היכל העם
היטלר והפנתאון

בדיוק כמו הבית של אוגוסטוס (קיסר רומא) על גבעת הפאלאטיום אשר היה מחובר למקדש של אפולו, כך גם היטלר תכנן לחבר את ארמונו על ידי אכסדרה מקושתת ל"אולם העם", אשר מילא את כל הצד הצפוני של הרחבה. הבניין העצום הזה, על פי אלברט שפר תוכנן בהשראת אדריאנוס אשר בנה את הפנתאון, והיטלר ביקר בו באופן פרטי ב-7 במאי 1938. אבל נראה שהערצתו של היטלר את הפנתאון קדם את הביקור- ישנם רישומים ראשונים של אולם העם כבר מ-1925. הרמן גיזלר (Hermann Giesler) תיעד שיחה שהייתה לו עם היטלר בחורף 40–1939, כאשר היטלר נזכר "ברושם הרומי" (Römische Impressionen) של הפנתאון:
מרגע שחוויתי את הבניין הזה - לא תיאור, תמונה או תצלום עשו עם זה צדק - התעניינתי בהיסטוריה שלו ... [...] במשך זמן קצר עמדתי בחלל הזה (רוטונדה) - איזה הוד! התבוננתי באוקולוס הפתוח הגדול וראיתי את היקום וחשתי מה נתן למרחב הזה את השם פנתאון - אלוהים והעולם הם אחד.
התרשמותו של היטלר מהפנתאון הרומי התחדשה כאשר ב-24 ביוני 1940 הוא ערך סיור בבניינים נבחרים בפריז, עם האדריכלים הגרמניים אלברט שפר, הרמן גיזלר וארנו ברקר. הסיור כלל את הפנתאון של פריז, אשר נראה כי אכזב את היטלר. אכזבתו נרשמה על ידי גיזלר וברקר.
הסקיצה של אולם העם, ניתנה על ידי היטלר לשפר והייתה במראה מסורתי של גמלון פורטיקו הנתמך על ידי עשרה עמודים, גוש ביניים מלבני רדוד ומאחוריו המבנה הראשי המכוסה כיפה. גיזלר מציין כי הפורטיקו של המקדש אשר בסקיצה של היטלר, מזכיר את פנתאון של אדריאנוס ואת הסגנון של פרידריך גילי או קארל פרידריך שינקל. עם זאת, שפר לא שיכלל את הסקיצה הרבה, למעט אולי את הטריגליף באנטבלטורה, אשר נתמכים על ידי עמודי גרניט אדומים מוזהבים, עם כותרות מצריות של עלי דקל. שפר כבר עשה שימוש בעבר בעיצוב שכזה, באכסדרה מחוץ לחדר העבודה של היטלר, בצד הגן של הלשכה שלו (Reich Chancellery).
הבניין המפלצתי של שפר (גרמנית: Monsterbau) היה אמור להיות, הבניין החשוב והמרשים ביותר של הבירה מבחינת גודלו וסמליותו. מבחינה ויזואלית זה היה אמור להיות המרכז האדריכלי של ברלין כבירת העולם (גרמאניה). ממדיו היו כה גדולים, עד שהיה מגמד כל מבנה אחר בברלין, כולל אלה שבציר הצפוני-דרומי של המתחם גרמאניה עצמו. האוקולוס של מבנה הכיפה, אשר תוכנן בקוטר של 46 מטר, היה מכיל בתוכו את כל הרוטונדה של הפנתאון של אדריאנוס ואת כיפת בזיליקת פטרוס הקדוש. כיפתו של אולם העם הייתה אמורה לעלות מפודיום גרניט מסיבי בגודל של 315 על 315 מטר וגובה של 74 מטר, ולצמוח לגובה כולל של 290 מטר. קוטר הכיפה תוכנן להיות כ-250 מטר, גודל חריג במיוחד, אשר הטריד את שפר, מכיוון שקוטר הכיפה של תחנת הרכבת החדשה שגיזלר תכנן בקצה המזרחי של מינכן, היה אמור להיות ב-15 מטר גדול יותר מקוטר הכיפה של שפר באולם העם.
