stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילמוש קומור
ביוגרפיה

הוא נולד במשפחה יהודית ליעקב ולברתה ולמד כינור ב"מוזיקה הלאומית". בשנת 1920 הפך לכנר של בית האופרה של בודפשט. משנת 1921 היה מזכיר ומנצח תזמורת האגודה הפילהרמונית של בודפשט, אך הודח מתפקידו בשנת 1928. הוא ניצח לראשונה על האופרה לוהנגרין כמנצח מחליף, ללא חזרות, בפולקסאופר בווינה. אחרי שעזב את האופרה של בודפשט הפך למנצח של "תיאטרון העיר", שם ביים לצד האופרטות גם אופרות על פי תפיסתו. הוא הופיע לעיתים קרובות עם זמרי אופרה מפורסמים של אותה תקופה, כמו בנימינו ג'ילי, ג'אקומו לורי-וולפי, פיודור שאליאפין, גיטה אלפר, ומריה נמט. לאחר ש"תיאטרון העיר" פשט את הרגל ניצח קומור על אופרות ואופרטות בתיאטראות שונים בבודפשט ובערי השדה ברחבי הונגריה. בניצוחו הוצגה הבכורה של האופרטה מאיה של סאבולץ' פניאש וגם הבכורה של הנשף בסאבוי של המלחין ההונגרי-יהודי פאל אברהם.
עוד בשנת 1923 הקים וארגן קומור את התזמורת הקאמרית של בודפשט, שהורכבה בעיקר מנגני בית האופרה. הוא הציג את יצירותיהם של מלחינים בני זמנו לצד עבודות הבארוק והקלאסיות. לדוגמה: הוא הציג את הגרסה התזמורתית של "בכפר" של המלחין ההונגרי החשוב בלה ברטוק. עם תזמורתו הקאמרית החדשה החל קומור בסדרת קונצרטים ומופעי אופרה מחוץ לאולמות, כלומר בבמות פתוחות שהתאימו לכך. לעיתים קרובות הופיע עם תזמורתו ברדיו ועשה גם מספר הקלטות תקליטים.
מכיוון שעל פי החוקים נגד היהודים, ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי הפכו את פעילותו לכמעט לבלתי אפשרית, הוא הפך משנת 1939 למנהל האמנותי של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, ובמהלך מלחמת העולם השנייה העלה כמה הצגות ומופעים מוזיקליים מצוינים בתיאטרון גולדמארק ברחוב וושלני. הקהל היה חייב להיות יהודי. בשנת 1945 קומור התמנה למנצח בית האופרה. שם הופיע תחילה כמנצח אורח מטעם ההנהלה הזמנית בת שלושה חברים. בשנת 1946 מונה מנהל חדש לבית האופרה שחתם חוזה עם קומור כמנצח קבוע. וילמוש קומור היה מנצח בית האופרה עד מותו, והוא נקשר להצגות אופרה מצטיינות רבות. בשנות החמישים ניהל הופעות של "האופרה המתגלגלת" במקומות כפריים. הניצוח הראשון שלו על יצירת וגנר טריסטן ואיזולדה היה בגיל 75. גם בגיל זה הוא התאפיין ביכולת העבודה והרעננות האינטלקטואלית שלו. כמנצח אופרה הצליח במיוחד בבתי האופרה של גרמניה המזרחית (ברלין, דרזדן, לייפציג) ובמשך תקופה היה מנכ"ל הגוונדהאוס של לייפציג. בנוסף ליצירות האופרה, הוא ניצח בקונצרטים סימפוניים, במיוחד יצירות של המאה ה-20, אפילו בזקנתו.
זכרו נשמר על ידי מעגל החברים של קומור שהוקם ביוזמת בתו, נגנית הנבל אגנש קומור. החוג הקים את פרס קומור, שמוענק מדי שנה למוזיקאי צעיר, מלחין או מנצח של בית האופרה.
פרסים

פרס פרנץ ליסט (1952)
פרס האמן המעוטר (1953)
פרס קושוט (1963)
הקלטות

פאוסט (אופרה) - סיפורי הופמן - אאידה - הזמנה לוואלס - לה טרוויאטה - כרמן. וילמוש קומור, גיורגי להל, התזמורת הסימפונית MRT, תזמורת האופרה הממלכתית.
ריצ'רד וגנר : הוולקירה - דמדומי האלים - לוהנגרין - ההולנדי המעופף - חלקים מטנהויזר. התזמורת הפילהרמונית בודפשט, מקהלת MRT, תזמורת האופרה הממלכתית של הונגריה.
שארל גונו : חלקים מפאוסט. יאנש פודור, וילמוש קומור, ועוד, שירה ותזמורת האופרה הממלכתית.
פייטרו מסקאני : אבירות כפרית - רוג'רו ליאונקוואלו : ליצנים. התזמורת הפילהרמונית של בודפשט, וילמוש קומור, מבצעים שונים, מיקלוש לוקץ', מקהלת MRT לילדים, מקהלת בית האופרה.
ורדי : דואטים. יאנוש פודור, וילמוש קומור, מיקלוש לוקאץ', תזמורת בית האופרה הממלכתי ההונגרי, לאסלו פלש ועוד.
גיורגי מליש. תזמורת האופרה הממלכתית ההונגרית, וילמוש קומור, גיורגי מליש
פרנץ ארקל : באנק באן - לאסלו הוניאדי. מבצעים שונים, וילמוש קומור.
בכיכובו של יוז'ף שימאנדי. מבצעים שונים, וילמוש קומור, יוז'ף שימאנדי.
חמישים שנות הונגארוטון - מנצחים
כוכבי האופרה ההונגרית ערך 1–2. מבצעים שונים, וילמוש קומור.
אגאי קרולה: סופרן. יאנוש פרנצ'יק, וילמוש קומור, מקהלת האופרה הממלכתית של הונגריה, תזמורת האופרה הממלכתית של הונגריה.
מוצאו

אילן היוחסין של וילמוש קומור:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אביו: Komor Jakab (אובודה, 1869. פבר. 19. – ?) סוחר | סבו מצד אביו: Kohn Vilmos (אובודה, 1821 – אובודה, 1884. נוב. 26.) סוחר | סבא רבא 1: Kohn Simon |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אביו: Komor Jakab (אובודה, 1869. פבר. 19. – ?) סוחר | סבו מצד אביו: Kohn Vilmos (אובודה, 1821 – אובודה, 1884. נוב. 26.) סוחר | סבתא רבתא 1: Schaklerl Regina |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אביו: Komor Jakab (אובודה, 1869. פבר. 19. – ?) סוחר | סבתו מצד אביו: Holitsch Leni (אובודה, 1832 – ?) | סבא רבא 2: Holitsch Joel |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אביו: Komor Jakab (אובודה, 1869. פבר. 19. – ?) סוחר | סבתו מצד אביו: Holitsch Leni (אובודה, 1832 – ?) | סבתא רבתא 2: Weisz Rozalia |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אמו: Bőhm Berta (אובודה, 1875. אוג. 28. – בודפשט, 1951. מרץ. 17.) | סבו מצד אמו: Bőhm Jonas (אובודה, 1849 – בודפשט, 1913. אוק. 22.) סוחר | סבא רבא 3: Bőhm Salamon צורף |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אמו: Bőhm Berta (אובודה, 1875. אוג. 28. – בודפשט, 1951. מרץ. 17.) | סבו מצד אמו: Bőhm Jonas (אובודה, 1849 – בודפשט, 1913. אוק. 22.) סוחר | סבתא רבתא 3: Sternthal Rozalia |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אמו: Bőhm Berta (אובודה, 1875. אוג. 28. – בודפשט, 1951. מרץ. 17.) | סבתו מצד אמו: Schlesinger Julia (אובודה, 1855. מאי. 15. – בודפשט, 1897. אוק. 29.) | סבא רבא 4: Schlesinger Simon (1823 – אובודה, 1883. מאי. 10.) סוחר |
| וילמוש קומור: (בודפשט, 1895. מאי. 12. – בודפשט, 1971. ספט. 28.) | אמו: Bőhm Berta (אובודה, 1875. אוג. 28. – בודפשט, 1951. מרץ. 17.) | סבתו מצד אמו: Schlesinger Julia (אובודה, 1855. מאי. 15. – בודפשט, 1897. אוק. 29.) | סבתא רבתא 4: Krausz Rozalia |
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti izr. hitközség születési akv. 1380/1895. folyószáma alatt".
↑  רישום הנישואים של יעקב קומור (קוהן) עם ברתה בוהם בקהילה היהודית בבודפשט.
↑  רישום הנישואים של וילמוש קוהן (כהן) וליאונורה (לני) הוליץ' בקהילה היהודית של אובודה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334607105171  PLWABN: 9810531370105606  BnF: cb141943298 (data)  GND: 10403632X  ISNI: 0000 0001 1445 9697  LCCN: no91027354  MusicBrainz: 3d2bd482-926c-4492-9283-dde3dc0ec070  NLA: 35883116  RERO: 02-A026834406  SUDOC: 244113394  VIAF: 61979455   WorldCat (עם VIAF): 61979455
ולאתה

ולאתה (בערבית ولاته; בצרפתית Oualata ואלאטה) היא עיירה מבוצרת (קסר) בדרום-מזרח מאוריטניה שבה חיים כ-13,000 תושבים (נכון ל-2008). ולאתה התפתחה סביב מסגד ונבנו בה בתי מגורים למורים ולתלמידים, וכן מחסנים ואכסניות לסוחרים ולעוברי אורח. בתי העיר נבנו בצורה אופיינית כך שיוכלו להעניק מענה לתנאי האקלים המדבריים. ולאתה ושלוש ערים נוספות, ואדאן, שינגטי ותישית, הן ארבע הערים היחידות ששרדו במאוריטניה מאז ימי הביניים. הערים הוקמו לאורך נתיבי השיירות שחצו את הסהרה, ושימשו כמרכזי דת מוסלמיים. בשנת 1996 הכריז ארגון אונסק"ו על ולאתה ועל שלוש ערי מצודות נוספות במדינה כעל אתר מורשת עולמית.
היסטוריה

במקום התקיים יישוב עתיק שקם במאה ה-5 אם כי יש המתארכים את הקמתו לאחר הכיבוש הערבי. בעיר, שמשמעות שמה בברברית היא "מקום מוצל", התגוררו חמישה שבטים ברברים ברבעים נפרדים, והיא הייתה עד מהרה לנקודה חשובה בדרכי המסחר שחצו את הסהרה ולמרכז דתי אסלאמי. באותם ימים הייתה זו עיר חשובה באימפריה הגנאית.
במאה ה-13, נכבשה ולאתה על ידי אימפריית מאלי. העיר שנחשבה לעיר מסחר מרכזית הפכה לאחת מהערים שסימנו את הגבול הצפוני של האימפריה. העיר שימשה כנקודת כניסה לאימפריה עבור סוחרים, שנעו בעזרת שיירות גמלים, והביאו מלח מהצפון, מצרך חיוני באזורי האימפריה ששכנו בפנים היבשת. המידע המפורט אודות ולאתה באותה תקופה קיים בזכות ביקורו של הנוסע המפורסם אבן בטוטה שעבר בעיר ובאזור. אחד הסימנים הראשונים להיחלשותה של האימפריה של מאלי היה כיבושה של ולאתה בידי בני שבט הטוארג.
ב-1446 התיישבו בעיר פליטים שנמלטו מפני שבטי הטוארג ואלה העניקו לעיר מעמד של מרכז לימודי, אך לאחר שאלה עזבוה ודרכי הסחר נעו מזרחה, ירדה חשיבותה של ולאתה. במאה ה-17 איבדה העיר את האוטונומיה שלה כתוצאה מהגעתם של שבטים ערביים לאזור, ובסוף המאה ה-19 שקעה באופן סופי בשל בצורת והתקפות.
מבנה העיירה כיום

במרכזה של העיירה ניצב המסגד ולידו מינרט רבוע. הבתים והחצרות הולכים וגדלים ככל שהם מרוחקים מהמסגד, ולאורך הרחובות חומות מתמשכות שבהן קבועים חלונות בגובה הקרקע ודלתות. הרחובות הצרים והמפותלים יוצרים אזורים מוצלים. בתי העיירה בנויים מאבן, עץ או חומר, וקירותיהם מעוטרים לעיתים בדוגמאות אבן. רוב הבתים שימשו את התושבים הנוודים למגורים במשך תקופה קצרה בשנה, ועל כן שימשו בעיקר לאחסון. לחדרי הבתים אין ייעוד מוגדר וזה משתנה בהתאם לצרכים.
מביצורי העיירה שסימנו את קו הגבול בין העיירה העתיקה לרבעים החדשים נותרו מקטעים בודדים בלבד. בעיירה שוכן מוזיאון לכתבי יד והיא ידועה בבתיה המעוטרים. עוד שוכנת בעיירה מדרסה קטנה ובה כעשרים תלמידים.
עיטורים על קיר בעיר
ליוויה לאקנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בנובמבר 1919 בודפשט, הרפובליקה ההונגרית 
 פטירה:  1996 (בגיל 76 בערך) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
ליוויה לאקנר (בהונגרית: Lakner Lívia, בודפשט, 19 בנובמבר 1919 – יוני 1996) הייתה במאית יהודייה-הונגרייה, בתו וממשיכת דרכו של ארתור לאקנר.
ביוגרפיה

ליוויה נולדה במשפחה יהודית. אביה היה ארתור לאקנר, אמה אגנש וולנר ואחותה נעמי לקנר. ב־11 באוגוסט 1938, בבודפשט, התחתנה עם לאסלו פלקי (נולד ב־29 במרץ 1912) והיה כימאי ומלחין.
בתום מלחמת העולם השנייה, לאחר היעלמותו והירצחו של ארתור לאקנר, היא התחילה לחדש את מורשת אביה, את תיאטרון הילדים של הדוד לאקנר. גם "גורי הרחוב" בסרטו של הבמאי ההונגרי-יהודי גזה רדוואני, אי שם באירופה - שדורג בשנת 2000 כאחד משנים עשר הסרטים ההונגריים הטובים ביותר בכל הזמנים (קולנוע הונגרי - הטובים ביותר), היו תלמידיה של ליוויה לאקנר, אך אחרי 1948 היא כבר לא קיבלה רישיון משחק. בשנת 1984, כאשר קיבלו את להקת שחקני הילדים שטיפחה, בית התרבות גוטנברג, הועלה מחדש התיאטרון בשם "במת הילדים קרן השמש" ובשנת 1990 הוקם גם סטודיו לאקנר. ההצגות היו בתפוסה מלאה, אך לאחר זמן מה, מסיבות כלכליות, רק הכשרת הילדים-שחקנים עבדה עד דצמבר 1997, אז שוב התחילו גם הצגות התיאטרון מחדש.
בשנת 1993, בעזרת חברת "לורד" ובסיוע העריכה של אגוטה שטיינרט, ליוויה פרסמה ספר זיכרון במלאת 100 שנה להולדתו של אביה, ארתור לאקנר, ששמו היה "דוד לאקנר ומאה ילדיו" שהיה מאוייר בתמונות, שם היא מספרת על כל משפחת אביה, שכללה את תלמידיו. ספרו של ארתור לאקנר, "אמא חורגת מתוקה", שיצא מחדש זכה להצלחה רבה. הוא הועלה גם בתיאטרון הילדים, וממנו הופק סרט עלילתי הונגרי בשנות השלושים. ליוויה לאקנר, חמישים שנה לאחר מכן, על פי בקשת הקוראים, כתבה את סרט ההמשך שלו ששמו היה "אחים חורגים מתוקים".
עבודותיה > כמאסטר משחקים

יאניקה (אופרטת ילדים, במסגרת הופעות תיאטרון הילדים של הדוד לקנר, תיאטרון גולדמארק, 1943)
גרים: סינדרלה (אגדה, במסגרת הופעות תיאטרון הילדים של הדוד לקנר, תיאטרון גולדמארק, 1943)
עבודותיה > כבמאית

אמא חורגת מתוקה (הצגת ילדים, 1944)
פרנץ מולנאר, שאנדור הבשי, אישטוואן פאלוטאי : הנערים מרחוב פאל (מחזה מוזיקלי, תיאטרון האופרטה של בודפשט, 1946)
Silly Show (תוכנית ילדים אנגלית-הונגרית ~ 1987)
עבודותיה > פעילויות הכתיבה

ארתור לאקנר: אמא חורגת מתוקה (מהדורות מעובדת: 1983, 1984, 1986, 1988, 1994)
אחים חורגים מתוקים ("רומן ילדים עם רוחות רפאים וילדים שנונים, יצירות מופת מהנות"; מחברים משותפים: נעמי לקנר וטיבור קלמאר, מלחין השירים אישטוואן גאראגוי, 1989 ISBN 963-500-985-2
דוד לאקנר ומאה ילדיו (ספר זיכרון, הוצאת לורד, 1993)
הערות שוליים

↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VII. ker. állami házassági akv. 1018/1938. folyószáma alatt.
↑  Házasság (10. old.), 8 Órai Ujság 24. évfolyam 174. szám - 1938. augusztus 9. (online: adtplus.arcanum.hu)
1 2  v. a.: Lakner bácsi gyerekei (6. old.), Népszava 121. évfolyam 82. szám - 1993. április 8. (online: adtplus.arcanum.hu)
↑  Lengyel Richárd: Újjáéled Lakner bácsi álma (12. old.), Népszava 127. évfolyam, 27. szám - 1999. február 2. (online: adtplus.arcanum.hu)
↑  Lakner bácsi százéves, Magyar Nemzet 56. évfolyam 81. szám - 1993. április 7. (online: adtplus.arcanum.hu)
↑  Staud Géza: A budapesti színházak műsora 1945-1949 Színháztörténeti füzetek 7., library.hungaricana.hu - 1959.
↑  Magyar Nemzet 50. évfolyam, 1987.
הפרעת אישיות תלותית

| --- | --- |
 תחום:  בריאות הנפש
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D003859
 סיווגים
 DSM-5:  301.6
 ICD-10:  F60.7
 
הפרעת אישיות תלותית (באנגלית: Dependant Personality Disorder  או בקיצור DPD) היא הפרעת אישיות השייכת לאשכול ג' של הפרעות האישיות. אנשים הסובלים מהפרעה זו מכפיפים את צורכיהם לאלו של אחרים, גורמים לאחרים לקחת אחריות על חלקים נרחבים מחייהם עצמם, סובלים מהיעדר ביטחון עצמי ועלולים לחוות חוסר נוחות משמעותי כאשר הם נשארים לבדם ליותר מזמן קצר. בעבר נקראה הפרעה זו הפרעת אישיות תלותית-פסיבית. ב-ICD 10 מכונה הפרעה זו בשם "הפרעת אישיות לא בשלה ותלותית" (Inadequate Dependant Personality Disorder).
אבחון

האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM V (המהדורה העדכנית של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית) הפרעה זו מאופיינת בצורך מוגזם וכוללני לטיפול על ידי אחרים, שמוביל להתנהגות כנועה ופחד מפרידה ונטישה המתחיל בבגרות המוקדמת ומתקיים במגוון הקשרים כפי שמתאפיין בחמישה או יותר מהבאים:
מתקשים לקבל החלטות יומיומיות ללא מספר מוגזם של עצות ואישורים של אחרים.
זקוקים לזה שאחרים ייקחו אחריות על רוב התחומים המרכזיים של חייהם.
מתקשים להביע חוסר הסכמה עם אחרים בשל פחד מאובדן תמיכה או אישור, לא כולל פחד מציאותי מנקמה.
מתקשים ליזום מיזמים או לעשות דברים בעצמם (בשל חוסר ביטחון עצמי בשיפוטם או ביכולותיהם, ולא בשל היעדר הנעה או אנרגיה).
יעשו מאמצים מוגזמים כדי להשיג תמיכה מאחרים, עד לדרגה בה יתנדבו לעשות משימות בלתי נעימות לצורך כך.
מרגישים חוסר נוחות או חוסר אונים כאשר הם לבדם בשל פחדים מוגזמים שלא יהיו מסוגלים לטפל בעצמם.
מחפשים בדחיפות מערכת יחסים קרובה חלופית כאשר הקודמת נגמרת, כמקור לדאגה ותמיכה.
עסוקים יתר על המידה בצורה לא מציאותית בפחדים שיוותרו לבדם לטפל בעצמם.
שכיחות ואפידמיולוגיה

השכיחות עומדת על כ-2.5% מהאוכלוסייה. נתון אחר מארצות הברית מצביע על שכיחות הנעה בין 0.49% ל-0.6%. מחקרים מסוימים מצביעים על כך שיותר נשים מאובחנות עם הפרעה זו. מחקרים אחרים מצביעים על שוויון בין גברים ונשים.
מאפיינים קליניים

הפרעת אישיות תלותית מתאפיינת בדפוס חוזר של התנהגות תלותית וכנועה. אנשים הסובלים מההפרעה אינם מסוגלים לקבל החלטות בעצמם, ללא כמות מוגזמת של עצות ואישורים מאחרים. הם נמנעים מעמדות אחריות, ויגיבו בחרדה על בקשה להיות בעמדת מנהיגות. כאשר הם לבדם הם מתקשים להתמיד במשימות שהם עשויים לבצע בקלות עבור אדם אחר.
מאחר שאנשים החיים עם ההפרעה אינם אוהבים להיות לבדם, הם מחפשים אחרים בהם יוכלו להיתלות. כך, מערכות היחסים שהם יוצרים מעוותות בשל הצורך שלהם להיות צמודים לאדם אחר. האדם החי עם הפרעה זו עשוי לפתח מגוון סוגים של יחסי תלות. בחלק מהמקרים התלות עם אדם אחר היא הדדית.
סוג מיוחד של תלות מתקיים בהפרעה הנקראת פולי א-דו Folie à-deux – הפרעה פסיכוטית המשותפת לשניים, אחד מבני הזוג סובל לרוב מהפרעת אישיות תלותית. בן הזוג הכנוע לוקח על עצמו את המערכת הדלוזיונלית של בן הזוג השני, האגרסיבי והאסרטיבי יותר בו הוא ניתלה.
מאפיינים את התנהגותם פסימיות, ספק עצמי, פסיביות ופחדים מהבעת רגשות מיניים ואגרסיביים.
מהלך ההפרעה ופרוגנוזה

ההפרעה גורמת לפגיעה קשה בתפקוד. לאנשים החיים עם הפרעה זו יש קשרים חזקים במיוחד עם מספר קטן של אנשים, שהתלות בהם נחווית כגדולה מאוד. אם אחת הדמויות האלו הולכת לעולמה עלול האדם החי עם הפרעת אישיות תלותית לפתח דיכאון תגובתי קשה. לא מקובל לתת אבחנה זו טרם בגרות שכן תלות של ילד בהוריו היא דבר טבעי לפחות עד גיל מסוים. אנשים החיים עם הפרעה זו מדווחים על חוסר הנאה במרבית תחומי החיים, חוויית כישלון, תבוסה וחוסר אונים. אצל חלק מהמאובחנים עם הפרעת אישיות זו יש נטייה לנסות טיפול תרופתי עצמי (Self Medication) באמצעות סמים ואלכוהול.
תחלואה נלווית

תיתכן תחלואה נלווית בדיכאון (בעיקר אם דמות התומכת הלכה לעולמה או עזבה את עולמו של האדם החי עם הפרעת אישיות תלותית).
כאמור לעיל גם שימוש בסמים שונים ואלכוהול יכולים להופיע כתחלואה נלווית.
אבחנה מבדלת

הפרעות נפשיות אחרות ומצבים רפואיים: ההבדלה בין הפרעת אישיות תלותית לבין הפרעות נפשיות אחרות (דיכאון, אגוראפוביה, הפרעת פאניקה) חשובה ביותר. כפי שצוין לעיל הדיכאון במקרה של הפרעת אישיות תלותית הוא דיכאון תגובתי ותכופות הוא תוצאה של אובדן קשר עם אדם שהתקיימה תלות עמו. הפרעות החרדה במקרה של הפרעת אישיות תלותית קשורות גם הן ישירות לתלות באדם אחר.
תכונות אישיות והפרעות אישיות אחרות: כמו בהפרעות אישיות אחרות, אדם המאובחן עם הפרעת אישיות תלותית עשוי להימצא מתאים לחלק מהתסמינים המאפיינים הפרעות אישיות אחרות, בעיקר כאלה מקבוצה C אך לא רק.
שימוש בסמים: יש להבחין בין תסמיני ההפרעה עצמה לבין תסמינים של התמכרות לסמים שונים.
טיפול

פסיכותרפיה – טיפול מכוון לתובנה מאפשר למטופלים להבין את הבסיס להתנהגותם, ולכך ניתן להוסיף טיפול התנהגותי, אימון באסרטיביות, טיפול משפחתי וקבוצתי. קיימת אפשרות של פיתוח תלות רבה במטפל וחרדה ממה שעתיד לקרות בסיום הטיפול. ישנו ניסיון גם בטיפול קוגניטיבי התנהגותי המשולב בטיפול סכמה עם אנשים החיים עם הפרעת אישיות זו.
טיפול תרופתי – טיפול תרופתי יכוון לשליטה בתסמיני חרדה ודיכאון.
שיקום

אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות רפואית על ידי המוסד לביטוח לאומי בעקבות הפרעה נפשית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
לקריאה נוספת

Anderson, J., Snider, S., Sellbom, M., Krueger, R., & Hopwood, C. (2014). A comparison of the DSM-5 Section II and Section III personality disorder structures. Psychiatry Research, 216(3), 363-372.
Beck, A. T., Freeman, A., & Davis, D. D. (Eds.). (2015). Cognitive therapy of personality disorders. Guilford Publications.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  חנן מוניץ (עורך), 20 הפרעות אישיות, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה, מהדורה שישית, דיונון, 2016, עמ' 492-493
1 2 3 4 5  American Psychiatric Association, Personality Disorders, Diagnostic and Statistical Manual Of Mental DisordersDSM, 5th, WDC: American Psychiatric Association, 2013, עמ' 675-678
↑  Tahir Rahman, Karrisa A. Grellner, Bruce Harry, Niels Beck, Infanticide in a Case of Folie à Deux, American Journal of Psychiatry 170, 2013-10-01, עמ' 1110–1112 doi: 10.1176/appi.ajp.2013.13010027
↑  Nikita Dhaka, RK Solanki, GD Koolwal, Sanjay Gehlot, Surender Kumar, A case report of folie a deux: Mother and daughter, CASE REPORT 2016, 21 (1), עמ' 66-68
↑  Glen P. Davis, Michael T. Compton, Shuai Wang, Frances R. Levin, Association between cannabis use, psychosis, and schizotypal personality disorder: Findings from the National Epidemiologic Survey on Alcohol and Related Conditions, Schizophrenia Research 151, 2013-12-01, עמ' 197–202 doi: 10.1016/j.schres.2013.10.018
↑  Fritz Renner, Michiel van Goor, Marcus Huibers, Arnoud Arntz, Short-term group schema cognitive-behavioral therapy for young adults with personality disorders and personality disorder features: Associations with changes in symptomatic distress, schemas, schema modes and coping styles, Behaviour Research and Therapy 51, 2013-08-01, עמ' 487–492 doi: 10.1016/j.brat.2013.05.011
↑  סל שיקום למתמודדי נפש, באתר כל זכות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph628219 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הפרעת אישיות פרנואידית

| --- | --- |

 תחום:  בריאות הנפש
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D010260
 סיווגים
 DSM-5:  301.0
 ICD-10:  F 60.0
 
הפרעת אישיות פרנואידית  היא הפרעת אישיות מאשכול א' בסיווג הפרעות האישיות. אנשים הסובלים מהפרעה זו מתאפיינים בחשדנות וחוסר אמון ארוך טווח באנשים ככלל. לרוב הם מסרבים לקחת אחריות על רגשותיהם ומטילים אחריות זו על אחרים. לעיתים קרובות הם עוינים ורגזניים.
אבחנה

האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM V (המהדורה החמישית והעדכנית של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית) ההפרעה מתאפיינת בחוסר אמון בזולת ובחשד מתמיד שהאחרים חורשי רע. זהו דפוס חשיבה קבוע, המופיע במגוון הקשרים, החל מתקופת הבגרות המוקדמת בחייו של האדם.
א. על מנת שפסיכיאטר יאבחן אדם כסובל מהפרעת אישיות פרנואידית, עליו לזהות לפחות ארבעה מבין שבעת הסימפטומים הבאים:
חשד בלתי מבוסס שאחרים הם נצלניים, פוגעניים או מוליכי שולל.
עיסוק יתר בספקות בלתי מוצקים לגבי נאמנותם של חברים או שותפים.
סירוב לתת אמון ולהיפתח בפני אחרים, בשל פחד שינצלו כנגדם את המידע באופן זדוני.
פירוש של הערות או מאורעות נייטרליים כבעלי משמעות חבויה, המעידה על איום או זילזול.
נטירת טינה מתמשכת ועקיבה; נטייה שלא לסלוח על פגיעות ועלבונות.
תגובה כעוסה ותוקפנית כנגד איומים מדומיינים על אופיים או שמם הטוב.
חשד חוזר ובלתי מוצדק שבן או בת הזוג בוגדים בהם עם אחרים.
ב. על הסימפטומים להופיע שלא במסגרת סכיזופרניה, הפרעה דו־קוטבית, דיכאון, דיכאון פסיכוטי, הפרעה פסיכיאטרית אחרת, או כתוצאה ממצב רפואי כלשהו.
מאפיינים קליניים

התכונה המרכזית של הסובלים מההפרעה היא נטייה חוזרת ובלתי מוצדקת לפרש את פעולותיהם של אנשים אחרים כמזלזלות או מאיימות במתכוון. הם מצפים שיסבלו מניצול או פגיעה מאחרים בדרך כלשהי. לעיתים הם חושדים בנאמנות קרוביהם וחבריהם. כתוצאה מהצורך המתמיד לעמוד על המשמר, אנשים עם הפרעת אישיות פרנואידית עשוים להפגין עוינות וחשדנות כלפי אנשים, ולהראות למתבונן מהצד כאנשים "קרים" ללא רגשות מעודנים. הם עשויים להפגין אפקט לבילי. הגישה החשדנית שלהם עלולה לעורר באחרים תגובות עוינות ובכך ליצור נבואה המגשימה את עצמה. בשל חוסר האמון של אנשים עם הפרעת אישיות זו בסביבתם, יש להם צורך חזק לשלוט ולכוון את סביבתם באמצעות הפעלת סמכות. הם לעיתים קרובות נוקשים במובן זה שדברים חייבים להתנהל בדרך שלהם בלבד. לעיתים יסבלו מקנאה פתולוגית. הם נוטים לראות את רגשותיהם כחיצוניים להם, ולהשתמש במנגנון הגנה של השלכה - כלומר לייחס את הדחפים והמחשבות שאינם יכולים לקבל בעצמם לאחרים. מחשבות יחס ואשליות להם הם נותנים הסברים לוגים שכיחים בהפרעה זו. לרוב הסובלים מההפרעה קשת רגשות מוגבלת. הם מתגאים בהיותם רציונליים ואובייקטיביים, אך אינם כאלה בפועל. הם נותנים חשיבות רבה לעוצמה ודרגות, ומביעים בוז כלפי מי שהם תופסים כחלש, חולה, פגום או לקוי. בסיטואציות חברתיות עשויים להראות עסקיים ויעילים, אך מעוררים לעיתים קרובות פחד או קונפליקט באחרים.
מהלך ההפרעה ואופן התפתחותה

ההפרעה יכולה להיות מאובחנת כבר בילדות או בגיל הנעורים, ולהתבטא בבדידות ובקשרים לא מספקים, חרדה חברתית, תת-הישגיות בבית הספר, רגישות יתר, מוזרויות חשיבה ושפה ופנטזיות ייחודיות. ילדים אלה נוטים להראות כמוזרים ואקצנטריים
תחלואה נלווית

אנשים עם הפרעת אישיות פרנואידית עלולים לפתח דיכאון, וכן הפרעה טורדנית כפייתית. תיתכן גם אפשרות של אבחנה של הפרעת אישיות נוספת לצד הפרעת האישיות הפרנואידית.
שכיחות

לפי ה-DSM V, שכיחות ההפרעה עומדת על כ-2.3%. ההפרעה שכיחה יותר בגברים. ממצאי מחקרים מצביעים על אפשרות ששימוש בחומרים פסיכואקטיביים וכן מוצא אתני תורמים לסיכון להתפתחות ההפרעה. כמו כן ההפרעה מופיעה יותר בקרב מי שיש להם קרוב משפחה החולה בסכיזופרניה או הפרעה דלוזיונלית. ישנם מחקרים המצביעים על כך שההפרעה שכיחה יותר בקרב קבוצות אתניות מסוימות.
סוגיות תרבותיות הנוגעות לאבחנה

ישנן נסיבות חיים שאדם עשוי לעבור, וכן ישנם הקשרים חברתיים תרבותיים שעלולים להביא לאבחנה מוטעית של ההפרעה. השתייכות לקבוצות מיעוט שונות (בפרט מיעוט אתני), מהגרים ופליטים על רקע כלכלי או פוליטי. הסיבה היא שאנשים המשתייכים לקבוצות אלה נוטים מלכתחילה להציג התנהגות חשדנית ומתגוננת. סיבה נוספת היא הבדלים בין תרבויות בפירוש שניתן להתנהגות מסוימת. ישנן דרכי התנהגות שבתרבות אחת יפורשו כמבטאים אי אמון ובתרבות אחרת יפורשו אחרת. אי הבנה על רקע זה יכולה לעורר כעס וחשדנות שיגבירו את חוסר הביטחון של האדם החי בתרבות החדשה לו. קיימת אמונה שגויה לפיה הפרעת אישיות פרנואידית שכיחה יותר אצל גברים הומוסקסואליים.
אבחנה מבדלת

הפרעת אישיות פרנואידית שונה מסכיזופרניה ומהפרעה דלוזיונלית בכך שבשתי הפרעות אלה ישנו גם מרכיב פסיכוטי ניכר, שאינו חלק מהתמונה הקלינית בהפרעת אישיות פרנואידית. בנוסף בהפרעת אישיות פרנואידית, דפוסי החשיבה האופייניים להפרעה יישארו יציבים גם במצב של הקלת התסמינים, זאת בשונה מסכיזופרניה או הפרעה דו־קוטבית שבה חשיבה פרנואידית תהפוך לפחות ניכרת במצבים של נסיגת המחלה.
שינויי אישיות על רקע מצב רפואי: על הפסיכיאטר המאבחן הפרעה זו לקחת בחשבון מחלות ומצבים רפואיים, בעיקר כאלה הקשורים למערכת העצבים והמוח, העלולים לעורר תמונה קלינית דומה לזו שתוארה לעיל.
הפרעת שימוש בחומרים: ישנם חומרים פסיכואקטיביים שהשימוש בהם עלול לעורר תמונה קלינית המזכירה את התמונה של הפרעת אישיות פרנואידית.
שינויי אישיות שמקורם בנכות ומוגבלות. על הקלינאי לקחת בחשבון בתמונה הקלינית שאנשים עם מוגבלות (למשל מגבלה חושית) עשויים בחלק מהמקרים להציג תמונה קלינית שתראה דומה לזו של הפרעת אישיות פרנואידית. זאת כיוון שבחלק מהמקרים יש תלות בסביבה וחשדנות כלפיה בהתבסס על ניסיון לא טוב בקבלת עזרה.
הפרעות אישיות אחרות ותכונות אישיות: אחד החסרונות של קונספט הפרעות האישיות בכללו הוא שיש דמיון בתמונה הקלינית ויש מכנים משותפים בין הפרעות אישיות שונות (בעיקר כאלה השייכות לאשכול מסוים). כך למשל הפרעת אישיות סיכיזוטיפלית והפרעת אישיות פרנואידית חולקות בסיס משותף בתמונה הקלינית: חשדנות, תחושה של האדם שהוא מנודה וחשיבה פרנואידית. ההבדל הוא במרכזיות החשיבה הפרנואידית בתמונה הקלינית הכללית. בהפרעת אישיות פרנואידית, החשיבה הפרנואידית תהייה במרכז התמונה הקלינית.
טיפול

פסיכותרפיה - זהו טיפול הבחירה בהפרעה זו. לרוב חולים אלו לא יסתדרו היטב בקבוצות טיפול, ולכן מומלץ טיפול אישי.
טיפול תרופתי - טיפול זה יוצע על מנת לעזור בתקופות של רגזנות או עוררות יתר, או במצבים בהם קיימת חשיבה דלוזיונלית.
שיקום

אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו לפחות 40% נכות על ידי המוסד לביטוח לאומי בגין הפרעה נפשית, זכאי לקבל שירותי סל שיקום.