stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הירוהיקו אראקי
הערות שוליים

↑  Hirohiko Araki Lecture Part 3: Questions and Answers with Araki-Sensei | ComiPress, www.comipress.com
1 2 3 4 5 6  Hirohiko Araki Lecture Part 1: His Past & Motives | ComiPress, www.comipress.com
↑  Hirohiko Araki Lecture Part 2: Drawing Manga, Araki-Style | ComiPress, www.comipress.com
1 2 3 4 5  Jason Thompson's House of 1000 Manga - Jojo's Bizarre Adventure, Anime News Network (באנגלית)
↑  The Mike Toole Show - Jojo's Mojo, Anime News Network (באנגלית)
↑  Jojo's Araki Draws Cover for U.S. Biological Journal Cell, Anime News Network (באנגלית)
↑  “不朽の名作”×“人気漫画家”今度は『ジョジョ』作者が『伊豆の踊子』の表紙を描き下ろし, ORICON NEWS
↑  Jojo's Araki Illustrates Base Ball Bear's 'Breeeeze Girl' (Updated), Anime News Network (באנגלית)
↑  Jojo's Araki Creates Manga for France's Louvre Museum (Updated), Anime News Network (באנגלית)
↑  Gucci Store to Host Exhibit of Jojo Manga's Araki, Anime News Network (באנגלית)
↑  Jojo's Spinoff Runs in Women's Fashion Mag, Anime News Network (באנגלית)
↑  JoJo's Bizarre Adventure 1-Shot Runs in Women's Fashion Mag, Anime News Network (באנגלית)
↑  JoJo's Araki Draws Art for Quake-Affected Historical Ruins, Anime News Network (באנגלית)
↑  Jojo's Bizarre Adventure Exhibit Goes to Sendai, Tokyo, Anime News Network (באנגלית)
↑  Natasha Inc, 石川さゆりジョジョ立ち！荒木飛呂彦がジャケ描き下ろし, コミックナタリー (ביפנית)
↑  Natasha Inc, 荒木飛呂彦、フランスの精神分析家ジャック・ラカンを描く, コミックナタリー (ביפנית)
↑  Jojo Creator Draws Fullmetal Alchemist: Brotherhood Composer Giorno-Style for CD Cover, Anime News Network (באנגלית)
↑  JoJo's Araki Tells Manga Production Secrets in New Book, Anime News Network (באנגלית)
↑  Cindy Caraturo, June 2017 Manga Releases, Yatta-Tachi, ‏2017-06-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Viz Media Announces Release Of Manga In Theory And Practice: The Craft Of Creating Manga, Anime News Network (באנגלית)
↑  JoJo's Creator's 'Prison Break' Stage Play Casts Eriko Hatsune, Anime News Network (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729756705171  PLWABN: 9811554947605606  BNE: XX834542  BnF: cb144369390 (data)  CiNii: DA12803931  GND: 1019564482  ISNI: 0000 0001 1443 9549  LCCN: no2006062352  MusicBrainz: 71fa6a23-6c9c-4ce9-837c-98011c6f62d2  NDL: 00311491  NLK: KAC201215403  NTA: 305146718  SUDOC: 077359291  VIAF: 51908743   WorldCat (עם VIAF): 51908743
ארתור בורוץ

ארתור בורוץ (בפולנית: Artur Boruc, נולד ב-20 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים

בורוץ התחיל את הקריירה שלו בפוגון שדליץ בגיל 18, ואחרי עונה אחת הוא חתם בלגיה ורשה. בשנת 2000 הושאל לחצי עונה לדולצן ז'אבקי על מנת לצבור דקות משחק ובסיום העונה חזר ללגיה. ב-8 במרץ 2002 בורוץ ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד פוגון שצ'צ'ין. לאחר שגילה יכולת טובה באותו משחק, בורוץ תפס את מקומו בהרכב עד לסיום העונה והיה שותף לזכייה של קבוצתו באליפות לראשונה מזה 7 שנים. ביוני 2004 הבקיע בורוץ את השער היחיד שלו בקריירה בניצחון 0–6 נגד וידזב לודז'. במרץ 2005 הפך לקפטן המועדון.
ב-20 ביולי 2005 הושאל בורוץ לסלטיק עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו בסיום העונה. ב-2 באוגוסט 2005 ערך בורוץ את הופעת הבכורה שלו סלטיק במסגרת מוקדמות ליגת האלופות נגד ארטמדיה ברטיסלאבה. כבר בתחילת העונה הרשים את אנשי המועדון שמימשו עליו את האופציה כחודשיים אחרי תחילת הליגה. בעונתו הראשונה בסלטיק ערך 40 הופעות בכל המסגרות וב-17 מתוכם שמר על רשת נקייה. באוגוסט 2006 הורשע במחווה דתית מתגרה לאחר שהצטלב מול יציע אוהדי גלאזגו ריינג'רס המזוהים עם הזרם הפרוטסטנטי במהלך משחק בין שתי הקבוצות חצי שנה לפני כן. ב-21 בנובמבר 2006 הדף פנדל מרגליו של לואיס סאהה במהלך המשחק נגד מנצ'סטר יונייטד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. בדצמבר 2006 נבחר לשחקן החודש בליגת העל הסקוטית, והיה מבין השוערים הבודדים שהצליחו לזכות בתואר זה. בתחילת עונת 2008/2009 סבל בורוץ ירידה משמעותית ביכולתו, אך במהלך העונה הצליח לשחזר את יכולותיו הטובות מהעונות הקודמות.
ב-12 ביולי 2010 חתם בפיורנטינה מהסרייה א' והפך לשוער שני במועדון. ב-26 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה במסגרת הקופה איטליה נגד אמפולי. בנובמבר 2010 נפצע השוער הראשון סבסטיאן פריי ובורוץ הפך לשוער הראשון של המועדון עד לחזרתו של פריי. בסך הכל הוא ערך 25 הופעות באותה עונה. ביולי 2012 שוחרר מהמועדון.
ב-22 בספטמבר 2012 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. ב-20 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 1–4 לוסטהאם יונייטד.
ב-28 באוקטובר 2012 הורחק במשחק הליגה נגד טוטנהאם הוטספר לאחר שזרק בקבוק מים לעבר יציע אוהדי טוטנהאם שהתגרה בו אחרי שספג את השער השני. ב-1 בינואר 2013 הפך לשוער הראשון של המועדון. ב-9 במרץ בורוץ הדף פנדל בדקה ה-90 במשחק ליגה נגד נוריץ' סיטי שנגמר בתיקו 0-0. ב-18 באפריל האריך את חוזהו במועדון בשנתיים נוספות.
בתחילת עונת 2014/2015 החתימה סאות'המפטון את פרייזר פורסטר ובורוץ עזב את המועדון והושאל בבורנמות' מהליגה השנייה עד לינואר 2015. יום למחרת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבורנמות' בתיקו 1-1 נגד ווטפורד. בדצמבר 2014 הוארך חוזהו עד לסיום העונה. ב-2 במאי 2015 חגג עם המועדון עלייה לפרמייר ליג לראשונה בתולדותיו. לאחר שחוזהו בסאות'המפטון הסתיים, הוא חתם בבורנמות'.
ב-1 באוגוסט 2020, בורוץ חתם בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית.
קריירה בינלאומית

ב-28 באפריל 2004 ערך בורוץ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין במשחק ידידות נגד אירלנד. ב-12 ביולי 2004 הדף פנדל במהלך משחק ידידות נגד ארצות הברית. בורוץ נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, ואף שימש כשוער הראשון של הנבחרת. בורוץ נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008, בו גם שימש כשוער ראשון. למרות הכישלון של הנבחרת באליפות, זכה בורוץ למחמאות רבות. באוגוסט 2008 הושעה מהנבחרת לאחר שבילה בלילה שלאחר משחק הידידות נגד אוקראינה. בורוץ שימש כשוער ראשון בנבחרת עד אוקטובר 2010. בינואר 2013 זומן לסגל הנבחרת לאחר יותר משנתיים. ב-6 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה המחודשת שלו מול אותה אירלנד נגדה ערך את הופעת הבכורה שלו. המשחק נגמר בהפסד 0–2. במרץ 2017 הודיע על פרישה מהנבחרת.
תארים

ליגת העל הפולנית: 2001/2002
הגביע הפולני: 2002
ליגת העל הסקוטית: 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008
גביע הליגה הסקוטי: 2006, 2006
הגביע הסקוטי: 2007
פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2014/2015
RNA

.
הסליל החד גדילי של ה-mRNA המכונה גם RNA שליח. סגול - אטום פחמן, לבן - אטום מימן, אדום - חמצן, צהוב - חנקן
מבנה מולקולת ה-RNA. קבוצות הזרחה באדום-כתום, הריבוז בירוק, והבסיסים החנקנים בירוק-כחול
צילום של RNA שהופק מתאי DA3 (סרטן בלוטת החלב של עכברים). ה-RNA הורץ באלקטרופורזה והופרד לפי גודל. ניתן לראות שתי תת-היחידות של rRNA, ובאופן מעומעם את מולקולות ה-tRNA. בגלל השונות הרבה בגודל מולקולות ה-mRNA מולקולות אלו אינן יוצרות פס
RNA (ראשי תיבות באנגלית של ribonucleic acid, חומצה ריבונוקלאית; בתעתוק לעברית: רנ"א. לעיתים גם אר-אן-איי) היא מולקולה פולימרית, המורכבת מיחידות של נוקלאוטידים. ל-RNA תפקיד מרכזי במגוון תהליכים ביולוגים, בתהליכי תורשה, ביטוי ותרגום של המידע הגנטי. בחלק מהנגיפים הגנום כולו מקודד במולקולות RNA.
תאוריות מודרניות משערות כי ה-RNA היה ראשון החומרים התורשתיים.
מבנה ה-RNA

