stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסואה מורלה

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1926 שולה, צרפת 
 פטירה:  11 במאי 2016 (בגיל 90) שולה, צרפת 
 שם לידה:  François Charles Alexis Albert Morellet 
 תחום יצירה:  תכשיט, עיצוב תכשיטים 
 זרם באמנות:  אמנות מופשטת, Nouvelle tendance, אמנות מושגית 
 הושפע על ידי:  Jean-Denis Maillart 
 יצירות ידועות:  Arcs de cercles complémentaires, La Défonce, Portail 0°-90°, Portail 8°-98° 
 פרסים והוקרה:  Will Grohmann Award 
 
פרנסואה מורלה (בצרפתית: François Morellet ;30 באפריל 1926 –  11 במאי 2016) היה צייר, אמן אור ופסל צרפתי. יצירותיו אבסטרקטיות ומשתמשות במוטיבים גאומטריים (מופשט גאומטרי).
קורות חייו

מורלה נולד בעיירה שולה בצרפת. הוא למד בקולז' קולבר (College Colbert) בשולה בין השנים 1932 ו-1936 ובין השנים 1940 ו-1941. בשנים 1939-1937 ובשנים 1944-1942 למד בתיכון שארלמאן (Lycee Charlemagne) בפריז. בין השנים 1945 ו-1947 למד במכון לשפות אוריינטליות בפריז (Institut national des langues et civilisations orientales) ובשנת 1947 קיבל מהמכון תואר ברוסית.
מורלה היה אוטודידקט בתחום האמנות, והושפע בתחילת דרכו ממקס ביל.
בשנת 1946 נישא לדניאל מרנד (Danielle Marehand). לפרנסתו עבד במשך רוב חיו הבוגרים כמנהל מפעל משפחתי.
גלריה

Album de 10 sérigraphies sur 10 ans (1952-1961), François Morellet, 1975, Musée Groninger
לקריאה נוספת

François Morellet, Flammarion, 1996, סרז' למוי
הערות שוליים

↑  François Morellet, French Abstract Artist, Dies at 90
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500824705171  PLWABN: 9810603152205606  AAG: 896  BNE: XX1078703  BnF: cb12215743d (data)  GND: 118736841  ISNI: 0000 0000 8078 2591  LCCN: n50004637  MusicBrainz: 948bb05c-7aa4-4f74-86ad-e6730455245a  NKC: jn20000701265  NTA: 070045151  RKD: 57671  SNAC: w6p55xkf  SUDOC: 030818591  Trove: 1057378  ULAN: 500014331  VIAF: 95768830   WorldCat (עם VIAF): 95768830 
פסלו של מורלה, Sphere - Matter 1962, במוזיאון במנשנגלדבך
פסח קראהן

| --- | --- |

 לידה:  29 ינואר 1945 (בן 79) ט"ו בשבט ה'תש"ה ויליאמסבורג, ארצות הברית 
 שם מלא:  פסח יוסף קראהן
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 תפקידים נוספים:  רב, מוהל, סופר, ודרשן
 רבותיו:  שלום שבדרון 
 בת זוג:  מרים
 אב:  אברהם זעליג
 אם:  הינדה (לבית אקרמן)
 www.rabbipaysachkrohn.com
 
הרב פסח יוסף קראהן (נולד בט"ו בשבט ה'תש"ה), הוא רב חרדי, מוהל, סופר ודרשן, מחבר סדרת ספרי "המגיד" בהוצאת ArtScroll.
קורות חיים

קראהן נולד בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין, ניו יורק, לאביו הרב אברהם זעליג קראהן. בגיל שבע עבר עם משפחתו לשכונת קיו גארדנס, שם שימש כמדריך במקהלת "פרחי" של קיו גארדנס.
נשוי למרים, אחת המנהלות בבית הספר התיכון "Shevach" בקיו גארדנס הילס, קווינס, ניו יורק.
הקשר עם רבי שלום שבדרון

הרב קראהן ידוע כמי שכתב את סדרת ספרי "המגיד" בהשראת סיפורי רבי שלום שבדרון, שהיה נושא את דרשותיו לציבור כל ליל שבת מאז שנת ה'תשי"ב עד ה'תשנ"ב, בשטיבלאך 'זיכרון משה' בירושלים. הרב קראהן פגש את הרב שבדרון לראשונה בשנת תשכ"ד, כאשר אביו הזמינו להתארח בביתם באחד מביקוריו התכופים בארצות הברית כשהיה אוסף כספים לנזקקי ירושלים, במשך חמשת החודשים שהרב שבדרון שהה בבית משפחת קראהן, נוצר קשר קרוב בינו לבין המשפחה המארחת. כשעזב אותם המשפחה נפרדה ממנו אך ביקרה אותו שוב בישראל, בהמשך נפטר אבי המשפחה ממחלה קשה. לאחר כששה חודשים קיבלו משפחת קראהן מכתב מהרב שבדרון המודיע כי הוא מגיע שוב לארצות הברית. מאז עמד הרב שבדרון עם המשפחה בקשר רציף.
עם דחיפה רבה מצד הרב שבדרון ועזרה פעילה, הרב קראהן כתב את הספר הראשון של רב המכר בסדרת המגיד "המגיד מדבר", שיצא לאור בשנת תשמ"ז. הרב שבדרון נפטר לפני יציאת הספר השני בסדרה. עד שנת תשע"ב, הוציא הרב קראהן שמונה ספרים בסדרה, כולן בהשראתו של הרב שבדרון, ספריו תורגמו למספר שפות.
כמוהל

הרב קראהן הוא דור חמישי של מוהלים במשפחתו. הוא הוכשר למילה בגיל 21, ובכך היה למוהל הצעיר ביותר שהוכשר אי פעם במועצת המוהלים בניו יורק. הוא קיים אלפי בריתות.
הרב קראהן חיבר גם ספר בנושאי מילה, וספר הלכה לשמאליים, הספרים יצאו בהוצאת ArtScroll.
ערך אחד מכרכי ש"ס שוטנשטיין ואת סידור מנחה ומעריב של ארטסקרול.
פעילויות שונות

הרב קראהן הוא דרשן, ו"מגיד" הוא גם מלווה מסעות יהודיים היסטוריים באירופה, תוך סיפורים על הקהילות הגדולות והתוססות שהיו שם לפני מלחמת העולם השנייה. את מסעו הראשון הוא תיעד והדפיס בספרו "מסע עם המגיד".
בשנת תשס"ד הרב קראהן הקים ארגון בשם PaL בבריטניה, תת-ארגון דומה בארצות הברית המחבר בין חוזרים בתשובה לבין אברכים לשעה של לימודי יהדות ודיונים בטלפון.
הרב קראהן כותב טור חודשי במגזין זמן.
כתביו

כל כתביו יצאו לאור בהוצאת ארטסקרול
Bris Milah, יוני 1986
The Maggid Speaks, פברואר 1987
Yad Eliezer a Collection of Various Halachos, Mitzvos and Minhagim Pertinent to Left-handers, ינואר 1990
Reflections of the Maggid, אוקטובר 2002
Catching Sacred Letters, ינואר 2003
Jewish Resilience: Three Lectures for the Nine Days and Beyond, ינואר 2009
Perspectives of the Maggid, פברואר 2012
In the Splendor of the Maggid, נובמבר 2012
The Maggid at the Podium, נובמבר 2013
Yamim Noraim with the Maggid, אגוסט 2021
Traveling with the Maggid by Paysach J. Krohn, פברואר 2007
The Glittering World of Chessed, נובמבר 2018
Motivated by the Maggid, אוגוסט 2018
At The Maggid's Seder, מרץ 2020
Of Splendor & Sacrifice A Jewish Journey Through Italy, ינואר 2010
Shidduchim 101, יחד עם שיינה קרמר, הוצאת Make A Shidduch Foundation, ינואר 2008
הערות שוליים

↑  Uriel Heilman, America’s Top Mohels, Jewish Telegraphic Agency, ‏30 באפריל 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264099505171  BnF: cb12200835n (data)  GND: 1103459864  ISNI: 0000 0000 6644 5396  LCCN: n88658824  MusicBrainz: 1ca945ce-ac5d-4895-9090-825bfab39d01  NTA: 130954780  SUDOC: 030630959  VIAF: 12355342   WorldCat (עם VIAF): 12355342
פרנץ קרל אכרד

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1753 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  20 באפריל 1821  (בגיל 67) וולוב, רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  כימיה, פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 תרומות עיקריות
 ייצור סוכר מסלק סוכר
 
פרנץ קרל אכרד (בגרמנית: Franz Karl Achard‏; 28 באפריל 1753, ברלין – 20 באפריל 1821, קונרן, שלזיה (כיום וינשקו (Wińsko) פולין) היה כימאי, פיזיקאי וביולוג, גרמני. ידוע בעיקר בזכות פיתוח סלק הסוכר והקמת המפעל הראשון בעולם לייצור סוכר מסלק סוכר.
ייצור סוכר מסלק סוכר

אנדריאס זיגיסמונד מרגרף חיפש דרכים לייצור סוכר בגרמניה. ב-1747 פרסם את תגליתו על תכולת הסוכר הגבוהה בסלק והציג תהליך למיצוי הסוכר, אולם באותו זמן לא נעשה כל שימוש בתגלית זו.
פרנץ קרל אכרד, שהיה דוקטורנט של מרגרף, חזר לעסוק בנושא כעבור כמעט שלושה עשורים. ב-1784 החל בניסויי ברירה מלאכותית לשיפור תכולת הסוכר בסלק בהמות, כעבור שנים הצליח להגיע לתכולת סוכר של 5-6 אחוז. במקביל עסק בפיתוח תהליך מיצוי שיאפשר ייצור תעשייתי. ב-1799 הגיש סוכר שנוצר מסלק סוכר למלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי, ובהמשך קיבל תמיכה מלכותית להקמת מפעל לייצור סוכר. המפעל שהוקם בקונרן שבשלזיה (כיום וינשקו (Wińsko) פולין נחנך ב-1801. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, כאשר נוצר מחסור בסוכר באירופה, נודע לנפוליאון בונפרטה על מפעלו של אכרד, והוא הורה לשתול סלק סוכר בהיקף רחב בצרפת ולהקים מאות מפעלים לייצור סוכר מסלק סוכר. כיום מייצרים כ-20% מהסוכר הלבן בעולם מסלק סוכר.
אותות הוקרה

חבר האקדמיה המלכותית הפרוסית למדעים - 1776.
מנהל המחלקה לפיזיקה של האקדמיה המלכותית הפרוסית למדעים - 1782.
חבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים - 1782.
הערות שוליים

↑  לפי מקור אחר ב-1802
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278102605171  PLWABN: 9810672166805606  BIBSYS: 5072278  BnF: cb145086721 (data)  GND: 118643622  ISNI: 0000 0001 0865 9246  LCCN: n88606535  NKC: ola2002142324  NTA: 072343591  RERO: 02-A002906477  SELIBR: 365081  SNAC: w6sb7sk6  SUDOC: 083652167  VcBA: 495/364310  VIAF: 5724344   WorldCat (עם VIAF): 5724344 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסואה מוריאק

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1885 בורדו, צרפת 
 פטירה:  1 בספטמבר 1970 (בגיל 84) הרובע השישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Charles François Mauriac 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière de Vémars 
 שם עט:  Forez, François Sturel 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בורדו, Sainte-Marie Grand Lebrun, אקול נסיונל דה שרט 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  ספר זיכרונות, מסה 
 יצירות בולטות:  Thérèse Desqueyroux, La Fin de la nuit, The Dark Angels, Questions of Precedence, A Woman of Pharisees, Vipers' Tangle, Le mystère Frontenac : roman, Les arbres et les pierres, L'Agneau, Un adolescent d'autrefois, Asmodée, Les Mal-aimés, Maltaverne, Les Chemins de la mer, Le mystère Frontenac : roman, Le Fleuve de feu, Destins, La Robe prétexte, L'Enfant chargé de chaînes, Ce qui était perdu, La Chair et le Sang, Genitrix, passage du malin, Le Feu sur la terre, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 תקופת הפעילות:  1906–1970 (כ־64 שנים) 
 הושפע מ:  מוריס בארס 
 בן או בת זוג:  Jeanne Mauriac 
 צאצאים:  Claude Mauriac, Claire Mauriac, Luce Mauriac, Jean Mauriac 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1952)  הפרס לרומן של האקדמיה הצרפתית (1926)  צלב גדול של לגיון הכבוד (1958)  פרס אמיל אוז'ייה (1938) 
 חתימה:   
 
פרנסואה מוריאק (בצרפתית: François Mauriac;‏ 11 באוקטובר 1885 – 1 בספטמבר 1970) היה עיתונאי, עורך עיתון, משורר וסופר צרפתי זוכה פרס נובל לספרות.
חייו

מוריאק נולד בעיר בורדו בחבל אקוויטניה שבצרפת. הוא למד ספרות באוניברסיטה של בורדו וב-1905 עבר לפריז כדי להמשיך בלימודיו, אך מקץ מספר חודשים החליט להקדיש את עצמו לכתיבה. קובץ שיריו הראשון "ידיים שלובות" פורסם ב-1909. כתיבתו של מוריאק הופרעה בעת מלחמת העולם הראשונה, כאשר שירת בבלקן בבית חולים של "הצלב האדום". ב-1922 פרסם את הרומן "נשיקה למצורע" שזכה להצלחה בציבור. ב-1933 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. במשך מלחמת העולם השנייה המשיך בכתיבה ופרסם את "היומן השחור". פרנסואה מוריאק כתב למעלה משלושים נובלות, ומחזות אחדים שהוצגו על ידי "קומדי פרנסז" בפריז. הוא היה גם עיתונאי ושימש כעורך של העיתון "לה פיגרו". ב-1960 הגיע לישראל לסקר את משפט אייכמן. הרומן המפורסם ביותר שלו, “תרז דסקרו”, עובד פעמיים לסרט קולנוע. ב-1962 בבימוי של ז'ורז' פראנז'ו, וב-2012 בבימוי של קלוד מילר ובכיכובה של אודרה טוטו.
בשנות החמישים תמך פרנסואה מוריאק בעצמאות אלג'יריה, וגינה את עינויי השבויים שנפלו בידי הצבא הצרפתי. הוא פרסם את זיכרונותיו האישיים, וביוגרפיה של שארל דה גול. ב-1952 זכה בפרס נובל לספרות, וב-1958 זכה באות לגיון הכבוד הצרפתי. כל יצירותיו של פרנסואה מוריאק הופיעו ב-12 כרכים ב-1950–1956. הוא עודד את אלי ויזל לכתוב על חווייתו האישית את השואה לאחר מלחמת העולם השנייה.
פרנסואה מוריאק נפטר בפריז ב-1970, ונקבר בבית העלמין דה וֶמַר שמצפון לעיר.
משפחתו

בנו קלוד מוריאק גם היה סופר.
נכדתו הייתה השחקנית אן ויאז'מסקי שנישאה לבמאי הצרפתי ז'אן-לוק גודאר.
מספריו בעברית

הנשיקה למצורע, (1922), בעברית יצא בתרגומו של יהושע קנז, עם עובד, 1981.
מדבר האהבה, רומן, (1924), בעברית יצא בתרגומה של בבה ינאי, עם עובד, תל אביב, 1964.
תרז דסקרוּ, רומן, (1927), בעברית יצא בתרגומה של אביבה ברק, כנרת, תל אביב, 1984.
פקעת הצפעונים, רומן, (Le Noeud de Viperes) ,(1932), תורגם על ידי יעקב חסון והופיע בשנת 1960 בהוצאת עם עובד
תעלומת פרוֹנטנק (1933)
ציר (יישוב תלמודי)

פסיפס כתובת רחוב - בשורה ה-27 נזכרת "ציר" כאחת העיירות היהודיות בתחום סבסטיה הפטורות ממעשרות.
ציר היה יישוב יהודי בשומרון בתקופת המשנה והתלמוד, אשר נזכר בכתובת רחוב כאחת העיירות המותרות בתחום סבסטיה לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ, בשל מגורי הכותים באזור.
העיירה ציר נזכרת בשורה 27 בכתובת, לצד עיירות נוספות באזור צפון שומרון, ובהן דותן, מזחרו, איקבין, יצת, כפר יהודית, כפר כסדיה, פנטאקומוותה, שילתה, שפירין, עננין ובלעם עלייתה.
הצעת הזיהוי המקובלת ליישוב הקדום היא בכפר הערבי ציר שבמזרח בקעת סאנור שמדרום לג'נין.
לקריאה נוספת

אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת הפסיפס של רחוב, קדמוניות, יא, תשל"ח, עמ' 2–3.
י' זוסמן, כתובת מבית הכנסת של רחוב בעמק בית שאן, קדמוניות, ח, תשל"ו, עמ' 123–128.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטר ויספלווי

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1962 (בן 62) הארלם, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 פרסים והוקרה:  Elisabeth Everts prize (1985)  מדליית ברהמס (2019) 
 www.pieterwispelwey.com
 
פיטר ויספלווי ודֶג'אן לאזיץ', צילום: פיי הו
פיטר ויסְפֶּלְוִוי (בהולנדית: Pieter Wispelwey; נולד ב-25 בספטמבר 1962) הוא צ'לן הולנדי. בשנת 1992 היה הצ'לן הראשון שקיבל את פרס המוזיקה ההולנדי, הניתן לנגן צעיר ומבטיח בהולנד. ויספלווי נחשב לאחד מגדולי הצ'לנים בעולם..
ביוגרפיה > ילדות ולימודים

פיטר ויספלווי נולד בהרלם וגדל בזאנטפורט. מגיל צעיר מאוד נחשף לצלילי רביעיית המיתרים של אביו, שנגניה החובבים התאמנו בבית משפחת ויספלווי. בשנים הבאות החל ללמוד נגינה בצ'לו באמסטרדם והמשיך אצל פול כץ בארצות הברית ואצל ויליאם פלית' בבריטניה.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

בעשור השלישי לחייו סווג ויספלווי כצ'לן בארוק. הקלטתו הראשונה בשנת 1990, לסוויטות לצ'לו של באך בחברת צ'אנל קלאסיקס, זכתה לשבח. חברת ההקלטות איפשרה לו לבחור הן ברפרטואר הרצוי לו והן בנגנים ובתזמורות שהעדיף. התוצאה הייתה הקלטות של רפרטואר יוצא דופן, כגון סונאטינות לכינור של שוברט, ואלסים, מזורקות ופרלודים של שופן והסונאטות של באך לויולה דה גמבה, באינסטרומנטאציה אישית משלו.
ויספלווי הופיע ברסיטלים באולמות קונצרטים כל רחבי העולם, כגון קונצרטחבאו באמסטרדם, ויגמור הול בלונדון, תיאטר דו שאטלט בפריז, תיאטרו קולון בבואנוס איירס ובית האופרה של סידני. הוא ניגן עם תזמורות והרכבים רבים, עם מנצח ובלעדיו. מיזמים ראויים לציון ללא מנצח הם סיור הקונצרטים וההקלטה של הקונצ'רטי לצ'לו של שומאן ושוסטקוביץ' עם התזמורת הקאמרית האוסטרלית בהנחיית ריצ'רד טונייטי. כמו כן הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, תזמורת רשות השידור הבריטית, התזמורת הסימפונית הלאומית של רוסיה, הקאמרטה אקדמיקה של זלצבורג, התזמורת הקאמרית מאהלר, הפילהרמונית הקאמרית הגרמנית של ברמן ועוד, והקליט עם התזמורת הפילהרמונית של הולנד ועם תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד.
ויספלווי מרוצה לנגן הן בצ'לו מודרני עם מיתרי מתכת או מעי והן בצ'לו בארוק בעל ארבעה וחמישה מיתרים והודות לכך הרפרטואר שלו מקיף יצירות מבאך עד אליוט קרטר. כמי שהורגל מילדות בכלים תקופתיים גורס ויספלווי, כי בתנאים המתאימים, הרבה מן המוזיקה של המאות ה-18 ה-19 נשמעת טוב יותר בנגינה על מיתרי גיד מאשר על מיתרי מתכת. עם זאת, כנגן מעשי ולא טהרן, הוא מנגן בצ'לו מודרני בנסיבות, שבהן הוא נשמע טוב יותר מכלי תקופתי.
הערות שוליים

↑  לוסי רובינסון, אנסמבל פלורילגיום מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425357505171  PLWABN: 9810538775405606  BIBSYS: 3076246  BnF: cb14063265t (data)  CiNii: DA12357508  GND: 17375869X  ISNI: 0000 0001 0965 3196  LCCN: n94039056  MusicBrainz: d9e0a084-82ae-4e84-8ff5-a832f720a194  NKC: js20030421007  NTA: 109656342  RERO: 02-A003981281  SUDOC: 084287586  VIAF: 39581635   WorldCat (עם VIAF): 39581635
פילפלה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים התיכון 
 קואורדינטות:  35°47′18″N 14°24′38″E﻿ / ﻿35.7883°N 14.4106°E﻿ / 35.7883; 14.4106
 שטח:  0.06 קילומטר רבוע
 אורך:  0.33 קילומטר
 רוחב:  0.16 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  מלטה 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת מלטה מוגדלת) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינופילפלה(למפת מלטה רגילה) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינופילפלה
 
פילפלה ופילפולטה כפי שהם נראים מצוקי דינגלי בדרום האי מלטה
פילפלה (מלטית Filfla) הוא אי קטן וצחיח, השוכן כחמישה קילומטרים מדרום לאי מלטה. שטחו של פילפלה הוא ששים דונם בלבד והוא אינו מיושב. סמוך ממערב לו שוכן איון קטן וסלעי המכונה פילפולטה (Filfoletta). האי עשוי מצוקי אבן גיר תלולים המתנשאים לגובה של 60 מטרים מעל פני הים ומסתיימים במשטח שטוח. האי משמש בית גידול בעיקר לשלושה מינים של עופות ימיים, וכן מצויים בו שני מינים אנדמיים - האחד של לטאה (Podarcis filfolensis) והאחר של חילזון (Lampedusa imitatrix gattoi).
שמם של שני האיים בא ככל הנראה מהמילה "פלפל" בערבית. בעבר שכנה באי קפלה שהוקמה בשנת 1352 בתוך מערה, אך היא חרבה ברעידת אדמה ב-1856, ובמהלכה קרס גם חלק מהאי אל הים. עד שנת 1970 שימש האי כמטרת אימונים לחיל האוויר ולחיל הים של בריטניה, אך אז הפך לשמורת טבע. ב-1987 נאסר הדיג בטווח של מיל ימי אחד מחופי פילפלה, אך הסיבה העיקרית לכך היא חשש למיקוש ימי. האיסור בוטל בשנת 1990‏. ב-1988 נחקק חוק שנועד להבטיח את הגנתו של האי (Filfla Natural Reserve Act), והגביל את הגישה אליו למטרות מחקר וחינוך, וזאת באישור מיוחד.
הערות שוליים

↑  Marine Protected Areas in the Maltese Islands
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554375605171  LCCN: sh99012486  VIAF: 315528534   WorldCat (עם VIAF): 315528534
פרנץ אברומייט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1907 טילזיט, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית 
 פטירה:  המאה ה־20 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית, רפובליקת ויימאר, מצרים 
 השתייכות:  אס אס אס אס
 תקופת הפעילות:  1937–1945 (כ־8 שנים)
 דרגה:  האופטשטורמפיהרר 
 תפקידים בשירות
 אס דה  המשרד הראשי לביטחון הרייך מפקד מבצע גירוש יהודי קרואטיה  קצין בקומנדו אייכמן בהונגריה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 
פרנץ אברומייט (בגרמנית: Franz Abromeit; ‏8 באוגוסט 1907, טילזיט, האימפריה הגרמנית – 30 ביוני 1964, מצרים) היה קצין אס אס בדרגת האופטשטורמפיהרר במשרד הראשי לביטחון הרייך אשר פיקד על גירוש יהודי קרואטיה ויהודי הונגריה למחנות ההשמדה.
קורות חייו

אברומייט נולד בטילזיט. בצעירותו היה סוחר עורות. הוא הצטרף למפלגה הנאצית, בהמשך הצטרף לאס אס, ובתוכו שירת באס דה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש העיר החופשית דנציג, מונה לראש המחלקה המיוחדת לטיפול בגירוש היהודים והפולנים מהעיר. בראשית 1942 נשלח מטעמו של אדולף אייכמן למדינה העצמאית של קרואטיה לפקד על השלמת גירוש יהודי האזור. הוא פיקד על שתי אקציות אשר במהלכן נעצרו 2,700 יהודים וגורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
ב-1944 הוצב בקומנדו אייכמן ונשלח להונגריה, יחד עם דיטר ויסליצני, תיאודור דנקר, הרמן קרומיי וקצינים נוספים, כדי לפקד על גירושם של 450,000 יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. לאחר תום המלחמה נמלט והשתקע ככל הנראה במצרים. ב-30 ביוני 1964 הוכרז רשמית כמת.
הערות שוליים

↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 223-210.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנשי צבא ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה

פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה (7 בדצמבר 1802 - 8 במרץ 1878) הוא ארכידוכס אוסטרי לבית הבסבורג. אביהם של הקיסרים פרנץ יוזף (קיסר אוסטריה) ומקסימיליאן הראשון (קיסר מקסיקו), וסבם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, אשר ההתנקשות בחייו שהתרחשה בסרייבו היוותה יריית הפתיחה של מלחמת העולם הראשונה וקרל, קיסר אוסטריה האחרון.
ביוגרפיה

פרנץ קרל נולד ב-7 בדצמבר 1802 בווינה, לקיסר פרנץ הראשון ורעייתו מריה תרזה משתי הסיציליות. אחיו היה הקיסר פרדיננד הראשון, ומאחר שוויתר על ירושתו, ירש אותו בנו בכורו פרנץ יוזף בשנת 1848, כשפרדיננד התפטר ממשרתו בעקבות אירועי אביב העמים.
פרנץ קרל נפטר בווינה ב-8 במרץ 1878, 6 שנים לאחר מות אשתו.
משפחתו

בשנת 1824 התחתן פרנץ קרל עם סופי, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (1830–1916)
מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו (1832–1867)
קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (1833–1896)
מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1835–1840)
בן (1840)
לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה (1842–1919)
ראו גם

