stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלידה
מקור השם העברי

אליעזר בן-יהודה, הגה את המילה "גלידה", ויצר אותה במשקל "לביבה" על-פי השורש ג-ל-ד, מהמילה "גליד". על-כן, ההגייה התקנית של המילה היא בהטעמה מלרעית ולא בהטעמה המלעילית הנפוצה. המילה העברית העתיקה "גליד" מתייחסת לנוזל שנקרש – "גליד קרח".
המילה "גלידא" מופיעה לראשונה, בתרגום אונקלוס לספר בראשית, פרק ל"א, פסוק מ': "הָיִיתִי בַיּוֹם אֲכָלַנִי חֹרֶב וְקֶרַח בַּלָּיְלָה וַתִּדַּד שְׁנָתִי מֵעֵינָי" [הֲוֵיתִי בִּימָמָא אַכְלַנִי שַׁרְבָּא וּגְלִידָא נְחַת עֲלַי בְּלֵילְיָא וְנַדַת שִׁינְתִי מֵעֵינָי], כלומר קרח בארמית הוא גלידא.
שף-קונדיטור המתמחה בייצור גלידות נקרא "גלסייר" (מצרפתית: Glacier). במילון "אוצר הלשון העברית" מאת יעקב כנעני משנת תשכ"א מובאת המילה "גלידאי", ובצדה: "העוסק בעשייתה או במכירתה של גלידה". בערך "גלידן" כתוב "כמו גלידאי". על פי האקדמיה ללשון העברית, יש עדיפות מסוימת לצורה גלידאי – על פי שתי מילים קרובות שאושרו: שוקולדאי (שוקולטייר) ומגדנאי (קונדיטור).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עדויות ראשונות למאכלים קפואים הופיעו כבר בתקופת ממלכת פרס, אז נהגו להוסיף מיץ ענבים לשלג או קרח, שנשמר מהחורף במחסנים תת-קרקעיים. האיטלקים הם הראשונים שעליהם ידוע שהכינו גלידה על ידי ערבוב של מיצי פירות וקרח. מטורינו עברה הגלידה על ידי הערבים לרומא. ברומא השתמשו באותם מרכיבים ואף הוסיפו דבש, כמו כן ידוע על נירון קיסר שאחסן מתחת לארמונו קרח בשביל "הקינוח המתוק". במאה ה-16 פותחה שיטה לייצור מסחרי של גלידה על ידי ג'מבטיסטה דלה פורטה, לאחר מכן עברה הגלידה לצרפת שם הוסיפו לה גם חלב והיא הייתה דומה לגלידה של ימינו. בשנת 1843, המציאה עקרת בית אמריקאית מכונה ידנית לייצור גלידה, אך הפטנט נרשם מספר שנים לאחר מכן על שמו של אמריקאי אחר. ב-1903 הומצא גביע גלידה העשוי ופל, וב-1922, הומצא מקל הגלידה, שממנו התפתחה תעשיית הארטיקים והשלגונים.
היסטוריה > היסטוריית הגלידה בישראל

