stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקודת סנטה קרוז
היסטוריה > מקור השם

שם הנקודה מופיע לראשונה במפה ארגנטינאית משנת 1949.
הנקודה נקראת על שם הספינה הארגנטינאית סנטה קרוז (Santa Cruz), אשר הפליגה בין איי שטלנד הדרומיים בשנת 1948.
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
סייד חוסיין בורוג'רדי

| --- | --- |

חוסיין בורוג'רדי בסוף שנות ה-50
 לידה:  23 במרץ 1875 בורוג'רד, איראן
 פטירה:  23 במרץ 1961  (בגיל 86) קום, איראן
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  חווזה עלמיה בקום 
 
סייד חוסיין עלי טבאטבאי בורוג'רדי (בפרסית: آیت الله العظمی سید حسین طباطبایی بروجردی; 23 במרץ 1875 – 30 במרץ 1961) היה מרג'ע תקליד מוביל באסלאם השיעי באיראן משנת 1947 עד מותו בשנת 1961.
ביוגרפיה

בורוג'רדי נולד בעיר בורוג'רד בלורסתאן שבאיראן. משפחתו נקשרה 30 דורות אחורה לחסן בן עלי, נכדו הבכור של הנביא מוחמד. אביו סעיד היה מחנך דתי בבורוג'רד ואמו סעידה הייתה בתו של סעיד מוחמד עלי טבאטבאי.
בין תלמידיו המפורסמים: רוחאללה ח'ומייני, עלי ח'אמנאי, עלי סיסתאני, חוסיין וחיד חראסאני וחוסיין עלי מונתזרי
סייד דרוויש

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1892 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  15 בספטמבר 1923 (בגיל 31) אלכסנדריה, מצרים 
 מוקד פעילות:  האימפריה העות'מאנית, סולטנות מצרים, ממלכת מצרים 
 סוגה:  מוזיקה מצרית 
 שפה מועדפת:  אנגלית, ערבית 
 בן או בת זוג:  Hayat Sabri (1908–1923) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סייד דרוויש
סייד דרוויש (בערבית سيد درويش; 17 במרץ 1892 – 15 בספטמבר 1923) היה משורר, סופר ומלחין מצרי הנחשב כאבי המוזיקה הערבית הקלאסית, היה ממוריה של אום כולתום ושל מוחמד עבד אל-והאב. עבד אל-והאב אף ביצע בתוכנית הרדיו "אלחן מן זמן" את שירו של סייד דרוויש "אנא הוית". דרוויש היה מלחין ההמנון המצרי – "בילאדי בילאדי", אולם מבחינה מוזיקלית לחן זה אינו מהמורכבים בלחניו של סייד דרוויש.
חייו

דרוויש נולד במצרים בעיר אלכסנדריה. 
שירים שכתב בוצעו על ידי פיירוז, זכי מוראד ומוחמד עבד אל ואהב.
דרוויש כתב את השיר בלאדי בלאדי, ב-1979 אחרי הסכם השלום עם ישראל החליטו לאמץ את שירו כהמנון לאומי רשמי של מצרים.
שיריו של דרוויש מושרים עד היום בקרב חובבי המוזיקה המצרית המקורית. שיריו הנודעים ביותר הם: 'דייעתי מוסתקבל חייתי' (במקאם שורי), 'אנא הווית' (במקאם כורד), ו'אל חביב'. לשלשת השירים הללו נכתבו מילים עבריות לשיר "דייעתי מוסתקבל חייתי" חוברו מילות השיר "די אבי מושפל בחטאתי", לשיר "אנא הוית", חוברו מילות השיר "אנא קוית", לשיר "אל חביב", חוברו המילים "אל חביב".
גם בזמנו של סייד דרויש שיריו הארוכים לא היו נחלת הכלל, והיו מקובלים רק בקרב האליטה המצרית. כדי לבצע את שיריו יש צורך להשתמש בטונים גבוהים ונמוכים, ולשלוט בתנודות הקול בצורה קשה מאוד. כל שורה בלחניו של דרוויש מצריכה חזרות רבות לפני ביצועה, ויש בה פרטים רבים ומגוונים, מעבר ממאקם למאקם, והחלפות קצב מרובות.
כמו כן הלחין סייד דרוויש שירי עם רבים, ובהם השיר "ז'ורוני כל סנא מרא" (בקרוני כל שנה פעם אחת). מקובל כי מחברת מילות השיר הייתה צעירה יהודייה שנישאה לשוטר ערבי. משפחתה הגיבה בנתק מוחלט למעשה זה, ולפיכך היא נפלה למשכב אשר ממנו לא קמה. לפני פטירתה תוך הרהורי חרטה, חיברה את השיר לבני משפחתה.
גורסים אחרים טוענים שסייד דרוויש "הלווה" את הלחנים של "זורוני כל סאנא מרא", "טלעת יא מחלה נורא" ו"בינת אל שאלביה" ממורו הגדול מולא עותמאן אל מוסולי (1854-1923) איתו נפגש בחאלב ב-1908 והושפע ממנו רבות.
סיירת המדע

