stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמותת תפוח
זירות פעילות > אורח חיים דיגיטלי

תפוח מפתחת תוכניות ופרויקטים לקהלים שונים העושים את צעדיהם הראשונים או הבסיסיים בעולמות טכנולוגיים. העמותה מסייעת לחסרי אוריינות דיגיטלית, ביניהם אזרחים ותיקים, קהלי רווחה ועוד, לשנות את מציאות חייהם באמצעות שימוש מושכל בכלים טכנולוגיים, ונעזרת ברשת מרכזי הידע הטכנולוגיים שלה ובשיתופי פעולה עם רשויות וגופים שונים.
בין התוכניות הבולטות בזירה:
קו הסיוע הדיגיטלי "מתחברים"
עמותת תפוח נרתמה למאמץ הארצי למציאת מענה איכותי ורלוונטי לאזרחים חסרי אוריינות דיגיטלית ופיתחה יחד עם שותפיה, עם פרוץ משבר הקורונה, את קו הסיוע הדיגיטלי "מתחברים", המעניק סיוע טלפוני בנושאים טכנולוגיים. 
במסגרת הפעילות, עשרות מתנדבים מעניקים סיוע טלפוני אישי, בהתאם לצרכיו של כל פונה. הסיוע ניתן במגוון תחומים טכנולוגיים, החל מעזרה במילוי טפסים באינטרנט, שימוש באפליקציות WhatsApp ו-Zoom, עריכת קניות מרחוק ושימוש בתוכנות למידה מרחוק. המיזם הוא מענה ייחודי וחדשני שפותח בתחילת משבר הקורונה, מתוך צרכים שעלו מהשטח ובהתאם להיכרות המעמיקה של העמותה עם קהלי היעד השונים ונוכח הביקוש הגדול ממשיך להיות פעיל עד היום.
קו הסיוע מעניק מענה בשש שפות שונות לאלפי ישראליות וישראלים בכל שנה.
מיזם קהילות דיגיטליות
מיזם קהילות דיגיטליות הוקם במטרה לענות על אתגר פערי האוריינות הדיגיטלית במדינת ישראל, שבמסגרתו לכ-1.3 מתושבי המדינה חסרים את הידע, את הכלים ואת המיומנויות בכדי להשתמש בפלטפורמות דיגיטליות בסיסיות לקיום אורח חיים יעיל, נגיש ופשוט תוך שימוש בכלים דיגיטליים. 
קהל יעד תושבי הקהילה הדיגיטלית ברשות או במועצה, בדגש על קהלי יעד מגילאי 18 ומעלה. 
התכנית קיימת מדצמבר 2019, ומאז הקמתה העמותה הגיעה לכ-14,000 משתתפים.
עולמות התוכן הנלמדים בתוכנית: אוריינות דיגיטלית בתחומים: בריאות מקוונת, מיצוי זכויות, התנהלות כלכלית ותעסוקה.
לתוכנית שותפים ישראל דיגיטלית, משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד החקלאות, עיריית רמלה ומועצה אזורית חורה.
הערות שוליים

↑  לאחר 19 שנה: מנכ"לית חדשה לעמותת תפוח, באתר אייס, 24 באוקטובר 2021
↑  אוניברסיטת תל אביב הכריזה על הזוכים בתוארי דוקטור כבוד לשנת 2019, אוניברסיטת תל אביב
↑  נבחרו מקבלי פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות, באתר ערוץ 7, 9 במאי 2014
↑  פורסמו שמות הזוכים באות הנשיא, באתר ערוץ 7, 28 במאי 2012
↑  אתר עמותת תפוח
↑  מגילת המייסדים של עמותת תפוח
↑  ליאור דטל, עמותה ברוח ההיי-טק, באתר הארץ, 15 במאי 2009
↑  הדוח הכספי של עמותת תפוח
↑  איתי בנר, קדימה כולם, לצמצם פערים, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2001
↑  דפנה ברמלי גולן, ‏איך מתחילים עבודה חדשה בימי קורונה, בלי לצאת מהבית, באתר גלובס, 18 בפברואר 2021
↑  שחר כחלון, עוצמת התפוח, אשדוד-נט, 07.07.21
↑  מרווה אבו בכר, ‏"בחברה הערבית הייטק זה עניין גדול, זה הטרנד החדש", באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2021
↑   רותי לוי, AOL משקיעה 150 אלף דולר בהכשרה טכנולוגית לנערות מהפריפריה, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2016
↑  נועם (דבול) דביר, מהפריפריה להיי-טק: כך מזניקים צעירים, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2022
↑  תכנית נטע@, פרויקט נטע@, תנועת נוער טכנולוגית, עמותת תפוח, באתר Appleseeds (באנגלית)
↑  בית, באתר neta-join (באנגלית)
↑  סיון אבוקאי, בשיתוף בזק, התפוח נופל רחוק מהעץ, באתר כלכליסט, 30 במאי 2018
↑  קו הסיוע הדיגיטלי "מתחברים"
↑  בשיתוף שירות התעסוקה, שער לעולם הדיגיטלי, באתר ישראל היום, 23 בנובמבר 2021
אנרי לבג

