stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאב הוקאידו
קריפטוזואולוגיה

מאז הכחדת הזאב, היו מקרים בהם חוואים התלוננו על הרג מסתורי של בעלי החיים שלהם על ידי בעל חיים לא ידוע. מטיילים וציידים דיווחו מדי פעם על שמיעת יללות זאב, והיו גם מספר דיווחים על צפייה בזאבים. תצפיות רבות נדחו בנימוק דומה לתצפיות הלא מאומתות על זאב הונשו, כשהספקנים טוענים שעדי ראייה ראו בסך הכול גזעי כלבי בית משוטטים כמו האסקי סיבירי, אלסקן מלמוט וכלב הוקאידו שבנסיבות מסוימות עלולים להיות דומים מאוד לזאב. תאוריה זאת נתמכת בכך שהיו תקופות מסוימות בעבר שבהם היה ביקוש גדול לגזעי האסקי ואלסקן, ומאות כלבים ננטשו במשך השנים סביב הערים וביערות. מלבד התצפיות המפוקפקות אין כמעט סוגים אחרים של ראיות לקיומו של זאב הוקאידו. עם זאת, ישנה סבירות נמוכה שהזאב עדיין שורד באוכלוסיות קטנטנות באזורים מרוחקים ולא נגישים בהוקאידו.
בתרבות

זאב הוקאידו היה נערץ מאוד על אנשי האיינו - הילידים של צפון יפן. הזאבים היו נחשבים לאלים רוחניים ברמה גבוהה לצד דובים וינשופים, והתפחתו סביבם מיתוסים, פולקלור ושירים. בין השמות שבהם הם כונו על ידי אנשי האיינו ניתן למנות "האל המילל", "האל אוכל האיילים", "האל האציל" וכינויים נוספים. עד היום ישנם אזורים ומקומות רבים של אנשי האיינו הנושאים שמות שקשורים לזאבים.
בדומה לבעלי חיים נערצים אחרים כמו דובים וינשופים, זאבי הוקאידו שימשו לעיתים קרובות בטקס הידוע כ"יאומאטה". בטקס זה, דובים, ינשופים או זאבים היו נקשרים ומוכים על ידי מקלות חדים עד מוות. אנשי האיינו האמינו שהזאבים הם אלים רבי עוצמה, וכי הדרך היחידה שנשמותיהם יוכלו להשתחרר ולחזור כראוי ל"ממלכה" שלהם היא על ידי שהם יגרמו להם לסבל וכאב רבים לפני המוות. ה"יאומאטה" היה למעשה אחת הדרכים היחידות להריגת הזאבים. לפי חוקי האיינו היה איסור להרוג את הזאבים באמצעות נשק חם או חיצי רעל כיוון שזה היה נחשב כחוסר כבוד כלפיהם. יתר על כן, איש איינו שהיה מתייחס בזלזול לבשרו או פרוותו של הזאב היה נרדף על ידי אנשי שבטו. לטענת אנשי האיינו הזאב מעולם לא נכחד אלא שוכן באזורים חבויים ברחבי האי.
אייל סיקה - טרפו העיקרי של הזאב באי.
כלב הוקאידו.
כלב אלסקן מלמוט.
זבונימיר בובאן

זבונימיר בובאן (בקרואטית: ‏Zvonimir Bobanקובץ:Hr-Zvonimir Boban.ogg‏Ⓘ‏; נולד ב-8 באוקטובר 1968 בעיר אימוטסקי שבקרואטיה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר בנבחרת יוגוסלביה ובנבחרת קרואטיה, והתפרסם בעיקר בזכות התקופה שלו במילאן.
ביוגרפיה

