stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלה לינגנס
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה השלימה לינגנס את לימודי הרפואה שלה, ושימשה רופאה למחלות ריאה בשירות הציבורי. כמו כן עסקה בפסיכואנליזה, והייתה חברה באגודת זיגמונד פרויד שנוסדה בווינה ב-1968. בהמשך שימשה פרופסור לרפואה ולמשפט באוניברסיטת וינה.
במקביל, דבקה בסיסמה שניסחה בעת שהותה באושוויץ, "שרדתי כדי לספר". ב-1964 הייתה לינגנס עדה במשפט אושוויץ השני, שנערך בפרנקפורט, והעידה במשפטם של כל 22 הקצינים שהועמדו לדין. ב-1966 פרסמה דו"ח מן המחנות, תחת הכותרת "האישה במחנה הריכוז". 1980 הכיר יד ושם בבני הזוג קורט ואלה לינגנס כחסידי אומות העולם.
הערות שוליים

↑  Gedenkbuch, gedenkbuch.univie.ac.at
1 2  Chris Impens @ Valvas: Ella Lingens-Reiner — Biography, Chris Impens @ Valvas, ‏2018-07-08
1 2 3 4  Ella lingers-Reiner, Prisoners of Fear, London: V. Gollancz, 1948
1 2 3 4  ד"ר אלה לינגנס | סיפורם של שישה חסידי אומות העולם באושוויץ | יד ושם, באתר www.yadvashem.org
↑  Ella Lingens, www.geschichtewiki.wien.gv.at (בגרמנית)
↑  Eric J. Sundquist, Writing in Witness: a Holocaust Reader, Project Muse
↑  משפטי אושוויץ שנערכו בפרנקפורט בין השנים 1963-1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264492005171  PLWABN: 9810669808105606  BnF: cb16995219k (data)  CiNii: DA03773625  GND: 11703228X  ISNI: 0000 0001 1439 5646  LCCN: nr91027048  NKC: jo2015857307  SUDOC: 080526128  VIAF: 22908364   WorldCat (עם VIAF): 22908364
אבאדסלוק

אבאדסלוק (בהונגרית:Abádszalók) היא עיר באזור המישור הגדול הצפוני, במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בנפת קונהדייש. אבאדסלוק הוקמה בשנת 1895 על ידי איחוד הכפרים טיסהבאד וטיסהסאלוק. כיום זוהי עיר משמעותית באזור התיירות של אגם טיסה (אגם טיסה הוא האגם השני בגודלו בהונגריה והאגם המלאכותי הגדול ביותר על נהר הטיסה בחלק הצפוני של האלפלד) ואחד ממרכזי התיירות המפותחים ביותר של אגם טיסה אחרי טיסהפירד.
מיקום

היישוב שוכן באזור הצפון-מערבי של ה"נאג'קונשאג" בין סולנוק לבין טיספירד בגדה השמאלית של הקטע האמצעי של נהר הטיסה, ליד אגם טיסה.
נגישות

העיר מחוברת לתנועה הלאומית בכביש הראשי 34 ובקו הרכבת 102 קאל-קאפולנה–קישאויסאלאש, אך תחנת הרכבת רחוקה מהיישוב כ-5 ק"מ. האוטובוסים של וולאנבוס ממלאים את התפקיד העיקרי באספקת התחבורה הציבורית דרל הכביש.
היסטוריה

אבאד מוזכרת, כמעבר מעבורת חשובה על הטיסה, כבר על ידי גאלוס אנונימוס. שמו של הכפר מופיע בתכיפות בתעודות שונות מאז 1271. הוא היה מקום מיושב ברציפות עד 1697 ואז ייתכן שנהרס מכיוון שבשנת 1703 אינו מוזכר ככפר. אנו יודעים משנת 1717 שהתחדשו והחלו שוב חיי הכפר. החקלאות תמיד הייתה הגורם המרכזי בחייהם של תושבי הכפר, מכיוון שלא היו תנאים מתאימים להתפתחות התעשייה בשל גורמים גאוגרפיים וכלכליים. בשנת 1740 יישב לאסלו אורצי 44 משפחות של אומנים גרמנים בסאלוק. צאצאיהם, כיום כבר הונגרים לכל דבר, חיים שם עד היום ורבים מהם ממשיכים במלאכותיהם של אבותיהם לשעבר. המסורת הגדולה קשורה לאריגת מחצלות, אריגת סלים. חומרי הגלם למלאכות אלו הובטחו על ידי מישור ההצפות של נהר הטיסה. בעזרת בית התחרה בהלאש, איכרות רבות למדו את מלאכת התחרה וממשיכות במלאכה עד היום.
בשנת 2005 זכתה אבאדסלוק בתואר עיר.
אתרים בעלי חשיבות

