stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבריאל ביטאר
הערות שוליים

↑  منتخب لبنان يعلن تشكيلته إلى كأس آسيا באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הלבנונית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת לבנון – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'ליל •  2 אל-הינדי •  3 סברא •  4 מנסור •  5 נסאר •  6 זין •  7 מעתוק •  8 סעד •  9 אל-חלווי •  10 חיידר •   11 בוגיאל •  12 א. מישל מלכי • 13 פ. מישל מלכי •  14 דהיני • 15 איוב • 16 שור • 17 אל-חאג' • 18 א-זין • 19 לחוד • 20 טניש • 21 מטר • 22 ג'ראדי • 23 א-סבע • 24 ביטאר • 25 סרור • 26 שעיתו • מאמן: רדולוביץ' |  1 ח'ליל •  2 אל-הינדי •  3 סברא •  4 מנסור •  5 נסאר •  6 זין •  7 מעתוק •  8 סעד •  9 אל-חלווי •  10 חיידר •   11 בוגיאל •  12 א. מישל מלכי • 13 פ. מישל מלכי •  14 דהיני • 15 איוב • 16 שור • 17 אל-חאג' • 18 א-זין • 19 לחוד • 20 טניש • 21 מטר • 22 ג'ראדי • 23 א-סבע • 24 ביטאר • 25 סרור • 26 שעיתו • מאמן: רדולוביץ' | לבנון |
גאורגי אספרוחוב

גאורגי "גונדי" אספרוחוב (בבולגרית: Георги Аспарухов‏; 4 במאי 1943 - 30 ביוני 1971) היה אחד מגדולי הכדורגלנים הבולגרים בכל הזמנים.
קריירה

אספרוחוב היה חלוץ בקבוצת לבסקי סופיה בשנים 1959–1961 ובשנים 1963–1971. בשנים 1961–1963 הוא שיחק בקבוצת בוטב פלובדיב. בסך הכול שיחק אספרוחוב 247 משחקים בליגה איי - הליגה הבולגרית העליונה, בהם הבקיע 150 שערים. מועדונים אירופאים רבים, מהשורה הראשונה, ניסו להעבירו אליהם אך ללא הצלחה.
אחת מנקודות השיא של אספרוחוב הייתה בשני משחקיה של לבסקי סופיה מול בנפיקה ליסבון (בה שיחק באותה עת אאוזביו) במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1965–1966. בנפיקה עלתה לשלב הבא לאחר תוצאות של 2:2 ו-3:2 כאשר אספרוחוב הבקיע את כל ארבעת השערים לזכות הבולגרים והיה גם לשחקן הזר הראשון הכובש שני שערים במגרש של המועדון הפורטוגזי. לאחר משחק זה התפרסמה לבסקי באירופה ובנפיקה ביקשה לרכוש את אספרוחוב. אולם, באותה עת, מסך הברזל עדיין היה קיים והיה זה בלתי אפשרי לכדורגלנים ממדינות קומוניסטיות לעבור ולשחק בקבוצות במערב אירופה.
אספרוחוב שיחק 50 משחקים במדי נבחרת בולגריה בכדורגל והבקיע 19 שערים במשחקים אלו. הוא הבולגרי היחידי שהבקיע שער באצטדיון ומבלי מול נבחרת אנגליה וכמו כן, הוא הבקיע את שני השערים הבודדים שהבקיע בולגריה בהופעותיה בגביעי העולם של צ'ילה ב-1962 ואנגליה ב-1966.
אספרוחוב נהרג בתאונת מכונית ב-1971. בעת מותו היה הספורטאי האהוד והנערץ ביותר בבולגריה. כ-200,000 בולגרים השתתפו בהלווייתו שנערכה בסופיה. יחד איתו נהרג בתאונה כוכב נוסף של הכדורגל הבולגרי, ניקולה קוטקוב, שחקנה של לוקומוטיב סופיה. אספרוחוב זכה לאהדה גורפת בבולגריה, גם מצד אוהדי קבוצות יריבות וזאת, בשל משחקו שובה העין והיעיל באותה עת, ובשל אופיו החברותי. אצטדיונה של לבסקי סופיה נקרא כיום על שמו.
גגארינסקי (נפה, מוסקבה)

נפת גגארינסקי (ברוסית: Гагаринский район) היא נפה במחוז הדרום-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.4991 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 81,967 תושבים (2020).
על שטחה יש לובי אחד של התחנות הבאות של המטרו במוסקבה: לנינסקי פרוספקט, אוניברסיטה, גבעת הדרור.
הטבעת המרכזית של מוסקבה (MCC) עוברת בשטחה עם תחנת ככר גגארין, שהיא התחנה התת-קרקעית היחידה בטבעת המרכזית.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין רשום בשטח הנפה, הוא מצביע בבחירות לרשויות המקומיות בקלפי מספר 2151.
אתרים ראויים לציון

