stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסם צרור הולכה ימני

| --- | --- |
 תחום:  קרדיולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  894927 
 סיווגים
 ICD-10:  I45.1 
 ICD-11:  BC63.3 
 
חסם צרור הולכה ימני (באנגלית: Right bundle branch block, בראשי תיבות RBBB), הוא פגם במערכת ההפעלה וההולכה החשמלית של הלב, המתרחשת בחדר הימני של הלב. 
מערכת ההולכה החשמלית שבחדרי הלב, מורכבת משני צרורות (bundles) - ימני ושמאלי, כאשר הצרור או הענף השמאלי מתפצל בנוסף לצרור שמאלי אנטריורי (קדמי), וצרור שמאלי פוסטריורי (אחורי).
חסימה של הצרור הימני, אשר אחראי על ההולכה החשמלית של החדר הימני של הלב, יכולה להיות מולדת (עד 1% מהאוכלוסייה), או להתפתח עם השנים כתוצאה מתהליכים דלקתיים, היווצרות של אוטם ועוד. כתוצאה מהחסימה, עוברת ההולכה החשמלית לחדרים באמצעות הצרור השמאלי בלבד (left bundle branch), ופוטנציאל הפעולה מגיע לחדר ימין דרך סיבי שריר הלב (המיוקארד) ולא דרך מערכת הולכה כלשהי, ולמעשה לאחר הפעלת חדר שמאל.
ממצאי האק"ג שבתרשים מצביעים על קיום של RBBB לפי קומפלקס QRS רחב מהנורמה. בחיבור V1 נראה את המרכיב שמייצג את הפעלת חדר ימני לאחר הפעלת חדר שמאל- R גבוה. בחיבור V6 ניתן לראות גל S רחב יחסית ובולט המבטא את הפעלת חדר ימני, הפעם מהכיוון השני
ממצאי אלקטרוקרדיוגרם

ישנם מספר קריטריונים באמצעותם ניתן לאבחן חסם בצרור ההולכה הימני:
מאחר שכיוון פעולת המחיצה הבין חדרית (הספטום) נותר משמאל לימין, נקבל כי הגל הראשון הוא נורמלי. לאחר מכן יופעל חדר שמאל ללא חדר ימין (בא לידי ביטוי בגל גבוה יחסית מאחר שאין שקול כוחות המבטא את הפעלת חדר ימין, ולבסוף יופעל חדר ימין, בכיוון ההפוך לכיוון ההפעלה של חדר שמאל.
כתוצאה מהתהליכים האמורים, נקבל את המאפיינים הבאים:
משך ההפעלה הכוללת - QRS יגדל ויהיה ארוך יותר מ-100 מילישניות. (בחסימה מוחלטת- מעל 120 מילישניות, עד ל-120 מילישניות מדובר בחסימה שאינה מוחלטת- Incomplete Block).
בחיבור V1 המבטא את ההסתכלות על הלב מצד ימין, ניתן יהיה לראות גל R חיובי גבוה כתוצאה מהתקדמות פוטנציאל הפעולה בחדר ימין לאחר הפעלת חדר שמאל
בחיבור V6 המבטא את ההסתכלות על הלב מצד שמאל, ניתן יהיה לראות גל S שלילי בולט יחסית המבטא את הפעלת החדר הימני לאחר הפעלת חדר שמאל.
התמונה המתקבלת בחיבור L1 (חיבור שמאלי) תהיה דומה לאות W.
סיבות הגורמות לחסם צרור הולכה ימני

ישנן מספר סיבות המביאות לחסם בצרור ההולכה הימני, בהן:
RBBB מולד
מחלות וזיהומים הפוגעים בשריר הלב (מיוקרדיטיס)
מחלה עורקית כלילית
יתר לחץ דם ריאתי
משנית להגדלת החדר הימני (במצבים אלו, בדרך כלל החסם הוא בלתי שלם)
פגם במחיצה שבין העליות (ASD) (מום לב מולד)
חסם בלתי שלם בצרור ההולכה הימני הוא ממצא שכיח למדי באנשים צעירים ללא מחלה, ואם הוא מופיע לבדו הוא אינו נחשב לרוב כממצא פתולוגי. 
לעיתים ישנו שילוב של חסימה בצרור ההולכה הימני יחד עם השמאלי או חלקים ממנו, ולעיתים ישנה חסימה זמנית בלבד של צרור ההולכה הימני (למשל, במקרים של עומס ריאתי זמני כגון בתסחיף ריאתי או בהחרפה זמנית של מחלה ריאתית כרונית).
ראו גם

