stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הליך ההדחה של דונלד טראמפ (2019–2020)
תהליך החקירה המקדימה > עדויות בפני בית הנבחרים

בית הנבחרים שלח זימונים לגורמים רבים, ביניהם בכירים בממשל טראמפ, עובדים במחלקת המדינה האמריקאית שלהם הייתה נגיעה ביחסי החוץ עם אוקראינה וגורמים בקהיליית המודיעין.
תשאולי העדים התקיימו בחדר מאובטח ומסווג במרתף בניין הקפיטול בפני חברי ועדות בית הנבחרים למודיעין, לענייני חוץ ולפיקוח. רק חברי ועדות אלו (47 רפובליקנים ו-57 דמוקרטים) היו רשאיים לנכוח בחדר בזמן מתן העדות. העדים תושאלו על ידי עורכי הדין של הוועדות וחברי הוועדה היו רשאים לשאול שאלות, כאשר זמן התשאול התחלק שווה בשווה בין הדמוקרטים לרפובליקנים. טרם שוחררו תמלילי התשאולים.
תהליך החקירה המקדימה > עדויות בפני בית הנבחרים > ניסיון בריחת העדים פרנס ופרומן

לב פרנס ואיגור פרומן, יהודים-אמריקאים ילידי אוקראינה ובלארוס בהתאמה, שימשו כעמיתיו של רודי ג'וליאני ופעלו מטעמו באוקראינה. פרנס ופרומן ניסו לקיים מפגש עם נשיא אוקראינה באמצעות פגישה שקיימו באפריל עם האוליגרך הישראלי-אוקראיני, איגור קולומויסקי, שהוזכר כאחד האוליגרכים העומדים מאחורי הנשיא וולודימיר זלנסקי שעבד בעבר כקומיקאי בתוכנית טלוויזיה בבעלותו של קולומויסקי. קולומויסקי העיד לאחר הפגישה באפריל כי "הם רצו להיפגש עם זלנסקי ולהראות לג'וליאני שהם ארגנו את הכל... סקנדל גדול יצא מזה, ולא רק באוקראינה אלא גם בארצות הברית. ייתכן שמדובר במזימה נגד ביידן.". לפרנס ופרומן נשלחו זימונים מטעם בית הנבחרים לספק מסמכים רלוונטיים לחקירה ולהגיע לתת עדות בתאריכים שונים במהלך חודש אוקטובר, אך השניים נעצרו ב-9 באוקטובר בשדה תעופה במדינת ניו יורק במסגרת ניסיון בריחה מארצות הברית. כנגדם הוגשו כתבי אישום הכוללים סעיפי אישום בדבר חתירתם להדחתה של שגרירת ארצות הברית באוקראינה, מארי יובנוביץ', מתן תרומות לא חוקיות בסך כמיליון דולרים לקמפיינים רפובליקנים בתמורה לשריון עסקאות בשוק האנרגיה. בין תרומות אלו כלולה תרומה על סף 325 אלף דולר שנתנו לארגון פעולה פוליטי שמקושר לדונלד טראמפ. מקורב נוסף של ג'וליאני, סמיון קיסלין, קיבל גם הוא זימונים לספק מסמכים ולהגיע לתת עדות, אך בחר לשתף פעולה עם ועדת החקירה. בפועל לא הגיע לתת עדות לאחר שהגיע להסכם עם הוועדה.
תהליך החקירה המקדימה > עדויות בפני בית הנבחרים > רשימת זימונים לעדות שנשלחו וסורבו

| שם המעיד | תפקיד | תאריך שליחת הזימון | סטטוס |
| --- | --- | --- | --- |
| אולריך ברכבול (אנ') | היועץ למחלקת המדינה של ארצות הברית, לכאורה נכח בשיחת הטלפון ב-25 ביולי | 27 בספטמבר | זומן ל-8 באוקטובר לא הגיע לזימון. זומן בשנית ל-6 בנובמבר. |
| לב פרנס ואיגור פרומן (אנ') | מקורבים של רודי ג'וליאני | 30 בספטמבר | זומנו להעיד ב-10 באוקטובר וב-11 באוקטובר, בפועל נעצרו ב-9 באוקטובר בשדה תעופה בניו יורק לפני עלייתם על טיסה בכיוון אחד מחוץ לארצות הברית והואשמו במספר סעיפים. |
| מייקל דופיי | מנהל שותף לתוכניות לביטחון לאומי | 25 באוקטובר |  |
| צ'ארלס קופרמן (אנ') | סגן היועץ לביטחון לאומי לשעבר | 26 באוקטובר | זומן ל-28 באוקטובר לא התייצב לזימון, פנה להתערבות משפטית. |
| ג'ון אייזנברג (אנ') | יועץ משפטי למועצה לביטחון לאומי | 1 בנובמבר | לא התייצב לזימון על פי הנחיה של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. |
| ראסל ווט (אנ') | ממלא מקום מנהל משרד הניהול והתקצוב | 25 באוקטובר |  |
תהליך החקירה המקדימה > עדויות פומביות ופרסום התמלילים

