stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נגה גרינברג
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נגה גרינברג".
↑  אתר האמנית
↑  דפנה יעקובוס, "להיות צלם כיום זה מסובך, מורכב וכרוך באינספור שאלות על המדיום ועל העולם", עכבר העיר ירושלים, 3.5.2013
↑  אמן - המרכז לאמנות חזותית לציבור החרדי
↑  נגה גרינברג, באתר מכון שכטר למדעי היהדות
1 2  יאיר ברק, הבדלה, או: איך מצלמים רוח?, באתר ערב רב, ‏28/04/2019
↑  לגעת בחיים - כתבה ממגזין "נשים", באתר האמנית, ‏19/04/2016
↑  התערוכה "סמיכות" בגלריה אמן, באתר פייסבוק
↑   איתמר זהר, התערוכות המומלצות של סוף השבוע: 18.4 עד 20.4, באתר הארץ, 18 באפריל 2024
↑  נגה גרינברג בגלריה בארי, באתר פורטפוליו
↑  כל הימים, כל הימים: משחקיוּת באמנות ישראלית עכשווית, באתר מוזיאון רמת גן לאמנות ישראלית
↑  ליקוי - תערוכה זוגית: נגה גרינברג ומאיה זהבי, באתר p8 גלריה לאמנות עכשווית
↑  על התערוכה "סולם מוצב ארצה", באתר ביתא
↑  ראיון עם נגה גרינברג ואלה בניאן בתוכנית "עושים סדר", באתר פייסבוק, ‏23/05/2017
↑  מנופים – פסטיבל אמנות עכשווית בירושלים, באתר ערב רב, ‏12/09/2016
אברהם אמרנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בפברואר 1908 טרנופול, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  16 באוגוסט 1989 (בגיל 81) מזרע, ישראל 
 לאום:  ישראלי
 תקופת הפעילות:  1930 
 
אברהם ("טוּשֶׁק") אָמֶרַנְט (3 בפברואר 1908 – 16 באוגוסט 1989) היה אמן ישראלי, יליד האימפריה הרוסית.
אברהם אמרנט נולד בטרנופול, גליציה (כיום אוקראינה) בשנת 1908. ב-1920 הצטרף לתנועת השומר הצעיר. הוא התמנה לראש הקן בטרונופול ולאחר מכן היה רכז מחוז לבוב. שימש כחבר ההנהגה הארצית של הארגון בפולין. בשנת 1930 עלה לארץ-ישראל. ב-1931 הצטרף לקיבוץ מזרע, שם שימש כאופה וכצבע. ב-1935 ייסד אמרנט, בשיתוף עם יצחק בן מנחם את אגודת הציירים והפסלים של הקיבוץ הארצי, שעסקה בחינוך אמנותי לאמנים תושבי הקיבוצים ובארגון תערוכות.
אמרנט עיצב את ההגדה לפסח הקיבוצית הראשונה.[דרוש מקור] בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 היה ממקימי מוסד "אוהל-שרה", שהפך אחר כך למכללה האקדמית עמק יזרעאל. בשנת 1964 נפל בנו בן ציון מפליטה של כדור רובה.
עיקר יצירתו הוקדש לקיבוץ. הוא יצר סדרה של דקורציות ויצירות אמנות אחרות שיועדו לקיבוץ ולאירועיו. בנוסף עסק גם בתיאטרון.
גלריה

אמרנט מצייר על בטון בקיבוץ (1949)
חנוכת "אוהל שרה" על שם שרה ינאית (7 בינואר 1960)
הערות שוליים

↑  ראו: בר אור, גליה, חיינו מחייבים אמנות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010, עמ' 81–82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 271014  NLI: 987007297247805171  ISNI: 0000 0000 8060 7662  LCCN: nr94040660  VIAF: 122184509   WorldCat (עם VIAF): 122184509 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבחירות המקדימות במפלגת הליכוד (2014)

הבחירות לראשות הליכוד נערכו על ידי מפלגת הליכוד ב־31 בדצמבר 2014 לקראת הבחירות לכנסת העשרים.
רקע

