stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרלמנט של גאורגיה
היסטוריה

מנקודת מבט האופוזיציונרים לתמר המלכה ומנהיגם, ק'ותלו ארסלן, הפרלמנט הגאורגי הראשון צריך היה לכלול שני בתים. הבית הראשון, דַרבַּזי, מיועד לאריסטוקרטים ולאזרחים בעלי ההשפעה, שיתכנסו מדי כל תקופת זמן כדי לדון ולהחליט על התהליכים המתרחשים בממלכה. הבית השני, קַרַבי, יהיה גוף שישמש כמכשיר ליישום אותן החלטות שיתקבלו על ידי הדרבזי. העימות הסתיים בניצחונם של התומכים בהגבלת הכוח המלכותי הבלתי מוגבל. קוטלו ארסלן נעצר בהוראת המלכה תמר.
לאחר מכן, רק בשנת 1906 שהגאורגים קיבלו את ההזדמנות לשלוח את נציגיהם לגוף הפרלמנטרי של הממשלה, הדומה השני (החל משנת 1801 גאורגיה סופחה לאימפריה הרוסית). בין חברי הדומה הגאורגים היו:
נואה ז'ורדניה, שמאוחר יותר יהיה לנשיא הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, בשנים 1921-1918
איליה צ'בצ'בדזה, מייסד התנועה הלאומית הגאורגית.
ארקלה צרתלי, מנהיג הסיעה סוציאל-דמוקרטית בבית השני של הדומה, ומאוחר יותר שר פנים של הממשלה הזמנית של רוסיה.
קרלו צ'חיידזה, מנהיג הסיעה המנשביקית בבית הרביעי של הדומה, יושב ראש העצרת הראשונה של הוועדה המנהלתית המרכזית של כל פועלי רוסיה ונציגי החיילים בשנת 1917 ויושב ראש ה"סיום" של עבר-הקווקז בשנת 1918.
בשנת 1918 נוסד ה"פרלמנט הלאומי הגאורגי" הראשון בגאורגיה העצמאית. בשנת 1921 הפרלמנט אימץ את החוקה הגאורגית. זמן קצר לאחר אימוץ החוקה גאורגיה נכבשה על ידי הכוחות הרוסיים, דבר שהוביל להפסקה של 69 שנים בקיום הממשלה הפרלמנטרית בהיסטוריה של גאורגיה. הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות בברית המועצות התקיימו בגאורגיה רק ב-28 באוקטובר 1990. הסובייט העליון שנבחר בגאורגיה הכריז על העצמאות של גאורגיה. ב-26 במאי 1991 בחרו אזרחי גאורגיה את יושב ראש המועצה העליונה, זוויאד גמסחורדיה כנשיא המדינה. המתח בין המפלגות המכהנות ומפלגות האופוזיציה התגברו בהדרגה, עד שהתפתח מאבק מזוין בשנים 1992-1991. הנשיא עזב את המדינה, הסובייט העליון הגאורגי חדל לתפקד והמדינה נשלטה על ידי מועצה צבאית.
בשנת 1992 אדוארד שוורדנדזה, שר החוץ לשעבר של ברית המועצות, חזר לגאורגיה, במטרה להיות היושב ראש של המועצה הצבאית שהוקמה מחדש כמועצת המדינה. מועצת המדינה שחזרה את החוקה הגאורגית מ-1921, והכריזה ב-4 באוגוסט 1992 על יום הבחירות לפרלמנט. בשנת 1995 הפרלמנט שנבחר זה מכבר אימץ את החוקה החדשה - גאורגיה היא דמוקרטיה נשיאותית ובית המחוקקים שלו הוא חד-ביתי.
מבנה

הפרלמנט הגאורגי הוא הגוף המייצג העליון שאחראי על הרשויות החוק, ומגדיר את כיוונה העיקרי של מדיניות הפנים ומדיניות החוץ של המדינה, שולט על פעילות הממשלה בתוך הגבולות שהוגדרו בחוקה ועניינים נוספים. נינו בורג'נדזה נבחרה לתפקיד יושבת הראש של הפרלמנט החוקתי השישי של גאורגיה באפריל 2004.
מבנה הפרלמנט, כמו גם יו"ר הפרלמנט וסגנו, מאובטחים על ידי שירות אבטחת המדינה המיוחד.
מבנה > תהליך קבלת החוקים

