stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריצוף שוטגאן
ריצוף היררכי בשיטת ריצוף שוטגאן

אף על פי שבאופן תאורטי ניתן ליישם את שיטת הריצוף שוטגאן על גנום בכל גודל, יישומה בריצוף גנומים גדולים (לדוגמה, גנום האדם) היה מוגבל עד שנות ה-90 המאוחרות, כאשר ההתקדמות הטכנולוגית הפכה את העבודה עם כמויות נרחבות של מידע מורכב המעורב בתהליכים שונים למעשית יותר. מבחינה היסטורית, האמינו שריצוף מלא של הגנום בשיטת הריצוף שוטגאן מוגבל גם על ידי הגודל של גנומים גדולים וגם על ידי המורכבות שנוספת כתוצאה מהאחוז הגבוה של חזרות DNA (הגדול מ-50% בגנום האנושי) המופיע בגנומים גדולים. לא הייתה הסכמה רחבה שריצוף של גנום גדול בשיטה זו יספק מידע אמין. מסיבות אלה, שיטות אחרות היו צריכות להתבצע לפני הריצוף שוטגאן על מנת להקטין את העומס החישובי של הרכבת רצפים. בריצוף היררכי, המכונה גם ריצוף מלמעלה-למטה, יוצרים מפה פיזית של הגנום ברזולוציה נמוכה לפני הריצוף עצמו. מהמפה הזו בוחרים עבור הריצוף מספר מינימלי של מקטעים שמכסים את כל הכרומוזום. בדרך זו קטן הצורך בשימוש בריצוף מרובה תפוקה והרכבה.
הגנום המוגבר נחתך תחילה לחתיכות גדולות (50–200 אלף בסיסים) ומוכנס לתוך מאכסן חיידקי בעזרת BACs או PACs‏ (P1-derived artificial chromosome), כרומוזום מלאכותי המבוסס על גנום הבקטריופאג'. מכיוון שעותקים רבים של הגנום נחתכו בצורה רנדומאלית, המקטעים שנמצאים בעותקים הללו הם בעלי קצוות שונים, ועם כיסוי מספיק גבוה, ניתן תאורטית למצוא "פיגום" של BAC contigs שמכסה את כל הגנום. ה"פיגום" נקרא נתיב ריצוף (tiling path). 
ברגע שנמצא נתיב ריצוף, ה-BACs שנכללים בנתיב נחתכים למקטעים בצורה רנדומלית וניתן לרצף אותם בשיטת ריצוף שוטגאן בקנה מידה קטן יותר.
אף על פי שהרצפים השלמים של ה-BAC contigs לא ידועים, הכיוון שלהם אחד ביחס לשני כן ידוע. יש מספר שיטות למציאת הסדר הזה ולבחירת ה-BACs שמהווים את נתיב הריצוף. האסטרטגיה הכללית היא לזהות את המיקום של העותקים זה ביחס לזה ולאחר מכן לבחור את המספר הקטן ביותר של עותקים שנדרשים ליצירת "פיגום" רציף שמכסה את כל האזור שאנו מעוניינים בו. סדר העותקים נקבע על פי הדרך בה הם חופפים. ניתן לזהות עותקים חופפים במספר דרכים:
פרובים שמסומנים בצורה רדיואקטיבית או כימית המכילים אתרי רצפים מתויגים (sequence-tagged site – STS) שעוברים השלמת בסיסים עם העותקים המודפסים שמצויים על microarray. בדרך זו, ניתן לזהות את כל העותקים שמכילים רצף מסוים בגנום. ניתן לרצף את הקצה של אותם עותקים על מנת ליצור פרוב חדש והתהליך חוזר על עצמו בשיטה שנקראת "chromosome walking".
ניתן להרכיב מחדש את ספריית ה-BAC. שני עותקים שיש להם במשותף כמה גדלים של מקטעים, מניחים שהם חופפים משום שהם מכילים אתרי רסטריקציה מרובים משותפים דומים. שיטה זו של מיפוי גנומי נקראת "restriction fingerprinting" משום שהיא מזהה סט של אתרי רסטריקציה המוכלים בכל עותק. לאחר שהחפיפה בין הרצפים נמצאה והסדר היחסי שלהם בגנום נמצא, "פיגום" של קבוצת משנה מינימלית של ה-contigs שמכסים את כל הגנום מרוצפים בשיטת הריצוף שוטגאן.
ריצוף היררכי בשיטת ריצוף שוטגאן איטי יותר מאשר ריצוף של כל הגנום בשיטת ריצוף שוטגאן משום שהוא כרוך ביצירת מפה עם רזולוציה נמוכה של הגנום, אך יחד עם זאת הריצוף ההיררכי מסתמך פחות בכבדות על אלגוריתם חישובי להרכבת הגנום מאשר ריצוף של כל הגנום. בנוסף, תהליך יצירת ספריית ה-BAC ובחירת ה-tiling path הופך את הריצוף ההיררכי לאיטי יותר ודורש עבודה אינטנסיבית יותר. כעת, כאשר הטכנולוגיה זמינה והאמינות של המידע הוכחה, מהירות ויעילות הריצוף של כל הגנום בשיטת הריצוף שוטגאן הפכו אותה לשיטה העיקרית לריצוף הגנום.
ריצוף בשיטת shotgun ובשיטות ריצוף מהדור החדש

הריצוף הקלאסי בשיטת ריצוף שוטגאן מבוסס על ריצוף בשיטת סנגר (sanger sequencing), הטכניקה המתקדמת ביותר לקביעת רצף הגנום מאז 1995–2005. כיום עדיין נעשה שימוש ב-ריצוף שוטגאן, זאת תוך כדי שימוש בטכנולוגיות אחרות הנקראות Next-generation sequencing (הדור החדש של הריצוף). טכנולוגיות אלה מייצרות קריאות קצרות יותר (25–500 בסיסים) אך יחד עם זאת, הן מייצרות מאות אלפים או מיליוני קריאות בזמן קצר. דבר זה מאפשר כיסוי גבוה, אבל תהליך ההרכבה הרבה יותר יקר מבחינה חישובית. טכנולוגיות אלה עדיפות על פני ריצוף בשיטת סנגר משום הנפח הגדול של הנתונים והזמן הקצר שנדרש על מנת לרצף את כל הגנום. החיסרון העיקרי הוא שהדיוק נמוך יותר (אף על פי שהכיסוי הגבוה מפצה על כך).
ריטה הקדושה

| --- | --- |

 לידה:  1381 Roccaporena, איטליה 
 פטירה:  22 במאי 1457 (בגיל 76 בערך) Cascia, איטליה 
 חג:  22 במאי 
 
ריטה הקדושה מקאשה, OSA (נולדה במרגריטה פרי לוטי; 1381–22 במאי 1457), הייתה אלמנה איטלקייה ונזירה אוגוסטינית. לאחר מות בעלה, היא הצטרפה לקהילה אוגוסטינית של נזירות, שם נודעה בשל עינויי הגוף שהטילה על עצמה
ובזכות יעילות תפילותיה. ניסים שונים מיוחסים להשתדלות שלה, ולעיתים קרובות היא מתוארת עם פצע מדמם על מצחה, הרומז לסטיגמטה חלקית.
האפיפיור ליאו ה-13 הכריז על ריטה כקדושה ב-24 במאי 1900, והיום המוקדש לה הוא ה-22 במאי. בטקס הקנוניזציה שלה, הוענק לה התואר "פטרונית של סיבות בלתי אפשריות", בעוד שבמדינות קתוליות רבות, ריטה מוכרת כפטרונית של נשים שעברו התעללות ונשים שבורות לב. היא קבורה בבזיליקת סנטה ריטה דה קאשה.
חיים מוקדמים

מרגריטה לוטי נולדה ב-1381 בעיר רוקאפורנה, פרבר קטן של קאשה (בקרבת ספולטו, אומבריה, איטליה)
שם אתרים שונים הקשורים אליה מהווים מוקד עלייה לרגל. הוריה, אנטוניו ואמאטה פרי לוטי, היו ידועים כצדיקים ונאצלי לב, ואף זכו לכינוי Conciliatori di Cristo (משכיני השלום של ישו).

