stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאט לוקאס
קריירה

לוקאס החל את דרכו בזירה המקומית עם תפקיד בסדרה "הריח של ריבס ומורטימר". בשנת 1995, הוא התפרסם לראשונה בתור התינוק המתופף הענק בסדרה הקומית "כוכבים נופלים".
בשנת 1999, חבר לקומיקאי דייוויד ואליאמס כדי ליצור את הסדרה הקומו-מוזיקלית "פרופיל רוק", בה גם שיחק בתפקיד הראשי לצד ויליאמס. ב-2000, כתב מערכונים לקומיקאי העולה באותה העת סשה ברון כהן לסדרה "המופע של עלי ג'י". בשנת 2002 הופיע במחזה המוזיקלי של המחזאי הגאה בוי ג'ורג', "טאבו".
ב-2002, יצר לוקאס ביחד עם דייוויד ואליאמס את הסדרה הקומית "הממלכה הקטנה". הסדרה כוללת מערכונים הבנויים מפארודיות פרועות ומוגזמות על תושבי בריטניה מכל תחומי החיים המוכרים להם. התוכנית מבקרת נושאים שונים כמו גזענות, תרבות בית המלוכה הבריטי, הומוסקסואליות, ספורט, תעשיית הבידור, פוליטיקה ועוד. לוקאס הופיע בסדרה בתפקיד הראשי במשך שלוש עונות וזכה בשלושה פרסי באפט"א על עבודתו כשחקן וכיוצר ביחד עם ויליאמס. ב-2008, לסדרה יצאה תוכנית המשך בשם "הממלכה הקטנה באמריקה", שהיוותה את גרסתה האמריקאית, בתוכנית הופיעו גם כן לוקאס וויליאמס.
בשנת 2009 הופיע לוקאס בפארודיה הבריטית-אמריקאית "קרוד מאנדון וחרב האש הבוערת", בדמותו הראשית של הנשיא הנתעב דונולד דייוויד דונגאלור. ב-2010 שיחק בסרטו שובר הקופות של טים ברטון "אליס בארץ הפלאות", וגילם בתפקיד כפול את זוג התאומים טווידלדם וטווידלדי. הוא שיחק גם בסרט ההמשך משנת 2016 "אליס מבעד למראה".
ב-25 בדצמבר 2010 עלתה לשידור סדרה קומית מאת לוקאס ודייוויד ואליאמס, בשם "ותודה שטסתם" (Come Fly With Me). הסדרה מתרחשת בשדה תעופה, ובדומה ל"הממלכה הקטנה", מציגה דמויות שונות המגולמות על ידי הצוות ומורכבת ממערכונים חוזרים. באותה שנה נבחר לוקאס לשחק במחזמר "עלובי החיים" בלונדון בתפקיד מר תנרדייה, לוקאס הופיע בהופעת הענק שהתקיימה באצטדיון ה-O2 בלונדון לרגל 25 שנים למחזמר וכיכב בו עד לאוקטובר 2011. בנוסף ב-2011, הופיע בסרט "הכופר" בתור רבי של קהילה יהודית בלונדון.
ב-2011 שיחק בקומדיה המצליחה "מסיבת רווקות" בתור גיל.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי בקומדיה "דירות קטנות" לצד מספר רחב של שחקנים כגון: ג'יימס קאן, בילי קריסטל, דולף לונדגרן, רבל וילסון, ג'יימס מרסדן וג'ונו טמפל. ב-2013, התארח בפרק בסדרה "קומיוניטי".
בין השנים 2015–2017 הופיע ב-15 פרקים של סדרת המדע הבדיוני המצליחה "דוקטור הו" בתפקיד נרדול, מלווה של הדוקטור ה-12 (פיטר קפלדי).
בשנת 2017 שיחק בקומדיה "איך לדבר עם בחורות במסיבות" שביים ג'ון קמרון מיטשל, לצידן של ניקול קידמן ואל פנינג. בשנת 2018 דיבב את בני בסרט "עולמם הסודי של גמדי הגינה" ושב לכתוב עבור סשה ברון כהן את הסדרה "מי זו אמריקה?". בשנת 2019 דיבב את דמותו של מיסטר קוליק בסרט האנימציה "מיסטר לינק". ב-2021, התארח בפרק בסדרה "אגדות המחר".
חיים אישיים

