stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תסמונת סרוטונין
טיפול

הטיפול מבוסס בעיקר על הפסקת השימוש בתרופות שעשויות לגרום לתסמונת, ומתן תרופות אנטגוניסטיות לסרוטונין כמו צפרופרפטטין, קבלת טיפול תומך על מנת לשלוט על תחושת חוסר המנוחה והעצבנות ושליטה על חוסר היציבות של מערכת העצבים האוטונומית ובקרת היפרתרמיה. בנוסף, אלו הנוטלים מנות גדולות של חומרים סרוטונרגיים עשויים להפיק תועלת מטיפול במערכת העיכול עם פחם פעיל אם ניתן לתת זאת תוך שעה ממנת היתר. אם התסמינים קלים, הטיפול עשוי להיות מורכב רק מהפסקת הסמים או התרופות הפוגעות, הצעת אמצעים תומכים, מתן בנזודיאזפינים למיקולונוס, והמתנה להיעלמות התסמינים. במקרים מתונים יש לתקן את כל המומים של הלב ומערכת הנשימה ובהיפרתרמיה וטיפול בסרוטונין אגוניסטים עשויים להועיל בהקלת התסמינים.
במקרים חמורים ישנו טיפול פרמקולוגי הכולל מתן תרופות אנטי-פסיכוטיות לא טיפוסיות עם פעילות אנטגוניסטית לסרוטונין כגון אולנזפין. חולים אשר נמצאים במצב קריטי צריכים לקבל את הטיפולים שהוזכרו, וכמו גם תרופת הרגעה או שיתוק נוירו-שרירי. בחולים הסובלים מחוסר יציבות אוטונומית כדוגמת לחץ דם נמוך ניתן לטפל בתרופות סימפתומימטיות כמו אפינפרין, נוראדרנלין או פנילאפרין.
טיפול > תחושת סערת רגשות

אחד הטיפולים החשובים ביותר הוא שליטה בסערת הרגשות שהמטופל עשוי לחוות כתוצאה מהתסמונת מכיוון שישנה אפשרות קיצונית שהאדם יפגע בעצמו או במטפלים, ויש לתת בנזודיאזפינים כבר בסימן הראשון לכך. קשירה רפואית אינה מומלצת לתחושת סערת רגשות או להזיות מאחר שהיא עשויה לתרום לתמותה על ידי גרימת התכווצויות שרירים איזומטריות הקשורות לחמצת לקטית קשה והיפרתרמיה. אם יש צורך בקשירה רפואית במקרים של תחושת עצבנות וסערת רגשות חמורה יש להחליפה מהר ככל הניתן לתרופת הרגעה פרמקולוגית.
טיפול > היפרתרמיה

הטיפול בהיפרתרמיה כולל הפחתת פעילות יתר של השרירים על ידי הרגעה באמצעות בנזודיאזפין. מקרים חמורים יותר עשויים להזדקק לשיתוק שרירים עם צנרור קנה, אוורור מלאכותי ותרופות מרגיעות שרירים. סוקסיניל כולין אינו מומלץ לשיתוק שרירים מכיוון שהוא עשוי להעלות את הסיכון להפרעות בקצב הלב.
ראו גם

סרוטונין
סם פסיכואקטיבי
לקריאה נוספת

Boyer, E. W., & Shannon, M. (2005). The serotonin syndrome. New England Journal of Medicine, 352(11), 1112-1120.
Martin, T. G. (1996). Serotonin syndrome. Annals of Emergency Medicine, 28(5), 520-526.
Gillman, P. K. (1999). The serotonin syndrome and its treatment. Journal of Psychopharmacology, 13(1), 100-109.
הערות שוליים