גבעת הדרור
הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול
אנדרטת יורי גגארין
מבנה הנהלת האקדמיה הרוסית למדעים
אוניברסיטה רוסית ממלכתית לנפט וגז ע"ש גובקין
תחנות המטרו: אוניברסיטת, וורוביובי גורי
הערות שוליים

↑  יבגניה מליארנקו, פוטין הצביע בבחירות לרשויות המקומיות במוסקבה, ‏10 בספטמבר 2017 (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גגיאפאטי

| --- | --- |
סמל גגיאפאטיסמל גגיאפאטי

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת אנץ'
 מושל:  Dávid Bükk-Nánási
 שטח:  3.23 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  33 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°24′32″N 21°00′13″E﻿ / ﻿48.408919444444°N 21.003561111111°E﻿ / 48.408919444444; 21.003561111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://kkoh.hu/gagyapati/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גגיאפאטי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גגיאפאטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גגיאפאטי (בהונגרית: Gagyapáti) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בגגיאפאטי חיו מעט שנים יהודים בודדים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 4 | 403 |
| 1910 | 5 |  |
| 1941 | 0 | 136 |
גומאזים

|  אוכלוסייה |
| --- | --- |
 כ-218,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 אתיופיה אתיופיה 151,000  סודאן סודאן 67,000
 שפות
 גומאזית
 דת
 אנימיזם  מוסלמים סונים
 קבוצות אתניות קשורות
 קומאים אדאקאים אופאוים קאנאמים
 
הגומאזים הוא קבוצה אתנית החיה במדינה האתיופית בנישנגול-גומאז ובמחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה ובמחוז ההיסטורי שבסודאן פאזוגלי, הגומאזים מונים כ-200,000. בעבר, הם הוכללו יחד עם העמים היושבים על הגבול בין סודאן ואתיופיה תחת הכינוי האגאווי שנקלה (בגלל הדמיון הרב והמוצא של הקבוצות האלו שהם דוברי שפות נילו-סהריות). בתור "שנקלה", הם הוזכרו כבר על ידי החוקר הסקוטי ג'יימס ברוס בספרו "נסיעות לגילוי מקורות הנילוס", שפורסם ב-1790. הוא ציין שהם צדים בחץ וקשת, מנהג שקיים גם כיום.
רוב הגומאזים חיים בסביבת עמק הסוואנה. לפי המסורות שלהם, הם התגוררו בעבר בחלקים המערביים של פרובינציית גוג'אם, אבל בהדרגה גורשו משם לתחום הלא פורה של פנים הנילוס הכחול על ידי שכניהם האמהרים והאגאווים, שגם שעבדו אותם. העבדות הייתה קיימת באתיופיה עד שנות ה-40 של המאה ה-20 ובוטלה על ידי הקיסר היילה סלאסי.
הגומאזים דוברים את השפה הגומאזית, השייכת למשפחת השפות הנילו-סהריות ומתחלקת לכמה ניבים.
הגומאזים צדים בעיקר חיות בר למאכל, ואוספים דבש, פירות, שורשים וזרעים. אלה שחיו בקרבת הגבול הסודאני הומרו לאסלאם וישנו גם מיעוט נוצרי קטן שהתנצר בהשפעת הממלכה הנוצרית, אך רובם עדיין מקיימים טקסים מסורתיים, ומאמינים ברוחות הנקראות מאס השוכנות בבתים, באסמים, בשדות, בעצים ובהרים.
באופן מסורתי נהגו הגומאזים לשרוף את גופות מתיהם בטקס הנקרא גאפה, אך מנהג זה הופסק בלחץ הממשלה. הגומאזים מחולקים לשבטים שונים. סכסוכי שבטים הם נפוצים ונפתרים על ידי מוסד הנקרא מאנגאמה או מיצ'א, תלוי באזור הסכסוך.
| קבוצות אתניות בפדרציה האתיופית |
| --- | --- | --- |
| דוברי שמית | אמהרים • תגרים • גורגים • וולנים • מריאים • ארגובים • מסקנים • הררים • זוואים |  |
| דוברי כושית | אורומו • אווים • סומלים • המתים • סידמים • עפרים • האדיים • כמנתים • גדאוים • קמבטים • קונסוים• אלבים • גידולים • בורג'ים • ליבידוים • גוודים • ראשיטים • קאבנים • אירובים • צמים • בוסים • ארבורים • ביסוים |  |
| דוברי אומוטית | ווליטים • גמוים • קאפים • דווארוים • גופים • ארים • יאמים • באנצים • קורטים • שקצ'וים • בסקטוים • מלים • גאילים • האמרים • שינשים • שאקוים • דורזים • דיזים • מאלוים • אוידים • זאיסים • מאוים • צ'רים • דימים • גנזים • נוים • קצ'מים • באנגים • סאזים • אנפילוים • קרוים |  |
| דוברי נילו-סהרית | בארטים • גומאזים • סורמים • נוארים • אנוקים • מורסים • קומים • טורקאנים • אודוקים • טופוטים • מג'נגירים • דונירוים • בלים • קונמים • אופוים • שבוים • מורלים • קווגוים • בירלים |  |
| אחרים | ביתא ישראל • ביתא אברהם • פוגים • ווייטוים • מנג'וים • ותים |  |
גיל עופר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1976  (בן 48)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משקל:  73 ק"ג 
 גובה:  1.75 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ודו
 משקל:  עד 73 ק"ג
 
