stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סמואל אלרטון
חייו > פריצת הדרך

החורף של שנת 1863 שינה את חייו של סמואל. באותן שנים שירתו את שיקגו שמונה חברות רכבת אשר לכל אחת מהן היה שוק סיטונאי משלה. סוחרי הבשר, החקלאים ועוד נהגו לעבור בין שוק סיטונאי אחד לשני ולמצוא את הסחורה המתאימה להם. באוגוסט של אותה שנה צניחה בטמפרטורות הובילה לירידה בתוצרת הדגן באילינוי, דבר שהקשה מאוד על מגדלי החזירים והבקר במדינה להאכיל את מקנם. סוחרי הבשר הציפו את שוקי שיקגו בבעלי חיים לשחיטה.
במקביל מלחמת האזרחים האמריקאית נערכה וצבא האיחוד יצא להתקפה הראשונה בשטח הקונפדרציה. הכוחות הגדולים שנערכו באוהיו נזקקו לכמויות גדולות של בשר כדי לשמור על יכולת קרבית. אלרטון קיבל את המידע על כך מדודו שגר באוהיו וביקש ממנו לקנות את כל חוזי ההאכלה לחיילי האיחוד. במהלך כלכלי אמיץ הוא רכש כל בעל חיים שנכנס לשיקגו לשחיטה. לאחר קבלת שטרי הקנייה על שלל בעלי החיים וחוזי הקנייה הצליח למצוא משקיעים שיממנו את המיזם בסכום כולל של $80,000 - הון עצום באותן שנים. הרווח שעשה אלרטון מהעסקה עשה אותו "עשיר מעבר למה שניתן להבין".
חייו > עסקן ובעל אדמות

באמצעות הונו וקשריו החדשים החל אלרטון להרחיב את פעילותו הכלכלית בעיר. בשנה בה עשה את מירב הונו חבר למספר משקיעים לצורך הקמת הבנק הראשון של שיקגו. אלרטון היה חבר בחבר המנהלים של הבנק במשך 51 שנים . כמו כן, ניהל לתקופה את חברת הרכבת של העיר שיקגו.
אלרטון החל להרחיב את עסקיו ולרכוש חוות נוספות מלבד זו שלו. נוסף על כך הוא פעל לפיתוח שוקי בשר בערי המערב התיכון,  ביניהם שוק הבשר של שיקגו. במותו היו בבעלותו למעלה מארבעים אלף אייקרים של אדמות ברחבי המערב התיכון, נברסקה, קליפורניה, הוואי ועוד.
חייו > הבחירות לראשות עיריית שיקגו

בשנת 1893 התמודד אלרטון לראשות עיריית שיקגו כנציג הרפובליקני והפסיד לקארטר האריסון הדמוקרט, אשר החל בכך את הקדנציה החמישית שלו כראש העיר. סמואל לא נפגע מהפסדו, למעשה ייתכן שהדבר הציל את חייו שכן באוקטובר של אותה שנה נרצח האריסון. שלוש שנים לאחר מכן דיווח עיתון השיקגו טריביון כי אלרטון הוא האיש השלישי הכי עשיר בשיקגו, אחרי מארשל פילד ופיליפ ארמור.
משפחתו

אלרטון נישא פעמיים. מאשתו הראשונה, פדואלה וו. תומפסון מפאוריה נולדו לו שני ילדיו, רוברט ה. וקייטי. ר. פדואלה נפטרה בשנת 1890 וסמואל התחתן עם אחותה - אגנס ס.
מותו

אלרטון נפטר בשנתו ב-22 בפברואר 1914. בצוואתו הוריש לאשתו, ילדיו אחת ממשרתותיו וחברו הטוב הון שערכו באותה עת עמד על 20 מיליון דולר. אלרטון נתן מניות לאשתו ושני ילדיו ולנכדיו העניק חלק נכבד מאדמותיו. בנו, רוברט אלרטון קיבל את אחוזת המשפחה הסמוכה למונטיסלו.
ראו גם

