stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PowerBook
הערות שוליים

↑  שירות רויטרס, ניו יורק, ‏אפל השיקה את iBook, המחשב הנישא הצבעוני, באתר גלובס, 25 ביולי 1999
↑  עפרה שלו וקפטן אינטרנט, זה סופי: אפל עוברת לאינטל, באתר הארץ, 5 ביוני 2005
רונן סרברניק, אפל ממשיכה המעבר לאינטל: חשפה מחשב נוסף אשר עושה שימוש בשבבי אינטל, באתר הארץ, 27 בפברואר 2006
1 2  אפל הציגה מחשבים נישאים, חדשות, 22 באוקטובר 1991
↑  אייל פייפל, מבחן דרכים ל-4 מחשבים ניידים, חדשות, 3 במרץ 1992
↑  יעקב שרגל, ניו יורק, ‏מי שהאמין, הרוויח: אפל קומפיוטר שברה את שיאה מ-91', באתר גלובס, 8 בספטמבר 1999
↑  "Birth of the Powerbook". Low End Mac. 12 ביולי 2016. ארכיון מ-15 בספטמבר 2022. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אפל חושפת מערכות הפעלה ומוצרים חדשים - בוועידתה למפתחי תוכנות, באתר גלובס, 11 במאי 1999
↑  אורי אדלר, מקוורלד 2001: חגיגה של חידושים, באתר הארץ, 23 ביולי 2001
↑  יעקב שרגל, ניו יורק, ‏הבשורה בכנס מקוורלד: אפל תכריז ב-24 במארס על מערכת הפעלה חדשה, באתר גלובס, 10 בינואר 2001
↑  רויטרס, משבר הסוללות של סוני הולך ומחריף: יאספו 830 אלף סוללות ממחשבים ניידים של טושיבה, באתר TheMarker‏, 29 בספטמבר 2006
↑  רויטרס, החזרת המוצר הגדולה בהיסטוריית ה-PC: דל קוראת להחזרת 4.1 מיליון סוללות במחשבים ניידים מתוצרתה, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2006
↑  רונן סרברניק, אפל מצטרפת לדל ואוספת 1.8 מיליון סוללות פגומות במחשבים נישאים, באתר TheMarker‏, 27 באוגוסט 2006
↑  רונן סרברניק, אפל הציגה את המחשב הנייד החדש שלה; מנייתה בשיא בעקבות עלייה במכירות, באתר הארץ, 11 בינואר 2006
ניר נתן, ‏המופע של סטיב, באתר גלובס, 10 בינואר 2006
↑  אורית זרובבל, ‏אפל משיקה ניידי MacBook Pro, באתר גלובס, 25 באפריל 2006
PowerBook Duo
Titanium PowerBook G4 ‏ "TiBook"
נגה זילברברג

נגה זילברברג (נולדה ב-18 באפריל 2003) היא שחיינית ישראלית, חברת נבחרת ישראל בשחייה.
ביוגרפיה

זילברברג נולדה וגדלה ברעות, בת למשפחה של שחיינים. אמה, מיכל הייתה אלופה ושיאנית ישראל בשחייה ואביה, אודי, היה שחיין מצטיין בנערותו במכבי ראשון לציון. אחותה הבכורה, גלי אף היא אלופה ושיאנית ישראל בשחייה. בשנים 2013 - 2016 התגוררה עם משפחתה בציריך, שווייץ. היא מתאמנת בהדרכתו של כרמל לויתן במכבי פארק מים רעות. משנת 2019 היא מתאמנת באקדמיה למצוינות בווינגייט בהדרכתם של אהוד סגל ולירן וקנין.
ביוגרפיה > 2019

בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט באפריל 2019 היא קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 58.46 שניות.
ביוגרפיה > 2019 > סגנית אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2019 היא זכתה בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי באישי אישי חדש של 4:21.41 דקות, אחרי בקי פוזדנר מהפועל בת ים (4:18.83 דקות) ולפני אווה פביאן מהפועל בית שמש (4:25.58 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:22.30 דקות, אחרי לאה פולונסקי ממכבי חיפה (2:13.61 דקות) שחר מנחם חברתה לקבוצה (2:20.67 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:05.86 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.99 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 58.60 שניות ועלתה ראשונה למשחה הגמר.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות אישיות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ביחד עם דריה גולובטי מהפעול בת ים בתוצאה של 56.28 שניות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים (53.14 שניות), מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.61 דקות, אחרי אנדראה מורז (1:57.40 דקות) ובקי פוזדנר (2:00.19 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.39 דקות, אחרי בקי פוזדנר (4:13.07 דקות) וגלי אחותה (4:16.34 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.90 דקות, אחרי לאה פולונסקי (2:10.95 דקות) ודריה גולובטי (2:16.85 דקות).
ביוגרפיה > 2020 > ראשונה בישראל בתחרות החליפית לאליפות ישראל

