stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת האונס באוקינאווה

| --- | --- |
 תאריך:  4 בספטמבר 1995
 מקום:  קין, אוקינאווה, יפן
 סוג:  אונס
 הרוגים:  0
 פצועים:  מסאמי יושינאגה, 12
 מבצע:  מרקוס גיל רודריקו הרפ קנדריק לדט
 
האונס באוקינאווה (ביפנית: 沖縄米兵少女暴行事件) התרחש ב-4 בספטמבר 1995, כאשר שלושה אנשי שירות אמריקאים: מרקוס גיל, ימאי של הצי האמריקני, והנחתים האמריקאים רודריקו הארפ וקנדריק לדט, ששירתו כולם במחנה הנסן באוקינאווה, שכרו טנדר וחטפו ילדה בת 12 באוקינאווה בשם מסאמי יושינאגה. הם הכו אותה, כיסו את עיניה ואת פיה בנייר דבק, וקשרו את ידיה. גיל והארפ אנסו אותה לאחר מכן, בעוד לדט טען שהוא רק העמיד פנים שהוא עושה זאת כי פחד מגיל. התקרית הובילה לוויכוח מתמשך על המשך נוכחותם של כוחות ארצות הברית ביפן. העבריינים נשפטו והורשעו בבית המשפט היפני על פי החוק היפני, בהתאם להסכם סטטוס הכוחות של ארצות הברית–יפן. התקרית הציתה מאוחר יותר גל של סנטימנט אנטי-אמריקאי בקרב תושבי אוקינאווה כמו גם בקרב יפנים ברחבי המדינה.
תגובה

לאחר היוודע התקרית, החל זעם ציבורי, במיוחד על הסכם סטטוס הכוחות של ארצות הברית-יפן, המעניק לאנשי השירות האמריקני מידה מסוימת של אקסטרטריטוריאליות (פטור מסמכות השיפוט של החוק המקומי) בהתאם למקום שבו החשודים נעצרים. בעוד שהפשע בוצע הרחק מבסיס צבאי אמריקאי, ארצות הברית לקחה בתחילה את הגברים למעצר, ב-6 בספטמבר. אף על פי שנפוצו שמועות כוזבות כי החשודים היו חופשיים להסתובב בבסיס ונראו אוכלים המבורגרים, החשודים הוחזקו למעשה במעצר צבאי (Brig) עד שהיפנים האשימו אותם בפשע. למרות בקשה מיידית של רשויות אכיפת החוק היפניות למשמורת, הגברים הועברו ליפן רק ב-29 בספטמבר, לאחר שהיפנים הגישו נגדם כתב אישום באופן רשמי. עיכוב זה היה בהתאם להסכם מעמד הכוחות, הקובע כי "המשמורת של חבר נאשם בכוחות המזוינים של ארצות הברית או המרכיב האזרחי שעליו יפן תפעיל את סמכות השיפוט תישאר בידי ארצות הברית עד שיוגש נגדו כתב אישום". אף על פי שהצבא הסיע את החשודים למפקדת המשטרה בנהה לצורך חקירות יומיות, הוראת ה-SOFA והעיכוב בהעברת החשודים הגבירו את הזעם בעקבות התקיפה, וגרמו לעלייה ברגשות האנטי-אמריקניים בקרב תושבי אוקינאווה ויפנים בכלל.
אספת מחוז אוקינאווה קיבלה החלטה למחות נגד פעולות הצבא האמריקני. ב-21 באוקטובר נערכה עצרת בעיר ג'ינואן למחאה על האירוע ועל בסיסי הצבא האמריקאי. כ-85,000 תושבים השתתפו בעצרת, כולל מושל אוקינאווה מסאהידה אוטה. זו הייתה המחאה הגדולה ביותר באוקינאווה מאז חתימת האמנה ב-1960. מושל אוקינאווה אף סירב לחתום על המסמכים שנדרשו על ידי בסיס הצבא האמריקני.
כתוצאה מהמחאות בנוגע לתחום השיפוט, ארצות הברית עשתה ויתורים והסכימה לשקול העברת חשודים ליפנים לפני הגשת כתב אישום אם חומרת הפשע לכאורה מצדיקה זאת. על הסכם זה הוחלט בפגישת חירום בין נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לבין ראש ממשלת יפן ריוטרו האשימוטו. תושבי אוקינאווה גם פרסמו ב"ניו יורק טיימס" פרסומת בת עמוד שלם, המגנה את האונס והיבטים אחרים של בסיסי ארצות הברית באוקינאווה. ב-1996, ארצות הברית ויפן חתמו על הסכם דו-צדדי להפחתת כמות הקרקעות באוקינאווה המכוסות על ידי בסיסי ארצות הברית ב-21% – הצבא האמריקני כבש בעבר 19% מהאי.[דרוש מקור]
אדמירל הצי האמריקני ריצ'רד סי מאקה היה מפקד הפיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית בזמן התקיפה. במסיבת עיתונאים במהלך נובמבר 1995, אמר מאקי על מעשיהם של הגברים: "אני חושב שזה היה טיפשי לחלוטין. אמרתי כמה פעמים: תמורת המחיר שהם שילמו כדי לשכור את המכונית [ששימשה בפשע], הם יכלו להשיג ילדה [זונה]". התבטאויות אלו נתפסו כחסרות רגישות, ומאק פוטר מתפקידו ונאלץ לצאת לפנסיה מוקדמת. הוא גם הורד בדרגתו לאדמירל עורפי (שני כוכבים) מאדמירל מלא (ארבעה כוכבים), מה שהפחית את הפנסיה שלו מ-7,384 דולר לחודש ל-5,903 דולר לחודש.
משפט

