stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיפול בעזרת בעלי חיים
המסגרת הטיפולית

כדי להפיק את התוצאות המיטביות מטיפול בעזרת בעלי חיים, יש להתאים באופן אישי את יחסי הגומלין בין האדם לחיה על פי המאפיינים הפסיכו-חברתיים של כל מטופל.
הטיפול נעשה במסגרות של פינות-חי, פינות-ליטוף, בטיפול פרטני עם בעל-חיים יחיד, או בחוות-רכיבה, בריכות-שחיה עם יונקים ימיים וכיוצא בזה. רוב בעלי-החיים המעורבים בטיפול שייכים למחלקת היונקים והעופות בטבע. מחלקות אלו מתאפיינות בתקשורת מפותחת. יחסית לזוחלים ודגים.
טיפולים אלה נעשים בחדר סגור או בחוץ, המיקום משתנה בהתאם למטרות הטיפול. כאשר הטיפולים מתבצעים בחדר סגור, נעזרים בחיות קטנות. בנוסף קיימות מסגרות חינוכיות.
מגוון הפעילויות האופייני לטיפול בעזרת בעלי החיים כולל ליטוף, רכיבה, חליבה, משחק, התבוננות, דיבור, הליכה, זחילה, חיבוק, אחיזה, האכלה, ניקוי, ועוד. גם הפעילויות הפשוטות ביותר, יוצרות קשרים גופניים, רגשיים ושכליים עם החיות, ולכן מעוררות את האדם כולו לפעולה.
חווה טיפולית איכותית מאופיינת בצוות מקצועי, ברמות בטיחות וניקיון גבוהות ונגישות טובה למקום ולחיות.
המסגרת הטיפולית צריכה לשמור על זכויות בעלי חיים, רווחתם, ולהימנע מצער בעלי חיים על פי חוק ההגנה על בעלי החיים.
השפעות בריאותיות ויתרונות לטיפול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נוכחות בעלי חיים במסגרת הטיפולית תורמת לפיתוח הקשר בין מטפל למטופל. היא אף מסייעת בהעלאת הביטחון העצמי של המטופל בכך שהמטופל נתפש בעיני החיה כ"כל יכול". בעל החיים אינו רואה את מגבלותיו של המטופל ולא שופט אותו. הוא מקנה למטופל תחושה של קבלה, אמון, רגיעה ונחמה. באמצעות בעלי החיים ילדים יכולים להתנסות בהבעת בגרות ושליטה בסיטואציות מגוונות, להביע אחריות על האחר ולהעלות רגשות ותגובות שאינן נשפטות. הקשר עם בעלי החיים שובר לעיתים את חומת ההגנה שבנה המטופל ומאפשרת פריצת גשר בינו לבין המטפל בעזרת ווסת רגשי מכיל, לא שיפוטי שאינו דורש תקשורת מילולית. אינטראקציה עם בעלי החיים מעודדת אמפתיה, מפחיתה חרדה ומועקה ומגבירה את תחושת האמון בין המטפל למטופל במסגרת הקשר עם בעלי החיים.
לטיפול בעזרת בעלי חיים קיימת גם תועלת בריאותית והוא יכול לשמש כאלטרנטיבה טיפולית למגוון מצבים רפואיים. כמו הורדת לחץ דם למשל. כמו כן, ניתן להיעזר בבעלי חיים לצורך קידום תהליכים טיפוליים פיזי ומוטוריים, כדוגמת ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה.
לדוגמה, טיפול בעזרת בעלי חיים יכול להפחית את רמת הכאב אצל ילדים.
חסרונות הטיפול

לעיתים המפגש עם בעלי החיים גורר ציפיות מוגזמות שחלקן עלולות לא להתממש. בעקבות חוסר מימושן המטופל עלול לחוות אכזבה במהלך הטיפול, דבר אשר יכול להוביל לחוסר הצלחה בטיפול (קורינאלדי, 2016). בנוסף, קיימת סכנת תאונות הן לבעל החיים והן למטופל וכן קיים חשש כי היחס לבעלי החיים יכול להוביל להפחתת המיקוד של המטפל במטופל (פירני, 2004; סיקולר, תמים-סיקולר, 2013). יתרה מכך, תחום הטיפול הנעזר בבעלי חיים הוא תחום שנמצא בהתפתחות, לכן, עוד לא הוגדרו גבולות ברורים למקצוע, והטיפול בו עלול להתנגש עם מקצועות טיפוליים נוספים כגון טיפול באמנות וטיפול במוזיקה. בנוסף לכך בישראל נעדרת הכרה חוקית בתחום ולכן אין פיקוח על תהליך ההתמחות אין מבחני רישוי והמדינה אינה קובעת את הגדרות המקצוע (גנדלמן, וסרמן, שפירו-פבלובסקי, 2013 מתוך פריש-פלס, 2009; סיקולר, תמים-סיקולר, 2013).
ראו גם