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1875 בווה, צרפת 
 פטירה:  26 ביולי 1941 (בגיל 66) פריז, הממשל הצבאי הגרמני בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית, מרחב Lp, אינטגרל לבג, מתמטיקה, אנליזה פונקציונלית, חשבון אינפיניטסימלי, טופולוגיה 
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר  תיכון לואי הגדול  אוניברסיטת סן לואי 
 מנחה לדוקטורט:  אמיל בורל 
 מוסדות:  אוניברסיטת פואטייה (1906–1910)  סורבון (1910–1919)  קולז' דה פראנס (1921–1941)  אוניברסיטת רן (1902–1906) 
 תלמידי דוקטורט:  Paul Montel, André Marchaud, Georges de Rham, Zygmunt Janiszewski, Florin Vasilesco 
 פרסים והוקרה:  פרס פונסלה (1914)  Petit d'Ormoy, Carriere, Thebault Award (1919)  קצין בלגיון הכבוד (1932)  Saintour Prize (1917)  חבר זר של החברה המלכותית (3 במאי 1934)  הרצאת פקו (1904) 
 תרומות עיקריות
 אנליזה מתמטית: תורת המידה ואינטגרל לבג
 
אנרי לאון לֶבֶּג (בצרפתית: Henri Léon Lebesgue;‏ 28 ביוני 1875 – 26 ביולי 1941) היה מתמטיקאי צרפתי, המפורסם בעיקר הודות לתרומתו לאנליזה מתמטית: תורת המידה ואינטגרל לבג. החיבור שבו הציג את אינטגרל לבג הוא Intégral, longueur, aire ("אינטגרל, אורך, שטח"), שאותו פרסם ב-1902 באוניברסיטת ננסי.
ביוגרפיה

אנרי לבג נולד ב-28 ביוני 1875. אביו היה מדפיס ומת כאשר לבג היה צעיר. גם לבג עצמו סבל מבריאות לקויה במשך כל חייו. אחרי מות אביו, עבדה אמו בפרך כדי לפרנסם. אנרי לבג היה תלמיד מבריק בבית הספר ואחר כך למד באקול נורמל סופרייר.
לבג התחתן עם אחות של אחד מחבריו ללימודים ונולדו להם שני ילדים, סוזאן ויעקב. הוא לימד במכינה הקדם-אקדמית ובזמנו הפנוי עבד על עבודת המחקר שלו באנליזה.
הישגים נוספים

מלבד עבודת המחקר שלו בנושא האינטגרל, כתב לבג שני ספרים:
Leçons sur l'intégration et la recherché des fonctions primitives ב-1904.
Leçons sur les séries trigonométriques ב-1906.
הוא גם כתב ופרסם מספר מאמרים.
אף על פי שאינטגרל לבג היה הכללה חזקה מאוד, נרתע לבג מביצוע הכללות והעדיף לפתור בעיות ספציפיות וקונקרטיות באנליזה. בנושא זה הוא כתב:
ראו גם

למת רימן-לבג
Leçons sur l'integration et la recherche des fonctions primitives, 1904
ערן דוידי

ערן דוידי הוא מנהל ועורך דין ישראלי. החל מ-27 ביוני 2021 ועד ינואר 2023 שימש כמנכ"ל משרד המשפטים.
ביוגרפיה

