stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נדיתו

נדיתו או נדתם היו קבוצות נשים בעלות מעמד משפטי מיוחד בחברה הבבלית, שחיו במקדשים, בעיקר מקדשים שומריים. הן היו אמורות בעיקרון להישאר בבתוליהן והיה מותר להן לעסוק בפעילות כלכלית, לצבור רכוש ולאמץ ילדים, בעיקר ילדי שפחות.
בדרך כלל נשים אלו היו חלק מן האליטה, לעיתים קרובות ממשפחות המלוכה. עצמאותן הכלכלית התבססה על הנדוניה שלהן, שאותה לא הורשו להעביר לגבר, וזאת בניגוד לנשים נשואות שהיו משוללות רכוש משל עצמן. במותן עבר רכושן לקרובי משפחה גברים או לילדים שאימצו.
במקדש איננה בארך, שם חיו כוהנות נדיתו, נמצאו לוחות ועליהן טקסטים מעלילות גלגמש, מכאן מסיקים שהן ידעו קרוא וכתוב.
חוקי חמורבי מתייחסים למעמד הנדיתו במספר מקומות, בין השאר מוזכרת חובת בני משפחות הנדיתו לספק את צורכיהן, זכותן לאמץ ילדי שפחות. בנוסף, יש גם מספר רב של מסמכים משפטיים פרטיים בבבל העתיקה, שבהם נשים אלה פועלות כשותפות חוזיות בעסקאות ולעיתים קרובות כנושים.
פעילות מינית מוגבלת הייתה מותרת לכוהנות גדולות ממעמד הנדיתו, במקדש נדיתו שבארך הכוהנת הגדולה בחרה למיטתה בחג השוויון כהירוס-גמוס גבר צעיר שייצג את דומוזיד.
לקריאה נוספת

Rivkah Harris: The nadītu-woman. בתוך: Robert D. Biggs u. a.: Studies presented to A. Leo Oppenheim. Chicago, 1964, עמודים. 106–135.
הערות שוליים

↑  למשל חוקים 144–146 וכן סעיף 178
ניקולה ג'ורישיץ'

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 2004 (בן 20) גנט, בלגיה
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2020–   2020–2021:  מגה לקס   ← אוקק בלגרד
 
ניקולה ג'ורישיץ' (בסרבית: Никола Ђуришић; נולד ב-23 בפברואר 2004) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד במגה לקס.
קריירה

ג'ורישיץ' נולד בגנט, בלגיה, בעת שאביו, הכדורגלן דושקו ג'ורישיץ' שיחק בלוקרן הבלגית. אימו, וסנה צ'יטקוביץ' (אנ'), הייתה שחקנית כדורעף שאף שימשה כקפטנית נבחרת סרביה בכדורעף נשים. בצעירותו נדד ג'ורישיץ' ממדינה למדינה בהתאם למועדונים בהם שיחקה אימו, ובגיל שמונה עבר לגור בבלגרד. ב-2017 הצטרף למחלקת הנוער של מגה לקס. בעונת 2020/2021 העמיד בטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול ממוצעים של 16.9 נקודות, 7.6 ריבאונדים, 5.6 אסיסטים וחטיפה אחת למשחק, ונבחר לחמישיית הטורניר. בעונת 2021/2022 הוביל את קבוצתו לזכייה בטורניר ונבחר ל-MVP של הטורניר.
בספטמבר 2020 הושאל לעונה אחת לקבוצת הבוגרים של אוקק בלגרד, וב-29 משחקי העונה הסדירה העמיד ממוצעים של 16.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ושלושה אסיסטים למשחק. ב-11 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של מגה לקס, וב-23 בפברואר 2022, כשמלאו לו 18 שנים, חתם על חוזה מקצועני בקבוצה.
קריירה > קריירת נבחרות

ביולי 2021 ייצג את נבחרת סרביה בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, ובשלושה משחקים העמיד ממוצעים של 7.7 נקודות, 1.3 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק.
בפברואר 2022 החל לייצג את הנבחרת הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 בפברואר, יומיים לאחר יום הולדתו ה-18, ורשם 7 נקודות, 4 ריבאונדים, אסיסט אחד ו-3 חטיפות ב-20 דקות משחק בניצחון נבחרתו 75–63 על סלובקיה.
הערות שוליים

