stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חתך חיץ
חתך חיץ והחלמה

בדרך כלל נעשה על ידי המיילדת, במהלך השלב השני של הלידה, בכדי להרחיב במהירות את פתח הנרתיק למעבר היילוד או במעבר ללידה מכשירנית (מלקחיים או וואקום). החתך מבוצע בדרך כלל תחת הרדמה מקומית ונתפר לאחר הלידה. מטרת ביצוע החתך היא מניעת קרע בלתי מבוקר ברקמות הרכות באזור חיץ הנקבים, המערב את הסוגר של פי הטבעת והחלחולת (החלק הסופי של המעי הגס).
כאבים משמעותיים אשר מקשים על ישיבה והליכה נמשכים בין יומיים עד שבוע. ניתן ליטול משככי כאבים מסוגים פאראצטמול או איבוברופן אשר בטוחים לשימוש גם בקרב נשים מניקות, אך מומלץ שלא ליטול אספירין במהלך ההנקה מפני שהוא עלול לעבור אל התינוק דרך חלב האם. בנוסף, כדאי להקפיד על ניקיון האזור על מנת למנוע זיהום. תחושת אי נוחות באזור עשויה להימשך שבועיים עד חודש. ברוב המקרים, תופרים את החתך באמצעות תפרים "נמסים" ולכן היולדת לא צריכה לחזור לבית החולים לשם הסרתם. בטווח הארוך, קרעים עצמוניים של האזור עלולים לגרום לקושי בנקיטת צואה ושתן, כאבים במהלך קיום יחסי מין ורצון להימנע מהיריון נוסף עקב החוויה הטראומטית. יש הסובלות מאי נוחות זו למשך מספר חודשים ועד שנה. אצל חלק מהנשים שעוברות את ההליך נוצרת מסביב לחתך רקמת צלקת מעובה. במידת הצורך, ניתן לבצע "הליך פנטון" על מנת להסיר את רקמת הצלקת הבעייתית. הליך זה כרוך בחיתוך של רקמת הצלקת ותפירה עדינה מחדש. חלק מהיולדות מדווחות על תחושות קשות בנוגע לחתך החיץ ואף משוות אותו למום באיברי המין. מחקר אחד מצא שנשים שעברו את ההליך דיווחו על חוסר רטיבות באזור, אך עם זאת לא הרגישו השפעה על העוררות המינית שלהן.
סקירה היסטורית ומחלוקת

חתך החיץ תואר בספרות הרפואית כבר ב-1741 כדרך למנוע קרעים חמורים באזור החיץ. מאז, הלך וגבר השימוש בחיתוכי החיץ בכל רחבי העולם עם עליית המעורבות של רופאים בלידה. ההליך הפך לאחד ההליכים הכירורגיים הנפוצים ביותר ברפואת נשים. נכון לשנים 1995–2003 אחוזי ביצוע ההליך בלידות בישראל עמד על 37.6%, בארצות הברית 32.7%, בקנדה 23.8% ולעומת זאת בחלק במדינות אמריקה הלטינית ובטאיוואן האחוזים היו גבוהים בהרבה ומעריכים שהגיעו לכמעט 100% . לפי נתונים שהתקבלו מ-25 מרכזים רפואיים בישראל ונאספו ב-2011, נמצאה ירידה הדרגתית בשיעור חיתוכי החיץ מ-20% ל-13.4% בשנים 2005–2010. כמו כן, שיעור הקרעים החמורים (דרגה 3 ו-4) לא עלה מעבר לשיעורים המדווחים בספרות.
בשנות השמונים המליצו רבים מהרופאים על ביצוע חתך חיץ לכל היולדות בלידה נרתיקית, משום שהאמינו שהליך זה ימנע סיבוכים לאחר הלידה. בשנות ה-80 של המאה העשרים בוצע חתך החיץ בכ-60% מכלל הלידות בארצות הברית וכ-80%-90% מכלל הלידות הראשונות. עם זאת, בעשור הראשון של המאה ה-21 נבחנה מחדש יעילות השיטה ונמצא שככל הנראה אין תועלת בחיתוך יזום. מאז חלוקות הדעות בקרב הרופאים. אין הוכחה מחקרית חד משמעית ליתרונות של הליך זה. יתרה מכך, התהליך אינו מונע את התפתחותם של קרעים מדרגה גבוהה. ישנם מחקרים שאף טוענים כי חיתוך חיץ לא זו בלבד שאינו מונע היווצרות קרעים אלו, אלא אף מגביר את הסיכוי להיווצרותם. במחקרים רבים שנערכו מתקופה זו והלאה, לא התקבלה הוכחה כי הליך זה מקצר את משך הלידה כפי שנטען קודם לכן. יתר על כן, אין הוכחה מוצקה לכך שחתך חיץ מפחית את שכיחות הופעת דימום בחדרי המוח של עוברים במשקל נמוך, או שהוא משפר מדדים אחרים המייצגים את מצב העובר. לכן לטענתם, מדיניות של הימנעות מביצוע הליך זה לא תסכן או תפגע ביולדת ובעובר.
יולדות רבות חוששות מהיווצרות קרעים אלו, מה שמגביר את הפחד שלהן מהלידה והצירים הכרוכים בה. כתוצאה מכך, נשים רבות דורשות מרופאיהן ניתוח חיתוך דופן יזום מבחירה אף על פי שלא היה צורך בכך מבחינה רפואית.
הפחתת הסיכוי לחתך