נולד לריקי ופאר דוידי בשכונת יד אליהו בתל אביב. סבו מצד אביו, שאול, היה לוחם במחתרת האצ"ל.
דוידי שירת כקצין בדרגת סרן בצה"ל, ושימש סגן מפקד סיירת צנחנים. בין השאר, לקח חלק כסגן מפקד הסיירת במבצע "חומת מגן" בגזרת שכם.
דוידי הוא בעל תארים ראשונים במשפטים ובממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה, שניהם בהצטיינות יתרה ובעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. במהלך לימודיו בהיותו סטודנט שנה ב' פרסם מאמר בנושא חובות ציבוריות של עסקים פרטיים בספר שיצא לכבודו של פרופ' דניאל פרידמן. לאחר מכן היה חבר מערכת כתב העת משפט ועסקים, ולאחריהם עורך ראשי, לצד פרופ' עלי בוקשפן, של כרך יד לכבודו של פרופ' אמנון רובינשטיין. בין התארים התמחה בבית המשפט העליון אצל השופט חנן מלצר, ולאחר מכן שימש עוזר משפטי לנשיא בית המשפט העליון לשעבר פרופ' אהרן ברק. כמו כן עבד כעורך דין במגזר הפרטי.
לאחר לימודי התואר השני שב דוידי ארצה ושימש יועץ מקצועי בכיר לשר החינוך. לאחר מכן, עד נובמבר 2014, שימש ראש המטה של שר הפנים גדעון סער. בשנת 2016 מונה להיות סמנכ"ל חדשנות במועצה להשכלה גבוהה והוביל את מיזם "הקמפוס החדש". בין השנים 2018–2021 שימש מנכ"ל מרכז מיטיב לפסיכולוגיה חיובית ומדע האושר באוניברסיטת רייכמן. בנוסף שימש חבר המועצה לביקורת סרטים.
דוידי היה שותף בהקמת מפלגת תקווה חדשה, והשתתף בין השאר בכתיבת תקנון המפלגה וניהל את המשא ומתן מטעמה להקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.
כמנכ"ל משרד המשפטים

ב-15 ביוני 2021, עם מינויו לשר המשפטים, מינה גדעון סער את דוידי למנכ"ל משרד המשפטים.
תקופת כהונתו של דוידי התאפיינה בשינויים רבים ובפרט במינויים בכירים של מנהלים במשרד המשפטים. בשל העובדה כי לא היה מנהל-כללי קבוע למשרד המשפטים בעשרים החודשים טרם כניסתו לתפקיד, בשל המחלוקות על איוש תפקיד זה בממשלה ה-35, מנהלים רבים סיימו את תקופת כהונתם במשרד המשפטים מבלי שמונה תחתיהם מחליף קבוע. במהלך כהונתו, מינה דוידי למעלה מעשרים מינויים בכירים במשרד המשפטים, בין השאר: מנהלת הסיוע המשפטי, הסניגורית הציבורית הארצית, מנהלת רשות התאגידים, האפוטרופוס הכללי, כונס הנכסים הרשמי, מנהלת הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, ראש הרשות להגנת הפרטיות, מנהל הרשות לאכיפה ולגביה, נציב שוויון לאנשים עם מוגבלות, מנהל הרשות לרישום והסדר זכויות במקרקעין (הטאבו), מנהל בתי הדין השרעיים ועוד.
בין תפקידיו הנוספים שמילא במסגרת כהונתו כמנכ"ל משרד המשפטים:
יו"ר מועצת רואי חשבון בישראל
יו"ר הוועדה לאישור העסקת יועצים משפטיים חיצוניים בשירות המדינה
יו"ר ועדת הרישיונות לנוטריונים
יו"ר הוועדה לעניין הגנה משפטית והשתתפות בהוצאות משפטיות לנושאי משרה ולעובדי מדינה
יו"ר הוועדה לעניין הגנה משפטית והשתתפות בהוצאות משפטיות במדינות זרות
יו"ר הוועדות לבחירת מועמדים לכהונת דיינים של בתי הדין לביקורת משמורת ובתי הדין לעררים לפי חוק הכניסה לישראל
יו"ר ועדת המנכ"לים הקבועה לתיאום המאבק בסחר בבני-אדם
יו"ר הוועדה לאישור כשירותו של מבקר פנימי לפי חוק הביקורת הפנימית
חבר מועצת מקרקעי ישראל והמועצה הארצית לתכנון ובניה
חבר הוועדה לאישור סניגורים צבאיים לפי חוק השיפוט הצבאי
יו"ר הוועדה לעניין ההסכם בין ממשלת ישראל לבין המרכז הבהאי העולמי
חבר הוועדה העליונה למשק לשעת חירום
חבר ועדת שירות המדינה
חבר המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין
חבר הוועדה לגיבוש הצעת חוק יסוד: החקיקה
יו"ר ועדת המנכ"לים למאבק בביריונות ברשת
בעם כינונה של ממשלת ישראל ה-37 ומינויו של יריב לוין לשר המשפטים, סיים דוידי את תפקידו.
חיים אישיים

נשוי למיטל זמיר-דוידי, מייסדת ומובילת מיזם דורותיים לקידום חינוך באמצעות קשר בין-דורי. מתגורר בשוהם ומקיים אורח חיים דתי.
הערות שוליים