גיל עופר (נולד ב-15 ביולי 1976) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי שהתחרה באולימפיאדת סידני 2000, ומאמן בנבחרת הגברים של ישראל בג'ודו.
קריירה

עופר זכה במדליית זהב במכביה החמש-עשרה (1997) לאחר שניצח בגמר את ולדימיר אמונוב מלטביה. שנה לאחר מכן הוא זכה בטורניר 'British Open' בברמינגהאם כאשר ניצח בגמר את ירון שמש הישראלי.
בשנת 1999 עופר זכה במספר מדליות בתחרויות בינלאומיות. בפברואר הוא זכה במדליית ארד בטורניר 'A-tournament Sofia', באפריל הוא זכה במדליית כסף בטורניר ה-'British Open' בברמינגהאם ובאוגוסט הוא זכה במדליית כסף בטורניר 'A-Tournament Minsk'. בשנת 2000 הוא זכה בשלוש מדליות בתחרויות בינלאומיות. בפברואר הוא זכה במדליית זהב בטורניר 'A-tournament Sofia' כשניצח בגמר את דניאל פרננדס הצרפתי, במרץ זכה במדליית ארד בטורניר 'Polish Open' בוורשה ובאוגוסט הוא שוב זכה במדליית זהב בטורניר מסוג 'A-Tournament' היוקרתי במינסק.
עופר השתתף באולימפיאדת סידני 2000 והתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. בקרב הראשון הוא הפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי שלאחר מכן זכה במדליית הכסף ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לנורדין יאגובי האלג'יראי.
חיים אישיים

עופר הוא בן דודו של הסייף האולימפי האמריקאי תמיר בלום (אנ').
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • כפיר גולן • גדעון יבלונקה • טומי כפרי • קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • אלכסנדר פורחומובסקי • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | אורית בראון • אריק זאבי • גיל עופר |  |
|  היאבקות | מיכאל ביילין • יורי יבסייצ'יק • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות אמנותית | אור טוקייב |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  קיאק | רועי ילין • ליאור כרמי • לריסה פסחוביץ' • רמי צור •  מיכאל קולגנוב |  |
|  שחייה | אורן אזרד • איתן אורבך • ורד בורוכובסקי • עדי ביכמן • יואב ברוק • יואב גת • מיקי חליקה • יואב מאירי • אלכסיי מנז'ולה • טל שטריקר |  |
|  שיט | עמית ענבר • מיכל היין • אלעד רונן • אלי צוקרמן • ענת פבריקנט • שני קדמי |  |
ג'ונתן אדוארדס

ערך זה עוסק בתאולוג והפילוסוף ג'ונתן אדוארדס. אם התכוונתם לאתלט, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1703 מזרח וינדזור, ארצות הברית 
 פטירה:  22 במרץ 1758 (בגיל 54) פרינסטון, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרינסטון 
 השקפה דתית:  קלוויניזם, Congregationalism in the United States 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת פרינסטון 
 זרם:  ההתעוררות הגדולה הראשונה 
 עיסוק:  תאולוג, סופר, פילוסוף, כומר 
 מדינה:  אמריקה הבריטית 
 יצירות ידועות:  Sinners in the Hands of an Angry God, Religious Affections 
 בן או בת זוג:  שרה אדוארדס (28 ביולי 1727–?) 
 צאצאים:  אסתר אדוארדס בר, סוזנה אדוארדס, מרי אדוארדס, שרה פרסונס, Eunice Edwards, ג'ונתן אדוארדס, טימותי אדוארדס הבן, Pierpont Edwards, Lucy (Edwards) Woodbridge 
 חתימה:   
 
