stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
הישגי הספורטאים > בדמינטון

| שם | מקצוע | שלב | יריב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מישה זילברמן | יחידים | מוקדמות |  צ'ו טין צ'אן |  (21-9, 21-11) | (14–26) |
| מישה זילברמן | יחידים | מוקדמות | בלגיה יוהאן טאן |  (20-22, 12-21) | (14–26) |
הישגי הספורטאים > ג'ודו

| שם | מקצוע | שלב | יריבה | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שירה ראשוני | עד 48 ק"ג | סיבוב ראשון | אוקראינה מרינה צ'רניאק |  (החלטת השופטים) | 17 (– 23) |

| גילי כהן | עד 52 ק"ג | סיבוב שני | מאוריציוס כריסטיאן לג'נטיל |  יוקו | 9 (– 16) |

| ירדן ג'רבי | עד 63 ק"ג | סיבוב שני | קובה אספינוזה מריסט |  איפון |  |
| ירדן ג'רבי | עד 63 ק"ג | רבע גמר | ברזילסילבה מריאנה |  יוקו בניקוד זהב |  |
| ירדן ג'רבי | עד 63 ק"ג | בית הניחומים | הרפובליקה העממית של סיןיאנג ג'ונחיאה |  ואזארי |  |
| ירדן ג'רבי | עד 63 ק"ג | קרב על מדליית ארד | יפןמיקו טשירו |  יוקו וואזארי |  |

| לינדה בולדר | עד 70 ק"ג | סיבוב ראשון |  יולנדה מאביקה |  איפון | 7 (– 8) |
| לינדה בולדר | עד 70 ק"ג | סיבוב שני | קוריאהקים שנג'אוגון |  ואזארי בניקוד זהב | 7 (– 8) |
| לינדה בולדר | עד 70 ק"ג | רבע גמר | בריטניהסאלי קונוויי |  איפון | 7 (– 8) |
| לינדה בולדר | עד 70 ק"ג | בית הניחומים | ספרדמריה ברנבאו |  עונש | 7 (– 8) |
| שם | מקצוע | שלב | יריב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גולן פולק | עד 66 ק"ג | סיבוב ראשון | זמביה מתיוס פונזה |  איפון | 17 (– 32) |

| שגיא מוקי | עד 73 ק"ג | סיבוב שני | סלובניהרוקי דראקסיץ' |  איפון | 5 (– 6) |
| שגיא מוקי | עד 73 ק"ג | סיבוב שלישי | גרמניהאיגור ונדטקה |  ואזארי | 5 (– 6) |
| שגיא מוקי | עד 73 ק"ג | רבע גמר | ארצות הברית ניקולס דלפופולו |  איפון | 5 (– 6) |
| שגיא מוקי | עד 73 ק"ג | חצי גמר | אזרבייג'ן רוסטם אורוג'וב |  יוקו | 5 (– 6) |
| שגיא מוקי | עד 73 ק"ג | קרב על מדליית ארד | גאורגיה לאשה שבדאטואשווילי |  איפון | 5 (– 6) |

| אורי ששון | מעל 100 ק"ג | סיבוב ראשון | מצריםאסלאם אל־שהאבי |  איפון |  |
| אורי ששון | מעל 100 ק"ג | סיבוב שני | פוליןמיכאיי סרנאצקי |  ואזארי |  |
| אורי ששון | מעל 100 ק"ג | רבע גמר | הולנדרוי מאייר |  ואזארי |  |
| אורי ששון | מעל 100 ק"ג | חצי גמר | צרפתטדי רינר |  ואזארי |  |
| אורי ששון | מעל 100 ק"ג | קרב על מדליית ארד | קובהאלכס גרסיה מנדוסה |  עונש |  |
↑  הפסידה עקב פסילה (אחיזה ברגל)
1 2 3  העפלה אוטומטית לסיבוב השני
הישגי הספורטאים > גולף