ב-31 באוקטובר אימץ בית הנבחרים החלטה הקובעת כי יש לפרסם בפומבי את תמלילי העדויות שנגבו על ידי בית הנבחרים עד לנקודה זו וכי נדרש לקיים שימועים פומביים בבית הנבחרים. ההחלטה אושרה ברוב של 232 נגד 196, כאשר כל הרפובליקנים בבית הנבחרים ו-2 דמוקרטים מתנגדים לה. התמלילים פורסמו במהלך חודש נובמבר.
ב-13 בנובמבר התקיים השימוע הפומבי הראשון בהליך החקירה. לשימועים הפומבים זומנו עדים לפי רשימה שפרסמו חברי הוועדה מהמפלגה הדמוקרטית. נציג המפלגה הרפובליקנית בוועדה, דווין נונס, הגיש רשימה של 8 עדים לאישור יו"ר הוועדה, בהתאם לחוק שהועבר בחודש אוקטובר, ביניהם האנטר ביידן, בנו של ג'ו ביידן, וחושף השחיתות האנונימי. הבקשה נדחתה על ידי היו"ר שיף בטענה כי לא יאפשר לרפובליקנים לקיים "חקירות מזויפות".
השימועים הפומביים שודרו בטלוויזיה בשידור חי ותקצירים שודרו במהדורות החדשות המרכזיות. כלל העדים פתחו בעדות מרכזית, בה חזרו רובם על עדותם בדיונים הסגורים, ואז ענו לשאלות חברי הוועדה. לטענת עורכי הדין של הנשיא טראמפ, העדים, לא הוכיחו שבוצעה עבירה, ושהנשיא ביצע עבירה כלשהי.
משפט ההדחה של דונלד טראמפ

משפט ההדחה של דונלד טראמפ, הנשיא ה-45 של ארצות הברית, החל ב-18 בדצמבר 2019 והסתיים ב-5 בפברואר 2020 בזיכויו של טראמפ, במשפט שנערך לו בסנאט.
ההליך החל כאשר הרוב הדמוקרטי בבית הנבחרים של ארצות הברית החליט לפתוח בהליך ההדחה של הנשיא מתפקידו בגין ניצול סמכות לרעה ושיבוש עבודת הקונגרס. ההדחה של הנשיא הגיעה לאחר שבחקירה רשמית של בית הנבחרים התגלה, לטענת הדמוקרטים, שטראמפ עודד התערבות זרה בבחירות לנשיאות 2020 במטרה שהדבר יסייע לבחירתו מחדש.
בחקירה עלה, לטענת הדמוקרטים, שממשל טראמפ הפסיק לספק סיוע צבאי לאוקראינה ועיכב את הזמנתו של נשיא אוקראינה וולדימיר זלנסקי לבית הלבן במטרה להשפיע על החלטת ממשלת אוקראינה להכריז על חקירה נגד יריבו הדמוקרטי המוביל, ג'ו ביידן, וכן שיבש מהלכי חקירה כשהורה לפקידי הממשל שלו להתעלם מזימונים להגשת מסמכים ולהעיד. הרפובליקנים בבית הנבחרים טענו שהליך ההדחה התנהל בחוסר הגינות כלפי הנשיא, וכי לא נמצאה אף לא ראיה ישירה אחת, להוכיח שהנשיא ביצע עבירה שמצדיקה הדחה, אלא יש ראיות שתומכות בטענות ההגנה שלו.
הדיונים בדבר הליך ההדחה בבית הנבחרים נמשכו מספטמבר עד נובמבר 2019 בעקבות תלונה שנתקבלה בידי חושף שחיתות, שבה נטען כי טראמפ ניצל לרעה את סמכותו כנשיא ארצות הברית. בהצבעה בבית הנבחרים תמכו כמעט כל הדמוקרטים, והתנגדו לה כל הרפובליקנים ושניים מהדמוקרטים.
בכך הפך טראמפ לנשיא השלישי בהיסטוריה של ארצות הברית שבית הנבחרים אישר פתיחת הליך של הדחתו (לאחר אנדרו ג'ונסון וביל קלינטון).
הליך ההדחה עצמו התנהל בסנאט בתחילת 2020.
משפט ההדחה של דונלד טראמפ > משפט ההדחה בסנאט