כשהייתה בת שתים עשרה היא חותנה עם אציל בשם פאולו מנצ'יני. הוריה ארגנו את הנישואים כמקובל באותה תקופה, למרות בקשותיה החוזרות ונשנות להתיר לה להיכנס למנזר. בעלה, פאולו מנצ'יני, היה ידוע כאדם עשיר, חם מזג וחסר מוסר, שהיו לו אויבים רבים באזור קאשה. הנישואים נמשכו שמונה עשרה שנים, במהלכן היא מתוארת כרעיה ואם למופת, שניסתה לשדל את בעלה לחדול מהתנהגותו הנלוזה.
ריטה נשאה את עלבונותיו, ההתעללות הפיזית ובגידותיו במשך שנים רבות. לפי סיפורים פופולריים, באמצעות ענווה, טוב לב וסבלנות, ריטה הצליחה להפוך את בעלה לאדם טוב יותר, ובזכותה הסתיים סכסוך משפחתי ממושך. לאחר שבעלה נהרג במהלך היריבות בין המשפחות, ריטה העניקה לרוצחיו חנינה פומבית, ובכך מנעה את המשך שפיכות הדמים בין המשפחות.
ריטה ביקשה להניא את בניה מלנקום את רצח האב שכן לא רצתה שנשמותיהם יוכתמו בחטא חמור זה. העובדה ששני בניה נפטרו מדיזנטריה מתפרשת בעיני מאמינים רבים כמילוי של תפילותיה עבורם.
לאחר מותם של בעלה ובניה, ריטה ביקשה להיכנס למנזר הקדושה מריה מגדלנה בקשיה, אך נדחתה. למרות שהמנזר הכיר באופייה הטוב ובאדיקותה של ריטה, הנזירות חששו להיות קשורות אליה בשל שערוריית מותו האלים של בעלה ומשום שאינה בתולה.
כיוון שהתעקשה הוצב בפניה תנאי לקבלתה למנזר: לפייס בין משפחתה ובין משפחת רוצחי בעלה. לאחר הצלחתה בעניין היא הורשתה להתצטרף למנזר, ושם חייה עד מותה משחפת ב-22 במאי 1457.
איקונוגרפיה

סמלים דתיים שונים מקושרים לריטה הקדושה. היא מתוארת כשהיא אוחזת בקוץ (סמל לתשובה ולסטיגמטה שלה) או כתר קוצים, אוחזת בצלב גדול, לעיתים קרובות עם ורדים.
לעיתים היא מתוארת כבעלת פצע במצח, מחזיקה עלה דקל עם שלושה כתרים (המייצגים את שני בניה ובעלה), לצד שני ילדים קטנים (בניה), מחזיקה ספר בשורה, אוחזת בגולגולת (ממנטו מורי), ואוחזת בשוט הצלפה (סמל לעינוי הגוף).
מתחם ריטה הקדושה ברוקאפורנה, איטליה
סנטה ריטה מקאשה (סן ג'ובאני לה פונטה)
פדרו אנטוניו פרסקיס (בערך 1800) - ריטה הקדושה מקשיה
כנסיית סנטה ריטה דה קאשיה, בתי פילאם, קוויזון סיטי
תיאור דתי פופולרי של ריטה הקדושה במהלך הסטיגמטה החלקית שלה. (הלבוש האוגוסטיני השחור אינו מדויק מבחינה היסטורית: היא הייתה לובשת את הגלימות החומות והצעיף הלבן של מנזר הקדושה מריה מגדלנה מהמאה ה-13)
מורשת

במאה ה-20 נבנה מקדש גדול לריטה בקאשה. המקדש והבית שבו נולדה הם מאתרי העלייה לרגל הפעילים ביותר של אומבריה .
מבנה המקדש הלאומי של ריטה הקדושה מקשיה בפילדלפיה, פנסילבניה, נבנה בשנת 1907 ומשמש אתר עלייה לרגל פופולרי.
בשנת 1943, הופק הסרט ריטה מקאשה, בכיכובה של אלנה זרסקי. סיפורה של ריטה צבר פופולריות בעקבות סרט משנת 2004 בשם Santa Rita da Cascia, שצולם בפירנצה, איטליה, אף כי לא היה נאמן לעובדות ההיסטוריות.
הערות שוליים

↑  Mershman, Francis. "St. Rita of Cascia." The Catholic Encyclopedia. Vol. 13. New York: Robert Appleton Company, 1912.
1 2  "The Story of Saint Rita of Cascia," National Shrine of St. Rita of Cascia, Philadelphia, Pennsylvania.
↑  Mershman, "St. Rita of Cascia." The Catholic Encyclopedia.
↑  "Catholic Encyclopedia: St. Rita of Cascia"."Catholic Encyclopedia: St. Rita of Cascia".
↑  'Rita of Cascia', in E.Young (ed) The Complete Illustrated history of Catholicism and the Catholic Saints. Wigton: Annes Publishing. 2011. p.416.
↑  Joseph A. Sicardo, St. Rita of Cascia: Saint of the Impossible, TAN Books, 1993, פרק 27.
↑  Richard Stracke, Saint Rita of Cascia: The Iconography, A Guide to Christian Iconography:
Images, Symbols, and Texts, 2022-07-04.
↑  "Saint Rita (Rita da Cascia)". Christian Movies All in One Place, Easy to Find! CFDb!. Archived from the original on 15 February 2013.
בזיליקת ריטה הקדושה בקאשה
רודיאנוס