פארק אלרטון
כפר אלרטון במדינת אילינוי
הערות שוליים

1 2 3 4  ספר הכיס של ביוגרפיות שיקגו באתר Online Biographies
1 2  ^ Stapp, Katherine; W. I. Bowman (1968). History Under Our Feet: The Story of Vermilion County, Illinois. Danville, Illinois: Interstate Printers and Publishers, Inc., 21.
↑  Beth Rochefort (Ed.), Prairie pioneers of Illinois, Illinois State Genealogical Society, 1986
1 2  http://www.windycitymediagroup.com/gay/lesbian/news/ARTICLE.php?AID=18135, Windy City Times, Marie J. Kuda, 23/4/2008
1 2 3 4  Bock, Kay, Majestic Allerton - The story of the creation of an oasis on the Prairie, University of Illinois Foundation, 1998.
↑  Carter Harrison III (1825-1893) Biography
↑  Allerton left $20,000,000 באתר הניו יורק טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002083117  VIAF: 78452603   WorldCat (עם VIAF): 78452603
עונת 2019/2020 ב-KHL

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  1 בספטמבר 2019
 תאריך סיום:  25 במרץ 2020
 מספר קבוצות:  24
 תארים
 מחזיקת גביע הפתיחה:  צסק"א מוסקבה
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  צסק"א מוסקבה (93)
 מלך ההבקעות:  קיריל קפריזוב (33)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  לא הוכרזה
 אלופת המערב:  לא הוכרזה
 סדרת הגמר
 אלופה:  צסק"א מוסקבה
 → 2018/2019 2020/2021 ← 
 
עונת 2019/2020 ב-KHL הייתה העונה ה-12 של ליגת ההוקי הקונטיננטלית, בה 24 קבוצות, שהתמודדו ב-62 משחקים בעונה הסדירה. העונה החלה עם גביע הפתיחה ב-1 בספטמבר 2019, כשהאליפות הסדירה תימשך עד 27 בפברואר 2020. הפלייאוף החל ב-1 במרץ אך לא הושלם. סוף השבוע האולסטאר התקיים בתאריכים 18–19 בינואר 2020.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה והתפשטות המגפה במדינות אירופה, שהביאה לפרישת מספר מועדונים מהליגה, העונה נסגרה.. לדברי מנהלת הליגה, ההחלטה התקבלה לאחר התייעצות עם כל הגורמים המעוניינים והוכתבה על ידי החשיבות להבטיח את בריאותם של השחקנים, האוהדים, עובדי המועדונים וכל מי שעוסק בארגון ובניהול משחקי הליגה. הליגה פיתחה תרחישים רבים להמשך התפתחות האירועים: החל במשחק אליפות עד 30 באפריל 2020 ועד חידוש העונה ביוני ויולי. עם זאת, כמה מועדונים נאלצו להכריז על סירובם להמשיך להשתתף בפלייאוף. בנוסף, התעוררו קשיים עם חזרתם של שחקנים זרים לרוסיה. כל זה היה מונע מהטורניר את האטרקטיביות שלו בענף. קיום פלייאוף ללא הקבוצות שקיבלו זכות להתמודד על גביע גגארין היה מהווה הפרה של העיקרון הספורטיבי ולכן הוחלט על ביטול המשך העונה.
ביולי 2020 פדרציית ההוקי הרוסית הכריזה על המיקומים בליגה בהתאם להישגים בעונה הסדירה: צסק"א מוסקבה הוכרזה לאלופה, סק"א ואק בארס הוכרזו כסגניות האלופה.
שינויים בעונה

לקראת העונה, הנהלת KHL הודיעה שכל 25 הקבוצות שהשתתפו בעונת 2018/19 יחזרו ללא שינויים בחטיבות. עם זאת, התחרות צומצמה בהמשך ל-24 קבוצות לאחר שסלובן ברטיסלבה, הודיעה כי תפרוש מה-KHL ותחזור להתמודד באקסטראליגה הסלובקית בשל מגבלות כספיות ב-27 במאי 2019.  עם יציאתה של סלובן ברטיסלבה, טורפדו ניז'ני נובגורוד הועברה מהחטיבה המזרחית, לחטיבה המערבית, מה שהפך את מהלך העונה הקודמת.  כתוצאה מכך, שתי החטיבות כללו 12 קבוצות.
שינויים בעונה > משחקי KHL העולמיים

ה-KHL הודיע כי פרויקט משחקי העולם ימשיך לעונה שנייה ברציפות עם מידע נוסף שיוכרז ביולי 2019. עם פרסום לוח הזמנים של העונה, נודע שדאבוס, שנזן ואלמטי היו אמורים לארח משחקים.
שינויים בעונה > פאקים חכמים

טכנולוגיית הפאק החכם, המגובה בשבבים בתלבושות השחקנים, אמורה לשמש בכל משחקי KHL בעונה. הטכנולוגיה החדשה נבדקה במשחק האולסטאר בקאזאן בעונה הקודמת והייתה בשימוש גם במשחקי העונה הסדירה בהלסינקי. כל זירה בליגה התקינה חיישנים המסוגלים לאסוף מידע מהשבבים 100 פעמים בשנייה. מידע זה זמין למשתמשים ומאמנים שונים בזמן אמת, תוך מתן פרטים עד לשנייה על מהירות השחקנים, המרחק המכוסה בכל רבע, המהירות והמיקום של כל זריקה ועוד. ה-KHL הייתה הליגה הראשונה בעולם שיישמה טכנולוגיה זו.
הקבוצות

24 הקבוצות חולקו לארבע חטיבות: חטיבת בוברוב וחטיבת טרסוב כחלק מחטיבת המערב, כאשר חטיבת חרלמוב וחטיבת צ'רנישב במסגרת חטיבת המזרח.
| חטיבת המערב> חטיבת בוברוב | חטיבת המערב> חטיבת טרסוב | חטיבת המזרח> חטיבת חרלמוב | חטיבת המזרח> חטיבת צ'רנייב |
| --- | --- | --- | --- |
| לטביה דינמו ריגה | רוסיה צסק"א מוסקבה | רוסיה אק בארס קאזאן | רוסיה אדמירל ולדיווסטוק |
| רוסיה דינמו מוסקבה | בלארוס דינמו מינסק | רוסיה אבטומוביליסט יקטרינבורג | רוסיה אמור חברובסק |
| פינלנד יוקריט | רוסיה סוצ'י | רוסיה מטלורג מגניטוגורסק | רוסיה אוונגרד אומסק |
| רוסיה סברסטל צ'רפובץ | רוסיה לוקומוטיב ירוסלבל | רוסיה נפטכימיק | קזחסטן בריס נור-סולטן |
| רוסיה סק"א סנקט פטרבורג | רוסיה טורפדו ניז'ני נובגורוד | רוסיה סיביר נובוסיבירסק | הרפובליקה העממית של סין הכוכב האדום קונלון |
| רוסיה ספרטק מוסקבה | רוסיה ויטיאז פודולסק | רוסיה טרקטור צ'ליאבינסק | רוסיה סלבאט יולאייב אופה |
עונת 2019/2020 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  16 באוגוסט 2019 – 27 ביוני 2020 (317 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  באיירן מינכן
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  982 (3.21 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  8,049,602 (26,306 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פולין רוברט לבנדובסקי (34 שערים)
 השחקן המצטיין:  רוברט לבנדובסקי
 → 2018/20192020/2021 ←
 
עונת 2019/2020 הייתה העונה ה-57 של ליגת הבונדסליגה הגרמנית. העונה נפתחה ב-16 באוגוסט 2019 וצפויה להסתיים ב-27 ביוני 2020. באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות ה-30 שלה ובפעם השמינית ברציפות.
קבוצות ואצטדיונים

מתוך 18 הקבוצות המשתתפות בבונדסליגה: 15 המשיכו מהעונה שעברה. שתי המסיימות ראשונות בבונדסליגה השנייה, פ.צ. קלן ופאדרבורן 07 העפילו לבונדסליגה במקומן של הנובר 96 ונירנברג שסיימו בשני המקומות האחרונים, אוניון ברלין העפילה לבונדסליגה לאחר שניצחה במשחקי המבחן את שטוטגרט. פ.צ. קלן חזרה לליגה הראשונה לאחר היעדרות של עונה אחת, פאדרבורן 07 לאחר היעדרות של ארבע עונות ואוניון ברלין העפילה לראשונה בתולדותיה. הנובר 96 ושטוטגרט ירדו לבונדסליגה השנייה לאחר שתי עונות בליגה ראשונה ונירנברג ירדה לאחר עונה אחת.
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אאוגסבורג | אאוגסבורג | WWK ארנה | 30,660 |
| אוניון ברלין | ברלין | שטאדיון אן דר אלטן פרסטראיי (אנ') | 22,012 |
| איינטרכט פרנקפורט | פרנקפורט | קומרצבנק ארנה | 51,500 |
| באייר לברקוזן | לברקוזן | באיי ארנה | 30,210 |
| באיירן מינכן | מינכן | אליאנץ ארנה | 75,000 |
| בורוסיה דורטמונד | דורטמונד | זיגנאל אידונה פארק | 81,360 |
| בורוסיה מנשנגלדבך | מנשנגלדבך | בורוסיה פארק | 54,010 |
| הופנהיים 1899 | זינסהיים | ריין-נקר ארנה | 30,150 |
| הרטה ברלין | ברלין | האצטדיון האולימפי של ברלין | 74,475 |
| וולפסבורג | וולפסבורג | פולקסווגן ארנה | 30,000 |
| ורדר ברמן | ברמן | וזרשטדיון | 42,100 |
| פ.צ. קלן | קלן | אצטדיון ריין אנרגי | 49,698 |
| פאדרבורן 07 | פאדרבורן | בנטלר ארנה (אנ') | 15,000 |
| פורטונה דיסלדורף | דיסלדורף | מרקור שפילארנה | 54,600 |
| פרייבורג | פרייבורג | שוורצוואלדשטדיון | 24,000 |
| מיינץ 05 | מיינץ | אופל ארנה | 34,000 |
| ר.ב. לייפציג | לייפציג | רד בול ארנה | 42,959 |
| שאלקה 04 | גלזנקירכן | פלטינס ארנה | 62,271 |
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | מיקום | מאמן נכנס | תאריך המינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הופנהיים | גרמניה יוליאן נגלסמן | מעבר לר.ב. לייפציג | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | הולנד אלפרד סחרודר | 1 ביולי 2019 |
| ר.ב. לייפציג | גרמניה ראלף ראנגניק | מונה למנהל ספורטיבי | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | גרמניה יוליאן נגלסמן | 1 ביולי 2019 |
| וולפסבורג | גרמניה ברונו לאבאדיה | סיום חוזה | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | אוסטריה אוליבר גלסנר | 1 ביולי 2019 |
| שאלקה 04 | הולנד הוב סטיבנס | מינוי מאמן קבוע | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | ארצות הברית דויד ואגנר (אנ') | 1 ביולי 2019 |
| בורוסיה מנשנגלדבך | גרמניה דיטר הקינג | סיום חוזה | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | גרמניה מרקו רוז (אנ') | 1 ביולי 2019 |
| הרטה ברלין | הונגריה פאל דרדאי | הסכמה הדדית | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | קרואטיה אנטה צ'וביץ' (אנ') | 1 ביולי 2019 |
| פ.צ. קלן | גרמניה אנדרה פאולק | מינוי מאמן קבוע | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | גרמניה אכים באיירלורצר (אנ') | 1 ביולי 2019 |
| באיירן מינכן | קרואטיה ניקו קובאץ' | הסכמה הדדית | 3 בנובמבר 2019 | 4 | גרמניה האנזי פליק | 3 בנובמבר 2019 |
| פ.צ. קלן | גרמניה אכים באיירלורצר | פוטר | 9 בנובמבר 2019 | 17 | גרמניה מרקוס גיסדול | 18 בנובמבר 2019 |
| מיינץ 05 | גרמניה סנדרו שוורץ | הסכמה הדדית | 10 בנובמבר 2019 | 16 | גרמניה אכים באיירלורצר | 18 בנובמבר 2019 |
| הרטה ברלין | גרמניה אנטה צ'וביץ' | הסכמה הדדית | 27 בנובמבר 2019 | 15 | גרמניה יורגן קלינסמן | 27 בנובמבר 2019 |
| פורטונה דיסלדורף | גרמניה פרידהאלם פונקל | פוטר | 29 בינואר 2020 | 18 | גרמניהאובה רוסלר | 29 בינואר 2020 |
| הרטה ברלין | גרמניה יורגן קלינסמן | התפטר | 11 בפברואר 2020 | 14 | גרמניה אלכסנדר נורי | 11 בפברואר 2020 |
| הופנהיים 1899 | הולנד אלפרד שריידר | הסכמה הדדית | 9 ביוני 2020 | 7 | גרמניהמרסל ראפ (זמני) | 9 ביוני 2020 |
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | באיירן מינכן | 34 | 26 | 4 | 4 | 100 | 32 | 68+ | 82 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 2 | בורוסיה דורטמונד | 34 | 21 | 6 | 7 | 84 | 41 | 43+ | 69 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 3 | ר.ב. לייפציג | 34 | 18 | 12 | 4 | 81 | 37 | 44+ | 66 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 4 | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 20 | 5 | 9 | 66 | 40 | 26+ | 65 | העפלה לשלב הבתים בליגת האלופות |
| 5 | באייר לברקוזן | 34 | 19 | 6 | 9 | 61 | 44 | 17+ | 63 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 6 | הופנהיים | 34 | 15 | 7 | 12 | 53 | 53 | 0 | 52 | העפלה לשלב הבתים בליגה האירופית |
| 7 | וולפסבורג | 34 | 13 | 10 | 11 | 48 | 46 | 2+ | 49 | העפלה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית |
| 8 | פרייבורג | 34 | 13 | 9 | 12 | 48 | 47 | 1+ | 48 |  |
| 9 | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 13 | 6 | 15 | 59 | 60 | 1- | 45 |  |
| 10 | הרטה ברלין | 34 | 11 | 8 | 15 | 48 | 59 | 11− | 41 |  |
| 11 | אוניון ברלין | 34 | 12 | 5 | 17 | 41 | 58 | 17- | 41 |  |
| 12 | שאלקה 04 | 34 | 9 | 12 | 13 | 38 | 58 | 20− | 39 |  |
| 13 | מיינץ 05 | 34 | 11 | 4 | 19 | 44 | 65 | 21− | 37 |  |
| 14 | פ.צ. קלן | 34 | 10 | 6 | 18 | 51 | 69 | 18− | 36 |  |
| 15 | אאוגסבורג | 34 | 9 | 9 | 16 | 45 | 63 | 18− | 36 |  |
| 16 | ורדר ברמן* | 34 | 8 | 7 | 19 | 42 | 69 | 27− | 31 | התמודדות במשחקי הפלייאוף |
| 17 | פורטונה דיסלדורף | 34 | 6 | 12 | 16 | 36 | 67 | 31− | 30 | ירידה לליגה השנייה |
| 18 | פאדרבורן 07 | 34 | 4 | 8 | 22 | 37 | 74 | 37− | 20 | ירידה לליגה השנייה |
*ורדר ברמן  נשארה בליגה במשחק הפלייאוף לאחר שגברה בסיכום שני משחקים על פ.צ. היידנהיים.
סטטיסטיקה > מלך השערים

| מקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | פולין רוברט לבנדובסקי | באיירן מינכן | 34 |
| 2 | גרמניה טימו ורנר | ר.ב. לייפציג | 28 |
| 3 | אנגליה ג'יידון סאנצ'ו | בורוסיה דורטמונד | 17 |
| 4 | הולנד ואוט וחהורסט | וולפסבורג | 16 |
| 4 | גרמניה רואן הנינגס | פורטונה דיסלדורף | 15 |
| 6 | קולומביה ג'הון קורדובה | פ.צ. קלן | 13 |
סטטיסטיקה > פרסים

| פרס | הזוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| השחקן המצטיין | רוברט לבנדובסקי | באיירן מינכן |
| פריצת העונה | אלפונסו דייוויס | באיירן מינכן |
| שער העונה | אמרה ג'אן | בורוסיה דורטמונד |
הערות שוליים

↑  ניקו קובאץ' סיים את תפקידו כמאמן באיירן מינכן, באתר וואלה, 3 בנובמבר 2019
↑  Robert Lewandowski voted Player of the Season for 2019/20!, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית)
↑  Rookie of the Season, Bundesliga, ‏18 ביולי 2020 (ארכיון)
↑  Goal of the Season: Emre Can's stunner against Leverkusen wins vote!, bundesliga.com - the official Bundesliga website (באנגלית)
ע'זאלה עליזאדה

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1947 משהד
 התאבדה:  8 באפריל 1996  (בגיל 49) ראמסר
 מדינה:  איראן
 מקום קבורה:  כרג'
 פעילות בולטת:  סופרת, פעילה חברתית
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן 
 בן או בת זוג:  Bijan Elahi 
 
פאטמה "ע'זאלה" עליזאדה הראתי (בפרסית: فاطمه غزاله علیزاده هراتى; 17 בפברואר 1947 – 8 באפריל 1996) הייתה סופרת איראנית שהתפרסמה בזכות הנובלות והסיפורים הקצרים שחיברה. היא שייכת לדור השני של סופרות איראניות שהחלו את פעילותן בשנות ה-70 של המאה העשרים.
ביוגרפיה

עליזאדה נולדה במשהד למשפחה מבוססת ובעלת נטיות ספרותיות: אימה, מוניר א-סאדאת סיידי, הייתה בעצמה משוררת וסופרת מוערכת. כבר מילדותה בחרה עליזאדה להיות צמחונית, לאחר שראתה כיצד שוחטים כבשים לטקס דתי. היא סיימה את בית הספר התיכון במשהד, והחלה ללמוד משפטים מדעי המדינה באוניברסיטת טהראן. לאחר סיום לימודים אלה, נסעה עליזאדה לצרפת, שם למדה בסורבון פילוסופיה וקולנוע. לאחר מותו של אביה היא חזרה לאיראן בלי לסיים את הלימודים.
עליזאדה הייתה מהראשונים להצטרף לארגון הסופרים האיראניים "כאנון-י נויסנדגאן-י איראן" (הוקם ב-1968) והייתה פעילה למען חופש הביטוי ונגד הצזורה. בשנת 1994, עליזאדה הייתה בין החותמים על העצומה בעד חופש הביטוי והדיבור "אנחנו הסופרים".
עליזאדה התחתנה עם בּיזַ'ן אִלַהי שיראזי; לשניים יש בת אחת. לאחר שהתגרשו, התחתנה עליזאדה עם מוחמד רזא נט'אם שהידי. בנוסף לבתה הביולוגית, אימצה עליזאדה שתי בנות נוספות, ניצולות רעידת האדמה הגדולה בקזווין בשנת 1962.
עליזאדה ניסתה לשים קץ לחייה פעמיים, ולאחר שלוש שנים של מאבק במחלת הסרטן היא התאבדה בתלייה ביער בראמסר. היא נקברה בבית הקברות אמאמזאדה טאהר בכרג'.
יצירות שלה תורגמו לאנגלית על ידי רוזה ג'מאלי.
יצירתה

עליזאדה כתבה מספר נובלות וקובצי סיפורים קצרים. למרות פעילותה בנושאים חברתיים ואזרחיים, כתיבתה של עליזאדה אינה פוליטית במובהק, אלא עוסקת בפן האישי ובהיבטים האמנותיים של הסובב אותה.
יצירתה > מבחר מכתביה

1976 - אחרי הקיץ (בעד אז תאבּסתאן)
1977 - המסע הבלתי-עביר (סַפַר-י נאגׂדַ'שְתני)
1984 - שני מבטים (דו מנט'רה)
1991 - בית האדריסים (ח'אנה-י אדריסי-הא)
1994 - הצומת (צ'האר-ראהּ)
1999 - לילות טהראן (שבּ-הא-י תהראן)
פרסים

לאחר מותה, בשנת 1999, זכתה עליזאדה בפרס "עט הזהב" מטעם כתב העת הספרותי גדרון עבור הסיפור "אי" (ג'זירה) שהתפרסם בקובץ הצומת. באותה שנה הייתה גם כלת הפרס "עשרים שנות כתיבה" מטעם המשרד לתרבות והדרכה עבור הספר בית האדריסים.
לקריאה נוספת

Ḥasan Mirʿābedini, “ALIZADEH, Ghazaleh,” Encyclopædia Iranica, s.v.
הערות שוליים

↑  Ḥasan Mirʿābedini, “ALIZADEH, Ghazaleh,” Encyclopædia Iranica, s.v.
↑  Ahmad Karimi Hakkak, “Protest and Perish: A History of the Writers’ Association of Iran,” Iranian Studies 18 (1985): 189-229, esp. p. 185.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1137647558  ISNI: 0000 0003 5675 9860  SUDOC: 12901012X  VIAF: 189728484   WorldCat (עם VIAF): 189728484 
מצבת הקבר של ע'זאלה עליזאדה ואמה מוניר א-סאדאת
עונת 1982/1983 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  DS79, פולנדם, דן בוס
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  772 (3.22 בממוצע למשחק)
 → עונת 1981/1982עונת 1983/1984 ←
 
עונת 1982/1983 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-27 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, DS79, פולנדם ודן בוס העפילו לליגה הראשונה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה בתחילה 17 קבוצות, אך במחזור ה-15 נגרעה אמרספורט, פורקה ותוצאות משחקיה בוטלו. בהתאם לכך כללה הליגה 16 קבוצות, 13 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דה חראפסחאפ, מאסטריכט ודן האג. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה.
הליגה צומצמה תחילה מ-18 ל-17 קבוצות עקב התפרקותה של פ.צ. אמסטרדם בסיום העונה הקודמת ולאחר מכן ל-16 קבוצות בעקבות התפרקותה של אמרספורט.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | DS79  | 30 | 16 | 10 | 4 | 59 | 37 | 22 | 42 | העפלה לליגת העל |
| 2. | פולנדם  | 30 | 17 | 6 | 7 | 73 | 41 | 32 | 40 | העפלה לליגת העל |
| 3. | דן בוס  | 30 | 15 | 8 | 7 | 51 | 28 | 23 | 38 | העפלה לפלייאוף הדירוג |
| 4. | מאסטריכט  | 30 | 13 | 10 | 7 | 52 | 31 | 21 | 36 | העפלה לפלייאוף הדירוג |
| 5. | קמבור  | 30 | 15 | 6 | 9 | 48 | 35 | 13 | 36 | העפלה לפלייאוף הדירוג |
| 6. | דן האג  | 30 | 11 | 10 | 9 | 60 | 44 | 16 | 32 |  |
| 7. | פנלו  | 30 | 14 | 3 | 13 | 54 | 56 | 2- | 31 | העפלה לפלייאוף הדירוג |
| 8. | הירנפיין  | 30 | 9 | 12 | 9 | 46 | 50 | 4- | 30 |  |
| 9. | סחידאם  | 30 | 10 | 10 | 10 | 42 | 55 | 13- | 30 |  |
| 10. | ויטסה ארנהם  | 30 | 12 | 5 | 13 | 44 | 41 | 3 | 29 |  |
| 11. | מועדון הכדורגל איינדהובן  | 30 | 10 | 8 | 12 | 41 | 54 | 13- | 28 |  |
| 12. | פיינדאם  | 30 | 7 | 12 | 11 | 44 | 50 | 6- | 26 |  |
| 13. | וחנינגן  | 30 | 9 | 5 | 16 | 43 | 62 | 19- | 23 |  |
| 14. | דה חראפסחאפ  | 30 | 8 | 5 | 17 | 37 | 56 | 19- | 21 |  |
| 15. | טלסטאר ספורטקלאב  | 30 | 7 | 6 | 17 | 37 | 56 | 19- | 20 |  |
| 16. | הראקלס אלמלו  | 30 | 8 | 2 | 20 | 41 | 76 | 35- | 18 |  |
| -. | אמרספורט  | - | - | - | - | - | - | - | - | פשטה את הרגל במחזור ה-15 ותוצאת משחקיה בוטלו |
טבלת הליגה > פלייאוף הדירוג

הליגה חולקה ל-4 סבבי דירוג, סבב 1 בן 8 מש', סבב 2 בן 8 מש' סבב 3 בן 7 מש' וסבב 4 בן 7 משחקים כ-30 משחקים בסף הכל. בסיום כל סבב המדורגת ראשונה קיבלה כרטיס לפלייאוף הדירוג.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | דן בוס  | 6 | 4 | 1 | 1 | 12 | 4 | 8 | 9 | העפלה לליגת העל |
| 2. | קמבור  | 6 | 3 | 2 | 1 | 8 | 5 | 3 | 8 |  |
| 3. | פנלו  | 6 | 2 | 0 | 4 | 4 | 9 | 5- | 4 |  |
| 4. | מאסטריכט  | 6 | 1 | 1 | 4 | 4 | 10 | 6- | 3 |  |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
סמל באדן-וירטמברג

| --- | --- |

שלט האצולה הגדול.
 גרסאות
 
 שלט האצולה הקטן.
 פרטים
 המחזיק בסמל:  המדינה הגרמנית באדן-וירטמברג
 תאריך אימוץ:  3 במאי 1954
 התקנים
 ציצה:  הציצה מורכבת מששת המגנים של פרנקוניה, הוהנצולרן, באדן, וירטמברג, קורפאלץ ופודראוסטרייך.
 מגן:  אור (זהב), שלושה אריות פוסעים בסאבל (שחור) ולשונם השלופה בצבע גולס (אדום).
 תומכים:  דקסטר האייל וסיניסטר הגריפון.
 חלקה:  זהב (אור) ושחור (סייבל).
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:  שלט האצולה של הדוכס משוואביה שלט האצולה וירטמברג-באדן, שלט האצולה של באדן ושלט האצולה של וירטמברג-הוהנצולרן.
 שימוש:  שלט האצולה הגדול משמש אך ורק את סמכויות המדינה העליונות: בתי המשפט, הממשלה, השרים המחוזות האדמיניסטרטיבים וכו'.
סמל באדן-וירטמברג הוא סמלה של המדינה הגרמנית באדן-וירטמברג. הסמל הוא שלט אצולה גרמני המוכר בשתי גרסאות: גרסה גדולה וגרסה קטנה.
היסטוריה ובסיס חוקי

הקמת מדינת באדן-וירטמברג, בשנת 1952, לוותה בסכסוכים רבים וחוסר הסכמה, ולכן גם בחירת סמלי המדינה ושמה היו משימה קשה וארוכה. בחוקה, מנובמבר 1953, נקבעו רק הצבעים הלאומים של המדינה (זהב ושחור) ללא כל התייחסות לסמל המדינה, אשר נקבע רק לאחר מכן. ב-3 במאי 1954 נחקק חוק שלטי האצולה של באדן-וירטמברג (Gesetz über das Wappen des Landes Baden-Württemberg) אשר קובע:
על בסיס סעיף 24 פיסקה 2, ב-28 באפריל הפרלמנט החליט על החוק הבא אשר מובא להלן:§ 1.(1)שלט האצולה של מדינת באדן-וירטמברג מציג שלושה אריות פוסעים עם לשונות אדומים על רקע מגן מוזהב אשר ישומש בשלט האצולה הגדול והקטן. (2) בשלט האצולה הגדול של המדינה, על המגן יונח כתר משובץ בשלטי האצולה ההיסטוריים של באדן, וירטמברג, הוהנצולרן, פאלץ, פרנקוניה ופורדראוסטרייך. המגן מוחזק על ידי אייל מוזהב וגריפון מוזהב בעלי טלפיים אדומות (3) בשלט האצולה הקטן של המדינה, על המגן מונח כתר של עלים (כתר העם).
החוק נכנס לתוקף ב-3 במאי וקבע רק את מראה הסמל, אך לא את שימושו, אשר נקבע בתקנות מה-2 באוגוסט 1954. תוכן המגן המופיע הן בשלט האצולה הקטן והן בשלט האצולה הגדול היה שלט האצולה של הדוכס משוואביה ונעשה בו שימוש על ידי בית המלוכה של הוהנצולרן.
שלט האצולה הגדול

לפי הפיסקה הראשונה של התקנות לחוק שלטי האצולה של באדן-וירטמברג, שלט האצולה הגדול משמש רק את: ראש הממשלה, הממשלה, שרי הממשלה, נציגי המדינה באיחוד הפדרלי של גרמניה, נציגי המדינה באיחוד האירופאי, בית המשפט העליון, בתי המשפט העליונים של המדינה, במועצות האדמיניסטרטיביות האזוריות ובית המשפט האירופי לביקורת.
שלט האצולה הגדול > הציצה

הציצה של שלט האצולה הגדול מורכבת מששת המגנים של האזורים ההיסטוריים שהרכיבו את באדן-וירטמברג, והם:
שלט האצולה של דוכס פרנקוניה:
שלט האצולה של בית הוהנצולרן:
שלט האצולה של באדן:
שלט האצולה של וירטמברג:
שלט האצולה של קורפאלץ:
שלט האצולה של פורדראוסטרייך:
שלטי וירטמברג ובאדן גדולים יותר מהשלטים האחרים, מכיוון ששני המחוזות הם מחוזות עיקריים במדינת באדן-וירטמברג.
שלט האצולה הגדול > התומכים

התומכים הם דקסטר האייל משמאל המסמל את וירטמברג, וסיניסטר הגריפון מימין המסמל את באדן. התומכים היו מטענים במגנים הקודמים של מדינת באדן ומדינת וירטמברג, אך ניתן לראות מספר שינויים שנעשו בהם. כך לדוגמה הגריפון לא מפנה את ראשו החוצה כפי שהיה מוצב בסמל באדן הישן. התומכים עומדים על חלקה של זהב ושחור, הצבעים הלאומיים, אשר לא מפורטת בחוק שלטי האצולה של באדן-וירטמברג.
שלט האצולה הקטן

בשלט האצולה הקטן יש את המגן ועליו כתר המעוצב מעלים. הכתר מסמל את ריבונות העם, שהתקבלה לאחר ביטול המונרכיה בגרמניה. הסמל הקטן משמש את כל הסמכיות אשר לא משתמשות בסמל הגדול ובנוסף גם את הנוטריונים עובדי הציבור.
שלטי אצולה קשורים

המגן של בית ולדבורג מראה שלושה אריות שחורים פוסעים על רקע זהב, אשר שונים מאילו בסמל של באדן- וירטמברג רק בכיוון ראשם. עוד סמל דומה הוא סמלם של בית הוהנשטאופן. ניתן להסביר את הדמיון שבין סמלי שני הבתים בכך שלפעמים אנשים מבית וולדברג היו שרים בשירות בית הוהנשטאופן (שטאופן). יש המניחים כי מוטיב שלושת האריות האזורי נשאב מבית באדנברג השוואבי, והמוטיב חוזר על עצמו גם במגן הדני וגם במגן האנגלי.
ראו גם

דגל באדן-וירטמברג
בול משנת 1992 המראה את סמל באדן- וירטמברג הקטן לצד מפת גרמניה
המגן הדוכס של בית הוהנשטאופן כאשר הוא אינו קיסר