הכנסייה הקלוויניסטית של טיסהבאד נבנתה בין השנים 1787–1789.
הכנסייה הקלוויניסטית של טיסהסלוק נבנתה בין 1811 לבין1822. בשנת 1842 נשרף הגג שלה ולאחר מכן בשנת 1924 הוחלף בגג חדש.
הכנסייה הרומית-קתולית טיסהסלוק נבנתה בשנת 1744 בסגנון הבארוק. הציוד: הדוכן, אגן הטבילה בסגנון הצמה (בגרמנית: Zopfstil) נבנה בסביבות 1790. את ציורי המזבח שלו צייר מיהאי קובאץ', יליד אבאדסלוק, בשנים 1870–1873.
מוזיאון הבובות: 156 תערוכות לבוש של אגן הקרפטים (המישור הפאנוני) מוצג על 360 בובות (העתק נאמן לגודל של 56 סנטימטרים) ו-226 בובות מולבשות בסגנון הלבוש של 65 מדינות ברחבי העולם. התערוכה מתרחבת ללא הרף.
פונדק מאלום (טחנת קמח): ממוקם בחלק של דרך מיקסאט מול חוף הטיסה. הבית היה פעם בניין של טחנת קמח אפינגר שבה פעל גם מסור קיטור וטחנת קמח על אדים מ--1912 עד 1913.
אנדרטת מלחמת העולם הראשונה.
פסל שכותרתו "בשניים": תוצרת 2001 על ידי לאסלו מורביי.
פסל חזה של לאיוש קושוט: יצירתו של שאנדור דיורפי.
קהילה יהודית

היהודים הראשונים התיישבו ביישוב במחצית הראשונה של המאה ה-19. מספרם בשנת 1880 היה 112. בשנת 1920 יחידות הטרור הלבן ערכו במקום פוגרום. מספר היהודים הלך והצטמצם ובשנת 1940 חיו במקום רק 18 משפחות יהודיות. לאחר כניסת הוורנכט להונגריה ב-19 למרץ 1944 (מבצע מרגרטה) היהודים רוכזו בגטו סולנוק ומשם נשלחו רובם לאושוויץ ומיעוטם למחנות ריכוז באוסטריה.
ילידי המקום

מיקלוש באלה, עד 1902 מור אפשטיין (בהונגרית: Balla Miklós; אבאדסלוק, 25 ביולי 1874 – בודפשט, 3 בנובמבר 1912) היה סופר, משורר, עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי, אביה של השחקנית ז'וז'י באל
מריה אמבר (בהונגרית: Ember Mária, עד 1950 אלזנר, אבאדסלוק, 19 באפריל 1931 - בודפשט, 30 בדצמבר 2001) הייתה סופרת, עיתונאית, מבקרת אמנות, מתרגמת, היסטוריונית וחוקרת הונגרייה-יהודייה.
יהודית אמבר מקודם אלזנר עד 1950 (בהונגרית: Ember Judit; אבאדסלוק, 16 במאי 1935 – בודפשט, 17 בנובמבר 2007) במאית קולנוע יהודייה-הונגרייה זוכת פרס בלה באלאז', זוכת פרס האמן הדגול. אחותה של מריה אמבר.
גלריית תמונות

כמה תמונות של חוף אבאדסלוק והמרחצאות של אבאדסלוק על הטיסה
בתי הספר יסודי
הכנסייה הקלוויניסטית ברחוב קישפלודי
הכנסייה הקלוויניסטית ברחוב מיקסאט
פנים הכנסייה הרפורמית ברחוב מיקסאט
צלב משנת 1811 בבית הקברות הסגור
קריפטה בבית הקברות הסגור
תחנת אוטובוס
פסל לאיוש קושוט
פסל של קלמן לאקי
ראו גם

אתר האינטרנט של Abádszalók
מפה של Abádszalók
Abádszalók דף התחלה
האתר הרשמי של Abádszalók City - פייסבוק
קארוי קושה: קפלת "סנט מוריץ" בערבה
קיץ באבאדסלוק
אירועי Abádszalók
אירועים ותוכניות של Abádszalók
קהילת אבאדסלוק, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
הערות שוליים

