stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוד'ורנס

| --- | --- |

 מדינה:  איסלנד איסלנד
 בירת המחוז:  קפלאוויק
 שטח:  829 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  27,829 (2020)
  ‑ צפיפות:  24.5 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  63°55′00″N 22°15′00″W﻿ / ﻿63.91666667°N 22.25°W﻿ / 63.91666667; -22.25 
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוד'ורנס (באיסלנדית: Suðurnes) הוא אחד ממחוזות איסלנד, הממוקם בדרום-מערב המדינה, והקטן שבהם. בירת המחוז היא קפלאוויק. במחוז מתגוררים כ-28,000 תושבים, והוא נחשב לאחד הצפופים באי. במחוז פועל גם נמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק, שמהווה את נמל התעופה המרכזי באיסלנד, וכן את אתר הבריאות של הלגונה הכחולה. מלבד קפלאוויק, ישנן במחוז מספר עיירות דייג שונות.
את האזור מאפיינת געשיות רבה, שאינה מאפשרת צמחייה רבה.
נוכרייה

הספרים בסדרת "נוכריה"
נוכרייה (באנגלית: Outlander) היא סדרת ספרים רב-סוגתיים ומספר סיפורים קצרים מאת הסופרת דיאנה גבלדון, הכוללים אלמנטים של רומנים היסטוריים, רומנטיקה, מסתורין, הרפתקה, ופנטזיה/מדע בדיוני.
הסדרה עובדה לטלוויזיה ב-2014 על ידי רשת Starz, וכן לרומן גרפי (2010), ואלבום מוזיקלי (2010). הסדרה משודרת בישראל בשם "זרה".
גבלדון כתבה סדרה נוספת על בסיס דמות משנית מסדרת נוכרייה, לורד ג'ון גריי, שסגנונה הוא בעיקר סיפורי מסתורין היסטוריים.
עלילה

"נוכרייה" סובבת סביב סיפורה של קלייר רנדל, אחות צבאית בריטית ששירתה במלחמת העולם השנייה ונוסעת בזמן לסקוטלנד של 1743, בתקופת מרידות היעקוביטים. קלייר נדרשת להסתגל לחיים במאה ה-18, השונים מאוד מחייה במאה העשרים. היא נקלעת לשבט מקנזי, אחד השבטים הסקוטיים בעלי החשיבות באזור. זרותה וחוסר ההתמצאות ביחס למנהגי המאה ה-18 בסקוטלנד, ומבטאה האנגלי המובהק ממחוז אסקס, מקשים עליה בתחילה להסתגל למקום ומביאים את המקומיים לחשוד בה. לאחר זמן, בזכות ידע בסיסי ברפואה הנובע מהיותה אחות במקצועה, בזכות קיסמה האישי, ולאחר שהיא מוכיחה במספר רב של מבחנים את נאמנותה, היא מתחברת לשבט מקנזי ומתקבלת לתוכו, אם כי לאורך כל הספרים ופרקי הסדרה הטלוויזיונית, היא נחשבת כ"סקסונית" נוכרייה.
במהלך הזמן היא נישאת לג'יימס פרייזר, מלוחמי הרמה הסקוטית, ובעל אחוזה מקומית. היא מתחילה לחיות את חייה כמקומית, ואף מסייעת ליעקוביטים במלחמתם להשיב את בית סטיוארט הקתולי ולהפיל את בית הנובר הפרוטסטנטי. היא מתמודדת עם הדילמה של היותה אישה הנשואה לשני גברים שונים, אם כי במרחק של 200 שנה זה מזה, גברים שאת שניהם היא אוהבת.
בעלה של קלייר במאה העשרים היה פרנק רנדל, היסטוריון, שבזכותו היא יודעת מעט על ההיסטוריה הסקוטית. קלייר מודעת לכך שבתוך שלוש שנים, ב-16 באפריל 1746, יתרחש קרב קלודן, המתקפה האחרונה של המורדים היעקוביטים בשטח בריטניה, בו הובסו תומכי צ'ארלס באופן מוחץ, ושבעקבותיו נרדפו שבטי הרמה ותרבותם כמעט והוכחדה. קלייר מנסה בכל כוחה למנוע מקרב קלודן להתקיים, בסיוע בעלה ג'יימס פרייזר, בדרכים שונות, אולם ללא הצלחה.
ג'יימי, שידע שהיעקוביטים יפסידו בקרב בקלודן, אילץ את קלייר לחזור לזמן שלה, כדי לחסוך ממנה את תוצאות הקרב. הוא עצמו חזר לקלודן מתוך כוונה למות בקרב. קלייר הייתה בהריון עם ביתו של ג'יימי.
לאחר 20 שנה, גילתה קלייר שג'יימי שרד את הקרב. שניהם התאחדו בשנת 1766.
הספרים הבאים עסקו במעבר של הזוג לאמריקה, החיים שלהם ושל משפחתם בשלוש עשרה המושבות והמהפכה האמריקאית.
ספרים