רודיאנוס (Rudianos) או רודיאובוס (Rudiobos) הוא אל מלחמה והמוות במיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו).
בעת המפגש בין תרבות האימפריה הרומית לתרבות הקלטית זוהה רודיאנוס עם מרס - אל המלחמה מהמיתולוגיה הרומית.
משמעות שמו "האדום" המעיד על טבעו הלוחמני.
אתר פולחן מהמאה השישית לפנה"ס המקודש לרודיאנוס התגלה בסן-מישל-דה-ואלבון (Saint-Michel-de-Valbonne). באתר התגלה תגליף בו מתואר האל רכוב על סוס, כשלרגליו ראשיהם הכרותים של אויביו.
לקריאה נוספת

Green, Miranda J., Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd., (1997)
Marie-Louise Sjoestedt, Celtic Gods and Heroes, Courier Dover Publications, 2000
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
ריטה וולק

| --- | --- |

ריטה וולק, 2014
 לידה:  3 בספטמבר 1990 (בת 34) טשקנט, ברה"מ 
 שם לידה:  Margarita Volkovinskaya 
 מדינה:  אוזבקיסטן, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דיוק  תיכון לוואל 
 בן או בת זוג:  ג'יימי קנדי 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריטה וולק (באנגלית: Rita Volk; נולדה ב-3 בספטמבר 1990) היא שחקנית אוזבקית-אמריקאית, המוכרת בעיקר מתפקידה בתור איימי רודנפלד בסדרת הקומדיה הרומנטית "מעמידות פנים" (2014–2016) ברשת MTV.
ביוגרפיה

נולדה בשם מרגריטה וולקובינסקאיה (Margarita Volkovinskaya)  בטשקנט, אוזבקיסטן (אז חלק מברית המועצות). היא היגרה עם משפחתה לסן פרנסיסקו, קליפורניה כשהייתה בת שש. בהמשך, סוכנת דוגמניות פנתה אליה ושלחה אותה לאודישנים בלוס אנג'לס. לאחר אודישן לפרסומת החליטה וולק שהיא רוצה להמשיך לעסוק במשחק.
וולק למדה בתיכון לוואל בסן פרנסיסקו. במהלך התיכון, היא שיחקה בהצגות בית ספר וחקרה עוד יותר את אהבתה המתפתחת למשחק שלטענתה עזרה לה ולמשפחתה להתאקלם לשפה האנגלית ולתרבות האמריקאית. בשנת 2005, היא זכתה בפרס המשורר בתיכון. לאחר מכן, וולק למדה באוניברסיטת דיוק בדרהאם, קרוליינה הצפונית, שם סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה במסלול קדם-רפואי. במהלך הקולג', היא שיחקה בסרטי סטודנטים והייתה חברה בלהקת Inside Joke, להקת קומדיית המערכונים של דיוק.
קריירה

בשנת 2012 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "ריזולי ואיילס" ברשת TNT.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הדרמה המשטרתית של רשת TNT, "המפענחת: פשעים חמורים", בתפקיד בריאנה בתחילת העונה השנייה.
בשנת 2014 קיבלה את תפקידה הבולט ביותר בתור איימי רדנפלד בסדרת הנוער "מעמידות פנים" אשר שודרה במשך 3 עונות בערוץ MTV. הפרק האחרון שודר ב-17 במאי 2016. באותה שנה שיחקה בסרט הפארודי "משחקי ההנגאובר", בתור קטניפ הוורלין, אשר מגלמת באופן פרודי את דמותה של קטניס אוורדין.
בשנת 2016 שיחקה בסדרת רשת בשם "Relationship Status", שם שיחקה בין התפקידים הראשיים. באותה שנה שיחקה בדרמה הקומית "כמעט חברים" לצד פרדי היימור ואודיה רש.
בשנת 2018 שיחקה בסרטו של אדוארד ברנס, "Summer Days, Summer Nights" בתפקיד וינקי.
בשנת 2020 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "קונדור". בהמשך, שיחקה בסרט הקולנוע "We Still Say Grace" בתפקיד שרה.
בשנת 2023 שיחקה בדמותה של יוליה טוליק בעונה השנייה של סדרת הפשע-אמיתי "ד"ר מוות" (אנ') בשירות הסטרימינג של Peacock.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | משחקי ההנגאובר (אנ') | קטניפ הוורלין |  |
| 2016 | כמעט חברים (אנ') | הת'ר |  |
| 2018 | Summer Days, Summer Nights | ווינקי |  |
| 2020 | We Still Say Grace | שרה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ריזולי ואיילס | לאה באביק | פרק: "Cuts Like A Knife" |
| 2013 | המפענחת: פשעים חמורים | בריאנה מאת'יס | פרק: "Backfire" |
| 2014–2016 | מעמידות פנים | איימי רודנפלד | תפקיד ראשי (3 עונות); 38 פרקים |
| 2016–2017 | Relationship Status | ארין | סדרת רשת; 8 פרקים |
| 2020 | קונדור (אנ') | פולינה | 4 פרקים |
| 2023 | ד"ר מוות | יוליה טוליק | 5 פרקים |
קרלוס גרואסו

