stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיידרמן: אין דרך הביתה
שיווק

במאי 2020, דווח על כך שסוני נכנסה לשותפות למטרות קידום מכירות עם "יונדאי מוטור גרופ", במסגרתה הם ישווקו את הדגמים והטכנולוגיות החדשים שלהם במהלך הסרט. ב-23 בפברואר 2021, הולנד, בטלון וזנדאיה חשפו תמונות סטילס המציגות את דמויותיהם מהסרט לצד סמלילים מזויפים עבור שם הסרט הרשמי. בתגובה על כך, ג'ניפר ביסט מהאתר "CNET" העלתה את האפשרות כי מטרת שלושת הסמלילים המזויפים היא לייצג את דמויותיהם של הנבלים שיופיעו בסרט.
ביולי 2021, חשפה מארוול צעצועים ובובות אקשן שונות עבור קידום הסרט, כולל בובות "Funko Pop", בובות "Marvel Legends" וסטים של לגו. בסוף אוגוסט 2021, כשנשאל על המחסור בקדימון ותמונות רשמיות או תקצירי עלילה לסרט, פייגי האמין שהסרט אינו "פחות או יותר סודי מכל הפרויקטים האחרים שלנו" ואישר כי קדימון רשמי יופץ לפני עליית הסרט לאקרנים בבתי הקולנוע. על אף ש"סרטי סוני" היא האמונה על תהליך שיווק הסרט, דווח כי צוות השיווק שלה מתואם מול צוות השיווק של דיסני על מנת לוודא שכל צוות יודע מתי הצוות מפיץ תוכן הקשור ליקום הקולנועי של מארוול. ב-22 באוגוסט, דליפה לכאורה של הקדימון הראשון הופצה ברשתות החברתיות, אך הוסרה ונמחקה על ידי "סרטי סוני". הכתב אדם צ'יטווד מ"קולידר", התייחס בכתבתו ל"להט" המקוון המובנה סביב הקדימון, והעיר כי ללא קשר לתאריך הפצתו להצצות שייחשפו במהלכו, הקדימון לא "יעמוד בהייפ שהמעריצים בונים במוחם". צ'יטווד המשיך כי שאר הסרטים של אולפני מארוול לשנת 2021 אינם זוכים לביקוש דומה לזה לשל הסרט, והצביע על כך שכל השמועות סביב הליהוק הציבו את הסרט כ"חוויה קולנועית של פעם בחיים", אם יתבררו כנכונות. כמו כן, צ'יטווד תהה אם "סרטי סוני" נמנעה מלשווק את הסרט ולציין במפורש את תאריך עלייתו לאקרנים המיועד לדצמבר 2021 על רקע התפרצותה של וריאנט דלתא של נגיף הקורונה. הקדימון הרשמי הופץ רשמית ב-23 באוגוסט, במהלך פאנל "CinemaCon 2021" שנערך על ידי "סרטי סוני". דוואן קוגן מ"אנטרטיינמנט ויקלי" ציין כי הקדימון אישר את תפקידו של הרב-יקום בעלילת הסרט, כולל את תפקידיהם של אלמנטים מסרטיהם של סם ריימי ומארק וב, בעוד אוסטן גוסלין מ"פוליגון" לעומת זאת ציין כי חלק ניכר מהשמועות לא נחשף בקדימון, מה שמצביע על כך שהשמועות היו שקריות או לחלופין, שמארוול עדיין מתכוונים לשמור עליהם בסוד.
הפצה > בבתי הקולנוע

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-17 בדצמבר 2021. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-16 ביולי 2021, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, תאריך עלייתו לאקרנים נדחה ל-5 בנובמבר 2021, לפני שהוא שוב נדחה ל-17 בדצמבר 2021. הסרט חלק מהשלב רביעי של היקום הקולנועי של מארוול. באוגוסט 2021 הכריזו סוני ו-CJ 4DPlex על הסכם להפצת 15 מסרטי סוני במשך שלוש שנים בפורמט ScreenX, כולל "אין דרך הביתה".
הפצה > מדיה ביתית

באפריל 2021, חתמה סוני על הסכם עם דיסני המעניק להם גישה לתוכן שלהם, כולל סרטי "ספיידרמן" קודמים ותכני מארוול השייכים לסוני, שישודרו ב"דיסני+" ו"הולו" וברשתות הטלוויזיה הליניאריות של דיסני.
ב-7 באפריל 2022 הסרט עלה לעלות לשירות האייטונס בישראל לרכישה ולהשכרה. ב-13 ביולי באותה שנה, הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" בארצות הברית ובמדינות נוספות.
הכנסות

