stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייל חיימובסקי

אין תמונה חופשית
אייל חיימובסקי (נולד בשנת תשל"ד, 1974), הוא מנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים. בעבר היה מנהל לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו.
קורות חיים

נולד וגדל בירושלים, בנם של רות ומשה חיימובסקי. בוגר בית הספר התיכון הימלפרב בירושלים, בוגר לימודי הנדסה ובעל תואר שני במנהל עסקים. כיהן כסמנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים וסמנכ"ל בהתאחדות בוני הארץ. כמו כן שימש יועץ לשרי התחבורה והשיכון ולראש עיריית ירושלים.
באפריל 2012 התמנה למנהל לשכת ראש הממשלה, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2014, כשהתפטר. את מקומו מילא למשך כחודשיים ראש הסגל ארי הרו ומנובמבר 2014 החל לכהן בתפקיד דוד שרן.
ב-2015 מונה לתפקיד מנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים.
נשוי לאביגיל חיה פריד-חיימובסקי ואב לליבי ברכה ושי שמחה, מתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  רוני זינגר, אייל חיימובסקי, מנהל לשכת רה"מ, פורש; דוד שרן מועמד מוביל להחליפו, באתר כלכליסט, 11 בספטמבר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איגוד יהודי ברית המועצות

איגוד יהודי ברית המועצות הוא ארגון לא ממשלתי המדווח על מצב זכויות האדם במדינות ברחבי מזרח אירופה ומרכז אסיה, חושף פשעי שנאה ומסייע לקהילות נזקקות. הארגון משתמש במעקב והסברה, כמו גם בסיוע הומניטרי, כדי להגן על הביטחון הפוליטי והפיזי של יהודים ומיעוטים אחרים באזור. המטה של הארגון נמצא בוושינגטון די. סי., והארגון מקושר לארגונים אחרים כמו קבוצת הלסינקי ממוסקבה. יש לו משרדים ברוסיה ובאוקראינה.
הארגון הוקם ב-1970 כחלק מהתנועה לחופשי יהדות ברית המועצות, תגובה לדיכוי היהודים בברית המועצות ובמדינות אחרות בגוש הסובייטי.
הנהגה

הנשיא המייסד היה לואיס רוזנבלום. נשיאים נוספים בעבר כוללים את האל לייט, סי פרומקין, איירין מיינקופסקי, בוב גורדון, לין סינגר, פמלה בראון כהן ומורי שפירא. ההנהגה לאחר נפילת ברית המועצות ב-1991 כוללת את יוסף אברמוביץ ולארי לרנר, ליאוניד סטונוב כמנהל, ומיילך שכטר כמנהל משרד לבוב. ליאוניד סטונוב היה חבר בארגון עוד לפני הגירתו לארצות הברית ב-1990, כשהיה מסורב עלייה ומחבר חוק ההגירה הראשון בהיסטוריה הסובייטית, שהוצג בפני הסובייט העליון של ברית המועצות ב-1989. דייוויד וקסברג שימש כסגן נשיא לאומי בשנות ה-80.
פעילויות

פעילויות הארגון לאחר 1991 כוללות דיווח על מצב זכויות האדם במדינות ברית המועצות לשעבר, סיוע לקהילות נזקקות, מתן תמיכה למבקשי מקלט ומהגרים, וחשיפת הפרות זכויות אדם ופשעי שנאה, בין אם מופנים נגד יהודים או מיעוטים אחרים באזור, כמו צוענים או מוסלמים. לפי דוח של הארגון משנת 2013, נותרו כ-1.71 מיליון יהודים במדינות הפוסט-סובייטיות באותה תקופה.
הערות שוליים

↑  History of UCSJ
↑  "Pamela Cohen". Jewish Women's Archive. נבדק ב-22 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet Our Staff - UCSJ". UCSJ (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2015-11-25.
↑  palevsky, stacey (8 ביוני 2007). "Soviet Jewry activist chosen to head BJE | j. the Jewish news weekly of Northern California". J. נבדק ב-2016-10-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Report: Estimated Jewish Population in the former Soviet Union (FSU). (July 3, 2013). Union of Councils for Soviet Jews. Retrieved 2015-09-24. The report states that the figures were "compiled by researcher Allan Miller," without further explanation.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269149205171  ISNI: 0000 0001 0790 4609  LCCN: n81121515  NKC: kn20090930001  VIAF: 141906797   WorldCat (עם VIAF): 141906797
אייל טרטצקי

