stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
? (אלבום)
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 54 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 12 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 37 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 20 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 9 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 6 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 79 |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 10 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 31 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 50 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 19 |
|  צרפת | SNEP | 33 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 8 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 6 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 69 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 29 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 81 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 40 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 21 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 12 |
|  דנמרק | היטליסטן | 20 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 55 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 81 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 24 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 24 |
|  צרפת | SNEP | 86 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 20 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 39 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 72 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 36 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 32 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 59 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 34 |
|  דנמרק | היטליסטן | 33 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 32 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 44 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 162 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 27 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 23 |
|  צרפת | SNEP | 131 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 48 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 62 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 34 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 40 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 74 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 50 |
|  דנמרק | היטליסטן | 44 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 51 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 66 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 77 |
|  נורווגיה | VG-lista | 37 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 27 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 47 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 86 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 120 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 19 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 152 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 25 |
מיקומי שיא > מצעדי עשור

|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 46 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| בלגיה (BEA) | זהב | 10,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | פלטינה ×4 | 80,000 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה ×2 | 200,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| הולנד (NVPI) | פלטינה | 40,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה ×2 | 30,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה ×2 | 40,000 |
| פולין (ZPAV) | פלטינה | 20,000 |
| סינגפור (RIAS) | זהב | 5,000 |
| שוודיה (GLF) | פלטינה | 30,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 300,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×4 | 4,000,000 |
הערות שוליים

1 2  "XXXTentacion's 'Skins' On Track For No. 1 Debut, Further Complicating His Legacy". Forbes. נבדק ב-13 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "XXXTentacion's '?' Becomes Spotify's No. 1 Rap Album Of all Time". HipHopDX. 18 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "XXXTENTACION's '?' Becomes Spotify's No. 1 Rap Album Of All Time". 18 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ARIA Top 100 Albums Chart, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית)
↑  Topplista - IFPI, web.archive.org, ‏2022-01-31
↑  Billboard 200 Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Independent Albums 2023, Billboard, ‏2023 (באנגלית)
↑  Year-end Charts – Billboard 200 Albums, בילבורד, ‏2024
↑  Year-end Charts 2024 – Independent Albums, בילבורד, ‏2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 311ae629-ee9e-443e-9c38-d7a5c97679d5
Barbra Live

ברברה Live (ברברה בהופעה חיה) הוא סיבוב ההופעות השישי של האמנית האמריקאית ברברה סטרייסנד. סיבוב ההופעות התקיים בצפון אמריקה ובאירופה, והוא הסיבוב הראשון של סטרייסנד מאז 2006. ברברה Live היה סיבוב ההופעות במקום ה-22 בעולם מבחינת מכירות ב-2012, הניב רווחים של 40.7$ מיליון דולר, ונמכרו 154,287 כרטיסים.
באפריל 2013 הוכרז רשמית כי סטרייסנד תמשיך את הסיבוב לאירופה במהלך קיץ 2013.
רקע

תוכנן בתחילה כ-2 הופעות תוך כדי פתיחת ברקליס סנטר החדש בברוקלין, והוצג כמופע חזרה הביתה של ברברה, מאחר שהיא מעולם לא הופיעה בברוקלין. כל הכרטיסים נמכרו במהירות, ולא נוספו תאריכים נוספים. ב-9 באוגוסט 2012 הוכרז רשמית כי ברברה תמשיך את סדרת ההופעות שמתחילה בפילדלפיה ב-8 באוקטובר 2012. ב-14 בספטמבר נוספו 3 תאריכים באמריקה. אחד מהתאריכים הוא עבור ההוליווד בול המפורסם, בו הופיעה ברברה בעבר בסיבוב ההופעות שלה ב-1967, "ערב עם ברברה סטרייסנד", ושברה בזמנו את שיא כמות הקהל, כשהגיעו 17,256 מאזינים.
תאריכי הופעות

| תאריך> צפון אמריקה | עיר> צפון אמריקה | מדינה> צפון אמריקה | אולם> צפון אמריקה |
| --- | --- | --- | --- |
| 8 באוקטובר 2012 | פילדלפיה | ארצות הברית | מרכז וולס פרגו |
| 11 באוקטובר 2012 | ניו יורק | ארצות הברית | ברקליס סנטר |
| 13 באוקטובר 2012 | ניו יורק | ארצות הברית | ברקליס סנטר |
| 17 באוקטובר 2012 | מונטראול | קנדה | מרכז בל |
| 20 באוקטובר 2012 | אוטווה | קנדה | מרכז סקוטיהבנק |
| 23 באוקטובר 2012 | טורונטו | קנדה | מרכז אייר קנדה |
| 26 באוקטובר 2012 | שיקגו | ארצות הברית | יונייטד סנטר |
| 29 באוקטובר 2012 | ונקובר | קנדה | רוג'רס ארנה |
| 2 בנובמבר 2012 | לאס וגאס | ארצות הברית | MGM גרנד גארדן ארנה |
| 5 בנובמבר 2012 | סן חוזה | ארצות הברית | מרכז SAP |
| 9 בנובמבר 2012 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | הוליווד בול |
| 11 בנובמבר 2012 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | הוליווד בול |
אירופה
| 1 ביוני 2013 | לונדון | אנגליה | O2 ארנה |
| 3 ביוני 2013 | לונדון | אנגליה | O2 ארנה |
| 6 ביוני 2013 | אמסטרדם | הולנד | זיגו דום |
| 10 ביוני 2013 | אמסטרדם | הולנד | זיגו דום |
| 12 ביוני 2013 | קלן | גרמניה | לנקסס ארנה |
| 15 ביוני 2013 | ברלין | גרמניה | O2 וורלד |
אסיה
| 20 ביוני 2013 | תל אביב | ישראל | אצטדיון בלומפילד |
| 22 ביוני 2013 | תל אביב | ישראל | אצטדיון בלומפילד |
| ברברה סטרייסנד |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | The Barbra Streisand Album • The Second Barbra Streisand Album • The Third Album • People • My Name Is Barbra • My Name Is Barbra, Two... • Color Me Barbra • Je m'appelle Barbra • Simply Streisand • A Christmas Album • What About Today? • Stoney End • Barbra Joan Streisand • Barbra Streisand...and Other Musical Instruments • The Way We Were • ButterFly • Lazy Afternoon • Classical Barbra • Superman • Songbird • Wet • Guilty • Emotion • The Broadway Album • Till I Loved You • Back to Broadway • Higher Ground • A Love Like Ours • Christmas Memories • The Movie Album • Guilty Pleasures • Love Is the Answer • What Matters Most • Partners • Encore: Movie Partners Sing Broadway • Walls |  |
| אלבומי הופעה | A Happening in Central Park • Live Concert at the Forum • One Voice • The Concert • Timeless • Live in Concert 2006 • Back to Brooklyn • The Music...The Mem'ries...The Magic! |  |
| אלבומי אוסף | Barbra Streisand's Greatest Hits • Barbra Streisand's Greatest Hits Volume 2 • Memories • A Collection: Greatest Hits...and More • Just for the Record... • The Essential Barbra Streisand • Duets • The Ultimate Collection • Release Me • The Classic Christmas Album • Release Me 2 |  |
| פסקולים | Funny Girl • Funny Girl • Hello, Dolly! • The Owl and the Pussycat • On a Clear Day You Can See Forever • The Way We Were • Funny Lady • A Star Is Born • The Main Event • Yentl • Nuts |  |
| וידאו וטלוויזיה | My Name Is Barbra • Timeless: Live in Concert • One Night Only: Barbra Streisand and Quartet at The Village Vanguard |  |
| סיבובי הופעות | Barbra Streisand in Concert • Timeless • Streisand • Barbra Live • Barbra: The Music, The Mem'ries, The Magic |  |
| סרטים שביימה | Yentl • The Prince of Tides • The Mirror Has Two Faces |  |
| ערכים קשורים | אפקט סטרייסנד • אליוט גולד (בעל ראשון) • ג'יימס ברולין (בעל שני) |  |
יעקב כנעני

