stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
We Are Family
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1979–1980)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | - |  |
|  אוסטרליה | Kent Music Report | 19 |  |
|  איטליה | מוזיקה אי דיסקי | 19 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 20 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 30 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים של Cashbox | 2 |  |
|  גרמניה המערבית | GfK – טופ 100 | 26 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 14 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדי | 16 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 8 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
|  פלנדריה | VRT Top 30 | 20 |  |
|  צרפת | SNEP | 95 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | מצעד הסינגלים של RPM | 1 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הדאנס של RPM | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 27 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 39 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדי | 25 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 33 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1993)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 16 |  |
|  אירופה | מצעד הדאנס האירופי של מוזיקה & מדיה | 6 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 6 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 5 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הדאנס הבריטי | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי המועדונים רקורד מירור של Music Week | 4 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 10 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1979)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1979)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1979)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1979)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 53 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים של Cashbox | 21 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 41 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | מצעד הסינגלים של RPM | 55 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| יוון (IFPI Greece) | — | 3,500 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 1,000,000 |
הערות שוליים

↑  Irvin, Jim; McLear, Colin (2000). The Mojo Collection. Edinburgh, Scotland: Canongate Books, Ltd. p. 421. ISBN 978-1-84195-973-3. ארכיון מ-2022-11-14. נבדק ב-2022-11-11.
↑  "Joni Sledge, member of the group Sister Sledge, dies aged 60". The Guardian. 11 במרץ 2017. ארכיון מ-2017-03-12. נבדק ב-2 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Story Of The 1979 Pittsburgh Pirates (ארכיון)
↑  "Sister Sledge - We Are Family (Official Music Video)". YouTube. 13 בדצמבר 2013. ארכיון מ-2022-11-13. נבדק ב-7 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 35 Best Disco Songs Ever". Billboard. 20 ביולי 2016. ארכיון מ-2022-05-21. נבדק ב-1 בנובמבר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "100 Greatest Girl Group Songs of All Time: Critics' Picks". Billboard. ארכיון מ-2018-01-26. נבדק ב-1 בנובמבר 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dolan, Jon; Lopez, Julyssa; Matos, Michaelangelo; Shaffer, Claire (22 ביולי 2022). "200 Greatest Dance Songs of All Time". Rolling Stone. ארכיון מ-2022-10-31. נבדק ב-30 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  John Carr (9 בפברואר 1980). "Greeks Grind To Foreign Product" (PDF). Billboard: 32. ארכיון (PDF) מ-2022-01-20. נבדק ב-19 בספטמבר 2021 – via World Radio History. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Sister Sledge – We Are Family, BPI (באנגלית) (ארכיון)
↑  Sister Sledge – We Are Family, RIAA (באנגלית) (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 88a04e9b-7411-332c-9ce3-f5369a3988c7
We Are One

"We Are One" (בעברית: "אנחנו אחד") הוא סינגל שהוקלט על יד להקת האינדי פופ האירית ויילד יות'. את השיר הוציאה לאור ב-27 בינואר 2023 חברת התקליטים אימפרקפטלי פרפקט רקורדס. הוא ייצג את אירלנד באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, לאחר שזכה ב-Eurosong 2023, הקדם האירי לאירוויזיון.
על השיר

בריאיון לאתר מעריצי תחרות הזמר של האירוויזיון, ESCBubble, אמר סולן הלהקה, קונור אודונוהו, שההשראה לכתיבת השיר נעוצה במשימתו הבין-לאומית של האירוויזיון, להביא אחדות לאירופה. הוא הסביר ש-"We Are One" מביא מסרי שלום ואחדות לאנשים.
לפני האירוויזיון

Eurosong 2023 הוא אירוע שהופק על ידי רשות השידור האירית RTÉ במטרה לבחור את הנציג ואת השיר האירי לאירוויזיון 2023. היא שודרה במהלך מהדורה מיוחדת של התוכנית The Late Late Show. זהות הזוכה נודעה באמצעות שילוב של הצבעות השופטים המקצועיים, קולות חברי השיפוט הבין-לאומיים וההצבעות הדיגיטליות של הצופים בבית.
ב-3 בפברואר 2023 נערך גמר הקדם בסטודיו 4 של RTÉ בדבלין, בהגשתו של ראין טוברידי. "We Are One" הגיע למקום הראשון עם 34 נקודות מתוך 36 אפשריות, והוכרז כמנצח של האירוע.
באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. אירלנד שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023,
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אירלנד הופיעה שישית, לפני קרואטיה ואחרי פורטוגל. ב-9 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "We Are One" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | - |  |
|  אירלנד | מצעד שירי ה-Homegrown | 8 |  |
אדוארד מנוריץ', דוכס יורק