↑  Jacqueline Volpi-Abadie, Adam M. Kaye, Alan David Kaye, Serotonin Syndrome, The Ochsner Journal 13, 2013, עמ' 533–540
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Edward W. Boyer, Michael Shannon, The Serotonin Syndrome, New England Journal of Medicine 352, 2005-03-17, עמ' 1112–1120 doi: 10.1056/NEJMra041867
1 2 3 4  Geoffrey K Isbister, Nicholas A Buckley, Ian M Whyte, Serotonin toxicity: a practical approach to diagnosis and treatment, Medical Journal of Australia 187, 2007-09, עמ' 361–365 doi: 10.5694/j.1326-5377.2007.tb01282.x
↑  John A. Oates, Albert Sjoerdsma, Neurologic effects of tryptophan in patients receiving a monoamine oxidase inhibitor, Neurology 10, 1960-12-01, עמ' 1076–1076 doi: 10.1212/WNL.10.12.1076
↑  I. M. Whyte, A. H. Dawson, N. A. Buckley, Relative toxicity of venlafaxine and selective serotonin reuptake inhibitors in overdose compared to tricyclic antidepressants, QJM: An International Journal of Medicine 96, 2003-05-01, עמ' 369–374 doi: 10.1093/qjmed/hcg062
↑  E.J.C. Dunkley, G.K. Isbister, D. Sibbritt, A.H. Dawson, The Hunter Serotonin Toxicity Criteria: simple and accurate diagnostic decision rules for serotonin toxicity, QJM 96, 2003-09-01, עמ' 635–642 doi: 10.1093/qjmed/hcg109
↑  Christopher Frank, Recognition and treatment of serotonin syndrome, Canadian Family Physician 54, 2008-7, עמ' 988–992
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ג'סטין סקיי

| --- | --- |

 לידה:  24 באוגוסט 1995 (בת 29) פורט גרין, ארצות הברית 
 שם לידה:  Justine Indira Skyers 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 www.justineskye.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סטין אינדירה סקיירס (באנגלית: Justine Indira Skyers; נולדה ב-24 באוגוסט 1995), הידועה באופן מקצועי בשם ג'סטין סקיי, היא זמרת אמריקאית. סקיי, שזכתה להצלחה הראשונית שלה במטאמבלר, ביססה את הקריירה המוזיקלית שלה וחתמה על חוזה הקלטות עם אטלנטיק רקורדס בגיל 19.
ביוגרפיה

סקיי נולדה ב-24 באוגוסט 1995 בפורט גרין, ברוקלין, ניו יורק, להורים ג'מייקנים. אמה, נובה פרי, עורכת דין בתחום הבידור, היא ממוצא אפרו-ג'מייקני והודו - ג'מייקני ואביה כריסטופר סקיירס, סמנכ"ל סחר תאגידי, הוא אפרו-ג'מייקני. סבה הוא הפוליטיקאי נ. ניק פרי, שגריר ארצות הברית בג'מייקה.
חיים אישיים

בשנת 2019, סקיי יצאה עם הראפר גולדלינק.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Ultraviolet
2021: Space & Time
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2020: Bare with Me (The Album)
2023: Darkside
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2013: Everyday Living
2015: Emotionally Unavailable
2016: 8 Ounces
2019: Bare with Me
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | כמה גבוה 2 | סטפי |  |
| 2019 | Already Gone | קישה |  |
טלוויזיה
| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | סיפורים | סגול | פרק: "בודאק צהוב" |
| 2022-23 | בוגרת-כזה | אניקה | תפקיד חוזר (עונה 5) |
הערות שוליים

↑  "Meet Justine Skye, The 19-Year-Old That Leveraged Tumblr Fame Into A Music Career". The Fader. נבדק ב-2 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Justine Skye bio" (PDF). press.atlanticrecords.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-13 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Skyers named VP of corporate merchandising at Wakefern".
↑  "Talking Texture With: Justine Skye".
↑  "Roc Nation's New Signee, Justine Skye, Is Ready for Her Close-Up".
↑  "TRANSCRIPT: Majority Leader Schumer Remarks At Foreign Relations Committee Introducing Nick Perry As Nominee For Ambassador To Jamaica And Randi Levine As Nominee For Ambassador To Portugal". Senate.gov. 8 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tigg, FNR (9 ביוני 2021). "GoldLink Disses Sheck Wes on "White Walls," Announces New Album". Complex. נבדק ב-18 בנובמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018019993  MusicBrainz: 34f26428-3b53-4c37-bf8e-a71314750dc3  VIAF: 7852152381804301950006   WorldCat (עם VIAF): 7852152381804301950006
רשימת מילים בגרמנית שמקורן בעברית

בשפה הגרמנית ישנם מילים וביטויים רבים שמקורם בשפה העברית והיידיש. מילים רבות זלגו לגרמנית המדוברת דרך שפת הרוטוולש - ז'רגון של ארגוני הפשע בדרום גרמניה ושווייץ הגרמנית במאה ה-19, בה השתמשו במושגים בעברית ביידיש באופן סאטירי ולא במשמעותם המקורית (לדוגמה, המילה "מזוזה" שימשה ככינוי לזונה – מישהי שעומדת על מפתן הדלת וכולם יכולים לגעת בה). מאוחר יותר ובדרך כלל לאחר שינוי משמעות נוסף, אותו אוצר מילים השתרש בגרמנית המדוברת. חלק מהמלים נשארו בגדר סלנג ליודעי ח"ן. חלקן קיבלו על עצמן את חוקי הדקדוק הגרמני, נכנסו לשימוש יומיומי, ולא מרמזות בכלום על עברן היהודי.
למעשה, השפה הגרמנית משתמשת בכ-120 מונחים שהם ביידיש במקור.  מומחה מסביר מדוע למילים יש לרוב קונוטציה שלילית, שהשתנו במשך השנים מתוך סיבות שונות.
ראו גם

