stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלנקה

פָּלֵנְקֵה (מספרדית: Palenque) הוא שמה של עיר קדומה מתקופת המאיה אשר נמצאת במדינת צ'יאפס שבמקסיקו. על אף גודלה הקטן בהשוואה לאתרי מאיה אחרים באמריקה המרכזית, פלנקה מפורסמת בהשתמרות יוצאת הדופן של מבניה, במגוון הרחב של סוגי מבנים ובתחריטים אשר גולפו על ראשי מקדשיה, תחריטים שעזרו רבות בפיענוח אופייה של תרבות המאיה וההיסטוריה שלה.
העיר ננטשה שנים רבות לפני הגעת הכובשים הספרדים אל חופי אמריקה, ו"התגלתה מחדש" במאה ה-16, אין הסכמה בין החוקרים מה הייתה סיבת הנטישה. אחת התאוריות, המופיעה בספרו של ג'ארד דיימונד התמוטטות, היא שלאחר סדרה ארוכה של שנים ברוכות משקעים גדלה אוכלוסיית העיר מאוד, וכשהגיעו לאחר מכן שנות בצורת נקלעו רבים מהתושבים למצוקת רעב, החלו למרוד, הסדר החברתי קרס, ותושבי העיר נמלטו מאימת הרעב והמהומות.
בתרבות פופולרית

אריך דניקן ייחד בספרו הפופולרי מרכבות האלים ובסרט בשם זה חלק לתחריט שנמצא בפלנקה, המתאר אדם השוכב על גבו ומסביבו עיטורים. דניקן פירש את התחריט כתיאור של אסטרונאוט קדמוני. אין שום פרט בתחריט התומך בהשערה מרחיקת לכת זו.
בשנת 1987 הוכרז האתר כאתר מורשת עולמית.
שמורת פוטוראנסקי

שמורת פוטוראנסקי (ברוסית: Путоранский заповедник), רשמית שמורת הטבע הממלכתית פוטוראנסקי היא שמורת טבע הממוקמת ברמת פוטוראנה, בחלק הצפון-מערבי של הרמה המרכזית של סיביר, מדרום לחצי האי טיימיר במחוז קרסנויארסק.
השמורה נוסדה ב-15 בדצמבר 1988 ומונה 28 עובדים. הנהלת השמורה ממוקמת בנורילסק (שבמחוז קרסנויארסק). מאז 20 במרץ 2013, השמורה חדלה להיות מוסד עצמאי ומהווה חלק מחברת "עתודות טיימיר" יחד עם שמורת טיימיר ושמורת הקוטב הצפוני הגדולה.
מטרות

המטרות העיקריות של השמורה הן להגן על:
נופי הרים ואגמים בטייגה;
סוג של צמחייה;
מיני בעלי חיים נדירים, כולל תת-מינים של כבשי שלג (כלולים בספרים האדומים של ברית המועצות ורוסיה ואסורים לצייד);
אוכלוסיית איילי הבר הגדולה בעולם, שבתי הגידול החורפיים שלה נמצאים בשמורה.
מורשת עולמית

שטח השמורה באוגוסט 2010 הוכר על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. ההחלטה מבוססת על העובדה כי על רכס הרים מבודד קיים שילוב אידיאלי של מערכות אקולוגיות תת-ארקטיות וארקטיות, כגון טייגה הבתולית, יער-טונדרה ומדבר ארקטי. כמו כן מצוין נוכחותם של מערכות נהר ואגם בתוליות ונדידת איילים מעניינת במיוחד.
תקרית

ב-8 בספטמבר 2021, במפל קיטאבו אורון (המפל הגדול אירקינדינסקי), במהלך בחירת מקום לצילום סרט הדרכה של המשרד הפדרלי למצבי חירום והגנה אזרחית, הצלם והבמאי אלכסנדר מלניק ושר החירום הרוסי יבגני זיניצ'ב מצאו את מותם כשהחליקו מהצוק, מלניק טבע בעוד השר נחבט בראשו מסלע.
הערות שוליים