אדוארד מנוריץ', דוכס יורק ואומייל (באנגלית: Edward of Norwich, 2nd Duke of York and 1st Duke of Aumale; ‏ 1373 - 25 באוקטובר 1415), היה בנו של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק. אדוארד נהרג בקרב אז'נקור.
ביוגרפיה

אדוארד נולד בנוריץ' לאדמונד מלאנגלי ולאיזבלה מקסטיליה, וכונה על שם עיר הולדתו. אדוארד היה נכדם של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו מצד אביו, ושל פדרו, מלך קסטיליה ומריה דה פאדילה מצד אימו.
אדוארד היה מקורב לבן דודו, המלך ריצ'רד השני וקיבל ממנו בשנת 1390 את התואר רוזן רטלנד, ובשנת 1396 את התואר רוזן קורק. בשנת 1397 קיבל את התואר דוכס אומייל.
בעקבות עלייתו לשלטון של המלך הנרי הרביעי נשללה ממנו דוכסותו. בשנת 1400 היה אדמונד שותף לקשר נגד הנרי הרביעי, אולם בגד בחבריו הקושרים וסיפר למלך על הקשר.
בשנת 1402, לאחר פטירת אביו, ירש את התואר דוכס יורק.
אדוארד נשא לאישה את האלמנה פיליפה דה מוהון. לבני הזוג לא נולדו ילדים.
אדוארד היה איש משכיל, ותרגם לאנגלית את ספרו של גסטון מפו-ברן "Livre de Chasse" (בתרגומו נקרא הספר: "אדון הצייד" - "The Master of Game"). אדוארד הוסיף לספר המקורי חמישה פרקים מפרי עטו.
אדוארד לחם עבור המלך הנרי החמישי ונהרג בקרב אז'נקור. אדוארד היה החשוב מבין האבירים הלוחמים שנהרג בקרב. אדוארד נפל מסוסו במהומת הקרב, ונחנק בהיותו בתחתיתה של ערימת לוחמים וסוסים.
לאחר מותו של אדוארד, עיכב המלך את העברת דוכסות יורק לאחיינו, ריצ'רד פלנטג'נט, בשל העובדה שאביו של ריצ'רד פלנטג'נט - ריצ'רד מקוניסברג, רוזן קיימברידג' נחשד בבגידה, אולם לאחר זמן מה הסכים המלך להעברת דוכסות יורק לריצ'רד פלנטג'נט.
אזכורים תרבותיים

דמותו של אדוארד היא דמות ראשית במחזהו של ויליאם שייקספיר "ריצ'רד השני" בו הוא מופיע כ"דוכס אומרל". כמו כן מוזכר אדוארד במחזה "הנרי החמישי" בתפקיד משנה. שייקספיר מתאר את מותו של אדוארד כמוות במהלך מעשה גבורה למען המולדת, אף שבפועל נהרג בתאונה שנבעה מכובד השריון שלבש.
שלט אצולה

בשל היות אדוארד נכדו של המלך, נשא אדוארד את שלט האצולה של הממלכה, בהבדל אחד - על תגי השלט צוירו שלוש נקודות אדומות.
שלט האצולה של אדוארד מנוריץ'.
אבו שח'ידם

