stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרים וינברגר
קריירה בתחום הרפואה > קריירה ומחקר בתחום המחלות הזיהומיות

וינברגר רכשה בהתמחותה במרכז הסרטן במכונים הלאומיים של ארצות הברית תחום התמחות שהיה ייחודי בזמנו – זיהומים בחולים מדוכאי חיסון, שהם קבוצת חולים חשופים במיוחד לזיהומים מסכני חיים. במשך שנים רבות הובילה תחום זה בישראל והנחילה את עקרונות הטיפול לדורות רבים של רופאים בעבודתה במרכזים הרפואיים השונים. מחקריה עסקו בזיהומים בחולים עם דיכוי היכולת לייצר תאי דם לבנים (אנמיה אפלסטית, חולי לאוקמיה וממאירויות המטולוגיות שונות) וכן בזיהומים פטריתיים חודרניים ומסכני חיים. מחקריה בישראל נתמכו בין השאר על ידי מענקי מחקר מטעם האגודה למלחמה בסרטן. המחקר שפרסם אותה בתחום זה היה אפיון הזיהומים בסדרה גדולה של חולים עם אנמיה אפלסטית, מחלה נדירה בה מח העצם מפסיק לייצר תאי דם, שבו הראתה לראשונה שהגורם המוביל בתמותה היה זיהומים פטרייתיים פולשניים ובראשן העובש אספרגילוס.
וינברגר היא גם חוקרת בתחום האפידמיולוגיה של מחלות זיהומיות, בדגש על מחלות המועברות באוכל ומבעלי החיים ובנוסף שותפה לסגל האקדמי הקליני ברפואה פנימית בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
וינברגר כתבה והייתה שותפה לכתיבה של למעלה מ-90 מאמרים שהתפרסמו בכתבי עת בביקורת עמיתים. המחקר פורץ הדרך שלה התפרסם בשנת 2000, בנושא של נגיף מערב הנילוס. היא הייתה בין הראשונים שאפיינו את התחלואה מהנגיף וגורמי הסיכון לתמותה. וינברגר הראתה שתמותה עולה עם הגיל, ושמעל גיל 60 התמותה יכולה להגיע לשיעורים משמעותיים, מעל 17%.
וינברגר מתמקדת במחקרה בזיהומים נוזוקומיאליים ועמידות לאנטיביוטיקה. הזיהומים שהיא חקרה באופן מיוחד היו סלמונלה וקמפילובקטר.
בתחום מחלות המועברות באוכל חקרה בין היתר מגמות, סיכונים, אוכלוסיות בסיכון, השפעה עונתית, השפעת שינויי אקלים, אפידמיולוגיה מולקולרית ועוד. בתחום מחלות המועברות מבעלי חיים היא חקרה: מגמות, אפימדיולוגיה, גורמי סיכון, תוצאות ורפואת מטיילים.
קריירה בתחום הרפואה > קריירה ומחקר בתחום המחלות הזיהומיות > מחקר בתחום הסלמונלה

בשיתוף צוות מחקר מבית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת תל אביב והמעבדות המרכזיות של משרד הבריאות בירושלים, וינברגר הובילה מחקרים שהראו שכיחות גבוהה של התחלואה בגילאים הרכים, ובמיוחד בתינוקות בני שנתיים ופחות. כמו כן חקרה את הסיבוכים הזיהומיים מחוץ למעי של המחלה, כגון אלח דם, והראתה כי בקשישים עם אלח דם מסלמונלה, שעורי התמותה גבוהים ועלולים להגיע אף ל-30% ויותר.
מחקר אחר בתחום הסלמונלה בדק הבדלים משמעותיים בשיעורי החולים באזורים שונים בישראל. במסגרת מחקרה נמצא כי שיעורי התחלואה גבוהים בעיקר באזורים המאופיינים באוכלוסייה עירונית ונמוכים משמעותית באזור צפון ישראל המתאפיין באוכלוסייה כפרית.
ממחקריה עולים מספר הסברים אפשריים:
קיימת נטייה באוכלוסייה הכפרית לאכול פחות במסעדות ולכן הם נדבקים פחות בסלמונלה.
קיימת נטייה באזור צפון הארץ לרכוש מזונות במרכולים קטנים ולא בסופרמרקטים גדולים בניגוד לאוכלוסייה במרכז הארץ אשר מפחיתה את הסיכון לסלמונלה.
הרמה הסוציו-אקונומית במרכז הארץ גבוהה יותר מאשר בצפון הארץ ולכן האוכלוסייה במרכז יכולה לקנות מזונות יקרים יותר כמו פירות ים שלא בושלו עד הסוף וחלב לא מפוסטר ממחלבות בוטיק וכדומה.
דפוסי צריכה שונים של שירותים רפואיים באזורים השונים, ייתכן כתוצאה מזמינות לא אחידה.
קריירה בתחום הרפואה > קריירה ומחקר בתחום המחלות הזיהומיות > מחקרה בתחום הקמפילובקטר

במסגרת מחקריה בתחום מעלה וינברגר טענה שייתכן והחיידק מגיע ממזונות מן החי הנפוצים בישראל במיוחד בשר עוף ולעיתים בשר בקר. זאת בהסתמך על שיטות מולקולריות מתקדמות, ובראשן ריצוף של גן החיידקים ממקור הומני וממקור וטרינרי. מחקרה בתחום נתמך על ידי מענק מחקר מטעם הקרן הלאומית למדע.
במחקריה הראתה וינברגר עליה חדה בזיהומי הקמפילובקטר בישראל החל מסוף שנות ה-90 של המאה הקודמת, עם שיעורי תחלואה מן הגבוהים בעולם. כמו כן הראתה את הנטל הגבוה של התחלואה על תינוקות בני פחות משנתיים שאצלם שיעורי התחלואה היו עד פי 26 מאשר אצל מבוגרים בגיל הוריהם.
בנוסף, במחקריה נמצא שזן מסוג קמפילובקטר ג'ג'וני הוא הגורם השכיח לתחלואה בישראל, והוא התגלה בשיעור גבוה כגורם תחלואה בקרב תינוקות עד גיל שנתיים. כמו כן, התגלה במחקריה, שלחיידק הקמפילובקטר יש שיעור גבוה של עמידות לאנטיביוטיקה. המשמעות היא שלא ניתן כמעט ולהשתמש בסוגי האנטיביוטיקות היעילות הקיימות הניתנות לנטילת כדורים דרך הפה. עוד נמצא מניתוח העונתיות של זיהומי הקמפילובקטר, ששיא התחלואה הוא בקיץ ובאופן משמעותי בקרב תינוקות עד גיל שנתיים. ממצא זה מעלה השערה כי ההדבקה של תינוקות עד גיל שנתיים היא מבני המשפחה המבוגרים יותר, אשר אצלם סימני המחלה קלים יותר, ולכן אינם מגיעים לבתי החולים.
משה נוסבאום

| --- | --- |

משה נוסבאום, 2020
 לידה:  11 באוקטובר 1953 ישראל נתניה, ישראל
 כינוי:  נוסי
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  כתב לענייני משטרה
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים לעיתונות (2022)
משה (נוסי) נוסבאום (נולד ב-11 באוקטובר 1953) הוא עיתונאי ישראלי, פרשן לענייני משטרה וביטחון פנים, שמשמש כתב לענייני משטרה בחברת החדשות של ערוץ 2 וערוץ 12, מאז הקמתה בשנת 1993. זוכה פרס מפעל חיים לעיתונות (2022).
ביוגרפיה

נוסבאום נולד וגדל בנתניה. את שירותו הצבאי עשה בגדוד 202 של חטיבת הצנחנים, ובמהלך מלחמת יום הכיפורים, בעת שהיה בקורס קצינים, הוסב לשריון, ושם סיים את שירותו כסגן מפקד פלוגת טנקים. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ומדע המדינה, והמשיך לתואר שני בתקשורת.
קריירה עיתונאית

