stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סם בנט
קריירה > קוויק סטפ (2020–2021)

בדצמבר 2019 חתם בנט בקבוצת דקונינק קוויק-סטפ. הוא פתח את העונה בטור דאון אנדר וניצח את הקטע הראשון במרוץ, מקדים את יספר פיליפסן ואת אריק באשקה בספרינט הסיום. בקטע הרביעי במרוץ סיים שני, כשהפעם הקדים אותו קיילב יואן. בקטע החמישי היה פעם נוספת קרוב לניצחון שני במרוץ, אך סיים אחרי ג'אקומו ניצולו המנצח  וסימונה קונסוני וסיים שלישי. לאחר תום הטור הNAHL בנט להתחרות באוסטרליה כשניצח את מרוץ ה-"רייס טורקאי" במהדורה הראשונה שלו אי פעם, מקדים את ניצולו ואת אלברטו דאיינזה בספרינט הסיום. בהמשך חודש פברואר התחרה בנט בטור האמירויות, בקטע הראשון אכזב כשסיים רק במקום ה-13 מתוך בספרינט רב משתתפים שנגמר בניצחונו של פסקל אקרמן, אך בקטע השני הגיע קרוב יותר לניצחון, לאחר שסיים במקום השני ו-2 שניות אחרי יואן, בקטע שהסתיים לגבעה בהאטמה דאם. בקטע ה-4 במרוץ שהסתיים בספרינט רב משתתפים, סיים בנט רביעי, כשדילן חרונבייחן מנצח. לאחר תום פגרת הקורונה, חזר בנט להתחרות בוואלטה אה בורגוס, בקטע ה-2 שהסתיים בספרינט רב משתתפים סיים בנט שלישי, לאחר שהקדימו אותו פרננדו גאביריה וארנו דמאר. בקטע ה-4 במרוץ ניצל בנט התרסקות בקילומטר האחרון כדי להתקיף ולהמשיך עד לניצחון סולו בקטע. בהמשך העונה התחרה בטור דה וואלני ופתח את המרוץ עם מקום שני בקטע הראשון, לאחר קיילב יואן. בקטע השלישי השיג בנט את הניצחון הרביעי שלו בעונה, לאחר שגבר על דמאר וג'ון דגנקולב בספרינט הסיום.
קריירה > קוויק סטפ (2020–2021) > ניצחון בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס

לאחר הטור דה וואלני זינק בנט בפעם השלישית לטור דה פראנס, כספרינטר של דקונינק קוויק-סטפ. בקטע ה-2 שהסתיים בספרינט בניס, סיים בנט רביעי, כשמקדימים אותו אלכסנדר קריסטוף המנצח, מאדס פדרסן וקייס בול, וניצב במקום הרביעי בקטגוריית הנקודות. בקטע ה-3 שהסתיים גם הוא בספרינט רב משתתפים בסיסטרון, בנט הגיע שני כשהקדים אותו יואן, ועלה למקום השלישי בקטגוריית הנקודות עם 74 כאלו, כשפטר סאגאן מוביל עם 79. בקטע ה-4 השתווה בנט לסאגאן בקטגוריה עם 83 נקודות, לאחר שבנט לקח נקודות בספרינט הביניים. בקטע ה-5 בנט סיים שלישי, לאחר שהקדימו אותו בספרינט הסיום ווט ואן ארט המנצח קייס בול, בזכות כך, ובזכות העובדה  שניצח את ספרינט הביניים במהלך הקטע, הוא עבר להוביל את קטגוריית הנקודות בתום הקטע עם 123 כאלו, מקדים ב-9 נקודות את סאגאן, והופך לאירי הראשון שלבש את החולצה הירוקה מאז שון קלי ב-1989. בקטע ה-7 הכתיבה קבוצת בורה-הנסגרוהה קצב גבוה והפעילה לחץ כבד על כל הפלוטון במטרה לפרק את בנט, זה עבד, ובנט לא היה מעורב בספרינט הסיום והשאיר לפטר סאגאן, שסיים את הקטע במקום ה-13 לעקוף אותו בחזרה בקרב על קטגוריית הנקודות עם 139 כאלו, כשבנט עם 129. בקטע ה-10 שהיה מישורי לחלוטין והסתיים בספרינט רב משתתפים, ניצח בנט את הקטע לאחר שהקדים את יואן ואת סאגאן, בכך הצטרף לרשימת הרוכבים הפעילים שניצחו קטע בכל אחד משלושת הגרנד טורס והשיג לקוויק סטפ את הניצחון השני שלה בטור של 2020, אחרי ז'וליאן אלאפיליפ בקטע ה-2. הניצחון גם הספיק לבנט בשביל לחזור להובלה בקטגוריית הנקודות עם 196 כאלו, בעוד סאגאן ניצב שני עם 176 נקודות. בקטע ה-11 שגם היה מישורי והסתיים בספרינט רב משתתפים, והיווה בעצם את ההזדמנות האחרונה לספרינטרים טהורים לפני השאנז אליזה, סיים בנט שני, אחרי קיילב יואן המנצח, בעוד סאגאן סיים שלישי אך התוצאה נשללה ממנו וגם הנקודות שהרוויח בספרינט הביניים, לאחר שהתנגח עם ואן ארט. הדבר למעשה כמעט והכריע מעשית את הקרב על קטגוריית הנקודות, כשבנט ניצב בפסגה עם 263 נקודות וסאגאן שני עם 175. בקטעים הבאים ניסתה קבוצת בורה-הנסגרוהה לפרק את בנט ולהתיש אותו, ואף בקטע ה-13 הוא סיים במקום האחרון, אך בסופו של דבר הוא שרד את כל הקטעים והבטיח את ניצחונו בקטגוריית הנקודות, בקטע ה-21 והאחרון, שהספרינט בשאנז אליזה נחשב ליוקרתי והחשוב ביותר בעולם האופניים, השיג בנט את הניצחון השני שלו במרוץ, מקדים את מאדס פדרסן ואת סאגאן. בקטגוריית הנקודות ניצח עם 380 נקודות, בעוד סאגאן סיים שני עם 284 ומטאו טרנטין סיים במקום השלישי עם 260 נקודות.
לאחר מכן סיים שמיני בסכלדפרייס, שהסתיים בניצחון של קיילב יואן. הוא התחרה גם בוואלטה אספניה וניצח את הקטע הרביעי, לאחר שהקדים את יספר פיליפסן ויאקוב מרצקו בספרינט רב משתתפים. גם בקטע ה-9 ניצח בנט, אך חבר השופטים פסל ממנו את הניצחון והעביר אותו לפסקל אקרמן, לאחר שבנט השתמש בכתפו בצורה אגרסיבית מדי נגד אמילס לייפניש מקבוצת טרק-סגפרדו. בנט סיים שני לאקרמן גם בקטע ה-18 והאחרון.
2021