ג'ונתן אדוארדס (באנגלית: Jonathan Edwards;‏ 5 באוקטובר 1703, מזרח וינדזור שבקונטיקט - 28 במרץ 1758, פרינסטון בניו ג'רזי) היה תאולוג ופילוסוף הנחשב לחשוב ביותר באמריקה עד אמצע המאה ה-19.
ראשית חייו

ג'ונתן אדוארדס נולד ב-5 באוקטובר 1703 כבנו של טימותי אדוארדס (1759-1668), פקיד קשה יום ממזרח וינדזור, קונטיקט, שחי בדוחק ממשכורתו כמכין ילדים לקולג'. אמו, אסתר סטודארד, בתו של הכומר סולומן סטודארד מנורת'המפטון, מסצ'וסטס, ניחנה בשכל חריף מאוד והייתה עצמאית באופיה. הוא חונך על עקרונות הנצרות המתוקנת ובאדיקות פוריטנית.
ג'ונתן, בנם היחיד, היה השישי מבין אחד עשר ילדים. הוא אומן לקולג' על ידי אביו ואחיותיו הבוגרות, שכולן זכו לחינוך מצוין. בהיותו בן עשר, כתב מסכת הומוריסטית למחצה אודות אי-גשמיותה של הנשמה. הוא התעניין בידיעת הטבע, ובגיל אחת עשרה כתב מסה על הרגליו של "העכביש המעופף".
הוא החל את לימודיו בקולג' ייל, לימים אוניברסיטת ייל, בשנת 1716, בגיל שלוש עשרה. בשנה שלאחר מכן הוא התוודע למסה "המצב הטבעי של בני האדם" שכתב הפילוסוף ג'ון לוק, אשר השפיעה עליו עמוקות. במהלך לימודיו בקולג' כתב אדוארדס רשימות שיהוו את המסד עבור הספרים: "המוח", "מדעי הטבע", ובכללם דיון בדבר התאוריה האטומית, "כתבי הקודש" ו"אנתולוגיה", והייתה לו תוכנית רחבת היקף לעבוד על הפילוסופיה הטבעית והמנטלית והכין טיוטה עבור עבודתו זו. אפילו לפני סיימו את לימודיו בספטמבר 1720 כנואם נאום הפרידה וראש כיתתו, נדמה שהייתה לו כבר פילוסופיה מגובשת. הוא בילה שנתיים לאחר סיום לימודיו בניו הייבן בלימודי תאולוגיה.
חייו הבוגרים

בין 1722 עד 1723 היה למשך שמונה חודשים כומר מחליף בכנסייה הפרסביטריאנית הקטנה בעיר ניו יורק. הכנסייה הזמינה אותו להישאר אך הוא החליט לסרב. לאחר שלמד חודשיים בביתו, היה מורה פרטי בייל בשנים 1724 עד 1726, וקנה לעצמו שם של מורה מצוין.
ב-15 בפברואר 1727 הוא הוסמך ככומר של נורת'המפטון וכעוזרו של סבו סולומון סודארד. הוא היה כומר לומד, ונהג ללמוד שלוש עשרה שעות מדי יום ביומו, באותה שנה הוא נשא לאישה את שרה פיירפונט. באותו הזמן היא הייתה בת שבע עשרה ובתו של ג'יימס פיירפונט (1714-1659), המייסד של ייל ודרך אמה, נינתה של תומאס הוקר. בשל אדיקותה הדתית ואהבת אלוהים שלה והאמונה באהבתו האישית של אלוהים כלפיה, אדוארדס התוודע אליה בהיותה בת שלוש עשרה וכתב על כך בהתלהבות רוחנית. היא הייתה עליזה ומבריקה, עקרת בית פרקטית, אישה למופת ואם לתריסר ילדים.
סולומון סטודארד מת ב-1 בפברואר 1729, בהותירו עבור נכדו את המשימה הקשה של הניהול העצמאי של אחת הקהילות הגדולות והעשירות ביותר בקולוניה, קהילה הגאה במוסר שלה, בתרבותה ובמוניטין שיצאו לה. אדוארדס היה מחוללה של תחייה דתית נרחבת בנורתהמפטון בשנים 1735-1734. הדבר הביא לו יוקרה רבה בתנועה הפרוסטנטית האוונגליסטית גם באירופה, שם כתביו היו פופולריים מאוד.
לאחר שורת ויכוחים מרים בדבר מי רשאי להיות חבר בקהילה הקדושה הודח אדוארדס בשנת 1750. הוא יצא לגלות ביישוב סטוקרבריז', שם עסק בניצור אינדיאנים וכתב סדרת חיבורים חשובים.
בשנת 1758 נכנס אדוארדס לתפקידו כנשיא הקולג' של ניו ג'רזי, לימים אוניברסיטת פרינסטון, אך שבועיים לאחר שנכנס לתפקידו נפטר מאבעבועות רוח ב-28 במרץ 1758.
משנתו התאולוגית