↑  Magyar Királyság (1819–1869) - Második katonai felmérés, mapire.eu
↑  Dömötör Sándor szerk.: Abádszalók földje, népe, kultúrája – A Damjanich János Múzeum közleményei 5-7. (1961), hungaricana.hu
↑  Abád és Szalók ma már elválaszthatatlan egymástól, szoljon.hu
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 91214/1902. Forrás: MNL-OL 30789. mikrofilm 1373. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 7. oldal 22. sor
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. II. ker. állami halotti akv. 2291/1912. folyószáma alatt.
↑  Balla Miklós. Magyar Életrajzi Index. Petőfi Irodalmi Múzeum. Hozzáférés ideje: 2016. május 22.
תצלום אוויר של בית הספר היסודי, אבאדסלוק
הכנסייה הקלוויניסטית ברחוב מיקסאט
איסקסנטג'רג'

| --- | --- |
סמל איסקסנטג'רג'סמל איסקסנטג'רג'

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  פייר (מחוז בהונגריה) פייר
 נפה:  נפת סקשפהרוואר
 מושל:  אטילה גול
 שטח:  26.27 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,280 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°14′19″N 18°18′05″E﻿ / ﻿47.23865°N 18.301411111111°E﻿ / 47.23865; 18.301411111111 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.iszkaszentgyorgy.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.איסקסנטג'רג'(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.איסקסנטג'רג'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
איסקסנטג'רג' (בהונגרית: Iszkaszentgyörgy) הוא כפר במחוז פייר בהונגריה בנפת סקשפהרוואר.
מיקום

איסקסנטג'רג' ממוקם צפונית-מערבית לסקשפהרוואר, כ-10 קילומטרים ממנה. היישוב גובל בהרי הבאקון מצפון, בהר Iszka המשתרע ממנו דרומה לכיוון מערב, ב-Sárrét בדרום ובתעלת מורי במזרח.
חיבורי התנועה של היישוב מסופקים בעיקר על ידי שני כבישים דרג נמוך (בני ארבע ספרות): כביש 8202 המתחיל מקטע סקשפהרוואר של הכביש המהיר 8 (היום כביש 801) ומשם נמשך עד Kincsesbánya, וכבי 8203 המסתעף מכביש 81 ב-Sárkeresztes. השניים מצטלבים במעגל התנועה במרכז הכפר.
היסטוריה

איסקסנטג'רג' הייתה מיושבת כבר באלפי השנים שלפני התיישבות המדיארים במרכז אירופה, באזור הכפר התגלו עקבות של יישוב מתקופת הברונזה. ההנחה היא שהדרך שנבנתה בתקופה הרומית יכולה הייתה להוביל מכיוון וארפלוטה - צ'ור דרך איסקסנטג'רג', שהמשיכה לכיוון Magyaralmás - Csákberény - צ'אקוואר. במאות השנים שלאחר התמוטטות האימפריה הרומית התיישבו באזור זה הונים, אווארים פאנוניים ושבטים גרמאניים, וזה לא פלא, שכן המאפיינים הגאוגרפיים והתנאים הטבעיים היו נוחים (למשל, מעיינות חמים). גם ההונגרים הכובשים בנו את מקום מגוריהם באזור זה.
אתרים בעלי עניין > טירה

החלק העתיק ביותר של הטירה נבנה בשנת 1735 על ידי אנטל אמאדה. בשנת 1800 הפכה הטירה לנחלתם של בני הבייזאט, אשר בשנת 1820 החלו בבנייה משמעותית.
ציורי הקיר של טירת בייזאט שוחזרו לפני כמה שנים, וניתן לצפות בהם מעת לעת. אזור זה של הטירה אינו בשימוש כיום, אם כי לעיתים מתקיימת כאן תערוכה.
אתרים בעלי עניין > המעיין

במשך מאות שנים, המקור של המעיין (דוזוגו) הזרים בקביעות מים בטמפרטורה של 28 מעלות צלזיוס המכילים מלחים ומינרלים יקרי ערך. הספא עם סביבה אקזוטית נבנה על ידי הרוזן זיגפריד פאפנהיים לאורך הדרך המובילה לכפר.
באותה תקופה עדיין היו באזור שפע של מעיינות חמים. המעיינות Forrófői ו-Duzzogói יצרו מערכת מעיינות, כמה מעיינות קטנים פרצו בחופשיות ביער בין עצי האלמון. בחורף, היער כמעט היה אפוף בחלק זה של היער. אופייני לתנובת המעיינות שמימיהן הניעו שלוש טחנות.
ילידי המקום

ז'יגמונד באן (במקור באומגרטן, 1852–1906) היה עיתונאי יהודי-הונגרי וסופר כלכלי,
אווה פאהידי

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1925 דברצן, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  11 בספטמבר 2023 (בגיל 97) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Fahidi Éva 
 מדינה:  הונגריה 
 אירועים משמעותיים:  שואת יהודי הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית, צרפתית, גרמנית 
 הושפעה מ:  השואה 
 בן או בת זוג:  István Radó (1947–המאה ה־20) 
 www.fahidieva.hu
 
