stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jupiter LV

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  2003
 מגלה:  ברט גולדמן
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  19,813,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.105 
 זמן הקפה:  568.728 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.49 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  146.4 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  2 ק"מ
 מסה:  ‎1.1×1013‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  2.6 גרם/סמ"ק
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  23.4
 
Jupiter LV (לשעבר S/2003 J 18) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק. Jupiter LV התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצת אסטרונומים שהודרכה על ידי ברט גלדמן.
קוטרו של Jupiter LV הוא 2 ק"מ והוא מקיף את צדק במסלול שרדיוסו הוא 19,813,000 ק"מ וזמן הקפת המסלול סביב צדק אורך 569.728 ימים.
S/2003 J 18 משתייך לקבוצת הירחים אננקה (קבוצה זו קרויה על שם
הירח אננקה
והירחים שמשתייכים לה מקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון ק"מ.
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
Jupiter LXI

|  כוכב האם |
| --- | --- |
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  6 בפברואר 2003 
 מגלה:  ברט גולדמן 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  22,709,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.1961
 זמן הקפה:  699.125 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.31 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  165°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  5 ק"מ
 מסה:  ‎1.5×1013‎ ק"ג
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  23.7
 
Jupiter LXI (לשעבר S/2003 J 19) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק.
Jupiter LXI התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצת אסטרונומים שהודרכה על ידי ברט גולדמן.
רדיוס מסלולו של Jupiter LXI הוא 22,709,000 ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 699.125 ימים.
קוטרו של Jupiter LXI הוא 5 קילומטרים ומהירותו במסלולו סביב צדק היא 2.31 ק"מ לשנייה.
Jupiter LXI בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.1961.
Jupiter LXI משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה של ירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
שמש שזורחת עליי

| --- | --- |
 סינגל שיווקי בביצוע רביד פלוטניק
 מתוך האלבום הדרך לשביל הזהב
 יצא לאור:  10 בינואר 2025
 שפה:  עברית
 אורך:  4:54
 חברת תקליטים:  נענע דיסק
 כתיבה:  רביד פלוטניק
 לחן:  קותימאן, רביד פלוטניק
 הפקה:  קותימאן
"שמש שזורחת עליי" הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמר הישראלי רביד פלוטניק. הוא יצא לאור ב-10 בינואר 2025 יחד עם כל שירי האלבום "הדרך לשביל הזהב" דרך חברת התקליטים נענע דיסק.
על השיר

"שמש שזורחת עליי" נכתב על ידי פלוטניק, שגם הלחין אותו לצד קותימאן, המפיק המוזיקלי של היצירה. השיר מבטא מסע רגשי, הנע בין כעס ותסכול לבין הכרת תודה ורגעים של השלמה. הדובר מתאר התמודדות עם לחצים פנימיים, כישלונות, ספקות, מערכות יחסים מורכבות ותחושת זרות מול הצלחתו החיצונית. לצד זאת, יש בו רגעי הודיה על הדברים הקטנים והמשמעותיים בחיים – המשפחה, השמש, הטבע והיצירה. המילים מגלות כנות וחשיפה עצמית, ומשקפות את המאבק האוניברסלי בין חולשות וחוזקות, בין אכזבות והגשמות, תוך חיפוש מתמיד אחר משמעות ושקט פנימי.
הצלחה מסחרית

"שמש שזורחת עליי" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הרשמי של גלגלצ, המבוסס על הצבעות הקהל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 11  |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 10  |  |
|  ישראל | היטליסט | 31  |  |
הערות שוליים

↑   רביד פלוטניק - שמש שזורחת עליי, סרטון  באתר יוטיוב
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, מיקום השיא נקבע בשבוע 6 של שנת 2025
↑  glglz, המצעד השבועי שלנו כאן - ויש לנו שני מקומות ראשונים חדשים!!! 🤩..., באתר אינסטגרם, ‏6 בפברואר 2025
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| רביד פלוטניק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "תחיית המתים" (2010) • "צדיק אחד בסדום" (2011) • "בור ועם הארץ" (2013) • "ברוכים הבאים לפתח תקוה" (2015) • "שפל וגאות" (2017) • "ועכשיו לחלק האומנותי" (2019) • "תוך כדי תנועה" (2021) |  |
| סינגלים | "קפה וסיגריה" • "איידישע ראסטה מאן" • "חסידה צחורה" • "יום חדש" • "כל הזמן הזה" • "כפרה שלי" • "בדיוק כמו שאני" • "נתראה בגלגול הבא" |  |
| השתתפות בסינגלים | "יהיה בסדר" • "עולם משוגע" • "אל תיקח ללב" • "כנען (12 מרגלים)" |  |
| שירים אחרים | "שיר ארץ" • "סם הרדמה" • "שלווה בארמונותייך" • "שמש שזורחת עליי" |  |
| ערכים קשורים | פרודוקס • התו השמיני • היי פייבר הפקות |  |
Jupiter LVI

