stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התמחות (רפואת שיניים)
מקומות התמחות

| המוסד | רפואת הפה | שיקום הפה | טיפולי שורש | כירורגיית פה ולסתות | חניכיים | אורתודונטיה | רפואת שיניים ציבורית | פתולוגיה אוראלית | רפואת שיניים לילדים | שיקום פנים ולסתות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הדסה והאוניברסיטה העברית בירושלים | V | V | V | V | V | V | V |  | V | V |
| אוניברסיטת תל אביב | V | V | V |  | V | V |  | V | V |  |
| המרכז לרפואת שיניים של חיל הרפואה |  | V | V |  | V | V |  |  |  |  |
| בית הספר להתמחויות רמב"ם |  |  | V | V במרכז הרפואי רמב"ם | V | V |  |  |  | V |
| המרכז הרפואי לגליל בנהריה | V |  |  | V |  |  |  |  | V |  |
| מרכז רפואי ברזילי באשקלון | V |  |  | V |  |  |  |  | V |  |
| מרכז רפואי שיבא בתל השומר | V |  |  | V |  |  |  |  | V | V |
| האגף לבריאות השן, משרד הבריאות בירושלים |  |  |  |  |  |  | V |  |  |  |

ההתמחות בכירורגיית פה ולסת במרכז הרפואי רמב"ם אינה נחשבת כחלק מבית הספר להתמחויות, אף על פי שמתקיימת באותו המבנה.
איגודי המומחים

לכל תחום מומחיות ישנו איגוד מקצועי המסונף להסתדרות לרפואת שיניים. יוצאים מן כלל המומחיות ברפואת שיניים ציבורית שאין לה איגוד, והמומחיות בפתולוגיה אוראלית שהמומחים בה חברים באיגוד הישראלי לרפואת הפה.
ראו גם

המרכז לרפואת שיניים
האיגוד הישראלי לרפואת הפה
האיגוד הישראלי לשיקום הפה
הערות שוליים

↑  פקודת רופאי השיניים, באתר משרד הבריאות
זרוע האוויר של הצי המלכותי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצי המלכותי הצי המלכותי
 סוג:  לוחמה אווירית ימית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באפריל 1924 – הווה (100 שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה מבצע מוסקטר מלחמת פוקלנד
 נתוני היחידה
 ייעוד:  סיור, לוחמה ימית, חילוץ והצלה, תובלה
 כוח אדם:  כ-5,000 משרתים ב-174 כלי טיס
מסוקי מרלין בנושאת המטוסים אה"מ אילסטריוס, 2014.
זרוע האוויר של הצי המלכותי (באנגלית: Fleet Air Arm) היא הזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי המרכזת את כלל היכולות האוויריות של הצי.
שורשי זרוע האוויר של הצי נמצאים בשירות האוויר של הצי המלכותי שהוקם ב-1914 ובשנת 1918 התמזג ליצירת חיל האוויר המלכותי, בהמשך הצורך בכוח אווירי כחלק מהצי המלכותי התחזק שוב בעיקר עם פיתוח נושאות המטוסים הראשונות, ובאפריל 1924 הוקמה זרוע האוויר של הצי כחלק מחיל האוויר המלכותי. ב-1938 הועברה זרוע האוויר לשירות הצי ומספר חודשים לאחר מכן במאי 1939 נכנסה באופן מלא תחת שליטת אדמירלות הצי המלכותי.
זרוע האוויר כוללת כ-5,000 משרתים שהם כ-20% מכלל המשרתים בצי המלכותי (לא כולל חיל הנחתים המלכותי). הכוח האווירי של הזרוע כולל כ-174 כלי טיס, בהם ה-F-35 לייטנינג II בתפקיד לוחמה ימית, ה-BAE סיסטמס הוק, ושני המסוקים אגוסטה וסטלנד AW159 ויילדקט והאגוסטה וסטלנד AW101 מרלין בתפקידים רב תכליתיים, תובלה ולוחמה נגד צוללות. זרוע האוויר היא אחת מחמש הזרועות הלוחמות של הצי המלכותי, לצד חיל הנחתים המלכותי, זרוע הסיוע לצי (Fleet Auxiliary), שירות הצוללות (Submarine Service) וצי השטח (Surface Fleet).
טייסות

