stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון היצוא הישראלי
שירותי מכון היצוא הישראלי

קידום האינטרס של היצואן הישראלי באמצעות יוזמות בין - לאומיות ותוכניות ייחודיות במדינות רבות, באמצעות הנציגים הרשמיים של ישראל - נספחי המסחר והכלכלה, דיפלומטים בשגרירויות ובקונסוליות ונציגי פיתוח עסקי מקומיים.
קיום קשרי עבודה עם הנציגים הדיפלומטיים ונספחי המסחר הזרים המכהנים בישראל, כמו כן גם עם ארגוני סחר בין - לאומיים ברחבי העולם.
שירותי מידע וייעוץ, קשרים וסיוע מקיפים בקידום היצוא של חברות ישראליות.
שירותים משלימים עבור קהיליית העסקים הבין - לאומית
יזמות וארגון משלחות עסקיות יוצאות ונכנסות
יוזם, מקים ומנהל ביתנים לאומיים וביתני מידע בתערוכות ובירידי סחר בינלאומיים ברחבי העולם, בהם מציגות החברות את יכולותיהן במגוון תחומים
פעילות המכון מערבת מעורבות עמוקה את קהילת היצואנים, אלו משפיעים באמצעות הנהלות ציבוריות על סדר היום ותוכנית העבודה של המכון.
חטיבות ענפיות

למכון שתי חטיבות ענפיות, חטיבת טכנולוגיות וחטיבת מוצרי צריכה, וכן חטיבת שירותים מקצועיים וחטיבת תערוכות.
חטיבות ענפיות > חטיבת ענפים טכנולוגיים

החטיבה פועלת במטרה להגדיל את ההזדמנויות העסקיות עבור היצואנים הישראליים בתחומים הטכנולוגיים, עם דגש על יצירת קשרים עסקיים איכותיים ברחבי העולם. במסגרת פעילותה השוטפת יוזמת החטיבה מפגשים עסקיים אפקטיביים, הסכמים לשיתופי פעולה, ופעילות שיווקית בתערוכות. היחידה פועלת לחיבור בלתי אמצעי בין חברות ישראליות לגורמים עסקיים ומוסדיים בעולם, וכן לפתיחת דלתות ליצואנים אצל אינטגרטורים.
ענפי היצוא המיוצגים בחטיבה הם: תקשורת, מדיה דיגיטלית, תוכן, קולנוע וטלוויזיה, תעופה וחלל, ביטחון המולדת (HLS), סייבר, מדעי החיים, אגרוטכנולוגיה, טכנולוגיות מים, רכב, ופרויקטים בינלאומיים. כמו כן פועלת בחטיבה יחידה המרכזת את פעילות המכון אל מול השוק הסיני. יחידה זו פיתחה שירותים ממוקדים לשוק מורכב זה שמטרתם לייעץ ולהכין החברות לפגישות וכן לסייע בפולו-אפ והבנת התרבות העסקית.
חטיבות ענפיות > חטיבת מוצרי צריכה

חטיבה זו מהווה צומת של מידע עסקי רב חשיבות ליצואני מוצרי הצריכה. החטיבה ממוקדת ביצירה והרחבת הזדמנויות עסקיות ליצואנים הישראליים, תוך יצירת קשרים עם הנהלות של רשתות קמעונאיות מובילות וחיבור לקניינים מובילים בתחום, ייזום מפגשים עסקיים בתערוכות בינלאומיות, קישור לסוכנים ומפיצים, חשיפה באמצעי התקשורת ובקרב לקוחות פוטנציאלים. החטיבה יוזמת ומציעה ליצואנים ליטול חלק בפעולות שיווק מגוונות כמו ביקורי קניינים ועיתונאים ומפגשים עם לקוחות באתרים שונים בחו"ל.
הענפים המיוצגים בחטיבה הם: מזון ומשקאות, תוצרת טרייה ויין, מוצרים לבית ולמשפחה, DIY, קוסמטיקה וטואלטיקה, אריזה, טקסטיל, אופנה ותכשיטים, יודאיקה וחפצי-חן.
בול יובל למכון הייצוא

במלאת 50 שנה למכון הייצוא הישראלי הונצח האירוע בבול מזכרת מיוחד ; ב-28 באפריל 2008, הנפיק דאר ישראל בול יובל זה שעליו דגל ישראל משולב בדגלי מדינות אחרות וסמל המכון. על השובל מופיעה כיתובית: " המכון הישראלי לייצוא ולשיתוף פעולה בין לאומי". האמן דויד בן הדור עיצב את הבול.
הערות שוליים

↑  אתר התאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265228605171  LCCN: n83228911   WorldCat (עם LCCN): n83-228911
מתנ"ס