בובואן החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת דינאמו זאגרב, והיווה חלק משמעותי בזכייה של יוגוסלביה באליפות העולם לנוער ב-1987
ב 13 במאי 1990 בעט בקצין המשטרה היוגוסלבי ראפיק אחמינוביץ במהלך משחק מול הכוכב האדום בלגרד. משחק זה שבעקבותיו החלו מהומות אשר כונו מהומות דינמו זאגרב-הכוכב האדום בלגרד. בעיטה זו אשר סימלה את האפשרות לקורא תיגר על השלטון היוגוסלבי, הפך את השחקן לגיבור לאומי קרואטי. אירוע זה מהווה את אבן הפינה להתקוממות הקרואטית לקבלת עצמאות והיפרדות מיוגוסלביה.
ב-1991 עבר לבארי האיטלקית שם שיחק עונה אחת בלבד ואז עבר למילאן. מיד לאחר החתמתו, הושאל לקבוצה בארי למשך עונה, מכיוון שמילאן חשבו שייקח לו זמן להסתגל לכדורגל האיטלקי מבלי שיחשב כאחד משלושת השחקנים הלא-איטלקים להם היה מוגבל המועדון.
בובאן שיחק במדי מילאן למשך 9 עונות, והיה שותף איתה באליפויות איטליה בשנים 1993, 1994, 1996 ו-1999. ב-18 במאי 1994 זכה בובאן עם מילאן, תחת שרביטו של פאביו קאפלו, בגמר ליגת האלופות 1994 שהתקיים באתונה, ושנחשב לאחד ממשחקי הגמר הגדולים בהיסטוריה, כאשר קבוצתו הביסה 0:4 את ברצלונה, וזכתה בגביע האלופות בפעם החמישית, משערים של דניאלה מסארו (שני שערים), דיאן סביצ'ביץ' ומרסל דסאי. זאת לאחר ששנה קודם לכן הפסיד בובאן עם מילאן בגמר ליגת האלופות למארסיי 1:0.
בשנת 2001, לאחר שתפקידו במילאן צומצם, הוא הושאל לסלטה ויגו הספרדית, אך שיחק שם מספר מועט של משחקים לפני שפרש ב-2002.
לבובאן היה תפקיד משמעותי בהצלחה של נבחרת קרואטיה בגביע העולם בכדורגל לשנת 1998, והוא שימש כקפטן הנבחרת בטורניר זה וכן בגביע אירופה בכדורגל לשנת 96.
הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה הייתה במשחק ידידות נגד רומניה בשנת 1990, ומשחקו האחרון במדי הנבחרת הלאומית היה ב-1999 במשחק ידידות נגד צרפת.
בקריירה שלו בנבחרת הלאומית של קרואטיה, לבובאן היו 51 הופעות, והוא הבקיע 12 שערים.
מאז שפרש ממשחק פעיל, בובאן השלים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת זאגרב.
בובאן החל גם קריירה כעיתונאי ספורט, והוא משמש כנשיא הניהולי לעיתון הספורט הקרואטי "Sportske novotsi". בובאן גם משמש כפרשן בשידורים חיים של משחקים של הנבחרת הקרואטית בתחנת הטלוויזיה הלאומית הקרואטית "RTL Televizija" וכמו כן, הוא משמש כפרשן ל"Sky Italia" וכבעל טור בעיתון ספורט איטלקי.
תארים

ליגת האלופות: 1993/1994
אליפות איטליה (4): 1992/1993, 1993/1994, 1995/1996, 1998/1999
הסופר קאפ האירופי: 1994
הסופר קאפ האיטלקי (3): 1992, 1993, 1994
אליפות העולם לנוער: 1987
אליפות אירופה עד גיל 21: 1990 (מקום שני)
גביע העולם: 1998 (מקום שלישי)
כדור הכסף באליפות העולם לנוער: 1987
כדורגלן השנה בקרואטיה (2): 1991, 1999
ז'וליו טבארש

ז'וליו קרולינו טבארש (בפורטוגזית: Júlio Carolino Tavares; נולד ב-19 בנובמבר 1988 בטרפאל שבכף ורדה) הוא כדורגלן מכף ורדה המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת א-ראיד מליגת העל הסעודית ובנבחרת כף ורדה.
קריירת מועדונים

טבארש החל את הקריירה המקצוענית שלו בבורק-אן-ברס פרונה מהליגה הרביעית בצרפת.
בין השנים 2012–2020 שיחק בדיז'ון, ששיחקה בהליגה הצרפתית השנייה ובליגת העל הצרפתית, וערך במדיה 243 הופעות ליגה, בהן הבקיע 69 שערים.
ב-14 בספטמבר 2020 חתם באל-פייסלי מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2012 ערך טבארש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כף ורדה, בהפסד 1-0 לנבחרת גאנה במשחק ידידות. ב-15 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-1 על נבחרת ניז'ר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015.
הוא נכלל בסגל נבחרת כף ורדה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
הערות שוליים

