stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפתעה
הפסיכולוגיה של ההפתעה > בנייה

יש קשר הדוק בין הרגש הפתעה והתנהגות לפי מערכת חוקים. אשר החוקים של המציאות מייצרים אירועים יומיומיים השונים מהציפיות התוצאה לכך היא הפתעה. הפתעה מייצגת את הפרש בין המציאות לציפיות, הפער שישנו בין ההנחות והציפיות של אירועים ארציים לבין איך בפועל קרו
פער זה יסוד חשוב שיכול להיחשב ממצאים חדשים מבוססים מאז הפתעות יכולות לגרום לאנשים להיות מודעות בורות משלהם. ההכרה של בורות, בתורה, יכול להיות חלון לידע חדש.
הפתעה יכולה להתרחש גם עקב הפרה של ציפיות. במקרה הספציפי של תקשורת בינאישית, לפי the Expectancy Violation Theory (EVT), קיימים שלושה גורמים שמשפיעים על הציפיות של האדם : משתנה אינטראקציה, משתנה סביבתי והמשתנים הקשורים לאופי האינטראקציה או למשתני האינטראקציה:
משתנה האינטראקציה כורך בתכונות של האנשים שמעורבים בתקשורת, ובמקרה הזה התקשורת מובילה להפתיע, שכוללת : גזע, מין תמצב חברתי-כלכלי, גיל ומראה.
משתנים סביבתיים המשפיעים על התקשורת של ההפתעה כולל: תיאורית קרב הבין-אישית,
chronemics - מחקר שבודק את תפקידו של הזמן בתקשורת ואת האופי של הסביבה של האינטראקציה.
אופי משתני האינטראקציה שמשפיעים על הפתעה, כוללים: נורמות חברתיות, נורמות תרבותיות, השפעות פיזיולוגיות, השפעות ביולוגיות דפוסי התנהגות פרט ייחודיים
הפתעה עלולה להתרחש עקב הפרה של אחד, שניים, או שילוב של שלושת הגורמים הנ"ל.
הפתעה לא תמיד חייבת להיות בעל ערכיות שלילית. EVT מציעה כי הציפיות ישפיעו על התוצאה של התקשורת כאישור, התנהגויות בטווח הצפוי, או פרה, התנהגויות מחוץ לטווח הצפוי.
EVT גם מניחה כי אינטראקציות חיוביות יגדיל את רמת המשיכה של המפר, ואילו הפרות שלילית מפחיתות את המשיכה.
הפרות חיוביות גורמות הפתעה חיובית, כגון מסיבת יום הולדת הפתעה, ועומת הפרות שליליות תגרומנה להפתעה שלילית, כגון דו"ח חניה. הפרות חיוביות של הפתעה עשויות לשפר את אמינותו, כוח, משיכה, שכנוע, לעומת הפרות שליליות של הפתעה עשויות להפחית את אמינותו, כוח, משיכה, שכנוע
הפסיכולוגיה של ההפתעה > שפת גוף > הבעות פנים

קיימים מספר ביטויים לתחושת ההפתעה בשפת הגוף:
הגבות מורמות והופכות מקומרות
העור מעל לגבות מתמתח
קמטים אופקיים נוצרים מעל המצח
שמורת העין נפתחת, ונחשף מרחב לבן מעבר לרשתית
הלסת "נופלת" כך שהשיניים והשפתיים נפרדות, והפה נפתח כך שאין מתח סביב אזור הפה
ישנה נסיגה אחורנית של הגוף
תחושת הפתעה לא נמשכת יותר מחלקיק שנייה. היא בדרך כלל הופכת לתחושת פחד או שמחה, עקב היותו הרגש לא חיובי ולא שלילי. קיימת הנחה (מוטעית) כי "עוצמת" ההפתעה קשורת למידת התרחבות הלסת, אך קיימים מצבים שבהם הפה כלל אינו נפתח. לעומת זאת, הרמת הגבות היא סימן מובהק להפתעה. התחושה המתוארת באמנות (פנטומימה, קומיקס) היא "התרחבות העיניים" ו"נפילת הלסת".
גם חיות מופתעות לעיתים ומגיבות בצורה דומה.
למרות השערה של משוב פנים (הבעות הפנים חשובות בחוויה של רגש או קובע עיקרי של רגשות), במקרה של הפתעה, ישנם מחקרים הראו שאין קשר חזק בחיבור בין הבעות הפנים של הפתעה ובחוויה המעשי של הַפתָעָה. הדבר מצביע על כך שקיימות סטיות ברמת הביטוי של הפתעה.
הועלתה השערה כי הפתעה היא מונח מעטפה כלומר שהפתעה היא התגובה בהלה וגם בחוסר אמון. ממחקר עדכני יותר מראה כי הרמות של הגבות אין לספק משוב הפנים חוסר אמון אבל לא בהלה.
התרחבות וצמצום יכולות לקבוע את הערכיות של הפתעה מהפעולה עד לתגובה של הפרט. ערכיות חיוביות להפתעה מוצגות באמצעות התרחבות או הרחבת האישון, לעומת ערכיות שליליות בהפתעה קשורה התכווצות אישון.
אבל, מחקרים חדשים מראים הרחבת אישון עבור שלילית דומה לגירויים חיוביים, מה שמעיד על עוררות אוטונומיות כלליות קשור הרחבת אישון ולא ערכיות רגשית.
הפסיכולוגיה של ההפתעה > שפת גוף > נטיות התנהגות

בזמן שהאדם מופתע, הוא ייטה לעצור את פעולותיו ולכוון אנשים למקרה או למקור ההפתעה והאדם המופתע לרוב יעדיף לחקור את מושא ההפתעה. על פי רוב המופתע יעביר את רגשותיו אל רגש אחר, אשר הנפוצים ביותר הם עניין, שעשוע או אכזבה.
תגובות מילוליות

התגובה הלשונית יכולה לשחק תפקיד בעיצוב של הפתעה. The Language expectancy theory (LET) קבע כי אנשים מפתחים נורמות וציפיות בנוגע לשימוש הולם שפה במצב נתון. כאשר נורמות או ציפיות של שפה מילולית מופר הפתעה עלולה להתרחש. מודל EVT תומך שציפיות ניתן להפר מילולית וכן כי פגיעה זו עלולה לגרום הפתעה בתוך הפרט. ציפיות של שפה מילולית שעלולות להוביל לפתעה כוללות קללות, צעקות, צרחות, ומתנשם.
הציפיות המילולית קשורה הדוקה יותר בציפיות שליליות של הפתעה, אבל ציפיות חיוביות יכולות להתרחש מאינטראקציה מילולית גם כן. הפרה חיובית של ציפיות שעלולות לגרום הפתעה חיובית עשויות לכלול מקור אמינות נמוך שעושה טיעון משכנע אשר מוביל לשינוי באמונות או רגשות ובכך משפר את אמינותו של הדובר.
המהלכים ממקור אמינות נמוך לרמה גבוהה ביותר יכולים לעורר הפתעה חיובית בקרב יחידים.
המעשה של השכנוע על ידי הדובר יכולה לעורר גם הפתעה חיובית, כפרט אולי נתפס הדובר כבעל נמוך מדי של אמינות לעורר שינוי והשינוי של אמונות או רגש ואז גורם ההפתעה.
פונקציה של הרגש

הפונקציה מאחורי ההפתעה היא הפרעה לפעילות הקיימת ואיסוף מחודש של משאבים כדי להכין את היחיד לניתוח העוקב וההערכה של הלא צפוי. התפקיד האבולוציוני של ההפתעה הוא לפקח על סכמת האמונות והשקפת עולמו של האדם ולעדכן אותה כדי שיוכל להתמודד עם דבר לא צפוי. כיום, מניחים כי הבעות הפנים המיוחדות לרגש חשובות כדי ליצור קשר עם בני אותו הזן.
גורמים קוגניטיביים

כאשר אדם יתקל בתרחישים מפתיעים, תתחיל סדרה של ניתוחים המתחילים בהערכת המצב ובדיקה האם נוגד את סכמת האמונות של אותו האדם. לאחר מכן, תבוא חוויית ההפתעה (הבעות הפנים, ההתנהגות) ובאותו הזמן הפסקת פעולת ניתוח מידע והשמה מחדש של המשאבים (דבר המתאפיין בתשומת לב למקרה המפתיע), ולבסוף ניתוח והערכת המקרה, ובמקרה הצורך יהיה תהליך של עדכון סכמת האמונות של היחיד.
הפתעה ואסטרטגיה

