stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'בל ברקל ואתרי אזור נפאטה
ג'בל ברקל > מקדש אמון (B.500)

המקדש לכבודו של האל אמון נבנה לרגלי ההר על ידי תחותמס השלישי, והורחב לאחר מכן בידי שליטים מאוחרים. ניתן להשוותו למקדש אמון בכרנך, אם כי ממדיו צנועים יותר. אורכו בשיאו הגיע ל-150 מטר בכיוון מזרח-מערב, וחזיתו המזרחית השתרעה לרוחב של יותר מ-40 מטר.
החזית הובילה לחצר ראשונה מוקפת אכסדרה שבה ניצבו שמונה עמודים משני צדדיה ולרוחבה נמתחו שלוש שורות שבכל אחת מהן היו שישה עמודים (501 בתרשים). כל העמודים עוטרו בסגנון מצרי. החצר הובילה לחצר שנייה (502 בתרשים) שבמרכזה ניצב מזבח. מעליו ניצב גג שנתמך בארבע שורות בנות שבעה עמודים כל אחת. בצידה האחורי של חצר זו ניצב אולם משני שבו 18 עמודים מעוטרים בדוגמאות גומא.
שער נוסף הוביל לאולם השלישי שהיה תחילתו של המתחם המקודש עצמו (503 בתרשים). זהו חלקו העתיק ביותר של המתחם ובמקור השתרעה חצר במקום, אך בתקופת הממלכה החדשה נוסף לה גג שנתמך בעשרה עמודים. דבר זה הפך את החצר לאולם ונראה שזה היה חשוך כיאה למקום קדוש. בצידו הצפוני של האולם השלישי השתרעה קפלה קטנה ובקצהו המערבי היה קבוע מעבר אל האולם הרביעי הקטן יותר (506 בתרשים). זה נפתח בשלושת צדדיו לשתי קפלות נוספות (מצפון ומדרום), ולקפלה שלישת ואחרונה בצידו המערבי שהייתה קודש הקודשים.
אל המקדש הובילה דרך קדושה שלצידה ניצבו פסלי ספינקס, אריות ופסלי ענק בדמות שליטי ממלכת כוש. המצרים שהתקיפו את נפאטה במאה ה-7 לפנה"ס הפילו את הפסלים האלה אל הקרקע וחיבלו בהם.
ג'בל ברקל > שדה הפירמידות

שדה הפירמידות דרומית-מערבית לג'בל ברקל שימש כנקרופוליס של מלכי נפאטה. פירמידות אלה שגובהן אינו עולה על 30 מטר קטנות בהרבה מאלה שבמצרים, והקברים לא טמונים במעמקיהן אלא הן משמשות כמאוזוליאום והקברים שוכנים בהיפוגאום מתחתן. סמוך לפירמידות הוקם מקדש קטן, וסך הכל נתגלו ונחקרו במקום כ-30 קברים.
קורו

קורו שוכנת כ-10 ק"מ מדרום לג'בל ברקל על הגדה השמאלית של הנילוס. במקום בית קברות שהיה בשימוש בין המאה ה-9 למאה ה-7 לפנה"ס והוא כולל מספר קברים מלכותיים בצורת פירמידות או תילים פשוטים. רק חלק קטן מהקברים זוהו ובאתר שכן גם מקום יישוב אך לא ברור מתי הוקם.
נורי

נורי שוכנת כ-15 ק"מ צפונית-מזרחית לג'בל ברקל, על הגדה הימנית של הנילוס. במקום 82 קברים, רובם בצורת פירמידות. לא ברור מדוע בחרו השליטים הכושיתים באתר זה שהיה מרוחק מהעיר. הקבר המוקדם בנורי הוא של המלך תהרקה משנת 664 לפנה"ס והמאוחר ביותר הוא משנת 310 לפנה"ס לערך. אף שהאתר סבל מפגעי הזמן רוב הקברים זוהו.
סנאם

סנאם על הגדה המזרחית של הנילוס שוכנת על גבעה, וכללה רובע מגורים שלא נחקר ומספר מבנים חשובים כולל מקדש לאל אמון שהשתרע על פני שטח של כ-2550 מ"ר. עוד נמצא במקום מבנה גדול באורך של 256 מטר וברוחב של 45 מטר. זה כונה בשם "האוצר" אך ייעודו המדויק אינו ידוע. רוב המבנים נבנו בתקופתו של המלך תהרקה במחצית הראשונה של המאה ה-7 לפנה"ס. במקום בית קברות גדול ובו 1,550 קברים "פשוטים".
זומה

