stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעת הרב"טים
האתר

אתר ההנצחה נמצא בסמוך לגבול הצפון, ליד שער הכניסה למושב שתולה. הוא הוקם על ידי יוצאי "פלוגת הרב"טים", בסיוע של קרן קיימת לישראל. מיקום האתר, על גבעה הצופה ללבנון, נועד להפכו למקום מפגש והתייחדות עם זכר הלוחמים שנהרגו בלבנון, כמו גם תחליף לביקור במקום בו מצאו את מותם. במקום הוקם גלעד ועליו לוח זיכרון.
האתר נחנך ב-10 באוקטובר 2013. בחנוכת האתר השתתפו נציגי המשפחות השכולות, ואיתם מרבית יוצאי "פלוגת הרב"טים" מימי מלחמת לבנון. כמו כן, השתתפו מפקדים מגדוד 202 מימי המלחמה, נציגי הקרן הקיימת לישראל וחיילים סדירים מהפלוגה המסייעת של גדוד 202. שבעה עצי ארז ניטעו לצד הגלעד על ידי בני המשפחות השכולות. "מגן גבעת הרב"טים", שהוכן על ידי יוצאי הפלוגה, הוענק לכל המשתתפים באירוע. הסרת הלוט מעל הגלעד בוצעה בידי מפקד הפלוגה בימי המלחמה, דורון אביטל, וסגנו, רובי בן-צבי.
בשנת 2017 נוסף שמו של יאיר ברזילאי לאנדרטה.
מסלול הלחימה של פלוגת הרב"טים

ביום ראשון, 6 ביוני 1982, יצא צה"ל למבצע שלום הגליל, משימת האיגוף ונחיתה מן הים הוטלה על חטיבת הצנחנים בפיקודו של יורם יאיר. פלוגת הרב"טים בפיקודו של דורון אביטל הפליגה ללבנון, יחד עם הכוח העיקרי של חטיבת הצנחנים, על נחתות של חיל הים. בשעות הלילה נחתה החטיבה בסמוך לשפך של הנהר אל-אוואלי מצפון לעיר צידון. גדוד 202 ירד מן הנחתות ברגל אל המים הרדודים ועלה על החוף כשפלוגת הרב"טים מובילה ומשתלטת על "הבוקסתא", גבעה גבוהה מצפון-מזרח לצידון. הפלוגה שהתה במקום כיומיים, במהלכם התקדמו כוחות צה"ל מגבול הצפון והגיעו לפאתיה הדרומיים של צידון.
ביום שלישי, 8 ביוני, הוטלה על הגדוד משימה להשתלט על החלק הצפוני של צידון. פלוגת הרב"טים הובילה את הגדוד לתוך העיר בתנועה רגלית מלווה בטנקים ונגמ"שים. הגדוד נתקל באש עזה מצד המחבלים ובקרב שהתפתח נהרג דני דיין ממחלקת הדרגון.
ביום רביעי, 9 ביוני, נעה פלוגת הרב"טים בראש הגדוד לכיוון צפון על ציר החוף והשתתפה בכיבוש העיר דאמור.
בשעות הלילה של יום שישי, 11 ביוני, בעת שהגדוד חנה על כביש החוף הלבנוני ליד דאמור, אירעה תאונה מבצעית. טנק של צה"ל נכנס בטעות בחשיכה לתוך חניון הלילה של הפלוגה. באירוע זה נהרג שי קיסר ממחלקת הדרגון. יצחק עמוס (ג'ו) נפצע באורח אנוש ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
ביום שבת, 12 ביוני, נקרא הגדוד להשתתף בקרב על כפר סיל. פלוגת הרב"טים נכנסה ראשונה לכפר סיל. במהלך הקרב נפגע מ"מ הסיור עפר שטרנברג, הוא פונה לאחור ולאחר מכן נודע על מותו בבית חולים שדה.
בשעות הלילה של יום ראשון, 13 ביוני, תוך כדי תנועה צפונה אל עבר העיר ביירות, נפתחה אש על הגדוד. נגמ"ש של מחלקת המרגמות נע לאחור על גשרון והתהפך. בהתהפכות נהרג מ"מ המרגמות מאיר כהן.
ב-10 באפריל 1983, בעת שהפלוגה שהתה בלבנון תחת פיקודו של מאיר כליפי, נתקל סיור בוקר שעסק בפתיחת ציר ליד הכפר קאבר שאמון במטען צד. באירוע הזה נהרג נעם אשכול ממחלקת המרגמות.
יאיר ברזילי ממחלקת הדרגון אשר נפגע בתאונה המבצעית סמוך לדאמור, הוכר כנכה צה"ל בעקבות משבר נפשי הקשור לתאונה, יאיר התאבד בשנת 1990.
כך היה יאיר ברזילי לחלל השביעי של פלוגת הרב"טים במלחמת שלום הגליל.
לקריאה נוספת

