stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Four Lads
היסטוריה

הרביעייה המקורית גדלה יחד בטורונטו, העיר הגדולה במדינת אונטריו שבקנדה, שם למדו לשיר בבית הספר למקהלה על שם סנט מייקל. החברים הראשונים בהרכב היו קונארד "קוני" קודריני, בס, ג'ון ברנרד "ברני" טוריש, טנור ומעבד מוזיקלי, ג'יימס פ. "ג'ימי" ארנולד, סולן ופרנק "פרנקי" בוסלי, בריטון ומנהל הקבוצה.
קודריני וטוריש הקימו הרכב עם שני תלמידי סנט מייקל נוספים, רודי מוגרי וג'ון פרקינס, שלימים ייסדו את "The Crew-Cuts" (אנ').
הקבוצה נודעה בכמה שמות 'The Otnorots' ("טורונטו" מאויתת לאחור) ו-'The Jordonaires' ( The Jordanaires ששרו קולות רקע בלהיטים של אלביס פרסלי היו להקה אחרת). כשמוגרי ופרקינס עזבו את הלהקה כדי להתרכז בלימודיהם, קודריני וטוריש הצטרפו לארנולד ובוסרי לרביעייה חדשה.
הם התאמנו עד שהשיגו את ההרמוניות הנקיות שלהם, בין אם בשירי ספיריטואלז, מוזיקה נוצרית או פופ. הם קראו לעצמם במקור "ארבעת הדוכסים", אבל גילו שקבוצה מדטרויט כבר השתמשה בשם הזה, אז הם שינו אותו לארבעת הבחורים - The Four Lads.
בשנת 1950, החלו The Four Lads לשיר במועדונים מקומיים ועד מהרה צברו פופולריות. הם נשלחו לניו יורק, שם הבחין בהם מיץ' מילר (אנ'), הנציג של A&R בחברת קולומביה רקורדס, שביקש מהם לבצע קולות רקע לכמה מהאמנים שהקליט. אחד מאותם אמנים, ג'וני ריי (אנ'), הפך לכוכב גדול ב-1951 עם השירים "Cry" (אנ') ו-"The Little White Cloud That Cried" (אנ'), כאשר The Four Lads מבצעים את קולות הרקע עבורו.
לאחר הצלחת השירים הראשונים של ג'וני ריי, The Four Lads חתמו על חוזה הקלטות עם קולומביה רקורדס. בתחילת 1952, הם הקליטו את השיר הראשון שלהם, "Turn Back", פרי עטו של חבר הקבוצה ברני טוריש תחת שם בדוי. השיר שוחרר על ידי חברת הבת של קולומביה Okeh Records, אך לא הצליח. מאוחר יותר באותה שנה, הקבוצה השיגה את הלהיט הראשון שלה אי פעם עם השיר " The Mocking Bird" (אנ') שגם הוא נכתב על ידי טוריש. השיר התבסס על מנגינה מהפרק השני של הסימפוניה התשיעית של אנטונין דבוז'אק (הידועה בשם "סימפוניית העולם החדש") וכלל ליווי מוגבל ביותר של כלי הקשה ובס. השיר הגיע למקום ה-23 ברשימת מצעדי הפופ. בעקבות ההצלחה The Four Lads הועברו במהירות ללייבל קולומביה רקורדס, שם המשיכו לצבור להיטים נוספים, ונשארו שם עד 1960.
בשנת 1953, הלהקה זכתה בתקליט הזהב הראשון שלה, עם "איסטנבול (לא קונסטנטינופול)". השיר, שהיה הלהיט הראשון של The Four Lads בארצות הברית, הוביל אותם ללהיטים נוספים.
הלהיט המפורסם ביותר של הקבוצה היה Moments to Remember (אנ') מ-1955 אשר הגיע למקום השני בטבלאות המצעדים של ארצות הברית. להיט מפורסם נוסף היה " Standing on the Corner" (אנ'), מתוך המחזמר "The Most Happy Fella" (אנ'), מ-1956. אלבום גוספל עם פרנקי ליין (אנ') החזיר אותם לשורשים והפיק את הסינגל הלהיט "Rain, Rain, Rain", שנכתב על ידי טוריש תחת שם בדוי.
בסוף 1958, ההקלטה המחודשת של הקבוצה ל-"The Mocking Bird" הפכה ללהיט האחרון שלהם במצעדים כאשר הגיע למקום 40. בשנת 1959, הופעתם האחרונה במצעד הפופ הייתה עם "Happy Anniversary", שיר מהסרט בעל אותו השם שהגיע רק למקום ה-77. כאשר החוזה שלהם קולומביה רקורד פג ב-1960, הקבוצה בילתה את שאר שנות ה-60 בהקלטות עבור הלייבלים Kapp, Dot ו־United Artists מבלי להגיע שוב למצעדים.
The Four Lads הופיעו בתוכניות טלוויזיה רבות, ב-1956 בתוכנית "Frankie Laine Time" (אנ'), ב-1958 בתוכנית של פאט בון "The Pat Boone Chevy Showroom", וב-1959 בתוכנית של פרי קומו "Perry Presents".
ב-2019 חברי ההרכב הנותרים הופיעו בספיישל הטלוויזיוני עטור הפרסים של רשת PBS ‏"Moments to Remember: My Music".
היסטוריה > גורלם של חברי ההרכב