חסם צרור הולכה שמאלי
חסם הולכה עלייתי-חדרי
חסם צרור הולכה שמאלי אחורי
חסם צרור הולכה שמאלי קדמי
זיזף הבננה

| זיזף הבננה> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף הבננה
מין:: זיזף הבננה
שם מדעי
 Musonycteris harrisoni ‏Schaldach & McLaughlin, 1960
תחום תפוצה


זיזף הבננה או זיזף החצוצרה (שם מדעי: Musonycteris harrisoni) הוא מין של עטלף ייחודי במשפחת הזיזפיים, שאנדמי למקסיקו ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא מתאפיין בחרטום מוארך באופן קיצוני ובלשון ארוכה במיוחד. תכונות אלו מותאמות עבור איסוף מזונו העיקרי - צוף של פרחי בר ובננות. הזיזף חי בבדידות או בקבוצות קטנות ביערות וכיסי סבך. הוא מאוים מצד אובדן בית גידול.
טקסונומיה

זיזף הבננה שייך לתת-משפחת זיזפים ארוכי-לשון במשפחת הזיזפיים, והוא קרוב פילוגנטית וחיצונית בעיקר לטקסון המונוטיפי זיזף חזיר; למעשה, בשנים הראשונות לאחר גילויו היה סברה בקרב הזואולוגים ששניהם צריכים להיות מסווגים תחת סוג אחד. סוגים נוספים בעלי קרבה גנטית פחותה הם זיזף אנדרווד, זיזף אגה, זיזף ארך-לשון וזיזף חד-עלה.
זיזף הבננה תואר מדעית לראשונה בשנת 1960 על ידי הזואולוגים האמריקנים ויליאם ג׳וסף שאלדאך וצ׳ארלס אלברט מקלפלין ומוגדר כטקסון מונוטיפי. השניים העניקו לו את השם המדעי Musonycteris harrisoni שמשמעותו ״עטלף בננה של האריסון״ בתור מחווה לאחד התומכים במחקר השדה שלהם; בניגוד לאמונה הרווחת, הכינוי זיזף בננה או עטלף בננה אינו קשור לחרטום המוארך של המין אלא נועד לציין את העובדה שהמין נתגלה בחורשת בננות. למין זה שני שמות נוספים פחות מוכרים: זיזף החצוצרה - מציין את החרטום המוארך שמזכיר חצוצרה וזיזף חוטמני קולימה על שם מדינת קולימה המקסיקנית שבה המין נתגלה.
תיאור ואנטומיה

זיזף הבננה מתאפיין בגוף קומפקטי, ראש חרוטי צר, גולגולת עגולה וכנפיים בינוניות. סימן ההיכר שלו, הוא חרטומו הארוך, הצר והמחודד שארוך יותר מכל מין אחר בסדרת העטלפים. האוזניים קטנות, קעורות ומעוגלות והן מופרדות היטב זו מזו. העיניים בינוניות ושחורות. עיטור העלה האפי של הזיזף דק ומחודד ומזדקף בצורת זיז או קרן; הוא ממוקם בקצה החרטום סביב הנחיריים. זיזף הבננה ידוע גם בלשונו הארוכה והדקיקה שאורכה כאורך גופו (כ-76 מ״מ). החרטום והלשון המוארכים מאפשרים לזיזף לחלץ צוף ממגוון פרחים, כולל תפרחות ארוכות וצרות שנמצאות מחוץ להישג לשונם של עטלפים אחרים. הזנב קצר ומכוסה בכנף הזנב הגדולה והמפותחת.
זיזף הבננה הוא עטלף קטן למדי: אורך ראשו וגופו 70–79 מ״מ, אורך הזרוע 41–43 מ״מ ואורך זנבו 8–12 מ״מ; משקל הזכר 12.6 גרם ושל הנקבה 10.9 גרם. מלבד המשקל, הדו-צורתיות הזוויגית באה לידי ביטוי בגולגולת שארוכה וחזקה יותר אצל הזכרים. בהתאם לתזונה המבוססת על נוזלים, השיניים של הזיזף מנוונות, צרות וקטנות; החותכות התחתונות נעדרות והחותכות העליונות מופרדות משאר השיניים.
הפרווה של זיזף הבננה קצרה, צפופה ורכה. השערות מחוספסות יותר מזיזפים אחרים ומאפשרות לשכבה ניכרת של אבקנים להידבק לפרווה כאשר הזיזף מבקר פרחים. צבעה הכללי בהיר למדי ונע בין כתמתם לאוכרה, זהוב, חאקי, חום אפרורי או אפור כסוף כאשר בסיס השיער לבן או צהבהב. הכתפיים והגחון חיוורים יותר וצבעם נע בין אפרפר חיוור לצהבהב, שנהב או לבנבן. הכנפיים שחורות או חומות כהות, והזרועות, הרגליים והחרטום בצבע בורדו. האוזניים ורודות בבסיס ושחרחרות באפרכסות, והעלה האפי ורוד מלוכלך או שחרחר. האצבעות כהות והטפרים בהירים.
תפוצה

זיזף הבננה אנדמי לדרום-מערב מקסיקו. התפוצה שלו מצומצמת למדי (כ-20,0000 קמ״ר) וכוללת את המדינות המקסיקניות: קולימה, חליסקו, פואבלה, מורלוס, גררו ומיצ'ואקאן. התפוצה הקטנה מיוחסת לכך שהמין אינו יכול לשרוד בטמפרטורות קרירות מדי. יש שונות גנטית מסוימת בין הזיזפים הצפונים לדרומים בשל רכס סיירה מדרה שחוצה את האזור ומגביל במקצת את התנועה.
בית הגידול של הסוג מורכב מיער נשיר טרופי, יער גדותיים, יער עננים ובתה סובטרופית קוצנית לחופי האוקיינוס השקט, כשהצמחייה הדומיננטית באזור כוללת תמרהינדי פראי, גופנן, קסאלפיניה, ברוסימום וטבבויה. אזור זה מתאפיין בקיץ גשום בין יולי לאוקטובר ובחורף יבש במיוחד בין נובמבר למאי. הזיזף נוכח באזורים הרריים עד רום 1,700 מטר מעל פני הים.
אקולוגיה

זיזף הבננה נדיר יחסית בטבע ובשל כך אין מידע רב על אורח חייו. הזיזף פעיל לילה וחי בקבוצות קטנות של 3 פרטים או בבדידות. הוא עשוי גם לחלוק מקום לינה עם זיזף ארך-לשון, זיזף אוזנן וערפד מצוי. הזיזף מבלה את שעות היום בשינה על גזעים, סלעים, כפות של בננה, תעלות, גשרים ומערות ועשוי לנדוד במהלך העונות בתגובה למחסור במזון; עם זאת, נדידה אצלו פחות שכיחה מאצל זיזפים אחרים, והיכולת שלו לחיות באזור קבוע לאורך השנה מיוחסת לחרטום הארוך שמאפשר לו לנצל את כל הפרחים הזמינים. הטורפים העיקרים שלו כוללים דורסי לילה, חתוליים, ראקוניים ונחשים.
זיזף הבננה ניזון בעיקר מצוף, אך צורך גם בדרך אגב אבקנים וחרקים קטנים שבהם הוא נתקל במהלך יניקת צוף. בניגוד לזיזפים רבים שעשויים להתבסס על פירות וחרקים בעונה היבשה, חרטומו הארוך של זיזף הבננה מונע ממנו להתבסס על מזון מוצק ומגביל אותו בעיקר למזון נוזלי; בשל כך, הוא אינו בררן במזונו, וניזון מצוף של כל הפרחים הזמינים בסביבת המחיה שלו. בין הפרחים השכיחים כמקור צוף עבור הזיזף, נמנים באשן, בומבק מדומה, קראטאיבה, אגבה, הליקטרס, מיני קקטוס ובננות מעובדות. את האבקנים שנדבקים לגופו במהלך יניקת הצוף (בעיקר אבקנים של גופנן, אלנוס, סייבה ולפופית), הזיזף בדרך כלל מלקק ואוכל במהלך טיפוח הפרווה והם משמשים כמקור יחידי של חנקן עבורו.
בשל מיעוט תצפיות בטבע, יש מחקרים סותרים לגבי הזמן שבו עונת הרבייה מתרחשת: מחקר אחד טוען שהיא מתרחשת במהלך העונה היבשה ומחקר אחר טוען שהיא מתרחשת בעונת הגשמים. ייתכן אם כן, שהרביה מתרחשת לאורך השנה. אורך החרטום של הזכר משפיע על סיכוייו להתרבות, שכן הצאצא יוכל לשרוד טוב יותר עם חרטום מוארך שמקנה גישה לצוף. הזיזפית ממליטה גור יחיד לאחר היריון של מספר חודשים והיא נושאת לבדה בטיפולו. הזיזפים הצעירים מתפתחים במהירות ונגמלים תוך מספר שבועות. תוחלת החיים איננה ידועה.
מצב

זיזף הבננה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), בשל טווח התפוצה המצומצם, אוכלוסייה שקטנה מ-10,000 פרטים, ולאור ההערכה שהוא צפוי לחוות ירידה בשיעור של 10% עד שנת 2025 כתוצאה מאובדן בית גידול שנגרם מהמרת יערות לחקלאות, הרחבת התיישבות אנושית או מפריצת שריפות גדולות. זיזף הבננה נחשב למין מוגן בחוק המקסיקני ונוכח במספר אזורים מוגנים.
הערות שוליים

↑  זיזף הבננה באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף העצים

| זיזף העצים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף העצים
מין:: זיזף העצים
שם מדעי
 Ardops nichollsi ‏תומאס, 1891
תחום תפוצה


זיזף העצים (שם מדעי: Ardops nichollsi) הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת הזיזפיים, שאנדמי לאזור הדרומי של הים הקריבי ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1891 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. במקור תוארו 5 מינים נפרדים משרשרת האיים שבהם זיזף העצים מצוי, אולם לאחר מחקר מדוקדק שהתפרסם בשנת 1967 כולם סווגו כתת-מינים שלו. זיזף עצים קרוב חיצונית ופילוגנטית לזיזפי התאנים האנדמיים אף הם לקריביים (זיזף תאנה אדום, זיזף תאנה ג'מייקני וזיזף תאנה קובני).
תיאור

זיזף העצים מתאפיין בגולגולת רחבה, בחרטום קצר ובגוף קטן וגוצי. אוזניו קצרות ומשולשות עם צפירים קטנים, ועיניו קטנות עם אישונים זהובים-ירקרקים. עיטור העלה האפי מורכב מחנית גדולה, מקמט תלתני סביב הנחיריים, לצד טבעת נפוחה גדולה סביב החוטם. החותכות הקדמיות חזקות ומותאמות לחיתוך ולעיסת פירות.
אורך הראש והגוף של זיזף העצים 60–73 מ״מ, אורך הזרוע 42–51 מ״מ ומשקלו עד 18.7 גרם. הנקבות גדולות מן הזכרים. כפי שאופייני למספר סוגי זיזפים, גם סוג זה הוא נטול זנב. קרום התעופה האחורי קצר ושעיר.
הפרווה של זיזף העצים ארוכה, גסה וצפופה. צבעה הכללי חדגוני למדי ונע בין אפור כהה לחום אפרורי, חאקי, בז׳ כהה, או חום ביסטר כהה. עם זאת, השיער עצמו מורכב משלושה גוונים: חום כהה בבסיס, צהוב במרכז וחום בהיר בקצה. הראש והגחון עשויים להיות בהירים יותר משאר הגוף (שילוב של אפרפר ולבנבן). בצידי הכתף יש נקודות לבנות קטנות. האוזניים והעיטור האפי צהבהבים או כתמתמים. הכנפיים שחרחרות-סגלגלות, והזרועות והרגליים בצבע בורדו או ורוד.
תת-מינים

לזיזף העצים 5 תת-מינים שתוארו במקור כמינים נפרדים:
A.n.montserratensis - אנטיגואה וברבודה, סנט קיטס, נוויס ואיי ליווארד.
A.n.annectens - גוואדלופ.
A.n.nichollsi - מרטיניק.
A.n.koopmani - דומיניקה.
A.n.luciae - סנט לוסיה וסנט וינסט.
תפוצה וביולוגיה

זיזף העצים מצוי באזור הקריביים; הוא אנדמי לאיי האנטילים הקטנים, ונוכח ב-12 איים מתוכם: סנט אוסטטיוס, סאבא, סנט קיטס, נוויס, ברבודה, אנטיגואה, מונטסראט, גוואדלופ, דומיניקה, מרטיניק, סנט לוסיה וסנט וינסנט. בסך הכול, הוא נוכח ב-5 מדינות אי עצמאיות והיתר הם שטחי חסות של הולנד, צרפת ובריטניה.
בית הגידול של זיזף העצים מורכב מיער גשם טרופי, יער עננים, בתה חופית, מטעי בננות וקקאו וגנים בוטנים. הוא נוטה להתגורר בסמוך לנחלים ומקורות מים אחרים. הוא נוכח בשפלות, בחופים, בגבעות וברכסים הרריים.
כפי שמרמז שמו, זיזף העצים מתייחד משאר המינים במשפחתו בכך שהוא נתלה אך ורק על ענפי עצים וצמחייה גבוהה אחרת במהלך היום, בניגוד לשאר הזיזפים שלנים במערות, עצים חלולים או מבנים נטושים. התזונה של המין מורכבת בעיקר מפירות קטנים והוא נוטה לחפש את מזונו בסמוך למקורות מים. נוכחותו המתמדת סביב העצים יצרה לו מוניטין של מזיק למטעי קקאו ובננות, אם כי חוקרי טבע מעריכים שהאחראי העיקרי לנזקים הוא דווקא הזיזף הנאוטרופי הג׳מייקני הגדול והנפוץ יותר. עונת הרבייה מתרחשת כנראה סביבות דצמבר, עם שיא המלטות במרץ ואפריל. הזיזפית ממליטה גור יחיד.
מצב

זיזף העצים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), שכן למרות תפוצתו המוגבלת הוא אינו נתון באיומים משמעותיים (כריתת יערות למשל), ואוכלוסייתו גדולה ככל הנראה. מגמת האוכלוסייה אינה ידועה. עם זאת, האוכלוסיות באיים קטנים נמצאות בסיכון מפני שינויי אקלים דוגמת הוריקנים. הזיזף מצוי במספר שמורות טבע הפזורות ברחבי האנטילים.
הערות שוליים

↑  זיזף העצים באתר הרשימה האדומה של IUCN
התפלגות תפוצת זיזף העצים לפי תת-מינים (לחצו להגדלה).
זיזף המצחייה

| זיזף המצחייה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף המצחייה
מין:: זיזף המצחייה
שם מדעי
 Sphaeronycteris toxophyllum ‏פטרס, 1882
תחום תפוצה


זיזף המצחייה (שם מדעי: Sphaeronycteris toxophyllum) הוא מין של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1882 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס, וקרוב מבחינה גנטית לסוגים זיזף קמוט-פנים וזיזף לבן-כתף.
תיאור > אנטומיה ומאפיינים פיזיים

לזיזף המצחייה גוף גוצי וקטן, וגולגולת כדורית ומסיבית חסרת חרטום. הפנים החשופות רחבות וקצרות במיוחד, והן מזכירות מאוד את פניו של הזיזף המקומט אך ללא הקמטים המודגשים. האוזניים עגולות ורחבות עם צפירים קטנים והקצה שלהן מחודד ופונה אחורנית. העיניים גדולות ובולטות עם אישונים בצבע זהוב או זית. הפה דביק ורחב מאוד והשיניים ארוכות וחדות בדומה לשיניו של הזיזף לבן הכתף עם מספר תכונות מורפולוגיות שונות. סביב הנחיריים, יש עלה אפי בינוני בצורת עלה.
אורך הראש והגוף של זיזף המצחייה 52–63 מ״מ, אורך הזרוע 36–42 מ״מ ואורך האוזניים 13–17 מ״מ; משקלו עד 18 גרם. הנקבות עשויות להיות גדולות במקצת מן הזכרים. הזיזף נטול זנב וקרום התעופה האחורי שלו קצר יחסית וצורתו כ-V.
תיאור > מצחייה ומסיכה

סימן ההיכר של המין שהעניק לו את שמו, הוא הגידול הבשרני העבה והנפוח על המצח שנראה כמו מצחייה ואינו נוכח אצל אף עטלף אחר. המצחייה מתחברת בחלקה התחתון לעיטור האפי, והיא גורמת לו להתקפל כלפי החזית. אצל הנקבות המצחייה קטנה יחסית, ממוקמת מעל העיניים ונראית כבליטת עור נוספת שקשור לעלה האפי, בעוד שאצל הזכר היא גדולה פי 4, בצורת פרסה או U ונמתחת לרוחב עד לעיניים ומכסה את העלה האפי. מלבד המצחייה, לזכר יש סביב הגרון קפל עור גדול ועבה שנמתח כמו מסיכה על חלק מהפנים בשעת המנוחה. אף על פי שקפל העור נוכח גם אצל הנקבות, הוא קטן מאוד ואינו פונקציונלי.
תיאור > כסות

הפרווה של זיזף המצחייה ארוכה, רכה וצמרירית. צבעה הכללי בהיר למדי ונע בין בז׳ לחאקי, אפור כסוף, חום קינמון, או חום אפרורי דהוי מעורב בשיער אפור ולבן. פלג הגוף הקדמי חיוור יותר, והגחון והחזה נוטים לאפרפר או לבנבן. על הכתפיים ומתחת לאוזניים יש כתמים לבנים גדולים, ועל המצחייה של הזכר יש שיער לבן צפוף שנעדר אצל הנקבות. הכנפיים בצבע שחור פיח מעורב באפור כהה, והזרועות והשוקיים בצבע בורדו. הפנים חשופות וורודות, והעיטור האפי והמצחייה נוטים לכתמתם. האוזניים שחרחרות בקצה וצהובות או כתומות בבסיס.
תפוצה וביולוגיה

זיזף המצחייה מצוי בצפון אמריקה הדרומית. טווח התפוצה שלו משתרע על צפון בוליביה, מזרח ברזיל, מזרח פרו ואקוודור ומרבית וונצואלה וקולומביה. הזיזף נפוץ בדלילות על פני הטווח הזה, ועשוי להיות שכיח יותר באזורים הרריים.
בית הגידול מורכב מיער גשם טרופי לח או יער גדותיים, וחלק הארי של התפוצה נמצא ביער האמזונאס או ביער עננים עד רום 3,000 מטר על מורדות הרי האנדים. הזיזף מסתגל לנוכחות אנושית, ומופיע גם בסוואנות טרופיות, שטחי מרעה ואזורים עירוניים.
בשל נדירות המין בטבע, מעט מאוד ידוע עליו. זיזפי המצחייה חיים בבדידות או בזוגות בתוך בורות וגומות באדמה או על עלווה של עצי תאנה. הם ניזונים אך ורק מעיסה רכה של פירות ומיץ. הזיזפים מתרבים פעמיים בשנה: בתחילת העונה הגשומה ובסופה. המצחייה הענקית של הזכרים משחקת ככל הנראה תפקיד בחיזור ובמשיכת נקבות.
מצב

