stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאן מנדיאל
ביוגרפיה

מנדיאל נולד בשנת 1946 ברופיה (Rupea), אז במחוז טרנאבה מארה, כיום במחוז בראשוב ברומניה. הוא למד נגינה בפסנתר בילדותו, והמשיך ללימודי פסנתר, הלחנה וניצוח בתיכון למוזיקה בבראשוב, ואחר כך בשנים 1965–1974 באקדמיה למוזיקה בבוקרשט (בכיתת הניצוח של קונסטנטין בוג'אנו). מאוחר יותר השתלם בברלין אצל הרברט פון קאראיין (1980) ובמינכן בהדרכת סרג'יו צ'ליבידאקה.
בתום לימודיו אחרי עבודה קצרה כקורפטיטור באופרה הרומנית בבוקרשט שימש כמנצח קבוע בתזמורת הפילהרמונית ע"ש קונסטנטין סילבסטרי בטרגו מורש בשנים 1977–1980. בשנים 1980–1987 היה המנצח הקבוע של התזמורת הפילהרמונית "טרנסילבניה" בעיר קלוז'.
בשנת 1987 זכה מנדיאל במכרז למשרת המנצח הקבוע של התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו של בוקרשט, והחל מ-1991 התמנה למנצח ראשי ולמנכ"ל שלה.
אחרי סיורים חשובים בחו"ל תחת שרביטו, חזרה התזמורת ליוקרתה הבינלאומית הקודמת. בשנים 2001–2003 כיהן מנדיאל גם כמנהל אמנותי של הפסטיבל והתחרות הבינלאומית "ג'ורג'ה אנסקו" בבוקרשט.
בשנת 2002, בפסטיבל אדינבורו, ניצח מנדיאל על התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC במופע בכורה של האופרה "אדיפוס" מאת אנסקו. ב-2005 ניצח על אותה היצירה בבכורה באיטליה, בקאליארי.
בשנים 1999–2002 פעל מנדיאל גם כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית חיפה בישראל.
מנדיאל כיהן גם כמנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית הבסקית "אאוסקדי" בסן סבסטיאן בספרד (2007-1999), היה מנצח אורח ראשי של תזמורת האלה במנצ'סטר (2010-2005), אחרי אוגוסט 2007 - מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של קופנהגן (2013-2006), כמו כן עד 2003 מנצח הבית של תזמורת היידן בבולצנו ובטרנטו באיטליה.
מנדיאל הקליט עם התזמורת הפילהרמונית של בוקרשט בחברת "אלקטרקורד" את כלל הסימפוניות של אנטון ברוקנר, היצירות הסימפוניות וקוליות-סימפוניות של יוהנס ברהמס ואת כלל היצירות הסימפוניות של ג'ורג'ה אנסקו.
בשנים האחרונות מקדיש מאמצים רבים בניהול תזמורת הנוער הסימפונית של רומניה.
פרסים ואותות הוקרה

פרס איגוד המלחינים והמוזיקולוגים של רומניה
פרס יונל פרליה לניצוח
מדליית האקדמיה הרומנית
הפרס להצטיינות של הפורום המוזיקלי הרומני על הפצת האופרה "אדיפוס" מאת ג'ורג'ה אנסקו
יצירות

קונצ'רטו לשתי תזמורות קאמריות ואבוב
כריסטיאן מקברייד

| --- | --- |

כריסטיאן מקברייד בהופעה בפסטיבל הג'אז בדטרויט, ספטמבר 2009
 לידה:  31 במאי 1972 (בן 52) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  תיכון פילדלפיה לאומנויות הבמה ולאומנויות היפות 
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין, מעבד
 סוגה:  ג'אז, ביג בנד, פאנק
 כלי נגינה:  קונטרבס, גיטרה בס
 חברת תקליטים:  ורב, Warner Bros, ‏Ropeadope, ‏Mack Avenue
 שיתופי פעולה בולטים:  רוי הרגרוב, ג'ושוע רדמן, וינטון מרסליס, מולגרו מילר, ריי בראון, צ'יק קוריאה
 בת זוג:  מליסה ווקר
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטיאן מקברייד (באנגלית: Christian McBride; נולד ב-31 במאי 1972) הוא מוזיקאי ג'אז ונגן קונטרבס וגיטרה בס אמריקאי.
מקברייד, זוכה שבעה פרסי גראמי, ניגן ביותר מ-300 אלבומים כמלווה. הוא הקליט והופיע לצד מוזיקאי ג'אז כמו פרדי האברד, מקוי טיינר, הרבי הנקוק, פט מתיני, ג'ו הנדרסון, דיאנה קרול, צ'יק קוריאה, ג'ושוע רדמן, ריי בראון ואדי פלמיירי, בנוסף לאמני מוזיקת פופ, היפ-הופ ומוזיקת נשמה דוגמת ג'יימס בראון, סטינג, פול מקרטני, סלין דיון, קווין לטיפה, אייזק הייז, קארלי סימון ורנה פלמינג.
ביוגרפיה