תרנגולות כחיות מחמד
ביות בעלי חיים
טיפול באומנות
טיפול במוזיקה
פסיכותרפיה
לקריאה נוספת

אקסלרד-לוי, ת' (2016). טיפול בעזרת בעלי חיים: אבני דרך בהתפתחות התחום בארץ ובעולם, מהלכו ותרומתו. חיות וחברה, 56, 67–84
בטיפולנט, (אין תאריך), Animal-assisted therapy - טיפול רגשי בעזרת בעלי חיים
גנדלמן, ע', שפירו-פבלובסקי, א', וסרמן א' (2013). טיפול רגשי הנעזר בבעלי חיים בישראל: מבט על המקצוע ועל זהותם המקצועית של המטפלים. חיות וחברה, 47, 16–31
פירני, ע' (2004). טיפול בעזרת בעלי חיים ככלי להעלאת תכנים מודחקים מהלא מודע לתהליך הטיפולי. Peer Reviewed Jornal, מקבץ 9 (2), 24–38
קורינאלדי, ת' (2016). השפעת התערבות טיפולית הנעזרת בכלבים וארנבונים על תחושת הרווחה ותחושת הבדידות של זקנים. חיות וחברה, 56, 51–66
תמים-סיקולר, ג', סיקולר ע' (2013). אימון בוויסות רגשי לילדים עם בעיות התנהגות באמצעות אילוף כלבים. פסיכואקטואליה 2013. 23–28
הערות שוליים

↑  King, C., Watters, J., & Mungre, S. (2011). Effect of a time-out session with working animal-assisted therapy dogs. Journal of Veterinary Behavior: Clinical Applications and Research, 6(4), 232-238.
1 2 3 4 5  אדרי, 2012
1 2  רחל ניניו ודנה איזנברג, מטפלים על ארבע: טיפול בעזרת בעלי חיים במגוון אוכלוסיות מיוחדות בישראל, הוצאת "אח" בע"מ בשיתוף עם יחידת "חיות וחברה", 1999
↑  עדי צפרירי, חינוך טיפולי בעזרת בעלי-חיים : מה זו החיה הזאת?, ספריית מט"ח, 2004
↑  אתר הארגון
↑  מ.ר.ח.ב, האיגוד הישראלי לטיפול רגשי בעזרת בעלי חיים
↑  ניבי אפק, טיפול בעזרת בעלי חיים, באתר תוכניות בכשרה למטפלים, ‏אין תאריך
1 2  רחל גילשטרום, חיות מיוחדות לאוכלוסיות מיוחדות : טיפול בעזרת בעלי חיים במגוון אוכלוסיות מיוחדות, קרית ביאליק : אח, 2003
↑  תומר קורניאלדי, השפעת התערבות טיפולית הנעזרת בכלבים וארנבונים על תחושת הרווחה הנפשית ותחושת הבדידות של זקנים, חיות וחברה 56, 2016
1 2 3  Martin, F., & Farnum, J. (2002). Animal-assisted therapy for children with pervasive developmental disorders. Western Journal of Nursing Research,24(6), 657-670.
1 2 3 4 5  Braun, C., Stangler, T., Narveson, J., & Pettingell, S. (2009). Animal-assisted therapy as a pain relief intervention for children. Complementary therapies in clinical practice, 15(2), 105-109
↑  מכללת לוינסקי לחינוך,2011
1 2  Fine, A. H. (Ed.). (2010). Handbook on animal-assisted therapy: Theoretical foundations and guidelines for practice. Academic Press
↑  אודין קיוזאק, מפגשים טיפוליים עם חיות מחמד, 2000
↑  עדי צפריר, חינוך טיפולי בעזרת בעלי חיים: מה זו החיה הזאת?, באתר הספרייה של מטח, ‏2004
↑  תמר תמים סיקולר ועופר סיקולר, אימון בוויסות רגשי לילדים עם בעיות התנהגות באמצעות אילוף כלבים, פסיכואקטואליה
↑  כתבה אודות טיפול בעזרת דולפינים בריף הדולפינים, מסע אחר(הקישור אינו פעיל, 6.03.2018)
1 2  תמר אקסלרד לוי, טיפול בעזרת בעלי חיים: אבני דרך בהתפתחות התחום בארץ ובעולם, מהלכו ותרומתו, חיות וחברה
↑  גל תמים סיקולר ועופר סיקולר, אימון בוויסות רגשי לילדים עם בעיות התנהגות באמצעות אילוף כלבים, פסיכואקטואליה
↑  קורנאלדי, 2016
↑  אפרת בן-נון, 2017; פריש-פלס, 2008; סיקולר, תמים-סיקולר, 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007485480105171  BnF: cb16217341n (data)  LCCN: sh2011004499  NDL: 00989407  NKC: ph138064 
שימוש בסוסים הוא נפוץ לצורך טיפול בילדים חולים
ילדה על סוס - ניתן ליצור קשר טיפולי בין האדם לבעל החיים.
טיפול בעזרת בעלי חיים במסגרת צבא ארצות הברית
חשוב להתאים את החיה לאדם המטופל ולמטרות הטיפול
שימוש בכלב טיפולי בבית חולים.
יחיאל יחיאלי

