stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהיה מי שיאהב אותך ככה
רקע

השיר הוא שיתוף פעולה ראשון של דיין עם נינט טייב. לאחר שטייב כתבה את השיר, היא יצרה קשר עם דיין וסיפרה לה שדודו טסה והיא חשבו על שיר בשבילה. היא הזמינה אותה לאולפן של טסה, שעבד עם דיין בעבר באלבומיה הראשון והשני.
דיין סיפרה על שיתופי הפעולה ועל תהליך העבודה:
את נינט אני אוהבת ומעריכה מגיל ממש צעיר ויש בינינו כמה קווי דמיון. שתינו באות מרקע מסורתי מהדרום והצלחנו בתוכנית ריאליטי, ככה שבשנייה שנפגשנו באולפן, החיבור זרם טבעי. [...] ישבתי איתה ועם דודו באולפן, שמענו את השיר וישר הרגשתי צמרמורת. היא אמרה לי שהיא אוהבת אותו והיה לה קשה לשחרר, אבל היא הרגישה שזה נכון לתת לי את השיר. אני לא התווכחתי, כמובן, לא פתחתי דיון. נפגשנו לעוד סשן או שניים, השיר היה כבר מוכן, שמעתי את נינט מבצעת אותו, ואז התחלתי לשיר גם אני. [...] כשאני שרה בהקלטות אני אוהבת שהמקום לא מפוצץ באנשים. אני אוהבת להיות רק עם המפיק אבל זה הרגיש ממש טבעי. [...] בטייק הראשון היה לי קצת מביך, אבל המשכנו לעבוד, ואני ממש שמחה על התוצאה.
דיין אמרה ש"המסר של השיר הוא החלק החשוב ביותר בו". היא המשיכה והסבירה את התמה: ”יהיה מי שיאהב אותך ככה, כמו שאת/ה, בלי להסתיר חלקים ובלי לנסות להיות משהו שאת/ה לא. זה מה שהשיר אומר לי, וזה מה שאני רוצה להעביר דרכו לעולם”.
היא הוסיפה שהיא עובדת על אלבום חדש, שזמן היעד המתוכנן שלו הוא פסח תשפ"ג, ושהסינגל החדש מיועד להיות חלק ממנו.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי תיאר את השיר כ"שיר מצוין" והעניק לו ציון של 4.5 מתוך 5. הוא כתב שדיין "מפלחת את הלב בטון מלנכולי" עם "שיר על אהבה שנשחקה". עם זאת, "למרות המשברים, הדכדוך, השחיקה ויובש היצירה, תמיד יש תקווה שמישהו יאהב אותה כפי שהיא, בכל מצב". הוא מוסיף: "אבלותה אינה הופכת דרמה מתבכיינת. [...] המנגינה הענוגה של דודו טסה מבטאת עקב בצד אגודל את קו דכדוכה. העיבוד נע בין מערב למזרח בשימוש בכלי מיתר. קצב הבס יוצר מתח קודר, ההרמוניה פותחת צוהר מוזיקלי של תקווה בחזרה התכופה על משפט המפתח – "יהיה מי שיאהב אותך ככה". יובל דיין שרה את השיר בטון אפרורי, שנשמע כאן כמו טבוע בה".
דודי פטימר ממעריב אונליין תיאר את השיר כשיר בלוז שמשלב רוק אנד רול עם מוזיקה מזרחית, ושהוא "מציג פן אחר בדיין". הוא הוסיף שבעיקר התרשם מכך שעל אף הדומיננטיות של טסה וטייב, "דיין לא הולכת לאיבוד בתוך ים הכישרונות ומצליחה לשמור על האמירה האישית שלה כיוצרת בפני עצמה, לשמור על הדנ"א האופייני לה ולא לפספס את השיר בביצוע טכני אלא מצליחה לשפוך את הנשמה שלה לתוך הצלילים בצורה אותנטית ויפהפייה למדי. מוצלח!".
משתתפים

יובל דיין – זמרה
דודו טסה – קולות רקע, גיטרות, בס, קלידים, תכנותים, כפיים
נינט טייב – קולות רקע
יונתן דסקל – קלידים, תכנות
דן מאיו – תופים
ניצן קאנטי – כינור
גילי ריבקין – כינור
גילי ריידן-שדה – ויולה
גל ניסקה – צ'לו
דניאל קורן – עיבוד כלי מיתר
משתתפים > הפקה

דודו טסה – הפקה, עיבוד
יונתן דסקל – עיבוד
שי סיון – מיקס ומאסטרינג ב־Velohouse studios Zürich
יותם אגם ויואב אוסטרייכר – הקלטה באולפני "הטריטוריה של בנדי"
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 41 |  |
ביאורים