יו"ר הליכוד וראש הממשלה המכהן בנימין נתניהו היה צפוי מלכתחילה להתמודד לבחירה מחדש, אך בשל עמידתו בראשות קואליציה שברירית ביותר, רצה ראש הממשלה לחזק את תמיכתו הפנימית על ידי קיום פריימריז מוקדם ביותר בתאריך ה-6 בינואר, שנים לפני המועד המחייב של בחירות אפשריות. עם זאת, הממשלה קרסה בדצמבר 2014, והוחלט על בחירות מוקדמות ל-17 במרץ 2015, יותר משנתיים מוקדם מהנדרש.
סקר מוקדם הראה שראש הממשלה יפסיד לגדעון סער בפריימריז; לכן, נתניהו ביקש ממרכז הליכוד להקדים את הבחירות המקדימות מתאריך ה-6 בינואר ל-31 בדצמבר, כדי לוודא שלסער אין זמן להקים קמפיין. סער התנגד להצעה.
ההצעה הועלתה למרכז הליכוד, שהצביעה במיני משאל עם בהצבעה חשאית בעשר קלפיות ברחבי הארץ ב-10 בדצמבר 2014. 1,567 מתוך 3,700 חברי המרכז הזכאים בעד הצעד, ו-835 התנגדו, היו שראו בו מבחן לקמוס לפופולריות של ראש הממשלה במפלגה. לאחר אישור חברי מרכז הליכוד, בית הדין של הליכוד הותיר את מועד הבחירות ל-6 בינואר 2015 מכיוון שלהצעה חסרה רוב של שני שלישים. נתניהו ערער על ההחלטה. חבר שופטים קיבל את הערעור ב-17 בדצמבר 2014, ואיפשר לפריימריז להתקיים ב-31 בדצמבר 2014.
מועמדים

המועמדים היו:
בנימין נתניהו, יו"ר מכהן וראש ממשלת ישראל.
דני דנון, יו"ר הליכוד העולמי.
גדעון סער היה מועמד פוטנציאלי, אך הוא הודיע ב-11 בדצמבר 2014 כי לא יתמודד לראשות המפלגה. ח"כ משה פייגלין הסיר את מועמדותו ב-18 בדצמבר 2014, לאחר שבית הדין של הליכוד קבע כי הפריימריז לראשות המפלגה ולרשימת הבחירות של הליכוד יתקיימו במקביל.
מחלוקת כשירות נתניהו

מבקר המפלגה, שי גלילי, קרא לקיים שימוע חקירה שיתמקד בשימוש של נתניהו ב"משאבים מפלגתיים" כדי לקדם את מועמדותו במהלך הפריימריז בליכוד; הדיון הביא לפסילתו של נתניהו כמועמד הן ליו"ר והן למקום ברשימת הבחירות. אך בית הדין של הליכוד אישר לנתניהו להתמודד.
תוצאות הבחירות

| מועמד | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- |
| בנימין נתניהו | 33,079 | 72.87% |
| דני דנון | 9,687 | 21.34% |
| נמנעים | 2,264 | 4.98% |
| ס"ה | 45,390 | 100% |
בהצבעת הפריימריז על מקומות ברשימת הבחירות של הליכוד לבחירות לכנסת, הח"כים המכהנים משה פייגלין וציפי חוטובלי, שניהם מהסמנים הימניים במפלגה, לא הצליחו לזכות במקומות ריאליים ברשימה, בעוד שר הפנים גלעד ארדן זכה במקום השני ברשימה, אחרי נתניהו, ומירי רגב עלתה מהמקום ה-12 למקום ה-4. פייגלין, שהחזיק במקום ה-13 בכנסת היוצאת, ירד למקום ה-36 הלא ריאלי, וחוטובלי ירדה מהמקום ה-18 למשבצת ה-26. לליכוד היו 18 מנדטים בכנסת ה-19, והיה צפוי לזכות ב-24 מנדטים לכל היותר בבחירות הבאות.
רשימת הליכוד לכנסת

רשימת הליכוד לכנסת נבחרה באופן הבא:
בנימין נתניהו
גלעד ארדן
יולי אדלשטיין
ישראל כץ
מירי רגב
סילבן שלום
משה יעלון
זאב אלקין
צחי הנגבי
דני דנון
שריון של יו"ר המפלגה
יובל שטייניץ
גילה גמליאל
יריב לוין
אופיר אקוניס
דוד ביטן (מחוז השפלה)
חיים כץ
ז'קי לוי (מחוז הגליל)
יואב קיש (מחוז תל אביב רבתי)
אבי דיכטר
דודי אמסלם (מחוז ירושלים)
מיקי זוהר (מחוז הנגב)
שריון של יו"ר המפלגה
איוב קרא (שריון לנציג הדרוזים)
נאוה בוקר
ציפי חוטובלי
אברהם נגוסה (עולה חדש)
ראו גם

הבחירות לראשות הליכוד (2019)
הבחירות המקדימות בליכוד (2022)
הבחירות לראשות הליכוד (1993)
הבחירות לכנסת העשרים
יוסף אבוחצירא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אב:  מכלוף אבוחצירא 
 פטירה:  כ"ו בתמוז ה'תשס"א
 