נכון ל-3 ביוני, הסרט גרף 1.088 מיליארד דולר בארצות הברית וקנדה ועוד 804.1 מיליון דולר בשאר רחבי העולם בסך הכל 1.892 מיליארד דולר. הסרט זכה להיות הראשון שהרוויח יותר ממיליארד דולר מאז פרוץ מגפת הקורונה מאז מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר בשנת 2019, והפך לסרט הנצפה ביותר בקולנוע וגם המרוויח ביותר בשנת 2021. בנוסף לזה הסרט הפך לסרט ה-6 הכי מרוויח בכל הזמנים בכל העולם, ולסרט ה-3 הכי מרוויח בארצות הברית וקנדה.
עתיד

באוגוסט 2019, נודע שסרט רביעי בסדרת הסרטים של "ספיידרמן" במסגרת היקום הקולנועי של מארוול נמצא בפיתוח לצד פיתוח הסרט השלישי. עם זאת, בפברואר 2021, אמר הולנד כי אף ש"אין דרך הביתה" הוא סרט האחרון בחוזה עליו הוא חתום מול אולפני מארוול וסרטי סוני, הוא מקווה להמשיך ולגלם את דמותו של ספיידרמן אם יתבקש לעשות כן. ביולי 2021, ציינה זנדאיה במהלך ריאיון כי היא אינה יודעת אם יופק סרט נוסף של ספיידרמן במסגרת היקום הקולנועי של מארוול. באוקטובר 2021, הולנד התייחס במהלך ריאיון ל"אין דרך הביתה" כאל "סוף זיכיון" שהחל עם "השיבה הביתה", וציין שכל סרטי סולו נוספים שיציגו את דמותו של ספיידרמן ביקום הקולנועי יהיו שונים מטרילוגיית הסרטים הזו, בין השאר בשל הפשטתו של פארקר מזהותו בעיני העולם בסוף הסרט.
חודש שלאחר מכן, הולנד העיר שהוא לא בטוח אם עליו להמשיך להשתתף בסרטי "ספיידרמן", בתקווה שסרטים עתידיים יתמקדו בדמותו של מיילס מוראלס במקום בדמותו של פארקר. למרות זאת, פסקל הצהירה כי היא מקווה להמשיך לעבוד עם הולנד על סרטי "ספיידרמן" עתידיים, וב-29 בנובמבר 2021, אף הצהירה שאולפני סוני ומארוול מתכוונים להפיק לפחות עוד שלושה סרטי "ספיידרמן" בכיכובו של הולנד. עם זאת, נמסר כי אין עוד תוכניות רשמיות להפקת טרילוגיה חדשה, למרות יחסי העבודה החזקים בין האולפנים. ב-17 בדצמבר 2021, עם עליית הסרט לאקרנים, פייגי אישר כי פיתוחו של סרט המשך החל.
ב-25 באוקטובר נודע כי הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-24 ביולי 2026.
הקרב על א-רקה (2017)

הקרב על א-רקה (2017) (באנגלית: Battle of Raqqa; מוכר גם בשם הקרב השני על א-רקה), היה מבצע צבאי שנערך בין ה-6 ביוני ל-17 באוקטובר 2017 על ידי הכוחות הסוריים הדמוקרטיים (SDF) נגד המדינה האסלאמית (דאעש) במטרה לכבוש את העיר א-רקה בצפון סוריה, ששימשה כבירת הח'ליפות של הארגון דה-פקטו. הקרב הסתיים בהכרזת הכורדים על שחרורה המלא של העיר.
הקרב היה השלב החמישי של ה-SDF בדחיקת המדינה האסלאמית ממחוז א-רקה. המבצע לשחרור העיר מכונה על ידי ה-SDF "הקרב הגדול" בהתייחס להערכות אודות הלחימה הקשה הצפויה בעיר ובגלל הערך הסמלי שלו. המבצע גם נתמך בתקיפות אוויריות ובכוחות קרקעיים של ארצות הברית. הקרב התרחש במקביל לקרב מוסול בעיראק, אשר הסתיים ב-9 ביולי 2017, כחלק מהמאמץ של כוחות הקואליציה המערבית ובעלי בריתה לכבוש את מוקדי הכוח המרכזיים של המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה, ולהוביל לפירוק הח'ליפות העולמית עליה הכריז הארגון ב-29 ביוני 2014.
רקע

