stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עודד קובו
הערות שוליים

↑  The 50 Richest People in Crypto.
↑   שוקי שדה, זה היורש של מיכאל גולן? "כמו רוכב אופנוע ב-350 קמ"ש - או שיגיע למטרה או שיתרסק", באתר TheMarker‏, 4 ביוני 2016
↑  גיא גרימלנד, חלום האינטרנט הסיני של עודד קובו נגוז, באתר הארץ, 10 ביולי 2010
↑  Carney, Michael. "Chinese Internet Tycoon". Pando Daily. נבדק ב-12 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Butcher, Mike. "Instagram Competitor Mobli Gets $60M From Carlos Slim To Build A Visual Search Engine". TechCrunch.
↑  Ilya, Pozin. "Launch to Exit in 18 Months: Pheed Acquired for $40M". Forbes. נבדק ב-18 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ilya Pozin (18 באוקטובר 2012). "Is Pheed the New Twitter?". Forbes. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jon Swartz (19 בפברואר 2013). "Pheed is feeding teens' thirst for social media". USA Today. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dan Milano (21 במרץ 2013). "Pheed: The Social Network That's Winning Over Teens from Facebook and Twitter". ABC News. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Craig Kanalley (25 בפברואר 2013). "Pheed Leaps Facebook, Twitter As Top Social App for iPhone". Huffington Post. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michael Carney (12 באוקטובר 2012). "Chinese Internet tycoon launches Pheed, an influencer social platform offering real monetization". Pando Daily. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שי שלו, ‏עודד קובו ורומן אברמוביץ נערכים להנפקת קבוצת "שלנו" בבורסה בת"א, באתר גלובס, 17 ביולי 2016
↑   עמרי זרחוביץ', בליינדספוט בדרך לבורסה: עודד קובו ורומן אברמוביץ' ינפיקו את קבוצת שלנו, באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2016
↑  גולן חזני ואלי שמעוני, לאחר הביקורת: שלנו גרופ מבטלת ההנפקה - ומפטרת שני שלישים מהעובדים, באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2016
↑  Minchom, Clive. "Teddy Sagi Buys London's Camden Stables Market In Deal Valued At US$664 Million". JewishBusinessNews.
↑  Dannen, Chris. "What American Startups Can Learn From The Cutthroat Chinese Software Industry". Fast Company. נבדק ב-6 במרץ 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff (8 במאי 2013). "Q&A Wednesday! Tony DeNiro of "Pheed"". NYPN. אורכב מ-המקור ב-2014-05-20. נבדק ב-19 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דף הבית של PIR EQUITIES
↑  מאיר אורבך והגר רבט, עודד קובו מגייס קרן של חצי מיליארד דולר; איך והאם היא קשורה לממשלת ישראל?, באתר כלכליסט, 4 ביוני 2019
↑  יסמין יבלונקו, ‏הקרן של עודד קובו טוענת כי היא עובדת עם הממשלה - אך שם לא מכירים אותה, באתר גלובס, 4 ביוני 2019
אריק יקואל

| --- | --- |

 לידה:  1956 (בן 68 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  אריק
 השכלה:  תואר בכלכלה ובמנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1979–2006 (כ־27 שנים)
 דרגה:  ניצב
 תפקידים בשירות
 קצין חבלה ראשי, ראש אגף תמיכה לוגיסטית, ראש אגף תכנון וארגון
אריה (אריק) יקואל (נולד בשנת 1956) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. בין תפקידיו: קצין חבלה ראשי, ראש המינהל הטכנולוגי, ראש אגף תמיכה לוגיסטית וראש אגף תכנון וארגון.
ביוגרפיה

