stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע תשובה מהירה
הערות שוליים

↑  יואב לימור ואלון בן–דוד, מקום שביעי: סיירת גבעתי, באתר ynet, 22 בינואר 2008.
↑  יום טוב סמיה, "מנהיגות ברגעים של אמת", הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014, עמוד 367.
↑  עמנואל רוזן, יהודה גורן ושפי גבאי, "פעולת צה"ל: רס"ן א' קיבל את הפיקוד ב"רגע האחרון"", חלק א' וחלק ב', מעריב, ‏ 22 באפריל 1990.
↑  גל פרל פינקל, חוזרים ללבנון, דרך הטלוויזיה, באתר זמן ישראל, 28 באפריל 2020.
↑  יהודה גורן, שישה אנשי חזבאללה חוסלו בפשיטת כוח "גבעתי" בלבנון, מעריב, ‏ 22 באפריל 1990.
↑  דני שדה, "פלד: "אני מצדיע לחיילי חטיבת גבעתי' על הביצוע המושלם"", ידיעות אחרונות, ‏ 22 באפריל 1990.
מחמוד אחמד

| --- | --- |

צילום מ-2009 באוניברסיטת בנוור
 לידה:  8 במאי 1941 (בן 83) אדיס אבבה, אתיופיה
 מוקד פעילות:  אתיופיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1960
 סוגה:  אתיו-ג'אז 
 חברת תקליטים:  Buda Musique 
 פרופיל ב-IMDb
 
מחמוד אחמד (באמהרית: መሐሙድ አህመድ; נולד ב-8 במאי 1941 באדיס אבבה, אתיופיה) הוא זמר אתיופי.
ביוגרפיה

למחמוד אחמד שורשים בקבוצה האתנית השמית גוראגה, אך נולד וגדל ברובע מרקאטו באדיס אבבה.  הוא החל לשיר באופן מקצועי כזמר בתחילת שנות השישים לאחר שכנער עבד כמצחצח נעליים ברחובות אדיס אבבה. עד 1974 שר עם להקת "Imperial Bodyguard Band". בשנות השבעים שר עם להקות אחרות עבור חברות התקליטים האתיופיות "Amha" ו"Kaifa".
במהלך שנות השמונים פתח אחמד חנות מוזיקה משלו באדיס אבבה, והמשיך את קריירת השירה שלו.
אחמד שר לאורך השנים גם עם להקות כגון "Ibex Band", "Walias band", ו-"Roha band".
מאז סוף שנות התשעים עלתה הפופולריות של אחמד באירופה ובאמריקה, מאז שחברת התקליטים "Buda Musique" הוציאה את התקליטורים שלו בסדרה של אלבומים המתעדים מוזיקה אתיופית בעיקר משנות השבעים - "אתיופיק". בשנת 2007 זכה אחמד בפרס מוזיקת העולם של ה-BBC. בשנת 2013 הופיע אחמד בתיאטרון ירושלים עם הרכב ישראלי בן תשעה נגנים בהובלת הסקסופוניסט אבטה בריהון, במסגרת פסטיבל הולגאב השלישי ליצירה ישראלית-אתיופית.
דיסקוגרפיה

(Soul of Addis  (1997
(Slow Collections (1998
(Live In Paris (1998
(Yitbarek (2003
(Tizita Vol. 1 (2003
(Tizita Vol. 2 (2003
הערות שוליים

↑  באתר discogs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14012066b (data)  GND: 134673069  ISNI: 0000 0001 1944 2931  LCCN: no99089240  MusicBrainz: 0aba82ae-573d-40c2-9efe-4cd5a09a2c10  SNAC: w6c28ks9  SUDOC: 088907996  VIAF: 5129727   WorldCat (עם VIAF): 5129727
מחמוד אבראהים חיגאזי

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1953 (בן 71) מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית המצרית 
 השתייכות:  צבא מצרים
 תקופת הפעילות:  מ-(1976)
 דרגה:   פריק
 תפקידים בשירות
 רמטכ"ל צבא מצרים (2014)   סגן יו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים (2014–2017)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת המפרץ   המלחמה בטרור בסיני
 