ערך זה עוסק במילונאי עברי. אם התכוונתם לשחקן תיאטרון "האהל", ראו .
| --- | --- |

יעקב כנעני בחדר העבודה
 לידה:  15 ביוני 1894 חנצ'שט, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 באוגוסט 1978 (בגיל 84) כ' באב ה'תשל"ח ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  יעקב קאופמן
 מדינה:  מולדובה, ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
יעקב כנעני (קאופמן) (15 ביוני 1894, תרנ"ד, בסראביה, האימפריה הרוסית – 23 באוגוסט 1978, תשל"ח, ירושלים) היה מילונאי עברי, בעל המפעל המילוני המונומנטלי "אוצר הלשון העברית לתקופותיה השונות", ב-18 כרכים, שראה אור בהוצאת מסדה בשנים תש"ך–תשמ"ט.
כתביו

מלון קונקורדנציוני ללשון הפיוטים, ירושלים: פיט (דפוס רפאל חיים הכהן), תרצ"א. ("חוברת לדוגמה: מכילה אוצר לשונם של שני הפיטנים הגדולים עד כמה שנמצא מהם בדפוס. יוסי בן יוסי ויניי")
שיפוטי: פרקי זכרונות של מעונה בשבי הרומני, על יד קו המשוה, תמונה מנסיעתי בים האוקיינוס, הוצאה ב, ירושלים: דפוס וינגרטן, תרצ"ד.
"לתולדות ההגנה בישראל: סקירה היסטורית"; עם הקדמה מאת י’ הלפרן, תל אביב: ארגון עובדי המרכז לחנוך – ועד סניף העמק, ת"ש. (חוברת)
לתולדות ההגנה בישראל: סקירה היסטורית, מהדורה ב מורחבת ומושלמת לפי מקורות נוספים, ירושלים: המרכז לחנוך, תש"ג.
יעקב כנעני (עורך), חוברת-קלוזנר: מוקדש ליובלו השבעים וחמש להולדתו של פרופ’ ד"ר יוסף קלוזנר, ירושלים: ועד הסניף של מורי ירושלים, תש"י. (ספר יובל)
יעקב כנעני, אוצר הלשון העברית: לתקופותיה השונות. הובאו בו גם המילים הארמיות והלועזיות המקובלות בלשון העברית החיה והמדעית (בתוספת ניבים מרובים, עתיקים וחדשים); עורכים-יועצים: דוד לוין, אברהם שלונסקי, 18 כרכים, ירושלים–תל אביב: מסדה, תש"ך–תשמ"ט.
תחי מדינת ישראל: י"ג אקרוסטיכונים למקהלה מעורבת, תל אביב: מפעלי תרבות וחנוך ('ספריה למוזיקה ע"ש נסימוב'), 1967. (חוברת תווים)
יעקב כנעני, מלון חדושי שלונסקי; ערך והביא לדפוס אריה אהרוני, תל אביב: ספרית פועלים; קרן תל אביב לספרות ואמנות ע"ש יהושע רבינוביץ – יד שלונסקי, תשמ"ט 1989.
לקריאה נוספת

יעקב כנעני, 'על מפעל חיי', בתוך: זבולון רביד (עורך), ספר שרפשטיין: מאסף לדברי חינוך, מחקר וספרות יפה, מוגש לפרופיסור צבי שרפשטיין למלאת לו שמונים וחמש שנים, תל אביב: ועד היובל בניו-יורק והסתדרות המורים בישראל, תש"ל, עמ' 188–190. (על "אוצר הלשון העברית")
אברהם חיים אלחנני, 'אוצרו של יעקב כנעני', בספרו ירושלים ואנשים בה, כרך ב, ירושלים: ר' מס, 1977, עמ' 281–289.
ראובן מירקין, 'יעקב כנעני – מתוך "מילון חידושי שלונסקי"', לשוננו 43, ב (תשל"ט), 121–147.
מיכל אפרת, 'כנעני נגד כנעני – כנעני המילונאי ותחדישי יונתן רטוש', בתוך: אורה (רודריג) שורצולד ורפאל ניר (עורכים), ספר בן-ציון פישלר: מחקרים בלשון העברית ובהוראתה, אבן יהודה: רכס, 2001, עמ' 163–178.
'Jacob Knaani: Otsar ha-Lashon ha-'Ivrit', in: Shimeon Brisman, A History and Guide to Judaic Dictionaries and Concordances, Hoboken, NJ: KTAV Pub. House (Jewish Research Literature), 2000, pp. 90-91.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  יעקב כנעני, אוצר הלשון העברית: לתקופותיה השונות, כרך א, ירושלים–תל אביב: מסדה, תש"ך, עמ' 3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304534905171  BnF: cb14469939b (data)  GND: 172563860  ISNI: 0000 0000 7143 6873  LCCN: n88015474  NTA: 074985949  SUDOC: 240978935  VIAF: 56835208   WorldCat (עם VIAF): 56835208 
בזמן לימודיו בוינה
אנפת הומבולט