מתנ"ס בשכונת תלפיות מזרח שנחנך ב-1980
מתנ"ס (מרכז תרבות נוער וספורט) הוא מרכז קהילתי המקושר לפעילות הרשות המקומית, ומשמש לפעילות של חינוך בלתי פורמלי ולפעילויות תרבות. המתנ"ס מיועד לשמש ציר מרכזי בפעילות החברתית-קהילתית לכלל תושבי היישוב או השכונה בשגרה ובחירום. החברה למתנ"סים מפעילה מתנ"סים במגוון יישובים בישראל.
המתנ"ס הוא מוסד עצמאי הפועל כחברה לתועלת הציבור או כעמותה. בראש כל מתנ"ס מכהנת הנהלה ציבורית האחראית באופן משפטי וציבורי על מדיניותו, על תקציבו ועל התוכניות המופעלות בו. ההנהלה מעצבת וקובעת את מדיניות המתנ"ס על פי צורכי הקהילה המקומית והאזורית. ההנהלות הציבוריות של מתנ"ס מורכבות מנציגים של הרשות המקומית, נציגים של החברה למתנ"סים ונציגי תושבים.
החברה למתנ"סים הוקמה בשנת 1969 והיא מפעילה כ-180 מתנ"סים ברחבי המדינה, בפריפריה ובמרכז, בעיירות הפיתוח, בערים, במועצות מקומיות ואזוריות, בכפרים, בקיבוצים ובמושבים, במגזר היהודי ובמגזר הלא-יהודי.
מבנהו ופעילותו של המתנ"ס

המרכז הקהילתי הוא מוסד עצמאי הפועל כעמותה (מלכ"ר) או כחברה לתועלת הציבור (חל"צ), על בסיס שותפות והסכמה עם הרשות המקומית, שבתחומה הוא נמצא. בראש כל מרכז קהילתי עומדת הנהלה ציבורית, שבה חברים נציגי הרשות המקומית, נציגי תושבים, נציגי החברה למתנ"סים ובחלקן גם נציגי הסוכנות היהודית.
ההנהלה הציבורית אחראית מבחינה משפטית וציבורית על ניהולו ותקציבו של המרכז הקהילתי. מנהל המרכז הקהילתי מבצע את מדיניות ההנהלה הציבורית שלו. חוזה מיוחד ואמנה מסדירים את מערכת היחסים בין הרשות המקומית, החברה למתנ"סים והמרכז הקהילתי המקומי. .
רוב המרכזים הקהילתיים ממוקמים במבנים ייחודיים שהוקמו לצורך זה, והם מפעילים שלוחות ברחבי היישוב, מבני מעונות יום, אולמות מופעים, אולמות ספורט, ספריות, בריכות שחייה ועוד.
המרכז הקהילתי מהווה מוקד לפעילות קהילתית, חברתית פנאי ותרבות לכלל היישוב, בראייה משלבת של התושבים, הרשות והעסקים. המרכז הקהילתי מנגיש שירותים לכלל התושבים כדי לגרום לכל תושב להרגיש משמעותי ושייך, מקדם תהליכי פיתוח ובינוי קהילתי, מקדם מעורבות ציבורית, התנדבות ויזמות ובנוסף מעודד גאווה ושייכות קהילתית כחלק מהחברה הישראלית.
שערי המרכז פתוחים רוב שעות היום לכל שכבות ומגזרי האוכלוסייה ולכל הגילים. הפעילות מגוונת, גמישה ומקיפה נושאים רבים, בהתאם לצורכי התושבים ולרצונם, על ידי שיתופם בוועדות השונות הקובעות את פעילות המתנ"ס.
פעילויות המרכזים כוללות תחומים קהילתיים, חברתיים, חינוכיים ותרבותיים, בשילוב אוכלוסיות מגוונות, ביניהן גם בעלי מגבלה פיזית, מנטלית או נפשית. בין הפעילויות אפשר למצוא: מסגרות למשפחה ולגיל הרך וכן מעונות וצהרונים, מרכזי למידה רב תחומיים ורב גילאיים, תוכניות לאנשים עם מגבלה נפשית – עמיתים, מנטלית-התנהגותית – רעים או פיזית – קהילה נגישה, חוגים ופעילויות העשרה בתחומים מגוונים, אירועי תרבות וספורט, תוכניות סיירות וטיולים, ותוכניות נוספות בהתאם לצורכי הקהילה. המתנ"ס הוא חלק אינטגרלי מהקהילה ועל כן מהווה מוקד לפעילות קהילתית, חברתית, אזרחית ותרבותית לכלל תושבי היישוב.
תחומי הפעילות של המתנ"סים:
עריכת פעילות קהילתית, חינוכית, חברתית ותרבותית למען טיפוח האדם והקהילה. פעילות בתחום זה כוללת קבוצות פעילים מקומיות, מרכז השכלה למבוגרים, גינות קהילתיות ועוד.
יצירת מסגרות פעילות ותחומי עניין מגוונים לביטוי עצמי, לתרומה חברתית ובילוי בשעות הפנאי לכל טווח הגילים והמגזרים. המתנ"סים מארגנים חוגים ופעילויות בין היתר בתחומי תיאטרון, מופעי בידור וזמר, סרטים, הצגות ילדים, סדנאות והרצאות, חוגים למוזיקה וסוגי ספורט שונים.
עידוד ופיתוח מצוינות ותחושת גאווה בקרב תושבי המקום. הפעילות בתחום זה כוללת תוכניות מנהיגות לבני נוער ועידוד יוזמות תושבים.
השתתפות בתכנון עירוני. הובלת תהליכים של שיתוף ציבור בתכנון העירוני.
פעילות מתנ"סים מחוץ לחברה למתנ"סים

