stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עזי איזביצקי

| --- | --- |

 לידה:  1937 (בן 88 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
עזי איזביצקי (נולד בשנת 1937) הוא רואה חשבון וכלכלן ישראלי, היה שותף במשרדי רואי החשבון בבלי מילנר ושות' וליובושיץ קסירר ומורה בכיר לחשבונאות ניהולית בבית הספר למנהל עסקים של המכללה למנהל. פרסם מספר ספרים בחשבונאות פיננסית ובחשבונאות ניהולית. כיהן כיו"ר הראשון של ועדת הגמלאים של לשכת רואי חשבון בישראל בין השנים 2013-2021.
ביוגרפיה

עזי איזביצקי נולד בתל אביב. למד בבית הספר היסודי "מוריה" ותיכון דתי "בילו". בתפקידו האחרון בצבא היה קצין מקצועי (בתקן סרן) ברמ"ט מת"ב של חיל האוויר. בשנת 1959 למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון במדעי החברה (כלכלה וסטטיסטיקה) ומנהל עסקים (לתעודה).
בשנת 1972 עמד בהצלחה, כאוטודידקט, בבחינות המועצה לראיית חשבון ובשנת 1974 קיבל רישיון לעסוק במקצוע.
בשנת 1960 החל לעבוד ככלכלן בעיריית תל אביב ואחרי כן כמרכז תקציב הפיתוח. בשנת-1968 מונה למרכז היחידה לתכנון כלכלי של העירייה.
בשנת 1976 לאחר התמחות, הצטרף איזביצקי למשרד רואי החשבון בבלי מילנר ושות'. בשנת 1984 צורף איזביצקי כשותף למשרד. איזביצקי ריכז את הביקורת בחברות מקבוצת בנק לאומי ובנוסף לכך הוא ריכז, בתקופות מסוימות, את שירות הייעוץ למנהלים ואת מחלקת המחשוב. לאחר מיזוג משרד בבלי עם משרד לובושיץ קסירר המשיך איזביצקי, כשותף, לרכז את הביקורת על חברות בת של בנק לאומי לישראל. בשנת 2002 פרש לגמלאות.
בשנים 1973–1994 היה איזביצקי מורה בכיר לחשבונאות ניהולית (תמחיר, תקציב ובקרה) בבית הספר למנהל עסקים (המסלול האקדמי) של המכללה למנהל.
בשנת 1979 היה איזביצקי ממייסדי איגוד מבקרי ענ"א בישראל ובשנת 1990 שימש כסגן נשיא האגוד. כמו כן איזביצקי היה חבר במספר ועדות של לשכת רואי החשבון בישראל כגון: הוועדה לנוהלי בקורת במערכות ממוחשבות והוועדה לתקני בקורת ונוהלי בקורת בבנקים. מתחילת שנות ה-80 ועד למחצית שנת 2013 איזביצקי ריכז את תחום המחשוב בוועדה להסמכת חשבונאים בכירים (הסיווג הגבוה ביותר במקצוע הנהלת החשבונות). איזביצקי הוא ממייסדי מועדון גמלאי לשכת רואי חשבון בישראל.
ספריו

מבוא ליסודות התמחיר, הוצאת עיריית תל אביב, 1963
מבוא לתמחיר, הוצאת יבנה, 1970 ,1972
מבוא לחשבונאות פיננסית (1150 עמודים), הוצאת יבנה, 1972 ,1985
חשבונאות פיננסית (1900 עמודים), הוצאת בורסי, 2002.
הספרים "מבוא לחשבונאות פיננסית" ו"חשבונאות פיננסית" זכו בפרסים של לשכת רואי החשבון. כל ספריו הוכנסו לתוכניות לימודים של מוסדות להשכלה גבוהה והם סייעו לרואי חשבון בעבודתם השוטפת. בנוסף, איזביצקי כתב חוברות תרגילים בחשבונאות ניהולית בהוצאת המכללה למנהל ופרסם מאמרים ברואה החשבון ובמע"נא.
מרי תרסה נורטון

מרי תרסה נורטון (באנגלית: Mary Teresa Norton; 7 במרץ 1875 - 2 באוגוסט 1959) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מן המפלגה הדמוקרטית. נורטון ופלורנס קאהן היו מהנשים הראשונות ששירתו בבית הנבחרים של ארצות הברית, החל מה-4 במרץ 1925. נורטון הייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד מטעם המפלגה הדמוקרטית. היא המשיכה לשרת בבית הנבחרים עד שנת 1951 כאשר כל השנים ייצגה את מדינת ניו ג'רזי. היא עמדה בראש ארבע ועדות בזמן כהונתה, והייתה ידועה בתמיכתה בזכויות האישה.
ביוגרפיה