את דרכו העיתונאית החל ככתב רדיו לענייני משטרה ב'קול ישראל'. בשנת 1986 השתתף בתוכנית "מבט אל העבר" ששודרה בערוץ הראשון. ביוני 1988 בזמן האינתיפאדה הראשונה נפצע בעת שירות מילואים מבקבוק תבערה שהושלך אל עבר הג'יפ שבו נסע בגזרת רמאללה. הוא סבל מכוויות בכל חלקי גופו והיה מאושפז בבית חולים במשך שבועות ארוכים.
ב-30 במאי 1990, בעת ששהה עם משפחתו בחוף ניצנים, נקלע נוסבאום להתקפה ימית של מחבלים פלסטינים חמושים, שהתקרבו לחוף ניצנים בשש סירות מרוץ חמושות בטילים ובמקלעים כבדים. צה"ל סיכל את ניסיון הפיגוע. ארבעה מהמחבלים נהרגו באירוע ו-12 נלכדו. נוסבאום היה העיתונאי היחיד שתיעד את האירוע עד סופו.
עם הקמת חברת החדשות של ערוץ 2 בשנת 1993, עזב את קול ישראל, והצטרף לשורותיה בתפקיד כתב לענייני משטרה, אותו הוא ממלא עד היום.
לאורך הקריירה שלו בחברת החדשות סיקר נוסבאום שורה ארוכה של פרשיות פליליות מהחשובות ביותר. בפרשת רצח יצחק רבין בשנת 1995, פרסם בערב הרצח בשידור חי באולפן ערוץ 2 את הידיעה הראשונה אודות זהות המתנקש, יגאל עמיר. נוסבאום הרבה לעסוק בחקירות פליליות נגד אישי ציבור, ובהם אהוד אולמרט ומשה קצב. פרסם את פרטי החקירה החדשה נגד קצב בחשד להטרדת עדים, כחצי שעה לפני פקיעת צו איסור פרסום. להגנתו אמר שלא שמע את החלטת השופט לפיה הצו יפוג רק בשעה 12:00 באותו היום.
בפרשת רצח נורית ונח מעוז, שאירעה בשנת 2011, שידר נוסבאום בכתבתו בערוץ 2, הקלטה של שיחת טלפון שניהל עם בנם של הנרצחים, דניאל מעוז, עוד בטרם נעצר כחשוד ברצח. בשיחה שאל אותו נוסבאום אודות השמועות שרצח את הוריו, ומעוז השיב: "זה הזוי. ההורים שלי מתהפכים בקברם". על נוסבאום ועמיתיו נמתחה ביקורת על רדיפה חסרת מעצורים אחרי סקופים, כמו שאירע בפרשת בועז יונה, אז עלו נוסבאום ועמיתיו על המטוס שהחזיר את יונה לישראל לאחר הסגרתו, ולא חדלו לנסות לדובב אותו בזמן הטיסה, חרף סירובו לשתף פעולה. באוקטובר 2010 נסע עם צוותו לסילואן שבמזרח ירושלים, על מנת להכין כתבה, שם הם הותקפו על ידי מיידי אבנים.
בתחנת רדיו ללא הפסקה משדר נוסבאום דיווחים ודברי פרשנות בנושאים פליליים, במסגרת התוכנית "משעל על הבוקר עם ניסים משעל".
שימש נציג העיתונאים בוועדה בראשות השופט בדימוס אליהו וינוגרד, שהמליצה להטיל מגבלות על הסיקור העיתונאי של חקירות.
נוסבאום גם כותב טור פרשנות פלילית באתר mako, ונושא דברים ומשתתף בכנסים ובפאנלים בנושאי עבריינות ואלימות.
ביוני 2024 החל לראיין אישי ציבור באופן כתוב באמצעות אפליקציית WhatsApp עבור המדור "משה נוסבאום מקליד/ה" במגזין N12.
דמותו של נוסבאום הופיעה לא מעט כמושא לסאטירה ולחיקוי בתוכניות שונות, בין השאר על ידי אלי יצפאן, מיקי גבע, אלי פיניש ואחרים. גם ראש הממשלה בנימין נתניהו חיקה אותו בנאום פומבי בדצמבר 2017, ולאחר מכן התנצל בפניו על כך.
קריירה עיתונאית > חיסיון עיתונאי

נוסבאום היה מעורב בכמה פרשות שקשורות לחיסיון עיתונאי. בסוף שנות השמונים פרסם בקול ישראל ידיעה אודות פרשת שוחד בחירות בכפר ערבי. משנדרש על ידי המשטרה לחשוף את המקור לידיעה, דחה את הדרישה בנימוק של חיסיון עיתונאי. הוא התמיד בסירובו לגלות את המקור, גם כאשר הדרישה גובתה על ידי היועץ המשפטי לממשלה, יוסף חריש, ופרקליטת המדינה, דורית ביניש, ולבסוף לא ננקטו נגדו צעדים של ממש. בעקבות הפרשה יזמו חברי הכנסת יאיר צבן ואמנון רובינשטיין הצעת חוק להגנת זכות העיתונאי לשמור על חסיון מקורותיו, אך זו לא צלחה.
בפרשת ליאורה גלט-ברקוביץ', שהדליפה את דבר חקירתו החסויה של ראש הממשלה, אריאל שרון, בעניין סיריל קרן בשנת 2003, קיבל נוסבאום מהעיתונאי ברוך קרא מסמכים מודלפים, שהאחרון קיבל מברקוביץ'. נוסבאום פרסם בכתבתו במהדורה המרכזית פרטים אודות הפרשה ואת עיקרי המסמכים. משנפתחה חקירה לגילוי המדליף, נפגש נוסבאום עם ראש צוות החקירה לחשיפת המקור, ערן שנדר, והציג בפניו את המסמכים שקיבל מקרא. בפסק הדין בתביעה שהגישה ברקוביץ נגד העיתון "הארץ", שניתן בנובמבר 2011, נמנע השופט המחוזי אבי זמיר מלקבוע האם נוסבאום הוא המקור, שכינויו היה "נשר", שהעביר לשנדר את המסמכים, או שרק הציג אותם בפניו, כפי שטען.
פרסים

2022 פרס מפעל חיים לעיתונות
2023 "פרס המצוינות" ע"ש אילן גילאון מטעם אלווין ישראל
חיים אישיים

נוסבאום נשוי לנאוה ואב לשלושה ילדים.
ביולי 2022 חשף נוסבאום כי הוא חולה ב־ALS, מחלת ניוון שרירים חשוכת מרפא, שלדבריו התפרצה כתוצאה מפגיעת מכת"זית בהפגנה בה סיקר. על המחלה אמר בראיון "יש לי קושי בבליעה וחולשה ביד ימין, אך הקושי המשמעותי הוא כמובן הדיבור האיטי והלא ברור. עבורי הקושי הזה משמעותי כפליים, כי בחיי זה כוחי וזה עיסוקי".
התגורר בגבעת זאב ולאחר מחלתו עבר לגור בהרצליה סמוך למשפחתו.
נוסבאום ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי נתניה.
הערות שוליים

1 2  פרס מפעל חיים לעיתונאית ynet ו"ידיעות אחרונות" טובה צימוקי ולמשה נוסבאום, באתר ynet, 24 באוקטובר 2022
↑  והרי החדשות מימי החשמונאים, חדשות, 31 בדצמבר 1986
↑  עודד בן-עמי, ‏כשמשה נוסבאום הופתע באמצע שידור, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2017
↑  יאיר פידל, שני קציני מילואים נפצעו בינוני מבקבוק תבערה ליד רמאללה, חדשות, 10 ביוני 1988
↑  משה נוסבאום באתר רשת
↑  הכתבות של משה נוסבאום באתר מאקו חדשות 2
↑  צפו: כך נראו הדקות שאחרי רצח רבין באתר חדשות 2 רשת
↑  נחום ברנע, צהוב זה טוב, באתר העין השביעית, 31 באוקטובר 2006
↑  עידו קינן, חמישה לשתים-עשרה, באתר העין השביעית, 10 ביולי 2011
↑  משה נוסבאום, ‏דניאל מעוז, 3 ימים לפני מעצרו: "מפחיד לשמוע שמועות שאתה חשוד", באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2011
↑  אסף שניידר, במטוס עם בועז יונה, באתר nrg‏, 17 ביוני 2008
↑  אמילי גרינצווייג‏, משה נוסבאום הותקף על ידי מיידי אבנים בסילוואן, באתר וואלה, 10 באוקטובר 2010
↑  נוסבאום מתראיין לתוכנית בעניין רצח בני הזוג מעוז
↑  עידו באום, טעם רע, באתר העין השביעית, 30 ביוני 2000
↑  משה נוסבאום, ‏מאחורי הקלעים של התפטרות דובר המשטרה, באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2011
↑  יפעת גדות, האם האלימות היא רק פצצת רייטינג?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בדצמבר 2011
↑  יום עיון: מטפלים בתקשורת, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בנובמבר 2011
↑  משה נוסבאום, ‏ח"כ גוטליב בראיון וואטסאפ: "אין בי שום בוטות - אני רק מטילה ספק", באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2024
↑  משה נוסבאום, ‏"מספר 2? אעשה כל דבר בשביל להחליף את הממשלה הזו", באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2024
↑  צפו: נתניהו מחקה את משה נוסבאום ונקרע מצחוק, באתר "סרוגים", 20 בדצמבר 2017
↑  רן בוקר, משה נוסבאום: נתניהו התקשר להתנצל על החיקוי, באתר ynet, 21 בדצמבר 2017
↑  משה נגבי, חופש העיתונות בישראל - ערכים בראי המשפט, מהדורה שנייה, 1999
↑  יוזם חוק לחיסיון מקורות העיתונאים, חדשות, 22 באוגוסט 1989
↑  תומר זרחין, נדחתה תביעת גלט-ברקוביץ' על חשיפתה כמקור עיתונאי, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2011
↑  פסק הדין המלא בתביעת גלט-ברקוביץ'
↑  נעמה כהן-פרידמן, ביהמ"ש: הארץ לא יפצה חושפת פרשת סיריל קרן, באתר ynet, 15 בנובמבר 2011
↑  אורן פרסיקו, "עיתונאי אינו מפעיל סוכנים", באתר העין השביעית, 14 בנובמבר 2011
↑  "פרס המצוינות" מטעם עמותת אלווין לכתב חדשות 12 משה נוסבאום, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2023
↑  דורית אסרף מזרחי דורית אסרף מזרחי, משה נוסבאום: "אובחנתי עם מחלת ניוון שרירים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 3 ביולי 2022
↑  משה נוסבאום חושף: זה האירוע שגרם להתפרצות המחלה שלי, באתר "סרוגים", 19 ביוני 2024
↑  ניב שטנדל, ‏לשתי המלחמות האלו משה נוסבאום לא ציפה, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603764405171  LCCN: n81094342  VIAF: 65331123   WorldCat (עם VIAF): 65331123
המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית

| --- | --- |


מתקני המכון לחקר הנדסה ימית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  7 באוקטובר 1976 – הווה (48 שנים)
 מייסדים:  אלוף (מיל.) אהרן רמז, מנכ"ל רשות הנמלים; אלוף (מיל.) עמוס חורב, נשיא הטכניון; ד"ר ה. ברנשטיין, מוסד הטכניון; פרופ' מנחם זהבי, משנה לנשיא הטכניון
 התמחות:  איסוף ועיבוד נתוני אוקיינוגרפיה פיזיקלית; מודלים נומריים; מודלים פיזיקליים; מחקר בסיסי בתחומי הנדסה ימית וחופית בישראל
 קמפוס:  הטכניון
 בעלי תפקידים
 מנכ"ל:  רותם כהן
 מיקום
 מיקום:  נווה שאנן, חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°46′47″N 35°01′23″E﻿ / ﻿32.779823274076°N 35.0229806677°E﻿ / 32.779823274076; 35.0229806677
 www.cameri-eng.com
  (למפת חיפה מוגדלת) המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית (למפת חיפה רגילה) המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית (למפת הגליל המערבי רגילה) המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית (למפת הגליל המערבי מוגדלת) המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית 
 
המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית הוא מכון מחקר הפועל כחברה בע"מ, ועוסק בחקר הנדסה ימית וחופית ובאוקיינוגרפיה פיזיקלית, בבעלות הטכניון וחברת נמלי ישראל. המכון נודע גם בראשי התיבות שלו בשפה האנגלית- CAMERI - The Israeli Coastal and Marine Engineering Research Institute.
תעלת הגלים של המכון לחקר הנדסה ימית
בעשור השלישי של המאה ה-21, מועסקים במכון כ-24 עובדים ולקוחות המכון כוללים גורמים ביטחוניים, חברות רב לאומיות בתחומי הייטק וחברות סטארט אפ העוסקות בתחומי חדשנות בהנדסה ימית.
המכון ממוקם בקמפוס הטכניון בחיפה בחצרי הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית. המכון מפעיל מערכי איסוף נתוני אוקיינוגרפיה פיזיקלית במתקנים שונים לאורך חופי הארץ. מאז 2021, המכון מפעיל שלוחה באילת.
הקמת המכון

המכון הוקם ב-1976 בקמפוס הטכניון בנווה שאנן, חיפה על ידי הטכניון ורשות הנמלים (לימים: חברת נמלי ישראל) כחלק ממגמה ששלטה באותן השנים במדינות מערביות (כגון דנמרק, הולנד ובריטניה) של הקמת גופי מחקר שיעסקו בחקר יישומי, תחת קורת גג אקדמית.
כבר מראשית ימיו כלל המכון מתקני מחקר נסמך על חברי סגל טכניוני בעיקר שהתמחו במחקר הנדסה ימית במדינות אירופה, בדגש על דנמרק (במכון DHI).
בשנותיו הראשונות הוביל המכון, בין היתר, מחקרים בתכנון שוברי הגלים בתל אביב-יפו במתקן שהבניין שאכלס אותו נקרא על שם יהודי אוסטרליה (בהוקרה לקהילות מלבורן וסידני). בניין הידראוליקה, שבו ממוקמים חלק ממשרדי החברה ותעלת הגלים של המכון, נכלל ברשימת המבנים לשימור של הטכניון, בהיותו אחד המבנים הראשונים בקמפוס שבנווה שאנן.
מאז 2021, המכון עומד בתקן האיכות ISO9001:2015 על פי בדיקת מכון התקנים הישראלי.
מדידה ועיבוד נתוני אוקיינוגרפיה פיזיקלית

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוביל המכון את קליטתם של מצופים למדידת גלים באשדוד (1992) ובחיפה (1993) והפך עם השנים לגוף המוביל בישראל בתפעול ועיבוד נתונים המתקבלים ממצופי גלים.
חוקרי המכון היו הראשונים לזהות גלי פרא ב-2018 מול חופי אשדוד. מדובר בתיעוד היחיד עד כה של גלים מסוג זה במזרח הים התיכון.
מודלים נומריים

במרוצת השנים המכון קנה מוניטין של גוף המחקר המוביל בישראל בתכנון, הרצה וניתוח מודלים נומריים (ממוחשבים). מודלים אלה מתבססים על נתוני אוקיינוגרפיה פיזיקלית (מדודים ומעובדים), ובונה תחזיות ארוכות טווח המתבססות על תשומות (INPUT) אופרטיביות-הנדסיות. מודלים אלה משמשים בראש ובראשונה לצורכי תכנון מרחבי, תסקירי השפעה על הסביבה ותהליכי קבלת החלטות במרחב הימי והחופי.
מודלים פיזיקליים

המכון מתייחד בשני מתקנים ייחודיים בארץ שמאפשרים ביצוע מודלים פיזיקליים בתחומי הנדסה ימית:
תעלת גלים ׁׂ שהוקמה בשנות ה-50 של המאה ה-20, עוד קודם להקמת המכון - זוהי תעלה באורך 48 מ' והיא מאפשרת ביצוע מודלים פיזיקליים לצורך בחינת יציבות מבנים ימיים (שוברי גלים, למשל); לצורך בחינת התנהגותם של כלי שיט; ומאז 2021 גם לבדיקות בתחום ייצור אנרגיה מגלי ים. תעלת הגלים כוללת גם קרונית גרירה wagon שמאפשרת לחוקרים ללוות בתנועה את התקדמות הגלים.
בריכת גלים ׁ שהוקמה במקור בשנות ה-70 של המאה ה-20 כשתי בריכות נפרדות (אחת במודל של נמל אשדוד והאחרת במודל של נמל חיפה). ב־2018 הוקם מודל אחד בקנה מידה של 1:120 הממדל את אזור נמלי חיפה הכולל את נמל הקישון, נמל מספנות ישראל, נמל המפרץ ונמל חיפה.מודל יציבות תעלת הגלים הנדסה ימיתמודל 1:120 של נמלי מפרץ חיפה - מתקן מודלים פיזיקלי בריכת גלים המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית דצמבר 2021
במסגרת פעילותו בתחום המודלים הפיזיקליים המכון מציע את שירותיו לשורה של חברות הזנק ומאיצי סטארט אפים הפועלים בתחומי החדשנות בתחומי הנדסה ימית וחופית. לאור זאת, הכריזה חברת נמלי ישראל בשנת 2022 על המכון כ"זרוע החדשנות הרשמית שלה". הכרזה זו עוגנה בהסכם בין חברת נמלי ישראל, הטכניון והמכון במאי 2023.
הערות שוליים

↑  אבנר טל, הצעה להקמת המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית ופעילותו
↑  יוסף מיכלסקי, שובר־גלים צף לעונת הרחצה, דבר, 14 באוקטובר 1983
↑  המכון לחקר הנדסה ימית הוקדש לכבוד יהדות אוסטרליה, בעיתון "שחף", 27 ביוני 1981
↑  נספח שימור סקר מורשת מוסדי- הטכניון
↑  Knobler, S.; Bar, D.; Cohen, R.; Liberzon, D. Wave Height Distributions and Rogue Waves in the Eastern Mediterranean, J. Mar. Sci. Eng. 2021
↑  חנ״י והטכניון סיכמו על הרחבת השת״פ במכון הישראלי לחקר הנדסה ימית, באתר PORT2PORT, ‏11/5/2023

לוח הוקרה לד"ר פייר דאנל, מממציאי הטטרפוד, שהיה ממתכנני מעבדת הגלים של המכון לחקר הנדסה ימית
מבנה הידראוליקה בטכניון- שנות ה-60, מראשוני המבנים בטכניון
רציף 28 בנמל הדרום באשדוד- אתר מחקרי של המכון לחקר הנדסה ימית
ונדי ויינברג

ונדי ויינברג (באנגלית: Wendy Weinberg נולדה ב-27 ביוני 1958) היא שחיינית עבר אמריקאית-יהודיה, בעלת מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976).
ביוגרפיה

ונדי ויינברג נולדה בבולטימור, מרילנד. היא התאמנה במועדון השחייה הומווד. היא שחתה בנבחרת השחייה של אוניברסיטת וירג'יניה ובהמשך עברה לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. מאוחר יותר קיבלה תואר גם מאוניברסיטת אמורי.
ביוגרפיה > 1973

ויינברג זכתה להצלחתה הראשונה במשחקי המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 כשזכתה ב-7 מדליות, מהן 4 זהב ו-3 כסף.
ביוגרפיה > 1975 > שיאנית אמריקה

בפסטיבל השחייה שנערך בברמן, גרמניה המערבית ב-23 במרץ היא קבעה במשחה ל-200 מטר פרפר שיא אמריקה חדש של 2:18.2 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 זכתה במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:05.57 דקות, לפני בת ארצה מרי מונטגומרי (9:06.70 דקות) וג'ניס סטנהאוז מקנדה (9:17.87 דקות).
ביוגרפיה > 1976

באולימפיאדת מונטריאול זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:42.60 דקות, אחרי המנצחות פטרה תימר ממזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש (8:37.14 דקות) ובת ארצה שירלי בבשוף שגם היא שיפרה את השיא העולמי הקודם שהיה שייך לה (8:37.59 דקות).
ביוגרפיה > 1977

במשחקי המכביה העשירית שנערכו ביולי 1977 השתתפה פעם נוספת וזכתה ב-8 מדליות, מהן 6 זהב ו-2 כסף והייתה ל"מלכת הבריכה". חודש וחצי לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בלגרד בסוף אוגוסט 1977 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:27.75 דקות.
הערות שוליים

↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  שמואל טל (עיתונאי), הימים היפים של בריכת השחייה, דבר, 24 ביולי 1977
↑  WORLD STUDENT GAMES (UNIVERSIADE) - SWIMMING AND DIVING (WOMEN)‎, באתר gbrathletics
אגן הים התיכון (תוכנית רדיו)

אגן הים התיכון היא תוכנית רדיו המשודרת ברשת כאן גימל בימי שישי בין השעות 9:00 ל-14:00 ומתמקדת במוזיקה מזרחית ים תיכונית.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל הפכה התוכנית ליומית, ומלבד ביום שישי היא משודרת גם בימים א-ה בין השעות 14:00–16:00.
היסטוריה

התוכנית עלתה לראשונה לשידור בשנת 1985 ברשת ג', בעקבות ביקורת על אי השמעת מוזיקה מזרחית בערוצי הרדיו והטלוויזיה. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי עברה התוכנית לכאן גימל.
בתוכנית מושמעים שירים בסגנון המוזיקה המזרחית ים תיכונית ומתארחים אמנים שונים בז'אנר.
בין מגישי התוכנית בעבר שמעון פרנס, מנחם פרי, אבנר נעים, ורד יפתחי גרין ואיציק ג'והן. נכון ל-2025 עורך את התוכנית עומר בן רובי, והמגישה היא מיכל אסולין. התוכנית משודרת במשך חמש שעות בימי שישי בבוקר, ומוקרנת בחלקה בערוץ כאן 11.
בשנת 2024 זכתה התוכנית בפרס "תוכנית המוזיקה הטובה ביותר" מטעם אגודת העיתונאים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, בכפיים: כאן גימל מרחיבה את 'אגן הים התיכון' ל-5 שעות, באתר אייס, 5 במרץ 2018
↑  שחר אמאנו, מי צריך תוכניות רדיו רק למוזיקה מזרחית, באתר mynet‏, 31 באוגוסט 2014
↑  גלגל"צ וכאן גימל חוגגים: השדרניות האהובות זכו בפרס היוקרתי, באתר אייס, 10 בנובמבר 2024
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
נורית יוחנן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  תאגיד השידור הישראלי "כאן"
 סוג כתב:  כתבת לענייני פלסטינים
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  nurityohanan
 
