stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות ביזנטיון
האימפריה בדעיכה

אנדרוניקוס השני פלאיולוגוס הלך בעקבות אביו. סובלנותו של אנדרוניקוס הייתה רחבה למדי, ואפילו קנתה לו את גינויו של הפטריארך אתנסיוס השלישי מאלכסנדריה, אשר ראה בה סובלנות "יתרה" ליהודים ולבלתי-נוצרים אחרים, ובמיוחד על כך שמותר להם לחיות בקרב נוצרים." תלונותו של הפטריארך מורה כי, למרות סובלנותם הגדולה של הפלאיולוגים, השגרה באימפריה באותם הימים הייתה איסור חוקי על שכנות בין נוצרים ובלתי-נוצרים. ההפרדה בין אוכלוסיות האימפריה, המובנת ממכתב זה, נתמכת על ידי מכתב שנכתב בידי יוחנן הגמון סיטרוס, בחצי השני של המאה השתים-עשרה, שהכריז כי, "אנשים מלשונות ואמונות נוכריות, כגון היהודים, הישמעאלים, ההגרים ואחרים כדוגמתם הותרו מימים ימימה לשכון בארצות ובערים נוצריות, ואולם נדרש שיחיו לחוד, ולא עם הנוצרים."
עד המאה הארבע עשרה, השאלה היהודית בביזנטיון הפכה בעיקר לשאלת היהודים הוונצים. וונצים כבר באו לשכון באימפריה במספרים רבים עד אמצע המאה, והסכמים בין האימפריה הביזנטית וונציה העניקו לוונצים באימפריה, ובהם יהודים ממוצא וונצי, זכויות מסוימות, וכמו כן גם אי אילו מגבלות כלכליות קטנות. תחת חסותם של הסכמים אלו, יכלו יהודי וונציה לקנות, למכור או לשכור קרקע בכל קונסטנטינופול. הם גם נהנו ממבנה מיסים יותר נוח מאזרחים ביזנטים, וכמו כן גם מחופש התנועה וההתיישבות בכל האימפריה כולה.
מעמד זה נעשה עוד יותר מורכב, מן הנטייה של לפחות חלק מיהודי האימפריה להשיג אזרחות וונצית "או על ידי בואם משטחים בריבונותה של הרפובליקה [הוונצית], או על ידי רכישת אזרחות," ובכן עלו על אותן הזכויות של הוונצים באימפריה. באותה העת, הייתה האימפריה בדעיכה מהירה, ולא יכלה לאכוף באופן משמעותי חוקים, שמטרתם הייתה להגביל את הזכויות הללו, ולחדש את שלטונה הכלכלי בתחום גבולותיה. ובכן, צץ במהלך המאה הזו מקרה יוצא-דופן למגמת ההיסטוריה הביזנטית, לפיו היהודים נהנו מזכויות רחבות יותר מן הנוצרים. לעומת זאת, יש להדגיש, כי ניתנו זכויות אילו ליהודים על שם היותם וונצים, ולא על בסיס זהותם היהודית. יהודים בלתי-וונצים לא נהנו מן ההסכמים בין ביזנטיון וונציה, וונצים בלתי-יהודים נהנו מאותן הזכויות מהן נהנו בני ארצם היהודים.
ביבליוגרפיה

Bowman, Steven. The Jews of Byzantium 1204-1453. Tuscaloosa, Alabama: University of Alabama Press, 1985.
Brewer, Catherine. "The Status of the Jews in Roman Legislation: The Reign of Justinian 527-565 CE." European Judaism 38(2005): 127-39.
Chazan, Robert. "Christian and Jewish Perceptions of 1096: A Case Study of Trier." Jewish History 13(1999): 9-21.
Charnis, Peter. "The Jews in the Byzantine Empire under the First Palaeologi." Speculum, 22(1947): 75-77.
Fieldman, Louis. Jew and Gentile in the Ancient World: Attitudes and Interactions from Alexander to Justinian. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 1993.
Gray, Patrick, "Palesine and Justinian's Legislation on Non-Christian Religions" in Baruch Helpem and Deborah W. Hobson (ed), Law, Politics and Society in the Ancient Mediterranean World, Sheffield, England: Sheffield Academic Press, 1993.
Linder, Amnon. The Jews in Roman Imperial Legislation. Detroit, Michigan: Wayne State University Press, 1987.
Sharf, Andrew. Byzantine Jewry from Justinian to the Fourth Crusade. New York, New York: Shocken Books, Inc., 1971.
Starr, Joshua. The Jews in the Byzantine empire. Athens, Greece: 1939.
Treadgold, Warren. A History of the Byzantine State and Society. Stanford, California: Stanford University Press, 1997.
Weinberger, Leon. "A Note on Jewish Scholars and Scholarship in Byzantium." Journal of the American Oriental Society 91(1971): 142-4.
ראו גם

