stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון סנט מרי

| --- | --- |

 מיקום:  סאות'המפטון, הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  50°54′21″N 1°23′28″W﻿ / ﻿50.90583333°N 1.39111111°W﻿ / 50.90583333; -1.39111111
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2001 – הווה (כ־23 שנים)
 בעלים:  סאות'המפטון 
 מפעיל:  סאות'המפטון 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  סאות'המפטון (2001 - היום)
 מושבים:  32,505
 ממדי משטח:  102 × 68 מטר
 he
 
סנט מרי (באנגלית: St Mary's Stadium) הוא אצטדיון כדורגל של קבוצת סאות'המפטון מהעיר סאות'המפטון שבמחוז המפשייר בדרום אנגליה. הוא מכיל 32,505 מושבים, ונכון לשנת 2015 הוא האצטדיון הגדול ביותר בדרום אנגליה (למעט לונדון).
שיאים

המספר הרב ביותר של אוהדים במשחק באצטדיון זה נקבע בתאריך 28 באפריל 2012 במשחק נגד קובנטרי סיטי, והוא עומד על 32,363 אוהדים.
המספר הנמוך ביותר של אוהדים במשחק עומד על 17,849, והוא נקבע במשחק בליגת הצ'מפיונשיפ בעונת 2008-2007.
משה רשפון

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1934 (בן 90)  תל אביב-יפו, המנדט הבריטי פלשתינה (א"י)
 מקום מגורים:  מכון ויצמן למדע,  רחובות
 עיסוק:  פיזיקאי, מחנך
 מקום לימודים:  מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  דוד טרבס, יגאל תלמי
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 פרסים והוקרה:  פרס החדשנות של ארגון מוזיאוני המדע הבינלאומי  (1999) 
 בן או בת זוג:  יהודית רשפון 
 תרומות עיקריות
 הקמת היחידה לפעולות נוער במכון ויצמן, הקמת גן המדע וייסוד פסטיבל המדע
 
רשפון נושא את הרצאתו "פיזיקה בכיף" במכון ויצמן, 19 בינואר 2024
משה רשפון (נולד ב-24 באפריל 1934) הוא פיזיקאי ומחנך ישראלי, מחלוצי החינוך המדעי לנוער בישראל, מייסד היחידה לפעולות נוער וגן המדע ע"ש קלור במכון ויצמן למדע, ומנהלם הראשון.
ביוגרפיה

משה רשפון נולד בתל אביב בשם משה גרינשפן לשרה וישראל שעלו מפולין. בינקותו עברה משפחתו לאבן יהודה, שהוריו נמנו עם מייסדיה, ושם גדל. את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר הריאלי ע"ש מונטיפיורי בתל אביב, במגמה טכנית.
את מרבית שירותו בצה"ל עשה כסייר וכמדריך סיירים. לאחר שחרורו מצה"ל החל בלימודי תואר ראשון ושני במתמטיקה ובפיזיקה (ראשי) ובמטאורולוגיה (משני) באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הגמר בפיזיקה עשה אצל פרופ' פיטר הילמן במכון ויצמן למדע.
הוא שאף להצטרף למשלחת לאנטארקטיקה, אך לבסוף ב-1961 עבר למכון ויצמן למדע והחל את לימודיו לתואר שלישי בפיזיקה בהנחיית הפרופסורים דוד טרבס ויגאל תלמי. ב-1972 השלים את לימודיו והגיש את עבודת המחקר שלו, שעסקה באפקט מסבאואר.
פועלו החינוכי > נוער שוחר מדע

