stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריאנסק (מחוז)

מחוז בריאנסק (ברוסית: Брянская область; תעתיק: בריאנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, דרום-מערבית למוסקבה בגבול עם אוקראינה ובלארוס. המחוז הוקם ב-5 ביולי 1944. עד אז המחוז היה חלק ממחוז אוריול. במעבר המחוז גובל עם בלארוס ובדרום עם אוקראינה.
נכון לינואר 2024 במחוז מתגוררים 1,142,404 תושבים.
היסטוריה

התיישבות רוסית באזור החלה במאה ה-10 בערך בתקופת התנצרות הרוסים. החל מהמאה ה-11 האזור היה חלק של נסיכות צ'רניגוב. בשנת 1238 בעקבות אירועי הפלישה המונגולית הוקמה נסיכות בריאנסק שהייתה עצמאית במשך תקופה ארוכה. במאה ה-13 השטח סופח לדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1500 רוב שטח של המחוז הוחזר השטח לרוסיה, יתר השטחים הועברו לשליטה רוסית בשנת 1654. בתחילת המאה ה-20 השטח היה חלק ממחוז אוריול.
באוגוסט 1941 השטח נכבש על ידי כוחות ורמאכט. ביערות המחוז פעלו יחידות פרטיזנים רבות כולל יחידה של סידור קובפק. בספטמבר 1943 השטח שוחרר.
בשנת 1944 הוקם מחוז ברינאסק שגבולות של כיום.
לאחר אסון צ'רנוביל הזדהם חלק משמעותי של שטח המחוז בחומרים רדיואקטיביים. בהתאם לנתונים לשנת 1999 כ-16% מאוכלוסיית המחוז מתגוררים בשטח המזוהם.
בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה בשנת 2022 באזור מתחוללים קרבות.
ממשל

הרשות המחוקקת היא "הדומה של מחוז בריאנסק" שכוללת 60 חברים. בראש המחוז עומד מושל שנבחר לחמש שנים. בספטמבר 2014 לתפקיד נבחר אלכסנדר בוגומז. בשנת 2020 הוא נבחר לכהונה נוספת.
מבחינה מנהלית החבל מחולק ל-27 ראיונים וארבע ערים בעל חשיבות מחוזית.
דמוגרפיה

נכון לינואר 2024 במחוז מתגוררים 1,142,404 תושבים. בערים מתגוררים כ-70.9% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - בריאנסק יש כ-416 אלף תושבים.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-86.6% מאוכלוסיית המחוז.
דמוגרפיה > יהודים

בעבר במחוז התקיימה קהילה יהודית משמעותית.
מספר היהודים במחוז בריאנסק עומד על כ-541 (2021) (לעומת כ-13 אלף בשנת 1959). בשנת 2006 הגיע הרב מנחם מנדל זקלס מטעם חב"ד כרב ראשי של מחוז בריאנסק. בעיר ישנם מוסדות יהודים, לרבות בתי חינוך. בין היתר ניתן לקבל שירותי דת, קבורה יהודית, חתונות ובריתות.
כלכלה

במחוז הוקמו מפעלים רבים. בשנת 1958 הוקם מפעל לייצור רכבים וצרכים צבאיים.
חלק משמעותי של תושבי האזור עוסקים בחקלאות.
כלכלה > תחבורה

במחוז קיימת רשת מסילות ברזל מסועפת.
שטח המחוז חוצים כבישים בעלי חשיבות ארצית M3 ממוסקבה לאוקראינה, R-120 אוריול - בלארוס ו כביש נוסף A240 לבלארוס.
בקרבת ברינאסק פועל נמל תעופה בין-לאומי.
פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי (2024)

| חלק מפיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2024 |
| --- | --- |

תחנת הדלק בה בוצע הפיגוע למטה מימין
 תאריך:  29 בפברואר 2024
 תאריך עברי:  כ' באדר א' ה'תשפ"ד
 מקום:  תחנת הדלק ליד עלי, מועצה אזורית מטה בנימין
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  32°03′50″N 35°15′51″E﻿ / ﻿32.063843888889°N 35.264232694444°E﻿ / 32.063843888889; 35.264232694444
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  רובה סער 
 הרוגים:  2
 פצועים:  0
 מבצע:   מוחמד מנאצרה
 מספר מפגעים:  1
 מפגעים הרוגים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני אסלאמי
  (למפת דרום השומרון מוגדלת) תחנת הדלק בעלי(למפת דרום השומרון רגילה) תחנת הדלק בעלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הדלק בעלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת הדלק בעלי
 
