stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילא עותמאן
יצירתה

במהלך הקריירה המקצועית שלה, לילא עת'מאן פרסמה עשרות יצירות ספרותיות ממגוון סוגות, בייחוד בתחומי הרומן והסיפור הקצר. מן הבולטות שבהן: "זהרה נכנסת לשכונה" (زهرة تدخل الحي) ו"שתיקת הפרפרים" (صمت الفراشات).
כתיבתה של עותמאן עסקה בנושאים רבים מגוונים. אחד הבולטים שבהם הוא מעמד האישה בחברה הכוויתית. ברומן שכתבה ב-1976, "וסמיה יוצאת מן הים" (وسمية تخرج من البحر) ישנו עיסוק ביקורתי בדומיננטיות הפטריארכלית, המשפיעה על חייהן של נשים בכווית. הדמות הראשית ברומן, וסמיה, היא נערה ממעמד סוציו-אקונומי גבוה. היא מנהלת מערכת יחסים עם עבדאללה, המגיע ממעמד סוציו אקונומי נמוך. כל זאת, בלי ידיעתם של אביה ואחיה של וסמיה - הדמות הגבריות הדומיננטיות בחייה.
פרט לעניינים הנוגעים למעמד האישה, עותמאן כתבה גם על אודות סכסוכים גאופוליטיים. דוגמה לכך ניתן לראות בשני הרומנים שלה "יומן של אורך רוח ומרירות" (يوميات الصبر والمرّة) ו"ימים בתימן" (أيام في اليمن) העוסקים במאורעות מלחמת המפרץ הראשונה, בה עיראק פלשה לכווית ב-1990.
יצירתה > מחלוקת סביב כתיבתה

סגנון הכתיבה של עותמאן עורר הדים וביקורות שחרגו מגבולות השיח הציבורי גרידא. בינואר 2000 עותמאן נידונה עם סופרת נוספת מאוניברסיטת כווית - עאליה שעיב - לחודשיים מאסר עקב כך שנמצאה אשמה בשימוש בביטויים ותכנים פוגעניים כלפי דת האסלאם, ובפגיעה ברגשות הציבור. לבסוף עונש זה הומר בתשלום ערבות. על פי דו"ח של ארגון Human Rights Watch שפורסם על אודות המשפט, הפסיקה כנגד עותמאן היוותה נקודת שבר בכל הקשור לחופש הביטוי בכווית. עוד צוין בדו"ח כי בפסיקת בית המשפט בכווית לא הייתה התייחסות לביטויים ספציפיים שבעקבותיהם עת'מאן נשפטה.
הוקרה

כהוקרה על יצירותיה של עותמאן, הוענקו לה לאורך השנים פרסים רבים, וכן היא הוכרה כחברה בארגונים וחוגים רבים, כמו אגודת הסופרים הכוויתים (رابطة الادباء الكويتيين) ואיחוד הסופרים הערביים (اتحاد الكتاب العرب). החל משנת 2004 מוענק פרס הנושא את שמה לסופרים וסופרות צעירים מצטיינים מכווית. פרס זה מוענק אחת לשנתיים.
פרסומים בולטים

סיפורת:
"האישה והחתול" (المرأة والقطة) (1985)
"وسمية تخرج من البحر" (1986)
"המשפט" ( المحاكمة) (2000)
"יומן של סבלנות ומרירות" (يوميات الصبر المر) (2003)
"עצם הזנב" (العصعص) (2004)
אוספי סיפורים קצרים:
"אישה באגרטל" (امرأة في إناء) (1976)
"העזיבה" (الرحيل) (1979)
"חמישים וחמישה סיפורים קצרים" (55 حكاية قصيرة) (1992)
הערות שוליים

1 2  Banipal (UK) Magazine of Modern Arab Literature - Contributors - Laila al-Othman, www.banipal.co.uk, מתוך אתר מגזין Banipal לספרות ערבית מודרנית.
↑  מתוך ראיון טלוויזיוני לערוץ Dubai TV: الأديبة ليلى العثمان ضيفة نلتقي مع بروين حبيب, נבדק ב-2023-02-19
1 2  מתוך ראיון טלוויזיוני לערוץ הכוויתי KTV:

