stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ לורד נלסון (1906)
היסטוריית שירות > לאחר המלחמה

לורד נלסון הייתה חלק מהשייטת הבריטית שיצאה לקונסטנטינופול בנובמבר 1918 בעקבות שביתת הנשק עם האימפריה העות'מאנית, שלאחריה שימשה כאוניית הדגל בים השחור. באפריל 1919 היא העבירה את ניקולאי ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ופיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה מהים השחור לג'נובה.
לורד נלסון חזרה לבריטניה במאי 1919 והושמה בעתודה עד אוגוסט 1919, אז שובצה ברשימת האוניות לגריטה. ב-4 ביוני 1920, היא נמכרה לחברת סטנלי פירוק אוניות מדובר. היא נמכרה מחדש לחברת Slough Trading Company ב-8 בנובמבר, ואז שוב לחברת גיטה גרמנית. היא נגררה לגרמניה לצורך גריטה בינואר 1922.
לורד נלסון עוגנת בדרדנלים ב-1915. אוניית האחות שלה אגממנון עוגנת מאחוריה.
אוטודרום סוצ'י

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מסלול מירוץ 
 מיקום:  Adlersky City District 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2014
 תאריך פתיחה רשמי:  2014 
 מידות
 אורך:  5,848 מ' 
 קואורדינטות:  43°24′30″N 39°57′56″E﻿ / ﻿43.40833°N 39.96556°E﻿ / 43.40833; 39.96556
 sochiautodrom.ru
 he
 
אוטודרום סוצ'י (ברוסית: Сочи Автодром)‏, שכונה בעבר מעגל הרחוב הבינלאומי בסוצ'י ומעגל הפארק האולימפי בסוצ'י, הוא מתחם ספורט מוטורי באורך 5.848 ק"מ המשמש לתחרויות פורמולה 1 בעיירת הנופש שלחוף הים השחור, סוצ'י שבחבל קרסנודר, רוסיה.
המסלול דומה למעגל הירוק האולימפי בבייג'ינג ומעגל הפארק האולימפי בסידני בכך שהוא עובר סביב מתחם אולימפי לשעבר; במקרה זה, אתר הפארק האולימפי בסוצ'י, זירת המשחקים האולימפיים בחורף 2014.
המתקן נחשב לאחד ממתקני המרוצים החשובים ברוסיה ומארח מדי שנה אירועים ומרוצים רבים בהם מרוץ הגרנד פרי הרוסי שהתקיים לראשונה בשנת 2014, בספטמבר אותה שנה.
כמו כן, הסדרה הבינלאומית של TCR נערכה בסוצ'י ביוני 2015, כאשר הסדרה הרוסית של TCR ו-SMP F4 נערכו כסדרות משנה.
פיתוח

לוועד האולימפי הבינלאומי ניתנה הרשות לעכב את חנוכת מסלול המרוץ עד לעונת 2015 אם ההכנות למרוץ יפריעו לאולימפיאדת החורף, אם כי בסופו של דבר התקיימו המשחקים ללא הפרעה. באוקטובר 2011 הקצתה ממשלת רוסיה 195.4 מיליון דולר להקמת המסלול.
הקמת מעגל הפארק האולימפי בסוצ'י סימנה את סיומו של קמפיין בן שלושים שנה לגרנד פרי רוסיה, עם תוכניות ל"גרנד פרי של ברית המועצות" שמקורו כבר בשנת 1983 לפני שהפרויקט ננטש "מסיבות בירוקרטיות" וכמה ניסיונות כושלים בשנים שחלפו מאז.
המעגל קיבל את אישורו הסופי מטעם הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) באוגוסט 2014.
המסלול

המסלול באורך 5.848 קילומטרים הוא הרביעי הארוך ביותר בעונת הפורמולה 1, אחרי ספא-פרנקורצ'אמפס בבלגיה, מעגל העיר באקו באזרבייג'ן וסילברסטון בבריטניה. המעגל בנוי סביב הפארק האולימפי בסוצ'י, שהוא אשכול החופים במסגרת המתקנים האולימפיים שנבנו לאולימפיאדת החורף 2014 שאירחו תחרויות בהוקי קרח, החלקה על הקרח ועוד והאצטדיון האולימפי פישט בו נערכו טקסי הפתיחה והסגירה. המשטח לא נחנך אלא לאחר טקס הסיום של האולימפיאדה.
למסלול, שתוכנן על ידי האדריכל הגרמני הרמן טילקה, יש רשת התחלה בקצה הצפוני של הפארק האולימפי ליד תחנת הרכבת, לכיוון דרום-מערב לעבר חוף הים השחור. לאחר מכן הוא מתפרס לאורך הקצה החיצוני של רחבת המדליות המרכזית, כלומר הפודיום לטקסי חלוקת המדליות האולימפיות ואז המסלול מתעקל נגד כיוון השעון ועושה שלושה סיבובים סביב היכל הקרח בולשוי. לאחר מכן ישנן סדרות של פינות צמודות לפני שהכביש פונה צפונה בשולי הפארק האולימפי, מעל הכפר האולימפי הראשי ומרכז ההחלקה אדלר ארנה. הוא חולף על פני מרכזי ההחלקה, לפני שהוא מסתיים מאחורי המשוטה לעבר תחנת הרכבת, ומשלים מעגל עם שתי פניות ימינה של תשעים מעלות.
הערות שוליים