יורם יאיר, אתי מלבנון - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990.
דאלאס (דקוטה הדרומית)

דאלאס היא עיירה במחוז גרגורי בדקוטה הדרומית שבארצות הברית. אוכלוסיית העיירה מונה 120 נפשות על פי המפקד הכללי בארצות הברית משנת 2010. שטחה של העיירה 1.3 קילומטרים רבועים. דרך מספר 18 מקשרת אותה לערים אחרות בדקוטה הדרומית. העיר קרויה על שם דאלאס שבטקסס.
בדאלאס הוקם בית דואר ב-1904 שהמשיך לפעול עד 1973. ב-1908 התאגדה כמקום יישוב.
דאלאס התפרסמה בשל התמונה המפורסמת של ציוד חקלאי הקבור בחול מתקופת השפל הגדול. בשנים 1930 עד 1936 פקדו את המישורים הגדולים סדרות של סופות חול, שנקראו קערת האבק, שגרמו לאסונות חקלאיים, אקולוגיים ואקונומיים נרחבים. התופעה נוצרה בעקבות מזג אוויר יבש במיוחד ועיבוד של עשרות שנים את האדמה באותם גידולים. חריש עמוק של האדמה הבתולית של המישורים הגדולים חיסל את העשב הטבעי שהגן על המישורים מפני בלייה. הרוחות סחפו את החול ממקום למקום, והוא הגיע עד האוקיינוס האטלנטי ובסך הכל ניזוק שטח של כ-400,000 קמ"ר. התמונה שצולמה בדאלאס ב-13 במאי 1936 המחישה את גורלם המר של תושבי האזור שנפגעו. לא נותרו להם אדמות לעיבוד, כל היבולים נקברו ולא נותר להם מה לאכול. גם הציוד החקלאי אבד. על התקופה כתב הסופר ג'ון סטיינבק את ספרו זוכה פרס פוליצר, ענבי זעם.
ציוד חקלאי קבור תחת ערימות חול שהצטבר בסופות החול שהתחוללו באזור באמצע שנות השלושים. התמונה צולמה ב-13 במאי 1936
גבעת הקרב (יד מרדכי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 על שם:  קרב יד מרדכי 
 כתובת:  יד מרדכי 
 מיקום:  מועצה אזורית חוף אשקלון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1965
 תאריך פתיחה רשמי:  1965 
 קואורדינטות:  31°35′11″N 34°33′19″E﻿ / ﻿31.58647222°N 34.55516667°E﻿ / 31.58647222; 34.55516667
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) גבעת הקרב ביד מרדכי (למפת מערב הנגב רגילה) גבעת הקרב ביד מרדכי (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת הקרב ביד מרדכי (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת הקרב ביד מרדכי 
 
אתר גבעת הקרב ביד מרדכי הוא אתר בקיבוץ יד מרדכי, המשחזר את קרב יד מרדכי, שנערך במלחמת העצמאות בניסיון לעצור את הצבא המצרי הסדיר שנע צפונה לעבר תל אביב.
קרב יד מרדכי

קרב יד מרדכי היה קרב בלימה, שנערך במלחמת העצמאות בניסיון לעצור את הצבא המצרי הסדיר, שנע צפונה לעבר תל אביב. במשך שישה ימים החל מ-18 במאי ועד ל-23 במאי נערכו ניסיונות של חטיבה מצרית סדירה לכבוש את קיבוץ יד מרדכי, עליו הגנו 150 לוחמים עם 75 כלי נשק קלים.
כאשר התברר סופית שהתגבורת שנשלחה לא מצליחה לחדור את הכיתור המצרי, ולאחר שהלוחמים נותרו ללא תחמושת ונשק ראוי וספגו אבדות כבדות, הוחלט על נטישת הקיבוץ.
סיפור עמידת קומץ הלוחמים החמושים בנשק דל, מנותקים ללא סיוע חיצוני כנגד חטיבה מצרית סדירה, הפך לאחד הסמלים הבולטים של עמידה עיקשת בתש"ח.
גבעת הקרב - אתר השחזור