יקואל סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א' בתל אביב ושירת כקצין בדרגת סגן בהנדסה קרבית עד 1979. במהלך שירותו הצבאי החל בתהליך חזרה בתשובה.
עם שחרורו מצה"ל, הצטרף למשטרת ישראל ושירת בה 27 שנים. שירת במערך החבלה של המשטרה, וקודם עד לתפקיד קצין חבלה ראשי, בו כיהן בשנות האינתיפאדה הראשונה ובמהלך פיגועי הטרור שבאו לאחריה, בעקבות הסכמי אוסלו. בשנות שירותו השתתף בצוותי משא ומתן בתהליך השלום עם ממלכת ירדן ועם נציגי הרשות הפלסטינית והרצה בארץ ובעולם על לוחמה בטרור. בהמשך הקים את מִנהל הטכנולוגיות, ובשנת 2000 קודם לדרגת ניצב והיה ראש אגף תמיכה לוגיסטית. בשנה הבאה מונה לראש אגף תכנון וארגון, במסגרתו הקים את מחלקת אסטרטגיה ואת מחלקת משאבים. יקואל הוא החרדי הראשון שהגיע לדרגת ניצב במשטרת ישראל.
בוגר תארים בכלכלה ובמנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בתחילת 2006 פרש משורות המשטרה ונעשה שותף ויו"ר הדירקטוריון בחברת "ספיר טק" - חברת הזנק שעסקה במערכות שכר - עד שנרכשה על ידי חברת מלם תים בסוף 2007. [דרושה הבהרה], יזם ויועץ לחברות שונות ולגופים ממלכתיים[דרושה הבהרה] בתחומי טכנולוגיה וביטחון. יועץ טכנולוגי לקבוצת 'בסדנו' (קבוצה ישראלית-אמריקאית המתמחה בהשקעות בחברות הזנק).   דירקטור בחברת "TRACENSE SYSTEMS LTD" - חברת הזנק העוסקת בפיתוח מריחנים לחומרי נפץ, שותף-מייסד ובעלים בחברת "GLAT LIFT" שפיתחה מעלית שבת מהודרת.
על שמו רשום פטנט טכנולוגי אחד, ופטנט נוסף נרשם בשנת 2022 ונמצא בשלבי בחינה.
ביולי 2020 מונה לראש הצוות המייעץ לשר לביטחון פנים אמיר אוחנה בנוגע לחברה החרדית.
חיים אישיים

תושב שכונת הר נוף שבירושלים, נשוי למלכה ואב לעשרה. תלמידו של הרב יוסף אפרתי.
הערות שוליים

↑  שירה חורש, ‏מיזוג בענף המחשוב: מלם רוכשת את חברת ספיר-טק ב-5 מיליון דולר, באתר גלובס, 23 באוקטובר 2007
↑  מדריך הר נוף (עמ' 98), 2018
איציק סבן, פרויקטור הקורונה החרדי: אריק יקואל, באתר ישראל היום, 13 ביולי 2020
↑  ארי קלמן, זה החרדי שיפקח על התנהלות המשטרה, באתר בחדרי חרדים, 13 ביולי 2020
אלי כזרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בן 57 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  4 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:    ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד מרחב ציון  סגן מפקד מחוז ירושלים  המזכיר הביטחוני לשר לביטחון הפנים
 
אליהו (אלי) כזרי (נולד ב-1967) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב בדימוס. בתפקידו האחרון שירת כמזכיר הביטחוני לשר לביטחון הפנים.
ביוגרפיה

כזרי התגייס למשטרת ישראל ב-1989. שירת בתפקידי מודיעין ובילוש ביחידה המרכזית של מחוז ירושלים. ב-2005 מונה למפקד תחנת הראל. ב-2007 מונה לקצין אג"ם של מרחב דוד. ב-2009 מונה למפקדה הראשון של תחנת לב הבירה. בספטמבר 2011 מונה לסגן מפקד מרחב ציון במחוז ירושלים, בספטמבר 2013 מונה מפקד מרחב לכיש. ב-2016 במקומו מונה אילן פרץ וכזרי מונה למפקד מרחב ציון.
בינואר 2018 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים.
במרץ 2021 מונה למזכיר הביטחוני של השר לביטחון הפנים.
ב-2023 פרש ממשטרת ישראל.
כזרי נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  נצ"מ אלי כברי מונה למפקד מרחב לכיש, אתר משטרת ישראל, 3 בספטמבר 2013
↑  מפקד חדש למרחב לכיש במשטרה
↑  טקס החלפת פיקוד במרחב ציון, אתר משטרת ישראל, 14 בינואר 2018
↑  משטרת ישראל, הענקת דרגות ומינויים לקציני משטרה בכירים בדרגת תת ניצב, באתר משטרת ישראל, ‏25.03.2021
↑  הניצב למפכ"ל: "אם אפתח את הפה שלי עליך, המשטרה תרעד", באתר ערוץ 7, 20 באפריל 2023
עמנואל בן גריון (ברדיצ'בסקי)

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1903 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  10 ביוני 1987 (בגיל 83) חולון, ישראל 
 מדינה:  ישראל, גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 שפות היצירה:  עברית, גרמנית 
 בן או בת זוג:  דבורה ברטונוב 
 צאצאים:  עידוא בן גריון 
 
עמנואל בִּן גָּרְיוֹן (כ"ג בסיוון תרס"ג, 18 ביוני 1903 – י"ג בסיוון תשמ"ז, 10 ביוני 1987) היה סופר ומבקר ספרות, בנו של מיכה יוסף ברדיצ'בסקי.
ביוגרפיה

נולד בברסלאו, (אז בגרמניה, כיום בפולין), בן יחיד לרחל לבית רמברג, רופאת שיניים, ולמיכה-יוסף ברדיצ'בסקי (מי"ב). אביו למד אז באוניברסיטת ברלין, שם הכיר את אמו.
למד עברית אצל אביו ואצל חיים טשרנוביץ ("רב צעיר"). בשנת 1921, בהיותו בן 18, מת אביו. בשנות ה-20 למד תנ"ך והיסטוריה באוניברסיטת ברלין. פרסם רשימות ספרותיות בעיתוני גרמניה. במשך שבע שנים שימש עורך לשוני של האנציקלופדיה היהודית-גרמנית הגדולה "אשכול".
בשנת 1935 עלה עם אמו לארץ ישראל. בשנת 1936 פגש את הרקדנית דבורה ברטונוב באחת מהופעותיה, וכעבור שנה נישאו השניים ברחובות. לאחר כשנה נולד בנם עידוא, שהיה שחקן, מתרגם, משורר ומחזאי. עמנואל בן גריון היה בעל טור קבוע בעיתון דבר ופרסם בו ביקורת ספרותית.
עמנואל בן-גריון עסק רבות בכתבי אביו ובעזבונו. באמצע שנות ה-20 הוציא בגרמניה את הספר המדעי "סיני וגריזים" של אביו. אחת מיצירותיו של ברדיצ'בסקי הייתה "ממקור ישראל", שהוא אוסף סיפורים עבריים שליקט ממקורות שונים. האוסף פורסם בחייו בשישה כרכים בשפה הגרמנית בשם Der Born Judas ("באר יהודה"). לאחר מותו הוציא בנו עמנואל את הספר לאור.
בן-גריון ערך את ספר היובל "אדר היקר" לכבודו של חוקר החסידות ד"ר שמואל אבא הורודצקי, המכיל דברי ספרות ומחקר מאת סופרים ואנשי מדע.
בן-גריון חיבר שירים ופזמונים, ובהם "לא בפינה נדחת", שהושר ללחנו של עמנואל עמירן.
לאחר התאבדות בנו עידוא בגיל 34, כתב עליו את הספר "בין שלשום למחרתיים".
עמנואל בן-גריון נפטר בחולון בגיל 84.
יחסו למורשת אביו

עמנואל בן גריון נועד על ידי אביו, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, להפוך לחוקר שפות שמיות בגרמניה. ואולם, מותו הפתאומי של אביו ב-1921 גרם לו לזנוח בהדרגה את הקריירה האקדמית לטובת יעוד חדש: איסוף, שימור והנחלה של כתבי אביו ומורשתו הרוחנית. בן גריון התמסר למשימה זו עד יומו האחרון, ותרומתו בתחומים אלה הייתה מכרעת לעבודתם של חוקרים נוספים שבאו בעקבותיו. למרות בקיאותו המוחלטת בכל חלקי יצירתו של ברדיצ'בסקי האב, וכתיבתו הענפה עליה, עמנואל בן גריון לא ראה את עצמו כחוקר או פרשן של אביו. יחסו למורשת אביו תואר על ידו כ"שומר נחלה". למרות שפעל גם כסופר, חוקר ומבקר ספרות עצמאי, הוא עמל קודם כל על פרסום כתבי אביו ולא על אלה שלו עצמו. אבנר הולצמן, בספרו "עין בעין: על עשרים חוקרי ספרות", מאיר באור נוסף את תחושותיו האישיות של בן גריון ביחס ליצירותיו של אביו. בן גריון חזר וקרא בכתביו של ברדיצ'בסקי כל השנים, ותמיד מתוך התפעמות של קריאה ראשונה. הוא ראה בהתמסרותו המוחלטת למורשת אביו את מימושו העצמי שלו, ולא התייחס אליה כוויתור על שאיפותיו.
מספריו

בין שלשום למחרתיים: דפים אישיים
גרגר החרדל: מעשיות ומעשים
יוסף בן־מתתיהו, הורדוס וביתו. תרגום מיוונית ועיבּוּד לבני הנעורים. ספרית „שחרות“, הוצאת „עם עובד“, תש"ו.
יאמן כי יסופר: סיפורי אגדה ומשל
המשכיל והכסיל: מעשיות לילדים
שבילי האגדה: מבוא לאגדות-עם של העמים ושל ישראל
מספריו > כתבי מיכה יוסף ברדיצ'בסקי

ילקוט מיכה יוסף ברדיצ'בסקי (בן גריון)
מבחר מאוצר האגדה
ממקור ישראל (שישה כרכים) (מהדורה מקוונת, באתר מס"ע – המרכז לסיפורי עם ולפולקלור)
מעשים שהיו
מקורות וחקרם: מעזבונו של מיכה יוסף בן גריון (ברדיצ'בסקי)
עולם ועולמות בו: מ"י ברדיצ'בסקי (בן גריון) מורד ומשורר
קורא הדורות: מ"י ברדיצ'בסקי (בן גריון)
רשות היחיד: מיכה יוסף ברדיצ'בסקי (בן גריון) בעשרים שנותיו האחרונות
לקריאה נוספת