|  כוכב האם |
| --- | --- |
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  2011
 מגלה:  סקוט שפרד
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  23,329,710 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.387
 זמן הקפה:  725.06 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  2.33 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  151.85°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  1 ק"מ
 מסה:  15 petagram
 אלבדו:  0.04
 בהירות נראית:  23.5
 
Jupiter LVI (לשעבר S/2011 J 2) הוא ירח של כוכב הלכת צדק.
Jupiter LVI התגלה בשנת 2011 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי האסטרונום סקוט שפרד.
קוטרו של Jupiter LVI הוא קילומטר אחד ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.33 ק"מ לשנייה.
רדיוס מסלולו של Jupiter LVI סביב צדק הוא 23,329,710 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 725.06 ימים.
Jupiter LVI בעל בהירות נראית של 23.5.
Jupiter LVI בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.387.
Jupiter LVI משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה, ספונדה.
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
LBV 1806-20

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קשת
 סוג:  משתנה כחול ובהיר, על ענק כחול משתנה כפול
 בהירות נראית:  8.4
 סיווג ספקטרלי:  LBV 
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  14.2-
 מרחק:  38,700  שנות אור 11,865.34  פארסק
 רדיוס:  150 רדיוסי שמש
 מסה:  130 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 2 מיליון מהשמש
 טמפרטורה:  32,000 K
 גיל:  3.5 - 4 מיליון שנים
 מתכתיות:  24.5 
 
LBV 1806-20 הוא כוכב על ענק כחול מסוג משתנה כחול ובהיר, משתנה כפול בקבוצת הכוכבים קשת אשר ממוקם במרחק 38,700 שנות אור מכדור הארץ, יחסית במרכז הגלקסיה. LBV 1806-20 בעל מסה מוערכת של 130 מסות שמש ועוצמת הארה אשר גדולה פי 2 מיליון מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב משתייך לצביר 1806-20.
למרות בהירות נראיתו הרבה הוא בלתי ניתן לראייה בגלים בתחום הנראה מכדור הארץ מכיוון שפחות ממיליארדרית מאורו שמגיע אלינו הוא בתחום הנראה כיוון שחלק רב ממנו נספג בגז ואבק בתווך הבין כוכבי. כאשר LBV 1806-20 התגלה הוא נקבע ככוכב בעל עוצמת הארה הגבוהה ביותר והמסה הגבוהה ביותר.
הערכות אחרונות ממקמות אותו קרוב יותר לכדור הארץ מכפי ששוער תחילה, דבר שמשאיר אותו עדיין ברשימת הכוכבים הבהירים ביותר בגלקסיה.
הסיווג הספקטרלי של LBV 1806-20 הוא בין O9 ל-B2, הספקטרום מראה פליטה חזקה וסדרתית של מימן בנוסף לפליטה רבה של הליום.
LBV 1806-20 ממוקם בליבת ערפילית הרדיו והוא רכיב בצביר הכוכבים Cl* 1806-20 אשר מכיל בתוכו כמה מהכוכבים החריגים ביותר וביניהם שני כוכבי וולף-ראיה, שני על ענקים כחולים (למעט LBV 1806-20), ומגנטר אחד (SGR 1806-20).
הסברה שהכוכב הוא כוכב כפול עולה בקנה אחד עם הספקטרום, המסה, הצפיפות, והגיל של הכוכב אשר נחשב צעיר מאוד (3.5-4 מיליון שנים).
HD 92788

|  נתוני תצפית |
| --- | --- |
 קבוצת כוכבים:  סקסטנט
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית מסוג G
 בהירות נראית:  7.31
 סיווג ספקטרלי:  G5V
 עלייה ישרה:  10ʰ 42ᵐ 48.5287ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏01.521″ ‏11′ ‏02°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  4.73
 מרחק:  107.1  שנות אור 32.84  פארסק
 רדיוס:  1.1391693±0.0086092 רדיוס שמש
 מסה:  1.15±0.07 מסת שמש
 עוצמת הארה:  1.253322±0.0029744 עוצמת ההארה
 מהירות סיבוב:  2.013 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  −4.455±0.0003 קילומטר לשנייה
 היסט:  28.9466±0.0258 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  0.277 
 