יש הטוענים שהגמשת שרירי רצפת האגן בעזרת שמנים לקראת הלידה עשויה להקטין את השכיחות של הופעת הקרעים. בנוסף, יש המציעים להשתמש בבלון ייעודי אשר ניפוח הדרגתי שלו עשוי לתרום לגמישות האזור. עם זאת, טענה זו לא הוכחה באופן חד משמעי. גם גישת הלידה הפעילה טוענת להפחתת הסיכוי להופעת קרעים כתוצאה ממוכנות נפשית ופיזיולוגית לתהליך הלידה.
במחקר שפורסם ב-2019 נמצא שעיסוי באזור חיץ הנקביים (הפרינאום) במהלך הלידה, הייתה לה השפעה משמעותית על הפחתת הצורך בחתך חיץ ומשך השלב השני של הלידה. לפיכך, ניתן להציע זאת כטכניקה בטוחה, פשוטה, זולה ויעילה להפחתת הנזק הפרינאלי במהלך הלידה.
ב-2012 החל שימוש בג'ל מיוחד המוחדר לאזור תעלת הלידה במהלך השלב הראשון והשני של הלידה. מטרתו לקצר את משך השלב השני של הלידה, למנוע חיכוך בתעלת הלידה ובכך להפחית את שיעור הקרעים הספונטניים של החיץ, ועל כן את הצורך בחיתוך החיץ. הג'ל נמצא יעיל במחקר אחד, עם זאת דרושים מחקרים נוספים כדי להעריך את יעילותו.
ראו גם

עיסוי פרינאום לקראת לידה
אי-תפקוד רצפת האגן
טראומה נרתיקית
לקריאה נוספת

גולן, א. מיילדות גינקולוגיה ופוריות. הוצאת דיונון. 2009.
שנקר, י. אלחלל, א. ההריון היולדת והלידה. הוצאת גרפית. 1998.
הערות שוליים

↑  מה חשוב לדעת על חתך חיץ?, באתר www.clalit.co.il
↑  American College of Obstetricians and Gynecologists’ Committee on Practice Bulletins—Obstetrics, Practice Bulletin No. 165: Prevention and Management of Obstetric Lacerations at Vaginal Delivery, Obstetrics and Gynecology 128, 07 2016, עמ' e1–e15 doi: 10.1097/AOG.0000000000001523
1 2 3 4  חתך חיץ, באתר מכבי שירותי בריאות
↑  ההריון שלך שבוע אחר שבוע, באתר מכבי שירותי בריאות
1 2 3 4 5  מה חשוב לדעת על חתך חיץ?, באתר www.clalit.co.il
↑  חתך חיץ, באתר מכבי שירותי בריאות
↑  Carroli, G, Mignini, L. (2009). "Episiotomy for vaginal birth". Cochrane Database Syst Rev. 21; (1).
1 2 3  Labor & Delivery: Types of Episiotomies, Healthline, ‏2016-01-28 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Israeli journal of Ob/Gyn - מגמות בשימוש בחתך החיץ בלידה, באתר www.medicalmedia.co.il
1 2 3 4  https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/permalink/f/3jv8is/Alma_IHP7126456140002792, haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com (באנגלית)
↑  Hanna Ejegård, Elsa Lena Ryding, Berit Sjögren, Sexuality after Delivery with Episiotomy: A Long-Term Follow-Up, Gynecologic and Obstetric Investigation 66, 2008, עמ' 1–7 doi: 10.1159/000113464
↑  Ian D. Graham, Guillermo Carroli, Christine Davies, Jennifer Mary Medves, Episiotomy Rates Around the World: An Update, Birth 32, 2005, עמ' 219–223 doi: 10.1111/j.0730-7659.2005.00373.x
↑  ולפיש, א. חלק, מ.(2002).חיתוך חיץ הנקבים– הערכה מחודשת. הרפואה, 141(ט),833-838.
↑  Farideh Akhlaghi et al, Effect of Perineal Massage on the Rate of Episiotomy, J Family Reprod Health. Sep; 13(3), 2019, עמ' 160-166
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550770505171 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צ'ארלס גוסט

צ'ארלס קלינטון גוסֵט (באנגלית: Charles Clinton Gossett‏; 2 בספטמבר 1888 – 20 בספטמבר 1974) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל איידהו וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איידהו.
ביוגרפיה

גוסט נולד ביישוב פרינסטאון שבאיידהו ולמד בבתי ספר ציבוריים באוהיו. אחר כך עבר מערבה לקנינגהאם שבמדינת וושינגטון ב-1907, וב-1910 התיישב באונטריו שבאורגון. לבסוף הגיע לעיר נמפה שבאיידהו ב-1922. הוא החל לעסוק בחקלאות ובגידול בעלי חיים. ב-1932 נבחר גוסט לבית הנבחרים של איידהו, הבית התחתון בבית המחוקקים של המדינה. ב-1936 הוא נבחר לסגן מושל איידהו, וכיהן בתפקיד במשך שנתיים תחת המושל ברזילה קלארק. גוסט שב לתפקיד סגן המושל שנית ב-1940, הפעם תחת המושל צ'ייס קלארק, אחיו הצעיר של ברזילה.
ב-1944 נבחר למושל איידהו. ביוני גבר בבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית על מבקר המדינה קלווין רייט ומזכיר המדינה ג'ורג' קרטיס, ובנובמבר נבחר בחירות הכלליות אחרי שניצח את ויליאם דטוויילר, מועמד המפלגה הרפובליקנית. אלה היו הבחירות האחרונות באיידהו בהן נבחר המושל לתקופת כהונה בת שנתיים, אך גוסט כיהן בתפקיד פחות משנה: הוא התפטר בנובמבר 1945 כדי לאפשר ליורשו, סגן המושל ארנולד ויליאמס, למנותו לסנאט של ארצות הברית לשם איוש מושבו של ג'ון וו. תומאס שנפטר בעודו מכהן.
בבחירות המיוחדות לסנאט ב-1946, הובס גוסט בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לחבר הסנאט של איידהו, ג'ורג' דונארט, שבבחירות הכלליות הובס בידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית הנרי דוורשאק. לאחר ההפסד, חזר גוסט למגזר העסקי.
גוסט ניסה לשוב לפוליטיקה כאשר הכריז על התמודדותו לתפקיד המושל. ניסיונו לשוב לזירה הפוליטית לא קרם עור וגידים כאשר הובס בבחירות מקדימות במפלגה הדמוקרטית בידי חבר הסנאט של איידהו קלארק המילטון, שבבחירות הכלליות הפסיד לתובע הכללי רוברט סמילי מהמפלגה הרפובליקנית. גוסט מונה לוועדת המיסוי של מדינת איידהו על ידי סמילי ב-1956 וכיהן בתפקיד זה עד 1967. אחרי מאבק במחלה ממושכת, הלך גוסט לעולמו בגיל 86 בבויסי בספטמבר 1974, ונטמן בבית העלמין קולרלאון שבנמפה.
הערות שוליים

↑  Gossett resigns to accept U.S. Senate seat; Arnold Williams is Idaho governor, מתוך העיתון Lewiston Morning Tribune‏, 18 בנובמבר 1945 (באנגלית)
↑  Kellogg businessman named to state tax commission, מתוך העיתון Lewiston Morning Tribune‏, 16 בספטמבר 1967 (באנגלית)
↑  Ex-governor of Idaho dead at 86, מתוך העיתון Spokesman-Review‏, 21 בספטמבר 1974 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1186387831  US Congress: G000337  VIAF: 3639155832943633490008   WorldCat (עם VIAF): 3639155832943633490008
אאולי'אי קרוואליו

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 2000 (בת 24) קוהלה, הוואי, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  Kamehameha Schools 
 פרופיל ב-IMDb
 
אאולי'אי קרוואליו (באנגלית: Auliʻi Cravalho; נולדה ב-22 בנובמבר 2000) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות דיבוב דמותה של מואנה בסרט "מואנה", וגילום דמותה של ג'ניס אימיאיקה בסרט "ילדות רעות: המחזמר".
ביוגרפיה > ראשית חייה והשכלה