הדמיון בין אולם העם לפנתאון בולט הרבה יותר כאשר משווים את החזיתות. הנישה הגדולה (50 מטר גובהה ורוחבה 28 מטר) בקצה הצפוני של אולם העם הייתה אמורה להיות מצופה בפסיפס מוזהב עם עיט בגובה של 24 מטרים, שמתחתיו נמצא דוכן הנאומים של היטלר. משם היה אמור לנאום מול 180 אלף מאזינים, חלקם עומדים ברחבה המרכזית, ואחרים היושבים בשלושה יציעים של מושבי קונצרטים שמסביבם מאה עמודי שיש בגובה של 24 מטרים, אשר עולים מעלה ופוגשים את בסיס התקרה המלא בתאים מרובעים וקורות פלדה, עם ציפוי נחושת.
שלוש שורות מושבים קונצנטריות, מקיפות רחבה עגולה בקוטר 140 מטר, בשונה מן הפנתאון, אך מקומות הישיבה דומים לאולם הקונגרסים בנירנברג שלודוויג רולף תכנן, אשר עוצב על פי הקולוסיאום. לעומת זאת תכונות אחרות של פנים אולם העם, אכן בבירור מיוחסות לפנתאון של אדריאנוס: התאים המרובעים (coffered) בכיפה, אזור העמודים הרציף, מלבד נישת הענק בצד הצפוני. האזור השני בפנתאון, המורכב מחלונות עיוורים עם פילסטרים, מיוצג בבניין של שפר על ידי האזור העליון מעל העמודים, אשר מלווה במלבנים שקועים ורדודים. הכיפה העצומה מונחת על אזור זה. העיצוב והגודל הקיצוני של העיטור החיצוני של אולם העם, הוא יוצא דופן וחריג ולא נראו עיטורים דומים באולמות אחרים, שתוכננו על ידי הנאצים בערים אחרות בגרמניה.
בניין עם כיפה כגון אולם העם, הוא בעל דימוי של מקדש, כפי שצוין על ידי שפר, שהניח כי הבניין נועד במיוחד עבור הפולחן הציבורי של היטלר, יורשיו והרייך הגרמני. כלומר, זה היה אמור להיות סוג של מקדש ארמון מהסוג שאוגוסטוס בנה על גבעת הפאלאטיום, שם היה ביתו הצנוע קשור למקדש אפולו.
השאיפות של היטלר כדי להגיע להגמוניה ברחבי אירופה והקמתו של הסדר החדש, כבר ניכר מתכונות אדריכליות ודקורטיביות, אך בלשכתו החדשה מתבטאים בצורה ברורה ביותר. סמלים חיצוניים מעידים כי האולם בעל הכיפה היה אמור להיות המקום בו היטלר מופיע בפני קהל כשליט העולם. בחלק העליון של הכיפה מואר עיט האבירים הגרמנים האוחז את הגלובוס. סמליות זו הייתה ידועה באיקונוגרפיה הרומית האימפריאליסטית. למשל, פסל קלאודיוס האוחז בכדור ועיט בידו הימנית. הכיפה העצומה, שעליה נשען העיט, מייצגת כמו בפנתאון של אדריאנוס, את רוחב השמים על האימפריה הגרמנית. הגלובוס המואר על הכיפה הודגש על ידי שני פסלים מונומנטליים של ברקר, כל אחד בגובה של 15 מטר, אשר באגפים של חזיתו הצפוני של הבניין. בקצה המערבי פסל של אטלס התומך בשמיים, בקצה המזרחי טרה תומכת בארץ. שניהם דמויות מיתולוגיות אשר נבחרו על ידי היטלר עצמו. גיזלר אמר כי שפר טעה בכך שייצג את אולם העם כסמל של שליטה בעולם (Weltherrschaft). שפר בראיון שלו בפלייבוי אמר:
היטלר האמין כי במאות שנים שיעברו, אולם האסיפה הענקי שלו ירכוש משמעות קדושה גדולה ויהפוך למקדש מקודש וחשוב לנאציונל-סוציאליזם (נאציזאם) כמו פטרוס הקדוש ברומא על הקתוליות הרומית. פולחן זה היה בבסיס התוכנית כולה.
אף על פי כן, ציין גיזלר כי היטלר מעולם לא הכין תוכניות לשליטה עולמית, וכי ההצעה של שפר היא שטויות.