stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק הכט

| --- | --- |

פארק הכט, מבט מהאוויר. במרכז למטה מרפסת התצפית לכיוון הים המקושרת דרך המעבר מתחת למסילת הרכבת לפארק
 מידע כללי
 על שם:  ראובן הכט 
 תאריך הקמה:  2008 
 אדריכל:  גרינשטיין הר-גיל, אדריכלות נוף ותכנון סביבתי 
 נתונים ומידות
 שטח:  75 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  חיפה 
 קואורדינטות:  32°48′59″N 34°57′19″E﻿ / ﻿32.816421°N 34.955363°E﻿ / 32.816421; 34.955363
  (למפת חיפה מוגדלת) פארק הכט(למפת חיפה רגילה) פארק הכט(למפת הגליל המערבי רגילה) פארק הכט(למפת הגליל המערבי מוגדלת) פארק הכט
 
עמוד הכניסה לפארק הכט
פארק הֶכְט הוא פארק בעיר חיפה, השוכן בין תל שקמונה וגן לאומי תל שקמונה שהוכרז בשנת 2008, ובין חוף דדו. הפארק, שנפתח בשנת 2008 ומשתרע על שטח של 75 דונם, אורכו 1.2 ק"מ ורוחבו נע בין 60–70 מטר. הפארק הוקם בעלות של 14 מיליון שקל על ידי עיריית חיפה ובמימון קרן הכט בניהול של חברו של הכט הרי זסלר והוא נקרא על שמו של ראובן הכט. זהו הפארק הגדול ביותר בשטחה האורבני של העיר.
הפארק

הפארק שוכן במערב חיפה בצמוד וממערב לכביש החוף והוא פארק נופש פעיל. הפארק משתרע מצפון לדרום והוקם על שטח שהיה מוזנח במשך שנים ומכוסה בחלקו באשפה. הוא תוכנן על ידי משרד אדריכלי נוף גרינשטיין הר-גיל, אדריכלות נוף ותכנון סביבתי. בפארק אלמנטים רבים המאפשרים פעילות רחבה למגוון גילאים. הפארק פונה לקהל יעד מגוון של משתמשים: משפחות, ילדים, מבוגרים, רצים, הולכים, משחקי כדור, רוכבי אופניים, רקע לצילומי חתונות ואירועים עירוניים. בפארק נמצאים מגרשי קט-רגל וכדורסל.
הפארק פתוח רוב שעות היממה והכניסה אליו חופשית. המתכננים יצרו מערכת של אזורים וחללים אשר תומכים בקיום פעילויות שונות לשימוש אוכלוסיות מגוונות. הפארק כולל אזורי צמחייה מגוונים הלוקחת בחשבון את הקרבה לים ועמידה לרסס מי הים תוך שילוב מינים מקומיים עם מינים תרבותיים. חלק מהאזורים בעלי אופי של צמחי תרבות עונתיים. באזורים אחרים יש חיבור לצמחיית החולות הקיימת באזור, וכן משטחי דשא לשימוש התושבים. בעת תכנון הפארק נלקח בחשבון להפוך את חוף הים הנמצא ממערב לפארק לנגיש לתושבי השכונות הסמוכות.
את שטח הפארק חוצים ערוצים של שני נחלים: נחל לוטם בדרום הפארק ונחל עלייה מצפונו. המעבר מעל ערוצי הנחלים נעשה מעל גשרים. העיצוב של הפארק משלב את ואדיות הנחלים כחלק מהפארק. בהמשך, עוברים ערוצי הנחלים באמצעות מעברי מים מבטון מתחת למסילת הרכבת. מעברים אלה מאפשרים קשר בין הפארק לחוף הים. במערבו של אחד המעברים בצמוד לים נמצאת מרפסת תצפית ממנה ניתן לצפות על הים, הגלים וסלעי החוף. גבולו הדרומי של הפארק נתחם בערוץ נחל עמיק.
משטח הפארק יוצא מסלול הליכה לכיוון גן לאומי שקמונה, העובר במקביל לקו החוף. בקרבת הפארק נמצאים מספר אתרים כמו תל שקמונה, שרידי רצפות פסיפס ומבני מגורים ותעשייה מדרום לתל, מערות שקמונה - מערות קבורה על צלע ההר, המכון לחקר הימים והאגמים והאנדרטה לזכר הנרצחים בפיגוע במסעדת מקסים שהתרחש בשנת 2003.
בתוך שטח הפארק עובר מסלול שביל חיפה שנחנך בשנת 2011, הקטע העובר בפארק הוא מקטע 16 בשביל. החל משנת 2012 חודש בשטח הפארק אירוע תערוכת הפרח הבינלאומית חיפה, שהתקיים בעבר בגן האם.
הפארק זכה בשנת 2009 בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף.
גלריית תמונות

