stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטפניה מרצ'ינאנו

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1882 בוקרשט, רומניה
 פטירה:  15 באוגוסט 1944 (בגיל 62) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 מדינה:  רומניה
 מקום קבורה:  בית הקברות בלו 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט  סורבון  Central School in Bucharest 
 מקצוע:  פיזיקאית
 מעסיק:  Curie Institute, מצפה הכוכבים של פריז, אוניברסיטת בוקרשט 
 אתר רשמי
 
סטפניה מרצ'ינאנו (ברומנית: Ștefania Mărăcineanu‏; 18 ביוני 1882 – 15 באוגוסט 1944) הייתה מדענית רומנייה בעלת דוקטורט בפיזיקה. מרצ'ינאנו מוכרת בעיקר בזכות עבודתה במעבדה של מארי קירי בין השנים 1922–1924, שם חקרה את זמן מחצית החיים של היסוד – פולוניום. כמו כן, היא חיפשה דרכים למדוד את כמות קרינת האלפא, שנפלטת בתהליך הדעיכה של איזוטופים רדיואקטיביים. במעבדה פיתחה שיטה למדידת עוצמת קרני אלפא ושיערה, שניתן להפוך אטומים לאיזוטופים רדיואקטיביים, באמצעות חשיפה לקרינת אלפא, שמתקבלת מיסוד הפולוניום. השערה זו, הובילה לזכייה של המדענים ז'וליט-קירי בפרס נובל לכימיה בשנת 1935, אך עבודתה לא הוזכרה ולכן לא היא זכתה בפרס.
קורות חייה

מרצ'ינאנו נולדה בבוקרשט, רומניה. מעט מאד, ידוע לנו על ילדותה, היות שהיא נמנע מלדבר עליה. על פניו, מרצ'ינאנו גדלה במשפחה אמידה, אך ככל הנראה, הייתה לה ילדות אומללה. מרצ'ינאנו למדה, בבית הספר המרכזי לבנות, בבוקרשט. בבית הספר היא הביעה עניין בעיקר במקצועות המדעים ובמתמטיקה ואף הצטיינה במקצועות אלה. בשנת 1903, סיימה מרצ’ינאנו את לימודיה בתיכון, עם ציונים ממוצעים (מאחר שלא השיגה ציונים גבוהים בשאר המקצועות. לאחר שסיימה תואר במדעי הפיזיקה והכימיה בשנת 1910, החלה מרצ’ינאנו לעבוד בבית ספר לבנות בבוקרשט. בשנת 1922, עברה לגור בפריז, בכדי לעבוד עם המדענית מארי קירי. משימתה הראשונה הייתה, לקבוע את מחצית החיים המדויקת של פולוניום. לאחר זמן מה של מחקר, מרצ'ינאנו גילתה, שזמן מחצית החיים של פולוניום, תלוי במתכת שעליה נמצאת שכבת הפולוניום.
יש לי הערכה רבה לעבודה שסטפניה מרצ'ינאנו השיגה. בפרט, היא רכשה ידע מושלם במדידות אלקטרומטריות מדויקות.
מרצ’ינאנו נאלצה להיאבק, למען הכרה על מחקריה ולעיתים לא קיבלה עליהם הכרה כלל. בשנת 1935, זכו פרדריק ז'וליט ואיירין ז'וליט-קירי (בתם של המדענים פייר קירי ומארי קירי ובן זוגה) בפרס נובל על גילוי רדיואקטיביות מלאכותית אם כי כל הנתונים מראים, כי מרצ'ינאנו הייתה הראשונה לעשות זאת. למעשה, מרצ'ינאנו הביעה את מורת רוחה, מהעובדה שז'וליט-קירי השתמשה בחלק גדול מתצפיות עבודתה, בנוגע לרדיואקטיביות מלאכותית, וכל זאת, מבלי להזכיר זאת.
מרצ'ינאנו טענה בפומבי, שהיא גילתה רדיואקטיביות מלאכותית, במהלך שנות מחקריה בפריז, כפי שמעידה עבודת הדוקטורט שלה שהוצגה יותר מ-10 שנים קודם לכן. "מרצ'ינאנו כתבה לליז מייטנר ב-1936, והביעה את אכזבתה מכך שז'וליט קירי, ללא ידיעתה, השתמשה תכופות בעבודותיה, במיוחד בעבודה הקשורה לרדיואקטיביות מלאכותית", מוזכר בספר " 'התמסרות למדע שלהן': נשים חלוצות של רדיואקטיביות".
חייה הפרטים נשמרו חסויים ואין מידע עליהם.
תגליות חשובות