אאולי'אי קרוואליו נולדה ב-22 בנובמבר 2000, בקוהלה, הוואי. היא ממוצא הוואי ילידי, פורטו ריקני, פורטוגזי, סיני ואירי. בזמן שלוהקה לדבב את מואנה, קרוואליו התגוררה במילילני, הוואי, עם אמה והייתה בשנה השנייה בתיכון קמהמהה (אנ'), שרה סופרן במועדון הגלי.
קרוואליו לומדת מדעי הסביבה באוניברסיטת קולומביה.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2016, קרוואליו דיבבה את מואנה בסרט בעל אותו שם. היא ציינה שבהתחלה לא התכוונה לגשת לאודישן לתפקיד כי "כבר היו כל כך הרבה מועמדים נהדרים, כך שלא חשבתי שאני צריכה לנסות להיבחן". אולם צייד כישרונות באואהו גילה אותה והביא אותה ללוס אנג'לס כדי להיבחן לתפקיד. המלהקת רייצ'ל סאטון אמרה שקרוואליו הייתה האחרונה שנבחנה מבין מאות שחקניות.
בפברואר 2017 הוכרז שקרוואליו לוהקה לפרק הפיילוט של הדרמה Rise (אנ') עבור רשת NBC. במאי אותה שנה דווח שהוזמנה סדרה בעקבות אותו פרק.
בנובמבר 2017, קרוואליו הודיעה כי תשוב לדבב את מואנה בסרט דיסני הראשון הדובר הוואית.
ב-5 בנובמבר 2019, קרוואליו גילמה את אריאל ב"בת הים הקטנה הופעה חיה!" של ABC, ביצוע הופעה חיה של הסרט בת הים הקטנה.
בשנת 2020, קרוואליו כיכבה בסרט All Together Now (אנ'), בבימויו של ברט היילי עבור נטפליקס. באותה שנה היא השתתפה בסדרה "Acting for a Cause (אנ')", סדרת קריאת מחזות קלאסיים ותסריטים שנוצרה, בוימה והופקה על ידי ברנדו קרופורד. קרוואליו שיחקה ב"חשיבותה של רצינות" וב"המלט". סדרת הקריאה גייסה כספים לעמותות, כולל המרכז הרפואי הר סיני (אנ') בשיקגו.
בשנת 2023, קרוואליו דיבבה את הדמות הראשית, היילי, בסדרת האנימציה הקומית-הרפתקאות "היילי על זה!". היא גם השתתפה בסדרת הדרמה-מדע בדיוני "הכח (אנ')", שם גילמה את ג'וס קלירי-לופז.
בשנת 2024, קרוואליו גילמה את ג'ניס אימיאיקה בסרט "ילדות רעות: המחזמר", עיבוד קולנועי למחזמר "ילדות רעות". באותה שנה, הוכרז שקרוואליו תהיה מפיקה בפועל בעיבוד הלייב-אקשן של מואנה, אך לא תגלם את התפקיד הראשי. היא הסבירה: "זה מרגיש לי ממש חשוב להעביר את השרביט לאישה הצעירה הבאה ממוצא פולינזי".
ביוגרפיה > חיים אישיים

באפריל 2020, קרוואליו יצאה מהארון כביסקסואלית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מואנה | מואנה | דיבוב |  |
| 2018 | ראלף שובר את האינטרנט | מואנה | דיבוב |  |
| 2020 | All Together Now (אנ') | אמבר אפלטון |  |  |
| 2022 | Crush (אנ') | איי. ג'יי קמפוס |  |  |
| 2022 | Darby and the Dead (אנ') | קפרי |  |  |
| 2023 | היה היה סטודיו | מואנה | דיבוב, סרט קצר |  |
| 2024 | ילדות רעות: המחזמר | ג'ניס אימיאיקה |  |  |
| 2024 | מואנה 2 | מואנה | דיבוב |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Rise (אנ') | לילט סוארז | דמות ראשית |  |
| 2019 | Weird City (אנ') | ריינה פרז | פרק: "Go to College" |  |
| 2019 | בת הים הקטנה הופעה חיה! (אנ') | אריאל | ספיישל טלוויזיוני |  |
| 2019 | אלנה מאוולור | ורוניקה | דיבוב, פרק: "הצחוק האחרון" |  |
| 2023 | הכח (אנ') | ג'וס קלירי-לופז | דמות ראשית |  |
| 2023 | לגו נסיכות דיסני: טירת ההרפתקאות | מואנה | דיבוב, ספיישל טלוויזיוני של דיסני+ |  |
| 2023–2024 | היילי על זה! | היילי בנקס | דיבוב,30 פרקים |  |
| 2024 | Chibiverse (אנ') | היילי בנקס | דיבוב, פרק: "The Chibi Couple Game" |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Disney Dreamlight Valley | מואנה | דיבוב |  |
פילמוגרפיה > וידאו קליפים