אייל טרטצקי (נולד ב-13 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

טרטצקי גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובשנת 1998 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2000 עבר לשחק במכבי הרצליה, ומלבד עונה אחת בה חזר לשחק בהפועל חיפה, שימש טרטצקי כקפטן מכבי הרצליה עד שנת 2007. בשנת 2007 חזר להפועל חיפה, ושימש כקפטן הקבוצה. ב-27 במרץ 2013 פרש טרטצקי ממשחק פעיל לאחר שסבל מפציעה, ומונה לעוזר המאמן של הקבוצה.
לאחר כשנתיים כעוזר מאמן, פוטר טרטצקי מהקבוצה. בינואר 2015 הודיע על חזרה למשחק פעיל בקבוצת האוהדים הפועל רובי שפירא חיפה בליגה ג'. טרטצקי שיחק במדי הקבוצה עד תום העונה וסייע לה להעפיל לליגה ב'. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת הוותיקים של המועדון בליגת הוותיקים.
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏הפציעה הכריעה: אייל טרטצקי החליט לפרוש, באתר ONE‏, 27 במרץ 2013
↑  מערכת One, ‏האזינו: יואב כץ מודיע על פיטורי טרטצקי בשידור חי, באתר ONE‏, 18 באוגוסט 2014
↑  דורון בן דור, ‏חיזוק לא צפוי 2: טרטצקי הצטרף למ.ס. רובי שפירא, באתר ONE‏, 28 בינואר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אייל ברקאי

אייל ברקאי
אייל ברקאי (נולד ב-16 באוקטובר 1972). הוא שדרן רדיו ישראלי, קריין פרסומות ותקליטן.
ברקאי החל את דרכו הרדיופונית בתחנת הרדיו הפיראטית "רדיו 2", בה שידר תוכנית יומית. באותה תקופה, "רדיו 1", התחנה המתחרה, הפסיקה את שידוריה על מנת להשתתף במכרז להפעלת הרדיו האזורי של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ולזכות בזיכיון על אזור חיפה והקריות. כאשר זכתה במכרז והחלה לשדר בשם חדש - רדיו חיפה, הצטרף ברקאי לצוות השדרנים.
ברקאי הגיש מגוון תוכניות לקהלי יעד שונים, בהן תוכניות נוער, מגזין לנשים, תוכנית בוקר ותוכנית ששידרה בעיקר מוזיקה משנות ה-80.
הוא הגיש את התוכנית "זיג-זג" לצד ליהי שלו ולצד המיסטיקאית ריקי קיטרו.
ברקאי כתב את הספר "סקס, שקרים ומיקרופון" המבוסס על מונולוגים מהתוכנית שהגיש ברדיו חיפה, "ברקאי לנשים בלבד". בעבר הוא הנחה עשרות ערבי נשים וטקסים, והיה קריין של מחלקת הפרומו של הערוץ הראשון.
בדצמבר 2014 עזב את רדיו חיפה לאחר 19 שנים והחל לעבוד בתחנת הרדיו ״צפון ללא הפסקה״ מבית ״רדיו ללא הפסקה״, שם הגיש את מגזין הבוקר ״ברקאי ללא הפסקה״ כל בוקר בין 9:00-12:00.
באפריל 2015, ביקש לצאת לחופשה שממנה לא שב. מאז ועד היום לא ניתן להשיגו, ולא ידוע מקום הימצאו. אולם באוקטובר 2016 שודרה בחדשות 2 כתבה אשר עסקה בברקאי ובהיעלמותו, אשר כללה גם ריאיון קצר עמו באמצעות שיחת וידאו ממקום מסתורו.
אייג'קס (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ג'ון סטיוארט קארי 
 תאריך יצירה:  1936–1937
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  48.25 אינץ' 
 גובה:  36.25 אינץ' 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  2001.95 (מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית) 
 מיקום:  מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית, וושינגטון די. סי.
 
אייג'קס (באנגלית: Ajax) הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן האמריקאי ג'ון סטיוארט קרי, שצויר בשנים 1936־7. הציור מתאר פר הרפורד אוכל עשב, כשמעליו שתי ציפורים מסוג פזאי הבקר.
יצירת הציור

הציור נעשה מתוך כוונה להרגיע את האמריקאים לאחר שנות אגן האבק. לפי חברו של קארי רג'ינלד מארש, הציור היה ממש דיוקן עצמי כחיה.
קארי הציג את אייג'קס השור בכמה מיצירותיו, כגון ציור הקיר "קנזס פסטורל". הציור מוצג במוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
מריאן מור מזכירה את אייג'קס בשירה "הבאפלו".
הערות שוליים

