stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע אסף
המבצע > התקפת הנגד המצרית

למחרת, בבוקר יום 6 בדצמבר, החלו המצרים בהתקפות בלתי פוסקות על שייח' נוראן וחירבת מאעין מערבית לו; התקפות שלוו בהפגזות תותחים ומרגמות. המצרים השתמשו בפעם הראשונה בטנקים מסוג לוקסט M22. שמונה טנקים כאלה אגפו משני צדיו את משלט חירבת מאעין והתקדמו אל שייח' נוראן, במטרה לכבוש את המקום. בשעה 13:30 הטנקים התפצלו לשתי קבוצות, האחת תקפה את שייח' נוראן מצפון והאחרת מדרום מערב. אל הקבוצה האחרונה הצטרף כוח חי"ר, אשר התקדם בחסות משוכות צבר אשר צמחו במקום. אש המגינים בלמה אמנם את החיילים הרגלים, אולם הטנקים המשיכו להתקדם. הטנקים שתקפו מדרום מזרח נבלמו לבסוף באש תותח נ"ט המותקן על גבי זחל"ם של חטיבה 8, אשר פגע בחמישה מן הטנקים, מטווח של כ-1,000 מ'. הטנקים שתקפו מצפון נסוגו לאחר שתותח נ"ט שהיה על המשלט פגע באחד מהם. בשעה 16:00 המצרים פתחו בהתקפה נוספת. כוח החי"ר הצליח הפעם להגיע עד לפאתי המשלט, וטנק מצרי פרץ והגיע כמעט עד קבר השייח', אך נפגע מפגז פיא"ט וההתקפה נשברה. לחיילי גולני בשני המשלטים היו חמישה הרוגים. בלילה פונו הפצועים ונערכה התבססות והתבצרות לקראת יום הלחימה השלישי. הטנקים המצרים אמנם נסוגו, אך החי"ר המצרי נותר בסמוך למשלטי חירבת מאעין ושייח' נוראן, ונראה בעליל כי הקרב לא הוכרע.
המבצע > הכרעת הקרב

לקראת 7 בדצמבר נערך צה"ל לחידוש הקרבות הצפוי, תוך הפקת לקחים מיום האתמול. הלקח העיקרי היה הצורך לשתף את גדוד 89 שנעדר מקרבות 6 בדצמבר. גדוד זה היה עסוק בכיבוש תל ג'אמה, ובנוסף, לא יכול היה לחצות את ואדי שללה הממוקש. כיוון שכך, פרט לפלוגה המסייעת, אשר נשארה בתל, רוכז יתר הגדוד באזור גבולות בשעה 05:30. בשעות לפני הצהריים ערכו המפקדים סיור בשטח וצפו על הכוחות המצריים שנותרו בשטח לאחר התקפת יום האתמול. המצרים, מצידם, ריכזו בשעות הבוקר, ממערב לחירבת מאעין, כוח גדול של שריון ורגלים להתקפה מכרעת על שייח' נוראן וחירבת מאעין. הכוח היה מוסתר על ידי סוללת הרכבת הטורקית, אולם בשעה 14:00, מטוס סיור גילה אותו והצניח את הידיעה לגדוד הפשיטה המשוריין. כן דיווח המטוס אודות שיירה ובה 15 משאיות, העושה דרכה למקום מכיוון בני סוהילה. תוך כ-15 דקות התארגן הגדוד להתקפה, ותוך כדי כך פתח צה"ל באש תותחים, על מנת להסתיר מעיני המצרים את תנועת הגדוד. במקביל, ולאותה מטרה, פתח הכוח שעל שייח' נוראן באש על הכוח המצרי שממערב לו.
לקראת ההסתערות הופסקה אש התותחים. עם הפסקת ההפגזה, כאשר הגדוד המצרי היה ערוך כבר במבנה קרבי והתכונן לצאת להתקפה, פתח גדוד 89 בהתקפת נגד מקבילה, לכיוון מערב, תוך עקיפת חירבת מאעין מדרום. ההתקפה התנהלה כאשר שתי פלוגות מסתערות מלפנים: פלוגת השריוניות בצפון, ופלוגת חרמ"ש בדרום. פלוגת חרמ"ש נוספת נעה לאחר שתי הפלוגות המובילות, ואילו הג'יפים שימשו ככוח הטרדה, וכן לאבטחת האגפים של הכוח התוקף. קו ההגנה המצרי נפרץ, וכאשר הגיעו התוקפים אל מעבר לקו זה, פגשו בדרכם כוחות מצריים שלא היו ערוכים להגנה, ואלה נמלטו. המצרים נפוצו לכל עבר כשהם משאירים בשטח כ-100 הרוגים. סמוך לעבסאן נפסקה הרדיפה, כיוון שבמקום היה מערך נ"ט מצרי. לגדוד 89 היו בקרב זה שני פצועים קל.
תוצאות המבצע