בהיותו דוקטורנט החל רשפון להיות מעורב בייסוד מסגרות העשרה וחינוך למדע כחלק מפעילותו של מכון ויצמן. ב-1964 הקים וריכז את "מחנה הנופש לנוער שוחר מדע" שהיה מחנה של אוהלי צבא בסמוך לבניין הפיזיקה הגרעינית במכון. זאת, בהשראתו של פרופ' עמוס דה-שליט. החניכים נבחרו בקפידה על ידי ועדה מדעית מארגנת בה היו חברים חוקרי המכון, הפרופסורים גבירול גולדרינג, דוד דנון, דב אלעד ויוסף גיליס, ובראש הוועדה עמדה מרגלית סלע (רעייתו של פרופ' מיכאל סלע).
המחנה התבסס על תפיסה חדשנית של המושג "חינוך מדעי", שמטרתה לאפשר לבני הנוער להכיר את ההתרגשות של עבודה במעבדה, לעבוד עם חוקרי המכון במעבדותיהם, ולהשתתף בפעילות מחקר ממשית. המחנה, שנקרא לימים "סדנת המדע לנוער ע"ש עמוס דה-שליט", היווה ראשיתן של מסגרות נוער שוחר מדע בישראל באשר הן, ונמשך מדי קיץ בעשרות השנים שחלפו מאז. הצלחת המחנה וההדים שעורר אף הביאו את אחד מעמיתיו של רשפון להזמינו למצרים בתקופה שבה היו שתי המדינות שרויות עדיין במצב מלחמה.
ב-1972 נקרא רשפון לייסד את "היחידה לפעולות נוער" במכון, והוא כיהן כמנהלה הראשון. לימים הפכה ל"צמ"ד" (צעירים במדע) והיוותה תשתית להקמת מכון דוידסון לחינוך מדעי. זו היוותה קורת גג לסדנת הנוער ע"ש דה-שליט וכן לפעילויות בינלאומיות כגון מחנה הקיץ ע"ש ד"ר בסי פ' לורנס. בסדנאות אלה ובפעילויות נוספות השתתפו מאות אלפי בני נוער מרחבי ישראל, אשר חלקם הפכו לחברי סגל בכירים בזכות עצמם.
את אוהלי הצבא הזמניים החליפו בונגלוס ובהמשך, בשנת 1983, נבנה במרכז כפר הנוער הבינלאומי ע"ש לאוב המאכלס, בין היתר, את בית ספר השדה למדע ואת תוכניות הקיץ. ב-1985 כתב מסמך רשמי בנושא פעילויות החינוך המדעי במכון ויצמן, זאת לבקשת נשיא המכון פרופ' מיכאל סלע וארגון אונסק"ו.
על פעילותו בהקמת בית ספר השדה למדע וסדנת עמוס דה-שליט, זכה רשפון פעמיים בפרס קלור. ב-1993 זכה בפרס נשיא מדינת ישראל על פועלו, ב-1998 נבחר כחבר במועדון פאראדיי וב-1999 הונצח פועלו בשביל "מעלה היובל" שנחנך במכון ויצמן לציון חמישים שנה להיווסדו. בדצמבר 2022 נבחר רשפון ליקיר העיר רחובות. הוא חבר הוועדה האקדמית של מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בחיפה.
פועלו החינוכי > גן המדע

בשנת 1999 ייסד רשפון את גן המדע ע"ש קלור, מוזיאון מדעי פתוח ראשון מסוגו בעולם, שהוקם בלב מכון ויצמן. הגן שאב השראה ממוזיאון האקספלורטוריום (אנ') בסן פרנסיסקו, שרשפון נמנה עם מבקריו והמשתלמים בו. בסמוך להקמת גן המדע, זכה רשפון בפרס החדשנות של האיגוד הבינלאומי של מוזיאוני המדע (ASTC) (אנ'), על פיתוח הרעיון לגן וביצועו. לגן ע"ש קלור קדם גן קטן יותר בשטחי היחידה לפעולות נוער, שהיה פעיל עוד בשנות ה-80.
בשנת 2004 ניהל את בניית ה"אקוספירה" על-שם ג'ו ויינסטין ומייג'ור מקס שולמן. זוהי כיפה גאודזית הבנויה ממוטות פלדה ומזכוכית, והיא משמשת ללימודי סביבה ואקולוגיה. רשפון כיהן כמנהל הגן עד שנת 2009, אז פרש לגמלאות.
בשנת 2002 קיבל הגן בניהולו את פרס המועצה לישראל יפה, וב-2007 קיבל צוות הקמת האקוספירה בהובלתו את פרס רוי ל' שפר מהארגון הבינלאומי של מוזיאוני המדע. ב-2018 נבחר לעמית האקספלורטוריום.
פועלו החינוכי > פסטיבל המדע ויום המדע

בשנת 2000 העלה רשפון את הרעיון לקיומו של פסטיבל מדע ישראלי, לאחר שהוזמן להרצות במסגרת פסטיבל אדינבורו על פיזיקה באופן משעשע. עד שנת 2012 נערך הפסטיבל מדי שנה בפסח או בסוכות ומשך אליו עשרות אלפי אורחים ומשתתפים. במסגרת הפסטיבל העניק רשפון מדי שנה הרצאה בשם "פיזיקה בכיף".
עוד קודם לפסטיבל המדע, ב-1985, החל רשפון בהובלת אירועי יום המדע בחצור הגלילית שהפכו למסורת שנמשכה שנים ארוכות. אירועים אלה היוו הבסיס ל"מדענוע", ניידת המדע של מכון ויצמן (ובהמשך מכון דוידסון), המכילה מוצגים מדעיים ומאפשרת הנגשת מדע לילדי ישראל גם ביישובי הפריפריה.
פועלו החינוכי > יד חיים ויצמן