את עונת 2021 פתח בנט בטור האמירויות וניצח את הקטע ה-4 וה-6. לאחר מכן התחרה בפריס - ניס וגם שם ניצח 2 קטעים שהסתיימו במאוץ המוני אל קו הסיום, הקטע הראשון, בו הקדים את ארנו דמאר ואת מאדס פדרסן. בקטע החמישי גבר על נאסר בוהאני ופסקל אקרמן. בהמשך העונה ניצח את שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה ושני קטעים בוולטה או אלגארבה. בנט אמור היה להתחרות בטור דה פראנס 2021, אך בסופו של דבר לא זינק למרוץ בשל כאבי ברכיים לטענתו. המנהל המקצועי של הקבוצה, פטריק לפברה, הטיל ספק במצבו וכשירותו של בנט והדבר הוביל להאשמות של לפברה על בנט, שהמשיכו עם חתימתו של בנט בבורה-הנסגרוהה החל מ-2021, בריאיון לתקשורת הבלגית המקומית, עשה לפברה השוואה בין חזרתו של בנט לקבוצה הגרמנית, לאישה שחוזרת לבעלה המתעלל, בהמשך התנצל על דבריו. המרוץ הבא שהתחרה בו בנט, מאז לקח חלק בוולטה או אלגארבה, הייתה אליפות אירופה, שנערכה יותר מארבעה חודשים מאוחר יותר. בנט לא סיים את המרוץ.
הערות שוליים

↑  Deceuninck-Quick Step sign Sam Bennett on two-year deal, VeloNews.com
↑  Patrick Lefevere likens Sam Bennett’s move to Bora to 'women who return home after domestic abuse, cyclingnews.com
בנט, לבוש בחולצה הירוקה של מוביל קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס במהלך קטע נגד השעון ה-20
פדרו השני, מלך פורטוגל

פדרו השני, מלך פורטוגל (בפורטוגזית: Pedro II de Portugal; ‏20 באפריל 1648 - 9 בדצמבר 1706), היה מלך פורטוגל בין השנים 1683–1706.
ביוגרפיה

פדרו השני נולד בליסבון ב-20 באפריל 1648, לז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל ולואיסה דה גוסמן, בתם של חואן מנואל פרס דה גוסמן, דוכס מדינה-סידוניה השמיני וחואנה לורנצה גומז דה סנדובל אי לה סרדה.
בשנת 1666 השיג פדרו מספיק תמיכה כדי להכריח את אחיו אפונסו השישי, מלך פורטוגל לוותר על השלטון ולהגלות אותו לאיים האזוריים, ופדרו מונה לעוצר הממלכה. במהלך תקופת שלטונו כעוצר נחל פדרו שני ניצחונות חשובים על הספרדים, שהביאו בשנת 1668 לחתימה על הסכם ליסבון, בו הכירה ספרד בריבונותה של פורטוגל. בתמורה הכירה פורטוגל בריבונותה של ספרד במובלעת סאוטה שבמרוקו, כפי שתבעו תושבי המובלעת.. ב-12 בספטמבר 1683 מת אחיו אפונסו השישי, ופדרו עלה במקומו לשלטון. פדרו הצטיין בחריצותו ובתבונתו, ותמך בממלכת ספרד במאבקיה השונים באירופה. בתחילת מלחמת הירושה הספרדית תמך פדרו בצרפת וספרד, אך בשנת 1703 חתם על ברית עם ממלכת בריטניה הגדולה, ושלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה ובריטניה בפלישתם לספרד.
ב-9 בדצמבר 1706 תוך כדי המלחמה, מת פדרו השני באלקאנטרה, ובנו ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1668 התחתן פדרו עם מריה פרנצ'סקה מסבויה, בתם של קרלו אמדאו, דוכס נמור ואליזבת דה בורבון, ממנה הייתה לו בת אחת:
איזבל לואיזה, נסיכת ביירה (1669–1690)
בשנת 1687 התחתן פדרו עם מריה סופיה מנויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, ממנה היו לו 7 ילדים:
ז'ואאו, נסיך ברזיל (1688)
ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל (1689–1750)
פרנסיסקו, דוכס בז'ה (1691–1742)
אנטוניו, נסיך פורטוגל (1695–1757)
תרזה מריה (1696–1704)
מנואל, רוזן אורם (1697–1766)
פרנסיסקה ז'וזפה, נסיכת פורטוגל (1699–1736)
בנוסף היו לפדרו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות.
פילוסופיה של הפיזיקה

הפילוסופיה של הפיזיקה עוסקת בשאלות הפילוסופיות היסודיות העולות מהפיזיקה המודרנית, מחקר החומר והאנרגיה ומההשפעה ההדדית שבין החומר והאנרגיה. בעבר, חקר הסיבתיות ומהות המרחב, הזמן, החומר והיקום - היו חלק מן המטאפיזיקה. היום, הפילוסופיה של הפיזיקה היא למעשה חלק מן הפילוסופיה של המדע.
הפילוסופיה של הפיזיקה פותחת בעיסוק בשאלות היסוד המטאפיזיות והאפיסטמולוגיות שמציבה הפיזיקה: סיבתיות, דטרמיניזם, ואופיו של החוק הפיזיקלי. לאחר מכן היא פונה לשאלות העולות מנושאים חשובים בתחומי הפיזיקה המודרנית:
קוסמולוגיה פיזיקלית: חלל, זמן, מקור היקום וגורלו הסופי;
תרמודינמיקה ומכניקה סטטיסטית: אנרגיה, עבודה, אקראיות, מידע;
מכניקת הקוונטים: הפרשנויות המתחרות שלה, והמסקנות נוגדות האינטואיציה הנובעות ממנה.
פיודור יורצ'יחין

| --- | --- |

פיודור יורצ'יחין, 2001
 לידה:  3 בינואר 1959 (בן 65) בטומי, ברית המועצות
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות רוסקוסמוס
 לאום:  רוסי רוסיה
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה (1983) 
 תקופת השירות:  1996–2019 (כ־23 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  672 ימים, 20 שעות ו-38 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  9
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  59 שעות ו-28 דקות
 עיסוק נוכחי:  מהנדס
 ביוגרפיה בנאס"א:  פיודור יורצ'יחין באתר נאס"א (באנגלית)
 משימות
 STS-112, סויוז TMA-10, סויוז TMA-19, סויוז TMA-09M, סויוז MC-04
    
 עיטורים
  גיבור הפדרציה הרוסית  עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה 2,3,4
 
פיודור יורצ'יחין (ברוסית:Фёдор Николаевич Юрчихин ‏, נולד ב-3 בינואר 1959 בבטומי) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והגיע ל-675 ימים בחלל. הוא היה מפקד צוות קבוע מס' 15, 37, ו-52 של תחנת החלל הבין-לאומית.
ביוגרפיה

