stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית לאומי לעם היהודי
ההתייחסות הבריטית

ב-1921 בתפקידו כשר המושבות ביקר וינסטון צ'רצ'יל בארץ ישראל. במהלך ביקורו שיבח את היישוב העברי בארץ ישראל, והביע מחויבות לרעיון של בית לאומי ליהודים בארץ ישראל. כך עשה גם בנאום בפרלמנט שנשא עם שובו ב-14 ביוני 1921, בו תיאר את מפעל הבנייה האדיר של היהודים בארץ, ואמר כי המשך העלייה ותנופת הפיתוח ייטיבו עם כל תושבי הארץ, יהודים וערבים.
בספר הלבן הראשון שפורסם ביוני 1922 כתוב:”.....המביטה בעין יפה על יסוד בית לאומי יהודי בארץ ישראל, הצהרה שניתנה בשם ממשלת הוד מלכותו ביום 2 בנובמבר 1917.....ממשלת הוד מלכותו רוצה להפנות תשומת הלב אל העובדה, שנוסח ההצהרה אינו מתכוון לומר, שארץ ישראל בכללה תיהפך לבית לאומי יהודי, אלא שבית כזה יוקם בתוך ארץ ישראל.....וכי ישאלו מה הכוונה באומרנו "פיתוח בית לאומי יהודי בארץ ישראל" – יש לענות שאין זה אומר: כפיית לאומיות יהודית על כל תושבי ארץ ישראל כולם, אלא: להוסיף ולפתח את היישוב היהודי הקיים, בעזרת יהודים משאר חלקי העולם, למען יהיה היישוב למרכז, שהעם היהודי בכללותו יתפאר בו ויתעניין בו על יסודות דתיים לאומיים. אבל כדי שיהיה לישוב הזה הסיכוי הטוב ביותר להתפתחות חופשית ויתן לעם היהודי הזדמנות מלאה להבליט את כשרונותיו, חשוב שהיישוב הזה יידע שהוא בארץ ישראל בזכות ולא בחסד. משום כך נחוץ לתת ערובה בינלאומית לקיומו של בית לאומי יהודי בארץ ישראל, ומשום כך צריך שיוכר באופן רשמי שהיישוב הזה מושתת על הקשרים ההיסטוריים העתיקים.”
התייחסות חבר הלאומים

נוסחו של המנדט הבריטי מטעם חבר הלאומים על פלשתינה (א"י) הכיר בקשר ההיסטורי של העם היהודי לארץ ישראל, וחזר על עקרונות הצהרת בלפור, שעיקרן הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל. כתב המנדט אושר על ידי חבר הלאומים ב-24 ביולי 1922, ”הואיל ועל פי הסעיף הנ"ל הסכימו גם בעלות ההסכמה העיקריות ביניהן, שהממשלה המנדטורית תהיה אחראית על קיום ההכרזה, שניתנה בראשונה ביום השניים בנובמבר 1917, על ידי ממשלת הו"מ מלך בריטניה, ואושרה על ידי יתר מדינות ההסכמה, לשם יסוד בית לאומי לעם ישראל בארץ ישראל ... הואיל ועל ידי כך הוכרה מציאות קשר היסטורי בין העם היהודי ובין ארץ ישראל, המשמש יסוד לבנות מחדש את ביתו הלאומי בארץ הזאת.”
מסמך המנדט לא בוטל מעולם, ומבחינת המשפט הבינלאומי ההכרזות שבו תקפות גם היום על פי סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות, פרט לעובדה שהבריטים החזירו ב-1948 את המנדט לאו"ם ומאז האו"ם עצמו הוא הנאמן לקיום להבטחת זכותו של העם היהודי להקים לעצמו בית לאומי בשטח ארץ ישראל.
במגילת העצמאות

המושג "בית לאומי" מופיע במגילת העצמאות כבסיס חוקי להקמת מדינת ישראל:
”זכות זו של העם היהודי לתקומה לאומית בארצו הוכרה בהצהרת בלפור מיום ב' בנובמבר 1917 ואושרה במנדט מטעם חבר הלאומים, אשר נתן במיוחד תוקף בין-לאומי לקשר ההיסטורי שבין העם היהודי לבין ארץ-ישראל ולזכות העם היהודי להקים מחדש את ביתו הלאומי.” (מגילת העצמאות)
התייחסות העולם הערבי והפלסטינים

במשא ומתן לקראת הסדר בין מדינת ישראל לפלסטינים חזרה דרישת ישראל להכרה במדינת ישראל כבית הלאומי לעם היהודי, דרישה שזכתה לתמיכתה של ארצות הברית בהחלטות של הקונגרס והסנאט של ארצות הברית.
נכון ל-2024 אין ארגון או מנהיג ערבי, גם מבין אלה הטוענים כי הם מכירים בזכותה של ישראל להתקיים, שהכיר בארץ ישראל כבית הלאומי של העם היהודי.
ראו גם

מיהו יהודי
הצעות להקמת מדינה יהודית מחוץ לארץ ישראל
לקריאה נוספת

המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, "זכויותיה של ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי", 2012
גדעון ביגר, מושבת כתר או בית לאומי : השפעת השלטון הבריטי על ארץ ישראל : 1930-1917 בחינה גאוגרפית-היסטורית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, 1983
דבורה ברזילי-יגר, בית לאומי לעם היהודי: מושג בחשיבה ובעשייה המדינית הבריטית 1923-1917, ירושלים: הספרייה הציונית, תשס"ג
הערות שוליים

↑  ביקורת: פנחס עופר, ‏'בית לאומי' – מושג מעורפל ומטרה לא מוגדרת, קתדרה 112, יוני 2004, עמ' 154-151
לולה אינדיגו

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1992 (בת 32) מדריד, ספרד
 שם לידה:  מרים דובלאס מוניוז
 שם במה:  לולה אינדיגו
 מוקד פעילות:  ספרד
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת, רקדנית
 סוגה:  פופ לטיני • רגאטון • אלקטרופופ
 שפה מועדפת:  ספרדית
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  יוניברסל ספרד
 בן זוג:  מיגל ברנרדיו
 פרסים והוקרה:  Premios Odeón 
 lolaindigomusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרים דובלאס מוניוס (בספרדית: Miriam Doblas Muñoz; נולדה ב-1 באפריל 1992) הידועה בשם הבמה, לולה אינדיגו (בספרדית: Lola Índigo), היא זמרת-יוצרת ודוגמנית ספרדייה. בשנת 2018, הוציאה את הלהיט "Ya No Quiero Ná", אשר קיבל את תואר הפלטינה המשולשת בספרד, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי (PROMUSICAE).
את אלבום הבכורה שלה, Akelarre, הוציאה אינדיגו בשנת 2019. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ספרד והפך לאחד מאלבומי הבכורה המצליחים ביותר במדינה בעשור השני של המאה ה-21. בשנת 2021, לאחר שנה בה לא הוציאה אלבום, הוחלט כי אינדיגו תוציא את אלבום האולפן השני שלה, La Niña, שזכה להצלחה רבה. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Lola Bunny", זכה להצלחה רבה כאשר קיבל את תואר הפלטינה הכפולה בספרד, על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים במדינה.
במהלך הקריירה שלה, שיתפה פעולה עם אמניות כדוגמת איתנה, דנה פאולה, מריה בסרה, טיני, בלינדה פרגרין ואנה גרה.
קריירה

בשנת 2019, הוציאה אינדיגו את אלבום הבכורה שלה, Akelarre. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים שזכו להצלחה רבה: "Ya No Quiero Ná",‏ "Mujer Bruja" ו-"Maldición". שלושתם קיבלו תארים מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי (PROMUSICAE). בסמוך לכך, השתתפה ב-"Me Quedo" של איתנה. בהמשך שנת 2019, הוציאה את "Lola Bunny", שבהמשך תיפקד כסינגל המוביל מאלבום האולפן השני שלה. הסינגל האחרון שהוציאה באותה השנה היה "Luna" שזכה להצלחה פושרת ביחס לקודמיו.
בתחילת שנת 2020 הוציאה אינדיגו את "4 Besos" ביחד עם ראו אלחנדרו ולאלו אברט. השיר זכה להצלחה כאשר קיבל את תואר הפלטינה הכפולה בספרד. בהמשך השנה, הוציאה סינגלים שונים כדוגמת: "Trendy",‏ "Santería", "High (Remix)", "Cómo te va?" ו-‏"La Tirita". חלקם נכללו באלבום האולפן השני שלה. בתחילת שנת 2021 הוציאה את "Calle" ולאחר מכן את "Demente". הסינגל הבא, "Spice Girls", זכה להצלחה מתונה, וכך גם "Culo". עם זאת, "La Niña de la Escuela", שיצא אחריהם, הצליח לזכות להצלחה בינלאומית וקיבל את תואר הפלטינה המשולשת בספרד. בסוף שנת 2021 הוציאה אינדיגו את "Romeo y Julieta" שנכתב בהשראת "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
במהלך שנת 2021 הוציאה אינדיגו את אלבום האולפן השני שלה, La Niña. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של ספרד. בתחילת 2022, הוציאה את "Tamagochi", ואחריו את "Las Solteras". הסינגל "Toy Story", הופץ כסינגל כפול ביחד עם "ABC".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Akelarre
2020: La Niña
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | האמן הספרדי הטוב ביותר | זכייה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  spanishcharts.com - Spanish charts portal, spanishcharts.com
↑  spanishcharts.com - Lola Indigo - Akelarre, spanishcharts.com
↑  Música, El portal de, Lola Bunny - Lola Indigo & Don Patricio | EPDM (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2022-04-27
↑  Akelarre, 2019-05-16, נבדק ב-2022-04-27
↑  Aitana, Lola Indigo - Me Quedo, נבדק ב-2022-04-27
↑  Lola Bunny, 2019-07-30, נבדק ב-2022-04-27
↑  LUNA, 2019-12-05, נבדק ב-2022-04-27
↑  4 Besos - Single by Lola Índigo, Rauw Alejandro & Lalo Ebratt (באנגלית אמריקאית), 2020-03-27, נבדק ב-2022-04-27
1 2  El portal de Música, www.elportaldemusica.es
1 2  La Niña, 2021-07-01, נבדק ב-2022-04-27
↑  CALLE, 2021-04-01, נבדק ב-2022-04-27
↑  Demente, 2021-04-15, נבדק ב-2022-04-27
↑  Spice Girls, 2021-05-13, נבדק ב-2022-04-27
↑  CULO, 2021-06-17, נבדק ב-2022-04-27
↑  Romeo Y Julieta, 2021-09-23, נבדק ב-2022-04-27
↑  Lola Indigo - Tamagochi (Audio), נבדק ב-2022-04-27
↑  Las Solteras, 2022-02-16, נבדק ב-2022-04-27
↑  Toy Story, 2022-04-07, נבדק ב-2022-04-27
↑  Here are all the winners from the 2024 MTV Europe Music Awards, euronews, ‏2024-11-11 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5893359  ISNI: 0000 0005 0621 8526  MusicBrainz: c56f7a49-0e17-4fd8-a830-d334fe773434  VIAF: 611165814832259860002   WorldCat (עם VIAF): 611165814832259860002
מלחמת הכוכבים – פרק 9: עלייתו של סקייווקר

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  דמויות מאת ג'ורג' לוקאס
 בימוי:  ג'יי ג'יי אברהמס
 הופק בידי:  קתלין קנדי מישל רג'וון
 תסריט:  קולין טרוורו דרק קונולי לפי תסריט ראשוני מאת ריאן ג'ונסון
 עריכה:  קווין סטיט
 שחקנים ראשיים:  דייזי רידלי אדם דרייבר אנתוני דניאלס ג'ון בויגה יונאס סואטאמו אוסקר אייזק איאן מקדרמיד בילי די ויליאמס קארי פישר מארק המיל
 מוזיקה:  ג'ון ויליאמס
 צילום:  ג'ון שוורצמן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני Lucasfilm
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 20 בדצמבר 2019 ישראל 18 בדצמבר 2019
 משך הקרנה:  142 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני ופעולה אופרת חלל
 תקציב:  300 מיליון דולר
 הכנסות:  1.074 מיליארד דולר (11 בפברואר 2020)
 הכנסות באתר מוג'ו:   starwarsepisodeix
 פרסים:  פרס סאטורן לסרט מדע בדיוני 
 סרט קודם:  אחרוני הג'דיי
 סרטים בסדרה:  הכוח מתעורר אחרוני הג'דיי
 תרגום לעברית:  אולפני NDG - דניאל שרמן
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לוגו ההפקה הרשמי
מלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר (באנגלית: Star Wars: The Rise of Skywalker), או בשמו המלא מלחמת הכוכבים: פרק 9 – עלייתו של סקייווקר (באנגלית: Star Wars: Episode IX – The Rise of Skywalker) הוא כינויו של סרט אמריקאי בסדרת מלחמת הכוכבים מסוגת אופרת חלל שיצא לאקרנים ב-18 בדצמבר 2019, כחלק התשיעי והאחרון בסאגת סרטי מלחמת הכוכבים, והסרט השלישי והאחרון בטרילוגיה השלישית של הסאגה, שמתרחשת כרונולוגית אחרי המועד בו התרחשה עלילת הטרילוגיה המקורית של הסדרה. זה הסרט החמישי בסאגת מלחמת הכוכבים המופק לאחר רכישת חברת לוקאס פילם על ידי תאגיד הבידור חברת וולט דיסני, שאף אחראית על הפצתו.
הסרט עלה לאקרנים ב-20 בדצמבר 2019 בארצות הברית ואילו בישראל ב-18 בדצמבר.
הסרט לא הצליח להגיע לשיאי קודמיו והכניס 177 מיליון דולר בלבד בסוף השבוע הראשון להקרנתו. זאת לעומת 450 מיליון דולר שהכניס הסרט הקודם ו-549 מיליון דולר שהכניס "הכוח מתעורר".
הסרט קיבל ביקורות מעורבות של מבקרים; חלקם שיבחו את הופעות השחקנים, הוויזואליות, הליווי המוזיקלי והמשקל הרגשי שלו בעוד אחרים מתחו ביקורת על התסריט הלא אפשרי ונטול הדמיון.
צוות השחקנים ודמויות

