stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול הוריוצ'י
ביוגרפיה > אמן מצליח

ב-5 במאי 1957, תערוכת היחיד הראשונה של הוריוצ'י נפתחה בגלריה זואה דוסאן בסיאטל.  זו הייתה הצלחה מרהיבה, עשרים ושניים מתוך עשרים וחמישה ציוריו נמכרו במהירות. בשנה שלאחר מכן, תערוכת היחיד המוזיאונית הראשונה של עבודותיו נערכה במוזיאון לאמנות של סיאטל, והוא זכה לחשיפה הרחבה הראשונה שלו מחוץ לצפון מערב כשכמה מיצירותיו נבחרו לתערוכת קרן האמנות של רומא-ניו יורק.
המופעים השנתיים שלו בגלריה וודסייד/בראס' בסיאטל הפכו לאירועים מרכזיים; בהזדמנות אחת, כל היצירות של הוריוצ'י נמכרו עוד לפני שהתערוכה נפתחה לקהל.
הקולאז'ים שלו הוצגו בתערוכה הבינלאומית של Carnegie Art בפיטסבורג בשנת 1961, ושוב בשנת 1964. בשנת 1962, כאשר סיאטל אירחה את יריד העולם הוריוצ'י קיבלה משימה ליצור ציור קיר חיצוני ענק (17 x 60 אינץ') אשר ישמש רקע לאמפיתיאטרון במרכז סיאטל. פסיפס הזכוכית של אמפי הקיר נותרה עבודתו הידועה ביותר.
ב-1966 עברו פול וברנדט לגור בבית שתוכנן עבורם על ידי האדריכל גרגורי סאיטו. הוא כלל סטודיו מרווח במרתף המשקיף על שכונת ריינאייר ביץ' בסיאטל. פול פינק את אהבתו לעצי בונסאי יקרים, בעוד ברנדט המשיכה בקריירה בת 22 השנים שלה בסניף הבינלאומי של הבנק הלאומי הראשון של סיאטל.
עבודתו של הוריוצ'י זכתה לשבחים רבים על ידי המבקרים. אמר מיקיאקי קוואקיטה, אוצר ראשי של המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של יפן בטוקיו: "הוא מתקרב במהירות לשליטה מלאה בטכניקה החדשה שלו [...] עבודתו היא מהטובות ביותר שהופקו".
ביוגרפיה > מוות

בשנותיו המאוחרות, הוריוצ'י סבל מסרטן הקיבה - שהרג את אביו - אך ניתוח למיגורו הצליח. אולם מאוחר יותר, הוא אובחן כחולה אלצהיימר ומת מסיבוכי המחלה ב-29 באוגוסט 1999.
הערות שוליים

1 2 3  Horiuchi, Paul (1906-1999), www.historylink.org
↑  Paul Horiuchi: East and West, by Barbara Johns; University Of Washington Press, 2008
↑  Papanikolas, Theresa and Stephen Salel, Stephen, Abstract Expressionism, Looking East from the Far West, Honolulu Museum of Art, 2017
↑  Paul Horiuchi: East and West, pp.4-5, by Barbara Johns; University Of Washington Press, 2008
↑  Paul Horiuchi: East and West, p.5, pp.7-8, by Barbara Johns; University of Washington Press, 2008
↑  Paul Horiuchi: East and West, pp.5-6, by Barbara Johns; University of Washington Press, 2008
↑  Paul Horiuchi: East and West, pp.5-7, by Barbara Johns; University of Washington Press, 2008
↑  Within the last two years, [Horiuchi], snowbound on the bleak red desert during the winter months, has turned out 150 paintings of merit";Salt Lake City Tribune, July 7, 1929
↑  Paul Horiuchi: East and West, p.21, by Barbara Johns; University of Washington Press, 2008
↑  Paul Horiuchi, A Hard Won Harmony", Regina Hackett, ArtsJournal Web Blog
↑  Paul Horiuchi: Accident Turned Laborer into Master Artist -- Seattle Times, March 23, 1980
↑  US Department of State, Office of the Historian: The Immigration and Nationality Act of 1952 (The McCarran-Walter Act)
↑  Woodside/Braseth Gallery; artist profile
↑  Asian American Art: A History, 1850-1970 edited by Gordon H. Chang, Mark Dean Johnson, Paul J. Karlstrom, Sharon Spain; p.72 Stanford University Press, 2008
↑  Geijutsu-Shincho (Japanese monthly art magazine), March 1960
↑  Peterson, Julie (August 30, 1999). "Paul Horiuchi Obituary". The Seattle Times. Retrieved February 14, 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16144057x (data)  GND: 136687989  ISNI: 0000 0000 7142 1137  LCCN: n2007086741  NDL: 00957600  RKD: 291321  SNAC: w6q24317  SUDOC: 145612929  ULAN: 500125514  VIAF: 14227431   WorldCat (עם VIAF): 14227431
פספודרמה