↑  ציוץ של תמר אלמוג ברשת החברתית טוויטר, 27 ביוני 2021.
↑  אמנון רובינשטיין וערן דוידי, המדינה היא לא עסק פרטי, ספר דניאל: עיונים בהגותו של פרופ' דניאל פרידמן, תשס"ח
↑  פוסט של כתב העת משפט ועסקים ברשת החברתית פייסבוק, 28 ביוני 2021; מערכות משפט ועסקים לדורותיה, באתר משפט ועסקים; דבר העורכים, משפט ואדם – משפט ועסקים יד, תשע"ב, עמ' 21–24.
↑  בוגרי בית ספר הארי רדזינר למשפטים, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה.
↑  הצוות לבחינת דרכים לחיזוק שלטון החוק וטוהר-המידות בשלטון המקומי: דין וחשבון, ירושלים 2016, עמ' 7.
↑  אלי חזן, נתן האל לסער, באתר ליכודניק, ‏19 במרץ 2014
↑  מר ערן דוידי, באתר מיטיב.
↑  המועצה לביקורת סרטים, באתר משרד התרבות והספורט.
↑  ציוץ של איילת כהנא ברשת החברתית טוויטר, 27 ביוני 2021.
↑  ציוץ של דפנה ליאל ברשת החברתית טוויטר, 27 במאי 2021.
↑    מערכת מקור ראשון, ‏במסגרת הממשלה החדשה: חילופי מנכ"לים במשרד המשפטים, בעיתון מקור ראשון, 28 ביוני 2021
↑  יאיר אלטמן, מנדלבליט: "אין מנוס מהגשת צו על תנאי למינוי מנכ"ל למשרד המשפטים", באתר ישראל היום
↑  אבישי גרינצייג, ‏גדעון סער כבר אייש את כל המינויים. מה יעשה שר המשפטים הבא?, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2022
↑   ציוץ של אברהם בלוך ברשת החברתית אקס (טוויטר), 30 ביוני 2021.
↑  גב' מיטל זמיר דוידי, MA - מרכז מיטיב, באתר מרכז מיטיב, ‏2 בספטמבר 2017
↑  מרים אגדי, ‏בגרסה הסרוגה: הכירו את מנכ"ל משרד המשפטים הבא, באתר "סרוגים", 13 ביוני 2021
אנדריה פרגר

| --- | --- |
אנדריה פרגר מנגן ביום הולדתו ה-99
אנדריה פרגר מנגן ביום הולדתו ה-99
 לידה:  20 במרץ 1912 פץ', האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  18 בדצמבר 2015  (בגיל 103) בלגרד, סרביה סרביה
 שם לידה:  Андреја Прегер 
 מוקד פעילות:  סרביה 
 תקופת הפעילות:  1941–2012 (כ־71 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג, הפקולטה למשפט באוניברסיטת זאגרב 
 שפה מועדפת:  סרבית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  עיטור ההצטיינות של העם היוגוסלבי 
 
אַנדְרֶיָה פְּרֶגֶר (בסרבו-קרואטית: Andreja Preger;‏ 20 במרץ 1912 – 18 בדצמבר 2015) היה פסנתרן ומוזיקולוג יהודי אשר פעל ביוגוסלביה ובהמשך בסרביה. פרגר כיהן כפרופסור באקדמיה למוזיקה בבלגרד ובאקדמיה לאומנות בנובי סאד.
לפרגר הייתה הכשרה גם במשפטים.
קורות חייו

אנדריה פרגר נולד ב-1912 בפץ', בהונגריה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, במשפחה של חייט יהודי. אמו הייתה יהודייה ילידת סלובקיה, שהייתה אז גם חלק מאותה האימפריה. הוריו היגרו לזאגרב ושם החל בלימודי נגינה. בהמשך, רכש תואר דוקטור במשפטים ובמוזיקה באוניברסיטת לייפציג. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, עבר לספליט שבאזור הכיבוש האיטלקי ובהמשך הצטרף לכוחות הפרטיזנים של טיטו. במהלך שירותו במחתרת נמנה עם מקימי התיאטרון המחתרתי של הפרטיזנים. לאחר המלחמה מונה למנהל המקצועי של המקהלה על שם האחים ברוך.
במקביל, המשיך בנגינה בפסנתר. הוא ניגן ב-15 תזמורות ביוגוסלביה ובשלוש מחוצה לה, והופיע ב-17 מדינות, ובכללן ארצות הברית, קנדה, ברית המועצות ובריטניה. הופעותיו הוקלטו על גבי תקליטים והושמעו באופן תדיר ברדיו היוגוסלבי. ההרכב הבולט בו פעל נקרא "הטריו של בלגרד", שכלל בנוסף אליו צ'לן וחלילן ופעל בין השנים 1964 – 1984.
פרגר לימד במשך 30 שנה באקדמיה למוזיקה בבלגרד ובאקדמיה לאמנויות בנובי סאד, והעמיד שורה ארוכה של בוגרים.
אנדריה פרגר הלך לעולמו בבלגרד שבסרביה ב-2015 והוא בן 103.
עמותת שיקום אחר

| --- | --- |
לוגו שיקום אחר
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  רחוב המרץ 20, קריית אריה, פתח-תקווה
 חטיבות:  כל אחד יכול  WorKit  המרכז הטכנולוגי  כלים שלובים
 מייסדים:  מיכל טופז ואודי טופז
 יושב ראש:  צחי פרישברג
 מנכ"ל:  מיכל טופז ושחר שסטצקי (מנכ"ל שותף)
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 https://shikumacher.org.il
 
שיקום אחר היא עמותה ישראלית, שהוקמה בשנת 2004 במטרה לקדם את מעמדם התעסוקתי והחברתי של אנשים המתמודדים עם מוגבלות נפשית, באמצעות מתן שירותי שיקום מגוונים בקהילה.
פעילויות העמותה

פעילויות העמותה מתמקדות בפיתוח ומתן שירותי תעסוקה ופיתוח קריירה, אשר עשויים לאפשר לאנשים עם מוגבלות נפשית להוביל ולנווט את תהליך ההחלמה שלהם ואת מסלול פיתוח הקריירה שלהם, בהתאם לרצונות ולצרכים שלהם. במסגרת העמותה פועלים חמישה מיזמים עיקריים: "כל אחד יכול", "כלים שלובים", WorKit, מרכז סימולציה לפיתוח קריירה ותוכנית אמצע החיים.
פעילויות העמותה > כל אחד יכול

"כל אחד יכול" היא תוכנית תעסוקה נתמכת אשר מתמקדת במתן כלים וליווי מקצועי של מקבלי השירות ושל המעסיקים. במסגרת התוכנית, מוגדרים תחומי העבודה הרלוונטיים לאדם, בהתאם לכישורים, רצונות ויכולות שלו. בנוסף, מתקיימת עבודה על פיתוח מיומנויות תעסוקתיות שיסייעו במציאת, שימור וקידום במקום העבודה. במקביל, ניתן ליווי למעסיק בתהליך הגיוס ובתהליך הסתגלות העובד.ת למקום העבודה.
פעילויות העמותה > WorKit

WorKit הוא שירות לצעירים בגילאי 18–35, שפותח על ידי העמותה, אשר מציע בניית מסלול קידום אישי ופיתוח קריירה תוך התנסות בקהילה ובשוק העבודה. באמצעות התהליכים המתקיימים ב-WorKit, מקבלי השירות מקיימים תהליכי חקירה ופיתוח זהות תעסוקתית, מגדירים את תחומים בהם היו מעוניינים לפתח קריירה, בוחנים תחומי לימוד ומסלולי הכשרה ועוברים הכשרה והתנסות בעבודה בשוק החופשי.
פעילויות העמותה > המרכז

ב"מרכז" מועברים קורסים המשלבים עבודה פרטנית וקבוצתית, בסביבה אינטראקטיבית, תוך עבודה עם כלים ותוכניות לימוד המבוססות על מערכות טכנולוגיות שונות. במסגרת הקורס, המשתתפים עוברים סימולציות שונות בטכנולוגיות מגוונות. המרכז מחולק ל-4 פעילויות מרכזיות:
חלל המליאה - מרחב למידה קבוצתי ואינטראקטיבי הכולל שימוש בטאבלטים אישיים לשיפור חווית הלמידה.
מציאות מדומה - מיפוי מדדים ומאפיינים אישיים, היכרות עם סביבות עבודה ושיפור היכולות על ידי שימוש בטכנולוגיית מציאות מדומה.
הסימולטור- אימון ותרגול מיומנויות מצולמות ומוקלטות בחלל ייחודי בו ניתן לייצר ולנתח תרחישים שונים ולשפר יכולות בינאישיות ותעסוקתיות.
חדר מחשבים- חלל עבודה המאפשר הקניית מיומנויות מחשב נדרשות ועבודה עצמית או על ידי ליווי אישי לחקר מקצועות, כתיבה ושליחת קורות חיים ועוד.
פעילויות העמותה > כלים שלובים

"כלים שלובים" הוא שירות להכשרה לקראת השתלבות בשוק החופשי בתוך מפעל יצרני, שתכליתו לקדם מיומנויות וכישורי עבודה לאנשים עם מוגבלות נפשית הזקוקים לתמיכה משמעותית. במסגרת שירות זה, מקבלי השירות מתנסים בעבודות כגון: נגרות, תפירה, צביעה, אריזה, תפעול וחנות אינטרנטית של המפעל, במטרה לחזק את תחושת המסוגלות העצמית והתעסוקתית שלהם ושכלול מיומנויות עבודה בעולם העבודה העכשווי.
פעילויות העמותה > תוכנית אמצע החיים

תוכנית "אמצע החיים" מיועדת לאוכלוסיית סל-שיקום בגילאי 45 ומעלה אשר מבקשים להשתלב בעבודות משמעותיות גם באמצע החיים על ידי פיתוח קריירה חדשה או לחלופין יצירת מסלולים חדשים בתחום הקריירה שעסקו בה בעבר. במסגרת התכנית, המשתתפים מקבלים ליווי רב-מקצועי של בין תשעה חודשים לשנה, שבמהלכו הם בונים מפת קריירה ומשתלבים בעבודה בשוק החופשי. התכנית משלבת עבודה פרטנית ועבודה קבוצתית.
הערות שוליים

↑  מרכז ההדרכה והחדשנות של עמותת שיקום אחר
↑  ד״ר אבי גריפל ואפרת מישור בן דוד, חנות ״כלים שלובים״: דו"ח מסכם של מחקר הערכה, באתר ביטוח לאומי, ‏פברואר 2017
אנרי ויקטור רניו

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1810 אאכן, צרפת 
 פטירה:  19 בינואר 1878 (בגיל 67) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  כימיה, תכונה תרמית, גז, פיזיקה, כימיה אורגנית, צילום 
 מקום מגורים:  אאכן 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1841–1871) 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1869)  מדליית מאטאוצ'י (1875)  חבר זר של החברה המלכותית (25 בנובמבר 1852)  מדליית רמפורד (1848)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל 
 צאצאים:  אנרי רניו 
 
מכתש רניו על הירח
אַנְרִי וִיקְטוֹר רֶנְיוֹ (בצרפתית: Henri Victor Regnault; 21 ביולי 1810 –  19 בינואר 1878) היה כימאי ופיזיקאי צרפתי הידוע בעיקר בזכות מדידותיו הקפדניות של התכונות התרמיות של גזים. הוא היה תרמודינמיסט מוקדם והיה מנטור לוויליאם תומסון בסוף שנות ה-40 של המאה ה-19. הוא מעולם לא השתמש בשמו הפרטי, והיה ידוע לאורך חייו בתור ויקטור רניו.
קורות חייו

רניו נולד באקס-לה-שאפל בשנת 1810 (אאכן בגרמניה המודרנית, באותה תקופה תחת שלטון צרפת). הוא עבר לפריז בגיל שמונה, לאחר מות הוריו. שם עבד בחברת ריפוד עד גיל שמונה עשרה. בשנת 1830, התקבל לאקול פוליטקניק, ובשנת 1832 סיים את לימודיו באקול דה מין (אנ') ("בית הספר למכרות").
תוך כדי עבודתו תחת יוסטוס פון ליביג בגיסן, רניו התבלט בתחום החדש של כימיה אורגנית על ידי סינתזה של כמה פחמימנים כלורידים (למשל ויניל כלוריד, פוליווינילדן כלוריד (אנ'), דיכלורומתאן), והוא מונה לפרופסור לכימיה באוניברסיטת ליון. בשנת 1840 הוא מונה ליושב ראש הקתדרה לכימיה של האקול פוליטקניק, ובשנת 1841 הוא מונה לפרופסור לפיזיקה בקולז' דה פראנס.
החל משנת 1843, הוא החל לערוך טבלאות מספריות נרחבות על תכונות הקיטור. אלו פורסמו ב-1847, והיו השראה לצ'ארלס אלג'רנון פרסונס (אנ') לפתח את טורבינת הקיטור.
רניו קיבל את מדליית רמפורד של החברה המלכותית של לונדון ומינוי למהנדס ראשי של מכרות. בשנת 1851 הוא נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בשנת 1854 הוא מונה למנהל עבודות החרסינה במפעל Manufacture nationale de Sèvres (אנ') בסוור (אנ'). בשנת 1855, הוא נבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית.
בסוור הוא המשיך לעבוד על התכונות התרמיות של החומר. הוא עיצב מדחומים, היגרומטרים, היפסומטרים (אנ') וקלורימטרים רגישים, ומדד את קיבול החום הסגולי של חומרים רבים ואת מקדם ההתפשטות התרמית של גזים. במהלך עבודה זו, הוא גילה שלא כל הגזים מתפשטים במידה שווה בעת חימום וכי חוק בויל-מריוט הוא רק קירוב, במיוחד בטמפרטורות הקרובות לנקודת הרתיחה של החומר.
רניו היה גם צלם חובב נלהב. הוא ביצע לראשונה את השימוש בחומצה פירוגלית (אנ') כחומר מפתח, והיה אחד הצלמים הראשונים שהשתמשו בתשלילים מנייר. בשנת 1854, הוא הפך לנשיא המייסד של אגודת הצילום הצרפתית (אנ').
בשנת 1871 המעבדה שלו בסוור נהרסה ובנו הצייר אלכס-ז'ורז'-אנרי (אנ') נפל בקרב, שניהם כתוצאה ממלחמת צרפת-פרוסיה. הוא פרש מהמדע בשנה שלאחר מכן ומעולם לא התאושש מאובדנים אלו. הוא נפטר ב-19 בינואר 1878.
מורשת