| --- | --- |

אבו שח'ידם
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 קואורדינטות:  31°57′53″N 35°10′25″E﻿ / ﻿31.96472222°N 35.17361111°E﻿ / 31.96472222; 35.17361111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) אבו שח'ידם(למפת גוש דן רגילה) אבו שח'ידם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אבו שח'ידם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אבו שח'ידם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אבו שח'ידם (בערבית: أبو شخيدم) כפר פלסטיני השוכן מצפון-מערב לעיר רמאללה, במרחק 10 ק"מ ממנה, בגובה של כ-750 מטר מעל פני הים.
מקור השם מיוחס למשפחת שח'ידם שהייתה הראשונה שהתיישב במקום.
בשנת 2005 הוא שולב בעיר א-זיתונה.
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - אבו שחידם
| שנה | תושבים | מקור |
| 1922 | 139 |  |
| 1931 | 201 |  |
| 1945 | 250 |  |
| 1961 | 1,358 |  |
| 1982 | 569 |  |
| 1987 | 773 |  |
| 1997 | 1,316 |  |
שלוש משפחות עיקריות הן קנדאח (قنداح)، אבו ד'אהר (أبو ظاهر) ואבו שח'ידם (أبو شخيدم). מבין המשפחות הקטנות, הבולטות הן משפחות אל-סוטרי (السوطري) ואל-מסמיה (المسمية).
אדמה, חקלאות ומים

שטחו הכפר הוא כ-1,430 דונם, מתוכם: 23 דונם - בנוי, 459 דונם-חקלאות ו-448 דונם - אדמת בור.
אתרים עתיקים

בית הבָּד (البد): שרידי מבנה רומי ששימש כבית בד.
הברכה (البركه): שרידי ברכת מים מהתקופה הרומית.
הכפר הרומי (البلده الرومانية): שרידי ישוב מהתקופה הרומית.
תקופת המנדט הבריטי

תושבים מהכפר השתתפו במרד הערבי הגדול נגד הבריטים בשנת 1936. תושב אחד נהרג וכמה נפצעו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Palestine Remembered, ابو شخيدم - Abu Shukheidim - אבו שח'ידם, Palestine Remembered, 2007
1 2 3 4 5  حسين فؤاد المدمشق - חוסיין פואד אל-מדמשק, أبو شخيدم تاريخ الأجداد المشرف ومستقبل الأبناء المشرق - אבו שח'ידם, ההיסטוריה המכובדת של האבות והעתיד המזהיר של הילדים, Palestine Remembered, 12 נובמבר 2007
אגם בראטש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  24 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  רומניה 
 קואורדינטות:  45°28′51″N 28°04′15″E﻿ / ﻿45.480767197606°N 28.070878483508°E﻿ / 45.480767197606; 28.070878483508
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור אגם בראטש(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור אגם בראטש
 
אגם בראטש (ברומנית: Lacul Brateș) הוא אגם מים מתוקים, שנוצר באזור שפך נהר הפרוט לדנובה, במחוז גאלאץ, צפונית-מזרחית לעיר גאלאץ, בחבל מולדובה, במזרח רומניה. אל האגם זורם נחל קינז'ה.
שם האגם נגזר כנראה מהשם הקדום של נהר הפרוט, ברוטוס. האגם מכונה גם "הבלטון של רומניה", ברמז לאגם בלטון ההונגרי.
גאוגרפיה

גודלו של האגם השתנה במהלך הזמן, בהתאם להתערבות השלטונות, שהיו מעוניינים בקרקע חקלאית לעיבוד. ב-1932 שטח האגם היה 7,428 הקטרים, אגם בראטש, יחד עם אגם קובורלוי הסמוך ועם הביצות המקומיות, יצרו דלתה בת 18,000 הקטרים. האזור היה עשיר מאוד בדגה ומסופר שפטרו רארש, צי שהיה לשליט נסיכות מולדובה, לפני עלייתו לשלטון עסק באיסוף דגה באגם זה והדגה אפשרו לו לספק את צורכי החצר הנסיכית בסוצ'אבה וצורכי הערים טיגינה, אקרמן וקיליה.
החל מ-1948 התחילו עבודות לייבוש הקרקע והאגם צומצם ל-24 קילומטרים רבועים וביתר השטח התחיל עיבוד חקלאי, שהפיק תנובה טובה מאוד בשנים הראשונות, אך האיכות הלכה ופחתה עם הזמן. במקום פותח חוף לנופשים וגם המשיכו בטיפוח הדגה. חוף הנופשים זכה לריצוף והיה למקום מבוקש מאוד בתחילת דרכו. בהמשך, במיוחד לאחר המהפכה הרומנית (1989) המקום נזנח והפך מושך רק עבור דייגים לא מורשים.
לאחר שנת 2000 המקום עבר לידיים פרטיות, שניסו לשקם את המקום. מהנדס, שבעבר עבד בחברה לניצול דגת האגם, הקים שותפות וקיבל זיכיון לניצול הדגה במקום והחל בעבודות לשיקום מפעל הדגה.
אברהם סדיקריו