בתחרות קיץ שנערכה בווינגייט (בריכת 25 מטר) בסוף אוגוסט 2020 סיימה זילברברג פעמיים במקום ראשון ו-4 פעמים במקום שני. מקום ראשון, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:59.14 דקות, לפני דריה גולובטי (2:01.48 דקות) ובקי פוזדנר (2:01.51 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:51.97 דקות, לפני גלי אחותה (4:56.87 דקות) וקרן אייזברוך ממכבי ראשון לציון (5:01.09 דקות). מקום שני, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 55.84 שניות, אחרי זוהר שיקלר ממכבי תל אביב כפר המכביה (55.82 שניות) ולפני דריה גולובטי (55.88 שניות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:15.89 דקות, אחרי בקי פוזדנר (4:15.18 דקות) ולפני גלי אחותה (4:19.28 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:15.87 דקות, אחרי אנסטסיה גורבנקו (2:12.56 דקות) ולפני עדן פסקרה חברתה לקבוצה (2:20.28 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:13.43 דקות, אחרי אביב ברזלי ממכבי חיפה שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:06.97 דקות ולפני בקי פוזדנר (2:15.18 דקות).
בתחרות מבחן לאולימפיאדה שנערכה בדצמבר 2020 היא סיימה ראשונה במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:23.52 דקות, לפני אורין גבלן מהפועל הוד השרון (4:27.16 דקות) ובקי פוזדנר (4:29.93 דקות), במקום שני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 5:05.08 דקות, אחרי אנסטסיה גורבנקו ממכבי קריית ביאליק (4:47.42 דקות) ולפני גלי אחותה (5:09.67 דקות) ובמקום שלישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:03.48 דקות, אחרי אנסטסיה גורבנקו (1:59.38 דקות) ולאה פולונסקי (2:01.31 דקות).
ביוגרפיה > 2021

בתחרות גביע האיגוד שנערכה בווינגייט בסוף מרץ 2021 היא סיימה 3 פעמים במקום הראשון, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:02.99 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:20.21 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 8:56.66 דקות. נוסף לכך, היא סיימה שנייה במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 57.49 שניות.
הערות שוליים

↑  בשל מגפת הקורונה לא נערכה אליפות ישראל בקיץ 2020 אלא נערכה תחרות חליפית בווינגייט בבריכת 25 מטר, ב-4 קפסולות נפרדות ולכן לא העונקו מדליות והמנצחים אינם מוגדרים כאלופי ישראל.
תקשי"ר

תקנון שירות המדינה (או בקיצור התקשי"ר), הוא קובץ הוראות וכללים המסדיר את ניהולו של שירות המדינה בישראל בתחום משאבי האנוש והמפרט את זכויותיהם וחובותיהם של עובדי המדינה. התקשי"ר חל במישרין על עובדי מדינה במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, על עובדי מערכת הבריאות הממשלתית ועל עובדי מערכת הביטחון האזרחית (למעט עובדים המועסקים לפי הסכמים קיבוציים-מפעליים מיוחדים). לתקשי"ר גם השפעה על עובדי הרשויות המקומיות, למרות שאינו חל עליהם במישרין.
נציב שירות המדינה הוא המתקין את התקשי"ר. נוהל זה מסתמך על החלטת הממשלה שיצרה את תפקיד הנציב. נייר מדיניות של פורום קהלת משנת 2015 מבקר את סמכותו של הנציב להתקין את התקשי"ר, שכן הסמכות להתקין תקנות אינה ניתנת להאצלה משר לפקיד ציבור, והסמכות ליישום חוק המינויים מסורה לראש הממשלה, כך שלא ניתן להאציל אותה לפקיד.
התקשי"ר פורסם לראשונה במרץ 1953.
תוכן התקשי"ר מתבסס על דיני העבודה, הסכמים קיבוציים והסדרים קיבוציים. נציבות שירות המדינה מפיצה באופן שוטף עדכונים לתקשי"ר.
בתקשי"ר עשרה חלקים:
חלק 0 - הוראות כלליות
חלק 1 - מילוי משרות ונוהלי העסקת עובדים במשרות תקניות ובמשרות בלתי תקניות
חלק 2 - קידום עובדים, משכורת, שכר ותשלומים אחרים
חלק 3 - זמני עבודה, חופשות ושירות צבאי
חלק 4 - משמעת וסדר
חלק 5 - הדרכה והשתלמות
חלק 6 - סדרי מינהל
חלק 7 - שינויים ארגוניים, המצאות והנעת עובדים
חלק 8 - פרישה מן השירות וזכויות פרישה
חלק 9 - סדרי עבודה ושונות.
הערות שוליים