HD 92788 הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב אשר נמצא במרחק של 107 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים סקסטנט.
הכוכב קטן במעט מהשמש אך מסיבי ממנה ובעל מתכתיות גבוהה.
מערכת פלנטרית

בשנת 2001 על ידי צוות חוקרים בראשות דברה פישר התגלה כוכב לכת חוץ שמשי אשר מקיף את HD 92788.
כוכב הלכת אשר התגלה מסתובב סביב כוכב האם שלו בנטייה של 8 מעלות ביחס לכדור הארץ.
הערות שוליים

↑  D. A. Fischer, G. W. Marcy, R. P. Butler, S. S. Vogt, S. Frink, & K. Apps: Planetary Companions to HD 12661, HD 92788, and HD 38529 and Variations in Keplerian Residuals of Extrasolar Planets, The Astrophysical Journal, Volume 551, Number 2
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלמנס מאלכסנדריה

| --- | --- |

 לידה:  150 בערך אתונה, האימפריה הרומית 
 פטירה:  215 בערך קייסרי, האימפריה הרומית 
 שם לידה:  Κλήμης ὁ Ἀλεξανδρεύς 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 מקום מגורים:  אלכסנדריה 
 השכלה:  אסכולת אלכסנדריה 
 השקפה דתית:  נצרות 
 
טיטוס פלאביוס קלמנס, הידוע גם כקלמנס מאלכסנדריה (ביוונית: Κλήμης ὁ Ἀλεξανδρεύς, בלטינית: Clemens Alexandrinus;‏ 150 לספירה לערך – 215 לספירה לערך), היה תאולוג נוצרי איש אסכולת אלכסנדריה. נולד להורים פגנים והמיר את דתו לנצרות, והיה משכיל שהכיר על בוריין את הפילוסופיה היוונית וספרות יוון העתיקה.
כפי שמדגימים שלושת חיבוריו העיקריים, קלמנס הושפע מהפילוסופיה ההלניסטית יותר מכל הוגה נוצרי אחר בן-זמנו, ובפרט מאפלטון ומהאסכולה הסטואית. חיבורים שלו ששרדו רק למקוטעין מצביעים על כך שהוא הכיר גם תורות סוד וגנוסטיקה יהודיות קדם-נוצריות. באחד מחיבוריו הוא טען שהפילוסופיה היוונית מקורה בקרב לא-יוונים, ושאת אפלטון ופיתגורס לימדו מלומדים מצריים. בין תלמידיו היו אוריגנס ואלכסנדר מירושלים (אנ').
קלמנס נחשב בדרך כלל כאחד מאבות הכנסייה. הוא מוכר כקדוש בכנסייה הקופטית, בכנסייה האתיופית ובנצרות האנגליקנית (אנ'). בעבר היה נערץ בכנסייה הקתולית, אולם שמו הוסר מרשימת המרטירים הקתוליים בשנת 1586 מאחר שרבות מדעותיו נחשבו בדיעבד לא-אורתודוקסיות.
ביוגרפיה