נורית יוחנן היא עיתונאית ישראלית, כתבת לענייני פלסטינים בתאגיד השידור הישראלי "כאן".
ביוגרפיה

יוחנן החלה את הקריירה שלה בתחום העיתונות באתר ynet. לאחר כשנה עברה לעבוד בתאגיד השידור "כאן" כקשבת, ולאחר שנה החלה לשמש בתפקידה הנוכחי ככתבת לענייני פלסטינים. החל מ-2025 מפרסמת טור שבועי בשם "סבאח אל-נורית" בעלון השבת "הדור".
יוחנן היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ותקשורת וסטודנטית לתואר שני בלימודי מזרח תיכון באוניברסיטת תל אביב, שם היא כותבת תזה על "תפקיד הרווקות הפלסטיניות באינתיפאדה הראשונה" בהדרכת ד"ר הראל חורב.
הייתה עוזרת מחקר והתמחתה בתוכנית לחקר הטרור במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה.
יוחנן נשואה ואם לשתי בנות. מקיימת אורח חיים דתי.
הערות שוליים

↑  ראיון עם נורית יוחנן, בדף הפייסבוק של החוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב
↑   ציוץ של Nurit YoHanan ברשת החברתית אקס (טוויטר), 15 ביולי 2024
↑   מורן שריר, המחשבה שעיתונאים צריכים להיבחר לפי השקפות עולם מעוותת מהיסוד, באתר הארץ, 30 בינואר 2023
↑  נורית יוחנן, "החלטתי לעשות הפלה. מאותו הרגע הייתי צריכה להיאבק מול המערכת הרפואית על הכול", באתר "את", 30 במאי 2022
ריק ריירדן

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1964 (בן 60) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Richard Russell Riordan 
 מדינה:  בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 מקום מגורים:  סן אנטוניו 
 מקום לימודים:  מערכת האוניברסיטאות של טקסס, תיכון אלאמו הייטס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  פנטזיה 
 יצירות בולטות:  פרסי ג'קסון והאולימפיים, גורלו של אפולו, מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד, מבוך העצמות, משפחת קיין והאלים המצריים, גיבורי האולימפוס, 39 רמזים 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (1999)  פרס שאמוס (1998)  פרס אנתוני (1998)  פרס גפן (2016)  פרס לספרות ילדים 
 http://rickriordan.com
 חתימה:   
 
ריצ'רד ראסל "ריק" ריירדן ג'וניור (באנגלית: Richard Russell "Rick" Riordan, Jr; נולד ב-5 ביוני 1964) הוא סופר אמריקאי, מחבר סדרת הספרים לנוער "פרסי ג'קסון והאולימפיים", סדרת ההמשך שלה "גיבורי האולימפוס", סדרת ההמשך השלישית "גורלו של אפולו", ״משפחת קיין והאלים המצריים״, "מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד", "בת המעמקים", וחלק מסדרת "39 רמזים": "מבוך העצמות", "הספר השחור של הסודות הקבורים" (ספר בונוס), "הווספרים באים", וסדרות נוספות לנוער ולמבוגרים.
קורות חיים > ראשית חייו וקריירה בהוראה

ריירדן נולד בסן אנטוניו שבטקסס, ארצות הברית. סיים את בית הספר התיכון "אלאמו הייטס" בשנת 1982, וסיים את לימודיו באוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 1986, שם למד אנגלית והיסטוריה. במשך 15 שנה לימד בבתי ספר פרטיים וציבוריים בעיר הולדתו ובקליפורניה. זכה בפרס "מאסטר מורה" הראשון שלו בבית הספר הפרטי "St. Mary's Hall" בשנת 2002.