stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק פרידמן (הוסיאטין)
כתביו

תורותיו של ר' יצחק כונסו על ידי חסידיו לספר שיח יצחק שמכיל (דרשות) לימי היארצייט של אבותיו וחגים, שנשא מתקופת עלייתו לכהן כאדמו"ר (החל מחנוכה תשי"ט, בחודש הראשון לעלייתו לכהן כאדמו"ר) ועד פטירתו. מנהג אדמור"י בית הוסיאטין היה שלא לומר דברי תורה בפומבי, ור' יצחק המשיך את מסורת אביו שחידש אמירת דברי תורה בימי הילולה של אבות השושלת, כתיווך בין מסורת בית הוסיאטין שלא לומר בכלל לבין מסורת בית בוהוש מצד אביו שם נהגו לומר דברי תורה כל שבת.
התורות מבוססות על מחברות שבהן רשם ר' יצחק את דבריו, בתוספת עריכה מעטה.
הספר יצא בשתי מהדורות, האחרונה שבהם משנת תשפ"ב (2022).
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, "אנציקלופדיה לחסידות - אישים" כרכים א-ג, הוצאת מוסד הרב קוק, 1986, 2000, 2004.
במלכות הקדושה - הרב יהודה ברנדס, הוצאת תבונות, אלון שבות, תשס"ו (2006).
אמרו צדיק - הרב מאיר צבי גרוזמן, רמת גן, תשס"ו (2006).
הרב מאיר צבי גרוזמן (עורך), "ראיתי צדיק", תשע"ו (2016).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305889305171  ISNI: 0000 0004 0210 5711  VIAF: 7193160667675003560006   WorldCat (עם VIAF): 7193160667675003560006
וניאמין אברמוביץ' רובינסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במאי 1919 צ'רקאסי, בשליטת של ניקיפור גריגורייב
 פטירה:  24 ביוני 2001 (בגיל 82) מוסקבה, רוסיה רוסיה
 מקום קבורה:  בית העלמין וגנקובסקויה 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1937–1974 (כ־37 שנים)
 דרגה:   פולקובניק (אל"ם)
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד פלסים מס' 228 של אוגדת סיור מס' 152 בארמייה ה-46
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה החזית הצפון-מערבית  חזית קרליה  החזית הדרום-מערבית  החזית האוקראינית השנייה  החזית האוקראינית השלישית
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות (1 בנובמבר 1943; מס' 1957) עיטור הכוכב הזהב  עיטור לנין עיטור הניצחון על גרמניה  הכוכב האדום (9 במאי 1944) מדליה על הגנת עבר הקוטב הסובייטי (7 ביולי 1945) ומדליות אחרות
 תפקידים אזרחיים
 מכונאי במפעל  מרצה ומנהל בבמכללה לרכב
 הנצחה
 שמו נחקק באנדרטת הגיבורים בכיכר התהילה של העיר צ'רקאסי
 
וניאמין אברמוביץ' רובינסקי (ברוסית: Вениамин Абрамович Рувинский;‏ 1 במאי 1919 – 24 ביוני 2001) היה פולקובניק - אלוף-משנה יהודי בצבא הסובייטי בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. עוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כמפקד גדוד החבלנים של אוגדת חי"ר.
קורות חיים

נולד בצ'רקסי שבאוקראינה, בן למשפחה יהודית. לאחר שסיים תיכון, ב-1937 גויס לצבא האדום. למד באקדמיה להנדסה צבאית. חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1944.
לחם בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה החל מיוני 1941. ב-19 באוקטובר 1943, בעת שחצה את נהר דנייפר באזור דניפרופטרובסק, תוך זמן קצר, הוא הבטיח את הצליחה באמצעים מאולתרים של ארטילריה, יחידות וחטיבות הדיוויזיה, מה שתרם לתפיסת ושמירת הגדה הימנית של הנהר ולשחרור דניפרופטרובסק עצמה. על הפעולות הללו קיבל את העיטור גיבור ברית המועצות שהוענק ב-1 בנובמבר 1943.
ב-1944 ביצע צליחת הנהר דניסטר תוך יום וחצי ועל כך עוטר בעיטור הכוכב האדום. ב-28 ביולי אותה השנה נפצע והועבר לבית חולים.
בשנת 1946 סיים את לימודיו באקדמיה להנדסה צבאית. התגורר במוסקבה, היה מורה באקדמיה הצבאית על שמו של פרונזה. מאז 1974 - יצא לגמלאות. בעל תואר דוקטור למדעים טכניים, פרופסור מן המניין של המכללה בסמוך למפעל הרכב על שמו של ליחצ'יוב.נטמן בבית העלמין וגנקובסקויה במוסקבה.
הערות שוליים

↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
↑  דף הענקת העיטור ותיאור מעשה הגבורה בבסיס הנתונים "גבורת העם" (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016127481  VIAF: 8759147665844660670000   WorldCat (עם VIAF): 8759147665844660670000
מרכז הצעירים (באר שבע)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתנ"ס 
 כתובת:  רחוב הרצל 12 
 מיקום:  באר שבע 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2005
 תאריך פתיחה רשמי:  2005 
 קואורדינטות:  31°14′19″N 34°47′14″E﻿ / ﻿31.238675674889°N 34.787180296712°E﻿ / 31.238675674889; 34.787180296712
 אתר רשמי
 he
 
אירוע הגאווה של באר שבע ברחבת המבנה, 2012
"תמוז" בית לתרבות, אמנות ותקשורת ע"ש קרן היסוד שווייץ (לשעבר "מרכז הצעירים") הוא מתחם בעיר העתיקה בבאר שבע שבו אולם מרכזי, חדרי הקלטות, חדרי הלבשה, אמפיתיאטרון בגג המבנה ומסעדה.
מטרתו של "תמוז" לספק במה להופעות עבור ילדים ונוער. לאחרונה החלה פועלת בו תוכנית המאפשרת לכותבים, מלחינים וזמרים צעירים להופיע שם אל מול קהל נוער.
ברחבת הכניסה לתמוז וב"גן הנשיא" הנמצא בחזית הדרומית שלו, נערכים פסטיבלים ואירועי תרבות רבים כגון, ועידת הנגב, פסטיבל סמילנסקי, לילה לבן, אירועי הגאווה של באר שבע ועוד.
לצידו בית הנגבי ומועדון הנוער כפית, וממולו בית המושל.
הקמה

בנייתו החלה בתקופת ראש העיר יעקב טרנר, והסתיימה בכהונתו של רוביק דנילוביץ'. תכנון המרכז בעיר העתיקה של באר שבע, היה מהישגיו הבולטים של דנילוביץ', בשנים בהן כיהן כסגן ראש העיר ומחזיק תיק החינוך ואגף הצעירים.
בשנת 1999 סגן ראש העיר דנילוביץ', לימים ראש עיריית באר שבע, החליט לגייס אנשים המתעסקים באומנות במטרה להביא לשיפור העיר באר שבע. דנילוביץ' פנה לאנשים צעירים כדי לבדוק מהם החוסרים עבור צעירי באר שבע. חלק מהצעירים בחרו להציג בפני דנילוביץ' את החוסרים בבאר שבע באולפן הקלטות, מקום להופעות ואמפיתיאטרון בעיר, לאחר הצגת טענותיהם החליט דנילוביץ לקחת יוזמה כמנהל "אגף הצעירים" להקים מרכז המשלב את כל בקשותיהם במקום אחד, בעזרת אדריכלים (האדריכל הראשי- רמי מרש) ומהנדסים שעבדו לצידו.
כדי לגייס את הכסף למרכז ראש העיר בזמנו יעקוב טרנר נסע עם משלחת לשווייץ כדי לגייס תרומות להקמת המרכז, קרן היסודות בשווייץ תרמה שלושה מיליון דולר ובנוסף ממשלת ישראל הוסיפה כסף למען בניית המרכז.
"תמוז" (לשעבר מרכז הצעירים) כיום פועל בשני מישורים:
בקומה התחתונה, אולם מופעים - הנקרא בשם היכל שווייץ (על שם התרומה מקרן היסודות בשווייץ), האולם מארח מופעים.
בקומה העליונה, הבית לאומנות עצמאית- עשיית פרויקטים שהם פרי יצירתם של אומנים עצמאים.
תמוז הוא בן שתי קומות, בחזיתו באכסדרה בעלת קשתות רבות, באופן המדמה את הבניה בבאר שבע בתקופה העות'מאנית, כדוגמת בית המושל (כיום מוזיאון הנגב לאומנות) ובית עארף אל-עארף.
המקום יצר השראה להיווצרות מקומות ואולפני הקלטה באזור.
המרכז נחנך ביוני 2005.
כמרכז האירועים הגדול בבאר שבע, בזמן בנייתו, שימש כביתו של תיאטרון באר שבע, עד לבניית המשכן לאמנויות הבמה. כיום משמש כאולם למופעים, לכינוסים ולאירועי תרבות. בנוסף מתקיימים במקום חוגים ואולפני הקלטה, סדנות יצירה וכתיבה, וכן חלוקת פרסים כספיים כמלגות ליוצרים צעירים בבאר שבע.
מטרות בית תמוז

מטרות המרכז הם:
לקדם את התרבות בבאר שבע.
לקדם את פרי יצירתם של הצעירים בעיר.
לספק במה להופעות עבור ילדים ונוער.
פעילויות בתמוז