נורית גוברין, "עמנואל בן-גריון", קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה, כרך ב, תל אביב: גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002, עמ' 431–436.
אבנר הולצמן, עין בעין: על עשרים חוקרי ספרות, הוצאת כרמל, ירושלים, 2018, עמ' 14 - 30
הערות שוליים

1 2  עמנואל בן-גריון, עולם ועולמות בו: מ"י ברדיצ'בסקי (בן גריון) - מורד ומשורר, תל אביב: רשפים, תשמ"ו 1986, עמ' 5
↑  אבנר הולצמן, עין בעין: על עשרים חוקרי ספרות, ירושלים: כרמל, תשע"ח 2018, עמ' 20
↑  אבנר הולצמן, עין בעין: על עשרים חוקרי ספרות, ירושלים: כרמל, תשע"ח 2018, עמ' 29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258737505171  PLWABN: 9810570273205606  BIBSYS: 90624569  BnF: cb12887940w (data)  CiNii: DA02763706  GND: 116184043  ISNI: 0000 0001 1082 3754  LCCN: n86065127  LNB: 000100144  NKC: zmp2014847417  NTA: 069484384  RERO: 02-A013963482  SUDOC: 113307497  VcBA: 495/61264  VIAF: 109953280   WorldCat (עם VIAF): 109953280
אליעזר שטרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1915 קיילצה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  24 באוגוסט 1981 (בגיל 66 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
אליעזר (לוטק) שטרן (1915, ה'תרע"ה – 24 באוגוסט 1981, כ"ד באב תשמ"א) היה פדגוג ישראלי, יליד פולין, פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.
קורות חיים

שטרן נולד בעיר קיילצה (Kielce) שבפולין, אביו של אליעזר, יעקב קופל שטרן, נמנה עם חסידי קוצק. אמו של אליעזר, טאובה שטרן (לבית מיכרובסקי), נולדה בעיר צ'נסטוחובה (czestochowa). אליעזר שטרן למד בחדר בקילצה. לאחר מכן עברה משפחתו להתגורר בעיר לודז', והוא החל ללמוד בגימנסיה הציונית על שם יצחק כצנלסון.
כשהיה בן 17 היה ממקימי ומייסדי תנועת הנוער "בני עקיבא" בלודז', שם הכיר את דינה (מאשה) גליקסמן, לה נישא בשנת 1942.
שטרן עלה לארץ ישראל בשנת 1935 והחל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום שנת הלימודים הראשונה חזר לפולין לחודשי הקיץ כדי לסייע לתנועת "בני עקיבא" בארגון מושבות הקיץ, וחזר ארצה לקראת פתיחת שנת הלימודים החדשה באוניברסיטה.
נמנה עם מארגני חבורת הסטודנטים "יבנה" שעסקה בפעילות חינוכית קהילתית.
בין השנים 1943–1944 שימש ביחד עם אשתו כחלק מהסגל החינוכי של "כפר הנוער הדתי" שליד כפר חסידים.
בין השנים 1946–1948 התגורר עם אשתו בקבוצת יבנה.
לאחר שנים עברו להתגורר בחולון, ואליעזר החל לעבוד כמורה בגימנסיה "צייטלין".
כמו כן עסק בהוראה והדרכה במוסד החקלאי "מקוה ישראל".
בשנת 1951 אליעזר ואשתו עברו להתגורר בתל אביב.
לאחר מספר שנים יצא לשליחות באנגליה למשך שנתיים כדי לנהל את בית המדרש למורים מטעם הסוכנות היהודית.
לאחר מכן לקח חלק בניהול הסמינר האירופאי לנוער בשווייץ.
בשנת 1958 שב לישראל והתגורר בתל אביב.
החל ממקד את לימודיו בפילוסופיה כללית ויהודית, בקבלה ובתולדות עם ישראל.
בשנת 1960 החל לעבוד כמפקח על המקצועות ההומניים בבתי ספר תיכוניים, ובשנת 1962 החל ללמד במחלקה לחינוך באוניברסיטת בר-אילן, בה מצא כר נרחב לפעילותו החינוכית והמדעית. כעבור שנים מעטות נתבקש לקבל על עצמו את ניהול המחלקה לחינוך והפכה לבית הספר לחינוך אותו ניהל שנים רבות.
בשנת 1970 סיים את כתיבת הדיסרטציה שלו וזכה לתואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית.
בשנת 1972 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן.
במהלך שנות ה-70 עבד שטרן בין היתר כיועצו של שר החינוך זבולון המר והיה שליח הסוכנות היהודית במונטריאול.
בשנת 1980 הקים את "המרכז היהודי לתפוצות" ליד אוניברסיטת בר-אילן מתוך תודעת אחריות לחינוך הציוני דתי בגולה, כמו כן הקים וייסד את בית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.
הוא נפטר ממחלת הסרטן ב-24 באוגוסט 1981, בן 66 בפטירתו.
משפחתו

