המצור על ויקסבורג
הניסיונות לכבוש בסערה את וויקסבורג > המתקפה השנייה – 22 במאי

כוחות האיחוד הפגיזו את וויקסבורג לאורך כל הלילה שקדם להתקפה. בהרעשה הארטילרית השתתפו 220 תותחי שדה ועוד כ-100 תותחים ימיים משייטת הספינות מחופות השריון של אדמירל דייוויד ד. פורטר. ההפגזה לא גרמה נזק משמעותי לביצורים, אולם פגעה קשות במוראל אזרחי הקונפדרציה הנצורים. ב-22 במאי עם שחר החל ריכוך ארטילרי מאסיבי של עמדות הדרום, שארך ארבע שעות, ולאחריו, ב-10 בבוקר, פתחו כוחות האיחוד במתקפה לרוחב חזית של כחמישה קילומטר.
הגיס של שרמן תקף שוב במורד דרך בית הקברות, בהובלת יחידה בת 150 מתנדבים אשר נשאו סולמות ולוחות על מנת לטפס על הסוללות ולגשר על התעלות (כינויה של היחידה היה "תקווה נואשת" – Forlorn Hope – כיוון שסיכויי ההשרדות בה היו נמוכים במיוחד). אחריה, ערוכות בטור עמוק של גדודים, היו הדיוויזיות של בלייר ובריגדיר גנרל ג'יימס טאטל, אשר קיוו להבקיע את מערך ההגנה באמצעות ריכוז כוחות חזקים בחזית צרה. הכוחות התוקפים נהדפו על ידי מטחים כבדים של אש רובים. הבריגדות של הקולונלים ג'יילס סמית' וקילבי סמית' הגיעו עד מאה מטרים ממוצב גרינ'ס (Green's Redan), בפאתים הדרומיים של מוצב סטוקייד, והנחיתו אש כבדה אל תוך קווי הקונפדרציה, אולם ללא הועיל. הדיוויזיה של טאטל המתינה לתורה להתקיף, אולם לא קיבלה הזדמנות להתקדם. באגף ימין של שרמן, הדיוויזיה של בריגדיר גנרל פרדריק סטיל העבירה את שעות הבוקר בניסיונות להגיע לעמדות הזינוק שלה דרך יובל של נהר מינט ספרינג באיו.
על הגיס של מקפירסון הוטל לתקוף במרכז החזית, לאורך דרך ג'קסון. באגף ימין של מקפירסון, הבריגדה של בריגדיר גנרל תומאס א.ג. רנסום התקדמה עד מרחק מאה מטרים מקווי הקונפדרציה, אולם נאלצה לעצור כדי להימנע מחשיפה לאש אגפית מכיוון מוצב גרינ'ס. באגף שמאל של מקפירסון הוטל על הדיוויזיה של מייג'ור גנרל ג'ון א. לוגן לתקוף את מוצב לואיזיאנה ה-3 ואת המוצב "הגדול". הבריגדה של בריגדיר גנרל ג'ון א. סמית' הגיעה עד למרגלות סוללות המגן של מוצב לואיזיאנה ה-3 (3rd LA Redan) אולם רותקה למקומה, תחת מטחי רימוני יד, עד החשיכה, ואז נסוגה לעמדות המוצא שלה. הבריגדה של בריגדיר גנרל ג'ון ד. סטבנסון התקדמה בשני טורים אל המוצב "הגדול", אולם התקפתה נכשלה מכיוון שהסולמות שהביאו היו קצרים מדי מכדי לטפס על סוללות המוצב. הדיוויזה של בריגדיר גנרל איזק קווינבי התקדמה כמה מאות מטרים, אך המשך תנועתה עוכב למשך שעות, בעוד מפקדיה עסקו בדיונים מבולבלים על אופן הפעולה.