דייזי רידלי – ריי, אבירת ג'דיי
ג'ון בויגה – FN-2187/פין, לוחם במחתרת ובעברו עריק מהמסדר הראשון
אוסקר אייזק – פו דמרון, טייס קרב וגנרל במחתרת
אדם דרייבר – קיילו רן/בן סולו, המנהיג העליון של המסדר הראשון ובעל שליטה בצד האפל של ה"כוח"
יונאס סואוטאמו – צ'ובאקה הווקי, טייס המשנה של האן סולו
קרי ראסל – זורי בליס, מבריחה וחברה של פו דמרון
בילי די ויליאמס (אנ') – לאנדו קלריסיאן, חבר במחתרת וידידם הטוב של האן סולו וליאה
מארק המיל – לוק סקייווקר, מאסטר ג'דיי (מופיע בתור רוח רפאים של ה"כוח")
קארי פישר – גנרל ליאה אורגנה, מנהיגת המחתרת ובעלת ידע בסיסי ב"כוח" ודרכיי הג'דיי (השתמשו בצילומים מתוך הסרט: "הכוח מתעורר").
דונל גליסון – גנרל האקס (המסדר הראשון)
ריצ'רד אי. גרנט – גנרל פראיד (המסדר הראשון)
לופיטה ניונגו – מאז קנאטה
אנתוני דניאלס – C3PO, דרואיד פרוטוקול ומתורגמן של שפות רבות
איאן מקדרמיד – פלפטין/דארת' סידיוס, אדון סית' רב עוצמה והנבל הראשי של הסרט
האריסון פורד – האן סולו, טייס, לוחם מיומן בבלאסטר וחברו הטוב ביותר של צ'ובאקה (הופיע בתור זיכרון של בן סולו)
ג'ייקוב פורצ'ן-לויד – קצין הצי
הפקה

ביוני 2014 הוכרז שהבמאי ריאן ג'ונסון ישמש כתסריטאי הסרט התשיעי, אבל מאוחר יותר הודיע שלא יהיה מעורב בהפקה. באוגוסט 2015, קולין טרוורו הוכרז כבמאי ויחד עם דרק קונולי החל בכתיבת תסריט. בפברואר 2016, מנכ"ל דיסני בוב אייגר אישר שקדם ההפקה יצא לדרך.
בסוף דצמבר 2016, עקב מותה של קארי פישר התקשורת תהתה האם דמותה תופיע בסרט וכיצד המוות ישפיע על העלילה. כמה שבועות לאחר מכן אולפני Lucasfilm הכריזו כי לא ישתמשו באמצעים דיגיטליים לשימור הדמות, ובאפריל 2017 המפיקה קתלין קנדי הכריזה שפישר לא תופיע בסרט. חרף זאת, ביולי 2018 נודע שפישר כן תופיע בסרט, תוך שימוש בחומרי צילום מהסרט מלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר שלא נעשה בהם שימוש.
בספטמבר 2017, Lucasfilm הכריזה כי טרבורו לא יביים את הסרט, ושבוע לאחר מכן מונה ג'יי ג'יי אברהמס לבמאי הסרט, עם כריס טריו כתסריטאי, עם קתלין קנדי ומישל רג'וואן כמפיקים, בשיתוף עם החברה של אברהמס, Bad Robot Productions‏.
באפריל 2019 הודיע בוב אייגר, מנכ"ל דיסני, כי לאחר הסרט הנוכחי ייצא זיכיון "מלחמת הכוכבים" להפסקה קולנועית, ועיקר הפיתוח העתידי יהיה של סדרות טלוויזיה עבור שירות התוכן החדש של דיסני, "דיסני+". עם זאת, ציין אייגר כי ישנם סרטים נוספים בפיתוח, אך דיסני לא תודיע בשלב זה על השקתם.
הפקה > ליהוק