Outlander ‏(1991) (יצא בבריטניה ואוסטרליה בשם Cross Stitch), תורגם לעברית בשם נוכריה, הוצאת כנרת, 2009. תרגום: ארז אשרוב
Dragonfly in Amber ‏(1992), תורגם לעברית בשם שפירית בענבר - הוצאת כנרת, 2012. תרגום: ארז אשרוב.
Voyager ‏ (1993) תורגם לעברית בשני חלקים:
חלק ראשון בשם נוסעת מעבר לזמן, הוצאת כנרת, 2015. תרגום: ברוך גפן
חלק שני בשם נוסעת מעבר לאוקיינוס, הוצאת כנרת, 2015. תרגום: ברוך גפן
Drums of Autumn ‏ (1996) שתורגם לשני חלקים :
חלק ראשון בשם תופי הסתיו, הוצאת כנרת, 2016. תרגום: ברוך גפן
חלק שני בשם תופי הסתיו חלק 2 הוצאת כנרת, 2016. תרגום: ברוך גפן
The Fiery Cross ‏ (2001) שתורגם בעברית לשני חלקים:
חלק ראשון בשם הצלב הבוער חלק 1, הוצאת כנרת, 2017 תרגום ברוך גפן.
חלק שני בשם הצלב הבוער חלק 2, הוצאת כנרת, 2017 תרגום ברוך גפן.
A Breath of Snow and Ashes ‏ (2005) שתורגם לעברית בשני חלקים :
חלק ראשון בשם משב שלג ואפר חלק 1, הוצאת כנרת, 2018. תרגום ברוך גפן.
חלק שני, בשם משב שלג ואפר חלק 2, הוצאת כנרת, 2019. תרגום ברוך גפן וקטיה בנוביץ'.
An Echo in the Bone ‏(2009)
Written in My Own Heart's Blood ‏(2014)
Go Tell the Bees that I am Gone ‏ (2021)
ספרים > נובלות וסיפורים קצרים

"A Leaf on the Wind of All Hallows" ‏(2010). סיפורם של הורי רוג'ר מקנזי, דולי וג'רי, במשך מלחמת העולם השנייה, כשהם מגלים את סוד מעגל האבנים העומדות.
The Space Between ‏(2013). סיפור מסעם של ג'ואן מקנזי ומייקל מארי (בתו החורגת ואחיינו של ג'יימי פרייזר).
Virgins ‏(2013). סיפור המתרחש בצרפת של שנת 1740, בו פוגשים את ג'יימי פרייזר הצעיר ואת חברו איאן מארי, כשהם משמשים כשכירי חרב.
ספרים > אחרים

The Outlandish Companion ‏(1999). מדריך לעולם נוכרייה, עם תקצירי הספרים, ביוגרפיות הדמויות, ומידע נוסף.
The Exile: An Outlander Graphic Novel ‏(2010). הרומן הגרפי על בסיס הספר "נוכרייה".
The Outlandish Companion, Vol. II ‏(2015). המשך המדריך לעולם נוכרייה, בעיקר לספרים שיצאו אחרי צאת המדריך הראשון.
ספרים > ספרי אודיו

הסדרה יצאה בגרסה מלאה (בקריינותה של דאווינה פורטר) וגרסה מקוצרת (בקריינותה של ג'רלדין ג'יימס). גם חלק מספרי הסדרה "לורד ג'ון" קיימים כספרי אודיו, בקריינותו של ג'ף וודמן.
דמויות > דמויות עיקריות

