stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עלי ח'אמנאי

ח'אמנאי בבית החולים, לאחר ניסיון ההתנקשות בחייו
האייתוללה סייד עלי חוסייני ח'אמנאי (נכתב לעיתים בטעות: חמינאי; נולד ב-19 באפריל 1939; בפרסית: آیت‌الله سید علی حسینی خامنه‌ای, ‏האזנהקובץ:Seyyed Ali Hosseini Khamenei.ogg‏Ⓘ‏, בתעתיק מדויק: איתאללה סיד עלי חסיני ח'אמנהאי) הוא המנהיג העליון של איראן ומרג'ע תריסרי שיעי ומוביל הקו השמרני בה. לפני כן כיהן כנשיאה השלישי של הרפובליקה האסלאמית.
ח'אמנאי היה ממנהיגי המהפכה האסלאמית וממעצבי המשטר של הרפובליקה האסלאמית. בשנת 1981 נעשה נשיא איראן וכיהן בתקופת מלחמת איראן–עיראק, בעת העימות המדמם בין המשטר למוג'אהדין ח'לק, ובמהלך ההתקוממות בכורדסתאן. ח'אמנאי, מתוקף היותו איש אמונו של רוחאללה ח'ומייני, ירש אותו בתור המנהיג העליון.
לאורך השנים ביסס ח'אמנאי את סמכותו ומשטרו והפך למנהיג המחנה השמרני. הוא וידא את קיומו של רוב חד-משמעי למחנה השמרני בפרלמנט ובנשיאות מאז תום כהונתו של מוחמד ח'אתמי כנשיא. התנגדותו למחנה הרפורמיסטי הובילה אותו לתמוך ולצדד בנשיאותו של מחמוד אחמדינז'אד, תוך זיוף תוצאות בחירות והחמרת הרודנות וחיזוק מעמדם של משמרות המהפכה.
בעניין מדיניות החוץ, ח'אמנאי הנחה את ההתפשטות של כוח קודס, את חיזוקן ומימונן של מיליציות ברחבי המזרח התיכון, שיצרו את מה שח'אמנאי מכנה "ציר ההתנגדות". תוך כדי כך איראן השיגה דריסת רגל ומידה רבה של שליטה והשפעה במדינות עם אוכלוסיות שיעיות משמעותיות: בעיראק, בתימן, בסוריה ובלבנון. בהשוואה לח'ומייני, הקו שלו נגד מדינת ישראל הוא הרבה יותר תקיף ומתבטא באמירות נגדה, בסיוע נכבד לארגוני טרור הנלחמים בה ולעיתים אף במעורבות שלו בעימותים ישירים עמה. ח'אמנאי הוא האחראי על תוכנית הגרעין האיראנית, שהובילה לסנקציות חריפות ולפגיעה בכלכלת איראן. במהלך העשור השני של המאה ה-21 התערערות הכלכלה והתגברות התסיסה האזרחית פגעו במעמדו של ח'אמנאי מבית, ולקראת סוף העשור שאיפותיה של איראן להפיץ את המהפכה הובילו אותה אל סף מלחמה מול ארצות הברית.
נעוריו ותחילת דרכו