מבצע זה דחק את הכוחות המצריים מערבה, אל תחומי רצועת עזה של ימינו, ולמעשה המבצע עיצב את גבולה הדרומי מזרחי של הרצועה עד ימינו.
המבצע נחשב לאחד המבצעים המבריקים ביותר של צה"ל במלחמת העצמאות. ראש אג"ם, יגאל ידין, שלח באותו יום ליצחק שדה הודעה בזו הלשון: "קבל את הערכתי על המבצע הנועז של גדוד הפשיטה נגד המצרים ביום ג' 7 בדצמבר 1948".
מבצע אסף השיג את מטרתו. תוכניות המצרים השתבשו והוכשרה הקרקע למבצע חורב. בנוסף, נראה כי מבצע זה סייע לטעת בלב המצרים את הרושם המוטעה כי המאמץ העיקרי הישראלי במבצע 'חורב' יכוון לעבר אזור עזה, דבר שסייע למהלכיו הראשונים של 'חורב'. מספר טנקים מצריים נפלו שלל בידי צה"ל, ועלה הרעיון לשלבם בשורותיו עם ארגונו מחדש של חיל השריון ב-1949.
הנצחה

רחוב אסף ברמת גן נקרא על שם המבצע ועל שמו של אסף שכנאי.
לקריאה נוספת

עמיעד ברזנר, ניצני השריון, הוצאת מערכות, 1995.
משה גבעתי, בדרך המדבר והאש - תולדות גדוד 9, תל אביב: הוצאת 'מערכות' ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד-1994, עמ' 243 - 245.
נתנאל לורך, תולדות מלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1959.
בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950.
מבצע "אסף" - ממהלך טקטי למבצע מערכתי של יגאל אלון, באתר צה"ל, 16 בנובמבר 2021
הערות שוליים

↑  דן גזית, מתקפת תלים, ככה זה - עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, גיליון מס' 80, עמ' 24, 3 באוגוסט 2010
↑  ישראל זמיר, לכבות את השמש, אסטרולוג, 2004, עמ' 162–164
↑  שמו לא מופיע כמחבר על כריכת הספר
יצחק שדה (1948)
לוקוסט M22
פרויקט פרידברג לחקר הגניזה

פרויקט פרידברג לחקר הגניזה (FGP) הוא מיזם מקיף, שאחת ממטרותיו החשובות היא למחשב את כל עולם כתבי היד של גניזת קהיר – תמונות, זיהויים, קטלוגים, העתקות, צירופים והפניות ביבליוגרפיות.
רקע

בסוף המאה ה-19 התגלתה בבית הכנסת בן-עזרא בקהיר גניזה ובה דפים רבים מספרי הקודש וגם מסמכים משפטיים ואחרים. בדצמבר 1896 הגיע לגניזה הקהירית הרב ד"ר סלומון שכטר, מרצה לספרות רבנית באוניברסיטת קיימברידג' ועם חזרתו לקיימברידג' הוא הביא עמו 220,000 קטעים שהועברו לאוסף הגניזה בקיימברידג'. כ-100,000 קטעים נוספים התפזרו ונמצאים כיום בכ-60 ספריות ואוספים שונים ברחבי העולם. לקטעים שנמצאו הייתה תרומה עצומה למחקר בכל ענפי היהדות. עד סוף המאה ה-20 נאלצו חוקרים רבים לכתת את רגליהם לספריות בעולם כדי לעיין בקטעי הגניזה. רוב החומר צולם ונמצא במכון לתצלומי כתבי יד שבספריה הלאומית. חלק מהחומר שצולם לא היה באיכות טובה.
אתר האינטרנט

בשנת 2008 הושק אתר האינטרנט של פרויקט פרידברג ביוזמת החוקר והנדבן הקנדי דב פרידברג. לאתר נסרקו קטעי הגניזה בסריקה באיכות גבוהה. פרופ' יעקב שויקה, ממקימי פרויקט השו"ת באוניברסיטת בר-אילן, והחוקר הראשי של פרויקט רב-מילים התגייס לפרויקט פרידברג והוציא אותו לפועל בעזרת צוות חוקרים ומתכנתים. האתר מכיל למעלה מ-400,000 תמונות דיגיטליות והוא הספרייה הווירטואלית הגדולה בעולם לכתבי יד מימי הביניים. האתר מצויד בכלי תוכנה ומחקר מתקדמים, ומכיל, מלבד התמונות, קרוב לחצי מיליון פריטי מידע נוספים שנאספו מהתוצאות של מאה שנות מחקר הגניזה. האתר מספק אפשרויות להגדלת התמונה, סיבובה, מדידתה ושיפור איכות. היתרון של הפרויקט הוא במתן אפשרות לעבוד על הקטעים מהבית, בכל שעה, לזהות קטעים שעדיין לא זוהו, לפענח טקסטים שעדיין לא פוענחו, לקבל במהירות את המידע הביבליוגרפי הקיים על כל קטע.
פרויקטים נוספים של אגודת פרידברג לכתבי יד יהודיים (FJMS)

אתר הכי גרסינן לשינויי נוסחאות של התלמוד הבבלי – כולל תמונות והעתקות של כל עדי הנוסח לתלמוד בבלי: קטעי גניזה, כתבי יד ודפוסים קדומים. האתר כולל גם סינופסיס ממוחשב לכל התלמוד במספר תצוגות המאפשרות להבליט למשתמש שינויים שהוא מעוניין בהם. האתר כולל גם אפשרות לעיון בספר דקדוקי סופרים על הדף. האתר כולל גם את אוצר כתבי היד של הספרות התלמודית בעריכת פרופ' יעקב זוסמן עם מאות תיקונים. המנהל האקדמי היה פרופ' מנחם כ"ץ.
הקורפוס לערבית-יהודית – כולל למעלה ממאה חיבורים בשפה זו, סך הכל כארבעה מיליון מילה. לצידו עומדת ביבליוגרפיה מלאה לכל הפרסומים בערבית-יהודית.
אתר גניזת נחום – מכיל כתבי יד מגניזת תימן שנאספו על ידי יהודה לוי נחום שייסד את המפעל "חשיפת גנזי תימן".
יד הרמב"ם – כולל מהדורה סינופטית לספרו הגדול של הרמב"ם משנה תורה על פי דפוסים וכתבי יד, יחד עם מאות מפרשים וחידושים שנכתבו סביבו.
אתר מהדורא – מכיל כתבי יד שונים ומגוונים, ומאפשר העתקת כתבי יד ויצירת סינופסיס ממוחשב.
לקריאה נוספת

עדיאל ברויאר, "דקדוקי סופרים ב'הכי גרסינן'", מכילתא א (תש"פ), עמ' 353–364.
חויה דה סרן

ה"טמאזקאל" - מרחצאות אדים היחידות מסוגן בעולם החדש
הריסות בית בחויה דה סרן
חויה דה סרן (בספרדית: Joya de Cerén, מילולית "התכשיט של סרן") הוא אתר ארכאולוגי באל סלוודור, השוכן בצפונו של מחוז לה ליברטד, 20 קילומטרים צפונית-מערבית לבירה סן סלוודור. האתר הוא כפר חקלאי מתקופת המאיה שנותר כמעט ללא פגע מתחת לכמה שכבות של אפר געשי. בשנת 1993 העניק אונסק"ו לחויה דה סרן מעמד של אתר מורשת עולמית. האתר מכונה גם "פומפיי של אמריקה" בהקבלה לאתר הארכאולוגי המפורסם באיטליה.
היסטוריה

קהילה חקלאית קטנה אכלסה את החלק המרכזי והחלק המערבי של אל סלוודור החל משנת 900 לפנה"ס, וחויה דה סרן שכנה בקצה הדרום-מזרחי של אזור המאיה. חויה דה סרן פונתה בשנת 200 לאחר התפרצותו של הר הגעש שליד העיר אילופאנגו, אך אוכלסה מחדש בשנת 400 לכל המוקדם. בזמן הפינוי הסופי שלה, חויה דה סרן שילמה מס לסאן אנדרס השכנה.
בשנת 590 בקירוב התפרץ הר הגעש לומה קלדרה הסמוך, וקבר את כל הכפר מתחת ל-5 עד 7 מטרים של אפר געשי (רדיוס ההרס היה רק 5 קילומטרים). ככל הנראה תושבי הכפר הצליחו להימלט בזמן (לא נמצאו גופות), אף על פי שהם השאירו מאחוריהם כלי חרס, רהיטים ואפילו מזון שנאכל בחלקו.
האתר התגלה מחדש ב-1976 במהלך בנייה של מחסנים ממשלתיים, כאשר מבנה חימר נחשף על ידי בולדוזר. החפירות שהחלו לאחר מכן בוצעו בפיקוחו של דוקטור פייסון שיטס מאוניברסיטת קולורדו בבולדר ב-1978 ו-1980, אך נפסקו בגלל מלחמת אזרחים. החפירות התחדשו ב-1989, ומאז התגלו במקום כ-70 בניינים.
תיאור

הגודל המלא של חויה דה סרן טרם התגלה במלואו. עד כה זוהו 70 מבנים המתחלקים לבתי מגורים ומבנים בעלי מטרה מוגדרת. בנייני המגורים בנויים כמתחמים הכוללים אזורי שינה, אחסון, בישול והכנת כלים. המבנים האחרים כוללים סאונה, בניין קהילה גדול ושני בניינים לכל הפחות שהיו בשימוש על ידי השאמאנים והמרפאים.
באזור חויה דה סרן נמצאו גם כמה שדות מעובדים וצמחייה נוספת. הללו כוללים שדות שבהם גדלים צמחי תירס צעירים ובשלים, מטבח עם מגוון עשבים, וגינת אגבה מקסיקנית. באזור נמצאו גם כמה עצי פירות, כגון גויאבה וקקאו.
אולם, השרידים החשובים ביותר הם שרידי צמחים אחרים. הטמפרטורה הנמוכה של האפר הרטוב מלומה קלדרה, כמו גם נפילתו המהירה, הבטיחו את שימורו של רוב החומר הצמחי. ישנה חשיבות גדולה לגילוי שדות המניהוט (יוקה), כיוון שהייתה זו הפעם הראשונה שהתגלה שדה שבו גדל צמח זה באתר ארכאולוגי שבעולם החדש. למרות שהיוקה נרקבה לפני זמן רב, החוקרים הצליחו לשחזר את מבנה הצמחים באמצעות מילויים באפר. התברר שהחוואים שתלו את היוקה שעות ספורות בלבד לפני ההתפרצות.
הערות שוליים

↑  Conyers, p. 377.
↑  Lentz et al.
1 2  CU Boulder.
אזור "1" בחויה דה סרן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4711267-0  LCCN: n2007065128  VIAF: 136263853   WorldCat (עם VIAF): 136263853
מרלון פוסי

מרלון ג'וזף פוסי (באנגלית: Marlon Joseph Fossey; נולד ב-9 בספטמבר 1998 בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

פוסי נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית. בגיל 4 עבר יחד עם משפחתו למקום הולדתה של אמו, האי ג'רזי, ובגיל 11 עבר עם משפחתו לאנגליה.
פוסי גדל במחלקת הנוער של פולהאם, ממנה הושאל לקבוצות הבוגרים של שרוסברי טאון ובולטון וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-6 בספטמבר 2022 חתם פוסי בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית. ב-9 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על שרלרואה במסגרת המחזור ה-11 בליגה לעונת 2022/2023. ב-23 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על אנדרלכט במסגרת המחזור ה-14 בליגה.
קריירה בינלאומית

ב-10 בספטמבר 2024 ערך פוסי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ניו זילנד במשחק ידידות.
הערות שוליים

1 2  Fulham FC, Fulham FC, Fulham FC
↑  Lewis Cox, Marlon Fossey aiming to reach 'the next level' and bring success in Shrewsbury Town loan, www.shropshirestar.com, ‏2020-08-28 (באנגלית)
↑  "Marlon Fossey: Shrewsbury Town sign defender on season-long loan from Fulham". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2020-08-28. נבדק ב-2024-09-13.
↑  Lewis Cox, Shrewsbury Town complete loan signing of USA youth international Marlon Fossey from Fulham, www.shropshirestar.com, ‏2020-08-28 (באנגלית)
↑  Marlon Makes Wanderers Move | Bolton Wanderers FC, www.bwfc.co.uk (באנגלית)
↑  "Marlon Fossey: Bolton Wanderers sign Fulham right-back on loan". BBC Sport (באנגלית בריטית). 2022-01-03. נבדק ב-2024-09-13.
↑  Rutzler, Peter. "Fulham agree to sell United States defender Marlon Fossey to Standard Liege". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-09-13.
↑  John McDougall, Fossey aims to build on Bolton loan with Standard Liege after Fulham transfer, Manchester Evening News, ‏2022-09-07 (באנגלית)
↑  Sporting Charleroi vs. Standard Liège - 9 October 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Standard Liège vs. Anderlecht - 23 October 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  USA 1-1 New Zealand (Sep 10, 2024) Final Score, ESPN (באנגלית)
↑  United States vs. New Zealand - 11 September 2024 - Soccerway, int.soccerway.com
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרלון פוסי".
הוריישו ספאפורד

הוריישו גייטס ספאפורד
הורשייו גייטס ספאפורד (Horatio Gates Spafford‏, 20 באוקטובר 1828, ניו יורק (מדינה) – 16 באוקטובר 1888, ירושלים) היה עורך דין אמריקאי בולט ומנהיג פרסביטריאני. מייסד המושבה האמריקאית בירושלים. ידוע בעיקר בזכות חיבור המזמור " It Is Well With My Soul" בעקבות טרגדיה משפחתית שבה ארבע בנותיו נספו בטביעת ספינת הקיטור "Ville du Havre", בעת מסע טרנס-אטלנטי.
תולדות חייו

ספפורד היה בנם של העיתונאי הורטיו גייטס ספאפורד ושל אליזבת קלארק יואיט ספאפורד.
ב־5 בספטמבר 1861 נישא בשיקגו לאנה לארסן, מסטוונגר, נורווגיה. ספאפורד היה עורך דין ושותף בכיר במשרד עורכי דין גדול. בני הזוג ספאפורד היו תומכיו וחבריו של האוונגליסט דוויט ל. מודי.
ספאפורד השקיע בנדל"ן בשיקגו באביב 1871. באוקטובר 1871, השריפה הגדולה של שיקגו כילתה את מרכז העיר עד אפר, והרסה את מרבית ההשקעה של ספאפורד.
תולדות חייו > אסון Ville du Havre

שנתיים לאחר הרס השריפה הגדולה בשיקגו המשפחה תכננה טיול לאירופה. אילוצים עסקיים שנבעו מהשריפה מנעו מספאפורד להצטרף לאשתו וארבע בנותיו לחופשה משפחתית באנגליה בה היה אמור להטיף חברו דוויט ל. מודי.
ב־22 בנובמבר 1873, בעת חציית האוקיינוס האטלנטי על ספינת הקיטור Ville du Havre, נפגעה ספינתם מספינת קליפר שהתנגשה בה, 226 איש נהרגו, כולל כל בנותיו של ספאפורד. אשתו אנה שרדה את הטרגדיה. עם הגעתה לאנגליה, היא שלחה מברק לספאפורד שעליו נכתב "ניצולה יחידה. מה עלי לעשות...". כשספאפורד הפליג לאנגליה כדי להצטרף לאשתו, הוא חיבר את המזמור "It Is Well With My Soul". בכתב היד המקורי יש רק ארבעה בתים והוא נקרא על שם הספינה שעליה נספו בנותיו של ספפורד, Ville du Havre.
תולדות חייו > ייסוד המושבה האמרקנית בירושלים

לאחר האסון, אנה ילדה שלושה ילדים, הוריישו גרטנר (1877), ברטה הדגס (24 במרץ 1878) וגרייס (18 בינואר 1881). ב־11 בפברואר 1880 נפטר בנם הוריישו ממחלת השנית בגיל שלוש. בקרב חברי קהילת הכנסייה שלהם נפוצו שמועות כי האל מעניש את משפחת ספאפורד. הטרגדיה הנוספת, לאחר עשור של אבל ומפלה כלכלית, ודחיקתם על ידי חברי קהילתם, התניעו מהלך של שינוי אמוני עמוק, התרחקות מהצלחה חומרית לעבר מסע פילוסופי ופיזי של עלייה לרגל. אנה והורשייו ספאפורד עזבו עד מהרה את הקהילה הפרסביטריאנית יחד עם כמה מחברי הקהילה והנהיגו קבוצה משיחית שהאמינה כי קץ הימים קרוב והעולם עומד בפני הביאה השנייה. הכת המשיחית שלהם כונתה על ידי העיתונות האמריקאית "The Overcomers " (מילולית: "המתגברים").
באוגוסט 1881 נסעו אנה והורשייו ספאפורד לירושלים עם קבוצה של 13 מבוגרים ושלושה ילדים והקימו את המושבה האמריקאית בירושלים, קהילה נוצרית אוטופית. חברי המושבה, אליהם הצטרפו נוצרים שוודים, עסקו בעבודה פילנתרופית בקרב תושבי ירושלים ללא קשר לשייכתם הדתית וללא מניע להמרת דת וזכו לאמונם של הקהילות המוסלמיות, היהודיות והנוצריות המקומיות.
בירושלים אימצו הוריישו ואנה ספאפורד נער, יעקב (ג'ייקוב) אליהו (1864–1932), שנולד ברמאללה למשפחה יהודית טורקית. ג'ייקוב ספאפורד גילה את כתובת השילוח בהיותו תלמיד בית ספר בסיור עם קונרד שיק.
ספאפורד נפטר ממלריה ב־16 באוקטובר 1888 ונקבר בבית העלמין בהר ציון בירושלים. אשתו אנה נפטרה ב-1923.
מורשתו

במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה תמכה המושבה האמריקאית בקהילות המוסלמיות, היהודיות והנוצריות בירושלים בחזית המזרחית ובמהלך רצח העם האשורי ורצח העם הארמני, באמצעות בתי תמחוי, בתי חולים ובתי יתומים.
בתו, ברטה ספאפורד ווסטר, הקימה ב-1925 "בית תינוקות" על שם אנה ספאפורד, בית חולים לילדים בעיר העתיקה בירושלים. המוסד תיפקד במתכונת זו עד שנת 1970, מאז שינה את שמו ל"מרכז ספאפורד לילדים" ושימש כמרפאת חוץ, ובהמשך כמרכז טיפולי וחינוכי לילדים ומשפחותיהם, כולל תוכניות להעצמת נשים.
הערות שוליים

↑  כרטיס ביקור של משרד עו"ד בו היה שותף, תערוכת המושבה האמריקאית באוסף ספריית הקונגרס
1 2 3  Family Tragedy - The American Colony in Jerusalem, תערוכת המושבה האמריקאית באוסף ספריית הקונגרס
↑  כתבה אודות טביעת הספינה מתוך התערוכה אודות המושבה האמריקאית, באתר ספריית הקונגרס
↑  המברק ששלחה אנה ספאפורד לבעלה, מתוך התערוכה אודות המושבה האמריקאית, באתר ספריית הקונגרס
↑  "IT IS WELL WITH MY SOUL" - SPAFFORD HYMN כתב היד המקורי של המזמור,באתר SpaffordHymn.com
↑  On to Jerusalem, מתוך התערוכה אודות המושבה האמריקאית, באתר ספריית הקונגרס
↑  Saved Alone, אוסף המושבה האמריקאית, באתר ספריית הקונגרס
↑  סיימון סבאג מונטיפיורי, ירושלים: הביוגרפיה
↑  על פי ברתה ספאפורד, בספרה "ירושלים שלנו"
↑  Library of Congress Exhibition Overview
↑  Yaakov Ariel & Ruth Kark. (1996, December). "Messianism, Holiness, Charisma, and Community: The American-Swedish Colony in Jerusalem, 1881-1933.
↑  בירושלים / הציב העליון פותח צריף במגרש למשחקים, הארץ, 11 בינואר 1938
↑  Spafford Children’s Center history, באתר Spafford Children’s Center
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1147224617  ISNI: 0000 0000 3447 9444  LCCN: n2001023147  MusicBrainz: b1c99213-6278-428a-8f6f-6db6d0a58ade  SNAC: w61c39tj  VIAF: 317149196442274791184   WorldCat (עם VIAF): 317149196442274791184 
אנה ספאפורד
" It Is Well With My Soul"
אחיות מ"בית התינוקות ספאפורד" מחלקות לחם לעניי העיר העתיקה בירושלים, לאחר הסרת עוצר שהוטל בעקבות פרעות של ערבים ביהודים במהלך המרד הערבי הגדול, 1938
אלכסנדר קוושנייבסקי

אלכסנדר קְוַושְנְיֶיבְסקי (בפולנית: Aleksander Kwaśniewski; נולד ב-15 בנובמבר 1954) הוא פוליטיקאי פולני אשר כיהן כנשיא פולין בשנים 1995 עד 2005.
קוושנייבסקי נולד בביאלוגארד. בתקופת הרפובליקה העממית הפולנית היה פעיל באיחוד הסוציאליסטי של פולין, ובשנות ה-80 שימש כשר הספורט של פולין. לאחר נפילת הקומוניזם הוא הפך לראש מפלגת השמאל SdRP (בפולנית Socjaldemokracja Rzeczypospolitej Polskiej), הממשיכה של מפלגת הפועלים הפולנית המאוחדת ששלטה בפולין הקומוניסטית.
הוא נבחר לנשיא פולין בשנת 1995 בבחירות דמוקרטיות, לאחר שהביס את לך ואלנסה, הנשיא הקודם. הוא כיהן בתפקידו זה עד שנת 2005.
חברה (סוציולוגיה)

תקופת האבן, התאגדות בני אדם ליצירת כלים ומלאכה משותפת
בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה, חברה היא קבוצת בני אדם המאוגדת על ידי פעילות משותפת אחת לכל הפחות. בעולם (ובהיסטוריה האנושית) קיימות חברות רבות, הממויינות באופנים שונים. למעשה, כל צורת ארגון אנושית (לאום, יישוב, מקום בילוי וכו') יוצרת מפגש על בסיס כלשהו בין בני אדם, ולכן יוצרת חברה מסוימת.
סוגים של חברות

קיימים שני סוגים של חברה הנבדלים אחד מהשני בצורה ניכרת:
חברה משנית – חברה המקיימת מפגשים שעוסקים בתחום חלקי מתוך הקיום האנושי (כגון קבוצת ספורט או מפעל).
חברה כללית – חברה המקיימת מפגשים שעוסקים בכל תחומי החיים השונים (כמו מדינה, יישוב או קהילה).
יסודות החברה

בחברה רלוונטית, שבה הרוב המוחלט של בני האדם מקיים יחסים חברתיים כלשהם עם בני אדם אחרים, מלבד אנשים בודדים החיים בפרישות מוחלטת כל חייהם, מבוססים היחסים החברתיים על הגורמים הבאים:
לאדם צרכים שונים שעליו לספק, לצורך סיפוקם הוא זקוק לשיתוף פעולה של בני אדם אחרים. צרכים אלו יכולים להיות צרכים ראשוניים (כמו – מזון, מים, מחסה, יחסי מין וכדומה) או צרכים מורכבים יותר (כמו – הצורך בפיתוח האינטליגנציה, הצורך באשליה ודמיון, הצורך בהגשמה עצמית, וגם צרכים שהם לעצם החברה – הצורך בחברת האדם, הצורך בחיבור רגשי, הצורך בהכרה חברתית, וכו').
לאדם מערכת של יכולות המסוגלת לספק את צורכיהם של אנשים אחרים. היכולת להפיק מזון מן הטבע, היכולת ליצור כלים, היכולת להעביר מידע, היכולת לספק חברה אנושית והיכולת לחיבור רגשי לזולת הם דוגמאות ליכולות מסוג זה.
בני אדם מסוגלים לתקשר ביניהם בצורות שונות, על מנת להגיב באופן יעיל יותר שמתבטא בהתנהגותם ובמחשבותיהם למצבם של שאר בני האדם.
רוחניותו, תודעתו, הבנתו וערכיו של האדם מושפעים באופן משמעותי מהחברה בה הוא חי במשך חייו.
לאדם יש יכולת מלאה להשפיע על פני החברה במובנים רבים.
על פי תורת האבולוציה, לאדם צורך אבולוציוני בהמשך קיום הגנים שלו ובקידום הישרדותה של החברה שסביבו מפני שהיא מכילה באופן חלקי את המטען הגנטי שלו עצמו, זאת בנוסף לצורך בהישרדותו האישית שממשיכה להתקיים הודות לשיתוף הפעולה החברתי.
על פי יסודות אלו קיימת תלות הדדית חזקה ביותר בין האדם והחברה בה הוא חי. תלות זו באה לידי ביטוי בתחומים רבים ושונים שיש להם חלק בחייו של האדם. התחומים העיקריים הם: כלכלה, תעשייה, אמנות, ממשל, משפט, שפה, השכלה, דת, רפואה ומידע.
האדם והחברה

מלבד ההשפעה ההדדית של האדם והחברה, בכל חברה מתקיימת סינרגיה שמתבטאת על ידי קיומה של ישות חברתית, הניתנת להתייחסות מובחנת מלבד ההתייחסות לכל אחד מהפרטים שלה. החברה במובנה זה היא התלכדות של המגמות הקיימות בה עם הגורמים השונים המרכיבים אותה. לכל חברה יש היסטוריה, מבנה, החלטות משותפות וכדומה. על-פי השקפות מסוימות, המושג "חברה" קודם, מבחינה לוגית ואמפירית, למושג "פרט". פירוש הדבר הוא שהאדם הפרטי ותודעתו, אינם אלא נגזרת של מצבים-חברתיים שיוצרים בנסיבות מסוימות גם את התודעה שאנו מכנים "פרטית" או "אינדוידואלית". על פי גישה זו, ההיסטוריה האנושית היא היסטוריה חברתית כלומר, שמעולם לא התקיים מצב טרום-חברתי (כפי שהציעו הוגי המאה ה-18, במושג "המצב הטבעי"), וכי אין כל משמעות לדון בבני-אדם מחוץ להקשר החברתי. במובן אחר, זו השקפה הרואה בחברה ישות רחבה בעלת הגיון-היסטורי משלה שחורג מעבר לפעולותיהם, רצונותיהם ותודעתם של האנשים שמרכיבים אותה – החברה היא יותר מסך-כל מרכיביה (גישה המאפיינת, למשל, חלק מן ההשקפות הסוציאליסטיות, אולם לא רק).
חלק מהגדרות החברה הם גבולותיה:
החברים שבתוכה – אילו חברים נמצאים בה ואילו לא.
המאפיינים שלה – קרקע, שפה, רכוש החברה וכו'.
גבולות אלו לעיתים קרובות אינם מוחלטים ומכילים תחום אפור.
התהליך המשלים את הסינרגיה החברתית הוא התפלגות חברתית – שהיא אופייה של חברה המתפתחת על ידי תהליכים, מתחים וחברות-משנה רבים ומגוונים שמתרחשים בה.
במקרים רבים, תהליכים אלו מרובדים:
הם פועלים במישורי התייחסות שונים המשולבים זה בזה – תהליכים כלכליים, תרבותיים ולשוניים שעשויים להתקיים במישורי התייחסות שונים אך שזורים אלו באלו במכלול של השפעות הדדיות.
ההתפלגות החברתית יוצרת בכל חברה חלוקת כוח מסוימת בין חלקיה השונים (פרטים ותת-חברות) ומביאה לעיצוב פוטנציאלי של פני החברה. כוח זה נקרא הכוח החברתי והוא לעולם אינו מחולק באופן שווה בין כל הפרטים בחברה, אופן חלוקתו נקבע על פי שני הקריטריונים הבאים:
חלוקה של הכוח בין מנהיגים למונהגים. חלוקה זו קיימת בכל תחומי החיים (לדוגמה, גם האמן וגם קהלו אחראים על קיום האמנות, אך האמן מנהיג את הקהל המונהג, והוא בעל הכוח בתחום זה). חלוקה זו לרוב אינה מוחלטת, ומתקיימת ברמות שונות בחברה. לרוב המנהיגים השונים בחברה אינם שווים זה לזה במידת הכוח החברתי שלהם, וכן רוב הפרטים מכילים מידות מסוימות של הנהגה וגם כפיפות להנהגה.
חלוקה של הכוח החברתי לתחומי חיים שונים, וחלוקה מסוימת של בעלי הכוח בין תחומי החיים השונים (לדוגמה: יצירת הבדלה בין כוהנים, המנהיגים את הכוח הדתי; פועלים, המנהיגים את הכוח היצרני; מורים, המנהיגים את ההשפעה על הדור הצעיר וכו').
חשיבות המוסר והאתיקה בחברה

לשמירה על החוק, למודעות של הפרט למוסר ואתיקה, כמו כן, פיתוח המוסר ואימוץ של קודים אתים מוסריים אישים (למשל האיסור לשקר, לרכל או לגנוב) חשיבות עליונה בהתקיימות של חברה אנושית תקינה והרצון להשתייך אליה.
חברה לא יכולה לתפקד כראוי כאשר חבריה בעלי רמה מוסרית ואתית נמוכה או לא שומרים על החוק (כמו חברה שחבריה נוהגים לשקר אחד לשני, חברה שחבריה נוהגים לרכל ולדבר לשון הרע אחד על השני, חברה שחבריה נוהגים לרמות אחד את השני או לגנוב אחד מהשני). חברה שחבריה יהיו יותר מוסריים ואתיים, בעלי מודעות למוסר ואתיקה, תהיה חברה איכותית וטובה יותר.
חוקיות

תחום הממשל:
הממשל הוא ציר עיקרי של הנהגה שקיים כמעט בכל חברה אנושית, הוא נחשב לתחום חיים בעל כוח רב שמתקיים בזכות עצמו ועליון על שאר תחומי החיים. תחום זה אינו מנהיג באופן מוחלט את החברה, אלא אחראי על תחומים חלקיים בה.
חברה טוטליטרית:
חברה טוטאליטרית היא חברה בה הכוח החברתי כולו מרוכז בידי הממשל וכל תחומי החיים כפופים לו באופן מוחלט.
חברה אנארכית:
חברה אנארכית היא חברה בה אין כלל ממשל, והכוח החברתי מפוזר בין תחומי החיים השונים. בניגוד לחברה טוטאליטארית.
לכל חברה יש חוקיות מסוימת על-פיה היא מתקיימת. חוקיות זו, מושפעת מהטבע הסובב אותה, הכלים החומריים והרוחניים הנמצאים ברשותה, הערכים וההתנהגות של בני האדם הפרטים המרכיבים אותה וההיסטוריה שלה. חוקיות זו, המתארת את מכלול ההתרחשויות הקבועות בחברה, מחולקת לשני גורמים:
מבנה החברה – מבנה החברה מתאר את המוסדות וצורות הארגון הקיימות בחברה, וחלוקת הכוח החברתי ביניהם.
תרבות – התרבות מתארת את מכלול המסורות, האמונות, אופני החשיבה, צורת התקשורת והמדע.
ההפרדה בין גורמים אלו אינה מוחלטת, והם שזורים זה בזה ומשפיעים זה על זה. התרבות והמבנה החברתי הם גורמים הייחודיים לכל חברה אנושית בפני עצמה ומגדירים את התנהלות החיים בה, כמו כן, הם עשויים להשתנות ובכך הם חופפים להשתנות החברה.