| פספודרמה |
| --- | --- |
מאובן של Psephoderma alpinum  איור של פספודרמה
תקופה
טריאס עליון 228–201 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלקדונטים
משפחה:: Placochelyidae
סוג:: פספודרמה
מינים
 Psephoderma alpinum  Psephoderma anglicum
שם מדעי
 Psephoderma ‏מייר, 1858

פספודרמה (שם מדעי: Psephoderma; מילולית: "עור חצץ") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מקבוצת הזאורופטריגיים שחי בתור הטריאס ודמה במראהו לצב ים, אף שאין לו קשר עם הצבים. הוא היה קרובו של הפלקודוס ושל ההנודוס. הוא אחד מאחרוני הפלקדונטים שהיו בעולם והוא נכחד לפני 201 מיליון שנה.
מאפיינים

זוחל קדום זה נמצא ב-1858 באזור אנגליה והרי האלפים. שני מיני הסוג קיבלו את שמם הספציפי בהתאם לאזור גילוים.
אורכו של היצור הגיע ל-180 סנטימטר. במראהו הוא דמה לצב והיה בעל גולגולת שטוחה בעלת מקור שקוע שבתוכו שיניים דמויות מטבעות ששימשו לכתישת רכיכות ימיות כמו צדפות. ליצור היה שריון שפוצל לשניים כשחלקו הקדמי נמצא לפני הצלעות והיה רחב ובעל קפלים ובקצהו היו מעט קוצים והחלק האחרוני היה צר יותר ונמצא באזור הירכיים. מאחוריו היה זנב ארוך (עד 80 ס"מ) ששימש להיגוי. הרגליים היו קצרות וחסרות קרומים.
זוחל זה שט במימי הטריאס של אירופה וניזון מרכיכות שונות בפיו המוזר. הוא היה איטי יחסית והסתמך על שריונו כדי להימנע מתקיפה.
בתרבות

זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
פיקו קריסטובל קולון

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  כריסטופר קולומבוס
 גובה:  5,730 מטרים
 מדינה:  קולומביה 
 מיקום:  צפון־מזרח מחוז מגדלנה בצפון המדינה
 רכס הרים:  Sierra Nevada de Santa Marta 
 העפלה ראשונה:  1939
 מסלול ההעפלה הקל:  טיפוס
 קואורדינטות:  10°50′18″N 73°41′12″W﻿ / ﻿10.838333333333°N 73.686666666667°W﻿ / 10.838333333333; -73.686666666667
  (למפת קולומביה מוגדלת) בוגוטה מדיין קאלי ברנקייה קרטחנה סנטה מרתה לטיסיהונצואלה ברזיל פרו אקוודור פנמה קוסטה ריקה  ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקט פיקו קריסטובל קולון(למפת קולומביה רגילה) בוגוטה מדיין קאלי ברנקייה קרטחנה סנטה מרתה לטיסיהונצואלה ברזיל פרו אקוודור פנמה קוסטה ריקה  ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקט פיקו קריסטובל קולון(למפת מגדלנה רגילה) סנטה מרתה סיינגה פונדסיון אל בנקו פלאטו לה גוא.  א ט ל א נ ט י ק ו  הים הקריבי סוקרה בוליבר ססארפיקו קריסטובל קולון(למפת מגדלנה מוגדלת) סנטה מרתה סיינגה פונדסיון אל בנקו פלאטו לה גואחירה  א ט ל א נ ט י ק ו  הים הקריבי סוקרה בוליבר ססארפיקו קריסטובל קולון
 
