stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פגי פלמינג
ביוגרפיה

פלמינג נולדה בסן חוזה שבקליפורניה, בתו של דוריס אליזבת ואלברט יוג'ין פלמינג, עיתונאי ונחת לשעבר. היא החלה להחליק בגיל תשע כאשר משפחתה עברה לגור בקליבלנד, ועד מהרה החלה להחליק באופן מקצועי בעידוד אביה. ב-1961, כשמלאו לפגי שתים עשרה, נהרג מאמנה, ויליאם קיפ, בהתרסקות טיסת 548 של חברת סבנה (Sabena Flight 548), יחד עם שאר נבחרת ההחלקה האמנותית של ארצות הברית שהייתה בדרכה לאליפות העולם בהחלקה אמנותית של 1961. לאחר מכן קרלו פאסי היה למאמן של פלמינג. סגנון ההחלקה יוצא הדופן שלה הוביל לזכייה בחמישה תוארי אליפות ארצות הברית, שלושה תוארי אלופת העולם ולזכייתה במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת גרנובל (1968). תוארה האולימפי מגרונבל היה בעל משמעות מיוחדת עבור אתלטים אמריקאים ועבור האומה כולה, כיוון שזו הייתה מדליית הזהב היחידה באותה שנה של הקבוצה האולימפית כולה שייצגה את ארצות הברית במשחקי החורף האולימפיים של 1968. ניצחון זה סימל את תחילת עידן חדש מבחינת כוחה של נבחרת ארצות הברית להוות יריבה חזקה בענף ההחלקה האמנותית על הקרח לנשים, לאחר תהליך ההתאוששות מהתוצאות העגומות של הטרגדיה חסרת התקדים של התרסקות המטוס ב-1961.
לאחר שהייתה לאלופה אולימפית, כמחליקה אומנותית מקצועית פלמינג הופיעה בתוכניות טלוויזיה מגוונות, ביניהן בתוכניתו של פרי קומו, בפרק הספיישל לכבוד חג המולד של 1974, וכן יצאה למסעי הופעות רבים, כגון מסע ההופעות של Ice Capades. בתקופת המלחמה הקרה, פלמינג צילמה תוכנית טלוויזיה שנערכה בברית המועצות וכן החליקה בסין לצלילי התזמורת הלאומית של סין Butterfly Lovers' Violin Concerto. מ-1981, פלמינג משמשת כפרשנית החלקה אומנותית בתוכנית הטלוויזיה של איי. בי. סי ספורט. ב-1993 פרסמה Associated Press את תוצאות מחקר לאומי של כל ענפי הספורט, ובמסמך זה פלמינג דורגה כאחת משלוש הספורטאיות הפופולריות ביותר באמריקה, לאחר עמיתותיה אלופות האולימפיות מרי לו רטון ודורותי האמיל.
פגי פלמינג חלתה בסרטן השד ב-1998. הסרטן אובחן בשלביו המוקדמים ותוצאות הניתוח היה מוצלחות. בעקבות ההתמודדות עם המחלה, פלמינג הייתה לפעילה במאבק נגד סרטן השד, עודדה נשים לערוך בדיקות לגילוי מוקדם של המחלה.
ב-13 ביוני 1970 נישאה פלמינג לבן זוגה משחר נעוריה, גרג ג. נקינס, רופא עור לשעבר אשר היה מחליק אומנותי לזוגות באופן חובבני. לזוג שני בנים, אנדי (נולד ב-1977) וטוד (נולד ב-1988), ושלושה נכדים. בני הזוג הם בעליו ומפעיליו של היקב Fleming Jenkins Vineyards & Winery in California. היקב הפיק קרוב ל-2,000 ארגזים של יין בשנה עם מותגים כגון "כוריאוגרפיה קברנה" ו"סן-פרנסיסקו שיראז רוזה." היקב תרם את כל הרווחים מהמותג "ניצחונות רוזה" לצדקה אשר הועברה לארגונים התומכים בחקר מחלת סרטן השד. בשנת 2011 נסגר היקב.
בשנת 1988 יצרה המטבעה והמותג לייצור בובות חרסינה The Franklin Mint, בובת חרסינה בשם "פגי פלמינג" אשר נוצרה בדמותה.
ב-2007 הופיעה פלמינג בתפקיד שופטת בסרט להבי התהילה.
בשנת 2010 הפיק הארגון Art of the Olympians, המאגד יצירות אומנות של אלופים אולימפיים, סרט תיעודי של 30 דקות בהשתתפותה של פלמינג וכן עבודתיה של פלמינג מוצגות בתערוכות הארגון.
ב-2010 נפצעה פלמינג ואושפזה לזמן קצר בעקבות תאונת דרכים בתהלוכת כלי הרכב הממונעים כשהיא והאלופה האולימפית וונטה פלאוארס (Vonetta Flowers) נסעו יחד עם בנו של סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בשיירה של אולימפיאדת החורף בוונקובר בפברואר 2010.
ב-2011 הייתה פלמינג לדוברת מותג התרופות נגד שיעול Robitussin, אשר שם המשפחה שלה נשמע כמו אחד את הסימפטומים בהם מטפלות התרופות.
תוצאות

| אירוע | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת החורף |  |  | 6 |  |  |  | 1 |
| אליפות העולם |  |  | 7 | 3 | 1 | 1 | 1 |
| אליפות אמריקה הצפונית |  |  |  | 2 |  | 1 |  |
| אליפות ארצות הברית | 2 | 3 (נערות) | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
פרסים ואותות הצטיינות

ספורטאי השנה של ABC's Wide World of Sports, 1967
ב-2003 זכתה פלמינג בפרס המצוינות על שם לומברדי מהקרן למלחמה בסרטן. הפרס נוסד לזכרו של המאמן וינס לומברדי, ומוענק מדי שנה לאדם אשר תרומותיו הן ברוח עשייתו.
אזכורים ומחוות

פגי פלמינג הוזכרה רבות בחוברות הקומיקס פינאטס במהלך שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנים אלו, דמותו של סנופי הייתה מאוהבת כליל בדמותה של פלמינג.
ב-22 בפברואר 2011 ביצעה הלהקה טריי אנסטסיו שיר על פלמינג, שכותרתו "פגי".
בפרק של קומיוניטי, בן צ'אנג לבש שמלה זהה לזו של פגי פלמינג במסיבת הריקודים של ליל כל הקדושים, והאשים בגזענות את כל מי שזיהה אותו בטעות כמחליק אסיאתי. שירלי שזיהתה אותו אמרה "תמיד אהבתי את פגי פלמינג".
ראו גם

ארצות הברית במשחקי החורף
הערות שוליים

↑  "Peggy Flemming". Filmreference.com.
↑  "Peggy Fleming (2012) Remembers". youTube.com.
↑  Woolum, Janet (1998) Outstanding Women Athletes: Who They Are and How They Influenced Sports in America.
↑  Hilton, Lisette (2005). "Fleming launched modern era of figure skating". ESPN Classics.
↑  "Peggy Fleming" (videos). Peggy Fleming's Official Site. 2014.
↑  Wilstein, Steve (17 במאי 1993). "Retton, Hammill most popular American athletes". Associated Press. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Athletes". אורכב מ-המקור ב-27 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "American Breast Cancer Guide – Celebrities Inspiration Roundup". Web.archive.org. 27 באפריל 2006. אורכב מ-המקור ב-27 באפריל 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Borden, Timothy (2004). "Fleming, Peggy". Notable Sports Figures.
↑  Kaminsky, Peter (1 בנובמבר 1999). "Picks and Pans Review: The Long Program". People Magazine. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Peggy Fleming". biography.com. 2014.
↑  Sports Illustrated, July 2, 2007, p. 87
↑  Hamilton, Marianne L. (16 בינואר 2012). "Fleming Jenkins tasting room closes for good". Los Gatos Weekly-Times via San Jose Mercury News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.youtube.com/watch?v=go3wVwFBFt0 hosted by Fleming
↑  http://artoftheolympians.org/artists/peggy-fleming/
↑  Associated Press (14 בפברואר 2010). "Fleming injured in accident in Biden's motorcade". Team USA. אורכב מ-המקור ב-5 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cold and Flu Season Promotions | Robitussin®". Robitussin.com. אורכב מ-המקור ב-2012-01-18. נבדק ב-2017-04-25.
↑  livephish (25 בפברואר 2011). "Trey Anastasio, Terminal 5, New York, NY". אורכב מ-המקור ב-27 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2290 4239  LCCN: n83073303  MusicBrainz: a11fc8d7-5871-428c-9f17-c165d40ca356  SNAC: w6v13jwb  VIAF: 35827783   WorldCat (עם VIAF): 35827783
פוקאצ'ה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם שמרים 
 מוצא:  איטליה 
 