↑  Tavares signed with Al-Faisaly באתר אל-יום, 14 בספטמבר 2020 (בערבית)
| נבחרת כף ורדה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ווזיניה •  2 סטופירה •  3 דיני •  4 פיקו •  5 בורז'ש •  6 סוארש •  7 פטריק •  8 ליסנדרו •  9 ז'ילסון •  10 מונטיירו •   11 רודריגש •  12 מרסיו • 13 ס. פורטאדו •  14 פונק • 15 ו. פורטאדו • 16 טבארש • 17 ס. פורטש • 18 רוצ'ה • 19 ז'וליו טבארש • 20 מנדש • 21 ג'אניני • 22 ג'. פורטש • 23 קן • 24 ז'ואאו פאולו • 25 ו. סמדו • 26 ננאש • 27 דלמירו • 28 אבורה • מאמן: בובישטה |  1 ווזיניה •  2 סטופירה •  3 דיני •  4 פיקו •  5 בורז'ש •  6 סוארש •  7 פטריק •  8 ליסנדרו •  9 ז'ילסון •  10 מונטיירו •   11 רודריגש •  12 מרסיו • 13 ס. פורטאדו •  14 פונק • 15 ו. פורטאדו • 16 טבארש • 17 ס. פורטש • 18 רוצ'ה • 19 ז'וליו טבארש • 20 מנדש • 21 ג'אניני • 22 ג'. פורטש • 23 קן • 24 ז'ואאו פאולו • 25 ו. סמדו • 26 ננאש • 27 דלמירו • 28 אבורה • מאמן: בובישטה | כף ורדה |
זוגן השיח

| זוגן השיח |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו־פסיגיים
סדרה:: גרנאים
משפחה:: זוגניים
סוג:: זוגן
מין:: זוגן השיח
שם מדעי
 Zygophyllum dumosum ‏בואסייה
זוגן השיח (שם מדעי: Zygophyllum dumosum) הוא צמח ממשפחת הזוגניים.
גובהו מגיע עד 80 ס"מ. גבעוליו מעוצים בחלקם התחתון. עליו בשרניים, וכל עלה מורכב מזוג עלעלים גליליים, הנישאים על פטוטרת גלילית. הפרחים יחידים, וצבעם לבן. הפריחה בחודשים מרץ - אפריל. הפרי בעל 5 מגורות בעלות צורת כנף, וכל מגורה מכילה זרעים אחדים.
הזוגן מותאם באופן מרשים לחיים במדבר הצחיח. בזכות עליו הבשרניים יכול הזוגן לזון אף ממים מליחים. בעזרת המים שהוא אוגר בעליו הוא מדלל את המלחים וכך יכול לנצל מקורות מים שייבשו צומח אחר וישברו את דפנות תאיו. תכונה מאלפת נוספת של הזוגן מאפשרת לו לשרוד בעונות יבשות במיוחד על ידי המתה של עד 90% מעצמו. כאשר מבחינים השורשים כי חסרים נוזלים הם שולחים הוראה לצמח להתחיל בתהליך "חיוץ"- בו כל גבעול מתחלק מבפנים לשלוש או יותר יחידות משנה. לאחר מכן חלק מן היחידות מתייבשות וחלק מהצמח שורד במקום שימות כולו. כך יכול הזוגן להשתמש במעט מאוד נוזלים בשנות בצורת ולחכות במצב רדום לגשם, כאשר יבוא הוא יצמיח ענפים ועלים חדשים.
זוגן השיח נפוץ באדמת גיר קשה, בה מרובים הסדקים, ולכן הצומח שם עשיר יותר מאשר בגיר הרך.
את המים הוא קולט באמצעות נימי שורשים מיקרוסקופיים העוטפים כעין רשת את תחתית האבנים. מחקרים שנערכו באזור המדבר הוכיחו כי בחלק התחתון של אבן יש פי 3 יותר לחות, אף אם היא קבורה כולה מתחת לפני השטח. מערכת שורשיו של הזוגן מוכיחה את יעילותה בתנאי מדבר מבחינות נוספות. מצד אחד הוא שולח שורשים לעומק של 2–3 מטרים המתפרסים על שטח קטן ומאידך שורשים בעומק נמוך יחסית (כ-45 ס"מ) המתפרסים על פני 4 מטר רבוע ואף יותר. שתי הדרכים השונות הללו מאפשרות לו לאגור הן מי תהום והן מי שיטפונות.
זוגן השיח הוא אחד הצמחים הנפוצים ביותר בכל האזורים המדבריים ההררים בארץ ישראל, והוא מהווה בסיס לחברה שלמה של צומח הקרויה על שמו - "חברת זוגן השיח".
זבורניק

זְבוֹרְנִיק (בסרבית בכתב לטיני ובבוסנית: Zvornik, בסרבית בכתב קירילי: Зворник) היא עיר השוכנת לגדות הנהר דרינה, במזרח רפובליקה סרפסקה אשר בבוסניה והרצגובינה.
היסטוריה