אתר שחזור הקרב מ־1948, הניצב בדרום-מערב הקיבוץ, נפתח למבקרים ב־1965.
באתר, בו מוצגות תעלות ההגנה ושדה הקרב. מדמות דמויות מתכת את הצדדים הלוחמים בשדה הקרב. לעומת שחזורים אחרים, המקום ייחודי, מאחר ששוחזר בו הקרב בקנה מידה 1:1, עם כלי לחימה אמיתיים (חלקם המקוריים מהקרב מול המצרים) ואף דמויות של חיילי הגדוד המצרי שחדרו את גדרות היישוב.
גלריית תמונות

שלט הכניסה
תעלת הגנה
מבט אל שדה הקרב
טנק מצרי
עמדה מספר 1
גליזה 229

גליזה 229 (בגרמנית: Gliese 229 נקרא גם LHS 1827) הוא ננס אדום במרחק 19 שנות אור בקבוצת הכוכבים ארנבת. מסתו היא 0.58 פעמים מסת שמש, רדיוסו 0.69 פעמים רדיוס שמש וסיבובו העצמי נמוך במיוחד- ק"מ לשנייה בקו המשווה.
הכוכב הוא כוכב משתנה מסוג כוכב הבזק עם פעילות נמוכה, כלומר בהירותו גדלה באופן אקראי בגלל התפרצויות שמש בשל פעילות בשדה המגנטי שלו. הספקטרום שלו מראה ספקטרום פליטה של סידן. פליטה של קרני X התגלתה מהעטרה של הכוכב.
גליזה 229 B

בשנת 1994 המדענים שריניוואס קולקארני (אנ'), טדאשי נקג'ימה, קית' מתיוס, רבקה אופנהיימר, סם דורנס ודייוויד גולימובסקי, אסטרונומים ממצפה הכוכבים פאלומר ומג'ונס הופקינס צילמו לוויין תת-כוכבי המקיף את גליזה 229, הגילוי אושר סופית בשנת 1995 ופורסם במגזין Nature (ראו תמונה). גליזה 229 B הוא ננס חום המקיף את הכוכב, מסתו היא כ-20 עד 50 מסות צדק (0.02 עד 0.05 מסת שמש). מסה זו אינה מספיקה להיתוך גרעיני של מימן, אך מספיקה להיתוך של דאוטוריום. גליזה 229B הוא ננס T הראשון שהתגלה והוא משמש כאב טיפוס לסוג ספקטרלי זה, גילויו נחשב כאבן דרך במחקר הננסים החומים. הננס מקיף את הכוכב במרחק של כ-40 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של כ-200 שנים.
הערות שוליים

↑  VizieR: LHS 1827, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
↑  פוטומטריה אופטית וספקטרוסקופיה של הכוכב המתלקח  גליזה 229 ‏(HD42581)‏, Byrne, P. B.; Doyle, J. G.; Menzies, J. W., מאי 1985
↑  T. Nakajima, B. R. Oppenheimer, S. R. Kulkarni, D. A. Golimowski, K. Matthews, S. T. Durrance, Discovery of a cool brown dwarf, Nature 378, 1995-11-01, עמ' 463–465 doi: 10.1038/378463a0
↑  גליזה 229B באתר Extrasolar visions
גרד אלברכט

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1935 אסן 
 פטירה:  2 בפברואר 2014 (בגיל 78) ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1957 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 פרסים והוקרה:  פרס גרימה (1974)  International Besançon Competition for Young Conductors (1957)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  מדליית הכסף הגדולה להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית  אות הזהב לשירות העיר וינה 
 www.gerd-albrecht.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גרד אלברכט (בגרמנית: Gerd Albrecht;‏ 19 ביולי 1935 – 2 בפברואר 2014) היה מנצח גרמני שכיהן כמנצח ראשי בתזמורות חשובות באירופה, מאז החל בתזמורת טונהאלה בציריך, שווייץ, בשנת 1975.
המחלוקת בתזמורת הפילהרמונית הצ'כית