מכתש רניו (אנ') על הירח נקרא על שמו של רניו, ושמו הוא אחד מ-72 השמות החרוטים על מגדל אייפל. יש המשערים שגם הסמל R עבור קבוע הגזים נקרא על שמו.
על שמו נקראה הצוללת הצרפתית רניו (אנ'), שנבנתה בין 1913 ל-1924, ויצאה משירות ב-1937.
כתביו וסיכומי הרצאותיו

Recherches sur la chaleur spécifique des corps simples et composés, Paris, Bachelier imprimeur-libraire, 1840 (lire en ligne).
Études sur l'hygrométrie, Paris, Bachelier imprimeur-libraire, 1845 (lire en ligne).
Cours élémentaire de chimie, 4 volumes, Paris, Victor Masson, 1851-1860 (tome 2), (tome 3), tome 4).
Regnault-Strecker's kurzes Lehrbuch der Chemie . Vieweg, Braunschweig 1851 Digital edition by the University and State Library Düsseldorf
2. Organische Chemie. 1853
1. Anorganische Chemie. 3., verb. Aufl. 1855
2. Organische Chemie. 2. Aufl.1857
1. Anorganische Chemie. 4. Aufl.1858
1. Anorganische Chemie. 9., neu bearb. Aufl. / von Johannes Wislicenus. 1877
לקריאה נוספת

Laurie Dahlberg, Victor Regnault and the advance of photography: the art of avoiding errors, Princeton university press, 2005, 208 p. (ISBN 0-691-11879-5).
Jean-Baptiste Dumas, « Éloge historique de Henri-Victor Regnault », lu dans la séance publique annuelle de l'Académie des sciences du 14 mars 1881, dans Mémoires de l'Académie des sciences de l'Institut de France, tome 42, Paris, Gauthier-Villars, 1883, p XXXVII-LXXV (lire en ligne).
Hervé Guibert, « L'ami des savants », Le Monde, 24 mai 1979
ביאורים

↑  מכשיר למדידת גובה. ניתן להשתמש בשני עקרונות שונים: טריגונומטריה ולחץ אטמוספירי.
הערות שוליים

↑  Bill Hammack (8 בנובמבר 2021). "Reclaiming Engineering in the Minds of the Public" (PDF). p. 14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2020-12-16.
↑  William B. Jensen, The Universal Gas Constant R
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274184105171  PLWABN: 9810569098405606  BIBSYS: 2044092  BNC: 000479732  BnF: cb12537530x (data)  CANTIC: a11327819  GND: 118788132  ISNI: 0000 0001 2118 0387  LCCN: n86866114  Léonore: 315927  MGP: 234973  NKC: jn19990006894  NLG: 242636  NTA: 071932593  PIC: 322703  RERO: 02-A003733651  RKD: 320326  SNAC: w6s75hgr  SUDOC: 073912328  ULAN: 500002390  VIAF: 2584163   WorldCat (עם VIAF): 2584163
אריאלון

| אריאלון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נשפוניים
סוג:: אריאלון
מינים
 5
שם מדעי
 Arielulus

אריאלון (שם מדעי: Arielulus) הוא סוג של עטלף קטנטן וכהה במשפחת הנשפוניים ובו 5 מינים שחיים במזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1987 על ידי הזואולוגים הבריטים ג׳ון אדוארד היל ודייוויד לקין הריסון, והוא קרוי על שם הדמות ״אריאל״ ממחזה הסערה של ויליאם שייקספיר. הסוג נכלל בעבר לסירוגין תחת הסוגים עטלפון ואפלול.
תיאור

האריאלון מתאפיין בגוף קומפקטי, כנפיים קצרות ורחבות, ראש מעוגל כיפתי ופנים חרוטיות שמזכירות במקצת את האשמן. האוזניים רחבות, קעורות וגדולות למדי עם צפירים עבים. העיניים בולטות, החרטום קצר ורחב עם נפיחויות בצדדים והאף קטום ועגול. הלוע רחב והשיניים קטנות וחדות. הזנב ארוך וצר וכנף הזנב גדולה ורחבה כמפרש. אורך הראש והגוף של האריאלונים בסוג 41–58 מ״מ, אורך הזרוע 34–51 מ״מ ואורך הזנב 33–58 מ״מ; משקלם 17-4.3 גרם לכל היותר.
לאריאלון פרווה ארוכה ושעירה. צבעה הכללי כהה למדי ונע בין שחור מבריק לחום שוקולד כהה או חום ביסטר שנוטה להתבהר מעט בגחון. למרות צבע הבסיס הכהה, האריאלונים נראים ססגונים ונאים בשל העובדה שקצה השיער שלהם צבוע בגוונים מבריקים שמשתנים ממין למין: זהב, נחושת, ברונז׳ה, אדמדם, כתמתם או צהוב, לצד גוון כסוף ואפור. אצל מינים אחדים יש צווארון או קולר בולט בצבע מוזהב סביב הצוואר שמעצים את הססגוניות שלהם, בעוד שמינים אחרים עשויים להראות חדגוניים יותר. האוזניים שחורות ושולי האוזניים והצפירים עשויים להיות מסומנים בצהוב או בלבן. הפנים, הכנפיים וכנף הזנב שחרחרים או חומים והזרועות והרגליים בצבע בורדו.
תפוצה וביולוגיה