↑  "2014 Formula 1 Russian Grand Prix". Formula 1.com. Formula One Administration. נבדק ב-26 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kabanovsky, Aleksander (22 באפריל 2013). "Vettel impressed by Russian circuit after first visit". Autosport.com. Haymarket Publications. נבדק ב-22 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Collantine, Keith (14 באוקטובר 2010). "Russia to join F1 calendar in 2014". F1 Fanatic. Keith Collantine. נבדק ב-25 ביוני 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "OMEGA". OMEGA (Developer). אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2013. נבדק ב-26 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  סוצ'י אוטודרום במפות גוגל (מסלולי פורמולה 1 נוכחיים)
↑  תמונות אוטודרום סוצ'י
↑  מרכז OMEGA (אתר פיתוח רשמי
↑  מדריך לאוטודרום סוצ'י
↑  "Sochi Autodrom officially opened in Russia". Formula1.com. Formula One Administration. 22 בספטמבר 2014. נבדק ב-4 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "IOC threatens to postpone Russian Grand Prix". GP Update. 13 בינואר 2011. נבדק ב-30 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Elizalde, Pablo (26 באוקטובר 2012). "Russia to spend $200m on F1 track". Autosport.com. Haymarket Publications. נבדק ב-30 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Формула нелюбви". nevasport.ru. אורכב מ-המקור ב-2016-06-04. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Москва возвращается к проекту трассы "Формулы-1"". lenta.ru. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joseph, Noah. "Formula Onovich: Russian Grand Prix gears up again". autoblog.com. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Время новостей: N°100, 08 июня 2001". vremya.ru. נבדק ב-10 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baldwin, Alan (20 באוגוסט 2014). "New Sochi circuit wins FIA seal of approval". reuters.com. Reuters. נבדק ב-23 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Collantine, Keith (24 באוקטובר 2014). "India's F1 track: Another cookie-cutter circuit?". F1 Fanatic. Keith Collantine. נבדק ב-30 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Saward, Joe (23 בינואר 2012). "Meanwhile on the Russian Riviera". Joe Saward blogs about the world of F1. WordPress. נבדק ב-28 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
המעגל והפארק האולימפי, כפי שהופיע בשנת 2018
תחילתו של גרנד פרי רוסיה 2014
המסלול בבנייה בפארק האולימפי בסוצ'י, אפריל 2014
אובר

ערך זה עוסק בחברה להסעה שיתופית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (10 במאי 2019–UBER) 
 מוטו:  Where lifestyle meets logistics
 מייסדים:  גארט קמפ טראוויס קלניק
 תקופת הפעילות:  מרץ 2009 – הווה (כ־15 שנים)
 חברות בנות:  deCarta 
 מיקום המטה:  סן פרנסיסקו 
 משרד ראשי:  סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  שירות קריאת הסעה
 מוצרים עיקריים:  Uber Eats, Uber Fleet, Uber Movement, Uber rideshare service 
 הכנסות:  31,877,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  −1,832,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  −9,141,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 מנכ"ל:  דארא ח'וסרו-שאהי 
 עובדים:  6,700
  
 www.uber.com
 
טראוויס קלניק
גארט קמפ
אוּבֶּר (באנגלית: Uber) היא חברה אמריקאית המספקת שירות קריאת הסעה (Ride hailing service) דרך האינטרנט ברחבי העולם. החברה, שמקום מושבה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, מפתחת, משווקת ומפעילה את היישומון Uber המאפשר יצירת קשר בין נהגים לנוסעים, תיאום נסיעות ותשלום עליהן, ובתמורה גובה עמלה יחסית. חברת אובר פעילה במאות ערים בעשרות מדינות ברחבי העולם. על פי אובר, בערים בהן אובר פעילה היא הצליחה להוריד את מחירי הנסיעה ב-25–50 אחוזים.
המודל העסקי