ח'אמנאי נולד במשהד, השני מבין שמונה ילדים, בנם של ג'וואד ח'אמנאי וח'אדיג'ה מירדאמאדי. אביו היה איש דת עני ממוצא אזרי (מן העיר ח'אמנאה, שמשמה הוא קיבל שם משפחתו), ואימו הייתה ילידת העיר יזד . ח'אמנאי נושא את תואר הכבוד סייד, הניתן לצאצאים ישירים של מוחמד, מייסד האסלאם. הוא קיבל חינוך מוסלמי דתי כבר בילדותו והשתייך לזרם אג'תהאד באסלאם השיעי התריסרי, שלפי אמונותיו באחרית הימים יתגלה האימאם השנים עשר, מוחמד אל-מהדי, בתור גואל העולם. שניים מאחיו גם הם אנשי דת. אחיו הצעיר האדי ח'אמנאי הוא עורך עיתון בכיר ואיש דת.
בשנת 1957 עבר לנג'ף בעיראק, עיר קודש לשיעים, כדי להתקדם בלימודי תאולוגיה, אך הוא שב לביתו במשהד בהפצרת אביו. כעבור שנה עבר ללמוד בעיר קום אשר במרכז איראן, אשר היוותה מרכז ללימודי דת. בקום למד תחת בכירי הכמורה השיעית, כולל האייתוללה רוחאללה ח'ומייני שנהג לכנותו בחיבה. במקצועו עסק בהוראת לימודי דת, חיבר ותרגם ספרים בנושאי אסלאם. לצד זאת, ח'אמנאי מעולם לא בלט במיוחד בקרב החוג הדתי של העולמא, ואת עיקר מעייניו הקדיש כבר מראשית שנות השישים לפעילות פוליטית מטעם ח'ומייני נגד משטר המלוכה האוטוקרטי של מוחמד רזא שאה פהלווי. לפי עדותו האישית של ח'אמנאי התודעה הפוליטית שלו החלה כאשר מטיף דתי העביר הרצאה בבית הספר שלו במשהד נגד השחיתות והעריצות של השאה ותומכיו הבריטים והאמריקאים.
ב-1963 נעצר בפעם הראשונה עקב פעילותו בארגון מחאת סטודנטים מוסלמים אדוקים כנגד השלטון. הוא שוחרר אחרי זמן קצר, אך לאחר מכן נעצר שוב עוד כמה פעמים במרוצת השנים. לאחר שח'ומייני גורש לגלות, שב ח'אמנאי לביתו במשהד, אך המשיך בפעילותו המהפכנית. ב-1964 התחתן עם מנסורה ח'וג'סתה באגרזאדה, בתו של איש עסקים מוכר במשהד מרקע של משפחה דתית. ב-1975 נעצר ח'אמנאי על ידי הסאוואכ, המשטרה החשאית של השאה, הפעם לתקופה ארוכה יותר. הוא שוחרר לאחר כמה חודשים, אך לא הורשה עוד למסור שיעורים.
ח'אמנאי וישראל

מבין מנהיגי מדינות העולם, ח'אמנאי הוא גדול שונאיה המוצהרים של מדינת ישראל. השקפתו על הציונות יוצאת דופן בחריפותה: ”הם (הציונים) אספו אנשים רשעים מכל רחבי העולם והקימו משהו הקרוי האומה הישראלית. האם זו אומה? כל היהודים הרעים והרשעים נאספו שם... אלה שבאו לישראל הם גנבים ורוצחים רודפי בצע...”
אחרי הסכם ואי קבע ח'אמנאי כי אפילו יאסר ערפאת הוא "משרתם של הציונים". ח'אמנאי קורא בפומבי להשמדת ישראל ודוחה בתוקף כל אפשרות פשרה איתה. בהנחייתו מושיטה איראן סיוע רב לחזבאללה ולארגוני טרור אחרים.
ח'אמנאי שיבח את מחבלי חמאס על שביצעו את טבח שבעה באוקטובר, אך הכחיש שלאיראן היה חלק בכך.
ב-13 באפריל 2024 הורה ח'אמנאי לפתוח במתקפת כטב"מים וטילים על ישראל, זו בעצם המתקפה הראשונה-הישירה משטח איראן על ישראל בתולדות הסכסוך האיראני-ישראלי. על פי דבריו של ח'אמנאי, עצם המתקפה הזו היא שינוי באסטרטגיה של איראן כלפי ישראל מ"סבלנות" ל"הרתעה".
משפחתו

הוא אחיו הגדול של הפוליטיקאי האיראני האדי ח'אמנאי, סגן שר לשעבר, ושל בדרי חוסייני ח'אמנאי (אנ'), שמתחה ביקורת על אחיה הגדול בטענה שמשטרו מדכא את ההפגנות שפרצו בשנת 2022 באיראן.
בנו השני הוא מוג'תבא ח'אמנאי.
לקריאה נוספת

רונן ברגמן, נקודת האל-חזור: המודיעין הישראלי מול איראן וחזבאללה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2007
יועז הנדל ויעקב כץ, ישראל נגד איראן, מלחמת הצללים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011
אילן כפיר, "סופה" בדרך לאיראן, הוצאת ידיעות ספרים, 2019
רז צימט, איראן מבפנים, הוצאת רסלינג, 2022
Michael Axworthy, Revolutionary Iran: A History of the Islamic Republic, Oxford University Press, 2013
Akbar Ganji, "Who Is Ali Khamenei?", Foreign Affairs, Vol. 92, Issue 5 (September – October, 2013), pp. 24–48
הירי בגימנסיה 175 בקאזאן

| --- | --- |

 תאריך:  11 במאי 2021 
 מקום:  Gymnasium 175, Qazan, קאזאן 
 מטרה:  Gymnasium 175, Qazan 
 קואורדינטות:  55°47′35″N 49°13′30″E﻿ / ﻿55.793055555556°N 49.225°E﻿ / 55.793055555556; 49.225
 סוג:  ירי המוני, ירי בבית ספר 
 נשק:  semi-automatic shotgun, מטען צד 
 הרוגים:  9 
 פצועים:  23 
 מבצע:  אילנז גלבייב 
 מספר מפגעים:  1 
 he
 
אנשי היחידה למלחמה בטרור של שירות הביטחון הפדרלי, במהלך המבצע.
הירי בגימנסיה 175 היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש בעיר קאזאן, טטרסטן ב-11 במאי 2021 במהלך שעות הבוקר. כתוצאה מפיצוץ וירי במקום מתו 9 בני אדם, 32 נפצעו. התוקף נעצר.
מהלך האירועים

בסביבות השעה 10 בבוקר דווח על ירי בגימנסיה מספר 175 בעיר קאזאן שבטטרסטן. על פי גורם מטעם סוכנות הידיעות TASS, הירי החל בשעות הבוקר בשעה 9:20 בבוקר, ובשעה 9:25 בבוקר התקבל אות מכפתור האזעקה. באותה עת, היו יותר מ-700 ילדים וכ-70 מורים ואנשי צוות באולם הספורט של בית הספר. פיצוץ עז נשמע גם בגימנסיה וקציני המשמר הלאומי שהגיעו למקום פינו את תלמידי ועובדי הגימנסיה.
בסביבות השעה 11 הגיע למקום נשיא הרפובליקה של טטרסטן, רוסטם מיניחאנוב. בשעה 11 הודיעה דוברת משרד הפנים של רוסיה על מעצר התוקף ותחילת מבצע משטרתי. תיק פלילי נפתח במסגרת סעיף 105 לחוק הפלילי של הפדרציה הרוסית, חלק 2 (רצח של שניים או יותר באופן מסוכן לרוב). ב-12 במאי בטטרסטן הוכרז יום אבל לזכר קורבנות הטבח, שהיו ילדים.
זהות החשוד

הרוצח נעצר. התקשורת דיווחה כי החשוד סיים את לימודיו בגימנסיה זו בשנת 2018, ולאחריה למד במכללה של אוניברסיטת TISBI.‏ נשיא טטרסטן, רוסטם מיניחאנוב, אמר כי העבריין היה בן 19 וההחזיק בנשק רשום. חבר הדומה הממלכתית, אלכסנדר חינשטיין, אמר כי החשוד קיבל אישור לאחזקת נשק ב-28 באפריל, 13 יום לפני הפיגוע. היו דיווחים על חיסולו של חשוד שני, אך משרד הפנים של טטרסטן הכחיש את נוכחותם של שותפים למעשה.
הרוגים ופצועים

באתר הירי נהרגו 8 אנשים (7 תלמידים מהגימנסיה, מורה אחד), בהמשך עלה מספר ההרוגים ל-9. החל מ-11 במאי אושפזו 3 מבוגרים ו-18 ילדים, מתוכם 6 פצועים בטיפול נמרץ במצב קשה.
יוזמות חקיקה

הנשיא ולדימיר פוטין הביע תנחומים לקרובי הקורבנות והורה לממשלה הפדרלית להחמיר את חוקי הנשק במדינה. ואסילי פיסקרב, יו"ר הוועדה לביטחון ומלחמה בשחיתות של הדומה, אמר שהצעת חוק להחמרת המגבלות על קבלת רישיון נשק תישקל ב-12 במאי.
מזכיר המועצה הכללית של מפלגת רוסיה המאוחדת, אנדריי טורצ'אק, הדגיש את הצורך להחמיר את החקיקה בנושא סחר בנשק בלתי חוקי ולמצוא גישות יעילות יותר להגנה על בתי ספר. נציבת נציבות זכויות האדם הנשיאותית, טטיאנה מוסקאלקובה, הציעה להעלות את גיל קבלת הנשק ל-21.
ב־8 ביוני 2021, הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית אימצה תיקונים לחוק "אודות כלי נשק", שעברו בקריאה שנייה. נקבעה רשימת מחלות בהן אי אפשר להחזיק נשק. בנוסף, אדם לא יוכל לרכוש אקדח או רובה אם לא עבר בדיקה רפואית במוסד ממלכתי או עירוני. בפרט, הרופאים יעריכו את מצבו הפסיכולוגי של המועמד ויערכו לו בדיקת סמים. יהיה צורך בהוצאת אישור רפואי בצורה אלקטרונית ולאחסן אותה במערכת אליה תהיה גישה לעובדי רוסגווארדיה, האחראי לאכיפת חוקי אחזקת נשק. אם מתגלה אצל אדם שכבר קיבל נשק מחלה אסורה, התראה על כך תיכנס מיד למאגר האלקטרוני והמשמר הלאומי יקבל הודעה. מחזיקי נשק יהיו מחויבים בבדיקה רפואית אחת לחמש שנים. בזמן הבדיקה מחזיק נשק מחויב להפקיד נשק ומסמכים במשמר הלאומי הרוסי. ב-28 ביוני 2021 החוק החדש נכנס לתוקף ונקבע כי מכירת כלי נשק מותרת מגילאי 21 ומעלה בלבד.
גלריה

שוטרי משטרת רוסיה והמשמר הלאומי מחוץ לגימנסיה
חוקרי מז"פ וועדת החקירות הפדרלית, בכניסה לבית הספר
ראו גם

הירי באוניברסיטת פרם
הערות שוליים

↑  Ученик устроил стрельбу в казанской школе, Интерфакс, 11 мая 2021 10:04
↑  "Очевидец сообщил о взрыве перед нападением на школу в Казани". ТАСС. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.; "Стрельба в казанской школе. ОНЛАЙН". Газета.Ru (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
1 2 3 4  "При нападении на школу в Казани погибли восемь человек. Онлайн-трансляция "Ъ"". Коммерсантъ. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Официальная информация". МВД России. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11. {{cite web}}: Check |url= value (עזרה)
↑  "В Казани введен режим контртеррористической операции". Interfax.ru (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Александр Бастрыкин поручил передать в центральный аппарат уголовное дело о нападении на школу в Казани, в результате которого погибли люди". Следственный комитет Российской Федерации. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "В Татарстане 12 мая объявлен днем траура — Реальное время". realnoevremya.ru (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "В МВД подтвердили задержание одного из напавших на школу в Казани". ТАСС. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "В МВД подтвердили задержание террориста, напавшего на гимназию в Казани". Российская газета (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  Что известно о казанском стрелке — «Коммерсантъ» от 2021-05-11
↑  "Глава Татарстана рассказал, что известно о нападавшем на школу Казани". Российская газета (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Второго участника нападения на школу в Казани ликвидировали". tass.ru. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  МВД: пособников у напавших на школу в Казани не было — Газета.ру, 11.05.2021 11:52; E1
↑  "Власти Татарстана сообщили о восьми погибших при стрельбе в казанской школе". tass.ru. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Глава Татарстана прокомментировал ситуацию после стрельбы в школе". РИА Новости (ברוסית). 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Шесть детей, пострадавших при стрельбе в школе в Казани, находятся в реанимации". tass.ru. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "Шесть раненых при стрельбе в школе в Казани детей находятся в крайне тяжелом состоянии". tass.ru. 2021-05-11. נבדק ב-2021-05-11.
↑  "At Least 9 Dead In School Shooting In Russia". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2021-05-11.
↑  ""Единая Россия" считает необходимым ужесточить законодательство в сфере оборота оружия". ТАСС. נבדק ב-2021-05-11.
אסטריקס והקלחת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רנה גוסיני ואלבר אודרזו
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  קומיקס
 מקום התרחשות:  גאליה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1969
 מספר עמודים:  48
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  דליה פלד מוציאים לאור בע"מ
 תאריך:  1985
 תרגום:  אורה כהן כץ, אביטל ענבר
 סדרה
 סדרת ספרים:  אסטריקס
 ספר קודם:  אסטריקס באולימפיאדה 
 הספר הבא:  אסטריקס בהיספניה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003562791
 
אסטריקס והקלחת (בצרפתית: Astérix et le chaudron) הוא הספר ה-13 בסדרת ספרי הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". את ספר הקומיקס כתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הספר פורסם לראשונה בגרסה הצרפתית בשנת 1969. הספר תורגם לעברית בהוצאה לאור "דליה פלד מוציאים לאור בע"מ", בשיתוף עם הוצאת הספרים "מודן".
תקציר העלילה

יוליוס קיסר מגייס כספים כדי לצייד את לגיונותיו לקראת כיבושים חדשים, אך עקב מחסור בכסף הוא מחליט להטיל מסים חדשים על הגאלים.
מנהיג השבט הגאלי שעל ההר, מוסרגמישיקס, מבקר בכפר של אסטריקס עם קלחת (שהכילה במקור מרק בצל) מלאת כסף, במטרה להחביא שם את הכסף מגובי המס הרומים, שכן בכפר גרים גאלים העשויים ללא חת, השואבים כוח על-אנושי משיקוי פלא שרוקח כהן העץ אשפיקס. מנהיג הכפר, לוחמאמיקס, מסכים למרות סלידתו ממוסרגמישיקס שמשתף פעולה עם הרומאים כאשר נוח לו, ומטיל על אסטריקס לשמור על הקלחת. אחרי סעודה חגיגית נשבע לוחמאמיקס בכבוד הכפר שהקלחת והכסף שבה יהיו בטוחים.
בבוקר שלמחרת מגלה אסטריקס שהכסף נעלם. מועצת הכפר, בראשותו של לוחמאמיקס, מטילה על אסטריקס גלות מכיוון שנכשל במשימתו וכתוצאה כך כבוד הכפר חולל. אובליקס וכלבו הנאמן מבריקס, מצטרפים לאסטריקס בגלותו על מנת לעזור לו להחזיר את הכסף ולטהר את שם הכפר, כדי שיוכל לחזור אליו.
אחרי ניסיונות כושלים להרוויח כסף באמצעות תקיפת המחנה הרומאי, תקיפת הפונדק שהקימו הפיראטים, מסחר, מאבק בגלדיאטורים, הימורים, משחק בתיאטרון ושוד בנק שאין בו ססטרציה אחת לרפואה, מחליטים אסטריקס ואובליקס ללכת למוסרגמישיקס להודות בכשלונם.
בדרך לכפר של מוסרגמישיקס מגלים השניים שיירה של גובה מס רומאי. השניים תוקפים אותו ולוקחים את הכסף שגבה, ושופכים אותו לקלחת. שמחים בכך שהצליחו למלא את הקלחת, אסטריקס מריח לפתע את הכסף ומגלה שיש לו ריח של מרק בצל. הוא מסיק מכך שזהו הכסף שנתן לו מוסרגמישיקס למשמר. הוא ואובליקס הולכים עם הקלחת מלאת הכסף לכפרו של מוסרגמישיקס שם אסטריקס חושף את מזימתו של מוסרגמישיקס: הוא גנב את הכסף ושילם אותו לרומאים כדי למצוא חן בעיניהם, בידיעה שאסטריקס וכפרו יחזירו לו סכום זהה, ובכך למעשה הם יהיו אלה שישלמו את המס לרומאים. מוסרגמישיקס תוקף את אסטריקס בדו-קרב חרבות וכמעט מביס אותו, אך צוק הסלע עליו הוא עומד מתמוטט והקלחת עם הכסף נופלת על ספינת שודדי הים של זקנאדום. אסטריקס מציל את מוסרגמישיקס ובכך סוגר את חובו. הוא ואובליקס חוזרים לכפר, החוגג את שובם ואת טיהור שם הכפר - שכן בזכותם כבודו לא חולל.
דמויות ייחודיות לספר

מוסרגמישיקס - מנהיג גאלי בידידות עם הרומאים. בספר הוא מפקיד קלחת מלאה ססטרצים בידי אסטריקס.
אנטיביוטיקס - מוכר חזירי בר מתחרה לאובליקס ואסטריקס.
עליזוס - שחקן תיאטרון. מנסה לצרף אליו את אובליקס ואסטריקס.
ראש העיר - משתתף בהצגה, פוקד על מאסרו של עליזוס.
מהמר המרוצים - נותן לאובליקס ואסטריקס ססטרצים וממליץ להם להמר.
טוטופיקס - מכיר בן דוד חורג של נהג הכחולים במירוץ. טוטופיקס ממליץ להם להמר על הכחולים וגורם להם להפסיד את הכסף.
הפונדקאי - מארח את אובליקס ואסטריקס בפונדקו ונותן להם חדר צופה לבנק.
ראו גם

אסטריקס
רנה גוסיני
אלברט אודרזו
קורה הריסון

| --- | --- |
 לידה:  קוב
 מדינה:  אירלנד 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים, ספרות היסטורית 
 
קורה הריסון (באנגלית: Cora Harrison) היא סופרת אירית. היא כותבת בעיקר ספרות בלשית בריטית, לילדים ולמבוגרים. הריסון כתבה עשרות ספרים.
חייה

הריסון נולדה בקוב שבמחוז קורק באירלנד, אך חייתה במשך רוב הזמן, עד גיל 21, בעיר קורק עצמה. בגיל 7 חלתה במחלה קשה, ועד גיל 13 כמעט שלא ביקרה בבית הספר. היא הייתה מרותקת למיטתה במשך שבועות בכל פעם, והעסיקה את עצמה בהמצאת סיפורים. לעיתים נדירות גם כתבה את סיפוריה, כי כתב ידה היה גרוע והיא התקשתה באיות.
בגיל 14 החלימה ושבה ללמוד בהית הספר. המקצוע האהוב עליה בבית הספר היה היסטוריה, אך את התואר הראשון שלה עשתה בצרפתית וגרמנית, ביוניברסיטי קולג' קורק.
היא עברה ללונדון, שם עבדה בבית הספר לשפות לינגוואפון, נישאה לפרנק וילדה שני ילדים. כשילדיה גדלו, לימדה בבית ספר יסודי, בעיקר היסטוריה. כן עבדה כמנהלת בית ספר יסודי. היא לימדה במשך 25 שנים.
בשנות ה-1990 פרשו שניהם ורכשו בית בקילפנורה, במחוז קלייר, שבבארן. לבית צמודים 20 אקרים, והשטח כולל גם נחל ומבצר מתקופת הברזל. הם תכננו להקים משק אוטרקי, אך נכשלו בכך.
הריסון אהבה תמיד ספרות בלשית רכה (ללא תיאורי אלימות), אך מעולם לא שקלה את האפשרות לכתוב בעצמה. כאשר נדבקה הריסון בחיידק עמיד לאנטיביוטיקה, במהלך ביקור בבית חולים, היא סבלה מחולשה, דיכאון וכאבים במשך חודשים. בנה הציע שתכתוב ספר. כך נולד ספרה הראשון, גברתי השופטת. מאז כתבה עשרות ספרים המיועדים למגוון גילאים.
הריסון מבקרת רבות בבתי ספר יסודיים, במטרה לעודד ילדים לכתוב.
יצירתה

בסדרת תעלומות הבארן, בהוצאת Severn House, הגיבורה היא מארה, שופטת חוקרת הפועלת באירלנד תחת חוקי הברהון Brehon. הספר הראשון מתרחש בשנת 1509, השנה הראשונה למלוכתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה, אשר עתיד לבטל את חוק הברהון. הרעיון לסדרה זו עלה כאשר הריסון ובעלה רכשו בית בבארן, בין Corofin לבין Kilfenora, ונתקלו ב-Cahermaughten Fort. הריסון גילתה שבמקום היה בית ספר לחוק הברהון באמצע המאה ה-16. הגילוי ריגש אותה כיוון שמערכת חוק הברהון הייתה קהילתית ושוויונית, אפשרה גירושים וקנסה בנקום להשית עונש מוות מגבוה. העונש הגבוה ביותר במערכת היה עבור רצח קרוב משפחה: להשלח עם הגאות בסירה ללא משוטים. הספר הראשון בסדרה נכתב כשבמרכזו שופט חוקר גבר, אך הריסון הסבה את הדמות לאישה בעצת סוכנה. במהלך סדרת ספרים זו עוברת מארה שינויים אישיים. היא מתחילה כגרושה, בהמשך היא מתחתנת, נאבקת על הקריירה שלה, נולד לה ילד והיא נתקלת באתגרים בגידולו. סדרת הבארן נמכרה במקור להוצאת מקמילן, אך הספר השני יצא בהוצאת מינוטאור.
סדרת הייתי חברתה הטובה של ג'יין אוסטן היא סדרה היסטורית המיועדת לנערות.
סדרת הדבוטנטיות מתרחשת בלונדון של 1920.
סדרת אם המנזר מתרחשת בקורק במקביל לפרוץ מלחמת האזרחים האירית. החוקרת החובבת היא אם מנזר קתולית.
סדרת תעלומות הגזלייט מתרחשת בלונדון של המאה התשע עשרה. החוקרים החובבים הם הסופרים צ'ארלס דיקנס ווילקי קולינס.
בנוסף, כתבה את הסדרות סדרת תעלומות הרצח בלונדון, קו הזמן של הדרמשי, תולדות הדרמשי, סדרת גור הזאבים, ואת הספרים הבודדים: מהממת, יו מק איגן.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Cora Harrison Biography, www.coraharrison.com
1 2  Graeme, Cora Harrison, Book Series in Order, ‏2016-03-25
↑  Cora Harrison book series – Cora Harrison (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1226328857  ISNI: 0000 0003 7032 2841  LCCN: no99025093  SUDOC: 134442628  VIAF: 249634727   WorldCat (עם VIAF): 249634727
Luktelk

"Luktelk" (הגייה בליטאית: ˈɫʊktɛɫk; בעברית: "חַכֵּה") הוא סינגל מאת הזמר-יוצר הליטאי סילבסטר בלט, שיצא לאור ב-11 בינואר 2024 באופן עצמאי. השיר ייצג את ליטא באירוויזיון 2024 שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
רקע וכתיבה

"Luktelk" נכתב על ידי בלט, יחד עם ג'סיקה שיבוקייטה (לי') ואלנה יורגייטיטה. על פי תאגיד השידור הליטאי, חזונם של היוצרים היה להביא את הצד השמח של העם הליטאי לידי ביטוי על בימת האירוויזיון. כדי להפוך אותו לקליט, ביצע בלט כמה עיצורים משפות אחרים בשיר.
בריאיון לאתר חדשות האירוויזיון ESCBubble, בלטה סיפר כי השיר מספר על מצב של "להיות תקוע בלופ של המטריקס", וציין כי "כשאנחנו נתקעים במשימות היומיות שחוזרות על עצמן מדי יום, אנחנו כבר לא יכולים להבחין אם אנחנו בחלום, או בממד אחר. זה עניין של לא להיות מאושר באופן כללי ולהתקיים רק למראית עין, וזה לא עובד יותר... [אבל] בסופו של דבר, אנחנו נתעורר מחר ועדיין נצטרך לרקוד". בניתוח של אתר Wiwibloggs תואר השיר כבעל רבדים מרובים של סגנונות מוזיקליים.
קידום

כחלק ממסע קידום השיר לאירוויזיון אישר בלט את השתתפותו באירוע ה-WKND בסטוקהולם ב-8 במרץ, ב-PrePartyES במדריד ב-30 במרץ, במסיבת האירוויזיון של ברצלונה ב-6 באפריל, במסיבת האירוויזיון בלונדון ב-7 באפריל, בקונצרט האירוויזיון באמסטרדם ב-13 באפריל ובמסיבת האירוויזיון בקופנהגן ב-4 במאי. במהלך תקופה זו נועד עם ראשי הקהילות הליטאיות בערים. בנוסף, הופיע ב-9 במאי בכפר האירוויזיון.
ב-16 באפריל 2024 השיק LRT את קמפיין "Mums reikia šokt!" ("אנחנו צריכים לרקוד!"), במסגרתו הוזמנו תושבי ליטא לצלם את עצמם רוקדים לצלילי השיר "Luktelk" ולהעלות את הסרטונים לרשתות החברתיות. קטעים נבחרים שולבו בשידורי LRT במהלך שבוע האירוויזיון.
ביקורות

"Luktelk" צבר באתר Wiwibloggs, המכיל מספר ביקורות שונות, דירוג ממוצע של 8.17 נקודות – המקום הרביעי מתוך דירוג 37 שירי אירוויזיון 2024. ‏ESC Bubble דירג את השיר במקום הרביעי מתוך 15 המדינות המשתתפות בחצי הגמר השני. ג'ון או'בריאן מ-Vulture דירג את "Luktelk" במקום השני בטבלה הכללית, ותיאר אותו כ"קליט, קצבי ונהדר". ארין אדם מ-Scotsman אהבה את השיר, והעניקה לו תשע נקודות מתוך עשר. דורון להב מ-ESC Beat מיקם אותו במקום השישי, וקבע כי זו הדרך הטובה ביותר ליצור שיר אלקטרוני.
תחרות הזמר של האירוויזיון > Eurovizija.LT

התחרות Eurovizija.LT הייתה פורמט הקדם הלאומי של ליטא לבחירת הנציג הליטאי לאירוויזיון 2024, בהפקת גוף השידור LRT. באותה שנה התמודדו בתחרות 40 אמנים, בחמישה חצאי גמר שהתקיימו בין 13 בינואר ל-10 בפברואר 2024, ולבסוף בגמר שהתקיים ב-17 בפברואר 2024. בחצאי הגמר דורגו השירים על פי הצבעותיהם של חבר השופטים (50%) ושל הציבור (50%), כאשר מכל חצי גמר העפילו לגמר שני השירים המובילים. בגמר, שלושת השירים המובילים בדירוג יתחרו ביניהם פעם נוספת בסיבוב מכריע של הצבעה טלפונית בלבד, שתקבע את השיר הזוכה.
ב-19 בדצמבר 2023 נחשף כי בלטה עתיד להשתתף בקדם הלאומי של ליטא לאירוויזיון 2024, Eurovizija.LT, עם השיר. השיר שובץ בחצי הגמר הראשון, בו סיים במקום הראשון בין שמונת השירים והעפיל לגמר. בגמר, השיר עבר לשלב הסופי יחד עם שני שירים נוספים, "Impossible" מאת Shower ו-"Simple Joy" מאת דה רופ. לבסוף הגיע השיר למקום הראשון, ונבחר לייצג את המדינה בתחרות.
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ‌ליטא שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-7 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ליטא הופיעה שלישית, אחרי סרביה ולפני אירלנד.
הופעתה של ליטא נפתחה על במה בצבע כחול. בלט לבש מעיל אדום, וארבעה רקדנים ליוו אותו. במעבר בין הבית הראשון לפזמון הפכה הבמה לאדומה. בבית השני חזר הצבע הכחול, ובמסך המרכזי הוקרן ראשו של בלט מימין ומשמאל. בקטע המעבר לקטע האינסטרומנטלי המצלמה עברה למצב "מבט על", ועל הרצפה הוקרנו ארבע ידיים. בלט עמד במרכז הידיים לצד רקדניו. בקטע הטראנס אורות הבמה הוחלפו לסירוגין בין כחול לאדום, עד שנעצרו על הצבע האחרון. בסוף הערב הוכרזה ליטא כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי ליטא הגיעה למקום הרביעי עם 119 נקודות.
זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר הראשון, נערכה מסיבת עיתונאים בהשתתפות נציגי המדינות שהעפילו לשלב הגמר. באותו הערב נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. מעבר לשתי האפשרויות הרגילות הוסיף איגוד השידור האירופי אפשרות שלישית, שהיא בחירת ההפקה. מדינה שתוגרל ל"בחירת ההפקה" תשתבץ בהתאם להחלטת הנהלת האירוע. ליטא הוגרלה להופיע במחצית הראשונה. ב-10 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ליטא שובצה כהופעה השביעית, אחרי ישראל ולפני ספרד. במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום ה-17 עם 32 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום העשירי עם 58 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום ה-14 עם 90 נקודות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  יוון | IFPI Greece | 32 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 10 |  |
|  ליטא | AGATA | 1 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 44 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 83 |  |
ג'יאמפאולו ריצ'י

| --- | --- |

 לידה:  27 בספטמבר, 1991 רומא, איטליה
 עמדה:  סמול פורוורד / פאוור פורוורד
 גובה:  2.02 מטרים
 מספר:  17
 קבוצות כשחקן
 2007-הווה:  2007-2009 צ'יאטי 2009-2011 סטלה אזורה 2011-2015 פיאצ'נצה 2015-2016 סקאג'ילרה ורונה 2016-2017 דרטונה באסקט 2017-2019 ונולי קרמונה 2019-2021 וירטוס בולוניה  2021-הווה אולימפיה מילאנו
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה האיטלקית (2021) הגביע האיטלקי בכדורסל (2019, 2022)
ג'יאמפאולו ריצ'י (נולד ב-27 בספטמבר 1991) הוא כדורסלן איטלקי המשחק בעמדות הפורוורד באולימפיה מילאנו מהליגה האיטלקית והיורוליג. ריצ'י גם מייצג את נבחרת איטליה בתחרויות בינלאומיות.
קריירה מקצוענית

ריצ'י החל לשחק בקבוצת צ'יאטי, ועבר ב-2009 לסטלה אזורה ולאחר מכן לפיאנצ'נצה עד 2015. בעונת 2014/2015 הוא השיג ממוצעים של 11.2 נקודות ו-5.5 ריבאונדים ב-26 משחקים.  ב-2016 הוא עבר לורונה, קלע 6 נקודות ו-3.8 ריבאונדים בממוצע וזכה בפרס השחקן המוערך ביותר.  לאחר מכן שיחק ב-2016/2017 38 משחקים עם דרטונה באסקט ותרם לכך שקבוצתו סיימה את העונה הסדירה במקום השני בליגה. ריצ'י זכה בגביע האיטלקי ב-2019 עם ונולי קרמונה.
קריירה מקצוענית > וירטוס בולוניה (2019–2021)

לקראת עונת 2019/20 חתם בווירטוס בולוניה. בספטמבר 2020 מונה לקפטן הקבוצה של המועדון.
לאחר שהדיחה 3–0 את אוניברסו טרוויזו ברבע הגמר ואת ברינדיזי בחצי הגמר, ב-11 ביוני 2021 השלימה וירטוס 4–0 על יריבתה ההיסטורית אולימפיה מילאנו בגמר הלאומי, וזכתה בתואר הלאומי ה-16 והראשון לאחר עשרים שנה.
קריירה מקצוענית > אולימפיה מילאנו (2021–הווה)

ב-6 ביולי 2021, ריצ'י חתם על חוזה לשנתיים עם אולימפיה מילאנו . ב-7 ביולי 2023, ריצ'י חידש את חוזהו עד 2025.
קריירה בינלאומית

ריצ'י משחק בנבחרת איטליה מ-2018, והיה חבר בסגלה לאולימפאדת טוקיו, יורובאסקט 2022 וגביע העולם 2023.
הערות שוליים

↑  "Giampaolo Ricci player profile". LNP Basketball National League.
↑  "Tezenis, lo Scaligero d'Oro di Giampaolo Ricci "Tezenis Versona, the Golden Scaligero is for Giampaolo Ricci". LNP Basketball National League.