ביקורתו על ערכי תנועת ההשכלה תרמה רבות לעיצוב זהות פרוטסטנטית יחידה במינה בקולוניות האנגליות באמריקה ולימים בארצות הברית. חיבוריו בהם יצא כנגד תורת "החוש המוסרי" של ההשכלה הפרוטסטנטית שהפרידה בין דת למוסר נודעה להם חשיבות לא רק באמריקה הבריטית, אלא גם באירופה: באנגליה, סקוטלנד, גרמניה ומזרח אירופה. רעיונותיו אומצו והופצו על ידי אסכולת "התאולוגיה של ניו אינגלנד".
בארצות הברית אדוארדס מוכר כמחברה של הדרשה המפורסמת והמפחידה ביותר בספרות האמריקנית "חוטאים בידי אלוהים זועם" (Sinners in the Hands of an Angry God). וכיוצר מסורת התחיה הדתית בתנועה הפרוטסטנטית באמריקה, שם הוא התוודע לרעיונות המהפכה המדעית ותנועות ההשכלה. לכל אורך הגותו הוא מנהל שיח עם שתי התנועות הללו ויוצא כנגדן. בבסיס התנועות ניצבה הנטייה לצמצם את בלעדיותו של האל ביחס לבריאה, השגחה וגאולה, ובמקום זאת להדגיש את יכולתו של המין האנושי ותבונתו לעצב את חיי האדם עלי אדמות.
בשנות העשרים של המאה השמונה עשרה כתב אדוארדס חיבורים מדעיים חשובים בפילוסופיה של הטבע (Natural Philiosphy) שבהם תקף את עקרונות הפילוסופיה המכניסטית. בבסיס פילוסופיה זו עומדת ההנחה כי ניתן לתאר את כל תופעות הטבע במונחי המכניקה של חומר ותנועה. הפילוסופיה המכניסטית הייתה לאופן החשיבה הבולט ביותר של המהפכה המדעית. אדוארדס סבר כי כל העולם הפיזיקלי מכוון לתועלתו של העולם הרוחני ונתון למרותו של האל היוצק אותו לתועלת הנוצרים.
בשנת 1739 נשא אדוארדס שורה ארוכה של דרשות על "ההיסטוריה של מפעלות הגאולה האלוהית", בהן גרס כי אלוהים הוא אדון ההיסטוריה שתפקידה היא להראות לאנושות החוטאת את נתיב הגאולה, זאת בניגוד לתאוריות החדשות שטענו כי האדם מתווה את ההיסטוריה. לאדוארדס תפקיד חשוב בתנועה התחיה הדתית במושבות הקולוניאליות של אנגליה בשנים 1740 עד 1743.
מבין חיבוריו החשובים של אדוארדס ניתן למנות את: "על החסד הנוצרי ופירותיו" (1738), "על טבע המידה הטובה" (1735) וחיבורו הנודע ביותר "החטא הקדמון" (1758). אדוארדס התקיף בחיבוריו את תורות המוסר החדשות של תנועת ההשכלה אשר הפרידו בין האל לבין המוסר. הוא דחה את התאוריות החדשות שלפיהן המוסר מבוסס על טבע האדם ודגל כי המוסר מבוסס על רצון האל, דבר שעמד בבסיס התאוריות הישנות ובכך הביא אדוארדס לגיבושה של מסורת פרוטסטנטית ייחודית שהכתה שורשים באמריקה. הדבר התאפשר לו הן בשל שנינות חשיבתו ומקוריותו והן בשל העדר ממסד דתי מרכזי עם דעות שליטות.
מורשתו