הרב יוסף אבוחצירא (לפני ה'תר"ף, 1920 - כ"ו בתמוז ה'תשס"א, 17 ביולי 2001) היה רב ודיין בעיר פאס שבמרוקו, ורבה הראשי הספרדי של העיר יבנה בישראל.
קורות חיים

נולד במרוקו לרב מכלוף אבוחצירא, רב העיר מרקש. אביו עלה לארץ ישראל והיה רב בשכונת רחביה בירושלים.
אבוחצירא נשאר במרוקו, התמנה לרב ולדיין באוג'דה, ואחר כך בפאס.
בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 עלה גם הוא לישראל, והחליף ברבנות יבנה את הרב אברהם אבוחצירא, שעבר אז לכהן כרב העיר רמלה בשל מות אביו. בשנת ה'תשל"ח (1978) הוכר כדיין בידי הרבנות הראשית.
הקים ביבנה בית מדרש וישיבה בשם "תפארת יעקב" ועמד בראשם. לצד הישיבה התקיים כולל אברכים בראשות בנו, והוא שימש כנשיא הכולל.
כיהן כרבה של יבנה עד לפרישתו לגמלאות. בנו, הרב דוד אבוחצירא, מונה בחייו לכהן תחתיו ברבנות העיר.
הערות שוליים

↑  לפי רפאל הלפרין, אנציקלופדיה לבית ישראל החדשה (2010) בערכו (כרך א עמוד 23), היה רבה הראשי של פאס.
↑  הסמכה לדיינות, באתר ארכיון המדינה, עמ' 21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011065531605171  VIAF: 4165135670700301552   WorldCat (עם VIAF): 4165135670700301552
ציון אבן דנאן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1910 ה'תרע"א פאס, מרוקו
 פטירה:  אוגוסט 2000 (בגיל 90 בערך) ה'תש"ס
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תקופת הפעילות:  ?–2000 
 
הרב ציון אבן דנאן (תרע"א, 1910 - י' באב תש"ס, אוגוסט 2000) היה רב ודיין ואב בית דין ברבאט ובאוג'דא.
קורות חיים

נולד בפאס שבמרוקו. כיהן כדיין במשך 40 שנה, ישב על כיסא אביו הרב משה אבן דנאן, וסבו הרב שלמה אבן דנאן מחבר שו"ת 'אשר לשלמה' ו'ביקש שלמה'. היה הדיין האחרון בשושלת 23 דיינים במשפחה זאת. למד אצל רבו - הרב מאיר ישראל, ובגיל 35 קיבל סמיכה לדיינות.
שימש כמוהל, שו"ב, וכיהן כספרא דדיינא בבית הדין הרבני שבפאס. בשנת ה'תש"ה מילא את מקום אביו בדיינות בית הדין. כיהן כראב"ד באוג'דה ולאחר תקופה עבר לכהן ברבאט. בגיל 76 יצא לגמלאות והתיישב בפריז. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
הערות שוליים

↑  עיין בספר "זוכר ברית אבות" עמוד 212
↑  מקור: ספר "אבן דנאן" - 1,000 שנות היסטוריה, שבהוצאת מכון 'בני יששכר'
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיטל רכס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בינואר 1978 (בת 47) רעננה, ישראל ישראל 
 ענף מדעי:  כימיה, ננוטכנולוגיה וחומרים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  אהוד גזית
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  פרס משפחת טנא (2017)  פרס מארי קירי לממציא מצטיין (2017)
 תרומות עיקריות
 פיתוח ציפויים מבוססי פפטידים למניעת הצמדות חיידקים וירוסים ופטריות למשטחים, פיתוח חומרים ידידותיים לסביבה הנוצרים בהרכבה עצמית
 
מיטל רכס (נולדה ב-27 בינואר 1978) היא כימאית ישראלית, פרופסור מן המניין במכון לכימיה שבפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע ובחוג העל-פקולטאי לביוטכנולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. מומחית לכימיה של פפטידים וננוטכנולוגיה.
ביוגרפיה

