stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עת לעשות לה' הפרו תורתך
שימוש בציווי זה

בחז"ל, ואף בתקופות מאוחרות יותר, מוזכרים שימושים נוספים שנעשו על סמך דרשה זו, והתירו על פיה איסורים שונים על מנת לחזק ולהרבות את קיום המצוות בפרט וכבוד שמים בפרט:
גדעון בעפרת אבי העזרי ואליהו בהר הכרמל הקריבו בבמה, אף על פי שהיה משכן.
על סמך פסוק זה ערך רבי יהודה הנשיא את חיבור המשנה שהוא תורה שבעל-פה, למרות האיסור של ”כי על פי הדברים האלה” – דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן. וביטויים חריפים שנאמרו נגד זה כגון ”אמר רבי אבא בריה דרבי חייא בר אבא: אמר רבי יוחנן: כותבי הלכות כשורפי התורה, והלמד מהן אינו נוטל שכר”. הסיבה להתר הייתה:
לפי שראה שתלמידים מתמעטין והולכין, והצרות מתחדשות ובאות, ומלכות רומי פושטת בעולם ומתגברת, וישראל מתגלגלין והולכין לקצוות, חיבר חיבור אחד להיות ביד כולם, כדי שילמדוהו במהרה, ולא יישכח.
על סמך פסוק זה הסביר הרמב"ם מדוע הסכים לכתוב את מורה הנבוכים:
והאל יתעלה יודע שתמיד יראתי מאוד מאוד מלכתוב את הדברים שברצוני לכתוב בספר זה, מכיוון שהם דברי סתר שלא נכתב עליהם ספר באומה בימי הגלות האלה, וכיצד אחדש אני חידוש ואכתוב עליהם? אלא שהסתמכתי על שתי הנחות: האחת מה שאמרו חז"ל על מעין עניין זה: "עת לעשות לה' – הפרו תורתך".
האיסור דברים שבכתב אי אתה רשאי לאמרם בעל פה הותר בשביל סומא ואסיר משום "עת לעשות לה' הפרו תורתך".
רבי יוחנן וריש לקיש היו מעיינים בספרי אגדה בשבת והסמיכו את מעשיהם לפסוק "עת לעשות לה' הפרו תורתך", אמרו ”מוטב תיעקר תורה ואל תשתכח תורה מישראל.”
אין ממנים סנהדרין עד שיודע לטהר השרץ מן התורה. טעם הדבר שאם לפעמים צריכים לתקן הוראת שעה לפסוק נגד התורה משום עת לעשות לה' הפרו תורתך, אז יכול החכם או הנביא לצרף לסברת עת לעשות לה' אותן מיעוט סברות שכבר נדחו מחמת הרוב ולילך אחר המיעוט, אבל אם אין החכם או הנביא יודע שום סברא אל ההפך, אז לעולם לא יטהרו אפילו בהוראת שעה.
ראו גם

הוראת שעה
עבירה לשמה
מצווה הבאה בעבירה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס', עמוד ב'
↑  ובפירוש המשנה לרמב"ם מסכת ברכות פרק ט
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד א'
↑  ספר שופטים, פרק ו', פסוק כ"ד
↑  ספר מלכים א', פרק י"ח, פסוק כ'
↑  ויקרא רבה כב, ט
↑  ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק כ"ז
1 2  תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף י"ד, עמוד ב'
↑  משנה ברורה, סימן מ"ט, סעיף קטן א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ז, עמוד א'
↑  כלי יקר על ספר דברים פרק י"ז
רצפת פסיפס בבית כנסת עתיק בציפורי - מקום חתימת המשנה בידי רבי יהודה הנשיא על סמך הפסוק "עת לעשות לה' הפרו תורתך"
פסקארה (כדורגל)

אוהדי הקבוצה במשחק ביתי בסטאדיו אדריאטיקו
מועדון הכדורגל דלפינו פסקארה 1936, הידוע בשם המקוצר פסקארה, הוא מועדון כדורגל מקצועני איטלקי מהעיר פסקארה שבאברוצו. הקבוצה השתתפה בסך הכל 7 עונות בשש קדנציות בליגה הראשונה.
היסטוריה

