stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נימרווידיים

| נימרווידיים |
| --- | --- |

תקופה
אאוקן-מיוקן 7.246–40 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: נימרווידיים
שם מדעי
 Nimravidae ‏קופ, 1880

שלד של דיניקטיס
נימְרָווידיים (שם מדעי: Nimravidae) היא משפחה של טורפים נכחדים שהיו קרובים לחתוליים המודרניים ולמשפחה הנכחדת ברבורופליים. הם חיו בתקופות האאוקן-מיוקן בעידן הקנוזואיקון והמאובנים נמצאו בצפון אמריקה ובאירואסיה.
לטורפים אלה היה גוף מוארך וגמיש, בדומה לחתולים קטנים, אך הם היו בעלי רגלים וזנבות קטנים יותר והיה להם מבנה שונה של עצמות האוזן. לרבים מהם היו שיניים ארוכות כמו לשנחרבים, אך קטנות בהרבה. חלקם היו בגודל של נמר, אחרים בגודל של אריה או טיגריס ואחרים קטנים בהרבה מהם.
הם ניזונו מחיות אחרות וכנראה השתמשו בניביהם הגדולים כדי להורגם.
בני משפחה זו נכחדו לגמרי לפני לא פחות משבעה מיליון שנה לפני זמננו.
סוגים

Dinailurictis
דיניקטיס (Dinictis)
אאופליס (Eofelis)
Maofelis
Pogonodon
קוורסילורוס (Quercylurus)
דינאלורוס (Dinaelurus)
נימרווס (Nimravus)
אאוסמילוס (Eusmilus)
הופלופונאוס (Hoplophoneus)
Nanosmilus
משה לוי נחום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בדצמבר 1890 י"ד בטבת תרמ"ה אל-שאהל, תימן
 פטירה:  18 ביולי 1985  (בגיל 94) כ"ט בתמוז תשמ"ה תל אביב
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק, גבעתיים
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1985 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו 
 
משה לוי נחום (נקרא גם: מל"ן; ג' בטבת תרנ"א, 14 בדצמבר 1890 – 18 ביולי 1985) היה אחד ממנהיגי העדה התימנית בארץ ישראל. היה מוכתר כרם התימנים ויקיר העיר תל אביב-יפו.
רקע משפחתי

לוי נחום נולד בתימן ב-14 בדצמבר 1890 במחוז אלשרף, בעיר אל-שאהל. אביו יוסף היה משומרי השבט "יהוד שארף". אימו הייתה בניה בת יצחק מהעיר מנאכ'ה.
הוא היה אחד ממנהיגי יהדות תימן בארץ, ממייסדי שכונת כרם התימנים בתל אביב ואחד מיקירי העיר תל אביב. לוי נחום ידוע גם בכינויים: "מל"ן" (ועל שמו נקרא בית הדפוס של המשפחה), ו"מוסא אל פול". כינוי זה דבק בו מאחר שמכר פול לתלמידים, שלמדו בישיבת הרב קוק. לוי נחום היה נוהג להקשיב לשיעורים מתחת לחלון וכך רכש את השכלתו.
כשהיה לוי נחום בן שלוש, נתייתם משני הוריו, ובהמשך גדל אצל קרובי משפחתו ולמד בחדר מסורתי. בשנת 1906 עלה לארץ ישראל לבדו. טרם עלייתו לארץ, כילד סבל לוי נחום מתנאים קשים בעקבות גורמים שונים, והגיע עד חרפת רעב, בין היתר בגלל מלחמת הטורקים במחוז בו נולד וגדל. הטורקים שניצחו במלחמה גזרו גזירות קשות על היהודים, שבעקבותיהן יהודים רבים, ביניהם לוי נחום, החליטו לעלות לארץ. על העלייה לארץ החליט לוי נחום סופית לאחר ששליח מארץ ישראל הגיע לכפרו לשכנע יהודים לעלות.
לוי נחום היה נשוי פעמיים, ואב לשלושה עשר ילדים. בשנת 1917 נשא לאישה את אסתר דוכן, במושבה כנרת. אסתר, בת ה 15 הייתה ילידת נווה צדק. מאסתר נולדו לו 8 ילדים: גלילי, בר -כוכבא, חפציבה, כרמלה, רחביה, עזריקם, זבדיה וחקלאי.
בשנת 1933 עזב את אסתר לטובת אישה חדשה, שושנה, ממנה נולדו לו עוד חמישה ילדים.
בשנת 1948 שושנה הותקפה על ידי יחיאל לוי נחום, בן דודו של לוי נחום, ששפך עליה חומצה. התוקף קיבל עונש מאסר של 11 שנים. משה לוי נחום ישב עליה שבעה.
לוי נחום נפטר בכ"ט בתמוז תשמ"ה, 18 ביולי 1985.
העלייה לארץ וההגעה אליה