המשפט נערך לטראמפ בסנאט. עורכי הדין של טראמפ העלו שורה של טענות, ובהן שכתב האישום של בית הנבחרים אינו מגלה עילת הדחה. הנשיא עשה שימוש בזכויות חוקתיות, ואין בכך עילת שיבוש חקירה של בית הנבחרים. בית הנבחרים פגע בזכויות הנשיא להליך חקירה הוגן, בית הנבחרים לא הצליח להוכיח שהנשיא קשר את עיכוב הסיוע בהצהרת האוקראינים על פתיחת חקירה, אלא הטענות האלה נסתרו, ועוד.
המשפט הסתיים ב-5 בפברואר 2020 בזיכויו של טראמפ משני סעיפי האישום, בעקבות ההצבעה שנערכה במליאה. הסנאטור הרפובליקני מיט רומני היה לסנאטור הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית שהצביע בעד הרשעת נשיא ממפלגתו שלו. הוא הצביע נגד הנשיא בסעיף הראשון אך בעדו בסעיף השני.
משפט ההדחה של דונלד טראמפ > לאחר הליך ההדחה

ב-8 בפברואר נמסר כי שני עדים כנגד טראמפ יפוטרו.
ראו גם

משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון
הליך ההדחה של דונלד טראמפ (2021)
ניסיון הפיכת תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020
חנה עמית

חנה עמית
חנה עמית (נולדה בשנת 1951 ונפטרה בדצמבר 2022) הייתה עורכת ישראלית בתחום התרבות היהודית וההיסטוריה של עם ישראל וארץ ישראל, לשעבר עורכת כתב העת "עת־מול".
ביוגרפיה

נולדה בפתח תקווה ליעקב ויהודית גרשון. בין השנים 1999–2005 הייתה עורכת כתב העת "עת־מול". מאז 2006 הייתה עורכת משנה של כתב העת "דווקא". כמו כן ערכה את כתב העת של הקיבוץ הדתי "עמודים".
יחד עם בעלה, ד"ר דוד עמית, הוציאה את הספרים "רחוב בירושלים: מסע בזמן מתקופת המקרא ועד היום" ו"מראי מקום – לטייל עם המקורות בצפון הארץ". כמו כן ערכה מספר ספרי אוסף של מאמרי הגות.
במשך שנים התגוררה בכפר עציון, ובאחרית ימיה עברה לירושלים.
מעריכותיה

אחריו – על דמות המנהיג במחשבה היהודית, הוצאת משרד הביטחון, 2000
הצד השלישי של המטבע, מאת יעקב משורר, עורכת חנה עמית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2006
מנחה למנחם: קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008 (עם אביעד הכהן וחיים באר)
מראי מקום – לטייל עם המקורות בצפון הארץ (עם דוד עמית)
נחלים ומים בגולן, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2013
רחוב בירושלים: מסע בזמן מתקופת המקרא ועד היום (עם דוד עמית). צייר: יבגני ברשקוב. הוצאת כנרת, זמורה ביתן, 2013
ילדת רחוב. הוצאה עצמית, 2017
הפיגוע בקו 961

| חלק מהאינתיפאדה הראשונה |
| --- | --- |

 תאריך:  30 באוקטובר 1988
 מקום:  צומת איברהים, צפונית ליריחו
 מטרה:  אוטובוס של יהודים מירושלים לטבריה
 סוג:  הצתה
 נשק:  בקבוק תבערה
 הרוגים:  5 אזרחים ישראלים
 פצועים:  4 אזרחים ישראלים
 מבצע:  אש"ף
 מניע:  לאומני (טרור פלסטיני)
הפיגוע בקו 961 הוא פיגוע טרור פלסטיני באמצעות יידוי בקבוק תבערה, שאירע ב-30 באוקטובר 1988, במהלך האינתיפאדה הראשונה וערב הבחירות לכנסת השתים עשרה. בפיגוע שאירע במהלך נסיעה שגרתית של אוטובוס קו 961 של אגד מטבריה לירושלים, בצומת איברהים סמוך למחנה הפליטים עין א-סולטאן צפונית ליריחו, נרצחו 5 ישראלים, ביניהם שלושה ילדים קטנים ונפצעו 4.
רקע

בדצמבר 1987 פרצה במחנה הפליטים ג'באליה שבצפון רצועת עזה התקוממות פלסטינית כנגד השלטון הישראלי שלוותה באלימות קשה משני הצדדים שגבתה קורבנות רבים בנפש ופצועים רבים. ההתקוממות התפשטה לכל רחבי שטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה וזכתה לשם האינתיפאדה הראשונה.
רקע > אירועים מקדימים לפני יום הפיגוע