המועדון הוקם ב-1936, שלוש שנים לאחר התפרקות של המועדון הקודם שייצג את העיר. רוב שנותיו השתתף בליגה השנייה באיטליה, הסרייה ב'. בעונת 77–1976 הקבוצה סיימה במקום השלישי והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה (סרייה א'), אך שרדה רק עונה אחת, בה סיימה במקום האחרון וירדה בחזרה לסרייה ב'. בעונת 79–1978 סיימה במקום השלישי והעפילה שוב לסרייה א' וירדה שוב בתוך בעונה אחת. בעונת 87–1986 סיימה במקום הראשון והעפילה בפעם השלישית לסרייה א', אך הפעם שרדה שתי עונות בליגה וירדה בסיום עונת 89–1988. בעונת 92–1991 סיימה במקום השני והעפילה בפעם הרביעית לסרייה א' ושוב ירדה בסיום עונה אחת ובהמשך לליגות יותר נמוכות.
בסיום עונת 12–2011 העפילה בפעם החמישית לסרייה א' מהמקום הראשון וירדה בסיום עונה אחת לסרייה ב'. בעונת 15–2014 סיימה במקום השביעי בסרייה ב' והפסידה את העלייה בגמר פלייאוף מול בולוניה. בעונת 16–2015 העפילה בפעם השישית לסרייה א' לאחר שסיימה במקום הרביעי וניצחה בגמר הפלייאוף את טרפאני קלצ'ו. הקבוצה ירדה שוב בסיום עונה אחת בליגה. בעונות 88–1987, 1996-97, 1997-98 הגיעה הקבוצה עד לשמינית גמר הגביע האיטלקי.
בסיום עונת 2020/2021 ירדה הקבוצה לליגה השלשית ליגת פרו.
תלבושת הקבוצה היא בצבעי לבן וכחול והיא מארחת בסטאדיו אדריאטיקו המכיל 20,515 מקומות ישיבה.
שחקני עבר והווה במועדון

ראו: רשימת כדורגלני פסקארה
עתודה טכנולוגית

עתודה טכנולוגית היא מסגרת לימודים שמעמיד צה"ל באמצעות משרד החינוך לרשות בוגרי כיתה י"ב, בעלי תעודה טכנולוגית. במסגרת זו, העתודאים דוחים את גיוסם לצה"ל, לומדים בכיתה י"ג לימודי טכנאי, ובאפשרותם להמשיך בכיתה י"ד לימודי הנדסאי (שניהם נלמדים במכללות כלימודים על-תיכוניים, אך אינם נחשבים לתארים אקדמיים).
לימודי העתודה הטכנולוגית מפוקחים על ידי משרד החינוך ותכני הלימודי מפותחים כך שיכשירו את הבוגרים למגוון המשימות שיידרשו למלא במהלך השירות בצבא ובשוק העבודה שלאחר השחרור. בסיום הלימודים, ולאחר שעמדו בבחינות של משרד החינוך ובהגשה של פרויקט גמר המסכם ומיישם את הידע שצברו, מוענקת לבוגרים תעודת הנדסאי מטעם משרד החינוך במסלול בו בחרו ללמוד.
מסלולי לימוד

לימודי העתודה הטכנולוגית מתקיימים במסלולי לימוד מגוונים הכוללים אלקטרוניקה, תוכנה, חשמל, מכונות, אדריכלות ובנייה, קולנוע וטלוויזיה, תעשייה וניהול ועוד.
קיימות מספר תוכניות שמגדירים בצה"ל, ביניהן:
תוכנית "יעד": מיועדת לבוגרי החינוך הטכנולוגי המעוניינים להמשיך ללימודי הנדסאים.
תוכנית "מרום": מיועדת לבוגרי י"ב בנתיב עיוני שברצונם להמשיך ללימודי הנדסאים במגמות מכטרוניקה, אלקטרוניקה או בניין.
תוכנית "רקיע": מסלול לבנות בוגרות כיתה י"ב במסלול עיוני שבו הן ממשיכות ללימודי הנדסאי אלקטרוניקה.
גיוס והמשך לימודים

בוגרי העתודה הטכנולוגית מתגייסים לצה"ל בהתאם לצרכיו ומשתלבים בחיילות האוויר, ים, מודיעין, חימוש ובאגף התקשוב. לאחר הגיוס משתלבים הבוגרים בקורסים ובהכשרות צה"ליות בהתאם לנדרש ובהתאם לתפקיד אותו ימלאו במהלך השירות ובהתאם לצורכי החיל הקולט.
הלימודים בעתודה הטכנולוגית ממומנים (בחלק מהמקרים) על ידי צה"ל. לימודי העתודה הטכנולוגית מקנים לבוגרים פטור ממבחן פסיכומטרי והכרה בעד 30 נקודות זכות בבואם ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה (בכפוף לתנאיו של המוסד בו יבחרו ללמוד).
ראו גם

טכנאי
הנדסאי
דומה אך שונה:
העתודה האקדמית
הערות שוליים

↑  עתודה טכנולוגית בצה"ל, באתר משרד החינוך, חינוך טכנולוגי על יסודי
↑  לימודים בכיתות י"ג-י"ד, באתר משרד החינוך פורטל תלמידים
↑  עתודה טכנולוגית, באתר צה"ל
↑  מדוע כדאי להמשיך ללימודי י"ג-י"ד?, באתר פורטל התלמידים במשרד החינוך
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלאנגה

ערך זה עוסק בעיר בליטא. אם התכוונתם למפלגה וארגון גרילה בלבנון, ראו .
| --- | --- |
סמל פלאנגהסמל פלאנגה
מוזיאון אמבר בגנים הבוטניים בפלאנגה
מוזיאון אמבר בגנים הבוטניים בפלאנגה
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז קלייפדה מחוז קלייפדה
 שפה רשמית:  ליטאית 
 שטח:  10.976 קמ"ר
 גובה:  10 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,132 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  1.433 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  55°57′14″N 21°05′47″E﻿ / ﻿55.953813°N 21.096497°E﻿ / 55.953813; 21.096497
 אזור זמן:  UTC +2
 http://palanga.lt
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד פלאנגה(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד פלאנגה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלאנגה (בליטאית: Palanga, ביידיש: פּאַלאָנגע) היא עיר קיט השוכנת במערב ליטא לחוף הים הבלטי. העיר נחשבת כמרכז התיירות בליטא בעונת הקיץ ויש בה חופים רבים (18 ק"מ אורך ומעל ל-300 מטר רוחב).
היסטוריה

על פי האגדה, היה מקדש פגאני למרגלות גבעה בפלאנגה שם שירתה יפהפייה בשם בירוטה שנהגה להדליק מדורות טקסיות.
לאחר ששמע על יופייה של בירוטה, הגיע קוסטוטיס, הדוכס הגדול של ליטא, להציע לה נישואים. סיפור זה כתוב בספרים ליטאים עתיקים, אשר מספר שבירוטה, לא הסכימה, וענתה כי הבטיחה לאלים להישאר בתולה כל עוד היא חיה. לאחר מכן, קוסטוטיס לקח אותה בכוח, ובהוד רב לקח אותה לטירתו, טראקאי, שבה הוא הזמין את אחיו וחגג חתונה מפוארת. מאוחר יותר, קוסטוטיס נרצח ולאחר מכן חזרה בירוטה לפלאנגה והמשיכה לשרת במקדש עד יום מותה. האגדה טענה שהיא נקברה על הגבעה אשר נקראת על שמה כיום.
בשנת 1918 אזור פלנגה הפך להיות חלק של לטביה, בהתאם להסכם שנחתם בשנת 1921 הוא עבר לליטא ובתמורה אזור אקניסטה עבר ללטביה.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מיקום

פלאנגה היא עיר נופש שבמרכזה זורמים נהרות שבנטוי ורז'ה אל הים הבלטי. רז'ה היה ידוע בשם אלנגה ונתן לפלאנגה את שמה.
עיריית פלאנגה משתרעת 24 ק"מ מנמירסטה שבדרום אל הגבול הלטבי שבצפון. פלאנגה מחולקת ל: נמירסטה, ואנאגופה, קוניגישקיאי, מאנישקיאי ושבנטוי אשר הם חמישה כפרי דייגים שאוחדו לעיר אחת בעקבות שינויים באזור. בזמן שקלייפדה הייתה שייכת לגרמניה, הייתה נמירסטה הכפר הכי צפוני של פרוסיה המזרחית, ולהפך, פלאנגה הייתה מחסום הגבול בין ליטא, גרמניה ורוסיה.
הגשר בפלאנגה
פול דניאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1958 (בן 66) ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, קינגס קולג', King Henry VIII School, Coventry 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  פרס אוליבייה 
 
פול דניאל (באנגלית: Paul Daniel‏; נולד ב-3 ביולי 1958) הוא מנצח אנגלי, נודע במיוחד בביצועיו והקלטותיו לאופרה ולמוזיקה בריטית.
חייו