מרצ’ינאנו פיתחה במעבדה, שיטה למדידת עוצמת קרני אלפא. היא האמינה, שחלק מהתוצאות שהשיגה הראו, שקרני אלפא שנפלטו בתהליך הדעיכה של יסוד הפולוניום, הופכות מספר אטומים לאיזוטופים רדיואקטיביים. כמו כן, היא הדגישה כי לאיזוטופים הללו תכונות שנוכל להשתמש בהם לצרכים שונים. כיום, ישנם מספר שימושים באיזוטופים רדיואקטיביים: למשל האיזוטופ – קובלט 60, משמש בטיפול הרדיותרפיה נגד וריאציות של מחלת הסרטן. למרות שתצפיות אלה לא אושרו, מרצ'ינאנו טענה בהמשך, שהיא גילתה גם את הרדיואקטיביות המלאכותית. היא גם האמינה, שאור השמש יכול להיות רדיואקטיבי.
בשנת 1930, חזרה מרצ’ינאנו לרומניה, והצטרפה לפרופסור הרומני דימטרי בונגנטיאנו באוניברסיטה של בוקרשט. בתקופה זו, שמה בצד את ייסוד הפולוניום וערכה מחקרים, שבדקו אם יש קשר בין רדיואקטיביות וכמות גשמים, ובין כמות הגשמים ומספר רעידות אדמה. מרצ'ינאנו גילתה את התהליך של יצירת גשם מלאכותי וכך בשנת 1931 היא יצרה את הגשם המלאכותי הראשון בעולם, בברגן, נורווגיה.
פרישה

מרצ'ינאנו פרשה בשנת 1942 וכשנתיים לאחר כך, נפטרה מסרטן בגיל 62, ככל הנראה, מחשיפתה הממושכת לקרינה רדיואקטיבית בעוצמה חזקה.
ראו גם

רדיואקטיביות
מארי קירי
פולוניום
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Marelene F. Rayner-Canham; Geoffrey Rayner-Canham (1997). A Devotion to Their Science: Pioneer Women of Radioactivity. Chemical Heritage Foundation. pp. 87–91. מסת"ב 0941901157. Retrieved 3 November 2014.
1 2 3 4  Cine este Ștefania Mărăcineanu, românca omagiată azi de Google. În 1931 a provocat prima ploaie artificială din lume, De Adelina Mărăcine, Sâmbătă, 18 iunie 2022
1 2  4.Șerban, Dănuț. "Ștefania Mărăcineanu – Biografia". stefania-maracineanu.ro (in Romanian). Retrieved April 26, 2020.
1 2  Fontani, Marco; Orna, Mary Virginia; Costa, Mariagrazia; Vater, Sabine (2017). "Science is Not a Totally Transparent Structure: Ștefania Mărăcineanu and the Presumed Discovery of Artificial Radioactivity". Substantia. Firenze University Press. 1 (1): 77–96. doi:10.13128/Substantia-14
↑  Ibrahim Dincer; Călin Zamfirescu (2011). Sustainable Energy Systems and Applications. Springer Science & Business Media. p. 234. מסת"ב 0387958614. Retrieved 3 November 2014
1 2 3  5. Marilyn Bailey Ogilvie; Joy Dorothy Harvey (2000). The Biographical Dictionary of Women in Science: L-Z. Taylor & Francis. p. 841. מסת"ב 041592040X. Retrieved 3 November 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb105718347 (data)  ISNI: 0000 0004 2471 4614  LCCN: no2014046344  SUDOC: 179730002  VIAF: 305884050   WorldCat (עם VIAF): 305884050 
במעבדה של קירי 1922
היער השחור

ערך זה עוסק ביער בדרום מערב גרמניה. אם התכוונתם לעוגה בשם זה, ראו .
| --- | --- |

מבט על היער השחור מלמעלה
 נתונים ומידות
 שטח:  6,009.2 קילומטר רבוע
 גובה ממוצע:  1,493 מ' 
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  באדן-וירטמברג 
 קואורדינטות:  48°18′N 8°09′E﻿ / ﻿48.3°N 8.15°E﻿ / 48.3; 8.15
 
 מפה טופוגרפית של היער השחור
 
מיקום היער השחור במפת גרמניה
היער השחור (בגרמנית: Schwarzwald, שְׁווַרְצְווַאלְד) הוא אזור גאוגרפי במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה.
היער השחור נמצא בקצה הדרום-מערבי של גרמניה. הוא תחום על ידי הגבול עם שווייץ מדרום והגבול עם צרפת (נהר הריין) במערב. אורכו מצפון לדרום כ-160 קילומטר, רוחבו בדרום מגיע לכ-60 קילומטר ובצפון לכ-30 קילומטר.
היער השחור מאופיין בהרים בגובה בינוני. הפסגה הגבוהה ביותר היא פלדברג (Feldberg, "הר השדה" בגרמנית), שגובהה 1,493 מטרים מעל לגובה פני הים. דרום היער השחור גבוה מצפונו, ורוב הפסגות הגבוהות נמצאות באזור הדרום. נהרות רבים חוצים את היער; מקורות הדנובה והנקאר נמצאים ביער השחור.
ליער השחור חשיבות כלכלית רבה. עצי היער משמשים כחומר גלם; בנוסף מתקיימת ביישובי היער השחור תעשיית זכוכית ותעשייה זעירה של שעונים. מקור ההכנסה העיקרי של תושבי האזור הוא תיירות. מרכז ודרום היער מהווים פארק לאומי בגודל 3,700 קמ"ר, מהפארקים הגדולים בגרמניה. ביער רשת מסועפת של שבילים מסומנים. בנוסף לאתרי הטבע הרבים (מפלי מים, נקודות תצפית, אגמים קטנים) ידוע האזור בכפריו ובעיירותיו הציוריות, כגון טריברג אים שוורצוואלד.
בגבולו המערבי של היער השחור שוכנת העיר פרייבורג, העיר הגדולה באזור, אשר נחשבת כ"שער ליער השחור".
נהרות