היישוב מאוזכר לראשונה בכתובים במסמכים מ-1410 בהקשר להקמת מנזר באזור. במחצית השנייה של המאה ה-15 נכבש המקום על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1878-1877) קיבלה האימפריה האוסטרו-הונגרית חסות על חבל בוסניה וסיפחה אותו דה פקטו. ב-1908 סיפחו האוסטרו-הונגרים את האזור דה יורה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה זבורניק בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. האזור הועבר לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה בהנהגת אנטה פאבליץ'. לאחר המלחמה נכללה זבורניק בשטחי יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה. כחלק מהתהליך פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה ביצעו מיליציות סרביות, ובכלל זה משמר המתנדבים הסרבי, טבח בתושבי זבורניק בוסניאקים ומוסלמים, ובמהלכו נרצחו 352 אזרחים.
הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לזבורניק באמצע המאה ה-19. היו אלה אומנים, סוחרים זעירים ורוכלים יהודים ספרדים. לאחר סיפוח האזור על ידי האוסטרו-הונגרים, הגיעו למקום משפחות אשכנזיות ויצרו קהילה אחת משותפת. ב-1879 התגוררו בזבורניק 50 יהודים. ב-1890 הוקם בית העלמין והוא שכן בקרבת מקום מחוץ לעיר, סמוך לדרך הגישה אליה. ב-1902 הוקם בית כנסת ולצידו תלמוד תורה. בבית הכנסת התפללו לסירוגין בנוסח הספרדים ובנוסח אשכנז.
ב-1910 מנתה הקהילה 148 נפשות. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה במקום פעילות ציונית והוקם סניף של התנועה וכן אגודת נוער. ב-1921 התגוררו בזבורניק 134 יהודים, שהיוו 4.27 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 78 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון משטר האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. במאי 1942 בוצעה אקציה ובה נעצרו בני הקהילה. הם גורשו לשאבאץ ומשם הובלו למחנה הריכוז באנייצה. רוב המגורשים נרצחו. ב-1968 התגוררו בזבורניק 11 יהודים.
מבנה בית הכנסת שרד, נכון ל-1999 עמד על תילו ושימש בית מגורים. נכון ל-2009 היה בית העלמין מצוי בשטח העיר. בית העלמין לא היה מגודר ולא מתוחזק, נגרמו בו נזקים רבים, והשטח שימש כגינת ירק.
הערות שוליים

↑  serbian Court Sentences Two for War Crimes During Bosnian War, באתר בלומברג (באנגלית).
1 2  הקהילה היהודית בזבורניק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 152.
↑  צילום בית הכנסת בזבורניק בראשית המאה ה-20, באתר המרכז לאמנות יהודית.
1 2  קהילת זבורניק, באתר jewish cemetery project (באנגלית).
↑  מבנה בית הכנסת בזבורניק (1999), באתר "המרכז לאמנות יהודית.
↑  צילום בית העלמין היהודי בזבורניק (1999), באתר "המרכז לאמנות יהודית".
↑  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר אוניברסיטת סירקיוז, עמודים 9, 42 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567210805171  GND: 4606969-0  LCCN: n88031774  NKC: ge726035  SUDOC: 115601228  VIAF: 154871922   WorldCat (עם VIAF): 154871922
זאב הים (ספינה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת אימון
 ציוני דרך עיקריים
 תקופת הפעילות:  ? – טבועה, מהווה אתר צלילה
 אחריתה:  טובעה באופן יזום
 מיקום:  כ-1.5 קילומטרים מחופי יפו
 מידות
 אורך:  40 מטר
א/מ רב חובל זאב הים (לשעבר "אקרבורג") היא אונייה סוחר קטנה, ששימשה כאוניית אימונים של בית הספר לקציני ים עכו בין השנים 1979–1990. ב-1991 נמכרה האונייה, הוסבה לתחנת רדיו פיראטית ושנים אחדות לאחר מכן, ב-1993, הוצאה משימוש. במקום לגרוט אותה, היא הוטבעה בחופי יפו, ונחשבת לאונייה הראשונה בישראל המשמשת אתר צלילה לנופש.
תולדות האונייה