גיל הודה באשמה באונס, ושני הגברים האחרים הודו בקשירת קשר לפשע. המשפט הסתיים במרץ 1996.
התובעים ביקשו את העונש המקסימלי עבור הגברים, 10 שנים כל אחד. השופט גזר על גיל והרפ שבע שנות מאסר; לדט קיבל שש שנים וחצי. משפחותיהם גם שילמו פיצוי כספי למשפחת הקורבן, נוהג נפוץ ביפן.[דרוש מקור]
אחרית דבר

שלושת הגברים ריצו תקופות מאסר בבתי הכלא היפנים ושוחררו במהלך 2003 ולאחר מכן קיבלו שחרור מהצבא. לאחר השחרור, רודריקו הארפ הכחיש את תנאי הכלא ביפן ואמר כי עבודת העונשין שנאלץ לעשות הייתה בתנאי עבדות.
לדט, שטען שהוא לא אנס את הילדה, מת ב-2006 במה שנראה כרצח והתאבדות בארצות הברית. הוא נמצא בקומה השלישית בדירה של לורן קופר, סטודנטית צעירה מאוניברסיטת קנסאו סטייט בג'ורג'יה שאותה כנראה אנס ורצח בחניקה. לאחר מכן הוא שם קץ לחייו באמצעות סכין וחתך את הוורידים שלו במרפקים.
בשנת 2008 יצא לאקרנים סרט בשם "הנשימה הראשונה של טנגן ריי" המבוסס על תקרית אוקינאווה.
במהלך דצמבר 2011, שר ההגנה היפני דאז יאסואו איצ'יקאווה היה מושא להצעת גינוי של המפלגה הליברלית-דמוקרטית מהאופוזיציה על כך שלא ידע את פרטי האונס. זאת בעקבות כך שהכפוף שלו, סאטושי טנאקה, דיבר עם עיתונאים בטברנה והשתמש בלשון מכובסת על האונס כדי לדון בהעברת בסיס חיל האוויר האמריקאי Futenma. עבודתו של סאטושי טנאקה כמנהל לשכת ההגנה של אוקינאווה הסתיימה, ובחילופי הממשלה ב-13 בינואר 2012, איצ'יקאווה הוחלף על ידי נאוקי טנאקה.
הערות שוליים