צוות השחקנים מהסרט קודם, אדם דרייבר, דייזי רידלי, ג'ון בויגה ואוסקר אייזק כקיילו רן, ריי, פין, ופו דאמרון, בהתאמה.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו באוגוסט 2018 והושלמו בפברואר 2019.
במקור דיסני תכננו להוציא לאקרנים בחודש דצמבר, כמו שאר הסרטים, אך לבסוף נבחר תאריך השחרור ל-24 במאי 2019. ברם, לאחר שאברהמס נטל לידיו את מושכות הבימוי תאריך השחרור הוזז חזרה לתקופת החגים של דצמבר והוא יצא לאקרנים ב-20 בדצמבר 2019.
בינואר 2018 ג'ון ויליאמס הוחזר כדי להלחין את הפסקול לסרט. חודש לאחר מכן, נודע כי זה יהיה הסרט האחרון בסדרת מלחמת הכוכבים אותו הוא ילחין. ב-9 ביולי 2018, The Hollywood Reporter דיווח שבילי די ויליאמס אושר לגילום הדמות לאנדו קלריסיאן, שגילם בעבר. ב-27 ביולי 2018, אושר כי מרבית צוות השחקנים מהסרט הקודם יחזור לגלם את דמויותיהם שוב. בהמשך אושר ליהוקה של ראסל.
הכנסות

הסרט הכניס 200 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, במה שמהווה את הנתון הנמוך ביותר מבין שאר סרטי טרילוגיית ההמשך (פרקים 7–9). בסך הכל הסרט הכניס ברחבי העולם יותר ממיליארד דולר לעומת תקציב הפקה שנע בין 150 ל-300 מיליון דולר.
עתיד

בנובמבר 2021, מנכ"לית לוקאספילם קתרין קנדי סיפרה כי מתנהלים דיונים באשר לעתיד הדמויות מהטרילוגיה. באפריל 2023 נחשף באירוע של מלחמת הכוכבים כי סרט חדש בבימויה של שרמין עובייד-צ'ינוי נמצא בפיתוח על פי תסריט של סטיבן נייט עם דייזי רידלי שתככב כריי, בסרט שעלילתו תתרחש 15 שנים אחרי "עלייתו של סקייווקר" ויתמקד בניסיונותיה של ריי לשקם את מסדר הג'דיי.
Adorable

| --- | --- |
 מקום הקמה:  קובנטרי 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 זרם:  רוק
 סוגה:  אינדי
 סוג קול:  אלטרנטיב
 חברת תקליטים:  טרולי רקורדס
 מספר יצירות ידוע:  2
 חברים
 פיט פיאלקובסקי 
 
Adorable הייתה להקת שוגייז ורוק אלטרנטיבי אנגלית, שהוקמה בקובנטרי בשנת 1990. הלהקה כללה את סולן והגיטריסט פיט פיאלקובסקי, את הגיטריסט רוברט דילם, את הבסיסט סטיבן וויל ויליאמס ואת המתופף קווין גרינטון.
היסטוריה

Adorable הוקמה בספטמבר 1990. לפני כן הלהקה הייתה ידועה בשם The Candy Thieves, והתקליט היחיד שלהם כלל גרסה מוקדמת של "Homeboy" ושיר נוסף בשם "Underwater" שהתאים לטרנד הבאגי שהיה אופנתי אז. הסינגל יצא בלייבל טרולי רקורדס בשנת 1990. עם זאת, הגיטריסט וויין פיטרס עזב את הלהקה מתוך תסכול מחוסר הצלחתם והוחלף על ידי רוברט דילם, מה שגרם לשינוי השם ל-Adorable.
ההופעה הראשונה של Adorable הייתה בקובנטרי במועדון Tic Toc בלילה שבו החלה מלחמת המפרץ הראשונה.
"Sunshine Smile" היה סינגל השבוע של מגזין NME, והגיע לראש מצעד האינדי בבריטניה. אחריו הלהקה הוציאה את "I'll Be Your Saint", את "Homeboy" ואת-"Sistine Chapel Ceiling" (שגם הוא נבחר לסינגל השבוע של NME), שכולם נכנסו ל־5 המובילים בטבלת האינדי. מערכת היחסים של הלהקה עם חלק גדול משאר העיתונות המוזיקלית אמנם הייתה מתוחה ונחרכה במהירות. אלבום, Against Perfection שלהם יצא במרץ 1993, והגיע לשיא במקום ה-70 ב-מצעד האלבומים בבריטניה. השם המקורי של האלבום Against Creation הוסר 24 שעות לפני שהם שלחו את האלבום לחברת התקליטים שלהם, ושיקף את מערכת היחסים הקשה שלהם עם התווית. הלהקה טיילה בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה ו-יפן.
האלבום השני, Fake, סיפק שני סינגלים "Kangaroo Court" ו-"Vendetta", שנכנסו שוב למצעד האינדי בבריטניה, אך האלבום לא הצליח להגיע למיינסטרים בבריטניה. עם יחסים מתוחים בתוך הלהקה, נאמר להם ש-Creation (כיום בבעלות סוני), עזבו אותם לפני הופעה ב-Colchester ב-1994, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות באירופה לפני שהכריזה על התפרקותה בהופעה האחרונה של סיבוב ההופעות בבריסל בסוף 1994.
רטרוספקטיבה של עבודתם בשם 'הערות שוליים' שוחררה על ידי Cherry Red ב-2008, הכוללת תרומות נרחבות מכל ארבעת חברי הלהקה, שם דיברו בגילוי לב על החוויות שלהם בזמן שהייתה ב-Adorable. לאחר פטירתה של הלהקה, רוברט דילם עבר לסקוטלנד שם הצטרף להזפירים ומלמד רשתות מחשבים. סטיבן ויליאמס נשאר בקובנטרי ועבד במשרד הבינלאומי באוניברסיטת וורוויק לפני שעבר לאוניברסיטת נוטינגהאם טרנט שם הוא כיום מנהל NTU Global, בעוד שפיג'לקובסקי המשיך והקים את להקת Polak, שהוציאה שני אלבומים ב-One Little Indian. מקצר את שמו לפיט פיג' הוא הצטרף לגיטריסט טרי ביקרס של חברו לשעבר ללייבל Creation בית האהבה ו-ריחוף תחת הכותרת 'פיט פיג' / Terry Bickers'; קווין גרינטון הוא כיום מנהל של בית ספר בדרבי. ב-7 במאי 2019, הלהקה הכריזה על שתי מופעי איחוד שיתקיימו בבריטניה, האחת ב-Hedden Bridge Trades Club ב-31 באוקטובר 2019 והשנייה ב-Bush Hall, London ב-2 בנובמבר 2019.
סיבוב ההופעות הורחב כך שיכלול ערב נוסף ב-Hedden Bridge Trades Club ב-30 באוקטובר וערב נוסף באולם Bush ב-1 בנובמבר.
מופע אחרון נוסף בסקאלה בלונדון ב-3 בנובמבר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Against Perfection‏ (1993)
Fake‏ (1994)
דיסקוגרפיה > סינגלים

