stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רגרסיה ליניארית פשוטה
דוגמה מספרית

במערך הנתונים להלן מופיע משקלן הממוצע של נשים כפונקציה של גובהן, במדגם של נשים אמריקאיות בגילאי 30–39. על אף שהמאמר של OLS טוען שיהיה נכון יותר להפעיל רגרסיה ריבועית עבור נתונים אלה, מודל הרגרסיה הליניארי הפשוט מיושם כאן במקום זאת.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גובה (מ'), xi | 1.47 | 1.50 | 1.52 | 1.55 | 1.57 | 1.60 | 1.63 | 1.65 | 1.68 | 1.70 | 1.73 | 1.75 | 1.78 | 1.80 | 1.83 |
| מסה (ק"ג), yi | 52.21 | 53.12 | 54.48 | 55.84 | 57.20 | 58.57 | 59.93 | 61.29 | 63.11 | 64.47 | 66.28 | 68.10 | 69.92 | 72.19 | 74.46 |
|  i |  x_{i} |  y_{i} |  x_{i}^{2} |  x_{i}y_{i} |  y_{i}^{2} |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1.47 | 52.21 | 2.1609 | 76.7487 | 2725.8841 |
| 2 | 1.50 | 53.12 | 2.2500 | 79.6800 | 2821.7344 |
| 3 | 1.52 | 54.48 | 2.3104 | 82.8096 | 2968.0704 |
| 4 | 1.55 | 55.84 | 2.4025 | 86.5520 | 3118.1056 |
| 5 | 1.57 | 57.20 | 2.4649 | 89.8040 | 3271.8400 |
| 6 | 1.60 | 58.57 | 2.5600 | 93.7120 | 3430.4449 |
| 7 | 1.63 | 59.93 | 2.6569 | 97.6859 | 3591.6049 |
| 8 | 1.65 | 61.29 | 2.7225 | 101.1285 | 3756.4641 |
| 9 | 1.68 | 63.11 | 2.8224 | 106.0248 | 3982.8721 |
| 10 | 1.70 | 64.47 | 2.8900 | 109.5990 | 4156.3809 |
| 11 | 1.73 | 66.28 | 2.9929 | 114.6644 | 4393.0384 |
| 12 | 1.75 | 68.10 | 3.0625 | 119.1750 | 4637.6100 |
| 13 | 1.78 | 69.92 | 3.1684 | 124.4576 | 4888.8064 |
| 14 | 1.80 | 72.19 | 3.2400 | 129.9420 | 5211.3961 |
| 15 | 1.83 | 74.46 | 3.3489 | 136.2618 | 5544.2916 |
|  \Sigma  | 24.76 | 931.17 | 41.0532 | 1548.2453 | 58498.5439 |
ישנן n = 15 נקודות במערך הנתונים הזה. חישובי ידיים יתחילו על ידי מציאת חמשת הסכומים הבאים:
כמויות אלה ישמשו לחישוב האומדנים של מקדמי הרגרסיה, ושגיאות התקן שלהם.
השברון 0.975 של התפלגות t-student עם 13 דרגות חופש הוא  t_{1}^{*}3=t_{13,0.975}=2.1604, ולפיכך רווחי הסמך של 95% עבור α ו-β הם
ניתן גם לחשב את מקדם המתאם של מכפלת המומנטים:
דוגמה זו גם מדגימה שחישובים מתוחכמים לא יתגברו על השימוש בנתונים שהוכנו בצורה גרועה. הגבהים ניתנו במקור באינצ'ים, והוסבו לסנטימטר הקרוב ביותר. מכיוון שההמרה הציגה שגיאת עיגול, זו אינה המרה מדויקת. ניתן לשחזר את האינצ'ים המקוריים על ידי Round(x/0.0254) ולאחר מכן להמיר מחדש לשיטה מטרית ללא עיגול: אם זה נעשה, התוצאות הופכות
לפיכך לשונות קטנה לכאורה בנתונים יש השפעה ממשית.
ראו גם

רגרסיה ליניארית
רגרסיה מקומית
שיטת הריבועים הפחותים
רגרסיה
משפט גאוס-מרקוב
לקריאה נוספת

Bangdiwala, S. I. (2018). Regression: simple linear. International journal of injury control and safety promotion, 25(1), 113-115.
Daniya, T., Geetha, M., Kumar, B. S., & Cristin, R. (2020). Least square estimation of parameters for linear regression. International Journal of Control and Automation, 13(2), 447-452.
Hanley, J. A. (2016). Simple and multiple linear regression: sample size considerations. Journal of clinical epidemiology, 79, 112-119.
הערות שוליים

↑  Howard J. Seltman, Experimental Design and Analysis https://www.stat.cmu.edu/~hseltman/309/Book/Book.pdf, 2018
↑  David M. Lane, Introduction to Statistics, https://onlinestatbook.com
↑  Kelly H. Zou, Kemal Tuncali, Stuart G. Silverman, Correlation and Simple Linear Regression
https://pubs.rsna.org/doi/10.1148/radiol.2273011499, Radiology Vol. 227, No. 3
↑  Altman, Naomi; Krzywinski, Martin, Simple linear regression
https://www.nature.com/articles/nmeth.3627, Nature Methods
↑  נחי אברהם (על בסיס הרצאות מפי פרופ' אור צוק), רגרסיה ומודלים ליניאריים, 2015
↑  Kenney, J. F. and Keeping, E. S. (1962) "Linear Regression and Correlation." Ch. 15 in Mathematics of Statistics, Pt. 1, 3rd ed. Princeton, NJ: Van Nostrand, pp. 252–285
↑  Thomas J. Quirk, Meghan H. Quirk & Howard F. Horton, Correlation and Simple Linear Regression, Excel 2019 for Environmental Sciences Statistics
https://link-springer-com.rproxy.tau.ac.il/chapter/10.1007/978-3-030-66277-6_6: pp 113-155, 10 April 2021
↑  Casella, G. and Berger, R. L. (2002), "Statistical Inference" (2nd Edition), Cengage, ISBN 978-0-534-24312-8, pp. 558–559.
רגרסיה של ארצות הברית בעקומה: "השינויים באבטלה - צמיחת התמ"ג" עם רווח סמך ברמת ביטחון של 95%.
גרף של נקודות וקווי ריבועים קטנים ליניאריים בדוגמה המספרית של רגרסיה ליניארית פשוטה
קרול או'קונור

| --- | --- |

קרול או'קונור
 לידה:  2 באוגוסט 1924 מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  21 ביוני 2001 (בגיל 76) קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1951 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולג' בדאבלין (1952)  אוניברסיטת וייק פורסט  אקדמיית הסוחר הימי של ארצות הברית  אוניברסיטת מונטנה  תיכון ניוטון 
 צאצאים:  יו או'קונור 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  חמישה פרסי אמי   פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון קרול או'קונור (באנגלית: John Carroll O'Connor; ‏2 באוגוסט 1924 - 21 ביוני 2001), שנודע בשם קרול או'קונור, היה שחקן קולנוע וטלוויזיה, מפיק ובמאי אמריקאי, עם קריירה שהשתרעה על פני ארבעה עשורים. זכה לפרסום בעיקר בזכות גילום דמותו של ארצ'י בנקר בסדרת הטלוויזיה "הכל נשאר במשפחה", ולאחר מכן בסדרת הספין אוף "הבר של ארצ'י בנקר". זכה בחמישה פרסי אמי ובפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

או'קונור נולד במנהטן, ניו יורק, לאליס פטרישיה ואדוארד ג'וזף או'קונור. אביו היה עורך דין שעבד בניו יורק. היה הבכור מבין שלושה אחים. שני אחיו היו רופאים: יו, שנהרג בתאונת אופנוע ב-1961, ורוברט, פסיכיאטר ניו יורקי. או'קונור בילה את מרבית שנות נעוריו ברובע קווינס, אותו מקום שבו התגורר ארצ'י בנקר, הדמות שגילם שנים לאחר מכן. בזמן מלחמת העולם השנייה ביקש לשרת בצי האמריקני, אך נדחה.
הוא למד באוניברסיטת מונטנה, שם פגש את אשתו ננסי, אך עזב באמצע הלימודים כדי לסייע לאחיו יו להתקבל לבית ספר לרפואה באירלנד. במהלך שהותו באירלנד השלים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת דבלין, ושם גם החל לשחק על במת התיאטרון. ב-1956 חזר לאוניברסיטת מונטנה ללימודי תואר שני.
ביוגרפיה > חייו האישיים

או'קונור ואשתו ננסי נישאו באירלנד, ב-28 ביולי 1951, והיו נשואים במשך 50 שנים, עד מותו של או'קונור.
ב-1962, בעודו שוהה ברומא לרגל צילומי הסרט "קלאופטרה", או'קונור ואשתו אימצו ילד בן שישה ימים, יו או'קונור. בנם היחיד נקרא על שם אחיו של או'קונור, שנהרג שנה קודם לכן. כשהיה בן 17 עבד יו כשליח באתר הצילומים של הסדרה "הבר של ארצ'י בנקר", בה כיכב אביו. לאחר מכן יצר או'קונור עבור בנו את תפקיד השוטר לוני ג'יימיסון בסדרה "כחום הלילה". ב-1995 יו התאבד, לאחר שהיה מכור לסמים. לאחר מות בנו, או'קונור הופיע בתשדירי שירות מטעם ארגון "שותפות למען אמריקה נקייה מסמים", והקדיש את שארית חייו להגברת המודעות לנזקי ההתמכרות לסמים. הוא הצליח לשכנע את מדינת קליפורניה לחוקק חוק שאיפשר לבני משפחתו של מכור לסמים, וכן לכל מי שנפגע מפעילותו של סוחר סמים, כולל מעסיקים, להגיש תביעת נזיקין נגד סוחר הסמים. החוק נכנס לתוקף בקליפורניה ב-1997, אומץ לאחר מכן על ידי 11 מדינות נוספות בארצות הברית, וזכה לכינוי "החוק לזכרו של יו או'קונור".
ב-1997 תרמו או'קונור ואשתו מיליון דולר לאוניברסיטת מונטנה, בה למדו ובה הכירו. כהוקרה על תרומתם קראה האוניברסיטה למכון למדיניות ציבורית שבתחומה "מרכז או'קונור", על שם בני הזוג. בשנותיו האחרונות או'קונור אף לימד תסריטאות באוניברסיטה.
או'קונור היה מעשן כבד. ב-1989 עבר ניתוח מעקפים בלבו, וב-1998 עבר ניתוח נוסף, להסרת חסימה של עורק בלבו.
ביוגרפיה > מותו