יידיש
הערות שוליים

1 2  Yiddish words still common in German language – DW – 09/05/2021, dw.com (באנגלית)
↑  על קצה הלשון, שבור את הרגל
לאונרד ווד

לאונרד ווד (באנגלית: Leonard Wood;‏ 9 באוקטובר 1860 – 7 באוגוסט 1927) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, פיזיקאי ופוליטיקאי. ווד עמד בראש מספר תפקידי מפתח לאורך הקריירה הצבאית והציבורית שלו, בין לבין שימש בתפקיד המושל הכללי של קובה (1899–1902), ראש מטה צבא ארצות הברית (1910–1914) והמושל הכללי של הפיליפינים (1921–1927; נפטר בתפקיד). ווד היה מעורב במלחמות האינדיאנים נגד האפאצ'י, מלחמת ארצות הברית–ספרד, מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים ומלחמת העולם הראשונה. ווד התחרה על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 1920 אך הפסיד לוורן הרדינג. במהלך המלחמה בספרד פיקד ווד על רגימנטים המתנדבים "הפרשים המחוספסים" לצד תאודור רוזוולט. ווד למד באוניברסיטת הרווארד והיה דוקטור לרפואה. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה ווד מועמד לפיקוד על חיל המשלוח האמריקאי אך לבסוף נבחר ג'ון פרשינג במקומו בידי הנשיא וודרו וילסון.
ביוגרפיה

לאונרד ווד נולד בשנת 1860 בניו המפשייר. ווד סיים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ב-1884 עם התואר דוקטור לרפואה. ווד החל את דרכו הצבאית בשנה שלאחר מכן כמתלמד אזרחי למנתח חיילים פצועים בצבא ארצות הברית בדרום מערב, איפה שהתנהלו סדרת מלחמות ממושכות בין הצבא האמריקאי ושבטי האפאצ'י (חלק ממלחמות האינדיאנים). ווד הועלה לדרגת קפטן והיה לעוזר מנתח בשנת 1891. הוענקה לו מדליית הכבוד האמריקאית על שירותו במשלחת צבאית שבלמה מתקפות אפאצ'י שנועדו להביא לשחרור מנהיגם ג'רונימו, שהיה שבוי מלחמה של הכוחות האמריקאים מאז שנת 1886.
לאחר פרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898, ווד וחברו, תאודור רוזוולט, גייסו סדרת רגימנטים של מתנדבים לצבא האמריקאי אשר ביחד הרכיבו את "הפרשים המחוספסים". ווד פיקד על הרגימנטים ורוזוולט היה שני לו בפיקוד. הכוחות המתנדבים נשלחו להילחם נגד הכוחות הספרדים בקובה. "הפרשים המחוספסים" היו בעלי חשיבות מרכזית במהלך המלחמה והיו לגורם המרכזי לניצחונות האמריקאיים במהלך קרב לאס גואסימאס וקרב גבעת סן חואן. לאחר המלחמה שימש כמושל הכללי של קובה (1899–1902). הוא זכה למוניטין בולט שם כמנהל, הקים מערכות חינוך, משפט ומשטרה מודרניות על בסיס המערכות המקבילות בתוך ארצות הברית ופיקח על ההתקדמות הטכנולוגית הגדולה בתחום התברואה. בשנת 1902 סיים ווד את תפקידו ולקובה ניתנה ריבונות מהממשל הזמני האמריקאי. תומאס אסטרדה פאלמה החליף את ווד בתור נשיא קובה הראשון. פעילותו לאורך המלחמה תרמה למוניטין של ווד בקרב הציבור הרחב.
בשנת 1903 הועלה ווד לדרגת מייג'ור גנרל בצבא הסדיר ומונה למושל מחוז מורו באיי הפיליפינים הדרומיים לאחר כיבושם במהלך מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. ווד מונה לתפקיד בידי עמיתו תאודור רוזוולט, שכיהן כל אותה העת בתור נשיא ארצות הברית. ווד פיקד על חלוקת הצבא האמריקאי בפיליפינים בין 1906–1908. לאחר מכן שב לביתו איפה ששירת במחלקה המזרחית של הצבא האמריקאי. בשנת 1910 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית בידי הנשיא, ויליאם הווארד טאפט. ווד הורד מהתפקיד בשנת 1914 בידי הנשיא הדמוקרטי וודרו וילסון. בשנת 1917, עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, היה ווד מועמד לפיקוד על חיל המשלוח האמריקאי אך לבסוף נבחר ג'ון פרשינג במקומו. בעת סיור פיקוח בחזית המערבית בינואר 1918 נפצע ווד מרסיסי מרגמות שהתפוצצו במהלך ניסוי. תחילה אמור היה ווד לפקד על הדיוויזיה ה-89 בצרפת, אך מינויו לא אושר בידי הנשיא.
בהמשך היה מעורב בהכשרה של דיוויזיית הרגלים ה-10 של הצבא האמריקאי לקראת שליחתה לחזית המערבית באירופה. ווד, שהיה תומך חזק במוכנות צבאית עוד קודם לכניסת ארצות הברית למלחמה, היה אחראי במידה רבה להקמת מחנה הקיץ בפלטסבורג, ניו יורק, להענקת הכשרה של מגויסים חדשים - אשר הפך לדוגמה עבור מחנות הכשרה נוספים שנפתחו באותה העת לנוכח ההתערבות במלחמה ברחבי ארצות הברית.
בעיני רבים נחשב ווד להיות היורש הפוליטי של תאודור רוזוולט לאחר פטירתו של האחרון בשנת 1919, ובכך הפך למועמד פעיל למועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 1920. עם זאת, בעקבות קרע פנימי על המועמדות, נקבע וורן הרדינג להיות המועמד הרפובליקני לנשיאות כפשרה בין ווד ויריבו פרנק לואדן. בשנה שלאחר מכן מינה אותו הנשיא הנבחר הרדינג - שהכיר בכישרון הניהולי והניסיון של ווד - למשלחת לחקר המצב הפוליטי-חברתי בפיליפינים. המשלחת קבעה כי הענקת ריבונות מיידית לפיליפינים לפי רצון התנועה הלאומית תהווה סכנה לאינטרסים אמריקאים ולייציבות האזורית. בהמשך מונה ווד לתפקיד המושל הכללי של הפיליפינים בשנת 1921. ווד נשאר בתפקיד עד לפטירתו בשנת 1927. ווד נפטר במהלך ניתוח להסרת גידול מוחי בראשו.
אלידע גרא