אזור התכנסות מוצל בפארק הכט
בריכת הברווזים בפארק
פארק הכט בתערוכת הפרח 2012. לפני המבנים החצי כדוריים שפך נחל לוטם.
הפארק בתערוכת הפרח 2012 ברקע בתי שכונת שער העלייה
פארק הכט, ספטמבר 2014
רחבת מתקני שעשועים
הערות שוליים

↑  פארק הכט באתר טרוולר
↑  פארק הכט באתר תור חיפה
↑  מקטע 16: חווית ים לתפארת בפארק הכט ושמורת חוף שיקמונה באתר שביל חיפה
↑  חגית פלג-רותם, ‏פרס קרוון לאדריכלות נוף ל"פארק הכט" בחיפה, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2009
סולנום החדק

| סולנום החדק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: סולנאים
משפחה:: סולניים
סוג:: סולנום
מין:: סולנום החדק
שם מדעי
 Solanum incanum ‏לינאוס, 1753

סוֹלָנוּם הַחֵדֶק (שם מדעי: .Solanum incanum L) הוא בן-שיח מדברי (בן קיימא) אוהב חום ולחות בסוג סולנום ממשפחת הסולניים. פריחתו בצבעי לילך או סגול ובמרכזו מאבקים צהובים שהדוקים לעמוד העלי (שלא כמו בסולנום זיתני) ובולטים מן הכותרת.
סולנום החדק כצמח סודני נפוץ באזורים הטרופים היבשים העונתיים באפריקה, חצי האי-ערב, ישראל, ירדן ואירן עד הודו. סולנום החדק נדיר מאוד בישראל ותפוצתו בבקעת ים המלח ובעמק הירדן התחתון, בעיקר בבתי-גידול טבעיים, אך גם בקרבת האדם.
סולנום החדק שייך לקבוצת המינים מהם תורבת החציל והוא כנראה קרוב משפחתו האפריקני הקרוב ביותר של החציל התרבותי מבחינה בוטנית ודומה לו בצורתו החיצונית. בשל כך, יש חשיבות גדולה לשימור האוכלוסיות שלו שהן מגוונות גנטית ובהן תכונות רבות של עמידות, שיכולים לשמש להשבחת היבול ושיפור הגידול של זני חציל הגינה בעתיד, במיוחד אצל החקלאים המתמודדים עם אתגרים הנובעים מלחצים ביוטים ואביוטים מוגברים הנובעים משינויי סביבה עתידיים.
סולנום החדק פורח במשך רוב השנה, מסוף דצמבר ועד תחילת אוקטובר.
הפרי של סולנום החדק רעיל. עם ההבשלה גדל הגביע ועוטף את הפרי.
מאפיינים