לאליעזר ולדינה שטרן שלושה בנים ובת. בנם הוא פרופסור ידידיה צ' שטרן. הוא קרוי על שם דודו צבי, שנהרג בתאונת נשק במושבה מגדיאל בשנת 1949.
חיבוריו

אישים וכיוונים, פרקים בתולדות האידיאל החינוכי של תורה עם דרך ארץ, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן תשמ"ז.
לקריאה נוספת

חנה יעוז, "אליעזר שטרן: האידיאל החינוכי של 'תורה עם דרך ארץ' מהאורתודוקסיה היהודית באירופה לחינוך הדתי-לאומי בישראל", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 285–293.
רמת דניה

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1964
 על שם:  חברת הבנייה דניה סיבוס
 קואורדינטות:  31°45′40″N 35°10′50″E﻿ / ﻿31.76111111°N 35.18055556°E﻿ / 31.76111111; 35.18055556
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) רמת דניה(למפת ירושלים רגילה) רמת דניה(למפת הרי ירושלים רגילה) רמת דניה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) רמת דניה
 
רמת דניה היא שכונה בדרום-מערב ירושלים, הממוקמת על צלע גבעה בין השכונות בית וגן, קריית היובל ורמת שרת, בגובה 770 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

הקמת השכונה החלה בשנת 1964 על ידי חברת הבנייה "דניה חברה לפיתוח בע"מ" (היום "דניה סיבוס") ונקראת על שמה, על אדמות חקלאיות של הכפר הנטוש מלחה. רוב תושביה חילונים, ובהם אנשי רוח, רופאים, חברי כנסת, חברי מועצת העיר ועורכי דין. במרכז השכונה מרכז מסחרי קטן. השכונה ידועה כשקטה, ורק בשנת 2012 החלו לעבור בה אוטובוסים בקו הסעה לתחנת הרכבת הקלה בהר הרצל. הרחוב הראשי בשכונה קרוי על שמו של אריה קובובי.
בשכונה הקטנה כמה אלפי תושבים, רובם בגילאי פנסיה, והיא מתחלקת לארבעה אזורים: בניינים רבי קומות שנמצאים ממש מעל הפארק בין הרחובות קובובי וגלבר, בתים פרטיים ותיקים שמסודרים במפוזר בלב השכונה (ברחובות גלבר, שרם, ליבוביץ', אבל פן וצייטלין), מבני דירות מדורגים, ורמת דניה החדשה למרגלות בית וגן, ובו וילות דו-משפחתיות (ברחובות יוסי הצייר, גראנאדוס, דסקל, שיר לשלמה וימימה).
ברמת דניה ממוקמים תחנת דלק וסופרמרקט אשר פתוחים 24 שעות וכן בשבתות ובחגים.
בשכונה צולמה סדרת הטלוויזיה עבודה ערבית.
רב השכונה הוא הרב ישעיה שטיינברגר.
פארק דניה

מתחת לשכונה נמצא "פארק דניה" (על שם פישמן קלאגסבורן), בו מספר אזורי פעילות ומתקני משחקים. 
בקצהו המערבי של הפארק, הסמוך לקריית היובל, ממוקם מגרש האימונים הישן של קבוצת הכדורגל הפועל ירושלים ומגרשי טניס.
בעת הקמת השכונה בשנת 1964 תכננה חברת הבנייה "דניה" להקים במקום מתקן לפינוי אשפה, אך לאחר מחאת התושבים, הוחלט למקם את המתקן ליד שכונת בית צפאפא. השטח בו היה אמור להיות המתקן לא פותח והוא שימש חלק מ"פארק דניה". בתחילת שנות ה-2000, ביקש היזם בני נחמיה להקים בשטח זה מרכז מסחרי בשטח בנוי של 25 אלף מ"ר. לבסוף הקים במקום, בין השנים 2011-2014, פרויקט הכולל 4 מגדלי מגורים, בני 9 קומות בשם "פנינה בחורש". חברת הבנייה שבנתה את הפרויקט הייתה דניה סיבוס, הגלגול הנוכחי של "דניה חברה לפיתוח" שבנתה את השכונה במקור.
גלריה