↑  החלטה קנד, י"ח
בטבת תשי"א, 27.121950 "תפקידי נציב המנגנון וסמכויותיו"
↑  יצחק קליין ואביטל בן-שלמה, משילות ומינויים בישראל, עמ' 49, באתר פורום קהלת, סיוון תשע"ה - יוני 2015.
↑  תקנון שירות המדינה (תקשי"ר), על המשמר, 27 במרץ 1953
ליגת העל הפולנית

| --- | --- |

 שם מלא:  האקסטראקלאסה
 כינוי:  PKO Ekstraklasa
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  אקסטראקלאסה 
 מדינות:  פולין פולין
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  16
 תקופת הפעילות:  5 בדצמבר 1926 – הווה (98 שנים)
 שמות קודמים:  "הליגה הפולנית", "הליגה הפולנית הראשונה"
 אלופה נוכחית:  ביאליסטוק (2023/2024)
 מירב הזכיות:  לגיה ורשה (15 אליפויות)
 מפעל מקביל:  הגביע הפולני
 מפעל נמוך:  הליגה הפולנית הראשונה
 ekstraklasa.org
 
האקסטראקלאסה (בפולנית: Ekstraklasa), הנקראת גם PKO Ekstraklasa מאז 2019/2020 עקב הסכם חסות עם הבנק PKO Bank Polski, היא ליגת הכדורגל הבכירה בפולין. הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של פולין שנוצרה בשנת 1919, שנה לאחר קבלת עצמאותה של פולין בסיום מלחמת העולם הראשונה, אך רק בשנת 1927 החלה לפעול ליגה רשמית במסגרת הנוכחית.
הליגה מתחילה ביולי ומסתיימת במאי של השנה העוקבת. בליגה מתמודדות 16 קבוצות, אשר משחקות ביניהן בבית ובחוץ, ובסך הכל 30 מחזורים, ולאחר מכן מחולקת הליגה לפלייאוף עליון (מקומות 1–8) ופלייאוף תחתון (מקומות 9–16), ונערכים שבעה מחזורים נוספים של הפלייאופים, ובסך הכל משוחקים בעונה אחת 37 מחזורים.
הליגה נקראה בתחילה "I liga", לאחר מכן הוקמה רשמית בדצמבר 1926 כ-"Liga Polska", ושנה לאחר מכן שונה שמה ל-"Liga Piłki Nożnej".
לאחר מלחמת העולם השנייה התקיימה אליפות ללא-ליגה (טורניר נוק-אאוט) במשך שלוש עונות, ולאחר מכן ב-1949, הוקמה "הליגה הפולנית הראשונה" שהתקיימה מאז ברציפות, עד עונת 2007/2008. החל מ-2008/2009 החלה להתקיים הליגה בשם "ליגת העל הפולנית" או ה"אקסטראקלאסה".
מאז הקמת הליגה העליונה בפולין, שיחקו בה 82 קבוצות שונות, ומתוכן 18 קבוצות זכו בתואר האליפות.
קבוצות לעונת 2024/2025

18 הקבוצות הבאות מתחרות בליגת העל הפולנית האקסטרקלאסה במהלך עונת 2024/2025:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| גורניק זאבז'ה | זאבז'ה | אצטדיון ארנסט פול | 24,563 |
| וידזב לודז' | לודז' | אצטדיון ווידז'ב סיטי | 18,008 |
| גאקאאס קטוביצה | קטוביץ | אצטדיון בוקווה | 5,383 |
| זגלביה לובין | לובין | אצטדיון זגלביה | 16,068 |
| יגילוניה ביאליסטוק | ביאליסטוק | האצטדיון העירוני ביאליסטוק | 22,432 |
| לגיה ורשה | ורשה | אצטדיון ע"ש מרסזלקה ג'וזפה פילסודסייקו | 31,800 |
| לך פוזנן | פוזנן | האצטדיון העירוני פוזנן | 43,269 |
| לכיה גדנסק | גדנסק | אצטדיון פולסאט פלוס גדנסק | 44,000 |
| סטאל מיילץ | מיילץ | אצטדיון סטאלי | 6,864 |
| פוגון שצ'צ'ין | שצ'צ'ין | אצטדיון ע"ש פלוריאנה קריגיירה | 4,200 |
| פושצ'ה ניפולומיצה | ניפולומיצה | אצטדיון מרשל יוזף פילסודסקי | 15,016 |
| פיאסט גליביצה | גליביצה | סטאדיון פיאסט | 10,037 |
| קורונה קיילצה | קיילצה | האצטדיון העירוני קיילצה | 15,700 |
| קרקוביה קרקוב | קרקוב | אצטדיון קרקוביי | 15,114 |
| ראקוב צ'נסטוחובה | צ'נסטוחובה | אצטדיון GKS | 5,264 |
| רדומיאק ראדום | ראדום | אצטדיון האחים צ'כור | 8,840 |
| מוטור לובלין | לובלין | ארנה לובלין | 15,247 |
| שלונסק ורוצלב | ורוצלב | האצטדיון העירוני ורוצלב | 45,105 |
היסטוריה > תחילת התחרויות ואליפות ללא ליגה

