stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארץ מובטחת

ערך זה עוסק בספר זיכרונות מאת ברק אובמה. אם התכוונתם למושג תנ"כי, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ברק אובמה
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  אלבנית, ערבית, בולגרית, סינית, צ'כית, דנית, הולנדית, פינית, צרפתית, גרמנית, יוונית, עברית, הונגרית, איטלקית, יפנית, קוריאנית, ליטאית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית, רומנית, ספרדית, שוודית ווייטנאמית.
 סוגה:  ספר זיכרונות 
 תקופת התרחשות:  2007-2011
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  17 בנובמבר 2020 
 מספר עמודים:  768
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך:  2020
 תרגום:  עידית שורר, ענבל שגיב-נקדימון, עפר קובר
 מספר עמודים:  702
 
ארץ מובטחת (באנגלית: A Promised Land) הוא ספר זיכרונות מאת נשיא ארצות הברית לשעבר, ברק אובמה. הספר פורסם ב-17 בנובמבר 2020. וזהו הראשון משני כרכים מתוכננים שכתב אובמה אודות כהונתו כנשיא ארצות הברית בין השנים 2009 ל-2017.
אובמה אמר בציוץ בטוייטר בעקבות ההכרזה על פרסום הספר כי הוא "מתכוון לספק מחשבות כנות על נשיאותי, על הכוחות שאנו מתמודדים איתם וכיצד אנחנו יכולים לרפא את המחלוקות שלנו ולגרום לדמוקרטיה לעבוד עבור כולם".
הגרסה המוקלטת של הספר קיבלה מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הספוקן וורד הטוב ביותר.
תקציר

בכרך ראשון זה של זיכרונותיו, ברק אובמה מספר על חייו, החל בימיו כצעיר שעדיין מחפש את זהותו ועד לשנותיו הראשונות כמנהיג העולם החופשי, הוא מתאר את התפתחותו הפוליטית ואת נקודות הציון החשובות בקדנציה הראשונה של כהונתו. בספרו אובמה מביט לאחור על שנות נשיאותו ומשתף את הקוראים בהרהוריו האישיים בנוגע ליכולותיו של הנשיא, כמו גם בנוגע למגבלות כוחו, ובתובנותיו על הדינמיקה של המערך הפוליטי באמריקה ושל הדיפלומטיה הבינלאומית.
ביקורות

הספר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2020, שבועיים לאחר הבחירות הארציות שנערכו בארצות הברית, הספר יצא לאור בפורמט של ספר, ספר דיגיטלי ואף ספר שמע, הניו יורק טיימס אמר כי ככל הנראה הספר יהיה הנמכר ביותר במהלך השנה, בנוסף לכך פורסם כי יודפסו כ-2.5 מיליון עותקים לקהלי קוראים בינלאומיים.
לצד המקור האנגלי, פורסמו לספר כ-24 תרגומים בשפות הבאות: אלבנית, ערבית, בולגרית, סינית, צ'כית, דנית, הולנדית, פינית, צרפתית, גרמנית, יוונית, עברית, הונגרית, איטלקית, יפנית, קוריאנית, ליטאית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית, רומנית, ספרדית, שוודית ווייטנאמית.
הספר זכה לביקורות חיוביות רבות.
הערות שוליים

↑  Williams, Sydney (17 בנובמבר 2020). "Barack Obama's memoir 'A Promised Land' releases today". NBC News. נבדק ב-17 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Alter, Alexandra (2020-09-19). "Best Sellers Sell the Best Because They're Best Sellers". הניו יורק טיימס (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. אורכב מ-המקור ב-2020-09-20. נבדק ב-2020-09-20.
↑  Alter, Alexandra; Harris, Elizabeth A. (15 בנובמבר 2020). "Readers Have Been Eagerly Waiting for Barack Obama's New Memoir. Struggling Booksellers Have, Too". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-15 בנובמבר 2020. נבדק ב-15 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Promised Land". Bookmarks. נבדק ב-18 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| ברק אובמה |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ברק אובמה האב (אב) • אן דנהאם (אם)  • מישל אובמה (רעיה) • מלאייה אובמה (בת) • נטאשה "סשה" אובמה (בת) • בו (כלב) |  |
| ספרים | חלומות מאבי (1995) • תעוזת התקווה (2006) • ארץ מובטחת (2020) |  |
| הנצחה | המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה • הר אובמה • אפטוסטיכוס ברקאובמהי • ברק אובמה פלאזה |  |
| נשיא ארצות הברית ה-44 | נשיא ארצות הברית ה-44 |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 2008 • הבחירות לנשיאות 2012 |  |
| אירועים מרכזיים בכהונתו | מלחמת אפגניסטן (2001-2014) • מלחמת עיראק (2003–2011) • אובמה-קר (2010) • פרשת קייבלגייט (2010) • גל סופות הטורנדו בארצות הברית (2011) • מבצע חנית נפטון (2011) • הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק (2012) • הפיגוע במרתון בוסטון (2013) • מתקפת ההאקרים על סרטי סוני (2014) • הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית (2015) |  |
| קבינט | ג'ו ביידן (סגן הנשיא) • הילרי קלינטון (מזכירת המדינה) • ג'ון קרי (מזכיר המדינה) • רוברט גייטס (מזכיר ההגנה) • ליאון פאנטה (מזכיר ההגנה) • צ'אק הייגל (מזכיר ההגנה) • אשטון קרטר (מזכיר ההגנה) |  |
| שונות | השבעתו הראשונה לנשיאות (2009) • נאומו באוניברסיטת קהיר • כרזת ה"תקווה" (2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811722246905606  VIAF: 5290160606871816300000   WorldCat (עם VIAF): 5290160606871816300000
ארתור האצ'ינס

