stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה פיילין
ביוגרפיה

פיילין נולדה בשם שרה לואיז הית' (Sarah Louise Heath) בעיר סאנדפוינט שבאיידהו וגדלה באלסקה שבארצות הברית, מדינה אליה עברו הוריה כשהייתה תינוקת. פיילין כתינוקת הוטבלה כקתולית (כמו אימה), אך מאוחר יותר משפחתה הצטרפה לכנסייה נוצרית-פרוטסטנטית (פנטקוסטלית). אביה היה מורה ואמה מזכירת בית ספר ופיילין הייתה השלישית מארבעה ילדים. בנעוריה עסקה פיילין בציד ובספורט על בסיס קבוע ואף הייתה קפטן נבחרת הכדורסל של התיכון בו למדה, אותה הצעידה לזכייה באליפות אלסקה לבתי ספר תיכונים קטנים. היא נודעה בכינוי "שרה ברקודה" לאור משחקה האגרסיבי והבלתי מתפשר.
בגיל 20 השתתפה בתחרות יופי של אלסקה וזכתה במקום השני. פיילין למדה במספר מכללות בהוואי, איידהו ואלסקה ובסוף סיימה ב-1987 תואר ראשון בתקשורת ועיתונאות באוניברסיטת איידהו.
פיילין עבדה זמן קצר ככתבת ספורט בתחנת טלוויזיה מקומית באנקורג', וכן כאשת צוות בספינת הדיג של בעלה.
ביוגרפיה > קריירה ציבורית

פיילין נכנסה לחיים הפוליטיים ב-1992 כשנבחרה למועצת העיר ואסילה באלסקה. היא כיהנה במועצה עד 1996. באותה שנה קראה תיגר על ראש העיר המכהן, בשל מה שכינתה בזבוז כספי הציבור ומיסים גבוהים. היא ניצחה בבחירות ונבחרה לראשות העיר הנמצאת באזור המטרופוליני של אנקוראג' ובה כ-9,000 תושבים. בכהונתה הראשונה בראשות העיר קיצצה במשכורתה, הפחיתה משמעותית את מס הרכוש, על חשבון הגדלת מס הקניה. ב-1999 התמודדה בבחירות העירוניות בפעם השנייה, הביסה את יריבה, ראש העיר הקודם, ואף נבחרה לנשיאת איגוד ראשי הערים של אלסקה.
בשנת 2002 התמודדה פיילין על תפקיד המשנה למושל המדינה, אך הפסידה בבחירות. היא מונתה ב-2003 על ידי המושל לנציבה האחראית על האתיקה בוועדת שימור משאבי הנפט והגז של אלסקה. שנה לאחר מכן התפטרה מתפקידה על רקע התנגדותה למעשים לא אתיים, וחשפה מעשי שחיתות של יושב ראש המפלגה הרפובליקנית ושל פרקליט מדינת אלסקה - שניהם נאלצו להתפטר בעקבות זאת.
פיילין התמודדה ב-2006 בבחירות המקדימות לתפקיד מועמד המפלגה הרפובליקנית, לקראת הבחירות למושל המדינה. מסע הבחירות שלה התמקד בהבטחתה לממשל נקי משחיתויות. היא זכתה בלמעלה מ-50% מהקולות, וניצחה את המושל המכהן ממפלגתה, פרנק מרקאוסקי. בבחירות הכלליות זכתה ל-48% מקולות הבוחרים לעומת 41% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית, המושל לשעבר טוני נולס. כך הפכה לאישה הראשונה שנבחרה לתפקיד מושל אלסקה, והצעירה ביותר בתולדות המדינה.
מאז תחילת כהונתה בדצמבר 2006 עד לבחירתה כמועמדת לסגן נשיא זכתה פיילין לשיעורי תמיכה גבוהים בסקרים, ולפני ההודעה על בחירתה כמועמדת לסגן נשיא ממוצע אחוזי התמיכה בה היה 79%. אחוזי תמיכה אלו ירדו מאוחר יותר.
בתחילת יולי 2009 הודיעה פיילין במפתיע כי תתפטר מכהונתה כמושלת אלסקה ב-26 ביולי 2009.
ביוגרפיה > מלחמה בשחיתות ומדיניות תקציבית