↑  "Заповедник Путоранский". אורכב מ-המקור ב-2010-09-30.
1 2  "Заповедник Путоранский". אורכב מ-המקור ב-2010-09-30. נבדק ב-2010-08-01.
↑  Объединили
↑  Putorana Plateau — UNESCO World Heritage Centre
↑  "Путоранский государственный природный заповедник". Особо охраняемые природные территории Российской Федерации. Министерство природных ресурсов и экологии РФ. אורכב מ-המקור ב-2020-01-31. נבדק ב-2017-05-17.
↑  "Неформальное описание заповедника". אורכב מ-המקור ב-2005-10-20.
↑  רמת פוטוראנה
↑  Названо место гибели главы МЧС
↑  Росбизнесконсалтинг, 8 сентября 2021. Погиб глава МЧС Евгений Зиничев
↑  «Даже скалы трясутся»: как погиб глава МЧС Зиничев
↑  РБК: глава МЧС Зиничев и режиссер Мельник погибли во время поездки на водопад Китабо-Орон
אליפות תל אביב הפתוחה 1994

| --- | --- |

אצטדיון קנדה, מקום אירוח התחרות, ב-2008
 מיקום:  ישראל רמת השרון, ישראל
 מקום הטורניר:  אצטדיון קנדה
 קטגוריה:  ATP-250
 משטח:  משטח קשה, פתוח
 הגרלה:  32S/16D
 סך פרסים:  $250,000
אליפות תל אביב הפתוחה 1994 היא טורניר טניס מסבב ה-ATP-250 שנערך ב-1994 באצטדיון קנדה ברמת השרון, ישראל בין ה-10-17 באוקטובר. האליפות הייתה המהדורה ה-15 של אליפות תל אביב הפתוחה. באליפות היחידים ניצח ויין פריירה הדרום אפריקאי, וניצח את עמוס מנסדורף הישראלי.
התחרויות > תחרות היחידים

בתחרות היחידים השתתפו 32 טניסאים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  1 |   דרום אפריקה ויין פריירה | 5 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   שוודיה יונאס ביורקמן | 5 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   שוודיה יונאס ביורקמן | 5 | 4 |  |   |   |  1 |   דרום אפריקה ויין פריירה | 3 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   דרום אפריקה ויין פריירה | 3 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   אוסטריה תומאס מוסטר | 6 | 3 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   אוסטריה תומאס מוסטר | 6 | 6 |  |   |   |  3 |   אוסטריה תומאס מוסטר | 6 | 3 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   אוסטריה תומאס מוסטר | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   ברזיל לואיז מטר |   ברזיל לואיז מטר | 4 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  1 |   דרום אפריקה ויין פריירה | 77 | 6 |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   ישראל עמוס מנסדורף |   ישראל עמוס מנסדורף | 64 | 3 |  |
|   |   ישראל עמוס מנסדורף |   ישראל עמוס מנסדורף | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   רוסיה אנרדיי צ'רקסוב |   רוסיה אנרדיי צ'רקסוב | 1 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   רוסיה אנרדיי צ'רקסוב |   רוסיה אנרדיי צ'רקסוב | 1 | 4 |  |   |   |   ישראל עמוס מנסדורף |   ישראל עמוס מנסדורף | 77 | 2 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ישראל עמוס מנסדורף |   ישראל עמוס מנסדורף | 77 | 2 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  7 |   צרפת פבריצה סנטורנו | 62 | 6 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   צרפת פבריצה סנטורנו | 6 | 5 | 6 |   |   |  7 |   צרפת פבריצה סנטורנו | 62 | 6 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   צרפת פבריצה סנטורנו | 6 | 5 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   דרום אפריקה מרקו אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקו אונדרוסקה | 4 | 7 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
מחוזות אירלנד

מחוזות אירלנד. למידע על מחוז, לחצו עליו.
מפת מחוזות אירלנד בחלוקה לארבע הפרובינציות: בגוני ירוק - אלסטר, צהוב - קונכט, כחול - מנסטר, אדום - לנסטר
האי אירלנד מחולק לארבע פרובינציות, המחולקות באופן היסטורי ל-32 מחוזות ש-26 מהם נמצאים בתחום הרפובליקה של אירלנד ויתרתם בצפון אירלנד.
בשנת 2014 בוצע שינוי ומאז אירלנד מחולקת ל-26 מועצות מחוזיות, 3 מועצות עירוניות ו-2 מועצות משותפות לעיר ולמחוז.
מחוזות הרפובליקה של אירלנד

| מיקום | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה נכון לשנת 2022 | שטח, קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
לנסטר
|  | מחוז קרלו | קרלו | Contae Cheatharlachmegye | 61,968 | 898 |
|  | מחוז דבלין | דבלין | Contae Átha Cliath | 592,713 | 118 |
|  | מחוז דן לירי-ראת'דאון | דן לירי | Contae Dhún Laoghaire–Ráth an Dúin | 233,860 | 11.0 |
|  | מחוז פינגל | סוורדס | Contae Fhine Gall | 330,506 | 453 |
|  | מחוז דרום דבלין | טאלה | Contae Átha Cliath Theas | 301,075 | 223.0 |
|  | מחוז קילדייר | נייס | Contae Chill Dara | 247,074 | 1,694 |
|  | מחוז קילקני | קילקני | Contae Cill Chainnigh | 104,160 | 2,072 |
|  | מחוז ליש | פורט ליש | Contae Laoise | 91,877 | 1,719 |
|  | מחוז לונגפורד | לונגפורד | Contae an Longfoirt | 46,751 | 1,091 |
|  | מחוז לאות' | דאנדוק | Contae Lú | 139,703 | 832 |
|  | מחוז מית' | נאבן | Contae na Mí | 220,826 | 2,335 |
|  | מחוז אופאלי | טולאמור | Contae Uíbh Fhailí | 83,150 | 1,999 |
|  | מחוז וסטמית' | מולינגר | Contae na hIarmhí | 96,221 | 1,824 |
|  | מחוז וקספורד | וקספורד | Contae Loch Garman | 163,919 | 2,365 |
|  | מחוז ויקלו | ויקלו | Contae Chill Mhantáin | 155,851 | 2,033 |
קונכט
|  | עיר גולוויי | גולוויי | Gaillimh | 84,314 | 50.57 |
|  | מחוז גולוויי | גולוויי | Contae na Gaillimhe | 193,323 | 6.099 |
|  | מחוז ליטרים | קאריק און שאנון | Contae Liatroma | 35,199 | 1,588 |
|  | מחוז מאיו | קאסטלבר | Contae Mhaigh Eo | 137,970 | 5,588 |
|  | מחוז רוסקומון | רוסקומון | Contae Ros Comáin | 70,259 | 2,548 |
|  | מחוז סלייגו | סלייגו | Contae Shligigh | 70,198 | 1,837 |
מנסטר
|  | מחוז קלייר | אניס | Contae an Chláir | 127,938 | 3,442 |
|  | עיר קורק | קורק | Corcaigh | 224,004 | 39.7 |
|  | מחוז קורק | קורק | Contae Chorcaí | 360,152 | 7.468 |
|  | מחוז קרי | טראלי | Contae Chiarraí | 156,458 | 4,735 |
|  | מחוז לימריק | לימריק | Contae Luimnigh | 209,956 | 2,760 |
|  | מחוז טיפררי | נינה וקלונמל | Contae Thiobraid Árann | 167,895 | 4,304 |
|  | מחוז ווטרפורד | ווטרפורד | Contae Phort Láirge | 127,363 | 1,858 |
אולסטר'
|  | מחוז קאוואן | קאוואן | Contae an Chabháin | 81,704 | 1,932 |
|  | מחוז דניגול | ליפורד | Contae Dhún na nGall | 167,084 | 4,859 |
|  | מחוז מונאהן | מונאהן | Contae Mhuineacháin | 65,288 | 1,295 |
ראו גם

פרובינציות אירלנד
מחוזות צפון אירלנד
קרטחנה (קולומביה)

קרטחנה דה אינדיאס (בספרדית: Cartagena de Indias; מכונה בקיצור קרטחנה) היא עיר נמל בצפון קולומביה, לחוף הים הקריבי, המשמשת כבירתו של מחוז בוליבר. העיר נוסדה ב-1533 וב-1984 הוכרז המרכז ההיסטורי שלה כאתר מורשת עולמית. בשנת 2005 התגוררו בה כ-1.09 מיליון בני אדם, והמטרופולין שלה, בו התגוררו כ-1.24 מיליון בני אדם, היה החמישי בגודלו במדינה.
מבנים קולוניאליים בעיר
אקלים

האקלים בקרטחנה הוא אקלים סוואנה טרופי. הטמפרטורה חמה וקבועה ברוב ימות השנה, עם 90% לחות בממוצע. עונות הגשמים בדרך כלל בחודשים מאי -יוני ואוקטובר -נובמבר, בהן עשוי לרדת גשם חזק ללא הפסקה, ברצף למשך ימים.
תחבורה