↑  Patricia A. Junker, John Steuart Curry: Inventing the Middle West, Hudson Hills, 1998, ISBN 978-1-55595-139-9. (באנגלית)
↑  Marianne Moore, Complete Poems, Penguin, 1994-11-01, ISBN 978-1-101-12747-6. (באנגלית)
איגרת (נצרות)

איגרת (ביוונית: επιστολη - אפיסטולה - מכתב) היא מכתב שנשלח על ידי אחד השליחים אל שליח אחר, תלמידו של השליח או אל קהילה נוצרית.
איגרות הברית החדשה

מרבית האיגרות המהוות חלק מהברית החדשה משויכות לשליח פאולוס (שאול התרסי) ונקראות יחד איגרות פאולוס.
איגרות בברית החדשה שנכתבו בוודאות על ידי פאולוס הן:
האיגרת אל הרומאים
האיגרת הראשונה אל הקורינתים
האיגרת השנייה אל הקורינתים
האיגרת אל הגלטים
האיגרת אל הפיליפים
האיגרת הראשונה אל התסלוניקים
האיגרת אל פילימון
איגרות שמיוחסות לפאולוס אולם ייחוסן שנוי במחלוקת (בקרב חוקרים):
האיגרת אל האפסים
האיגרת אל הקולוסים
האיגרת השנייה אל התסלוניקים
איגרות שכנראה לא נכתבו על ידי פאולוס (ונקראות גם "איגרות הרועה", "איגרות הרועים", או "הפסטוראליות"):
האיגרת הראשונה אל טימותיוס
האיגרת השנייה אל טימותיוס
האיגרת אל טיטוס
איגרת שייחוסה אינו ידוע:
האיגרת אל העברים
האיגרות הכלליות:
איגרת יעקב
איגרת פטרוס הראשונה
איגרת פטרוס השנייה
איגרת יוחנן הראשונה
איגרת יוחנן השנייה
איגרת יוחנן השלישית
איגרת יהודה
מבנה האיגרות

האיגרות נכתבו בהתאם למקום בתרבות ההלניסטית, וכללו פתיחה ובה שם כותב האיגרת, וסיום ובו מצוין לעיתים שם הסופר שהוכתבה לו האיגרת (לדוגמה: האיגרת אל הרומאים).
לאחר הפתיחה ישנה ברכה (ברוב איגרות פאולוס): "חסד ושלום עליך" - שילוב של הברכה ההלניסטית המקובלת (חסד) לברכה היהודית המקובלת (שלום).
כחלק מהתפילה

במיסה הקתולית ובתפילה אנגליקנית האיגרות נקראות בין קריאת התפילה היומית (הקולקטיו) לבין קריאת ספרי הבשורה. בשירה הגיאוגוריאנית נהגו לשיר את האיגרות בטונוס מסוים שכונה "טונוס האיגרות" (tonus epistolae)
בכנסייה המזרחית נקראות האיגרות כחלק משיעורים מדי יום בשנה, למעט בתקופת התענית.
ראו גם

הברית החדשה
איגרות פאולוס
האיגרות הכלליות
אוריו אל סריו

| --- | --- |
אוריו אל סריו במבט מנמל התעופה
אוריו אל סריו במבט מנמל התעופה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  לומברדיה לומברדיה
 נפה:  ברגמו
 בירת הקומונה:  אוריו אל סריו 
 שטח:  3.04 קמ"ר
 גובה:  241 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  1,642 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  580 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  45°40′09″N 9°41′44″E﻿ / ﻿45.6692936°N 9.69562035°E﻿ / 45.6692936; 9.69562035 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.comune.orioalserio.bg.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוריו אל סריו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןאוריו אל סריו(למפת לומברדיה רגילה) מילאנו ברשה מונצה ברגמו קומו וארזה קרמונה טרנטינו אלטו אדיג'ה  ונטו אמיליה-רומאניה פיימונטה שווייץאוריו אל סריו(למפת לומברדיה מוגדלת) מילאנו ברשה מונצה ברגמו קומו וארזה קרמונה טרנטינו אלטו אדיג'ה  ונטו אמיליה-רומאניה פיימונטה שווייץאוריו אל סריו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אוריו אל סריו (באיטלקית: Orio al Serio; בדיאלקט של ברגמו: Öre al Sère) היא קומונה בנפת ברגמו שבמחוז לומברדיה באיטליה, 45 קילומטר צפונית-מזרחית למילאנו וכקילומטר דרומית-מזרחית לברגמו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ממצאים שהתגלו מלמדים כי ההתיישבות האנושית בשטח של אוריו אל סריו הייתה של כמה שבטים קטנים של ליגורים, בהמשך על ידי אטרוסקים ולאחר מכן על ידי שבט הקלטים קנומני.
בימי הביניים היה שטח הכפר מושפע פחות ממאבקי הכוחות בין הגאלפים לגיבלינים מאשר בכפרים סמוכים אחרים, מצב שהביא רווחה לאוכלוסייה. עם זאת, בכפר היו מבנים שנועדו להגן עליו, כפי שמעיד המגדל שעדיין מצוי כיום במרכז ההיסטורי של הכפר.
בשטחי הכפר נמצא נמל התעופה הבינלאומי אוריו אל סריו, שהוקם ב-1938. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש נמל התעופה כאתר לנחיתות ביניים עבור הלופטוופה. בתום המלחמה החלו להניח את היסודות להפיכתו של הנמל לנמל תעופה אזרחי, תהליך שהושלם ב-1970. ב-2002 החלו להפעיל בנמל טיסות חסך (Low Cost).
בשנת 2017 נפתח בשטחים המשתייכים ליישוב, קניון "Oriocenter" הנחשב לגדול באירופה.
אתרים בעלי עניין