עם כניסתה לתפקיד מושלת אלסקה ניהלה פיילין מלחמה בשחיתות השלטונית שנפוצה במדינתה וניסתה לשמור על תדמית הפוליטיקאית הנקייה. ביומה הראשון בתפקיד הורתה למכור את מטוס המנהלים מדגם וסטווינד, שנרכש על ידי קודמה בתפקיד, פרנק מרקאוסקי, למורת רוחו של בית המחוקקים של אלסקה וייצג בתעמולת הבחירות שלה את ניתוקו מרצון העם. עליית מחירי הנפט הביאה לשיפור בכלכלת המדינה, ואת חלק מהעודפים שנוצרו הציעה פיילין להעביר ישירות לתושבי אלסקה בדמות מענק בסך 1,200 דולר לכל תושב, כסיוע למחירי האנרגיה הגבוהים שהתושבים נאלצו לשלם, זאת בנוסף למענק השנתי הרגיל שתושבי אלסקה מקבלים כל שנה מקרן מיוחדת.
נגד פיילין התנהלה חקירה מטעם בית המחוקקים של אלסקה בחשד שהורתה על פיטורי הממונה על בטיחות הציבור, לאחר שזה שסירב לפטר את גיסה לשעבר (בעל אחותה לשעבר), מתפקידו במשטרת מדינת אלסקה. פיילין הודיעה כי תשתף פעולה עם המחוקקים אולם לאחר שנבחרה למועמדת לסגנית נשיא ולאחר שראש צוות החקירה אמר כי הוא מכין לה הפתעת אוקטובר, החליטה לא לשתף פעולה עם החקירה בתואנה שהפכה לפוליטית. המחוקקים קבעו כי פיילין לא חרגה מסמכותה בפיטורין אולם הם האשימו אותה כי חרגה מכללי האתיקה בכך שאיפשרה לבעלה ללחוץ על הממונה לפטר את גיסו. חקירה אחרת מטעם ממשלת אלסקה קבעה כי פיילין פעלה על פי סמכותה ולא חרגה מכללי האתיקה.
ביוגרפיה > מועמדת לסגנית הנשיא

באוגוסט 2008 הכריז ג'ון מקיין, שהיה מועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד נשיא ארצות הברית, על פיילין כמועמדת שלו לתפקיד סגנית הנשיא, לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, פיילין אף נשאה נאום בוועידת המפלגה הרפובליקנית ואף קיבלה את ברכתו של מייקל רייגן, בנו של נשיא ארצות הברית ה-40, רונלד רייגן. רייגן שיבח אותה על נאומה ואף אמר עליה כי "הרגשתי כאילו אבי נולד מחדש, אלא שהפעם הוא הפך להיות היא" ואף הרחיב ואמר "ברוך שובך, אבא, אפילו אם אתה לובש שמלה וילדת כמה ילדים בדרך".
מינויה התקבל בהפתעה בציבור ובתקשורת (שאף לא ידעה כיצד לבטא את שמה נכון), שכן פיילין הייתה דמות אנונימית למדי מחוץ לאלסקה. הבחירה בפיילין נתנה דחיפה לקמפיין של מקיין, שזכה להובלה בת 5% בסקרי גאלופ. בעימות הטלוויזיוני הראשון שלה מול המועמד המפלגה הדמוקרטית לסגן הנשיא, ג'ו ביידן, פוליטיקאי משופשף ועתיר ניסיון בעימותים, זכתה פיילין להצלחה גדולה ממה שניבאו לה הפרשנים, אך הניצחון נזקף לביידן. בהמשך הקמפיין איבדה פיילין מהתמיכה לה זכתה, ואף הואשמה על ידי גורמים במטה הבחירות של מקיין שסטתה מהנחיותיהם.
נקודת המפנה בתדמיתה של פיילין נחשבת סדרת הראיונות שהעניקה לעיתונאית CBS קייטי קוריק. בראיונות פיילין התבלבלה בדיונים על מושגים בסיסיים ודברה בשלב מסוים בחוסר קוהרנטיות מוחלט. פיילין גולמה בצורה פרודית על ידי טינה פיי בתוכנית הסטירית סאטרדיי נייט לייב, וחלק מדברי דמותה בתוכנית נלקחו ישירות מהראיון.
ביוגרפיה > לאחר הבחירות לנשיאות ב-2008

בתחילת 2009 הקימה פיילין שדולה (PAC) לקידום מועמדים לתפקידים ציבורים ברמה המקומית והפדרלית, ב-2010 החלה להופיע בכינוסים של תנועת מסיבת התה, אותה כינתה "העתיד של אמריקה". בבחירות אמצע הכהונה הביעה פיילין תמיכה במספר מועמדים ובפרט קידמה מועמדויות של נשים במפלגה הרפובליקנית המתנגדות להפלות, ובמועמדים המזוהים עם תנועת מסיבת התה.
פיילין החלה לשמש כפרשנית ומגישה ברשת החדשות פוקס ניוז בינואר 2010. בשנת 2013 תם החוזה של פיילין ברשת, אך היא חזרה להופיע בערוץ לאחר מספר חודשים. ב-2015 החליטה הרשת לא לחדש את החוזה של פיילין.
פיילין הופיעה בתוכנית מציאות בכיכובה בשם "אלסקה של שרה פיילין" ברשת TLC. באוקטובר 2011 הודיעה כי אין בכוונתה להתמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2012.
בינואר 2016 לקראת הפריימריז הרפובליקניים בבחירות לנשיאות 2016 הודיעה פיילין על תמיכתה בדונלד טראמפ.
לאחר ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות 2016, פורסם כי פיילין היא מהמועמדים המובילים למשרת מזכירת הפנים של ארצות הברית.
בשנת 2020 השתתפה בעונה השלישית של הגרסה האמריקאית של תוכנית המציאות הזמר במסכה.
ביוגרפיה > ריצה לקונגרס ב-2022