פיודור יורצ'יחין נולד בעיר בטומי, אז בגאורגיה הסובייטית שהייתה חלק של ברית המועצות. הוריו היו ממוצא יווני וכיום מתגוררים ביוון. הוא סיים בית הספר בשנת 1976. לאחר סיום הלימודים יורצ'יחין נסע למוסקבה והתקבל ללימודים במכון לתעופה. בשנת 1983 הוא קיבל תואר שני כמהנדס מכונות.
לאחר סיום הלימודים יורצ'יחין נקלט בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא עסק בפרויקטים שונים.
בשנת 1996 יורצ'יחין החל הכנות במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר צוות גיבוי במספר משימות.
באוקטובר 2002 יורצ'יחין היה חבר צוות של מעבורת החלל אטלנטיס STS-112 (ג'פרי אשבי היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להרכיב את חלק ה-S1 כהמשך בניית תחנת החלל.
בשנת 2006 יורצ'יחין היה מפקד טיסה של סויוז TMA-10 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקודו. במהלך השהות בתחנת החלל יורצ'יחין ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-19 שעות. הוא חזר לכדור הארץ ב-21 באוקטובר 2007 לאחר 196 ימים בחלל. במהלך נחיתה עקב בעיה טכנית צוות סבל מעומס יתר ונחיתה התרחשה כ-70 ק"מ מהאתר המתוכנן.
בשנת 2010 יורצ'יחין היה מפקד טיסה של סויוז TMA-19 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 24 בפיקוד של אלכסנדר סקבורצוב. הוא המשיך לפעול במסגרת משלחת מס' 25 בפיקוד של דאגלס וילוק. במהלך שהות בחלל יורצ'יחין ביצע פעמיים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 13 שעות. הוא חזר לכדור הארץ בנובמבר 2010 לאחר 163 ימים בחלל.
בשנת 2013 יורצ'יחין היה מפקד טיסה של סויוז TMA-09M שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 36 בפיקוד של פאבל וינוגרדוב. הוא המשיך לפעול במסגרת משלחת מס' 37 והיה מפקד הצוות. במהלך שהות בחלל יורצ'יחין ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 20 שעות. הוא חזר לכדור הארץ בנובמבר 2013 לאחר 166 ימים בחלל.
בשנת 2017 יורצ'יחין היה מפקד טיסה של סויוז MS-04 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 51 בפיקוד של פגי ויטסון. הוא המשיך לפעול במסגרת משלחת מס' 52 והיה מפקד הצוות. במהלך שהות בחלל יורצ'יחין ביצע 3 פעמים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של 7 שעות. הוא חזר לכדור הארץ בספטמבר 2017 לאחר 135 ימים בחלל.
יורצ'חין עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2019, בגיל 60.
בנוסף לעיטורים שהוענקו לו על ידי ממשלת רוסיה, הוא קיבל "עיטור הפניקס" היווני.
פילוסופיה של הפסיכולוגיה

פילוסופיה של הפסיכולוגיה היא תחום חקירה בפילוסופיה, שמטרתו דיון פילוסופי במושגים פסיכולוגיים.
למושג הנפש מקום מרכזי בפילוסופיה של הנאורות שמיפתה את סוגי הישים בעולם. פילוסוף מרכזי בעניין זה, רנה דקארט, קבע כי הנפש היא יש עצמאי ונפרד, קטגוריה ישית שאיננה פיזית, ויש לה כשרים משלה. הדיון הפילוסופי המודרני דן בכשרים אלו באמצעות דיון במושגים פסיכולוגיים כגון חשיבה, דמיון, רגשות, הבנה, ידיעה, וכיוצא בזה.
תרומה משמעותית לדיון בפילוסופיה של הפסיכולוגיה סיפק הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין שהציע שיטה פילוסופית של בירור דקדוקי שבה הוא מתאר את המאפיינים ההכרחיים למושגים בכלל ולמושגים פסיכולוגיים בפרט. מיפוי של סוגי המושגים, הקשר ביניהם, המאפיינים הייחודיים לכל מושג וכיוצא בזה היא מתרומתו החשובה של ויטגנשטיין. לומר כי ראייה ושמיעה יכולים להיות מופרעים ומוסחים אך הבנה וידיעה לא, היא הערה על המושגים הללו ועל המאפיין הכללי שיש למושגי חושים מול מושגים שניתן לקרוא להם קוגניטיביים, כגון ידיעה והבנה (אין מובן לאמירה "אתה מפריע לי לדעת היכן אני גר").
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
פוקסס

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1989 (בת 35) סאות'המפטון, המפשייר, אנגליה
 שם לידה:  לואיזה רוז אלן
 שם במה:  Foxes 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  בית הספר קנטל 
 סוגה:  פופ, מוזיקה אלקטרונית, דאנס
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, מערכת תופים 
 חברת תקליטים:  BMG, אפיק, ניאון גולד, תקליטי RCA,‏ Sign of the Times, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
 בן או בת זוג:  זד (2012–2012) 
 www.iamfoxes.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לואיזה רוז אלן (באנגלית: Louisa Rose Allen; נולדה ב-29 באפריל 1989) היא זמרת-יוצרת אנגלייה, הידועה בשם הבמה שלה פוקסס (באנגלית: Foxes).
קריירה