| שם | מקצוע | שלב | תוצאה | דירוג |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לטיסיה בק | יחידות | סיבוב ראשון | 75 | 48 (– 50) |
| לטיסיה בק | יחידות | סיבוב שני | 70 | 31 (– 35) |
| לטיסיה בק | יחידות | סיבוב שלישי | 71 | 13 (– 16) |
| לטיסיה בק | יחידות | סיבוב רביעי | 70 | 22 (— 29) |
| לטיסיה בק | יחידות | סה"כ | 286 | 31 (– 35) |
הישגי הספורטאים > היאבקות

| שם | מקצוע | שלב | יריבה | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אילנה קרטיש | נשים עד 69 ק"ג | סיבוב שני | ברזילמריה דה אוליביירה |  6-2 | 13 |
↑  העפלה אוטומטית לסיבוב השני
הישגי הספורטאים > הרמת משקולות

| שם | מקצוע | סוג | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איגור אולשנצקי | גברים מעל 105 ק"ג | הנפה | 165 ק"ג | 21 |
| איגור אולשנצקי | גברים מעל 105 ק"ג | דחיקה | 207 ק"ג | 17 |
| איגור אולשנצקי | גברים מעל 105 ק"ג | סה"כ | 372 ק"ג | 17 |
הישגי הספורטאים > התעמלות > התעמלות אמנותית

| שם | מקצוע | שלב | תרגיל | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נטע ריבקין | קרב רב ליחידות | מוקדמות | כדור | 17.866 | 5 |
| נטע ריבקין | קרב רב ליחידות | מוקדמות | חישוק | 17.041 | 18 |
| נטע ריבקין | קרב רב ליחידות | מוקדמות | אלות | 17.533 | 10 |
| נטע ריבקין | קרב רב ליחידות | מוקדמות | סרט | 16.783 | 18 |
| נטע ריבקין | קרב רב ליחידות | מוקדמות | סה"כ | 69.223 | 13 |


| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | מוקדמות | סרטים | 17.250 | 7 |
| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | מוקדמות | חישוקים ואלות | 17.633 | 5 |
| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | מוקדמות | סה"כ | 34.883 | 6 |
| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | גמר | סרטים | 17.166 | 6 |
| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | גמר | חישוקים ואלות | 17.383 | 8 |
| נבחרת ישראל   יקטרינה לבינה   קרינה ליחבר   אידה מיירין   יובל פילו   אלונה קושבצקי | קרב רב לקבוצות | גמר | סה"כ | 34.549 | 6 |
↑  נטלי מנדלסון יצאה לריו עם נבחרת ההתעמלות האמנותית כמחליפה במידת הצורך
הישגי הספורטאים > התעמלות > התעמלות מכשירים

| שם | מקצוע | שלב | תרגיל | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אלכס שטילוב | יחידים | מוקדמות | קרקע | 13.500 | 58 |
| אלכס שטילוב | יחידים | מוקדמות | מתח | 14.066 | 44 |
הישגי הספורטאים > טאקוונדו

| שם | מקצוע | שלב | יריב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רון אטיאס | גברים עד 58 ק"ג | סיבוב ראשון | ברזיל ונילטון טשיירה |  16-2 | 11 (– 15) |
הישגי הספורטאים > טניס

| שם | מקצוע | שלב | יריב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דודי סלע | יחידים | סיבוב ראשון | בוסניה והרצגובינה דאמיר דז'ומהור |  (4-6, 4-6) | (17 – 32) |
| דודי סלע | יחידים | סיבוב שני | בלגיהדויד גופין |  (6-3, 6-3) | (17 – 32) |
הישגי הספורטאים > טריאתלון

| שם | מקצוע | שלב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| רון דרמון | יחידים | שחייה (1.5 ק"מ) | 18:06 | 35 |
| רון דרמון | יחידים | החלפה ראשונה | 00:47 | 8 (– 11) |
| רון דרמון | יחידים | רכיבת אופניים (40 ק"מ) | 55:48 | 16 |
| רון דרמון | יחידים | החלפה שנייה | 00:39 | 37 (– 39) |
| רון דרמון | יחידים | ריצה (10 ק"מ) | 33:21 | 27 |
| רון דרמון | יחידים | זמן כולל | 1:48:41 | 26 |
הישגי הספורטאים > קליעה

| שם | מקצוע | שלב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סרגיי ריכטר | רובה אוויר עמידה 10 מטר | מוקדמות | 623.8 | 14 |
| סרגיי ריכטר | רובה שכיבה 50 מטר | מוקדמות | 622.6 | 15 |
הישגי הספורטאים > שחייה

| שם | מקצוע | שלב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנדראה מורז | 50 מטר חופשי | מוקדמות | 25.41 שניות | 35 |
| אנדראה מורז | 100 מטר חופשי | מוקדמות | 55.47 שניות | 30 |
| אנדראה מורז | 200 מטר חופשי | מוקדמות | לא התחילה |  |
| עמית עברי | 100 מטר חזה | מוקדמות | 1:09.42 דקות | 30 |
| עמית עברי | 100 מטר פרפר | מוקדמות | 59.42 שניות | 27 |
| עמית עברי | 200 מטר חזה | מוקדמות | 2:31.49 דקות | 28 |
| זוהר שיקלר | 50 מטר חופשי | מוקדמות | 25.38 שניות | 33 |
| שליחות   קרן זיבנר   זוהר שיקלר   עמית עברי   אנדראה מורז | 4X100 מטר חופשי | מוקדמות | 3:41.97 דקות   55.60   55.29   55.71   55.37 | 16 |
| שם | מקצוע | שלב | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גל נבו | 200 מטר מעורב | מוקדמות | 1:59.80 דקות | 17 |
| גל נבו | 400 מטר מעורב | מוקדמות | 4:18.29 דקות | 19 |
| גל נבו | 200 מטר פרפר | מוקדמות | 1:58.64 דקות | 26 |
| יעקב טומרקין | 100 מטר גב | מוקדמות | 54.66 שניות | 27 |
| יעקב טומרקין | 200 מטר גב | מוקדמות | 1:57.58 דקות | 16 |
| יעקב טומרקין | 200 מטר גב | חצי גמר | 1:58.63 דקות | 15 |
| זיו קלונטרוב | 50 מטר חופשי | מוקדמות | 22:80 שניות | 41 (– 42) |
| זיו קלונטרוב | 100 מטר חופשי | מוקדמות | 50.65 שניות | 45 (– 46) |
הישגי הספורטאים > שחייה צורנית

| שם | מקצוע | שלב | תרגיל | תוצאה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנסטסיה גלושקוב ויבגניה טטלבאום | דואט | מוקדמות | טכני | 79.4488 | 20 |
| אנסטסיה גלושקוב ויבגניה טטלבאום | דואט | מוקדמות | חופשי | 78.9000 | 21 |
| אנסטסיה גלושקוב ויבגניה טטלבאום | דואט | מוקדמות | סה"כ | 158.3488 | 20 |
הישגי הספורטאים > שיט

| שם | מקצוע | שיוט> 1 | שיוט> 2 | שיוט> 3 | שיוט> 4 | שיוט> 5 | שיוט> 6 | שיוט> 7 | שיוט> 8 | שיוט> 9 | שיוט> 10 | שיוט> 11 | שיוט> 12 | שיוט> מדליות | ניקוד שלילי | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גיל כהן ונינה אמיר | מפרשית מדגם 470 | (פסילה) | 9 | 19 | 15 | 17 | 17 | 15 | 5 | 12 | 13 | - | - | לא עלו | 120 | 17 |
| אייל לוין ודן פרויליך | מפרשית מדגם 470 | 7 | 15 | 17 | 21 | 21 | 20 | 16 | 19 | (22) | 18 | - | - | לא עלו | 152 | 21 |
| מעין דוידוביץ' | גלשן מדגם ניל פרייד RS:X | 5 | 6 | 6 | 11 | 4 | 3 | 2 | (15) | 14 | 5 | 2 | 2 | 9 | 78 | 7 |
| שחר צוברי | גלשן מדגם ניל פרייד RS:X | 9 | 17 | 20 | 22 | (פסילה) | 18 | 19 | 6 | 7 | 17 | 21 | 4 | לא עלה | 160 | 17 |
↑  המספר בסוגריים הוא השיוט הגרוע ביותר עד כה שלא נחשב בניקוד הכללי
↑  בשיוט המדליות מספר הנקודות השליליות מוכפל פי שניים
↑  בדגם 470 מתקיימים עשרה שיוטים בלבד (לא כולל שיוט המדליות)
השתתפות ספורטאים ישראלים באולימפיאדות > עשו היסטוריה

