היסטוריה של עומאן
המאה ה-20 עד המאה ה-21

סעיד בן טימור היה הסולטן ה-13 של השושלת, הוא שלט במדינה משנת 1932 עד להדחתו בשנת 1970. עלייתו לשלטון נעשתה בעזרתם של כוחות קומנדו בריטים, ועומאן קבלה את מלוא עצמאותה בשנת 1951. הסולטן היה שמרני ומרוחק מאוד מעמו ולא השתמש בכספי הנפט לרווחת העם. שמרנות זו הייתה אחד הגורמים למצב התברואתי הגרוע ולתמותה גבוהה של תינוקות, מחלות עיניים, מחלות מין ותת-תזונה שהיו שכיחים במדינה, היו רק שלושה בתי ספר ומספר יודעי קרוא וכתוב היה כ-5% מהאוכלוסייה
בשנת 1970 הדיח אותו בנו קאבוס בן סעיד אאל סעיד ששלט בעומאן עד מותו בינואר 2020. עם עלייתו לשלטון הוא שינה את שם הממלכה לסולטנות של עומאן, השקיע רבות בפיתוח המדינה מבחינה חברתית וכלכלית. עומאן, שהייתה הראשונה מבין מדינות המפרץ הערביות שפורמלית התירה לארצות הברית להשתמש במתקניה הצבאיים.
קבוס בן סעיד יצר איזון בין הכוחות השבטיים של אזורי הארץ השונים, ליצירת ממלכה אחת ומדיניות אדמיניסטרטיבית אחידה. מזמנו קיימת מועצת שרים שמונה 26 איש הכפופים כולם ישירות לסולטן. בשנת 1996 הציג השליט בפני עמו מה שמכונה "מבנה בסיסי של המדינה" שהוא החוקה הראשונה הכתובה של עומאן. בחודש ספטמבר שנת 2000 בחר העם 83 נציגים כולל שתי נשים לאספה הלאומית מתוכם בחר הסולטן 48 לבית המחוקקים העליון
קאבוס פעל בתבונה וחילק אחוז גדול מההכנסה הלאומית כדי להבטיח את צורכי האוכלוסייה וזכה בשל כך לאהדה לא מבוטלת לשלטונו. התוצר הגולמי לנפש ערב עלייתו לשלטון של הסולטן הנוכחי, עמד על 350 דולר לעומת התוצר בשנת 2015 שעמד על יותר מ-25 אלף דולר. שלטונו הוא אבסולוטי על כל מהלכי החיים בסולטנות, והוא משמש כראש הממשלה, שר ההגנה ושר האוצר דבר שקשה על שמירת היציבות הפוליטית בממלכה בלכתו.
קבוס בן סעיד מנהל מדיניות חוץ נייטרלית המשקפת בעת ובעונה אחת את החולשה והעוצמה של הסולטנות החולשת ביחד עם איראן, על נתיב השיט החשוב ביותר – מצר הורמוז. בהתאם לכך, עומאן שומרת על יחסים קרובים ביותר עם איראן הרבה יותר מאשר שאר מדינות המפרץ. באוגוסט 2013, לאחר בחירתו של חסן רוחאני לנשיא, היה הסולטן ראש מדינה הראשון שביקר באיראן. בדצמבר אותה שנה, נחתם מזכר הבנות לפיו עומאן תייבא גז מאירן, החלו מחדש השיחות על הנחת צינור גז בין המדינות והועלתה גם האפשרות של בניית גשר שיחבר שתי המדינות מעל המצר. במרץ 2014 ביקר חסן רוחאני במסקט והיה זה ביקורו הרשמי הראשון במדינה ערבית מאז נכנס לתפקידו.
יחסה של עומאן לישראל שונה בהשוואה לשאר מדינות האזור וגרם לא פעם למתח ביניהן. עומאן תמכה בהסכם השלום בין ישראל למצרים ולא ניתקה את יחסיה עם מצרים. בדצמבר 1994 אירח קאבוס בן סעיד את יצחק רבין במסקט, בירת הסולטנות. היה זה ביקור פומבי ראשון של מנהיג ישראל במדינת מפרץ. לאחר רצח יצחק רבין נשלח נציג בכיר של הסולטנות להשתתף בהלוויה. בשנת 1994 אירחה עומאן את קבוצת העבודה האזורית בנושא מים, שהוקמה לאחר ועידת מדריד (1991) וב-1996 הסכימה לארח נציגות מסחרית ישראלית בתחומה. הופיעו בעיתונות גם דיווחים כי עומאן קבלה סיוע צבאי ממדינת ישראל. אולם עם תחילת האינתיפאדה השנייה סגרה עומאן את הנציגות הישראלית במסקט. עומאן הכריזה פעמים רבות כי היא מוכנה לנורמליזציה מלאה עם ישראל ברגע שייחתם הסכם שלום עם הפלסטינים.
מרבית תושבי הסולטנות שייכים לכת האיבאדיה, שנחשבת לסובלנית יותר משאר סיעות האסלאם. השיעים שמרביתם ממוצא הודי מהווים רק 5% מהאוכלוסייה.
המיעוטים בעומאן שמשתייכים לסיעות אחרות ולא לאבדיה, זוכים להגנה מלאה בחוקי המדינה. עונשים כבדים מוטלים על כל סוג של גזענות על בסיס דתי או עדתי. שנאה והסתה על רקע כל שהוא נחשבות במדינה לעבירה חמורה, שהעובר עליה עשוי לקבל עד עשר שנות מאסר. גם ויתור על דת האסלאם אינו נחשב במדינה לעבירה, לעומת סעודיה למשל ששם מעשה זה כרוך בעונש.
הסובלנות של השלטון ניכרת גם במעמד הכלכלי, שאינו נפגע מהשתייכות הדתית של הפרט. לכן, בעוד שבסעודיה ובבחריין הרוב הסוני נהנה מרמת חיים טובה יותר מזו של המיעוט השיעי, העדה השיעית בעומאן הוציאה מתוכה אנשי עסקים בולטים
קיומו של מיעוט שיעי מצליח עוזר לעומאן בניצול קשריה עם איראן גם כמנוף כנגד השפעה מול סעודיה שאת כוחה הפוליטי והדתי, עומאן מבקשת לחסום. עומאן היא המדינה הקרובה ביותר גאוגרפית ופוליטית לאיראן מבין מדינות המפרץ. קרבתו של קאבוס לאיראן אפשרה לארצות המערב לשמש כמתווך עם איראן וגם להגיע להסכם הביניים בנושא הגרעין בנובמבר 2013. הגישור העומאני נדרש כל עת שמתגלע משבר חדש עם אירן
מתינות זו בצד שביעות רצון התושבים מהשלטון המדינה, כנראה הביאו לכך שסולטנות עומאן היא ככל הידוע המדינה הערבית היחידה שאיש מאזרחיה לא הצטרף ללחימה בשורות המדינה האסלאמית. במדד הטרור העולמי לשנת 2015, שנערך מטעם המכון הבינלאומי לשלום ולכלכלה, זכתה עומאן לניקוד 0 בתחום איומי הטרור הנשקפים לה.
הימנעות מוחלטת מהתערבות בכל סכסוך חיצוני, היא אחד המאפיינים הבולטים של מדיניות עומאן. בשנת 2015 סירבה סולטנות עומאן להשתתף בפעולות הצבאיות של מדינות המפרץ נגד מרד החות'ים. עומאן גם לא הצטרפה ל"קואליציה הצבאית האסלאמית" שהקימה סעודיה בסוף שנת 2015, במטרה להילחם בארגוני הטרור, זאת על אף ששלושים וארבע מדינות אחרות הביעו את נכונותם להיות חברות בקואליציה זו. כמו כך נמנעה עומאן מלהשתתף גם בקואליציה שגיבשה ארצות הברית למלחמה בארגון המדינה האסלאמית אם כי הביעה את תמיכתה בה.
בנוסף, בנושא המלחמה בסוריה כנגד הנשיא בשאר אל-אסד, שונה עמדתה של עומאן משאר מדינות המפרץ, היא אינה מתנגדת לשלטונו. בהתאם למדיניות עצמאית זו, מתנגדת עומאן למאמצים לכונן מטבע אחיד לכל מדינות המפרץ או לכוונות על איחוד כלכלי כלשהו.
ב-2020 ירש את קאבוס בן דודו היית'ם בן טארק אאל סעיד.