לוקאס הוא הומוסקסואל מוצהר ובסוף שנת 2006 ערך נישואים אזרחיים עם בן זוגו קווין מק'גיי, בטקס ססגוני שנערך בלונדון. לקראת סוף שנת 2008 דווח על קרע ביחסים בין השניים, בטענות להתנהגות מוגזמת מצידו של מק'גיי. באוקטובר 2009 התאבד מק'גיי בתלייה, והשאיר אחריו מכתב התאבדות בעמוד הפייסבוק שלו.
בשנת 2004 הופיע לוקאס בשעשועון הטריוויה הפופולרי "מי רוצה להיות מיליונר?", וזכה ב-64 אלף ליש"ט אותם תרם לצדקה.
לוקאס הוא אוהד קבוצת הכדורגל "ארסנל".
לוקאס ודייוויד ואליאמס בתור לו ואנדי בסדרה "הממלכה הקטנה", 2005
ללא כותרת (מיכאל ארגוב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  מיכאל ארגוב
 תאריך יצירה:  1977
 טכניקה וחומרים:  הדפס רשת ותלחיץ על נייר
 ממדים בס"מ
 אורך:  57
 רוחב:  76
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מספר יצירה:  DR.463 (מספר סדנה)
 מיקום:  אוסף סדנת ההדפס ירושלים
"ללא כותרת" (1977) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי מיכאל ארגוב.
תיאור

הדפס זה הוא אחד מכ-18 הדפסים שיצר ארגוב בסדנת ההדפס ירושלים בין השנים 1980-1975. ארגוב היה אחד מן האמנים הראשונים שהחלו לעבוד בסדנה לאחר פתיחתה. מרבית העבודות שיצר הן מופשטות ועוסקות ביחסי צורה וקומפוזיציה בנוסח של מופשט גאומטרי. באותה עת יצר ארגוב ציורים ששילבו אפקטים תלת-ממדים בעזרת חומרים שונים, כגון קרטון גלי. לשם תרגום אפקטים כאלו למדיום ההדפס, השתמשה הסדנה בטכניקה של תלחיץ.
הדפס זה, שנוצר בשנת 1977, נשלט על ידי תנועה של משטח צבע צהוב בעל עקומה, אליו צמוד פס בצבע ירוק. עם זאת, השימוש בתלחיץ, שיצר פסים בולטים בשני האזורים הלבנים של הפורמט, הופך אותם מחלל נגטיבי לאלמנט בעל משמעות עצמאית ביצירה.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס, ירושלים, 2015, עמ' 178
מארוב

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1991 (בת 33) אוקראינה פאבלוהראד, אוקראינה
 שם לידה:  אנה בוריסובנה קורסון
 שם במה:  MARUV • Shlakoblochina
 מוקד פעילות:  אוקראינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני של חרקיב 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת • מפיקה מוזיקלית מלחינה • משוררת
 סוגה:  וייט סול • פופ • דאנס אלקטרוני
 שפה מועדפת:  אוקראינית, אנגלית, רוסית 
 חברת תקליטים:  וורנר מיוזיק גרופ רוסיה
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרסי מוזיקת M1 (2018)  פרסי ZD (2018)  YUNA (2019, 2020)  MTV Europe Music Award for Best MTV Russia Act (2019)  שיר השנה (2021)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 Maruvofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה בוריסובנה קורסון (ברוסית: Анна Борисовна Корсун, באוקראינית:  Анна Борисівна Корсун; נולדה ב-15 בפברואר 1991), הידועה בשם הבמה מארוב (MARUV), היא זמרת-יוצרת, מפיקה מוזיקלית, משוררת ומלחינה אוקראינית.
ביוגרפיה > 2017: עבודה על אלבום בכורה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ביוגרפיה > 2017–2018: Black Water ו-Stories

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ביוגרפיה > 2019–הווה: אירוויזיון 2019 ו-מיני אלבומים