יחיאל יחיאלי
יחיאל יחיאלי (יחיאלצ'יק) (ד' בשבט תרכ"ו, 20 בינואר 1866, סלונים – כ"ד בחשוון תרצ"ח, 29 באוקטובר 1937, תל אביב) היה מורה ומחנך עברי, ניהל את בית הספר לבנות (נווה צדק) (1937-1918), ממייסדי תל אביב.
חייו

יחיאלי נולד בשם יחיאל יחיאלצ'יק בשנת 1866 בעיר סלונים שברוסיה (כיום בבלארוס). התחנך בחדר ובבית מדרש בעירו, אך נחשף והתקרב לתנועת ההשכלה היהודית ולתנועת חובבי ציון, והיה חבר באגודת "בני משה" מייסודו של אחד העם.
בשנת 1891 היה מבין ראשוני המייסדים של חדר מתוקן, שבו נלמדו בנוסף ללימודי קודש גם לימודים כלליים. כמו כן היה מבין מניחי הייסוד ללימודי עברית בעברית, וניהל את בית הספר היהודי בניקולייב.
בשנים 1902–1903, כשכבר היה בעל מוניטין בחינוך עברי, נדד ולימד בערים חרקוב, וילנה וקאזאן. בשנים אלה התפרסם מאמרו "גן הילדים בתור פרוזדור לחדר", אשר השפיע רבות על עיצובו של גן הילדים העברי.
הוא נשא לאשה את יונה בת יונתן שפירא מביאליסטוק, ובשנת 1904 עלו לארץ ישראל. לזוג היו שלוש בנות: שפרה יחיאלי-קפלן, חנה ומאירה. בארץ עִברת את שמו ל"יחיאלי".
בארץ ישראל שימש כמורה בבית הספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, במקום בו שוכן כיום מרכז סוזן דלל (לאחר מותו נקראו הן בית הספר והן הרחוב שבו שכן על שמו של יחיאלי). יחיאלי חיבר מאמרים בנושאים חינוך, הוראה וספרי לימוד.
בשנת 1907 הצטרף יחיאלי לאגודת אחוזת בית, ומשפחתו הייתה בין 66 המשפחות שבנו את בתיה הראשונים של העיר תל אביב. בהגרלת המגרשים זכו במגרש ברחוב הרצל 9. יחיאלי היה חבר ועד המתיישבים, וביתו היה בית ועד למורים, סופרים ואנשי רוח של תל אביב הקטנה.
בשנת 1916 נסגר בית הספר לנערות בעקבות גירוש תל אביב; בשנת 1918 נפתח מחדש בניהולו של יחיאלי, שניהל את בית הספר עד מותו ב-1937, שאירע ממש בעודו יושב על כיסא המנהל. בן 71 במותו.
יחיאלי נקבר בבית הקברות טרומפלדור. לאחר מותו עבר ניהול בית הספר לידי בתו הבכורה, שפרה יחיאלי-קפלן. לאחר מותו נקרא בית הספר על שמו.
האזור הסהרו-ערבי

מכתש עם תמרים במרוקו
האזור הסהרו-ערבי הוא אזור פיטוגאוגרפי, ברובו מדברי, הכולל ברובו צמחייה אופיינית לו. האזור הוא עצום בשטחו. נכלל בו מדבר סהרה מהאוקיינוס האטלנטי עד ים סוף וכן שטחים גדולים של חצי האי ערב ועיראק.
קווי האופי המיוחדים לו:
האקלים – עונת גשמים קצרה מאוד ועונת היובש ארוכה מאוד: החורף נוח והקיץ חם ויבש מאוד.
כמות  המשקעים מעטה ביותר ואינה מספקת לגדל צמחים אלא רק בערוצים ובעמקים המקבלים מי נגר מההרים.
צמחיית האזור ענייה ביותר ואומדים את מספר מיניה ב-1,400.
הצומח הוא מדברי קיצוני והכסות הירוקה דלה.
בארץ ישראל – מרחבים גדולים של הנגב הדרומי, מדבר יהודה ומדבריות סיני.
פצצה מתקתקת

פצצה מתקתקת הוא השם הנפוץ לניסוי מחשבתי במוסר העוסק בשאלת הצדקת עינויים במקרה בו העינויים יצילו חיי אדם. בישראל משמש המושג להצדקת שימוש בצעדים חריגים דוגמת סיכול ממוקד ולחץ פיזי מתון כדי למנוע פעולת טרור העומדת להתרחש.
תרחיש הפצצה המתקתקת