האתר בזומה הוא הדרומי בין האתרים ושוכן כ-25 ק"מ דרומית לג'בל ברקל, על הגדה המערבית של הנילוס. בית הקברות נחקר לראשונה באופן מעמיק החל בשנת 2004, ובמקום 29 תילי קבורה שרק שלושה מהם נחקרו. התילים במקום מתחלקים לשלושה סוגים - הראשון מורכב מגבעות מכוסות אבנים בקוטר של 25 ל-53 מטר ובגובה של 6 ל-13.5 מטר; השני עשוי מאבנים ומחול וקוטרו אינו עולה על 31 מטר; והשלישי פשוט יותר - קוטרו נע בין 9 ל-20 מטר והוא כמעט שטוח ומגיע לגובה של מטר בודד. אתר קבורה זה היה פעיל לאחר שקיעתה של נפאטה, בין המאה ה-4 לפנה"ס ועד לבוא הנצרות לאזור במאה ה-6.
העמודים האחרונים של מקדש אמון ליד ג'בל ברקל
מקדש אמון - מבט מג'בל ברקל
תוכנית מקדש אמון
שחזור המקדש
קבוצת הפירמידות דרומית-מערבית להר
פירמידות סמוך לג'בל ברקל לעת ערב
בייגלה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרגרט אליזבת ריי
 איורים:  הנס ריי 
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 הוצאה:  האחים הרפר
 תאריך הוצאה:  1944
 
בייגלה (באנגלית: Pretzel) הוא ספר ילדים אמריקאי, שנכתב בשנת 1944 על ידי מרגרט אליזבת ריי, אויר על ידי הנס אגוסטו ריי ויצא לאור על ידי האחים הרפר. הספר תורגם לעברית על ידי צבי רוזן.
הספר עוסק בתופעת הגזענות. דוכס, הדמות הראשית, נתקל ביחס של גזענות ודעות קדומות כלפיו בשל גופו הארוך, אך רוחו של דוכס אינה נשברת בשל כך, והוא מצליח להפגין בפני כולם את יכולותיו וכישוריו. הוא אף משיג את מטרותיו, שהן לשנות את תפיסותיה הגזעניות של בחירת ליבו ולהתחתן איתה.
על המחברת

מרגרט אליזבת ריי (Margret Elizabeth Rey) נולדה בהמבורג ב-16 במאי 1906 ונפטרה מדום לב בקיימברידג' שבמסצ'וסטס ב-21 בדצמבר 1996 בגיל 90. היא עסקה בכתיבה ובאיור של ספרי ילדים והתפרסמה בעיקר מסדרת ספרי התמונות שיצרה עם בעלה.
הנס אגוסטו ריי (Hans Augusto Rey) בעלה של מרגרט ריי, אייר את הספר. הוא נולד ב-16 בספטמבר 1898 ונפטר ב-26 באוגוסט 1977 בגיל 78 .
תקציר העלילה

הסיפור מתחיל בלידת חמישה גורי כלב תחש שגדלו והיו דומים זה לזה עד כדי כך שלא ניתן היה להבדיל ביניהם. לאחר זמן מה אחד הגורים נעשה ארוך יותר משאר אחיו. לכלב הזה קראו דוכס. הוא היה כלב התחש הארוך בעולם והצטיין בכך שידע להתקפל בצורת בייגלה. לכן כינויו היה "בייגלה". הוא היה גאה מאוד באורכו. כולם העריצו אותו חוץ מזהובה, כלבת התחש הקטנה שבייגלה אהב. זהובה דחתה אותו ואמרה לו "אני לא אוהבת כלבים ארוכים", אולם בייגלה התגאה בעצמו ואף הציע לה להתחתן איתו, אך היא סירבה ועמדה בסירובה גם לאחר חיזוריו הרבים. בייגלה היה עצוב. יום אחד כאשר זהובה שיחקה בכדור שהתגלגל, ורדפה אחריו, שניהם נפלו לבור. זהובה ניסתה לצאת בכוחות עצמה מהבור אך ללא הצלחה. בייגלה שהיה בקרבת מקום כדי להשגיח עליה, ראה שהיא בסכנה ובא לעזרתה. הוא שלשל את גופו הארוך לתוך הבור, תפס אותה וחילץ אותה מן הבור. בעקבות כך, בייגלה הציע לה שוב להתחתן, והפעם היא הסכימה. זהובה ראתה את בייגלה כגיבור, והם התחתנו. הסיפור מסתיים בכך שזהובה ממליטה חמישה גורי כלב תחש.
דמויות