הגנרל מחמוד אברהים חיגאזי (בערבית: محمود ابراهيم حجازي; תעתיק מדויק: מחמוד אבראהים חגאזי; נולד ב-11 במאי 1953) הוא יועץ צבאי מיוחד של שליט מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי. בשנים 2014–2017 כיהן כראש המטה הכללי של צבא מצרים וסגן יו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים. לפני כן שירת כראש המנהל הצבאי המצרי למודיעין ולאיסוף (אנ').
ביוגרפיה

חיגאזי נולד במצרים ב-11 במאי 1953.
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ב-1977, הוא החל לשרת בחיל שריון. במהלך השנים שירת כמפקד גדוד שריון, כמח"ט וכסגן מפקד אוגדת שריון. לאחר מכן שירת כנספח צבאי באנגליה. כשחזר למצרים מונה למפקד אוגדת שריון לאחר מכן לאלוף פיקוד המערב, ובהמשך מונה לראש המודיעין הצבאי.
במרץ 2014, עם התפטרותו של שר ההגנה עבד אל-פתאח א-סיסי מתפקידיו, מונה חיגאזי לראש המטה הכללי של צבא מצרים במקומו של הגנרל סידקי סובחי, שמונה לתפקיד שר ההגנה. כמו כן מונה חיגאזי לתפקיד סגן יו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים. באוקטובר 2017 הועבר מתפקידו והוחלף על ידי מוחמד פריד חיגאזי. לא צוינה הסיבה להחלפתו, אך פרשנים לענייני מצרים העריכו כי הדחתו נבעה מפעולה כנגד הטרור האסלאמי שנערכה בחלק המדברי של מחוז אל-גיזה, שבה נהרגו 16 שוטרים מצריים.
בתו של חיגאזי, דליה, נשואה לבנו של שר ההגנה לשעבר ונשיא מצרים כיום עבד אל-פתאח א-סיסי.
השכלה צבאית

בוגר האקדמיה הצבאית המצרית
תואר ראשון במדעי הצבא, האקדמיה הצבאית המצרית
M.A במדעי הצבא, המכללה המצרית לפיקוד ומטה
קורס מלחמה, האקדמיה למדעי הצבא על שם נאצר
קורס מתקדם בשריון, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  סידקי סובחי הושבע לשר ההגנה החדש של מצרים, באתר רשת ב', 27 במרץ 2014
↑  פרופיל של הגנרל מחמוד איברהים חיג'אזי באתר משרד ההגנה המצרי (בערבית)
1 2  "Sedki Sobhi sworn in as Egypt's new military chief", באתר BBC News, מרץ 2014
↑  הני אטלה, But When?, באתר Mada Masr, אפריל 2014
מיתר הגב

חתך רוחב של עובר אפרוח, לאחר הדגרה של 45 שעות
מיתר הגב (באנגלית: Notochord, מיוונית: νῶτον = גב, χορδή = מיתר) הוא מבנה מוארך וגמיש שנמצא בעוברים של כל המיתרניים. הוא מורכב מתאים שמקורם מהמזודרם ומגדיר את הציר הקדום בעובר. במיתרנים מסוימים, הוא ממשיך להתקיים לאורך כל חייהם כציר התמיכה העיקרי של הגוף, ואילו אצל רוב בעלי החוליות הוא הופך להיות הגרעין הַמּוֹכִי של הדיסק הבין חולייתי. מיתר הגב נמצא מצד הגחון לצינור העצבי.
מיתר הגב היה "עמוד השדרה" הקדום ששימש כמבנה תמיכה במיתרנים כגון הייקויכטיס (מין נכחד של חולייתן). מיתר הגב היווה יתרון לאב הקדמון של הדגים, כי הוא היה מבנה נוקשה לאחיזת השרירים, ועם זאת גמיש מספיק כדי לאפשר תנועה יותר מאשר, למשל, שלד חיצוני של בעלי החיים הדומיננטיים של אותה תקופה. לעוברים של בעלי חוליות יש מיתר גב גם היום, ככל הנראה מפני שהוא שמר על תפקיד מרכזי של איתות ותיאום ההתפתחות העוברית, גם אם הוא לרוב אבד בשלב הבוגר. ברוב בעלי החיים מקבוצת בעלי ארבע רגליים, הוא בסופו של דבר מתפתח להיות הגרעין הַמּוֹכִי של הדיסק הבין חולייתי.
מיתר הגב מורכב בעיקר מליבה של גליקופרוטאינים, עטוף במעטה של סיבי קולגן המתלפפים לשני סלילים מנוגדים. הזווית בין סיבים אלו קובעת האם הגדלת הלחץ בליבה תגרום לקיצור ועיבוי הגוף או להתארכות והיצרות שלו.
מיתר הגב (Notochord) בחתך רוחב של דג ריאות
מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1991