"Sunshine Smile" (20 באפריל 1992)
"I'll Be Your Saint" (13 ביולי 1992)
"Homeboy" (26 באוקטובר 1992)
"Sistine Chapel Ceiling" (ינואר 1993)
"Favorite Fallen Idol" (12 באפריל 1993)
"Kngaroo Court" (אפריל 1994)
"Vendetta" (ספטמבר 1994) מקום 99 במצעד הסינגלים בבריטניה
הערות שוליים

↑  Interview with Pete Fijalkowski of Adorable". Adequacy.net. 11 April 2008. Retrieved 22 February 2013.
↑  "Adorable". Creation Records. Retrieved 10 February 2022.
↑  Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 15. ISBN 1-904994-10-5.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0659 4514  LCCN: no2006078876  MusicBrainz: 022c85ab-eeed-479c-9679-a0e4b5a6a338  VIAF: 128622296   WorldCat (עם VIAF): 128622296
חוג האדריכלים בתל אביב

חוג האדריכלים בתל אביב היה קבוצה של אדריכלים מודרניסטיים שפעלו בתל אביב בעיקר בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, וקידמו בשנות בניינה של תל אביב את הסגנון הבין-לאומי.
אדריכלים אלו עלו ברובם לארץ בתחילת שנות ה-20, השתלבו בחוגים הסוציאליסטיים בישוב היהודי, למדו לאורך שנות ה-20 באירופה ושבו לארץ לאחר מכן, חלקם לתפקידים רשמיים בגופי התכנון של מוסדות שונים ביישוב. חוג האדריכלים בתל אביב ייסד כתב עת ראשון בארץ בנושא אדריכלות, בשם "הבניין", בו קיימו חבריו דיונים על תכנון היישוב והמדינה שבדרך ופרסו את משנתם באשר לתכנון הדרוש בארץ לאור עקרונות האדריכלות המודרנית. התהוות החוג, כניסתם של יעקב בן סירה ואחרים לתפקידי מפתח והשינויים שקידמו בתקנון העירוני הפכו לחלוטין את סגנון הבניה הרווח בתל אביב החל מתחילת שנות ה-30, מהסגנון האקלקטי ומניסיונות ליצירת סגנון ארץ-ישראלי המשלב בין מזרח ומערב - למודרניזם ה"ענייני" והנקי שקידמו חוגי הבאוהאוס ואדריכלים כלה קורבוזיה וברונו טאוט. עבודתם של אדריכלים אלו יצרה בפועל את העיר הלבנה והייתה בעלת השפעה מכרעת על תכנון המדינה בעשורים הראשונים לקיומה. על הבולטים בחוג האדריכלים נמנים אריה שרון, יוסף נויפלד, זאב רכטר, יעקב בן-סירה, ג'ניה אוורבוך ואחרים.
ראו גם

העיר הלבנה
תוכנית גדס
הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
ביבליוגרפיה