טייסות זרוע האוויר של הצי מחולקות לפי ייעוד ומשימה ויושבות דרך קבע במספר בסיס ומתקני הזרוע, בהם בסיס אוויר של הצי המלכותי יובילטון, בסיס אוויר של הצי המלכותי קלדרוז ומפקדת הצי המלכותי בפורטסמות'. נכון לדצמבר 2023, הזרוע כוללת 15 טייסות טיסה ו-2 טייסות סיוע לוגיסטיות, בסוף 2023 נפתחה מחדש טייסת התקיפה האווירית הימית 809 על בסיס מטוסי ה-F-35 לייטנינג II.
מבין הטייסות, שמונה מהן עוסקות בהכשרה ואימון על מגוון כלי הטיס של הזורע ויכולות הצי, ארבע עוסקות בסיור ולוחמה נגד צוללות, שתיים עוסקות בתובלה והסקת לוחמים כחלק מכוחות משימה בעיקר לשירות חיל הנחתים, אחת מפעילה כטב"מים ושתיים נוספות מעניקות שירותים לוגיסטיים ומכנאיים לכוחות הזרוע והצי.
טייסות אימון והכשרה: טייסת אוויר ימית 703 עם מטוסי גרוב G-120 TP (בסיס ברקסטון הית'), טייסת אוויר ימית 705 עם מסוקי יורוקופטר EC-135 (בסיס שרוסברי), טייסת אוויר ימית 727 עם מטוסי גרוב G-115 T1 (בסיס יובילטון, סאמרסט), טייסת אוויר ימית 736 עם מטוסי BAE סיסטמס הוק (בסיס קלרוז, קורנוול), טייסת אוויר ימית 744 עם מסוקי אגוסטה ווסטלנד AW101 ובואינג CH-47 צ'ינוק (בסיס בוסקום דאון, וילטשייר), טייסת אוויר ימית 750 עם מטוסי קינג אייר (בסיס קלרוז), טייסת אוויר ימית 824 עם מסוקי אגוסטה ווסטלנד AW101 מרלין (בסיס קלרוז) וטייסת אוויר ימית 825 עם מסוקי אגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט (בסיס יובילטון).
טייסת תקיפה: בדצמבר 2023 קמה מחדש טייסת אוויר ימית 809 (בסיס מרהאם) על בסיס מטוסי ה-F-35 לייטנינג II לשימוש בנושאות מטוסים, היא הטייסת המבצעית השנייה בכוחות הבריטים (אחרי טייסת 617) לקלוט את המטוס המתקדם.
לוחמה נגד צוללות וסיור: טייסת אוויר ימית 814 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW101 מרלין (בסיס קלרוז), טייסת אוויר ימית 815 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט (בסיס יובילטון), טייסת אוויר ימית 820 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW101 מרלין (בסיס קלרוז) וטייסת אוויר ימית 847 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט (בסיס יובילטון).
תובלה והסקת לוחמים: טייסת אוויר ימית 845 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט (בסיס יובילטון) וטייסת אוויר ימית 846 עם מסוקי אוגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט (בסיס יובילטון).
טייסת כטב"מים: טייסת אוויר ימית 700X מפעילה כטב"מים מסוג אירו וירונמן RQ-20 פומה (בסיס קלרוז).
טייסות ללא כלי טיס: טייסת אוויר ימית 1700 הכוללת שירותי לוגיסטיקה, רפואה, הנדסה ותזונה (בסיס קלדרוז) וטייסת אוויר ימית 1710 המספקת מכונאות מתקדמת לכלי טיס (בסיס הצי המלכותי בפורטסמות').
ראו גם

שירות האוויר של הצי המלכותי
פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי
זרוע האוויר של הצבא (הממלכה המאוחדת)
פינוי רפואי

מסוק AW109 מפנה חולה מהרי הטטרה בסלובקיה
פינוי רפואי הוא העברה מהירה של נפגעים, משדה קרב או מזירת תאונה, וכן העברה של חולים מבית חולים פריפרי לצורך קבלת שירותים רפואיים במרכז רפואי גדול. הפינוי מתבצע בליווי צוות רפואי באמצעות אמבולנסים או מסוקים המאובזרים לכך.
דוגמאות לכך כוללות רכבי רפואת חירום אזרחיים, שירותי מסוקים אזרחיים ואמבולנסים צבאיים. מונח זה מכסה גם את העברת פצועים משדה הקרב למתקן טיפול או ממתקן טיפול אחד למשנהו על ידי אנשי רפואה, כגון מבית חולים מקומי למרכז טראומה.
היסטוריה

