השבתת הממשל בארצות הברית
היסטוריה

לאורך ההיסטוריה של ארצות הברית אירעה פעמים ספורות בלבד השבתת ממשל: בתקופת ממשלי פורד וקרטר בוצעו שש השבתות ממשל חלקיות, שהביאו רק לסגירת מחלקות במשרדי ממשל כמו מחלקת העבודה, מחלקת הבריאות, מחלקת החינוך, ומחלקת הרווחה. ההשבתות החלקיות נמשכו בין 8 ל־18 יום, והסיבה העיקרית הייתה מחלוקת בנושא המימון הפדרלי. בתקופת ממשל רייגן בוצעו שמונה השבתות ממשל מלאות שנמשכו בין יום אחד ל־3 ימים, כל אחת. ההשבתות בוצעו עקב גידול בגירעון התקציבי. בתקופת ממשל בוש האב בוצעו השבתות שנמשכו ארבעה ימים.
השבתות ממשל ממושכות יותר אירעו בתקופת ממשלו של ביל קלינטון, לאחר שהרפובליקנים הגיעו להישג מרשים בבחירות 1994 וזכו ב-54 מושבים בבית הנבחרים ושמונה מושבים נוספים בסנאט, וכך סיימו 40 שנה של שליטה דמוקרטית בקונגרס. בוצעו שתי השבתות ממשל (ב-1995 וב-1996) שנמשכו 5 ו־21 ימים בהתאמה; ההשבתה השנייה הייתה השבתת הממשל הארוכה ביותר עד אז, כשהנושא העיקרי היה שוב החוב הלאומי של ארצות הברית. ההשבתה הייתה תוצאה של סכסוכים בין הדמוקרטים והנשיא ביל קלינטון לבין הרפובליקנים בקונגרס בנושא המימון לתוכניות הבריאות הציבורית, חינוך, ואיכות הסביבה בתקציב הפדרלי לשנת 1996. השבתת הממשל באה לאחר שקלינטון הטיל וטו על הצעת החוק של הרפובליקנים שנשלחה אליו. ההשבתה הביאה את הממשל הפדרלי לשחרר באותה עת עובדים ממשלתיים לחופשה ללא תשלום ולבטל שירותי ממשל לא חיוניים, החל מ־14 בנובמבר 1995 ועד 19 בנובמבר 1995 כשהממשל חזר לעבוד ולאחר מכן שוב הושבת, הפעם ל-5 ימים, מ־16 בדצמבר 1995 ועד 6 בינואר 1996. בספירה הכללית נמשכה ההשבתה 28 ימים.
באוקטובר 2013, בתקופת ממשלו של ברק אובמה, בוצעה השבתה ב־1 באוקטובר לאחר שהסנאט הנשלט על ידי רוב דמוקרטי ביקש להצביע על התקציב הפדרלי לשנת 2014, אולם בית הנבחרים שבו רוב רפובליקני היתנה את אישור התקציב בהקפאת התחלת הרפורמה בשירותי הבריאות ובדחיית יישום חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה לשנת 2015. ההשבתה נמשכה 16 יום וחדלת הפירעון נמנעה משהושג הסכם להעלאת תקרת החוב.
עם זאת השבתה ממושכת יותר אירעה בתקופת ממשלו של דונלד טראמפ: תחילה ב-20 בינואר 2018, בוצעה השבתה לאחר שהסנאט נכשל יום קודם לכן בהעברת חוק התקציב עקב הצבעת הדמוקרטים נגד ההצעה, לאחר שתבעו שעניין המהגרים יוכנס לסעיף החקיקה ודרישתם להצמיד סעיף לחוק התקציב, שיגן על קבוצה גדולה של מהגרים צעירים בלתי חוקיים. הרפובליקנים סירבו, עד שבית הנבחרים העביר את ההצעה והממשל חזר לבסוף לפעילות ב-23 בינואר. במהלך ההשבתה הממשל נאלץ לשחרר לחופשה ללא תשלום 692,900 עובדים. ב-9 בפברואר שוב בוצעה השבתה, אך היא הסתיימה כבר יום לאחר מכן.
ההשבתה הארוכה אי פעם החלה ב-22 בדצמבר 2018, בפעם השנייה בתקופת טראמפ, הפעם לאחר שהרפובליקנים לא השיגו רוב להצעת החוק על התקציב, עקב לחץ הממשל להשיג מימון לבניית החומה לאורך הגבול עם מקסיקו, כפי שהבטיח טראמפ בקמפיין הבחירות שלו. המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים לא הסכימה לממן את החומה לאשר את התקציב והממשל נאלץ לבטל שירותים חיוניים, לסגור פארקים לאומיים ולשחרר לחופשה כפויה ללא תשלום למעלה מ-800,000 עובדי ממשלה (אלה שאולצו להמשיך לעבוד עקב תפקידם הביטחוני הרגיש עשו זאת ללא תשלום). בעקבות זאת, תשעה מתוך 15 משרדי ממשלה סגורים בכללם משרדים חיוניים כמו המחלקה לביטחון המולדת, מחלקת המדינה, מחלקת החקלאות, מחלקת המשפטים, מחלקת האוצר מחלקת התחבורה, משרד הבית הלבן וסוכנויות פדרליות שונות כמו המינהל לביטחון סוציאלי, הוועדה לרגולציה גרעינית, הוועדה למונומנטים, המועצה הלאומית ליחסי עבודה, מועצת הריפוי הלאומית, עבודת עובדי מחוז קולומביה, אנשי FBI והלשכה הלאומית לבטיחות בתחבורה.
ההשבתה הסתיימה ב-26 בינואר 2019 ההשבתה מנתה 36 יום והיא ההשבתה הארוכה ביותר בתולדות המדינה.