stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרג ואן אוורמאט
קריירה > השנים המוקדמות > 2007

ואן אוורמאט הצטרף לקבוצת פרידקטור לוטו (כיום לוטו סודאל), וניצח את הקטע ה-5 של הטור של קטר. הוא סיים רביעי במרוץ הנוקר קורס, ושלישי במרוץ הרונדה ון הט גרון הרט.
הוא ניצח את הקטע השני בטור של וואלני, וניצח את המרוץ החד יומי הגרמני, רונדה אום דיי היינלייט. וגם את מרוץ הזיכרון של ריק ואן סטינברגן. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, סיים במקום ה-57.
קריירה > השנים המוקדמות > 2008

ואן אוורמאט ניצח את הקטע ה-3 של הטור של בלגיה, ואת הקטע ה-3 בטור של וואלני. בנוסף לכך, ניצח את הקטע השני של הטור ד'לאן. הוא נבחר לראשונה לגראנד טור, כאשר באוגוסט התחרה בוואלטה אספנייה, ואף ניצח את הקטע ה-9 וזכה בקטגוריית המאיצים.
באליפות העולם שנערכה באיטליה, סיים במקום ה-17.
קריירה > השנים המוקדמות > 2009

ואן אוורמאט סיים שני בקטע ה-5 של הוואלטה אלגראבה, וסיים רביעי באומלופ הט ניוסבלד. הוא סיים במקום ה13 במילאנו – סן רמו, ונבחר בהמשך העונה לטור דה סוויס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 6 בקטע ה-3. הוא הגיע רביעי במרוץ החד יומי, האלה - אינגואיגם, והגיע באותו מיקום באליפות בלגיה. הוא נבחר לטור דה פראנס לראשונה בקריירתו, והתוצאות הטובות ביותר שלו היו מקומו ה-4 בקטע ה-19, ומקומו ה-7 בקטע ה-9. הוא סיים במקום ה-86 הכללי.
באליפות העולם שנערכה במנדריסיו, סיים במקום ה-44.
קריירה > השנים המוקדמות > 2010

ואן אוורמאט סיים 7 בקטע נגד השעון בטור של עומאן, וסיים במקום ה-13 בסטראדה ביאנקה. הוא סיים 12 בדירוג הכללי של טירנו–אדריאטיקו, 11 בדוואר דור פלנדרן, ו-8 בחץ ברמבנט. בטור של שווייץ, סיים בקטע ה-6 במקום השלישי. במרוץ ההאלה אינגואיגם, סיים במקום ה-3. באליפות בלגיה הגיע במקום הרביעי, בקלאסיקה סן סבסטיאן, הגיע במקום ה-11. הוא התחרה שוב בוואלטה אספנייה, וסיים במקום ה-3 בקטע ה-10 וה-18. באליפות העולם שהתקיימה בגילונג (אוסטרליה), סיים במקום ה-5. ואן אוורמאט חתם את עונתו עם המקום ה-15 בג'ירו די לומברדיה.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2011

בעונת 2011 ואן אוורמאט הצטרף לקבוצת בי.אמ.סי (אנ') מדרג הוורלד טור. הוא סיים 9 בסטראדה ביאנקה, 9 במילאנו – סן רמו, ו-7 בלייז'–בסטון–לייז'. הוא סיים 2 בדירוג הכללי של הטור של בלגיה. וניצח את הקטע ה6 של הטור של אוסטריה. הוא ניצח את הקטע ה5 של הטור דה וואלני, ובעקבות כך גם את המרוץ כולו. הוא סיים 2 בקלאסיקה סן סבסטיאן. ואן אוורמאט נבחר לוואלטה אספנייה, והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה המקום ה-7 בקטע ה-12. הוא ניצח במרוץ פריז–טור, סיים במקום השני בגראן פיימונטה ובמקום ה-12 בג'ירו די לומברדיה.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2012

ואן אוורמאט סיים שני בקטע הראשון של הוואלטה או אלגראבה, וסיים חמישי באומלופ הט ניוסבלד, ו-5 בסטראדה ביאנקה. הוא סיים רביעי ברונדה ון פלנדרן, ו-5 בחץ ברמבנט. בנוסף לכך סיים 2 בגראנד פרי של קוויבק, ו-2 בגראנד פרי של וואלני. סגר את עונתו עם מקום 6 בפריז–טור.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2013