כריכת הספר הראשון בסדרה
"סיירת המדע" היא סדרת ספרים על מדע, מאת גלילה רון־פדר-עמית. בספר יוצאים עומרי ואחותו עדי (שמותיהם של שניים מנכדיה), ולפעמים גם חבריהם, לחקור כל מיני דברים בתחומים שונים. הספרים מעשירים את הידע של הקורא. בסוף כל ספר מופיע פרק המסביר את התופעה בה הספר דן ונותן עובדות לגביה.
נכון לשנת 2020, יצאו לאור 33 ספרים בסדרה.
ספרי הסדרה

הקרב נגד הסטרפטוקוק הרשע (2005)- אמא של עומרי ועדי לא מרגישה טוב ועדי ועומרי נכנסים לגופה ולומדים על וירוסים בפרט ועל המערכת החיסונית בכלל.
מבצע ברק ורעם (2005) - עדי ועמרי הופכים לטיפת מים, כאשר עדי היא החמצן ועמרי ואחיו התאום הלא-נחמד הם שני המימנים (יחד H2O). הם דוחפים את העננים אל מעל הים כדי שהברקים לא יהרסו בתים.
הבריחה מכוח המשיכה (2005)
הרפתקה אטומית (2005) - עדי ועמרי הקטינו את עצמם בחוף הים ונכנסו לארמון החול שבנו, כך שכל גרגר חול היה הרבה יותר גדול מהם וכך לומדים על האטום.
פורשים כנף עם הנשרים - משפחת עמית הולכת לטקס בו משחררים נשרים לטבע. עדי ועמרי הופכים את עצמם לנשרים ומגלים כמה דברים מעניינים על נשרים.
מרד האבקנים
פילוג בכוורת הדבורים
מרדף במערכת העיכול
מי יעצור את רעידת האדמה?
אולימפיאדת הראשנים (2007)
הפריצה לבנק המעלות (2007) - עמרי חולם חלום שבו הוא בדמות משולש בארץ דמיונית בשם ארץ הגאומטריה. עמרי לומד על צורות, זוויות ומעלות ואיך משולש יכול להפוך לריבוע.
הקרב נגד האלרגן העקשן - בעקבות התקף אסתמה של חבר, עמרי ועדי, יחד עם קרובת משפחה בשם איה, נכנסים לנחיר השמאלי של החבר, וכך לומדים על אלרגיות.
המזימה הערמומית של הניקוטינים (2007)  - עמרי ועדי, יחד עם בן דודם איתמר לב, נכנסים לתוך סיגריה של קרוב משפחה שלהם ותוך כדי למידה על מרכיבי הסיגריות והשפעותיהן על בני האדם, גורמים לו להפסיק לעשן.
מי שבר את קרני האור?
לאן חש חושחש הנחש? (2008)
תעלומת היסוד החטוף
מתקפת הקלוריות
שביתה במחסני הזיכרון (2009)
המדוזה המכושפת
הלונה פארק החשמלי
המירוץ למיליון החיידקים
מסע אל כוכבי הלכת (2010)
פסטיבל הדגים
לנדוד עם החסידות (2011)
מרוץ שליחים בעצב הראייה (2011) - עדי ועמרי משתתפים בתחרות דמיון בעצב הראיה ומגלים כמה דברים מעניינים על הראיה.
סוד הטלפון הראשון (2012)
תעלומת הכאב (2013) - עדי ועמרי נכנסים לגוף אנושי כדי ללמוד מה קורה בו כאשר סובלים מכאב.
מתקפת היתושים (2013) - אחרי שעדי נעקצת, היא ועמרי הופכים ליתושים כדי לנסות לנקום בהם וכך לומדים עליהם.
מלכודת הנפט (2014)
סוד החצוצרה הפלאית (2014)
אלוף הדינוזאורים (2015) - משפחת עמית מבקרים בתערוכה של דינוזאורים עדי ועמרי חוזרים אחורה בזמן לתקופת הדינוזאורים ועוזרים לדינוזאור טוב לב לנצח בהתאבקויות דינוזאור רשע.
שבר בעצם הבריח (2017)
נדנדה בשיניים (2019)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נג'לה סעיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בת 50 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון 
 