אלונה ניצן שפטן, מחלוקות באדריכלות הציונית: אריך מנדלסון וחוג האדריכלים של תל אביב, בתוך: תרבות אדריכלית: מקום, יצוג, גוף, טלי חתוקה ורחל קלוש (עורכות), רסלינג 2005
אשר דורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1943 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  3 במרץ 1975 (בגיל 31) בית חולים תל השומר, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום 
 לאום:  יהודי, ישראלי
 מקום לימודים:  תיכון עירוני ה' (תל אביב) 
 תחום יצירה:  ציור, כתיבה, תרגום
 
אשר דורי (29 באפריל 1943 – 3 במרץ 1975) היה סופר, מתרגם וצייר יליד תל אביב. עברת את שמו בשנת הקמת המדינה 1948. אהב ספרות קלאסית ומוזיקה קלאסית בעיקר בטהובן.
צבא

דורי שירת ב-8200 ובזמן שירותיו היחידה שלו יירטה את השיחה הסודית של נאצר וחוסיין.
ביוגרפיה

הוריו היו הרי וטוני דורי (דורפלאופר). אביו נפטר בהיותו בן 17. התחנך בגן הילדים של הזמרת והשחקנית ליה דוליצקיה. למד בבית הספר תל נורדאו ובבית הספר התיכון עירוני א׳ בתל אביב.
כבר בילדותו הרבה לכתוב סיפורים על הווי השכונה שבה גר (קרן הרחובות אהרונוביץ ולוריא) וכינה אותה בשם שכונת אהרולורה. כישרונו בציור התבלט כבר בילדותו עת נטל חלק פעיל בהכנת התפאורה על ניצחון ישראל על 7 מדינות ערב של בית ספרו בעדלאידע שבשנת 1958.
בוגר מגמה מזרחנית בתיכון עירוני ה' בתל אביב ושירת ביחידת מודיעין בצה״ל שיש האומרים כי יירטה את שיחת הטלפון בין נשיא מצרים נאצר למלך ירדן חוסיין ערב מלחמת ששת הימים.
נישא לישראלה בשנת 1963 ובשנותיהם הראשונות גרו בתל אביב.
לאחר תקופה קצרה בה עבד במחלקת מלוות המדינה בבנק ישראל בו התקדם מהר עזב את הבנק והתמסר לכתיבה ולתרגום. פרסם בהוצאת ״אלף״ שורת ספרי איכות ואחר כך הפך לכותב ומתרגם הבית של הוצאת רמדור לספרי כיס, במסגרתה פרסם עשרות ספרים מפרי עטו ומתרגומיו ובהם תרגום מאנגלית ומגרמנית של סדרת ספרי קרל מאי וסדרת האימים כמו גם ספרי פטריק קים המלאך והרומן הרומנטי.
בשנותיו האחרונות פנה גם לציור על בד וצייר עשרות ציורים ששני מוטיבים בלטו בהם: מוטיב ההריון והלידה (שהעסיק אותו בתקופה בה ציפו לילד) ומוטיב המוות ואפסות האדם מול איתני הטבע.
אשר דורי נפטר בגיל 32 בגלל כשל טיפולי בהתפרצות פתאומית של סוכרת בבית החולים תל השומר. הוא נקבר בבית העלמין הדרום. במותו הותיר, אלמנה, ישראלה, שהייתה בחודש השמיני להריונה וילד בן שנה.
רעייתו הייתה במשך שנים מנהלת הארכיון של עיתון "הארץ" ותרגמה, אף היא, מספר ספרים.
דורי היה אב לשני בנים שהאחרון נולד לאחר מותו.
אחיו, יורם דורי שימש שנים רבות כיועצו הקרוב של שמעון פרס.
ספריו

קרוקיתאות (1969)
יללת חצות (1970)
האסם (הדברים שהתרחשו אחרי חצות) (1971)
כרושתינאות (עטלפים) (1972)
הערות שוליים

↑  אלי אשד,פטריק קים :הקוריאני מסוקס האצבעות
↑  אשר דורי באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310319605171  ISNI: 0000 0000 6692 4725  LCCN: nr95012908  SUDOC: 234122595  VIAF: 24489328   WorldCat (עם VIAF): 24489328
אריה דוסטרובסקי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  25 בפברואר 1887 (יוליאני) חצי האי קרים, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1975 (בגיל 87 בערך) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת בזל
 התמחות:  רפואת עור
 תפקידים:  רופא עור 
 מחלקות ובתי חולים:  מרכז רפואי הדסה
 פרסים והוקרה:  פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית (1956)  יקיר ירושלים (1967) 
 צאצאים:  יוכבד דוסטרובסקי, ישראל דוסטרובסקי 
 