כמרכז האירועים הגדול בבאר שבע, בזמן בנייתו, שימש כביתו של תיאטרון באר שבע, עד לבניית משכן אמנויות הבמה באר שבע. כיום משמש כאולם למופעים, לכינוסים ולאירועי תרבות. בנוסף מתקיימים במקום חוגים ואולפני הקלטה, סדנאות יצירה וכתיבה, וכן חלוקת פרסים כספיים כמלגות ליוצרים צעירים בבאר שבע.
משנת 2013 פועלת במרכז הוועדה לעידוד יצירה שמטרתה למשוך אמנים צעירים על ידי כך שהיא מחלקת 200 אלף שקלים בין אמנים צעירים ופרויקטים שעובדים עליהם.
הוועדה בוחנת את הפרויקטים, מראיינת את היוצרים ובוחרת האם לעזור ליוצרים להתקדם ביצירת הפרויקט ובאיזה סכום לסייע.
בשנים 2015-2010 התקיימו אירועי הגאווה בבאר שבע ברחבת המבנה.
הערות שוליים

↑  כתבה על סדנת כתיבה במרכז הצעירים, יולי 2012, דף מרכז הצעירים ביוטיוב
↑  כתבה על טקס הענקת סיוע לאומנים במרכז הצעירים, מאי 2013, דף מרכז הצעירים ביוטיוב
Kh-15

"רדוגה" Kh-15
רדוגה Kh-15 (ברוסית X-15 ולפי קוד דיווח נאט"ו "AS-16 "Kickbak) הוא טיל בליסטי מוטס שפותח עבור המטוס טופולב Tu-22M ולמפציצים אחרים של הצבא הסובייטי. במקור, הטיל תוכנן לשאת ראשי קרב גרעיניים בתור מענה לטיל האמריקאי AGM-69 SRAM. בנוסף, פותחו גרסאות נוספות לנשיאת ראש נפץ קונבנציונליים. הטיל נכנס לשירות מבצעי בשנת 1980.
פיתוח

בשנת 1967, משרד התכנון רדוגה החל לפתח את הטיל Kh-2000 בתור תחליף לטיל Kh-22 ("קיטשן", קוד נאט"ו AS-14), טיל כבד נגד ספינות. פיתוח הטיל Kh-15 החל בתחילת שנות השבעים. התחכום שבעיצובו הקנה לו יכולות נוספות, וכתוצאה החלו לפתח גם גרסה לטיל המסוגלת לשאת ראש נפץ גרעיני. פיתוח שדרוג נוסף של הטיל בוטל בשנת 1991 עם התפרקות ברית המועצות, אך לפי דיווחים משנת 1998 פותחה גרסה משודרגת של הטיל עבור מטוס הקרב הרב-משימתי סוחוי Su-35.
עיצוב

הטיל Kh-15 מורם לגובה של כ-40,000 מטרים וממנו מוטל לעבר המטרה. בנפילתו הוא מאיץ עד למהירות של 5 מאך, עובדה זו הופכת אותו לטיל המהיר ביותר שמשוגר ממטוסים.
היסטוריה מבצעית

הטיל נכנס לשירות בשנת 1980. ניתן להתקינו על גבי מטוסים מהדגם סוחוי Su-33, Su-34, טופולב Tu-95, טופולב Tu-22M3 וטופולב Tu-160.
גרסאות

(Kh-15 (RKV-15 - גרסת הטיל המקורית בעל ראש קרב גרעיני ומערכת ניווט אינרציאלית.
Kh-15P - בעל מערכת נעילה פסיבית, משמש כטיל נגד קרינה
Kh-15S - בעל מכ"ם אקטיבי, משמש כטיל נגד ספינות
מפעילים

בהווה: חיל האוויר הרוסי.

בעבר: חיל האוויר הסובייטי ונגזרותיו.
You Must Love Me

"You Must Love Me" (בעברית: "אַתָּה חַיָּב לֶאֱהֹב אוֹתִי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. הוא נכתב על ידי אנדרו לויד ובר וטים רייס, עבור "אוויטה" – העיבוד הקולנועי משנת 1996 של המחזמר "אוויטה", המבוסס על חייה של המנהיגה הארגנטינאית אווה פרון. השיר הופץ ב-21 באוקטובר 1996, על ידי האחים וורנר כסינגל המוביל של הפסקול של הסרט. לאחר שנים שלא עבדו יחד, בשל הפרויקטים האישיים שלהם, ובר ורייס חזרו לשתף פעולה ביצירת שיר חדש עבור סרט הקולנוע, בתקווה לקבל מועמדות לפרס אוסקר עבור השיר המקורי הטוב ביותר. על פי ובר, השאיפה העיקרית מהשיר הייתה הצגת המצב הרגשי של אווה פרון באותו הזמן, כמו גם מערכת היחסים המורכבת שלה עם בעלה, חואן פרון.
מדונה, אשר כיכבה בתפקיד הראשי בסרט, ניסתה לשנות את המילים של השיר כדי להעצים את הסימפתיה כלפי פרון, אבל לא הצליחה. כמו כן, היא לקחה שיעורים בפיתוח קול, לקראת הקלטת השיר עבור פסקול הסרט. השיר כולל צ'לו ופסנתר, המלווים את השירה של מדונה. השיר קיבל תגובות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, כאשר רבים מהם התייחסו אל יכולת השירה המשופרת של המדונה. בהמשך, זכה השיר בפרס גלובוס הזהב וכן בפרס אוסקר עבור השיר מקורי הטוב ביותר בשנת 1997.
השיר הפך ללהיט שהגיע לראשי מצעדי פזמונים במספר מדינות, כגון איטליה, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ופינלנד. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לשיר תעודה על מכירות על מכירת 500,000 עותקים של הסינגל במדינה. וידאו קליפ של השיר, בבימויו של אלן פארקר, יצא כאמצעי לקידום מכירות עבור הסינגל. מדונה ביצעה את השיר בטקס פרסי האקדמיה ה-69 וכן במהלך סיבוב ההופעות "Sticky & Sweet" שקיימה בשנים 2008–2009.
רקע ופיתוח

