stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דופין
ראו גם

אפרים אילין
קייזר-אילין תעשיות
תעשיית רכב בישראל
אלפא רומיאו דופין
הנני קילוואט
לקריאה נוספת

דופין וקטר שבו, בני אביעד
רנו דופין - אוטו קומפקטי
אלי שאולי, הדופין חוזרת, באתר ynet, 29 באוקטובר 2002
מנוע דופין גורדיני 1962
הערות שוליים

↑   Top 10 French cars for Bastille Day, The Telegraph, 14 July 2011
↑  דופין  planeterenault.com/1-gamme/4-collection/4960-dauphine-1956-1967
↑  דופין storm.oldcarmanualproject.com/renaultondine
↑  דופין בסרטי קולנוע וטלוויזיה imcdb
↑  הנני קילוואט dauphinomaniac.org/Speciales/HENNEY/Henney_Kilowatt
↑  דופין שנת 1956 - מפרט טכני ומידות carfolio.com/specifications/models/car
↑  24000 גלגלי קונטסה על כבישי הארץ, דבר, 22 במאי 1967
↑  The Israel Motor Industry האלפא והדופין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph912487
דמיטרי דיוז'ב

| --- | --- |

דיוז'ב, 2011
 לידה:  9 ביולי 1978 (בן 46) אסטרחן, ברה"מ 
 שם לידה:  Дмитрий Петрович Дюжев 
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 פרסים והוקרה:  אמן כבוד של הפדרציה הרוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמיטרי אלברוביץ' דיוז'ב (ברוסית: Дмитрий Петрович Дюжев; נולד ב-9 ביולי 1977) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון וזמר רוסי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

דמיטרי דבוריאן (דיוז'ב) נולד ב-9 ביולי 1977 באסטרחן, לשחקן אלבר דבוריאן וללודמילה דיוז'בה. בשנת 1995 סיים את בית הספר לילדים מחוננים ונכנס למחלקת הבימוי והמשחק של מכון GITIS (בסדנה של מארק זכארוב).
ביוגרפיה > קריירה

דיוז'ב הופיע לראשונה בסרט "24 שעות" מאת אלכסנדר אטנסיאן בשנת 2000. לאחר זמן מה הוזמן לשחק בסאגה הפלילית "בריגדה" בבימויו של אלכסיי סידורוב. דיוז'ב נמצא באמצעות סוכנות שחקנים קטנה בה היה רשום. תפקידו כ"קוסמוס" הפך אותו מיד לשם דבר ברוסיה.
בשנת 2005 שיחק בסרטו "איש מת" בבימויו של אלכסיי בלבנוב יחד עם ניקיטה מיכאלקוב ואלכסיי פאנין. בשנת 2006 כיכב בסרט "האי" מאת פאבל לונגין. הסרט סגר את פסטיבל ונציה והוכיח את עצמו כהצלחה קופתית מתונה וזכה הן בפרס ניקה והן בפרס נשר הזהב בקטגוריית הסרט הרוסי הטוב ביותר לשנת 2006. בנוסף גילם תפקיד ראשי בקומדיה "אנטידור" (Антидурь), משנת 2007.
מאז 2006, דמיטרי דיוז'ב הוא שחקן התיאטרון האמנותי של מוסקבה. בשנת 2009 יצא לבתי הקולנוע הסרט "חופשה באבטחה כבדה" עם דמיטרי וסרגיי בזרוקוב. הסרט זכה להצלחה רבה ובשבועיים הראשונים ברוסיה הוא הרוויח יותר מ-15 מיליון דולר, שהיה אחת ההצלחות הגדולות בתולדות הקולנוע הרוסי. בשנת 2010 כיכב בסרט "שמש בוגדנית 2" מאת ניקיטה מיכאלקוב. לאחר שסיים את הלימודים בקורס הגבוה לתסריטאים ובמאי קולנוע, השלים את עבודת התזה שלו - סרט האחים משנת 2011, באורך חצי שעה, שהשתתף בפסטיבל קינוטאבר בתחרות הסרטים הקצרים.
בשנת 2012 דיוז'ב כיכב בקטע "אהובי" בסרט "אמהות" עם סרגיי בזרוקוב. בשנת 2014, הופיע גם בסרט הספורט "האלופים", בקטע על סיפור האהבה וחיי הספורט של הספורטאים אנטון סיחארלוידזה וילנה ברז'נאיה. בשנת 2015, דמיטרי דיוז'ב ערך את הופעת הבכורה שלו כבמאי תיאטרון והעלה את המחזה "ספסל". בשנת 2017 גילם את פיוטר הגדול, בסרט הקולנוע טובול, שיצא גם כסדרת טלוויזיה בשנת 2020.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-14 בפברואר 2008 דמיטרי התחתן עם טטיאנה דיוז'בה, והם נישאו ב-20 ביולי 2008. בנם, איוואן, נולד ב-8 באוגוסט 2008.
הערות שוליים