לאחר שחבר הקונגרס המכהן היחיד ממדינת אלסקה, דון יאנג, נפטר בחודש מרץ 2022, פיילין הביעה התעניינות בחזרה לפוליטיקה על מנת לאייש את מקומו בבית הנבחרים אשר התפנה. לאלסקה יש רק מושב בודד בקונגרס משום שאוכלוסייתה דלילה ביחס ליתר מדינות ארצות הברית. היא הודיעה ב-1 באפריל שהיא מצטרפת באופן רשמי למירוץ, ובכך חזרה לפוליטיקה לאחר מעל 13 שנים מן ההפסד בבחירות לנשיאות ב-2008. אף על פי שזכתה לתמיכתם של בכירים רבים במפלגה הרפובליקנית, לרבות הנשיא לשעבר דונלד טראמפ, קיבלה פיילין 48.53% מהקולות לעומת המועמדת הדמוקרטית, מרי פלטולה, שזכתה ב-51.47% מהקולות, והפסידה בבחירות. בבחירות אמצע הקדנציה שהתקיימו בנובמבר 2022, התמודדה פיילין שוב על המושב אך הפסדה בשנית לפלטולה, שנבחרה הפעם לכהונה מלאה של שנתיים.
עמדות פוליטיות > אנרגיה וסביבה

פיילין תומכת בפיתוח ניצול משאבי האנרגיה של מדינת אלסקה, היא פעלה לאישור בניית צינור להובלת גז טבעי מהמדרון הצפוני של רכס ברוקס על שפת אוקיינוס הקרח הצפוני אל שאר מדינות ארצות הברית, דרך קנדה, ותומכת בקידוחי נפט בשמורת הטבע הארקטית. במקביל הקימה ועדת יועצים לבחינת השפעות השינוי באקלים על אלסקה, והפחתת פליטת גזי החממה של המדינה.
פיילין מתנגדת להכרזה על דובי הקוטב כמין בסכנת הכחדה בין היתר מחשש שהדבר ימנע פיתוח משאבי הנפט והגז של אלסקה. במסגרת מדיניות המדינה לצמצום אוכלוסיית הזאבים תמכה פיילין ביוזמה להענקת בונוס של 150 דולר על כל ציד מורשה של זאב ממסוקים.
עמדות פוליטיות > חברה

פיילין נולדה למשפחה קתולית, אולם מאוחר יותר הצטרפה משפחתה של פיילין לכנסייה הפנטקוסטית. החל מ-2002 היא חברה בכנסייה העצמאית Wasilla Bible Church, הנחשבת מקורבת לזרם האוונגליסטי. היא שייכת לחוג השמרנים בנושאי חברה, היא מתנגדת להפלות (למעט מקרים בהם קיים סיכון לחיי האם) ולנישואים חד-מיניים. עם זאת, הווטו הראשון שלה בתפקיד המושלת היה על הצעה לאסור על המדינה להעניק הטבות לבני זוג של עובדי מדינה הומוסקסואליים שהייתה בניגוד לפסיקת בית המשפט העליון של אלסקה. פיילין תומכת ברעיון שחינוך מיני לבני נוער יעודד גם הימנעות מיחסי מין ולא רק הסברה על אמצעי מניעה. פיילין תומכת בזכות להחזקת כלי נשק בידי האזרחים בארצות הברית וחברה "לכל חייה" באיגוד הרובאים הלאומי.
עמדות פוליטיות > חוץ וביטחון

לאחר שנבחרה כמועמדת לסגנית הנשיא הביעה תמיכה בעמדות המקובלות על מקיין. בפגישה עם נציגי אייפק, הלובי הפרו ישראלי, הודיעה על תמיכתה בברית האסטרטגית בין המדינות. פיילין מחזיקה במשרדה דגל ישראל, עובדה שהוזכרה על ידי שמעון פרס כאשר פגש בה.
ב-2011 הגיעה לראשונה לישראל לביקור קצר.
עמדות פוליטיות > עצמאות אלסקה

בשנים 1995 עד 2002 טוד פיילין, בעלה של פיילין, היה רשום כחבר ב"המפלגה לעצמאות אלסקה" (Alaskan Independence Party), תנועה החותרת לאפשר לתושבי אלסקה להחליט על עתיד מדינתם, אם כעצמאית או כפדרציה כלשהי עם (שאר) ארצות הברית. לאחר שהוכרז על מועמדותה לתפקיד סגן הנשיא טענה המפלגה כי אף פיילין הייתה חברה במפלגה, אולם הדבר הוכחש אחר כך ורישומי ספר הבוחרים מצביעים כי פיילין רשומה במפלגה הרפובליקנית מ-1982.
משפחתה