בשנת 1923 פתח יצחק וינטרוב, שהיגר מלונדון לארץ ישראל, את בית הקפה "בר כוכבא" ברחוב נחלת בנימין בתל אביב. וינטרוב השתמש במתכונים, שהביא עמו על מנת לייצר גלידות, וכך הפך בית הקפה לגלידריה הראשונה בישוב. באמצע שנות הארבעים, נסגר בית הקפה, ומכונות ייצור הגלידה נמכרו לגלידריה של ויטמן, שהפכה במרוצת השנים לחברת "ויטמן".
ב-1 במאי 1942, אסרה ממשלת המנדט על ייצור וצריכה של גלידה בארץ ישראל, וזאת במטרה להקטין את הצריכה של חומרי גלם כסוכר וחלב, בשל המחסור ובעיות האספקה שיצרה מלחמת העולם השנייה (קרחונים וגלידות סורבה למיניהן, הותרו לייצור). האיסור התבטל בפברואר 1945, חודשים ספורים לפני תום המלחמה באירופה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, פתחו זוג עולים מבולגריה את "גלידריית קוזו" ביפו, שבה נמכרה "גלידה מסטיק" הראשונה בישראל. באותה תקופה ייצרה תעשיית הגלידה בישראל מגוון מוצרים מצומצם מאוד, בעיקר בטעמי וניל ושוקולד, שנמכרו בכדורים קטנים בתוך גביע ופל חרוטי צר. במעוזי הגלידה, כמו "גלידה באר שבע" הראשונה בישראל, "ברוקלין באר", "ויטמן" בתל אביב ו"גלידת תל חנן" בצפון היו מבחר ואיכות מעט גדולים יותר. בבתי קפה, אפשר היה להזמין גלידה בגביעי מתכת עם כפית. בהמשך הופיע הארטיק, שהיה בראשיתו מלבן קטן של גלידת וניל בציפוי שוקולד דק, ואליו הצטרף הקרטיב – שלגון קרח מלבני-שטוח בטעמי לימון או משמש (ההבדל ביניהם היה בעיקר בצבע ולא בטעם).
בסוף שנות ה-50, נפתח סמוך לכיכר דיזנגוף בתל אביב מזנון גלידה בשם "פיצה", בו נמכרה גלידה בטעמים שונים באמבטיות פלסטיק צבעוניות עם כפיות צבעוניות. כמענה לכך החלו מקומות אחרים בעיר להתחרות על צרכני גלידה בגביעים וכפיות מסוגים שונים ומשונים. באמצע שנות ה-60 הופיע חידוש נוסף, כשקיוסק קטן ברחוב אלנבי בתל אביב, סמוך לכיכר מוגרבי, החל למכור גלידה בכוסות פלסטיק גבוהות, שהכילו רסק אגוזים ופירות בתחתית וקצפת מעל לגלידה, מעיין גרסה ישראלית לגלידת סנדיי האמריקאית המסורתית.
תעשיית הגלידה המשפחתית התפתחה גם היא ואנשים החלו לקנות גלידות באריזות משפחתיות מקרטון, פלסטיק ועוד.
מכאן ואילך התפתח ממכר הגלידה במהירות. מקומות שונים החלו למכור גלידה במשקל באריזות קלקר, גלידה איטלקית התחרתה בארגנטינאית ובתי החרושת המקומיים התחרו זה בזה בפיתוח טעמים, אריזות וסוגי שלגונים מורכבים.
בשנת 1970 הקים משה פרנקנטל עם בנו וחתנו את מפעל "סנוקרסט" בבני ברק. עד לכניסתה של "סנוקרסט" לענף הגלידה, יוצרה הגלידה בישראל על בסיס שומן צמחי בלבד. "סנוקרסט" רכשה את הידע שלה מחברה אנגלית, והחלה בייצור גלידה על בסיס שמנת.
בסוף שנות ה-80, הגיעה לישראל גלידת "פרוזן יוגורט", כאופנה חולפת (אנ'). בעשור השני של המאה ה-21, נעשה ניסיון להחיות אותה מחדש כטרנד מתמשך בדמות "יוגורטריות", בהן נמכרת גלידת יוגורט. בשנת 2008, נפתח בתל אביב בית הספר הראשון לגלידה בישראל.
התפלגות הגלידות בישראל לפי חברות, נכון לראשית העשור השלישי של המאה ה-21, היא שטראוס (42%), נסטלה (35%), בן אנד ג'ריס (12%), פלדמן (4%), ריאו (4%), האגן דאז (1%), אחרים (2%). הענף גילגל ב-2018, סכום של כ-2.5 מיליארד שקל. בפילוח מקומות המכירה רוב הגלידות נמכרות בגלידריות, קיוסקים, ומסעדות (60%) ומיעוטן ברשתות שיווק ומרכולים (40%).
הישראלים נמצאים במקום השביעי בעולם בצריכת גלידה. ממוצע צריכת גלידה לנפש בישראל הוא כ-10 ליטר לשנה.
נכון ליולי 2021, החליטה בן אנד ג'ריס העולמית, לדרוש את הפסקת החלוקה להתנחלויות, בעקבות לחץ מאסיבי של ארגוני BDS, שהתגבר בעקבות מבצע "שומר החומות". הזכיין, אבי זינגר, שהקים את המפעל בישראל בבאר טוביה, סירב בתוקף לדרישה, ומנגד, קבל הודעה, שבעוד שנה וחצי לא יחדשו לו את הרישיון.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם

את מרבית סוגי הגלידות אפשר להכין במכשירי מטבח ביתיים (כמו מיקסר ביתי) או במכשירים ייעודיים כמערבל סורבה ביתי. בגלידרייה ניתן להכין גלידה בקלות רבה יותר או בכמויות גדולות יותר, בעזרת מכשור כבד יותר, דוגמת מטחנת פרוזן יוגורט או מכונה ליציקת גלידה אמריקאית. ייצור גלידה במפעל הוא בעל אופי שונה, הן בשל הכמות והן בשל הצורך להוביל את המוצרים דרך ארוכה עד לצרכן. במפעלים נעשה שימוש בדודי ובמערבלי ענק.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידת שמנת

גלידת שמנת, היא גלידה חלבית המבוססת על שמנת מתוקה בדרך כלל בגלידות איטלקיות, או על בסיס שמנת חמוצה, בתור תחליף לגלידות יוגורט. בעת ייצור תעשייתי, מערבבים אותן לפעמים עם סוגי גלידות אחרים. בחלק מהגלידות האלה יש פחות אוויר מאשר בגלידה רגילה.
על פי החוק בישראל, גלידת שמנת כוללת 8% שומן חלב, 10% מוצקי חלב ועד 13% פחמימות שאינן לקטוז (סוכר חלב). גלידת שמנת משובחת דומה בהרכבה, אך שיעור השומן הנדרש בה הוא 12%.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > ג'לאטו