↑  טסה הלחין בעבר את להיטה הגדול של דיין "אל תאמר" (2013), ויצר עבורה גם את הלהיט "בשעה טובה" (2015).
הערות שוליים

↑  "יהיה מי שיאהב אותך ככה" | יובל דיין, באתר לינקטון, בדיקה אחרונה ב־26 באוקטובר 2022
↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
1 2  אריאל פייגלין, המילים והלחן הם של נינט ודודו טסה, אבל השיר הוא של יובל דיין, באתר ערוץ 7, 19 באוקטובר 2022, בדיקה אחרונה ב־27 באוקטובר 2022
1 2  מאיה כהן, שתינו באות מרקע מסורתי מהדרום": יובל דיין על החיבור החדש עם נינט, באתר ישראל היום, 19 באוקטובר 2022, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
1 2 3  קיץ ברבנר, ‏"ישר הרגשתי את החיבוק": יובל דיין על הקשר המיוחד עם נינט, באתר מעריב אונליין, 20 באוקטובר 2022
↑  קשת ברגסון, ‏יובל דיין ונינט טייב בשיתוף פעולה ראשון, באתר "סרוגים", 19 באוקטובר 2022
↑  אבירם בן מרדכי, "יהיה מי שיאהב אותך": הזמרת יובל דיין בשיתוף פעולה חדש ומפתיע, באתר עכשיו 14, באוקטובר 2022, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  יוסי חרסונסקי, יובל דיין יהיה מי שיאהב אותך ככה | נינט כתבה מילים דודו טסה הלחין, יובל דיין "הרוויחה" שיר מצוין, באתר yosmusic.com, ‏19 באוקטובר 2022, בדיקה אחרונה ב־25 באוקטובר 2022
↑  דודי פטימר, ‏אלה לי מוכיחה שיש לה את היכולת לצאת מאזור הנוחות שלה בצורה מצוינת, באתר מעריב אונליין, 21 באוקטובר 2022
↑  המצעד הישראלי השבועי של "מדיה פורסט" (יש לבחור "שירים מובילים – רדיו – ישראלי", שנה: 2022, שבוע 44: 23 באוקטובר 2022 – 29 באוקטובר 2022), באתר מדיה פורסט, 29 באוקטובר 2022, בדיקה אחרונה ב־30 באוקטובר 2022
↑  המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לצפייה ברשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023
קדם-כוכב לכת

קדם-כוכב לכת ששרד עד ימינו, וסטה
קדם-כוכב לכת או פרוטופלנטה (באנגלית: Protoplanet) הוא גרם שמים דמוי כדור הנמצא בשלב התפתחותי לפני כוכב לכת. זהו "עובר פלנטרי" (Planetary embryo) הנמצא בדיסקה קדם פלנטרית שעבר כבר את השלב של התכה פנימית והתגבש בצורת שכבות. לפי המודלים המקובלים, קדם-כוכב לכת נוצר מפלנטסימלים מסדר גודל של קילומטרים ספורים שהתנגשו ולאחר מכן התגבשו לגוף אחד תחת כוח כבידה של עצמם. כוכב לכת יכול להיווצר ממספר קדם-כוכבי לכת שהתנגשו זה בזה.
במערכת השמש