המודל העסקי של חברת אובר מתבסס על עקרונות כלכלה משתפת. החברה מפיצה יישום סלולרי המאפשר יצירת קשר בין נהגים לבין נוסעים פוטנציאליים. הטכנולוגיה מאפשרת את החיבור בין הנהגים לנוסעים ומספקת גם את אמצעי התשלום, ובתמורה לכך גובה עמלה יחסית מתוכו.
החברה מציעה שירותים שונים בהם UberX בו הנהגים משתמשים ברכבם הפרטי, UberXL לרכבים פרטיים גדולים, UberBlack למכוניות מהודרות ("לימוזינות"), ו-UberSUV למכוניות שטח גדולות. בשנת 2014 הפעילה אובר לראשונה שירות נסיעות משותפות (Carpooling) תחת השם UberPool, המאפשר לנוסעים בעלי מסלול נסיעה דומה לחלוק רכב ולשלם מחיר מוזל. שירות UberTaxi, הזמין במספר מצומצם של ערים, מפעיל מוניות מסורתיות. בעבר הפעילה אובר שרות זה גם בתל אביב.
התשלום, בדומה לזה של מוניות, מבוסס על מרחק וזמן הנסיעה. אובר מעלה בצורה משמעותית, עד פי שבעה, את המחיר בשעות עומס (surge pricing) כדי למשוך נהגים ולהוריד את הביקוש בשעות כאלה, במטרה להגיע לשיווי משקל כלכלי בין ביקוש והיצע.
בנובמבר 2019 קבע משרד העבודה של ניו ג'רזי כי אובר עברה על חוקי ההעסקה של הנהגים והטיל עליה תשלום פיצויים בגובה של 650 מיליון דולר בעבור 4 שנים של היעדר תשלום זכויות עובד וביטוח לעובדים.
פעילות עסקית

אובר נוסדה על ידי היזם הקנדי-יהודי גארט קמפ (מייסד StumbleUpon) ושותפו האמריקאי-יהודי טראוויס קלניק(אנ'), בשנת 2009, והשירות ניתן בגרסת בטא החל מקיץ 2010. ב-2011 שינתה את שמה מ-UberCab ל-Uber. עד סוף 2011 גייסה החברה כ-44 מיליון דולר.
בשנת 2014 הוקמה Uber Eats לאספקת משלוחים של מוצרי מזון. בשנת 2021 היא החלה לספק משלוחים שנרכשו דרך GoPuff.
ב-2015 צירפה החברה לשורותיה חוקרים ממחלקת הרובוטיקה של אוניברסיטת קרנגי מלון במטרה לעבוד על פיתוח רכב אוטונומי. ב-14 בספטמבר 2016 השיקה החברה שירות כלי רכב אוטונומיים בפיטסבורג.
במאי 2016 אובר פעלה ב-66 מדינות וב-449 ערים ברחבי העולם. פעילותה של אובר כרוכה בחיכוך רב עם הרשויות במקומות בהן היא פועלת, ובעיקר עם חברות המוניות המסורתיות. הסוגיות העיקריות עליהן קיים דיון הן האם הנהגים המתחברים לאפליקציה של החברה הם שכירים או עצמאיים והאם התחרות שהיא מציבה לנהגי המוניות הוגנת. מדינות רבות, בהן ארצות הברית, אוסטרליה ומקסיקו, ערכו התאמות רגולטוריות כדי לאפשר הפעלת תחבורה שיתופית בתחומן באופן חוקי. במקומות אחרים, כמו יוון, ספרד וישראל, ארגוני המוניות ממשיכים להתנגד לשירותי תחבורה שיתופית ולפתיחת השוק לתחרות.
באוקטובר 2016 קבע בית דין לעבודה בבריטניה בעקבות עתירה של שני נהגים, כי בין אובר לנהגיה מתקיימים יחסי עבודה, ולפיכך תחויב החברה בתשלום שכר מינימום, שכר בחופשות וזכויות סוציאליות. תביעות דומות מתנהלות כנגד החברה גם במדינות נוספות.
לאובר מספר מתחרים בעולם, בהם Didi Chuxing, המתחרה הגדולה של אובר בסין, ו-Lyft בארצות הברית.
ביוני 2017, אחרי שנה קשה שעברה על החברה, שכללה ביקורת על המודל העסקי יחד עם שערוריות הנוגעות לתמחור, טיוח הטרדות מיניות ובעיות נוספות הרלוונטיות למדיניות הפנים והחוץ של החברה, כולל כלכליות - התפטר המנכ"ל טראוויס קלניק. דארה קוסרשאהי, מנכ"ל אקספדיה לשעבר, החליף אותו.
במאי 2019 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפי שווי של 75.5 מיליארד דולר.
בשנת 2019 נשלל רישיונה של אובר לפעול בעיר לונדון לאחר כשלים נשנים בבטיחות ובהתנהלות עסקית, בהם עשרות אלפי מקרי מרמה וסיכון של נוסעים.
הסמליל הנוכחי של אובר, מ-2018
הסמליל של אובר מ-2016 עד 2018
הסמליל של אובר מ-2011 עד 2016
ביקורת > פגיעה כלכלית בנהגי המוניות