רשימת הנהרות ביער השחור כוללת את הדנובה (מקורות הנהר הם ביער השחור ומהווים מפגש של הנהרות בריגך וברג), ההנץ, הקינציג, המורג, הנגולד, הנקאר, הרנך והויסה. היער השחור הוא חלק מקו פרשת המים היבשתי בין אגן הניקוז של האוקיינוס האטלנטי (על ידי נהר הריין) לבין אגן הניקוז לים השחור.
הרים

רשימת ההרים ביער השחור:
פלדברג (1,493 מטר), הגבוה ביותר ביער השחור.
הרצוגנהורן (1,415 מטר).
בלכן (1,414 מטר).
שונסלנד (1,284 מטר).
קנדל (1,241 מטר).
בלאואן (1,165 מטר).
הוניסגרינדה (1,164 מטר), ההר הגבוה ביותר בצפון היער השחור.
אתרים

יעדי תיירות נפוצים הם הערים פרייבורג, קלב (עיר הולדתו של הרמן הסה), גנגנבאך, שטאופן, שילטך, האסלך, אלטנשטייג, ובאדן באדן. יעדים נוספים הם ההרים פלדברג, בלכן, קנדל ושווינסלנד, האגמים טיטיזה ושלוכזה המפלים טריברג וטודנאו ופארק השעשועים פארק אירופה.
מוזיאון האוויר הפתוח של היער השחור מציג את חיי החוואים באזור במאות ה-16 וה-17, כולל תצוגות של חוות מהתקופה. מוזיאון השעון הגרמני בעיר פוטוונגן, מציג את היסטוריית השעונים ומקצוע השענים. מוזיאון היער השחור בטריברג, בתצוגה אופיינית לאזור, כלי מטבח, כלי בית, שעוני קוקיה, ופריטי אומנות מקומית.
הדרך הראשית המובילה ליער השחור היא הכביש המהיר אוטובאן 5 (A5), בנוסף ישנן דרכים יפות נוספות כמו שוורצוולדהוכשטרסה המכונה "דרך הפסגות" (60 ק"מ, בין באדן-באדן לפרוידנשטט), שוורצוולד טלרשטרסה (100 ק"מ, רחוב היין של באדן (160 ק"מ, בין באדן-באדן לוויל אם ריין). הדרך האחרונה מתחילה מהדרום ומשלבת יקבים וכפרים קטנים. דרך מפורסמת נוספת היא דרך השעון הגרמני, דרך מעגלית אשר עוקבת אחר היסטוריית השענות של האזור.
באזור היסטוריה רבה של כרייה עוד מתקופת ימי הביניים, מכרות רבים נפתחו מחדש לציבור.
ביער השחור ביקר מספר פעמים אוטו פון ביסמרק במהלך שנותיו כקנצלר של פרוסיה (1862–1890). האתר המועדף עליו היה מפלי טריברג. במקום נמצאת אנדרטה לזכרו.
גלריית תמונות

הר פלדברג
מראה נוף מהאזור התיכון של היער השחור
היער השחור
בתרבות

אסתר אטינגר בשיר השואה היער השחור.
ראו גם

דונאושינגן
הערות שוליים

↑  דרך השעון הגרמני.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283122505171  BnF: cb12363183q (data)  GND: 4053807-2  HDS: 007116  LCCN: sh85014558  NKC: ge134476  VIAF: 248969460   WorldCat (עם VIAF): 248969460 
מפלי טריברג ביער השחור
הכניסה למוזיאון היער השחור בטריברג.
ארכיון הסרטים הקוריאני

| --- | --- |


בניין הארכיון
 מידע כללי
 סוג:  ארכיון
 כתובת:  서울시 마포구 월드컵북로 400 (03925), 경기도 파주시 문발로 301 (10881) 
 מיקום:  Sangam-dong 
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 18 בינואר 1974
 תאריך פתיחה רשמי:  1974
 
 קואורדינטות:  37°34′49″N 126°53′24″E﻿ / ﻿37.580396°N 126.889896°E﻿ / 37.580396; 126.889896
 https://eng.koreafilm.or.kr/main (באנגלית)
 he
 