برنامج (ليالي الكويت) يستضيف الأديبة ليلى العثمان عبر تلفزيون الكويت, נבדק ב-2023-02-19
↑  Ishaq Tijani, 4, Male Domination, Female Revolt : Race, Class, and Gender in Kuwaiti Women's Fiction, Leiden: Brill, 2009, Women and Gender, the Middle East and the Islamic World, עמ' 63,66-68, ISBN 978-90-04-16779-7. (בenglish)
↑  Abdallah, Mariam, Laila al-Othman: A Life of Difference and Defiance, syriandays.net, מצוטט מתוך אתר al-ahkbar במהדורה האנגלית, ‏28.12.2011
↑  ארגון Human Rights Watch, דו"ח על אודות המשפט של לילא עותמאן, ‏25 ינואר 2000
1 2 3  رابطة الادباء الكويتيين, alrabeta.com
↑  ليلى العثمانالجنسيةكويتيةوُلـِد17 أكتوبر 1943الكويت, ليلى العثمان, المعرفة (בערבית)
1 2 3 4  Elaph Publishing Limited, الرقابة الكويتية تعرقل فسح رواية "العصعص" لليلى العثمان, Elaph - إيلاف, ‏2002-11-02 (בערבית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257286205171  BIBSYS: 13011929  BnF: cb44239199b (data)  GND: 119421577  ISNI: 0000 0000 8002 1549  LCCN: nr91033516  NTA: 123835941  RERO: 02-A005491176  SUDOC: 072227400  VIAF: 71508799   WorldCat (עם VIAF): 71508799 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לילא עותמאן".
לעולם-לא-עולם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ניל גיימן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1996
 מספר עמודים:  280
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אופוס
 תאריך:  1998
 תרגום:  שלה מאייר, אהובה גסנר
 פרסים
 100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001847354
 
לעולם-לא-עולם (באנגלית: Neverwhere) הוא ספר פנטזיה מאת סופר המדע הבדיוני והפנטזיה הבריטי ניל גיימן. הספר מתאר עולם דמיוני, "לונדון התחתית", המקביל לרשת המנהרות והתחנות המרכיבות את הרכבת התחתית של לונדון.
הספר עובד ב-1996 מתסריט שנכתב ל- BBC וזכה בפרס ספר הפנטזיה הטוב ביותר לשנת 1997.
הספר תורגם לעברית על ידי שלה מאייר ואהובה גסנר ויצא לאור בישראל בשנת 1998 בהוצאת הספרים אופוס.
החל מיוני 2005 ראתה אור סדרת קומיקס על פי הספר ובה סך הכל תשע חוברות.
תיאור העלילה

ריצ'רד מייהו, צעיר לונדוני בעל עבודה משרדית משעממת וחברה בשם ג'סיקה, מתדרדר אל העולם האחר, "לונדון תחתית", המאוכלסת באנשים ש"נפלו בין החרכים של המציאות". לאחר שהציל את דֶלֶת, נערה שמצא מדממת ברחוב, הוא מגלה שביכולתה לפתוח ולנעול דלתות, גם במקומות בהם דלתות אינן קיימות, ולהגיע לכל מקום שתחפוץ. בהמשך, נתקל מייהו בהאנטר, הציידת הכי טובה בלונדון התחתית, וזו מסייעת לו לפגוש בשנית את דלת.
ריצ'רד מצטרף אל דלת, האנטר והמרקיז דה-קאראבס (שמסייע לדלת עקב חוב שהוא חב לאביה), כאשר איסלינגטון המלאך מבקש מהם למצוא מפתח בתמורה לעזרתו במציאת הרוצח שרצח את משפחתה של דלת. במהלך מסעם הם נתקלים במר קרופ ומר ואנדמאר שמנסים להרוג את בני החבורה ובבעיות נוספות.
לילי בוניש

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1922 אלג'יר, צרפת 
 פטירה:  6 במרץ 2008 (בגיל 85) הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 סוגה:  מוזיקה אנדלוסית קלאסית 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 פרופיל ב-IMDb
 
לילי בוניש (בערבית: ليلي بونيش, בצרפתית: Lili Boniche; נולד כאלי בוניש; 1921, אלג'יר – 6 במרץ 2008, פריז) היה זמר ומלחין יהודי-צרפתי אלג'יראי בסגנון אנדלוסי-ערבי.
קורות חיים

בוניש נולד למשפחה יהודית-ספרדית בקסבה של אלג'יר. היה ילד פלא, שלימד את עצמו לנגן על המנדולה של אביו בגיל שבע. בהמשך היה זמר מבוקש ברחבי צרפת של שנות ה-40 ובמהלך המלחמה. בוניש שילב טנגו, פסדובלה וממבו לתוך הרפרטואר שלו, במיוחד בזמן שבידר את החיילים. הוא היה ידוע בכך ששר עם מילים בערבית מספר מהשירים הקובניים הגדולים והפופולריים ביותר, כחלק מהרפרטואר הקבוע שלו. הוא הקליט מספר שירים בחברת "dounia" בבעלות של אל-כחלאווי א-תונסי.
לילי בוניש פרש במהלך שנות ה-50 ופתח מחדש את הקריירה שלו בשנת 1990, כשהוא מוציא את אלבומו Boniche Dub' ב-1998, שהופק על ידי ביל לאסוול ודיואן ז'אן טויטו. האלבום זיכה אותו במעריצים חדשים בכל רחבי אירופה. רטרוספקטיבה זו, של שילוב הלהיטים הגדולים ביותר שלו עם חומרים שטרם פורסמו בעבר, לא רק שממלא את החסר ביחס להקלטות זמינות, אלא גם מהווה מחווה לחלוציות חשובה בתחום של היתוך תרבותי.
בנוסף לכתיבת מוזיקה מסחרית, הוא גם היה מלחין סרטים. נפטר בפריז.
דיסקוגרפיה