↑  Novi NBA projekat Mege je sin naše čuvene odbojkašice: Upoznajte jednog od najvećih talenata Srbije, Telegraf.rs (בסרבית)
↑  It's all in the family for young talents at ANGT Finals | Adidas Next Generation Tournament, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  Ringier, TANDEM ZA BUDUĆNOST NAŠE KOŠARKE Jedan je novi Nikola Jokić, drugi je debitovao sa 16 godina u ABA ligi, a obojica su Megini zlatni juniori, Sportal (ב־)
↑  Nikola Đurišić, Košarkaški klub Mega MIS
↑  Players | Adidas Next Generation Tournament, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  Adidas Next Generation Tournament, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  Djurisic named ANGT Finals MVP after helping Mega to title | EuroLeague, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  Pretty in pink: Mega beat NGS celebrate first ANGT crown | Adidas Next Generation Tournament, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  U18 Mega Mozzart Belgrade vs U18 Next Generation Select Team 21 May 2022 10:30 | Adidas Next Generation Tournament, Euroleague Basketball (באנגלית בריטית)
↑  ABA liga j.t.d, MEG - FMP > Match : ABA League, ABA Liga (באנגלית)
↑  Poklon za 18. rođendan Nikole Đurišića: Prvi profesionalni ugovor sa Megom Mozzart | MozzartSport, mozzartsport.com (בסרבית)
↑  Nikola DJURISIC at the FIBA U19 Basketball World Cup 2021, FIBA.basketball (באנגלית)
↑  Serbia v Slovakia boxscore - FIBA Basketball World Cup 2023 European Qualifiers - 25 February, FIBA.basketball (באנגלית)
↑  Javna medijska ustanova JMU Radio-televizija Vojvodine, Đurišić: Fenomenalan debi - nisam mogao bolje da zamislim; Ristić: Po novu pobedu u Slovačkoj, JMU Radio-televizija Vojvodine
↑  Srpski biser nakon debija za reprezentaciju: Adekvatan poklon za 18. rođendan, NOVA portal, ‏2022-02-26 (ב־)
נאוקרטיס

| --- | --- |

צלחת קישוטית ועליה ספינקס יושב, נאוקרטיס, המאה ה-6 לפנה"ס
 מידות
 גובה מעל פני הים:  −9 מ' 
 מיקום
 מדינה:  מצרים 
 קואורדינטות:  30°54′00″N 30°37′00″E﻿ / ﻿30.9°N 30.616667°E﻿ / 30.9; 30.616667
  (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםנאוקרטיס(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםנאוקרטיס
 
נאוקרטיס (ביוונית עתיקה - Ναύκρατις; בתרגום חופשי "השולטת בים", "גבירת הימים". מהפועל היווני ναυκρατέω, "לשלוט בים") הייתה עיר במצרים העתיקה, שניצבה על גדת השלוחה המערבית ביותר של הדלתא של הנילוס, 72 קילומטרים מדרום-מזרח לים התיכון ולאלכסנדריה, בירת מצרים התלמית. נאוקרטיס הייתה המושבה היוונית הראשונה במצרים, ובמשך זמן רב הייתה גם המושבה היחידה. לנאוקרטיס תפקיד חשוב במגע בין התרבות היוונית והתרבות המצרית.
האתר בו שכנה העיר הוא כיום אתר עתיקות בעל חשיבות רבה, מקור לחפצי אמנות נדירים ביופיים המצויים במוזיאונים ברחבי העולם וגם מקור של כמה מהכתובות היווניות העתיקות ביותר שנמצאו.
רקע

ראיות ארכאולוגיות מעידות כי ההיסטוריה של המגע בין יוון העתיקה ומצרים העתיקה מתחילה בתקופת יוון המיקנית וייתכן שאף בתקופת התרבות המינואית הפרוטו-יוונית. היסטוריה זו לא הייתה בתחילתה היסטוריה של התיישבות, אלא היסטוריה של סחר, ולא נוסדו מושבות של קבע בתקופות אלו.
לאחר קריסת התרבות המיקנית, ולאחר תקופת המעבר ביוון (מ-1100 לפנה"ס עד 750 לפנה"ס), החל "רנסאנס" של התרבות היוונית במהלך המאה ה-7 לפנה"ס, שהביא לחידוש הקשר עם שתי תרבויות הנהר הגדולות - מסופוטמיה ומצרים.
הדיווח הראשון על יוונים במצרים במאה ה-7 לפני הספירה מופיע בספרו של הרודוטוס "היסטוריות", ומספר על פיראטים איונים וקארים שעלו על שרטון בדלתת הנילוס. כן מספר הרודוטוס על מנוסתו של הפרעה פסאמטיכוס הראשון (664 - 610 לפנה"ס), בן השושלת ה-26 של פרעוני מצרים, שהודח מכסאו וביקש את עצת האורקל של האלילה לטו ששכן בעיר בוטו שבדלתת הנילוס, וזו ייעצה לו כי יחפש את עזרתם של "אנשים קשוחים" ש"יגיעו מהים". פסאמטיכוס ראה את שריון הארד של הפירטים שעלו על שרטון, והציע להם תגמול אם יסייעו לו לשוב לשלטון. כאשר הצליח לשוב בחזרה לשלטון, היה נאמן למילתו והעניק לפירטים חלקת אדמה.
היסטוריה > בכתבי הרודוטוס