שלומי חיימי היה רוכב אופני ההרים הראשון שייצג אי פעם את ישראל, והראשון בענף האופניים מאז אולימפיאדת רומא (1960).
רון דרמון היה הספורטאי הראשון שייצג את ישראל בענף הטריאתלון.
לטיסיה בק רשמה נציגות ראשונה לישראל בענף הגולף (הענף עצמו לא היה חלק מהתחרויות מאז אולימפיאדת סנט לואיס ב-1904 ועד 2016).
רון אטיאס היה הגבר הראשון שייצג את ישראל בענף הטקוואנדו.
אילנה קרטיש הייתה האישה הראשונה שייצגה את ישראל בענף ההיאבקות.
שני בלוך הייתה האישה הראשונה שייצגה את ישראל בענף האופניים.
לראשונה ייצגה את ישראל בשחייה נבחרת שליחות 4x100 מטר.
אורן סמדג'ה הוא הישראלי הראשון שזכה במדליה גם כספורטאי וגם כמאמן, של אורי ששון.
אנסטסיה גלושקוב, האישה הראשונה שייצגה את ישראל בארבע אולימפיאדות, והספורטאית הרביעית שעושה זאת, אחרי יואל סלע, גיא סטריק ואריק זאבי.
השתתפות ספורטאים ישראלים באולימפיאדות > הופעות חוזרות

הופעה אולימפית שלישית עבור: נטע ריבקין, אלכס שטילוב, גל נבו ושחר צוברי.
הופעה אולימפית שנייה עבור: דונלד סנפורד, גולן פולק, סרגיי ריכטר, יעקב טומרקין, עמית עברי, מעין דוידוביץ', מישה זילברמן, גיל כהן וחנה קנייזבה-מיננקו (לה זו הופעה ראשונה כחלק מהמשלחת הישראלית).
הקריטריונים באולימפיאדה > תהליך אישור המשלחת על ידי הוועד האולימפי

שתי ספורטאיות שהשיגו את הקריטריון האולימפי הבינלאומי אך לא את הקריטריון הישראלי לא נשלחו לאולימפיאדה בריו ואלו הן:
הסייפת דלילה חתואל
מטילת הכידון מרגריטה דורוז'ון
אירועים נוספים