בד בבד עם פיתוח גן המדע, כיהן רשפון כמנכ"ל יד חיים ויצמן בשנים 1991–2000. בתקופת כהונתו נחנך בניין גנזך ויצמן בתרומתה של אילה זקס אברמוב לזכר בעלה המנוח שמואל יעקב זקס מטורונטו. כמו כן שוקמו ושומרו בית ויצמן ומכונית השרד של ויצמן, בשיתוף קרן יד הנדיב. הבית נפתח שוב לקהל הרחב ב-1999.
חיים אישיים

ב-1972 נישא ליהודית לבית טבע, לימים פרופסור למיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. השניים הכירו בהיותם מדריכים במחנה לנוער שוחר מדע, והיו נשואים עד לפטירתה של יהודית ב-2023. יש להם שני ילדים ושני נכדים.
רשפון מתגורר במכון ויצמן.
הערות שוליים

↑  מכון דוידסון, פוסט לרגל יום הולדתו ה-80 של רשפון, באתר פייסבוק, ‏23 באפריל 2014
↑  ראשונים ג'-ד', באתר בית הראשונים אבן יהודה
↑  התואר הוענק לו מטעם האוניברסיטה העברית, שכן מכון ויצמן טרם העניק תארים באופן עצמאי בתקופה זו.
1 2 3  על מדענים וילדים, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בספטמבר 2008
1 2  "חממה" למדענים צעירים במכון וייצמן ברחובות, מעריב, 6 ביולי 1964
↑  50 "מדענים בכוח" במחנה נופש במכון ויצמן, למרחב, 6 ביולי 1964
1 2 3  נוסטלגיה, חזון, ומה שביניהם, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 ביוני 2006
↑  מדען-עיתונאי מצרי הזמין מדען ישראלי לבקר בארצו, למרחב, 2 בפברואר 1971
↑  פגישת מחזור, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בספטמבר 2009
↑  Dr Moshe Rishpon, The Faraday Club
↑  נבחרו 12 יקירות ויקירי העיר לשנת 2022, באתר פורטל רחובות שלי, ‏26 בדצמבר 2022
↑  ועד מנהל ובעלי תפקידים במדעטק, באתר מדעטק
↑  המדען וגנו, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בדצמבר 1998
↑  קובי ניב, בואו נשחק בניוטון ואיינשטיין, חדשות, 30 ביולי 1986
↑  ד"ר משה רשפון, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בדצמבר 2007
↑  Dr. Moshe Rishpon, Exploratorium, ‏מרץ 2018
↑  אבי בליזובסקי, 11 אלף מבקרים השתתפו בפסטיבל המדע במכון ויצמן, באתר הידען, ‏27 באפריל 2008
↑  פיסיקה בכיף עם משה רשפון, באתר יוטיוב
↑  משולש רומנטי, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בספטמבר 1998
↑  תזוזות, באתר חדשות, ‏8 במאי 1990
↑  יהונתן ברקהיים, הגלובוס בן שנות אלפיים, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏22 בספטמבר 2023
| --- | --- |
ערך טוב: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012444968305171  VIAF: 7693169381405939550002   WorldCat (עם VIAF): 7693169381405939550002 
האקוספירה בגן המדע ע"ש קלור
יפעת עובדיה-לוסקי

יפעת עובדיה-לוסקי (נולדה ב-3 ביוני 1976) היא יושבת ראש קרן קיימת לישראל, והיא האישה הראשונה המשמשת בתפקיד זה. מכהנת כחברה בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית וחברה בהנהלת יד ושם.
קודם מינוייה ליו"ר קק"ל, עמדה בראש המחלקה לעברית ולתרבות בהסתדרות הציונית העולמית, כיהנה כמנכ"לית הליכוד העולמי במשך למעלה מארבע שנים והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה.
ביוגרפיה

