stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיין (ראפר)
קריירה מוזיקלית > 2009–הווה: שחרור מהכלא ופעילות עכשווית

מיד לאחר שחרורו המוקדם מעשר שנות המאסר שנגזרו עליו ב-2009, יליד בליז נשלח למולדתו כאסיר שאינו אזרח; הוא מעולם לא היה לאזרח ארצות הברית. הוא יוצג על ידי פרופסור למשפטים באוניברסיטת הרווארד, צ'ארלס אוגלטרי בניסיונו למנוע את שליחתו לבליז, ולאחר מכן בבקשת אישור כניסה מחודש.
ב-16 בפברואר 2010 דווח ששיין חתם בדף ג'אם על עסקה שבה עורב כסף רב. לאחר סיור בירושלים ב-2010, שיתף פעולה עם זמר הרגאיי מתיסיהו בשיר "Messiah" (משיח), שיצא באפריל 2010. ב-2010 הוציא שיר נוסף, "Roller Song".
הוא הודיע בהמשך אותה שנה כי הקליט שני אריכי-נגן, שאותם יוציא במהלך 2010. "Messiah" תוכנן להיות הראשון שיצא, ו-"Gangland" השני. ב-2012 הוציא לבסוף את המיני-אלבום "Gangland".
באוקטובר 2010 העביר ביקורת על דף ג'אם, והביע תקווה לחתום בקאש מאני רקורדס, חברתו של ליל ויין. הוא האשים את מנכ"ל דף ג'אם בתסכולו, אך חודש לאחר מכן הוציא התנצלות על שאמר. בנובמבר 2010 אמר בירדמן כי גירושו של שיין מארצות הברית יעכב את העסקה עם קאש מאני, מפני שהגירוש מונע ממנו להופיע בארצות הברית.
בנובמבר 2010 עבר גיור אורתודוקסי בירושלים. הוא למד כשהיה בכלא מפי רבנים שונים ואימץ את ההלכה כדי ליצור סדר בחייו. הוא אף שינה רשמית את שמו למוזס מייקל לוי בארו, על מנת לשקף את מחויבותו ליהדות.
שיין הופיע בהופעה של מתיסיהו והדג נחש בכיכר ספרא ב-23 ביוני 2011. הוא שר קטע ראפ במהלך שירו של מתיסיהו "King Without a Crown". הוא צעק "שחררו את ג'ונתן פולרד, שחררו את גלעד שליט" לתשואות ההמונים לפני שעזב את הבמה.
באוגוסט 2011 הופיע בשירו של ליל ויין "Outro", מתוך האלבום "Tha Carter IV", לצד באן בי, נאז ובאסטה ריימס. בדצמבר אותה שנה אמר כי חתימה בקאש מאני "היא עדיין אפשרות".
באוקטובר 2012 הודיע על תמיכתו במיט רומני במסעו לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. הוא האשים את יריבו של רומני, ברק אובמה, בכך שלא עשה דבר כדי למנוע את גירושו לבליז.
ב-2013 הוציא את קולקציית ההלבשה שלו, "Gangland".
הערות שוליים

↑  Amaya (8 במרץ 2011). "Gangland, First New Album In 7 Years, Set For May 17th Release". Def Jam Recordings. אורכב מ-המקור ב-2015-01-01. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  הניו יורק טיימס, מסעו של הראפר שיין מהכלא בניו יורק לשכונת מאה שערים, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2010
1 2 3 4  Ronin Ro (30 באוקטובר 2001). Bad Boy: The Influence of Sean "Puffy" Combs on the Music Industry. Atria. pp. 129–131. ISBN 9780743428231. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  תיאור האלבום
1 2  עמוס הראל, נפילתו של שון קומס, באתר הארץ, 12 באפריל 2001
↑  היסטוריית המצעדים של שיין באתר בילבורד
↑  LEEDS, JEFF (8 באוגוסט 2004). "From Behind Bars, a Rapper Aims at the Top of the Chart". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  WOLF, BUCK (30 ספט' 2005). "Lil' Kim Aims to Be Rap's Martha Stewart". נבדק ב-9 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  היסטוריית מצעד אלבומי ה-R&B וההיפ הופ של שיין באתר בילבורד
↑  אסירים שאינם אזרחי ארצות הברית נשלחים לאחר שחרורם למולדתם.
↑  "Shyne Immigration Hearing Subject to Mercy of Harvard Law Professor". Nadeska Alexis, The Boombox.com. 19 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Def Jam signs Shyne Po to a 7-figure deal, February 16, 2010
↑  "Shyne – Messiah [MUSIC VIDEO 2010"], באתר YouTube
↑  Krysten Hughes, Shyne Slated To First Single "Messiah" On Tuesday, HipHop DX, April 10, 2010
↑  Shyne – Roller Song (NEW 2010)‎ באתר YouTube
↑  Jake Paine, Shyne Set To Release Two December Albums, "Gangland" and "Messiah", HipHop DX, October 04, 2010.
↑  Kevin Gary, Shyne Criticizes Def Jam Records, Seeks Deal With Cash Money, HipHop DX, October 13, 2010.
↑  Nadeska Alexis, [theboombox.com/shyne-writes-apology-letter-to-l-a-reid/ Shyne Writes Apology Letter to L.A. Reid], The Boombox, October 28, 2010.
↑  Latifah Muhammad, Birdman Says Shyne Deportation Is Stalling Cash Money Deal, The Boombox, November 1, 2010.
↑  EXCLUSIVE: SHYNE'S UNRELEASED 'OUTRO' VERSE FROM 'THA CARTER IV', MTV News. 2012-01-13.
↑  Shyne Says Cash Money Signing Still Possible, Talks Lil Wayne’s “Outro” Appearance, XXL, December 16, 2011
↑  SHYNE BASHES OBAMA, THROWS SUPPORT BEHIND MITT ROMNEY, MTV News. 2012-10-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140386107 (data)  GND: 135384680  ISNI: 0000 0000 5516 883X  LCCN: no2001064298  MusicBrainz: b85791db-53bf-4847-ae63-75f279afd36e  VIAF: 29183778   WorldCat (עם VIAF): 29183778
שמורת טבע