תהליך הכנת גלידה ביתית מורכב מחימום מבוקר של תערובת חלב, שמנת, חלמונים וסוכר, לדרגה הגורמת להסמכה ופסטור. לאחר מכן קירור, הוספת מרכיבי טעם ועיבוד התערובת במכונת גלידה, או לחלופין הקפאה והקצפה (או ערבול) לסירוגין של הקרם עד לקבלת המרקם הרצוי. תהליך ההקפאה תוך כדי ערבוב גורם לכליאה של אוויר בתוך התערובת הקופאת והפיכתה לגלידה. בגלידה תעשייתית משתמשים בחומרים שומניים, כגון תרכיזי חלב, המחליפים את תפקיד החלמונים ומשמשים כבסיס, בחומרים מתחלבים כמקשרים בין שומנים לשאר הנוזלים ובאבקת C.M.C המשמשת לייצוב הגלידה.
מגוון הטעמים שיש לגלידה הוא רחב ביותר, ותלוי בדמיון. הטעמים הנפוצים הם שוקולד, וניל ופירות שונים. קיימים גם טעמי קוקוס, פיסטוק, קפה, ריבת חלב, אגוזים ואף טעמים שמבוססים על משקאות חריפים כמו רום או ברנדי. קיימות גם גלידות פיקנטיות בטעמים כמו צ'ילי, שום, ואסאבי והל, אך אלו פחות נפוצות.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידת יוגורט ביתית ופרוזן יוגורט

גלידת יוגורט היא גלידה שעשויה מ-25% יוגורט לפחות, בטעם מתקתק. גלידה זו מכינים בבית, בהקצפת יוגורט עם חומרי טעם (למשל יוגורט פשוט עם שוקולדה מקופלת) ועם ממתיק סמיך (כמו סירופ תירס). בשלב הראשון, מקפיאים את הבלילה למשך שעתיים בלבד – הקפאה חלקית. כעבור שעתיים, מכניסים את הבלילה החצי קפואה למיקסר כדי לשבור גושי קרח גדולים, ומיד שבים ומקפיאים אותה.
פרוזן יוגורט הוא מאכל דומה המוכן בגלידרייה, בעזרת ציוד תעשייתי. מאכל זה מכיל לרוב יוגורט מוקצף ומוגש בטמפרטורה הנמוכה מנקודת הקיפאון, בדומה לגלידה רגילה או בנקודה נמוכה יותר, כדי שלא יימס בעת שטוחנים אותו. בגלידרייה, ניתן לטחון אותו בעזרת מטחנת גלידה ולערבב אותו עם תוספות שונות. לרוב, ניתנת למזמין אפשרות לבחור מבין מרכיבים רבים, את אלו שהוא רוצה שיוכנסו למנה.
יוגורט קפוא יכול להכיל, בדומה ליוגורט, תרביות חיידקים שהיו פעילות לפני ההקפאה. בניגוד לגלידות השמנת הוא מכיל גם חומרים שעוזרים להקצפה. הפרוזן יוגורט מיוצר מיוגורט, ממתיק, ג'לטין, סירופ סוכר וחומרי טעם וריח. בניגוד לגלידת היוגורט הביתית, מכונות תעשייתיות מאפשרות הכנסת פחות חומר מעודד הקצפה או גיוון טעמים רב.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידה מסטיק

גלידה מסטיק (גלידות על בסיס שרף), הוא כינוי עממי לגלידות בעלות מרקם נמתח ודביק, שנקראת כך על שם תבלין ה"מסטיקא (שרף עץ האלה טחון)". גלידות אלה מבוססות על אבקת פקעות טחונות של סחלב או קורנפלור, מי ורדים, ו"שרף המסטיקא" שתורם למרקם (בניגוד למרקם של גלידות אחרות שהם בעלות מרקם אוורירי יותר) ונפוצות בעיקר במטבח המזרח-תיכוני. כיום בגלל מחירו הגבוה מאוד של תבלין המסטיקא והקושי להשיג אותו יש מוכרי גלידה הנוהגים להחליף אותו בגלוקוזה או בחומר אחר שתורם לגלידה להראות בתור מאכל דביק.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידה "אמריקאית"

גלידה זו היא רכה ואוורירית יותר מגלידות אחרות. הגלידה האמריקאית הומצאה על ידי צוות חוקרים מאנגליה שגילו דרך להכפלת נפח האוויר המוחדר לגלידה בעת ייצורה. תהליך זה אפשר ליצרני גלידה להקטין את תכולת חומרי הגלם בגלידה וכך לצמצם את עלויות הייצור. רבים מיצרני הגלידה הגדולים משתמשים בתהליך זה.
העובדה שבתהליך הייצור מתקבל מוצר רך יחסית מאפשרת את הגשתו על ידי מכונה, להבדיל מגלידה רגילה המוגשת באופן ידני. הגלידה משוחררת באמצעות ברזים מיוחדים מתוך מכל אל הגביע או כוסית ההגשה. גלידה זו אינה מיוצרת בבית אלא רק בגלידריות ומפעלים.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידה לא חלבית