הפתעה יכולה להתרחש גם במישור האסטרטגי, והיא מקנה יתרון לכוח המבצע מתקפת פתע או עושה שימוש בנשק חדיש, לפחות בתחילת המסע הצבאי. צבי לניר הבחין (בספרו "ההפתעה הבסיסית, מודיעין במשבר", 1983), בין הפתעה מצבית והפתעה בסיסית. הפתעה מצבית היא אירוע הנגרם כתוצאה מכשל באיסוף, ניתוח או הפצה של מידע (למשל: בשל חוסר במידע מופתע חתן מסיבת ההפתעה; בשל חוסר במודיעין או בשל פירוש לא נכון שלו, צבא מופתע ממתקפת האויב). הדרך המקובלת לצמצם את שכיחותן של הפתעות מצביות היא באמצעות הפעלת מערכות של התרעה מצבית – מערכות המבוססות על חיישנים אנושיים וטכנולוגיים שמנטרות מידע על תופעות, אירועים ותהליכים בלתי רצויים על בסיס סט של אינדיקטורים קבוע מראש, כדוגמת מערכות מודיעין לאומי או מערכות מודיעין עסקי.
הפתעה בסיסית, לעומת זאת, היא הפתעה החושפת מערכת מושגית (Mind Set) שחדלה להיות רלוונטית לסביבה. הפתעה בסיסית נגרמת כתוצאה מפער רלוונטיות מושגי מתמשך, שלא הובחן ולא טופל לאורך זמן. ספרו של לניר עוסק במלחמת יום הכיפורים אך ניתן למנות הפתעות רבות אחרות אשר נבעו מ"קונספציה", לפיה מצב מסוים לא ייתכן (למשל - התקיפה היפנית בפרל הארבור, מבצע ברברוסה, פיגועי 11 בספטמבר ועוד). בניגוד להפתעות מצביות, אשר השלכותיהן קשורות באירוע ההפתעה עצמו, להפתעות הבסיסיות יש השלכות, היבטים ומשמעויות מקיפים ועמוקים מאלה המגולמים באירוע. מחקר ההפתעות הבסיסיות הראה שהפתעות אלה מתאפיינות בתהליך אינקובציה מטרים, בו הלך והעמיק פער הרלוונטיות בין התפיסה ובין המציאות המשתנה. תהליך ההתאוששות מההפתעה הבסיסית הוא ארוך וסבוך, שכן הוא מחייב גיבוש של מערכת תפיסתית חדשה שתהיה רלוונטית לסביבה החדשה. במקרים רבים תהליך זה עלול להימשך זמן רב ובמהלכו המערכת חשופה להתרחשותן של הפתעות בסיסיות נוספות (פרדיגמה).
ראו גם

כרעם ביום בהיר - ביטוי המתאר הפתעה.
תאוריית הברבור השחור
סקר יועצים לניהול

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  בגלגולה הראשון: פרופ' ברוך פולק וגבי לכמן בגלגולה השני: ניר דונת ויצחק חלדי
 תקופת הפעילות:  בגלגולה הראשון: 1963 בגלגולה השני: 1980 – הווה
 תאריך מיזוג:  עם חברת "דלויט": 2015 (50%); 2017 (100%)
 משרד ראשי:  בתחילת דרכה: תל אביב בסוף דרכה: נתניה
 מוצרים עיקריים:  שירותי ייעוץ וליווי יישום בתחומי הנדסת תעשייה וניהול, התנהגות ארגונית, שירות וניהול קשרי לקוחות, מערכות מידע
 עובדים:  בשיאה, כ-100 עובדים בדיסציפלינות השונות
 
סקר הוא שם משותף לשרשרת של חברות ייעוץ לניהול, שפעלו בישראל וממנה בין השנים 1963 ו-2017.
ב-1963, כשהחברה הראשונה בשרשרת – 'סקר מהנדסים יועצים' – הוקמה על ידי פרופסור ברוך פולק וגבי לכמן, היא הייתה חלוצת חברות הייעוץ לניהול בארץ. במהלך חמישים וארבע השנים הבאות החברה החליפה כמה וכמה פעמים בעלות וניהול. אף על פי שחלק משינויים אלה היו כרוכים גם בשינויים בשמה של החברה, המותג 'סקר' נשמר והלך עִמה לאורך כל הדרך.
ב-2015 נרכשו 50% ממניות החברה על ידי 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר', אחד ממשרדי ראיית החשבון הגדולים בישראל, ושמה הוסב ל-'סקר - דלויט בע"מ'. ב-2017 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר' רכשה את חמישים האחוזים הנותרים בחברה, ובכך הפכה לבעליה הבלעדיים.
תחומי פעילות

פעילותן של חברות 'סקר' בגלגוליהן השונים נחלקה לשני תחומים עיקריים, בהתאם ל'טריטוריות' שבהן פעלו:
תחומי פעילות > בישראל