↑  Teresa Watanabe "Okinawa Rape Suspect's Lawyer Gives Dark Account: Japan: Attorney of accused Marine says co-defendant admitted assaulting 12-year-old girl 'just for fun'".  Los Angeles Times October 28, 1995
↑  "Thousands rally against U.S. bases in Okinawa". CNN. 21 באוקטובר 1995. נבדק ב-11 באפריל 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Road deaths ignite Korean anti-Americanism". International Herald Tribune. 1 באוגוסט 2002. אורכב מ-המקור ב-15 בספטמבר 2007. נבדק ב-11 באפריל 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Americans Charged In Rape in Okinawa" The New York Times. September 29, 1995
1 2  Watanabe, Teresa. "U.S., Japan OK Pact on Military Crime Suspects" Los Angeles Times, October 26, 1995
↑  U.S.-Japan SOFA Agreement, Article xvii (5) (c):
↑  Adam B. Norman, The Rape Controversy: Is A Revision of the Status Forces Agreement with Japan Necessary?, 6 Ind. Int'l & Comp. L. Rev. 717, 724 (1996)
↑  "米軍人による女子小学生暴行傷害事件に関する沖縄県議会抗議決議 - データベース「世界と日本」". worldjpn.grips.ac.jp. נבדק ב-2021-12-28.
↑  高田佳典 (2020-10-21). "沖縄「怒りで島が揺れた」 米兵の少女暴行に抗議、あの日から25年". 西日本新聞. נבדק ב-2021-11-19.
↑  "普天間返還合意のきっかけ 1995年沖縄県民大会あす20年 | 沖縄タイムス＋プラス ニュース". 沖縄タイムス＋プラス (ביפנית). נבדק ב-2021-12-28.
↑  "反基地運動のうねり：時事ドットコム". 時事ドットコム (ביפנית). נבדק ב-2021-12-28.
↑  "外務省: 日米地位協定第17条5（c）及び、刑事裁判手続に係る日米合同委員会合意". www.mofa.go.jp. נבדק ב-2021-12-28.
↑  Eisman, Dale (16 באוקטובר 1996). "Retired Pacific Admiral is Censured "Unduly Familiar" Relationship with Marine Corps Office is Cited". The Virginian-Pilot. אורכב מ-המקור ב-14 בדצמבר 2007. נבדק ב-8 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  NHK. "沖縄 米兵暴行事件に怒り爆発". テレビ60年 特選コレクション | NHKアーカイブス (ביפנית). נבדק ב-2021-12-28.
↑  Allen, David (18 ביולי 2004). "Ex-Marine decries nature of Japan prison work". Stars and Stripes, Pacific Edition. נבדק ב-4 באפריל 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Allen, D. "Former Marine who sparked Okinawa furor is dead in suspected murder-suicide." Stars and Stripes, Pacific Edition, 25 August 2006.
↑  Fagen, Cynthia (24 באוגוסט 2006). "MARINE IN SLAY SUICIDE – WAS JAILED FOR '95 CHILD RAPE". New York Post. נבדק ב-30 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Allen, David (14 בדצמבר 2008). "Film inspired by rape of Okinawa girl by U.S. troops". Stars and Stripes. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Japan Times Upper House censures ministers - Ichikawa, Yamaoka censured in Diet December 10, 2011 Retrieved on August 16, 2012
↑  The Japan Times New Noda Cabinet on tax push January 14, 2012 Retrieved on August 16, 2012
איבי

איבי (מהשם באנגלית: Eevee; במקור בקאטאקאנה: イーブイ, ברומאג'י: Ībui) הוא פוקימון בזיכיון המדיה "פוקימון", ואחד הפופולאריים ביותר במארצ'נדייז. הוא נוצר על ידי מוטופומי פוג'יוורה, ומופיע לראשונה בפוקימון אדום וכחול. לאחר מכן הופיע במספר משחקים ראשיים נוספים, כצעצוע רב מכר וכדמות ראשית בסדרת אנימה. ביחד עם פיקאצ'ו הוא הקמע והמתחיל במשחק פוקימון: בוא נלך פיקאצ'ו! ובוא נלך, איבי!.
ידוע בתור פוקימון ההתפתחות במשחקים ובאנימה; לאיבי קוד גנטי לא יציב, המאפשר לו להתפתח לאחד משמונה סוגי פוקימונים שונים, הידועים בשם איבילוציות (eeveelotions), בהתאם למצב. שלוש האבולוציות הראשונות - וייפוריאון, ג'ולטיאון ופלריאון - הוצגו לצד איבי בפוקימון אדום וכחול. חמש אבולוציות נוספות הוצגו מאז במשחקי פוקימון: אספיאון, אמבריאון, ליפיאון, גלייסיאון וסילביאון.
תפיסה ומאפיינים

איבי הוא דמות פיקטיבית מסוג פוקימון שנוצרה בשביל הזיכיון פוקימון. הוא פותח על ידי גיים פריק והוצא לאור על ידי חברת נינטנדו ב־1996 ביוון עם הוצאת פוקימון אדום וכחול בשביל קונסולת גיים בוי. במשחקים אלו השחקן הוא מאמן פוקימונים, ומטרתו לתפוס ולאמן יצורים הנקראים פוקימונים. השחקן משתמש בכוחות המיוחדים של הפוקימונים שתפס במלחמתו נגד פוקימונים שונים, והרבה מהפוקימונים, בכללם איבי, יכולים להתפתח לפוקימונים יותר חזקים בתהליך הנקרא אבולוציה (או במקרה של איבי - איבילוציה). המטרה ראשית במשחק הוא להשלים את הפוקדקס - ספר אנציקלופדי הכולל את הידע הקיים על כל הפוקימונים במשחק.
העיצוב של איבי והתפתחויותיו הראשונות, ג'ולטיאון ופלריאון, סופקו על ידי המעצב הגרפי היפני מוטופומי פוג'יווארה, ואת וייפוריאן עיצב המעצב הגרפי אטסוקו נישידה. חברו של סטושי טג'ירי - יוצר זיכיון פוקימון - מאייר בשם קן סוגימורי, סיפק איורים של איבי והאבולוציות שלו, לאחר שראה את הספרייטים של פוג'יווארה ונישידה. לדברי פוג'יווארה, הוא עיצב פוקימונים בהסתמך על זיכרונות ילדות מעורפלים שלו, כולל מקרה שבו הוא הלך לאיבוד ביער ו"נתקל ביצור בלתי ניתן להגדרה". פוג'יווארה ימשיך ליצור את העיצוב המוקדם עבור איבי, אותו השווה ל"חתול או כלב - כמו יצור שאפשר לראות באזורים לא עירוניים".
לפי משחקי הווידאו של פוקימון, איבי הוא יצור יונק עם פרווה חומה, זנב עבות בעל קצה בצבע שמנת וצווארון פרוותי שגם הוא בצבע שמנת. לאיבי יש עיניים חומות, אוזניים גדולות וכריות כפות ורודות. אומרים שלאיבי יש מבנה גנטי בעל צורה לא סדירה, המאפשר לו להתפתח למספר פוקימונים. איבי הם די נדירים במשחקים, אך הם מסוגלים באופן קאנוני לחיות כמעט בכל מקום, מכיוון שהם עשויים להתפתח כדי להתאים לסביבתם.
תפיסה ומאפיינים > אבולוציות

