אוניברסיטת אריסטוטלס של סלוניקי
היסטוריה

אוניברסיטת אריסטוטלס בסלוניקי נוסדה בשנת 1925 ונחקקה על פי חוק 3341/14-6-25. זו הייתה האוניברסיטה היוונית השנייה שנוסדה אחרי אוניברסיטת אתונה, שהוקמה ב-1837. בשנת 1941 עם כניסת הגרמנים ליוון שבו הגרמנים יהודים לצורכי עבודות כפייה. הקהילה היהודית ביקשה לפדותם והגרמנים דרשו שווי של 3,000,000 דרכמות, סכום אשר היה בלתי אפשרי להשיגו באותם הימים. הקהילה התקשתה לאוספו ולאחר מאמצים רבים וביניהם גם גיוס שכבת האמידים בקהילה, גייסה הקהילה 2,000,000 דרכמות. כדי להשיג את המיליון הנותרים נאלצו קהילות סלוניקי למכור את חלקת בית העלמין היהודי העתיק בן ה-500 שנה, שהיה במרכז העיר ואשר רבים ביקשו לשים ידם על האדמות הללו. רשויות השלטון בסלוניקי לא המתינו רגע ולא טרחו לפנות את הקברים בבית העלמין. בן לילה חרשו את בית העלמין והחלו בבניית יסודות למבנים נוספים באוניברסיטת אריסטוטלס.
על פי תוכניותיו של ראש ממשלת יוון אלפתריוס וניזלוס לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, העיר סמירני נועדה להיות מקום מושבה של האוניברסיטה היוונית השנייה, בעוד שהאוניברסיטה השלישית הייתה אמורה לקום בסלוניקי. עם זאת, סמירני הועברה לשטחה של טורקיה לאחר מלחמת יוון-טורקיה באסיה הקטנה. אף על פי כן, בשנת 1924, החליט אלכסנדרוס פאפאנסטאסיו לייסד אוניברסיטה בסלוניקי כדי לחזק את הכלכלה והתרבות המקומיות.
את ההתפתחות הכרונולוגית של האוניברסיטה, ששמה שונה לאוניברסיטת אריסטו בסלוניקי ב-1954, ניתן לחלק לשלושה שלבים, שכל אחד מהם מכסה תקופה של כ-25 שנים.
בשלב הראשון של האוניברסיטה (1926–1950) המוסד התמקד בבניית ופיתוח כלומר הפקולטה לפילוסופיה, הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה, הפקולטה למשפטים וכלכלה, בית הספר לתאולוגיה ובית הספר לרפואה. שלב הפיתוח הראשוני הסתיים עם הקמת הפקולטה לרפואה וטרינרית ב-1950, שהייתה הפקולטה היחידה לרפואה וטרינרית ביוון במשך שנים רבות. לאחר תקופה זו הורחבו חלק מהפקולטות הראשונות באמצעות הוספת מחלקות נוספות. המחלקות לרוקחות ורפואת שיניים נוסדו ב-1955 וב-1959 בהתאמה והן שולבו בבית הספר לרפואה. בנוסף על כך, הפקולטה לפילוסופיה הורחבה על ידי הקמת מכונים לשפות זרות (אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית).
במהלך השלב השני בהיסטוריה של אוניברסיטת אריסטוטלס (1951–1975) הפיתוח העיקרי היה בפקולטה להנדסה, הידועה גם בשם הפקולטה הפוליטכנית. בתחילת הדרך, המכון היווה מכון עצמאי שנקרא גם המכון הפוליטכני או לחלופין האוניברסיטה הטכנית. לכן, במשך חמישים השנים הראשונות לפעילותה אוניברסיטת אריסטוטלס הייתה מורכבת משני מכונים נפרדים שפעלו באופן עצמאי. בתי הספר השונים בפקולטה להנדסה נוסדו בסדר הבא: בית הספר להנדסה אזרחית (1955–1956), בית הספר לאדריכלות (1956–1957), בית הספר להנדסת כפר ומדידות (1962–1963), בית הספר למכונות והנדסת חשמל (1972–1973), בית הספר להנדסה כימית (1972–1973), בית הספר למתמטיקה, פיזיקה ומדעי החישוב (1982–1983) ובית הספר להנדסת תכנון ופיתוח עירוני-אזורי (2004). בית הספר להנדסת מכונות וחשמל פוצל לשני בתי ספר עצמאיים (בית הספר להנדסת מכונות ובית הספר להנדסת חשמל ומחשבים) ב-1976.
משנת 1975 נוסדו בתי ספר ומחלקות חדשות, בנוסף על רכישת מוסדות עצמאיים להשכלה גבוהה שסופחו לאוניברסיטה. בתקופה זו הוקמה הפקולטה לאמנויות יפות, עם בתי הספר המרכיבים אותה (דרמה, לימודי קולנוע, לימודי מוזיקה, אמנויות חזותיות ואמנויות שימושיות). בנוסף על כך, הוקמו בית הספר לעיתונאות ולימודי תקשורת המונים ובית הספר לחינוך גופני ומדעי הספורט.
אוניברסיטת אריסטוטלס כוללת 12 פקולטות, 36 בתי ספר ויחידות רבות אחרות (מעבדות, חדרי לימוד, ספריות, מרפאות ומרכזי מחקר), מה שהופכים אותה לאוניברסיטה הגדולה ביותר ביוון ובדרום מזרח אירופה במונחים של גודל הצוות ומספר סטודנטים. בשנת 2014 תוכננה להיפתח מחדש פקולטה למדעי היהדות, כ-80 שנים לאחר שנסגרה על ידי יואניס מטאקסס. הפקולטה החדשההוקמה בסופו של דבר באוקטובר 2015 בהובלת פרופסור גאורגיוס אנטוניו.
ב-2014 נחנכה אנדרטה המנציחה את בית הקברות היהודי הישן שהיה בשטח האוניברסיטה. האנדרטה הושחתה מספר פעמים.