מולקולת ה-RNA היא שרשרת נוקליאוטידים, המורכבים מבסיסים חנקניים, מזרחה ומהסוכר ריבוז. ההבדל בין הפולימרים בא לידי ביטוי במבנה הבסיס החנקני. מולקולות RNA מורכבות מארבעה סוגי בסיסים: אדנין (A), ציטוזין (C), גואנין (G) ואורציל (U), זאת בשונה ממולקולת DNA שבה יש תימין (T) במקום אורציל.
בניגוד למבנה הגדיל הכפול, האופייני בדרך כלל למולקולות DNA, לרוב RNA מצוי בטבע במבנה של גדיל בודד. עם זאת, גם ב-RNA ייתכן זיווג בסיסים, מה שמביא להיווצרות מבנים שניוניים בגדיל. כאשר שרשרת ה-RNA מתקפלת למבנים לולאתיים כתוצאה מזיווג הבסיסים בגדיל הבודד. למבנים שניוניים אלה תפקידים חשובים, בין השאר בבקרת השעתוק והתרגום.
בחלק מנגיפי ה- RNA, החומר הגנטי הוא RNA במבנה דו-גדילי (dsRNA).
RNA היא מולקולה לא יציבה בעלת זמן מחצית חיים קצר יחסית, שלא כמו DNA. הסיבה לכך נעוצה במבנה של שלד ה-RNA. בעוד שב-DNA בעמדה 2' שעל הריבוז יש מימן בלבד, ב-RNA נמצאת קבוצות כוהל המגיבה בקלות עם הזרחן שבשלד ה-RNA (ראו תרשים). קבוצת הכהל תוקפת את הזרחן בתגובה מסוג התמרה נוקלאופילית אינטרא-מולקולרית (תוך מולקולרית) אשר גורמת לפירוק הקשר הפוספו דיאסטרי המחבר את שרשרת ה-RNA. חוסר היציבות הזה גורם למחקר על ה-RNA להיות קשה יותר.
תפקידי ה-RNA

ל-RNA מגוון של תפקידי בתהליכי יסוד בביולוגיה, וביניהם:
תפקידי ה-RNA > תעתוק

המידע המקודד ב-DNA משמש ליצירת רצף RNA משלים, בתהליך הנקרא "תעתוק" או "שעתוק". בהמשך מולקולת ה-RNA הנושאת את המידע הגנטי נודדת לריבוזום ומתורגמת לחלבון.
לעיתים קרובות, מולקולת ה-RNA המתועתקת עוברת שחבור חליפי (חיתוך ועריכה מחדש) לפני התרגום.
תפקידי ה-RNA > תרגום לחלבון

ה-RNA מתורגם לחלבון במבנה הריבוזום שבעצמו מורכב ממולקולת RNA לא מקודדות (rRNA). במהלך יצירת החלבון מוצמדת חומצת אמינו לכל קודון באמצעות מולקולת tRNA ליצירת הפולימר החלבוני.
תפקידי ה-RNA > שכפול DNA

במהלך שכפול ה-DNA, מסונתזות מולקולות RNA קצרות המשמשות כתחל (פריימר), הנקשר לקצה הגדיל ומאפשר את התחלת סינתזת ה-DNA על ידי האנזים DNA-פולימראז. התחל מפורק לאחר שהשלים את תפקידו.
תפקידי ה-RNA > תפקידים אנזימטיים ובקרת תעתוק

ריבוזים הם מולקולות RNA המתפקדות כזרז (קטליזטור) בדומה לאנזימים. נמצא שלמולקלות RNA לא מקודדות יש גם תפקיד בבקרת תעתוק.
תפקידי ה-RNA > החומר הגנטי בנגיפי RNA

בנגיפים שונים משמש ה-RNA כחומר תורשתי, והם אינם מכילים DNA. ה-RNA בנגיפים עשוי להיות ליניארי או מעגלי, חד-גדילי או דו-גדילי. בחלק מהנגיפים, כדוגמת נגיפי השפעת, הגנום מצוי על מספר מקטעים נפרדים של RNA. ברטרו-וירוסים הווירוס שחודר לתא, יוצר העתק DNA של גנום ה-RNA בתהליך של תעתוק לאחור, ה-DNA המתועתק משתלב בגנום של הפונדקאי, והגנים שב-DNA מתועתקים ל-RNA ומתורגמים לחלבונים ויראליים.
סוגי RNA עיקריים