סולנום החדק בן-שיח או שיח זקוף, סבוך, קוצני, וירוק-עד, בגובה 40 עד 1.50 ס"מ.
הגבעולים עגולים ומסתעפים סמוך לקרקע ומכוסים בדלילות בקוצים מאונקלים עד ישרים, וחרוטיים עד שטוחים. הגבעולים הצעירים מכוסים בלבד צהוב של שערות כוכביות קצרות ומהודקות. על הגבעולים פזורים צופנים. הגבעולים הבוגרים קירחים עד מכוסים בשערות קצרות ומהודקות וצבעם חום-כתום עד אפור.
העלים מסורגים, פשוטים, סגלגלים, באורך 6 עד 22 ס"מ, ברוחב 4 עד 15 ס"מ, והם ארוכים לכל היותר פי שניים מרוחבם. העלים רכים בעלי פטוטרת שבבסיסם אין לוואים, העלים חסרי ריח ומכוסים בלבד (שערות קצרות ומהודקות) צהוב ובשעת התייבשותם צבעם צהבהב. קוצים צהובים מאונקלים (כפופים) מצויים בדלילות על העורק שבצד התחתון של העלה כמו בגבעולים בסיס הטרף מעוגל עד צורת לב. השוליים כמעט תמימים או לעיתים קרובות יותר בעלי 4 אונות או לעיתים רחוקות 3 או 5 שאורכן 0.5 עד 2 ס"מ, הנמשכות עד 1/4 מהמרחק לעורק המרכזי. הפטוטרת באורך 1 עד 9 ס"מ, 1/4 עד 1/3 מאורך הטרף, והוא מכוסה בצפיפות בפלומה של שערות כוכביות, עם 0 עד 4 קוצים.
התפרחות סיומיות לא מסועפות, חיקיות (axillary) או מחוץ לחיק (extra-axillary) או בצדו השני של בסיס הפטוטרת (leaf opposed) וללא חפים. אורך התפרחת 3 עד 8 ס"מ עם 5 עד 10 פרחים באשכול.
עוקצי התפרחת בין 1 עד 4 מ"מ, לעיתים קרובות דו-קרניים (יוצאים בזוגות); אחד נושא פרחים דו-מיניים, ומהם אחד עד שלושה פתוחים בו זמנית, והשני נושא אשכול קצר של 3 עד 5 לעיתים רחוקות 2 פרחים זכרים.
הפרחים נכונים (סימטריים), בעלי 5 איברים וקוטרם 1.5 עד 3 ס"מ. הפרחים הטרוסטילים, כלומר ישנם שני טיפוסי פרחים, בטיפוס אחד עמוד השחלה קצר מן האבקנים ובשני ההפך. כמו כן, הצמח כולל גם פרחים דו-מיניים ופרחים זכריים, כאשר הפרח התחתון ביותר בעל עמוד שחלה ארוך מהאבקנים והוא דו-מיני ואילו הפרחים הצדדיים בעלי עמוד שחלה קצר והם זכריים.
הגביע גלגלי ובעל 5 אונות מאוחות. אורכו 6 עד 10 מ"מ בפרחים בעלי עמוד שחלה ארוך, ואורכו 4.5 עד 8 מ"מ בפרחים בעלי עמוד שחלה קצר. הגביע משתייר אך, מתפרה מעט לאחר הפריחה והבשלת הפרי ועוטף את הפרי.
הכותרת צורתה כוכב, צבעה לילך או סגול, והיא מאוחת עלים, בעלת צינור קצר ו-5 אונות פרושות או מופשלים לאחור.
האבקנים הצהובים מספרם 5 כמספר עלי הכותרת, שווים פחות או יותר זה לזה, והם מאוחים לצינור הכותרת בלוע הכותרת בין עלי הכותרת. וצמודים זה לזה ועומדים מסביב לעמוד השחלה (העלי) בצורת קונוס.
הזירים קצרים מאוד והם קצרים מהמאבקים. המאבקים גדולים, נוטים זה אל זה. לשכות המאבקים נפתחות דרך נקב או שסע קטן בראשו של המאבק. שתי הלשכות של המאבק צמודות ומקבילות זו לזו ואינן מרוחקות זו מזו על ידי קונקטיב או זיר מורחב.
השחלה עילית, בת 2 מגורות ובכל אחת מהן ביציות רבות. עמוד השחלה (העלי) יחיד יוצא מראש השחלה. הצלקת יחידה קטנה ודמוית כיפה.
השיליה מורחבת, זוויתית ובעלת ביציות מרובות.
הפרי ענבה כדורית חלקה צהובה קוטרה 2 עד 3 ס"מ או יותר והיא בעלת 2 מגורות ואינה חבויה בתוך הגביע אלא גלויה והגביע המשתייר אינו מנופח אבל הוא מתפרה לאחר הפריחה וההבשלה.
הזרעים מרובים, כ-100 עד 200 לכל ענבה, צורתם פחוסים ודמוי כליה. וצבעם צהוב עמום עד חום כתום.
תכונות ביולוגיות ואקולוגיות

סולנום החדק אינו מסיר את עלוותו בתקופות הקשות. על גבעוליו פזורות בלוטות-צוף המושכות נמלים אשר מגינות על הצמח מחרקים אוכלי צמחים. הוא פורח במשך רוב השנה, מסוף דצמבר ועד תחילת אוקטובר. הפרח מואבק בידי דבורים גדולות מסוג דבורת עץ. הפרי רעיל וממכיל אמות גדולה של אלקלואידים, ולפיכך אינו נאכל על ידי בעלי חיים ואינו נפוץ על ידם. הפירות נותרים על הצמח ונושרים בקרבת צמח האם במהלך תקופה ארוכה מתחילת אפריל ועד סוף נובמבר או נשטפים במורד הנחל.
תפוצה

סולנום החדק נפוץ בארץ בבקעת ים המלח ובעמק הירדן התחתון. הוא גדל באופן טבעי בנאות-מדבר, ותפוצתו העולמית משתרעת בבתי גידול לחים במדבריות חמות במזרח אפריקה ובדרום מערב אסיה.
שם המין בעברית