אלברכט נבחר בשנת 1991 על ידי נגני התזמורת הפילהרמונית הצ'כית כמנצח הראשי, לתקופת כהונה של שבע שנים החל ב-1994. התזמורת מילאה תפקיד במחאה על השלטון הסובייטי בארצם והתארגנה מחדש כישות עצמאית. בבחירתם באלברכט הביאו להחלפתו של המנצח הצ'כי ייז'י בלוהלאווק, שהקדים את פרישתו ל-1992. כתוצאה מכך, כשהגיעה שעתו של אלברכט לקבל לידיו את התזמורת, כבר הייתה זו מפולגת, במידת מה. אלברכט הוכיח את מיומנותו בשיפור מצבה הכספי של הפילהרמונית הצ'כית ובהעלאת הפרופיל הבינלאומי שלה באמצעות מסעות קונצרטים מחוץ לגבולות צ'כיה. גם הצלחתו המוזיקלית הוכרה ללא עוררין. אף על פי כן, שורה של סכסוכים פוליטיים הביאה לפרישתו המוקדמת.
ב-1994 הוזמנה הפילהרמונית הצ'כית להופיע בותיקן בקונצרט שנועד לחגוג את הפיוס בין הקתולים ליהודים. ואולם, ההזמנה הייתה לנגינה תחת שרביטו של גילברט לוין, שנודע כבר בקשריו הטובים עם הוותיקן בתקופת האפיפיור יוחנן פאולוס השני ובהמשך לכך ב"קונצרט האפיפיור לזכר השואה", שזכה לכיסוי נרחב בטלוויזיה. אלברכט פסל את השתתפות התזמורת, לכאורה בשל עומס רב מדי. אלא שרבים חשדו, שהסיבה העיקרית לסירוב הייתה קנאתו של אלברכט על שלא הוזמן בעצמו לנצח על הקונצרט.
נשיא צ'כיה, ואצלב האוול, התערב בפרשה ואמר לאלברכט, שפעולותיו מזיקות לתזמורת. המצב התדרדר בהתמדה, כשאלברכט הציג עצמו בראיונות לעיתונות כקורבן של גזענות ורגשות אנטי-גרמנים וכמי שנתבע לכפר אישית על כל עוולותיה של גרמניה בעבר. עוד קבל על התקנת ציתות במכשיר הטלפון שלו. האוול השיב מלחמה שערה באמצעי התקשורת בטענות משלו. אלברכט ובלוהלאווק חברו יחדיו לקונצרט חגיגות המאה של התזמורת, כשכל אחד מהם מנצח על מחצית הקונצרט, ב-4 בינואר 1996, אבל האוול בלט בהיעדרו ונגני התזמורת הפגינו למי נתונה אהדתם בהגיע השעה לתשואות. אלברכט התפטר ממשרתו זו כעבור חודש, בטענת חתירה תחת סמכותו המוזיקלית. מאז ניצח ביפן ובדנמרק.
לקריאה נוספת

Alan Levy. "Storm at Czech Philharmonic", International Herald Tribune, 31 Jan 1996. Retrieved on 2007-05-28.
אלאן לוי, "סערה בפילהרמונית הצ'כית", אינטרנשיונל הראלד טריביון, 31 בינואר 1996.
גא"ז 31029 וולגה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  גא"ז
 שנות ייצור:  1992 – 1997
 הרכבה:  רוסיה רוסיה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מודל קודם:  GAZ-24 (אנ')
 מודל אחריו:  גא"ז 3110 וולגה
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית (אנ')
 אורך:  4,885 מ"מ
 רוחב:  1,800 מ"מ
 גובה:  1,476 מ"מ
 משקל:  1,400 ק"ג (ריק), 1,790 ק"ג (ברוטו)
 בסיס גלגלים:  2,800 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,287 סמ"ק המפיק 145 כ"ס  4 צילינדרים, 2,445 סמ"ק המפיק 100 כ"ס, יחס דחיסה 8.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 צריכת דלק:  11.5–13.5 ליטר ל-100 ק"מ
גא"ז 31029 וולגה (ברוסית: ГАЗ-31029 Волга, קרוי גם: ГАЗ-31029, באנגלית: GAZ-31029 Volga, קרוי גם: GAZ-31029) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1992 – 1997 ברוסיה.
"גא"ז 31029 וולגה"

5 מושבים.
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
קיבולת מכל דלק - 55 ליטר.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.9 שניות (מנוע 2,287 סמ"ק המפיק 145 כ"ס).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 19.0 שניות (מנוע 2,445 סמ"ק המפיק 100 כ"ס).
"גא"ז 31029 וולגה" > תצורות

4 דלתות - סלון.
5 דלתות - סטיישן (קרוי "GAZ-31022").
גלריה

"גא"ז 31029 וולגה"
"גא"ז 31029 וולגה"
"גא"ז 31029 וולגה"
"גא"ז 31029 וולגה"
"גא"ז 31029 וולגה" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"גא"ז 31029 וולגה" - ניידת משטרה
ראו גם

