטה קנדל עטופה בשוקולד מריר
Spyro Reignited Trilogy

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  13 בנובמבר 2018
 סוגה:  משחק פלטפורמה, משחק פעולה-הרפתקאות, משחק וידאו לשחקן יחיד
 מספר שחקנים:  1
 פיתוח:  Toys for Bob 
 הוצאה לאור:  Activision 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 סדרה:  ספיירו
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 4 
 מצבי משחק:  משחק וידאו לשחקן יחיד
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 4, נינטנדו סוויץ', אקס בוקס, מיינקרוסופט
 המשחק הקודם:  ספיירו 2: זעמו של ריפטו!
 
 www.spyrothedragon.com
 
Spyro Reignited Trilogy הוא משחק וידאו שפותח על ידי חברת Toys for Bob ושווק על ידי חברת Activision. המשחק הוא אוסף חידושים של שלושת המשחקים הראשונים בסדרת המשחקים "Spyro". הוא יצא ל-פלייסטיישן 4 ול-אקס בוקס ב-13 בנובמבר 2018, ול-מיינקרוסופט ולנינטנדו סוויץ' ב-3 בספטמבר 2019.
משחקיות

Spyro Reignited Trilogy הוא חידוש של טרילוגית Spyro המקורית שפותחה על ידי Insomniac Games עבור קונסולת הפלייסטיישן: Spyro the Dragon,‏ !Spyro 2: Ripto's Rage‏ ו-Spyro: Year of the Dragon. כל משחק הוא תלת־ממדי ובו משחקים עם דרקון סגול בשם "ספיירו". בנוסף, המשחקים כוללים מספר פריטי אספנות שיש לרכוש כדי להתקדם במשחק, כמו אבני חן, המשמשות גם כמטבע, וביצי דרקון.
Spyro Reignited Trilogy מנסה בעיקר להישאר נאמן למשחקיות של המשחקים המקוריים. כמה תכונות, הקיימות רק באחד או שניים מהטרילוגיה המקורית, אוחדו בכל שלושת המשחקים המחודשים, כמו "נקודות מיומנות", והיכולת של ספיירו להתגלגל מצד לצד.
כמה אויבים במשחק הראשון, למשל, החזיקו נשקים חצי אוטומטיים בגרסת הפלייסטיישן המקורית של המשחק, ובגרסה המחודשת הם משתמשים ברובי פיינטבול.
פיתוח

Spyro Reignited Trilogy הוכרז רשמית ב-5 באפריל 2018. טום קני, שדיבב במשחקים הקודמים בסדרה, חזר לדבב בטרילוגיית Regnited Trilogy, ודיבב את ספיירו גם במשחק הראשון המחודש, אותו דיבב במקור קרלוס אלאזרקי. הפסקול, שהולחן על ידי סטיוארט קופלנד, עבר גם חידוש.
המשחק היה אמור לצאת במקור ב-21 בספטמבר 2018, אך נדחה ל-13 בנובמבר 2018.
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות חיוביות. הדירוג באתר Metacritic נע בין 79 ל-83 מתוך 100.
הערות שוליים

↑  Spyro Reignited Trilogy, Metacritic (באנגלית)
↑  Spyro Reignited Trilogy, Metacritic (באנגלית)
↑  Spyro Reignited Trilogy, Metacritic (באנגלית)
↑  Spyro Reignited Trilogy, Metacritic (באנגלית)
יבנה

ערך זה עוסק בעיר בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יַבְנֶה היא עיר במחוז המרכז בישראל השוכנת  כשישה קילומטרים מחוף הים התיכון, באזור מישור החוף הדרומי, על גבולם המזרחי של חולות יבנה. העיר נמצאת בין המושב בן זכאי השוכן בתחומי המועצה האזורית חבל יבנה – בדרום; אשדוד, גן יבנה, חצור אשדוד, וניצנים - בדרום מערב; גן רווה וכפר הנגיד - בצפון; גבעת ברנר במזרח; בית גמליאל - בדרום מזרח,רחובות וגאליה - בצפון מזרח. יבנה הוכרזה כעיר בשנת 1986, ושטחה הוא כ-29 קמ"ר.
בעת העתיקה במיוחד בתקופת המרידות ברומאים, שימשה העיר יבנה מרכז יהודי ורוחני חשוב.
היסטוריה > העת העתיקה ומקור השם

בתל יבנה ובסביבתו נמצאו ממצאים המתוארכים לתחילת האלף ה־2 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה), וסמוך לו נתגלו קברים מהאלף ה־4 לפנה"ס. בתקופת המקרא הייתה יבנה עיר בגבול ממלכת יהודה, שנקראה אז יבנאל. היא מוזכרת לראשונה בספר יהושע:
"וַיְהִי הַגּוֹרָל לְמַטֵּה בְּנֵי יְהוּדָה לְמִשְׁפְּחֹתָם אֶל גְּבוּל אֱדוֹם מִדְבַּר צִן נֶגְבָּה מִקְצֵה תֵימָן... וְעָבַר הַר הַבַּעֲלָה וְיָצָא יַבְנְאֵל וְהָיוּ תֹּצְאוֹת הַגְּבוּל יָמָּה"
בתקופת שאול ודוד הייתה העיר חלק מארץ פלשתים, והייתה עוינת לממלכת ישראל ולממלכת יהודה לאחריה. היא נזכרה כאחת הערים שחומותיה נפרצו על ידי המלך עוזיהו:
"וַיֵּצֵא וַיִּלָּחֶם בַּפְּלִשְׁתִּים וַיִּפְרֹץ אֶת חוֹמַת גַּת וְאֵת חוֹמַת יַבְנֵה וְאֵת חוֹמַת אַשְׁדּוֹד וַיִּבְנֶה עָרִים בְּאַשְׁדּוֹד וּבַפְּלִשְׁתִּים"
היסטוריה > תקופת בית שני

בתקופת ההתיישבות הפיניקית דרומה התיישבו ביבנה וביבנה-ים פיניקים. העיר מוזכרת מספר פעמים בספר מקבים, בין היתר, כעיר שבה התרחש קרב במהלך מרד החשמונאים.
בתקופת אלכסנדר ינאי נכבשה העיר על ידי המלך הורקנוס השני, שהפכה לעיר יהודית.
שלומית, אחותו של המלך הורדוס, הורישה לאחר מותה את יבנה לליוויה, אשת הקיסר אוגוסטוס.
לקראת סוף תקופת בית שני הייתה יבנה עיר מעורבת שרוב תושביה יהודים.
בתקופת המרד הגדול העיר נזכרת רבות בכתבי יוסף בן מתתיהו.
היסטוריה > חכמי יבנה

שמה של יבנה הלך לפניה מאז שרבן יוחנן בן זכאי, גדול הרבנים בדורו, עבר אליה מירושלים, וחידש בה את הסנהדרין ואת מוסד הנשיאים, לאחר חורבן ירושלים בידי הרומאים. פעולה זו נעשתה כדי להמשיך את החיים ברוח היהדות גם לאחר חורבן בית המקדש. בגמרא (גיטין, נו) מסופר שבפגישתו של רבן יוחנן בן זכאי עם אספסיינוס, שליט רומא, הוא ביקש ממנו שלושה דברים, אחד מהם: "תן לי יבנה וחכמיה". יבנה תפסה מקום מרכזי בהמשך קיומו של העם היהודי ותורת ישראל. כמרכז דתי ורוחני חודשו בה המוסדות השלטוניים והרוחניים (הסנהדרין) ותקנות רבות תוקנו בה בידי רבי יוחנן בן־זכאי, הנשיא רבן גמליאל וחכמי יבנה.
במסכת זבחים דף י"ב נאמר שישבו שם 72 זקנים כשהמליכו את רבי אלעזר בן עזריה לנשיאות במקום רבן גמליאל השני, מספר דומה למספר חברי הסנהדרין הגדולה המקורית.
הסנהדרין ישבה ביבנה כשבעים שנה. רבן יוחנן בן זכאי היה נשיאה הראשון, ורבן גמליאל דיבנה אחריו. לאחר מרד בר כוכבא עברה הסנהדרין צפונה, לאושא, ויבנה ירדה מגדולתה, אך עדיין חיו בה חכמים כמו רבי לויטס איש יבנה.
היסטוריה > ימי הביניים

