stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sea Breaker

|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  טיל לוחך-ים, טיל שיוט
 ארץ ייצור:  ישראל 
 יצרן:  ישראל רפאל מערכות לחימה מתקדמות
 פיתוח:  ישראל ישראל
 ביצועים
 טווח:  300 ק"מ
 
Sea Breaker היא מערכת נשק דור-5, שמפותחת בישראל על ידי חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות, ומסוגלת לשגר טילים אוטונומיים מדויקים לטווח של 300 ק"מ אל עבר מטרות ימיות או יבשתיות. מערכת הנשק פותחה עם דגש על אמצעי לוחמה אלקטרונית מתקדמים, כולל חסינות סייבר, ושיבושים של מערכות ה-GPS שלה.
הטילים יכולים להיות משוגרים ממשגרים ימיים, קרקעיים ואף ניידים. Sea Breaker מצויד ביכולות ATA, רכישת מטרה אוטומטית (Auto Target Acquisition), ויכולת ATR, סיווג מטרות אוטומטית (Automatic Target Recognition) ,המבוססת על יכולת למידת מכונה (Deep Learning).
קיום המערכת נחשף ב-30 ביוני 2021.
אדוארד האריגן

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1844 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  6 ביוני 1911 (בגיל 66) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  אנני בראהם האריגן 
 צאצאים:  נדה האריגן, ויליאם האריגן 
 
אדוארד האריגן (באנגלית: Edward Harrigan; ‏26 באוקטובר 1844 – 6 ביוני 1911) היה שחקן אמריקאי, מחזאי, מנהל תיאטרון ומלחין. האריגן וטוני הארט, שנודעו כצמד "האריגן והארט", יצרו את שיתוף הפעולה המפורסם הראשון בתיאטרון המוזיקלי האמריקאי. השילוב בין מוזיקה, מחול וסיפור אנושי, שהוגשם באופן מלא בקומדיות  המוזיקליות של האריגן והארט, הוכיח את עצמו כוותיק, האהוב והמושך ביותר בז'אנר המופעים המוזיקליים עד ימינו.
קריירה > תחילת הדרך

האריגן נולד בניו יורק לשושלת אירית. בשנת 1867, כשהיה 22, הוא עשה את ההופעה הראשונה שלו כזמר קומי אירי במסבאה בסן פרנסיסקו. לאחר הופעות במשך מספר שנים, הוא חזר לשיקגו.
קריירה > האריגן והארט

בשיקגו יצר האריגן שותפות במה עם טוני הארט (1855–1891), ששמו האמיתי היה אנתוני ג'יי קנון. למרות שהאריגן היה תמיד המוח מאחורי הדמויות והעלילות של מופעי הצמד, הקסם והפיתוי של הארט שיחקו תפקיד גדול בהצלחתה של השותפות. שניהם החלו את הקריירה המקצועית בניו יורק ב-1872–1873 ועד מהרה הצטרפו אל "תיאטרון הקומיק" של ג'וש הארט. במשך ארבע שנים הם הצליחו בהצגת דמויות איריות וגרמניות ורוטינות קומיות. "האריגן והארט", כפי שנודעו, זכו להצלחה גדולה בהצגת דמויות קומיות שבאו מקרב המעמדות הנמוכים ומחיי היומיום ברחובות ניו יורק, ובמיוחד בתיאור ה"מיליציות" האתניות שבשכונה. האריגן החל עם מערכוני וודביל פשוטים, עיבד אותם בהדרגה למחזות, ופה ושם הכניס שירים, שהפכו לפופולרים על ידי דוד ברהם. ב-1872, יצר האריגן מופע שנקרא "מוליגן גארד", שבמובנים רבים הוכיח את עצמו במרכז פעילות הצמד בשנים הבאות.
ב-1878 התיישבו האריגן והארט בברודוויי, ובשבע השנים הבאות השתתפו ב-17 מופעים שיצרו בסדרת "הפיקניק של מוליגן גארד". במופעים שהעלו, למרות שעדיין היו עממיים ומגוחכים, המוזיקה החלה להשתלב יותר עם הקו הסיפורי ויחד עם הדיאלוג והמחול, הם החלו להידמות לקומדיה מוזיקלית מודרנית (מה שכיום נקרא מחזמר). האריגן כתב את המחזות והשירים ורהם כתב את המוזיקה.
למרות שהמחזות התארכו בהדרגה עם יותר שירים וריקודים, הכרטיסים נותרו באותו המחיר. התיאטרון של האריגן היה מיועד לאנשים הפשוטים, כשמי שמילא את המושבים היו בעיקר הפועלים שעבדו קשה מדי יום. מופעים אלה היו מאוד פופולריים, במיוחד לאנשי המעמד הנמוך שהתבסס על מהגרים ומעמד הביניים, ששמחו לראות את עצמם על הבמה בתיאור קומי (אך אוהד). העלילה של ההצגות התמקדה במנהטן ותיארה בעיות בחיים האמיתיים הנוגעות במתחים  גזעיים, שחיתות פוליטית ואלימות כנופיות - כולם עורבבו בקומדיה עם חכמת רחוב, משחקי מילים וניבים אתניים. האריגן שיחק את בעל המסבאה האירי השאפתן מהבחינה הפוליטית ב"דן מוליגן", והארט שיחק כובסת אפריקנית-אמריקנית ב"רבקה אלפ". אחד מהמחזות הפופולריים ביותר של האריגן בסדרת "מוליגן גארד", "הכדור של מוליגן גארד" (1880), הראה את השילוב החלק של הקומדיה, המוזיקה והאנושיות הרבה, מה שעשה את הצגותיו לייחודיות כל כך.
לאחר שהבית המקורי של מופעי "מוליגאן" בברודוויי, קומיק 514, היה צריך להסגר מסיבות כלכליות, האריגן הודיע בשנת 1881 שהם יבנו תיאטרון קומי רענן ואלגנטי ב-728 בברודוויי. התיאטרון היה מוכר כ"תיאטרון הקומי של האריגן והארט", אך לא החזיק מעמד ונשרף עד היסוד בשנת 1884.
קריירה > לאחר פירוק הצמד