לחם פוקאצ'ה עם קישוט של רוזמרין
פוקאצ'ה ביתית עם זיתים ועשבי תיבול
פוקאצ'ה עם עגבניות, בצל ורוזמרין
פוֹקאצ'ה (באיטלקית: Focaccia) היא לחם שטוח שנאפה בתנור אפייה. בדרך כלל היא מצופה בשמן זית, בצל, עשבי תיבול או מצרכי מזון שונים, הקשורים לפיצה. המילה נגזרת מהמילה הלטינית focus שמשמעותה "מרכז" כמו גם אח; האח הייתה מרכז הבית בעבר, והלחם הזה נאפה במרכזה.
משערים כי המתכון הבסיסי הגיע מהאטרוסקים או מיוון העתיקה, אולם כיום הפוקאצ'ה ידועה במיוחד כמעדן של מחוז ליגוריה, ומכונה רשמית באיטלקית "פוקאצ'ה גֶ'נוֹבֶזֶה" (מג'נובה). המתכון המקומי, פוקאצ'ה עם גבינה (focaccia col formaggio), מיוצר בעיר רקו שנמצאת ליד ג'נובה.
הפוקאצ'ה מאוד פופולרית באיטליה ובדרך כלל מתבלים אותה עם שמן זית ועשבים, כאשר מעליהם שמים גבינה או בשר או מספר ירקות. בצק פוקאצ'ה דומה בסגנון ובמרקם שלו לבצק של פיצה המורכב מקמח מועשר בגלוטן, שמן, מים, סוכר, מלח ושמרים.
פוקאצ'ה עשויה ללוות מאכלים שונים, להוות בסיס לפיצה ולשמש להכנת כריכים. מחוץ לאיטליה הפוקאצ'ה משמשת בעיקר לכריכים.
אופן ההכנה

בדרך כלל מגלגלים את הבצק או לוחצים עליו ביד כדי ליצור שכבה עבה ואז אופים אותו בתנור אפייה. לרוב, אופים מנקבים את הלחם עם סכין כדי לשחרר בועות אוויר על פני השטח של הלחם. שיטה נפוצה אחרת היא ניקוב מרובה של הלחם. הניקוב יוצר מספר רב של בארות בלחם באמצעות שימוש באצבע או בידית של כלי מטבח כלשהו. כדי לשמור את הלחות שבלחם, מפזרים שמן על הבצק, ביד או עם מברשת, לפני ההתפחה והאפייה.
אטימולוגיה

בעבר, הפוקאצ'ה נאפתה על אבנים שטוחות או על מחבת אפייה באח. ככל שהמסורת התפשטה, הדיאלקטים השונים והמרכיבים המקומיים המגוונים גרמו להופעת מגוון לחמים (שחלקם אפילו נחשבים לעוגה). בבורגונדי המאכל נקרא foisse ו-fouaisse. בפרובאנס ולנגדוק הוא נקרא fogassa או fougasse. בספרדית המאכל נקרא bogaza. בדיאלקט הג'נובזי מכונה הפוקאצ'ה "a fügassa".
ראו גם

צ'באטה
פוקאס פסקואל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1963 (בת 61 בערך) לואנדה, אנגולה 
 מדינה:  אנגולה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פוקאס פסקואל (בפורטוגזית: Pocas Pascoal; נולדה ב-1963) היא במאית אנגולית.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בלואנדה, אנגולה. בגיל 16 עזבה את מלחמת האזרחים באנגולה ועברה עם אחותה לליסבון, פורטוגל. לאחר שנתיים חזרה לאנגולה והפכה לצלמת הטלוויזיה הראשונה בלואנדה. בצרפת היא למדה עריכת סרטים בקונסרבטוריון החופשי לקולנוע הצרפתי (Conservatoire Libre du Cinema Francais או בקיצור CLCF, צרפתית). ב-2002 סיימה את לימודיה והצטרפה לקבוצת אמנים בשם Cité. במסגרת הקבוצה היא השתתפה במספר תערוכות אומנות עכשווית.
פסקואל מחלקת את חייה בין פריז לליסבון, שם היא יוצרת סרט.
בשנת 1998 היא ביימה בהודו את הסרט הקצר הבדיוני הראשון שלה, שנקרא "For us" וגם שני סרטים דוקומנטריים בשם Childhood Memories בשנת 2000 ו-There is always somebody who loves you בשנת 2004.
ב-2011 יצא סרטה הראשון באורך מלא Over here everything is fine אשר מבוסס על גלותה מפורטוגל. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוס אנג'לס.
סרטיה הוצגו במעל 20 פסטיבלים ברחבי העולם.
פילמוגרפיה