פיקו קריסטובל קולון (בספרדית: Pico Cristóbal Colón) הוא אחד משני ההרים הגבוהים ביותר בקולומביה (יחד עם פיקו סימון בוליבר (אנ')), להם גובה זהה של 5,730 מטרים מעל פני הים.
גאוגרפיה

ההר ממוקם בצפון־מזרח מחוז מגדלנה, בקרבת הגבול עם מחוזות לה גואחירה וססאר.
ההר הוא חלק מרכס סיירה נבדה דה סנטה מרתה (אנ'). הוא הפסגה הגבוהה ביותר באמריקה הדרומית למעט הרי האנדים. זוהי הפסגה החמישית בעולם מבחינת הנישאות הטופוגרפית שלה – 5,509 מטרים.
הפסגה ממוקמת כ־60 קילומטרים מצפון־מערב לבירת מחוז ססאר וואיידופר וכ־65 קילומטרים מדרום־מזרח לבירת מחוז מגדלנה סנטה מרתה. חופי הים הקריבי מרוחקים כ־45 קילומטרים מצפון והגבול עם ונצואלה מרוחק כ־100 קילומטרים מדרום־מזרח.
היסטוריית טיפוס

על ההר טיפסו לראשונה בשנת 1939 שלושה מטפסים: וולטר ווד, אנדרסון בייקרוול וא. פראוליני.
מאז שנות ה־90 הפכה הגישה לההר לקשה מאוד לאחר שהסביבה שהפכה עוינת כתוצאה מנוכחותם של סוחרי סמים וגרילות של FARC באזור.
ב־13 בדצמבר 2015, משלחת בראשות מטפס ההרים הסקוטי ג'ון ביגאר (אנ') העפילה לראשונה אל פסגת ההר מזה שנים רבות.
הערות שוליים

↑  The elevation given here is based on SRTM data. Colombian topographic maps show 5650m contours but no 5700m contours. A handheld GPS reading obtained in 2015 indicated a height of c.5730m may be correct. A figure of 5775m is frequently quoted.
↑  Andes site
↑  "Pico Cristobal Colon Overview - Peakware.com". www.peakware.com. אורכב מ-המקור ב-2017-03-02.
↑  Bjorstad, Petter. "Sierra Nevada de Santa Marta Trip Report".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 234348129   WorldCat (עם VIAF): 234348129
פיוטר אוון

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1955 (בן 69) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה, לטביה 
 השכלה:  Lyceum "Second school" (1972)  הפקולטה לכלכלה אוניברסיטת מוסקבה (1977)  אוניברסיטת מוסקבה 
 מעסיק:  אוניברסיטת המחקר הלאומית - בית הספר גבוה לכלכלה, LetterOne 
 תפקיד:  חבר הדומה הממלכתית 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  עיטור שלושת הכוכבים  עיטור הידידות (רוסיה) 
 petraven.info
 
פיוטר אולגוביץ' אוון (ברוסית: Пëтр Олегович Авен; נולד ב-16 במרץ 1955) הוא אוליגרך רוסי, איש עסקים, כלכלן ופוליטיקאי.
הוא עומד בראש אלפא-בנק, הבנק המסחרי הגדול ברוסיה. בשנת 2021 העריך המגזין "פורבס" את הונו ב-5.3 מיליארד דולר.
עד ראשית מרץ 2022 היה גם חבר במועצת המנהלים של קבוצת ההשקעות הבינלאומית LetterOne (אנ') שבסיסה בלוקסמבורג, אז פרש ממנה ביחד עם השותף-המייסד מיכאיל פרידמן בשל סנקציות אישיות שהוטלו על השניים על ידי האיחוד האירופי בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ב-10 באפריל 2024 פורסם שבית הדין לצדק של האיחוד האירופי הסיר את הסנקציות נגד פיוטר אוון.
לקריאה נוספת

דייוויד א. הופמן, האוליגרכים - המיליארדרים החדשים של רוסיה, ספריית מעריב, 2005. לפי אינדקס בעמ' 525
הערות שוליים