מיטל רכס גדלה ברעננה. למדה בתיכון אוסטרובסקי.
לאחר שירותה הצבאי למדה לתואר ראשון בביוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב והשלימה אותו ב-2002. לאחר מכן למדה לתואר שלישי במחלקה לביוטכנולוגיה ומיקרוביולוגיה מולקולרית (במסלול ישיר) בהנחיית פרופ' אהוד גזית, אותו השלימה בהצטיינות ב-2006. עבודת הדוקטורט שלה נשאה את הכותרת "בניה-עצמית מולקולרית: מסיבים עמילואידיים לננו-מבנים פפטידיים".
בשנים 2007–2010 שהתה כחוקרת בתר-דוקטורט בהנחיית פרופ' ג'ורג' וייטסיידס (אנ') במחלקה לכימיה של אוניברסיטת הרווארד, ועם שובה לישראל הצטרפה למכון לכימיה ולמרכז לננו-מדע וננוטכנולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, בדרגת מרצה בכירה. ב-2017 מונתה לפרופסור חבר וב-2022 לפרופסור מן המניין. באותה שנה גם מונתה לוועדת ההיגוי של המרכז לננו-מדע וננוטכנולוגיה.
ב-2023 מונתה לחוקרת אורחת באוניברסיטה הטכנולוגית של נניאנג בסינגפור, אז גם החלה את תפקידה כראש יחידת תשתיות המחקר של האוניברסיטה העברית. ב-2024 מונתה למחזיקת הקתדרה ע"ש סמואל לופנפלד וראובן קונין לבריאות סביבתית.
מחקר > הטמעת חלבונים על משטחים אי-אורגניים

הבנת אופן הטמעת חלבונים על משטחים אי-אורגניים חשובה במגוון יישומים ביוטכנולוגיים, כגון תכנון שתלים רפואיים, יצירת משטחים אנטי-בקטריאליים ותהליכי ביומינרליזציה. מחקרים רבים בוצעו כדי לבחון כיצד חלבונים מתקשרים עם עצמים או משטחים אי-אורגניים, אך עדיין לא ברור כיצד חלבונים "חשים" את המשטח האי-אורגני. המחקר בקבוצתה של רכס מתמקד בכללים הבסיסיים המנחים את הטמעת החלבונים, תוך שימוש בספקטרוסקופיה של מולקולה בודדת באמצעות מיקרוסקופ כוח אטומי (AFM). מערכת זו משמשת את לחקר האינטראקציות בין חלבונים, פפטידים וחומצות אמינו לבין משטחים אי-אורגניים.
מחקר > הרכבה עצמית ביומולקולרית

הטבע מנצל אבני בניין פשוטות ליצירת מבנים מורכבים באמצעות תהליך ההרכבה העצמית. הבנת תהליך זה חיונית בתחומים הנעים מגילוי תרופות ועד מדע החומרים. פפטידים יכולים לשמש מערכת פשוטה ללימוד הרכבה עצמית מולקולרית, ויש להם פוטנציאל רב בתחום הננו-טכנולוגיה בשל היותם ביוקומפטביליים (מותאמים לשימוש ביולוגי), ורסטיליים וניתנים לעיצוב בקלות עם עצמים ביולוגיים וכימיים. קבוצתה של רכס חוקרת אסטרטגיות חדשות לגילוי מבנים ננו-פפטידיים חדשים ולהרכבתם על משטחים, במטרה לחקות את הטבע וליצור מבנים מורכבים באמצעות הרכבה עצמית.
מחקר > חומרים ידידותיים לסביבה וביוקומפוטבילים המונעים היצמדות מיקרואורגניזמים (ביופאולינג)

צימדה ימית (ביופאולינג) הוא תהליך שבו אורגניזמים ותוצרי הלוואי שלהם מתמקמים על משטח. התהליך מתחיל בהטמעה לא ספציפית של חלבונים על המשטח והמשכו בהיצמדות האורגניזמים לחלבונים שעל גבי התשתית. בכלי תחבורה ימיים, ביופאולינג של אורגניזמים ימיים עשוי לשנות את קצב זרימת הנוזלים, מה שמוביל לעלייה משמעותית בעלויות התחבורה הימית. העלות המשוערת הקשורה לביופאולינג עומדת על כ-150 מיליארד דולר בשנה. יתר על כן, ביופאולינג מאיץ את תהליכי ההגרעה המכניים של חומרים המשמשים לבניית צינורות, אטמים ומכלים לאחסון פסולת גרעינית, ובסופו של דבר פוגע באיכות המים. בנוסף, התיישבות אורגניזמים על דפנות ספינות נקשרה לזיהום סביבתי כפול: פליטת גזים לאטמוספירה והכנסת מינים פולשים לבתי גידול ימיים.
חומרים בעלי פעילות של אנטיפאולינג מונעים מאורגניזמים להיצמד למשטח. האתגר בתכנון חומרים כאלה הוא היכולת לסנתז חומר שמונע את היצמדות האורגניזמים למשטח, פועל בסביבה אותנטית ובו-זמנית אינו פוגע בסביבה באמצעות שחרור מולקולות רעילות. ההשראה היא לפתח פתרונות ירוקים ולא רעילים. קבוצתה של רכס מפתחת ובוחנת חומרים ביוקומפטביליים וידידותיים לסביבה שמונעים ביופאולינג. החומרים מבוססים על פפטידים קצרים שיכולים להרכיב את עצמם לסרט לציפוי משטחים רצויים. היתרונות בשימוש בפפטידים למטרה זו נובעים מהיותם ביוקומפטביליים, מגוונים כימית, וקלים לייצור בהיקף גדול. תוצאות המחקר מראות בבירור את היווצרות הסרט על פני משטחים שונים (זכוכית, טיטניום, תחמוצת סיליקון, מתכות ועוד). בנוסף, הוצגה הפעילות האנטי-ביופאולית של הציפויים באמצעות זני חיידקים כמו Escherichia coli ו-Pseudomonas aeruginosa, והוכח כי הציפוי מפחית את היצמדות החיידקים למשטח.
פרסים והוקרה