במקרא "חדק" אינו אלא מין קוץ או שיח קוצני, וכן הוא בספרות שלאחר המקרא עד העת החדשה. דֶּרֶךְֿ עָצֵל כִּמְשֻׂכַֿתֿ חָדֶֿק וְאֹרַח יְשָׁרִים סְלֻלָה (משלי, ט"ו, י"ט). חדקים שבפירצה (מסכת עירובין, דף י"ח) ועוד. רס"ג למשלי תרגם בערבית "חדק" בשם זה נקרא סולנום החדק. חלק מחוקרים המודרניים הסכימו לשיטת רס"ג שמדובר בצמח סולנום החדק.
השם "חדק" ניתן למין Solanum sanctum שהוא אחד מהשמות הנרדפים לסולנום החדק במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 18, הערה 248) משנת 1930 על סמך ספריו של הלשונאי עמנואל לעף (לב, פלורה ג' עמ' 376) ששמשו את חברי ועד הלשון כמקור מהימן ביותר לשמות הצמחים וזיהויים במקורות היהודיים העתיקים, על אף שהוא מעולם לא ביקר בארץ ולא ראה חלק גדול מן הצמחים.
שם זה לא אושרר במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946. אך, השם "סולניים" ניתן לסוג ולמין כשם העברי לצמח אולי כי בערבית Sola משמעותו קוץ.
כבר בערך "חדק" שבאנציקלופדיה המקראית הטיל מיכאל זהרי ספק גדול באומרו: "אף על פי כן קשה להניח, שהשם מכוון לצמח זה דווקא, שהרי תמוה הדבר, מפני מה בחר לו הכתוב למשל מין צמח קוצני שאינו מצוי אלא בעמק הירדן התחתון, והתפשטותו מצומצמת ביותר, ולא נתן דעתו על שאר עשרות המינים של צמחים קוצניים, הנפוצים בכל אזורי הארץ".
השם "סולנום החדק" הופיע במגדרי הצמחים והוא אושר על ידי האקדמיה העברית במילון שמות צמחי ארץ ישראל (תשס"ג, 2003).
שמות נוספים

שמות עממיים באנגלית: Hoary Nightshade, Palestine Nightshade
שימושים

ברפואה הסינית משמש הצמח הזה כתרופה למחלות של הרס הכבד. באתיופיה משתמשים במיץ הפירות לטיפול בגונוראה (זיבה). במיץ של הצמח משתמשים לעיבוד עורות (יחד עם שתן של בעלי חיים). בשבט המסאי באפריקה משמש הצמח הזה להרדמה. הפירות משמשים לריפוי פצעים חיצוניים, דלקת בעור וזיהום פטרייתי. [מקור זה אינו מספק].
בהודו משמש הצמח לשכוך כאבי שיניים, כאבים בחזה ולגרון צורב, כנראה בגלל ההשפעה הנרקוטית שנמצא אצל פירות הסולנום על מערכת העצבים המרכזית, באמצעות השפעתן על המעביר העצבי אצטלין כולין.
הערות שוליים

↑  סולנום החדק באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  .Solanum incanum L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  Sara Gold, Avraham Plotnitzky, Professor Amram Eshel, סולנום החדק : צמח רעיל, באתר www.wildflowers.co.il
↑  Solanum incanum, צמחיית ישראל וסביבתה
1 2  אורי פרגמן-ספיר, פרחי עין גדי וחוף ים המלח, ירושליםפ: העמותה לעידוד וקדום שמירת הטבע במזרח התיכון, 2008, עמ' 131
1 2  Solanum incanum, Solanaceae Source, ‏11-5-2014
↑  טוֹבָם כְּחֵדֶֿק יָשָׁר מִמְּסוּכָֿהֿ יוֹם מְצַפֶּיךָ פְּקֻדָּתְֿךָֿ בָאָה עַתָּה תִֿהְיֶה מְבוּכָֿתָֿם (מיכה, ז', ד')
↑  זהר עמר, צמחי במקרא, ירושלים: ראובן מס, 2012, עמ' 220
↑  ילקוט צמחים, פ. אוירבך ומ. אזרחי, תר"ץ 1930
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
↑  מיכאל זהרי, אנציקלופדיה, ירושלים: הוצאת המוסד ביאליק, 1965, עמ' 29
↑  סולנום החדק, באתר מדרשת שדה בוקר
↑  דן פלביץ' וזהרה יניב, צמחי המרפא של ארץ ישראל, תל אביב: מודן בע"מ, 1991, עמ' 234-237
ענק הברזל