↑  בית המשפט ביטל את הסנקציות של האיחוד האירופי נגד שני מיליארדרים רוסים, באתר sharecast.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415209605171  PLWABN: 9810641469605606  CiNii: DA14265524  GND: 17037033X  ISNI: 0000 0004 2657 6067  LCCN: n88275907  LNB: 000212245  NKC: js2014834319  NSK: 000166169  SUDOC: 174625812  VIAF: 305518308   WorldCat (עם VIAF): 305518308 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פנטון איילמאר

| --- | --- |
סר פנטון איילמאר 1917
סר פנטון איילמאר 1917
 לידה:  5 באפריל 1862 הייסטינגס, סאסקס, אנגליה הממלכה המאוחדת
 פטירה:  3 בספטמבר 1935 (בגיל 73) וימבלדון, סארי, אנגליה הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  Golders Green Crematorium 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  Elsie Julie Oppermann (1913–?) 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1880–1922 (כ־42 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 שליש ראשי צבא הודו הבריטית (1912–1915)  מפקד הדיוויזיה ה-7 "מירוט" (1915)  מפקד "קורפוס חידקל" (1915–1916)
 פעולות ומבצעים
 המלחמות האנגלו-בורמזיות  המערכה בהונזה-נאגאר  מלחמת העולם הראשונה  המערכה במסופוטמיה
 עיטורים
 "אביר" במסדר האמבט  צלב ויקטוריה
 
סר פנטון איילמאר (באנגלית: Sir Fenton John Aylmer;‏ 5 באפריל 1862 – 3 בספטמבר 1935) היה קצין בכיר בצבא בריטניה. השתתף במלחמה האנגלו-בורמזית ובהמשך במערכה בהונזה-נאגאר שם זכה בצלב ויקטוריה על אומץ ליבו בפריצת המצור על מבצר נילט. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת במערכה במסופוטמיה שם פיקד על המערכה לפריצת המצור על כות.
נעוריו

איילמאר נולד ב-1862, בהייסטינגס שבסאסקס, לפנטון ג'ון איילמאר ואיזבלה אלינור לבית דרלינג. אח צעיר לארתור פרסי איילמאר. איילמר היה הברון ה-13 בסדר הברונים של שושלת איילמאר (אנ'). בנעוריו נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' שבקרבת לונדון שם הוכשר כקדט במסלול של חיל ההנדסה המלכותי.
קריירה צבאית > השנים הראשונות

עם סיום האקדמיה, ב-1880, התגייס איילמאר לצבא הבריטי והועלה לדרגת לוטננט. ב-1886 ו-1887 השתתף במערכה האנגלו-בורמזית שבסופה כבשה בריטניה את בורמה (אנ').
קריירה צבאית > המערכה בפקיסטן

לאחר המערכה בבורמה קודם איילמאר לדרגת קפטן והוצב ברגימנט ההנדסה הבנגלי (שהיה חלק מחיל ההנדסה המלכותי של צבא הודו הבריטית) ונשלח לפקיסטן. במסגרת משימה זו השתתף איילמאר, ב-1891, במערכה בהונזה-נאגאר כנגד נסיכויות הונזה ונאגאר שבמחוז גילגיט-בלטיסטן (פקיסטן).
ב-2 בדצמבר 1891 הוביל איילמאר את הפריצה למבצר נילט (אנ') ועל אף שנפצע קשה המשיך את ההתקפה עד שאיבד את הכרתו. על אומץ ליבו ונחישותו בקרב זה זכה איילמאר בצלב ויקטוריה. ב-1893 קודם לדרגת מייג'ור.
ב-1895 היה איילמאר שותף למסע לפריצת המצור על צ'יטראל (אנ') וזאת לאחר שכ-400 לוחמים הודים, בפיקודו של צ'ארלס טאונסנד, התבצרו במבצר צ'יטראל (אנ') שבעיר צ'יטראל (אנ') מול כיתור שהטילו עליו כוחות משבטים פשטונים מקומיים. המצור הסתיים לאחר 46 ימים בניצחון הבריטים ונסיגת המקומיים.
קריירה צבאית > השירות בהודו