בשנת 570 לפנה"ס פרעה חפרע הוביל את 30,000 צאצאיהם של הקארים והאיונים כנגד צבאו של מצביא מורד הידוע כיעחמס השני ומוכר בכינויו היווני "אמאסיס". על אף שלחמו בגבורה, הפסידו היוונים בקרב ויעחמס הפך לפרעה. על פי הרודוטוס נשלחו שרידי הלוחמים היוונים לממפיס, על מנת שיגנו עליו מפני המצרים המקומיים. בתמורה לשירותים אלו נטה להם חסד והתיר להם להתיישב בעיר נאוקרטיס. ניתן להבין מהרודוטוס כי במקום היה קיים יישוב, אך יש להניח כי הוא היה יישוב קטן בו ישבה תערובת של מצרים, יוונים ואולי אף פיניקים. הארכאולוגים סבורים כי העיר הייתה מיושבת משנת 625 לפנה"ס.
העיר הפכה בזמנו של יעחמס לנמל חשוב, שהיווה חוליה חשובה בקשר עם המערב. יש להניח כי יעחמס ייסד את העיר היוונית מרצון להכיל את האוכלוסייה היוונית ולרכז אותה במקום בו תהייה נתונה לשליטתו. לא היה מדובר בעיר-מדינה, אלא בעמדת סחר בינלאומית חשובה. על פי הרודוטוס המקדש הידוע כ"הלניון" היה מיזם משותף אותו מימנו תשע ערי מדינה מזרחיות ביוון - ארבע ערים איוניות - כיוס, קלזומנאי, טאוס ופוקיאה; ארבע ערים דוריות: רודוס, הליקרנסוס, קנידוס ופאסליס; ועיר אחת איולית: מיטילנה. מילטוס, סאמוס ואגינה הקימו מקדשים נפרדים. כך, לפחות שתים עשרה ערי מדינה יווניות עבדו בשיתוף פעולה שלא רק שהיה נדיר, אלא נמשך לאורך זמן.
לפי הוראת השלטון המצרי, נאוקרטיס הייתה המקום היחיד שבו הותר ליוונים לסחור במצרים. הייתה שם כנראה מצודה מצרית שאנשיה פיקחו על הסוחרים, שחויבו לשלם מיסים ונאסר עליהם לשאת נשים מצריות. בשלב מסוים בתקופת השלטון הפרסי, התארגן היישוב היווני במקום כפוליס יוונית.
היסטוריה > לאחר ייסוד העיר

המצרים ייצאו ליוון דגנים, וכן בדים ופאפירוס, והיוונים סיפקו למצרים כסף, עצים, שמן זית ויין. אך חשיבות העיר לא הייתה רק בתחום המסחר, נאוקרטיס והמצודות שבאו לאחריה באזור הדלתא, הפכו למקור חשוב לשכירי חרב עבור פרעוני השושלת ה-26 שישבו בעיר הבירה סאיס הסמוכה לנאוקרטיס. שריון ההופליט של היוונים, הטקטיקה אותה יישמו, וניסיונם הימי היו גורם מכריע במלחמות הפנימיות במצרים של השושלת ה-26.
נאוקרטיס הפכה למקור השראה ליוונים שנחשפו לפלאי התרבות והארכיטקטורה המצרים, אליהם לא נחשפו מאז תקופת הארד. חפצי אמנות מצרים החלו לזרום בנתיבי הסחר ונמצאו בבתיהם ובסדנאותיהם של האיונים, ודרך אגינה, אל ערי המדינה של יוון היבשתית. המצרים היו פחות פתוחים להשפעה היוונית בשלב זה.
הממצאים בנאוקרטיס תרמו מאוד להבנת התפתחות הכתב היווני, וכמה מהכתובות האיוניות העתיקות ביותר נמצאו שם על גבי חרסים.
המשנה במסכת עבודה זרה (עבודה זרה מד ב) מזכירה פילוסוף בשם פרוקלוס בן פלוספוס שעמד בשיח עם רבן גמליאל בנוגע לכך שזה רחץ בבית מרחץ שהיה בו פסל של אפרודיטה. פרוקלוס זה מזוהה עם פילוסוף בשם פרוקלוס איש נאוקרטיס.
כיבושי אלכסנדר הגדול והקמת אלכסנדריה הביאו לירידה בחשיבותה של נאוקרטיס, שהייתה עד אז נמל עיקרי במצרים. העיר נותרה מיושבת עד תחילת ימי הביניים, ורשומות של בישופים מזכירות את שמה. לאחר מכן ננטשה.
ארכאולוגיה