עובדיה-לוסקי נולדה וגדלה בבת ים. למדה בבית הספר מקיף שש-שנתי אורט רמת יוסף בבת ים. התגייסה לצה"ל ושירתה כמורה חיילת בירושלים.
כיהנה כחברת המועצה הציבורית להנצחת זכרו ופועלו של זאב ז'בוטינסקי, וחברה במועצה הציבורית של תנועת בית״ר.
בשנים 2013–2015 כיהנה כראש מטה במשרד הביטחון ובמשרד המדע והטכנולוגיה, והובילה בין היתר את קידום היוזמה להנגשת המדע לפריפריה ועידוד הגיוס לצה״ל בקרב אוכלוסיות מיוחדות.
בשנת 2016 מונתה למנכ"לית הליכוד העולמי.
בתקופת כהונתה הרחיבה את פעילות הארגון בעולם, עם גיוס ראשי הסניפים בקהילות היהודיות בתפוצות לתוכניות למען הנצחת זכר השואה וכן במאבק נגד האנטישמיות ופשעי שנאה ונגד ביסוסו של ארגון החרם נגד ישראל BDS.
לאחר הקונגרס הציוני העולמי ה-38, שהתקיים בשנת 2020, נבחרה לעמוד בראש המחלקה לעברית ולתרבות בהסתדרות הציונית העולמית ומאז חברה בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
בדצמבר 2022, התכנס דירקטוריון קק"ל ובחר בעובדיה-לוסקי כיו"ר הדירקטוריון והחליפה את אברהם דובדבני שהיה היו"ר בשנתיים שלפני כן.
במאי 2023 הובילה להסכם ארוך טווח לחמש שנים בין קק"ל למדינת ישראל במסגרתו התחייבה הקרן להעביר 6 מיליארד שקלים למדינה באמצעות ביצוע פרויקטים לאומיים בתחומי ההתיישבות, פיתוח הפריפריה ומיזמים סביבתיים.
בספטמבר 2023, נבחרה יחד עם יעקב חגואל יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית וסאם (שמואל) גרונדוורג יו"ר קרן היסוד, ברשימת 50 היהודים המשפיעים של השנה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל יזמה את 'דרך הגיבורות' בכניסה לפארק אופקים. דרך שנועדה להנציח את גבורתן של נשים ישראליות אשר פעלו בקור רוח והצליחו במעשיהן להציל חיים של עשרות אנשים בזמן המתקפה של ה-7 באוקטובר.
בנוסף לכך יזמה בט"ו בשבט של אותה שנה את הנטיעות לזכרם של נרצחי מסיבת הנובה בחניון רעים שביער בארי.
במרץ 2024 נבחרה ל-50 הנשים המשפיעות בישראל של העיתון גלובס.
היא בעלת תואר שני בהצטיינות במנהל ובמדיניות החינוך מאוניברסיטת תל אביב, ותואר ראשון בספרות עברית ובהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית.
עובדיה-לוסקי נשואה לאמיר ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בצור הדסה.
הערות שוליים

↑  האישה הראשונה בתפקיד: יפעת עובדיה-לוסקי נבחרה ליושבת ראש קק״ל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 בדצמבר 2022
↑  דינה חלוץ, "נשים תמיד היו שותפות במפעל הציוני, אבל אף אישה לא עמדה בראש המוסדות הלאומיים", באתר ynet, 10 באפריל 2023
↑  צבי זרחיה, העתירה לא עזרה - יפעת עובדיה לוסקי נבחרה ליו"ר קק"ל, באתר כלכליסט, 6 בדצמבר 2022
↑  צבי זרחיה, קק"ל תעביר למשרד האוצר 6 מיליארד שקל במשך חמש שנים, באתר כלכליסט, 14 במאי 2023
↑  50 Influential Jews: Pillars of Zion - No. 26, jpost
↑  מצדיעים להן: קק"ל חונכת את 'דרך הגיבורות' בפארק אופקים, באתר ערוץ 7, 15 בינואר 2024
↑  איליה יגורוב, "נקום מעפר ונצמיח חיים ברעים": המשפחות השכולות מהמסיבה בנובה חזרו לטעת עצים במקום בו נרצחו יקיריהן, באתר ישראל היום, 21 בינואר 2024
↑  50 המשפיעות 2024: יפעת עובדיה– לוסקי, באתר גלובס
יעקב סלע (מגדל נחשים)

| --- | --- |
תמונה בשימוש הוגן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  31 בדצמבר 1960 חיפה, ישראל 
 נרצח:  16 באפריל 1996 (בגיל 35) רמת הגולן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
יעקב פסח סלע (31 בדצמבר 1960 – 16 באפריל 1996) היה מגדל נחשים ולוכד נחשים ישראלי שנרצח.
ביוגרפיה