העיר א-רקה (בערבית: الرقة) השוכנת על גדות נהר הפרת, ממוקמת בציר מרכזי בצפון סוריה המוביל במערב לערים חלב וחמה, בדרום לדיר א-זור ותדמור, במזרח לאל חסכה בסוריה ולמוסול בעיראק, ובצפון לאורפה בטורקיה. במהלך מרץ 2013, לאחר קרב קצר נגד צבא סוריה שהובל על ידי ג'בהת א-נוסרה, נפלה העיר לידי כוחות אופוזיציה מתונים וארגונים ג'יהאדיסטים, בהם המדינה האסלאמית, אחראר א-שאם וצבא סוריה החופשי אשר חילקו את העיר ביניהם. בעקבות תקיפות של המדינה האסלאמית על האופוזיציה הסורית המתונה וזו הג'יהאדיסטית בחלב ובאידליב בסוף 2013, פרצו חילופי אש כבדים כמעט בכל האזורים בסוריה שלא נשלטו על ידי בשאר אל-אסד. עד 13 בינואר 2014, המדינה האסלאמית הצליחה להשיג שליטה מלאה על העיר א-רקה, והיא שימשה כבסיס להתקפות על המורדים, על הכורדים ועל משטר אסד בכל רחבי מזרח וצפון סוריה. היא נבחרה לשמש כבירת הח'ליפות של המדינה האסלאמית עקב מיקומה האסטרטגי, כמו גם היותה רחוקה למדי ממרבית זירות הלחימה בסוריה בין 2014 ל-2015. מאז תחילת מבצע נחישות טבועה ב-2014 בעיראק ובסוריה על ידי המערב, העיר א-רקה נחשבה למטרה ראשונה במעלה עבור כוחות הקואליציה המערבית במסגרת ההתקפות האוויריות על המדינה האסלאמית, עקב מעמדה כבירת הח'ליפות, וכן עקב היותה בסיס מרכזי ללוחמים הזרים של הארגון ומרכז לתכנון גל הפיגועים נגד ערים אירופאיות. עד יוני 2017, העיר א-רקה נותרה העיר הגדולה היחידה בשליטה מלאה של המדינה האסלאמית בשטחי עיראק וסוריה, והחשיבות שלה גברה עוד יותר בעיני המערב, שראה בכיבושה מידי הארגון סתימת הגולל על רעיון הח'ליפות העולמית. תחילת המערכה על מחוז א-רקה על ידי הכוחות הסוריים הדמוקרטיים המורכבים ברובם מכורדים, החלה ב-6 בנובמבר 2016, כשבתחילה, המטרה הסופית של המבצע הצבאי במחוז הוגדרה ככיבוש בירת המדינה האסלאמית; ההכרח לטהר את דרכי הגישה לעיר מצפון, מזרח, מערב ודרום-מערב במהלך המערכה, הובילה את הכוחות הכורדים לכבוש מידי הארגון שטחים נרחבים במחוז, כשהקרבות המשמעותיים ביותר התחוללו בעיקר סביב אגם אסד על העיר א-ת'ורה, סכר טבקה וסכר באת'.
בתחילת המערכה על המחוז, כ-500 לוחמים מהכוחות המיוחדים של ארצות הברית פעלו בצפון סוריה לצד הכוחות הכורדים וסיפקו תמיכה למבצע. ארצות הברית ומדינות אחרות החברות בקואליציה המערבית, סיפקו נשק כבד ותמיכה לוגיסטית ותקשורתית לכוחות הכורדים, וכן ביצעו פעילות מודיעינית רחבת היקף באיסוף ובתקיפת מטרות של המדינה האסלאמית. על ההכנות האחרונות לקרב העיבו הזעזועים הפנימיים בתוך הקואליציה המערבית בין מדינות המפרץ הסוניות בראשות סעודיה ובתמיכת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, לבין קטר שהואשמה על ידם בתמיכה בטרור. עקב הזמן הרב שחלף מתחילת המערכה על המחוז ועד תחילת הקרב על העיר, המדינה האסלאמית הספיקה לפנות מהעיר את מרבית המנהיגים הבכירים בארגון ומשפחותיהם, לעבר עיירות במרכז הגבול הסורי-עיראקי (כדוגמת אבו כמאל), עקב היותן רחוקות יחסית ממרבית המערכות שמנהל הארגון בעת ובעונה אחת בסוריה ועיראק. בימים שקדמו לתחילת הקרב על העיר, תושבים מקומיים טענו שרבים מלוחמי המדינה האסלאמית נטשו את העיר לעבר דיר א-זור בעקבות המתקפה הממשמשת ובאה על בירתם.
כוחות