Childhood Memory ‏(2000)
There is always somebody who loves you ‏(2003)
Tomorrow will be different ‏(2009)
Por Aqui Tudo Bem / "Alda and Maria" ‏(2011)
Girlie ‏(2017)
פרסים

פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוס אנג'לס
פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל לואנדה אנגולה (FIC)
פרס האיחוד האירופי בפסטיבל FESPACO
הסרט הטוב ביותר בתחרות הלאומית בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע עצמאי IndieLisboa Lisbon בליסבון
פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים של חוריבגה
פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בקרתגו
פרס הסרט העלילתי הפורטוגזי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע העצמאי הבינלאומי
פרס לעיבוד הקולי הטוב ביותר בפסטיבל הצבעים באתיופיה
פגיון "יחידות הפשיטה" של הנחתים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  סכין לחימה
 תכנון:  חיל הנחתים של ארצות הברית, קפטן קליפורד שואי
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  קמילוס
 יחידות שיוצרו:  14,500~
 היסטוריית שירות
 תקופת השירות:  1942–1945 (כ־3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
פגיון "יחידות הפשיטה" של הנחתים עוצב בעבור היחידה שאת שמה הוא נושא. הפגיון היה בשימוש במהלך מלחמת העולם השנייה, אך זכה לתגובות מעורבות מצד החיילים שהשתמשו בו. לאחר המלחמה פריטים אלו הפכו לפריט אספנות נדיר.
היסטוריה

בתחילת מלחמת העולם השנייה, הממשל האמריקני הביע עניין ביצירת כוחות "קומנדו" - יחידות פשיטה קלות - בדומה לבריטים. בעת הכניסה הפעילה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה (1941), אדמירל צ'סטר נימיץ, הבין שיש צורך ביחידות ימיות "קלות", והעלה דרישה ליחידות פשיטה, המשתמשות בכוח חי"ר, אשר יוכלו לבצע תקיפות על מאחזים יפנים באוקיינוס השקט. בפברואר 1942 הוקמה יחידת הפשיטה מקרב מתנדבים של הנחתים, היחידה כונתה Marine Raiders. יחידות אלו השתתפו במספר משימות מיוחדות, אשר עיקרן פעולות מאחורי קווי האויב, פשיטות על יעדים אשר היו מוגנים קלות, פשיטות בעומק האיים, אשר היו בשליטה יפנית וכו'. פעולות קצרות. לעיתים היו מגיעים ליעד באמצעות צוללת ומשם בסירות גומי קלות.
יחידות אלו השתתפו גם בקרבות ככוחות נחתים לכל דבר ועניין. חלק מייחוד של אותן קבוצות לוחמות היה הציוד שסופק להן: מדים מנומרים (לראשונה), כלי נשק בהתאמה אישית, נעלים משודרגות ואף הוחלט על ייצור פגיון בלעדי ל"יחידות הפשיטה".
היסטוריה > פיתוח הדגם