א/מ "אקרבורג" נרכשה וניתנה תרומה לבית הספר לקציני ים עכו ב־1979 על ידי מר האנס קאהן, בעל חברת ספנות יהודי מהולנד, ששירת בצעירותו בחברת הספנות העברית "עתיד". שם האונייה הוחלף והיא נקראה על שמו של רב חובל זאב הים, מחלוצי הספנות העברית ומניחי היסודות לחינוך הימי בארץ. האונייה הייתה בבעלות בית הספר לקציני ים, אך שירתה את כלל בתי הספר הימיים בארץ. את עיקר הפלגותיה עשתה לאיי יוון. ב-1985 הפליגה למרסיי שבצרפת, להזמנת הקהילה היהודית בעיר.
ב-1991 נמכרה האונייה והוסבה לתחנת רדיו צפה. ב-1993, כשכבר לא הייתה כשירה לשיט, הוחלט לא לגרוט אותה אלא להטביע אותה כדי שתשמש אתר צלילה ספורטיבית קרוב לחוף. מתנדבים רבים של ההתאחדות הישראלית לצלילה עסקו בהכנת האונייה לייעודה החדש במטרה שתהיה בטוחה ונקייה כדי למנוע זיהום מים בשקיעתה. האונייה הוטבעה בשנת 1993, וזאת הייתה הספינה הראשונה שהוטבעה בישראל למטרת צלילה.
אתר הצלילה "זאב הים"

אתר הצלילה "זאב הים" נמצא כ-1.5 קילומטרים מחופי יפו בעומק של כ-32 מטר מתחת לפני הים. לאתר הצלילה ניתן להגיע באמצעות הפלגה בסירה. באונייה הטרופה, הנמצאת באתר ניתן לצפות בבעלי חיים תת-ימיים שמצאו בה מקלט, ביניהם כרומיות, סרגוסים, לוקסים וחזירים. על שלד הספינה, שנהפך לבית גידול, ניתן לראות התפתחות מיני אלמוגים וצימדת ים. מומלץ להגיע לאתר בחורף בשעות הבוקר המוקדמות.
ראו גם

זאב הים (רב חובל)
סי גארד
הערות שוליים

↑  זאב הים, באתר ההתאחדות הישראלית לצלילה
↑  אתרי צלילה – ספינות טבועות –  אתר זאב הים, באתר הצלילה של ישראל
↑  אתר צלילה בתל אביב זאב הים, איתי זרחיה, באתר הבית של קבוצת הריף
ז'אן-פיליפ מטטה

ז'אן-פיליפ מטטה (בצרפתית: Jean-Philippe Mateta;נולד ב-28 ביוני 1997) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא קונגולזי המשחק כחלוץ בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.
קריירה > קריירה מוקדמת

מטטה גדל בפרוור של פריז בשם סבראן, והחל את דרכו במחלקת הנוער של אולימפיק דה סבראן, בשנת 2014 עבר למחלקת הנוער של שאטורו, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאטורו ערך מטטה ב-6 בנובמבר 2015 בתיקו 1–1 מול בלפור במסגרת עונת 2015/2016 בליגה הצרפתית השלישית. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כבש בניצחון 2–1 על בזייה ב-11 בדצמבר 2015, כשכבש צמד באותו משחק. מטטה סיים את העונה עם 11 שערים ב-22 הופעות במדי שאטורו מה שגרר התעניינות ממועדונים גדולים.
קריירה > ליון

בספטמבר 2016, לאחר עונה מוצלחת בליגה הצרפתית השלישית חתם מטטה באולימפיק ליון מהליג 1 על חוזה לחמש שנים תמורת תשלום של שני מיליון אירו. מטטה ערך את הופעת הבכורה שלו בליג 1 ב-21 בספטמבר 2016 בניצחון 5–1 על מונפלייה. אך את רב העונה העביר בקבוצת המילואים של ליון, והופיע בסך הכל ב-3 משחקים בעונה זו בקבוצה הבכירה, שניים במסגרת הליגה ואחד במסגרת הגביע.
קריירה > ליון > לה האבר (השאלה)

ביולי 2017, הושאל מטטה ללה האבר מהליג 2 לעונה אחת. הוא ערך את הבכרוה שלו בלה האבר ב-28 ביולי 2017 בניצחון 3–0 על טור. ב-18 באוגוסט 2017 כבש מטטה את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–0 על ואלנסיין, ואת העונה סיים כמלך שערי הקבוצה וכסגן מלך השערים בליג 2 עם 17 שערים ב-35 הופעות. אליהם הוסיף 2 שערים ב-2 הופעות בפלייאוף העלייה לליג 1, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להעפיל לליגה הראשונה.
קריירה > מיינץ 05