גלידת פרווה, היא גלידה שאין בה רכיבי חלב כלל, ועשויה ברובה ממים עם שומן צמחי, או מתחליפי חלב כמו סויה וטופו. גלידה זו טובה לשומרי כשרות בארוחות בשריות או לאנשים, שאינם צורכים חלב מסיבות רפואיות (למשל אי-סבילות ללקטוז), או לטבעונים שאינם אוכלים מוצרים מן החי.
גלידת סויה – במקור גלידה יפנית המבוססת על טופו המופק מפולי סויה, המשמשים במטבח היפני כתחליף למוצרי בשר ומוצרי חלב, או על בסיס של חלב סויה המשמש כתחליף לחלב רגיל.
גלידה חמה – תחליף גלידה העשוי מקצף ביצים המוכנס דרך מזלף לתוך גביעים. הגלידה החמה הומצאה בעקבות ביקוש לממתק דמוי גלידה בחודשי החורף. כאשר קריר בחוץ, וההנאה מגלידה קפואה, פחותה.
גלידה יפנית – מבוססת על שילוב של טעמים לא-רגילים, כגון גלידת שעועית אדומה שנקראת "מוקי", גלידת תה ירוק יפני שנקראת "מאצ'ה". מוצ'י", שמקורו ביפן, הוא כדור גלידה טבעונית עטוף במעטפת דביקה ויבשה על בסיס אורז.
סורבה – סוג נפוץ נוסף של גלידה, על בסיס מים, אשר אינה מכילה חלב מכל סוג. גלידה זו מכינים בהקפאה תוך ערבול ליצירת גבישוני קרח אווריריים. ניתן להכין אותה בעזרת תוף ערבול ביתי – מכשיר דמוי סיר עם ידית ערבול שניתן להכניס אל המקפיא, ולהוציא ממנו לסירוגין לשם ערבול הגלידה. סורבה מבוסס לרוב על פירות (ולא למשל, על שוקולד או וניל). סורבה יכול להפוך לשרבט, כשמוסיפים לו ביצים וחלב לפני שהוא קופא. בניגוד למאכל "ברד" העשוי מחומרים דומים לסורבה, לאחרון יש מרקם עדין וניתן להגישו בגביע ופל.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידות מחלב שאינו של פרה

בארצות ערב נהוג בשנות האלפיים להכין גלידה על בסיס של חלב גמלים או חלב עיזים.
בספר "אלה קארי, הילדה מלפלנד" (מאת אלי ינס, צילומים: חנה ריבקין, תרגום: לאה גולדברג, ספריית פועלים) מתוארת גלידה מחלב איילים ושלג, תוצרת בית. הכנת הגלידה נעשית כולה בעבודת יד, בבחישה נמרצת במוט גדול בתוך דוד, מלאכה קשה שאסור להפסיק אף להרף עין.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידות באיראן

גלידה פרסית מסורתית נקראת בשם "גלידת פרח וזמיר" או "גלידת זעפרן" על שם התבלין "זעפרן" שנמצא בתוכה. היא מבוססת על שמנת מתוקה עם חלב, זעפרן, פיסטוקים ומי ורדים ומוגשת בדרך כלל בתוך שני ופלים עגולים, ולעיתים אף מוגשת עם "פאלודה" – ברד פרסי עם אטריות ומי ורדים. היא נקראת גם "גלידת אכבר משטי", שהיה מוכר הגלידות הראשון בטהראן אשר הכין את הגלידה במיוחד לבואו של נשיא צרפת לאיראן במאה ה-19.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > גלידות בהודו

בדרום מזרח אסיה ובעיקר בהודו נמכרת גלידה שנקראת "קולפי". היא כוללת טעמי תבלינים ופירות כגון: פיסטוק, הל, מנגו או זעפרן. טעמים חדשים יותר הם תפוז, בוטנים או אבוקדו. זמן ההמסה שלה הוא מאוד איטי בדומה לגלידה מסטיק.
סוגי גלידה ותהליך ייצורם > ייצור גלידה תעשייתי