כוחות ההגנה של המדינה האסלאמית בעיר א-רקה, נאמדו בסביבות 4,000-3,000 לוחמים על ידי הקואליציה. המודיעין הצרפתי העריך שבין 2,500 ל-3,000 לוחמים נמצאים בא-רקה, בנוסף לכ-2,000 לוחמים ביישובי הסביבה. מקורות סוריים עצמאיים העריכו שמספרם נע בין 3,000 ל-5,000 לוחמים. מאז 2015, הג'האדיסטים התכוננו להגנה על העיר מפני כוחות קרקעיים, בין השאר באמצעות בניית ביצורים, חפירת תעלות ומנהרות, הטמנת מטענים ומוקשים ויצירת רשת מעברים דרך קירות הבתים. ההנחה הרווחת הייתה שברחבי העיר מפוזרים עשרות רכבי תופת משוריינים בגדלים שונים, בדומה למוסול, הממתינים לכניסת הכוחות הקרקעיים לפנים העיר, וכי יעשה שימוש גם ברחפנים קרביים. ההערכה הייתה שהמדינה האסלאמית גם תשתמש באזרחים שנותרו בעיר (כ-100,000 - 50,000 איש) כמגן אנושי מפני התקפות אוויריות. על סמך קווי הדמיון בין ההיערכות של המדינה האסלאמית לקרב על מוסול לבין ההיערכות לקרב על א-רקה, גורמים רבים במערב צפו קרב קשה וממושך על העיר, שינוהל מהצד השני על ידי יחידות מתאבדים ומלוחמים אידאולוגיים, וייתכן שהסיבה לכך שהעיר לא כותרה גם מצידה הדרומי, הוא כדי למנוע סיטואציה כמו זו שהייתה בקרב על מוסול שבו לוחמי המדינה האסלאמית המכותרים נלחמו עד המוות.
הכוחות הסוריים הדמוקרטיים, מנו כ-10,000 עד 15,000 לוחמים כורדים, ערבים וטורקמנים, שהשתייכו ברובם ל-YPG, ל-YPJ או ליחידות של צבא סוריה החופשי הכפופות ל-SDF; המפקדת של הקרב הייתה רוג'דה פילאט - לוחמת כורדית פמיניסטית. הכוחות הקרקעיים נתמכו על ידי מטוסי ומסוקי קרב של חיל האוויר של ארצות הברית, וכן על ידי כוחות מיוחדים של צבא ארצות הברית מרגימנט הריינג'רס ה-75 שהובילו את הסיוע האווירי הצמוד של מסוקי האפאצ'י ואת הארטילריה של סוללות תותחי ה-M777. הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת וכן הכוחות מיוחדים של צרפת היו מעורבים אף הם בקרב. ההערכה בקרב הקואליציה הייתה שהקרב על העיר יימשך 3–6 חודשים.
הערות שוליים

↑  SDF liberates al-Raqqa’s first neighborhood
↑  حي ثاني من مدينة الرقة محررة
1 2  After repelling their attack in the Division 17, “Euphrates Wrath” Operation Forces enter the second neighborhood in Al-Raqqah and take control of half of it and attempt to break in the third neighborhood
1 2  Explosives found in al-Jazra liberated village
↑  SDF announces the launch of 'Great Battle' for Raqqa
1 2  Great War for the liberation of Raqqa begins
↑    Steven Swinford, ‏Operation Raqqa: British RAF pilots to switch bombing raids to 'the heart' of Isil, The Telegraph, 25 December 2016
↑  Kurdish-Arab Forces in Syria Make Gains in Raqqa Province
↑  Bundeswehr in verheerenden Luftschlag involviert
↑  3rd neighborhood liberated from IS in al-Raqqa
1 2  US-backed fighters move into ISIS stronghold Raqqa for the first time
1 2 3  U.S.-backed force launches assault on Islamic State's 'capital' in Syria
↑  Syrian Democratic Forces break through Raqqa city limits for first time
↑  Battle to liberate Raqqa from Isis 'will be over quicker than Mosul'
1 2  ‏ 117 killed in US-backed Syrian offensive
↑  1200 ISIS fighters neutralized in Raqqa city
↑  Raqqa: Syrian Kurdish-led forces launch offensive on IS 'capital'
↑  Battle for Raqqa: Seven things you need to know
↑  Trump Takes Credit for Saudi Move Against Qatar, a U.S. Military Partner
↑  Syrie : début de la bataille pour reprendre Raqqa des mains du groupe EI
↑  Syrie : avec les combattants, à l’assaut de Rakka
↑  La bataille de Raqqa semble bel et bien lancée
↑  אוריאל לוי, ‏האיום הגדול ביותר על דאע"ש היא המפקדת הכורדית רוג'דה פילאט, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 7 ביוני 2017
↑  The Latest: US says fight for Raqqa will be ‘difficult’
↑  U.S.-backed forces seize Raqqa ruins; U.N. sees 'dire' situation
↑  Raqqa fight 'will accelerate as IS loses grip on Mosul'
↑  SDF takes control of the 17th Division Base north of Raqqa
↑  Repeated attempts by the “Euphrates Wrath” Operation Forces and the American forces to control the Division 17 and the sugar factory and preparations for an offensive on the second neighbourhood in Al-Raqqah city and advancement at its western outskirts
↑  International Coalition’s warplanes kill an activist of the Syrian Observatory and 22 civilians in Al-Raqqah and the “Euphrates Wrath” Operation Forces control the first neighbourhood almost completely
↑  SDF fighter enter another neighborhood in al-Raqqa city
↑  SDF liberates Sabahiyah neighborhood west of Raqqa
↑  US-backed force pierces into ISIS Syria bastion from west
↑  Military Strikes Continue Against ISIS Terrorists in Syria and Iraq
↑  תיעוד: דאעש חושף - כך נראתה הפצצת הזרחן בסוריה המיוחסת לארצות הברית
↑  U.S.-led forces appear to be using white phosphorus in populated areas in Iraq and Syria
↑  داعش يشن 3 هجمات متزامنة في الرقة
↑  More casualties raise the death toll to about 80 in the continued shelling on Al-Raqqah city
↑  SDF liberates Sahil village
↑  רויטרס, אי-פי והגרדיאן, המיליציה הכורדית בסוריה: בירת המדינה האיסלאמית א-רקה בידינו, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2017
קרב טליסו