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  The Iron Man 
 בימוי:  בראד בירד 
 הופק בידי:  פיט טאונשנד דס מקאנף אליסון אבט ג'ון ווקר
 תסריט:  בראד בירד וטים מקאנליס
 עריכה:  דארן ט. הולמס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר אניסטון אלי מרינתאל כריסטופר מקדונלד וין דיזל הארי קוניק ג'וניור ג'ון מהוני
 מדבבים:  איליי מריינתאל (Hogarth Hughes) מ. אמט וולש כריסטופר מקדונלד (Kent Mansley) אולי ג'ונסטון פרנק תומאס קלוריס ליצ'מן ג'ון מהוני (General Rogard) וין דיזל (The Iron Giant) מרי קיי ברגמן (Hogarth Hughes) ג'יימס גאמון ג'ניפר אניסטון (Annie Hughes) הארי קוניק ג'וניור (Dean McCoppin) פיליפ פרוקטור בריאן טוצ'י רודגר במפס רוברט קלותוורתי ביל פרמר Charles Howerton 
 מוזיקה:  מייקל קאמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Family Entertainment, האחים וורנר הנפשה 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 באוגוסט 1999
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט ילדים, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, דרמה קומית, סרט הרפתקאות 
 מקום התרחשות:  מיין 
 תקופת התרחשות:  1957, המלחמה הקרה 
 תקציב:  70–80 מיליון דולר
 הכנסות:  31,300,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   irongiant
 פרסים:  פרס אנני לסרט הטוב ביותר ועוד 20 פרסים
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ענק הברזל (באנגלית: The Iron Giant) הוא סרט הנפשה אמריקאי שהופק על ידי אולפני ההנפשה של "האחים וורנר", ויצא לאקרנים בשנת 1999. הסרט היה כישלון קופתי בארצות הברית אבל זכה להצלחה ביקורתית ולמעמד של סרט פולחן.
הסרט זכה בפרס אנני בקטגוריית הסרט הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר, ובעוד כ-19 פרסים נוספים.
עלילה

בשנת 1957, רובוט ענק ומתכתי (מדובב על ידי וין דיזל) מתרסק ברוקוול, מיין. הוגארט יוז (איליי מריינתאל), ילד קטן, עוקב אחרי השביל שמוביל ליער ועוזר לענק להשתחרר מתוך תחנת כוח אותה ניסה לאכול.
כשמבין הוגארט שהרובוט חברותי, הוא אוזר אומץ ולוקח  את הענק לביתו, שם הוא גר עם אמו האלמנה אנני יוז (ג'ניפר אניסטון). הוגארט מנסה ללמד את הרובוט איך לתקן מסילת רכבת, אולם הרכבת דורסת את הרובוט וכורתת את ראשו. הם בורחים יחד לפני שנהגי הרכבת (אולי ג'ונסטון ופרנק תומאס) מרגישים בתאונה. בביתו מגלה הוגארט שהרובוט יכול להחזיר את חלקיו המפרקים לגופו וכך לתקן את עצמו ללא עזרה. הוגארט מחביא את הרובוט באסם, ומספר לו על ההבדלים בין חיים ומוות. הוא מלמד אותו גם לקרוא באמצעות ספרי קומיקס, והרובוט מתרשם מהקומיקס "סופרמן".
הסוכן הממשלתי קנט מנזלי (כריסטופר מקדונלד) מגיע לרוקוול כדי לחקור אירועים הקשורים בענק. הוא חושד בהוגארט ומחליט לשכור את החדר בבית של הוגארט ואמו. כאשר מבין הוגארט שמנזלי משגיח עליו, הוא מחליט להביא את הענק לאמן הגרוטאות דין מקופין (הארי קוניק ג'וניור). מנזלי מגיע לדין עם הגנרל רוגארד (ג'ון מהוני), אך דין והענק משטים בגנרל וחייליו כאשר הם מעמידים פנים שהרובוט הוא אחת מיצירות האומנות שלו.
כשהסכנה חלפה, הוגארט משחק עם הענק ומפעיל בטעות את מערכות ההגנה שלו, שמופעלות כאשר הוא מרגיש מאויים. הוא ניצל מפגיעה בזכות דין, שגוער בענק. הענק מבין שביכולתו לפגוע בהוגארט ובורח משם בבושה ופחד כשהוגארט בעקבותיו. מאוחר יותר מבין דין שלענק לא הייתה שליטה על מערכותיו. הוא משיג את הוגארט והם ממשיכים יחד בעקבות חיפושם אחר הענק.
לפתע עף הענק לרוקוול, שם הוא מציל שני ילדים. מנזלי והצבא רואים את הענק ומתכוננים להתקפה כדי לעוצרו. הוגארט והענק מנסים לברוח, תוך שהם חומקים מההמתקפה הראשונה, אך התקפה נוספת מפילה את הענק ומותירה את הוגארט חסר הכרה. הענק משוכנע שהוגארט מת, ובצערו הוא עובר להתקפה נגד הצבא ומתחיל לצעוד לעבר העיר. מנזלי מתכנן שגנרל רוגארד יפתה את הענק לצעוד אל הים וישמיד אותו שם באמצעות פצצה גרעינית מתוך הנאוטילוס. בינתיים הוגארט מחלים מהפגיעה ומבקש מהענק להירגע.
דין מייעץ לגנרל רוגארד להפסיק את הפעולה, אך מנזלי לא מוכן לכך והוא מורה לשגר את הפצצה מהנאוליטוס לעבר הענק והעיר. רוגארד מסביר למנזלי שעשה טעות חמורה, שתפגע בהמונים מאנשי העיר. מנזלי מבקש להציל את עצמו ומנסה לברוח, אבל הענק עוצר אותו והוא מושם במעצר על ידי הצבא. כאשר הוגארט מספר לענק מה עתיד לקרות לרוקוול, מחליט הענק להציל את אנשי העיר. הוא עף לעבר הפצצה וגורם לה להתפוצץ, יחד איתו, בטרם תגיע לעיר. אנשי העיר ניצלים, והם אבלים על אובדן הענק שהקריב עצמו למענם.
זמן מה לאחר מכן, אנני ודין מפתחים קשר רומנטי, ודין יוצר פסל מתכת לזכרו של הענק. להוגארט עתה יש חברים רבים. הוא מקבל חבילה מגנרל רוגארד, ובה החלק הנותר מהענק, בורג קטן. בלילה, הוגארט מתעורר לרעש מוזר ומגלה שהחלק הנותר זז ומנסה לצאת החוצה, הוגארט נזכר שהרובוט יכול לתקן את עצמו ופותח את החלון כדי שהבורג יחזור לענק. הסרט מסתיים כאשר כל חלקי הענק מטיילים באיסלנד והרובוט קם לתחייה ומחייך.
הדמויות והמדבבים