נג'לה סעיד (באנגלית: Najla Said; בערבית: نجلاء سعيد; נולדה ב-4 באפריל 1974) היא סופרת, שחקנית, מחזאית ופעילה פלסטינית-אמריקאית. עבודתה הספרותית והאקדמית עוסקת בגזענות, סטריאוטיפים, אי שוויון חברתי וכלכלי, תוך התמקדות באתגרים העומדים בפני מהגרים ודור שני לאמריקאים.
חייה

סעיד גדלה באפר וסט סייד של מנהטן. אביה היה המלומד והאינטלקטואל הציבורי אדוארד סעיד שעסק בפוסט-קולוניאליזם ואמה היא הסופרת והאקטיביסטית מריאם ס' סעיד. היא סיימה את לימודיה בבית הספר טריניטי ב-1992 ובאוניברסיטת פרינסטון והשתלמה במשחק במעבדת שייקספיר של התיאטרון הציבורי.
ב-2013, סעיד דנה בפוליטיקת הזהות הערבית במגזין "סלון" והתייחסה לנושא בספרה מחפשת את פלסטין (Looking for Palestine).
קריירת משחק

בשנת 2010 סעיד הופיעה בהצגת יחיד באוף ברודוויי, בשם פלסטין.
סעיד הופיעה בסרטים ובהם My Love Affair with Marriage, כמו גם בכמה תוכניות טלוויזיה בארצות הברית, כולל הבחורה החדשה, NCIS: ניו אורלינס וניו אמסטרדם.
מיצירותיה

Looking for Palestine: Growing Up Confused in an Arab-American Family. Penguin Group US. 1 באוגוסט 2013. ISBN 978-1-101-63215-4. {{cite book}}:  (עזרה)
"Najla Said: An Open Letter to Shakira: We Are Not All Israel". Guernica. 24 ביוני 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  "From the Upper West Side to the Middle East: Najla Said on Her New Memoir, Looking for Palestine". Vogue (באנגלית אמריקאית). 2013-07-31. נבדק ב-6 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Anam, Nasia (31 במרץ 2014). "He Said, She Said: Najla Said's "Looking for Palestine"". Los Angeles Review of Books. נבדק ב-26 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dickson, Ej (2013-07-28). "Najla Said: "My Arab-American story is not typical in any way"". Salon (באנגלית).
↑  Felicia R. Lee (8 בפברואר 2010). "Identity Found: On West Side via West Bank". The New York Times. “Najla's play is important because it adds a personal dimension to the difficulties of communication in a life that has many different reference points,” Mr. Barenboim said... {{cite news}}:  (עזרה)
↑  IMDb website, Retrieved 2023-05-17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420746005171  GND: 1121043119  ISNI: 0000 0004 0886 8015  LCCN: n2013024701  VIAF: 302048273   WorldCat (עם VIAF): 302048273
נקודת סיפליין

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  64°03′00″S 60°46′00″W﻿ / ﻿64.05°S 60.7667°W﻿ / -64.05; -60.7667
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת סיפליין(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת סיפליין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת סיפליין(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת סיפליין
 