צבי אנקורי
האימפריה הביזנטית
ימי הביניים
הערות שוליים

↑  Sharf, p. 20
↑  Sharf, pp. 20-1
1 2 3 4 5  Sharf, p. 21
↑  Linder, p. 281
1 2  Brewer, p. 135
↑  Brewer, p. 130
↑  Linder, p. 360
1 2  Brewer, p. 127
1 2 3 4  Sharf, p. 22
↑  Fieldman, p. 394
↑  Gray, pp. 262-3
1 2  Sharf, p. 23
1 2  Brewer, p. 131
↑  Sharf, p. 26
↑  Brewer, pp. 132-3
↑  Sharf, pp. 24-5
↑  Justinian :Novella 146. בתרגום לאנגלית: J.Parkes, the conflict of the Church and the Synagogue (London 1934). pp.392-3. https://sourcebooks.fordham.edu/source/novel146.asp
↑  Weinberger, p. 143
1 2  Bowman, p. 9
↑  Starr, pp. 1-10
1 2 3 4 5  Charnis, p. 75
↑  Treadgold, p. 701
↑  Treadgold, p. 702
↑  Chazan, pp. 10-1
↑  Bowman, p. 14
1 2  Bowman, p. 18
↑  Bowman, p. 19
↑  Charnis, pp. 75-6
↑  Charnis, pp. 76-7
↑  Bowman, pp. 20-1
↑  Bowman, p. 23
פרסוטאגוס

פרסוטאגוס (בלטינית: Prasutagus; מת בשנת 60 או 61 לספירה) היה מלך האיקנים, שבט קלטי בריטי שאכלס בערך את מה שהוא כיום מחוז נורפוק, במאה ה-1 לספירה. הוא ידוע בעיקר בתור בעלה של בודיקה, מלכה לוחמת שהנהיגה מרד נגד השלטון הרומאי בבריטניה.
ייתכן שפרסוטאגוס היה אחד מ-11 המלכים שנכנעו לקיסר קלאודיוס בעקבות הכיבוש הרומי של בריטניה בשנת 43, כפי שמסופר בכתובת על קשת קלאודיוס (אנ'), אך ייתכן גם שהוכתר למלך בעקבות תבוסת המרד של האיקנים בשנת 47. כבעל ברית של רומא, השבט שלו הורשה להישאר עצמאי להלכה, אם כי מפורק מנשקו, וכדי להבטיח זאת קבע פרסוטאגוס את הקיסר הרומי כיורש שותף לממלכתו, יחד עם שתי בנותיו. ההיסטוריון הרומי טקיטוס (שלהי המאה ה-1) כותב שהוא חי חיים ארוכים ומשגשגים, אבל כשמת, הרומאים התעלמו מרצונו והשתלטו על ממלכתו, שללו מהאצילים את אדמותיהם ובזזו את הממלכה; אשתו בודיקה הולקתה ובנותיהם נאנסו; מלווי כספים רומיים דרשו את החזרת הלוואותיהם. כל זה הוביל למרד של האיקנים, בהנהגתה של בודיקה, בשנת 60 או 61.
במחוז סאפוק נמצאו מטבעות עם הכתובת הלטינית "SVB ESVPRASTO ESICO FECIT", "תחת אסופראסטוס אסיקו עשה (את זה)". כמה ארכאולוגים מאמינים שאסופראסטוס היה שמו האמיתי של המלך שטקיטוס קורא לו "פרסוטאגוס", בעוד שאחרים חושבים שהוא היה אדם אחר. אחרים מפרשים ש"אסופראסטוס" הוא שם מורכב, כאשר "אסו" נובע משמו של האל אסוס (Esus) ופירושו "אדון" או "כבוד", ו"פראסטו" (Prasto) הוא שם אישי מקוצר, ולפיכך פירוש הכתובת הוא "תחת האדון פראסטו". כמו כן, נמצאו מטבעות של שבט הקוריאלטאווים (Corieltauvi) עם השמות הדומים "איסופאסו" (IISVPASV) ו"אסופאסו" (ESVPASV). על מטבעות מופיע שמו של מלך מוקדם יותר של האיקנים, "סקאוו" (SCAVO), שם שעשוי להיות קשור למילה הלטינית scaeva ("שמאל") ו-scaevola ("שמאלי", איתר יד ימינו). המטבעות של שני השליטים דומים בסגנון ובשפה הרומיים וכנראה הונפקו בטווח של עשרים שנה זה מזה. כריס ראד (Chris Rudd) מציע שאסופראסטוס, אותו הוא מזהה עם פרסוטאגוס, ירש את שלטונו של סקאוו לאחר מרד האיקנים של שנת 47.
מטבעות איקניים מהמאה ה-1 לספירה מציינים את הכיתוב ECEN ולאחר מכן את הקיצור ECE. נטען ששינוי זה עולה בקנה אחד עם תחילת שלטונו של פרסוטאגוס, כאשר המטבעות של אנטדיוס (אנ'), קודמו של פרסוטאגוס, מציגים רק את שם השליט ולא את שם השבט, ואם כך, הרי שהמטבעות מרמזים שעידן פרסוטאגוס החל רק לאחר אירועי שנת 47.
הערות שוליים