אפי בן ישראל ביימה את הדיבוב בעברית. עוזי פוקס וענבר שטגר עזרא הפיקו אותו.
| דמות | תיאור | דיבוב מקורי באנגלית | דיבוב עברי |
| --- | --- | --- | --- |
| ענק הברזל | ענק עשוי מתכת | וין דיזל | מיכה אוזין סליאן |
| הוגארט יוז | ילד צעיר, שפוגש את הענק ומתיידד עימו | אלי מרינתאל | דניאל מגון |
| אנני יוז | אמו של הוגארט, אם חד הורית | ג'ניפר אניסטון | דלית שחף |
| קנט מנזלי | בלש שפועל לחסל את הענק | כריסטופר מקדונלד | גיורא קנת |
| דין מקופין | אמן גרוטאות, שמתיידד עם הוגארט ואנני | הארי קוניק ג'וניור | שי זורניצר |
| גנרל רוגארד | מפקד בצבא | ג'ון מהוני | דב רייזר |
הכנסות וביקורות

הסרט לא הצליח בקופות בארצות הברית והכניס $31,333,917 בלבד, לעומת תקציב של 50–70 מיליון דולר.
הסרט זכה לביקורות חיוביות. אתר עגבניות רקובות נתן לסרט דירוג של 96% המבוסס על 150 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 8.24/10. אתר Metacritic נתן לסרט דירוג של 85 מתוך 100 המבוסס על 29 ביקורות. סקר מבקרים שנערך באתר CinemaScore העניק לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם של A+ עד F.
בשנת 2010, אתר IGN הכתיר את הסרט לסרט ההנפשה החמישי האהוב ביותר בכל הזמנים.
הכנסות וביקורות > פרסים

הסרט זכה ב-19 פרסים בפסטיבלים שונים, ביניהם 9 זכיות בטקס פרסי המצוירים "אנני" על השחקן הראשי (אלי מרינתאל בתור הוגארט), המוזיקה (מייקל קאמן), הבימוי (בראד בירד), אנימציית הדמויות (סטיב מראוסקי), האפקטים (אלן פוסטר), התסריט (טים מקאנילס), וגם פרס אנני לסרט הטוב ביותר לשנת 1999.
בשנת 2015 יצאה גרסה מחודשת של הסרט.
הערות שוליים