מדינות שהעפילו לגביע העולם   מדינות שלא העפילו   מדינות שלא השתתפו במוקדמות   מדינות שאינן חברות ב-FIFA
48 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1991, והתחרו על 12 מקומות בטורניר הגמר שנערך ברפובליקה העממית של סין.
12 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 5 מקומות, עליהם התחרו 18 נבחרות.
אסיה (AFC)‏: 3 מקומות, עליהם התחרו 9 נבחרות (כולל המארחת סין שלא העפילה אוטומטית).
אוקיאניה (OFC)‏: מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
אפריקה (CAF)‏: מקום אחד, עליו התחרו 8 נבחרות (מתוכן פרשו 4 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: מקום אחד, עליו התחרו 7 נבחרות.
משחק המוקדמות הראשון נערך ב-9 בספטמבר 1989 והמשחק האחרון שוחק ב-14 ביולי 1991. בסך הכל נערכו 111 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 445 שערים (ממוצע של 4.01 שערים למשחק).
אירופה

איטליה, גרמניה, דנמרק, נורווגיה ושוודיה העפילו לגביע העולם.
אסיה

טאיוואן, יפן, וסין העפילו לגביע העולם.
אוקיאניה

ניו זילנד העפילה לגביע העולם.
אפריקה

ניגריה העפילה לגביע העולם.
דרום אמריקה

ברזיל העפילה לגביע העולם.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים

ארצות הברית העפילה לגביע העולם.
הערות שוליים

↑  גם מרטיניק השתתפה במוקדמות, אך לא יכלה להעפיל לטורניר הגמר כי לא הייתה חברה בפיפ"א
| גביע העולם בכדורגל לנשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | סין 1991 • שוודיה 1995 • ארצות הברית 1999 • ארצות הברית 2003 • סין 2007 • גרמניה 2011 • קנדה 2015 • צרפת 2019 • אוסטרליה וניו זילנד 2023 (גמר) • ברזיל 2027 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1991 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 • 2023 • 2027 |  |
| שונות | נבחרות משתתפות • טורניר ההזמנה 1988 |  |
מארק מוזס

ערך זה עוסק בשחקן. אם התכוונתם למנתח, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1958 (בן 66) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (2009)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2005)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2006) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק ו' מוזס (באנגלית: Mark W. Moses; נולד ב-24 בפברואר 1958) הוא שחקן אמריקאי, ידוע בתור פול יאנג בסדרה "עקרות בית נואשות" ובתור הרמן "דאק" פיליפס מהסדרה של AMC "מד מן".
שנותיו הראשונות

מוזס נולד בניו יורק. הוא הופיע בכמה סרטים של הבמאי אוליבר סטון, שביניהם "פלאטון", "הדלתות" ו"נולד בארבעה ביולי". בנוסף, שיחק בסרט "ביג מאמא 2" ובפרק בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". למרות השתתפותו בפרויקטים מצליחים, הוא לא נכנס לתודעה הציבורית.
קריירה

ב-2004 הוא הצליח להיכנס לתודעה הציבורית כאשר קיבל את תפקיד פול יאנג בדרמה הקומית של ABC "עקרות בית נואשות", בה שיחק בין השנים 2004-2007. ב-2006, הוא שיחק בהצגת האוף ברודוויי "Burleigh Grimes". בין 2007-2009, הוא שיחק את דאק פיליפס ב"מד מן". היה לו תפקיד קטן בסרט "הקול המכריע" ב-2008, בכיכובו של קווין קוסטנר. ב-2010, הוא חזר לצוות השחקנים של הסדרה "עקרות בית נואשות", כשכיכב בהופעת אורח בסוף העונה השישית, וחזר כשחקן קבוע בעונה השביעית.
בשנת 2017 החל לשחק בסדרת המדע הבדיוני "המושיעים" ברשת CBS האמריקאית, בתפקיד יו קיטינג, אבא של גרייס.
חיים אישיים