בתקופה הרומית הייתה יבנה עיר מעורבת יהודית ושומרונית, ובתקופה הביזנטית נוצרית. בשנת 624 נכבשה על ידי המוסלמים ששלטו בה. מקדסי מספר בספרו משנת 985 על מסגד יפה שעמד ביבנה, וכן על תחנת תצפית שהייתה בנמל יבנה.
יבנה נכבשה בידי הצלבנים ב־1099 ושימשה, בשם איבלין, כבירת רוזנות יפו ואשקלון. בעיר שלטה אז משפחת איבלין שקיבלה את שמה משם המקום. כנסיית הבזיליקה הצלבנית נבנתה על ראש התל, ייתכן שבתחום המסגד. ב־1141 הקים המלך פולק מאנז'ו מצודה רבועה בעיר כדי להגן עליה מפני הכוח המצרי ששלט באשקלון.
הנוסע בנימין מטודילה ביקר בעיר בשנת 1170 לערך ולא מצא בה יהודים.
צלאח א־דין פשט על יבנה כבר בסתיו של 1177, וב־1187 כבש את העיר מידי הצלבנים, אך ריצ'רד לב־ארי שב וכבש אותה ב־1191 בעת מסע הצלב השלישי. השליטה בעיר עברה בין הנוצרים למוסלמים, עד שבשנת 1244 נכבשה על ידי הממלוכים. הם חיברו אותה אל דרך הדואר, והקימו את הגשר הממלוכי העובר מעל נחל שורק. פרינגל טוען שהגשר נבנה בשימוש משני באבני המבצר של יבנה, ולא מהקתדרלה הצלבנית - אם כי יש דעות חולקות בנושא זה. כמו כן טען הגאוגרף המוסלמי יאקות אל־חמאווי שבעיר מצוי קברו של אבו הורירה (אנ'), מבני לווייתו של הנביא מוחמד. הקבר הוקם בשנות השבעים של המאה ה־12, והוא מכיל פריטים צלבניים בשימוש משני (מעכו או מיפו), ככל הנראה על ידי ביברס שבזז את יפו מאוצרותיה האדריכליים ב־1268.
היסטוריה > הכפר הערבי יבנא

מהתקופה העות'מאנית שהחלה ב־1517, ועד מלחמת העצמאות בשנת 1948 שכן במקום כפר ערבי של פלאחים בשם יִבְּנא (בערבית يبنى). בכל תקופת המנדט הבריטי הייתה יבנא במגמת צמיחה, מיישוב בן פחות מ־2,000 תושבים לאחר מלחמת העולם הראשונה צמחה יבנא לעיירה שבה למעלה מ־5,000 תושבים ערב מלחמת העצמאות. עם פרוץ המלחמה הגיעו 200 חיילים עיראקים מצבא ההצלה ליבנא, וקבעו את בסיסם בתחנת הרכבת. ב־31 במאי 1948 נכבשה יבנא במסגרת מבצע ברק על ידי כוח של האצ"ל וגדודים 55 ו־51 של חטיבת גבעתי. תושבי יבנא עזבו לרצועת עזה, והם וצאצאיהם חיים בעיקר במחנות הפליטים של רפיח. רוב בתי הכפר נהרסו זמן קצר לאחר מכן, מסגד הכפר שנבנה בתל יבנה במאה ה־14 פוצץ ב־9 ביולי 1950 בהוראתו של אלוף פיקוד הדרום, משה דיין, ורק המינרט שלו שרד ועומד באתרו עד היום..
היסטוריה > יבנה החדשה

באוקטובר 1948 הגיעו ראשוני העולים מרומניה. אחריהם התיישבו בה עוד עולים מצפון אפריקה, תימן, איראן ומאירופה. בשנות התשעים הגיעו עולים מחבר המדינות ומאתיופיה. השכונה הראשונה נקראה "שיכון חיסכון". באפריל 1949 נבחר ועד 'כפר יבנה' ובשנת 1951 הוקמה 'המעברה' עבור 150 משפחות שהתגוררו בצריפים ובאוהלים. ב־1 ביוני 1953 שונה מעמדה של יבנה ל"מועצה מקומית" בת תשעה חברים בראשותו של אברהם טודוריס ממפא"י. בשנת 1961 שונה שם היישוב מכפר יבנה ל"יבנה". בשלהי שנות ה־60 יזמו צעירי היישוב את 'מרד הצעירים' שהביא לשינוי ההנהגה המקומית הוותיקה.
בשנת 1980 החלה להיבנות ביבנה שכונת נווה אילן, שנבנתה בשיטת בנה ביתך עבור זוגות צעירים אנשי צבא ומשטרה. לרוכשים ניתנה אפשרות לקנות שטח של חצי דונם ולבנות בו בית פרטי. בשנת 1986 שונה מעמדה של יבנה ממועצה מקומית לעיר, וראש העירייה הראשון היה מאיר שטרית. בעיר נבנו שכונות לאנשי קבע בצה"ל ולאנשי משטרת ישראל, ומעברם של אנשי צבא הקבע לעיר הביא לשינוי בהרכב האוכלוסייה, שהתחזקה כלכלית, ומחירי המקרקעין בעיר האמירו. בתוך 12 שנים, בין שנת 1983 ל־1995, הוכפל מספר תושביה של העיר.
החל משנת 2000 זוכה העיר בפרסי חמישה כוכבי יופי מטעם המועצה לישראל יפה, בשנים 2005 ו־2016 זכתה בפרס היוקרתי בתחרות – "דגל היופי" ובשנת 2015 בפרס "עמית קריה יפה" על 15 שנים של זכייה רצופה בחמישה כוכבי יופי. העיר זכתה בפרס ניהול כספי מטעם משרד הפנים לשנים 2014–2015, 2016-2017. בשנת 2011 הוענק לה הפרס הלאומי לאיכות ומצוינות ע"ש ראש הממשלה יצחק רבין. בשנת 2020 זכתה העיר בפרס החינוך הארצי.
בנייה ירוקה והתחדשות עירונית

