stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאללה ביי
ביאורים

↑  למשל, גפי אמיר כותבת: "האירוני הוא אפקט הדשא של השכנה. בעוד הרחוב מצוטט לעייפה, בשבתו כריאליסטי, אותנטי ומגניב, הרי בינתיים, ברחוב עצמו, זה שהיגר למולים, סנטרים, קניונים ומרכזי קניות נשמעת שפת הרחוב כאילו עברה מגרסת ארכי פינפון. לעיתים אפשר לזהות בה את שיירי התרגום של סלסטה, ולפעמים סתם אינגלוזים ובראשם הלהיט האחרון "שיהיה לך יום נעים". באותו פינפון שבו "סלטים" נאמר במלרע במקום במלעיל, לגמור היא מלה שאין להעלות על דל שפתים, כך כל עובר אורח, זבנית עצבנית ופקח המדביק דו"ח לשמשה המירו את ה"יאללה ביי" הקלאסי באיחול הנרגש "שיהיה לך יום טוב", כשהברכה דומה לעיתים לגערה. אות לסיום השיחה, באותו היפוך לשוני שבו "תהיי בריאה" הוותיק, משמעו האמיתי אינו איחול בריאות חמים אלא יותר "טוב, מה אני אגיד לך? יאללה עופי". גפי אמיר, מאונגלזת, מפונפנת, באתר הארץ, 15 באפריל 2002
הערות שוליים

↑  מילות השיר "יאללה ביי", באתר שירונט
↑  יואב קוטנר, אריאל הורוביץ: גיבור, קוטנר רוק.נט, 10 במאי 2013
↑  מילות השיר "שלום היא מילה שימושית", באתר שירונט
↑  מאיר אריאל, כתבים, עמודים 11-10
↑  מילות השיר "חוזרת ערב החג חכו לי בנתב"ג", באתר שירונט
↑  המקפלות משתלטות על המדינה, באתר ‏מאקו‏, 15 בפברואר 2010
רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: יאללה ממממ... ביי, באתר nrg‏, 6 במאי 2010
↑  מרימי השתמש בתעתיק אנגלי: "Yalla Bye"
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏לואי עלי - יאללה ביי, באתר ‏מאקו‏, 15 בספטמבר 2020
↑   יאללה ביי: מאיה דדון בסינגל חדש, באתר חדשות 13, 30 ביוני 2022
↑  הפילוסוף אסא כשר שולל שימוש בביטוי "יאללה ביי"
↑  אילן מרסיאנו, שרון למען העברית: תפסיקו עם "יאללה ביי", באתר ynet, 4 בינואר 2005
רוביק רוזנטל, שלום, שלום., באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2005
↑  דיאנה בחור-ניר, ‏עברית צחה? יאללה ביי, באתר גלובס, 8 בינואר 2008
טאקר (מתאבק בריטי)

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1990 (בן 34) בלפסט שבצפון אירלנד
 שם במה:  טאקר
 משקל:  87 ק"ג
 גובה:  1.73 מטר
 לאום:  צפון אירי
 קריירה מקצוענית:  2006–הווה (כ־18 שנים)
 מאמנים:  פין באלור
 
פול גלאגר (באנגלית: Paul Gallagher; נולד ב-5 באפריל 1990) הוא מתאבק צפון אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה טאקר. בנוסף לכך, הוא מופיע במספר ארגונים עצמאיים ברחבי אירופה. בינואר 2017, טאקר נטל חלק בטורניר אליפות בריטניה.
קריירת היאבקות מקצועית > ארגונים עצמאיים (2006–היום)

טאקר החל להתאבק תחת הדרכתו של פרגל דוויט (המוכר יותר תחת שם הבמה פין באלור), וערך את הופעת הבכורה של בארגונים העצמאיים של אירופה בשנת 2006. בארץ המולדת שלו, צפון אירלנד, טאקר מתחרה עבור הארגון Pro Wrestling Ulster, שבו הוא נחשב כאלוף "כתר משולש".
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2017–2018)

ב-15 בדצמבר 2016 דווח שטאקר יהיה אחד מ-16 המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה, שנמשך יומיים אשר קבע את זהות אלוף בריטניה הראשון של ה-WWE (הטורניר נערך בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017). טאקר פגש את טיילר בייט בקרב המרכזי של הערב הראשון, הפסיד לבייט והודח כבר בסיבוב הראשון של הטורניר. ב-18 במאי 2018, ה-WWE פרסמו בערוץ היוטיוב שלהם את שמות המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה השני ונודע שטאקר יהיה אחד מאותם 16 משתתפים בטורניר. בסיבוב הראשון במסגרת טורניר אליפות בריטניה, טאקר הודח על ידי ג'ו קופי הסקוטי. ב-24 באוקטובר, טאקר נוצח על ידי אשטון סמית' בפרק השני של התוכנית NXT UK. ב-5 בדצמבר, טאקר הפסיד בקרב יחידים לאדי דניס.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Fight Factory Pro Wrestling
אליפות ג'וניור במשקל כבד (פעם אחת)
הערות שוליים