אלבום הבכורה של פוקסס, Glorious, יצא לאור במאי 2014 והגיע למקום החמישי במצעד האלבומים של בריטניה. אלבום האולפן השני של פוקסס, All I Need, יצא לאור בפברואר 2016.
בטקס פרסי גראמי ה-56 זכו פוקסס והמפיק זד בפרס שיר הדאנס הטוב ביותר, על שירם "Clarity".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: Glorious
2016: All I Need
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2012: Warrior
2021: Friends in the Corner
פילמוגרפיה

2014: דוקטור הו
הערות שוליים

↑  זוכי פרס גראמי בקטגוריית הדאנס לשנת 2013, באתר הטקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810588234305606  GND: 1047938413  ISNI: 0000 0004 1844 6991  LCCN: no2013089738  MusicBrainz: 19fccfa3-84ad-42b2-b52d-d5d9a5a6046e  VIAF: 305205430   WorldCat (עם VIAF): 305205430 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאנצר סימן 8

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק כבד מאוד
 מדינה מייצרת:   גרמניה הנאצית
 יצרן:  פורשה
 שנת ייצור:  1944
 דגם קודם:  פאנצר סימן 7
 דגם עוקב:  טיגר II (קניגסטיגר)
 מערכה מרכזית:  לא הספיק להילחם כי היה ניסיוני
 יחידות שיוצרו:  2 
 מידע טכני
 אורך:  10.2 מטר
 רוחב:  3.71 מטר
 גובה:  3.63 מטר
 משקל:  188 טון
 מהירות:  13 קמ"ש
 טווח פעולה:  160 ק"מ
 מנוע:  מנוע בנזין 1200 כ"ס
 עובי שריון:  240-50 מ"מ
 צוות:  6
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 128 מ"מ
 חימוש משני:  תותח 75 מ"מ מקלע 7.92 מ"מ
 
הפאנצר סימן 8 'מאוס' (Panzerkampfwagen VIII Maus; מגרמנית: עכבר) היה טנק כבד מאוד נסיוני שפותח על ידי גרמניה הנאצית בין השנים 1942–1944, המאוס הגיע לשלב האב טיפוס בשני דגמים ויוצרו סך הכל שני כלים. במשקל של קרוב ל-190 טון, המאוס היה הטנק הכבד ביותר שפותח מעולם.
הוא פותח עקב חזונו של היטלר ליצור טנק שיהיה למעשה מבצר נייד בעל כוח אש אדיר, שיפצה על המהירות והתמרון ויוכל להדוף התקפות של בעלות הברית. עצם פיתוחו היא דוגמה מצוינת לאובססיה של היטלר לכלי נשק מתקדמים ופורצי דרך, כמו ה-V-2 או המסרשמיט Me 262, שהשימוש בהם לא היה משתלם ואפקטיבי[דרוש מקור].
פיתוח

פרויקט הטנקים הכבדים מאוד (מעל 75 טון) של גרמניה הנאצית התבסס על הטנקים הכבדים הסובייטיים בהם נתקלו כוחות גרמנים במהלך המלחמה, הרעיון מאחורי הטנק הכבד מאוד היה כלי שמחליף מהירות ותמרון בשריון וכוח אש, זאת כדי לשמש מבצר נוסע שמסוגל לעמוד בכל האיומים בשדה הקרב ולהשמיד את רוב המטרות. טנק המאוס היה מהמוצלחים בפרויקט והיחיד ממנו יוצרו אבות-טיפוס אך גם הוא נחשב כבד מידי ומגושם מידי ולא הגיע לשדה הקרב.
פיתוח המאוס החל בתחילת 1942 על ידי חברת פורשה כאשר הוא מתבסס על הלקחים מתכנון הפאנצר סימן 7 שיצורו בוטל. הדרישות לפיתוח הכלי שניתנו לחברת פורשה היו כלי שמשקלו לא יעלה על 100 טון, בעל מהירות של לפחות 20 קמ"ש ותותח 128 מ"מ יחד עם תותח מקביל 75 מ"מ, למרות שתותחים בקטרים שונים נבחנו כמו תותח 150 מ"מ לבסוף הוחלט בהתערבותו של אדולף היטלר להצמד לתוכנית המקורית וכך לבסוף נבנה אב הטיפוס של הצריח. המאוס היה כלי מפלצתי עם זחלים ברוחב של מטר ועשרה סנטימטרים בעלי חטיבות כוח נפרדות לכל זחל, בתוך הכלי ישב גנרטור חשמלי ענק שתפס את השני שלישים האחוריים של הכלי כך שהנהג יושב בשליש הקדמי של הכלי ושאר הצוות יושב בצריח מבלי שיהיה מעבר ביניהם בתוך הטנק.
אחת מבעיות הכלי נבעה ממשקלו הרב מה שמנע מהמאוס את האפשרות לנסוע על גשרים מעל נהרות ונחלים, בעיה זו נפתרה בכך שצוותי הכלים יונחו לעבור נחלים במקומות רדודים במים, שנורקל שהיה מחובר לצריח היה מאפשר לצוות לנשום כאשר הכלי היה מגיע למים עמוקים מידי. חציית מעברי מים שכאלה הייתה אפשרית רק בזוגות כאשר טנק אחד עובר דרך המים וטנק שני מחובר אליו בכבלים ומספק לו חשמל. בשלב הבא היו השניים מתחלפים.
המאוס היה מתוכנן להיות מוכן למבחני שטח ב-1943 בשמו הראשוני Mammut (מגרמנית: ממוטה), בדצמבר 1942 שונה שמו ל-Mäuschen (מגרמנית: עכברון\עכבר קטן) ולבסוף קיבל את שמו הסופי בפברואר 1943 Maus (מגרמנית: עכבר). במאי 1943 דגם עץ בגודל ובמשקל המתוכנן היה מוכן להערכה, דגם שהציג חריגה מהדרישות המקוריות בהקשר למשקל ומהירות אך אושר על ידי היטלר בעצמו והצבא הגרמני הזמין 150 כלים.
באוקטובר 1943 בוטלה ההזמנה כולה, חודש מאוחר יותר 4 הכלים הנוספים שהיו בשלב יצור בוטלו ונשלחו לגניזה, מהפרויקט נשארו שני אבות הטיפוס להמשך ניסויים אך מעולם לא הגיעו לשדה הקרב. כאשר הצבא הרוסי נתקל בדגמי אב טיפוס בשטח הניסויים בקומרסדורף, 25 ק"מ דרומית לברלין, נלקח דגם המאוס 1 יחד עם צריח המאוס 2 לניסויים ברוסיה אך ללא תרומה אמיתית למרוץ הנשק הרוסי של אחרי מלחמת העולם השנייה זאת משום הנסיגה מהתפיסה של הטנק הכבד ומעבר לטנקים אוניברסליים יותר בצורת טנק המערכה.
פיתוח > V1 מאוס 1

אב טיפוס הראשון שיוצר בדצמבר 1943 וכלל תובה בלבד, את הצריח ייצג דגם עץ במשקל הצריח המתוכנן. הדגם היה בעייתי בעיקר בכוח המנוע שלו, המאוס 1 הצליח להגיע ל-13 קמ"ש בלבד בתנאים אופטימליים מה שנפל מדרישות הכלי ל-20 קמ"ש. בעיה נוספת הייתה מערכת הזחלים והמתלים של הכלי שהייתה אמורה להחזיק משקל רב ולהניעו בשטח, מה שבפועל היה בעייתי מאוד.
פיתוח > V2 מאוס 2

אב הטיפוס השני כלל שיפורים רבים לכלי ויוצר במרץ 1944, בין השיפורים היה הוספת חטיבת כוח חשמלית, שיפור המנוע והוספת צריח המאוס הראשון שיוצר שכלל תותח 128 מ"מ, לצידו תותח מקביל 75 מ"מ ומקלע MG34 על הצריח. ביולי 1944, יצור מאוסים נוספים בוטל ושני הדגמים הקיימים נשמרו להמשך בדיקות וניסוים, כאשר בספטמבר 1944 השלב האחרון במאוס 2 נעשה בצורת שדרוגים נוספים כמו מערכת זחלים והילוכים של חברת סקודה ומערכת ההגה חשמלית.
פיתוח > Flakzwilling 88 mm

כלי שהיה אמור להחליף את צריח המאוס בתותח נ"מ 88 מ"מ ולשמש טנק נגד מטוסים. תכנון זה לא מומש מעולם.
ראו גם

לנדקרויצר P. 1000
מאוס 1 עם צריח של מאוס 2, מוזיאון קובינקה.
פדריגו ג'אמבלי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־16 מנטובה, דוכסות מנטובה 
 פטירה:  המאה ה־17 לונדון, ממלכת אנגליה 
 ענף מדעי:  הנדסה 
 