החברה סופגת ביקורת מהמגזר הפוליטי והעסקי, שתוקפים אותה על כך שהיא גוזלת את פרנסתם של נהגי המוניות, שמשתייכים מסורתית למעמד הנמוך במדינות בהן פועלת אובר. כך למשל, התקיימו מספר הפגנות אלימות של נהגי מוניות כנגד החברה ביוני 2016 בערים סאן פאולו, לונדון, פריז, מדריד, ברלין וברצלונה, וממשלת צרפת הטילה על אובר קנסות שונים עקב פעילותה.
ביקורת > פגיעות מיניות

במהלך השנים הוגשו אלפי תלונות ותביעות כנגד החברה, על ידי נוסעות שדיווחו כי נהגים של החברה ניסו לאנוס אותן, נוסעים שדיווחו שהותקפו מינית על ידי הנהגים או להפך. מטענות התביעה עולה כי אובר הורידה במתכוון את רמת בדיקות הרקע שהיא עורכת לנהגים, על מנת להגדיל את רווחי החברה, וכתוצאה מכך הועסקו עברייני מין כנהגים, בהעלמת עין מצד החברה או שלא ביודעין. עם זאת, לחברה יש מנגנון תלונות הבודק לפי רמת חומרה את חומרת התלונות כנגד הנהג, במקרים מסוימים החברה אף חוסמת משירות את הנהגים העבריניים.
בשנת 2017 חשפה סוזן פאולר פרשות הטרדות מיניות מצד הנהלת החברה.
ביקורת > השפעה על גודש בכבישים

דו"ח של האנסליט ברוס שאלר ודו"ח של רשות התחבורה של לונדון מצאו ששירותי הסעה כמו אובר וליפט תורמים לגודש בכבישים. מחקר שמומן על ידי אובר מצא שבין חצי לשני שלישים מזמן הנסיעה של נהגי אובר הוא ללא נוסעים, והשירות מוריד את הכנסות הנהגים ומגביר את הגודש בכבישים. מחקר של הכלכלן ג'וד קרמר מצא שבערים לוס אנג'לס וסיאטל מקדם המילוי של אובר גבוה מזה של שירותי המוניות, והסיק שמכך שאובר מצמצמת גודש, בהנחה שנסיעות אובר מחליפות נסיעות של מוניות; המחקרים האחרים מצאו שנסיעות אובר לא מחליפות נסיעות של מוניות אלא מתווספות על חשבון הליכה ברגל, נסיעה באופניים, ונסיעה באוטובוסים, וכן שרכבי אובר נעים ללא נוסע 40% מהזמן.
הצטברות המחקרים המצביעים על כך שפעילות אובר ויריבתה ליפט מחמירה את הגודש בכבישים הניעה מספר ערים בארצות הברית, בהן ניו-יורק, שיקגו וסן-פרנסיסקו, להטיל עליהן הגבלות והיטלים.
בישראל

חברת אובר החלה את פעילותה בארץ בחודש אוגוסט 2014 במטרה להפעיל בישראל לראשונה תחבורה שיתופית, אך טרם יושבה המחלוקת בנוגע להפעלת שירות שיתוף הנסיעות UberX. את ההתנגדות לשירות מוביל ועד נהגי המוניות אשר מתנגד לפתיחת השוק לתחרות.
בנובמבר 2014 הוגשה לכנסת הצעת החוק "חוק תחבורה שיתופית" שיזמו חברי הכנסת בועז טופורובסקי (יש עתיד) ומשה פייגלין (ליכוד). חברי כנסת נוספים שהצטרפו להצעת החוק הם יעקב אשר (יהדות התורה), זבולון כלפה (הבית היהודי), דוד צור (התנועה), אלעזר שטרן (התנועה) ורוברט אילטוב (ישראל ביתנו). הצעת החוק קבעה כי התחבורה השיתופית תאפשר הוזלה מיידית של יוקר מחירי התחבורה בישראל, תפחית את זיהום האוויר, תמנע עומסי תנועה, תאונות ונהיגה בשכרות.
בחודש ינואר 2016 עלתה אובר לכותרות בישראל בעקבות ויכוח חריף בין ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לבין שר התחבורה, ישראל כץ, על פתיחת שוק המוניות לתחרות, לאחר שראש הממשלה רמז כי כץ מתנגד לתחרות בשל שיקולים פוליטיים ובעקבות לחץ שמפעילים עליו נהגי מוניות החברים במרכז הליכוד.
בנובמבר 2017 הוציא בית המשפט המחוזי בתל אביב צו מניעה קבוע נגד פעילות החברה בישראל. במאי 2018 הגיעו מנהלי החברה להסכם עם משרד התחבורה, לפיו החברה תפסיק את פעילותה בישראל בנסיעות שיתופיות ותשלם כ-112 אלף שקלים למשרד התחבורה, בתמורה לכך שלא יוגשו כתבי אישום נגד מנהליה על הפעלה לא חוקית של השירות עם רכבים פרטיים.
אובר היא התורמת הגדולה ביותר של חברת פיוצ'ר מוביליטי, אשר מקדמת דה-רגולציה למען אובר בישראל.
ביוני 2023 הודיעה החברה על הפסקת פעילותה בישראל.
תקיפת הסייבר בספטמבר 2022

ב-15 בספטמבר החברה פרסמה שהיא נפלה קורבן למתקפת סייבר.
ההאקר הציג את עצמו כנער בן 18, והשתמש בהנדסה חברתית בכדי להשיג סיסמאת התחברות של אחד מעובדי החברה. לאחר השגת הנגישות הראשונית, התוקף איתר פרטי התחברות לשרתי ענן של החברה. ההאקר פרסם את הצלחת הפרצה בחשבון Slack של החברה, ורבים מעובדי החברה חשבו שמדובר בבדיחה עד שהתברר כי מדובר בפריצה אמיתית.
ב-16 בספטמבר החברה פרסמה כי לא נמצאו ראיות לכך שהייתה פגיעה במידע של משתמשי האפליקציה, וכי היא עירבה גורמי אכיפת חוק.
ב-19 בספטמבר החברה האשימה את קבוצת הסייבר Lapsus$ כאחראית לתקיפה.
אוטל דה פארי

| --- | --- |

 מיקום:  Place du Casino, 98000 Monaco 
 קומות:  9 
 בעלות:  סוסיאטה דה באן דה מר דה מונקו 
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1863 
 קואורדינטות:  43°44′21″N 7°25′39″E﻿ / ﻿43.73911°N 7.42739°E﻿ / 43.73911; 7.42739
 האתר הרשמי
  (למפת מונקו מוגדלת) מונטה קרלו אצטדיון לואי השני ארמון מונקו צרפת הים התיכוןאוטל דה פארי(למפת מונקו רגילה) מונטה קרלו אצטדיון לואי השני ארמון מונקו צרפת הים התיכוןאוטל דה פארי
 
אוטל דה פארי, מונקו, 2004
אוטל דה פארי (בצרפתית: Hôtel de Paris) הוא מלון במונטה קרלו, מונקו, הוא נפתח ב־1863 כחלק מפיתוחה של מונטה קרלו בידי Société des Bains de Mer‏ (SBM) בבעלות אלבר השני, נסיך מונקו.
פעילות

זהו מלון פאר בלב מונטה קרלו. הוא בבעלות ומתופעל בידי Société des Bains de Mer‏ (SBM), ביחד עם מלון הרמיטז', מלון מונטה קרלו ביץ' ומונטה קרלו ביי ביץ' ורסורט. מלונות אחרים במונקו כוללים את מלון מטרופול ומלון פיירמונט (Fairmont, הידוע יותר כ-Loews). הוא בדרך כלל נכלל ברשימת הזהב השנתית של קונדה נאסט טראבלר.
באוטל דה פארי שוכנות מספר מסעדות, מהן שתיים המופיעות במדריך מישלן האדום: לואי ה-15 ולה גריל, בקומה ה-8, לצד מה שהיה חדר האוכל והעישון של וינסטון צ'רצ'יל. פרט להן מצויות בה מסעדת לה טראס דה לה סאל אמפייר ומסעדת קוטה ז'רדן.
מסעדת לואי ה-15 (Le Louis XV), של השף אלן דיקאס, השף הראשי הוא פרנק צ'רוטי, שלה שלושה כוכבים במדריך מישלן והיא נכללה מספר שנים במדריך 50 המסעדות הטובות בעולם. תפריט האוכל הוא פרובנסאלי יצירתי והיא משלבת חומרי גלם פשוטים ועיליים. למסעדה מטבח נפרד מהמלון ומשרתים בה 20 טבחים ו-20 מלצרים. תפריט היין של המסעדה מכיל 1,100 סוגי כוהלים ויין ומרתף המסעדה, השייך גם ליתר המלונות והמסעדות השייכים לחברת SBM, הוא מהעשירים בעולם והוא מכיל כרבע מיליון בקבוקי יין.
המלון מכיל 106 חדרים המחולקים ל-4 קבוצות לפי סוג הנוף, העיצוב וההדר.
The Exclusive City View מכילה 20 חדרים, the Superior Courtyard מכילה 29 חדרים, the Exclusive Sea View מכילה 59 חדרים ו- the Exclusive Casino מכילה 6 חדרים.
בנוסף לכך יש 74 סוויטות שמחולקות בצורה דומה, המציעות חדרים מפוארים יותר מהחדרים הרגילים. יש סוויטות לבודד ולזוג כמו גם סוויטות Courtyard וסוויטות Sea/Casino.‏
יש גם סוויטה נשיאותית אחת.
לקריאה נוספת