קרלוס ארמנדו גרואסו ארבולדה (בספרדית: Carlos Armando Gruezo Arboleda; נולד ב-19 באפריל 1995 בסנטו דומינגו שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת סן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

גרואסו גדל במחלקות הנוער של אוניון דפורטיבה ז'ובניל, ליגה דה קיטו, דפנסור ספורטינג ואינדפנדיינטה דל ואיה. הוא ערך ארבע הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אינדפנדיינטה דל ואיה במסגרת ליגת העל האקוודורית, בהן ערך ארבע הופעות.
ב-31 בינואר 2012 חתם גרואסו בברצלונה ספורטינג קלוב מליגת העל האקוודורית. הוא ערך 77 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-30 בינואר 2014 חתם גרואסו על חוזה לארבע עונות בשטוטגרט מהבונדסליגה. ב-26 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לנירנברג במסגרת המחזור ה-27 בליגה לעונת 2013/2014. בסך הכל ערך 18 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-23 בינואר 2016 חתם גרואסו בדאלאס מה-MLS. הוא ערך 101 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-2 ביולי 2019 חתם גרואסו על חוזה לחמש עונות באאוסבורג מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית

ב-17 במאי 2014 ערך גרואסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בתיקו 1-1 נגד נבחרת הולנד במשחק ידידות. ב-12 בנובמבר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-2 על נבחרת בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 2014, בו ערך שתי הופעות, וכן בקופה אמריקה 2016 בקופה אמריקה 2019 ובקופה אמריקה 2021.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
קרל פון רוקיטנסקי

| --- | --- |
ציור דיוקן מ-1853-1852 מאת הצייר אוגוסט גאורג מאייר
 לידה:  19 בפברואר 1804 הראדץ קראלובה, ממלכת בוהמיה, ממלכת הבסבורג 
 פטירה:  23 ביולי 1878 (בגיל 74) וינה, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה), האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  Hernalser Friedhof 
 שם לידה:  Carl Joseph Wenzel Prokop Rokitansky
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת וינה 
 תפקידים:  רופא, פרופסור, פתולוג, פוליטיקאי, פילוסוף, אנטומיסט 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של וינה (1874)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קארל בפראג (1848)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרידריך שילר (1861)  דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה היגלונית של קרקוב (1874) 
 צאצאים:  Hans von Rokitansky, Karl Frh. von Rokitansky, Viktor Rokitansky, Prokop von Rokitansky 
 
ספר הלימוד של רוקיטנסקי לאנטומיה פתולוגית כללית
הברון קרל פון רוקיטנסקי או קארל רוקיטנסקי (בגרמנית: Karl von Rokitansky, בצ'כית:Karel Rokytanský, ‏ 19 בפברואר 1804 – 23 ביולי 1878) היה רופא אנטומיסט ופתולוג, אנתרופולוג, הוגה דעות הומניסט ופוליטיקאי ליברל אוסטרי ממוצא צ'כי, יליד בוהמיה.
רוקיטנסקי נחשב לאחד מאבות האנטומיה הפתולוגית כתחום נפרד, אחד המייסדים של האסכולה הווינאית לרפואה, אחד מייסדי האבחון המבוסס מדעית. רודולף וירכו כינה אותו "קרולוס לינאוס של הפתולוגיה".
דיוקן מ-1839 בליתוגרפיה מאת יוזף קריהובר
קורות חייו > ילדות וצעירות

קרל רוקיטנסקי נולד ב-1804 בשם קרל יוזף ונצל פרוקופ רוקיטנסקי בעיר הראדץ קראלובה, בגרמנית - קניגגרץ, בממלכת בוהמיה במסגרת הקיסרות ההבסבורגית, מדינה ממרכיביה של האימפריה הרומית הקדושה הגרמנית.
אביו פרוקופ רוקיטנסקי (1871-1813)היה פקיד בכיר (קנצלר מחוז) בעיר לייטמריץ. תואר על ידי בנו כאדם שוחר תרבות ומשכיל. אמו של רוקיטנסקי, תרזיה לבית לודגמן (1827-1772) הייתה בתו של ונצל לודגמן, אביר פון אאואן, שכיהן כנציב מחוזי ראשי של קניגגרץ. קרל היה הבכור בין ארבעה ילדים (אחיו היו פרוקופ, מארי ותרזיה). אחרי מותו טרם עת של אביו ב-1812, קרל ואחיו גדלו בתנאי מחסור. יחד עם זאת עשתה אמו מאמצים כדי לשלוח אותו לבית ספר תיכון בעיר ואף איפשרה לו להמשך לימודים באוניברסיטת וינה ואחר כך באוניברסיטת קארל בפראג. רוקיטנסקי תיאר את חינוכו בבית כליברלי מאוד. תחילה התכוון ללמוד בעיקר פילולוגיה קלאסית.
ב-1818 התחיל רוקיטנסקי ללמוד פילוסופיה בווינה. הוא השתתף, בין היתר, בשיעורי הפילוסוף ברנרד בולצאנו (1848-1771) שהשפיעו הרבה על השקפתו הפוליטית והחברתית.. כדי להתפרנס לימד שיעורים פרטיים.
אולם כעבור 3 שנים, ב-1821 החליט לפנות ללימודי רפואה בפראג. ב-1824 עבר לגור אצל דודו לודגמן פון אאוה בווינה והמשיך שם את לימודי הרפואה. ב-1827 התחיל בתפקיד "פרוסקטור" את מחקריו באנטומה פתולוגית בבית החולים הכללי בווינה. ב-23 באוקטובר 1827 כתב את הדו"ח הראשון לנתיחה אחרי המוות

את הדוקטורט ברפואה סיים רוקיטנסקי באוניברסיטת וינה ב-6 במרץ 1828. עבודת התואר דנה ב"חיסון לאבעבועות שחורות" "De Varioloide Vaccinica", נושא ששיקף את התעניינותו המוקדמת בסרולוגיה.
קורות חייו > ספר הלימוד לאנטומיה פתולוגית

רוקיטנסקי תיעד את ממצאי מחקריו בספר הלימוד לאנטומיה הפתולוגית Handbuch der pathologischen Anatomie בשלושה כרכים שפורסמו ב-1846-1842 בהוצאה לאור בראומילר & זיידל.
הוא תיאר באופן שיטתי את השינויים הפתולוגיים בכל איבר ואיבר והסביר איך להגיע לאבחנה על בסיס שינויים אלה והתסמינים.
המהדורה השלישית של הספר (1861-1855) כוללת
הדפסי עץ של ציורי המדגמים ההיסטולוגיים שערך בידו תוך הגדלה פי 550 מונים. פקודה של הקיסר ב-1846
חייבה את השימוש בספר זה על ידי כל תלמידי הרפואה ברחבי האימפריה. הספר תורגם לכמה שפות זרות:אנגלית, רוסית, הולנדית ואיטלקית
קורות חייו > פעילותו הפוליטית והציבורית

רוקיטנסקי אימץ עמדות אופייניות לליברליזם שצמח בחברה האוסטרית של זמנו. כמגן על החופש והקידמה הוא תרם לרפורמות באוניברסיטה ולשיפור משמעותי במצב התברואה במדינה.
בשנים 1850-1849, 1857-1856, 1860-1859 ו-1863-1862 הוא כיהן כדקאן של הפקולטה לרפואה
בשנת הלימודים 1853-1852 היה לרקטור הראשון של אוניברסיטה וינה שנבחר חופשית על ידי סגל ההוראה.
הוא כיהן כיושב ראש המועצה העליונה לענייני בריאות.
והחל מ-1850 עמד עד סוף חייו בראש האיגוד לרפואה של וינה.
ב-1863 מינה אותו שר המדינה אנטון פון שמרלינג כאחראי על סוגיות הבריאות במשרד הפנים.
בנובמבר 1867, להפתעתו של רוקיטנסקי, מינה אותו הקיסר פרנץ יוזף כחבר בבית העליון של הפרלמנט. ב-1870 החברה האנתרופולוגית של וינה שנוסדה זה עתה, בחרה בו כיושב ראש הראשון שלה.
רוקיטנסקי סבל בשנותיו האחרונות מחלת לב איסכמית עם התקפי תעוקת לב וניסה לשכך את כאביו בעזרת כלורופורם. הוא נפטר ב-1878 קרוב לוודאי בעקבות אוטם שריר הלב. לא נערכה נתיחה אחרי מותו.
קורות חייו > הגותו