התפוצצות ספינת התופת שתכנן ג'אמבלי באנטוורפן - תחריט מ-1623 לערך, מאוסף המוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'
פֶדֶרִיגוֹ גָ'אמְבֶּלִי או גָ'אנִיבֶּלִי (באיטלקית: Federigo Giambelli או Gianibelli), היה מהנדס צבאי איטלקי יליד מנטובה, שנולד באמצע המאה ה-16 לערך. לאחר שרכש ניסיון בהנדסה צבאית באיטליה, נסע אל ספרד כדי להציע את שירותיו למלך פליפה השני. הצעותיו לא נתקבלו בהתלהבות, ומשלא זכה בתעסוקה לה קיווה, התיישב באנטוורפן ונתפרסם עד מהרה כבקי בענפי מדע שונים.
מסופר כי נשבע לנקום במלך ספרד על דחייתו, וכאשר הטיל דוכס פארמה מצור על אנטוורפן ב-1584, יצר קשר עם המלכה אליזבת שהכירה ביכולותיו, והיא שדחפה אותו לסייע בעצותיו להגנת העיר.
תוכניותיו להעביר אספקה לעיר הנצורה נדחו על ידי חברי הסנאט של אנטוורפן. עם זאת, הם הסכימו תוך הסתייגויות אחדות לתוכניתו להרוס את גשר האוניות המפורסם שחסם את הכניסה לעיר מצד הים על ידי הסבת שתי אוניות בנות 60 ו-70 טונות לספינות תופת. אחת משתי האוניות התפוצצה סמוך לגשר, פערה בו פרצה ברוחב של יותר מ-200 רגל וקטלה למעלה מ-1,000 חיילים; ואילמלא הססנותו של אדמירל יאקובזון אפשר שניתן היה לפרוץ את המצור ולהציל את העיר.
לאחר כניעת אנטוורפן עבר ג'אמבלי אל אנגליה, שם עסק זמן מה בביצור התמזה. כשתקפו האנגלים בספינות הבערה את אוניות הארמדה הספרדית העוגנות בקאלה בחצות ה-28 ביולי 1588, התעוררה בהלה עצומה בקרב הספרדים. הם היו משוכנעים כי הספינות הקרבות לעברם הן "ספינות תופת" כמו אלו שבנה ג'אמבלי באנטוורפן, ולכן חתכו בחיפזון את חבלי העוגנים ונמלטו מן המקום כל עוד נפשם בם.
מסופר כי מת בלונדון, אך שנת מותו אינה ידועה.
ג'אמבלי תכנן את ביצורי העפר המקיפים את טירת קריסברוק באי וייט.
עדי כץ

עדי אסיה כץ (נולדה ב-31 במרץ 2004) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. סגנית אלופת אירופה בחישוק (באקו 2023) וזוכת מדליית ארד בסרט (תל אביב 2022). פעמיים ברציפות שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית ארד באליפות אירופה (2022 ו-2023).
קריירה > 2018

באליפות אירופה לנערות שנערכה בשנת 2018 סיימה כץ במקום חמישי בסרט ובמקום 41 בחישוק.
קריירה > 2019

באליפות העולם לנערות שנערכה בשנת 2019 זכתה ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף בסרט (17.100 נק'), אחרי דריה סרגייבה מרוסיה (17.650 נק') ולפני סלמה סולאון מספרד (16.750 נק') ומדליות ארד באלות (19.250 נק'), אחרי ללה קרמרנקו מרוסיה (20.750 נק') וסופיה רפאלי מאיטליה (19.450 נק'), בתחרות הקבוצתית (113.800 נק'), אחרי רוסיה (131.150 נק') ואיטליה (119.100 נק') ובתרגיל הסרטים הקבוצתי (19.000 נק'), אחרי רוסיה (21.450 נק') ובלארוס (19.550 נק').
קריירה > 2021

בגביע העולם, שהתקיים בסופיה בשנת 2021. היא סיימה במקום 15 בקרב-רב ובמקום שמיני בחישוק. בהמשך התחרתה בגביע האתגר העולמי שנערך במינסק, ודורגה תשיעית בקרב-רב. בגמר האלות היא סיימה במקום השישי. באותה שנה זכתה באליפות ישראל.
קריירה > 2022