אוטל דה פארי, בתוך: אביטל ענבר, התענוגות של פרובאנס,2000. עמ' 18, 378, 380, 388, 394, 397.
מסעדת לואי ה-15. שם, עמ', 20, 91, 321, 364, 380, 397-388.
מסעדת לואי ה-15. שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 76.
הערות שוליים

↑  אוטל דה פארי - חדרים
↑  אוטל דה פארי - סוויטות
↑  אודות אוטל דה פארי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 080489990  VIAF: 140785334   WorldCat (עם VIAF): 140785334
אה"מ טרינקומלי

| --- | --- |

אה"מ "טרינקומלי" במוזיאון הלאומי של הצי בהרטליפול
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  פריגטת מפרשים
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  "לדה" (Leda)
 אוניות בסדרה:  47 אוניות
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת ואדיה, בומביי, הודו.
 תחילת הבנייה:  1816
 מחיר:  23,000 ליש"ט
 הושקה:  12 באוקטובר 1817
 תקופת הפעילות:  1819–1986 (כ־167 שנים)
 אחריתה:  אוניית מוזיאון צפה
 מיקום:  המוזיאון הימי של הצי המלכותי בהרטליפול, אנגליה
 עיטורים:  פרס המורשת הימית של World Ship Trust 
 מידות
 תפוסה:  1065.63 טון לפי מידת התפוסה הבריטית הישנה
 אורך:  "150-4.5 רגל (45.8 מ') סיפון התותחים
 רוחב:  "39-11.25 רגל (12.1 מ')
 עומק הספנה:  "12-9 רגל (3.9 מ')
 נתונים טכניים
 מספר תרנים:  3
 סוג המעטה:  מעטה רוחבי שלם
 הנעה:  מפרשים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  46 תותחים: 28 תותחי 18-פאונד על סיפון התותחים; 14 קרונדות 32-פאונד על סיפון האחרה; 2 תותחי 2-פאונד ו-2 קרונדות 32-פאונד על סיפון הקדמה.
 
אה"מ "טרינקומלי" (באנגלית: HMS Trincomalee) היא פריגטת מפרשים מדגם "לֶדָה" (אנ') של הצי המלכותי הבריטי, שהושקה ב-1817, זמן קצר לאחר המלחמות הנפוליאוניות. היא השתמרה לימינו, שוחזרה למצבה המקורי ומשמשת כיום אוניית מוזיאון של הצי המלכותי בְּהַרְטְלִיפּוּל (אנ'), אנגליה.
תולדותיה > 1812–1847

"טרינקומלי" היא אחת משתי פריגטות מפרשים בריטיות שהשתמרו לימינו. אחותה-הקרובה "יוניקורן" (מדגם "לֶדָה" משופר) היא כיום אוניית מוזיאון בדנדי שבסקוטלנד. ההחלטה לבנות את "טרינקומלי" התקבלה ב-30 באוקטובר 1812. האונייה נבנתה מעץ טיק במספנת משפחת ואדיה (Wadia) בבומביי שבהודו. הסיבה לכך הייתה מחסור בעצי אלון לבניית אוניות שנוצר בבריטניה במלחמות הנפוליאוניות. "טרינקומלי" נקראה על שמו של הקרב הימי שניטש ב-1782 בין ציי בריטניה וצרפת מול נמל טרינקומלי, בחוף הצפון-מזרחי של ציילון (סרי לנקה).
בניית האונייה החלה במאי 1816 בטקס נעיצת מסמר כסף מגולף בשדרית האונייה על ידי בונה האוניות ומנהל המספנה ג'מסטג'י בומנג'י ואדיה, סימן למזל על פי המסורת הפארסית-זורואסטרית. עלות הבנייה הייתה 23,000 ליש"ט (2,015,000 ליש"ט במונחי 2020). "טרינקומלי" הושקה ב-12 באוקטובר 1817 והושטה מהודו לבסיס הצי המלכותי בפורטסמות' על ידי קומנדר פיליפ הנרי בריג'ס (Bridges). האונייה הגיעה ליעדה ב־12 באוקטובר 1817, והוצאות ההפלגה הסתכמו ב-6,600 ליש"ט. במהלך הפלגת הבכורה שלה, ב-24 בינואר 1819, פקדה "טרינקומלי" את האי סנט הלנה. היא שהתה בו 6 ימים, ועזבה עם נוסע נוסף, ג'ון סטוקו (Stokoe), הרופא שטיפל בנפוליאון בלונגווד האוז (אנ').
אחרי שיפוץ בעלות נוספת של 2,400 ליש"ט הושבתה האונייה והועברה לצי המילואים, בו נמצאה עד 1845. באותה שנה היא חומשה מחדש בתותחים מעטים יותר אך בעלי עוצמת אש גדולה יותר, ירכתיה עוצבו מחדש והיא סווגה כקורבטה מדרגה שישית בעלת סיפון משווה.
תולדותיה > 1847–1895