| אנפת הומבולט |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: אנפתיים
סוג:: אנפה
מין:: אנפת הומבולט
שם מדעי
 Ardea humbloti ‏מילנה-אדוארד וגרנדידייה, 1885
תחום תפוצה


אנפת הומבולט במדגסקר.
אנפת הומבולט (שם מדעי: Ardea humbloti) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה במקווי מים לאורך החופים של מדגסקר (אם כי נמצאה גם באגם אלאוטרה וגם בקומורו, אלדברה והאי מיוט שבהאוקיינוס ההודי. אנפה זו מצויה בסכנת הכחדה בטבע. השם המדעי של האנפה ניתן לכבוד החוקר לאון הומבולט (אנ'), אשר כיהן גם כמושל איי קומורו.
אנפה זו דומה מעט לאנפה שחורת-ראש וצבעה אפור כמעט לגמרי. היא מגיעה לגובה 90 ס"מ ונחשבת לאחת מהגדולות שבעופות מדגסקר הקיימים. האנפה בעלת מקור ארוך וחזק, איתו היא צדה בעלי חיים קטנים במים. צווארה ארוך ורגליה הארוכות אפורות-חיוורות. העיניים צהובות והחלק העליון של הראש כהה וכך גם החלק התחתון של הכנפיים ושל הזנב.
אנפה זו חיה לבדה או בקבוצות קטנות לאורך אגמים ולאורך החופים, בעיקר סמוך לשורשי מנגרובים במזרח מדגסקר ובאיים סביבו. היא מקננת במושבות צפופות על העצים, לפעמים לצד אנפה אפורה, מה שגורם לבלבול ביניהם. האנפה לא מרבה לנדוד, למעט בעתות יובש ורעב.
האנפה כמעט נכחדה בטבע עקב ציד של התושבים שלה ושל ביציה וכן עקב זיהום מקווי מים, בהם האנפה ניזונה ומכריתת עצים עליהם היא מקננת. כיום מעריכים את מספרה בטבע ב-1,000 עד 3,000 פרטים בוגרים.
הערות שוליים

↑  אנפת הומבולט באתר הרשימה האדומה של IUCN
הפצצת דרווין במלחמת העולם השנייה

הפצצת דרווין, הידועה גם בשם קרב דרווין, התרחשה ב-19 בפברואר 1942, והייתה ההתקפה הגדולה ביותר אי פעם על אוסטרליה. במהלך ההתקפה, 242 מטוסים יפנים, בשתי גיחות נפרדות, תקפו את העיר דרווין, את הנמל שלה ואת שני שדות התעופה בקרבתה בניסיון למנוע מבעלות הברית להשתמש בהם כבסיס במערכה נגד יפן.
ההגנה על דרווין הייתה דלה ביחס להיקף ההתקפה, והיפנים הצליחו להסב אבדות גדולות תוך מינימום נזק עבורם. גם האזורים המיושבים בעיר ספגו מכה, ובין ההרוגים היו גם מספר אזרחים. יותר מחצי מהאוכלוסייה בעיר עזבה אותה לפני או מיד אחרי ההתקפה.
שתי הגיחות היפניות הללו היו הראשונות במסגרת סדרה של יותר מ-100 התקפות על אוסטרליה שנערכו בשנתיים הבאות. ההתקפה התרחשה ארבעה ימים בלבד אחרי נפילת סינגפור, שהייתה הכניעה הגדולה ביותר בהיסטוריה של בריטניה.
רקע