↑  טורניר אליפות בריטניה יערך בחודש ינואר
פאל מאנדל

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1839 נירבאטור, הונגריה 
 פטירה:  7 בפברואר 1908 (בגיל 69) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה 
 תפקיד:  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (30 באוגוסט 1875–29 ביוני 1878)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (27 בספטמבר 1884–25 במאי 1887)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (20 בפברואר 1892–3 באוקטובר 1896)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (26 בספטמבר 1881–19 במאי 1884)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (19 באוקטובר 1878–1 ביוני 1881)  חבר האסיפה הלאומית של הונגריה (28 בפברואר 1898–3 בינואר 1905) 
 מפלגה:  המפלגה הליברלית, United Opposition, Moderate Opposition 
 
פאל מאנדל (בהונגרית: Mandel Pál; נירבאטור, 6 בינואר 1840 – בודפשט, 7 בפברואר 1908) היה משפטן ועורך דין וחבר פרלמנט יהודי-הונגרי, בעל קרקע בנירבאטור.
קורות חיים

פאל מאנדל נולד במשפחה יהודית. אביו היה אברהם מאנדל (1810–1890), בעל קרקעות בעיר נירבאטור, סגן מנהל קופת החיסכון בנירבאטור, חבר במועצת מחוז סאבולץ, אמו הייתה יוהנה קֶפֶּש (1812–1886). אחיו של פאל מאנדל, איגנץ מאנדי (1837–1912), היה בעל קרקעות, קיבל תואר אצולה וסמל מגן משפחתי ואת שם הקדומת האצילי "קאנטוריאנושי" בחסדו של המלך ההונגרי פרנץ יוזף שהיה גם פרנץ יוזף קיסר אוסטריה, זאת ב-27 בנובמבר 1907.
פאל מאנדל למד משפטים בפשט ובווינה ופתח משרד עורכי דין בבירת הונגריה. הוא נבחר לראשונה לאספה הלאומית של ההונגריה (פרלמנט) בשנת 1875 מטעם מחוז נירבאטור, אותו ייצג בארבעה פרלמנטים עם תוכנית ליברלית: (1875–1878), (1878–1881), (1881–1884) ו-(1884–1887). תחילה היה חבר בוועדת החסינות, משנת 1881, וככזה לקח חלק פעיל בדיון בהצעות לחוק האפוטרופסות, חוק זכויות יוצרים וחוק הנוטריונים. בשנת 1878, בנוסף ללאיוש מוצ'ארי, גם הוא נאם בעד ביטול עונש המוות. לרגל דיוני התקציב של 1880 ו-1884, נשא נאום בעד חופש הנישואים וחופש הדת וב-7 בפברואר 1885 נשא נאום פולמוסי נגד האנטישמים. בשנת 1887 נותר במיעוט נגד קארוי ליפטאי בנירבאטור ולא נבחר. באספה הלאומית של 1892–1897 הוא ייצג את אזור לנדבה-התחתון בפרלמנט. נאומיו הפרלמנטריים מופיעים ביומני הפרלמנט.
פאל מאנדי הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
נישואים וצאצאים

אשתו הייתה ברטה פוקס ונולדו להם 4 ילדים; בבגרותם הם אימצו את השם "מאנדי" וככל הנראה התנצרו.
פאולה מאנדי (בודפשט, 27 ביוני 1867 – בודפשט, 1926. 27 ביוני)
מרגיט מאנדי (בודפשט, 23 ביוני 1874 – בודפשט, 1963 11 בדצמבר)
ד"ר שאנדור מאנדי (בודפשט, 4 באפריל 1877 – בודפשט, 6 בספטמבר 1954), עורך דין, שופט
ג'רג' מאנדי (בודפשט, 12 באוקטובר 1883 – ?)
לקריאה נוספת

יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים
לקסיקון יהודי הונגרי. בודפשט, 1929. עמ' 571. גישה מקוונת
פאל מאנדל בבסיס הנתונים של מוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 67/1908. folyószáma alatt".
↑  Pesti Hírlap, 1890. január (12. évfolyam, 1-30. szám)1890-01-21 / 20. szám
↑  K 19 - Király Személye Körüli Minisztérium Levéltára - Királyi könyvek - 71. kötet - 825 - 826. oldal
↑  "familysearch.org polgári anyakönyvek - Budapest I kerület - 1954 - Mándy Sándor halála".
↑  "familysearch.org polgári anyakönyvek - Budapest (IV. Kerület) - Mándy Sándor és Lázár Emma házassága".
אקדמיצ'סקאיה דאצ'ה

| --- | --- |
הבניין המרכזיהבניין המרכזי
 מידע כללי
 סוג:  סימן נוף, בניין 
 מדינה:  רוסיה 
 קואורדינטות:  57°43′36″N 34°28′29″E﻿ / ﻿57.726538°N 34.474679°E﻿ / 57.726538; 34.474679
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאקדמיצ'סקאיה דאצ'ה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאקדמיצ'סקאיה דאצ'ה
 
אקדמיצ'סקאיה דאצ'ה (ברוסית: Академическая Дача) הוא בית קיץ הידוע כבסיס היצירתי הוותיק והעיקרי של איגוד האמנים של הפדרציה הרוסית. הוא ממוקם ליד העיירה וישני וולוצ'יוק במחוז טבר, במיקום ציורי על גדות נהר Msta ואגם Mstino. במובן הרחב יותר, האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה מתייחסת לכל האזור שמסביב לרבות הכפרים כמו בולשוי גורודוק, מאלי גורודוק שבהם התגוררו אמנים רוסים רבים באמצע המחצית השנייה של המאה ה -20.
היסטוריה

האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה נפתחה ב-22 ביולי 1884, כמקום לתרגול קיץ לסטודנטים עניים של האקדמיה הקיסרית לאמנויות. חלקת האדמה עם הפארק, הבית והמבנים נחכרו על ידי האקדמיה לאמנויות. המקום נקרא במקור "מקלט ולדימיר ומריה" לכבוד הדוכס הגדול ולדימיר, נשיא האקדמיה הקיסרית לאמנויות, ורעייתו הדוכסית הגדולה מריה פבלובנה והקיסרית מריה אלכסנדרובנה. המבנים יוצאי הדופן של הדאצ'ה היו "הבקתות האקדמיות" שנבנו בתרומת הפטרון שלה ואסילי קוקורב, שהיה תעשיין גדול, ובעל אחד האוספים הגדולים ביותר של אמנות רוסית ומערב אירופאית.
לפני מהפכת אוקטובר של 1917, אמנים רוסים מפורסמים רבים עבדו במקום, כולל איליה רפין, ניקולאי בוגדנוב-בלסקי, פאבל צ'יסטיאקוב, ארכיפ קוינג'י, יצחק לויתן, אנדריי ריאבושקין, ניקולאי רוריך ולנטין סרוב.
לאחר מהפיכת אוקטובר, הבית המרכזי הועבר לילדים לשימוש כמחנה קיץ פתוח. תפקידו האמנותית שוחזר רק בשנת 1948. מאז הפכה הדאצ'ה לאחד ממרכזי החיים היצירתיים המוכרים בברית המועצות וברוסיה.
באותן שנים עבדו כאן ציירים רוסים כאלכסיי גריצאי, וצ'סלב זגונק, דמיטרי מייבסקי, מאיה קופיצבה, פיודור רשתניקוב, ניקולאי פוזדנייב, ניקולאי טימקוב ורבים אחרים. אין זה מקרי, בשים לב לתפקידה של הדאצ'ה האקדמיצ'סקיה בשימור וקידום מסורות האמנות הריאליסטית הרוסית, שהיא נקראת "הברביזון הרוסי".
מיטב יצירות האמנות של ציור נוף וז'אנר, שהוצגו בתערוכות אמנות של שנות ה-1960–1980, נוצרו בעיקר על ידי אמני הדאצ'ה וסביבתה. מאוחר יותר בשנות ה-1980 נבנו בתי מלאכה ובנייני משרדים מודרניים, המאפשרים שימוש כל השנה בדאצ'ה למטרות אמנותיות.
בשנת 1964, האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה נקראה על שמו של הצייר הרוסי המפורסם איליה רפין.
ב-1974, ליד הביתן הראשי הוקמה אנדרטה לזכרו של איליה רפין, שתוכננה על ידי הפסל אולג קומוב והאדריכל ניקולאי קומוב, לכבוד 130 שנה להולדת האמן.
בשנת 2004, במהלך חגיגת יום השנה ה-120 לדאצ'ה אקדמיצ'סקיה, נפתח לוח לזכרו של ואסילי קוקורב בבניין הביתן הראשי.
הערות שוליים

↑  Романычева И. Академическая дача. Л., Художник РСФСР, 1975.
↑  ergei V. Ivanov. Unknown Socialist Realism. The Leningrad School. Saint Petersburg, NP-Print Edition, 2007. PP.22–24, 40-41, 93, 98-99, 117-118, 194, 202, 223, 248, 261, 312, 335, 364, 377, 388.
↑  Романычева И. Академическая дача. История и традиции. СПб., Петрополь, 2009.
אקדימצ'סקאיה דאצ'ה
זביגנייב הרברט

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1924 לבוב, פולין 
 פטירה:  28 ביולי 1998 (בגיל 73) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  הרפובליקה הפולנית השנייה, הרפובליקה העממית הפולנית, פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מקום מגורים:  לבוב, ברווינוב, ורשה, פריז, ורשה, טורון, טורון, סופוט, פרושוביצה, קרקוב, ברלין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניקולאוס קופרניקוס, האוניברסיטה הכלכלית של קרקוב, אוניברסיטת לבוב, אקדמיית יאן מטייקו לאמנות יפה, האוניברסיטה היגלונית, אוניברסיטת ורשה 
 שפות היצירה:  פולנית 
 תקופת הפעילות:  1950–1998 (כ־48 שנים) 
 בן או בת זוג:  Katarzyna Herbert (29 במרץ 1968–28 ביולי 1998)   Halina Misiołek (1947–1956) 
 פרסים והוקרה:  פרס ירושלים (1991)  פרס אוסטריה לספרות אירופית (1965)  פרס סמואל בוגומיל לינדה (1997)  פרס SWR-Bestenliste (1994)  פרס וילניצה (1991)  פרס הרדר (1973)  Petrarca-Preis (1979)  פרס קושצילסקי (1963)  פרס העיר מינסטר לשירה אירופית (1997)  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 חתימה:   
 
זביגנייב הרברט (בפולנית: Zbigniew Herbert; ‏29 באוקטובר 1924 – 28 ביולי 1998) היה משורר, מסאי ומחזאי פולני. בן לדור היוצרים שלאחר מלחמת העולם השנייה שתולדות חייו וכתיבתו שזורים בקורותיה של המאה העשרים. נחשב לאחד מגדולי המשוררים המודרניים בפולין, שלכל אורך חייו לקח חלק פעיל בקונפליקטים של העם הפולני ובלט בדבקותו בעקרונותיו המוסריים והאמנותיים.
הרברט וצ'סלב מילוש

ב-1958, בעת מגוריו בפריז, פגש לראשונה את צ'סלב מילוש.
בין שני המשוררים, פולנים מהגרים, שהדאגה למצב הפוליטי והאתי בפולין הייתה משותפת להם, נרקמה ידידות מיוחדת ומורכבת.
מילוש, שהיה מבוגר מהרברט ב-13 שנים ופעיל כמשורר וכמתרגם, שימש להרברט כמורה רוחני בתחילת דרכו הספרותית.
בשיא שיתוף הפעולה ביניהם תרגם מילוש את שירי הרברט לאנגלית ובכך חשף אותו לקהל הקוראים האמריקאי והבריטי. הרברט הקדיש לו את שירו "אלגיה לפורטינבראס" (דמות מ"המלט"). עם הזמן, כשמעמדו של הרברט כמשורר התבסס, נפלו ביניהם חילוקי דעות אישיים ופוליטיים, שמקורם בגישותיהם הפטריוטיות השונות.
הרברט האשים את מילוש בכך שלדעתו לא גילה מספיק פטריוטיות ושבזמן הכיבוש הנאצי לא השתתף בפעילות המחתרת, ומילוש האשים את הרברט בכך שלדעתו לקה בעיוורון מיסטי ורגשי בכל הקשור לפולין.
הייתה ביניהם התכתבות ענפה לאורך השנים והם התפייסו לפני מותו של הרברט.
על יצירתו

שירתו בעלת מבנה אסתטי דל בפיסוק ומדויקת. היא כתובה בראייה אירונית, ריאליסטית ומפוכחת, ועוסקת במושג הסבל המתמשך והזיכרון.
הוא מרבה להשתמש באלמנטים מיתולוגיים והיסטוריים, כשהעבר משמש לו כלי להתבוננות בהווה. בראיון עמו אמר שהוא פונה להיסטוריה לא בתקווה להפיק ממנה לקח, אלא כדי לעמת את הניסיון שלו אל מול ניסיון האחרים, וכדי להשיג לעצמו מה שאפשר לכנותו כחמלה ואחריות כלל-אנושיים.
לאחר שחווה את ההרס שבמשטר הטוטליטרי, החל להטיל ספק בהשגת גאולה דרך הסתמכות על תורות מיסטיות או רציונליות ושלל את האוטופיה.
שירתו נוקטת עמדה לפיה היחיד מחויב לעמוד בהתנגדות חסרת סיכוי מול ההיסטוריה ללא ערובה לניצחון, תוך השענות על הקהילה האנושית חסרת השלמות, שבה היחיד אחראי לקהילה ונושא את הזיכרון ההיסטורי אל הדורות הבאים.
לך זקוף בין הכורעים ברך

בין אלה שהפכו גבם ושהפכו לאבק



ניצלת לא על מנת לחיות

זמנך קצר יש למסור עדות



היה אמיץ כשהתבונה מכזיבה היה אמיץ

בחשבון אחרון רק זה נחשב



וזעמך חסר האונים לו יהי כמו ים



בכל עת אשר תשמע את קול המושפלים והמוכים
כך נאמר לגיבור שלא מרצונו בשירו "המסר למר קוגיטו" בתרגומו של דוד וינפלד.
יצירותיו הבולטות

מיתר האור (1956), קובץ השירים שנכתבו החל ממלחמת העולם השנייה על פני תקופה של 15 שנה, הספוגים ברושם האכזרי של המלחמה הוא סוקר את כישלון האידאולוגיות, חולשתה של האמנות ואי-כשירותה של השפה להעביר את האירועים.
הרמס כלב וכוכב (1957), מעמיד את מלחמת העולם השנייה בהקשר אוניברסלי, הקורבנות מצטרפים לשאר קורבנות המלחמות בהיסטוריה.
מר קוגיטו (1974), מהחשובות ביצירותיו שהחלה להיכתב בעת שהותו בארצות הברית. הגיבור הטרגי-קומי המודרני והחתרן, ששימש כאני-הדובר הביקורתי של המשורר, מגלם את התודעה העל זמנית ובאמצעותו סוקר הרברט את תולדות האדם בזמן ומוצא נחמה בחוסר השלמות האנושית. שמו מיוחס לקוגיטו (החשיבה) של דקארט.
דו"ח מעיר נצורה (1983), נכתב כתגובה פיוטית לתודעת המרי שעלתה לנוכח המשטר הצבאי בפולין.
אלגיה לעת פרידה (1990), המשורר פונה בשאלות אתיות ופילוסופיות כגון מושג הרוע, הטבע וההרואיות, עמידותו של הזיכרון והצורך בחמלה.
רוביגו (1992), שירים מתפלמסים הפונים ליחידים. הספר נקרא על שם תחנת הרכבת בעיר האיטלקית בה עבר בדרכו לעיר אחרת.
אפילוג של סערה (1998), קובץ שיריו האחרון שמסכם את תהפוכות חייו. שם הספר הושאל מציורו של ג'ורג'ונה.
אנתולוגיה (1998), לפני מותו הספיק לקבץ את מיטב שיריו מכל תקופות חייו.
בעת שהותו הממושכת באירופה כתב את רשמיו על אמנות מערב אירופה:
ברברי בגן (1962), קובץ המסות שנכתב בעת מסעו הראשון לצרפת ולאיטליה. זהו מפגשו הראשון של המשורר, הזר ממזרח אירופה שמתבונן בהיקסמות ובאירוניה בגן העדן התרבותי של מערב אירופה.
טבע דומם עם רסן (1993), הספר מוקדש ל"תור הזהב של הולנד" באמנות במאה ה־17, תקופה המצטיירת להרברט כמודל חיובי של חיים בהיסטוריה שבה האמנות משקפת את החיים.
תרגומים לעברית

מר קוגיטו ושירים אחרים, תרגם מפולנית דוד וינפלד, ספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984.
דו"ח מעיר נצורה, תרגם מפולנית דוד וינפלד, ספריית הפועלים, 1990.
האפוקריפים ההולנדיים, תרגם מפולנית דוד וינפלד, עם עובד, 1997.
אלגיה לעת פרידה, תרגם מפולנית דוד וינפלד, הקיבוץ המאוחד, 1998.
ברברי בגן, תרגמו מפולנית מרתה ויורק סטנקביץ', כרמל, 2004.
אפילוג של סערה, תרגם מפולנית דוד וינפלד, קשב לשירה, 2005.
טבע דומם עם רסן - קובץ מסות על האמנות ההולנדית, תרגם מפולנית דוד וינפלד, כרמל, 2008.
שירים, תרגם מפולנית דוד וינפלד, כרמל, 2012.
הערות שוליים

↑  מתוך הספר "אלגיה לעת פרידה" בהוצאת הקבוץ המאוחד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262513005171  PLWABN: 9810648284205606  BIBSYS: 90052657  BNE: XX967507  BnF: cb12013094j (data)  CANTIC: a1167135x  CiNii: DA03143900  GND: 118982281  ICCU: CFIV064356  ISNI: 0000 0001 2281 8231  LCCN: n83147027  LNB: 000158631  MusicBrainz: 9557f9cf-c9f1-4286-884a-42e2d0fc771d  NDL: 033738067  NKC: jn19990003408  NLA: 35189106  NLG: 261000  NLK: KAC199634360  NSK: 000018063  NTA: 069817219  RERO: 02-A003365141  SELIBR: 241711  SNAC: w6vq3mt5  SUDOC: 028258142  Trove: 857763  VcBA: 495/301033  VIAF: 73863844   WorldCat (עם VIAF): 73863844 
פסלו של הרברט בקיילצה
יאן השני קז'ימייז', מלך פולין

יאן השני קז'ימייז' ואזה (פולנית: Jan II Kazimierz Waza, ליטאית: Jonas Kazimieras Vaza, ‏22 במרץ 1609 - 16 בדצמבר 1672) היה מלך פולין ודוכס גדול של ליטא בעידן "האיחוד הפולני-ליטאי", נשא פורמלית גם בתואר "מלך שוודיה" (1660-1642) ו"דוכס אופלה". בהיסטוריה של פולין הוא ידוע בעיקר בשם יאן קז'ימייז' (יאן קזימיר - במקורות זרים).
יאן קז'ימייז' היה בנם של זיגמונט השלישי ואזה (1632-1566) ושל קונסטנצה מאוסטריה (1631-1588). אחיו וקודמו כמלך היה ולדיסלב הרביעי ואזה.
יאן קז'ימייז', אשר היה מיוחס לקיסרים לבית הבסבורג, היה השלישי והאחרון מבין מלכי פולין שהשתייכו לבית ואזה השוודי. הוא היה גם האחרון שבשליטי האיחוד הפולני-ליטאי המיוחס לשושלת יגיילו. 
בימי שלטונו, הממלכה הפולנית-ליטאית איבדה שטחים נרחבים במלחמות נגד הרוסים, השוודים, הטטרים והאוקראינים.
תאריו

יאן קזימיר, מלך פולין בחסד האל, דוכס גדול של ליטא, רוסיה, פרוסיה, מזוביה, סמוגיטיה, ליבוניה, סמולנסק, סבריה, צ'רניהוב, וגם מלך תורשתי של השוודים, הגותים והוונדלים וכו'
Ioannes Casimirus, Dei Gratia rex Poloniae, magnus dux Lithuaniae, Russie, Prussiae, Masoviae, Samogitiae, Livoniae, Smolenscie, Severiae, Czernichoviaeque; nec non Suecorum, Gothorum, Vandalorumque haereditarius rex, etc
(בלטינית)
חלקו במלחמת שלושים השנים

כנסיך השתתף במלחמת שלושים השנים במאבק נגד צרפת, לצידם של ההבסבורגים. בשנת 1639 הסכים לקבל תפקיד פיקודי אצל המלך פליפה הרביעי מספרד, שנמצא גם הוא במלחמה נגד צרפת. הפליג מג'נובה על ספינת גלרה, אך בגלל מחלת ים ירד בנמל סן טרופה.
בהמשיכו את דרכו ביבשה עד למרסיי, נעצר על ידי משטרתו של הקרדינל רישלייה. אחרי ניסיון להימלט על סיפון האנייה הראשונה שעזבה את הנמל, נתפס בטודה בוק, כיום פור דה בוק. בפקודת רישלייה נכלא במבצר של סלון (סלון דה פרובאנס) ולאחר מכן הועבר למצודת סיסטרון, בה, אף על פי שהתקבל בכבוד, הושלך לכלא שבראש המצודה. משם הועבר כעבור זמן לצינוק בטירת ונסן משם שוחרר לפי החלטתו של רישלייה. ב-16 באוגוסט 1639. אחרי השחרור, ויתר על כל שאיפה פוליטית ונכנס למסדר הישועים. האפיפיור אינוקנטיוס העשירי מינה אותו כקרדינל בשנת 1646. בסופו של דבר ויתר על תפקיד זה ולא לבש מעולם את בגדי השרד של קרדינל.
מלך פולין

במות אחיו, ולדיסלאב הרביעי, מלך פולין, נבחר הוא בשנת 1648 למלך פולין ודוכס גדול של ליטא והשיג אישור הכנסייה על מנת שיתחתן עם אלמנת המלך המנוח, גיסתו, לואיזה מריה לבית גונזגה-נוור.
למרות רצונו לשאת ולתת עם הקוזקים האוקראינים, בלחץ האצולה הפולנית ששאפה להרחבת שטחי הממלכה, נצרך להמשיך המלחמה נגדם. ב-20-30 ביוני 1651 ניצח את הכוחות הקוזקים והטטרים בקרב ברסטצ'קו, אך הקרבות פרצו שוב כשהקוזקים כרתו ברית עם רוסיה ובו זמנית שוודיה פלשה לפולין.
ב-1656 נחל תבוסה בוורשה מידי מלך שוודיה, קארל העשירי גוסטב.
בהסכם שנחתם ויתר על זכויותיו לכתר שוודיה ומסר את ליבוניה לשוודים. המלחמה נגד רוסיה הסתיימה בהסכם אנדרוסובו.
מלך פולין > נדר לבוב

ב-1 באפריל 1656, במהלך מיסה בקתדרלה הלטינית בלבוב, שערך נציג האפיפיור, מסר יאן השני בטקס גרנדיוזי את ממלכתו לחסותה של מריה הקדושה, עליה הכריז כמלכה. מכיוון שכמעט כל המדינה נכבשה על ידי צבאות שוודיים או רוסיים, הנדר נועד להסית את האיכרים להתקומם נגד הפולשים. שתי סוגיות עיקריות שהעלה המלך בנדרים היו ההכרח להגן על האמונה הקתולית, שנראתה בסכנה חמורה מידיי התוקפים הלותרניים (ובמידה מסוימת האורתודוקסיים), ולהפגין את הרצון לשפר את מצב האיכרים.
השוודים גורשו להסוף ב-1657 והרוסים ב-1661. לאחר המלחמה, הוא לא עמד בדיבורו ולא פעל לשפר את מצבם של האיכרים, בעיקר בגלל התנגדויות של הסיים, שייצג את אצולת השלכתא ולא נמשך לרעיון של צמצום צמיתות, דבר שהיה עלול להשפיע לרעה על האינטרסים הכלכליים שלהם.
ב-19 בספטמבר 1657 חתם על הסכם והלאו לפיו דוכסות פרוסיה השתחררה מחסותו. הסכם חדש נחתם גם עם שוודיה - הסכם אוליבה. בפיקודו של יאן סובייסקי צבאו ניצח את הטטרים.
מלך פולין > שנים אחרונות

כשנפטרה אשתו בשנת 1667 והוא מאס במלחמות ובמרד הדיאטה (אספה) הפולנית, התפטר יאן קז'ימייז' מתפקידו ב-16 בספטמבר 1668. בשנת 1670 יצא את פולין לצרפת כדי להיות אב המנזרים סן ז'רמן דה פרה וסן מרטן דה נוור.
ב-14 בספטמבר 1672 התחתן בפריז עם פרנסואז מרי מיניו (1711-1624), אלמנתו העשירה של האציל ומרשל צרפת פרנסואה דה ל'הוספיטל, אותה הכיר באחד הסלונים הפריזאים. החתונה התקיימה בפריז ברחוב דה פוס מונמארטר, אבל לא הוכרזה רשמית ולזוג לא נולדו ילדים.בהמשך נפל יאן קז'ימייז' למשכב והאשה ישבה שלושה חודשים בנוור (Nevers) ליד מיטת חוליו עד שנפטר ב-16 בדצמבר 1672 בגיל 63.
יאן קז'ימייז' הובא לקבורה בכנסיית המנזר בסן ז'רמן דה פרה בפריז, שבה ניתן לראות עדיין המאוזולאום המרשים שעוצב לזכרו.
שי זנגלי

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1964 (בת 60) חנאן, סין
 ענף מדעי:  וירולוגיה
 מקום לימודים:  Montpellier 2 University (2000)  אוניברסיטת ווהאן 
 מנחה לדוקטורט:  Jean-Robert Bonami 
 מוסדות:  מכון ווהאן לווירולוגיה (1 ביולי 1990–30 ביוני 1993)  מכון ווהאן לווירולוגיה (1 ביולי 1993–30 ביוני 1998)  מכון ווהאן לווירולוגיה (1 ביולי 1998–30 בספטמבר 2000)  מכון ווהאן לווירולוגיה (1 באוקטובר 2000)  מכון ווהאן לווירולוגיה 
 פרסים והוקרה:  National Natural Science Awards (2018)  אביר במסדר הדקל האקדמי (2016) 
 
שי זנגלי (בכתב סיני מסורתי: 石正麗 בכתב סיני מפושט: 石正丽;‏ 26 במאי 1964, חנאן, סין) היא וירולוגית סינית. שי, הידועה כיום כ"אשת העטלף הסינית" ("Bat woman"), חוקרת נגיפי SARSr-CoV שמקורם בעטלפים. היא מנהלת המרכז למחלות מידבקות במכון ווהאן לווירולוגיה. בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100.
השכלה ומסלול מקצועי

לשי תואר ראשון בביולוגיה של התורשה מאוניברסיטת ווהאן (1987), תואר שני בווירולוגיה (1990) ודוקטורט מאוניברסיטת מונפליה 2 (אנ'), מונפלייה, צרפת.
שי פרסמה או הייתה שותפה ל-130 מאמרים, כולם בנושאים של פתוגנים ויראליים.
תפקידים ואותות הוקרה

אבירת מסדר הדקלים של האקדמאים (2016)
עמיתת החברה האמריקאית למיקרוביולוגיה (אנ') (2019)
הערות שוליים

↑  Shi Zhengli: The 100 Most Influential People of 2020, Time
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811497798805606  GND: 1208369504  ISNI: 0000 0004 7325 7739  ORCID: 0000-0001-8089-163X  ResearcherID: A-1013-2013  S2AuthorId: 39371382  VIAF: 2710158735249133250005   WorldCat (עם VIAF): 2710158735249133250005 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סינים ובנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עדשית

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  א-נבטיה
 קואורדינטות:  33°16′38″N 35°28′51″E﻿ / ﻿33.2772°N 35.4808°E﻿ / 33.2772; 35.4808 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעדשית(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעדשית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עַדְשִׁ֫ית (בערבית: عدشيت) או עדשית אל-קוסייר (عدشيت القصير, תעתיק מדויק: עַדְשִׁית אָלְקֻצֵיְר) הוא כפר שיעי בלבנון ששייך לנפת מרג' עיון במחוז א-נבטיה. הכפר שוכן ארבעה קילומטרים ממערב לטייבה, כ-20 קילומטר מדרום-מערב למרג' עיון וכ-15 קילומטר בקו אווירי מדרום לעיר א-נבטיה.
אטימולוגיה

לפי פאלמר, הכפר נקרא על שמו הפרטי של אדם. לא ידועים פרטים נוספים.
ככל הנראה, הסיומת "אל-קוסייר" התווספה כדי להבדיל את הכפר מהכפר עדשית א-שקיף (אנ'), הנמצא אף הוא במחוז נבטיה.
היסטוריה

בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל ומצאה 100 תושבים מתואלים. הכפר תואר כ"כפר קטן, בנוי מבוץ ואבן... ממוקם על רכס נמוך מוקף בגנים קטנים ובזיתים. אספקת המים היא מארבעה בורות חצובים בסלע".
אוכלוסיית הכפר מונה כ-6,000 איש.
הערות שוליים

↑  Palmer, E.H, The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E., Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 18
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1, Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 86
כיראליות

מקור המילה כיראליות במילה "יד" ביוונית. כשם שלא ניתן לחפוף בין שתי כפות הידיים, כך לא ניתן לחפוף בין שתי הצורות של מולקולה כיראלית על ידי סיבוב במרחב. (החלק המסומן באות R, שמסמנת שייר פחממני, יוצא מהמישור אל כיוון הצופה)
כיראליוּת היא העדר סימטריית מראה (שיקוף) של עצם.
בכימיה, מולקולה כּיראלית (באנגלית: Chiral molecule) היא מולקולה שלא ניתן ליצור חפיפה בינה ובין תמונת המראה שלה באמצעות סיבוב במרחב. לתכונה זו של מולקולות מסוימות, הנובעת מהיעדר סימטריית שיקוף פנימית, קוראים כּיראליות (Chirality), ושתי המולקולות השונות, המהוות תמונת מראה האחת של השנייה, מכונות אננטיומרים.
רוב התכונות הפיזיקליות של שני האננטיומרים זהות, וההבדל המרכזי ביניהם מתבטא בפעילות אופטית שונה - הם מסובבים אור מקוטב באותה זווית, אך בכיוון הפוך. לעומת זאת, התערובת שלהן, שקרויה תערובת רצמית, היא חסרת פעילות אופטית.
מרבית המולקולות הביולוגיות הן כיראליות, ומכאן חשיבות המושג במחקר הביוכימי. במקרים לא מעטים, שני האננטיומרים של חומר מסוים משפיעים באופן שונה על גוף האדם, ועל כן להבנת תכונת הכיראליות של מולקולות אלו יש חשיבות רבה בתעשיית התרופות ובתעשיית המזון. בתהליכים ביולוגיים שבהם מעורבות מולקולות כיראליות, כמו חומצות אמינו וסוכרים, פעיל בדרך כלל רק אחד האננטיומרים. הבנת המקור להבדל בשכיחות שני האננטיומרים של אותן מולקולות עשוי אף לשפוך אור על מוצא החיים.
תכונת הכיראליות קיבלה את שמה מהמילה היוונית "כייר" (χειρ), שמשמעותה "יד", משום שגם בין שתי כפות הידיים לא ניתן ליצור חפיפה על ידי סיבוב במרחב.
בפיזיקת חלקיקים, חלקיקים בעלי ספין חצי-שלם (נקראים גם פרמיונים) הם כיראליים.