נורטון נולדה ב-7 במרץ 1875 בג'רזי סיטי כמרי טרזה הופקינס. בצעירותה למדה ניהול עסקים, והיא התחתנה בשנת 1909. נורטון נבחרה לבית הנבחרים בשנים 1925–1951. בשנת 1950 החליטה שלא להמשיך בקונגרס, והיא הפכה ליועצת למשאבי אנוש במחלקת העבודה של ארצות הברית בשנים 1951–1952.
נורטון נפטרה ב-2 באוגוסט 1959 בדרום מזרח קונטיקט ונקברה בג'רזי סיטי.
אריה יהודה ישראל

לוגו ארגון אריה יהודה ישראל
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אריה יהודה ישראל הוא ארגון של נשים ישראליות התורמות מדי שנה לקרן משותפת למען קידום והעצמת נשים ונערות בישראל. הארגון הוא חלק מרשת בינלאומית ענפה של נשים יהודיות אשר מחויבות ותורמות מכספן לקידום הפעילות של הפדרציה היהודית בעיר בה הן מתגוררות.
העשייה המשותפת מביאה לבניית קשרים חברתיים משמעותיים בין החברות בישראל ומחוצה לה.
הקמה

הארגון נוסד בשנת 1996 על ידי קבוצת נשים שעלתה מצפון אמריקה ובראשן פייגי צימרמן שעלתה לארץ ממונטריאול בשנת 1980. פייגי הייתה הנשיאה העולמית של מחלקת הנשים הבינלאומית בקרן היסוד. בשנת 1994 התקיים כנס אריה יהודה הבינלאומי הראשון בוושינגטון, ארצות הברית. במעמד הכנס הוכרז כי הכנס הבינלאומי הבא יתקיים בישראל. בתוקף תפקידה, יזמה פייגי את הקמת אריה יהודה בישראל. בשנת 1996 דוריס וייזר סמול, גם כן עולה ממונטריאול, מונתה להיות יו"ר הארגון. פני הארגון החלו להתעצב, המבנה, בעלות התפקידים ומהותו. כבר בישיבות ההנהלה הראשונות הוחלט לתמוך בפרויקטים להעצמת נשים ונערות בישראל. הארגון הוקם על סמך המודל הבינלאומי כארגון מתנדבות אשר מנהלות את הארגון לצד צוות מקצועי מצומצם. הרוח הישראלית, היא חברת בת של הסוכנות היהודית. הרוח הישראלית הוקמה במטרה לעודד ולקדם פילנתרופיה ישראלית ולהקים קהילת תורמים מקומית שתהה מחויבת ומגויסת למטרות הארגון, לקידום הערכים והחזון תוך עידוד פילנתרופיה ישראלית. אריה יהודה ישראל פועל כחלק עצמאי מהרוח הישראלית. אריה יהודה ישראל התבסס על חברות אנגלוסקסיות, ישיבות הוועדות, האירועים והפעילויות התקיימו בשפה האנגלית.
תהליך ההתאזרחות

החל משנת 2008 ניתן לציין תקופת מפנה באופי הפעילות. הישיבות, באופן כמעט גורף התקיימו בשפה העברית כמו גם החלפת המידע, העבודה השוטפת והקשר עם התורמות. התהליך הוביל לתגובות מנוגדות. החברות דוברות העברית ברכו על השינוי אך החברות האנגלוסקסיות שאינן דוברות עברית מצאו את השינוי מאתגר. באופן טבעי, הן החלו להתרחק וחלקן אף עזבו את הארגון. במקביל, הצטרפו לאריה יהודה ישראל חברות צבריות-ישראליות והתאימו את התכנים ואופי הפעילות לזהותם. תהליך ההתאזרחות הגיע לשיאו בשנת 2015 עם מנויה של יו"ר הארגון הישראלית הראשונה סיגל בר-און.
מבנה הארגון

הארגון בנוי במבנה של ועדות המופעלות על ידי דרג מתנדב - מנהיגות מתנדבת לצד דרג מקצועי שכיר. על מנת להימנות על הדרג המתנדב יש לתרום, מדי שנה, תרומה מינימלית קבועה לפעילות הארגון. לארגון הנהלה מתנדבת אשר אחראית על הניהול השוטף של הארגון. המועצה, אשר מורכבת מהתורמות הפעילות, מתכנסת 3 פעמים בשנה ותפקידה לאשר את התקציב ואת המינויים.
ועדת פרויקטים - בוחנת ומחליטה על תמיכה בפרויקטים המסייעים לנשים ונערות בחברה הישראלית. הוועדה שומרת על קשר עם כל פרויקט, מבקרת בפרויקטים ובודקת שהתרומה שניתנה להם מנוצלת כראוי.
ועדת אירועים - באחריות הוועדה תכנון והפקת אירועים ופעילויות מגוונות לקהילת החברות בקרן.
ועדת גיוס משאבים - באחריות הוועדה לעדכן את החברות על מועד חידוש התרומה ועל החשיבות הרבה של הנושא לפעילות הקרן.
ועדת שיווק ויחסי ציבור - הוועדה מקדמת את כל נושא השיווק ויחסי הציבור של הקרן, והסברת פנים וחוץ ארגונית.
ועדת חברות - הוועדה אחראית על חיזוק הקשר בין חברות הארגון, קליטת החברות החדשות והשתלבותן בארגון תוך ליווי אישי ומקיף .
חזון ומטרות