במקור מארוב הייתה צריכה לייצג את אוקראינה עם הסינגל "Siren Song", באירוויזיון 2019, אך ב-27 בפברואר 2019, רשות השידור האוקראינית UA:PBC הודיעה שהיא תפרוש מהתחרות בשל "פוליטיזציה" של תחרות הקדם אירוויזיון האוקראיני. הזמרת הזוכה בקדם האירוויזיון האוקראיני, מארוב, נדרשה לבטל את סיבוב הופעותיה ברוסיה - אחרת לא תוכל לייצג את אוקראינה באירוויזיון. זאת בשל היחסים המתוחים בין המדינות. בהמשך פרסמה הזמרת את התנצלותה על כך שלא תייצג את מדינתה באירוויזיון. היא הסבירה שפרט לביטול הופעותיה ברוסיה, נדרשה לשמש כ"דוברת" של מדיניות אוקראינה כלפי רוסיה, ושאם תסטה מהמסרים אותם תרצה הטלוויזיה האוקראינית להעביר לעולם, היא תיאלץ לספוג קנסות כבדים בהתאם לחוזה מול ה-UA:PBC. הטלוויזיה האוקראינית פנתה אל להקת Freedom Jazz ולהקת קזקה, אשר זכו במקום שני ושלישי בהתאמה, אך גם אלה סירבו לקבל את החוזה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Black Water
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Stories - EP
2019: Hellcat Story - EP
2020: Fatality (בתור אולטרה אגו כ-Shlakoblochina)
הערות שוליים

↑  אוקראינה פרשה מהאירוויזיון, באתר EuroMix
| אוקראינה אוקראינה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
Vidbir
| השתתפויות | 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלכסנדר פונומריוב • רוסלנה ליז'יצ'קו • גרין ג'ולי • טינה קרול • ורקה סרדוצ'קה • אני לוראק • סבטלנה לובודה • אליושה • מיקה ניוטון • גאיטנה • זלאטה אוגנביץ' • מריה ירמצ'וק • ג'מאלה • O.Torvald • מלובין • מארוב • גו איי • גו איי • קאלוש • טבורצ'י • אליונה אליונה וג'רי הייל |  |
| שירי המדינה | "Hasta la Vista" • "Show Me Your Love" • "Dancing Lasha Tumbai" • "Shady Lady" • "Be My Valentine! (Anti-Crisis Girl)" • "Sweet People" • "Angel" • "Be My Guest" • "Gravity" • "Tick Tock" • "1944" • "Time" • "Under The Ladder" • "Siren Song" • "Solovey" • "Stefania" • "Heart of Steel" • "Teresa & Maria" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2005 • אירוויזיון 2017 • אירוויזיון 2023 • יחסי אוקראינה–רוסיה באירוויזיון • חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אוקראינה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810693070905606  GND: 1203357613  ISNI: 0000 0004 7581 6872  MusicBrainz: 23d0ffbe-f372-443e-81b2-28048bdea37f  VIAF: 143156009836149580905   WorldCat (עם VIAF): 143156009836149580905
מגי סיף

| --- | --- |

סיף, יולי 2012
 לידה:  21 ביוני 1974 (בת 50) הברונקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  תיכון ברונקס למדעים  מכללת ברין מאר  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש 
 בן זוג:  פול ראטליף (2012–2021)
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
מגי סיף (באנגלית: Maggie Siff; נולדה ב-21 ביוני 1974) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, אשר ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה, כאשר גילמה את ד"ר טארה נואלס בסדרה "ילדי האנרכיה" ברשת FX Networks ואת הפסיכולוגית וונדי רודס בסדרה "מיליארדים" ברשת שואוטיים, ובקולנוע היא מוכרת מתפקידיה בסרט המותחן "פוש" (2009) ובסרט "צלו של ביל" (2009).
ביוגרפיה

סיף נולדה בברונקס, ניו יורק. היא בוגרת של התיכון המדעי בברונקס ולאחר מכן למדה במכללת ברין מאר בפנסילבניה, שם למדה לתואר ראשון באנגלית וסיימה את לימודיה בשנת 1996. מאוחר יותר היא למדה לתואר שני בחוג לדרמה בבית הספר לאמנויות טיש באוניברסיטת ניו יורק. זמן קצר לאחר שסיימה את לימודיה, סיף עבדה באופן זמני בקרן גידור.
סיף שיחקה רבות בתיאטרון האזורי לפני ששיחקה בטלוויזיה. היא זכתה בפרס ברימור למצוינות בתיאטרון בשנת 1998 על עבודתה במחזה "רוחות" של הנריק איבסן במרכז התיאטרון לנטרן בפילדלפיה.
סיף, שנולדה לאב ממוצא יהודי אשכנזי שהיה גם שחקן תיאטרון, הצהירה כי היא מרגישה "יהודייה מבחינה תרבותית בגלל איך שגדלתי."
קריירה

