הבייליק של תוניס
הערות שוליים

↑  Abadi, Jacob (2013). Tunisia Since the Arab Conquest: The Saga of a Westernized Muslim State (באנגלית). Ithaca Press. pp. 229–230. ISBN 978-0-86372-435-0.
↑  Cooley, Baal, Christ, and Mohammed. Religion and Revolution in North Africa (New York 1965), pp. 193–196.
↑  Richard M. Brace, Morocco Algeria Tunisia (Prentice-Hall 1964), pp. 36–37.
↑  Jamil M. Abun-Nasr, A History of the Maghrib (Cambridge University 1971), pp. 278–282.
↑  Jean Ganiage (1994). "Contemporary history of the Maghreb from 1830 to the present day" (בצרפתית). Paris: Fayard.
↑  Ali Mahjoubi (1977). "The establishment of the French protectorate in Tunisia" (בצרפתית). Tunis: Faculty of Letters and Human Sciences of Tunis..
↑  Abun-Nasr, A History of the Maghrib (Cambridge University 1971) p. 180.
1 2 3  Ahmad ibn Abi Diyaf (1990). "Present of the men of our time: chronicles of the kings of Tunis and the fundamental pact" (בערבית). Tunis: Tunis Edition.
↑  Perkins, Tunisia (Westview 1986) at 61–62.
↑  Yves Lacoste / Camille Lacoste-Dujardin (1991). "The state of Maghreb" (בצרפתית). Paris: La Découverte.
↑  "How Tunisia lost its sovereignty in 1869". Jeune Afrique. 16 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  "Tunisian constitution of 26 April 1861". Digithèque de matériaux juridiques et politiques. 16 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Jacques Michon; Jean-Yves Mollier (2001). Les mutations du livre et de l'édition dans le monde du XVIIIe siècle à l'an 2000. Actes du colloque international, Sherbrooke, 2000 (בצרפתית). Montréal: Presses de l'université Lava. p. 353. ISBN 9782747508131.
↑  Perkins, Tunisia (Westview 1986) at 64.
↑  Cf., Julien, History of North Africa (Paris 1931, 1961; London 1970) at 328.
↑  Lucette Valensi, Le Maghreb avant la prise d'Alger (Paris 1969), translated as On the Eve of Colonialism: North Africa before the French conquest (New York: Africana 1977); cited by Perkins (1986) at 67.
↑  Perkins, Tunisia (Westview 1986) at 64–67.
↑  Christian Slaves, Muslim Masters: White Slavery in the Mediterranean, the Barbary Coast and Italy, 1500–1800. Robert Davis (2004). p.45. מסת"ב 1-4039-4551-9.
↑  Lazhar Gharbi, Mohamed (2015). "Mahmoud Ben Ayyed Le parcours transméditerranéen d'un homme d'affaires tunisien du milieu du xixe siècle". Méditerranée. 124: 21–27. doi:10.4000/mediterranee.7641. נבדק ב-5 באוגוסט 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Noura Borsali (2008). "Tricentenaire de la dynastie husseinite (15 juillet 1705 – 25 juillet 1957) : les beys de Tunis à l'épreuve du temps et de l'Histoire" (בצרפתית). Tunis: Réalités.
↑  Smith, Whitney (2001). Flag Lore Of All Nations. Brookfield, Connecticut: Millbrook Press. p. 94. ISBN 0-7613-1753-8. OCLC 45330090.
↑  Bdira, Mezri (1978). Relations internationales et sous-développement: la Tunisie 1857–1864 (בצרפתית). Stockholm: Almqvist & Wiksell International. p. 31. ISBN 91-554-0771-4. OCLC 4831648.
↑  https://web.archive.org/web/20080613175430/http://www.ministeres.tn/html/indexdrapeau.html Retrieved July 2008.
↑  Stanford J. Shaw, History of the Ottoman Empire and Modern Turkey (Cambridge University 1976) at I: 29–30, 97–98, and (re French capitulations of 1569) 177.
↑  Richard M. Brace, Morocco Algeria Tunisia (Prentice-Hall 1964) at 34–36.
↑  Balch, Thomas Willing (1909). "French Colonization in North Africa". The American Political Science Review. 3 (4): 539–551. doi:10.2307/1944685. JSTOR 1944685.
↑  Perkins, Tunisia (Westview 1989) at 69–72.
↑  Rinehart, "Historical Setting" 1–70, at 27, in Tunisia. A country study (3rd ed., 1987).
↑  Ibn Abi Dhiaf, Al Ithaf, tome 4, pp. 89–90
↑  "Tunisian Dundamental Pact". Digithèque de matériaux juridiques et politiques. 17 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Mohamed El Aziz Ben Achour (2003). Beylical Court of Tunis. Espace Diwan. p. 136.
↑  Masri, Safwan. Tunisia: An Arab Anomaly. New York: Columbia University Press, 2017, 150–151.
↑  "coğrafyasında kendi türünün ilki sayılan Kânûnu'd-Devle adlı bir
anayasayı ilanla sonuçlandı." ("the first of its kind in Muslim territories.") Ceylan, Ayhan (2008). "Osmanlı Coğrafyasında İktidarın Sınırlandırılması (Anayasacılık): Tunus Tecrübesi (The Restriction of Authority in the Ottoman Geography and Constitutionalism: the Tunisian Experience)". Dîvân: Ilmı̂ araştırmalar (Divan: Journal of Interdisciplinary Studies) (בטורקית). Istanbul: Bilim ve Sanat Vakfı (Science and Arts Foundation). 13: 129–156, 129.
↑  Strauss, Johann (2010). "A Constitution for a Multilingual Empire: Translations of the Kanun-ı Esasi and Other Official Texts into Minority Languages".  In Herzog, Christoph; Malek Sharif (eds.). The First Ottoman Experiment in Democracy. Wurzburg. pp. 21–51. (info page on book at Martin Luther University) – Cited: p. 38 (PDF p. 40)
↑  "Ali Ben Ghedhahem" (בצרפתית). Fédération des Tunisiens pour une Citoyenneté des deux Rives. 20 בספטמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2012. נבדק ב-1 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vovelle, Michael (1990). L' image de la Révolution française. Pergamon Press. p. 1028.
1 2 3 4  Philippe Conrad (2003). "Le Maghreb sous domination française (1830–1962)" (בצרפתית). clio.fr.
↑  Ling, Dwight L. (1979). Morocco and Tunisia, a Comparative History. University Press of America. ISBN 0-8191-0873-1.
שגריר מתוניס בלונדון בשנת 1781.
החוף של תוניסיה בשנת 1843.
מוסטפא חאזנאדאר, אחד מראשי הממשלה שהובילו למשבר פיננסי.
דגל קודם בתוניסיה לפני 1831.
סמל המדינה בשנת 1858, כתוב בו: הו אלוהים של חסד נסתר, הצל את ממלכת תוניס זו.
הכוחות המזוינים של תוניסיה בשנת 1850.
אחמד הראשון, אחד הבייאים המחדשים ביותר.
טקס הכרזת הברית ב-1857.
ח'ירדין פאשא, רפורמטורית ואחד ממייסדי ה-Journal.
חוקת 1861.
מוסטפא בן איסמעיל, תרם לפשיטת הרגל ולהסכם בארדו.
הסכם בארדו ב-12 במאי 1881.