קודריני הוחלף ב-1962 על ידי ג'וני ד'ארק (שנשאר עם הלהקה עד 1982) ומאוחר יותר נקלע לבעיות כלכליות. טוריש, שנשחק לאחר עשרים שנות הופעה, הוחלף בסיד אדוארדס בתחילת שנות ה-70 והפך לסוכן ביטוח. ארנולד עזב את הקבוצה ב-1980 כדי להיות מורה לפיתוח קול בסקרמנטו, בירת קליפורניה. בוסרי נשאר עם הקבוצה, והופיע בקביעות עם חברים שונים עד סוף 2018.
ג'וני ד'ארק נפטר בשנת 1999, בגיל 60, בריברסייד, קליפורניה. ג'ימי ארנולד נפטר בשנת 2004, בגיל 72, בסקרמנטו. קודריני נפטר ב-28 באפריל 2010 בקונקורד שבצפון קרוליינה, בגיל 80. פרנק בוסרי נפטר ברנצ'ו מיראז', קליפורניה, ב-28 בינואר 2019, בגיל 86. אהרון ברוס (אהרון ברוס גרטידג'), שעבד כדיג'יי רדיו בין הופעות, נפטר בטופקה שבקנזס באוגוסט 2020, בגיל 79.
פרסים והכרה

בשנת 1984, The Four Lads הוכנסו להיכל התהילה של המוזיקה הקנדית (אנ') על ידי האקדמיה הקנדית לאומנויות ומדעי ההקלטה (CARAS) (אנ').
הם הוכנסו להיכל התהילה של קבוצת ווקאל (אנ') בשנת 2003.
סינגלים שהגיעו לזהב

"איסטנבול (לא קונסטנטינופול)" (הוקלט ב-12 באוגוסט 1953)
"Moments to Remember" (אנ') (הוקלט ב-21 ביוני 1955)
"No, Not Much" (אנ') (הוקלט ב-16 בנובמבר 1955)
"Standing on the Corner" (אנ') (הוקלט ב-1 במרץ 1956)
"Who Needs You?" (אנ') (הוקלט ב-18 באוקטובר 1956)
הערות שוליים

