stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיל ורהארן
הערות שוליים

↑  G.Doutremont ‏(1919) עמ' 15
↑  p. 35 (1998) P.Gorceix
↑  פבריס ון דר קרקהווה - ידידותו עם ורהארן - בכתב העת הצרפתי "מגזן ליטרר" מס 351, פברואר 1997, גיליון המוקדש לשטפן צווייג.
Fabrice Van Der Kerkhove - L'amitié avec Verhaeren
Magazin litteraire" nr 351, fevrier 1997"
↑  בלגיה גוססת Belgium's agony" - on line" ע 89 -123
↑  שטפן צווייג -העולם של אתמול - תרגום של צבי ארד (1982) ע'96.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269391705171  PLWABN: 9810547038405606  BIBSYS: 90054493  BNC: 000040232  BNE: XX1648916  BnF: cb11927975b (data)  CANTIC: a11735648  CiNii: DA03799673  GND: 118768085  ICCU: RAVV047609  ISNI: 0000 0001 2277 6684  LCCN: n50014305  LNB: 000022971  MusicBrainz: d063c69a-2a1c-416d-aa9a-bd398de5f423  NDL: 00459676  NKC: jn20010601101  NLA: 35579994  NLG: 67398  NLK: KAC201770540  NSK: 000033210  NTA: 069027811  RERO: 02-A003938055  RKD: 101752  RSL: 000153620  SELIBR: 229443  SNAC: w6xd14gn  SUDOC: 027987280  Trove: 1002567  ULAN: 500238325  VcBA: 495/70883  VIAF: 27072663   WorldCat (עם VIAF): 27072663 
כנסיית המכללה הישועית סנט ברב בעיר גנט, שבה למד אמיל ורהארן
אמיל ורהארן קורא משירתו, תמונה משנת 1901 מאת תיאו ון ריסלברגה
הכפר רואזן שבסביבתו התגורר ורהארן בימי האביב והקיץ
שיר אוטוגרפי "בשדה שעורה" (Dans un champ d'orge) 
שפורסם בכתב- העת "לה פלים" (La Plume) בפברואר 1904
דיוקן של אמיל ורהארן מאת פליקס ואלוטון
 פורסם בספר המסיכות של רמי דה גורמון ב-1898
אמיל ורהארן בשנת 1914
אריה ליש

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 
אריה לייביש-ליִש (20 בינואר 1929, רומניה - 2016, ישראל) היה סופר, שחקן תיאטרון ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה

אריה ליש נולד בעיירה סטניששט שברומניה. למד ב"חדר" בעיירה, בבית הספר היהודי ובתלמוד תורה בעיר בקאו. בגיל 15, במלחמת העולם השנייה, נלקח לעבודות כפייה במחנה עבודה גרמני. לאחר המלחמה החל לכתוב מערכונים ביידיש. התקבל כשחקן לתיאטרון הממלכתי היהודי.
במסגרת פעילותו הספרותית אף התקבל לבית הספר הגבוה לספרות ע"ש אמינסקו בבוקרשט.
הצלחתו נקטעה באבה כאשר הודיע על כוונתו לעלות לישראל.
בשנת 1963 עלה לארץ. שיחק ב"הבימה", "הקאמרי", ו"האוהל",
והיה פעיל במחלקה ליידיש של שידורי ישראל.
בעל תואר "מורה בכיר" מהמדרשה למורים למוזיקה, ותואר נוסף מאוניברסיטת בר-אילן.
הוציא לאור מחזות, קובץ שיריה של רעייתו המנוחה המשוררת סימאלה שניידר, ביידיש בעברית וברומנית, ולחנים פרי עטו.
כתב שני ספרים, בסדרה מתוכננת של שלושה, בהם הוא מתאר את התקופות השונות בחייו.
ספרו הראשון "בצל העיירה" מתאר את חייו ברומניה קודם עלייתו ארצה, בעיירה, בעיר במחנה הכפייה ובצל השואה.
בספרו השני "סימאלה שלי", מספר את חייה של אשתו המנוחה, סימאלה שניידר, מילדותה בעיר צ'רנוביץ, תלאותיה בתקופת המלחמה, פגישתם המשותפת ועלייתם ארצה.
הספרים פורסים יריעה רחבה ומרתקת של חיים יהודיים ולעולם התרבות היהודית בצל השואה.
הספרים יצאו בהוצאת "עקד".
ספריו