גא"ז 14
גא"ז 3110 וולגה
גא"ז 3111 וולגה
הערות שוליים

↑  "גא"ז 31029 וולגה", שנת 1992 automobile-catalog.com/car
↑  "גא"ז 31029 וולגה" שנת 1994 - מפרט automobile-catalog.com/make/gaz/volga
↑  "גא"ז 31029 וולגה" hobbydb.com/marketplaces/hobbydb/catalog_items/gaz-gaz-volga-31029
↑  גא"ז 31022 וולגה - מפרט automobile-catalog.com/car/1994/1023425
↑  גא"ז 31022 וולגה - תמונה el.gta5-mods.com/vehicles/gaz-31022
גא"ז 3111 וולגה

| --- | --- |

GAZ-3111 Volga
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  גא"ז
 שנות ייצור:  1998 – 2002, 2004
 הרכבה:  רוסיה רוסיה
 מודל קודם:  גא"ז 3110 וולגה
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית (אנ')
 אורך:  4,897 מ"מ
 רוחב:  1,840 מ"מ
 גובה:  1,472 מ"מ
 משקל:  1,500 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,820 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,287 סמ"ק  המפיק 145 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2,464 סמ"ק המפיק 155 כ"ס, מנוע מתוצרת "Zavolzhye Engine Factory" (אנ'), סדרה "ZMZ 24" (אנ') סוג מנוע "ZMZ-4052.10" (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2,694 סמ"ק  המפיק 152 כ"ס, מנוע מתוצרת "טויוטה" (מנוע בנזין)  V6 צילינדרים, 3,378 סמ"ק, יחס דחיסה 9.6:1, מנוע טויוטה סדרה "Toyota VZ engine" (אנ') סוג מנוע "5VZ-FE" (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2.1 ליטר (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
גא"ז 3111 וולגה (ברוסית: ГАЗ-3111 Волга, קרוי גם: ГАЗ-3111, באנגלית: GAZ-3111 Volga, קרוי גם: GAZ-3111) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1998 – 2002, ובשנת 2004 ברוסיה.
"גא"ז 3111 וולגה"

4 דלתות.
5 מושבים.
מנועי בנזין ודיזל.
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.5 שניות (מנוע בנזין 2,287 סמ"ק).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.9 שניות (מנוע בנזין 2,464 סמ"ק).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע בנזין 2,694 סמ"ק).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.5 שניות (מנוע בנזין 3,378 סמ"ק).
"גא"ז 3111 וולגה" > תצורות

4 דלתות - סלון.
5 דלתות - סטיישן.
גלריה

"גא"ז 3111 וולגה"
"גא"ז 3111 וולגה"
"גא"ז 3111 וולגה"
ראו גם

גא"ז 14
גא"ז 3110 וולגה
גא"ז 31029 וולגה
הערות שוליים

↑  "גא"ז 3111 וולגה" russiaviptravel.com/ByLand/gaz-3111-volga
↑  "גא"ז 3111 וולגה" - מפרט automobile-catalog.com/model/gaz/volga_5gen_gaz-3111
↑  ראו "גא"ז 3111 וולגה" tesla-blatna.cz/en/gaz-3111-volga,ignition-lead-set,13,1660
↑  "גא"ז 3111 וולגה" (ברוסית) zr.ru/archive/zr/2002/05/iz
גא"ז 14

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  גא"ז
 שנות ייצור:  1977 – 1988
 יחידות שיוצרו:  1,114
 הרכבה:  רוסיה רוסיה
 מודל קודם:  GAZ-13 (אנ')
 מודל אחריו:  GAZ-3105 (אנ')
 סיווג:  לימוזינה
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית (אנ')
 אורך:  6,114 מ"מ
 רוחב:  2,020 מ"מ
 גובה:  1,525 מ"מ
 משקל:  2,615 ק"ג (ריק), 3,175 ק"ג (ברוטו)
 בסיס גלגלים:  3,450 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  8V צילינדרים, 16 שסתומים, 5,529 סמ"ק המפיק 220 כ"ס ב-4,200 סל"ד, יחס דחיסה 8.5:1
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  175 קמ"ש
 צריכת דלק:  17.5 ליטר ל-100 ק"מ (מהירות 90 קמ"ש), 20.0 ליטר ל-100 ק"מ (מהירות 120 קמ"ש)
גא"ז 14 (ברוסית: ГАЗ-14, באנגלית: GAZ-14, קרויה גם: GAZ-14 Chaika) היא לימוזינה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1977 – 1988).
"גא"ז 14"