כריסטיאן מקברייד נולד ב-31 במאי 1972 בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל במשפחה מוזיקלית; אמו לימדה מוזיקה בבית ספר, ואביו היה נגן גיטרה בס ואחד מעמודי התווך של קהילת המוזיקאים בפילדלפיה. מקברייד הצעיר התחיל לנגן בגיטרה בס בגיל תשע אחרי שצפה באביו מנגן עם מונגו סנטמריה בפסטיבל הג'אז באטלנטיק סיטי, בו הופיעו גם דיזי גילספי, דקסטר גורדון ואלה פיצג'רלד. אחרי גירושי הוריו גדל מקברייד עם אמו בפילדלפיה, אם כי אביו נשאר מעורב בחייו והתפתחותו המוזיקלית והעניק לו את שיעורי הנגינה הראשונים שלו. מקברייד למד לנגן בקונטרבס כדי לנגן בתזמורת נוער, ומבין חבריו מתקופת התיכון נמנים המוזיקאים ג'ואי דה-פרנצ'סקו, קורט רוזנווינקל וקווסטלאב.
בגיל 17 עבר מקברייד לניו יורק בהשפעת וינטון מרסליס, ולמד בבית הספר ג'וליארד במשך שנה אחת בטרם עזב כדי לנגן עם הסקסופוניסט בובי ווטסון. הוא ניגן עם מוזיקאים מבוגרים כמו ווטסון, פרדי האברד, בני גולסון, ג'ו הנדרסון, ג'יי ג'יי ג'ונסון והאנק ג'ונס, בנוסף לנגנים בני דורו כמו רוי הרגרוב, ג'ושוע רדמן ובני גרין. הוא הוציא את אלבומו הראשון בחברת הקליטים ורב ב-1995. כשנה לאחר מכן יצא אלבומם הראשון של קבוצת SuperBass - שיתוף פעולה בין מקברייד, ריי בראון וג'ון קלייטון.
מקברייד נודע כנגן קונטרבס, אך ניגן גם בגיטרה בס בפרויקטים שונים, בהם שיתופי פעולה עם אורי קיין וקווסטלאב ואלבומי היפ-הופ שיצאו תחת שמו. בשנת 2007 הופיע מקברייד עם רוי היינס וסאני רולינס בקרנגי הול בהופעה מיוחדת להוקרתו של סאני רולינס, שהובילה למשדר הוקרה מיוחד במסגרת פרס מרכז קנדי, אותו מקברייד ניהל מוזיקלית. בשנת 2008 הצטרף מקברייד לסופרגרופ "Five Peace Band", בו היו חברים צ'יק קוריאה, ג'ון מקלפלין, קני גארט וויני קוליוטה. ההרכב זכה בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר, ומקברייד החל לשתף פעולה עם קוריאה וניגן עמו באלבומי טריו לצד המתופפים סטיב גאד ובריאן בלייד.
בשנת 2009 הוציא מקברייד אלבום ראשון עם ההרכב "Inside Straight", בו חברים הסקסופוניסט סטיב וילסון, הוויברפוניסט וורן וולף, הפסנתרן פיטר מרטין והמתופף קארל אלן; שנתיים לאחר מכן הוציא אלבום ביג בנד ראשון, שזכה בפרס גראמי לאנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר, ובשנת 2013 הוציא אלבום טריו ראשון בהובלתו. במרץ 2016 מונה מקברייד לתפקיד המנהל המוזיקלי של פסטיבל הג'אז של ניופורט, ונכון לאפריל 2021 הוא משמש כמגיש בתוכנית הרדיו Jazz Night in America של רשת NPR.
ביוגרפיה > חיים אישיים

כריסטיאן מקברייד מתגורר במונטקלייר, ניו ג'רזי, ונשוי לזמרת הג'אז מליסה ווקר. השניים מנהלים מרכז ללימודי ג'אז בשם Jazz House Kids, שפונה לקהל צעיר וזוכה להופיע בפסטיבל הג'אז במונטקלייר.
הערות שוליים

↑  Interview With Jazz Bassist Christian McBride, For Bass Players Only, October 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272074705171  BIBSYS: 3053109  BnF: cb139401069 (data)  CiNii: DA16076158  GND: 134732650  ISNI: 0000 0001 1476 5651  LCCN: n92023967  MusicBrainz: 6035000d-b53b-4b01-b5a0-a7572c34e806  NKC: xx0026417  NLK: KAC2020S1904  NSK: 000555453  RERO: 02-A003542293  SUDOC: 08082661X  VIAF: 85464720   WorldCat (עם VIAF): 85464720
כריסטיאן מורגנשטרן

| --- | --- |

כריסטיאן מורגנשטרן בשנת 1910
 לידה:  6 במאי 1871 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  31 במרץ 1914 (בגיל 42) מראנו, איטליה 
 שם לידה:  Christian Otto Josef Wolfgang Morgenstern 
 מדינה:  ממלכת בוואריה 
 השכלה:  אוניברסיטת ורוצלב  Maria-Magdalenen-Gymnasium 
 תקופת הפעילות:  מ-1887 
 חתימה:   
 