זיזף המצחייה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בהתחשב בטווח התפוצה הרחב והעדר איומים משמעותיים מלבד בירוא יערות; עם זאת, נדרשים מחקרים נוספים על האקולוגיה והתפוצה כדי לקבוע האם הוא מאוים מצד דברים נוספים. הזיזף נוכח במספר אזורים מוגנים באמזונאס ועל מורדות האנדים.
הערות שוליים

↑  זיזף המצחייה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ויולט פאר

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  "משפחת סופר-על" (2004)
 הופעה אחרונה:  "פיקסאר פופקורן" (2021)
 יוצרים:  בראד בירד
 דיבוב:  שרה ואוול (סרטים)
 דיבוב בשפה העברית:  שירלי ורטהיימר (2004) מאיה לבני (2018)
 מידע
 כינויים:  ויי
 סטטוס:  פעילה
 מין:  נקבה
 מקצוע:  תלמיד
 כוחות:  אי נראות יצירת שדות אנרגיה וכדורי כוח
 חברה בקבוצה:  טוני ריידינגר
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  מטרוויל 
 דמויות קשורות
 משפחה:  בוב והלן פאר (הורים) חץ-מקשת וג'ק-ג'ק (אחים)
 אויבים:  סינדרום החתרן הטלווירוס
 
ויולט פאר (באנגלית: Violet Parr) היא גיבורת-על בדיונית המופיעה בסרט ההנפשה "משפחת סופר-על" (2004) ובהמשכו, "משפחת סופר-על 2" (2018); ובתם הבכורה של בוב והלן פאר, שנולדה עם היכולת העל-אנושית להפוך את עצמה לבלתי-נראית, כמו גם ליצור שדות כוח ואנרגיה. את דמותה של ויולט מדבבת שרה ואוול, והיא מוצגת כתלמידת חטיבת ביניים ביישנית המשתוקקת להשתלב בין בני גילה, משימה לה מפריעים כוחותיה, לדעתה. במהלך הסרטים, ויולט מתבגרת בהדרגה והופכת בטוחה יותר בעצמה גם כאישה צעירה וגם כגיבורת-על.
דמותה של ויולט נוצרה על ידי הקולנוען בראד בירד, שהחליט להעניק לוויולט את היכולת להפוך לבלתי-נראית מכיוון שלדעתו שכוח-העל הספציפי הזה שיקף כמה מהאתגרים שחוות נערות בגיל ההתבגרות, בהם חוסר ביטחון-עצמי ומגננה-עצמית. בירד בחר ללהק לתפקיד את ואוול לאחר לסיפור אמיתי על אביה שסיפרה במהלך תוכנית הרדיו "This American Life". מכיוון שדמותה של ויולט היה תפקיד הדיבוב הראשון של ואוול; ואוול הזדהתה עם אופייה הביישן והסרקסטי של הדמות, ובנוסף לכך מצאה קווי דמיון בין מערכת יחסיהם של ויולט ובוב לבין מערכת יחסיה עם אביה.
עבור הנפשת שיערה של ויולט, פותחה במיוחד תוכנת הנפשה חדשה, לאחר שהאנימטורים שעבדו על הנפשתה התקשו להנפיש את שיערה, שכן כמות כה רבה של שיער מעולם לא הוצגה בסרט הנפשה ממוחשבת לפני-כן. שערה של ויולט משמש כמוטיב חשוב בהתפתחותה כדמות, וממחיש את העלייה המתמדת בביטחון העצמי שלה כשהיא מפסיקה בהדרגה להשתמש בו על מנת להסתיר את פניה.
דמותה של ויולט זכתה לביקורות חיוביות, ומבקרי הקולנוע שיבחו את התפתחותה במהלך הסרט ואת יחסיה עם שאר הדמויות הסובבות אותה, כמו גם את דיבובה של ואוול. המבקרים גם השוו בין דמותה של ויולט לגיבורת הקומיקס "האישה הבלתי-נראית", להן כוחות-על זהים. בנוסף לכך, דמותה של ויולט זכתה לפופולריות רבה במרצ'נדייז הקשור לסרטים, כולל צעצועים, ספרים ועיבודים למשחקי וידאו.
פיתוח > יצירה וליהוק