או'קונור נפטר ב-21 ביוני 2001 בקליפורניה, כתוצאה מהתקף לב שנגרם מסיבוכים של מחלת הסוכרת.
טקס הלווייתו נערך בכנסייה קתולית בלוס אנג'לס, ונכחו בו רוב חברי צוות הסדרה "הכל נשאר במשפחה", לרבות המפיק נורמן ליר. ג'ין סטייפלטון, שגילמה בסדרה את דמותה של אשתו. אדית' בנקר, ושהייתה חברתו הקרובה מאז שנות השישים המוקדמות, נאלצה להיעדר מההלוויה, בשל מחויבותה להצגת תיאטרון שבה שיחקה באותה עת. חברו הטוב והוותיק לארי הגמן נשא הספד. או'קונור נקבר בבית הקברות של ווסטווד וילג' בלוס אנג'לס, כשעל מצבתו הונחה אנדרטה בדמות בנו יו.
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

בודדים הם האמיצים (1962)
לאד, הכלב (1962)
קלאופטרה (1963)
הוואי (1966)
פגיעה בול (1967)
בור המים מספר 3 (1967)
עולמו של בלש (1969)
נועזים בעורף האויב (1970)
שובי אליי (2000)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

הכל נשאר במשפחה (1971-1979)
הבר של ארצ'י בנקר (1979-1983)
כחום הלילה (1988-1994)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה > תפקידי אורח בולטים

בוננזה (פרק אחד, 1963)
הנמלט (פרק אחד, 1964)
מנהרת הזמן (פרק אחד, 1966)
משימה בלתי אפשרית (פרק אחד, 1967)
שולחן לחמישה (6 פרקים, 1996)
משתגעים מאהבה (4 פרקים, 1996-1999)
לקריאה נוספת

O'Connor, Carroll: I Think I'm Outta Here, A Memoir Of All My Families, Pocket Books, New York 1999, ISBN 0-671-01760-8 (אוטוביוגרפיה)
שיר היונה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע נתנאלה
 יצא לאור:  1974 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  4 דק' 
 כתיבה:  שמרית אור 
 לחן:  מתי כספי 
 
"שיר היונה" הוא פזמון שכתבה שמרית אור, הלחין ועיבד מתי כספי וביצעה נתנאלה.
רקע

השיר בוצע על ידי הזמרת נתנאלה בפסטיבל הזמר והפזמון 1974. נתנאלה ששירתה בלהקת חיל האוויר השתתפה בתחרות טרם שחרורה, וביצעה את השיר בעודה לובשת מדי צה"ל. השיר הוגש לתחרות שנתיים קודם לכן, אך לא התקבל אליה.
נתנאלה סיפרה על השיר:"ב-1974 מספר חודשים טרם שחרורי מצה"ל, קיבלתי טלפון שבישר לי שמתי כספי רוצה לתת לי שיר לפסטיבל הזמר. ההפתעה הייתה עצומה. קבענו שניפגש ושהוא ישמיע לי אותו. מאוד התרגשתי. מתי התיישב כשהגיטרה בידיו והחל לשיר, והיופי שבצלילים וההרמוניות העשירות עטפו אותי באושר שלא ידעתי על קיומו. לאחר שסיים אמר: 'טוב, עכשיו בואי ונעבור על השיר'. וכך לימד אותי את השיר".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת תשל"ד (1974) דורג השיר במקום ה-12.
מתי כספי שהלחין את השיר ביצע את השיר באלבומו "צד א' צד ב'" שהוציא בשנת 1978. האלבום כלל גרסאות חדשות שביצע, לשירים שהלחין בעבר לאחרים.
השיר בספרי תווים

פסטיבל הזמר הישראלי תשל"ד 1974, עמ' 12, הוצאת נגן, 1974. (הספר בקטלוג ULI)
רחל כוכבי, הנרי קלאוזנר, גיל אלדמע (עורכים), שירי מקהלה, עמ' 4, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך, 1975. (הספר בקטלוג ULI)
מתי כספי, ברית עולם, עמ' 74, הוצאת י. שרברק, 1980. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  נתנאלה, באתר האינטרנט של מתי כספי
↑  איתמר זהר, עוד שיר שלא זכה בפסטיבל הזמר ונהפך לקלאסיקה, באתר הארץ, 30 באפריל 2018
↑  עושה שלום: נתנאלה שבה ל"שיר היונה", באתר ynet, 31 באוגוסט 2014
שחיטה שאינה ראויה

| --- | --- |
 משנה:  מסכת חולין, פרק ה', משנה ג'
 תלמוד בבלי:  מסכת חולין, דף פ"א, עמוד ב' (ובדפים הבאים)
 משנה תורה:  ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק י"ב, הלכה ו'
 
שחיטה שאינה ראויה היא הגדרה הלכתית לשחיטה שאינה מכשירה את בשר הבהמה לאכילה.
כאשר הבעיה היא שהשחיטה נעשתה שלא כהלכה - היא לא נחשבת שחיטה והבהמה נבלה. כאשר השחיטה נעשתה כהלכה ויש בעיה אחרת שבגללה הבהמה אסורה באכילה: לדעת רבי שמעון כיון שהיא שחיטה שאינה ראויה היא לא נחשבת שחיטה, ואילו לדעת רבי מאיר היא נחשבת שחיטה וחלים עליה כל הדינים הנלווים לשחיטה.
המחלוקת

הדיון בין רבי מאיר לרבי שמעון במקורו הוא באדם השוחט בעל-חיים שנמצא טרפה, כך שהשחיטה איננה מכשירה אותו לאכילה, או באדם השוחט לעבודה זרה כך שבעל-החיים נאסר בהנאה, או באדם ששוחט בהמה או עוף שהזיקו ונפסקה עליהם סקילה ובשרם אסור בהנאה, כך שהשחיטה אינה מתירה את הבשר לאכילה. חכמים סבורים ששחיטה כזו נחשבת לשחיטה ורבי שמעון סבור ששחיטה שאיננה ראויה לא חשובה לשחיטה, ודיני התורה החלים על שחיטה בדרך כלל אינם חלים על שחיטה כזו.
מחלוקתם של רבי מאיר ורבי שמעון היא בעיקר בשתי דוגמאות מסוימות: איסור שחיטת בהמה ובנה ביום אחד, ומצוות כיסוי הדם. לטענת חכמים ששחיטה שאינה ראויה נחשבת לשחיטה - איסורים אלה חלים גם בשחיטה שאינה ראויה, ואילו לדברי רבי שמעון ששחיטה שאינה ראויה כלל לא נקראת שחיטה, איסורים אלה לא חלים על שחיטה כזו.
המחלוקת > ב"אותו ואת בנו"

רבי מאיר מביא ראיה לדבריו מאיסור שחיטת קדשים בחוץ. התורה אוסרת לשחוט בהמות שהוקדשו לשם קרבן מחוץ לעזרה שבבית המקדש, וזאת למרות שבהמה כזו איננה ראויה לאכילה, שכן בהמה שהוקדשה לקרבן אסורה בהנאה. מוכח מכאן כי דינים התלויים בשחיטה חלים גם על שחיטה שאינה ראויה. לעומתם, רבי שמעון מביא ראיה נגדית מהפסוק "וטבוח טבח והכן", שאמר יוסף לכבוד אחיו שבאו לראותו במצרים. ההוכחה מכך היא שכאשר מדובר בשחיטה שאינה כשרה - כמו שסביר שהיה במצרים - אין זה נקרא "שחיטה" אלא "טבח".
רבי שמעון מבכר את הראיה שלו על פני הראיה של חכמים, מכיוון שהפסוק הזה עוסק בשחיטת חולין, כלומר שחיטה רגילה שאיננה בקדשים, ולדבריו, כדי לדעת מה היא הנקראת שחיטה בדיני חולין, יש לחפש אסמכתאות בפסוקים שהם מענייני האיסור, ולא ללמוד מאיסור שחיטת קדשים בחוץ. על כך משיב רבי מאיר, שאיסור אותו ואת בנו (שחיטה בהמה ובנה ביום אחד), אינו נוהג רק בחולין אלא גם בקדשים.
מכוח תשובה זו, פסק רבי יהודה הנשיא כרבי מאיר באותו ואת בנו.
המחלוקת > בכיסוי הדם