יצור דגם "גא"ז 14" החל ב-14 באוקטובר 1977.
בכל שנה נבנו כ-100 יחידות מהדגם, כאשר הייצור הכולל (כולל יחידות שהורכבו בשנת 1989 מחלפים), יוצרו 1,114 יחידות.
אב טיפוס נבנה בשנת 1967.
דגם קבריולה שהיה קרוי "GAZ-14-05 Chaika" הושק בשנת 1982.
7 מושבים, עם בידוד רעש מיוחד.
4 דלתות.
מנוע קדמי 5.5 ליטר - בזווית 90°.
מנוע בנזין
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
קיבולת מכל דלק - 110 ליטר.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 15.0 שניות.
דגם "גא"ז 14" צולם למספר רב של סרטים.
דגם "GAZ-14-05 Chaika" שירת קציני צבא גבוהים באוקראינה כמכונית שרד (ראו תמונה).
גלריה

"גא"ז 14"
"גא"ז 14"
"גא"ז 14"  - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"גא"ז 14"
"גא"ז 14"
"גא"ז 14" - מבט לתא הנוסעים
"גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה
"גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה (צולם בקייב ביום העצמאות של אוקראינה, שנת 2008)
"גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה (צולם בקייב ביום העצמאות של אוקראינה, שנת 2008)
"גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה
"גא"ז 14", 2 דגמים: "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה
ראו גם

גא"ז 31029 וולגה
גא"ז 3110 וולגה
גא"ז 3111 וולגה
הערות שוליים

↑  Thompson, Andy. Cars of the Soviet Union (Haynes Publishing, Somerset, UK, 2008), p.211
↑  "גא"ז 14" - מפרט, שנת 1977  automobile-catalog.com/make/gaz/tchaika_gaz-14/tchaika_gaz-14/1977
↑  "גא"ז 14" - תמונות  shutterstock.com/search/gaz-14
↑  "גא"ז 14" car.info/en-se/gaz/gaz-14
↑  "גא"ז 14" בסרטים imcdb.org/vehicles_make-GAZ_model-14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph914291
גא"ז 3110 וולגה

| --- | --- |

GAZ-3110 Volga (צולם במינסק)
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  גא"ז
 שנות ייצור:  1996 – 2004 (דגמי סדאן)  1997 – 2010 (דגמי סטיישן)
 הרכבה:  רוסיה רוסיה
 מודל קודם:  גא"ז 31029 וולגה
 מודל אחריו:  גא"ז 3111 וולגה  GAZ-31105 (אנ')
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית (אנ')
 אורך:  4,895 מ"מ
 רוחב:  1,800 מ"מ
 גובה:  1,422 מ"מ
 משקל:  1,800 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,800 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 4 שסתומים לצילינדר, 2,287 סמ"ק  המפיק 131 כ"ס ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 9.3:1 (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2.5 ליטר (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2.1 ליטר (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 2.7 ליטר (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "Aisin Warner"
גא"ז 3110 וולגה (ברוסית: ГАЗ-3110 Волга, קרוי גם: ГАЗ-3110, באנגלית: GAZ-3110 Volga, קרוי גם: GAZ-3110) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1996 – 2004 ברוסיה.
דגם סטיישן יוצר בין השנים 1997 – 2010 והיה קרוי GAZ-310221.
"גא"ז 3110 וולגה"

4 דלתות.
5 מושבים.
מנועי בנזין ודיזל בפוזיציה אורכית.
סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
מנוע קירור מים.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.5 שניות (מנוע בנזין 2,287 סמ"ק).
דגמי "גא"ז 3110 וולגה" שירתו ברוסיה גם כמוניות.
דגמי "גא"ז 3110 וולגה" שירתו בהמשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה.
"גא"ז 3110 וולגה" > תצורות

4 דלתות - סלון.
5 דלתות - סטיישן.
גלריה

"גא"ז 3110 וולגה"
"גא"ז 3110 וולגה" בשירות המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה
"גא"ז 3110 וולגה"
"גא"ז 3110 וולגה"
"גא"ז 3110 וולגה"
"גא"ז 3110 וולגה" - מונית
"גא"ז 3110 וולגה" - מונית
"גא"ז 3110 וולגה" - מונית במוסקבה
ראו גם