כביש 90 הקולומביאני העובר לאורך החוף הקריבי עובר דרך העיר, ומקשר אותה עם ברנקייה, סנטה מרתה וריואצ'ה, וכן עם קראקס בירת ונצואלה. כביש 25 מקשר אותה עם מדיין. בעבר פעלה בעיר גם רכבת, אך היא נזנחה בשנות ה-50. נמל התעופה רפאל נונייס הסמוך לעיר הוא הרביעי בגודלו בקולומביה מבחינת היקף התעבורה שלו, והוא משמש הן כנמל תעופה בינלאומי והן לטיסות פנים. בעיר פועל נמל המכולות הגדול בקולומביה, ולצדו מספר נמלים קטנים יותר, חלקם בבעלות פרטית.
ערים תאומות

גאורגיה בתומי, גאורגיה
גואטמלה גואטמלה סיטי, גואטמלה
לבנון מיניארה, לבנון
הפיליפינים מנילה, הפיליפינים
ארצות הברית סיינט אוגוסטין, פלורידה, ארצות הברית
פוארטו ריקו סן חואן, פוארטו ריקו
אל סלוודור סן סלוודור, אל סלוודור
ספרד סן קריסטובל דה לה לגונה, ספרד
ספרד קדיס, ספרד
ארצות הברית קורל גייבלס, פלורידה, ארצות הברית
ספרד קרטחנה, ספרד
ונצואלה קורו, ונצואלה
הערות שוליים

↑  Aliza Moreno, Conversos de origen judio en la Cartagena colonial, Universidad Javeriana, 2018
↑   אי־פי, קולומביה מתכננת להוציא מהמים ספינה ובה אוצר של מיליארדים, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2023
↑  סרטון יוטיוב בערוץ TODAY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557355905171  BNE: XX451301  BnF: cb12082848s (data)  GND: 4085163-1  LCCN: n80001337  MusicBrainz: 03d3e558-973d-483e-ad17-c3f9c895f19b  NARA: 10044648  NKC: ge128906  RERO: 02-A026101017  SUDOC: 02722208X  VIAF: 238517527   WorldCat (עם VIAF): 238517527 
נמל התעופה רפאל נונייס
חלוקה מנהלית של אסטוניה

על החלוקה של השלטון המקומי במדינה על ידי הממשלה המרכזית הוחלט ב-1 בינואר 1990. אסטוניה מחולקת ל-15 מחוזות (באסטונית: Maakond) כאשר בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (Maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי הממשלה לקדנציה בת חמש שנים. בשנת 2017 בוצע עדכון גבולות המחוזות.
מפת מחוזות אסטוניה עד אוקטובר 2017
מפת מחוזות אסטוניה לאחר אוקטובר 2017
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח קמ"ר |
| 1 | האריו | טאלין | Harju maakond | 614,567 | 4,327 |
| 2 | היו | קרדלה | Hiiu maakond | 8,497 | 1,032 |
| 3 | אידה וירו | ייהבי | Ida-Viru maakond | 132,731 | 2,972 |
| 4 | לאנה-וירו | רקוורה | Lääne-Viru maakond | 58,709 | 3,696 |
| 5 | יארבה | פאידה | Järva maakond | 29,697 | 2,674 |
| 6 | ייגבה | ייגבה | Jõgeva maakond | 27,858 | 2,545 |
| 7 | לאנה | האפסלו | Lääne maakond | 20,506 | 1,816 |
| 8 | פרנו | פרנו | Pärnu maakond | 85,710 | 5,419 |
| 9 | פילבה | פילבה | Põlva maakond | 23,991 | 1,823 |
| 10 | ראפלה | ראפלה | Rapla maakond | 33,529 | 2,765 |
| 11 | סארה | קורסארה | Saare maakond | 31,292 | 2,938 |
| 12 | טרטו | טרטו | Tartu maakond | 157,760 | 2,993 |
| 13 | ולגה | ולגה | Valga maakond | 27,651 | 1,917 |
| 14 | ויליאנדי | ויליאנדי | Viljandi maakond | 45,413 | 3,420 |
| 15 | וורו | וורו | Võru maakond | 34,180 | 2,305 |
מחוזות משנה