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: ניסוח יח״צני במעט.
בשנת 2008 החלה בניית שכונת "נאות־רבין" הירוקה המונה כ־4,700 יחידות דיור בבנייה רוויה, על שטח של כ־850 דונמים. העיר יבנה עומדת בראש רשימת הערים בהן נבנו מבני מגורים על פי תקן בנייה ירוקה של מכון התקנים הישראלי - 52% מהדירות הירוקות שנבנו בישראל נמצאות ביבנה. יבנה מובילה בפער עצום על יתר הערים במספר המבנים הירוקים, בעיקר בשל יישום התקן בשכונה הירוקה שבה נבנו 2,561 יחידות דיור ב־81 מבנים. השכונה הירוקה כוללת מבני ציבור וחינוך כגון היכל ספורט, חמישה בתי ספר יסודיים, גני ילדים, מרכז קהילתי, בית כנסת, מעונות יום ומרכזים מסחריים. בשכונה נבנו בתי ספר מודרניים בשיטות בנייה ייחודיות ומתקדמות. את השכונה חוצה פארק הכולל מגרשי ספורט ופנאי ומתוכנן נחל עם מים זורמים. ברחבי העיר הוקמו מתחמי מגורים נוספים אשר הביאו לגידול נוסף במספר תושבים. העירייה מקדמת הסכם גג מול משרדי הממשלה ותוכניות התחדשות עירונית במסלול פינוי־בינוי במספר אזורים בשכונות הוותיקות אשר יאפשרו הקמתם של למעלה מ־2,000 יחידות דיור במתחמי מגורים חדשים ומודרניים. בשנת 2022 צפויה להיות מושלמת בנייתן של 2,300 יחידות דיור בשכונת נאות שמיר במערב העיר, וכ־12,000 יחידות דיור נוספות יוקמו במזרחה במסגרת הסכם הגג. העירייה מעודדת חיזוק מבני מגורים במסלול של תמ״א 38 ובמספר רחובות כבר אושרו תוכניות לבנייה.
בנייה ירוקה והתחדשות עירונית > מערכת תת־קרקעית לפינוי פסולת

בשכונות החדשות הותקנה בבנייני המגורים ובמוסדות הציבור והמסחר מערכת פנאומטית סגורה של צנרת תת־קרקעית, ראשונה מסוגה בישראל, המאפשרת פינוי ישיר בוואקום של האשפה הביתית למרכז פינוי הממוקם מחוץ לשכונה. יבנה היא העיר הראשונה בישראל אשר יישמה הטמעה של מערכת פנאומטית לניהול מערך פינוי האשפה, אשר הביאה לשינוי בכל הקשור לפינוי האשפה, החל מהרמה של בית אב ועד לרמה הכלל עירונית. המערכת מופעלת ומבוקרת על ידי מערכת ממוחשבת ממרכז הפעלה ראשי על ידי מפעיל אחד בלבד. הדבר צפוי להביא לשיפורים משמעותיים בניהול מערכת פינוי האשפה. בכל קומה בבנייני המגורים יש שני פתחי אשפה - לאשפה רטובה ולאשפה יבשה – שאליהם משליכים הדיירים את הזבל, ומכאן הוא ממשיך דרך מערכת צינורות משותפת שמוטמנת באדמה. האשפה נשאבת בצינור אל המערכת המרכזית, ועוברת טיפול המאפשר מיון, צמצום נפח והרחקת ריחות. המכלים נאספים במשאיות ומובלים אל אתר אשפה.
את המערכת מפעילה חברה פרטית, שזכתה במכרז של העירייה בשיטת B.O.T ל־24 שנים. מחקר שנערך במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית בטכניון, בעבור המשרד להגנת הסביבה, קובע כי המערכות האוטומטיות לאיסוף פנאומטי של פסולת הן חלופה מתקדמת למערך איסוף הפסולת במשאיות - ומפחיתות משמעותית הוצאות תפעוליות, בעיקר בשכונות גדולות עם מבנים רבי־קומות. בשנת 2017 הוענק לעיר פרס לחדשנות מוניציפלית מטעם משרד הפנים על תכנון והקמת המערכת התורמת לאיכות הסביבה והחיים.
פיתוח העיר