באפריל 1988 במהלך חג הפסח נפגע רוכב אופנוע מבקבוק תבערה, לא הרחק ממקום הפיגוע. לאחר מכן, ב-11 ביוני 1988, הותקף אוטובוס קו 961 של אגד מטבריה לירושלים באותו המקום בו התרחש לבסוף הפיגוע, בצומת איברהים סמוך ליריחו. הנהג, מוטי כרסנטי מהמושבה מגדל, עצר את האוטובוס, ירד ממנו, שלף את אקדחו וירה לעבר מיידי האבנים. במקום התגלתה מאוחר יותר גופתו של צעיר ערבי, שמשערים כי נהרג מירי זה. ביריחו הותקפו מאז פרוץ האינתיפאדה, הקווים 961 ו-963 של אגד מספר פעמים ביריחו, בידויי אבנים ובקבוקי תבערה. כמה שבועות אחר כך אירע במקום מקרה נוסף, בו הושלכו בקבוקי תבערה על אוטובוס, שהתלקח ושני ילדים שהיו בתוכו החלו לבעור. אזרחים שהיו במקום הצליחו להתגבר על האש והצילו אותם. בספטמבר 1988 החטיא בקבוק תבערה במעט את אוטובוס אגד ביריחו.
בסך הכל, לפי דובר אגד, דדי גולן, מתחילת האינתיפאדה ועד לפיגוע נפגעו כ-1,700 אוטובוסים של החברה מאבנים ובקבוקי תבערה, וכ-40 אוטובוסים נשרפו כליל. במקום הפיגוע הושלכו לפני הפיגוע מעל ל-100 בקבוקי תבערה מאז תחילת האינתיפאדה הראשונה.
רקע > שיטת הפעולה: מארב

שיטת הפעולה של חוליות המחבלים שחבריה צעירים ערבים, משליכי בקבוקי התבערה והאבנים, הייתה דומה באירועים השונים, והתבססה על מארבים. שיטה זו, על פי קצינים בכירים בצה"ל בתקופת האינתיפאדה, הייתה שיטה נפוצה.
להלן שלבי השיטה:
מספר חברי חוליה מגיחים אל הכביש ומניחים אבנים או חפצים אחרים כמו משולש אזהרה שאפשר להפילו בעזרת חוט - ואז הופך למחסום דוקרנים, כדי לעכב התקדמות כלי רכב.
כאשר כלי הרכב היו מאטים, היו יוצאים חברי החוליה וזורקים בקבוקי תבערה או אבנים.
כדי לזהות בוודאות שכלי הרכב המותקף הוא ישראלי, מוצב מודיע במרחק כמה מאות מטרים, ומאותת לחבריו שאכן מדובר ברכב ישראלי.
רקע > בדיקות ביטחוניות ביום הפיגוע

בטרם הגיע האוטובוס לצומת איברהים ליד יריחו, עבר במקום סיור ממונע של צה"ל, שלא הבחין במחבלים שהסתתרו במטע בצד הדרך. מעברו השני של הכביש עבר סיור רגלי שחיפש אחר משליכי בקבוקי תבערה.
תגובות > בישראל

ישראל ישראל – הפיגוע עורר זעזוע עמוק בישראל שהייתה ערב הבחירות לכנסת ועמוק בתוך האינתיפאדה הראשונה. היה זה הפיגוע החמור ביותר מאז פרוץ האינתיפאדה הראשונה.
ראש הממשלה יצחק שמיר: "התקפה רצחנית ונפשעת זו מעידה על ההקצנה של התוקפים, שמגמתם היחידה היא רצח מה שיותר יהודים ושריפתם. מעשה זוועתי זה דורש תשובה הולמת שתוכיח למרצחים כי איש לא יינקה וכי המגמה הרצחנית הזו תעקר משורש. אני בטוח, שיד כוחות הביטחון תשיג את הרוצחים ושולחיהם ויתברר לכל המעורבים בפשעים אלה, כי דרכם תמיט עליהם אסון." הוא הביע הביע תנחומים למשפחות הנפגעים ואיחל החלמה לפצועים.
השר שמעון פרס: "זעזוע עמוק מהמעשה הנפשע של רצח אזרחים חפים מפשע. ידו של צה"ל תשיג את המרצחים וכי ישראל תילחם בטרור עד חורמה. שר החוץ הוסיף כי "העם כולו מאוחד בתחושת הזעם והכאב." הוא הביע תנחומים למשפחות הנפגעים.
חצי ביקורת רבים נורו לעבר הנהגת הרוטציה. שרים, ראשי מועצות ופוליטיקאים האשימו את ההנהגה ודרשו ממנה לפעול בצורה תקיפה יותר נגד הטרור הפלסטיני ההולך וגובר.
השר אריאל שרון: "מדיניות הביטחון הנוכחית פשטה את הרגל, והרצח ביריחו הוא אות נוסף לכך. צמרת הביטחון חייבת ללכת ומיד. לאחר כשנה של מחדל, מליל הגלשונים בקריית שמונה עד לאוטובוס ביריחו - הגיע הזמן שיפנו מיד את מקומם".
השר משה ארנס: "הדרך היחידה למנוע תקריות כאלה שאירעו לאם ולילדיה היא למנוע מאנשים להתקרב לכבישים בכל יש"ע".
מזכ"ל מפ"ם אליעזר גרנות: "זורקי בקבוקי התבערה על אוטובוס אגד ביריחו, הם שלוחיו של הרשע והטמטום. דמם של הנפגעים לא יימחה לעולם מידיהם או מידי שולחיהם, המעשה שעשו והתאריך שבחרו בו למימוש זממם, מטיל ספק נורא בשפיותם."
ראש רשימת התחיה פרופ' יובל נאמן האשים את ראש הממשלה, שמיר ממלא מקומו, פרס שר המשטרה, חיים בר-לב ושר הביטחון, רבין באחריות לפיגוע. נאמן אמר ש-"נהגי אגד עוברים דרך יריחו ללא נשק מאז החרימה המשטרה את נשקו של נהג אגד מוטי כרסנטי, אף על פי שהגן על נוסעיו במקרה דומה."
מועצת יש"ע דרשה מממשלת ישראל בתגובה לפיגוע, לגרש לאלתר את ראשי ההתקוממות הפלסטינית שלטענתם, חלקם יושב במזרח ירושלים.
תגובות > בעולם