אחרי שהתיאטרון קרס, הסתיימה גם השותפות. חלק מבני משפחתו של האריגן היו אמנים בברודוויי, והעסקת קרובי משפחתו סיימה את השותפות שלו עם הארט. בחודש מאי 1885, חמישה חודשים לאחר השריפה, האריגן והארט הופיעו יחד בברודוויי בפעם האחרונה. הארט חי את שארית חייו בשקט עד מותו בשנת 1891, בעוד האריגן פתח את "התיאטרון של האריגן" בשנת 1890 בכיכר הראלד. עשרים ושלושה ממחזותיו רצו יותר ממאה הופעות בברודוויי. האריגן המשיך לכתוב מחזות ולשחק עד להופעתו הציבורית האחרונה במרץ 1910. הוא מת בשנת 1911.
Real Muthaphuckkin G's

| --- | --- |

 סינגל בביצוע Eazy-E
 מתוך האלבום It's On (Dr. Dre) 187um Killa
 יצא לאור:  26 בדצמבר 1993
 סוגה:  גנגסטא ראפ, ראפ של החוף המערבי, ג'י-פאנק
 אורך:  5:33
 חברת תקליטים:  Ruthless Records
 הפקה:  Eazy-E, Rhythum D
Real Muthaphuckkin G's (גרסה מצונזרת: "Real Compton City G's") הוא שיר של הראפר איזי-אי מהאלבום It's On (Dr. Dre) 187um Killa. שיר זה הוא מסוג דיס (Diss) על חבר N.W.A לשעבר, הראפר ד"ר דרה, ועל הראפר סנופ דוגי דוג. הוא גם אחד מהשירים שאיזי-אי הפיק בעצמו בסטודיו. השיר דורג במקום הראשון בשירי הראפ הלוהטים של מגזין בילבורד במשך אחד עשר שבועות, ששבר את השיא של N.W.A. עם השיר "Straight Outta Compton" שדורג במשך שבעה שבועות.
תיאור

שיר זה היה שיר תגובה לשיר של ד"ר דרה "('Fuck Wit Dre Day (and Everybody's Celebratin" שהיה שיר בו ד"ר דרה וסנופ דוגי דוג קיללו את איזי-אי. איזי-אי אומר בשיר שד"ר דרה הוא לא יותר מאשר אחד שרוצה להיות גנגסטר ("Wannabe") ושהוא לא "OG" (גנגסטר אמיתי), מה שד"ר דרה טען שהוא. איזי-אי גם אומר כי הוא עדיין מקבל כסף משיריו והפקותיו של ד"ר דרה, וטוען שהחוזה של דרה עם רות'לס רקורדס עדיין עושה לו כסף. הבית השני מבוצע על ידי דרסטה, בו הוא טוען שסנופ דוגי דוג לא ביצע פשע מעולם אך בכל זמן שמתאפשר לו הוא שר על רובים וסכינים. את הבית השלישי מבצע B.G. Knocc Out כשהוא אומר שדרה הוא אחד ש"רוצה להיות" (Wannabe) ושדרה הוא כלום בהשוואה לגנגסטרים האמיתיים. סנופ דוגי דוג מותקף בשיר על היותו רזה מאוד כשאיזי-אי שואל בשיר את דרה היכן הוא מצא ראפר אנורקטי. הפזמון בשיר כולל מספר סאמפלים עוקבים. השורה הראשונה לקוחה מהשיר "It's Funky Enough" של הראפר The D.O.C.. הסאמפל השני לקוח מהמבוא לשיר Eazy-Duz-It. הסאמפל כולל את איזי-אי אומר "!yo, Dre" כתגובה לשאלתו של ד"ר דרה "?what's up". מיד לאחר התגובה לדרה, נשמע קול ירייה, שרומז כי איזי-אי ירה בד"ר דרה.
הווידאו קליפ