טרם התחלת האולימפיאדה אפשרה רשת פייסבוק למשתמשים להוסיף לתמונת הפרופיל שלהם באופן זמני את הלוגו האולימפי ואת דגל המדינה בה הם תומכים במשחקים. אולם ישראל ודגלה לא נכללו ברשימה זו. מאוחר יותר, כנראה בעקבות תלונה שהעביר הוועד האולימפי של ישראל, הוסף הדגל לסוף הרשימה ולא בהתאם לסדר האלף בית.
לפני טקס פתיחת האולימפיאדה, אליו הוסעו משלחות באוטובוסים מעורבים, ראש המשלחת הלבנוני מנע את כניסת המשלחת הישראלית לאוטובוס בו ישבה המשלחת הלבנונית ועל כך ננזף מאוחר יותר.
הג'וּדָאִית הסעודית, ג'וד פאחמי, הואשמה כי לא הופיע לקרב הראשון שלה על מנת להימנע מאפשרות שאם תנצח בקרב היא תתחרה נגד הג'וּדָאִית, גילי כהן. מנגד, טענו פאחמי והוועד האולימפי הסעודי כי פרישתה נובעת מפציעה שהיא ספגה במהלך האימונים והמלצת הצוות הרפואי שלא להשתתף בתחרות על מנת לא להחמיר את הפציעה.
כמו כן, הקרב בין הג'ודוקא אורי ששון לג'ודוקא המצרי אסלאם א-שיהאבי עמד בסימן של לחץ על הג'ודוקא המצרי להימנע מלהופיע לקרב, אך א-שיהאבי הגיע לקרב. עם סיום הקרב, לאחר שנוצח על ידי ששון, א-שיהאבי סירב ללחוץ את ידו, צעד שנתקל בביקורות רחבה לצד תמיכה של המתנגדים לנורמליזציה עם ישראל בעולם הערבי. מאידך, בניגוד למגמת החרמת ישראל, מרימת המשקולות המצרית סארה סמיר לחצה את ידו של אלכס גלעדי, שהעניק לה את מדליית הארד בה זכתה.
ראו גם

ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
הערות שוליים

↑  נדב צנציפר, פייסבוק השמיטה את שמה של ישראל מרשימת המשתתפות באולימפיאדה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2016
↑  עודד ירון, רק דגל ישראל היה חסר במדור האולימפי של פייסבוק, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2016
↑  יניב טוכמן‏, במשלחת ישראל סיפרו: ראש משלחת לבנון ננזף על "תקרית האוטובוס", באתר וואלה, 7 באוגוסט 2016
↑  דותן מלאך, ג'ודוקא סעודית החרימה קרב כדי לא להתמודד מול גילי כהן, באתר nrg‏, 7 באוגוסט 2016
↑  Israeli media ignores Saudi Judoka’s injury, insist withdrawal is political, באתר אל-ערביה, ‏8 באוגוסט 2016
↑  אילן זלאיט‏, לא רק לחיצת היד: האירועים האולימפיים שעוררו סערה במדינות ערב, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2016
| ישראל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | הלסינקי (1952) • מלבורן (1956) • רומא (1960) • טוקיו (1964) • מקסיקו סיטי (1968) • מינכן (1972) • מונטריאול (1976) • לוס אנג'לס (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020) • פריז (2024) |  |
| משחקי החורף | לילהאמר (1994) • נאגנו (1998) • סולט לייק סיטי (2002) • טורינו (2006) • ונקובר (2010) • סוצ'י (2014) • פיונגצ'אנג (2018) • בייג'ינג (2022) |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שני בלוך • שלומי חיימי |  |
|  אתלטיקה | דניאל גואדי • מאור טיורי • מארו טפרי • טסמה מוגס • דונלד סנפורד • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו • דמיטרי קרויטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | לינדה בולדר •  ירדן ג'רבי • גילי כהן • שגיא מוקי • גולן פולק • שירה ראשוני •  אורי ששון |  |
|  גולף | לטיסיה בק |  |
|  היאבקות | אילנה קרטיש |  |
|  הרמת משקולות | איגור אולשנצקי |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, אידה מיירין, יובל פילו, אלונה קושבצקי) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | רון אטיאס |  |
|  טניס | דודי סלע |  |
|  טריאתלון | רון דרמון |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | קרן זיבנר • יעקב טומרקין • אנדראה מורז • גל נבו • עמית עברי • זיו קלונטרוב • זוהר שיקלר |  |
|  שחייה צורנית | אנסטסיה גלושקוב • יבגניה טטלבאום |  |
|  שיט | נינה אמיר • מעיין דוידוביץ' • גיל כהן • אייל לוין • דן פרויליך • שחר צוברי |  |
| ישראלים זוכי מדליות אולימפיות  |
| --- | --- | --- |
| זוכי מדליית זהב  |   גל פרידמן (2004) •  ארטיום דולגופיאט (2020) •   לינוי אשרם (2020) •   תום ראובני (2024) |  |
| זוכי מדליית כסף  |  יעל ארד (1992) •  ענבר לניר (2024) •  רז הרשקו (2024) •   שרון קנטור (2024) •  ארטיום דולגופיאט (2024) •   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (2024) |  |
| זוכי מדליית ארד  |  אורן סמדג'ה (1992) •   גל פרידמן (1996) •  מיכאל קולגנוב (2000) •  אריק זאבי (2004)‏ •   שחר צוברי (2008) •  ירדן ג'רבי (2016) •  אורי ששון (2016) •   אבישג סמברג (2020)‏ •  נבחרת ישראל בג'ודו (2020) •  פיטר פלצ'יק (2024) |  |
ירדן ג'רבי, זוכת מדליית הארד
אורי ששון, זוכה מדליית הארד
שני בלוך, שלישית מימין בחולצה כחולה, במרוץ הכביש לנשים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
מרינוס ציוניס