כנסיית רובע של סן ג'ורג'ו, שראשיתה במאה ה -16 היא אתר בעל עניין, ושופצה מספר פעמים במאות הבאות. בתחילה הוקדשה לסנטה מריה. היא מורכבת מאולם יחיד עם ארבע קפלות קטנות בכל צד ומציגה ציורים רבים, ביניהם פרסקאות של וינצ'נצו אנג'לו אורלי ואת המדונה והילד שנוצר על ידי פרנצ'סקו דזוקו. בכנסיית הקהילה יש עוגב בעל גוון משמעותי ומאפייני צליל בולטים, על אף שהוא קטן בגודלו.
בין המבנים הידועים בכפר נכלל מבנה בשם פלאצו מליאני שמקורו במאה ה-18 והוקם על ידי משפחת מליאני. המבנה מצויד בקווים מעודנים ויש בו פורטיקו עם קשתות וציורי קיר.
ביישוב שרידי מגדל שמקורו בביצורים מימי הביניים הבנוי כולו אבן בגובה 25 מטרים.
הערות שוליים

↑  Europe’s largest mall opens near Milan באתר wantedinmilan‏, 29 במאי 2017
אייווינד יונסון

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1900 בודן, שוודיה 
 פטירה:  25 באוגוסט 1976 (בגיל 76) סטוקהולם, שוודיה 
 שם לידה:  Eyvind Olov Verner Johnson 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  סקוגשירקוגורדן 
 שפות היצירה:  שוודית 
 סוגה:  ספרות פועלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1924 
 בן או בת זוג:  Cilla Johnson  Aase Christoffersen 
 צאצאים:  Maria Ekman, Tore Johnson 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1974)  פרס דובלוג (1960)  הפרס הגדול של Samfundet De Nio (1936)  פרס דובלוג (1951)  פרס הספרות של המועצה הנורדית (1962)  Östersunds-Postens litterature price (1960) 
 
אֵיווִינד יוּנְסוֹן (בשוודית: Eyvind Johnson;‏ 29 ביולי 1900 – 25 באוגוסט 1976) היה סופר שוודי.
חייו

יונסון הצטרף כחבר לאקדמיה השוודית בשנת 1957. בשנת 1974 קיבל את פרס נובל לספרות יחד עם הרי מרטינסון בציון לשבח על "אמנותו כסופר, בהבנה מרחיקת ראות במרחב ובזמן, בשירות החירות". 8 שנים קודם לכן, הגיש את שמו של ש"י עגנון כמועמד לפרס נובל לספרות, ועגנון אכן זכה בפרס באותה שנה.
הבחירה ביונסון ובמרטינסון הייתה שנויה מאוד במחלוקת, כיוון ששניהם ישבו בעצמם בוועד נובל וגראהם גרין, סול בלו וולדימיר נבוקוב היו המועמדים המועדפים לאותה שנה.
יונסון נולד בבודן, צפון שוודיה, שם מוצג כיום הבית הקטן שבו גדל.
יצירותיו הידועות ביותר הן:
1935 !Här har du ditt liv "הנה חייך!"
1946 Strändernas Svall "השיבה לאיתאקה"
1960 Hans Nådes Tid "ימי חסדו"
הערות שוליים