אווה פאהידי-פוסטאי (במקור פאהידי, בהונגרית: Fahidi Éva;‏ 22 באוקטובר 1925 – 11 בספטמבר 2023) הייתה סופרת ושחקנית יהודייה-הונגרייה, ניצולת שואת יהודי הונגריה.
אבני נגף מול ביתה של משפחת פאהידי בדברצן
ביוגרפיה

אווה פאהידי נולדה למשפחה יהודית בורגנית בדברצן, הונגריה. הוריה הוטבלו ככל הנראה לנצרות בשנת 1936 (אין תיעוד לכך). ב-1943 סיימה את לימודיה במכון לחינוך בנות בעיר הולדתה. היא הוכשרה להיות פסנתרנית, אבל העבודה הבלתי אנושית שביצעה לאחר מכן, גרמה לה לפגיעה משמעותית בגב.
במהלך השואה ב-29 באפריל 1944 אולצה המשפחה על ידי הז'נדרמים ההונגרים, ששיתפו פעולה עם הנאצים וביצעו את הוראות "קומנדו אייכמן" של גירוש יהודי הונגריה מערי השדה ומהכפרים להיכנס לגטו דברצן יחד עם שאר תושבי העיר היהודים (כ-10,000 יהודים). ב-14 במאי הם גורשו בקרונות בקר למחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו. במהלך ה"סלקציה" שביצע יוזף מנגלה בעצמו, נשלחו אחותה בת האחת עשרה של פאהידי, גילי, ואמן (אירמה וייס), מיד לתאי הגזים, ואביהן, דז'ה, איבד את חייו בשל תנאי המחנה. 49 מבני משפחתה נרצחו במהלך השואה. ב-13 באוגוסט 1944 הועברה אווה פאהידי למחנה מינכמילה (Münchmühle) באלנדורף, שהיה חלק ממחנה הריכוז בוכנוולד, שם נאלצה לעבוד במפעל לחומרי נפץ. כשמלחמת העולם השנייה הסתיימה ב-1945, הצליחה פאהידי לברוח מצעדות המוות מבוכנוולד. לאחר השחרור נדדה כאדם ש"נאלץ לעזוב את ביתו", עד שהצליחה לחזור הביתה להונגריה באוגוסט 1945. שם בדברצן דירת הוריה כבר נתפסה על ידי הונגרים נוצרים, דודה הרופא לקח אותה תחת חסותו ולביתו.
ב-1947, לאחר שבוע בלבד של היכרות, היא נישאה לבעלה הראשון, שהיה העורך הראשי של עיתון המפלגה הקומוניסטית של מחוז היידו-ביהר. לאחר מכן הוא הורשע במשפט ראווה והוצא להורג. בינתיים עסקה במשחק. בעלה השני איתו חיה 27 שנים חזר למפלגה ב-1956, בעוד פאהידי, עם ידיעותיה באנגלית, בגרמנית ובצרפתית, קיבלה עבודה בסחר חוץ. חברת ילדות שלה נפטרה בגיל חמישים. פאהידי אימצה את בתה בת ה-16, ולימים היא הפכה לפסנתרנית.
ספריה

כפי שהייתה הציפייה הבלתי כתובה במשטר הקומוניסטי עד לחילופי המשטר, כניצולת שואה, היא לא דיברה על גירוש יהודי הונגריה במשך 45 שנה. בשנת 1990 הוזמנו האסירים לשעבר של מחנה שטאטאלנדורף (Stadtallendorf) לבקר באנדרטה במחנה אושוויץ, שם ביקרה פאהידי לבסוף ב-2003. לבקשת מוזיאון שטאטאלנדורף כתבה פאהידי ספר זיכרונות בגרמנית, ולאחר מכן החלה לכתוב את זיכרונותיה בכלל. הם פורסמו ב-2005 בשם "נשמת הדברים" (Anima Rerum – A Dolgok Lelke). הספר יצא לאור גם בגרמניה. גרסאות באנגלית ובאיטלקית יצאו ב-2019.
בשנת 2019 יצא לאור ספרה של פאהידי "הנושא והמושא של האהבה" (A Szerelem Alanya és Tárgya), המציג את תקופת הסוציאליזם דרך סיפורה האישי של הסופרת. שני הספרים עוסקים למעשה בהגינות, כבוד, אהבה והתנהגות אנושית, אשר ניתן היה לשמר גם במצבים הנואשים ביותר.
מעורבותה הציבורית

פאהידי הייתה פעילה ביותר עד לגיל מתקדם: היא השתתפה באירועים שונים כעדה, ופגשה, בין היתר, את נשיאי גרמניה ואוסטריה ואת קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל. היא השמיעה את קולה בקביעות נגד הגזענות והאנטישמיות בעיתונות הבינלאומית וההונגרית. היא גם מילאה תפקיד בעבודתן של כמה קרנות זרות והעבירה הרצאות הן בהונגריה והן מחוצה לה. היא ראתה את שליחותה בכך שהדור הצעיר ישמור את זיכרון השואה ויילחם באופן פעיל נגד כל צורות הגזענות.
ב-11 בספטמבר 2023 הלכה לעולמה.
כתביה

Die Seele der Dinge. Aus dem Ungarischen übersetzt von Doris Fischer. Hrsg. im Auftrag des Internationalen Auschwitz-Komitees, Berlin, und der Gedenkstätte Deutscher Widerstand, Berlin: Lukas-Verlag 2011. ISBN 978-3-86732-098-6
Anima rerum, meine Münchmühle in Allendorf und meine wahren Geschichten. Stadtallendorf: Magistrat der Stadt Stadtallendorf 2004.
Anima Rerum – A Dolgok Lelke; Tudomány, Budapest, 2005
A Dolgok Lelke; Ariel Könyvek, Pilisszentlászló, 2015
A Szerelem Alanya és Tárgya; Ariel Könyvek, Pilisszentlászló, 2019
ספרות

"Das Geheimnis der Versöhnung heißt Erinnerung" : Dokumentation der Internationalen Tage der Begegnung in Stadtallendorf, KZ-Außenlager Münchmühle, Nobel ; vom 21. bis 26. Oktober 1990. Magistrat der Stadt, Stadtallendorf 1991.
Thomas Gonschior, Christa Spannbauer: Mut zum Leben. Die Botschaft der Überlebenden von Auschwitz. Europa Verlag, Berlin u. a. 2014, ISBN 978-3-944305-57-8.
Életútinterjú Fahidi Évával. Budapest, 2010. január. Az interjút készítette: Bartha Ákos és Hosszú Gyula (ראיון עם פאהידי)
הערות שוליים

1 2  Kerstin Krupp: Dem Unsagbaren eine Stimme geben. In: Frankfurter Rundschau, 5. Oktober 2013, S. 25. Textgleich in der Berliner Zeitung
↑  סוכנות הידיעות AP, ‏ניצולת השואה שנלחמה נגד אפליית מיעוטים ברחבי אירופה נפטרה בגיל 97, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 9 בדצמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305189805171  GND: 129118567  ISNI: 0000 0000 4346 4607  LCCN: no2004041147  SUDOC: 267119666  VIAF: 33067951   WorldCat (עם VIAF): 33067951
אלכס פרידמן

| --- | --- |

אלכס פרידמן
 לידה:  5 באפריל 1988 (בן 36) פינסק, ברית המועצות
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  יבנה
 פעילות בולטת:  מאבק להעלאת קצבת הנכות
 ידוע בשל:  המאבק להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום
 עיסוק:  מרצה
 מפלגה:  הליכוד 
 www.alexfridman.co.il
 
אלכסנדר (אלכס) פרידמן (נולד ב-5 באפריל 1988) הוא פעיל חברתי, מייסד ויו"ר ארגון "נכה, לא חצי בן אדם".
ביוגרפיה

פרידמן נולד וגדל בפינסק שבברית המועצות (כיום בלארוס). בשנת 1990, בהיותו בן שנתיים, עלה לישראל עם משפחתו. בשנת 1996 אובחן כחולה במחלת ניוון שרירים שדרתי, אשר עם השנים הובילה לשיתוק כמעט מלא בגופו. בשנת 2000, עקב החמרה נוספת במצב הרפואי, נאלץ לעזוב את מסגרות החינוך הרגיל והחל לקבל שיעורים בביתו.
פעילות חברתית

בשנת 2015 החל בקמפיין תחת הסלוגן "נכה, לא חצי בן אדם", להעלאת קצבת הנכות בישראל. פרידמן יזם עצרת בכיכר רבין בהשתתפות אמנים. פרידמן פנה אל יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין, וביקש ממנו לקדם משא ומתן ישיר מול הממשלה. אדלשטיין נענה לבקשה ותיווך בין פרידמן וצוותו לבין שר הרווחה חיים כץ, מנכ"ל משרד האוצר שי באב"ד, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי פרופ' שלמה מור-יוסף, ונציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אחיה קמארה.
באפריל 2016 הקים פרידמן את עמותת "נכה, לא חצי בן אדם", שחרתה על דגלה מאבק א-פוליטי להשוואת קצבאות הנכות לגובה שכר המינימום, וקידום זכויות נוספות עבור אנשים עם מוגבלות בישראל, בין היתר בנושאי נגישות, הזכות לדיור, סיעוד, טיפול רפואי ושילוב אנשים עם מוגבלות בחברה ובתעסוקה.
פעילות משפטית

באוגוסט 2017, משלא השתנו הדברים בעקבות פעילותו הציבורית, אלכס באמצעות עמותתו, עתר לבג"ץ נגד הכנסת והממשלה. העתירה הוגשה בשיתוף ארגון הגג של הנכים (המאגד כ-30 ארגונים), ושופטות בית המשפט המחוזי בדימוס, ציפורה ברון וברכה אופיר-תום על ידי עו"ד יהודה רסלר. הלשכה המשפטית של הכנסת ביקשה בתגובה לדחות את העתירה, משום ש"הנכים לא הוכיחו כי לא ניתן להתקיים מקצבתם שעומדת על 2342 שקלים". התגובה עוררה סערה ציבורית וגינויים מצד חברי כנסת ואנשי ציבור.
באוגוסט 2017 השיבה לעתירה גם הממשלה וטענה כי מקודמים תהליכים לפתרון מצוקת הנכים, ואין מקום להתערבות בית המשפט העליון. ב-5 בספטמבר הכריז יו"ר ההסתדרות, אבי ניסנקורן, כי ההסתדרות מתגייסת למאבק להעלאת קצבת הנכות. בפגישה השתתפו גם ראשי הסיעות והוועדים הגדולים, והכריזו על תמיכה במתווה של פרופ' זליכה ובמסגרת תקציבית של 4 מיליארד שקל. בהמשך, הממשלה הסכימה על תוספת של 150 מיליון שקל ל-50 אלף ילדים נכים, והצמדה לשכר הממוצע במשק. בתום הפגישה, הושג הסכם פשרה במסגרת תקציבית של 4.2 מיליארד שקלים. ב-12 בפברואר עבר החוק בקריאה שנייה ושלישית במסגרת תקציבית של 4.341 מיליארד שקלים. בפברואר 2018 פרידמן ואח' פנו בשנית לבג"ץ. בסוף מרץ 2018, לאחר מחאות רבות, הועלתה קצבת הנכות מ-2342 ל-3272 שקלים בחודש. ב-18 ביולי השיב בג"ץ לעותרות כי דין העתירה להידחות מאחר "נוצר מצב דברים לפיו המסד המשפטי והעובדתי שביסוד העתירה השתנה באופן מהותי".
ב-24 באוקטובר פורסמה התוכנית של ארגון "נכה לא חצי בן אדם" להמשך יישום החוק במסגרתה קרא פרידמן לממשלה לתקן את מה שכינה "העוול שנעשה לקשישים".
פעילות ציבורית

בחודש מרץ 2017 קיימה עמותת נכה, לא חצי בן אדם כנס בבית התנועה הקיבוצית בו השתתפו חברי הכנסת אילן גילאון וקארין אלהרר
ב-19 בפברואר 2019 הצטרף למפלגת ישראל ביתנו. הוא הוצב במקום ה-12 ברשימתה בבחירות לכנסת העשרים ואחת
ב-31 באוקטובר 2019 חודשה המחאה של נכה, לא חצי בן אדם בעקבות עיכוב הממשלה ביישום חוק הנכים. פרידמן הגיש עם אחרים למשרד האוצר מתווה שעליו חתומים 17 ארגונים. בכנס שנערך בכנסת איים פרידמן כי "הנכים יחרימו את הבחירות" אם הממשלה לא תקיים את החוק
בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל עזר לקדם מענק בסך 500 שקלים לנכים. המשיך לפעול לקידום חוק הנכים בעת כהונת ממשלת ישראל השלושים וחמש. בחודשים לאחר מכן נמשכו הדיונים בין שר האוצר ישראל כץ לבין פרידמן. החוק עבר באוקטובר 2020. במרץ 2021 הממשלה אישרה את הארכת המענק.
בינואר 2021 פרש ממפלגת ישראל ביתנו.
ביולי 2021 מונה כחבר בפורום היוועצות של מינהל המוגבלויות במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
באוקטובר 2021 הודיע על סיום המאבק של ארגונו בעקבות הסכם עם הממשלה על יישום חוק הנכים והרחבתו בהיקף 900 מיליון שקלים.ב-5 בנובמבר עם אישור תקציב המדינה החוק נכנס לתוקף וקצבת הנכות הבסיסית הועלתה ל-3,700 שקלים. בעקבות סעיף ההצמדה לשכר הממוצע במשק הקצבה עומדת היום על 4,291 שקלים.
בינואר 2022 מונה על ידי שר הבינוי והשיכון זאב אלקין כחבר בוועדה ציבורית לבחינת כללי הזכאות לדיור ציבורי
ביוני 2023 מונה על ידי שר הרווחה יעקב מרגי וסגן ראש הממשלה ושר המשפטים יריב לוין כחבר בוועדה המייעצת לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 הודיע על חזרה למפלגת הליכוד והתמודדותו בפריימריז לרשימת הליכוד.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל בשנת 2024 התמודד פרידמן במקום השלישי ברשימת הליכוד למועצת העיר יבנה, אך לא נבחר.
פרסים והוקרה

קיבל אות הוקרה מטעם ראש עיריית יבנה, צבי גוב-ארי והדליק משואה בפסטיבל צמי"ד, בהוקרה מטעם ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת.
הערות שוליים

1 2   חנן טל, איך נהפך נכה בן 27 מיבנה לאיש החזק במדינה, באתר TheMarker‏, 8 באוקטובר 2017
↑  נטלי מתוקו, הכנסת טוענת: הנכים לא הוכיחו שקצבת הנכות לא מספיקה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 26 באפריל 2023
↑  אמיר אלון, נחתם הסכם עם הנכים: הקצבאות יוגדלו לכ-4,000 שקל, באתר ynet, 29 בספטמבר 2017
↑  חוק הנכים עובר בכנסת, באתר פייסבוק, ‏2018-02-18
↑  פסק-דין בתיק בג"ץ  4563/17, באתר supremedecisions.court.gov.il
↑   חגי עמית, אחרי גמלאי מערכת הביטחון: הנכים דורשים עוד 1.3 מיליארד שקל לקצבאות, באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2018
↑  טל כרמון, ‏"צריך להגביר את הלחץ על הממשלה – ביחד ננצח ונעשה צדק", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 במרץ 2017
↑  לא הוצג על הבמה עם חבריו למפלגה - כי לא הייתה מונגשת, באתר ynet, 20 בפברואר 2019
↑  תיקון עוול היסטורי: "פגישות ודיבורים זה נחמד, אנחנו מחכים למעשים", באתר חדשות MivzakLive, ‏2019-11-25
↑  יוסף רוזנטל, "הנכים יחרימו את הבחירות", באתר עכשיו 14, 10 בדצמבר 2019 (אורכב 18.02.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑   חגי עמית, כתב סטטוס בפייסבוק - וקיבל פנייה מלשכת רה"מ וצ'ק מנתניהו, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2020
↑  דנה ירקצי‏, אחרי המחאה: השר כץ סיכם על העלאת קצבת הנכות בתקציב הקרוב, באתר וואלה, 2 ביוני 2020
↑  ישראל כץ - אלכס פרידמן, נבדק ב-2020-10-24
↑  טל כרמון, ‏אושרו 940 מיליון שקלים לקצבאות הנכים, הקצבה לנכה תעלה ב-190 שקלים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בספטמבר 2020
↑  מענק הפיצוי לנכים אושר בקריאה שלישית: אלה הסכומים הסופיים, באתר שווים, ‏2020-10-21
↑  סופית: אושרה העברת המענק שהובטח לנכים, באתר ynet, 1 במרץ 2021
↑  Alex Fridman - אלכס פרידמן, באתר www.facebook.com
↑  Alex Fridman - אלכס פרידמן, באתר www.facebook.com
↑  פרוטוקול ישיבה של הפורום
↑  הדר גיל-עד, תקציבים בסך כ-900 מיליון שקל: הסכמות עקרוניות לסיום מחאת הנכים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2021
↑  יובל בגנו, ‏בשורה לציבור הנכים: אלו התוספות שצפויות להגיע בקרוב לקצבת הנכות, באתר מעריב אונליין, 11 באוקטובר 2021
↑  אדיר לחקים, חוק הנכים: הושגו הסכמות בהיקף של כ-900 מיליון שקלים, באתר עכשיו 14, 11 באוקטובר 2021
↑  חוק ההסדרים אושר סופית: מהחודש - קצבאות הנכים הבוגרים והילדים עולות, באתר שווים, ‏2021-11-04
↑  אור בוקר, זו הוועדה שמונתה לבחינת הכללים לזכאות לדיור הציבורי, באתר אייס, 11 בינואר 2022
↑  משרד המשפטים, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות
↑  מנהיג מאבק הנכים אלכס פרידמן יתמודד בפריימריז לליכוד, באתר עכשיו 14, 25 ביולי 2022
↑  זירת הבחירות המוניציפליות מתחממת: אלכס פרידמן מתלכד עם 'הליכוד' ביבנה, באתר סיטי ניוז, 1 באוקטובר 2023
↑  אלכס פרידמן: התרגשתי מאוד, באתר פורטל יבנה שלי, ‏03.12.18
↑  פסטיבל צמי"ד: "70 שנה ועדיין מלחמת עצמאות", באתר ynet, 11 ביוני 2018
סטיבן מנגן