על פי החוקה הגאורגית, נשיא גאורגיה, ועדה פרלמנטרית, סיעה פרלמנטרית, חברי הפרלמנט, הגופים העליונים המייצגים את אבחזיה ואג'ריה, ולא פחות מ-30,000 אלקטורים, חתמו על היוזמה החוקתית.
הוועדות הפרלמנטריות והנשיא, הם עיקרי היוזמים של הצעות חוק בגאורגיה. הצעת חוק, ערוכה על ידי הוועדה או מתקבלת דרך יוזמה אחרת, נידונה בישיבת הוועדה המתאימה. הצעת החוק, לאחר עיון הוועדה או מלווה בהערות מסבירות, מועברת לוועדות פרלמנטריות אחרות. היא מתפרסמת לציבור ב"דיווחים פרלמנטריים", מהדורה מיוחדת של הפרלמנט. לפני שהוועדה מחליטה לקבל את הצעת החוק, מתקיים מושב מלא, והיא מארגנת את נוסח החוק של הוועדה, והנוסח מתפרסם ברבים, על ידי המדיה, לפחות בתוך שבעה ימים. אם הוועדה מחליטה כי הטיוטה מוכנה לדיון באספה הכללית, היא מועברת ללשכה הפרלמנטרית, ושם נבחנת אם היא מתאימה לאג'נדה שלהם. ובסופו של דבר מעבירה למשרד המתאים.
גלריה

בניין הפרלמנט הגאורגי בכותאיסי.
בניין הפרלמנט בכותאיסי.נבנה מזכוכית, לפי השקפת הדמוקרטיה השקופה.
בניין הפרלמנט בטביליסי.
ראו גם

בתי מחוקקים לפי מדינה
הערות שוליים

↑  GD Set to Move Parliament back to Tbilisi, Civil Georgia, ‏2018-09-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0395 2445 
בניין הפרלמנט של גאורגיה בלילה
השריר מנגד האגודל

| --- | --- |

 שיוך:  thenar muscle 
 עצבוב:  branch of median nerve to opponens pollicis
 פעולת שריר:  צביטה מהאגודל 
 תחל שריר:  tubercle of trapezium 
 אחז שריר:  first metacarpal bone 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (461) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. opponens pollicis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.058 
 TA2 (2019):  2525 
 FMA:  37379 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224287 
 
שרירי כף יד שמאל במבט קדמי
מבט קדמי על שרירי אגודל עמוקים בכף יד ימין (השריר כופף האגודל הקצר והשריר מצדיד האגודל הקצר הוסרו). השריר מנגד האגודל נמשך מרצועת שורש היד הרוחבית ועוטף את עצם המסרק הראשונה, בה הוא נאחז.
השריר מְנַגֵּד האגודל (TA: Musculus opponens pollicis) הוא אחד משרירי האגודל הנמצאים בבליטת כף היד באזור בסיס האגודל. השריר מנגד את האגודל מול יתר אצבעות כף היד וכן מסובב אותו פנימה. התנועה המנוגדת של האגודל, שיכולה להתרחש אל מול כל אחת מאצבעות היד, חיונית לתפקוד המורכב של היד באחיזה של חפצים ובתמרונם.
תיאור

תחילתו של השריר מנגד האגודל ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובגבששת של העצם רבת הזוויות הגדולה, אחת מעצמות שורש כף היד. השריר נאחז בחלק הצידי של עצם המסרק הראשונה (של האגודל).
השריר מנגד האגודל הוא אחד משרירי בליטת כף היד, יחד עם השריר מצדיד האגודל הקצר והשריר כופף האגודל הקצר.
עצבוב

השריר מנגד האגודל מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף החוזר של עצב התווך.
השריר כופף האצבעות השטחי

| --- | --- |

 שיוך:  superficial muscle of anterior compartment of forearm 
 עצבוב:  עצב התווך
 פעולת שריר:  כפיפה של שורש כף היד, flexion of the fingers 
 שריר נגדי:  השריר פושט האצבעות 
 תחל שריר:  medial epicondyle of the humerus 
 אחז שריר:  middle phalanx of index finger, middle phalanx of ring finger, middle phalanx of middle finger, middle phalanx of little finger 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (448) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. flexor digitorum superficialis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.033 
 TA2 (2019):  2486 
 FMA:  38469 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224258 
 
מבט קדמי על שרירים שטחיים באמה שמאל. רובו של השריר כופף האצבעות השטחי מוסתר מתחת לשרירים שטחיים אחרים.
השריר כופף האצבעות השטחי (TA: Musculus flexor digitorum superficialis) הוא שריר במדור הקדמי של האמה. השריר פועל לכיפופן של ארבע אצבעות כף היד (ללא האגודל) ולכיפוף של שורש כף היד.
תיאור