כל מחוז מחולק לנפות. כל נפה (omavalitsus) היא מעיין ממשלה-עצמית עם נציגות משלה ורשויות מבצעות. מבחינה אדמיניסטרטיבית קיימים שני סוגי נפות:
נפה עירונית (Linn). נפות עירוניות מחולקות לאזורים (linnaosad). לדוגמה, בעיר טאלין ישנם שמונה אזורים (האבֶּרסְטי, קסקלין, קריסטינה, לאסנאמאה, מוסטאמאה, נימה, ופּיחייה-טאלין).
נפה כפרית (Vald). הנפה הכפרית היא יחידה מנהלית טריטוריאלית הכוללת דרך כלל כפרים (külad), מועצות מקומיות (alevikud) ולעיתים גם ערים.
באוקטובר 2005 היו באסטוניה 227 נפות, מתוכן 34 נפות עירוניות ו-193 נפות כפריות.
באוקטובר 2017 עקב מיזוג נפות הופחת מספרן ל-79.
מועצת הנפה (volikogu) היא גוף ייצוגי הנבחרת בידי תושבי הנפה בשביל כהונה של שלוש שנים. חברי-המועצה בוחרים ראש מועצה (volikogu esimees), שמארגן את עבודת המועצה ומייצג את הנפה.
ממשלת נפה (valitsus) הוא גוף מבצע הנוצר בידי המועצה. בראש הממשלה מוצב יו"ר ממשלת נפה (linnapea בנפות העירוניות, vallavanem בנפות הכפריות), בשביל כהונה של שלוש שנים. יו"ר ממשלת הנפה אינו יכול להיות ראש-מועצה. חברי הממשלה האחרים נבחרים בידי היו"ר עם אישור המועצה.
אליפות תל אביב אייזנברג הפתוחה 1996

| --- | --- |

אצטדיון קנדה, מקום אירוח התחרות, ב-2008
 מיקום:  ישראל רמת השרון, ישראל
 מקום הטורניר:  אצטדיון קנדה
 קטגוריה:  ATP-250
 משטח:  משטח קשה, פתוח
 הגרלה:  32S/16D
 סך פרסים:  $303,000
אליפות תל אביב אייזנברג הפתוחה 1996 היא טורניר טניס מסבב ה-ATP-250 שנערך ב-1996 באצטדיון קנדה ברמת השרון, ישראל בין ה-14-20 באוקטובר. האליפות הייתה המהדורה ה-17 והאחרונה של אליפות תל אביב הפתוחה ותחרות ה-ATP-250 האחרונה שהתקיימה בישראל עד ל-2022. באליפות היחידים ניצח חביאר סנצ'ז הספרדי.
התחרויות > תחרות היחידים

בתחרות היחידים השתתפו 32 טניסאים, ניצחונו של סנצ'ז היה השני באותה שנה וה-24 בקריירה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  1 |   ארצות הברית מאליואי וושינגטון | 4 | 77 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   דרום אפריקה גראנט סטאפורד | 6 | 60 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   דרום אפריקה גראנט סטאפורד | 6 | 60 | 4 |   |   |  1 |   ארצות הברית מאליואי וושינגטון | 4 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   ארצות הברית מאליואי וושינגטון | 4 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  4 |   ספרד חביאר סנצ'ז | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   ספרד חביאר סנצ'ז | 6 | 3 | 6 |   |   |  4 |   ספרד חביאר סנצ'ז | 6 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   ספרד חביאר סנצ'ז | 6 | 3 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  6 |   ארגנטינה חביאר פרנה | 2 | 6 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  4 |   ספרד חביאר סנצ'ז | 6 | 7 |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה | 4 | 5 |  |
|   |  5 |   ארגנטינה הרנן גומי | 6 | 2 | 5 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה | 3 | 6 | 7 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה | 3 | 6 | 7 |   |   |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה | 6 | 4 | 77 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה |   דרום אפריקה מרקוס אונדרוסקה | 6 | 4 | 77 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  2 |   ספרד אלברט קוסטה | 4 | 6 | 64 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   ארצות הברית סקוט דרייפר | 2 | 77 | 4 |   |   |  2 |   ספרד אלברט קוסטה | 4 | 6 | 64 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   ארצות הברית סקוט דרייפר | 2 | 77 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  2 |   ספרד אלברט קוסטה | 6 | 61 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  איטן דהן, ‏רשמית: סבב ה-ATP 250 יגיע בספטמבר לת"א, באתר ONE‏, 21 ביולי 2022
א.ב. יפה

| --- | --- |

צילום משנת 1975
 לידה:  14 במרץ 1924 בלץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  21 ביוני 2008 (בגיל 84) 
 שם לידה:  אברהם בנימין יפה
 מדינה:  ישראל, ממלכת רומניה 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 שם עט:  ‏א.ב. יפה‏‎ 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  1939–2008 (כ־69 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים  פרס ברנשטיין  פרס אקו"ם 
 