| --- | --- |

אברהם סדיקריו כפי שצולם באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 בביטולה
 לידה:  14 במאי 1919 ביטולה ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה 
 פטירה:  אוגוסט 2007 (בגיל 88) סקופיה מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית 
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה, מקדוניה הצפונית 
 השכלה:  אוניברסיטת סופיה  אוניברסיטת בלגרד 
 בן או בת זוג:  ז'מילה קולונומוס (1947–2007) 
 
אברהם יוסף סדיקריו (במקדונית: Аврам Юсеф Садикарио, בלאדינו: Avram Jusef Sadikario‏; 14 במאי 1919, ביטולה, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים–1 באוגוסט 2007, סקופיה, מקדוניה הצפונית) היה פרטיזן יהודי-יוגוסלבי בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן נודע כמשורר, סופר ופרופסור לרפואת ילדים. סדיקריו אשר כתב במקדונית ובלאדינו, נודע בספרו בלאדינו "No Olvidar" (בעברית: "בל נשכח") על קהילת ביטולה שחרבה בשואה.
קורות חייו

אברהם סדיקריו נולד בביטולה, רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. ב-1938, יצא ללימודי רפואה באוניברסיטת בלגרד אך לא סיימם בשל הפלישה ליוגוסלביה. סדיקריו שב לביטולה אשר הועברה לחזקת בולגריה, ושם הצטרף לכוחות הפרטיזנים של טיטו. בהמשך נלכד על ידי הבולגרים והועבר למחנה מעצר ליד פלבן. לאחר מלחמת העולם השנייה השלים את לימודי הרפואה באוניברסיטת סופיה, התמחה ברפואת ילדים ועבד כרופא ילדים בקומאנובו. בהמשך, ועד לפרישתו לגמלאות ב-1984, עמד בראש המרכז לרפואת ילדים בסקופיה. כמו כן כיהן כפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סקופיה. במקביל לעבודתו כרופא עסק סדיקריו בכתיבת שירה במקדונית ובלאדינו, וכן בהנצחת זכרה של הקהילה היהודית בביטולה אשר חרבה בשואה. הוא כתב מספר ספרים אשר תורגמו למספר שפות ובכללם עברית. היה חבר התאחדות הסופרים של מקדוניה מ-1973 ועד למותו.
אברהם סדיקריו נישא לז'מילה קולונומוס ולזוג נולד בן אחד – פרופסור שמואל סדיקריו, רופא, אנדוקרינולוג וקרדיולוג. אברהם סדיקריו הלך לעולמו בסקופיה ב-2007 והוא בן 88.
מכּתביו

Ни крик ни самина (שירה, 1973)
Очи и корења (שירה, 1974)
Запалено лето (שירה, 1975)
Погледи и ѕвона (שירה, 1977)
Ханилеа (שירה, 1985)
Замолкната правдина (שירה, 1987)
Оносветски призиви (שירה, 1995)
Датуми на поколот (שירה, 1996)
Avram Jusef Sadikario, No Olvidar, CIP-katalogiaccija vo publikacija Nacionalna I univerzitetska biblioteka "sv.Kliment Ohridski", Skopje, 2007,‏ תרגום: ד"ר אבנר פרץ
הערות שוליים

↑  אברהם יוסף סדיקריו-עדות, באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה, (במקדונית) .
↑  פרופסור אברהם סדיקריו-תקציר ביוגרפי, באתר אוניברסיטת סקופיה, עמוד 126 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475140505171  GND: 134092198  ISNI: 0000 0000 5021 2790  LCCN: nr93015673  VIAF: 78650129   WorldCat (עם VIAF): 78650129
אהרון דנציגר

אהרון דנציגר (נולד ב-1948) הוא רופא אורתופד ישראלי, בעבר חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים וספורטאי פאראלימפי. בעל 4 מדליות זהב פאראלימפיות.
ביוגרפיה