לשריר כופף האצבעות השטחי שני ראשים. תחילת ראשו התיכון (ראש זרועי-גומדי, Caput humeroulnare musclus flexoris digitorum superficialis) באזור המרפק: בעילית העלי התיכונה של עצם הזרוע, ברצועה העקיפה הגומדית ובזיז הווי של עצם הגומד. תחילת ראשו הצידי (ראש חישורי, Caput radiale musclusflexoris digitorum superficialis) במחצית המקורבת של פני עצם החישור. בין שני ראשי השריר, חולפים עצב הגומד ועצב התווך.
השריר מהווה מחיצה או שכבת ביניים בין השרירים השטחיים של האמה לשרירים העמוקים של האמה.
בחלקו המרוחק מתפצל השריר לארבעה גידים שנכנסים לכף היד דרך מנהרת שורש כף היד יחד עם גידי השריר כופף האצבעות העמוק ונאחזים בגופי הגלילים האמצעיים של האצבעות. קצות הגידים של השריר מפוצלים לצורת V ששני ראשיו מחוברים משני צידי כל גליל אמצעי. דרך המרווח שבצורת ה- V עוברים הגידים העמוקים יותר של השריר כופף האצבעות העמוק ונמשכים עד לגלילים המרוחקים.
הפעולה העיקרית של השריר כופף האצבעות השטחי היא כיפוף של המפרק שבין הגלילים המקורב, והוא מסייע בפעולות כיפוף של כל המפרקים מעליהם הוא עובר, המפרק שבין עצמות המסרק לגלילים ומפרק שורש כף היד.
עצבוב

השריר כופף האצבעות השטחי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (C7, C8, T1) דרך עצב התווך.
הסכם קובדן-שבלייה

הלורד מפלמרסטון מציג בפני בית הנבחרים הבריטי את הצעת ההסכם בפברואר 1860, ציור מאת ג'ון פיליפ
הסכם קובדן-שבלייה היה הסכם סחר חופשי בין בריטניה וצרפת שכלל הפחתת מכסים הדדית. ההסכם נחתם בשנת 1860, ומטרתו לא הייתה כלכלית בלבד, כי אם גם, ואולי בעיקר, פוליטית. ההסכם היווה מפנה במדיניות הסחר של המדינות החתומות עליו, כמו גם את ראשית תהליך הליברליזציה של הסחר במדינות אירופה למשך מספר עשורים.
הסכם קובדן-שבלייה ממחיש את יחסי הגומלין שבין פוליטיקה לכלכלה; תודות לתנאים כלכליים שהיוו בסיס להתמודדות עם אירועים פוליטיים, נחתם הסכם הסחר, שבתורו הוביל ליצירת מערכת סחר ייחודית, שהשפיעה על הכלכלה, ובעקבות כך חלו תמורות בתנאים הפוליטיים הפנימיים במדינות החברות.
רקע היסטורי-כלכלי