האתר התגלה על ידי פלינדרס פיטרי, שחפר במקום בשנים 1884–1885. לאחריו חפר במקום ארנסט ארתור גרדנר בשנת 1899, ולבסוף דייוויד ג'ורג' הוגארת בשנת 1903.
הארכאולוגים מיקדו את תשומת לבם בשני אזורים ברבעים הצפוני והדרומי של העיר. בקצה הדרומי של העיר היה מחסן סחורות גדול (מסומן כ-A בשרטוטו של פיטרי), ומעט צפונה לו מקדש עשוי מלבני בוץ המוקדש לאלה אפרודיטה בגודל של כ-14 מ' X 8 מ'. ממזרח למקדש זה נמצא בית חרושת קטן לייצור חרפושיות.
בצד הצפוני נמצאו חורבותיהם של מספר מקדשים (E: מקדש להרה, F: מקדש לאפולו, G: מקדש לקסטור ופולוקס. מזרחית ל-F נמצא בשנת 1899 על ידי הוגארת מקדש היכול להיות ה"הלניון" עליו דיבר הרודוטוס.
מאוחר יותר חפרו במקום הארכאולוגים האמריקנים וו. קאולסון וא. לנארד, שייסדו את "פרויקט נאוקרטיס". בשנים 1977 ו-1978 ביצעו הארכאולוגים האלו סקר מקיף במקום, ולאחר מכן חפרו שם שוב ב-1980–1982. כיום נמצא המקום בו חפר בעבר פיטרי שקוע מתחת למים, מה שמקשה מאוד על החפירות באזור. קאולסון ולנארד קבעו כי תשומת לב החופרים הקודמים במקום הוקדשה למקדשים שמצאו, ולא לחפצים מחיי היומיום המראים על חיי המעשה והמסחר, וכי אלו התעלמו מהתקופה ההלניסטית והרומית, ולא ניסו לגלות ממצאים הקשורים בה. כן קבעו כי החקלאים באזור השתמשו במקום למטרותיהם, והרסו לחלוטין את צדו המזרחי של האתר.
רוב הממצאים בנאוקרטיס היו כדי חרס, אך גם מספר פסלוני אבן וחרפושיות. אלו פזורים במוזיאונים ברחבי העולם, ורבים מהם מצויים במוזיאון הבריטי. ממצאים מאוחרים יותר מוצגים במוזיאון באלכסנדריה.
הערות שוליים

↑  ישראל שצמן, תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 7, עמ' 45.
קורוס מנאוקרטיס, 560 לפנה"ס
שירטוט תוכנית העיר נאוקרטיס על פי פלינדרס פיטרי
נדיר (אסטרונומיה)

ערך זה עוסק בכיוון המצביע ישירות "מתחת" מיקום מסוים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
המחשת כיוון הנדיר
נָדִיר (לפעמים נָאדִיר) הוא, באופן כללי, כיוון המצביע ישירות "מתחת" מיקום מסוים (אנך). באסטרונומיה מוגדרת תפיסת "מתחת" ככיוון של כוח הכבידה בכל מקום נתון. המונח לכיוון ההפוך לנדיר (נגד כיוון כח הכבידה) הוא "זניט".
כיוון הנדיר

עבור מיקום על פני כדור הארץ, המונח "נדיר" מתייחס לכיוון "למטה" אל מרכז כדור הארץ ומעבר לו, כך למשל, ניתן לומר שעבור מקום מסוים, השמש (או כל גוף שמימי אחר) נמצאת בנדיר, כאשר היא נמצאת בדיוק מעל הנקודה האנטיפודית. השמש עוברת בנדיר בחצות הלילה. בדומה לזניט, השמש יכולה להיות בנדיר רק באזור הטרופי, בין חוג הגדי לבין חוג הסרטן. בתחום האזור הטרופי, עוברת השמש בנדיר פעמיים בשנה בכל נקודה גאוגרפית. בקווי הרוחב המרכזיים באזור הטרופי, מתרחשת התופעה בזמנים הבאים:
בקו המשווה - השמש עוברת בנדיר בחצות הלילה של כל אחד משני ימי השוויון בשנה
בחוג הסרטן - השמש עוברת בנדיר בחצות הלילה שלפני או אחרי ה-21 בדצמבר (למשל בעיר אסואן במצרים)
בחוג הגדי - השמש עוברת בנדיר בחצות הלילה שלפני או אחרי ה-21 ביוני
עבור גוף הנמצא במסלול סביב כדור הארץ, הנדיר הוא הכיוון הפונה אל כדור הארץ ומשמש לתיאור הכיוון במרחב של לוויין או של אסטרונאוט המבצע הליכת חלל. מכיוון שהנדיר פונה אל תוך כדור הארץ, לא ניתן להשתמש בו למטרות של תצפית אסטרונומית ולכן הוא פחות שימושי מהזניט.
מקור המילה

המילה נדיר היא במקור שיבוש לביטוי הערבי نَظِير السَّمْت ("נד'יר אל-סמת"), שפירושו "נגד הזניט". המילה משמשת גם באופן ציורי לתאר נקודת שפל או משבר בחייו של אדם או במצבו הבריאותי.
משרד האנרגיה (אזרבייג'ן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אזרבייג'ן 
 תחום שיפוט:  אזרבייג'ן 
 תאריך הקמה:  18 באפריל 2001 
 www.mie.gov.az
 
משרד האנרגיה של אזרבייג'ן (אזרבייג'נית: Azərbaycan Respublikasının Energetika Nazirliyi) היא סוכנות ממשלתית באזרבייג'ן המופקדת על הסדרת הפעילות בתחום ייצור האנרגיה של אזרבייג'ן. בראש המשרד עומד פרוויז שחבזוב (אנ').
היסטוריה

המשרד הוקם על פי צו הנשיאותי מס' 458 ב-18 באפריל 2001. תקנון המשרד אושר בפרלמנט אזרבייג'ן ב-15 במאי 2006. תקנות משרד האנרגיה של אזרבייג'ן אושרו על פי צו נשיאותי מס' 149 ב-11 באפריל 2014.
המשרד

המשרד מסדיר את פעילות ייצור והפקת אנרגיה. חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) (אנ') נמצאת תחת אחראיותו. ב-11 בינואר 2018 נערכו שינויים מבניים במשרד האנרגיה על מנת לייעל את המינהל והוקמו מחלקות וחטיבות חדשות.
נמל תעופה (סרט, 1970)

| --- | --- |
כרזת הסרט נמל תעופה (1970)
כרזת הסרט נמל תעופה (1970)
 מבוסס על:  רומן "שדה תעופה" מאת ארתור היילי
 בימוי:  ג'ורג' סיטון 
 הופק בידי:  רוס האנטר 
 תסריט:  ג'ורג' סיטון 
 עריכה:  סטיוארט גילמור 
 שחקנים ראשיים:  ברט לנקסטר דין מרטין ואן הפלין מורין סטייפלטון ג'ורג' קנדי הלן הייס ג'ין סיברג ז'קלין ביסט
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  ארנסט לסלו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 במרץ 1970
 משך הקרנה:  137 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אסונות, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  10,200,000‏$
 הכנסות:  100,500,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   airport
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (הלן הייז) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נמל תעופה (באנגלית: Airport) הוא סרט אסונות אמריקאי שובר קופות משנת 1970 המבוסס על רומן רב-מכר בשם זה מאת ארתור היילי.
הצלחת הסרט פתחה עידן של סוגת סרטי אסונות מוצלחים כמו המגדל הלוהט והרפתקה בפוסידון.
זה היה הסרט הראשון מתוך סדרה של ארבעה סרטי אסונות תעופה: נמל תעופה 1975, "נמל תעופה 77" ו"קונקורד...נמל תעופה 79". השחקן ג'ורג' קנדי שיחק בכל ארבעת סרטים אלה.
הלן הייס זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. הסרט היו מועמד גם ל-9 פרסי אוסקר. מורין סטייפלטון זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ביחד עם קארן בלק מהסרט רסיסי חיים).
עלילת הסרט מתרחשת בנמל התעופה לינקולן (שם פיקטיבי) ליד שיקגו ובמטוס בואינג 707 של חברת TGA‏ (Trans Global Airlines) (גם כן שם פיקטיבי). מספר סיפורים אישיים מתקשרים בטיסה אחת במטוס העומד להתרסק.
הסרט צולם בנמל התעופה סנט פול ליד מיניאפוליס. מטוס הבואינג מהסרט התרסק ב-1989 לתוך אזור מגורים ליד סאו פאולו, 3 אנשי הצוות ו-22 תושבי האזור נהרגו.
תקציר העלילה

