stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המבשר (יומון)
הערות שוליים

↑   גור מגידו, "כולנו נשמעים לצו הקדוש": תיק 4000? הצחקתם אותם, באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2019
↑  אבישי בן חיים, כניסת השבת: עם הגערערס לא מתעסקים, באתר nrg‏, 17 בנובמבר 2008
האזינו: הוראה לחסידי גור - הצביעו ברקת, באתר ynet, 13 בנובמבר 2008
↑  לעיתון יומי חדש מבוקש: משקיע, בחדרי חרדים, מוטי ארגמן, 17 בנובמבר 2008
↑  ישראל כהן, ‏סקר TGI לעיתונות החרדית: התחזקות קלה לעיתונים, הרדיו מעט נחלש, באתר כיכר השבת, 5 בספטמבר 2016
↑  שמונה חודשים אחרי: רודרמן עוזב את 'המבשר', col-חב"ד און ליין, חיים ברון, ו' באב תשס"ט
| דגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |  |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |  |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |  |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |  |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |  |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |  |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר  • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603819805171 
עמוד השער של הגיליון הראשון של "המבשר"
סטיבן ברדבורי

סטיבן ג'ון בראדבורי (באנגלית: Steven John Bradbury; נולד ב-14 באוקטובר 1973 בסידני) הוא מחליק על קרח אוסטרלי בתחום ההחלקה המהירה במסלול קצר, שהפך ב-2002 לספורטאי האוסטרלי הראשון, והראשון ממדינה כלשהי בחצי הכדור הדרומי, שזוכה במדליית זהב באולימפיאדת החורף.
בראדבורי התפרסם בעולם כולו בזכות ההישג – ובעיקר בזכות הדרך המוזרה והמעניינת בה הושג. באוסטרליה, עם זאת, הוא נזכר כספורטאי יוצא דופן שמעבר להישג הזה הביא לאוסטרליה הישגים נוספים בספורט החורף - תחום שאוסטרליה אינה מתמחה בו, וכספורטאי נחוש שהתגבר על שתי פציעות קשות מאוד שאיימו על תפקודו ואף על חייו – ושב להתחרות בהצלחה רבה.
הזכייה באליפות העולם (1991) ואולימפיאדת אלברוויל (1992)

ב-1991 הדהימו בראדבורי ושלושת חבריו לנבחרת אוסטרליה את עולם ההחלקה כאשר זכו במדליית זהב באליפות העולם, שהתקיימה מול הקהל הביתי בסידני, במרוץ המרדף הקבוצתי ל-5000 מטר במסלול קצר.
עם זאת, באולימפיאדת אלברוויל (1992) אליה הגיעו כאלופי העולם, נכשלה נבחרת אוסטרליה כששניים מחבריה התרסקו על המסלול בחצי הגמר. בראדבורי, שהגיע לאולימפיאדה כמחליף בלבד, לא השתתף בה למעשה.
אולימפיאדת לילהאמר (1994)

למודת ניסיון מר מאולימפיאדת אלברוויל, הגיעה נבחרת אוסטרליה ובראדבורי בתוכה לגמר המרדף הקבוצתי באולימפיאדת לילהאמר (1994) אחרי שעלתה בקושי רב מחצי הגמר. הם החליטו לאור ניסיונם להחליק בצורה בטוחה ולא לקחת סיכונים כדי לא למעוד, ולקוות להשיג לפחות נבחרת אחת מבין הארבע שעלו לגמר ולזכות במדליה.
וכך אכן היה – מעידה שקרתה לרביעייה הקנדית גרמה לה לאבד זמן יקר, והרביעייה האוסטרלית עברה למקום השלישי. למעשה, לקראת הסיום נאבקו האוסטרלים מול הרביעייה של ארצות הברית על מדליית הכסף; אולם נאמנים לאסטרטגיה שלהם, החליטו לא להסתכן בהתנגשות, האטו והסתפקו במדליית ארד היסטורית – המדליה הראשונה אי פעם של אוסטרליה באולימפיאדת החורף.
בראדבורי התחרה גם בתחרויות האישיות ל-500 ול-1000 מטר במסלול קצר, אולם נשר בחצי הגמר ובסיבוב המוקדם בהתאמה.
אוסטרליה, עם בראדבורי בהרכבה, המשיכה להצליח במרוץ המרדף הקבוצתי באותה שנה כשזכתה במדליית כסף באליפות העולם בגילדפורד, בריטניה.
הפציעה הראשונה

ב-1995, בזמן תחרות במונטריאול, אירעה התנגשות בין בראדבורי ומתחרה נוסף. שניהם נפלו על הקרח, וסכין נעל ההחלקה של המתחרה הנוסף גרמה לבראדבורי חתך עמוק בירכו הימנית, תוך שהיא חותכת את וריד הירך ומחמיצה במעט את עורק הירך. החיתוך של כלי דם מרכזי, בתוספת קצב לב מהיר של מחליק שזה עתה קיים מרוץ, גרמו לבראדבורי לאבד במהירות 4 ליטרים מדמו והעמידו אותו בסכנת מוות. כל ארבעת הראשים של השריר הארבע ראשי בירכו נחתכו לכל רוחבם. בראדבורי התאמץ להישאר בהכרה, כי חשש שאם יאבד את ההכרה – ימות.
בסופו של דבר נזקק בראדבורי ל-111 תפרים ושיקום של שנה וחצי, בטרם חזר להתחרות.
אולימפיאדת נאגנו (1998)

כשהוא מאושש מהפציעה הקשה התייצב בראדבורי לאולימפיאדה השלישית שלו, ושוב התחרה הן כחלק מהרביעייה של ארצו במרדף הקבוצתי והן במרוצים האישיים ל-500 ו-1000 מטר. במרוצים האישיים הוא נחשב לפני המשחקים למועמד לגיטימי למדליה.
אולם האולימפיאדה הייתה כישלון מוחלט עבור בראדבורי והנבחרת האוסטרלית כולה. במרדף הקבוצתי סיימה אוסטרליה אחרונה מבין 8 הנבחרות, ובשני המרוצים האישיים נשר בראדבורי במוקדמות עקב התנגשויות עם מתחרים אחרים.
הפציעה השנייה

ב-2000, בעת החלקת אימון, נפל מחליק אחר ממש לרגליו של בראדבורי. בראדבורי, שלא יכל לעצור או להתחמק, ניסה לדלג מעליו, אולם רגליו פגעו במחליק השכוב על הקרקע והוא צלל כשראשו קדימה אל הלוחות שבצידי המסלול. כתוצאה מכך שבר בראדבורי שתי חוליות בצווארו. הוא נזקק לטיפול מסובך שכלל השתלת פינים בגולגולתו וברגים בחזהו ובגבו. למרות שהרופאים בישרו לו על סיום ימיו כמחליק על הקרח, התעקש בראדבורי וחזר להתחרות.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) והזכייה במדליית הזהב

באולימפיאדת סולט לייק סיטי התחרה בראדבורי במרוץ ל-1000 מטר כאשר הוא חסר סיכוי ממשי למדליה. הוא עבר פציעה קשה ששיבשה את הכנותיו, והיה מבוגר יותר מהדור החדש של המחליקים.
בראדבורי ניצח במקצה המוקדם שלו ועלה בקלות לרבע הגמר – ומכאן החלה שרשרת של אירועים כנגד כל הסיכויים, שהביאו לו את שעתו היפה ביותר.
ברבע הגמר הגיע בראדבורי שלישי במקצה שלו, וכיוון שרק שניים היו מיועדים לעלות לחצי הגמר – חשב שנשר מהמשך התחרויות. אולם מאוחר יותר התברר כי המחליק שסיים שני נפסל. בראדבורי קודם למקום השני וזכה בכרטיס לחצי הגמר.
בעצה אחת עם מאמניו הגיע בראדבורי למסקנה כי מול המתחרים הטובים בעולם, שהיו צעירים ממנו ובכושר טוב ממנו, אין לו סיכוי רב להתחרות בסיבולת ובמהירות. במקום זאת, עדיף לו להחליק בצורה בטוחה רחוק מהדבוקה, ולקוות שהמתחרים האחרים בלהיטותם לנצח ייקחו סיכונים ואולי ימעדו.
בחצי הגמר עמד בראדבורי בטקטיקה שהגה עם מאמניו, וברוב המירוץ השתרך במקום האחרון; אולם התנגשות בין שלושה מתחרים שנפלו על מסלול הקרח אפשרה לו להשתחל למקום השני, ולזכות בכרטיס לגמר.
בגמר השתרך בראדבורי במקום האחרון במשך המרוץ כולו. בהקפה האחרונה לקראת הסיום, כאשר ארבעת המתחרים האחרים נאבקים על המדליות, מעד אחד מהם וגרם להתנגשות המונית, וכל הארבעה התרסקו על מסלול הקרח. בראדבורי המופתע, שהיה היחיד שנותר על רגליו, החליק אל מעבר לקו הסיום – וזכה מן ההפקר במדליית הזהב, הראשונה אי פעם של ספורטאי ממדינה כלשהי בחצי הכדור הדרומי באולימפיאדת החורף.
בראדבורי השתתף גם בתחרות המרדף הקבוצתי עם נבחרתו, ובתחרויות האישיות ל-500 ול-1500 מטר – אולם לא נחל עוד הצלחות.
לאחר הזכייה

ההישג ההיסטורי, ובמיוחד הדרך בה הושג, עוררו מחלוקת. היו שטענו כי ניצחונו של בראדבורי הוא הוכחה שמרוצים במסלול קצר, המועדים להתנגשויות ונפילות, הם משחק מזל יותר מאשר תחרות של יכולת ספורטיבית. אחרים טענו שניצחונו של בראדבורי מסמל את ה"אנדרדוג" שלא נכנע ולבסוף מנצח.
באוסטרליה, בה היו מודעים להישגיו הקודמים ולחזרתו לפעילות אחרי פציעות קשות, הפך בראדבורי לגיבור. עם זאת, לסלנג האוסטרלי נכנס הביטוי "לעשות בראדבורי" (Pulling a Bradbury) או בצורת הפועל "Bradburying", שפירושו – לנצח או לזכות במשהו מן ההפקר או כתוצאה ממאבק בין צדדים אחרים.
בול דואר שנושא את תמונתו של בראדבורי הוצא לרגל זכייתו, כתוספת לסדרת הבולים שהוצאו עבור הזוכים האוסטרלים במדליות זהב באולימפיאדת סידני (2000)
הפרישה ואחריה

בראדבורי פרש מהחלקה פעילה אחרי אולימפיאדת סולט לייק סיטי, והפך למרצה ומרואיין מבוקש עד היום. הוא התייחס תמיד להישגו ולדרך בה הגיע בהומור הראוי, אולם הקפיד להדגיש שהוא רואה בזכייה במדליית הזהב גמול ראוי על המזל הרע שפקד אותו בשלבים הקודמים של קריירת ההחלקה שלו, ועל התמדתו ונחישותו לחזור להתחרות אחרי הפציעות.
ב-2005 הוציא את האוטוביוגרפיה שלו, "Last Man Standing" ("האחרון שנשאר עומד"). באותה השנה השתתף בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", והיה המודח הראשון.
ב-2006 שימש פרשן בתחרויות ההחלקה המהירה באולימפיאדת טורינו.
ב-2007 זכה בתואר אצולה אוסטרלי – מדליית "מסדר אוסטרליה" שהעניקה לו אליזבת השנייה, מלכת בריטניה דאז, שהייתה גם מלכת אוסטרליה.
באותה שנה פתח בקריירה חדשה של נהג מרוצים, במרוצי פורמולה וי.
ב-2010 שימש פרשן של רשת הכבלים האוסטרלית פוקסטל בשידוריה מאולימפיאדת ונקובר.
ב-2019 התחרה ברדבורי במהדורה האוסטרלית של תוכנית המציאות "הישרדות". הוא הודח ביום ה-12 וסיים במקום ה-20.
ב-2022, בעת שגלש בים, הציל ברדבורי מטביעה ארבע נערות שנקלעו למצוקה במים כאשר את החוף פקדה סערה פתאומית עם גלים בגובה שני מטרים. על מעשהו זכה בציון לשבח מטעם המושל הכללי של אוסטרליה.
רובן גזריאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1971 (בן 53) ירוואן, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  היילברון, אינגולשטאדט 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה  הקונסרבטוריון הממלכתי של ירוואן  אוניברסיטת פליקס מנדלסון ברתולדי למוזיקה ולתיאטרון
 עיסוק:  מנצח
 כלי נגינה:  כינור 
 שיתופי פעולה בולטים:  התזמורת הקאמרית הישראלית
 www.rubengazarian.com
 
רובן גזריאן (בארמנית: Ռուբեն Ղազարյան; נולד ב-8 בנובמבר 1971) הוא מנצח ארמני גרמני.
ביוגרפיה

גזריאן נולד בירוואן ואת שיעורי הכינור הראשונים קיבל מאביו בגיל ארבע. לאחר מכן למד בקונסרבטוריון ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה, לאחר מכן בקונסרבטוריון הממלכתי של ירוואן עם רובן אהרוניאן מרביעיית בורודין ולבסוף באוניברסיטת פליקס מנדלסון ברתולדי למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג. את לימודיו סיים בשנת 1998 בציון הגבוה ביותר.
עד 1992 היה לגזריאן חוזה מיוחד עם התזמורת הקאמרית הממלכתית של ארמניה והיה כנר בשלישיית הפסנתר הממלכתית של הרדיו והטלוויזיה הארמנית. לאחר מכן הצטרף לתזמורת הסימפונית של לייפציג ככנר ראשי. בשנת 1999 נבחר גזריאן למנצח הראשי והיה המנצח הצעיר ביותר בגרמניה באותה תקופה.
בספטמבר 2002 זכה רובן גזריאן בתחרות הניצוח הבינלאומית הראשונה ע"ש גאורג שולטי בפרנקפורט. מ-2002 עד 2018 היה מנצח ראשי ומנהל אמנותי של התזמורת הקאמרית של וירטמברג בהיילברון. משנת 2015 ועד סוף 2020 היה המנהל האמנותי של התזמורת הקאמרית הגיאורגית באינגולשטאדט. מאז ספטמבר 2020 הוא גם מנהל מוזיקלי כללי תיאטרון אלטנבורג גרה עם תקופת חוזה ראשונית של ארבע שנים.
כמנצח אורח רובן גזריאן הוביל תזמורות אירופאיות מובחרות ובהן תזמורת רדיו שטוטגרט, התזמורת הסימפונית של קלן, תזמורת הרדיו של פרנקפורט, התזמורת הסימפונית של המבורג, תזמורת התיאטרון הממלכתי של קאסל, התזמורת הסימפונית הגרמנית, תזמורת המוזיאון של פרנקפורט, התזמורת הממלכתית של הסן, התזמורת הפילהרמונית של צפון מערב גרמניה, התזמורת הלאומית של ליון, התזמורת הפילהרמונית של ורוצלב, התזמורת הפילהרמונית של בלגרד, התזמורת הקאמרית של ציריך ותזמורות רבות נוספות. בארץ ניצח על התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. גזריאן ניצח גם על מספר רב של הקלטות אולפן והקלטות של ביצועים חיים עבור תאגידי השידור השונים בגרמניה, באיטליה ובצרפת.
באפריל 2024 התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הישראלית, הוא התחיל את תפקידו מעונת 2024 - 2025.
כיום מתגורר בגרמניה.
עיתונות יהודית היסטורית

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים)
 מייסדים:  ירון צור
 בעלות:  הספרייה הלאומית ואוניברסיטת תל אביב
 שירותים עיקריים:  דיגיטציה של עיתונים היסטוריים
 הרשמה:  אפשרית (לא חובה)
 אתר רשמי
 
אתר עיתונות יהודית היסטורית הוא מאגר מקוון של עיתונים וכתבי עת היסטוריים מהעולם היהודי. המאגר, שהוקם ומופעל על ידי הספרייה הלאומית ואוניברסיטת תל אביב, מאפשר באמצעות דיגיטציה גישה מקוונת ונוחה לעיתונות העברית מימיה הראשונים, מסוף המאה ה-18 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, ולצדה עיתונות יהודית בשפות שונות, בהן: יידיש, ערבית יהודית, אנגלית, צרפתית, הונגרית, פולנית, ספרדית, פורטוגזית, רוסית, גרמנית, רומנית, שוודית וערבית.
ייסוד ושותפים

האתר הוא מיזם של אוניברסיטת תל אביב והספרייה הלאומית, שהחל כניסוי פרטי בסוף שנות ה-90 על ידי חברת התוכנה הישראלית אוליב תוכנה (Olive Software), במסגרתו נסרקו עותקים היסטוריים של העיתון "פלסטיין פוסט" (שמו המקורי של העיתון "ג'רוזלם פוסט"). חברת אוליב פיתחה תוכנה המאפשרת לעיתונים להפיק מהדורות אלקטרוניות וכן ליצור ארכיון דיגיטלי של גיליונות העבר והווה, המוצגים בפורמט הדפוס האותנטי והמלא בדפדפן האינטרנט. בהמשך עבר הפרויקט לידי חוקר יהדות ארצות האסלאם באוניברסיטת תל אביב ירון צור, שהשתמש בטכנולוגיה לסריקת עיתונות יהודית בארצות ערב, ובשנת 2004 יזם את הרחבת המיזם לאתר חדש שיכיל עיתונים יהודיים מן העולם כולו.
הפרסומים הראשונים שנכללו במיזם היו כ-33 אלף עמודי העיתון "פלסטיין פוסט" ובטאוני ארגון "כל ישראל חברים". בשנת 2005 הצטרפה הספרייה הלאומית, שכבר הפעילה בנפרד את מיזם "עיתונות עברית היסטורית" משנת 2003, למיזם העיתונות היהודית. שותפה נוספת למיזם היא ספריית "כל ישראל חברים" בפריז, המפתחת באתר את מדורי העיתונים היהודיים בצרפתית, בתיאום עם ארגון הספריות היהודיות באירופה (RACHEL) ועם הספרייה הלאומית של צרפת (BNF). שותפים נוספים של המיזם הם אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קולומביה, ספריית העיר ניו יורק, ספריית ההיברו יוניון קולג', הספרייה הלאומית של פולין, וספריית היודאיקה של אוניברסיטת הרווארד.
האתר החל לפעול בשנת 2008, ועם השקתו הרשמית בדצמבר 2010 הוצגו בו כ-400 אלף עמודים של כ-20 עיתונים בשפות שונות. נכון לספטמבר 2023, מוצגים באתר קרוב ל-5 מיליון עמודים, בלמעלה מ-400,000 גליונות ב-25 שפות שונות, בטווח השנים 1783–2023.
טכנולוגיה