הקליפ לשיר "Real Muthaphukkin G's" שצולם בעיר קומפטון שבקליפורניה, מתחיל עם סצנה בה מצולמות מכוניות לואו-רייד ואז מצולם איזי-אי שר את הבית הראשון. תמונתו של ד"ר דרה מהתקופה בה היה חבר בהרכב World Class Wreckin' Cru מוצגת על המסך כשהוא לובש מסקרה ואודם. הקליפ כולל גם סצנות בהן מופיע חיקוי של איזי-אי (ידוע כ-Sleazy-E) אשר הופיע בקליפ של השיר "Fuck Wit Dre Day", כשהוא מותקף ונורה על ידי איזי-אי האמיתי, B.G. Knocc Out ודרסטה, נרדף על ידי כלב ולקראת סוף הקליפ נרדף על ידי איזי-אי, דרסטה, B.G. Knocc Out והמון של אנשים ולאחר כמה קולות יריות מוצג Sleazy-E נופל על האדמה מת.
מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 42 |  |
|  ארצות הברית | Hot R&B/Hip-Hop Songs | 16 |  |
|  ארצות הברית | Hot Rap Singles | 2 |  |
|  ארצות הברית | Hot Rap Tracks | 1 |  |
All Night Long (All Night)

"(All Night Long (All Night" הוא להיט של הזמר האמריקאי ליונל ריצ'י משנת 1983. השיר הופיע באלבומו "Can't Slow Down", ושילב מוזיקת נשמה עם השפעות ממוזיקת האיים הקאריביים. השיר הגיע למקום הראשון בשלושה ממצעדי הבילבורד (פופ, R&B, מוזיקה עכשווית למבוגרים) ולמקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. ב-1984, ריצ'י הופיע עם השיר בטקס הסיום של משחקי הקיץ בלוס אנג'לס.
השיר

מילות השיר נכתבו ברובן באנגלית, אבל ריצ'י הודה בראיון שישנן מילים בג'יבריש כ"Tom bo li de say de moi ya" ו"Jambo jumbo" שכתב כך שישמעו כשפה אפריקאית. ריצ'י כתב מילים אלו לאחר שלא נותר בידיו די זמן לאיתור תמלילן שיסייע לו בכתיבת השיר.
ביקורות > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ של כל הזמנים | 277 |  |
וידאו קליפ

חבר להקת המאנקיז, מייקל נסמית' הפיק את הקליפ לשיר שביים בוב רפלסון.
שירים שבוססו על השיר

I Like It" של אנריקה איגלסיאס שכתב וביצע אותו במשותף עם פיטבול, ו-רד וואן מכיל דגימות מוזיקליות מהשיר המופיעות אחרי הפזמון הראשון והשלישי. השיר זכה להצלחה רבה ונכלל באלבום Euphoria.
ב-2016, נכללה דגימה מהשיר בלהיט "Kidogo" שביצע הזמר הטנזני דאימונד פלטנומז עם הצמד הניגרי P-Square.
"Liar" של קמילה קביו דגם את השיר הקלאסי של ליונל ריצ'י על ידי אינטרפולציה של הלחן המלווה את מילות השיר "Fiesta, forever".
הערות שוליים

↑  "UK singles chart details for 'All Night Long (All Night)'". officialcharts.com. נבדק ב-1 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Kirsten (21 בספטמבר 2013). "Five surprising facts about Richie's classic 'All Night Long'". New York Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1983: מרווין גיי – "Sexual Healing" | פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הנשמה/R&B האהוב ביותר   1984: ליונל ריצ'י – "All Night Long (All Night)"  | הבא: 1985: פרינס – "When Doves Cry" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 1c93cb07-b758-494b-baca-0bb611bde17e  MusicBrainz work: c0d49e3c-3e13-3b44-84db-bd857fd3b001
TNT

ערך זה עוסק בחומר נפץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מולקולת TNT (טרי-ניטרו-טולואן)
טרי-ניטרו-טולואן (באנגלית: 2,4,6-trinitrotoluene), ובראשי תיבות TNT, הוא חומר נפץ שנוצר בניטרציה של טולואן.
TNT הוא תרכובת אורגנית צהבהבה שנוסחתה הכימית היא C6H2(NO2)3CH3, כלומר קבוצת טולואן שמחוברות אליה 3 קבוצות חנקה במיקומים 2,‏ 4 ו-6 בטבעת הבנזן (מכאן שם התרכובת: 2,4,6-טרי ניטרו טולואן). נקודת ההתכה שלה היא 354 קלווין, או 81 מעלות צלזיוס, מסתה המולקולרית היא 227.31 גרם למול וצפיפותה 1.654 גרם לסמ"ק. TNT משמש כחומר נפץ נפוץ הן בצורתו הטהורה והן בתערובות עם חומרי נפץ אחרים, כגון אמוניום ניטראט.
TNT אינו דינמיט ואינו מכיל דינמיט. TNT הוא תרכובת לעומת דינמיט שהוא חומר הספוג בניטרוגליצרין.
מאפיינים כימיים

בזמן פיצוץ, עובר ה-TNT, אחת משתי תגובות הפירוק הבאות:
2C_{7}H_{5}N_{3}O_{6(s)}\longrightarrow 3N_{2(g)}+5H_{2}O_{(g)}+7CO_{(g)}+7C_{(s)}
2C_{7}H_{5}N_{3}O_{6(s)}\longrightarrow 3N_{2(g)}+5H_{2(g)}+12CO_{(g)}+2C_{(s)}
לתגובות אלו, על אף היותן אקסותרמיות, ישנה אנרגיית שפעול גבוהה. לפיכך, כדי להתחיל תגובת פיצוץ בחומר יש להשתמש בנָפַץ.
בצורתו הטהורה TNT הוא יציב מאוד ואינו רגיש לזעזוע, לחום או להלם, בניגוד לניטרוגליצרין, למשל. TNT אינו מגיב עם מתכות ואיננו היגרוסקופי, ולכן ניתן לאחסן אותו למשך זמן כמעט בלתי מוגבל. עם זאת, TNT מגיב עם מתכות אלקליות ליצירת תרכובות בלתי יציבות שרגישות לזעזוע ולחום.
הכנה

תהליך הכנת ה TNT מורכב משלושה שלבי ניטרציה:
בראשון, טולואן (מתיל בנזן) עובר, באמצעות חומצה חנקתית וחומצה גופריתית, ניטרציה ראשונה ל-MNT (מונו-ניטרו-טולואן). לאחר מכן החומר עובר ניטרציה שנייה ל-DNT (די-ניטרו-טולואן) ולבסוף ניטרציה שלישית ל-TNT. את החומצות שנותרו ניתן למחזר ולהשתמש שוב לייצור עוד TNT.
היסטוריה

TNT סונתז לראשונה בשנת 1863 על ידי הכימאי הגרמני יוזף וילברנד, אך הפוטנציאל הטמון בו לא זוהה במשך מספר שנים, בעיקר בגלל הקושי שבהפעלתו. מנגד זכו יתרונות החומר לתשומת לב, בעיקר יציבותו וקלות התכתו בעזרת מים חמים או קיטור, כך שניתן ליצוק אותו לתוך תבניות.
כוחות הצבא הגרמנים החלו להשתמש ב-TNT ב-1902 כחומר נפץ בפגזי ארטילריה. הצבא הבריטי הכניס את ה-TNT לשימוש בהדרגה החל מ-1907 - הוא החליף את השימוש בחומרי נפץ אחרים. במלחמת העולם הראשונה תרם השימוש שעשו הגרמנים ב-TNT ליכולות המלחמתיות הימיות שלהם: הם השתמשו בו בפגזים וכך יכלו אלה לחדור את שריונן של הספינות הבריטיות, ולהתפוצץ בתוכן. בניגוד לבריטים שהשתמשו בפגזים שהתפוצצו מחוץ לספינות הגרמניות.
עקב הביקוש הרב ל-TNT במהלך מלחמת העולם הראשונה נוצר מחסור בו, וחלק גדול מתערובות הנפץ שבהן השתמשו הצדדים היו תערובות של TNT עם חומרים אחרים, בהם אמוניום ניטראט.
רעילות

TNT הוא חומר רעיל. במגע עם העור, הוא יוצר גירוי חריף וכן צובע את האזור הפגוע בצהוב זרחני. אנשים הנחשפים לחומר לזמן ממושך עלולים לפתח אנמיה, פוריות נמוכה ותפקודי הכבד שלהם יפגעו. בנוסף, TNT נמצא ברשימת החומרים החשודים כקרצינוגנים. פגיעות שונות, כגון פגיעות בדם, בכבד, בטחול ובמערכת החיסון נצפו אצל בעלי חיים אשר נשמו או אכלו TNT.
אכילת TNT צובעת את השתן באדום כתוצאה מפירוק ולא כתוצאה מדם בשתן. ידוע על מקומות שונים בהם מופיעים מים ורודים אלו כתוצאה מזיהום ב-TNT, למשל, ליד אזורי אימון צבאיים. זיהום מים כזה יכול להיות קשה ויקר לנקותו.
ראו גם