אַבְרָהָם בנימין יָפֶה (14 במרץ 1924 – 21 ביוני 2008), אשר נודע בכינוי א"ב יָפֶה, היה עיתונאי, סופר, עורך ומבקר ספרות ישראלי, יהודי יליד בסרביה (אז ברומניה). במהלך חייו החזיק בתפקידים רבים באמצעי התקשורת, ובמיוחד בעיתונות, בישראל.
ביוגרפיה

יפה נולד בשנת 1924 בעיר בלץ שבבסרביה, אז בממלכת רומניה. אביו, המהנדס ירחמיאל יופה (רחמיל איזראילביץ' יופה) (יליד 1893) נמנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 עם מנהיגי הקהילה היהודית המקומית ועם תומכי הציונות הרוויזיוניסטית. אמו, חיה-רחל (רחל איסקובנה) (1980-1901) ששם נעוריה היה גם כן יופה, הייתה בת למשפחת סוחרים ואנשי עסקים. אביה היה בעל בית חרושת לשמרים בסלובוזיה, בלץ. יופה עלה לארץ ישראל ב-1940, ולמד בבית הספר הריאלי שבחיפה, ומאוחר יותר באוניברסיטה העברית בירושלים. היה חבר בארגון "ההגנה" ושירת בצה"ל. ראשית כתיבתו ברומנית (1939–1940) ובעברית מ-1943, ברשימות פובליציסטיות, ביקורת ספרות, רדיו וקולנוע. היה חבר מערכת השבועון "במחנה" בין 1948 ל-1953. בתחילת שנות החמישים נמנה עם מייסדי 'המועדון לתרבות מתקדמת' ('צוותא') יחד עם אברהם שלונסקי. ספרו הראשון, "שירה ומציאות", יצא לאור בשנת 1951. כתיבתו של יפה עסקה בביקורת הספרות העברית והכללית, בעיקר הצרפתית, תוך השוואות ביניהן, וכן בתחום הקולנוע ויוצריו.
ב-1950 הצטרף למערכת העיתון "על המשמר" ושימש עורך המוסף הספרותי של העיתון, "הדף לספרות", עד שנת 1984. במסגרת תפקיד זה עודד יוצרים בראשית דרכם וקידם העלאת נושאים הקרובים ללבו. קודמיו בתפקיד היו אברהם שלונסקי ולאה גולדברג. בשנים 1951–1952 הגיש סדרת משדרים על ספרות צרפתית ב-BBC. בהמשך עבד בתחנת הרדיו "קול ישראל" בשנים 1954–1965. בין השנים 1977 ו-1982 ייצג את ישראל בארגון הסופרים הבינלאומי.
כחבר מפ"ם החל את דרכו במסגרת הביקורת 'הסוציאל-ריאליסטית' והיה מקורב ליוצרים מרכזיים מהשמאל הפוליטי, במיוחד אברהם שלונסקי ולאה גולדברג. ספריו על חייהם ועל יצירתם מבוססים על היכרות אישית עמם ועל פעילותו המתמשכת לצדם, והם משלבים 'ממוארים' עם מחקר ספרותי, מעמדה של 'צופה מעורב'. ספרים אלה הם מספרי היסוד על יוצרים אלה ועל התקופה ואווירתה.
בין הפרסים שקיבל: פרס פיכמן, פרס טלפיר, פרס ברנשטיין, פרס אקו"ם, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (1996) ופרס משרד החינוך לתרגומים (2000).
יפה נפטר ב-21 ביוני 2008 ממחלת ריאות.
הוא היה נשוי ליהודית לבית אוברלנדר, ילידת ז'שוב 1930, ונולדו לו שני ילדים.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית וכולל בין היתר יומנים, הזמנות ותצלומים.
כתיבתו