↑  Arch of Claudius, בויקיציטוט באנגלית
↑  על מרד זה מספר טקיטוס, אנלים, ספר 12, פרק 31.
↑  טקיטוס, אנלים, ספר 14, פרק 31.
↑  קסיוס דיו, היסטוריה רומית, ספר 62, פרק 2, סעיף 1.
↑  "C H. Perkins, "Celtic Coinage
חטיבת בני המושבים

| --- | --- |

 שם מלא:  חטיבת בני המושבים
 תאריך ייסוד:  19 ביולי 1959
 ארגון גג:  הנוער העובד והלומד, תנועת המושבים
 השתייכות פוליטית:  סוציאל-דמוקרטיה, ציונות
 מפלגה מקבילה:  ללא
 אישים בולטים:  יוסי יפה   עוזי דיין   אייל בצר   שלום שמחון  דני עטר   כרמל סלע
 מיקום המטה:  בניין תנועת המושבים, רחוב לאונרדו דה וינצ'י תל אביב
 תלבושת
 
 חולצה כחולה עם שרוך אדום.
 
 http://bmoshavim.co.il/
בני המושבים היא חטיבה בתנועת הנוער העובד והלומד, הפועלת במרחב ההתיישבותי בכלל ומשויכת לתנועת המושבים בפרט. החטיבה פועלת במועצות אזוריות ומקומיות, בדגש על המרחב הכפרי וההתיישבות. בתחילה פעלה החטיבה אך ורק במושבי תנועת המושבים, אך בגלל פניות מועצות אזוריות ויישובים, יחד עם שינויים שחלו בכל המרחב הכפרי, החלה החטיבה לפעול גם ביישובים קהילתיים ובקיבוצים.
היסטוריה > ניסיונות פרישה מהנוער העובד והלומד

בסוף שנת 2006 הודיעה תנועת המושבים, כחלק משינויים ארגוניים כלליים, כי ברצונה להפריד את חטיבת בני המושבים מתנועת הנוער העובד והלומד החל מ-28 בדצמבר 2006, מתוך כוונה להתאים את צורכי בני המושבים לצורכי המרחב הכפרי האקטואליים כפי שראו אותם.
תנועת הנוער העובד והלומד פתחה במגעים להשארת בני המושבים כחלק מהתנועה האם. כמו כן, כמהלך קונסטרוקטיבי שנועד לחזק את השותפות בין התנועות, נכנסו מדריכים מתנועת הבוגרים של התנועה להדרכה בבני המושבים והעסקת הצוות המרכזי של התנועה עברה להיות תחת המעטפת הארגונית של הנוער העובד והלומד, תוך הבטחה להמשך האוטונומיה זאת, בתיווך שלום שמחון ובתיאום עם מזכ"ל חטיבת בני המושבים, אייל עוזון.
ב-3 באוקטובר 2018 החליטה מועצת תנועת המושבים לפעול לפיצול בני המושבים מהנוער העובד והלומד ולהקים תנועה עצמאית בשם "תנועת הנוער בני המושבים" עקב טענות על כך שתנועת הנוער העובד והלומד לא נהגה בשקיפות בהקצבות שקיבלה עבור חניכי חטיבת בני המושבים. בתגובה לדברים אלו טענה תנועת המושבים ש"לא הייתה כל אמת שהיא בהשמצות שהופצו כנגד הנוער העובד והלומד".
במשך מספר חודשים פעלו במקביל שני גופים תחת השם בני המושבים: "חטיבת בני המושבים" בנוער העובד והלומד ו-"תנועת בני המושבים" של תנועת המושבים. במאי 2019 קיבלה הנהלת תנועת המושבים החלטה לחזור לשתף פעולה עם תנועת הנוער העובד והלומד בהפעלת חטיבת בני המושבים.
לאחר מאבק ארוך בין שני הגופים הוקמה התנועה החדשה על ידי ראשי המועצות האזוריות בוגרי בני המושבים וארגון השומר החדש. שירי ארדיטי, מנהלת החטיבה עד אותה הנקודה סיימה פעילותה בעמותת בני המושבים ועברה עם הצוות המרכזי של התנועה לארגון השומר החדש. במעבר זה התפצלו אלפי חניכים, מעשרות מועצות ומאות יישובים.
נכון ל-2021, למעלה מ-150 יישובים ממשיכים לפעול תחת חטיבת בני המושבים.
סמלים ואידאולוגיה