טון TNT
מהירות התפוצצות
Shepherd Moons

Shepherd Moons הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת, הפזמונאית והמוזיקאית האירית אניה, שיצא לאור ב-4 בנובמבר 1991, בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר בממלכה המאוחדת וחברת התקליטים רפרייז רקורדס בארצות הברית. לאחר ההצלחה הביקורתית והמסחרית הבלתי-צפויה של אלבום האולפן השני והקודם שלה Watermark (1988), אניה יצאה לסיבוב הופעות בין-לאומי במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו ברחבי העולם. בסיומו, היא כתבה ועשתה חזרות על חומרים חדשים לאלבומה הבא עם שותפיה הוותיקים להקלטות, המנהל, המעבד והמפיק המוזיקלי ניקי ראיין ואשתו, המוזיקאית, הסופרת והפזמונאית רומא ראיין. האלבום הוקלט באירלנד ובלונדון והמשיך להציג את הצלילים המוכרים של אניה, המורכבים בעיקר משירה המלווה במקהלה, כמו גם שימושים דומיננטיים בכלי מקלדת וזאת, בשילוב אלמנטים של מוזיקה קלטית ומוזיקת העידן החדש.
Shepherd Moons זכה לביקורות חיוביות רבות מטעם המבקרים ולהצלחה מסחרית גדולה יותר מ-Watermark. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי וה-17 במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית. הוא קיבל את תואר הפלטינה המרובעת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) והפלטינה המחומשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) עבור מכירות של למעלה מ-1.2 מיליון וחמישה מיליון עותקים, בהתאמה. בין 1991 ל-1994, אניה הוציאה ארבעה סינגלים מ-Shepherd Moons: "Caribbean Blue", "How Can I Keep from Singing?", "Book of Days", שהגיע למקום העשירי בממלכה המאוחדת, ו-"Marble Halls". כמו ב-Watermark, אניה יצאה לסיבוב הופעות בין-לאומי נוסף, במסגרתו התקיימו מספר ראיונות והופעות בטלוויזיה וזאת, במטרה לעזור בקידום מסחרי של Shepherd Moons ברחבי העולם. בשנת 1993, האלבום זיכה את אניה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום העידן החדש הטוב ביותר", הראשון מבין ארבעה שבהם זכתה בקריירה שלה. הוא הופץ מחדש ב-1992 וב-2009; האחרון היה מהדורה יפנית עם רצועות בונוס.
רקע וכתיבה

בספטמבר 1988 הוציאה אניה את אלבום האולפן השני שלה Watermark. הוא זכה להצלחה מסחרית בלתי-צפויה, כשהוא התפרסם ברחבי העולם בסיוע הלהיט הבין-לאומי המוביל מתוכו, "Orinoco Flow". האלבום זיכה את אניה בתהילה עולמית והיא בילתה חלק ניכר מהשנה שלאחר מכן בנסיעות ברחבי העולם כדי לקדם אותו באמצעות ראיונות, סיבובי הופעות וקונצרטים. עם משך זמן כזה לקידום שלו, אניה הרגישה שהעדיפות היא לחזור לאולפן ולהקליט אלבום חדש במקום להשקיע זמן נוסף בתכנון והשלמת סיבוב הופעות, בין היתר בשל הקשיים השונים הכרוכים בשחזור הסאונד המוכוון באולפן שלה בהופעות חיות. אניה עבדה עם שותפיה הוותיקים, המנהל, המפיק והמעבד ניקי ראיין ואשתו, הפזמונאית רומא ראיין. הצלחתו של Watermark סיבכה את תהליך הכתיבה בהתחלה. אניה נזכרה: "הלחצתי את עצמי הרבה בהתחלה... כשהלחנתי מנגינות חדשות כל הזמן חשבתי "האם זה היה הולך על Watermark? האם זה טוב?" בסופו של דבר נאלצתי לשכוח מזה ו'להתחיל על קנבס ריק' ופשוט ללכת עם מה שהרגיש נכון באולפן ההקלטות".
כשהתהליך יצא לדרך, היא הצליחה לשכוח מההצלחה של Watermark ולהתחיל מחדש. היא הוסיפה, "זה הרגיש כאילו Watermark היה חלום. זה הרגיש כאילו זה לא קרה. ובמובן מסוים זה נחמד כי אתה יכול להתרכז רק במוזיקה. אתה יכול לשכוח ממצעדים, כמה מכרת. אתה שוכח את זה". כמו בכל האלבומים שלה, אניה החשיבה מנגינה חזקה כחלק מהותי בכתיבת השירים שלה. רק כשהיא הלחינה אחד (בדרך כלל עם תוספים קוליים או בליווי פסנתר), אז היא בונה סביבו שיר. כמו ב-Watermark, אניה שרה באירית, השפה הראשונה שלה, אנגלית ולטינית. החינוך הקתולי שלה וחוויות הילדות של מזמורים ומוזיקת כנסייה, יחד עם לימודים מאוחרים יותר במוזיקה קלאסית, היו השפעות גדולות שעזרו ליצור את האלבומים שלה. היא קיבלה השראה מכמה מקורות וסיפורים, כולל יומניה האישיים וסבה וסבתה. שתי רצועות ב-Shepherd Moons הם שירים מסורתיים יצרה מחדש עם ניקי. אניה חשה דאגה שבהקלטת שירים לא מקוריים, היא לא תוכל לבצע אותם באותה מידה של רגש כפי שהיא עשויה לעשות עם יצירותיה שלה, אם כי רגשותיה החזקים כלפיהם יחד עם גילם, הקלו על הקלטתם.
הקלטה