Alger, Alger , Roir Records/E1, February 16, 1999
Œuvres récentes , APC  Play it Again Sam, 2003
Il n'y a qu'un seul Dieu (live à l'Olympia), East West Warner Music France, 1999
Trésors de la chanson judéo-arabe, Créon Mélodie
כאב

ערך זה עוסק בכאב גופני. אם התכוונתם לכאב במובנו הרחב, לרבות במובן הנפשי, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה 
 טיפול:  desflurane  סלקוקסיב  נבומטון  sufentanil  levonordefrin  מנתול  אספירין  פרצטמול  פרופופול  oxymorphone  L-morphan  בופרנורפין  הידרוקודון  prilocaine  salsalate  diflunisal  antipyrine  נפרוקסן  carisoprodol  bromfenac  phenacetin  articaine  nalbuphine  tizanidine  אטומידאט  אמיטריפטילין  פטידין  dibucaine  trolamine salicylate  קודאין  pramoxine  trichloromonofluoromethane  meclofenamic acid  magnesium salicylate tetrahydrate  דיאתיל אתר  chloroethane  רופקוקסיב  butacaine  clonidine hydrochloride  מפרוטילין  קלומיפראמין  tetracaine  phenyl salicylate  methocarbamol  droperidol  hydromorphone  strontium chloride sr-89  נורטריפטילין  ketorolac tromethamine  רמיפנטניל  triflupromazine  dezocine  פרוקאין  dihydrocodeine  chlorphenesin  מורפין  valdecoxib  קפסאיצין  mepivacaine  מיטוקסנטרון  cidoxepin  (-)-pentazocine  metaxalone  פנול  פנטניל  etidocaine  levobupivacaine  איבופרופן  mefenamic acid  בנזוקאין  chloroprocaine  קטמין  טופירמאט  (RS)-etodolac  levomepromazine  salicylamide  דיקלופנק  אימיפראמין  butorphanol  dexmedetomidine  לידוקאין  (RS)-fenoprofen  פרומתאזין  קוקאין  אוקסיקודון  דסיפראמין  פנאזופירידין  בופיווקאין  גאבאפנטין  dyclonine  ונלפאקסין  אינדומטצין  קטופרופן  טרמדול  מוסקול  cyclobenzaprine  orphenadrine  טיפול בכאב 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D010146
 סיווגים
 ICD-10:  R52.9 
 
"כאב ראש", קריקטורה מאת ג'ורג' קרוקשנק משנת 1819
כאב הוא תחושת אי-נוחות, המחווה על פגיעה אפשרית ברקמות הגוף. לפי האגודה הבינלאומית למחקר כאב, כאב מוגדר כ"תחושה וחוויה נפשית לא נעימה הקשורה בנזק ממשי או אפשרי לרקמה, או המתוארת במונחים של נזק מסוג זה". נוסף על הצורך לטפל בכאב עצמו, הכאב נלווה לעיתים קרובות לפגיעה והתדרדרות אפשרית בתפקוד הגופני, ולכן כמצופה הוא התסמין הנפוץ ביותר המביא לפנייה לרופא. כאב הוא הדרך שבה המוח מודיע לנו שמשהו בגופנו אינו פועל כשורה ודורש את תשומת לבנו.
תיאור