↑  "Дмитрий Дюжев". Russia-1.
↑  "Дмитрий Дюжев". VokrugTV.
↑  Joy Goodwin (9 בנובמבר 2006). "Free Wheeling Gender-bending Night". New York Sun. נבדק ב-9 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Short biography". אורכב מ-המקור ב-2011-10-20. נבדק ב-2011-07-18.
↑  "Dmitri's son was born".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418831705171  PLWABN: 9810613078705606  GND: 1048667847  ISNI: 0000 0001 1217 302X  LCCN: no2008051351  LNB: 000271546  MusicBrainz: ea801f7a-58ae-4a4c-850e-011a1a8bef61  NKC: xx0158604  SUDOC: 128889187  VIAF: 163354847   WorldCat (עם VIAF): 163354847
גביע אסיה בכדורגל 1976

| --- | --- |
 מארחת:  איראן (1964–1979)איראן
 תקופת התחרות:  3 ביוני 1976 – 13 ביוני 1976 (11 ימים)
 מספר משתתפות:  6  (מתוך 31 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   איראן
 מספר משחקים:  10
 מספר שערים:  25 (2.5 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איראן גולאם חוסיין מזלומי איראן נאסר נוראי כווית פת'י קמיל (3 שערים כל אחד)
 → גביע אסיה בכדורגל 1972גביע אסיה בכדורגל 1980 ←
 