משרד אש"ף בקהיר פרסם הודעה חריגה בעקבות הפיגוע, המוקיעה אלימות נגד אזרחים ישראלים ונגד אזרחים פלסטינים (יש המעריכים שכדי לפייס את הציבור הישראלי בטרם ילך אל הקלפיות וכדי למנוע את התחזקותו של המועמד יצחק שמיר אליו התנגד אש"ף נחרצות). כמו כן גינו את הפיגוע גם אגודת הסופרים הערבים ומספר נכבדים פלסטינים מתונים.
ארצות הברית ארצות הברית – הממשל האמריקני גינה בחריפות את הפיגוע. דובר מחלקת המדינה צ'ארלס רדמן כינה את הפיגוע: "התקפה חסרת היגיון וטראגית" ואמר כי "מחלקת המדינה משתתפת בצערה העמוק של ישראל על מות האם ושלושת ילדיה." מברק תנחומים על הפיגוע שוגר מטעם הממשל האמריקני לממשלת ישראל. הפיגוע עשה כותרות ברחבי ארצות הברית וזכה להתייחסות של המועמדים לנשיאות, ג'ורג' בוש ומייקל דוקאקיס.
ברית המועצות ברית המועצות – דובר משרד החוץ הסובייטי גינה בחריפות את רצח האם ושלושת ילדיה.
מצרים מצרים – בעקבות הפיגוע שיגר נשיא מצרים, חוסני מובארכ איגרת לנשיא המדינה, חיים הרצוג בו גינה בעקיפין את הפיגוע ומעשי אלימות מכל הצדדים.
ירדן ירדן – דובר מטעם ממלכת ירדן, ציין כי האירוע הוא "מאורע שלילי מאוד" משום שלדבריו הוא עלול היה להשפיע על דעתם של הבוחרים בבחירות לכנסת שנערכו יום לאחר הפיגוע, להצביע בעד הליכוד ומפלגות הימין, שהרי הם הציגו גישה תקיפה יותר כנגד הטרור הפלסטיני מהמערך ומפלגות השמאל.
לאחר הפיגוע

לאחר הפיגוע הטיל צה"ל עוצר על 17 אלף תושבי יריחו וביצע סריקות נרחבות ומעצרים של חשודים במעורבות בפיגוע. עד מהרה הודו שניים מהעצורים הפלסטינים במעורבות בפיגוע לאחר שנעצרו בבית משפחת תכרורי בעת משחק קלפים וכמה מן הנוסעים שהבחינו במשליכי בקבוקי התבערה זיהו אותם. במהלך החקירה עלה שמו של המחבל השלישי, גם הוא בן משפחת תכרורי. הוא לא בין העצורים תחילה ולאחר שעלה שמו נלכד תוך כמה שעות. לאחר הודאתם במעשה, צה"ל הרס את בתיהם. דחפור צבאי שיטח את מטעי הבננות, התפוזים ועצי התמרים שבצומת איברהים, בהם הסתתרו המחבלים בטרם השליכו את בקבוקי התבערה על האוטובוס. חברי גרעין יריחו, המורכב ברובו מאנשי תנועת כך, ניסו להתנחל בבית הכנסת ביריחו, בתגובה לפיגוע, אך התפנו בשקט כאשר הגיעו למקום כוחות הביטחון.
לאחר הפיגוע > השפעה על הבחירות לכנסת

הפיגוע התרחש פחות מ-36 שעות לפתיחת הקלפיות בבחירות לכנסת. פרשנים בישראל ובעולם העריכו כי לפיגוע פוטנציאל להשפיע על החלטת הבוחר הישראלי לטובת המועמד יצחק שמיר מהליכוד שנתפס בידי הציבור כבעל עמדות תקיפות יותר כנגד הטרור הפלסטיני מיריבו, שמעון פרס מהמערך. ביום הבחירות עצמו, כיומיים לאחר הפיגוע מכונית עם כרזות של הליכוד שהסיעה בוחרים אל הקלפיות בירושלים הותקפה על ידי בקבוק תבערה שהושלך מבית בשכונת ואדי אל-ג'וז. בבחירות הייתה הליכוד למפלגה הגדולה והיה לה סיכוי להרכיב ממשלה בלעדי המערך של פרס ורבין. לאחר שהעריכו כי לפיגוע זה תהיה השפעה על החלטת הבוחר, טען פרס מספר ימים לאחר הבחירות כי בעקבות הפיגוע איבד המערך שניים-שלושה מנדטים. בעקבות דבריו, תקף אותו רבין ואת הניסיון לקשור בין שני האירועים, ניסיון שהוגדר על ידו כ"נואל". בנוסף טען כי: "הטענה שהשמיע שמעון פרס, כאילו איבד המערך שניים-שלושה מנדטים בגלל הפיגוע החמור ביריחו, מופרכת מעיקרה. כל ניסיון לקשור את תוצאות הבחירות לאסון יריחו הינו מוטעה. יטיבו לעשות ראשי מפלגת העבודה וחבריה אם יבררו את הסיבות האמיתיות לתוצאות הבחירות".
לאחר הפיגוע > משפט והנצחה

באפריל 1989 נשא אלמנה של רחל, אליעזר וייס את אחותה, שרה זילברמן לאישה במושב אורה, בחופה שערך אביהם של רחל ושרה, הרב יצחק שלמה זילברמן. בתחילת אותו החודש נפתח משפטם של שלושת הנאשמים בפיגוע ובמקרים נוספים של השלכת בקבוקי תבערה בבית המשפט הצבאי ברמאללה בראשותו של השופט סגן אלוף יוסף שפירא, לאחר שהוגש כנגדם כתב אישום בינואר 1989. לאחר הפיגוע ובסמוך לבחירות, נשמעו קולות מנבחרי ציבור ובראשם שר המשפטים, אברהם שריר שקראו להשית על האחראים לפיגוע עונש מוות (שמקום המדינה, הוצא לפועל רק כנגד פושע המלחמה הנאצי, אדולף אייכמן), אך קריאה זו לא הובילה בסוף לעונש שכזה, בעיקר משום שבפיגוע בקו 405 שגבה קורבנות רבים יותר לא דרשה התביעה הטלת עונש מוות על מבצעו וכן כי ההרכב ששפט את הנאשמים בבית המשפט הצבאי היה מנוע מראש מלהטיל גזר דין מוות. את עונש מוות ניתן היה לגזור רק כאשר שלושת השופטים הם משפטנים, ובהרכב רק שניים מבין השלושה היו משפטנים. שלושת הנאשמים הורשעו בכל סעיפי האישום ונשלחו למאסרי עולם בכלא.
ההתנחלות רחלים במועצה האזורית שומרון נקראה במשותף על שמה של רחל וייס ועל שמה של רחלה דרוק שנרצחה ב-1991 בפיגוע ירי בעת שנסעה באוטובוס להפגנה בכיכר מלכי ישראל נגד ועידת מדריד.
שחרור המחבלים

אחד משלושת המחבלים, אחמד ג'יבריל אל-תכרורי עליו נגזר מאסר עולם, שוחרר במסגרת השלב הראשון של עסקת שליט בשנת 2011.
ביולי 2013, שלוש שנים לאחר פיצוץ המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים ולאחר מסע דילוגים אינטנסיבי של מזכיר המדינה האמריקאי, ג'ון קרי ברחבי המזרח התיכון, חלה פריצת דרך במגעים והוסכם על חזרה לשולחן המשא ומתן. בתגובה החליטה ממשלת ישראל על שחרור של כמות מוגבלת של אסירים ביטחוניים פלסטינים היושבים בבתי הכלא הישראלים לפחות 20 שנה (טרם תקופת הסכמי אוסלו) כמחווה ליושב ראש הרשות הפלסטינית, אבו מאזן בשל חידוש המשא ומתן בין הצדדים. השחרור נעשה ב-4 פעימות, כאשר 3 יצאו אל הפועל. בתחילת אפריל אמורה הייתה לצאת לפועל הפעימה הרביעית של שחרור האסירים וביניהם שניים מהמחבלים בפיגוע: מחמוד סלימאן סאלם אבו חרביש וג'ומעה אברהים ג'ומעה אדם עליהם הוטלו מאסרי עולם רבים. במקביל קרס המשא ומתן בין הצדדים והפעימה לא יצאה אל הפועל והשניים נשארו בכלא.
ראו גם