לאחר סיום המערכה בפקיסטן עבר איילמאר להודו והמשיך בשירותו בחיל ההנדסה המלכותי של צבא הודו הבריטית וקודם לדרגת לוטננט קולונל. ב-1901 קודם לדרגת קולונל ומונה לקצין אספקה בצבא הודו הבריטית. ב-1912 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לשליש ראשי של צבא הודו הבריטית.
קריירה צבאית > המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשאר איילמאר לשרת בהודו. ביוני 1915 קודם לדרגת לוטננט גנרל ונשלח למערכה במסופוטמיה כדי לפקד על הדיוויזיה השביעית "מירוט". זמן קצר לאחר הגיעו לבצרה שבמסופוטמיה לכדו הטורקים את חיילי הדיוויזיה השישית "פונה" (בפיקודו של צ'ארלס טאונסנד) בעיר כות ופתחו במצור על כות. על פי הוראתו של מפקד המערכה במסופוטמיה ג'ון ניקסון הוקם "קורפוס חידקל" לחילוץ הנצורים ואיילמאר מונה לעמוד בראש קורפוס זה.
הקורפוס מנה כ-20,000 חיילים וכלל את הדיוויזיה השביעית (בפיקודו של ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד) ואת הדיוויזיה ה-12 (בפיקודו של ג'ורג' פרדריק גורינג) וכן מספר יחידות עצמאיות. הקורפוס יצא באמצע דצמבר 1915 מבצרה והתקדם במעלה החידקל לכוון כות. במהלך החודשים הבאים ניהלו חיילי הקורפוס סדרה של קרבות נגד קווי הביצורים העות'מאנים שכללו, בין השאר, את הקרבות הבאים:
קרב שייח' סעד – ינואר 1916.
קרב ואדי – ינואר 1916.
קרב אום-אל-האנה – ינואר 1916.
קרב דוג'יילה – מרץ 1916
רובם של קרבות אלו הסתיימו בהפסד של הבריטים או בניצחונות חסרי משמעות אך גרמו להיקף נפגעים עצום ליחידות הבריטיות (כ-12,000 חללים או פצועים) ובעיקר לא הביאו לפריצת המצור על כות. בעקבות כישלון המשימה החליט הפיקוד הבריטי לשחרר את איילמאר מתפקידו ולהחליפו בלוטננט גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג.
קריירה צבאית > סיום הקריירה

לאחר שחרורו ממסופוטמיה חזר איילמאר להודו ומונה למפקד של דיוויזיה אזורית עד שחרורו הרשמי מהצבא ב-1922. לאחר מכן חזר לאנגליה ומונה לקולונל של כבוד בחיל ההנדסה המלכותי, תפקיד אותו מילא עד פטירתו ב-1935. גופתו נשרפה בקרמטוריום בגולדרס גרין שבלונדון היכן שאפרו נשמר.
משפחתו

ב-1913 נשא איילמר לאישה את ליידי אלזי ג'ולי ריזלי (אופרמן) שהתאלמנה ב-1911 מסיר הרברט הופ ריזלי (אנ'). לזוג לא נולדו ילדים. אלזי נפטרה ב-1934.
לקריאה נוספת

Tucker, Spencer C. (1997). World War 1. Routledge. ISBN 978-1857283914.
Barker, A.J. (1967). The Bastard War: The Mesopotamian Campaign of 1914–1918. New York: Dial Press.
Candler, Edmund (1919). The Long Road To Baghdad. Cassell and Company.
Cato, Conrad (1917). The Navy in Mesopotamia 1914 to 1917. Constable and Company.
Dane, Edmund (1919). British Campaigns In The Nearer East, 1914–1918. Hodder and Stoughton.
Davis, Paul K. (1994). Ends and Means: The British Mesopotamian Campaign and Commission. Farleigh Dickinson University Press. ISBN 0-8386-3530-X.
הערות שוליים

↑  על אף שליטתם הרשמית של הבריטים באזור זה של גבון פקיסטן ואפגניסטן לא קיבלו השבטים המקומיים את שלטונם דבר שהוביל לסכסוכים בלתי פוסקים
↑  בהמשך המערכה תוגבר "קורפוס החידקל" בשתי דיוויזיות נוספות: הדיוויזיה השלישית "לאהור" והדיוויזיה ה-13
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
פספופורוס

| פספופורוס |
| --- | --- |

תקופה
אוליגוקן-פליוקן, 48–5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבי ים גלדיים
סוג:: פספופורוס
מינים
 P. polygonus  P. calvertensis  P. eocaenus  P. oregonesis  P. californiensis  P. terrypratchetti  P. rupeliensis  P. scaldii
שם מדעי
 Psephophorus ‏מייר, 1847