דנציגר נולד וגדל בקיבוץ גלאון.
ב-22 בינואר 1970, בתקופת מלחמת ההתשה, נשלח עם יחידתו, סיירת צנחנים, להשתתף בפשיטה על האי שדואן, במטרה לשבות בשבי כ-100 חיילים מצבא מצרים. הגיעם אל שדה מוקשים עיכב את ביצוע המשימה, בעקבות פציעתם של שלושה חיילים - בהם דנציגר וחגי זמיר. דנציגר נפגע קשות ברגליו ורגלו הימנית נקטעה.
הוא החל להתאמן במסגרת בית הלוחם והשתתף ארבע פעמים במשחקים הפאראלימפיים (טורונטו 1976, ארנהם 1980, סטוק מנדוויל 1984 וברצלונה 1992). בכל ארבע האולימפיאדות היה חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים וזכה עם הנבחרת בשלוש מדליות זהב. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) התחרה במספר תחרויות אתלטיקה ושחייה: זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר (14.3 שניות), סיים חמישי בקפיצה לגובה (1.25 מטר) וסיים במקומות נמוכים בקפיצה לרוחק, הטלת כידון ושחייה. במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) התחרה שוב בריצת 100 מטר ולא העפיל לשלב הגמר.
דנציגר סיים לימודי רפואה ועובד כאורתופד במרכז הרפואי הדסה. ב-1995 היה בין מייסדי עמותת אתגרים לשיקום נכים בתחומי ספורט אתגרי.
אופסילון (חלקיק)

ערך זה עוסק בחלקיק פיזיקלי. אם התכוונתם לאות באלפבית היווני, ראו .
| --- | --- |

גרף של מסת המנוחה של חלקיקים שדעכו לזוגות מואונים, מהמאמר שדיווח על גילוי האופסילון. הקפיצה באזור ה-9.5 GeV נובעת מתרומתו של האופסילון
 מידע כללי
 הרכב:  האדרון
 סטטיסטיקה:  בוזון
 קבוצת שיוך:  מזון
 אנטי-חלקיק:  עצמו
 סמל:  Υ Υ(1S)
 תכונות
 מסת מנוחה:  ‎1.686451644×10-26‎ kg 9460.3 MeV/c2
 מטען חשמלי:  0 e
 ספין:  1 ħ
 מספר לפטוני:  0
 מספר באריוני:  0
 מטען צבע:  0
 אינטראקציות:  הכוח החזק, הכוח החלש, כבידה
 הרכב קווארקים:  bb
 אורך חיים:  ‎1.218×10-20‎ שניות
 היסטוריה
 נצפה?:  כן
 תאריך גילוי:  1977
 מגלה:  לאון לדרמן
 ניסוי:  E288
 מוסד:  פרמילאב
אופסילון הוא מֶזון חסר טעם המכיל קווארק תחתון ואת האנטי-חלקיק שלו. הוא התגלה על ידי קולבורציית E288, בראשה עמד הפיזיקאי היהודי לאון לדרמן, בפרמילאב ב-1977. האופסילון היה החלקיק הראשון שהתגלה מבין החלקיקים המכילים קווארק תחתון. זאת, מכיוון שהוא הקל ביותר מביניהם שניתן לייצרו ללא חלקיקים מסיביים נוספים. גילוי האופסילון נחשב גם לגילוי הקווארק התחתון.
מסתו של האופסילון היא 9.4603 GeV ואורך החיים שלו הוא כ-‎1.218×10-20‎ שניות.
קיימים גם מצבים מעוררים (excited states) של האופסילון, בעלי אותם קווארקי ערכיות אך תצורה קואנטית שונה ומסה גבוהה יותר. בין אלו נמצאים:
המצב Υ(2S), שמסתו 10.02326 GeV ואורך חייו כ-‎2.058×10-20‎ שניות.
המצב Υ(3S), שמסתו 10.3552 GeV ואורך חייו כ-‎3.239×10-20‎ שניות.
המצב Υ(4S), שמסתו 10.5794 GeV ואורך חייו כ-‎3.21×10-23‎ שניות.
ראו גם

קווארקוניום, השם הכולל למזונים המורכבים מחלקיק והאנטי חלקיק שלו
פי הוא מצב דומה עבור קווארק מוזר
J/psi הוא מצב דומה עבור קווארק קסום
הערות שוליים