קלייר ביצ'ם רנדל פרייזר: אחות ממלחמת העולם השנייה, אישה עצמאית, נשואה לפרנק רנדל. השניים, שהיו פרודים במשך המלחמה מחמת תפקידיהם, נוסעים לרמות סקוטלנד לירח דבש שני, וכן כדי שפרנק יוכל לחקור את ההיסטוריה המשפחתית שלו שם. במשך טיול, קלייר נתקלת במעגל אבנים עומדות. כשהיא עוברת בתוכו, היא מוצאת את עצמה באמצע מרידת היעקוביטים בראשות הנסיך צ'רלי הנאה. הידע הרפואי והבוטני של קלייר מסמן אותה כמכשפה. היא כמעט מוצאת להורג, אך ניצלת בזכותו של ג'יימי פרייזר, אציל צעיר מבין המורדים, לו היא נאלצת להינשא. מהר מאוד היא מתאהבת בו, ומשם מתחיל סיפורו האפי של הזוג.
ג'יימס "ג'יימי" מקנזי פרייזר: בעלה של קלייר במאה ה-18, צעיר אדמוני עם עבר סבוך. נרדף על ידי הצבא המלכותי בגלל היותו מורד בשירות הטוען-לכתר הפולש. הוא יתום מהוריו ואינו יכול לתבוע את תואר ראש שבט מקנזי, השייך לו, בגלל מעמדו כפורע חוק. בצעירותו, שימש ג'יימי כשכיר-חרב בשירות מלך צרפת, יחד עם חברו הטוב איאן מארי, שמאוחר יותר נישא לאחותו היחידה של ג'יימי, ג'ני. ג'יימי נלכד מספר פעמים על ידי אדומי-המעילים, עונה ונידון למוות. גבו מצולק קשות מהצלפות שספג כעונש.
פרנק רנדל: בעלה של קלייר במאה ה-20. פרופסור להיסטוריה שחוקר את הגניאולוגיה והמורשת המשפחתית שלו.
ג'ונתן רנדל (הידוע כ"ג'ק השחור"): הנבל של הסדרה, אחד מאבותיו של פרנק רנדל, וקצין בצבא הכתר במאה ה-18. הוא מפתח אובססיה לקלייר וג'יימי, ולא בוחל בשום אמצעי למרר את חייהם. הוא דומה באופן מפחיד לפרנק.
קולום מקנזי: נגיד שבט מקנזי, דודו של ג'יימי. הוא נותן לג'יימי מקלט מפני הצבא. הוא סובל מתסמונת טולוז-לוטרק. יש לו בן אחד, שאינו בנו הביולוגי, אלא של אחיו, דוגל.
דוּגֶל מקנזי: אחיו הצעיר של קולום, מנהיג בשורות המורדים היעקוביטים, המוביל את השבט שלו במלחמה בגלל הנכות של אחיו. אביו הביולוגי של הבן של קולום, היימיש. מנצל את הגב המצולק של ג'יימי כדי לגייס כספים ותמיכה למרד.
גייליס/גיילי דאנקן: אשתו של השופט המקומי, גייליס גם היא נוסעת בזמן, והגיעה משנות השישים של המאה ה-20. היא המאהבת של דוגל, ובהריון עם בנם כאשר היא נעצרת כמכשפה. היא רוצחת את בעלה, ומנסה לנצל את קלייר בזמן שגם משמשת לה כחברה טובה.
מורטה פיצגיבונס פרייזר: הסנדק של ג'יימי, וחברו לנשק. איש שתקן ונאמן.
לירי מקנזי: נערה המאוהבת בג'יימי, ומקנאה בקלייר. היא מפלילה את קלייר כמכשפה בתקווה שזה יחזיר את ג'יימי אליה.
סדרת הטלוויזיה

הסדרה "Outlander" עובדה לטלוויזיה, והעונה הראשונה שודרה ברשת Starz ב-16 פרקים, החל מאוגוסט 2014. עונה שנייה צולמה, ושודרה החל מחודש אפריל 2016 ברשת Starz. במקביל שודרה בעברית ב-yes.
בעברית תורגם שם הסדרה ל"זרה", במקום השם "נוכריה" שבו תורגמו הספרים. את העיבוד לטלוויזיה כתב התסריטאי רונלד ד. מור. הסדרה, המתבססת על הספרים, מתארת באופן ריאליסטי קטעים אלימים, כולל קטעי אונס, קרבות, רצח, וכן עירום וסצנות סקס שונות. הסדרה זכתה לשלוש מועמדויות לפרס גלובוס הזהב בדצמבר 2015 - לשחקן המשנה הטוב ביותר (טוביאס מנזיס, בתפקיד "בלאק ג'ק רנדל"), השחקנית הטובה ביותר (קטריונה באלף, בתפקיד קלייר רנדל), והסדרה הטובה ביותר. באלף זכתה עבור התפקיד בפרס של האקדמיה לסרטי מדע בדיוני, פנטזיה ואימה, והסדרה זכתה בפרס אמי עבור הפסקול.
בספטמבר 2014, במהלך שידורה של הסדרה בארצות הברית, עלה מחדש נושא עצמאות סקוטלנד, מה ששפך אור מעניין נוסף על הסדרה.
בתאריך ה-1 ביוני, מציינים מעריצי הסדרה את יום נוכריה העולמי (World Outlander Day). ביום זה הם נוהגים לחלוק את אהבתם לספרים ולסדרה, לאכול מאכלים סקוטיים, לשתות ויסקי, ללבוש חצאית משובצת ועוד שאר אלמנטים מקומיים ותקופתיים.
הערות שוליים