ואן אוורמאט היה חלק מסגל קבוצתו שניצחה בנגד השעון הקבוצתי. הוא סיים חמישי באומלופ הט ניוסבלד, ו-6 בסטראדה ביאנקה. הוא סיים שלישי בגנט–וייפלחם, שביעי ברונדה ון פלנדרן, רביעי בפריז–רובה ו-6 בחץ ברמבנט.
הוא סיים שביעי באליפות בלגיה, וניצח את הקטע ה-3 וה-5 בטור של וואלני, ובעקבות כך ניצח גם בדירוג המאיצים ואת הדירוג הכללי. הוא ניצח את הקטע הראשון של הטור של יוטה, וסיים 3 בגרנד פרי קוויבק, ו-4 בגרנד פרי מונטריאול.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2014

ואן אוורמאט סיים שני באומלופ הט ניוסבלד, ושני ברונדה ון פלנדרן, לאחר שרק פביאן קנצ'לרה היה מהיר ממנו בספרינט. הוא נבחר שוב לטור דה פראנס, וסיים במקום ה-2 בקטע השני, ובמקום ה-3 בקטע ה-9. ואן אוורמאט השיג 153 נקודות, שהספיקו לו למקום ה-9 (קטגוריית המאיצים). הוא סיים 8 בקלאסיקה סן סבסטיאן, וניצח את הקטע ה-5 בטור של אנקו. הוא ניצח את הגראנד פרי וואלני, ואת הפרימוס קלאסיק אימפאניס. ואן אוורמאט סיים במקום ה-5 באליפות העולם בפונפראדה (ספרד).
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2015

ואן אוורמאט סיים 6 באומלופ הט ניוסבלד, והשיג את התוצאה הטובה ביותר שלו בסטראדה ביאנקה, כאשר סיים במקום השני. בטירנו–אדריאטיקו, ניצח את הקטע ה-3 וסיים 5 בקטגוריית המאיצים. ברונדה ון פלנדרן, סיים בפעם השנייה ברציפות על הפודיום, כאשר הגיע במקום ה-3. הוא סיים על הפודיום גם בפריז–רובה, וסיים 5 במרוץ אמסטל גולד. בטור של בלגיה, ניצח את הקטע האחרון ואת המרוץ כולו. באליפות בלגיה, סיים במקום ה-3. הוא השתתף בפעם השלישית בטור דה פראנס, וניצח את הקטע ה-13 לאחר שהקדים את פטר סאגאן. אך לא סיים את הקטע ה16, ובכך פרש מהמרוץ. זה היה הגראנד טור הראשון והיחיד בקריירה שואן אוורמאט התחיל לא סיים. הוא סיים 3 במרוץ הפריז–טור.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2016

לאחר שנים של ניסיונות, הצליח סוף סוף גרג ואן אוורמאט לנצח את מרוץ האומלופ הט ניוסבלד, כשהוא מקדים את פטר סאגאן וטיש בנוט. הוא סיים במרוץ הסטראדה ביאנקה במקום ה-6, בטירנו–אדריאטיקו, ניצח ואן אוורמאט את הקטע ה-6 והיה חלק מסגל קבוצתו שניצחה את נגד השעון הקבוצתי, בעקבות כך, ואן אוורמאט ניצח את המרוץ כולו לאחר שהשלב ההררי היחיד במרוץ, בו צפוי היה שיאבד את ההובלה, בוטל. במילאנו–סן רמו הגיע במקום השישי, לאחר שארנו דמאר ניצח. הוא סיים 9 בגנט–וייפלחם, וסיים 3 באליפות בלגיה. בקטע ה-5 של הטור דה פראנס, ניצח את הקטע לאחר שברח לתומאס דה חנט, וניצח את הקטע. הוא סיים 5 בקלאסיקה סן סבסטיאן, אך באולימפיאדת ריו, ניצח את מקצה אופני הכביש, לאחר שגבר על יאקוב פוגלסן ועל רפא מייקה בספרינט. לאחר מכן, סיים שני בגרנד פרי קוויבק, וניצח את גרנד פרי מונטריאול.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2017

ואן אוורמאט הגן על תוארו כמנצח האומלופ הט ניוסבלד, כאשר ניצח שוב. גם הפעם פטר סאגאן היה שני, וספ ואנמרקה סגר את הפודיום. הוא סיים 7 בקורנה–בריסל–קורנה, ושני בסטראדה ביאנקה. הוא ניצח את מרוץ הגנט–וייפלחם, ואת הE3 בינקבנק קלאסיק. בנוסף לכך, ניצח גם את מרוץ הפריז–רובה, והיה קרוב להשלים רצף חלומי שכמוהו לא נראה כבר שנים, ולנצח גם את הרונדה ון פלנדרן, אך בסוף סיים שני, אחרי פיליפ ז'ילבר. בנוסף לכך, סיים 11 במרוץ אמסטל גולד, ובמקום ה-12 בלייז'–בסטון–לייז'. הוא ניצח את הקטע ה2 וה4 בטור של לוקסמבורג, ובעקבות כך ניצח את הדירוג הכללי ואת דירוג המאיצים. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס, והתוצאה הבכירה שלו הייתה מקום 2 בקטע ה-14, אחרי מייקל מת'יוס. באליפות העולם שהתקיימה בברגן, סיים במקום ה-6.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2018

בעונה זו, ניצח את הקטע ה3 בטור של עומאן.
הוא סיים 3 בE3 בינקבנק קלאסיק, 14 בגנט–וייפלחם, 8 בדווארס דור פלנדרן, 5 ברונדה ון פלנדרן, 4 בפריז–רובה, ו-14 במרוץ אמסטל גולד. הוא ניצח את טור דה יורקשייר וגם את קטגוריית הנקודות בו. הוא השתתף בטור דה פראנס בפעם השישית, ולאחר שקבוצתו ניצחה את נגד השעון הקבוצתי בקטע ה-3, עבר ללבוש את החולצה הצהובה. עליה שמר עד הקטע ה-11, ואף הגדיל את הפער בקטע ה-9. בסופו של דבר סיים במקום ה-28 הכללי. הוא סיים 4 בקלאסיקה סן סבסטיאן. 2 בגרנד פרי קוויבק ו-3 בגרנד פרי מונטריאול.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2019

ואן אוורמאט היה אחד מהרוכבים הבודדים בקבוצה שהמשיכו לרכוב ב-BMC גם לאחר מיזוגה עם קבוצת CCC הפולנית, שבפועל CCC היא בעלת השליטה. בעונה עצמה, ואן אוורמאט ניצח את הקטע השני והשלישי של לוקסמבורג ואת המרוץ כולו, בנוסף לכך ניצח את הקטע השלישי של וואלטה ולנסיה. התוצאה הבכירה שלו בקלאסיקות האביב, הייתה המקום ה-3 ב-E3 בינקבנק קלאסיק. הוא ניצח את הקטע הרביעי בטור של יורקשיר, ובטור דה פראנס, ההישג הבכיר שלו היה מקומו ה-3 בקטע ה-17. אך בקטע הראשון לקח את מרבית הנקודות על מלך ההר, ולבש את החולצה המנוקדת בקטעים 2–3. ואן אוורמאט ניצח את המרוץ החד יומי הקנדי, גרנד פרי מונטריאול.
קריירה > קבוצת בי.אמ.סי (2011–2020) > 2020

ב-2020, הוא הוביל את CCC בקלאסיקות, עם מקום 13 באומלופ הט ניוסבלד, שמיני בסטראדה ביאנקה, שלישי בגראן טריטיקו לומברדו ושמיני ב-מילאנו – סן רמו. לאחר מכן סיים שני בטור דה וואלני, 20 שניות מארנו דמאר המנצח. בטור דה פראנס, סיים רביעי בקטע השני, כשהוא מוביל את הפלוטון שהגיע 2 שניות אחרי ז'וליאן אלאפיליפ המנצח ומארק הירשי. בקטע ה-6 סיים שלישי לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה של הקטע, 2:15 דקות מאלכסיי לוצנקו המנצח. גם בקטע ה-19 סיים בתוך העשירייה הראשונה עם מקום רביעי, 53 שניות מסורן קראו אנדרסן המנצח. את הטור סיים ואן אוורמאט במקום ה-50. ואן אוורמאט אמור היה לסיים את עונתו לאחר השתתפות בקלאסיקות שנדחו לסוף העונה, אך שבר בחוליה ופגיעה בריאה סיימו את עונתו מוקדם מהצפוי, מה שגרם לואן אוורמאט לפספס לראשונה את הרונדה ון פלנדרן, מרוץ בו השתתף מאז שהפך למקצוען ב-2007.
קריירה > AG2R סיטרואן (2021 - 2023)

ב-2021 הצטרף ואן אוורמאט לקבוצת AG2R Citroën הצרפתית  בחוזה לשלוש שנים, במטרה להוביל את קבוצת הקלאסיקות שנבנתה שם. אולם, הישגיו בשלוש שנים אלו היו מועטים יחסית. ב-2021 הוא סיים במקום השלישי ברונדה ון פלנדרן, ב-2022 הוא סיים שלישי באומלופ הט ניוסבלד וב-2023, שנתו האחרונה כרוכב מקצועני, ניצח במרוץ החד-יומי בדרגה 1.1, Boucles de l'Aulne - Châteaulin.
הערות שוליים

↑  Confirmed: BMC Racing saved by Polish shoe brand CCC as Van Avermaet signs contract extension, Cyclist (באנגלית)
↑  Greg Van Avermaet suffers vertebra fracture and collapsed lung in Liège-Bastogne-Liège crash, cyclingweekly.com
↑  No Tour of Flanders for injured Greg Van Avermaet, cyclingnews.com
ואן אוורמאט מנצח את הקטע הראשון של הטור של יוטה
ואן אוורמאט (במרכז) לצד פטר סאגאן בשמאל, וכריסטיאן קנייס מימין
ואן אוורמאט (מימין) על המדרגה השלישית בפודיום, של פריז–רובה לצד ג'ון דגנקולב (במרכז) וזדנק שטיבר (שמאל)
ואן אוורמאט, על הפודיום של אומלופ הט ניוסלבד, לאחר ניצחונו במרוץ, לצד טיש בנוט מימין בתמונה ופטר סאגאן משמאל.
ואן אוורמאט רוכב עם החולצה הצהובה בטור דה פראנס 2018
נוויד נגהבאן

| --- | --- |

נגהבאן, 2019
 לידה:  2 ביוני 1968 (בן 56) משהד, איראן 
 מדינה:  איראן, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 http://navidnegahban.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
נוויד נגהבאן (בפרסית: نوید نگهبان, באנגלית: Navid Negahban; נולד ב-2 ביוני 1968) הוא שחקן איראני-אמריקאי.
ביוגרפיה

נגהבאן נולד בעיר משהד שבאיראן. אביו היה מנהל בנק ואמו מורה ומנהלת בית ספר. הוא עלה על בימת התיאטרון בגיל שמונה. הוא עזב את איראן ב-1985 כשהיה בן 17 לטורקיה ולאחר מכן היגר לגרמניה, שם חי כשמונה שנים ועסק בתיאטרון ולאחר מכן ב-1993 עבר לארצות הברית..
הוא דובר אנגלית, גרמנית ופרסית. הוא גם החל ללמוד צרפתית עבור תפקידו בסדרה "לגיון".
קריירה

בשנת 2000 קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בפרק של סדרת המדע-בדיוני "הרואה ואינו נראה" אשר שודרה בחברת הכבלים אמריקאית Syfy. לאחר מכן, נגהבאן שיחק בסדרות "המגן", "הבית הלבן", "CSI: מיאמי" ו-"24" בתפקידי משנה.
בשנת 2006 השתתף במותחן "שבורה" בכיכובה של הת'ר גראהם.
בשנת 2007 שיחק בסרט "מלחמתו של צ'ארלי וילסון".
בשנת 2009 גילם את התפקיד ראשי של עלי בסרט הדרמה "סקילתה של סוראיה M", וגילם את מוראד בסרט המתח הפסיכולוגי "אחים" המווה רימייק לסרט הדני משנת 2004, "Brødre" מאת הבמאית סוסנה בייר, אשר עלילתו מתרחשת במלחמת אפגניסטן.  עוד באותה שנה שיחק בסרט הקצר "Liberation"; נגהבאן זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפרס פסטיבל הקולנוע האיראני נור (Noor Iranian Film Festival) עבור משחקו.
בשנת 2011 שיחק בשתי העונות הראשונות של הסדרה "הומלנד" בתפקיד "אבו נאזיר", בכיר באל-קאעידה.
בשנת 2013 גילם את ראשיד בסרט "מילים ותמונות", ושיחק בסרט "The Power of Few" לצד כריסטופר ווקן וכריסטיאן סלייטר.
בשנת 2015 שיחק בסרט הישראלי של יובל דלשד, "באבא ג'ון" דובר הפרסית והעברית, בתפקיד יצחק אב המשפחה.
בשנת 2016 שיחק וגילם את הרופא הסורי סוהיל נג'אר (אנ') בסרט הדרמה הפסיכולוגי "הנס של סוזנה" (אנ') המבוסס על האוטוביוגרפיה של סוזאנה קהאלאן (אנ'), "Brain on Fire: My Month of Madness" משנת 2012 שהפך במהרה לרב-מכר בניו יורק טיימס.
בשנת 2018 שיחק בסרט הפעולה "12 לוחמים" (אנ') בתפקיד עבדול רשיד דוסתם (אנ').
בשנת 2019 השתתף בסרט הלייב אקשן שביים גאי ריצ'י, "אלאדין" בתור הסולטאן.
בשנת 2020 שיחק בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "טהרן" בתפקיד מסעוד טבריזי, סוכן תיירות המשתף פעולה עם "המוסד".
בשנת 2022 החל לגלם את קלוד, דוכס גיז בסדרת הדרמה התקופתית "The Serpent Queen" של רשת Starz.
בשנת 2023 שיחק בסרט הפעולה האמריקאי "קנדהאר" בכיכובו של ג'רארד באטלר שעלילתה מתרחשת באיראן של ימינו. באותה שנה שיחק בסדרה הישראלית-אמריקאית "רוחות ביירות" שיצרו אבי יששכרוף ליאור רז עבור רשת שואוטיים. הוא גילם את הגנרל האיראני עלי-רזא עסגרי בסדרה המגוללת את פרשת חיסולו של המחבל הלבנוני עימאד מורנייה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Woman on Fire | בחור במסיבה |  |
| 2004 | Soulgain | ישו |  |
| 2005 | כל מה שבחורה רוצה | מר עזוני |  |
| 2006 | שבורה (אנ') | קית' |  |
| 2007 | Waking Dreams | טולי |  |
| 2007 | מלחמתו של צ'ארלי וילסון | מתרגם במחנה פליטים |  |
| 2007 | Richard III | סר ג'יימס טיירל |  |
| 2008 | Djinn | ג'יני |  |
| 2009 | סקילתה של סוראיה M | עלי |  |
| 2009 | בוקר כחול בהיר (אנ') | ד"ר ברוקס |  |
| 2009 | Stellina Blue | אמיר קשברץ |  |
| 2009 | Dead Air | אביר |  |
| 2009 | Words and Deeds | איסמעיל גול ביידן |  |
| 2009 | אחים | מוראד |  |
| 2011 | מרד הנפילים: חלק א' (אנ') | ד"ר רוברט סטדלר |  |
| 2013 | The Power of Few | סאהל |  |
| 2013 | The Moment | מאליק ג'אמיל |  |
| 2013 | מילים ותמונות | ראשיד |  |
| 2014 | צלף אמריקאי | שייח' אל-עבודי |  |
| 2015 | באבא ג'ון | יצחק | גם מפיק בפועל |
| 2016 | Jimmy Vestvood: Amerikan Hero | מוחמד מוחמד-מוחמדי |  |
| 2016 | הנס של סוזנה (אנ') | סוהיל נג'אר (אנ') |  |
| 2016 | סוסי החלונות (אנ') | מהראן | דיבוב |
| 2016 | צלף : צייד בצללים (אנ') | רוברט מאדרשיד |  |
| 2017 | ארמון חול (אנ') | קאדיר |  |
| 2017 | מתנקש אמריקאי | בהרוז |  |
| 2017 | Carving a Life | ד"ר קאסם |  |
| 2017 | Price for Freedom | ויקטור דניאלס |  |
| 2017 | Osprey | אדם זקריה | גם מפיק-שותף |
| 2017 | פרשת דמשק | סראג' |  |
| 2018 | 12 לוחמים (אנ') | עבדול רשיד דוסתם (אנ') |  |
| 2019 | אלאדין | הסולטאן |  |
| 2019 | In Full Bloom | רועה צאן |  |
| 2021 | Dark Corners | קארים |  |
| 2022 | Tehranto | קריין | גם מפיק בפועל |
| 2023 | באטמן: האבדון שהגיע לגותהאם (אנ') | ראס-אל-גול | דיבוב |
| 2023 | קנדהאר | מוחמד "מו" דאוד |  |
| 2023 | יושבים בברים עם עוגה (אנ') | אייזק |  |
| TBA | Edgware Road | מו | גם מפיק |
הערות שוליים

↑    אמיר קמינר, מצא את ההומלנד שלו בישראל, באתר "ידיעות אחרונות", 14 באוקטובר 2015
↑  ABU NAZIR, בארכיון האינטרנט, מתוך אתר .sho.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453055605171  GND: 1172850372  ISNI: 0000 0003 7609 5942  LCCN: no2012098145  NKC: xx0258286  SUDOC: 186270860  VIAF: 252843053   WorldCat (עם VIAF): 252843053
קארי מאצ'ט

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1970 (בת 54) ספלדינג, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי לתיאטרון של קנדה  Lethbridge Collegiate Institute  קולג' רד דיר 
 בן או בת זוג:  T. W. Peacocke (1998–2006)   דייוויד ליונס (2007–2017) 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
קארי מאצ'ט (באנגלית: Kari Matchett; נולדה ב-25 במרץ 1970) היא שחקנית קנדית. היא ידועה בתפקידיה בתור ד"ר מריאל אנדרליי בסדרה "פלישה" (2005–2006), בתור ג'ואן קמפבל בסדרה "פרשיות סמויות" (2010–2014) ובשל הופעתה בתור נשיאת ארצות הברית מישל טרוורס בסדרה "סוכן הלילה" (2023). היא גם הופיעה בסרטים כמו "עיני מלאך" (2001), "גברים עם מטאטא" (2002), "איש חברה" (2002), בסרט המדע הבדיוני "קיוב 2: היפרקיוב" (2002) בסרטו של טרנס מאליק "עץ החיים" (2011) ובסרט הדרמה הביוגרפי "מודי" (2017).
ביוגרפיה

מאצ'ט נולדה בכפר ספלדינג (אנ') שבססקצ'ואן, קנדה וגדלה בעיר לת'ברידג', אלברטה שם למדה בבית הספר התיכון המכון הקולגיאלי של לת'ברידג' (אנ').
ב-1992 סיימה בהצלחה את לימודיה מבית הספר הלאומי לתיאטרון של קנדה (אנ') במונטריאול, קוויבק. לאחר מכן למדה תקופה קצרה בבית הספר לתיאטרון במוסקבה. מאצ'ט הופיעה על הבמה במשך שלוש שנים בפסטיבל סטרטפורד (אנ') באונטריו.
קריירה

בשנת 1996, מאצ'ט החלה את דרכה בסדרות הטלוויזיה הקנדיות "הרז", "מוכן או לא" ו"כוח משחק", עליו הייתה מועמדת לפרס ג'יני.
מאצ'ט הופיעה לראשונה בסרט קולנועי בשנת 2000, בדרמה "המצוד לדירה".
בשנת 2001 הייתה מאצ'ט מועמדת לפרס ג'יני על הופעת אורח שביצעה בסדרת הפשע "רצח כחול" בתפקיד הבלשית איליין בנדר. באותה שנה השתתפה לראשונה בהפקה הוליוודית, "עיני מלאך" בתפקיד קטן לצידם של ג'ניפר לופז וג'יימס קאביזל. היא זכתה לביקורות טובות על הופעותייה הראשונות בטלוויזיה האמריקאית בסדרת הפשע שהפיק טימותי האטון "מסתורין נרו וולף".
ב-2002 התפרסמה לראשונה בעולם בזכות בתפקיד הראשי שלה בתור הפסיכותרפית קייט פילמור בסרט ההמשך למותחן האימה המצליח "קיוב".
ב-2004 הופיעה במיני סדרת המדע בדיוני "5 ימים לחצות" בתור קלאודיה וויטי חברתו של הפרופסור לפיזיקה ג'י. טי נאומייר (טימותי האטון) ובסדרה "Wonderfalls".
לקראת סוף 2005 זכתה מאצ'ט להכרה ברחבי ארצות הברית בזכות תפקידה בסדרת המתח הבדיונית "פלישה", בה שיחקה בתור הרופאה ד"ר מריאל אנדרליי.
ב-2006 הצטרפה אל העונה השישית של סדרת הפעולה "24" בתפקיד ליסה מילר, המאהבת של סגן הנשיא נוח דניאלס.
באותה השנה הופיעה גם בתפקיד עורכת הדין מרי טייט בסדרה הקומית המצליחה שיצר אהרן סורקין "סטודיו 60".
ב-2007 שיחקה בעונה הארבע עשרה של סדרת הדרמה "ER" בתור ד"ר סקיי ווקסלר, המנהלת הזמנית של רפואת החירום.
ב-2009 הצטרפה אל סדרת הדרמה "העוקץ" בתפקיד מגי קולינס אשתו לשעבר של הכומר נת'ן פורד (טימותי האטון).
משנת 2010 ועד 2014 הופיעה מאצ'ט בסדרת הפעולה "פרשיות סמויות" בתור הסוכנת ג'ואן קמפבל.
בשנת 2011 השתתפה בסרטו המצליח של טרנס מאליק "עץ החיים" בתפקיד האקסית של ג'ק או'בריין (שון פן).
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה הבריטי "מודי" לצד אית'ן הוק וסאלי הוקינס.
בשנת 2023 החלה להופיע בתור נשיאת ארצות הברית - מישל טרוורס בסדרת המותחן של נטפליקס "סוכן הלילה".
חיים אישיים