| --- | --- |

סטיבן מנגן, 2010
 לידה:  16 במאי 1968 (בן 56) Ponders End, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Stephen James Mangan 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  קולג' גונוויל וקאיוס  היילבורי קולג'  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  בית הספר בית לוכינבר 
 בן או בת זוג:  לואיז דלמר (2007–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס מיוחד של עולם התאטרון (2009) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן ג'יימס מנגן (באנגלית: Stephen James Mangan; נולד ב-16 במאי 1968) הוא שחקן תיאטרון קולנוע וטלוויזיה אנגלי הידוע בעיקר מתפקידיו כגאי סיקרטן בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית", דן מודי בסדרה "אני אלן פרטרידג'", שון לינקולן בסדרה "אפיזודס" וכן בתפקיד דן הדוור בסרט "יצאת כוכב".
מנגן הוא שחקן תיאטרון מוערך, היה מועמד לפרס טוני על תפקידו כנורמן במחזה "The Norman Conquests" בהפקה בברודוויי. עוד כיכב בתפקיד ברטי ווסטר במחזה "Jeeves and Wooster in Perfect Nonsense" ב"תיאטרון הדוכס מיורק" שזכה בשנת 2014 בפרס אוליביה לקומדיה החדשה הטובה ביותר.
ביוגרפיה

מנגן נולד בפונדרס אנד שבצפון לונדון להורים אירים קתולים שהגיעו מהחוף המערבי של אירלנד. יש שלו שתי אחיות, אניטה וליזה.
מנגן למד בשני בתי ספר עצמאיים לבנים, האחד " Lochinver House School" בפוטרס בר שבהרטפורדשייר, והשני הפנימיה "Haileybury and Imperial Service College" בהרטפורד הית' (גם בהרטפורדשייר). בבית הספר היה חבר בלהקת רוק מתקדם בשם "אראגון" והם הקליטו אלבום שנקרא "The Wizard's Dream".
אחרי שסיים תואר ראשון במשפטים בקולג' גונביל וקאיוס בקיימברידג', הוא טיפל במשך שנה באימו, מרי, שהייתה חולה בסרטן ומתה בגיל 45. שבועות אחדים אחרי מותה הוא נרשם לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) ולמד שם שלוש שנים. אביו, ג'יימס נפטר מגידול מוחי בגיל 63.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

ב-1994, אחרי סיום לימודיו ב-RADA, לא חיפש מנגן תפקידים על המסך אלא העדיף לקחת תפקידים בתיאטרון בהם ראה הזדמנויות פחות מוגבלות. בין השנים 1994 ו-2000 שיחק במחזות מאת שייקספיר, שו, קווארד, בן וגולדסמית' ברחבי בריטניה ובווסט אנד. אחר כך הצטרף ללהקת התיאטרון "Cheek by Jowl" ויצא לסיור הופעות בינלאומי עם המחזה "מהומה רבה על לא דבר", שזיכה אותו במועמדות לפרס איאן צ'ארלסון עבור התיאטרון המלכותי הלאומי. הוא עבד עם הבמאי דקלן דונלן במחזה "The School for Scandal" עם הלהקה השייקספירית המלכותית, והופיע במחזה "Hay Fever" בתיאטרון סבוי.
ב-2008 גילם מנגן את התפקיד הראשי במחזה "The Norman Conquests" בבימויו של מת'יו וורקוס והופיע בתיאטרון אולד ויק ואחר כך בתיאטרון "Circle in the Square" שבברודוויי. ההפקה זכתה להצלחה ולביקורות משבחות וכן הייתה מועמדת לכמה פרסי טוני, בכללם פרס למנגן עצמו. ההצגה זכתה בפרס טוני לחידוש הטוב ביותר.
ב-2012 הופיע מנגן בפעם השנייה בתיאטרון רויאל קורט וגילם גבר בהריון במחזה "Birthday" מאת ג'ון פנהול בבימויו של רוג'ר מיצ'ל.
במחזה "Jeeves and Wooster in Perfect Nonsense" שיחק מנגן בתפקיד ברטי ווסטר, בהפקה בתיאטרון הדוכס מיורק, לצדו של מת'יו מקפדיין בתפקיד ג'יבס. הם הופיעו במחזה עד אוקטובר 2013 והוחלפו על ידי מארק היפ ורוברט וב. ההצגה זכתה ב-2014 בפרס לורנס אוליביה לקומדיה החדשה הטובה ביותר.