הסכם קובדן-שבלייה מהווה נקודת ציון בהיסטוריה של הסחר העולמי, בין השאר, משום שגם צרפת וגם בריטניה שינו את מדיניות הסחר שלהן עם חתימתו ב-1860. כדי להבהיר נקודה זו, יש לסקור את מדיניות הסחר שרווחה בבריטניה ובצרפת קודם להסכם זה.
הסכמי הסחר בבריטניה במשך המאה ה-18 התאפיינו בשלושה מאפיינים:
הדדיות לגבי מכסי ייבוא.
היתרון הניכר: ויתורים מהמדינה איתה חותמים, המעניקים לבריטניה יתרון מול יריבי סחר.
עקרון המדינה המועדפת: כל הטבה למדינה שלישית שאינה חלק מן ההסכם תוענק למדינות הכלולות בהסכם.
בנוסף, הוגדרו שתי מטרות למדיניות הסחר הבריטית:
הרחבת המערכת ההדדית אל המדינות שטרם השתתפו בה.
שכנוע מדינות עם מכסים מונעי סחר להורידם (בלי קשר להשתתפותם במערכת).
שתי המטרות כשלו. המדינות באירופה אסרו, או הטילו מיסים כבדים על מוצרים מבריטניה. התנהגות זו נבעה משלוש סיבות עיקריות:
ממשלות חששו שהקלה על ייבוא מבריטניה יכעיסו בעלי אינטרסים רבי השפעה.
החלטת ממשלות זרות לשמור על כושר המיקוח שלהן, בדמות מכסים ומיסים שונים.
המדיניות הבריטית עוררה חשדנות ברוב המדינות - התחושה הייתה שבריטניה לא הייתה מנסה לצרף מדינות נוספות למערכת ההדדית לולא חשבה שהיא תהיה המרוויחה הראשית ממנה.
הכישלון חיזק את ההתנגדות לכינון הסכמי סחר ואת התנועה לסחר חופשי, שטענה כי על בריטניה לזנוח את מדיניות המכסים הפרוטקציוניסטית ללא תלות בהתנהלות מדינות אחרות, ולתת למוצרים זרים להתחרות עם התוצרת המקומית. כך, בשנת 1846, בריטניה מבצעת באופן חד-צדדי את רפורמת חוקי היבוא במכסי המגן ומאמצת מדיניות סחר חופשי כשהיא פותחת את שעריה לכל המוצרים מכל המדינות באותם התנאים. בשנות ה-50' של המאה ה-19, אנשי הממשל המסחר, היו תמימי דעים כי אין טעם לחתום על הסכמי סחר. התעשייה והמסחר בבריטניה פרחו, והטענה המובילה הייתה שבמקום לשכנע מדינות אחרות, בריטניה יכולה לשמש דוגמה אישית שתעודד אחרים להצטרף. על רקע זה, הצעתו של ג'ון ברייט (John Bright) ב-1859 לשקול הפחתה של מיסים על יין צרפתי מתוך כוונה להדדיות, נתקלת בהתנגדות נחרצת בבית הנבחרים.
בצרפת, נפוליאון ה-III מצמצם את הפרוטקציוניזם ב-1852 על ידי הפחתת מכסי המגן על פחם, פלדה וברזל, וחשיפה מצומצמת של התעשייה הצרפתית לתחרות. בה בעת, שרי המסחר, האוצר והחוץ של נפוליאון גיבשו דו"ח הכולל המלצה לבטל חלק מהאיסורים על ייבוא סחורה, על ייצוא, והפחתה במיסי הייבוא, אך הדו"ח נדחה על הסף בשל התנגדות הפרוטקציוניסטים בבית המחוקקים הצרפתי. מכאן, מובן כי נפוליאון חשש מתגובת הפרוטקציוניסטים במידה וייחתם הסכם סחר חופשי, אך חששו היה גם מפני ההשלכות על תעשיות בצרפת. אמנם, נפוליאון פעל לצמצום הפרוטקציוניזם, אך אין פירוש הדבר כי שאף לליברליזציה של כלכלת צרפת. דאגתו הייתה שתחרות עם בריטניה תפגע בתעשיות מסוימות ותגרום לעלייה בשיעור האבטלה בצרפת. כמו כן, טען נפוליאון כי אינו בטוח שהישענותה של צרפת על עוצמתה הצבאית וגורמי הייצור שלה אינה נכונה יותר מבחינה פוליטית, בהשוואה לפתיחת שווקים שתכריח את צרפת לתת אמון בשותפותיה. כלומר, נפוליאון ביקש להישאר חופשי ממגבלות וממחויבויות לזרים, גם במחיר שגשוגה הכלכלי של צרפת. לכן, הסכם סחר חופשי עם בריטניה היה בגדר שינוי במדיניותו.
סופו של הסכם קובדן-שבלייה והשפעותיו על מערכת הסחר העולמית

זמן קצר לאחר חתימת ההסכם, הודיע נפוליאון על סיפוח שטחי ניס וסאבוי לצרפת. מבקרי ההסכם טענו כי זו הוכחה שההסכם היה בגדר שוחד לבריטניה תמורת הסיפוח, אך בריטניה לא יכלה להביע התנגדות משום שהטיעון המרכזי נגד הסיפוח התבסס על הסדר וינה, אותו הפרה בריטניה קודם לכן כשתמכה בהפרדת אוסטריה מאיטליה. בנוסף, הסיפוח לא הכה גלים ביבשת - וההסכם עמד במהמורה זו. בצרפת, למרות התמריצים להגדלת הייבוא כתוצאה מהסכם הסחר, הצמיחה לא נעצרה, והתעשייה המקומית התמודדה עם כניסת מתחרים בריטים לשוק: צמיחת שיעור הייבוא לצרפת נבלמה כעבור שנתיים בלבד. אם כי, יש הטוענים כי הסיבות לכך קשורות גם להתרחבות מערכת הרכבות בצרפת. במקביל, בבריטניה, ייבוא יינות צרפתיים הוכפל. למרות זאת, בסיום כהונתו של נפוליאון ה-III חוזרת צרפת למדיניות של פרוטקציוניזם, והסכם קובדן-שבלייה בוטל ב-1872.
למרות ביטול ההסכם תריסר שנים בלבד לאחר חתימתו, החותם שהשאיר על מערכת הסחר העולמית ממשיך להדהד. בתקופה של כ-15 שנה לאחר חתימת ההסכם, נוספו עוד 56 סחר דומים באירופה. תופעה זו, המכונה לעיתים "מגפת הסחר החופשי" הובילה לפתיחות בכלכלות אירופה, והתאפיינה ברמת ליברליזציה שאליה הגיע הסחר הבינלאומי שוב רק עשרות שנים לאחר מכן. האמצעי, או ה"וירוס", שהפיץ והרחיב את רשת הסכמי הסחר היה סעיף ה-MFN, שעל בסיסו התחייבו צמדי מדינות להפחתה הדדית של חסמי סחר שונים, כגון הפחתת מכסי מגן. המנגנון של התפשטות ההסכמים הונע על ידי רצון המדינות להימנע מהסטת סחר, תופעה המתרחשת כאשר שתי מדינות חותמות ביניהן על הסכם העדפת סחר בילטראלי באופן המשפיע לרעה על הייבוא ממדינה שאינה חלק מההסכם. זאת, מפני שמוצרי המדינה שאינה בהסכם התייקרו יחסית למוצרי המדינות החתומות עליו, בשל ההקלה בהסכמי סחר שאין היא נהנית ממנה. כתוצאה מכך, היקף הייצוא שלה למדינות אלה ייפגע. אז, יופעל לחץ של יצואני המדינה לפצותם, למשל, על ידי חתימה על הסכם דומה. כך, התפשטה שיטת הסכמי העדפת הסחר הבילטראליים ברחבי אירופה, עד ליצירת רשת הסכמים ענפה. על רקע המשבר הכלכלי העולמי ב-1873 ויצירת קבוצות לחץ חדשות בעקבות המהפכה התעשייתית השנייה, שבות המדינות בסוף המאה ה-19 למדיניות של פרוטקציוניזם ורשת קובדן-שבלייה קורסת.
הסברים של כלכלה פוליטית לכינון ההסכם ורשת הסכמי הסחר לאחר מכן

רוב הספרות העוסקת בהסכם קובדן-שבלייה גורסת שסיבות פוליטיות אחראיות להתהוותו: ההסכם הציע אלטרנטיבה לאי וודאות פוליטית ומיתן את המתח בין בריטניה לצרפת ולכן הפך לכדאי. עם זאת, כפי שצוין, ההסכם השתלם כלכלית, והגורמים שאפשרו זאת היו קיימים קודם לתחילת המשא ומתן. גישות שונות בכלכלה פוליטית בינלאומית מציעות מספר הסברים לעניין זה.
הסברים של כלכלה פוליטית לכינון ההסכם ורשת הסכמי הסחר לאחר מכן > תיאורית היציבות ההגמונית

מקור גישה זו בהסברים מרקנטיליסטיים, הגורסים כי מדיניות לאומית נועדה לבסס את עוצמת המדינה, הנובעת מאושר. עוצמה היא משחק סכום-אפס: ככל שלמדינה מסוימת יש פחות עושר ומכאן פחות עוצמה, כך גוברת עוצמתה של מדינה אחרת ביחס אליה. על פי תיאורית היציבות ההגמונית, הסדר הבינלאומי משקף את העדפות ההגמון, מדינה בעלת עוצמה הגדולה במידה ניכרת ממדינות אחרות, ולכן להגמון אינטרס לערוב לסדר זה ולהנחיל את כללי המשחק שלו לשאר המדינות במערכת, וכך נשמרת יציבות במערכת הבינלאומית.
ניתוח הסכם קובדן-שבלייה לפי תאוריה זו רואה בחתימת ההסכם אמצעי לשמירת ההגמוניה הבריטית. צרפת הייתה השותפה העיקרית של בריטניה בסחר החוץ באירופה, ומולה היה לבריטניה את הגירעון המסחרי הגדול ביותר, שפירושו פגיעה בעוצמה על פי תאוריה זו. לכן, ביקשה בריטניה להשתמש בצרפת על מנת להפחית את מכסי המגן באירופה כולה. כלומר, צרפת סייעה לבריטניה לקדם ליברליזציה בשווקים של אירופה, מה שאפשר לבריטניה להבטיח את עליונותה הכלכלית וההגמוניה הפוליטית שלה. בנוסף, המרוץ הימי בין שתי המדינות אותו נועד ההסכם לעצור, איים על עוצמתה של בריטניה, שהצי הימי שברשותה היה עבורה מקור לעוצמה כלכלית, שכן אפשר מסחר רחב היקף, ועוצמה צבאית, ומכאן שההסכם נועד לשמור על מעמדה כהגמון באירופה.
אבל, קושי בתאוריה זו נובע מהעדר ממצאים אמפיריים לכך שבריטניה תכננה להפיץ את ההסכם הבילטראלי עם צרפת בכל אירופה, וקשה לראות בצרפת סוכן של אינטרסים בריטיים. באשר להתפתחות רשת הסכמי הסחר לאחר חתימת ההסכם, תיאורית היציבות ההגמונית מבחינה בנוכחותו של ההגמון כפורש חסות עיקרי, וכאמור בהשתקפות העדפת ההגמון בסדר הבינלאומי. למרות שקשה להסביר את פתאומיות ועוצמת התופעה, ניתן לראות בהתפתחות רשת הסכמי הסחר השתקפות של מדיניות הסחר החופשי של בריטניה, אבל מנגד, לא היה לבריטניה כל מעמד מיוחד ברשת זו. למעשה, מעמדה של בריטניה הפתיע בנחיתותו, ונובע, ככל הנראה, ממדיניות הסחר החופשי של בריטניה, שאפשרה למדינות ליהנות מהקלות בסחר עימה מבלי לשלם מחיר פוליטי כבד על הסרת חסמי סחר באופן הדדי. לסיכום, תיאורית היציבות ההגמונית יכולה להסביר את החתימה על הסכם קובדן-שבלייה, אך לא את אופן התעצבות מערכת הסחר האירופית שלאחריו.
הסברים של כלכלה פוליטית לכינון ההסכם ורשת הסכמי הסחר לאחר מכן > הסברים דומסטיים