סופת שלגים עזה פוקדת את נמל התעופה לינקולן. מטוס בואינג נתקע בתוך השלג וחוסם את אחד המסלולים. מנהל הנמל, מל בייקרספלד (ברט לנקסטר) מקבל הוראה לסגור את נמל התעופה, אך מסרב היות שטיסה עומדת לצאת לרומא. הוא מזעיק את איש התחזוקה ג'ו פטרוני (ג'ורג' קנדי) כדי שיחלץ את המטוס התקוע שנוסעיו מפונים בתוך הסערה.
יחסיו עם אשתו (דנה ווינטר) מעורערים והוא מפתח יחסים עם טניה לווינגסטון (ג'ין סיברג), מנהלת קשרי לקוחות של החברה. היא מטפלת בעניינה של הקשישה עדה קוואנסט (הלן הייס) אלמנה הנוהגת להתגנב באופן סמוי לטיסות. היא מסבירה לטניה ומל שברצונה לבקר אצל בתה ואין לה כסף. טניה נותנת לה כרטיס חזרה ומפקידה עליה שומר אך הקשישה מצליחה להתחמק ממנו בערמה ולעלות דרך שרוול הכניסה למטוס הממריא לרומא. היא נכנסת לשירותים ומבחינה במקום פנוי עליו היא מתיישבת.
הטיס הבכיר בטיסה הוא ורן דמרסט (דין מרטין) הנשוי לאחותו של מל אך בוגד בה עם הדיילת הראשית של הטיסה גוון מייגן (ז'קלין ביסט) שלפני הטיסה היא מודיעה לו שהיא בהריון ממנו.
ד. או. גררו (ואן הפלין בסרטו האחרון) הוא אדם מעורער בנפשו, קבלן פיצוצים שפוטר. הוא רוקם תוכנית זדונית שמטרתה להרוויח כסף עבור משפחתו. הוא מתקין מזוודת נפץ ורוכש ביטוח חיים ב-225,000 דולר הוא נפגש עם אשתו אינז (מורין סטייפלטון) ואומר לה שהכל יסתדר וכי הוא הולך להיפגש עם מעבידו. כשהיא חוזרת לדירתם היא רואה מכתב מסוכן נסיעות המחזיר גביית יתר על רכישת כרטיס טיסה לרומא. היא מגיעה לנמל התעופה, נפגשת עם מל וטניה ומזהירה אותם מפני בעלה העומד לפוצץ את המטוס, אך מסתבר כי המטוס כבר המריא.
הידיעה מגיעה למטוס. גוון מבחינה בגוררו היושב ליד עדה ומחזיק במזוודה חשודה. היא פוקדת עליה להגיע לתא הטייס, שם מספר לה ורן על הסכנה האורבת למטוס ומבקש ממנה לשתף פעולה והיא מסכימה. היא חוזרת למקומה ואז שוב צועקת עליה גוון וסוטרת לה. עדה פורצת בבכי ומתרפקת על גררו הנדהם. באותו רגע חוטפת ממנו גוון את המזוודה אך אחד הנוסעים שמתרגז על כך, מנסה להשיב לו אותה. גררו משיב לעצמו את המזוודה. כשוורן מפציר בו להניח אותה כי כל הביטוח שלו אינו שווה. באותו רגע יוצא אחד הנוסעים מהשירותים. גררו נכנס לשם במהירות, סוגר את הדלת ומפוצץ את המזוודה. נבקע חור בדופן המטוס וגוון נפצעת קשה. המטוס מזדעזע, מתחילת ירידת לחץ בתוכו והנוסעים מתחברים למסיכות חמצן.
הטייסים מצליחים לאחר דקות של חרדה להנחית את המטוס בנמל התעופה, ממנו הצליח פטרוני לפנות את המטוס התקוע מהמסלול אך זמן קצר קודם לכן.
הערות שוליים

↑  אתר aviation safety
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4133919-8  VIAF: 181955514   WorldCat (עם VIAF): 181955514
נמלול

ערך זה עוסק בתסמין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D010292
 סיווגים
 ICD-10:  R20.2 
 