בסוף המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 השתייכו כמרים רבים לזרם "התאולוגיה החדשה" ולאחריו לאסכולת "התאולוגיה של ניו אינגלנד" והפיצו את תורות המוסר של אדוארדס ברחבי ארצות הברית. במאה העשרים המשיך את דרכו ריצ'רד נייבור 1892-1971, שהיה התאולוג המרכזי של התנועה התאולוגית החשובה "התאולוגיה החדשה". נייבור אימץ את גישתו של אדוארדס בדבר שחיתות המין האנושי וראה את האל כמקור המידה הטובה.
התאולוגיה של אדוארדס היא בעלת חשיבות גם בגיבוש הרוח הקפיטליסטית האמריקנית. אדוארדס וממשיכי דרכו אומנם זיהו את האינטרס העצמי עם השחיתות הטבועה במין האנושי. אך מאידך התייחסו לאינטרס העצמי גם כמקור כל טוב חברתי, כלכלי ומדיני. בדרך זו נוצרה הצדקה לדרוויניזם החברתי של הברירה הטבעית שלפיו הטובים מעפילים כלפי מעלה. והיא שימשה את אנשי התנועות האבנגליות גם בימינו שהם זקוקים לא רק לגאולה רוחנית, כי אם גם לגאולה חומרית.
טימותי דוייט נשיא הקולג' של ייל בתחילת המאה התשע עשרה כתב כי אדוארדס הוא: "הניוטון של תורת המוסר ופאולוס שני". המטיף הנודע ליימן ביצ'ר ציין כי בנעוריו "קרא את דרשותיו של אדוארדס ואין שום דבר שישווה להם כיום בתחום של אלף מילין".
ביבליוגרפיה

אריאלי, יהושע. היסטוריה ופוליטיקה. תל אביב, 1992.
זכאי, אביהו. דת ואתיקה בראשית העת החדשה: ג'ונתן אדוארדס והיווצרות המרחב הפרוטסטנטי באמריקה. זמנים עמ' 28–41, מספר 83, קיץ 2003.
Parkes, henry Bamford. Jonathan Edwards, the Fiery Puritan. New York: Minton, Balch & Company, 1930
Edwards Jonathan (New Ed edition (June 1979))Works of Jonathan Edwards. 2 Volume Set (Library Binding) Edinburgh: Banner of Truth Trust,
Murray, Lain H. Jonathan Edwards: A New Biography. Edinburgh: Banner of Truth, 1987.
Gerstner, John H. National Biblical Theology of Jonathan Edwards, in three volume. Powhatan, VA: Berea Publications. 1991-1993
B. Kublick. A History of Philiosphy in America, 1720-2000. Oxford, 2002.
Marsden George M. Jonathan Edwards: A Life. New Haven: Yale University Press. 2003.
Zakai A. Jonathan Edwards Philiosophy of History: The Re-Enchantment of the World in the Age of Enlightment. Princeton 2003.
ראו גם

ההתעוררות הגדולה
גאורגי ארוטיוניאן

גאורגי אדוארדוביץ' ארוטיוניאן (בארמנית: Գեորգի Հարությունյան, ברוסית: Георгий Эдуардович Арутюнян; נולד ב-9 באוגוסט 2004 בקרסנודאר שברוסיה) הוא כדורגלן ארמני-רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קרסנודאר מליגת העל הרוסית ובנבחרת ארמניה.
קריירת מועדונים

ארוטיוניאן גדל במחלקת הנוער של קרסנודאר. בשנת 2022 החל לשחק בקרסנודאר-2, קבוצת המילואים של המועדון. ב-27 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 0-0 נגד צסק"א מוסקבה במסגרת המחזור ה-29 בליגת העל הרוסית לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ארוטיוניאן שיחק בנבחרות הצעירות של רוסיה. ב-25 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בהפסד 2-1 לנבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
גומא צפוף

| גומא צפוף> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: דגנאים
משפחה:: גמאיים
סוג:: גומא
מין:: גומא צפוף
שם מדעי
 Cyperus alopecuroides ‏Rottbøll
גומא צפוף (שם מדעי: Cyperus alopecuroides) הוא צמח מים רב-שנתי ממשפחת הגמאיים.
לגומא הצפוף גבעולי פריחה עליהם לא צומחים עלים בגובה של כ-1 עד 2.5 מטרים. גבעולו בצורת משולש בדומה לשום המשולש. תפרחתו מורכבת משיבולים הבנויים באופן צפוף, ולכן שמו. בארץ ישראל גדל בכנרת בסמוך למים או בתוך המים.
הערות שוליים

↑  גומא צפוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גיל סמטנה

| --- | --- |

גיל סמטנה, 2014
 לידה:  2 באוגוסט 1966 (בן 58) ישראל גבעתיים, ישראל
 מוקד פעילות:  תל אביב
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 עיסוק:  בסיסט, נגן קונטרבס, מפיק מוזיקלי
 כלי נגינה:  גיטרה בס, קונטרבס
 שיתופי פעולה בולטים:  פורטיסחרוף, אהוד בנאי
 http://gilsmetana.co.il
סמנטה יחד עם שאר חברי הרכב "זו המנגינה שלנו" בראשות אהוד בנאי ב-2013
גיל סמֶטָנָה (נולד ב-2 באוגוסט 1966 בגבעתיים) הוא בסיסט, נגן קונטרבס ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