"בצל העיירה", הוצאת "עקד", 2007.
"סימאלה שלי", הוצאת "עקד", 2011.
כריכת ספרו הראשון
ארנב מפוספס

| ארנב מפוספס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנב מפוספס
שם מדעי
 Nesolagus ‏מייג'ור, 1899

ארנב מפוספס (שם מדעי: Nesolagus) הוא סוג של ארנבים הכולל רק 2 מינים קיימים. מינים אלה שוכנים בדרום מזרח אסיה באזורי יערות הרריים בין לאוס ווייטנאם לסומטרה, אינדונזיה וידועים בעיקר ממספר תיעודים ממצלמות ליליות שהופעלו בידי הארנב, כשלרוב הם בלתי נראים לאנשים סביבם. מין נוסף - Nesolagus sinensis ידוע משרידים בסין שהתקיימו בפליסטוקן.
ארנב זה בינוני בגודלו ומגיע לאורך מוערך של 40 ס"מ בקירוב עם פרווה רכה צהובה בהירה עד חומה-אדמדמה והוא בעל אוזניים קצרות דומות לאלה של ארנבון מצוי יותר משל ארנבת. לרוב הוא פעיל בלילה ומחפש צמחייה קרקעית למאכל. בימים הוא נח במאורות באדמה ההררית.
מינים

Nesolagus netscheri
Nesolagus timminsi
Nesolagus sinensis - נכחד. מין שהתקיים בפליסטוקן של סין.
אלמנה לבנה (קנאביס)

| אלמנה לבנה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: קנאביים
סוג:: קנאביס
מין:: שילוב שווה בין קנאביס סאטיבה לבין קנאביס אינדיקה
האלמנה הלבנה (באנגלית: White widow) היא שילוב גנטי שווה בין קנאביס מסוג אינדיקה (מדרום הודו) וקנאביס מסוג סאטיבה (מברזיל).
האלמנה הלבנה מתוארת כאחד הזנים של הקנאביס המפורסמים והנפוצים ביותר.
זן הקנאביס "האלמנה הלבנה" זכה במקום הראשון בתחרות ה-Cannabis Cup ב-1995. ותואר כאחד מזני הקנאביס הכי פופולריים בעולם במגזין Popular science האמריקאי.
תיאור

טעמו מתואר כפירותי, מתקתק ומרענן. בעל טעם וריח אורנים חזק, צבעה של האלמנה הלבנה הוא ירוק אפרפר. צמח האלמנה הלבנה בעל פרחים מצופים בשרף לבן ונוצץ. אלה שהשתמשו בו תיארו את שימושו כתחושה חזקה של אופוריה. זמן הפריחה של הצמח הוא בין 8 ל-10 שבועות.
יכולת הגידול שלו הוא עד 400 גרם למטר רבוע.
שימושים והשפעות

האלמנה הלבנה משמשת לטיפול בפוסט טראומה, נדודי שינה, מתח נפשי, דיכאון, חרדות, כאבים כרוניים וכאבי שרירים. האלמנה הלבנה גורמת לתחושת נמנום, התרוממות רוח, היא מעוררת תיאבון ויצירתיות.
פיתוח הזן

קיים ויכוח בקרב מגדלי הקנאביס לגבי פיתוח הזן. חלק קטן מן המגדלים טוען כי אדם בשם ״אינגמר״ המציא את הזן, אך לעומת זאת, הרוב תומך בדעה כי מפתח זנים בשם ״שאנטי- באבא״ הוא האבא המקורי של האלמנה הלבנה. על פי הסיפור המקובל, באחד הטיולים של שאנטי- באבא למזרח, הוא הגיע למדינת קראלה שבדרום הודו. במהלך הטיול שאנטי-באבא מצא זן חדש של קנאביס. הוא הגיע אל הכפר שבו פיתחו את הזן הזה והביא אותו אל אירופה. אותו הזן הנקרא "אינדיקה", הונדס גנטית עם הזן "Manga Rusa" מסוג סאטיבה ברזילאית ששימש מקומיים למטרת טקסים מקומיים.
הערות שוליים

↑  https://www.cannabiscup.com/ האתר של התחרות (באנגלית)
↑  https://www.popsci.com/ האתר של המגזין (באנגלית)
↑  https://cannapedia.co.il/grower/better/white-widdow מתוך קנאפדיה
צמח האלמנה הלבנה
אנטוניו ולנסיה

לואיס אנטוניו ולנסיה (בספרדית: Luis Antonio Valencia; נולד ב-4 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבר אקוודורי.
ולנסיה החל את הקריירה שלו במועדון אל נסיונל. בעונת 2005/2006 הוא עבר לוויאריאל מהליגה הספרדית ומשם הושאל לרקראטיבו ולבה. בעונת 2006/2007 הוא הושאל לוויגאן אתלטיק. את הופעת הבכורה בוויגאן הוא ערך ב-19 באוגוסט 2006, במשחק הפסד 2-1 לניוקאסל יונייטד. ב-21 באוקטובר 2006, במשחק מול מנצ'סטר סיטי, כבש ולנסיה את שערו הראשון בקבוצה. ב-18 בינואר 2008 נרכש כרטיסו על ידי ויגאן והוא חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי בקבוצה.
ב-30 ביוני 2009 עבר ולנסיה למנצ'סטר יונייטד תמורת סכום המוערך ב-16 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה ל-4 שנים.
ההופעה הראשונה של ולנסיה בנבחרת אקוודור הייתה ב-27 במרץ 2005 במשחק מול פרגוואי. ולנסיה הבקיע שני שערים בדרך לניצחון נבחרתו 5-2. הוא שותף עם נבחרתו במונדיאל 2006 ואף היה מועמד מטעם פיפ"א לנבחרת הטורניר וכן היה אחד מ-6 המועמדים לפרס השחקן הצעיר המצטיין של הטורניר.
בשנת 2018 מונה לקפטן קבוצת מנצ'סטר יונייטד ובכך הפך לקפטן הלא אירופי הראשון בתולדות הקבוצה. עוד קודם לכן, ענד את סרט הקפטן במשחק גמר הליגה האירופית 2017, בו גברה קבוצתו 2-0 על אייאקס בדרך לזכייה בתואר.
ב- 28 ביוני 2019 ולנסיה עזב את מנצ'סטר יונייטד לאחר 10 שנים וחזר לאחר 14 שנים באירופה למולדתו אקוודור, כאשר חתם בקבוצה ליגה דה קיטו מליגת העל של אקוודור.
תארים

אליפות אנגליה (2): 2010/2011, 2012/2013
הגביע האנגלי (1): 2015/2016
גביע הליגה (2): 2009/2010, 2016/2017
מגן הקהילה (3): 2011,2014 ,2017
הליגה האירופית (1): 2016/2017
ארנב הנהרות

| ארנב הנהרות |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: Bunolagus
מין:: ארנב הנהרות
שם מדעי
 Bunolagus monticularis ‏תומאס, 1903
תחום תפוצה


ארנב הנהרות (שם מדעי: Bunolagus monticularis) הוא מין של יונק ממשפחת הארנביים שהוא המין היחיד בסוגו, אף שבעבר שויך לסוג ארנבת ולעיתים מבלבלים בינו למיני ארנבות. הוא חי בטבע רק בשטחי מדבר קארו, במדינת הכף הצפוני שבדרום אפריקה והוא מהארנבים הנדירים ביותר בעולם, כשנותרו ממנו רק 500 פרטים בטבע.
ארנב זה דומה מעט לארנבון מצוי אך בעל מבנה אוזניים וגוף ארוכים יותר. הוא בעל פרווה צמרירית אפורה כהה עם עיניים גדולות מוקפות "טבעת" לבנה ותחתיה עובר פס שחור לאורך הלחי, הזנב שחור והבטן לבנה. הנקבות יותר גדולות מהזכרים במין זה כשהזכרים שוקלים 1.5 ק"ג בממוצע והנקבות עד 1.8 ק"ג בממוצע.
הארנב מצוי במחילות לאורך שיחיות ונרות קטנים באזור מדבר הקארו הדרום אפריקאי והוא יוצא בלילות לחפש צמחייה עשבונית, כשלרוב הוא ניזון מצמחיגדות מלוחם כמו אטד ו-Salsola (ממשפחת הירבוזיים) הנפוצים בסביבת הנהרות המדבריים. הוא נטרף בידי עופות דורסים ובייחוד עיט שחור ובזים, חתוליים ועוד. לרוב הוא בורח למחילתו מהטורף אך הוא יכול לרוץ בזגזוג מפתיע ולהשתמש בשיחים להתחבא.
הארנב מצוי בסכנה חמורה, בעיקר עקב התמעטות בית הגידול שלו הכולל שיחיות סמוכות לנהרות, אשר נהרסו לטובת חקלאות או התייבשו בשטחים רבים, מה שגרר אובדן של מזונו ושל מאורתו וכן חשף אותו לטורפים ולחום השמש. ארנבים נתפסים לעיתים גם במלכודות של האדם, אך לרוב הם לא ניצודים בעצמם.
לפי הרשימה האדומה של IUCN ישנם כיום רק 500 ארנבים בוגרים בטבע והם הארנבים הנדירים בעולם.
הערות שוליים

↑  ארנב הנהרות באתר הרשימה האדומה של IUCN
ארנב אנגורה

| --- | --- |
ארנב אנגורה לבקן
 ארץ מוצא:  טורקיה
 תפוצה:  בעיקר באירופה
 תכונות
 משקל:  2–5.5 ק"ג
 תוחלת חיים:  7–12 שנים
 מיון
 משפחה:  ארנביים
ארנב אנגורה (באנגלית: Angora rabbit) הוא זן של ארנב מבוית שמקורו בטורקיה. במשקל 2–5.5 ק"ג, ארנב אנגורה הוא אחד מגזעי הארנב שבויתו ראשונים. ארנב אנגורה הורבע בעיקר בשביל הצמר שלו שנקרא צמר אנגורה. צמר זה נאסף על ידי גילוח, הברשה, או מריטה. מפני שארנבים בדרך כלל לא גורמים לאלרגיות אצל אנשים, צמר זה נפוץ יחסית.
לארנב האנגורה יש 12 תתי זן, כשארבעה מהם מוכרים על ידי איגוד מגדלי הארנבים האמריקאי.
ארנב האנגורה הורבע לראשונה באנקרה (הידועה היסטורית בשם אנגורה), בטורקיה של ימינו, וידוע שהובא לצרפת בשנת 1723. ארנב אנגורה הפך לחיית מחמד פופולרית של המלוכה הצרפתית באמצע המאה ה-18, וארנבי האנגורה התפשטו לחלקים אחרים באירופה עד סוף המאה.[דרוש מקור]
בארצות הברית בגדים עשויים צמר ארנבות אנגורה היו פופולריים מאז שהגיעו לראשונה בתחילת המאה ה-20. אך רק במהלך מלחמת העולם השנייה התרחב הייצור המקומי כדי לענות על הביקוש ליותר מ-60,000 ק"ג בשנה. סיב משי רך זה עורר עניין רב, ומהר מאוד אנשים התאהבו בצמר אנגורה.
ארנבי אנגורה מגודלים בעיקר בזכות צמרן, שהוא משיי ורך. בקוטר של 14–16 מיקרון בלבד, צמר זה דומה לקשמיר בעדינות וברכות למגע. צמר ארנב אנגורה מבוגר בריא יגדל כשלושה סנטימטרים לחודש. טיפוח קבוע הכרחי כדי למנוע מהסיבים להשתלב וליצור קשרים על הארנב, מה שגורם לאי נוחות ועלול לגרום לכאב ואף לזיהום. צמר האנגורה נבצר (נקטף או נגזז) כל שלושה עד ארבעה חודשים לאורך השנה.
צמר אנגורה עשוי להיאסף מעת לעת על ידי אספת השערות מתוך הפרווה שיוצאות באופן טבעי. קציר מלא נעשה על ידי גזירת הפרווה עם מספריים קטנים. גזירה מתחילה בדרך כלל בראש, עוברת מהכתפיים לזנב. לאחר מכן הופכים את הארנב ואת החלק התחתון גוזרים מזנב לסנטר. בין 12 אונקיות (340 גרם) לבין 18 אונקיות (510 גרם) צמר ניתן לקצור מאנגורה ענקית.
האנגורה מתחלקים לארבעה זנים המוכרים על ידי איגוד מגדלי הארנבים האמריקאים:
אנגורה ענקית, סאטן אנגורה, אנגורה צרפתית ואנגורה אנגלית, ושמונה גזעים שבפיתוח או כבר מוכרים במדינות אחרות: אנגורה גרמנית, אנגורה סינית, אנגורה פינית, אנגורה יפנית, אנגורה רוסית, סנט לוסיאן אנגורה, אנגורה שווייצרית, אנגורה הולנדית.
ארנב אנגורה אוכל בעיקר חציר לארנבים, בדרך כלל חציר שיבולת שועל, או חציר הרים. חציר מהווה מעל 85% מתזונת הארנב כששאר המרכיבים הם כופתיות, ירקות ומעט פירות.
אורך החיים הצפוי של ארנב אנגורה הוא בין 7 ל-12 שנים, אך זה משתנה בהתאם לגזע הספציפי.
הערות שוליים

↑  Whitman, Bob D, Domestic rabbits & their histories : breeds of the world, Leawood, KS: Leathers Pub, 2004, ISBN 1-58597-275-4
↑  J. I. McNitt, S. D. Lukefahr, P. R. Cheeke, N. M. Patton, Rabbit production, Wallingford: CABI, עמ' 265–273, ISBN 978-1-78064-012-9
↑  United Nations Treaty Series, UN, 2002-12-31, עמ' 75–75, ISBN 978-92-1-045595-4
↑  Scientific American, Angora Wool 3, 1848-08-19, עמ' 381–381 doi: 10.1038/scientificamerican08191848-381f
↑  Herrmann S., Wortmann G., Wortmann F.J, CHARACTERISTICS OF ANGORA RABBIT FIBRE 1 - THE INFLUENCE OF FIBRE ORIGIN ON FIBRE AND MEDULLA DIAMETER IN ANGORA WOOL, World Rabbit Science 4, 2 ביולי 2010 doi: 10.4995/wrs.1996.287
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294059005171  BnF: cb11952302w (data)  GND: 4142470-0  LCCN: sh85005131  NKC: ph499489
אנטוניו ווטסון

אנטוניו ווטסון (באנגלית: Antonio Watson; נולד ב-11 בספטמבר 2001) הוא אתלט ג'מייקני, אלוף העולם (בודפשט 2023) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה > אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.22 שניות, לפני מת'יו הדסון-סמית' מהממלכה המאוחדת (44.31 שניות) וקווינסי הול מארצות הברית (44.37 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 200 מטר: 20.49 שניות
ריצת 400 מטר: 44.13 שניות
אלן לומקס

| --- | --- |

 לידה:  31 בינואר 1915 אוסטין, ארצות הברית 
 פטירה:  19 ביולי 2002 (בגיל 87) Safety Harbor, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, בית הספר צ'ואט רוזמרי הול, אוניברסיטת טקסס באוסטין, אוניברסיטת קולומביה, בית הספר סיינט מארק טקסס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  Elizabeth Lyttleton Sturz 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1946)  פרס גראמי של חבר הנאמנים (2003)  אגדה חיה של ספריית הקונגרס  המדליה הלאומית לאומנויות 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלן לומקס (באנגלית: Alan Lomax; ‏ 31 בינואר 1915 - 19 ביולי 2002) היה חוקר פולקלור, ומפיק מוזיקלי בתחום מוזיקת הפולק. הוא הקליט ותיעד את המוזיקה של חלוצי הג'אז והבלוז בארצות הברית כמו גם מוזיקה עממית מאנגליה ואירלנד וערך ראיונות עם מוזיקאים עממיים רבים. פעילותו השפיעה על התנופה לה זכתה מוזיקת הפולק בעיקר בבריטניה. בנוסף להקלטות עסק לומקס גם בהפקת תקליטים ומופעים ובכתיבה אקדמאית ופופולרית על מוזיקת העם של ארצות הברית, בריטניה, ספרד ואיטליה. הוא הוציא ספרי תווים ותמלילי שירים מלאים של מוזיקאים שעסקו באלתור, הן חובבים כפריים והן יוצרים כזמר לדבלי ונגן הג'אז ג'לי רול מורטון.
תולדות חייו

לומקס נולד בטקסס, אביו, ג'ון א. לומקס, הקליט מוזיקה של אריסים ואסירים בטקסס, לואיזיאנה ומיסיסיפי והיה מוזיקולוג וחוקר פולקלור עצמאי. למרות שנשר מלימודיו בגיל 15 למד ולימד מאוחר יותר באוניברסיטת טקסס באוסטין, באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת פנסילבניה ובאוניברסיטת קולומביה. מגיל 18 החל נוסע עם אביו ברחבי הדרום, תוך שהם מקליטים, מראיינים, חוקרים ומתעדים את המוזיקה שאיש עד אותה עת לא סבר שהיא ראויה למחקר או לתיעוד רציני. אחת מתגליותיהם הייתה שחלק מהשירים שהושרו על ידי שחורים היו למעשה בלדות מאירלנד וסקוטלנד אותן שמעו אבותיהם ממעסיקיהם. מחקריהם יצאו בשני ספרים (Our singing country (1934
ו- (American ballads and folk songs (1941
בשנות ה-30 נדד ממיסיסיפי לשיקגו, הקליט וראיין נגני דלתא בלוז ונגני בלוז אחרים כמאדי ווטרס, וילי מקטל העיוור וממפיס סלים ואת הפולקלוריסטים לדבלי ווודי גאת'רי. כמו כן הקליט ב-1938 בוושינגטון די. סי. את חלוץ הג'אז ג'לי רול מורטון. החשיבות ההיסטורית של הקלטות אלה רבה ביותר כיוון שהן מתעדות את היווצרות הג'אז מכלי ראשון. עם זאת אמינותם של הסיפורים שמספר מורטון מוטלים בספק כיוון שהוא נטה להדגיש את מקומו בבסיס היצירה של הג'אז, תוך "ניפוח" תרומתו לכל התפתחות הג'אז בניו אורלינס.
בין 1937 ל-1942 עבד לומקס עבור ספריית הקונגרס לה תרם כ-10,000 הקלטות שערכו הוא ואביו לפניו. באותה תקופה החל נרדף על ידי ה-FBI, בטענה (שלא הוכחה) שהוא חבר המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, בשל פעילותו למען הזמרים השחורים העניים והאסירים אותם הקליט והתבטאותו לפיה הכל זכאים לזכות השמעה ולימוד שווים. עקב חוסר הנחת מחייו בארצות הברית ועקב מדיניות ההפרדה הגזעית והגזענות נגד אפרו-אמריקאים, השתקע לומקס בשנות ה-50 בלונדון. הוא ערך תוכניות ל-BBC, בהן סדרת תוכניות שנקראו "אמנות הכושים" (The Art of the Negro), שהציגה את הבלוז לבריטניה, דבר לו הייתה השפעה על אמנים כאריק קלפטון, ג'ימי פייג', ג'ף בק ורבים אחרים. במקביל "גילה" זמרים ונגנים אירים, סקוטים ואנגלים ששרו בלדות עתיקות, הקלטות וראיונות ששודרו ב-BBC והשפיעו על אמני פולק בריטים כחברי סטילאי ספאן, ג'ת'רו טאל, דונובן ועוד ("תחיית הפולק הבריטית"). כן תיעד את מחול האוס (Oss) בקורנוול וערך את הסדרה בת 18 התקליטים "Columbia World Library of Folk and Primitive Music" ובה מוזיקה עממית מספרד ואיטליה. באותן שנים הנחה גם תוכניות רדיו, חלקן עם פיט סיגר, שגלה מארצות הברית עקב חברותו במפלגה הקומוניסטית.
ב-1959 חזר לומקס לניו יורק והפיק את המופע "פולקלור 59'" בקרנגי הול בו השתתפו בין היתר מאדי ווטרס וממפיס סלים (בלוז), פיט סיגר והוויברז (פולק) וכן זמרי גוספל ובלוגראס. באותה שנה ערך לומקס טיול עם הזמרת שירלי קולינס למדינות דרום ארצות הברית, ובו הקליטו שירי עם רבים בביצוע אמנים מקומיים. במהלך הטיול גילו השניים את האמן מיסיסיפי פרד מקדואל.
ב-שנות ה-70 ערך מספר מסעות מצולמים שיצאו בסרטים כגון "The Land Where the Blues Began" שצולם ב-1978 ב"דרום העמוק" של ארצות הברית ו-"Rhythms of Earth" המתעד מחולות עממיים בספרד, בריטניה ואיטליה וחוקר את הקשרם התרבותי.
ב-1994 נבחר, יחד עם אביו, להיכל התהילה של הבלוז בקטגוריה שנפתחה באותה שנה עבור Non Performers ("לא מופיעים"). בשנת 2003, לאחר מותו, זכה בפרס גראמי למפעל חיים.
לקריאה נוספת

Ronald D. Cohen, Editor, Alan Lomax: Selected Writings 1934-1997, New York: Routledge: 2003
Alan Lomax, Folk song style and culture, American Association for the Advancement of Science ,2009
Alan Lomax, John A. Lomax, Our singing country: folk songs and ballads, Dover Publication, 2000
Alan Lomax, Mister Jelly Roll  (1950, 1973, 2001 University of California Press, ISBN 0-520-22530-9)
The Leadbelly Songbook, 1968
Alan Lomax, John A. Lomax, American ballads and folk songs, Dover Publication, 1994
הערות שוליים

↑  הקלטות ג'לי רול מורטון בספריית הקונגרס
↑  Oss Tales
↑  Rhythms of Earth
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305286005171  PLWABN: 9810619289205606  BIBSYS: 90237345  BNE: XX1409107  BnF: cb12403042s (data)  CiNii: DA05802451  GND: 129861537  ICCU: VEAV015104  ISNI: 0000 0001 1472 1894  LCCN: n50039476  LNB: 000004280  MusicBrainz: 09920eef-ba69-4c46-96ae-a93f885af533  NDL: 01102278  NKC: xx0016104  NLA: 35311012  NTA: 068350406  PIC: 273391  RERO: 02-A003529129  RKD: 413220  SELIBR: 171846  SNAC: w6z323sv  SUDOC: 033133239  Trove: 907175  VIAF: 49310292   WorldCat (עם VIAF): 49310292 
אביו, ג'ון א. לומקס
ארנב הקטיפה

| --- | --- |

עטיפת הספר המקורית
 מידע כללי
 מאת:  מרגרי וילאמס
 איורים:  אנגלית - ויליאם ניקולסון עברית - דון דיילי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  George H. Doran Company 
 תאריך הוצאה:  1922
 מספר עמודים:  54
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת משכל
 תאריך:  2014
 תרגום:  מאירה פירון
 
עטיפת המהדורה העברית, הוצאת טל-מאי, 2014
ארנב הקטיפה (אנגלית: The Velveteen Rabbit) הוא ספר ילדים אשר נכתב על ידי הסופרת האנגליה מרגרי וילאמס ואויר על ידי ויליאם ניקולסון. הספר יצא לאור בשנת 1922 ומאז עובד לסרטים, הצגות וסרטי אנימציה.
הספר מגולל את סיפורו של ארנב צעצוע מקטיפה המוענק במתנה לילד בחג המולד. ארנב הקטיפה רוצה להפוך לארנב אמיתי, ולומד כי יוכל להגשים זאת רק אם יזכה באהבתו של הילד.
בשנת 1985 גרסת הווידאו של היצירה, בהשתתפות מריל סטריפ ועם מוזיקה של ג'ורג' וינסטון, הייתה מועמדת לפרס גראמי.
תרגומים לעברית

ארנב הקטיפה, או, איך צעצועים נעשים אמתיים, תרגום: מאירה פירון, איורים: דון דיילי, משכל, 2014.
ארנב הקטיפה : או איך צעצועים הופכים לאמתיים, תרגום: יהודה אטלס, איורים: שרה מסיני, אגם, 2019.
לקריאה נוספת

מזל קאופמן, "אמִתי זה לא ממה אתה עשוי: על "ארנב הקטיפה או איך צעצועים נעשים אמִתיים?" מאת מרג'רי ויליאמס", עיונים בספרות ילדים, 28, 2018, עמ' 29–55.
אפל.די.אפ

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1974 (בן 49) Angeles, הפיליפינים 
 שם לידה:  אלן פינדה לינדו
 שם במה:  apl.de.ap 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  תיכון ג'ון מרשל 
 עיסוק:  ראפר • זמר • מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ הופ • היפ הופ אלטרנטיבי • היפ האוס • אלקטרו
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  קול • תופים
 חברת תקליטים:  BMBX אנטרטיינמנט
 שיתופי פעולה בולטים:  בלאק אייד פיז, ויל.איי.אם, פרגי, טאבו, דייוויד גטה
 פרסים והוקרה:  Asia's Most Influential Philippines (2021) 
 www.apldeap.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלן פינדה לינדו (באנגלית: Allan Pineda Lindo; נולד ב-28 בנובמבר 1974), הידוע בשם הבמה אפל.די.אפ (apl.de.ap), הוא ראפר, זמר ומפיק מוזיקלי פיליפיני-אמריקאי, הידוע בעיקר כחבר בלהקת ההיפ הופ זוכת פרס גראמי בלאק אייד פיז.
ביוגרפיה

אלן פינדה לינדו נולד בעיר אנג'לס סיטי, שבפמפנגה, הפיליפינים. פינדה עזב את משפחתו זמן קצר לאחר לידתו. אמו, כריסטינה פינדה, גידלה אותו ואת ששת אחיו הצעירים כאם חד-הורית. בילדותו, פינדה היה עושה טיול ג'יפים באורך שעה לבית הספר שלו ובחזרה ועזר למשפחתו להתקיים בחקלאות בטטות, תירס קנה סוכר ואורז. בגיל 14, הגיע לארצות הברית לטיפול בניסטגמוס, תנועה לא רצונית של העיניים. לאחר טיול בדיסנילנד, פינדה הביע את התעניינותו להישאר בארצות הברית.
פינדה למד בבית הספר התיכון ג'ון מרשל שבלוס אנג'לס, שם הכיר את ויל.איי.אם. ההשפעות המוזיקליות של פינדה היו סטיבי וונדר, האיגלס, הביטלס, א טרייב קולד קווסט, דה לה סול, לידרס אוף דה ניו סקול ולהקת הרוק פולק הפיליפינית אסין. פינדה נחשף למוזיקת היפ הופ דרך ריקודי ברייקדאנס. בשנת 1988, כשהיה בכיתה ח', החל להופיע יחד עם ויל.איי.אם ברחבי לוס אנג'לס. בשנת 1992, הצמד הוחתם בחברת רות'לס רקורדס בניהולו של Eazy-E. יחד עם חבר אחר שלהם, דנטה סנטיאגו, הם הקימו את ההרכב "אטבן קלן" ו הקליטו את אלבום הבכורה שלהם, "Grass Roots", שלא יצא עקב פטירתו של מנהל חברת התקליטים Eazy-E. לאחר מותו של Eazy-E בשנת 1995, ההרכב אטבן קלן שינה את שמו ל-"בלאק אייד פודס", ולאחר מכן לבלאק אייד פיז, ודנטה סנטיאגו הוחלף בטאבו, וקוים היל הפכה לזמרת רקע של הלהקה. לאחר שהוחתמה הלהקה באינטרסקופ רקורדס, בשנת 1998, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "Behind the Front", שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
בנובמבר 2001, החלה העבודה על אלבום האולפן השלישי של ההרכב, "Elephunk". הפקת האלבום החלה ב-2 בנובמבר 2001, והוא יצא לאור בשנת 2003. בזמן הקלטת האלבום, רק אפל.די.אפ, ויל.איי.אם וטאבו היו אמורים להופיע באלבום. במהלך ההפקה של הסינגל השני מתוך האלבום, "Shut Up", הם הבינו שקול נשי יעבוד טוב עם השיר. הם פנו לסולנית הפוסיקט דולז ניקול שרזינגר להתארח בסינגל, אך היא נאלצה לסרב כייוון שכבר הוחתמה על חוזה עם "Eden's Crush". חבר הלהקה לשעבר דנטה סנטיאגו הציג את הזמרת פרגי בפני ויל.איי.אם, שהתרשם מיכולותיה הקוליים, ובסופו של דבר פרגי הפכה לחברה קבועה בלהקה ותצלומה הודפס על עטיפת האלבום. האלבום הגיע למקום ה-14 במצעד הבילבורד 200, ולמקום ה-3 במצעד האלבומים הבריטי, ואף מכל למעלה מ-1.6 מיליון עותקים בבריטניה ו-8.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביוני 2005, הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי, "Monkey Business", שקיבל את תואר הפלטינה המשולשת מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ונמכר ביותר מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם. רצועות האלבום זיכו את הלהקה בארבע מועמדויות לפרסי גראמי ואף זכייה בקטגוריית ביצוע הראפ הטוב ביותר, על שירם "Don't Phunk With My Heart". ביוני 2009, הוציאה הלהקה את אלבום האולפן החמישי שלה, "The E.N.D.", שכלל את הסינגלים "Boom Boom Pow",‏ "Imma Be" ו-"I Gotta Feeling", שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2011, הוציא את פרויקט הסולו הראשון שלו, המיקסטייפ "It's Me Applebees".
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2011: It's Me Applebees
דיסקוגרפיה > סינגלים

2012: "We Can Be Anything"
2012: "Fly"
2013: "Going Out"
2015: "Be" (בשיתוף הוני קוקיין וג'סיקה ריינוסו)