↑  "Official site: Written in My Own Heart's Blood". DianaGabaldon.com (Internet Archive). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Official site: "A Leaf on the Wind of All Hallows"". DianaGabaldon.com. 18 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פאניקה בלונדון מחשש שסקוטלנד תכריז על עצמאות, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2014
↑  טוענת לכתר: "זרה" רוצה להיות "משחקי הכס", באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2015
נמל התעופה הבין-לאומי פורט לודרדייל - הוליווד

נמל התעופה הבין-לאומי פורט לודרדייל-הוליווד (באנגלית: Fort Lauderdale–Hollywood International Airport;‏ IATA:‏ FLL,‏ ICAO:‏ KFLL) הוא נמל תעופה ציבורי מרכזי במחוז ברוורד, פלורידה, ארצות הברית. זהו אחד משלושה נמל תעופה המשרתים את אזור המטרופולין של מיאמי. נמל התעופה נמצא 5 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר פורט לודרדייל ו-34 ק"מ צפונית למיאמי.
עם למעלה מ-700 טיסות יומיות ל-135 יעדים פנים-ארציים ובין-לאומיים, נמל התעופה הפך לשער בין-יבשתי מאז סוף שנות ה-90, למרות שנמל התעופה הבין-לאומי מיאמי עדיין מטפל ברוב הטיסות ארוכות הטווח. נמל התעופה פורט לודרדייל משמש כנמל תעופה ראשי עבור אזורי פורט לודרדייל, פומפנו ביץ' ובוקה רטון, ונמל תעופה משני עבור חלקים ממיאמי ואזורים מצפון לבוקה רטון עבור טיסות שאינן יוצאות מנמל התעופה הבין-לאומי של פאלם ביץ', כגון דלריי ביץ', ג'ופיטר, בוינטון ביץ' ווסט פאלם ביץ'. נמל התעופה הוא בסיס עבור אליג'אנט אייר, ג'ט בלו וספיריט איירליינס. בנוסף, FLL הוא נמל התעופה העיקרי של דרום פלורידה עבור סאות'ווסט איירליינס (למרות שסאות'ווסט משרתת גם את מיאמי ואת פאלם ביץ') כאשר רוב הטיסות של סאות'ווסט טסות כיום לפורט לודרדייל. נמל התעופה פורט לודרדייל-הוליווד מוגדר על ידי מינהל התעופה הפדרלי של ארצות הברית כ"מרכז משמעותי" המשרת תחבורה אווירית מסחרית.
שירותים

ננמל התעופה הבין-לאומי פורט לודרדייל–הוליווד, הממוקם באזור לא מאוגד, משתרע על פני כ-5,585 דונם (1,380 אקר) ויש לו שני מסלולים:
שירותים > טרמינלים

לנמל התעופה הבין-לאומי פורט לודרדייל - הוליווד יש ארבעה טרמינלים עם 66 שערים. טרמינל 1, המכונה בדרך כלל "הטרמינל החדש", נפתח בשלבים בין 2001 ל-2003 ותוכנן על ידי הלמות', אובטה וקסבאום, וקרטאיה אסוסיאייטס. שלושת הטרמינלים האחרים נבנו ב-1986 ותוכננו על ידי ריינולדס, סמית' והילס כחלק מפרויקט בנייה של 263 מיליון דולר. טרמינל 4, המכונה בדרך כלל "הטרמינל הבין-לאומי", נחנך בביקור בקונקורד ב-1983. מאז 2005, טרמינל עובר שיפוצים והרחבה גדולה שתוכננה במיזם משותף. נמל התעופה הודיע שטרמינל 1, הידוע בכינויו "הטרמינל החדש", עבר מהפך של 300 מיליון דולר. הבנייה החלה בסוף 2015 והסתיימה ביוני 2017.
טרמינל 1, המכונה גם "הטרמינל הצהוב", מכיל את מתחמים A, B ו-C ו-23 שערים. מתחם A משרת בעיקר נוסעים בטיסות בין-לאומיות. יונייטד איירליינס מפעילה יונייטד קלאב במתחם C, שנפתח במקור עם הטרמינל החדש במאי 2001 כפרזידנטס קלאב של קונטיננטל איירליינס לפני שיונייטד התמזגה עימם. טרמינל זה הוא גם הטרמינל בשימוש הנפוץ ביותר מבין הארבעה של סאות'ווסט איירליינס. כמעט כל הטיסות של סאות'ווסט יוצאות ממתחם B.
טרמינל 2, המכונה גם "הטרמינל האדום", מכיל את מתחם D ו-9 שערים. אייר קנדה ודלתא איירליינס פועלות בטרמינל זה. דלתא איירליינס מפעילה בטרמינל 2 מועדון "דלתא סקיי קלאב". טרמינל זה עובר כיום מודרניזציה של 100 מיליון דולר, הכוללת את הרחבת אזור הצ'ק-אין, שיפוץ מתקני בידוק ביטחוני, תקרות חדשות, ריצוף והוספת חנויות ומסעדות נוספות, לצד מודרניזציה של ה"דלתא סקיי קלאב".
טרמינל 3, המכונה "הטרמינל הסגול", מכיל את מתחמים E ו-F ו-20 שערים, הוא בסיס הפעולה של ג'ט בלו בנמל התעופה. הוא מחובר לטרמינל 4 באמצעות שביל שנבנה לאחרונה.
טרמינל 4, המכונה גם "הטרמינל הירוק", מכיל את מתחם G ו-14 שערים. הוא בסיס הפעולה של ספיריט בנמל התעופה. מתחם H, שנסגר בדצמבר 2017 ומאז נהרס, כלל 10 שערים. מתחם H לשעבר עוצב מחדש על ידי משרדי האדריכלים של המיזם המשותף PGAL/Zyscovich. לבניין החדש בן שלוש הקומות, ששמו שונה ל"מתחם G", יש 14 שערים חדשים.
שירותים > אומנות