Shepherd Moons הוקלט באמצעות שימוש בציוד חדש שנרכש עם הרווחים מ-Watermark. חלק גדול מהאלבום הוקלט באולפן אייגל, אולפן ההקלטות בביתם של בני הזוג ראיין, שנמצא אז בארטן, פרוור צפוני של דבלין. עם זאת, כמו בשני האלבומים הקודמים שלה, ההקלטה וההפקה נאלצו לעבור למקום אחר מכיוון שבאולפן אייגל היה חסר הציוד הנכון להשלמת המיקס והמאסטר הסופי. הקלטות האלבום הסתיימו באולפני SARM וסט בלונדון, שם הוקלטו "How Can I Keep from Singing?", "Book of Days" ו-"Lothlórien" עם הנדסה ומיקס נוספים שנעשו בידי גרג ג'קמן. כמו ב-Watermark, הובאו כמה מוזיקאים לנגן על כלים מוזיקליים נוספים. אנדי דאנקן מנגן בכלי הקשה ב-"Book of Days", רוי ג'וויט מנגן בקלרינט ב-"Evacuee" ו-"Angeles", ליאם או'פלין מנגן ביוליאן פייפס ב-"Smaointe...", סטיב סידוול מנגן בקורנית ב-"Evacuee" וניקי מנגן בכלי הקשה ב-"Ebudæ".
אניה הבחינה בשינוי בגישתה בכל הנוגע להקלטת Shepherd Moons, "ההבדל... הוא שנרגעתי". זה נבע מהזמן הרב ששהתה באולפן, במיוחד ברגעים "די קשים", בזמן הקלטת האלבום בהשוואה ל-Watermark. התהליך, לפי תחושותיה, שיפר את תחושת היצירתיות שלה בטווח הארוך. בחלקים מסוימים בו, אניה הקליטה 500 שכבות קוליות ללא דגימה או שכפול. כשהלחן לשיר הושלם, רומא ראיין כתבה לו מילים. מספר חודשים לאחר השלמת ההקלטה והמיקס, אניה עדיין לא האזינה לאלבום. "אני אמצא כל תירוץ לא לעשות זאת. והאמת, מעולם לא הרגשתי כל כך אומללה כמו לסיים את האלבום הזה. זה פחד – פחד שכל התחושות שלך וכל הרגשות שלך נכנסו לזה, וכשתשמע אותו, זה יגיע לא לעמוד בציפיות שלך ממנו".
הסופרת מולי בורק סקרה את עטיפתו של האלבום ובהמשך לכך, הצהירה: "עטיפתו של Shepherd Moons מציגה את אניה במה שאפשר לתאר רק כשמלת אופרה שהיא יכולה ללבוש בין אם היא תהיה בת עשרים או ארבעים, אך היופי העדין שלה שלם. יש כאן תחושה של נצחיות השטופה באפלה אך בעלת גוון כחול ושברירי של צער ויגון".
שירים > צד ראשון