הפינוי הרפואי המוטס הראשון התרחש בסרביה בסתיו 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה. אחד החיילים הראשונים שפונה היה מילאנו רסטיסלב שסטפאניק, טייס סלובקי מתנדב שהוטס למבטחים על ידי הטייס הצרפתי לואי פאולהאן.
צבא ארצות הברית השתמש בפינוי רפואי מציל חיים בבורמה, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, במסוקי סיקורסקי R-4. הפינוי המוסק הראשון בוצע על ידי סג"ם קרטר הרמן, שחדר אל שטח אויב על מנת לפנות פצועים מקבוצת קומנדו ה-1. הפינוי הרפואי הראשון שבוצע תחת אש נעשה היה במנילה ב-1945, כאשר חמישה טייסים פינו 75–80 חיילים אחד או שניים בכל פעם.
ראו גם

יחידה 669
מגן דוד אדום
חיפוש והצלה
חיפוש והצלה קרבי
הערות שוליים

↑  Serbia, RTS, Radio televizija Srbije, Radio Television of. "Veliki rat - Avijacija". rts.rs.
↑  L'homme-vent, special issue of L'Ami de Pézenas, 2010
↑  Fries, Patrick. When I Have Your Wounded: The Dustoff Legacy (DVD), Arrowhead Films, 2013.
↑  Conner, Roger. Medevac From Luzon, Air & Space Magazine, July 2010.
סיקורסקי R-5 מסוק מפנה נפגעים במהלך מלחמת קוריאה
פינוי מוטס של פצועים במטוס תובלה C-17 מעיראק לגרמניה, בשנת 2007
מחלקת משטרת המטרופולין של טוקיו

| --- | --- |
 

 מידע כללי
 מדינה:  יפן 
 תחום שיפוט:  טוקיו טוקיו
 סוכנות אם:  Tokyo Metropolitan Public Safety Commission 
 תאריך הקמה:  1874
 מטה מרכזי:  1-1 Kasumigaseki 2-chome, Chiyoda-ku, Tokyo 100-8929
 עובדים:  43,505
 משטרת טוקיו
 
מטה משטרת טוקיו בשנת 1931
המחלקה לצנזורה של משטרת טוקיו בשנת 1938
מחלקת משטרת המטרופולין של טוקיו (ביפנית: 警視庁) משמשת כמחלקת המשטרה של מטרופוליס טוקיו. הוקמה בשנת 1874. בראשותה עומד מפקח כללי, שממונה על ידי הוועדה הלאומית לביטחון הציבור ובאישור ראש הממשלה.
משטרת המטרופולין, כוללת למעלה מ-40,000 שוטרים, ומעל 2,800 עובדים אזרחיים, ב-102 תחנות.
הבניין הראשי של משטרת המטרופולין בטוקיו ממוקם במחוז קאסומיגאסקי, צ'יודה, טוקיו שנבנה בשנת 1980, גובהו 18 קומות, בניין גדול בצורת טריז עם מגדל גלילי. נראה בקלות מהרחוב ומהווה נקודת ציון ידועה. בניין המטה ממוקם בשער סאקורדה, ולכן הוא מכונה גם "שער סאקורדה".
ארגון

מחלקת המשטרה נמצאת בפיקודו של מפקח כללי ומדווחת ישירות לוועדה הלאומית לביטחון הציבור בטוקיו. ניתן למנות את המפקח הכללי ולהחליפו בכל עת באישור ראש הממשלה.
מכיוון שמשטרת טוקיו היא גוף אוטונומי, הוא אינו פועל תחת סמכותה של אף לשכת משטרה אזורית.
המשטרה מפקדת על הלשכות הבאות:
לשכת מנהלה Bureau (総務部)
לשכת אימון (警務部)
לשכת תחבורה (交通部)
לשכת הקהילה (地域部)
לשכת הביטחון (警備部)
לשעת ביטחון הציבור (公安部)
לשכת חקירות פליליות (刑事部)
לשכת בטיחות הקהילה (生活安全部)
לשעת פשע מאורגן (組織犯罪対策部)
למשטרה יש גם אקדמיה משלה, האקדמיה של משטרת המטרופולין.
גלריה

מטה משטרת המטרופולין
מפקדת משטרת המטרופולין כפי שנראה מהארמון הקיסרי בטוקיו
ניידת טויוטה קראון
ניידת Mazda RX-8
מסוק אגוסטה וסטלנד AW109
קצין במדים
צוות תגובת החירום
תחנת המשטרה אוגסווארה, כאלף ק"מ מהמפקדה
יחידת האופנועים
שוטר ביחידה לאבטחת אישים
"פוסטה" להובלת עצורים
מכתז"ית לפיזור הפגנות
הערות שוליים

