stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאסלו רייק
ביוגרפיה

בניגוד לאחיו המבוגר אנדרה שהצטרף לתנועות ימניות קיצוניות, הוקסם לאסלו רייק על ידי האידאולוגיה הקומוניסטית, ובשל כך גורש מאוניברסיטת בודפשט שם היה סטודנט לפילולוגיה הונגרית וצרפתית. אחרי סילוקו מהלימודים עבד כפועל בניין. בשנת 1936 יצא לספרד ונלחם במלחמת האזרחים בספרד לטובת הצד הרפובליקני במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. לאחר התבוסה במלחמה נמלט לצרפת, ושב להונגריה בשנת 1941. עם שובו נעצר בידי השלטונות, ושהה בכלא עד לשחרור הונגריה מידי הנאצים בידי הצבא האדום.
הונגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה תחת כיבוש סובייטי שאיפשר למפלגה הקומוניסטית להשתלט על המדינה בין השנים 1945 ו-1949. בתחילה היו הקומוניסטים חברים בממשלת קואליציה בראשה עמד זולטאן טילדי, ובתהליך מהיר דחקו את רגלי שותפיהם, עד שהשתלטו על הממשלה לחלוטין. בראש המפלגה עמד הסטליניסט מתיאש ראקושי. רייק שירת בממשלות אלו בתפקיד שר הפנים. הוא הקים את המשטרה החשאית ההונגרית, אשר שימשה כלי בטיהורים שערך רייק כלפי מתנגדיו הן במפלגה והן מחוצה לה. לאחר הבחירות בשנת 1948 ראקושי העביר את רייק לתפקיד שר החוץ.
רייק עורר את איבתו של ראקושי אשר בחר בו לקרבן ראשי לטיהורים שיזם בהשראתו של סטלין. רייק נעצר בחודש ספטמבר 1949 ואולץ להודות במשפטו כי היה סוכן בשירותם של מיקלוש הורטי, טיטו, ליאון טרוצקי וממשלת ארצות הברית. לאחר משפט זה הוצא להורג.
בנאומו בוועידה העשרים של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, גינה מנהיג ברית המועצות ניקיטה סרגייביץ' חרושצ'וב את פשעי סטלין, ובהם מנה את הוצאתו של רייק להורג. ראקושי הודה בפומבי שהוצאתו להורג של רייק הייתה "טעות" והסכים לטיהור שמו. נאום זה ערער גם הוא את מעמדו של ראקושי אשר הוכרח, בקיץ שנת 1956 להעביר את השלטון לידי הצמד ארנו גרו -אנדרש הגדוש. לבקשת האלמנה יוליה השלטונות הסכימו לאפשר קבורתו מחדש של רייק, בטקס ממלכתי, ב־6 באוקטובר 1956. זה היה בין האירועים שהובילו למרד בהונגריה בשנת 1956.
בנו, שמו לאסלו רייק אף הוא, היה פעיל בתנועת הרפורמות וההתנגדות למשטר הקומוניסטי של יאנוש קאדאר בשנות השמונים.
הערות שוליים

↑  היום אודורהייול סקוייסק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277259305171  PLWABN: 9810595086205606  BIBSYS: 98035887  BNE: XX4889135  BnF: cb12223394x (data)  GND: 118834525  ISNI: 0000 0001 2212 0677  LCCN: n82058998  NKC: xx0005523  NSK: 000730138  NTA: 145803945  SNAC: w6qw8b82  SUDOC: 03091311X  VcBA: 495/240481  VIAF: 67262647   WorldCat (עם VIAF): 67262647
שחטיור קרגנדה

| --- | --- |

 מידע כללי
 שם מלא:  מועדון הכדורגל שחטאר קאראגנדי
 תאריך ייסוד:  1958
 אצטדיון:  אצטדיון שחטאר,  קראגנדי, מחוז קראגנדי, קזחסטן   (תכולה: 19,000)
 נשיא:  יוהא מאלינן
 מאמן:  מגומד אדייב
 ליגה:  ליגת המשנה הקזחית
 shakhter.kz
שחטיור קרגנדה (בקזחית: футбол клубы‏ «Шахтер») הוא מועדון כדורגל מהעיר קראגנדי שבקזחסטן. עם הקמתו ב-1958, השתייך המועדון לסבב הליגות הסובייטיות ואף הגיע לליגת העל הסובייטית, ונחשב לאחד ממועדוני הכדורגל החזקים בקזחסטן שהיוותה חלק מברית המועצות. נכון לעונת 2025 משחק המועדון בליגת המשנה הקזחית.
הליגה הקזחית

שחטיור זכתה ב-2 אליפויות בליגה הקזחית בעונות 2012 ו-2013.
במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, אז פגשה בקבוצת פרטיזן מינסק מבלארוס, אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהטורניר.
הישג השיא של הקבוצה הוא בעונת 2013/2014 כשהגיע לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות כשניצחה את סלטיק בקראגנדי 0-2, והפסידו ב-סלטיק פארק 0-3 כשאת השער האחרון שהעלה את הסקוטים נכבש בדקה ה-90.
בעונת 2013/2014 הוגרלה הקבוצה עם מכבי חיפה בשלב הבתים של הליגה האירופית שם הקבוצות סיימו בתיקו 2-2 בקראגנדי והפסידה 1–2 במפגש בישראל ב-אצטדיון סמי עופר.
בעונת 22\2021 הוגרלה הקבוצה עם מכבי תל אביב בפליאוף של הקונפרנס ליג שם הקבוצה סיימה בהפסד 2-1 בקראגנדי והפסידה 2-0 במפגש בישראל באצטדיון בלומפילד.
תנועת ההיפרדות

תנועת ההיפרדות הוקמה בישראל במרץ 2023 כתנועה פוליטית ביוזמתו של ניצן עמית, במטרה להציע פתרון לסכסוכים הפנימיים בישראל.
חזון התנועה מבוסס על ההנחה כי מעבר למודל פדרציה או פיצול המדינה לשתי מדינות נפרדות הוא הדרך היחידה לאפשר לכל קבוצה לחיות על פי ערכיה.
התנועה מתוארת בתקשורת כתנועה פוליטית חדשנית, בעלת חזון ייחודי אך קיצוני בשיח הישראלי.
הקמת התנועה

התנועה הוקמה ב-2023 לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-37, לאור הצגת הרפורמה המשפטית והשיח שנלווה אליה.
הגורם המרכזי להקמת התנועה היה ההבנה כי במדינת ישראל חיות מספר קבוצות בעלות בסיס ערכי שונה, שלא מסוגלות לחיות זו לצד זו בשלום.
דבר זה בא לידי ביטוי בזמן כהונתה של ממשלת בנט-לפיד, ובאופן מהותי יותר לאחר הצגתה וקידומה של הרפורמה במערכת המשפט שהוצגה בממשלת נתניהו.
חזון התנועה

במסמך שפורסם בקבוצת הפייסבוק של התנועה פורט חזון בו מדינת ישראל יכולה לעבור תהליך הדרגתי של ביזור סמכויות, עד להקמתן של שתי מדינות נפרדות.
מודל זה מבוסס על מקרים דומים מההיסטוריה המודרנית, בהם עברו מדינות תהליכים דומים (צ'כוסלובקיה, בריטניה, בלגיה ואוסטריה). זאת לצד הכרה כי מדובר בהליך מורכב, שיצריך התאמות עתידיות.
התנועה מכוונת להיפרדות בהסכמה ונמנעת מעידוד אלימות, שלדעת מוביליה תהיה בלתי נמנעת במקרה בו מדינת ישראל תישאר מאוחדת במבנה הפוליטי הנוכחי.
על פי חזון התנועה, ישנם ארבעה שלבים מרכזיים להיפרדות:
1. גיבוש ברית ערים ליברליות והקמת ארגון גג שיאגד ויקדם פרויקטים ליברליים כמערכת חינוך, תחבורה ציבורית בשבתות, מערכת נישואין אזרחית ועוד.
2. הקמת אוטונומיה ליברלית הפועלת תחת הממשל המרכזי – בדומה למצב בבריטניה בו לסקוטלנד, ווילס וצפון אירלנד יש פרלמנט וממשל מקומיים, הכפופים לממשל בלונדון, להם יש סמכויות רבות בניהול ענייני הפנים.
3. מעבר למודל פדרציה – מדינת ישראל תקים מחוזות נוספים באופן פדרטיבי, כאשר לכל מחוז יהיה פרלמנט וממשל מקומי.
תנועת ההיפרדות מציעה חלוקה ל-14 מחוזות גאוגרפיים שונים, שלכל אחד מהם יש מאפיינים ייחודיים מבחינה דמוגרפית.
4. פיצולה של ישראל לשתי מדינות נפרדות: ישראל החדשה ויהודה – בשלב זה יכוננו שתי חוקות. אחת תהיה חוקה ליברלית והשניה חוקה דתית-שמרנית.
כל מחוז במדינה יערוך משאל עם ויבחר לאיזו חוקה הוא בוחר להשתייך, כאשר בתום התהליך ייווצרו שתי מדינות בעלות חוקות שונות, אשר יש להן גבול פתוח ושיתופי פעולה כלכליים וביטחוניים.
פעילות התנועה

התנועה פעילה בעיקר ברשתות החברתיות וקבוצת הפייסבוק שלה מונה כ-45 אלף חברים (נכון לחודש מרץ 2025).
פעילות תקשורתית

יו"ר התנועה ניצן עמית התראיין במספר כלי תקשורת מרכזיים, ביניהם: אופירה וברקו בערוץ 12, אמנון לוי בערוץ 13 ודמוקרטTV.
בערוץ 14 הוצג מסמך החזון של התנועה שעורר דיון בפאנלים שונים בערוץ.
בנוסף, פורסמו מספר רב של כתבות בעיתונים שונים - כלכליסט, מאקו, מקור ראשון ועוד.
חברים בולטים בתנועה

יו"ר התנועה
ניצן עמית – יליד 1990, פעיל חברתי בחוגים ליברליים.
בעל תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בין-לאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים וסטודנט לתואר שני בתוכנית המצטיינים במדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית.
שירת בעברו כקצין בצנחנים ומפקד בבה"ד 1. בוגר הפנימיה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה.
עוסק בתחום ההשקעות ומתגורר בגבעתיים.
ראיונות בתקשורת

ראיון אצל אופירה וברקו אוגוסט 2023ראיון אצל אמנון לוי יולי 2023
ראיון בדמוקרטTV יולי 2023
ראיון בדמוקרטTV ספטמבר 2024
הערות שוליים

↑  תנועת ההיפרדות, חזון תנועת ההיפרדות, באתר תנועת ההיפרדות
↑  קבוצת פייסבוק תנועת ההיפרדות, באתר פייסבוק
↑  שלמה טייטלבאום, תוכנית החלופה: אלה ההצעות המובילות לתיקון מדינת ישראל, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2023
↑  דנה גוטרזון, ‏"בסוף יהיו 2 מדינות נפרדות לחלוטין - ישראל החדשה ויהודה", באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2023
↑  רעות ברזילי, ‏תוכנית ההיפרדות: האם אנחנו בדרך לחלוקת המדינה לשניים?, באתר ‏מאקו‏, 30 ביולי 2023
↑   ניצן עמית, ברשת החברתית פייסבוק
↑  קשת 12, ראיון אצל אופירה וברקו אוגוסט 2023, באתר קשת 12, ‏04.08.23
↑  ניצן עמית, קישור לראיון עם אמנון לוי, באתר ערוץ 13, ‏27 ביולי 2023
↑  דמוקרTV, היפרדות לישראל ויהודה - האם זה יכול לקרות לנו? פאנל מיוחד בהנחייתו של עו"ד גונן בן יצחק, באתר דף פייסבוק דמוקרTV, ‏13 במרץ 2023
↑   נפרדנו כך – עד כמה ריאלי חזון ישראל יהודה?, סרטון בערוץ "דמוקרטTV", באתר יוטיוב (אורך: 14:16)
לאנאי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  20°49′30″N 156°55′12″W﻿ / ﻿20.825°N 156.92°W﻿ / 20.825; -156.92
 שטח:  363.97 קילומטר רבוע
 אורך:  29 קילומטר
 רוחב:  21 קילומטר
 גובה מרבי:  Lānaihale
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  3,102 (2010)
 אזור זמן:  UTC-10
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי האוקיינוס השקטלאנאי(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי האוקיינוס השקטלאנאי
 
לאנאי (בהוואית: lā.nai באנגלית: Lanai) הוא אי במחוז מאווי שבמדינת הוואי בארצות הברית,
לאנאי הוא האי השישי בגודלו באיי הוואי והאי המיושב הקטן ביותר של הוואי.
מקור השם

לאנאי שפירושו בשפת הוואי "יום הכיבוש". הוא היחיד מבין איי הוואי המיושבים שלשמו יש אטימולוגיה ידועה. האי מכונה גם ״אי האננס״, בשל עברו החקלאי. הואיל וברובו אינו מיושב ואינו מפותח לגמרי, הוא מכונה לעתים גם ״האי המבודד״.
מידע כללי

לאנאי הוא האי הגדול ביותר באיי הוואי שהשטחים שלו נמצאים בבעלות פרטית.
מידע כללי > שלטון

האי, שייך למחוז מאווי. בעבר, בשל מיקומו וגודלו הקטן יחסית, משאבי המים המוגבלים שלו ומספר תושביו הנמוך, הביאו לכך שהוא היה תחת שלטון מחוז מאווי, מבחינה סביבתית ומבחינה פוליטית.
מידע כללי > אוכלוסייה ותעסוקה

אוכלוסיית האי נעה בין כ-2,500 ל-3,000 תושבים אשר רובם מתגוררים בעיר לאנאי. מתוך 1,200 התושבים המועסקים באי, הרוב עובדים עבור חברת ״קאסל אנד קוק״, שפועלת בתחום החקלאות ובעסקי מלונאות.
מידע כללי > בריאות

באי קיים מרכז בריאות הממוקם בעיר לאנאי שבה מתגוררים 95% מאוכלוסיית האי. המרכז ממומן על ידי משרד הבריאות ושירותי האנוש האמריקאי [U.S. Department of Health and Human Service (HHS)] ומחזיק במעמד של שירות הבריאות הציבורי הפדרלי [(PHS) United States Public Health Service] לגבי תביעות בריאות מסויימות הקשורות לבריאות, כולל תביעות במקרים של  רשלנות רפואית. במרכז ניתנים שירותים לחולים בכל התחומים: פסיכותרפיה, פסיכיאטריה, סוכרת, יתר לחץ דם, כאבים כרוניים ועוד. בנוסף, קיים מרכז אחיות בריאות הציבור המספק שירותים טיפוליים לקהילה במקרים של בריאות לקוייה, מצבים כרוניים, ביקורי בית וחיסונים.
מידע כללי > חינוך

בלאנאי פועלים בית ספר יסודי אחד ובית ספר תיכון, המשרתים את כל ילדי האי ומעניקים להם חינוך מגיל הגן ועד סיום התיכון.
מידע כללי > מסורת ותרבות

מרכז התרבות והמורשת של לאנאי (Lanai CHC), הוא ארגון קהילתי ללא מטרות רווח, הפועל על בסיס מזכר הבנות משותף בין מספר גופים: הוועדה הארכאולוגית של לאנאי, Hui Malama Pono o Lanai, המשרד לענייני הוואי, המחלקה לקרקע ומשאבי טבע, חברי הקהילה של Lanais, וחברת Castle & Cooke Resorts, LLC.
במרכז התרבות, נאספו חפצים היסטוריים שנחשפו במסגרת חפירות ארכיאולוגיות, וכן פריטים שנמצאו על ידי עובדי המטעים במהלך עבודתם בשדות לאורך השנים. נוסף על כך, נתרמו למרכז מסמכים היסטוריים מתקופת העבודה במטעים ומזכרות משפחתיות. האוספים הללו משקפים את המגוון התרבותי של האי. המוטו של מרכז התרבות והמורשת - להבטיח שהאי יטופל כדי שהדורות הבאים יוכלו ליהנות מנוף וקהילה משגשגת.
מידע כללי > סמלי האי

צבעו הרשמי של האי הוא כתום והוא נבחר בשל צבע צמח הקאונאוהה [(Kaunaoa) (בהוואית: kah’-oo-nah-oh’-ah)] שצומח על הקרקע לאורך החופים.
מידע כללי > חלוקת שטח האי

כ-42% משטח האי הוא אזור שימור (כ- 15,4577.91 דונם = 38,197 אקר) המשתרע בעיקר סביב הר הגעש הרדום לאנאיהלה ובקצה המערבי של האי. שטח זה חופף במקצת גם באזור הציד של לאנאי. 52% משטח האי, הוא שטח חקלאי, ו-4% משטח האי הם שטחים עירוניים המרוכזים סביב העיר לאנאי, מפרץ מנלה ושדה התעופה. 2% משטח האי הוא אזור כפרי הנמצא לאורך קווי חוף מרוחקים. באוקטובר 2005, 98% מהאי היו בבעלות פרטית של חברת ״קאסל אנד קוק״.
אגדות ואמונות

לפי אגדות הוואי, ובמשך דורות, האמינו ראשי מאווי ברוחות אוכלות אדם. עם זאת, אופיין המדויק של רוחות אלו משתנה בהתאם לגרסה הספציפית של האגדה:
אחת האגדות מספרת כי הנביא לניקאוולה (Lanikāula) גירש את הרוחות מהאי.
אגדה אחרת מספרת כי נסיך מאווי הסורר קאולואו (Kauluā'au) הצליח לגרש את הרוחות אוכלות האדם מהאי.
המיתוס של קאולאו, והיעלמות עצי ה״אולו״ בלאנאי. לפי אחת האגדות הפופולאריות של הוואי, הנסיך קאולאו שהיה ידוע בשובבותו, נהג לעקור כל עץ ׳אולו׳ ('ulu - Artocarpus altilis) שמצא במאווי. בשל מעשיו, החליט אביו, הצ׳יף Kaka'alaneo לגרש אותו לאי לאנאי, שהיה אזור עוין ומסוכן, בציפייה שלא ישרוד באי. על פי האגדה, קאולואו שרד באי והצליח להערים על הרוחות האכזריות ולגרש אותן מהאי. כאשר הביט אביו מעבר לערוץ ממאווי, הוא הבחין כי האש במדורת בנו ממשיכה לבעור על החוף מדי לילה. בעקבות זאת, שלח סירת קאנו להחזיר את בנו הביתה, למאווי, שם התקבל כגיבור בזכות אומץ ליבו ותושייתו. כפרס, העניק הצ׳יף לבנו את השליטה על האי לאנאי, ועודד התיישבות והגירה לאי לאנאי מאיים אחרים. נאמן לטבעו, המשיך קאולואו לעקור את כל עצי ה'אולו' בלאנאי, מה שגרם להיכחדם המוחלט מהאי.
גיאוגרפיה

האי נוצר מהר געש מגן יחיד בצורת כיפה, שהתפרץ בפעם האחרונה לפני יותר ממיליון שנים. הוא הר געש כבוי המהווה את הנקודה הגבוהה ביותר באי - ההר לאנאיהלה (Lanaihale) שגובהו כ-1027 מ׳ (3,366 רגל) ומכוסה יער גשם. ניתן לצפות ממנו על כל האיים בקבוצת איי הוואי.
האי לאנאי מופרד מהאי קאהולאווה (Kahoolawe), בדרום-מזרח על ידי תעלת קאלאקאהיקי (Kealaikahiki), בצפון מופרד האי ממולוקאי על ידי תעלת קאלואי (Kalohi), ומהאי מאווי הוא מופרד על ידי תעלת אהואו (Auau).
שטחו של האי הוא כ-363 קמ"ר (140 מייל רבוע). אורכו 28.96 ק״מ (18 מייל) ורוחבו 20.92 ק״מ (13 מייל). קו החוף שלו משתרע לאורך 80.467 ק״מ (50 מייל) והוא מחולק ל-3 אזורים: דרום לאנאי, מרכז לאנאי וצפון לאנאי.
אחד מסימני ההיכר הייחודיים של האי הוא הטופוגרפיה המגוונת שלו. החוף הצפון-מזרחי, מאופיין ברצועות רחבות של חול לבן המשתרעות לאורך קו החוף, בעוד שהחוף הדרום- מערבי מוקף על ידי צוקים. ככול שמתרחקים מהחוף ומתקדמים כלפי מרכז האי, הקרקע הולכת ומתנשאת, ובאזורים מסויימים באי ניתן להבחין בתצורות סלע ייחודיות המזכירות את מבנה שטח פני הירח.
מבחינה טופוגרפית כ- 25%  משטח האי נמצא בגובה של פחות  מ-150 מ׳, ורק 6%  משטח האי מגיע לרום של 610 מ׳. באי אין נחלים או אגמים רב שנתיים.
אקלים

מזג האוויר באי נעים ויבש, אך גם קריר יחסית, ועשוי להשתנות באופן משמעותי. האזורים החמים ביותר הם ליד החוף והאזורים הקרירים ביותר הם על הר הגעש לאנאיהלה.
הטמפרטורות באי נעות בדרך כלל בין 21 מעלות צלסיוס (70 מעלות פרנהייט) ל-29 מעלות צלסיוס (85 מעלות פרנהייט). בעיר הבירה לאנאי סיטי השוכנת בגובה של כ-518.16 מטר (1700 רגל), מגיעות הטמפרטורות בחודשים החמים לכ-22 מעלות צלסיוס (72 מעלות פרנהייט). באזורי החוף לדוגמה במפרץ מנלה ובמפרץ הוּלוֹפּוֹאֶה (Hulopoe) הטמפרטורות גבוהות בדרך כלל ב-12-11 מעלות צלסיוס (12-10 מעלות פרנהייט) לעומת האזורים הפנימיים באי.
משקעים. כמות המשקעים השנתית באי נמוכה יחסית. באזור הר לאנאיהלה מגיעה הכמות בממוצע ל-750 עד 1,000 מילימטר, ואילו בדרום-מערב האי כמות המשקעים יורדת לפחות מ-250 מילימטר. חלק גדול מהמים מגיע מ״טפטוף ערפל״, שהוא תופעה שבה הלחות נאגרת על ידי עצים ושרכים הגדלים בגבהים העליונים, ורוחות הסחר החזקות המגיעות מכיוון מאווי ומולוקאי מגבירות את אידוי הלחות, וגורמות לסחיפת הקרקע במיוחד בצד המערבי של האי.
כלכלה וחקלאות

הענף העיקרי בלאנאי הוא שירותי הפנאי, הכוללים תיירות, אמנות, בילוי ואוכל. בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים, עם חיסול מטע האננס הגדול, ופתיחתם של שני אתרי נופש ב-Kō'ele וב-Mānele Bay, חל מעבר משמעותי מכלכלה חקלאית לכלכלה המבוססת על תיירות דבר שהוביל לעלייה במספר המבקרים באי.
כלכלה וחקלאות > מטעי אננס

עידן מטעי האננס בלאנאי נמשך 70 שנה. בשיאו, היה האי מוקד של גידול האננס הגדול בעולם, עם שטח גידול של כ-20,000 דונם. פעילות זו שינתה באופן משמעותי את הנוף של האי, ועדיין ניתן להבחין בקווי השדה ובשאריות של חיפוי פלסטיק שחור ששימשו את החקלאים. שרידי השדות הפתוחים שבהם גידלו בעבר את האננס, ניכרים עד היום במישורים של אגן פלאוואי. עליית הענף הביאה איתה גל הגירה של עובדים ממדינות שונות בהן הפיליפינים, יפן, קוריאה, סין ופורטו ריקו. אשר הגיעו בחיפוש אחר תעסוקה ואיכות חיים טובה יותר. תהליך הגירה זה תרם לעיצוב חברה רב-תרבותית וקהילה מגובשת, שמהווה חלק בלתי נפרד ממורשת האי.
כלכלה וחקלאות > תיירות

ענף התיירות בלאנאי החל להתפתח בשנת 1992, לאחר שחברת Castle and Cooke, Inc הגיעה לאי. החברה הקימה שני אתרי נופש מפוארים שנפתחו למבקרים בשנים 1990 ו-1991: The Lodge at Koele ו-Manele Bay Hotel. בהמשך שונה שמו של אתר הנופש Manele Bay Hotel, לשם ״ארבע העונות״ (Four Seasons Resort). חדריו משקיפים על מפרץ מנלה, בדרום האי, אזור הידוע כמקום בילוי מועדף על דולפינים ספינרים. שני אתרי הנופש יחד עם עסקים התומכים בענף התיירות תרמו לצמיחתו של הענף באי. אתר הנופש The Lodge at Koele נמצא בעיר לאנאי שרוב האנשים מכנים אותה ״הכפר״. מלבד אתרי הנופש הללו, קיימים באי מספר מקומות לינה הכוללים גם ארוחת בוקר.
האי לאנאי נחשב לאי שליו ופרטי הואיל ומספר אפשרויות הלינה בו מצומצם, בניגוד לרוב האיים המרכזיים של הוואי המאופיינים במספר רב של אתרי נופש, מלונות, צימרים ואפשרויות לינה אחרות. למרות שהאי נמצא ברובו בבעלותו של המיליארדר לארי אליסון, אופיו וקסמו הייחודי נשמרו, והמבקרים בו יכולים להנות מנופים בתוליים וחופים שלווים.
תחבורה > דרכי ההגעה ללאנאי

קיימות שתי דרכים להגיע לאי לאנאי:
בדרך האוויר. אין טיסות ישירות לנמל התעופה של לאנאי (LNY), לפיכך יש להגיע להונולולו או מאווי ומשם יוצאות טיסות לאי.
דרך הים, ניתן להגיע באמצעות מעבורת היוצאת מהאי מאווי. המעבורות יוצאות מנמל מנלה שבלאנאי  ומרציף הטעינה מול פיוני שבמאווי. המעבורות מפליגות חמש פעמים ביום.
תחבורה > שדה תעופה

נמל התעופה של לאנאי (LNY) הוא היחיד באי המשרת את התושבים והתיירים המגיעים לביקור.  הוא ממוקם שלושה מיילים (4.8 ק״מ) דרומית מערבית לעיר לאנאי וכולל: מסלול המראה אחד אשר משרת בעיקר טיסות בין האיים ותנועת מוניות אוויריות, מתקני מטען ושרות תמיכה בשדה התעופה, מתחם טרמינל שנבנה בשנת 1964, מגרשי חנייה, וסוכנות להשכרת רכב.
הואיל ואין טיסות ישירות מארצות הברית ללאנאי, המבקשים לטוס לאי, צריכים להגיע לשדה התעופה בהונולולו באי אוהאו או לשדה התעופה בקאהולואי אשר במאווי, ומשם לטוס ללאנאי.
בשנת 2021, הוחלט במחלקת שדות התעופה של הוואי ובמשרד התחבורה לוותר על דמי נחיתה בשדה התעופה עבור שרות נוסעים מסחרי, זאת בתגובה לירידה בשירות, עקב ההשפעות הכלכליות כתוצאה ממגפת הקורונה. הוויתור על דמי הנחיתה היה לתקופה של שנה אחת.
תחבורה > כבישים

באי לאנאי קיימים מעט כבישים סלולים, שאורכם מגיע לכ- 466.6 - 482.7 ק״מ (כ- 29 -30 מייל). עם זאת, אין באי רמזורים ואין בו תחבורה ציבורית.
שני כבישים באי נמצאים תחת אחריות וסמכות שיפוט אגף הכבישים המהירים במחלקת התחבורה, אשר במחוז מאווי: (1) כביש קאומלפאו - מנמל קאומלפאו לכביש מנלה (כביש 440); (2) כביש מנלה מהכביש המהיר של קאומלפאו עד לכניסה של פארק חוף Hulopoe ליד מפרץ מנלה (כביש 440). מלבד הכבישים הללו, קיימים באי כבישים קטנים נוספים שאינם באחריות אגף הכבישים המהירים.
ההתניידות באי מתבצעת באמצעות השכרת רכב, נסיעה במונית או הליכה ברגל. מטיילים המתכננים להגיע לאזורים מרוחקים או למקומות לא נגישים מומלץ להם, כי ישכרו רכב שטח(4x4).
תחבורה > נמל

בלאנאי שני נמלים: נמל מנלה ונמל קאומאלאפאו (Kaumālapa'u).
נמל קאומאלפאו, נמצא כ-3.5 מייל (5.6 ק״מ) משדה התעופה של לאנאי, בקצה הכביש המהיר 440, על החוף המערבי של האי. נמל זה הוא הנמל הראשי של לאנאי, אליו מגיעות רוב סירות הדיג. בעבר, היה אזור הנמל משגשג ועמוס במיוחד כאשר ענף החקלאות המרכזי באי היה גידול האננס. עם זאת, כיום, הנמל שקט יחסית. הוא מוגן באופן טבעי על ידי צוקי ים נמוכים. ובסביבתו ניתן לראות בריכות גיאות קטנות ליד שבירה של חומת הסלע בזמן השפל. מיקום הנמל משמש כנקודת דיג מעולה מהרציף ומקירות הסלע הסמוכים. וכן נקודת תצפית פופולרית על שקיעת השמש.
היסטוריה. הנמל פותח כנמל לאחר שג'יימס דול רכש בשנת 1922 את האי. לצורך קיום פעולות המטעים באי בצורה ברת קיימא, היה צורך בפתיחת נמל לייצוא מטענים גדולים של אננס שנקטף, וכן לייבוא אספקה לשם תמיכה בקהילה החדשה בעיר לאנאי. לאחר שנבחנו מיקומים שונים, הוחלט בסופו של דבר כי קאומאלפאו יהיה המקום המתאים להקמת הנמל. בעבר, כללה קהילת הנמל בתים ומסעדה. כיום, הנמל עדיין משמש כחבל הצלה חשוב לתושבי האי.
Manele Bay Harbor. דרומית ללאנאי סיטי, על כביש מהיר 440, יש לפנות בקצה הכביש המהיר אל New Manele Road. הנמל ממוקם בקצה כביש זה. זהו נמל סירות קטן המוקף במערב בצוקי ים של פאלי ליי נוהאוני המספקים לו הגנה מפני סערות וזרמים חזקים. בנמל זה עוגנות רוב היאכטות הפרטיות, סירות השכר ומעגן המעבורת להאינה- לאנאי.
ערים וכפרים בלאנאי > העיר לאנאי

העיר לאנאי סיטי היא העיר היחידה באי, נמצאת במרכז לאנאי, וממוקמת מעט צפונית לשדה התעופה של לאנאי, על יד כביש 440. בשנת 1922, קנתה חברת דול את האי ונטעה את מטע האננס הגדול בעולם. באותו הזמן התפתחה הואיל והחברה הושיבה את עובדי המטע במקום. העיר/כפר כונתה ״עיר חברה״. כפר המטעים הזה לא השתנה בהרבה, החנויות הבתים הכבישים כולם נבנו ונסללו כדי לפרנס את העובדים במטע. באותן שנים נטעו על בעיר ועל ההרים סביב עצי נורפוק וקוק פינס גבוהים (Norfolk and Cook Pines). העצים הללו מגיעים לגובה של 135 רגל. רוב תושבי האי חיים בעיר לאנאי.
מספר התושבים בעיר נכון לשנת 2024, הוא 3,186 תושבים. בשנת 2020, היה מספר התושבים 2,846 איש. וההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר היא 94,170 דולר עם שעור עוני של 7.83 אחוז.
Lānai City פותחה לאחר שג'יימס דול רכש את האי בשנת 1922. כדי לתמוך בתעשיית האננס הגדלה עבור האי, נוצרו תוכניות לבניית העיירה בתחילת 1923. יליד קונטיקט, דול עיצב את העיצוב של העיירה מהעיר החדשה. קונספט כיכר העיר של אנגליה שבו פארק מרכזי היה מוקף ברחובות מחוברים שנפרשו בתבנית רשת. רבים מהמבנים שנבנו סביב פארק דול במהלך תקופה זו נותרו ומגיעים אליהם כיום על ידי המקומיים. Pine Isle Market, למשל, שימש תחילה כמגורים לרווקים, מאוחר יותר שימש כמאפיית Plantation, ולאחר מכן מר-מארט לפני פתיחת Pine Isle ב-1951.
ההתיישבות העיקרית בלאנאי סיטי (שנבנתה ב-1922 על ידי דול כדי לשכן את עובדיה).
ערים וכפרים בלאנאי > קואלה (Ko‘ele)

קואלה הייתה פעם קהילה שוקקת והמרכז של פעולות החווה של האי. קואלה הייתה הקהילה הגבוהה ביותר בהיסטוריה המודרנית של לאנאי. למרות שלא מפורסם כמו עידן מטעי האננס, חוות הייתה התעשייה הכלכלית הארוכה ביותר של האי. פעולות חקלאיות פורמליות נמשכו בין השנים 1854 ל-1951 בערך. בעלי חיים מרעה כמו כבשים ובקר השפיעו על הנוף המקומי.
וולטר מורי גיבסון, הרפתקן מדרום ארצות הברית, התיישב באגן פלאוואי בלאנאי בשנת 1862. הוא היה נציג מכנסיית קדושי אחרון הימים והוטל עליו לפתח מושבה מורמונית עבור ילידי הוואי באזור. אבל, אחרי כמה שנים, הוא איבד עניין והשתמש בכספי הכנסייה כדי לקנות כמה נכסי קרקע כדי להתחיל את העניין שלו בחווה.
אחד הנכסים שהוא קנה היה אזור שנקרא Koele. קולה קיבלה את שמה מהמילה ההוואית העתיקה, ko'ele, שפירושה המילולי ארץ קטנה, מעובדת ומעובדת למחייתו של ראש כפר. באופן פיגורטיבי, קולה מתאר את העננים הגשומים הכהים, הנמשכים על פני קולה מעמק קאיהולטה ומדרונות לאנאיהלה (הפסגה הגבוהה ביותר בלאנאי) השוכנים מעל.
ערים וכפרים בלאנאי > Keōmoku

שימש כמרכז המגורים והמסחר בלאנאי בין השנים 1899 ושנות ה-20. נסיעות בין האיים בין Keōmoku ל-Lāhaina היו נפוצות בתקופה זו. פרדריק וטלולה גיבסון הייסלדן פיתחו את חברת הסוכר מאונליי קצרת-הימים שפעלה בין השנים 1899-1901. המטע הקים קהילה גדולה עם בתים, חנויות, פונדק, טחנת סוכר ובית חולים. שמונה מאות איש הועסקו, רובם ממוצא יפני. אחרים כללו הוואי, סינית ופורטוגזית ב-Keōmoku. בשנות ה-30 של המאה ה-20, רוב אוכלוסיית הכפר של קאומוקו עברה לרמות הגבוהות של לאנאי. שרידי הקהילה ההומה של Keōmoku ניכרים עם כנסיית Ka Lanakila, אשר Lāna'i CHC סייעה לשחזר בשנת 2010, הסירה Lāna'i-Lāhaina, תנור לחם, ואתר טחנת מאונליי סוכר קומפני.
אזור ציד

אזור הציד [Lānaʻi Cooperative Game Management Area (LCGMA) ] בלאנאי משתרע על פני כ-30,000 אקר, וממוקם בצפון-מזרח האי. גבולו הדרומי משתרע מהחוף המערבי, מחוץ לכביש המהיר Kaumalapau, ממשיך מזרחה לאורך הכביש עד לפנייתו לכביש מספר 57. משם הוא ממשיך לכיוון צפון-צפון-מזרח לאורך שטח שדה האננס לשעבר, עד לצומת הכבישים Polihua ו-Ka'a Road. בצומת זו הוא פונה לכיוון דרום-מזרח לכיוון מרעה הסוסים, מתחבר לכביש Keomoku, וממשיך אל החוף הצפון מזרחי של לאנאי.
עונות הציד: ציד הציפורים - מנובמבר עד ינואר; ציד הצבאים - מסוף פברואר עד אמצע מאי; צייד כבשי המופלון (Mouflon sheep) - מסוף יולי עד סוף אוקטובר.
כל פעילות הציד באזור, כפופה להנחיות ולפיקוח מוסדרים, ויש צורך בהנפקת תגי ציד ואישורים ייעודיים.
אטרקציות

באי קיימים מגרשי גולף ברמה עולמית, ואתרי נופש מפוארים. ניתן לצפות בדולפינים השוחים באוקיינוס, לרכב על סוסים בשדות, לנהוג ברכבי 4x 4 בשבילים ולהרגע בחוף Polihua. לרבות מהאטרקציות הטבעיות של לנאי בצפון לנאי רק עם הנעה 4 גלגלים על כבישים סלעיים ולא סלולים.
אטרקציות > צפון לאנאי

גן האלים (Keahiakawelo) הוא אחד המקומות הייחודיים ביותר באיי הוואי. במקום זה ניתן לראות תצורות סלע שניתן לתאר רק כדמויות לירח. בגלל תצורות הסלע המוזרות הללו, הוא מכונה לעתים קרובות גן האלים.
חוף Shipwreck. החוף ממוקם בחוף הצפוני של לאנאי ומפורסם בשל מכלית הנפט הגדולה מתקופת מלחמת העולם השנייה שנתקעה ממש מול החוף. החוף נקרא על שם הספינות הרבות שנהרסו על השוניות הסמוכות במשך שנים רבות. הרוחות העזות, הזרמים החזקים והמים הרדודים הופכים את רצועת החוף הזו לבוגדנית עבור המלחים. המכלית החלודה, YOGN-42 משמשת כנקודת ציון פופלרית עבור המבקרים במקום. האזור מכונה כך והוא ממוקם בצד הצפון מזרחי של האי לאנאי, הוא מפורסם בנטייתו להטביע ספינות בשל הזרמים העצומים ושוניות האלמוגים החדות והרדודות. ניתן למצוא בחוף פטרוגליפים עתיקים החצובים בסלע. מרחוק ניתן לראות את האי מולוקאי ותעלת אוהאו המפרידה בין מולוקאי למאווי.
חוף Polihua. הוא חוף מבודד, ואורכו 2 מייל.
שמורת Kanepuu. שטח השמורה הוא 590 אקר, וגדלים בה כ-48 מינים של צמחים מקומיים..
עיר הרפאים של קאומוקו (Keomoku). העיר שוכנת על החוף הצפון-מזרחי של לאנאי. בעבר היה בה מטע סוכר משגשג, אולם המטע ננטש לאחר שנים ספורות בלבד עקב תנאים גרועים. ובעיר נותרו שרידי העיירה, כנסייה קטנה, וכמה יסודות אבן. המקום מציע הצצה לעבר הנשכח של לאנאי.