↑  ארכיון המועמדים, באתר פרס נובל
| זוכי פרס נובל לספרות |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | פרידום (1901) • מומזן (1902) • ביירנסון (1903) • אצ'גראי, מיסטרל (1904) • סנקביץ' (1905) • קרדוצ'י (1906) • קיפלינג (1907) • אויקן (1908) • לגרלף (1909) • הייזה (1910) • מטרלינק (1911) • האופטמן (1912) • טאגור (1913) • לא חולק (1914) • רולן (1915) • היידנסטם (1916) • גילרופ, ה. פונטופידן (1917) • לא חולק (1918) • שפיטלר (1919) • האמסון (1920) • פרנס (1921) • בנאבנטה (1922) • ייטס (1923) • ריימונט (1924) • שו (1925) |  |
| 1926–1950 | דלדה (1926) • ברגסון (1927) • אונדסט (1928) • מאן (1929) • לואיס (1930) • קרלפלט (1931) • גולסוורתי (1932) • בונין (1933) • פיראנדלו (1934) • לא חולק (1935) • או'ניל (1936) • גאר (1937) • בק (1938) • סילנפא (1939) • לא חולק (1940–1943) • ינסן (1944) • מיסטרל (1945) • הסה (1946) • ז'יד (1947) • אליוט (1948) • פוקנר (1949) • ראסל (1950) |  |
| 1951–1975 | לגרקוויסט (1951) • מוריאק (1952) • צ'רצ'יל (1953) • המינגוויי (1954) • לכסנס (1955) • חימנס (1956) • קאמי (1957) • פסטרנק (1958) • קווזימודו (1959) • פרס (1960) • אנדריץ' (1961) • סטיינבק (1962) • ספריס (1963) • סארטר (1964) • שולוחוב (1965) • עגנון, זק"ש (1966) • אסטוריאס (1967) • קאוובטה (1968) • בקט (1969) • סולז'ניצין (1970) • נרודה (1971) • בל (1972) • וייט (1973) • יונסון, מרטינסון (1974) • מונטאלה (1975) |  |
| 1976–2000 | בלו (1976) • אליכסנדרה (1977) • בשביס-זינגר (1978) • אליטיס (1979) • מילוש (1980) • קנטי (1981) • גארסיה מארקס (1982) • גולדינג (1983) • סייפרט (1984) • סימון (1985) • סויינקה (1986) • ברודסקי (1987) • מחפוז (1988) • סלה (1989) • פס (1990) • גורדימר (1991) • וואלקוט (1992) • מוריסון (1993) • אואה (1994) • היני (1995) • שימבורסקה (1996) • פו (1997) • סאראמאגו (1998) • גראס (1999) • שינג'יאן (2000) |  |
| 2001 ואילך | נייפול (2001) • קרטס (2002) • קוטזי (2003) • ילינק (2004) • פינטר (2005) • פאמוק (2006) • לסינג (2007) • לה קלזיו (2008) • מילר (2009) • ורגס יוסה (2010) • טראנסטרמר (2011) • מו (2012) • מונרו (2013) • מודיאנו (2014) • אלכסייביץ' (2015) • דילן (2016) • אישיגורו (2017) • טוקרצ'וק (2018) • הנדקה (2019) • גליק (2020) • גורנה (2021) • ארנו (2022) • פוסה (2023) • האן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263554005171  PLWABN: 9810610038405606  BNE: XX982040  BnF: cb119088976 (data)  CiNii: DA0677212X  GND: 118712799  ICCU: RAVV031187  ISNI: 0000 0001 0936 7210  LCCN: n80001560  LNB: 000018503  NKC: jn20000603236  NLK: KAC199613995  NTA: 068913273  SELIBR: 216721  SNAC: w6m3514j  SUDOC: 026939126  Trove: 881476  VIAF: 112706501   WorldCat (עם VIAF): 112706501 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איגרות פאולוס

איגרות פאולוס הן איגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס (שאול התרסי). שלוש עשרה מאיגרות אלה מהוות חלק מהברית החדשה - ספרי הקודש של הנצרות.
שלוש עשרה האיגרות המצויות בברית החדשה מתחילות בשמו של פאולוס (ביוונית: Παῦλος) ומשויכות לו.
האיגרות שופכות אור על הקהילות הנוצריות הקדומות ועל התאולוגיה של הנצרות בראשיתה.
סדר האיגרות