בייצור גלידה בקנה מידה מסחרי, כל חומרי הגלם המשמשים ליצור הגלידה מוכנסים לדוד גדול, מומסים בחום ומעורבבים. סוג הגלידה (גלידת שמנת, ג'לאטו, סורבה) נקבע כבר בשלב זה לפי חומרי הגלם שבהם משתמשים. לכל גלידה יש מתכון בסיסי, שאליו אפשר בהמשך לצרף תוספות שונות ליצירת טעמים שונים.
לאחר הערבוב וההמסה עוברת הגלידה פסטור, שמטרתו להשמיד חיידקים ומזיקים העלולים להתפתח בתערובת. התהליך מתחיל בחימום וממשיך לקירור מהיר. התערובת המקוררת עוברת המגון – ערבוב חזק שמטרתו לשבור את חלקיקי השומן לגודל אחיד, וליצור תערובת הומוגנית.
לאחר ההמגון ניתן לתערובת לנוח בקירור מספר שעות. תהליך זה מגביר את פעולת החומרים המייצבים ומקנה לגלידה מרקם של קרם. לאחר שלב זה מוספים לתערובת חומרים נוספים, דוגמת חומרי טעם, רסק פירות (בשרבטים), סירופים, אגוזים, שוקולד או צבעי מאכל, והיא עוברת הקפאה תוך כדי הקצפה.
את ההקפאה נהוג לבצע במתקן שצורתו גליל אנכי, שבמרכזו וו בחישה ודופנותיו כפולות. בין הדפנות הכפולות זורם גז אמוניה קר מאוד, הגורם בהדרגה לצינון התערובת, עד להתמצקותה. הבחישה המתמדת מכניסה אוויר לתוך התערובת ומגדילה את נפחה, כך שהקצפת הגלידה יוצרת גלידה רכה וחלקה. בתהליך זה נכנסת למתקן ברציפות תערובת נוזלית ויוצאת גלידה רכה, כך שתוכל להיכנס בקלות לתבניות ולאריזות. הגלידה יוצאת למכונות מילוי ואריזה שונות לגלידות ושלגונים ומהן לשלב של הקפאה עמוקה, שמטרתו להקשות את הגלידה כדי שתהיה עמידה לזמן ארוך.
הגשת גלידה

למעט סוגי גלידה רכים, המוגשים ביציקה לכלי ההגשה, הגלידה מוגשת לרוב, בכלי ההגשה, בכדורים שהופרדו מהגלידה שבמיכל בעזרת כף ביתית רגילה או כף גלידה שעוצבה במיוחד לכך. הכפות המיוחדות נותנות לגלידה צורה של כדורים.
בעבר הייתה נפוצה צורת ההגשה בגביעי פני ליק אך השימוש בהם פסק לטובת גביע הגלידה – מאפה בצורת חרוט, העשוי מוופלה או ופל. צורות הגשה נוספות הם גלידה בכוס, בצלחת או על מקל. בצלחת מגישים גלידה כשהיא חלק ממערך קינוח אחר (כדור גלידה לצד עוגה), חלק מקינוח אחר, או כשהיא מצופה במעטפת שוקולד. גלידה המוגשת בכוס זכוכית הדומה לכוס קוקטייל נקראת "גלידת סנדיי".
הגשת גלידה > תוספות נפוצות לגלידה

קצפת
ופל
פירות
סוכריות
אגוזים
שוקולד
ריבת חלב
מרשמלו
הגשת גלידה > דוגמאות לקינוחים נפוצים המשלבים גלידה

בננה ספליט
אלסקה אפויה
אפרסק מלבה (מעדן המשלב אפרסק ורוטב פטל עם גלידת וניל וקרוי על שם הזמרת האוסטרלית).
קסטה היא מעין עוגת גלידה בשכבות אחדות של טעמים וצבעים שונים.
עוגת שוקולד מותך עם גלידה.
שטרודל עם גלידה.
מילקשייק – גלידה טחונה בחלב וסירופים.
עוגת גלידה – עוגת שכבות, שחלק מהשכבות בה הן גלידה.
"בּוֹמבּ שוקולד", עוגת גלידה עשירה בצורת חצי כדור.
וופל בלגי בצק בצורת ריבועים קטנים ואפשר להוסיף עליו או בצדו גלידה.
ראו גם

פרפה
גרניטה
ברד
ארטיק
גלידת וניל
הערות שוליים

↑  Why should you bother with the science? – Because it will actually help you to make better ice cream!, The Science of Ice Cream
↑  אילון גלעד, גלגולה של מילה - "גלידה", באתר הארץ, 1 בפברואר 2013
↑  עמית נאור, היום בו נעלמה הגלידה מארץ ישראל, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 20.07.2021
↑  גלידה בקרטון, באתר ישראל היום
↑  ריקי ממן, המלחמה הקרה, יומן, מקור ראשון, עמ' 20
↑  היאלי יעקבי - הנדלסמן, גלידה אוכלים בחורף, באתר ישראל היום, 8 בדצמבר 2017
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏זכיין בן אנד ג'ריס בישראל: "זו לא המלחמה שלנו אלא של הממשלה", באתר גלובס, 20 ביולי 2021
↑  תקן 327 לגלידה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538544205171  BNE: XX529010  BnF: cb119468788 (data)  GND: 4056110-0  LCCN: sh85063986  NDL: 00560121  NKC: ph127652 
ליקוק גלידה מגביע
גלידות בטעמים שונים, תל אביב-יפו
מכונה ביתית להכנת גלידה
גלידת מוצ'י יפנית
גלידת "קולפי"
כף גלידה ממתכת המשמשת להפרדת כדור גלידה
משטרת אבו גוש

| --- | --- |

משטרת אבו גוש - המבנה הבריטי (2018)
 מידע כללי
 סוג:  תחנת משטרה 
 כתובת:  אבו גוש 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1941
 תאריך פתיחה רשמי:  1941 
 
 קואורדינטות:  31°48′24″N 35°06′14″E﻿ / ﻿31.806666666667°N 35.103944444444°E﻿ / 31.806666666667; 35.103944444444
 he
 
משטרת אבו גוש - המבנה הבריטי (1948)
מטה חטיבת הראל
המבנה של משפחת אבו גוש מדרום למשטרה הערבית
משטרת אבו גוש - מגדל השמירה הדרום מזרחי הכולל חרכי ירי
פתח מקושת בחצר המשטרה
סמל היחידה הבריטית ששהתה בתחנה. מצויר מול הכניסה הראשית
משטרת אבו גוש הוא מתחם הנמצא בשולי היישוב אבו גוש וכולל שני מבנים ששימשו את משטרת המנדט, את כוחות הפלמ"ח ולאחר הקמת המדינה את כוחות הביטחון. המבנים מוגדרים כאתרי מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הארכיטקטורה של המקום

המבנה הבסיסי של התחנה המחוזקת דומה לשאר התחנות שנבנו במתכונת מצודות טגארט דהיינו:
חצר מוקפת חומה שבפינותיה המנוגדות מגדלי שמירה
חרכי ירי ממוגנים בפלטות מתכת
מכל מים בראש המגדל הראשי
אורוות לסוסים המצוידות בטבעות אזיקה וברצפה מחורצת למניעת החלקה
בניגוד לבניה הסטנדרטית והפונקציונלית של תחנות אחרות השקיעו הבריטים בארכיטקטורה ובאיבזור התחנה. דבר זה בא לידי ביטוי באלמנטים כמו קשתות לפתחים, דלתות מסוגננות, מרזבים מעוצבים, ידיות פליז לדלתות, מדרגות רחבות, מעקות מעוצבות ועוד.
הערות שוליים

↑  המשטרה ממוקמת על כביש מספר 425 (כביש השלום)
↑  פרטי ההתקפה על קרית ענבים, דבר, 26 ביוני 1936
↑  משטרת אבו גוש בידי ההגנה, הַבֹּקֶר, 22 באפריל 1948
↑  חיל ה"הגנה" כבש את משטרת אבו גוש בדרך לירושלים, על המשמר, 22 באפריל 1948
↑  דן חמיצר וראובן פדהצור כתבת תחקיר בעיתון 'מוניטין' 1983.
↑  עמוס הראל, צה"ל יקים באבו-גוש מרכז לחקר אסונות, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2001
↑  רועי ינובסקי, "ביזה והרס": אתר מורשת נהרס והפך מזבלה, באתר ynet, 21 בספטמבר 2015
↑  אבו גוש: אושרה תוכנית להקמת מלון חדש, באתר כל העיר, 24 באוקטובר 2020
לשחרר את ווילי

| --- | --- |

הכרזה העברית של הסרט
 בימוי:  סיימון וינסר 
 הופק בידי:  לורן שולר דונר, ריצ'רד דונר, ארנון מילצ'ן 
 תסריט:  קיית ווקר קורי בלכמן
 עריכה:  האחים וורנר
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון ג'יימס ריכטר, לורי פטי, ג'יין אטקינסון, אוגוסט שלנברג, מייקל מדסן, מייקל איירונסייד, ריצ'רד ריהל, מיקלטי ויליאמסון, קייקו
 מוזיקה:  בסיל פולדוריס 
 צילום:  רובי גרינברג
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  StudioCanal, אולפני האחים וורנר, Warner Bros. Family Entertainment, Regency Enterprises, האחים וורנר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 ביולי 1993
 משך הקרנה:  112 דק'
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה 
 מקום התרחשות:  פורטלנד 
 תקציב:  20,000,000 $
 הכנסות:  153,698,625 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   freewilly
 פרסים:  פרס ג'נסיס 
 סרט הבא:  לשחרר את ווילי 2: המסע הביתה
 דף הסרט ב־IMDb
 
לשחרר את ווילי (באנגלית: Free Willy) הוא סרט דרמה משפחתי משנת 1993 בבימויו של סיימון וינסר. בסרט מככב קטלן בשם קייקו לצד שחקנים אנושיים.
עלילה

חבורת ילדי רחוב מתפרעת בפארק סקייטפארק ברנסייד ובפארק ימי שם מציירים הילדים גרפיטי. אחד הילדים ששמו ג'סי נתפס, נשלח למשפחה אומנת ומוטלת עליו המשימה לנקות את הגרפיטי. בביקוריו בפארק המים הוא יוצר קשר עם לויתן קטלן בשם ווילי ומצליח לאלף אותו. הבעלים של המקום מוכן לעשות מופע לווילי. ביום המופע הצופים במפלס התחתון של הפארק מכים במכל המים, מה שמטריד את ווילי והוא אינו מבצע את המופע. הבעלים מחליט להרוג את ווילי באופן שייראה כתאונה ובכך להרוויח את דמי הביטוח. הדבר נודע לג'סי והוא מגייס את אביו המאמץ שעוזר לו להוביל את ווילי במשאית חזרה לים.
שחקנים

ווילי - קייקו
ג'סי - ג'ייסון ג'יימס ריכטר
גלן גרינווד - מייקל מדסן
ריי לינדלי - לורי פטי
אנני גרינדווד - ג'יין אטקינסון
רנדולף ג'ונסון - אוגוסט שלנברג
דיאל - מייקל איירונסייד
טוואיט מרסר - מיקלטי וויליאמסון
גווני - דניאל האריס
ווייד - ריצ'רד ריהל
פרי - מייקל באקול
מדבבים בעברית

ג'סי - דן קיזלר
גלן גרינווד - אוהד שחר
ריי לינדלי - שירי גולן
אנני גרינדווד - איה שבא
רנדולף ג'ונסון - אלברט כהן
דיאל - שמחה ברבירו
טוואיט מרסר - יורם יוספסברג
גווני - שרית וינו אלעד
סוגיית שחרורו של קייקו

הקטלן שכיכב בסרט שמו קייקו, נלכד ליד חופי איסלנד בשנת 1979. הסרט עורר דיון ציבורי אצל מעריצים בעניין שחרורו.
המשכים

לסרט יצאו שני סרטי המשך, המסע הביתה (לשחרר את ווילי 2) שיצא לאקרנים בשנת 1995 ומבצע ההצלה (לשחרר את ווילי 3) שיצא לאקרנים בשנת 1997, סרט בעל שם דומה ובסיס רעיוני דומה אבל עם שחקנים אחרים בשם לשחרר את ווילי: הבריחה ממפרץ הפיראטים, הופץ ישירות ל-DVD בשנת 2010 וסדרת טלוויזיה מצוירת ששודרה בערוץ הילדים באמצע שנות ה-90.
פסקול

שיר הנושא של הסרט הוא Will You Be There של מייקל ג'קסון.
אימה אמריקאית: פריק שואו – דמויות

להלן רשימת דמויות מתוך "פריק שואו" - העונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "אימה אמריקאית".
דמויות אורחות > פריקים

מיפ (בן וולף) - מבצע בפריק-שואו. מיפ מופלל ברצח השוטר על ידי דל ועקב כך מובל לכלא, בכלא, מיפ נרצח על ידי אסירים בתא משותף, וגופתו מוחזרת לפריק-שואו. מיפ מופיע שוב כאשר אלזה מצטרפת לפריק-שואו בעולם הבא.
סוזי חסרת הרגליים (רוז סיגניס) - מבצעת בפריק-שואו. כפי ששמה מרמז, אין לה רגליים, כיוון שהם נקטעו זמן קצר לאחר לידתה. בעבר, היא הרגה אחד מהקבצנים שקיבצו איתה נדבות מתוך קנאה. סוזי עוזרת לפני לנקום באביה, על ידי פריצה לביתו ומריחתו בזפת ונוצות. בסוף העונה, היא נורית ונרצחת במהלך הטבח של דנדי. סוזי והפריקים האחרים מופיעים כאשר אלזה מצטרפת לפריק-שואו בעולם הבא.
טולוז (דרו רין ואריק) - מבצע בפריק-שואו. טולוז הוא לאסיר-לשעבר שניצל מעבודה עבור כנופיה מסוכנת כאשר אלזה שיחדה שומר שיפעל לשחרורו. מאז טולוז משמש כאחד מה"אנשים קטנים" המועסקים בלהקה. כמו רוב חבריו, טולוז ממלא תפקידים רבים בפריק-שואו. בסוף העונה, הוא נורה ונרצח במהלך הטבח של דנדי. טולוז והפריקים האחרים מופיעים כאשר אלזה מצטרפת לפריק-שואו בעולם הבא.
סולטי (כריסטופר ניימן) - ראש סיכה אשר הובא כבן לוויה לפפר על ידי אלזה. לקראת סוף העונה, סולטי נפטר ממה שנחשב כשבץ בשנתו. לאחר מכן, ראשו נקטע על ידי סטנלי.
ברברה (כריסי מץ) - מכונה גם הגברת השמנה. ברברה היא אחת מהאטרקציות החדשות של אלזה למופע. ברברה היא אישה מאוד שמנה שנשלחת למכון כושר על ידי הוריה. כאשר אמו של ג'ימי מתה, ואחרי שהוא מרחיק ממנו את מגי, ברברה מנחמת אותו ולאחר מכן גם מקיימת איתו יחסי מין. בסוף העונה, ברברה נורית ונרצחת במהלך הטבח של דנדי.
אדוארד מורדרייק (וס בנטלי) - אציל מהמאה ה-19 שסובל מדיפרוסופוס, שמתגלם כאישיותו השנייה הנמצאת על עורפו ולוחשת לו דברים מושחתים ואפלים. ניסיונותיו של מורדרייק לרצוח את אישיותו השנייה, הוציאו אותו מדעתו ומשפחתו כלאה אותו במוסד לחולי נפש. אדוארד מצליח לברוח ולהצטרף לקרקס, אך בליל כל הקדושים אחד, אדוארד מאבד את שפיותו, רוצח את הלהקה ולאחר מכן גם תולה את עצמו. למרות מותו, אדוארד עדיין אינו מסוגל להתנגד לגחמותיו של אישיותו השנייה, והוא נאלץ לבצע את רצונותיו תוך כדי שהוא מביע חרטה כלפי קורבנותיו. במהלך השנים, נפוצה אגדה אורבנית, לפיה כל פריק שיבצע הופעה בליל כל הקדושים, יזמן מיידית את אדוארד מורדרייק ואת אישיותו השנייה, ויגרום לצירוף פריק נוסף ללהקתו של מורדרייק. בליל כל הקדושים, אלזה מבצעת הופעה, וגורמת לזימונו של אדוארד. לאחר מכן, אדוארד מסתובב בין האוהלים השונים בפריק-שואו, וכופה על כל אחד מהפריקים לספר לו את סיפור חייהם כאשר אישיותו השנייה שופטת אותם מפני יכולתו לדעת מתי אנשים משקרים וידיעת הסודות האפלים שלהם. מורדרייק עומד לתבוע את אלזה מארס, כאשר הוא נמשך לטוויסטי, ומוסיף את הליצן ללהקתו למשמע סיפורו. בסוף העונה, מורדרייק מתגלה בפני אלזה האובדנית כאשר היא מזמנת אותו במכוון בזמן ביצוע בליל כל הקדושים. דמותו מבוססת על האגדה האורבנית שקיימת גם במציאות, האגדה על אדוארד מורדרייק (אנ')
מוחמד חמאקי

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1975 (בן 49) קהיר, מצרים 
 שם לידה:  محمد إبراهيم محمد الحماقي 
 מוקד פעילות:  מצרים 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חלואן 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק אנטרטיינמנט 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  MTV Europe Music Award for Best Arabia Act (2010) 
 hamaki.me
 
מוחמד חמאקי (בערבית: محمد حماقي; נולד ב-4 בנובמבר 1975) הוא זמר פופ מצרי. בשנת 2010 זכה בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע ערבי הטוב ביותר.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
כישרון השירה של חמאקי התגלה בתקופת הילדות, כאשר היה שר בטקסים וחגיגות בבית הספר. כבר בתקופת הילדות יכל לשמוע מקצב ולנגן אותו על מספר כלים.
לחמאקי יש 21 אלבומים, האחרון שבהם יצא בשנת 2019. עם שיריו הבולטים נמנים השיר "نفسي أبقى جنبه" - (בעברית- אני רוצה להיות איתה) והשיר " من قلبي بغني" - (בעברית-שר מהלב שלי).
החל משנת 2018 משמש חמאקי כשופט בתוכנית הכישרונות "דה וויס" (בגרסת העולם הערבי בערוץ MBC) בעונתה הרביעית.
רכבלית

| --- | --- |
סמליל הרכבליתסמליל החברה המפעילה

נסיעה ברכבלית, מרץ 2022
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   חיפה
 מפעיל:  כבל אקספרס
 מידע על ההקמה
 חברה בונה:  נתיבי ישראל  (במקור יפה נוף)
 התחלת בנייה:  אפריל 2018
 פתיחת הקו:  11 באפריל 2022
 מידע על הקו
 תחילת הקו:  מרכזית המפרץ
 סיום הקו:  אוניברסיטת חיפה
 סוג הקו:  רַכֶּבֶל להסעת נוסעים
 אורך הקו:  4.6 קילומטרים
 צבע על המפה:  כחול
 מספר נוסעים בשנה:  1.2 מיליון (אפריל 2022 - דצמבר 2022)
 מספר התחנות:  6

רשימת התחנות
מרכזית המפרץ, צומת הצ'ק פוסט*, רחוב רב-אלוף יעקב דורי*, הטכניון (מרכז), הטכניון (עליון)* ואוניברסיטת חיפה  * תחנות אלה משמשות כתחנות תפעוליות בלבד
 https://cableexpress.co
 תרשים הקו
 
נסיעה הרצה ברכבלית בחיפה
הרַכַּבְלִית היא רכבל השייך למערך התחבורה הציבורית בחיפה ומקשר את מרכזית המפרץ ואת הצ'ק פוסט עם הטכניון ועם אוניברסיטת חיפה. הרכבלית היא הרכבל הארוך בישראל ורכבל תחבורה ציבורית הראשון בישראל להסעת המונים. את הרכבלית מפעילה חברת "כבל אקספרס".
הרכבלית הוקמה כדי לתת לנוסעים חלופה לרכב פרטי ולאוטובוסים בשל מצוקת התחבורה בעיר ולהקל את מצוקת החנייה בקמפוסים שבמעלה הכרמל.
לרכבלית יש גם פן תיירותי – תחנת האוניברסיטה סמוכה לפארק הכרמל, מוזיאון הכט, חי-בר כרמל ו"שווייצריה הקטנה".