מרינוס ציוניס (ביוונית: Μαρίνος Τζιωνής; נולד ב-16 ביולי 2001 בניקוסיה שבקפריסין) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת צ'וקאריצ'קי  ובנבחרת קפריסין.
קריירת מועדונים

ציוניס גדל במחלקת הנוער של אומוניה ניקוסיה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקפריסאית. הוא ערך 65 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-24 בינואר 2022 חתם ציוניס על חוזה לשלוש שנים בספורטינג קנזס סיטי מה-MLS.
ב-26 ביולי 2024 חתם בצ'וקאריצ'קי הסרבית.
קריירה בינלאומית

ב-5 בספטמבר 2020 ערך ציוניס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קפריסין, בהפסד 2-0 לנבחרת מונטנגרו במסגרת ליגת האומות 2020/2021. ב-29 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת אסטוניה במסגרת ליגת האומות.
תארים

אליפות קפריסין (1): 2020/2021
הסופר קאפ הקפריסאי (1): 2021
הערות שוליים

↑  Sporting KC acquires 20-year-old winger Marinos Tzionis באתר הרשמי של ספורטינג קנזס סיטי, 24 בינואר 2022 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרינוס ציוניס".
סלים בן עאשור

סלים בן עאשור (בערבית: سليم بن عاشور; בצרפתית: Selim Benachour; נולד ב-8 בספטמבר 1981 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-תוניסאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת פורסטה סוצ'אבה מהליגה הרומנית השלישית.
קריירת מועדונים

בן עאשור התחיל את הקריירה שלו בפריז סן-ז'רמן. בשנת 2001 עלה לבוגרים ונשאר במועדון עד לשנת 2005 במהלכם הושאל פעמיים בשנת 2002 למרטיג ובשנת 2003 לטרויה.
בשנת 2005 הוא עזב את פריז ועבר לויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית, שנה לאחר מכן חתם ברובין קאזאן, ובשנת 2008 עזב את אירופה לאל-קאדסייה מכווית.
בקיץ 2009 חתם במאלגה לשנתיים. לאחר שנה איחר המועדון לרשום אותו בהתאחדות ומשום כך נאלץ לעזוב את המועדון. ב-21 בינואר 2011, הוא חזר לפורטוגל וחתם במאריטימו.
ב-16 ביוני 2012, בן עאשור חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה. ב-23 באוגוסט 2012, הוא כבש את השער הראשון שלו באפואל נגד נפטצ'י באקו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בהמשך זכה עם המועדון בשתי האליפויות, בסוף עונת 2013/2014 עזב את הקבוצה. ב-28 ביולי 2015 חתם במומביי סיטי ההודית.
קרייה בינלאומית

בשנת 2002 זומן בן עאשור לסגל נבחרת תוניסיה לקראת גביע אפריקה לאומות 2002 מאחר שלבן עאשור שורשים תוניסאים. בן עאשור היה עם הנבחרת גם במונדיאל 2002, גביע אפריקה לאומות 2004 בו זכתה תוניסיה, גביע הקונפדרציות 2005 ומונדיאל 2006. בשנת 2010 פרש מהנבחרת אחרי שצבר 44 הופעות וכבש 2 שערים.
תארים > קבוצתיים