אף על פי שסינגר על ה"שיטה המטריאליסטית" במחקר במדעי הטבע, דחה רוקיטנסקי את המטריאליזם כהשקפת עולם. בנאומו החגיגי בטקס חניכת המכון לפתולוגיה ולאנטומיה של בית החולים הכללי של וינה, הזהיר רוקיטנסקי מפני הניצול לרעה של ה"חופש במחקרים במדעי הטבע". מדען הטבע צריך, לדעתו, לקחת בחשבון שהיצור האנושי הוא "סובייקט בעל יכולת הכרה" ורק מתוך נקודת מבט זו יוכל לציית ל"דחף לרכישת הידע".
לדעתו, אם ברפואה לא ייחשב האדם אלא כאובייקט למחקר בלבד, אז ערך האדם ילך לאיבוד. משום כך הדגיש רוקיטנסקי את חשיבות סוגיית האתיקה ברפואה העתידית. בנאומו באקדמיה הקיסרית למדעים על "הסולידריות בין היצורים בעלי חיים" הציג רוקיטנסקי עמדה קרובה לרעיונות של ארתור שופנהאואר על סוגיית החמלה.
"אם אנחנו חדורי חמלה ומיישמים אותה, אנחנו משתתפים בחלק מסבל הסובלים". גדולת האדם היא ביכולתו, תוך ויתור על התוקפנות, לקחת על עצמו את המשימות הגדולות ביותר. אלו שמצליחים בכך יהיו "המאורות שלנו בתחום המוסר".
כבעל השקפה הוליסטית דרש רוקיטנסקי שהחולים בהפרעות נפשיות, שעד אז כונו "חולי ירח" או בכינויים שונים אחרים, יזכו לאבחון, טיפול וריפוי.
משום כך דרש את הקמתה של קליניקה פסיכיאטרית אונבירסיטאית ראשונה באוסטריה. בבקשתו המליץ שבראשה יעמוד תאודור מיינרט
החשיבות שיוחסה לנפש האדם סללה דרך לא רק לפרויד, לפסיכואנליזה ולמדע הפסיכולוגיה אלא כפי שהראה אריק קנדל השפיע על האמנות המודרנית שהתחילה להביט לא רק בחיצוניות של הדברים אלא הבליטה את הפנימיות הרגשית של המודלים
ופרוקופ רוקיטנסקי (1928-1842)
חייו הפרטיים

ב-1834 התחתן רוקיטנסקי עם זמרת קונצרטים, סופרן מפורסמת ומורה לפיתוח קול בשם מרי אנה וייס (Marie Weis), בת לבית פון אוסטבורן (1888-1806), תלמידה של אנטוניו סליירי, ואשר שרה בזמנו לצד פרנץ שוברט ופרנץ ליסט
לזוג נולדו שבעה בנים שארבעה מהם שרדו את הילדות:
השניים הראשונים היו למוזיקאים:הנס פון רוקיטנסקי (1909-1835), זמר אופרה ומורה לפיתוח קול, ויקטור פון רוקיטנסקי ((1896-1836) זמר קונצרטים ומלחין,
שני בנים הצעירים למדו רפואה:
קרל פון רוקיטנסקי הבן (1898-1839), גינקולוג, פרופסור לרפואת נשים באוניברסיטת גראץ
ופרוקופ לותאר פון רוקיטנסקי (1928-1842), פרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת אינסברוק ורקטור של אוניברסיטה זו

אשתו של פרוקופ, מרי פון רוקיטנסקי (1924-1848) התפרסמה בספר הבישול הקלאסי שכתבה: Die österreichische Küche (המטבח האוסטרי)
מונחים רפואיים שנקראו על שמו (אפונימים)