אריה דוֹסְטְרוֹבְסקי (25 בפברואר 1887 – 1975) היה רופא עור ומין ירושלמי, ממייסדי בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ובית החולים הדסה.
קורות חיים

דוסטרובסקי נולד בשנת 1887 בכפר קִירוֹ שבקרים, בדרום האימפריה הרוסית למשה, וליוכבד לבית שרייבר. למד בגימנסיה רוסית באודסה ולאחר מכן למד רפואה באוניברסיטת בזל וכן באוניברסיטת וינה והתמחה ברפואת עור ומין. עבד כרופא בבתי חולים בשווייץ וברוסיה. היה פעיל ב"פועלי ציון" באודסה, חבר ועד המפלגה וחבר מטעמה בוועד הקהילה היהודית בעיר.
בשנת 1902 נשא לאשה את סוניה לבית פּוֹלְיַאקִין. לאחר ביקור בארץ ישראל ב-1912, עלו השניים ב-1919 לארץ ישראל עם בתם יוכבד ועם בנם התינוק, ישראל, על סיפון האנייה "רוסלאן".
דוסטרובסקי בנה צריף בשכונת רחביה בירושלים שלאחר מכן נבנה במקומו בניין – זאת, לצד צריפם של יצחק בן-צבי ורחל ינאית בן-צבי, שתי המשפחות היו חלוצות ההתיישבות במקום.
מייד עם הגיעו לירושלים החל לעבוד במחלקה לעור ומין בבית החולים הדסה, ועם הקמת בית החולים על הר הצופים ב-1938 היה למנהל המחלקה. במקביל ניהל קליניקה פרטית בשנות ה-30 דוסטרובסקי הוביל כמעט יחידי את המאבק במחלת הצרעת בארץ ישראל. דוסטרובסקי הציע לדרוש בידוד חובה לחולים במחלה ולצורך כך דרש להעלות את תנאי בית החולים לצרעת ולהקים מוסדות נפרדים ליהודים ולערבים.
דוסטרובסקי היה קשור לאוניברסיטה העברית משנת 1938 והיה בצוות שהוביל את הקמת בית הספר לרפואה בשנת 1949. עם הקמת בית הספר נבחר להיות דקאן בית הספר לרפואה והועלה לדרגת פרופסור. דוסטרובסקי המשיך לכהן כדקאן עד שנת 1953.
כמו כן דוסטרובסקי כיהן בשורת תפקידים בהנהלת האוניברסיטה העברית ובית החולים הדסה, היה נשיאו הראשון של איגוד רופאי עור בארץ ישראל, שנוסד ב-1927, ויו"ר סניף הליגה למלחמה בשחפת בירושלים, חבר מערכת בעיתון "הרפואה" וחבר המערכת של העיתון הבינלאומי "דרמטולוגיקה" (Dermatologica) שיצא לאור בבזל. בנוסף כיהן כמנהלו הרפואי של בית החולים הנסן ("בית המצורעים") בירושלים. בשנת 1926 מונה לחבר בוועד הבריאות של ההנהלה הציונית.
פרסם כחמישים מאמרים מקצועיים בארץ ישראל, בשווייץ ובארצות הברית.
ב-1956 הוענק לו פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית ואת הפרס בסך 250 ל"י תרם לבית הספר לרפואה. בשנת 1967 ניתן לו אות יקיר ירושלים.
דוסטרובסקי נפטר בשנת 1975.
בשנת 1977 נקבע על שמו רחוב בשכונת תלפיות.
דוסטרובסקי היה אב לשלושה. בתו יוכבד דוסטרובסקי-קופרניק ייסדה את האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, בנו ישראל דוסטרובסקי היה פרופסור לכימיה פיזיקלית, מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית ונשיאו החמישי של מכון ויצמן למדע. בתו רות נישאה לפליקס זגהר, שהיה אף הוא מומחה למחלות עור ומין, מנהלו של בית החולים הנסן ויו"ר איגוד רופאי עור בישראל
אחיו אברהם, שעלה לארץ ישראל אחריו, היה אביו של הרמטכ"ל הראשון של צה"ל, יעקב דורי.
מתלמידיו: פרופ' פליקס זגהר, פרופ' חיים כהן
מפרסומיו

לשאלת הפלגרה בארץ ישראל, ירושלים: דפוס ציון, תרפ"ט.
מחלות המין בא"י, [ירושלים: חמו"ל, תרפ"ז].
Arie Dostrowsky, Das Phänomen der herdförmigen Haarhypertrophie nach Röntgenepilation(הקישור אינו פעיל), Archives of Dermatological Research, Vol. 162, No. 3, 739-761 (בגרמנית)
לקריאה נוספת

נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור – הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : דוסטרובסקי אריה (לייב) פרופ', עמוד 167.