זהו אחד מהסכינים הראשונים, אשר עוצב על ידי חיל הנחתים, לכוחות חיל הנחתים. המעצב הראשי של הסכין היה קפטן, קליפורד שואי, אשר היה קצין במערך לוגיסטי בנחתים. פגיון יחידות הפשיטה קיבל את שמו מכך שסופק בעיקר ליחידה זו (כ-500 סכינים גם סופקו ליחידת צנחנים מובחרת בצבא הקנדי וליחידות צלפים/סיירים בחלק מחטיבות הנחתים). דגם הסכין זו דומה מאוד ל-FS DAGGER או ה-V42 של חברת CASE, ניתן להצביע על מספר גורמים לכך:
מספר חיילים אמריקנים לחמו לצד כוחות בריטים החל מתחילת המלחמה, ב-1939 ולמדו להכיר את פגיון ה-FS, אשר החל לצבור "שם" בקרב האמריקנים ככלי יעיל.
דגם זה זול ופשוט להכנה, בניגוד לסכין הקודמת שסופקה לנחתים - סכין שוחות סימן 1 ממלחמת העולם הראשונה, אשר הצריכה כמות גבוהה של חומרי גלם, כולל כמות גדולה של פליז, אשר היה במחסור.
העיצוב של הסכין נחשב לנוח לנשיאה, קל לשימוש, עמיד בפני רטיבות ויעיל בשימוש כנגד בני אדם.
היסטוריה > ייצור הסכין

היצרן אשר נבחר לסכין הייתה חברת קמילוס, הייצור החל ב-1942 והסכינים הראשונות סופקו לכוחות "הפושטים" במהלך יוני 1942.
החומרים שקליפורד שואי בחר ליצירת הסכין היו פלדה ללהב וחומר חדש באותה תקופה - סגסוגת אלומיניום ואבץ לידית. הליך הייצור במפעל של קמילוס היה כדלקמן: חיתוך הלהב מגיליון פלדה עבה, עיצוב פאזה (גאומטריה גסה של הלהב), חיסום, יציקת הידית והשחזה. היו גרסאות עם להב מבריק והיו גרסאות עם להב מושחם. כלל הסכינים המבריקות וכנו עם צריבה במרכז הלהב של האותיות USMC על רקע של מגילה.
היסטוריה > השימוש במהלך מלחמת העולם השנייה

לא ידוע היקף השימוש, והעמדות כלפי יעילותה היו חלוקות. זמן קצר לאחר שהדגם הגיע לידי 'יחידת הפשיטה' התקבלו תלונות על קושי לבצע עמה מטלות שונות באקלים הטרופי בו שהו הנחתים, החוד היה עדין והלהב לא היה רחב דיו למשימות הדורשות מאמץ כגון פתיחת ארגזי תחמושת או קופסאות שימורים. לראיה, בחלק לא קטן מהסכינים שניתן למצוא כיום (מקוריות) החוד יהיה מעוגל או שבור (בעקבות כך שהיו מבצעים עם הסכינים מטלות שונות והחוד לא עמד בעומס). כמו כן, סגסוגת האלומניום/אבץ ממנה הורכבה הידית עם השנים מאבדת מיציבותה ונוטה להיסדק, להישבר ואף להתפורר, לכן בחלק לא קטן מהסכינים הידית מעט סדוקה או השמורה שבורה. לבסוף סכין סימן 2 של הצי החליפה לא מעט מהסכינים הללו והוכיחה את עצמה ככלי המתאים יותר לשימוש צבאי כלל ו'יחידות הפשיטה' בפרט.
אספנות

ממסמכים רשמיים עולה כי יוצרו סה"כ כ-14,500 סכינים מהדגם הזה והדגם נחשב לפריט אספנות מבוקש ביותר, לאור שיוכם ל'יחידות הפשיטה של הנחתים' (יחידה יוקרתית) והעובדה שרבים מהסכינים נהרסו, התפרקו עם השימוש בשטח ועם הזמן.
נתונים טכניים

פגיון יחידות הפשיטה מורכב מלהב פלדה שאורכו בערך 7 אינץ', בעל פרופיל דק וצר, חד משני צדדיו, הטאנג - מגיע עד אמצע הידית. השמורה והידית היו יחידה אחת יצוקה של סגסוגת אבץ. הנדן היה עשוי עור, בחלק מהנדנים היו חיזוקי פלדה בחלק התחתון, כדי למנוע חירור של הנדן על ידי החוד, בדומה לנדן ה-M6.
הערות שוליים