פארק דניה
פארק דניה
הערות שוליים

↑  "קרית דניה" תוקם במערב ירושלים, דבר, 19 באפריל 1964
"רמת דניה" קרית מגורים בעלת רמה בירושלים, על המשמר, 11 ביוני 1964
↑  מיכל פישמן-רואה, הפארק שאליו מגיעים שוב ושוב, באתר כל העיר, 14 בספטמבר 2017
↑  ניר גרוסמן, אורווה בקרית היובל: "אי אפשר לגדל ילדים במגרשים כאלה", באתר כל העיר, 18 באוקטובר 2017
↑  מזבלה ליד "רמת דניה", על המשמר, 19 בנובמבר 1964
המזבלה  הירושלמית - ליד בית־צפאפה, על המשמר, 28 בינואר 1965
↑  ביהמ"ש אישר הקמת מרכז מסחרי של 25 אלף מ"ר ברמת דניה בירושלים, באתר גלובס, 9 בפברואר 2005
↑  ענבל עומר, ‏דניה סיבוס תקים את פרויקט רמת דניה בירושלים ב-66 מ' ש', באתר גלובס, 3 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493931305171
הרמן קלנבאך

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1871 ז'מאיצ'ו נאומייסטיס, ליטא 
 פטירה:  25 במרץ 1945 (בגיל 74) דרום אפריקה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  ישראל 
 
קלנבאך יושב, רביעי מימין, משמאלו גנדי
ד"ר חיים הרמן קלנבאך (בגרמנית: Hermann Kallenbach;‏ 1871–1945) היה מהנדס, ארכיטקט, צמחוני ופעיל זכויות האדם מדרום אפריקה, התפרסם בין היתר כחברו היהודי (או חברו הלבן) של מוהנדס קרמצ'נד גנדי.
קורות חיים

קלנבאך נולד ב-1871 בכפר ז'מאיצ'ו נאומייסטיס בפרוסיה המזרחית לסוחרים יהודים ששינו את שמם מקלמנוביץ לקלנבאך על מנת להשתלב. אחד מאחיו היה יוסף קלמנוביץ, חותנו של מיכאל הלפרן. קלנבאך למד הנדסה ואדריכלות וקיבל תואר דוקטור באדריכלות.
אחרי שירות צבאי קצר החליט, בעצת אחד מקרוביו שחי שם, להגר לדרום אפריקה. שם עבד כאדריכל וארכיטקט וזכה להצלחה מקצועית וכלכלית.
באחד הימים, כאשר סעד כמנהגו במסעדה צמחונית פגש את מהאטמה גנדי והשניים התיידדו תוך שהם מוצאים אידיאלים משותפים של חיי פשטות וסיוע לבריות. לפי גרסה אחרת נפגשו השניים לראשונה דרך מכר משותף. קלנבאך הצטרף לגנדי במאבק למען שוויון זכויות לקהילה ההודית בדרום אפריקה.
יחד עם חברים נוספים הקימו קלנבאך וגנדי, במימונו של קלנבאך שרכש את האדמה ומימן את הבנייה והמחייה בשנה הראשונה, את "חוות טולסטוי" ליד יוהנסבורג בה ניסו להגשים את האידיאל של חיי פשטות שוויוניים ברוח טולסטוי. בבית זה ניסחו קלנבאך וגנדי שלושה עקרונות: כל עבודה מכבדת את בעליה במידה שווה. טובת הפרט זהה לטובת הכלל. חיי עמל הם חיים ראויים.
בחווה זו פיתח גנדי, במהלך שיחותיו המתמשכות עם קלנבאך, את תורת הסאטיאגרהא ששימשה אותו במאבקו לעצמאות הודו.
בסוף שנת 1914, כאשר חזר גנדי להודו, התלווה אליו גם קלנבאך. מסעם של השניים עבר דרך אנגליה, שבה רצה גנדי להפגש עם מספר מדינאים, הודים ואנגלים. במהלך מסעם לאנגליה פרצה מלחמת העולם הראשונה ולכן, בהגיעם לאנגליה, נכלא קלנבאך שהיה אזרח גרמני במחנה מעצר לאזרחי אויב. לאחר המלחמה גילה כי רכושו התפוגג וכי גם רכוש המשפחה בגרמניה נגוז. קלנבאך חזר לדרום אפריקה והצליח לשקם עצמו כלכלית ורק אז נסע לבקר את גנדי בהודו. ביקור אחד מתוך כמה ביקורים שערך בהודו.
גדעון שמעוני מראה במחקרו שהיו לגנדי קשרי חברות קרובים עם מספר יהודים מאז תקופתו בדרום אפריקה בראשית המאה העשרים. החשוב ביניהם היה הרמן קלנבאך. הוא היה ידיד נפש אישי ורעיוני של גנדי מתקופת היכרותם בדרום אפריקה בראשית המאה העשרים ועד מותו של קלנבאך בשנות ה-40. בביוגרפיה פרי עטו של עורך הניו יורק טיימס לשעבר, ג'וזף לליוולד, נטען כי בין השניים שררה מערכת יחסים רומנטית.
קלנבאך, שהפך להיות ציוני במהלך שנות ה-30, בעיקר עקב יחס הנאצים ליהודי גרמניה והתנגדותו לחוקי הגזע, ניסה יחד עם גנדי לשכנע את המוסלמים בהודו בדבר זכותם של היהודים בפלשתינה, מול זו של הערבים. קלנבאך ניסה לשכנע את גנדי לסטות מדרך האהימסה לצורך מאבק בנאציזם ובגזענות, אולם לא הצליח במשימתו ואף לא הצליח לשכנע את גנדי לצאת בהכרזה רשמית בעד התנועה הציונית.
קלנבאך נפטר ב-1945 בדרום אפריקה כתוצאה ממלריה שנדבק בה בעת ביקורו בהודו, קבור בבית הקברות של דגניה א'.
בסרט גנדי דמותו מופיעה מספר פעמים במהלך הסרט, הן בדרום אפריקה והן בהודו, כאשר יהודותו בולטת מכיוון שעונד מגן דוד באופן בולט.
לקריאה נוספת

