גדי צדקה
אודות הצגות נבחרות

רוב מחזותיו של התיאטרון העברי אותם כתב צדקה עוסקים בדמויות מן ההיסטוריה של עם ישראל מהעת העתיקה כמו אלכסנדר ינאי, שלומציון המלכה, רבי יוחנן וריש לקיש; או מהעת החדשה – רחל המשוררת ואלי כהן. בצד זאת הופקו בו קלאסיקות כמו "אנטיגונה" מאת סופוקלס, "איש חסיד היה", "כנר על הגג" ו"ילדי הצל" מאת בן-ציון תומר.
ילדי הצל (1997, 2003, מאת בן-ציון תומר, בימוי גדי צדקה)
ביים בבמה ריקה, בלי כל חפצים.
איש חסיד היה (2001, מאת דן אלמגור, בימוי גדי צדקה)
צדקה ביים שתי גרסאות של המחזה – לילדים ולמבוגרים.
גטו (2005, מאת יהושע סובול, בימוי גדי צדקה)
צדקה ביים את המחזה סביב להקת שחקנים שעומדת בפני הוצאה להורג וכל המחזה מתרחש ברגע ההוצאה להורג, כשהטקסט המלווה את השחקנים הוא להיות או לא להיות של המלט.
דע מאין באת (2008, גדי צדקה כתב וביים)
הצגה המבוססת על סיפור מקראי וכתובה בשפת המשנה ועוסקת ביחסים שבין אדם לחברו. העלילה מספרת את סיפורם של רבי יוחנן, ראש ישיבת טבריה וריש לקיש, שודד דרכים שרבי יוחנן החזיר בתשובה ונהפך לתלמידו.
מבחינת עיצוב הבמה, הקהל כולו נמצא בתוך מעגל של שיעור תורה, כשכולם ביחד לומדים את דף הגמרא של רבי יוחנן וריש לקיש.
שלומציון (2011, גדי צדקה כתב וביים)
המלך אלכסנדר ינאי, נינו של מתתיהו החשמונאי, מעוניין לצאת למלחמה; אולם אנשי הסנהדרין מסרבים לסייע לו לגייס את הכסף הדרוש למלחמה באמצעות הטלת מיסים נוספים. בתגובה לכך ינאי מחליט להוציא להורג את כל החכמים בעם ישראל. באמצעות קבוצה של שכירי חרב אדומים הוא אוסף את כל 800 החכמים וצולב אותם על גבעה בירושלים. ינאי נהרג בקרב שאליו הוא יוצא, ואשתו, שלומציון המלכה, מקימה את בתי הספר הראשונים בעם ישראל.
המחזה הועלה בפסטיבל פותחים במה של תיאטרון בית ליסין, גדי צדקה גילם את דמותו של אלכסנדר ינאי ופנינה ברט-צדקה גילמה את דמותה של שלומציון.
קברט ז'בוטינסקי (2011, גדי צדקה כתב וביים)
המחזה מתרחש כולו כמונולוג בבית הקברות של בנימינה, בו הגננת מספרת את סיפור חייה על רקע טקס האשכבה שלה. זוהי הצגת יחיד בכיכובה של פנינה ברט-צדקה. הגננת, לאה ישורון, שומעת ברדיו שראש הממשלה אהוד אולמרט, שהיה תלמיד בגן הילדים שלה, מכריז על גיוס כללי ומתכוון לצאת למלחמה. לאה, מחליטה ללכת למשרד ראש הממשלה בירושלים ולבקש מ"אודי", כפי שהיא קוראת לו, לחזור בו.
אנטיגונה (2012, מאת סופוקלס, גדי צדקה וביים)
מבוים כאופרת רוק. מוזיקה: ארז יולביץ. משתתפים: דינה בליי-שור, יורם יוספסברג, אולג רודובילסקי, אסף סולומון, אייל נחמיאס, פנינה ברט-צדקה, קובי ויטמן, איתמר חזי.
התשמע קולי (2013, גדי צדקה כתב וביים)
אנה, נערה חירשת שלמדה כל חייה במוסדות לחירשים, מעוניינת ללמוד בבית ספר לאמנויות. אביה, חירש אף הוא, אינו נאות לאפשר לאנה לחתום על המסמכים שיאפשרו לה לעשות זאת, בטענה שעולם השומעים לא יקבל אותה אל חיקו. למרות התנגדות אביה, אנה נבחנת לבית הספר לאמנויות, מתקבלת אליו ומצליחה להשתלב בחברת הילדים.
לרקוד עם אבא (2014, מאת איציק ויינגרטן, גדי צדקה וביים)
לזוג הורים נולד ילד מיוחד, אמו שחששה מקשיי גידולו בחרה לנטוש אותו ואביו בחר להמשיך ולגדל אותו. אביו הרקדן לקח אותו לסטודיו שלו, בו הנער צופה באביו רוקד. האב הכיר רקדנית ופיתח עימה מערכת יחסים ולפתע ריקודו של האב לא התקבל באהדה על ידי הצופים. האב נעצב והבן ניחם אותו, כתוצאה מכך עיצב האב את ריקודו מחדש ברוח בנו. כעבור זמן מה האב לוקה בהתקף לב והבן נותר לבדו בעולם.
צדקה עיבד את המונודרמה של איציק ויינגרטן לתיאטרון תנועה לשלושה שחקנים-רקדנים, המחזה מתרחש בסטודיו למחול. בהצגה משחקים עופר עמרם (שגם עיצב את הכוריאוגרפיה), צחי זאב לוק, שרה קרפ.
אול יו ניד איז רב (2016, מאת גדי צדקה וארז שלם, על פי דניאל גולדפרב)
קומדיה על רווק חרדי המתנחל בביתם של זוג תל אביבי ודורש מהם למצוא לו כלה.
לשם ובחזרה (2018. מאת גדי ויהונדב צדקה)
דרמה המספרת את סיפורם של עשרה טייסים ולוחמים ישראליים שנפלו בשבי המצרי במהלך מלחמת ההתשה, ושהו בכלא עבאסייה הידוע לשימצה במשך שלוש וחצי שנים, עד לשחרורם לאחר מלחמת יום הכיפורים. בעודם שוהים בצינוקים האפלים, עוברים גיהנום של חקירות, עינויים וגעגוע בלתי פוסק הביתה, מצאה החבורה אור ונחמה ביצירה משותפת, תרגום יצירת המופת "ההוביט" מאת טולקין לעברית. הספר הגיע אליהם במהלך השהות בשבי, ועלילתו הפנטסטית אודות חבורת גמדים היוצאים למשימת חיים לצורך שמירה על הבית, בשילוב הומור בריטי מתוחכם, דמויות ספרותיות מעל ומעבר לכל דמיון, ושירים וחידות קסומות, הדליקו את דמיונם. המחזה נכתב בהשראת סיפורם האמיתי.