מטרת העל של אריה יהודה ישראל היא לעזור לנשים ולנערות לממש את מלוא הפוטנציאל שלהן ללא קשר לרקע שלהן תוך אמונה מלאה ביכולותיהן. 
החזון המרכזי הוא הובלת שינוי חברתי באמצעות תמיכה כספית וליווי אישי לעמותות המפעילות פרויקטים המתמחים בהעצמת נשים ונערות. השאיפה כי כל משתתפת בפרויקט תקבל כלים אשר יעשירו את ארגז הכלים שלה ויאפשרו לה להתגבר על האתגרים.
מגוון הנושאים בהם הארגון תמך הם: הכשרה לקריירה, קידום מצוינות בחינוך, ליווי נפגעות תקיפה מינית ואלימות, קידום נשים לפוליטיקה הישראלית, קידום המודעות לבריאות נשים, ליווי חיילות בודדות לקראת השחרור מהצבא, מכינה קדם צבאית לנערות מרקע מורכב ועוד מגוון רחב של פרויקטים אשר מסייעים לנשים ולנערות לקחת חלק פעיל בחברה: להתפתח, להשתלב בעבודה, בעסקים או בקהילה ולשפר את חייהן. בכל שנה נבחרים בקפידה פרויקטים חדשים אשר זוכים לתמיכה כלכלית ולמעורבות אישית מצד החברות באריה יהודה - ישראל.
בנוסף מחויבות נשות אריה יהודה ישראל לחיזוק האחווה היהודית הנשית תוך טיפוח יחסים מקצועיים ואישיים מול קהילות שונות בעולם. כחלק ממטרות הארגון עומד גם החזון לקידום הפילנתרופיה הנשית בישראל ועידוד נשים לתרום באופן מסודר ומחושב.
פעילות הארגון בישראל

אריה יהודה ישראל היא קהילה בה כל אחת ואחת תורמת לקרן משותפת מדי שנה וביחד בוחרות את הפרויקטים בהם הן תומכות ומלוות. הבחירה נעשית תוך רצון לעשות שינויי חברתי חיובי עם התמקדות בהעצמת נשים ונערות בישראל.
הקהילה שמה דגש על נדיבות, סובלנות, מעורבות קהילתית, תרומה מתמשכת, שיתוף פעולה, עבודת צוות, שקיפות לצד חברות אמיצה ששמה במרכז השיח את העשייה החברתית המשותפת.
כחלק ממהות הקהילה מתקיימות פעילויות ואירועים שונים לחברות הארגון. האירועים מתקיימים גם סביב מעגל החיים היהודי הכולל התכנסות חגיגית בראש השנה, הדלקת נרות משותפת בחנוכה, חגיגת חידוש הנתינה בט"ו בשבט, מסיבות בפורים והרמת כוסית בפסח. אלמנט מרכזי בכל אירוע הוא הצגת אחד מהפרויקטים להם הארגון תורם.
הקשר לקהילה הבינלאומית

17,500 נשים יהודיות הן אריות יהודה מסביב לעולם. בשנת 1994 התקיים הכנס הבינלאומי הראשון אשר קיבץ מאות חברות לוושינגטון ומאז אחת לשנתיים מתקיים הכנס בארצות הברית בדרך כלל בניו יורק או בוושינגטון. בשנת 2010 התקיים הכנס בניו אורלינס חמש שנים לאחר הסופה קתרינה אחת ממטרות הכנס הייתה לתמוך ולעזור בשיקום העסקים בקהילה המקומית כחלק מהחזון של נשות אריה יהודה העוסק בתיקון עולם. בשנת 1994 ובשנת 2008 הכנס התקיים בישראל. בשנת 2012 ציינו 40 שנה לאריה יהודה בכנס בניו יורק. הכנס הבינלאומי של אריה יהודה עוסק בנושאים יהודים מקומיים וגלובליים, מביא מומחים ברמה עולמית, מחבר, מעודד ומניע לעיסוק בפילנתרופיה. 
במסגרת הפעילות של אריות יהודה מגיעות לארץ משלחות נשים שמטרתן עידוד וחיזוק הקשר למדינת ישראל, לעודד תיקון עולם-ביקור בפרויקטים ומפגש עם המשתתפים. אחד השיאים במשלחות כאלה הוא המפגש עם נשות אריה יהודה ישראל
הקשר לקהילה הבינלאומית > תמיכה בפרויקטים משותפים

שיתוף פעולה נוסף ומשמעותי נוצר בין קהילות שונות לבין אריות יהודה ישראל בתמיכה משותפת בפרויקטים ואף פיתוח פרויקטים משותפים.
שיתוף פעולה עם פדרציית לוס אנג'לס יצר פרויקט עם עיריית תל אביב (העיר השותפה בפרויקט partnership 2000, שותפות ביחד) פרויקט המכשיר קהילות מנהיגות משכונות דרומיות בתל אביב אשר בוחרות נושא אותו הן מעבירות לנשים בקהילה כולה. הנושא הנבחר היה בריאות האישה, במסגרתו התקיימו מספר אירועים השמים את האישה במרכז ואת בריאותה בראש סדר העדיפויות.
שיתוף פעולה נוסף מתקיים עם קרן הנשים של מיאמי, תמיכה בפרויקטים "עולים ביחד" ו"התחנה הבאה-מנטורינג ספיר" פרויקט הפועל במכללת ספיר.
בעבר היו שיתופי פעולה נוספים עם פדרציית ניו יורק.
אות קיפניס ווליסון

אריות יהודה ישראליות זכו באות קיפניס ווילסון על תרומתן מעוררת ההשראה: האות ניתן לזכרן של מייסדות אריה יהודה נורמה קיפניס ווליסון וטובי פרידלנד לנשים מעוררות השראה בקהילתן.
סיכת אריה יהודה

הנשים אשר תורמות לאריה יהודה בארץ ובעולם זכאיות לענוד את סיכת האריה המוזהבת אשר מהווה את הסימן להשתייכותן לקהילה הישראלית והבינלאומית. בעת הצטרפות חברה לארגון נערך לה 'טקס סיכה' בו מברכים אותה עם הצטרפותה לקהילה. שחברותיה חרתו על דגלן לתרום מזמנן, כוחן מרצן וכספן, כדי לסייע לאחר, לעזור ולתת לכל נצרך בכל מקום ובכל הקשר לשם קידום נשים ונערות ולהעצמתן.
חשיבות הארגון ותרומתו

אריה יהודה ישראל מהווה פלטפורמה בכל הקשור לפילנתרופיה נשית. מבנה הארגון הייחודי בו נשים מובילות בחברה הישראלית לצד תרומתן הכספית מתנדבות ומעורבות בפעילות הארגון. הן בניהול השוטף והן במעורבות אישית בפרויקטים בהם חברות ועדת הפרויקטים של הארגון בחרו לתמוך. חשיבות הארגון בהיותו גוף אשר מעודד נשים בעמדות מפתח בחברה הישראלית לערבות הדדית ומחויבות אישית. הארגון מהווה גם כתובת עבור עמותות רבות לקבלת עזרה, עצות, קשרים ורשת תומכת החשובה מאין כמוה לעמותות הפועלות בישראל. במסגרת פעילות הארגון קיבלו אלפי נשים ונערות בישראל כלים שונים בהתאם לצורכיהן ובהתאם לצרכים הבוערים בחברה הישראלית.
הערות שוליים

↑  אתר האינטרנט של אריה יהודה ישראל
↑  ראיון אישי, פייגי צימרמן
↑  ראיון אישי, דוריס ויזר סמול
↑  אתר האינטרנט של הרוח הישראלית
↑  עיון בארכיון החומרים של אריה יהודה ישראל
↑  מכתב המינוי הרשמי עם כניסתה של בר-און לתפקיד.
↑  תקנון הארגון
1 2  מתוך המכתב לחברה החדשה, ארכיון אריה יהודה ישראל
↑  דוח סיכום שנתי, ישיבת מועצה ואספה כללית, 16.6.2016
1 2  The Lions of Judah: Leading with Pride, באתר של ארגון אריה יהודה הבינלאומי
↑  לוח הזמנים של משלחת לב אל לב, 4 ינואר 2010
↑  פרויקט "אישה" בשיתוף עיריית תל אביב וקהילת לוס אנג'לס, באתר של ארגון אריה יהודה ישראל
↑  אודות אריה יהודה ישראל, באתר של ארגון אריה יהודה ישראל
לשכת המהנדסים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1985–הווה (כ־40 שנה) 
 www.aeai.org.il
 
לשכת המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל (ע"ר) היא הגוף המקצועי היציג של ציבור זה בארץ, ומטרתה להוות גוף לאומי מרכזי, אשר מטפח ומקדם את המשק בתחומי ההנדסה, האדריכלות והטכנולוגיה, ובמקביל פועל לקידום המעמד המקצועי של המהנדסים והאדריכלים במדינת ישראל.
היסטוריה

הלשכה היא ממשיכתה של אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל (א.א.א.י), שנוסדה בשנת 1922, הקימה את בית המהנדס והאדריכל בשנת 1936, וייסדה מוסדות ציבור כגון: מכון התקנים הישראלי, המכון לפריון העבודה והייצור ומרכז הבנייה הישראלי.
לשכת המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל הוקמה בשנת 1985 לפי הסכם בין א.א.א.י, הסתדרות המהנדסים בישראל וארגון האקדמאים העצמאיים במקצועות ההנדסה, האדריכלות והטכנולוגיה בישראל.
הלשכה הביאה לחקיקת חוק המהנדסים והאדריכלים בכנסת בשנת 1958 – החוק שבא להסדיר את מקצועות ההנדסה והאדריכלות בישראל, ולהבטיח שהציבור יקבל שירות מקצועי (תכנון, ייעוץ, פיקוח וביצוע) רק ממי שהוסמך לכך. חוק זה עבר שינויים, שהאחרון בהם היה בשנת 1992.
מעמד לשכת המהנדסים

הלשכה מוכרת בחוק המהנדסים והאדריכלים, חוק התכנון והבנייה, חוק התקנים וחוק האיל"ח. הלשכה מוכרת על ידי גופים ממשלתיים, דוגמת משרד הכלכלה (האחראי מטעם הממשלה על חוק המהנדסים והאדריכלים), כארגון היציג של מקצועות ההנדסה והאדריכלות בישראל.
הלשכה מוכרת על ידי נשיא ביהמ"ש העליון והנהלת בתי המשפט, כארגון המקצועי והציבורי הממנה עבור בתי המשפט בישראל את המומחים בתחומי ההנדסה והאדריכלות.
הלשכה ממנה את נציגי הציבור המקצועי בוועדות התכנון והבנייה המקומיות, המחוזיות והמועצה הארצית, ועדות למסירת עבודות חוץ למתכננים במשרדי הממשלה וכדומה.
מוסדות לשכת המהנדסים

כמוסדות הלשכה מוגדרים רק מוסדות נבחרים הפועלים על פי התקנון ומכוחו. 
בלשכת המהנדסים – ועידה ארצית, בה ייצוג לכל המקצועות על פי משקלם היחסי, הנהלה, יו"ר, נשיא וועדת ביקורת.
יו"ר הלשכה הוא גיא שעשע. נשיא הלשכה הוא ד״ר עמנואל צבי ליבן. 
במסגרת לשכת המהנדסים פועלות אגודות מקצועיות בתחומים שונים: אגודת מהנדסי מכונות, אגודת מהנדסי כימיה וכימאים, אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה, אגודת מהנדסי תעשייה וניהול, אגודת מהנדסי בטיחות, אגודת מדע מחשבים ותוכנה, אגודת סביבה וקיימות, איגוד המהנדסים לבניה ותשתיות, עמותת האדריכלים המאוחדים ואיגוד מהנדסי ערים. בתוך האגודות פועלים ענפים מקצועיים בנושאים ספציפיים או רב-תחומיים.
ללשכה 4 סניפים אזוריים: סניף ת"א והמרכז, סניף חיפה והצפון, סניף באר-שבע והדרום וסניף ירושלים והסביבה. לאחרונה הפעילה לשכת המהנדסים סניפים גם במקומות עבודה בהם נמצא ציבור גדול של מהנדסים: חברת החשמל, התעשייה האווירית, התעשייה הצבאית, בזק ועובדי צה"ל.
תחומי פעילות הלשכה

עדכון מקצועי באמצעות מערך השתלמויות המציע קורסים, כנסים לאומיים ובינלאומיים, ימי עיון, סמינרים, סיורים מקצועיים, הרצאות מקצועיות וכדומה, במטרה לחשוף את המהנדסים באופן מתמיד לעדכונים ולחידושים הרבים בתחום, ובכך לשפר ולקדם את רמתם המקצועית.
ייזום ושינוי חקיקה בתחומים הנדסיים וטכנולוגיים, בין השאר לשם ייחוד פעולות מקצועיות רק למהנדסים ואדריכלים בלבד על מנת שהציבור יקבל שירותים בתחום זה רק ממי שהוסמך לכך.
ייצוג מקצועות ההנדסה במוסדות ציבוריים וסטטוטוריים: ללשכת המהנדסים 9 נציגים במועצת ההנדסה והאדריכלות, הגוף הסטטוטורי של תחום ההנדסה. ללשכה נציגות במוסדות נוספים כגון: מכון התקנים הישראלי, מוסדות להשכלה גבוהה, ועדות כנסת, ועדות רשם המהנדסים, ועדות הבנייה המחוזיות והמקומיות ועוד, ובכך מתאפשר לה להשפיע ישירות על המתרחש במשק ולקדם את מעמד המקצוע במדינה.
מינוי בוררים ומומחים כשירות לבתי המשפט ולקהל הרחב.
קשרים עם ארגונים מקבילים בישראל ומחוצה לה.
קשרים עם המוסדות האקדמיים בהם נלמדים מקצועות ההנדסה, האדריכלות, המדע והטכנולוגיה ובמקביל קשרים עם גופים בתעשייה.
פעילות לשילוב סטודנטים להנדסה בסוף לימודיהם ובוגרים צעירים בפעילויות המקצועיות של הלשכה במטרה לטפח את דור העתיד ולסייע להשתלבותו בשוק העבודה.
פרסום מידע רלוונטי לציבור האקדמאי טכנולוגי באמצעות אתר הלשכה ומידעונים אלקטרוניים.
נשיאי לשכת המהנדסים

| שם | שנות חיים | זמן בתפקיד |
| --- | --- | --- |
| יוסף לוי | 1885–1949 | 1922–1923 |
| יוסף ברלין | 1877–1952 | 1923–1924 |
| מ. בורגר |  | 1924–1925 |
| יעקב ריזר | 1893–1974 | 1928–1935 |
| משה לדיז'נסקי |  | 1941–1942 |
| יעקב בן-סירה שיפמן | 1899–1994 | 1943–1945 |
| מרדכי-חיים שטרן | 1914–1975 | 1948–1949 |
| אברהם יסקי | 1927–2014 | יו"ר-1984-87, נשיא-1987 |
| יובל נאמן | 1925–2006 | 1998–2002 |
| יואב סרנה |  | 2005–2013 |
| יצחק רז |  | 2016–2019 |
| ד״ר עמנואל צבי ליבן |  | 2020– היום |
יושבי ראש לשכת המהנדסים

| שם | שנות חיים | זמן בתפקיד |
| --- | --- | --- |
| יצחק וילנצ'וק |  | 1950–1952 |
| אלחנן פלס |  | 1984–1986 |
| אוריאל שלון |  | 1953–1956, 1960–1963 |
| ארנולד משה ארנן |  | 1957–1958 |
| אלכסנדר צצ'יק |  | 1963–1966 |
| אריה שרון | 1900–1984 | 1966–1970 |
| אוריאל שטוק | 1934–2007 | 1978–1981, 1982–1983 |
| אורי הרמל |  | 1981–1982 |
| אברהם יסקי | 1927–2014 | 1984–1987 |
| יעקב חי |  | 1997–2001 |
| עמוס ברקוביץ |  | 2001–2002 |
| יצחק רז |  | 1987–1990, 2002–2015 |
| אהוד נוף |  | 2021-2016 |
| גיא שעשע |  | 2022-היום |
מנכ"לי לשכת המהנדסים

| שם | זמן בתפקיד |
| --- | --- |
אלחנן פלס: 1952–1972
משה קריסטל: 1986–1994
אלי כהן-קגן: 1997–2002
גיל שביט: 2002–היום
ראו גם

בית המהנדס
אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל
הליפקס (נובה סקוטיה)

הליפקס (באנגלית: Halifax Regional Municipality, בקיצור Halifax או HRM) היא העיר הגדולה ובירתה של הפרובינציה נובה סקוטיה בקנדה. העיר שוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי ונמל העיר הוא אחד החשובים שבקנדה ומילא תפקיד חשוב בתולדותיה בתקופות שונות.
הליפקס היא מרכז כלכלי משמעותי בקנדה האטלנטית, עם ריכוז גדול של שירותים ממשלתיים וחברות מהמגזר הפרטי. מעסיקים גדולים ומנועי צמיחה כלכליים בעיר כוללים את המחלקה להגנה לאומית, אוניברסיטת דלהוסי, אוניברסיטת סנט מרי, מספנת הליפקס, ארגונים ממשלתיים שונים, ונמל הליפקס. חקלאות, דיג, כרייה, ייעור והפקת גז טבעי הם ענפי משאבים מרכזיים הנמצאים באזורים הכפריים של העיר. תיירים רבים המבקרים בעיר מדי שנה תורמים לכלכלתה.
היסטוריה

העיר הליפקס הוקמה בשנת 1749 על ידי הבריטים כדי לבסס את אחיזתם באזור. העיר שימשה כבסיס לכוחות הצבא הבריטי בזמן מרד המושבות האמריקניות. לאחר עצמאות קנדה בשנת 1867 התרחבה העיר, והנמל שלה הפך לנקודת המוצא העיקרית במדינה לספינות המפליגות לאירופה וממנה. רבים מהמהגרים לקנדה נחתו לראשונה בעיר.
בשנת 1912 טבעה האנייה טיטאניק באוקיינוס האטלנטי וכוחות סיוע נשלחו מהליפקס שהייתה עיר הנמל הקרובה ביותר למקום האסון. בדצמבר 1917, בזמן מלחמת העולם הראשונה התפוצצה אניית נשק בנמל. פיצוץ הליפקס גרם למותם של למעלה מ-2,000 איש ולפציעתם של למעלה מ-9,000, ונחשב לאחד מהאסונות הגדולים בהיסטוריה.
עד שנת 1996 התקיימו למעשה ארבע ישויות מוניציפליות בשטח העיר אשר התאחדו ב-1 באפריל של אותה השנה לעיר אחת, לאחר כעשרים שנה של שיתופי פעולה.
פוליטיקה וממשל

הממשל המקומי בנוי על ראש עיר נבחר ומועצה בת 16 נציגים הנבחרים במחוזות בחירה מדי ארבע שנים. תקציבה השנתי של העיר (2023–2024) עומד על 1.3 מיליארד דולר קנדי.
בנוסף על המועצה העירונית, ישנן גם ועדות קהילתיות האחריות על כמספר אזורים בתוך העיר. רוב ההחלטות וועדות אלו כפופות לאישור סופי של המועצה העירונית.
כבירת נובה סקוטיה, האספה הלאומית מתכנסת בהליפקס.
חינוך

להליפקס רשת מפותחת של בתי ספר ציבוריים ופרטיים, המספקת חינוך מגיל 5 עד כיתה יב', 136 בתי ספר ציבוריים מנוהלים על ידי מועצת בתי הספר האזוריים הליפקס, ואילו שישה בתי ספר ציבוריים מנוהלים על ידי הקונסיל המחוזי. בעיר ישנם ארבעה עשר בתי ספר פרטיים המופעלים באופן עצמאי.
בעיר שוכנים גם מוסדות החינוך העל-תיכוניים הבאים: אוניברסיטת דלהוסי, אוניברסיטת סנט מרי, אוניברסיטת הר סנט וינסנט, אוניברסיטת קינגס קולג', בית הספר האטלנטי לתאולוגיה, אוניברסיטת NSCAD והמכללה הקהילתית נובה סקוטיה, בנוסף בהליפקס פועל קמפוס של אוניברסיטת סיינט אן ומספר מוסדות פרטיים. הגדולה ביניהן, אוניברסיטת דלהוסי, היא האוניברסיטה הבכירה של אטלנטיק קנדה המדורגת במקום ה-7 בקרב מקלין ו-228 בעולם. בית ספר זה מארח ברוב בתי הספר המקצועיים במחוז בעוד שמוסדות אחרים מתמקדים בעיקר בלימודי חינוך לתואר ראשון. שפע הסטודנטים באוניברסיטאות ובקולג' תורם לתרבות הנוער התוססת באזור, וכן הופך אותה למרכז עיקרי לחינוך אוניברסיטאי במזרח קנדה.
תרבות

הליפקס הוא מרכז תרבותי מרכזי במחוזות האטלנטיים. העיר שמרה על רבות מהמסורות הימיות והצבאיות שלה, ובמקביל נפתחה בפני אוכלוסייה רב-תרבותית הולכת וגדלה. הגרעין העירוני של העיר נהנה גם מאוכלוסייה גדולה של סטודנטים על-תיכוניים המשפיעים מאוד על זירת התרבות המקומית. בהליפקס מספר גלריות אמנות, תיאטראות ומוזיאונים, כמו גם מרבית מתקני הספורט והבילוי האיכותיים של האזור. הליפקס היא גם ביתם של רבות מהאטרקציות התרבותיות העיקריות באזור, כגון פסטיבל "Pop Explosion" למוזיקה, התזמורת הסימפונית של נובה סקוטיה, הגלריה לאמנות של נובה סקוטיה, הקיבר, המוזיאון הימי של האטלנטיק ותיאטרון נפטון. האזור ידוע בזכות עוצמת סצנת המוזיקה וחיי הלילה שלו, בעיקר בליבה העירונית המרכזית. ראה רשימה של קבוצות מוזיקליות מהליפקס, נובה סקוטיה לקבלת רשימה חלקית.
המאפיינים ההיסטוריים הם אוסף של מבנים היסטוריים על הטיילת של הליפקס.
הליפקס מארחת מגוון רחב של פסטיבלים המתקיימים לאורך כל השנה, כולל פסטיבל הסרטים האטלנטי, הקעקוע הבינלאומי רויאל נובה סקוטיה, פסטיבל האוסקר הבינלאומי של האליפקס, פסטיבל יווני, פסטיבל הג'אז האטלנטי, הפסטיבל הרב-תרבותי, חגיגת יום קנדה הגדולה ביותר במזרח של אוטווה, יום נטאל, פיצוץ הפופ של הליפקס, אירועי ספינה גבוהה תקופתית, פסטיבל נוקטורן ושייקספיר ליד הים. הגאווה של הליפקס הוא אירוע הלהט"בים הגדול ביותר בקנדה האטלנטית ואחד הגדולים במדינה. רבים מהפסטיבלים והאירועים השנתיים של הליפקס הפכו ידועים עולמיים במהלך השנים האחרונות.
בהליפקס מבנים רבים המשמשים להופעות, כגון אולם רבקה כהן, תיאטרון נפטון וחדר המוזיקה. תיאטרון נפטון, מפעל בן 43 הממוקם ברחוב ארגייל, הוא התיאטרון הגדול ביותר של הליפקס. היא מבצעת מגוון של מחזות שהופקו בצורה מקצועית כל השנה. להקת התיאטרון שייקספיר מאת הים מופיעה בפארק פוינט נעימים הסמוך. תיאטרון החזית המזרחית מופיע באלדרני נחיתה במרכז העיר דרטמות ', אליו ניתן להגיע בקלות דרך שירות המעבורות של מעבר הליפקס. ישנם מקומות מופעים קטנים יותר בספרייה המרכזית של הליפקס, בית הספר התיכון מצודה (תיאטרון שפץ) ובית הספר התיכון הליפקס מערב (מרכז בלה רוז לאמנויות).
הליפקס הפכה גם למרכז הפקות קולנוע משמעותי, כאשר רבים מיוצרי הקולנוע האמריקאים והקנדיים משתמשים בנופי הרחובות, לעיתים קרובות כתחליף לערים דומות שיקר יותר לצלם בהן. לתאגיד השידור הקנדי יש מרכזי הפקה אטלנטיים בקנדה (רדיו וטלוויזיה) שממוקמת בהליפקס, ומספר רב של תוכניות רדיו וטלוויזיה מיוצרים באזור לשידור ארצי.
הספרייה המרכזית החדשה של הליפקס ברחוב ספרינג גארדן זכתה לשבחים על הארכיטקטורה שלה ותוארה כאתר תרבותי חדש, המציע מתקנים קהילתיים רבים כולל אודיטוריום בן 300 מקומות ישיבה.
תיירות

ענף התיירות של הליפקס מציג את התרבות, הנוף וקו החוף של נובה סקוטיה. ישנם כמה מוזיאונים וגלריות אמנות במרכז הליפקס. מוזיאון העלייה הקנדי במזח 21, נקודת כניסה לעולים הבולטת בשנות השלושים, הארבעים והחמישים, נפתח לקהל כאתר היסטורי לאומי של קנדה בשנת 1999, והוא המוזיאון הלאומי היחיד במחוזות האטלנטיים. הגלריה לאמנות של נובה סקוטיה שוכנת בבניין בן 150 שנה המכיל למעלה מ-9000 יצירות אמנות. המרכז התרבותי השחור לנובה סקוטיה בדרטמות' משקף את המורשת האתנית העשירה באזור.
טיילת הליפקס היא שביל ציבורי לאורך נמל הליפקס.
בהליפקס ישנם אתרים היסטוריים לאומיים רבים, ובמיוחד גבעת המצודה (פורט ג'ורג'), ממש מחוץ לאזור העירוני.
מפרץ Peggys האייקוני מוכר בינלאומית ומבקרים בו יותר מ־600,000 איש בשנה.
קו החוף במרכז העיר הליפקס הוא אתר גשר ההליפקס (Halifax Harbourwalk), הטיילת שאורכה כ-3 ק"מ פופולרית בקרב תיירים ומקומיים כאחד. ספינות בינוניות רבות עוגנות כאן באחד מהרציפים. בסביבת הנמל שוכנים טרמינל מעבורות של הליפקס, מאות חנויות, נכסים היסטוריים, כמה מבני משרדים, קזינו נובה סקוטיה, מדי שנה בחודש אוגוסט מתקיים פסטיבל האוטובוסים הבינלאומי של הליפקס.
אזור Downtown בעיר הוא מרכזה של הליפקס, ביתם של חנויות ועסקים קטנים רבים, הוא אזור קניות מרכזי, כולל כיכר סקוטיה, חנויות ברינגטון פלייס וקניון הימי. בקרבת מקום נמצאים מספר קניונים ברחוב ספרינג גארדן, כולל קניון פארק ליין. באזור שוכנים כ-200 מסעדות וברים המציעים מגוון רחב של מטבחים עולמיים. ישנם גם יותר מ-60 בתי קפה שנפתחים בחודשי הקיץ. חיי הלילה מורכבים ממספר מועדוני לילה, ברים ומקומות מוזיקה קטנים כמו גם קזינו נובה סקוטיה, קזינו גדול שנבנה בחלקו מעל המים.
ספינות שייט רבות פוקדות את המחוז לעיתים קרובות. בשנת 2015 ביקרו בנמל הליפקס 141 אוניות עם 222,309 נוסעים.