ארכיון הסרטים הקוריאני (הנגול: 한국영상자료원) או הפדרציה הקוריאנית של ארכיוני הסרטים הוא ארכיון הסרטים היחיד בדרום קוריאה עם כיסוי כלל ארצי. הוא נוסד בסיאול בשנת 1974 כארגון ללא מטרות רווח. ב-1976 הצטרף בתור משגיח לפדרציה בין-לאומית של ארכיוני סרטים, ב-1985 הוא הפך לחבר מלא של הפדרציה.
המטרות העיקריות של ארכיון הסרטים הקוריאני הן לאסוף, לשמר ולקטלג סרטים וחומרים הקשורים לסרטים, כמו כן מטרה נוספת היא לטפח נגישות לאוספיה. רוב החומרים המקוריים והעתקים של סרטים קוריאניים שמורים בארכיון. המרכז הראשי של הארכיון נמצא בסאנגאם-דונג, סיאול. כו כן, ישנו מרכז שימור ושיחזור משני בפאג'ו. במרכז הראשי ישנם מספר מתקנים ציבוריים, כולל סינמטק של הארכיון, מוזיאון הקולנוע הקוריאני וספריית יעץ. לאחרונה הארכיון מרכז את מירב המאמץ בדיגיטציה של סרטים קוריאניים, הארכיון הוציא מספר אוספים של הקולנוע הקוריאני הקלאסי על גבי DVD. הארכיון מנהל את האתר של בסיס נתוני סרטים קוריאניים.
היסטוריה

הארכיון הוקם בתור מרכז אחסון של סרטים קוריאניים ב-1974 בסיאול, ב-1990 עבר למיקום חדש. בספטמבר 1991 הפך לארגון ללא מטרות רווח ושמו שונה לארכיון הסרטים הקוריאני. ב-1994 הארכיון מתחיל לקבל תקציבים מדינה לצורך ביצוע שימור של סרטים קוריאניים. בדצמבר 1998 הוא החל להפעיל את אתר בסיס נתוני סרטים קוריאניים. ב-2002 הוא עבר ארגון מחדש לאחר קבלתו של חוק לקידום הקולנוע. ב-2007 נבנה מבנה ייעודי בסאנגאם-דונג שאליו יעבור הארכיון, המבנה כלל חדרי שימור עם ציוד משוכלל. הסינמטק והמוזיאון של הקולנוע הקוריאני, שניהם נפתחו בשנת 2008 ושניהם ממוקמים במבנה של הארכיון.
תפקידיו של הארכיון

רכישה - הארכיון אוסף חומרים ויזואליים כולל סרטים ומוחרים הקשורים לתעשיית הסרטים (סרטונים, אודיו, פוסטרים, תמונות סטילס, תסריטים, ספרים, כתבי עת, תלבושות, אביזירים וכו') לאומיים ובין-לאומיים.
שחזור - אוסף הארכיון כולל יותר מ-4,000 סרטים קוריאניים, כולל סרט משנת 1934 שהוא הסרט הישן ביותר באוסף הארכיון. הארכיון מבצע פעולות שימור ושיחזור לגלילי הסרטים. הארכיון הוא המקום היחיד בדרום קוריאה המסוגל לבצע שחזור סרטים.
שימור (סרטים) - הארכיון פועל למזער נזקים ואובדן נתונים ומפעיל שני מחסנים בסנגאם ופאג'ו בעלי מערכות לוויסות טמפרטורות ולחות.
מחקר - החל משנת 2004 הארכיון התחיל בצורה רצינית במחקר של הקולנוע. נוסד המכון הקולנוע הקוריאני כדי לסייע בפופוליריזציה של הקולנוע הקוריאני.
הערות שוליים

↑  היסטוריה של הארכיון
↑  דף המרכז בפאג'ו באתר הארכיון
↑  אוספים של הסרטים הקלאסיים
1 2 3  דף ההיסטוריה באתר הארכיון
↑  תפקידיו (רכישה) של הארכיון הסרטים הקוריאני
↑  תפקידיו (שחזור) של ארכיון הסרטים הקוריאני
↑  תפקידיו (שימור (סרטים)) של ארכיון הסרטים הקוריאני
↑  מחקר בארכיון הסרטים הקוריאני
מאזן הקרינה של כדור הארץ