איבי ידוע בעיקר בשל היותו הפוקימון עם הכי הרבה אבולוציות פוטנציאליות (שמכונה "איבילוציות"), עם שמונה צורות אבולוציוניות אפשריות (אחריו טיירוג ואפלין, עם שלוש כל אחד). בדור הראשון של משחקי פוקימון, שבו הוצג איבי, הוא היה גם המין היחיד שלו אבולוציות מסועפות. כל האיבילוציות תוכננו על ידי אטסוקה נישידה, מלבד ג'ולטיאון ופלריאון, שעוצבו על ידי מוטופומי פוג'יוורה.
המונח "איבילוציה" - Eeveelutions - נטבע במקור על ידי מעריצים שהלחימו את השם איבי עם המילה אבולוציה. הוא שימש לראשונה בתור מונח רשמי במדריך הרשמי לפוקימון סטאדיום 2. ישנה גם חפיסת קלפים לפי נושא בשם "איבילוציות".
| שֵׁם> אנגלית | שֵׁם> יַפָּנִית | סוג | מתפתח על ידי | הוצג לראשונה | Pokédex # | קטגוריה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vaporeon | שאוולס   (シャワーズ) | מים | אבן מים | אדום/כחול/צהוב | #0134 | פוקימון סילון בועות |
| Jolteon | ת'אנדלס   (サンダース) | חשמל | אבן רעם | אדום/כחול/צהוב | #0135 | פוקימון ברק |
| Flareon | בוסטל   (ブースター) | אש | אבן אש | אדום/כחול/צהוב | #0136 | פוקימון להבה |
| Espeon | איפי   (エーフィ) | על חושי | חברות גבוהה ביום | זהב/כסף/קריסטל | #0196 | פוקימון שמש |
| Umbreon | בלאקי   (ブラッキー) | אופל | חברות גבוהה בלילה | זהב/כסף/קריסטל | #0197 | פוקימון אור ירח |
| Leafeon | ליפיה   (リーフィア) | עשב | אבן עלה או סלע טחב | יהלום/פנינה/פלטינה | #0470 | פוקימון ירוק |
| Glaceon | גלייסיה   (グレイシア) | קרח | אבן קרח או סלע קרח | יהלום/פנינה/פלטינה | #0471 | פוקימון שלג טרי |
| Sylveon | נימפיה   (ニンフィア) | פיה | חיבה גבוהה וידיעת מהלך מסוג פיה | X/Y | #0700 | הפוקימון השזור |
הופעות > במשחקי הווידאו