שירי גרדום - כל עמודי הספר, לחיצה על הקובץ מאפשרת הגעה לכל העמודים
כריסטיאן אוטו יוזף וולפגנג מורגנשטרן (בגרמנית: Christian Otto Josef Wolfgang Morgenstern;‏ 6 במאי 1871, מינכן – 31 במרץ 1914, מראנו) היה משורר, סופר ומתרגם גרמני.
תולדות חייו ויצירתו

מורגנשטרן נולד במינכן, בממלכת בוואריה שאך הצטרפה לקיסרות הגרמנית, לאב פרוטסטנטי ולאם קתולית. אביו וסבו היו ציירים, דבר שהיה לו בוודאי השפעה על מילון הסמלים והדימויים של הבן, שהם ציוריים מאוד. עיסוקיו של האב כמורה לציור הביאו אותם לברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין). אף שמורנשטרן היה משפטן בהכשרתו, הוא לא עסק בכך; את חייו הקדיש לספרות, לשירה ולתרגום מנורווגית לגרמנית (איבסן, קנוט האמסון, סטרינדברג ואחרים). מורגנשטרן נפטר משחפת, שממנה סבל בערוב ימיו.
ב-1905 פורסם בגרמניה ספרון שירים דק ובו ארבעים ושנים שירים בשם שירי גרדום (Galgenlieder). שמו של הספר, נושאי השירים וסגנונם היו מוזרים, וכך גם צורתם הלשונית וההומור המיוחד להם. הרעיונות המשונים הוצגו בהם באמצעות עולם דמיוני, מטורף למדי, המאוכלס בדמויות אנושיות, בבעלי חיים, ביצורי-כלאיים משונים, בחפצים, בקולות. רוב השירים האלה הם מסוגת שירי האיגיון (נונסנס). המבקרים והמו"לים הסתייגו למדי, אך הציבור קיבל את השירים בהתלהבות והם נחלו הצלחה עצומה. שלוש-עשרה מהדורות יצאו בחייו של מורגנשטרן, חרף העובדה שמת בגיל צעיר. שירי גרדום הפכו לקלאסיקה של השירה הגרמנית. הם נלמדים בבית הספר, וכל דובר גרמנית זוכר מהם משהו בעל-פה.
שירתו התקנית של מורגנשטרן נזכרת לרוב יחד עם בני זמנו רילקה, ריכרד דהמל (Dehmel) והוגו פון הופמנסתאל, אך היו אלה "שירי הגרדום" שפרסמו אותו. פרסום זה לא חרג מגבולות הארצות הדוברות גרמנית, אולי משום שבסיס עיקרי לשירי הגרדום היא הלהטוטנות הלשונית, העושה שימוש בכל אחד ממאפייני המילה – בתוכן, בצורה הדקדוקית, בפונטיקה ואף בצורה הגרפית. שירה זו רווית לשון-נופל-על-לשון ודימויים צורניים שונים, ומאחר שהיא חרוזה ושקולה, היא מהתלת במתרגמים.
בין שירי הגרדום מצויים גם כאלה שחבויים בהם רמזים לרעיונות עמוקים יותר מסתם שובבות נערית, ובעיקר אלה שבהם מככבים גיבורים אנושיים בשם פלמשטרום, פון קורף והדודה קונקל. על שירי הגרדום נכתבו לא מעט מחקרים ספרותיים. רבים ניסו לחפש את מקורות ההשפעה ואת הפירוש לסמלים ולדימויים השונים.
בשנת 1932 הוציאה אשתו לאור מהדורה מורחבת בשם "כל שירי הגרדום" (Alle Galgenlieder).
יצירתו בתרגום לעברית

בעברית יצאו לאור שני תרגומים מ"שירי גרדום" שלו, מאת דן דאור (בהוצאת חרגול, עם איורים מאת נעם נדב) ומאת רוני רייך (בהוצאת כרמל); תרגומים אלה יצאו לאור שניהם בשנת 2004, וללא קשר בין המתרגמים.
הערות שוליים

↑  כריסטיאן מורגנשטרן באתר אנציקלופדיה בריטניקה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265522605171  PLWABN: 9810555931205606  BIBSYS: 90052613  BNE: XX1372577  BnF: cb119168539 (data)  CANTIC: a10412827  GND: 11881169X  ICCU: CFIV074587  ISNI: 0000 0001 2137 9839  LCCN: n79095392  LNB: 000015490  MusicBrainz: 5cc31739-12c4-48f6-9aa4-6b1bd37b3975  NDL: 00450520  NKC: jn19990005833  NLA: 35362583  NLK: KAC201613579  NTA: 068365772  SELIBR: 235085  SNAC: w6b56jph  SUDOC: 027668819  Trove: 925950  VcBA: 495/80763  VIAF: 68933209   WorldCat (עם VIAF): 68933209 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאו שבכללות