סמטנה התחיל לנגן בגיטרה באופן עצמאי בגיל 13. במסגרת לימודיו בתיכון במגמת אלקטרוניקה הכיר את הגיטריסט אורן קפלן. השניים התחילו לנגן יחד וגם לבנות בעצמם את מכשירי ההקלטה והאפקטים שלהם. בהמשך הקימו ביחד את להקתם אלגנט.
בצבא שירת כטכנאי שידור בגלי צה"ל. משם המשיך ללימודי טכנאות סאונד אצל יואב גרא ועבודה כטכנאי הקלטות באולפני די.בי של רונן בן טל. כעוזר טכנאי השתתף גיל באלבומים של משינה, אלון אולארצ'יק, רמי קליינשטיין.
סמטנה ניגן בס באלבומו הראשון של רונן בן טל, תיקיות. החל את דרכו כמפיק מוזיקלי ב-1987 בהפקה של "פברואר", אלבום הבכורה של להקת אפור גשום. באולפני די.בי. פגש את אהוד בנאי והחל לנגן בס בלהקתו "הפליטים". ב"פליטים" הכיר גיל את יוסי אלפנט ואת המתופף ז'אן ז'אק גולדברג. הפליטים הופיעו במחזמר מאמי מאת הלל מיטלפונקט ובבימויו (צוותא 1986).
ניגן בס בשני אלבומיו הראשונים של אהוד בנאי – "אהוד בנאי והפליטים" ו"קרוב".
סמטנה ניגן ביחד עם גולדברג, רמי פורטיס וברי סחרוף בהופעות והקלטות. ("סיפורים מהקופסא" "1900?" "להתראות בחלומותי" "כשהגיטרה מנסרת את הלילה").
סמטנה הקים את להקת "אלגנט" יחד עם אורן קפלן, אלברט סופר ואורן רביב. בלהקה כתב, שר וניגן בס.
בתחילת שנות ה-90 העמיק סמטנה את הידע המוזיקלי שלו והחל ללמוד קונטרבס אצל אלי מגן. החל ללמוד מוזיקה קלאסית, באקדמיה ע"ש רובין בתל אביב.
ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה. ב-1993 עזב לברלין על מנת ללמוד קונטרבס באקדמיה לאמנויות בברלין אצל פרופ' ריינר צפריץ, שהיה נגן הקונטרבס הראשי של הפילהרמונית של ברלין באותן שנים. לבחינת הסיום שלו בברלין ביצע סמטנה בין השאר יצירה שהלחין לויולה ולקונטרבס.
לאחר השלמת תואר בברלין חזר סמטנה לישראל והתקבל כחבר בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון כנגן קונטרבס, במשך חמש עונות. הוא ניגן כמחליף גם בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. היה חבר בהרכב הקלאסי אלטרנטיבי "קפריזמה" – אתם ביצע בין השאר יצירה מקורית שלו לקונטרבס, קלרינט וויולה. כמו כן ניגן עם אנסמבל המאה ה-21.
ב-1998 הפיק והקליט סמטנה את אלבומה של ורד קלפטר "קו אדום קו שחור" ואחר כך את "חמש" של יעל לוי.
בשנת 2004 זכה אלבומו של אהוד בנאי "ענה לי" בהפקתו של סמטנה בתואר אלבום השנה בטקס פרסי אמ"י של ערוץ 24.
בהמשך הפיק את האלבום המשולש של בנאי "ממשיך לנסוע". עבודה משותפת עם אהוד ונועם הלוי על פסקול הסרט "מסעות ג'יימס בארץ הקודש" מאת הבמאי רענן אלכסנדרוביץ'. זוכה פרס אופיר 2003 למלחין הטוב ביותר.
הפקה מוזיקלית לאלבום "עומד על נייר" של אביתר בנאי. ניהול מוזיקלי יחד עם מיכה שטרית של המופע "פיוטים במעטפת צליל עכשווי" במסגרת פסטיבל ישראל בירושלים 2006. הפקה האלבום "שמע קולי" של מאיר בנאי. אלבומי בכורה של להקת בציר 76, אמיר דדון ועוד.
חזר לנגן עם פורטיס. איתו ועם יובל שפריר ועידו אגמון היה שותף להלחנה והפקה של האלבומים "משולש" ו"החבר אני". פסקול הסרט "סקייט אוף מיינד" 2011. "התדר" – מוזיקה למחול מודרני מאת הכוריאוגרף אבי קייזר 2008.
מפיק מוזיקלית ושותף לחלק מהלחנים של האלבום "רסיסי לילה" של אהוד בנאי. חבר בהרכב ג'יש עם ג'ורג' סמעאן, סאלם דרוויש ואהוד בנאי.
מאז 2010, הוא שותף באולפן הקלטות עם יובל שפריר.
בשנים 2016–2014 לימד קורס הפקה מוזיקלית בבית הספר "Muzik".
סמטנה מתגורר בתל אביב עם בת זוגו רחלי לוין ואב לבתו סתיו.
אלבומים שבהקלטתם השתתף