דוכס, שכינויו הוא "בייגלה", הוא כלב תחש חום-כתמתם וארוך במיוחד. העלילה סובבת סביב חייו, מלידתו ועד לידת צאצאיו. כינויו ניתן לו בשל יכולתו להתקפל כמו בייגלה. זהובה-כלבת תחש קטנה ושחורה, גרה מעבר לרחוב שבו מתגורר בייגלה. היא מסרבת לאהבתו של בייגלה כלפיה בטענה שהיא "לא אוהבת כלבים ארוכים". היא מסתבכת במהלך הסיפור ובייגלה הוא זה שהציל אותה. בסופו של דבר זהובה התאהבה בו, התחתנה איתו והמליטה את צאצאיו. ארבעת אחיו של דוכס-נולדו ביחד עם דוכס בחודש מאי, היו דומים מאוד לדוכס במשך תשעה שבועות ואחר כך דוכס נעשה ארוך יותר מהם. הגורים של דוכס וזהובה-חמישה גורי תחש שנולדו לזהובה ולדוכס לאחר חתונתם, נולדו בחודש מאי כאשר שלושה מהם בצבעו של דוכס ושניים מהם בצבעה של זהובה.
הסיפור עוסק בהשפעתן של דעות קדומות וגזענות על הבחירות שבני האדם עושים. הגזענות היא תכונה ששורשיה הפוטנציאליים קיימים בכל אדם, והיא מבטאת את שנאת האחר, חשש מאדם שיש לו מאפיינים שונים ממני. לרוב, אם אדם אינו מודע לתחושות אלה בקרבו, בכל פעם שיימצא במגע עם אדם השונה ממנו, הוא עלול להגיב בגזענות ותחושת עליונות כלפיו. הספר "בייגלה" מעודד מודעות לנושא וקבלת האחר באופן שוויוני וללא חשש מהאדם השונה ממני.
הספר מציג את זהובה כבעלת דעות קדומות כלפי בייגלה. היא "לא אוהבת כלבים ארוכים". בגלל אורכו של בייגלה, היא מסרבת לאהבתו. כאשר בייגלה מוכיח לה שהוא באמת אוהב אותה, היא מתחתנת עמו דווקא בשל יתרונו כבעל גוף ארוך.
ציטוט נבחר

הציטוט "אני אתחתן איתך, לא מפני שאתה ארוך! אלא מפני שאני אוהבת אותך. אתה הצלת את חיי". מטרתה של כותבת הספר ללמד את הקורא שהדבר החשוב באמת הוא האופי וההתנהגות ולא המראה החיצוני או המילים הנאמרות.
ביקורות

"ספר מעניין וקליל המספר את סיפורם רווי האהבה והדאגה של שני כלבים. ילד שמאזין לסיפור או קורא אותו, קולט את כל המסרים, הגלויים והנסתרים, בקלות ובאופן ישיר. הציורים הצבועים בגוונים של חום-לבן, מעניקים תחושה של סיפור ישן ויוצרים סקרנות מרובה".
"הספר גורם לתפיסות מעוותות בנושא אהבה וזוגיות. הספר מחזק את המיתוס שהבת חייבת להתחתן עם מי שתופס את עצמו כ"הבחור הטוב" ולא עם מי שהיא רוצה ואוהבת. בנוסף, הציור של כל זוגות הכלבים שמתחתנים כל אחד עם מי שדומה לו בדיוק, מבטא יחס גזעני במידה מסוימת".
הערות שוליים

↑  Pretzel, HMH Books
↑  Kari Bethel, argret-1906-1996(הקישור אינו פעיל, 12.9.2020) Rey, Margret (1906–1996), encyclopedia, ‏May 12 2020
↑  Margret and H.A. Rey
1 2 3  ריי מרגרט, בייגלה, האחים הרפר, 1944
↑  פרופ' שנהב י', מהי גזענות?, האגודה לזכויות האזרח
↑  יעל צין, ביקורת של יעל צין על בייגלה, באתר נוריתה, ‏3.11.2015
↑  יעל שרר, ספרי ילדים: קלאסיקה מלאת נזק, באתר onlife
ברידיי החמישי, מלך הפיקטים

ברידיי החמישי (באנגלית: Bridei V, בגאלית סקוטית: Bruide mac Fergusa; נפטר ב-763) בנו של פרגוסה, היה מלך הפיקטים. ברידיי החמישי מלך כשנתיים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 761 ועד מותו בשנת 763.
ברידיי עלה לשלטון לאחר מותו של אחיו, אואנגוס הראשון.
על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" מלך ברידיי בפורטריו כשנתיים, ונפטר בשנת 763.
ג'וזף מנספילד

ג'וזף ג'פרסון מנספילד (באנגלית: Joseph Jefferson Mansfield‏; 9 בפברואר 1861 – 12 ביולי 1947) היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת טקסס בין השנים 1917 עד 1947.
ביוגרפיה