חמשת ערכי התנועה הם: שוויון ערך האדם, דמוקרטיה מהותית, סוציאליזם, ערך העבודה וציונות.
ערכים אלו זוקקו באמצעות תהליך דמוקרטי שערכה התנועה בשנים 2017–2018 והתבססו על עקרונות המושב בהלימה לאתגרי המציאות המודרנית
הקמת המושב - מקור לאידאולוגית בני המושבים'
המושב הראשון, נהלל, הוקם בשנת 1921 בעמק יזרעאל.
את חברי הקבוצה הוביל אליעזר יפה שניסח את רעיון המושב ועקרונותיו עוד בתקופת העלייה השנייה. במושב ניסו החברים לשלב בין רעיונות השיתופיות והשוויון (שהתקבלו מהתנועה הסוציאליסטית) עם רעיונות של חלוציות, עבודה וחקלאות (שאפיינו את התנועה הציונית)
הקמת המושב יצרה שתי צורות חיים שיתופיות שהיו שונות ביניהן במידת השיתוף בין האנשים ובמקומו של הפרט בכל אחת מהן. צורות התיישבות אלה, המושב והקיבוץ הובילו במקביל את הקמת המדינה שבדרך, כל אחת עם האפיונים שלה.
חברי קבוצת נהלל ניסחו את רעיונותיהם בחמישה עקרונות על פיהם הקימו את המושב ואשר היו לאבני בוחן לבחירות תנועת המושבים והחלטותיה והיוו את עמוד השדרה הערכי והמוסרי שלה ויותר מאוחר עמדו בבסיס הבחירה להקשר בשותפות עם תנועת הנוער העובד אשר החזיקה בעקרונות שוויוניים, שיתופיים, פועליים והתיישבותיים-חקלאיים דומים.
עקרונות המושב הם:
קרקע לאומית: חבר המושב מקבל בחכירה את משבצת הקרקע אותה הוא מעבד, אך היא אינה בבעלותו. עיקרון זה ביטא את רעיון החלוציות לפיו המושבניקים משרתים את הצורך הלאומי בכיבוש הקרקע, החקלאות ויצור המזון וכמו כן את תפיסת תנועת העבודה כי אדמות ארץ ישראל הן אדמות העם היהודי ואינן שייכות לאף אדם פרטי.
משק מעורב: נקבע כי בכל משק יהיה מגוון של ענפים חקלאיים וזאת על מנת למנוע תלות בענף אחד ועונתיות.
עבודה עצמית: בימי הקמת המושבים הראשונים המאבק על כיבוש עבודת האדמה על ידי הפועל העברי (בשונה מהנהוג דאז - העסקת פלאחים ערבים בשכר זעום) היה בשיאו וכחבריהם בתנועת העבודה ראו עצמם מקימי המושב כיוצרים את היהודי החדש - עובד האדמה המוציא לחם מן הארץ ומתחבר לאדמת מולדתו ההיסטורית ובנוסף לכך האמינו במשנה סוציאליסטית-מרקסיסטית של ביטול המעמדות וביקשו להימנע מלהפוך למעסיקים מנצלים ולזהות עצמם עם מעמד הפועלים.
שיווק משותף: כדי למנוע תחרות בין משקים שונים מהמושב שתוביל לפגיעה במשקים חלשים ולסכסוכים, היה כל מושב משווק באופן מרוכז את תוצרתו ומחלק את הרווח למשקים השונים על פי כמות התוצרת אותה מסר כל משק למושב.
עזרה הדדית: מקימי המושב רצו ליצור חברה צודקת שחבריה יכולים להתקיים בכבוד ובביטחון כלכלי ועל כן קבעו כי משפחות המושב ערבות זו לזו כלכלית ולרוב אף מיסדו בתקנון המושב מס מיוחד או קופה שמטרתה לתמוך במשקים במשבר.
סמלים ואידאולוגיה > ערכי החטיבה ומטרות החטיבה הנגזרות מהם