ארתור האצ'ינס (אנגלית: Arthur Hutchins;‏ 15 בספטמבר 1890–1948) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה

האצ'ינס נולד בעיירה בישופס ולת'אם שבהמפשייר, ובתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה שיחק עבור המועדון החובבני קרוידון קומון.  בזמן המלחמה הוא השתתף כשחקן אורח בכ-100 משחקים של ארסנל, ולאחר חידוש המשחקים הרשמיים ב-1919 הוא חתם על חוזה קבוע במועדון, שקודם בחזרה לליגה הראשונה של הפוטבול ליג. האצ'ינס ערך את הופעת הבכורה במשחק מול סנדרלנד ב-13 בספטמבר, והיה למגן השמאלי הקבוע במהלך עונת 1919/1920, לאחר שתפס את מקומו של פרנק ברדשו שעבר לעמדת החלוץ השני.
האצ'ינס המשיך להופיע בהרכב ארסנל בקביעות גם בעונת 1920/1921 ובעונת 1921/1922, והחמיץ רק שלושה וחמישה משחקי ליגה בהתאמה. אולם, הוא השתתף בעשרה משחקים בלבד בעונת 1922/1923, ולאחר מכן איבד את מקומו בהרכב לאנדי קנדי. הוא לא הצליח לזכות במקומו בהרכב בחזרה, וביולי 1923 עבר לצ'רלטון אתלטיק. הוא השתתף ב-108 משחקים במדי ארסנל, והבקיע שער אחד.
הוא שיחק בצ'רלטון (אז בליגה השלישית הדרומית) במשך שלוש עונות, וב-1926 פרש מכדורגל.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
אפקט המסגור

אפקט המסגור (לעיתים נקרא גם "הטיית המסגור") הוא הטיה קוגניטיבית, לפיה אנשים מקבלים החלטות בהתבסס על הדרך בה הוצגו בפניהם האפשרויות השונות, בסמנטיקה חיובית או שלילית; למשל רווח או הפסד.
תהליכי קבלת החלטות אצל אנשים מושפעים מהדרך בה הוצג בפניהם המידע. אפקט המסגור הוא הנטייה להסיק מסקנות שונות מאותו המידע, בהתאם למקור ממנו התקבל המידע, או הדרך בה הוא התקבל.
אנשים נוטים להימנע מסיכונים, כאשר מוצג בפניהם מסגור חיובי, אך נוטים לקחת סיכונים כאשר מוצג בפניהם מסגור שלילי. רווח והפסד מוגדרים כתרחיש המתאר את התוצאות (למשל, אובדן חיים או הצלת חיים, חולים במחלות שונות שמקבלים או לא מקבלים טיפול ועוד).
תורת הערך מראה כי הפסד הוא משמעותי יותר מאשר הרווח המקביל, מאחר שרווח בטוח (אפקט הוודאות ואפקט פסבדו-וודאות) יהיה מועדף על רווח הסתברותי, והפסד הסתברותי יהיה מועדף על הפסד מוגדר. אחת הסכנות באפקט המסגור היא החשש מכך שאנשים לרוב מקבלים אפשרויות בהקשר של רק אחת משתי המסגרות.
אפקט המסגור - אילוסטרציה
התפיסה מסייעת בפיתוח הבנה של מסגור בתוך תנועות חברתיות, וכן בגיבוש דעות פוליטיות במקרים בהם ספין תקשורתי ממלא חלק משמעותי בסקרי דעת קהל הבנויים כך שיעודדו תגובות מועילות עבור הארגון שהזמין את הסקר. יש טענה שהשימוש בטכניקה מערער את האמינות של הסקרים הפוליטיים האלו. ההשפעה מצטמצמת, או אפילו מבוטלת לחלוטין, אם מידע אמין מספיק מסופק לאנשים.
גורמים התפתחותיים