לפני שהחלה לעבוד בטלוויזיה, סיף הייתה שחקנית תיאטרון. בשנת 2004, קיבלה את תפקידה הראשון בטלוויזיה כאשר היא הופיעה בתור מדריכת אלכוהוליסטים אנונימיים באחד מפרקי העונה השנייה של הסדרה "הצילו". היו לה גם תפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד", "האנטומיה של גריי" ו"חוק וסדר".
בשנים 2007–2008 היא שיחקה את רייצ'ל מנקין כץ בסדרת הדרמה התקופתית "מד מן" ברשת AMC, תפקיד אשר זיכה אותה במועמדות, יחד עם שאר צוות השחקנים, לפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה. היא גם שיחקה בתור רייצ'ל בסדרה "ניפ/טאק", במהלך אותה תקופה, לפני שלוהקה לתפקיד ד"ר טארה נואלס בסדרה "ילדי האנרכיה" ב-2008.
בשנת 2009 שיחקה בתפקיד משני בסרט "אנשים מצחיקים", וגילמה את המדיום תרזה סטו בסרט מותחן גיבורי העל "פוש; אודות חבורת מדיומים מלידה, שמתאחדים יחד על מנת להפיל סוכנות ממשלתית המשתמשת בסם מסוכן כדי ליצור צבא של מדיומים.
החל משנת 2018, היא משמשת כדוברת הטלוויזיה של Betterment, שירות השקעות מקוון.
חיים אישיים

בשנת 2012 נישאה שיף לפול רטליף. באוקטובר 2013, סיף הודיעה שהיא מצפה לילדה הראשון. לסיף נולדה בת, לוסי. בעלה של סיף נפטר בשנת 2021 מסרטן המוח.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | מייקל קלייטון | עורכת דין |  |
| 2007 | כשהיא מצאה אותי | לילי |  |
| 2009 | פוש | תרזה סטו |  |
| 2009 | אנשים מצחיקים | רייצ'ל |  |
| 2009 | צלו של ביל | רבי רננה זימרמן |  |
| 2013 | תשוקה | סם בנט |  |
| 2016 | הגל החמישי | ליסה סאליבן |  |
| 2016 | The Sweet Life | איב |  |
| 2017 | A Woman, a Part | אנה באסקין |  |
| 2017 | One Percent More Humid | ליזט |  |
| 2019 | The Short History of the Long Road | שריל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Sunset Beach | אמא | פרק: "#1.375" |
| 2004 | משמרת שלישית | סינדי | פרק: "Obsession" |
| 2005 | הצילו | בחורה צעירה | פרק: "Twat" |
| 2006 | חוק וסדר: מדור מיוחד | אמילי מק'ופר | פרק: "Gone" |
| 2006 | 3 lbs. | ליסה קוצ'האם | פרק: "The God Spot" |
| 2007 | האנטומיה של גריי | רותי סאלס | פרק: "The Heart of the Matter" |
| 2007–2008 | מד מן | רייצ'ל מנקין כץ | 14 פרקים |
| 2007–2008 | ניפ/טאק | רייצ'ל בן נתן | 3 פרקים |
| 2008 | חוק וסדר | הפרקליטה מהפי | פרק: "Executioner" |
| 2008–2013 | ילדי האנרכיה | ד"ר טארה נואלס | תפקיד ראשי (עונות 6-1); 79 פרקים |
| 2009 | החיים על מאדים | מריה בלנג'ר | 3 פרקים |
| 2011 | איש מחונן | לילי | פרק: "In Case of Letting Go" |
| 2016–הווה | מיליארדים | וונדי רוד'ס | תפקיד ראשי (6 עונות); 55 פרקים |
הערות שוליים

↑  Bahr, Sarah (2023-07-12). "Maggie Siff and Erica Schmidt on a Williams Play 'Shot Through With Desire'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-09-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 9007398  BNE: XX5830080  BnF: cb17799969t (data)  GND: 1080996702  ISNI: 0000 0004 5724 265X  LCCN: no2008135516  MusicBrainz: 440661c1-a147-4469-b988-7cca3af59ac7  NLK: KAC2020M9212  SUDOC: 233028269  VIAF: 227149106239968491958   WorldCat (עם VIAF): 227149106239968491958
מי אמר

"מי אמר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הערבייה-ישראלית נסרין קדרי. השיר יצא לאור ב-13 בדצמבר 2021, על ידי חברות התקליטים ארומה מיוזיק ו-Mobile1 Music, כסינגל שלא מתוך אלבום. "מי אמר" יצא לאור יממה לאחר יציאתו של "אז מה עם ההוא", תוך שאחריו הוציאה קדרי את "מאושרים".
השיר הגיע למקום השמיני במדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אופיר כהן, ליאור חביב וקטריקס, הולחן על ידי ליאור חביב, אופיר כהן וקטריקס והופק על ידי אופיר כהן, רם דוידי ועידן זנדני. "מי אמר" יצא במסגרת פרויקט בשם "הגן של נסרין" ("Nasrin's Garden"), במהלכו הוציאה חמישה שירים: "לילה", "אז מה עם ההוא", "מי אמר", "מאושרים" ו"לא סתם".
"מי אמר" יצא במהלך אשפוזה של קדרי בבית החולים; דבר שהוביל גם לדחיית הופעותיה עם חמשת השירים החדשים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 בדצמבר 2021, ביום יציאתו של "מי אמר" כסינגל במסגרת הפרויקט "הגן של נסרין" ("Nasrin's Garden"). בתחילת הקליפ, ניתן לראות את קדרי מבצעת את השיר כשהיא לבושה בשמלה המוצגת בעטיפתו של הסינגל. בהמשך, ניתן לראות זמרי ליווי.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-450 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 8 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 13 בדצמבר 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ארומה • Mobile1 |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  נסרין קדרי - מי אמר (Prod. By Offir Cohen), נבדק ב-2021-12-27
↑  מי אמר - Single de נסרין קדרי (בMexican Spanish), 2021-12-13, נבדק ב-2021-12-27
↑  נסרין קדרי - אז מה עם ההוא (Prod. by Matan Dror), נבדק ב-2021-12-27
↑  נסרין קדרי - מאושרים (Prod. By Tamar Yahalomy & Yonatan Kalimi), נבדק ב-2021-12-27
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
1 2  דור מאיר מועלם, ‏רגע אחרי האשפוז: נסרין השיקה אלבום חדש ונשברה על הבמה, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2021
↑  יפעת הללי אברהם, ‏נסרין קדרי אושפזה בבית החולים במהלך הסופ"ש, באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2021
| נסרין קדרי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נסרין קדרי • בנאדיק • לומדת ללכת |  |
| מיני-אלבומים | 2024 • תקשיבו טוב |  |
| ערכים קשורים | "אייל גולן קורא לך" • The Voice ישראל • ליאם הפקות • "נסרין אגדה" |  |
| נסרין קדרי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נסרין קדרי | "מה היא אהבה" • "אל תלך" • "אנא בחיבאק" • "לאן המשכת?" • "אתה עושה לי טוב" • "חייאתי" |  |
| בנאדיק | "בסיבוב השני" • "קצת שונה" • "בנאדיק (קוראת לך)" • "מילה אחת" • "זה נכון" • "מילים שקטות" • "העזתי" |  |
| לומדת ללכת | "באתי להחזיר לך" • "תאמרו לו" • "לומדת ללכת" • "לובשת חיוך" • "היינו שניים" • "גורל אחד" • "קרנבל רק היום" • "אלבי מעאק" |  |
| סינגלים אחרים | "ישמע-האל" • "לא רחוק הוא היום" • "מהכפר אל הכיכר" • "רוצי עם הלב" • "טיפה דמעות" • "לפני שהכרתי אותך" • "איזה יום טוב" • "מכל האהבות הזמניות" • "חביב אלבי" • "תמיד תזכור" • "תנו לגדול בשקט" • "בום" • "אהובי" • "בוקר טוב עולם" • "תסמעני" • "חצי משוגעת" • "ג'ינס או טייץ" • "לילה" • "אז מה עם ההוא" • "מי אמר" • "מאושרים" • "לא סתם" • "תהמר עליי" |  |
מגפת הקורונה בגיאנה