אנו חשים כאב כתוצאה מהפרשה מקומית של הורמונים בשם פרוסטגלנדינים, שממלאים תפקידים רבים בגוף וביניהם הפעלת תאי עצב שמעבירים למוח את תחושת הכאב. הפרוסטגלנדינים גם גורמים לתהליך דלקתי באזור שבו הם מופרשים ומביאים לעלייה בחום הגוף בעקבות השפעתם על חלק במוח שנקרא היפותלמוס. זו מערכת התראה קריטית שמונעת מאיתנו לגרום לעצמנו נזק, או להתעלם מנזק קיים ולא לטפל בו – וכך להחמיר את המצב. לפיכך, הכאב טומן בחובו יתרון מבחינת כושר ההשרדות של הפרט בכך שהוא מתריע בפני האדם או בעל החיים על סכנה מידית לפגיעה גופנית, או על נזקים קצרי או ארוכי טווח צפויים, ועל כן הוא דוחק בפרט להימנע מן הסכנה. נוסף על כך, הוא מסייע בהחלמה מפציעה בכך שהוא מאלץ מנוחה לאיבר הפגוע, ומלבד תרומתו לפרט הוא גם מועיל לקולקטיב, בכך שתשדורת המצוקה מצד הפרט מעודדת את הקולקטיב לנקוט אמצעי זהירות כהגנה מפני סכנה.
תחושת הכאב הגופני טומנת בחובה גם היבט של סבל רגשי, ולא זו בלבד, אלא שככל שגוברת עצמת הכאב, כך הכאב מלווה בחרדה ודחף להפסיק את תחושת הכאב. דבר זה מגדיר את הכאב הן כחוש והן כרגש. כאב, במיוחד כאב חריף, הוא גורם דחק המוביל לעוררות ולתגובה גופנית אופיינית המתבטאת למשל, בעליית לחץ הדם והדופק.
על אף ההבנה שכאב נקשר בפגיעה גופנית, ובשל העובדה שכאב הוא תחושה סובייקטיבית, קיים פעמים רבות קושי לתאר או לכמת את הכאב במילים. נוסף על כך, קיימים הבדלים תרבותיים בתפישת הכאב אשר משפיעים על חוויית הכאב. דוגמאות לכך הן היעדר תחושת הכאב בקרב ספורטאים בתחרויות או לוחמים בקרב, גם בהינתן פציעות משמעותיות, ומנגד חרדה ממחטים המגבירה את עצמת הכאב בעת בדיקת דם. כמו כן, באמצעות סוגסטיה ניתן לשכך את עצמת הכאב, עיקרון שבא לידי ביטוי באפקט פלצבו.
כאב ממושך לאורך זמן רב, מכונה כאב כרוני, והשפעותיו עשויות להיות פיזיות, נפשיות, וארוכות טווח עד כדי פגיעה באיכות החיים.
סיווג > כאב נוציצפטיבי

כאב נוציצפטיבי הוא כאב הנובע מגירוי חריג בעצמתו של קצות העצבים ההיקפיים. הגירוי יכול להיות גירוי של טמפרטורה (חום או קור), שינוי מכני (לחץ, קריעה וכו') או חומר כימי (כגון יוד או קפסאיצין). הכאב הנוציצפטיבי נחלק בתורו לשלושה סוגים: סומטי שטחי, סומטי עמוק וקרבי (ויסצרלי). הכאב הסומטי השטחי מושרה על ידי הפעלת קולטני חישת כאב בעור וברקמות שטחיות אחרות. זהו כאב חד, מוגדר היטב וממוקם. כאב סומטי עמוק מושרה על ידי הפעלת קולטני חישת כאב ברצועות, בגידים, בעצמות, בכלי הדם, בחיתוליות ובשרירים. זהו כאב עמום שקשה למקמו במדויק, ומאפיין, למשל, נקעים ושברים. כאב קרבי הוא כאב הנובע מן האיברים הפנימיים אשר רגישים למתיחה, איסכמיה ודלקת. הכאב הקרבי הוא מפושט, קשה למקמו, ופעמים רבות הוא מושלך למבנים סמוכים, על פי רוב שטחיים יותר. הוא יכול להיות מלווה בבחילות והקאות.
סיווג > כאב נוירופתי

כאב נוירופתי הוא כאב הנובע מנזק או מחלה של הרקמה העצבית המוליכה תחושות. על פי רוב כאב זה יתואר ככאב שורף, כזרמים חשמליים או כדקירות. דוגמה לכאב נוירופתי הוא כאב בקצות הגפיים המופיע בשלבים מתקדמים של מחלת הסוכרת לאחר נזק לעצבים המוליכים את הכאב.
סיווג > כאב פסיכוגני

כאב פסיכוגני הוא ביטוי בצורת כאב של מצוקה נפשית. הוא נובע או מוחמר מגורמים נפשיים, רגשיים או התנהגותיים. אף שלכאב פסיכוגני נדבקה הסטיגמה, הן בקרב רופאים והן בציבור הכללי, כאילו אין מדובר בכאב אמיתי, מומחים לכאב מתייחסים לכאב זה כלא שונה או כלא פחות כואב מכאב ממקור גופני.
סיווג > כאב מתפרץ

כאב מתפרץ הוא כאב המופיע בפתאומיות לפרקי זמן קצרים ואשר אינו מטופל באמצעות משככי הכאבים הרגילים. כאב מתפרץ נפוץ בקרב חולי סרטן, שסובלים מכאב כרוני שמטופל כדרך שגרה, אולם חווים מחזורים קבועים של "התפרצות" כאב מבעד לתרופות.
פתופיזיולוגיה של כאב > הולכת כאב

תהליך חישת הכאב, נוציצפציה, מתבצע בקצותיהם של שני סיבים עצביים המוליכים את תשדורת הכאב מן ההיקף אל חוט השדרה. סיבי Aδ הם סיבים מצופי מיאלין בעלי הולכה מהירה אשר מוליכים כאב חד, ולעומתם סיבי C הם סיבים שאינם מצופים מיאלין, ההולכה בהם איטית והם מוליכים כאב עמום ומתמשך. מהירות הולכת הדחפים העצביים בסיבים בעלי המיאלין היא כ-20 מטרים בשנייה ואילו בסיבים החשופים היא נמוכה מ-2 מטרים לשנייה. מאחר שסיבים אלה מוליכים תשדורת המפורשת ככאב, הם מכונים קולטני כאב (נוציצפטורים). קולטני הכאב רגישים לחום וקור, לגירוי מכני, לשינויים ברמת החומציות ולנוכחות חומרים כימיים מגרים, כגון: ATP, סרוטונין, ברדיקינין והיסטמין.
גרעיניהם של התאים המוליכים תחושת כאב נמצאים בגנגליון השורש האחורי הסמוך לקרן האחורית בחוט השדרה. תאים אלה יוצרים סינפסה בקרן האחורית, כאשר האקסונים של התאים המוליכים יוצרים סינפסות עם מספר תאי עצב בחוט השדרה, וכמו כן, העצבים בחוט השדרה מקבלים תשדורת ממספר אקסונים. המוליך העצבי העיקרי המופרש מסיבי חישת הכאב הוא גלוטמט, אך הם גם מפרישים חומר P ופפטיד קשור קלציטונינגן, אשר מאטים ומאריכים את גירוי תאי הקרן האחורית.
מהקרן האחורית מועברת תשדורת הכאב במערכת העצבים המרכזית, לאחר שחצתה את קו האמצע, לאורך המסילות הספינותלמיות, דרך החלק הצדי של גזע המוח לכיוון התלמוס. מהתלמוס, לאחר סינפסה נוספת, עוברת התשדורת אל קליפת המוח הסומטוסנסורית, שם מעובדים היבטי הזמן, המקום והאופי של הכאב, וכן אל פיתול החגורה הקדמי והאינסולה, שם מעובד ההיבט הרגשי של הכאב. זהו הנתיב העולה של חישת כאב.
פתופיזיולוגיה של כאב > רגשוש

ברקמה מודלקת יורד סף הגירוי של חישת הכאב, כך שגירוי קל יותר משרה אף הוא תדירות הולכת כאב גבוהה ועצמה גבוהה יותר של כאב. תהליך זה מתווך על ידי חומרים המופרשים בזמן דלקת, כגון: ברדיקינין, גורם הגדילה העצבי וכן מספר פרוסטגלנדינים ולויקוטריינים.
פתופיזיולוגיה של כאב > דלקת מושרית קולטני כאב

לקולטני הכאב תפקיד גם בעידוד התהליך הדלקתי. בעת הפעלתם הם מפרישים חומרים, כמו הנוירופפטיד חומר P, אשר גורם להרחבת כלי דם, שחרור תכולתם של תאי פיטום, משיכה של תאי דם לבנים ועידוד הפרשה של מתווכי דלקת.
פתופיזיולוגיה של כאב > השלכת כאב

כאב מושלך נובע מקבלת קלט עצבי בתאי העצב בחוט השדרה ממספר סיבים מוליכי כאב ופירושה במוח ככאב הנובע ממקום סמוך. כך, תא העצב המקבל עצבוב ממרכז הסרעפת, מקבל גם עצבוב מן הכתף והצוואר, ולכן דלקת או נזק לרקמה באזור מרכז הסרעפת, או בחלקו התחתון של הלב הסמוך לה, מפורשת במוח ככאבים בכתפיים ובצוואר.
פתופיזיולוגיה של כאב > ויסות כאב

אחד המודלים המחקריים לוויסות של עצמת כאב מתאר מערכת של "שערים" בחוט השדרה, שבאמצעותה יכול הגוף עצמו לעצור את העברת הכאב הלאה. קלט מקליפת המוח המצחית ומההיפותלמוס מפעיל תאים במוח האמצעי ששולטים, דרך תאים במוח המוארך על הולכת הכאב בחוט השדרה. זהו המסלול היורד בהולכת כאב. כך, רק כאב מסוג מסוים יוכל להגיע אזור התלמוס, ומשם להמשיך אל קליפת המוח, שם הכאב יופיע בתודעה. עוד לפי מודל זה, הסיבים התחושתיים המהירים, המעבירים תחושות של מגע, הם בעלי השפעה מעכבת על הכאב. יש בכך כדי להסביר מדוע שפשוף אצבע או ליקוקה מהווים תגובה אינסטינקטיבית לדקירה.
אומדן כאב

