stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכללת דייווידסון
הערות שוליים

↑  http://colleges.usnews.rankingsandreviews.com/usnews/edu/college/rankings/brief/t1libartco_brief.php
↑  http://www3.davidson.edu/cms/x17777.xml
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260367705171  GND: 216312-3  ISNI: 0000 0001 0531 1535  LCCN: n80050270  VIAF: 157714594   WorldCat (עם VIAF): 157714594 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעצמות המרכז

צהוב – מעצמות המרכז
ירוק – מדינות ההסכמה
אפור – מדינות נייטרליות/אחר


מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה ומנהיגיהן. למידע על מעצמה או מנהיג, לחצו על החלק המתאים בתמונה
מעצמות המרכז (באנגלית: Central Powers) היו מספר מעצמות בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מעצמות המרכז כללו תחילה את האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית, שכרתו ברית ביניהן עוד ב-7 באוקטובר 1879 וצירפו לברית הזאת את ממלכת איטליה ב-20 במאי 1882, במה שכונה "הברית המשולשת". האימפריה העות'מאנית הצטרפה למעצמות המרכז באוקטובר-נובמבר 1914. ממלכת בולגריה הצטרפה באוקטובר 1915. השם "מעצמות המרכז" משקף את העובדה שמדינות אלה נמצאו במרכז אזור הלחימה, בין יריבותיהן: האימפריה הרוסית במזרח וצרפת והאימפריה הבריטית במערב.
כנגד מעצמות המרכז נלחמו מדינות ההסכמה, שכללו 24 מדינות, ובראשן האימפריה הבריטית, צרפת, האימפריה הרוסית ובהמשך גם ארצות הברית והאימפריה היפנית.
ממלכת איטליה, שהייתה מאז 1882 בעלת ברית לאימפריה הגרמנית והאוסטרו-הונגרית, כרתה ברית סודית, עם צרפת, בשנת 1902, ברית שבה התחייבה שלא לכבד את התחייבויותיה לפי הברית עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה. לממלכת איטליה היו תוכניות משלה כנגד שטחים אוסטרים בדרום טירול, איסטריה ודלמטיה, לכן הצטרפה למדינות ההסכמה במאי 1915, והכריזה מלחמה כנגד גרמניה 15 חודשים לאחר מכן.
בסיום מלחמת העולם הראשונה הובסו מעצמות המרכז, נחתם חוזה ורסאי שהטיל הגבלות רבות על האימפריה הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית התפרקה לשתי המדינות אוסטריה והונגריה, חלקים מהונגריה הועברו לרומניה (טרנסילבניה), צ'כיה ואוקראינה, מה שהביא לכך שלהונגריה, אין כיום גישה לים. שטחי האימפריה העות'מאנית חולקו בין המדינות צרפת, האימפריה הבריטית, ממלכת יוון וממלכת איטליה.
מונטי ויליאמס

| --- | --- |

ויליאמס בשנת 2022
 לידה:  8 באוקטובר 1971 (בן 52) פרדריקסבורג שבוירג'יניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת נוטרדאם
 דראפט:  בחירה מספר 24, 1994 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 1994–1996   1996–1998   1999   1999–2002   2002–2003:  ניו יורק ניקס   סן אנטוניו ספרס   דנוור נאגטס   אורלנדו מג'יק   פילדלפיה 76'
 קבוצות כמאמן
 2005–2010   2010–2015   2015–2016   2018–2019   2019–2023   2023–:  פורטלנד טרייל בלייזרס (עוזר)   ניו אורלינס הורנטס/פליקנס   אוקלהומה סיטי ת'אנדר (עוזר)   פילדלפיה 76' (עוזר)   פיניקס סאנס   דטרויט פיסטונס
 הישגים כמאמן
 אליפות המערב (2021)   מאמן השנה ב-NBA ‏ (2022)
מונטגומרי איליי "מונטי" ויליאמס (באנגלית: Montgomery Eli "Monty" Williams; נולד ב-8 באוקטובר 1971) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמנה הראשי של קבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA.
בין השנים 1994–2003 שיחק עבור 5 קבוצות שונות מה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד, ולאורך הקריירה רשם ממוצעים צנועים של 6.3 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות

ויליאמס נולד בעיר פרדריקסבורג, וירג'יניה, וגדל באוקסון היל שבמרילנד. בשנת 1989 החל ללמוד באוניברסיטת נוטרדאם ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה, אך לאחר שאובחן שסובל מקרדיומיופתיה היפרטרופית נמנע מלשחק בשנים 1991–1992. בשנים הבאות חזר להשתתף במשחקי קבוצת האוניברסיטה, ובעונתו האחרונה (1993/1994) היה אחד השחקנים המצטיינים בליגת המכללות עם ממוצעים של 22.4 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק

ויליאמס נבחר על ידי ניו יורק ניקס בבחירה ה-24 של דראפט ה-NBA לשנת 1994. לאחר כעונה וחצי בהן מיעט לשחק, נשלח ויליאמס לסן אנטוניו ספרס במדיה קלע 7.1 נקודות למשחק עד סיום עונת 1997/1998. לפני תחילת עונת 1998/1999 המקוצרת חתם ויליאמס בדנוור נאגטס, אך הוא נחתך מהקבוצה לאחר משחק אחד בלבד בשל פציעה בברכו.
בעונות 2000 עד 2002 שיחק עבור אורלנדו מג'יק וסיפק את עונותיו היציבות ביותר עם ממוצעים של 6.9 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק כשחקן ספסל. לקראת עונת 2002/2003 חתם בפילדלפיה 76', אך פציעות הגבילו אותו להשתתף ב-21 משחקים בלבד באותה עונה. בדצמבר 2003 נשלח בטרייד לאורלנדו, ולאחר שנופה מסגל הקבוצה הודיע ויליאמס על פרישה ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון > פורטלנד טרייל בלייזרס

לקראת עונת 2005/2006 הצטרף ויליאמס לצוות האימון של נייט מקמילן, המאמן הנכנס של קבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. באותה תקופה הייתה פורטלנד אחת הקבוצות הצעירות והמבטיחות בליגה, אך פציעות של שחקני מפתח, בראשם ברנדון רוי וגרג אודן, הגבילו את התפתחות הטרייל בלייזרס אשר לא הצליחו לעבור את שלב הפלייאוף הראשון.
קריירת אימון > ניו אורלינס הורנטס/פליקנס

ביוני 2010, בגיל 38, מונה ויליאמס למאמן הראשי של ניו אורלינס הורנטס, ובכך היה באותה עת המאמן הצעיר ביותר ב-NBA. בעונת 2010/2011 הובילו את ההורנטס כריס פול ודייוויד וסט למאזן 46–36 (מקום שביעי במערב), והקבוצה הפסידה בשלב הפלייאוף הראשון. בסיום אותה עונה חתם וסט באינדיאנה פייסרס, ופול הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לאריק גורדון, אל-פארוק אמינו וכריס קיימן. כבר במשחקו השני בניו אורלינס נחבל גורדון בברכו ונזקק לניתוח ארתרוסקופיה, והקבוצה המתחדשת סיימה את עונת 2011/2012 המקוצרת במקום האחרון באזור המערבי, עם מאזן 21–45.
בשתי העונות הבאות בחרו ההורנטס בדראפט את אנתוני דייוויס ואוסטין ריברס, וכן צירפו שחקנים צעירים ומבטיחים כגון ג'רו הולידיי, טייריק אוונס וראיין אנדרסון, אך פציעות רבות של שחקני מפתח מנעו את פריצת הקבוצה אשר ניצחה בתקופה זו 61 משחקים והפסידה 103 (37%). בעונת 2014/2015 המשיך דייוויס במגמת השיפור כשקלע 24.4 נקודות בממוצע למשחק והוביל את הפליקנס לפלייאוף ה-NBA, אך בסופו של דבר הפסידה ניו אורלינס בסיבוב הראשון לגולדן סטייט ווריורס, האלופה שבדרך, בתוצאה 0–4.
במאי 2015 פוטר ויליאמס מאימון הקבוצה לאחר 5 עונות בתפקיד. בתקופתו עם הפליקנס רשמה הקבוצה מאזן כולל של 173 ניצחונות ו-221 הפסדים (43.9%) בעונה הרגילה, וכן 2 ניצחונות ו-8 הפסדים (20%) במעמד הפלייאוף.
קריירת אימון > נבחרת ארצות הברית

ביוני 2013 הצטרף ויליאמס לצוות האימון של נבחרת ארצות הברית בכדורסל, כעוזרו של מאמן הקבוצה מייק ששבסקי. בטורניר גביע העולם בכדורסל 2014 ניצחה נבחרת ארצות הברית את כל תשעת משחקיה וזכתה במדליית הזהב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) המשיכה ארצות הברית להפגין דומיננטיות כשסיימה עם מאזן 8–0 וזכתה במדליית הזהב. לאחר האולימפיאדה עזב ששבסקי את תפקידו כמאמן הקבוצה, ואיתו עזבו עוזריו ויליאמס וטום ת'יבודו.
קריירת אימון > בחזרה לתפקיד עוזר מאמן

בעונת 2015/2016 שימש ויליאמס כעוזר מאמן באוקלהומה סיטי ת'אנדר, תחת בילי דונובן. בפלייאוף 2016 גברו הת'אנדר על דאלאס מאבריקס וסן אנטוניו ספרס בשני הסיבובים הראשונים, אך הפסידו לגולדן סטייט ווריורס בגמר המערב בתוצאה 3–4. במהלך אותה עונה, ב-10 בפברואר 2016, נהרגה אשתו של ויליאמס, אינגריד, בתאונת דרכים באוקלהומה סיטי.
בשנת 2016 מונה לסגן הנשיא לענייני כדורסל בסן אנטוניו ספרס.
לקראת עונת 2018/2019 מונה לעוזרו של מאמן פילדלפיה 76' ברט בראון.
קריירת אימון > פיניקס סאנס