באמצע שנות ה-90 היא החלה לצאת עם הבמאי הקנדי טי.וו פיקוק (אנ') והשניים נישאו ב-1998, והתגרשו ב-2006.
בשנת 2007 החלה לצאת עם השחקן האוסטרלי דייוויד ליונס (אנ'). ב-4 ביוני 2013 נולד בנם, ג׳וד ליון מאצ׳ט. הם נפרדו ב-2017.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Papertrail | אליסון אנולה |  |
| 2000 | Apartment Hunting | שרה |  |
| 2001 | עיני מלאך | קנדיס |  |
| 2002 | גברים עם מטאטא | לינדה ביואיק |  |
| 2002 | קיוב 2: היפרקיוב | קייט פילמור |  |
| 2002 | 19 Months | פייג' |  |
| 2002 | איש חברה | דיאן |  |
| 2006 | Civic Duty | מרלה אלן |  |
| 2011 | Goose on the Loose | דונה ארצ'ר |  |
| 2011 | עץ החיים | אקסית של ג'ק |  |
| 2012 | The Riverbank | קייט מייסון |  |
| 2017 | מודי | סנדרה |  |
| 2018 | Into Invisible Light | לידיה |  |
| 2019 | קוד 8 | מארי ריד |  |
| 2020 | שני לבבות | גרייס |  |
| 2024 | קוד 8: חלק שני (אנ') | מארי ריד |  |
| TBA | Hailey Rose | אולגה |  |
רז צימט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ענף מדעי:  ביטחון לאומי, בדגש על איראן
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1992)  אוניברסיטת תל אביב (2011) 
 מנחה לדוקטורט:  אייל זיסר, דוד מנשרי 
 מוסדות:  המכון למחקרי ביטחון לאומי  אוניברסיטת תל אביב 
 www.razzimmt.com
 
רַז צִימְט הוא חוקר ביטחון לאומי, מומחה לאיראן וליחסיה עם ישראל. מוכר כאוטוריטה בתחומו ומצוטט רבות בכלי התקשורת בנושאי איראן.[דרוש מקור]
ביוגרפיה

בין השנים 1989-1992 למד לתואר ראשון בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1997-2002 למד בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. את הדוקטורט שלו עשה באותו חוג בין השנים 2005–2011 בהנחיית פרופסור דוד מנשרי ופרופסור אייל זיסר. עבודת הדוקטורט עסקה במדיניות החוץ האיראנית כלפי הנאצריזם והרדיקליות הערבית בין השנים 1954 ל-1967.
שירת למעלה משני עשורים באגף המודיעין.
צימט מתראיין לעיתים קרובות בתקשורת הישראלית והבינלאומית ומנתח את ההתפתחויות באיראן, מפרסם מאמרים רבים בעיתונות האלקטרונית והמודפסת, ומתארח בפודקאסטים רבים.
לאחר שמתח ביקורת על מדיניות ממשלת ישראל בנושא הלחץ על איראן לאחר פרישת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ מהסכם הגרעין עם איראן במאי 2018, הורה ראש החטיבה האסטרטגית במשרד החוץ חיים אסרף למספר שגרירויות ישראליות לבטל את הרצאותיו בשל היותו "אופוזיציה קולנית של הממשלה".
מחקר

הוא משמש חוקר בכיר ב"מכון למחקרי ביטחון לאומי" (INSS). כמו כן הוא חוקר ב"מרכז אליאנס ללימודים איראניים" באוניברסיטת תל אביב ומרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה. בעבר, שימש כחוקר בדסק לחקר רשתות במרכז דיין וכעמית מחקר בפורום לחשיבה אזורית.
צימט הוא עורך שותף של כתב העת "עדכן אסטרטגי" של המכון למחקרי ביטחון לאומי וכן של הפרסום "מבט לאיראן" של מרכז המידע למודיעין ולטרור. בעבר ערך את הפרסום "זרקור לאיראן" (מבית מרכז המידע למודיעין וטרור).
מתמקד במיוחד בפוליטיקה הפנימית של הרפובליקה האסלאמית של איראן, במגמות בחברה האיראנית, ובמדיניות החוץ שלה.
ב-2022 פירסם את הספר "איראן מבפנים: מדינה וחברה ברפובליקה האסלאמית" בהוצאת רסלינג. הספר עוסק במערכת הפוליטית האיראנית, ביחסי הכוח בתוך המדינה והחברה האיראנית. צימט מציג שני תהליכים מרכזיים המתרחשים באיראן: מצד אחד, התחזקות הסמכותנות של המשטר, ומצד שני, תהליכים חברתיים, פוליטיים, כלכליים ותרבותיים עמוקים שעוברת החברה האיראנית.
ב-2024 פירסם את המזכר "מעורבותה של איראן במרחב הערבי: הגיונות, יעדים ומאפיינים", הבוחן את שורשי המעורבות האיראנית במזרח התיכון, את ההגיונות העומדים מאחורי פעילותה של איראן במרחב הערבי, את התפיסות האידאולוגיות המכווינות אותה, את היעדים האסטרטגיים והאינטרסים המרכזיים המעצבים את מדיניותה האזורית ואת מאפייניה הבולטים.
ממאמריו

"מהפכה על פרשת דרכים: המאבק על דמותה של הרפובליקה האסלאמית", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, כרך 17, גיליון 1, אפריל 2014
"מעמד הביניים כסוכן שינוי פוליטי אפשרי באיראן", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, כרך 20, גיליון 3, אוקטובר 2017.
"מגמות מרכזיות בחברה האיראנית", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, כרך 20, גיליון 4, ינואר 2018.
"השפעתם של תהליכים כלכליים וחברתיים על מדיניות החוץ של איראן", בתוך: איראן בסביבה אסטרטגית משתנה, מזכר 172, המכון למחקרי ביטחון לאומי, פברואר 2018.
"השפעת השבתן של הסנקציות הכלכליות על איראן", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, כרך 21, גיליון 2, יולי 2018.
"מה ניתן ללמוד מהתמודדות המשטר והציבור באיראן עם משבר הקורונה", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, אפריל 2020.
"מתיאוקרטיה דתית לאוטוקרטיה צבאית: האם איראן בדרך לבחירתו של נשיא צבאי", עדכן אסטרטגי, המכון למחקרי ביטחון לאומי, אפריל 2021.
"להיות נשיא ברפובליקה האסלאמית": אחמדינז'אד בסבך הפוליטיקה האיראנית", בתוך: עוזי רבי (עורך), זמן איראן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2008. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
"איום נאצריסטי או אמצעי למימוש אינטרסים: מדוע הצטרפה איראן לברית בגדאד?", בתוך: ליאורה הנדלמן-בעבור (עורכת), איראן אז ועכשיו: חברה, דת ופוליטיקה תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2017.
הערות שוליים

1 2 3  אודות רז צימט באתר הרשמי
↑  ראו כאן באתרו הרשמי עשרות ציטוטים וראיונות, מעודכן עד ל-2021
↑  רשימת מאמרים בעיתונות באתרו הרשמי
↑  על הדרך, פודקאסטרטגי, היסטוריה גדולה בקטנה, אחד ביום, מיטיבי קשב, geekonomy, הפודיום, אוסכות, איראניום מועשר, השבוע, עושים כותרות, ועוד.
↑  ברק רביד, בשל עמדותיו: שגרירויות הונחו לבטל הרצאת ישראלי מומחה לאיראן, באתר חדשות 13, 25 בפברואר 2020
↑  רז צימט באתר inss
↑  רז צימט באתר מרכז דיין
↑  הכירו את עמיתי המחקר: ד"ר רז צימט, באתר הפורום לחשיבה אזורית, ‏3 בינואר 2015
↑  מבט לאיראן באתר הרשמי של רז צימט
↑  זרקור לאיראן באתר הרשמי של רז צימט
↑  גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
↑  ביקורת ראו: רועי כהנוביץ, איראן לאן? מחאות ולחצים מבית, קשיים ואתגרים, מחוץ ומבט אל עתידה של הרפובליקה האסלאמית, כתב העת הבינתחומי ללימודי המזרח התיכון, הוצאת אוניברסיטת אריאל, גיליון 8 מס' 2 ,2022 עמ' 183-186.
↑   איראן – מבט מבפנים: כנס מיוחד לרגל צאת ספרו של רז צימט, סרטון בערוץ "INSS ISRAEL", באתר יוטיוב (אורך: 01:18:29)
↑  "מעורבותה של איראן במרחב הערבי: הגיונות, יעדים ומאפיינים", המכון למחקרי ביטחון לאומי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299897405171  GND: 1155792890  ISNI: 0000 0004 0221 3886  VIAF: 297861143   WorldCat (עם VIAF): 297861143
מישל עזרא ספרא ובניו

| --- | --- |
 מבוסס על:  מישל עזרא ספרא ובניו 
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  ניסים דיין על פי ספרו של אמנון שמוש
 בימוי:  ניסים דיין
 שחקנים:  מכרם ח'ורי, לילית נגר, דוד מנחם, עמוס לביא, תיקי דיין ואחרים
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  בעיקר עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 חברת הפקה:  הטלוויזיה הישראלית
 עורכים:  עופרה רייזנפלד
 אתר צילומים:  מקומות רבים בישראל
 צלמים:  שרגא מרחב
 מוזיקה:  אלכס כגן
 אורך פרק:  שעה
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  20 באפריל 1981 – 5 ביולי 1983
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מישל עזרא ספרא ובניו היא מיני סדרת טלוויזיה ישראלית, ששודרה בין 1981 ל-1983. את התסריט למיני הסדרה כתב ניסים דיין, על פי ספר מאת אמנון שמוש, בשם זהה. דיין היה גם הבמאי.