ב-29 ביוני 2018, לאחר העונה המוצלחת בליג 2, חתם מטטה על חוזה ל-4 שנים במיינץ 05 מהבונדסליגה.  מיינץ שילמה לליון 8 מיליון אירו תמורתו מה שהייתה אז ההחתמה היקרה בתולדות המועדון.  ב-18 באוגוסט 2018 ערך מטטה את הופעת הבכורה שלו במדי מיינץ בניצחון 3–1 על ארצגבירגה אווה במסגרת הגביע הגרמני. ב-26 באוגוסט 2018 ערך מטטה את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בניצחון 1–0 על שטוטגרט. ואת שער הבכורה שלו בקבוצה, כבש מטטה ב-1 בספטמבר בתיקו 1–1 עם נירנברג. את עונת הבכורה שלו במיינץ עונת 2018/2019 הוא סיים עם 14 שערים ב-34 הופעות והיה מלך שערי הקבוצה. לאחר עונת הבכורה המוצלחת ב-30 ביולי 2019 נפצע מטטה במניסקוס  ולא שב לשחק עד דצמבר, ואת עונתו השנייה בקבוצה עונת 2019/2020 הוא סיים 3 שערים ב-18 הופעות. אך בעונת 2020/2021 הוא שב לכושר, כאשר עד ינואר כבש 7 שערים ב-15 הופעות בליגה ו-10 שערים ב-17 הופעות בכל המסגרות.
קריירה > קריסטל פאלאס

ב-21 בינואר 2021, הושאל מטטה לקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג לעונה וחצי. ששילמה עבורו 3.5 מיליון אירו דמי השאלה, עם אופציית רכישה על סך 15 מיליון אירו נוספים. מטטה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-8 בפברואר בהפסד 0–2 ללידס יונייטד. כעבור שבועיים ב-22 בפברואר 2021, הבקיע מטטה את שער הבכורה שלו בפאלאס, בניצחון 2–1 על ברייטון אנד הוב אלביון. ואת העונה סיים עם שער אחד ב-7 הופעות. לאחר שהרשים בפתיחת עונת 2021/2022 מימשה פאלאס את אופציית הרכישה שלה ב-31 בינואר 2022. ואת עונתו המלאה הראשונה בקבוצה סיים מטטה עם 5 שערים ב-22 הופעות בליגה ו-7 שערים ב-28 הופעות בכל המסגרות. בעונת 2022/2023 מיעט מטטה לפתוח בהרכב, וסיים את העונה עם 2 שערים ב-32 הופעות בכל המסגרות. העונה הבאה עונת 2023/2024 הייתה עונת מצוינת עבור מטטה, הוא פתח אותה עם שלושער בניצחון 4–2 על פלימות' ארגייל בגביע הליגה, אולם בליגה לא קיבל הרבה הזדמנויות מהמאמן רוי הודג'סון, ושוב הירבה לפתוח כמחליף. אך בפברואר 2024 לאחר מיניו של אוליבר גלסנר למאמן פאלאס, חזר מטטה להרכב, והשיב ב-13 שערים מפברואר ועד לסיום העונה כשאת העונה כולה הוא סיים עם 19 שערים ב-39 הופעות בכל המסגרות מתוכם 16 בליגה. ונבחר לשחקן העונה של קריסטל פאלאס.
קריירה בינלאומית

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
תארים

אישיים
שחקן העונה של קריסטל פאלאס: 2023/2024
הערות שוליים

↑  Mainz 05-Neuzugang Jean-Philippe Mateta will sich in der Bundesliga durchsetzen, Allgemeine Zeitung, ‏2018-07-09 (בגרמנית)
↑  Qui est Jean-Philippe Mateta, le nouvel attaquant de l'OL ?, www.rtl.fr, ‏2016-09-16 (ב־)
↑  Who is behind?, www.ol.fr
↑  Le Havre : Revoilà Jean-Philippe Mateta, L'Équipe (בצרפתית)
↑  Will Butcher, Mateta joins Mainz, will Newcastle regret failing to sign Frenchman?, HITC, ‏2018-06-29 (באנגלית בריטית)
↑  Jean-Philippe Mateta - Player profile 23/24, www.transfermarkt.co.uk (באנגלית)
↑  Jean-Philippe Mateta - Injury history, www.transfermarkt.com (באנגלית)
↑  Staff, The Athletic. "Crystal Palace complete Jean-Philippe Mateta loan deal". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-05-25.
↑  Jean-Philippe Mateta signs permanent deal - News, Crystal Palace F.C., ‏2022-01-31 (באנגלית בריטית)
1 2  Mateta crowned 23/24 Palace Men's Player of the Season - News, Crystal Palace F.C., ‏2024-05-07 (באנגלית בריטית)
↑  JO 2024 - Football : les quatre réservistes des Bleus déterminés, la liste définitive est connue באתר Ouest-France, ‏ 4 ביולי 2024 (בצרפתית)
| נבחרת צרפת – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 אנקמבדיו •  2 לוקבה •  3 טרופר •  4 באדה •  5 סילדיליה •  6 קונה •  7 אוליזה •  8 אקליוש •  9 קלימואנדו •  10 לאקזט •   11 דואה •  12 מילו • 13 שוטאר •  14 מטטה • 15 לוקו • 16 רסטה • 17 מגסה • 18 שרקי • מאמן: הנרי |  1 אנקמבדיו •  2 לוקבה •  3 טרופר •  4 באדה •  5 סילדיליה •  6 קונה •  7 אוליזה •  8 אקליוש •  9 קלימואנדו •  10 לאקזט •   11 דואה •  12 מילו • 13 שוטאר •  14 מטטה • 15 לוקו • 16 רסטה • 17 מגסה • 18 שרקי • מאמן: הנרי | צרפת |
זאב הים (רב חובל)