האמן והפסל, דווין הנסון, יצר מיצב לעבודתו "Vendor with Walkman" בקומת ההמראות של טרמינל 3 בנמל התעופה. הנסון, שפרש ומת בבוקה רטון הסמוכה, יצר גבר יושב לבוש בחולצת טריקו אדומה, מכנסיים כחולים וכובע בייסבול, ומאזין לווקמן במהלך הפסקה. אביזרי ההתקנה נותנים רמזים נוספים לנרטיב של הגרפיקה: מטוס צעצוע, שלטים שונים והודעות לחנות, ציוד לניקיון. יצירות האמנות הועברה מאז לקומת הנחיתות בטרמינל 1.
סטטיסטיקה > יעדים מובילים

| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'ורג'יה אטלנטה, ג'ורג'יה | 1,230,000 | ג'ט בלו, דלתא, סאות'ווסט, ספיריט |
| 2 | ניו ג'רזיניוארק, ניו ג'רזי | 823,000 | ג'ט בלו, יונייטד, ספיריט |
| 3 | ניו יורק (מדינה) ניו יורק - לה גוארדיה, ניו יורק | 719,000 | ג'ט בלו, דלתא, ספיריט |
| 4 | ניו יורק (מדינה) ניו יורק-JFK, ניו יורק | 646,000 | אמריקן, ג'ט בלו, דלתא |
| 5 | מרילנד בולטימור, מרילנד | 485,000 | סאות'ווסט, ספיריט |
| 6 | קרוליינה הצפונית שרלוט, קרוליינה הצפונית | 449,000 | אמריקן, ספיריט |
| 7 | מסצ'וסטס בוסטון, מסצ'וסטס | 428,000 | ג'ט בלו, דלתא, יונייטד, סאות'ווסט, ספיריט |
| 8 | טקסס דאלאס/פורט וורת', טקסס | 414,000 | אמריקן, ספיריט |
| 9 | אילינוי שיקגו-או'הייר, אילינוי | 385,000 | אמריקן, ג'ט בלו, יונייטד, סאות'ווסט, ספיריט |
| 10 | פנסילבניה פילדלפיה, פנסילבניה | 384,000 | אמריקן, פרונטיר, סאות'ווסט, ספיריט |

| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מקסיקו קנקון, מקסיקו | 444,458 | ג'ט בלו, סאות'ווסט, ספיריט |
| 2 | קנדה טורונטו-פירסון, קנדה | 415,443 | אייר טראנסט, אייר קנדה, אייר קנדה רוז', ווסטג'ט, פלייר (אנ') |
| 3 | קנדה מונטריאול-טרודו, קנדה | 377,843 | אייר קנדה, אייר קנדה רוז', אייר טראנסט, פלייר (אנ') |
| 4 | ג'מייקה מונטיגו ביי, ג'מייקה | 300,294 | ג'ט בלו, סאות'ווסט, ספיריט |
| 5 | הרפובליקה הדומיניקנית פונטה קאנה, הרפובליקה הדומיניקנית (אנ') | 271,752 | ג'ט בלו, סאות'ווסט, ספיריט |
| 6 | הרפובליקה הדומיניקנית סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית (אנ') | 262,545 | ג'ט בלו, ספיריט |
| 7 | ג'מייקה קינגסטון, ג'מייקה | 249,192 | ג'ט בלו, ספיריט, קאריביים |
| 8 | קולומביה בוגוטה, קולומביה | 240,670 | אוויאנקה, ג'ט בלו, ספיריט |
| 9 | קוסטה ריקה סן חוסה, קוסטה ריקה (אנ') | 235,345 | ג'ט בלו, ספיריט |
| 10 | איי בהאמה נסאו, איי בהאמה (אנ') | 225,652 | בהאמסאייר, ג'ט בלו, סילוור (אנ'), סאות'ווסט, ווסטרן אייר (אנ') |
סטטיסטיקה > תנועה שנתית

