stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאדיה חילו
ביוגרפיה > פעילות פרלמנטרית

בעקבות חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן ב-1994, התפקדה חילו למפלגת העבודה, התמודדה בבחירות המקדימות לכנסת הארבע-עשרה ושובצה במקום ה-38 ברשימת המפלגה לכנסת. בבחירות המקדימות בשנת 1999 התמודדה במסגרת הרשימה הארצית ושוב מוקמה במקום לא ריאלי. על כן חברה לרשימת עם אחד בראשות עמיר פרץ, שבה שובצה במקום הששי, אך עדיין לא נכנסה לכנסת. בבחירות לכנסת השש עשרה החליטה לא להתמודד. בשנת 2005, עם איחוד עם אחד עם מפלגת העבודה, החליטה להתמודד ברשימת העבודה לכנסת השבע-עשרה, שובצה במקום החמישה-עשר ברשימה ונכנסה לכנסת.
במהלך כהונתה בכנסת שימשה יו"ר הוועדה לזכויות הילד והייתה חברת ועדת הכנסת (2006–2009), הוועדה לקידום מעמד האישה (2006–2009), ועדת העבודה, הרווחה והבריאות (2006–2009), הוועדה לפניות הציבור (2006–2009), הוועדה המיוחדת לנושא בעיית העובדים הזרים (2006–2009) וועדת הפנים והגנת הסביבה (2007–2009). בעבודתה הפרלמנטרית התמקדה בקידום שוויון זכויות וקירוב האוכלוסייה הערבית ליהודים. היא הקימה את השדולה לערים מעורבות ואת השדולה לדו קיום יהודי-ערבי, ושימשה יושבת ראש לשדולות יחד עם חבר הכנסת רן כהן.
נושאים נוספים שבהם עסקה בעבודתה הפרלמנטרית היו המאבק להעלאת מספרם של חוקרי נוער במשרד הרווחה ובפעילות למניעת "רצח על רקע כבוד המשפחה" במגזר הערבי. היא הרחיבה את התנאים לזכאות למעון יום שיקומי, קראה לגיבוש נהלים בנושא טיפול בקטינים שאינם בחסות הוריהם ובהקלות לתלמידים מן הרשות הפלסטינית בדרכם לבית הספר דרך מחסומי צה"ל. העלתה על סדר היום את העלאת הצורך במנגנון תלונה לילדים אשר שוהים במוסדות טיפוליים סגורים.
בין החוקים שיזמה והובילה במהלך כהונתה בכנסת:
חוק לטיפול בקטינים נפגעי עבירות מין ואלימות
חוק המוסד העליון ללשון הערבית (יחד עם מיכאל מלכיאור)
חוק המסדיר את השעייתו של עובד מדינה או עובד רשות מקומית אשר במסגרת עבודתו אחראי על קטין או חסר ישע והוגש נגדו כתב אישום בחשד לביצוע עבירת מין או אלימות בקטין או בחסר ישע שעליו היה אחראי במסגרת עבודתו (יחד עם רן כהן).
תיקון לחוק מניעת אלימות במשפחה, הקובע כי בית המשפט לענייני משפחה לא יוכל לדחות בקשה למתן צו הגנה מבלי לתת למבקש הבקשה או לבא כוחו הזדמנות להשמיע את טענותיו בפניו (יחד עם גדעון סער).
חוק המסדיר מחדש את תפקידיהן, מעמדן והליך מינוין של היועצות לענייני מעמד האישה ברשויות המקומיות.
בנוסף, הייתה בין יוזמי החוקים לביטול איחודי הרשויות בעיר הכרמל ובשגור.
ביוגרפיה > לאחר תום כהונתה בכנסת

בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לקראת הכנסת השמונה-עשרה מוקמה במקום ה-30 ומשכך, לא נכנסה לכנסת.
בעשור השני של המאה ה-21 היא עסקה בקידום פרויקטים חברתיים ובייעוץ. נוסף על כך, שימשה חברה בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית בית ברל. שימשה כחוקרת אורחת במכון למחקרי ביטחון לאומי.
ב-26 בפברואר 2015 הלכה חילו לעולמה ממחלת הסרטן. היא הותירה אחריה בעל וארבע בנות.
אוטוביוגרפיה

נאדיה חילו, פורצת הדרך מעג'מי, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשע"ד 2013
לקריאה נוספת

שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תל אביב: מדיה 10, 2011
הערות שוליים

↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 25
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 39
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 40
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 44
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 51
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 53
1 2 3 4  חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 200
1 2  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 70
↑  מרכז הירש - מסתכלים קדימה, ב"פורטל יפו"
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 75
1 2 3  חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 201
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 79
↑  פורצת הדרך מעג'מי, עמ' 114
↑  חוק ליועצות מעמד האישה ברשויות מקומיות, באתר הכנסת
1 2  חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, עמ' 202
↑  נאדיה חילו, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
↑  אריק בנדר, ‏הלכה לעולמה נאדיה חילו, סגנית יו"ר הכנסת לשעבר, בגיל 61: "לחמה באומץ", באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007518999305171  GND: 1160043027  ISNI: 0000 0000 4999 0093  LCCN: nr94032443  VIAF: 71275486   WorldCat (עם VIAF): 71275486
תקשורת

ערך זה עוסק בהעברת מידע. אם התכוונתם לאמצעים להפצת ידע לקהל יעד נרחב, ראו .
תקשורת היא תהליך בו מועבר מידע בין שני גורמים או יותר, היכולים להיות בני אדם, בעלי חיים ואף מחשבים.
תהליך התקשורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תהליך התקשורת > מודלים של תקשורת

"מודל שאנון–וויבר" מתייחס למערכת תקשורת על פי תורת האינפורמציה. על פי מודל זה כל אקט תקשורתי מתחלק ל־6 שלבים:
מקור המידע – תפקידו של מקור המידע לברור את המסרים מתוך הנושא עצמו, ולהתאים אותם לסיטואציה התקשורתית הנכונה.
קידוד המסר – הוא תרגום הרעיון שבמוח האדם לסימנים.
כלי הממסר – אמצעי העברה.
המקבל – האמצעי הקולט את הסימנים.
פיענוח המסר – לתרגם את הרעיונות.
היעד – לאן הוא אמור להגיע.
תהליך התקשורת > רעש

בדרך כלל הרעש נחשב למטרד במערכות דינמיות. נהוג לחשוב על רעש רקע כגורם הפוגע ביכולת איתור האותות, בכך שהוא יוצר אפקט ממסך המפריע ליכולת העיבוד של מידע רלוונטי אודות האות. כלומר, הרעש עלול לפגוע בתהליך התקשורת כאשר הוא גורם לשיבוש במסר שיוצא ממקור המידע אל המקבל, כך שהוא מתפרש באופן שגוי בהגיעו ליעד.
תהליך התקשורת > כיווניות התקשורת

מבחינת כיוון זרימת המידע, ערוצי תקשורת נחלקים לשלושה סוגים:
תקשורת חד־כיוונית (Simplex) – המידע זורם רק בכיוון אחד, מהצד המשדר אל הצד הקולט. תקשורת כזו מתקיימת בשידורים של תחנת רדיו וערוץ טלוויזיה.
תקשורת דו־כיוונית לסירוגין (Half-Duplex) – המידע זורם בשני הכיוונים, אולם לא בו־זמנית – בכל רגע נתון המידע זורם בכיוון אחד בלבד. תקשורת כזו מתקיימת במכשירי קשר, שבהם כדי לשדר על מחזיק המכשיר ללחוץ על כפתור המאפשר לו, ורק לו, לדבר.
תקשורת דו־כיוונית מלאה (Full-Duplex) – המידע זורם בשני הכיוונים, גם בו־זמנית. תקשורת כזו מתקיימת במכשיר טלפון ובשיחה פנים אל פנים.
תהליך התקשורת > תקשורת סינכרונית ואסינכרונית

בתקשורת סינכרונית הצדדים קשובים זה לזה בזמן אמת וכל מסר נקלט מיידית וזוכה לתגובה מיידית. דוגמה לתקשורת כזו היא שיחת טלפון.
בתקשורת אסינכרונית הצדדים אינם קשובים זה לזה בזמן אמת ומסר עשוי להיקלט זמן רב לאחר ששוגר, ולזכות בתגובה זמן רב לאחר שנקלט. דוגמה לתקשורת כזו היא קשר מכתבים ודואר אלקטרוני.
תקשורת אנושית > אופן התקשורת

התקשורת החושית משמשת את בני האדם באופן דומה לזה של בעלי חיים אחרים. בנוסף, בני האדם פיתחו גם דרכי תקשורת מפותחות יותר, אשר מתבססות על יכולות קוגניטיביות הייחודיות לאדם ועל שימוש ייעודי בכלים וטכנולוגיות שונות – לדוגמה, השפה היא צורת תקשורת אשר יכולה להתקיים באופן שמיעתי על ידי דיבור או באופן חזותי על ידי מערכת הכתב או שפת הסימנים. אומנות מאפשרת לאדם לתקשר בדרכים מגוונות כמו שפת גוף, פנטומימה, מוזיקה, ריקוד, צילום, ציור, פיסול ועוד. תעשיית הבשמים עושה שימוש בחוש הריח. עקרון ההכבדה בא לידי ביטוי אצל בני אדם באמצעות סמלי סטטוס שונים.
היכולת התקשורתית של האדם חיונית להשתלבותו בחברה, לתפקוד שלו באינטראקציות המערבות תקשורת חברתית וליצירת קשרים בין־אישיים. עם זאת, קיימים הבדלים בין אישיים במיומנויות התקשורת של אנשים שונים. יכולות תקשורתיות נמוכות עלולות לפגוע ביכולת התפקוד של האדם בחיי היומיום. קלינאי תקשורת הוא איש המקצוע המטפל בבעיות של תקשורת שונות כמו לקות שפה, גמגום ועוד. בחברה המודרנית ישנה חשיבות גם ליכולת האוריינות. במקור התייחסה האוריינות בעיקר ליכולת הקריאה והכתיבה, אך עם התפתחות הטכנולוגיה היא החלה לכלול בתוכה כל דרך של יצירה, העברה ופיענוח של מידע.
תקשורת אנושית > התפתחות התקשורת

עם התפתחות הטכנולוגיה התפתחו גם אמצעי התקשורת בין בני אדם. התפתחויות אלו הביאו עימן תפיסות חדשות לגבי תקשורת – מעין מהפכות בתהליכי התקשורת עצמם. בימי קדם, נעשה שימוש בתקשורת שבעל פה. כדי להעביר מסרים למרחקים גדולים נעשה שימוש בשליחים, כך שמהירות התקשורת הוגבלה על ידי מהירותו של הרץ או של הסוס שהובילו את המידע.
במהפכת התקשורת הראשונה הופיעה לראשונה התקשורת הכתובה, עם הופעת הפיקטוגרף. תקשורת השתמשה באבנים וסלעים בתור המדיה, שלרוב לא הייתה ניידת.
במהפכת התקשורת השנייה, החל להופיע כתב, על גבי חרסית, פפירוס, נייר וכדומה. מערכת סימנים מוסכמת אפשרה אחידות בשפה ואפשרה שימושיות בתפוצה רחבה יותר. הדואר יכול לשמש בין היתר גם להעברת מסרים כתובים. בהמשך, התרחבה מהפכה זו עם המצאת הדפוס.
במהפכת התקשורת השלישית, התפתחו אמצעים אלקטרוניים לשידור וקליטה של אותות המייצגים מידע, והתאפשרה תקשורת המונים מהירה ויעילה. במהלך המאות ה־18 עד ה־21 התווספו אמצעי תקשורת חדשים עם התפתחות הטלקומוניקציה. אנשים החלו לתקשר באמצעות טלגרף, בקוד מורס, ומאוחר יותר באמצעות הטלפון, הרדיו, הטלוויזיה, והטלפון הסלולרי. התפתחו רשתות תקשורת, ערוצי תקשורת וקווי תקשורת שמאפשרים להעביר את האותות ולעבד אותם בצורה יעילה גם על פני מרחקים גדולים. הומצאו דרכי תקשורת חדשות, כמו תקשורת קווית, תקשורת אופטית, תקשורת אלחוטית, ותקשורת סלולרית.
מערכות תקשורת הן נדבך נוסף של התחום. קיימות מערכות לתקשורת נתונים, תקשורת דיבור, ותקשורת מולטימדיה - הכוללות שילוב של תמונה, תנועה ושמע. את הרשתות לתקשורת נתונים ניתן לחלק לרשתות מקומיות (LAN) ואזוריות (WAN). חלוקה נוספת היא בין רשתות פרטיות לבין רשתות ציבוריות. דוגמה לרשת פרטית היא רשת של ארגון או חברה מסחרית. דוגמה לרשת ציבורית היא האינטרנט. במקביל נוצרו גם יישומים המופעלים באמצעות מערכות התקשורת, כגון הפקס על גבי רשתות טלפוניה, והדואר האלקטרוני על גבי רשת האינטרנט.
בעקבות מהפכת התקשורת הועלתה החשיבות של אוריינות מדיה. אוריינות מדיה היא תחום באוריינות המתייחס למיומנות השימוש באמצעי תקשורת שונים, לצורך קליטה, הבנה ומסירת מידע. לצורך כך על האדם לדעת כיצד להשתמש באופן יעיל בטכנולוגיות מידע ותקשורת.
טכנולוגיות תקשורת מקוונות השפיעו באופנים שונים על אינטראקציות תקשורתיות. האינטרנט הפך אינטראקציות תקשורתיות למהירות וזולות יותר. המחשב והאינטרנט הפכו את תהליכי העיצוב, העריכה וההפקה של מסמכים לקלים, ואיפשרו את שליחתם של המסמכים באופן מיידי, ללא קשר למיקום או זמן. בכך, הטכנולוגיה שיפרה את מהירות התקשורת ותרמה להורדה משמעותית של עלות התקשורת.
יש שטוענים[דרוש מקור] שהאינטרנט תרם לדמוקרטיזציה והרחבת המידע שמועבר באמצעות מערכות התקשורת. היא איפשרה העברת ידיעות חדשותיות בשידור חי ובפורומים מקוונים, ובכך יצרה השתתפות גלובלית במערך המידע העולמי. בנוסף, גישה למידע עסקי סיפקה לחברות עסקיות רבות יותר מידע מעודכן. באופן זה הטכנולוגיה מילאה תפקיד מרכזי בקידום גישה נרחבת לידע ומידע.
בנוסף, הודות לזמינות הידע, גם איכות התקשורת השתפרה משמעותית. הטכנולוגיה שיפרה את אפשרויות האחסון של התקשורת המילולית. היא סייעה לאגור ולאחסן תקשורת מילולית וכן לשמור על קשר עם בני שיח לאורך זמן. למשל, רשתות חברתיות מאפשרות לאנשים לתקשר עם זרים מוחלטים, משפחה, עמיתים וחברים באופן מקוון. לאור זאת, רשתות אלו הפכו לכלים שיווקיים חשובים.
תקשורת אנושית > תקשורת המונים

אספקט נוסף של התקשורת הוא אמצעי התקשורת, בהם העיתונות הכתובה, האלקטרונית והמצולמת, זוהי תקשורת ההמונים. כיום ענף זה של התקשורת הוא מפותח מאוד ובזכותו אנו יודעים על חדשות ואקטואליה, רכילות ועוד. כמו כן הוא מספק לנו בידור לשעות הפנאי.
תחום מודרני יחסית של ענף התקשורת, הוא תחום הפרסום והתעמולה – כלים חברתיים בידי גורם קטן יחסית (חברה מסחרית, מפלגה וכדומה) אשר נועדו לקדם תהליך מסוים בקרב ציבור גדול יחסית בעלי מאפייני המון, בעזרת פנייה ישירה של גורם זה אל כלל הציבור.
תקשורת המונים היא תופעה מודרנית, שתחילתה במאה ה־20. היא מאופיינת בפנייה לקהל רחב, אנונימי ומגוון, על ידי שימוש באמצעי תקשורת המונים, כגון: טלוויזיה, רדיו, עיתונות, קולנוע, ספרות ואינטרנט. בתהליך התקשורת מועבר מסר בו זמנית לציבור רחב של נמענים, ולרוב מדובר בתהליך מורכב טכנולוגית ויקר יחסית מבחינה כלכלית. כך למשל, תוכנית טלוויזיה מועברת לציבור הרחב, האנונימי והמגוון של צופי הטלוויזיה, בו זמנית, על ידי שימוש בטכנולוגיה והשקעה כלכלית. חשוב להבחין בין תקשורת ההמונים כתהליך לבין אמצעי תקשורת ההמונים, שהם כלים טכנולוגיים המאפשרים את העברת המסר מהמוען לנמענים.
כאשר בוחנים את תקשורת ההמונים כתחום מחקר אקדמי, החוקרים מתבוננים בכל הגורמים השותפים לתהליך התקשורת: המוען, הנמען, המסר, האמצעי, המשמעות, הקוד, הרעשים בתקשורת וכדומה. בניגוד לתקשורת בין אישית, תקשורת ההמונים מאופיינת רובה ככולה ממוען ממוסד ומבוסס כלכלית; מנמענים רבים ומבודדים זה מזה; ממסר שרובו חד כיווני ומאמצעי תקשורת שמקורו בטכנולוגיה מודרנית. בנוסף, מחקר התקשורת מבקש לבחון האם הנמענים מבינים את המסר התקשורתי ומשמעותו כפי שביקש המוען להעבירו.
עד כניסת האינטרנט בסוף המאה ה־20, נחשב המסר המועבר בתהליך תקשורת ההמונים לחד כיווני. זאת אומרת, לנמענים לא הייתה יכולת להגיב על תוכן דברי המוען, למעט מכתבים למערכות עיתונים. האינטרנט יצר שינוי בעניין זה, באפשרו לנמענים להגיב על המסר כמעט במיידיות שבה הוא שוגר. הנמען אינו נחשב לפסיבי אלא הוא אקטיבי, צרכן תקשורת אשר מחליט בעצמו לאינפורמציה אליה הוא ייחשף.
תקשורת אנושית > ציר זמן של התקשורת האנושית

בתאריך בלתי מוגדר התחילה תקשורת באמצעות שפת הגוף[דרוש מקור].
כ־100,000 שנה לפנה"ס – מתחילה התקשורת המילולית בין בני אדם.
כ־50,000 שנה לפנה"ס – מתחילים בני האדם לתקשר באמצעות ציורי מערות המעבירים מסרים.
בערך באלף ה־5 לפנה"ס – מתחילה התקשורת בכתב, שלצורך השימוש בה נדרשת יכולת הבנת הנקרא. הכתבים הראשונים הידועים הם כתב היתדות השומרי וההירוגליפים. הכתובת ההירוגליפית העתיקה ביותר הידועה מתוארכת לשנת 4240 לפנה"ס[דרוש מקור].
כ־3500 שנה לפנה"ס – עדויות ראשונות לשימוש בסוגי נייר במצרים, שם יצרו פפירוס מהצמח גומא פפירוס.
כ־200 שנה לפנה"ס – התחילו לעבד עור בעלי חיים לקלף.
105 לספירה – החל בסין ייצור נייר כפי שהוא מוכר היום.
1000 לספירה (בערך) – המצאת גלופת דפוס מחרס בסין.
אמצע המאה ה־15 – התפתחה תקשורת באמצעות דפוס, המצאת הדפוס המודרני שייכת ליוהאן גוטנברג, בסביבות שנת 1436.
המאה ה־17 – התפתחו העיתונים ככלי להעברת מידע.
המאה ה־19 – התפתחה תקשורת אלקטרונית (טלגרף, טלפון, רדיו).
19 באוגוסט 1839 – המצאת הצילום.
1895 – הייתה הקרנת הראינוע הראשונה כאשר האחים לומייר הקרינו בפני קהל מספר סרטים קצרים בני דקה.
1924 – הוצגה בלונדון הטלוויזיה האנלוגית הראשונה.
29 באוקטובר 1969 – רשת האינטרנט התחילה לפעול עם הפעלת הארפאנט (ARPANET).
תקשורת בעולם החי

תקשורת המורכבת מקבלה ושליחה של אותות היא אחד מיסודות החיים. בעולם החי התקשורת יכולה להתקיים באופן חיצוני בין שני יצורים חיים או באופן פנימי בתוך הגוף של יצור מסוים.
תקשורת בעולם החי > תקשורת בין יצורים חיים

בעלי חיים רבים מסוגלים לקיים תקשורת בינם לבין בעלי חיים אחרים. משום שהשפה ייחודית לאדם, רוב התקשורת בין בעלי חיים היא בלתי מילולית. את התקשורת בעולם החי אפשר לחלק למספר מחלקות על פי החושים שבהם היא נקלטת. תקשורת ויזואלית היא תקשורת באמצעות חוש הראייה, למשל בשפת גוף. תקשורת שמיעתית היא תקשורת באמצעות קול. תקשורת כימית היא תקשורת באמצעות חוש הריח, היא מתבצעת באופן טבעי באמצעות פרומונים אצל בעלי חיים רבים.
עקרון ההכבדה מתאר תופעה שבה פרט כלשהו מכביד על עצמו כדי להפגין יכולת כלשהי כלפי הסביבה. צורת תקשורת זו יעילה משום שלא משתלם לחקות אותה בהיעדר יכולת זו ועל כן היא נחשבת לאסטרטגיה יציבה אבולוציונית.
תקשורת בעולם החי > תקשורת ביולוגית תוך גופית

כאמור, סוג נוסף של תקשורת בעולם החי מתקיים בתוך האורגניזם עצמו. הקולטנים השונים מאפשרים לתאים לזהות אותות מסוגים ספציפיים. רוב הקולטנים נמצאים בקרום החיצוני של התא וחשים את השינויים המתרחשים בסביבה החיצונית. אות ההפעלה של הקולטן גורם לתגובה בתא המחובר אליו שלעיתים קרובות הופכת לשרשרת של תגובות תוך תאיות המצומדות זו לזו.
בקרב מיקרואורגניזם כמו יצורים חד תאיים, התקשורת מאפשרת להם להבחין במידע החיוני לקיומם. למשל, היכן יש חומרי מזון והיכן ישנם חומרי פסולת. ביצורים רב תאיים התקשורת מגוונת ומורכבת יותר. מערכת העצבים מאפשרת לגוף לפעול כיחידה מבוקרת ומתואמת באמצעות התקשורת שמתקיימת בין התאים שמרכיבים אותה. העברה סינפטית היא התהליך שבאמצעותו תאי העצב במערכת העצבים מתקשרים עם תאים אחרים בגוף. לתהליך זה יש תפקיד מרכזי ביכולת עיבוד המידע. היא כזו שבה המתקשרים אינם בהכרח קשובים זה לזה במהלך התקשורת ביניהם, ומסר עשוי להיקלט זמן רב לאחר ששוגר, ולזכות בתגובה זמן רב לאחר שנקלט. דוגמה לתקשורת כזו היא קשר מכתבים, דואר אלקטרוני ומסרונים.
ראו גם

ניסויים בלשניים בקופי אדם
דבורת הדבש#תקשורת
תקשורת דו כיוונית
לקריאה נוספת

דניס מקווייל, מבוא לתקשורת המונים, מהדורה שישית (תרגום: ענבל שגיב־נקדימון, עריכה מדעית: דוד לוין ואורן סופר), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2014.
דן לאפי, סוגיות מפתח בחקר המדיה (תרגום: ענבל שגיב־נקדימון, עריכה מדעית: דוד לוין ואורן סופר), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2011.
אורן סופר, תקשורת המונים בישראל, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2011.
תמר אשורי, מהטלגרף עד המחשב, רסלינג, 2011. (הספר בקטלוג ULI)
ברברה ג'ונסטון, ניתוח שיח (תרגום: יעל אונגר, עריכה מדעית ותוספות למהדורה העברית: שושנה בלום־קולקה, ארן ליביו, פנחס שטרן), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2012.
שושנה בלום־קולקה, ארן ליביו, אורן סופר (עורכים), שיח תקשורת: מקראה, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2015.
אוריאל זוהר, תקשורת בלתי מילולית, שפת גוף ונפש באסתטיקה של התיאטרון, בכתב העת צפון, מס' 5, עמ' 259–276, חיפה, 1998.
דניאל רוזן, המדיום הוא המסר: התקשורת בישראל, הוצאת כרמל, 2022.
הערות שוליים

↑  צוות חינוך טכנולוגי מטח, תקשורת נתונים, מטח, 2005, הנדסת אלקטרוניקה ומחשבים, עמ' 11.
↑  Wiesenfeld, K., & Moss, F. (1995). Stochastic resonance and the benefits of noise: from ice ages to crayfish and SQUIDs. Nature, 373(6509), 33-36.
↑  Ward, L. M., Doesburg, S. M., Kitajo, K., MacLean, S. E., & Roggeveen, A. B. (2006). Neural synchrony in stochastic resonance, attention, and consciousness. Canadian Journal of Experimental Psychology/Revue canadienne de psychologie expérimentale, 60(4), 319.
1 2 3 4 5  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543387305171  BnF: cb11938923j (data)  GND: 4031883-7  LCCN: sh85029027  LNB: 000053298  NARA: 10638865  NDL: 00566543  NKC: ph114956 
איור הממחיש את המרכיבים במודל שאנון־וויבר
תקשורת דו־כיוונית לסירוגין
שפת גוף הבאה לביטוי בעת ויכוח
התקשורת האנושית היא יכולת חיונית להשתלבות של האדם בחברתו, והיא נרכשת בשנים המוקדמות של החיים במסגרת תהליך החיברות.
מסיבת עיתונאים
תקשורת בין כלבי רועים אסייתיים
תנועת הדבורים מהווה סוג של תקשורת ביניהן
המערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה

חיילים טורקים במסע לכוון תעלת סואץ 1914
המערכה על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה נערכה בין ינואר 1915 לאוגוסט 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא כללה שלושה מסעות מלחמה של העות'מאנים ושותפיהם הגרמנים, שחצו את חצי האי סיני בשנים 1915–1916 בדרכם לנסות ולהשתלט על מרחב תעלת סואץ, ובכך לעצור את התקדמות הבריטים מזרחה, ולמנוע את התעבורה הימית של האימפריה הבריטית בין הודו לאירופה, דרך התעלה.
המערכה כללה מספר שלבים:
התארגנות חיל המשלוח המצרי במצרים להגנת התעלה מצידה המזרחי.
קרב תעלת סואץ הראשון (פברואר 1915) שהתחולל באזור אסמאעיליה ושהסתיים בניצחון הבריטים.
הרחבת האחיזה הבריטית בצידה המזרחי של תעלת סואץ והתחלת הנחת מסילת הרכבת לרומני וקטיה. פעילות שלוותה בפעילות נגדית של כוחות טורקים וגרמנים שכללה הנחת מוקשים ימיים בתעלה ותקיפת מוצבים בריטים שהוקמו ממזרח לתעלה. (פברואר 1915 - אפריל 1916).
קרב תעלת סואץ השני (אפריל 1916) שהתחולל באזור קטיה ורומני במטרה לעצור את התקדמות הכוחות הבריטים והסתיים בתבוסה בריטית.
קרב רומני (אוגוסט 1916) שהתחולל אף הוא באזור קטיה ורומני והסתיים בתבוסת הטורקים.
הניצחון ברומני היווה נקודת מפנה, וממנו ואילך נותרה היזמה ההתקפית בידי הבריטים, שנעו מזרחה וצפונה לכיוון ארץ ישראל, במקביל לחוף הצפוני של סיני, במטרה להרחיק את העות'מאנים ככל שניתן מן התעלה ובכך להקשות על כל ניסיון עתידי מצדם לשבש את השיט דרכה. ואילו הטורקים התמידו בנסיגתם תוך קרבות השהייה, קרב מגדבה וקרב רפיח, עד להתייצבותם בקו עזה-באר שבע.
קרב תעלת סואץ הראשון

הקרב הראשון על תעלת סואץ נערך ב-3 בפברואר 1915 ובמהלכו ניסו הטורקים להשתלט על חלק מהתעלה ולחסום את מעבר הכוחות הבריטים דרכה.
קרב תעלת סואץ הראשון > סדר הכוחות הטורקי

הפשיטה הראשונה על תעלת סואץ תוכננה על ידי פרידריך קרס פון קרסנשטיין ונוהלה על ידי אחמד ג'מאל פאשה. הכוח הטורקי שיועד למשימה היה בהיקף של כ-20,000 חיילים וכלל את הכוחות הבאים:
הדיוויזיה הרגלית ה-25.
הדיוויזיה הרגלית ה-10.
רגימנט מהדיוויזיה הרגלית ה-23.
רגימנט פרשים.
כוחות ארטילריה
קרב תעלת סואץ הראשון > סדר הכוחות הבריטי

היקף הכוחות שהגנו על תעלת סואץ, בפקודו של סר ג'ון מקסוול, בהיקף של כ-30,000 חיילים, כלל את:
הדיוויזיה ההודית ה-10 (אנ').
הדיוויזיה ההודית ה-11 (אנ').
בריגדת הפרשים של השירות הקיסרותי ההודי.
קורפוס גמלים.
ארטילריה.
כוחות אלו גובו על ידי יחידות ששהו באזור קהיר וכן על ידי ספינות מלחמה בריטיות וצרפתיות ששייטו בתעלת סואץ.
קרב תעלת סואץ הראשון > ההכנות לקרב

הכוחות הטורקים בחנו 3 צירי תנועה לכוון התעלה:
ציר החוף הקרוי דרך ארץ פלשתים. יתרונו בזמינות מקורות מים אך חסרונו בקרבתו לתותחי ספינות הקרב הבריטיות.
ציר עוג'ה העובר דרך באר שבע, עוג'ה אל-חפיר, קוסיימה, ביר חסנה ואסמאעיליה.
ציר נח'ל העובר במרכז סיני. ציר זה נפסל מאחר שהוא מאתגר מבחינה טופוגרפית.
בסופו של דבר נבחר ציר עוג'ה.
הכוחות הבריטים, שראו חשיבות גדולה בהגנת התעלה ריכזו כוחות לאורכה הן בצידה המערבי והן בצידה המזרחי. הערכת הפיקוד הבריטי הייתה כי הטורקים ינועו לכוון התעלה לאורך חוף הים כשבנוסף בדקו אפשרות כי הצבא הטורקי ייצא מעקבה מאחר שלשם היה נוח להוביל צבא וציוד באמצעות מסילת הרכבת החיג'אזית. ההשערה נבדקה ונדחתה.
קרב תעלת סואץ הראשון > מהלך הקרב

לאחר שלב ריכוז הכוחות יצאו הכוחות הטורקים מבאר שבע באמצע ינואר 1915 ונעו בשתי שדרות בהבדל של יום בין שדרה לשדרה. על מנת למנוע גילוי מוקדם צעדו הכוחות בלילות וביום הסוו את עצמם. כמו כן שלחו הטורקים ב-26 בינואר וב-27 בינואר יחידות קטנות לתקוף עמדות בריטיות בצפון התעלה (בקנטרה) ובקרבת העיר סואץ כדי ליצור הטעיה. אולם סיורים אוויריים בריטים מעל סיני גילו את הכוח הטורקי העיקרי (של כ-12,000 חיילים) נע על הציר לכוון איסמעיליה והכוחות הבריטים בגזרה שבין סרפאום (מדרום לאגם תמסח) ופירדאן (מצפון לאסמאעיליה תוגברו.
ב-3 בפברואר לפנות בוקר הגיעו הטורקים לתעלה ליד העיירה טוסום שמדרום לאגם תמסח והחלו להוריד למים סירות צליחה וגשרי פונטונים. במהרה התגלתה הפעילות ויחידות הודיות מהכוחות הבריטים, פתחו באש מקלעים כבדה על הסירות. רוב הסירות טובעו והחיילים שעל הסירות המעטות שנחתו בגדה המערבית נשבו.
עם עלות האור פתחו הטורקים בניסיון שני לחצות את התעלה אך גם ניסיון זה נכשל ובצהרי היום החלו הטורקים בנסיגתם. בשלב זה ירו אוניות המלחמה הבריטיות והצרפתיות אש על הכוחות הנסוגים. עד 5 בפברואר חזרו הכוחות לבאר שבע כשפרידריך קרס פון קרסנשטיין ו-3 בטליונים נשארו בסיני לביצוע פשיטות על מוצבי הבריטים.
קרב תעלת סואץ הראשון > תוצאות הקרב

יש חוסר בהירות לגבי היקף הנפגעים הטורקים מאחר שמספר רב של חיילים היו על הסירות שטובעו. ההערכה היא שכ-1500 חיילים טורקים נהרגו בקרב. חלקם נקברו ליד התעלה. אבדות הבריטים מוערכות בכ-150. בנוסף הייתה לכישלון הקרב השפעה מורלית משמעותית על החיילים הטורקים.
ביקורת נמתחה בצד הבריטי על הכוחות בשטח שלא יצאו למרדף אחרי הטורקים הנסוגים.
הפעילות בתקופת הביניים

לאחר נסיגת הטורקים מסיני נשארו בקרבת התעלה כוחות טורקים וגרמנים שהמשיכו לפעול, נקודתית, נגד כוחות המשמר הבריטים/הודים ונגד האוניות בתעלת סואץ (על ידי הטמנת מוקשים ימיים). פעילות כוחות אלו הייתה בהנחיית הפיקוד הטורקי ובוצעה על ידי כוחותיו של קרס פון קרסנשטיין ועל ידי קבוצות בדויים בהנחיית קצינים טורקים וגרמנים. מטרת הפעילות הזאת הייתה לרתק את הכוחות הבריטים לאזור התעלה ולמנוע העברתם לחזית אירופה.
אני משאיר לשיקולך עד כמה ניתן להפריע לבריטים בתעלה או לפגוע בה ביוזמות מקומיות
קרב תעלת סואץ השני

הקרב השני על תעלת סואץ נערך ב-23 באפריל 1916 ובמהלכו ניסו הטורקים לפגוע בכוחות הבריטים שהוצבו בצפון תעלת סואץ ולעצור את התקדמות סלילת מסילת הברזל לאורך קו החוף.
קרב תעלת סואץ השני > סדר הכוחות הטורקי

תחילה תכננו הטורקים מסע צבאי נרחב לתעלה (בדומה למסע הראשון) אולם עקב קשיים בגיוס כוחות הוחלט על פעולה במתכונת יותר מצומצמת בפיקודו של פרידריך קרס פון קרסנשטיין. כ-3,500 חיילים הוקצו למשימה שכללה את היחידות הבאות:
2 בטליוני רגלים.
רגימנט רכוב גמלים.
ארטילריה.
קרב תעלת סואץ השני > סדר הכוחות הבריטי

באזור קטיה וסביבותיה שהו הכוחות הבאים:
הבריגדה הרכובה ה-5 (הכוללת 3 בטליונים). היחידה עסקה בבניית מסילת הברזל מהתעלה לקטיה ורומני כשלב ראשון בכיבוש האזור.
הבריגדה ה-2 של הפרשים האוסטרלים הקלים (פ.ק.א) ששהתה כ-30 ק"מ מערבית לקטיה.
קרב תעלת סואץ השני > מהלך הקרב

הכוח הטורקי שריכז קרב פון קרסנשטיין נע לאורך הציר הצפוני. ב-23 באפריל לפנות בוקר, ובחסות ערפל, תקפו הכוחות הטורקים את הכוחות הבריטים המצומצמים מהבריגדה ה-5 ששהו באזור קטיה וגברו עליהם. כוחות אחרים של הבריגדה חשו לעזרה אך לא הצליחו למנוע את התבוסה. שארית הכוח נסוגו מערבה לצדה המערבי של תעלת סואץ.
כוחות מהבריגדה ה-2 של הפ.ק.א הצליחה להגיע לקטיה רק ב-25 באפריל אך גילתה שכוחותיו של קרס פון קרסנשטיין כבר נסוגו מהאזור.
קרב תעלת סואץ השני > תוצאות הקרב

הקרב אומנם הסתיים בניצחון טורקי מרשים ובנסיגת הכוחות הבריטים אולם כישלון זה לא עצר את הבריטים מהמשך ביצוע תוכניתם להנחת מסילת ברזל מערבה כשלב ראשון והכרחי לכיבוש סיני וארץ ישראל.
לקריאה נוספת

פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007. עמודים 39–20
פרופילן גליקול

| --- | --- |

מולקולת פרופילן גליקול ושני האננטיומרים R (אמצע) וS (ימין)
 
 שם סיסטמטי:  propane-1,2-diol
 שמות נוספים:  α-propylene glycol, 1,2-propanediol, 1,2-Dihydroxypropane, methyl ethyl glycol (MEG), methylethylene glycol, PG, Sirlene, Dowfrost
 כתיב כימי:  C₃H₈O₂ 
 מסה מולרית:  76.09 גרם/מול
 מראה:  נוזל שקוף
 מספר CAS:  57-55-6
 צפיפות:  1.036 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  נוזל
 מסיסות:  מסיס לחלוטין במים, באתנול, אצטון וכלורופורם
 טמפרטורת היתוך:  -59 °C   214.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  188.2 °C   461.35 K
 מקדם שבירה:  1.4326 
 חומציות:  14.8
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  −486.1±2.5 קילוג'ול למול
 
פרופילן גליקול (באנגלית:Propylene glycol) או 1,2 פרופאן דיאול (1,2-propanediol) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה המולקולרית C3H8O2 או HO-CH2-CHOH-CH3. זהו נוזל צמיג שקוף, כמעט חסר ריח, בעל טעם מתוק חלש, סופח מים (היגרוסקופי) ומסיס לחלוטין במים, אצטון וכלורופורם. פרופילן גליקול הוא דיאול כלומר מכיל שתי קבוצות כוהל. לחומר מגוון רחב של שימושים, בהם כמונע קפיאה, כממס וכתוסף מזון.