גם במצוות כיסוי הדם סבור רבי מאיר ששחיטה שאינה ראויה נחשבת לשחיטה, שכן ב"שחוטי חוץ" נאמר "איש איש מבית ישראל אשר ישחט שור או כשב או עז במחנה או אשר ישחט מחוץ למחנה ואל פתח אהל מועד לא הביאו להקריב קרבן ל-ה' לפני משכן ה' דם יחשב לאיש ההוא דם שפך ונכרת האיש ההוא מקרב עמו". גם במצוות כיסוי הדם נאמרה שפיכה - "על הארץ תשפכנו כמים", וכשם שבשחוטי חוץ הבהמה אסורה באכילה, כך גם מצוות כיסוי הדם נוהגת גם בבהמה שאסורה באכילה.
לעומת זאת סבור רבי שמעון ששחיטה שאינה ראויה אינה נחשבת לשחיטה, שכן במצוות כיסוי הדם נאמר בין השאר "וְאִישׁ אִישׁ מִבֵּית יִשְׂרָאֵל וּמִן הַגֵּר הַגָּר בְּתוֹכָם אֲשֶׁר יֹאכַל כָּל דָּם וְנָתַתִּי פָנַי בַּנֶּפֶשׁ הָאֹכֶלֶת אֶת הַדָּם וְהִכְרַתִּי אֹתָהּ מִקֶּרֶב עַמָּהּ". מכיוון שבפסוק כתוב "אשר יאכל", ניתן להסיק שמדובר בבהמה שעשויה לאכילה והשחיטה גם היא הייתה שחיטה הראויה להכשיר את בהמה לאכילה. על כך משיב רבי מאיר, ש"יאכל" בא למעט את האיסור, בשחיטת עוף טמא. אך תשובה זו אינה נראית לרבי שמעון, כן מה לי לחלק בין עוף טמא לבהמה טרפה שלא הותרה על ידי השחיטה, הרי שניהם אסורים באכילה.
מכוח תשובה ניצחת זו, פסק רבי יהודה הנשיא כרבי שמעון בכיסוי הדם.
הכרעת המשנה

רבי יהודה הנשיא, מסדר המשנה, פסק כרבי מאיר בעניין איסור אותו ואת בנו לא תשחטו ביום אחד, כך ששחיטה שאינה ראויה נחשבת שחיטה וחל איסור לשחוט אב ובן באותו יום, מכיוון שראיותיו של רבי מאיר בנידון מסתברות יותר בעיניו, ולעומת זאת בדיני כיסוי הדם פסק רבי יהודה הנשיא כרבי שמעון, ששחיטה שאינה ראויה אינה נחשבת שחיטה, ולכן אין מצווה לכסות את הדם, מכיוון שכאמור בנידון זה ראיותיו ניצחות יותר. וכן נפסק להלכה.
חריגים

שחיטה שאינה ראויה עוסקת בבהמה שבכל מקרה אסורה באכילה. עם זאת, קיים מקרה בו שחיטה אחת מועילה כדי להתיר שתי בהמות - בן פקועה; בן פקועה הוא עובר שנמצא בבטן בהמה במהלך שחיטתה, וההלכה קובעת כי שחיטת האם מועילה כדי להתיר את העובר לאכילה. ניתן היה לחשוב כי מכיוון שחכמים סבורים ששחיטה שאינה ראויה נקראת שחיטה, על אף שהבהמה האם אינה מותרת באכילה מסיבותיה היא עוברה כן יהיה מותר באכילה. אך להלכה אין זה כך, וחכמים מסכימים שהגם ששחיטה שאינה ראויה נקראת שחיטה, אין היא מספיקה כדי להתיר בהמה - גם בן פקעה - באכילה.
באופן חריג, לדעתו של רבי שמעון שסבור ששחיטה שאינה ראויה אינה נקראת שחיטה, מודה הוא בכך שיש כוח בשחיטה כזו לטהר בהמה מידי טומאת נבלה. הנימוק לכך מבוסס על המקרא בנוגע לטומאת נבלה: ”וכי ימות מן הבהמה אשר היא לכם לאכלה וטמאה עד הערב.” מהמילים "מן הבהמה" ניתן להסיק כי התורה רומזת לכך שיש סוגי בהמות שאינן מטמאות בטומאת נבלה - רבי שמעון סבור כי אלה בהמות שנשחטו לפני מיתתן.
ראו גם

חולין בעזרה
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת חולין, פרק ה', משנה ג' ומשנה, מסכת חולין, פרק ו', משנה ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ', עמוד ב'.
↑  ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק ט"ז.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ"ה, עמוד א'.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ז.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ז, פסוק י'
↑  וזאת מכיוון שנימוקיו נראים יותר לשיטתו, ראו בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ"ה, עמוד ב'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק י"ב, הלכה ו' באותו ואת בנו, ומשנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק י"ד, הלכה ו' בכיסוי הדם.
↑  ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ט.
שיר הכד

זיוה ארבל, שהיוותה השראה לכתיבת השיר
שיר הכד, הידוע גם בשם הכד, הוא מקלאסיקות הזמר העברי. מילותיו נכתבו על ידי המשורר והשחקן אברהם חלפי, והוא הולחן בידי המלחין והפזמונאי מרדכי זעירא. את השיר עיבד גיל אלדמע. לשיר ביצועים רבים, בין היתר בוצע בידי שושנה דמארי, ברכה צפירה, טובה פרדו, עוזי מאירי, הגבעטרון, עופרה חזה ושלמה ארצי.
הרקע לכתיבת השיר