בגרסאות האדום, הכחול והצהוב, השחקן מקבל איבי אחד באחוזת הפוקימון בעיר סלדון, ועליו לבצע החלפה כדי לקבל את מידע הפוקדקס על שאר האבולוציות (אדום, כחול וצהוב בלבד). בפוקימון צהוב, השחקן היה אמור לקבל איבי מפרופסור אוק בתחילת המשחק בתור המתנע של השחקן. עם זאת, יריבו של השחקן מחליט לקחת את האיבי לפני שהשחקן יוכל להשיג אותו. בשל כך, השחקן נאלץ לבחור כמתנע את הפיקאצ'ו הפראי אותו תפס פרופסור אוק קודם לכן. יריבו של השחקן בינתיים מפתח את האיבי שלו לכל אחת משלוש האבולוציות הזמינות במשחק, בהתאם לתוצאות המפגשים של השחקן איתו בחלקים המוקדמים של המשחק. איבי הופיע גם במשחקים הללו: זהב וכסף, קריסטל, רובי וספיר, אדום אש וירוק עלה, ברקת, פלטינה, לב זהב ונשמת כסף, שחור 2 ולבן 2, X ו-Y, אומגה רובי ואלפא ספיר, שמש וירח, אולטרה שמש ואולטרה ירח, חרב ומגן, יהלום מבריק ופנינה זוהרת, פוקימון אגדות: ארכיאוס ופוקימון שני וארגמן.
בפוקימון חרב ומגן, איבי קיבל צורת ג'ייגאנטמקס ייחודית, עם גישה למתקפת הג'י-מקס "כרבול ג'י-מקס", הגורמת נזק וגורמת ליריבים מהמין השני להתאהב זה בזה.
בשנת 2018, שוחררו רימייקים של פוקימון צהוב, פוקימון: בוא נלך, פיקאצ'ו! ובוא נלך, איבי!. שלא כמו במשחק המקורי, בו פיקאצ'ו היה הפוקימון היחיד שיכול להסתובב עם השחקן מחוץ לפוקדור שלו, בבוא נלך, איבי! שותפו של השחקן ההתחלתי איבי מסרב להיכנס לפוקדור ונשאר עם השחקן בעולם החיצון. איבי השותף מסוגל ללבוש אביזרים, בגדים ו"תסרוקות" הנראות בעולם העל. כמו פיקאצ'ו בבוא נלך פיקאצ'ו! בוא נלך, איבי!, השותף איבי לא מתפתח, אך הוא מסוגל ללמוד מהלכים מיוחדים שאינם זמינים במשחקים אחרים, עם שמונה מהלכים אפשריים (כל אחד מהם בדומה לאחת ההתפתחויות של איבי). מפתח המשחק ג'וניצ'י מסודה אמר שאיבי נבחר לגרסה המחודשת בגלל הפופולריות שלו באמנות מעריצים (פאנארט), למרות שגם שקלו את סיידאק, לפני שהוחלט שצבעו דומה מדי לשל פיקאצ'ו.
הופעות > באנימה

באנימה, איבי הופיע לראשונה בפרק "האחים איבי". ילד קטן בשם מייקי הסתיר פוקימון משלושת אחיו הגדולים, כי הם רצו שיפתח אותו. עם זאת, כאשר איבי של מייקי ניצח לבדו את צוות רוקט, הם השלימו עם רצונו של מייקי לשמור על איבי כפי שהוא. יריבו הוותיק של אש, גארי אוק, משתמש באיבי חזק במיוחד שבסופו של דבר מתפתח לאמבריאון. בנות הקימונו, שהופיעו לראשונה במשחקי פוקימון זהב וכסף, מופיעות עם הפוקימונים שלהן (כולם איבילוציות). לצעירה מבין בנות הקימונו הייתה איבי לא מפותחת (היחידה מבין האחיות שיש לה אחת) באחד הפרקים, אם כי מאוחר יותר היא התפתחה לאספיאון. למיי יש איבי שבקע מביצה, בו היא השתמשה בתחרויות פוקימון בכל רחבי אזור קאנטו. כשמיי נסעה לסינו, היא לקחה אותו לסלע הקרח בדרך 217 כדי להתפתח לגלייסיאון. בסאגת XY, סרינה תפסה איבי משלה שהתפתחה לסילביאון. בסאגת שמש וירח, לאנה תפסה איבי עם שיער מדובלל שזכה לכינוי סנדי, כאשר במספר פרקים שמראים את מסעותיו טרם נתפס על ידה. איבי מיוחדת, שאינה מסוגלת להתפתח, נמצאת בבעלותה של קלואי צ'ריס, חברת הילדות של גו, בת לוויה של אש בעונות ה-24 וה-25 של האנימה. הסיבה העיקרית לכך שהיא לא יכולה להתפתח אינה ידועה, אבל ראש מעבדת האבולוציה של איבי בפרק "לאמן או לא לאמן!" העלתה תיאוריה שהיא לא יכולה להתפתח בגלל היסוס שלה לקבל את ההחלטה החשובה.
הופעות > בסרט הלייב אקשן

איבי מופיע לזמן קצר בהבלש פיקאצ'ו, בבעלותו של הווארד קליפורד. הוא נאלץ להתפתח לפלריאון.
שיווק ואהדה