↑  Carleton, P.D. (Capt. USMCR), A New Marine Corps Knife, Marine Corps Gazette, January 1944
↑  Robert A Buerlein, Allied Military Fighting Knives and the Men Who Made Them Famous, USA: American Historical Foundation, 1984, ISBN 13: 9780933489028
↑  Rogers, Patrick A, Marines New SOCOM Pistol, SWAT Magazine 52, December 2003
↑  McCarthy, John, WWII Marine Raider Stiletto Reborn, U.S. Marine Raider Association, 2008
1 2  Alexander, Joseph H., The 1st Marine Raider Battalion in World War II, USA: Annapolis MD: Naval Institute Press, 2001, ISBN 1-55750-020-7
סמל יחידות הפשיטה, הרקע הכחול והכוכבים מסמלים את האוקיינוס השקט (זירת הפעולה של היחידה)
פאנליניוס

מועדון הכדורסל פאנליניוס (יוונית: Πανελλήνιος Γ.Σ), היא קבוצת כדורסל יוונית ותיקה מהעיר למיאס, המתמודדת בליגת העל היוונית.
היסטוריה

מחלקת הכדורסל של פאנליניוס אתונה נוסדה בשנת 1929. וכבר בשנה הראשונה זכתה באליפות הליגה היוונית.
בהמשך זכתה הקבוצה בחמש אליפויות נוספות (1939), (1940),(1953),(1955)ו-(1957).
בעונת 1957/58 השתתפה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות.
הקבוצה הייתה במאבקי אליפות גם במהלך עונת 1940/41 אבל לא יכלה לזכות באליפות כי הליגה פוזרה באופן זמני בגלל מלחמת העולם השנייה. בעידן שנות החמישים הרכב הקבוצה זכה לכינוי "חמישית הזהב" (או ביוונית Hrisi Pentada) (פאנגיאוטיס מניאס, תמיס צ'ולבס, קוסטס פפדימס, מימיס סטפנידיס, אריסטידיס רואובניס) וכיכבה לא רק בכדורסל היווני, אלא בכדורסל האירופי בכלל.
היסטוריה > שנות ה-70

הקבוצה סיימה שלישית בליגה ב-1970 ו 1978. והשתתפה 5 פעמים בגביע קוראץ'. בתקופה זו היה וסיליס גואומס הבעלים של הקבוצה. בעונת 1986/87 הגיעה לגמר הגביע היווני, אך הפסידה לאריס סלוניקי 110-70.
בעונת 1989/90, כשלה הקבוצה במאבקי ההישרדות ושקעה לליגה השנייה והשלישית. ניהול חדש שהגיע בשנת 1999 הרים בסופו של דבר את הקבוצה חזרה לצמרת הכדורסל היווני. בשנת 2004, חזרה הקבוצה לליגת העל בהנהגת מריאן קרלג'ביץ והאחים סוליס.
הקבוצה משתתפת ביורוקאפ מאז שנת 2007. בעונת 2009/10 הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר והודחה על ידי קבוצת פאמסה ולנסיה מספרד.
בשנת 2010 עברה הקבוצה לשחק בעיר לאמיה, לאחר 81 שנים בעיר אתונה. בתחילת עונת 2011/12 הורדה הקבוצה לליגה השנייה עקב בעיות תקצביות.
תארים והישגים

הליגה היוונית:
אליפות (6): 1929, 1939, 1940, 1953, 1955, 1957
מקום שני: 1950, 1951, 1954
הגביע היווני :
גמר: 1987
חצי גמר: 2008
יורוקאפ :
חצי גמר: 2010
שחקנים בולטים

ארצות הבריתבולגריהרודריק בלאקני
ארצות הבריתבריטון יונסן
יווןקונסטנטינוס חראלאמפידיס
יווןיאן ווג'יוקאס
ארצות הבריתדווין סמית
ארצות הבריתג'וש דאביס
מונטנגרודיורו אוסטוביץ'
יווןואסיליוס קסאנטופולוס
עונת 1969/1970 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  14 באוקטובר 1969
 תאריך סיום:  8 במאי 1970
 מספר קבוצות:  14
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 1969
 בחירה ראשונה:  לו אלסינדור
 על ידי:  מילווקי באקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  ניו יורק ניקס
 MVP של העונה הסדירה:  ויליס ריד (ניו יורק ניקס)
 מלך הסלים:  ג'רי וסט (לוס אנג'לס לייקרס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  ניו יורק ניקס
 אלופת המערב:  לוס אנג'לס לייקרס
 סדרת הגמר
 אלופה:  ניו יורק ניקס
 MVP של סדרת הגמר:  ויליס ריד (ניו יורק ניקס)
 → 1968/19691970/1971 ←
 