בשנת 1996, מדונה כיכבה בסרט הקולנוע "אוויטה", וגילמה את דמותה של אווה פרון, מנהיגתה הרוחנית של העם הארגנטינאי. במשך זמן רב, מדונה חשקה לגלם את דמותה של אוויטה, ואפילו כתבה מכתב לבמאי אלן פארקר, בו היא מסבירה מדוע היא תהיה מושלמת לתפקיד הזה. לאחר שסוכם כי תבצע את התפקיד, היא עברה הכשרה קולית עם המאמנת ג'ואן ליידר, שכן "אוויטה" דורשת מכל אחד מהשחקנים שישיר את הקטעים שלו. ליידר ציינה כי הזמרת "נאלצה להשתמש בקול שלה באופן שהיא מעולם לא השתמשה בו לפני כן. 'אוויטה' היא תיאטרון מוזיקלי אמיתי -... אופראי, במובן מסוים".
לאחר כעשר שנים שלא עבדו יחד, בשל הפרויקטים האישיים שלהם, אנדרו לויד ובר וטים רייס חזרו לשתף פעולה ביצירת "You Must Love Me" עבור סרט הקולנוע "אוויטה". השיר נכתב במיוחד עבור הסרט, על מנת שהסרט יכלול חומר חדש, ובכך להיות זכאי להתמודד על פרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. מדונה ציינה כי שיר זה הוא האהוב עליה ביותר מבין כל שירי הסרט, וציינה כי הרעיון לשיר עלה כאשר פארקר שינה את סדר האירועים המתרחשים בסוף הסרט (ביחס לסדרם המקורי במחזרה), עם התקווה כי ובר ורייס יתאחדו, על מנת ליצור את אותו שיר חדש.
על פי ובר, השאיפה העיקרית מהשיר הייתה הצגת המצב הרגשי של אווה פרון באותו הזמן, כמו גם מערכת היחסים המורכבת שלה עם בעלה, חואן פרון; לדבריו, אוויטה "גוססת, ואף יודעת שהיא גוססת. זו אחת הסיבות לכך שהיא אומרת 'אהוב אותי'. מתוך ייאוש. היא גם אומרת, 'אתה ודאי אוהב אותי, כי אתה ודאי תמיד אהבת אותי', אז זה משחק מילים קטן, אני מניח, שטים רייס כתב". השיר פורסם כסינגל הרשמי הראשון של הפסקול ב-21 באוקטובר 1996. מאז השקתו, השיר נכלל בכמה הפקות של המחזה, לרבות בהפקת לונדון המחודשת משנת 2006 ובהפקת ברודוויי המחודשת בשנת 2012.‏
הלחנה מוזיקלית והקלטה