סלע נולד בשנת 1960 בחיפה כ"יעקב פסח". הוא החל בתחביב איסוף וגידול נחשים כשהיה בן 9, לאחר שראה ילדה מסתובבת עם נחש צפע ברחוב. למד בבית הספר הניסיוני הפתוח בחיפה, שם המורה לטבע תמך בתחביב שלו, והתיר לו להחזיק מספר נחשים וזוחלים בכלובי זכוכית. בהמשך עבר ללמוד בפנימייה בכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים, אז פנה למנהל המכון הביולוגי - בית פנחס, שיאפשר לו להעביר את האוסף שלו לשם (כשבגר עבד במכון). בגיל 14 הוכש על ידי נחש צפע, ומאז נהג להזריק לעצמו מדי פעם קצת ארס כדי לפתח לעצמו נוגדנים. בצבא שירת כמדריך ידיעת הארץ. לאחר שירותו הצבאי הוא החל להתפרנס כלוכד נחשים, עסק בגידול והכלאת נחשים, והדריך חובבי נחשים וזוחלים אחרים.
ברשות הטבע והגנים, שמופקדת על הטיפול בבעלי חיים מוגנים, התעורר חשש ששני נחשים ארסיים מהזן צפע חול מזרחי (אנ') שסלע הבריח, שוחררו, והם עשויים להתרבות כמין פולש. לבסוף אותרו הנחשים ביישוב בצפון[דרוש מקור]. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 צבר סלע מוניטין בינלאומי של מומחה לנחשים, לאחר שביצע מאות הכלאות של מיני נחשים שונים, ויצר זנים חדשים של נחשים שלא היו קיימים בטבע, אותם מכר בישראל ובעולם. סלע החזיק נחשים בדירתו. ב-1992 החרימה רשות שמורת הטבע את אוסף נחשיו, אך בית המשפט הורה להשיב את האוסף לסלע. סלע נהג להתגרות בשכניו באמצעות נחשים, וכנגדו הוגשו תלונות במשטרת ישראל.
הרצח

ביום השואה (כ"ז בניסן ה'תשנ"ו), 16 באפריל 1996, נעלם סלע ונחשב כנעדר למשך שבועיים. גופתו נמצאה ברמת הגולן על ידי מטיילים שראו יד מבצבצת מן האדמה. בחקירה התגלה שסלע נורה למוות בידי הראל הרשטיק (אשר מונה למנכ"ל החברה בורסאית נקסט ג'ן) מתלמידיו ומעריציו של סלע. הרצח בוצע באמצעות האקדח של רינה הרשטיק, אמו של הראל ומגדלת נחשים אף היא. הסתבר שסלע היה בקשר רומנטי עימה. הראל הרשטיק גנב מסלע 49,000 ש"ח בהמחאות, ומשזה גילה את הגנבה הבטיח הרשטיק להחזיר את הכסף בתוספת 100% ריבית.
הרשטיק לימד את חברו דניאל (דני) קניג, בעל הפרעה נפשית חמורה והכרוך אחריו, להשתמש באקדח. השניים שכנעו את סלע להצטרף אליהם לנסיעה לחיפה, בטענה שהרשטיק יחזיר לו את הכסף מחשבון בנק של חברה בבעלותו. הם עצרו כשהרשטיק טען שעליו להקיא. קניג ירה בסלע שלושה כדורים, והרשטיק ירה בראשו כדור רביעי. יחד קברו שני הרוצחים את סלע.
המניע לרצח נחשב החוב של הרשטיק לסלע, ואולי גם קשריו הרומנטיים של סלע עם רינה הרשטיק, אמו של הראל.
חלק מהנחשים של סלע הגיעו לידיהם של תלמידיו וחבריו, בעיקר נערים, והיו שהביעו דאגה מכך, בעיקר עקב הכלאות עם תוצאות לא ידועות שסלע ערך בנחשיו. רוב הנחשים הועברו לחווה הטיפולית בקיבוץ החותרים.
ענישת המעורבים ברצח

הראל הרשטיק הורשע בעבירות של רצח, קשירת קשר לביצוע רצח, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ושיבוש מהלכי משפט, ונידון למאסר עולם. דני קניג נידון ל-15 שנות מאסר בעסקת טיעון, והוכר כמעורער בנפשו. רינה הרשטיק הורשעה בהדחה בחקירה, סחיטה באיומים והתחזות, נידונה ל-10 חודשי מאסר, וגורשה מקיבוצה, דגניה ב'.
במהלך השנים ביקש הראל הרשטיק להשתחרר ממאסרו מסיבות שונות. בשנת 2000 ערער על כך שהוא לא היה הרוצח שירה בסלע, וטען כי קניג הוא זה שביצע את הרצח. בשנת 2009 הציג עצמו בתוכניתו של אמנון לוי כמי שהמציא מכשיר שמזהה סרטן על ידי ניתוח האוויר מנשיפה יחידה של נבדק. מאוחר יותר ביקש להשתחרר בטענה כי הטיפול הרפואי שקיבל בכלא עלול לגרום למותו. ב-12 במרץ 2021 שוחרר הרשטיק ממאסרו לאחר שועדת שחרורים קיבלה את בקשתו. כחודשיים לאחר מכן מונה למנהל טכנולוגיות ראשי בחברת "סנט טכנולוגיות רפואיות", העוסקת בפיתוח מכשיר לזיהוי מחלות קשות בדגש על סרטן, וכן נגיף הקורונה באמצעות נשיפה, ומבקשת להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
חיים אישיים