עונת 1969/1970 היא העונה ה-24 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של ניו יורק ניקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 3–4. תקוותם של הניקס לאליפות ספגה מכה קשה במשחק החמישי בסדרה לאחר שכוכב הקבוצה, ויליס ריד, קרע שריר ברגלו והוערך כי יפסיד את המשך הסדרה. הניקס אכן סבלו מנחיתות משמעותית במשחק השישי בו הובסו, שגרר את הסדרה למשחק שביעי ומכריע. המשחק השביעי, שנערך באולמה הביתי של ניו יורק - המדיסון סקוור גארדן - סיפק את אחד הרגעים הזכורים והדרמטיים בתולדות ה-NBA; דקות ספורות לפני תחילת ההתמודדות עלה ויליס למגרש, בצליעה, לקול תשואות הקהל המקומי. הופעתו המפתיעה של ריד, והעובדה שקלע את 4 הנקודות הראשונות במשחק, שילהבה את הקהל וסיפקה השראה לשחקני הניקס, שניצחו במשחק בתוצאה 99–113. שנים לאחר מכן סיפר ריד כי "לא עובר יום בחיי בו לא מזכירים לי את המשחק ההוא". רכז הניקס, וולט פרייזר, קלע במשחק המכריע 36 נקודות וחילק 19 אסיסטים, אך הופעתו ההירואית של ריד, שסיים את המשחק עם אותן 4 נקודות, זיכתה אותו בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. ריד זכה בעונה זו גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה וה-MVP של משחק האולסטאר, ובכך הפך לשחקן הראשון שזוכה בשלושת התארים באותה עונה. שני השחקנים היחידים מאז שרשמו הישג זה הם מייקל ג'ורדן (1998, 1996) ושאקיל אוניל (2000). בשנת 1996 נבחרו הניקס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.
דראפט 1969

מתוך 20 הסיבובים בדראפט 1969, שני הראשונים התקיימו ב-7 באפריל וה-18 הנותרים ב-7 במאי, כולם בעיר ניו יורק. מילווקי באקס ופיניקס סאנס, שסיימו אחרונות בבית שלהן בעונה הקודמת, שובצו כשתי הבוחרות הראשונות והסדר ביניהן נקבע על פי הטלת מטבע. בהגרלה זכו הבאקס, שבחרו במקום הראשון את לו אלסינדור, המוכר יותר כ"כרים עבדול-ג'באר". אלסינדור סיים את עונת הרוקי שלו עם ממוצעים של 28.8 נקודות ו-14.5 ריבאונדים למשחק, זכה בתואר רוקי העונה ואף נבחר לחמישייה השנייה של העונה. לאורך הקריירה זכה אלסינדור בשש אליפויות NBA, נבחר שש פעמים ל-MVP של העונה הסדירה, השתתף ב-19 משחקי אולסטאר וקלע 38,387 נקודות, המעמידות אותו במקום הראשון ברשימת קלעי ה-NBA בכל הזמנים. לאחר פרישתו הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל ונכלל ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. מלבד אלסינדור, נבחרו בדראפט זה שחקן היכל התהילה ג'ו ג'ו וייט (בחירה תשיעית) ושחקני האולסטאר בוץ' בירד (10), נורם ואן ליר (34), בוב דאנדריג' (45) וסטיב מיקס (61).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 20 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לו אלסינדור | ארצות הברית ארצות הברית | UCLA | מילווקי באקס |
| 2 | ניל ווק | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת פלורידה | פיניקס סאנס |
| 3 | לוציוס אלן | ארצות הברית ארצות הברית | UCLA | סיאטל סופרסוניקס |
| 4 | טרי דריסקול | ארצות הברית ארצות הברית | בוסטון קולג' | דטרויט פיסטונס |
| 5 | לארי קינון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת לה סאל | שיקגו בולס |
| 6 | בינגו סמית' | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת טלסה | סן דייגו רוקטס |
| 7 | בוב פורטמן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קרייטון | סן פרנסיסקו ווריורס |
| 8 | הרם גיליאם | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת פרדו | סינסינטי רויאלס |
| 9 | ג'ו ג'ו וייט | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת קנזס | בוסטון סלטיקס |
| 10 | בוץ' בירד | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת לואיוויל | אטלנטה הוקס |
| 11 | ג'ון וורן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סנט ג'ון | ניו יורק ניקס |
| 12 | וילי מקארטר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דרייק | לוס אנג'לס לייקרס |
| 13 | באד אוגדן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סנטה קלרה | פילדלפיה 76' |
| 14 | מייק דייוויס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וירג'יניה יוניון | בולטימור בולטס |
| 15 | ריק רוברסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סינסינטי | לוס אנג'לס לייקרס |
אולסטאר