הקלטות השירים של הסרט והפסקול החלו בספטמבר 1995, והתקיימו באולפני CTS בלונדון עם מדונה, בליווי עמיתיה לסרט – השחקנים אנטוניו בנדרס וג'ונתן פרייס. עם זאת, התעוררה בעיה כאשר מדונה לא חשה בנוח להקליט את ביצועיה בו-זמנית עם תזמורת של 84 נגנים בתוך האולפן. היא הייתה רגילה להקלטות בהן המוזיקה מוקלטת מראש, ואין מוזיקאים שמקשיבים לה. כמו כן, בניגוד להקלטות קודמות בהן נטלה חלק, הפעם הייתה לה מעט מאוד, אם בכלל, שליטה על הפרויקט; "אני רגילה לעבוד על השירים שלי וכשאני נכנסת לאולפן, לבחור את הנגנים ולומר מה נשמע טוב או ומה לא [...] לעבוד על ארבעים ושישה שירים עם כל כך הרבה אנשים מעורבים, כשאין לי מילה – נדרשתי להתרגל לזה", היא נזכרת. לפיכך, התקיימה פגישת חירום בין פארקר, ובר ומדונה, שבה הוחלט שהזמרת תקליט את ביצועיה באולפן אחר מזה שבו תוקלט התזמורת. כמו כן, הוחלט על ההפסקות שתיקח בין הקלטות.
השיר מתחיל בנגינה של תזמורת ופסנתר, ועם מדונה ששרה את המילים הפותחות של השיר. היא ממשיכה לשיר את המילים, שמדברים על הבנתה של אווה פרון כי בעלה, חואן פרון, אוהב אותה, ובעצם אהב אותה מאז ומתמיד, לכל אורך הדרך, ולא ראה בה רק כקישוט לצרכיו הפוליטיים. כאשר הציגו את השיר למדונה, התגובה הראשונה שלה הייתה שלילית, מאחר שהיא רצתה שדמותה של פרון תהיה יותר סימפתית, ולא של "מניפולטורית ממולחת", כמו שהדמות נתפסה בדמיוני של אלן פארקר, הבמאי. כמו כן, היא גם הייתה מודאגת לגבי התדמית שלה, והצליחה לבצע מספר שינויים בתסריט המקורי. עם זאת, טים רייס סירב לשנות את השיר, אבל שיכתב אותו מספר פעמים. הוא נזכר: "אני זוכר שהבאתי את המילים למדונה, והיא ניסתה לשנות אותן ... הסצנה יכולה להתפרש בדרכים שונות, אבל המילים שלי נשארו כמו שהן, תודה לאל!".
אחד מכלי הנגינה הבולטים בשיר הוא צ'לו, שמנוגן כחלק מתזמורת חיה. כאשר השיר מתקרב אל הפזמון, מנגינת הפסנתר מפסיקה, ונשמעת מנגינת הצ'לו, כרקע לשירתה של מדונה את המילים הבאות: "עמוק בליבי אני מסתירה / דברים שאני משתוקקת לומר / חוששת להודות איך אני מרגישה / פוחדת שתחמוק ממני", כאשר הפסנתר והתזמורת נשמעים שוב. כך זה ממשיך באותו האופן, ובהדרגה נמוג.
ביקורות

"You Must Love Me" זכה לשבחים מצד המבקרים, בדרך כלל. גיי' רנדי טרבורל, מחבר הספר Madonna: An Intimate Biography, כתב: "מי יכול להכחיש שיש לה קול מדהים ונוכחות שאין לטעות בה כאשר נשמע השיר 'You Must Love Me'?".‏ לוסי או'בריאן, מחברת הספר "מדונה: כמו אייקון", התייחסה בחיוב לצירוף השיר החדש לפסקול, וציינה כי יש "פאתוס" בשירתה של מדונה. סטיבן תומאס ארלוויין (AllMusic) כתב כי הרגיש ש"גם עם הפגמים, "אוויטה" היא הפקה ראויה, לרבות הבלדה "You Must Love Me", שנכתבה במיוחד עבור הסרט".‏
לארי פליק (בילבורד) כינה את השיר "אירוע מוזיקלי חשוב [...] בלדה תיאטרלית מרירה ושקטה [נכתבה] במיוחד עבור מדונה". קתלין גואדו (בילבורד), כתבה כי "[מדונה] מספקת את מה שהוא ללא ספק אחת מההופעות הקוליות החזקות ביותר של הקריירה שלה, בנוחות רבה היא מגיעה לקול הסופרן הגבוה שהשיר דורש, תוך שילוב של רגש עדין, קורע לב. הדבר מבשר טובות לעוצמה היצירתית של שאר הפסקול". מתיו ג'ייקובס (הפינגטון פוסט) דירג אותו במקום 61 ברשימתו "הדירוג הסופי של הסינגלים של מדונה". הוא הסביר כי "פיתוח הקול שמדונה עברה לקראת צילומי הסרט השתלמו, עבור סרנדת-סופרן זו", אך ציין כי הסינגל "לא עומד בפני עצמו, מחוץ לסרט". אנני זאלצקי (Spin) ציינה כי "[מדונה], בפסקול הסרט אוויטה, מפגינה את צמיחתה האסטרונומית כסולנית", תוך שהיא משתמשת לביצוע התחנונים השביר בשיר זוכה פרס האוסקר "You Must Love Me" כדוגמה לכך.
בסקירתה של "אוויטה", ג'נט מסלין (הניו יורק טיימס) ציינה כי "מר ובר ומר רייס תרמו שיר חדש, "You Must Love Me", שמתאים לחתונות באותה מידה שהוא מתאים לניהול מדינות דרום-אמריקאיות". דייוויד בראון (אנטרטיינמנט ויקלי) נתן לשיר דירוג של B וחיווה דעתו כי "["You Must Love Me"] הוא לא "Live to Tell" או "Take a Bow". אבל שיר פשוט זה מ"אוויטה", המעובד באופן אלגנטי, נועד לקדם הן את הסרט ואת תדמיתה הבוגרת, המטריארכלית [של מדונה]". ג'יי. די. קונסידין (The Baltimore Sun) כתב ששיר זה הוא אחד מ"השירים הגדולים" של הפסקול. פיטר טרוורס (רולינג סטון) טען כי זהו שיר "המתחנן לסימפתיה". השיר זכה בפרס גלובוס הזהב עבור השיר המקורי הטוב ביותר, בטקס ה-54 שהתקיים ב-19 בינואר 1997.‏ כעבור כחודשיים, זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
מצעדי פזמונים

בארצות הברית, השיר "You Must Love Me" הושמע לראשונה ברדיו ב-9 באוקטובר 1996. השיר זכה לאהדה, שהביאה אותו ל-118 השמעות ברדיו בשבוע הראשון, ולמקום ה-55 במצעד האיירפליי הוט 100. הסינגל יצא על גבי תקליטור ב-29 באוקטובר, בעקבות הביקוש הרב שעלה בקרב הציבור; השיר "Rainbow High", גם הוא מפסקול הסרט, נוסף בתור הבי-סייד. השיר נכנס לראשונה למצעד בילבורד הוט 100 במקום 22, בשבוע שאירע ב-14 בנובמבר 1996, ובסופו של דבר הגיע לשיא של מקום 18 במצעד לאחר שבועיים במצעד. במצעד השנתי לשנת 1997, השיר דורג במקום 99. על פי בילבורד, השיר "You Must Love Me" זכה להישג הרביעי בחשיבותו מבין כל הסינגלים שבקריירה של מדונה, אחרי "You'll See" (מקום 8 בשנת 1995),‏ "Erotica" (מקום 13 בשנת 1992) ו-"Rescue Me" (מקום 15 בשנת 1990). כמו כן, היה זה ההישג הגבוה ביותר במצעד הפזמונים עבור צמד היוצרים ובר-רייס, מאז הביצוע של הלן רדי לשיר "I Don't Know How to Love Him", שהגיע למקום 13 בשמת 1971.‏ ב-22 באוקטובר 1998 השיר זכה להפוך ל"סינגל זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), על שהגיע להישג של מכירת 500,000 עותקים.
 בקנדה, השיר נכנס למצעד הפזמונים של RPM היישר למקום 36, ועלה עד למקום ה-11, בשבוע של ה-16 בדצמבר 1996.‏ בסך הכל, השיר הופיע במצעד במשך 14 שבועות.
בממלכה המאוחדת, השיר הגיע עד למקום 10, במצעד הסינגלים הבריטי, בשבוע של ה-2 בנובמבר 1996, ונשאר ברשימת 100 השירים הטובים ביותר במשך 9 שבועות. באוסטרליה, השיר "You Must Love Me" הגיע למקום 11 במצעד הסינגלים של ARIA, בשבוע של ה-10 בנובמבר 1996, והצליח לשמור על מקומו למשך שבוע אחד נוסף. בסך הכל, השיר הופיע במצעד במשך 9 שבועות. באיטליה, השיר הגיע עד למקום 4 במצעד הסינגלים FIMI. במצעדי סיכום השנה האיטלקים, השיר דורג במקום 39. השיר "You Must Love Me" הגיע לשיא של מקום 4 בפינלנד, ולשיא של מקום 21 באירלנד, שם נשאר במשך שבועיים נוספים. בגרמניה, שיר זה היה לאחד מהישגיה הנמוכים ביותר של מדונה במדינה, לאחר שהגיע עד למקום 78 בלבד במצעד הגרמני.
קידום וגרסאות כיסוי