באגף שמאל של האיחוד, התקדם הגיס של מקלירננד לאורך דרך בולדווין פרי ולצד מסית הרכבת של דרום מיסיסיפי. על הדיוויזיה של בריגדיר גנרל יוג'ין קאר הוטל לכבוש את מוצב פסי הרכבת ואת מוצב טקסס ה-2; על הדיוויזיה של בריגדיר גנרל פיטר אוסטרהאוס הוטל לכבוש את המבצר המרובע. חייליו של קאר הצליחו לחדור למוצב טקסס ה-2 ובקשו תגבורת, אולם למקלירננד לא היו עתודות לצורך ניצול הצלחה. כוחות הקונפדרציה החישו תגבורת למקום ובלמו את הפריצה.
ב-11 בבוקר כבר היה ברור שלא תושג פריצה, ושההתקפות של שרמן ומקפירסון כשלו. בדיוק אז, קיבל גרנט הודעה ממקלירננד שהוא בקרב קשה מול המגינים, שהמגינים מהקונפדרציה מקבלים תגבורות, ושהוא מבקש פעולת הסחה מאגף ימין שלו על ידי הגיס של מקפירסון על מנת להקטין את הלחץ עליו. בתחילה, סירב גרנט לבקשה והורה למקלירננד להשתמש בעתודה שלו על מנת לתגבר את הכוחות בחזית; גרנט היה תחת הרושם שמקלירננד לא השתמש בכל כוחותיו בעוד שמקפירסון כן, אף על פי שההפך היה נכון. מקלירננד שלח עוד הודעה שהייתה מטעה בחלקה, בה השתמע שהוא כבש את שני המוצבים בגיזרתו – "דגל הכוכבים והפסים מתנוסס מעליהם." – ושמאמץ נוסף לאורך קו החזית יעניק ניצחון לצבא האיחוד. ההודעה הייתה מטעה מכיוון שכוחותיו אכן הניפו את הדגלים בפאתי היעדים, אולם לא השיגו כל פריצה ממשית. גרנט הגיב באיפוק וחוסר אמון למשמע ההודעה, אך הראה אותה לשרמן, שהורה לגיס שלו לתקוף שוב. גרנט, לאחר ששקל שוב, הורה למקפירסון לשלוח את הדיוויזיה של קווינבי לעזרתו של מקלירננד.
שרמן הורה על שתי התקפות נוספות. בשעה 14:15 תקפו ג'יילס סמית' ורנסום ונהדפו מיידית. בשעה 15:00 תקפה הדיוויזיה של טאטל אך ספגה כל כך הרבה אבדות עד שגרנט אמר: "זה רצח, תורה לחיילים האלה לחזור." עד שעה זו הצליחה הדיוויזיה של סטיל לתמרן סוף סוף לעמדת תקיפה באגף ימין של שרמן, ובשעה 16:00 נתן סטיל את הפקודה לתקוף את מוצב לואיזיאנה ה-26. להתקפה שלו הייתה תוצאה זהה כמו להתקפות האחרות בגיזרתו של שרמן.
בגזרה של מקפירסון עשתה הדיוויזיה של לוגן מאמץ נוסף להתקדם במורד דרך ג'קסון בשעה 14:00 לערך, אולם ספגה אבדות כבידות וההתקפה בוטלה. מקלירננד, מתוגבר בדיוויזיה של קווינבי, תקף שוב גם הוא, אולם ללא הצלחה.
עם רדת הלילה שכח הקרב, וכוחות האיחוד המרותקים באש בפאתי היעדים נסוגו לאחור. אבדות האיחוד היו 502 הרוגים, 2550 פצועים, ו-147 נעדרים; מפולגים בערך שווה בשווה בין שלושת הגייסות. אבדות הקונפדרציה לא דווחו ישירות, אך מוערכות בפחות מ-500. גרנט האשים את ההודעות המטעות של מקלירננד בחלק מן האבדות הקשות של הקרב באותו יום, בכך שגרם לעוד התקפות חסרות תוחלת. בכך נוסף עוד נדבך ליריבות והאיבה בין גרנט ליריבו הגנרל הפוליטיקאי מקלירננד, יריבות אשר החלה מיד עם תחילת מערכת ויקסבורג והגיעה לסיום רק עם העברתו של מקלירננד מתפקידו מאוחר יותר במהלך המצור.