| --- | --- |

אלידע גרא ב-2013 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1931 ארצות הברית 
 פטירה:  10 במאי 2017 (בגיל 86 בערך) מגדים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאית קולנוע, כיראוגרפית
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 בן או בת זוג:  צבי גרא 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלִידַע גֵּרָא (1931 - 10 במאי 2017) הייתה במאית קולנוע וכוריאוגרפית ישראלית. סרטה "לפני מחר" (1969) הוא הסרט העלילתי הארוך הראשון שבוים בידי אישה בישראל.
קורות חייה

גרא נולדה בארצות הברית במשפחה יהודית, גדלה בניו יורק ולמדה מחול בבית הספר ג'וליארד. היא הייתה מתלמידותיה של מרתה גרהם, הופיעה בתיאטרוני אוף ברודוויי, עסקה בכוריאוגרפיה, הקימה להקת מחול משלה ועסקה גם בהדרכת תנועה בתיאטרון. בשלב מסוים החלה לצלם מופעים שהעלתה להקתה.
בעקבות פנייה של במאי קנדי שהציע לצלם את עבודתה באולפן, נסעה לקנדה ולמדה צילום ובימוי. היא הכירה את הצייר ומעצב התפאורה הישראלי צבי (ציצי) גרא, נישאה לו ובשנת 1964 עלו לישראל יחד עם שלושת ילדיהם. בנם, יואב גרא, הוא מומחה להנדסת קול.
בני הזוג התגרשו כעבור עשרים שנה.
בישראל לימדה שיעורי תנועה לשחקנים בתיאטרון הקאמרי, הקימה סטודיו למחול בביתה ויצרה סרטים. כמו כן עיצבה תנועה בסרטים, בהם "שני קוני למל", וכן בתיאטרונים, בין השאר בהצגות "אלקטרה" (1964) ו"תעלולי נאסר א-דין" (1965).
ב-1969 ביימה גרא את "לפני מחר", הסרט הארוך היחיד שלה. ב-1970 ביימה את הדיבוב העברי לסרט "ניקי כלב הפרא", כאשר זהו הסרט הראשון שדובב במלואו לשפה העברית. לאחר פרויקט זה, ביימה סרטי תעודה מוזמנים בשביל גופים שונים ובשלב מסוים חזרה להתמקד בתחום המחול. בין היתר ניהלה את מדור המחול באמנות לעם, הייתה המנהלת האמנותית של להקת המחול "גוונים" ונמנתה עם מייסדי הפסטיבל "גוונים במחול".
ב-2013 הוקרן סרטה של גרא "לפני מחר" במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, בנוכחותה של הבמאית.
אלידע גרא נפטרה ב-10 במאי 2017 בביתה במגדים, והובאה למנוחות בבית העלמין ביישוב סביון.
יצירתה