מאז הופעת הבכורה שלה, איבי וההתפתחויות שלה קיבלו קבלת פנים חיובית בדרך כלל. גיימסרדאר תיאר את איבי בתור "אחד הפוקימונים החמודים והמגוונים מכל", ובמאמר מאוחר יותר תיאר אותו כאחד ה"פופולריים ביותר". IGN כינה אותו "היצור הכי מסתורי, מוזר, אקסצנטרי וניתן להתאמה במשחק". עורכת של IGN " גם ציינה שאיבי הוא יצור "פי אלף יותר חמוד מכלבלב" והיא גם הצהירה שההתפתחות שלו הייתה גם "חזקה עבור פוקימון חמוד". עוד עורך של IGN קרא לאיבי "אחד הפוקימונים החמודים ביותר". איבי צוין כאחד הפוקימונים הפופולריים ביותר במשרדי חברת פוקימון. המחברת לורדנה ליפריני ציינה את איווי כ"הפוקימון הכי מסתורי בסדרה". הסופרת ג'ני לאדה ציינה כי איבי היא "דמות שצריכה להופיע" ב-Super Smash Bros., תוך ציון פוטנציאל ההתאמה האישית שלה. ליז פינגן רשמה במגזין אסקפיסט כי איבי הוא הפוקימון מספר אחד-עשר האהוב עליהם, וקבעה כי איבי היא כמו המקבילה האבולוציונית של הטורדוקן. גיטה ג'קסון מקוטאקו טענה שאיבי הוא מה שפוקימון אמור להיות, וקבעה כי "איבי הוא מקסים, אבל זו לא הסיבה היחידה שבגללה אני אוהבת אותם. איפשהו בין חתול לכלב, איבי נראה יותר מבוית מפיקאצ'ו המופיע לכל אורך הסדרה, אבל עדיין שובב כמו כל חיית בר אחרת."
בשנת 2015, איבי היה הפוקימון הנסחר ביותר בתכונת "Wonder Trade" של המשחקים. תחרות מיוחדת של אומגה רובי ואלפא ספיר המכונה "המשחק הידידותי של איבי" מגבילה את הפוקימונים של המשתתפים לאיבי וההתפתחויות שלו בלבד. ברשימה של "10 הדמויות הכי חמודות של משחקי הווידאו", איבי דורגה במקום הרביעי, כאשר העורך כתב: "יש הרבה פוקימונים חמודים, אבל לדעתי, איבי הכי חמוד ונכנס לרשימה הזו".
בשל הפופולריות שלהם, איבי והאיבילוציות משמשים לעיתים קרובות בחלק גדול ממרצ'נדייז של פוקימונים. איבי הוא חלק מקבוצה של דמויות פוקימון ששוחררו עבור Pokémon Rumble U, כאשר IGN תייג אותו כ"אהוב על מעריצים". בנוסף, איבי והאבולוציות שלו הופיעו במשחק קלפי המסחר של פוקימון כקלפים נפוצים. נינטנדו 3DS מיוחד בנושא איבי שוחרר ביפן לרגל חגיגות יום השנה ה-15 למפעלי הקמעונאות של Pokémon Center. איבי היה גם חלק מאירועי נינטנדו שונים, המאפשרים לשחקנים להשיג פוקימונים מיוחדים שמופצים (דוגמה אחת במקרה של איבי הייתה הפצת איבי זוהרת). איבי היה גם אחד ממספר הפוקימונים מהדור הראשון שקיבלו DVD מיוחד (כרך 6) עם פרקים בכיכובו במהלך יום השנה ה-10 לזיכיון הפוקימון.
ג'סיקה היינס