את דמותה של ויולט יצר הקולנוען בראד בירד כ"נערה מתבגרת בת 14 שרק רוצה להיות בלתי נראית". בטיוטות מוקדמות של התסריט, ויולט הוצגה כתינוקת ולא כנערה, מכיוון שבתסריט המקורי, בוב והלן פאר הוצגו כגיבורי-על בדימוס שרק התחילו לנסות לחיות חיים נורמליים בשלב מתקדם של הסרט. את דמותה של ויולט מדבבת הסופרת והשחקנית האמריקאית שרה ואוול, שסיפרה כי התפקיד הוצע לה באופן בלתי צפוי. בזמן שהחלה ללהק את הדמויות הראשיות של הסרט, בירד הקשיב לתוכנית הרדיו הלאומית-ציבורית "This American Life", שבה ואוול משתתפת תדיר. במהלך אחת ההופעות הקבועות של ואוול בתוכנית, בירד שמע אותה מספרת אנקדוטה על כלי נשק שעזרה לאביה, לבנות. בירד היה מעוניין ללהק את ואוול על סמך הדרך בה תיארה את האירוע, והחליט שהיא "מושלמת" לתפקיד. עד שקיבלה את התפקיד, ואוול כבר צברה מוניטין של דחיית תפקידי דיבוב שהוצעו לה, עד לנקודה שבה הסוכן שלה הזהיר את בירד שלא לבזבז את זמנו. עם זאת, ואוול הצהירה שהיא פשוט נמנעה מלעסוק בדיבוב באופן כללי מכיוון שהסתפקה בכתיבה והתעניינה רק בפרויקטי הנפשה אחדים לפני שקיבלה את העבודה ב"משפחת סופר-על".
האנימטורים הנפישו קטע לא-ערוך והלבישו עליו את מקטע הרדיו העוסק בסיפורה של ואוול על התותח של אביה, שבו מתוארת ויולט נבהלת מאקדח שיורה שוב ושוב בידיה. למרות היסוסה הראשוני לדבב דמות מונפשת לראשונה, ואוול קיבלה את התפקיד לאחר שקיבלה אימייל ממפיק הסרט, והסכימה להשתתף בסרט מכיוון שמצאה שפיקסאר הם "הטובים ביותר במה הם עושים זאת" באופן עקבי, והשוותה זו להצעה מהפוליטיקאי נלסון מנדלה "המבקש את עזרתך להילחם בגזענות". בנוסף, ואוול הייתה מעריצה ותיקה של עבודותיו של בירד כקולנוען. ואוול קיבלה בסופו של דבר את התפקיד על סמך תמונת קונספט יחידה העוסקת בוויולט שנשלחה לה: ציור של ויולט מוקפת בחבריה ללימודים, שכולם נראים מאושרים ומשוחררים חוץ מוויולט עצמה, שבמקום זאת רכונה ומסתתרת מאחוריה שיערה. את הרגע הזה, ואוול סיכמה: "אני יכולה להיות הילדה הזו. אני הייתי הילדה הזו. אני אוהבת את הארכיטיפ הזה של הנערה המתבגרת הקודרת, הביישנית והחכמה."
אוליבר ליטלטון מה-"IndieWire", ציין כי לדעתו ואוול הייתה הבלתי-צפויה ביותר מבין החלטות הליהוק של בירד. על ליהוקה, ואוול הצהירה שכמו ויולט, היא עצמה "קצת חכמה ויש לה גם אבא מוזר עם תחביב מוזר", וציינה כהשראה את הדינמיקה הייחודית בין ויולט לבוב דומה ליחסיה עם אביה, ובמיוחד את השילוב של חיבה, סרקזם ובלבול שגם היא וגם דמותה מרגישות כלפי הוריהם. ואוול פירטה שהיא נוטה להידמות ל"בחורה חכמה" במהלך שיחות עם אביה, וציינה כי ייתכן שלקולה הייתה השפעה על החלטתו של בירד ללהק אותה כנערה מתבגרת. ואוול הודתה שהיא שותפה ל"חוסר היכולת של ויולט להפסיק ללחוץ על הכפתורים של אנשים", תוך שהיא מציינת את נטייתן להביע את דעותיהן לגבי כל נושא נתון ואת יכולותן להפוך מגוון מצבים שונים למביכים.
פיתוח > דיבוב