סדר האיגרות בברית החדשה:
| שם | שם יווני | שם לטיני | קיצור מקובל> מלא | קיצור מקובל> חלקי | קיצור מקובל>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| האיגרת אל הרומים | Προς Ρομαιος | Epistula ad Romanos | Rom | Ro |  |
| האיגרת הראשונה אל הקורינתים | Προς Κορινθιους Α | Epistula I ad Corinthios | 1 Cor | 1C |  |
| האיגרת השנייה אל הקורינתים | Προς Κορινθιους Β | Epistula II ad Corinthios | 2 Cor | 2C |  |
| האיגרת אל הגלטים | Προς Γαλατας | Epistula ad Galatas | Gal | G |  |
| האיגרת אל האפסים | Προς Εφεσιους | Epistula ad Ephesios | Eph | E |  |
| האיגרת אל הפיליפים | Προς Φιλιπποις | Epistula ad Philippenses | Phil | Phi |  |
| האיגרת אל הקולוסים | Προς Κολοσσεις | Epistula ad Colossenses | Col | C |  |
| האיגרת הראשונה אל התסלוניקים | Προς Θεσσαλονικεις Α | Epistula I ad Thessalonicenses | 1 Thess | 1Th |  |
| האיגרת השנייה אל התסלוניקים | Προς Θεσσαλονικεις Β | Epistula II ad Thessalonicenses | 2 Thess | 2Th |  |
| האיגרת הראשונה אל טימותיוס | Προς Τιμοθεον Α | Epistula I ad Timotheum | 1 Tim | 1T |  |
| האיגרת השנייה אל טימותיוס | Προς Τιμοθεον Β | Epistula II ad Timotheum | 2 Tim | 2T |  |
| האיגרת אל טיטוס | Προς Τιτον | Epistula ad Titum | Tit | T |  |
| האיגרת אל פילמון | Προς Φιλημονα | Epistula ad Philemonem | Philem | P |  |
כל האיגרות מציינות במבוא שלהן כי פאולוס הוא שכתבן.
יש מלומדים הסבורים כי גם האיגרת אל העברים - ששם מחברה אינו מצוין בה, חוברה על ידי פאולוס - ובהתאם בעבר נהוג היה למקם איגרת זו בין יתר האיגרות, אולם כיום מקובל למקם את האיגרת אל העברים בסוף סדרת האיגרות על מנת לאבחנה מיתר איגרות פאולוס.
מחבר האיגרות

מרבית החוקרים סבורים כי חלק מהאיגרות הן פסודוגרפיות ומשויכות לפאולוס אף שלא נכתבו על ידיו.
מרבית המלומדים סבורים כי שבע מהאיגרות הן מקוריות:
האיגרת אל הרומים
האיגרת אל הפיליפים
האיגרת אל הגלטים
האיגרת אל פילמון
האיגרת הראשונה אל הקורינתים
האיגרת השנייה אל הקורינתים
האיגרת הראשונה אל התסלוניקים
מרבית החוקרים סבורים כי שלוש איגרות הרועים (האיגרת הראשונה אל טימותיוס, האיגרת השנייה אל טימותיוס והאיגרת אל טיטוס) והאיגרת אל האפסים לא נכתבו על ידי פאולוס, וכן האיגרת האנונימית אל העברים.
בין החוקרים ישנה מחלוקת האם האיגרת אל הקולוסים והאיגרת השנייה אל התסלוניקים נכתבו על ידי פאולוס.
איגרות שאבדו

מתוך האיגרות שנכתבו על ידי פאולוס, ידוע כי היו מספר איגרות נוספות שלא שרדו עד ימינו:
האיגרת המוקדמת אל הקורינתים - מוזכרת באיגרת הראשונה אל הקורינתים (שהיא למעשה איגרת מאוחרת יותר) ה 9);
האיגרת השלישית אל הקורינתים (מוזכרת באיגרת השנייה אל הקורינתים 2 ד' ו-ז' 8 -9);
המכתב הקורינתי (מוזכרת באיגרת הראשונה אל הקורינתים ז' 1);
האיגרת המוקדמת אל האפסים (מוזכרת באיגרת אל האפסים ג' 3 - 4);
האיגרת אל הלאודיקיאנים (מוזכרת באיגרת אל הקולוסים ד' 16).
איגרות שלא נכנסו אל הברית החדשה

מספר איגרות אשר נטען בהן כי נכתבו על ידי פאולוס לא הוכנסו אל הברית החדשה - לרוב בשל העובדה שאין מחלוקת כי אלה לא נכתבו על ידיו:
האיגרת השלישית אל הקורינתים
האיגרת אל הלאודיקיאנים
איגרת הקורינתים אל פאולוס (איגרת הממוענת לפאולוס)
האיגרת אל האלכסנדרונים
ספרים חיצוניים נוספים אשר נטען בהם שנכתבו על ידי פאולוס (אף שאינם איגרות) הם:
מעשי פאולוס ותקלה
מעשי פטרוס ופאולוס
האפוקליפסה של פאולוס
האפוקליפסה הקופטית של פאולוס
תפילת פאולוס השליח
האיגרת אל סנקה הצעיר
איגוד הכדורשת הישראלי

