stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוסטייה-סנט-מארי

| --- | --- |
סמל מוסטייה-סנט-מאריסמל מוסטייה-סנט-מארי

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור
 מחוז:  אלפ-מריטים
 שטח:  87.97 קמ"ר
 גובה:  631 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  706 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  7.9 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  43°50′54″N 6°13′19″E﻿ / ﻿43.84833°N 6.22194°E﻿ / 43.84833; 6.22194
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.ville-moustiers-sainte-marie.fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מוסטייה סנט-מארי(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי מוסטייה סנט-מארי(למפת פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור רגילה) מרסיי אביניון טולון ניס גאפ דין-לה-בן מונקו אוקסיטניה אוברן-רון-אלפ איטליה הים התיכוןמוסטייה סנט-מארי(למפת פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור מוגדלת) מרסיי אביניון טולון ניס גאפ דין-לה-בן מונקו אוקסיטניה אוברן-רון-אלפ איטליה הים התיכוןמוסטייה סנט-מארי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מוסטייה-סנט-מארי (בצרפתית: Moustiers-Sainte-Marie) הוא כפר וקומונה בדרום צרפת, ליד קניון ורדון, שנבחר לאגודת ״הכפרים הכי יפים של צרפת"(צר'). הכפר הקטן, הקיים מאז ימי הביניים, שוכן על מתלול סלעי של אבן גיר. בלב הכפר נובע מעין ומתחתיו מפל מים קטן.
היסטוריה

החל מהמאה ה-5 התגוררו נזירים מתבודדים במערות במצוקים שמעל מקום הכפר הנוכחי. במאות ה-9 וה-10 היה האזור תחת שלטון מוסלמי, ותושבי הסביבה מצאו מחיה במערות שקודם שימשו את הנזירים. לאחר סיום השלטון המוסלמי החלה פריחה באזור. במאות ה-12 וה-13 קם הכפר: נבנו ביצורים, כנסיות ובתי מגורים. במאה ה-16 הייתה תקופת פריחה לכפר, תודות לפריחת תעשיות שהתבססו על אנרגיית המים, כמו בורסקאות, ייצור ניר[דרושה הבהרה] ועוד. במאות ה-17 וה-18 הייתה מוסטייה סנט-מארי מרכז תעשיית הפייאנס (אנ') הצרפתית.
היסטוריה > יעד לעולי רגל

כנסיית Notre Dame de Beauvoir נבנתה במקום בו עמדה כנסייה כבר במאה ה-5, מלמדת על הקדושה שיוחסה למקום ועל היותו יעד לעליה לרגל בציפייה לנס.
הכוכב המוזהב

הכוכב המוזהב תלוי בגובה רב על שרשרת באורך 225 המתוחה בין שני מצוקים. האגדה המקומית מספרת שבתקופת מסעי הצלב נשבה אביר יליד המקום, בוזון דה בלקס (Bozon de Blacas), בידי המוסלמים. הוא נדר נדר לתלות כוכב מעל הכפר, וכך עשה לאחר שהשתחרר. הכוכב והשרשרת המקוריים הוחלפו מספר פעמים לאורך הדורות. הם נתלו מחדש בפעם האחרונה בתחילת המאה ה-21.
אתרים בכפר

מוזיאון הפייאנס (faïence), בו מוצגות דוגמאות של פייאנס מתקופת הפריחה של התעשייה במקום.
כנסיית עליית מרים לשמיים, כנסייה רומנסקית מהמאה ה-12. הכנסייה מוכרזת כאתר מורשת צרפתי (Monument historique)(צר')
גבוה מעל הכפר נמצאת כנסיית "גבירתנו של הנוף" ( Notre-Dame-de-Beauvoir) שהייתה יעד לעולי רגל. הכנסייה, מהמאה ה-16, מוכרזת כאתר מורשת צרפתי.
הכוכב המוזהב התלוי בגובה רב מעל הכפר.
אתרים בסביבה

קניון ורדון
האגם המלאכותי של סנט קרואה ( Sainte Croix)
שדות הלבנדר של רמת ולנסול (Valensole)
גלריה

על רקע קניון ורדון.
מצוקי הקניון נישאים מעל הכפר, באמצע נראה הכוכב המוזהב.
הכוכב המוזהב.
מרכז הכפר.
כנסיית עליית מרים לשמיים.
מוזיאון פילדלפיה לאמנות

| --- | --- |

מוזיאון פילדלפיה לאמנות, הכניסה הראשית, במהלך חופשת חג המולד.
 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 מיקום:  פילדלפיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  Anna H. Wilstach, William P. Wilstach 
 מבקרים בשנה:  775,043 (נכון ל־2016)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1876
 תאריך פתיחה רשמי:  1876 
 אדריכל:  הוראס טרומבאואר, Zantzinger, Borie & Medary, פאול פיליפ קרט, ג'וליאן אבל 
 סגנון אדריכלי:  התחייה היוונית, אר דקו 
 קואורדינטות:  39°57′57″N 75°10′53″W﻿ / ﻿39.965833333333°N 75.181388888889°W﻿ / 39.965833333333; -75.181388888889
 www.philamuseum.org
  (למפת פילדלפיה מוגדלת) מוזיאון פילדלפיה לאמנות(למפת פילדלפיה רגילה) מוזיאון פילדלפיה לאמנות
 
מוזיאון פילדלפיה לאמנות
מוזיאון פילדלפיה לאמנות (באנגלית: Philadelphia Museum of Art; בקיצור: PMoA) הוא אחד המוזיאונים לאמנות הגדולים בארצות הברית. הבניין הנוכחי שלו, בצורת שלושה מקדשים יוונים מקושרים, נפתח בשנת 1928. ג'וליאן אבל (אנ'), המתכנן הראשי והבוגר האפרו-אמריקאי הראשון של בית הספר לעיצוב (אנ') של אוניברסיטת פנסילבניה, קיבל השראה מהמקדשים שראה בעת שנסע ליוון.
המוזיאון הוקם בשנת 1876 ונמצא בקצה המערבי של שדרת בנג'מין פרנקלין פארקוויי (אנ') בפילדלפיה. באוספים שלו יותר מ-225,000 יצירות.
בין המוצגים במוזיאון "אפיפניה" (1475) מאת הירונימוס בוש, "שריפת בתי הפרלמנט (אנ')" מאת ויליאם טרנר (1835) "המתרחצות הגדולות" (1906) מאת פול סזאן, וכן אוסף גדול מיצירות מרסל דושאן שנתרם על ידי לואיז וולטר ארנברג (אנ'), ובהם "הזכוכית הגדולה", "נתון".
בקומה העליונה, מבקרים נושמים תרבויות אחרות בזמנים דרך יותר מ-80 חדרים תקופתיים, מהמנזר מימי הביניים ועד המקדש הינדי (אנ'). אולם המדרגות הגדול כולל מוזיקה חיה, קוקטיילים וכיבוד קל. ימי שישי האחרונים של כל חודש, הם חגיגיים אף יותר, עם הופעות ופעילויות בנושאים שונים.
המוזיאון בקולנוע

מוזיאון פילדלפיה לאמנות זכה לפרסום בקהל הרחב לאחר שעל מדרגותיו צולמה אחת מהסצנות בסרט רוקי, בה נראה סילבסטר סטאלון באגרופים קמוצים וידיים מונפות.
הערות שוליים

↑  VISIT PHILADELPHIA, Philadelphia Museum of Art
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266570605171  BIBSYS: 90135750  BNE: XX143371  BnF: cb118668984 (data)  CANTIC: a11135256  CiNii: DA01461891  GND: 235279-5  ICCU: VEAV020821  ISNI: 0000 0004 0453 6400  LCCN: n79005616  LNB: 000062677  MusicBrainz: 4686e84d-3210-4e3d-bc4d-f172b573b422  NDL: 00629091  NKC: ko2003192609  NLA: 35420649  NSK: 000204583  RERO: 02-A000185619  SELIBR: 126282  SUDOC: 026418142  Trove: 946525  ULAN: 500214534  VcBA: 494/1701  VIAF: 137352121   WorldCat (עם VIAF): 137352121 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיאונים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיהאי קראוס

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1897 פנצ'בו, סרביה 
 פטירה:  3 בנובמבר 1940 (בגיל 43) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיהאי קראוס (בהונגרית: Krausz Mihály; פנצ'בו, 11 באפריל 1897 – בודפשט, 3 בנובמבר 1940) היה מלחין יהודי-הונגרי. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם היה כותב אופרטות ופזמונאי פופולרי ביותר בעיקר בשטחים דוברי הונגרית וגרמנית. נפטר בגיל צעיר.
ביוגרפיה

מיהאי קראוס נולד במשפחה יהודית. לאביו היה מפעל לייצור פטיפונים.
קראוס התחיל להלחין בגיל שלוש עשרה. הוא היה תלמידם של ויקטור הרצפלד וזולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא החל את דרכו כמלחין קלאסי. בשנת 1916 זכה בפרס על מיסה שכתב. הוא כתב נונט (קומפוזיציה לתשעה כלים או לתשעה קולות) עבור כלי מיתר וכלי נשיפה.
ב־22 במאי 1919 הייתה הצגת הבכורה בבית האופרה של בודפשט ליצירה הבימתית הרצינית היחידה שלו, האופרה "מריקה". שילוב הסגנון ההונגרי עם וריזמו, היצירה הועלתה אז שבע פעמים. זו הייתה בכורת האופרה היחידה בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
משנת 1923 עבד אך ורק בהלחנת אופרטות, מוזיקה לסרטים וכתיבת להיטים. הוא התגורר תחילה בווינה ואחר כך בברלין. עבודותיו שהתבססו בעיקר על טקסטים גרמניים, הועלו לראשונה בערים אלה, לפעמים כמה יצירות חדשות בשנה. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה בשנת 1927 עם האופרטה:Eine Frau von Format, כלומר "האישה המלכותית". היו לו כמה בכורות בבודפשט בשנות השלושים. "הרפסודיה ההונגרית" בעלת שלוש המערכות "השושן הצהוב" על פי הדרמה של לאיוש בירו. כל כל שלוש המערכות שלה.  זו הועלתה לראשונה על ידי תיאטרון האופרטה של בודפשט בשנת 1934, אך הוא יצר גם גרסה גרמנית שלה (Die gelbe Lilie. Ungarische Rhapsodie).
קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה [17B‏ – 4–17].
יצירותיו > הבימתיות

מריקה (אופרה במערכה אחת, 1919)
Bajazzos Abenteuer (1923)
Pußtaliebchen (1924)
Eine Frau von Format (1927).(בעברית: האישה המלכותית 1934)
Yvette und ihre Freunde (1927)
Glück in der Liebe (1927)
Die Frau in Gold (1928)
Das Herrgottslied(1930)
Die Lindenwirtin (1933)
נעלי בית (1933
שושן צהוב (1934, בגרמנית Die gelbe Lilie 1934)
Der Schwarze Schmetterling (1935)
גלימה אחרי הגשם (1936)
Verzeih, daß ich dich lieb ' (1937)
דיקסי (1938)
מריון (1940)
יצירותיו > מוזיקה לסרטים

Der Kaufmann von Venedig (סרט גרמני, 1923)
Panik in Chicago (סרט גרמני, 1931)
Mädchen zum Heiraten (סרט גרמני, 1932)
Marry Me (סרט בריטי, 1932)
לקריאה נוספת

אמאדה נמט: תולדות האופרטה ההונגרית. 2002. ISBN 9633750806
בנצה סאבולצ'י – אלדאר טוט: לקסיקון המוזיקה העורך הראשי: דנס ברטה . II. כרך. בודפשט, 1965.
לקסיקון אמנות הבמה הונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי
Oesterreichisches Musiklexikon
מיכאל קראוס = Der Humorist (בדצמבר 1924)
הערות שוליים

↑  A német változat műfaji meghatározása.
↑  Öröklét
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810657955405606  GND: 1017714541  ISNI: 0000 0004 3074 1504  LCCN: n2012072173  LNB: 000290089  MusicBrainz: 2ce7f9b9-e015-4bd2-97a4-cea2b9cdb276  NKC: mzk2014810010  VIAF: 221132323   WorldCat (עם VIAF): 221132323
מיהאי רונאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בנובמבר 1879 אגר, הונגריה 
 פטירה:  10 בינואר 1945 (בגיל 65) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Rosenberg Miksa 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השכלה:  האוניברסיטה לרפואה וטרינרית בבודפשט (1901) 
 בן או בת זוג:  אמה האוזר (1911–1945) 
 מספר צאצאים:  2 
 
מיהאי רונאי (במקור מיקשה רוזנברג, בהונגרית: Rónai Mihály; אגר, 18 בנובמבר 1879 – בודפשט, 10 בינואר 1945) היה וטרינר, יועץ וטרינרי ראשי, סופר, נובליסט, פובליציסט. אביו של הסופר, המשורר והמתרגם מיהאי אנדראש רונאי, בעלה של הרופאה אמה האוזר, אחיו של הצלם דנש רונאי אחיה של השחקנית הרמין רונאי, בן דודו של הצלם אלדאר סקיי. מיהאי רונאי רעייתו ובנו הצעיר באלינט ניספו בשואה.
קורות חיים

מיקשה רוזנברג נולד במשפחה יהודית כבנם של האופה פיליפ רוזנברג ושל לינה בלייר. הוא סיים את בית הספר היסודי בעיר בקש ואת בית הספר התיכון בגיולה. בתקופה זו המאפייה של הוריו פשטה רגל והם עברו לבודפשט. אביו עבד כמבקר כרטיסים, בעוד שהוא קיבל עבודה בסדנת נפחות ונרשם לאקדמיה הווטרינרית המלכותית (היום נקרא המוסד בקיצור: ÁTE). בשנת 1901 קיבל תעודה ברפואה וטרינרית. הוא הצטרף לשירות הציבורי של עיריית בודפשט באוגוסט 1901 והחל לעבוד בבית המטבחיים הציבורי.
בין השנים 1902–1908 הופיעו רבים מסיפוריו הקצרים ומאמריו העיתונאיים בעמודיהם של נפסבה, "חוג קוראי נפסבה", "פשטי הירלאפ", "השבוע", "יום רביעי" וניוגט. באותה תקופה הוא היה מוכר ומוערך כמו סופרים ועיתונאים מוכרים כלאיוש נאג' וג'רג' בלני. עד מהרה איבד את שמיעתו ומאז הפסיק לכתוב.
משנת 1905 ניהל את משחטת הסוסים שנפתחה בניהולו ומאותה השנה עד 1914 ערך את כתב העת "סקירת בית המטבחיים" (Slaughterhouse Review) מטעם אלברט ברויאר. היה זה גם כן ברויאר שהכיר לו את הנוהג של פיקוח וטרינרי על שחיטת בעלי חיים ועל מוצרי בשר (כמזון) ועזר לו להוציא לאור את "ספר מפקחי הבשר" שנכתב במשותף עם ינה ואמוש (במקור: ויינר). רונאי השיג ספרי לימוד וקיים קורסים שבאמצעותם השפיע על מערכת הבדיקות והפיקוח על הבשר בהונגריה לטווח הארוך כמו כן ארגן את השירות המדעי המודרני לפיקוח על המזון הציבורי בבודפשט כווטרינר ראשי מוביל. בסתיו 1918 הוא ייסד את "האיגוד המקצועי של וטרינרים בהונגריה" וערך את העיתון הרשמי של האיגוד המקצועי "ענייני ציבור וטרינרים" (Állatorvosi Közügy).
בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית כנציג האיגודים המקצועיים באספת המורים של האוניברסיטה לרפואה וטרינרית ב-5 במאי 1919, הוא הציג את דרישותיו לארגון מחדש של החינוך באוניברסיטה, כולל סמסטר מעשי בקואופרטיב, שאומץ מיד על ידי ינה המבורגר שהיה קומיסר העם (שר) לענייני חקלאות.
ב-10 בינואר 1945 הוא נורה למוות על ידי אנשי מפלגת צלב החץ בכיכר פרנץ ליסט יחד עם אשתו ועם בנו הצעיר. מאוחר יותר הוצא מקברו והובא למנוחות ב-15 במרץ בשנה שלאחר מכן בחלקת החללים של בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. אשתו הייתה אמה האוזר (1886–1945), רופאה, איתה התחתן ב-5 ביוני 1911 בבודפשט.
ילדיהם:
מיהאי אנדראש רונאי (1913–1992) היה סופר, משורר ומתרגם. אשתו הייתה מריאן גאבור (1917–2014), שהייתה ציירת.
באלינט רונאי (1918–1945) היה מתמחה בעריכת דין.
עבודותיו העיקריות

בטהובן-ביטר ואחרים (בודפשט, 1903)
בתי המטבחיים הציבוריים וירידי בעלי חיים של הבירה בודפשט (בודפשט, 1903)
ספר פקחי הבשר (בודפשט, 1910; מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת: בודפשט, 1914)
Constitutio melanotica (בודפשט, 1927)
לקריאה נוספת

מיהאי רונאי בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
התמונה המתארת אותו נמצאת באתר centropa.org
דחנש קאראסון: גדולי הבריאות של בעלי חיים בהונגריה: ד"ר מיהאי רונאי. (1945-1879) במלאת 100 שנה להולדתו (1980) כתב העת לווטרינרים הונגרים, כרך 35, מספר 12, 807-804.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969
יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése az egri izraelita hitközség születési akv. 54/1879. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 2092/1945. folyószáma alatt".
↑  "Rónai Mihály és Gábor Ignác családjának vértanú-temetése". Világ. 1946-03-15. p. 3.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 717/1911. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8002 3982  VIAF: 121463792   WorldCat (עם VIAF): 121463792
מוכרים את היטלר (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רוברט האריס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פשע אמיתי
 נושא:  יומני היטלר 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הדר
 תאריך הוצאה:  1986
 מספר עמודים:  320
 הוצאה בעברית
 תאריך:  1991
 תרגום:  עמנואל לוטם
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-571-14726-7
 
מוכרים את היטלר (באנגלית: Selling Hitler) הוא ספר מאת רוברט האריס, המסקר את פרשת זיוף יומני היטלר.
האריס כתב את הספר זמן קצר לאחר סיום הפרשה, על בסיס תחקיר שערך, וראיונות עם דמויות מפתח בפרשה. הספר מתמקד בעיקר בשתי דמויות המפתח בפרשה: הזייפן החובב קונרד קויאו אשר זייף את היומנים, והעיתונאי גרד היידמן, שתמימותו יחד עם האובססיה שלו למזכרות מימי גרמניה הנאצית, גרמו לו לרכוש את היומנים המזויפים.
ב-1991 עובד הספר למיני-סדרה באותו השם, עם ג'ונתן פרייס בתפקיד היידמן ואלכסיי סייל בתפקיד קויאו. באותה שנה תורגם הספר לעברית בידי עמנואל לוטם ויצא לאור בישראל בהוצאת הדר.
מונסתיר

| --- | --- |
סמל מונסתיר

נוף מונסתיר ממגדל ההגנה (ריבאט) בעיר
 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 מחוז:  מונסתיר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  93,306 (2014)
 קואורדינטות:  35°46′10″N 10°49′10″E﻿ / ﻿35.769444°N 10.819444°E﻿ / 35.769444; 10.819444
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.commune-monastir.gov.tn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת תוניסיה מוגדלת) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןמונסתיר(למפת תוניסיה רגילה) תוניס ג'רבה קירואן ביזרטה ספקס סוסה קרתגו גאפסה לוב אלג'יריה הים התיכוןמונסתיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מונסתיר (בערבית: منستير, מתוך המילה היוונית μοναστήριον, "מנזר") היא עיר בתוניסיה, בירת מחוז מונסתיר באזור המרכזי-מזרחי במדינה, הסאחל (אנ'). העיר נמצאת 20 קילומטרים מדרום לסוסה ו-162 קילומטרים מדרום לבירת המדינה, תוניס. מונסתיר החלה כנמל דייגים, והפכה בהמשך לעיר תיירותית משגשגת.
גאוגרפיה

מונסתיר היא חצי אי המוקף על ידי הים התיכון משלושה צדדים. מדרום לחצי האי שוכן מפרץ מונסתיר שנמתח עד כף ראס דימס. במונסתיר נופים מגוונים - חופים סלעיים וחוליים ורכס צוקים באורך שישה קילומטרים.
היסטוריה

מונסתיר הוקמה על הריסות העיר הפיניקית "ראש-פנת" (כף הפינה), שהפכה לעיר הרומית רוספינה (אנ') המוזכרת אצל סטראבון. בעיר נמצא מגדל ההגנה (ריבאט) של מונסתיר, ששימש בעבר כדי לאתר ספינות אויב ביזנטיות. מגדל ההגנה של מונסתיר היה במהלך שנות השבעים של המאה העשרים אחד מאתרי הצילום של הסרט בריאן כוכב עליון.
תחבורה

העיר נמצאת בתוואי קו המטרו החשמלי של אזור הסאחל. מהעיר פועלים קוי אוטובוס לתוניס.
נמל התעופה הבינלאומי חביב בורגיבה – מונסתיר משרת טיסות מרוב מדינות מערב אירופה.
אקלים

מונסתיר שוכנת באזור בעל אקלים ים-תיכוני עם קיץ חם (Csa). החורפים באזור מתונים ויש מיעוט של משקעים. האקלים באזור מתון הרבה יותר מהאזורים הפנימיים של תוניסיה, שארבעים אחוזים ממנה הם חלק ממדבר סהרה. הטמפרטורה הממוצעת במהלך היום בחודשי הקיץ (יוני, יולי, אוגוסט) היא כ-30 מעלות, ובחודשי החורף (דצמבר, ינואר, פברואר) היא עומדת על כ-15 מעלות.
| אקלים במונסתיר> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במונסתיר> ינואר.27.0.16.5.8.2.0.2.44.6 | אקלים במונסתיר> פברואר.31.1.17.1.8.7.0.1.25.0 | אקלים במונסתיר> מרץ.37.1.19.1.10.6.1.9.30.4 | אקלים במונסתיר> אפריל.37.5.21.5.12.9.4.5.21.1 | אקלים במונסתיר> מאי.43.6.25.1.16.3.8.2.17.4 | אקלים במונסתיר> יוני.47.0.29.1.19.9.12.4.4.9 | אקלים במונסתיר> יולי.46.9.32.3.22.5.15.1.1.6 | אקלים במונסתיר> אוגוסט.47.0.32.8.23.6.14.3.10.1 | אקלים במונסתיר> ספטמבר.43.0.29.7.21.6.13.9.46.6 | אקלים במונסתיר> אוקטובר.39.5.26.3.18.3.7.3.54.6 | אקלים במונסתיר> נובמבר.31.7.21.5.13.2.0.2.38.0 | אקלים במונסתיר> דצמבר.29.7.17.8.9.4.-1.9.45.0 | אקלים במונסתיר> שנה.47.0.24.1.15.4.-1.9.339.3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Institut National de la Météorologie (precipitation days/humidity/sun 1961–1990)
כלכלה

הכלכלה בעיר מתחלקת לשני סקטורים עיקריים: חקלאות ותיירות. שמונים ושישה אחוזים מהאדמה באזור משמשים לחקלאות, ומאות אלפי טונות של תוצרת חקלאית מיוצרים באזור מדי שנה, מיוצאים למדינות אחרות ונמכרים בשוק התוניסאי.
סקטור התיירות גם הוא מרכזי מאוד בכלכלת העיר, בה קיימים יותר מחמישים מלונות ואליה מגיעים רבבות תיירים בשנה על מנת לראות את הריבאט, את המסגד הגדול, את מאוזוליאום בורגיבה, את השוק, את האיים הסמוכים ואת החופים. למונסתיר נמל תעופה בינלאומי, תחנת רכבת ומטרו המחבר אותה לסוסה ולמהדיה הסמוכות.
מלונות במונסתיר
ילידי המקום

חביב בורגיבה (1903–2000) - נשיא תוניסיה הראשון, מונצח בעיר בדרכים שונות בהן נמל התעופה, תחנת המטרו בעיר ומאוזוליאום.
האדי נוירה (1911–1993) - ראש ממשלת תוניסיה השני.
מוחמד מזאלי (1925–2010) - ראש ממשלת תוניסיה השלישי.
ג'אווהר מנארי (1976–) - כדורגלן תוניסאי.
חמזה יונס (1986–) - כדורגלן תוניסאי.
ערים תאומות

אלו הן הערים התאומות של מונסתיר:
טג'יקיסטן דושנבה, טג'יקיסטן
טורקיה מניסה, טורקיה
גרמניה מינסטר, גרמניה
צרפת סנט אטיין, צרפת
מרוקו תטואן, מרוקו
אלג'יריה תיזי ווזו, אלג'יריה
הערות שוליים

↑  סטראבון, גאוגרפיקה, 17.3.12
↑  "Les normales climatiques en Tunisie entre 1981 2010" (בצרפתית). Ministère du Transport. אורכב מ-המקור ב-19 בדצמבר 2019. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Données normales climatiques 1961-1990" (בצרפתית). Ministère du Transport. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2019. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Les extrêmes climatiques en Tunisie" (בצרפתית). Ministère du Transport. אורכב מ-המקור ב-21 בדצמבר 2019. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Monastir : présentation et chiffre clés, Tanitjobs.com (בצרפתית)
↑  "العلاقات الخارجية و المدن المتوأمة". commune-monastir.gov.tn (בערבית). Monastir. נבדק ב-2021-01-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536504105171  BnF: cb145388350 (data)  GND: 4201910-2  LCCN: n83043286  SUDOC: 060838892  VIAF: 146247838   WorldCat (עם VIAF): 146247838
מוזיאון פיטרסן

| --- | --- |

חזית המוזיאון
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון רכב, מוסד ללא כוונת רווח 
 על שם:  Robert E. Petersen 
 כתובת:  6060 Wilshire Boulevard 
 מיקום:  לוס אנג'לס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  קרן מוזיאון פיטרסן
 מייסדים:  רוברט ומרג'י פיטרסן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1994
 תאריך פתיחה רשמי:  11 ביוני 1994
 קואורדינטות:  34°03′45″N 118°21′40″W﻿ / ﻿34.062472°N 118.361034°W﻿ / 34.062472; -118.361034
 www.petersen.org
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מוזיאון פיטרסן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מוזיאון פיטרסן
 
מוזיאון פיטרסן (באנגלית: Petersen Automotive Museum) הוא מוזיאון רכב הנמצא בשדרות ווילשיר, לוס אנג'לס. המוזיאון, שהוקם בשנת 1994 על ידי בני הזוג רוברט ומרגי פיטרסן, נחשב לאחד ממוזיאוני הרכב הגדולים בעולם. המקום מנוהל בידי קרן מוזיאון פיטרסן, מלכ"ר העוסק בהיסטוריה של עולם הרכב ומקיים תוכניות חינוכיות בנושא.
היסטוריה

המוזיאון נוסד על ידי רוברט פיטרסון, מו"ל של מגזינים רבים במיוחד בתחום הרכב ואשתו מרג'י. בשנת 1994 תרמו בני הזוג 40 מיליון דולר והקימו את קרן מוזיאון פיטרסן. ב-11 ביוני אותה שנה נפתח המוזיאון בתוך המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלוס אנג'לס. לאחר מכן עבר המוזיאון לבניין ששימש בעברו כחנות כלבו. המבנה נחנך בשנת 1962 כחלק מרשת החנויות של סייבו (Seibu) היפנית. בשנת 1965 הפך הבניין לחלק מרשת אורבך (Ohrbach) עד לסגירה בשנת 1986. שש שנים לאחר סגירת הרשת רכש פיטרסן את המבנה. החלל הגדול והמחסור בחלונות היוו מקום אידיאלי מבחינתו להקמת מוזיאון, ללא חשש מפגיעה ישירה של אור השמש.
בשנת 2015 עבר המוזיאון שיפוץ נרחב בעלות של 125 מיליון דולרים. השיפוץ תוכנן על ידי משרד האדריכלים קוהן פדרסן פוקס ובמהלכו עוצבה מחדש חזיתו החיצונית של הבניין. החזית החדשה נבנתה כרצועת פלדת אל-חלד שהורכבה מ-308 חלקים במשקל כולל של 100 טון פלדה שחוברו יחדיו באמצעות 140,000 ברגים. ב-7 בדצמבר נפתח המוזיאון המחודש לציבור.
תצוגות

במוזיאון מוצגים למעלה מ-100 מכוניות המחלוקת ל-25 אזורי תצוגה. קומת המרתף של המוזיאון מכונה "הכספת". בקומה נמצאים כמאה מכוניות נוספות, אך הגישה לקומה זאת היא מוגבלת. קומת הכניסה למוזיאון מוקדשת לאומנות הרכב ומציגה שורה של מכוניות בעיצוב אקסטרווגנטי. הקומה השנייה מוקדשת לתהליכי ההנדסה והייצור של רכבים וכוללת שורה של מוצגים אינטראקטיביים בעלי אופי חינוכי.
במוזיאון מגוון רחב של מכוניות שהופיעו בסרטי קולנוע ידועים דוגמת הבאטמוביל ששימשה בצילומי הסרט באטמן חוזר (1992), אסטון מרטין DB5 ששישמה בצילומי סקייפול מסדרת ג'יימס בונד (2012) והחיפושית מהסרט החיפושית בהילוך גבוה (2005). כמו כן במקום קיימים דגמים בגודל אמיתי של לייטנינג מקווין מסדרת סרטי מכוניות.
הערות שוליים

↑  The Petersen Automotive Museum Reopens After $125-Million Renovation, 19 May 2016
↑  We Crashed a Lamborghini at the Petersen Museum (and they didn’t care), Hotrod.com, 7 December 2015
↑  Petersen Automotive Museum reopens with dramatic architecture, interactive exhibits, LA Times, 3 December 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002022326  VIAF: 143402071   WorldCat (עם VIAF): 143402071 
חזית המוזיאון לפני השיפוץ בשנת 2015
לחץ בעבודה

הארגון ותנאי העבודה בו הם המקורות העיקריים ללחץ בעבודה (איור של הנרי הולידיי ל"ציד הסנרק" מאת לואיס קרול).
לחץ בעבודה הוא תגובה פיזית ורגשית מזיקה המתרחשת כשדרישות העבודה לא תואמות את היכולות, המשאבים או הצרכים של העובד. הוא עלול להזיק לבריאות.
נתונים סטטיסטיים

לחץ דווח כגורם השני הנפוץ ביותר לפגיעה בבריאות העובדים במקום העבודה במדינות האיחוד האירופי, אחרי בעיות שלד-שריר. בשנת 2005 העידו 22% מהעובדים כי חוו לחץ במהלך עבודתם. העלות השנתית שנגרמה עקב לחץ בעבודה בשנת 2002 הוערכה ב-20 מיליון אירו, ובנוסף העריך מנהל הבריאות והבטיחות בבריטניה (HSE) כי בשנת העבודה 2004/5 אבדו 12.8 מיליון ימי עבודה במדינה בשל בעיות שנגרמו מלחץ בעבודה.
בארצות הברית דווח כי רבע מהעובדים רואים בעבודתם את מקור הלחץ העיקרי בחייהם. על פי האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה, 62% מהאמריקאים דיווחו כי למקום העבודה יש השפעה משמעותית על רמות הלחץ, וכן אחד מכל ארבעה עובדים לקח יום מחלה כדי להתמודד עם לחץ. תקופות של אי כשירות הנובעות מלחץ בעבודה נוטות להיות ארוכות בהרבה מאלו הנגרמות על ידי פציעות ומחלות אחרות הקשורות בעיסוק.
סוגי לוחצים בעבודה

חוקרים מבחינים בין לוחצים (stressors) מאתגרים לבין לוחצים מעכבים. לוחצים מאתגרים הם לוחצים המזוהים עם עומס עבודה, לחץ להשלמת משימות ודחיפות זמן. לעומתם, לוחצים מעכבים הם לוחצים המפריעים לעובד לבצע את עבודתו, כמו בירוקרטיה ואי בהירות לגבי דרישות התפקיד. מטה-אנליזה שכללה 183 מקרים מצאה כי ללוחצים מעכבים יש השפעה שלילית על שביעות רצון בעבודה ומחויבות ארגונית, והשפעה חיובית על תחלופה, כוונות תחלופה והתנהגויות נסיגה, ואילו ללוחצים מאתגרים יש השפעות הפוכות.
מקורות לחץ בעבודה

המקור העיקרי ללחץ בעבודה הוא הארגון עצמו, אך קיימים גורמים נוספים שתורמים לו.
מקורות לחץ בעבודה > מקורות אישיים

קיימים גורמים בחייו הפרטיים של האדם שאינם קשורים לעבודתו, אך עלולים ליצור אצלו לחצים שישפיעו עליו גם במהלך עבודתו. גורמים אלו נחלקים לשלוש קטגוריות: משפחה, בעיות כלכליות ומאפיינים אישיותיים.