לאו שבכללות הוא איסור ("לאו"), שכולל בפרטיו כמה איסורים שונים, או שנכללים בו לאווים נוספים. על פי הכלל המקובל בידי חז"ל אין לוקים על לאו שבכללות.
מקור

איסור 'אכילה על הדם' כולל בתוכו חמשה לאוין, וכך דורשים בתלמוד את דברי הכתוב:
לֹא תֹאכְלוּ עַל הַדָּם, לֹא תְנַחֲשׁוּ וְלֹא תְעוֹנֵנוּ.
מפסוק זה ניתן ללמוד כמה איסורים. הגמרא במסכת סנהדרין מונה את האיסורים השונים הנלמדים מכתוב זה:
ואין לוקין על לאו שבכללות. דתניא מנין לאוכל מן הבהמה קודם שתצא נפשה שהוא בלא תעשה? תלמוד לומר לא תאכלו על הדם; דבר אחר לא תאכלו על הדם לא תאכלו בשר ועדיין דם במזרק; רבי דוסא אומר מניין שאין מברין על הרוגי ב"ד ת"ל לא תאכלו על הדם; ר' עקיבא אומר מנין לסנהדרין שהרגו את הנפש שאין טועמין כלום כל אותו היום ת"ל לא תאכלו על הדם; ר' יוחנן אומר אזהרה לבן סורר ומורה מנין ת"ל לא תאכלו על הדם. וא"ר אבין בר חייא ואיתימא ר' אבין בר כהנא על כולם אינו לוקה משום דהוה ליה לאו שבכללות.
יוצא שמפסוק זה ניתן ללמוד על מספר איסורים:
איסור אבר מן החי, כלומר אכילת הבהמה קודם שתצא נפשה, ואפילו אם נשחטה כדין, אין לאוכלה בעודה מפרכסת.
איסור אכילת בשר קורבן טרם זריקת הדם.
שאין לקרובי משפחתו של הרוג בית דין לאכול סעודת הבראה.
אם סנהדרין הרגו נפש, אסור להם לאכול כל אותו היום.
בן סורר ומורה שמחויב במלקות ובמיתה.
סוגים של לאו שבכללות

לדעת הרמב"ם ישנם שני סוגים של לאו שבכללות:
הסוג הראשון הוא לאו שאין לוקים עליו כלל, משום שכמה אזהרות נלמדו מאותו פסוק, כמו הלאו של "לא תאכלו על הדם", שבכל צורותיו אין לוקים.
הסוג השני הוא כמה איסורים שנאמרו תחת מילת איסור אחת, כגון הלאו של אכילת קרבן הפסח נא ומבושל. על לאו כזה לוקים פעם אחת בלבד. הרמב"ן השיג על שיטה זו של הרמב"ם ביחס לסוג השני. הרמב"ם מציין שאם אחד מהכלולים התפרש בנפרד כאיסור במקום אחר, לוקים על כולם בנפרד. דוגמה לזה היא קבוצת איסורי הכישוף שנאמרה תחת לשון אחת: ”לא ימצא בך מעביר בנו ובתו באש קוסם קסמים מעונן ומנחש ומכשף וחובר חבר ושואל אוב וידעוני ודורש אל המתים” (דברים, י"ח, י'–י"א) ונתפרשו גם מעונן ומנחש בנפרד.
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק י"ח, הלכה ג'.
↑  השגות הרמב"ן לספר המצוות, שורש ט'.
יעלה ויבוא (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע גידי גוב
 יצא לאור:  1973
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 אורך:  2:34
 כתיבה:  יורם טהרלב
 לחן:  בני נגרי
 
"יעלה ויבוא" הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי יורם טהרלב, שהלחין בני נגרי וביצע גידי גוב בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת תשל"ג-1973.
רקע

השיר נכתב לפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1973, על פי הנוהג בתחרות לפיה נכתב השיר תחילה ורק לאחר מכן נבחר המבצע. גידי גוב, שהיה לאחר סיום שירותו בלהקת הנח"ל הסכים להשתתף בפסטיבל. השיר עובד על ידי מלחין השיר, בני נגרי, כששלישיית אף אוזן גרון (הגלגול הראשון של הכל עובר חביבי) ושלישיית בנות חוה ליוו את גוב בשירה.
מורכבות השיר ואופן שירתו של גוב הצעיר, שהיה שונה מהמקובל בפסטיבלים, הובילו לאי הצלחתו בתחרות. עם זאת זכה השיר לפופולריות בתקופה שלאחר הפסטיבל ואף הגיע למקום ה-24 במצעד הפזמונים העברי השנתי של אותה שנה. גוב עצמו משך תשומת לב רבה, מה שסייע לקדם את הקמתה של כוורת.
תוכן השיר

שם השיר לקוח מתוך תפילת יעלה ויבוא הנאמרת בראש חודש ובמועדים, המתחילה במילים:”יַעֲלֶה וְיָבֹא וְיַגִּיעַ”.
השיר עשוי כמעין כתב חידה, כשכל בית מרמז לדמות תנ"כית המוזמנת להופיע וקושר אותה להר אליו צופה הדובר. הפזמון מביע את תחושת ההתפעלות של הצופה אל מול גיבוריו:
”ואני רואה אותם בחיי ובמותם


הם עולים איתי בדרך”
הבית הראשון מתייחס למשה רבנו, מנהיג עם ישראל במדבר סיני, שלא זכה להיכנס אל ארץ ישראל אך השקיף עליה מפסגת הר נבו:
יעלה על הר נבו

זה האיש אשר יראנה

ואליה לא יבוא
הבתים הבאים מתייחסים לדמויות תנ"כיות נוספות:
הבית השני בשיר מתייחס לשאול המלך, שנפל על חרבו לאחר שהפסיד בקרב מול הפלשתים בהר הגלבוע.
הבית השלישי מתייחס לברק בן אבינעם שנלחם במדין בהר תבור. המילה אש רומזת לנביאה דבורה אשת לפידות ששלחה אותו למלחמה.
הבית הרביעי מתייחס לאליהו הנביא, שעל פי המסופר בספר מלכים עלה לשמיים במרכבת אש.
בתרבות

עד היום נחשב השיר לאחת הקלאסיקות של פסטיבל הזמר וכן של גוב עצמו והופיע באלבומיו "שירים שהתפזרו" (1993) ו"שלל שיריו" (2009). שם השיר ניתן לאוסף התקליטורים "יעלה ויבוא" שכלל את "מיטב השירים של פסטיבלי הזמר", ביניהם שיר זה (הד ארצי, 2009), והוא נכלל גם באוסף "שירת התנ"ך" שיצא שנה קודם לכן (התו השמיני, 2008).
בעונתה העשירית של תוכנית הריאליטי "כוכב נולד", בה השתתף גוב כשופט, ביצעה המתמודדת עדי ארגלזי את השיר שהיה חלק מ-100 הקלאסיקות הישראליות מהן התבקשו המתמודדים לבחור.
בשנת 2018, באחד מהסרטונים מהערוץ הרשמי של צמד הקומדיה שוגר זאזא בו הצמד משחק האחים סופר מריו, תום טרגר שר פרודיה על השיר.
אלבום מחווה ליורם טהרלב, שחלקו הראשון פורסם בחודש מאי 2021 (לפני פטירתו של טהרלב), נקרא על שם השיר.
הערות שוליים

↑  ראו ספר דברים, פרק ל"ד, פסוקים א'–ה'
↑  ראו ספר שמואל א', פרק ל"א, פסוקים א'–ו'
↑  ראו ספר שופטים, פרק ד', פסוקים ד'–ט"ז
↑  ראו ספר מלכים ב', פרק ב', פסוקים א'–י"ב
↑  השיר יעלה ויבא בביצוע עדי ארגלזי, מתוך התוכנית כוכב נולד, באתר מאקו
| גידי גוב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי סולו | תקליט ראשון (1978) • 40:06 (1983) • תנו לגדול בשקט (1985) • דרך ארץ (1987) • אין עוד יום (1991) • ריקוד ירח (2003) • בקצה ההר (2005) • אם היינו (2015) |  |
| הופעות ואוספים | דרך ארץ - ההופעה (1988) • גידי גוב מגיש: לאה גולדברג (1988) • שירים שהתפזרו (1993) • שירים מלילה גוב (1995) • שירים מלילה גוב 2 (1997) • שלל שיריו (2009) |  |
| אלבומים בהשתתפותו | משירי תנועות הנוער (1974) • משירי ארץ ישראל הישנה (1975) • מסע האלונקות (פסקול) (1977) • הלהקה (פסקול) (1978) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • הכבש השישה עשר • גזוז • דודה • פרנסה טובה |  |
| שירים | יעלה ויבוא (1973) • זמר לספינה (1975) • שלל שרב (1987) • יורם (1987) • עניין של זמן (1992) • איזה אחלה עולם (עם מאור כהן) (1995) • חייך וחיי (עם ריטה) (1997) |  |
| סרטי קולנוע | מסע אלונקות (1977) • חרבת חיזעה (1978) • הלהקה (1978) • דיזנגוף 99 (1979)  • אל תשאלי אם אני אוהב (1979) • מגש הכסף (1983) • אירית עירית (1985) • דרך הנשר (1990) • אשה זרה (1993) |  |
| תוכניות טלוויזיה | דלת הקסמים • זהו זה! • כן מה?! • לילה גוב • הסודות של כנרת • גידי גוב הולך לאכול • יום חדש • פעם בחיים • הנרגנים • גם להם מגיע • המסע המופלא של אהרוני וגידי • השנים הכי יפות • כוכב נולד |  |
| הצגות | התשה (1981) • הג'יגולו מקונגו (1989) |  |
| שיתופי פעולה | שיתופי פעולה |  |
| מוזיקה | דני סנדרסון • יוני רכטר • עלי מוהר • יהודה פוליקר • מאיר אריאל • עמיר בניון • יהודית רביץ • רונה קינן |  |
| טלוויזיה | מוני מושונוב • שלמה בראבא • ענת גוב • אתי אנטה-שגב • ישראל אהרוני |  |
כחלים קרקעיים

| כחלים קרקעיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: כחלאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: כחלים קרקעיים
שם מדעי
 Brachypteraciidae ‏בונפרטה, 1854

כחלים קרקעיים (שם מדעי: Brachypteraciidae) היא משפחה של עופות מסדרת הכחלאים, האנדמיים ליערות האי מדגסקר. הם מזכירים מאוד כחלים קטנים ואפורים החיים על קרקעית היער הטרופי, ומכאן שמם.
כחלי הקרקע הם עופות בגודל עורב ובעלי מקור גדול וקהה, רגליים חזקות העוזרות לנוע מהר וכנפיים מעוגלות. הם ניזונים מחרקים ומזוחלים שהם מוצאים על קרקע היער. הם ביישנים ומעדיפים להסתתר בצמחייה כשהם נבהלים ולא לעוף. הם אפילו מקננים במחילות על קרקע היער, בניגוד לכחלים האמיתיים.
סוגים

במשפחה ארבעה סוגים:
סוג ומין יחיד כחל קרקע קצר-רגל (Brachypteracias leptosomus)
סוג ומין יחיד כחל קרקע קשקשי (Geobiastes squamiger)
סוג ומין יחיד כחל קרקע ארך-רגליים (Uratelornis chimaera)
Atelornis
מין כחל קרקע אדמוני (Atelornis crossleyi)
מין כחל קרקע דמוי-פיטה (Atelornis pittoides)
לאסי חוזרת הביתה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אריק נייט
 איורים:  מרגריט קירמסי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Holt McDougal 
 תאריך הוצאה:  1940 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003812248
 
תמונת הכלבה לאסי בסרט "לאסי שובי הביתה" משנת 1943
לאסי חוזרת הביתה (אנגלית: Lassie Come-Home) הוא ספרו הנודע של אריק נייט, סופר בריטי-אמריקאי, שהיה לשם דבר ולמושג. במקור היה זה סיפור קצר, שהתפרסם ב"סאטרדיי איבנינג פוסט" בשנת 1938 וכספר באורך מלא בשנת 1940. עלילות כלבת הקולי האמיצה היו לסרט קולנוע בכיכובם של אליזבת טיילור ורודי מקדואל.
במשך השנים שימש סיפורה של לאסי כנושא לעוד סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה, שחלקם התרחקו מאוד מעלילת הספר המקורי, בהם הסרט לאסי משנת 2005. כל הכלבים ששיחקו בתפקיד לאסי היו זכרים.
תרגומים לעברית

לסי חוזרת הביתה, תרגום: אלה אמיתן, אחיאסף
לאסי חוזרת הביתה, תרגום יואב כ"ץ, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס
תמונת הילד השחקן טומי רטיג, עם הכלבה לאסי, בסדרת הטלוויזיה משנת 1955
לאונידס קבקוס

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1967 (בן 56) אתונה, ממלכת יוון 
 מוקד פעילות:  יוון 
 מקום לימודים:  Hellenic Conservatory, אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון 
 עיסוק:  כנר, מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  יוונית, יוונית מודרנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  ECM, Chandos Records, סוני קלאסיקל, Decca Classics, Delos Productions, Finlandia Records, BIS רקורדס, דויטשה גרמופון 
 פרסים והוקרה:  פרס לאוני סונינג למוזיקה (2017)  פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2013)  Leonardo da Vinci International Art Award (1991)  מדליית זהב של הפרלמנט ההלני (2022) 
 http://www.leonidaskavakos.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לאונידס קבקוס (ביוונית: Λεωνίδας Καβάκος; נולד ב-30 באוקטובר 1967) הוא כנר ומנצח יווני.
ביוגרפיה

נולד באתונה למשפחה מוזיקלית. קבקוס החל ללמוד לנגן בכינור בגיל חמש ולאחר מכן נרשם לקונסרבטוריון ההלני (אנ') שם למד עם סטליוס קפנטריס (Stelios Kafantaris).
מלגות מקרן אונסיס (אנ') אפשרו לו לקחת כיתות אמן אצל ג'וזף גינגולד באוניברסיטת אינדיאנה בבלומיגטון (אנ') (אשר שוכנת בבלומינגטון, אינדיאנה ושייכת לאוניברסיטת אינדיאנה).
ערך את הקונצרט הפומבי הראשון שלו בשנת 1984 בפסטיבל אתונה (אנ') וכשנה לאחר מכן זכה בתחרות סיבליוס (אנ').
בשנת 1986 זכה בתחרות אינדיאנפוליס לכינור (אנ'), ובפרסים ראשונים בתחרויות נאומברג שבניו יורק ובתחרות פגניני (שתיהן ב-1988).
קבקוס זכה בפרס המוזיקה החשוב ביותר בדנמרק - פרס לאוני סונינג למוזיקה לשנת 2017.
הופעות

מאז הבכורה הצפון-אמריקאית שלו בשנת 1986, קבקוס מופיע בארצות הברית וקנדה עם תזמורות בכירות, כגון התזמורת הסימפונית של שיקגו והתזמורת הסימפונית של מונטריאול.
גם באירופה קבקוס מופיע עם התזמורות הבכירות ביותר, כדוגמת הפילהרמונית של ברלין, תזמורת הקונצרטחבאו והפילהרמונית של וינה.
הוא גם לוקח חלק במספר פסטיבלים נחשבים: פסטיבל וורבייה (אנ') בשווייץ, פסטיבל זלצבורג ופסטיבל לוצרן.
הופיע בבריטניה עם תזמורות שונות, ובשנת 1992 הופיע במסגרת הפרומס עם הקונצ'רטו לכינור של סטרווינסקי.
הקלטות

ב-1991, ולאחר הזכייה בתחרות סיבליוס, (אנ'), הקליט קבקוס עם המנצח הפיני אוסמו ונסקה את הקונצ'רטו לכינור של סיבליוס ברה מינור, בגרסה הראשונית שלו שמעולם לא בוצעה.
ההקלטה יצאה בחברה שמחזיקה בזכויות על המוזיקה של סיבליוס, BIS record label. הקליט בחברות Delos ו-Finlandia יצירות של דביסי, פגניני, שוברט, צ'ייקובסקי, הנריק וייניאבסקי ואז'ן איזאיי.
כמנצח

בנוסף להיותו כנר, קבקוס הוא גם מנצח. כיהן כמנצח אורח של תזמורת קאמרטה אקדמיקה זלצבורג. בשנת 2007 מונה למנהל מוזיקלי של התזמורת, לאחר פרישתו של סר רוג'ר נורינגטון. ב-2009 הוא התפטר עקב אי-יציבות מנהלית של התזמורת.
כלי נגינה

נכון לשנת 2017, קבקוס מנגן על כינור סטרדיווריוס הידוע בכינויו "Willemotte" משנת 1734, שאותו רכש מסוחר הכלים פלוריאן לאונהארד (Florian Leonhar).
לפני כן קבקוס ניגן על כינור סטרדיווריוס אחר, "Abergavenny" משנת 1724. בנוסף, הוא מכר את הסטרדיווריוס "Falmouth" משנת 1692 וכינור של ג'ובאני בטיסטה גואדניני משנת 1782.
הערות שוליים

↑  Violinist Leonidas Kavakos wins Léonie Sonning Music Prize 2017, הסטרד, ‏27 JANUARY 2016
↑  Leonidas Kavakos ist dahin (גר), באתר web.archive, ‏September 2009
↑  Leonidas Kavakos acquires 1734 ‘Willemotte’ Stradivarius violin, הסטרד, ‏19 JUNE 2017
| זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה |
| --- | --- | --- |
| 1959–1980 | איגור סטרווינסקי (1959) • ליאונרד ברנשטיין (1965) • בירגיט נילסון (1966) • ויטולד לוטוסלבסקי (1967) • בנג'מין בריטן (1968) • בוריס כריסטוף (1969) • סרג'יו צ'ליבידאקה (1970) • ארתור רובינשטיין (1971) • יהודי מנוחין (1972) • דמיטרי שוסטקוביץ' (1973) • אנדרס סגוביה (1974) • דיטריך פישר-דיסקאו (1975) • מוגנס וולדיקה (1976) • אוליבייה מסייאן (1977) • ז'אן-פייר רמפל (1978) • ג'נט בייקר (1979) • מארי-קלייר אליין (1980) |  |
| 1981–2000 | מסטיסלב רוסטרופוביץ' (1981) • אייזק שטרן (1982) • רפאל קובליק (1983) • מיילס דייוויס (1984) • פייר בולז (1985) • סביאטוסלב ריכטר (1986) • היינץ הוליגר (1987) • פטר שרייר (1988) • גדעון קרמר (1989) • ג'רג' ליגטי (1990) • אריק אריקסון (1991) • גאורג שולטי (1992) • ניקולאוס הרנונקור (1993) • כריסטיאן צימרמן (1994) • יורי בשמט (1995) • פר נירגארד (1996) • אנדראש שיף (1997) • הילדגארד בהרנס (1998) • סופיה גוביידולינה (1999) • מיכלה פטרי (2000) |  |
| 2001–2020 | אן-סופי מוטר (2001) • אלפרד ברנדל (2002) • ג'רג' קורטג (2003) • קית' ג'ארט (2004) • ג'ון אליוט גרדינר (2005) • יו-יו מה (2006) • לארס אולריק מורטנסן (2007) • ארוו פרט (2008) • דניאל בארנבוים (2009) • צ'צ'יליה ברטולי (2010) • קאייה סאאריאהו (2011) • ז'ורדי סאוואל (2012) • סיימון ראטל (2013) • מרטין פרוסט (2014) • תומאס אדס (2015) • הרברט בלומסטדט (2016) • לאונידס קבקוס (2017) • מאריס יאנסונס (2018) • הנס אברהמסן (2019) • ברברה האניגן (2020) |  |
| 2021 ואילך | אנסוק צ'ין (2021) • פייר לורן איימארד (2022) • אוולין גלני (2023) • עמנואל פהו (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278813905171  PLWABN: 9810535354905606  BIBSYS: 5075991  BNE: XX1691757  BnF: cb139388404 (data)  CiNii: DA12422406  GND: 132680815  ISNI: 0000 0000 8119 752X  LCCN: n90000042  LNB: 000256704  MusicBrainz: 58b083ec-cb61-41a0-8a13-918a964fdfc7  NKC: xx0276890  NLK: KAC201714668  NSK: 000663200  NTA: 105205885  RERO: 02-A003445497  SUDOC: 085677450  VIAF: 40590998   WorldCat (עם VIAF): 40590998
כתבי המארות

כתבי מארות על גבי שברי חרס
צלמית של כתבי המארות שהתגלתה בסקארה, קבוצת בריסל
כתבי המְאֵרוֹת הם כתבים מאגיים שנכתבו במצרים העתיקה. הכתבים נועדו לפגוע בקבוצת אנשים ומקורם במסורת מהממלכה הקדומה בשושלת השישית. מהממלכה התיכונה (2000–1750 לפנה"ס) ישנן שתי קבוצות של כתבי מארות: קבוצת ברלין שנכתבו על גבי חרסים, וקבוצת בריסל שנכתבו על גבי צלמיות.
כתבי המארות הם עוד עדות לידע המצרי על הגאוגרפיה, הדמוגרפיה והממשל בארץ ישראל. כל השמות שזוהו בקבוצה הראשונה נמצאו בקבוצה השנייה. יכול להיות שהשינויים במספר השליטים ביישובים הנזכרים בין שתי הקבוצות, מעידים על שינויים חברתיים בארץ ישראל, עדות לקיומן של ערי ממלכה בארץ ישראל בסוף השושלת ה-12, שנשלטות על ידי שליט אחד. אולי גם האזכור של יותר יישובים בקבוצת בריסל, שהיא הקבוצה המאוחרת, מעיד על הגידול העירוני בארץ ישראל עד סוף השושלת השתים עשרה.
קבוצת שברי החרסים

קבוצת מירגיסה (Mirgissa) כוללת שברים של קערות חרס שנתגלו בתוך קבר, ועליהן חמישה שמות של מקומות בלבנט, חלק מהם אמוריים. זו הדוגמה הקדומה ביותר של חרסי המארות והיא מתוארכת לתקופת השושלת השתים עשרה בממלכה התיכונה. החרסים נתגלו בקרבת עיר-המבצר המצרית מירגיסה, בסמוך לאשד השני של הנילוס בגבול מצרים-סודאן (נוביה) שהגן על מצרים העליונה מפני פלישת הנובים.
קבוצת ברלין כוללת שברי חרסים שתוארכו למאה ה-20 לפנה"ס. הם פורסמו לראשונה על ידי האגיפטולוג הגרמני קורט זתה בשנת 1926. על החרסים מופיעים שמות של כ-20 ערים או חבלים בארץ ישראל ובסוריה כמו אשקלון, לכיש, אפק, בית שמש, אשמם (ירושלים), אשאן (בית שאן), עפל (עפולה), שכם, רחוב. בלבנון מוזכרים אנשי גבל, והערים אלסה וערקת, לערים הנזכרות ברשימה משייכים 2–4 שמות שליטים. סה"כ יותר מ-30 שמות של מושלים. החרסים תוארכו לסוף השושלת האחת עשרה, או אמצע השושלת השתים עשרה.
המטרה בנוהג שבירת החרסים לאחר כתיבתם בטקס מאגי, הייתה בבחינת "זה יהיה גורלו של המורד במצרים", מעין קללה נמרצת שתחול על ערי הסביבה אם ימרדו. בחרסים נזכרות הערים ועוד ערים רבות, ועליהם ציורים של שבויים ושלל מלחמה המובאים לפני פרעה המנצח.