בשנת 1942, דרווין, בירת הטריטוריה הצפונית, הייתה עיר קטנה עם תשתית צבאית מוגבלת. בשל המיקום האסטרטגי שלה בצפון אוסטרליה, במהלך שנות ה-30 וראשית המלחמה, החלו להיבנות בקרבתה בסיסים צבאיים. ערב המלחמה גרו בה 5,800 תושבים.
החל מאוגוסט 1941 החלה דרווין לשמש בתפקיד מפתח במסלולי הטיסה בדרום האוקיינוס השקט, מתוך מאמץ להימנע מטיסות מעל שמי האימפריה היפנית. הטיסות הראשונות בנתיב זה היו כש-9 מפציצי B-17 טסו מהוואי ב-5 בספטמבר ועברו דרך דרווין ב-10–12 בספטמבר. באוקטובר 1941 היו תוכניות למקם בקרבת העיירה דלק ואספקה בשתי אוניות, שיועדו למלחמה שהייתה עתידה לבוא. בנובמבר אישרה ממשלת אוסטרליה להקים בסיסי אימונים, מתקני אחזקה, מצבורי תחמושת וכן לשפץ את שדות התעופה כדי לענות על הצרכים של מפציצי ה-B-17.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה באוקיינוס השקט בדצמבר 1941, חוזקה ההגנה על דרווין. מספר יחידות של הצבא וחיל האוויר האוסטרלי שהוצבו נשלחו לאינדונזיה כדי להגן על טימור ואמבון. ב-20 בדצמבר הצבא האמריקאי הוציא לפועל תוכנית מאולתרת לתגבור ההגנה בפיליפינים ובאינדונזיה. לפי התוכניות הכוונה הייתה שדרווין תשמש כנקודת מעבר של סחורות, שיגיעו לבריסביין, יועברו דרך היבשה לדרווין ומשם לכוחות שצוינו ברחבי דרום האוקיינוס השקט. במציאות, האספקה לדרווין נדרשה להגיע דרך הים. אספקה זו נדרשה הן לצורך בניית הבסיס בדרווין והן לתמיכה בכוחות בג'אווה ובפיליפינים. בחודשיים שחלפו לפני ההפצצות, רוב התושבים, למעט 2,000 מתוכם, פונו מהעיר. בינואר 1942 הניחו צוללות יפניות מוקשים ימיים בקרבת העיר.
עד אמצע פברואר הפכה דרווין לבסיס חיוני להגנה על דרום האוקיינוס השקט. במהלך החודשים האלו, היפנים הצליחו לכבוש את אמבון, בורנאו וסולאווסי. היפנים גם תכננו לנחות בטימור ב-20 בפברואר ולפלוש לג'אווה זמן קצר אחר כך. במטרה לאפשר את הנחיתות, הורה הפיקוד היפני על ביצוע התקפה אווירית גדולה על דרווין. ב-10 בפברואר טס מטוס ריגול יפני בשמי דרווין. הוא הצליח לזהות את שני שדות התעופה, 30 כלי טיס ו-21 ספינות סוחר, לצד נושאת מטוסים שהייתה בפועל ספינה אמריקאית.
ההיערכות האוסטרלית

למרות החשיבות האסטרטגית של דרווין, ההגנה עליה הייתה מצומצמת ביותר. ההגנה האווירית בדרווין הורכבה מ-16 תותחי "3.7 ושני תותחי נ"מ "3 שיועדו נגד מטוסים בגובה גבוה, ולצידם מספר מקלעי לואיס נגד מטרות בגובה נמוך. בשל מחסור בתחמושת, הצוותים שהפעילו את המערכות התאמנו בהן מעט מאוד. בקרבת העיירה ובה הוצבו מספר טייסות: טייסת 12 שהורכבה ממטוסי אימונים מדגם CAC Wirraway אשר הוסבו לשמש כמטוסי קרב, וטייסת 13 שהפעילה את המפציצים הקלים לוקהיד הדסון. ב-19 בפברואר, יום התקיפה, הגיעו לעיירה עוד שישה מפציצים מדגם לוקהיד הדסון אחרי שחולצו מטימור. אף לא אחד מהמטוסים מדגם Wirraway ששהו בדרווין ביום ההפצצה היה שמיש. בעת ההפצצה, המכ"ם לא פעל ולא יכול היה לספק התראה מוקדמת, וההגנה האזרחית של העיר לא תפקדה. ועדת לואו שחקרה את ההפצצה, למדה במהלך החקירה שצבא אוסטרליה טען שלהגנת דרווין נדרשו 36 תותחי נ"מ כבדים ו-250 מטוסי קרב כדי להתגונן מפני ההפצצה שהתרחשה באותו היום. בנוסף לכוחות האוסטרליים, עברו בדרווין מטוסי קרטיס P-40 וורהוק חילות האוויר של צבא ארצות הברית בדרכם לאי ג'אווה. רוב טייסי ה-P-40 לא היו מיומנים מספיק.
בזמן ההפצצה עגנו בנמל דרווין 65 כלי שיט אזרחיים וצבאיים, ביניהם כלים של הצי האמריקאי. רוב הספינות בנמל עגנו זו לצד זו, מה שהקל על הפגיעה בהן. בנוסף, לא הייתה תוכנית למקרה של תקיפה אווירית.
ההכנה היפנית

דרווין הותקפה על ידי מטוסים שהמריאו מנושאות מטוסים ומבסיסים. על עיקר ההתקפה היה אחראי הצי האווירי הראשון, עליו פיקד סגן-אדמירל צ'ואיצ'י נגומו. הצי כלל ארבע נושאות מטוסים, ומספר רב של ספינות ליווי. כל ארבע נושאות המטוסים לקחו חלק גם בהתקפה על פרל הארבור. בנוסף, המריאו עוד 54 מטוסים מבסיסים קרקעיים, כמעט שעתיים אחרי גל ההפצצה הראשון.
מהלך ההפצצה > הגל הראשון

בבוקר 19 בפברואר המריאו 188 מטוסים מארבע נושאות המטוסים. מטרת התקיפה הייתה בעיקר נמל דרווין והספינות שעגנו בו. מתוך ה-188 מטוסים נמנו 81 מטוסי נקג'ימה B5N, 71 מטוסי אאיצ'י D3A ו-36 מטוסי ליווי מדגם מיצובישי A6M זירו. על אף שהנקג'ימה יועד לטילי טורפדו, הוא יכול היה לשאת 800 ק"ג פצצות, ואין עדות מההפצצה על שימוש בטילי טורפדו. לצידו, האאיצ'י הכיל משקל של עד 514 ק"ג חימוש. כל המטוסים המריאו בסביבות השעה 8:45. את גל התקיפה הראשון הוביל קומנדר (מקביל לסגן אלוף) מיטסואו פושידה, מי שהיה גם זה שהוביל את ההתקפה על פרל הארבור.
בדרכם ליעד, מטוסי הזירו יירטו מטוס מדגם PBY קטלינה של הצי האמריקאי וכן פגעו במטוס דאגלס C-47 דקוטה שחנה על הקרקע, בסמוך לאי מלוויל. בשעה 9:35 האב מקגראת' ממוסד הלב הקדוש שבאי ברת'רסט אשר שימש גם כשומר חופים אוסטרלי, שלח שדר ובו דיווח על מספר רב של מטוסים שחולפים מעליו לכיוון דרום. ההודעה הועברה לחדר המבצעים של חיל האוויר האוסטרלי בשעה 9:37, אולם לא ניתנה התרעה עד השעה 10:00, משום שאנשי חיל האוויר סברו בטעות שמדובר במטוסי P-40 שחזרו לדרווין בשל מזג אוויר גרוע. בשל כך, לא נשמעו קולות הצופרים בדרווין לפני ההפצצה.
הטייס היפני יושיקאזו נגאמה נפרד מהטייסת שלו אחרי שהפיל את מטוס ה-PBY מוקדם יותר, והגיע לבדו לדרווין לפני הכוח התוקף, שהסתובב מעל העיר כדי לתקוף מכיוון דרום. הגעתו הזניקה חמישה מטוסי P-40, והוא הצליח להפיל ארבעה מהם.
היפנים הגיעו לדרווין ב-9:58. בערך בזמן הזה, באיחור רב, הושמעו קולות הצופרים בעיר. המפציצים היפנים ביצעו תקיפות צלילה על הספינות בנמל במשך 30 דקות, והצליחו להטביע 3 ספינות מלחמה ו-6 ספינות סוחר, וכן לפגוע בעוד 10 ספינות נוספות. לפחות 21 פועלים שעבדו על הרציפים נהרגו במהלך ההפצצה.
כל מטוסי ה-P-40 למעט אחד, יורטו או הושמדו על הקרקע במהלך ההפצצה היפנית. המטוסים היפנים הפציצו ותקפו בעזרת מקלעים את שדות התעופה הצבאי והאזרחי בקרבת העיר, כמו גם את מצבור הנפט ומגורי החיילים. כל המתקנים הללו נפגעו בצורה קשה.
המפציצים החלו לעזוב את דרווין בסביבות 10:10. במהלך טיסתם חזרה הבחינו הטייסים היפנים בשתי אוניות משא פיליפיניות ששטו מחוץ לנמל, מה שסיפק מודיעין לקראת ההפצצה השנייה אחר הצהריים, במהלכה הושמדו שתיהן.
האבדות היפניות היו מצומצמות ביותר והם איבדו 5 מטוסים ו-3 אנשי צוות. עוד 34 מטוסים הצליחו לנחות בשלום עם פגיעות. מספר טייסים שנאלצו לנטוש את המטוס חולצו בהמשך על ידי הצי היפני. בנוסף, ב-2013 התגלה בארכיון היפני שמפציץ טורפדו אחד סבל מנזק בגלגל בשל יריית רובה, וכן ששני אנשי הצוות נטשו אותו וחולצו.
בעלות הברית הגיבו באש מאסיבית והצליחו להפיל שלושה מטוסים יפנים. רק מטוס אחד מה-P-40 שטסו הצליח לשרוד עד סוף ההתקפה הראשונה, ולפי האמריקאים הצליח להפיל מטוס אאיצ'י אחד ולפגוע באחד נוסף.
מהלך ההפצצה > הגל השני

גל ההתקפה השני הורכב מ-54 מפציצים (27 מדגם מיצובישי G3M ו–27 מדגם מיצובישי G4M) שהגיעו לדרווין קצת לפני הצהריים. אזעקת הצופרים נשמעה ב-11:58, אז גם נצפו המטוסים הראשונים. הכוח היפני התחלק לשתי קבוצות שטסו בגובה 5,500 מטרים (18 אלף רגל). קבוצה אחת תקפה את בסיס חיל האוויר האוסטרלי מכיוון דרום–מערב בשעה שהשנייה תקפה מצפון–מזרח. שתי הקבוצות הגיעו לבסיס ביחד, והטילו את הפצצות במקביל. לאחר מכן המטוסים הסתובבו וביצעו הפצצה נוספת על הבסיס. בשל תקלות נתיכים, ההגנה האווירית האוסטרלית לא הצליחה ליירט או לפגוע באף לא אחד מהמטוסים היפנים, שטסו בגובה רב. המפציצים עזבו את דרווין ב-12:20.
ההפצצה הסבה נזק רב לבסיס, אך לאבדות מעטות. 6 מפציצים מדגם הדסון הושמדו על הקרקע, ומטוס נוסף וכן מטוס Wirraway נפגעו באורח קשה. בנוסף, עוד שני מטוסים מדגם P-40 וכן מפציץ מדגם B-24 הושמדו על הקרקע. 6 אנשי צוות אוסטרלים נהרגו בהפצצה. בסך הכל נספרו בוועדת החקירה 30 מטוסים שנהרסו.
במהלך אחר הצהריים של 19 בפברואר המריאה מנושאת מטוסים יפנית קבוצה קטנה של מטוסים במטרה לתקוף את האוניות Florence D ו-Don Isidoro. ה-Don Isidoro הייתה הראשונה שהותקפה, וטבעה במרחק 40 ק"מ צפונית לחוף מלוויל, כש-11 מתוך 84 אנשי צוות היו עליה. השנייה שהותקפה הייתה ה-Florence D והצליחו להטביע גם אותה, כשעליה 4 אנשי צוות שנהרגו. כל השורדים מה-Don Isidoro חולצו בהמשך על ידי קורבטה של חיל הים האוסטרלי. חלק מהשורדים של ה-Florence D הצליחו לנחות בחופי מלוויל ובאת'רסט והיתר חולצו ב-23 בפברואר על ידי חיל הים האוסטרלי.
השלכות

האובדן המשמעותי ביותר בהפצצות היו האוניות שנועדו להעביר אספקה לג'אווה והפיליפינים, כשג'אווה נותקה הלכה למעשה מהסיוע האוסטרלי.
ההפצצות היפניות הובילו לכאוס בדרווין, כשרוב התשתיות החיוניות ובהן מים וחשמל נהרסו או ניזוקו קשות. החשש מפלישה צפויה התרחב וגרם לבריחה של אזרחים דרומה. בנוסף, פורסמו דיווחים על ביזה. לפי הנתונים הרשמיים, נרשמו 278 עריקים, אם כי יש הטוענים שהדבר נגרם בשל פקודות "מעורפלות" של חיל האוויר. לפי אחד הפרסומים, אחרי ההפצצה השנייה זימן מפקד הבסיס בדרווין את הקצין המנהל הבכיר שלו, והעביר מסר ולפיו על כל הטייסים לנוע חצי מייל במורד הכביש הראשי ולאחר מכן חצי מייל נוסף דרומה. הפקודה, שהועברה מפה לאוזן, הובילה לכאוס מוחלט. בחלק מהמקרים היא התפרשה כצו פינוי מיידי של השטח. בנוסף, נפוצו שמועות על פלישה יפנית ממשמשת ובאה. בשל הכאוס, היו שאספו את חפציהם ונטשו את הבסיס.
למרות שהוצאו בהמשך פקודות סותרות, הנזק כבר נגרם ומאות חיילים כבר עזבו.
הצבא האוסטרלי נאלץ להתמודד עם תופעה של ביזה, כשחיילים החלו לבזוז רכוש פרטי כמו "רהיטים, מקררים, תנורים, פסנתרים, בגדים ואפילו צעצועי ילדים". פליטים אזרחיים רבים לא חזרו אחרי ההפצצה במשך זמן רב, וחלקם אף לא חזרו לעולם. בהיעדרם, הופקעו אדמותיהם על ידי הממשלה, דבר שאושר בחוק שעבר ב-1945.
הפצצת דרווין הביאה להשמדת 7 מתוך 11 מאגרי דלק שהיו על הקרקע. הדבר הוביל לבניית מאגרי דלק תת-קרקעיים ב-1943.
נזק ואבדות

מספר ההרוגים בדרווין שנוי במחלוקת. ועדת לואו, אשר חקרה את התקרית במרץ 1942, העריכה כי 243 נהרגו, בהנחה שמספר גופות לא זוהו. מספר גורמים בממשלה וכן חוקרים העריכו שהמספר עומד על 250–262 הרוגים.
בשנת 2001 נחשף לוח שהעלה את מספר ההרוגים ל-292. לפי הלוח, 10 מלחים נהרגו על סיפון אחת האוניות האמריקאיות, אולם הצי האמריקאי טען שנהרגו 13.
בשנת 2000, ההיסטוריון פיטר פורסט, טען אחרי שיחות שערך עם ניצולים כי מספר ההרוגים בגל הראשון הוא כפול מההערכה המקורית של 243, אולם עד 2002 צמצם את המספר עד ל"עד פי 2 מ-243".
הערכות אחרות נוקבות במספרי הרוגים גבוהים יותר במידה משמעותית: חייל אחד ששרד את ההפצצה טען שראה דוברות עמוסות גופות אשר נגררו לים; חבר בצוותי הקבורה סיפר שראה גופות שלא נספרו "נדחפות לבור גדול על ידי דחפור", ולפי ראש עיריית דרווין באותו היום הוטבעו 13 ספינות לצד 3 צוללות יפניות במהלך יוני ואוגוסט. עם זאת, הדבר לא קרה מעולם.
בניגוד למספר ההרוגים, מספר הפצועים לא נמצא במחלוקת. הוערך על ידי ועדת לואו ש"בין 300 ל-400" נפצעו בהתקפה.