בווידאו קליפ עבור השיר "You Must Love Me", אשר בוים על ידי אלן פארקר, נראית מדונה כשהיא מבצעת את השיר בתוך חדר קטן; תוך שילוב קטעים וסצנות מתוך סרט הקולנוע "אוויטה". מאחר שמדונה הייתה בחודש השמיני להיריונה עם בתה לורדס מריה, היה צורך להסתיר את בטנה מאחורי פסנתר. הווידאו קליפ נכלל כבונוס במהדורת השנה ה-15 של הסרט, שפורסמה על גבי בלו-ריי ב-19 ביוני 2012.‏ ב-24 במרץ 1997, מדונה ביצעה את השיר בטקס פרסי אוסקר ה-69 לבושה בשמלת סטרפלס שעיצב כריסטיאן דיור. לדברי הכוריאוגרף אוטיס סאליד, הם רצו להציג את הזמרת באופן מאופק, ומכאן שהזמרת עמדה על הבמה לבדה, יחד עם אור הזרקורים שעליה ועם פסנתר לשמאלה. מבקר הקולנוע קארי ריקי (פילדלפיה אינקוויירר) כתב כי מדונה "נתנה ביצוע מאופק של השיר".
מדונה לא ביצעה שוב את השיר, עד לסיבוב ההופעות הבינלאומי שלה "Sticky & Sweet" שהתקיים בשנים 2008–2009. היא הופיעה על במה בשמלת ז'יבנשי שחורה, עם סרטים ורודים סביב צווארה וגרביים שחורים על רגליה וביצעה גרסה אקוסטית של השיר, בליווי גיטרה, כשהיא יושבת על שרפרף. במהלך השיר ליוו אותה 4 נגנים, לבושים בבגדי צוענים; במהלך השיר הופיעו סצנות מתוך הסרט "אוויטה" על מסכי ענק ברקע. הביצוע הזה זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ביניהם ריקרדו בקה (The Denver Post) שכתב כי "האומץ שלה – להעניק ל-"You Must Love Me" גרסה שונה מהגרסה המצולמת של המחזמר – היה במקום, ומדהים, עם הליווי של כלי המיתר". כאשר סיבוב ההופעות הגיע לבואנוס איירס, לאחר ביצוע השיר "You Must Love Me", מדונה שרה את "Don't Cry for Me Argentina", שיר נוסף מתוך הסרט שבכיכובה. ביצועי שני השירים בעיר הוקלטו ונכללו ב-DVD של ההופעה החיה, שהופץ בשנת 2010 ונמכר תחת השם "Sticky & Sweet Tour".‏ הזמרת ברוק וייט ביצעה גרסת כיסוי לשיר בעונה השביעית של "אמריקן איידול". ביצוע זה בתוכנית היה "היסטורי", שכן הייתה זו הפעם היחידה אי פעם שזמר בתוכנית שכח את המילים של השיר ששר במהלך הופעה חיה. וייט התחילה לשיר את השיר, אך עצרה לאחר הבית הראשון, והתחילה מחדש מההתחלה.
רשימת השירים

סינגל "7‏ / ‏Cassette‏ / CD‏ US‏
"You Must Love Me"‏ (גרסת הסינגל) – 3:09
"Rainbow High" ‏ – 2:27
סינגל CD‏ UK‏
"You Must Love Me"‏ (גרסת הסינגל) – 3:09
"You Must Love Me/I'd Be Surprisingly Good For You"‏ (אינסטרומנטלי) ‏ – 4:27
קרדיטים

מדונה – קולות, מיקס
טים רייס – מחבר (מילים)
אנדרו לויד ובר – מחבר (לחן), מפיק
אלן פארקר – מפיק
נייג'ל רייט – מפיק, מיקס
דייוויד רייטזאס – מיקס
ג'ון מאוסרי – ניצוח
דייוויד קדיק – ניצוח נוסף
מייק דיסקון – ניצוח נוסף
רשימת הקרדיטים - מתוך הערות המצורפות לסינגל.
דירוג במצעדים > מצעדים שבועיים

| מצעדים (1997) | מקום שיא |
| --- | --- |
אוסטרליה אוסטרליה (ARIA): 11
בלגיה בלגיה (Ultratop 50 Flanders): 50
קנדה קנדה Top Singles ‏(RPM): 11
קנדה קנדה Adult Contemporary ‏(RPM): 2
פינלנד פינלנד (Suomen virallinen lista): 4
צרפתצרפת צרפת (SNEP): 41
גרמניה גרמניה (Official German Charts)‏: 78
אירלנד אירלנד (IRMA): 21
איטליה איטליה (FIMI)‏: 4
שוודיה שוודיה (Sverigetopplistan)‏: 49
שווייץ שווייץ (Schweizer Hitparade)‏: 43
בריטניה בריטניה (מצעד הסינגלים הבריטי): 10
ארצות הברית ארצות הברית הוט 100 (בילבורד)‏: 18
ארצות הברית ארצות הברית מצעד השירים העכשוויים למבוגרים (בילבורד): 15
ארצות הברית ארצות הברית מצעד 40 השירים למבוגרים (בילבורד): 23
ארצות הברית ארצות הברית מצעד 40 שירי המיינסטרים (בילבורד): 23
ישראל ישראל (המצעד הלועזי השבועי של רשת ג'): 5
דירוג במצעדים > מצעדים שנתיים

| מצעדים (1997) | מקום שיא |
| --- | --- |
איטליה איטליה (FIMI)‏: 39
ארצות הברית ארצות הברית (בילבורד הוט 100)‏: 99
לקריאה נוספת

Bona, Damien (2002). Inside Oscar 2. Random House Publishing Group. ISBN 9780345448002.
Citron, Stephen (2001). Stephen Sondheim and Andrew Lloyd Webber: The New Musical. Oxford University Press. ISBN 978-0195096019.
Metz, Allen; Benson, Carol (1999), The Madonna Companion: Two Decades of Commentary, Music Sales Group, ISBN 0-8256-7194-9
Michael, Mick St. (2004). Madonna 'Talking': Madonna in Her Own Words. Omnibus Press. ISBN 1844494187.
Morton, Andrew (2002). Madonna. Macmillan Publishers. ISBN 0-312-98310-7.
O'Brien, Lucy (2008). Madonna: Like an Icon. Bantam Press. ISBN 9780552153614.
Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums. Guinness World Records Limited. ISBN 1-904994-10-5.
Rooksby, Rikky (2004). The Complete Guide to the Music of Madonna. Omnibus Press. ISBN 0-7119-9883-3.
Taraborrelli, Randy J. (2008). Madonna: An Intimate Biography. Simon and Schuster. ISBN 9780330454469.
הפצת לינוקס

הפצת לינוקס, המכונה גם הפצה או distro (קיצור הנגזר מהמילה האנגלית distribution), היא מערכת הפעלה גנו המכילה את ליבת מערכת ההפעלה לינוקס ורכיבים נוספים לתפעול המחשב. רוב רכיבי ההפצה מבוססים על תוכנה חופשית וקוד פתוח, לכן קל לנייד אותם למטרות ונישות שונות וכך המגוון שלהם רחב.
Tux כפי שצויר במקור על ידי לארי יואינג
הפצה נוצרת בדרך כלל על ידי משתמשים, קבוצות וארגונים מרחבי העולם. חברות כמו RedHat, נובל ומנדריבה, פרויקטים קהילתיים כמו דביאן GNU/לינוקס (Debian GNU/Linux), אובונטו לינוקס (Ubuntu)‏, PCLinuxOS ו-ג'נטו מתחזקים את התוכנה ומספקים אותה כמערכת שלמה מוכנה להתקנה ושימוש.
לרוב, הפצות גנו/לינוקס זמינות להורדה באינטרנט בתור קובצי ISO לצריבה עצמית. בדרך כלל ניתן אף להפעיל הפצה ישירות מדיסק און קי ללא כל צורך בהתקנה.
היסטוריה

הפצות לינוקס החלו להופיע זמן קצר לאחר שלינוקס התחילה להיות בשימוש גם על ידי מפתחים מחוץ לקהילת ההאקרים, אשר מצידם התעניינו בעיקר בפיתוח מערכות הפעלה, יותר מאשר בתוכניות ובממשק המשתמש. משתמשי לינוקס, נדרשו לפתח מומחיות בסיסית בסביבת מערכת ההפעלה יוניקס לפני שניתן היה להשיג הפצה המאפשרת להתקין את לינוקס בקלות. לינוקס במצב זה לא התאימה למשתמשים מן השורה.
בין ההפצות הראשונות שהפכו זמינות זמן קצר לאחר שחרורה של הגרסה הראשונה של לינוקס ניתן היה למצוא את MCC Interim Linux, אשר הייתה זמינה לכל דורש באמצעות אתר ftp באוניברסיטת מנצ'סטר כבר בפברואר 1992. TAMU נוצרה באותה תקופה לערך באוניברסיטת טקסס A&M (שכינויה TAMU) וכך גם SLS. הפצות אלו לא תוחזקו בצורה יעילה במיוחד וכאשר אחת מהן - SLS, סרבה לקבל תיקונים ועדכונים מאדם בשם פטריק וולקרדינג (Patrick Volkerding), הוא יצר את הפצת Slackware.
הפצות לינוקס משכו משתמשים אשר חיפשו תחליפים למערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-MacOS במחשב אישי, אך בעיקר כאלו שהשתמשו ביוניקס בעבודה או באוניברסיטה. הם אימצו את לינוקס בגלל העלות ובמיוחד מאחר שקוד המקור של רוב התוכניות היה זמין אף הוא. לינוקס הפכה פופולרית ביותר בשוק השרתים, בעיקר שרתי אינטרנט ומסדי נתונים (ראו גם LAMP).
מבנה

הפצת לינוקס מכילה ליבת (קרנל) לינוקס, ספריות (כגון ספרית GNU שממנה נגזר השם גנו/לינוקס), קובצי אתחול, קובצי תצורה, דפי תיעוד, יישומיים נוספים, מערכת חלונות (מכונה X) וסביבת עבודה. רובה מבוססת תוכנה חופשית וקוד פתוח. כל יישום מופץ עם קוד המקור שלו וכך כל משתמש יכול לערוך את היישום ולהתאימו לצרכיו. חלק קטן מהתוכנות שמצורפות להפצה הן קנייניות ואינן מגיעות עם קוד המקור.
מבנה > חבילות

הפצות מפוצלות בדרך כלל לחבילות, כל אחת מהן מכילה תוכנה או שירות מסוימים. חבילה עשויה להכיל למשל ספרייה לטיפול בקובצי PNG, ספרייה אחרת עשויה להכיל גופנים ואילו ספרייה שלישית עשויה להכיל דפדפן אינטרנט.
אף על פי שרוב ההפצות מבוססות קוד פתוח, רובן מפיצות את התוכנה בקוד בינארי (לאחר הידור לשפת מכונה). חלק מההפצות, כגון ג'נטו, מספקות את הליבה הבינארית בלבד, כלי בניה ושאר החבילות מסופקות בקוד מקור. כדי להתקין חבילה יש ראשית לבנות אותה במחשב המשתמש.