אפקט המסגור הוכיח באופן עקבי את אחת ההטיות הגדולות ביותר בקבלת ההחלטות. באופן כללי, הרגישות להשפעת אפקט המסגור עולה עם הגיל. ההבדלים בגיל חשובים במיוחד כאשר בוחנים החלטות בתחום טיפול רפואי והחלטות כלכליות.
עם זאת, אפקט המסגור נוטה להיעלם כאשר נתקלים בו בשפה שנייה. הסבר אפשרי להיעלמות זו הוא ששפה שנייה מספקת מרחק קוגניטיבי ורגשי רב יותר משפת האם. שפה זרה גם פחות מעובדת אוטומטית מאשר שפת אם, מה שמוביל להפעלת יותר שיקול דעת, דבר שיכול להשפיע על קבלת ההחלטות, וכתוצאה מכך החלטות מתקבלות בצורה שיטתית יותר.
גורמים התפתחותיים > ילדות והתבגרות

אפקט המסגור בתהליכי קבלת ההחלטות מתחזק כאשר גיל הילד עולה. הסיבה לכך היא בחלקה מאחר שהנמקה איכותית עולה עם הגיל. בעוד שאצל ילדים בגיל הרך הנטייה היא לקבל החלטות על בסיס מאפיינים כמותיים, כגון הסתברות של תוצאה, אצל ילדים בגילאי בית ספר יסודי ומתבגרים עולה הסיכוי שההחלטות יתקבלו על בסיס מאפיינים איכותיים, והם לרוב יבחרו באפשרות הבטוחה במיסגור הרווח ובאפשרות המסוכנת במיסגור ההפסד, ללא תלות בהסתברויות. העלייה בחשיבה האיכותית קשורה לעלייה בחשיבה מבוססת-"גיסט" המתרחשת לאורך החיים.
עם זאת, הנמקה איכותית, כמו גם רגישות לאפקט המסגור, חזקים פחות אצל מתבגרים ביחס לאנשים בוגרים ומתבגרים, יותר ממבוגרים, נוטים לבחור את האפשרות המסוכנת יותר בתרחישי רווח כמו גם בתרחישי הפסד נתונים. הסבר אפשרי לנטייתם של מתבגרים לבחירות מסוכנות יותר הוא שאין להם מספיק ניסיון בעולם האמיתי עם השלכות שליליות, ולכן הם נוטים להסתמך יתר על המידה על הערכה מודעת של סיכון ורווח תוך התמקדות במידע ופרטים ספציפיים או בניתוח כמותי. פעולה זו מפחיתה את השפעת אפקט המסגור ומובילה לעקביות רבה יותר במסגרות של תרחיש נתון. ילדים בגילאי 10 עד 12 נוטים יותר לקחת סיכונים ולהראות את השפעת אפקט המסגור, בעוד שילדים צעירים יותר חשבו רק על ההבדלים הכמותיים בין שתי אפשרויות שהוצגו בפניהם.
גורמים התפתחותיים > בגרות צעירה

סביר יותר שבוגרים צעירים יתפתו יותר בקלות ממבוגרים על ידי לקיחת סיכונים כאשר הציגו בפניהם ניסויים עם מסגור של הפסד.
במחקרים רבים שבדקו סטודנטים לתואר ראשון, החוקרים מצאו כי הסטודנטים נוטים יותר להעדיף אופציות שמוסגרו להם באופן חיובי. לדוגמה, הם נטו יותר ליהנות מבשר שהוגדר כבשר 75% רזה, לעומת בשר שהוגדר כבשר 25% שמן, או להשתמש בקונדומים שהוגדרו כבעלי יעילות של 95% לעומת אלו שהוגדרו כבעלי סיכון של 5% לכישלון.
בוגרים צעירים רגישים במיוחד להשפעות אפקט המסגור כאשר מוצגת בפניהם בעיה לא מוגדרת שבה אין תשובה נכונה ולא-נכונה, ועליהם לקבוע באופן שרירותי איזה מידע הם מוצאים כרלוונטי. לדוגמה, סטודנטים לתואר ראשון מוכנים יותר לרכוש פריט כגון כרטיס לסרט לאחר אובדן סכום השווה לעלותו של הפריט הזה, מאשר לאחר אובדן של הפריט עצמו.
גורמים התפתחותיים > בגרות מאוחרת