שנת הולדתו ומקום הולדתו של קלמנס אינם ידועים בוודאות. משערים כי הוא נולד בסביבות 150 לספירה. על פי אפיפאניוס המלומד (אנ'), הוא נולד באתונה, אולם לפי מסורת אחרת נולד באלכסנדריה.
הוריו של קלמנס היו פגניים והוא עצמו המיר את דתו לנצרות. בפרוטרפטיקוס (אנ') הוא מציג ידע נרחב במיתולוגיה היוונית ובדתות המסתורין היווניות-רומיות, שיכול היה לנבוע רק מרקע פגני. לאחר שדחה את הפגניות בנעוריו בשל מה שראה כשחיתות מוסרית, נסע ליוון, אסיה הקטנה, ארץ ישראל ומצרים. מסעותיו של קלמנס היו בראש ובראשונה משימה דתית. ביוון הוא פגש תאולוג מאיוניה, שזוהה כאתנגורס מאתונה (אנ'); ואילו במזרח, הוא למד אצל איש אשורי, שלפעמים זוהה עם טטיאנוס, ויהודי, שייתכן והיה תאופילוס, בישוף קיסריה (אנ').
בסביבות שנת 180, הגיע קלמנס לאלכסנדריה, שם פגש את פנטנוס (אנ'). לדברי אוסביוס מקיסריה, פנטנוס היה ראש אסכולת אלכסנדריה, אולם ישנה מחלוקת אם מוסדותיה התקיימו לפני זמנו של אוריגנס. קלמנס למד אצל פנטנוס והוסמך לכמורה על ידי הבישוף יוליאנוס מאלכסנדריה (אנ') לפני שנת 189. מלבד זאת, לא ידוע שום דבר על חייו באלכסנדריה. על פי כתביו, ייתכן והיה נשוי.
בזמן רדיפות הנוצרים בידי ספטימיוס סוורוס בשנים 202–203, עזב קלמנס את אלכסנדריה. בשנת 211 כתב אלכסנדר מירושלים מכתב שהמליץ עליו לכנסייה של אנטיוכיה, שייתכן ורומז על כך שקלמנס חי בקפדוקיה או בירושלים באותו הזמן. שנת מותו ומקום מותו אינם ידועים.
חיבוריו התאולוגיים > טרילוגיה

שלושה מחיבוריו העיקריים של קלמנס שרדו במלואם והם מכונים ביחד "הטרילוגיה":
הפרוטרפטיקוס (אנ') (תוכחה) - נכתב בסביבות 195.
הפאידגוגוס (אנ') (מדריך) - נכתב בסביבות 198.
הסטרומטה (אסופה) - נכתב בין השנים 198–203 בערך.
חיבוריו התאולוגיים > טרילוגיה > פרוטרפטיקוס

הפרוטרפטיקוס הוא קריאה לפגאנים של יוון לאמץ את הנצרות, ובו קלמנס מפגין את הידע הנרחב שלו במיתולוגיה והתאולוגיה הפגניות. החיבור חשוב ביותר בשל הצגתו של קלמנס את הדת כתופעה אנתרופולוגית. לאחר דיון פילוסופי קצר, הוא פותח בהיסטוריה של הדת היוונית בשבעה שלבים. קלמנס טוען שבהתחלה, אנשים האמינו בטעות שהשמש, הירח וגופים שמימיים אחרים הם אלים. ההתפתחות הבאה הייתה פולחנים חקלאיים, שמהם לטענתו הופיעו פולחני דמטר ודיוניסוס. אז הועלו לדרגת אלוהות רגשות אנושיים כמו אהבה ופחד. בשלב הבא, המשוררים הסיודוס והומרוס מנסים למנות את האלים; התאוגוניה של הסיודוס קובעת את המספר 12. לבסוף, אנשים הכריזו על אנשים אחרים כאלוהויות, כמו אסקלפיוס והרקולס. בדיון על עבודת אלילים, טוען קלמנס שאביזריה של דת פרימיטיבית היו עץ ואבן ללא צורה, ומכאן צצו אלילים כאשר חפצים טבעיים כאלה סותתו וגולפו. בעקבות אפלטון, קלמנס ביקורתי כלפי כל צורות האמנות החזותית, בטענו שחפצי אמנות הם רק אשליות ו"צעצועים קטלניים".
קלמנס מבקר את הפגניות היוונית בפרוטרפטיקוס בהתבסס על כך שהאלוהויות שלה הן כוזבות ומהוות דוגמאות מוסריות רעות, והוא תוקף את דתות המסתורין על הבערות והטקסים הטריויאליים שלהן. בפרט, הוא מלגלג על עובדי פולחן דיוניסוס על השימוש שלהם בצעצועי ילדים. בכמה מקרים הוא טוען שהאלוהויות הפגניות מבוססות על בני אדם, אולם במקרים אחרים הוא טוען שהם שדים מיזנתרופיים, והוא מצטט מספר מקורות קלאסיים כדי לתמוך בהיפותזה השנייה. כמו אבות כנסייה טרום-ניקאיים רבים, קלמנס כותב באהדה על אוהמרוס ופילוסופים רציונליים אחרים, בהתבסס על כך שהם לפחות ראו את הפגמים בפגניות. עם זאת, שבחו הגדול ביותר שמור לאפלטון, שהשקפותיו האפופטיות (שלילת התארים) כלפי אלוהים הן תצורה מקדימה של הנצרות.
צורתו של אורפאוס בולטת לאורך התיאור, וקלמנס מנגיד את שירו, המציג את האמונה הטפלה הפגנית, עם הלוגוס שהתגשם בישו. על פי קלמנס, רק באמצעות המרת דת לנצרות יכול אדם להשתתף באופן מלא בלוגוס, שהוא האמת האוניברסלית.
חיבוריו התאולוגיים > טרילוגיה > פאידגוגוס