במאי 2019 מונה למאמנה הראשי של פיניקס סאנס, במקומו של איגור קוקושקוב.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק של ויליאמס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  ביוגרפיה, באתר הרשמי של ה-NBA
↑  סטטיסטיקות המכללות של ויליאמס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1994, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של ויליאמס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר של נבחרות ארצות הברית בכדורסל
↑  Thunder Announces Coaching Staff, באתר הרשמי של הקבוצה, 29 ביוני 2015
↑  Ex-Pelicans coach Monty Williams' wife dies in automobile accident, באתר nola.com,‏ 11 בפברואר 2016
↑  Williams returns to Spurs as VP of basketball operations, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 16 בספטמבר 2016
↑  פיניקס ממנה את ויליאמס כמאמן ראשי, באתר הקבוצה, 3 במאי 2019
מייקל אואן

מייקל ג'יימס אואן (באנגלית: Michael James Owen; נולד ב-14 בדצמבר 1979 בצ'סטר שבבריטניה) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ, הנמנה עם כובשי השערים המצטיינים בתולדות קבוצת ליברפול ונבחרת אנגליה.
קריירה > ליברפול

כשהיה בן עשר שיחק אואן עבור קבוצת בית-ספרו בוויילס, וכבש 92 שערים בעונה אחת. בנעוריו עבר למחלקת הנוער של ליברפול, והוביל את הקבוצה שזכתה בגביע ליגת הנוער האנגלית בשנת 1996.
לאחר יום הולדתו ה-17 חתם על חוזה מקצועני ליברפול. ב-6 במאי 1997 ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון, וכבש את שער הבכורה שלו, במשחק נגד וימבלדון. בכך הפך לכובש הצעיר ביותר במועדון, שיא שנשבר לאחר מכן על ידי בן וודברן. את עונת 1997/1998 סיים אואן כמלך השערים של הפרמייר ליג עם 18 שערים, וזכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית. בעונה שלאחר מכן שוב כבש 18 שערי ליגה, וזכה בתואר מלך שערי הפרמייר ליג בפעם השנייה ברציפות, אך לקראת תום העונה נפצע, ונעדר מהמגרשים לזמן ממושך.
בעונת 2000/2001 כבש 16 שערי ליגה, והוביל את ליברפול לזכייה בהגביע האנגלי, לאחר שבדקות הסיום של משחק הגמר מול ארסנל כבש שני שערים, וחולל מהפך בתוצאה שהוביל לניצחון 1-2. בעונה זו גם זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א ובגביע הליגה האנגלית, והיה לכדורגלן הבריטי הראשון מזה 20 שנה להיבחר לתואר כדור הזהב. בשנתיים שלאחר מכן כבש בכל עונה 28 שערים בכל המסגרות, מתוכם 19 שערי ליגה, והוסיף זכייה בסופר קאפ האירופי, זכייה במגן הקהילה וזכייה נוספת בגביע הליגה.
בעונת 2003/2004, עונתו האחרונה בליברפול, כבש 16 שערי ליגה, ובסך הכל כבש במדי ליברפול 158 שערים בכל המסגרות, המציבים אותו בין עשרת הכובשים המובילים במועדון בכל הזמנים.
קריירה > ריאל מדריד

ב-13 באוגוסט 2004 חתם אואן בריאל מדריד הספרדית, ששילמה עבורו 12 מיליון אירו והעבירה לליברפול את הקשר אנטוניו נונייז. אואן הגיע לקבוצה בעידן ה"גלאקטיקוס" בו רכש המועדון שחקנים יקרים רבים, ושיחק לצידם של דייוויד בקהאם, זינדין זידאן, רונאלדו, לואיש פיגו וראול. תחילת דרכו בקבוצה לא נראתה מעודדת, כאשר הוא העביר משחקים רבים על הספסל והיה תחת ביקורת האוהדים והתקשורת. באוקטובר הבקיע אואן את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0-1 על דינמו קייב בליגת האלופות, וכמה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית, בניצחון 0-1 על ולנסיה. באפריל 2005 כבש את השער הרביעי לזכות קבוצתו בניצחון 2-4 בקלאסיקו מול ברצלונה, ובסך הכל כבש בעונתו היחידה בריאל מדריד 18 שערים בכל המסגרות, מתוכם 13 שערי ליגה.
קריירה > ניוקאסל יונייטד

ב-31 באוגוסט 2005 חזר אואן לאנגליה וחתם לארבע שנים בקבוצת ניוקאסל יונייטד. במשחקו השני במועדון כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 0-3 על בלקברן רוברס ב-18 בספטמבר, הניצחון הראשון של ניוקאסל בעונת 2005/2006, אך את רוב העונה החמיץ אואן עקב פציעה. לאחר שהחלים נפצע שוב במהלך מונדיאל 2006, פציעה שהשביתה אותו ממשחק למשך כמעט שנה. גם לאחר חזרתו למשחק סבל ממספר פציעות שהקשו על החזרה לכושר המשחק שהיה לו לפני הפציעה. באופן הדרגתי החל אואן לשפר את רמת משחקו עם הבקעת כמות מכובדת של שערים, אך לא הצליח למנוע את ירידת קבוצתו לליגת המשנה בתום עונת 2008/2009. בסך הכל כבש בארבע שנים בהן שיחק בניוקאסל 30 שערים ב-79 הופעות בכל המסגרות.
קריירה > מנצ'סטר יונייטד

ב-3 ביולי 2009 חתם אואן בקבוצת מנצ'סטר יונייטד, מה שנחשב למעין "בגידה" בעיני אוהדי ליברפול - עקב היריבות בין הקבוצות לא התבצעו מעברים ישירים של שחקנים בין שתי הקבוצות מאז 1964. ב-22 באוגוסט כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-5 על ויגאן אתלטיק. ב-20 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו באולד טראפורד כשחקן יונייטד, בדקה ה-96 של משחק הדרבי מול מנצ'סטר סיטי, שהוביל לניצחון 3-4. ב-28 בפברואר 2010 כבש את השער הראשון לזכות קבוצתו בניצחון 1-2 על אסטון וילה בגמר גביע הליגה, אך במהלך המשחק נפצע ולא חזר לשחק עד תום העונה. פציעות הולכות ונשנות, בתוספת חומרת פציעה זו, הביאו את אואן לשקול לפרוש ממשחק, אולם לבסוף הוא החליט להיכנס לשיקום ולהמשיך לשחק. בעונת 2010/2011 זכה לראשונה באליפות הפרמייר ליג, כאשר שותף ב-11 משחקי ליגה וכבש שני שערים, כולל השער האחרון של מנצ'סטר יונייטד לעונה זו, בניצחון 2-4 על בלקפול. בסך הכל במהלך שלוש שנים כבש במדי מנצ'סטר יונייטד 17 שערים ב-52 הופעות בכל המסגרות, ובתום עונת 2011/2012, במהלכה שותף במשחק ליגה אחד בלבד, עזב את המועדון.
קריירה > סיום הקריירה

בהיעדר קבוצה שתקלוט אותו לאחר שעזב את מנצ'סטר יונייטד, שקל אואן לפרוש ממשחק. ב-23 ביולי 2012 נשא אואן את הלפיד האולימפי, כחלק ממסעו של הלפיד אל עבר לונדון לקראת משחקי אולימפיאדה 2012.
ב-4 בספטמבר 2012 חתם אואן לעונה אחת בסטוק סיטי. בתחילת דרכו בקבוצה שוב סבל מפציעה, ואת שערו היחיד במדיה כבש ב-19 בינואר 2013, בהפסד 3-1 לסוונסי סיטי. ב-19 במרץ 2013 הודיע אואן כי יפרוש בתום העונה, ובסך הכל ערך בעונת 2012/2013 תשע הופעות במדי סטוק סיטי בכל המסגרות. את הופעתו האחרונה בקריירה ערך ב-19 במאי 2013, כשעלה כמחליף במשחק מול סאות'המפטון במחזור האחרון של הפרמייר ליג לעונה זו, וזכה לקימת כבוד מצד שני מחנות האוהדים.
נבחרת אנגליה

ב-11 בפברואר 1998 ערך אואן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה, במשחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה, והוא השחקן הצעיר ביותר שלבש את מדי הנבחרת במאה ה-20. ב-27 במאי 1998, במהלך משחק הכנה נגד נבחרת מרוקו לקראת משחקי גביע העולם, כבש את אואן את שער הבכורה שלו שהפך אותו לכובש הצעיר ביותר בתולדות הנבחרת (שיא שנשבר על ידי ויין רוני חמש שנים מאוחר יותר).
מאמן נבחרת אנגליה, גלן הודל, החליט להזמין את אואן למונדיאל 1998. לאחר שנכנס כמחליף במשחק הפתיחה מול תוניסיה הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק עבור נבחרת אנגליה בגביע העולם, והשער שכבש לאחר שנכנס כמחליף בהפסד 2-1 לרומניה הפך אותו לכובש הצעיר ביותר של הנבחרת בגביע העולם. במשחק השלישי בשלב הבתים, מול קולומביה, קיבל אואן מקום בהרכב הנבחרת ולאחר ניצחונה של אנגליה קיבל מקום בהרכב גם בשמינית הגמר מול נבחרת ארגנטינה. לאחר יתרון מוקדם של ארגנטינה הוכשל אואן ברחבה, ואלן שירר כבש והשווה את התוצאה. בדקה ה-16 השלים אואן בעצמו את המהפך, כאשר כבש שער במבצע אישי מרשים, אך המשחק הסתיים בניצחונה של ארגנטינה בבעיטות הכרעה. על אף הדחתה המוקדמת של אנגליה, זכה אואן בתואר הכדורגלן הצעיר המצטיין בטורניר.
את משחקי מוקדמות יורו 2000 החל אואן כשחקן הרכב קבוע בנבחרת, אך לאחר מכן החמיץ משחקים רבים עקב פציעות. ב-4 בספטמבר 1999 כבש את שערו הראשון באצטדיון ומבלי, בניצחון 0-6 על לוקסמבורג. ביורו 2000 כבש אואן שער אחד, בהפסד 3-2 לרומניה, אך הנבחרת הודחה כבר בשלב הבתים. במוקדמות מונדיאל 2002 הבקיע אואן שישה שערים, כולל שלושער בניצחון 1-5 על גרמניה באצטדיון האולימפי במינכן. באפריל 2002 שימש לראשונה כקפטן הנבחרת, במשחק ידידות מול פרגוואי, בעקבות היעדרותו של הקפטן הקבוע דייוויד בקהאם, והפך לקפטן הצעיר ביותר של הנבחרת מאז בובי מור שהיה קפטן הנבחרת בשנות ה-60. בשנים שלאחר מכן שימש אואן באופן קבוע כקפטן המשנה של הנבחרת. במונדיאל 2002 אואן לא כבש במהלך שלב הבתים, ובשמינית הגמר מול ארגנטינה הוכשל וגרם לפנדל שהוביל לשער הניצחון של נבחרתו. ברבע הגמר מול ברזיל כבש שער יתרון מוקדם, אך לבסוף אנגליה הפסידה 2-1 והודחה מהטורניר.
במשחקי מוקדמות יורו 2004 כבש אואן חמישה שערים, ובטורניר עצמו כבש שער יתרון מוקדם מול פורטוגל ברבע הגמר, והפך לשחקן הראשון בתולדות הנבחרת שכובש בארבעה טורנירים ברציפות, אך לבסוף אנגליה הפסידה במשחק בבעיטות הכרעה. גם במשחקי מוקדמות מונדיאל 2006 כבש אואן חמישה שערים, ובמהלך המשחק השלישי במונדיאל, מול שוודיה, נפצע אואן כבר בדקה הראשונה, ונעדר מהמגרשים למשך כמעט שנה. לאחר שהחמיץ את רוב משחקי מוקדמות יורו 2008, חזר אואן להרכב הנבחרת במשחק נגד אסטוניה, בו כבש שער ושבר את שיאו של גארי ליניקר כשחקן שהבקיע הכי הרבה שערים במשחקים תחרותיים עבור אנגליה. ב-12 בדצמבר 2007 כבש צמד בניצחון 0-3 על רוסיה, שעריו האחרונים במדי הנבחרת.
לאחר שנבחרת אנגליה לא הצליחה להעפיל ליורו 2008 מונה פאביו קאפלו למאמן, ותחת הדרכתו ערך אואן את הופעתו האחרונה בנבחרת, כשנכנס כמחליף במשחק מול נבחרת צרפת במרץ 2008. בסך הכל ערך אואן 89 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 40 שערים, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.
תארים

הגביע האנגלי: 2000/2001
גביע הליגה: 2000/2001, 2002/2003
גביע אופ"א: 2000/2001
הסופר קאפ האירופי: 2001
מגן הקהילה: 2001
אליפות אנגליה: 2010/2011
גביע הליגה: 2009/2010
מגן הקהילה: 2010
כדור הזהב: 2001
ספורטאי השנה של ה-BBC:‏ 1998
הכדורגלן הצעיר המצטיין בגביע העולם: 1998
הכדורגלן הצעיר של השנה באנגליה: 1997/1998
מלך השערים בפרמייר ליג: 1997/1998, 1998/1999
פיפ"א 100
מלון עץ הזית

| --- | --- |

מלון עץ הזית
 מיקום:  ירושלים, ישראל
 סוג המלון:  מלון קונספט
 חדרים:  403
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1999
 אדריכל:  גולדשמידט-ארדיטי-בן נעים אדריכלים
 קואורדינטות:  31°47′22.88″N 35°13′40.94″E﻿ / ﻿31.7896889°N 35.2280389°E﻿ / 31.7896889; 35.2280389
 http://www.olivetreehotel.com
  (למפת ירושלים מוגדלת) מלון עץ הזית(למפת ירושלים רגילה) מלון עץ הזית(למפת הרי ירושלים רגילה) מלון עץ הזית(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מלון עץ הזית
 
מלון עץ הזית הוא מלון בירושלים המעוצב בקונספט של עץ זית.
היסטוריה

מלון עץ הזית הוקם ב-1999 לקראת שנת המילניום ויועד בעיקרו לשרת את אוכלוסיית הצליינים המגיעה לישראל. המלון ממוקם בשטח שהיה שטח הפקר עד 1967, קו התפר בין מדינת ישראל ובין הממלכה הירדנית. לצידו הוקמו שני בתי מלון נוספים המשרתים גם הם בעיקר את התיירות הצליינית.
בית המלון מעוצב סביב רעיון עץ הזית ומרכיבים אופייניים לבנייה בירושלים. על עיצוב הפנים הופקדה מעצבת הפנים ריקי גדרון ויחד איתה עבדו על פרטים שונים במלון אמנים ישראלים ומהעולם.
מירנדה דו דורו

מירנדה דו דורו (בפורטוגזית: Miranda do Douro) היא עיירה ומועצה מקומית שנמצאת במחוז ברגנסה (אנ'), פורטוגל. העיירה ממוקמת בגבול עם ספרד כאשר הנהר דורו מפריד בין המדינות.
ממצאים ארכאולוגיים מראים שהתיישבות באזור הייתה קיימת עוד בתקופת הברונזה. בתקופת מלך דיניש סוכם על הגבול בין המדינות וב-12 בדצמבר 1286 העיר הוקמה באופן רשמי. בסוף המאה ה-14 כוחות של ממלכת קסטיליה כבשו את האזור אך הם גורשו על ידי ז'ואאו הראשון. בשנת 1545 הוחלט על ייסוד דיוקסיה והחלה בניית קתדרלת מירנדה דו דורו.
בשנת 1762 במהלך מלחמת שבע השנים כוחות קרלוס השלישי. בעקבות פיצוץ תחמושת נהרסו מגדלי המבצר וכשליש מתושבי העיר נהרגו. כעבור שנתיים הנהגה דתית של האזור עברה לברגנסה וחשיבותה של העיר פחתה.
השפה המדוברת באזור היא מירנדזית שבשנת 1999 קיבלה מעמד רשמי בפורטוגל.
ערים תאומות

ספרד ארנדה דה דודו, ספרד
ספרד בימנס, ספרד
מכללת ברין מאר

| --- | --- |

בניין הספרייה במכללת ברין מאר, 1901
 אוניברסיטה
 על שם:  חוות ברין מאר 
 תקופת הפעילות:  1885–הווה (כ־139 שנים) 
 מייסדים:  Martha Carey Thomas
 בעלי תפקידים
 סגל:  229 (2021)
 תלמידים
 :  1,778 (2021)
 מיקום
 מיקום:  101 N Merion Avenue, Bryn Mawr, PA, 19010 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°01′35″N 75°18′49″W﻿ / ﻿40.02639°N 75.31361°W﻿ / 40.02639; -75.31361
 www.brynmawr.edu
  (למפת פילדלפיה מוגדלת) מכללת ברין מאר(למפת פילדלפיה רגילה) מכללת ברין מאר he
 
מכללת ברין מאר (Bryn Mawr College) היא מכללה פרטית, שנועדה בראשיתה לנשים בלבד, אחת מקבוצת "שבע האחיות" (Seven Sisters).
היסטוריה

המכללה, השוכנת בפאתי פילדלפיה, נוסדה ב-1884 על ידי קהילת קווייקרים מפנסילבניה והייתה אחת האוניברסיטאות הראשונות בארצות הברית שאיפשרה לנשים להשיג תארים אקדמיים, כולל תואר דוקטור. המכללה פתחה את שעריה לגברים בשנת 1931. עם זאת, רוב התלמידים במכללה הם נשים.
מתוך כלל 1,778 התלמידים בסתיו 2021 – 1,423 (נשים בלבד) למדו לתואר הראשון. 355 תלמידים (נשים וגברים כאחד) למדו לתארים מתקדמים. 15% מהתלמידים לתואר הראשון לא היו בעלי אזרחות אמריקנית. 12% הגדירו עצמם כאסיינים. רוב התלמידים בחרו כמקצועות הלימוד הראשיים שלהם את החוגים בשפה וספרות אנגלית, ביולוגיה, פסיכולוגיה, מתמטיקה ומדעי המחשב.
מכללת ברין מאר נסמכת על אוניברסיטת פנסילבניה בהתאם להסדרי "המאגד הקווייקרי" (Quaker Consortium).
מכללת ברין מאר הייתה הראשונה בשורת אוניברסיטאות ובתי ספר באמריקה הצפונית שבנייניהן נבנו בסגנון אדריכלות התחייה הגותית המזכיר את אלה של אוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג' הבריטיות, סגנון שבאמריקה הצפונית כונה "גותיקת המכללות" (Collegiate Gothic). הקמפוס של ברין מאר תוכנן בידי פרדריק לו אולמסטד יחד עם אדריכל הנוף הבריטי קלברט ווקס (אנ'), והוא נכלל במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
עם הבוגרות הנודעות של המכללה נמנות השחקנית קתרין הפבורן, הכלכלנית וכלת פרס נובל לשלום ב-1946 אמילי גרין באלץ', הגנטיקאית נטי סטיבנס, המשוררת א"ס בייאט, האדריכלית דניז סקוט בראון, הפסנתרנית אגי יאמבור, הנוירולוגית קנדיס ביב פרט, הארכאולוגית הטי גולדמן, חוקרת הספרות איליין שוולטר, המשוררת הילדה דוליטל, ההיסטוריונית והנשיאה הראשונה של אוניברסיטת הרווארד דרו גילפין פאוסט, הפעילה הפוליטית גרייס לי בוגס, הסטטיסטיקאית דורותי מ. גילפורד האסטרופיזיקאית ג'קלין יואיט, ועוד. עם המורים בשני העשורים הראשונים לקיום המכללה במכללה נמנו וודרו וילסון, מי שיכהן בהמשך דרכו כנשיא ארצות הברית, ותומאס הנט מורגן, חוקר האבולוציה וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1933. חברי סגל נודעים אחרים הם המתמטיקאית אמי נתר, הפיזיקאי ארתור לינדו פטרסון והכימאי לואי פיזר.
הערות שוליים

↑  שמהּ של המכללה, Bryn Mawr ("גבעה גדולה" בוולשית), הוא כשם העיירה שבה היא ממוקמת, והעיירה נקראת על שם חוות הקווייקר רולנד אליס (אנ') בוויילס, שממנה היגר ב-1686 לפנסילבניה מפחד רדיפות הדת בארצו
↑  קבוצת מכללות עילית בצפון-מזרח ארצות הברית שנועדו בעברן לנשים, בהקבלה לליגת הקיסוס שמוסדותיה קיבלו בעבר לשורותיהם גברים בלבד; והן: מכללת ברנרד (אנ'), מכללת ברין מאר, מכללת מאונט הוליוק (אנ'), מכללת סמית', מכללת ולסלי, מכללת ואסר ומכללת רדקליף; כינויין לקוח משבע הפליאדות במיתולוגיה היוונית
↑  נתונים רשמיים לשנת 2021
↑  בין היתר תכננו את הסנטרל פארק של ניו יורק
↑  רשימת בוגרים מפורסמים
↑  המורה עדנה קרבאפל, דמות בדיונית בסדרת האנימציה "משפחת סימפסון", מוצגת כבעלת תואר מוסמך ממכללת ברין מאר; בטי דרייפר בסדרת "מד מן" היא בוגרת המכללה וכך גם "גברת מייזל המופלאה" מידג'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587594805171  BIBSYS: 90954615  BnF: cb119931748 (data)  CiNii: DA10413674  GND: 1007334-6  ISNI: 0000 0001 2192 5641  LCCN: n50049445  NKC: ko2009542780  RERO: 02-A003052312  SNAC: w6m07vds  SUDOC: 157783359  VcBA: 494/713  VIAF: 156742565   WorldCat (עם VIAF): 156742565
מוזיאון השואה במונטריאול

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להנצחת זכר השואה 
 כתובת:  5151, chemin de la Côte-Sainte-Catherine, Montréal (Québec), H3W 1M6 
 מיקום:  Côte-des-Neiges–Notre-Dame-de-Grâce 
 מדינה:  קנדה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1979
 תאריך פתיחה רשמי:  1979 
 קואורדינטות:  45°29′21″N 73°38′11″W﻿ / ﻿45.4891°N 73.6365°W﻿ / 45.4891; -73.6365
 museeholocauste.ca/fr/
 he
 
מוזיאון השואה במונטריאול (בצרפתית: Musée de l'Holocauste Montréal) הוא מוזיאון הממוקם במונטריאול, קוויבק, קנדה. הוא מוקדש להסברה וחינוך בנושא השואה, תוך רגישות לסכנות האוניברסליות של אנטישמיות, גזענות, שנאה ואדישות. המוזיאון נוסד בשנת 1979 כמרכז הזיכרון לשואה במונטריאול והוא מוזיאון השואה הראשון והיחיד המוכר בקנדה.
היסטוריה

המרכז להנצחת השואה במונטריאול נוסד בשנת 1979 על ידי חברי אגודת ניצולי הדיכוי הנאצי וצעירים מקהילת יהודי מונטריאול.
הוא נפתח במיקומו הנוכחי בבניין שירותי הקהילה היהודית (כיום CJA). המרכז שימש כמוזיאון עם תערוכת קבע ומרכז הנצחה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, מהגרים יהודים התיישבו במונטריאול, מה שהפך אותה לאוכלוסיית ניצולי השואה השלישית בגודלה בעולם ביחס לתושביה אחרי ישראל וניו יורק. המרכז התבלט בזכות האוסף שלו הכולל חפצי אמנות ועדויות בעיקר של ניצולים מקומיים.
בשנת 2003 עבר המרכז שיפוץ במימון מענקים ממשלתיים ותרומות פרטיות וחברות כדי להרחיב ולשפר את האוסף הקיים. המרכז השיק את תערוכת הקבע הנוכחית, "ללמוד, להרגיש, לזכור".
ב-2010 הוציא הבמאי קרל לבלאן את הסרט התיעודי "לב אושוויץ", המבוסס על הספר בצורת לב המוצג במוזיאון. הסרט משחזר את ההיסטוריה של הספר ואת סיפוריהן של הנשים החתומות עליו. מאוחר יותר הוא פרסם את "Artefact" ב-2012, סיפור בדיוני בהשראת הספר.
בשנת 2013 פותחה למוזיאון אפליקציה חינמית למכשירים אלקטרוניים וסמארטפונים בפלטפורמות אפל ואנדרואיד. האפליקציה משמשת בתערוכת הקבע וככלי חינוכי לכיתות שאינן יכולות לבקר במוזיאון. הוא מספק מידע מעמיק נוסף על הנושאים והאובייקטים המוצגים בתערוכה. מסכי מגע אינטראקטיביים הכוללים מפות וקווי זמן נוספו ב-2014 כדי לחדש את התערוכה.
בשנת 2016 שונה שמו של המרכז ל"מוזיאון השואה במונטריאול" כדי לחזק את פתיחותו לציבור ואת המנדט שלו כמוזיאון השואה היחיד בקנדה.
אוסף

רוב אוסף המוזיאון מורכב מחפצי אמנות שנתרמו על ידי ניצולי שואה מקומיים וצאצאיהם.
עד כה מונה אוסף חפצי האמנות של המוזיאון למעלה מ-12,900 חפצים הקשורים לחיים לפני, במהלך ואחרי השואה, כאשר 85% מהאוסף עבר דיגיטיזציה.
מעל 100 חפצי אמנות מרכזיים מהאוסף מוצגים באתר האינטרנט של המוזיאון ובבסיס הנתונים של חפצי אמנות קנדה. למעלה מ-4,000 חפצי אמנות נגישים באופן דיגיטלי דרך רשת המורשת היהודית הקנדית. חפצים בולטים באוסף כוללים כד המכיל אפר מאושוויץ-בירקנאו המוצג בתצוגה קבועה בחדר ההנצחה של המוזיאון, ואת "הלב מאושוויץ", ספר בצורת לב עם איחולים ליום הולדת שהכינו קבוצת נשים צעירות באושוויץ. הלב ניתן לאישה בשם פאניה פינר, שהבריחה אותו ממחנה הריכוז ולבסוף תרמה את הספר למוזיאון.
המוזיאון מחזיק גם באוסף ההיסטוריה בעל-פה הגדול ביותר של סיפורי ניצולי שואה בקנדה. התוכנית להיסטוריה בעל פה של המוזיאון החלה בשנת 1994. מאז המוזיאון תיעד וארכיון למעלה מ-800 תולדות בעל פה, והוא ממשיך לעשות זאת. בשנת 2016, הוא השתתף בפרויקט היסטוריה בעל פה של אוסף קנדה שאיחד יותר מ-1,250 עדויות של ניצולי שואה ברחבי קנדה ושמר אותן בארכיון ההיסטוריה החזותית של קרן השואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
תערוכות > תערוכת קבע

To Learn, To Feel, To Remember היא תערוכת הקבע הנוכחית שהוצגה עם השיפוץ ב-2003. כשהושק הוא הציג 418 חפצים, 372 תצלומים ו-10 תחנות וידאו. הוא נועד לשקף את התרבות וההיסטוריה היהודית באירופה לפני המלחמה, את הרס החיים היהודיים בתקופת הנאצים והשואה, וכיצד הניצולים שהיגרו למונטריאול וקנדה בנו מחדש את חייהם.
תערוכות > תערוכות נודדות

United Against Genocide: Understand, Question, Prevent שמטרתו ללמד את הציבור על רצח עם, השלכותיו וכיצד למנוע אותו. התערוכה בוחנת את קווי הדמיון וההבדלים בין רצח העם הארמני, רצח העם הקמבודי, רצח העם של הטוטסי ברואנדה והשואה באמצעות עדויות, ראיונות וארכיונים.
"ובשנת 1948 באתי לקנדה": השואה בשישה תאריכים מתמקדת בשישה תאריכים מרכזיים של השואה, מעליית המפלגה הנאצית לשלטון ועד לשחרור מחנות הריכוז. יש גם דגש על תגובתה של קנדה לשואה וחיי הניצולים בקנדה. בתערוכה נעשה שימוש בחפצי אמנות מאוסף המוזיאון ובעדויות של ניצולי מונטריאול.