"לפני מחר" הוא הסרט העלילתי הראשון בישראל שנוצר על ידי אישה. הוא בנוי משני פרקים הדנים במהותה של האהבה: האחד הוא "אביב", שבו צעיר וצעירה מתאהבים ונפרדים. בשני, "סתיו", עובדיה, קשיש בעל דוכן פלאפל, מצית את סקרנותה של גברת אלטמן הייקית והם מתקרבים בהדרגה. גרא כתבה את התסריט עם יורם קניוק. אמנון סלומון צילם בשחור-לבן. שחזור והקרנת הסרט נערכו ביוזמתה של ישראלה שאער מעודד החוקרת את ראשית קולנוע הנשים בישראל
בסרט שיחקו ישראל (פולי) פוליאקוב מהגשש החיוור, רינה גנור שהייתה אז אחת הכוכבות המבטיחות של הקולנוע הישראלי, אריה אליאס והרקדנית רות האריס.
גרא הייתה מחלוצות הקולנוע הישראלי ומנציגיה הבולטים של תנועת "הרגישות החדשה" בו, שחבריה היו ברובם המכריע גברים.
הערות שוליים

↑   נירית אנדרמן, מתה אלידע גרא, הבמאית הראשונה של הקולנוע הישראלי, באתר הארץ, 11 במאי 2017
↑  לפני מחר/ פסטיבל סרטי נשים רחובות, באתר סינמטק תל אביב
↑  לקראת הפסטיבל הבינלאומי ה-10 לסרטי נשים ברחובות, באתר סריטה
שולחן ערוך

ערך זה עוסק בספר הלכה שכתב רבי יוסף קארו. אם התכוונתם לספר ההלכה שכתב בעל התניא, הרב שניאור זלמן מלאדי, ראו .
| --- | --- |

 שולחן ערוך אורח חיים  שולחן ערוך אבן העזר  שולחן ערוך יורה דעה  חושן משפט 
 מידע כללי
 מאת:  יוסף קארו 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  כתבי קודש, ספרות הלכתית 
 נושא:  הלכה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1565 
 סדרה
 ספר קודם:  בית יוסף 
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  שולחן ערוך
 הספרייה הלאומית:  990020976490205171
 
שולחן ערוך, חלק אבן העזר, אמסטרדם, ה'תקס"ג
שולחן ערוך הוא ספר הלכה שכתב רבי יוסף קארו בצפת בשנת 1558 (ה'שי"ח) ונדפס לראשונה בעיר ונציה, במהלך שנת 1565 (ה'שכ"ה–ה'שכ"ו).
הספר נחשב אחד החיבורים החשובים בעולם ההלכתי היהודי, והוא דה פקטו משמש יחד עם המפה כעמוד תווך המעגן ומעצב את כל אורח החיים היהודי, על פי ההלכה הפסוקה.
שם הספר

הרב יוסף קארו קרא לספרו "שולחן ערוך" ”כי בו ימצא ההוגה כל מיני מטעמים ערוכים בכל ושמורים סדורים וברורים” הדמיון לשולחן, לקוח ממאמר במכילתא דרבי ישמעאל לפיו הקב"ה אמר למשה שיש לפרש את משפטי התורה לעם ישראל בצורה ברורה ביותר ”ערכם לפניהם כשולחן הערוך”.
תוכן הספר