האקלים של כדור הארץ נקבע במידה רבה על ידי מאזן האנרגיה של כוכב הלכת, כלומר, האיזון בין קרינה נכנסת ויוצאת. הוא נמדד על ידי לוויינים ומוצג ב-W/m2. חוסר האיזון (או קצב החימום הגלובלי; מוצג באיור ככמות ה"נספג נטו") צמח מ-W/m2‏ 0.6+ (הערכה של 2009) למעל ל-W/m2‏ 1.0+ בשנת 2019.
במטאורולוגיה מאזן הקרינה של כדור הארץ דן באיזון שבין האנרגיה שכדור הארץ מקבל מהשמש לבין האנרגיה שכדור הארץ מאבד בחזרה לחלל החיצון. מקורות אנרגיה קטנים יותר, כמו החום הפנימי של כדור הארץ, נלקחים בחשבון, אך תורמים תרומה זעירה בהשוואה לאנרגיה סולארית. מאזן האנרגיה מסביר גם איך האנרגיה נעה במערכת האקלים (אנ'). כיוון שהשמש מחממת את האזורים הטרופיים המשוונים יותר מאשר את אזורי הקוטב (אנ'), קרינת השמש המתקבלת מתפזרת בצורה לא אחידה. כאשר האנרגיה מחפשת שיווי משקל על פני כדור הארץ, היא מניעה אינטראקציות במערכת האקלים של כדור הארץ, כלומר המים של כדור הארץ, הקרח, האטמוספירה, הקרום הסלעי וכל היצורים החיים. התוצאה היא האקלים של כדור הארץ.
מאזן האנרגיה של כדור הארץ תלוי בגורמים רבים, כמו אירוסולים אטמוספיריים, גזי חממה, אלבדו פני כדור הארץ (החזרוּת), עננות, צמחייה, דפוסי שימוש בקרקע ועוד. כאשר שטפי האנרגיה (אנ') הנכנסים והנפלטים מאוזנים, כדור הארץ נמצא בשיווי משקל קרינתי (אנ') ומערכת האקלים תהיה יציבה יחסית. התחממות כדור הארץ מתרחשת כאשר כדור הארץ מקבל יותר אנרגיה ממה שהוא מחזיר לחלל, והתקררות עולמית (אנ') מתרחשת כאשר האנרגיה הנפלטת גדולה יותר. סוגים מרובים של מדידות ותצפיות מראים על חוסר איזון של התחממות מאז שנת 1970 לפחות. קצב ההתחממות מאירוע זה, שנגרם על ידי האדם, הוא ללא תקדים.
כאשר מאזן האנרגיה משתנה, יש השהיה לפני שהטמפרטורה הממוצעת העולמית של פני השטח (אנ') משתנה באופן משמעותי. דבר זה נובע מהאינרציה התרמית של האוקיינוסים, היבשה והקריוספירה. כימות מדויק של זרימות האנרגיה וכמויות האגירה הללו הוא דרישה ברוב המודלים של האקלים (אנ').
זרמי האנרגיה של כדור הארץ

למרות ההעברות העצומות של אנרגיה אל כדור הארץ וממנו, הוא שומר על טמפרטורה קבועה יחסית. כיוון שככלל יש רווח או הפסד קטן נטו: כדור הארץ פולט באמצעות קרינה אטמוספירית וקרקעית (מוסטת לאורכי גל אלקטרומגנטיים גדולים יותר) לחלל בערך אותה כמות אנרגיה כפי שהיא מקבל.
זרמי האנרגיה של כדור הארץ > אנרגיה סולארית נכנסת (קרינת גלים קצרים)

כמות האנרגיה הכוללת המתקבלת בשנייה בחלק העליון של אטמוספירת כדור הארץ (TOA) נמדדת בוואט וניתנת על ידי הקבוע הסולארי כפול שטח הגזרה של כדור הארץ המקבלת את הקרינה. כיוון ששטח הפנים של כדור הוא פי ארבעה משטח החתך של כדור (כלומר שטח המעגל), שטף ה-TOA הממוצע הגלובלי והשנתי הוא רבע מהקבוע הסולארי ובכך הוא בערך 340 וואט למטר רבוע W/m2). כיוון שהכמות הקרינה הנספגת משתנה בהתאם למיקום וכיוון שקיימים שינויים יומיומיים, עונתיים ושנתיים, המספרים המצוינים הם ממוצעים רב-שנתיים המתקבלים ממספר מדידות לוויינים.
מתוך W/m2‏ 340~ של קרינת השמש המתקבלת בכדור הארץ, ממוצע של W/m2‏ 77~ מוחזר לחלל על ידי עננים והאטמוספירה ו-W/m2‏ 23~ מוחזר על ידי אלבדו פני השטח, מה שמותיר W/m2‏ 240~ של הזנת אנרגיה סולארית למאזן הקרינה של כדור הארץ. כמות זו נקראת קרינת השמש הנספגת (Absorbed Solar Radiation או בראשי תיבות ASR). זה מרמז על ערך של בערך 0.3 עבור האלבדו הנטו הממוצע של כדור הארץ, הנקרא גם אלבדו בונד (אנ') (A):
זרמי האנרגיה של כדור הארץ > קרינה יוצאת בגלים ארוכים