ה-RNA בתא מחולק לכמה סוגים, לפי פעילותו או תפקידו.
mRNA (קיצור של Messenger RNA) – מולקולת RNA המכילה את המידע שהיה קיים בגן מסוים ב-DNA והדרוש ליצירת חלבון מסוים. על פי הדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית, רצף ספציפי ב-DNA מקודד לחלבון ספציפי, או מספר חלבונים. ה-mRNA הוא השליח הנושא את המידע שב-DNA לצורך תרגומו לחלבון.
ncRNA (קיצור של non-coding RNA) – מולקולות RNA שאינן מקודדות לחלבון הנפוצות בתא. מולקולות אלו מחולקות לסוגים שונים על פי אופיין והפעילויות הביולוגיות בהן הן מעורבות, כמו תהליכי התרגום, עריכת הרנ"א, השחבור, הבקרה על ביטוי הגנים, הגנה על הגנום ועוד. להלן רשימה חלקית של סוגי ה־RNA:
rRNA (קיצור של Ribosomal RNA) – מולקולה המהווה את אבני הבניין של הריבוזומים. RNA ריבוזומלי מהווה כ-80% מכלל ה-RNA ברוב התאים. ה-rRNA מורכב מ-RNA וחלבון כאחד, אך מחקרים הוכיחו כי דווקא ה-RNA מבצע את הפעילות האנזימטית של הריבוזומים - סינתזת חלבונים.
tRNA (קיצור של Transfer RNA) – מולקולת עזר בסינתזת החלבונים. תפקיד ה-tRNA הוא להתאים את חומצות האמינו, שהן אבני הבניין של החלבונים, על פי הקוד הגנטי.
lncRNA (קיצור של long non-coding RNA) – מולקולות RNA בעלות אורך מוגדל של מעל 200 בסיסים, המבקרות תהליכים רבים ומגוונים בתא.
סוג נוסף, הוא snRNA (קיצור של small nuclear RNA), שהן מולקולות RNA קטנות בעלות תפקידים שונים בתא. לא ידוע עליהן הרבה, אך לאחרונה ההכרה בחשיבותן הולכת ומתגברת, וכך גם המחקר עליהן.
במחקר וברפואה

חוסר היציבות של מולקולת ה-RNA מהווה אתגר למחקר המדעי ולדיאגנוזה הרפואית. על מנת לחקור תהליכי שעתוק ומנגנונים אחרים תלויי-RNA, מתעתקים קודם כול מולקולת DNA מקבילה באמצעות האנזים רוורס טרנסקריפטאז, ואת המשך המחקר מבצעים על מולקולת ה-DNA היציבה יותר. כך ניתן לבצע אמפליפיקציה בטכנולוגיית PCR, שאותה לא ניתן לבצע על מולקולת ה-RNA המקורית.
כדי לגרום להשתקת תרגום של גנים מסוימים לצורכי מחקר, משתמשים במולקולת RNA מסונתזת שתיצור זיווג בסיסים עם הקצה של מולקולת ה-mRNA המתועתק ותביא לפירוקה טרם תרגום (RNA interference – RNAi).
במגפת הקורונה, חיסונים של החברות פייזר ומודרנה, המבוססים על מנגנון ה-RNA, היו הראשונים להציג תוצאות חיוביות, ואף טובות יותר מהמקובל בחיסונים הרגילים המבוססים על חיידק מומת או מוחלש, מה שנחשב כפריצת דרך מדעית בעולם הרפואה.
השערת עולם ה-RNA

על פי השערת עולם ה-RNA צורות החיים הקדומות ביותר בכדור הארץ היו בנויות בעיקר מ-RNA שמילא הן את תפקיד האנזימים שממלאים בעיקר חלבונים והן את תפקיד החומר התורשתי שממלא היום כמעט לחלוטין ה-DNA. לפי השערה זו, כאשר ה-RNA נעטף בקרום ליפידי, נוצרו התאים החיים הראשונים. עד לפני שנים מעטות סברו החוקרים כי מולקולת ה-RNA משמשת כ-"מולקולת עזר" למיצוי פוטנציאל החומר הגנטי הגלום ב-DNA. עם זאת, בעשורים האחרונים עולה כי למולקולה זו תפקידים נוספים ומהותיים, כגון השתתפות בבקרת תעתוק גנים וקטליזטור בתהליכים שונים. תפקידים אלה ותפקידו של ה-RNA כנשא החומר התורשתי במגוון נגיפים מחזקים את השערת עולם ה-RNA.
ראו גם

עריכת RNA
PNA
רוורס טרנסקריפטאז
נגיפי RNA דו-גדילי
RNA ראש פטיש
הערות שוליים

↑  וול סטריט ג'ורנל, ‏גם החיסון לסרטן בדרך? מודרנה ופייזר ממציאות מחדש את עולם החיסונים, באתר גלובס, 20 בנובמבר 2020
| חומצות גרעין |
| --- | --- | --- |
| אבני בניין | נוקלאוזיד • נוקלאוטיד • דהאוקסינוקלאוטיד |  |
| פורין | אדנין (A) • גואנין (G) |  |
| פירימידינים | תימין (T) • ציטוזין (C) • אורציל (U) |  |
| RNA | רנ"א מקודד: mRNA • pre-mRNA רנ"א שאינו מקודד תרגום: tRNA • rRNA • tmRNA בקרה: miRNA • siRNA • piRNA • RNAi עריכת רנ"א: snRNA • snoRNA |  |
| DNA | cDNA |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536325805171  BNE: XX532187  BnF: cb12175223g (data)  GND: 4076759-0  LCCN: sh85113850  NKC: ph125167
הדיפלומה על שם קומארוב

| --- | --- |

 הגוף המעניק:  הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה 
 תקופת הפרס:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 נקרא על שם:  ולדימיר קומארוב 
 