השולחן ערוך מתבסס על ספרו של ר' יעקב בן הרא"ש ("בעל הטורים") הנקרא "ארבעה טורים", ומכונה גם "טור". על ה"ארבעה טורים" כתב ר' יוסף קארו פירוש בשם "בית יוסף". מכיוון שה"בית יוסף" הוא ספר ארוך ומורכב, כתב רבי יוסף קארו את "שולחן ערוך" ”בדרך קצרה בלשון צח וכולל יפה ונעים, למען תהיה תורת ה' תמימה שגורה בפי כל איש ישראל”. כמו כן מטרת השולחן ערוך הייתה לאפשר חזרה כל שלושים יום על הבית יוסף (ובזמננו אף יצא לאור שו"ע מסודר לפי ימי החודש).
השולחן ערוך בנוי על סדר הטור, שכלל את ההלכות המעשיות בתקופת כתיבתו (בגלות, לפני למעלה מחמש מאות שנה). מסיבה זו, הלכות רבות (כמו הלכות טומאה וטהרה, קורבנות, וחלק מהמצוות התלויות בארץ) לא מופיעות בספר. זאת בניגוד לספרו של הרמב"ם "משנה תורה", שמקיף את התורה כולה וכולל את כל תרי"ג המצוות, גם אלה שאינן באות לידי ביטוי בימינו.
ב'שולחן ערוך' פסק רבי יוסף קארו בדרך כלל על פי דעת הרוב מבין שלושת "עמודי ההוראה": הרי"ף, הרמב"ם, והרא"ש. כאשר לא יצאה מ-"עמודי ההוראה" הכרעה ברורה בנושא מסוים, צירף רבי יוסף קארו את דעות הרמב"ן, הר"ן, הרשב"א, המרדכי, הסמ"ג וספרים נוספים והכריע על פיהם.
מבנה הספר

השולחן ערוך, כמו ה"טור", מתחלק לארבעה חלקים:
אורח חיים – על ההלכות היומיומיות – השכמת הבוקר, ציצית ותפילין, תפילה, שבת, חגים וכדומה.
יורה דעה – על הלכות שחיטה, איסור והיתר, דיני כשרות, דיני נידה, דיני ריבית, דיני נדרים, ומצוות התלויות בארץ שניתן לקיימן אף בזמן הגלות, זרעים, דיני אבלות ועוד.
אבן העזר – עוסק בדיני המשפחה (נישואין וגירושין), ועל הלכות אישות. חלק זה נקרא כך על פי הפסוק בבראשית ב, י"ח "אעשה לו עזר כנגדו".
חושן משפט – על הלכות דיינים, ממונות, דיני בית דין, הדין האזרחי והפלילי.
הסימנים בשולחן ערוך מחולקים וממוספרים באופן זהה לסימנים בספר ארבעה טורים, אלא שרבי יוסף קארו הוסיף בכל סימן חלוקה לסעיפים. (סך הכל 1705 סימנים)
הגהות לספר

כיוון ששניים מבין הפוסקים שעליהם נשען השו"ע בחיבורו הם ספרדים והרמב"ם היה קרוב בדעותיו לרי"ף, יצא שהלכות ומנהגי האשכנזים לא הופיעו בשו"ע. אכן, בעקבות כך כתב הרמ"א הגהות ("השגות" או "המפה") על פסקי השו"ע והביא את ההלכות שפסקו האשכנזים בכל מקום שהם נוגדים את פסקי השולחן ערוך. ההגהות נדפסו במהדורה הראשונה בתוך השולחן ערוך בצורת "חלון" בתוך ההלכות עצמן. במהדורות שלאחר מכן אף שולבו בתוך גוף הדברים, בגופן שונה להבחנה, ובציון הג"ה  בראש ההוספה. דבר זה גרם לכך שהשולחן ערוך התקבל גם אצל האשכנזים במהלך הדורות, ולבסוף פסקו על פי השולחן ערוך בכל מקום שהרמ"א אינו חולק עליו.
פסיקה לפי השולחן ערוך

רבנים רבים מורים לפסוק הלכה לפי השולחן ערוך לספרדים, ועל פי הגהות רבי משה איסרליש (הנודע בכינויו הרמ"א) לאשכנזים.
פרשני שולחן ערוך