פרס דן דוד (2005)
פרס טבע לתלמידי דוקטורט מצטיינים (2006)
מלגה מטעם EMBO לבתר-דוקטורנטים (2006)
מלגת Human Frontier Science לבתר-דוקטורנטים (2007)
מענק מחקר מארי קירי (2010)
מלגת גולדה מאיר של האוניברסיטה העברית בירושלים (2011)
מלגת אלון (2011)
חברה ברשימת הצעירים המבטיחים 40/40 של מגזין דה-מרקר (2015)
פרס החדשנות ע"ש קיי (2016)
פרס משפחת טנא מטעם החברה הישראלית לכימיה (2017)
פרס מארי קירי לממציא מצטיין (2017)
חיים אישיים

רכס נשואה ואם לשלושה, מתגוררת בכפר בן-נון.
מאמרים נבחרים

Boas, D., van Teijling, A., Shpilt, Z., Shalev, D.E., Tshuva, E.Y., Tuttle, T., Reches, M. A multifunctional drug delivery System based on switchable peptide stabilizied emulsions. Chem, 10, 1821–1838 (2024).
Duanis-Assaf, T., Reches, M. Factors influencing initial bacterial adhesion to antifouling surfaces studied by single-cell force spectroscopy. iScience, 6, 108803 (2024).
Kaganovich, M., Taha, M., Zig, U., Tshuva, E., Shalev, D., Gamliel, A., Reches, M. Self-assembly of a dipeptide with a reduced amount of copper into antifungal and antibacterial particles. Biomacromolecules, 25, 1018-1026 (2024).
Hu, T., Zhang, Z., Reches, M. A Self-Standing superhydrophobic material formed by the self-assembly of an individual amino acid. J. Colloid Interface Sci., 655, 899-908 (2024).
Hu, T., Kaganovich, M., Shpilt, Z., Pramanik, A., Agazani, O., Pan, S., Tshuva, E., Reches, M. Ultrashort Peptides for the Self‐Assembly of an Antiviral Coating, Adv. Mater. Interfaces 10, 2202161 (2023).
Amir, Z., Saha, A., Alpern, H., Sukenik, Nir, Baczewski, L. T., Yochelis, S., Reches, M., Paltiel, Y. AFM-based spin-exchange microscopy using chiral molecules, Advanced Materials, 1904206 (2019).
Yuran, S., Dolid, A. & Reches, M. Resisting bacteria and attracting cells: spontaneous formation of a bifunctional peptide-based coating by on-surface assembly approach, ACS Biomater. Eng. 4(12), 4051-4061 (2018).
Nir, S. & Reches, M. Bio-inspired antifouling approaches: the quest towards non-toxic and non-biocidal materials. Curr. Opin. Biotechnol. 39, 48-55 (2016).
Maity, S., Nir, S., Zadaa, T. & Reches, M. Self-assembly of a tripeptide into a functional coating that resists fouling. Chem. Commun. 50, 11154-11157 (2014).
Yuran, S., Razvag, Y. & Reches, M. Co-assembly of aromatic dipeptides into biomolecular necklaces. ACS Nano, 6, 9559-9566 (2012).
הערות שוליים

↑  מדעני העתיד - המרכז לקידום מחוננים ומצטיינים, כנס יוצרים עתיד 2023 - הרצאתה של פרופ' מיטל רכס, באתר יוטיוב, ‏6 ביולי 2023
↑  מיטל רכס, Molecular self-assembly: from amyloid fibrils to peptide nanostructures, ספריות אוניברסיטת תל אביב, ‏2006
1 2 3  דף אישי של מיטל רכס, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298677105171  ORCID: 0000-0001-5652-9868  ResearcherID: B-2348-2013  VIAF: 98413435   WorldCat (עם VIAF): 98413435
ג'ניפר גרנהולם