חוקרים טוענים כי אפקט המסגור נוטה להיות גדול יותר בקרב מבוגרים מאשר בקרב בוגרים צעירים או מתבגרים. טענה זו עשויה להיות תוצאה של הטיה שלילית מוגברת אך על פי מספר מקורות הטיות השליליות למעשה יורדות עם הגיל.
סיבה אפשרית נוספת היא שלאנשים מבוגרים יש פחות משאבים קוגניטיביים העומדים לרשותם, והם נוטים יותר לבחור באסטרטגיות קוגניטיביות פחות כאשר הם מתמודדים עם תהליכי קבלת החלטות. הם נוטים יותר להסתמך על מידע נגיש ללא קשר אם המידע הזה רלוונטי כדי לקבל את ההחלטה העומדת על הפרק. מספר מחקרים הראו כי אנשים צעירים יותר יקבלו החלטות פחות מוטות מאשר המבוגרים מהם, משום שהם מבססים את בחירתם על פרשנויות של דפוסי אירועים ויכולים להתבסס יותר על אסטרטגיות קבלת החלטות הדורשות משאבים קוגניטיביים כמו מיומנויות עבודה-זיכרון. אנשים מבוגרים לעומת זאת, נוטים לקבל החלטות על בסיס תגובות מיידיות לרווח והפסד.
מחסור במשאבים קוגניטיביים אצל אנשים מבוגרים, כמו למשל גמישות באסטרטגיות של קבלת ההחלטות, עלול לגרום לאנשים מבוגרים להיות מושפעים ממסגור רגשי יותר מאשר מבוגרים צעירים או מתבגרים. בנוסף, כאשר אנשים מתבגרים, הם נוטים לקבל החלטות מהר יותר מאשר עמיתים צעירים יותר שלהם. זה משמעותי מאחר שבעת שאדם מבוגר מתבקש לקבל החלטה, סביר שההחלטה שיקבל תהיה מושפעת פחות מהסביבה ואותו אדם יבצע הערכה מחדש של ההחלטה המקורית שלו.
לעובדה שיש עלייה בהשפעה של אפקט המסגור בקרב אנשים מבוגרים ישנן השלכות חשובות, במיוחד בהקשרים רפואיים. אנשים מבוגרים מושפעים במידה רבה מהכללה או החרגה של פרטים שאינם רלוונטיים. למבוגרים יכולה להיות נטייה לקבל החלטות רפואיות חשובות בהתבסס על הדרך בה הציגו בפניהם הרופאים את שתי האפשרויות העומדות בפניהם, יותר מאשר לקבל החלטה לאחר ששקלו בעצמם את ההבדלים המשמעותיים בין האפשרויות.
כאשר שוקלים טיפולים שונים למחלת הסרטן, המסגרת בה מוצגות אפשרויות הטיפול השונות בפני המטופל יכולה להשפיע ולהטות את ההתמקדות מההישרדות לטווח קצר עד ארוך במסגור שלילי וחיובי, בהתאמה. כאשר מציגים בפני מטופל טיפולים אפשריים ומתארים לו אותם במונחים חיוביים, שליליים או נייטרליים, מבוגרים נוטים יותר להסכים לטיפול מסוים כאשר הוא מתואר באופן חיובי מאשר להסכים לאותו טיפול כאשר הוא מתואר באופן נייטרלי או שלילי. בנוסף, מסגור לעיתים קרובות יכול להוביל לחוסר עקביות בבחירה: כאשר משנים את תכונות התיאור לאחר שאדם כבר ביצע החלטה, יכול לגרום לאותו אדם לשנות את הבחירה הראשונית שעשה ולבחור באפשרות אחרת. כמו כן, אנשים מבוגרים נוטים לזכור טוב יותר פרטים שנמסרו להם בצורת הצהרה חיובית מאשר אלו שנמסרו בצורה שלילית. זה הודגם על ידי הצהרות של קשישים על בעיות בריאות שלהם.
מחקר

עמוס טברסקי ודניאל כהנמן בחנו כיצד ניסוחים שונים השפיעו על תגובות משתתפים לבחירה במצב היפותטי של חיים ומוות בשנת 1981.
המשתתפים במחקר התבקשו לבחור בין שני טיפולים שונים עבור 600 איש שנפגעו ממחלה קטלנית:
טיפול מסוג א' צפוי היה לגרום לכ 400 מקרי מוות, בעוד שלטיפול מסוג ב' היה סיכוי של 33% שאיש לא ימות, אבל סיכון של 66% שכולם ימותו.
בחירה זו הוצגה במסגרת המחקר לנחקרים במסגור חיובי (כלומר: כמה אנשים יחיו) או במסגור שלילי (כלומר: כמה אנשים ימותו).
| מסגור | טיפול מסוג א' | טיפול מסוג ב' |
| --- | --- | --- |
| חיובי | מציל חיים של 200 איש | 33% סיכוי להציל את כל 600 האנשים, 66% סיכוי שאף אחד לא יינצל |
| שלילי | 400 אנשים ימותו | 33% סיכוי שלא ימותו אנשים, סבירות של 66% שכל ה 600 ימותו |

טיפול א' נבחר על ידי 72% מהנחקרים כאשר הוצג במסגור חיובי ("מציל חיים של 200 איש") ואילו כאשר הוצג במסגור שלילי ("400 אנשים ימותו") רק 22% מהנחקרים בחרו בו.
אפקט זה הופיע גם בהקשרים אחרים:
93% מתלמידי דוקטורט ביצעו רישום מוקדם ללימודים, כאשר הודגש בפניהם שעל רישום מאוחר יהיה עליהם לשלם קנס, בעוד שרק 67% מהתלמידים ביצעו רישום מוקדם כאשר הודגש בפניהם שיש הנחה על רישום מוקדם.
62% מהאנשים לא הסכימו עם "גינוי פומבי של הדמוקרטיה", אך רק 46% מהאנשים הסכימו כי נכון "לאסור על גינוי פומבי של הדמוקרטיה".
יותר אנשים יתמכו במדיניות כלכלית אם שיעור התעסוקה יהיה מודגש יותר מאשר שיעור האבטלה.
נטען כי מעצר קדם-משפטי עשוי להגביר את נכונותו של הנאשם לקבל עסקת טיעון, שכן המאסר, במקום החופש, יהיה קו הבסיס שלו, והודאה באשמה תיתפס אצל הנאשם כמה שיביא לשחרורו המוקדם ולא כמעשה שיכניס אותו לכלא.
מחקר > הפרה אקסטנסיונליות