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  כדורשת
 מיקום המטה:  התעשייה 7, רעננה
 יושב ראש:  גלי ליבוביץ
 תאריך ייסוד:  2007
 http://kadureshet.com/
איגוד הכדורשת הישראלי (Israel Catchball Association - ICA) הוא עמותה ללא מטרות רווח שהוקמה ב-2007 על ידי שמונה מייסדות, שחלקן משמשות חברות ועד מנהל של העמותה. זהו איגוד ספורט הנשים הגדול בישראל, על פי מספר הספורטאיות הבוגרות הרשומות בו.
האיגוד

האיגוד מכשיר את העתודה המקצועית של הכדורשת הישראלי בשיתוף המכללה האקדמית וינגייט (קורס מאמני כדורשת, קורס מאמני כדורשת בכירים, קורס מדריכי כדורשת, קורס שופטי כדורשת וקורס רשמים). האיגוד גם משמש כרגולטור בכל הנוגע לחוקת הכדורשת ומפיק את טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת בכל שנה במרץ.
ענף הכדורשת אינו מוכר על ידי הממסד הישראלי כענף ספורט נתמך, אך המדינה (באמצעות רשם העמותות ומנהל התרבות והספורט), הכירה בעמותה כארגון הגג של פעילות הכדורשת בישראל הפועל כאיגוד לכל דבר ועניין.
ליגות איגוד הכדורשת

ליגות האיגוד מחולקות ומאורגנות על פי קריטריונים שונים:
על פי רמת משחק - ליגה ארצית, ליגה לאומית וליגת על.
מחוזות גאוגרפים - מחוז צפון, גליל, עמק יזרעאל, מרכז, שרון, פולג, שבעת הכוכבים, דן, דרום, לכיש, שפלה, אפק, גלבוע ומחוז מודיעין.
פורמטים - ליגות עירוניות, ליגות אזוריות, ליגות ארציות.
גילאים - ליגות נשים וליגת נערות.
שיתופי פעולה

איגוד הכדורשת פועל בשיתוף פעולה עם מכבי ישראל, מכבי העולמית, עיריות, רשויות מקומיות, מתנ"סים, איגוד הכדורעף, אתנה, מנהל התרבות והספורט, עמותות ספורט, התאחדות איל"ת ועוד.
אירועים

פעילותו המרכזית של האיגוד היא הפעלת ליגות הכדורשת הישראליות וניהולן השוטף והמקצועי, ובמהלך העונה הוא מקיים אירועים נוספים, כגון טורנירים בחגים, קייטנות, אירועי כדורשת על הדשא, על חופי הים ועוד.
הטורניר המרכזי של האיגוד הוא טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת. הטורניר מתקיים משנת 2010 והוא אירוע ספורט הנשים הגדול ביותר בישראל. במהלך הטורניר מתקיים גם כנס הכדורשת הבינלאומי, בהשתתפות משלחות מקצועיות מהעולם.
ענף הכדורשת מיוצא לחו"ל על ידי האיגוד הישראלי - ובשיתוף פעולה עם מכבי העולמי, ה-JCC וארגון corporate games העולמי. עם התרחבות הפעילות התקיימו מספר טורנירים בינלאומיים - באילת, בבוקרשט, בבוסטון, לאס וגאס, מונטנגרו וקנדה.
כדורשת נערות

האיגוד מפעיל ליגת נערות לגלאי חטיבת הביניים והתיכון ומשתף פעולה באירועים ארציים בהשתתפות עשרות קבוצות, כגון אולימפיאדת הילדים, וספורטירשת.
תרומה לקהילה

סיירת כדורשת - פועלת בכל מקום ומפיצה את המשחק ללא תשלום. בשרון ובשומרון, בצפון ובדרום, בדגש על הפריפריה ואוכלוסיות מוחלשות.
קבוצות ייחודיות - קבוצת ח-רשת (חירשות המשתלבות בליגה הסדירה), הרשות הפלסטינית (בשת"פ עם מרכז פרס לשלום).
אירועים ייחודיים - טורניר אפרת (לזכר אפרת ארניאס) להגברת המודעות לבטיחות בדרכים בשיתוף העמותה לזכרה.
שת"פ עם עמותות - בית קידר רעננה, העמותה להעלאת המודעות לאלימות מינית במשפחה (עם חברת רונית רפאל) ועוד.
קורס מאמנים בצה"ל - הכשרת מדריכים.
איגרת אבא צאגא