שוויון ערך האדם: מכל אדם הוא עולם ומלואו והוא ייחודי ומיוחד (בשל שוני במראה, ברקע שממנו אנחנו מגיעים, בכישורים, בצרכים, במין, בדת ועוד) . אם כל אדם הוא ייחודי אין אדם שערכו, רצונותיו וצרכיו נמצאים מעל אדם אחר. בעקבות תפיסה ערכית זו מטרת התנועה להיאבק למען זכותם של כל בני האדם לחיים, לכבוד ולזכות להתבטא וליצור . על התנועה לפעול לתיקון חוסר השוויון במישורים הציבוריים, חברתיים, כלכליים ופוליטיים.
דמוקרטיה מהותית: הדמוקרטיה כהשקפת עולם ואורח חיים. קיום חיים דמוקרטים פירושם עיצוב מרחב החיים והשפעה על הסביבה בה אני חי, בצורה של שיח, לקיחת אחריות ושיתוף. תפיסה ערכית זו מדגישה את עקרון הפלורליזם, הסובלנות ושוויון ערך האדם כבסיסים ליצירת סביבה צודקת ושוויונית בה יש התחשבות במיעוט או בשונה.
סוציאליזם: גישה חברתית כלכלית שמבוססת על הערכים: שוויון, שיתוף, סולידריות ואחווה. ההנחה העומדת בבסיס הסוציאליזם היא כי האדם הוא יצור חברתי, ומטבענו להתקיים ולחיות בצורה שיתופית. מכאן נגזרות מטרה נוספת של התנועה המחברת ערכים אלו לקהילה כקיום הממשי של הערך בחיי חטיבת בני המושבים. המטרה: יצירת מעגלי חיים, אשר במרכזם עומד שיח של שוויון, רעות, וההדדיות בין החברים. קיום אורח החיים הקהילתי בא להיות לדוגמה לחברת מופת של ממש.
עבודה: חטיבת בני המושבים רואה בעבודה כיצירה ועשייה עצמית והיא שואפת לחברה בריאה המבוססת על יצרנות ועשייה בה כל עבודה מכבדת את בעליה. מטרת התנועה היא לפעול למיגור הניצול והעבדות המודרנית ולעצב חברה בה העבודה מביאה את האדם לידי ביטוי ומימוש עצמי, שמטרתה יצרנות ותרומה.
ציונות: ציונות היא בניית ארץ ישראל והחברה היהודית בה. חטיבת בני המושבים מפרשת את הציונות כשאיפה מתמדת לבניית חברת מופת, חברה מוסרית, יצרנית ודמוקרטית המושתתת על ערכים של שוויון, חירות, עבודה, שיתוף ואחווה. חטיבת בני המושבים מבקשת ללמוד ולהכיר את העבר תוך חיזוק זהותנו היהודית תרבותית, להיות מחוברת להווה ופעילה בעיצוב העתיד לבוא.
סמלים ואידאולוגיה > סמלי החטיבה

סמל החטיבה - מורכב משתי חוליות. התחתונה מייצגת את דור המייסדים, בתוכה נמצאים תלמים של שדה חרוש המסמלים את עבודת האדמה. העליונה (בה כתוב שם החטיבה) מייצגת את הדור הצעיר ממנו יוצאים עלים המסמלים צמיחה והתחדשות.
חולצה כחולה עם שרוך אדום - החולצה הכחולה מסמלת את העבודה והשרוך האדום מסמל את השוויון בין כל בני האדם שדמם אדום. במהלך ניסיון ההפרדות מהנוער העובד והלומד החליפו רבים מהחניכים את צבע השרוך לירוק זית, המסמל שלום, שורשיות, חקלאות, צמיחה והתחדשות. כיום השרוך הרשמי הוא אדום אך חלק משתמשים עדיין בשרוך הירוק. על הכיס השמאלי של החולצה הכחולה מופיע סמל חטיבת בני המושבים, ועל הכיס הימני לרוב מופיע סמל המועצה.
פעילות

פעילות הקינים מרוכזת על ידי הגרעינרים (מדריכים בשנת שירות) ומד"בים (מדריכים בוגרים). המדריכים הבוגרים הם בדרך כלל שכירים של המועצה או היישוב בו הם עובדים. פעילות החטיבה מופנית לכלל הילדים והנוער ביישוב מכיתות ד' עד כיתה י"ב. עד כיתה ח' החניכים מודרכים על בסיס שבועי ביישוב. החל מכיתה ט' הם נחשבים "טרום-פעילים" (בקיצור, טרומ"פ). בשנה הזו הם עוברים הכשרות לקראת השנים הבאות, בהן ייקחו תפקידים וישתלבו בצוות ההדרכה ביישוב. כמו כן, בשנה הזו הם מצטרפים למפעלי החטיבה הארציים.
בין כיתה י' (מד"צים - מדריך צעיר) ועד י"א (מד"מ - מדריך מתקדם) החניכים לוקחים על עצמם תפקידים בצוות ההדרכה בתור מדריכי קבוצה או פעילים. בכיתה י"ב ("מש"צ" - מלווה שכבה צעירה) החניכים לוקחים אחריות על צוות ההדרכה בליווי צוותי ההדרכה ובתפקידים אחרים.
פעילות > רמות פעילות