ב-1847 יצאה "טרינקומלי" מפורטסמות' והחלה את תקופת השירות הפעיל השנייה, שנמשכה עשר שנים, במהלכן שירתה בתחנת הצי של צפון אמריקה ואיי הודו המערבית (אנ'). בתקופה זו סייעה בדיכוי מרידות בהאיטי, בלמה סכנת פלישה לקובה ונטלה חלק בסיורים להדברת סחר העבדים. ב-1849 נשלחה אל ניופאונדלנד ולברדור, וב-1850 שבה לבריטניה. ב-1852 יצאה שוב לים והצטרפה לשייטת האוקיינוס השקט בחוף המערבי של אמריקה. עם חזרתה לאנגליה, ב-4 בספטמבר 1857, הושבתה שוב והועברה לצי המילואים.
ב-1860 הוחזרה "טרינקומלי" לשירות, ובינואר 1861 נגררה אל סנדרלנד כדי לשמש אוניית בסיס לאוניית הלימודים אה"מ "קסטור" (1832). באונייה זו למדו שוחרים בני 15 עד 16 שהתחייבו לשירות של 10 שנים בצי עם הגעתם לגיל 18. בתקופת שירותה זו נעשו שינויים בצורת אשנבי התותחים של "טרינקומלי", על מנת שניתן יהיה לירות דרכם בתותחים מסוגים שונים. ב-1862 הועברה האונייה למעגנת יוניון (Union Dock) במערב הרטליפול, שהיה אז הנמל השלישי בגודלו בבריטניה, כדי לשמש אוניית לימודים בעצמה.
תולדותיה > אוניית הלימודים "פודרוינט"

ב-1895 סיימה "טרינקומלי" את תפקידה כאוניית לימודים והושמה בעתודה, ושנתיים אחר כך, ב-19 במאי 1897 נמכרה לגריטה. קנה אותה היזם ג'פרי ויטלי קוב (Geoffry Wheatly Cobb), שהחליף את שמה ל"פודרוינט" (Foudroyant), על שמה של אוניית לימוד קודמת (אנ') שהתקין ונטרפה באותה שנה בסערה בנמל בלקפול.
"טרינקומלי" ואה"מ "אימפלייסבל" (1805) שימשו כאוניות מגורים ולימודים בפלמות' עד 1986. ביולי 1987 הועברה להרטליפול לידי Foudroyant Trust, לימים HMS Trincomalee Trust, לצורך שימור ושחזור והפיכתה לאוניית מוזיאון ואטרקציה תיירותית. עבודות השימור והשחזור החלו בינואר 1990 והסתיימו ב-2001. שמה המקורי של האונייה הוחזר לה ב-1992.
תולדותיה > אוניית מוזיאון צפה

"טרינקומלי" נמנית עם אוניות הצי הלאומי ההיסטורי (אנ') של בריטניה, והיא התצוגה המרכזית של המוזיאון הלאומי של הצי המלכותי (אנ') בהרטליפול. היא גם אוניית המלחמה הבריטית הישנה ביותר שעודה צפה, כי אה"מ "ויקטורי", הוותיקה ממנה ב-52 שנים, נמצאת במבדוק יבש.
ראו גם

"קונסטיטושן" - פריגטה אמריקאית מהמאה ה-18 וכיום אוניית מוזיאון.
לקריאה נוספת

Andrew Lambert – Trincomalee: the last of Nelson’s frigates. Chatham Publishing, 2002.
הערות שוליים