השפעת האינטרסים המקומיים על עיצוב מדיניות הסחר אינה דומה בבריטניה ובצרפת. כמתואר לעיל, הסכם הסחר נחתם למרות התנגדות מבית. נפוליאון השלישי ניצל את חוקת 1852 כדי לעקוף את אישור בית המחוקקים, משום שידע כי לא יזכה לתמיכה. יש מקום לשער כי נפוליאון חתם על הסכם קובדן-שבלייה אך ורק משום שהאמין שבכך הוא מונע מלחמה. לו האמין שיש סיכוי שתפרוץ מלחמה, לא סביר כי היה פוגע כך ביכולתו לגייס חיילים, כפי שעשה בהתססת שוחרי מדיניות הפרוטקציוניזם הרבים בצרפת, כה סמוך לקרע עם תומכיו הקתולים. בנוסף, נפוליאון השלישי ביכר את עצמאותה ובידודה של צרפת על פני שיתופי פעולה עם מדינות אחרות ולכן נראה שהסכם קובדן-שבלייה נחתם למרות האינטרסים הצרפתיים הפנימיים. לעומת זאת, קיומה של רשת קובדן-שבלייה התקיימה בשל מדיניות צרפת שלא להכיל את מדיניות הסחר מול בריטניה על מדינות אחרות. בכך, נוצרה אפליה שדרבנה מדינות אחרות לחתום על הסכמים בילטראליים, וביטאה את כוונתה של צרפת לגונן ככל יכולתה במסגרת מערכת הסחר שנוצרה על האינטרסים המסחריים המקומיים שלה. בבריטניה, לעומת זאת, בה רמת התיעוש הייתה גבוהה ויתרונותיה התחרותיים היו משמעותיים, האינטרס הפנימי היה סחר חופשי. לכן, בעוד שאולי הסכם קובדן-שבלייה היה מהלך של דה-ליברליזציה, משום ששם קץ לעידן של פתיחות ללא הסכמי סחר כלל, הרי שמערכת הסכמי הסחר והליברליזציה שיצרה בשוק האירופי בהחלט עלתה בקנה אחד עם מטרה זו. בנוסף, אינטרסים פנימיים, לאו דווקא של בריטניה וצרפת, אלא של שאר מדינות אירופה, אפשרו את התפשטות רשת הסכמי הסחר. זאת, מפני שכאשר בעלי אינטרס במדינה מסוימת נפגעו בשל הסטת סחר שנגרמה מהסכם בילטראלי שאין הם כלולים בו, הם הפעילו לחץ להצטרפות להסכם כזה. גורם אפשרי להאצת התהליך הוא המהפכה התעשייתית, שהפחיתה משמעותית את עלויות העסקה והייצור, ולכן הפכה את הסטת הסחר למשמעותית יותר.
לקריאה נוספת