↑  Flores, Terry (24 בספטמבר 2015). "Duncan Studios Adds New 'Iron Giant' Scenes for Remastered Re-release". Variety. נבדק ב-5 באוקטובר 2015. Brad Bird’s 1999 animated classic The Iron Giant... {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rich, Jamie S. (20 בינואר 2014). "'The Iron Giant,' a modern classic of animation returns: Indie & art house films". OregonLive.com. נבדק ב-5 באוקטובר 2015. Released in 1999, this modern classic of hand-drawn animation {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lyttelton, Oliver (6 באוגוסט 2012). "5 Things You Might Not Know About Brad Bird's 'The Iron Giant'". IndieWire. אורכב מ-המקור ב-2015-10-06. נבדק ב-5 באוקטובר 2015. is now widely recognized as a modern classic {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Iron Giant (1999)". Rotten Tomatoes. Fandango. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Iron Giant (1999)". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cinemascore". CinemaScore. ארכיון מ-2018-12-20.
↑  "Top 25 Animated Movies of All Time". IGN. 24 ביוני 2010. נבדק ב-6 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Annie Awards: 1999". Internet Movie Database. נבדק ב-14 בינואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס אנני לסרט הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-90 | היפה והחיה (1992) • אלאדין (1993) • מלך האריות (1994) • פוקהונטס (1995) • צעצוע של סיפור (1996) • חתולים אינם רוקדים (1997) • מולאן (1998) • ענק הברזל (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | צעצוע של סיפור 2 (2000) • שרק (2001) • המסע המופלא (2002) • מוצאים את נמו (2003) • משפחת סופר-על (2004) • וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) • מכוניות (2006) • רטטוי (2007) • קונג פו פנדה (2008) • למעלה (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | הדרקון הראשון שלי (2010) • רנגו (2011) • ראלף ההורס (2012) • לשבור את הקרח (2013) • הדרקון הראשון שלי 2 (2014) • הקול בראש (2015) • זוטרופוליס (2016) • קוקו (2017) • ספיידרמן: ממד העכביש (2018) • קלאוס (2019) |  |
| העשור השלישי של המאה ה-21 | נשמה (2020) • משפחת מיטשל ומלחמתה במכונות (2021) • גיירמו דל טורו מציג: פינוקיו (2022) • ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש (2023) • רוז הרובוטית (2023) |  |
אליהו

ערך זה עוסק בדמות התנ"כית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

אליהו הנביא במדבר, כשמתגלה אליו המלאך, גוסטב דורה
 כינוי:  אליהו הנביא; אליהו התשבי; אליהו הגלעדי
 תקופה:  תקופת בית ראשון
 עיסוק:  נביא
 בתנ"ך:  ספר מלכים
אֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא (מופיע בספרות היהודית המסורתית גם בשמות אליהו התשבי ואליהו הגלעדי) הוא דמות מקראית, נביא ומחולל ניסים שפעל בממלכת ישראל בתקופת מלכותם של אחאב ואחזיה (המאה ה-9 לפנה"ס)
במקרא מתואר אליהו כנביא קנאי המוכיח את העם על חטאיו. לעומת זאת, המסורת היהודית מדגישה בדמותו תכונות של דאגה ורחמים. בשמו נקשרו סיפורים אגדות ומסורות רבות, והוא אף נחשב למבשר הגאולה, על פי הפסוק (מלאכי ג, כג): ”"הִנֵּה אָנֹכִי שֹׁלֵחַ לָכֶם אֵת אֵלִיָּה הַנָּבִיא לִפְנֵי בּוֹא יוֹם ה' הַגָּדוֹל וְהַנּוֹרָא"”.
סיפורי אליהו

הסיפורים המופיעים במקרא על אליהו משולבים בנוסח המסורה עם הסיפורים ההיסטוריים על אחאב ויהושפט, ומופיעים בספר מלכים א' פרק י"ז עד מלכים ב' פרק ב', למעט הפרקים כ' וכ"ב.
סיפורו רצוף שיאים דרמטיים: הוא הרג את נביאי הבעל, השיב לחיים את בן האלמנה שאצלה הסתתר, אלהים נגלה אליו בהר חורב, הוא עבר בחורבה את נהר הירדן, ולבסוף לא מת כאחד האדם אלא עלה בסערה השמימה.
בין הפתגמים המזוהים עם סיפורו ניתן למנות את "עוכר ישראל", "הרצחת וגם ירשת", "עד מתי אתם פוסחים על שתי הסעיפים", "אבי אבי, רכב ישראל ופרשיו".
סיפורי אליהו > הבצורת והאלמנה