לפי תאוריה של התפתחות מערכת השמש, קדם-כוכבי לכת מהם בהמשך נוצרו כוכבי לכת של מערכת השמש גרמו להפרעות למסלולי תנועתם של זה של זה וגרמו להתנגשויות בין קדם כוכבים שונים. כתוצאה מאותם ההתנגשויות והתחברותם של קדם-כוכבי לכת שונים, עם הזמן התגבשו כוכבי לכת גדולים יותר.
לפי המודלים המקובלים, התנגשות בין פלטיסימלים הולידה כמה מאות עוברים פלנטריים. מסות העוברים היו בתווך של  10^{22}-10^{23} קילוגרמים וקוטר מסדר גודל של אלפי קילומטרים והם הזכירו את פלוטו וקרס. כתוצאה מהתנגשויות שנמשכו מאות מיליוני שנים, כמותם פחתה ומסתו של כל גוף עלתה. המודלים המתמטיים אינם מתארים את התקופה הזאת בצורה מדויקת, אבל לרוב מקובל לפצל אותה לשלושה שלבים, כלומר שלושה דורות של קדם-כוכבי לכת. בסופה של התקופה התקבלו מספר קטן של קדם כוכבי לכת, שהתנגשותם הסופית הובילה להיווצרות כוכבי לכת המוכרים לנו.
בקדם-כוכבי לכת הצעירים היו הרבה יסודות רדיואקטיביים, אשר התפרקו עם הזמן. החום המשתחרר כתוצאה מהתפרקות זו, וכתוצאה מקריסה כבידתית התיך חלק משכבות הפנימיות של כוכב הלכת העתידי. באזורים המותכים בהם החומר קיבל אפשרות לנוע ביתר חופשיות, היסודות הכבדים ירדו למטה (אל מרכז הפלנטה) והקלים צפו למעלה. תהליך זה מכונה "דיפרנציאציה כבידתית" או "דיפרנציאציה פלנטרית" (Planetary differentiation). הרכבם של מטאוריטים מראה על קיום תהליך דומה גם באסטרואידים.
השערת ההתנגשות הענקית גורסת שכדור הארץ והירח נוצרו כתוצאה מהתנגשות בין כוכב הלכת ההיפותטי תיאה לבין כדור הארץ הקדום במהלך שלבים עתיקים של התפתחות מערכת השמש.
במהלך ההתפתחות הרוב המוחלט של קדם כוכבי לכת התגבש לכוכבי לכת, כך שבמערכת השמש נמצאים כיום רק שלושה גרמי שמיים שמקובל לסווג כקדם-כוכבי לכת: וסטה, קרס ופאלאס. ישנם שמסווגים גם את אסטרואיד לוטטיאה 21 וגרמי שמיים גדולים בחגורת קויפר בתור קדם כוכבי לכת. מכיוון שבכדור הארץ נמצאו מטאוריטים המורכבים מברזל, מקובל לשער שבחגורת האסטרואידים היו קדם כוכבי לכת עם ליבות ברזל והשמדתם בהתנגשויות גרמה לאותם המטאוריטים.
מחוץ למערכת השמש

התצפיות על אובייקטים קטנים מחוץ הם בעייתיות מאוד. עקב רזולוציה נמוכה מדי של המכשירים האופטיים. בפברואר 2013 אסטרונומים איתרו לראשונה קדם-כוכב לכת בדיסקת גז ואבק סביב כוכב צעיר HD 100546. קדם כוכב לכת זה צפוי כנראה להפוך לענק גז, בדומה לצדק.
ראו גם

קדם כוכב
ספיחה על ליבה
הערות שוליים

↑  2 Pallas, the Asteroid with Protoplanetary Attitude: Big Pic
↑  Asteroid Fails to Make It Big
↑  Protoplanet frozen in time
↑  The Birth of a Giant Planet?
מזרקת טרווי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פסל, אטרקציה תיירותית, מזרקה 
 כתובת:  Piazza di Trevi 
 מיקום:  טרווי 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1735
 תאריך פתיחה רשמי:  1735 
 חומרי בנייה:  Roman travertine, שיש קרארה 
 יוצר:  ניקולא סלבי 
 אדריכל:  ניקולא סלבי, ג'וזפה פניני 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 מידות
 רוחב:  48 מ' 
 גובה:  26.2 מ' 
 קואורדינטות:  41°54′03″N 12°28′59″E﻿ / ﻿41.900875°N 12.483166666667°E﻿ / 41.900875; 12.483166666667
 www.trevifountain.net
  (למפת רומא מוגדלת) מזרקת טרווי(למפת רומא רגילה) מזרקת טרווי
 
מזרקת טרווי - מבט ממזרח למערב
מזרקת טרווי - מבט ממערב למזרח
מבט מהחזית
מזרקת טרווי (באיטלקית: Fontana di Trevi) היא הגדולה שבמזרקות מתקופת הבארוק ברומא ומאתרי התיירות הבולטים ברומא. במשך שעות היום והלילה גודשים תיירים רבים את המדרגות היורדות לכיוון המזרקה.
מקורותיה של המזרקה עתיקים. במקום הסתיים אחד האקוודוקטים שהוביל מים לרומא ונבנה כבר בשנת 19 לפנה"ס. הרומאים נהגו לבנות מזרקות בנקודה שבה הסתיימו האקוודוקטים. נוהג זה חודש בשנת 1453 כאשר האפיפיור ניקולאוס החמישי שיפץ את האקוודוקט ובנה במקום בריכה. בשנת 1629 הזמין האפיפיור אורבנוס השמיני מגדול אדריכלי הבארוק, ג'ובאני לורנצו ברניני, תכנון למזרקה שתהיה מפוארת יותר מהבריכה שהייתה במקום. תוכנית זו לא יצאה אל הפועל אבל היוותה השראה לשנים הבאות.
התוכנית שיצאה לבסוף אל הפועל החלה בתחרות אדריכלית שיזם האפיפיור קלמנס השנים עשר בשנת 1730. האפיפיור הטיל על האדריכל ניקולא סלבי לבנות את המזרקה (למרות שהוא לא זכה בתחרות). סלבי החל בעבודות בשנת 1732. בניית המזרקה הסתיימה רק בשנת 1762, לאחר מותם של האפיפיור ושל סלבי.
המזרקה כוללת את דמותו של נפטון, אל הים, שפסלו ממוקם במרכזה בתוך גומחה. לצדו של נפטון עומדים הטריטונים וסוסי הים שעוזרים לו "לאלף את המים".
לפי אגדה מסורתית, השלכת מטבע למזרקה, ביד ימין מעבר לכתף שמאל, מבטיחה את שובו של המשליך לרומא. אגדה זו עומדת בבסיס עלילת הספר "מטבעות במזרקה" (Coins in the Fountain) מאת ג'ון הרמס סקונדרי משנת 1952, שעובד לסרט האמריקני המצליח שלוש מטבעות במזרקה (Three Coins in the Fountain) משנת 1954. שלוש מהדמויות בסרט משליכות מטבע למזרקת טרווי ולאחר מכן נקלעות להרפתקאות רומנטיות, מה שהוביל לפירוש העכשווי כי השלכת שלושה מטבעות למזרקה מבטיחה נישואין או גירושין. כמו כן כיכבה המזרקה בסרטו של פדריקו פליני "לה דולצ'ה ויטה", שבו התרחצה גיבורת הסרט, אניטה אקברג במי המזרקה.
מעריכים כי מטבעות בשווי כשלושת אלפים אירו נגרפים מדי לילה מתחתית המזרקה. הם משמשים למימון סופרמרקט המציע לנזקקים מוצרי יסוד בחינם, ומעת לעת עוצרת המשטרה אנשים פרטיים הגורפים מטבעות.
לקריאה נוספת

אריאל הירשפלד, אל אחרון האלים - על מזרקות רומא, הוצאת כתר, 2003
הערות שוליים

↑  הספר עוּבּד לשני סרטים אמריקניים נוספים, שאינם מתרחשים סביב מזרקת טרווי: הסרט "מבקשות התענוג" (The Pleasure Seekers) משנת 1964 והסרט "מטבעות במזרקה" משנת 1990.
1 2  http://news.bbc.co.uk/2/hi/6188052.stm
↑  http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/3175072.stm
↑  http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/3175072.stm
|  רומא |
| --- | --- | --- |
| רובעי רומא | אסקווילינו • בורגו • צ'ליו • טסטאצ'יו • טרסטוורה • טרווי • לודוויזי • מונטי • רגולה • ריפה • סאלוסטיאנו • סן סבא • פראטי • סנט'אאוסטאקיו • סנטאנג'לו • פאריונה • פונטה • פיניה • קאסטרו פרטוריו • קולונה • קמפו מרציו • קמפיטלי |  |
| אתרים מרכזיים | קולוסיאום • מזרקת טרווי • כיכר ונציה • פיאצה דל פופולו • פיאצה נאבונה • פורום רומאנום • המדרגות הספרדיות • הפנתאון |  |
| כנסיות | הבזיליקות הפטריארכליות • בזיליקת סנטה מריה מג'ורה • בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו • סנטה מריה דל פופולו • סנטה מריה סופרה מינרווה • בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות • סנטה מריה דיי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו |  |
| מוזיאונים | ארמון ברבריני • גלריה בורגזה • הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית • הגלריה העירונית לאמנות מודרנית • המוזיאון היהודי של רומא • המוזיאון לתרבות הרומית • מוזיאוני הוותיקן • מוזיאון השואה • המוזיאונים הקפיטוליניים • קיוסטרו דל ברמנטה • MAXXI |  |
| הוותיקן | בזיליקת פטרוס הקדוש • הקפלה הסיסטינית • טירת סנטאנג'לו |  |
| שבע גבעות רומא | גבעת האוונטין • גבעת אסקווילינו • גבעת וימינאליס • גבעת הפאלאטיום • גבעת הקווירינאליס • גבעת הקפיטולין • גבעת קאיליוס |  |
| אחר | נהר הטיבר • יהדות רומא • אי הטיבר • כביש הטבעת של רומא • ספיינצה – אוניברסיטת רומא |  |
פורטל רומא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543196605171  GND: 4217965-8  LCCN: sh85050180  VIAF: 225020240   WorldCat (עם VIAF): 225020240
רליז'ז

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בצק רבוך 
 
רֶלִיזֶ'ז (בצרפתית: Religieuse) הוא מאפה צרפתי נפוץ, עשוי מחתיכה קטנה של בצק רבוך שמוערמת על גבי חתיכת בצק רבוך גדולה יותר, שניהם במילוי חביצה (קרם פטיסייה) בדרך כלל בטעם שוקולד או מוקה.
מאפיינים