הדיפלומה על שם קומארוב (The Komarov Diploma) היא פרס המוענק על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה לאסטרונאוטים שביצעו טיסות חלל בחלליות עם צוות אסטרונאוטים (על פי תקנון הדיפלומה היא איננה מוענקת לאסטרונאוט שטס בטיסת יחיד לחלל) אשר ביצעו את תפקידם בצורה יוצאת דופן שתרמה באופן משמעותי לקידום חקר החלל המאויש.
הדיפלומה קרויה על שם הקוסמונאוט הסובייטי ולדימיר קומארוב, שנהרג בעת נחיתת חלליתו סויוז 1 בשנת 1967. הפרס מוענק החל מ-1969 כאשר הוא הוענק ל-4 קוסמונאוטים סובייטים. במרוצת השנים היו שנים בהם פרס לא הוענק.
זוכים בולטים

הקוסמונאוט הרוסי בוריס וולינוב זכה פעמיים בדיפלומה על שם קומארוב, ב-1969 וב-1977.
צוות החללית האמריקנית אפולו 13 - ג'יימס לוול, פרד הייז וג'ק סוויגרט זכו בדיפלומה כהוקרה על פעילותם במשימת החלל אפולו 13.
האסטרונאוט האמריקני ג'ון יאנג זכה פעמיים בדיפלומה על שם קומארוב, ב-1972 (על פעילותו כמפקד משימת הנחיתה על הירח אפולו 16 וב-1981, על פעולותיו כמפקדה הראשון של מעבורת החלל קולומביה.
מקס מרטן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בספטמבר 1911 ברלין, הקיסרות הגרמנית, הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  21 בספטמבר 1971 (בגיל 60) ברלין, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  קבוצת ארמיות E של הוורמאכט
 תקופת הפעילות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 דרגה:  האופטמן 
 תפקידים בשירות
 ראש הממשל הצבאי בסלוניקי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 תפקידים אזרחיים
 עורך דין ויועץ משפטי
 
מקסימיליאן (מקס) מרטן (בגרמנית: Maximilian (Max) Merten. ‏ 8 בספטמבר 1911 – 21 בספטמבר 1971) היה עורך דין גרמני וקצין בדרגת האופטמן (מקבילה לדרגת סרן) בקבוצת ארמיות E של הוורמאכט. שירת כמושל הצבאי של אזור סלוניקי ביוון שתחת הכיבוש הנאצי, ומתוקף תפקידו היה מהאחראים העיקריים לרדיפת כ-45,000 יהודי סלוניקי ולגירושם להשמדה במהלך שואת יהודי יוון. נידון ל-25 שנות מאסר ביוון, אך שוחרר בלחץ גרמני ועורר את מה שנודע בגרמניה וביוון כ"פרשת מרטן" (יוו').
ביוגרפיה

נולד בברלין ב-1911. בשנת 1930 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת פרידריך-וילהלם בברלין והוסמך כעורך דין. הצטרף למפלגה הנאצית ב-1937. משנת 1938 עד ינואר 1942 עבד כיועץ לבית המשפט המחוזי.
ביוגרפיה > במלחמת העולם השנייה

בינואר 1942 גויס לוורמאכט, ושרת בסוללת נ"מ בשצ'צ'ין. ביולי הועבר למינהל הצבאי, ובאוגוסט נשלח ליוון והתמנה לראש הממשל הצבאי בסלוניקי, תפקיד שהיה למעשה האחראי על כל העניינים האזרחיים בסלוניקי ובסביבתה. בהוראתו החלו לנשל יהודים מאיגודים מקצועיים, סגרו את העיתון היהודי "מיסאז'ירו" והחרימו חלק מהרכוש. עם בואם לעיר של דיטר ויסליצני ואלויס ברונר, התאפשר להתחיל בהכנות לשילוחם להשמדה. ב-6 בפברואר 1943 הוציא שתי פקודות: לסמן את כל היהודים (למעט בעלי דרכון זר) וחנויות של יהודים, ולרכז את כל היהודים בגטו. כמה ימים לאחר מכן מינה את הרב המקומי, ד"ר צבי קורץ, לממונה על כל היהודים (מעין יודנראט), תוך שהוא משקר לו שהרכבות ששולחות את היהודים מסלוניקי לפולין יובילו אותם אל הקהילה היהודית בקרקוב שתדאג לכל מחסורם. הוא לקח יהודים בני ערובה, ואיים על הרב קורץ שהם יוצאו להורג אם תהיה התנגדות יהודית כלשהי.
בארגונו וניהולו שולחו להשמדה באושוויץ כ-45,000 יהודי סלוניקי. עקב כך לעיתים כונה "התליין מסלוניקי" ו"הקצב מסלוניקי".
ביולי 1943 מונה למפקד הראשי של אזור מקדוניה, תפקיד אותו מילא עד מרץ 1944, אז הוצב ביוגוסלביה הכבושה, עד לכניעת גרמניה הנאצית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