| שנה | שם | תפקיד | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Live Your Story | בתפקיד עצמה | וידאו קליפ עבור וולט דיסני רקורדס |  |
תיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | מיקום | הערות | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | שדרות סאנסט | בטי שייפר | מרכז קנדי |  |  |
| 2024 | קברט | סאלי בולס | ברודוויי |  |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרויקט מועמד | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | מואנה | אגודת כתבי הקולנוע של אינדיאנה | ביצוע קולי/ לכידת תנועה הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2016 | מואנה | אגדות מבקרי הקולנוע של אזור וושינגטון די. סי. (אנ') | הביצוע הקולי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | קהילת כתביות הקולנוע (אנ') | דמות האנימציה הטובה ביותר | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרס אנני | פרס אנני לדיבוב הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרס BTVA למשחק קולי | המדבבת פורצת הדרך של השנה | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרס BTVA למשחק קולי בסרט באורך מלא | הביצוע הקולי הנשי הטוב ביותר בסרט באורך מלא | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרס BTVA למשחק קולי בסרט באורך מלא | צוות המדבבים הטוב ביותר בסרט באורך מלא | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרס בחירת הקהל של BTVA למשחק קולי | הביצוע הקולי הנשי הטוב ביותר בסרט באורך מלא | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרס בחירת הקהל של BTVA למשחק קולי | צוות המדבבים הטוב ביותר בסרט באורך מלא | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרס בחירת הקהל של BTVA למשחק קולי | המדבבת פורצת הדרך של השנה | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | חברים-אויבים אהובים (עם דוויין ג'ונסון) | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הרגע המוזיקלי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרסי בחירת הנוער | פריצת השנה | זכייה |  |
| 2017 | מואנה | פרסי בחירת הנוער | שחקנית הקולנוע הנבחרת: פנטזיה | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרס האמן הצעיר (אנ') | ההופעה הטובה ביותר בתפקיד דיבוב – שחקנית מתבגרת | מועמדות |  |
| 2017 | מואנה | פרסי הפסקול העולמיים (אנ') | השיר המקורי הטוב ביותר שנכתב עבור סרט (עם לין-מנואל מירנדה) | מועמדות |  |
| 2018 | מואנה | פרס הסרטים והטלוויזיה הלאומי | הכוכב החדש הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2024 | "Beyond" מתוך "מואנה 2" | פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | שיר מקורי – סרט אנימציה | מועמדות |  |
ריצ'רד אוגלסבי

ריצ'רד ג'יימס אוגלסבי (באנגלית: Richard James Oglesby;‏ 25 ביולי 1824 –  24 באפריל 1899) היה איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אילינוי ה-14 בשלוש תקופות כהונה בלתי רצופות בשנים 1865–1869, במשך עשרה ימים בשנת 1873, ובשנים 1885–1889. הוא גם כיהן כסנאטור מטעם אילינוי בשנים 1873–1879, וקודם לכן כיהן כחבר הסנאט של אילינוי ב-1860.
אוגלסבי שירת בצבא ארצות הברית בשנים 1846–1847 ולחם אז במלחמת ארצות הברית-מקסיקו. לאחר המלחמה הוא עסק בחיפוש זהב בתקופת הבהלה לזהב בקליפורניה. במלחמת האזרחים האמריקאית הוא התנדב לצבא האיחוד ועלה בו לדרגת מייג'ור גנרל ולחם בזירה המערבית. ב-1864, כאשר נבחר לראשונה כמושל הוא פרש מן השירות.
ראשית חייו

ריצ'רד אוגלסבי נולד בפלוידסבורג שבמחוז אולדהאם, קנטקי. הוא התייתם בגיל 12 ועבר לגור עם דודו בדיקייטר, אילינוי, שם הוא עבד בחווה ובנגרות.
עם פרוץ מלחמת ארצות הברית-מקסיקו התגייס אוגלסבי כלוטננט ראשון בפלוגה C של רגימנט הרגלים המתנדבים הרביעי של אילינוי. הוא השתתף בקרב וראקרוס ובקרב סרו גרודו, שם הרגימנט שלו כמעט נלכד על ידי נשיא מקסיקו, הגנרל סנטה אנה. במאי 1847 השתחרר אוגלסבי מהשירות.
כניסתו לפוליטיקה

ב-1848 החל אוגלסבי ללמוד משפטים בלואיוויל, אך ב-1849 הוא נסע לקליפורניה בעקבות הבהלה לזהב וניסה לשלוח את ידו בכרייה. לאחר שנתיים של מסעות באירופה, הוא שב ב-1851 לאילינוי, והצטרף לשורות המפלגה הרפובליקנית עם הקמתה. ב-1858 הוא התמודד בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית ללא הצלחה, אך ב-1860 הוא נבחר לסנאט של אילינוי. ב-1859 נשא אוגלסבי לאישה את אנה וייט, ילידת דיקייטר, ונולדו להם ארבעה ילדים.
מלחמת האזרחים