רצח הלנה ראפ
שערנת

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  Trichinella, Trichinella spiralis, Trichinella nativa 
 תסמינים:  כאב בטן, בצקת, חום, כאבי שרירים, אאוזינופיליה 
 טיפול:  thiabendazole 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  787591 
 MeSH:  D014235
 סיווגים
 ICD-11:  1F6E 
 
תולעי Trichinella spiralis בתאי שריר
שערנת (באנגלית: Trichinosis, או גם trichinellosis), היא מחלה טפילית הנגרמת מאכילת בשר חזיר או בשר ציד נא או שלא בושל מספיק, שהיו נגועים בזחלים של תולעת עגולה מסוג Trichinella spiralis (שערונית). ההידבקות במחלה זו נפוצה במקומות בהם נהוג לאכול בשר חזיר נא או כזה שלא בושל דיו, בעיקר מקומות בהם אוכלים ירך חזיר או נקניקיות חזיר כחלק מהתפריט המקובל.
סימנים ותסמינים

ניתן לחלק את התסמינים לשני סוגים: כאלה הנגרמים על ידי התולעים במעי, וכאלה הנגרמים על ידי התולעים בשאר חלקי הגוף.
במעי ההידבקות יכולה לגרום ל:
בחילה, שלשול, הקאות, עייפות חום ותחושת אי נוחות באזור הבטן.
לאחר מכן, כשהתולעים יוצרות שלפוחיות ברחבי הגוף יכולים להופיע תסמינים כמו:
כאבי ראש, חום, צמרמורות, שיעול, נפיחות בעיניים, כאבי פרקים וכאבים בשרירים, דימומים דקים, גרד ועליה במספר תאי הדם הלבנים.
אם התולעים חודרות לתאי עצב הן לא שורדות, אך החולה עלול ללקות באטאקסיה (איבוד שליטה בשרירים) ואף עלול להיגרם שיתוק נשימה. במקרים חמורים הדבר עלול לגרום למוות. גם פגיעה ברקמות הלב עלולה לגרום למוות.
במקרים קלים ובינוניים, רוב התסמינים נעלמים בתוך מספר חודשים, אם כי העייפות, החולשה והשלשולים עלולים להישאר לזמן ארוך יותר.
תקופת הדגירה

התסמינים במעי יכולים להופיע תוך יום-יומיים מההידבקות. תסמינים נוספים מופיעים בדרך כלל בין שבועיים לשמונה שבועות לאחר אכילת הבשר הנגוע. התסמינים יכולים להופיע בצורה קלה מאוד או קשה בהתאם לכמות הזחלים שנכנסו לגוף. לרוב, מקרים קלים של שערנת אינם מאובחנים כהלכה ומיוחסים לשפעת או מחלות נפוצות אחרות.
מחזור החיים

התולעת יכולה לפגוע בכל סוג של יונק שאוכל בשר המכיל את הזחלים שלה (אשר נמצאים בשלפוחיות קטנות). כאשר השלפוחיות מגיעות לקיבה, החומצה שבמיצי העיכול ממסה את הקרום הקשה של השלפוחית והזחלים הצעירים משתקעים, בתוך יום-יומיים, במעי הדק, שם הם מתבגרים. לאחר הרבייה, הנקבות הבוגרות יוצרות זחלים, שחודרים דרך דופן המעי ונעים דרך מערכת הלימפה למחזור הדם שם הם מחפשים להם תא מתאים. הזחלים יכולים לחזור לכל תא, אך הם יכולים לשרוד רק בשרירי שלד. בתוך תא שריר התולעת מתגלגלת וגורמת לתא לפעול כרצונה, באופן דומה לזה של וירוס. התא מכונה כעת nurse cell והוא גורם להיווצרות רשת של כלי דם סביבו, המזינים את הזחל שבתוכו.
גורמי סיכון

אכילת בשר נא או שלא בושל דיו, בעיקר חזיר, חתולי בר, שועל, כלב, זאב, סוס, כלב ים או סוס ים מעלה את הסיכון ללקות בשערוניות. זו הדרך היחידה ללקות במחלה, והיא אינה מידבקת (פרט לאכילת בשר אדם נגוע). אפילו אכילת צואה של אדם נגוע אינה יכולה להעביר את המחלה שכן התולעים הבוגרות, כמו גם הזחלים מחוץ לשלפוחיות, אינם יכולים לשרוד בקיבה.
אבחון

בדיקת דם או ביופסיה של השריר יכולה לגלות שערוניות. בדיקת צואה יכולה לגלות תולעים בוגרות - אורך הנקבות הוא כ-3 מ"מ והזכרים כמחצית מכך.
טיפול

ניתן לטפל בסימפטומים בעזרת אספירין וקורטיקוסטרואידים. Thiabendazole יכול להרוג את התולעים במעי; אולם אין טיפול שהורג את הזחלים.
תפוצה