במסגרת תוכנית התחקירים "אבודים", המשודרת ב"רשת 13", נחשף באפריל 2019 כי לסלע נולדו בן ובת, לאחר רומן שהיה לו עם שתי צעירות חובבות נחשים. סלע קיים מערכות יחסים רבות עם נשים, כשכל אחת מהן הייתה בטוחה שהיא היחידה בחייו, ולא התחייב לזוגיות בפני אף אחת.
ביתו אורורה נולדה בשנת 1990 מאישה בשם טוביה שהיגרה לאילינוי בשנת 1996, ובנו תומר נולד בשנת 1994 מאישה בשם גלית שנה וארבעה חודשים לפני הירצחו.
תיעוד דוקומנטרי

באוגוסט 2022 התפרסמה באתר "N12" סדרה תיעודית אודות סלע. את הסדרה, שנקראה "חצי אדם חצי נחש" ובה חמישה פרקים, יצר יגאל מוסקו.
לקריאה נוספת

יגאל מוסקו, כת הנחש, המוסף "7 ימים", "ידיעות אחרונות", 13 בספטמבר 2002
הערות שוליים

1 2  נטע שדמי, נחש חמוד שלי, מעריב, 22 ביוני 1988
↑  דוד זוהר, ו "תאונת עבודה" של צייד נחשים בן 14, מעריב, 25 ביולי 1975
↑  אהרון אורגד, 100 נחשי צפע נלכדו במכמורת, חדשות, 12 ביוני 1988
אוהד רבינוביץ, ילדי מכמורת צפו אתמול בלכידת 74 צפעים בחצרות הבתים, מעריב, 10 ביוני 1988
↑  אמיר גילת, נחש נשך נחש, מעריב, 25 ביולי 1989
↑  יגאל קוצר, "הצפע נעץ את השיניים ביד, הייתי בטוח שאני מת", חדשות, 12 במרץ 1991
↑  אביגיל לאפין, ממש צער בעלי חיים, באתר nrg‏, 5 בספטמבר 2006
↑  יוסי ריבלין, היקף הסתר בנחשים – כמו בסמים וביהלומים, חדשות, 26 בנובמבר 1991
↑  יגאל קוצר, "לא ייקחו ממני את הנחשים", חדשות, 5 באפריל 1992
↑  בכתבה מאותה תקופה נכתב על ביקורה של נעמי גל, אז מנהלת פינת החי של קיבוץ החותרים (לימים, מכון טיפולי באמצעות חיות), בדירתו ברחוב הס: ”זה היה כמו ליפול לבור נחשים. היו שם מאות. בסלון, על המיטה, בכל מגירה, בכל ארון. נחשים על הריצפה ונחשים שנופלים לך על הראש מהמשקופים. ערך הדירות בבניין כולו ירד בגללו. כשסלע היה מסתכסך עם השכנים הוא היה מוציא כמה נחשים, שיתלפפו בין חבלי הכביסה. מדי פעם היה שכן קורא למשטרה, והשוטרים המסכנים היו קוראים לסלע מלמטה, כי פחדו לעלות לדירה.”
↑  סעיף 6.1 לפסק הדין תפ (מחוזי חיפה) 103/96 מדינת ישראל נ' הראל הרשטיק
1 2 3  עמיר קורץ, ממאסר עולם במעשיהו לאחוזת בית: רוצח לוכד הנחשים בדרך לבורסה, באתר כלכליסט, 21 באוקטובר 2021
↑  קארין גרינברג, נחש בעל שני ראשים בקע בקרית חיים, במקור, מתוך "חדשות המפרץ", 26 ביולי 2010
↑  אריק סויסה, לוכד הנחשים שירן באבא: מי שמתעסק איתם, שידע את הסיכונים, באתר nrg‏, 10 בינואר 2011
1 2  תפ (חיפה) 103/96 מדינת ישראל נ' הראל הרשטיק, ניתן ב-17 במאי 1998, באתר "נבו"
↑  ענת רואה, מאסר עולם לרוצחו של לוכד הנחשים, באתר ynet, 10 בספטמבר 2000
↑  ליטל לוין, היום לפני 15 שנה: נפתרה תעלומת הירצחו של מלך הנחשים, באתר הארץ, 12 במאי 2011
↑  העליון דחה ערעור הרשטיק שרצח את לוכד הנחשים סלע, באתר גלובס, 10 בספטמבר 2000
↑   הצצה: האם לרוצח הראל הרשטיק מגיע פרס נובל? תוכניתו של אמנון לוי מאוחזרת באתר נענע 10
↑  שמואל דקלו, ‏שותפיו לסטארט-אפ הרפואי של הרוצח הראל הרשטיק: ד"ר אורי קנטור ויצחק קאול, באתר גלובס, 17 ביוני 2009
↑  רענן בן צור, רוצח לוכד הנחשים רוצה להשתחרר: "ימיי ספורים", באתר ynet, 13 בספטמבר 2010
↑  רועי רובינשטיין, רוצח לוכד הנחשים יעקב סלע שוחרר מהכלא, באתר ynet, 12 במרץ 2021
טקס פרסי אוסקר ה-95

