stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בליית' דאנר
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | To Kill a Clown | לילי פריצ'ר |  |
| 1972 | 1776 | מרתה ג'פרסון |  |
| 1974 | Lovin' Molly | מולי טיילור |  |
| 1975 | Hearts of the West | גברת טרוט |  |
| 1976 | Futureworld | טרייסי בלארד |  |
| 1979 | טייס שב הביתה | ליליאן מיצ'ום |  |
| 1983 | Inside the Third Reich | מרגרט ספיק |  |
| 1983 | Man, Woman and Child | Sheila שילה בקוויט |  |
| 1985 | Guilty Conscience | לואיס ג'יימיסון |  |
| 1986 | יומן חוף ברייטון | קייט ג'רום |  |
| 1988 | אישה אחרת | לידיה |  |
| 1990 | Mr. &amp; Mrs. Bridge | גרייס בארון |  |
| 1990 | אליס | דורותי סמית' |  |
| 1991 | נסיך הגאות והשפל | סאלי וינגו |  |
| 1992 | בעלים ונשים | אמא של ראיין |  |
| 1995 | Napoleon | אמא דינגו |  |
| 1995 | Homage | קתרין סמואל |  |
| 1995 | קדילאק של סופשבוע | באטריס |  |
| 1997 | The Myth of Fingerprints | לנה |  |
| 1997 | Mad City | גברת באנקס |  |
| 1998 | The Proposition | סיריל דאנינג |  |
| 1998 | No Looking Back | אמא של קלאודיה |  |
| 1998 | תיקים באפלה: הסרט | ג'אנה קאסידי |  |
| 1999 | Forces of Nature | וירג'יניה קייהיל |  |
| 1999 | The Love Letter | ליליאן מקפארקר |  |
| 1999 | Things I Forgot to Remember | גברת ברדפורד |  |
| 2000 | פגוש את ההורים | דינה ביירנס |  |
| 2001 | The Invisible Circus | גייל אוקונר |  |
| 2003 | Three Days of Rain | גברת במונית |  |
| 2003 | Sylvia | אורליה פלאת' (אנ') |  |
| 2004 | הטירה הנעה | מאדאם סולימאן | דיבוב לאנגלית |
| 2004 | פגוש את הפוקרס | דינה בירנס |  |
| 2006 | Stolen | איזבל סטיוארט גרדנר |  |
| 2006 | נשיקה אחרונה | אנה |  |
| 2008 | The Sisterhood of the Traveling Pants 2 | גרטה רנדולף |  |
| 2009 | מחכים לנצח | מירנדה טוויסט |  |
| 2009 | The Lightkeepers | גברת בסקטם |  |
| 2010 | פגוש את הפוקרס הקטנים | דינה בירנס |  |
| 2011 | פול | טארה וולטון |  |
| 2011 | מה המספר שלך? | אווה דארלינג |  |
| 2011 | מורה מחליף | גברת פרקינס |  |
| 2012 | בר מזל | אלי גרין |  |
| 2012 | Hello I Must Be Going | רות מינסקי |  |
| 2014 | Murder of a Cat | אדי מויסי |  |
| 2015 | אראה אותך בחלומותיי | קרול פטרסון |  |
| 2015 | Tumbledown | לינדה ג'ספרסן |  |
| 2018 | What They Had | רות הושעיה |  |
| 2018 | Hearts Beat Loud | מריאן פישר |  |
| 2018 | The Chaperone | מארי אודל |  |
| 2019 | The Tomorrow Man | רוני מייזנר |  |
| 2019 | Strange but True | גייל ארוין |  |
| 2023 | מבוא לאושר | ג'יג'י |  |
פילמוגרפיה > על הבמות