ב-1920 החלה ההתאחדות (שהוקמה שנה קודם לכן), לקיים טורניר בשם "אליפות הכדורגל של פולין". האליפות תוכננה להיות ב-5 בתים אזוריים מהן יעלו 5 המובילות ל"בית הגמר" שם יתחרו על האליפות הארצית. האליפות בעונה זו ננטשה עקב המלחמה הפולנית-סובייטית.
ב-1921 נערכה אליפות הכדורגל הראשונה שהסתיימה במתכונת זו בין חמש הקבוצות שסיימו במקום הראשון בבית באזוריהן: קרקוביה קרקוב, פולוניה ורשה, ורטה פוזנן, פוגון לבוב ול.ק.ס לודז'. באליפות זו זכתה קרקוביה שהשיגה 7 ניצחונות ותיקו אחד בשמונת המחזורים של הטורניר.
שנה לאחר מכן התקיימה מתכונת כמעט זהה, כאשר השינוי היה שבית הגמר נחלק ל-2 בתים: בית הצפון ובית הדרום, ומובילות הבתים בסיום סיבובי המשחקים נפגשו לצמד משחקים ביניהן על אליפות המדינה, בה זכתה פוגון לבוב כשניצחה 4–5 את ורטה פוזנן בסיכום שני המשחקים. ב-1923 התקיימה מתכונת זה ופוגון לבוב זכתה בפעם השנייה ברצף, לאחר שניצחה את ויסלה קרקוב במשחקי הגמר. ב-1924 היה רצון לקיים תחרות אך היא ננטשה עקב הצורך של נבחרת פולין בכדורגל לבצע הכנות לקראת אולימפיאדת פריז שנערכה באותה השנה. ב-1925 נערכה תחרות נוספת במתכונת זו ונערך בית גמר בה ניצחה פוגון לבוב באליפות השלישית בתולדותיה. ב-1926 נערכה התחרות האחרונה במתכונת "אליפות ללא-ליגה" בה ניצחה לבוב בביתה המקומי (בית הדרום) ולאחר מכן סיימה ראשונה ב"בית הגמר" וזכתה באליפות הרביעית שלה בפולין.
היסטוריה > אליפות הליגה הפולנית בכדורגל

ב-5 בדצמבר 1926, נערכה אספה בוורשה בנוכחות נציגי מועדוני הכדורגל במטרה ליצור ליגת כדורגל ארצית בפולין. התאחדות הכדורגל הפולנית הייתה נגד הרעיון, אך להפתעתה כל המועדונים למעט מועדון אחד (הקבוצה היחידה שהתנגדה נחרצות להקמת הליגה מבין המועדונים הייתה קרקוביה שהחרימה את הליגה, בעיקר מכיוון שנשיא המועדון שהיה אדוארד צ'טנרובסקי, כיהן באותו הזמן בתור יושב הראש של ההתאחדות הפולנית) קיבלו את ההצעה לקיום ליגה שכזו מה שאילץ אותה להסכים. בסוף פברואר 1927, בפגישה שנערכה בהתאחדות הכדורגל הפולנית, נציגי ההתאחדות התנגדו להקמת ליגה שכזו, אך המועדונים מצידם המשיכו בהכנות לליגה בתמיכת הצבא הפולני שבאותם ימים שלט ברוב תחומי החיים במדינה. יצירת הליגה הוכרזה ב-1 במרץ 1927.
הליגה הפולנית יצאה לדרך ב-3 באפריל 1927, כאשר כל הקבוצות הגדולות (למעט קרקוביה שכאמור החרימה אותה) השתתפו בה. הקבוצות שהשתתפו בעונת הבכורה בליגה הפולנית של 1927 הן: ויסלה קרקוב, 1-מ.כ. קטוביץ, ורטה פוזנן, פוגון לבוב, לגיה ורשה, קלוב טוריסטוו לודז', ל.ק.ס. לודז', פולוניה ורשה, צ'ארני לבוב, ט.ק.ס טורון, חשמונאי לבוב, רוך חוז'וב, ק.ס. וורשוויאנקה ויוטצ'נקה קרקוב.
ליגה זו הייתה מאבק בין שתי הקבוצות הכי חזקות בכדורגל הפולני באותם ימים: ויסלה קרקוב ו-1-קאטוביץ. יריבות זו הורגשה לא רק בכדורגל ובמשחקים ביניהן אלא בכל המדינה. קאטוביץ הייתה למעשה ייצוג בליגה של מיעוט גרמני בפולין, בעוד ויסלה ייצגה את הרצון של הפולנים לחיות בעצמאות ואת הלאומנות הפולנית. לבסוף בעונה זו זכתה ויסלה קרקוב שניצחה במשחק העונה של 1927, 2-0 את קאטוביץ וזכתה באליפות בסופו של דבר. בסוף העשור הייתה דומיננטיות יחסית לקבוצות מקרקוב כמו קרקוביה שלבסוף הצטרפה לליגה בלית ברירה, וגרברינה קרקוב שזכתה באליפות הראשונה שלה. בשנות ה-30 שלטה בליגה רוך חוז'וב שזכתה ב-5 אליפויות ב-6 עונות עד להפסקת הליגה ב-1939 עקב פריצת מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

כתוצאה ממלחמת העולם השנייה, גבולות פולין השתנו לחלוטין, כאשר לבוב עברה לשליטת ברית המועצות והקבוצות מעיר זו, שהיו מהחזקות ביותר בליגה, הפסיקו להתקיים (פוגון לבוב, צ'ארני לבוב, לח'יה לבוב). השחקנים שהרכיבו קבוצות אלו עברו מערבה, והקימו קבוצות חדשות שהשתתפו בליגה הפולנית כמו פולוניה ביטום, אודרה אופולה ופוגון שצ'צ'ין. אותו הדבר קרה עם הקבוצות מווילנה. מן העבר השני סיפחה פולין שטחין מגרמניה הנאצית שהתפוררה, כמו ורוצלב (מקור הקבוצה שלונסק ורוצלב), זאבז'ה (מקור הקבוצה גורניק זאבז'ה) ביטום (מקור הקבוצות פולונה ביטום וסז'ומברייקי ביטום) ולובלין (מקור הקבוצה זגלביה לובלין). עד 1948 התקיימה ליגה שנתית קצרה ומקומית שסייעה לקבוצות להשתקם ולבנות עצמן מין הריסות המלחמה. מ-1949 ועד 1962 התקיימה ליגה חד-שנתית מינואר ועד דצמבר של אותה השנה. החל מעונת 1962/1963 מקיימת הליגה הבכירה בפולין ליגה המתחילה ביולי ומסתיימת במאי של השנה העוקבת. החל מעונת 2008/2009 שונה מערך הליגות בפולין כאשר הליגה הבכירה נקראת מאז "ליגת העל הפולנית" ומתחתיה הליגה הראשונה שנקראת "Fortuna I liga", שבעבר הייתה הליגה הראשונה.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הפולני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפויות לפי מועדון

| # | קבוצה | אליפויות | סגנויות | מקום שלישי | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לגיה ורשה | 15 | 13 | 12 | 1955, 1956, 1968/1969, 1969/1970, 1993/1994, 1994/1995, 2001/2002, 2005/2006, 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2019/2020 2020/2021 |
| 2 | רוך חוז'וב | 14 | 6 | 9 | 1933, 1934, 1935, 1936, 1938, 1951, 1952, 1953, 1960, 1967/1968, 1973/1974, 1974/1975, 1978/1979, 1988/1989 |
| – | גורניק זאבז'ה | 14 | 4 | 7 | 1957, 1959, 1961, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1967, 1970/1971, 1971/1972, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 1987/1988 |
| 3 | ויסלה קרקוב | 13 | 13 | 10 | 1927, 1928, 1949, 1950, 1977/1978, 1998/1999, 2000/2001, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011 |
| 4 | לך פוזנן | 8 | 3 | 6 | 1982/1983, 1983/1984, 1989/1990, 1991/1992, 1992/1993, 2009/2010, 2014/2015, 2021/2022 |
| 5 | קרקוביה קרקוב | 5 | 2 | 2 | 1921, 1930, 1932, 1937, 1948 |
| 6 | וידזב לודז' | 4 | 7 | 3 | 1980/1981, 1981/1982, 1995/1996, 1996/1997 |
| – | פוגון לבוב | 4 | 3 | - | 1922, 1923, 1925, 1926 |
| 7 | ורטה פוזנן | 2 | 5 | 7 | 1929, 1947 |
| – | פולוניה ביטום | 2 | 4 | 2 | 1954, 1962 |
| – | פולוניה ורשה | 2 | 3 | 2 | 1946, 1999/2000 |
| – | שלונסק ורוצלב | 2 | 3 | 2 | 1976/1977, 2011/2012 |
| – | ל.ק.ס לודז' | 2 | 1 | 3 | 1958, 1997/1998 |
| – | סטאל מיאלק | 2 | 1 | 3 | 1972/1973, 1975/1976 |
| – | זגלביה לובלין | 2 | 1 | 2 | 1990/1991, 2006/2007 |
| 8 | ביאליסטוק | 1 | – | – | 2023/2024 |
| – | ראקוב צ'נסטוחובה | 1 | 2 |  | 2022/2023 |
| – | פיאסט גליביצה | 1 | 1 | 1 | 2018/2019 |
| – | סומביארקי ביטום | 1 | 1 | 1 | 1979/1980 |
| – | גרברינה קרקוב | 1 | 1 | - | 1931 |
הערות שוליים

↑  עקב המלחמה הפולנית-סובייטית
↑  עקב אולימפיאדת פריז (1924)
↑  בתחילה הוקפאה, לאחר מכן ננטשה עקב מלחמת העולם השנייה
↑  עקב מלחמת העולם השנייה
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
יוהאן גוטליב גולדברג

| --- | --- |

 לידה:  1727 גדנסק, האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  13 באפריל 1756 (בגיל 29 בערך) דרזדן 
 מוקד פעילות:  ממלכת פרוסיה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  צ'מבלו 
 
יוהאן גוטליב גולדברג (בגרמנית: Johann Gottlieb Goldberg;‏ הוטבל ב-14 במרץ 1727, נפטר ב-13 באפריל 1756) היה צ'מבליסט וירטואוז, נגן עוגב ומלחין בשלהי תקופת הבארוק ובראשית התקופה הקלאסית. עיקר פרסומו בא לו ממתן שמו, כמבצע המקורי, ככל הידוע, של וריאציות גולדברג הנודעות מאת יוהאן סבסטיאן באך.
קורות חיים

גולדברג היה ככל הנראה ממוצא גרמני, ונולד בגדנסק (דנציג) בפולין. לא הרבה ידוע בוודאות על ילדותו, פרט לכך, שכישרונו יוצא הדופן בנגינה עורר את תשומת לבו של הרמן קרל פון קייזרלינג, השגריר הרוסי לסקסוניה, בסביבות 1737. ככל הידוע, למד גולדברג הן אצל יוהאן סבסטיאן באך והן אצל וילהלם פרידמן באך, בנו הבכור של י. ס. באך, אף כי תקופות לימודיו אינן ידועות; ייתכן, שגולדברג למד אצל באך האב כבר בשנת 1737, זמן קצר אחרי שקייזרלינג עמד על כישרונו בדנציג, ואצל באך הבן עשוי היה ללמוד בכל זמן שהוא לפני 1745, הואיל ווילהלם פרידמן באך שהה בדרזדן במשך כל תקופת כהונתו של קייזרלינג שם כשגריר.
החלק המפורסם ביותר בחיי גולדברג הוא הזמן, כנראה בשנת 1741, המופיע בכתבי הביוגרף של יוהאן סבסטיאן באך, יוהאן ניקולאוס פורקל, בקשר לחיבור סדרת הווריאציות של באך כאמצעי מרפא לנדודי השינה של הרוזן קייזרלינג. צ'מבליסט הלשכה החביב על קייזרלינג היה גולדברג בן הארבע-עשרה, שהגיע להישגים טכניים מרשימים כל כך, שכבר בגילו הצעיר היה מסוגל לבצע יצירה יוצאת דופן ברמת הקושי שלה. אין תיעוד לכך, אם הרוזן אכן נרדם בזמן ביצוע היצירה, אבל רשומה עדותו, כי היצירה של באך הייתה אהובה עליו ביותר, וכך כותב פורקל בשנת 1802, ששים שנה לאחר מעשה:
הרוזן קייזרלינג, שהרבה לבקר בלייפציג והביא עמו לשם את גולדברג, שנזכר קודם, במטרה לאפשר לו לקבל הכשרה מוזיקלית אצל באך. הרוזן היה חולני וסבל מנדודי שינה. בזמנים כאלה נדרש גולדברג, שהתגורר עמו בביתו, לבלות את הלילה בחדר הסמוך לחדר השינה של הרוזן, כדי לנגן לפניו כששנתו נודדת... פעם הזכיר הרוזן בנוכחות באך, שהיה רוצה לקבל אי-אילו יצירות מקלדת בשביל גולדברג, שתהיינה נוחות לאוזן ומצהילות לב די הצורך לעודד מעט את רוחו כשנודדת שנתו בלילות. באך סבר, שהדרך הטובה ביותר למלא משאלה זו תהיה באמצעות וריאציות, שבכתיבתן ראה עד אז מטלה כפויית טובה בגלל המסד ההרמוני החוזר על עצמו. אבל היות שבמועד זה כבר היוו כל יצירותיו מופת של אמנות, גם הווריאציות הללו יצאו כך מתחת ידו. אף על פי כן, הוא לא שב לכתוב עוד יצירה מסוג זה. מכאן ואילך, נהג הרוזן לכנותן הווריאציות שלו. הוא מעולם לא נלאה מהן ובמשך זמן רב, פירושם של לילות חסרי שינה היה: ,גולדברג חביבי, נגן-נא לי אחת מן הווריאציות שלי.' אפשר שבאך לא זכה שוב לגמול כזה על שום יצירה אחרת שחיבר. הרוזן העניק לו גביע זהב ממולא ב-100 לואידורים (מטבעות זהב). ועם זאת, אפילו הייתה המתת גדולה אלף מונים, לא היה בכך כדי לבטא נכונה את ערכן האמנותי
מידת הדיוק בסיפור כפי שמביא אותו פורקל הוטלה לא פעם בספק, וייתכן שהביוגרף הנלהב של באך תרם לה מהרהורי לבו. (החוקר פיטר ויליאמס Peter) Williams) מזים את הסיפור, הקושר את היצירה אל גולדברג, ויליאמס טוען, שי. ס. באך כתב את הווריאציות כיצירת תצוגה לווילהלם פרידמן.) כך או כך, גולדברג היה מוכר כנגן וירטואוז בשנים ההן, היה בשירותו של קייזרלינג בזמן האמור, וסביר מאוד ששהה בלייפציג, על יסוד הדמיון בין הקנטטות שחיבר לאלה של באך; על יסוד הדמיון הזה בלבד הניחו חוקרים רבים יחסי מורה ותלמיד בין השניים.
גולדברג נשאר עם הרוזן קייזרלינג עד סביבות 1745 ונעלם מן הרשומות עד סביבות 1750, כשנכלל בקונצרט שמתאר וילהלם פרידמן באך במכתב משנת 1767. בשנת 1751 נשכר גולדברג לשירותו של הרוזן היינריך פון בריהל, ושם נשאר לשארית חייו הקצרים. הוא מת משחפת בגיל 29 ונקבר בדרזדן ב-15 באפריל 1756.
יצירותיו

יצירותיו של גולדברג, אף כי מפורסמות הרבה פחות מיצירתו של באך הנושאת את שמו, שונות מהן מאוד בסגנונן וניכרות בהן השפעותיהם של רוב האופנות המוזיקליות שהיו נפוצות בתקופת מעבר זו בתולדות המוזיקה. יצירותיו המוקדמות דומות לאלה של יוהאן סבסטיאן באך ומרמזות לכך, שייתכן ויש אמת בסיפור על לימודיו אצל המלחין המפורסם; מיצירותיו המאוחרות יותר עולה, שהיה קשוב לטעמים הפופולריים של חצר דרזדן, בייחוד בשימוש שעשה בסגנון הגאלאנט. כמה מיצירותיו האחרונות, בייחוד בקונצ'רטי, עושות שימוש בשפה הרמונית מתוחכמת, קרובה לזו של קרל פיליפ עמנואל באך, ואפשר להניח, שנכתבו לנגנים של היינריך פון בריהל. סינקופות, כרומטיות ומלודיות במנעד רחב מאפיינות את היצירות האחרונות הללו.
מכלול יצירתו כולל קנטטות, שנכתבו כנראה בלייפציג בראשית שנות ה-40' של המאה ה-18; טריו סונאטות; מוזיקה למקלדת, הכוללת 24 פולונזים, לכל אחד מסולמות המז'ור והמינור;קונצ'רטי לצ'מבלו; וקובץ פרלודים כוראליים שאבד.
לקריאה נוספת

Norman Rubin, "Johann Gottlieb Goldberg". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2(Note: this article is identical to that in the current, online version of the New Grove)
Entry on Johann Gottlieb Goldberg in The Concise Edition of Baker's Biographical Dictionary of Musicians, 8th ed. Revised by Nicolas Slonimsky. New York, Schirmer Books, 1993. ISBN 0-02-872416-X
Ralph Kirkpatrick. Edited score to the Goldberg Variations. New York/London: G. Schirmer, 1938. Contains an extensive preface by the editor and a facsimile of the original title page.
נורמן רובין, "יוהאן גוטליב גולדברג", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים" בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980.
ערך על יוהאן גוטליב גולדברג ב"הוצאה המרוכזת של מילון המוזיקאים הביוגרפי של בייקר, הוצאה שמינית, ערוכה ומתוקנת בידי ניקולס סלונימסקי, ניו יורק, ספרי שירמר, 1993
ראלף קירקפטריק. מהדורה ערוכה לוריאציות גולדברג, ניו-יורק/לונדון: ספרי שירמר 1938. מכילה הקדמה מקיפה של העורך ופקסימיליה של דף השער המקורי.
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1665 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  27 ביוני 1729 (בגיל 64) פריז, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Élisabeth Jacquet 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  כנסיית סנט אסטאש 
 ידועה בשל:  היותה האישה הראשונה בצרפת שהלחינה אופרה
 בן או בת זוג:  Marin de La Guerre (23 בספטמבר 1684–?) 
 
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר (בשם מלא בצרפתית: Élisabeth-Claude Jacquet de La Guerre;‏ 17 במרץ 1665 – 27 ביוני 1729) הייתה מלחינה ונגנית צ'מבלו צרפתייה.
קורות חיים

אליזבת נולדה ב-1665 בצרפת, לאם עם קשרים לבית המלוכה ולאב בונה הרפסיקורדים ונגן עוגב מקצועי. אליזבת, אחותה ושני אחיה קיבלו חינוך מוזיקלי מינקות וכולם גדלו להיות מוזיקאים מקצועיים. אליזבת למדה שירה, נגינה בהרפסיקורד, אלתור, ליווי והלחנה, ובגיל 7 הוצגה בפני המלך לואי ה-14 שהתרשם ממנה מאוד. ילדת הפלא המשיכה ללמוד ולהתאמן עד שבגיל 12 עברה להתגורר בחצר המלך, תחת חסותה של פילגשו, המרקיזה דה מונטספאן, שהמשיכה להשקיע בהשכלתה המוזיקלית.
בגיל 18 קיבלה אליזבת אישור מהמלך לעבור לפריז, ואף קיבלה ממנו פנסיה לכל חייה. בפריז הכירה את נגן העוגב מארין דה לה גר, והשניים נישאו. אליזבת החליטה לאחד בין שני שמות המשפחה ועל כן נקראה – אליזבת קלוד ז'אקה-דה לה גר.
אליזבת, שבנעוריה ספגה אופרות נהדרות בחצר המלך, רצתה מאוד לכתוב יצירה בימתית משל עצמה. היא ידעה שסביר שתספוג ביקורת על עצם הניסיון להלחין יצירה שכזו, בשל היותה אישה, וכדי לצמצם את הנזק, ביקשה מלואי ה-14 להקדיש לו את הבלט-אופרה "לכבוד הניצחון". ב-1685 עלתה היצירה, וכצפוי ספגה ביקורת קשה. לאחר הכישלון חזרה להופיע ולהלחין לצ'מבלו.
ב-1694, שנתיים לאחר לידת בנה היחיד, עלתה בפריז האופרה "צפאל ופרוקריס" שהלחינה אליזבת, בוצעה כמה פעמים באותה שנה וירדה מהבמה. העובדה שהייתה האישה הראשונה בצרפת שהלחינה אופרה לא הרשימה את המבקרים של אז. רק לקראת שנות האלפיים נשמעו דעות אחרות ואוהדות על האופרה הזו.
חוסר ההצלחה גרם לאליזבת לחזור לחבר קנטטות וקטעים לצ'מבלו, ובמקביל החלה להתעניין בז'אנר החדש שהתפתח באיטליה וכבש את פריז – הסונאטה. היא הייתה בין הראשונות שהלחינו סונטות בצרפת, ובתקופה בה היה מאבק תרבותי בין הסגנון הצרפתי לאיטלקי, אליזבת לא חששה ושילבה ביצירתה בין שני הסגנונות.
תחילת המאה ה-18 הביאה עמה טרגדיות אישיות לאליזבת. בהפרש לא רב זה מזה, מתו בנה היחיד (גם הוא מוזיקאי מבטיח), אביה, וכעבור שנתיים גם בעלה. לאחר הפסקה ארוכה, החלה להתאושש והקיפה את עצמה בחברים בסלון מוזיקלי שפתחה בביתה, ולאט לאט חזרה גם להלחין. רוב יצירותיה הוקדשו למלך. לקראת סוף חייה חיה אליזבת בכנסייה, ונפטרה ב-1729.