ג'ניפר מולהרן גרנהולם (באנגלית: Jennifer Mulhern Granholm; נולדה ב-5 בפברואר 1959) היא משפטנית, מחברת ופוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כמזכירת האנרגיה של ארצות הברית בין השנים 2021–2025. גרנהולם, חברת המפלגה הדמוקרטית, כיהנה כתובעת הכללית של מדינת מישיגן בשנים 1999–2003, ולאחר הייתה מושלת מישיגן ה-47 מינואר 2003 עד ינואר 2011. היא הייתה האישה הראשונה בתפקיד זה. בינואר 2017 החלה לעבוד כפרשנית פוליטית ברשת הטלוויזיה "CNN".
גרנהולם נולדה בוונקובר שבקולומביה הבריטית, ובגיל ארבע היגרה לארצות הברית מקנדה. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סן קרלוס וניסתה לזמן קצר להיטמע בתעשיית הסרטים והקולנוע, ואז עבדה במשרות אחדות בטרם החלה את לימודיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1984 השלימה לימודי תואר ראשון וכעבור זמן מה קיבלה תואר שני במשפטים מבית הספר הרווארד למשפטים, שם שימשה כעורכת הראשית של כתב העת המשפטי של הרווארד לענייני זכויות אזרח וחירויות אזרחיות. לאחר מכן הייתה גרנהולם עוזרת משפטית של השופט דיימון קית' בבית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית, וב-1991 הייתה עוזרת לתובע הפדרלי של ארצות הברית במחוז המזרחי של מישיגן.
בשנת 1998 התמודדה למשרת התובע הכללי של מישיגן. היא הביסה את ג'ון סמייטאנקה הרפובליקני, ברוב של 52% מהקולות ואיישה את התפקיד בשנים 1999–2003. בבחירות 2002 התמודדה לתפקיד מושל מישיגן במקומו של ג'ון אנגלר שפרש מתפקידו. אחרי שסחפה כ-51% מקולות הבוחרים וגברה על סגן המושל המכהן, הושבעה כאישה הראשונה לתפקיד זה בהיסטוריה של מישיגן. היא נבחרה מחדש לתקופת כהונה שנייה בשנת 2006 וכהונתה הסתיימה ביום הראשון של שנת 2011, שכן על מושל מישיגן מוטלת הגבלת כהונות.
גרנהולם הייתה חברה בצוות המעבר הנשיאותי של ברק אובמה טרם ההשבעה הנשיאותית בינואר 2009. לאחר שעזבה את החיים הציבוריים, הצטרפה גרנהולם ביחד עם בעלה דניאל מולהרן לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-15 בדצמבר 2020 הוכרז כי נבחרה בידי ג'ו ביידן, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, לעמוד בראשות מחלקת האנרגיה של ארצות הברית.
ביוגרפיה > ראשית חייה

נולדה בוונקובר שבפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה, בתם של ויקטור איוור גרנהולם ושירלי אלפרֶדה (לבית דודן), שעבדו שניהם כטלרים בבנק. הוריה של אמה הגיעו מאירלנד ומניופאונדלנד. סבתה מצד אביה הייתה מהגרת מנורווגיה, וסבה מצד אביה, שהיגר לקנדה בשנות ה-30 של המאה ה-20, הגיע במקור מהעיירה רוברטספורס שבמחוז וסטרבוטן בשוודיה, שם אביו היה ראש העירייה. שרת התעשייה והאנרגיה וסגנית ראש ממשלת שוודיה לשעבר מאוד אולופסון (Maud Olofsson) התגוררה ברוברטספורס, וכאשר נפגשה עם גרנהולם בסטוקהולם חשפו כלי התקשורת כי בעלה של אולופסון הוא קרוב משפחתה של גרנהולם.
משפחתה היגרה לקליפורניה כשהייתה בת ארבע. היא גדלה באנהיים, בסן חוזה ובסן קרלוס. למדה בתיכונים "אידה פרייס ג'וניור" וב"תיכון דל מאר" לפני שהשלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סן קרלוס בשנת 1977, וזכתה בתחרות מלכת היופי של מיס סן קרלוס. בצעירותה ניסתה לפתוח בקריירת משחק בהוליווד אך ניסיונות אלה לא קרמו עור וגידים, ובגיל 21 זנחה רצונות אלה. בשנת 1978 הופיעה בתוכנית הטלוויזיה של ABC "משחק הדייטים", ולפרנסתה עבדה כמדריכת סיורים באולפני יוניברסל ובמוקד טלפוני לשירות לקוחות בלוס אנג'לס טיימס, והייתה המדריכה הראשונה בפארק "Marine World/Africa USA" ברדוורד סיטי, כשהיא מתפעלת סיורים ימיים על ספינה.
בשנת 1980, בגיל 21, התאזרחה, ועבדה במטה הבחירות של ג'ון אנדרסון שהתמודד לנשיאות ארצות הברית כפוליטיקאי עצמאי בבחירות הנשיאותיות באותה השנה. לאחר מכן נרשמה ללימודים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, והייתה לאדם הראשון במשפחתה שלמד במוסד להשכלה גבוהה. הייתה חברה באחוות פי בטא קפא, ובשנת 1984 השלימה לימודי תואר ראשון בצרפתית ובמדע המדינה. במשך שנה חיה בצרפת וסייעה בהברחת ביגוד וציוד רפואי ליהודים בברית המועצות. כמו כן, היא הייתה פעילה בתנועה נגד אפרטהייד. לאחר מכן סיימה לימודי תואר שני בבית הספר הרווארד למשפטים ב-1987. באוניברסיטת הרווארד שימשה כעורכת הראשית של כתב העת המשפטי לענייני זכויות אזרח וחירויות אזרחיות (Harvard Civil Rights–Civil Liberties Law Review), כתב העת המשפטי הפרוגרסיבי המוביל בארצות הברית.
ביוגרפיה > תחילת דרכה המקצועית