היישוב - במסגרתו מתקיימות הפעולות השבועיות. לעיתים מרכז הפעילות, המכונה "ק"ן", "סניף" או "גוש", משותף למספר יישובים.
המועצה האזורית - המועצה האזורית היא המסגרת המוניציפלית בה נערכת הפעילות ובה מתרחשים אירועי השיא והטיולים של חניכים בכיתות ד'-ח' (חג מעלות, פסטיבלי חנוכה ופורים מחנה פסח וקיץ וכדומה), כמו גם ההכנה לקורסי ההדרכה.
המחוז - הפעילות מחולקת ל-3 מחוזות: צפון, מרכז ודרום. במסגרת המחוז מתקיימות הכשרות מדריכים, מפעלי פסח ופעילויות נוספות.
הרמה הארצית - ברמה הארצית מתקיימים בחודשי הקיץ מפעלים ארציים היוצרים נרטיב היסטורי, ובנויים בצורה כרונולוגית עם העלייה בגיל המודרך: לכיתות ז' (מסע פלמ"ח), ח' (מסע בעקבות לוחמים לשלום) ו-ט' (מסע מנהיגות) ובקיץ המד"צים קורס ההדרכה. כמו כן, קורסי ההדרכה הם ארציים ומפעלים וטיולים המתקיימים לכיתות הבוגרות (ט'-י"ב) הם ארציים. בין טיולים אלו נמנים "מפעל יוסי יפה" בסוכות וטיול חנוכה.
הגשמה בחטיבת בני המושבים - גרעין עודד (ש"ש/נח"ל) > גרעין עודד

עודד שחר שוורץ, בן קיבוץ ניר עם, נהרג ב-10 ביולי 1967, ביום השלושים לנפילת אחיו עמוס שחר, במלחמת ששת הימים. באותם ימי מלחמה התנדב הנוער לצאת לשדות ולעבוד בחקלאות במקום הגברים המגויסים לצה"ל. עודד יצא לעבודה בשדות הקיבוץ שעל קו הגבול, שם עלה על מוקש ונהרג. עודד היה בן 18 במותו.
בשנה זו נוסד גרעין ראשון של החטיבות הקיבוציות בנוער העובד והלומד (חטיבת בני הקיבוץ המאוחד וחטיבת בני האיחוד) שיצא לשנת שירות בשכונת קטמון בירושלים. בין חברי הגרעין היה אהוד גלעד שלמד בכיתתו של עודד שחר. בעקבות מות חברו הטוב, החליט אהוד יחד עם חבריו לקרוא לגרעין ע"ש עודד שחר שוורץ - "גרעין עודד" - ובכך להנציח את שמו.
אחד ממיסדיו של גרעין עודד ומנהלו היה עופר ישראלי.
בשנת 1977 החליט מזכ"ל הנוער העובד והלומד, גורי מיר, לאפשר פעילות של חטיבת בני המושבים במסגרת גרעין עודד. בתחילה גרעין עודד שימש ליציאה של נוער ממושבים ותיקים ליציאה לשנת שירות במושבים בפריפריה, אך בהדרגה הפכו חברי גרעין עודד לחוליה מרכזית בהדרכת כלל החטיבה ונשלחו לכלל חלקי הארץ. במקביל בהדרגה הפסיקו החטיבות הקיבוציות בנוער העובד והלומד לשלוח את חבריהם לגרעין עודד וכך הוא הפך לחלק מחטיבת בני המושבים ולאפיק ההגשמה המרכזי שלה.
כיום גרעין עודד הוא מסלול שנת שירות במסגרת הגשמה תנועתית שמתבצעת על ידי דחיית השירות הצבאי בשנה ויציאה לשנת י"ג של הדרכה במסגרת "בני המושבים". בכל קומונה חמישה עד שנים-עשר גרעינרים אשר עובדים במושבים, בקיבוצים וביישובים קהילתיים במועצה האזורית שבה פועל הגרעין.
בשנת 2020 הוקם במסגרת גרעין עודד מסלול בשם ״גרעין חוסן״ שבמסגרתו פועלים המתנדבים במסגרות שונות כגון פנימיות, הדרכת טבע וטיולים, בתי ספר ושכונות.
נכון לשנת 2023, מתנדבים בגרעין עודד כ-100 גרעינרים ב-18 קומונות.
בעבר (2010–2017) היו בנוסף לגרעין עודד עוד שני מסלולי הגשמה בחטיבת בני המושבים: גרעין דרור - גרעין קהילתי בבתי ספר; גרעין דרך - פעל בשיתוף רשת בתי הנוער "קדימה".
הגשמה בחטיבת בני המושבים - גרעין עודד (ש"ש/נח"ל) > גרעין עודד > מטרות ההגשמה בגרעין עודד