גביע אסיה בכדורגל 1976 נערך באיראן בין ה-3 ביוני ל-13 ביוני 1976. לטורניר העפילו 6 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט. איראן, הנבחרת המארחת, זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על כווית בתוצאה 1–0.
משחקי הטורניר נערכו בשני אצטדיונים: אצטדיון אריאמהר שבטהראן ואצטדיון באג שומאל שבתבריז שהיו מסוגלים דאז לקלוט 100,000 ו-25,000 צופים למשחק בהתאמה. באצטדיון באג שומאל נערכו משחקי בית א' בשלב הבתים. באצטדיון אריאמהר התקיימו משחקי בית ב' בשלב הבתים ומשחקי ההכרעה.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | מארחת הטורניר | 2 | 1972 | אלופת אסיה (1968, 1972) |
|  כווית | מנצחת בית א' במוקדמות | 1 | 1972 | שלב הבתים (1972) |
|  עיראק | מנצחת בית ב' במוקדמות | 1 | 1972 | שלב הבתים (1972) |
|  סין | מנצחת בית ג' במוקדמות | 0 | – | – |
|  מלזיה | מנצחת בית ד' במוקדמות | 0 | – | – |
|  דרום תימן | סגנית בית א' במוקדמות | 0 | – | – |
אצטדיונים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תבריז |     תבריזטהראן | טהראן |
| אצטדיון באג שומאל |     תבריזטהראן | אצטדיון אריאמהר |
| תכולה: 25,000 |     תבריזטהראן | תכולה: 100,000 |
|  |     תבריזטהראן |  |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  כווית | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 3 | 0 | 3 |
|  סין | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | -1 |
|  מלזיה | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 3 | -2 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 ביוני 1976 |  כווית | 2–0 |  מלזיה | אצטדיון באג שומאל, תבריז שיפוט: יפן איומו אקוסה |
| 3 ביוני 1976 | אל אנברי  10'   אל דקהיל  42' |  |  | אצטדיון באג שומאל, תבריז שיפוט: יפן איומו אקוסה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 ביוני 1976 |  סין | 1–1 |  מלזיה | אצטדיון באג שומאל, תבריז |
| 5 ביוני 1976 | וואנג ג'יליאן  58' |  | דהרי  50' | אצטדיון באג שומאל, תבריז |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 ביוני 1976 |  כווית | 1–0 |  סין | אצטדיון באג שומאל, תבריז |
| 7 ביוני 1976 | קמיל  1' |  |  | אצטדיון באג שומאל, תבריז |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איראן | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 10 | 0 | 10 |
|  עיראק | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 1 | 2 | -1 |
|  דרום תימן | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 9 | -9 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביוני 1976 |  איראן | 2–0 |  עיראק | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 50,000 שיפוט: יוגוסלביה מריג'אן ראוס |
| 4 ביוני 1976 | נאסר נוראיי  45'   חסאן רושאן  58' |  |  | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 50,000 שיפוט: יוגוסלביה מריג'אן ראוס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביוני 1976 |  עיראק | 1–0 |  דרום תימן | אצטדיון אריאמהר, טהראן |
| 6 ביוני 1976 | קדים וואאל  84' |  |  | אצטדיון אריאמהר, טהראן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביוני 1976 |  איראן | 8–0 |  דרום תימן | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 10,000 שיפוט: הודו אקראם ווי האק |
| 8 ביוני 1976 | עלירזה עזיזי  17', 73'   נאסר נוראיי  40', 42'   אלירזה קורשידי  45'   גולהאם חוסיין מזלומי  63', 74', 80' |  |  | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 10,000 שיפוט: הודו אקראם ווי האק |
שלבי ההכרעה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 11 ביוני - טהראן | 11 ביוני - טהראן |  |  |  |  |  |
|  |   כווית |  3 |   |  |  |  |  |
|  |   עיראק |  2 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 13 ביוני - טהראן | 13 ביוני - טהראן |  |
|  |   |   |   |   |   כווית |  0 |  |
|  |   |   |   |   |   איראן |  1 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 11 ביוני - טהראן | 11 ביוני - טהראן |   |  | 13 ביוני - טהראן | 13 ביוני - טהראן |  |
|  |   איראן |  2 |   |  |   עיראק |  0 |  |
|  |   סין |  0 |   |  |   סין |  1 |  |
פירוט המשחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 ביוני 1976 |  כווית | 3–2‏ה |  עיראק | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 60,000 |
| 11 ביוני 1976 | איברהים  11'   קאמיל  77', 100' |  | עבדול ג'אליל  46'   פלה חסאן  85' | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 60,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 ביוני 1976 |  איראן | 2–0‏ה |  סין | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 60,000 שיפוט: יפן אסאמי |
| 11 ביוני 1976 | אלירזה קורשידי  100'   חסאן רושאן  119' |  |  | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 60,000 שיפוט: יפן אסאמי |
פירוט המשחקים > משחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביוני 1976 |  עיראק | 0–1 |  סין | אצטדיון אריאמהר, טהראן |
| 13 ביוני 1976 | הי ג'יה  61' |  |  | אצטדיון אריאמהר, טהראן |
פירוט המשחקים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביוני 1976 |  כווית | 0–1 |  איראן | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 100,000 שיפוט: שווייץ ג'ין דובץ' |
| 13 ביוני 1976 |  |  | אלי פארבין  71' | אצטדיון אריאמהר, טהראן צופים: 100,000 שיפוט: שווייץ ג'ין דובץ' |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1-3 | איראן גולהאם חוסיין מזלומי   איראן נאסר נוראיי   כווית פת'י קמיל | 3 |
| 4-6 | איראן (1964–1979) אלירזה עזיזי   איראן אלירזה קורשידי   איראן חסאן רושאן | 2 |
| 7-16 | הרפובליקה העממית של סין הי ג'יה   הרפובליקה העממית של סין וואנג ג'יליאן   איראן אלי פארבין   עיראק עבדול ג'אליל   עיראק פלה חסאן   עיראק קדים וואאל   כווית אל אנברי   כווית אל דקהיל   כווית איברהים   מלזיה דהרי | 1 |
דמיטרי וולושין

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1979 (בן 44) לוהנסק, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  האקדמיה הרוסית הנשיאותית לכלכלה וניהול ציבורי 
 מפלגה:  רוסיה המאוחדת
 פרסים והוקרה
 תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 
דמיטרי ולדימירוביץ' וולושין (ברוסית: Дми́трий Влади́мирович Воло́шин; נולד ב-7 בנובמבר 1979, ורושילובגרד) הוא מדינאי ופוליטיקאי רוסי, המכהן כראש עיריית חימקי (מאז 2016), מזכיר הסניף המקומי של מפלגת רוסיה המאוחדת, נשיא מועדון הכדורגל חימקי.
ביוגרפיה