נקודת סיפליין (באנגלית: Seaplane Point; מילולית: נקודת המטוס הימי) היא לשון יבשה, בצידו הדרומי של מפרץ קרטיס, בחוף הצפון מזרחי של חצי האי צ'אוודאר, בחוף דייוויס, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי האתר

האתר מופה באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי האנטיג אירווסרוויז, בין השנים 1957–1955.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האתר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
שמה של לשון הים ניתן לה עת שניתן שמו של מפרץ קרטיס. שניהם קרויים על שמו של  גלן קרטיס, מהנדס אווירונאוטיקה וחלוץ תעופה אמריקני. קרטיס בנה את המטוס הימי הראשון בשנת 1911, והיה הראשון שהטיס מטוס ימי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  קורות חייו של גלן קרטיס
סיירת כבדה

מוגאמי, סיירת כבדה של הצי היפני, 1935
סיירת כבדה היא סוג של סיירת או אוניית מלחמה, שהייתה בשימוש במחצית הראשונה של המאה ה-20.
באמנת לונדון, שנחתמה ב-1930 ונועדה להוות המשך למהלך צמצום החימוש הימי, הוגדרו מחדש טיפוסי הסיירות. סיירת קלה הוגדרה כאוניית הנושאת תותחים בקוטר שאינו עולה על 6.1 אינץ' (155 מ"מ) ואילו סיירת כבדה הוגדרה כנושאת תותחים כבדים יותר, עד קוטר 8 אינץ' (203 מ"מ). שני טיפוסי האוניות היו אמורים להיות בהדחק של 10,000 טון, לכל היותר. למרות החימוש הכבד יותר של הסיירת הכבדה, נחשבו תותחי 6 אינץ' עדיפים: מהירות הירי שלהם הייתה גדולה יותר, וניתן היה לשאת יותר תותחים באותו משקל. משקלם הגדול יותר של פגזי 8 אינץ' לא נחשב ליתרון, משום שרוב האוניות שהיו בנויות לספוג פגזי 6 אינץ' היו מסוגלות לספוג גם פגיעת פגזי 8 אינץ'.
ככל שהתברר שהמלחמה בלתי נמנעת, החלו המדינות השונות לפרוש מהאמנה ולבנות כלי שיט בעלי הדחק רב יותר, ותותחים בעלי קוטר גדול יותר. יפן בנתה את סדרת הסיירות הכבדות מוגאמי, שהיו בעלי הדחק של למעלה מ-13,000 טון, ותותחים בקוטר 6.1 אינץ', שהוחלפו בתחילת המלחמה (כפי שתוכנן מראש) לתותחים בקוטר 8 אינץ'. הצי הגרמני בנה את סדרת הסיירות הכבדות אדמירל היפר, שההדחק שלהן הגיע ל-18,000 טון, ונשאו תותחי 8 אינץ'.
בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה נוצר למעשה מדרג של אוניות שטח עיקריות, שהחל בסיירת הקלה, עבור בסיירת כבדה, המשך באוניית מערכה זוטא, סיירת מערכה וכלה באוניית המערכה.
עיקר המדרג היה קיים בצי הגרמני; לאחר סדרת אדמירל היפר, נבנו שלוש סיירות כבדות, שנקראו בפי הגרמנים panzerschiffe, "אוניות משוריינות". הסדרה נקראה "דויטשלנד", על שם האונייה הראשונה בסדרה, מתוך שלוש. אוניות אלה היו קטנות מאוניות מערכה ומסיירות מערכה, ולמעשה היו קרובות במידותיהן לסיירות כבדות, אך הייתה להן עוצמת אש גדולה בהרבה משלהן. בשל כך הגדירו אותן הבריטים כ"אוניות מערכה זוטא" (pocket battelship). בהמשך בנו הגרמנים עוד שתי אוניות גדולות עוד יותר - שרנהורסט וגנייזנאו - שאותן הגדירו הבריטים כ"סיירת מערכה", בשל גודלן, ואילו הגרמנים ראו בהן כבר אוניות מערכה, ללמדך על הגבול הדק שבין טיפוסי אוניות אלו.
סיירות היו חלק פעיל ומהותי מציי העולם במלחמת העולם השנייה. בפלישה הגרמנית לנורווגיה, באפריל 1940, נתקלו סיירות המערכה הגרמניות שרנהורסט וגנייזנאו בסיירת המערכה הבריטית Renown, ללא הכרעה; מספר שבועות לאחר מכן הפתיעו האוניות הגרמניות את נושאת המטוסים הבריטית אה"מ גלוריוס וטיבעו אותה ואת המשחתות המלוות. סיירת המערכה הבריטית אה"מ הוד נלחמה באוניית המערכה הגרמנית ביסמרק בקרב מצר דנמרק, ב-24 במאי 1941; הוד הוטבעה על כל צוותה בקרב. סיירות גרמניות ובריטיות השתתפו במערכה על האוקיינוס האטלנטי, כמו גם בזירות אחרות.
הערות שוליים