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  11 במרץ 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  גיאנה גיאנה
 מוקד התפרצות:  ג'ורג'טאון
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  הרפובליקה העממית של סין ווהאן, חוביי, סין (דרך ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית)
 מקרי מוות:  1,298‏
 מקרי הדבקה:  73,198‏   • 20 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  71,880‏ רענון נתונים
 
מגפת הקורונה התפשטה לגיאנה ב-11 במרץ 2020. מקרה ההידבקות הראשון בגיאנה תועד ופורסם ב-11 במרץ 2020.
ציר זמן

מקרה ההידבקות הראשון במדינה תועד ופורסם ב-11 במרץ 2020 ובו הוצג כי אישה בת 52 שהגיעה מניו יורק למדינה נדבקה בנגיף. עוד פורסם כי אותה האישה הייתה חולת סוכרת תוך שסבלה מלחץ דם. לבסוף, נפטרה אותה האישה בבית החולים היבורי שבג'ורג'טאון.
ב-14 במרץ, דווח כי שלושה מקרי הידבקות חדשים התגלו במדינה. ב-19 במרץ 2020, פורסם כי יש מקרה מוות אחד במדינה, תוך שיש ארבעה מקרי הידבקות. ב-25 במרץ, דווח על מקרה הידבקות נוסף, מה שהעלה את סך המקרים לחמישה. ב-3 באפריל, דווח על 23 חולים ו-4 מתים במדינה. במאי 2020, דווח על 9 מקרי מוות, 82 מקרי הדבקה (2 מתוכם במצב קשה) ו-22 מקרי הבראה במדינה.
נכון לסוף ינואר 2021, ישנם בגיאנה 172 מתים, ו-7,346 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 6,455.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
1 2  Breaking News! Guyana records first coronavirus-related death, Kaieteur News, ‏2020-03-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Guyana confirms first case of coronavirus in woman who returned from U.S." Reuters (באנגלית). 2020-03-12. נבדק ב-2020-03-13.
↑  Admin, UPDATE: Guyana confirms four coronavirus cases, St. Lucia News Online, ‏2020-03-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ministry of Public Health - Home, www.health.gov.gy
↑  Third person admitted to COVID-19 ICU, Stabroek News, ‏2020-05-03 (באנגלית אמריקאית)
ללא כותרת (מגן דוד שחור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  משה גרשוני
 תאריך יצירה:  1992
 טכניקה וחומרים:  אקווטינטה ועפרון חשמלי על נייר
 ממדים בס"מ
 אורך:  76
 רוחב:  105
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מספר יצירה:  T.1659 (מספר סדנה)
ללא כותרת או מגן דוד שחור (1992) הוא הדפס מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
תיאור

בשנת 1992 יצר גרשוני הדפס ובו ארבע מגיני דוד שחורים הממוקמים הארבעת קצוותיו של גיליון נייר בצבע צהוב. סביב מגיני הדוד מופיעה מעין הילה או אזור כהה יותר, שנוצר בתהליך ההדפסה. הרקע הצהוב הודפס בטכניקה של אקווטינטה, המעניק לו תחושה גרגירית, ואילו ארבעת מגיני הדוד נעשו בעזרת עפרון חשמלי, הצורב את הפלטת ההדפס, ומעניק לדימוי תחושה חומרית. העבודה הודפסה בידי שרון פוליאקין על נייר בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ ובמהדורה של 12 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים. היא הוצגה במספר תערוכות ביניהן תערוכת היחיד של גרשוני (1993) במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן, בתערוכה "חותם הדפס: 20 שנה לסדנת ההדפס ירושלים" (1995) שהוצגה במוזיאון ישראל ובתערוכת היחיד של גרשוני "ימי חיינו" בסדנת ההדפס ירושלים (2015).  במקביל להדפס זה יצר האמן שני הדפסים נוספים של אותו דימוי. בראשון (T.1657) הודפס הדימוי על גיליון נייר בגובה 44 ס"מ וברוחב 63 ס"מ. בעבודה הנוספת הודפס הדימוי על פורמט גדול ממדים שצורף מארבעה גליונות נפרדים בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ כ"א. בשנת 2011 הודפס תצלום ההדפס הקטן יותר בקטלוג התערוכה הרטרוספקטיבית של גרשוני במוזיאון תל אביב לאמנות.
ההדפס מבוסס על מוטיב שהופיע כבר ביצירתו המוקדמת של גרשוני. בשנת 1970 יצר האמן עבודה ובה הדביק ארבעה כוכבים מתוך ערכת לטרסט בארבע פינותיו של דף נייר. באותה עת נתפסה עבודה זו, ועבודות דומות לה, כפעולה פוסט-מושגית העוסקת בסימון גבולות הפורמט.
בהדפס זה בחר גרשוני ליצור את ההדפס על רקע צהוב, האופייני ליצירתו בהדפס באותה עת. הצבע הצהוב מהווה היפוך של מגמה זו לטובת ביטוי אקספרסיבי. הוא מאזכר את צבעו של הטלאי הצהוב בתקופת השואה, אולם גם מתייחס לחוויה דתית וביטוייה ביצירות אמנות דתיות בעלות רקע מוזהב.
הערות שוליים

↑  ראו: ברייטברג סמל, שרה, גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2011.
↑  ראו: עפרת, גדעון, "גרשוני באפור", באתר "המחסן של גדעון עפרת"
↑  ראו: משה גרשוני: הדפסים 1993-1992, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, 1993
| משה גרשוני |
| --- | --- | --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי  (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |
מוצב ברוש

מוצב ברוש (1998)
מוצב ברוש (1998)
מוצב ברוש היה מוצב הממוקם בצפון רצועת הביטחון בדרום לבנון שהיה ממוקם כ־4.5 קילומטרים מצפון־מזרח לעיר נבטייה.
מוצב ברוש היה הצפוני שבמוצבי צד"ל, על גבעה למרגלות רכס ג'בל רפיע (Jabal er Rafiaa) עליו יושב מצפון הכפר סוג'וד (ער'). למוצב הייתה חשיבות אסטרטגית שכן חלש על הפתחה שמצפון מזרח אליו - בין רכס עלי טאהר לרכס של סוג'וד, וצפה בעין על הכפר ערבסאלים וכן על העמק שמצפון למוצב, שבו שוכנים הכפרים: א-לואייזה (ער'), מליח (אנ') וג'ר'גוע (אנ') (כולם כפרים שזוהו עם פעילות של החזבאללה).
במוצב הייתה מוצבת מחלקת חי"ר של צה"ל אך גם כוחות צד"ל. באופן שוטף היה המוצב מאויש במחלקה מגדוד 90 (דמשקיה) של צד"ל. לאנשי צד"ל היו שני נגמ"שים במוצב. היו תקופות שצה"ל לא אייש את המוצב כיוון שהמוצב בהגדרתו היה מוצב צד"ל.
איוש המוצב בכוחות השונים התבצע על פי התראות מודיעיניות ומבצעים מתוכננים של צה"ל. במוצב היה כוח שריון אשר כלל טנק אחד ולעיתים שני טנקים, שאחד מהם שימש כחיפוי אחורי. כמו כן הוצבה במוצב מערכת תותחי M61 וולקן שהופעלה כסיוע על ידי מערך הנ"מ של חיל האוויר אל מטרות קרקעיות וסייעה רבות.
ב-23 בינואר 1993 כוח שיצא ממוצב עישייה ושימש ככוח אבטחה לכוח אחר שסרק את מורדות ג'בל רפיע, התמקם במוצב ברוש. ביציאתו מהמוצב לחבירה עם הכוח הסורק נפגע ממטען צד בסמוך למוצב. מהמטען, שהופעל בשלט רחוק, נפגע הנגמ"ש הראשון בשיירה, ובאירוע נהרגו סמל חי קלומיטי וסמל אמיר שייך, ונפצע מפקד המחלקה לביא זמיר, שלושתם מפלוגה רובאית א' מגדוד שחם בחטיבת הנח"ל.
ב־23 בדצמבר 1994 היה ניסיון לכבוש את המוצב. באירוע נהרגו נתי רוזנטל מפלוגת עורב גולני וגיא סודאי מיחידת תצ"מ 5707. עוד שבעה חיילי גולני נפצעו.
ראו גם

צבא דרום לבנון
רצועת הביטחון
המערכה ברצועת הביטחון
יחידת תצ"מ 5707
לקריאה נוספת

משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
הערות שוליים

↑  לביא זמיר, מפקדם של אמיר וחי, אמיר שייך וחי קלומיטי ז"ל: מאז הרגע הארור ההוא, באתר ynet, 13 באפריל 2013
ללא כותרת (דוד בן-שאול)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  דוד בן-שאול
 תאריך יצירה:  1986
 טכניקה וחומרים:  הדפס אבן
 ממדים בס"מ
 אורך:  105.5
 רוחב:  75
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  מרכז ברסטון לגרפיקה
 מיקום:  אוסף סדנת ההדפס ירושלים
"ללא כותרת" הוא הדפס מאת הצייר הישראלי דוד בן-שאול.
תיאור

ההדפס של בן-שאול נוצר בשנת 1986 והודפס בטכניקה של הדפס אבן ב-4 צבעים במהדורה של 50 עותקים במרכז ברסטון לגרפיקה. ההדפס, בגובה 78.5 ס"מ וברוחב 62.5 ס"מ, מציג סצנה של טבע דומם בסטודיו של האמן. על השולחן מתוארות צנצנות עם מכחולים, צלחת על רגל וכן דמויות של תרנגול ומעין כלב. דמויות אלו הן פסלוני קרמיקה אותן נהג ליצור האמן, שעסק גם בקדרות ובפיסול קרמי.
סגנון הציור של ההדפס אקספרסיבי, דבר המתבטא, לדוגמה, במילוי משטח הצבע החום של השולחן ובתיאור התלת-ממדי של צנצנות המכחולים. בן-שאול מתאר את דמות פסל הציפור כאילו היא עטופה בתחבושות. גדעון עפרת קישר את העבודה, כמו גם את יצירתו של בן-שאול בתקופה זו, כביטוי ליחס למוות.
ההדפס הופיע על כריכת קטלוג תערוכת היחיד שערך בן-שאול בסדנת ההדפס ירושלים בשנת 1987.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, דוד בן-שאול: הדפסי מוות וחיים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1987, עמ' 66
↑  ראו: עפרת, גדעון, דוד בן-שאול: הדפסי מוות וחיים, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1987
מגי קיו

| --- | --- |

מגי קיו, 2010
 לידה:  22 במאי 1979 (בת 45) הונולולו, הוואי
 שם במה:  מגי קיו
 שם לידה:  Margaret Denise Quigley 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  Mililani High School 
 בן או בת זוג:  דילן מקדרמוט (2015–2019) 
 https://maggieqnet.tumblr.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגרט דניס קוויגלי (באנגלית: Margaret Denise Quigley; נולדה ב-22 במאי 1979), הידועה בשם מגי קיו (Maggie Q), היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ודוגמנית אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה הראשי בסדרת הפעולה "ניקיטה" (2013-2010) ברשת The CW ובזכות הופעתה בתור סוכנת ה-FBI האנה וולס בסדרה "השורד המיועד" (2019-2016) בנטפליקס. בקולנוע היא מוכרת בין היתר בשל כיכובה בסרטים "משימה בלתי אפשרית 3", "מת לחיות 4.0", "המאמין", "אי האשליות" ובזכות תפקידה בתור טורי וו בסדרת סרטי "מפוצלים".
ביוגרפיה

קיו נולדה וגדלה בהונולולו שבהוואי. הוריה הכירו כאשר האב שירת בווייטנאם במהלך מלחמת וייטנאם. לקיו ארבעה אחים. היא קיבלה מלגת ספורט לאוניברסיטה פרטית ותכננה ללמוד וטרינריה, אך עקב כך שמשפחתה לא יכלה לסייע לה כלכלית היא עזבה את הוואי בקיץ כדי לעבוד ולחסוך כסף.