קרינת גלים יוצאת (Outgoing Longwave Radiation בראשי תיבות OLR) מוגדרת בדרך כלל כאנרגיה יוצאת הנפלטת מכוכב הלכת, רובה באורך גל של תת-אדום. בדרך כלל, אנרגיית השמש הנספגת מומרת לצורות שונות של אנרגיית חום. חלק מהאנרגיה הזו נפלטת כ-OLR ישירות לחלל, בעוד שהשאר מועבר תחילה דרך מערכת האקלים כצורות קורנות וצורות אחרות של אנרגיה תרמית. לדוגמה, פליטות עקיפות מתרחשות בעקבות הובלת חום משכבות פני כדור הארץ (יבשה ואוקיינוס) לאטמוספירה באמצעות אִדּוּי–דִּיּוּת (אנ') ושטפי חום כמוס או תהליכי הולכה/הסעה. בסופו של דבר, כל האנרגיה הנפלטת מוקרנת בצורה של קרינת גלים ארוכים בחזרה לחלל.
ההובלה של OLR מפני השטח של כדור הארץ דרך האטמוספירה הרב-שכבתית שלו מקיימת את חוק קירכהוף לקרינה תרמית. מודל חד-שכבתי מייצר תיאור משוער של OLR אשר מניב טמפרטורות על פני השטח (Ts) של 288 קלווין ובאמצע הטרופוספירה (Ta) 242 קלווין הקרובות לערכים הממוצעים שנצפו:
בביטוי זה σ הוא קבוע סטפן-בולצמן ו-ε מייצג את האמיסיביות של האטמוספירה. אירוסולים, עננים, אדי מים וגזי חממה תורמים לערך אפקטיבי של כ-ε=0.78. רגישות הטמפרטורה החזקה (החזקה הרביעית) שומרת על איזון כמעט של זרימת האנרגיה היוצאת לזרימה הנכנסת באמצעות שינויים קטנים בטמפרטורות האבסולוטיות של כדור הארץ.
זרמי האנרגיה של כדור הארץ > מקורות החום הפנימיים של כדור הארץ והשפעות קטנות אחרות

זרימת החום הגאותרמית (אנ') מתוך פנים כדור הארץ מוערכת ב-47 טרה וואט (TW), ומתחלקת בערך שווה בשווה בין חום רדיוגני לחום שנותר מהיווצרות כדור הארץ. נתון זה מקביל לשטף ממוצע של W/m2‏ 0.087 ומייצג רק 0.027% ממאזן האנרגיה הכולל של כדור הארץ על פני השטח, והוא מתגמד מול TW ‏173,000 של קרינת השמש הנכנסת.
ייצור אנרגיה ממקורות אנושיים נמוך עוד יותר בהערכה של TW-hr‏ 160,000 עבור כל שנת 2019. נתון זה מקביל לזרימת חום רציפה ממוצעת של כ-TW‏ 18. עם זאת, הצריכה גדלה במהירות והפקת אנרגיה באמצעות דלקים מאובנים מייצרת גם עלייה בגזי החממה האטמוספיריים, מה שמוביל לחוסר איזון גדול יותר מפי 20 בזרימות הנכנסות/יוצאות שמקורן בקרינת השמש.
גם לפוטוסינתזה יש השפעה משמעותית: כ-TW‏ 140 (או בסביבות 0.08%) של אנרגיה נלכדת על ידי פוטוסינתזה, ומאפשרת לצמחים ליצור ביומסה. זרימה דומה של אנרגיה תרמית משתחררת במהלך שנה כאשר משתמשים בצמחים כמזון או כדלק.
בדרך כלל מתעלמים ממקורות אנרגיה מינוריים אחרים בחישובים, כולל הצטברות של אבק בין-פלנטרי (אנ') ורוח השמש, אור מכוכבים שאינם השמש וקרינה תרמית מהחלל. ז'וזף פורייה טען כי קרינה בחלל העמוק הייתה משמעותית במאמר שצוטט לעיתים קרובות כראשון שדן באפקט החממה.
אנליזה של המאזן

במילים הפשוטות ביותר, מאזן האנרגיה של כדור הארץ מאוזן כאשר הזרימה הנכנסת שווה לזרימה היוצאת. מכיוון שחלק מהאנרגיה הנכנסת מוחזר ישירות, ניתן להגדיר את האיזון גם כקרינת שמש נכנסת (גל קצר) הנקלטת השווה לקרינת גל ארוך יוצאת:
אנליזה של המאזן > אנליזה של הזרימה הפנימית