↑  "The Wadias of India". zoroastrian.org.uk. Retrieved 25 July 2015.
1 2 3  "The History of HMS Trincomalee 1812 to 1986". friendsofhmstrincomalee.org.uk. 2012. Retrieved 10 March 2023.
↑  "Trincomalee Construction". The National Museum. Archived from the original on 27 May 2017. Retrieved 25 July 2015.
↑  The Portsmouth Telegraph letter dated St. Helena 29 Jan. 1819.
↑  "HMS Trincomalee – Royal Navy Service". The National Museum. Archived from the original on 27 May 2017. Retrieved 25 July 2015.
↑  "HMS Trincomalee – Training days as TS Foudroyant". The National Museum. Archived from the original on 15 March 2016. Retrieved 25 July 2015.
↑  "Death Of Mr. G. Wheatly Cobb", Western Morning News, 6 April 1931, p. 8.
↑  "Restoration and the present day". The National Museum. Archived from the original on 15 March 2016. Retrieved 25 July 2015.
↑  "HMS Trincomalee – About us". The National Museum. Archived from the original on 21 November 2015. Retrieved 25 July 2015.
אורתצ'לה

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  טביליסי 
 קואורדינטות:  41°41′11″N 44°48′59″E﻿ / ﻿41.686388888889°N 44.816388888889°E﻿ / 41.686388888889; 44.816388888889
  (למפת טביליסי מוגדלת) אורתצ'לה(למפת טביליסי רגילה) אורתצ'לה
 
כנסיית ניקולוז הקדוש, שנבנתה בשנת 1815
אוֹרתָצַ'לָה (בגאורגית: ორთაჭალა) הוא רובע עתיק בטביליסי העתיקה ליד קרצניסי שבשיא פריחתו היה מלא בגנים הידועים כגני אותרצ'לה. כיום שכונה עירונית לכל דבר בטביליסי העתיקה המאוכלסת ברובה בארמנים.
היסטוריה

שמו של המקום ניתן לו על ידי העות'מאנים; השם מהווה צירוף של המלה הטורקית "אוֹרתַה" (אמצע) והמלה הגאורגית "צַ'לַה" (חורשה). הרובע נקרא כך בגלל מיקומו על אי שהיה בעבר בנהר הקורה ובגלל צמחייתו. מאוחר יותר נבנה גשר אראגווינצֵוו (арагвинцев) על המקום בו ניצב האי והשכונה התרחבה בשני צידי הגשר. האי עצמו התכסה במים עקב עליית מפלס פני הנהר.
מהמאה ה-10 ועד למאה ה-13 היה הרובע מאוכלס בבעלי מלאכה. לאחר הפלישה המונגולית לגאורגיה, נטשו התושבים את הרובע, והמקום התמלא בגנים שיש הטוענים כי ניטעו על ידי תושבי העיר.
גני אורתצ'לה היו גני בילוי ושעשועים פתוחים לציבור, ששפעו מסעדות בעלי שמות ציוריים כמו "אל דורדו", "פנטזיה" ו"ג'נטלמן". הגנים נחשבו כמקום פנאי הטוב ביותר בטביליסי והוא כלל גם כנסיות, בית כנסת, וסממנים של תרבויות שונות ומגוונות. במאה ה-19 התמלא בסוחרי קינטו. שרידי הגנים נותרו עד היום.
במקום זה בילה גדול ציירי גאורגיה, ניקו פירוסמני, הרבה מזמנו, כשהוא מקשיב לשירי הקברט של אהובתו מרגריטה. ציוריו פיארו את המסבאות והפונדקים של הרובע ומאוחר יותר של כל העיר.
אוטיס ת'ורפ

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1962 (בן 62) בוינטון ביץ' שבפלורידה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטר
 מכללה:  פרובידנס קולג'
 דראפט:  בחירה תשיעית, 1984 קנזס סיטי קינגס
 קבוצות כשחקן
 1984–1988   1988–1995   1995   1995–1997   1997–1998   1998   1998–1999   1999–2000   2000–2001:  קנזס סיטי/סקרמנטו קינגס   יוסטון רוקטס   פורטלנד טרייל בלייזרס   דטרויט פיסטונס   ונקובר גריזליס   סקרמנטו קינגס   וושינגטון ויזארדס   מיאמי היט   שארלוט הורנטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1994)   השתתפות במשחק האולסטאר של ה-NBA‏ (1992)
אוטיס הנרי ת'ורפ (באנגלית: Otis Henry Thorpe; נולד ב-5 באוגוסט 1962) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–2001. בעונת 1992 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובעונת 1994 זכה באליפות ה-NBA כשחקן יוסטון רוקטס. נודע כשחקן חזק ואתלטי שממעט להחמיץ משחקים וקולע באחוזים גבוהים מהשדה (54.6% בקריירה). במשך 17 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים של 14.0 נקודות, 8.2 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות

ת'ורפ נולד בעיר בוינטון ביץ' שבפלורידה, ולמד בתיכון בלייק וורת' הסמוכה. בין השנים 1980–1984 למד בפרובידנס קולג', וכשחקן קבוצת הכדורסל של המכללה קלע 14.4 נקודות והוריד 8.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.