אליפות קפריסין: 2012/2013, 2013/2014
הגביע הקפריסאי: 2014
הסופר קאפ הקפריסאי: 2013
תארים > בינלאומיים

גביע אפריקה לאומות:2004
מאשה גסן

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1967 (גיל: 58) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Мария Александровна Гессен 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 השכלה:  Moscow State School 57 
 מעסיק:  הניו יורקר, קולג' אמהרסט 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס קורט טוכולסקי (2013)  פרס חנה ארדנט (2023)  מדליית וולנברג (2015)  Carnegie Fellow (2015)  מלגת גוגנהיים (2017)  פרס הספר הלאומי לספרות לא בדיונית (2017)  פרס הספרות של לייפציג (2019)  פרס ג'ון צ'נסלור (2022) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  gessen
 טוויטר:  mashagessen
 
מאשה גֶסֶן (באנגלית: Masha Gessen; ברוסית: Мария Александровна Гессен; נולדה ב-13 בינואר 1967) היא עיתונאי, סופרת ומתרגםת אמריקאי–רוסית, ופעיל לזכויות להט"ב. החל מ־2020 גסן מזדהה כא־בינארי ובכינוי הגוף "they".
ביוגרפיה

היא נולד למשפחה יהודית במוסקבה בשנת 1967. אימה הייתה מתרגמת ומבקרת ספרות ואביו מדען מחשב. בשנת 1981 היגרה עם משפחתה לארצות הברית במסגרת התכנית ליישוב פליטים. בשנת 1996 שב לרוסיה לעבוד בעיתונאות. ב־2013 בעקבות התגברות ההומופוביה ברוסיה וחוקים המגבילים זכויות להט"ב חזרה גסן לארצות הברית.
קריירה

גסן כותב בעיקר באנגלית אך גם ברוסית. בנוסף לכתיבת מספר ספרי עיון, מאמרים של גסן הופיעו בעיתונים וכתבי עת כמו הניו יורק טיימס, The New York Review of Books, הוושינגטון פוסט, הלוס אנג'לס טיימס, ניו ריפבליק, ניו סטייטסמן, גרנטה, סלייט, ואניטי פייר, הארפרז, הניו יורקר ו־U.S. News & World Report. מ־2017 גסן חלק מסגל הכותבים של הניו יורקר.
היא מבקר חריפה של משטרו של ולדימיר פוטין ופעילה למען זכויות להט"בים.
בספטמבר 2012 בהיותו עורךת ראשית של המגזין הוותיק ביותר ברוסיה – מגזין הטבע ווקרוג סווטה – סירב גסן לשלוח כתב לסקור אירוע למען שמירת הטבע של החברה הגאוגרפית הרוסית בהשתתפות פוטין, בנימוק שמדובר בניצול פוליטי של פעילות למען איכות הסביבה. בעקבות זאת פוטרה גסן מתפקידו. לאחר מכן הזמין אותה פוטין לפגישה יחד עם מו"ל המגזין והציע לה לחזור לעבודתה, גסן סירב להצעה.
באותו חודש גסן מונתה למנהל השירות הרוסי של רדיו אירופה החופשית, תחנת רדיו במימון ממשלת ארצות הברית המשדרת מפראג. זמן קצר לאחר שהוכרז המינוי פוטרו יותר מ-40 אנשי צוות הרדיו. התחנה גם איבדה את רישיון השידור שלה ברוסיה.
ב־2013 לאחר שחזרה לארצות הברית לימדה בבארד קולג' (אנ'), באמהרסט קולג' (אנ') ובאוניברסיטת העיר ניו יורק. הוא גם עבדה כמתרגםת עבור סדרת הטלוויזיה האמריקאים.
באוגוסט 2023 פתחה רוסיה תיק פלילי נגד גסן באשמת הפצת "מידע כוזב" על פעולות הצבא הרוסי באוקראינה לאחר שדןה בזוועות בעיר בוצ'ה שבאוקראינה במהלך ראיון עם העיתונאי הרוסי יורי דוד. בדצמבר 2023 דווח כי גסן מופיעה ברשימת המבוקשים המקוונת של משרד הפנים הרוסי.
באוגוסט 2023 הודיעה קרן היינריך בל (אנ') על זכיית גסן בפרס חנה ארנדט למחשבה פוליטית. בדצמבר, ימים לפני מתן הפרס, הודיע הקרן כי הוא חוזרת בה לאחר פרסום מאמר של גסן על מלחמת חרבות ברזל ב"ניו יורקר" ב-9 בדצמבר. במאמר נכתב כי תרבות הזיכרון של גרמניה בנוגע לשואה משמשת "מכשיר פוליטי המופעל בציניות" על ידי מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה כדי לפגוע במהגרים מוסלמים. גסן גינה את הזוועות שביצע חמאס בפיגוע ב־7 באוקטובר, אך גם מתחה ביקורת על ההפצצות הישראליות על רצועת עזה, שלדעתו היו הרסניות ביותר, וניתנות להשוואה לגטו מזרח אירופה ש"חוסל" על ידי הנאצים. אף על פי כן הפרס הוענק לגסן בטקס מצומצם.
חיים אישיים