איגרת אבא צאגא נשלחה על ידי ליקה כהנת מביתא ישראל, אבא צאגא, בשנת 1862 אל "הכהן הגדול של כל העבריים". האיגרת, הכתובה אמהרית, נשלחה בידי המיסיונר הנוצרי בירינקוסא, שעלה לרגל לירושלים. בירינקוסא מסר אותה לידי סמואל גובאט, הגמון ירושלים, שככל הנראה הסתירהּ. בשנת תרכ"ד (1863) הגיעה האיגרת לידיו של יעקב ספיר, והוא תרגם אותה לעברית ופרסם אותה בעיתונות העברית והיהודית.
לשון האיגרת

ברוך אלהים אלהי ישראל, אלהי כל בשר ורוח. איגרת זו נשלחת על ידי אבא צאגא על ידי הכהן ירושלם, הכהן הגדול לכל העבריים לו יבוא המכתב הזה על ידי התאמצות בורקאהסט
האחי הה העברים שלום יהיה לכם. המכתב הראשון שלחנו לכם בידי דניאל בן חנניה אבי משה. הכבר בא הזמן שאנחנו צריכם לחזור אצלכם. לארצינו כן לארץ הקדושה ולעיר הקודש ירושלים? אחנו עם דלבלא כהן בלא נביא. אם באמת הזמן הזאת בא. נא ונא שלחו לנו אגרת עבור עניין הזה, כי אמנם אתם יותר טובים מאתנו; לזאת ספרו לנו מה שיהיו ומה שיקרה בימים הבאים כי מבוכה ובלבול גדול יש בתוכנו. כי יש מאתנו האומרים כי כבר בא העת שנפריד עצמנו מן המשיחים ושנלך אצלכם אל מדינות ירושלים להתחבר עם אחיכם ולהקריב ביחד קרבנות לה' אלהי ישראל בארץ הקושוה.
ואתה הה בורקהאסט, איש אלהים, בעבור האהבה שאנו אוהבים אותך, לך והשתדל שאחינו ישלחנו לנו תשובה טובה ומפוארת על האגרת הזאת.
שלום יהיה לכם, שלום יהיה לכם במאוד, שלום לכם אחינו אשר אתם בהתורה שנתן אלהים למשה בהר סיני. אני אבא צאגא, נשיא, שלחתי לכם איגרת הזאת השנית, בשנת שבעת אלפים שלש מאות חמשים וארבע לבריאת העולם
פירוש האיגרת

השאלה הנוקבת באיגרת - האם הגיע הזמן לחזור לירושלים - עלתה כתגובה לטענות המיסיון כי המשיח כבר בא. נזכרת באיגרת התסיסה המשיחית שעוררו דברי המיסיונרים, תסיסה המביאה באותה שנה לניסיון עליית תרכ"ב בהובלת אבא מהרי.
פרסום האיגרת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
יעקב ספיר פרסם את האגרת לראשונה בהלבנון באוקטובר 1863, כשהוא מספר שהמכתב בא "בכתב ולשון חאבשי", תורגם לאנגלית והוא שב ותרגמו ללשון הקודש. ספיר שב ופרסם את האגרת בהמגיד בינואר 1865.
לקריאה נוספת

מנחם ולדמן, מעבר לנהרי כוש - יהודי אתיופיה והעם היהודי, משרד הביטחון, תשמ"ט
מיכאל קורינאלדי, יהדות אתיופיה - זהות ומסורת, ראובן מס, תשמ"ט
Tapani Harviainen, "The Letter of the Falasha Abba Sagga Amlak and Abraham Firkovich" in Martin F. J. Baasten and W. Th. van Peursen (Editors), Hamlet on a Hill: Semitic and Greek Studies Presented to Professor T. Muraoka on the Occasion of His Sixty-Fifth Birthday, Peeters Publishers, 2003, ISBN 9042912154, pp. 245 - 255
הערות שוליים

↑  הנוסח על פי דן שפירא, ‏"איגרת ביתא ישראל לארץ-ישראל מאמצע המאה התשע-עשרה: הנוסח העברי מאוסף פירקוביץ", קתדרה 110, טבת תשס"ד, עמ' 123 - 128
↑  יעקב סל"ה (ספיר הלוי), היהודים באבסיניע, הלבנון, 21 באוקטובר 1863
↑  יעקב ספיר הלויאיש ירושלים, פראנקרייך. - הקול קול יעקב, המגיד, 4 בינואר 1865
אייל בצר

אייל בצר (נולד ב-15 ביולי 1950, א' באב תש"י) הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל.