stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מישל שוורל
ביוגרפיה

מישל שוורל נולד באנז'ה שבצרפת, שם עבד אביו כפיזיקאי. בגיל 17 נסע לפריז והפך לעוזרו של הכימאי לואי-ניקולה ווקלן במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע שבז'רדן דה פלאן. בשנת 1813 מונה לפרופסור לכימיה. לאחר מכן התחיל את מחקרו על ניגודי הצבעים. ב-1826 נהיה חבר האקדמיה הצרפתית למדעים ובאותה השנה נבחר כנציג הזר לחברה המלכותית של לונדון לשיפור הידע במדעי הטבע שעל ידה קיבל מדליית קופלי על הישגיו ב-1857. בשנת 1829 נבחר כנציג הזר לאקדמיה המלכותית השוודית למדעים. ב-1830, שוורל ירש את ווקלן, כפרופסור לכימיה אורגנית במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע.
לכבוד אירוע יום הולדתו ה-100 של שוורל נוצקה מדליית זהב במיוחד לכבוד האירוע ב-1886 והאירוע נחגג כאירוע לאומי. שוורל קיבל המון מכתבי שבח מראשי מדינות ומלכים, ביניהם המלכה ויקטוריה. מספר מפגשיו של שוורל עם פליקס נדאר הוקלטו וצולמו בווידאו עם בנו של נדאר, פול, שצילם תמונות; זהו האירוע שהיום ידוע בתור הראיון המצולם הראשון בהיסטוריה.
בנוסף הייתה זו מחווה לאדם שחי 100 שנים וחווה את כל המהפכה הצרפתית וזכה לראות את אירוע הפתיחה של מגדל אייפל. שמו של מישל אז'ן שוורל חקוק על מגדל אייפל יחד עם עוד 72 גדולי אומה משכילים צרפתיים.
באופן אירוני, החל שוורל לחקור את השפעות ההזדקנות על גוף האדם זמן קצר לפני מותו ב-9 באפריל 1889 בגיל 102. שוורל זכה להלוויה ציבורית. בשנת 1901 הוצב פסל לזכרו במוזיאון בו הוא עבד והיה קשור אליו כל כך.
מישל שוורל, צילום של נדאר
מוחמד עימאד

מוחמד עימאד עיאש (בערבית: محمد عماد عياش בתעתיק: מחמד עמאד עיאש; נולד ב-27 בפברואר 2001 בקטר) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אל-וכרה מליגת העל הקטרית.
קריירת מועדונים

עימאד גדל באקדמיית אספייר. בשנת 2019 חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון. הוא הושאל פעמיים לאל-אהלי מליגת העל הקטרית, במדיה ערך שמונה הופעות ליגה. ב-1 בינואר 2021 חתם באל-וכרה מליגת העל הקטרית.
קריירה בינלאומית

עימאד היה חלק מסגל נבחרת קטר עד גיל 23 בטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2022, וערך שלוש הופעות בטורניר.
תארים

גביע הליגה הקטרית (1): 2021/2022
מוטי דריאל

| --- | --- |

 לידה:  21 באפריל 1940 (בן 84) בוקרשט, רומניה
 ענף מדעי:  פרופסור לכימיה
 מקום מגורים:  תל אביב
 עיסוק:  צייר, פסל ופעיל חברתי
 מקום לימודים:  הטכניון
 אתר אישי
 
מוטי (מרדכי) דריאל (נולד ב-21 באפריל 1940 בבוקרשט, רומניה) הוא פרופסור לכימיה, צייר, פסל ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה

בבית הוריו, ז'אן ואליזבט דוידוביץ, דיברו צרפתית, גרמנית והונגרית. עלה עם משפחתו לישראל ב-1950. סיים בית ספר תיכון בקריית מוצקין, התגייס לצה"ל כעתודאי בשנת 1958 והשלים תואר ראשון בכימיה בטכניון. בחופשות הקיץ גויס לקורסים צבאיים כולל קורס קצינים. עם חיולו לאחר תום לימודיו בטכניון, הוצב במעבדות המחקר של הוועדה לאנרגיה אטומית. במהלך 15 השנים הבאות, במקביל לעבודתו כחוקר, השלים תואר שני ותואר שלישי בתרמודינמיקה לא-הפיכה במכון ויצמן.

שירת במילואים במלחמת יום כיפור בדרגת סרן.
בשנים 1977–1984 עבד בתעשייה הכימית בנגב כמנהל אגף המחקר בחברת הברום וככימאי ראשי בפוספטים בנגב.

ב-1984 חזר לוועדה לאנרגיה אטומית עד לשנת 2004. 

ב-1997 הקים עם חברים את עמותת "נגב שלום" ושימש כיו"ר העמותה עד לשנת 2004. לצד כנסים וצעדות לקירוב השלום עסקה העמותה במתן שיעורי עזר לעולים בבאר שבע ולילדים מהפזורה הבדואית באבו כף.

בשנים 2004–2011 הקים במכללת ספיר את היחידה לפרויקטי גמר. 

משנת 2005 דריאל הוא פרופסור בכימיה.

למוטי דריאל שני בנים ושתי בנות. מתגורר בתל אביב עם אשתו קטי.
קריירה אמנותית

דריאל עוסק לאורך שנים בציור. החל מ-2012 מצייר בעיקר בטכניקה משולבת במכחול ובמחשב לוח. כמו כן מפסל בברזל ובאבן.
יורי כץ, זוכה בפרס שרת התרבות באמנות פלסטית ב-2014 וראש ועדת שיפוט פרס אוסקר הנדלר, שאצר את התערוכה "סמוראי חיוור" בספרייה העירונית בבאר שבע, כתב על מוטי דריאל:
בתערוכה הנוכחית של מוטי דריאל מוצגות עבודות מתקופות שונות בחייו, במגוון גישות ציור ובנושאים שונים: ציורי שמן מסורתיים לצד רישומים בטכניקות אחדות, עבודות מחשב מודפסות, עבודות פיסול ושילובים בין כל אלה.
מוטי מחפש. הוא בודק וחוקר כיוונים חדשים. נוגע ללא פחד, בסקרנות ובהתלהבות, בכל דבר. הנושאים רחבים ומגוונים: סצנות אינטימיות יום יומיות לצד עבודות העוסקות בנושאים חברתיים, פוליטיים וכלל אנושיים. מוטי עושה שימוש בכל דבר כטריגר ליצירה - צילום, חפץ, מילה או טקסט שלם. יש בו רצון לגעת בחומר, לחקור אותו, לגלות ולברוא ממנו עולם חדש. תוך כדי כך הוא לומד, מגלה גילויים טכניים חדשים ופותח כיווני יצירה חדשים.
מן התערוכה עולה ניחוח רטרוספקטיבי מקיף, כזה המתבונן אחורה, אך ללא נוסטלגיה או געגוע. מתבונן בהווה, מנסה למקם אותו ברצף חייו, תוהה לגבי העתיד, לגבי חיים ומוות.
באוקטובר 2020 יצא לאור ספר שירים של המשורר יוסי גמזו "עמק בלילה עמק בירושלים". ספר זה מאויר ב-20 מציוריו של דריאל.
קריירה אמנותית > תערוכות יחיד

"שמן ומים במחשב", גלריה דפנה עומר, 2.3.2014 (פדיון העבודות שנמכרו הועבר כתרומה לעמותת "באר שובע" שמחלקת ארוחות לנזקקים).
"מכן הציור למסך המגע", בית האמנים באר שבע, 6.4.2015
"ממגע הבד-למגה בייט", גלריה עמליה ארבל תל אביב 4.7.2015
"סמוראי חיוור", גלריית הספרייה העירונית באר שבע 27.6.2016. אוצר: יורי כץ.
קריירה אמנותית > תערוכות קבוצתיות

"עולם הצלילים", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 14.4.2015
תערוכת יום העצמאות, גלריה דפנה עומר, 18.5.2015
"מדרום", גלריה דיאגילב ת"א, 29.5.2015
"מרקם יחסים", גלריית באר שבע ב"ש, 15.6.2015
"עונות", הגלריה על הצוק נתניה, 15.8.2015
"כן תספור ותמנה", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 26.8.2015
"מזוודות", גלריית המועצה נתניה, 21.10.2015
"צבע ואור", גלריית הספרייה העירונית ב"ש, 17.2.2016
"אמנים חדשים", גלריית המועצה נתניה, 6.4.2016
"פריחה מאוחרת", גלריית בית אזמרגד פ"ת, 16.6.2016
מוטי דריאל חבר באגודת הציירים והפסלים בישראל ובאגודת אמני האמנות הפלסטית בנתניה.
הערות שוליים

↑  יוסי גמזו, 2020, עמֹק בלילה עמֹק בירושלים - עשרה שערי עיר ושיר. ציורים: מרדכי דריאל. צבעונים הוצאה לאור, ישראל.
↑  "במשיכת אצבע", ידיעות הנגב, 3 באפריל 2015
↑  "כשאמנות פוגשת טכנולוגיה", ידיעות הנגב, 3 ביולי 2015
אורפיאו ואאורידיצ'ה, אקרילי על בד 134 על 105
מונופתונג

מונופתונג (בעברית: חד־תנועה) הוא צליל תנועי פשוט, שאיכותו אינה משתנה לאורך כל התנועה וגם בתחילתו וגם בסופו הוא קבוע יחסית, ואינו גולש למעלה או למטה לעבר תנועה אחרת.
המונופתונגים מנוגדים לדיפתונגים, שבהם איכות התנועה משתנה בתוך אותה הברה, ולהיאטוס, שבו שתי תנועות נמצאות זו לצד זו בהברות שונות.
ניתן להבחין בין מונופתונגים באורכם (תנועות ארוכה או תנועות קצרות) ובאיכותם (דרגת פתיחה, מצב השפתיים)
גיזרון

מקור המילה "מונופתונג" הוא מיוונית:  monóphthongos)  μονόφθογγος) ופירושו "צליל בודד".
מעתקי תנועות

ההמרה של מונופתונגים לדיפתונגים (הנקראת דיפתונגיזציה), ושל דיפתונגים למונופתונגים (הנקראת מונופתונגיזציה), היא מרכיב חשוב של התפתחות מעתקי הגאים בשפה.
בשפות שונות, למשל בשפה העברית, עקב מונופתונגיזציה, סימנים גרפיים שייצגו במקור דיפתונגים (תנועות גדולות) מייצגים כיום מונופתונגים ולכן ישנן פחות תנועות בפועל מסימני תנועות.
בשפות אחרות, למשל בשפה הצרפתית, סימנים גרפיים שייצגו במקור מונופתונגים (למשל e ו־u בצרפתית), מייצגים כיום דיפתונגים וכדי לציין מונופתונגים יש צורך בסימני הֶבחן או בצירופים (למשל é ו־ou בצרפתית).
הערות שוליים

↑  חַד־תְּנוּעָה במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon, μονό-φθογγος, www.perseus.tufts.edu
מונץ ג'ט

| --- | --- |

Muntz Jet, שנת 1951
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Muntz Car Company (אנ')
 שנות ייצור:  1949–1954
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  Kurtis Sports Car
 סיווג:  קבריולה הרדטופ
 גובה:  1,372 מ"מ
 משקל:  1,814 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,870 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, המפיק 160 כ"ס, מנוע קאדילק  V8 צילינדרים, המפיק 160 כ"ס, מנוע לינקולן
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 3 מהירויות מתוצרת "BorgWarner" (אנ')  תמסורת אוטומטית מסוג "Hydramatic" (אנ') שפותחה על ידי חטיבת קאדילק וחטיבת אולדסמוביל מבית ג'נרל מוטורס
 מהירות מרבית:  140 מייל (225.3 ק"מ)
 מעצב:  Frank Kurtis (אנ')  Sam Hanks (אנ')
מונץ ג'ט (באנגלית: Muntz Jet) היא מכונית סלון קבריולה בתצורת הרדטופ מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית Muntz Car Company (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1949–1954 בארצות הברית.
"מונץ ג'ט"

יוצרו 198 יחידות.
מחיר היחידה בשנת 1953 עמד על 5,500 דולר. מחיר הייצור עמד על כ-6,500 דולר.
היצרן הפסיד כ-400,000 דולר על המיזם.
2 דלתות.
4 מושבים.
לוחות גוף הרכב יוצרו מאלומיניום וחלק עליון נשלף מפיברגלס.
הגה כוח.
בלמים הידראוליים.
מפלטים כפולים.
מתלים קדמיים עצמאיים עם קפיצי סליל, מתלה אחורי עם קפיצי עלים.
חגורות בטיחות.
לוח מחוונים מרופד.
רדיו "מונץ".
תאוצה בין 0–130 קמ"ש היא 9.0 שניות.
תמונות

"מונץ ג'ט", שנת 1952
"מונץ ג'ט"
"מונץ ג'ט"
"מונץ ג'ט"
"מונץ ג'ט" – מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"מונץ ג'ט"
"מונץ ג'ט"
"מונץ ג'ט", שנת 1950
הערות שוליים

↑  מונץ ג'ט 1951–195
↑  "מונץ ג'ט"
↑  "מונץ ג'ט"
↑  "מונץ ג'ט" Freeman, Siler (January 1951). "Detroit Listening Post: 160-Hp. Muntz Jet". Popular Mechanics: 105
↑  "מונץ ג'ט" הייתה המכונית האמריקאית הטובה ביותר לזמנה
↑  "מונץ ג'ט"
↑  "מונץ ג'ט" – תמונות
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מונץ ג'ט".
מוזיקה אבולוציונית

מוזיקה אבולוציונית היא מקבילת השמע לאמנות אבולוציונית, שבה נוצרת מוזיקה באמצעות אלגוריתם אבולוציוני. התהליך מתחיל באוכלוסייה של אנשים שבאמצעי כזה או אחר מייצרים קטע שמע (למשל יצירה מוזיקלית או מנגינה) שמאותחל באופן אקראי, או מבוסס על מוזיקה אחרת שנוצרה בידי אדם. באמצעות הפעלה חוזרת של שלבים חישוביים המקבילים לברירה טבעית ביולוגית, ריקומבינציה ומוטציה, השמע המופק הופך להיות מוזיקלי יותר. סינתזת סאונד אבולוציונית היא טכניקה הקשורה לתהליך זה המפיקה צלילים או כלים כשל סינתיסייזר.
מוזיקה אבולוציונית נוצרת בדרך כלל באמצעות אלגוריתם אבולוציוני אינטראקטיבי שבו פונקציית הכשירות היא המשתמש או הקהל, מכיוון שקשה לתפוס את האיכויות האסתטיות של מוזיקה באופן חישובי. עם זאת, האלגוריתם כולל גם מדדים אוטומטיים של איכות מוזיקלית. טכניקות חישוב אבולוציוניות יושמו גם במשימות של הרמוניזציה וליווי. הנפוצות ביותר ביניהן הן אלגוריתמים גנטיים ותכנות גנטי.
היסטוריה

(NEUROGEN (Gibson & Byrne, 1991 השתמשו באלגוריתם גנטי כדי לייצר ולשלב קטעים מוזיקליים ורשת עצבית (המבוססים על דוגמאות של מוזיקה "אמיתית") כדי להעריך את כשירותם. אלגוריתם גנטי הוא גם חלק מרכזי ממערכת האלתור והליווי GenJam אשר פותחה בשנת 1993 על ידי אל בילס. Biles ו-GenJam ידועים יחד בתור החמישייה הווירטואלית של אל בילס והופיעו פעמים רבות בפני קהל אנושי. תכנות גנטי שימש להפקת מוזיקה מאז עבודתם של לי ספקטור ואלפרן אלפרן על מוזיקאי ביבופ ב-1994 ו-1995, ובשנת 1997 פיתחו בראד ג'והנסון וריקרדו פולי את GP-Music System שהשתמשה בתכנות גנטי לבניית מנגינות על פי דירוג אנושי ואוטומטי כאחד. מאז 1996 משתמש רודני וואשקה השני באלגוריתמים גנטיים להלחנה מוזיקלית, כולל יצירות כמו "אמברוז הקדוש" ורביעיות המיתרים שלו. הופקו מספר מערכות לאבולוציה של לולאת תופים, כולל תוכנה מסחרית בשם MuSing.
עבודות אחרונות

תחרות ה-EuroGP (משחק מילים על האירוויזיון) נערכה ב- EuroGP 2004. בניסוי זה נבדקו תחילה כמה עשרות משתמשים ביכולתם לזהות הבדלים מוזיקליים, ולאחר מכן נבנתה מנגינה קצרה המבוססת על פסנתר.
אל בילס נתן הדרכה על מוזיקה אבולוציונית ב-GECCO 2005 וערך במשותף ספר בנושא עם תרומות של חוקרים רבים בתחום.
Evolutune הוא יישום Windows קטן משנת 2005 לפיתוח לולאות פשוטות של "צפצופים ורעשים". ליישום ממשק גרפי שבו המשתמש יכול לבחור "הורים" באופן ידני.
MusicGenie משנת 2006 משתמשת בתכנות גנטי כדי לפתח קומפוזיציות בשפת מערכת L המבוססת על שפת הקומפוזיציה האנושית של הולצמן GCDL.
GeneticDrummer היא מערכת מבוססת אלגוריתם גנטי ליצירת ליווי קצב הדומה לליווי אנושי.
Easy Song Builder היא תוכנת הלחנה אבולוציונית. המשתמש מחליט איזו גרסה של השיר תהיה החיידק לדור הבא.
פרויקט DarwinTunes פועל מאז 2009 (ולפני כן בשם "Evolectronica") - לאחרונה הוצגה גרסת משחק מרובת משתתפים של DarwinTunes בפסטיבלי מדע והיא זמינה כעת ברשת.
Melomics, קבוצת בינה מלאכותית שבסיסה במאלגה, ספרד, השתמשה באלגוריתמים אבולוציוניים כדי להלחין קטעי מוזיקה מלאים בז'אנרים ספציפיים, ויצרה את האלבום הראשון שהולחן על ידי מחשב ובוצע על ידי מוזיקאים אנושיים בשנת 2012. המוזיקה מיוצאת בפורמט mp3, MIDI, XML ו-PDF לשימוש המשתמש.
כנסים

כנס EvoMUSART שנערך בשנת 2012 (לפני כן כסדנה משנת 2003) היה מדי שנה חלק מאירוע Evo* המתקיים משנת 2003. אירוע זה על מוזיקה ואמנות אבולוציונית הוא אחת ההזדמנויות העיקריות לעבודה על מוזיקה אבולוציונית.
סדנה שנתית במוזיקה אבולוציונית מתקיימת ב-GECCO (ועידת חישוב גנטי ואבולוציוני) מאז שנת 2011.
ראו גם

אמנות אבולוציונית
לקריאה נוספת

Evolutionary Computer Music. Miranda, Eduardo Reck; Biles, John Al (Eds.) London: Springer, 2007.
The Art of Artificial Evolution: A Handbook on Evolutionary Art and Music, Juan Romero and Penousal Machado (eds.), 2007, Springer
Creative Evolutionary Systems by David W. Corne, Peter J. Bentley
Fernández, Jose D., and Francisco Vico. "AI methods in algorithmic composition: A comprehensive survey." Journal of Artificial Intelligence Research 48 (2013): 513–582
הערות שוליים

↑  P.M. Gibson, J.A. Byrne, NEUROGEN, musical composition using genetic algorithms and cooperating neural networks, 1991 Second International Conference on Artificial Neural Networks, 1991-11, עמ' 309–313
↑  Spector, L., and A. Alpern. 1994. Criticism, Culture, and the Automatic Generation of Artworks. In Proceedings of the Twelfth National Conference on Artificial Intelligence, AAAI-94, pp. 3-8. Menlo Park, CA and Cambridge, MA: AAAI Press/The MIT Press.
↑  Spector, L., and A. Alpern. 1995. Induction and Recapitulation of Deep Musical Structure. In Working Notes of the IJCAI-95 Workshop on Artificial Intelligence and Music. pp. 41-48.
↑  EEBIC - Examples, graphics.stanford.edu
↑  Capstone Records:Rodney Waschka II - Saint Ambrose
↑  SpringerLink – Book Chapter
↑  MuSing – Beat Maker, Drum Software, Beat Machine, | Geneffects (באנגלית אמריקאית)
↑  travel, web.archive.org, ‏2007-02-05
↑  index, web.archive.org, ‏2018-02-11
↑  -- Evolutune --, web.archive.org, ‏2011-07-24
↑  MusicGenie demo 3/5 -- Crossbreed Bach with the Spice Girls (Genetic Hierarchical Music Structures), נבדק ב-2023-08-03
↑  Evolutionary music project, web.archive.org, ‏2007-10-18
↑  "Experiment / Music / Science / Art / Dance / 2006-2015".
↑  "Survival of the funkiest: Does culture adhere to Darwinian law?". TheGuardian.com. 12 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Computer composer honours Turing's centenary". New Scientist. 5 ביולי 2012. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "EvoMUSART".
↑  "Evo* (EvoStar)".
↑  "GECCO workshops".
↑  "GECCO 2012".
↑  Evolutionary Computer Music - Multimedia Information Systems Journals, Books & Online Media | Springer
↑  The Art of Artificial Evolution: A Handbook on Evolutionary Art and Music
↑  Creative evolutionary systems. Morgan Kaufmann. 2002. p. 576. ISBN 9781558606739.
מוניצ'יפל קראיובה

מוניציפל קראיובה (ברומנית: Clubul Sportiv Municipal Craiova) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר קראיובה. המתמודדת בליגת העל הרומנית. ובעבר השתתפה בליגה הבלקנית וביורופקאפ.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 2001. בסיום עונת 2002/03 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה. לאחר עונה אחת ירדה בחזרה מהמקום האחרון לליגה השנייה ואף לליגה השלישית. בעונת 2006/07 טיפסה לליגה השנייה ולאחר עונה אחת העפילה בחזרה לליגת העל. לאחר מספר עונות בתחתית, סיימה הקבוצה את עונת 2012/13 במקום הרביעי והפסידה בסדרת רבע גמר הפלייאוף לקבוצת גז מתאן מדיאש 3-0. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה לראשונה בליגה הבלקנית
מאז חודש נובמבר 2012, מארחת הקבוצה בהיכל הרב תכליתי החדש פוליבלנטה המכיל 6,000 מקומות ישיבה.
מונופסון

מוֹנוֹפְּסוֹן (מיוונית: μόνος – "מוֹנוֹס", יחיד; ὀψωνία – "אופסוניה", קונה) בכלכלה הוא מונח המתאר מצב בשוּק שבו קיים רק קונה אחד למוצר (או לשירות). לדוגמה, כאשר יש מעסיק אחד בלבד במקום יישוב מבודד, מה שהופך מעסיק זה לקונה היחיד לעבודתם של אנשי היישוב, ומאפשר לו להקטין את שכרם של העובדים בהשוואה למצב שבו יש מספר מעסיקים ביישוב. מונופסון הוא מצב אנלוגי והופכי למונופול ואף מכונה לעיתים "מונופול של קונים". השוני העיקרי בין מונופסון למונופול הוא שבמונופול יש לגורם אחד בלעדיות על ההיצע, ואילו במונופסון יש לגורם אחד בלעדיות על הביקוש. המונח "מונופסון" נטבע לראשונה על ידי הכלכלנית הקיינסיאנית ג'ואן רובינסון בשנת 1933
.
במצב של מונופסון יש לגורם אחד שליטה מלאה או כמעט מלאה בביקוש למוצר או שירות — שהוא לרוב עבודה או מוצר ייחודי — מה שמקנה לו שליטה מסוימת במחיר המוצר או השירות ובכמותו. התרחשות טיפוסית במצב כזה מתבטאת בהקטנת הכמויות שאותן רוכש המונופסוניסט (בעל המונופסון), כדי לגרום למוכר או למוכרים להוריד את מחיריהם. כך, לדוגמה, ממשלה שהיא הקונה היחיד לכלי נשק מתוחכם, יכולה לאיים בצמצום כמויות הרכישה, כדי לגרום למוכר או למוכרים להוריד את המחיר ליחידה של כלי הנשק. דוגמה טיפוסית אחרת יכולה לשמש חברת החשמל לישראל, שהיא גם מונופול בתחום שיווק החשמל לצרכן, היכולה לאיים או ליישם צמצום ברכישת דלק מסוג מסוים, כדי לגרום למוכרי אותו דלק להוריד את מחירו או לספקו בתנאים נוחים יותר. מצב זה מביא, בשוק מונופסוניסטי, לצמצום בכמויות הקנייה ולהפחתת המחיר בהשוואה לשוק תחרותי משוכלל.
תיקון כשל השוק באמצעות רגולציה

מונופסון, בדומה למונופול, מאופיין ככשל שוק. כדי לתקן את אי היעילות הנגרמת כתוצאה מקיומו של כוח מונופסוני, נוהגות ממשלות להתערב באופן רגולטורי, באמצעות קביעת רצפת מחירים חוקית, המונעת מן המונופסוניסט להשתמש בכוחו כדי להוריד את מחירי הקנייה, ומסלקת את התמריץ להקטין את הכמויות שהוא רוכש. כך, לדוגמה, שיטה של מכרזים ממשלתיים עשויה לקבוע מחירי מינימום וכמויות מוגדרות של המוצר שיירכש; או לקבוע את תנאי ההפעלה של תחנות־כוח ומפתח למחירי הדלקים שיירכשו עבורן. באופן תאורטי, כאשר רצפת המחיר אינה גבוהה מדי, אמור המונופסוניסט להתייחס למחיר זה כנתון, ולהגדיל את היקף רכישותיו. לעומת זאת, כאשר מחיר הרצפה גבוה מדי, יפחית המונופסוניסט את רכישותיו ואי היעילות תשוב ותתרחש.
בשוק העבודה, שבו הקונים הם המעסיקים והמוכרים הם המועסקים, שואפים המעסיקים לקנות את העבודה במחיר זול יותר מהתפוקה שהם עשויים להפיק מהעובדים. יכולתו של המעביד להוריד את המשכורות שהוא משלם לעובדיו — מה שכונה על ידי פיגו "פער הניצול"
 — מוגבלת על ידי גמישות היצע העבודה. כלומר, כאשר המעביד מוריד את שכר העבודה שהוא מוכן לשלם לעובדיו, הוא מגדיל את הכדאיות של החלופות, כששיעור ההגדלה הוא מידת הגמישות של היצע העבודה. לדוגמה, אם המעביד יוריד את שכר העבודה שהוא מציע לאפס, לא יהיו לו עובדים כלל. אם הוא יוריד את שכר העבודה למחצית מגובהו הנוכחי, תגדל הכדאיות מנקודת מבטם של העובדים לחפש פתרונות אחרים, כמו עבודה במקום אחר, שינוי מקצוע, וכדומה. קיומם של מונופסונים בשוק העבודה נחשב להצדקה לקיומם של ארגוני עובדים וחוקי שכר מינימום, שמטרתם לקבוע רצפה מלאכותית שתבטל את הנמכת השכר שמחולל המונופסון. פתרונות מסוג זה נפוצים במיוחד במקומות שבהם נטען כי אין חלופה למונופסון.
מחקרים על קיום מונופסון בשוק העבודה

מספר מחקרים ניסו לברר האם קיימת נטייה מונופסוניסטית או "אוליגומונופסוניסטית" — מצב שבו ישנו מספר קטן של מעסיקים הפועלים כמעין קרטל — בשוקי עבודה שונים. בשוק העבודה בכללו, מוסברת השפעה מונופסונית בקושי הכרוך במעבר מעבודה לעבודה, ובמיוחד בתחומי התמחות מסוימים. קושי זה אמור, לפי התאוריה המקובלת, להגביל את גמישות שוק העבודה. על־פי התאוריה המקובלת, השיעור המצופה של פער בין התפוקה המצופה וגובה השכר המשולם הוא עשרים אחוז. בפועל, עם זאת, נמצא כי בשוק בכללו יש השפעה מונופסונית מזערית
. על פי המודל המונופסוני, הייתה אמורה להתקיים השפעה מונופסונית של ממש ביחס לעובדים בשכר נמוך, וכל המודלים המונופסוניים חזו כי העלאה צנועה בשכר המינימום — שכר הרצפה — אמורה הייתה להביא לגידול בתעסוקה. בפועל, מצביעים רוב המחקרים ורוב החוקרים על קיטון מסוים בתעסוקה, בהתאם למודל התחרותי, מה שהוביל את רוב החוקרים בתחום כלכלת עבודה למסקנה כי האפקט המונופסוני אינו קיים או שהוא זעיר
.
שוק אחד שנתפש כשוק מונופסוניסטי קלאסי הוא שוק האחיות בבתי החולים, אך מחקרים עדכניים מצביעים על־כך שאין לתפישה יסוד ממשי וכי גובה השכר אינו משקף מקרה מונופסוניסטי טיפוסי
. מחקרים נוספים בוצעו ביחס לשוק ההוראה, שאף הוא תואר בספרות מוקדמת יותר כדוגמה לשוק מונופסוניסטי טיפוסי. גם כאן מצביעים מחקרים עדכניים על כך שיש "לדחות את המודל המונופסוניסטי בהתייחס לשוק ההוראה"
.
הדוגמה הקלאסית למונופסון — זו של עיר מבודדת שבה יש מעסיק אחד — עוגנה תמיד בדוגמת ערי המכרות של סוף המאה התשע־עשרה ותחילת המאה העשרים, שבהן היה מעסיק בודד (בעל המכרה, שהיה לעיתים גם בעליהם של עסקים נוספים בעיירה), שניצל את מעמדו המונופסוני כדי לשלם שכר נמוך מאוד לעובדים במכרות. יכולתם של העובדים למצוא תעסוקה חלופית הייתה מוגבלת מאוד בגלל בידודן של אותן עיירות והעלות הגבוהה של תעבורה.
מחקרים שנעשו בתחום זה לא מצאו עדות ממשית לכך ששכרם של העובדים בערי המכרות היה נמוך בהשוואה לחלופות, או שהתקיים אפקט מונופסוני משמעותי כלשהו. פישבק, כלכלן עבודה, שחלק מהתמחותו היא בתחום ערי המכרות, הראה כי במובנים מסוימים היו עלויות המחיה בערי המכרות נמוכים יותר — למשל, בזכות אספקת המגורים על ידי בעל המכרה — ומחקרים אחרים הראו כי קצב התחלופה של עובדים במכרות היה גבוה, עובדה המצביעה על־כך שהעובדים לא היו כפותים בפועל למקום העבודה. בואל הראה, לדוגמה, כי בערי המכרות באפלצ'ים שבמערב וירג'יניה, חיו 79 אחוז מכורי הפחם בשנות העשרים של המאה העשרים בעיירות מכרה, אך לבעלי המכרות היה כוח מוגבל מאוד ביחס לעובדיהם, והאפקט המונופסוני בפועל היה זעיר בהשוואה למצופה על־פי המודל המקובל
 .
הערות שוליים

↑  ר' כאן
↑  Robinson, Joan. The Economics of Imperfect Competition. London: Macmillan, 1933.
↑  Pigou, Arthur Cecil. The Economics of Welfare, second edition. London: Macmillan, 1924.
↑  ר' Brown, Charles C., and James Medoff. "Firm Age and Wages." Journal of Labor Economics, 21 (3) : 677-697. 2003. בראון ומדוף מסיקים את מגבלת הגמישות בשוק העבודה מכך שהשכר בחברות גדולות (קנייניות גדולות) גבוה יותר בשיעור מסוים מהשכר בחברות קטנות.
↑  ר' כאן.
↑  Hirsch, B. T. & Schumacher, E. J. (2005). Classic or new monopsony? Searching for evidence in nursing labor markets. J Health Econ, 24(5), 969-989.
↑  ר' מחקרו של בואל כאן; מאמר מקיף יותר בנושא כאן. על מונופסוניות בשוק המרצים באוניברסיטאות ר' Ransom, Michael R."Seniority and Monopsony in the Academic Labor Market," American Economic Review, (March, 1993), 83, 221-233.
↑  Fishback, Price V. "The Economics of Company Housing: Historical Perspectives from the Coal Fields." Journal of Law, Economics and Organization, 1992, vol. 8, issue 2, pages 346-65; http://www.drake.edu/cbpa/econ/boal/malm.pdf.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543539505171  BnF: cb12098449p (data)  GND: 4208011-3  LCCN: sh85086968  SUDOC: 029336503
מינסוטה לינקס

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1998 
 מדינה:  ארצות הברית 
 אולם ביתי:  טארגט סנטר
 ליגה:  ליגת ה-WNBA 
 בעלים:  גלן טיילור 
 מאמן:  שריל ריב 
 lynx.wnba.com
 
מינסוטה לינקס (באנגלית: Minnesota Lynx ובתרגום חופשי: "שונר מינסוטה") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 ומשחקת בבית המערבי של הליגה. הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון טארגט סנטר אשר במיניאפוליס, מינסוטה. באצטדיון משחקת גם קבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס שהיא קבוצת האחות של הלינקס בליגת ה-NBA.
הקבוצה זכתה באליפות ה-WNBA בשנים 2011, 2013, 2015 ו-2017.
מיצב

ערך זה עוסק בסוג של פיסול. אם התכוונתם למבחנים הנערכים לתלמידי בתי הספר, ראו .
ערך זה עוסק בסוג של פיסול הקרוי מֵיצב. אם התכוונתם למִיצב בסוציולוגיה, ראו .
תמונה מהמיצב "פרויקט סוטה" של עפרי כנעני
מיצב של האמנית רייצ'ל וייטריד במוזיאון טייט מודרן בלונדון 2005
מיצב של האמנית נאן הובר שהייתה מחלוצות אמנות המיצג והמיצב
מיצב של האמן ליאנדרו ארליך, בריכת שחייה, מוצג במוזיאון המאה ה-21 לאמנות עכשווית בקנאזאווה, יפן
מֵיצב, באמנות, יצירה תלת-ממדית המתייחסת לחלל שבו היא מוצבת.
המושג הגיע לעולם הפיסול במאה ה-20 ומקורו בכוונת הפסל (האמן) "להציב", להעמיד או להתקין (to install) אותו. ישנם מיצבים שמיועדים לעמידה בחלל פתוח או בחלל סגור, על פי בחירת האמן או האמנית. חלק מן המיצבים בנויים לתצוגה בחלל ספציפי (Site specific), כמו למשל מבחינת מידות או משמעות סמלית-רעיונית באתר, וחלקם יכולים להתנייד בין מקומות.
חוויית המיצב

המיצב מבקש מהצופה לחרוג מהרגלי הצפייה המוכרים לו מן הפסל המסורתי. כאשר מדובר בפסל מסורתי, הצפייה בו פרונטלית, ובמהלכה, על פי רוב, נשמר מרחק (פיזי ורעיוני) בין הצופה לפסל: לצופה שמור מקום או מסלול צפייה מוגדר, והפסל עומד לרוב גם הוא בעמדה של כבוד, מורם מעם, למשל באמצעות הצבתו על פודיום או על כן. המיצב שובר מערכת יחסים זו ומעודד את הצופה להתקרב אליו, להסתובב בינותיו ולהיות חלק ממנו. לעיתים ישאף המיצב להקיף את הצופה ולהוליך אותו בתוכו בחוויה טוטלית של מרחב וחלל, ולעיתים "יסתפק" בהולכת הצופה מאלמנט אחד שלו לאחר, תוך יצירת מעין משחק "מצא את המטמון".
מיצב וידאו

מיצב וידאו הוא מיצב המשתמש בווידאו המוקרן באמצעות מוניטורים או מסכים גדולים, כחלק מהמיצב.
אמני מיצב וידאו ישראלים:  סיגלית לנדאו, דורון סולומונס, יאיר ברק, אורי קצנשטיין ועוד.
ראו גם

רשימת מיצבים בוויקיפדיה
מישל תומאס

ערך זה עוסק בבלשן מישל תומאס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בפברואר 1914 לודז', האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בינואר 2005 (בגיל 90) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  פולין, צרפת, ארצות הברית
 מוסדות:  המשרד לשירותים אסטרטגיים 
 פרסים והוקרה:  כוכב הכסף 
 www.michelthomas.com
 תרומות עיקריות
 פיתוח שיטה ללימוד שפות הקרויה על שמו
 
מישל תומאס (באנגלית: Michel Thomas;‏ 3 בפברואר 1914, לודז' – 8 בינואר 2005, ניו יורק) היה בלשן רב-לשוני, מורה לשפות, וצייד נאצים יהודי. הוא פיתח שיטה להוראת שפות הקרויה על שמו, הקים שני בתי ספר והוציא סדרת קלטות וספרים ללימוד שפות.