קרב טליסו במלחמת רוסיה–יפן התרחש ב-14-15 ביוני 1904 במחוז ליאונינג ליד תחנת הרכבת ואפאנגואו - כ-130 ק"מ מפורט ארתור. הרוסים רצו להגיע לפורט ארתור הנצורה. הקרב הסתיים בניצחון יפני.
רקע

לאחר שכוחות היפנים ניתקו את קשר היבשתי בין הכוחות הרוסים במבצר פורט ארתור לכוח העיקרי, גנרל אלכסיי קורופטקין החליט שיש לפעול לפתיחת ציר לפורט ארתור. המשימה הוטלה על כוח צבאי בהיקף של כ-33 אלף חיילים בפיקוד גאורגי שטקלברג. הפעולה בוצעה לפי דרישת מפקד הצבאי באזור, האדמירל יבגני אלכסייב, שדאג לגורל הצי הנצור. לשטקלברג ניתנה פקודה לנוע לכיוון פורט ארתור, להגיע למגע עם היפנים ועל ידי כך להקטין את היקף הכוח סביב פורט ארתור. יחד עם זאת, נדרש לא להגיע לעימות חזיתי עם כוח עודף ולא להגיע לניצול מלא של העתודות. המטרה הסופית של המבצע הייתה הגעת הכוח לפורט ארתור. שליחת כוח צבאי לכיוון פורט ארתור הייתה בניגוד לאסטרטגיה ההגנתית של אלכסיי קורופטקין ולכן הוא טען שיש קושי לתת לשטקלברג את כל מה שדרוש לו. גם הפקודות שניתנו לשטקלברג לא היו חדות מספיק.
היפנים שיפצו את הנמל בדאליין ויכלו לתגבר את הכוחות ללא הפרעה. כאשר נודע להם על כוונת הרוסים להגיע לפורט ארתור, הכוח באזור חולק לצבא מס' 3 שנשאר סביב המבצר הנצור ולצבא מס' 2 שהתחיל לנוע צפונה לאורך מסילת רכבת במטרה להגיע למגע עם הרוסים.
לפני הקרב הרוסים התרכזו דרומית לעיירה ואפאנגואו בקרבת מסילת הברזל.
מהלך הקרב

ב-14 ביוני היפנים התחילו במתקפה עם חלק מהכוח שהיה ברשותם. הרוסים עמדו במתקפה ולאחר גילוי שרק חלק מהכוח היפני משתתף בה אף תכננו לתקוף בחזרה ולהתקדם דרומה. במהלך הלילה היפנים שינו את מיקום הצבת התותחים ואף קיבלו תגבורת בכוח אש. במהלך היום התברר שליפנים קיימת עליונות בכמות כוח אש תותחים וגם בדיוק הירי.
לרוסים שהחלו לתקוף מבוקר 15 ביוני נגרמו אבדות גדולות מירי תותחים כבד. היפנים מצדם החלו במתקפה באגף הימני של החזית הרוסית. לקראת 8 בבוקר האגף הימני של הרוסים כבר היה מותקף מ-3 חזיתות. לאזור זה נשלחה תגבורת והרוסים הצליחו להחזיק בעמדות. לקראת 11:30 הגיעו למטה הרוסי ידיעות על נוכחות יפנית משמעותית צפונית לעמדות המוחזקות. בשעה 14:00 הגיעו התגבורות והחלו בפריקה מהרכבת. לאור האש הכבדה של התותחים היפנים, תגבורות אלו לא יכלו להתארגן ולהשתתף בקרב. בעקבות הידיעות משדה הקרב ובמטרה למנוע כיתור של הכוח ניתנה פקודה לנסיגה כללית. הגשם החזק שפרץ באזור מנע מהיפנים להמשיך ולרדוף את הרוסים הנסוגים. לקראת הערב הנסיגה הסתיימה וכל היחידות הרוסיות התרכזו סביב תחנת רכבת ונזלין.
תוצאות הקרב