Yohanan Ben-David, INDO-JUDAIC STUDIES : SOME PAPERS. New Delhi, Northern Book Centre, 2002
Shimon Lev, "Soulmates: The Story of Mahatma Gandhi and Hermann Kallenbach," Orient BlakSwan, 2012
זמנים / גיליון 122 ,אביב 2013: שמעון לב, נטייה עמוקה לרוחניות: מהטמה גנדהי והרמן קלנבאך ב"חוות טולסטוי" בדרום אפריקה
הערות שוליים

↑  במקור בטלגרף הבריטי, ספר חדש: גנדי עזב את אשתו לטובת שרירן יהודי, באתר ynet, 28 במרץ 2011.
↑  ראו ב אתר קבוצת דגניה א'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263413405171  GND: 120724138  ISNI: 0000 0000 6680 8169  LCCN: nr98043237  NTA: 315601671  VIAF: 20519447   WorldCat (עם VIAF): 20519447 
הבית אשר תכנן ובנה קלנבאך עבורו ועבור גנדי, 1908-1909
קיץ ברבנר

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1988 (בן 36) טאלין, אסטוניה הסובייטית (1953–1990) הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית, ברית המועצות
 תאריך עלייה:  1992
 מדינה:  ישראל ישראל
קיץ ברבנר (נולד ב-19 במרץ 1988) הוא עיתונאי, איש טלוויזיה, ודוקומנטריסט ישראלי.
הערות שוליים

↑  סרטי קיץ ברבנר באתר Imdb
↑  ראיון עם קיץ ברבנר. סיפורו של קיץ ברבנר, כתב התרבות של אתר "מעריב" ועיתונאי בתחום הבידור במשך 15 שנים. מה חדש עומרי, עיתון עברי רוסי
↑  "צפויים: הכוכבים האמיתיים ברשת", קיץ ברבנר והדר סתיו. youtube.com/watch?v=J0YqYztHLO4
↑  עמית קוטלר, איך תהפכו לכוכבים גדולים ברשת?, באתר ynet, 16 ביולי 2015
↑  קיץ ברבנר באתר מעריב
↑  קיץ ברבנר, רדיו ללא הפסקה
↑   רן שמעוני, פרופ' יובל, פסיכיאטר, אזרח מודאג, מנהיג רוחני, באתר הארץ, 1 באפריל 2023
↑  הפרופ' מתנצל בפני ליצמן: "המשפט נאמר מתוך כאב", באתר "סרוגים", 1 באפריל 2020
↑  קיץ ברבנר מגיש את פרס הצילום והעריכה, פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער, הארקדמיה ישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑  קיץ ברבנר מתראיין על מסעו לאירופה באירוויזיון 2023 עם נועה קירל, ערוץ הכנסת.
↑  הסרט "קקטוס, אהבה, הרים" באתר הפסטיבל shortstopfest
מנגרובים

