מונטה אלבאן
המונומנטים

המרכז המונומנטלי של מונטה אלבאן הוא הרחבה המרכזית, שאורכה כ-300 מטרים על 200 מטרים. מסביבה או בסביבתה הקרובה ממוקמים המבנים האזרחיים-טקסיים העיקריים והמגורים של האליטות של האתר. מרביתם נחקרו ושוחזרו על ידי אלפונסו קאסו ועמיתיו.
הרחבה המרכזית תחומה מצפון ומדרום על ידי בימות גדולות הנגישות מהרחבה באמצעות גרמי מדרגות מונומנטליים. בצדה המזרחי והמערבי תחומה הרחבה באופן דומה באמצעות מספר תלוליות קטנות יותר, עליהן ניצבו מקדשים ובתי מגורים של האליטות, וכן אחד משני מגרשי הכדור שידוע שהיו קיימים באתר. ציר צפון-דרום של תלים תופס את מרכז הרחבה ושימש באופן דומה כבימות למבנים טקסיים.
מאפיין אחד של מונטה אלבאן הוא המספר הגדול של מונומנטים מגולפים ברחבי הרחבה. הדוגמאות המוקדמות ביותר הן מה שנקרא "דנסאנטס" (Danzantes, מילולית: "רקדנים"), שנמצאו בעיקר בסביבת בניין L. אלו מייצגים גברים עירומים בתנוחות מעוותות ומפותלות, חלקם עם איברי מין מושחתים. ה"דנסאנטס" כוללים תכונות פיזיות האופייניות לתרבות האולמקית. ההשערות שהועלו במאה ה-19 שהם מתארים רקדנים נדחו כיום לחלוטין. מונומנטים אלה, המתוארכים לתקופת ההתיישבות המוקדמת ביותר באתר (מונטה אלבאן I), מתפרשים כיום כמייצגים שבויי מלחמה מעונים, שהוקרבו, חלק מהם מזוהים בשם. הם עשויים לתאר מנהיגים של מרכזים וכפרים מתחרים שנכבשו על ידי מונטה אלבאן. למעלה מ-300 אבני "דנסאנטס" תועדו, וניתן לצפות בכמה מהאבנים שהשתמרו בצורה הטובה יותר במוזיאון של האתר. קיימת אינדיקציה מסוימת לכך שלזפוטקים היה כתב והם ניהלו לוח שנה.
סוג שונה של אבנים מגולפות נמצא בבניין J הסמוך במרכז הרחבה המרכזית, מבנה המאופיין גם בצורת חץ יוצאת הדופן ובכיוון השונה מרוב המבנים האחרים באתר. בתוך קירות הבניין שובצו יותר מ-40 לוחות גדולים ומגולפים המתוארכים לתקופת מונטה אלבאן II. הם מתארים שמות מקומות, מלווים מדי פעם בכתובת נוספת ובמקרים רבים מאופיינים בראשים הפוכים. אלפונסו קאסו היה הראשון שזיהה את האבנים הללו כ"לוחות כיבוש", כנראה הם מפרטים מקומות שהאליטות של מונטה אלבאן טענו כי כבשו או שלטו. חלק מהמקומות הרשומים על לוחות בניין J זוהו באופן ניסיוני. במקרה אחד (אזור קניאדה דה קואיקטלאן (Cañada de Cuicatlán) בצפון ואחאקה) אושר כיבוש זפוטקי שם באמצעות סקר וחפירות ארכאולוגיות.
האתר של מונטה אלבאן מכיל כמה עדויות, באמצעות הארכיטקטורה שלו, המצביעות על כך שהיה ריבוד חברתי בתוך היישוב. סביב היישוב נבנו חומות בגובה של עד תשעה מטרים ורוחבן עשרים מטרים; אלו לא רק יצרו גבול בין מונטה אלבאן ליישובים השכנים, אלא גם הוכיחו את כוחן של האליטות בתוך הקהילה. בניתוח של סקוט האטסון (Scott Hutson) על היחסים בין פשוטי העם והאליטות במונטה אלבאן, הוא מציין שהתלוליות המונומנטליות שנמצאו בתוך האתר נראו מרווחות באופן שווה בכל האזור. התלים היו אפוא קרובים מספיק לכל בית כדי לשמור עליהם בקלות תחת פיקוח. האטסון מציין גם כי עם הזמן נראה היה שסגנון הבתים השתנה, הפך לפרטי יותר עבור המתגוררים בבניינים והקשה על גורמים מבחוץ להשיג מידע על התושבים. שינויים אלו ביכולתן של האליטות לקבל מידע על חייהם הפרטיים של אזרחים אחרים מילאו תפקיד מרכזי במבנה הפוליטי הפנימי של היישוב.
רבים מהממצאים שנחפרו במונטה אלבאן, במהלך למעלה ממאה שנה של מחקר ארכאולוגי, ניתן לראות במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה במקסיקו סיטי ובמוזיאון האזורי של ואחאקה (Museo Regional de Oaxaca), הממוקם במנזר לשעבר של סנטו דומינגו דה גוסמאן בעיר ואחאקה. המוזיאון האחרון מכיל רבים מהחפצים שהתגלו בשנת 1932 על ידי אלפונסו קאסו בקבר 7 של מונטה אלבאן, קבר זפוטקי מהתקופה הקלאסית, ששימש באופן אופורטוניסטי בתקופה הפוסט-קלאסית לקבורה של פרטים מהאליטות של המיקסטקים (אנ'). הקבורה שלהם לוותה בכמה ממנחות הקבורה המרהיבות ביותר מכל אתר ביבשת אמריקה.
מונטה אלבאן היא יעד תיירותי פופולרי למבקרים בוואחאקה. המוזיאון הקטן באתר מציג בעיקר אבנים מגולפות מקוריות מהאתר. באתר ביקרו 429,702 מבקרים ב-2017.