.
נוף של הגרנד קניון בארצות הברית
שמורת נמרים בהודו
שמורת נחל שניר בישראל
שְׁמוּרַת טֶבַע היא חבל ארץ שהוכרז כמקום מוגן מפני תהליכים אשר עלולים לשנות את אופי החי, הצומח והדומם בו. שמורת טבע מיועדת בעיקר לשמר מצב קיים, של צמחים, בעלי חיים ותצורות נוף, המותאמים לסביבה של השמורה המסוימת. שמורת הטבע שומרת על המאזן האקולוגי ומגנה על אוכלוסיית החי והצומח המקומי מפני פגיעה – לרוב של בני האדם – כגון: ציד, קטיפת פרחי בר, עיבוד חקלאי, בנייה, תעשייה מזהמת ועוד. לשמורות טבע יעוד נוסף: הן מהוות "ריאות ירוקות" למדינה, וככל שמחריף הזיהום הסביבתי, חשיבותן עולה וגוברת. בנוסף, לשמורות הטבע גם תכלית תיירותית וחינוכית ובשל כך מצויים בהן מסלולי טיול מסומנים ושילוט הדרכה. חוקים מיוחדים אוסרים על פגיעה בכל המצוי בשמורת טבע: ערכי טבע מוגנים וחיות בר.
היסטוריה

בתקופות מוקדמות היו אחוזות ציד גדולות שהחזיקו מלכים ואצילים שלאיש לא הייתה רשות להיכנס אליהן – מלבד בעליהן ואורחים שהוזמנו על ידם. שטחי טבע אחרים היו פתוחים בפני כול. ההבנה כי יש צורך בשימור הטבע התעוררה רק בעת החדשה, משהחלו להתייחס לטבע כאל ערך בפני עצמו ששימורו מועיל לרווחת האדם. שמורת הטבע הראשונה בעולם הייתה, ככל הנראה, קטע מיער פונטנבלו (Fontainebleau) שליד פריז, שקבוצת ציירים הצליחה (ב-1858) להגן עליו באמצעות צו. ב-1864, בעיצומה של מלחמת האזרחים האמריקנית – חתם לינקולן על חוק, שהעניק לעמק יוסמיטי במערב רכס הרי סיירה נבדה בצפון מדינת קליפורניה מעמד של שמורת טבע. גם במקרה זה, כמו בזה של יער פונטנבלו, הסתפקו היוזמים במניעת הריסת האתר, בלי להבטיח אמצעים לשמירה ושימוש בו. ב-1870 לאחר שנערך סקר בשטח המוכר כיום כפארק לאומי ילוסטון בהרי הרוקי, נהגה הרעיון של פארק לאומי כפי שאנו מכירים אותו כיום. עורכי הסקר החליטו לפעול לשימור המקום לטובת כלל הציבור, וב-1872 החליט הקונגרס האמריקני להעניק למקום מעמד של פארק לאומי. בארצות שונות, קיימים כיום סוגים שונים של שטחים מוגנים. הסיווג בישראל: שמורת טבע, גן לאומי, שמורה ביוספרית המכונה גם "מרחב ביוספרי", שמורת נוף, יער קק"ל ואתר לאומי.
שמורות טבע בישראל

שלטונות המנדט הבריטי חוקקו את פקודת הציד שנועדה להגן על חיות הבר ולהסדיר את נושא הציד. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, עם הכוונה לייבש את אגם החולה, החלו חובבי הטבע במאבק אשר נועד לשמר את מערכת הטבע הייחודית של החולה. תוצאת המאבק הייתה הקמתה של שמורת הטבע הראשונה בישראל, שמורת החולה, וכן הקמתה של החברה להגנת הטבע. בעשר השנים הראשונות לקיומה עסקה החברה להגנת הטבע בפיקוח בשטח, בהקמת בתי ספר שדה ובהסברה.
בשנת 1963 חוקקה הכנסת את חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע לפיו קמה רשות שמורות הטבע ב-1 בינואר 1964. תפקידה העקרי של הרשות הוא להקים ולנהל את שמורות הטבע בישראל ולאכוף את חוק להגנת חיית הבר. ב-1998 אוחדה הרשות עם רשות הגנים הלאומיים לגוף אחד – רשות הטבע והגנים.
בישראל יש 375 שמורות טבע המשתרעות על-פני שטח של כ-5,317 קמ"ר. כל שמורה מאפיינת בתי גידול, נופים וחבלי ארץ ייחודיים, או מכילה מינים נדירים של חי, צומח ותופעות גאולוגיות. מספרן המדויק של שמורות הטבע בארץ משתנה כתוצאה מתהליכים להכרזת שמורות טבע חדשות לאורך השנים.
ראו גם

שמורה ביוספרית
רשות הטבע והגנים
פארק לאומי
הקרן העולמית לשימור חיות הבר
לקריאה נוספת

עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ – מדריך שמורות טבע בישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1985
האנציקלופדיה העברית כרך ו1 עמוד 642, הוצאת מסדה.
פריחת הכלניות בשמורת פורה בישראל
שמורת עין אפק
שנאה עצמית

שנאה עצמית היא אי-שביעות רצון בולטת של אדם מעצמו. לעיתים נעשה שימוש בביטוי גם לתיאור מצב של אי-שביעות רצון בולטת של אדם מקבוצה חברתית שאליה הוא משתייך. שנאה עצמית אתנית, למשל, מתבטאת בביקורת חריפה שאדם מביע כנגד קבוצת המוצא שלו. שנאה עצמית יכולה לנבוע מכך שהאדם רואה בעצמו או בקבוצתו תכונות שליליות שעמן אין הוא יכול להזדהות, או שהוא בז לעצמו או לקבוצתו כתוצאה מכישלון מתמשך. לעיתים השנאה נובעת מהפנמת היחס של אחרים כלפיו. שנאה עצמית עלולה להוביל לתסביכי נחיתות, וכן לדיכאון, לבדידות, לייאוש, לפגיעה עצמית ועוד.
פסיכולוגים אינם נוטים להשתמש בביטוי זה, ולתיאור התופעה שהוא עוסק בה הם מעדיפים את הביטוי "הערכה עצמית נמוכה". הביטוי משמש פעמים רבות בוויכוחים לתיאור אדם או קבוצה במתקפות אד הומינם עליהם.
היווצרותה של שנאה עצמית

התבססות של שנאה עצמית באה מרצון של אדם להתקבל לקבוצה חברתית שונה משלו, שהוא רואה בה קבוצה מועדפת. הקבוצה שהאדם מעוניין להתקבל אליה, דורשת כתנאי קבלה את התנתקותו מהשוני, המתבטא במובנים שונים כגון שפה, לבוש, התנהגות ותכונות נפש. לעיתים מוצג שוני זה בצורה בוטה, כדוגמת הצגתם של היהודים: דת נחותה, שפת סתרים, לבוש שונה, אפיון חיצוני – חוטם גדול, כיעור; תכונות נפש שליליות כמו גזלנות, קבצנות ועוד. המיתוס הופך לזהות של הזר בעיני הקבוצה ולכן הזר מקבל אותו.
הזר חושב, שאפשרי להתקבל לקבוצה ולהיות חלק ממנה אם יציית לחוקיה. אך הקבלה של הזר לקבוצה כשווה כמעט בלתי אפשרית, כל עוד בקבוצה קיימת תחושת עליונות על קבוצת המקור של הזר. גם אם יש רצון הדדי להשתלב, הקבוצה נוטה לשמור את הדימוי של העליונות, שמחזק אצל הזר את תחושת השוני והנחיתות. בנוסף, הזר מקבל את ערכי הקבוצה המגדירים אותו כנחות ולכן תחושת הנחיתות שלו מתחזקת. הזר מקרין את חוסר הביטחון החוצה והקבוצה חשה בו. דבר זה מדגיש את השוני ומאשר את הסטריאוטיפ שהחל את התהליך.
הזר שרוצה להיות חלק מהקבוצה מקבל את תפיסת עולמה המאשרת את שונותו, וזהותו מתעצבת מתוך תפיסת החריגות והשנאה של הקבוצה אל הזר מתגלמת כשנאה העצמית.
מקרים ידועים של תיעוב עצמי לאורך ההיסטוריה נמנו בין יהודי מרכז אירופה במאה ה-19, שביקשו להתקבל כשווים לתוך החברה הנוצרית, בייחוד זו דוברת-הגרמנית. רבים, כמו אוטו ויינינגר, סבלו נזקים פסיכולוגיים קשים. דוגמה אחרת היא האפרו-אמריקנים בארצות הברית; מלקולם אקס ואינטלקטואלים אחרים הרבו לגנות את השנאה העצמית בקרב השחורים ששאפו לניעות חברתית.
ראו גם

דיכוי מופנם
סקסיזם מופנם
אוטואנטישמיות
הומופוביה מופנמת
שיילוק מקרקוב

| --- | --- |

סצנה מתוך הסרט
 בימוי:  קארל ווילהלם
 הופק בידי:  פאול דווידסון 
 תסריט:  פליקס זאלטן
 שחקנים ראשיים:  רודולף שילדקראוט  ביטה אהרן  לאה רוזן  קארל ווילהלם  פרידריך קונהה
 מוזיקה:  פליקס מנדלסון-ברתולדי 
 מדינה:  גרמניה 
 הקרנת בכורה:  1913
 משך הקרנה:  47 דקות
 סוגה:  סרט אילם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שיילוק מקרקוב (באנגלית: The Shylock of Krakow; בגרמנית: Der Shylock von Krakau) הוא סרט קולנוע גרמני מ-1913 שבוים על ידי קארל ווילהלם. בסרט משחק רודולף שילדקראוט בתור יצחק הלוי, יהודי מלווה בריבית. התסריט נכתב על ידי פליקס זאלטן. הסרט מבוסס בחלקו על "הסוחר מוונציה" של וויליאם שייקספיר, ומתרחש בגליציה שבמזרח אירופה בתחילת המאה ה-20.
תקציר העלילה

מלווה הכספים יצחק הלוי (רודולף שילדקראוט) הוא אב לשתי בנות ואלמן. בנותיו יפות ומחוננות. יצחק יהודי מאמין, שמרבה להתפלל ולתת תרומות, ורבים פונים אליו לבקשת עזרה. יצחק גאה בעסקו כמלווה כיוון שהכסף נותן לו כח והשפעה. הוא אוהב מאוד את בתו הבכורה רחל, ומאמין בצניעותה.
זאמירסקי (קארל ווילהלם), אציל פולני שמפזר את הונו על הימורים ונשים הוא אורח קבוע בביתו של יצחק. באחד הימים פוגש האציל את רחל (ביטה אהרן), והיא מתאהבת בו. זאמירסקי ממשיך לשחק בקלפים בביתו של יצחק, מפסיד, וחובו גדל. הוא חש מיואש ורוצה להתאבד, אך רחל שרואה את מצוקת אהובה גונבת כסף מאביה ומביאה אותו לזאמירסקי. יצחק הלוי יושב באותה השעה ומתפלל, אך כשחוזר לביתו רואה את אשר עשתה רחל. הוא הולך לביתו של זאמירסקי ומתעמת איתו אך האציל הפולני מכחיש. יצחק מוצא על שולחנו של זאמירסקי פנינים מאוצרו ויצחק מתנפל עליו ומנסה להרוג אותו. זאמירסקי קורא לעזרה ויצחק מגורש מביתו ללא רחל. יצחק קורע את בגדיו מאבל ויושב "שבעה" על בתו רחל. הוא מזניח את עסקיו ואת תרומתו לחברה, ומתחיל לחלק את כספו לעניים. בתו הצעירה מרים (לאה רוזן) מנסה לנחם אותו אך הוא מכה אותה מפחד שאחרת היא תפעל כמו רחל.
יום הכיפורים מגיע ויצחק מתעלף בבית הכנסת. במקביל, רחל וזאמירסקי ברחו לברלין שם הוא חוזר להמר ומפסיד את כל הכסף שרחל גנבה מאביה. כאשר רחל מתלוננת לפניו על מצבה המר הוא מכה אותה.
רחל חוזרת לארץ מולדתה. בפתח בית הכנסת הקהילה ממתינה לשובו של יצחק ורחל יחד איתם. מרים ויצחק עוברים לידה. הוא לא מזהה את רחל, והיא לא מצליחה להביא את עצמה לבקש את סליחתו. מרים מביאה את רחל לבית אביהן, ושם על סף מותו אביה מקבל אותה חזרה באהבה.
תקציר העלילה > קווי דמיון ל"הסוחר מוונציה"

ב"הסוחר מוונציה" וב"שיילוק מקרקוב" ישנם דמויות ואירועים אשר דומים. במחזה של שייקספיר מסופר על נוצרי בשם אנטוניו, המקביל לזאמירסקי, ועל שיילוק, המקביל ליצחק הלוי. כמו שזאמירסקי היה חייב כסף ליצחק, כך גם אנטוניו חב כסף לשיילוק. בנוסף, בדומה לכך שרחל גנבה כסף מאביה וברחה עם אהובה הנוכרי, כך גם ג'סיקה, בתו של שיילוק, גנבה כסף מאביה וברחה עם לורנצו, חבר של אנטוניו. אך בעוד שב"הסוחר מוונציה" שיילוק האנטגוניסט מוצג כסטריאוטיפ של היהודי הקמצן, התככן ומלווה בריבית בניגוד לגיבורי הסיפור האיטלקים, ולו הסיפור מסתיים רע, ב"שיילוק מקרקוב" היהודי הוא הפרוטגוניסט בעוד שהנוכרי מוצג כמהמר ובעל מכה. אמנם הסיפור מסתיים במותו של יצחק, אך סופו לא מר כשל שיילוק, שכן בתו חזרה אליו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות |
| --- | --- |
רודולף שילדקראוט: יצחק הלוי
ביטה אהרן: רחל הלוי
לאה רוזן: מרים הלוי
קארל ווילהלם: זאמירסקי
פרידריך קונהה: הרב דמתא
הפקה

הסרט צולם באולפני יוניון באזור ברלין-טמפלהוף. הצילומים החיצוניים נעשו בקרקוב ולאחר מכן באוסטרו-הונגריה. הסרט עבר צנזורה ב-14 באוקטובר 1913 והוקרן יומיים לאחר מכן בתיאטרון יוניון באלכסנדרפלאץ שבברלין.
הסרט שיילוק מקרקוב נחשב להיות הסרט הראשון שצולם של השחקן רודולף שילדקראוט.
המוזיקה שהושמעה בסרט נלקחה ממלחינים קלאסיים: "hebrew melodies", "fantasy about the jewess", "polish song", "rondo capriccioso", "serenade" ו-"troubadour".
לא ניתן למצוא מידע על הכנסות הסרט, הסרט נחשב אבוד ולא ניתן לצפייה.
ביקורות

בעיתון "הזמן" פורסמה כתבה על הסרט על ידי אהרן חרמוני, ושם נכתב:
"...והעסק הצליח, הצליח יותר מכל הקומדיות, הטראגידיות והדראמות היהודיות של שניצלר ריסליר, שלום אש ונאמאנמון. לא פחות בשבעה קינותיאטרונים 'צחקו' - רק בברלין - באותו זמן משך יותר משבועיים, שלש-ארבע פעמים ביום את הדראמה 'שיילוק מקרקוב', והקינותיאטרונים לא יכלו לספק את סקרנותו הגדולה של כל הקהל, שהיה עומד צפוף ונדחק לשעריהם ומחכה לשעה המוצלחת, שבה ישיגו בממון רב כרטיס-כניסה."
בעיתון "אוסט אונד ווסט" כתב ארנו נדל:
"אם מפארים יותר מידי את החמימות של הבית היהודי ב"מאחורי קירות", זו קורה פי שניים (...) בסרט 'שיילוק מקרקוב'. הסיפור שונה כדי להראות, תחילה, כל מה שניתן לדמיין שיש לו קשר לחיי יהודים חסידים (ערבי שישי, יום כיפור, הלוויה, וכו'.), ושנית, כדי לתת לשילקראוט הזדמנות לתרגל כל מיני אומנויות ותעלולים. אבל השחקן הגדול הזה כל כך חזק שהוא חודר לכל מקום עם הפאתוס הטרגי שלו. איך שהוא יורד במדרגות במצוקת חנק, איך שהוא נלחם באל, בזמן שהוא נקרע מבפנים, איך שהוא נוקם באויביו, איך שהוא מגיע מחצר הכנסייה, קפוא וכואב, כל אלה דברים בלתי נשכחים, אשר אדם חייב לחוות, ובגללם הוא יתן 'למחבר הסרט' להתחמק. (...) התמונה הכי נוקבת היא שילדקראוט נופל במדרגות אחרי שבתו בורחת. הוא לא ימצא אותה יותר, הוא יודע שנבל שהלווה לו כסף גנב את בתו, הוא גם יודע שבפניו ניתן לקרוא את חוסר האונים ואת האימה של האומה המתרגשת."
באנגליה הסרט הופץ בשם "היהודי" (באנגלית: "The Jew")
הערות שוליים

1 2  מתוך כתבה בעיתון הזמן
↑  עלילת הסוחר מוונציה מוויקיפדיה
↑  מתוך "Disenchanted Tailor in Illusion" מאת בר קוטלרמן
↑  עיתון אוסט אונד ווסט
שאיוסנטפטר

שאיוסנטפטר (בהונגרית: Sajószentpéter) היא עיר בצפון הונגריה כ-15 ק"מ צפונית למישקולץ.
העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1281 בשם Szentpéter (סנט פטר, פטר הקדוש). חלקו הראשון של שמה נוסף לה מאוחר יותר, והוא שם הנהר הסמוך, שאיו. בתקופה זו הייתה העיר בבעלות בית המלוכה ההונגרי. במהלך קרבות בין ההוסיטים לבין הקתולים נהרסה העיר. היא נבנתה שוב ב-1466, אך מעמד העיר הושב לה רק ב-1989.
במאות ה-17 וה-18 הייתה העיר בבעלות מספר משפחות אצולה, בהן משפחת ראקוצי (Rákóczi).
במאה ה-19 הפך היישוב, שעד אז הסתמך לכלכלתו על חקלאות, ליישוב תעשייתי. מכרות פחם נפתחו וכן הוקם מפעל זכוכית. בהיותו ממוקם באזור תעשייתי, גבר תיעושו של היישוב בתקופת השלטון הקומוניסטי בהונגריה, אך עם התמוטטות השלטון הקומוניסטי בהונגריה נקלעה התעשייה המקומית לקשיים, כפי שקרה ליישובים תעשייתיים אחרים בצפון הונגריה באותה תקופה, והאבטלה גדלה.
בעיר גלריה לאמנות ומוזיאון.
יהודים

בתחילת שנות ה-40 היו בעיר כ-600 יהודים, רובם סוחרים ובעלי מלאכה, שהיו אורתודוקסים בהשתייכותם הקהילתית. באוגוסט 1941, לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות, חלק מתושבי העיר היהודים, שלא הייתה להם אזרחות הונגרית, גורשו לקמניץ-פודולסקי ונרצחו שם.
במרץ 1944 כבשה גרמניה הנאצית את הונגריה. במאי 1944 הוקם בעיר גטו. ביוני 1944 גורשו תושבי הגטו למישקולץ, חלקם הועברו לגטו דיושג'ור וכל היהודים, גם משאיוסנטפטר וגם מדיושג'ור, גורשו לאושוויץ.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 723 |  |
| 1880 | 510 | 3,230 |
| 1910 | 604 |  |
| 1920 | 582 |  |
| 1930 | 597 |  |
| 1941 | 636 | 7,321 |
ילידי המקום

יוז'ף בורשודי במקור קליין (1878 – 1943) היה רב הונגרי.
לקריאה נוספת

שאיוסנטפטר בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 516–517
שאיו-סאנט-פאטאר, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 400–402. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
שלמונאים

| שלמונאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: שלמונאים
שם מדעי
 Dipsacales ‏ברכטולד ופרסל, 1820
שלמונאים (שם מדעי: Dipsacales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים במחלקת הדו-פסיגיים. היא נקראת על-פי משפחת השלמוניים, אחת המשפחות שהוכרו בעבר הכלולות בסדרה זו.
השלמונאים נחשבים מפותחים יחסית במחלקת הדו-פסיגיים, וקרובים לסדרת האסטראים.
בצמחיית ארץ ישראל הסדרה מיוצגת על ידי 37 מינים, כולם במשפחת היערתיים, הכוללת גם את המשפחות שהוכרו בעבר ולריניים ושלמוניים.
מינים

מורן
שייטת אוניות המערכה השמינית (בריטניה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 סוג:  שייטת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1912–1914 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 פיקוד
 יחידת אם:  הצי המלכותי הצי המלכותי
 
אה"מ אלביון, אוניית הדגל הראשונה של השייטת
שייטת אוניות המערכה השמינית הייתה שייטת של הצי המלכותי הבריטי שהורכבה לפני מלחמת העולם הראשונה; מאוחר יותר היא הוקצתה לצי השלישי. השייטת כללה אוניות מערכה פרה-דרדנוט. היא התקיימה מ-1912 עד 1914.
היסטוריה

השייטת הוקמה בדצמבר 1912. בדצמבר 1913 היא הוקצתה לצי השלישי ובאוגוסט 1914 היא התבססה בבסיס הצי בדבונפורט. הצי השלישי כלל את שייטות אוניות המערכה ה-7 וה-8, והורכבה מאוניות המערכה והסיירות העתיקות ביותר של הצי המלכותי.
מפקדים

|  | דרגה | דגל | שם | תקופה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
פיקוד אדמירל משנה, שייטת אוניות המערכה השמינית
| 1 | אדמירל משנה |  | רוברט הורנבי | 1912 - יולי 1914 |
| 2 | אדמירל משנה |  | הנרי לופטוס טוטנהאם | 13 ביולי, - 27 ביולי 1914 |
שנאוצר

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  גרמניה
 קבוצה:  טריירים
שנאוצר ננסי שחור
שנאוצר ננסי לבן
השנאוצר הוא גזע כלבים שמקורו מגרמניה ונחשב לסוג של כלב טרייר.
לשנאוצר שלושה סוגים עיקריים המחולקים על פי גדלים: שנאוצר ענק (עד 70 ס"מ), שנאוצר בינוני (עד 50 ס"מ) ושנאוצר ננסי (עד 36 ס"מ). ניתן למצוא את הכלב בצבעים שונים: שחור, פלפל/ מלח (גוני אפור), ובננסי גם את השחור/כסף והלבן.
מהווריאציות הרבות של השנאוצר ניתן להבין את מרחב התפקודים שאותו גזע זה מילא ועדיין ממלא, ביניהם: ציד מכרסמים, שמירה על ילדים, רעייה ושמירה על עדרים, ליווי ושמירה אישית ועוד.
ניתן להגדיר את השנאוצר ככלב רב שימושי לחווה חקלאית.
שנאוצר לבן הוא נדיר בישראל ובדרך כלל הוא מיובא מארצות אחרות לישראל.
מבנה, אופי וטיפול

לשנאוצר גוף ריבועי ומוצק, בעל פרווה צפופה בשיער, עבה וקצרה, המגנה עליו מפני כל מזג אוויר. שיער הגבות, סביב לאף ומתחת לסנטר ארוך יותר משאר שיער הגוף. תסרוקת זו מקנה לשנאוצר את מראהו המיוחד עם זקן וארשת פנים רצינית למראה.
השנאוצר מחליף את פרוותו פעמיים בשנה וצריך לעזור לו להיפטר מהשיער "המת" באמצעות מריטה. כמו כן הוא זקוק להברשה וסירוק על בסיס שבועי.
לשנאוצר, אין כמעט ריח. כמו כן אינו נובח שלא לצורך. בדומה לגזעי כלבים אחרים, זקוק לזמן משחק מדי יום. השנאוצר הוא כלב חכם, טריטוריאלי, בעל יצר שמירה מפותח, קשור ונאמן מאוד לבעליו וקל לאילוף.
היסטוריה

מוצאו של השנאוצר מגרמניה במאות ה-15 וה-16. השנאוצרים הראשונים היו מהגזע הבינוני, ושימשו לציד חיות קטנות ומכרסמים שונים. כמו כן שימשו גם כמלווים לסוחרים עם מרכולתם לשוק, וכשומרים על הדוכן.
השנאוצר שייך למשפחת הפינצ'רים, ועד למאה ה-19 נחשבו השנאוצרים לפינצ'רים שעירים, בעלי שיער זיפי. בשנת 1879 החלו להפריד את הפינצ'רים בעלי השיער הזיפי מתוך גזע הפינצ'ר וב-1880 נרשם כגזע חדש ושמו "שנאוצר", שפרוש המילה בגרמנית הוא: זרבובית (הפה והאף של הכלב).
את השנאוצר הננסי החלו לפתח באמצעות הרבעות מכוונות של הכלבים הקטנים מהשנאוצר הבינוני, וכנראה הוכנסו גם קווי דם של אפנפינצ'ר.
לראשונה הוא נראה בזירות התצוגה בשנת 1899.
מטרתו של פיתוח השנאוצר הננסי היה עבור ציד חיות קטנות כמו עכברושים וככלב ליווי. כיום זוכה השנאוצר הננסי לפופולריות הגבוהה ביותר בין כל משפחת השנאוצר.
ב-1909 החלו לטפח את השנאוצר הענק, במינכן - גרמניה, על ידי הרבעות מבוקרות של השנאוצר הבינוני עם כלבי בקר בלגים ודני ענק. מטרת הפיתוח הייתה לפתח כלב עבודה עבור שמירה על עדרים ושמירה אישית.
שייב (הונגריה)

| --- | --- |
סמל שייבסמל שייב

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת סיקסו
 שטח:  16.64 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  550 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°20′15″N 20°57′13″E﻿ / ﻿48.337588888889°N 20.953488888889°E﻿ / 48.337588888889; 20.953488888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.selyeb.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שייב(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שייב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שייב (בהונגרית: Selyeb) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית שייב קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-510 תושבים בשנת 1990 עד 429 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%).
יהודי שייב

בשייב חיו מעט יהודים ובמקום קיימים שרידים של מצבות יהודיות.
ייתכן ובזמן השואה יהודים גורשו לכפר
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 24 |  |
| 1880 | 39 | 897 |
| 1910 | 34 |  |
| 1920 | 14 |  |
| 1930 | 15 |  |
| 1941 | 11 | 904 |
שמריהו יוסף קרליץ (כולל חזון איש)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1918 וילנה, אובר אוסט 
 פטירה:  2001 (בגיל 83 בערך) 
 השכלה:  ישיבת נובהרדוק 
 תקופת הפעילות:  ?–2001 
 אב:  מאיר קרליץ 
 
הרב שמריהו יוסף קרליץ (תרע"ח, 1918 - תשס"א, 2001) היה ממייסדי כולל חזון איש בבני ברק וראשו הראשון.
חייו

נולד בווילנה, בנם של הרב מאיר קרליץ ומרים, בתו של הרב שלמה הכהן, בעל ה"חשק שלמה" מווילנה. למד בישיבת נובהרדוק בפינסק אצל הרב שמואל וינטרוב ודודו הרב יעקב ישראל קניבסקי, בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ אצל הרב ברוך בר ליבוביץ ובישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר. ערב מלחמת העולם השנייה עלה עם משפחתו לארץ ישראל. עם בואו נכנס ללמוד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.
בשנת תרצ"ו (1936) ייסד דודו, הרב אברהם ישעיהו קרליץ ("החזון איש"), כולל אברכים. הכולל, "עטרת יוסף", פעל תחילה בבני ברק וכעבור זמן הועתק לתל אביב. בשנות ה-40 נקרא הרב שמריהו יוסף קרליץ על ידי החזון איש לייסד מחדש את כולל האברכים בבני ברק, במקביל לפעילות כולל "עטרת יוסף" בתל אביב. הוא נענה לבקשה, ולשם כך נסע לארצות הברית ושהה שם במשך מספר שנים לצורך גיוס משאבים להקמת הכולל. כמו כן פעל לגיוס מימון לבניית דירות מגורים לאברכי הכולל, לימים שיכון חזון איש.
כששב הרב שמריהו יוסף קרליץ מארצות הברית פעל להקמת המבנה של הכולל. הוא עמד בראשו וניהל אותו במשך מספר שנים. הוא הוציא את הקובץ התורני "שימוש חכמים", שבו קובצו חידושי תורה של חברי הכולל. במקביל שימש כר"מ בישיבת תפארת ציון.
בשנת תשי"ד (1953) נפטר החזון איש, ובעקבות זאת הוסב שם הכולל על שמו - "כולל חזון איש". שנה לאחר מכן נפטר אביו, הרב מאיר קרליץ. זמן קצר לאחר מכן החליט לפרוש מראשות הכולל. תחתיו התמנה הרב נחום מאיר קרליץ.
בשנת תשט"ז (1956) יצא לשליחויות רבניות במספר מדינות, ובהן: ארצות הברית, קנדה, ונצואלה, ברזיל ובלגיה, שבה כיהן כרבה הראשי של בריסל. הוא כיהן בהן כרב בפרקי זמן שונים, ובסך הכול נמשכה תקופת רבנותו בחו"ל ארבעים וחמש שנה.
נפטר בארצות הברית בשנת תשס"א. ארונו הובא לישראל, והלווייתו יצאה מכולל חזון איש. נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
משפחתו

בשנת תשי"ג (1953) נישא למאשה, בתו של הרב שמואל וינטרוב, רבו בישיבת נובהרדוק בפינסק, שנפטר תשע שנים לפני כן, בשנת תש"ב (1942). שנה לפני פטירתו עמד הרב וינטרוב[דרושה הבהרה] בנשיאות כולל "עטרת יוסף" שייסד החזון איש ואשר הועבר לתל אביב. הרב קרליץ שימש גם כחבר הנהלת כולל "עטרת יוסף" בתל אביב.
בניו: הרבנים שמואל ואיסר קרליץ. בנו, מאיר, נפטר בצעירותו.
הערות שוליים

↑  אישים ומוסדות, הצופה, 17 בנובמבר 1965
↑  אברהם רותם, שמעון לוריא, המאושפז בבלגיה לאחר רצח היהלומן מייטלס, נתן גט לאשתו, מעריב, 10 בינואר 1966.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511493905171  VIAF: 308276894   WorldCat (עם VIAF): 308276894 
מצבת הרב קרליץ
שאיין (ויומינג)

שאיין (באנגלית: Cheyenne) היא עיר הבירה של מדינת ויומינג שבארצות הברית, והגדולה בערי המדינה. בעיר מתגוררים כ־65,000 תושבים (2020). היא ממוקמת במחוז לאראמי בדרום־מזרח המדינה.