| --- | --- |

לוגו של הטקס
 תאריך:  12 במרץ 2023
 מיקום:  תיאטרון דולבי הוליווד, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מנחים:  ג'ימי קימל
 מפיק:  גלן וייס (אנ') וריקי קירשנר (אנ')
 במאי:  גלן וייס
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  13,200 שנייה 
 אתר רשמי
 →94 96← פרס אוסקר
 
טקס פרסי אוסקר ה-95 מייסודה של האקדמיה האמריקאית לקולנוע, נערך ב-12 במרץ 2023, ובמסגרתו הוענקו פרסי אוסקר לסרטי קולנוע שיצאו בין התאריכים 1 בינואר 2022 – 31 בדצמבר 2022. בכך חזרה תקופת הזכאות למועמדות לפרס להיות בת 12 חודשים, אחרי שנתיים שבהן נמשכו תקופות הזכאות 14 חודשים (2020–2021) ועשרה חודשים (מרץ 2021–דצמבר 2021). זו השנה השנייה ברציפות שבה התקיים הטקס בחודש מרץ, אחרי מספר שנים שבהן הוא התקיים בפברואר, ובשנת 2021 נדחה הטקס לאפריל בעקבות משבר מגפת הקורונה בארצות הברית.
הטקס נערך בתיאטרון דולבי שבמרכז המסחר והבידור "אוביישן הוליווד" (אנ') בלוס אנג'לס, קליפורניה, שודר בארצות הברית בשידור חי ברשת הטלוויזיה ABC, והונחה על ידי ג'ימי קימל. זו הפעם השלישית שקימל הנחה טקס פרסי אוסקר, ובכך הוא הצטרף לארבעה אישים שהנחו שלושה טקסי אוסקר בעבר: ג'רי לואיס, סטיב מרטין, קונרד נייגל (אנ') ודייוויד ניבן.
שינויים בתקנון התחרות

לאחר שרוב בתי הקולנוע בארצות הברית שבו לפעול, חידשה האקדמיה לקולנוע את התקנה המחייבת להקרין סרטים בקולנוע במשך שבעה ימים לפחות לפני שיוצגו בפלטפורמות אחרות, כתנאי להכרה במועמדותם, ובוטלה הכשרה למועמדות רק על בסיס הקרנה בחדר ההקרנה הווירטואלי, שירות הזרמת המדיה המשמש את חברי האקדמיה. לצד זאת, נשארו בתוקף שני שינויים שנעשו בתקופת הקורונה: ראשית, חובת הקרנה בבתי קולנוע הורחבה, וכוללת גם בתי קולנוע באזור מפרץ סן פרנסיסקו, שיקגו, מיאמי או אטלנטה (ג'ורג'יה), ולא רק את מחוז לוס אנג'לס והעיר ניו יורק, כבעבר. שנית, מתחמי דרייב אין נחשבו כבתי קולנוע לצורך הזה.
שינויים נוספים:
השיר המקורי הטוב ביותר: ניתן להגיש לא יותר משלושה שירים מסרט אחד.
עריכת הקול הטובה ביותר: נקבעה חובה לאפשר צפייה גם לאנשי חטיבת הקול של האקדמיה, והמתחרים בקטגוריה זו נדרשו להכין לקראת ההקרנה לבחירת המועמדים, וידאו קליפ שאורכו לא עולה על עשר דקות.
קידום סרטים והישגים מקצועיים כלפי חברי האקדמיה: בנוסף לחדר ההקרנות הווירטואלי, החברות המפיקות יכלו, בנסיבות מסוימות, לשלוח לחברי האקדמיה המצביעים קישור דיגיטלי ללא קרדיטים, מאחר שאלה הוצגו רק בהקרנה לקראת קביעת המועמדויות.
הטקס המרכזי

זוכי כל 23 קטגוריות הפרס הוכרזו בשידור חי במסגרת הטקס המרכזי. זאת, אחרי שבטקס ה-94 צולמו מראש ההכרזות על שמונה קטגוריות, ושודרו במהלך תוכנית הטלוויזיה שלפני הטקס. הקטגוריות שהוחזרו לטקס המרכזי כוללות את שלושת הפרסים עבור סרטים קצרים (הסרט הקצר, הסרט המונפש הקצר והסרט התיעודי הקצר) וכן הפרסים עבור מוזיקה מקורית, איפור ועיצוב שיער, עריכה, עיצוב הפקה וסאונד.
זוכים ומועמדים > פרסי חבר נאמני האקדמיה (אנ')