לא כל המתנ"סים בארץ פועלים מטעם החברה למתנ"סים. ישנן רשויות מקומיות שהמתנ"סים שפועלים בהן אינם מופעלים באמצעות החברה למתנ"סים, אף על פי שפעילותם והמבנה שלהם זהים ברוב המקרים.
בין רשויות אלו:
תל אביב-יפו – הרשות המקומית הגדולה ביותר שבה המרכזים הקהילתיים לא מופעלים בידי החברה למתנ"סים, אלא בידי המחלקה למרכזים קהילתיים בעירייה, שנעזרת בחברה של הסוכנות היהודית לשם כך. בהשוואה אליה, הערים הגדולות האחרות (ירושלים וחיפה), כן מפעילות את המרכזים הקהילתיים שלהן באמצעות החברה למתנ"סים.
אשדוד, באר שבע (כיוונים) ולוד – מפעילות את המתנ"סים באמצעות חברה עירונית.
הוד השרון, כפר סבא, רעננה וגבעתיים – מפעילות את המתנ"סים ישירות באמצעות העירייה.
מודיעין-מכבים-רעות - מפעילה את המתנ"סים באמצעות עמותת "סחלבים".
קרן ילדנו מרכזי תקוותנו – נוסדה בשנת 1952 ומפעילה מרכזים באזורי פריפריה.
הערות שוליים

↑  אתר החברה למתנ"סים. מבנה החברה
↑  קרן ילדנו מרכזי תקוותנו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543251205171  BnF: cb11939896q (data)  LCCN: sh85029205  LNB: 000215919  NARA: 10639141  NKC: ph314824
סינדרום הסטודנט

סינדרום הסטודנט או תסמונת התלמיד (באנגלית: Student syndrome) מתייחסת להתמהמהות מתוכננת, כאשר, לדוגמה, סטודנט יתחיל ליישם את עצמו למשימה ברגע האחרון האפשרי לפני המועד האחרון. סינדרום הסטודנט מבטל את שולי הבטיחות הפוטנציאליים ומייצר לחץ מול משימה. התסמונת מופעלת על ידי האדם באופן מודע או לא מודע. על פי מקור אקדמי אחד, הסיבה שהאדם מכניס את עצמו לסינדרום הסטודנט היא על מנת לעורר רמת דחיפות גבוהה מספיק כדי להבטיח שכמות נכונה של מאמץ מבוצע לסיום המשימה.
המונח משמש לתיאור סוג זה של סחבת באופן כללי, ולא רק על ידי סטודנטים, למשל בתחום הנדסת תוכנה: "מחקר ראשוני זה חוקר שלושה נושאים התנהגותיים אשר עשויים להשפיע על הפרודוקטיביות של חברי הצוות הן בפרויקט המתנהל במתודולוגיית מפל מסורתי והן ב-Scrum: ניהול של מתח, השימוש בזמן פנוי (slack) ותסמונת התלמיד."
המונח הוטבע לראשונה על ידי אליהו גולדרט בספרו שרשרת קריטית.
ראו גם

חוק פרקינסון
חוק הופשטטר
אפקט פיגמליון
ניהול זמן
דחיינות
הערות שוליים

↑  D. C. Smith, The Effects of Student Syndrome, Stress, and Slack on Information Systems Development Projects, Issues in Informing Science and Information Technology, ‏2010 (באנגלית)
1 2  Smith, D. C. (2010). "The Effects of Student Syndrome, Stress, and Slack on Information Systems Development Projects" (PDF). Issues In Informing Science and Information Technology. 7. נבדק ב-10 בפברואר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "What Is Student Syndrome in Project Management?". Project Management Learning. 6 בפברואר 2010. נבדק ב-22 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
נאום מעלית

נאום מעלית (באנגלית: elevator speech. הביטוי הרווח באנגלית הוא elevator pitch, וקיימת גם הצורה elevator statement) הוא סיכום קצר שמטרתו להגדיר בפשטות ובמהירות אדם, מקצוע, מוצר, שירות, ארגון או אירוע ואת הערך אותו מציע.
המונח משקף את הרעיון שיש להעביר את הסיכום במשך זמן נסיעה במעלית, המוערך בשלושים שניות עד שתי דקות. המונח נגזר מתרחיש של פגישה מקרית עם אישיות חשובה במעלית. אם השיחה בתוך המעלית בפרק זמן זה מעניינת ומציעה ערך מוסף, היא עשויה להימשך גם לאחר היציאה מהמעלית, ולהסתיים בהחלפת כרטיס ביקור או בקביעת פגישה עתידית.
מאפיינים מומלצים של נאום מעלית