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, מונה אוגלסבי כקולונל ברגימנט הרגלים המתנדבים השמיני של אילינוי. הוא היה מפקד שהתחבב על פקודיו, וכונה על ידיהם "הדוד דיק" (Uncle Dick). הוא פיקד על הבריגדה שלו בקרב פורט הנרי (אנ') ובקרב פורט דונלסון (אנ'), וזמן קצר לאחר מכן הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל. הוא פיקד על כוחות בזמן המצור על קורינת'. בקרב קורינת' השני (אנ') ב-1862 הוא סבל מפציעות קשות, ובאותה שנה קודם לדרגת מייג'ור גנרל.
לאחר תקופת החלמה קצרה, חידש אוגלסבי את שירות הצבאי ב-1863. עם זאת, לבקשתו של הנשיא אברהם לינקולן, הוא פרש מתפקידו ב-1864, והתמודד בהצלחה בבחירות למשרת מושל אילינוי מטעם הרפובליקנים. ב-15 באפריל 1865, לאחר רצח לינקולן, נכח אוגלסבי בבית פיטרסון בו נפטר הנשיא.
שובו לפוליטיקה

כהונתו הראשונה של אוגלסבי כמושל אילינוי הייתה בשנים 1865–1869. במהלך תקופת כהונה זו הוא דחף לשיפור איכות הטיפול בחולי הנפש ובשאר קבוצות אוכלוסייה מוגבלות. הוא גם חתם על חקיקה שהרחיבה את מערכת בתי החולים המדינתית מבית חולים אחד לשלושה. לאחר תום כהונתו כמושל, הוא עסק בעריכת דין עד 1872, אז הוא נתן את הסכמתו לעסקה, שבמסגרתה הוא יתמודד שוב למשרת המושל, ולכשייבחר, הוא יתפטר ויעביר את התפקיד לסגנו מיד לאחר השבעתו, ובתמורה ימנה אותו המושל החדש לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. בסנאט כיהן אוגלסבי בשנים 1873–1879. ב-1884 הוא נבחר בפעם השלישית כמושל, והיה לאדם הראשון בהיסטוריה של אילינוי שכיהן בתפקיד שלוש פעמים בלתי רצופות. בתום תקופת כהונתו השלישית, ניסה אוגלסבי להיבחר שוב, אך ללא הצלחה, למושבו בסנאט, ופרש מן החיים הפוליטיים.
מותו והנצחתו

ריצ'רד אוגלסבי נפטר באחוזת "אוגלהרסט" שבאלקהרט, אילינוי ב-24 באפריל 1899. הוא נטמן בבית הקברות המקומי.
על שמו נקראו העיר אוגלסבי שבמחוז לה סאל, אילינוי, ובית ספר יסודי בדרום שיקגו. פסל בדמותו ניצב בפארק לינקולן בשיקגו. בנו, ג'ון ג. אוגלסבי, כיהן פעמיים כסגן מושל אילינוי.
לקריאה נוספת

Howard, Robert (1988). Mostly Good and Competent Men. Springfield, Illinois: Illinois Issues and the Illinois State Historical Society. pp. 132-143.
הערות שוליים

↑  "Governor Oglesby and Family". Oglesby Mansion.
1 2  "Richard James Oglesby". American Battlefield Trust.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1189867591  ISNI: 0000 0000 4286 6233  LCCN: no93036709  SNAC: w61g0kg8  SUDOC: 082606579  US Congress: O000048  VIAF: 14344727   WorldCat (עם VIAF): 14344727
איינזצגרופן

| --- | --- |

דגל המשרד הראשי לביטחון הרייך אליו היו כפופות עוצבות המבצע
 פרטים
 כינוי:  עוצבות המבצע של האס דה והסיפ"ו
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   אס אס
 סוג:  יחידת חיסול
 בסיס האם:  ברלין ברלין, גרמניה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1939–1945 (כ־6 שנים)
 מקים היחידה:   אובר-גרופנפיהרר ריינהרד היידריך
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה ובעיקר השואה
 נתוני היחידה
 ייעוד:  רצח שיטתי של יהודים, צוענים וקומיסרים   השמדת העם היהודי   השמדת לא-יהודים במלחמת העולם השנייה
 כוח אדם:  יותר מ־3,000 חיילים
 ציוד עיקרי:  משאיות גז
 פיקוד
 יחידת אם:  המשרד הראשי לביטחון הרייך
 יחידות בת:  איינזצגרופה א'   איינזצגרופה ב'   איינזצגרופה ג'   איינזצגרופה ד'
האַיְינְזַצְגְרוּפֶּן (מגרמנית: Einsatzgruppen – "קבוצות משימה"), או עוצבות המבצע, הוא השם הכולל ל"עוצבות המבצע של האס דה והסיפּ"וֹ (משטרה)", אשר שימשו גורם מרכזי בהשמדת יהודי אירופה בתקופת מלחמת העולם השנייה. הן הורכבו ממספר רב של יחידות חיסול ממונעות שהתקדמו אחרי הצבא הפולש (ולעיתים השתתפו בלחימה) בחזית המזרחית, וביצעו מעשי רצח של יהודים, פולנים[דרוש מקור], וקומוניסטים רוסים.
רקע

