stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלה הופשטטר
ביוגרפיה

בלה הופשטטר נולד במשפחה יהודית כבנם של גוטמן הופשטטר, סוחר יין, יזם הבניה של כמה בתי דירות להשכרה בבודפשט ושל פאני (פייגה) אינפֵלד. הם היו שמונה אחיות ואחים במשפחה. דרך אחיותיו הגדולות, הוא נקשר בקשרי משפחה עם כמה אדריכלים, בתה של אחותו לנקה נישאה לאדריכל אדה נובאק, ואחותו מלווין הייתה אשתו של האדריכל גאבור קראוס. הופשטטר סיים את לימודיו באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה כאדריכל. משנת 1914 היה חבר באגודת המהנדסים והאדריכלים ההונגרי, בשנת 1918 היה חבר מייסד של אגף האדריכלים באגודה. מ-1 באוגוסט 1927 התקבל ללשכת המהנדסים של בודפשט. הוא הקים משרד אדריכלים משלו ב-1921 ולאחר מכן חברת בנייה ב-1927, אותה סגר שנה לאחר מכן. הבניינים המוקדמים שלה הם בסגנון היסטורי, לפעמים עם מאפייני אר דקו. משרד התכנון שלו התמחה בעיקר בתכנון בתי מגורים להשכרה, הוא היה חבר במספר חברות שהוקמו לבניית בתי מגורים להשכרה, כגון:
Bérpalota Rt
Födél Ingatlan Rt
Egyszer Ház Rt
Tátra-utcai Bérház Rt
7 Ház kft
Hollán utcai Parkbérház kft
באופן חלקי בדרך זו קיבל הזמנות.
משרדו היה אחד ממשרדי תכנון בתי מגורים להשכרה המודרניסטיים מהמשמעותיים ביותר באמצע שנות ה-30 והוא מילא תפקיד מוביל בתכנון הבניינים של פארק סנט אישטוואן בליפוטווארוש (חלק מרובע 13 של בודפשט). בשנת 1936 הקים שותפות עם האדריכל פרנץ דומאן, אז בוצעו התוכניות לבתי המגורים המשמעותיים ביותר שלו. בתי המגורים לעובדי:
Alföldi Cukorgyár Rt עם בית הקפה Dunapark
Lloyd filmszínház, כלומר קולנוע לויד
Weiss Manfréd Nyugdíjpénztár, כלומר לחברי קרן הפנסיה של תשלובת הפלדה והמתכת מנפרד וייס.
באותה תקופה היו מעובדי המשרד כמה אדריכלים צעירים ומוכשרים, כמו אגושט בנקהרד, דז'ה צ'רבה ואישטוואן לאסלו, שלקחו חלק בתכנון הבניינים. דומאן היגר לבריטניה ב-1939, והופשטטר שוב ניהל לבדו את המשרד, אך לאחר חקיקת החוקים היהודיים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, מספר המטלות שלו ירד בחדות. הוא שיתף פעולה עם משרד האדריכלים בלה בראט (מקודם פרוינד) ושל אדה נובאק בתכנון בניין הדירות ברחוב Közraktár. ב-1944 התחתן עם אדית רוט. על פי זכרונו של חותנו, ברנאט רוט, הם הסתתרו בבית היתומים בבודקסי, אך לאחר השתלטותה של מפלגת צלב החץ באמצע אוקטובר 1944 הם נעצרו שם והוצאו להורג בסוף 1944.
בנייניו > לבד