כל חלק מהמאפה מכוסה בגנאש באותו הטעם כמו המילוי, ואז שני החלקים מחוברים זה לזה באמצעות ציפוי קרם חמאה. המאפה הוא סוג של אקלר.
המאפה, שפירוש שמו (La religieuse) הוא ה"נזירה", אמור לייצג את כיסוי הראש החגיגי האפיפיורי. הרליז'ז הומצא ככל הנראה באמצע המאה ה-19; הבצק הרבוך הומצא במאה ה-16.
הערות שוליים

↑  "une religieuse, un éclair". Pretty Tasty Cakes. 2008-08-31. נבדק ב-2012-08-26.
↑  Monday (2010-03-08). "Seeking Sweetness in Everyday Life - CakeSpy - Ultra Violet: The Blackcurrant Violet Religieuse from Laduree, Paris". CakeSpy. נבדק ב-2012-08-26.
כביש 386

| --- | --- |

 מידע כללי
 כינוי:  כביש נס הרים; כביש גולדה; עוקף בית הכרם
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  23 ק"מ 
 מיקום
 ערים ראשיות:  ירושלים, בר גיורא
 נקודת התחלה:  צומת צור הדסה
 נקודת סיום:  כיכר שלום ש. שטרית, ירושלים
 קואורדינטות:  31°46′18″N 35°09′06″E﻿ / ﻿31.77161111°N 35.15172222°E﻿ / 31.77161111; 35.15172222
 he
 
גשר רפאים שבו מסילת הרכבת יפו–ירושלים חולפת מתחת לכביש 386 במקום שבו נחל רפאים נשפך לנחל שורק
מכון טיהור השפכים (מט”ש) שורק בנחל שורק, לצד כביש 386, ולמרגלות הר איתן
כביש 386 (מכונה גם כביש נס הרים, כביש גולדה ועוקף בית הכרם) הוא כביש אורך המחבר בין יישובי פרוזדור ירושלים לירושלים. הכביש מתחיל בהצטלבות עם כביש 375 ליד צור הדסה, נפגש עם כביש 396 ועם כביש 395. משם ממשיך הכביש דרך עין כרם והר הרצל עד לסיומו במפגש עם שדרות שז"ר בכניסה הראשית לעיר.
הכביש נסלל מעין כרם מערבה בשנים 1953–1954 במטרה לחבר את יישובי פרוזדור ירושלים הדרומיים ישירות לירושלים וכן להוות את החלק המזרחי של כביש גישה נוסף לירושלים, שיחבר אותה לנגב שלא דרך כביש 1. סלילת הכביש תוכננה להתבצע בשלושה שלבים. חלקו הראשון של הכביש, מעין כרם עד המפגש עם מסילת הרכבת באזור דיר א-שיח' נסלל בשנת 1953 והושלם בתחילת 1954. חלקו השני של הכביש, שטיפס כ-300 מטר עד בר גיורא ונס הרים נחצב בשנת 1954, אך לא כוסה באספלט. פריצת הכביש כללה חציבה לאורך כמעט כל אורכו של הכביש ובמהלך הסלילה נחצבו בסלע כ-300 אלף ממ"ק אבן ועבודות הפריצה הושלמו בדצמבר 1954. הכביש נחנך ביולי 1955, כשבוע לפני הבחירות לכנסת השלישית, בטקס בהשתתפות ראש הממשלה משה שרת ושרת העבודה גולדה מאיר ובאותו יום הוכרז על תחילת העבודות על החלק השלישי, לחיבור הכביש לאזור בית שמש. עם פתיחת הכביש הוזל מחיר התחבורה הציבורית לאזור פרוזדור ירושלים הדרומי. הכביש התחבר לכביש 375 שהוביל דרך נתיב הל"ה למושב זכריה, אך כביש זה נחשב משובש וצר וכמעט לא נסעו בו מכוניות, כך שכביש 386 שירת כמעט רק את יישובי פרוזדור ירושלים הדרומיים.
מנובמבר 1955 עד אמצע 1957 המשיכה העבודה בחציבת כביש במקביל למסילת הברזל בתוך נחל שורק מגשר רפאים לבית שמש. כביש זה יועד לשאת את הרכבים הכבדים לירושלים, במקום שייסעו על כביש 1. העבודות על הכביש כללו שלושה עשר גשרים ומעבירי מים וקירות תמך למנוע הידרדרות אבנים על מסילת הברזל. עלויות הכביש היו גבוהות מהצפוי וסלילת הכביש התעכבה. מדי שנה הובטח שבשנה הבאה יושלמו העבודות על הכביש, אך תקציב הכביש הופנה להשלמת הכביש לאילת. בשנת 1960 הושלם פריצת 80% מהכביש, אך נותרה עבודה למספר שנים, שמעולם לא הושלמה. במקום זאת לכבוד חגיגת ה-200 של ארצות הברית פרץ הקק"ל את כביש 3866 מנס הרים לבית שמש, ובתחילת שנות ה-80 הכביש נסלל.
מסלול הכביש