שרה ואוול מצאה את תהליך ההקלטה דומה במקצת לעבודה ברדיו, מלבד העובדה שהתהליך דרש יותר עמידה, מחוות גוף ועבודה צמודה עם במאי. הסרט גם דרש מוואוול לסטות מצורת הדיבור האופיינית לה, מכיוון שהאנימציה הייתה רחבה יותר במגוון הרגשות ודרשה יותר "סימני קריאה", ו-ואוול הצהירה כי התהליך דומה יותר למשחק על במה מאשר למשחק קולנועי, משום שכמו הצגת תיאטרון, "אנימציה... דורשת דברים נוספים וגדולים יותר." היא חשפה כי דיבובה של נערה מתבגרת כלל יותר פעולות משחק ממה שציפתה לו מאז ש"חונכה להיות אדם סטואי." עבור הסצנה שבה המטוס מתרסק באוקיינוס, ואוול שתתה ממים בקבוק תוך גרגור, במטרה לדמות דיבור של אדם טובע. ואוול מצאה שתהליך הפקת צלילים לא-מילוליים כמו צחוק, פיהוק וצרחות הוא הקשה ביותר בעבודה, משימה שעבודה ברדיו לא הכינה אותה אליה. במהלך סשן ההקלטה הראשון שלה, השחקנית נאבקה להישמע כאילו זה עתה נפגעה ובכך ביקשה מבירד להכות בזרועה על מנת לעזור לה לשחזר את צליל האגרוף. ואוול הקליטה את הצרחות של דמותה קרוב יותר לקראת סוף הצילומים על מנת לשמור על קולה, כינתה את התהליך "מהנה" וטענה, "אני לא חושבת שצעקתי... במשך 20 שנה בערך, באותו שלב."
ואוול מצאה את ההזדמנות לדבב גיבורת-על "מרגשת" ונימקה כי היא מחשיבה את עצמה כ"יותר סרט מהלך של וודי אלן" בחיים האמיתיים. ואוול גם הודתה שהיא נוטה להישמע "קריקטוריסטית" וצעירה לגילה, והרחיבה כי דיבוב דמותה של ויולט "מובילה לחלק מחוסר הביטחון שלי... כשאתה דואג אתה נשמע כמו קריקטורה ואז מישהו שולח לי הודעה [ששואלת] אם אני רוצה להיות בסרט הנפשה... אני מניחה שאני מי שאני." לדבריו של בירד, ואוול "הצליחה בגדול", על אף שוואוול עצמה טענה שמשחקה דרש הרבה יותר בימוי עקב היותה פחות מנוסה, מתוך אמונה שבירד נמשך ל"אתגר הנוסף שבשחקן חסר מבנה." מפיקת הסרט, ניקול פרדיס גרינדל, הסכימה שוואוול "באמת חשבה כמו שבראד [בירד] רצה שוויולט תחשוב", מה שתורם לכך שהדיאלוגים שלה היו "נקודתיים". למרות הצלחתה, ואוול טוענת שהיא לא שחקנית, ומתעקשת שהיא "תתבאס" אם תידרש לשחק בנוכחות מישהו מלבד בירד והסבירה: "אני סומכת שהוא יצליח למצוא בי משהו או שהוא יוכל לעורר בי משהו, והוא גם יוכל למצוא את הטייק שהוא הטוב ביותר."
בנוסף, ואוול כיכבה בסרט תיעודי על עבודתה בסרט, אשר נכלל כתוספת בונוס בהוצאת ה-DVD של הסרט. במסה מוקלטת, ואוול דנה בהבדלים השונים בין דיבוב גיבורת-על לבין הפיכתה לבובת פעולה בזמן שהיא כתבה על התנקשויות נשיאותיות, כניגוד לשתי הקריירות הנבדלות. בנוסף, האנימטורים הנפישו את ויולט עבור חלק מהדיאלוגים של ואוול מהסרט התיעודי. בירד, שדיבב את דמותה של מעצבת האופנה עדנה מודה, היה השחקן הנוסף היחיד איתו ואוול הקליטה את הדמות בזמן שעבדה על שני הסרטים. לעיתים, הבמאי היה מדבב זמנית את קולותיהם של דמויות אחרות לצורך ההקלטות של ואוול. במהלך עבודתה על "משפחת סופר-על 2" ואוול לא הורשתה לקרוא את כל התסריט בזמן הקלטת הדיאלוגים שלה, והורשתה במקום זאת רק לקרוא את הקטעים בהם ויולט מדברת או מנהלת שיחות עם דמויות אחרות. עד שצפתה בסרט בפעם הראשונה, ואוול התרשמה שקשת העלילה של ויולט בסרט יעסוק בעיקר בכעסה על אביה, עד שחוותה את קשתות העלילה של הדמויות האחרות בסרט. למרות 14 שנים שהפרידו בין הפצות שני הסרטים, ואוול לא מצאה קושי בשיבה לדיבוב הדמות, וציינה שהיא מרגישה "קשורה אליה", לאחר שגילמה אותה במשך כשליש מחייה. נכון לשנת 2022 שני סרטים אלו נותרו סרטי ההנפשה היחידים בהם ואוול לקחה חלק.