מנספילד נולד ב-9 בפברואר 1861 בוויין, וירג'יניה, אשר הפכה מאוחר יותר לחלק ממדינת וירג'יניה המערבית. הוא למד בבתי הספר הציבוריים במערב וירג'יניה.  ב-1881 עבר לטקסס, והתיישב בקהילה של אליטון. כאן הוא עבד בעבודות חקלאות ועבודות רכבת.
ב-1886 התקבל ללשכת עורכי הדין. בשלב זה הוא עבר לאיגל לייק, טקסס. זו הייתה שנה עמוסה עבור מנספילד, שכן הוא גם ארגן שתי פלוגות של המשמר הלאומי של טקסס. בערך בזמן הזה הוא גם התחיל את העיתון הראשון באגם איגל. מנספילד עלה לדרגת קפטן במשמר הלאומי.
בשנת 1889 הוא נבחר לראש עיריית איגל לייק. בשנת 1892 הוא הפך לתובע המחוזי של מחוז קולורדו, שם ממוקמים גם אליטון וגם איגל לייק. מ-1896 עד 1916 כיהן כשופט של מחוז קולורדו. עד 1910 הוא גם הפך למפקח היעיל על בתי הספר של המחוז.
הוא נבחר לקונגרס כדמוקרטי ב-1916. בתחילת שנות ה-20, הוא נעשה משותק, והשתמש בכיסא גלגלים כדי להתנייד בקפיטול במשך 25 שנה.  הוא כיהן בקונגרס עד מותו בבת'סדה, מרילנד ב-12 ביולי 1947.
מהקונגרס ה-72 ועד הקונגרס ה-79 הוא כיהן כיושב ראש ועדת הבית בנושא נהרות ונמלים. סכר מנספילד נקרא על שמו.
חיים אישיים

ב-18 בינואר 1888, מנספילד התחתן עם אנני סקוט ברוס (1867–1937).  נולדו להם ארבעה ילדים יחד, בנם ברוס ג'פרסון מנספילד (בערך 1890–1966), ובנותיהם סוזי (נפטרה מינקות), מרגרט (1893–1970) וג'קלין (1900–1997).
הערות שוליים

↑  MANSFIELD, Joseph Jefferson, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Arthur E. Scott (1947-01-03). "First G.O.P. Congress in 18 Years Convenes". International News Photos. נבדק ב-31 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Annie Scott Bruce". נבדק ב-3 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Mansfield Family". Nesbitt Memorial Library. נבדק ב-3 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7203 1675  LCCN: no2009172939  SNAC: w6hf577w  US Congress: M000112  VIAF: 101572446   WorldCat (עם VIAF): 101572446
ג'ון בנקס

| --- | --- |

בנקס, 1986
 לידה:  23 בספטמבר 1943 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 באפריל 1988 (בגיל 44) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 
ג'ון בנקס, 1970
עטיפת תקליט, 1963. מאוסף רחל מיכאלי
ג'ון בנקס (אנגלית: John Banks; ‏
23 בספטמבר 1943 - 20 באפריל 1988) היה מתופף אנגלי, חבר להקת "המרסיביטס" (אנ') שהופיעה לצד הביטלס, זכתה באמצע שנות השישים להצלחה במצעדי המכירות בבריטניה ואף נכללת בספר שיאי מכירות המוזיקה של גינס. התגורר בתל אביב מאז 1970: תחילה כמתופף, חבר ללהקת "העכבישים" ומלווה של זמרי פופ ישראליים, ואחר כך כברמן שעם הזמן הפך למעין אגדה תל אביבית. בנקס מת מסרטן הריאה בגיל 44.
בלהקת המרסיביטס