לאחר שסיימה את לימודיה האקדמאיים, שירתה בין השנים 1987–1988 כעוזרת משפטית של דיימון קית' (Damon Keith), שופט בכיר בבית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית, שבסמכותו המדינות מישיגן, טנסי, קנטקי ואוהיו. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988 עבדה גם במטה הבחירות של מייקל דוקאקיס. לאחר שעבדה כתובעת במשרד הרשות המבצעת של מחוז ויין מ-1989 עד 1991, מונתה לעוזרת התובע הפדרלי במחוז המזרחי של מישיגן ב-1991. היא סייעה להעמיד לדין סוחרי סמים, חברי כנופיות וצורכי פורנוגרפיית ילדים, תבעה את המדינה ונלחמה נגד הונאת כרטיסי אשראי. מתוך 154 האנשים שתבעה, 151 הורשעו. בשנת 1995 מונתה לכהן כיועצת תאגידית במחוז ויין, והפכה לאדם הצעיר ביותר בתפקיד. היא הגנה על המחוז מפני תביעות, תבעה את המדינה בגין מיסוי על כבישים ציבוריים ופעלה למען סביבתנות.
ביוגרפיה > התובעת הכללית של מישיגן > בחירות 1998

לאחר תקופת כהונה בת 37 שנה, התובע הכללי של מישיגן פרנק קלי מהמפלגה הדמוקרטית בחר שלא להתמודד לקדנציה עשירית ב-1998, וגרנהולם הודיעה על התמודדותה בבחירות להחליפו. ללא התמודדות בבחירות מקדימות, התמודדה גרנהולם בבחירות הכלליות מול ג'ון סמייטנקה (Smietanka) הרפובליקני, המועמד לתפקיד מ-1994 ותובע פדרלי לשעבר במחוז המערבי של מישיגן. מסע הבחירות החל באופן ידידותי יחסית, כששני המועמדים הסכימו שהם רוצים להרחיב את היחידה לפשעים מקוונים, למסד תוכניות למאבק בפשע שכונתי ולהמשיך לעבוד למען הגנת הצרכן, כפי שעשה קלי.
עם זאת, באמצע ספטמבר נעכרו היחסים בין גרנהולם לסמייטנקה, כאשר האחרון פרסם תעמולה טלוויזיונית שכינתה את גרנהולם כליברלית "לא מנוסה" ו"מסוכנת". הוא גם ניסה לקשר בין גרנהולם לתוכנית הפשע של ג'פרי פיגר, המועמד הדמוקרטי למושל המדינה באותה השנה, שקראה לשים דגש רב יותר על שיקום לפושעים לא-אלימים וקיצור תקופת המאסר שלהם. גרנהולם, שהתנערה מתוכנית הפשע של פיגר כאשר זו פורסמה, אמרה כי טענותיו של סמייטנקה הן "שקר, פשוט שקר" וכי כתובעת הכללית של מישיגן יהיה עליה "להגן על הצרכן מפני הולכת שולל", בהתייחס לתעמולה שפרסם נגדה. כשנשאלה מה מפריד בינה לבין סמייטאקה, שאלה גרנהולם: "מלבד כנות?". התובע הכללי הפורש קלי יצא להגנתה של גרנהולם וכיכב במודעת בחירות דמוקרטית בה כינה את התעמולה של סמייטנקה "זבל" ו"הונאה", והאשים אותו בהרצת "קמפיין לא ישר". סמייטנקה מצדו כעס על סרטי בחירות דמוקרטים שהתייחסו לאיחוריו לכאורה במתן תשלומי מזונות לילדיו, ושגרסו כי שיקר בנוגע לכמה מכספו האישי תרם למסע הבחירות שלו.
בתום מערכת בחירות צמודה, עם סקרים שהציגו את שני המועמדים צמודים אחת לשני, גברה גרנהולם על סטיימטנקה ב-1,557,310 קולות (52.09%) לעומת 1,432,604 הקולות של יריבה (47.91%). לאחר שגרנהולם נבחרה למושלת המדינה בשנת 2002, התגלעו חילוקי דעות בין סמייטנקה למושל הרפובליקני ג'ון אנגלר בנוגע למי האחריות הרבה יותר לנסיקתה המטאורית של גרנהולם בפוליטיקה של מישיגן. סמייטנקה האשים את אנגלר ששכנע אותו להתמודד ב-1998 מול ג'ורג' סקוט רומני, בכך שהעלה לנושא את איחורי מתן תשלומי המזונות שלו ושלא תמך בו באופן חזק יותר לאחר שהביס את רומני בבחירות המקדימות הרפובליקניות. אנגלר טען כי סמייטנקה היה מועמד חלש שצריך היה לזוז הצידה לטובת רומני, שעשוי היה להביס את גרנהולם חסרת הניסיון, ואז לא היה לה רקע ציבורי בהתמודדותה לתפקיד המושל ב-2002.
ביוגרפיה > התובעת הכללית של מישיגן > כהונתה בתפקיד