נולד ב-7 בנובמבר 1979 בוורושילובגרד, מחוז לוהנסק שבאוקראינה.
ביוגרפיה > השכלה

בשנת 2010 סיים את לימודיו בפקולטה למנהל עסקים בינלאומי ומנהל עסקים באקדמיה הנשיאותית לכלכלה עם תואר בכלכלה וניהול. סיים את לימודיו בתוכנית לתואר שני בניהול באקדמיה הנשיאות הרוסית לכלכלה ומינהל ציבורי. בשנת 2013 סיים את לימודיו בתוכנית MBA "ניהול נדל"ן" במכון המלכותי לניהול נדל"ן בבריטניה ובשנת 2014 סיים קורסים באוניברסיטת ג'ורג'טאון במסגרת התוכנית "התמחות בפיתוח שוק הנדל"ן בארצות הברית".
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

מאז 2002 עבד בחברות מסחריות. באוגוסט 2008 הצטרף למחלקה למדיניות הדיור ולקרן הדיור של מוסקבה כמומחה מוביל במחלקת יחסי הציבור. מאוגוסט 2009 שימש כסגן ראש פרפקט המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי, במחלקה למדיניות דיור וקרן הדיור במוסקבה. בשנת 2011 החל לעבוד באקדמיה הנשיאותית לכלכלה לאומית ומינהל ציבורי כסגן דיקן המחלקה לכלכלה ונדל"ן לעבודה מנהלית.
ביוגרפיה > ראש עיריית חימקי

בנובמבר 2014 החל לעבוד בעיריית חימקי במחוז מוסקבה. בדצמבר 2016 מונה לממלא מקום ראש העיר ובהמשך נבחר לראשות העיר חימקי.
חיים אישיים

נשוי, אב לבן.
דמיטרי חרוסטליוב

| --- | --- |

חרוסטליוב, 2017
 לידה:  20 בפברואר 1979 (בן 45) לנינגרד, ברית המועצות
 שם לידה:  Дмитрий Юрьевич Хрусталёв 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג הממלכתית לרכיבי אוויר וחלל 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמיטרי יורייביץ' חרוסטליוב (ברוסית: Дми́трий Ю́рьевич Хрусталёв,‏ נולד ב-16 באפריל 1978 בלנינגרד, ברית המועצות) הוא מנחה, זמר, מפיק ושחקן קולנוע וטלוויזיה רוסי. התחרה ב-KVN ונודע שם כחקיינו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
בשנים 2013–2022, השתתף בתוכנית האירוח הלילית "אורגנט בערב" בערוץ 1 הרוסי עם איוואן אורגנט.
ביוגרפיה

דמיטרי חרוסטליוב נולד בלנינגרד ב-20 בפברואר 1979, מילדותו עסק בריקודי עם. לאחר שסיים את לימודי בית הספר הוא התקבל לאוניברסיטת סנקט פטרבורג לחקלאות שבפושקין במחוז לנינגרד. בשנות לימודיו בבית הספר התמודד בתחרות ה-KVN. מאוחר יותר התקבל לפקולטה לכלכלה באוניברסיטה הממלכתית לרכיבי אוויר וחלל סנקט פטרבורג וסיים כשבידו הכשרה כמנהל בתחום המדע והחינוך.
מאז 1998 ייצג את נבחרת סנקט פטרבורג ב-KVN הוא היה קפטן הקבוצה וזכה איתה בגביע מוסקבה 1998 והעפיל לגמר הליגה הבכירה של KVN בשנת 1999 וב-2003 זכה בהרכב נבחרת בשם "נבחרת ברית המועצות" בגביע הקיץ של KVN.
בשנת 2007, לאחר הפסקה מהופעות טלוויזיוניות השתתף בקומדי קלאב וב-2008 הצטרף לצוות קומדי וומן. ב-2013 החל להשתתף בתוכנית האירוח הלילית "אורגנט בערב" כמנחה משני לצד איוואן אורגנט. באפריל 2014 הנחה את המופע "מועדון הסנטדאפ הלנינגרדי" (Ленинградский Stand-up клуб) בערוץ CTC‏ והנחה תוכניות שונות בערוץ הראשון.
באוקטובר 2018 ניסה את כוחו בתיאטרון והופיע בהצגה "מעבר לשתי ארנבות", בתיאטרון השירה הרוסית במוסקבה.
באוקטובר 2020 לוהק לדובב את דמותו של הארנב בהפקה מחודשת לתוכנית "נוּ, פּוֹגוֹדִי!".
באוקטובר 2022 החל להנחות תוכנית בוקר בידורית בערוץ 1 הרוסי בשם "מצ'טאליון".
בריאות