ג'ון בנקס נולד בשכונת פועלים באנפילד, ליברפול. בשנת 1959 החל לעבוד כגרפיקאי בחברת קטלוגים ולתופף בסשנים של ג'אז.
ב-1962 בשיאו של גל הרוקנרול בעיר, הצטרף כמתופף ללהקת המרסיביטס (The Merseybeats). לצידו: בילי קינסלי, (גיטרה בס), אותו החליף ב-1964 הבסיסט הווירטואוז ג'וני (גאס) גוסטאפסון, טוני קריין (גיטרה מובילה) וארון ויליאמס (גיטרת קצב). עם המרסיביטס הופיע בנקס רבות לצד בני עירם הביטלס, במועדון הקאוורן. המרסיביטס אף פתחו ב-3 באוגוסט 1963 את הופעתם ההיסטורית האחרונה של הביטלס במועדון, הופעה שנערכה כבר לאחר נסיקתם של הביטלס להצלחה. בתום ההופעה פנה ג'ון לנון לבוב וולר מהקאוורן וביקש ממנו להעביר את תאריכי ההופעות במועדון שנותרו לביטלס אל המרסיביטס, והוסיף, "ושלם להם בדיוק כפי שהיית משלם לנו".
המרסיביטס הוחתמו על ידי אמרגנם של הביטלס, בריאן אפשטיין. מאות להקות פעלו באותה תקופה בליברפול, אך רק כעשר מתוכן, כולל המרסיביטס, שנודעו[דרוש מקור] באיכויות ההפקה המוזיקלית והביצוע, זכו בהצלחה מסחרית.
חברת התקליטים Decca היוקרתית שהחמיצה את ההזדמנות להחתים את הביטלס בתחילת דרכם, ערכה כעת בליברפול תחרות והבטיחה חוזה הקלטות ללהקה המנצחת. המרסיביטס זכו בתחרות, אבל העדיפו לחתום עם חברת התקליטים Fontana, ולמצוא אמרגן טרוד פחות. קית למברט אמרגנם החדש, נתן תנופה מחודשת למרסיביטס.
בשנים הקצרות בהן פעלו, ניפקה הלהקה מספר להיטים בהם, think of you I ו-Don't turn around ויצאו לסיבובי הופעות באנגליה ובעולם. The Merseybeats on stage היה לתקליט ה-EP (הכולל 4 שירים) הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1963. התקליט, הכולל את ביצועו של ג'ון בנקס ל"Long tall Sally", נכנס לספר שיאי המוזיקה של גינס, Guinness Book of Records. בשנים 1964 ו-1965 השתתפו המרסיביטס לצד הביטלס והרולינג סטונז בפסטיבל האצטדיונים הראשון מסוגו. הקונצרט השנתי נערך באצטדיון ומבלי בחסות המגזין "ניו מיוזיקל אקספרס" בהשתתפות שורה של נבחרי השנה במוזיקה.
בעקבות הצלחתם, החל למברט אמרגנם לטפח להקה אנונימית בשם המי. מבנקס ומחבריו המנוסים ביקש "לחנוך" את הלהקה בתחילת דרכה. בשנת 1965, ניגן המתופף הנודע של "המי" קית' מון בגונג בהקלטת שירם של המרסיביטס, "I stand accused". ב-1980 זכה השיר לגרסת כיסוי של אלביס קוסטלו. קוסטלו איזכר תמיד את המרסיביטס כמי שהשפיעו על יצירתו.
בשנת 1966 הציע בנקס למרסיביטס את השיר Sorrow, לאחר שהרולינג סטונז החליטו לוותר עליו. השיר הוקלט על ידי המרסיביטס, אך באותה עת התפצלה הלהקה, וההקלטה הופיעה בתקליטם של שניים מיוצאי המרסיביטס, המרסי'ס. Sorrow הפך ללהיט גדול עם השורות:With your long blond hair and your eyes of blue / The only thing I ever got from you / was sorrow. דייוויד בואי הקליט גרסת כיסוי מצליחה לשיר בשנת 1973. גם הביטלס השתמשו בקטע מהלהיט, באלבומם "צוללת צהובה" בשיר It's all too much" " של ג'ורג' האריסון.
אחרי המרסיביטס

לאחר שהתמוטט לראשונה על הבמה באחת מהופעות המרסיביטס, ובעקבות פירוק הלהקה, דילל בנקס את פעילותו המוזיקלית. הוא סירב להצעות, בהן להצעה להתמודד על תפקיד המתופף שהתפנה בלהקת החיות (Animals), והמשיך לשתף פעולה עם גוסטפסון כנגן הקלטות. בין השאר השתתפו השניים עוד קודם ב-1964, בהקלטת הלהיט My Boy Lollipop בביצוע מילי סמול, ובהמשך באלבומים של האחים ווקר וסקוט ווקר. קינסלי הקים את להקת "ליברפול אקספרס" והגיע ב-1976 לראש המצעדים עם להיטו "You are my love". גוסטפסון השתתף כזמר סולן בהקלטה המקורית של "ישו כוכב עליון", אופרת הרוק של טים רייס ואנדרו לויד ובר, היה חבר להקת הרוק המתקדם "Quatermass" ו"איאן גילן בנד", והפך לאחד מנגני הבס המבוקשים בהקלטות של הלהקות המובילות באנגליה (רוקסי מיוזיק, דיפ פרפל ואחרים).
בישראל

בנקס הגיע לישראל לראשונה ב-1966 בהזמנת מנדי רייס דייוויס, שהגיעה לכאן עם שוך פרשת פרופיומו. ג'ון הגיע להופיע בחודשי הפתיחה של מועדון חדש בתל אביב הנושא את שמה, מנדי'ס. שם פגש את השחקנית מונה זילברשטיין. לאחר שחזר ללונדון, נסעה זילברשטיין לאתרו, הפכה לבת זוגו וכעבור שנתיים, ב-1969, חזרו לישראל. כעבור זמן קצר הסתיים הקשר, אך בנקס נשאר מאז בתל אביב. במהרה איבד קשר עם משפחתו וחבריו והתנתק מעברו האנגלי.
בשנים הראשונות נמשכה פעילותו המוזיקלית. הוא הוזמן להופיע עם להקת העכבישים, חלק מסצנת הרוקנרול הישראלית המתהווה, וליווה זמרי פופ כמו צביקה פיק, עדנה לב ובועז שרעבי. אך בנקס, מכור מצעירותו לשתייה, חדל באמצע שנות השבעים מלנגן. ככל הנראה מאז שמערכת התופים שלו נהרסה בעקבות הצפת מי גשמים. הוא החל לעבוד כברמן בפאבים ברחבי תל אביב. הוא הפך למזוהה עם הפאב "לונג ג'ון סילבר" בחצר האחורית שבכיכר דיזנגוף.
מותו