האריאלונים חיים במזרח אסיה; הם מצויים באזורים מוגבלים בתת-היבשת ההודית, בדרום סין העממית, מדינות הודו-סין (תאילנד, וייטנאם, קמבודיה, לאוס ובורמה), בחצי האי המלאי, בטאיוואן, ג'אווה ובורנאו. בית הגידול שלהם מורכב בעיקר מיער גשם ממוזג או יער עננים עד רום 2,100 מטר מעל פני בים, והם נוטים לשהות בסמוך למקורות מים.
בהתחשב בנדירות המינים ובטווח התפוצה המצומצם שלהם, מעט מאוד ידוע על אורח החיים של הסוג. כיתר הנשפוניים, מיני האריאלון פעילים בלילה; התזונה שלהם מורכבת מחרקים (בפרט חיפושיות) והם מאתרים את מזונם באמצעות איכון-הד. להוציא מין אחד, רוב המינים חיים בדרך כלל בבדידות. הם מתרבים אחת לשנה והנקבה ממליטה גור יחיד.
מינים

בסוג זה 5 מינים:
אריאלון הצווארון (Arielulus aureocollaris)
אריאלון השרשרת (Arielulus torquatus)
אריאלון נחושתי (Arielulus cuprosus)
אריאלון ברונז׳ה (Arielulus circumdatus)
אריאלון חברותי (Arielulus societatis)
אנדריה דיאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במאי 1889 סיגטוואר, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  6 במאי 1980 (בגיל 90) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  הונגריה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד  אוניברסיטת וינה 
 השתייכות:  הצבא העממי היוגוסלבי
 תקופת הפעילות:  1921–1956 (כ־35 שנים)
 דרגה:  קולונל בצבא ממלכת יוגוסלביה גנרל-מאיור בצבא יוגוסלביה
 פעולות ומבצעים
 הפלישה ליוגוסלביה  מלחמת העולם השנייה  המלחמה ההונגרית-רומנית (1919) 
 עיטורים
 עיטור ההצטיינות של העם היוגוסלבי  מסדר ההצטיינות הצבאית 
 
ד"ר אנדריה דיאק (בסרבית קירילית: Андрија Деак; בסרבית באותיות לטיניות: Andreja Deak; ‏9 במאי 1889, סיגטוואר, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 6 במאי 1980, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי-הונגרי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, וגנרל-מאיור בצבא העממי היוגוסלבי.
קורות חייו

נולד בעיירה סיגטוואר, הסמוכה לפץ' (בשטחי הונגריה המודרנית). למד רפואה באוניברסיטת בודפשט ובאוניברסיטת וינה והוסמך ב-1915. דיאק שב להונגריה, וב-1919 שירת כרופא צבאי במהלך האירועים האלימים בהונגריה שלאחר מלחמת העולם הראשונה (אנ'). בהמשך היגר לווינה ומאוחר יותר לממלכת יוגוסלביה ובה התגייס לחיל הרפואה של צבא הממלכה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה כיהן כמנהל בית החולים הצבאי בנובי סאד בדרגת קולונל. לאחר הפלישה ליוגוסלביה נעצר ונשלח לעבודות כפייה באזור הונגריה.
בהמשך, הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה וחבר לכוחות הפרטיזנים של טיטו. הוא ניהל את היחידה למחלות זיהומיות בבית החולים הצבאי המרכזי בוויבודינה. בהמשך מונה למפקד האקדמיה לרפואה של צבא יוגוסלביה והועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-1956 סיים את שירותו הצבאי. לאורך הקריירה שלו פרסם ספרים ומאמרים רבים בתחום עיסוקו בסרבית, בהונגרית ובגרמנית וכן ספר העוסק בטבח בדרום באצ'קה. לאחר שחרורו מצבא יוגוסלביה השתקע בבלגרד וכיהן כנשיא הקהילה היהודית בעיר.