| שנה | נוסעים | שנה | נוסעים | שנה | נוסעים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 12,277,411 | 2007 | 22,681,903 | 2017 | 32,511,053 |
| 1998 | 12,453,874 | 2008 | 22,621,698 | 2018 | 35,963,370 |
| 1999 | 13,990,692 | 2009 | 21,061,131 | 2019 | 36,747,622 |
| 2000 | 15,860,004 | 2010 | 22,412,627 | 2020 | 16,484,132 |
| 2001 | 16,407,927 | 2011 | 23,349,835 | 2021 | 28,076,808 |
| 2002 | 17,037,261 | 2012 | 23,569,103 | 2022 | 31,686,404 |
| 2003 | 17,938,046 | 2013 | 23,559,779 |  |  |
| 2004 | 20,819,292 | 2014 | 24,648,306 |  |  |
| 2005 | 22,390,285 | 2015 | 26,941,511 |  |  |
| 2006 | 21,369,787 | 2016 | 29,205,002 |  |  |
סטטיסטיקה > נתח שוק של חברות תעופה

| דרגה | חברת תעופה | נוסעים | אחוז מנתח השוק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספיריט איירליינס | 7,129,000 | 30.07% |
| 2 | ג'ט בלו איירווייז | 4,345,000 | 18.33% |
| 3 | סאות'ווסט איירליינס | 3,650,000 | 15.4% |
| 4 | דלתא איירליינס | 3,125,000 | 13.18% |
| 5 | אמריקן איירליינס | 2,192,000 | 9.24% |
הערות שוליים

↑  "Zoning Map (אורכב 08.06.2011 בארכיון Wayback Machine)." City of Dania Beach.
↑  "2018 Year End Traffic Recap" (PDF). broward.org 28. בדצמבר 2018. אורכב מ-המקור (PDF) ב-25 בדצמבר 2018. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2020 CENSUS - CENSUS BLOCK MAP: Broward County, FL" (PDF). U.S. Census Bureau. p. 58 (PDF p. 59/99). נבדק ב-2022-08-13. Fort Lauderdale/Hollywood International Arprt
↑  "FLL airport data at skyvector.com". skyvector.com. נבדק ב-23 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cartaya Associates – Fort Lauderdale / Hollywood International Airport Terminal No.1 (Concourses B & C)". Cartayaandassociates.com. אורכב מ-המקור ב-15 במרץ 2013. נבדק ב-16 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lasalandra, Michael (4 במרץ 1987). "Firm Asks For Extra Payment Architect's Work at Airport in Dispute". South Florida Sun-Sentinel. ארכיון מ-13 בדצמבר 2013. נבדק ב-16 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fort Lauderdale–Hollywood International Airport overhauls terminal to add more international travel". Sun Sentinel. 10 בדצמבר 2013. אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2013. נבדק ב-10 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Turner to Modernize Delta Operations at Terminal 2 at Fort Lauderdale International Airport". 16 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inside Fort Lauderdale–Hollywood International Airport's major makeover". Sun Sentinel. 18 באפריל 2013. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Vendor with Walkman". Broward.org. אורכב מ-המקור ב-19 בינואר 2018. נבדק ב-19 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fort Lauderdale, FL: Fort Lauderdale–Hollywood International (FLL)". Bureau of Transportation Statistics. נבדק ב-31 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "International_Report_Passengers | Department of Transportation - Data Portal". data.transportation.gov. נבדק ב-23 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Statistics". Broward.org. אורכב מ-המקור ב-8 בדצמבר 2015. נבדק ב-4 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fort Lauderdale, FL: Fort Lauderdale-Hollywood International (FLL)" (PDF). Broward County. נבדק ב-1 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011194435  VIAF: 221127136   WorldCat (עם VIAF): 221127136 
מתחם הצ'ק-אין של נמל התעופה, טרמינל 1
מסדרון טרמינל 1
חדר המתנה בטרמינל 1 (מתחם A)
מבט על הלולאה המובילה לנמל התעופה
סגל דיפלומטי

נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו בטקס קבלת פנים לסגל הדיפלומטי הזר המוצב בישראל לרגל יום העצמאות ה-68
סגל דיפלומטי (בצרפתית: corps diplomatique) הוא אוסף הדיפלומטים הזרים בעלי מינוי לשרת במדינה מסוימת, או בארגון בינלאומי. יש והביטוי כולל אך ורק את ראשי המשלחות הדיפלומטיות אשר הגישו את כתב האמנתם (שגרירים, וכדומה) ואשר מייצגים את מדינתם במדינה זרה. הסגל הדיפלומטי מתכנס בדרך כלל רק לציון אירועים ממלכתיים במדינה שבה הוא משרת, כגון מעמדי הכתרה, מינוי ממשלה, יום עצמאות, או יום פתיחת דיוני הפרלמנט, בהתאם לנוהג באותה מדינה. הסגל הדיפלומטי עשוי אף להתכנס בארמון הנשיאות, או המלכות, כדי להביא את ברכת ראשי מדינותיהם לכבוד השנה החדשה, למדינה שבה הם משרתים.
לעיתים קיים בלבול בין המונח "הסגל הדיפלומטי" כמתואר לעיל, לבין המונח "השירות הדיפלומטי" המתייחס לאוסף הדיפלומטים מאותה מדינה המשמשים כשליחיה במדינות זרות רבות. קיימות מדינות שאינן נותנות מעמד רשמי לסגל הדיפלומטי, אולם יש והסגל הדיפלומטי מופיע ברשימת סדרי הקדימה הממלכתיים.
במדינות רבות בעולם, ובמיוחד ביבשת אפריקה, ראשי משלחות של ארגונים בינלאומיים (כגון, האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הצלב האדום, ועוד) הם חלק מן הסגל הדיפלומטי, ומקבלים את הזכויות המגיעות לחבריו.
ברוב מדינות העולם לוחיות הרישוי של כלי הרכב השייכים לחברי הסגל הדיפלומטי נושאות את הקידומת CD לצד מספר הרישוי, ראשי תיבות של המונח סגל דיפלומטי (corps diplomatique) בצרפתית.
ראש הסגל הדיפלומטי

בחלק מארצות העולם, השגריר בעל הוותק הרב ביותר באותה מדינה, או השליח האפיפיורי (נונציו) במדינה, נושא את התואר ראש הסגל הדיפלומטי, ולעיתים מוענק לו מקום גבוה בסדרי הקדימה הממלכתיים. כך למשל, בסדרי הקדימה הממלכתיים בניו זילנד, ראש הסגל הדיפלומטי ניצב לפני סגן ראש הממשלה, המושל הכללי לשעבר, ונשיא בית המשפט העליון. ראש הסגל הדיפלומטי עשוי אף לדאוג לתאום בין הנציגים הדיפלומטיים הזרים, ובמגעים שבינם לבין ראשי המדינה המארחת. ראש הסגל הדיפלומטי עשוי לדון עם המדינה המארחת ביישום היבטים שונים של אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים או חסינות דיפלומטית. כך למשל, תשלום קנסות, או מיסים, על ידי חברי משלחות דיפלומטיות. ראש הסגל מייצג הדיפלומטים הזרים בעניינים הנוגעים לסגל כולו.
מינויו של השליח האפיפיורי לראש הסגל הדיפלומטי מקורו בהוראת סעיף 4 לפרוטוקול מיום 9 ביוני 1815 של קונגרס וינה, הקובע תפקיד זה לשליח האפיפיורי. בדרך כלל, השליח האפיפיורי מכהן כראש הסגל הדיפלומטי במדינות שבהן נצרות קתולית היא הדת הרשמית במדינה, או הדת העיקרית בין תושביה. בהיעדר נונציו מקובל שראש הסגל הוא השגריר המבוגר ביותר ("זקן הסגל הדיפלומטי"), או השגריר המכהן זמן רב ביותר במדינה.
ראו גם

דרג דיפלומטי
הנונציו האפיפיורי נוחת בארץ הקודש לרגל חגיגות יובל המאה לחג הפסחא, 2 באפריל 1933
סגליגט

סגליגט (בהונגרית: Szögliget) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בסגליגט חיו מעט יהודים ובמקום נמצאו מצבות יהודיות.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 7 |  |
| 1880 | 23 | 833 |
| 1910 | 23 |  |
| 1920 | 13 |  |
| 1930 | 7 |  |
| 1941 | 4 | 996 |
ניקל מריה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 במאי 1910
 פטירה:  21 בינואר 2001 (בגיל 90)
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מידע חסידת אומות העולם
 שנות הפעילות:  1943–1945 (כשנתיים)
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (1 בדצמבר 1970) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  ניקל מריה
 
מריה ניקל (בגרמנית: Maria Nickel; ‏ 22 במאי 1910 – 21 בינואר 2001), הייתה חסידת אומות עולם, הסתירה בדירתה ברובע טמפלהוף (לועזית) בברלין את רחא אברהם – תינוקת צעירה ואת שני הוריה, בין ינואר 1943 ועד סוף מלחמת העולם השנייה.
פעילותה בתקופת השואה