מסעו של לוי נחום לישראל היה קשה וכלל עיכובים שונים בארצות רבות.
מתימן הועבר לוי נחום לאריתריאה. בהגיעו לשם אומץ על ידי משפחה יהודית שהתגוררה במקום. הם שיכנו אותו בביתם ולימדו אותו את מקצוע הצורפות. לאחר מספר שנות מגורים באריתריאה עבר לח'רטום שבסודאן, משם לאיטליה, לאוסטריה ובסופו של דבר לפורט סעיד במצרים ומשם עלה לישראל. במהלך המסע התמודד לוי נחום עם קשיים שונים ובין היתר אף חלה באבעבועות שחורות, מחלה שממנה החלים והמשיך במסעו. את תולדות חיו סיפר לשלמה טבעוני שהוציא לאור את הספר "כרם היה לידידי" בשנת 1978.
כאשר הגיע לוי נחום לארץ, התיישב בשכונת כרם התימנים.
בזמן מלחמת העולם הראשונה הוגלה עם שאר תושבי תל אביב ועבר להתגורר באזור הגליל.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבחר לכהן כיושב ראש העדה התימנית ביפו ובתל אביב, וכן למוכתר הראשון של שכונת כרם התימנים.
מורשת

לוי נחום ידוע כאחד מהמייסדים והפרנסים של שכונת כרם התימנים בתל אביב וממובילי דעה בעדה התימנית בתל אביב ובארץ כולה. הוא קנה לעצמו מקום מיוחד ומכובד בעדה בעקבות מאמציו לעידוד הגאווה האתנית בקרב בני העדה התימנית. בין היתר הדפיס לוי נחום עיתון שזוהה עם העדה התימנית, ארגן קבוצות ספורט, ונודע בזכות מאמציו לגשר בין האוכלוסייה התימנית בכרם התימנים לבין העולם החיצוני. לוי נחום ספג הרבה ביקורת מקרב בני העדה התימנית מאחר שהוא טען שהתימנים צריכים להתקדם ולצאת מהסגירות העדתית והמגורים במקומות מסוימים. הוא עודד את ילדי השכונה ללכת ללמוד בכך שאמר להם "שילכו ללמוד כדי להיות כמו האשכנזים, לקבל פרנסה טובה ולא לעשות ספונג'ה".
בשנת 2003 החליטה עיריית תל אביב-יפו לשנות את שמו של רחוב הפדויים לרחוב מל"ן, על שמו של משה לוי נחום.
בית הדפוס

בשנת 1936 ייסד לוי נחום בקומת הקרקע של בית המשפחה ברחוב הלל הזקן מספר 6, את "דפוס מל"ן". בהתחלה נקרא בית הדפוס "החושן" ואחר כך- מל"ן. בית הדפוס שימש מגוון אוכלוסיות מימין ומשמאל, סופרים, אנשי רוח, נציגי המחתרות, ההגנה, אצ"ל ולח"י, אנשי הממשל הבריטי בתקופת המנדט ועם הקמת המדינה אף נציגי ממשלה שונים.
לוי נחום חש שבתקשורת אין ביטוי לקולותיהם של בני עדות המזרח בכלל והתימנים בפרט.
לוי נחום חש שיש צורך בייסוד בית דפוס שישמש מענה לצרכים שונים של תושבי שכונת כרם התימנים, ובאמצעותו תסופק במה לבני עדתו התימנים לפעולות שונות, לצמצום הפערים העדתיים ולמניעת הקיפוח שחשו רבים מהם באותה תקופה.
בבית הדפוס ייסד לוי נחום את עיתון "המזרח" ששיקף את חיי בני תימן בארץ, וכן הודפסו בו כרוזים וספרים.
בבית הדפוס עבדו כל ילדיו של לוי נחום: כסדרים, דפסים ועוד.
כאשר עזב לוי נחום את בית המשפחה, אסתר, רעייתו הראשונה, נשארה לגור בבית המשפחה וגידלה בו את שמונת ילדיהם.
לאחר עזיבתו של לוי נחום, בית הדפוס עבר לילדיו שהמשיכו להפעילו, ובסך הכל פעל במשך כ-65 שנים, עד למועד הריסת הבניין בשנת 2003.
ראו גם

יהדות תימן
כרם התימנים
מרכז מורשת תימן
הערות שוליים

↑  מאגר הזהויות של הספרייה הלאומית
↑  לוי נחום משה ז"ל בן יוסף, באתר חברת קדישא (ארכיון)
1 2  הלל הזקן 6 - בית משפחת נחום, באתר http://www.vtlv.co.il/
↑  דוד תדהר (עורך), "משה לוי נחום", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 902
1 2  אביבה לורי, תמיד היה שם סיפור, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2004
1 2 3  כרם היה לידידי - 1980, באתר youtube.com - כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, ‏2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307926805171  ISNI: 0000 0000 6805 230X  VIAF: 97236679   WorldCat (עם VIAF): 97236679
נודי

| נודי |
| --- | --- |
 נודי חומה ונודי שחורה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיתיים
סוג:: נודי
שם מדעי
 Anous ‏סטפנס, 1826

נודי (שם מדעי: Anous) היא סוג של עופות ימיים ממשפחת השחפיתיים החיים לאורך הימים והאוקיינוסים הטרופיים.
אורכם 40-30 ס"מ והם בעלי כסות נוצות כהות. המקור ארוך מעט ושחור והעיניים לבנות. עופות אלה מקננים רק באיים טרופיים בכל האוקיינוסים, שם ישנם פחות טורפים.
הם מוצאים את מזונם מהים וצוללים לעבר דגים ודיונונים.
מינים

נודי שחורה (Anous minutus)
נודי חומה (Anous minutus)
נודי קטנה (Anous tenuirostris)
Anous cerulea - בעבר היה בסוג Procelsterna
Anous albivitta - בעבר היה בסוג Procelsterna
נודולה

ערך זה עוסק במונח בגאולוגיה. אם התכוונתם למונח ברפואה, ראו .
נודולה של צור בסלעי הקירטון של צוקי ראש הנקרה
סלעי הקירטון של צוקי ראש הנקרה, ובהם נודולות של צור
נודולה בפטרולוגיה – אחד מסוגי התרכיזים המתהווים בסלעי משקע. נודולות מופיעות לרוב בשכבות הערוכות במקביל בין שכבות של הסלע המכיל אותן.
נודולות מורכבות מחומרים שונים מאלה המרכיבים את הסלעים העוטפים אותן, והן עשויות להכיל סלע המורכב ממספר מינרלים או תרכיז של מינרל אחד בלבד. לדוגמה: נודולות של צור המורכבות מקוורץ או מכלקדון המצויות בסלעי גיר או קירטון המורכבים מן המינרל קלציט, נודולות של פוספוריט, גבס ועוד.
היווצרות

על קרקעית הים נוצרת בוצה של חומרים מן היבשה (חומרי בליה וסחף) ומן הים (שרידי בעלי חיים וצמחים).
בבוצה זו מתרחשים תהליכי דיאגנזה (diagenesis): תהליכים פיזיקליים, כימיים וביוגניים המלכדים את הגרגרים לסלע באמצעות הידוק ודחיסה. תהליכים אלה חלים על המשקע הרך לאחר הרבדתו וגורמים להתקשותו.
נודולות נוצרות כאשר החומרים המצויים בבוצה אינם מתערבבים ומסתלעים בנפרד זה מזה, או זה בתוך זה, בו-זמנית.
בצוקי הקירטון של ראש הנקרה מצויות נודולות רבות של צור: הגיר בבוצה יצר את סלעי הגיר והקירטון ואילו הסיליקה יצרה את נודולות הצור (ר' תמונות).
נודונג-1

| --- | --- |

 מידע בסיסי
 ייעוד:  דגם טיל 
 ארץ ייצור:  קוריאה הצפונית 
 תקופת השירות:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 משתמשים:  חיל הטילים האסטרטגיים 
 
נודונג-1 (בקוריאנית: 노동 1호) הידוע גם בשם הוואסונג-7 (בקוריאנית: 화성 7호) הוא טיל בליסטי מתוצרת קוריאה הצפונית. הטיל מבוסס בחלקו על הטיל הבליסטי הסובייטי סקאד, ובחלקו על טכנולוגיות טיליות אחרות, בהן של הטיל הסובייטי R-13. הטיל בעל טווח של כ-1300 ק"מ (בגרסאותיו הראשונות).
קוריאה הצפונית מכרה טילים מסוג זה ואת הידע לייצורם לפקיסטן (שם מכונה הטיל גאורי) ולאיראן - שם הוא מכונה שיהאב-3. לטיל רש"ק המוערך במשקל של בין 760 ק"ג ל כ-1200 ק"ג. הרש"ק נפרד ככל הנראה מגוף הטיל לקראת חדירתו לאטמוספירה. על בסיס הטיל נודונג-1 פיתחה קוריאה הצפונית משגר לוויינים, אשר שוגר בשנת 1998 וכשל מלהגיע לחלל.
תצוגה פומבית ראשונה של הטיל נודונג התקיימה במצעד צבאי לציון 65 שנים לייסוד מפלגת הפועלים של קוריאה הצפונית, ב-10 באוקטובר 2010.
מאפיינים

קוטר: 1.36 מטר
אורך: 16.20 מטר
משקל: 16,500 ק"ג
הנעה: חד שלבי, דלק נוזלי
טווח: 1300 ק"מ.
ראש קרב: 760 - 1200 ק"ג (הערכה).
נטליה גורדיינקו

| --- | --- |

נטליה גורדיינקו באירוויזיון 2006 באתונה יוון
 לידה:  11 בדצמבר 1987 (בת 36) קישינב, מולדובה מולדובה
 שם לידה:  נטליה גורדיינקו
 מוקד פעילות:  מולדובה מולדובה
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  זמרת, רקדנית
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  קול
 פרופיל ב-IMDb
 
נטליה גורדיינקו (במולדובנית: Natalia Gordienco; נולדה ב-11 בדצמבר 1987) היא זמרת מולדובנית. בשנת 2006 ייצגה גורדיינקו לראשונה את מדינתה באירוויזיון עם שירה "Loca". באירוויזיון הזה הגיעה למקום ה-20. ב-29 בפברואר 2020 נבחרה גורדיינקו בשנית לייצג את מולדובה באירוויזיון עם שירה "Prison". לאחר ביטול התחרות, גורדיינקו נבחרה לייצג את מולדובה פעם נוספת באירוויזיון 2021, עם השיר "Sugar".
ביוגרפיה > ראשית חייה

גורדיינקו נולדה בקישינב ב-11 בדצמבר 1987 והיא בעלת מוצא אוקראיני. גורדיינקו שרה במקהלת בית הספר שלה, למדה פסנתר בבית ספר למוזיקה ורקדה באנסמבל של בית הספר שלה למשך עשר שנים. בגיל 15 החלה גורדיינקו בהשתתפות בתחרויות שירה.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2005 נהפכה גורדיינקו לזמרת של הלהקה "מילניום". באותה השנה הלהקה השתתפה בגמר לאומי של תחרות ה"קלאה ויקטוריי" והגיעו בלמקום השלישי. מילניום הוזמנה להשתתף בתחרות בינלאומית ברומניה. ב-20 במאי 2006 ייצגה גורדיינקו את מולדובה באירוויזיון עם שירה "Loca". השיר הגיע למקום ה-20 מתוך 24 כשהוא מקבל 22 נקודות בלבד.
ב-2008 זכתה גורדיינקו בתואר "אמן אמירטוס" במולדובה. בשנת 2009 החלה גורדיינקו בפרויקט בשם "DJ Star" בו היא מוכשרת בתור די ג'יי. היא זכתה בפרס בפרויקט אך לא בקלות מכיוון שהתחרתה מול תקליטנים מקצוענים בעוד שהיא חסרת ניסיון.
בשנת 2010 גורדיינקו הוציאה לאור את האלבום הראשון שלה, וב-2011 אלבום שני. ב-2015 הוציאה לאור סינגל חדש בשם "Summertime".
בינואר 2020 הוכרזה גורדיינקו כאחת המתמודדות בקדם המולדובני לאירוויזיון עם שירה "Prison". גורדיינקו זכתה בקדם כשהיא גוברת על 18 מתמודדים נוספים וקיבלה את הזכות לשאת את הדגל המולדובני באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. לאחר ביטול התחרות, היא נבחרה פעם נוספת לייצג את מולדובה באירוויזיון 2021. ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את "Sugar" בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.
הערות שוליים

↑  אנגלוס נוסטוס, 🇲🇩 Natalia Gordienko to represent Moldova in Eurovision 2020!, אסקאקסטרה, 29 בפברואר 2020
↑  Semi-final 2: The 10 songs qualified for the Grand Final
↑  Eurovision 2021 Results: Voting & Points
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0692 5506  MusicBrainz: e6769362-0ddf-4bef-9eb3-3a032aaedb98  VIAF: 2142154260336124480000   WorldCat (עם VIAF): 2142154260336124480000
נילס הלוויי פיטרסן

נילס לולק הלוויי פיטרסן (בדנית: Niels Lolk Helveg Petersen;‏ 17 בינואר 1939 – 3 ביוני 2017) היה פוליטיקאי דני, שכיהן כשר החוץ של דנמרק בין השנים 1993–2000 וכשר הכלכלה בין השנים 1988–1990. הוא היה חבר הפולקטינג מטעם המפלגה הליברלית-חברתית הדנית בשנים 1966–1974, 1977–1993, ושוב משנת 1994 ועד 2011.
ביוגרפיה

פיטרסן נולד בשנת 1939 בעיר אודנסה. הוא למד משפטים באוניברסיטת קופנהגן וסיים שם את לימודיו בשנת 1965. בשנים 1961–1962 למד באוניברסיטת סטנפורד במסגרת תוכנית חילופי סטודנטים. במהלך שנותיו באוניברסיטת קופנהגן היה חבר פעיל באגף הנוער של המפלגה הליברלית-חברתית הדנית ואף ערך את עיתונם.
פיטרסן התמודד לראשונה בבחירות לפרלמנט הדני בשנת 1964 מטעם מפלגתו. בשנת 1966 נבחר לראשונה כחבר פרלמנט והיה חבר בוועדת מדיניות החוץ. בשנת 1974 עזב את דנמרק כדי לעבוד בנציבות האירופית. הוא חזר לפוליטיקה הדנית בשנת 1977. בשנת 1978 הפך לראש המפלגה הליברלית-חברתית הדנית, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1990.
ב-3 ביוני 1988 מונה לשר הכלכלה של דנמרק, בממשלתו של פול שליטר. ב-18 בדצמבר 1990 פרשה מפלגתו מהממשלה עקב תוצאות גרועות בבחירות. עקב כך, הוא פרש מראשות המפלגה.
הוא מונה לשר החוץ בממשלותיו של פול נירופ ראסמוסן ב-25 בינואר 1993 והתפטר ב-21 בדצמבר 2000.
פיטרסן מת בשנת 2017, בגיל 78, מסרטן הוושט, בביתו שבלנגלנד.
חיים אישיים

פיטרסן נשוי לקירסטן לי, חברת הפרלמנט הדני לשעבר. בנו הבכור, מורטן, היה חבר הפולקטינג מ-11 במרץ 1998 ועד אוגוסט 2009. בנו השני, רסמוס, היה חבר הפולקטינג בין השנים 2011–2015 ושוב בשנת 2019, ושר בין השנים 2013–2015.
הערות שוליים

1 2 3 4  Ritzau, Tidligere udenrigsminister Niels Helveg Petersen er død, fyens.dk, ‏3 ביוני 2017 (בדנית)
1 2 3 4 5 6 7  Niels Helveg Petersen, הפרלמנט הדני (בדנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13164284c (data)  GND: 120609231  ISNI: 0000 0004 3959 2066  LCCN: no00049524  SELIBR: 60297  SUDOC: 034810943  VIAF: 72228615   WorldCat (עם VIAF): 72228615
ניצ'ה

דיוניסיו פרננדש מנדש (בפורטוגזית: Dionísio Fernandes Mendes; נולד ב-21 בספטמבר 1981), הידוע בכינויו ניצ'ה, הוא כדורגלן מגינאה ביסאו, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

ניצ'ה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של לוריהאננסה מהליגה השלישית בפורטוגל.
בקיץ 2004, ניצ'ה חתם בליישואש מהליגה הפורטוגלית השנייה וכעבור שנה הצטרף לבאריירנסה.
בקיץ 2006, ניצ'ה חתם בסטאד תוניסיאן מליגת העל התוניסאית.
בקיץ 2008, ניצ'ה חתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית. ב-1 בפברואר 2009, ניצ'ה חתם בבני סכנין מליגת העל.
בהמשך הקריירה, ניצ'ה שיחק בפאטימה, טורינסה, א.פ.א.פ. ולבסוף חזר לקדנציה שנייה בסטאד תוניסיאן.
ב-10 באוקטובר 2003, ניצ'ה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בהפסד 1–2 למאלי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006.
הערות שוליים

↑  עמית גולדשטיין‏, דיוניסיו מנדס ישחק בבני סכנין, באתר וואלה, 1 בפברואר 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ניצ'ה".
נודוזאוריים

| נודוזאוריים |
| --- | --- |
 שלד של גסטוניה
תקופה
יורה עליון-קרטיקון עליון, 155–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
אינפרא־סדרה:: אנקילוזאוריה
משפחה:: נודוזאוריים
שם מדעי
 Nodosauridae

שלד של אנימנטרקס
שלד של פלורופליטס
נודוזאוריים (שם מדעי: Nodosauridae) היא משפחה של דינוזאורים צמחוניים מקבוצת האנקילוזאוריה. משפחה זו התקיימה בתקופות יורה עליון עד קרטיקון עליון לפני 155-66 מיליון שנה.
יצורים אלה היו קרובי משפחתם של האנקילוזאוריים והיו להם שריונות גרמיים על גבם ועורפם. הם היו אוכלי צמחים איטיים בעלי ראש קטן ולסתות חלשות. לחלק מבני הקבוצה היו דוקרנים ארוכים על הגב, הכתפיים ואף על העורף.
יצורים אלה נעו באיטיות לאורך הערבות והיערות הקדומים של אמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ומין אחד נמצא אפילו באנטארקטיקה הקדומה (לפני שהפכה לקוטבית).
מיון

סוג מימורפלטה (Mymoorapelta)
סוג Tatankacephalus
סוג Zhejiangosaurus
סוג Texasetes
סוג Acantholipan
סוג אקנתופוליס (Acanthopholis)
סוג אנטארקטופלטה (Antarctopelta)
סוג הילאוזאורוס (Hylaeosaurus)
סוג Invictarx
סוג Pawpawsaurus
סוג Priconodon
תת-משפחה Nodosaurinae
סוג אנימנטרקס (Animantarx)
סוג בוריילופלטה (Borealopelta)
סוג Denversaurus
סוג אדמונטוניה (Edmontonia)
סוג Glyptodontopelta
סוג ניובררזאורוס (Niobrarasaurus)
סוג נודוזאורוס (Nodosaurus)
סוג פנופלוזאורוס (Panoplosaurus)
סוג Propanoplosaurus
סוג זאורופלטה (Sauropelta)
סוג סילביזאורוס (Silvisaurus)
סוג Stegopelta
תת-משפחה Polacanthinae
סוג גרגוילאוזאורוס (Gargoyleosaurus)
סוג גסטוניה (Gastonia)
סוג הופליטוזאורוס (Hoplitosaurus)
סוג פלורופליטס (Peloroplites)
סוג פולקנתוס (Polacanthus)
סוג Taohelong
תת-משפחה Struthiosaurinae
סוג Anoplosaurus
סוג Europelta
סוג Hungarosaurus
סוג סטרותיוזאורוס (Struthiosaurus)
סוגים נוספים כמו הפלאוסקינקוס בוטלו.
נילס ק. ג'רן

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1911 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  7 באוקטובר 1994 (בגיל 82) Castillon-du-Gard, צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קופנהגן  אוניברסיטת ליידן  אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם 
 מוסדות:  אוניברסיטת פיטסבורג 
 פרסים והוקרה:  פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (1982)  פרס מרסל בנואה (1978)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1984)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1970)  עמית החברה המלכותית 
 
נילס ק. ג'רן (בדנית: Niels Kaj Jerne, נולד ב-23 בדצמבר 1911 – נפטר ב-7 באוקטובר 1994) היה אימונולוג דני. ג'רן חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה ב-1984 עם ז'ורז' קלר וסזר מילשטיין על "עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים)".
ביוגרפיה

אבותיו חיו על האי הקטן הדני פאנו שבדרום דנמרק במשך מאות שנים, אך ב-1910 עברו הוריו ללונדון, שם נולד ג'רן ב-1911.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוריו עברו להולנד וג'רן בילה את נעוריו ברוטרדם. לאחר שלמד פיזיקה במשך שנתיים באוניברסיטת ליידן, ג'רן עבר לקופנהגן ושינה את תחום לימודיו לרפואה. הוא סיים את לימודיו ברפואה באוניברסיטת קופנהגן ב-1947. הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-1951. בשנים 1943–1956 ג'רן עבד במחקר במכון הלאומי הדני לסרום ובמהלך תקופה זו גיבש תיאוריה על יצירת נוגדנים.
תאוריית יצירת הנוגדנים העניקה לג'רן הכרה בינלאומית. בשנת 1956 החל ג'רן לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי בז'נבה, כראש המדור לתקנים ביולוגיים ואימונולוגיה. הוא החזיק בתפקיד זה במשך שש שנים עד שעבר לארצות הברית ולאוניברסיטת פיטסבורג ב-1962 על מנת לכהן כראש המחלקה למיקרוביולוגיה במשך ארבע שנים. ג'רן המשיך לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי כחבר בפאנל המומחים לאימונולוגיה מ-1962 ואילך.
בשנת 1966 חזר ג'רן לאירופה והחל לעבוד כפרופסור לטיפול ניסיוני באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנים 1966–1969 היה מנהל מכון פול-ארליך שבפרנקפורט . ב-1969 החל לנהל את המכון לאימונולוגיה של בזל, וזאת עד פרישתו ב-1980. במהלך שנות ה-70 וה-80, ג'רן היה חלוץ בפיתוח תאוריית הרשת החיסונית.
לג'רן היו תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות: שיקגו (1972), קולומביה (1978), קופנהגן (1979), בזל (1981) ואוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם (1983). הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הלאומית למדעים, החברה המלכותית והאקדמיה הצרפתית למדעים.
ג'רן היה נשוי שלוש פעמים. היו לו שני בנים מהנישואים הראשונים עם הציירת צ'יק ג'רן: איבר ג'רן (נולד ב-1936) ודונלד ג'רן (נולד ב-1941). לג'רן נולד בן שלישי מהנישואים השניים: אנדראס ווטשטיין (נולד ב-1971).
מרי דוריה ראסל

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1950 (בת 74) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת נורת'איסטרן, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, תיכון גלנבארד איסט 
 שפות היצירה:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  הדרור, Children of God 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'יימס טיפטרי ג'וניור (1996)  פרס ג'ון קמפבל לסופר חדש (1998)  פרס ארתור סי. קלרק (1998)  Michigan Notable Books (2020) 
 marydoriarussell.net
 
מרי דוריה ראסל (באנגלית: Mary Doria Russell; נולדה ב-19 באוגוסט 1950) היא סופרת אמריקאית.
תחילת דרכה

ראסל נולדה באלמהרסט, אילינוי, פרוור של שיקגו. שני הוריה שירתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית: אביה היה רס"ר במארינס, ואמה אחות בחיל הים. היא גדלה כקתולית, אך עזבה את הכנסייה בגיל 15. בהמשך, היא נאבקה עם ההחלטה כמה ממסורת זו להעביר לבנה, במיוחד בהתחשב במקום הבולט של הדת בעבודותיה, ובכך שהתגיירה ליהדות מאוחר יותר בחייה.
ראסל השלימה תואר ראשון באנתרופולוגיה תרבותית באוניברסיטת אילינוי ב-Urbana-Champaign; תואר שני באנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטת נורתאיסטרן; ואת הדוקטורט שלה באנתרופולוגיה ביולוגית באוניברסיטת מישיגן, אן ארבור.
קריירה אקדמית

המחקר של ראסל לדוקטורט התרכז בביולוגיית עצמות, ביומכניקה של הגולגולת ופלאואנתרופולוגיה. היא זכתה פעמיים בפרס טרוטר לעבודה יוצאת דופן על העצם על ידי דוקטורנט. היא לימדה אוסטאולוגיה במחלקה ללימודי תואר שני באנתרופולוגיה באוניברסיטת מישיגן ואנטומיה כללית באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, בבית הספר לרפואת שיניים.
הפרסומים המדעיים שלה ממוקדים במחקרים נאנדרתליים.
קריירת כתיבה

הסיפורת של ראסל ידועה בשל המחקר הקפדני, הפרוזה האיכותית והכוונתה הנרטיבית. היא כותבת במגוון ז'אנרים.
קריירת כתיבה > סדרת הדרור

שני הרומנים הראשונים של ראסל, "הדרור" וספר ההמשך שלו, Children of God—אשר לפעמים נקראים סדרת הדרור או רצף אמיליו סנדוז—מכונים לעיתים ספרות ספקולטיבית, וממוקדים בהשלכות הדתיות והפסיכולוגיות של מגע ראשון עם חייזרים. שניהם חוקרים את הבעיה של הרוע, ואיך ניתן ליישב אלוהות נדיבה, כל-יודעת, כל-יכולה עם חיים מלאים סבל בלתי מוצדק.
"הדרור" זכה בפרס ארתור סי קלארק, פרס איגוד המדע הבדיוני הבריטי, ופרס טיפטרי לספר מדע בדיוני, ובזכותו הוענק לראסל פרס ג'ון ו. קמפבל לסופר החדש הטוב ביותר ב-1998. התרגום לגרמנית, Sperling, זכה בפרס קורד-לאסוויץ לרומן הזר הטוב ביותר. Children of God זכה בפרס הקהל של איגוד הספריות האמריקאי. ביחד, שני הספרים זכו בפרס היכל התהילה של ספקטרום, וזיכו את ראסל בפרס הספרות של מועצת האמנויות של קליבלנד.
באנציקלופדיה למדע בדיוני, כתב על ראסל העורך הראשי ג'ון קלוט שהיא "סופרת שעשתה לעצמה שם עבור הטיפול המעודן שלה בקוגניטיביות האנושית ולנרטיבים חזקים במהלך הקריירה הקצרה שלה במדע בדיוני...  בשל איכות הכתיבה, והרצינות של החקר לתוך נושאים שונים, חלק מהמבקרים טענו, כי 'הדרור' על כן כלל לא יכול להיקרא מדע בדיוני. ראסל עצמה לא עודדה את הטענה."
קריירת כתיבה > ספרים אחרים

שאר הספרים של ראסל סווגו כרומנים היסטוריים, על אף שהיא שואבת ממגוון רחב של ז'אנרים בעבודתה.
חוט של חסד (Thread of Grace) (רנדום האוס, 2005) הוא מותחן המתרחש במלחמת העולם השנייה, בצפון איטליה, אשר כולל גם את תנועת ההתנגדות האיטלקית וכן את מצוקתם של הפליטים היהודים שברחו מרדיפות הנאצים. חלק גדול מן הסיפור מבוסס על עדויות של ניצולים מאותה תקופה, כאשר איטלקים רבים הרשו ליהודים לחפש מקלט בטוח בשטח אדמותיהם החקלאיות, בערים ובנמלים.
החולמים לאור היום (Dreamers of the Day) (רנדום האוס, 2008), הוא רומן היסטורי המתרחש בלב המערב התיכון בארצות הברית ובמזרח התיכון בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה ואסון השפעת הספרדית. הוא מתמקד בוועידת השלום בקהיר בשנת 1921, כאשר וינסטון צ'רצ'יל, ט. א. לורנס, גרטרוד בל, וקבוצת אנשי נפט בריטים המציאו את המזרח התיכון המודרני, ובכך גרמו למאה שנות מלחמה.
Doc (רנדום האוס 2011) הוא תעלומת רצח, כמו גם דיוקן מציאותי ומלא חמלה של "המהמר היורה" הידוע דוק הולידיי. הסיפור מתרחש בדודג' סיטי, שבקנזס, במהלך 1878, השנה האחרונה שבה ד"ר ג'ון הנרי הולידיי עדיין היה מספיק בריא, על אף השחפת שחלה בה, כדי לעסוק ברפואת שיניים, מקצוע בו הוא הצטיין. העלילה סובבת את מותו המסתורי של ילד חצי שחור וחצי אינדיאני אשר משאיר אחריו חלל מוזר בחיי העיר. "דוק" היה הבחירה הראשונה של השנה של איגוד הספריות האמריקאי בסוגת הספרות ההיסטורית, וספר נבחר של ספריית המדינה של קנזס.
Epitaph (אקו/הארפר קולינס, 2015) מתחיל במקום בו מסתיים "דוק", ועוקב אחר הולידיי וחברו ואייט ארפ לעיירת טומבסטון שבאריזונה, ואחר השורשים הפוליטיים-חברתיים של קרב הירי הידוע לשמצה ב"או קיי קוראל", ושל המיתוס שגדל סביבו. בנוסף למחקר המעמיק של ההיסטוריה של המעורבים, ראסל בת ה-60 גם רכבה על סוס 58 מייל דרך ההרים סביב טומבסטון, ושחזרה את מסלולם של הולידיי וארפ. אלן בארה, ביוגרף של ארפ, קרא ל"Epitaph" הרומן הטוב ביותר שאי פעם נכתב על הנושא, והספר הוכר על ידי מגזין True West בתור ההמערבון ההיסטורי הטוב ביותר של 2015. קרן הספריות של אוהיו העניקה לרומן את פרס הסיפורת הטובה ביותר לשנת 2016, והוא גם זכה בפרס הקוראים של אותו הארגון.
ראסל היא מרצה ונואמת פעילה, המופיעה באוניברסיטאות וספריות ברחבי ארצות הברית.
חיים אישיים

ראסל מתגוררת בלינדהרסט, אוהיו, פרוור של קליבלנד. היא ובעלה דון נשואים מאז 1970; יש להם בן אחד.
ספרים

"הדרור", הוצאת אופוס, 1999, 417 עמודים, תרגום: רחביה ברמן.
"חוט של חסד", הוצאת מטר, 2006, 526 עמודים, תרגום: צילה אלעזר.
החולמים לאור היום", הוצאת אופוס, 2008, 304 עמודים.
The Sparrow (Villard, 1996; Ballantine, 1997)
Children of God (Villard, 1998; Ballantine, 1999)
A Thread of Grace (Random House, 2005; Ballantine, 2006)
Dreamers of the Day (Random House, 2008; Ballantine 2009)
Doc (Random House 2011; Ballantine, 2012)
Epitaph: A Novel of the O.K. Corral (Ecco/HarperCollins, 2015 hc, 2016 tradepaper)