↑  לא כולל, כמובן, משחתות ואוניות קטנות מהן, כמו פריגטות, קורבטות, ספינות טורפדו, ועוד, ולא כולל נושאות מטוסים.
↑  שמה של "דויטשלנד" שונה בתחילת המלחמה ל"ליצו" (Lützow), מחשש לפגיעה מורלית במקרה שהאונייה תוטבע. שתי האוניות האחרות היו אדמירל שר ואדמירל גרף שפיי.
נקודת סמירננסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°22′07″S 59°22′45″W﻿ / ﻿62.3686°S 59.3792°W﻿ / -62.3686; -59.3792
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת סמירננסקי(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת סמירננסקי
 
נקודת סמירננסקי או סמירננסקי פוינט או הוק סמירננסקי (באנגלית: Smirnenski Point ; בבולגרית: нос Смирненски) היא לשון יבשה צרה שאינה מכוסה קרח, בחוף המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
אורכה של לשון היבשה 1.1 קילומטרים, והיא בולטת לתוך מצר נלסון.
נקודת סמירננסקי מהווה את הצד הצפון-מערבי של פתחו של מפרצון גארניה.
נקודת סמירננסקי ממוקמת 1.2 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת פרליק;
נקודת סמירננסקי ממוקמת 4.4 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מנקודת באטוליה;
נקודת סמירננסקי ממוקמת 1.42 קילומטרים צפונית-מערבית מהאי טרקליאנו;
נקודת סמירננסקי ממוקמת 4.7 קילומטרים ממזרח לנקודת אוגארצ'ין;
וכן, נקודת סמירננסקי ממוקמת 8.11 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת ניואל.
היסטוריה > מיפוי הנקודה

נקודת סמירננסקי מופתה לראשונה בשנת 2009, על ידי סוקרים בולגריים.
היסטוריה > מקור השם

נקודת סמירננסקי נקראת על שם המשורר הבולגרי הריסטו סמירננסקי (חי בין השנים: 1898 – 1923).
נקודת בארנארד

| --- | --- |

נקודת בארנארד - מבט ממצר סמולנסק
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  62°45′30″S 60°20′26″W﻿ / ﻿62.75823°S 60.34049°W﻿ / -62.75823; -60.34049
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת בארנארד(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת בארנארד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת בארנארד(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת בארנארד
 
נקודת בארנארד או נקודת ברנרד (באנגלית: Barnard Point) היא לשון יבשה המהווה את הצד הדרום מזרחי של הכניסה (השפך) למפרץ פולס בחוף הדרומי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת בחצי האי רוז'ן, 1.5 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית מנקודת בוטב.
הנקודה ממוקמת 6.6 קילומטרים דרומית-מזרחית מסלע מיירז.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה התגלתה על ידי צידי כלבי ים בשנת 1822.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968;
הנקודה מופתה שוב על ידי סוקרים בולגרים ב-2005 ו-2009.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה בשנות ה-20 של המאה ה-20.
הנקודה נקראת על שמו הקודם של הר פריזלנד (שנקרא קודם לכן הר בארנארד). לאחר שינוי השם להר פריזלנד, על מנת לשמר את השם ההיסטורי, הועבר השם "בארנארד" לנקודה.
ההר נקרא על שמו של צ'ארלס ה. ברנארד (Charles H. Barnard), רב החובל של הספינה צ'אריטי (Charity), מניו יורק, שהיה צייד כלבי ים, באיי שטלנד הדרומיים בין השנים 1820–1821.
נקודת בטוליה

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מפרצון צפינה 
 קואורדינטות:  62°24′16″S 59°20′41″W﻿ / ﻿62.4044°S 59.3447°W﻿ / -62.4044; -59.3447
 אורך:  550 מטר
 נתונים מדיניים
 על שם:  בטוליה 
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת בטוליה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת בטוליה
 
נקודת בטוליה או נקודת באטוליה או באטוליה פוינט או נוס באטוליה (באנגלית: Batuliya Point; בבולגרית: нос Батулия) היא לשון יבשה שאינה מכוסה קרח, המהווה את הקצה המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה

נקודת בטוליה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרצון צפינה.
נקודת בוטליה בולט 550 מטרים מהאי לתוכו של מצר ברנספילד.
נקודת בטוליה ממוקמת 5.4 קילומטרים צפונית-מזרחית לקצה הדרום-מזרחי של נקודת רוברט;
נקודת בטוליה ממוקמת 3 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לקצה הדרום מזרחי של נקודת סאדאלה;
נקודת בטוליה ממוקמת 1.9 קילומטרים דרומית לנקודת קיצ'ן.
היסטוריה > מיפוי אזור לשון היבשה

אזור לשון היבשה מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
היסטוריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם היישוב בטוליה שבמערב בולגריה.
נג'מייה פגרושה

| --- | --- |

 לידה:  7 במאי 1933 פגרושה, ממלכת יוגוסלביה 
 פטירה:  7 בפברואר 2020 (בגיל 86) פרישטינה 
 שם במה:  Bilbili i Kosoves 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, קוסובו 
 תקופת הפעילות:  מ-1948 
 סוגה:  אופרה, מוזיקת פופ, רוק, מוזיקה עממית, פאנק 
 סוג קול:  קונטרה אלט, סופרן 
 פרופיל ב-IMDb
 
נג'מייה פגרושה (באלבנית: Nexhmije Pagarusha; בסרבית: Nedžmije Pagaruša; ‏7 במאי 1933 – 7 בפברואר 2020) הייתה זמרת ושחקנית אלבנית-קוסובואית, המכונה לעיתים קרובות גם כמלכת המוזיקה של קוסובו. פגרושה זכתה לשבחים על הקול הסופרני שלה שהשתמשה במהלך הקריירה המוזיקלית שלה, בעיקר בקוסובו ובמדינות השכנות אליה. סגנון המוזיקה שלה לא הוגבל רק למוזיקה אלבנית, שכן היא ביצעה גם ז'אנרים אחרים כמו רוק, פופ, פאנק ואופרה.
ביוגרפיה

נג'מייה פגרושה נולדה בכפר הקטן, פגרושה (גר'), ממלכת יוגוסלביה (כיום, קוסובו). היא סיימה את בית הספר היסודי במאלישבו ולאחר מכן נסעה לבלגרד, שם למדה בבית ספר למוזיקה למשך 3 שנים, במסלול הסולו. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזמרת ברדיו פרישטינה ב-1948.
הקריירה המוזיקלית נמשכה כמעט 40 שנה, ובשל הניגוד בז'אנרים בהם הופיעה, לא היה ניתן להגביל את פגרושה כסוג מסוים של זמרת. על פי מבקרי המוזיקה ומעריציה, היא נקראת Bilbili i Kosovës (הזמיר של קוסובו), מלכת המוזיקה של קוסובו, מאדאם באטרפליי וכו'.
היא צברה פופולריות רבה לא רק בקוסובו, אלא גם במדינות אירופאיות אחרות, כמו אלבניה, מקדוניה הצפונית, בוסניה והרצגובינה, בולגריה ואחרות. היא הובילה מספר הופעות עם הרכב המוזיקה Shota במדינות אלו, וגם בישראל. בקוסובו זכתה בתואר Këngëtare e shekullit (מילולית: זמרת המאה).
השיר "Baresha", שהולחן עלי ידי בעלה, רסקו מוליקי (אנ'), ונכתב על ידי ריפת קוקאי (אנ'), הוא אחד מהשירים הפופולריים ביותר שלה. פגרושה שיחקה בהצגות תיאטרון רבות ובסרטים וגם כשחקנית היא זכתה בפרסים רבים.
היא הפסיקה את קריירת המוזיקה שלה ב-1984 לאחר שעשתה קונצרט ענק בסרייבו. ב-2000, היא שרה את השיר "Për ty" בתוכנית טלוויזיה אלבנית, לאחר 16 שנים שלא הופיעה מוזיקלית. היא עבדה כיועצת בכירה למוזיקה ברדיו קוסובו וברדיו בלו סקיי. בנובמבר 2012, היא קיבלה את מסדר כבוד האומה (אנ') שהוענק על ידי נשיא אלבניה, בויאר נישני.
נג'מייה פגרושה נפטרה ב-7 בפברואר 2020 בשל מחלה לא ידועה.
סינגלים

פגרושה הוציאה יותר מ-150 סינגלים. הסינגלים המצליחים ביותר שלה הם:
Baresha
Ani mori nuse
Mora testin
Kur më shkon si zog n'hava
Kur më del në derë
Ke selvitë
Ç'u ngrit lulja në mëngjes
Çil njat zemër plot kujtime
Dallëndyshe
Një lule
Zambaku i Prizrenit
Sytë për ty i kam të njomë
פילמוגרפיה

Makedonska krvava svadba (1967) as Nedžmije Pagaruša
Jugovizija (1973)
Gëzuar viti i ri (1976)
E kafshoja terrin (1977)
I ikuri (1980)
Tre vetë kapërcejnë malin, Three people overpass the mountain (1981)
Lepuri me pesë këmbë
Fluturimi i Micakut
Daullet e të çmendurve
Rexha i nënës në grazhd të kalit
Vrasësit bëjnë dasmë natën (1997)
הערות שוליים

↑  "Nexhmije Pagarusha, një fenomen I papërsëritshëm". teksteshqip.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nexhmije Pagarusha nderohet nga Nishani me urdhrin "Nderi I Kombit"". teksteshqip.com. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nderi i Kombit", Nexhmije Pagarusha ["Honor of the Nation", Nexhmije Pagarusha] (באלבנית), Gazeta Express, 29 בנובמבר 2012, אורכב מ-המקור ב-3 בנובמבר 2013, נבדק ב-4 בנובמבר 2013 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Bloodshed at the Wedding". ארכיון מ-2017-02-08. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gëzuar viti i ri". ארכיון מ-2018-12-25. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "E kafshoja terrin". ארכיון מ-2017-02-08. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "I ikuri". ארכיון מ-2019-05-31. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tre vetë kapërcejn malin". ארכיון מ-2017-02-09. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Movie Reviews". 6 בפברואר 2020. ארכיון מ-2020-03-08. נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128610980  ISNI: 0000 0001 1490 6258  LCCN: n95060366  MusicBrainz: 716094bc-a665-4ea3-b2f8-8d1981d6e715  VIAF: 40433222   WorldCat (עם VIAF): 40433222
נקודת בייקאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Baykal 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 אורך הרכס:  800 מ' 
 קואורדינטות:  64°12′50″S 62°29′06″W﻿ / ﻿64.21388889°S 62.485°W﻿ / -64.21388889; -62.485
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת בייקאל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת בייקאל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת בייקאל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת בייקאל
 
נקודת בייקל (באנגלית: Baykal Point; בבולגרית: нос Байкал) היא לשון יבשה סלעית, שאורכה 800 מטרים, הבולטת לכיוון דרום - דרום-מערב לתוך מפרץ לנוסה, בחוף המערבי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
הנקודה ממוקמת 2.63 קילומטרים מזרחית - דרום מזרחית לנקודת דריינקור, 6.55 קילומטרים צפונית מערבית להר פארי ו-5.4 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית לנקודת מינוט.
היסטוריה > גילוי הנקודה

הנקודה מופתה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שמו של הכפר בייקל שבצפון בולגריה, ועל שם הכפר בייקלסקו (Байкалско) שבדרום מערב בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)