| --- | --- |

 לידה:  1901 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  29 באוגוסט 1977 (בגיל 76 בערך) חיפה, ישראל 
 שם לידה:  וולודיה איצקוביץ
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 תאריך עלייה:  1924
 
זאב הים (31 ביולי 1901 – 29 באוגוסט 1977) היה ימאי, מחלוצי הימאות העברית בעת החדשה. פיתח את התודעה הימית אצל בני הנוער ביישוב היהודי בארץ ישראל, ונחשב לרב החובל העברי הראשון.
מימין לשמאל: משה פרלמן, חיים הרצוג, זאב הים, יהושפט הרכבי, ארנן עזריהו, רייזמן, 1949
ביוגרפיה

נולד בשם וולודיה איצקוביץ, באודסה שבאוקראינה (אז חלק מן האימפריה הרוסית), עיר נמל חשובה לשפת הים השחור. מנעוריו נמשך אל הים והימאות. את הכשרתו כימאי קיבל כנער יהודי יחיד בבית הספר לקדטים באודסה, מטעמו קיבל תעודת סיום באוגוסט 1924. הוא הצטרף לתנועת השומר הצעיר הרוסית (לימים נצ"ח), ושימש ציר מטעמה לקונגרס הציוני ה-14. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1924, עיברת את שמו הפרטי לזאב ואימץ את מושא אהבתו, הים, כשם משפחה.
בארץ ישראל היה בין מייסדי "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר." (לימים אפיקים), ובמסגרתו הקים את "פלוגת הים", קבוצת דיג על גדת נחל הירקון. ב-1928, כשהחליט הקיבוץ לרכז את כל פלוגותיו ולהתיישב בחצר כנרת, עזב אותו זאב הים והחל לסייע בהקמת אגודת יורדי ים זבולון, שהחלה אז את פעילותה.
זאב הים עבד על אניות סחר חופים בין חופי ארץ ישראל, ומהם לביירות, טריפולי ואלכסנדריה, עד שמשפחת פולק מחיפה, בעלת מפעל המלט נשר, רכשה אוניית מטען, שינתה שמה ל"גוזל" והעסיקה את זאב הים כקצין סיפון. בשנת 1928 מונה הים לרב החובל בפועל של "גוזל". האונייה העבירה מטעני מלט ממפעל נשר עד שנת 1932 עת נמכרה, משלא הייתה כדאיות בייצור מלט ובשיווקו. אז יצא הים ללימודים באנגליה, בסיומם הוסמך לרב חובל לספינות חופים.
לאחר שובו שימש בחיפה כמנהל המחלקה הימית הממשלתית בעת בניית נמל חיפה, עד שנת 1933. בשנת 1934 מונה כמנהל טכני בחברה לספנות והספקה, תפקיד שמילא עד למינויו ב-1936 למנהל נמל תל אביב. לאורך כל השנים עסק בפעילות נוער, והיה קשור באגודת זבולון ובתנועות אחרות. זאב הים היה גם ממקימי החבל הימי לישראל ב-1936 וממניחי היסודות לבית הספר הימי בחיפה ב-1938 (שעבר ב-1954 לעכו ונקרא מאז בית הספר לקציני ים עכו).
בפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939, רב החובל הבריטי שמונה זה מכבר כראש מחלקת השיט, לפטננט מילר, גויס לצי המלכותי הבריטי. מנהל בית הספר הימי ד"ר שלמה ברדין שהה בחו"ל ללא אפשרות לחזור, ובית הספר נותר ללא הנהלה. ועד הנאמנים של בית הספר הימי החליט לבחור קצין-ים יהודי שישמש כממלא מקום של מילר. לאחר משא ומתן עם קצינים אחדים נבחר זאב הים לתפקיד, לאחר שהרשים את חברי הוועד המנהל ואת מנהל נמל חיפה, פ' רוג'רס, שהסכים להעניק לו תואר רשמי של "רב חובל לספנות חופית" שנדרש לצורך מילוי התפקיד.
במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס הים לשירות הצי הבריטי, כקצין קישור למתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי, תפקיד בו החזיק עד 1946. הוא היה ממקימי "דולפין", הזרוע הימית של ארגון "ההגנה". לאחר שחרורו מהצי הבריטי, שלח דוד בן-גוריון את הים לאיטליה לרכוש כלי שיט, בהם סירות נפץ שהטביעו במלחמת העצמאות את האונייה האמיר פארוק, ספינת הדגל המצרית.
ביתו, ברחוב שמשון בחיפה, אשר תוכנן על ידי האדריכל החיפאי משה חת, עוצב בהשראת הים וכלל שער ובו הגה ספינה, פנסי איתות ימי בשביל הגישה ועמוד המזכיר מגדלור בכניסה.
זאב הים  נפטר בשנת 1977, בגיל 76 ונקבר בחיפה.
על שמו נקראו שתי ספינות אימונים של בית הספר לקציני ים עכו: אוניית הסוחר א/מ "רב חובל זאב הים" (לשעבר m/s Akraborg), שירתה בין השנים 1990-1979; וספינת האימונים "רב חובל זאב הים" (לשעבר G.S.L. Trevose), שירתה בין השנים 1997-1991.
ספרים שכתב

השיט בסירות, הוצאת האגודה לספורט ימי "דולפין", תרצ"ב (1932).
חבלים וקשרים, הוצאת החבל הימי לישראל, 1945.
הדגלים, הוצאת החבל הימי לישראל, 1953.
ספינות מספרות, הוצאת אחיאסף, 1968.
נתיבי ים, הוצאת מילוא בע"מ בשיתוף עם חבל ימי לישראל, 1972.
על פני שבעת ימים, הוצאת מילוא, 1974.
בין גלים עליזים, הוצאת מילוא, 1975.
בין גלים סוערים, הוצאת החבל הימי לישראל, 1977.
ראו גם

זאב הים (ספינה)
לקריאה נוספת

'הים (איצקוביץ), זאב', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 174. (הספר בקטלוג ULI)
משה גורמן ואריה בן-אלי, זאב הים, 'חיל הים' חוברת ט' מרץ 1949, עמ' 31.
אסף ענברי, הביתה, הוצאת משכל (ידיעות ספרים), 2009. (על פרק חייו של זאב הים בקיבוץ אפיקים.)
יעל הורוביץ, באו לעשות היסטוריה, הוצאת "משעולי חיים", 2022 (על חייהם של מרי וזאב הים).
מאיר שָׂשׂ, עכו הימית. כ"ג יורדי הסירה – בית הספר לקציני ים עכו, אפריל 1981. (מהדורת שכפול.)
בים דרכך ושביליך במים רבים – יובל לבית הספר לקציני-ים עכו, 1938–1988. כתיבה ועריכה: שמחה בינות. כ"ג יורדי הסירה – בית הספר לקציני ים עכו, 1988. מהדורה שנייה מעודכנת – 2003.
הערות שוליים

↑  "העם", 31 במרץ 1931, באתר עיתונות יהודית היסטורית
↑  יובל לבית הספר לקציני-ים עכו (1988), עמ' 9; שָׂשׂ (1981), עמ' 61.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311679005171  ISNI: 0000 0000 6865 4319  VIAF: 97209893   WorldCat (עם VIAF): 97209893
זבולן (פולין)

| --- | --- |
סמל זבולןסמל זבולן

כנסייה מהמאה ה-15 בזבולן
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  זבולן
 תאריך ייסוד:  1425 
 שטח:  15.78 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  7,417 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°21′N 21°35′E﻿ / ﻿51.350°N 21.583°E﻿ / 51.350; 21.583
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.zwolen.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיזבולן(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיזבולן(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהזבולן(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהזבולן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זבולן  (בפולנית: Zwoleń; ביידיש: זוואלין) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

זבולן נוסדה בשנת 1425, ובשנת 1443 הוענקו לה זכויות עיר. בשל מיקומה על הדרך שבין לובלין וראדום, הפכה העיירה למרכז סחר אזורי. במהלך פשיטת האימפריה השוודית באמצע המאה ה-17 נחרבה העיירה.
בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בעקבות מרד ינואר איבדה העיירה את מעמדה העירוני בשנת 1869, וזה הושב לה בשנת 1925.