מוזס ואשתו, אנני להרוסה, עברו יחד עם שני בניהם להתגורר בלוס אנג'לס.
פילמוגרפיה > קולנוע

פלאטון (1986)
נולד בארבעה ביולי (1989)
הדלתות (1991)
גטיסברג (1993)
פגיעה קטלנית (1998)
דרקון אדום (2002)
רישיון לגנוב (2004)
חותנת בהפרעה (2005)
מכתבים מאיוו ג'ימה (2006)
ביג מאמא 2 (2006)
הקול המכריע (2008)
הנשאים (2009)
סזאר צ'אבס (2014)
Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt?‏ (2014)
מייפלת'ורפ (2018)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

בנות הזהב (1990)
הרווק (1996-1995)
הרקיע השביעי (2003)
הבית הלבן (2003)
מלקולם באמצע (2004)
המחוז (2004)
לאס וגאס (2004)
NYPD Blue (י2004)
אוליבר בין (2004)
עקרות בית נואשות (2011-2004)
ללא עקבות (2007)
בוסטון ליגל (2008-2007)
מד מן (2015-2007)
חוק וסדר: מדור מיוחד (2008)
גדולה מהחיים (2009)
הלוחשת לרוחות (2009)
קאסל (2009)
מטרה אנושית (2010)
CSI: מיאמי (2010)
פרשיות סמויות (2011)
מחשבות פליליות (2013-2011)
המפענחת (2011)
ההריגה (2012)
קיי ופיל (2012)
CSI: זירת הפשע (2012)
CSI: ניו יורק (2012)
אלמנטרי (2013)
שוטרים בדם (2013)
סקנדל (2013)
רייק (2014)
מנהטן (2014)
הומלנד (2014)
הספינה האחרונה (2018-2015)
מר רובוט (2016)
תחנת ברלין (2019-2016)
תובעת על עקבים (2017)
חוק וסדר: פשע אמיתי (2017)
חוק וסדר: מדור מיוחד (2017)
המושיעים (2018-2017)
האנטומיה של גריי (2018)
הקוד (2019)
מלכת הדרום (2019)
השריף (2020)
שככה יהיה לי טוד (אנ') (2024-2022)
מילאן אוברנוביץ', נסיך סרביה

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1819 קרגוייבץ, נסיכות סרביה 
 פטירה:  8 ביולי 1839 (בגיל 19) בלגרד, נסיכות סרביה 
 מדינה:  נסיכות סרביה 
 מקום קבורה:  כנסיית מרקוס הקדוש 
 השכלה:  אוניברסיטת בלגרד 
 חתימה:   
 
מילאן אוברנוביץ' (בסרבית: Милан Обреновић‏; 21 באוקטובר 1819 – 8 ביולי 1839) היה נסיך סרביה במשך שבועיים בשנת 1839.
ביוגרפיה

מילאן נולד ב-21 באוקטובר 1819 בקרגוייבץ, והיה בנו הבכור של מילוש אוברנוביץ', נסיך סרביה בין השנים 1817–1839, ושוב בין 1858 ל-1860. ב-1839, מילוש ויתר על כס הנסיכות לטובת בנו, למרות שהיה על סף המוות. מילאן אוברנוביץ' נפטר שבועיים לאחר מכן וייתכן שכלל לא ידע שהיה לראש המדינה.
לאחר מותו ירש אותו אחיו, מיכאילו אוברנוביץ'.
מילאן אצ'ימוביץ'

מִילָאן אָצִ'ימוֹבִיץ' (בסרבית קירילית: Милан Аћимовић, בסרבו-קרואטית: Milan Aćimović;‏ 31 במאי 1898, פינוסאווה, בלגרד רבתי, ממלכת סרביה – 25 במאי 1945, רכס זֶלֶנְגוֹרָה בבוסניה, יוגוסלביה הדמוקרטית הפדרלית) היה פוליטיקאי סרבי, משתף פעולה עם הנאצים, אשר כיהן כשר הפנים מטעם ממשלת הבובות של מילאן נדיץ' - ממשלת ההצלה הלאומית במלחמת העולם השנייה בשלהי 1944, לאחר שחרור בלגרד על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו, הצטרף לכוחות הצ'טניקים ונהרג בקרב עם כוחות הפרטיזנים.
קורות חייו

מילאן אצ'ימוביץ' נולד בעיירה פינוסאווה הסמוכה לבלגרד, אשר הפכה ברבות הימים לפרבר שלה. ב-1923 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בלגרד. בשלהי 1938 מונה לשר הפנים של ממלכת יוגוסלביה. הוא קיים קשרים הדוקים עם הנס הלם הנספח המשטרתי הגרמני בבלגרד וככל הנראה שימש לו מודיע. בפברואר 1939 הודח מכהונתו והושם במעצר בית. הוא שוחרר באוגוסט 1940.
ב-1 במאי 1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית מינו הנאצים ממשלת קומיסרים זמנית ואצ'ימוביץ' מונה לראש הממשלה ולקומיסר לענייני פנים. לאחר תחילת פעולות הגרילה נגד הגרמנים החליטו שלטונות הכיבוש להקים מחנה ריכוז לאסירים פוליטיים. האראלד טורנר ראש המנהל האזרחי מטעם הגרמנים הנחה את אצ'ימוביץ' להקים את מחנה הריכוז באנייצה וזה הטיל את הביצוע בפועל על דראגומיר יובאנוביץ'. אצ'ימוביץ' נחשב לפוליטיקאי "אפור" ולא זכה לאהדה ציבורית רחבה ועל כן מינו הגרמנים את הגנרל מילאן נדיץ' לראש "ממשלת ההצלה הלאומית" ואצ'ימוביץ' מונה רשמית לשר הפנים.
אצ'ימוביץ' תמך בסתר במחתרת הצ'טניקים. הגרמנים חשדו בו ובפעולותיו, ולבסוף ב-10 בנובמבר 1942 הועבר מתפקידו ובמקומו מונה הקולונל טנסיה דיניץ'. עם זאת, נותר בקשרים טובים עם השלטונות הגרמניים. באוקטובר 1944 שחררו כוחות הפרטיזנים של טיטו את בלגרד ואצ'ימוביץ' נמלט מהעיר. הוא הצטרף לכוחות הצ'טניקים ומצא את מותו בקרב מול כוחותיו של יוסיפ ברוז טיטו ברכס זֶלֶנְגוֹרָה אשר באזור בוסניה.
הערות שוליים

↑  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 286, 303-302.
↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 50.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1019135182  ISNI: 0000 0000 2823 8476  LCCN: n85354380  VIAF: 13772645   WorldCat (עם VIAF): 13772645
מזברן

מזברן (בהונגרית: Mezőberény) היא עיר בנפת בקש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם במזברן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 11,592 תושבים ובשנת 2021 רק 9,672 תושבים.
מזברן הפכה לעיר רשמית ב-1 במרץ 1989.
יהודי מזברן

יהודים התיישבו במזברן באמצע המאה ה-19 לבקשת בעל האחוזה המקומי שביקש להחיות את העיר. רוב היהודים שהגיעו היו סוחרים ומיעוטם עסקו בחקלאות ובפקידות. הקהילה התארגנה רשמית בשנת 1854 והקימה במקום חברה קדישא ואגודת נשים לפעולות צדקה. בית ספר יהודי נוסד בשנת 1879 ובית כנסת נבנה בשנת 1884. במקום קיים בית קברות יהודי.
קהילת מזברן לא נקטה עמדה בחילוקי הדעות בין חרדים למשכילים בקונגרס יהודי הונגריה, ונשארה במעמדה שלפני הקונגרס קהילת "ססטוס קוו".
במלחמת העולם הראשונה התגייסו 54 מבני הכפר ו-5 נפלו בקרבות.
באפריל 1944, כמה שבועות אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נעצרו 18 יהודים מהכפר ונכלאו בבודפשט. אחדים מהם צורפו בפקודת אייכמן למשלוחים שיצאו לאושוויץ.
במאי 1944 רוכזו יהודי מזברן בבית הכנסת ורכושם הוחרם. הם גורשו לבקשצ'בה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ ואחדים לאוסטריה לעבודות כפייה.
אחרי המלחמה חזרו לעיר כמה יהודים, חיי הקהילה לא נתחדשו.
בדף הקהילה של מזברן נכתב כי בשנת 1944 יש בקהילה 139 חברים ורב הקהילה הוא רז'ה רוזנצוויג (רבה של בקש).
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 271 | 11,368 |
| 1910 | 280 |  |
| 1920 | 216 |  |
| 1930 | 166 |  |
| 1941 | 152 | 14,578 |
ילידי המקום

בלה סילארד (במקור שטיינר, 1884 – 1926) היה כימאי ורדיולוג יהודי-הונגרי, פרופסור במחלקה לרדיולוגיה של אוניברסיטת מדריד. אביר לגיון הכבוד הצרפתי.
אימרה באן (במקור פרידלר, 1890 – 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, היסטוריון של הטכנולוגיה.
לקריאה נוספת

מזברן בפנקס הקהילות הונגריה
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי מזברן שנרצחו בשואה
↑  דף קהילת מזברן במפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת בקש |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בקש • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • מזברן • טרהוש • מורון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564669005171  GND: 4115136-7  LCCN: n84083856  MusicBrainz: e322ed78-bc5c-4e89-9442-e642e6978333  SUDOC: 132519380  VIAF: 157154243   WorldCat (עם VIAF): 157154243
מילאן (טיל)

| --- | --- |

טיל ומשגר מילאן
 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל נ"ט
 ארץ ייצור:  צרפת צרפת   גרמניה גרמניה
 יצרן:  MBDA
 תקופת השירות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 פלטפורמת שיגור:  חייל בודד, רק"מ
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  דלק מוצק
 משקל:  7.1-6.7 ק"ג
 ממדים
 אורך:  1,200 מ"מ
 קוטר:  115 מ"מ
 מוטת כנפיים:  260 מ"מ
 ביצועים
 מהירות:  200 מטר לשנייה
 טווח:  בין 400 ל-2,000 מטר    3,000 מ' (מילאן ER)
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  מטען חלול/טאנדם
 מרעום:  מגע
 הנחיה:  דור ב' מונחה תיל
מילאן (בצרפתית: MILAN - Missile d´infanterie léger antichar) הוא טיל נ"ט דור ב' שיוצר תוך שיתוף פעולה צרפתי-גרמני. הטיל מיועד לשימוש חיילי חי"ר ומשוגר מחצובה או מפלטפורמה ורכובה. המילאן פותח בשנים 1962–1971 ונכנס לשימוש מבצעי בשנת 1972. במהלך השנים פותחו לטיל גרסאות מתקדמות המאפשרות לשגרו בשעות הלילה באמצעות שימוש בכוונת תרמית.
ערכת השיגור בנויה ממשגר רב פעמי הכולל חצובה, כוונת (הגדלה: X7) ומערכת הנחיה, וטיל. ניתן לחבר למשגר כוונת תרמית ייעודית, בעלת טווח תצפית של 4,000 מטר. כוונת תרמית חדשה יותר, המתאימה לדגם מילאן 3, מאפשרת טווח תצפית של עד 7,000 מטר.
הנחיית הטיל מתבצעת באמצעות כבל, כשהמפעיל חייב להשאיר את הכוונת על המטרה, לאורך כל מעוף הטיל. הפעלתו המבצעית של הטיל מתבצעת בצוות של שני מפעילים, הנושאים איתם משגר ושני טילים.
גרסתו המתקדמת ביותר של הטיל היא מילאן 3, שנכנס לשירות בשנת 1996, הכולל ראש נפץ טאנדם (ראש כפול, המיועד לחדור שריון בעל מיגון ריאקטיבי) ומערכת כוונון חסינת שיבוש. גרסה מתקדמת יותר של הטיל, MILAN ADT/ER, הכוללת טווח מוגדל ושיפורים רבים נמצאת בפיתוח.
הוא מיוצר ברישיון בבריטניה, ספרד והודו. עד היום יוצרו כ-350,000 טילים וכ-10,000 משגרים.
הטיל נמכר ל-41 צבאות ברחבי העולם, ביניהם בריטניה, אוסטרליה, לבנון, איטליה, צרפת, גרמניה ואורוגוואי. גם ארגון החזבאללה מחזיק בטילים אלה.
דגמים

| דגם | תיאור | שנת תחילת יצור |
| --- | --- | --- |
| מילאן 1 | רש"ק מטען חלול, דור ב' | 1972 |
| מילאן 2 | רש"ק מטען חלול, דור ב' | 1984 |
| מילאן 2T | רש"ק טאנדם, דור ב' | 1993 |
| מילאן 3 | רש"ק טאנדם, דור ב' | 1996 |
| מילאן ER | טווח מוגדל (3,000 מ') ויכולת חדירה משופרת |  |
הערות שוליים

↑  Successful Industrial Testing of Milan ADT-ER
↑  Missiles Neutralizing Israeli Tanks, וושינגטון פוסט, ‏5 באוגוסט 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb120097503 (data) 
משגר מילאן עם טיל וכוונת תרמית MILA
טיל מילאן
מורטון ליווינגסטון שמברג

| --- | --- |

דיוקן עצמי
 לידה:  15 באוקטובר 1881 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  13 באוקטובר 1918 (בגיל 36) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 
מורטון ליווינגסטון שמברג (באנגלית: Morton Livingston Schamberg; ‏  15 באוקטובר 1881 – 13 באוקטובר 1918) היה צייר וצלם מודרניסטי אמריקאי. הוא היה אחד האמנים האמריקאים הראשונים שחקרו את האיכויות האסתטיות של נושאים תעשייתיים. שמברג נחשב לחלוץ של תנועת האמנות הפרסיסיוניזם, ואחד המאמצים האמריקאים הראשונים של הסגנון הקוביזם.
ביוגרפיה

שמברג נולד בפילדלפיה ב-15 באוקטובר 1881. הוא היה הילד הצעיר במשפחה יהודית גרמנית. אביו יליד גרמניה, הנרי, היה סוחר בקר; אמו (ילידת פנסילבניה) מתה כשהיה ילד.
שמברג סיים את לימודיו בבית הספר התיכון המרכזי של פילדלפיה. הוא קיבל תואר באדריכלות מאוניברסיטת פנסילבניה ב-1903. ב-1902, הוא גילה עניין באמנות כאשר השתתף בשיעור שלימד ויליאם מריט צ'ייס בהולנד. הוא למד שיעור נוסף עם צ'ייס בקיץ 1903, באנגליה, ולאחר מכן למד אצלו במשך שלוש שנים באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה. דרך השיעורים של צ'ייס הוא פגש את חברו צ'ארלס שילר, שיהיה חברו הקרוב לשארית חייו.
שמברג נפגש עם שילר באיטליה ב-1908 ויחד הם למדו יצירות של מאסטרי הרנסאנס. שמברג עבר לפריז מאוחר יותר באותה שנה, שם הפך למקורב למעגל האמנים והסופרים האוונגרדיים של ליאו וגרטרוד סטיין. היצירות המוקדמות ביותר של שמברג הושפעו מאוד מצ'ייס. אולם לאחר שלמד את יצירותיהם של אמנים אירופאים בפריז, הסגנון שלו עבר למודרניזם, כאשר השפעות מסזאן, מאטיס ופיקאסו ניכרות בעבודותיו שנוצרו בין השנים 1909 ל-1912. הוא חזר לפילדלפיה באמצע 1909, והוא ושילר שכרו אולפנים באותו בניין במרכז העיר וכן בית חווה במחוז באקס הכפרי לשימוש בסופי שבוע ובמהלך הקיץ.
ביוגרפיה > קריירה

שמברג ערך את תערוכת היחיד הראשונה שלו באמצע 1910, בגלריות מקלי בפילדלפיה. המופע כלל את נופיו המוקדמים וכמה מדיוקנאות שלו בקנה מידה גדול יותר. אלה היו בעיקר של חברתו פאנט ריידר שצוירו בין 1908 ל-1912. בסביבות 1912, הוא החל לעבוד כצלם כדי להרוויח כסף, בתחילה כדיוקנאי לפני שהתמקד באדריכלות עירונית. שמברג השתתף ב-1913 בתערוכת הארמורי בניו יורק, והציג חמישה מציוריו המודרניסטיים.
עד 1915, שמברג החל לצייר צורות מכניות, אולי באמצעות השפעתם של אמני דאדא ניו יורק כמו מרסל דושאן ופרנסיס פיקביה. הציורים המאוחרים הללו נעו בין איורים מדויקים לגרסאות בסגנונות קוביסטים, פאוביסטיים ופוטוריסטיים. היצירה הפיסולית היחידה שנזקפה לזכותו של שמברג המשקפת רגישות דאדאיסטית 'טהורה' היא המכלול "האל", אך ייחוס זה הוטל בספק על ידי היסטוריונים של אמנות המאמינים שהוא צילם אותו, נראה שהיה שיתוף פעולה עם הברונית אלזה פון פרייטאג - לורינגהובן.
שמברג היה פציפיסט, ומצוקתו במלחמת העולם הראשונה גרמה לו בסופו של דבר להפסיק לצייר את נושא המכונות לעבור לצבעי מים, שרק אחד מהם שרד: " טבע דומם של קערת פרחים".
ביוגרפיה > מוות

שמברג מת ב-13 באוקטובר 1918 במגפת השפעת הספרדית. הוא נקבר ב-15 באוקטובר, שהיה אמור להיות יום הולדתו ה-37. הוא התגורר במלון בפילדלפיה עם אביו, שגם הוא מת במגפה.
הערות שוליים

1 2 3 4  Roberts, Norma J., ed. (1988), The American Collections, Columbus Museum of Art, p. 90
↑  ..Glueck, Grace (November 12, 1982), "The Pioneering of Martin Schamberg", The New York Times, retrieved September 15, 2011.
1 2 3 4 5  Harnsberger, R. Scott (1992), Ten Precisionist Artists: Annotated Bibliographies, Westport: Greenwood Press, pp. 215–216
1 2  Perlman, Bennard B.; Pach, Walter (2002), American Artists, Authors, and Collectors: The Walter Pach Letters, 1906-1958, SUNY Press, p. 358
1 2  Support our crucial work, Join Us in Strengthening the Bonds of Civilization, The Morton Schamberg retrospective by Hilton Kramer, The New Criterion (באנגלית)
1 2  Ancestry® | Family Tree, Genealogy & Family History Records, www.ancestry.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454753705171  GND: 122716043  ISNI: 0000 0000 6679 9178  LCCN: no2004034575  NLA: 35918081  PIC: 280085  RKD: 70164  SNAC: w6gn20n0  Trove: 1145247  ULAN: 500008889  VIAF: 5821547   WorldCat (עם VIAF): 5821547 
דמות, 1913
טלפון, 1913
מיקאל אגריקולה

מיקאל אגריקולה. איור של אלברט אדלפלט
מיקָאֵל אגריקולה (פינית Mikael Agricola) (נולד כנראה 1510 – נפטר ב-9 באפריל 1557) היה כומר פיני, אחד מאבות הרפורמציה הפרוטסטנטית בשוודיה ובפינלנד. אגריקולה מוכר כ"אבי הפינית הכתובה".
אגריקולה נולד בפינלנד, תאריך לידתו המדויק, כמו מרבית הפרטים על חייו, אינו ידוע. משפחתו הייתה משפחת איכרים עשירה למדי והיו לו שלוש אחיות ששמותיהן לא ידועים. בנעוריו התבלט בכישרונו לשפות. אגריקולה הוסמך ככומר בטורקו בשנת 1554 וזאת ללא אישור האפיפיור. עם הסמכתו החל ברפורמה של הכנסייה בפינלנד ברוח לותרנית. הוא תרגם את הברית החדשה לפינית ותוך כדי כך יצר את היסודות לכתיב הפיני.
מקום קבורתו אינו ידוע במדויק.
מחמוד אבו אל-ופא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1900 א-דירס, א-דקהלייה, מצרים
 פטירה:  26 בינואר 1979 (בגיל 79 בערך)
 מדינה:  מצרים מצרים
 תחום כתיבה:  שירה
 
מַחְמוּד מֻחַמַּד אַבּוּ אלְ-וַפַא (בערבית: محمود محمد أبو الوفا; 1900–26 בינואר 1979) היה משורר מצרי.