יפה היה קרוב לסופרי 'דור בארץ', שבראשית דרכם נתנו ביטוי לחוויית מלחמת העצמאות. ביקורתו ליוותה את הספרות העברית לדורותיה, החל בסופרי ההשכלה ומבקריה, כגון אברהם אורי קובנר ואברהם פפירנא, דרך סופרי שלהי תקופת ההשכלה וראשית דור התחייה, כדוד פרישמן, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי ויוסף חיים ברנר, והמשך בסופרים בני דורו, בהם אברהם שלונסקי, לאה גולדברג, נתן אלתרמן, יעקב הורוביץ ורפאל אליעז.
במרכז ספריו עומדים המאבקים בין ה'חדש' וה'ישן' כחלק מהדינמיקה הידועה של חידוש ושינוי מתוך רציפות והמשך. במקביל לכתיבתו על הסופרים ועל הספרות הישראלית, חקר את תרומתם של סופרים יהודים ברומניה לספרות הרומנית, השתתף בכתיבת האנתולוגיה 'שרשים וסער, על סופרים יהודים בלשון הרומנית' (1972) ופרסם את מחקרו 'בשדות זרים' (1996).
יפה היה בעל השקפות מוצקות על הספרות הכללית והספרות העברית בת זמננו. בהקדמה לספרו "חדש מול ישן", כתב:
בדברי ימי עם ישראל ובתולדות הספרות העברית החדשה מתגלים מפקידה לפקידה אישים ויוצרים גדולים, שאינם מהלכים במשעולים סלולים ואינם נכנעים לחוקי המסורת המקובלים. הם מתבדלים, פורשים מן הכלל, סוללים לעצמם דרכים חדשות, מיוחדות. - ולימים מצטרפת דמותם ותורתם לאותו מושג כולל של 'מסורת', שאינו עשוי מקשה אחת ובתוכו אנו מוצאים יסודות מנוגדים וסותרים זה את זה. אחדותה הסופית של 'מסורת' היא פרי השלמה הדיאלקטית וההיסטורית של יסודות אלה. דמותו של ה'אחר' מוכרת לנו מימי קדם. מתוך היהדות קמו כמעט בכל הדורות מורדים, פורקי-עול, פורצי-גדר [...] פרשיות דומות התרחשו גם בספרות העברית החדשה במאתיים השנים האחרונות. רבים ממחדשי פניה נחשבו, לכל הפחות בשנות פעולתם הראשונות, ליוצאי-דופן, ורק כעבור פרק-זמן מסוים הוכרו כשייכים לרציפות ההיסטורית. ראשית כתיבתי בנושא זה נבעה מהיותי צופה בשלב אחד של מאבק כזה שנתחולל בזמנו, ומהיותי מעורב בשלב אחר של המאבק.
יפה שילב בדרכו ראייה מקיפה של הרציפות ההיסטורית של התרבות והספרות, יחד עם פתיחות גדולה לחדש ולשונה. עריכתו את "הדף לספרות" ב"על המשמר" הונעה מאמונה רבה בתפקיד הספרות בחיי הלאום ובהתפתחות התרבות. מדי שבוע דאג לשלב במוסף ספרות זרה וספרות עברית, מקור בצד תרגום, ישן וחדש. בד בבד פרסם יצירות חדשות של בני דורות ספרותיים רבים ושילב בפעולתו ראייה מקיפה של התרבות, יחד עם הקפדה על האתיקה העיתונאית ועל ערכי הלשון העברית.
ספריו

שירה ומציאות, בהוצאת ספריית פועלים (1951)
צ'ארלי צ'אפלין, חייו ויצירתו (1953)
דו-שיח צרפתי (1958)
עלילות מעולם הספרות (1960)
א. שלונסקי - המשורר וזמנו (1966)
המינגוויי (1966)
מולייר (1971)
בלזאק (1971)
מקבילות בסיפור המודרני (1974)
חדש מול ישן (1975)
חותם אישי (1984)
פגישות עם לאה גולדברג (1984)
לאה גולדברג - תווי דמות ויצירה (1994)
בשדות זרים : סופרים יהודים ברומניה 1880–1940 (1996)
בנוסף ערך את הספרים וכתבי העת הבאים (רשימה חלקית):
'ילקוט אשל' מאמרי שלונסקי (1960),
'ספר השנה של העיתונאים' (1960 - 1963),
'מאזנים' (1973-1970),
'אמנות הבמה בישראל' (1965),
'שרשים וסער : אנתולוגיה של סופרים יהודים בלשון הרומנית', (ערוכה בידי ק"א ברתיני, אברהם בנימין יפה, דורה ליטמן-ליטאני), הוצאת עקד, תל אביב, 1972.
'מרסל ינקו / אלבום איורים', (כולל מסת מבוא), גבעתיים, 1982.
האנתולוגיה 'נכתב בתש"ח' (1989).
כן ערך בצירוף מבואות את כתביהם של סופרים, בהם מנחם מנדל פייטלסון, יעקב פיכמן, שלמה צמח, יעקב רבי ושלמה טנאי. תרגם מספריהם של רנה לאלו, אל מירודן ומיכאל סבסטיאן. תרגומו לספרו של מיכאל סבסטיאן, "נשים", יצא לאור בשנת תש"ז-1946, בעת שיפה היה בן 22.
הערות שוליים

↑  דפנה לוי, מקובלת על כולם: סוד הכוכבות של ג'יין אוסטן, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2024
↑  פרס־פיכמן לא. ב. יפה ואריה שמרי, דבר, 12 במאי 1974.
↑  אוסף אברהם בנימין יפה (Arc. 4* 1871), באתר הספרייה הלאומית.
↑  טוביה ריבנר, לאה גולדברג וחברים, כותרת ראשית, 6 במרץ 1985
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296829605171  BnF: cb15556734f (data)  GND: 1134901941  ISNI: 0000 0000 7144 8938  LCCN: n84023989  NTA: 186343620  SUDOC: 113323190  VIAF: 32157523177327030700   WorldCat (עם VIAF): 32157523177327030700 
א. ב. יפה (מימין) (מצולם ליד כן הנואמים מודה על קבלת הפרס, מקבל את פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים. יושבים מימין לשמאל: אהרון ידלין, בנימין נתניהו, זבולון המר ואורציון ברתנא.
דורה טייטלבוים

אין תמונה חופשית
דורה טייטלבוים (ביידיש: דאָרע טיַיטלבוים; 1914 ברסט-ליטובסק - 1992 פריז) הייתה סופרת ומשוררת יידית.
ביוגרפיה

טייטלבוים נולדה באימפריה הרוסית למשפחה ענייה, אביה היה צבעי. ב-1932 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והשתקעו בהארלם. שם במשך שנים רבות עבדה בבית חרושת לכובעים.
בזמן עבודתה בבית חרושת היא סיימה לימודי ערב ועבדה בתור מורה באחד מבתי ספר בעיר ניו יורק. אז גם החלה לפרסם את שיריה הראשונים בעיתונים, כגון: מארגן פרייהייט, יידישע קולטור וניי לעבן. ב-1944 התפרסם בניו יורק קובץ שיריה הראשון, "אין מיטן וועלט" (באמצע העולם). ספרה הבא, "הימל און ערד" (שמים וארץ), פורסם ב-1947, גם הוא בניו יורק. לאחר הקמת מדינת ישראל היא פרסמה את חיבוריה בעיתונים וכתבי עת יידישאיים שיצאו לאור בארץ, כגון: ישראל שטימע, פריי ישראל, לעצטע נייעס, די גאלדענע קייט ואחרים.
ב-1950 היא עברה להתגורר בצרפת, שם ב-1952 התפרסם ספרה "מיטן פנים צום לעבן" (עם הפנים אל החיים), בספר תיארה את רשמיה מנסיעותיה במזרח התיכון, מערב ומזרח אירופה.
באפריל 2018 בסדרת "מכתבי אהבה גנוזים" אשר מתפרסמת בעיתון "הארץ" - הופיעה חליפת מכתבי אהבה, שהתקיימה בשנת 1972, בין דורה טייטלבוים ואברהם שלונסקי. המכתבים תורגמו מיידיש לעברית על ידי רחל שליטא.
הערות שוליים

↑  לפי חגית הלפרין, במאמרה בהארץ מ-10 באפריל 2018, נפטרה דורה טייטלבוים בתל אביב.
↑   אברהם שלונסקי ודורה טייטלבוים, יקרה שלי, האם לא טעיתי כשלא קרעתי את המכתב והוא הולך אליך לנשקך בחוזקה, באתר הארץ, 10 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504667805171  BnF: cb126415823 (data)  GND: 120713586  ISNI: 0000 0000 2383 1916  LCCN: n85121491  NTA: 244859884  RERO: 02-A003891378  SUDOC: 11329736X  VIAF: 851001   WorldCat (עם VIAF): 851001