| --- | --- |

ג'סיקה היינס
 לידה:  30 באוקטובר 1972 (בת 52) לואישאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Tallulah Jessica Elina Stevenson 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  תיכון דורותי סטרינגר 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרסי הקומדיה הבריטיים 1999 (1999)  Royal Television Society Programme Awards (2013)  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה להופעת הקומדיה הטובה ביותר של אישה (2015)  פרס מיוחד של עולם התאטרון (2009)  פרסי הקומדיה הבריטיים 2001 (2001)  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה להופעת הקומדיה הטובה ביותר של אישה (2019) 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
טלולה ג'סיקה אלינה היינס (באנגלית: Tallulah Jessica Elina Hynes, שם נעורים: סטיבנסון; נולדה ב-30 באוקטובר 1972) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. עד ל-2007 הייתה מופיעה בשם ג'סיקה סטיבנסון. היינס שיחקה וגם הייתה שותפה ליצירה ולכתיבה של הסיטקום הבריטי "Spaced".
היינס הייתה מועמדת לפרס טוני, לפרס לורנס אוליבייה, לארבעה פרסי באפט"א (מתוכם זכתה בפרס אחד) ושלושה פרסי הקומדיה הבריטית (מתוכם זכתה בשני פרסים). היא שגרירה של ארגון הצדקה "Action for Children" וארגנה קונצרט התרמה לפרויקט "האיטי קידס קינו" יחד עם חברתה השחקנית ג'וליה דייוויס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2002 התחתנה היינס עם אדם היינס. לבני הזוג שלושה ילדים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  | Swing Kids | הלגה |  |
| 1993 |  | The Baby of Mâcon | המיילדת הראשונה |  |
| 2000 | נולדו רומנטיים | Born Romantic | ליבי |  |
| 2002 |  | Tomorrow La Scala! | ויקטוריה |  |
| 2002 |  | Pure | פרמדיק |  |
| 2004 | מת על המתים | Shaun of the Dead | איבון | קרדיד בשם ג'סיקה סטיבנסון |
| 2004 | ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים | Bridget Jones: The Edge of Reason | מגדה |  |
| 2006 | קנפטי | Confetti | סאם |  |
| 2007 | ארבעה שירים אחרונים | Four Last Songs | מירנדה |  |
| 2007 | הבן של רמבו | Son of Rambow | מרי |  |
| 2007 |  | Magicians | לינדה |  |
| 2007 | הארי פוטר ומסדר עוף החול | Harry Potter and the Order of the Phoenix | מירנדה הופקירק | דיבוב |
| 2008 |  | Faintheart | קאתי |  |
| 2010 |  | Burke and Hare | לאקי |  |
| 2012 |  | Nativity 2: The Second Coming | אנג'ליקה מתיוס |  |
| 2014 |  | Pudsey: The Movie | גייל |  |
| 2016 | הסנוניות והאמזונות | Swallows and Amazons | גברת ג'קסון |  |
| 2016 | ברידג'ט ג'ונס בייבי | Bridget Jones's Baby | מגדה |  |
| 2018 |  | Songbird | שרה |  |
| 2025 |  | Death of a Unicorn |  |  |
| TBA |  | Seize Them! | לאופווין |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | פרס הקומדיה הבריטית (אנ') לשחקנית החדשה | "Spaced" ו"משפחת רויאל" | זכייה |
| 2001 | פרס הקומדיה הבריטית לשחקנית הקומית הטובה ביותר | "Spaced" | זכייה |
| 2002 | פרס באפט"א לטלוויזיה לקומדיית המצבים הטובה ביותר | "Spaced" | מועמדות |
| 2002 | פרס RTS לשחקנית הטובה ביותר | Tomorrow La Scala! | מועמדות |
| 2003 | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר | Tomorrow La Scala! | מועמדות |
| 2003 | פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה | The Night Heron | מועמדות |
| 2009 | פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה | The Norman Conquests | מועמדות |
| 2012 | פרס הקומדיה הבריטית לשחקנית הקומית הטובה ביותר | Twenty Twelve | מועמדות |
| 2013 | פרס RTS לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר | Twenty Twelve | זכייה |
| 2013 | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הקומית הטובה ביותר | Twenty Twelve | מועמדות |
| 2015 | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הקומית הטובה ביותר | W1A | זכייה |
| 2019 | פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הקומית הטובה ביותר | There She Goes | זכייה |
יהודית ויעקב, שירים מהבית

יהוּדִית ויַעקֹב, שירים מהבית הוא האלבום ה-17 של הזמרת הישראלית יהודית רביץ שיצא באוגוסט 2010. בפרויקט, שהוקלט באולפנה הביתי של רביץ, שיתפו פעולה לראשונה יהודית ואחיה יעקב רביץ (במקצועו גיטריסט, מורה לגיטרה ומפיק מוזיקלי), ויחד חידשו קלאסיקות ישראליות, כגון: "אתם זוכרים את השירים", "פרח הלילך", "צריך לצלצל פעמיים", "ניגונים", "הוי ארצי מולדתי", "לפנות ערב" ו"שני שושנים".
באלבום ניכרת הפשטות שבעיבודים הכוללים גיטרה ושירה בלבד. יהודית שרה את כל השירים, ואחיה יעקב מלווה אותה בגיטרה בכולם. בנוסף יהודית מצטרפת לנגינה בגיטרה בשיר "ליבבתיני", ויעקב מצטרף לקולות רקע בשיר "לפנות ערב".
את עטיפת האלבום וכן הצילומים שבחוברת צילם ניר סגל, ומוצגים בה יהודית ויעקב רביץ.
תוך חודש הגיע האלבום למעמד אלבום זהב על מכירות של למעלה מ-20 אלף עותקים, ולאור ההצלחה הועלה סבב הופעות של השניים לשירי האלבום. בהופעה יהודית הוסיפה לשיר קלאסיקות ישראליות נוספות שלא נכללו באלבום, וכבר ביצעה אותם בעבר, כגון: "שיר הכד" (מילים: אברהם חלפי, לחן: מרדכי זעירא), "דבקה רפיח" (מילים: עמנואל זמיר, לחן: עממי), "מגדלור" (מילים: דן אלמגור, לחן: משה וילנסקי), "עין גדי" (מילים: איתן פרץ, לחן: ש. דיבון) ו"וידוי" (מילים: אלכסנדר פן, לחן: סשה ארגוב).
רשימת רצועות