כדי לתאר חלק מהזרימות הפנימיות במסגרת המאזן, נניח שהבידוד המתקבל בחלק העליון של האטמוספירה יהיה 100 יחידות (שווה ל-W/m2‏ 340), כפי שמוצג בדיאגרמת סאנקי המצורפת. האלבדו של כדור הארץ, כ-35 יחידות בדוגמה זו מוחזרות ישירות חזרה לחלל: 27 מהקצה העליון של העננים, 2 מאזורים מכוסי שלג וקרח, ו-6 מחלקים אחרים של האטמוספירה. 65 היחידות הנותרות (W/m2‏ 220 ה-ASR) נספגות: 14 בתוך האטמוספירה ו-51 על ידי פני כדור הארץ.
51 היחידות המגיעות ונספגות על ידי פני השטח נפלטות חזרה לחלל באמצעות צורות שונות של אנרגיה יבשתית: 17 מוקרנות ישירות לחלל ו-34 נספגות על ידי האטמוספירה (19 באמצעות חום אידוי כמוס, 9 באמצעות הסעה ומערבולת, ו-6 שנספגות כתת-אדום על ידי גזי חממה). 48 היחידות הנקלטות באטמוספירה (34 יחידות מאנרגיה יבשתית ו-14 מקרינה) מוקרנות לבסוף בחזרה לחלל. דוגמה מפושטת זו מזניחה כמה פרטים של מנגנונים הממחזרים, מאחסנים, ובכך מובילים להצטברות נוספת של חום ליד פני השטח.
בסופו של דבר 65 היחידות (17 מהקרקע ו-48 מהאטמוספירה) נפלטות כ-OLR. הם מאזנים בערך את 65 היחידות (ASR) הנספגות מהשמש כדי לשמור על תוספת אפס נטו של אנרגיה על ידי כדור הארץ.
אנליזה של המאזן > תפקיד אפקט החממה

הגזים האטמוספיריים העיקריים (חמצן וחנקן) שקופים לאור השמש הנכנס, אך שקופים גם לקרינה נפלטת של גל ארוך (תרמית/תת-אדום). עם זאת, אדי מים, פחמן דו-חמצני, מתאן וגזי קורט אחרים אטומים לאורכי גל רבים של קרינה תרמית.
גזי חממה סופגים את רוב האנרגיה התרמית בתת-אדום שנפלטת משטח כדור הארץ. גזים אלה גם מקרינים אנרגיית תרמית לכל הכיוונים. כאשר קרינה נעה לכל הכיוונים, ההשפעה נטו היא העברת אנרגיה קטנה נטו (העברת חום קרינה) באטמוספירה התחתונה. האטמוספירה מתדלדלת עם הגובה, ובגובה של כ-5–6 קילומטרים, ריכוז גזי החממה באטמוספירה שמעל הוא כה דליל עד שחום המוקרן יכול לברוח לחלל.
מכיוון שמולקולות גזי חממה מקרינות אנרגיית בתת-אדום לכל הכיוונים, חלק ממנה מתפשט כלפי מטה וחוזר בסופו של דבר אל פני כדור הארץ, שם היא נספגת. זרימת האנרגיה הקרינה כלפי מטה מאזנת את רוב זרימת אנרגיית הקרינה התרמית כלפי מעלה מפני השטח של כדור הארץ, ומפחיתה מאוד את קצב הקירור באמצעות קרינה של פני השטח. זה מוביל להצטברות אנרגיית השמש, מעלה את טמפרטורת פני השטח עד שהמשטח חם מספיק כדי שקצב התקררות יתאים לקצב ההתחממות מאור השמש שנבלע. כתוצאה מכך פני השטח יהיו חמים יותר ממה שהיה אם גזי חממה לא היו מעכבים אובדן חום קרינתי. הקירור המופחת הזה והעלייה בטמפרטורה הנלווית הוא אפקט החממה הטבעי. זה כאילו כדור הארץ מכוסה בשמיכה המאפשרת כניסת קרינת גלים קצרים (אור שמש), אך מגבילה את קצב יציאת קרינת הגלים הארוכים בתת-אדום.
במבט מהחלל הסובב את כדור הארץ, גזי חממה משפיעים על האמיסיביות האטמוספירית של כדור הארץ (ε). שינויים בהרכב האטמוספירי יכולים אם כן לשנות את מאזן הקרינה הכולל. לדוגמה, עלייה בלכידת חום על ידי ריכוז גובר של גזי חממה (כלומר אפקט חממה מוגבר) מאלצת ירידה ב-OLR וחוסר איזון באנרגיה. בסופו של דבר כאשר כמות גזי החממה עולה או יורדת, טמפרטורות פני השטח עולות או יורדות עד שהאיזון ASR = OLR מושג שוב.
אנליזה של המאזן > מאגרי אחסון חום