קתלין פגאנה (אנ'), נואמת וחוקרת בתחום הסיעוד, ממליצה שהנואם יציג את עצמו בקצרה. בנוסף, פגאנה מדגישה כי חשוב לדבר בהתלהבות ובתשוקה כדי שהקהל יהיה קשוב לנואם, ולהתאים את הנאום לקהל היעד. המלצתה הנוספת היא לתרגל את הנאום מראש ולסיים אותו בתזכורת מה הנואם מבקש מהקהל.
ראו גם

תקציר מנהלים
רישות עסקי
הערות שוליים

↑  Pagana, K. D, Ride to the top with a good elevator speech, American Nurse Today, 3 8, 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאולו

רחוב בסאולו
שלט על בית בסאולו. בבית התגורר זוג ששניהם עברו את גיל 100. בשלט מפורטים שמות תאריכי לידה ופרטים נוספים
סאולו (באנגלית: Seulo) היא עיירה בסרדיניה, המרוחקת כ-70 קילומטרים מקליארי.
סאולו היא עיירה שבה יש את תוחלת החיים הגבוהה בעולם. משנת 1996 ועד שנת 2016 חיו בה עשרים אנשים שעברו את גיל מאה.
סאולו מתחרה בעיירה אחרת בסרדיניה בשם פרדספוגו בשיעור הגבוה ביותר של בני מאה או יותר.
בסאולו שיעור אלה שעברו את גיל מאה גבוה יותר אבל דווקא מפרדספוגו פנו על מנת לרשום את העיירה בספר השיאים של גינס. הסיבה היא שבסאולו יש פחות מאלף תושבים וספר השיאים של גינס מתייחס רק ליישובים עם יותר מאלף תושבים.
בשתי העיירות תלויים שלטים עם תמונות של אנשים שעברו את גיל מאה על קירות בתיהם. מתחת לתמונות מופיע כיתוב הכולל את שמם ואת שנת הולדתם ופרטים נוספים.
בעבר הייתה סאולו ידועה כעיירה שבה שיעור בעלי התואר האקדמאיי הגבוה ביותר באיטליה, אבל מרביתם עזבו את העיירה.
ראו גם

אזור כחול
הערות שוליים

↑  il paese più longevo del mondo Soprannomi e segreti del paese dei record  - Cronaca
1 2   שתי עיירות בסרדיניה מתחרות על שיא עולם ב"אריכות ימים במשפחה", באתר הארץ, 15 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 243188835   WorldCat (עם VIAF): 243188835
מרידת חג הפסחא

לוחית זיכרון עם שמות המוצאים להורג, כלא קילמיינהאם, דבלין
מרידת חג הפסחא (באירית: Éirí Amach na Cásca) הייתה התקוממות כושלת של לאומנים אירים כנגד השלטון הבריטי בחג הפסחא באפריל 1916. האירוע נחשב לאירוע מכונן בהיסטוריה האירית.
רקע היסטורי

