stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נכל
הערות שוליים

1 2  Annette Zgoll, "Ningal. A. I. In mesopotamien", Reallexikon der Assyriologie, 1998, p. 352
1 2 3 4 5  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 427
↑  KTU2 1.41, 1.87, 1.106
↑  Marcelle Duchesne-Guillemin, A Hurrian Musical Score from Ugarit: The Discovery of Mesopotamian Music, Undena Publications, 1984, עמ' 14, 16
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל • אשרה • בעל־הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
| המיתולוגיה המסופוטמית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון השומרי והאכדי | אבזו – אפסו (אנ') • אוּתוּ – שַמַש (אנ') • איננה – אשתר • אנו • אנכי – אאה • אנליל • אשור • מרדוך • נינגל (אנ') – נִכַּל • נינורתה • נינחורסג – בלת־אילי • נינליל • נינקאסי • נינתינוגה (אנ') • נרגל • ננה – סין • שלמנו • תיאמת • דומוזיד – דואוזו (תמוז) |  |
| יצירות ספרותיות חשובות | אנומה אליש • הוראות שורופק • עלילות גילגמש |  |
| יצורים מיתולוגיים | אנזו (מפלצת) • חומבבה • למסו • פזוזו • פר השמיים (אנ') |  |
| גיבורים | אותנפישתים • אנכידו • גילגמש • זיאוסודרה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניסויים בבני אדם

ניסויים בבני אדם הם מחקרים מדעיים שהמושא שלהם הוא בני אדם ושבו המדען משווה שני מצבים, שבאחד מהם הוא מחולל שינוי משמעותי בסביבתם המיידית או בחייהם של בני האדם המשתתפים במחקר. שינוי זה מאפשר לבדוק השערה בדבר קשר סיבה ומסובב בין הגורם שהמדען חולל בו שינוי, לבין גורמים אחרים במערכת המחקר. שינוי זה הכרחי כדי להגדיר את המחקר כניסוי.
מבחינת האתיקה המקצועית של המדע, גם מחקרים שאין בהם שינוי מכוון משמעותי במערכת הנבדקת, הכוללת בני אדם, ועל כן הם למעשה תצפית מדעית בבני אדם, מוגדרים כניסוי בבני אדם.
סוג מקובל של ניסויים בבני אדם נערך בתחום מדעי הרפואה ובודק יעילות ובטיחות של טיפול רפואי בבני אדם. ניסוי מסוג זה נקרא ניסוי קליני. במקצועות פרא-רפואיים ובפסיכותרפיה נערכים ניסויים הדומים לניסויים קליניים, עד כמה שהדבר מתאפשר.
ניסויים אחרים בבני אדם אינם בודקים דרך לטפל בבני אדם. ניסויים בבני אדם שאינם ניסויים קליניים נערכים ברבים מענפי הפסיכולוגיה, במדעי חברה אחרים, בחינוך ובתחומי טכנולוגיה שונים כמו בהנדסת אנוש.
הסיכון והרווח שבהשתתפות בניסוי

אדם המשתתף במחקר מדעי עשוי לקחת עליו סיכונים מכמה סוגים:
סיכון לפגיעה בבריאותית – לדוגמה תרופה ניסיונית שהסתברה כמזיקה במהלך הניסוי.
סיכון לפגיעה פסיכולוגית – לדוגמה גילוי עובדות על אודות עצמך שלא רצית לדעת, כמו במהלך הניסוי של מילגרם או ניסוי הכלא של סטנפורד.
סיכון לפגיעה חברתית – לדוגמה כישלון בשמירה על פרטיות המשתתפים בראיון על הרגלי מין.
סיכון לפגיעה כלכלית – לדוגמה אובדן ימי עבודה.
סיכון לפגיעה פלילית – לדוגמה כישלון בשמירה על פרטיות המשתתפים בראיון על הרגלים עברייניים.
בחלק מהניסויים, הרווח של המשתתף בניסוי הוא תשלום עבור השתתפות. בחלק אחר, הרווח הוא בקידום צבירת ידע הדרוש לאנושות ככלל ולעצמו או ליקיריו בפרט. אולם, לא בכל ניסוי יש רווח כל שהוא, ישיר או עקיף, למשתתף.
ראו גם

פרשת ניסוי האנתרקס
הערות שוליים

↑  ראו ועדת האתיקה של UIC http://tigger.uic.edu/depts/ovcr/research/protocolreview/irb/index.shtml
↑  ראו שקר ככלי מחקר בניסוי הקונפורמיות של אש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531202605171  GND: 4038649-1  LCCN: sh85062870  LNB: 000091878  NDL: 01207132
נמל התעופה הבין-לאומי אנאפה

נמל התעופה הבין-לאומי אנאפה (ברוסית: Международный аэропорт Анапа) הוא נמל תעופה בינלאומי של העיר אנאפה שברוסיה.
היסטוריה

שדה התעופה הוקם ב-1934. נמל התעופה כלול באופן קבוע ב"רשימת שדות התעופה העמוסים ביותר ברוסיה".
במרץ 2016 החלה בנייתו של טרמינל חדש, אשר יקבל לאחר מכן את כל הטיסות הפנימיות, והטרמינל הישן, שיעבור שחזור, יקבל טיסות בינלאומיות. עבודות הבנייה העיקריות הסתיימו בינואר 2017. הפתיחה של הטרמינל החדש התקיימה ב-12 ביולי 2017.
הערות שוליים

↑
↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא שדות תעופה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניסויים בחסך לשוני

מוגלי היה ילד פרא בדיוני פרי עטו של רודיארד קיפלינג בספרו, ספר הג'ונגל.
ניסויים בַּחֲסָךְ לשוני הם ניסויים שנערכו פעמים אחדות לאורך ההיסטוריה, על ידי בידודם של תינוקות מהסביבה הטבעית של שפה מדוברת או שפת סימנים, כדי לגלות את אופיו היסודי של טבע האדם או את מקור השפה.
חוקר הספרות האמריקאי רוג'ר שאטק נתן לסוג זה של מחקר את הכינוי "הניסוי האסור", משום שלשם קיומו נחוץ חסך יוצא דופן במגע אנושי. ניסויים דומים בקופי אדם, שנקטו את בידודם המוחלט מקשרים חברתיים (אף על פי שלא נועדו לבדוק כישורים לשוניים), הובילו לפסיכוזה.
בהיסטוריה

ממסמכים עתיקים עולה כי ניסויים מסוג זה נערכו מפעם לפעם, אולם האותנטיות של התיעוד אינה ידועה בוודאות. תיעוד מוקדם של ניסוי שכזה ניתן למצוא ב"היסטוריות" מאת הרודוטוס; לפי הרודוטוס, ערך המלך המצרי פסמתיך הראשון ניסוי כזה, והגיע למסקנה כי העם הפריגי קדם לעם המצרי, היות שהמילה הראשונה שאמר התינוק הייתה דומה למילה הפריגית "בֶּקוֹס", שמשמעותה לחם.
על פי המסופר, במאה ה-13 ביצע פרידריך השני ניסוי על תינוקות ללא מגע אנושי, כדי לראות אם ידברו בשפה טבעית כשיהיו בוגרים מספיק כדי לדבר. נטען שעשה זאת כדי להתחקות אחרי השפה שקיבלו אדם וחוה מאלוהים בגן העדן. הניסויים תועדו ב"דברי הימים" שכתב הנזיר סאלימבנה די אדם. לדבריו, פרידריך הורה "לאמהות-אומנות ולמיניקות כי יניקו וירחֲצו את הילדים ויטפלו בהם, אבל בשום אופן שלא יפטפטו או ידברו איתם; שכן רצה לגלות אם ידברו בשפה העברית, או ביוונית, או בלטינית או בערבית, או שמא ידברו בשפתם של ההורים שהביאום לעולם. אבל כל עמלו היה לשווא, שכן הילדים לא יכלו לחיות ללא מחיאות כף, העוויות, שעשועים עליזים ודיבור של חיבה."
כמה מאות שנים לאחר הניסוי של פרידריך השני, שלח ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד, על פי המסופר, שני ילדים שיגדלו אצל אישה אילמת שהתגוררה בסביבה מבודדת על האי אינצ'קית', בניסיון לראות אם השפה היא מוּלדת או נלמדת. מקומיים דווחו כי הילדים דיברו עברית טובה, אך היסטוריונים היו סקפטים לגבי עובדה זו (ולדעתם 
הילדים השמיעו קולות שאינם שפה כלשהי). הניסוי נערך שוב לאחר מכן על ידי אכבר, קיסר האימפריה המוגולית, אשר גרס כי יכולת הדיבור מתפתחת מהשמיעה, לכן ילדים שלא ישמעו שפה בקרבתם יהיו אילמים.
בתאוריית ההתקשרות

לפי תאוריית ההתקשרות, שהיא ענף בפסיכולוגיה התפתחותית, התקשרות לא מאורגנת בגיל הרך, כולל חסך לשוני, עלולה להביא לעיכוב התפתחותי חמור. אף כי לא נעשו מחקרים מסודרים, עקב הקושי האתי שבכך, הראו מחקרים על ילדים מאומצים כי במקרים קיצוניים שבהם הם שהו בסביבה דלת גירויים בחודשים הראשונים לחייהם, הם היו שרויים ברמת סיכון גבוהה לעיכוב התפתחותי. ככלל, ההנחה היא כי התקשרות לא מאורגנת אצל תינוקות היא גורם סיכון רציני לפסיכופתולוגיה בגיל מאוחר יותר, והיא עלולה לגרום לעיכוב התפתחותי, לפיגור שכלי, ולהפרעות נפשיות בהמשך החיים.
חסך לשוני כמאפשר היווצרות ספונטנית של שפת סימנים

הספר הלשון האבודה של העגורנים כולל בתוכו תת-עלילה המתארת את סיפור חייהם הדמיוני של שני בנים תאומים, שחיו בקרבת אתר בניה, ועקב הזנחה פושעת לא פיתחו שפת דיבור. הנוף היחיד שראו מהחלון היה עגורנים - מנופי בנייה גדולים, בעבודתם. אותם אחים פיתחו במהלך התפתחותם שפה עשירה, המבוססת על תנועות העגורנים באתר הבנייה, שהייתה לשון ייחודית להם, ושאיש מלבדם לא היה יכול להבין. אף כי הסיפור נכתב כמטאפורה לתקשורת בין להט"ב בחברה הומופובית, הוא מתאים לתיאורים חברתיים של היווצרות ספונטנית של שפת סימנים, במקומות שקיים בהם חסך לשוני.
יש עדויות כתובות להתפתחות שפות סימנים בכמה כפרים באנגליה במאה ה-17, שבהם הייתה אוכלוסיית כבדי השמיעה גדולה במיוחד. בישראל נתגלתה בשנת 2004 שפת סימנים שנוצרה באופן ספונטני בקרב כבדי השמיעה בכפר הבדואי א-סייד שבנגב. דוגמה מרתקת היא שפת הסימנים של ניקרגואה – מקובל לראותה כדוגמה נדירה בימינו ליצירת שפה טבעית יש מאין. עם זה, יש לציין כי ברוב המקרים אין ההשוואה בין מקרים אלה לבין חסך לשוני אצל תינוקות מתאימה במלואה, מאחר שסביר להניח כי אותם תינוקות נחשפו לשפת הסימנים של המבוגרים.
ראו גם

ילד פרא
הערות שוליים

↑  שאטק, רוג'ר (1994) [1980]. The Forbidden Experiment: The Story of the Wild Boy of Aveyron. Kodansha International. ISBN 1-56836-048-7.
↑  הניסוי האסור
↑  הרודוטוס, היסטוריות 2, 2, זמין כאן, עמ' 2, בתרגום אלכסנדר שור.
↑  Medieval Sourcebook: Salimbene: On Frederick II, 13th Century
↑  "First Language Acquisition". Western Washington University. אורכב מ-המקור ב-2017-07-20. נבדק ב-2007-02-03.
↑  J. P. Davidson, Planet Word London: Michael Joseph. ISBN 9780141968933.
↑  M. Miles, SIGN, GESTURE & DEAFNESS IN SOUTH ASIAN & SOUTH-WEST ASIAN HISTORIES: a bibliography with annotation and excerpts from India; also from Afghanistan, Bangladesh, Burma/Myanmar, Iraq, Nepal, Pakistan, Persia/Iran, & Sri Lanka, c1200-1750
נובה פרילוקה

| --- | --- |

כנסייה בנובה פרילוקה
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז ויניצה ויניצה
 תאריך ייסוד:  1146 
 שטח:  5.07 קמ"ר
 גובה:  250 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,942 (2001)
 קואורדינטות:  49°22′N 28°42′E﻿ / ﻿49.367°N 28.700°E﻿ / 49.367; 28.700
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנובה פרילוקה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםנובה פרילוקה(למפת מחוז ויניצה רגילה) ויניצה ז'מרינקה מוהיליב-פודילסקי חמילניק האיסין קוזיאטין טולצ'ין ז'יטומיר קייב צ'רקאסי קירו. אודסה מולדובה צ'רנו. חמלניצקינובה פרילוקה(למפת מחוז ויניצה מוגדלת) ויניצה ז'מרינקה מוהיליב-פודילסקי חמילניק האיסין קוזיאטין טולצ'ין ז'יטומיר קייב צ'רקאסי קירו. אודסה מולדובה צ'רנו. חמלניצקינובה פרילוקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נובה פרילוקה (באוקראינית: Нова Прилука; ברוסית: Новая Прилука, נובאיה פרילוקה) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו ביהודי העיירה מספר פוגרומים.
באמצע יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך זמן קצר כ-30 גברים יהודים, בסיוע האוכלוסייה המקומית. כעבור מספר שבועות נרצחה בסמוך לעיירה קבוצת נשים וילדים יהודים.
בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן, בו נצטוו לשלם לשלטונות סכומי כופר. בנובמבר 1941 נורו כ-350 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, ולאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים מהעיירה, ורצחו את מי שאיתרו.
סאנפייר

| --- | --- |

סאנפייר, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Uncanny Avengers #8 מיולי 2013. אמנות מאת ג'ון קאסאדי.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  X-Men #64 (ינואר 1970)
 יוצרים:  רוי תומאס, דון הק
 מידע
 שם אמיתי:  שירו יושידה
 כינויים:  רעב, טאיו קאג'י, האיצ'יבן של יפן
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  טרוריסט, סוכן ממשלתי, גיבור-על, תלמיד
 כוחות:  פיצוצי פלזמה, תעופה, חסינות בפני קרינה רדיואקטיבית
 חבר לשעבר בקבוצה:  המשוטטים פרשי אפוקליפס שבט ישידה האוונג'רס המופלאים תאגיד אקס התריסר אקס-מן ששת הגיבורים הגדולים
 אזרחות:  יפן 
 דמויות קשורות
 משפחה:  סאבורו וישידה (הורים, מתים) מאריקו ישידה (דודנית, מתה) קניוצ'יו הראדה (בן דוד, מת)
 
סאנפייר (באנגלית: Sunfire) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת X-Men #64 מינואר 1970, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר דון הק.
סאנפייר הוא האלטר אגו של שירו יושידה, מוטאנט יפני חם-מזג ושחצן שמסוגל לייצר פלזמה מחוממת ולעוף. עקב מזגו החם הוא אינו מוצא את מקומו בקבוצות האקס השונות, אף על פי שהיה חבר לזמן מה בקבוצת אקס-מן. יושידה נולד לאם אשר סבלה מקרינה רדיואקטיבית לאחר שנחשפה לפצצת האטום שהוטלה על הירושימה. היה חבר בפרשי אפוקליפס. בן דודו של נבל-העל הסמוראי הכסוף.
סאווין

| --- | --- |
סמל סאווין

כנסייה בכפר
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  חלם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,129 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°16′N 23°26′E﻿ / ﻿51.267°N 23.433°E﻿ / 51.267; 23.433
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.sawin.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסאווין(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסאווין(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהסאווין(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהסאווין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סאווין (בפולנית: Sawin) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-14 ק"מ צפונית לחלם ובסמוך לגבול אוקראינה, על גדות נהר לפיטוחה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

ראשיתו של הכפר ביישוב בבעלות מלוכה, ובשנת 1456 עבר לבעלות הכנסייה. בהמשך עבר הכפר לבעלות של מספר משפחות אצולה פולניות, ובאמצע המאה ה-17 שב להיות בבעלות מלכותית.
במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בכפר מפעל גדול לייצור זכוכית בידי שניים מתושביו היהודים. מפעל זה העסיק רבים מיושבי הכפר.
יהודי סאווין

בשנת 1880 נבנה בכפר בית כנסת ראשון, ובשנת 1925 נבנה בו בית כנסת נוסף, ובשנים אלה נמנו במקום 611 יהודים. צביון הקהילה בכפר היה חרדי, הגם שבין מלחמות העולם התקיימה בו פעילות ציונית.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בו יודנרט, ויהודיו גויסו לעבודות כפייה ונצטוו לענוד סרט זרוע. מעת לעת פשטו על הכפר שוטרים גרמנים, וביצעו מעשי שוד והתעללות ביהודיו.
בין 1940 ל-1942 הובאו ליישוב כ-1,700 יהודים שגורשו מקרקוב ומערים נוספות, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במאי 1942 רוכזו יהודי היישוב, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. רק בודדים מיהודי הכפר הצליחו לשרוד את השואה במקומות מסתור. בזמן הכיבוש הגרמני פעל בעיירה מחנה עבודה, בו הוחזקו בין 700 ל-800 מיהודי הסביבה.
ניו ברונסוויק (ניו ג'רזי)

| --- | --- |
קו הרקיע של העיר
קו הרקיע של העיר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  מידלסקס
 תאריך ייסוד:  30 בדצמבר 1730
 שטח:  14.901519 קמ"ר
 גובה:  19 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  55,266 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  40°29′12″N 74°26′40″W﻿ / ﻿40.486666666667°N 74.444444444444°W﻿ / 40.486666666667; -74.444444444444 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 https://thecityofnewbrunswick.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו ברונסוויק(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ניו ברונסוויק(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיניו ברונסוויק(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיניו ברונסוויק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניו ברונסוויק (באנגלית: New Brunswick) היא עיר במחוז מידלסקס שבניו ג'רזי, ארצות הברית ומשמשת כבירת המחוז. העיר מהווה מרכז מסחרי למרכז ניו ג'רזי וכן כעיר אקדמית בה שוכנת אוניברסיטת ראטגרס, המוסד הגדול ביותר להשכלה גבוהה בניו ג'רזי.
ההתיישבות האירופית הראשונה באזור ניו ברונסוויק החלה בשנת 1681. בתחילה ההתיישבות נקראה "הביצה של פריגמור" ובהמשך "המעבורת של איניאן". בשנת 1714 קיבלה ההתיישבות את השם ניו ברונסוויק, על שם העיר בראונשווייג הגרמנית. עקב היותה מיקום מרכזי בין ניו יורק לפילדלפיה, לאורך דרך קדומה הידועה בשם דרך המלך המהירה, ניו ברונסוויק הפכה למרכז חשוב עבור נוסעים וסוחרים קולוניאליים. ניו ברונסוויק התאגדה כעיירה ב-1736 וקיבלה מעמד של עיר ב-1784.
ניו ברונסוויק ידועה בגיוון האתני שלה. בעבר רבע מהאוכלוסייה ההונגרית של ניו ג'רזי התגוררה בעיר, ובשנות ה-30 אחד מכל שלושה תושבי העיר היה הונגרי. הקהילה ההונגרית ממשיכה לתפקד כקהילה מלוכדת, כאשר 3,200 התושבים ההונגרים מהווים 8% מאוכלוסיית ניו ברונסוויק ב-1992. קהילות אסיתיות והיספאניות צומחות סביב רחוב פרנץ', ליד בית החולים האוניברסיטאי רוברט ווד ג'ונסון. בעיר היו בעבר מספר קהילות יהודיות ובתי כנסת. עם השנים, עברו רוב היהודים לעיירות הסמוכות היילנד פרק ואדיסון.
בין המפורסמים שנולדו או גדלו בעיר: מייקל דאגלס, ג'יילן ברנסון, אלן גות', מל האריס, לורי הרננדז, ג'יימס פ. ג'ונסון, פלויד מייוות'ר, פול וסלי וג'יימס בררדינלי.
הערות שוליים

↑  How New Brunswick Was Born באתר העירייה.
↑  מידע יהודי ואוכל כשר בניו בראונסוויק, באתר TotallyJewishTravel
| דגל ניו ג'רזי מדינת ניו ג'רזי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | טרנטון |  |
| אזורים גאוגרפיים | מרכז ג'רזי • חוף ג'רזי • שפלת ניו ג'רזי • צפון ג'רזי • פיין בארנס • דרום ניו ג'רזי • עמק הדלאוור |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ניוארק • ג'רזי סיטי • פטרסון • אליזבת • טרנטון • קליפטון • קמדן • פסאיק • יוניון סיטי • איסט אורנג' • בייון • ויינלנד • ניו ברונסוויק • פרת' אמבוי • הובוקן • פליינפילד • האקנסק • קירני • לינדן • אטלנטיק סיטי |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות ניו ג'רזי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554808105171  BnF: cb121875470 (data)  GND: 4115379-0  LCCN: n79021403  MusicBrainz: 2391076e-8849-437c-b5cf-0b9c9c79b2c1  NARA: 10045835  NKC: ge421797  VIAF: 154383030   WorldCat (עם VIAF): 154383030 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמל התעופה הבין-לאומי אסמרה

נמל התעופה הבין-לאומי אסמרה ממוקם בשוליה הדרומיים של העיר אסמרה, בירת אריתריאה. הוא נמל התעופה היחיד במדינה המטפל בטיסות בינלאומיות (נכון ל-2017).
תולדות הנמל

נמל התעופה הוקם כשדה תעופה צבאי בשנת 1922 על ידי השלטון הקולוניאלי האיטלקי של אריתראה. הוא נקרא Aeroporto di Gura. באמצע שנות ה-30 החל לשמש גם לטיסות אזרחיות ושמו שונה ל-Aeroporto Civile Umberto Maddalena di Asmara. הוא שולב במספר קווי תעופה:
קסאלה - ח'רטום - אסמרה - מאסאווה.
אסמרה - אסאב - מוגדישו.
מוגדישו - אסמרה - ח'רטום - טריפולי - רומא - אחד מקווי התעופה הארוכים הראשונים בעולם, שקיבל את השם "הקו האימפריאלי".
במלחמת העולם השנייה ניזוק הנמל קשות בהתקפות בריטיות. הוא שופץ בשנות ה-50.
במהלך מלחמת אריתראה-אתיופיה (1998–2000) הותקף הנמל פעמיים על ידי אתיופיה. ב-2003, לאחר שיפור המסלול שבו, פתחה חברת אריתריאן איירליינס קווים ממנו ליעדים באירופה. בשנת 2004 עברו בנמל 136,526  נוסעים. בשנת 2018 החל הנמל לטפל בטיסות אל אדיס אבבה וממנה, לראשונה מאז המלחמה.
בחלקו המזרחי של הנמל ממוקם בסיס של חיל האוויר של אריתראה. הטרמינל האזרחי ניצב בחלקו המערבי.
מתקנים ופעילות

בנמל התעופה מצויים טרמינל קטן ומסלול טיסה יחיד באורך של 3,000 מטר. עובדות אלו בצירוף הגובה הרב שבו הוא שוכן (2,335 מטר) מכבידים על יכולתו לקלוט מגוון מטוסים ומספר גדול של נוסעים.
בנמל פועלות כעשר חברות תעופה, המקיימות קווי תעופה בינו לבין יעדים באתיופיה, ניגריה, סודאן, מצרים, חצי האי ערב, טורקיה ואיטליה.
הערות שוליים

↑  מסלול טיסה קצר נוסף בנמל (1,814 מטר) איננו פעיל.
סאווה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  990 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  1,722 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  95,719 קמ"ר
 מוצא:  סלובניה
 גובה מוצא הנהר:  1,222 מטרים
 יובלים:  Savinja, Kamnik Bistrica, Tržič Bistrica, Mokroluški potok, Sunja, Krapina, Bosut, Jerez, Sava Bohinjka, Jarčina, Medveščak, Zasavica, Boben, Sora, Vrelo, Kashka, Kustovlyanka, Lipnica, Lonja, Glogovica, אונה, Vrbas, Ukrina, Kupa, ליובליאניצה, קרקה, Sutla, Mirna, בוסנה, דרינה, Sava Dolinka, Orljava, Tinja, Kokra, קולוברה, Topčiderka, Ilomska 
 שפך:  נהר הדנובה
 מדינות באגן הניקוז:  סלובניה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה וסרביה
 
 
סאווה (גרמנית Save או Sau, קרואטית, בוסנית וסלובנית Sava, סרבית Сава, הונגרית Száva) הוא יובל ימני והשופע ביותר של נהר הדנובה בחבל הבלקן באירופה.
גאוגרפיה

הסאווה ניזון משני יובלים - סאווה דולינקה (Sava Dolinka - "של העמק") וסאווה בוהינקה (Sava Bohinjka - "של אזור בוהין") - המתאחדים בתחומי סלובניה בין העיירות לסצה (Lesce) ורדובלייצה (Radovljica). מנקודה זו ועד לשפכו אל הדנובה בבלגרד, בירת סרביה, אורכו של הנהר הוא 945 ק"מ, או 990 ק"מ מנקודת השפיעה של יובלו הארוך יותר - הסאווה דולינקה.
תחילתו של נהר הסאווה דולינקה בנקיק נדיז'ה (Nadiža). לאחר מכן זורם הנהר דרך נתיב תת-קרקעי שאורכו 5 ק"מ, ומגיח שוב בגובה של 842 מטר סמוך לעיירת הסקי והנופש קרנסקה גורה (Kranjska Gora). תחילתו של היובל האחר, הסאווה בוהינקה שאורכו 31 ק"מ, בגובה של 805 מטר בתחומי הפארק הלאומי היחיד בסלובניה - הפארק הלאומי טריגלב. הנהר המכונה בחלקו זה "סביצה" (Savica - "הסאווה הקטנה"), מאבד 60 מטר מגובהו במפלי סביצה (Slap Savica) ולאחר מכן חוצה את אגם בוהין.
גליל מימיו של הסאווה משתרע על 95,719 קמ"ר בחלקים ניכרים של בוסניה והרצגובינה, סלובניה וקרואטיה.
ספיקתו מתגברת מ-255 מ"ק לשנייה ליד זאגרב ל-1,722 מ"ק לשנייה בבלגרד, ועומקו המקסימלי מגיע ל-28 עד 30 מטר. לחלקו העליון של הנהר פוטנציאל הידרו-חשמלי רב, ובתחומי סלובניה הוקמו שלושה מפעלים להפקת חשמל מכוח מימיו, ואחרים נמצאים בשלבים שונים של הקמה.
השטחים המישוריים שסביב הנהר חשופים להצפות, והסאווה הציף חלקים מבלגרד ב-1981 וב-2006. יישומם של הסכמים לפיקוח על עוצמת זרימתו של הנהר, להקמת נתיב שיט לכל סוגי כלי השיט עד לזאגרב, ולהגנה על סביבתו האקולוגית, נעצר עם התפרקות יוגוסלביה ב-1991.
הסאווה פתוח לשיט לאורך 593 ק"מ משפכו אל הדנובה ועד למפגשו עם אחד מיובליו, הקופה בסמוך לסיסק. כלי שיט קטנים יותר יכולים להמשיך עד לזאגרב. הסאווה פתוח לשיט בינלאומי ועמק הנהר משמש כפרוזדור תעבורתי לכביש המהיר A3 ולמסילת הרכבת בין זאגרב לבלגרד. בשל כך שהעמק מיושב בצפיפות, הנהר סובל מבעיות זיהום קשות. הסאווה מתווה את מרבית גבולה הצפוני של בוסניה והרצגובינה (עם קרואטיה).
גלריה

מפל סביצה
אגם בוהין
שפך הסאווה אל הדנובה בבלגרד
מעשה שבת

מעשה שבת הוא מאכל או מעשה אחר שנוצר במהלך השבת תוך כדי חילול שבת. ההלכה אוסרת בעיקרון על יהודי ליהנות מתוצר של חילול שבת, אולם בתנאים מסוימים ניתן ליהנות מן האיסור באופן מלא או חלקי. כל ההלכות הנוגעות למעשה שבת תקפות גם ביחס למעשה יום טוב, היינו מוצר שנעשה תוך כדי חילול אחד ממועדי ישראל שנאסרה בהם מלאכה.
סוגיה זו של מעשה שבת היא בעלת משמעות מעשית ליהודים שומרי מצוות במדינת ישראל, עקב העובדה ששירותים בסיסיים המסופקים לאזרחים, כגון חשמל ומים, נעשים לכאורה תוך כדי חילול שבת.
מקור האיסור

האיסור ליהנות ממעשה שבת מופיע במשנה במסכת תרומות (פרק ב משנה ג): ”המעשר והמבשל בשבת: בשוגג - יאכל; במזיד - לא יאכל”.
בתוספתא של מסכת שבת נזכרת מחלוקת תנאים לגבי גדרי האיסור:
המבשל בשבת: בשוגג - יאֹכַל; במזיד - לא יאכל, דברי רבי מאיר.

רבי יהודה אומר: בשוגג - יאֹכַל במוצאי שבת; במזיד - לא יאכל.

רבי יוחנן הסנדלר אומר: בשוגג - יֵאָכֵל במוצאי שבת, לאחרים ולא לו; במזיד - לא יאכל לא לו ולא לאחרים.
הראשונים מבארים כי לשיטתו של רבי מאיר, המתיר מעשה שבת שנעשה בשוגג ואוסרו אם נעשה במזיד, אין האיסור תקף אלא במהלך יום השבת עצמו, אך במוצאי שבת מותר ליהנות מתוצאת חילול השבת. לעומתו, אוסר רבי יהודה הנאה ממעשה שבת שנעשה במזיד אף לאחר שחלפה השבת. גם לשיטת רבי יהודה, האיסור חל רק על האדם שחילל את השבת, אך לאחרים מותר ליהנות מתוצאת המעשה במוצאי השבת, גם אם נעשה בזדון. לשיטת רבי יוחנן הסנדלר, המחמיר מכולם, אם נעשה המעשה במזיד - אסורה הנאה ממנו לכולם גם אחרי צאת השבת. אך אם הוא נעשה בשגגה, מותר לאחרים ליהנות ממנו החל ממוצאי שבת, ואילו לאדם שביצע את המעשה, אסור ליהנות לעולם.
התלמוד הבבלי מבאר את סיבת המחלוקת בין התנאים: באופן עקרוני מסכימים רבי מאיר ורבי יהודה שאיסור ההנאה ממעשה שבת אינו מן התורה אלא מדברי חכמים, וכל שנחלקו הוא באיזו מידה החמירו חכמים באיסור זה; לשיטת רבי מאיר לא אסרו אלא הנאה ממעשה שבת שנעשה במזיד, ולשיטת רבי יהודה אסרו גם אם נעשה המעשה בשוגג, אך רק עד מוצאי שבת בלבד.
לעומתם, סבור רבי יוחנן הסנדלר שמקור איסור ההנאה ממעשה שבת הוא מן התורה, ונלמד מהפסוק בספר שמות: ”ושמרתם את השבת כי קודש היא לכם”. דרש הפסוק לשיטתו הוא שכשם שקודש אסור באכילה, כך מעשה שבת אסור באכילה. את ההיתר ליהנות ממעשה שבת שנעשה בשוגג, לומד רבי יוחנן מהמשך הפסוק: ”מחלליה מות יומת”, ומפרש שכשם שעונש המיתה חל רק על מחלל שבת בזדון, כך איסור ההנאה ממלאכתו חל רק אם עשאה בזדון. התלמוד מוסיף ואומר כי יש מי שמפרש גם את שיטתו של רבי יוחנן הסנדלר כחומרה שמקורה בגזירת חכמים ולא בתורה.
בתלמוד לא הוכרעה ההלכה במחלוקת זו בצורה מוחלטת. עם זאת מסופר שם, שכאשר היה האמורא רב דורש בפני המון העם, שהיו ביניהם עמי ארצות, הוא פסק להם כשיטת רבי יהודה, המחמירה יחסית ואוסרת הנאה ביום השבת אף ממעשה שבת שנעשה בשוגג. כאשר נדרש להורות הוראה לתלמידיו, שהיו, מטבע הדברים, תלמידי חכמים ובקיאים בהלכה, פסק להם כשיטת רבי מאיר, האוסרת רק מעשה שבת שנעשה במזיד. נימוקו של רב לחוסר ההתאמה בין הפסיקות היה שמא יזלזלו הפחות בקיאים באיסורי שבת.