אדמה, קרח ואוקיינוסים הם מרכיבים חומריים פעילים של מערכת האקלים של כדור הארץ יחד עם האטמוספירה. יש להם מסה וקיבול חום הרבה יותר גדולה, ולכן אינרציה תרמית הרבה יותר. כאשר קרינה נספגת ישירות או טמפרטורת פני השטח משתנה, אנרגיה תרמית תזרום כחום מוחש אל תוך המסה הגדולה של רכיבים אלה או החוצה מהם באמצעות תהליכי מעבר חום של הולכה/הסעה. ההתמרה של מים בין המצבים המוצקים/נוזליים/אדים שלהם פועלת גם כמקור או כיור של אנרגיה פוטנציאלית בצורה של חום כמוס. תהליכים אלו חוצצים את תנאי פני השטח מפני חלק משינויי הקרינה המהירים באטמוספירה. כתוצאה מכך, ההבדל בשעות היום לעומת הלילה בטמפרטורות פני השטח קטן יחסית. כמו כן, מערכת האקלים של כדור הארץ בכללותה מראה תגובה איטית לשינויים במאזן הקרינה האטמוספירי.
המטרים העליונים של האוקיינוסים של כדור הארץ מכילים יותר אנרגיה תרמית מכל האטמוספירה שלו. כמו גזים אטמוספיריים, מי האוקיינוס הנוזלים מעבירים כמויות אדירות של אנרגיה כזו על פני כדור הארץ. חום מוחש גם נע לתוך ומחוץ לעומקים גדולים בתנאים המעדיפים ירידה או עלייה.
למעלה מ-90 אחוז מהאנרגיה הנוספת שהצטברה על פני כדור הארץ מההתחממות הגלובלית המתמשכת מאז 1970 נאגרה באוקיינוס (אנ'). כשליש התפשט לעומקים מתחת ל-700 מטר. גם קצב הגידול הכולל עלה במהלך העשורים האחרונים, והגיע לקרוב ל-TW‏ 500 (W/m2‏ 1) נכון ל-2020. זה הוביל לכ-14 זטה-ג'ול (ZJ) של עלייה בחום בשנה, מעבר ל-570 אקסה-ג'ול (שווה ערך ל-TW-h‏ 160,000) של האנרגיה הראשונית הכוללת (אנ') שצורכים בני אדם בפקטור של לפחות פי 20.
אנליזה של המאזן > ניתוח קצב התחממות/התקררות

באופן כללי, ניתן להתייחס לשינויים במאזן השטף האנרגטי של כדור הארץ כתוצאה של כוחות חיצוניים (טבעיים ואנתרופוגניים, קרינתיים ולא קרינתיים), משובים של מערכת ושונות מערכת פנימית. שינויים כאלה מתבטאים בעיקר כשינויים הניתנים לצפייה בטמפרטורה (T), עננים (C), אדי מים (W), אירוסולים (A), גזי חממה (G), החזרת פני הקרקע/אוקיינוס/קרח (S), וכדומה. שינויים מזעריים בבידוד (I) בין גורמים אפשריים אחרים. לאחר מכן ניתן לנתח את קצב התחממות/התקררות של כדור הארץ על פני מסגרות זמן נבחרות (Δt) כשינוי נטו באנרגיה (ΔE) הקשור לתכונות אלה:
כאן המונח ΔET הוא בעל ערך שלילי כאשר הטמפרטורה עולה עקב ההשפעה הישירה החזקה על ה-OLR.
העלייה בעשרות השנים האחרונות בכמות גזי החממה מייצרת אפקט חממה משופר, ולפיכך המשתנה ΔEG חיובי. לעומת זאת, התפרצות געשית גדולה (למשל ההתפרצות של פינטובו ב-1991 או ההתפרצות של אל צ'יצ'ון (אנ') ב-1982) יכולה להזריק תרכובות המכילות גופרית לאטמוספירה העליונה. ריכוזים גבוהים של אירוסולים של גופרית בסטרטוספירה עשויים להתמיד עד כמה שנים, ולהניב תרומה שלילית ל-ΔEA. סוגים שונים אחרים של פליטות אירוסול אנתרופוגניות תורמים ל-ΔEA תרומות חיוביות ושליליות כאחד. מחזורים סולאריים מייצרים ΔEI בקנה מידה קטן יותר מאלה של מגמות ΔEG האחרונות מפעילות אנושית.
אילוצי אקלים מורכבים מכיוון שהם יכולים לייצר משובים ישירים ועקיפים שמעצימים (משוב חיובי) או מחלישים (משוב שלילי) את האילוץ המקורי. אלו, לעיתים קרובות, עוקבים אחר תגובת הטמפרטורה. מגמות אדי מים כמשוב חיובי ביחס לשינויי טמפרטורה עקב שינויי אידוי ויחס קלאוזיוס-קלפרון. עלייה באדי מים גורמת ל-ΔEW חיובי עקב שיפור נוסף של אפקט החממה. משוב חיובי איטי יותר הוא משוב הקרח אלבדו. לדוגמה, הצטמצמות הקרח הארקטי (אנ') עקב עליית הטמפרטורות הופך את האזור לפחות מחזיר קרינה, מה שמוביל לספיגה רבה יותר של אנרגיה ולקצבי הפשרת קרח מהירים יותר, ובכך השפעה חיובית על ΔES. באופן מצטבר, משובים נוטים להגביר את ההתחממות או ההתקררות הגלובלית.
עננים אחראים לכמחצית מהאלבדו של כדור הארץ והם ביטויים רבי עוצמה לשונות פנימית של מערכת האקלים. הם עשויים גם לשמש כמשובים לאילוצים, ויכולים להיות אילוצים בעצמם אם למשל הם תוצאה של פעילות זריעת עננים. התרומות ל-ΔEC משתנות באופן אזורי ובהתאם לסוג הענן. מדידות מלוויינים נאספות יחד עם סימולציות ממודלים במאמץ לשפר את ההבנה ולהפחית את אי הוודאות.