עצי מנגרובים בפוארטו ריקו.
נופה עולמית של צמחית המנגרובים
קוף חוטמני על מנגרוב .Sonneratia sp, בורנאו
עץ מנגרוב ממין Avicennia germinans במים רדודים באזור Islamorada, Florida
שרך מנגרוב ממין Acrostichum aureum מאזור Rio Suarez
מבנה של שורשים בצמחיית מנגרובים, בנגלאלדש
מנגרובים הוא שמה של קבוצה פרפילטית הכוללת מספר מיני צמחים ממספר משפחות שונות שהמשותף להם הוא היותם עצים, שיחים, ושרכים כגון האקרוסטיכום הזהוב (אנ') הגדלים במי-ים או במים מליחים לאורך חופים. המנגרובים גדלים באקלים טרופי או סובטרופי, בין קווי הרוחב 30° צפון ו-30° דרום.
יערות המנגרובים הם מערכת אקולוגית ייחודית, היושבת על התפר שבין הים והיבשה. המנגרובים יוצרים חורשות צפופות של שורשים וענפים, וסביבתם מהווה בית גידול למינים רבים של בעלי חיים, כגון תנין הים וסרטנים. הם גדלים בדרך כלל בחופים רדודים, בביצות מלחה או בשפכי נהרות.
המנגרובים נמנים עם מספר משפחות צמחים שהבולטת בהם היא משפחת הריזופוריים (מסדרת המלפיגאים). קיימים כ-110 מינים, מתוכם רק 54 הם מנגרובים אמיתיים החיים רק בחורשות מנגרובים. מכלל השטח המיוער על פני כדור הארץ, רק 0.39% מיוער על ידי צמחיית מנגרוב.
בישראל לא קיימת צמחיית מנגרובים, אך בראס מוחמד שבחצי האי סיני, ובמיוחד בנבק שמצפון לשארם א-שייח', קיימות חורשות של המין אביסניה ימית (Avicenia marina).
ניתן לראות במנגרובים דוגמה לאבולוציה מתכנסת, שכן מינים שונים ממשפחות שונות אימצו טקטיקות הישרדות דומות באקלים דומה.
בחופי פנמה נמצא שמנגרובים יחד עם שוניות של אלמוגים משמשים כבתי גידול לאוכלוסיות של דגים.
פיזיולוגיה של הצמח

המנגרובים הם צמחים בעלי תכונות ייחודיות, המאפשרות גדילה בסביבתם הטבעית, המסוגלים להתקיים בסביבה מלוחה, דלת חמצן ושרויה בקרינת שמש חזקה במרבית ימות השנה.
המנגרובים פיתחו מספר פתרונות להתמודדות עם הסביבה העוינת:
סביבת מים מלוחים: יכולתם לשרוד במי-ים מלוחים נובעת ממנגנונים תוך-תאיים המאפשרים סילוק המלח. בשורשיהם קיימות ממברנות מיוחדות המסננות את מי-המלח. בסוגים שונים של מנגרובים אפורים (אנ') כגון Avicennia marina קיימות בעלים בלוטות המפרישות מלח. מינים אחרים אוגרים את עודפי המלח בעלים ומשירים אותם בבוא העת.[דרוש מקור] צמחי המנגרוב בעלי יכולת לנהל את משק המים שלהם בסביבה מלוחה באמצעות מספר מנגנונים.
סביבה דלת חמצן: חלק מהשורשים הם שורשי אוויר, הנחשפים במהלך שפל ומספקים חמצן. שורשים אלה נראים כמו קשיות, המזדקרות לגובה של בין 30 סנטימטרים ל-3 מטרים. לפיכך המנגרובים משגשגים באזורים שבהם הגאות והשפל משמעותיים. שורשים אחרים משמשים להזנה.[דרוש מקור]
מחסור במים מתוקים: היעדר נגישות למים פיתח במנגרובים מנגנונים לחיסכון במים. פתיחת הפיוניות בעלים מצומצמת למינימום, והעלים אינם פונים לכיוון השמש למזעור ההתאיידות. נראה שגם הגשמים התכופים באזורים הטרופיים מסייעים לשמירה על משק המים של הצמח.
אקולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אקולוגיה > הגנה בעת צונאמי

גבישי מלח המופרש מעלה ירוק של צמח ה-Avicennia marina
יער המנגרובים מעל ומתחת למפלס מי-הים
מנגרובים באזור ראס מוחמד בדרום סיני
הערות שוליים

↑  Mangroves: The Survivors, The Marine Diaries, ‏2018-07-23 (באנגלית בריטית)
↑  Shaohua Xu, Ziwen He, Zixiao Guo, Zhang Zhang, Gerald J. Wyckoff, Anthony Greenberg, Chung-I Wu, Suhua Shi, Genome-Wide Convergence during Evolution of Mangroves from Woody Plants, Molecular Biology and Evolution, 2017-01-12, עמ' msw277 doi: 10.1093/molbev/msw277
↑  Heather A. Stewart, Jennifer L. Wright, Matthew Carrigan, Andrew H. Altieri, David I. Kline, Rafael J. Araújo, Novel coexisting mangrove-coral habitats: Extensive coral communities located deep within mangrove canopies of Panama, a global classification system and predicted distributions, PLOS ONE 17, 15 ביוני 2022, עמ' e0269181 doi: 10.1371/journal.pone.0269181
↑  Ruth Reef, Catherine E. Lovelock, Regulation of water balance in mangroves, Annals of Botany 115, 2015-02-01, עמ' 385–395 doi: 10.1093/aob/mcu174
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548327005171  GND: 4217650-5  LCCN: sh85080527  NDL: 00567445  NKC: ph122609