| יהודית ויעקב, שירים מהבית> מס' | יהודית ויעקב, שירים מהבית> שם | יהודית ויעקב, שירים מהבית> מילים | יהודית ויעקב, שירים מהבית> לחן | יהודית ויעקב, שירים מהבית> ביצוע מקורי | יהודית ויעקב, שירים מהבית> משך | יהודית ויעקב, שירים מהבית>  | יהודית ויעקב, שירים מהבית>  | יהודית ויעקב, שירים מהבית>  | יהודית ויעקב, שירים מהבית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אתם זוכרים את השירים  | יהונתן גפן | חנן יובל | חנן יובל | 3:13 |  |  |  |  |
| 2. | פרח הלילך  | אורי אסף | נורית הירש | שלישיית שריד | 3:15 |  |  |  |  |
| 3. | גוונים  | חיים קינן | יגאל גורדון | להקת הנח"ל | 2:25 |  |  |  |  |
| 4. | אילו כל האוהבים  | יוסי גמזו | נחום היימן | הגבעטרון | 2:52 |  |  |  |  |
| 5. | פגשתיך בשדה תלתן  | נעמי שמר | נעמי שמר | להקת פיקוד צפון | 2:29 |  |  |  |  |
| 6. | זמר אהבה לים  | רפאל אליעז | סשה ארגוב | התרנגולים | 3:01 |  |  |  |  |
| 7. | אור  | נעמי שמר | נעמי שמר | שושנה דמארי | 2:13 |  |  |  |  |
| 8. | צריך לצלצל פעמיים  | נתן אלתרמן | משה וילנסקי | ברונקה זלצמן | 3:39 |  |  |  |  |
| 9. | ניגונים  | פניה ברגשטיין | דוד זהבי | שלישיית המעפיל | 2:51 |  |  |  |  |
| 10. | תפוח חינני  | משה דור | יוסף הדר | הדודאים | 2:38 |  |  |  |  |
| 11. | בדומיה  | יבגני יבטושנקו (תרגום:יעקב שבתאי) | אדוארד קולמנובסקי | ליאור ייני | 2:57 |  |  |  |  |
| 12. | הוי ארצי מולדתי  | שאול טשרניחובסקי | נעמי שמר | שוקולד מנטה מסטיק | 2:24 |  |  |  |  |
| 13. | שני שושנים  | יעקב אורלנד | מרדכי זעירא | שושנה דמארי | 3:46 |  |  |  |  |
| 14. | לפנות ערב  | יעקב שבתאי | סשה ארגוב | שלישיית המעפיל | 2:38 |  |  |  |  |
| 15. | ליבבתיני  | עממי (שיר השירים) | מוני אמריליו | הפרברים | 2:32 |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:53 |  |  |  |  |
בית החיות

| --- | --- |

כרזת הסרט בית החיות
 בימוי:  ג'ון לנדיס
 הופק בידי:  איוון רייטמן מטי סימונס
 תסריט:  הרולד ראמיס דאגלס קני כריס מילר
 עריכה:  ג'ורג' פולסי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון בלושי טום הולס דונלד סאת'רלנד טים מאת'סון סטפאן פירסת קרן אלן ג'ון ורנון ורנה בלום
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין
 צילום:  צ'רלס קורל 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביולי 1978
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  2.7 מיליון דולר
 הכנסות:  $141,600,000 (ארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   animalhouse
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית החיות (אנגלית: Animal House) היא קומדיה אמריקאית משנת 1978 בבימויו של ג'ון לנדיס. הסרט עוסק בקבוצת סטודנטים אמריקאים המשתייכים לבית אחווה יוצא דופן בקולג' אמריקאי, אשר קורא תיגר על הממסד והנורמות המקובלות של החברה בקולג'.
התסריט עובד על ידי דאגלס קני, כריס מילר והארולד ראמיס על סמך סיפורים שונים שפרסם מילר במגזין הקולג'ים האמריקאי נשיונל למפון, המתבססים על חוויותיהם של היוצרים מבתי האחווה בקולג'ים השונים בהם לקחו חלק בעת לימודיהם.
מלבד ג'ון בלושי ודונלד סאת'רלנד, כל השחקנים בסרט היו אנונימיים בזמנו ובתחילת הקריירה שלהם.
כשהסרט יצא דעות המבקרים לגביו היו חלוקות. אולם רוג'ר איברט מהמגזין "טיים" הכתיר אותו כסרט הטוב של השנה. הסרט, שהופק בתקציב נמוך של 2.7 מיליון דולר, הפך לאחד הסרטים הרווחיים בהיסטוריה, לאחר שגרף במשך השנים יותר מ-141 מיליון דולר.
בית החיות, יחד עם "סרט מטוגן", היו חלק מרכזי בצמיחתו של ז'אנר חדש בקולנוע האמריקאי - סרטי ה"גרוס-אאוט" הפכו לחלק מרכזי בקולנוע ההוליוודי הקומי. בשנת 2001 הכריזה ספריית הקונגרס של ארצות הברית על "בית החיות" כבעל ערך תרבותי משמעותי והוא נבחר להיכלל בארכיון הסרטים הלאומי. הסרט זכה במקום הראשון ברשימת 100 הסרטים המצחיקים של המגזין "בראבו". ובמקומות גבוהים ברשימות שונות של סרטי הקומדיה של המאה ה-20.