תסמונת מאייר-רוקיטנסקי-קיסטר-האוזר (Mayer-Rokitansky-Küster-Hauser) הקרויה גם Müllerian aplasia ("אפלזייה מילרית" או Vaginal agenesis (אגנזה של הנרתיק)
נוצרה מכשל התפתחות הצינורות מילר והיא שילוב של העדר מולד של הנרתיק, אל-וסת ראשונית, רחם בלתי מפותח, שחלות תקינות וחצוצרות השוכנות בחלק הצדי של האגן. תיעודים ראשונים על תופעה של כשל בהיווצרות הנרתיק נמצאו עוד אצל היפוקרטס. התסמונת תוארה לראשונה על ידי אוגוסט פרנץ יוזף קרל מאייר (גרמניה) ב-1829, אחר כך ב-1838 על ידי רוקיטנסקי, וב-1910 על ידי הרמן קיסטר ו-1961 על ידי ז'ורז' אנדרה האוזר (שווייץ)
דיברטיקולום רוקיטנסקי - או הסעיף הוושטי המשיכתי הוא traction esophagian diverticulum. רוקיטנסקי סיווג את הסעיפים של הושט לסוג משיכתי (traction diverticulum) ו־ - סעיף ושטי דחיפתיpulsion) diverticulum)
תסמונת עורק מתלה המעי העליון או תסמונת וילקי - היא תסמונת נדירה של הקיבה וכלי הדם, תוארה לראשונה ב-1842 על ידי רוקיטנסקי ומנגנונה הפיזיופתולוגי אושש על ידי דוויד וילקי ב-1927. הוא מהווה סיבה נדירה לחסימת התריסריון על ידי לכידתו בין עורק מתלה המעי העליון לבין אב העורקים
טריאדת רוקיטנסקי - היצרות מסתם הריאה + פגם במחיצה הבינחדרית התת-אאורטית + עמדה צדדית ימנית של אב העורקים
סינוסים על שם אשוף-רוקטינסקי - סינוסים - מעין דיברטיקולים או כיסונים התוך הקיר של כיס המרה.
תוארו על ידי רוקיטנסקי ב-1842 ושוב על ידי קרל אלברט לודוויג אשוף
ב-1905. הם סוג של אדנומיומטוזיס - ומלווים כולציסטוזיס היפרפלסטי וכוליציסטיטיס כרונית
ה"כיב קושינג" או הכיב קושינג-רוקיטנסקי - כיב גסטרי ( או בתריסריון או בוושט) המופיע בעקבות לחץ תוך-גולגולתי. תואר ב-1842 על ידי רוקיטנסקי וב- על ידי הארווי קושינג ב-1932
תסמונת רוקיטנסקי - מוד אבוט -זהו מום לב מולד - עם הישמרות ostium primum פתח הראשוני שבין שני הפרוזדורים או העליות ושיסוע של מסתם פנימי של הפתח המצנפי. היא תוארה ב מונוגרפיה של רוקיטנסקי "Die Defecte des Scheidewände (פגמי המחיצה) ובמחקריה של הרופאה הקנדית
אליזבת מוד סימור אבוט ב-1924.
תסמונת באד-קיארי נודעה בעבר גם כתסמונת פון רוקיטנסקי
קשרית רוקיטנסקי הוא גוש בתוך ציסטה טרטומית בשחלה
היציאה הפוכה שמאלה המתוקנת של העורקים הגדולים - מום לב מולד ללא כחלון
רוקיטנסקי היה הראשון שתיאר את האנדומטריוזיס - ב-1860.
רוקיטנסקי פיתח שיטת של נתיחת גופות שמבוססת בעיקר על דיסקציה in situ
הוא סיפר "שפיקח על 70,000 נתיחות, כשאישית ביצע מעל 30,000, בממוצע שתיים ביום, למשך שבעה ימים בשבוע, לאורך 45 שנה".
פרסים ואותות הוקרה

17 ביולי 1848 - חבר האקדמיה הקיסרית האוסטרית למדעים
1848 - דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קארל בפראג
נבחר לסגן נשיא האקדמיה הקיסרית האוסטרית למדעים
1856 - חבר באקדמיה לאופולדינה
1861 - דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרידריך שילר בינה
1878 - 1868 כיהן כנשיא האקדמיה הקיסרית האוסטרית למדעים, תפקיד שהוא ראה בו את "ההוקרה הגדולה ביותר"
1874 - אחרי מותו - יקיר העיר וינה
1874 - אחרי מותו - קיבל את תואר דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה היגלונית בקרקוב
ספרים > אוטוביוגרפיה

Selbstbiographie und Antrittsrede. Eingeleitet, ed. und mit Erläuterungen versehen von Lesky Erna,Wien.1960).
(אוטוביוגרפיה ונאום פתיחה.עם מקדמה והערות, ועריכה מאת ארנסה לסקי, וינה 1960)