בנובמבר 2020 אושפז בטיפול נמרץ בבית החולים מספר 40 בססטרורצק, סנקט פטרבורג לאחר שמצבו הרפואי החמיר בפתאומיות בנסיעה לאמו ברפינו, שבדרום העיר. הוא שוחרר בהמשך למנוחה בביתו לאחר שאובחן כסובל מעומס יתר וכי עליו לנוח.
פילמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| סרט/סדרה | שנה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |

| השמורה | 2018 | טוליק |  |
הערות שוליים

↑  Ольга Емельянова (2014-03-25). "Новая старая подружка Хрусталёва". «Экспресс газета». נבדק ב-2014-08-30.
↑  "Дмитрий Хрусталев". vokrug.tv. נבדק ב-2014-08-29.
↑  "Хрусталёв Дмитрий Юрьевич". Коммерсантъ. 2013-10-28. אורכב מ-המקור ב-2014-01-11. נבדק ב-2014-08-29.
↑  "Дмитрий Хрусталев празднует 35-летие". журнал «7 дней». 2014-02-20. נבדק ב-2014-08-29.
↑  Елена Данилевич (2009-04-01). "Дмитрий Хрусталев: «Ленина и Путина пародировать легко»". Аргументы и факты. נבדק ב-2014-08-30.
↑  "Дмитрий Хрусталев: Девчонки умоляли переспать с ними". газета «Собеседник». 2009-09-16. נבדק ב-2014-08-30.
↑  Василий Тригубкин (2013-11-21). "Дмитрий Хрусталев стал соведущим «Вечернего Урганта»". Комсомольская правда. נבדק ב-2014-08-29.
↑  Сабурова Ольга (2013-12-10). "Что ждет звезду ТНТ Дмитрия Хрусталева в "Вечернем Урганте"". газета «Собеседник». נבדק ב-2014-08-30.
↑  "Дмитрий Хрусталев станет ведущим нового шоу на СТС". журнал «StarHit». 2014-04-01. נבדק ב-2014-08-30.
↑  "О проекте. Моя мама готовит лучше. Первый канал". 1tv.ru.
↑  Дмитрий Хрусталёв нашел богатую невесту
חרוסטליוב בהצגה.
דניאלה נאנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בנובמבר 1971 (בת 52) יאשי, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 http://www.danielanane.ro
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלה נאנה (ברומנית: Daniela Nane; נולדה ב-29 בנובמבר 1971) היא שחקנית ודוגמנית רומנייה.
ביוגרפיה

נאנה נולדה ביאסי כבת יחידה להוריה.
בשנת 1991 נבחרה למיס רומניה (הראשונה ברומניה המודרנית - לפני כן נערכה תחרות היופי במדינה רק בשנות העשרים) וייצגה את רומניה בתחרות "מיס תבל" שנערכה בלאס וגאס.
נאנה למדה משחק ודרמה באקדמיה לקולנוע ותיאטרון של בוקרשט.
ב-1998 הנחתה את "Selecția Națională", התחרות לבחירת השיר שייצג את רומניה בתחרות האירוויזיון.
ב-2000 שיחקה בסרט "אפיסנטר", לצד טרייסי לורדס.
ב-2005 שיחקה בסרט "בלודריין", לצד קריסטנה לוקן.
ננה שיחקה גם בקופרודוקציה האמריקאית-רומנית "דרקולה 2: ההתעלות". בנוסף, השתתפה בהפקות רבות בארץ הולדתה וזכתה בשני פרסים על משחקה.
דניאלה סימונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1961 (בת 63 בערך) פרוג'ה, איטליה 
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 www.danielasimmons.ch
 