גרנהולם הושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 1999, והפכה לאישה הראשונה בתפקיד התובע הכללי של מישיגן. היא שירתה בתפקיד במשך קדנציה אחת, בין השנים 1999–2003. כתובעת הכללית, המשיכה בעבודתו של פרנק קלי בהגנה על אזרחים וזכויות הצרכן והקימה את היחידה הראשונה לפשעי היי טק במישיגן, ומינתה את טרנס ג'ורג' ברג לעמוד בראשות היחידה.
באפריל 1999 הודיעה גרנהולם על תביעה נגד החברה "RVP Development", שבנתה את מסלולי הגולף בעיר ארקדיה שבמערב מישיגן, בטענה כי בנייה גרועה של המסלול הביאה להזרמה בלתי חוקית של משקעים לימת מישיגן בעקבות סופות כבדות ב-1998, ש"הפכו גיא לערוץ הרוס". נשיא החברה, ריצ'רד פוסטמה (Postma), סירב לשלם את הקנסות שהטילה עליו המדינה בסך 425,000 דולר אמריקני, באומרו כי נקט בצעדים אחדים כדי לעצור את הסחיפה והאשים את גרנהולם בניסיון להפוך אותו ל"ילד פוסטר למען מסע בחירות עתידי". גרנהולם השיבה כי תפיסתו את הנוף הפוליטי במישיגן גרועה כמו יכולתו לבנות נוף של מסלול גולף." לאחר שנים של משא ומתן והתגוששויות משפטיות, התביעה הוסדרה באוגוסט 2003, כאשר "RVP Development" הסכימה לשלם קנס בגובה 125 אלף דולרים.
ביולי 2000, משרדה של גרנהולם יישב מחלוקת עם רשת חנויות הכלבו "J. C. Penney" לאחר שהרשת ביצע מספר רב של טעויות תמחור וסריקת מוצרים בסניפי הרשת במישיגן. הנושא הגיע לידיעת התביעה הכללית במישיגן לאחר שיעור תקלות חוזר ונשנה שהצביע על 33 אחוזים מהפריטים שנמכרו בדצמבר 1999 כמי שנמכרו במכיר גבוה יותר מהמחיר שנרשם על המדפים. רשת חנויות הכלבו נקנסה והסכימה לייעד "שותפי תמחור" לניטור טעויות בתמחור.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הורתה גרנהולם לסוכנויות הממשלתיות במישיגן לעבוד עם חברי בית המחוקקים המדינה במטרה לשמור על המלחמה בטרור בסמכויות המדינה ולא באלה של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. היא גם התקינה תקנות על סוחרי בנזין כדי למנוע מהם להעלות מחירים באופן דרמטי, דבר שהתרחש באופן ספוראדי ברחבי מישיגן מיד לאחר פיגועי הטרור בניו יורק. בפברואר 2002 הודיעה גרנהולם כי משרדה מצטרף למשרד החברה "AARP" במישיגן כדי לסייע לצרכנים להילחם בשיחות טלמרקטינג.