פיגוע הירי השני בתחנת הדלק בעלי אירע ב-29 בפברואר 2024, כ' באדר א' ה'תשפ"ד, בתחנת דלק ליד עלי שבצפון בנימין. בפיגוע נרצחו שני אזרחים ישראלים.
הפיגוע אירע 8 חודשים לאחר פיגוע הירי הראשון באותו המקום, בו נרצחו 4 ישראלים.
הפיגוע

בסביבות השעה חמש אחר הצהריים, מחבל פלסטיני חמוש ברובה סער פתח בירי לעבר אזרחים ישראלים בתחנת דלק ליד היישוב עלי. בפיגוע נרצחו שני אזרחים ישראלים, יצחק צייגר, בן 57 תושב היישוב שבי שומרון והנער אוריה הרטום בן 16.5 תושב דולב שבהרי בנימין. המחבל חוסל בהמשך על ידי אביעד גזבר, קצין במילואים, ומנהל חומוסיית חומוס אליהו בתחנת הדלק, אשר יצא לרענון משירות מילואים במסגרת הלחימה ברצועת עזה.
המחבל, מוחמד מנאסרה, שירת כקצין חקירות בדרגה המקבילה לרב-פקד במשטרת הרשות הפלסטינית ושוחרר בשנת 2019 ממאסר בו שהה בגין עבירות גניבת אמל"ח. ב-24 ביולי 2024 הרסו כוחות צה"ל את ביתו בקלנדיה.
ראו גם

פיגוע הירי הראשון בתחנת הדלק בעלי (2023)
הערות שוליים

↑  ניצן שפירא וניר דבורי, ‏שני נרצחים בפיגוע ירי בתחנת דלק בכניסה לעלי, באתר ‏מאקו‏, 29 בפברואר 2024
↑  המחבל שביצע את הפיגוע: קצין במשטרת הרשות הפלסטינית, באתר "סרוגים", 29 בפברואר 2024
↑  אלישע בן קימון, עינב חלבי, מאיר תורג'מן, המחבל שרצח שניים ליד עלי - קצין במשטרה הפלסטינית, באתר ynet, 29 בפברואר 2024
↑  אבי אשכנזי, ‏בתוך קן הצרעות: כתב "מעריב" בלב מחנה הפליטים קלנדיה | צפו, באתר מעריב אונליין, 24 ביולי 2024
הפיגוע ביהוד (1953)

תבנית:פיגוע טרור
שלט רחוב השלושה ביהוד לזכר אם ושני ילדיה שנרצחו בפיגוע חבלני ביהוד באוקטובר 1953 שבעקבותיו הוחלט על פעולת הנקם בקיביה
הפיגוע ביהוד היה פיגוע טרור שביצעו חברי חוליית פדאיון פלסטינית ב-12 באוקטובר 1953, בבית במועצה המקומית יהוד. שלושה מבני משפחת קאניאס, האם סוזאן (בת 39) ושני ילדיה שושנה (בת 3) ובני (בן שנה), נרצחו בפיגוע ובנה הבכור נפצע באורח קל. בעקבות הפיגוע בוצעה פעולת קיביה.
הפיגוע

בשעות הערב של יום שני, 12 באוקטובר 1953, חדרה חוליית פדאיון פלסטינית מהגדה המערבית והגיעה ליהוד. באותו זמן ישנו בבית משפחת קאניאס שבקצה רחוב 16 שבעיר, אם המשפחה, שבעת ילדיה וסבתם. אב המשפחה לא שהה באותו זמן בבית, משום שעבד במפעל בנגב וחזר לביתו רק פעם בשבוע. כל הנוכחים בבית לנו באותו החדר. בשעה 1:30 בלילה קרבו המחבלים לבית, והשליכו רימון יד לחדר השינה דרך החלון.
אם המשפחה, סוזאן קאניאס, ושניים מילדיה, בנימין בן השנה וחצי ושושנה בת הארבע, ישנו במרכז החדר. שני הילדים נהרגו מיד, וסוזאן, שנפצעה באורח אנוש וידה נקטעה, מתה מפצעיה בבית החולים. הסבתא וחמשת הילדים האחרים ישנו על מיטה וספה בצד החדר ולא נפגעו, משום שרסיסי הרימון התפזרו לטווח קצר. רק הבן הבכור, שישן סמוך לחלון, נפצע באורח קל.
סמוך לשעה 2 בלילה, נפתחה אש על רכב שנסע בכביש בין לוד לחיפה. הנהג הגביר את מהירותו והצליח להימלט. מאוחר יותר נמצאו על המכונית חמישה קליעים, והנהג דיווח על האירוע למשטרת פתח תקווה. סבורים כי האלמונים שפתחו באש על המכונית הם חברי החוליה שביצעה את הפיגוע ביהוד כמחצית השעה קודם לכן.
עקבות המחבלים הובילו לסביבות הכפר רנתיס, כחמישה קילומטרים צפונית לכפר קיביה. לפי ההיסטוריון בני מוריס, "התקיפה חזרה על דפוס שנשתגר" מאז חודש מאי אותה השנה.
בעקבות הפיגוע