גא"ז 14
גא"ז 31029 וולגה
גא"ז 3111 וולגה
הערות שוליים

↑  "גא"ז 3110 וולגה" מנוע 2.3 ליטר - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "גא"ז 3110 וולגה" autoreview.ru/arcap/cars
↑  ראו "גא"ז 3110 וולגה" tesla-blatna.cz/en/gaz-3110-volga
↑  דגם מוקטן של GAZ-3110-Volga-Taxi-USSR ebay.com/itm/GAZ-3110-Volga-Taxi-USSR
גא"ז MM

| --- | --- |

GAZ–MM
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  גא"ז  אוא"ז
 שנות ייצור:  1938 – 1956
 הרכבה:  ברית המועצות ברית המועצות
 מודל קודם:  GAZ AA (רו') (הדגם התבסס (ברישיון פורד) על דגם "Ford Model AA" (אנ'))
 מודל אחריו:  GAZ-51 (אנ')
 סיווג:  משאית
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה 4x2
 אורך:  5,335 מ"מ
 רוחב:  2040 מ"מ
 גובה:  1970 מ"מ
 משקל:  1.8 טון (ריק), מטען מקסימלי - 1.5 טון
 בסיס גלגלים:  3,440 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 3,285 סמ"ק המפיק 50 כ"ס ב-2,800 סל"ד, יחס דחיסה  4.6:1 (מנוע בנזין)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  70 קמ"ש
 צריכת דלק:  19.5 ליטר ל-100 ק"מ
"גא"ז MM" (ברוסית: ГАЗ-ММ, באנגלית: GAZ–MM) היא משאית סובייטית מתוצרת 2 יצרניות רכב: בין השנים 1938–1947 יוצרה על ידי יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) ובין השנים 1947–1956 יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב אוא"ז (ברוסית ОАО «Ульяновский автомобильный завод», УАЗ, שם רשמי באנגלית: "Ulyanovsky Avtomobilny Zavod (UAZ)").
דגמי ""גא"ז MM"" יוצרו בין השנים 1938–1956 בברית המועצות.
"גא"ז MM"

דגם ה-"גא"ז MM" הוא גרסה משוכללת של גרסת הרישיון הסובייטית של "פורד דגם AA" (אנ') שיוצר בארצות הברית בין השנים 1927–1932, וברישיון פורד יוצר בברית המועצות דגם "GAZ AA" בין השנים 1932–1938. בחלק מהסדרות לא היו דלתות, בלמים קדמיים, פגושים קדמיים, פגושים עם חותמות קדמיות הוחלפו בפגושים מרותכים רגילים ורק פנס אחד בלבד נשאר. מאמצע 1942 היו למשאיות דלתות עץ עם חלקי חלונות הזזה.
יוצרו כ-150,000 יחידות לשימוש הצבא האדום במלחמת העולם השנייה.
מנוע בנזין.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: 4x2.
קיבולת מכל דלק - 40 ליטר.
רדיוס פנייה (סיבוב) - 7.5 מטר
בחלק מהדגמים הורכבו 6 צמיגים (4 צמיגים מאחור) (ראו תמונה).
"גא"ז MM" > דגמים

"GAZ-65" - גרסת אב טיפוס, יוצרה בשנת 1940.
"4M GAZ-AAA" - דגם אשר הורכב בארגז המטען האחורי מקלע כבד מסוג "PM M1910" (אנ') כנשק נגד מטוסים
"K GAZ–MM" - דגם אשר הורכב בארגז המטען האחורי תותח בקוטר 25 מ"מ מסוג "25 mm automatic air defense gun M1940 (72-K)" (אנ') כנשק נגד מטוסים.
גלריה

"גא"ז MM"
"גא"ז MM"
"גא"ז MM"
"גא"ז MM"
"גא"ז MM" - מבט למיקומו של הצמיג הרזרבי
"גא"ז MM" - מבט לתא הנהג
מבט למנוע דגם "גא"ז MM"
"גא"ז MM"
ראו גם

GAZ 66
גא"ז 63
גא"זאון נקסט
הערות שוליים

↑  דגם ГАЗ-АА  gvtm.ru/gaz-mm
↑  "גא"ז MM", שנת 1943, דגם עם פנס קדמי בודד, דגם מוקטן ביחס 1:35 (תמונה) super-hobby.com/products/Soviet-GAZ-MM-Mod.1943-Cargo-Truck
↑  "גא"ז MM" - תמונה ביחס 1:35 super-hobby.com/products/Soviet-GAZ-MM-Mod.1943-Cargo-Truck
↑  "תותח 72-K" אשר הורכב במשאית "גא"ז MM" (תמונה) thunderskill.com/en/vehicle/ussr_gaz_mm_72k
↑  תותחים סובייטים (A Comprehensive Study of Soviet Guns and Ammunition in Calibres 12.7mm to 57mm ) russianammo
גלוריה סוונסון