מינואר 1943 עד לסוף מלחמת העולם השנייה, מריה ניקל, אמא צעירה לשניים, הסתירה תינוקת צעירה בשם רחא אברהם (Reha Abraham) בדירת הפועלים שלה ברובע טמפלהוף בברלין.
מריה יצרה קשר עם הורי התינוקת כאשר כל מגע בין יהודים לגרמנים היה כבר אסור בהחלט. ב-1942 כחודשיים לפני לידתה של רחא, אמה רות אברהם (Ruth Abraham), הייתה בדרכה לעבודת הכפיה שלה במפעל סטארק (Starke pharmaceutical plant) ברובע טמפלהוף בברלין. מריה ניקל עקבה אחרי רות עד שהצליחה ליצור איתה קשר, ושאלה אם יש דרך כלשהי שהיא יכולה לעזור לה. רות אברהם סירבה ואמרה שאין דבר שאישה גרמניה יכולה לעשות עבורה.
מריה המשיכה להציע עזרה בכל פעם שפגשה בה, אך בכל פעם אברהם סירבה. אברהם, שדיברה עם בעלה על המקרים, הסכימו שניקל ככל הנראה לוקה בנפשה או לחליפין היא סוכנת של הגסטפו.
בערב חג המולד, ניקל ניגשה למפעל בו עבדה אברהם, וביקשה לראותה. לכשהגיעה אברהם, ניקל הציעה לה סל מלא באוכל כשהיא אומרת "לא יכולתי לאכול את ארוחת החג שלי כשאני יודעת שאת רעבה".
כחודשיים לאחר מכן, בינואר 1943, כשנולדה רחא אברהם, בתם של רות ובעלה, ההורים היו מוכרחים לברוח ולהתחבא. ניקל הציעה לאברהם לטפל בתינוקת שלה, והזמינה אותה לבוא לבקר אותה בדירתה בכל עת שתרצה. כאשר רחא חלתה, ניקל טיפלה בה במסירות ואף לקחה אותה לבית החולים על מנת לקבל טיפול בקרינה עבור גידול שהתגלה בגופה.
כשאביה של רחא התחבא, ניקל סיפקה לו את המסמכים של בעלה הארי, אשר איפשרו לו להתחזות כנהג משאית במלחמה.
במשך כשנתיים, עד לסוף המלחמה, ניקל הוסיפה ועזרה לרחא ולהוריה להישאר בחיים בגרמניה הנאצית.
לאחר המלחמה

כשלוש שנים לאחר תום המלחמה, משפחת אברהם עברה לגור בניו יורק, שם פתחו חנות רהיטים. מריה ניקל, איתה הם נשארו בקשר קבוע, סירבה להצעותיהם לעזרה.
הכרה והנצחה

ב-1 בדצמבר 1970, יד ושם הכיר בניקל מריה כחסידת אומות עולם.
לקריאה נוספת

השכל, אמיר. גיבורים רגילים. יבנה: הוצאת שורשים תשע"ד, פרק 12.
הערות שוליים

1 2  מאגר "ספיר", יד ושם
1 2 3  Nickel Maria, Rescue story, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  Silver clothes brush used by a German Jewish woman while in hiding - Collections Search - United States Holocaust Memorial Museum, collections.ushmm.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266067905171  GND: 1068843039  LCCN: n2004053627  VIAF: 63399740   WorldCat (עם VIAF): 63399740 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניקל מריה".
ניקוס קאזאנצאקיס

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1883 (יוליאני) האימפריה העות'מאנית הרקליון, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  26 באוקטובר 1957 (בגיל 74) גרמניה המערבית פרייבורג, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Νίκος Καζαντζάκης 
 מדינה:  ממלכת יוון ממלכת יוון
 מקום קבורה:  הרקליון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אתונה, Ursulines School of Naxos 
 שפות היצירה:  יוונית 
 יצירות בולטות:  זורבה היווני 
 בן או בת זוג:  Galateia Kazantzakē (1911–1926)  Heleni Kazantzaki (1945–1957) 
 פרסים והוקרה:  Greek State Literary Awards (1956) 
 kazantzakis-museum.gr
 חתימה:   
 
ניקוס קאזאנצאקיס (Νίκος Καζαντζάκης, נודע גם בשם העט פטרוס פסילוריטי‏; 18 בפברואר 1883 – 26 באוקטובר 1957) היה סופר, מחזאי, מתרגם, ותייר יווני, הוגה דעות, פעיל ציבור ופוליטיקאי יווני, שהגיע למעלה של שר בממשלה. הוא חיבר שירים, סיפורים, רומנים ורשמי מסע וידוע בעיקר בשל ספריו "זורבה היווני" והפיתוי האחרון, ספרים שזכו לגרסאות קולנועיות פופולריות.