1 2 3 4  C. Patrignani et al. (Particle Data Group) (2016) and 2017 update: Particle listings – bb Mesons
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4253654-6
אגיס הרביעי

| --- | --- |

 לידה:  265 לפנה״ס 
 פטירה:  241 לפנה״ס (בגיל 24 בערך) 
 מדינה:  ספרטה
 בן או בת זוג:  אגיאטיס 
 
אגיס הרביעי (Agis IV), היה מלך ספרטה מלך בין השנים 244 לפנה"ס ל-241 לפנה"ס. בתקופת מלכותו הקצרה יחסית, ניסה להחזיר לספרטה את תהילתה שאבדה לה עשרות שנים לפני כן בקרב לאוקטרה, וזאת באמצעות רפורמות מקיפות שאותן ניסה ליישם בצורה לא אלימה. ניסיונותיו נכשלו והוא הוצא להורג, אולם הם שימשן כהשראה לרפורמטור הבא אחריו קלאומנס השלישי.
שנים ראשונות כמלך

אגיס היה בנו של אאודמידס השני מהשושלת האאוריפונטידית. הוא ירש את אביו כמלך בשנת 244 לפנה"ס בטרם מלאו לו 20 שנה. אותו זמן הוא גילה שירש עיר חלשה ומנוונת. הבעיה החמורה ביותר של ספרטה הייתה התדלדלות גוף האזרחים שלה. על פי החוקים הספרטנים אזרח ספרטני היה חייב להחזיק בחלקת אדמה ברשותו ולהיות זמין לשירות בצבא. עם השנים, התמעטו האזרחים הן בגלל האבדות בקרבות, אך לא פחות מכך בגלל שינויים כלכליים מפליגים בספרטה. החברה השוויונית שאפיינה את ספרטה בתקופתו של ליקורגוס פינתה מקומה לקיטוב הולך וגובר בין עניים ועשירים ואזרחים ספרטנים רבים איבדו את נחלתם. איבוד הנחלה הביא בהכרח גם לאיבוד האזרחות. כך התמעט מספר האזרחים הספרטנים מכמה אלפים בתקופה הקלאסית לכמה מאות בלבד בתקופה ההלניסטית. לדבר זה הייתה השפעה מכרעת על חולשתה הצבאית של ספרטה. בעיה נוספת הייתה העובדה שמרבית הכוח היה מרוכז בידי מועצת האפורים ולא בידי המלכים כפי שאגיס ציפה.
הרפורמות

אגיס רצה לתקן מצב זה, הוא לא רצה לצאת כראש סיעת הנחותים משוללי הזכויות, ושאף לתקן את ספרטה בדרכי נועם באמצעות שיבה למשטר האבות של ליקורגוס. בין תוכניותיו נמנו חידוש ה"אגוגה" החינוך הספרטני, ו"סיסיטיה" הסעודה המשותפת, וה"דיאטה" פשטות החיים והצניעות שאפיינו את ספרטה בעבר. פלוטרכוס המשמש כמקור עיקרי לחייו של אגיס, טוען שכבר בגיל צעיר אגיס זנח את הפאר וההדר שאפיינו את חצר המלכות הספרטנית מאז ימי אראוס הראשון. הוא נהג ללבוש בגד ספרטני מסורתי פשוט. אולם תוכניותיו לא התקבלו בעין יפה בעיני האפורים והאוכלוסייה בספרטה. אולם אחד מידידיו ליסנדרוס דווקא התלהב מהרעיון, הוא התקבל למשרת האפורוס והציע בפני הגרוסיה את תוכניתו של אגיס, ביטול החובות וחלוקה מחדש של אדמות הפולייס. ההצעה זכתה להתנגדות חריפה, ראש המתנגדים היה המלך השני לאונידס השני שטען שמטרתו האמיתית של אגיס אינה הוספת אזרחים לפולייס, כי אם להפוך לטיראן באמצעות רכישת שומרי ראש נאמנים על ידי חלוקת אדמות העשירים לעניים.
אולם ליסנדרוס הנמרץ לא התייאש, הוא האשים את לאונידס בכך שנשא אשה בת אסיה ובעוד האשמות שונות והצליח להביא לגירושו. לאונידס נמלט לטגאה מרחק יום מספרטה, חתנו קלאומברוטוס השני הוכתר למלך במקומו. אולם האפורים הצליחו למנוע את בחירת תומכי אגיס למשרת האפוראט לשנה הבאה. והאפורים החדשים האשימו את ליסנדרוס בבוגדנות. אולם הא הצליח לגרום לפיטורם בטענה של אי חוקיות, ובמקומם מונו חדשים. בראש ועד האפורים מונה אגסילאוס, דודו של אגיס שסמך עליו במאה אחוזים. אולם אגסילאוס החל להכשיל את הרפורמות על ידי מתן עצות כושלות לאגיס.
אגיס החליט לצאת לעזרת מנהיג הליגה האכאית אראטוס מסיקיון שהתגונן בפני פלישה רבתי של כוחות איטולים ומוקדוניים. אגיס אל מגארה עם צבא שהורכב מאלו שנהיו אזרחים בעקבות הרפורמות, אולם בהדרגה התברר שהפלישה האיטולית אינה רצינית ומדובר בגדוד או שניים שיצאו למטרות שוד וביזה בלבד. אראטוס החליט לבקש מאגיס לחזור לספרטה. הייתה לכך סיבה נוספת, הצבא של אגיס היה מורכב ברובו מאזרחים שזכו חזרה בזכויותיהם בעקבות הרפורמות, ואראטוס השמרן חשש מהשפעות שליליות שהללו עלולים להפיץ בערי הליגה האכאית.
המוות