Gourevitch, P.A, “International Trade, Domestic Coalitions,and Liberty: Comparative Response to the Crisis of 1873-1896”, in International Political Economy: Perspectives on Global Power and Wealth, ed. by J. Frieden & D. Lake (New-York: St. Martin's Press, 2000), p. 90-105
A. Iliasu, “The Cobden-Chevalier Commercial Treaty of 1860”,The Historical Journal, Vol. 14.No.1, (March 1971), p. 67-98.
Kindleberger, C.P., “The Rise of Free Trade in Western Europe”, in International Political Economy: Perspectives on Global Power and Wealth, ed. by J. Frieden & D. Lake (New-York: St. Martin's Press, 2000), p. 73-88.
Lamp, M.“Explaining Nineteenth-Century Bilateralism: Economic and Political Determinants of the Cobden-Chevalier Network”, The Economic History Review,Working Paper, (May 2010), p.2-38.
Lazer D., “The Free Trade Epidemic of the 1860's and Other Outbreaks of Economic Discrimination”, The Economic History Review,Working ,World Politics,Vol.51.B No.4, (July 1999), p. 447-483.
הספרייה הדיגיטלית העולמית

| --- | --- |


 https://www.wdl.org/
הספרייה הדיגיטלית העולמית (אנגלית: World Digital Library) היא ספרייה בינלאומית המופעלת על ידי ארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם (אונסק"ו) וספריית הקונגרס של ארצות הברית. הפרויקט מאפשר גישה חופשית לחומרים כמו: כתבי יד, מפות, ספרים נדירים.
הספרייה פועלת בערבית, סינית, אנגלית, צרפתית, פורטוגזית, רוסית וספרדית, וכוללת תוכן בשפות רבות אחרות. יש אפשרות לחיפוש ודפדוף באתר על פי פרמטרים שונים דוגמת מקום, זמן ונושא.
מדגם אוספים בספרייה

מעשה גנז'י
האזכור הראשון של ישו בכתבי האצטקים
אבני דרך

ציוני דרך משמעותיים אותה מציינת הספרייה
יוני 2005 - ספרן הקונגרס מציע לאונסק"ו להקים את הספרייה הדיגיטלית העולמית
דצמבר 2006 -  ספריית הקונגרס ואונסק"ו מקיימים מפגש מומחים בעלי עניין ומומחים מרחבי העולם
אוקטובר 2007 - ספריית הקונגרס וחמישה שותפים מוסדיים מציגים אב טיפוס במפגש הכללי של אונסק"ו
אפריל 2009 - הספרייה הדיגיטלית העולמית נפתחת לציבור הרחב
שותפים לפרויקט

ביבליותיקה אלכסנדרינה
ספריית אוניברסיטת בראון
המרכז למחקר ההיסטוריה של מקסיקו
הספרייה המרכזית, קרן קטר (Central Library, Qatar Foundation)
ספריית הזיכרון, קולומביה (Columbus Memorial Library)
הספרייה הלאומית המצרית וארכיון המדינה
Instituto Nacional de Antropología e Historia
הפדרציה הבינלאומית לספריות ומכוני מחקר (International Federation of Library Associations and Institutions)
הספרייה הלאומית העיראקית וארכיון המדינה
ספריית ג'ון קרטר בראון (John Carter Brown Library)
אוניברסיטת המלך עבדאללה למדעים וטכנולוגיה
ספריית הקונגרס
Mamma Haidara Commemorative Library
National Archives and Records Administration
National Central Library
ספריית הדיאט הלאומית
הספרייה הלאומית של ברזיל
הספרייה הלאומית של סין
הספרייה הלאומית של צרפת
הספרייה הלאומית של ישראל
הספרייה הלאומית הרוסית
הספרייה הלאומית של סרביה
הספרייה הלאומית של שוודיה
הספרייה הלאומית של אוגנדה
Royal Netherlands Institute of Southeast Asian and Caribbean Studies
Russian State Library
St. Mark Coptic Library
Tetouan-Asmir Association
University Library in Bratislava
ספריית אוניברסיטת פרטוריה
Wellcome Library
ספריית אוניברסיטת ייל
הספרייה הנשיאותית של בוריס ילצין
הערות שוליים

↑  מאתר הספרייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: kn20091015035  VIAF: 155257410   WorldCat (עם VIAF): 155257410
השריר כופף הבוהן הארוך

| --- | --- |

 שיוך:  deep part of posterior compartment of leg 
 אספקה עורקית:  posterior tibial artery 
 עצבוב:  עצב השוקה
 פעולת שריר:  כפיפה כפית, flexion of the toes 
 שריר נגדי:  השריר פושט הבוהן הארוך 
 תחל שריר:  posterior surface of fibula 
 אחז שריר:  distal phalanx of foot 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (485) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. flexor hallucis longus 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.053 
 TA2 (2019):  2668 
 FMA:  22593 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224473 
 
כף רגל ימין במבט תיכון. בכחול מובלטות המעטפות הסינוביאליות של הגידים. גיד השריר כופף הבוהן הארוך בתחתית כף הרגל.
השריר כופף הבוהן הארוך (TA: Musculus flexor hallucis longus,‏ FHL) נמצא בחלק העמוק של המדור האחורי של השוק. השריר הוא כופף חזק של מפרקי בוהן הרגל וכופף משני של הקרסול. פעולתו משמעותית בדחיפת הרגל קדימה במהלך מעגל ההליכה או הריצה וכן בקפיצה. השריר פועל גם לשמירה על הקשת האורכית של כף הרגל.
תיאור

תחילתו של השריר כופף הבוהן הארוך בשני שלישים תחתונים של הפן האחורי של השוקית ובחלק התחתון של הקרום הבין גרמי שבין השוקית לשוקה.
גיד השריר נכנס לכף הרגל והוא אחורי לפטישון התיכון של השוקה ונע בתוך חריץ מתאים בעצמות הנמשך מחלקה התחתון של השוקה, דרך החלק האחורי של עצם הערקום ומתחת למשען הערקום של עצם העקב (שתי האחרונות הן מעצמות שורש הרגל). הגיד עובר בין שתי עצמות ססמואידיות המשולבות בגידי השריר כופף הבוהן הקצר המגינות עליו מעומס משקל הגוף ונאחז בבסיס הגליל המרוחק של הבוהן.
בדרך כלל יוצאת מן השריר שלוחה גידית אל הגיד של השריר כופף האצבעות הארוך, המפעיל את האצבע השנייה, ולעיתים גם אל האצבע השלישית ואף הרביעית.
עצבוב

השריר כופף הבוהן הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב של העצה השני והשלישי (S2, S3) דרך עצב השוקה (Nervus tibialis).
תמונות נוספות

שרירים עמוקים במדור האחורי של שוק ימין
השכבה השנייה של שרירי כף רגל ימין
השריר כופף שורש היד הגומדי

| --- | --- |

 שיוך:  superficial muscle of anterior compartment of forearm 
 אספקה עורקית:  עורק הגומד 
 עצבוב:  עצב הגומד, nerve to flexor carpi ulnaris
 פעולת שריר:  כפיפה של שורש כף היד, קירוב במפרק שורש כף היד 
 שריר נגדי:  השריר פושט שורש היד החישורי הקצר, השריר פושט שורש היד החישורי הארוך 
 תחל שריר:  medial epicondyle of the humerus 
 אחז שריר:  pisiform bone, Pisometacarpal ligament, Pisohamate ligament, flexor retinaculum of the hand 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (447) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. flexor carpi ulnaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.6.02.030 
 TA2 (2019):  2483 
 FMA:  38465 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224254 
 
שרירים שטחיים בחלק הקדמי של אמה שמאל
השריר כופף שורש היד הגומדי (TA: Musculus flexor carpi ulnaris) ממוקם במדור הקדמי של האמה, הוא התיכון מבין השרירים הכופפים של האמה. השריר מניע את כף היד לכיוון כיפוף ולכיוון קירוב.
תיאור

לשריר כופף שורש היד הגומדי שני ראשים הנאחזים בעצם הזרוע ובגומד באזור המרפק. הראש הזרועי (Caput humerale musclusflexoris carpi ulnaris) נאחז בעילית העלי התיכונה של עצם הזרוע, הראש הגומדי (Caput ulnare musclusflexoris carpi ulnaris) נאחז בזיז המרפק ובגבול האחורי של הגומד.
עם כניסתו לאמה, עובר עצב הגומד בין שני ראשיו של כופף שורש היד הגומדי.
חלקו המרוחק של השריר נאחז בעצם העדשה, באנקול של עצם האנקול (מעצמות שורש כף היד) ובעצם המסרק החמישית.
עצבוב

השריר כופף שורש היד הגומדי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) דרך עצב הגומד.
ראו גם

אנטומיה טופוגרפית (גפה עליונה במבט קדמי, גפה עליונה במבט אחורי)
הנודדים

"אנשי הסירות על הוולגה", מעשה ידי איליה רפין, 1873.
הנודדים (ברוסית: Передви́жники – פֶּרֶדְוִויזְ'נִיקִי) הוא שמה של קבוצת ציירים רוסים שציירו בסגנון ריאליסטי. חברי הקבוצה העדיפו לצייר את תושביה של רוסיה (בעיקר את פשוטי העם והאיכרים) ובכך סגנונם נחשב לסגנון ריאליזם סוציאליסטי. בהעדפה זו יצאו חברי הקבוצה כנגד (מרד הארבעה עשר) הנחיות האקדמיה הקיסרית לאמנויות ומוסדות ההשכלה הרוסיים. חברי הקבוצה התאגדו יחד כקואופרטיב בשנת 1870 והציגו יחד תערוכות משותפות.