stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפיוס קלאודיוס
תולדות חייו

קלאודיוס נולד בשם אטיוס קלאוסוס למשפחה סבינית בעיר רגילום, לפי טיטוס ליוויוס הוא היגר לרומא בשנת 504 לפנה"ס בעקבות סכסוך עם בני עירו מכיוון שהתנגד לפתיחת מלחמה עם רומא, מנגד סווטוניוס מוסר גרסה אלטרנטיבית שמתארכת את הגירתו לתקופתה שאחרי ייסוד העיר על ידי רומולוס ומייחסת אותה להשפעתו של טיטוס טאטיוס ששימש כמלך-שותף לצדו של רומולוס.
קלאודיוס היגר לעיר עם קבוצה גדולה של קליינטים, הוא קיבל אזרחות, חלקת אדמה באזור שמעבר לאניו וחלקת קבורה לבני משפחתו למרגלות גבעת הקפיטולין. בנוסף קלאודיוס הפך לחלק מהאורדו של הפטריקים והפך לחבר הסנאט ועם הזמן צבר בו השפעה ניכרת.
קלאודיוס נבחר לכהן כקונסול של שנת 495 לפנה"ס, באותה שנה מת המלך המודח לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס בגולה ובעקבות זה הסנאט החל לנקוט גישה מחמירה יותר בהתמודדות עם הפלבס. כאשר הסנאט התכנס בעקבות מחאותיו של הפלבס על מצבם של בעלי החוב ששועבדו למלווים בריבית קלאודיוס סבר שיש לנקוט גישה מחמירה כדי להשקיט את הפלבס בעוד שעמיתו לקונסולאט פובליוס סרוויליוס סבר שגישה קיצונית תחמיר את האי השקט במקום להרגיעו.
בעוד הסנאט מתדיין בקשר לנתיב הפעולה הנכון קמה מלחמה על הרומאים מצד הוולסקים, הסאבינים והאברונקים. הסנאט שלח את סרוויליוס לפייס את הפלבס שסירב להתגייס למלחמה והוא הצליח במשימתו לאחר שהוציא צווים המגבילים את הפגיע בבעלי החובות. אולם לאחר הניצחון במלחמה קלאודיוס סירב למלא את צווי הקונסול ובתמיכת הסנאט החל מכביד את העול על כתפיהם של בעלי החובות, בתגובה אספת העם מנעה ממנו להקדיש מקדש למרקוריוס.
כאשר נפתחה מלחמה חדשה כנגד רומא מצד הסאבינים שוב הפלבס סירבו להתגייס בגלל מצב בעליו החובות, בתגובה קלאודיוס גינה את התנהגות העם ואת התנהגותו של בן זוגו לקונסולאט שאותה תפס כנרפית. הוא ניסה לשבור את ההתנגדות הפלבאית על ידי מאסר אחד ממנהיגיהם, דבר זה הגביר את השנאה אליו מצד הפלבס אולם הפך אותו לגיבור בעיני הפטריקים.
המשבר המשיך גם בשנת 494 לפנה"ס והתחוללו מהומות בין הפלבס לסנאט, קלאודיוס שוב נקט גישה קיצונית בדיונים בסנאט בקשר לנתיב הפעולה הנכון וסבר שהבעיות נובעות מפריצות הפלבס ושרק מינוי דיקטטור יכול לשמש פתרון לבעיה שאליה נקלעה המדינה. הסנאט קיבל את דעתו וכמעט שמינה אותו לדיקטטור אולם בסופו של דבר החליט כנגד זה מכיוון שקלאודיוס היה שנוא הפלבס. עם הפרישה של הפלבס להר הקדוש הוא התנגד לכל פשרה איתם.
הרעב שממנו רומא סבלה בשנת 493 לפנה"ס חידש את המתיחות בין הפלבס ולסנאט כאשר הראשונים הטיחו באחרונים שהמשבר נגרם כתוצאה מחוסר יעילותם. קלאודיוס טען שעל הסנאט לא לוותר לפלבס אלא להבטיח שיתקנו את המעוות ובאותו זמן לטפל ביד קשה בפלבאים שהסיתו את ההמון כנגדם, כאשר המצביא קוריאולנוס התנגד לחלוקת דגן לפלבס הוא זכה לתמיכתו של קלאודיוס.
בשנת 480 לפנה"ס כאשר טריבון הפלבס טיבריוס פונטיפיקיוס שיבש את הגיוס למלחמה כדרך ללחוץ על הסנאט לאשר חוק רפורמה אגררית הציע קלאודיוס שהסנאטורים יחפשו להם בעלי ברית בקרב חבריו הטריבונים ואלו, כאשר יהפכו לאנשי סיעתם, יטילו וטו על כל פעולה של טריבון סורר, דרך זאת הצליחה ואכן הסנאטורים העבירו לצדם מספר טריבונים שאפשרו את הגיוס למלחמה.
אקדח דייהו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אקדח
 תכנון:  דייהו 
 מדינה מייצרת:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 יצרן:  S&T Motiv 
 מעצב:  דייהו 
 תקופת השימוש:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 מלחמות:  המלחמה העולמית בטרור 
 מידע טכני
 קליבר:  9x19 מ"מ פרבלום 
 פעולה:  חצי-אוטומטי, פעולה מהירה/משולשת
 הזנה:  מחסנית (13 או 15 כדורים)
 אורך כולל:  190.5 מ"מ
 אורך קנה:  104.14 מ"מ
 משקל ריק:  734 גרם
 טווח אפקטיבי:  50 מטר
 