אין דרך אובייקטיבית למדוד את עוצמת תשדורת הכאב אל המוח, על כן צוות רפואי מסתמך על דיווחים כמותיים של המטופל בעזרת שיטות שתוקפתן נחקרה ונמצאה גבוהה. שיטות אלה לרוב משתמשות בהצגה של מספר אפשרויות לתיאור כאב כשהן מדורגות בסולם מדידה. התיאורים יכולים להיות מספריים, מילוליים, חזותיים או משולבים.
אחת הדרכים למדידת כאב היא שימוש בסולמות כאב חזותיים (דוגמת VAS), מילוליים או מספריים, אשר בנויים מסולם מדורג שעליו איורים או מספרים המייצגים את עוצמת הכאב או תיאורים מילוליים הקשורים לכאב.
סולם הכאב של מקגיל מאפשר למדוד כאב על מרכיביו התחושתיים, הרגשיים והקוגניטיביים. המטופלים נדרשים לבחור מתוך רשימה את המילים המתאימות ביותר לתיאור תחושת הכאב שלהם. נמצא שהדרך שבה מתוארים סוגי כאב שונים שונה במידה משמעותית.
נעשו גם ניסיונות לכמת דיווחים ספונטניים על כאב כמו בכי או תנוחות גוף המעידות על קיומו.
שיטת פרדיי למדידת עוצמת כאב כרוני - צילום וידאו לאורך שעות של מי שמתלונן על כאב כרוני כשהוא עסוק בעבודה הדורשת ריכוז, חלוקת ההקלטה לרווחי זמן זהים וספירת תנועות ספונטניות המדווחות על כאב בכל רווח זמן לשם השוואת רווחי הזמן.
שלא לצורך טיפולי, אלא לצורך מחקרי בלבד, הכאב נמדד גם בעזרת גירויים פיזיים מכומתים. כך למשל ניתן למדוד בעזרת מד כוח צביטה בלחץ המקסימלי שיכול לשאת נבדק או בעזרת תרמומטר את הטמפרטורה המקסימלית הנסבלת.
שיכוך כאב

במשך מאות שנים היה ידוע שסמים ממשפחת האופיום מסוגלים להפחית כאב (כמו המורפין), אם כי לא כל מטופל יפיק מהם תועלת שווה. מלבד זאת, יעילותם קטנה כאשר מרבים להשתמש בהם.
המחקר החדש גילה כי הגוף עצמו יודע להפיק חומרים הפועלים על אותם קולטנים ובעלי השפעה דומה. מעריכים שלחומרים אלו, האנדורפינים, יש השפעה, לפחות חלקית, על כמה תופעות מעניינות הקשורות ברגישות לכאב. למשל, יכולתם של בעלי חיים (ובכללם בני אדם) להתעלם מתחושת הכאב במצבי חירום. ליכולת זו יש תועלת אבולוציונית ברורה. באופן דומה, נמצא כי היפנוזה יעילה למדי בהפחתת הרגישות לכאב, ככל הנראה על ידי הפחתת הקשב לקלט חושי.
עוד תופעה הקשורה בחומרים האופיים היא יעילותן המפתיעה של תרופות אינבו (פלצבו) בהפחתת כאב. נראה שהן מעודדות הפרשת חומרים אלו בגוף.
בשל חשיבותו של עמוד השדרה ביצירת הכאב, מעדיפים להזריק משככי כאבים לאזור זה, וכך נמנעים מתופעות הלוואי הקשורות להתפשטותם של המשככים לזרם הדם.
ראו גם

תאוריית שליטת השער בכאב
תסמונת חוסר מולד של תחושת כאב
המערכת הסומטוסנסורית.
לקריאה נוספת

רפאל קרסו, על תופעת הכאב, ספריית אוניברסיטה משודרת, גלי צה"ל, 1985(הספר בקטלוג ULI)
אורית מיטל ושירה סתיו (עורכות), כאב בשר ודם: קובץ מאמרים על הגוף החולה, הסובל, המתענג, סדרת מסה קריטית – הוצאת דביר מכון הקשרים אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2013.
לירון אבלי (עורכת), הסובלים מכאב כרוני המטופלים בקבוצת תרופות אופיאטיות ומערך זכויותיהם המשפטיות, רפואה ומשפט, גיליון מס' 48, הוצאת נבו - אוקטובר 2015.
הערות שוליים