| ק"מ | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 386 מדרום לצפון
| 0 | צומת צור הדסה |  | צור הדסה |  כביש 375 |
| 2 | צומת ללא שם |  | בר גיורא | כניסה לבר גיורא |
| 2.5 | צומת נס הרים |  | בר גיורא |  כביש 3866 |
| 15.5 | צומת ללא שם |  | עין כרם |  כביש 396 |
| 16 | צומת כרם |  | עין כרם |  כביש 395 |
| 16.5 | צומת ללא שם |  | עין כרם | רחוב עמק התימנים |
| 17.5 | צומת ללא שם |  | עין כרם | רחוב עמק כרמית |
| 18.5 | צומת ללא שם |  | עין כרם | רחוב שאול ברקלי |
| 19.5 | כיכר הולנד |  | הר הרצל | רחוב קריית היובל, רחוב הזיכרון, רחוב הפסגה |
| 20 | צומת ללא שם |  | בית וגן | רחוב הרב עוזיאל |
| 20.2 | כיכר מיליקובסקי |  | בית הכרם | שדרות הרצל, רחוב שמואל בייט |
| 20.3 | צומת ללא שם |  | יפה נוף | רחוב מגדים |
| 20.5 | כיכר זלמן מרט |  | יפה נוף | רחוב הארזים |
| 21.5 | צומת ללא שם |  | קריית משה | רחוב יהושע פברשטיין |
| 21.7 | כיכר האפט |  | בית הכרם | שדרות הרצל, רחוב החלוץ, רחוב בית הכרם |
| 22 | צומת ללא שם |  | קריית משה | שדרות וולפסון, רחוב הברון הירש |
| 22.5 | צומת קריית משה |  | קריית הלאום | שדרות יצחק רבין, רחוב קריית משה |
| 22.6 | צומת הרב צבי יהודה |  | קריית משה | רחוב הרב צבי יהודה |
| 23 | כיכר שלום ש. שטרית |  | קריית משה | שדרות שז"ר, שדרות חיים ויצמן (כביש 333) |
הערות שוליים

↑  אהרן גבע, הפרוזדור נעשה כמעט טרקלין, דבר, 28 במרץ 1975
↑  .נ. יהודאי, כביש חדש יחבר את ירושלים עם השפלה, הצופה, 15 בספטמבר 1953
↑  נסתיים שלב ראשון בפריצת כביש עין כרם - נס הרים, דבר, 17 במרץ 1954
↑  תיאטרון ותזמורת ליישובי הפרוזדור, דבר, 25 באוגוסט 1954
כביש חדש לירושלים, על המשמר, 26 באוגוסט 1954
↑  כביש נס הרים ייפתח בשבוע הבא, דבר, 6 ביולי 1955
↑  הושלם שלב א' בסלילת כביש עין כרם נס הרים, הצופה, 20 בדצמבר 1954
↑  מ. אבידן, כביש בחירות מסוג א', חרות, 14 ביולי 1955
↑  היום טכס פתיחת הכביש, דבר, 13 ביולי 1955
נחנך הכביש החדש ירושלים יישובי הפרוזדור, הצופה, 14 ביולי 1955
↑  עם פתיחת כביש נס הרים, דבר, 21 ביולי 1955
↑  ישראל השלישית, דבר, 26 בינואר 1956
↑  כביש חדש יחבר ירושלים עם השפלה, חרות, 7 באוגוסט 1956
מ. אבידן, כביש עמק רפאים, חרות, 10 באוגוסט 1956
↑  נפרץ כביש חדש לירושלים, הצופה, 29 בנובמבר 1956
↑  הכביש החדש לירושלים, הצופה, 21 ביוני 1957
↑  מ. נמיר: כביש נתניה חדרה ייפתח השנה, חרות, 2 בפברואר 1958
כביש גשר רפאים השפלה יוכשר השנה לתנועה, חרות, 17 באפריל 1959
↑  מ. אבידן, כביש עמק רפאים - מי מכיר מי יודע?, חרות, 18 בפברואר 1960
מ. אבידן, באין דרכים מובילות לבירה, חרות, 16 ביולי 1962
↑  שר התיירות התבקש לפעול לסלילת כביש מקצר, דבר, 15 בפברואר 1982
נילי פרידלנדר, קיצור דרך למערת שורק, מעריב, 9 באוגוסט 1984
↑  תלמי, ישראל, יישובים ודרכים, 1960, עמ' 86, מציין שיש דרך מנס הרים למחסיה, אולם כביש כזה לא היה ב-1957, ראו: 6 אלפים ישתתפו בצעדה, דבר, 28 במרץ 1957, לא מוזכר בכתבה: עדית זרטל, העתיד לא הגיע אל ההר, דבר, 25 באוקטובר 1968 ומכך שהוא נפרץ בשנות ה-70 סביר שלא היה קודם לכן.
ג'עפר חסאן