עיתוני המאגר נסרקים ברובם ממקור נייר, מיקרופילם או מיקרופיש. לאחר מכן, באמצעות זיהוי תווים אופטי, הופכים דפי העיתון הסרוקים לטקסט חי, דבר המאפשר חיפוש בטקסט המלא של כל עיתון, כאשר התוצאה מוצגת גם לעיון בדף העיתון כפי שהודפס במקור. עקב מצבם הרעוע של חלק מהמקורות וקשיים טכנולוגיים (בעיקר בעיתונים באות עברית וערבית), מופיעות לא פעם טעויות בזיהוי התווים האופטי ובסֶגמֶנטציה. עם זאת, ההמרה לטקסט, גם כשאיננה חפה מטעויות, מאפשרת ביצוע חיפוש מהיר ומעמיק בקורפוס הרחב ותרמה רבות למחקר ההיסטוריה היהודית והישראלית.
באוקטובר 2013 חודש האתר עם בשיתוף חברת אוליב. לאחר שבע שנים, בסוף שנת 2020 הוחלפה התוכנה שמשמשת את האתר. את התוכנה של חברת אוליב, ששימשה את האתר מיומו הראשון, החליפה תוכנה של חברת וורידיאן (Veridian Software). האתר כולו עבר שדרוג ומתיחת פנים, כשאחד החידושים המרכזיים היה הצגת מאגר העיתונות היהודית ההיסטורית לצד האוסף "עיתונות ילדים של פעם" ואוסף העיתונות היומית של הספרייה הלאומית, מה שמאפשר חיפוש על קורפוס רחב ומגוון יותר עיתונים.
העיתונים

עיתוני המאגר, אשר כוללים עיתונים נדירים שהיו פזורים בעולם ולא התאפשרה אליהם גישה קודם לכן, מהווים מקור מידע רב חשיבות על ההיסטוריה היהודית ועל תרבות יהדות העולם.
המאגר כולל מספר מדורים, בהם המדור לעיתונות יידיש, אשר כולל את העיתונים "היינט" ו"דער מאמענט", המדור לעיתונות יהודית בארצות ערב, שמופיעים בו עיתונים שיצאו לאור החל מסוף המאה ה-19 בשפה הצרפתית ובערבית יהודית. שני מדורים נוספים מתמקדים בעיקר בשפה העברית: "מדור העיתונות העברית במאה ה-19" הכולל עיתונים עבריים שיצאו לאור החל משנות ה-50 במאה ה-19 על ידי הזרם המשכילי (המליץ), הזרם האורתודוקסי (הלבנון), ומאוחר יותר, עם הופעת ניצני הלאומיות היהודית, על ידי זרמים שהתמקדו בהתפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל (כגון החבצלת). במדור נוסף, "עיתונות היישוב ומדינת ישראל", נכללים עיתונים שיצאו לאור ביישוב היהודי בארץ ישראל במאה ה-20 ובמדינת ישראל, רובם בלשון העברית, כולל שני עיתונים גדולים כגון "מעריב" ו"דבר" שאפשרו את העלאתם לאתר.
כמה מהעיתונים היומיים הפעילים, בהם "ידיעות אחרונות" ו"גלובס" לא נתנו אישור לסריקת גיליונות העבר שלהם. בשנת 2019, לכבוד יובל המאה להקמת העיתון, הסכימה הנהלת "הארץ" לאפשר הנגשה של רוב הגיליונות ההיסטוריים לציבור, והם זמינים באתר עד לראשית שנות ה-60. כמו כן הסכימה הנהלת "הארץ" לאפשר את הוספת עיתון "חדשות", שיצא לאור בין השנים 1984–1993 והיה בבעלות קבוצת הארץ. גיליונות של עיתון במחנה שיצא לאור החל משנת 1934 מופיעים באתר רק מחלק מהשנים 2016-2019..
בין העיתונים הזמינים באתר, נכון לאוגוסט 2023:
העיתונים > בעברית > עיתונים במדינת ישראל

| שם כתב העת/עיתון | תאריך גיליון ראשון זמין | תאריך גיליון אחרון זמין |
| --- | --- | --- |
| הארץ | 4 באפריל 1918 | 31 בדצמבר 1970 |
| חדשות | 4 במרץ 1984 | 29 בנובמבר 1993 |
| דבר | 1 ביוני 1925 | 30 בדצמבר 1983 |
| מעריב | 15 בפברואר 1948 | 30 באפריל 1992 |
| למרחב | 6 בדצמבר 1954 | 31 במאי 1971 |
| כותרת ראשית | 1 בדצמבר 1982 | 14 בדצמבר 1988 |
| כל העיר | 28 בספטמבר 1979 | 28 בדצמבר 1990 |
| על המשמר | 6 ביוני 1943 | 30 בדצמבר 1978 |
| הצופה | 3 באוגוסט 1937 | 31 בדצמבר 1969 |
| חרות | 3 באוקטובר 1948 | 31 בדצמבר 1965 |
העיתונים > בעברית > עיתונים מלפני קום המדינה

| שם כתב העת/עיתון | מקום הפרסום | תקופות זמינות באתר |
| --- | --- | --- |
| הארץ שלנו | ישראל (תל אביב) | 1951 |
| המגיד | פרוסיה/ גרמניה/ פולין /אוסטריה | 1903-1856 |
| המליץ | האימפריה הרוסית | 1873-1860, 1904-1878 |
| הצפירה | פולין/גרמניה | 1862, 1906-1874, 1921-1910, 1928-1926, 1931 |
| הלבנון | ארץ ישראל/צרפת/פרוסיה/בריטניה | 1886-1863 |
| חבצלת | ארץ ישראל (ירושלים) | 1863, 1911-1870 |
| הצבי | ארץ ישראל (ירושלים) | 1902-1884, 1915-1909 |
| היום | האימפריה הרוסית | 1888-1886 |
| השקפה | ארץ ישראל | 1900-1896, 1908-1902 |
| מוריה | ארץ ישראל | 6 במאי 1910 – 11 בינואר 1915 |
| המודיע | האימפריה הרוסית | 6 באפריל 1910 – 29 במרץ 1915 |
| הזמן | האימפריה הרוסית | 22 בינואר 1903 – 22 בינואר 1915 |
| מחזיקי הדת/קול מחזיקי הדת | לבוב-למברג (אוסטריה) | בצורה חלקית (1914-1879) |
| עברי אנכי | לבוב, ברודי (אוסטריה) | כל שנות קיום העיתון (1890-1865) |
| הד-המזרח | ירושלים, (פלשתינה\ארץ ישראל) | כל שנות קיום העיתון (1944-1942, 1951-1949) |
| הפועל הצעיר | ירושלים, יפו-תל אביב | 1925-1907 (שנות פרסום: 1970-1907) |
| דואר היום | ירושלים | 1936-1919, חלקים מ-1940 |
| המזרחי | פולין | 1918–1924 |
| המצפה | פולין (קרקוב) | 1904–1921 |
| הצופה | ישראל | 1937–1969 |
| העם (רוסיה) | רוסיה (מוסקבה) | 1916−‏1918 |
| המשקיף | ישראל | 1938–1948 |
| הכרמל | רוסיה (וילנה) | 1860–1871 |
| קול העם | ישראל | 1937–1950 |
| המאסף | ירושלים | 1896–1914 |
| החרות | ירושלים | 1909–1917 |
| המאסף (דור 'המאספים') | גרמניה | 1783–1811 |
| השומר הצעיר ורשה | פולין | 1927–1939 |
| גן שעשועים | גרמניה, פולין | 1899–1900 |
| יהודה וירושלים | ירושלים | 1878-1877 |
| רימון | גרמניה | 1924-1922 |
| האחדות | ירושלים | 1914-1910 |
| עמדה | תל אביב | 1979-1974 |
| הבקר | תל אביב (פלשתינה/ארץ ישראל) | 1965-1935 |
| שערים | תל אביב (פלשתינה/ארץ ישראל) | 1981-1934 |
| הצפון | חיפה | 1927-1926 |
| חזית העם | תל אביב (פלשתינה/ארץ ישראל) | 1934-1932 |
| העם | תל אביב | 1931 |
| גלים | פולין | 1930-1929 |
| ארץ אחרת | ירושלים | 2012-2000 |
| אשנב | תל אביב (פלשתינה/ארץ ישראל) | 1947-1941 |
ראו גם

ג'ראייד – ארכיון עיתונות ערבית בארץ ישראל העות'מאנית והמנדטורית
Compact Memory
הערות שוליים