כמו עם Watermark, שם האלבום נפתח בשיר נושא אינסטרומנטלי עם שירה ללא מילים. שמו, שהומצא על ידי רומא, מתייחס לשני ירחי לוויין פנימיים החגים סביב שבתאי שהתגלו ב-1980, פנדורה ופרומתאוס, ש"מגנים ושומרים על הטבעות בדומה לרועה צאן שמנחה את עדרו". אניה גם אהבה את השם כיוון שלטענתה, הקשר עם הירח "די רומנטי".
"Caribbean Blue" הוא ואלס המתאר מסע בעולם פנטזיה. הוא נקרא על ידי רומא ראיין, כיוון שהלחן שאניה יצרה הזכיר לה את הקריביים. בכתבה שפורסמה על השיר ב-2002, כתבה רומא: "כמו בכל החלומות אנחנו מגיעים לאידיאל ו-'Caribbean Blue' מייצג חלום כזה. אפשר לסכם את המילים בשלוש מילים, תאמין בעצמך ('Believe in yourself')".
אניה האמינה ש-"How Can I Keep from Singing?" הוא מזמור נוצרי מסורתי של קהילת השייקרים. היא בחרה להקליט את הביצוע שלה כיוון שאהבה את הלחן שלו ואת המילים "המאוד חזקות". היא הוסיפה, "הם דיברו על הצרות בעולם, המריבות, המהומה, אבל בסוף כל בית נאמר בפשטות "איך אני יכול/ה להימנע מלשיר?"... אני מאמינה בזה במוזיקה... בשלב מסוים אתה צריך לנסות ולשכוח את הצרות שמסביבך". אניה וחברת התקליטים שלה נתבעו בגין הפרת זכויות יוצרים על ידי סנגה מיוזיק, בע"מ וזאת, כיוון שהיא זיכתה בטעות את הרצועה הזו כ"מזמור שייקר מסורתי", ובכך החשיבה אותו כנחלת הכלל. פיט סיגר עזר להפוך את השיר לפופולרי בשנות ה-50 באמצעות פרסום הבית השלישי הנוסף של דוריס פלן במגזין מוזיקת הפולק שלו Sing Out! (כרך 7, מס' 1. 1957), וזו הקליטה אותו, וזיכתה אותו בטעות כ"מזמור קוויקר מסורתי" ללא זכויות יוצרים על הבית של פלן, ובכך הציג את השיר כולו כ"נחלת הכלל". הוא פורסם שוב על ידי סנגה מיוזיק, בע"מ בשנת 1964. סיגר הציג את הבית החדש כנחלת הכלל ופלן רק רצתה שהשיר יישמר במקום לנסות להרוויח ממנו, אז בית המשפט החליט שאניה יכולה להשתמש בבית מבלי לשלם תמלוגים.
"Ebudæ" הוא שם עתיק של האיים ההברידיים במערב סקוטלנד. המילה הוזכרה בעבר ב-"Orinoco Flow", במיוחד בשורה "From the north to the south, Ebudae into Khartoum". השיר מורכב מצלילי פה ללא מילים הדומים לגאלית אירית וסקוטית. סיפורו נוצר בהשראת מסורת שירי העבודה הסקוטיים ששרו נשים כשהן מעבדות בד.
"No Holly for Miss Quinn" הוא קטע בו יש שימוש בפסנתר, שנקרא על שם רומן מאת מיס ריד. הוא עוקב אחר היצירה העוקבת שלה, "Miss Clare Remembers" מ-Watermark, גם היא על שם אחד מסיפוריו.
שירים > צד שני

אניה שאבה השראה ל-"Book of Days" מהיומן האישי שלה, משהו שרומא הציעה כי ידעה שאניה נהנית להחזיק אחד. השיר הותאם מצורתו המקורית כקטע כלי לפסקול הסרט הרומנטי "הרחק מכאן" משנת 1992, כאשר רומא כתבה צמד מילים המבוסס על נושאי הסרט. השיר כולל מילים איריות שמתארות את ההתרגשות שבכתיבה ביומן בבוקר, "כי אתה לא באמת יודע מה הולך לקרות... זו הציפייה של אותו יום באמת שהיא דיברה עליה".
"Evacuee" נכתב לאחר שהיא ורומא ראו סרט תיעודי של ה-BBC על ילדה שפונה מלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה והמפגש שלה לאחר מכן עם הוריה. ילדה שבכתה בעת שסיפרה את סיפור הפרידה מביתה וחזרתה אליה ריגשה אותן מאוד. לאחר שאניה הלחינה את השיר, השתיים דמיינו את התרחיש של הילדה נפרדת בתחנת הרכבת, "מחכה עד שהכול ייגמר".
"Lothlórien" הוא קטע כלי המתייחס לממלכה האלפית המוזכרת ברומנים ובעיבודים של "שר הטבעות".
השיר המסורתי השני באלבום, "Marble Halls", הוא אריה מהאופרה "הנערה הבוהמית" משנת 1843 מאת המלחין האירי מייקל ויליאם באלף. אניה חשה שזה אתגר להקליט אותו כפי שהושר בעבר במסגרת האופרה. עבור ניקי, היה צורך לשלב הדהוד בשיר שכן, השם שלו לטענתו, חייב אותו לגרום לכך שהמאזין ירגיש שהוא נמצא בתוך היכל (תרגום שם השיר: היכלי שיש).
"Afer Ventus" נכתב בלטינית עבור "רוח אפריקאית". רומא קיבלה השראה לתת שם לרצועה על ידי האזנה לצליל ולמבנה שלה כאשר קווי המנגינה "סוחפים זה את זה כל הזמן", מה שיצר אפקט דמוי רוח.
"Smaointe...", בתרגום גס מאירית כ-"Thoughts...", הופץ במקור כבי-סייד ל-"Orinoco Flow" בתור "Smaoitím... (D' Aodh Agus Do Mháire Uí Dhúgain)", ב-1988. השיר מתייחס לסיפור של גל גאות גדול שהרס כנסייה, ואת כל מי שהיה בפנים, בחוף מג'רגאלון בגוידור, שם קבורים סבא וסבתא של אניה. נושא האובדן, משהו שאניה תיארה ב-Watermark ו-Shepherd Moons, נבעו מכך שהיא עזבה את הבית בגיל אחת-עשרה כדי ללמוד בפנימייה קפדנית, שהיא תיארה כ"הרסנית".
הוצאה והצלחה מסחרית