ג'עפר חסאן (בערבית: جعفر حسان; נולד ב-1968) הוא ראש ממשלת ירדן מאז 2024.
חסאן הוא דוקטור למדעי המדינה וכלכלה בין-לאומית מהמכון ללימודים בינלאומיים בז'נבה. ומחזיק גם בתואר שני מבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת בוסטון ותואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקאית בפריז.
בשנת 2020 הוענק לו "כוכב הזהב" ו"כוכב הכסף" של מסדר השמש העולה של יפן על חיזוק הקשרים בין ירדן ליפן.
קריירה

לאחר שהצטרף לשירות החוץ של ירדן ב-1991, הוא הוצב בוושינגטון הבירה ובז'נבה. מ-2006 עד 2009, הוא היה מנהל המחלקה לעניינים בינלאומיים בבית המשפט המלכותי ההאשמיטי. ומונה לשר לתכנון ולשיתוף פעולה בינלאומי בשנת 2009, תפקיד בו כיהן עד שנת 2013.
ב-2014 הוא הפך לראש המטה של מלך ירדן עבדאללה השני. ובשנת 2018 הוא מונה לסגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, והוטל עליו ליישם רפורמות לקיצוץ החוב הלאומי. ב-2021 הוא הפך למנהל המשרד של המלך.
בשנת 2020 חיבר ספר על הכלכלה הפוליטית של ירדן.
קריירה > ראש הממשלה

לאחר הבחירות לפרלמנט ב-10 בספטמבר 2024, ב-15 בספטמבר, המלך עבדאללה השני מינה אותו לראש הממשלה של ירדן.
הערות שוליים

1 2  "King Abdullah to appoint Harvard-educated technocrat as PM, sources say". Reuters. 15 בספטמבר 2024. נבדק ב-15 בספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MENAFN. "Jordan-Royal-Decrees-appoint-Hassan-as-director-of-the-Offic..." menafn.com (באנגלית). ארכיון מ-2023-05-07. נבדק ב-2023-05-07.
↑  "Jafar Hassan". Guide To Jordanian Politics Life. ארכיון מ-2024-09-17. נבדק ב-2023-05-07.
↑  "Celebration of H.E. Dr. Jafar Hassan's Decoration" (PDF). Embassy of Japan in Jordan.
↑  "Jordan's Reform Agenda: A Discussion with Jordanian Minister of Planning & Int'l Cooperation, Dr. Jafar Hassan". Aspen Institute. ארכיון מ-2023-05-07. נבדק ב-2023-06-13.
↑  "Jordan's PM reshuffles cabinet to soothe anger over poor economy". Reuters (באנגלית). 2018-02-25. נבדק ב-2023-05-07.
↑  الأردنية (بترا), وكالة الأنباء. "Royal Decree appoints Hassan as director of the Office of His Majesty". بترا -وكالة الأنباء الأردنية. נבדק ב-2024-01-16.
קרם חמאה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  רכיב קולינרי 
 מרכיבים עיקריים:  חמאה, סוכר 
 
קרם חמאה הוא קרם המבוסס על חמאה מוקצפת עם אבקת סוכר. לקרם חמאה מרקם חלק ויציב ולכן הוא שימושי מאוד במגדנאות לקישוט ולציפוי מנות, כמו גם למילוי כקרמים אחרים.
קרם חמאה ניתן להכנה בטעמים שונים - הנפוצים בהם הם וניל ושוקולד, וכן ניתן להעניק לו כל צבע באמצעות צבעי מאכל. הקרם קל מאוד למריחה ולזילוף ושומר על צורתו לאחר ישומו. מאכלים המכילים קרם חמאה מומלץ לשמור בקירור אך להגיש בטמפרטורת חדר, היות שבקירור הקרם מתמצק ומאבד את מרקמו.
גרסאות