ב-31 במרץ 1988 הובהל בנקס לבית חולים באנגליה להסרת גידול סרטני שהתגלה בריאותיו. ב-20 באפריל, בגיל 45, נקבע מותו, ועל פי צוואתו, פוזר אפרו ברוח.
הרדיו האנגלי שבישר על מותו של ג'ון בנקס חשף פרטים ראשונים על מחצית חייו הלא-ידועה בישראל. בישראל נעשתה היכרות ראשונה עם מחצית חייו הראשונה העלומה באמצעות כתבה גדולה ב"חדשות". הכתבה כללה חומרים מתוך "Waste of the week", רשימות המבוססות על סיפור חייו של ג'ון בנקס מאת העיתונאית רחל מיכאלי, בת זוגו באותן שנים.
בליברפול נערך אחרי מותו קונצרט רב-משתתפים לזכרו של בנקס בהשתתפות להקות שנות השישים, בהן להקת המחפשים, המשחרים, הסווינגינג בלו ג'ינס, פיט בסט (המתופף הראשון של הביטלס), ומיטב להקות ליברפול. הכנסות הקונצרט הוקדשו למלחמה בסרטן, ופול מקרטני ורינגו סטאר שיגרו אלבומים חתומים למכירה פומבית שנערכה באירוע למען המטרה. לזכרו של ג'ון בנקס חברו לקראת האירוע להקות שנות השישים מליברפול להקמת "המרסיקאטס" (Merseycats), ארגון שהכנסות מהופעות חבריו הן קודש למען ילדים חולי סרטן.
ברידיי השביעי, מלך הפיקטים

ברידיי השביעי (באנגלית: Bridei VII; נפטר ב-845 לערך), בנו של אואות'ויל (Uuthoil) או פוכל (Fochel) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). ברידיי מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 842, ועד מותו.
על פי "דברי ימי הפיקטים" נאבק ברידיי עם קנת מק אלפין על כס המלוכה.
לאחר מותו עלה לשלטון דרסט העשירי
ג'רי נלסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1934 טלסה, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוגוסט 2012 (בגיל 78) קייפ קוד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רי נלסון (באנגלית: Jerry Nelson; ‏10 ביולי 1934 - 23 באוגוסט 2012) היה בובנאי אמריקאי שהפעיל דמויות רבות בסדרות "החבובות" ו"רחוב סומסום".
שנים קודמות

נלסון נולד בטלסה, אוקלהומה הוא גדל בוושינגטון די. סי. והחל ללמוד בובנאות עבור ביל ביירד. הופעתו הראשונה הייתה בתוכנית המופע של ג'ימי דין ב-1965. כאשר פרנק אוז לקח חופשה מבובנאות, הוא החל לבבן את רולף הכלב.
קריירה

החל מהעונה השנייה של "רחוב סומסום", הצטרף נלסון מחדש לחבורה של ג'ים הנסון, בתוכנית זו הוא הפעיל דמויות כמו: שרלוק המלוק (פרודיה על "שרלוק הולמס"), מאמפורד הקוסם המופלא (מלכוש), הארי המפלצת (שרגא) והדמות הכי מזוהה אצלו בסדרה, ערפד המספרים - מר סופר. כמו כן הוא היה הבובנאי הראשון שהפעיל את סנאפלופוגס למשך 7 עונות.
בסדרת הטלוויזיה "החבובות" הפעיל נלסון את פלויד פפר (אחד הגיטריסטים של "הלהקה החשמלית"), ד"ר ג'וליוס סטרנג'פורק מהמערכון "מסע בין חזירים" (פרודיה על "מסע בין כוכבים") קמילה התרנגולת (החברה של גונזו הגדול), לו זילנד זורק דגי הבומרנג, ורובין הצפרדע (אחיינו של קרמיט הצפרדע). כמו כן הוא הפעיל דמויות משנה, כמו: כתב הספורט לואיס קזגר, פופס הזקן, וג'יי פי גרוס (דודו של סקוטר).
בתוכנית "פראגל רוק", הפעיל נלסון את גובו פראגל, את פא גורג ואת מרג'ורי מלכת האשפה.
בנוסף להפעלת הבובות, דיבב נלסון דמויות בסדרות המצוירות "כבש בעיר הגדולה" ו"ההרפתקאות של בילי ומנדי".
בשנת 2004 החליט נלסון לפרוש מהפעלת הבובות עקב בעיות בריאות, אולם הוא המשיך להפעיל את מר סופר ב"רחוב סומסום". ב-24 באוגוסט 2012, לא הצליח נלסון להתגבר על המחלה שלו ונפטר.
ג'ון בראדלי