כתוצאה מהקרב והנסיגה הרוסית, הכוחות היפנים סביב פורט ארתור יכלו להמשיך במצור ללא הפרעה. לא היו ניסיונות נוספים להגיע לפורט ארתור דרך היבשה מצד הרוסי.
גנרל שטקלברג הואשם בכישלון המטלה שהוטלה עליו. מעשית, בין הסיבות העיקריות לכישלון היו הבדלים בהשקפת עולם של ניהול המלחמה בין שר המלחמה אלכסיי קורופטקין שדגל בהגנה לבין מפקד הכוחות באזור יבגני אלכסייב שדגל במדיניות התקפית.
קרב זפוריז'יה

קרב זפוריז'יה הוא עימות צבאי מתמשך שהתחיל ב-27 בפברואר 2022, בזמן הפלישה הרוסית לאוקראינה, כחלק מהמתקפה בדרום אוקראינה. זפוריז'יה היא עיר מרכזית ליד נהר דנייפר שבמרכז אוקראינה.
רוב הלחימה הקרקעית הייתה במחוז זפורוז'יה ובישובים הסמוכים לעיר זפוריז'יה. רוסיה כבשה חלק מהמחוז. לעיתים נורו רקטות על העיר.
הערות שוליים

↑  קברי אחים במחוז לוהנסק, פוטין מתקרב לכיבושו ונערך לגייס עוד חיילים, באתר ynet, 26 במאי 2022
↑  "Ukraine official says Russian troops approaching Zaporizhzhia nuclear plant". National Post (באנגלית). 2022-02-26. נבדק ב-2022-02-28.
↑  Жителів Запоріжжя просять не покидати укриття: Обстрілюють аеродром – новини Запоріжжя, www.depo.ua (באוקראינית)
↑  Reuters (2022-02-28). "Russia pounds Ukraine's second biggest city as fighting rages on". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-02-28.
↑  Командування Десантно-штурмових військ повідомило про звільнення 5 населених пунктів у Запорізькій області, Радіо Свобода (באוקראינית)
↑  גדי זאיג, ג'רוזלם פוסט, ‏בעקבות מלחמת רוסיה-אוקראינה שיא במספר העקורים בעולם, באתר מעריב אונליין, 23 במאי 2022
↑  Ймовірно, для ротації. Окупанти відводять війська з Мелітопольського та частини Василівського районів — Запорізька ОВА, nv.ua (באוקראינית)
↑  ЗСУ переходять у контрнаступ у Запорізькій області — командир підрозділу Азов, nv.ua (באוקראינית)
↑  Russia accused of shelling from Zaporizhzhia nuclear plant in Ukraine, France 24, ‏2022-07-16 (באנגלית)
↑  הסוכנות האטומית האוקראינית: על מתקן הגרעין זפוריז'יה להיות "נקי מצבא", באתר ynet, 8 באוגוסט 2022
↑  "Ukraine : « L'heure est grave » à la centrale nucléaire de Zaporijia, déclare le chef de l'AIEA au Conseil de sécurité de l'ONU". Le Monde.fr (בצרפתית). 2022-08-11. נבדק ב-2022-08-16.
↑  שעות לפני הכרזת הסיפוח של פוטין: 25 הרוגים מפגיעת טיל רוסי באוקראינה, באתר ynet, 30 בספטמבר 2022
↑  Live: Rescuers comb rubble of Zaporizhzhia apartment block hit by Russian strikes, France 24, ‏2022-10-06 (באנגלית)
↑  נקמת פוטין: הרוגים בהפצצות על קייב וערים ברחבי אוקראינה, "שוגרו 83 טילים", באתר ynet, 9 באוקטובר 2022
הפצצה רטסית בפאתי העיר זפוריז'יה
המתקפה על אי הנחשים

המתקפה על אי הנחשים (באוקראינית: Атака на острів Зміїний, ברוסית: Атака на остров Змеиный) התרחשה ב-24 בפברואר 2022 על אי הנחשים בים השחור, ביום הראשון לפלישה הרוסית לאוקראינה.
רקע

אי הנחשים (באוקראינית: Острів Зміїний, ברומנית: Insula Şerpilor) הוא אי אוקראיני בים השחור, בסמוך לגבול עם רומניה, במרחק של 45 קילומטרים מהדלתה של הדנובה. השטח הימי שמסביב לאי נתון למחלוקת משפטית בין אוקראינה לרומניה, אשר נפתרה בחלקה על ידי החלטת בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), שקבע שרוב השטח שייך לרומניה. בחודש אוגוסט 2021, במהלך הסכסוך הרוסי-אוקראיני המתמשך, ערך נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי מסיבת עיתונאים על האי, ואמר כי "האי הזה, כמו כל שאר השטח הריבוני שלנו, הוא אדמה אוקראינית, ואנו נגן עליו בכל האמצעים העומדים לרשותנו".
המתקפה

ב-24 בפברואר 2022, ביום הראשון לפלישה הרוסית לאוקראינה, משמר הגבול האוקראיני הודיע בשעה שש בערב (שעון אוקראינה) שאי הנחשים מצוי תחת מתקפה של ספינות הצי הרוסי. הסיירת "מוסקבה" וספינת הסיור "וסילי ביקוב" פתחו באש על האי.
כאשר הסיירת הרוסית הזדהתה ברשת הקשר והנחתה את מגני האי האוקראינים להיכנע ולהניח את נשקם, נשמע ולאד זדורין, אחד החיילים האוקראינים, מתייעץ עם חבריו כיצד לענות, ומשיב "ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" (ברוסית: Русский военный корабль, иди на хуй). בתגובה, פתחו הרוסים באש על האי, ולפי דיווחים ראשוניים הרגו את כל 13 המגינים שסירבו להיכנע, והשמידו את התשתיות שנותרו בו. בשעות הערב הודיעו רשויות הביטחון האוקראיניות שהאי נפל לידיהם של הרוסים.
הקלטת רשת הקשר פורסמה לראשונה על ידי אנטון הרשצ'נקו (אנ') ולאחר מכן סוקר העניין בהרחבה על ידי "אוקראינסקה פרבדה"(אנ'). המידע אומת בשלב מאוחר יותר על ידי גורמי ממשלה אוקראיניים.
התקשורת הרוסית טענה כי 82 מגינים (ולא 13) שמרו על האי, וכי הם נכנעו ונלקחו בשבי ללא קרב. לפי הדובר הרשמי של משרד ההגנה הרוסי איגור קונאשנקוב, "השבויים חתמו על התחייבות לא להמשיך בפעולות צבאיות, וישוחררו בקרוב"..
שלושה ימים לאחר האירוע דיווח דף הפייסבוק הרשמי של משמר הגבול האוקראיני כי יש ראיות לכך שחיילי הכוח, כולם או חלקם, נשבו בעודם בחיים ולא נהרגו במהלך ההתקפה. לאחר יומיים, צבא אוקראינה הודיע שהחיילים שהגנו על "אי הנחשים" לא נהרגו.
לפי ההודעה, החיילים הצליחו לבלום שתי מתקפות של הצבא הרוסי, ולאחריהן, כשאזלה להם התחמושת, נכנעו. ההודעה מבהירה כי כל התשתיות באי הוחרבו בתקיפה. בשידורי הטלוויזיה הרוסית נראו החיילים האוקראינים מועברים לקרים לאחר שנשבו.
הם שוחררו במרץ 2022 תמורת 19 חיילי הצי הרוסי.
תגובות

קריאתם של 13 המגינים האוקראינים לעבר הרוסים: ”ספינה מלחמה רוסית, לכו תזדיינו” פורסמה בהרחבה בכלי התקשורת וברשתות החברתיות והפכה ל"צעקת הקרב" של אוקראינים רבים נגד הכיבוש הרוסי ונערכו השוואות על השפעת מילותיהם של הלוחמים למקרים מפורסמים אחרים בעולם, כגון "זכרו את אלמו" בקרב אלמו.
יום לאחר המתקפה הודיע נשיא אוקראינה זלנסקי כי ”כל 13 הלוחמים נהרגו באופן הירואי אך לא נכנעו. הם יזכו בעיטור גיבור אוקראינה (אנ') (העיטור הצבאי הגבוה ביותר באוקראינה) לאחר מותם”.
במהלך ימי המלחמה הוצגו לראווה תמונותיהם של 13 הלוחמים מאי הנחשים, בתצלום המשותף עם נשיא אוקראינה, על בית האופרה בקייב, לצד תמונת הטייס שנודע בתור "רוח הרפאים של קייב", וויטלי סקקון.
לאחר הקרב

החל מסוף אפריל 2022, יזמה אוקראינה מספר מתקפות נגד. באחת מהן, נעשה שימוש במל"טים מסוג ביירקטאר.
הניסיון הכושל לכיבוש אוקראיני

לקראת יום הניצחון על גרמניה הנאצית ב-9 במאי הורה הנשיא זלנסקי לבצע ניסיון אוקראיני לכבוש חזרה את אי הנחשים. לדברי גנרל מיור איגור קונאשנקוב, דובר משרד ההגנה של רוסיה, הניסיון הכושל הסתכם באבדות אוקראיניות גורפות של לוחמים ושל ציוד צבאי רב, ובהן כ-60 אנשי צבא, 4 מטוסים (3 מפציצי Su-24 ומטוס קרב Su-27), 10 מסוקים מסוגים שונים, 3 סירות משורינות מדגם Centaur וכ-30 כטב"מים. על האי נותרו גופותיהם של 27 לוחמים אוקראינים.
בתקשורת הרוסית מדווחים שהוראת זלנסקי לבצע את ההתקפה על אי הנחשים ניתנה למען יצירת הישג לפני 9 במאי והיא נתמכה על ידי יועצים בריטיים והתנגדו לה ראשי צבא אוקראינים. דובר משרד ההגנה האוקראיני הודיע שרוסיה פרסה על אי הנחשים מערכות הגנה אנטי-אוויריות מהסוגים Tor-M2 ו-Panţîri וייתכן שבעתיד ייפרסו שם סוגים נוספים של כלי נשק.
יציאת הרוסים מהאי