1 2  "Wayback Machine" (PDF). web.archive.org. 17 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-11-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  霞が関、桜田門、兜町…「別の意味」でも使われる東京の地名 - Money post web(01/14/2020)
↑  "The Present Police Organizations of Japan and the Philippines" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-08-14. נבדק ב-2019-05-13.
↑  Nakahara, Hidenori (1956). "The Japanese Police" (PDF). scholarlycommons.law.northwestern.edu. נבדק ב-2019-05-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA01248147  ISNI: 0000 0001 0087 8559  LCCN: n84059297  NDL: 00257477  VIAF: 137254051   WorldCat (עם VIAF): 137254051
מטיאה בטיסטיני

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1856 רומא, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  7 בנובמבר 1928 (בגיל 72) Contigliano, איטליה 
 מוקד פעילות:  ממלכת איטליה 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 
מטיאה בטיסטיני
מטיאה בטיסטיני (באיטלקית: Mattia Battistini; ‏27 בפברואר 1856 - 7 בנובמבר 1928) היה זמר בריטון אופראי איטלקי.
ילדות ונעורים

בטיסטיני נולד ברומא וגדל בעיקר בקולבאקרו די קונטיליאנו, כפר סמוך לריאטי שם החזיקו הוריו בנחלת אדמה. מקורה של משפחת בטיסטיני היה זה דורות מריאטי, בירת הסאבינים העתיקה, ומטיאה בטיסטיני נראה תמיד כרומאי קדום בגופו האיתן, מצחו הגבוה וחוטמו הרומאי המונומנטלי.
משפחתו הייתה אמידה וכבשה מקום מכובד בתחום הרפואה. סבו, ג'ובאני, ודודו, רפאלה, היו רופאיו האישיים של האפיפיור ואביו, קאבאליירה לואיג'י בטיסטיני, היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטה של רומא. הקריירה שחזתה לו משפחתו הייתה בתחום הרפואה או המשפטים, וכשתכלית זו לנגד עיניהם שלחו אותו לבתי ספר ותיקים ואקסלוסיביים (קולג'ו באנדינלי ואחריו אינסטיטוטו דל אפולינארה), שהקנו לו השכלה קלאסית, אך מטיאה גילה מלכתחילה כישרון מוזיקלי ברור ובסופו של דבר נשר, למגינת לבה של אמו הכבודה, מבית הספר למשפטים והלך ללמוד שירה, תחילה אצל אמיליו טרציאני ואחר אצל המורה ידוע-השם ונצ'סלאו פרזיקיני (שהיה גם מורם של פרנצ'סקו מרקוני, טיטה רופו וג'וזפה דה לוקה). כמו כן עבד בטיסטיני עם המנצח המפורסם לואיג'י מנצ'ינלי ועם המלחין אוגוסטו רוטולי.
מטיאה בטיסטיני הופיע לראשונה בתיאטרו ארג'נטינה ברומא, בתפקיד אלפונסו ב"לה פאבוריטה" של דוניצטי, ב-11 בדצמבר 1878, והצליח למדי.
ראשית הקריירה

בשלוש השנים הראשונות סייר באיטליה, שר תפקידים מתוך כוחו של גורל, "איל פאבוריטה", הטרובדור, ריגולטו, "איל גואראני", הוגנוטים, "דינורה", "האפריקאית", "הפוריטאנים", "לוצ'יה די למרמור", אאידה וארנאני, ואף השתתף בכמה הופעות בכורה.
בשנת 1881 נסע בפעם הראשונה לבואנוס איירס וסייר בדרום אמריקה במשך למעלה משנה. בדרכו חזרה, הופיע בברצלונה ובמדריד, שם שר את פיגארו בספר מסביליה של רוסיני. הצלחתו בתפקיד זה הייתה עצומה והייתה ההתחלה לפופולריות האמיתית שלו כזמר גדול.
ב-1883 ביקר בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, שם הופיע כריקארדו ב"פוריטאנים" מול מרצ'לה זמבריך, פרנצ'סקו מרקוני ואדוארד דה רשקה. הוא שר גם עם אדלינה פאטי, הסופרן הראשונה במעלה בתקופתה. בחברה כזאת, אין פלא שתשומת הלב לבריטון חדש וצעיר לא הייתה רבה. תהילה גדולה פי כמה מזומנת לו בהופעותיו בלונדון לעתיד לבוא. לעומת זאת, קצר הצלחה בהופעותיו הראשונות בתיאטרון סן קרלו בנאפולי בשנת 1886.
בשנת 1888 יצא שוב לבואנוס איירס. היה זה מסעו האחרון אל מעבר לאוקיינוס האטלנטי. בטיסטיני לא הופיע מעולם בצפון אמריקה. היו שאמרו, כי פיתח רתיעה ממסעות ימיים.
בשנת 1888 גם הופיע לראשונה בלה סקאלה, מילאנו.
רוסיה