אליהו מופיע לראשונה בהכרזה נבואית שבשנים הבאות לא ירד גשם אלא על פי דברו:
וַיֹּאמֶר אֵלִיָּהוּ הַתִּשְׁבִּי מִתֹּשָׁבֵי גִלְעָד אֶל אַחְאָב: חַי ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר עָמַדְתִּי לְפָנָיו, אִם יִהְיֶה הַשָּׁנִים הָאֵלֶּה טַל וּמָטָר כִּי אִם לְפִי דְבָרִי.
הכרזה זו מופיעה לאחר פירוט חטאי אחאב, וכנראה באה כתגובה אליהם. הכרזתו של אליהו מתקיימת ומאגרי המים והמזון בארץ הולכים ומידלדלים. ה' מורה לאליהו להסתתר בנחל כרית שם מספקים לו העורבים מזון:
וַיְהִי דְבַר-ה', אֵלָיו לֵאמֹר: לֵךְ מִזֶּה, וּפָנִיתָ לְּךָ קֵדְמָה; וְנִסְתַּרְתָּ בְּנַחַל כְּרִית, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי הַיַּרְדֵּן. וְהָיָה, מֵהַנַּחַל תִּשְׁתֶּה; וְאֶת-הָעֹרְבִים צִוִּיתִי, לְכַלְכֶּלְךָ שָׁם.
אליהו ממשיך לשהות בנחל עד לבוא סימן מאלוהים.
סיפורי אליהו > האישה מצרפת

לאחר זמן מה הנחל מתייבש, ואליהו מצטווה ללכת לעיר צרפת שבממלכת צידון, ולסמוך את מחייתו על אישה אלמנה הגרה שם.
אליהו הולך לצרפת, פוגש שם את האישה האלמנה ומבקש ממנה מים ולחם. האישה מסכימה לתת לו מים אך היא נמנעת מלתת לו לחם: ”וַתֹּאמֶר חַי ה' אֱלֹהֶיךָ אִם יֶשׁ לִי מָעוֹג כִּי אִם מְלֹא כַף קֶמַח בַּכַּד וּמְעַט שֶׁמֶן בַּצַּפָּחַת וְהִנְנִי מְקֹשֶׁשֶׁת שְׁנַיִם עֵצִים וּבָאתִי וַעֲשִׂיתִיהוּ לִי וְלִבְנִי וַאֲכַלְנֻהוּ וָמָתְנוּ” אליהו חוזר ומבקש ממנה את המזון ומבטיח לה ש”כד הקמח לא תכלה וצפחת השמן לא תחסר עד יום תת-ה' גשם על פני האדמה”. כלומר, הוא ביקש ממנה קודם את הלחם, אף על פי שמחסור קריטי זה מציב אותה ואת בנה בסכנת חיים, והוסיף, כי אם תעשה זאת ה' יוסיף ויטיב עמה בעת הצרה, ואכן באורח נס לא חסרים לאלמנה קמח ושמן.
עד כאן מופיעים קווי דמיון רבים בין סיפור האלמנה לבין סיפור אליהו בנחל כרית:
המילה "לחם" והמילה "מים" חוזרות על עצמן שוב ושוב בשני הסיפורים, ייתכן שלצורך הדגשה;
בנחל כרית העורבים מזינים את אליהו ובסיפור השני זוהי האישה מצרפת – אליהו נסמך על גורמים חיצוניים לכלכלה כאשר העם עצמו רעב למזון;
שני הסיפורים גוררים פעולה של הליכה למרחקים ולבידוד אליהו מהחברה המוכרת לו;
שני הסיפורים מבוססים על פתיחה זהה בה אלוהים מורה על אליהו, ומעשיו הם למעשה דברי האלוהים.
לאחר זמן מה בן האישה האלמנה חולה ומת, והאישה מאשימה את אליהו שהביא למותו בהזכרת חטאיה. פירוש מקובל לכוונתה הוא שנוכחותו של "איש אלוהים" לצידה הדגישה את עוונותיה בהשוואה אליו. אליהו לוקח את בנה המת מחיקה, מעלה אותו לעלייה בה הוא מתגורר ומתפלל לאלוהים שיחיה אותו. אליהו משתטח על הילד שלוש פעמים, הבן קם לתחייה, ואליהו מחזיר אותו לאמו. האלמנה מגיבה באמון מחודש באליהו, ואומרת ”עַתָּה זֶה יָדַעְתִּי כִּי אִישׁ אֱלֹהִים אָתָּה וּדְבַר ה' בְּפִיךָ אֱמֶת”.
דברי האלמנה החותמים את הפרק – "ודבר ה' בפיך אמת" – מקבילים לתחילתו, בה הכריז אליהו על הבצורת "כי אם לפי דברי". ניתוח ספרותי של הקבלה זו עשוי ללמד שהפרק מסתיים במתן תוקף אלוהי להכרזת הבצורת של אליהו, לאחר תהליך שעבר אליהו, במהלכו השתתף בסבלות הבצורת אותה גזר.