ב-19 בנובמבר 2022 קיימה האקדמיה את הטקס השנתי ה-13 שבו מוענקים פרסי אוסקר מטעם חבר הנאמנים שלה. הטקס התקיים במלון פיירמונט סנצ'רי פלאזה (אנ') שבסנצ'רי סיטי (אנ'), לוס אנג'לס, ופרסים הוענקו לארבעה זוכים:
זוכים ומועמדים > פרסי חבר נאמני האקדמיה (אנ') > פרס אוסקר לשם כבוד

אוזאן פלסי
דיאן וורן
פיטר ויר
זוכים ומועמדים > פרסי חבר נאמני האקדמיה (אנ') > פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית

מייקל ג'יי. פוקס
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עיצוב ההפקה הטוב ביותר לספיישל וראייטי | מיסטי באקלי, אלנה בילינגסלי וג'ון צויקר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | הבימוי הטוב ביותר לספיישל וראייטי | גלן וייס | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | הניהול המוזיקלי הטוב ביותר | ריקי מינור | מועמדות |  |
Coming Home (שיר של שפרד)

"Coming Home" הוא סינגל של להקת האינדי פופ האוסטרלית שפרד, שיצא, על ידי חברת התקליטים Empire of Song, ב-10 בנובמבר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, Watching the Sky.
השיר נמצא בטריילר של הסרט הקדמונים, ושל הסרט קדימה.
נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-70 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ יצא בערוץ היוטיוב של הלהקה ב-24 בינואר 2018, לצד ההכרזה על תעודת הזהב של הסינגל. נכון לאפריל 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-9 מיליון פעמים.
הופעות חיות

הלהקה ביצעה את השיר בהופעה חיה ב-Today (אנ') ב-27 בנובמבר 2017.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרסי המוזיקה של ARIA | שיר השנה | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של ARIA | היצירה האוסטרלית המושמעת ביותר | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המוזיקה של ARIA | יצירת הפופ של השנה | מועמדות |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 22 |  |
|  אוסטרליה | איגוד חברות התקליטים העצמאיות האוסטרליות | 1 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 12 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדי | 67 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 28 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 17 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 32 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 95 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 77 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 72 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 20,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה | 10 בנובמבר 2017 | הורדה דיגיטלית | Empire of Song |  |
הערות שוליים

↑  Coming Home, 2017-11-10, ארכיון מ-2022-04-23, נבדק ב-2022-04-23
↑  "Sheppard Drops 'Coming Home' Video". Broadway World. 26 בינואר 2018. ארכיון מ-2018-02-03. נבדק ב-3 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheppard - Coming Home (Official Music Video), ארכיון מ-2022-04-23, נבדק ב-2022-04-23
↑  "Watch Sheppard Smash Their US 'Today' Show Performance". The Music. 27 בנובמבר 2017. ארכיון מ-2021-10-21. נבדק ב-3 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2018 ARIA AWARDS The Nominees". auspOp. 11 באוקטובר 2018. ארכיון מ-2021-09-23. נבדק ב-11 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2018 ARIA AWARD NOMINEES ANNOUNCED". ARIA. 11 באוקטובר 2018. ארכיון מ-2019-04-22. נבדק ב-11 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2019 APRA Awards nominees announced". noise11. 27 במרץ 2019. ארכיון מ-2020-11-03. נבדק ב-29 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sheppard "Coming Home" – single". iTunes Store (AU). ארכיון מ-2017-11-20. נבדק ב-17 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: de0e6197-3325-44c3-9b23-246637f84c64
ההשתלטות האיראנית על אוניית המכולות MCS Aries

| חלק ממעורבות איראן במלחמת חרבות ברזל, מלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |

מצר הורמוז אשר בו נתפסה האונייה
 תאריך:  13 באפריל 2024 
 מקום:  מצר הורמוז
 סוג:  חטיפת אוניית מכולות
 תוקף:  איראן
 
ב-13 באפריל 2024 השתלטה איראן על אוניית המכולות MCS Aries, הנמצאת בבעלותה של חברת גורטל ספנות, ואשר הושכרה לחברת MSC. חברת גורטל ספנות קשורה לחברת הספנות זודיאק מריטיים, הנמצאת בבעלות חלקית של איש העסקים הישראלי אייל עופר. על הספינה, שעברה במצר הורמוז, עלו כוחות קומנדו איראניים בעת שהייתה במים בין-לאומיים. לאחר ההשתלטות עליה הועברה האונייה לאיראן.