דניאלה סימונס (באיטלקית: Daniela Simmons; נולדה ב-1961) היא זמרת איטלקייה-שווייצרית.
ביוגרפיה

סימונס נולדה בפרוג'ה, מגיל צעיר החלה לעסוק במוזיקה ולמדה פסנתר בקונסרבטוריון של לוזאן. ב-1984 זכתה בתחרות מוזיקה שאורגנה על ידי רשת הטלוויזיה הציבורית של שווייץ.
היא השתתפה כנציגת שווייץ באירוויזיון 1986 עם השיר "Pas pour moi" והיא הייתה במקום השני, שיר זה גם דורג במקומות גבוהים במספר מצעדי מוזיקה. ב-1987 יצא אלבומה הראשון "Shout Back", ב-1991 השתתפה בתחרות הלאומית לבחירת נציגות שווייץ לאירוויזיון עם השיר "Come finirà?" הייתה במקום השני. ב-1998 יצא האלבום השני שלה "Un’ altra donna".
היא הופיעה בין היתר בבניין אמפייר סטייט בניו יורק ובאולם הקונצרטים אולימפיה בפריז.
ב-1991 התחתנה עם המלחין "אטילה שרפטוג".
דסימוס ברטון

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1800 בלומסברי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 בדצמבר 1881 (בגיל 81) הייד פארק, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 מקום לימודים:  בית הספר טונברידג' 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  התחייה היוונית, אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 יצירות ידועות:  Adelaide Crescent, קשת ולינגטון 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  עמית אגודת חוקרי העתיקות של לונדון  חבר החברה המלכותית לאמנויות  עמית המכון המלכותי לאדריכלים בריטים 
 
מבנה שתכנן ברטון בריג'נטס פארק
דסימוס ברטון (באנגלית: Decimus Burton;‏ 30 בספטמבר 1800 – 14 בדצמבר 1881) היה אדריכל ומעצב גנים אנגלי, אשר ידוע בעיקר בשל מעורבותו במיזמי פארקים בסגנון הקלאסי בלונדון, ובכלל זאת בניינים בגני קיו ובגן החיות של לונדון ובתכנון הערים ואתרי הנופש פליטווד, סיינט לאונרד וטאנברידג' וולס. ברטון תכנן פארקים רבים בתפישה של "גן אנגלי" שהתפתחה במאה ה-18. דסימוס נקרא בשם זה, שמשמעותו "עשירי" בלטינית מכיוון שהיה הילד העשירי להוריו.
קריירה

ברטון החל את הכשרתו כאדריכל בחברת תכנון ובנייה בניהול אביו, ג'יימס ברטון (1761–1837) ולאחר מכן עבד תחת חסותו של ג'ון נאש, עבורו הוא פיתח את תכנון "מרפסת קרונוול", ממול לריג'נטס פארק. המיזם הרציני הראשון שלו (1823) היה תכנון אולם תערוכות גדול, הקוליסאום, בקרבת הפארק (הבניין נהרס ב-1875 ובמקום קיים כיום בניין הקולג' המלכותי לרופאים). לאחר מכן, הוא הוזמן לתכנן את הגנים והבניינים של גן החיות של לונדון, הצמוד לפארק (בניין הלאמות, 1828, עם מגדל השעון - אינו משמש כיום לשיכון בעלי חיים, אלא כחנות; וכך גם בית הג'יראפות המאוחר יותר, 1834).
מאוחר יותר החל עבודה בת כשלושה עשורים על גני קיו, בתחילה עבד על תכנון הגנים והשבילים ומאוחר יותר על הבניינים. החממה אשר תוכננה על ידו בשיתוף עם ריצ'רד טרנר הייתה בזמנו הגדולה בעולם, באורך 110 מטר, ברוחב 30 מטר ובגובה של כ-20 מטר.
ברטון התמקד גם בתכנון העיר ואתר הנופש פליטווד בלנקשייר, אחרי שעבד עם אביו על אתר הנופש סיינט לאונרד באיסט סאסקס והרשים את יזם אתר הנופש בפליטווד. ברטון גם התגורר תקופת מה בפליטווד, בבית שתכנן בעיר.
אתרים אחרים שתכנן:
בנייני החברה הגאולוגית בבית סומרסט
בית החולים בצ'רינג קרוס
דניאל קייטס

| --- | --- |

קייטס ב-2018
 לידה:  14 בנובמבר 1989 (בן 34) בואי, מרילנד, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Bowie State University  Eleanor Roosevelt High School 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 שיאים אישיים:  2 צמידי אליפות העולם בפוקר 2 זכיות בגביעי סבב טריטון
 