האיינזצגרופן הוקמו בפקודתו של ראש המשרד הראשי לביטחון הרייך, ריינהרד היידריך, סמוך לתחילת המלחמה. הן פעלו במסגרת האס אס שפעל בשטחים שנכבשו על ידי הגרמנים במזרח אירופה והיו מורכבות ממתנדבים נאצים נאמני המשטר. בראשן הועמדו מפקדים בעלי השכלה – שלושה מבין מפקדי ארבע היחידות המרכזיות של האיינזצגרופן היו בעלי תואר דוקטור. לאנשים שגויסו ליחידות אלו הייתה מוטיבציה אידאולוגית וקנאות פנאטית לרייך השלישי.
בתחילה היה תפקידו העיקרי של הכוח לפעול נגד מי שהוגדר כאויבי המשטר הנאצי, כמו יהודים פוליטיים, אנשי אינטליגנציה פולנים, חברי המפלגה הקומוניסטית ומתנגדי משטר נוספים; אך בהמשך, ובמיוחד מאוגוסט 1941, הורחבו תפקידיו והוא עבר מרצח ממוקד לרצח המוני של נשים וילדים. בשלב זה מטרתו העיקרית, כפי שהעיד איש האס אס הגנרל אריך פון דם באך-צלבסקי במשפטי נירנברג, הייתה: "השמדה של יהודים, צוענים וקומיסרים סובייטים". לאיינזצגרופן היה תפקיד מוביל ביישומו של הפתרון הסופי של "שאלת היהודים" בשטחים שנכבשו על ידי גרמניה.
על פי רשימותיו האישיות של ריינהרד היידריך, האיינזצגרופן רצחו יותר ממיליון אזרחים. ההשמדה החלה ברציחתם של אינטלקטואלים פולנים ב-1939, ועברה לרציחתם המאסיבית של יהודים וצוענים ברחבי מזרח אירופה.
על פי הערכתו של ההיסטוריון ראול הילברג, בשנים 1941 ל-1945 רצחו אנשי האיינזצגרופן יותר מ-1.3 מיליון אנשים בירי.
על-אף שהאיינזצגרופן נשלטו על ידי האס אס, כוחותיהם הורכבו מאנשי משטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei), מאנשי האס אס החמוש (וָאפֶן אס אס) וממתנדבים מקומיים.
האיינזצגרופן בתחילת המלחמה