מסביב לשולחן ערוך נכתבו מאות פירושים שונים המביאים מקורות להלכותיו מן התלמוד והראשונים, מבארים את דבריו ומביאים דעות חולקות. בדומה לאופן כינויים של פרשני הקודקס ההלכתי של הרמב"ם, משנה תורה, שנדפסו סביב הטקסט המרכזי של הרמב"ם ונתכנו בשל כך: "נושאי כליו של הרמב"ם", כך גם הפירושים וחיבורי ההגהות שנדפסו סביב השולחן ערוך מכונים בדרך כלל "נושאי כלים". מהדורה אחת של הדפסת השולחן ערוך ומפרשיו השונים, אף נקראה כולה על שמם (במקום על שם השולחן ערוך עצמו): אשלי רברבי (שנת תל"ז 1677 ושוב בדפוס סלאוויטא, 1833), כלומר: עצי-האשל הגדולים הנסובים סביב שולחנו הערוך של המחבר, ברוח משורר התהילים (תהילים קכ"ח ג') המתאר דימוי של 'שתילי זיתים' הנסובים על שולחנו של בעל הבית.
הפירושים הבאים מודפסים במהדורות הנפוצות של השולחן ערוך:
מגן אברהם – (מג"א) ספרו של רבי אברהם אבֶלי הלוי גומבינר על אורח חיים. נקרא בתחילה גם "נר ישראל" (ר"ת של נר יפה של רבי אברהם לוי). על מגן אברהם נכתבו הפירושים פרי מגדים (אשל אברהם) ומחצית השקל.
טורי זהב – (ט"ז) ספרו של רבי דוד הלוי סגל חתנו של הב"ח נקרא בתחילה "מגן דוד". נכתב על כל חלקי השו"ע. על ספרו נכתב הפירוש פרי מגדים (משבצות זהב).
שפתי כהן – (ש"ך) ספרו של רבי שבתי כהן על יורה דעה וחושן משפט.
מאירת עיניים – (סמ"ע – ספר מאירת עיניים) על חושן משפט (כפי הנראה היה גם על יורה דעה).
באר היטב – על כל חלקי השו"ע.
שערי תשובה – ספרו של רבי חיים מרדכי מרגליות על אורח חיים. ליקוטים מספרי שו"ת.
פתחי תשובה – על יורה דעה, אבן העזר, וחושן משפט. ליקוטים מספרי שו"ת.
ביאור הגר"א – על כל חלקי השו"ע.
בית שמואל – (ב"ש) על אבן העזר.
חלקת מחוקק – (ח"מ) על אבן העזר (עד סימן קכ"ו).
קצות החושן (קצוה"ח) על חושן משפט.
נתיבות המשפט (נתיה"מ) על חושן משפט (מחולק למדורים "משפט האורים - ביאורים" ו"משפט הכהנים – חידושים") ו"חוות דעת" (חוו"ד) על יורה דעה.
פרי מגדים - (פמ"ג) מאת רבי יוסף תאומים על חלקים אורח חיים ויורה דעה.
פירושים חשובים נוספים אשר הודפסו בנפרד מהמובאים לעיל:
משנה ברורה – ספרו של החפץ חיים על אורח חיים. כולל 3 חלקים: משנה ברורה – פסקי ההלכה, ביאור הלכה – עיוני ההלכה, ושער הציון – מקורות ההלכה. ספר המשנה ברורה מקובל (כפסיקה אחרונה) בעיקר אצל האשכנזים, אך נלמד כספר עיון יסודי גם בישיבות הספרדיות.
ערוך השלחן לרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין.
פרי חדש לרב חזקיה די סילוה.
פרי תואר לרב חיים בן עטר.
כרתי ופלתי לרב יהונתן אייבשיץ על יורה דעה.
אורים ותומים לרב יהונתן אייבשיץ על חושן משפט.
מטה יהודה ושבט יהודה לרב יהודה עייאש.
שתילי זיתים לרב דוד משרקי.
'ברכי יוסף', 'מחזיק ברכה', 'שיורי ברכה' לחיד"א.
כף החיים על אורח חיים ויורה דעה לרבי יעקב חיים סופר.
ספרי המשך לשולחן ערוך

רובם ככולם של ספרי ההלכה בדורות האחרונים מתבססים על דברי השולחן ערוך, בתוספת חידושים וביאורים מרבנים נוספים. דוגמה לספרי הלכה שכאלו אשר נכתבו בדורות האחרונים והתקבלו ביהדות אשכנז: שולחן ערוך הרב; חיי אדם וחכמת אדם; ערוך השולחן וקיצור שולחן ערוך.
גם בקרב ארצות האסלאם כתבו הרבנים השלמות על השולחן ערוך. המפורסמים מבין ספרים אלה הם: שתילי זיתים; הבן איש חי; ערך השולחן וכף החיים.
בזמננו פרחה שוב הפסיקה הספרדית ונכתבו לרוב פסקים לפי מנהגי הספרדים.
ראו גם