החל בשנת 1892, ביסס בטיסטיני את המוניטין שלו כחביב הקהל בתיאטראות הקיסריים בסנקט פטרבורג ובמוסקבה, וחזר לרוסיה מדי שנה במשך 23 עונות לסיורים רחבי היקף, קובע את ורשה כבסיס בין מסעותיו. את נסיעותיו לוורשה, סנקט פטרבורג, מוסקבה ואודסה ערך כנסיך לכל דבר, בקרון רכבת פרטי, עם מזוודות רבות מספור, שהכילו מלתחה כבירה של מחלצות במה מפורסמות בתפארתן ובהידורן.
בטיסטיני רב-הפעלים הופיע גם באופן סדיר למדי בפריז (לראשונה ב-1907), ליסבון, ברצלונה, מדריד, מילאנו, ברלין, וינה, פראג ובודפשט. אבל הקשרים החברתיים הרבים שיצר ברוסיה ומעמד היתרון שממנו נהנה בקרב המשפחה הקיסרית ומשפחות האצולה גרמו לכך שרוסיה, אולי אף יותר מאיטליה, הייתה ביתו האמנותי עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ששמה קץ לרוסיה הצארית ולחברה, שטיפחה והעשירה כוכבים כדוגמת בטיסטיני.
בטיסטיני היה נשוי לאשת אצולה ספרדיה, דונה דולורס דה פיגרואה אי סוליס, בתו של מרקיז ודודנית של החשמן רפאל מרי דל ואל.
שנותיו האחרונות

אחרי המלחמה יצא בטיסטיני לסיורים עם להקה משלו והופיע תכופות בקונצרטים. שמו הלך לפניו כשריד פלאי מעידן קודם, דגול ומובחר יותר. אך בטיסטיני דק הגזרה וההדור פיתח מחלת לב בשנותיו האחרונות והתמוטט במהלך מסע קונצרטים בדרום אירופה. הופעתו האחרונה הייתה בגראץ, אוסטריה ב-17 באוקטובר 1927. הוא היה בן 72 כמעט.
בטיסטיני פרש מן השירה אל אחוזתו בקולבאקארו די קונטיליאנו (איט'), ריאטי, וכעבור חודשים ספורים מת שם מדום לב, ב-7 בנובמבר 1928.
הקלטות

"האסכולה שלי שמורה בהקלטותי" אמר הזמר הדגול על 120 תקליטיו.
הקלטותיו הראשונות נעשו בוורשה בשנת 1902. בהמשך (1906-24) הרבה להקליט וכל הקלטותיו, פרט לשתי חריגות, היו לחברת גרמופון וחברות הקשורות אליה. ההקלטה האחרונה שלו הייתה בפברואר 1924. אוסף שלם מאוחר הוצא מחדש על ידי חברת EMI.
יורוקופטר AS-332 סופר פומה

סופר פומה (AS332 Super Puma), הוא מסוק תובלה מתוצרת חברת יורוקופטר הצרפתית־גרמנית. המסוק נבנה במקור על ידי חברת איירוספסיאל הצרפתית כדגם משופר של מסוק האיירוספסיאל SA 330 פומה, וטס לראשונה ב־13 בספטמבר 1978.
המסוק נמכר לעשרות צבאות בכל העולם, בעיקר באירופה ובמזרח התיכון, ולכ־1,000 חברות אזרחיות. המפעילה האזרחית העיקרית של המסוק היא חברת התעופה הקנדית CHC, שמפעילה 48 מסוקי סופר פומה.
דוד רשלבך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1953 כ"ג באייר תשי"ג ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 נהרג:  21 באוקטובר 1973 (בגיל 20)
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    סמל ראשון
 תפקידים בשירות
 לוחם בגדוד 184, חטיבה 14  תותחן בגדוד 410, חטיבה 600
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 הנצחה
 משפחתו הקימה פינת זיכרון בביתה  אנדרטה לחללי גדוד 184, אבירי לב, יער תרום  יד לשריון, לטרון  חורשת ח"י לזכר חללי פלוגה ז' מגדוד בזק במלחמת יום הכיפורים, יער המגינים  בית יד לבנים רמת גן  יד זיכרון וגבורה לבני גוש דן שנפלו במערכות ישראל (בסיס תל השומר)
 
דוד (דודי) רשלבך (8 במאי 1953, כ"ג באייר ה'תשי"ג – 21 באוקטובר 1973) היה לוחם בחיל השריון בצה"ל. שירת בחטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים, ונפל במהלך המלחמה בקרבות החזית הדרומית במתחם "מיזורי", על לחימתו עוטר בעיטור העוז.
ביוגרפיה

דוד, בן שרה ויוסף, נולד ב-8 במאי 1953 ביפו. הוא למד בבית-הספר היסודי "עליות" ברמת גן וסיים את לימודיו התיכוניים בבית-הספר "עמל" בתל אביב. הצטרף עוד בנעוריו לתנועת "הנוער העובד והלומד", בקן רמת-גן ושימש שם כמדריך. בתקופה הקצרה שנותרה לו עד למועד גיוסו, התנדב לעבוד בקיבוץ מגל, משום שרצה לעבוד עם בעלי-החיים, שכה אהב.
התגייס בתחילת מאי 1971 והוצב לשרת בחיל השריון. לאחר הטירונות ולאחר שהשלים קורס למקצועות הטנק הוצב ביחידת טנקים קדמית באזור תעלת סואץ.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

כשפרצה מלחמת יום הכיפורים דוד היה חלק מגדוד 184 בחטיבה 14, הוא שרד את הקרבות הקשים של החווה הסינית, וצורף לחטיבה 600. בצהרי 21 באוקטובר נשלחו ארבעה טנקים לאתר יחידת חי"ר מצרית במתחם "מיזורי" סמוך לחווה הסינית. מיד בתחילת הקרב נפגעו שלושה טנקים והטנק של דוד נותר הטנק הכשיר היחידי, דוד לא היסס וקפץ חשוף לעבר הטנקים האחרים במטרה לחלץ משם את הפצועים לטנק שלו. מיד לאחר מכן נפגע גם הטנק שלו וצוות הטנק זינק לעבר תעלה סמוכה, דוד התחיל לידות רימוני יד לעבר החיילים המצרים, וכשאזלו הרימונים החל לידות אבנים במטרה לגרום למצרים לחשוב שעדיין מיידים עליהם רימונים. החיילים המצרים הבינו זאת והתחילו להתקרב לעבר החיילים הישראלים, שהחליטו להיכנע. דוד לא השלים עם הכניעה וזינק לאחד הטנקים הבוערים, במטרה למצוא בו רימונים נוספים, חבריו צעקו לו שייכנע, אך הוא הוציא את גופו המפויח מהצריח והשליך רימון לעבר המצרים. מיד לאחר מכן הוא נפגע מצרור מקלע בראשו ונהרג במקום.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הובא דוד לקבורה בבית העלמין הצבאי בקרית שאול, הוא הועלה אחרי מותו לדרגת סמל ראשון.
במאי 1975 הוענק לו עיטור העוז. בכתב העיטור תוארו מעשיו:
ביום 21 באוקטובר 1973, בעת הקרב על מערך "מיסורי", נפגע הטנק שסמל דוד רשלבך ז"ל לחם ממנו. יחד עם אנשי-צוות של טנקים נוספים שנפגעו - תפס עמדה במרכז מתחם מצרי וניהל אש עם כוח מצרי עדיף שסגר עליהם. משאזלה התחמושת והמצרים כיתרו את החיילים, זינק סמל דוד רשלבך ז"ל לעבר הטנק הבוער, נכנס לתוכו, הפעיל נשק והשליך רימונים לעבר המצרים, עד שנהרג בקרב זה. סמל דוד רשלבך ז"ל גילה אומץ-לב, עוז-רוח וגבורה בסרבו ליפול בשבי המצרי.
שמו של רשלבך הונצח באנדרטת יד לשריון, ביד הזיכרון לבני גוש דן שנפלו במערכות ישראל ובאנדרטת גדוד 184.
ביאורים

↑  ככל הנראה שימש כתותחן
הערות שוליים

↑  Ilan Kfir, אילן. כפיר, Bi-netive ha-esh : Ḥaṭivah 600 be-Milḥemet Yom ha-Kipurim, Rishon le-Tsiyon, 2018, עמ' 194, ISBN 978-965-564-819-5
החטיבה האווירית הראשונה (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

 טוס, הילחם, הוביל (Fly, Fight, Lead)
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  סיוע אווירי
 בסיס האם:  מידל וולופ, המפשייר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2020–כיום
 נתוני היחידה
 ייעוד:  סיוע אווירי, תובלה, סיור
 כלי טיס:  אוגוסטה וסטלנד אפאצ'י AW159 ויילדקט איירוספסיאל גאזל
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המסוקים המשותף
מסוקי אוגוסטה ווסטלנד אפאצ'י של החטיבה במידל וולופ.
צוות קרב החטיבה האווירית הראשונה (באנגלית: 1st Aviation Brigade Combat Team) היא חטיבה אווירית של הצבא הבריטי שהוקמה ב-2020 ומורכבת בעיקר מיחידות מוסקות מזרוע האוויר.
החטיבה הוקמה באפריל 2020 והפכה למבצעית שנה לאחר מכן באפריל 2021, תהליך הבנייה ההדרגתי של החטיבה מתוכנן להסתיים ב-2023 כאשר תגיע לכוחה המלא המתוכנן. רוב יחידות החטיבה משתייכות לזרוע האוויר של הצבא והיא מהווה את עיקר הכוח של הזרוע, מפקדת החטיבה שוכנת בבסיס התעופה הצבאית מידל וולופ, המפשייר, לצד מפקדת זרוע האוויר השוכנת אף היא בבסיס.
מבנה ויעוד

החטיבה נמצאת בתהליך התהוות הדרגתי שאמור להסתיים במהלך 2023. זהו מבנה החטיבה נכון למאי 2021:
סיור אווירי:
הרגימנט הראשון (AW159 ויילדקט); כולל את טייסת 659, טייסת 661 וטייסת 652.
הרגימנט החמישי (איירוספסיאל גאזל); כולל את טייסת 651 וטייסת 665.
מטה הטיסה ווטישהאם:
הרגימנט השלישי (אגוסטה וסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 662, טייסת 663 וטייסת 653.
הרגימנט הרביעי (אגוסטה וסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 656 וטייסת 664.
יחידות סיוע:
גדוד הסיוע האווירי השביעי של חיל ההנדסה החשמלי והמכני המלכותי (חימוש ותחזוקה)
רגימנט הארטילריה המלכותי ה-47 (הגנה אווירית)
יחידות מילואים:
הרגימנט השישי כולל את יחידות המילואים טייסת 675, טייסת 677, טייסת 678, טייסת 679 וקבוצת האוויר המיוחדת
ראו גם

זרוע האוויר של הצי המלכותי
זרוע האוויר של הצבא (הממלכה המאוחדת)
הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160
פיקוד המסוקים המשותף
כיכר טיימס

| --- | --- |
 
מבט לדרום (למעלה) ולצפון (למטה)
 מידע כללי
 על שם:  ניו יורק טיימס 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק
 רובע:  מנהטן
 קואורדינטות:  40°45′27″N 73°59′09″W﻿ / ﻿40.7575°N 73.985833333333°W﻿ / 40.7575; -73.985833333333
 www.timessquarenyc.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכיכר טיימס(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכיכר טיימס(למפת מנהטן רגילה) כיכר טיימס(למפת מנהטן מוגדלת) כיכר טיימס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכדור המסמל את תחילת השנה החדשה, 2008
השלט של נאסדאק בלילה
כיכר טיימס (באנגלית: Times Square; בתעתיק: "טיימס סקוור") היא כיכר עירונית באי מנהטן שבעיר ניו יורק. מרכז הכיכר במפגש הרחובות 45 וברודוויי. זהו גם שמה של שכונה במנהטן המצויה סביב הכיכר ומשתרעת בין השדרה השישית והשדרה התשיעית ובין רחוב 39 ורחוב 52. הכיכר נודעת עקב שלטי הפרסום הגדולים והנוצצים המכסים את הבניינים מסביבה, והפעילות העסקית המתמשכת בה לאורך כל שעות היממה.
היסטוריה

במקור היה שמה של הכיכר "כיכר לונגאייקר" (Longacre Square). לאחר שאדולף אוקס, המו"ל של העיתון הניו יורק טיימס העביר את הבניין הראשי של העיתון למבנה חדש ברחוב 42, הוא שכנע את ראש עיריית ניו יורק דאז ג'ורג' ב. מקללן הבן להקים במקום תחנת רכבת תחתית. תחנה זו הוקמה ונקראה בשם "כיכר טיימס" ובהמשך, בעקבות התחנה, ב-8 באפריל 1904 הכריז ראש העיר רשמית כי זהו שם הכיכר. שלושה שבועות לאחר מכן הופיע שלט הפרסומת הראשון בכיכר.
עיתון הטיימס עבר למבנה חדש בשנת 1913 אולם שם הכיכר נותר, והמגדל ששימש משכנו של הטיימס – הידוע כיום ככיכר טיימס 1 הוא האתר המרכזי לחגיגות ראש השנה האזרחית בניו יורק. בין השנים 1904 ו-1906 נערכה מראש המגדל תצוגת זיקוקים לחגוג את השנה החדשה, אולם זו נאסרה על ידי עיריית ניו יורק ועל כן ב-1 בינואר 1907 החלה המסורת של הפלת כדור מראש תורן המגדל לסמן את בואה של השנה החדשה – מסורת הנמשכת עד היום.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפכה כיכר טיימס למרכז התיאטראות של ניו יורק ואזור הבילויים העיקרי של ניו יורק. במהלך השפל הכלכלי הגדול של שנות ה-30 הפכה הכיכר מרכז לתעשיית המין המקומית ואתרי ריקודים אירוטיים ומופעי מין נפוצו בכיכר. מצב זה של הכיכר תועד בסרטים כגון "נהג מונית" ו"קאובוי של חצות".
במהלך מלחמת העולם השנייה בשל דרישות ההאפלה השמיעו הקלטות של פעמוני כנסיות במקום הורדת הכדור המואר.
עם הקמת התיאטראות הראשונים באזור, החלו אלה להציג את מרכולתם באמצעות שלטי חוצות נוצצים העשויים ניאון. שלטים אלה הפכו עם השנים לאחד מסמליה של ניו יורק. על פי התקנות העירוניות נדרש מכל עסק באזור הכיכר להשתמש בשלט מואר גדול על מנת לשמור על צביונה של הכיכר.
בשנות ה-90 הורה ראש עיריית ניו יורק רודולף ג'וליאני "לנקות" את הכיכר, והורה על סגירת כל חנויות אביזרי המין, בתי הזנות ומופעי המין, ומתן רישיונות עסק רק לעסקים הפונים יותר לתיירים.
כיום מצויים בכיכר משרדי רשת הטלוויזיה ABC, החנות המרכזית של טויס אר אס, הרשי ווירג'ין רקורדס בניו יורק, וכן המסעדה הסינית הידועה רובי פוז, מסעדת מאכלי הים של "חברת בבה גאמפ שרימפס", חנות גדולה של חברת פוט לוקר, חנות גדולה של דיסני, חנות הדגל של חברת הממתקים M&M's, חנויות של רשתות האופנה הבינלאומיות: פוראבר 21, ספורה, זארה, גאפ, לי קופר, לוי שטראוס ושות' ואחרות, חנויות מזון מהיר רבות כמו: מקדונלד'ס, טאקו בל, פלאנט הוליווד, סאבוויי, KFC, סטארבקס, דאנקן דונאטס, רשת המסעדות Friday's ועוד מסעדות גדולות נוספות. בכיכר נמצאים גם סניפים גדולים של בנקים וחברות לשליחה וקבלת כספים כמו: סניף גדול של "בנק אוף אמריקה", סניף גדול של חברת "וסטרן יוניון" וסניף גדול של חברת Chase. בכיכר גם יש מלונות של רשתות כמו מריוט, שרתון, הילטון ועוד.
בשנת 2000 הוצב בכיכר שלט של חברת נאסדאק בעלות של 37 מיליון דולר. בשנת 2002 במהלך טקס ראש השנה האזרחית בכיכר החליף מייקל בלומברג את רודולף ג'וליאני כראש עיריית ניו יורק, בנוכחות של חצי מיליון חוגגים.
בכיכר יש מופעי של אמני רחוב רבים, ביניהם זכה לפרסום הקאובוי העירום.
במהלך המאה ה-21 הוחלפו שלטי הנאון בכיכר במסכי אלקטרוניים.
עמדת חב"ד בכיכר
מראה חזית בורסת הנאסד"ק ביום
מראה הכיכר בלילה
קרב המפטון רודס

קרב המפטון רודס (באנגלית: Hampton Roads), הנקרא לעיתים הקרב בין מוניטור למרימק, ניטש במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. הוא מפורסם בעיקר על שום היותו הקרב הימי הראשון בין שתי אוניות משוריינות, או ליתר דיוק בין שתי אוניות מחופות שריון: "מוניטור" של צי האיחוד ואוניית צי הקונפדרציה "וירג'יניה". "וירג'יניה" השתייכה קודם לצי האיחוד ונקראה "מרימק", אך נפלה שלל, שופצה והוענק לה שם חדש.
הקרב ניטש ב-8 וב-9 במרץ 1862 ליד סואל'ס פוינט (אנ'), סמוך לפתחו של המפטון רודס בווירג'יניה. ביום הראשון זרעה "וירג'יניה" חורבן באוניות המלחמה העשויות עץ של מדינות האיחוד. ביום השני הגיעה אל המקום "מוניטור" ופתחה בדו-קרב המפורסם בינה לבין "וירג'יניה". הקרב הסתיים אומנם ללא הכרעה, אך זכה לפרסום עולמי. לאחריו היה ברור לכל, כי עתידה של הלוחמה הימית שייך לאוניות המשוריינות.