| שנה | מחזה | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965 | ביבר הזכוכית | לורה וינגפילד | Theater Company of Boston |
| 1967 | שלוש אחיות | אירינה פרוזורובה | Trinity Square Playhouse |
| 1968 | סיראנו דה ברז'ראק | האחות מרתה | Vivian Beaumont Theater |
| 1968 | Up Eden | ויולט בים | Jan Hus Playhouse Theater |
| 1968 | Lovers | מרגרט מרי אנרי | Vivian Beaumont Theater |
| 1969 | Someone's Comin' Hungry | קוני אודום | Pocket Theatre |
| 1969 | הקמצן | אליס | Vivian Beaumont Theater |
| 1969–1972 | Butterflies Are Free | ג'יל טאנר | Booth Theatre |
| 1971 | Major Barbara | ברברה אודרשפט | Mark Taper Forum |
| 1972 | הלילה השנים עשר | ויולה | Vivian Beaumont Theater |
| 1974 | השחף | נינה זרכניה | Williamstown Theatre Festival |
| 1975 | Ring Round the Moon | איזבל | Williamstown Theatre Festival |
| 1977 | The New York Idea | סינתיה קרלסק | Brooklyn Academy of Music |
| 1979 | Children of the Sun | ליסה | Williamstown Theatre Festival |
| 1980 | Betrayal | אמה | Trafalgar Theatre |
| 1980–1981 | The Philadelphia Story | טרייסי סמתנה לורד | Vivian Beaumont Theater |
| 1987 | Blithe Spirit | אלבירה קונדומין | תיאטרון ניל סיימון |
| 1988 | מהומה רבה על לא דבר | ביאטריס | Delacorte Theater |
| 1988 | חשמלית ושמה תשוקה | בלאנש דובויס | Circle in the Square Theatre |
| 1989 | Love Letters | מליסה רגדנר | Promenade Theatre |
| 1991 | Picnic | רוזמרי סידני | Williamstown Theatre Festival |
| 1994 | השחף | אירינה ארקדינה | Williamstown Theatre Festival |
| 1995 | Sylvia | קייט | New York City Center |
| 1995–1996 | Moonlight | בל | Laura Pels Theatre |
| 1998 | The Deep Blue Sea | הסטר קוליר | Criterion Center Stage Right |
| 2000 | Tonight at 8.30 | ג'יין פטרוויז | Williamstown Theatre Festival |
| 2001 | Follies | פיליס רוג'רס סטון | Belasco Theatre |
| 2002 | Carousel | דברת מולין | קרנגי הול |
| 2003 | הכל אודות חוה | קארן ריצ'רדס | Ahmanson Theatre |
| 2006 | Suddenly Last Summer | ויולט ונבל | Laura Pels Theatre |
| 2012–2013 | Nice Work If You Can Get It | מיליסנט וינטר | Imperial Theatre |
| 2014 | The Country House | אנה פטרסון | Samuel J. Friedman Theatre |
פרסים ומועמדויות