בידי הרשויות עצור אדם היודע כי עומדת להתרחש פעולת טרור שתגבה קורבנות רבים. נתון כי אדם זה יגלה את המידע הנחוץ למניעת פעולת הטרור אך ורק אם יעבור עינויים. נשאלת השאלה: האם יש לענות אותו?
במערכת הביטחון הישראלית

במערכת הביטחון הישראלית המונח משמש לציון אירוע חבלני ספציפי העומד להתרחש בזמן הקרוב אשר יש לעשות כל מאמץ על מנת לסכלו, וכן בהתייחסות למחבל העומד לבצע פעולת טרור בזמן הקרוב.
בעקבות טענות על שימוש בלתי מבוקר בעינויים במהלך חקירתם של עצירים פלסטינים על ידי השב"כ, הוקמה ועדת לנדוי, שפרסמה בשנת 1987 דו"ח ונועדה לקבוע קריטריונים לשימוש באמצעי חקירה זה. עיקר הדו"ח: התרת שימוש בלחץ פיזי מתון בחקירות, והגמשה של הכללים כאשר מדובר בחקירה העוסקת ב"פצצה מתקתקת".
בפסק דין של בג"ץ משנת 1999 נקבע שאמצעים אלו אינם חוקיים, אולם במקרים שבהם יוכח ששימשו לסיכול פיגוע צפוי, הצורך בהם עשוי להצדיק הימנעות מנקיטת צעדים נגד החוקרים. ההחלטה על הפעלת הנוהל מתקבלת בהתייעצות עם ראש השירות ונמסרת עליה הודעה ליועץ המשפטי לממשלה.
בעקבות השימוש שנעשה בו בדיווחים באמצעי התקשורת חלחל הביטוי בהשאלה אל שפת היומיום כמטבע לשון, ומשמעותו הורחבה לתיאור מצבים הרי אסון מסוגים שונים העתידים לקרות.
בדצמבר 2015 נחקרו שלושה חשודים יהודים בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא בנוהל פצצה מתקתקת, שימוש ראשון בנוהל בישראל בחקירת יהודים. במקרה זה ספג השימוש ביקורת שלפיה מדובר בהרחבת הגדרתו המקורית של המונח.
הערות שוליים

1 2  טובה צימוקי ויואב זיתון, חשודים יהודים בטרור נחקרו כ"פצצה מתקתקת", באתר ynet, 24 בדצמבר 2015
↑  כותרות לדוגמה: "נזקי העישון - פצצה מתקתקת"; "אזור מפרץ חיפה הוא פצצה מתקתקת"; "צוברי הגז באשדוד, פצצה מתקתקת"
↑   מערכת הביטחון מותחת את גבולות ההגדרה של המונח "פצצה מתקתקת", באתר הארץ, 25 בדצמבר 2015
↑  אבישי גרינצייג, הרצח בכפר דומא: "השימוש בעינויים היה פסול מיסודו", באתר ערוץ 7, מתוך עיתון בשבע, ו' בניסן תשע"ח, 22 במרץ 2018
חזרה (אמצעי ספרותי)

החזרה כאמצעי ספרותי היא קדומה, וליוותה את שלב הספרות שבעל פה, עד המצאת הדפוס. לאחר המצאת הדפוס צורת החזרות השתנתה, והיא היום מותאמת לטקסטים נדפסים, בכל צורה של דפוס. יחד עם זאת, בתחום ספרי הילדים למשל, ובתחומים נוספים, יש עדיין חשיבות רבה לחזרה בצורתה הקדומה, הדיבורית, כיוון שהיא פועלת גם על אוזנו של המאזין, ולא רק על עיני הקורא.
החזרה מעצימה ומדגישה את כוונת המחבר, המשורר, הפזמונאי, המספר והפרסומאי. ויש בה כדי לפעול על הקורא והמאזין בדרך הרצויה למחבר הטקסט. אם לגרום לו התרגשות והזדהות בשיר, אם לצרפו אל הקהל המזמר בפזמון, ואם לגרום לו לרוץ לחנות ולרכוש את המוצר בפרסום. החזרה כאמצעי לשוני סגנוני מצויה בכל ספרויות העולם. דוגמאות ראשונות של חזרה בספרות העברית אפשר למצוא בתנ"ך למשל "על שלושה פשעי..ועל ארבעה לא אשיבנו" (עמוס פרק א'), ואחר כך בפיוט, בתפילה, בשירת ספרד ובשירה העברית המודרנית.
בספרות המודרנית, המבוססת על דפוס ולא על מסירה בעל פה, חל צמצום משמעותי בשימוש בחזרה כאמצעי סגנוני לשוני, כדי שלא להכביד על הקורא וכדי שלא לשעממו. לעומת זאת בתחום הפרסום והפרסומת, חלה התפתחות מהירה ורבה בשימוש בחזרה כאמצעי ללכידת תשומת לבו של המאזין והקורא. עקרון החזרה קיים גם באמנויות אחרות, במוזיקה, באמנות הפלסטית, ובאמנויות הבמה.
ראו גם

אנאפורה
אפיפורה
נארי

נארי הוא שם מקומי לקרום לבנבן נוקשה המכסה סלעי קירטון וחוואר באזורים צחיחים למחצה, שבהם כמות המשקעים היא בין 300 ל-700 מ"מ בשנה, כמו ההרים במרכז ארץ ישראל: יהודה, השומרון והגליל. הוא מורכב בעיקר מפחמת הסידן. התופעה מוכרת בעולם כולו והנארי שייך למשפחת הסלעים הנקראים בלועזית: קליצֶ'ה (caliche) או קלקריט (calcrete).
נסיבות היווצרות

סלע נארי מתהווה מעל לסלעי הקירטון בתצורות השפלה: ע'רב, טקייה וצרעה (בעיקר פרט מראשה) וכן מעל תצורת בית גוברין והקונגלומרט של תצורת בית ניר.
נסיבות ההיווצרות שנויות במחלוקת. יהודה ליאו פיקרד סבר שהנארי הוא קרום גירי שנוצר עקב עלייה נימית של תמיסות גירניות, מלחים ומינרלים. המים מתנדפים, והגיר שוקע בנקבוביות שבסלע הקירטון וכך נוצרת שכבת סלע עבה וקשה יותר.
אתר עץ הדעת מצטט את דן ואת גולדברג המעלים את הסברה כי קרום הנארי הוא חלק אינטגרלי של שכבת הקירטון. חלקה העליון של השכבה מתבלה בשל שני גורמים: ירידת הגשם בחורף ועלית נימי מים בקיץ. תמיכה בהשערה נמצאה במאובנים שנמצאו בשכבת הנארי. והם לא יכלו להיות חלק מהקרום הגירי שנוצר אלא חלק משכבת קירטון קיימת.
החוקרים פיתחו נוסחה המכונה "גורם הגשם", לפיה כמות המשקעים והטמפרטורה השנתית קובעים האם תיווצר שכבת נארי. גורם גשם בערכים 15–30 נחשב אופטימלי להתפתחות נארי. לעומת זאת, בנגב לא התפתח נארי כי גורם הגשם הוא סביב 5, וכנ"ל בצפת או במעלות, שגם בהן יש קירטון אך לא נוצר נארי, כי גורם הגשם הוא סביב 40.
חשיבותו

לסלע הנארי הייתה חשיבות גדולה עבור תושבי אזורים אלו. מסיבות שונות קשה לחפור בור מים לאגירת מי גשמים בסלעים הנפוצים בהרים אלה: החוואר, הקירטון, והגיר. סלע הגיר הוא סלע קשה. באדמת חוואר, קשה לשמור על קיומו של בור חפור, שכן החוואר בבואו במגע עם המים הופך לבוץ והבור מתמוטט. בסלע הקירטוני הרך והפריך קל לחפור בור מים, והוא אינו הופך לבוץ, עם זאת לסלע קירטון דרושה תכונה נוספת כדי שיהיה מתאים לחפירת בורות והיא שהחלק העליון יהיה קשה, אחרת תקרת הבור תקרוס לתוכו. שכבת הנארי הקשה הקיימת מעל הקירטון מהווה את תקרת הבור היציבה.
הנארי נפוץ גם בתור ה"גג" של מערות. תקרת מערות בנויה מסלע נארי קשה. הוא עמיד יחסית בפני סחיפה שלא כמו הסלע הקירטוני הרך המצוי תחתיו. לעיתים המערה מצויה במקום בו היה בעבר בור מים, כמו באזור בית גוברין – "מערות הפעמון" המפורסמות. במקרה זה מבחינים בתקרת המערה במעין פתח. פתח אשר דרכו נחצב הבור וממנו נשאבו המים. במרוצת הזמן קרס אחד מקירות הבור וממנו נוצרה כניסה לבור שהפך למערה. פתח הבור נותר בתור פתח אוורור או בתור מקור אור לתושבי המערה.
שכיחותו בקרקעות

הנארי תורם מרכיב מינרלי כהה לקרקעות הבאות: טרה רוסה, רנדזינה חומה, ליתוסול חום ואפילו בכורכר. מתחת לקרקעות מהסוגים האלה ניתן לאתר את קרום הנארי הקשה.
הצומח בנארי

הבוטניקאי אבינועם דנין מציג את הקשר בין היווצרות קרום הנארי לבין המצאות צמחים בתוכו על ידי סקירת שורה של אתרים לאורך כביש בית גוברין - בית שמש - חלק מכביש 38. הוא מציג את הממצאים הבאים:
"עובי שכבת הנארי עשוי להגיע למטר עד חמישה מטר. הגאולוגים מכירים בו שכבות משנה.
סלע קשה עם קבולת מים בשיעור של אחוז אחד עד שניים.
נארי עליון עם קבול מים 15-10%
וקירטון עם קבול מים 20-15%
קרום הנארי הקשה מעמיד מעט מאוד מים לרשות האורגניזמים ועל כן אינו מאוכלס עדיין". שורשי הצמחים חודרים דרכו ומגיעים לקירטון, הספוג במים.
שימושים

שימוש נוסף של האבן הוא בבניית תנורי אפייה בשדה - ה"טבון" בערבית. האבנים קשות ועמידות באש.
חפירה של רשות העתיקות בנחל עירון בשטח שנחשף ב"חורבת גילן דרום", 62 מטר על 110 מטר, נמצאו מחצבות לאבני נארי. לפי דפוסי האבן שנחשפו ניתן להעריך את גודל האבנים שנחצבו לשימושים שונים.
תמונות הנארי

קירטון: מעליו נארי ובחלק התחתון "עדשות" אבן צור - בגבעות שבשולי כביש 38 ליד נחושה
שכבת נארי דרכה חודרים עצי אורן בחורשה מעל למעון בהרי חברון
פתח בור המים. היום בתקרת בית הכנסת בחוות ישוב הדעת
הערות שוליים

↑  עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1980, מסת"ב 965-06-0276-3
↑  מקור: יהודה דגן ושולי שדה גיליון 120 -2008  רשות העתיקות
רצועת המדבריות העולמית

טמפרטורה ממוצעת רב שנתית כפונקציה של קו הרוחב
נוף ממדבר לוב.
רצועת המדבריות העולמית (מכונה גם חגורת המדבריות העולמית) היא כינוי לרצועת מדבריות בקווי הרוחב 20–30. הסיבה לכך היא שבקו המשווה השמש קרובה לזניט, וליתר דיוק, הזווית המרבית בין השמש בצהרי היום לזניט קטנה יותר בקו המשווה מאשר כל מקום אחר. כתוצאה מכך, הטמפרטורה הממוצעת בקו המשווה גבוהה יותר מהטמפרטורה הממוצעת בכל מקום אחר. האוויר החם עולה למעלה, כשהוא נושא עמו אדי מים. ככל שהוא מגביה הוא מתקרר, ופורק את האדים בצורת גשמים כבדים, האופייניים לאזורי קו המשווה, האוויר היבש שנותר מתפשט לצדדים בהיתקלו בסטרטוספירה המהווה לו כתקרה, הוא פונה לצפון ולדרום תוך שהוא מתרוקן משאריות הלחות שלו, ושוקע כאוויר חם ויבש במדבריות של חוג הסרטן וחוג הגדי – אותן רצועות מדבר גדולות שמצפון ומדרום לקו המשווה. שם ממוקמים בין היתר הנגב, מדבר סיני ומדבר סהרה. תופעה זו היא גורם עיקרי למצב האקלים בשטח הנגב והוא הגורם המרכזי לחום וליובש האופייניים, ולכן הנגב הוא אזור מדברי, על אף קרבתו היחסית לים התיכון.
ראו גם

מערכות רום
אקלים צחיח
התמוככות
הנגב
שבטי קייס וימן

המונחים שבטי קַיְס (قيس) ויַמַן (يمن) מגדירים פיצול היסטורי ומסורתי בין שתי קבוצות חמולות בלבנט בכלל ובארץ ישראל בפרט. ראשיתו של הפיצול בנדודי העמים שליוו את הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה ה-7 וסופו הרשמי בצו של האימפריה העות'מאנית משנת 1856. עם זאת, הפיצול ממשיך לתת את אותותיו גם במאה ה-20 וביישובים ערביים רבים ניתן להבחין עד היום בשכונות נפרדות לחמולות בני קייס וחמולות בני ימן. השיוך של חמולה מסוימת לאחד משני השבטים מבוסס על מסורת ועל פולקלור יותר מאשר על עובדות היסטוריות, אך הוא משפיע באופן עמוק על תודעת הנאמנות השבטית שהיא מעל שיקולי אידאולוגיה ותפיסה דתית וכן על מנהגים, מסורות, פריטי לבוש וכדומה. הפיצול חוצה את כל החלוקות האחרות בציבור הערבי וקיים בקרב ערבים נוצרים, מוסלמים ודרוזים. לא פעם הגיע הפיצול לכדי שפיכות דמים בין שתי הקבוצות.
היסטוריה