מתנגדי הרפורמות ניצלו את העדרו של המלך והחזירו את לאונידס מטגאה, הרפורמות כולן בוטלו וקלאומברוטוס יצא לגלות. חלק מתומכיו הציגו אותו כמי שהוליך אותם שולל. השאר נמלטו לאיטוליה וניסו לשכנע את האיטולים לתקוף את ספרטה. הגיס של אגיס יכל אולי להיאבק בשכירי החרב של לאונידס, אולם אגיס לא רצה בשפיכות דמים, על כן נמלט והסתתר במקדש. אולם כמה מידידיו הוציאו אותו משם בערמה. הוא הוצא להורג בתלייה, דבר שהיה חסר תקדים בתולדותיה של ספרטה. על פי המסופר הוא ראה שהתליין בוכה, הוא אמר לו: "אל תבכה בשבילי, למרות שאני מוצא להורג בידי פורעי חוק באופן לא צודק, אני מאושר יותר מהרוצחים." והכניס את ראשו ברצון בטבעת החנק. אמו וסבתו נרצחו גם הן משום שתמכו בו, אשתו אגיאטיס הוכרחה להינשא לקלאומנס השלישי בנו של לאונידס.
מורשתו

הרפורמות של אגיס לא הביאו דבר לספרטה. אולם היה זה הניסיון הראשון לחולל רפורמות בעיר ולשוב למשטר האבות. פלוטרכוס מספר, שקלאומנס השלישי נהג להקשיב לסיפוריה של אגיאטיס על אגיס, ושאב ממנו את ההשראה לרפורמות שלו. אין ספק שקלאומנס הבין את הלקח, אגיס נכשל כי היה עדין מדי. קלאומנס ביצע רפורמה מקיפה יותר ובצורה ברוטלית ונוקשה. אולם גם הרפורמה שלו בוטלה.
הערות שוליים

↑  דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", עמ' 346
↑  35 Paul Cartledge and Antony Spawforth, Hellenistic and Roman Sparta, p
↑  Paul Cartledge and Antony Spawforth, Hellenistic and Roman Sparta pp. 38-9
↑  אלכסנדר פוקס, מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ו 1976, עמ' 140 ואילך.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 6.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 4.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 7.
1 2 3  גולן עמ' 347.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 11.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 13.
1 2  גולן, עמ' 348.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 14.
↑  F. W. Walbank, A Historical Commentary on Polybius p 483
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 19.
↑  פלוטרכוס, "חיי אגיס", 20.
↑  גולן עמ' 348.
↑  פלוטרכוס, "חיי קלאומנס", 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406767505171  PLWABN: 9810557239405606  BIBSYS: 1675321645114  ISNI: 0000 0000 7902 8831  LCCN: n82074048  NKC: jn20000700012  NLG: 294801  NSK: 000359161  NTA: 070713561  SUDOC: 086699741  VIAF: 55493826   WorldCat (עם VIAF): 55493826