המתכון הבסיסי של הקרם הוא הקצפה של חמאה בטמפרטורת החדר ואבקת סוכר ביחס משקל של 2:1 (כלומר 2 גרם סוכר על כל גרם חמאה).
פרווה - החלפת החמאה במרגרינה.
אמריקאי - תוספת חלב או שמנת מתוקה ותמצית וניל.
שווייצרי - הקצפה עם חלבוני ביצה על באן מארי.
איטלקי - כמו השווייצרי, אבקת הסוכר מוחלפת בסירופ סוכר.
צרפתי (Pâte à bombe) - הקצפה עם חלמוני ביצה.
קרם מוסלין - שילוב של קרם חמאה עם חביצה.
בעוגת קטיפה אדומה נעשה שימוש בקרם הכולל מעין רביכה של קמח וחלב.
מלבד וניל ושוקולד, טעמים נוספים שמקובל להוסיף לקרם חמאה הם תות שדה, אגוזים שונים כפקאן, לוז, ערמונים, שקדים ופיסטוק, קפה וקרמל.
הערות שוליים

↑  ישראל אהרוני, מנות אחרונות, מודן הוצאה לאור, 1988, עמ' 47-46
אזור בידוד

אזור בידוד (בצרפתית: Cordon sanitaire) הוא אזור גאוגרפי מוגדר (כגון קהילה, עיר או מדינה) שמתקיימת הגבלת תנועה של אנשים לתוכו או אל מחוץ לו.
אזור בידוד משמש לעצירת התפשטות של מחלות זיהומיות. לעיתים קרובות משמש המונח מטאפורית, לניסיונות למנוע התפשטות של אידאולוגיה, הנחשבת כלא רצויה או מסוכנת, (כמו למשל תורת הבלימה של ג'ורג' קנאן נגד ברית המועצות).
אזור בידוד לעצירת מגפה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אזור בידוד נוצר בדרך כלל סביב שטח שמתחוללת בו התפרצות של מחלה זיהומית, או לאורך הגבול בין שתי המדינות. לאחר הקמת אזור הבידוד, אנשים מהאזור הפגוע אינם מורשים עוד לעזוב אותו ואחרים אינם מורשים להיכנס אליו. במקרים של התפרצות קיצונית הבידוד אינו מוסר עד להעלמות מוחלטת של המחלה. בעבר אזור בידוד היה נאכף באמצעיים פיזיים הוצבה גדר וכוחות חמושים סיירו סביבה לוודא שהבידוד נשמר, התושבים המבודדים נותרו להילחם בכוחות עצמם במחלה ללא עזרה.
במקרים מסוימים, קהילות בריאות מסוימות מטילות על עצמם בידוד מרצון (אנ') במטרה להימנע מהדבקה, או כאמצעי מיגון מזיהום אוויר.
מומחים לבריאות הציבור מתייחסים לאזור הבידוד כהסגר ולבידוד רפואי כהתערבות תרופתית שנועדה למנוע הדבקה באמצעות ריחוק חברתי.
אזור בידוד לעצירת מגפה > במאה ה-21

בשנת 2003, במהלך התפרצות הסארס בקנדה, נעשה שימוש באזור בידוד למניעת הפצת הנגיף.
בשנת 2003, במהלך התפרצות הסארס בסין, הונג קונג, טאיוואן וסינגפור, הוטל סגר על נוסעים המגיעים מאזורים נגועים. בסין הושמו כפרים שלמים בהסגר ולא הותר לנסוע בכפרים או מחוצה להם. כפר אחד במחוז חוביי הושם בהסגר החל מה 12 באפריל 2003 עד 13 במאי. עשרות אלפי אנשים ברחו מבתיהם כאשר נודע להם שהוא עלול להיכלל באזור הבידוד, וייתכן שגרמו בכך להרחבת תפוצת הנגיף.
באוגוסט 2014, הוקם אזור בידוד סביב כמה מהאזורים הנגועים ביותר התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015).
בינואר 2020, הושם אזור העיר ווהאן בבידוד עקב מגפת הקורונה, בהמשך התרחב האזור המבודד ומגבלות התנועה השפיעו על יותר ממחצית האוכלוסייה הסינית, דבר שעשוי להיות אזור הבידוד הגדול ביותר בהיסטוריה. מדינות נוספות שהנהיגו מדיניות הסגר הם מלזיה ואיטליה.
ראו גם

הסגר
בידוד
אזור חיץ (אנ')
הערות שוליים

↑  אזור בידוד באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4474145-5
אנדראה ברונו

| --- | --- |
אנדריאה ברונו
 לידה:  11 בינואר 1931 (בן 93) טורינו, איטליה 
 
אנדראה ברונו (באיטלקית: Andrea Bruno;‏ נולד בטורינו ב-11 בינואר 1931) הוא אדריכל איטלקי המתמחה בעיקר בשימור ובשחזור של אתרים היסטוריים ובתכנון מוזיאונים.