↑  אוליב מקבוצת אלביט הדמיה חתמה על 7 עסקות בהיקף כולל של כ-15 מ' ש' עם חברות בתחום ההוצאה לאור והתקשורת, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2002
↑  רוני שני, הספריה הלאומית: עיתונות עברית היסטורית, באתר ynet, 11 באוקטובר 2004
↑  אודות השותפים, באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
↑  תום שגב, "דבר", הגרסה המקוונת, באתר הארץ, 3 ביולי 2009
1 2  רלי כהן, ‏אתר העיתונות היהודית ההיסטורית: 2.5 מיליון דפי עיתונים באתר אחד, באתר "אנשים ומחשבים", 17 בפברואר 2019
↑  יובל פלוטקין, "דקירות מחטים ויללות ילדים": מבצעי החיסון ההיסטוריים שהספקנו לשכוח, באתר ynet, 23 בינואר 2021
↑  אייל מילר, עולמות האתמול בכלי המחר - העיתונות היהודית בצפון אפריקה בעידן הדיגיטלי, עתמול 265, 2019, עמ' 1-4
↑  The National Library of Israel has relaunched its Historical Jewish Press archive on Veridian Software
↑  על אתר העיתונות ההיסטורית החדש', ידיעה מאתר הספרייה הלאומית
↑  כרמית ספיר ויץ, היסטוריה בקליק, באתר nrg‏, 28 בדצמבר 2010
↑  חיפוש "במחנה" באתר עיתונות יהודית היסטורית
↑  רשימת הכותרים המלאה באתר, באתר עיתונות יהודית היסטורית
1 2 3 4 5  הגיליון הראשון של העיתון
1 2  רשימת כל העיתונים (ופירוט לכל עיתון, בלחיצה על שמו)
↑  עמוד העיתון "La Liberté", באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
↑  עמוד העיתון "אלחוררייא", באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
↑  עמוד העיתון "The Palestine Bulletin", באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
↑  עמוד העיתון "The Palestine Post", באתר "עיתונות יהודית היסטורית"
זמיר כהן

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1965 (בן 59) ג' בטבת תשכ"ו ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  ירושלים, ביתר עילית
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  החזרה בתשובה, תורה ומדע
 רבותיו:  הרב שלום כהן, הרב בן ציון אבא שאול, הרב דוד בצרי, הרב עובדיה יוסף
 חיבוריו:  נזר כהן, המהפך (ארבעה חלקים), הצופן, מפתחות לחיים, מסע אל האמת, ארכאולוגיה תנ"כית ועוד
 בת זוג:  אורנית כהן
 אב:  אליעזר
 מספר צאצאים:  8
 
 תפקידים נוספים:  יו"ר ארגון "הידברות" נשיא ומייסד מוסדות "נתיבות שלום" ראש ישיבת "היכל מאיר" ראש ישיבת "אבני נזר" מייסד הישיבות הקטנות "עטרת ראובן" "נזר התלמוד" ראש כולל "נזר כהן" ועוד
הרב זמיר יהוידע כהן (נולד ב-26 בדצמבר 1965, ג' בטבת ה'תשכ"ו) הוא רב חרדי-ספרדי ישראלי ומחבר חיבורים תורניים. יו"ר וממקימי הארגון "הידברות" העוסק בהפצת והסברת יהדות, החזרה בתשובה ועוד, רבה של שכונת אתרוג בביתר עילית, ראש ישיבות "היכל מאיר" ו"אבני נזר", ומחברם של ספרי הלכה, מחשבה יהודית ופרשנות מקראית, בהם סדרת הספרים "המהפך".
ביוגרפיה

נולד לאליעזר כהן, גבאי בית הכנסת מוסיוף למשך שבעים שנה, ולשושנה כהן. גדל בשכונת בית ישראל בירושלים. אחיו הם הרב זבדיה כהן, חבר בית הדין הרבני הגדול וראש אבות בתי הדין בתל אביב, והרב זוהר כהן, ראש ישיבת עטרת ראובן. והרב זלמן כהן ר"מ בישיבתו היכל מאיר. למד בישיבת פורת יוסף. למד בכולל והוסמך לרבנות. בתקופה זו למד בחברותא עם הרב דוד לאו. למד גם קבלה מהרב דוד בצרי.
בהמשך עבר לשכונת רוממה בירושלים, שם החל להעביר שיעורים לנערים בתחומי אמונה ומוסר יהודי. בסוף שנות העשרים לחייו, נשלח הרב כהן על ידי הנהלת הכולל שבו למד לביתר עלית, כדי להקים כולל להכשרת רבנים. בהמשך גם עמד בראש הכולל ומונה לראש ישיבת "היכל מאיר" בעיר.
במקביל החל להרצות בפני חילונים והוציא מספר קונטרסים. הוא הקים את ארגון "הידברות" המחזיק ערוץ טלוויזיה המשדר הרצאות שלו ושל רבנים אחרים, ותוכניות נוספות, וכן אתר אינטרנט.
בשנת 2014 מונה הרב כהן כרבה של שכונת אתרוג בביתר עילית.
באחד ממאמריו כתב: "אם חזרה בתשובה משמעותה השחתת המידות וקלקול המעשים, ריב, עלבונות וכעסים עם בני המשפחה ועם כל הסובבים, הפגנות אלימות ויידוי אבנים - הרי גם אני מצטרף מכל הלב להתנגדות הנחרצת אליה. אבל אם משמעותה שיפור המידות ותיקון המעשים, רגישות לזולת, כבוד להורים ולכל הסובבים, חסד והתנדבות, מתוך לימוד תורת ה' ושמירת מצוותיו - הרי אני חסיד נלהב שלה".
ביקורת

דבריו של כהן הביאו לביקורת רבה, מצד רבנים ואנשים העוסקים בדת ומדע. הביקורת עליו מתייחסת לשימושו בפסאודו-מדע (כמו הצופן התנ"כי ומכונה לצילום הילות), בפרשנות מוטעה לתגליות מדעיות כדי לחזק את דבריו (כגון הסתמכות על פסוקים בודדים מתוך פפירוס איפוור כהוכחה למכות מצרים) או בקטיף דובדבנים, כלומר הצגה של ממצאים התומכים בדעתו תוך הסתרת הנתונים שסותרים אותה.
חיים אישיים

הרב כהן נשוי לאורנית ולהם שמונה ילדים. מתגורר בביתר עילית.
ספריו

הלכה כסדרה - חיבור הלכתי על שולחן ערוך יורה דעה, ה'תשנ"ז (1997)
מסע אל האמת - ליקוט חוברות, ה'תשנ"ט (1999)
סדרת המהפך (ארבעה כרכים) - על הקשר בין התורה והקבלה למדע ה'תשס"ה (2005) - ה'תשע"ה (2015)
הצופן - ספר בנושא ומשמועות האותיות על פי הדרש והסוד . ירושלים ה'תשס"ז (2007)
פירוש על שיר השירים, תשס"ו (2006)
שו"ת נזר כהן - שאלות ותשובות בארבעת חלקי שולחן ערוך, חלק א' ה'תשס"ט (2008), חלקים ב-ג ה'תשפ"א 2021
מפתחות לחיים - ה'תש"ע (2010)
אדם ועולמו - שיחות, ה'תשע"ג (2013)
נזר הקודש - פירוש על מגילת אסתר, ה'תשע"ד (2014)
כזית בזמננו - בירור שיעור כזית בזמן הזה, ה'תשע"ו (2016)
אבני נזר - על הגדה של פסח, תשע"ו (2016)
המדריך המלא לנישואין מאושרים - שני כרכים, ה'תשע"ז (2017)
המדריך המלא לחינוך ילדים - ה'תשע"ט (2018)
ארכאולוגיה תנ"כית - שישה כרכים, תשע"ו-ה'תשפ"ב (2015-2022)
נזר חכמה - פירוש על ספר קהלת, תשע"ח (2017)
האדם במעגל השנה - הגות על חגי ומועדי השנה, תשפ"א
קהלת - עם פירוש נזר כהן
שיר השירים - עם פירוש נזר כהן
דניאל - עם פירוש נזר כהן
מגילת רות - עם פירוש נזר כהן
לקריאה נוספת

אברהם אוחיון, הרב זמיר הכהן - עשרים וחמישה סיפורים, תשע"ו, שני כרכים
הערות שוליים

↑  חיים רוזנבוים, הלך לעולמו הגבאי של מוסאיוף שזכה לבנים גדולים בתורה, באתר כיכר השבת, ‏3 ביוני 2024
↑  עפרה לקס, שידור חוזר בתשובה, באתר ערוץ 7, 22 בנובמבר 2007
↑  הרב זמיר כהן מספיד ומספר על מרן עובדיה יוסף, אתר יוטיוב.
↑  https://youtu.be/ijZaI5CABzg?t=58m8s העדות מפיו של הרב זמיר בנוכחות הרב בצרי
↑  אתר הערוץ
↑  הרב זמיר כהן, תשובות לאמנון כרמל, באתר "הידברות", ‏1 בינואר 2010
↑  הרב אליהו גליל, גלקסיות מתפוצצות, אינגליש-דרופינג ושקר אחד קטן באתר "בלוגין שאובין", מאי 2013
↑  הרב מיכאל אברהם, שאלה על ספרי המהפך
↑  פעם שלישית גלידה: המהפך 3 של הרב זמיר כהן – ביקורת ספר בבלוג אתולוגיקה, יולי 2013
↑  אלי שלזינגר, כך ניסה תושב נצרת לרצוח את אשתו של הרב זמיר כהן, באתר בחדרי חרדים.
↑  דרך המחשבה ניתן לבנות עולמות, מאמר המסקר את הוצאת הספר באתר הידברות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259853005171  GND: 111635182X  ISNI: 0000 0000 6917 0770  LCCN: nr95014064  VIAF: 51579355   WorldCat (עם VIAF): 51579355 
הרב זמיר בצילומי התוכנית "קצר ולעניין", בערוץ הידברות