דניאל קייטס (באנגלית: Daniel Cates; נולד ב-14 בנובמבר 1989) הוא שחקן פוקר אמריקאי, המוכר גם בשם Jungleman בעקבות כינויו במשחקי פוקר באינטרנט. קייטס זכה בשני צמידי אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון.
ביוגרפיה

קייטס החל לשחק תחת שם המשתמש jungleman12 בפול טילט פוקר ופוקרסטארס. ב-2009 הפסיד את רוב כספו במשחקים נגד ויקטור בלום. ב-2010 לאחר שהרוויח כספים רבים, הוא קיבל את האתגר שפרסם טום דוואן למשחק ב-4 שולחנות במקביל בסך של 50 אלף ידיים, ובמידה וקייטס יהיה מורווח יותר מדולר אחד לאחר האתגר, דוואן ישלם לו 1.5 מיליון דולר. במהלך 2010 ו-2011 שיחקו כ-20 אלף ידיים וקייטס היה ביתרון של כ-1.2 מיליון דולר. ב-2018 פרסם קייטס שדוואן מתחמק ממנו ולא מוכן להמשיך באתגר, אך ציין גם שדוואן שילם לו 700 אלף דולר, כנראה כהודאה בהפסדו. בראיון במאי 2022 אמר קייטס שדואן קיבל את כך שהפסיד, ושילם לקייטס כ-1.3 מיליון דולר מתוך הסכום.
באוקטובר 2021 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, כאשר ניצח באליפות שחקני הפוקר היוקרתית במסגרת אליפות העולם בפוקר, וביוני 2022 שחזר את הישגו כאשר זכה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
במרץ 2022 קייטס החל תוכנית ראיונות בשם "Winning the Game of Life" בערוץ היוטיוב שלו, בה הוא מארח אנשים שונים, בעיקר מעולם הפוקר.
ב-31 בינואר 2023 פרסם פיל גלפונד שקייטס הסכים לקבל את "אתגר גלפונד", בו השניים ישחקו ראש בראש 7,500 ידיים של אומהה הולדם במשחק כסף בבליינדים של $100/$200. האתגר החל ב-2 בפברואר 2023, והמשחקים משודרים בערוץ היוטיוב של גלפונד. המשחקים עצמם משוחקים בחדר הפוקר המקוון של אליפות העולם בפוקר בבליינדים של $10/$20, אך בין השחקנים הסכומים ייחושבו בהתאם לסכום הנקבע.
נכון לפברואר 2023, קייטס זכה בסך של כ-12.3 מיליון דולר מטורנירי פוקר.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2021 | $50,000 Poker Players Championship 6-Handed | $954,020 |
| 2022 | $50,000 Poker Players Championship 6-Handed | $1,449,103 |
הערות שוליים

↑  Daniel 'Jungleman12' Cates, באתר Bluff Europe, ‏1 באפריל 2011 (באנגלית)
↑  durrrr vs jungleman12, באתר פול טילט פוקר (באנגלית)
↑  ‘Jungleman’ Daniel Cates Seeks Update from Tom Dwan on ‘Durrrr Challenge’, באתר CardsChat, ‏31 בדצמבר 2018 (באנגלית)
↑  Galfond Challenge Returns Feb. 2: "Jungleman" to Battle "Mr. Falcons", PokerNews, ‏31 בינואר 2023 (באנגלית)
↑   $100/$200 vs. Jungleman | The Galfond Challenge, סרטון בערוץ "Phil Galfond", באתר יוטיוב
דניאל קופין

| --- | --- |
 לידה:  1771 
 פטירה:  1822 (בגיל 51 בערך) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת נוריץ' 
 בן או בת זוג:  אליזבת קופין 
 צאצאים:  אמילי סטנארד 
 
דניאל קופין (באנגלית: Daniel Coppin‏; 1771 – 1822) היה צייר אנגלי, חובב של נופים ואספן אמנות.  אחד החברים המייסדים של בית הספר לציירים נוריץ', ואחד משלושה דורות של אמנים מאותה משפחה, שכלל את בתו אמילי סטאנרד.
ביוגרפיה