פרנץ יוזף הראשון
סופי, נסיכת בוואריה
הינדה, הברונית מזלצבורג
מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו
צ'ארלי בייקר

צ'ארלס דואן "צ'ארלי" בייקר ג'וניור (באנגלית: .Charles Duane Baker Jr; נולד ב-13 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל מסצ'וסטס בין השנים 2015–2023. החל משנת 2023, הוא מכהן כנשיא התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA).
ביוגרפיה

בייקר נולד באלמיירה שבמדינת ניו יורק. אביו היה תת-מזכיר לענייני בריאות ושירותי אנוש בממשלו של רונלד רייגן. הוא גדל בפרבר של בוסטון ולמד בבית ספר ציבורי במסצ'וסטס. ב-1979 סיים תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת הרווארד וב-1986 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בתקופת כהונתו של מושל מסצ'וסטס ויליאם ולד, עבד בייקר כמזכיר הבריאות ושירותי אנוש וכמזכיר המינהל והאוצר. ב-1999 מונה לנשיא ומנכ"ל ארגון שירותי הרפואה Harvard Vanguard Medical Associates, שסבל מאי סדרים כספיים. מינויו שיקם את הארגון בצורה דרסטית, עד שהפך בתקופת כהונתו לארגון הרפואה המוביל במדינה. בשנים 2004–2007 כיהן בייקר כראש מועצת סוומפסקוט. ב-2010 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות למשרת מושל מסצ'וסטס. הוא זכה ב-42% מקולות המצביעים לעומת 48.4% למושל המכהן דיבאל פטריק מהמפלגה הדמוקרטית. מסע הבחירות שלו נשען על פלטפורמה של שמרנות פיסקלית וליברליזם חברתי.
ב-2014 התמודד פעם נוספת למשרת מושל מסצ'וסטס וגבר בבחירות הכלליות על התובעת הכללית של המדינה, מרתה קואקלי, ברוב של 48.4% לעומת 46.5%. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. נכון לאפריל 2017 בייקר הוא המושל הפופולרי ביותר בארצות הברית עם 75% תמיכה. ביוני 2017, לאחר החלטתו של הנשיא דונלד טראמפ להסיג את ארצות הברית מהסכם פריז, צירף בייקר את מסצ'וסטס לשותפות המדינות והערים האמריקאיות שהתחייבו להמשיך לקיים את דרישות ההסכם. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה שנייה ברוב של 66.9%.
בייקר נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  Charlie Baker '86 The road to recovery: Charlie Baker ’86 gets an ailing health company back into shape, אתר אוניברסיטת נות'ווסטרן, דצמבר 2008
↑  Poll: Christie is most unpopular governor in US, אתר thehill.com‏, 11 באפריל 2017
↑  After Trump's Paris withdrawal, Baker joins 'climate alliance',‏ הבוסטון גלוב, 2 ביוני 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1174947268  LCCN: no2021147352  VIAF: 5404154741651353110008   WorldCat (עם VIAF): 5404154741651353110008
צ'ארלי באקן

צ'ארלס מאריי באקן (אנגלית: Charles Murray Buchan;‏ 22 בספטמבר 1891 - 25 ביוני 1960) היה כדורגלן ועיתונאי אנגלי.
קריירה

באקן, יליד לונדון, החל את הקריירה שלו במועדון וולוויץ' ארסנל (לימים ארסנל) הלונדוני, אליו הצטרף בדצמבר 1909. למרות שהיה שחקן טוב במשחקי המילואים של ארסנל הוא לא הסתדר עם המאמן ג'ורג' מורל, והחליט לחתום על חוזה מקצוען. באקן חתם במועדון הכדורגל לייטון, ובזמן ששיחק שם אותר והוחתם על ידי סנדרלנד במרץ 1911.
באקן היה חלוץ מרכזי גבוה, והצליח מאוד בסנדרלנד. המועדון זכה באליפות בעונת 1912/1913, והחמיץ את הדאבל לאחר הפסד בגמר גביע ה-FA לאסטון וילה. באקן נחשב לאחד החלוצים הטובים ביותר בליגה בתקופה שבה שיחק, ובשבע מתוך שמונה העונות שלו (1912/1913 - 1923/1924) בסנדרלנד הוא היה מלך השערים של המועדון, מלבד בעונות הלא רשמיות שנערכו בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באקן הוא מלך שערי הליגה של סנדרלנד בכל הזמנים עם 209 הבקעות. הוא הופיע גם במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת אירלנד ב-15 בפברואר 1913. באקן השתתף רק בשישה משחקי נבחרת (ארבעה שערים) כיוון שבתקופת המלחמה לא נערכו משחקים בינלאומיים רבים.
באקן עזב את סנדרלנד ב-1925 וחזר לשחק בארסנל. בהתחלה דרש מאמן סנדרלנד בוב קייל תשלום של 4,000 לירות שטרלינג, אך מאמן ארסנל הרברט צ'פמן הצליח לשכנעו לקבל סכום בסיסי של 2,000 בנוסף ל-100 לירות שטרלינג תמורת כל שער שבאקן יבקיע בעונה הראשונה לאחר המעבר; באקן הבקיע 21 שערים, והנהלת ארסנל נאלצה לשלם 100 לירות שטרלינג יותר ממה שקייל דרש במקור. באקן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הדרבי של צפון לונדון נגד טוטנהאם הוטספר ב-29 באוגוסט 1925.
מלבד שערים תרם באקן גם לטקטיקת המשחק של ארסנל; באקן וצ'פמן הגו את הרעיון לעבור לשחק במערך "WM" על מנת לנצל באופן מלא את השינויים בחוק הנבדל. הרעיון של באקן היה להזיז את הקשר המרכזי לעמדה הגנתית יותר, כאשר במקומו מגיע חלוץ אחד מההתקפה. משמעות הדבר הייתה שהאחריות על מלכודת הנבדל עוברת מהבלמים הקדמיים אל הבלם המרכזי היחיד, ואילו הבלמים הקדמיים מוסטים לצדדי המגרש. שינוי זה היה אחד מהגורמים להצלחה הרבה של ארסנל בשנות ה-30.
למרות גילו היה באקן שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונות. הוא ענד את סרט הקפטן בגמר גביע ה-FA של 1927, הראשון בהיסטוריה של ארסנל, אף פעם נוספת היה בצד המפסיד לאחר ששחקני קארדיף סיטי ניצלו טעות של השוער דן לואיס והבקיעו את השער היחיד במשחק. באקן פרש סופית לאחר עונת 1927/1928, ולמרות שבאותה עונה היה בן 36 הוא הצליח להבקיע 16 שערי ליגה. בסך הכל הוא הבקיע 56 שערים ב-120 משחקים במדי ארסנל; באקן הבקיע 258 שערי ליגה, והוא נמצא במקום השישי בטבלת המבקיעים של הפוטבול ליג.
לאחר פרישתו עבד באקן ככתב ספורט בעיתון דיילי ניוז (שמאוחר יותר שינה את שמו לניוז כרוניקל), כתב את אחד ממדריכי האימון הראשונים, ועבד כפרשן עבור ה-BBC. ב-1947 הוא היה אחד ממקימי התאחדות עיתונאי הכדורגל, ויזם את הענקת פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם ההתאחדות. בין 1951 למותו הוא ערך מגזין כדורגל פרטי בשם "Charles Buchan's Football Monthly". ב-1955 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה "A Lifetime in Football".
באקן מת ב-1960 בזמן שהיה בחופשה במונטה קרלו שבמונקו.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who (עמוד 61),‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
ציקסאים

| ציקסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
תת־ממלכה:: וסקולריים
מערכה:: ציקסאים
מחלקה:: ציקסים
סדרה:: ציקסיים
משפחות
 Cycadaceae  Stangeriaceae  Zamiaceae
שם מדעי
 Cycadophyta ‏ברכטולד ופרסל, 1820
תחום תפוצה

ציקס בגן ציבורי בגבעת נשר
ציקסיים (שם מדעי: Cycadaceae) היא סדרת צמחים וסקולריים חשופי זרע, הכוללת כמאה מינים בשלוש משפחות. זוהי הסדרה היחידה במערכת הציקסאים (Cycadophyta).
מאפיינים

עליהם של הצמחים במשפחה זו דומים לעליו של הדקל, אולם, בניגוד לדקלים, הציקסיים חסרי פרחים.
צמחי הציקסיים נפוצים בעיקר באזורים הטרופיים והסובטרופייים. שני מינים (Zamia) גדלים כעצי בר, בפלורידה, ואף משמשים כעצי נוי.
הציקסיים הם צמחים רעילים המפרישים אלקלואידים. באסיה נוהגים לאכול את זרעיהם לאחר סילוק הרעלים.
מינים רבים של ציקסיים עומדים בפני סכנת הכחדה.
גלריה

ציקס - עלים ואצטרובל זכרי
ציקס - עלים ואצטרובל נקבי