↑  "The Four Lads". canadianmusichalloffame.ca. Canadian Music Hall of Fame. נבדק ב-2021-10-05.
↑  CD Album: The Four Lads - 16 Most Requested Songs (1991) (באנגלית), נבדק ב-2023-08-25
↑  "U.S. Billboard chart rankings". Billboard.com. Retrieved on 26 November 2006.
↑  "Frankie Laine Time". imdb.com. IMDB. נבדק ב-2021-10-05.
↑  "The Pat Boone-Chevy Showroom, The Four Lads". imdb.com. IMDB. נבדק ב-2021-10-05.
↑  "Perry Presents (1959)". imdb.com. IMDB. נבדק ב-2021-10-06.
↑  "The Four Lads". IMDb. נבדק ב-17 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Frank Busseri". The Desert Sun. 2019-02-10. נבדק ב-2019-02-09.
↑  Canadian Music Hall of Fame (אורכב 27.09.2007 בארכיון Wayback Machine). Retrieved on 22 February 2009.
↑  "Vocal Group Hall Of Fame Inducts 2003 Class". billboard.com. Billboard. נבדק ב-2021-10-06.
↑  "The Four Lads, Moments to Remember". youtube.com. YouTube. ארכיון מ-2021-12-12. נבדק ב-2021-10-05.
↑  "No Not Much". youtube.com. YouTube. ארכיון מ-2021-12-12. נבדק ב-2021-10-05.
↑  Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed.). London: Barrie and Jenkins Ltd. pp. 73–4. ISBN 0-214-20512-6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14262550q (data)  GND: 6068344-2  ISNI: 0000 0001 1010 3124  LCCN: n92065265  MusicBrainz: 5670e4ef-2ad4-4f17-b252-a00e2fbd336f  NKC: xx0072755  VIAF: 128339024   WorldCat (עם VIAF): 128339024
אדגר יה

אדגר מיגל יה (בפורטוגזית: Edgar Miguel lé, נולד ב-1 במאי 1994 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק כבלם או כמגן ימני בקבוצת איסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירה > קריירת מועדונים

יה נולד בביסאו, בירת גינאה ביסאו והיגר בצעירותו לפורטוגל, שם שיחק תחילה במערכת הנוער של הקבוצה הקטנה אוירס. ב-2008, כשהיה בן 14, הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון והוא שיחק שם במשך 4 שנים. בקיץ 2012, יחד עם חברו לקבוצה אגושטיניו קה, הצטרף לברצלונה אתלטיק הספרדית, קבוצת המילואים של ברצלונה, ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה. במהלך תקופתו בברצלונה סבל ממספר רב של פציעות שמנעו ממנו לשחק בתדירות גבוהה. את הופעת הבכורה במדי ברצלונה ב' ערך יה ב-8 בדצמבר 2012, בתיקו 1-1 עם אלצ'ה. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה ערך 19 הופעות בלבד בליגה השנייה.
ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במקומו של ג'רמי מתייה במשחק גביע המלך הספרדי מול וסקה. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע ולכן התואר נרשם גם לזכותו. במהלך עונה זו, עונת 2014/2015, ערך יה 29 הופעות ליגה במדי ברצלונה ב', שהתקשתה מאוד וירדה לליגה השלישית בסוף העונה. ב-27 באוגוסט 2015 עזב את ברצלונה ב' וחתם על חוזה לשלוש שנים בוויאריאל ב', קבוצת המילואים של ויאריאל שמשחקת בליגה השלישית.
קריירה > קריירת נבחרות

ב-2012 החל יה לשחק במדי נבחרת פורטוגל עד גיל 19 והוא זומן לסגלה לאליפות אירופה עד גיל 19, אך הוא נעדר מהטורניר בשל פציעה. בטורניר סיימה נבחרתו במקום השלישי בביתה ובזכות כך העפילה לאליפות העולם לנוער 2013, שנערך בטורקיה. יה השתתף עם הנבחרת בטורניר, שיחק בשלושה משחקים והבקיע שער בשמינית הגמר, בו הפסידה פורטוגל 3-2 לגאנה והודחה מהטורניר. ב-2014 החל לשחק בנבחרת פורטוגל הצעירה.
ב-10 בנובמבר 2017 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת פורטוגל, בניצחון 3-0 על נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות.
בשנת 2023 עבר לייצג את גינאה ביסאו, וב-14 ביוני 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בניצחון 1-0 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל נבחרת גינאה ביסאו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים > ברצלונה

הגביע הספרדי (1): 2014/2015
הערות שוליים

↑  Barcelona sign Sporting Lisbon duo Agostinho Ca & Edgar Ie,‏ Goal.com,‏ 19.7.2012
↑  1-1: El Barça B, de tú a tú contra el líder,‏ מונדו דפורטיבו, 8.12.2012
↑  El Villarreal confirma el fichaje de Edgar Ié,‏ מונדו דפורטיבו, 27.8.2015
↑  BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
| נבחרת פורטוגל – אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) |
| --- | --- | --- |
|  1 וארלה •  2 אסגאיו •  3 אילורי •  4 פיגיירדו •  5 יה •  6 פודסטבסקי •  7 מרטינס •  8 אוליביירה •  9 פאסיינסיה •  10 פרננדש •   11 אגרה •  12 פריירה • 13 פיטה •  14 הנריקה • 15 פונסקה • 16 ראמוס • 17 מאנה • 18 סילבה • מאמן: רוי ז'ורז' |  1 וארלה •  2 אסגאיו •  3 אילורי •  4 פיגיירדו •  5 יה •  6 פודסטבסקי •  7 מרטינס •  8 אוליביירה •  9 פאסיינסיה •  10 פרננדש •   11 אגרה •  12 פריירה • 13 פיטה •  14 הנריקה • 15 פונסקה • 16 ראמוס • 17 מאנה • 18 סילבה • מאמן: רוי ז'ורז' | פורטוגל |
| נבחרת גינאה ביסאו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה |  1 י. מנדש •  2 קאנדה •  3 פרנקולינו •  4 דיאלו •  5 ה. מנדש •  6 נ. גומש •  7 דלסיו •  8 סמדו •  9 גאנו •  10 ק. מאנה •   11 מרסיאנו •  12 דז'וקו • 13 ק. גומש •  14 רודריגש • 15 אנקדה • 16 קסאמה • 17 באלדה • 18 קיזרה • 19 ביקל • 20 ס. מאנה • 21 נאנו • 22 סנז'נטה • 23 אמבדז'ה • 24 זה טורבו • 25 יה • 26 בנז'אקי • 27 מנדי • מאמן: ב. קאנדה | גינאה ביסאו |
אולימפיאדת סנט מוריץ (1928)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  סנט מוריץ, שווייץ
 מדינות משתתפות:  25
 ספורטאים משתתפים:  464
 תחרויות:  14 תחרויות ב-4 ענפים
 טקס הפתיחה:  11 בפברואר 1928
 טקס הנעילה:  19 בפברואר 1928
 נפתח רשמית על ידי:  אדמונד שולטנס
 השביע את המשתתפים:  הנס איידנבנץ
 האצטדיון הראשי:  משטח ההחלקה האולימפי של סנט מוריץ, סנט מוריץ
 הערים שהתמודדו על האירוח:  דבוס, אנגלברג
 → אולימפיאדת שאמוני (1924) אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ← 
אולימפיאדת החורף ה-2 נערכה מ-11 בפברואר עד 19 בפברואר 1928 בעיר סנט מוריץ שבשווייץ.
באולימפיאדה זו השתתפו ספורטאים מ-25 מדינות.
מדליות

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורווגיה נורווגיה | 6 | 4 | 5 | 15 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3 | שוודיה שוודיה | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 4 | פינלנד פינלנד | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 5 | קנדה קנדה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | צרפת צרפת | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | אוסטריה אוסטריה | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 8 | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | גרמניה גרמניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | בריטניה בריטניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | שווייץ שווייץ (מארחת) | 0 | 0 | 1 | 1 |


| סך הכל | סך הכל | 14 | 12 | 15 | 41 |
בריצת 500 מטר הוענקו 2 מדליות זהב ו-3 מדליות ארד ללא מדליות כסף.
אברהם יצחק איגוס

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1910 סיסלעוויטש, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  18 ביולי 1984 (בגיל 74) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  ישיבה יוניברסיטי, דרופסי קולג', האוניברסיטה העברית בירושלים
 מקום פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ?–1984 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית
 תחומי עיסוק:  היסטוריון
 מעסיק:  ישיבה יוניברסיטי 
 צאצאים:  פרופ' אהרן אליהו איגוס, רייצ'ל וארט נבארו
 ניהל "האקדמיה העברית" בלונג איילנד
 כיהן כעורך ה-Jewish Quarterly Review
 
אברהם יצחק איגוס (באנגלית: Irving A. Agus; ‏1910 - 18 ביולי 1984) היה היסטוריון יהודי אמריקאי, מומחה לתולדות יהדות אשכנז בימי הביניים ופרופסור להיסטוריה בישיבה יוניברסיטי. פיתח בעיקר את מחקר השו"ת (שאלות ותשובות רבניות) כמקור היסטורי.
תולדות חייו

נולד בשם אברהם יצחק אגושביץ בסיסלעוויטש שבפלך הורודנה (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), למשפחה בת שבעה ילדים, אחיו היה הרב יעקב אגוס. אביו יהודה לייב היה רב, ואמו בלה דבורה לבית ברזניצקי הייתה צאצאית למשפחת קצנלבוגן. ב-1925 עלתה משפחתו לארץ ישראל ואברהם יצחק למד באוניברסיטה העברית בירושלים, אך הקשיים במקום הניעו אותם לעזוב שוב כעבור שנתיים, והפעם לארצות הברית. הם התיישבו בבורו פארק, והאב התמנה לרב בית-כנסת בלואר איסט סייד. אברהם יצחק למד בישיבה יוניברסיטי ואימץ את "אגוס" בעל הצלצול האמריקני יותר כשם משפחה. בשנת 1937 קיבל תואר דוקטור מדרופסי קולג' בפילדלפיה. לאחר מכן ניהל את "האקדמיה העברית" בלונג איילנד.
איגוס לימד בישיבה יונברסיטי מ-1944 ועד לפרישתו ב-1977. לאחר מכן כיהן כעורך ה-Jewish Quarterly Review.
מחקריו

עבודת הדוקטורט שלו הוקדשה לחייו ופועלו של מהר"ם מרוטנבורג וראתה אור בספר בשנת 1947.
מחקרו החשוב ביותר היה איסוף תשובות של בעלי התוספות מכתבי יד, עריכתן והוצאתן לאור. החיבור ראה אור בהוצאת הישיבה יוניברסיטי ב-1954. בספר נדפסו למעלה מ-130 תשובות שנכתבו על ידי כארבעים מחכמי אשכנז וצרפת, מתחילת תקופת הראשונים ועד סוף תקופת בעלי התוספות.
שאלות ותשובות אלה, ותעודות מקוריות אחרות, היוו כר נרחב למחקרים על הריאליה היהודית של התקופה שבין המאה ה-10 למאה ה-14 באשכנז (המרחב הגרמני-צרפתי). בין היתר עסק איגוס בראשית העיור במרחב זה וזיקתו לקהילות היהודיות; בריאליה המשתקפת מ"ספר חסידים"; בשפות היהודים באותה תקופה ובדרכי הלימוד שלהם.
פעילות נוספת

איגוס ביקש לחבר הצעה לתוכנית לימודים לישיבות, בעיקר בתחום תולדות ישראל ואף חיבר ספר לימוד בשם "דברי ימי ישראל" (ראה אור בשני חלקים בארצות הברית ובישראל ב-1957).
כן עיבד יחד עם דניאל פרסקי סיפורים לילדים מתוך ספרו של חיים נחמן ביאליק "ויהי היום", במטרה לספק ספרות עברית ליהודי ארצות הברית.
משפחתו

הוא נשא לאשה את תמה לבית גרבר והיה אב לבת ולבן, בנו היה הפרופסור אהרון אליהו איגוס.
דודו היה הרב ראובן אגושביץ.
ספריו

אברהם יצחק איגוס, תשובות בעלי התוספות, באתר היברובוקס
אברהם יצחק איגוס, דברי ימי ישראל חלק א', באתר היברובוקס
אברהם יצחק איגוס, דברי ימי ישראל חלק ב', באתר היברובוקס
Rabbi Meir Of Rothenburg, His life and his works as sources for the religious, legal, and social history of the Jews of Germany in the thirteenth century, Philadelphia : Dropsie College for Hebrew and Cognate Learning, 1947
Urban civilization in pre-Crusade Europe : a study of organized town-life in northwestern Europe during the tenth and eleventh centuries based on the Responsa literature, Leiden : E. J. Brill, 1965
The heroic age of Franco-German Jewry : the Jews of Germany and France of the tenth and eleventh centuries, the pioneers and builders of town-life, town-government, and institutions, New York: Yeshiva University Press, 1969
מבחר מאמרים