פספופורוס (שם מדעי: Psephophorus) הוא סוג נכחד של צב ים מהמשפחה צבי ים גילדיים, אשר התקיים במשך האוליגוקן עד הפליוקן שלפני 48 עד 5 מיליון שנה מזמננו, ברחבי כל האוקיינוסים כשהמאובנים שלו התגלו באירופה, אפריקה, צפון אמריקה וניו זילנד ואולי אף באנטארקטיקה.
סוג צב ים זה תואר ב-1846 בידי החוקר הגרמני כריסטיאן אריך הרמן פון מייר (Christian Erich Hermann von Meyer), על סמך ממצאי מאובנים של לוחיות שריון שהתגלתה בברטיסלאבה, סלובקיה וכללה 70 עצמות גדולות והוא תיאר את הסוג בשנה שלאחר מכן. החוקרים הראשונים כלל לא סברו שהייתה שייכת לצב, מאחר שהייתה שונה מאוד משריון של מרבית הצבים ודמתה יותר לשריון ארמדיל. בהמשך התברר באמצעות מחקר של מבנה הספוגיות של העצמות שהיה קרוב לצב ים גילדי מודרני ואולי היה אביו הקדמון, אם כי כיום רואים בו רק חוליה קרובה ששייכת לאותה משפחה. מבנהו הצר של השריון מרמז שהיה מותאם לחיי מעמקים בדומה לצב ים גילדי שנודד ברחבי האוקיינוס וכנראה שניזון כמותו בעיקר ממדוזות ומזון דומה.
צב זה היה כבד וגדול מאוד, באורך של מעל 3 מטרים וגדול יותר מצב גילדי מודרני.
מינים

סוג זה מכיל כיום את המינים הבאים:
P. polygonus
P. calvertensis
P. eocaenus
P. oregonesis
P. californiensis
P. terrypratchetti
P. rupeliensis
P. scaldii
הערות שוליים

↑  Henry Alleyne Nicholson; Richard Lydekker (1889). A Manual of Palaeontology. p. 1091
↑  Seeley, H. G. (1880). "Note on Psephophorus polygonus, v. Meyer, a new Type of Chelonian Reptile allied to the Leathery Turtle". Quarterly Journal of the Geological Society. 36 (406–413): 406–413. doi:10.1144/GSL.JGS.1880.036.01-04.32. S2CID 131226091.
פיזשאבון

פיזשאבון (בהונגרית: Füzesabony) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפיזשאבון מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 7,907 תושבים ובשנת 2021 רק 7,265 תושבים.
על פי עדויות ארכאולוגיות המוצגות במוזיאון הלאומי ההונגרי האזור מיושב מהתקופה הפרהיסטורית. פיזשאבון עצמו מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1261 ומאז הוא מיושב לסירוגין. הכפר הפך לעיר רשמית ב-1 במרץ 1989.
יהודי פיזשאבון