בשנת 1800 אוחדו הפרלמנטים של אירלנד ובריטניה. מאז איחוד זה הייתה אירלנד לחלק מהממלכה המאוחדת כפי שסקוטלנד וויילס הן חלק ממנה. אירלנד הייתה מדינה ענייה, ומפולגת בין רוב קתולי מדוכא, אשר חלק מן הזמן נאסר עליו אף לקיים את פולחנו הדתי על פי דרכו, ובין מיעוט פרוטסטנטי אשר ראה באיחוד עם בריטניה את הדרך היחידה בה יוכל להתקיים. רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד הביא להגירה של מיליוני אירים ממולדתם, ומצבו של האי הלך והידרדר. בשנות ה-80 של המאה ה-19 התברר למנהיגי בריטניה כי אין כל מזור לבעיה המצויה בחצרם האחורית. אנשים כוויליאם יוארט גלאדסטון, ראש הממשלה הבריטי הליברלי, בשיתוף עם צ'ארלס סטיוארט פרנל, החלו קוראים ל"שלטון בית": פיצולו מחדש של הפרלמנט, כך שהאירים ידאגו לענייני עצמם, תוך שמירה על מסגרת המונרכיה.
בשנת 1914 התקבל חוק "שלטון הבית", אך הוא הוקפא במהלכה של מלחמת העולם הראשונה. רבים באירלנד סברו כי אין בכך די. הם ראו את המאבק העולמי בו מצויה בריטניה בחזית הראשונה, כהזדמנות לקבל לידם את עצמאותם בכוח, והטיפו לרפובליקה אירית, במקום "שלטון הבית" אשר שמר על מסגרת המונרכיה הבריטית. קבלת חוק שלטון הבית, חרף התנגדותם הגובלת באלימות של הפרוטסטנטים בצפון והקפאתו מיד לאחר מכן, הסעירו את רוחם של הלאומנים האירים, אשר החליטו לנקוט באמצעים קיצוניים.
תכנון המרידה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התכנסו מנהיגי ארגון "האחווה הרפובליקנית האירית" (IRB) והגיעו למסקנה כי "קשייה של אנגליה הם הזדמנותה של אירלנד", וכי יש לפעול בטרם תסתיים המלחמה. האחווה הקימה ועדה צבאית, שהורכבה מפטריק פירס, ג'וזף פלנקט ואחרים, חברי ה-IRB וארגון בשם "המתנדבים האירים". ארגון המתנדבים האירים הוקם זמן מה לפני כן, על מנת לשמש מענה ל"כוח המתנדבים מאלסטר" הפרוטסטנטים, בתקופת המתיחות סביב קבלת חוק "שלטון הבית". אנשי ה-IRB היוו עתה את לשדה של הקצונה הבכירה בארגון "המתנדבים האירים", והובילו ארגון זה לתמיכה במאבק מזוין נגד הבריטים. מפקד "המתנדבים" ומקימם, אוון מקניל, לא תמך במטרות אלו וראה בארגונו קלף מיקוח להשגת תנאים טובים במשא ומתן עם בריטניה לאחר המלחמה.
בד בבד עמדו הלאומנים בקשר עם סר רוג'ר קייסמנט, אשר תכנן עם גרמניה להבריח רובים שישמשו את המורדים נגד הבריטים.
שני אילוצים עמדו בפני מתכנני ההתקוממות. האחד היה ארגון סוציאליסטי קטן בשם "צבא האזרחים האירי" אשר איים לפעול אם קבוצות אחרות לא יפעלו. פעולה עצמאית של ארגון זה, שמנה 200 איש, עשויה הייתה להכשיל את הפעולה הגדולה ביותר של "המתנדבים". בשיחות בין הקושרים ובין מנהיג "צבא האזרחים", ג'יימס קונולי, סוכם על פעולה במהלך חג הפסחא של שנת 1916. האילוץ השני היה הצורך להעלים את הקשר ממנהיג "המתנדבים" מקניל. לצורך כך הוציא פירס פקודות ל"מתנדבים" לצאת לתמרונים ביום ראשון של חג הפסחא. פקודות אלו לא חמקו מעיניו של מקניל, אשר קיבל גם ידיעות על הגעתו של קייסמנט מגרמניה ועמו משלוח הנשק. הוא הוציא פקודה לבטל את הפעולה, דבר שגרם בדיעבד רק לעיכוב בן יום אחד במרידה אך גם להפחתה משמעותית של מספר המשתתפים בה, דבר שהוביל לכישלונה.
ב-23 באפריל 1916, כאשר המועצה הצבאית של האחווה הרפובליקנית האירית סיימה את התכנונים האחרונים לקראת המרידה, היא שילבה את המתנדבים האירים, את צבא האזרחים האירי, וכן את ארגון הנשים המיליטנטי קומן נה מאן לארגון מטרייה בשם "צבא הרפובליקה האירית". פטריק פירס מונה למפקד העליון וג'יימס קונולי למפקד מחלקת דבלין.
המרידה

התוכנית, שהוכנה בעיקרה על ידי פלנקט, הייתה לתפוס בניינים אסטרטגיים בדבלין ולנהל מהם מגננה בפני הצבא הבריטי. החטיבה הדבלינאית של "המתנדבים" חולקה לארבעה גדודים, שכל אחד מהם היה תחת פיקודו של אדם שהיה בסוד הקשר. גדוד נוסף נוצר מאנשי "צבא האזרחים האירי", שאליהם הצטרפו "מתנדבים" מארבעת הגדודים האחרים. גדוד זה תפס, ביום שני של חג הפסחא, 24 באפריל 1916, את בית הדואר המרכזי. הגדוד היה תחת פיקודו של פירס, ובו שירת גם מייקל קולינס. מפקדו של הגדוד השלישי היה איימון דה ואלירה.
הגדודים האחרים תפסו את עמדותיהם בנקודות אסטרטגיות בבירה, אך פקודתו של מקניל שביטלה את ה"מצעד" מנעה כל השתתפות במרידה של גורמים מחוץ לדבלין. הפיקוד בשטח ניתן לג'יימס קונולי, אשר היה בעל ידע טקטי, אך סבר כי "ממשלה קפיטליסטית" לא תעז להשתמש בארטילריה כנגד רכוש. פעולות הבריטים הוכיחו עד מהרה כי טעות בידו.
הבריטים עבדו לאיטם, שכן לא ידעו מהו סדר הגודל של הגדודים המורדים. הם התרכזו בבידודה של המפקדה בבניין הדואר המרכזי ובמקביל הפגיזו את העיר דבלין תוך שהם שורפים חלקים ניכרים ממנה. הכוח הבריטי מנה כ-4,500 חיילים, כ-1,000 שוטרים וכלל ארטילריה וסיוע ארטילרי מספינת התותחים "הלגה" שהפליגה במעלה נהר הליפי. מולם עמדו ה"מתנדבים", שמנו כ-1,000 אנשים ועמם עוד כמאתיים חברי "צבא האזרחים". הבריטים בודדו את גדודי המורדים בגזרותיהם ומנעו העברת אספקה ופקודות, כך שהפקודה היחידה שיכלו הגדודים לקבל הייתה פקודת הכניעה.
בבניין הדואר המרכזי קרא פירס את הכרזת עצמאותה של הרפובליקה האירית בפני המון אדיש למדי. לאחר מכן הסתגרו המורדים בבניין. לזאת הגיבו הבריטים בהפגזתו של הבניין מרחוק, דבר שלא אפשר למורדים להגיב באש יעילה. המורדים לא יכלו להחזיק בבניין, וביום שבת 29 באפריל נאלצו המורדים להעביר את מפקדתם לבניין אחר.
עד מהרה הבינו המורדים כי כל שיוכלו להשיג הוא מותם של אזרחים נוספים, ופירס הורה לכל כוחותיו להיכנע.
המורדים פעלו ללא תמיכה עממית של ממש ומאות אירים נהרגו ונפצעו במרידה (חלקם הגדול אזרחים שנלכדו באש הצולבת). כשלושת אלפים איש נעצרו, וחמישה עשר מנהיגים, כולל כל שבעת החותמים על "הצהרת העצמאות" שקרא פירס בבניין הדואר המרכזי, הוצאו להורג בתחילת חודש מאי, בהם קונולי, אשר היה פצוע קשה והוצא להורג בישיבה שכן לא יכול היה לעמוד. איימון דה ואלירה ניצל מהוצאה להורג, כפי הנראה בשל היותו אזרח ארצות הברית.
השפעת המרידה לטווח הרחוק

המרידה נראית כמועדת לכישלון מראש וכמעשה התאבדות של ממש מצד מנהיגיה. בימינו אין האירים רואים בה את תחילת עצמאותם, על אף שאין ספק כי מדובר בשלב חשוב בהיסטוריה האירית. עד שנות ה-70 של המאה העשרים ציינה הרפובליקה האירית את מרידת חג הפסחא במצעד צבאי ברחובות דבלין. מצעדים אלו הופסקו. בימינו רואים ברפובליקה האירית את תחילת עצמאותם בשנת 1922, בעקבות חתימת הסכם בין האירים ובין ממשלת אנגליה על כינונה של "המדינה האירית החופשית".
תפקידה הייחודי של המרידה בהיסטוריה האירית, רווית המרידות הכושלות, הוא בכך שהיא היטתה את הזרם המרכזי של החשיבה הפוליטית האירית (הן בעצם קיומה, הן באירועים שלאחריה והן בהנהגה שיצרה) מדרך "שלטון הבית" שכללה הכרה במונרכיה האנגלית ושיתוף פעולה מסוים עם אנגליה, אל הכיוון הרפובליקני של הפרדה מוחלטת בין המדינות, דבר שבגינו היה הקרע בין הדרום הקתולי והצפון הפרוטסטנטי לעובדה קיימת, המטילה את צילה הכבד על ההיסטוריה האירית.
יש הרואים במרידת חג הפסחא את "המהפכה הסוציאליסטית הראשונה באירופה". גישה זו בטעות יסודה. מבין המורדים היה רק קונולי סוציאליסט, והיתר שילמו לסוציאליזם מס שפתיים על מנת לשכנע את קונולי להצטרף למרידה. המטרות שעמדו בפני המורדים היו דתיות, תרבותיות ופוליטיות. הכלכלה לא הייתה בראש מעייניהם. קונולי עצמו התבטא כי יש להמשיך את מלחמת המעמדות גם לאחר כינונה של רפובליקה אירית.
כשמונים שנה לאחר המרידה, קרה אירוע היסטורי נוסף בחיי אירלנד בחג הפסחא. "הסכם יום שישי הטוב" נחתם בשנת 1998, על מנת לשים קץ לאירועים שנודעו כ"הבעיות" המלוות את האי האירי.
בית הדואר המרכזי בדבלין - אחד מאתרי המרידה המרכזיים
נמל עקבה

| --- | --- |


 מיקום
 מדינה:  ירדן 
 מיקום:  עקבה 
 קואורדינטות:  29°31′00″N 35°00′00″E﻿ / ﻿29.5167°N 35°E﻿ / 29.5167; 35
 
 אתר רשמי
  (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןנמל עקבה(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןנמל עקבה he
 
לוגו נמל עקבה
מראה בנמל הראשי
הנמל האמצעי
מסופי נמל עקבה
נמל עקבה (ערבית مؤسسة الموانئ العقبة) הוא נמל השוכן לחופי מפרץ אילת, בעיר עקבה שבדרום-מערב ירדן, והוא הנמל היחיד במדינה. הנמל החל בפעילות בשנת 1929 ובשנת 1952 נוסדה "רשות נמל עקבה" כרשות ממשלתית מכוח צו מלכותי. בשנת 1979 נערך שינוי ארגוני בנמל מכוח צו מלכותי נוסף, ושמו שונה ל"תאגיד נמלי עקבה". בהיותו הנמל היחיד בממלכה, מטפל נמל עקבה ברוב הסחר הבינלאומי של ירדן, וחשיבותו לכלכלתה רבה.
מבנה הנמל