להוציא לפועל את מטרות חטיבת בני המושבים במסגרת תנועת נוער קהילתית.
לחנך לערכי התנועה: חיים דמוקרטיים וציוניים, שוויוניות ושיתוף, אחריות והתנדבות, מעורבות בחיי הקהילה והחברה, אהבת האדם והאדמה ומתן דוגמה אישית.
הקמת קבוצות נוער בשכבות גיל שונות והפעלתן במסגרת סניפים תנועתיים ברמת המושב, האזור, המחוז וברמה הארצית.
הגשמה תנועתית בחיי היום יום ולטווח ארוך. פיתוח מנהיגות צעירה במושב ובאזור.
להוות קבוצה יוזמת ופעילה המעלה רעיונות חדשים ומקדמת תהליכים בתנועה.
הגשמה בחטיבת בני המושבים - גרעין עודד (ש"ש/נח"ל) > מסלול נח"ל

מדי שנה מתגבשים גרעיני נח"ל מבין בוגרי מסלולי שנת השירות אשר ממשיכים במסלול ההגשמה התנועתי במסגרת שירותם הצבאי. בסוף שנת השירות בני הגרעין עוברים מספר חודשים במכינה הכוללים עבודה, לימודים וגיבוש הקבוצות, ובסופה מתגייסים לצבא כגרעינים.
המפעל לזכרו של יוסי יפה

יוסי יפה, בן מושב חרות, פעל במספר תפקידים בבני המושבים, כשהאחרון מביניהם היה רכז בני המושבים, במקביל לריכוז ועדת הנוער של תנועת המושבים. כמו כן, היה סמח"ט בעוצבת חצי האש. יפה נפל באזור ניצנה בפברואר 1977, כאשר הג'יפ בו נסע עלה על מוקש.
משנת פטירתו קיימה בני המושבים מפעל לזכרו הנושא את שמו במשך 4 ימים בחול המועד סוכות. המפעל הייחודי בישראל, מתקיים במשך ארבעה ימים במהלכם חברי התנועה בכיתות ט'-י"ב עמלים במשך מחצית היום בפריצת שבילים וסימונם, שיפוץ אנדרטאות ושיקום וטיפוח אתרי טיול ונוף. במחצית השנייה מטיילים החניכים והמדריכים באזור. בכל שנה המפעל מתקיים באזור אחר בארץ, זאת בשיתוף עם קק"ל והרשויות המקומיות. בשנת 2005 העניק המשרד להגנת הסביבה לבני המושבים תעודת הוקרה לפעילות מיוחדת על תרומתה לסביבה ב"מפעלי יוסי יפה". מאז הקמת התנועה החדשה ועד היום המפעל מתקיים גם במסגרת פעילות התנועה החדשה בכל שנה.
לקריאה נוספת

יוסי יסעור, תחום המושב, הוצאת רמות אוניברסיטת תל אביב (1990)
טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס

טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס על גבי לבנים ורעפים. 
בצד שמאל: למעלה: שתי דוגמאות של הטביעה העגולה. למטה: טביעות בנסחים א-ה. בצד ימין: טביעות בנסחים ו-י
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
טביעות החותם של הלגיון העשירי פרטנסיס הן טביעות חותם שהותיר הלגיון הרומאי על גבי לבנים ורעפים שייצר כחלק מתפקידו בעת שהותו בארץ ישראל במאות הראשונה עד השלישית לספירה. בית היוצר של הלגיון התגלה בגבעת רם. לבנים ורעפים עם טביעות חותם של הלגיון העשירי נתגלו בעיקר בירושלים וסביבתה, קיסריה וכן במקומות לא רבים בארץ ישראל בשימוש משני.
היסטוריה

טביעות החותם של הלגיון העשירי, הכוללות את השם של הלגיון העשירי "פרטנסיס" בלטינית, ידועות מאז המאה התשע עשרה. חלקן פורסמו בתחילת המאה העשרים על ידי פיטר תומפסון.בשנת 1967 פרסם דן בר"ג מחקר השוואתי על הטיפולוגיה של טביעות החותם של הלגיון העשירי בהסתמך בעיקר על טביעות החותם שנמצאו בחפירות של הארכאולוג מיכאל אבי-יונה בבנייני האומה, הוא חילק את טביעות החותם לכמה סוגים בהתאם לצורת הכתובת, וכל סוג הוא חילק לתת-סוגים. החלוקה מציגה את המגוון הרב בצורות ההטבעה שהיו בשימוש. מאז הפרסום של דן בר"ג, פורסמו טביעות חותם רבות של הלגיון העשירי שנמצאו בחפירות בירושלים ובסביבתה. רוב הטביעות מירושלים הגיעו מהחפירות ברובע היהודי, בגן הארמני בהר ציון, וממרגלות הר הבית. מחוץ לירושלים נמצאו טביעות רבות בחפירות נוספות כמו בבנייני האומה וכן בחפירות בוילה הרומית בעין יעל.
בית היוצר של הלגיון העשירי פרטנסיס