בלוגיקה, אקסטנסיונליות דורשת ש"שתי נוסחאות אשר יש להן את אותו ערך-אמת על הקצאות-האמת להיות חלופות הדדיות במשפט המכיל אחת מנוסחאות אלה" במילים פשוטות, אובייקטים שיש להם את אותן התכונות החיצוניות הם זהים. על פי עיקרון זה, החל בתהליכי קבלת החלטות, קבלת החלטה בפתרון בעיה לא צריכה להיות מושפעת מהדרך בה מתוארת הבעיה. לדוגמה, תיאורים שונים של אותה החלטה לא אמורים להביא להחלטות שונות, בשל עקרון ההרחבה. אם החלטות מתקבלות על בסיס נתוני-מידע לא רלוונטיים כפי שתואר, זה נקרא הפרת אקסטנסיונליות.
מחקר > ביקורת

מחקריהם של טברסקי וכהנמן זכו לביקורת מאוחרת יותר על כך שההבדלים בין האופציות בשני התרחישים מינוריים מידי.
מאחר שהתיאור של טיפול א' במסגרת החיובית אינו קובע במפורש כי 400 בני אדם ימותו, וגם תיאור הטיפול מסוג א' במסגרת השלילית לא קובע במפורש כי 200 בני אדם יחיו, ההסתברות שתוצאות אלו יתקבלו ב 100% היא רק מרומזת. משמעות זו היא ברורה רק אם ניתנו לנחקר שתי האפשרויות, בניגוד למצב זה בו הנחקרים שהשתתפו בניסוי קיבלו רק את אחת מהאפשרויות, החיובית או השלילית. במקרה שלהם, ניתן להניח שעם מסגור חיובי, על ידי בחירה בטיפול א', ההסתברות שיינצלו יותר מ 200 אנשים היא גדולה מאפס.
בהתאמה, אם תוצג לנחקרים רק אפשרות המסגור השלילי, ניתן להניח כי על ידי בחירה באפשרות א', ההסתברות ליותר מ -400 איש מתים גדולה מאפס. על פי הנחות אלו, אכן יהיה זה הגיוני שהמשיבים יבחרו באפשרות א' ולא באפשרות ב' כאשר יציגו להם את המסגור החיובי, ובאפשרות ב' כאשר יציגו להם את המסגור השלילי, מאחר ששתי המסגרות במקרה של טיפול א' אינן ניתנות להחלפה הדדית. במילים אחרות, את ההצהרה "200 איש יינצלו מתוך 600" אינה ניתנת להחלפה הדדית עם ההצהרה "400 איש מתוך 600 ימותו".
ראו גם

רשימה של הטיות קוגניטיביות
חצי הכוס המלאה
תורת הערך
חשבונאות נפשית
מסגור (תקשורת)
לקריאה נוספת

Kühberger, Anton; Tanner, Carmen (2010). "Risky choice framing: Task versions and a comparison of prospect theory and fuzzy-trace theory". Journal of Behavioral Decision Making. 23 (3): 314–29. doi:10.1002/bdm.656.
את (כתב עת)

| --- | --- |
סמליל כתב העת
 תדירות:  ירחון
 סוגה:  מגזין נשים
 מו"ל:  יובל סיגלר
 מייסד:  העיתון "מעריב"
 עורך ראשי:  רוני ודנאי
 תאריכי הופעה:  1967–הווה (כ־57 שנים) 
 שפה:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 www.atmag.co.il
 
סמל המגזין הקודם
סמל המגזין בשנות ה-80
אַתְּ הוא כתב עת ישראלי הפונה לקהל נשים, שנוסד בשנת 1967.
היסטוריה