מתקני נמל עקבה מרוכזים בשלושה אזורים לאורך 17 ק"מ מרצועת החוף של ירדן במפרץ אילת, מדרום למרכזה של העיר עקבה בצפון ועד סמוך לגבול הסעודי בדרום:
הנמל הראשי מדרום למרכז העיר – בנמל הראשי מקומות עגינה ל־12 ספינות במעמס כולל של עד 70,000 טון, ואורך רציפיו הוא 2,120 מטרים. נמל זה משמש לטיפול במטען כללי, דגנים ולייצוא פוספטים. מסילת הרכבת לעקבה המתפצלת ממסילת הרכבת החיג'אזית מסתיימת בנמל זה.
הנמל האמצעי – נמל זה שוכן כ־3.5 ק"מ מדרום לנמל הראשי וכשבעה ק"מ מדרום למרכז העיר. בנמל האמצעי מקומות עגינה לשבע ספינות ואורך רציפיו הוא 1,000 מטרים. הוא משמש לתנועת מכולות, אורז, מלט ובעלי חיים; ובצידו הדרומי שוכן מסוף המעבורת לנואיבה שבסיני.
הנמל הדרומי – הנמל הדרומי שוכן סמוך לגבול ירדן-ערב הסעודית, ובו מקומות עגינה לארבע ספינות. אורך רציפיו הוא 640 מטרים, והוא משמש לנפט, עץ, מלח, דשנים וכימיקלים דוגמת גופרית ואשלג. מזח הנפט בנמל הדרומי הוקם בשנת 1986 ובו מקומות עגינה לארבע מכליות. המזח מסוגל לטפל במכליות במעמס כולל של 406,000 טון.
הנמל משתרע על פני שטח של 1,680 דונם ביבשה ו־381 דונם בים, ובסך הכל מקיף שטח של 2,061 דונם. לצד שטחים אלה שוכנים מתקני תעשייה ואחסון בשטח כולל של 178 דונם, אשר כוללים, בין היתר, בית זיקוק וממגורות.
ביוני 2022 אירע בנמל אסון דליפת גז רעיל שהביא למותם של 13 אנשים ופציעה של יותר מ-265 בני אדם.
סטטיסטיקה

נמל עקבה מטפל ב-78% מהייצוא מירדן וב-65% מהייבוא אליה. הוא מסוגל לטפל בכל רגע נתון ב-23 כלי שיט, ובשמונה נוספים במרינה של העיר, ובסחורה בהיקף שנתי של 28 מיליון טון. להלן הנתונים הסטטיסטיים של פעילות נמל עקבה בשנים 2010 ו-2011‏:
| אופי התנועה | 2010 (עד חודש אוקטובר ועד בכלל) | 2011 (עד חודש אוקטובר ועד בכלל) | שינוי במספרים מוחלטים | שינוי באחוזים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סך הכל אוניות | 2,391 | 2,390 | 1- | 0 |
| אוניות מטען כללי | 77 | 55 | 22- | 29%- |
| אוניות גל-נוע | 267 | 262 | 5- | 2%- |
| נוסעים | 1,043 | 1,100 | 57 | 5% |
| אוניות תענוגות | 96 | 86 | 10- | 10%- |
| מטען יבש | 263 | 275 | 12 | 5% |
| מטען נוזלי | 159 | 148 | 11- | 7%- |
| אחר | 37 | 48 | 11 | 30% |
| מכולות | 449 | 416 | 33- | 7%- |
להלן נתוני היקף הסחורות ותנועת נוסעים המטופלים על ידי הנמל:
| אופי התנועה | 2010 (עד חודש אוקטובר ועד בכלל) | 2011 (עד חודש אוקטובר ועד בכלל) | שינוי במספרים מוחלטים | שינוי באחוזים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סך תנועת המטען בטון | 13,690,449 | 15,713,047 | 2,022,598 | 15% |
| תנועת משאיות במעבורת | 40,095 | 43,615 | 3,520 | 9% |
| ייבוא מכוניות | 149,280 | 182,003 | 32,723 | 22% |
| תנועת נוסעים | 748,550 | 658,061 | 90,498- | 12%- |
| :מהם מגיעים | 355,512 | 322,065 | 33,447- | 9%- |
| :מהם יוצאים | 393,038 | 335,996 | 57,042- | 15%- |
הערות שוליים

↑  ליעד אוסמו, ירדן: 10 הרוגים ויותר מ-200 נפגעים בדליפת גז רעיל בנמל עקבה, באתר ynet, 27 ביוני 2022
↑  من نحن
↑  אתר נמל עקבה
הנמל האמצעי מימין והנמל הראשי משמאל
משקיע כשיר