הפעילות בישראל התמקדה במגוון תחומי הניהול, ובכללם הנדסת תעשייה, ייעוץ ארגוני, מערכות מידע – ונגזרות של תחומים עיקריים אלה.
דוגמאות לפרויקטים מובילים של חברות 'סקר' בתחומים אלה, כוללות:
תכנון מערכות תִּמרוץ/שכר עידוד לעובדי התעשייה האווירית, חברת החשמל, בתי דפוס כ'הארץ', 'דבר' ואחרים, מפעלי תעשייה כ'יובל גד', 'מודול בטון', מפעלי הברום – ועוד.
תכנון פונקציונלי של בנייני משרדים, כגון בית IBM בפינת שדרות שאול המלך ורחוב ויצמן בתל אביב; בניין חברת הביטוח 'מגדל' ברחוב סעדיה גאון; בניין משרדי חברת תעש ברמת השרון – ועוד.
גיבוש מערכי שכר המותאמים לניתוח עיסוקים (אנ') והערכת עיסוקים (אנ'), עבור המשביר המרכזי, האוניברסיטה העברית, וחברות תעשייתיות כ'נילית', 'טמבור', 'פרוטרום' ואחרות.
תכנון וניהול פרויקט נסיגת כוחות צה"ל מסיני בעקבות חתימת הסכם השלום עם מצרים.
ייעוץ בתכנון ויישום של מערכות מידע מורכבות, כגון מיכון בתי החולים של משרד הבריאות, מערכות לניהול משאבי אנוש לאמדוקס, טבע, מגדל – ועוד; מערכות ERP לכ-100 ארגונים, תוכניות אב לאוניברסיטאות ועוד.
ליווי היישום של שיטות מתקדמות לניהול האיכות (TQM), השירות וניהול קשרי לקוחות (CRM) בארגונים בכול תחומי הפעילות במשק הישראלי, כולל תעשייה (דלתא, טמבור, טלרד ועוד), בנקאות (בנק דיסקונט, בנק לאומי), ביטוח (הפניקס), מלונאות (ישרוטל), בריאות (שירותי בריאות כללית), תקשורת (פרטנר, סלקום, פלאפון), משטרת ישראל – ואחרים.
תחומי פעילות > מחוץ לישראל

הפעילות מחוץ לישראל התמקדה בארצות מתפתחות, ועסקה בעיקר בתחומי הפיתוח האזורי, החקלאות, הכלכלה החקלאית והתעשייה החקלאית.
דוגמאות לפרויקטים מובילים של חברות 'סקר' בתחומים אלה, כוללות:
באיראן, באמצעות חברת 'אנמק' הנזכרת לעיל:
הכנת תוכנית אב לפיתוח ענף ההדרים במדינה.
הדרכת חקלאים בגידול הדרים באזורי הגידול השונים במדינה.
תכנון, הקמה וניהול של בית ספר להכשרת מנהלי חוות חקלאיות.
תכנון חוות לגידול 'הודים' ועופות.
תכנון מערכות המים וההשקיה לגנים בוטניים שהוקמו בטהראן ביוזמת השאה – ועוד.
בניגריה (כקבלני משנה של חברת התכנון 'בלשה-ילון'): תכנון לפיתוח אזורי ב-Plateau State (אנ') אחת ממדינות הפדרציה הניגרית.
בטורקיה: תכנון מערך להכלאת גזע בקר מקומי עם גזע של בקר לבשר.
בדרום אפריקה (במדינת החסות דאז, בופוטצואנה): תכנון וליווי ההקמה של חוות ענק לגידול עופות פטמים, כולל מכון תערובת ומשחטה.
שיתופי פעולה בינלאומיים

בראשית 1981 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ידע ראשון, עם מיטשל פיין, בנושא ה-Improshare.
בתחילת שנות ה-90 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ייצוג עם חברת ייעוץ בינלאומית נוספת – Organizational Dynamics Incorporated - ODI – והביאה ממנה ידע רב בתחום ניהול איכות כוללת – (TQM) – שהיה אז בראשית דרכו בארץ. העיסוק בתחום זה מיצב את החברה כחברת ייעוץ מתקדמת, חדשנית ומובילה, ובכך נתן לה דחיפה עסקית חזקה. בין קידום נושא ה-'אימפרושייר' לבין החדרת ה-TQM, 'סקר החדשה' מצאה עצמה יועצת לארגונים עסקיים וציבוריים מהגדולים והמובילים במשק, כאמור בסעיף 'תחומי פעילות' לעיל.
בשנים הבאות, אחת לכמה שנים, סקר חָבְרָה עם גורמים מקצועיים בינלאומיים נוספים וייצגה אותם בארץ. בולטים בין אלה היו:
FileNet (אנ') – בתחום סריקת מסמכים, ניהול המסמכים והעברתם בארגון. תחום זה קוּדָם באמצעות חברת IFN, שהוקמה במשותף על ידי 'סקר' וחברת 'יעל תכנה'.
Arthur D. Little] (אנ') – בתחום הייעוץ העסקי הכולל.
TARP (שלימים שינתה את שמה ל-CCMC) – בתחום מדידת איכות השירות וניהול שביעות רצון הלקוחות.
Peppers and Rogers – בתחום ניהול קשרי הארגון עם לקוחותיו (CRM).
Accenture (אנ')– בתחום מערכות המידע לבנקאות.
IDS Scheer (אנ') – שפיתחה את המוצר ARIS(אנ') לניהול תהליכים ארגוניים – ועוד.
הערות שוליים

↑  ברוך פולק, באתר "עברית"
↑  יוסי הטוני, Deloitte בריטמן אלמגור זהר רכשה מחצית מהבעלות בחברת הייעוץ סקר תמורת מיליוני שקלים, באתר אנשים ומחשבים, ‏2014-09-01
↑  סקר-דלויט
↑  איתי מק, ישראל ומשטר השאה באיראן: סיפורה של ברית סודית בלתי כתובה, באתר "שיחה מקומית", 17 ביוני 2019
↑  Roger T. Kaufman, The Effects of Improshare on Productivity, Industrial and Labor Relations Review 45, 1992, עמ' 311–322 doi: 10.2307/2524837
↑  יוסי הטוני, יצחק חלדי, סקר: "50 שנים לחברת ייעוץ זה לא דבר שהולך ברגל", באתר אנשים ומחשבים, ‏2013-12-24
↑  בלשה-ילון בפייסבוק
↑  Organizational Dynamics Incorporated - ODI
↑  IFN
↑  CCMC
↑  Peppers and Rogers
גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה

גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה (בגרמנית - Georg von Sachsen;‏ 15 בינואר 1893 - 14 במאי 1943), היה בנו של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה ונסיך הכתר של סקסוניה, אולם לאחר ביטול המונרכיה בשנת 1918, ויתר גאורג על זכויותיו והפך לכומר ישועי.
ביוגרפיה

גאורג נולד ב-15 בינואר 1893 בדרזדן לפרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וללואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליצ'ה, נסיכת פארמה.
בשנת 1903 התגרשו הוריו, וגאורג יחד עם שאר אחיו נשאר יחד עם אביו. גאורג קיבל חינוך קתולי קפדני, על אף שרוב מוריו היו פרוטסטנטים. בשנת 1904 מת סבו גאורג, מלך סקסוניה, ואביו עלה לשלטון במקומו כפרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל גאורג בלימודי כלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטת ברסלאו. בשנת 1912 התגייס גאורג לצבא הקיסרות הגרמנית יחד עם חברו לודוויג רן, והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-100 (הסקסוני המלכותי ה-1). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח גאורג לחזית בדרגת האופטמן כחלק מהארמייה השלישית, ואף נפצע במהלך הקרבות, וב-שנת 1915 קיבל את עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה מווילהלם השני, קיסר גרמניה. ב-27 ביולי 1916 הצטרף גאורג לקבוצת הארמיות גלוויץ, וב-30 באוגוסט אותה שנה קיבל את עיטור המסדר הצבאי של היינריך הקדוש.
ב-30 בנובמבר 1917 הועלה גאורג לדרגת מיור, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-104 (הסקסוני המלכותי ה-5 - נסיך הכתר), עמו נלחם בחזית המזרחית ובחזית המערבית, עד ה-22 במאי 1918.
בקיץ 1918 התארס גאורג עם מריה אמליה, דוכסית וירטמברג, בתם של אלברכט, דוכס וירטמברג ומרגרטה סופיה, ארכידוכסית אוסטריה, אולם בשל ביטול המונרכיה והפיכתו של גאורג לכומר לא התקיימו הנישואים.
ב-13 בנובמבר 1918 התפטר אביו מתפקידו, בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה והמהפכה הגרמנית, ובעקבות כך החליט גאורג לוותר על זכויותיו על כס המלוכה הסקסוני ולהיות כומר קתולי. חלק ממשפחתו התנגד להחלטתו בשל האפשרות של החזרת המונרכיה, אולם אף על פי כן הצטרף גאורג למסדר הפרנציסקני. במהלך חורף 1919-1920 מצא גאורג שהחיים הפרנציסקנים מגבילים מדי מבחינה אינטלקטואלית, ומשום כך עבר למסדר הישועי. בשנת 1921 החל גאורג לימודי תאולוגיה באוניברסיטת פרייבורג, ובשנת 1923 ויתר רשמית על זכויותיו על הכתר הסקסוני. בשנת 1924 הוסמך גאורג ככומר, ומאז נודע כ"האב גאורג פון זקסן".
גאורג התנגד לאנטישמיות, ומשום כך התנגד בכל תוקף לנאצים, ואף סייע במהלך מלחמת העולם השנייה בהצלת יהודים, מה שגרם מאוחר יותר לסימונו על ידי הגסטאפו.
ב-14 במאי 1943 טבע גאורג בעת ששחה באגם גרוס גליניקה בברלין, וב-16 ביוני הוא נקבר באחוזת הקבר המלכותית בקתדרלת דרזדן.
לייזר וולף

| --- | --- |

 לידה:  1910 וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  אפריל 1943 (בגיל 33 בערך) מחוז סמרקנד, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות, פולין 
 שם עט:  Leizer Wolf 
 שפות היצירה:  יידיש 
 תקופת הפעילות:  מ-1936 
 
לייזר וולף (במקור אליעזר מקלר, ביידיש: לייזער וואָלף; ברוסית: Лейзер Вольф;‏ 1910 וילנה – 1943 ליד סמרקנד) היה משורר יידי, אחד ממייסדי קבוצת יונג ווילנע.
קורות חיים

שמו המקורי של וולף היה משה-לייזר מקלר (יידיש: מעקלער).
הוא נולד בווילנה למשפחה ענייה, הוא כילד רביעי במשפחה. אביו היה צבע, ואילו אמו הייתה עקרת בית. מורהו הראשון שלימד אותו קרוא וכתוב היה רב שהגיע לווילנה כפליט בזמן מלחמת העולם הראשונה. אחרי אותה מלחמה המשיך את לימודיו בבית הספר. בגיל 16 פרסם את שירו די גרינע פרייד בשבועון ליטערארישע בלעטער (ורשה, 1926). החל מסוף שנות העשרים ועד תחילת שנות ה-40 שירים ופרוזה מפרי עטו התפרסמו כמעט כל שבוע בווילנער טאג. הוא היה חבר מערכת בפרסומיה של קבוצת המשוררים והסופרים היהודים יונג ווילנע.
עד 1939 גר בווילנה ולאחר מכן נדד ברחבי ברית המועצות עד שלבסוף הגיע לאוזבקיסטן. ברפובליקה האוזבקית עבד במפעלים ובקולחוזים. הוא נפטר בזמן מלחמת העולם השנייה, ב-1943, מרעב.
הערות שוליים

↑  לייזר וולף, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308770105171  PLWABN: 9810639009905606  BnF: cb15923770n (data)  GND: 124733204  ISNI: 0000 0001 0823 1485  LCCN: nr95025176  NTA: 297310194  VIAF: 160770369   WorldCat (עם VIAF): 160770369
פרנסס הרפר

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1825 בולטימור, מרילנד
 פטירה:  22 בפברואר 1911 (בגיל 85) פילדלפיה, פנסילבניה
 שם לידה:  Frances Ellen Watkins 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום קבורה:  Eden Cemetery 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  שירה, סיפורים קצרים, מאסות
 יצירות בולטות:  Iola Leroy
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות מרילנד (1987) 
 חתימה:   
 
פרנסס אלן וטקינס הרפר (באנגלית: Frances Ellen Watkins Harper; ‏24 בספטמבר 1825 – 22 בפברואר 1911) הייתה פעילה למען ביטול העבדות ופעילה חברתית, סופרג'יסטית, משוררת וסופרת אפרו-אמריקאית. הייתה חברה באיחוד הנשים הנוצרי להתנזרות מאלכוהול (Woman's Christian Temperance Union), אשר תמך בהתערבות הממשל הפדרלי ברפורמות חברתיות.
הרפר נולדה כאישה חופשייה בבולטימור, מרילנד. הייתה לה קריירה ספרותית ארוכה – את ספר השירה הראשון שלה פרסמה בגיל 20, ואת הרומן האחרון בגיל 67. בשנת 1850, היא הפכה לאישה הראשונה בסגל ההוראה ביוניון סמינרי, שם לימדה תפירה. בשנת 1851, לצד ויליאם סטיל, יו"ר האגודה לביטול העבדות בפנסילבניה, היא סייעה לעבדים נמלטים לאורך מסילת הרכבת המחתרתית בדרכם לקנדה. לאחר שהצטרפה לאגודה נגד העבדות ב-1853, פתחה גם בקריירה כנואמת מקצועית ופעילה פוליטית.
ביוגרפיה > תחילת דרכה

פרנסס אלן וטקינס נולדה בבולטימור, מרילנד, בת יחידה להורים שחורים חופשיים. בגיל שלוש כבר הייתה יתומה, וגודלה בידי דודה ודודתה מצד אמה. הדוד, ויליאם וטקינס, היה איש כמורה ופעיל זכויות אזרח. היא התחנכה בבית הספר שאותו ניהל עבור ילדים שחורים בבולטימור. בגיל 14 יצאה פרנסס לשוק העבודה, ועבדה כתופרת, וכן כמשרתת בבית של לבנים קווייקרים, שם הייתה לה גישה לספריה עשירה, שאפשרה לה להרחיב את הידע הספרותי שלה.
ביוגרפיה > קריירה ספרותית

ב-1845, כשהייתה בת 20, יצא לאור ספר השירה הראשון שלה, Forest Leaves (עלי יער). ספרה השני, Poems on Miscellaneous Subjects" (שירים במגוון נושאים) (1854), זכה להצלחה, ויצא במספר מהדורות. בשנת 1859, סיפור קצר פרי עטה, "The Two Offers" (שתי ההצעות), פורסם בכתב עת ספרותי שחור; היא הייתה האישה השחורה הראשונה לפרסם סיפור קצר.
היא המשיכה לפרסם שירים וסיפורים קצרים במהלך חייה. היא כתבה שלושה רומנים שפורסמו בהמשכים בכתב עת נוצרי בין השנים 1868 ל-1888, אך היא ידועה בשל הרומן הראשון שכתבה - שהיה האחרון שפורסם כספר - Iola Leroy, או Shadows Uplifted ‏(1892), שיצא לאור כשהייתה בת 67. במשך תקופה ארוכה נחשב ספר זה הרומן הראשון שפורסם מאת אפרו-אמריקאי, אך אחר כך גילו עבודות מוקדמות יותר של הרייט א. וילסון ווויליאם ולס בראון. ועדיין, ספריה הם מהמוקדמים. הרפר כתבה בסגנון הרומנטי שהיה מקובל בתקופתה, אך עסקה בספריה בסוגיות חברתיות רציניות, כולל חינוך של ילדות ונשים, "מעבר", כפי שנקרא כשאדם שחור בהיר עור נתפש כלבן, נישואי תערובת בין שחורים ולבנים, מיגור העבדות, תקופת השיקום, התנועה לאיסור אלכוהול, ואחריות חברתית.
עבודות

Forest Leaves, verse, 1845
Poems on Miscellaneous Subjects, 1854
The Two Offers, 1859
Moses: A Story of the Nile, 1869
Sketches of Southern Life, 1872
Light Beyond the Darkness, 1890
The Martyr of Alabama and Other Poems, 1894
Iola Leroy, or Shadows Uplifted, novel, 1892
Idylls of the Bible, 1901
In Memoriam, Wm. McKinley, 1901
Free Labor
בנוסף, הרפר כתבה שלושה רומנים שפורסמו במקור בהמשכים בין השנים 1868 ל-1888:
Minnie's Sacrifice
Sowing and Reaping
Trial and Triumph
לקריאה נוספת

Frances Smith Foster, ed., A Brighter Coming Day: A Frances Ellen Watkins Harper Reader, 1990.
Frances Smith Foster, ed., Minnie's Sacrifice, Sowing and Reaping, Trial and Triumph: Three Rediscovered Novels by Frances E. W. Harper, 1994.
Melba Joyce Boyd, Discarded Legacy: Politics and Poetics in the Life of Frances E. W. Harper, 1825–1911. Wayne State University Press, 1995.
Shockley, Ann Allen, Afro-American Women Writers 1746-1933: An Anthology and Critical Guide, New Haven, Connecticut: Meridian Books, 1989. ISBN 0-452-00981-2
Maryemma Graham, ed., The Complete Poems of Frances E. W. Harper, 1988.
Hazel Carby, "Introduction" to Iola Leroy. Beacon Press, 1987.
John Ernest, Resistance and Reformation in Nineteenth-Century African-American Literature, 1995
Parker, Alison M. (2010). Articulating Rights: Nineteenth-Century American Women on Race, Reform, and the State, Northern Illinois University Press, 97-138.
Parker, Alison M. (2012). Susan B. Anthony and the Struggle for Equal Rights, University of Rochester Press,145-171.
הערות שוליים