גבעת רם, המכונה בערבית על שם קדוש שנקבר בה (שייח' באדר), מתנוססת במבואותיה המערביים של ירושלים החדשה (נ"צ 16933.13260), בגובה של כ-820 מ' מעל פני הים, בקצהו הצפוני של רכס מוארך, המשתרע מצפון לדרום, ממערב לעמק המצלבה. מצפון לגבעה עוברת הדרך העתיקה העולה לירושלים. עד עצם היום הזה נערכו באתר שלוש חפירות הצלה; הראשונה שבהן נערכה בשנת 1949 בידי מיכאל אבי-יונה, לקראת הקמת בנייני האומה. החפירות נערכו בשני שטחים (בסה"כ 1,750 מ"ר בקירוב). במקום נחשפו אז שרידי מתקנים חצובים, בורות ובריכות בגדלים שונים, מן התקופה ההרודיאנית; כבשני צריפה וכמות גדולה של לבנים ורעפים נושאי טביעות של הלגיון העשירי; כנסייה ושרידי מנזר מן התקופה הביזנטית. החפירות באתר התחדשו לאחר 19 שנים בשנת 1967, בהנהלתו של אבי- יונה, לקראת הקמת מלון הילטון (כיום מלון קראון פלזה). שטח החפירה השתרע על 75 מ"ר והתקשר מצד מערב עם החפירה הקודמת. השטח שנחפר הוא בשיפוע המזרחי של רכס גבעת רם. שרידים מהתקופה ההרודיאנית כוסו מאוחר יותר על ידי שכבת מילוי עבה, שעליה נמצאו כלי מורטריה גדולים ולבנים, שחלקם נשאו טביעות של הלגיון העשירי. כמו כן, מצאו החופרים מספר בורות לפסולת ומתקנים אחרים שתוארכו לתקופה הביזנטית. לאור הממצא שתואר לעיל – ובעיקר הממצא מן התקופה הרומית – הניח אבי-יונה כי באתר התקיימה "מלבנה" (כלשונו) של הלגיון העשירי.
עבודות תשתית שנערכו במהלך שנת 1992 במגרש החנייה המצוי ממזרח לבנייני האומה גרמו לפגיעה חמורה באתר. בעקבות הפגיעה נערכה בחודשים אפריל- ספטמבר 1992 חפירת הצלה מטעם רשות העתיקות, בניהולם של בני ארובס וחיים גולדפוס.
בחפירה זו נמצא שפע רב של טביעות הלגיון העשירי (באתר בכלל ובכבשנים בפרט). בין עשרות הטיפוסים שהוטבעו על גבי הרעפים והלבנים בולטים במיוחד שני סוגי טביעות: הטביעות העגולות, הנושאות דמות חזיר בר וגאלירה (סוג של ספינת מלחמה), המתוארכות לשלהי המאה הא' לספירה, נמצאו רק במכלול הכבשנים הקדום (K1-K5) ואילו הטביעות הכוללות גם את התואר אנטוניניאנה, בכתיב מלא או בקיצור, שתאריכן אינו מאוחר לקיסר קרקלה, כלומר, ראשית המאה הג' לספירה, נמצאו בכבשנים המאוחרים (K8-K6) בלבד. בחפירה נמצאו מוצרי חרס רבים וביניהם צינורות (tubuli) להולכת אוויר חם בבתי מרחץ וחוליות צינור ששימש להולכת מים, בדומה לצינור שנחשף במצודת ירושלים, אולם המוצרים הנפוצים ביותר היו רעפים ולבנים. בין מוצרי החרס, שנחשפו בחפירה, שני סוגי רעפים היו נפוצים ביותר: רעף שוכב (tegula) שתבניתו טרפז ואורכו הממוצע 54 ס"מ ורעף רוכב (imbrex) בעל מתאר מעוגל, שאורכו כ-50- ס"מ, שנועד לחפות על מישורי ההשקה של הרעפים השוכבים שהונחו זה לצד זה. עוד נמצאו במקום: רעף משולש ששימש, ככל הנראה, לקליטת צינור או ארובה וכן רעף קצה (antefix) שעוצב כתבליט פני אדם, הוצמד לרעפים הרוכבים שבקצה הגג ונועד לעיטור. באתר נמצאו לבנים מלבניות, רבועות ועגולות, במידות ובגדלים שונים. לבנים אלו שימשו באזורנו בעיקר בבניית בתי מרחץ. בין הלבנים המלבניות והרבועות נמצאו גם לבנים בעלות חתך טרפזי, ששימשו לבניית תצורות מעוגלות דוגמת פתחים או חלונות בעלי משקופים מקושטים. שאר הלבנים שימשו בדרך כלל בבניית מערכת החללים (hypocaust) שנשאו את רצפות החדרים החמים בבתי המרחץ.