באפריל 2022 זכתה במדליה הראשונה במסגרת סבב גביע העולם, כשסיימה שלישית בגמר החישוק בתחרות שהתקיימה בבאקו. בתחרות שהתקיימה בפזארו זכתה במדליית כסף באלות. בתחרות גביע האתגר שהתקיימה בפורטימאו השיגה את הניצחון הראשון שלה, כשניצחה את תחרות הקרב-רב. בנוסף, הייתה שותפה לזכייה במדליית הזהב הקבוצתית.
באליפות אירופה שהתקיימה בתל אביב זכתה בשתי מדליות ארד, בסרט (32.600 נק'), אחרי בוריאנה קלין מבולגריה (34.050 נק') ודריה אטמנוב מישראל (33.750 נק') ובתחרות הקבוצתית (324.300 נק'), אחרי בולגריה (333.150 נק') ואיטליה (325.600 נק'). היא סיימה במקום 11 בקרב-רב אישי.
שלושה חודשים לאחר מכן, באליפות העולם סיימה במקום רביעי, ארבע עשיריות הנקודה מזכייה במדליית ארד.
קריירה > 2023

באליפות אירופה שהתקיימה בבאקו שנת 2023 זכתה כץ במדליית כסף בחישוק, והייתה שותפה לזכייה הקבוצתית של הנבחרת במדליית ארד.
הערות שוליים

↑  (אנ')
↑  Russian rhythmic talent reigns at first junior Worlds, europeangymnastics.com, 22 July 2022
↑  אסי ממן, ‏עדי כץ זכתה באליפות ישראל בהתעמלות אומנותית, באתר ONE‏, 13 באוגוסט 2021
↑  אסי ממן, זהב לכץ ולנבחרת ההתעמלות האמנותית בפורטוגל, באתר ynet, 28 במאי 2022
↑  אורן אהרוני, עדי כץ פספסה מדליה היסטורית באליפות העולם; המארגנים כיבדו את לינוי אשרם, באתר ישראל היום, 14 בספטמבר 2022
↑  יאיר צוקר, ‏מדליות זהב וכסף לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית באליפות אירופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 במאי 2023
פארק טקסים גזי

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1943
 אדריכל:  אנרי פרוסט 
 בעלות:  Directorate General of Foundations, Istanbul Metropolitan Municipality 
 נתונים ומידות
 שטח:  3.8 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מיקום:  ביוגלו 
 קואורדינטות:  41°02′18″N 28°59′13″E﻿ / ﻿41.038333333333°N 28.986944444444°E﻿ / 41.038333333333; 28.986944444444
  (למפת איסטנבול מוגדלת) פארק טקסים גזי(למפת איסטנבול רגילה) פארק טקסים גזי
 
פארק טקסים גזי (בטורקית: Taksim Gezi Parkı) הוא גן ציבורי בכיכר טקסים שבאיסטנבול.
היסטוריה

במקום בו שוכן הפארק, הוקם ב-1806 מבנה ששימש למגורי חיילים. ב-1909 ניזוק הבניין קשה במהומות שפרצו בעיר במחאה על שינויים חוקתיים שערך הסולטאן עבדול חמיד השני. המבנה לא שוקם, וב-1921 הוסב לאצטדיון כדורגל, ששימש את מועדוני הכדורגל של העיר: בשיקטש, גלאטסראיי ופנרבחצ'ה. ב-26 באוקטובר 1923 נערך באצטדיון המשחק הרשמי הראשון של נבחרת טורקיה בכדורגל, מול נבחרת גרמניה.
ב-1940 נהרס המבנה כולו, כחלק מתוכניותיו של מתכנן הערים הצרפתי אנרי פרוסט. בהתאם לתוכניותיו של פרוסט, נחנך במקום פארק בשטח של כ-300 דונם, בשם פארק אינני (İnönü), על שמו של הנשיא איסמט אינני. במהלך השנים הצטמצם שטחו של הפארק, לשם בניית מבנים שונים.
בשנת 2013 החליטה עיריית איסטנבול להרוס את הגן, ולהקים במקומו מרכז קניות. הפגנה שנערכה במקום נגד ההחלטה דוכאה ביד קשה, תוך שימוש בגז מדמיע, ועקב כך החל גל מחאות שבו יצאו לרחובות מאות אלפי טורקים באיסטנבול, אנקרה, איזמיר, אדירנה ובערים נוספות. המפגינים כבשו את פארק גזי וכיכר טאקסים במשך שבועיים. הכיבוש הסתיים בהתערבות קשה של כוחות הביטחון. בהפגנות שנמשכו קרוב לשלושה שבועות נהרג שוטר אחד ושמונה בני אדם, וכמעט 10,000 איש נפצעו. עשרות אנשים נעצרו, אך מרבית הנתבעים זוכו.
הערות שוליים

↑  דרור זאבי‏, ההפגנות בטורקיה: האם זו תחילת סופו של ארדואן?, באתר וואלה, 1 ביוני 2013
↑  BBC NEWS, Gezi Parkı eylemleri: Protestolarda gün gün neler yaşandı?, ‏31-5-2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1074253000  VIAF: 316876196   WorldCat (עם VIAF): 316876196