תוכנית המתאר של יבנה מבוססת על מתן מענה להיקף אוכלוסייה של כ־105,000 נפש לשנת היעד 2035. התוכנית כוללת תוספת של כ־10,000 יחידות דיור בשטחי פיתוח חדשים, ועוד כ־7,700 יחידות דיור בשטחי הבינוי הקיימים בעיר, תוספת של כ־1,144,000 מ"ר שטחי תעסוקה, הן במסגרת עיבוי שטחי תעסוקה קיימים והן במסגרת תוספת שטחי פיתוח חדשים. התוכנית כוללת תוספת של כ־174,000 מ"ר שטחי מסחר, כ־206 דונם עבור שטחי מבנים ומוסדות ציבור וכן מערך שבילי הליכה ואופניים, הרחבת שטחי הפיתוח של העיר ממזרח לכביש 42, הקצאת שטח למכללה ופארק עירוני לאורך נחל שורק. התוכנית מייצרת חיבור בין כל חלקי העיר, זאת בדגש על הרחבת מרכז העיר הוותיק הממוקם בין שדרות דואני בצפון לחטיבת גבעתי בדרום ליצירת רצף של פעילות מסחרית וציבורית. אזור זה מיועד לעבור התחדשות עירונית כאזור בעל שימושים מעורבים המיועד למסחר, תעסוקה ומגורים בין תחנת הרכבת המזרחית ועד לתחנת רכבת יבנה מערב בצמוד לכביש 4. בשנת 2016 נחתם הסכם גג לבניית 13,000 יחידות דיור. בשנת 2018 החלה בנייתה של שכונת נאות־שמיר בדרום מערב העיר עם כ־2,300 יחידות דיור, מתוכן 1,981 במסגרת תוכנית מחיר למשתכן.
שכונות העיר

נאות שז"ר – שכונה ותיקה, נמצאת בחלקו המזרחי של העיר, מזרחית לכביש מס' 42.
רמות בן־צבי – שכונה ותיקה, נמצאת בחלקו המזרחי של העיר, מזרחית לכביש מס' 42.
נאות בן-גוריון – שכונה ותיקה, נמצאת במרכז העיר בין שכונת נאות אשכול ושכונת רמות ויצמן.
נאות־אשכול – שכונה ותיקה, נמצאת במרכז העיר בין שכונת נאות בן-גוריון ונאות־שז"ר.
רמות ויצמן – שכונה ותיקה, נמצאת במרכז העיר בין נאות בן-גוריון ושכונת נאות עידן.
נאות־בגין – נמצאת במרכז העיר, מזרחית לשכונת נאות־עידן. מורכבת מבנייני מגורים בבנייה רוויה ומבתים צמודי קרקע.
נאות־רבין – נמצאת בדרומה של העיר, מכונה גם השכונה הירוקה. מורכבת מבנייני מגורים בבנייה רוויה ומגדלים רבי קומות.
נווה אילן – נמצאת במערב העיר בסמוך לכביש מס' 4, בתים צמודי קרקע.
נאות־שמיר – נמצאת בדרום מערב העיר בסמוך לכביש מס' 4 בניינים בבנייה רוויה ומגדלים רבי קומות, בסמוך לשכונה נמצא המחלף החדש המחבר לכביש 4 יבנה דרום (אשדוד צפון).
יבנה מזרח – נמצאת בדרום מזרח העיר, השכונה העתידית תכלול כ-12,500 יחידות דיור, מרכזים מסחריים, מוסדות ציבור וחינוך, פארקים ועוד.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים ביבנה 58,086 תושבים, מתוכם 57,245 תושבי ישראל (מקום 36 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.6% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 85.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,013 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
מראשית שנות השמונים ועד היום נרשמה הגירה חיובית. קצב הגידול השנתי עומד על כ־4% לשנה. תוכנית אב להרחבת יבנה אושרה ותאפשר תוספת של 16,000 יחידות דיור חדשות אשר יביאו את אוכלוסיית העיר לכדי 95,000 נפש עד שנת 2035. אוכלוסיית העיר מאופיינת בשיעור גבוה של צעירים, כ־36% מהתושבים הם בשכבת הגיל 0–21, וכ־64% מכלל האוכלוסייה צעירים עד גיל 39. 
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים ביבנה 58,086 תושבים, מתוכם 57,245 תושבי ישראל (מקום 36 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+0.6% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 85.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,013 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: