הדיוויזיה התשיעית (אוסטרליה)
היסטוריה > דרום מערב האוקיינוס השקט > בורנאו

בינואר 1944 הוחלפה הדיוויזיה ה-9 על ידי הדיוויזיה ה-5 סביב סיו ובהדרגה במהלך החודשיים הבאים הם הובאו חזרה לאוסטרליה. לאחר תקופה של חופשה שוב התגבשה הדיוויזיה ב-Atherton Tablelands. בשל תחלופה גבוהה של כוח אדם בתקופה זו כאשר כוח אדם שוחרר או הועבר ליחידות אחרות, הרבה מיחידות החטיבה נאלצו להיבנות מחדש למעשה מאפס. ואכן, על מנת להעלות את יחידות החי"ר של הדיוויזיה לחזק גדוד מיליציה שלם, המורכב מכמעט 400 אנשי גדוד 62, כדי לספק תגבורת.
בשל התפתחויות מהירות במלחמה ואי ודאות אסטרטגית לגבי תפקידם של הכוחות האוסטרליים באוקיינוס השקט, הדיוויזיה ה-9 נשארה באוסטרליה למעלה משנה לפני שראתה פעולה פעם נוספת. בעוד שהקורפוס הראשון האוסטרלי (שהדיוויזיה ה-9 הייתה חלק ממנו) נועד במקור להשתתף בשחרור הפיליפינים, תוכניות אלו בוטלו, והקורפוס הוטל במקום זאת על שחרור בורנאו. זו תהיה המעורבות הסופית של הדיוויזיה במלחמה והשתתפותה במערכה התחלקה לשני מבצעים עיקריים: נחיתה על טאראקאן ואחרת על ברוניי ולבואן.
על קבוצת החטיבה ה-26 הוטלה המשימה לכבוש את האי טאראקאן ולהשמיד את חיל המצב היפני. הכוחות היפניים באי נאמדו בכ-2,000 איש יחד עם כ-250 אזרחים העובדים במפעלי הנפט. ב-30 באפריל 1945 נחת כוח קטן של קומנדו מגדוד הקומנדו 2/4 יחד עם סוללת תותחי שדה 25 פאונד מגדוד שדה 2/7 הנחתו באי סדאו מול חופי טאראקאן, משם הם יספקו בעקיפין תמיכה באש במהלך הנחיתה. למחרת, 1 במאי, בשעה 06:40 פתחה הסוללה על סדאו את ההפצצה המקדימה יחד עם שתי סיירות ושש משחתות שהוצבו מהחוף. בשעה 06:56 החלה ההסתערות העיקרית כאשר ה-LCI הנושאים את שני הגדודים שיובילו את המתקפה - ה-23/2 ו-2/48 - חצו את קו היציאה ופנו לכיוון חוף הנחיתה בלינגקס.
למרות שבתחילה ההתנגדות היפנית לנחיתה הייתה קלה, ככל שהאוסטרלים התקדמו פנימה מחוף הנחיתה, ההתנגדות גדלה בעוצמתה והיה זה אמצע יוני עד שהכוח היפני העיקרי התפרק והחלו פעולות טיהור. פעולות אלו נמשכו לאורך כל יולי עד שהרעב אילץ את רוב הנותרים להיכנע. האוסטרלים איבדו 250 הרוגים ו-670 פצועים במבצע זה, בעוד היפנים איבדו כ-1,500 הרוגים ועוד 250 נפלו בשבי בניסיון להגן על האי.
שאר הדיוויזיה ה-9 נחתה באזור לבואן וברוניי ב-10 ביוני 1945. במשימה לאבטח את מפרץ ברוניי על מנת להקים בסיס ימי ואבטחת מתקני ייצור נפט וגומי חיוניים, השתתפו 14,079 אנשי הדיוויזיה, קצת פחות ממחצית מתוך סך של 30,000 שהוקצו למבצע. בעקבות הפצצה ימית ואווירית ראשונית, נחתה החטיבה ה-24 בקצה הדרומי של האי לבואן, שנמצא כפי שהיה בכניסה למפרץ ברוניי, פיקד על הגישה לצפון בורנאו. במקביל נחתה החטיבה ה-20 ליד ברוקטון, בחצי אי קטן בקצה הדרומי של המפרץ. נחיתה שלישית, גם אם קטנה יותר, בוצעה על ידי אחד מגדודי החטיבה ה-20 - ה-2/15 - באי הקטן מוארה. האי לא הוגן על ידי היפנים וכל הנחיתות האוסטרליות נכנסו ללא התנגדות.
החטיבה ה-20 אבטחה במהירות את העיר ברוניי מפני התנגדות קלה יחסית, וספגה רק 40 אבדות במערכה זו. עם זאת, החטיבה ה-24 נתקלה בהתנגדות גדולה יותר בהשתלטות על האי לבואן, שם נסוגו המגינים למעוז פנימי, שם החזיקו מעמד לאורך רכסים מכוסי ג'ונגל צפופים וביצות בוציות. על מנת להכניע את ההתנגדות היפנית הוטלה הפצצה ימית וארטילרית אינטנסיבית במהלך שבוע לפני שבוצעה הסתערות על ידי שתי פלוגות חי"ר הנתמכות על ידי טנקים ולהביורים.
לאחר אבטחת לבואן, נחתה החטיבה ה-24 על החוף הצפוני של מפרץ ברוניי ב-16 ביוני, בעוד שהחטיבה ה-20 המשיכה לייצב את הגזרה הדרומית בהתקדמות דרום-מערבה לאורך החוף לכיוון קוצ'ינג ואבטחה גם את העורף. גדוד 2/32 נחת במפרץ פאדאס ותפס את העיירה ווסטון, לפני ששלח סיורים לעבר בופור, 23 קילומטרים (14 מיל) בפנים הארץ. הוחזק על ידי 800–1,000 יפנים, ב-27 ביוני בוצעה שם התקפה על ידי גדוד 2/43. בתוך גשם זלעפות ונתקל בשטח קשה, אבטח גדוד 32/2 את הגדה הדרומית של נהר הפאדאס, בעוד פלוגה אחת מה-43/2 נשלחה לכבוש את העיירה ואחרת צעדה אל האגפים, לתפוס עמדות מארב לאורך המסלול שהיפנים היו צפויים לסגת בו. גדוד 2/28 אבטח את קווי הקשר מצפון לנחל. בליל 27–28 ביוני פתחו היפנים שש התקפות נגד שהתגלגלו לקרב יד ביד. בתנאים מחרידים, חברה אחת התבודדה ולמחרת בבוקר נשלחה אחרת לעזרתה כדי לתקוף את היפנים מאחור. החברה נלחמה בכמה עמדות יפניות, והרגה לפחות 100 יפנים ואחד מחבריה, טוראי טום סטארצ'ביץ', זכה מאוחר יותר בצלב ויקטוריה על מאמציו.
בעקבות זאת, היפנים החלו לסגת מהבופור והאוסטרלים החלו בהתקדמות איטית וזהירה תוך שימוש באש עקיפה כדי להגביל את הנפגעים. עד 12 ביולי הם כבשו את פאפאר, ומשם שלחו סיורים צפונה ולאורך הנהר עד להפסקת פעולות האיבה. באוגוסט הסתיימה הלחימה. סך הנפגעים של הדיוויזיה במבצע זה היו 114 הרוגים ו-221 פצועים, בעוד היפנים איבדו לפחות 1,234 איש.