דייהו K5/DP51 הוא אקדח חצי אוטומטי בקוטר 9 מ"מ, שפותח על ידי חברת דייהו הדרום קוריאנית, בין השנים 1984 ל-1988.
ייחודו של אקדח דייהו הוא בהיותו בעל מנגנון "פעולה משולשת".
היסטוריה

האקדח פותח בחברת דייהו (Daewoo Precision Industries), שפשטה רגל ופורקה. אחר-כך יוצר על ידי חברת S&T Daewoo וכיום מיוצר על ידי S&T Motiv.
האקדח משמש כאקדח שירות של כוחות הביטחון והמשטרה של קוריאה הדרומית ונמכר גם למדינות אחרות.
מיוצרים שני דגמים נוספים וניתן להשיג את האקדח גם בהתאמה לתחמושת 40S&W.
מנגנון ההפעלה

גאוות יצרנית האקדח היא על היותו האקדח הראשון בעולם שיוצר במנגנון "פעולה מהירה", בעוד רוב האקדחים הם בעלי "פעולה יחידה", או "פעולה כפולה".
מנגנון הפעולה המהירה של דייהו זכה לכינוי "פעולה משולשת", "פעולה כפולה מהירה", או "פעולה כפולה פלוס+".
המנגנון הייחודי של הפעולה המהירה כולל מערכת קפיצים פנימית, שאינה קיימת באקדחים אחרים, המאפשר לשמוט את הפטיש, כשהאקדח דרוך וכשיש כדור בקנה, כמו ב"פעולה כפולה", אך באופן שלחיצה ארוכה וקלה על ההדק, גם תקפיץ את הפטיש השמוט לאחור וגם תשחרר נקירה.
מנגנון זה מאפשר שימוש באקדח כבאקדח בעל "פעולה כפולה", אך באופן שיריית הכדור הראשון תהיה נוחה ומדויקת יותר, כמו באקדח בעל מנגנון "פעולה יחידה".
בנוסף, ניתן גם להשתמש באקדח זה מבלי לשמוט את הפטיש, כאקדח בעל מנגנון "פעולה יחידה" רגיל.
גוף האקדח והמחלק עשויים סגסוגת אלומיניום 7075-T6. הקנה והכוונות עשויים פלדת מוליבדן (4140 ו-4150 בהתאמה).
הערות שוליים

↑  דף האקדח באתר World guns
↑  Single-action - לחיצת הדק קצרה וקלה, שרק משחררת את הפטיש, המשוך לאחור להכות על הנוקר
↑  Double-action - לחיצת הדק ארוכה וקשה, שדוחפת את הפטיש השמוט לאחור ובסוף מהלך הפטיש משחררת אותו להכות על הנוקר (ראו גם אקדחים חצי אוטומטיים)
↑  עמודים 30-31 בקטלוג הנשק של S&T Motiv
ארמון טווילרי

| --- | --- |

ארמון טווילרי לפני 1871 - מבט מחצר הלובר
 מידע כללי
 סוג:  ארמון, מבנה לשעבר 
 מיקום:  Saint-Germain-l'Auxerrois 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1564
 תאריך פתיחה רשמי:  1564 
 תאריך פירוק:  1883 
 אדריכל:  פיליבר דלורם, ז'אן בולאן, לואי לה וו 
 סגנון אדריכלי:  רנסאנס 
 קואורדינטות:  48°51′44″N 2°19′52″E﻿ / ﻿48.862222222222°N 2.3311111111111°E﻿ / 48.862222222222; 2.3311111111111
  (למפת פריז מוגדלת) ארמון טווילרי(למפת פריז רגילה) ארמון טווילרי
 
ארמון טווילרי לפני 1871 - מבט מגני הטווילרי
ארמון טווילרי (בצרפתית: Palais des Tuileries) היה ארמון  בפריז, שנהרס כליל בשריפה בשנת 1871. בנייתו החלה בשנת 1564 בהובלתה של קטרינה דה מדיצ'י, מלכת צרפת ובמהלך השנים הארמון הורחב ועבר שינויים רבים.
ארמון טווילרי שימש כמעונם הרשמי של מלכי צרפת רבים לאורך ההיסטוריה, ביניהם: אנרי הרביעי ,לואי ה-14 ,לואי ה-15 ,לואי ה-16 ,לואי ה-18 ,שארל העשירי ולואי-פיליפ. כמו כן, שימש הארמון כביתם של שני קיסרים: נפוליאון הראשון ונפוליאון השלישי.
היסטוריה

במאה השלוש עשרה היו במקום זה כבשנים לייצור רעפים (tuiles בצרפתית, ומכאן השם טווילרי). במאה הארבע עשרה שימש המקום כקרקע חקלאית ועליה בית שהיה שייך לראש עיריית פריז. במאה השש עשרה שר הכספים של צרפת בנה שם בית שאותו קנה פרנסואה הראשון, מלך צרפת כדי שישמש למקום מגוריה של אמו.
אנרי השני נפטר בשנת 1559. אלמנתו, קטרינה דה מדיצ'י, החליטה להקים ארמון חדש. היא רכשה את שטח טווילרי, נכסים סמוכים וחלקת אדמה גדולה, והורתה על הריסתם. בשנת 1564 החלה לבנות שם ארמון שהיה ממוקם ממערב לארמון הלובר, ולהקיפו בגנים (גני טווילרי). מלכי בית בורבון לא התגוררו בארמון טווילרי אלא לתקופות קצרות בלבד.
בראשית המאה השבע עשרה אנרי הרביעי, מלך צרפת הרחיב את ארמון טווילרי כך שפינתו הדרומית מזרחית התחברה עם ארמון הלובר שבו התגוררו מלכי צרפת כאשר היו בפריז.
עם מותו של אנרי הרביעי בשנת 1610, הארמון חווה תקופה ממושכת של הזנחה. רק תחת שלטונו של לואי ה-14 זכה הארמון לתחייה מחודשת.  אן, דוכסית מונפנסייה שהייתה בת דודו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת התגוררה בארמון טווילרי מ-1638 עד 1652. לואי הארבעה עשר המשיך בהרחבת ארמון טווילרי וב-1664 הקים שם תיאטרון, אך התגורר שם שלוש שנים בלבד. לואי החמישה עשר, מלך צרפת התגורר שם בילדותו מ-1715 עד 1722.
היסטוריה > ארמון טווילרי בימי המהפכה הצרפתית

במהלך ימי המהפכה הסוערים של אוקטובר 1789, נכפה על  לואי ה-16, מארי-אנטואנט וילדיהם לעבור להתגורר בארמון טווילרי. אירוע זה התרחש לאחר שהוחזרו מארמון ורסאי על ידי המון פורעים. בנוסף, היה הארמון זירת התרחשותם של אירועים פוליטיים מרכזיים, ביניהם עלייתה ונפילתה של המהפכה הצרפתית.
משפחת המלוכה התגוררה בארמון טווילרי במשך שלוש שנים רצופות. ב-21 ביוני 1791 ניסתה המשפחה לברוח, אך ניסיון הבריחה נכשל. הם נעצרו בעיר וארן והוחזרו חזרה לארמון טווילרי, שם המשיכו לחיות תחת מעצר בית וחשש מתמיד לחייהם.
היסטוריה > סופו של ארמון טווילרי

ב-23 במאי 1871 הציתה קבוצה של שנים עשר קיצוניים חברי הקומונה הפריסאית את הארמון באמצעות שימוש בזפת, טרפנטין ונפט. הדליקה נמשכה כ-48 שעות עד שכובתה על ידי מכבי האש, ולא הותירה שריד לבניין. במשך 11 שנים עמד הבניין השרוף על תילו, עד שהאספה הלאומית הצרפתית קיבלה החלטה להורסו, וכך היה. בשנת 1883, במשך שבעה חודשים, נהרס הארמון.
גני טווילרי

גני טווילרי (צרפתית: Jardin des Tuileries) הם גנים המתפרסים על כ-250 דונם לצד מוזיאון הלובר, והם תחומים בין הסיין, כיכר הקונקורד, ורחוב ריבולי.
גני טווילרי
אפיון מערכת מידע

ערך זה עוסק באפיון כללי של תוכנה. אם התכוונתם למפרט דרישות תוכנה, ראו .
אפיון מערכת מידע הוא שלב חשוב בראשית פיתוחה של מערכת מידע.
לאחר שהוחלט על פיתוח של מערכת חדשה או שינוי של מערכת קיימת, נדרש להגדיר מה המערכת אמורה לעשות. במילים אחרות, אילו שירותים המערכת תספק למשתמשים שלה ולבעלי העניין. את אוסף הדרישות, שחלקן מתייחסות ליכולות המערכת, חלקן מתייחסות לרמת ואופן הביצוע של יכולות אלו וחלקן כלליות, מרכזים במסמך הנקרא "אפיון המערכת" או "מפרט תוכנה/מערכת". כאשר לקוח מזמין מערכת בחברת פיתוח תוכנה, במידה ועדיין לא קיים אפיון - השלב הראשון שחברת הפיתוח תבצע הוא יצירת האפיון. מאידך, עדיף להגדיר את הדרישות באמצעות מסמך אפיון לפני ההתקשרות עם החברה. דבר זה מבטיח, שלשני הצדדים ברור יותר מה תכולת העבודה, ולמעשה, זה מעין חוזה ותיאום ציפיות בין הצדדים, שמגדיר לחברת הפיתוח את גבולות ותחום עבודתה ומבטיח ללקוח שיקבל תמורה מלאה והולמת עבור מה ששילם.
בהקבלה בין ענף פיתוח התוכנה לענף הבניין, ניתן לומר שאם התוצר הסופי שבו אנו מעוניינים הוא בניין משרדים, הרי שהאפיון מהווה את תוכנית העבודה העקרונית לבניית בניין זה. כשם שתוכנית עבודה לבניין תכיל פרטים כלליים לגבי גודל הבניין, התשתיות הנדרשות, התקציב הנדרש וכו', כך גם יכיל האפיון את סדר גודל המערכת, התשתיות הנדרשות (כדוגמת חומרה, מוצרי תשתית אפליקטיבית) ועוד.
לרוב, במיוחד בגופים מקצועיים, תפורט תוכנית האפיון במסמך אפיון, המהווה תוצר של תהליך ניתוח מערכות מידע. המסמך יכלול בין היתר את תיאור המצב הקיים, זיקה למערכת קודמת, בעיות שהמערכת אמורה לפתור ובעיות שהיא עלולה ליצור. כלי עזר לניתוח מערכות מידע הוא תרשים זרימת נתונים.
לקריאה נוספת

פרץ שובל, תכנון ניתוח ועיצוב מערכות מידע, מהדורה שנייה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015
ראו גם

SRS (מפרט דרישות תוכנה)
דרישה (הנדסת תוכנה)
ארמון טה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון העיר, וילה, מכלול מבנים 
 כתובת:  viale Te, 13, Viale Te 
 מיקום:  מנטובה 
 מדינה:  איטליה 
 בעלים:  Federico II Gonzaga, Duke of Mantua 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1536
 תאריך פתיחה רשמי:  1536 
 אדריכל:  ג'וליו רומאנו 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  45°08′53″N 10°47′11″E﻿ / ﻿45.14805556°N 10.78636111°E﻿ / 45.14805556; 10.78636111
 www.palazzote.it
 he
 
ארמון טה (באיטלקית: Palazzo Te) הוא ארמון בפרברי מנטובה, איטליה. המבנה וסביבתו שתוכננו על ידי האדריכל והצייר ג'וליו רומאנו שהיה תלמידו של רפאל, נחשבים ליצירת מופת ודוגמה מובהקת לסגנון האדריכלות המנייריסטית.
היסטוריה

הארמון נבנה בשנים 1524–1534 עבור פדריקו השני, המרקיז של מנטובה כארמון לשימושי פנאי. האתר שנבחר שימש את האורוות של המשפחה באיזולה דל טה, על שפת הביצות שמחוץ לחומות העיר. מקור השם "טה" נובע ככל הנראה משמה של החורשה (tejeto) שהתקיימה באזור הביצות שהקיפו את העיר.
מבנה המעטפת של הארמון הוקם בתוך שמונה עשר חודשים, והוא בצורה של בית מרובע המכיל חצר קלויסטר מסורתית. גן מעוצב השלים את הבית, שהוקף בבנייני חוץ הנפתחים לחצר התחומה במבנה בצורת חצי מעגל של אכסדרת עמודים.
לאחר השלמת מעטפת הבניין עבד במשך עשר שנים צוות טייחים, חצבים וציירי פרסקו על קישוט ועיטור משטחי הפנים של הקירות והתקרות בניהולו של רומאנו, עד כי לא נותר כמעט אף משטח שלא טופל. צוות נוסף של ציירים ואמנים בני העיר עבדו באינטנסיביות על ציורי הקיר.
תקופת תהילתו של הארמון נמשכה כ-100 שנה עד שביולי 1630, במהלך מלחמת הירושה המנטובנית (1628–1631), הוטל מצור במשך שלושה ימים על העיר מנטובה והארמון על ידי צבא של 36,000 מחיילי האימפריה הרומית הקדושה. האוכלוסייה המקומית הוכתה קשות במחלת דבר הבלוטות שהפולשים הביאו איתם, והארמון נבזז על כל תכולתו.
כיום ממוקם בחלק מן הארמון מוזיאון המציג אוסף של אמנות מסופוטמית, והוא משמש כאתר לתערוכות ואירועי תרבות מזדמנים.
המבנה

בדומה לווילה פארנזינה ברומא, גם האדריכלות של ארמון טה משלבת סגנון של וילה עם ארמון. בארבע החזיתות החיצוניות בנויים פילסטרים הנשענים על קירות אבן מאסיבית ובלתי מסותתת בסגנון רוסטיקו. סידור החלונות והדלתות מעיד על קביעתה של הפיאנו נובילה בקומת הקרקע, עם גישה לקומה הנוספת הבנויה מעליה.
החזית המזרחית נבדלת משלוש החזיתות האחרות ומאופיינת במוטיבים של אדריכלות פלדיאנית על הפילסטר שלה, ועל לוג'יה פתוחה במרכזה ולא בדומה לשער המקושת הפונה לחצר הפנימית. החזיתות אינן סימטריות כפי שהן נראות, והמרחקים שבין העמודים אינם קבועים. מרכז החזיתות הצפונית והדרומית מנוקב בקשתות דו-קומתיות ללא פורטיקו או פדימנט (עיטור משולש של מבנה הכניסה), אלא פשוט דרך מקורה המובילה לחצר הפנימית.
על החצר הפנימית משקיפים מעט חלונות. הקירות ושדרת העמודים מעוטרים מכל צדדיהם בגומחות עמוקות וחלונות עיוורים, ואילו המשטחים משובצים בעבודת טיח שבור ופגום המעניק להם עומק וחיות.
אחד החלקים המרשימים ביותר בארמון מכונה Casino della Grotta. זהו מתחם חדרים קטן, המסודר סביב מערה ומרפסת מקורה, המחוברים למתחם רחצה הכולל מספר מפלים קטנים הגולשים על קירות משובצי חלוקי נחל וקונכיות. המתחם נבנה ועוטר במטרה להעניק לשוהים בו חוויה של השתלבות במרחב טבעי של שלווה ורוגע.
ציורי הקיר הם המאפיין המרשים ביותר של ארמון טה. נושאי הציורים כוללים אלים אולימפיים במהלך משתה, סוסים, והמדהים מכולם-ציור תקרה בפינה הדרומית של הארמון הגולש ומתפוגג לאורך הקירות, שהעבודה עליו נמשכה כשנתיים, ומתאר את החורבן וההרס של הגיגאנטים והגרוטסקות המכונה "נפילת הגיגאנטים". הציור מתאר סצנה מתוך הקרב בין האלים האולימפיים בהנהגת יופיטר לבין הגיגאנטים כפי שהיא מתוארת במטמורפוזות של אובידיוס.
בחדרים מפוארים אלה, שהיו מרוהטים בעבר, התארחו רבות מן הדמויות החשובות ביותר של תקופתן, ובהן קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שבביקורו בארמון בשנת 1530 העלה את מארחו פדריקו השני גונזגה מתואר מרקיז לתואר דוכס מנטובה.
הרב יצחק למפרונטי מתאר את אחד החדרים בארמון, שנבנה בצורה בה יוכלו להאזין למדובר בו מבחוץ.
גלריה