כתב העת נוסד בשנת 1967 כירחון שהיווה מענה של קבוצת "מעריב" לשבועון הוותיק "לאשה" מבית "ידיעות אחרונות". בהמשך פעילותו הפך "את" לדו-שבועון. עורכו הראשון של "את" היה יוסף לפיד, והוא כיהן בתפקיד עד שנת 1974, אז יצא לשנת חופש. את לפיד החליפה שרה ריפין ששימשה כסגניתו עד אז והיא כיהנה בתפקיד עד שנת 1980. באותה השנה התמנה לעורך הראשי של "מעריב" שמואל שניצר, שלא אהב את פועלה הפמיניסטי במגזין וביקש ממנה לעזוב. את שם המגזין קבע דן ריזינגר שהיה המעצב הגרפי הראשון שלו.
דבורה לוין, ששימשה כעורכת האופנה של המגזין מיומו הראשון, מונתה לעורכת הבאה והיא נשארה בתפקיד עד יום מותה, באפריל 1986, אז הוזעק ממערכת מעריב יחיאל לימור ששימש כעורך עד 31 בדצמבר 1990. בתקופתו של לימור החלו להתפרסם ביחד עם המגזין מוספים רבים שהפכו את המגזין למגזין לכל המשפחה, בין המוספים המגזין "אתה" לגבר, מגזין הילדים "צ'ופר" ולראשונה בישראל גם מוסף תשבצים נפרד.
בשנת 1992 מונתה יעל פז-מלמד לעורכת המגזין והוסיפה לחבילה גם את המוספים "את גורמה" ו"את יופי".
בשנים 1996–2013 הייתה עופרה מזרחי עורכת המגזין.
בדצמבר 2012 נחתם הסכם למכירת העיתון "מעריב" יחד עם יתר כתבי העת של הקבוצה למו"ל שלמה בן-צבי. וכתבי העת של הקבוצה עברו לבעלות חברה בשם "תכלת תקשורת". ביוני 2014, נמכר "את" ליובל סיגלר, מו"ל חברת השבועון "טיים אאוט ישראל" ועבר למתכונת חודשית.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים זכה הירחון לפרסום רב, בעקבות מיזם צילומי אופנה של נשות המועמדים לראשות הממשלה, מיכל הרצוג ושרה נתניהו. הירחון הפיץ את הגיליון בשתי מהדורות בו בזמן, שתוכניהן דומים, אך בשער האחת דיוקנה של מיכל הרצוג ובאחרת דיוקן שרה נתניהו. ברגע האחרון ביקש הקמפיין של נתניהו להקפיא את פרסום התצלומים עד לאחר הבחירות. לאחר שלא הצליחו לדחות את פרסום הכתבה לאחרי הבחירות. פנה משרד עורך הדין דוד שמרון ל"את" במכתב התראה לפני נקיטת צעדים משפטיים, אך התצלומים פרסמו לבסוף.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, שוב פרסום המגזין ראיון שערכה סנדרה רינגלר עם שרה נתניהו.
החל משנת 2016 נערך טקס פרסי האופנה הישראלי על ידי המגזין.
עורכת המגזין משנת 2014 עד 2023 הייתה עדי עוז.
ב-3 באוגוסט 2021 הודיעה מערכת ״את״ כי גיליון ראש השנה יהיה הגיליון המודפס האחרון.
העורכת הנוכחית של מגזין "את" היא רוני ודנאי.
תחרויות הדוגמנות "ניו מודלס" ו"את מודלס"

ב-2003 ערך המגזין את תחרות הדוגמנות הישראלית "ניו מודלס". האירוע שודר בערוץ 2 אצל הזכיינית טלעד, בהנחיית סיגל שחמון.
| תוצאה סופית | מתמודדת |
| --- | --- |
ניו מודלס 2003:  יאנה ברגמן
סגנית ראשונה:  לילה מאלו
סגנית שנייה:  חן שילוני
| תוצאה סופית | מתמודד |
| --- | --- |
ניו מודלס 2003:  עמית סולומון
סגן ראשון:  נועם מרדו
סגן שני:  עמרי בן נתן (ואחיו התאום) רועי בן נתן
בשנת 2004 שונה שם התחרות ל"את מודלס" והונחה על ידי אקי אבני.
| תוצאה סופית | מתמודדת |
| --- | --- |
את מודלס:  הדר קשת
סגנית ראשונה:  יעל ניסים
סגנית שנייה:  דליה צביקלר
ראו גם

לאשה
מלכת היופי
הערות שוליים

↑  דוד ורטהיים‏, לא, את, באתר וואלה, 23 בספטמבר 2013
↑  לי-אור אברבך, ‏אחרי 47 שנה: "את" מתנתק מ"מעריב" - נמכר ליובל סיגלר, באתר גלובס, 2 ביוני 2014
↑  בלעדי: תמונותיה הלא מרוטשות של שרה נתניהו ממגזין "את" נחשפות, באתר ‏מאקו‏, 24 בפברואר 2015
↑  חנוך מרמרי, תמונת הניצחון, באתר העין השביעית, 24 בפברואר 2015
↑  שחר אטואן, בסביבת נתניהו ניסו לגנוז כתבה עם אשת ראש הממשלה במגזין "את", באתר הארץ, 22 בפברואר 2015
↑  גילי איזיקוביץ, פרקליטי שרה נתניהו מאיימים בתביעה נגד "את". המגזין: הכתבה תופיע מחר כמתוכנן, באתר הארץ, 24 בפברואר 2015
↑   איתי שטרן, אין מחילה על ראיון החנופה עם שרה נתניהו במגזין "את", באתר הארץ, 27 במרץ 2019
↑  רשימת הזוכים בטקס פרסי האופנה 2017 באתר מגזין "את"
↑  דוד אברהם‏, פרסום ראשון: עדי עוז תערוך את "את", באתר וואלה, 23 ביוני 2014
↑  הודעה בערוץ אינסטגרם של "את", 3 באוגוסט 2021
↑  איתי שטרן, אחרי 54 שנה, המהדורה המודפסת של "את" נסגרת, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2021
↑  רוני ודנאי מונתה לעורכת הראשית של מגזין "את", באתר אייס, 8 במרץ 2023
↑  אביבה קרול, ‏רשת כבשה את צמרת טבלת הרייטינג עם תוכנית פריים יום ו' החדשה שקיבצה 549 אלף צופים, באתר גלובס, 28 ביולי 2003
↑  דוד רפ, סופרוומן בת 14, באתר הארץ, 27 בפברואר 2003
↑  חגית ברונסקי‏, תהיי יפה ותשתקי, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2004
באבל אנד סקוויק

| --- | --- |
ארוחת בוקר אנגלית במסעדה בלונדון. משמאל בכיוון השעון: באבל אנד סקוויק, נקניקייה, בייקון, שתי ביצי עין, עגבניות צלויות
 
 מאכלים
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  תפוח אדמה, כרוב 
 
בַּאבֵּל אֵנְד סְקְוִויק (באנגלית: Bubble and squeak, נקראת לעיתים רק באבל או באבלס) היא מאכל מהמטבח הבריטי, לביבה המטוגנת משאריות של ירקות. הלביבה המסורתית מבוססת על שאריות מצלי יום ראשון.
מילולית משמעות השם היא "לבעבע ולחרוק" או "בועה וחריקה". השם מתייחס למראה ולצליל בעת הטיגון. הלביבה מכונה באזורים מסוימים גם "bubble and scrape" - "לבעבע ולקרצף" או "בועה וקירצוף".
מרכיביה העיקריים של הלביבה הם תפוחי אדמה וכרוב אך יש המוסיפים גזר, אפונה, כרוב ניצנים וירקות אחרים. בעבר נהגו להוסיף גם את הבשר שנותר מהצלי למרכיבי הלביבה, כיום מקובלת יותר לביבה צמחונית. להכנת הלביבה קוצצים את הירקות המבושלים ואת הבשר (אם מוסיפים אותו) ומטגנים במחבת עם מחית תפוחי אדמה, עד שהתערובת משחימה משני צידיה.
מסורתית היא מוגשת עם בשר קר שנותר מצלי יום ראשון ומחמצים. באבל אנד סקוויק מוגשת לעיתים כחלק מארוחת בוקר אנגלית.
בבריטניה משווקות גרסאות מוכנות של המאכל, קפוא או בקופסת שימורים.
בסלנג הקוקני המחורז של לונדון, בו מחליפים מילים קיימות בביטויים המתחרזים עמן, הביטוי "באבל אנד סקוייק" משמש ככינוי ליוונים. כיוון שהמילה האנגלית Greek (יווני) מתחרזת עם "באבל אנד סקוויק".
הערות שוליים

↑  אטימולוגיה של השם, מתוך  The American Heritage® Dictionary of the English Language: Fourth Edition. 2000
ארתור האנט

ארתור תומאס האנט (באנגלית: Arthur Thomas Hannett; 17 בפברואר 1884 – 18 במרץ 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלה השביעי של מדינת ניו מקסיקו.
ביוגרפיה

האנט נולד ב-17 בפברואר 1884, בעיר ליונס שבמדינת ניו יורק, לוויליאם ומרי מקארתי. עם סיום תקופת התיכון, החל ללמוד באוניברסיטת סירקיוז, עד שנת 1910. בשנה העוקבת עבר לגאלופ שבניו מקסיקו, שם עסק בעריכת דין. במרוצת השנים מונה לעורך הדין הראשי של העיר, ואף כיהן כראש עירייתה במשך ארבע שנים. ב-13 באוגוסט 1913 נישא האנט ללואיז ווסטפאל, בתם של ויליאם ואסטלה. בשנת 1920 ניהל את משלחת ניו מקסיקו לכנס הדמוקרטי הלאומי בסן פרנסיסקו.
לאחר שכיהן כחבר בוועדת הכבישים הממלכתית כשנתיים, נבחר האנט לתפקיד מושל המדינה. הוא כיהן בתפקיד זה שנתיים. במרוצת כהונתו נסלל כביש 66, שהקל על תחבורת האזור. בנוסף לניו מקסיקו, שירת הכביש את קליפורניה, אריזונה, טקסס, אוקלהומה, קנזס, מיזורי ואילינוי.
הוא נפטר ב-18 במרץ 1966, בעיר אלבקרקי.
הערות שוליים

↑  New Mexico Route 66, New Mexico mother road, old Route 66
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1199586668  LCCN: no2016070059  VIAF: 28146634519941932713   WorldCat (עם VIAF): 28146634519941932713
אתרי הדולמן בגוצ'אנג, בהוואסון ובגאנגהווה

אתרי הדולמן בגוצ'אנג, בהוואסון ובגאנגהווה בחצי האי קוריאה מכילים מאות דולמנים מאבן ששימשו להכנת מצבות ולמטרות טקסיות במהלך האלף ה-1 לפנה"ס, כאשר התרבות המגליתית הייתה דומיננטית. האתרים הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000. לפי אונסק"ו כ-40% מכלל הדולמנים בכדור הארץ נמצאים בקוריאה, ורובם מרוכזים בשלושת האתרים הללו.
האבנים המגליתיות יקרות מאוד, וזאת כיוון שהן ניצבות מעל לקבריהם של אנשים שהיו חלק מהמעמד הגבוה. בחפירות הארכאולוגיות (שהחלו ב-1965) שנערכו בדולמנים נמצאו כלי חרס, תכשיטי גוגוק, חפצי ברונזה וחפצים שונים הקשורים להלוויות. בנוסף, על האבנים יש סימנים המעידים על אופן חציבתן, העברתן ושימושן לבניית הדולמן.
הדולמנים במזרח אסיה מחולקים בדרך כלל לשתי קבוצות:
צפון/שולחן: ארבע אבנים ניצבות בצורת תיבה, ומעליהן אבן המשמשת כמכסה.
הסוג השני משמש לקבורה תת-קרקעית עם אבנים התומכות באבן העליונה.
האתרים

קבוצת הדולמנים גוצ'אנג היא הגדולה והמגוונת ביותר. הדולמנים בקבוצה זו מכונים ג'אנגנים-רי, והם מרוכזים באזור הכפר מיסאן. הדולמנים נבנו בגובה שבין 15 ל-50 מטרים מכיוון מזרח למערב, למרגלות מספר גבעות. האורך הממוצע של האבן העליונה הוא בין מטר אחד ל-5.8 מטרים, ומשקלן הוא בין 10 ל-300 טון. באתר תועדו 442 דולמנים, המשתרעים על פני שטח של 8.3 הקטאר, והם מסווגים לפי הגודל של האבן העליונה. ההשערה הדולמנים הללו נבנו בערך במאה ה-7 לפנה"ס.
הדולמנים בקבוצת הוואסון נבנו במורדות הגבעות שלאורך נהר ג'יסוקגאנג. הדולמנים בהוואסון מחולקים לשתי קבוצות נוספות: היוסאן-רי המונה 158 דולמנים, ודאסין-רי המונה 129 דולמנים. הדולמנים בקבוצה זו השתמרו בצורה פחות טובה בהשוואה לאלו של ג'אנגנים-רי. כמו כן, חוקרים הצליחו לאתר חלק מהמחצבות שבהן נכרו האבנים ששימשו לבניית הדולמנים. קבוצה זו מתוארכת למאה ה-6 לפנה"ס או המאה ה-5 לפנה"ס. קבוצת הדולמנים הזו היא הגדולה ביותר מבחינת שטח, והיא משתרעת על פני 31 הקטאר.
הדולמנים בקבוצה זו נמצאים על האי גאנגהווה (אנ'), והם נבנו על מורדות ההרים של האי כך שהם גבוהים יותר בהשוואה לדולמנים משתי הקבוצות האחרות. הדולמנים בקבוצה זו משתרעים על פני שטח של 12.27 הקטאר. ההשערה היא הדולמנים הללו הם הקדומים ביותר, ובעיקר אלו שבבוגון-רי ובקוצ'יון-רי. להשערה זו אין הוכחות חד-משמעיות. אחד הדולמנים הידועים בגאנגהווה הוא דולמן שבו מסוג צפון/שולחן שנטען לגביו כי נערכו בו טקסים בעבר. דולמן זה הוא האבן הגדולה ביותר בקוריאה הדרומית, ומידותיו הן 2.6‏X‏7.1‏X‏5.5 מטרים. משקלו המשוער הוא למעלה מ-150 טון.
אסור לשחק באוכל

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דניאל רימון
 הופק בידי:  תומאס ברגר
 תסריט:  דניאל רימון
 עריכה:  מירי כהן
 שחקנים ראשיים:  עודד מנסטר הילה די-קאסטרו אלי מועלם נטע חן-טוב
 מוזיקה:  רותם מואב
 צילום:  ויטלי אגרונוב
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  מרץ 2016
 משך הקרנה:  23 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  אימה, מתח
 דף הסרט ב־IMDb
אסור לשחק באוכל (באנגלית: All in the Family) הוא שמו של סרט אימה ישראלי עלילתי קצר משנת 2016.
במאי קולנוע ותסריטאי הסרט הוא דניאל רימון, בוגר בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל ומחבר סדרת ספרי מדע בדיוני פנטזיה "עולם אחר", הראשון "טקס האש" ב-2019 (מהדורה שנייה ב-2022) והשני "החול זוכר" ב-2022 שנכתבו בהשראת הסרט הקצר.