הוא נלכד על ידי האמריקנים בנובמבר 1945, אך כשנה לאחר מכן ממשלת יוון סירבה להסגרתו לידיה והוא שוחרר. הוא שב למולדתו, שם עסק בפוליטיקה, כשהצטרף
לגוסטב היינמן במפלגה החדשה שהקים, GVP (גר'), ועבד כעורך דין במשרד המשפטים המערב-גרמני.
במאי 1957 ביקר ביוון במסגרת תפקידו המשפטי, כדי להעיד במשפטו של אחד מעוזריו. מכיוון שביוון היה צו מעצר כנגדו כבר מאז 1947 הוא נעצר, והועמד לדין על פשעי מלחמה בבית משפט יווני. להגנתו טען מרטן כי הוא לא היה חלק מהמנגנון המלחמתי, וכי הוא טיפל בעניינים מנהליים-אזרחיים בלבד וכי האנטישמיות ביוון קדמה לבואו לסלוניקי, ולא היה בכוחו למנוע אותה. אחד מסנגוריו אף טען כי הוא היה אנטי-נאצי והגן על יהודים. הוא סיפר כי בניסיון להציל את יהודי סלוניקי נפגש עם אדולף אייכמן והציע לו עסקה להעברת 20,000 יהודים לפלשתינה במקום לאושוויץ ואף קיבל את הסכמתו של אייכמן לכך, אלא שהנס גלובקה מנע זאת. עם זאת, בעדות שנגבתה ממנו לקראת משפט אייכמן לא הצליח לשחזר את שמות המעורבים במשא ומתן עם אייכמן.
כמו כן, האשים את ראש הממשלה היווני, קונסטנדינוס קרמנליס, ובכירי ממשל יוונים נוספים, בקשרים עם המשטר הנאצי ובהסגרת יהודים.
מיד לאחר מעצרו החל לחץ מדיני מצד גרמניה המערבית לשחררו. באותה העת, גרמניה השקיעה הון רב ביוון והעניקה לממשלה אשראי והלוואות שנדרשו לה. כמו כן, מלכת יוון פרדריקה הייתה גרמנייה ונכדתו של הקיסר וילהלם השני, והיא הביעה את מורת רוחה ממעצרו. ב-1959 הוא נידון ל-25 שנות מאסר על חלקו ברציחתם של יהודי סלוניקי, אולם, הלחץ המערב-גרמני הביא את הפרלמנט היווני לערוך שינוי חקיקה המונע ממנה לדון אזרחים גרמנים באשמת פשעי מלחמה. מרטן נחנן ב-3 בנובמבר וגורש לגרמניה המערבית, לאחר כ-30 חודשי מאסר. בגרמניה המערבית הוא הועמד לדין, אך זוכה מחוסר ראיות. ב-28 בספטמבר 1960 פורסמו ב"דר שפיגל" תמלילי משפטו מיוון, ובהם ההאשמות שהטיח בראש הממשלה קרמנליס. קרמנליס דחה את טענותיו וטען שהן נועדו לסחוט ממנו כסף וכן שהן הגיעו מצד יריביו הפוליטיים. בית המשפט ביוון, וכן ההיסטוריון היווני יאניס קטריס, קבעו שההאשמות היו משוללות יסוד.
מעצרו ושחרורו זכו להד תקשורתי נרחב בגרמניה וביוון ועוררו דיון ציבורי. לעיתים מכונה הפרשה ביוון ובגרמניה "פרשת מרטן".
במאי 1961 החלה חקירתו של גלובקה בהוראת פריץ באואר על סמך עדותו של מרטן, אך בהשפעת הקנצלר קונראד אדנאואר החקירה הסתיימה בקביעה כי אין יסוד לטענותיו. נגד מרטן נפתח הליך משפטי בגין עדות שקר, אך הוא לא הוכרע מעולם. בנובמבר הועמד מרטן לדין שלא בפניו על לשון הרע בגין ההאשמות שהטיח בהנהגה היוונית, ונידון ל-4 שנות מאסר.
מרטן מת בברלין המערבית ב-1971.
לקריאה נוספת

מיכאל מולכו ויוסף נחמה, שואת יהודי יוון, הוצאת יד ושם 1965.
הערות שוליים

↑  ראול הילברג, חורבן יהודי אירופה חלק ב, עמ' 666.
↑  רוצח יהודי יוון - לדין, חרות, 11 בפברואר 1959.
↑  נמשך משפטו של רוצח יהודי יוון, קול העם, 15 בפברואר 1959.
↑  Ihr Onkel Konstantin, דר שפיגל, 27 בספטמבר 1960 (בגרמנית).
↑  Tο Oλοκαύτωμα των Eλλήνων Eβραίων (ביוונית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265198605171  GND: 124112390  ISNI: 0000 0000 7868 7368  VIAF: 64931580   WorldCat (עם VIAF): 64931580
אמדאו קאריסו