| שנה | מסגרת | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 | פרסי תיאטרון בינלאומי |  | הקמצן | זכייה |
| 1970 | טקס פרסי הטוני | פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה | פרפרים הם חופשיים | זכייה |
| 1976 | טקס פרסי הסאטורן | פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר | Futureworld | זכייה |
| 1977 |  | פרס הדרמה לשחקנית מרהיבה במחזה | The New York Idea | מועמדות |
| 1980 | טקס פרסי הטוני | פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה | Betrayal | מועמדות |
| 1980 |  | פרס הדרמה לשחקנית מרהיבה במחזה | Betrayal | מועמדות |
| 1988 | טקס פרסי הטוני | פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה | חשמלית ושמה תשוקה | מועמדות |
| 2001 | טקס פרסי הטוני | פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר | Follies | מועמדות |
| 2002 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני סדרה או סרט | We Were the Mulvaneys | מועמדות |
| 2004 | טקס פרסי גלובוס הזהב | פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה | Back When We Were Grownups | מועמדות |
| 2004 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני סדרה או סרט | Back When We Were Grownups | מועמדות |
| 2005 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת דרמה | Huff | זכייה |
| 2005 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנים אורחת בסדרה קומית | ויל וגרייס | מועמדות |
| 2006 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת דרמה | Huff | זכייה |
| 2006 |  | פרס הדרמה לשחקנית מרהיבה במחזה | Suddenly Last Summer | מועמדות |
| 2006 | טקס פרסי האמי | פרסי אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרה קומית | ויל וגרייס | מועמדות |
| 2006 | טקס פרסי סטרלייט | פרס סטלייט לשחקנית משנה | נשיקה אחרונה | מועמדות |
| 2015 | פרסי גות'הם |  | אראה אותך בחלומותיי | מועמדות |
| 2015 | טקס פרסי סטרלייט | פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט | אראה אותך בחלומותיי | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Bryer, Jackson R.; Davison, Richard Allan (2001). The Actor's Art: Conversations with Contemporary American Stage Performers. Rutgers University Press. p. 40. ISBN 978-0-8135-2873-1.
↑  "Dan Gross: Gwynnie had no time for granny". Philly.com. 28 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hollywood celebrity finds family links in Barbados". Barbados Advocate. 31 במרץ 2011. אורכב מ-המקור ב-19 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "George School profile". GeorgeSchool.org. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2014. נבדק ב-3 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Danner wins medal" (אורכב 04.06.2013 בארכיון Wayback Machine) Bryn Mawr.edu
↑  "Theater Hall of Fame Ceremony, Honoring Susan Stroman, F. Murray Abraham, Philip J. Smith and more, presented tonight". www.playbill.com. 4 במאי 2015. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "City Council Minutes". City of Santa Monica. 24 ביוני 2003. אורכב מ-המקור ב-19 בינואר 2012. נבדק ב-7 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Board of Directors". Environmental Media Association. אורכב מ-המקור ב-6 בדצמבר 2011. נבדק ב-7 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "12th Annual Environmental Media Awards". Environmental Media Association. אורכב מ-המקור ב-24 במאי 2011. נבדק ב-7 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Moms Clean Air Force". momscleanairforce.org. נבדק ב-28 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Oral Cancer Foundation". Oral Cancer Fund. 7 בדצמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-2 בספטמבר 2016. נבדק ב-7 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bruce Paltrow Fund". Oral Cancer Fund. 7 בדצמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-26 בנובמבר 2011. נבדק ב-7 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bruce Paltrow Fund". OCF Inc. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2013. נבדק ב-20 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gwyneth Paltrow - Hollywood Star Walk - Los Angeles Times". 2018-03-13. אורכב מ-המקור ב-13 במרץ 2018. נבדק ב-2021-06-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Blythe's Spirit". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 1992-05-17. נבדק ב-2019-10-31.
↑  "Paltrow equal to the task of portraying a tortured Plath". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2003-10-17. נבדק ב-2019-10-31.
↑  השחקנית בליית' דאנר חושפת שנאבקה בסרטן הפה, ממנו נפטר בעלה, באתר ynet, 21 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433742505171  PLWABN: 9810583021505606  BIBSYS: 4015954  BNE: XX1386051  BnF: cb140424422 (data)  GND: 102050272X  ISNI: 0000 0001 0885 4850  LCCN: n83151608  MusicBrainz: 6dc91acc-729e-4459-912d-fdcc2b359943  NKC: xx0150242  NLA: 35723625  NLK: KAC2020L5496  NTA: 073748218  SNAC: w6fc7tqn  SUDOC: 074052314  Trove: 1058934  VIAF: 32199072   WorldCat (עם VIAF): 32199072 
דאנר ב-1980
דאנר בפתיחת המטרופוליטן אופרה, 22 בספטמבר 2008
ג'ק קרופורד

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1908 אולבורי, אוסטרליה 
 פטירה:  10 בספטמבר 1991 (בגיל 83) סידני, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה
 יד חובטת:  ימני 
 פעילות כמקצוען:  1926–1951 (כ־25 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  182-681
 דירוג שיא:  1 (1933)
 זכיות בטורנירים:  66
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 17 (6 ביחידים, 6 בזוגות גברים, 5 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (1931,1932,1933,1935)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1933)
 וימבלדון:  זכייה (1933)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (1933)
 
ג'ק קרופורד (באנגלית: John Herbert Crawford; ‏ 22 במרץ 1908 – 10 בספטמבר 1991) היה טניסאי אוסטרלי. הוא זכה במקום ראשון באליפות וימבלדון, באליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה בטניס בשנת 1933, אך באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס הפסיד בגמר.
ביוגרפיה

ג'ק קרופורד נולד בעיירה ליד אולבורי בשנת 1908. הוא התחיל להשתתף בתחרויות בגיל 12. בשנים 1926/1929 הוא זכה באליפות אוסטרליה לצעירים.
שנת שיא בקריירה של קרופורד היה 1933 כאשר הוא זכה ב-3 תחרויות גדולות אך בארצות הברית הגיע רק למקום השני.
באליפות אוסטרליה הפתוחה קרופורד זכה בתחרויות הגברים 4 פעמים (1931, 1932, 1933 ו-1935). בתחרויות זוגות גברים הוא זכה 3 פעמים (1931, 1932 ו-1933). בתחרויות זוגות מעורבים הוא זכה 3 פעמים באותן השנים.
באליפות צרפת הפתוחה קרופורד זכה בתחרות הגברים בשנת 1933. באותה שנה הוא זכה בתחרות זוגות גברים ובשנת 1935 בתחרות זוגות מעורבים.
באליפות וימבלדון קרופורד זכה בשנת 1933. בשנת 1935 הוא זכה בתחרות זוגות גברים ובתחרות זוגות מעורבים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה קרופורד הפסיד במשחק הגמר בתחרות הגברים בשנת 1933. בשנת 1939 הוא הפסיד בגמר בתחרות זוגות גברים.
קרופורד היה חבר נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה בשנים 1928/1937.
קרופורד פרש מטניס בשנת 1940.
בשנת 1977 קרופורד התקבל למסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין.
קרופורד נכלל בעולם התהילה של הטניס בשנת 1979.
קרופורד נפטר בשנת 1991.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריבה בגמר | תוצאה |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1931 | אוסטרליה הארי הופמן | 6–4, 6–2, 2-6, 6-1 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1932 | אוסטרליה הארי הופמן | 4–6, 6–3, 3-6, 6-3, 6-1 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1933 | ארצות הברית קיית גלדהיל | 2–6, 7–5, 6-3, 6-2 |
| אליפות צרפת הפתוחה 1933 | צרפת אנרי קושה | 8–6, 6–1 |
| אליפות וימבלדון 1933 | ארצות הברית אלזוורת' ויינס | 4–6, 11–9, 6-2 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1933 | הממלכה המאוחדת פרד פרי | 3–6, 13–11 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1934 | הממלכה המאוחדת פרד פרי | 3–6, 5–7 |
| אליפות צרפת הפתוחה 1934 | גרמניה גודפריד פון קראם | 4–6, 9–7 |
| אליפות וימבלדון 1934 | הממלכה המאוחדת פרד פרי | 3–6, 0–6 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1935 | הממלכה המאוחדת פרד פרי | 2–6, 6–4 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1936 | אוסטרליה אדריאן קוויסט | 2–6, 3–6 |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה 1940 | אוסטרליה אדריאן קוויסט | 3–6, 1–6 |
קימום

חזית ספריית סלסוס באפסוס, דוגמה לאנסטילוזיס שבוצעה עם פתרונות מתוחכמים בשנות השבעים.
בארכיטקטורה ומעל לכל, בארכאולוגיה, קימום או אנסטילוזה (מיוונית: ἀναστήλωσις, בתרגום חופשי "בנייה מחדש", נגזרת מ-ἀναστηλόω או "לבנות מחדש") היא טכניקת השחזור שבאמצעותה מרכיבים את האלמנט המקורי שאבד או נהרס, למשל לאחר רעידת אדמה. על פי האקדמיה ללשון העברית, ההגדרה היא הקָמה (מן ההריסות).
טכניקה

טכניקה זו משמשת במיוחד באתרים ארכאולוגיים לשחזור מבנים הרוסים או חלקים מבניים מהם, כגון עמודים, אשר ניתן היה למצוא מהם כמות מספקת של שרידים. לעיתים קרובות מאוד, למעשה, שרידי המקדשים שניתן לראות כיום באתרים הארכאולוגיים המפורסמים ביותר הם תוצאה של שחזורים על ידי אנסטילוזה.
בהתבסס על ההמלצות שהוכתבו על ידי אמנת השחזור של אתונה משנת 1931 (סעיף 4), אנסטילוזה נחשבת לטכניקת שחזור רצויה בכל פעם שהתנאים מאפשרים זאת, והיחידה המקובלת מבחינה מדעית: הגדרה מפורטת באמנת ונציה משנת 1964, המגדירה את אנסטילוזה כ"הרכבה מחדש של חלקים מפורקים קיימים עם תוספת אפשרית של אותם אלמנטים נייטרליים המייצגים את המינימום ההכרחי לשילוב הקו ולהבטחת תנאי שימור" ומכשיר אותה כיחידה המקובלת מבחינה מדעית: כל אינטגרציה שעלולה להיות נחוצה, חייבת להיות מובחנת מהחלקים העתיקים, כדי לא לטשטש את אפשרות האבחנה.
דוגמאות ובעיות

דוגמה לאנסטילוזיס שעשתה שימוש בפתרונות מבניים מרשימים ומתוחכמים מבחינה טכנית היא ההתערבות המשחזרת על החזית הקדמית של ספריית סלסוס באפסוס ועל הדלת המונומנטלית הסמוכה הנפתחת אל האגורה.
דוגמה עם תוצאות פחות מוצלחות היא זו של המקדשים באתר הארכאולוגי של סלינונטה, בסיציליה. שרידיהם השתמרו כמעט כולם באתר ובמצב כללי טוב, שכן המבנים נהרסו ברעידת אדמה. במקרה זה, אם מצד אחד פעולת השחזור אפשרה הערכה נאותה יותר של הארכיטקטורה והמרכיבים המרכיבים אותה, מצד שני היא הובילה לאינטגרציות לא נכונות ובלתי הפיכות, בעוד, יתרה מכך, הטכניקות בהן נעשה שימוש הוכחו כלא מתאימות לעמוד בפני השחיקה של הזמן.
במהלך השנים אנו יכולים לזכור גם את התערבויות האנאסטילוזה בתיאטרון סבראטה בלוב (1932–1937), שחזור ה-Stari Most במוסטר, שנהרס בשנים 93–1992 במהלך מלחמות יוגוסלביה. של האכסדרה של כנסיית סן ג'ורג'יו בוולברו ברומא לאחר הפיגוע ביולי 1993 והקתדרלה של Venzone לאחר רעידת האדמה ב-6 במאי 1976.
שחזורים וירטואליים

ההתפתחות לאורך זמן של גרפיקה ממוחשבת וטכניקות סריקה תלת-ממדית מאפשרת, בתרחיש של מציאות מדומה, "אנאסטילוזה וירטואלית": השחזור אינו נוגע רק למבנים או לחלקים מבניים שלהם, אלא משתרע גם על חפצי אמנות ושברים, "באמצעות מערכות המסוגלות לאפשר העברה דיגיטלית ושכפול וירטואלי של השיטות המסורתיות של קומפוזיציה והרכבה מחדש" ששימשו באופן ידני בעבר.
התערבות שחזור וירטואלית עדכנית ובולטת, שגררה שחזור אנסטילוזיס, היא שחזור קפלת אובטרי בפאדובה, עם מחזור של ציורי קיר מאת אנדריאה מנטנה.
שחזורים וירטואליים > ביבליוגרפיה

ארכיון קִימוּם, באתר האקדמיה ללשון העברית
ג'ובאני קרבונרה, דונטלה פיוראני, פרנצ'סקו טומאסלו, ניקולס סטנלי-פרייס. "שיקום ושימור. האתר הארכאולוגי", Il Mondo dell'Archeologia (2002), המכון לאנציקלופדיה האיטלקית Treccani
Raffaele Tamiozzo, Jukka Jokilehto, Rossella Colombi, Cristina Menegazzi, «שיקום ושימור. חקיקה והגנה", Il Mondo dell'Archeologia (2002), המכון לאנציקלופדיה האיטלקית Treccani
סקר ארכאולוגי דיגיטלי, לקסיקון המאה ה-XXI (2013), Treccani Italian Encyclopedia Institute
Rieche, Anita; Schalles, Hans-Joachim; Zelle, Michael (2003). Grabung - Forschung - Präsentation: Festschrift Gundolf Precht. Xantener Berichte (בגרמנית). P. von Zabern. ISBN 978-3-8053-2960-6.
, ב-Treccani.it - אוצר המילים של Treccani באינטרנט, רומא, המכון לאנציקלופדיה האיטלקית. כתובת האתר נועדה ב-16 ביוני 2013.
Anastilòṡi - Significato ed etimologia - Vocabolario, Treccani (באיטלקית)
Restauro e conservazione. la legislazione e la tutela - Enciclopedia, Treccani (באיטלקית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קימום".
אנסטילוזה נראית בבירור בכותרות היוניות ובארכיטרב של הפרופילאה של האקרופוליס של אתונה.
"מקדש E של Selinunte", המוקדש להרה במאה ה-5 לפני הספירה.
מרדכי שטרנברג