↑  Margaret Busby, "Frances Ellen Watkins Harper", in Daughters of Africa, 1992, p. 81.
↑  Hollis Robbins, Ed. "Introduction," Iola Leroy, or, Shadows Uplifted, Penguin Classics, 2010
↑  "Frances Ellen Watkins". University of Minnesota.
↑  Biography.com Editors. "Frances E.W. Harper Biography". The Biography.com website. A&E Television Networks. {{cite web}}: |last1= has generic name (עזרה)
↑  "Editorial: The Late Bishop John M. Brown". African Methodist Episcopal Church Review. 10 (1). ביולי 1893. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hine, C. D., C. W. Hine, & S. Harrold (2011).
↑  DuBois, Ellen Carol; Dumenil, Lynn (2012). Through Women's Eyes: An American History with Documents (3rd ed.). Boston, MA: Bedford/St.Martin's. p. 282. ISBN 978-0-312-67603-2.
↑  Corinne T. Field, "'Articulating Rights: Nineteenth-Century American Women on Race, Reform, and the State' (review)", The Journal of the Civil War Era, Volume 2, Number 3, September 2012, pp. 465-467 | 10.1353/cwe.2012.0065.
↑  Foster, Frances Smith, Frances Ellen Watkins Harper (1825-1911) in Cognard-Black, Jennifer, and Elizabeth MacLeod Walls, eds.
↑  Frances Smith Foster, ed., Minnie's Sacrifice, Sowing and Reaping, Trial and Triumph: Three Rediscovered Novels by Frances E. W. Harper, 1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452471005171  BIBSYS: 90731575  BNE: XX4740418  BnF: cb12136300h (data)  CiNii: DA02226092  GND: 119207915  ISNI: 0000 0001 0912 0234  LCCN: n50026651  NLA: 36550056  NTA: 074475398  RERO: 02-A003348827  SNAC: w6ps03kt  SUDOC: 031317014  Trove: 1286857  VIAF: 68964118   WorldCat (עם VIAF): 68964118 
פרנסס הרפר, 1902.
משה כוגן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 במאי 1879 אורחיי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 במרץ 1943 (בגיל 63) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 זרם באמנות:  נאו-קלאסיציזם 
 
משה (מוישה) כוגן, ידוע גם כ מויסיי כוגן או מואיז כוגן (ברוסית: Моисей Герцевич, Коган, בגרמניה: Moissey Kogan, בצרפתית: Moïse Kogan ‏ 24 במאי 1879 אורחיי – 3 במרץ 1943 אושוויץ) היה פסל ורשם צרפתי, יהודי יליד בסרביה, אז האימפריה הרוסית. נחשב לנציג חשוב של האסכולה הנאו-קלאסית לפיסול בצרפת שלפני מלחמת העולם השנייה.
שנות ילדותו וצעירותו

משה כוגן נולד ב-1879 במשפחה יהודית דתית בעיירה אורחיי בבסרביה, אז חלק מהאימפריה הרוסית, כיום ברפובליקה מולדובה. אביו, הרץ כהן או כוגן, היה סוחר בדגן וביין. ייתכן כי המשפחה הגיעה לבסרביה מליטא.
כוגן גילה מוקדם כישורים אמנותיים ופיתח אותם כאוטודידקט. הוא למד בחדר ואחרי שהמשפחה עברה לגור בקישינב, עבר ללמוד בבית ספר יסודי ובגימנסיה. בשנת 1897 התחיל ללמוד כימיה באוניברסיטת אודסה ובשלב מסוים התכוון להמשיך במכון הפוליטכני בווינטרטור בשווייץ.
נראה שהעניין באמנות לא נתן לו מנוח וב-1898 וב-1899 נסע בימי הקיץ למושבה האומנותית בבאיה מארה (נאג'באניה) במרמורש, אז חלק מאוסטרו-הונגריה ולמד שם אצל האמן שימון הולושי. ברשימת התלמידים של הולושי באותן השנים הוא מופיע כ"כוגן סיגיסמונד". יחד איתו למדו תלמידים מאודסה, ורשה, קרקוב, מינכן, וינה, ליבק וכו'.
הסביבה הקלאסיציסטית האודסאית על בנייניה שתוכננו במאות ה18–19 בהשפעה צרפתית והמוזיאון הארכאולוגי שבעיר יכלו להוות גרויים לנטיות האמנותיות של הצעיר.