אמדאו ראול קאריסו לארטאפה (בספרדית: Amadeo Raúl Carrizo Larretape;‏ 12 ביוני 1926 – 20 במרץ 2020) היה כדורגלן ארגנטינאי, שהיה לאחד מגדולי השוערים במאה ה-20.
קאריסו, שהיה מכונה "טרזן", שיחק לאורך רובה המוחלט של הקריירה בקבוצת ריבר פלייט. הוא היה לאחד מהשוערים החדשנים בעולם, ונטל חלק בפיתוחן של טכניקות וטקטיקות חדשות לתפקיד השוער. במדיה של ריבר הוא היה לשיאן ההופעות בליגת העל הארגנטינאית, ומחזיק רצף המשחקים הארוך ביותר ללא ספיגה (שני השיאים נשברו מאז). קאריסו ייצג את נבחרת ארגנטינה ורשם במדיה עשרים הופעות, בהן בטורניר מונדיאל 1958 בו היה השוער הראשון של הנבחרת.
קאריסו שימש דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים ובולטים בתקופות מאוחרות יותר, ובהם הוגו גאטי, חוסה לואיס צ'ילאברט ורנה היגיטה. כיהן כנשיא הכבוד של ריבר פלייט, ומחזיק עד היום בשיא ההופעות במדיה.
קריירת משחק

קאריסו עמד לראשונה בשערה של ריבר פלייט ב-6 במאי 1945, כשהיה בן 18, בניצחון קבוצתו 1–2 על אינדפנדיינטה. בארבע העונות הראשונות שלו במועדון, בין עונת 1945 לעונת 1948, שימש שוער מחליף וערך, במצטבר, עשרים הופעות ליגה. בתקופה זו זכה עם המועדון פעמיים באליפות ארגנטינה. תקופה זו הייתה למעשה שלהי התקופה המוצלחת של ריבר עם חמישיית ההתקפה שזכתה לכינוי "המכונה" ("La Maquina").
החל מעונת 1949 היה קאריסו לשוער הראשון של ריבר. הוא שמר על מקומו לאורך כל שנות ה-50, והיה לחלק משמעותי מהקבוצה שזכתה בחמש אליפויות בתוך שש עונות, בין עונת 1952 לעונת 1957 (בה זכה באליפות האחרונה שלו במדי ריבר), וזכתה לכינוי "המכונה הקטנה" ("La Maquinita"). בתקופה זו בלטה החדשנות והחלוציות של קאריסו בכל הנוגע לתפקיד השוער. הוא היה לשוער הדרום אמריקאי הראשון שמשחק באופן קבוע עם כפפות שוער, הראשון שיוצא מתוך רחבת ה-16 כדי להגן על שערו, וכן החל להשתמש בבעיטות שוער על מנת להתחיל התקפות מתפרצות. הוא ניחן במשחק רגל משובח, בתקופה בה שוערים לא עשו שימוש נפוץ במשחק הרגל שלהם. קאריסו היה גם בין הראשונים להשתמש בטכניקת הצלילה לרגלי החלוצים על מנת להשתלט על הכדור. בזכות חדשנותו הרבה, השתכללו באותן השנים הטכניקות והטקטיקות בהן נוקטים שוערים על מנת לשפר את משחקם. השפעתו הרבה על משחק השוער היוותה דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים, ואף כאלה שהחלו את הקריירה שנים רבות לאחר פרישתו של קאריסו.
בשלהי שנות ה-50 ובמהלך שנות ה-60, סבלה ריבר מבצורת ארוכה וכשלה בניסיונותיה לזכות בתארים. בין היתר, היה קאריסו שותף להפסדה של ריבר 0–1 ליריבתה הגדולה בוקה ג'וניורס בסופר קלאסיקו במחזור האחרון של עונת 1962, הפסד שבעקבותיו הפסידה ריבר את האליפות. כמו כן, הוא היה שותף להעפלתה הראשונה בהיסטוריה של ריבר לגמר גביע ליברטדורס בעונת 1966. ריבר פגשה בשלב הגמר את פניארול מאורוגוואי, שבשש שנות קיומו של המפעל זכתה בתואר פעמיים והעפילה לגמר פעמיים נוספות. ריבר נוצחה 0–2 בחוץ, אך חזרה עם ניצחון ביתי 2–3 בו חזרה פעמיים מפיגור. הקבוצות נפגשו למשחק פלייאוף מכריע, בו הובילה ריבר בבטחה בתוצאה 0–2 עד לדקה ה-65, אז ספגה פעמיים והמשחק הלך להארכה. במהלך ההארכה ספג קאריסו פעמיים נוספות, וריבר הסתפקה במקום השני בלבד עם הפסד 2–4.
קאריסו סיים את דרכו בריבר פלייט בסיום עונת 1968, בסיומן של 24 עונות ומעל ל-500 הופעות ליגה במדיה. בעונתו האחרונה בקבוצה, כשהוא בן 42, קבע קאריסו שני שיאים בליגה הארגנטינאית - שיא ההופעות (513), ושיא המשחקים הרצופים ללא ספיגה (8). בשנים שעברו נשברו שני השיאים, אך קאריסו עדיין מחזיק בשיא ההופעות בקבוצת ריבר פלייט בכל הזמנים. קאריסו היה שותף לשבע אליפויות ארגנטינה והיה לאחד מהשוערים הבולטים בתולדות הכדורגל הארגנטינאי.
בשנת 1969, לאחר שעזב את ריבר פלייט, השתתף קאריסו בשני משחקי ראווה בפרו. הוא עמד בשערה של אליאנסה לימה במשחק ידידות מול דינמו מוסקבה, שגם בשערה עמד אז שוער אגדי, לב יאשין. מספר ימים אחר כך עמד בשערה של אוניברסיטריו דה דפורטס במשחק הידידות מול קורינתיאנס הברזילאית. על אף גילו המבוגר, המשיך קאריסו את קריירת המשחק ועבר למיונאריוס הקולומביאנית. הוא עמד בשערה במשך שתי עונות, ורשם 53 הופעות ליגה במדיה עד שפרש ממשחק פעיל בגיל 44.
לאחר פרישתו זכה קאריסו למספר מחוות מצד המועדונים בהם שיחק. ב-16 בדצמבר 2004 יזמה מיונאריוס משחק ידידות מול ריבר פלייט, שזכה לשם "גביע אמדאו קאריסו". המשחק הסתיים בשוויון 2-2. ב-17 באוגוסט 2008 קראה ריבר פלייט יציע על שמו של קאריסו באצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, וב-27 בדצמבר 2013 זכה קאריסו להיות לנשיא הכבוד של המועדון.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