זיוה ארבל, קצינת קשר בפלמ"ח, צולמה ביולי 1948 בידי הצלם הצבאי בוריס כרמי כשהיא לוגמת מתוך כד. הצילום התפרסם בביטאון הצבאי "במחנה", ומתחתיו נכתבה השורה ""מי מקנא בכד?". חלפי התרשם מהצילום וכתב בהשראתו את השיר.
לחן

מרדכי זעירא שיתף פעולה עם משוררים רבים, בין היתר עם אברהם חלפי. זעירא, שטען כי מלחיני הארץ צריכים לשאוב השראה מהמוזיקה היהודית, הלחין את צלילי הפתיחה של שיר הכד בעקבות נוסח 'אקדמות' לחג השבועות.
הערות שוליים

↑  יובל אזולאי, החתיכה של הפלמ"ח, באתר הארץ, 27 באפריל 2009
↑  מנהיגות בזמר העברי, באתר משרד החינוך, המזכירות הפדגוגית, אגף אמנויות המטה לתרבות ישראל, הפיקוח על החינוך המוזיקלי, ‏2013
↑  מרדכי זעירא, באתר מרכז לחקר המוסיקה היהודית באוניברסיטה העברית בירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: c2158eca-15b9-4fcf-8d41-62ef8d853fe9
שבט נפתלי

בול המוקדש לשבט נפתלי
שֵׁבֶט נַפְתָּלִי הוא אחד משבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך. הוא נקרא על שם אבי השבט, נפתלי בן יעקב ובלהה.
ברכות לשבט > ברכת יעקב

”נַפְתָּלִי, אַיָּלָה שְׁלֻחָה--הַנֹּתֵן, אִמְרֵי-שָׁפֶר.” (בראשית, מ"ט, כ"א).
ברכות לשבט > ברכת משה

בברכת משה לשבטים בפרשת וזאת הברכה נאמר
”וּלְנַפְתָּלִי אָמַר נַפְתָּלִי שְׂבַע רָצוֹן וּמָלֵא בִּרְכַּת ה' יָם וְדָרוֹם יְרָשָׁה” (דברים, ל"ג, כ"ג).
השבט במדבר > משפחות השבט

ארבע משפחות השבט שנמנו בתורה פעמיים היו יַחְצְאֵל, גוּנִי, יֵצֶר וְשִׁלֵּם. ברשימות שבדברי הימים 'שִׁלֵּם' מנוקד 'שַׁלּוּם', ו'יַחְצְאֵל' מנוקד 'יַחֲצִיאֵל'. בניגוד לרוב השבטים ובדומה לשבטים דן, וזבולון, חסר לשבט זה פירוט גנאלוגי ברשימות הללו.
השבט במדבר > סמלי השבט

הדגל של שבט נפתלי היה ציור של איילה על רקע אדום עדין כיין צלול ואבן החושן שלו היא אחלמה או שבו. החודש המקושר לשבט נפתלי הוא חשוון או כסלו או אדר.
השבט במדבר > נשיאי השבט

במפקד הראשון מוזכר אֲחִירַע בֶּן עֵינָן. מוזכר 4 פעמים בספר במדבר. הקריב את קורבנות הנשיאים ביום השנים עשר (12) לחנוכת המשכן.
בסיפור המרגלים, נַחְבִּי בֶּן-וָפְסִי (במדבר, י"ג, ט"ו), ובמפקד השני בסוף ספר במדבר, בפרשת מסעי, פדהאל בן עמיהוד.
השבט במדבר > המסע במדבר

בזמן מסעם של בני ישראל במדבר, חנה שבט נפתלי במחנה שבט דן, שהיה מצפון למשכן.
היה שלישי במחנה זה.
במפקד הראשון שערך משה רבנו במדבר הוא מנה 53,400 איש.
במפקד השני שערך משה רבנו במדבר הוא מנה 45,400 איש.
נחלת השבט

שבט נפתלי התנחל בחלק המזרחי של הגליל באזור עמק החולה, בקעת גינוסר וחופי הכנרת.
נחלת שבט נפתלי או כפי שהיא מכונה "ארץ נפתלי", מצויה בצפון-מזרח ארץ ישראל. היא השתרעה מהגבול הצפוני של ארץ ישראל - קו חצביה - צידון לאורך נהר הליטני עד לנחל יששכר בדרום, וכללה מספר ערים כגון עין חצור. נחלת שבט נפתלי תחומה נהר הירדן, ימת החולה וים כנרת במזרח, ועם נחלת שבט אשר ונחלת שבט זבולון. סביבת הר תבור היא נקודת המפגש לשלושת השבטים.
ארץ נפתלי נחשבה לחבל ארץ גדול. בתור שכזו היא אחד מאזורים הנכלל בתיאור הארץ מפי משה כאשר הוא עולה להר נבו, לפני פטירתו. וכך מתואר בספר דברים: וַיַּעַל מֹשֶׁה מֵעַרְבֹת מוֹאָב, אֶל-הַר נְבוֹ, רֹאשׁ הַפִּסְגָּה, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי יְרֵחוֹ; וַיַּרְאֵהוּ ה' אֶת-כָּל-הָאָרֶץ אֶת-הַגִּלְעָד, עַד-דָּן. וְאֵת, כָּל-נַפְתָּלִי, וְאֶת-אֶרֶץ אֶפְרַיִם, וּמְנַשֶּׁה; וְאֵת כָּל-אֶרֶץ יְהוּדָה, עַד הַיָּם הָאַחֲרוֹן.
השבט בארץ ישראל

שבט נפתלי השתתף במלחמות דבורה הנביאה ומבני שבט זה יצא ברק בן אבינועם, מצביא מלחמת דבורה, בן היישוב קדש נפתלי שבנחלת נפתלי. כמו כן השבט השתתף במלחמתו של השופט גדעון בן יואש במדיינים (שופטים, ו', ל"ה).
הגיבור הראשי של הספר אחיקר החכם, נחשב בספר טוביה הגנוז לאחד מגולי עשרת השבטים, מבני שבט נפתלי.
הערות שוליים

↑  בראשית מו כד, במדבר כו מח
↑  דברי הימים א ז יג
↑  במדבר רבה, פרשה ב', פסקה ז'.
↑  שמות רבה, פרשה ל"ח, פסקה ט'.
↑  רבי פינחס ברבי יעקב הכהן, קידוש ירחים לחודש מרחשון.
↑  אלעזר החזן, קידוש ירחים לחודש כסלו וקדושתא לראש חודש מרחשון.
↑  רבי אברהם בן עזריאל, ערוגת הבושם, חלק א' עמוד 289. רבי יוסף ג'יקטיליה, שערי אורה, סוף שער ה'.
↑  ספר דברים, פרק ל"ב, פסוקים א'–ב'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558118705171  LCCN: sh85089705 
הדגל של שבט נפתלי
נחלות שבטי ישראל
שארל גונו

.
| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1818 פריז, צרפת 
 פטירה:  18 באוקטובר 1893 (בגיל 75) סן-קלו, צרפת 
 שם לידה:  Charles-François Gounod 
 מקום קבורה:  בית הקברות אוטויי 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז, אוניברסיטת סן לואי 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית, סימפוניה, אורטוריה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 בן או בת זוג:  Anna Zimmerman 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא (1839)  קצין גבוה בלגיון הכבוד (12 ביולי 1880)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1871)  מפקד בלגיון הכבוד (6 בדצמבר 1877) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
שארל פרנסואה גונו (בצרפתית: Charles Gounod‏; 17 ביוני 1818 – 18 באוקטובר 1893) היה מלחין ומחבר אופרות צרפתי.
קורות חייו

גונו נולד בפריז. את הקריירה המוזיקלית החל שארל גונו בקונסרבטואר של פריז, וב-1839 במסגרת למודיו זכה ב"פרס רומא" היוקרתי (בזכות הקנטאטאה "פרנאן"). בין מוריו בקונסרבטואר היה ז'אן פרנסואה לסואר.
לאחר שסיים את לימודיו החל לנגן בעוגב בכנסייה וחיבר במסגרת עיסוקו מוזיקה דתית. האופרה הראשונה שכתב ב-1851, "סאפו" - לבקשתה של הזמרת והדיווה פולין גארסיה-ויארדו, נכשלה כישלון חרוץ, אולם הוא לא התייאש והמשיך בכתיבת אופרות, עד שלאחר הרבה קשיים ושינויים זכתה "פאוסט" (על-פי היצירה הגדולה של גתה) להצלחה גדולה (הצגת הבכורה שלה הייתה במרץ 1859).
בסך הכול כתב גונו שלוש עשרה אופרות, מהן זכו להצלחה בעיקר "פאוסט" ו"רומיאו ויוליה", שהוצגה לראשונה ב-1867. בשנות חייו האחרונות התרכז גונו בכתיבת מוזיקה כנסייתית, והיצירה החשובה מתקופה זאת היא אווה מריה. זו נעימה שהליווי שלה הוא הפרלוד הראשון מתוך הפסנתר המושווה של יוהאן סבסטיאן באך. בסוף חייו זכה לכבוד רב, שימש מנצח ליצירותיו והשתתף ביסוד "האגודה המוזיקלית של אלברט הול" בלונדון.
גונו נפטר בפריז מדלקת קרום המוח; יצירתו האחרונה (בדומה למוצרט לפניו) הייתה "תפילת ההשכבה" והפכה לתפילת ההשכבה לו עצמו.
יצירתו

האופרה המפורסמת שכתב גונו, "פאוסט", מבוססת על ספרו המפורסם של גתה, והיא מתארת את קורותיו של פילוסוף זקן המוכר את נשמתו לשטן כדי לחזור לימי נעוריו וכדי להתאהב שנית. בגרמנית נקראת אופרה זו "מרגריטה" כדי להבדילה מ"פאוסט" של גתה ככל האפשר שכן הגרמנים רואים באופרה זו פרודיה עלובה ליצירת הענק של גתה. האופרה (לאחר השינויים שחלו בה בשנת 1859) כוללת אריות נהדרות וקטעי מקהלה מרשימים כמו "מקהלת החיילים" (אשר מקורה באופרה אחרת של שארל גונו - "איוון האיום") אך גם קטעים תזמורתיים כמו "כרוח חרישית".
מבין יצירותיו התזמורתיות של גונו:
סימפוניה מס' 1 ברה מז'ור
סימפוניה מס'2 במי במול מז'ור
סימפוניה קטנה ל-9 כלי נשיפה
מבין יצירותיו המקהלתיות של גונו:
"הגאולה"
"מוות וחיים"
רקוויאם
ביצועים של יצירותיו

ורדה קוטלר ביצעה בתקליטור Mélodies londoniennes מיצירותיו של שארל גונו, התקליטור זיכה את קוטלר בשנת 2002 בפרס השנתי הצרפתי "ויקטואר דה לה מיוזיק קלאסיק" (Victoires de la musique classique)‏.
הערות שוליים

↑  http://www.charles-gounod.com/disco/melodies.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261924105171  PLWABN: 9810582904005606  BIBSYS: 90066574  BNC: 000118043  BNE: XX1068252  BnF: cb138946384 (data)  CANTIC: a10181647  CiNii: DA04249827  GND: 118718312  ICCU: CFIV023055  ISNI: 0000 0001 2278 0819  LCCN: n79107989  LNB: 000035973  Léonore: 168148  MusicBrainz: cd4636e1-06a3-41fc-848a-624b84bbb023  NDL: 00902357  NKC: jn19990002796  NLA: 36173416  NLG: 130129  NLK: KAC200305954  NSK: 000101749  NTA: 070427755  RERO: 02-A003311428  SELIBR: 188507  SNAC: w6jq16d8  SUDOC: 026898705  Trove: 1223925  ULAN: 500487304  VcBA: 495/117337  VIAF: 32183285   WorldCat (עם VIAF): 32183285
שירים עצובים שהלחנתי בשמחה

שירים עצובים שהלחנתי בשמחה הוא אלבום אולפן מאת המוזיקאי והזמר רפי פרסקי שראה אור בשנת 2017.
פרסקי החל לעבוד על האלבום המכיל חמישה שירים בלבד זמן קצר מאוד לאחר שסיים לעבוד על אלבומו החמישי "חדר צדדי", כשהוצע לו להשתתף באלבום שירי משוררים. הוא הלחין את שירו של המשורר דוד אבידן "רגע לפני אחרון". בעקבות ביטול הפרויקט, החליט פרסקי להמשיך ולעבוד על שירי משוררים נוספים - זלדה ויונה וולך, וזהו אלבומו הראשון בו לא כתב את מילות השירים. את וולך הכיר פרסקי בילדותו, כשהיה גר בשכנות לביתה בקריית אונו, ועל ההיכרות הזו העיד בהמשך כי השפיעה על הכתיבה שיצר. באלבום משתף פרסקי את בתו, תמר, בדואט ובקולות רקע וכן את בת זוגו לשעבר העיתונאית ואשת הטלוויזיה אלימור זילברמן.
את יציאת האלבום לא ליוו הופעות. לשיר "אהבותי המתה" הופק קליפ שצולם באולפן ההקלטות.
רשימת השירים באלבום

אהובתי המתה (מילים: יונה וולך) 3:36
החול הדק החול הנורא (מילים: זלדה) 3:50
רגע לפני אחרון (מילים: דוד אבידן) 4:05
חדשות בינלאומיות (מילים: דוד אבידן) 3:19
שני יסודות (מילים: זלדה) 3:23
השתתפו בהקלטות

רפי פרסקי: שירה, גיטרה אקוסטית, הפקה מוזיקלית
צח דרורי: עיבוד כלי מיתר, תכנותים, פסנתר
ענת פיירסטון: בס
ניר מנצור: תופים, כלי הקשה
קרן טננבאום: כינור
נועם חיימוביץ' ויינשל: ויולה
הילה אפשטיין: צ'לו
אודי רז: טובה
אביב בכר: עוד
שי חזן: קונטרבס
תמר פרסקי: שירה ב"רגע לפני אחרון" ו"שני יסודות"
אלימור זילברמן: קולות ב"שני יסודות"