↑  IASP Taxonomy, באתר האגודה הבינלאומית למחקר כאב
↑  Pain Management, באתר NeuroSurgical.com
↑  Katherine R. Jones, RN, PhD, FAAN; Carol P. Vojir, PhD; Evelyn Hutt, MD; Regina Fink, RN, PhD, FAAN,‏ Determining mild, moderate, and severe pain equivalency across pain-intensity tools in nursing home residents, באתר JRRD,‏ 5 ביוני 2007 (לקוח מכרך 44 גיליון 2, 2007, עמודים 305–314)
↑  Assessing Pain, באתר Let's Talk PAIN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555714605171  BnF: cb119383785 (data)  GND: 4052823-6  LCCN: sh85096617  NDL: 00573441  NKC: ph118958
ליקיניה אודוקסיה

| --- | --- |

 לידה:  422 קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 פטירה:  493? (בגיל 71 בערך) קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  ולנטיניאנוס השלישי פטרוניוס מקסימוס 
 
ליקיניה אודוקסיה (בלטינית: Licinia Eudoxia;  422 – סביבות 493?) הייתה קיסרית רומאית, בתו של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני, ואשת קיסרי האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ופטרוניוס מקסימוס (אנ').
ביוגרפיה

אודוקסיה הייתה בתם היחידה של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני ואשתו, המשוררת אליה אודוקיה אשר הייתה ממוצא יווני. ליקיניה אודוקסיה נישאה לקיסר האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ב-29 באוקטובר 437 בקונסטנטינופול.
בשנת 439 קיבלה אודוקסיה את התואר אוגוסטה, עם הולדת בתה אֶוּדוֹקִיָה. בהמשך נולדה בתם השנייה פלסידיה.
בשנת 455 נרצח ולנטיניאנוס על ידי שניים מחבריו של המצביא פלביוס אאטיוס, אותו רצח בעבר. לולנטיניאנוס לא היו צאצאים זכרים והוא מעולם לא קבע מי יהיה יורשו. בשל כך, לאחר מותו היו מספר אנשים שתבעו את כס המלוכה, בהם פטרוניוס מקסימוס. לבסוף פטרוניוס מקסימוס הפך לקיסר החדש של האימפריה הביזנטית, ובעקבות כך דרש שליקיניה אודוקסיה תתחתן איתו, אחרת תוצא להורג.
על מנת להיחלץ מהנישואים הכפויים אודוקסיה הצליחה לזמן בסתר את גאיזריק, מלך הוונדלים. כוחותיו של גאיזריק הגיעו בעקבות כך לרומא, כבשו את העיר, הביסו את כוחותיו של פטרוניוס מקסימוס, ובזזו את העיר. פטרוניוס מקסימוס נמלט מרומא אך נרצח סמוך לאחר מכן בידי אספסוף. כוחותיו של גאיזריק לקחו שבויים רבים, כולל את אודוקסיה ואת שתי בנותיה, אודוקִיה ופלסידיה. לאחר שחזרו לקרתגו חיתן גאיזריק את אודוקיה הצעירה עם בנו הבכור ויורשו הונריק. שלוש הנשים היו שבויות בקרתגו במשך שבע שנים, עד שקיסר האימפריה הביזנטית שילם כופר גדול עליהן. בעקבות כך אודוקסיה ופלסידיה עברו לקונסטנטינופול, בעוד שאודוקיה נשארה באפריקה כאשתו של הונריק.
הערות שוליים

↑  Duncan, Alistair (1974). The noble heritage: Jerusalem and Christianity, a portrait of the Church of the Resurrection. Longman. p. 28. ISBN 0-582-78039-X. In 438 the Empress Eudocia visited Jerusalem. On her return to Constantinople, after donating towards the building of new churches, she was displaced in court circles by her sister-in-law because of her Greek origin. Only one part of her churches remains.
↑  Morgan, Robin (1996). Sisterhood is global: the international women's movement anthology. Feminist Press. p. 270. ISBN 1-55861-160-6. Greek women also were visible during the Byzantine period.   In 421 CE, Emperor Theodosius II married a pagan Athenian woman, Athenais; after baptism she became Eudocia.
↑  Mahler, Helen A. (1952). Empress of Byzantium. Coward-McCann. p. 106. OCLC 331435. Athenais, daughter of the Athenian scholar, Leontius. Before the wedding she would receive in holy baptism the name of his mother, the exalted Empress Eudoxia but because of Athenais' Greek origin the name would be pronounced Eudocia.
↑  Cheetham, Nicolas (1981). Mediaeval Greece. Yale University Press. p. 12. ISBN 0-300-10539-8. Immensely proud of her Hellenic ancestry and culture, Eudocia dominated her…
↑  Cuming, G. J.; Baker, Derek; Ecclesiastical History Society (1972). Popular belief and practice: Volume 8 of Studies in church history. CUP Archive. p. 13. ISBN 0-521-08220-X. Eudocia herself, the daughter of a pagan Athenian philosopher, embraced the new faith in a mood of total acceptance.   Very conscious of her Hellenic heritage, as her famous address to the citizens of Antioch showed,
↑  Ralph W. Mathisen, "Licinia Eudoxia"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 102397279  VcBA: 495/28099  VIAF: 89079737   WorldCat (עם VIAF): 89079737 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוק גוס

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1968 (בן 56) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Luke Damon Goss 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  Collingwood College 
 http://www.lukegossofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לוק דיימון גוס (באנגלית: Luke Damon Goss; נולד ב-29 בספטמבר 1968) הוא שחקן אנגלי, ומתופף של להקת "Bros" משנות ה-80.
קריירה

גוס, יחד עם האח התאום מאט גוס, החל את הקריירה שלו עם להקת הבנים "Bros" משנות השמונים. הלהקה הגיעה למצעדים עם שלושה עשר סינגלים שהפכו ללהיטים בבריטניה.
כאשר הלהקה התפקרה בתחילת שנות ה-90, גוס  החל לנגן עם "Band of Thieves" שם הוציא שני סינגלים "Sweeter Than The Midnight Rain" ו-"Give Me One More Chance",  לאחר מכן הוציא את "LIFE" תחת שם הלהקה  ששונה ל-"Thieves Like Us" עקב שינוי בהרכב.  האוטוביוגרפיה שלו " I Owe You Nothing " הופיעה ברשימת רבי המכר המובילים והודפסה בשלוש מהדורות עוקבות.  לאחר מכן החל גוס להופיע גם החל להופיע במחזות זמר  בהם גריז ו-"What a Feeling", ופנה לשחק בסרטים במשרה מלאה, כאשר תפקידו הראשון הבולט היה הנבל בסרט הפעולה "בלייד 2". הוא גם הופיע בתור היצור במיני סדרת הטלוויזיה "פרנקנשטיין" ששודרה בערוץ הולמרק. ניתן לראות את גוס בדרמת הפשע צ'רלי משנת 2004, בה הוא מגלם את הגנגסטר צ'רלי ריצ'רדסון. בקומדיה "גבר גבר" משנת 2005, הוא כיכב כנבל, ג'ואי/קיין, לצד יוג'ין לוי וסמואל ל. ג'קסון.
מאז שיחק בתפקידי ראשי בסרט  לילה אחד עם המלך, בתור המלך אחשוורוש. הוא הופיע במותחן "Bone Dry", בתור אדי ובשנת 2007, במותחן "Unearthed", בתור קייל. גוס זכה בפרס CAMIE על משחקו בסרט "לילה אחד עם המלך" ב-12 במאי 2007 במלון בוורלי הילס בלוס אנג'לס. גם "לילה אחד עם המלך" וגם "Bone Dry" נצפו בפסטיבל קאן בשנת 2007. האחרון הוקרן בבכורה בלוס אנג'לס ב-9 בינואר 2008.
בסתיו 2008 חזר גוס מצילומי הלבוי 2: צבא הזהב בבודפשט, הונגריה, בו הוא מגלם את הנסיך נואדה.  סרט ההמשך יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-11 ביולי 2008.
בפברואר 2008 הוא לוהק לשחק בתפקיד סטיב פוקס בסרט "Tekken", שצולם בשריבפורט, לואיזיאנה. הוא הופיע בפרסומת של קאדילק אסקלייד היברידית החדשה.
בשנת 2009 שיחק בתפקיד ראשי בסרט השמדת כדור הארץ.
בינואר 2010 לוהק גוס לתפקיד פרנקנשטיין בסרט "מרוץ המוות" 2  אותו גילם במקור ג'ייסון סטיית'האם בסרט הראשון, בבימוי רואל ריינה, שהחל לצלם במקום במזרח אירופה בפברואר 2010.  גוס שיחק גם בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה האפל  Witchville .  במאי 2010, הוא זכה בפרס ה-Ultimate Badass בפסטיבל הסרטים פוליגרינד על תפקידו בסרט הזומבים-ערפדים The Dead Undead . בפברואר 2018, גוס ביים את סרטו הראשון, Your Move .
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הפעולה "בדרך הקשה" בהפקת נטפליקס.  שנה לאחר מכן שיחק בסרט "Paydirt" לצד ואל קילמר.
חיים אישיים

גוס נולד בלואיסהאם, לונדון, בנם של אלן גוס ואשתו קרול (לבית ריאד).  אחיו התאום הוא מאט גוס.