stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דסטיניישן X (2009)

| דסטיניישן X‏ (2009)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: Total Nonstop Action Wrestling
תאריך: 15 במרץ 2009
עיר: אורלנדו, פלורידה
אולם: אימפקט זון
מספר צופים: 1,100
סדרת אירועי שלם וצפה של TNA
| אגיינסט אול אודס | דסטיניישן X (2009) | לוקדאון |
סדרת אירועי דסטיניישן X
| 2008 | דסטיניישן X (2009) | 2010 |
דסטיניישן X‏ (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-15 במרץ 2009, באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי דסטיניישן X. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, סטינג ניצח את קורט אנגל ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בקרב שבו ג'ף ג'ארט שימש כשופט המיוחד ומיק פולי שימש כעוזר השופט המיוחד. עוד ברשימת הקרבות, סואיסייד ניצח את אלכס שלי, כריס סייבן, קונסקוונסס קריד וג'יי לית'ל בקרב אולטימייט X וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA, ו-AJ סטיילס ניצח את בוקר טי וזכה באליפות האגדות של TNA.
עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | המושלת, רוקסי וטיילור ויילד ניצחו את הביוטיפול פיפל (אנג'לינה לאב, מדיסון ריין וולווט סקיי) | קרב שלוש נגד שלוש | 05:04 |
| 2 | ברוטוס מגנוס ניצח את אריק יאנג | קרב יחידים | 04:45 |
| 3 | מאט מורגן ניצח את אביס | קרב 10,000 נעצים | 08:48 |
| 4 | אווסום קונג (א) ניצחה את סוג'ורנר בולט | קרב יחידים על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA | 04:17 |
| 5 | סקוט סטיינר ניצח את סמואה ג'ו בפסילה | קרב יחידים | 01:30 |
| 6 | AJ סטיילס ניצח את בוקר טי (א) (עם שארמל) | קרב יחידים על אליפות האגדות של TNA | 09:14 |
| 7 | Team 3D (בראדר ריי ובראדר דיבון) ניצחו את ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) (א) בספירת חוץ | קרב ללא פסילות "המפסידים עוזבים את העיר" על אליפות הזוגות העולמית של TNA | 11:20 |
| 8 | סואיסייד ניצח את אלכס שלי (א), כריס סייבן, קונסקוונסס קריד וג'יי לית'ל | קרב אולטימייט X על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA | 14:10 |
| 9 | סטינג (א) ניצח את קורט אנגל | קרב יחידים על אליפות העולם במשקל כבד של TNA (ג'ף ג'ארט שימש כשופט המיוחד ומיק פולי שימש כעוזר השופט המיוחד) | 13:50 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  תוצאות אירועי דסטיניישן X
דנטה לאטס

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1876 פיטיליאנו, איטליה 
 פטירה:  19 בנובמבר 1965 (בגיל 89) Dolo, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
דנטה לאטס (או: דאנטה לאטס)  (באיטלקית: Dante Lattes;‏ 1876–1965) היה רב, עיתונאי פובליציסט ועורך יהודי-איטלקי, איש-ציבור ומחנך. מנציגיה הבולטים של הקהילה היהודית האיטלקית.
פעילותו העיתונאית

משנת 1897 ואילך עבד כעיתונאי "Corriere Israelitico" בטריאסטה, ונתמנה לעורך העיתון בשנת 1903. בפיקוחו, התמקד העיתון "קורייר ישראל" בתנועה הציונית ובתרבות היהודית של יהודי איטליה, וכלל דיונים במחקר בהיסטוריה ובפילוסופיה יהודית. 
לאטס (ביחד עם Alfonso Pacifici) ייסד (בפירנצה בשנת 1916) את השבועון "Israel". בשנת 1922 ייסד את הירחון "Israel Review" ונשאר עורכו עד פטירתו.
הפצת הגות ציונית באיטליה

לאטס היה פעיל מרכזי של התנועה הציונית  באיטליה. מאז שנת 1918 היה מזכיר הפדרציה הציונית באיטליה.
הוא תמך בחינוך יהודי המבוסס על שילוב בין תרבות ההומניזם האיטלקי ומורשת ההגות היהודית.
לאטס עמד בקשר עם אחד העם, יוסף קלוזנר, ישראל זנגוויל, והכיר את יצירתם הספרותית של אדמון פלג ושל הקלאסיקונים הגדולים של ספרות היידיש המודרנית. הוא תרגם לאיטלקית מתוך כתביהם של הוגי וסופרי דור התחייה הלאומית היהודית והתנועה הציונית: אחד העם, משה הס, יהודה לייב פינסקר, חיים נחמן ביאליק, מרטין בובר. 
לאטס לימד עברית שפה וספרות במכון לשפות המזרח (Institute of Oriental Languages) ברומא. בשנת 1939, בעקבות עליית הפאשיזם, עקר לארץ ישראל עם משפחתו, אך בתום המלחמה, חזר לאיטליה בשנת 1946, ייסד וניהל ברומא את מרכז התרבות היהודית מטעם איגוד הקהילות.
בהנהגת הקהילה היהודית באיטליה

לאטס למד בבית המדרש היהודי של אליהו בן-אמוזג (Benamozegh) בליוורנו. משנת 1933 שימש  במועצת המנהלים של איגוד הקהילות היהודיות של איטליה, ובשנת 1936 היה אחד המייסדים של ארגון הקונגרס היהודי העולמי בז'נבה. בין השנים 1952-1956 שימש סגן נשיא איגוד הקהילות היהודיות באיטליה. לאטס היה מנהל הסמינר לרבנים באיטליה.
כתביו

סיפורה של היהדות (1923)
הציונות (1928)
אני מאמין של פילוסוף יהודי : על אליהו בן-אמוזג / דברי הקדמה – ד.ב. בקי (ירושלים : הוצאת הספרים הארץ-ישראלית, תש״ג)
פירושים על התורה, הנביאים, תהילים. ועל פרקי אבות.
באמצעות כתביו, הפך לאטס למורה ומדריך לשלושה דורות של יהודים באיטליה, אבל ממרחק השנים דומה כי מורשתו לא זכתה להכרה רבה על ידי הממסד היהודי האיטלקי.
הערות שוליים

↑  ארכיוני הקהילות באיטליה באתר academia.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264236605171  BNE: XX1338739  BnF: cb12723038g (data)  GND: 127153152  ICCU: LO1V088160  ISNI: 0000 0000 7950 2863  LCCN: n80150039  NTA: 212763601  RERO: 02-A003498726  SUDOC: 15920805X  VcBA: 495/162493  VIAF: 120699830   WorldCat (עם VIAF): 120699830
דרקון מים סיני

| דרקון מים סיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: חרדוניים
סוג:: דרקון מים
מין:: דרקון מים סיני
שם מדעי
 Physignathus cocincinus ‏קיווייה, 1829
תחום תפוצה


דרקון מים סיני או חרדון מים סיני (שם מדעי: Physignathus cocincinus) הוא מין זוחל מהסוג דרקון מים שבמשפחת החרדוניים החי בסין ובדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

דרקון המים הסיני מגיע לאורך של עד מטר אחד ושוקל 250–600 גרם בממוצע. הוא בעל קשקשים קוצניים בולטים בצבע ירוק בהיר, בעל זנב ארוך שמפוספס בשחור בקצהו, רגליים קצרות ורעמת קשקשים צהובים לאורך הגב. הראש גדול עם גולגולת בצורת משולש והוא בעל עיניים צהובות, עין הקודקוד קטנה בין העיניים, לסתות חזקות וסנטר דמוי-זקן, המזכיר את עור הסנטר של האיגואנה. דרקון המים יכול לחיות 10–15 שנים בטבע.
דרקון המים הסיני חי על ענפי העצים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה, בתאילנד, קמבודיה, וייטנאם, לאוס, בורמה ובסין והוא הופץ כמין פולש להונג קונג. הוא חי לאורך גדות אגמים וביצות ובעת סכנה הוא קופץ למים ושוחה במהירות בעזרת זנבו הרחב. דרקון המים הוא אוכל-כול, הניזון בעיקר מצמחייה אך מגוון בחרקים ופרוקי-רגליים שונים ואף בדגים, לטאות ומכרסמים קטנים שהוא מאתר.
דרקון המים הסיני מגודל כחיית מחמד בתוך אקווריום בבתים רבים.
הערות שוליים

↑  דרקון מים סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph459469
דרך הרוח

הסיפור הקצר 'דרך הרוח' הוא הסיפור השלישי במספר בקובץ הסיפורים הראשון של עמוס עוז "ארצות התן". הסיפור יצא לאור בשני נוסחים. נוסח א' הופיע בשנת 1965 בהוצאת אגודת הסופרים ליד הוצאת מסדה. נוסח ב' הופיע לראשונה בשנת 1975 בהוצאת עם עובד.
עלילה ודמויות ראשיות

הסיפור מתאר את יומו האחרון של הצנחן גדעון שנהב בן הקיבוץ נוף חריש. גדעון הוא בנו ה"חוקי" היחיד של שמשון שיינבוים ממובילי ההגות בתנועה הקיבוצית. במשך שנות ילדותו נתפס גדעון כחדל אישים בעיניי שמשון האב "בילד כמו גדעון אין מייסדים שושלת", אולם לאחר גיוסו לצנחנים, השתנתה תפיסתו של שמשון את בנו "הן זהו מפנה מעודד בהתפתחותו של הנער". במהלך הסיפור, גדעון אמור לבצע צניחה מעל הקיבוץ בו גדל, צניחה שאמורה לגרום לחברי הקיבוץ להכיר בו כגיבור. במהלך הצניחה גדעון חושש שלעיניי חבריו לקיבוץ יתפס כעוד אחד מהצנחנים "איך יוכלו לזהות את יחידם בתוך יער החופות הלבנות", ולכן מחליט לפתוח את המנצח הרזרבי במחשבה שהדבר יגרום לשהיה ארוכה יותר באוויר ולהבלטתו בהשוואה ליתר הצנחנים. "הוא שילח את ידו אל כתפו ושחרר.. את המנצח הרזרבי… כאשר נפרשה עליו החופשה השנייה, הואטה תנועתו… נדמה היה שהנער שט יחדי אל לב היקום". בעקבות פתיחת המצנח הרזרבי, המצנחים הסתבכו בכבל חשמל "שתי חופותיו של גדעון הסתבכו בכבל העליון", לאחר הסתבכות המצנחים בכבלי החשמל, גדעון מתחיל להתפתל ולבקש מהנוכחים וביניהם אביו שינסו לחלץ אותו "תורידו אותי תכף אני אחטוף זרם". הנוכחים בתגובה מנסים להכווין אותו אל עבר הפגיון שלו במטרה שיחתוך את הכבל "הפגיון שלך יש לך פגיון בתוך החגור", אולם הוא חושש ליפול ארצה. מראהו של גדעון נתפס בעיניי הנוכחים כמגוחך ואחיו הממזר זאקי אף מאשים אותו בבכי "גדעון בוכה". לבסוף גדעון מחליט לסיים את ההתרחשות, קופץ על כבל החשמל ומתאבד, "בזרועות פרושות התנפל אל הכבל וראה אור".
שתי דמויות נוספות הם הילד הפרוע זאקי, ואימו של גדעון רעיה גרינשפן. על זאקי מסופר לנו לראשונה בוויכוח שמתקיים בינו ובין שמשון, ממנו נחלץ זאקי באמצעות ערמומיותו "אבל זאקי ניצל את שפעת המלים הניתכות עליו, ופתאום בזינוק ערמומי ופרוע, קרע את עצמו מאחיזת היד הלופתת". בהמשך הסיפור ישנה אמירה של גדעון אותה ניתן לפרש כאילו הוא מודע לכך שזאקי הוא אחיו הממזר: "זאקי…חתיכת ממזר". אימו של גדעון רעיה גרינשפן מתוארת באופן נלעג וככזו שגדעון ירש את תכונותיה. "רעיה גרינשפן נערה גוצה ומגמגמת שהייתה צעירה ממנו בשלושים ושלוש שנים".
ניתוח העלילה על פי ספרות המחקר

בקובץ הסיפורים "ארצות התן" ניתן לראות מאפיינים גרוטסקים ופארודים. גרשון שקד מייחס את אותה גרוטסקה ופארודיה לתפיסה של עוז את דוד בן-גוריון בשנות הכתיבה של הקובץ. בסיפור דרך הרוח מוצא שקד אלמנטים של פארודיה כמו בתיאור דמותו של גדעון שנהב: "כך דמותו הנערצת של הצנחן, גידי שנהב … שאינו אלא ילד אומלל שאינו מתאים לתפקיד שהותאם עליו. הפער בין התפקיד שממלאת הדמות בתודעת הנמען לבין מימושה הספרותי יוצר את האפקט הפארודי".
מלבד פארודיה וגרוטסקה חוקרים שונים מתייחסים לתיאורי הנוף העזים בסיפור. לטענת נורית גרץ התיאורים משמשים כדימוי למאבקים בעלילה האנושית. עוד דימוי אליו מתייחסים חוקרים שונים הוא דימוי העקדה. גדעון משול ליצחק בעוד שמשון לאברהם. גם שמו של גידי הוא של גדי, כזה שעלה לשחיטה במקומו של יצחק "הנער, יחידו, הפגיון, וסיפור סולם יעקב (התלוי בין שמיים וארץ)".
יגאל שוורץ מזהה את עוז עם "דור המדינה". נוריץ גרץ מוסיפה ש"בכל סיפורי ארצות התן מתנהל מאבק בין בן-תרבות (חבר-קיבוץ בדרך כלל) החי במחסה של אידאולוגיה ציונית לבין הטבע המאיים ונציגיו".
חוקר הספרות אברהם בלבן ביקש להציע מפתח לפיו כל הסיפורים בקובץ שובצו באופן כמעט כרונולוגי לכתיבתם. לטענתו התיאור של שמשון האב בארצות התן הושאל מהתיאור של הפר בנוודים וצפע.
הערות שוליים

↑  אראלה בריפמן, ארצות התן לעמוס עוז. עיון משווה בשני נוסחים על פי חמישה סיפורים, אוניברסיטת חיפה, 1979, עמ' 1
1 2  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 48
1 2  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 55
1 2  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 57
1 2  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 61
↑  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 62
↑  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 54
↑  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 61
↑  עמוס עוז, ארצות התן, תל אביב: עם עובד בע"מ, 1975, עמ' 47
↑  גרשון שקד, גל חדש בסיפורת העברית, מסות על סיפורת ישראלית צעירה ה, 1971, עמ' 75
1 2 3  נורית גרץ, מונוגרפיה, ספרית פועלים, 1980, עמ' 115
↑  יגאל שוורץ, מכאן ומכאן, פרדס הוצאה לאור, 2020, עמ' 367
↑  ⁨?86^23£^^^^^) ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 4 מאי 1984 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
דסטין קלייר

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1982 (בן 42) גרפטון, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  אקדמיית אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה 
 בן או בת זוג:  Camille Keenan 
 פרופיל ב-IMDb
 
דסטין קלייר (באנגלית: Dustin Clare נולד; 2 בינואר 1982) הוא שחקן אוסטרלי.
קריירה

בין השנים 2006–2007, שיחק בתור ריילי וורד ב-48 פרקים של הסדרה בנות מקלאוד.  בשנת 2009, הוא גילם את הרוצח סידני כריסטופר דייל פלאנרי בסרט Underbelly: A Tale of Two Cities  וגם כשון בסדרה Satisfaction של Showtime Network (אוסטרליה).
התהילה העולמית שלו התרחשה כאשר כיכב בתפקיד גאניקוס, הגלדיאטור האלוף של בית בטיאטוס, בסדרה "ספרטקוס אלוהי הזירה". . הוא חזר לתפקידו כגאניקוס בשתי עונות ההמשך של ספרטקוס: דם וחול בשם ספרטקוס: נקמה וספרטקוס : מלחמת הארורים .
בשנת 2022 הופיע בסדרת הטלוויזיה, הקיץ של סאמר.
הוא זכה בפרס לוג'י על משחקו בסדרת הטלוויזיה "בנות מקלאוד".
חיים אישיים

קלייר נולד בגרפטון, הוא גדל בערים מקלין ובלינה, ניו סאות' ויילס. קלייר למד באקדמיה אוסטרליה המערבית לאמנויות הבמה בפרת', הוא סיים את לימודיו ב-2004.
הוא שימש כשגריר של פסטיבל הסרטים בוורמבין בשנת 2012.  הוא גם שגריר של קרן הסרט הלבן.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | The Eye of the Storm | אל"ם |  |
| 2013 | Goddess | רורי |  |
| 2014 | Sunday | צ'רלי |  |
| 2018 | Pacific Rim Uprising | ג'וזף בורק |  |

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Headland | גארת' וויליאמס | פרקים: #1.2, #1.3 |
| 2005 | All Saints | ריק פאלון | פרק: "התחלות חדשות" |
| 2006–2007 | בנות מקלאוד | ריילי וורד | תפקיד ראשי (עונות 6-7)  זכה בפרס לוג'י כסף עבור הכישרון הגברי החדש הפופולרי ביותר (2007) |
| 2007 | אייר אוסטרליה | סר צ'ארלס קינגספורד סמית' | מיני סדרת טלוויזיה |
| 2008–2010 | Satisfaction | שון | תפקיד ראשי (עונות 2-3)  מועמד, פרס Silver Logie לשחקן הטוב ביותר |
| 2009 | Underbelly: A Tale of Two Cities | כריסטופר דייל פלנרי | תפקיד חוזר (עונה 2), 8 פרקים |
| 2011 | ספרטקוס:אלוהי הזירה | גאניקוס | תפקיד ראשי |
| 2012 | ספרטקוס: נקמה | גאניקוס | תפקיד ראשי |
| 2013 | ספרטקוס: מלחמת הארורים | גאניקוס | תפקיד ראשי |
| 2014 | ANZAC Girls | סגן הארי מופיט | תפקיד ראשי |
| 2015 | Strike Back: Legacy | פייבר | תפקיד חוזר (עונה 5) |
| 2016 | Wolf Creel | סאליבן היל | תפקיד ראשי (עונה 1) |
| 2018 | Tidelands | פאט מקטיר | תפקיד חוזר |
| 2019 | רוזהייבן | החקלאי דן | 3 פרקים (עונה 3) |
| 2019 | Reef Break | ריצ'רד סטיילר | 5 פרקים |
| 2019 | דוקטור דוקטור | ג'רוד | עונה 4 |
| 2019 | גליץ' | מארק קלייטון-סטון | תפקיד חוזר (עונה 3) |
| 2020 | עדן | האקלברי | תפקיד חוזר |
| 2022 | הקיץ של סאמר | תומו גיבסון | תפקיד חוזר |
הערות שוליים

↑  "Riley Ward (Dustin Clare)". NineMSN. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2012. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Episode List - McLeod's Daughters". IMDB. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Channel Nine - Underbelly". Channel Nine Australia. אורכב מ-המקור ב-16 במאי 2012. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Cast of Satisfaction - Sean". Showtime Networks AU. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reynolds, Mike. "Australian Actor Dustin Clare To Play Lead Role In Starz's 'Spartacus' Prequel". Multichannel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-12.
↑  "'Wolf Creek' star Dustin Clare joins newly re-titled 'Pacific Rim: Uprising'". IF Magazine (באנגלית אמריקאית). 2017-03-06. נבדק ב-2020-04-12.
↑  Aeron Mer Eclarinal, Surviving Summer: All 18 Main Actors Who Appear In the Show (Photos), The Direct, ‏2023-09-18 (באנגלית)
↑  "Dustin Clare gets Satisfaction". TV Tonight (בAustralian English). 2008-07-01. נבדק ב-2020-04-12.
↑  "Q&A with Dustin Clare". NineMSN. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2012. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dustin Clare Makes His Mark" (PDF). WAAPA Alumni Newsletter. WAAPA. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 במרץ 2012. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dustin Clare Warrambeen Film Festival Ambassador". Warrambeen Film Festival. ארכיון מ-2021-12-19. נבדק ב-9 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dustin Clare". White Ribbon New Zealand (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5328018  BnF: cb169419781 (data)  GND: 1155972112  ISNI: 0000 0003 5603 9281  LCCN: no2011141895  NKC: xx0218822  SUDOC: 196342392  VIAF: 176114159   WorldCat (עם VIAF): 176114159
דלתא 1000

הדלתא 1000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-8 שיגורי לוויינים בין 1972 ל-1975. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 1.
לכל גרסאות הדלתא 1000 היו אותם מגברים ואותו שלב ראשון. השלב הראשון היה שלב Extended Long Tank Thor שהיה שדרוג של הLong Tank Thor שהיה בעצמו נגזרת של טיל התור המקורי. לשלב הראשון נוספו ארבעה, שישה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2.
לשב שני השתמשו בשלבים מתאימים ליעדי המשימה. שלושה שיגורים השתמשו בשלב שני מסוג דלתא F (לשיגור אקספלורר 47, 50 ו-51), ובשיגורים האחרים השמשו בשלב חדש בשם דלתא P.
במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E (לשיגורים אל מעבר למסלול לווייני נמוך).
שיגורי הדלתא 1000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. שמונה שיגורים בוצעו וכולם הושלמו בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים
דף לפרד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שפילד 
 מוקד פעילות:  שפילד, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 סוגה:  הארד רוק, הבי מטאל, גלאם מטאל
 חברת תקליטים:  איר מיוזיק, איילנד רקורדס, מרקורי רקורדס 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2019) 
 www.defleppard.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ריק סאבג' ג'ו אליוט ריק אלן פיל קולן ויויאן קמפבל
 חברים לשעבר
 פיט וילס טוני קנינג סטיב קלרק פרנק נון
 
דף לפרד (באנגלית: Def Leppard) היא להקת הארד רוק בריטית שהוקמה ב-1977 בשפילד שבאנגליה. הלהקה השתייכה בתחילת דרכה לגל החדש של הרוק הכבד הבריטי אולם הגיעה לשיא הצלחתה בשנות ה-80 כאשר הוציאה מספר אלבומים קלילים יותר בסגנון הגלאם מטאל.
משנת 1992, הרכב הלהקה הוא: ג'ו אליוט (סולן הלהקה), פיל קולן (גיטריסט), ויויאן קמפבל (גיטריסט), ריק סאוואג' (בסיסט) וריק אלן (מתופף).
אלבומי הלהקה

ההצלחה המסחרית של הלהקה הייתה בין השנים 1980 עד 1990 המוקדמות. האלבום הראשון On Through the Night הוא בין האלבומים הכבדים ביותר שדף לפרד הוציאה ונחשב לקלאסיקה של המטאל, מוכר כאלבום פלטינה, למרות זאת, חברי הלהקה הצהירו פעמים רבות כי אינם אוהבים את האלבום הזה ומחשיבים את High 'n' Dry כאלבום הראשון שלהם חוץ מביצוע של שני שירים מתוך האלבום הראשון שלהם בהופעות חיות, כמו Wasted ו-Rock Brigade הם לגמרי מתעלמים משאר השירים.
בשנת 1981 האלבום High 'n' Dry שהופק על ידי המפיק רוברט 'מאט' לאנג, שעזר להם להתחיל להגדיר את הסגנון שלהם ולגלות את הקול של ג'ו אליוט הסולן. האלבום הוציא מיטב להיטים, הבולט ביותר הוא Bringin' On the Heartbreak שהיה לאחד הקליפים הראשונים בתחום המטאל ששודרו בשנת 1982.
אלבום הסטודיו השני של הלהקה נקרא Pyromania בשנת 1983, עם הסינגל המוביל מהאלבום: Photograph, שהפך את דף לפארד לשם בית בתחום המוזיקה. בשנת 2004, האלבום דורג במספר 384 מתוך 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין הרולינג סטונס הגדולים של כל הזמנים. החל מהאלבום השני הלהקה התחילה להוציא אלבומים קלילים יותר, עם צליל מאוד מזוהה, וכבשה כליל את שוק הרוק של שנות ה-80 אשר הצלחתם סחררה רבים בתחום המוזיקה, וסחפה מיליוני מעריצים בכל העולם שהכתירו את האלבומים כטובים ביותר שנעשו אי-פעם בתחום המוזיקה. האלבום המזוהה ביותר עם ההצלחה הוא:
Hysteria, אלבום רביעי זה יצא בשנת 1987 והגיע לפסגת מצעדי האלבומים של ארצות הברית ובריטניה, המכירות לאלבום זה גרפו 12 פעמים אלבום פלטינה בארצות הברית והאלבום מכר למעלה מ-20 מיליון עותקים בכל העולם. האלבום המפורסם שחרר 7 להיטי סינגל הנכללים במקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי מתוך 100 שירים: "Love Bites", לצד השיר המזוהה עם הלהקה, "Pour Some Sugar On Me", "Hysteria", "Armageddon It", "Animal", "Rocket".
הלהקה הוציאה עשרה אלבומים עד 2002, כשהאלבום העשירי נקרא בהתאם, "X".
ב-2006 הוציאה הלהקה אלבום גרסאות כיסוי ללהיטי רוק משנות ה-70.
ביוני 2011, הוציאה הלהקה את אלבום ההופעות הראשון שלה, Mirrorball הכולל שלושה שירים חדשים.
משבר מתופף הלהקה

הלהקה הצליחה להתגבר, כנגד כל הסיכויים, על קשיים רבים בתחילת הקריירה שכל להקה אחרת הייתה עלולה להתפרק בעקבותם. שכן, ריק אלן, המתופף, איבד את ידו בתאונת דרכים בשנות ה-80. אלן הצליח להתגבר על המגבלה ולאחר עידוד מחברי הלהקה שהיו חבריו הקרובים ביותר ובתמיכת המשפחה, חזר ריק לתופף, באמצעות מערכת תופים מיוחדת שיוצרה עבורו, בה נעשה שימוש גדול יותר ברגליים. הגיטריסט,
סטיב קלארק, מת ב-1991 כתוצאה משילוב של כדורים נגד דיכאון ואלכוהול.
מכירות והצלחה

להקה זו הייתה אחת מהלהקות המצליחות והמפורסמות ביותר בשנות ה-80, הלהקה היא אחת מהיחידות שהצליחו להישאר ביחד עוד משנות ה-80 ומצליחה עד היום להמשיך ליצור להיטי רוק ולסחוף אלפי מעריצים בכל העולם. האלבומים שלהם הפכו לאגדה ולבין המצליחים ביותר בתחום הרוק, השירים שהפכו ללהיטי בלדות רוק ומטאל ובין השאר המנוני רוק זכורים, זכו להשמעות רבות ברדיו וטיפסו למקומות הראשונים במצעדים בעולם. בתור אחת מלהקות האמנים הנמכרות ביותר בעולם המוזיקה, דף לפארד מכרה יותר מ-100 מיליון אלבומים מסביב לעולם, עם שני אלבומי פלטינה עבור Hysteria ו-Pyromania. הלהקה היא אחת מתוך 5 להקות הרוק עם שני אלבומי סטודיו מקוריים שמכרו למעלה מ10 מיליון עותקים בארצות הברית.
דף לפארד ממשיכה להופיע באצטדיונים, באולמות עצומים ופסטיבלי רוק עולמיים.
חברי הלהקה > חברי הרכב בהווה

ג'ו אליוט – שירה, גיטרה, קלידים (1977–היום)
פיל קולן – גיטרה, קולות רקע (1982–היום)
ויויאן קמפבל – גיטרה, קולות רקע (1992–היום)
ריק סאבג' – גיטרת בס, גיטרה, קולות רקע, קלידים (1977–היום)
ריק אלן – תופים, קולות רקע (1978–היום)
חברי הלהקה > חברי הרכב בעבר

סטיב קלארק – גיטרה, קולות רקע (1978–1991)
פיט וילס – גיטרה, קולות רקע (1977–1982)
טוני קנינג – תופים (1977–1978)
פראק נון – תופים (1978)
ג'ו אליוט
פיל קולן
ריק אלן
ריק סאוואג'
ויויאן קמפבל
סטיב קלארק
דיסקוגרפיה

On Through the Night ‏ (1980)
High 'n' Dry ‏ (1981)
Pyromania ‏ (1983)
Hysteria ‏ (1987)
Adrenalize ‏ (1992)
Retro Active ‏ (1993)
Vault: Def Leppard Greatest Hits (1980–1995) ‏ (1995)
Slang ‏ (1996)
Euphoria ‏ (1999)
X ‏ (2002)
Yeah! ‏ (2006)
Songs from the Sparkle Lounge ‏ (2008)
Mirrorball: Live And More ‏ (2011)
Def Leppard ‏ (2015)
Diamond Star Halos ‏ (2022)
דומניקו פיורבנטי

דומניקו פיורבנטי (באיטלקית: Domenico Fioravanti; נולד ב-31 במאי 1977), הוא שחיין איטלקי בעבר. אלוף אולימפי, בעל שתי מדליות זהב במשחי החזה (סידני 2000), סגן אלוף העולם (פוקואוקה 2001) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה.
פיורבנטי הוא השחיין האיטלקי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.
ביוגרפיה

פיורבנטי גדל בנוברה, שבפיימונטה. הוא החל להשתתף בתחרויות שחייה בגיל 9 ושנה לאחר מכן החל להתאמן בכל יום.
בשנת 1995 השתתף לראשונה באליפות אירופה בשחייה.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בשנת 1999 זכה פיורבנטי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.34 דקות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד ביולי 2000 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.02 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.87 דקות, אחרי דמיטרי קומורינקוב מרוסיה (2:13.09 דקות) וחלפני מקסים פודופריגורה מאוסטריה (2:15.07 דקות).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת סידני (2000) זכה פיורבנטי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 1:00.46 דקות, לפני אד מוזס מארצות הברית (1:00.73 דקות) ורומן סלודנוב מרוסיה (1:00.91 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.87 דקות לפני טרנס פרקין מדרום אפריקה (2:12.50 דקות) ובן ארצו דוויד רמולו (2:12.73 דקות). ובכך היה לשחיין האיטלקי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.
ביוגרפיה > סגן אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה שביפן בשנת 2001 זכה פיורבנטי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.47 דקות, אחרי רומן סלודנוב (1:00.16 דקות) ולפני אד מוזס (1:00.61 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.72 שניות, אחרי אולג ליסוגור מאוקראינה (27.52 שניות) ורומן סלודנוב (27.60 שניות).
שיאים אישיים

50 מטר חזה: 27.72 שניות
100 מטר חזה: 1:00.46 דקות
200 מטר חזה: 2:10.87 דקות
דלתא 3000

הדלתא 3000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-35 שיגורים בין 1975 ל-1989. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 3.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor בעל מנועי RS-27 (ששימש גם בדלתא 2000), לו נוספו שלושה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-4 (במקום הקסטור-2 המיושן ששימש בטילי דלתא קודמים) להגדלת יכולת הנשיאה.
לשלב שני היו שתי אופציות: או שלב דלתא P ששימש בטילי דלתא קודמים או שדרוג של השלב שנקרא דלתא K. במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E או 48B.
שיגורי הדלתא 3000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. מתוך 35 שיגורים שניים נכשלו ואחד נכשל חלקית (לא הביא את הלוויין למסלול הרצוי).
ראו גם

משגר לוויינים
דלתא 4000

הדלתא 4000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשני שיגורים ב-1989 וב-1990. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 4. עם זאת הגרסה היחידה ששוגרה היא דלתא 4925. לבניית הטיל השתמשו בחלקים ישנים של טילי דלתא קודמים שהחלו לצאת משירות וחלקים מהדלתא 6000 (גרסה של הדלתא 2) שרק נכנס אז לשירות.
השלב הראשון של המשגר היה שלב Extended Long Tank Thor ששימש בדלתא 1000 בעל מנוע RS-27 לו נוספו תשעה מאיצים מסוג קסטור-4A (שיפור של הקסטור-4 ששימש בדלתא 3000). השלב השני היה שלב דלתא K. בשלב שלישי שימש שלב סטאר-48B.
שני שיגורי הדלתא 4925 בוצעו ב-LC-17B מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים