stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ונדיום
תכונות

ונדיום הוא מתכת בצבע לבן בהיר, רך וגמיש. לוונדיום עמידות נגד קורוזיה ונגד חומצות כמו חומצת מימן כלורי (HCl) וחומצה גופרתית (H2SO4). ונדיום מתחמצן בטמפרטורה של 663 מעלות צלזיוס. דרגות החמצון של ונדיום הן 2+, 3+, 4+ ו 5+. דרגת חמצון 1+ קיימת, אבל היא מאוד נדירה.
שימושים

80% מהוונדיום שמופק מגיע לסגסוגות ברזל או תוסף לפלדה, שימושים נוספים:
לוונדיום יישומים בסגסוגות:
פלדת אל חלד, למשל בכלי ניתוח ברפואה.
עמידות בפני חלודה.
מנועי סילון בנויים לעיתים מסגסוגת של ונדיום, טיטניום ואלומיניום.
צירים, מערכת הילוכים במכונית ושאר רכיבים עם חשיבות קריטית עשויים מסגסוגת שמכילה ונדיום.
בייצור פלדה, לוונדיום שימוש בתור מייצב קרביד (תרכובת הפחמן שמחזקת את הפלדה), כגון פלדת כרום-ונדיום.
ונדיום אינו מתבקע בקלות מפגיעת נייטרונים ולכן הוא יעיל ביישומים בכורים גרעיניים.
מוונדיום-גליום מייצרים מגנטים חזקים (175,000 גאוס).
V2O5 משמש כזרז בייצור חומצה גופרתית.
זכוכית שמצופה בVO2 יכולה לחסום קרינה תת אדומה ולא אור נראה בטמפרטורות מסוימות.
ונדיום מוסף לאלומיניום חמצני גבישי על מנת ליצור את אבן החן אלכסנדריט בצורה מלאכותית.
היסטוריה

ונדיום (מקור השם באלה ונאדיס מהמיתולוגיה הנורדית) זוהה על ידי אנדרס מנואל דל ריו (מינרלוג ספרדי) במקסיקו סיטי ב-1801 שכינה אותו "עופרת חומה". אנדרס הבחין בצבעים של ונדיום שהזכירו לו את היסוד כרום וקרא לו "פאן-כרום" (Panchromium). מאוחר יותר הוא שינה את השם ל"אריתוריום" (Erythorium) מכיוון שרוב המלחים שלו שינו את צבעם לאדום בחימום. אנדרס השתכנע לבסוף שממצאו הוא לא יסוד חדש, מכיוון שכימאי צרפתי טען שה"יסוד" שמצא הוא לא יותר מכרום לא טהור.
ב-1831 זיהה נילס גבריאל ספסטרום ונדיום חמצני בזמן שעבד במכרות ברזל. מאוחר יותר באותה שנה אישר פרידריך ולר את ממצאיו של אנדרס מ-1801.
ונדיום מתכתי הופק על ידי הנרי אנפילד רוסקו ב-1867 כשהפריד את הכלור מוונדיום כלורי (VCl3) בעזרת מימן.
תפקיד ביולוגי

בביולוגיה, אטום ונדיום הכרחי לאנזימים מסוימים, למשל המובנדין, אך הוא מצוי מעט מאוד בחלבונים. האנזים בחיידקים מסוימים שהופך חנקן אטמוספירי (N2) לתרכובות חנקן מכיל ונדיום. חולדות ותרנגולים צריכים ונדיום בכמויות קטנות ומחסור עלול לגרום לקשיים בגדילה ולפגמים ברבייה. תרכובות ונדיום מסוימות יכולות להקל על סימפטומים של מחלת הסוכרת בחיות ובני אדם; המנגנון עדיין לא ידוע במלואו.
צורה בטבע

ונדיום לא מופיע בטבע בצורתו החופשית, אבל הוא נמצא ב-65 מינרלים שונים שביניהם פטרוניט (VS4), ונאדיניט [Pb5(VO4)3Cl] וקרנוטיט [K2(UO2)2(VO4)2.3H2O]. ונדיום נמצא גם במינרל בוקסיט ובמרבצים שמכילים פחמן כמו נפט גולמי, פחם.
ונדיום מופיע בדמו של היצור "Pyura chilensis" (אנ'), שחי על סלעי החוף של דרום אמריקה, בריכוז של פי 10 מיליון מאשר במי הים. היצור נחשב למעדן ומשמש למאכל הן בדרום אמריקה והן במדינות אחרות שאליהן הוא מיוצא, כגון שוודיה ויפן, והדבר מעורר חששות בריאותיים.
אמצעי זהירות

אבקת ונדיום מתכתי מתלקחת בקלות, ואלא אם כן צוין אחרת, כל תרכובות הוונדיום נחשבות רעילות. באופן כללי, ככל שדרגת החמצון של ונדיום היא גבוהה יותר - כך התרכובת יותר מסוכנת ורעילה. הרעילה ביותר היא V2O5. תרכובות ונדיום יכולות לגרום לסרטן הריאות אם הן נשאפות.
הרי את

ערך זה עוסק באלבום של הזמר אסף אמדורסקי. אם התכוונתם לאמירה בטקס הקידושין, ראו .
הרי את הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי. זהו אלבום האולפן החמישי של אמדורסקי, והראשון הכולל שירים מקוריים לאחר הפסקה של 9 שנים, מאז הוצאת מנועים שקטים.
אף על פי שיצא מספר חודשים לאחר פרידתו המתוקשרת מאשתו מיכל אמדורסקי, אמדורסקי עצמו הדגיש במספר הזדמנויות כי האלבום, מעין אלבום קונספט העוסק ברובו בפרידה וזוגיות כושלת, אינו מתייחס לבעיות בנישואיו, וכי השירים נכתבו עוד לפני שהנושא היה על הפרק.
על האלבום כתב אמדורסקי: "שני צדדים יש לאלבום "הרי את". אחד קר, טכנולוגי ושכלתני, שני נוסטלגי, חמים וכזה שמחכה בעומק התמונה שיגלו בו חן. השיר הבא, שעל העטיפה נקרא "מהסוף להתחלה" אבל בעצם שמו האמיתי "סטארלייט" (אור כוכב) שייך לצד המופנם יותר באלבום.
הצד עם הבסים הדוביים, הפנדר-רודס, השירות המתפתלות, הגיטרה ווא-ווא והסינתסייזר ארפ-סולינה שנלקח מעזבון אולפני טריטון ולוכד בנשמתו את כל רגעי הסבנטיז הגדולים של תור הזהב ההוא".
האלבום יצא בגרסה רגילה בעלת דיסק בודד, ובגרסה במהדורה מיוחדת הכוללת דיסק עם שירי בונוס. הסינגל "ביחד" יצא כבר בשנת 2006, אך לבסוף הוחלט לשייך אותו לדיסק הבונוס. סינגלים נוספים שיצאו לקידום האלבום הם "רכבת לצפון" (במקור: "קקי בכנרת"), "גולשים" ו"בראשית". לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "יש לך מקום", "סיני" ו"גשם מטאורי".
האלבום זכה לביקורות טובות, וקיבל מעמד זהב כחמישה חודשים לאחר צאתו.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אסף אמדורסקי.
"רכבת לצפון" - 4:14
"יש לך מקום" - 3:49
"סיני" - 3:35
"נוגעת בחלום" - 4:16
"3:00 AM" - ‏0:19
"גולשים" - 5:04
"מהסוף להתחלה" - 5:04
"קרן שמש ראשונה" - 0:37
"א. אוהב אותך" - 4:04
"גשם מטאורי" - 3:42
"מטוסים" - 3:39
"בראשית" - 3:34
"מסתכל על הים" - 3:42
דיסק בונוס
"סיני (ביצוע חי)"
"יש לך מקום (ביצוע חי)"
"ביחד"
"אחרית (נעימה)"
"את לא לבד"
הערות שוליים

↑  האמדורסקים כבר לא, באתר ynet, 5 ביוני 2008
↑  רוגל אלפר, עקירתי: אסף אמדורסקי נפרד ומדבר, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2008
↑  רום אטיק, פודקאסט - שיר אחד - דקה 07:20, באתר כאן
↑  תימורה לסינגר, אמדורסקי מאמין באהבה, באתר ynet, 23 בספטמבר 2008
↑  סנונית ליס, הורג ברכות, באתר nana10‏, 17 בספטמבר 2008
↑  עינב שיף‏, גרוש ללירה, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2008
↑  טל פרי, ‏אסף אמדורסקי קיבל אלבום זהב והשיק מופע חדש, באתר ‏מאקו‏, 25 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b043ad2e-dc35-4421-9505-3577d451db60
ח'אלד עיסא

ח'אלד עיסא מוחמד בלאל סעיד אל-מסמארי (בערבית: خَالِد عِيْسى مُحَمَّد بِلَال سَعِيْد الْمِسْمَارِيّ, בתעתיק מדויק: ח'אלד עיסא מחמד בלאל סעיד אלמסמארי; נולד ב-15 בספטמבר 1989 בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות) הוא כדורגלן אמירתי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת איחוד האמירויות.
קריירת מועדונים

עיסא גדל במחלקת הנוער של אל-ג'זירה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות בשנת 2010, ובסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-17 ביולי 2013 חתם באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, ומאז חתימתו משמש כשוער הראשון של המועדון. הוא ערך למעלה מ-200 הופעות ליגה במדי המועדון.
קריירה בינלאומית

ב-6 באוקטובר 2011 ערך עיסא את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איחוד האמירויות, בהפסד 2-1 לנבחרת סין במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של איחוד האמירויות בטורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון בשנת 2012, וערך הופעה אחת בטורניר.
בנוסף היה חלק מסגל הנבחרת הבוגרת בטורנירים גביע אסיה 2015, בו ערך הופעה אחת, וגביע אסיה 2019, בו ערך שש הופעות.
נכלל בסגל נבחרת איחוד האמירויות הערביות לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  AFC Asian Cup UAE 2019 Complete Squad Lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 27 בדצמבר 2018 (באנגלית)
↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת איחוד האמירויות הערביות – גביע אסיה בכדורגל 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'סיף •  2 סאלמין •  3 עבאס •  4 ח'לי. מובארכ •  5 ע. עבד א-רחמן •  6 ג'ומעה •  7 מבח'ות •  8 חסן •  9 אל-אחבאבי •  10 מטר •   11 ח'ליל •  12 ח'. אל-חמאדי • 13 אסמאעיל •  14 ח'לפאן • 15 א. אל-חמאדי • 16 מ. עבד א-רחמן • 17 עיסא • 18 סאלח • 19 א. אחמד • 20 ראשד • 21 ח'לפ. מובארכ • 22 א-שאמסי • 23 מ. אחמד • מאמן: זאקרוני |  1 ח'סיף •  2 סאלמין •  3 עבאס •  4 ח'לי. מובארכ •  5 ע. עבד א-רחמן •  6 ג'ומעה •  7 מבח'ות •  8 חסן •  9 אל-אחבאבי •  10 מטר •   11 ח'ליל •  12 ח'. אל-חמאדי • 13 אסמאעיל •  14 ח'לפאן • 15 א. אל-חמאדי • 16 מ. עבד א-רחמן • 17 עיסא • 18 סאלח • 19 א. אחמד • 20 ראשד • 21 ח'לפ. מובארכ • 22 א-שאמסי • 23 מ. אחמד • מאמן: זאקרוני | איחוד האמירויות הערביות |
| נבחרת איחוד האמירויות הערביות – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו |  1 ח'סיף •  2 אידריס •  3 סולטאן •  4 אל-האשמי •  5 סאלמין •  6 ראשד •  7 מבח'ות •  8 א-זעאבי •  9 על. סאלח •  10 לימה •   11 קאנדו •  12 אל-חמאדי • 13 אל-עטאס •  14 חמד • 15 נאדר • 16 עבאס • 17 עיסא • 18 רמדאן • 19 אבראהים • 20 א-רסאני • 21 ח. עבדאללה • 22 תווחיד • 23 עאדל • 24 א. עבדאללה • 25 עב. סאלח • 26 נאסר • מאמן: בנטו | איחוד האמירויות הערביות |
ח'נית'

ח'נית' (ערבית: خنيث, הגייה חלופית: "ח'ניס"; בתרגום לעברית: נשי, חסר כוח גברא, עדין) הוא כינוי במדינת עומאן לבני המגדר השלישי – מגדר אשר אינו מוגדר באופן דיכוטומי כגבר או אישה, אלא מהווה מעין הכלאה או פשרה בין שני המינים.
הח'נית' בדרך כלל מסווגים כזכרים בעת הלידה, ולהם אברי מין זכריים. הח'נית' מתפרנסים משני עיסוקים מרכזיים: זנות גברית (קיום יחסי מין עם גברים, שבהם הם יהיו תמיד הפאסיביים) וניהול משק בית. חלקם גם עוסקים בגישור בבעיות בין זוגות נשואים.
בעיר א-סוחאר (منطقة الباطنة-Suhar) בעומאן מהווים הח'נית' כשני אחוזים מאוכלוסיית הגברים הבוגרים. חרף היותם גברים ולמרות שהם נושאים שמות גבריים, הם רואים עצמם כנשים. בתוקף תפקידם כמגדר השלישי הם יצרו מערכת חוקים אשר אינה יכולה לחול על גבר או על אישה. הם לובשים טוניקה גברית המגיעה עד לקצה הקרסול, אך צמודה באזור המותניים וצבועה בצבע ורוד. נאסר עליהם להתלבש בבגדי נשים: מי שנתפס לבוש בבגדי נשים עלול להיענש במאסר ובמלקות. במציאות שבהּ לגברים יש שיער קצר המסורק אחורה, ולנשים שיער ארוך המובא לקדמת הפנים, לח'נית' יש תספורת קארה המסורקת באלכסון הצידה. הם יכולים לדבר עם נשים ברחוב מבלי לסכן את שמה הטוב של האישה, בחתונות הם יושבים עם הנשים והם גם יכולים לראות פנים של אישה ללא הניקאב (כיסוי הראש שמשאיר רק עיניים גלויות).
בטווח המגדרי שבין גבר לאישה, הח'נית' קרובים יותר לאישה מאשר לגבר, אך דבר זה נתון לבחירתם. לח'נית' מספר אפשרויות: אם הם בוחרים להחליט כי הם רוצים לחיות כגבר, עליהם להתחתן עם אישה ולהוכיח שהם יכולים לתפקד כגבר הטרוסקסואלי בקיום יחסי מין עם הכלה. יש נשים שמעדיפות להתחתן עם מישהו שהיה ח'נית' בעברו, כיוון שהוא לוקח על עצמו את התפקיד המגדרי של האישה בבית. ח'נית' שאינם מתחתנים ונשארים ח'נית', מפסיקים עם זנות הגברים והיחסים ההומוסקסואליים ככל שהם מזדקנים. אז הם עוברים לקטגוריה של גברים זקנים, מה שיוצר סתירה, כי בהיותם ח'נית' הם רואים עצמם כנשים. ישנם ח'נית'ים הלוקחים על עצמם את תפקידו המגדרי של הגבר, ואז שוב של האישה. מעבר זה מדגים גם את קבלת הח'נית' בתור מגדר שלישי במדינה ומלמד על חשיבות הח'נית' כגורם מתווך בין המינים, הממלא את הרווח שנוצר עקב ההבדל ביניהם.
דוגמה נוספת למילוי הטווח ניתן למצוא בשני העיסוקים המרכזיים של הח'נית' (זנות גברית וניהול משק בית בתשלום), האסורים גם על נשים וגם על גברים בעומאן. בעומאן, אישה אחראית על ניהול משק הבית, אך אינה יכולה לעסוק בכך בתשלום. לכן, למרות היותה של עומאן חברה מוסלמית אדוקה, ישנה הבנה בצורך בקיומם של הח'נית' על אף סטייתם מהנורמה המוסלמית המקובלת.
בעולם המערבי אין המגדר השלישי נתפס כתופעה נורמטיבית, אך תופעות של המגדר השלישי ניתן למצוא ברחבי העולם: בהודו ניתן למצוא את בני קאסטת ההיג'רה, בחוף השנהב את הוובי, בניקרגואה את הקוחון, ועוד.
תרבות הח'נית' נחקרה על ידי אוני ויקן (Wikan), פרופסורית לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת אוסלו, שבשנת 1982 פרסמה ספר על הנשים בעומאן.
ראו גם