מקורו של שבט ימן, מבני קחטאן, מדרום חצי האי ערב, באזור תימן. שם נוסף הוא בני-כַּלבּ, על שם האב-המייסד של השבט.
שבט קייס (הנקרא כך לפי האב המייסד שלו), מבני עדנאן, הוא השבט ה"צפוני", ומקורו נתון בסימן שאלה. יש תאוריות לפיהן בני השבט נדדו כבר טרום התקופה המוסלמית ממסופוטמיה לכיוון סוריה, לבנון וארץ ישראל ולפיכך בני הדרום הם שבט פולש. מאידך, קיימת סברה שגם מקורו של שבט קייס הוא בחצי האי ערב, לפי טענה זו נדדו שני השבטים יחד, אך שבט ימן החזק השתלט על שטחים בדרום הארץ הנושבת, בעוד שבט קייס החלש יותר נאלץ להמשיך ולנדוד צפונה. החוקר הראשון שחקר את הנושא היה יוליוס ולהאוזן.
העדויות הראשונות לתפקודם של השבטים כסיעות יריבות מגיע מתקופת שלטון בית אומיה, בעיקר בתקופת מועאויה הראשון ומרואן הראשון. כל שבט תמך בח'ליף אחר או בשליט מקומי אחר והם קיימו מאבקי כוח ומלחמות בלתי פוסקות אלו באלו. היריבות המשיכה גם בין שתי קבוצות לוחמים, אחת מכל שבט, שהגיעו מסוריה לכיבוש אל-אנדלוס (דרום ספרד).
הפילוג בין שתי הקבוצות נמשך לאורך השנים, כאשר גלי מהגרים ערבים חדשים לתחומי הארץ כורתים בריתות עם אחת משתי הקבוצות ומשמרים על ידי כך את המבנה השבטי. ההשתייכות השבטית הגדירה עמדות פוליטיות ועמדה ביסוד סכסוכים ומחלוקות שגררו עימותי דמים ואף גרמו לפיצול מקומות יישוב.
בשנת 1711 התחולל קרב עין-דארה בין דרוזים משני השבטים שישבו בהר הלבנון. בקרב (המכונה בפי הדרוזים הימנים "טבח") גברו הדרוזים הקייסים על הדרוזים הימנים והכריחו אותם לנדוד אל אזור החורן הצחיח ("הר הדרוזים"). הדבר הביא בהדרגה לדלדול האוכלוסייה הדרוזית באזור דרום הר-הלבנון.
במהלך הלחימה בארץ ישראל הוקמה מצודה בכפר ראס כרכר שנשמרה עד היום.
גם לאחר שהוצא, במסגרת הטנזימאט, ב-1856 צו שלטוני המחייב את ערביי האזור לחדול ממלחמות בין-שבטיות בין יישובים ובתוכם, נותרו סימנים מובהקים למחלוקת. אחד מהם הוא היריבות המרה בין המג'ליסיון והמעארדיון ("החוסיינים והנשאשיבים") בעת התגבשות המפלגות הלאומיות הערביות בשנות ה-30 של המאה ה-20.
דוגמאות לחלוקה שבטית של המשפחות העיקריות בין ערביי ארץ ישראל

יצחק בן-צבי מביא בספרו "ארץ ישראל ויישובה בימי השלטון העות'מאני" מספר דוגמאות לחלוקה השבטית בארץ ישראל כפי שהשתקפה במקורות מהמאה ה-18 והמאה ה-19:
שבט זידאן ממנו בא דאהר אל-עומר, שליט הגליל השתייך לבני קייס
אנשי בית לחם, מוסלמים ונוצרים כאחד השתייכו לבני ימן והניפו דגל לבן
אנשי חברון השתייכו לבני קייס ודגלם היה אדום
בבית נטיף וצרעה שלט שבט קייס
אנשי אבו גוש ודורא השתייכו לבני ימן
ירושלים נחלקה בין משפחת חוסייני הימנית למשפחת נשאשיבי ומשפחת ח'אלידי הקייסים
שכם נחלקה בין חמולת טוקאן הקייסית וחמולת עבד אל-האדי וחמולת ג'ראר הימניות
הקונסול הבריטי באמצע המאה ה-19, ג'יימס פין, מספר בספרו שניתן להבדיל בין הגברים הקייסים והימנים על פי צניפיהם: לקייסים יש פסים של אדום כהה וצהוב, ואילו לימנים יש פסים של ורוד על לבן. לדבריו, הם נבדלים גם בהגייה הערבית. בין שאר ההבדלים, הקייסים הוגים קו"ף כמו גימ"ל, כהגיית הבדואים.
לקריאה נוספת

יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב, תש"ז עמודים 16 - 17
מיכאל אסף, תולדות השלטון הערבי בארץ ישראל כרך א', הוצאת דבר, תל אביב, תרצ"ה עמודים 231 - 241
יצחק בן-צבי, ארץ ישראל ויישובה בימי השלטון העות'מאני (כתבים ה'), יד יצחק בן-צבי, תשכ"ח, עמודים 62 - 63
דב עירון, בית אמיה בתוך: חוה לצרוס-יפה (עורכת), פרקים בתולדות הערבים והאסלאם, מודן, עמודים 132 - 135, 146
הערות שוליים

↑  יוסף אריכא, סיפורים עבריים מחיי הערבים, עם הספר, 1963, עמ' 14
↑  יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב, תש"ז עמוד 283
↑  ג'יימס פין, עתות סופה, עמ' 138.
סרנדיפיות

סֶרֶנְדִּיפִּיּוּת (באנגלית: serendipity; בעברית: תַּגְלִית אַגַּב) היא תגלית שיש בה אלמנט של מזל, שנעשית שלא בכוונה כאשר אדם מחפש דבר אחר. דוגמאות מפורסמות לסרנדיפיות הן גילוי קרני ה-X על ידי רנטגן וגילוי היכולות ההלוצינוגניות של ה-LSD בידי אלברט הופמן.
אטימולוגיה

את המונח סרנדיפיות, שנגזר משמה העתיק של סרי לנקה, טבע לראשונה הוראס וולפול במכתב שכתב לידידו ב-28 בינואר 1751:
היה זה פעם כשקראתי מעשייה מטופשת שנקראת שלושת הנסיכים של סרנדיפ: כשהוד מעלתם טיילו, הם תמיד היו מגלים תגליות, על דרך המקרה ובפיקחות, על דברים שאחריהם לא תרו: לדוגמה, אחד מהם גילה שגמל שעיוור בעינו הימנית עבר באותה דרך לאחרונה, מאחר שהדשא היה אכול רק בצד השמאלי, היכן שהיה במצב גרוע יותר מבימין – עכשיו אתה מבין סרנדיפיות? אחת מן הדוגמאות היותר ראויות לציון של 'תושייה בעקבות תאונה' שכזו (מאחר שאתה חייב להבחין שאין תגלית של דבר אחריו אתה מחפש שבאה תחת הגדרה זו) קרתה ללורד שאפטסבורי שלי, שבזמן שסעד אצל הלורד צ'נסלור קלרנדון גילה את נישואיהם של דוכס יורק ושל גברת הייד, בזכות הכבוד שנתנה לה אמה בשולחן.
בעקבות הסיפור התנ"כי על שאול, אשר "חיפש אתונות ומצא מלוכה" (שמואל א פרק ט'), הציע יובל נאמן את המילה "אתינות" כתחליף עברי לסרנדיפיות.[דרוש מקור]
הסברים לסרנדיפיות

וולפול הגדיר סרנדיפיות כ'תגליות בדרך המקריות ובפיקחות, של דברים שלא תרו אחריהם' ("making discoveries, by accidents and sagacity, of things… not in quest of"). לא מספיקה הטעות עצמה אלא החוכמה להבין את משמעותה. כך, לדוגמה, כריסטופר קולומבוס אמנם גילה את יבשת אמריקה, אך לא עמד על היותה יבשת חדשה; ואלפי תפוחים נפלו מעצים במהלך המאות שלפני ניוטון, אך רק הוא הצליח לקשר אותם לתאוריה פיזיקלית. ניתן לסכם זאת בציטוט של המדען לואי פסטר, שאמר "במדעי התצפית המזל מעדיף את השכל המוכן".
פרמקולוגיה וכימיה הן שדות המחקר שבהם סרנדיפיות היא הנפוצה ביותר.
ראו גם

תוצאה לא מכוונת
לקריאה נוספת

אהרן קנטורוביץ, מהאמבה עד איינשטיין, אוניברסיטת חיפה וזמורה ביתן, 2002.
Solomon, Y., & Bronstein, J. (2016). Serendipity in legal information seeking behavior: Chance encounters of family-law advocates with court rulings, Aslib Journal of Information Management, 68(1), 112-134. doi: 10.1108/AJIM-04-2015-0056.
Solomon, Y. (2017). Temporal aspects of info-serendipity. Temporalités - Revue de Sciences Sociales et Humaines, 24, paper 3523.
הערות שוליים

↑  מונחים חדשים שאושרו במליאת האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏30 באפריל 2023
↑  סרנדיפיות, במילון אוקספורד.
↑  As given by W. S. Lewis, ed., Horace Walpole's Correspondence, Yale edition, in the book by Theodore G. Remer, ed.: Serendipity and the Three Princes, from the Peregrinaggio of 1557, Edited, with an Introduction and Notes, by Theodore G. Remer, Preface by W.S. Lewis. University of Oklahoma Press, 1965. LCC 65-10112
↑  סולומון, י. (2017). 'פרד עיוור בעין ימין': חינוך לאתינות במידע. במעגלי חינוך, 7, 78-86. https://www.dyellin.ac.il/sites/default/files/journals/journaleducation/edition7/yosefsolomon-final5.pdf.