לגסן אזרחות רוסית ואמריקאית. ב־2013 נישא גסן לדריה אורשקינה. היא הורה לשלושה ילדים – בנו הבכור שנולד ב־1997 ברוסיה ואומץ על ידיה בשנת 2000 מבית יתומים לילדים שנולדו לאימהות נשאיות HIV, ובת ובן נוספים שילד מתרומת זרע.
גסן התגלתה כנשא של מוטציית BRCA ועברה מסטקטומיה ב־2005. החל מ־2020 גסן מזדהה כא־בינארי ובכינוי הגוף "they".
ספריה

Masha Gessen (1993). The Rights of Lesbians and Gay Men in the Russian Republic. International Gay & Lesbian Human Rights Comm. pp. 60. ISBN 978-1-884955-13-6.
Masha Gessen, ed. (1995). Half a Revolution: Contemporary Fiction by Russian Women. Cleis Press. pp. 269. ISBN 978-1-57344-006-6.
Masha Gessen (1997). Dead Again: The Russian Intelligentsia after Communism. Verso. pp. 211. ISBN 978-1-85984-147-1.
Masha Gessen (2004). Ester and Ruzya: How My Grandmothers Survived Hitler's War and
Stalin's Peace. Dial Press Trade Paperback. pp. 384. ISBN 978-0-385-33605-5.
תורגם לעברית בשם: מאשה גסן,"אסתר ורוזיה כיצד שרדו שתי הסבתות שלי את שנות המלחמה של היטלר ואת שנות השלום של סטלין" מילים הוצאה לאור, 2007
Masha Gessen (2008). Blood Matters: From Inherited Illness to Designer Babies, How the World and I Found Ourselves in the Future of the Gene. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 336. ISBN 978-0-15-101362-3. (a New York Times Notable Book of the year)
Masha Gessen (2009). Perfect Rigor: A Genius and the Mathematical Breakthrough of the Century. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 256. ISBN 978-0-15-101406-4. (about Grigori Perelman)
תורגם לעברית בשם: מאשה גסן, חידת פרלמן, ספרי עליית הגג, 2012.
Masha Gessen (2012). The Man Without a Face: The Unlikely Rise of Vladimir Putin. Riverhead Hardcover. pp. 304. ISBN 978-1-59448-842-9.
תורגם לעברית בשם: מאשה גסן, פוטין: האיש ללא פנים, על ידי מיכל קירזנר אפלבום, בהוצאת ידיעות ספרים, ספרי עליית הגג, 2012.