קאסטת ההיג'רה
Two-Spirit
ליידי בוי
לקריאה נוספת

Unni Wikan, Behind the Veil in Arabia: Women in Oman, Johns Hopkins Univsity Press, 1982; paperback, Univ. of Chicago Press, 1991.
Stephen O. Murray and Will Roscoe (eds.), Islamic Homosexualities: Culture, History, and Literature, New York: New York University Press, 1997
ח'אלד מרדם-ביי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1968 (בן 56) עמאן, ירדן 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אתר רשמי
 
ח'אלד מרדם-ביי (Khaled Mardam-Bey, נולד בעמאן, ירדן, 1968) הוא מתכנת ירדני ממוצא פלסטיני וסורי. נודע בעיקר כיוצר של תוכנת לקוח ה-IRC הפופולרית mIRC.
mIRC

מרדם-ביי החל לכתוב את התוכנה בשלהי 1994, ושחרר את הגרסה הראשונה שלה ב-28 בפברואר 1995.
mIRC זכתה לפופולריות רבה לאורך השנים - נכון לינואר 2022, התוכנה הורדה מעל 42 מיליון פעמים מהאתר Download.com. כמו כן, בשנת 2003 מדד נילסן דירג את התוכנה ברשימת עשרת יישומי האינטרנט הפופולריים ביותר לאותה השנה.
לאורך השנים המשיך מרדם-ביי לפתח את התוכנה לבדו, כאשר מדי פעם הפיץ גרסאות הבטא של התוכנה על מנת שמשתמשיה יסייעו לו לאתר בה באגים.
מרדם-ביי, שהחל לפתח את התוכנה כתחביב, הפיץ אותה בתחילה כתוכנה חינמית (Freeware). בהמשך, בעקבות הפופולריות הרבה לה זכתה התוכנה ולאחר שהבין שהוא נדרש להקדיש יותר ויותר זמן לפיתוחה, החליט לשנות את רישיון התוכנה על מנת שיוכל להתפרנס מעיסוק זה. בעקבות כך, משנת 2004 התוכנה מופצת כתוכנה שיתופית (Shareware), שלאחר תקופת ניסיון של 30 יום מעלה מסך בו מתבקשים המשתמשים להירשם על מנת לתמוך בהמשך הפיתוח של התוכנה. מסך זה ניתן להסרה על ידי רישום שמחירו 20 דולרים. כיום עבודתו המרכזית של מרדם-ביי היא פיתוח התוכנה.
חייו מחוץ לפיתוח mIRC

ח'אלד מרדם-ביי נולד בשנת 1968 בעמאן שבירדן לאם פלסטינית ולאב סורי.
לפני שהחל לפתח את mIRC, למד לתואר שני במדעים קוגניטיביים באוניברסיטה.
מרדם-ביי מציין באתר הבית שלו כי בעקבות הפופולריות הרבה לה זכתה mIRC החליט לנטוש את לימודיו על מנת להשקיע את מלוא מרצו בפיתוח התוכנה.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 ביקר ברשות הפלסטינית כדי להשלים מחקר הנוגע ללימודי התואר השני בתחום מדעי הסביבה.
הוא צמחוני, מסיבות מוסריות ובריאותיות.
מתגורר כיום בלונדון.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  http://www.mirc.com/khaled/faq.html
↑  http://www.mirc.com/khaled/about.html
↑  http://www.mirc.com/khaled/vegetarian.html
הרי בלקוול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,370 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  68°22′00″S 66°48′00″W﻿ / ﻿68.3667°S 66.8°W﻿ / -68.3667; -66.8
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההרי בלקוול(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההרי בלקוול(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי בלקוול(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי בלקוול
 
הרי בלקוול (באנגלית: Blackwall Mountains; מילולית: "הרי קיר שחור") הם רכס הרים, באזור חוף פאלייר - בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הרכס משתרע מכיוון מערב--צפון-מערב לכיוון מזרח--דרום-מזרח, ואורכו של הרכס הוא 9 קילומטרים. הרכס מתנשא לגובה מרבי של 1,370 מטרים מעל פני הים; ובכך הרי בלקוול מדורגים במקום ה-3,287 מבחינת גובהם המרבי מבין ההרים באנטארקטיקה.
הרכס ממוקם מדרומו של פיורד נני ובסמוך אליו, כאשר קרחון רמוס מהווה את גבולו המזרחי של הרכס, וקרחון רומולוס מהווה את גבולו הדרומי של הרכס. ממערב לרכס נמצא אוכף סייפטי, אשר מפריד בין הרי בלקוול לבין מצוק רד רוק.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההרים

ההרים מופו לראשונה, באופן גס, בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל.
האזור מופה שנית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1948–1949, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, משלחת זו יצאה לחקר האזור מהאי סטונינגטון.
היסטוריה > מקור השם

ריידיך קרא להרים בשם "רכס קליימבינג" (באנגלית: Climbing Range; מילולית: רכס הטיפוס).
משלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתנה להרים את שמם הנוכחי.
השם הוא תיאורי - מצוקי ההרים הפונים לכיוון מפרץ רימיל אינם מכוסים שלג, וסלעיהם השחורים גלויים בכל ימות השנה. "בלקוול" משמעו באנגלית "קיר שחור".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע היסטורי
ח'אלד מוניר

ח'אלד מוניר אבו בכר מזיד (בערבית: خالد منير أبو بكر مزيد, בתעתיק: ח'אלד מניר אבו בכר מזיד; נולד ב-24 בפברואר 1998 בקטר) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אל-וכרה מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
קריירת מועדונים

מוניר החל את הקריירה המקצוענית שלו בא-דוחייל מליגת העל הקטרית, ממנה הושאל לאל-וכרה, גם היא מליגת העל הקטרית. ב-1 ביולי 2021 חתם באל-וכרה באופן קבוע.
קריירה בינלאומית

ב-6 בדצמבר 2021 ערך מוניר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בניצחון 3-0 על נבחרת סוריה במסגרת הגביע הערבי 2021.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  Our national team squad for the #2022WorldCup באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקטרית, 11 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  Our final list for Asia 🏆 בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקטרית, 3 בינואר 2023 (באנגלית)
| נבחרת קטר – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 זכריא •  2 סוהיל •  3 שחאתה •  4 פרחאת •  5 סלמאן •  6 פתחי •  7 סאלם •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-ביאתי •   11 עבד א-רזאק •  12 אל-מערפי • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 טארק • 17 עבדאללה • 18 מוניר • 19 עלי • 20 ג'אבר • 21 חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: קיירוש |  1 זכריא •  2 סוהיל •  3 שחאתה •  4 פרחאת •  5 סלמאן •  6 פתחי •  7 סאלם •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-ביאתי •   11 עבד א-רזאק •  12 אל-מערפי • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 טארק • 17 עבדאללה • 18 מוניר • 19 עלי • 20 ג'אבר • 21 חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: קיירוש | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 מוח'תאר •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 עבד א-רזאק •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 מנדש • 13 מוניר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 אל-בריכי • 19 עלי • 20 פתחי • 21 זכריא • 22 ברשם • 23 טארק • 24 ג'אבר • 25 אל-ג'אנחי • 26 מוחמד • מאמן: מארקס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 מוח'תאר •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 עבד א-רזאק •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 מנדש • 13 מוניר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 אל-בריכי • 19 עלי • 20 פתחי • 21 זכריא • 22 ברשם • 23 טארק • 24 ג'אבר • 25 אל-ג'אנחי • 26 מוחמד • מאמן: מארקס | קטר (מדינה) |
ורשאץ

ערך זה עוסק בעיירה בסרביה. אם התכוונתם לעיר בבולגריה, ראו .
| --- | --- |
סמל ורשאץסמל ורשאץ
מראה כללי של ורשאץ
מראה כללי של ורשאץ
 מדינה:  סרביה סרביה
 מחוז:  באנאט דרומי
 חבל ארץ:  וויבודינה וויבודינה
 ראש העיר:  צדומיר ז'יבקוביץ'
 תאריך ייסוד:  24 לספירה
 שטח:  1,324 קמ"ר
 גובה:  101 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  35,701 (2011)
  ‑ במטרופולין:  54,369 (2011)
 קואורדינטות:  45°12′N 21°29′E﻿ / ﻿45.200°N 21.483°E﻿ / 45.200; 21.483
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.vrsac.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ורשאץ(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי ורשאץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ורשאץ (בסרבית קירילית: Вршац) היא עיר בצפון-מזרח סרביה. העיר נמצאת במחוז באנאט דרומי, בפרובינציה האוטונומית וויבודינה, וב-2011 עמדה אוכלוסייתה כולל בפרוורים על 57,369 נפש. העיר שוכנת 85 קילומטרים מזרחית מהבירה בלגרד.
אוכלוסייה

כמות האוכלוסייה לפי שנים:
1838: 18,481
1900: 24,770
1931: 29,411
1948: 23,038
1953: 26,110
1981: 37,513
2002: 36,623
ספורט

בעיר קיימת קבוצת כדורסל, המופארם ורשאץ המתמודדת בליגה הבכירה.
ערים תאומות

רומניה לוגואו, רומניה
סלובקיה באנסקה ביסטריצה, סלובקיה
הקהילה היהודית

תיועד לנוכחות יהודים בוורשאץ קיים מ-1766. קהילה יהודית אשכנזית מאורגנת נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-18. ב-1828 הוקם בית הכנסת של הקהילה ומ-1850 קיימות רשומות מישיבות הקהילה. ב-1852 הוקם בית הקהילה ובו שכנו משרדיה.. בוורשאץ פעל תלמוד תורה עד 1871. במהלך התקופה האוסטרו-הונגרית חל בוורשאץ פיתוח כלכלי שהוביל לעלייה במספר תושביה ובכלל זה בני הקהילה היהודית. בשלהי המאה ה-19, הוקם בית עלמין יהודי. כלכלת בני הקהילה נסמכה על מסחר ומיעוטם היות תעשיינים ובעלי מקצועות חופשיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת ממלכת יוגוסלביה, פקד את הממלכה משבר כלכלי חריף שהוביל להגירה פנימית ליישובים גדולים ומבוססים יותר, ותהליך זה לא פסח על בני הקהילה היהודית. במהלך השואה נרצחו מרבית בני הקהילה והיא לא שוקמה. ב-1966 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. ב-1969 הועתק בית העלמין היהודי למיקום חדש.
תמונות מהעיר
מדרחוב בעיר
מלון "סרביה" בעיר
הקתדרלה האורתודוקסית הסרבית "סנט ניקולס"
הכנסייה הרומנית-אורתודוקסית
תיכון "אולגה פטרוב רדיסיץ'"
בית חברת סוויסליאון
הערות שוליים

↑  הקהילה היהודית בפאנצ'בו, באתר savezjos.org (באנגלית).
↑  בית הקהילה בוורשאץ (2002), באתר המרכז לאמנות יהודית
↑  אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בוורשאץ, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 127-126
↑  בית העלמין היהודי "החדש", באתר המרכז לאמנות יהודית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534119405171  GND: 4119067-1  LCCN: n82072978  NKC: ge710934  VIAF: 130779891   WorldCat (עם VIAF): 130779891
הרועה הטוב

הרועה הטוב בקטקומבות ברומא. אמצע המאה ה-3
הרועה הטוב. אמצע המאה ה-4
הרועה הטוב במאוזוליאום של גאלא פלקידיה ברוונה. אמצע המאה ה-5
הרועה הטוב. תיאור מודרני מהמאה ה-19
הרועה הטוב היא אלגוריה תנכית לאלוהים, ובנצרות לישו, המדמה אותם לרועה הדואג לצאנו, המייצג בתורו את העם או את בני האדם בכלל.
בתנ"ך

ההקבלה בין אלוהים לרועה הדואג לצאנו מופיעה בתנ"ך במספר מקומות:
"ה' רֹעִי, לֹא אֶחְסָר."
"כִּי כֹּה אָמַר, אֲדֹנָי ה':  הִנְנִי-אָנִי, וְדָרַשְׁתִּי אֶת-צֹאנִי וּבִקַּרְתִּים. כְּבַקָּרַת רֹעֶה עֶדְרוֹ בְּיוֹם-הֱיוֹתוֹ בְתוֹךְ-צֹאנוֹ, נִפְרָשׁוֹת--כֵּן, אֲבַקֵּר אֶת-צֹאנִי; וְהִצַּלְתִּי אֶתְהֶם, מִכָּל-הַמְּקוֹמֹת אֲשֶׁר נָפֹצוּ שָׁם, בְּיוֹם עָנָן, וַעֲרָפֶל."
"כְּרֹעֶה, עֶדְרוֹ יִרְעֶה, בִּזְרֹעוֹ יְקַבֵּץ טְלָאִים, וּבְחֵיקוֹ יִשָּׂא; עָלוֹת, יְנַהֵל."
הברית החדשה

האלגוריה נזכרת בברית החדשה בשני מקומות עיקריים. בראשון משווה ישו, המעיד על עצמו כי הוא הרועה הטוב, בינו לבין שכיר שאינו רועה, דימוי לאלוהים או דת אחרים; ובשני מתוארת מסירותו לכל אחד ואחד מקהל מאמיניו, אפילו הוא אחרון החוטאים:
"ויוסף ישוע וידבר אליהם... אנכי הוא הרעה הטוב הרעה הטוב יתן את נפשו בעד צאנו׃ והשכיר אשר לא רעה הוא והצאן לא לו הנה בראותו כי בא הזאב יעזב את הצאן ונס והזאב יחטף ויפיץ את הצאן׃ השכיר ינוס כי שכיר הוא ולא ידאג לצאן׃ אני הרעה הטוב וידעתי את אשר לי ונודעתי לאשר לי׃ כאשר האב ידעני ואני ידעתי את האב ואת נפשי אתן בעד הצאן׃ וצאן אחרות יש לי אשר אינן מן המכלה הזאת ועלי לנהל גם אתן ותשמענה קולי והיה עדר אחד ורעה אחד׃ על כן אהב אתי אבי כי את נפשי אתן למען אשוב ואקחה׃ ואיש לא יקחנה מאתי כי אם אני מעצמי אתננה יש בידי לתת אתה ובידי לשוב לקחתה את המצוה הזאת לקחתי מעם אבי."
"וידבר אליהם את המשל הזה לאמר׃ מי זה האיש מכם אשר לו מאה כבשים ואבד לו אחד מהם ולא יטוש את התשעים ותשעה במדבר והלך אחרי האבד עד כי ימצאהו׃ והיה כמצאו אתו ישימנו על כתפיו בשמחה׃ ובא אל ביתו וקרא לאהביו ולשכניו יחד לאמר שמחו אתי כי מצאתי את שיי האבד׃ אני אמר לכם כי כן תהיה שמחה בשמים על חוטא אחד השב יותר מעל תשעים ותשעה צדיקים אשר לא יצטרכו לתשובה."
איקונוגרפיה

דימוי הרועה הטוב זכה לפופולריות רבה באיקונוגרפיה הנוצרית המוקדמת. בתחילה תואר הרועה הטוב תוך שימוש בדימויים קלאסיים קיימים, כמו רועה הנושא עגל בזרועותיו, תיאור רומי מקובל לפריסת חסות, או בדמותו של הכריאופורוס, נושא העגל, הנושא את העגל על כתפיו. העובדה האירונית היא שמקובל כי דמות נושא העגל הקלאסית הובילה את בעל החיים לקראת הקרבתו כקורבן.
החל במאה ה-5 לבש הרועה את דמותו המקובלת של ישו, והילה נוספה סביב ראשו. פעמים רבות הסצנה התרחבה, וישו נראה בין הצאן, בדרך כלל על רקע פסטורלי. עם זאת, במאה שלאחר מכן, כמעט ופסק השימוש בדימוי באמנות, והוא התחדש רק במאה ה-15. החל במאה ה-17 המעמד תואר פעמים רבות על רקע שמיימי. בכל התקופות רווחו תיאורים שונים של גיל הרועה. לעיתים הוא ילד או נער, ולעיתים בוגר.
ראו גם

כנסיית הרועה הטוב
משל הכבש שאבד
משלי ישו
לקריאה נוספת

אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 15, מסת"ב 978-965-566-137-8