מאמי – אופרת רוק מאת הלל מיטלפונקט, יוסי מר חיים ואהוד בנאי – בס, 1986
אהוד בנאי והפליטים – אהוד בנאי – בס, 1987 (אלבום פלטינה)
סיפורים מהקופסא – רמי פורטיס – בס, קולות, 1988 (אלבום זהב)
פברואר – אפור גשום – הפקה מוזיקלית, 1989
תיקיות – רונן בן טל – בס, 1989
קרוב – אהוד בנאי – בס, 1980 (פלטינה)
1900? – פורטיסחרוף – בס, קולות, 1990 (זהב)
הכל או כלום – ברי סחרוף – בס, קולות, 1991 (זהב)
להתראות בחלומותי – רמי פורטיס – בס, קולות, 1992
כשהגיטרה מנסרת את הלילה – פורטיסחרוף – בס, קולות, 1992 (זהב)
אלפנט – יוסי אלפנט – בס 1992
אלגנט – אלגנט – בס, שירה, מילים, לחן, הפקה, 1992
אהבה ושנאה – שפי ישי – בס, 1993
קו אדום קו שחור – ורד קלפטר – הפקה מוזיקלית, בס, קונטרבס, קולות, הקלטה, 2001
אני – אסף קרן ומוזיקת המקרה – הפקה מוזיקלית, 2003
ענה לי – אהוד בנאי – הפקה מוזיקלית, בס, קולות, הקלטה, לחן, 2004 (פלטינה)
חמש – יעל לוי – הפקה מוזיקלית, בס, קולות, הקלטה, 2004
סימנים – מירון איזקסון – הפקה, קונטרבס, הקלטה, 2004
עומד על נייר – אביתר בנאי – הפקה מוזיקלית, בס, קונטרבס, 2005 (זהב)
ממשיך לנסוע – אהוד בנאי – הפקה מוזיקלית, בס, קונטרבס חשמלי, 2006 (זהב)
על המשמרת – פורטיסחרוף - בס, קונטרבס, קולות 2006
Little Defects – Amiraminc – הפקה מוזיקלית, 2007
שמע קולי – מאיר בנאי – הפקה מוזיקלית, 2007 (זהב)
עיר – שלומי שבן – קונטרבס, 2007 (זהב)
שיר חדש – אהוד בנאי – בס, קונטרבס, 2008 (זהב)
פורטיס משולש – רמי פורטיס - הפקה מוזיקלית, לחן, בס, קונטרבס, קולות, 2009
פולק ישראלי – בציר 76 – הפקה מוזיקלית, 2010
אמיר דדון – אמיר דדון – הפקה מוזיקלית, 2010
תל אביב צפה – גל זיו – הפקה מוזיקלית במשותף עם גל זיו, 2011
רסיסי לילה – אהוד בנאי – הפקה מוזיקלית, בס, קולות, הקלטה, לחן, 2011 (זהב)
החבר אני – רמי פורטיס – הפקה מוזיקלית, בס, קולות, הקלטה, לחן, 2011
מוצא מקום – ניצן חן רזאל – הפקה, הקלטה, 2013
תשע נשמות – תשע נשמות – הפקה והקלטה, 2013
הפרעות. קשב. ריכוז. – אליעזר בוצר – הפקה והקלטה, 2013
כנפי רוח – מנחם פרומן – הפקה, הקלטה, בס, 2015
אלון סגל – אלון סגל – הפקה, בס, הקלטה, מיקס, 2015
ריח של אפריל – יריב פלד – הפקה, בס, הקלטה, מיקס, 2016
Far From Home – כנען שבתאי – הפקה, בס, קלידים, 2018
Comfort Zone – אור איזקסון – שותף להפקה, 2020
הולך ומתקרב – אהוד בנאי – הפקה, בס, קלידים, 2020
אלבומים שבהקלטתם השתתף > מוזיקה לפסקול

מסעות ג'יימס בארץ הקודש – עם אהוד בנאי ונועם הלוי מאת הבמאי רענן אלכסנדרוביץ'
"די לבד פה" – סיפורו של השייט דני שפר
סקייט אוף מיינד – עם רמי פורטיס, עידו אגמון ויובל שפריר