מפקד הלגיון הירדני, ג'ון באגוט גלאב, חשש מפני פעולת תגמול ישראלית ולכן הציע שגששים ישראלים יעקבו על כלבי גישוש אחר מבצעי הפיגוע בתוך שטח ירדן. הייתה זו הפעם הראשונה שירדן הציעה הצעה שכזאת. אלא שהגשש וכלבו אבדו את העקבות והריח במרחק לא רב מהגבול, סמוך למשטרת רנתיס. בעקבות זאת, הבטיח גלאב שירדן "תעשה כל שביכולתה להעמיד לדין את האשמים, אם הם מצויים בשטח ירדן". ב-14 באוקטובר גינתה ועדת שביתת הנשק ישראל־ירדן את הרצח המשולש, ובאופן יוצא דופן, הצביע הפעם נציג ירדן בוועדה בעד החלטת הגינוי.
אולם כבר בבוקר 13 באוקטובר החליטו ראש הממשלה דוד בן-גוריון (שהיה בתקופה זו בחופשה), הרמטכ"ל מרדכי מקלף, ראש אג"ם משה דיין וממלא מקום שר הביטחון פנחס לבון, לבצע פעולת תגמול קשה בתגובה לפיגוע. הכפר קיביה נבחר כיעד לפעולה. פעולת קיביה לא הובאה לאישור הממשלה, ושר החוץ וממלא מקום ראש הממשלה, משה שרת, לא הוכנס בסוד המבצע.
במהלך פעולת קיביה פוצצו כ-45 בתים ונהרגו כ-60 אזרחים מתושבי הכפר, רובם נשים וילדים. לצה"ל לא היו נפגעים.
הערות שוליים

↑  דף לזכר סוזאן, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  דף לזכר שושנה, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  דף לזכר בני, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
1 2  בני מוריס, תיקון טעות, עמ' 175–176.
1 2  בני מוריס, מלחמות הגבול של ישראל, 1949–1956, עם עובד, הדפסה שלישית, 2003, עמ' 274–275
↑  בני מוריס, תיקון טעות, עמ' 176.
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
יצחק אבוהב (גאון קסטיליה)

ערך זה עוסק ברב בעיר טולדו במאה ה-15. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1433 ה'קצ"ג טולדו, ספרד 
 פטירה:  1493 (בגיל 60 בערך) ה'רנ"ג פורטו, פורטוגל 
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  ?–1493 
 השתייכות:  רבני קסטיליה, ראשונים
 תחומי עיסוק:  תורה, תלמוד, הלכה, אגדה, מוסר
 רבותיו:  רבי יצחק קנפנטון
 תלמידיו:  רבי יעקב בירב ורבי אברהם זכות
 חיבוריו:  ביאורים לפירושיהם של רש"י (לא נדפס) ורמב"ן על התורה, פירושים לכמה ממסכתות מהתלמוד הבבלי, "נהר פישון" (דרשות על התנ"ך), קובץ הגהות על ספר משנה תורה של הרמב"ם, ביאור לטור אורח חיים, "מגן אלהים" (פירוש למסכת אבות המיוחס לרבי יצחק אבוהב)
 
רבי יצחק אבוהב (1433–1493; ה'קצ"ג - ה'רנ"ג) היה רב ומחבר שעסק בתלמוד הבבלי, בהלכה, בקבלה ובפילוסופיה. מכוּנה "אחרון גאוני קסטיליה", כדי להבדילו מרבי יצחק אבוהב, מחבר הספר מנורת המאור.
תולדות חייו