מעט מחייו של דניאל קופין תועד וכמעט שום דבר לא ידוע מילדותו. הוא נולד בשנת 1771 והיה בעלה של אליזבת קופין, לה נישא בכנסיית סנט ג'יילס, נוריץ' ב-2 בנובמבר 1796. אליזבת קופין הייתה אמנית מוכשרת שקיבלה שבחים באגודת האמנים נורוויץ' על עבודתה.
הוא היה אביה של הציירת אמילי קופין (אשתו של ג'וזף סטנארד), שהוכשרה כאמנית טבע דומם על ידי שני הוריה. הוא היה סבה של אמילי סטנארד, שהייתה אמנית נורוויץ' מינורית.
בשנת 1786 עבר קופין לרחוב הסוסים בנוריץ' כדי להיות קרוב לבית העסק של המשפחה. קופין היה אחד מכמה אמנים שהיו אחראים ליצירת הקישוטים לחגיגות נוריץ' של הניצחון הבריטי בקרב הנילוס בשנת 1798 והכרזת שלום בשנת 1801.
בשנת 1803 חבריו ג'ון כרום ורוברט לדברוק הקימו את אגודת האמנים של ורוויץ', קבוצה שכללה גם את קופין וכן את רוברט דיקסון, צ'ארלס הודג'סון, ג'יימס סטארק וג'ורג' וינסנט. התערוכה הראשונה שלהם, בשנת 1805, סימנה את תחילתו של בית הספר לציירים נורוויץ', תנועת האמנות הראשונה שנוצרה מחוץ ללונדון ויצרו את אסכולת נוריץ'.
בשנה שלאחר מכן הוא ליווה את כרום ואת הסוחר ויליאם בארנס פרימן בביקור בפריז כדי לצפות באוצרות הלובר, ייתכן שנסעו לאחר שמלחמות נפוליאון באירופה הסתיימו. במהלך הביקור עשה כרום רישומים וקנה עבודות שהופקו על ידי אמנים צרפתים, שהקבוצה הצליחה להביא חזרה לאנגליה.
בתערוכה הראשונה של אסכולת נוריץ', בשנת 1805, הוצגו 223 עבודות של שמונה עשרה מציגים שונים, כולל קופין. הצלחתה היוותה השראה לאגודתם להעלות תערוכה מדי שנה, אירוע שנמשך עד 1833. קופין תרם באופן קבוע לתערוכות והיה לנשיא האגודה בשנת 1816.
הוא היה אספן נלהב של יצירות אמנות: קטלוג של אוסף עבודותיו פורסם בשנת 1818 על ידי ג'ון סטייסי והסתכם ב-266 יצירות בודדות על ידי האמן ויליאם הוגארת בלבד.
בשנת 1820 נסע להולנד עם בתו אמילי בת השבע עשרה כדי לראות את ציורי הטבע הדומם שהפיקו ציירים הולנדים: הביקור השפיע עמוקות על הסגנון האמנותי שלה.
קופין נפטר בשנת 1822, בן 51 בנוריץ', ונקבר ב-23 באוקטובר 1822 בחצר הכנסייה של סנט סטפן בעיר.
ניהול עסקיו של קופין בנוריץ' עבר לג'ון מידלטון, ועם מותו של מידלטון עבר לבנו, האמן מנוריץ' ג'ון מידלטון.
הערות שוליים

↑  Sara Gray, The Dictionary of British Women Artists, Lutterworth Press, 2009, ISBN 978-0-7188-3084-7. (באנגלית)
↑  Stannard, A Family of Artists, Victorian Art History, www.avictorian.com
↑  Fawcett, Trevor (1976)."Eighteenth Century Art in Norwich". The Volume of the Walpole Society. pp 85-86
↑  Andrew Hemingway, The Norwich school of painters, 1803-1833, Oxford, [Eng.] : Phaidon, 1979, ISBN 978-0-7148-2001-9
דניאלה מסטריקיו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בנובמבר 1987 (בת 36) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלה פאולה[דרוש מקור] מסטריקיו (בספרדית: Daniella Mastricchio; נולדה ב-18 בנובמבר 1987) היא שחקנית ארגנטינאית, המוכרת מתפקידה כסול בטלנובלה "קטנטנות" מבית היוצר של כריס מורנה.