פיילין נשואה לטוד, דייג ועובד בתאגיד הנפט והגז BP, אותו הכירה בבית הספר התיכון. טוד פיילין עבר ממשרה ניהולית לרגילה בחברה כדי להימנע מניגוד עניינים עקב דיוני החברה עם מדינת אלסקה על בניית צינור גז. לזוג חמישה ילדים, הבכור משרת בצבא ארצות הברית ונשלח עם יחידתו לעיראק בספטמבר 2008, הצעיר בהם, שנולד באפריל 2008, סובל מתסמונת דאון. מצבו היה ידוע בעת ההריון ופיילין בחרה לא לבצע הפלה מלאכותית.
ימים ספורים לאחר שהוכרזה כמועמדתו של מקיין לתפקיד סגנית הנשיא, הודיעה פיילין כי בתה בריסטול בת ה-17, שאיננה נשואה, הרתה. בהודעה נמסר כי הבת תמשיך בהריון ותינשא לאבי העובר. ההכרזה עוררה עניין רב, בין היתר על רקע עמדותיה בנושא החינוך המיני. מאוחר יותר נפרדו בני הזוג.
ספריה

לאחר עזיבתה את משרת המושלת של אלסקה, פרסמה פיילין שני ספרים אוטוביוגרפיים, הראשון, ספר זיכרונות תחת הכותרת "Going Rogue: An American Life" יצא לאור בנובמבר 2009 ומיד תפס את המקום הראשון בטבלת רבי המכר של הניו יורק טיימס. ספרה השני, "America by Heart: Reflections on Family, Faith, and Flag", יצא לאור בנובמבר 2010 ובו קיבצה פיילין מבחר מהנאומים האהובים עליה, מחשבות ודעות.
סרטים אודותיה

בשנת 2012 שוחרר לאקרנים הסרט חוקי המשחק, בכיכובה של שחקנית הקולנוע ג'וליאן מור, שמתאר את הקמפיין שערכו שרה פיילין וצוות יועציה הבכירים במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008. הסרט זכה לתגובות חיוביות על ידי המבקרים.
לקריאה נוספת

קיילין ג'ונסון, Sarah: How a Hockey Mom Turned Alaska’s Political Establishment Upside Down (ביוגרפיה של פיילין. ראו פרק ראשון)
לוקאס ליכט

לוקאס מתיאס ליכט (נולד ב-6 באפריל 1981) הוא כדורגלן ארגנטינאי ממוצא יהודי המשחק בסן קרלוס בעמדת המגן שמאלי.
קריירה

ליכט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של חימנסיה לה פלאטה ובשנת 2001 עלה לבוגרים. בשנת 2006, הבקיע את שער הבכורה שלו נגד אינדפנדיינטה.
מאחר שליכט הוא יהודי הוא עורר עניין רב בקבוצות ישראליות ביניהן מכבי חיפה, מכבי נתניה ועירוני קריית שמונה, אך ב-17 ביולי 2006 חתם בחטאפה ל-4 שנים. בעונתו הראשונה שימש כמחליף עבור חבייר פארדס, ולאחר שהאחרון עזב לריאל סרגוסה בקיץ 2007 הוא הפך לשחקן הרכב פותח. ב-22 בדצמבר 2007 הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדי חטאפה בניצחון 0-2 נגד אלמריה והגיע עם קבוצתו לרבע גמר גביע אופ"א, אשר נחשב להישג השיא של המועדון.
ב-13 בדצמבר 2009 שוחרר מחטאפה וחתם בראסינג קלוב. בקיץ 2012 חזר לקבוצת נעוריו חימנסיה לה פלאטה במדיה שיחק 10 שנים.
ב-3 בינואר 2022 חתם בסן קרלוס.
הענקית הירוקה (ליירה)

| --- | --- |

ליירה, כפי שהיא מופיעה על עטיפת החוברת Savage She-Hulk Vol.2 #1 מיוני 2009, אמנות מאת אלכס גרנר.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Hulk: Raging Thunder #1 (אוגוסט 2008)
 יוצרים:  ג'ף פארקר מיטש ברייטוייזר
 מידע
 שם אמיתי:  ליירה
 כינויים:  ליירה וולטרס, הענקית הירוקה הפראית, סוכנת SH-8009
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  לוחם
 כוחות:  כוחות על-אנושיים, מהירות על-אנושית, סיבולת על-אנושית, יכולת ריפוי עצמי.
 חברה לשעבר בקבוצה:  דפנדרס ארבעת המפחידים A.R.M.O.R אקדמיית האוונג'רס הענקים המדהימים
 דמויות קשורות
 משפחה:  ברוס באנר ות'נדרה (הורים) בטי רוס (אם חורגת) סקאאר והירו-קאלה (אחים חורגים) ג'ניפר וולטרס (דודנית מצד האב)
הענקית הירוקה (ליירה) (באנגלית: (She-Hulk (Lyra) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Hulk: Raging Thunder #1 מאוגוסט 2008 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף פארקר והמאייר מיטש ברייטוייזר. ליירה היא בתם של הענק הירוק ושל ת'נדרה מעתיד חלופי של יקום מארוול.
מאז הצגתה לראשונה בסיפור "הענק: רעם זועם" וכן ב"משפחת הענקים: גנים ירוקים", דמותה של ליירה זכתה במשוב חיובי מהמעריצים ולמיני סדרה משלה בת ארבע חוברות תחת השם All New Savage She-Hulk בכתיבתו של פרד ואן לנט והמאיירים רוברט אטקינס ופיטר וייל. מאז אירועי הפחד עצמו של דצמבר 2011, הדמות הופיעה בסדרת החוברות של אקדמיית האוונג'רס.
בעקבות התנקשות כושלת בה הושמד רכיב מרכזי במטריצת הולדה גנטית זכרית, ליירה נשלחת אחורה בזמן לתקופת שלטון אפל בארץ-616 במאמץ אחרון להציל את הכחדת בני עמה. היא נעזרת בבודיקה, עיטור דיגיטלי המוצמד לפרק ידה שתוכנת עם טכנולוגיית בני עמה, ומחפשת אחר הגיבור הגדול ביותר בתקופת ההווה כדי שתוכל להורגו, משום שבתרבות של בני עמה, הרבה שבטים לוחמים זכריים לקחו גיבורי-על כמו וולברין והסנטרי כמושאי הערצה ונלחמו בשבטי הנקבות. היא מתעמתת עם הענקית הירוקה המקורית, ג'ניפר וולטרס, והשתיים נלחמות אחת בשנייה. באמצעו של הקרב, וולטרס מתייחסת לת'נדרה וכיצד ליירה דומה לה רבות, מה שמכעיס את ליירה. מתגלה שליירה נחלשת יותר ככל שהיא כועסת יותר. הסנטרי מגיע, וליירה אומרת לו שהיא מחפשת את הגיבור הגדול ביותר, ששמו הוא נורמן אוסבורן. כשליירה מתעמתת עם אוסבורן, היא מגלה לו שמשימתה היא לא להרוג אותו אלא להזדווג עמו. כאשר היא מנשקת אותו, היא חוזה בכל הרוע שהוא אחראי לו בעתיד ומסרבת להמשיך במשימתה. אוסבורן ושאר האוונג'רס האפלים מכתרים אותה, אך וולטרס נחלצת לעזרתה. הן מצליחות להימלט בעזרתו של ארגון A.R.M.O.R, אליו מצטרפת ליירה בהמשך.
הערות שוליים

↑  Hulk: Raging Thunder #1, August 2008
↑  Hulk Family: Green Genes #1, February 2009
↑  All New Savage She-Hulk #3, June 2009
1973 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1972   1971  1970 |  דגל ארצות הברית | 1973  בארצות הברית |  »»»  1974   1975   1976 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1973 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1973
1973 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 197 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ריצ'רד ניקסון (המפלגה הרפובליקנית)
סגן הנשיא: ספירו אגניו (המפלגה הרפובליקנית) עד 10 באוקטובר, ג'רלד פורד (המפלגה הרפובליקנית)
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
22 בינואר – ניתן פסק דין רו נגד וייד הקובע כי חוק האוסר על הפלות נוגד את חוקת ארצות הברית
27 בינואר – ארצות הברית וצפון וייטנאם חותמות על הסכם הפסקת אש, המסמל את סיומה של מלחמת וייטנאם, המלחמה הראשונה בה נוצחה ארצות הברית
29 במרץ – מלחמת וייטנאם: מסתיים פינוי כוחות ארצות הברית מווייטנאם
30 במרץ – השבוי האמריקאי האחרון חוזר מווייטנאם בתום המלחמה
4 באפריל – נחנך רשמית מרכז הסחר העולמי בניו יורק
14 במאי – בניית מגדל סירס השולמה במרכז העיר שיקגו. באותה העת מגדל סירס היה הבניין הגבוה ביותר בעולם (תואר אותו איבד בשנת 1998 למגדלי פטרונס שבמלזיה).
14 במאי – תחנת החלל האמריקנית סקיילאב משוגרת לחלל
17 במאי – פרשת ווטרגייט - נפתחים השימועים בעניין השערורייה הפוליטית בפני ועדת הסנאט האמריקני
31 ביולי – מטוס של חברת דלתא איירליינס מתרסק במהלך נחיתה בשדה התעופה לוגן בבוסטון. 89 איש נספים
12 באוקטובר – נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, מורה על הפעלתה של רכבת אווירית לישראל בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים
3 בנובמבר – נאס"א משגרת את הגשושית מארינר 10 לעבר כוכב חמה (מרקורי). ב-29 במרץ 1974 הייתה מארינר 10 לגשושית הראשונה שהגיעה לכוכב-לכת זה
16 בנובמבר – תוכנית סקיילאב: נאס"א משגרת את סקיילאב 4 ובה צוות של שלושה אסטרונאוטים מקייפ קנדי שבפלורידה למשימה בת 84 יום
3 בדצמבר – החללית פיוניר 10 מצלמת לראשונה את צדק מקרוב
15 בדצמבר – האגודה האמריקאית לפסיכיאטריה הסירה מהDSM את הומוסקסואליות מרשימת מחלות הנפש.
נולדו

24 במרץ – ג'ים פרסונס, שחקן אמריקאי
26 במרץ – לארי פייג', איש עסקים אמריקאי, מייסד חברת גוגל ומנוע החיפוש שלה
5 באפריל – פארל ויליאמס, זמר אמריקאי
14 באפריל – אדריאן ברודי, שחקן קולנוע אמריקאי יהודי, זוכה פרס האוסקר
16 באפריל – אייקון, זמר אמריקאי
28 באפריל – חורחה גרסיה, שחקן אמריקאי
16 במאי – טורי ספלינג, שחקנית אמריקאית
27 במאי – ג'ק מקברייר, שחקן אמריקאי
15 ביוני – ניל פטריק האריס, שחקן קולנוע אמריקאי
21 ביוני – ג'ולייט לואיס, שחקנית קולנוע אמריקאית
3 ביולי – פטריק וילסון, שחקן אמריקאי
23 ביולי – מוניקה לווינסקי, מתמחה בבית הלבן
26 ביולי – קייט בקינסייל, שחקנית קולנוע אנגלייה
6 באוגוסט – ורה פרמיגה, שחקנית אמריקאית
22 באוגוסט – קריסטן ויג, שחקנית וקומיקאית אמריקאית
12 בספטמבר – פול ווקר, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2013)
26 באוקטובר – סת' מקפרלן, אנימטור ושחקן אמריקאי.
4 בדצמבר – טיירה בנקס, דוגמנית על ושחקנית אמריקאית
נפטרו

6 במרץ – לינדון ג'ונסון, הנשיא ה-36 של ארצות הברית (נולד ב-1908)
6 במרץ – פרל בק, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1892)
3 ביולי – בטי גרייבל, שחקנית וזמרת (נולדה ב-1916)
20 ביולי – ברוס לי, אמן לחימה ושחקן קולנוע (נולד ב-1940)
31 באוגוסט – ג'ון פורד, במאי סרטים אמריקאי (נולד ב-1894)
20 בספטמבר – ג'ים קורצ'י, זמר אמריקאי (נולד ב-1943)
16 באוקטובר – ג'ין קרופה, מתופף ג'אז (נולד ב-1909)
20 בדצמבר – בובי דארין, זמר, שחקן ומוזיקאי אמריקאי (נולד ב-1936)
מגדל סירס הופך למבנה הגבוה ביותר בעולם לאחר שנפתח באופן רשמי ב-14 במאי 1973.
לינדון ג'ונסון
השקעות ערך

השקעות ערך היא אסטרטגיית השקעות שדוגלת ברכישת ניירות ערך הנחשבים ל"מוערכים-בחסר", כלומר, ניירות ערך שמחירם בשוק נמוך מערכם ה"אמיתי", המחושב על ידי ניתוח פונדמנטלי. יצוין כי למרות שהאסטרטגיה התרחבה והשתכללה עם השנים, המהות הבסיסית נשארה זהה.
התורה התפתחה מתוך רעיונות בנושא ההשקעות שלימדו בנג'מין גראהם ודייוויד דוד בשנת 1928 בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה ולבסוף התגבשה בשנת 1934 בספרם "ניתוח ניירות ערך". השקעות שיכולות להיחשב כ"השקעות ערך" עשויות להיות, לדוגמה: מניות של חברות ציבוריות שנסחרות בבורסה במחירים נמוכים מערכן המאזני (או ערכן המאזני בניכוי נכסים בלתי-מוחשיים), בעלות תשואת דיבידנד גבוהה, בעלות מכפיל רווח נמוך או בעלות מכפיל הון נמוך.
התומכים המוכרים של תורת השקעות הערך, בהם וורן באפט יו"ר ברקשייר האת'וויי, טוענים כי המהות של התורה היא: רכישת מניות, במחיר נמוך מערכן הפנימי. הערך הפנימי הוא הערך הנוכחי של כל התקבולים העתידיים שהמשקיע צופה שיקבל מהמניה. בנג'מין גראהם קרא להפרש בין הערך הפנימי של המניה למחיר השוק של המניה – "מרווח הביטחון". התקבולים העתידיים ושיעור ההיוון העתידי הם בגדר הנחות המשתנות כתלות בנתוני המשקיעים השונים וניירות הערך השונים (גראהם המליץ על שימוש בנתוני עבר, ולא על שימוש בנתונים עתידיים).
ב־25 השנים האחרונות לקח באפט את המושג השקעות ערך רחוק יותר על ידי התמקדות ב"מציאת חברות יוצאות מן הכלל, שנסחרות במחירים הגיוניים" – להבדיל מחיפוש אחר חברות כלליות במחירי מציאה.
גראהם מעולם לא השתמש במונח "השקעות ערך". המונח הוטבע מאוחר יותר, כדי לסייע לתיאור רעיונותיו, אבל כפועל יוצא, הביא לפרשנויות לא נכונות של רעיונותיו, ובראשן, שגראהם פשוט המליץ על רכישת מניות זולות.
היסטוריה > בנג'מין גראהם

המונח השקעות ערך הומצא על ידי בנג'מין גראהם ודייוויד דוד, שהיו פרופסורים בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה ולימדו, בין היתר, משקיעים ידועים רבים.
בספרו של גראהם, "המשקיע הנבון", גראהם דגל בעיקרון החשוב: "מרווח ביטחון" (עיקרון אשר הוצג לראשונה בספרו "ניתוח ניירות ערך", שנכתב בשנת 1934 יחד עם דייוויד דוד), עיקרון אשר מדגיש את החשיבות של אימוץ גישה שמתמקדת ברכישת מניות שנסחרות במחיר נמוך מערכן הפנימי. גראהם המליץ על רכישת מניות של חברות בעלות רווחים יציבים, נסחרות ביחסים נמוכים של מחיר חלקי ערך מאזני, נסחרות במכפילי רווח נמוכים, ונוטלות חוב נמוך באופן יחסי.
היסטוריה > התפתחויות נוספות

המושג ערך (כמו גם המושג "ערך מאזני") התפתח באופן משמעותי מאז שנות ה-70. הערך המאזני הוא יותר פרקטי בתעשיות שבהן רוב הנכסים הם מוחשיים. נכסים בלתי מוחשיים כגון פטנטים, מותגים או מוניטין קשים להערכה כספית, ואינם בעלי ערך בפני עצמם לאחר התפרקותה של חברה (בניגוד לנכסים מוחשיים שניתן בדרך כלל להעבירם מחברה אחת לחברה אחרת).
כאשר תעשייה עוברת שינויים טכנולוגיים מהירים, קשה להעריך את ערך הנכסים שלה. לעיתים, כוח הייצור של נכס מסוים פוחת באופן משמעותי בשל חדשנות משבשת ולכן הערך הכספי שלו יכול לסבול מפגיעה בלתי הפיכה. דוגמה טובה לנכס שערכו הולך ופוחת היא מחשב אישי. דוגמה לתחום שבו הערך המאזני לא אומר הרבה הוא מגזר השירות והקמעונאות.
אחד המודלים המודרניים לחישוב ערך הוא מודל היוון תזרימי מזומנים (DCF), כאשר ערך הנכס הוא סכום תזרימי המזומנים העתידיים הצפויים להתקבל ממנו, מהוונים להווה.
ביצועי השקעות ערך > ביצועי שיטות הערכה

אסטרטגיית השקעות הערך הוכיחה את עצמה כאסטרטגיית השקעות מוצלחת. ישנן מספר דרכים להעריך את הצלחתה: דרך אחת היא לבחון את הביצועים של אסטרטגיות הערכה פשוטות, כגון רכישת מניות בעלות מכפילי רווח נמוכים, מניות בעלות יחס מחיר חלקי תזרים מזומנים נמוך, או מניות בעלות מכפילי הון נמוכים. מספר מוסדות אקדמיים פרסמו מחקרים שחקרו את הביצועים של "מניות הערך", המחקרים מצאו באופן עקבי, שביצועי מניות הערך, גוברים על ביצועי "מניות הצמיחה" וגם על ביצועי תיק השוק ככלל.
ביצועי השקעות ערך > הביצועים של משקיעי ערך

התבוננות בביצועים של משקיעי הערך המוכרים תיצור הטיית בחירה ולא תלמד אותנו הרבה, מכיוון שמשקיעים לא נהיים מוכרים אלא אם כן הם מצליחים. דרך טובה יותר לחקור את ביצועי קבוצת משקיעי הערך הוצעה על ידי וורן באפט בנאומו מתאריך 17 במאי 1984 שפורסם בשם "משקיעי העל מקריית גראהם ודוד" (The Superinvestors of Graham-and-Doddsville). בנאום זה באפט בחן את ביצועיהם של משקיעים אשר עבדו בחברת גראהם–ניומן ולפיכך הושפעו רבות מבנג'מין גראהם. מסקנתו של באפט הייתה זהה למסקנה שהתקבלה מהמחקר האקדמי שבחן ביצועיהן של אסטרטגיות הערכה פשוטות והיא שבטווח הארוך, בממוצע – השקעות ערך הן מוצלחות.
במשך כ-25 שנה (1965–1990), הפרסומים בנושאי "ערך" בכתבי עת מובילים היו מעטים. וורן באפט אמר פעם: "לא יכולת להתקדם במחלקות כספים במדינה הזאת, אלא אם חשבת שהעולם שטוח".
משקיעי ערך ידועים > תלמידי גראהם ודוד > תלמידיו של בנג'מין גראהם

בנג'מין גראהם נחשב על ידי רבים לאב של אסטרטגיית השקעות הערך. יחד עם דייוויד דוד, הוא כתב את הספר "ניתוח ניירות ערך", שפורסם לראשונה בשנת 1934. התרומה העיקרית של ספר זה לתחום ניתוח ניירות הערך הייתה להדגיש את ההיבטים הניתנים-לכימות (כגון הערכת הרווחים והערך המאזני) תוך צמצום חשיבותם של "מאפיינים איכותיים" יותר, כגון איכות ההנהלה של החברה. מאוחר יותר, גראהם כתב את הספר "המשקיע הנבון", שהציג למשקיע הפרטי את אסטרטגיית השקעות הערך. מלבד באפט, רבים מתלמידיו האחרים של גראהם הפכו למשקיעים מוצלחים בזכות עצמם. ביניהם: ויליאם ג'. רואן, אירווינג קאהן, וולטר שלוס וצ'ארלס ברנדס.
אירווינג קאהן היה אחד מעוזרי ההוראה של בנג'מין גראהם באוניברסיטת קולומביה בשנות השלושים. הוא היה חבר קרוב ואיש סודו של גראהם במשך עשרות שנים וביצע מחקרים שתרמו לכתיבת ספריו של גראהם: "ניתוח ניירות ערך", "אחסון ויציבות", "סחורות ומטבעות העולם" ו"המשקיע הנבון". קאהן היה שותף במספר חברות פיננסיות עד לשנת 1978, שבה הוא ובניו, תומאס גרהם קאהן ואלן קאהן, הקימו את חברת השקעות הערך שלהם, האחים קאהן ושות'. אירווינג קאהן נשאר יו"ר החברה עד מותו בגיל 109.
תלמיד נוסף של גראהם ודוד היה וולטר שלוס. לשלוס לא הייתה השכלה פורמלית. כשהיה בן 18 החל לעבוד כשליח בוול סטריט. מאוחר יותר השתתף בקורסי השקעות שהועברו על ידי בנג'מין גראהם בבורסה של ניו יורק, ובסופו של דבר עבד אצל גראהם בשותפות גראהם–ניומן. בשנת 1955 הוא עזב את השותפות של גראהם והקים חברת השקעות משלו, שאותה ניהל במשך קרוב ל-50 שנה. וולטר שלוס היה אחד המשקיעים שהוזכרו על ידי וורן באפט, במאמרו המפורסם "משקיעי העל מקריית גרהאם ודוד" (The Superinvestors of Graham-and-Doddsville).
כריסטופר ה. בראון מחברת ההשקעות "טווידי, בראון" היה גם כן משקיע ערך ידוע. לפי הוול סטריט ג'ורנל, "טווידי, בראון" היה בית ההשקעות המועדף על בנג'מין גראהם. כמו כן, "קרן הערך" ו"קרן הערך העולמית" של "טווידי, בראון" עקפו את ממוצעי השוק בחלק מהשנים מאז היווסדותן בשנת 1993. בשנת 2006, כתב כריסטופר ה. בראון את ספרו, "הספר הקטן של השקעות הערך (The Little Book of Value Investing"), כדי ללמד משקיעים מן המניין כיצד לבצע השקעות ערך.
פיטר קונדיל הקנדי היה גם כן משקיע ערך ידוע, שיישם את תורתו של גראהם. קרן ההשקעות שלו (Cundill Value Fund) נתנה למשקיעים קנדיים את האפשרות שכספם ינוהל בהתאם לעקרונות הקפדניים של גראהם ודוד. וורן באפט ציין כי לקונדיל יש את התכונות שהוא מחפש במנהל השקעות ראשי.
משקיעי ערך ידועים > תלמידי גראהם ודוד > וורן באפט וצ'ארלי מאנגר

עם זאת, תלמידו המפורסם ביותר של גראהם הוא, בלא ספק, וורן באפט. באפט ניהל מספר חברות השקעה מוצלחות עד שסגר אותן בשנת 1969 כדי להתמקד בניהול חברת ברקשייר האת'וויי. באפט הוא חסיד אדוק של גישתו של גראהם ומייחס לה את הצלחתו הרבה.
תלמיד נוסף של גראהם, צ'ארלי מאנגר, הצטרף בשנות ה-70 לבאפט בברקשייר האת'וויי, ומאז כיהן כסגן יו"ר החברה. מאנגר הלך בעקבות הגישה הבסיסית של גראהם לרכישת נכסים מתחת לערכם הפנימי, אך התמקד בחברות בעלות תכונות איכותיות חזקות, גם אם לא היו זולות באופן יחסי. גישתו של מאנגר השפיעה בהדרגה על באפט בכך שהוא הקטין את הדגש הקיים לרכישת נכסים זולים, ובמקום זאת התמקד יותר בחיפוש יתרונות תחרותיים ארוכי טווח בחברות, גם אם מחירן בשוק לא היה נמוך ביחס לערכן הפנימי. באפט צוטט לעיתים קרובות אומר: "עדיף לקנות חברה נהדרת במחיר סביר, מאשר חברה סבירה במחיר נהדר".