ההידבקות הייתה בעבר נפוצה מאוד. אולם כיום היא יחסית נדירה. בין השנים 1991–1996 דווחו בארצות הברית תריסר מקרים בשנה בממוצע. מספר המקרים הולך ופוחת בשל חקיקה שאוסרת הזנת חזירים במזון המכיל בשר נא, שימוש נרחב יותר בבשר חזיר מוקפא, וערנות הציבור לסכנה שבאכילת בשר חזיר נא או לא מבושל דיו. על כן, בשנים האחרונות המקרים המדווחים קשורים יותר לאכילת בשר ציד ולא לבשר חזיר.
בפברואר-מרץ 2002 אירעה התפרצות של תחלואה בשערנת בקרב עובדים תאילנדים במושב שדה יצחק שאכלו בשר ציד נא. מתוך 120 העובדים חלו 30 במחלה ונזקקו לטיפול בבית חולים. הם סבלו מכאבי שרירים וחולשה. בדיקות הדם שלהם הראו רמות גבוהות של אנזים השרירים קראטין פוספוקינאזה (cpk), כביטוי לנזק בשרירים, אאוזינופיליה (עליה במספר האאוזינופילים בספירת הדם) המעידה על זיהום טפילי וערכים גבוהים של נוגדנים לשערוניות. זו הייתה ההתפרצות הגדולה ביותר של שערנת בארץ עד כה.
מניעה

בישול מוצרי בשר עד שהנוזלים היוצאים מהבשר הם שקופים או עד לטמפרטורה פנימית של 62° צלזיוס (144° פרנהייט)
הקפאת בשר חזיר שעוביו עד 15 ס"מ למשך 20 יום בטמפרטורה של 15°- צלזיוס (5° פרנהייט) או שלושה ימים בטמפרטורה של 20°- צלזיוס (4°- פרנהייט)
בישול ממושך של בשר ציד. הקפאת בשר ציד, בניגוד להקפאת בשר חזיר, לא בהכרח תהרוג את כל התולעים
הזנת בעלי חיים שנועדו למאכל רק בבשר מבושל
מניעת חזירים מלאכול נבלות של בעלי חיים אחרים, כולל עכברושים, שעלולים להיות גם הם נגועים בשערוניות
ניקוי יסודי של מטחנות בשר בטרם השימוש ואחריו
שיטות עיבוד מזון כמו המלחה, יבוש, עישון או בישול בתנור מיקרוגל לא בהכרח הורגות את כל התולעים.
חנן קריסטל

ערך זה עוסק בעיתונאי, פרשן פוליטי ופרשן ספורט ישראלי. אם התכוונתם לקלע ישראלי, ראו .
| --- | --- |
חנן קריסטל באירוע "שבתרבות" בנווה מונוסון
חנן קריסטל באירוע "שבתרבות" בנווה מונוסון
 לידה:  18 באוגוסט 1943 (בן 81) תל אביב, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 
חנן קריסטל (נולד ב-18 באוגוסט 1943) הוא עיתונאי, פרשן פוליטי, פרשן ספורט ומרצה ישראלי.
ביוגרפיה

קריסטל נולד, גדל והתחנך בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם. לאחר שחרורו מהצבא השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1973 קיבל תואר שני במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית.
משנת 1971 שימש כפרשן ספורט בתוכנית הרדיו שירים ושערים ברשת ב' של קול ישראל.
מ-1977 סיקר קריסטל, במעמד של פרשן פוליטי של קול ישראל, את כל מערכות הבחירות לכנסת, את מערכות הבחירות הפנים מפלגתיות ואת מערכות הבחירות לרשויות המקומיות בישראל. במהלך השנים 1984–1993 שימש קריסטל כפרשן פוליטי של העיתון "חדשות". בסוף יוני 2021, בגיל 77, יצא לגמלאות.
קריסטל משמש כמרצה בנושא פוליטיקה ותקשורת ישראלית במסלול האקדמי המכללה למינהל, כמרצה בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
הערות שוליים

↑  רשימת בוגרי האוניברסיטה העברית, דבר, 21 ביוני 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300430505171  ISNI: 0000 0000 6696 6685  LCCN: n96111831  VIAF: 58353939   WorldCat (עם VIAF): 58353939 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנוך אריאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1929 פלשתינה (א"י)
 פטירה:  30 בינואר 2019 (בגיל 89)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת כהונה:  1979–1999 (כ־20 שנה)
 תקופת הפעילות:  1953–2019 (כ־66 שנים)
 תפקידים בולטים:  שופט בבית המשפט המחוזי בחיפה, שופט בבית המשפט העליון
 
חנוך אריאל (29 באוגוסט 1929 - 30 בינואר 2019) היה שופט ישראלי, אשר כיהן בבית המשפט המחוזי בחיפה וכשופט בפועל בבית המשפט העליון.