לבוש
שולחן ערוך הרב
קיצור שולחן ערוך
ערוך השלחן
משנה ברורה
כף החיים
לקריאה נוספת

יצחק טברסקי, כרמי הורוביץ (ע), כמעיין המתגבר: הלכה ורוח ביצירת חכמי ימי הביניים, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2000, פרק 18, "שולחן ערוך": הלכה לדורות", עמ' 421-438.
אמנון רז-קרקוצקין, "חקיקה, משיחיות וצנזורה: הדפסת השולחן ערוך כראשית המודרניות", א' באומגרטן ואח' (ע'), טוב עלם – מאמרים לכבודו של ראובן בונפיל, תשע"א, עמ' 306 – 335
ביאורים

↑  לרוב בכתב רש"י
↑  או 'הגה'. במקרים רבים ההוספה אף מוקפת בסוגריים
הערות שוליים

↑  כנכתב בסיום חלק חושן משפט, שהכתיבה נסתיימה ביום שישי ט"ז אדר ראשון שנת שיח"ה. למרות שהיו כאלו שהבינו שהכוונה לשנת שכ"ג שגם היא הייתה מעוברת, הרי שהתאריך הנ"ל לא מתלכד עם יום שישי. לפיכך ברור שהכוונה לשנת ה' שי"ח, בה חל פורים ביום רביעי.[דרוש מקור][מפני ש...]
↑  החלקים "אורח חיים", "יורה דעה" ו"אבן העזר" הודפסו בשנת שכ"ה, והחלק "חושן משפט" הודפס בשנת שכ"ו.
1 2  הקדמה לספר
↑  ריש פרשת משפטים. הובא גם ברש"י על ספר שמות, פרק כ"א, פסוק א'.
↑  מנחם מנדל זלטקין שמות הספרים העברים עמוד 176 באתר היברובוקס
| ארון הספרים היהודי |
| --- | --- | --- |
| כתבי יסוד | תורה • נביאים • כתובים • ספר יצירה • משנה • תוספתא • תלמוד (בבלי וירושלמי) • מסכתות קטנות • סידור ומחזור • הגדה של פסח |  |
| מדרשי הלכה (חז"ל) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
| מדרשי אגדה (חז"ל) | מדרש רבה • מדרש תנחומא • פרקי דרבי אליעזר • סדר עולם • ילקוט שמעוני • אבות דרבי נתן • תנא דבי אליהו • פסיקתא דרב כהנא • פסיקתא זוטרתא • מדרש שוחר טוב |  |
| ראשונים ואחרונים | פירוש רש"י לתורה • פירוש רש"י לתלמוד • חובות הלבבות • משנה תורה (והשגות הראב"ד) • תוספות • ספר הזוהר • שולחן ערוך (והגהות הרמ"א) • שולחן ערוך הרב • קיצור שולחן ערוך • משנה ברורה |  |
| סוגות | מדרש • ספרות האגדה • ספרות ההיכלות והמרכבה • פרשנות למקרא • פרשנות למשנה • פרשנות לתלמוד • פרשנות השולחן ערוך • שו"ת • ספרי חסידות • סיפורי חסידים |  |
| פרשני הטור והשולחן ערוך |
| --- | --- | --- |
| על כל החלקים | באר הגולה • באר היטב • ב"ח • ביאור הגר"א • בית יוסף • דרכי משה • כנסת הגדולה • ברכי יוסף |  |
| על אורח חיים | מגן אברהם • ט"ז • פרי חדש • שערי תשובה • מחצית השקל • שולחן גבוה • מטה יהודה • פתח הדביר • תוספת שבת • מחזיק ברכה • פרי מגדים • משנה ברורה • שתילי זיתים • כף החיים •  מור וקציעה |  |
| על יורה דעה | שפתי כהן • ט"ז • מחצית השקל • פרי חדש • פתחי תשובה • כרתי ופלתי • שלחן גבוה • שבט יהודה • דגול מרבבה • מחזיק ברכה • פרי מגדים • כף החיים • בית הלל • חידושי הרי"ם • ערוגות הבושם |  |
| על אבן העזר | חלקת מחוקק • בית שמואל • פתחי תשובה • בית הלל • חידושי הרי"ם • אבני מילואים |  |
| על חושן משפט | סמ"ע • שפתי כהן • ט"ז • פתחי תשובה • אורים ותומים • נתיבות המשפט • קצות החושן • חידושי הרי"ם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477386105171
דאריו ויטרבו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בינואר 1890 פירנצה, ממלכת איטליה 
 פטירה:  1961 (בגיל 70 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 
דאריו ויטרבו (באיטלקית: Dario Viterbo; פירנצה, 25 בינואר 1890 – ניו יורק, 11 בנובמבר 1961) היה פסל, חרט וצורף יהודי-איטלקי.