קאריסו החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בשנת 1954, בשיאה של תקופת שלטונה של ריבר פלייט בליגה הארגנטינאית, ובשנה בה קבע נשיא ארגנטינה, חואן דומינגו פרון, כי הנבחרת לא תשתתף במונדיאל 1954. המאמן שהעניק לקאריסו את ההזדמנות הראשונה היה גיז'רמו סטאבילה, אך על אף הופעותיו המוצלחות בליגה, בחר סטאבילה פעמים רבות שלא להשתמש בשירותיו של קאריסו בשער הנבחרת. כך, החמיץ קאריסו את זכיותיה של ארגנטינה בשלושה טורנירי קופה אמריקה בין 1955 ל-1959, לאחר שסטאבילה העדיף שוערים אחרים ובהם חוליו מוסימסי, רוחליו דומינגס ואנטוניו רומה.
קאריסו זכה לזימון על ידי סטאבילה למונדיאל 1958 בשוודיה, שם אף היה לשוערה הראשון של הנבחרת. קאריסו פתח בכל משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים, אך הנבחרת כשלה כישלון חרוץ. היא נוצחה 1–3 על ידי גרמניה המערבית, הצליחה לגבור 1–3 על צפון אירלנד, אך הושפלה במשחק השלישי, 6-1 לצ'כוסלובקיה. הנבחרת התקבלה על ידי אוהדים זועמים בנמל התעופה הבינלאומי מיניסטרו פיסטריני, וחיצי ביקורת רבים הופנו לכיוונו של קאריסו, שספג עשרה שערים במהלך הטורניר.
הביקורת והזעם של אוהדי הנבחרת פגעו וזעזעו את קאריסו, שבמרוצת השנים הבאות סירב למספר זימונים על ידי מאמניה הבאים של הנבחרת להגיע ולייצג אותה. הוא שב לייצג את ארגנטינה ב-1964, בטורניר "גביע האומות". הטורניר נערך בברזיל לכבוד חמישים שנים להיווסדה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית, והשתתפו בו, מלבד ארגנטינה, גם אנגליה, שזכתה שנתיים אחר כך במונדיאל 1966, פורטוגל שסיימה שלישית באותו המונדיאל, והמארחת ואלופת העולם המכהנת ממונדיאל 1962, ברזיל עם כוכבה הגדול פלה. קאריסו הפגין יכולת מצוינת במהלך הטורניר. הוא שמר על רשת נקייה בניצחון 0–2 על פורטוגל, היה מכוכבי הניצחון המרשים 0–3 על היריבה הגדולה והמארחת ברזיל כשהציל פנדל מרגליו של ז'רסון, והשלים טורניר נטול ספיגות בניצחון 0–1 על אנגליה. ארגנטינה זכתה בתואר הבינלאומי עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות ואפס שערי חובה.
בסך הכול בעשר שנות קריירה בינלאומית ערך קאריסו עשרים הופעות בלבד.
נפטר ב-20 במרץ 2020.
תארים

אליפות ארגנטינה (7): 1945, 1947, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957
גביע אלדאו (2): 1945, 1947
גביע איברגורן: 1952
גביע האומות: 1964