מזמיני רוב התכנונים של בנייניו להשכרה היו יהודים עשירים של בודפשט:
1927 Hofstätter Guttmann bérvillája, Budapest XIV. Ilka utca 43.
1927 Feldmann Salamon bérháza, Budapest VII. Dob utca 71.
1927 Hofstätter Béla és társai bérháza, Budapest XIII. Hegedűs Gyula utca 37.
1928. Lemo Ábrahám és Lázár bérháza, Budapest VII. Klauzál utca 13.
1928 „Födél” Ingatlan Rt. bérháza, Budapest XIII. Balzac utca 40.
1929-31 Feldmann Dezső bérháza és az Omnia garage, Budapest VIII. Víg utca 22.
1929 Feldmann Salamon bérháza, Budapest XIII. Hollán Ernő utca 18.
1931-33 Fodor Zoltán és társai bérháza, Budapest XIII. Balzac utca 25.
1932 Róth Andorné bérháza, Budapest XIII. Pannónia utca 51.
1932 Reich Aladár és társai bérháza, Budapest XIII. Tátra utca 24.
1932 Tátra utcai bérház Rt bérháza, Budapest XIII. Tátra utca 26.
1933-34 Palatínus Rt bérháza, Budapest XIII. Radnóti Miklós utca 45. - Újpest rakpart 10.
1933-34 Kelemen József bérháza, Budapest XIII. Szent István park 9.
1933 Dr. Farkas Samu és Dr. Farkas Antal bérháza, Budapest XIII. Szent István park 8. - Balzac utca 43.
1934-35 Dr. Farkas Samu bérháza, Budapest XIII. Szent István park 7. - Balzac utca 54.
1934 Singer Samu családi háza, Budapest XIV. Szatmár utca 40/a
1935-36 Neuschloss Marcelné bérháza, Budapest XIII. Szent István park 14-15.
1935 Salgó Zoltánné bérháza, Budapest XII. Kékgolyó u. 14.
1935 Steiner Jakab bérháza, Budapest XIII. Pozsonyi út 32. - Balzac utca 41.
1935 Hódos Ibolya bérháza, Budapest XIII. Szent István park 19.
1940-41 Weiss Manfred Vállalatok Elismert Nyugdíjpénztára Rt bérháza, Budapest IX. Közraktár utca 22/b-c. - Bakács utca 2/a (Barát Bélával és Novák Edével)
1940-41 Neuhauser Miksáné bérháza, Budapest XIII. Hollán Ernő utca 52.
1942 Frank Artúr és neje bérháza, Budapest XIII. Alig utca 3.
בנייניו > עם פרנץ דומאן

1935-37 Magyar Rabbethege és Giesecke Rt. bérháza, Budapest XIII. Pozsonyi út 40. - Szent István park 30.
1936-37 Alföldi Cukorgyár Rt. bérháza a Dunapark kávéházzal, Budapest XIII. Pozsonyi út 36-38. - Szent István park 27-29.
1936-37 Hollán-u. 7. sz. Ház kft bérháza a Lloyd filmszínházzal, Budapest XIII. Hollán Ernő utca 7/a-b.
1936-37 Pásztor Miklósné bérháza, Budapest II. Bem József utca 7.
1936 Fischl Ignác bérháza, Budapest XIII. Herzen utca 5.
1937-38 Weiss Manfréd Nyugdíjpénztár bérháza, Budapest II. Margit körút 15-17.
1937 Neuschloss Ödönné bérháza, Budapest XIII. Pozsonyi út 39.
1937 Hollán utcai Parkbérház kft bérháza, Budapest XIII. Szent István park 22.
ראו גם

ארכיון: באוהאוס וארוחת קופים - NOL.hu
בלה הופשטטר - מאמרים מעברה של בודפשט
מי זה מי? לקסיקון של בני זמננו. (1937) Beta Irodalmi Rt.
לקסיקון אדריכלי מודרני. עורך מיהאי קובינסקי. Bp., Műszaki Könyvkiadó, 1978.
לקסיקון אמנות. עורכת אחראית אדית לייטה Bp., Akadémiai Kiadó, 1965-1968.
לקריאה נוספת

בלה הופשטטר - בודפשט 100
יוקרה בשדרות מרגיט (על הנוף העירוני של בודפשט)
פרנץ ואמושי: הארכיטקטורה שלנו בין שתי מלחמות העולם
הודעה - איגוד ההגנה של העיר בודפשט
גג גמלון עשוי בסגנון מודרניזם. רובע 13, מ-17 באוקטובר 2012 (כרך 18, מספר 20) עמ' 6
בלה הופשטטר במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kőbányai izraelita hitközség születési akv. 1/1891. folyószáma alatt".
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. V. ker. állami halotti akv. 600/1946. folyószáma alatt.
↑  Az elhalálozás bíróilag lett megállapítva. Budapesti közp. járásbíróság P.k. I. 582837/4-1946. sz.
↑  "A Magyar Királyi József-Műegyetem programja az 1913/1914. tanévre".
↑  "A Magyar Mérnök- és Építész-Egylet Közlönye 48. évfolyam 1914/27. szám p. 462".
↑  "A Magyar Mérnök- és Építész-Egylet Közlönye 52. évfolyam 1918/3. szám p. 24".
↑  "Központi Értesítő, (52. évfolyam) 1927. május 5. 18. szám p. 407,; Központi Értesítő, 53. évfolyam, 1928. november 22. 47. szám szám p. 960".
↑  Halálesete a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 386/1947. folyószáma alatt.
↑  "A századik születésnap Magyar Nemzet, (23. évfolyam) 1967. február 1. 27. szám p. 6".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1256738050  ULAN: 500122560  VIAF: 96585218   WorldCat (עם VIAF): 96585218
ג'ון דייוויס (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  אורצ'רד פארק, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת אלגני  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת חיל הנחתים  The Basic School 
 השתייכות:  חיל הנחתים של ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1980–2017 (כ־37 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף הנחתים השנייה  סגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית  סגן מפקד לענייני תעופה של חיל הנחתים
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות המצוין של המודיעין הלאומי   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (2)
 
ג'ון מ. דייוויס (באנגלית: Jon M. Davis) הוא קצין אמריקאי בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד לענייני תעופה של חיל הנחתים.
ביוגרפיה

דייוויס נולד באורצ'רד פארק שבמדינת ניו יורק. למד לתואר ראשון בקולג' אלגייני שבפנסילבניה והצטרף לתוכנית הכשרת מפקדי המחלקות של חיל הנחתים. תחילה היה בתוכנית לקציני חי"ר אך בשנתו האחרונה בקולג' הועבר לתוכנית הכשרת קציני תעופה.
סיים קורס טיס בספטמבר 1982 ושובץ בטייסת 203 להכשרה על מטוסי ‏AV-8A הרייר. שירת כטיס הרייר בטייסת 231, כמדריך טיסה בטייסת 203 וקצין מבצעים בטייסת 223. בשנים 1988–1991 שירת בחיל האוויר המלכותי במסגרת תוכנית חילופי קצינים, הוא עבר אימונים באנגליה והוצב בגוטרסלו שבגרמניה בטייסת 3 של חיל האוויר המלכותי. בשנים 1991–1994 שירת כמדריך בטייסת האימונים הראשונה של פיקוד האימונים וההדרכה של חיל הנחתים באריזונה.
בשנים 1998–2000 פיקד על טייסת 223. במהלך מלחמת עיראק שירת כעוזר קצין אג"ם של כנף הנחתים השלישית. ב-2003 מונה לסגן מפקד טייסת האימונים הראשונה וב-2004 מונה למפקדה. במהלך שירותו בתפקיד זה הוצב בעיראק כמפקד גף בכנף הנחתים השלישית. בשנים 2006–2008 שירת כסגן מפקד המפקדה המשותפת ללוחמת רשת בפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. ב-2008 מונה לעוזר הסגן לענייני תעופה במטה חיל הנחתים.
ביולי 2010 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה שהשתתפה במלחמת אפגניסטן. במאי 2012 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית. ביולי 2014 מונה לסגן מפקד לענייני תעופה במטה חיל הנחתים ושירת בתפקיד עד 2017 כאשר הוחלף על ידי סטיבן רודר.
במהלך שירותו רשם למעלה מ-4,500 שעות טיסה על מטוסי AV-8A הרייר, נורת'רופ F-5, ו-F/A-18 הורנט. כמו כן שימש טייס משנה במגוון מסוקי חיל הנחתים ובמטוסי התדלוק של החיל. הוא עוטר במדליית השירות המצוין של המודיעין הלאומי, פעמיים בלגיון ההצטיינות, פעמיים במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושלוש פעמים במדליית השירות הראוי לשבח.
דייוויס בעל תואר שני מאוניברסיטת חיל הנחתים ותואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא נשוי לקרול והם הורים לשני בנים שמשרתים גם הם בחיל הנחתים.
בלה דיאושי

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1863 אוראדיה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  19 באפריל 1930 (בגיל 67) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 בן או בת זוג:  ברטה הנדל (1893–1927) 
 
בלה דיאושי (במקור נוסבאום, בהונגרית: Diósy Béla; נאג'ווארד, 30 בינואר 1863 – בודפשט, 19 באפריל 1930) היה מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי, בין החשובים בהונגריה בתקופתו, סופר, עיתונאי, פרופסור באקדמיה למוזיקה.
ביוגרפיה

בלה דיאושי נולד במשפחה יהודי כבנם של איגנץ דיאושי (נוסבאום), צייר שלטים ושל אנטוניה זוננפלד. הוא למד באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר דוקטור במשפטים וסיים גם את הקונסרבטוריון למוזיקה. הוא החל את הקריירה שלו עם מאמרים בעיתונים ובסיפורים קצרים. משנת 1888 הפך למבקר תיאטרון ומוזיקה בעיתון Neues Pester Journal ולאחר מכן היה עמית בעיתון Politisches Volksblatt. מ-1921 עבד ב"ידיעות פשט" (Pesti Hírlap). הוא היה חבר מערכת בכמה עיתונים, כתבי עת ולקסיקונים מקומיים וזרים במשך תקופה ארוכה. הוא תרגם מספר רומנים הונגריים ומחזות לגרמנית. ב-1896 ניהל משא ומתן עם גוסטב מאהלר מטעם הרוזן גזה זיצ'י (סופר הונגרי, מחזאי, מלחין, מנצח בעל יד אחת, יועץ סתר פנימי לקיסר, יועץ חצר מלוכתי, חבר הבית העליון ההונגרי) לחזרתו של מאהלר לבודפשט. הוא היה מרצה באקדמיה הלאומית למוזיקה משנת 1915 ופרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט מ-1924. דיאושי היה שותף לחיבור של טיוטת הרפורמה של אקדמיה הלאומית למוזיקה בשנת 1919. דיאושי כתב גם שירים, סיפורים קצרים וקומדיה. הוא ערך את Ungarischer Künstler Almanac. משנת 1927 זכרונותיו הופיעו במספר המשכים בבעיתון "ידיעות פשט" (Pesti Hírlap) בשם "מזכרונותיו של מבקר זקן". בלה דיאושי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
משפחתו

אשתו הייתה ברטה הנדל (1869–1927) זמרת אופרה (מצו-סופרן) ובתו הייתה אדית דיאושי הייתה גם כן זמרת אופרה. ב-28 ביוני 1893 נשא לאישה את אשתו בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני.
כתביו (מבחר)

פלוגסנד (סיפורים, 1892)
Die Visitkarte (קומדיה, 1909)
Der billige Roman (הומורסקה, 1909)
מזיכרונותיו של מבקר זקן (סדרת מאמרים גדולהמ-1927 עד 1929) קטעים:
מאמר מבוא
גזה זיצ'י וגוסטב מאהלר
מאהלר וברהמס
ארתור ניקיש
זמרים
הגאוות וסלבריטאים ישנים של בית האופרה של בודפשט
מי שלא אוהב יין, נשים, שירים
אמנים אורחים של בית האופרה
הקהל של בית האופרה
גילויו של יאן קובליק
דיאושי כמוזיקאי קבצן
בכורות של אופרות איטלקיות
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967)
ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. (לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי: האנציקלופדיה של המחזאות והדרמה ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. כרך א' (Endre Aágh - Faust). בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. בלה דיאושי
ד"ר בלה דיאושי (20 באפריל 1930) Pesti Hírlap, כרך 52, מספר 90, עמ' 4 גישה מקוונת
↑ GMB 1996 : Herta Blaukopf, ed. (1996). Gustav Mahler Briefe (בגרמנית) (2., bövített kiadás ed.). Wien: Paul Zsolnay Verlag. ISBN 3-552-04810-3.
ג'ון ניוקומב

| --- | --- |

ג'ון ניוקומב, באליפות הולנד הפתוחה, 1965
 לידה:  23 במאי 1944 (בן 80) סידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מקום מגורים:  סידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
 גובה:  1.83 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1960–1981–1981 
 סה"כ פרסים שצבר:  1,062,408 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  520–181 
 דירוג שיא:  1 (1967)
 זכיות בטורנירים:  68 (34 בטורנירי ATP)
 זוגות
 מאזן קריירה:  333–115 
 דירוג שיא:  1 (1965)
 זכיות בטורנירים:  33
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 7 ביחידים (17 בזוגות לגברים ו-2 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (1973, 1975)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע גמר (1965, 1969)
 וימבלדון:  זכייה (1967, 1970, 1971)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1967, 1973)
 
ג'ון דייוויד ניוקומב (באנגלית: John David Newcombe, נולד ב-23 במאי 1944) הוא טניסאי אוסטרלי, שהחל להשתתף בתחרויות בשנות ה-60 של המאה ה-20. הוא דורג במקום הראשון בעולם הן ביחידים והם בזוגות והוא אחד מהגברים הבודדים שהגיעו להישג זה.
ניוקומב, זכה ב-26 תוארי גראנד סלאם - שני בכל הזמנים אחרי רוי אמרסון מאוסטרליה, מהם 7 ביחידים, 17 בזוגות גברים - שיא של כל הזמנים עד שנשבר על ידי מייק בריאן כשזכה בגראנד סלאם ה-18 שלו ב-2018, ו-2 בזוגות מעורבים. הוא זכה עם טוני רוץ' מאוסטרליה ב-12 טורנירי גראנד סלאם בזוגות גברים שיא של כל הזמנים שהחזיק עד לשנת 2013 ונשבר על ידי התאומים בוב ומייק בריאן. במהלך הקריירה המקצוענית שלו, מאזן ניצחונות - הפסדים הוא 429 - 136 (75.9%).
ניוקומב הוביל את אוסטרליה ל-4 זכיות רצופות בגביע דייוויס (1964, 1965, 1966 ו-1967).
בשנת 1985 זכה ניוקומב להיכלל בהיכל התהילה של הספורט האוסטרלי ובשנת 1986 הוא זכה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של הטניס.
ברנט (רובע)

רובע בְּרֵנְט של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Brent, ‏האזנהקובץ:En-uk-LBBrent.ogg‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי לונדון הנמצא בצפון מערבה של העיר לונדון.
גאוגרפיה

רובע ברנט גובל ברובע הארו בצפון מערבו, ברובע בארנט בצפון מזרחו, ברובע קמדן במזרחו, וברבעים אילינג, האמרסמית' ופולהאם, וסטמינסטר וקנזינגטון וצ'לסי בדרומו.
היסטוריה

רובע ברנט הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 על ידי איחוד הרובע המוניציפלי ומבלי, והרובע המוניציפלי וילסדן שהיו קודם לכן חלק ממחוז מידלסקס. הרובע נקרא על שם נהר ברנט העובר בו.
על פי מדגם שנערך בשנת 2001 רובע ברנט הוא הרובע בו אחוז המהגרים הגדול ביותר בממלכה המאוחדת - 46.53%.
שכונות

שכונות הרובע:
אלפרטון (Alperton)
ברונדסבורי (Brondesbury) וברונדבורי פארק (Brondesbury Park)
דוליס היל (Dollis Hill)
הארלסדן (Harlesden)
וילסדן גרין (Willesden Green)
ומבלי (Wembley)
טוקינגטון (Tokyngton)
ניסדן
סדברי (Sudbury)
סטונברידג' (Stonebridge)
פארק רויאל (Park Royal) - חלק משכונה זו נמצאת ברובע אילינג
פרסטון מנר (Preston Manor)
קווינסבורי (Queensbury)
קילברן (Kilburn) - שכונה זו נמצאת בחלקה ברובע קמדן
קינגסבורי (Kingsbury)
קנטון (Kenton) - שכונה זו נמצאת בחלקה ברובע הארו
קנסל גרין (Kensal Green)
שלטון מקומי

רובע ברנט מחולק ל-21 אזורי בחירה (Wards) למועצת הרובע: אלפרטון (Alperton), בארנהיל (Barnhill), ברונדסבורי פארק (Brondesbury Park), גבעת דוליס (Dollis Hill), גבעת דאדן (Dudden Hill), הארלסדן (Harlesden), ולש הארפ (Welsh Harp), ומבלי סנטרל (Wembley Central), וילסדן גרין (Willesden Green ), מייפסבורי (Mapesbury), נורת'וויק פארק (Northwick Park), סאדבורי (Sudbury), סטונברידג' (Stonebridge), פריינט (Fryent), פרסטון (Preston), קווינס פארק (Queen's Park), קווינסבורי (Queensbury), קנטון (Kenton), קילבורן (Kilburn), קנסאל גרין (Kensal Green).
רובע ברנט מחולק לשלושה אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: צפון ברנט (Brent North), מזרח ברנט (Brent East), ודרום ברנט (Brent South), אולם קיימת תוכנית לשינוי חלוקת הרובע לשני אזורי בחירה פרלמנטריים: מרכז ברנט וצפון ברנט, וחלק מהרובע יצורף לאזור הבחירה המפסטד וקילבורן (Hampstead and Kilburn) הנמצא ברובו ברובע קמדן. חלוקה זו צפויה להיכנס לתוקף בשנת 2009.
אתרים בעלי חשיבות

אצטדיון ומבלי
מקדש ניסדן
ג'ורג' אייזר

ג'ורג' אייזר (באנגלית: George Eyser; ‏31 באוגוסט 1871 – 6 במרץ 1919) היה מתעמל אמריקאי-גרמני שהתחרה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סנט לואיס. אייזר זכה בשש מדליות אולימפיות, על אף שהיה בעל תותב עץ, לאחר שאיבד אחת מרגליו בעקבות פגיעת רכבת.
ביוגרפיה

אייזר נולד בקיל שבקיסרות הגרמנית וכשהיה בן 14 היגרה משפחתו לארצות הברית. בתחילה התיישבה המשפחה בדנוור שבקולורדו ובהמשך עקרה לסנט לואיס שבמיזורי, שם עסק אייזר בהנהלת חשבונות במפעל תעשייתי והצטרף למועדון ההתעמלות המקומי ובשנת 1894 קיבל אזרחות.
ביוגרפיה > במשחקים האולימפיים

בשנת 1904 התקיימו המשחקים האולימפיים בפעם השלישית בעת החדשה. תחרויות ההתעמלות, בדומה לשאר קטגוריות התחרות באולימפיאדה נמשכו על פני מספר חודשים. במהלך התקופה, התחרה אייזר במספר תחרויות משולבות של אתלטיקה והתעמלות, בהם לא הצליח להגיע להישגים מרשימים. בתחילת חודש יולי הגיע למקום ה-71 מתוך 119 מתחרים בתחרות אישית משולבת של מקצועות התעמלות (שלושה סיבובי תחרות על המקבילים והמתח, בהם שני סיבובי חובה, וסיבוב בחירה אחד) ולמקום ה-118 והאחרון בתחרות אישית משולבת של מקצועות האתלטיקה (הדיפת כדור ברזל, קפיצה למרחק וריצת 100 יארד).
בחודש אוקטובר התקיימו תחרויות אתלטיקה נוספות במסגרת האולימפיאדה. אייזר זכה ביום תחרויות בודד בשש מדליות אולימפיות. מהן שלוש מדליות זהב (טיפוס על חבל, מקבילים וסוס קפיצות), שתי מדליות כסף ומדליית ארד אחת.
אייזר המשיך והופיע במספר תחרויות בודדות לאחר המשחקים האולימפיים ונפטר ב- 1919 בדנוור, בירת קולורדו.
הערות שוליים

↑  Amputee Olympians
↑  Gymnastics at the 1904 St. Louis Summer Games: Men's Individual All-Around
↑  Gymnastics at the 1904 St. Louis Summer Games: Men's Individual All-Around, Field Sports
ברנדון מקנולטי

ברנדון מקנולטי (באנגלית: Brandon McNulty; נולד ב-2 באפריל 1998) הוא רוכב אופני כביש אמריקאי בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. מקנולטי הוא אלוף העולם בנגד השעון עד גיל 19 לשנת 2016.
ביוגרפיה

מקנולטי נולד בפיניקס.
ב-2015, ניצח את אליפות ארצות הברית עד גיל 19 בנגד השעון. באליפות העולם שנערכה בריצ'מונד באותה שנה, זכה מקנולטי במדליית הארד במקצה נגד השעון עד גיל 19, 59 שניות מזוכה מדליית הזהב לאו אפלט הגרמני ו-42 שניות מאדריאן קוסטה האמריקאי, זוכה מדליית הכסף.
ב-2016, זכה מקנולטי במדליית הזהב באליפות העולם עד גיל 19 בנגד השעון שהתקיימה בבירת קטר, דוחה. מקנולטי הקדים את מיקל ביירג ב-35 שניות ואת איאן גאריסון האמריקאי ב-53 שניות.
ביוגרפיה > ראלי (2017–2019)

ב-2017, הצטרף מקנולטי לקבוצת "ראלי" הקנדית. בשנה הזו השתתף באליפות העולם במקצה עד גיל 23 בנגד השעון וזכה במדליית הכסף, 1:05 דקות ממיקל ביירג המנצח.
ב-2018, סיים שישי באליפות ארצות הברית בנגד השעון ועשירי במרוץ הכביש באליפות. הוא לא הצליח לשחזר את הישגו משנה קודמת וסיים שמיני באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון.
ב-2019, זכה מקנולטי במדליית ארד באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון, 58 שניות ממיקל ביירג, כשרק שנייה אחת מפרידה בינו לבין איאן גאריסון שזכה במדליית הכסף. באותה עונה ניצח מקנולטי את הטור של סיציליה באיטליה, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ.
ביוגרפיה > יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום)

ב-2020, הצטרף מקנולטי ל-יו. איי. אי. אמירטס מאיחוד האמירויות הערביות. הוא פתח את העונה בוואלטה אה סאן חואן וסיים רביעי את המרוץ, 1:21 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר מכן סיים שביעי בוואלטה אה אנדלוסיה, 3:05 דקות מיאקוב פוגלסן המנצח.
הערות שוליים

↑  McNulty signs three-year contract with UAE Team Emirates, cyclingnews.com
ג'ון וובר

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1751 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  29 באפריל 1793 (בגיל 41) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לציור ולפיסול בפריז  אקדמיית רויאל 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית 
 הושפע על ידי:  Johann Ludwig Aberli, יוהאן גאורג וילה 
 
ג'ון וובר באנגלית: John Webber ‏ (6 באוקטובר 1751 – 29 במאי 1793) היה אמן אנגלי שליווה את קפטן קוק במשלחת השלישית שלו באוקיינוס השקט. הוא ידוע בעיקר בזכות תמונותיו של אוסטרליה, הוואי ואלסקה.
ביוגרפיה

וובר נולד בלונדון, התחנך בברן ולמד ציור בפריז. אביו היה אברהם ואבר, פסל שווייצרי שעבר ללונדון, ושינה את שמו לוובר לפני שהתחתן עם גברת מרי קוואנט ב-1744.
וובר שימש כאמן רשמי במסע הגילוי השלישי של ג'יימס קוק ברחבי האוקיינוס השקט (1776–1880) על סיפון HMS Resolution. במפרץ ההרפתקאות בינואר 1777 הוא צייר "איש מארץ ואן דימן" ו"אישה מארץ ואן דימן". הוא גם צייר הרבה סצנות בניו זילנד ובאיי הים הדרומי. במסע זה, שבמהלכו איבד קוק את חייו בקרב בהוואי, הפך וובר לאמן האירופי הראשון שיצר קשר עם איי הוואי, שנקראו אז איי סנדוויץ'. הוא צייר נופים רבים בצבעי מים של האיים קוואי והוואי, וגם תיאר רבים מאנשי הוואי.
באפריל 1778, עגנו ספינותיו של קפטן קוק "רזולוציה" ו"דיסקברי" בוונקובר איילנד, קנדה כדי לבצע תיקונים. הצוות ערך תצפיות ותעד מפגשים עם האנשים המקומיים. וובר צייר נופים בצבעי מים. רישומיו וציוריו נחרתו לדין וחשבון שהודפס לאדמירלות הבריטית על המשלחת, שפורסם ב-1784.
באנגליה בשנת 1780 הציג וובר כ-50 יצירות בתערוכות של האקדמיה המלכותית בין השנים 1784 ל-1792, ונבחר למקורב של האקדמיה המלכותית ב-1785 וקיבל תואר "אמן מלכותי" בשנת 1791. רוב עבודתו היו נופים. לפעמים נכללו דמויות, כמו בציור - "מותו של קפטן קוק" ציור נודע בזכות התחריט שלו. גרסה נוספת של תמונה זו נמצאת בגלריה של ויליאם דיקסון בסידני.
אוספים

ציוריו נמצאים באוספים רבים: מוזיאון אנקורג' להיסטוריה ואמנות (אלסקה), מוזיאון האלאוטים (אלסקה), מוזיאון הבישוף (הונולולו), מוזיאון הונולולו לאמנות, מוזיאון פיבודי אסקס (סאלם, מסצ'וסטס), הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, המוזיאון הבריטי, המוזיאון של סר ג'ון סואן (לונדון), המוזיאון הימי הלאומי (לונדון), המוזיאון של ניו זילנד טה פאפא טונגרווה, ספריית ג'ון קרטר בראון וספריית מיטשל (אוסטרליה) הם בין האוספים הציבוריים מחזיק בעבודות של ג'ון וובר.
הערות שוליים

↑  William Hauptman, "Webber before Cook: two water-colours after Sterne," The Burlington Magazine, Vol. 136, No. 1903 (Apr 1994), p. 237.
1 2  Percival Serle, ed. (1949). "Webber, John". Dictionary of Australian Biography. Angus and Robertson.
↑  Gray, Charlotte", The Museum Called Canada: 25 Rooms of Wonder, Random House, 2004
↑  "A young woman of the Sandwich Islands". British Museum. Retrieved 8 July 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352282205171  PLWABN: 9810676091105606  AAG: 919  BnF: cb162742129 (data)  DAAO: john-webber  DSI: 990  FNZA: 16011  GND: 121292576  HDS: 022116  ICCU: RMLV071722  ISNI: 0000 0001 1881 4342  LCCN: nr97009605  NGV: 4486  NKC: ola2016914264  NLA: 35861029  NTA: 07332941X  RERO: 02-A012482119  RKD: 83149  SIKART: 4022963  SNAC: w62v2pkq  SUDOC: 07666595X  TePapa: 2421  Trove: 1120312  ULAN: 500001459  VIAF: 120740132   WorldCat (עם VIAF): 120740132
בניו של יאגבה ציון

סינפה ערד הרביעי היה הקיסר בין 1294 – 1295 הוכתר בשם "סינפה אסגד".
חיזבה אסגד היה הקיסר בין 1295 – 1296.
קידמה אסגד היה הקיסר בין 1296 – 1297.
ג'ין אסגד היה הקיסר בין 1297 – 1298 הוכתר בשם "ג'ס אסגד".
סבא אסגד היה הקיסר בין 1298–1299.
בניו של הקיסר יאגבה ציון כל אחד מהם שלט כשנה באתיופיה. היסטוריונים מתווכחים מה בדיוק המצב הפוליטי בזמן זה. חלק טוענים שיאגבה ציון לא יכול היה להחליט על יורש ולכן בניו כיהנו שנה כל אחד, אך חלק גורסים שהמצב היה שונה מכיוון שכל אחד מהבנים טען לעצמו את הכתר והיה מצב של בלבול ואנרכיה באימפריה ולכן הקיסרים התחלפו כמעט כל שנה. בתקופה זו החל גם השימוש בבית סוהר באמבה גישן על ידי ג'ין אסגד לקרובי משפחה בעיתיים של הקיסר, כאשר הוא הוכרח לאסור את אחיו המסוכן סבא אסגד, באותו הזמן הוא כלא שלושה מבניו ומאחיו באמבה גישן.
לא ידוע במדיוק מתי הסתיימה תקופה זו שבסיומה עלה לכס הקיסרות וודאם ערד.
הערות שוליים

↑  Paul B. Henze, Layers of Time, A History of Ethiopia, p. 60
↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia, p. 72
↑  E. A. Walis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, p. 287.
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: יאגבה ציון | קיסר האימפריה האתיופית  1294–1299 | הבא: וודאם ערד |
ג'ון וארלי (צייר)

| --- | --- |

דיוקן של ג'ון וארלי, צויר על ידי גיסו, ויליאם מולרידי
 לידה:  17 באוגוסט 1778 Hackney, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  17 בנובמבר 1842 (בגיל 64) רחוב אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 הושפע על ידי:  Joseph Charles Barrow 
 בן או בת זוג:  Esther Gisborne  Delvalle Lowry 
 צאצאים:  Albert Fleetwood Varley 
 
ג'ון וארלי (באנגלית: John Varley‏; 17 באוגוסט 1778 – 17 בנובמבר 1842) היה צייר אנגלי בצבעי מים, וחבר קרוב של ויליאם בלייק. הם שיתפו פעולה בשנים 1819–1820, בספר Visionary Heads, שנכתב על ידי וארלי ואוייר על ידי בלייק. הוא היה האח הבכור במשפחת אמנים: קורנליוס וארלי, ויליאם פליטווד וארלי ואליזבת, שהתחתנה עם הצייר ויליאם מולרידי.