דניאל נולד בברמינגהאם. בנעוריו שר במקהלה של קתדרלת קובנטרי, שם קיבל השכלה מוזיקלית. הוא המשיך את לימודי המוזיקה בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. אחרי סיום לימודיו עבר להשתלם בניצוח בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. בין מוריו שם היו אדריאן בולט ואדוארד דאונס. ב-1982 הצטרף לסגל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית, שם נשאר עד 1987. כמו כן התמנה למנהל מוזיקלי של "אופרה פקטורי". בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 היה מנהל מוזיקלי של כמה מקהלות חובבים, בהן "האגודה הכוראלית של ווקינגהם".
הקריירה שלו החלה לשגשג בשנות ה-80'. מ-1990 עד 1997 היה מנהל מוזיקלי של "אופרה נורת'" ומנצח ראשי של ה"פילהרמוניה של צפון אנגליה". הצלחתו למצוא ולהעלות על הבמה אופרות ראויות, שלא נכנסו קודם לרפרטואר משכה אליו את תשומת לבם של חוגים רחבים, כמו גם תמיכתו ברפרטואר חדש. ההצגות כללו את "אדריאן וכחול הזקן" של דיקא, "המלך פריאמוס" של טיפט, דון ג'ובאני, "הצליל המרוחק" של שרקר, "ויולאנטה" של קורנגולד (ביצוע קונצרטנטי), בוריס גודונוב של מוסורגסקי (הופעתה הראשונה של אופרה נורת' בקונצרטי הפרומס של 1992), "דון קרלוס" של ורדי, ווצק של ברג, "גלוריאנה" של בריטן, הטרובדור של ורדי, "פליאס ומליסנד" של דביסי, הצגות בכורה עולמיות של "בה בה בלקשיפ" מאת מייקל ברקלי ו-Playing Away של בנדיקט מייסון, שעלתה בהצגת בכורה בביאנלה של מינכן וזכתה בפרסים על ההפקה והתפאורה הטובות ביותר, "ינופה" של ינאצ'ק, "לואיזה מילר", "פלסטף" של ורדי ו"טנהויזר" של וגנר.
דניאל התמנה למנהל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית בספטמבר 1997 ונשאר בתפקידו עד 2005. בתקופת כהונתו ניצח על "ההולנדי המעופף" של וגנר, "פלסטף", "מבית המתים" של ינאצ'ק, סיפורי הופמן של אופנבך, "מאנון", אותלו של ורדי, "בוריס גודונוב", לה טרוויאטה של ורדי, "הדיאלוגים של הכרמליטיות" של פולנק, "אביר הוורד" של שטראוס ו"פיטר גריימס" של בריטן.
בראשית כהונתו בתזמורת האנגלית הלאומית נתקל דניאל בקשיים, עקב פרישתו של דניס מרקס מתפקיד מנהלה הכללי של התזמורת כחודש אחרי בואו של דניאל. מחמת העומס שפרישה זו הטילה על דניאל, לא הקדיש די מזמנו וכוחותיו ליצירת קשר טוב יותר עם התזמורת. בדצמבר 2003 הודיע דניאל על פרישתו עם תום החוזה ב-2005.
בין השנים 2009 - 2013 היה מנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית של אוסטרליה המערבית, עמה הופיע כמנצח אורח ב-1995 ושוב ב-2006.
פרסים ואותות הוקרה

פרס אוליבייה על הצטיינות באופרה (1998)
פרס גרמופון על סדרת המוזיקה האנגלית שלו בחברת נאקסוס
עבדות חוב בדרום מזרח אסיה

עבדות חוב היא תופעה נפוצה באזור דרום-מזרח אסיה. עבדי חוב מגויסים על ידי מעבידים בדרכים שונות כגון הלוואות בריבית לא אפשרית, תשלומי ענק על שירותי הגירה לא חוקיים ואף הבטחות (שלרוב לא מתקיימות) לאישורי עבודה וביטחון תעסוקתי. ישנם אף מקרים בהם חוב עובר בירושה דורות רבים ושושלת המשפחה משועבדת עד לתשלום החוב. עבדי ועבדות חוב מועסקים בענפי חקלאות, דיג, ייצור לבנים, זנות, תעשיית הבדים ותעשיית התכשיטים. קיים מאבק בינלאומי בתופעה זו שמובל על ידי ארגון העבודה הבינלאומי.
הגדרת עבדות חוב

עבדות חוב היא סוג של עבדות מודרנית. במסגרת התופעה, אדם עובד על מנת לכסות חוב שנלקח על ידו או על ידי בני משפחתו. כדי להבין את המשמעות של המונח עבדות חוב צריך להבין את משמעות המונח עבודה חופשית. עובד חופשי הוא אדם שאין לו מכשירי ייצור משלו, הוא למעשה סוחר בכוח העבודה שלו, אך אינו שייך למי שקונה את כוח העבודה. הוא יכול להיכנס ולצאת מעולם העבודה כרצונו ואין כלל קשר של חובות בין העובד למעסיק. לעומת זאת, עבדי חוב הם אנשים המשועבדים לאדם ספציפי שיכול למכור אותם לאחר מכן לאדם אחר. העבדים כשלעצמם הם המצרך ותוצר העבודה שלהם שייך למעסיק. כמו כן, עבדי החוב מוגבלים בתנועה. ישנן צורות נוספות של עבודה שאינה חופשית והיא מוגדרת כמניעה מאדם להיכנס או לצאת משוק העבודה לפי בחירתו.
רקע היסטורי לעבדות באזור