הרב עמד בראשות ישיבה בעיר טולדו בדור גירוש ספרד ורבו היה רבי יצחק קנפנטון. בין תלמידיו היו רבי יעקב בירב, רבי אברהם זכות ורבי יצחק אברבנאל.
היה חותנו של רבי שמואל סיריליו (אבן-סיד).
בזמן גירוש ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492), יצא לפורטוגל על מנת לנהל משא ומתן עם מלך פורטוגל ז'ואו השני על שיכונם של מגורשי ספרד בפורטוגל. לאחר גירוש ספרד עבר לעיר פורטו שבצפון פורטוגל, ושם נפטר כעבור שבעה חודשים, והוא בן פחות משישים שנה.
בעיר צפת ישנו בית כנסת הקרוי "אבוהב", על שם ספר תורה עתיק יומין שנמצא בבית הכנסת וכתיבתו מיוחסת לרבי יצחק אבוהב עצמו. בספר התורה, ובבית הכנסת בכלל, נקשרו מסורות עממיות רבות.
אוזכר פעמים רבות על ידי רבי יוסף קארו בחיבורו "בית יוסף" לאורח חיים, מהם בביטויי הערכה מופלגים, כדוגמת "רבינו הגדול מהר"י אבוהב". בהקדמתו כותב הבית יוסף: ”והנה בא לידי ביאור רוב ספר אורח חיים לרבנו הגדול כמה"ר יצחק אבוהב ז"ל.”. ביאורו לתחילת טור אורח חיים הוצא לאור מכתב יד על ידי הרב ד"ר הושע רבינוביץ' וצורף למהדורת הטור של מכון ירושלים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | ויהי מן הגזרה ההיא והלאה רבו האנוסים בספרד... ומאז מתו רוב חכמי ספרד ונתבטלו הישיבות ושמם העולם ונשתכחה התורה כמעט.   ויקם... הרב הגדול ר' יצחק קנפנטון ז"ל ... ועשה תלמידים הרבה ועשה סייג לתורה.   ומגדולי תלמידיו וידידיו היו ארבעה אשר מהם שתו כל העולם מים חיים וטובים והמה בכתובים. שם הראשון... הרב ר' יצחק אבואב ז"ל ... החכם ר' יצחק דליאון ... ר' יוסף חיון נכה רגלים ז"ל, והנהר הרביעי הוא פרת שמימיו פורין ורבין החכם ר' שמעון מימי ... ומן ארבעתם יצאה תורה בספרד ובפורטוגאל ובארץ המערב. לכל המקום אשר הלכו שם, הלכה ברכה לרגלם בגבורה ולולי הם כבר כלתה תורה. | “ |

|  – רבי אליהו קפשאלי, סדר אליהו זוטא, א, עמ' 179 |  – רבי אליהו קפשאלי, סדר אליהו זוטא, א, עמ' 179 |  |
ספריו

ביאורים לפירושיהם של רש"י (לא נדפס) ולפירוש הרמב"ן לתורה דפוס ונציה, שנת ש"ח (1548)
פירושים לכמה ממסכתות התלמוד הבבלי. חידושיו למסכת ביצה הובאו בשו"ת מהר"ם גאלאנטי (נדפס שנית בתוך ספר שיטת הקדמונים על מסכת ביצה, ירושלים: אורייתא, תשי"ט).
בכתב יד קיימברידג' (Add. 488) נמצאים חידושיו למסכת כתובות.
בכתב יד אוקספורד 2361 נמצאים חידושיו על מסכת ברכות.
בשיטה מקובצת למסכת בבא מציעא, דף נ'. קטעים נוספים לפרק "הזהב" הובאו בספר "מהררי נמרים".
ספר נהר פישון ובו דרושים על התורה ושאר ספרי המקרא (ירושלים?: חמו"ל, תשמ"ב).
ספר דרשות בכתב-יד (נ"י קולומביה, 442 (X893) מספר 50).
ביאור לטור אורח חיים, מכון אור המזרח - מכון ירושלים, ירושלים, תשס"ג (מהדורה שנייה. נדפס גם בסוף כרכי הטור של חלק אורח חיים, הוצאת מכון ירושלים).
י"ש שפיגל, ספר מגן אלהים : פירוש על מסכת אבות / מיוחס לרבי יצחק אבוהב, פתח תקווה, תשס"ז.
לקריאה נוספת

א' איזנבך, רבינו יצחק אבוהב זצ"ל וחיבורו על הטור, צפונות א, ג (תשמ"ט) עמ' כא-כב.
הושע רבינוביץ, מהר"י אבוהב ושיטתו בפרשנות התלמוד, רמת-גן תשנ"ב
הנ"ל, דרשה לא נודעת לרבי יצחק אבוהב השני : דרשה לפרשת בשלח, הגיגי גבעה ה (תשנ"ז) עמ' 29–34.
הנ"ל, מבוא, לביאור טור אורח חיים מהר"י אבוהב, מכון ירושלים, תשס"ג., באתר אוצר החכמה
הנ"ל, רבינו הגדול מהר"י אבוהב (השני), אלקנה תשע"ג
יעקב שפיגל, מבוא לספר מגן אלהים, פתח תקווה תשס"ז.
הערות שוליים

↑  כללי שמואל פרק הפ"א סי' שנה.
↑  ראו: מסורת התורה שבעל פה, א, עמ' 551, הערה 34.
↑  דפוס ירושלים תשל"ג (באתר היברובוקס).
| פרשני התלמוד בימי הביניים בספרד ובצפון אפריקה |
| --- | --- | --- |
| בית המדרש הקדום בספרד המוסלמית | רבי שמואל הנגיד • רי"צ אבן גיאת |  |
| בית המדרש של צפון אפריקה שנדד לספרד | רבנו נסים בן יעקב • רבנו חננאל • רי"ף מעבר לספרד • ר"י מיגאש • רמב"ם מעבר לצפון אפריקה |  |
| בית המדרש בעיר טולדו | רמ"ה • רבי יצחק מאיר אבן מיגאש (בנו של הר"י מיגאש) • (ראב"ן הירחי) • רבנו יונה • רא"ש • רבי יהודה בן הרא"ש |  |
| בית מדרשו של הרמב"ן בצפון ספרד הנוצרית | הרמב"ן • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • ר"ן • רבי פרץ הכהן • הריב"ש מעבר לצפון אפריקה • הרשב"ץ • רבי יצחק קנפנטון • רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) • רבי יעקב בירב מעבר לצפון אפריקה בגירוש ספרד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257201605171  PLWABN: 9810673316305606  BNE: XX1504501  GND: 1053389728  ISNI: 0000 0000 6635 9279  LCCN: nr95038788  NKC: zmp2014830056  NTA: 297086073  VIAF: 9738568   WorldCat (עם VIAF): 9738568
פיגוע הדקירה בשער הפרחים

| חלק ממלחמת חרבות ברזל, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2023, גל הטרור בישראל ב-2023 |
| --- | --- |
שער הפרחים
שער הפרחים
 תאריך:  6 בנובמבר 2023
 תאריך עברי:  כ"ב בחשוון ה'תשפ"ד
 מקום:  ישראל ירושלים, ישראל
 מטרה:  יהודים
 סוג:  פיגוע דקירה
 נשק:  סכין
 הרוגים:  1
 פצועים:  1
 מספר מפגעים:  1
 מפגעים הרוגים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני לאומני
פיגוע הדקירה בשער הפרחים בוצע ב-6 בנובמבר 2023, כ"ב בחשוון ה'תשפ"ד, במהלכה של מלחמת חרבות ברזל, בו נדקרו 2 שוטרי מג"ב שהיו בסמוך לשער הפרחים בירושלים.
המחבל נוטרל, אך כתוצאה מהדקירה נפצעה לוחמת מג"ב במצב אנוש, שבהמשך נקבע מותה בדרכה לבית החולים, ועוד שוטר שנפצע במצב קל עד בינוני.
הפיגוע

המחבל, בן 16 תושב עיסאוויה הגיע בסביבות השעה 08:10 חמוש בסכין בסמוך לכניסה לתחנת משטרת שלם במחוז ירושלים, הממוקמת במזרח ירושלים.
המחבל הסתער בריצה לעבר כוח מג"ב שפעל מחוץ לתחנת שלם עם סכין שלופה בידו, ודקר מספר פעמים בפראות לוחמת מג"ב שפעלה במקום. בתוך שניות בודדות, לוחמי מג"ב שהיו עמה נטרלו את המחבל בירי וחיסלו אותו. כתוצאה מהפיגוע לוחמת מג"ב נפגעה באורח אנוש ופונתה לקבלת טיפול רפואי לאחר מכן נקבע מותה בבית החולים. לוחם נוסף נפגע באורח קל עד בינוני, ופונה להמשך טיפול רפואי בבית החולים.
הלוחמת שנרצחה היא סמ"ש רוס אלישבע רוז איידה לובין, בת 20, עולה מארצות הברית, תושבת הקיבוץ סעד בעוטף עזה. מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי אמר: "רוז היא החלל ה-59 של משטרת ישראל במלחמה הנוכחית, כולם גיבורי וגיבורות ישראל שעמדו בעוז במשימת ההגנה על מדינת ישראל בכל הגזרות". לובין אף נלחמה והגנה בקרב מחוץ לקיבוץ בו גרה חודש לפני שנרצחה.
תחקיר הפיגוע

לפי תחקור נרחב, נמצא כשל משמעותי חמור בהתנהלות אחד הלוחמים שנטש את עמדתו, והלך לקנות בורקס. ברגע הזה המחבל תקף את הלוחמת ורצח אותה.
ניצב בריק יצחק מפקד משמר הגבול, החליט להדיח אותו ולהחזיר אותו לצה"ל.
הפיגוע בטבריה (1979)

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

 תאריך:  14 במאי 1979
 מקום:  טבריה, ישראל
 קואורדינטות:  32°47′10″N 35°32′25″E﻿ / ﻿32.786202021723°N 35.540242119257°E﻿ / 32.786202021723; 35.540242119257
 סוג:  פיגוע תופת
 הרוגים:  שני נערים ישראלים
 פצועים:  36
 מבצע:  זיאד אבו עין
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) מקום הפיגוע(למפת הגליל העליון רגילה) מקום הפיגוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום הפיגוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקום הפיגוע
 
הפיגוע בטבריה ב-1979 היה פיגוע תופת ברחוב הגליל בטבריה בו נרצחו שני נערים ישראלים ונפצעו 36.
הפיגוע

ב-14 במאי 1979, ערב ל"ג בעומר ה'תשל"ט הוטמן מטען חבלה ברחוב הגליל שבטבריה, בפח אשפה הסמוך לתחנת אוטובוס. המטען התפוצץ וכתוצאה מכך נרצחו שני נערים ישראלים שעברו במקום ונפצעו 36 אנשים, מהם חמישה באופן קשה. המטען הונח על ידי המחבל זיאד אבו עין שלאחר מכן מונה להיות שר ברשות הפלסטינית.
לאחר הפיגוע

לאחר הפיגוע עבר אבו עין לירדן באישור שלטונות ישראל ומשם לארצות הברית. בניסיון פיגוע נוסף שבוצע שבועיים לאחר מכן, נתפסה עטאף יוסף בעת שהניחה מטען חבלה בתחנה המרכזית בירושלים ובעקבות זאת נעצר מפעילה, ג'מאל יאסין. בחקירתו הודה יאסין שהוא הכין את הפצצה שהתפוצצה בטבריה והצביע על אבו עין כמי שקיבל ממנו את הפצצה ואת רכבו והניח את הפצצה בטבריה.
בעקבות זאת הגישה ישראל לארצות הברית בקשת הסגרה לאחר שבאוגוסט 1979 אבו עין נעצר בשיקגו. בדצמבר 1979 החליטה שופטת פדרלית בשיקגו על הסגרת אבו עין, ובדצמבר 1981 הוסגר אבו עין לישראל, לאחר שזו התחייבה להתייחס אליו כאל אסיר פלילי רגיל. אבו עין היה האסיר הראשון שהוסגר מארצות הברית לישראל על פי הסכם ההסגרה ביניהן. הסגרתו ספגה ביקורת מצד גורמים פלסטינים שטענו שנעשתה אף על פי שלא היו ראיות לאשמתו של אבו עין.
הערות שוליים

1 2 3 4  ארה"ב תסגיר מחבל לישראל, דבר, 20 בדצמבר 1979
↑  שמעון וייס (עיתונאי), ⁨2 נערים נהרגו 30 נפצעו 5) קשה) בפיצוץ בטבריה, דבר, 15 במאי 1979
↑  המחבל אבו־עיין הוסגר לאחר שישראל הבטיחה לארה"ב להעמידו לדין אזרחי, דבר, 14 בדצמבר 1981
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
פיגוע הירי בצומת ראם

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2024 |
| --- | --- |

צומת ראם
 תאריך:  16 בפברואר 2024
 תאריך עברי:  ז' באדר א' ה'תשפ"ד
 מקום:  ישראל צומת ראם, ישראל
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  31°45′38″N 34°47′05″E﻿ / ﻿31.76068°N 34.78459°E﻿ / 31.76068; 34.78459
 סוג:  פיגוע ירי
 נשק:  אקדח
 הרוגים:  2
 פצועים:  4
 מספר מפגעים:  1
 מפגעים הרוגים:  1
 מניע:  טרור פלסטיני לאומני
 he
 
פיגוע הירי בצומת ראם הוא פיגוע טרור פלסטיני מסוג פיגוע ירי שאירע ב-16 בפברואר 2024, ז' באדר א' ה'תשפ"ד בצומת ראם. בפיגוע נרצחו שני אנשים וארבעה אחרים נפצעו.
הפיגוע

ב-16 בפברואר 2024, קצת אחרי השעה 12:30 מחבל שהגיע ברכב גנוב פתח בירי מאקדח לעבר תחנת אוטובוס בצומת ראם שבה המתינו נוסעים. שני גברים נרצחו, ארבעה אנשים נפצעו, שניים מתוכם פצועים באורח קשה. אזרח חמוש, רב-סרן (מיל'), שהיה מעבר לכביש, רץ לקראת המחבל וירה בו למוות. בפיגוע נרצחו חייל המילואים רס"ל אורי יעיש, בן 27, ותלמיד ישיבת קריית מלאכי ישי גרטנר, בן 23.
חובשים ופרמדיקים של מד"א פינו את הנפגעים לבתי החולים הקרובים לזירת הפיגוע, קפלן ברחובות ואסותא באשדוד.
המחבל שביצע את הפיגוע הוא פאדי ג'מג'ום, בן 40 תושב מחנה הפליטים שועפאט שבירושלים שהחזיק בתעודת זהות ישראלית. המשטרה קיבלה עליו דיווח יומיים לפני הפיגוע יומיים לאחר הפיגוע נאטם ביתו של המחבל לקראת הריסתו.
בתאריך 07.04.2024 חתם מפקד פיקוד העורף, אלוף רפי מילוא, על צו החרמה והריסה לבית בו התגורר המחבל במחנה פליטים שועפאט במזרח ירושלים.
הערות שוליים

1 2 3  מאיר תורג'מן, מתן צורי, עינב חלבי, פיגוע ירי בצומת ראם: שניים נרצחו וארבעה נפצעו באורח בינוני-קשה, באתר ynet, 16 בפברואר 2024
↑  מאיר תורג'מן, אורי שוחרר ממילואים, גויס שוב השבוע - ונפל בפיגוע בדרך הביתה | השיחה האחרונה עם הוריו, באתר ynet, 18 בפברואר 2024
↑  מאיר תורג'מן, לירן תמרי, ישי בן ה-23 נרצח בפיגוע בצומת ראם, א' נפצע כשחלף ברכב: "הרגשתי כדורים עפים", באתר ynet, 16 בפברואר 2024
↑  חדשות מהשטח בטלגרם, המחבל שביצע את הפיגוע: פאדי ג'מג'ום ממזרח ירושלים, באתר hamal, ‏16 בפברואר 2024
↑  הדיווח על המחבל - ימים לפני הפיגוע הרצחני, באתר ערוץ 7, 18 בפברואר 2024
↑  לוחמי מג"ב אטמו את ביתו של המחבל מצומת ראם, באתר "סרוגים", 18 בפברואר 2024
↑  ערוץ 7, נחתם צו החרמה והריסה לבית המחבל שביצע את פיגוע הירי בצומת ראם, באתר ערוץ 7, ‏08.04.2024
| פיגועי טרור נגד ישראלים בשנות ה-20 של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | פיגוע הירי באלכסנדריה (8 באוקטובר 2023) • רצח צבי קוגן (21 בנובמבר 2024) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
מבצע הלם

מבצע הלם היה מבצע הפשיטה הראשון שביצע צה"ל בעומק מצרים. המבצע נערך ב- ט' בחשוון תשכ"ט, 31 באוקטובר 1968 ובו פשטו כוחות סיירת צנחנים, מוטסים במסוקי "סופר פרלון", על שלושה יעדי תשתית חשובים במצרים.
רקע

המצרים לא השלימו עם הנוכחות הישראלית בסיני לאחר מלחמת ששת הימים ובעיקר ראו בביצורים שהוקמו על ידי צה"ל מצידה המזרחי של תעלת סואץ כהתבססות מסוכנת וביקשו למנוע אותה.
ההתנגדות המצרית התבטאה בייזום של תקריות ירי לעבר כוחות צה"ל, הפגזות ארטילריות ופשיטות של כוחות קומנדו לגדה המזרחית.
בתגובה לשתי הפגזות ארטילריות כבדות שערך צבא מצרים על מוצבי צה"ל לאורך תעלת סואץ שבהן נהרגו 25 חיילי צה"ל, יזם צה"ל סדרה ארוכה של מבצעים כנגד מטרות צבאיות ואסטרטגיות בעומק מצרים. מבצע הלם היה הראשון שבהם ונועד לפגוע בתשתית החשמל המצרית ובגשר קינא שהוא פרויקט הבניה השני בגודלו במצרים אחרי סכר אסואן.
המשימה הוטלה על כוח מסיירת צנחנים תחת פיקודו של סמג"ד 202 סרן מתן וילנאי. לכוח הוקצו חמישה ימים להיערך למבצע, בו יוצנחו הלוחמים ולאחר הפעולה יאספו על ידי מסוקים. וילנאי התנגד להצנחה שלטעמו הייתה מסוכנת וביקש הנחתה במסוקים. לבסוף בקשתו אושרה על אף שהמטרות היו על גבול הטווח של מסוקי הסופר פרלון.
מהלך המבצע

מטרת המבצע הייתה פגיעה במתקני תשתית חשמל ובוצע בו-זמנית בשלושה אתרים שונים:
הלם 35: חבלה בתחנת שנאים בנגע חמאדי, כ-230 קילומטר מסכר אסואן.
הלם 2: חבלה בגשר קינא שעל הנילוס, שאורכו כ-700 מטר.
הלם 3: חבלה בסכר נגע חמאדי שבנילוס.
קשיים בביצוע המבצע

מבצע הלם 35 הייתה הפשיטה הישראלית הראשונה של חי"ר מוסק לעומק מדינת ערב. על אף שהמבצע היה מוצלח, הושגו בו כל היעדים ולא היו נפגעים לצה"ל, נתקלו הכוחות בקשיים ותקלות מרובים:
לפני המראת המסוקים למבצע, נתגלתה תקלה במסוק המוביל (שבו גם היה מפקד הכוח הקרקעי). החלפת המסוק הביאה לאיחור של 7 דקות ביציאה מלוח הזמנים המתוכנן (שעה 19:07 במקום 19:00).
מד הגובה של אחד מהמסוקים שהוביל את לוחמי הסיירת התקלקל וטייסו נאלץ להדליק אורות נחיתה בעת הנחתת הכוחות. בכך היה סיכון לגילוי הכוח.
נתוני המטאורולוגיה שאליהם נערכו טייסי המסוקים נמצאו שגויים (מהירות הרוח החזויה הייתה 6 עד 8 קשר, אך בפועל הגיעה ל-30 קשר; הטמפרטורה הגיעה ל-30 מעלות, במקום התחזית ל-20 מעלות) והקשו על המסוקים בנשיאות המטען למרחק הגדול שהיה על גבול מעטפת הביצועים של המסוקים.
עם תחילת התנועה הרגלית של כוח הצנחנים התגלה שלא ניתן להקים קשר עם החפ"ק בארץ בשל בחירה לא נכונה של תדרי העבודה וסוג התקשורת. הקשר של הכוח, אילן מדינה, הצליח להקים קשר בקוד מורס תוך כדי תנועה ולהעביר את הדיווחים הדרושים. דבר זה איפשר למפקד הכוח, סרן וילנאי להמשיך במבצע ללא קשר דיבור ישיר למפקדה בארץ, על אף הסיכון שבדבר ועל אף שלא יכול היה להזעיק סיוע במקרה של הסתבכות בעומק מצרים. בהמשך חודש הקשר תוך שימוש במסוקים שהיו באוויר כתחנת ממסר בין הכוח המבצע לחפ"ק. כל הדיווחים הגיעו בזמן אמת לחפ"ק.
זמן ההשהיה למטעני החבלה שהוטמנו בבסיס השנאים היה 30 שניות שבהן לא הספיקו הצנחנים להתרחק די הצורך. בעודם רצים אל המחסה הועפו אל הקרקע מהדף הפיצוץ אך לא נפגעו ממנו.