| --- | --- |

ג'ון בראדלי-וסט בכנס "קומיק-קון" סן דייגו, יולי 2017
 לידה:  15 בספטמבר 1988 (בן 36) מנצ'סטר, אנגליה
 שם לידה:  John Bradley West 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר  Loreto College  Manchester School of Theatre 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון בראדלי-וסט (באנגלית: John Bradely-West; נולד ב-15 בספטמבר 1988) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור סאם טארלי בסדרה "משחקי הכס" (2011–2019) של רשת HBO המבוססת על סדרת ספריו של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין.
ביוגרפיה

בראדלי גדל ברובע וית'נשואו במנצ'סטר, אנגליה, שם למד בתיכון סיינט פול. לאחר מכן, סיים לימודים בקולג' לורטו ברובע הולמה ובבית הספר לתיאטרון במנצ'סטר.
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2011 בסדרת הדרמה "בורג'ה", שם הופיע כחשמן ג'יובאני דה מדיצ'י. באותה שנה החל להופיע בתור סמוול "סאם" טארלי בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | אנה קרנינה | נסיך אוסטרי |  |
| 2015 | Traders | ורנון סטיינס |  |
| 2015 | דייט בהפתעה (אנ') | אנדרו |  |
| 2016 | גרימסבי | דריק פלנר |  |
| 2017 | American Satan | ריקי קולינס |  |
| 2018 | חולה מספר אפס (אנ') | סקוטר |  |
| 2022 | הספירה לאחור | ד"ר קיי.סי האוסמן |  |
| 2022 | חתונה בהפתעה | קולין קולוואי |  |
| 2022 | The Railway Children Return | ריצ'רד פארקס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011–2019 | משחקי הכס | סאם טארלי | תפקיד חוזר (עונה 1) תפקיד ראשי (עונות 8-2); 48 פרקים |
| 2011 | שושלת בורג'ה (אנ') | לאו העשירי | 5 פרקים |
| 2012 | מרלין | טיר סיוארד | 2 פרקים |
| 2012 | חסרי בושה | וסלי | 2 פרקים |
| 2016 | The Last Dragonslayer | גורדון | סרט טלוויזיה של Sky One |
| 2019 | רובוט צ'יקן | גורדון רמזי | דיבוב; פרק: "Boogie Bardstown in: No Need, I Have Coupons" |
| 2020 | Urban Myths | לס דוסון | פרק: "Les Dawson's Parisienne Adventure" |
| 2023 | החוף הצפוני | מקס דרומונד | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2024 | בעיית שלושת הגופים | ג'ק רוני | סדרת טלוויזיה של נטפליקס |
הערות שוליים

↑  לא מדובר בסדרה הבורג'ס, כי אם בהפקה בריטית של טום פונטנה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329876305171  BnF: cb141585545 (data)  GND: 1195480717  ISNI: 0000 0003 7410 4892  LCCN: no2013019806  SUDOC: 177452412  VIAF: 42049381   WorldCat (עם VIAF): 42049381
אנגקור

מקדש באיון באנגקור
אנגקור (קמֶרִית: ក្រុងអង្គរ) הוא שמו של אזור בקמבודיה, שבו היו במהלך ההיסטוריה כמה ערי בירה של האימפריה הקְמֶרית. האזור כולו מכונה "אנגקור", ובו שכנו מרכזיה של האימפריה הקמבודית, החל מהקמת עיר הבירה הראשונה במאה ה-9 ועד לחורבנה של האימפריה הקמרית במהלך המאה ה-15, בשיאו השתרע אזור אנגקור על שטח של כ-1,000 קמ"ר, אוכלוסייתו מנתה כ-750,000 נפש והוא היה המתחם העירוני הגדול בעולם.
העיר הראשונה נוסדה בשנת 820 לספירה, כאשר המלך הקמרי ג'אוויארמן השני הכריז על עצמו כ"מלך אל" ו"מלך העולם" של קמבודיה. פריחתה של אנגקור הגיעה לשיאה בתור הזהב של האימפריה הקמרית, כשקמבודיה השתרעה, בתקופות מסוימות, על פני מרבית שטחי הודו-סין. בשנת 1431 הגיע קיצה של העיר, כאשר כובשים מתאילנד כבשו את העיר ובזזו אותה, ותושביה נמלטו ממנה דרומה, לאזור פנום פן.
שרידיה של העיר נמצאים ביערות ובשדות מצפון לאגם הגדול (Tonle Sap) שבמערב קמבודיה (ראו מפה), ליד העיר סיאם ריפ (Siem Reap) בת זמננו. באזור נמצאים שרידים של מעל אלף מקדשים, החל בערימות לבנים המפוזרות בשדות, וכלה במונומנטים ייחודיים ומפוארים, כמו מקדש באיון ומקדש אנגקור ואט המפואר, שיש האומרים שהוא המונומנט הפולחני היחיד הגדול ביותר בעולם. המקדשים הם רק חלק ממערך שלם של מבנים ותשתיות, הכוללים גם מאגרי מים ענקיים ומערכות השקיה עצומות שנבנו באזור.
מקדשים רבים באזור שופצו ושוקמו, והם מהווים את הדוגמה החשובה ביותר לאדריכלות הקמרית. עם זאת, בנוסף למבנים השונים והשרידים הגלויים, חבויים, ככל הנראה, שרידים ארכאולוגיים בעלי חשיבות רבה בשטחי הג'ונגלים הרחבים המכסים את האזור. קרוב לשני מיליון תיירים מבקרים באתר מדי שנה, והאתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה > איחוד קמבודיה והקמת הבירה הראשונה