"על ההיסטוריוגרפיה של ישראל בגולה", ספר היובל לשמואל קלמן מירסקי (תשי"ח) עמ' 440–445
"מורי התלמוד ותלמידיהם בחברה היהודית בגרמניה בימי הבינים, כפי שמתואר בספר חסידים", ספר היובל לשמואל בלקין (תשמ"א) 135-141
"The languages spoken by Ashkenazic Jews in the High Middle Ages", Joshua Finkel Festschrift Ed. by Sidney B. Hoenig and Leon D. Stitskin. New York: Yeshiva Unviersity Press, 1974 pp. 19-28
הערות שוליים

↑  אפרים אלימלך אורבך, תשובות בעלי התוספות (ביקורת), קריית ספר ל, ב (תשטו) 200-205
↑  שני ספרי לימוד חדשים, הצופה, 2 באוגוסט 1957
↑  בין היתר ראו אור בתשי"ד (1954) הסיפורים: "דבורה מתחת התמר", "אשמדאי מלך השדים", "נקמת אשמדאי", "יהודית" ו"בת מלך ארם"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007527104405171  BnF: cb12210708p (data)  GND: 143912232  ISNI: 0000 0001 1879 9904  LCCN: n88074423  NLG: 167283  SUDOC: 070143307  VIAF: 97612117   WorldCat (עם VIAF): 97612117
אדגר טייסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בפברואר 1890 אאכן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  20 ביוני 1968 (בגיל 78) מנשנגלדבך, גרמניה המערבית גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1908–1944 (כ־36 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל התותחנים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-262   מפקד הקורפוס ה-35   מפקד קורפוס המילואים ה-61
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
אדגר טייסן (בגרמנית: Edgar Theissen; ‏ 14 בפברואר 1890 – 20 ביוני 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

טייסן נולד ב-14 בפברואר 1890 באאכן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1908 התגייס טייסן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-70 (לורן ה-4). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת טייסן ברגימנט הארטילריה של המשמר ה-5, שהשתייך לדיוויזיית המשמר ה-3, ואף נפצע במהלך הקרבות. לאחר מכן שירת בדיוויזיה ה-207 ובקורפוס ה-9, ואף הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל טייסן את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר טייסן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה טייסן לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הארטילריה ה-2. ב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1936 מונה לראש ענף אב"ך בוורמאכט. ב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-262.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה טייסן מפקד הדיוויזיה ה-262, ופיקד עליה בחזית המערבית כעתודת הארמייה השביעית. ב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם טייסן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה לחם טייסן עם הדיוויזיה במסגרת הארמייה ה-17 כחלק מהקורפוסים ה-4, ה-44 לסירוגין. לאחר מכן לחם כחלק מוה-51 במסגרת הארמייה השישית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם כחלק מה-35 במסגרת הארמייה השנייה. בפברואר הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-35 תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה, וב-19 ביולי 1942 מונה טייסן למפקד הקורפוס ה-35. ב-15 בספטמבר 1942 מונה טייסן למפקד קורפוס המילואים ה-61, וב-1 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. טייסן פעל עם הקורפוס שבפיקודו באזור וילנה, עד לפירוקו ב-21 בפברואר 1944. ב-4 באפריל 1944 מונה טייסן למפקד כוח משימה בקבוצת ארמיות G, ופיקד עליו עד ה-26 באוגוסט 1944. לאחר מכן הועבר טייסן לעתודת המילואים, וב-23 באפריל 1945 נפל בשבי האמריקני.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בהיותו בשבי החל טייסן ללמוד לימודי תאולוגיה, והמשיך בהם אף לאחר שחרורו מהשבי בשנת 1947. בשנת 1952 הוסמך טייסן לכמורה, ונהיה כומר בעיר מנשנגלדבך, שם התגורר עד מותו ב-20 ביוני 1968.
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-37 (Höheres Kommando z.b.V. XXXVII)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124864341  VIAF: 35400666   WorldCat (עם VIAF): 35400666
אבא מרי בן יוסף

ערך זה עוסק באחד מחכמי פרובנס במאה ה-12. אם התכוונתם לאבא מרי ב"ר משה ב"ר יוסף, חכם יהודי פרובנסלי בן סוף המאה ה-13, ראו .
רבי אַבָּא מָרִי בֶּן יוֹסֵף (חי בסביבות ד'תתק"נ, 1190) היה מגדולי חכמי פרובנס במאה ה-12. נודע בשל פירושו האבוד להלכות הרי"ף.
כתביו

רבי אבא מרי חיבר פירוש להלכות הרי"ף. חיבור זה היה בידי הראשונים ואבד ברבות הימים. הוא מצוטט למשל אצל הרשב"א (חידושי הרשב"א למסכת שבת דף קכח): "וראיתי בפירושי ההלכות לר' אבא מרי בר יוסף".
דברי תורתו מצוטטים בכתבי יד מתקופת הראשונים, למשל בכתב־יד ששון (מס. 1027), המתוארך לשנת ה'ר"נ ואשר נכתב כנראה בידי תלמיד הרשב"א. מכתב־יד זה נדפס הספר "חידושי תלמיד הרשב"א" (זכרון יעקב תשמ"ח).
הרב חיים דוב שעוועל הדפיס בכתב העת "הדרום" (יא, ניו יורק ניסן ה'תש"ך) "פירוש אחד מגדולי הראשונים [רבינו אבא מרי ב"ר יוסף?] להלכות הרי"ף ז"ל למסכת פסחים" והוסיף לו מבוא, הערות וביאורים. אולם, בגיליון הבא של כתב העת (גיליון יב, עמ' 32) פרסם שעוועל את המשך מחקרו, ולפיו ייתכן שמחבר הפירוש אינו רבי אבא מרי ב"ר יוסף אלא רבי יצחק ב"ר אברהם.
הערות שוליים

↑  ראו על כך: מבוא לקובץ ראשונים למסכת מועד קטן, ירושלים תשכ"ו. עמ' 13.
אולימפיאדת סנט מוריץ (1948)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  סנט מוריץ, שווייץ
 מדינות משתתפות:  28
 ספורטאים משתתפים:  664
 תחרויות:  22 תחרויות ב-10 ענפים
 טקס הפתיחה:  30 בינואר 1948
 טקס הנעילה:  8 בפברואר 1948
 נפתח רשמית על ידי:  אנריקו סליו
 השביע את המשתתפים:  ריקרדו טוליאני
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון אולימפי, סנט מוריץ, שווייץ
 → אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936) אולימפיאדת אוסלו (1952) ← 
אולימפיאדת החורף החמישית הייתה אולימפיאדת חורף שנערכה מ-30 בינואר ועד 8 בפברואר 1948 בעיר סנט מוריץ שבשווייץ.
זוהי הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה מאז אולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936). אולימפיאדות החורף ב-1940 וב-1944 לא נערכו עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה.
באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-28 מדינות.
מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | נורווגיה נורווגיה | 4 | 3 | 3 | 10 |
| 1 | שוודיה שוודיה | 4 | 3 | 3 | 10 |
| 3 | שווייץ שווייץ (מארחת) | 3 | 4 | 3 | 10 |
| 4 | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 5 | צרפת צרפת | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 6 | קנדה קנדה | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 7 | אוסטריה אוסטריה | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 8 | פינלנד פינלנד | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 9 | בלגיה בלגיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 10 | איטליה איטליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | הונגריה הונגריה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 | בריטניה בריטניה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | סך הכל | 22 | 24 | 22 | 68 |
אול

| --- | --- |

 מקום מגורים:  Ýdalir 
 אם:  סיף 
 אחים:  ת'רוד 
 
איור מהמאה ה-18 מראה את אולר על המגלשיים שלו ועם הקשת שלו.
ציור חרוט על אבן מהמאה ה-11 שמראה דמות על מגלש מחזיקה קשת, ככל הנראה אולר.
בפגאניזם הגרמאני המוקדם, Wulþuz (וולתוז, תהילה) היה מושג חשוב, שלפעמים הואנש כאל, או כאפיתט לאל חשוב. המושג הזה המשיך במיתולוגיה הנורדית באל אוּל, שקשור לקשתות ותהילה.
המונח Wolþu "תהילה", שאולי מתייחס לאל, הופיע לראשונה בממצא ארכאולוגי מהמאה ה-3, וישנם מקומות רבים בשם אול ושמות דומים. על אף זאת, מצוי מידע מועט העוסק באול בכתבים איסלנדיים מימי הביניים. בימי הביניים עברה המילה לטינזציה ל"אולרוס" (Ollerus). המונח האיסלנדי הוא אוּלוּר. בשפות הגרמאניות הצפוניות היבשתיות המילה המודרנית היא אול.
המילה מאנגלית עתיקה ומאותו מוצא וולדור אומרת "תהילה" אך היא לא משמשת כשם עצם פרטי. למרות זאת, המונח מופיע בצירופים המתייחסים לישות כלשהי, כגון Wuldres cyning, "מלך התהילה"; Wuldorfæder, "אב-תהילה"; ו-Wuldor alwealda, "השליט/האדון המפואר".
RC6

| --- | --- |

תרשים צופן RC6. הסימן  \oplus  מייצג XOR הסימן  \boxplus  מייצג חיבור מודולו  2^{w} הסימן  \lll  מייצג הזזה מעגלית לשמאל, ו- f מתייחס לפונקציה  f(x)=x\times (2x+1)
 מידע כללי
 תכנון:  רון ריבסט, Matt Robshaw, Ray Sidney, Yiqun Lisa Yin
 פרסום:  2000
 מבוסס על:  RC5
 מבנה הצופן
 אורך מפתח:  128/192/256 סיביות
 אורך בלוק:  128 סיביות
 מבנה:  רשת פייסטל
 מספר סבבים:  20
RC6 הוא צופן בלוקים סימטרי שפותח ב-1998, על ידי רונלד ריבסט יחד עם Matt Robshaw ,Ray Sidney ו-Yiqun Lisa Yin, מחברת RSA ו-MIT עבור תקן ההצפנה המתקדם שהחליף את DES. זהו דור ההמשך של צופן RC5 שפותח במיוחד כדי להתאים לדרישות התקן והיה מבין חמשת המועמדים המובילים (מקום רביעי אחרי Twofish). כקודמו RC6 עושה שימוש נרחב בהזזה מעגלית בסיביות (bitwise rotation) תלויית מידע. אולם נוספו בו מאפיינים חדשים; הוא מנצל ארבעה אוגרים במקום שניים וכולל כפל מודולרי בשלמים שמגביר באופן ניכר את רמת הפיזור (diffusion) לסבב. מה שמניב ביטחון טוב יותר בפחות סבבים ובתפוקה גבוהה יותר. כיתר המועמדים שעלו לגמר במהלך התחרות הוכרז כי לא נמצאו התקפות יעילות נגדו. RC6 רשום כפטנט, שמו הוא סימן רשום והזכויות עליו שייכות לחברת RSA. ייתכן שהשימוש בו מצריך רישיון (החברה הצהירה כי אם ייבחר על ידי התקן יהיה השימוש בו חופשי אולם לא ניתנה כל הצהרה נוספת לאחר סגירת התחרות).
שיקולי פיתוח

RC6 נולד בעקבות הרצון להתאים את צופן RC5 שיצא ב-1995 לתקן המתקדם ובעקרון הם דומים בפשטותם הרבה. את השם RC ניתן לפרש כקיצור של Rivest Cipher או Ron's Code. אף על פי שלא התגלו התקפות מעשיות מוצלחות כנגד RC5, מחקרים גילו אפשרות להתקפה תאורטית שנובעת מהעובדה שמידת ההזזה המעגלית אינה מושפעת מכל סיביות האוגרים. הפתרון היה הוספת כפל שלמים מודולרי. בנוסף, כדי לעמוד בדרישות התקן על הבלוק להיות 128 סיביות לפחות. למרות היותו מהיר RC5 מכיל רק שני אוגרי 32 סיביות לכן לא ניתן היה להרחבה ביעילות כדי להגיע ל-128 סיביות ללא שימוש באוגרים גדולים יותר שהתקן אינו תומך בהם, במקום זאת הוחלט להגדיל את מספר האוגרים. והתוצאה  היא RC6 – בטוח ומהיר יותר וכמו קודמו שומר על פשטות וביצועים גבוהים בתוכנה.