| --- | --- |

גלוריה סוונסון, 1925
 לידה:  27 במרץ 1899 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  4 באפריל 1983 (בגיל 84) ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Episcopal Church of the Heavenly Rest Columbarium 
 שם לידה:  Gloria May Josephine Swanson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1914–1983 (כ־69 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לייק ויו 
 בן או בת זוג:  ואלאס בירי (1916–1919)  מייקל פארמר (1931–?)  ויליאם נ. דייווי (1945–?)  Henry de La Falaise (28 בינואר 1925–1930)  הרברט ק. סומבורן (1919–?)  ויליאם דאפי (1976–1983) 
 צאצאים:  גלוריה סומבורן, מישל ברידג'ט פארמר 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
גלוריה סוונסון, 1941
גלוריה מיי ג'וזפין סְוָונְסוֹן (באנגלית: Gloria May Josephine Swanson;‏ 27 במרץ 1899 - 4 באפריל 1983) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית מהבולטות ביותר בתקופת הקולנוע האילם. היא זכתה בגלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1951 על הופעתה בסרט "שדרות סאנסט" והייתה מועמדת ל-3 פרסי אוסקר.
ביוגרפיה

סוונסון נולדה בשיקגו לאלדליין, אם ממוצא גרמני, צרפתי ופולני ולג'וזף תיאודור סוונסון, אב ממוצא שוודי אמריקאי. למדה ב"אקדמיית האוות'ראון שולסטיק" המקומית. בשל עבודתו הצבאית של אביה נאלצה משפחתה לנוע ממקום למקום בתדירות, היא בילתה זמן ממושך בפוארטו ריקו שם למדה ספרדית.
קריירת משחק

סוונסון החלה את דרכה בתעשיית סרטי הראינוע כניצבת בחברת " Essanay studios " במספר סרטים, מהם: "הג'וב החדש שלו" של צ'ארלי צ'אפלין.
סוונסון הצליחה לשדרג את מעמדה לכוכבת קולנוע בזכות שיתוף פעולה פורה עם הבמאי ססיל ב. דה-מיל איתו עבדה בסרטים "זכר ונקבה", "אל תשני את בעלך", "למה לשנות את אשתך?", "הרומנים של אנטול". כמו כן עבדה סוונסון עם הבמאי המצליח סם ווד שהחל את דרכו באותה התקופה, איתו צילמה סרטים כמו "מעבר לסלעים" לצידו של רודולף ולנטינו עבור חברת ההפקה הוותיקה "סרטי פרמאונט". סוונסון הייתה המותג מס 1 של חברת "פרמאונט" ובשיא הצלחתה בשנות ה-20 הייתה סוונסון לכוכבת הקולנוע המבוקשת ביותר ולאייקון אופנה תקופתי כלל עולמי.
סוונסון החלה לעבוד בסוף שנות ה-20 גם מאחורי הקלעים והייתה אחראית ל"סיידי תומפסון", דרמה אותה הפיקה וכתבה ביחד עם ראול וולש ועלייה הייתה מועמדת בשנת 1928 על תפקיד הפרוצה הצעירה סיידי תומפסון לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בשנה שלאחר מכן הועמדה בשנית לפרס האוסקר על תפקידה בתור מריון דונל בדרמה "מסיגת הגבול". בנוסף ביימה והפיקה לצידו של אריך פון שטרוהיים את הדרמה "המלכה קלי" בה גם שיחקה בתפקיד הראשי.
בשנות ה-30 הצלחתה המקצועית של סוונסון החלה לדעוך והיא התבלטה רק בסרטים "הלילה או לעולם לא" של מרווין לרוי ו"הבנה מושלמת" לצידו של לורנס אוליבייה. בסיכומו של דבר סוונסון לא צלחה את המעבר מהקולנוע האילם לקולנוע המדובר, היא עברה להתגורר בניו יורק והתמקדה בעבודות בתיאטרון, ברדיו ובטלוויזיה.
לאחר שנים של היעלמות יחסית מאור הזרקורים ערכה בשנת 1950 את הופעתה המוערכת והמזוהה ביותר עימה בקריירה בסרט האפל ומעורר המחלוקת של בילי ויילדר "שדרות סאנסט" בתפקיד כוכבת הקולנוע הדועכת נורמה דזמונד. היא זכתה בתפקיד בעצתו של הבמאי ג'ורג' קיוקור ולאחר שהוא הוצע לכוכבות קולנוע אחרות כמו מרי פיקפורד, גרטה גרבו ומיי וסט. סוונסון זכתה על הופעתה בגלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר והועמדה בפעם השלישית לפרס אוסקר בתפקיד ראשי.
הסרט היווה למעשה את סוף הקריירה שלה בהוליווד, היא הופיעה בפעם האחרונה בשנת 1974 בסרט האסונות "נמל תעופה 1975".