נִמְלוּל או נִימוּל (פרסתזיה) הוא תסמין ביניים של איבוד (או חזרה) של תחושה חלקית. עשוי להתבטא בתחושת עקצוץ/דקירות, דגדוג (בעיקר בחזרת תחושה), צריבה והתחממות קלה ועד לאובדן תחושה בעור (תחושה המתוארת לרוב כ"הירדמות" האיבר), כל זאת ללא השלכות גופניות ארוכות טווח. התסמין נקרא כך בשל התחושות המורגשות על פני העור, הנדמות לחווה אותן כנמלים הצועדות עליו. התסמין עשוי להיות קצר טווח או כרוני.
תסמין קצר טווח

נמלול בפה ובגפיים הם תסמינים רגעיים נפוצים של נשימת יתר ושל התקף פאניקה. כמו כן, התסמין מופיע לעיתים קרובות כאשר פועל לחץ ממושך על עצב, או שנחסם מעבר של דם לאזור - במקרה זה, תחושת הנמלול תדעך בהדרגה לאחר הסרת הלחץ וחידוש זרימת הדם, אם לא נגרם נמק.
תסמין כרוני

נמלול כרוני מצביע על בעיה בתפקוד של תאי העצב, למשל תסמין של נוירופתיה.
בבני אדם בגיל מתקדם, נמלול הוא לרוב תוצאה של זרימת דם פחותה בגפיים, שעשויה להיגרם בשל טרשת עורקים, למשל. ללא הספקה תקינה של דם וחומרים מזינים, תאי עצב אינם מסוגלים לשלוח אותות למוח. מכאן שנמלול עשוי להיות תסמין של חוסר בוויטמינים, תת-תזונה והפרעות מטבוליות כגון סוכרת.
גירוי של העצב יכול להיגרם מדלקת של רקמה סמוכה. מחלות מפרקים כגון תסמונת תעלת שורש היד (תסמונת התעלה הקרפלית) ודלקת מפרקים שיגרונית הן גורמים שכיחים לנמלול.
עצבים בבסיס הראש עשויים להיות נתונים ללחץ בשל בעיות כרוניות בצוואר ובעמוד השדרה. בין הגורמים לבעיות מסוג זה, ניתן לציין התכווצויות שרירים, שעשויות להיגרם בשל מתח נפשי, מחלות עצם, יציבה לקויה, הרמת משאות כבדים בצורה שאינה בטוחה או טראומה גופנית כמו צליפת שוט.
אובדורמיציה

נמלול נוסף הוא אובדורמישן (Obdormition), או בשמה העממי הירדמות גפיים (רגל או יד), הוא מונח רפואי לקהות חושים באחת מהגפיים המתרחשת עקב לחץ על עצב תחושתי.
נדיר רוסטמלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1999 (בן 25) סאליאן, אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 שם לידה:  נדיר רוסטמלי
 מוקד פעילות:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 מקום לימודים:  Azerbaijan Tourism and Management University, Gulu Asgarov Music School 
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  שאנסון, אופרה, R&B
 שפה מועדפת:  אזרית
 כלי נגינה:  קול
 פרופיל ב-IMDb
 
נדיר רוסטמלי ׁ(באזרית: Nadir Rüstəmli; נולד ב-8 ביולי 1999) הוא זמר אזרי, זוכה תחרות The Voice אזרבייג'ן ונציג אזרבייג'ן באירוויזיון 2022.
ביוגרפיה

רוסטמלי ׁנולד ב-1999 בעיר סאליאן, ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן. בשנת 2016 הוא התקבל לאוניברסיטת אזרבייג'ן לתיירות וניהול, ובשנת 2021 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה זו. הוא התחיל לנגן מוזיקה בילדותו.
במהלך שנות הלימודים שלו למד פסנתר וסולפג'יו בבית הספר למוזיקה גולו אסגרוב במשך 7 שנים. בשנת 2017 השתתף בפסטיבל הזמר הלאומי וזכה במקום השני. ב-2019 הוא השתתף שוב באותה תחרות וזכה בתחרות. בשנת 2019, הוא ייצג את אזרבייג'ן בתחרות השירים הבינלאומית Youthvision.
בשנת 2021 השתתף בפרויקט "קול אזרבייג'ן" ששודר בערוץ הטלוויזיה הציבורי של אזרבייג'ן. בסיבוב הראשון הוא שר את "Writing'S on the wall" ושני שופטים רצו בו. הוא הגיע עד לשלב הגמר וגבר על שלושה משתתפים אחרים עם 42.6% מהקולות. בכך זכה גם לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2022. שירו לתחרות, "Fade To Black", יצא לאור ב-21 במרץ 2022. ב-12 במאי 2022 ביצע רוסטמלי את "Fade To Black" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-14 במאי ביצע רוסטמלי את "Fade To Black" בגמר התחרות. הוא הגיע למקום ה-16 עם 106 נקודות (103 מהשופטים ו-3 מהקהל).
הערות שוליים

↑  Azərbaycanı “Avroviziya-2022”də Nadir Rüstəmli təmsil edəcək, azertag.az (באזרית)
↑  "Səs Azərbaycan"ın qalibi bəlli oldu - son xeberler, Sonxeber.az (באזרית)
↑  Azərbaycanı Avroviziyada o təmsil edəcək, Şou biznes və ulduzlar haqqında xəbər portalı (באנגלית)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022
| אזרבייג'ן אזרבייג'ן באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
| השתתפויות | 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | אלנור חוסיינוב וסמיר ג'וואדזאדה • אייסל טיימורזאדה וארש • סאפורה אליזאדה • אל וניקי • סבינה באבאייבה • פאריד מאמאדוב • דילארה קזימובה • אלנור חוסיינוב • סמרה רחימלי • דיאנה האג'ייבה • אייסל • צ'ינגיז מוסטפייב • סמירה אפנדי • סמירה אפנדי • נדיר רוסטמלי • טוראלטוראןX • פאחרי ואילקין דובלטוב |  |
| שירי המדינה | "Day After Day" • "Always" • "Drip Drop" • "Running Scared" • "When the Music Dies" • "Hold Me" • "Start a Fire" • "Hour of the Wolf" • "Miracle" • "Skeletons" • "X My Heart" • "Truth" • "Cleopatra" • "Mata Hari" • "Fade To Black" • "Tell Me More" • "Özünlə apar" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 2012 • יחסי אזרבייג'ן–ארמניה באירוויזיון • İctimai Television |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה אזרבייג'ן מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0705 4754  MusicBrainz: dd148a78-f517-4ef7-9643-60992ca8d36c 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נדז'דה קדישבה

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1959 (בת 65) Leninogorsky District, הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של טטר, ברית המועצות 
 שם לידה:  נדז'דה ניקיטיצ'נה קדישבה
 מוקד פעילות:  רוסיה, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  Ippolitov-Ivanov State Musical Pedagogical Institute 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  מוזיקה עממית, פופ-פולק 
 שפה מועדפת:  רוסית, ארזיה 
 בן או בת זוג:  Aleksander Kostyuk 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של הפדרציה הרוסית (1999)  אמן כבוד של הפדרציה הרוסית (1993)  אמן העם של טטרסטן (2003) 
 www.кадышева.рф
 פרופיל ב-IMDb
 
נדז'דה ניקיטיצ'נה קדישבה (ברוסית: Надежда Никитична Кадышева; נולדה ב-1 ביוני 1959) היא זמרת סובייטית ורוסייה ממוצא ארזיה. סולנית של ההרכב המוזיקלי "זולוטויה קולצו" (אנ'). בשנת 1999 הוענק לה תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.
נדז'דה קדישבה נולדה בכפר בטטרסטן. בילדותה אמא שלה נפטרה ואב התחתן שנית. במהשך היא נמסרה לבית יתומים וגדלה שם עד גיל 14. אז היא עברה לאחותה הגדולה באזור מוסקבה. בגיל 18 היא התחילה לעבוד במפעל. היא ניסתה להתקבל ללימודים במכון לשירה אך לא עברה את המבחנים. באותה תרופה היא הכירה בעלה לעתיד.
בשנת 1988 בעלה של קאדישבה, אלכסנדר קוסטיוק (רו') יצר את ההרכב המוזיקלי "זולוטויה קולצו" (טבעת הזהב), שבהתחלה טייל הרבה בחו"ל והיה מאוד פופולרי שם, למרות העובדה שברוסיה ידעו עליו רק מהתקליטים שהובאו מגרמניה ויפן. קאדישבה הפכה לסולנית של ההרכב. בשנת 1993 הציע הסטודיו "סויוז" (רו') להרכב שיתוף פעולה, וזו הייתה תחילת ההכרה של ההרכב ברוסיה.
הערות שוליים

↑  Надежда Кадышева – биография, фото, личная жизнь, муж и дети, рост и вес, слушать песни онлайн 2022 | Узнай Всё, Uznayvse.ru (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3d9c5f80-b0da-417b-ba30-a3b955e8b4a8  VIAF: 3910154260866524480007   WorldCat (עם VIAF): 3910154260866524480007 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.