המלחמות באזור דרום מזרח אסיה היוו גורם מרכזי להתפתחות עבדות החוב. לאורך ההיסטוריה מלחמות אלו היו שונות מהמלחמות באירופה ובאמריקה. הן לא היו מלחמות על שטח גדול, אלא מלחמות על אנשים. ניצחון במלחמות באזור זה היה ללכוד ולשעבד אוכלוסיות שכנות ובכך לשנות את עמדתן הפוליטית לעמדתו של הכובש. שבויי מלחמה היו מגיעים למרכז המדינה ושם היו מחולקים לעבדות על פי כישוריהם. חלקם עברו לארמון המלכותי של אותה המדינה ואחרים הופנו לחפור תעלות, להניח כבישים ולבנות מבנים. כך למשל בבורמה, בעלי מלאכה רבים שועבדו על ידי המלך הבורמזי ועבדו בשבילו כ-35% מעובדיו היו מאוכלוסיות זרות שנתפסו במהלך מלחמות שונות.
בנוסף לעבדות שנוצרה כתוצאה מלכידה אלימה במהלך מלחמה, ישנה בדרום מזרח אסיה גם סוג אחר של עבדות שאינה אלימה. מדובר על עבדות כתוצאה ממכירה על ידי המשפחה או כתוצאה מעונש על עבירות לא חוקיות. ישנם גם עבדים אשר "התנדבו" לשעבוד. עבדים אלו נכנסו לקשר העבדות מתוך בחירה כדי לשלם את חובם או למטרות עסקיות והיו יכולים לצאת מקשר זה כאשר השלימו את חובם. לעיתים, עבדי חוב היו רבים יותר במספרם מעבדים שהיו שבויי מלחמה. כך למשל, בתאילנד במאה ה-18 וה-19, עבדי החוב היוו כ-50% מהאוכלוסייה. עבדים של מלכים או של אוכלוסיית האליטה באותה מדינה קיבלו את המעמד של בעליהם. כך שלעיתים להיות עבד של מלך היה מעמד גבוה יותר מאשר להיות אדם חופשי פשוט. כתוצאה מכך, מונחים מוכרים של עבדות מקבלים פחות משמעות בעולם העבדות בדרום מזרח אסיה וההבדל במשמעות בין המונחים "עבד" ו"אדם חופשי" אינו ברור ונראה כי לעיתים אינו קיים באזור זה.
עבדות חוב מודרנית

שעבוד ועבדות חוב, עדיין ממשיכים להתקיים בעולם בצורות וסוגים שונים של עבדות. במהלך העשורים האחרונים רוב מדינות דרום מזרח אסיה קבעו כי אסור להעסיק אנשים בתנאים של עבדות. אף על פי כן, התופעה קיימת במדינות דרום מזרח אסיה בממדים ניכרים. על פי הערכות שונות, בין 84% ל-88% מעבדי החוב בעולם נמצאים בדרום אסיה. לפי ארגון העבודה הבינלאומי, עבדות מסוג "ניצול מיני" מהווה פחות מ-50% מכלל מקרי הסחר באנשים בעולם ופחות מ-10% ממקרי הסחר באנשים באסיה ובאוקיינוס השקט. גם עבדות חוזית (עבדות בה נחתם חוזה עם המעסיק כתשלום חוב) מוגדרת כגרסה מודרנית של עבדות ללא תשלום. המונח "בחירה" הוא המונח הכרחי לקביעת האוטונומיה של העובד. בחלקים רבים ביבשת דרום מזרח אסיה עבדות בדרך כלל הייתה צורה של שעבוד חוב ולא שליטה מוחלטת של האדון בעבד כפי שנתפסה על ידי העולם המערבי. מה שנמכר ונקנה הוא הזכות לעבודה – לאדונים הייתה בעלות על עבודתם של העבדים, אך לא על הגוף והנפש שלהם. התנאים שמובילים לעבדות החוב אינם בהכרח הכנסה נמוכה. התנאים העיקריים שמובלים לעבדות מסוג זה הם התלות בחקלאות ככלכלה עיקרית במדינה, חוסר פיתוח של ביטוחים בשוקי העבודה וחוסר פיקוח על זכויות ותנאי עבודה. במצבים בהם החובות גבוהים מאוד והמשפחה לא מצליחה לעמוד בכיסוי החוב ניתן להבחין בתופעת עבדות חוב ילדים.
ניתן למצוא עדויות בולטות לעבדות חוב גם בימינו במדינות מרכזיות, ביניהן הודו, נפאל, סין, תאילנד, פקיסטן ומיאנמר. בתוך מדינות אלה ניתן לראות הבדלים שונים בסוגי עבדות החוב התואמים את אופייה של כל מדינה. על פי מדד העבדות העולמי (Global slavery index) כמות העבדים הגדולה ביותר נמצאת בהודו, סין ופקיסטן.
סין