Shepherd Moons יצא לאור ב-4 בנובמבר 1991 בממלכה המאוחדת; הוא יצא לאור בארצות הברית לאחר מכן, ב-19 בנובמבר 1991 בהוצאת רפרייז רקורדס. מארז לקידום מכירות שהכיל תקליטור וקלטת שמע של האלבום, בתוספת חוברת בת 14 עמודים חתומה על ידי רומא עם מילותיה בכל רצועה ומילים, הופצה והוגבלה ל-1,000 עותקים.
האלבום זכה להצלחה גדולה יותר במצעדים מ-Watermark, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי למשך שבוע אחד, בשבוע שהסתיים ב-16 בנובמבר 1991. הוא שהה בסך הכול 110 שבועות במצעד. בארצות הברית, הוא נכנס למצעד הבילבורד 200 ודורג במקום ה-47, בשבוע שאירע ב-7 בדצמבר 1991. לאחר מכן הוא הגיע בשיאו למקום ה-17, בשבוע שהסתיים ב-28 במרץ 1992. הוא שהה במצעד במשך 238 שבועות בסך הכול. במצעד אלבומי העידן החדש של בילבורד, Shepherd Moons שהה במקום הראשון במשך עשרים ותשעה שבועות, במהלך שהותו בת 266 השבועות במצעד.
בשבוע הראשון ליציאתו, האלבום נמכר ביותר מ-250,000 עותקים בארצות הברית, והפך לאלבום הנמכר ביותר של האחים וורנר בתחילת 1992. ההצלחה המסחרית הזו התפשטה על פני כל הקטלוג של אניה; שלושה חודשים אחרי Shepherd Moons, 250,000 עותקים נוספים של Watermark נמכרו באותה המדינה. עד יולי 1994, שבעה מיליון עותקים מ-Shepherd Moons נמכרו ברחבי העולם. הוא נמכר בכמעט מיליון עותקים בארצות הברית מדי שנה מ-1992 עד 1996; במרץ 1996, הוא קיבל את תואר הפלטינה המחומשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) על מכירות של למעלה מחמישה מיליון עותקים. בינואר 1997, האלבום קיבל את תואר הפלטינה המרובעת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) על מכירות של למעלה מ-1.2 מיליון עותקים במדינה. כמו כן, האלבום נמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בין 1991 ל-1994, אניה הוציאה ארבעה סינגלים מתוך Shepherd Moons. "Caribbean Blue" היה הסינגל המוביל, שיצא לאור ב-7 באוקטובר 1991. הוא הגיע בשיאו למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי, וקיבל חשיפה בתחנות רדיו רוק אלטרנטיביות בארצות הברית. "How Can I Keep from Singing?" הופץ גם ב-1991 וכלל שני בי-סיידס שלא פורסמו בעבר: "Oíche Chiúin (Silent Night)", הגרסה בשפה האירית של מזמור חג המולד "Silent Night" שהוקלט ב-1988, ו-"'S Fágaim Mo Bhaile", קטע מקורי שהוקלט ב-1991. ביולי 1992, "Book of Days" הופץ כסינגל השלישי והגיע בשיאו למקום העשירי בממלכה המאוחדת. "Marble Halls" הופץ ב-1994 ונכלל בסרט "עידן התמימות" (1993).
ב-4 בנובמבר 2021, יום השנה ה-30 ליציאתו של Shepherd Moons, שודר סרטון "מסיבת צפייה" בשידור חי בערוץ היוטיוב של אניה. הסרטון הציג את האלבום המושמע במלואו, עם שירים של רומא ראיין ופרשנות לכל רצועה.