הכנסייה הקתולית, שעל רכושה עומד הכפר, מנעה התיישבות יהודית עד למחצית השנייה של המאה ה-19. היהודים שהתיישבו בה לאחר מכן היו ברובם סוחרים ופקידים. היחסים בין הנוצרים ליהודים היו בדרך כלל טובים גם בתקופת "הטרור הלבן" לא נפגעו היהודים באזור.
הקהילה עצמה התארגנה בסוף המאה ה-19 והצטרפה לזרם האורתודוקסי. בשנת 1910 נבנה בכפר בית כנסת, בנוסף לבית ספר, חדר, אגודת נשים ומקווה שהיו לקהילה.
לא הייתה בכפר פעילות של התנועה הציונית ושליחי המפלגות הציוניות לא הורשו להופיע בפומבי בקהילה.
במלחמת העולם הראשונה נהרגו שלושה יהודים בקרבות.
בשנת 1942 הוטלו מגבלות על חנוונים יהודים, נאסר עליהם למכור סחורות שונות, בעלי מלאכה לא הצליחו להשיג חומרי גלם והציבור נצטווה לא לתת להם עבודה. לבסוף, איבדו יהודים רבים את רישיונותיהם ושליש מהקהילה היה תלוי במוסדות רווחה. באותה שנה נלקחו 15 גברים לעבודות כפייה.
בשנת 1944, בעקבות הכיבוש הגרמני, נעצרו עשרה יהודים ונשלחו למחנה מעצר, כולם נהרגו. בפסח 1944 נצטוו היהודים להגיע לשוק עם כלים לבניית כביש תוך 30 יום. ובמאי הועברו היהודים לגטו שם הוחזקו יותר מ-2,000 יהודים. חוץ מהחולים והקשישים, כולם ישנו בשטח הפתוח. לאחר ימים אחדים הופרדו אותם יהודים כשירים לעבודה מהאחרים, ונשלחו לקישגומבאש (Kisgombás). מאוחר יותר הם הועברו למחנה ההשמדה הנאצי אושוויץ. מספר שבועות לאחר מכן, השאר נשלחו ל-קרצ'נד שם עברו חקירה אכזרית כדי לגרום להם לחשוף את מקום הימצאם של תכשיטיהם וחפצי ערך אחרים. לבסוף, ב-15 ביוני, הם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו 25 ניצולים לכפר, הקימו אנדרטה לנספים וניסו לחדש את חיי הקהילה. בשנת 1964 חיו בכפר שלושה יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 197 | 3,821 |
| 1910 | 211 |  |
| 1920 | 182 |  |
| 1930 | 203 |  |
| 1941 | 170 | 6,133 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי פיזשאבון שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת פיזשאבון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פיזשאבון • אלדברה • בשנייטלק • דורמאנד • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494267905171  LCCN: no99032676  MusicBrainz: 28c786cf-d1b1-41fc-a34d-9e257d1466d8  VIAF: 123478217   WorldCat (עם VIAF): 123478217
פניניית החושן

| פניניית החושן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פניניתיים
סוג:: פניניית החושן
מין:: פניניית החושן
שם מדעי
 Acryllium vulturinum ‏הארדוויק, 1834

פניניית החושן (שם מדעי: Acryllium vulturinum) היא עוף קרקע אפריקני ממשפחת הפניניתיים והמין היחיד בסוגה.
מאפיינים

פניניית החושן מקננת יציבה בצפון-מזרח אפריקה, מצפון אתיופיה דרך קניה ולתוך הקצה הצפוני של טנזניה.
היא מזדווגת בבתי-גידול יבשים ופתוחים עם שיחים ועצים מפוזרים, כמו סוואנה או דשא פתוח. פנינית זו בדרך-כלל מטילה 4-8 ביצים בצבע קרם בדשא הגבוה.
פניניית החושן היא עוף גדול (61-71 ס"מ) עם גוף עגול וראש קטן. היא ארוכה יותר בצוואר, ברגליים ובזנב מפניניות אחרות. לפרטים בוגרים פנים כחולות עירומות וצוואר שחור, ולמרות שלכל הפניניות האחרות פנים נקיות מנוצות, מין זה דומה מאוד לנשר בגלל הצוואר הארוך והעירום והראש הקירח. הצוואר הרזה יוצא מתוך "גלימה" של נוצות צוואר לבנות וכחולות. החזה בצבע כחול קובלט, כששאר נוצות הגוף שחורות, ומנוקדות ומפוספסות בלבן. הכנפיים מעוגלות וקצרות, והזנב ארוך יותר משאר הפניניות.
הזוויגים דומים, למרות שהנקבה בדרך-כלל קטנה במקצת מן הזכר ודורבנותיה בשורש כף הרגל יותר קטנים. הצעירים הם ברובם חומים-אפורים, עם חזה כחול כהה יותר ונוצות צוואר קצרות יותר.
פניניית החושן היא מין חברותי, שיוצר להקות של בדרך כלל 25 עופות מחוץ לעונת ההזדווגות. מזונן העיקרי הוא זרעים וחסרי-חוליות קטנים. פנינית זו היא יבשתית, וכשהיא מבוהלת היא תרוץ יותר מאשר תעוף. חוץ מסביבת המחיה הפתוחה, היא נוטה להסתתר, ונחה בעצים. היא קוראת קריאות צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק רמות.
הערות שוליים

↑  פניניית החושן באתר הרשימה האדומה של IUCN
פניניית חושן בשבי
פניניית חושן בקניה