נתונים דמוגרפיים: סין מונה כ-1.2 מיליארד תושבים (נכון לינואר 2019). על פי הערכות 3.8 מיליון חיים במצב של עבדות מודרנית בסין.
עבדות מודרנית בסין כוללת קבצנות בכפייה, עבדות ביתית ונישואין בכפייה.
האזור הנפוץ ביותר בסין לעבדות חוב הוא בהונג קונג, שם נקלעים מהגרים לעבדות חוב בעקבות דמי השמה בלתי חוקיים. עם זאת, אין ראיות אשר מצביעות על ניסיונות של ממשלת סין לטפל בבעיה.
הגורם המרכזי לעבדות חוב בסין הוא חוב בגין אישור עבודה או שהייה בלתי חוקית. בהסכמים אלו נקבעים תנאי חוב שלא מתירים ברירה לעבדים או שאינם קיימים תנאים כלל. העדר תנאים מגנים פוגע בזכויות החלשים. דוגמה לכך ניתן לראות באזורים הכפריים, אשר שם מחסור רב בעבודה והשכלה. בסין קיימת מערכת רישום אזורית הנקראת הוקואו, המגבילה כל אזרח בסין לקבל אזרחות באזור קבוע בלבד ולכן לא ניתן לחיות כאזרח בעיר אחת לעבוד באזור אחר. שיטה זו מגבילה את נגישות המגורים והעבודה לכל אדם בסין. באזורים הכפריים נמצאים אנשים ללא השכלה אשר מתקשים למצוא עבודה ולכן עוברים לערים, אך בגלל שיטת הרישום, אזרחים שמגיעים מהכפר לעיר נוטים ללכת לעבודות לא חוקיות משום שאלו לא כוללות חוזה כתוב.
דוגמה נוספת לגורם לעבדות מודרנית היא עבדות חוב בקרב פליטים שבורחים מצפון קוריאה לסין בעזרת תושבי סין. הגורמים שפונים לאנשים אלו בצפון קוריאה, מבטיחים להם חיים טובים יותר בסין אך במציאות כאשר הם חוצים את הגבול הם נוכחים שההבטחות היו לשווא ותמורת המעבר מחייבים אותם לשלם בגין העזרה בבריחה. משום שהם מגיעים ללא אזרחות או כסף, אין באפשרותם להחזיר את החוב והם משועבדים לאדם ש"עזר" להם לברוח. הנשים נמכרות על ידי המבריחים שלהן לנישואין בכפייה, כשפחות או לבתי בושת כדי להחזיר את החוב ואין באפשרותן לפנות לעזרה היות שמעמדן אינו חוקי ולכן השלטונות יגרשו אותן לארצן.
הקורבנות לעבדות נרתעים מלבקש עזרה משום שהם חוששים להיענש על הפשעים שביצעו בכפייה כחלק מהשעבוד. תוכנית הפעולה הלאומית של הממשלה למאבק בסחר בבני אדם קובעת כי העונשים שיוטלו על קורבנות אשר עסקו בפעילות פלילית בכפייה יהיו עונשים מקלים או מבוטלים. עם זאת, קורבנות של ניצול מיני מסחרי נענשים באופן מלא, ללא המתקת העונש על כך שהם עוסקים בזנות, פעילות שאינה חוקית בסין.
הממשלה הסינית מסווגת את הצפון קוריאנים כמהגרים כלכליים ולא פליטים, ובכך הופכת את מעמד התושבות שלהם לבלתי חוקי בסין. הסכם דו-צדדי בין שתי המדינות מחייב את הרשויות הסיניות להחזיר את כל אזרחי צפון-קוריאה שנמצאו מתגוררים בסין. עם חזרתם, אנשים אלו עומדים בפני הוצאה להורג פומבית, עינויים, פינוי למחנות עבודה או אלימות מינית כעונש על נסיעות בינלאומיות בלתי מורשות, ולכן אותם קורבנות נמנעים מלבקש עזרה.
פקיסטן