משקיע כשיר או לקוח כשיר הוא כינוי לאדם או תאגיד המוחרגים מהסייגים הקבועים בחוק ניירות ערך לעניין קבלת הצעות להשקעה ללא תשקיף.
מגבלות על השקעות

על פי חוק ניירות ערך חל איסור על מתן הצעה להשקעה לסוגיה השונים אלא על פי תשקיף שהרשות לניירות ערך התירה את פרסומו. מטרת החוק היא להגן על ציבור המשקיעים מפני השקעות מסוכנות. על ידי פרסום התשקיף לציבור יכולים המשקיעים הפוטנציאליים לעמוד על טיבה של ההשקעה, לבחון את יתרונותיה וחסרונותיה ולהיות מודעים בצורה מלאה לסיכונים והרווחים הטמונים בה.
תכליתו של החוק מופנית בעיקר להגנה על "משקיעים לא מתוחכמים" שהיעדר ניסיונם וידיעותיהם בתחום יוצר חוסר איזון בין הגוף המציע את ההשקעה ובין הקונה, דבר שיכול להביא לידי ניצול לרעה וגרימת נזק לציבור המשקיעים. אמנם, החוק מאפשר הצגת הצעות השקעה גם בהיעדר תשקיף בסייגים שונים וביניהם: הצעה לפחות מ-35 ניצעים, הצעה שאינה כוללת נתונים כספיים ותשואה צפויה וכן הצעה למשקיעים כשירים וזאת מתוך הנחה של המחוקק כי לאור הכנסותיו ונכסיו של המשקיע הכשיר הרי שהוא כבר "משקיע מתוחכם" שיש ביכולתו להתמודד עם השקעות מורכבות או השקעות שאין עליהן פיקוח.
הגדרות משקיע כשיר

משקיע כשיר נדרש לעמוד בתנאי סף כלכלי. זאת על פי חוק ניירות ערך. יחיד ייחשב למשקיע כשיר אם הוא עומד באחד מהתנאים הבאים:
קרן להשקעות משותפות בנאמנות
קופת גמל
גורם מבטח
בנק
מנהל תיקי השקעות
יועץ השקעות
חבר בורסה
חתם
קרן הון סיכון
חברה שבבעלותה הון עצמי של 50 מיליון ש"ח ומעלה
אדם פרטי עם נכסים נזילים בשווי של מעל כ-5.2 מיליון ש"ח והכנסתו במשך שנתיים עולה על כ-630 אלף ש"ח או שלנכסים הנזילים שווי של מעל כ-8.3 מש"ח או שהכנסתו השנתית עולה על 1.2 מיליון ש"ח.
הצעה למשקיע שאינו כשיר

הגשת הצעה להשקעה למשקיע שאינו כשיר היא עבירה פלילית שעונשה חמש שנות מאסר וזאת בתנאי שהיא הוגשה ליותר מ-35 ניצעים.
לאור התרחבות התופעה של חברות המציעות השקעות למשקיעים לא כשירים מבצעת הרשות לניירות ערך חקירות, תביעות ואכיפה כנגד פעילות זו.
הערות שוליים

↑  חוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, סעיף 15
↑  הרשות לניירות ערך, דוח ריכוז ממצאים בנושא הצעה לציבור של ניירות ערך
↑  חוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, תוספת ראשונה
1 2  מיהו משקיע כשיר (לקוח כשיר)?, באתר מגדל שוקי ההון
↑  נתנאל אריאל, ‏רשות ני"ע רוצה לשנות הגדרה אחת שתשפיע על כל עולם ההשקעות, באתר גלובס, 10 ביוני 2024
↑  חוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, תיקון מס' 45
↑  השקעות לא מפוקחות, באתר הרשות לניירות ערך
חנה קטן

| --- | --- |

חנה קטן בשנת 1985
 לידה:  9 בספטמבר 1958 (בת 66) מנהטן, ארצות הברית 
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 התמחות:  גינקולוגיה
 תואר:  דוקטור לרפואה (M.D)
 תפקידים:  בעלת טור, סופרת, גינקולוגית 
 מחלקות ובתי חולים:  בית חולים שערי צדק, בית חולים לניאדו
 פרסים והוקרה:  פרס כץ (2015)  אשת השנה של תנועת אמונה 
 בן או בת זוג:  יואל קטן 
 
חנה קטן (נולדה בי"ג בתשרי תשי"ט, 27 בספטמבר 1958) היא רופאת נשים, מרצה, סופרת ואשת ציבור ציונית-דתית.
הקימה את יחידת ההפריה החוץ-גופית (IVF) במרכז הרפואי צאנז ע"ש לניאדו בנתניה ועמדה בראשה. הקימה את המרכז לבריאות האשה של קופת חולים מאוחדת בקריית ספר ואת המרפאה הסקסולוגית במרכז הרפואי שערי צדק.