stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אני, כריסטיאנה פ. (סרט)
ראו גם

צילומי מסך מסצנות בסרט באתר Coeval Magazine בצירוף סיפור עשיית הסרט (באנגלית).
'Wir Kinder vom Bahnhof Zoo – 'It’s Too Late, מאמר בבלוג האמנות Byron's Muse, כולל תמונות של "בבסי" והדיווח בעיתונות על מותה, רחוב יֶבֶּנְס (Jebensstraße) בעורפה של תחנת הרכבת, שם עסקו בני נוער בזנות, ותמונות נוספות (באנגלית).
34 שנים אחרי: כריסטיאנה פ. עדיין מכורה להרואין, באתר ‏מאקו‏, 24 בנובמבר 2013
לירון סיני, "אני כריסטיאנה פ.": המוות לפני שהפך להרואין שיק, באתר החוג לתולדות המוזיקה, 2 בדצמבר 2015
אלקנה כהן, "מתחנה לתחנה"- אלקנה כהן על סקס, סמים ודייוויד בואי, באתר Columbus Music Magazine
קישור למאמר אקדמי באנגלית המסכם מחקר בנושא צילומי קלוז-אפ בסרט (מבוסס על עבודת דוקטורט של המחברת):
Varpu Rantala,   In: Unfolding Media Studies - Working Papers 2010. Jukka-Pekka Puro & Jukka Sihvonen (Editors), University of Turku, 2011, pp. 19-31
שלמה ענבר

| --- | --- |

 לידה:  1929 (בן 96 בערך) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין קשר של גייסות השריון  מפקד יחידה 848  קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי  ראש מפא"ת (יחידת המחקר והפיתוח במשרד הביטחון)  נספח צה"ל בוושינגטון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 יועץ בתחום הטכנולוגיה והתקשורת, נשיא העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב
 
שלמה ענבר (בורשטיין) (נולד ב-1 בינואר 1929) הוא אלוף לשעבר בצה"ל. כיהן כמפקד יחידה 848 (כיום 8200), קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי וראש יחידת המחקר והפיתוח במשרד הביטחון.
ביוגרפיה

ענבר נולד בתל אביב בנם של יהודית ויששכר בורשטיין, אחיו הצעיר הוא יחיאל בורשטיין. גדל בנתניה, היה מראשוני הלומדים בגן הילדים ובבית הספר ביאליק המקומי. היה חבר בארגון ההגנה, שירת כקצין איתות, בנובמבר 1947 נשלח לקורס קציני קשר ובמלחמת העצמאות היה קצין קשר של גדוד 133 בחטיבת אלכסנדרוני ואחראי לקשר של נפת אשר (אזור עמק חפר והשרון הדרומי). לאחר המלחמה הועבר למפקדת קצין קשר ראשי. שימש כקצין קשר של חטיבה 10, סגן קצין טלפוניה ארצי, הקים את ענף הקשר הקווי בבה"ד 7, פיקד על בסיס אחסנה של החיל ושימש קצין תכנון והדרכה. במבצע קדש לחם בחצי האי סיני כסגן קצין קשר של אוגדה 38.
לאחר המלחמה נשלח לארצות הברית וסיים בהצטיינות קורס קציני קשר מתקדם של הצבא האמריקאי. עם שובו עבר קורסי שריון, וב-1958 התמנה לקצין קשר של גיסות השריון. ב-1962 יצא ללימודי הנדסת אלקטרוניקה בטכניון, וב-1966 מונה לסגן קצין קשר ראשי, תפקיד בו שימש במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לצוות בראשותו של אלוף אברהם אדן שעסק בפיתוח קו בר-לב והקים את רשת הקשר של המעוזים.
בשנת 1969 התמנה לראש מחלקת ארגון ובקרה של אגף האפסנאות ולאחר מכן עבר לאגף המודיעין ועמד בראש יחידה 848 (לימים יחידה 8200). בתקופתו בפיקוד הוגדלו משמעותית תקציבי היחידה, וגויסו לשורותיה מהנדסים רבים וכוח אדם איכותי נוסף. באוגוסט 1972 חזר לחיל הקשר והתמנה לקצין קשר ראשי, תפקיד בו כיהן בתקופת מלחמת יום הכיפורים. על פי עדותו, לפני המלחמה העריך כי זו תפרוץ על סמך סקירות ששמע במטכ"ל וקשר עם פקודו לשעבר יואל בן-פורת, שפיקד על יחידה 848 ועל כן הכין את החיל, כולל אימונים, גיוס מילואים והכנת תשתית קשר חלופית לשעת חירום.
בסיום תפקידו ב-1975 התכוון להשתחרר ולעבור לעבוד כמנכ"ל הדואר, אך הרמטכ"ל מוטה גור ושר הביטחון שמעון פרס החליטו לקדמו לדרגת אלוף ולמנותו לראש יחידת המחקר והפיתוח במשרד הביטחון. הוא היה נציג מערכת הביטחון בהדרכה ובקידום הצבא האיראני בתקופת השאה פהלווי, כולל אסטרטגיה שדגלה בפיתוח טילים מתקדמים. ב-1977 מונה לנספח צה"ל בוושינגטון ובקנדה. על שירותו עוטר ב-1980 באות לגיון ההצטיינות. השתחרר מצה"ל ב-1981.
לאחר שחרורו עבד בשיקום קיבוצים, בין השאר של כפר בלום ומשמר דוד. שימש כיועץ בתחומי הטכנולוגיה והתקשורת בחברות שונות בהן פלאפון ולמבקר המדינה, בין השאר כיהן כדירקטור, יועץ אסטרטגי ויועץ לצורך היערכות לבאג 2000 בחברת בזק. משמש כנשיא העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, כיהן כחבר בקורטוריון ובוועד המנהל של הטכניון.
ענבר בוגר תואר ראשון במשפטים (1957) מבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה ותואר ראשון בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון (1965).
מבוא לספר

אל"ם (מיל). ד"ר יעקב בעל-שם, קשרים לך, ירושלים במלחמת השחרור, (מבוא: אלוף (מיל). שלמה ענבר), הוצאת העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, 2013.
ביאורים

↑  מימין לשמאל: תא"ל ברוך גלבוע - סגן ראש אמ"ן, אל"ם שלמה ענבר - מפקד יחידה 8200, הרמטכ"ל דוד אלעזר, סרן גד אבינר - רל"ש ראש אמ"ן, (מוסתר) אלוף אהרון יריב - ראש אמ"ן, המסביר סא"ל אריה בנטוב - מפקד המערך הטכני ביחידה 8200, אל"ם מנחם דגלי - רמ"ח איסוף באמ"ן.
הערות שוליים

↑  אמנון לורד, יום למלחמת 73': בכיר המודיעין צלל באילת, באתר nrg‏, 5 ביולי 2013
↑  ריאיון עם שלמה ענבר בתוכנית על אזרחי, גלי צה"ל, 30 במרץ 2012
↑  אלוף (מיל) שלמה ענבר, נספח צה"ל בארצות הברית, 1980 באתר עמותת חיל הקשר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012289430205171  VIAF: 4735168048994638410007   WorldCat (עם VIAF): 4735168048994638410007 
ביקור הרמטכ"ל דוד אלעזר בבסיס יחידה 8200 בסיני 1972.
שלמה ענבר בשנת 2012
מפגש של ארגון מורשת ההגנה בבית אליהו גולומב, 9 ביוני 2022.בתמונה, מימין לשמאל: עופר בורד, אריה מועלם, יוסי סורביץ, שר התרבות והספורט חילי טרופר (מאחור, תומך באלכס זילוני, בן 106), שלמה ענבר, יוחאי אנסבכר (מאחור), דן טולקובסקי, ברוך לוי, אפרים לפיד, חובב שפירא.
מרסא מטרוח

| --- | --- |

חוף מרסא מטרוח בלילה
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  מטרוח
 שטח:  654 קמ"ר
 גובה:  30 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  193,293 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  295.7 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  31°21′10″N 27°14′10″E﻿ / ﻿31.352778°N 27.236111°E﻿ / 31.352778; 27.236111
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמרסא מטרוח(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמרסא מטרוח  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מרסא מטרוח (בערבית: مرسى مطروح) היא עיר נמל בצפון-מערב מצרים ובירת מחוז מטרוח. העיר שוכנת על חוף הים התיכון, לצד הדרך המובילה מהדלתא של הנילוס ללוב, כ-260 ק"מ מערבית לאלכסנדריה. דרך נוספת יוצאת מהעיר דרומה, לעבר מדבר לוב. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 193,293 בני אדם.
היסטוריה

בתקופה התלמאית ובתקופה הביזנטית נודע המקום בשם פראיתוניון (Παραιτόνιον), ובתקופה הרומית נודע בשם פראתוניום (Paraetonium).
בעיר חורבות מקדש המיוחס לרעמסס השני (בערך שנת 1200 לפני הספירה), וכן כנסייה קופטית ובה מספר מערות. בתקופה הרומית הייתה העיר נמל־סחר חשוב.
בתי קברות גרמני ואיטלקי בנויים על גבעה הצופה לים. במלחמת העולם השנייה היו ליד העיר בסיסי צבא בריטי. בהמשך היה הנמל אחד מבסיסי הצי הסובייטי בים התיכון.
העיר נהנית מתיירות פנימית וחיצונית בחודשי הקיץ בשל אתריה ההיסטוריים, חוף ימה ועוד. את העיר משרת נמל התעופה מרסא מטרוח (אנ').
גלריה

תחנת אוטובוס במרסא מטרוח
חופי מרסא מטרוח
מרסא מטרוח
חוף אג'יבה במרסא מטרוח
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557425405171  BnF: cb150418004 (data)  LCCN: n82236908  SUDOC: 134198018  VIAF: 150128028   WorldCat (עם VIAF): 150128028
אוגמונדור כריסטינסון

אוגמונדור כריסטינסון (באיסלנדית: Ögmundur Kristinsson; נולד ב-19 ביוני 1989) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת השוער בוואלור.
קריירת מועדונים > פראם

כריסטינסון התחיל את הקריירה שלו בפראם. ב-12 ביוני 2006 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד האוקר, כאשר הוא עוד לא בן 17. את המשחק ניצחה פראם 0–3.
כריסטינסון חזר לקבוצת הנוער ובעונת 2009 ערך את הופעתו השנייה בקבוצה. בעונת 2011 כריסטינסון הפך לשוער הראשון בקבוצה.
בסיום עונת 2013 נבחן במות'רוול ובסנדנס אולף, אך בסופו של דבר נשאר בפראם.
ב-7 ביולי 2020, כריסטינסון חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
קריירת מועדונים > ראנס

ב-16 ביולי 2014 כריסטינסון חתם לעונה בראנס מליגת העל הדנית. בעונה בה שיחק בראנס, כריסטינסון רשם רק ארבע הופעות ובתום העונה עזב את המועדון.
קריירת מועדונים > האמרבי

ב-2 ביוני 2015 כריסטינסון חתם לשלוש עונות בהאמרבי מליגת העל השוודית. כריסטינסון שהגיע באמצע העונה בשוודיה, שיחק 15 משחקי ליגה עד לסיום העונה.
ב-15 במרץ 2016 כריסטינסון הבקיע את הפנדל המכריע בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת רבע גמר הגביע השוודי נגד א.י.ק סולנה.
קריירת מועדונים > אקסלסיור

ב-31 באוגוסט 2017 כריסטינסון חתם באקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.
קריירת מועדונים > לאריסה

בתחילת קיץ 2018 כריסטינסון החל במשא ומתן עם מכבי פתח תקווה, אך בסופו של דבר כריסטינסון לא חתם בקבוצה. באוגוסט 2018 כריסטינסון חתם בלאריסה מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

ב-4 ביוני 2014 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איסלנד במשחק ידידות נגד אסטוניה. ב-13 באוקטובר 2015 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רשמית במשחק נגד טורקיה במסגרת מוקדמות יורו 2016, משחק שבסיומו איסלנד העפילה ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה.
כריסטינסון נכלל בסגל הנבחרת לקראת היורו, בו היא הגיעה עד לרבע הגמר.
תארים

הגביע האיסלנדי: 2013
כוכבים לא משקרים

| --- | --- |

 סינגל בביצוע יגאל בשן
 מתוך האלבום שרית
 יצא לאור:  1974
 סוגה:  פסקולי סרטים, שירי אהבה
 שפה:  עברית
 כתיבה:  אבי קורן
 לחן:  יגאל בשן
"כוכבים לא משקרים" הוא שיר שהולחן על ידי יגאל בשן למילים של אבי קורן, בשנת 1974 ויצא כחלק מהפסקול של הסרט "שרית", שיצא באותה השנה. ביצירת השיר שהלחין בשן, השתתף גם המוזיקאי אלברט פיאמנטה שעיבד את השיר ונתן לו את גוון הג'אז שלו.
רקע

הסרט "שרית", מאת ג'ורג' עובדיה, עוסק באישה שרצחה את בן זוגה ואבי בנם המשותף, ושבתום ריצוי מאסרה על פשעיה, עובדת כעוזרת בית אצל משפחת האומנה של בנה ומתייסרת בהתלבטות לגבי האפשרות לחשוף את זהותה בפני בנה.
הסרט, בכיכובם של דליה פרידלנד, ירדנה ארזי, יגאל בשן, זכה להצלחה רבה, למרות שהפסקול שלו לא התפרסם במיוחד. בביצועו לשיר, שר יגאל בשן לצד מקהלה מלווה, שכללה גם את הזמרת ריקי גל.

השיר נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב־24.6.1974, זכה להצלחה וצעד תשעה שבועות, עד 2.9.1974. בשיאו הגיע למקום הרביעי במצעד.
גרסאות כיסוי

הזמר גילי ארגוב (בנו של זוהר ארגוב), הקליט את השיר בשם "אין אמת בכוכבים", באלבום "אבא שלי" משנת 1989.
בשנת 2011 הוציאו יוצר המוזיקה ישי רזיאל, הידוע בשם הבמה Jess-E, וגיסו פבלו רוזנברג, גרסת דאנס לשיר.
הזמר אבי סינוואני הקליט גרסת כיסוי לשיר השנת 2016, מתוך האלבום "שר מהסרטים".
הערות שוליים

↑  כוכבים לא משקרים, באתר הספרייה הלאומית
↑  כוכבים לא משקרים, באתר פזמונט
↑  גילי ארגוב - דיסקוגרפיה, באתר Qube
↑  כוכבים לא משקרים, באתר הספרייה הלאומית
ולטר פנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 באוגוסט 1888 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  29 בספטמבר 1923 (בגיל 35) שטוטגרט, רפובליקת ויימאר 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת איסטנבול 
 פרסים והוקרה:  מדליית קרל ריטר (1923) 
 
ולטר פנק (בגרמנית: Walther Penck;‏ 30 באוגוסט 1888 - 29 בספטמבר 1923) היה גאולוג וגאומורפולוג גרמני, הידוע בתאוריות שלו על התפתחות הנוף. פנק מתח ביקורת על מרכיבים מרכזיים במחזור הסחיפה של דייוויס, וטען כי תהליך ההתרוממות והסחיפה מתרחשים בו זמנית, בשיעורים הדרגתיים ומתמשכים. הרעיון של פנק על נסיגה מדרון בכיוון מקביל, הוביל לתיקון של מחזור הסחיפה של דייוויס.
ביוגרפיה

ולטר פנק נולד בווינה כבנו של הגאוגרף הגרמני אלברכט פנק. הוא קיבל תואר דוקטור, בהתמחות בגאולוגיה באוניברסיטת היידלברג. בין 1912 ל־1915 הוא עבד בחברת מכרות בבואנוס איירס והיה גאולוג אחראי על מיפוי בהרי האנדים בצפון מערב ארגנטינה. המחקר והמיפוי באנדים הובילו אותו לנסח אלטרנטיבה למודל מחזור הסחיפה של ויליאם מוריס דייוויס. אותה ביסס פנק גם על מחקרים נוספים בטורקיה וביער השחור בגרמניה.
התוצאות העיקריות של עבודתו של פאנק בארגנטינה לא פורסמו עד תום מלחמת העולם הראשונה. המלחמה פרצה כשהיה בגרמניה בחופשה, ואף על פי שעבודתו בדרום אמריקה הכשירה אותו לתפקיד פרופסור, הוא שירת זמן מה בצבא הגרמני באלזס.
בסוף שנת 1915 התמנה לפרופסור למינרלוגיה וגאולוגיה באוניברסיטת קונסטנטינופול (טורקיה). במשך שנתיים וחצי הבאות הוא ערך תצפיות טקטוניות באנטוליה והכין עבודה גאולוגית מגוונת באזור ים מרמרה, שם חקר את שכבות הפחם של הדרדנלים. מחלת המלריה אילצה אותו לחזור לגרמניה בקיץ 1918. באותה שנה התמנה כפרופסור באוניברסיטת לייפציג.
בראשית שנות העשרים של המאה העשרים, ולטר פנק, עם זיגפריד פאסרג, אלפרד הטנר ואביו, היו הדמויות הבולטות ביותר באופוזיציה הגרמנית לתאוריית "מחזור הסחיפה" של ויליאם מוריס דייוויס.
ולטר פנק מת מסרטן הפה בספטמבר 1923. ספרו, "ניתוח מורפולוגי של צורות פני הקרקע", יצא לאור לאחר מותו בשנת 1924 על ידי אביו, וכן פורסמו עבודות נוספות שלו.
תאוריה גיאומורפולוגית

התאוריה של פנק מדגישה יותר את השפעת הכוחות הפנימיים - האנדוגניים (endogenetic) המתמשכים, מאשר את הכוחות החיצוניים - אקסוגניים (exogenetic), ביצירת הנוף. דייוויס, דגל במודל ההפוך - הכוחות החיצוניים - סחיפה לכל צורותיה (מים, קרח, גלי ים וכדומה) הם האחראיים על התפתחות שלבי הנוף, אחרי שהאזור התרומם כתוצר של כוחות פנימיים.
פנק הכיר בעובדה כי ישנן השפעות שונות של הכוחות הפנימיים המשפיעים על יצירת התנאים שבהם פועלים כוחות הסחיפה החיצוניים. פנק טען שצורת המדרונות הראשונית מושפעת מהתהליכים הגאולוגיים, ואילו דייוויס טען כי צורת המדרונות היא רק תוצר של תהליכי הסחיפה.
פנק טען כי צורת פני הנוף קשורה לשעור ההרמה הטקטונית. הוא איבחן שלוש צורות של התפתחות הנוף החל ברמה שמתרוממת לאיטה, ממשיכה בנוף של אזור שמושפע מהתרוממות מהירה כמו בהרי האלפים, ומסתיים בנוף רמתי נמוך ומנומך יותר. כאמור לדעתו ההבדלים הנופיים, נובעים מהרקע הטקטוני שיצר אותם - התרוממות איטית (התקשתות של קרום כדור הארץ) יוצרת את הפנפליין והרמות המתונות. התרוממות טקטונית בינונית תיצור נופים הרריים. התרוממות מהירה וקימוט יצרו נופים אלפיניים.
לפיכך, הסיק פנק, כי צורת עמקי הנחלים אינה תלויה בשלב שבו הם נמצאים במחזור חייו של הנוף, כפי שטען דייוויס אלא בשיעור התרוממות הטקטונית שהמקום עבר. הוא הוסיף לכך את הטיעון שהנוף מתפתח על ידי נסיגת המדרונות לאחור, ורק אחר כך מגיעה הנמכתו של הנוף - טיעון שונה מהמקובל בתאוריה המחזורית של דייוויס.
עם זאת, גם פנק לא שלל שלבים בהתפתחות הנוף, מנוף מבותר ותלול ועד מישורים, אלא שתיאר בהם תהליכים שונים, יותר מקומיים בהשוואה לגישה הכרונולוגית של דייוויס.
ביקורת

ויליאם מוריס דייוויס, חברו של אביו אלברכט פנק, מתח ביקורת על התאוריות שולטר פנק התווה בפרסום על תצפיותיו ביער השחור. אופייני לדייוויס להגיב קשה לביקורת כנגדו, בייחוד לביקורת הגרמנית. דייוויס תקף את הנקודות הפגיעות ביותר של הביקורת. בהתייחסו להתנגדויות של וולטר פנק למחזור הסחיפה, כתב דייוויס לאלברכט פנק ב־1921: ״אלה חדשות טובות שבנך, וולטר, התקבל כפרופסור בלייפציג שבו אביו למד מזמן. כפי שאולי סיפר לך, נהניתי לקרוא חלקים מהמונוגרפיה הארגנטינית שלו. כתבתי אליו כדי שיציין את הקשיים שהוא מוצא בקבלת תאוריית המחזור שלי. אני נוטה להאמין שהוא באמת לא יודע מה התאוריה הזאת״.
הגאוגרף מרטין סימונס טען ב-1962 כי דייוויס לא הבין ואינו מתרגם נכון והשאיר מבט מעוות על רעיוניות של פנק. סימונס אינו רואה את דייוויס כמבקר ראוי של יצירתו של פנק.
גורמים נוספים הפוגעים בהבנת רעיונותיו של פנק כוללים את מותו המוקדם ואת סגנון הכתיבה המבלבל שלו. דאגלס וילסון ג'ונסון, גיאומורפולוג ותומך של דייוויס, מתח ביקורת על התאוריה של פנק: "תפיסתו של פנק שפרופילי השיפוע של המדרונות נוצרים על ידי פעולת הכוחות הפנימיים, היא אחת השגיאות הפנטסטיות ביותר שהוכנסו לגיאומורפולוגיה".
הגאוגרף Allaoua Saadi מציין כי בהווה רעיונותיהם של פנק ודייוויס הפכו למשלימים זה את זה מאז הופעת התאוריה הטקטונית המודרנית. המחבר טוען שהרעיונות של דייוויס מתאימים יותר לשוליים פעילים של לוחות טקטוניים, שבהם הטקטוניקה "קטלנית" ורעיונותיו של פנק משתלבים טוב יותר בשוליים פסיביים ובגושים יבשתיות יציבים.
על שם ולטר פנק נקרא הר געש בצפון מערב ארגנטינה.
הערות שוליים

↑  ["Walther Penck", Encyclopædia Britannica, retrieved August 30, 2014 Walther Penck]
↑  תרגום לאנגלית של ספרו ראו:

Morphological analysis of landforms. A contribution to physical geology, New York, St. Martin’s Press 1953 und New York, Hafner Publ. 1972
↑  מקור חשוב על עבודתו של ולטר פנק עם סקירת עבודותיו ואודותיו ראו:
Penck Walther." Complete Dictionary of Scientific Biography. . Encyclopedia.com. (March 1, 2019).
↑  Chorley, R.,, Walther Penck
↑  Symposium, “Walther Penck’s Contribution to Geomorphology,” in Annals of the Association of American Geographers, 30 (1940), 219–284;
↑  Bowmann, I., , 1926, The Analysis of Land Forms: Walther Penck on the Topographic Cycle, Geographical Review, Vol. 16, No. 1 (Jan., 1926), pp. 122-132
↑  Tuan, Y.F., “The Misleading Antithesis of Penckian and Davisian Concepts of Slope Retreat in Waning Development,” in Proceedings of the Indiana Academy of Science, 67 (1958), 212–214;
↑  Die Piedmontflächen des südlichen Schwarzwaldes, Zeitschrift der Gesellschaft für Erdkunde Berlin, 1925, S. 83–103 (Pencks Arbeiten lösten damals eine Debatte über die Entstehung von Rumpftreppen aus)
↑  Chorley, R. et al, 2003, . "Chapter Twenty-Two". The History of the Study of Landforms. Volume Two., Taylor & Francis e-Library., עמ' 594 pp
↑  Simons, Martin ,1962 ,, "The morphological analysis of landforms: A new review of the work of Walther Penck, Transactions and Papers (Institute of British Geographers), 31: 1–14
↑  Orme, Anthony R. (2007). "The Rise and Fall of the Davisian Cycle of Erosion: Prelude, Fugue, Coda, and Sequel". Physical Geography. 28 (6): 474–506.
↑  Saadi, Allaoua (2013), , "Modelos morfogenéticos e tectônica global: Reflexőes conciliatórias", Geonomos (in Portuguese), 6 (2): 55–63
↑  Johannes F. Gellert Die Bedeutung von Prof. Dr. Walther Penck für die geomorphologische Forschung und Lehre, Geographische Berichte, Band 34, 1989, Heft 1, S. 63–66
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276906605171  PLWABN: 9812451348805606  BIBSYS: 2040915  CiNii: DA00763206  GND: 116076917  ISNI: 0000 0001 1066 1708  LCCN: n85302173  LNB: 000095348  NDL: 00452458  NLA: 35919837  NLG: 211150  NTA: 096891130  RERO: 02-A003680464  SUDOC: 092635717  Trove: 1145997  VIAF: 62291001   WorldCat (עם VIAF): 62291001 
אזור היער השחור, היה אזור המחקר שבו ביסס ולטר פנק את התאוריה, על השפעת התרוממות כיפתית על צורות הנוף.
הרי סיירה פמטינה בארגנטינה, שאליהם התייחס ולטר פנק כתוצר של קימוט והתרוממות, שעיצבו את עמקי הנחלים התלולים והמדרונות המשופעים.
הר געש מורכב, ברכס האנדים במערב ארגנטינה, נקרא על שמו של ולטר פנק, כנראה הראשון שעלה עליו. נקרא גם רכס Tipas, גובה 6660 מטר מעל פני הים, נחשב להר הגעש הגבוה בעולם.
רות בן ארצי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בת 53 בערך) ישראל
 ענף מדעי:  מדע המדינה, יחסים בין-לאומיים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת קולומביה
 מוסדות:  מכללת פרובידנס
 ruth-ben-artzi.com
רות בן ארצי (באנגלית: Ruth Ben-Artzi; נולדה ב-1972) היא פרופסור למדע המדינה במכללת פרובידנס ברוד איילנד.
ביוגרפיה

נולדה למתניה בן ארצי, פרופסור למתמטיקה ולעופרה לבית קסטלר, מורה לעברית ולספרות עברית. מצד אביה היא נכדתם של הסופר שמואל בן ארצי וחוה, מצאצאי תלמידיו של הגאון מווילנה. בן ארצי היא דור עשירי בארץ. אמה היא צאצאית של ר' שלמה מטולוצין ושל הראש"ז. שירתה בצה"ל בחיל האוויר. הייתה פעילה ב"שלום עכשיו" וחברה במפלגת מרצ.
למדה לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה. את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת קולומביה ואת הפוסט דוקטורט במרכז בראון לפוליטיקה בין-לאומית באוניברסיטת פנסילבניה ובמכון למדע המדינה פריז.
עבדה כחוקרת במרכז הפיתוח של ה-OECD.
תחומי מחקרה הם יחסים בין-לאומיים, כלכלה פוליטית בין-לאומית, פיתוח וסיוע בין-לאומי, והמזרח התיכון.
בן ארצי נשואה ואם לשלושה. מתגוררת ברוד איילנד.
ביוגרפיה > ספריה

Ben-Artzi, R. (2016) Regional Development Banks in Comparison: Banking Strategies versus Development Goals. Cambridge University Press
Ben-Artzi, R. Cristal, M. Kopelman, S. (2015) Conceptualizing Conflict Management and Conflict Resolution as Distinct Negotiation Processes in the Context of the Enduring Israeli–Palestinian Conflict. Negotiation and Conflict Management Research
הערות שוליים

↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
בן ציון לויטן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תקופת הפעילות:  ?–1938 
 פטירה:  1938 
 השתייכות:  חרדים ליטאים, יהדות שידלוב 
 
הרב בן ציון יעקב לויטן (? - כ"ב בכסלו תרצ"ט, דצמבר 1938) היה רבה של שידלובה שבליטא.
תולדותיו

נולד בפומפיאן שבליטא לרב ישראל מאיר לויטן.
בעת כהונתו כרבה של שידלובה הפיצו בעלי האטליזים, שנפגעו מפסקיו המחמירים, שמועות המטילות בו דופי, במטרה לאלצו לפרוש מן הרבנות. רבה של העיירה ציטוביאן הסמוכה, הרב יעקב קמינצקי, סיכל את מזימתם בטענה מחוכמת: אם יש חשד לאמינותו של הרב הרי יש לחשוש גם לכשרות המקווה שבעיירה העומד תחת פיקוחו, ואם כן יש לחשוש לכשרותם של ילידי שידלובה, וכרבה של ציטוביאן עליו לאסור לבני עירו להינשא עם בני שידלובה.
חיים אישיים

ילדיו:
הרב שלמה יהודה לייב לויטן - תלמיד ישיבת ראדין והתלמוד תורה בקלם. ממקורבי הרב יצחק יעקב רבינוביץ' מפוניבז'. נשלח על ידי הרב רבינוביץ לכהן כר"מ בבריסק, יחד עם הרב אלחנן וסרמן, ולאחר מכן כיהן כר"מ בשאוול, יחד עם דודו הרב אשר ניסן לויטן. כיהן כאב"ד בטווער שבליטא. היגר לארצות הברית וכיהן כ"הרב הכולל" של שלוש הערים רוק איילנד, מאלין ודווינפורט שבאילינוי. חיבר את הספר "יריעות שלמה". נפטר בארצות הברית בט"ז באלול תשכ"ו, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
הרב ישראל מאיר לויטן - כיהן כרב עדת "אהבת אחים" בשיקגו. מחבר הספר "אמרי ישראל".
הרב אליעזר יצחק לויטן - נהרג בשואה.
בתו - אשת הרב שמואל קושלביץ - מראשי ישיבת תורה ודעת. מחבר הספר "נתיבות שמואל".
אחיו: התאומים הרב אשר ניסן - מראשי "אגודת הרבנים" בארצות הברית, והרב עזריאל משה - רב בקייב, הרב ירחמיאל נתן נטע - רבה של וינקובה שבליטא, בת שבע שך - אמו של הרב אלעזר מנחם מן שך, וטויבע - נישאה בזיווג שני לרב יוסף חיים שר (אביו של הרב יצחק אייזיק שר) בתם חיה עלקא רבקה, נישאה לרב משה טיקוצ'ינסקי.
ספרו

אהלי יעקב – "ספר מאסף לכל המחנות, כהונה לויה וישראל, שכולם יחד נקראים מחנה שכינה" (ציטוט משער הספר)
הערות שוליים

↑  בספרו של הרב בן ציון לויטן הוא מכנה את אביו "הרב הגאון הצדיק".
קארפול קריוקי (ג'יימס קורדן)

| --- | --- |
 מנחים:  ג'יימס קורדן 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  15 במרץ 2015 – הווה
 
קארפול קריוקי (באנגלית: Carpool Karaoke) הוא קטע חוזר בתוכנית "מופע הלייט נייט עם ג'יימס קורדן", בו מזמין המנחה ג'יימס קורדן מוזיקאים מפורסמים לשיר איתו את שיריהם בזמן שהוא נוהג במכונית. המסלול עובר בדרך כלל בלוס אנג'לס, בתואנה שהנוסעים צריכים להגיע לעבודה ומעדיפים להשתמש בנתיב רב-תפוסה לנסיעה משותפת, או בתואנה שיש צורך בהכוונה של מקומיים בעיר חדשה, כמו לונדון (עם אדל), ליברפול (עם פול מקרטני), ניו יורק (עם מדונה) או לאס וגאס (עם סלין דיון). הקטע החל ב-2015 כחלק מתוכנית הלייט נייט של ג'יימס קורדן והפך בשנת 2017 לתוכנית טלוויזיה נפרדת.
בשנת 2016 הכריזו אפל מיוזיק ו-CBS שהם הגיעו להסכם לפיו גרסת תוכנית הטלוויזיה של הקטע תשודר באופן בלעדי על ידי אפל מיוזיק. בתחילה הוכרז כי בסדרה יהיה מנחה יחיד שיופיע בכל פרק. ב-9 בינואר 2017 דווח כי בכל פרק יופיע מנחה אחר.
הגרסה הישראלית של התוכנית מבית כאן 11 החלה במאי 2017, בהנחיית ניקי גולדשטיין ובהשתתפות אמנים שונים, כגון אייל גולן, צביקה פיק, עידן רייכל ושירי מימון. בינואר 2021 עלתה עונה שנייה שצולמה במהלך מגפת הקורונה בישראל בהנחיית אודי כגן. בעונה השנייה השתתפו בין היתר שרית חדד, חנן בן ארי ונטע ברזילי. ביולי 2023 פורסם כי שחר חסון ינחה את התוכנית מעונתה הרביעית.
הרעיון לתוכנית

קורדן הסביר כי הקטע נעשה בהשראת מערכון בו השתתף עבור ספיישל הצדקה הבריטי "יום האף האדום 2011". בקטע, שנכתב ברוח תוכנית הטלוויזיה של קורדן "גווין וסטייסי", שר קורדן במכונית יחד עם ג'ורג' מייקל.
קורדן כלל קטע של קארפול קריוקי עם הזמר גארי בארלו מלהקת Take That בסרט התיעודי "כשקורדן פגש את בארלו" משנת 2014. את הסרט ביים בן וינסטון. קורדן הסביר ש"וינסטון ואני חשבנו תמיד שיש משהו מאוד משמח במישהו מאוד מאוד מפורסם שר את שיריו בסיטואציה רגילה. היה לנו רעיון פשוט: לוס אנג'לס, תנועה, מסלול הקארפול - אולי זה משהו שנוכל להוציא לפועל". בתחילה מוזיקאים לא התעניינו, אך כאשר קורדן הראה למריה קארי את הקליפ של ג'ורג' מייקל היא הסכימה להשתתף במופע כאורחת ראשונה.
בשנת 2020 התגלה כי קורדן לא תמיד נהג ברכב במהלך הצילומים, והמכונית נגררה לפעמים. קורדן הסביר כי היה צורך בגרירה בגלל בעיות בטיחות בקטעים שדורשים ריקודים או החלפת תחפושות. שיטה זו ננקטה בקטעים עם מייגן טריינור, מיגוס, קארדי בי, צ'אנס הראפר וג'סטין ביבר.