נתונים דמוגרפים: אוכלוסיית פקיסטן מונה כ-189 מיליון אזרחים (נכון ל-2018). על פי הערכות, כ-3.2 מיליון (כ-1.7%) מתוכם נמצאים במצב של עבודות מודרנית.
החוקה של פקיסטן אוסרת על העסקת עבדי חוב. בשנת 1992 הצטרפה ממשלת פקיסטן לתוכנית של ארגון העבודה הבינלאומי שנועדה לחסל את תופעת עבדות החוב במדינה. עם זאת, נראה כי ממשלת פקיסטן אינה נוקטת בפעולות מעשיות על מנת להתמודד עם התופעה עקב חוסר במשאבים ולגיטימציה חברתית ותרבותית.
תחומים בהם מתקיימת עבדות חוב:
חקלאות - החקלאות בפקיסטן מבוססת על חכירת אדמות בשיטה של יבול משותף, חקלאים ללא יכולת כלכלית מקבלים שטח לעיבוד מבעלי אדמות, בתמורה לתשלום קבוע או בתמורה לאחוז מהיבול. חקלאים שלא מצליחים לעמוד בתשלום הקבוע, משועבדים על ידי בעלי האדמות עד לתשלום חובם. פעמים רבות החוב גדל בזמן הניסיון לשלם אותו כיוון שהחקלאים תלויים בבעלי האדמות (הלוואות לקניית זרעים, עלויות גידול וכו') ועקב כך החקלאי מוצא את עצמו ולעיתים גם את משפחתו משועבדים לכל חייהם בניסיון לשלם חוב ישן שהולך וגדל. פעמים רבות החקלאים המשועבדים מוחזקים בתנאי כליאה.
ייצור לבנים - עבדי חוב בתחום ייצור הלבנים בפקיסטן הם לרוב עניים או בני מיעוטים שלא עמדו בהחזר הלוואה כתוצאה מריבית גבוהה או חוסר יכולת לשלם עקב משכורת נמוכה ותלות כלכלית במעביד. תלות זו באה לידי ביטוי בכך שהמעביד משלם למשפחה על צרכיה הבסיסיים כמו אוכל, מים ומקום לינה ומוסיף את ההוצאות לחוב הקיים שהולך וגדל. כך, משפחות שלמות הופכות למעין "אסירות" של המעביד עד כדי כך שאסור להן לעזוב את שטחו של המעביד ללא אישור ממנו. יתר על כן, במקרים רבים משפחות שלמות משועבדות ורק ראש המשפחה מקבל שכר, מה שמקטין את סיכויי המשפחה להשתחרר וישנם אף מקרים בהם ילדים יורשים חובות מהוריהם והופכים משועבדים לתקופות ארוכות. נשים שעובדות בתחום ייצור הלבנים נדרשות לעבוד אותו מספר שעות כמו גברים בייצור לבנים ובנוסף לדאוג למטלות הבית בסוף היום. הן מחויבות לעבוד כאשר הן בהריון ואינן זכאיות לחופשת לידה. בחלק ממפעלי ייצור הלבנים אף מנצלים את הנשים לזנות. ילדים מהווים חלק משמעותי בכוח העבודה של תחום ייצור הלבנים בפקיסטן. על פי ההערכות, כ-60% מהילדים שעובדים בתחום זה התחילו לעבוד כאשר היו בני פחות מ-13 שנים. ילדים אלו הם לרוב בנים או אפילו נכדים של בעל חוב שלא הצליח לפדות את חובו. מלווי החוב אוסרים עליהם חופש תנועה מחשש שיברחו. קצב התמותה שלהם גבוה והתחלואה שלהם גבוהה אף היא. למשל, לאחת מ-20 משפחות משועבדות יש ילד עיוור. הילדים מוחזקים כבני ערובה במתחמי העבודה כאשר הוריהם יוצאים מתחום ייצור הלבנים.
מיאנמר

נתונים דמוגרפים: אוכלוסיית מיאנמר מונה כ-52 מיליון אזרחים (נכון ל-2018). על פי הערכות, כ-575 אלף (כ-1.1%) מתוכם נמצאים במצב של עבודות מודרנית. עבדות חוב מוגדרת בחוקה של מיאנמר כ"צורה של עבדות כפויה (forced labor)" והיא אסורה לפי חוק. ענישה על עבירות אלו כוללת עד שנה במאסר וקנסות.
ממשלת מיאנמר דיווחה ב-2018 על ביצוע של קמפיין שכלל 2,300 פעולות שונות ביניהן טלוויזיה, רדיו, שילוט חוצות ואמצעי מדיה נוספים. הקמפיין נערך בכל המדינה והתמקד באזורים בעלי סיכון גבוה. תוכני הקמפיין כללו העלאת מודעות לנושא עבדות, עידוד אזרחים לדווח על הפרת החוק והעלאת מודעות האזרחים לזכויותיהם. למרות כל זאת, לא ניכרים מאמצים מצד ממשלת מיאנמר להעניש משעבדים ומלווים.
כיום, כמיליון תושבים בבורמה אינם בעלי אזרחות רשמית. מצב זה של חוסר זהות רשמית מעמיד אנשים אלו בסיכון גבוה להפוך לעבדים באופן כללי ולעבדי חוב בפרט היות שהם נאלצים לפנות לעבודות שאינן רשמיות ולהשתמש בשירותים לא רשמיים על מנת להגן על עצמם. לדוגמה, קבוצת המיעוטים רוהינגה נתונה להתקפות על ידי קבוצות אתניות חמושות וחבריה משועבדים לעבודה במכרות. דרך אחת להימנע משעבוד היא על ידי הגירה לאזורים בטוחים יותר בעזרת קבוצות אתניות חמושות אחרות בתמורה לתשלום. תשלום זה מעמיד את המהגרים במצב של סיכון גבוה לעבדות חוב אם אין להם את סכומי הכסף הנדרשים.
נפאל

נתונים דמוגרפיים: אוכלוסיית נפאל מונה כיום כ-28.7 מיליון אזרחים. לפי הערכות, כ-171 אלף אנשים מתוך אוכלוסיית נפאל (כ-0.6%) נמצאים תחת עבדות מודרנית.
עבדות החוב בנפאל הוצאה מחוץ לחוק עוד בשנת 2002. במסגרת החוק הובטחה לעבדי החוב המשוחררים מניצול תמיכה כספית אשר תסייע לקליטתם מחדש במעגל העבודה ולשיקומם. למרות זאת, נראה כי גם כיום ניתן למצוא עבדי חוב אשר עובדים תחת מסגרות של עבדות חוב.
עיקרי הגורמים לתופעת עבדות החוב בנפאל אלו העוני, האפליה וההדרה החברתית. הרוב הגדול של עבדי החוב בנפאל, עירוניים ככפריים, הם ראשית כל עניים. אלו אנשים מהמעמד הנמוך, אשר לקחו הלוואה ולא נותרה להם דרך אחרת להחזירה, מלבד עבדות חוב. ההלוואות נלקחו בדרך כלל עקב חובות חברתיות כמו חתונות, לוויות, או מצבי חירום בריאותיים במשפחה. בנוסף לכך, רעידת האדמה אשר פקדה את נפאל באפריל 2015 תרמה רבות לחוסר הביטחון הכלכלי ולאפליה שהיו כבר קיימים וכך גרמה באופן ישיר לגידול בשיעורי עבדות החוב במדינה.
חקלאות- עבדי החוב בחקלאות עובדים בעבודה פיזית קשה ביותר וזאת בתמורה לתשלום מועט ואף לעיתים ללא תשלום כלל. גם כאשר עובד חולה, מוטלת עליו החובה למצוא מחליף ולא- ינוכו לו סכומים גדולים מהמשכורת.
העבודה היא בדרך כלל עונתית. כאשר זו אינה העונה בנפאל, מורשים לעיתים עבדי החוב להגר להודו כדי לנסות ולהרוויח כסף בשביל לשלם את החוב לבעלי הבית. עם זאת, עליהם להיות זמינים במהלך כלל התקופה אם האחראים עליהם בנפאל צריכים אותם לעבודה. עבדי חוב בדרך כלל מגיעים מן המעמד הנמוך וכן הם בעיקר גברים, אך לעיתים עבדות החוב מתרחבת במעגל המשפחתי ואינה פוסחת גם על נשות המשפחה. לעיתים קרובות, בזמן שהגברים מהגרים להודו בשביל לנסות ולשלם את החוב לבעלי הבית, הנשים מחליפות אותם בעבודתם הסיזיפית. עבדי החוב נקלעים למעגל חובות שלא נגמר - הם לוקחים הלוואה מבעלי הבית, אינם עומדים בהחזרים של הלוואה ובעצם מתחילים לעבוד בשביל להחזיר אותה. תוך כדי עבודתם, מבינים כי לא רק שלא יצליחו לעמוד בתשלומי ההלוואה, אלא גם אין להם דיי כסף כדי לשים אוכל על שולחנם- ומבקשים מבעל הבית הלוואה נוספת בשביל לקנות מזון ודברים בסיסיים למחיה.
תחומים בהם מתקיימת עבדות חוב:
יצור לבנים - בעבדות חוב בתעשיית הלבנים נמצאים עבדי חוב אשר לקחו מקדמה מבעליהם וכך השתעבדו לתעשיית הלבנים לתקופה ארוכה. מדובר על תחום עונתי, אך אינטנסיבי מאוד הנמשך מאמצע אוקטובר ועד אמצע אפריל. העובד אינו יכול לעזוב את הענף עד סוף העונה (אוקטובר) או עד שהחוב ישולם.
עבדות בית - רוב עבדי החוב אשר עוסקים בעבודות בית מגיעים מאזורים כפריים וכן הרוב הגדול הוא של נשים. כמו כן, אפשר למצוא גם הרבה מאוד ילדים אשר הוריהם לקחו הלוואה שאינם יכולים להחזיר ועל כן הילד עובד במקומם כדי להחזיר את החוב. מדובר על עבודה תחת תנאים קשים כמו אלימות פסיכולוגית ופיזית, עונשים הכוללים נזיפות ועלבונות וכן ניכוי קבוע מהשכר.