שמו של החיבור הזה, שניתן לתרגמו "מדריך", מתייחס לישו כמורה של כלל האנושות, ומציג את הנוצרים כילדים הלומדים. הספר לא בעל אופי הוראתי בלבד: המחבר מתכוון להראות כיצד הנוצרים צריכים להגיב לאהבת האל באופן אמיתי. בעקבות אפלטון (המדינה 4, 441), קלמנס מחלק את החיים לשלושה יסודות: אופי, פעולות ותשוקות. מאחר שביסוד הראשון הוא כבר עסק בחיבור פרוטרפטיקוס, הוא מקדיש את הפאידגוגוס להרהור על תפקידו של ישו בלימוד האדם לנהוג באופן מוסרי ולשלוט בתשוקותיו. למרות אופיו הנוצרי הבוטה, חיבורו של קלמנס מתבסס על הפילוסופיה הסטואית ועל ספרות פגנית. הומרוס בלבד מצוטט בחיבור מעל 60 פעם.
למרות שגם האדם נעשה בצלם אלוהים, ישו לבדו דומה לאל האב. ישו הוא נקי מחטא ונטול תשוקות ודחפים, וכך בחתירתו לחקות את ישו יכול האדם להיוושע. מבחינת קלמנס, החטא הוא לא רצוני ולכן גם לא רציונלי (αλόγον), והוא מסולק רק באמצעות חוכמת הלוגוס. הדרכת האל את האדם הרחק מהחטא היא לכן ביטוי של אהבת ה' את האנושות כולה. משחק המילים של λόγος ו-αλόγον היא אופיינית לכתיבתו של קלמנס, וייתכן ששורשיה באמונה האפיקורוסית שהיחס בין מילים משקפות באופן עמוק את היחסים בין הדברים שהן מציינות.
קלמנס טוען בדבר שוויון בין המינים, בהתבסס על כך שהישועה ניתנה לכלל האנושות באופן שוה. באופן יוצא דופן, הוא טוען כי ישו אינו זכר או נקבה, ושלאל האב ישנם צדדים זכריים ונקביים: טקס האוכריסטיה מתואר כחלב מהשד (ישו) של האב. הוא תומך בנשים הלוקחות חלק פעיל בהנהגת הכנסייה, ומספק רשימת נשים שאותן הוא מחשיב כמעוררות השראה, הכוללת הן דמויות תנ"כיות והן יווניות קלאסיות.
בספר השני מספק קלמנס חוקים מעשיים לחיים נוצריים. הוא טוען כנגד עינוג-יתר במאכלים ובעד נימוסי שולחן טובים. בזמן שהוא אוסר על שכרות, הוא מעודד שתיית אלכוהול במתינות, בעקבות האיגרת הראשונה אל טימותיוס ה' כ"ג. קלמנס טוען בדבר אורח חיים פשוט יותר בהתאם לפשטות הטבועה בנצרות המונותאיסטית. הוא מגנה ריהוט וביגוד רבים ויקרים, וטוען כנגד מוזיקה ובשמים מעוררי חשק. אולם קלמנס לא מאמין בנטישת הנאות החיים וטוען כי הנוצרי צריך להיות יכול לבטא את שמחתו בבריאה של האל באמצעות עליזות וחגיגות. הוא מתנגד לענידת זרי פרחים, משום שקטיפתם הורגת בסופו של דבר יצירה יפה של האל, והזר דומה לכתר הקוצים של ישו. קלמנס עוסק במין באריכות מה. הוא טוען שגם הפקרות מינית וגם הימנעות ממין הן בלתי-טבעיות, ושמטרתה העיקרית של המיניות האנושית היא הולדה. יש להימנע מהומוסקסואליות, זנות, פלגשות, ניאוף והזדווגות עם נשים בהריון, משום שהם לא יקדמו דור של צאצאים חוקיים.
הספר השלישי ממשיך בקו דומה, ומגנה קוסמטיקה מכיוון שזוהי הנשמה ולא הגוף שיש להשתדל לייפות. קלמנס מתנגד גם לצביעת שיער גברים ולהסרת שיער בקרב גברים, בהיותן מנהגים נשיים. הוא מייעץ שאדם יבחר את החברה בה הוא נמצא בקפידה, כדי להימנע מהשחתה על ידי בני אדם לא-מוסריים, ובזמן שהוא טוען שעושר חומרי הוא אינו חטא בפני עצמו, סביר ביותר שיסית את תשומת לבו של האדם מהעושר הרוחני החשוב יותר לאין ערוך, שנמצא אצל ישו. החיבור מסתיים במבחר של כתבים התומכים בטיעונו של קלמנס, ולאחר תפילה ישנן מילותיו של מזמור.
חיבוריו התאולוגיים > חיבורים אחרים

מלבד הטרילוגיה הגדולה, החיבור היחיד של קלמנס שקיים בידינו הוא המסה "ישועה לעשירים", המוכר גם בשם "מי הוא האיש העשיר שניצל?". לאחר שפתח בביקורת נוקבת נגד ההשפעות המשחיתות של כסף וגישות מתרפסות ומוטעות כלפי העשירים, קלמנס דן בהשלכות של מרקוס 10, 25. או שהעשירים אינם משוכנעים על ידי ההבטחה לחיי נצח, או שהם אינם מודעים לקונפליקט בין הבעלות על עושר חומרי ורוחני, ולנוצרי הטוב יש חובה להדריך אותם אל עבר חיים טובים יותר על פי הבשורה. אין לקחת את מילותיו של ישו באופן מילולי – יש לחפש אחר המשמעות העל-שמימית (ὑπερουράνιος) שבה נחשף המסלול הנכון לישועה. החזקת עושר חומרי עצמה אינה אסורה, כל עוד משתמשים בו באדיבות, אך אנשים צריכים להיזהר שלא לתת לעושרם לשלוט ברוחם. יותר חשוב לוותר על תשוקות של חטא מאשר על עושר חיצוני. כדי להינצל, על האיש העשיר רק ללכת בעקבות שני הדיברים (אנ'), ובזמן שעושר חומרי חסר ערך עבור אלוהים, ניתן להשתמש בו כדי להקל על סבלו של השכן.
מתוך חיבורים אחרים שידוע עליהם מאת קלמנס, שרדו רק קטעים, ובהם ארבעת החיבורים האסכטולוגיים במסורת הסודית: Hypotyposes, Excerpta ex Theodoto, Eclogae Propheticae ו-Adumbraetiones. חיבורים אלה מכסים את ההיררכיה השמיימית של קלמנס, תוכנית מורכבת שבה בראש העולם עומדות פני האל, תחתם שוכנים שבעה פרוטוקטיסטים (שבעת המלאכים הראשונים שנבראו), אחריהם רבי-מלאכים (אנ'), מלאכים ובני אנוש. הפרוטוקטיסטים הם שבע הישויות הראשונות שנבראו על ידי אלוהים והם משמשים ככהנים לרבי המלאכים. קלמנס מזהה אותם כ"עיני האל" וגם עם הכתרים (אנ') (ביוונית: θρόνος, קרונוס). קלמנס מאפיין את הצורות השמימיות כשונות לגמרי מכל דבר ארצי, למרות שהוא טוען שחברים בכל מסדר רק נראים לא גשמיים לאלה מהמסדרים הנמוכים יותר. על פי ה-Eclogae Propheticae, בכל אלף שנים כל חבר בכל אחד מהמסדרים עולה בדרגה אחת, וכך בני אדם יכולים להפוך למלאכים. אפילו הפרוטוקטיסטים יכולים לעלות, אולם מקומם החדש בהיררכיה אינו מוגדר באופן ברור. הסתירה הברורה בין העובדה שייתכנו רק שבעה פרוטוקטיסטים, אך עם זאת גם מספר עצום של רבי-מלאכים שיש להעלותם למסדר שלהם, היא בעייתית. ההסבר המודרני הנפוץ ביותר הוא שהמספר שבע לא אמור להתקבל באופן מילולי, אלא הוא בעיקר בעל משמעות נומרולוגית.
ידועים לנו שמותיהם של מספר חיבורים אבודים, בזכות רשימה המופיעה בתולדות הכנסייה (אוסביוס) 6, 13, 1–3. אלה כוללים את "קווי המתאר" בשמונה ספרים ואת "נגד מתייהדים". אחרים ידועים רק מתוך אזכורים בכתביו של קלמנס עצמו, ובהם "על הנישואין" ו"על הנבואה", למרות שרק מעטים נזכרים אצל סופרים אחרים וקשה מאוד להפריד בין חיבורים שהוא התכוון לכתוב לבין אלה שאכן הושלמו.
איגרת מר סבא (אנ') יוחס לקלמנס על ידי מורטון סמית (אנ'), אולם זה עדיין שנוי במחלוקת אם מדובר במכתב אותנטי מקלמנס, פסאודואפיגרפיה עתיקה או זיוף מודרני. במידה והוא אותנטי, משמעותו העיקרית היא בכך שהוא מתייחס לכך שהשליח מרקוס הגיע לאלכסנדריה מרומא ושם כתב בשורה רוחנית יותר, אותה הוא הפקיד בידי הכנסייה של אלכסנדריה במותו; במידה והוא אמיתי, המכתב דוחף אחורה במאה שנה את המסורת הנזכרת אצל אוסביוס המקשרת בין מרקוס ואלכסנדריה.
מורשת

אוסביוס מקיסריה הוא הסופר הראשון שמספק תיאור של חייו וחיבוריו של קלמנס, בספרו תולדות הכנסייה, 5, 11, 1–5; 6, 6, 1. אוסביוס מספק רשימה של חיבוריו של קלמנס, מידע ביוגרפי, וציטוט נרחב מהסטרומטה.
פוטיוס כותב נגד התאולוגיה של קלמנס בביבליותקה שלו, למרות שהוא מעריך את למידתו של קלמנס ואת הסגולות הספרותיות של חיבוריו. הוא ביקורתי ביותר כלפי ה-Hypotyposes, חיבור של פירוש תנ"כי שמתוכו שרדו רק מספר קטעים. פוטיוס השווה את המסה של קלמנס לשלילה כנגד האורתודוקסיה השלטת במאה ה-9. בין הרעיונות שפוטיוס חשב אותם כפירה:
אמונתו שחומר ומחשבה הם נצחיים, ולכן אין מקורם באלוהים.
אמונתו במחזורים קוסמיים שקדמו לבריאת העולם, בעקבות הרקליטוס, שמקורה הוא חוץ-מקראי.
אמונתו שהאל הבן בהיותו הלוגוס האלוהי אכן נברא במובן מסוים, בניגוד לפרשנות המקובלת של הבשורה על-פי יוחנן א', אולם כדעת פילון האלכסנדרוני.
האמביוולנטיות שלו כלפי הדוקטיזם, המינות שגרסה כי לישו היה טבע אלוהי בלבד וכי גופו האנושי היה אשליה או משהו על-טבעי, ולכן בכל מקרה לא סבל על הצלב.
אמונתו שחוה נבראה מזרעו של אדם לאחר שהייתה לו שפיכה במהלך הלילה.
אמונתו שבראשית ו, ב רומז שמלאכים קיימו משגל עם בנות האדם. בתאולוגיה הקתולית מלאכים נחשבים חסרי מין.
עד למאה ה-17 זכה קלמנס להיחשב כקדוש בקתוליות. שמו נכלל ברשימות המרטירים ויום חגו היה ה-4 בדצמבר. אולם כאשר רשימת המרטירים של הכנסייה הקתולית נבחנה מחדש על ידי האפיפיור קלמנס השמיני, שמו הוסר מלוח השנה הרומי הכללי בעצתו של הקרדינל ברוניוס. בנדיקטוס הארבעה עשר שמר על החלטת קודמו בנימוק שלא ידוע הרבה על חייו של קלמנס, שהוא מעולם לא קיבל פולחן ציבורי בכנסייה, ושכמה מהדוקטרינות שלו חשודות בטעויות. עם זאת, הוא מונצח כיום בנצרות האנגליקנית. כמו כן, הקתדרלה של הכנסייה הקתולית האוניברסלית (אנ') בדאלאס מוקדשת לו.
כאחד מאבות הכנסייה הקדומים ביותר שחיבוריהם שרדו, קלמנס הוא נושאם של מספר משמעותי של מחקרים אקדמיים, המתמקדים, בין היתר, בפירושיו לכתבי הקודש, בפנאומטולוגיה ותאולוגיית הלוגוס שלו, ביחסים בין הגותו והפילוסופיה הלא-נוצרית, ובהשפעתו על אוריגנס.