stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתבייתים
הערות שוליים

↑   חן חדד, ליסה קודרו וריי רומנו לא מצליחים להציל את התסריט הירוד של הסדרה הזו, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2024
↑  מתבייתים
↑  Rick Porter, Netflix’s ‘No Good Deed’ Teaser Puts Lisa Kudrow, Ray Romano at the Center of a Real Estate Frenzy, The Hollywood Reporter, ‏2024-09-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  מתבייתים - פרקים
↑  Rice, Lynette (3 במאי 2022). "Netflix Greenlights 'No Good Deed' Series From 'Dead To Me' Creator Liz Feldman". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Phillips, Zoe G. (14 בנובמבר 2024). "Lisa Kudrow and Ray Romano Struggle to Hide a House's Dark Secret in 'No Good Deed' Trailer". The Hollywood Reporter. נבדק ב-28 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What's Casting: Netflix's No Good Deed, Papa Johns, Honey Don't, Forge". Casting Networks. 8 בפברואר 2024. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bell, BreAnna (7 בדצמבר 2023). "Ray Romano to Star in Netflix's 'No Good Deed' Series From Liz Feldman". Variety. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (14 בדצמבר 2023). "Lisa Kudrow Joins Ray Romano In Netflix Comedy Series 'No Good Deed'". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (15 בדצמבר 2023). "Netflix's 'No Good Deed' Adds Linda Cardellini, Luke Wilson, Teyonah Parris, Abbi Jacobson & Poppy Liu". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cordero, Rosy (9 בינואר 2024). "Denis Leary & O-T Fagbenle Board Netflix's Ray Romano-Led 'No Good Deed'". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (8 בפברואר 2024). "Liz Feldman's Netflix Series 'No Good Deed' Adds Five to Cast (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (1 באפריל 2024). "Kevin Alves Joins Netflix Comedy 'No Good Deed' As Recurring". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Porter, Rick (30 בספטמבר 2024). "Netflix's 'No Good Deed' Teaser Puts Lisa Kudrow, Ray Romano at the Center of a Real Estate Frenzy". The Hollywood Reporter. נבדק ב-30 בספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑   חן חדד, ליסה קודרו וריי רומנו לא מצליחים להציל את התסריט הירוד של הסדרה הזו, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2024
האישה באגם (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Lady in the Lake 
 סוגה:  סדרה המבוססת על ספר, סדרת דרמה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  7 (נכון ל־23 באוגוסט 2024) 
 הפקה
 הפצה:  אפל TV פלוס 
 שידור
 רשת שידור:  אפל TV פלוס 
 תקופת שידור מקורית:  19 ביולי 2024 – 23 באוגוסט 2024 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האישה באגם (באנגלית: Lady in the Lake) היא מיני-סדרה אמריקאית המבוססת על הרומן באותו שם מאת לורה ליפמן. היא מוקרנת באפל TV. את הסדרה עיבדה, יצרה וביימה עלמה הראל.
תקציר העלילה

בבולטימור של שנות ה-60, עיתונאי חוקר שעובד על רצח לא פתור מתנגש עם אישה הפועלת לקידום סדר היום של הקהילה השחורה בעיר. הגיבורה עוזבת את בעלה ואת ביתה הגדול בפייקסוויל כדי להמשיך בקריירה ככתבת בעיתון. היא נהיית אובססיבית לפענח את המסתורין של שני רציחות נפרדות: טסי פיין בת האחת-עשרה וברמנית בשם קליאו שרווד.
שחקנים ודמויות

נטלי פורטמן – מאדי שוורץ
מוזס אינגרם – קליאו שרווד
י'לן נואל – פרדי פלאט
מייקי מדיסון – ג'ודית ויינשטיין
ברט גלמן
נואה ג'ופ
מייק אפס
ביירון באוורס
יאשיהו קרוס
פרוט טיילור וינס
רוני ג'ין בלווינס – השוטר בוסקו
דייוויד קורנסווט
אנג'לה רובינסון – מירטל סאמר
קתרין וינטר – אתל כהן
סמיר רויאל – ליונל ג'ונסון
דילן ארנולד – סטיבן זוואדזקי
הפקה

סדרת הטלוויזיה מבוססת על הרומן בעל אותו השם. לורה ליפמן, המחברת, קיבלה השראה משני רציחות אמיתיות שהתרחשו בצעירותה:
הראשון היה חטיפתה ורציחתה של אסתר לבוביץ', בת ה-11, ילדה יהודייה לבנה שפטירתה בטרם עת הביאה לפרסום רב.
המוות השני היה שירלי פרקר בת ה-33, אישה שחורה שנמצאה מתה במזרקה של מאגר פארק הדרואיד היל. מותה של פרקר זכה לתשומת לב רק בעיתונים אפרו-אמריקאים, במיוחד בבולטימור האפרו-אמריקאי.
הפקה > ליהוק

המיני-סדרה קיבלה אור ירוק להפקה במרץ 2021, כאשר נטלי פורטמן ולופיטה ניונגו אמורות לככב, ועלמה הראל תביים את כל פרקי הסדרה. באפריל 2022 נוספו לקאסט י'לאן נואל, מייקי מדיסון וברט גלמן. במאי 2022, ניונגו עזבה את הפרויקט. מוזס אינגרם לוהקה להחליף אותה ביוני. נואה ג'ופ, מייק אפס, ביירון באוורס, ג'וזיה קרוס ופרוט טיילור וינס לוהקו ביולי.
הפקה > צילומים

הצילומים החלו באפריל 2022, כשההפקה התרחשה בבולטימור. הפקת הסדרה הופסקה לזמן קצר בסוף אוגוסט 2022, לאחר שההפקה קיבלה איומים באלימות בזמן הצילומים בעיר. מחקירת המשטרה עלה כי האיומים לא היו מבוססים.
הערות שוליים

1 2 3 4  רותה קופפר, "האשה באגם" של נטלי פורטמן ועלמה הראל: לא סתם סדרת מתח, באתר כלכליסט, 22 ביולי 2024
1 2  Tkacik, Christina (23 ביולי 2019). "How 2 unrelated deaths from 1969 inspired Baltimore crime novelist Laura Lippman's 'Lady in the Lake'". The Baltimore Sun. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rodricks, Dan (17 באפריל 2014). "A true detective remembers the Lebowitz case". The Baltimore Sun. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Young Gets Life For Killing Girl". The Baltimore Sun. 13 בנובמבר 1970. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  George, Justin (25 באפריל 2014). "Man denied new trial in 1969 murder of 11-year-old: Death of Esther Lebowitz". The Baltimore Sun. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "How Did Shirley Get Into Park's Lake Fountain?: Funeral held but death is still mystery". Baltimore Afro-American. 14 ביוני 1969. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Remembering the 'Lady In The Lake' 52 Years Later". Baltimore Afro-American. 11 במאי 2017. אורכב מ-המקור ב-12 באוקטובר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (10 במרץ 2021). "Natalie Portman & Lupita Nyong'o To Star In 'Lady In The Lake' Series At Apple From Alma Har'el, Dre Ryan, Jean-Marc Vallée, Bad Wolf & Endeavor Content". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (26 באפריל 2022). "Lady In The Lake: Y'Lan Noel, Mikey Madison, Brett Gelman Join Apple Limited Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (2022-05-20). "Lupita Nyong'o Exits 'Lady in the Lake' Series at Apple (EXCLUSIVE)". Variety (באנגלית). נבדק ב-2022-05-20.
↑  Petski, Denise (2022-05-20). "Lupita Nyong'o Exits 'Lady In The Lake' Apple Limited Series". Deadline Hollywood (באנגלית). נבדק ב-2022-05-20.
↑  White, Peter (23 ביוני 2022). "Moses Ingram Joins Apple Limited Series Lady In The Lake, Replacing Lupita Nyong'o Alongside Natalie Portman". Deadline Hollywood. נבדק ב-23 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  White, Peter (7 ביולי 2022). "Noah Jupe & Mike Epps Among Cast Joining Apple Series Lady In The Lake". Deadline Hollywood. נבדק ב-7 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Natalie Portman, Lupita Nyong'o To Begin Filming Apple TV's Lady In The Lake Adaptation In Baltimore, Author Says". WJZ-TV. 22 באפריל 2022. נבדק ב-25 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Murphy, J. Kim (28 באוגוסט 2022). "Lady in the Lake Filming Halted in Baltimore After Apple TV+ Production Threatened With Shooting". Variety. נבדק ב-28 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fenton, Justin (30 באוגוסט 2022). "Police scale back accusations related to alleged threat on set of 'Lady in the Lake'". the-baltimore-banner (באנגלית). נבדק ב-2022-09-07. {{cite web}}:  (עזרה)
אלו שעומדים למות

| --- | --- |

 מבוסס על:  ספר העיון "Those About to Die" מאת דניאל פ. מאניקס
 סוגה:  דרמה אפית גלדיאטורים (אנ')
 יוצרים:  רוברט רודאט
 כותבים:  רוברט רודט 
 בימוי:  רולנד אמריך מרקו קרויצפיינטנר
 שחקנים:  אנתוני הופקינס דימיטרי לאונידס ג'וג'ו מקארי גבריאלה פסיון איוואן רהון שרה מרטינס-קורט מו האשים טום יוז
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית איטליה איטליה גרמניה גרמניה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  רולנד אמריך רוברט רודאט ג'יאני נונארי הראלד קלוזר אוליבר ברבן הרברט ג'י קלובר מרטין מושקוביץ' יונאס באוור סטיוארט פורד לורד דיאז
 חברת הפקה:  AGC Television High End Productions Constantin Film Hollywood Gang Productions Street Entertainment
 הפצה:  Peacock 
 אתר צילומים:  צ'ינצ'יטה 
 מוזיקה:  אנדראה פאררי 
 שידור
 רשת שידור:  Peacock
 תקופת שידור מקורית:  18 ביולי 2024 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אלו שעומדים למות (או העומדים למות; באנגלית: Those About to Die) היא סדרת דרמת גלדיאטורים (אנ') אפית אמריקאית, שנוצרה על ידי רוברט רודאט ובוימה על ידי רולנד אמריך; ומבוססת על ספר עיון באותו השם שנכתב על ידי הסופר דניאל פ. מאניקס.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "Peacock" ב-18 ביולי 2024.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בעולמה המושחת והמורכב של רומא העתיקה, בדגש על תרבות קרבות הגלדיאטורים, והיא עתידה לגולל את קורותיהן של דמויות רבות מכל חלקי החברה הרומית, שנפגשות זו עם זו בזירה.
צוות השחקנים

אנתוני הופקינס – הקיסר אספסיאנוס
דימיטרי לאונידס – סקורפיוס
ג'וג'ו מקארי – דומיטיאנוס פלביאנוס
גבריאלה פסיון – אנטוניה
איוואן רהון – טנאקס
שרה מרטינס-קורט – קאלה
מו האשים – קוואמי
טום יוז – טיטוס פלביאנוס
לירז צ'רכי – ברניקי, מלכת יהודה.
יוהנס האוקור יוהאנסון – ויגו
רופרט פנרי-ג'ונס – מרסוס
אנקו סגרדוי
פפה בארוסו
גונסאלו אלמיידה
קישאן וילסון – הילה
אלישיה אדוגמה
הפקה > פיתוח

ביולי 2022 שירות הזרמת המדיה "Peacock" הזמין סדרת דרמה אפית, שתתרחש בעולמה של רומא העתיקה ותתבסס על ספר העיון "Those About to Die" מאת דניאל פ. מאניקס; על יצירת וכתיבת הסדרה הופקד היוצר רוברט רודאט, ועל בימויה, הבמאי רולנד אמריך. עוד נמסר כי להפקת הסדרה הוענק תקציב של 140 מיליון דולר, וכי היא עתידה להתחיל את צילומיה בתחילת שנת 2023. בפברואר 2023, נמסר כי הבמאי מרקו קרויצפיינטנר יביים מספר פרקים לצדו של אמריך.
הפקה > ליהוק

בינואר 2023 לוהק אנתוני הופקינס לצוות השחקנים הראשי. בפברואר 2023 לוהקו דימיטרי לאונידס, גבריאלה פסיון, לורנצו רישלמי וטום יוז. עם זאת, במרץ 2023 השחקן הוולשי איוואן רהון החליף את רישלמי, שפרש מטעמי התנגשויות בלוח הזמנים שלו, ולוהקו שחקנים נוספים, בהם לירז צ'רכי, שלוהקה לגילום דמותה של מלכת יהודה ומאהבתו של טיטוס, ברניקי.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה החלו במרץ 2023, בעיר צ'ינצ'יטה שברומא.
הערות שוליים

↑  עמית אטיאס, ‏לירז צ'רכי תככב בסדרת גלדיאטורים חדשה לצד אנתוני הופקינס, באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2023
↑  White, Peter (July 26, 2022). "Roland Emmerich To Direct Gladiatorial Drama Series Those About To Die; Peacock Hands Project Straight-To Series Order". Deadline Hollywood. Retrieved March 23, 2023.
1 2  Whittock, Jesse (February 9, 2023). "Those About To Die: More Cast Join Anthony Hopkins In Peacock's Gladiator Series". Deadline Hollywood. Retrieved March 23, 2023.
↑  White, Peter (January 18, 2023). "Anthony Hopkins Joins Peacock's Gladiator Drama Series Those About To Die". Deadline Hollywood. Retrieved March 23, 2023.
1 2  Whittock, Jesse (March 20, 2023). "Those About To Die: Iwan Rheon Among Nine Cast In Peacock And Roland Emmerich's Gladiator Drama As Shooting Begins". Deadline Hollywood. Retrieved March 23, 2023.
↑  וואלה! תרבות‏, לירז צ'רכי תככב בסדרת גלדיאטורים חדשה לצד אנתוני הופקינס, באתר וואלה, 22 במרץ 2023
נשיונל ליג (אנגליה)

| --- | --- |

 תחום:  כדורגל
 ארגון:  נשיונל ליג 
 מדינות:  אנגליה אנגליה (23 קבוצות) ויילס ויילס (1 קבוצה)
 קבוצות:  24
 מירב הזכיות:  בארנט ומקלספילד טאון (3 כל אחת)
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים)
 אלופה נוכחית:  רקסהאם (2022/2023)
 מפעל גבוה:  הפוטבול ליג השנייה
 מפעל מקביל:  גביע ה-FA פרס ה-FA
 מפעל נמוך:  נשיונל ליג צפון נשיונל ליג דרום
 national league
 
נשיונל ליג (באנגלית: National League, או בשמה הרשמי ונאראמה נשיונל ליג מסיבות פרסומיות) היא ליגת הכדורגל החמישית בחשיבותה במבנה הליגות של אנגליה והראשונה במערכת הליגות הלאומית. בעוד כל המועדונים בארבע הליגות העליונות של אנגליה הם מקצועיים לחלוטין, הליגה הזאת מורכבת ממועדונים מקצועיים ומועדונים חצי-מקצועיים. הנשיונל ליג היא הליגה הארצית הנמוכה ביותר בדרג הליגות באנגליה. עד תחילת עונת 2015/2016, שם הליגה היה קונפרנס נשיונל, והחל מעונה זו היא נקראת בשמה הנוכחי.
היסטוריה

הליגה הוקמה בשנת 1979 תחת השם "אליאנס פריימר ליג" ושוחקה לראשונה בעונת 1979/1980. היותה של ליגה זו לא חובבנית גרמה לשיפור ניכר אצל המועדונים בדרגים הנמוכים, כאשר אלו הפכו למקצועיים ולחצי-מקצועיים. בנוסף, תקציב מועדונים אלו גדל בשל חסות של חברות גדולות תמורת תשלום רב יותר. בסוף עונת 1986/1987 החלה הליגה לקלוט מועדונים מהליגה הרביעית שסיימו במקום האחרון והמועדונים שסיימו במקום הראשון זכו לקידום במקום אלו שירדו. מאז עונת 2002/2003 המועדונים שסיימו במקום השני שיחקו בפלייאוף כנגד אלו שסיימו במקום שלישי, רביעי וחמישי. המועדונים שניצחו זכו להשתתף בעונה הבאה בליגה הרביעית. בעונת 2004/2005 נוצרה מערכת הליגות הלאומית ונוצרו ליגת הקונפרנס דרום וליגת הקונפרנס צפון, אשר העלו כל אחת את שתי הקבוצות אשר סיימו בצמרתן לליגה החמישית, ששינתה את שמה בעונה זו ל"קונפרנס נשיונל". עד אז, מספר קבוצות הליגה היה 22, והחל מעונה זו המספר גדל ל-24 קבוצות. בסוף העונה ארבע הקבוצות האחרונות יורדות לקונפרנס דרום ולקונפרנס צפון. ושתי הקבוצות הראשונות מעפילות לפוטבול ליג השנייה. בשנת 2013 שמה של הליגה שונה מ"קונפרנס נשיונל", לשמה הנוכחי: "נשיונל ליג".
נותנת החסות הראשונה של הליגה הייתה חברת "גולה", בעונות 1984/1985 ו-1985/1986. לאחר מכן ספונסרית הליגה הייתה יצרנית הרכב "ווקסהול מוטורס" למשך 12 שנים עד סוף עונת 1997/1998. הספונסרית הבאה נקראה "אגודת הבנייה הארצית" והיא שימשה כספונסרית עד עונת 2006/2007. לאחר עונה זו שמה הרשמי של הליגה נהפך ל"פריימר בלו סקוור", בעקבות שמה של נותנת החסות החדשה. חברת ההימורים הבריטית נתנה את חסותה לליגה עד לשנת 2013 כאשר מחליפתה הייתה חברת התשלומים האינטרנטיים "סקריל" ששימשה כספונסרית למשך עונה אחת. לאחר מכן, נחתם הסכם עם חברת ונאראנה המשמשת, נכון לשנת 2016 כספונסרית של הליגה. לפי הסכם שנחתם עם חברת שידורי הספורט "סטנטה ספורטס", חלק משחקי הליגה משודרים בערוצי הספורט של החברה.
אלופות הליגה

הקבוצות אשר זכו באליפות הליגה מאז הקמתה.
| עונה | קבוצה |
| --- | --- |
1979/1980: אלטרינצ'אם
1980/1981: אלטרינצ'אם (פעם שנייה)
1981/1982: רנקורן
1982/1983: אנפילד
1983/1984: מיידסטון יונייטד
1984/1985: וילדסטון
1985/1986: אנפילד (פעם שנייה)
1986/1987: סקרבורו
1987/1988: לינקולן סיטי
1988/1989: דרלינגטון
1989/1990: מיידסטון יונייטד (פעם שנייה)
1990/1991: בארנט
1991/1992: קולצ'סטר יונייטד
1992/1993: וויקומב וונדררס
1993/1994: קידרמינסטר הריירס
1994/1995: מקלספילד טאון
1995/1996: סטיבנייג'
1996/1997: מקלספילד טאון (פעם שנייה)
1997/1998: הליפקס טאון
1998/1999: צ'לטנהאם טאון
1999/2000: קידרמינסטר הריירס (פעם שנייה)
2000/2001: רשדן & דיאמונדס
2001/2002: בוסטון יונייטד
2002/2003: יאוביל טאון
2003/2004: צ'סטר סיטי
2004/2005: בארנט (פעם שנייה)
2005/2006: אקרינגטון סנטלי
2006/2007: דגנהאם & רדברידג'
2007/2008: אלדרשוט טאון
2008/2009: בורטון אלביון
2009/2010: סטיבנייג' בורו (פעם שנייה)
2010/2011: קרולי טאון
2011/2012: פליטווד טאון
2012/2013: מנספילד טאון
2013/2014: לוטון טאון
2014/2015: בארנט (פעם שלישית)
2015/2016: צ'לטנהאם טאון (פעם שנייה)
2016/2017: לינקולן סיטי (פעם שנייה)
2017/2018: מקלספילד טאון (פעם שלישית)
2018/2019: לייטון אוריינט
2019/2020: בארו
2020/2021: סוטון יונייטד
2021/2022: סטוקפורט קאונטי
2022/2023: רקסאהם
2023/2024: צ'סטרפילד
הג'נטלמנים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הג'נטלמנים 
 סוגה:  פעולה
 יוצרים:  גאי ריצ'י
 כותבים:  גאי ריצ'י 
 בימוי:  גאי ריצ'י 
 שחקנים:  תיאו ג'יימס  ג'ואלי ריצ'רדסון  פיטר סרפינוביץ'  Alexis Rodney  Chanel Cresswell  דניאל אינגס  קאיה סקודלריו  ג'יאנקרלו אספוזיטו  ויני ג'ונס  מקס ביזלי 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 חברת הפקה:  מירמקס 
 הפצה:  נטפליקס
 אתר צילומים:  לונדון 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  7 במרץ 2024 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה בבימויו של גאי ריצ'י. אם התכוונתם לסרט קולנוע בבימויו של גאי ריצ'י, ראו .
הג'נטלמנים (באנגלית: The Gentlemen) היא סדרת פעולה בת שמונה פרקים, שנוצרה על ידי גאי ריצ'י עבור נטפליקס. הסדרה ממשיכה את סרטו של ריצ'י מ-2019, שנקרא אף הוא הג'נטלמנים. הסדרה עלתה לשידור ב-7 במרץ 2024.
תיאור הסדרה

בקריאת הצוואה של אביו המנוח, אדוארד הורנימן יורש במפתיע אחוזה של 15,000 דונם ואת התואר דוכס הלסטד, על אף שאינו הבן הבכור. הוא לומד שהקרקע שירש הפכה לחלק מאימפריה לגידול קנאביס בניהולה של סוזי גלאס. כעת, עליו לנווט בעולם של דמויות אקלקטיות ומסוכנות עם אג'נדות מרושעות, תוך ניסיון להגן על ביתו ולהישאר בחיים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן | שם הדמות | תיאור |
| --- | --- | --- |
| ת'יאו ג'יימס | אדוארד הורנימן | הדוכס ה-13 של הלסטד וקצין בצבא הממלכה המאוחדת |
| קאיה סקודלריו | סוזן (סוזי) גלאס | המנהלת בפועל של ארגון הפשע של אביה, בובי גלאס, בזמן שהוא בכלא |
| דניאל אינגס | פרדריק (פרדי) הורנימן | אחיו הבכור של אדוארד, לא אחראי ומכור לקוקאין |
| ג'ואלי ריצ'רדסון | סברינה הורנימן | הדוכסית של הלסטד, אימם של פרדי, אדוארד וצ'רלי |
| ג'אנקרלו אספוזיטו | סטנלי ג'ונסטון | מיליונר אמריקאי חובב יינות שרוצה לקנות את אחוזת הלסטד |
| ויני ג'ונס | ג'פרי סיקומב | שומר הקרקעות של אחוזת הלסטד |
| ריי וינסטון | רוברט (בובי) גלאס | אביה של סוזי, ראש ארגון הפשע |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס ג'ות'הם לטלוויזיה | 4 ביוני 2024 | ההופעה הטובה ביותר בסדרה קומית | קאיה סקודלריו | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | עיצוב ההפקה הטוב ביותר בסדרה עכשווית (שעה או יותר) | מרטין ג'ון, פיונה גאווין ולינדה ווילסון | מועמדות |  |
| פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | 7-8 בספטמבר 2024 | תיאום הפעלולים הטוב ביותר בתוכנית קומדיה | מארק מוטרם | זכייה |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | סדרת הקומדיה או הסדרה המוזיקלית הטובה ביותר | "הג'נטלמנים" | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, לא בטוח שבינג' יתאים פה, אבל "הג'נטלמנים" היא תענוג למעריצי גאי ריצ'י, באתר ynet, 8 במרץ 2024
↑  Lexi Carson, ‘Baby Reindeer,’ ‘Mr. & Mrs. Smith’ and ‘Colin From Accounts’ Take Top Prizes at 2024 Gotham TV Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-06-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
מושון אלבוחר

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1951 (בן 73)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 מקום לימודים:  בית צבי 
 
מושון (משה) אלבוחר (נולד ב-27 בנובמבר 1951) הוא שחקן ובדרן ישראלי. מזוהה בעיקר מסרטי המתיחות של יהודה ברקן בשנות ה-80 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

אלבוחר הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך השנים הוא השתתף במספר סרטי קולנוע ישראלים, מזוהה בעיקר מסוגת המתיחות. בשנת 1984 הייתה זו הופעתו הקולנועית הראשונה כאשר השתתף בסרט המתיחות "המתיחה הגדולה", פרי עטם של יהודה ברקן ויגאל שילון. באותה שנה שיחק בסרט "גרין" של גדעון קולירין. בשנת 1985 שיחק בסרט הקולנוע "קומפוט נעליים", בבימוים של יהודה ברקן ועזרא שם טוב.
בשנת 1986 השתתף  בסרט המתיחות "ניפגש בסיבוב" בבימוים של יהודה ברקן ויגאל שילון. בשנת 1987 השתתף בסרט המתיחות "ניפגש בחוף", בבימוים של יהודה ברקן ויגאל שילון, ולצדם של דנוטה לאטו, משה טימור, ועוד. כשנה מאוחר יותר השתתף כנמתח בסרט מתיחות נוסף של יגאל שילון, "עבודה בעיניים". בשנת 1989 השתתף בסדרה "הצצקנים" בפרק על עין גדי וים המלח בתור אחד מעוזריו הלא חכמים של מטאורוס (גבי עמרני).
בשנת 1990 שיחק בסרט הקולנוע "נשיקה במצ"ח". בשנת 1992 שיחק בסרט מתיחות נוסף, פרי עטו של יהודה ברקן, "גברת תפתחי זה אני". בשנת 2007 שיחק בסדרת הדרמה של הוט 3 "הבורר". בשנת 2011 שיחק בסרט הקצר "מקום אחר", בבימויה של דלית ארנולד.
בשנת 2012 שיחק בסרטו של שלומי מיצ'ניק "בין הכוונות", אשר הוצג בפסטיבל קולנוע דרום. כמו כן הוא שיחק בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער במחזות: "אישה אחת גרה בתוך אבטיח" ו"אהבת איתמר", שכתבה דבורה עומר, על פי ספרה הנושא שם זה.
לאלבוחר רישיון של עו"ד בישראל.
קתי ג'ורדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1959 (בת 65) ברין מאוור, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 גובה:  1.73 מ'
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1979–1991 (כ־12 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  1,592,111 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  155-247
 דירוג שיא:  5 (1984)
 זכיות בטורנירים:  3
 זוגות
 מאזן קריירה:  136-473
 דירוג שיא:  6 (1991)
 זכיות בטורנירים:  42
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 7 ( 5 זוגות נשים, 2 זוגות מעורגים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (1983)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע הגמר (1980)
 וימבלדון:  חצי הגמר (1984)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  הסיבוב הרביעי
 
קתי ג'ורדן (באנגלית: Kathryn Jordan ; ‏ 3 בדצמבר 1959) היא טניסאית עבר אמריקאית. היא זכה בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים בגארנד סלאם 7 פעמים. בשנים 1980/1981 היא השלימה "גראנד סלאם" בתחרויות זוגות נשים.
ביוגרפיה

קתי ג'ורדן נולדה בשנת 1959 בפאלו אלטו. לאחר סיום בית ספר היא קיבלה מלגה לספורטאים מאוניברסיטת סטנפורד. היא ניצחה בכמה תחרויות לסטודנטים ובשנת 1979 עברה לטניס מקצועי.
בתחרויות הנשים הצלחתה הגדולה הייתה גמר באליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 1981 בה היא הפסידה למרטינה נברטילובה.
בתחרויות זוגות נשים ג'ורדן שיחקה רוב הזמן לצד אן סמית'. בשנים 1980/1981 הזוג זכה ב-5 תחרויות גראנד סלאם תוך ניצחון בכול ארבעת התחרויות. באליפות וימבלדון 1985 ג'ורדן זכתה בתואר נוסף.
בתחרויות זוגות מעורבים היא ניצחה באליפות צרפת הפתוחה 1985 ואליפות וימבלדון 1986.
ג'ורדן סיימה את הקריירה בשנת 1991. באותה שנה היא השלומה לימודי תואר במדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1992 היא נבחרה לסגן נשיא של התאחדות טניס הנשים.
הקלאסיקו

ערך זה עוסק בקלאסיקו הספרדי בכדורגל. אם התכוונתם למשחקים אחרים המכונים "הקלאסיקו", ראו .
שחקני ברצלונה וריאל מדריד במהלך הקלאסיקו שנערך ב-2 במאי 2009
הקלאסיקו (בספרדית: El Clásico, לעיתים מכונה הסופר קלאסיקו, בשל החלפה עם הסופר קלאסיקו הארגנטינאי), הוא מפגש בין שני מועדוני הכדורגל הספרדיים ריאל מדריד וברצלונה.
שני המועדונים הם הכוח המוביל בליגה הבכירה בספרד (לה ליגה), הם היחידים (יחד עם אתלטיק בילבאו) שמעולם לא ירדו לליגה השנייה של ספרד ויש ביניהן יריבות גדולה רבת שנים. אף על פי שהמשחק ביניהן אינו דרבי במובן הרגיל של המילה, מכיוון ששתי הקבוצות לא מגיעות מאותה עיר ואף לא מאותו אזור גאוגרפי, השם "הדרבי של ספרד" נקשר למשחק בשל החשיבות ההיסטורית שהייתה למשחק במשך השנים - שפעמים רבות אף השפיעה על הפוליטיקה של ספרד, והביאה ליריבות הגדולה.
ככלל משחקי הקלאסיקו מאופיינים במספר שערים גבוה בהרבה מהממוצע למשחקי כדורגל רגילים.
בתוצאות המשחקים התחרותיים ריאל מדריד מובילה עם 105 ניצחונות לעומת 102 של ברצלונה, נוסף ל-52 תוצאות תיקו. במשחקי ראווה ברצלונה מובילה עם 24 ניצחונות לעומת שישה של ריאל מדריד, נוסף ל-12 תוצאות תיקו. בסך כל המשחקים מובילה ברצלונה עם 125 ניצחונות לעומת 111 של ריאל נוסף ל-64 תוצאות תיקו נכון למשחק שהתקיים ב-12 בינואר 2025
רקע

תופעת היריבות בין הקבוצות נעוצה במתחים חברתיים ופוליטיים של אזוריהם. מימיו הראשונים של הכדורגל הספרדי נחשבו שתי הקבוצות כמייצגות של שני חבלי ארץ יריבים בספרד, קטלוניה וקסטיליה, של הערים ברצלונה ומדריד ואף של שני צדיה של הפוליטיקה בספרד: ריאל מדריד כמייצגת הממשל והמלוכה הספרדית, לעומת ברצלונה כמייצגת האופוזיציה. עובדה זו, בנוסף להבדלים התרבותיים והפוליטיים בין חבלי הארץ, הביאה למפגשים בין הקבוצות חשיבות רבה. היריבות בין השתיים קיימת גם בענף הכדורסל.
במסגרת השלטון הדיקטטורי בספרד, הן בתקופת שלטונו של פרימו דה ריברה והן בתקופת שלטונו של פרנסיסקו פרנקו, דוכאו הסממנים האזוריים וחופש הביטוי הוגבל. ניסיונו של פרנקו להמליך עצמו על ספרד עורר התנגדות בקרב הקטאלנים, שלא רצו בו עקב תמיכתו במדריד ושנאתו לקטאלוניה, שהתבטאה גם באיסור לדבר קטלאנית במדינה. על המורדים שניסו להתנגד לפרנקו הוטל עונש מוות.
בימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד נרצח ז'וזפ סוניול, נשיא מועדון הכדורגל ברצלונה, בידי שלטונות פרנקו. סנטיאגו ברנבאו, נשיא ריאל מדריד ומאמנה לפני פרוץ המלחמה, השתתף עם גדודי פרנקו בכיבוש קטלוניה. המתיחות התפתחה והגיעה לשיאה בזמן מלחמת האזרחים, כאשר מספר שחקני ברצלונה הוברחו מספרד. לקראת סיום המלחמה אצטדיון ברצלונה לס קורטס עמד בפני הפיכה למחנה צבאי בידי השלטונות, לאחר כיבוש קטלוניה וברצלונה. בד בבד, השלטון תמך באופן גלוי בריאל מדריד, כמועדון המייצג את עיר המלוכה, וכתוצאה מכך היה המועדון מהמצליחים בספרד בתקופה זו.
לאחר מות פרנקו בשנת 1975 נכנסה הדמוקרטיה לספרד, וקטלוניה קיבלה אוטונומיה רחבה יותר. החופש התבטא גם בכדורגל: מאז התחזק מועדון הכדורגל ברצלונה מאוד וצבר כוח פוליטי וכלכלי רב משל עצמו, זאת בהמשך לתנופה הספורטיבית שהחלה שנתיים קודם עם הגעתו של השחקן יוהאן קרויף למועדון.
היסטוריה > שנים ראשונות

ב-13 במאי 1902 נערך המשחק הראשון בין שתי הקבוצות, במסגרת חצי גמר טורניר הגביע הספרדי, שנערך לכבוד המלכתו של אלפונסו ה-13 (מאוחר יותר הוחלף שמו בגביע המלך הספרדי), ובו ניצחה ריאל 5–0.
באליפות הראשונה בתולדות הליגה הספרדית, בשנת 1929, זכתה ברצלונה, אף על פי שריאל מדריד הייתה זו שניצחה במפגש הליגה הראשון ביניהן. שחקניה הבולטים היו ריקרדו זאמורה ופפ סמיטייר.
היסטוריה > בצל השלטון הדיקטטורי

ב-10 בינואר 1943 נערך אחד מהמשחקים המרתקים ביותר בהיסטוריה של הקלאסיקו. ברצלונה אירחה את המשחק והובילה 2–4 במחצית לאחר שפיגרה 1–2, אך ריאל חזרה והשוותה בסיום ל-5–5 אחרי שער בדקה ה-87'.[דרוש מקור] משחק זה נחשב פתח עיקרי ליריבות הגדולה בין שני המועדונים.
בסביבות שנת 1950 הסתיימו רבים ממשחקי הקלאסיקו בתוצאה גבוהה וחד צדדית, לדוגמה ניצחון ברצלונה 2–7 או ניצחון ריאל 1–6.[דרוש מקור]