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1948 כ"ג באייר תש"ח כפר פינס, ישראל
 פטירה:  5 בדצמבר 2022 (בגיל 74) י"ב בכסלו תשפ"ג
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא נתיב מאיר  ישיבת כנסת חזקיהו  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 5 בדצמבר 2022 
 תחומי עיסוק:  תלמוד, תנ"ך, אמונה, מחשבת ישראל, פסיקת הלכה
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב צבי טאו, הרב אליהו מישקובסקי, הרב אריה בינה
 תלמידיו:  משה בלייכר, מיכה הלוי, חיים גנץ, מרדכי הס 
 בני דורו:  אחיו - הרב עמיאל שטרנברג, הרב אביהוא שוורץ, הרב עודד ולנסקי
 אב:  משה שטרנברג 
 
הרב מרדכי שטרנברג (מכונה לפעמים רֶבּ מרדכי או רֶבּ מוטי) כ"ג באייר ה'תש"ח, 1 ביוני 1948, כפר פינס – י"ב בכסלו ה'תשפ"ג, 5 בדצמבר 2022, ירושלים) היה ראש ישיבת הר המור מאז הקמתה בשנת תשנ"ח עד פטירתו. קודם לכן שימש ר"מ בישיבת מרכז הרב.
ביוגרפיה

נולד בכפר פינס לרבקה ולרב משה שטרנברג, שהיה רב היישוב. טרם הגיעו לגיל בר-מצווה נפטר אביו, ואימו עם ארבעת ילדיה עברו לגור בירושלים. למד בישיבת נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, שבה למד בחברותא כשנה וחצי עם ראש הישיבה הרב אליהו מישקובסקי, וקיבל ממנו את דרך הלימוד בסגנונו של הרב שמעון שקופ. נשא את בתו של הרב משה לוין, רבה הראשי של נתניה, ובת דודתו של הרב זלמן מלמד.
בהמשך עבר בעקבות אחיו התאום, הרב עמיאל שטרנברג, לישיבת מרכז הרב, בשל ה"כלל-ישראליות" שלה (כהגדרתו), שם למד בעיקר אצל הרב מרדכי פרום ואצל הרב אברהם שפירא. שימש כר"מ בישיבת ניר קריית ארבע יחד עם הרב מיכאל הרשקוביץ. בגיל 25 מונה לר"מ בישיבת מרכז הרב על ידי הרב צבי יהודה הכהן קוק. במהלך השנים לימד הרב שטרנברג את השכבה המבוגרת בישיבה והתאפיין בשיעורי גמרא מעמיקים. רבנים רבים המשמשים כר"מים בישיבות למדו בין השאר אצלו, וכן מספר ראשי ישיבות, והוא נחשב כבעל השפעה בלימוד עיון בישיבות מהזרם הדתי לאומי.
בשנת תשמ"ח הוסמך לרבנות ולדיינות באופן רשמי על ידי ראש ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל הרב אברהם שפירא.
בשנת תשנ"ח (1997), נמנה עם קבוצת הרבנים שפרשה מישיבת מרכז הרב והקימה את ישיבת הר המור אשר עמד בראשה לצד אחיו הרב עמיאל. עד לפרישה לימד גם במכון מרחבים בירושלים.[דרוש מקור]
הרב שטרנברג לימד גם בישיבות בית אל, אור עציון, עטרת ירושלים, קדומים, מעלה אליהו, עטרת נחמיה ובבית המדרש הקהילתי בגבעת שמואל. תלמידים מישיבת שבי חברון היו באים לשמוע שיעורים מפיו בירושלים.
בכסלו ה'תשפ"ב (דצמבר 2021) פורסם כי חלה בסרטן הריאות. נפטר ממחלתו ביום י"ב בכסלו ה'תשפ"ג (5 בדצמבר 2022) בגיל 74.
דרכו בחינוך

יסוד גישתו ללימוד התורה הוא חתירה להבנת דברי הגמרא והראשונים "מבלי לאלץ את הסוגיה, אלא להקשיב לה". בדבריו שנתפרסמו בחוברת "לעסוק בדברי תורה" הדגיש את ההתרחקות מהנחות מוקדמות בגישה לסוגיה:
"היכולת להיפתח, לבוא כדף חלק, לרצות לשמוע – בלא כל סייג וללא שום מגבלות – היסוד לה הוא הענווה...".
על פי שיטתו, לרוב יש להעדיף שכל המפרשים הסכימו להגדרות הבסיסיות היסודיות, ונחלקו רק בניואנסים ופרטים.
חינך לכך שלימודים אקדמיים אינם תחליף לישיבה ולעולם הרוחני, אלא לימוד מקצוע, ואמר: "כל בחור מהישיבה שהולך לאקדמיה הוא בסדר גמור, לכתחילה! הוא לומד מקצוע, ובאיזה עולם הוא חי? הוא לא עזב את הישיבה".
פעילותו הציבורית

הרב מרדכי היה מחברי ומקימי ארגון איחוד רבני תורת הארץ הטובה, גוף המאגד רבנים מזקני תלמידי הרצי"ה ממגוון ישיבות. חתנו, הרב משה שחור הוא מראשי "צעירי תורת הארץ הטובה".
בשנתו האחרונה, כחבר בוועדת החינוך של איחוד הרבנים, שלח מכתב למנהלים ומנהלות בחמ"ד על הזהות הציונית-דתית, ובו הסיסמה: ”תורה ויראת שמים, וכתוצאה מזה – עבודה”.
היה שותף בהקמה וחבר הוועד המנהל של עמותת אבוקת אור, המסייעת לבוגרים המתמודדים עם שילוב מוגבלויות הכולל עיוורון ופגיעה מוחית, ובכללם בנו הבכור שלומי.
השתתף במחאה נגד מצעד הלהט"ב בירושלים, ואמר, ביחס לשתיקת חלק מהרבנים בסוגיה זו, כי "מתוך אהבה גדולה לעם ישראל ולמדינת ישראל חייבת להופיע הזדעזעות גדולה".
מחה בפומבי נגד עלייה להר הבית, וציטט את דברי הראי"ה קוק: ”פגימה אחת בקדושת מקום בית חיינו, עולה לנו על כל מיליונים של ישובים מעשיים”. הרב התראיין בנושא מספר פעמים לתקשורת.
ביקר את התנהלותה הלקויה של מפלגת הבית היהודי בראשות נפתלי בנט בנושאי יהדות במדינה, בהתעלמותה מדעת תורה ותלמידי חכמים. יום לפני הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, בהן התמודדו איילת שקד ונפתלי בנט (יחד עם בצלאל סמוטריץ' והרב רפי פרץ) ברשימת ימינה, פרסם כי לא יעלה על הדעת לתמוך בהם.
בשנת ה'תשע"ו (2016) קרא לפרק את הממשלה לאור התרקמות מתווה הכותל ונתינת לגיטימציה לרפורמים. כמו כן פסק שעל כפיית חיילים לגלח את זקנם צריך ללכת לכלא.
קרא לחזק את הרבנות הראשית כ”מרכז היחיד במדינה לענייני הגיור ולכל ענייני היהדות הממלכתיים בישראל”, וחתם על מכתב רבנים בו נאמר כי ”גיורים פרטיים מערערים את יסודותיה של מדינתנו כמדינה יהודית”, וכי יכירו אך ורק בגיורים אשר עברו תחת ידה ואישורה של הרבנות הראשית והעומדים בראשה.
בשנת תשס"ב פנה אליו אדם שחיבר ספר על מסכת כתובות, וביקש ממנו הסכמה. הרב מרדכי סירב ואמר: ”הסכמות זה עניין לגדולי הדור, תבקש מר' אברום שפירא”. גם כשהנ"ל ביקש את הסכמתו על ספר נוסף שחיבר לאחר מכן, נהג כך, ואף שעודד את המחבר להוציא את הספר לאור, טען שהוא אישית לא שייך לדרגת הסכמות, וכי ”הסכמה יכול לתת רק ר' אברום”.
מחיבוריו > עיונים משיעורי הרב מרדכי

גולת הכותרת של יצירתו התורנית של הרב שטרנברג היא שיעוריו העיוניים בתלמוד, אשר חלקה נדפס במסגרת סדרת "עיונים משיעורי הרב מרדכי". עד שנת ה'תשפ"א (2021) יצאו לאור במסגרת הסדרה מספר כרכים:
פרק שניים אוחזין, בתורת ה' חפצו – דרכי לימוד (תשס"ט)
מסכת בבא בתרא, תורתי בקרבם (תשע"א)
מסכת שבת, דרכי לימוד (תשע"ב)
מסכת כתובות, עם שיעורים באמונה (תשע"ג)
מסכת קידושין (תשפ"א)
תורת המועדים, חנוכה ופורים (תשפ"ג)
הסדרה יוצאת לאור על ידי בית המדרש הקהילתי בגבעת שמואל. העורך הראשי הוא הרב דוד טורנר.
בשנת ה'תשפ"ד יצא לאור על-ידי הוצאת חוסן ישועות ספר ראשון במסגרת סדרת ספרים עתידית על מועדי השנה. הסדרה נקראת "שיעורי הרב מרדכי" והספר עוסק בחג הפסח.
מחיבוריו > חיבורים נוספים

לעסוק בדברי תורה – הגישה לתורה ודרכי לימודה, תשס"א
תורתך אהבתי – בענייני מצוות תלמוד תורה, תשע"ג
בית נאמן בישראל – יסודות קשר הנישואין והדרכים לבנייתו, תשע"ה
כי הם חיינו: למהותה של תורה ודרכי קניינה – גבעת שמואל, תשע"ה
יתמך דברי ליבך – שיחות חיזוק בזמן התמודדות, תשע"ה
באמונתו יחיה – שיחות הדרכה לחיים של אמונה, תשע"ו
להרים את הדגל – על לימוד הגמרא בדורנו, תשע"ו
שיעורים לחנוכה – בסוגיות במסכת שבת העוסקות במצוות החג; נדפסה 3 פעמים – תשס"ו, תשע"א ותשפ"ג
התום והיושר – שיחות בענייני חינוך
מתלמידיו

הרב אריאל אדרי – ר"מ בישיבת הר המור, אב בית דין רבני בבאר שבע ורב שכונת הר חומה בירושלים
הרב ישראל וינגוט – חתנו, ראש בית המדרש לבוגרי צבא של מכינת ״עצם״ בנווה.
הרב דני איזק – ראש ישיבת בית אורות
הרב משה בלייכר – מייסד ישיבת שבי חברון
הרב יאיר גזבר – ראש ישיבת ירושלים לצעירים ור"מ בישיבת מרכז הרב
הרב דוד ג'יאמי – ר"מ בישיבת הר המור ונשיא הישיבה התורנית בית שאן
הרב חיים גנץ – ראש ישיבת מעלה אליהו שבתל אביב
הרב ישעיהו דורון – ראש ישיבת לנתיבות ישראל בעיר העתיקה בירושלים
הרב פנחס הדר – ר"מ בישיבת אורות אשקלון. בשנת תשע"ט יצא בעריכתו הספר 'שיעורי הרב מרדכי' על מסכת בבא קמא
הרב יוסף הורוביץ – ר"מ בישיבת הר המור ובישיבת מצפה רמון
הרב מאיר הילביץ – רב היישוב ברוכין בשומרון ור"מ בישיבת מעלה אליהו
הרב איתי הלוי – רב היישוב מגרון ור"מ בישיבה לבוגרי צבא בעלי
הרב מיכה הלוי – רב העיר פתח תקווה וראש ישיבת עטרת נחמיה בתל אביב
הרב מרדכי הס – רב המושב נווה שבחבל שלום וראש הכולל במקום
הרב חיים וולפסון – ראש ישיבת ההסדר ירוחם
הרב דוד טורנר – ר"מ בישיבת מעלה אליהו תל אביב, בישיבה הגבוהה באיתמר, הכולל בגבעת שמואל ועוד. עורך ספרי 'עיונים משיעורי הרב מרדכי', על פי שיעורי הרב שטרנברג
הרב משה יונגשטיין – ראש ישיבת דגל ירושלים
הרב חגי לונדין – ראש ישיבת ההסדר חולון ור"מ בישיבת ההסדר שדרות ובמכון מאיר
הרב יורם מושקוביץ – ר"מ בישיבות מרכז הרב ומעלה אליהו
הרב דניאל מילר – לשעבר ראש ישיבת עטרת נחמיה וכיום ר"מ בישיבת שבי חברון ובישיבת איילת השחר
הרב מנחם מנדל נוביק – רב היישוב משכיות
הרב נעם סמט – ראש ישיבת שיח יצחק
הרב אוהד קרקובר – רב היישוב כוכב השחר וראש הישיבה הגבוהה במקום
הרב יעקב ידיד – ראש ישיבת ההסדר כרמיאל
הרב אוהד תירוש – ראש הישיבה לבוגרי צבא 'בני דוד' בעלי ומקים מדרשת הרובע
לקריאה נוספת

הרב שי ציון שאוליאן, חיים ברצונו, הוצאת ישיבת ההסדר רמת השרון, 2023