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-20 בינואר 1970 באולם הספקטרום שבפילדלפיה.
המאמנים במשחק היו רד הולצמן מניו יורק ניקס וריצ'י גוארין מאטלנטה הוקס. חמישיית המזרח כללה את אוסקר רוברטסון, וולט פרייזר, ג'ון האבליצ'ק, בילי קנינגהם ו-ויליס ריד, וחמישיית המערב כללה את ג'רי וסט, לו האדסון, אלג'ין ביילור, קוני הוקינס ואלווין הייז. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 135–142, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ויליס ריד, שקלע 21 נקודות עבור הקבוצה המנצחת.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ניו יורק ניקס* | 60 | 22 | 0.732 | – |
| 2 | מילווקי באקס* | 56 | 26 | 0.683 | 4 |
| 3 | בולטימור בולטס* | 50 | 32 | 0.610 | 10 |
| 4 | פילדלפיה 76'* | 42 | 40 | 0.512 | 18 |
| 5 | סינסינטי רויאלס | 36 | 46 | 0.439 | 24 |
| 6 | בוסטון סלטיקס | 34 | 48 | 0.415 | 26 |
| 7 | דטרויט פיסטונס | 31 | 51 | 0.378 | 29 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אטלנטה הוקס* | 48 | 34 | 0.585 | – |
| 2 | לוס אנג'לס לייקרס* | 46 | 36 | 0.561 | 2 |
| 3 | שיקגו בולס* | 39 | 43 | 0.476 | 9 |
| 4 | פיניקס סאנס* | 39 | 43 | 0.476 | 9 |
| 5 | סיאטל סופרסוניקס | 36 | 46 | 0.439 | 12 |
| 6 | סן פרנסיסקו ווריורס | 30 | 52 | 0.366 | 18 |
| 7 | סן דייגו רוקטס | 27 | 55 | 0.329 | 21 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ג'רי וסט | לוס אנג'לס לייקרס | 31.2 |
| ריבאונדים למשחק | אלווין הייז | סן דייגו רוקטס | 16.9 |
| אסיסטים למשחק | לני וילקינס | סיאטל סופרסוניקס | 9.1 |
| אחוזים מהשדה | ג'וני גרין | סינסינטי רויאלס | 55.9% |
| אחוזים מקו העונשין | פלין רובינסון | מילווקי באקס | 89.8% |
| נקודות מדד | ג'רי וסט | לוס אנג'לס לייקרס | 24.6 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - ויליס ריד, ניו יורק ניקס
רוקי השנה - לו אלסינדור, מילווקי באקס
מאמן העונה - רד הולצמן, ניו יורק ניקס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


וולט פרייזר (ניו יורק): אוסקר רוברטסון (סינסינטי)
ג'רי וסט (לייקרס): לו האדסון (אטלנטה)
בילי קנינגהם (פילדלפיה): ג'ון האבליצ'ק (בוסטון)
קוני הוקינס (פיניקס): גאס ג'ונסון (בולטימור)
ויליס ריד (ניו יורק): לו אלסינדור (מילווקי)
פרסים > חמישיות ההגנה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


וולט פרייזר (ניו יורק): ג'רי סלואן (שיקגו)
ג'רי וסט (לייקרס): ג'ו קאלדוול (אטלנטה)
דייב דבושר (ניו יורק): ג'ון האבליצ'ק (בוסטון)
גאס ג'ונסון (בולטימור): ביל ברידג'ס (אטלנטה)
ויליס ריד (ניו יורק): לו אלסינדור (מילווקי)
פרסים > חמישיית הרוקיז

ג'ו ג'ו וייט (בוסטון)
דיק גארט (לייקרס)
מייק דייוויס (בולטימור)
בוב דאנדריג' (מילווקי)
לו אלסינדור (מילווקי)