ביום 30 ביוני 2022 הודיע משרד ההגנה של רוסיה שכוחות צבא רוסיה עזבו את האי כמחווה של רצון טוב. לפי האוקראינים, המאמצים של כוחות צבא אוקראינה הם אלו שאילצו את הרוסים לסגת מהאי. התקפה אוקראינית קדמה לנסיגה. המודיעין הבריטי טען כי בניגוד לטענות של הרוסים, הם לא נסוגו מאי הנחשים בתור מחווה של רצון טוב - אלא מפני שלא הצליחו לעמוד בכמות והיקף המתקפות האוקראיניות על האי לאורך השבועות שקדמו לנסיגה.
הערות שוליים

↑  Ukraine Snake Island Soldiers Tell Russia 'Go F*** Yourself' Before Being Killed in Audio, באתר newsweek (באנגלית)
↑   ראיון עם נשיא אוקראינה, סרטון  באתר יוטיוב(באוקראינית)
↑  תיעוד התקיפה בטוויטר על ידי אחד הלוחמים, באתר טוויטר (באוקראינית)
↑  הצי הרוסי כבש את אי הנחשים, באתר maritime-executive (באנגלית)
↑   תיעוד רשת הקשר, בביצוע ערוץ היוטיוב של הגרדיאן, סרטון  באתר יוטיוב (באוקראינית) (עם תרגום לאנגלית)
↑  ספינת קרב רוסית הורתה לחיילים האוקראינים להיכנע, והם סירבו, מתוך אתר NPR (באנגלית)
↑  הודעת משמר הגבול האוקראיני, בעמוד הפייסבוק של משמר הגבול האוקראיני, 26 בפברואר 2022
↑   אזרח ישראלי נורה למוות באוקראינה; בניינים במחוז קייב נפגעו ישירות, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2022
↑  אחרי שנלקחו בשבי: החיילים האוקראינים שסירבו להיכנע ב"אי הנחשים" – שוחררו, באתר חדשות 13, 25 במרץ 2022
↑  האוקראינים שנתקדו על אי הנחשים סירבו להיכנע, מתוך אתר navytimes (באנגלית)
↑  איך נהפך ספינה רוסית, go fuck yourself לגרסה האוקראינית של זכרו את אלמו, מתוך אתר theweek (באנגלית)
↑  "All border guards died heroically but did not give up. They will be awarded the title of Hero of Ukraine posthumously," Zelensky said. מתוך אתר CNN, 24 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  Russia says it repelled Ukraine’s attempts to reclaim Snake Island, South China Morning Post, ‏2022-05-11 (באנגלית)
↑  David Axe, Ukraine’s Drones Are Peeling Back Russian Defenses On Infamous Snake Island, Forbes (באנגלית)
↑  חרסון הכבושה "תבקש סיפוח". הרוסים נהדפו בחרקוב, זלנסקי: "לא לצפות כל יום לניצחון", באתר ynet, 11 במאי 2022
↑  Ministerul rus al Apărării: Ucraina a suferit pierderi grave în încercarea de a recuceri Insula Șerpilor - Zeci de militari, 30 de drone, patru avioane (ברומנית)
↑  Presa de stat din Rusia: Ordinul de a ataca Insula Șerpilor, dat de Zelenski la sfatul consultanților britanici (ברומנית)
↑  Rusia se pune la ‘adăpost’! A instalat sisteme de apărare antiaeriană în Insula Șerpilor (ברומנית)
↑   רוסיה נסוגה מאי הנחשים. אוקראינה: "קאבום! כוחותינו עשו עבודה נהדרת", באתר הארץ, 30 ביוני 2022
↑  פוטין משיב לביקורת של ג'ונסון: "הייתה זו אישה שפלשה לפוקלנד", באתר חדשות 13, 30 ביוני 2022
↑  אוקראינה: לפחות 18 הרוגים מפגיעת רקטות בבניין מגורים ובמתחם נופש ליד אודסה, באתר ynet, 1 ביולי 2022
↑  https://www.understandingwar.org/backgrounder/russian-offensive-campaign-assessment-june-30
↑  אוקראינה: לפחות 18 נהרגו בהתקפה רוסית על בניין מגורים ומרכז בילוי, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2022
בול דואר אוקראיני שהונפק בעקבות המקרה