עד למאה ה-9 הייתה קמבודיה מחולקת בין כמה ישויות פוליטיות, שנודעו בסין כפונאן וצ'נלה. בתקופות פונאן (מהמאה ה-1 עד שנת 550) ובתקופת צ'נלה (מ-550 ועד שנת 800 בערך) הושפעה הדת הקמרית מהדתות בהודו. הפולחן כלל אלמנטים של הינדואיזם ובודהיזם משולבים בפולחן מקומי קדום. במקדשים מתקופה זו נמצאות כתובות באבן בסנסקריט ובקמרית, המציינות אלים הינדים, בראשם שיווה, יחד עם אלים הקשורים לפולחן המקומי. הבודהיזם היה פחות בולט, כנראה מכיוון שנרדף בידי השלטון. פולחן שיווה היה מרוכז סביב סמל הלינגאם כבר בתקופה זו, שהיה סמל פאלי לפוריות ושמירה
בתחילת המאה התשיעית הכריז המלך ג'איאווארמן השני על עצמאותה של קמבוגָ'דֶסָה (קמבודיה), וייסד את בירתו בהאריהאראליה (Hariharalaya), הידועה כיום כרולואוס (Roluos), בקצה הצפוני של האגם הגדול, טונלה סאפ. במערכת של מלחמות, בריתות, נישואים פוליטיים ומתנות, השיג ג'איאווארמן השני את איחוד המדינה. בשנת 802 הכריז המלך על עצמו כ"מלך עולמי" וכ"מלך אל", כדי להביע בכך את הצלחתו באיחוד.
האריהאראליה מסמלת את האלוהות האריהארה, ביטוי לשילוב עיקריהם של וישנו (הארי) ושיווה (הארא). האריהארא הייתה האלוהות המועדפת על השליטים הקמריים. ג'איאוארמאן השני, המלך שהקים את העיר, קרא לעצמו דוואראג'ה, מלך אל, ובכך הדגיש את הקשר המיוחד שלו עם שיווה. השינוי הדתי התבטא גם באדריכלות: במקום האתרים הקדושים של צ'נלה, שהיו תאים בודדים, נבנו מקדשים ובהם סדרה של משטחים מוגבהים ועליהם מגדלים רבים. פירמידות מרשימות נועדו לסמל את הר מֵרוֹ, מקום מושבם של האלים במיתולוגיה ההינדית, והחפירות שסביבן מייצגות את האוקיינוסים המיתולוגיים. אופייני למבנים השונים היה סמל הלינגאם, כדימוי דתי מרכזי. הפירמידה הייתה מרכז העיר, ובמרכזו של המתחם הקדוש עמד הלינגאם. שמו של הלינגאם היה כשם המלך, עם הסופית "אסווארה" (esvara), כציון לשיווה..
האריהאראליה נבנתה על פי המתכונת המקובלת בערים הקמריות: סביב העיר נבנתה סוללת הגנה המוקפת בחפיר. במרכז העיר עמדו מקדש ממלכתי, בנוי מאבן או מלבנים, וארמון בנוי מעץ. אישים חשובים שהתגוררו בעיר בנו גם הם מקדשים שונים, בתוך החומה ומחוצה לה. מקדשים אלה הוקדשו, כמו המקדש המרכזי, לאלי הינדו שונים, ובעיקר לשיווה. גם בנייני חול רבים נבנו בעיר, בתוך החומה ומחוצה לה, רובם ככולם עשויים מעץ. בסביבות שנת 880 הוקם המקדש המרכזי בהאריהארליה, בקונג, ומקדש נוסף לזכר האבות, פריאה קו (Preah Ko). מאפיין נוסף של הבירה הקמרית, מאגר מים גדול, נבנה כעשר שנים לאחר מכן, ובתוך מכלול המאגר נבנה מקדש שלישי, לוליי.