האיינזצגרופן הוקמו ב–1938 על ידי ריינהרד היידריך, ראש משטרת הביטחון בגרמניה הנאצית, ושימשו כיחידות למשימות מיוחדות. מטרתן, בראשית פעילותן, הייתה לטפל בגורמים עוינים למשטר הנאצי, לאתר מתנגדים פוליטיים ולעוצרם, להחרים נשק, ולאחר סיפוח אוסטריה וצ'כוסלובקיה – לבצע פעולות טרור נגד מתנגדי המשטר.
ערב הפלישה לפולין הוקמו שש קבוצות מבצע. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרפו האיינזצגרופן לצבא שפלש לפולין: קבוצות 1–5 סופחו כל אחת לארמייה, וה-6 פעלה עצמאית. האיינזצגרופן חולקו ל-15 איינזצקומנדו (אחד לכל קורפוס במסגרת הארמייה). אנשי היחידות גויסו מקרב המשרד הראשי לביטחון הרייך, שהיה הגוף שתחתיו פעלו היחידות ובראשו עמד היידריך.
האיינזצגרופן הסתייעו בצבא רק בעניינים לוגיסטיים (מזון, אספקה וכדומה) ולא בעניינים מבצעיים, מה ששחרר את הצבא מביצוע רציחות ו"ניקה" את מצפונו. בהתאם להוראות ב"איגרת הבזק" של היידריך, תפקידם היה ריגול נגדי וטיפול ב"אויבי העם הגרמני". משימתם העיקרית הייתה לרכז את יהודי פולין המערבית לתוך גטאות בערים. עם זאת, הם נדרשו להשיג רשימות של אנשי ההנהגה הפולנית ולהוציאם להורג. מעשיהם לווּ באכזריות, בהשפלה ובהתעללות. הם ביצעו רציחות של יחידים ומעשי טבח של קהילות שלמות. הנס פרנק, האחראי על אזור הגנרלגוברנמן, טען שהגרמנים לא יכולים להקריב דמם כדי להציל את אירופה מהיהודים, ושהגזע היהודי ימשיך להתקיים. הוא דרש את השמדת היהודים. האיינזצגרופן בפיקודו של אודו פון ווירש פעלו באכזריות יוצאת דופן, ואף קציני ורמכט הסתייגו מפעילותם.
כאשר הכינה גרמניה את מבצע ארי הים (הפלישה לבריטניה), הוכנו על ידי היידריך שישה איינזצקומנדו שהיו אמורות להיות תחת פיקודו של פרופ' פראנץ זיקס ואמורות היו לפעול ממשרדיהן בלונדון, בריסטול, ברמינגהאם, ליברפול, מנצ'סטר ואדינבורו. הם הוקמו למטרת לכידת אויבי המשטר, ולשם כך הוכנו שתי רשימות על ידי ולטר שלנברג (מהאס-דה). הכנתם הייתה חפוזה מכיוון ששלנברג היה עסוק בתכנון חטיפתו (שלא בוצעה) של הדוכס מווינדזור בליסבון. רשימה אחת כללה שמות אנשים: צ'רצ'יל ושאר חברי הקבינט, סופרים רבים (ה' ג' וולס, וירג'יניה וולף ועוד), מלומדים, מהגרים זרים וגרמנים (בהם חיים ויצמן וזיגמונד פרויד) ושרי הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה (הנשיא בנש ושר החוץ יאן מסריק). הרשימה השנייה כללה מוסדות כגון ה"פאבליק סקול", תנועת הצופים והכנסייה האנגליקנית. הפלישה לא יצאה לפועל.
האיינזצגרופן בפלישה לברית המועצות

ב–1941, עם הפלישה לברית המועצות (מבצע ברברוסה), אורגנו האיינזצגרופן מחדש לארבע קבוצות – אחת לכל קבוצת ארמיות פולשת – וכל קבוצה כללה כמה מאות חיילים. היחידות חולקו לאיינזצקומנדו (EK), שייעודם פעולה מאחורי החזית, וזונדרקומנדו (SK; אין מדובר באסירים הפועלים של מחנות ההשמדה), שייעודם פעולה בחזית עצמה. בפועל, כל יחידה כזו קיבלה גזרה גאוגרפית משלה, כך שלמעשה לא היה הבדל ביניהן. בנוסף פעלו גם יחידות מבצע זמניות – טַיְילְקומנדו (חלקי קומנדו) או פוֹרְקומנדו (קומנדו קדמי), כפי שנקראו לפני פלישתם לעיר. מאחר שהאיינזצגרופן עצמן לא כללו מספר רב של אנשים, הן נעזרו ביחידות משטרה מקומיות (הידועה ביותר לשמצה הייתה זו של אוקראינה) ולעיתים רחוקות ביחידות צבא עורפיות.
האיינזצגרופן ריכזו גורמים לא-רצויים לנאצים בגטאות והרגו אותם. הם עברו ביישובים שנכבשו מידי הרוסים, והשמידו – טבחו על ידי ירי או גז – קרוב למיליון איש, רובם יהודים והשאר צוענים וקומוניסטים, שנחשבו לגורמים המסוכנים ביותר בעיני הנאצים. טוענים כי אופי פעילותם העיד, כבר בשלב זה, על כוונת הנאצים לפעולה מקיפה להשמדת היהודים (התחלת "הפתרון הסופי").
האיינזצגרופן בפלישה לברית המועצות > מבנה האיינזצגרופן ערב הפלישה לברית המועצות

איינזצגרופה א' – SK 1a+b, EK 2+3, שכללה 1,000 איש בפיקוד בריגדפיהרר ד"ר פרנץ שטלקר ופעלה בארצות הבלטיות.
איינזצגרופה ב' – SK 7a+b, EK 8+9 ו־c (שיוחדה למוסקבה), שכללה 665 איש בפיקוד בריגדפיהרר ארתור נבה ופעלה בבלארוס.
איינזצגרופה ג' – SK 4a+b, EK 5+6, שכללה 800 איש בפיקוד גרופנפיהרר ד"ר אוטו רש ופעלה במרכז ומערב אוקראינה.
איינזצגרופה ד' – SK 10a+b, EK 11a+b,12 שכללו 600 איש בפיקוד גרופנפיהרר פרופ' אוטו אולנדורף ופעלה בדרום אוקראינה.