החזית הפנימית
החזית הראשית
לקריאה נוספת

Summerson, John (1980). The Classical Language of Architecture. World of Art. Thames and Hudson. ISBN 0500201773.
הערות שוליים

↑  פחד יצחק, ערך אוזנים לכותל, היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4206588-4  MusicBrainz: 8eecd50f-780f-409b-8c3f-6b1e28c296ba  SUDOC: 088485447  VIAF: 173733726   WorldCat (עם VIAF): 173733726
ב.מ.וו i7

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ב.מ.וו
 שנות ייצור:  2022 - הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 סיווג:  מכונית יוקרה
 מרכב:  מרכב סדאן בעלת ארבע דלתות
 פלטפורמה:  ב.מ.וו CLAR
 אורך:  5,390 מ"מ
 רוחב:  1,950 מ"מ
 גובה:  1,544 מ"מ 
 משקל:  2,640 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,210 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  i7 xDrive60: שני מנועים חשמליים בהמספקים יחד 544 כ"ס ומומנט מרבי של 75.9 קג"מ.
 מהירות מרבית:  240 קמ"ש
 תאוצה:  4.7 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 101.7 קוט"ש
 טווח נסיעה:  בין 590 ל-625 ק"מ בתקן WLTP
 קשר:  ב.מ.וו סדרה 7 (G70)
 
ב.מ.וו i7 (באנגלית: BMW i7) היא מכונית יוקרתית חשמלית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו משנת 2022 היא נחשפה ב-21 באפריל 2022. היא מהווה כגרסה החשמלית לב.מ.וו סדרה 7 החדשה שהוצגה יחד איתה ב-21 באפריל.
עיצוב

מעבר לשינויים קלים בעיצוב הפגושים מלפנים ומאחור ותצוגה מותאמת לרכב חשמלי בלוח המחוונים ומערכת המולטימדיה, דגמי i7 זהים לחלוטין לשאר דגמי סדרה 7 החדשה.
מפרט טכני

בשלב הראשון של ההשקה משווקת ב.מ.וו את ה-i7 עם מערכת הנעה חשמלית אחת ובהמשך השנה תצטרף גרסת ה-i7 M70 xDrive החזקה יותר.
i7 xDrive60: שני מנועים חשמליים בהמספקים יחד 544 כ"ס ומומנט מרבי של 75.9 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.7 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 240 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 101.7 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של בין 590 ל-625 ק"מ בתקן WLTP.
הערות שוליים

↑  cartube, פאר חשמלי: 2022 ב.מ.וו i7 החשמלית, באתר cartube
↑  cartube, ב.מ.וו סדרה 7 החדשה 2022 נחשפת רשמית, באתר cartube
↑  BMW i7 xDrive60 (2022) : 544 chevaux et 625 km d’autonomie, Turbo.fr (בצרפתית)
בילאל עומראני

עבד א-סלאם בילאל עומראני (בצרפתית: Billel Omrani, בערבית: عبد السلام بلال عمراني, בתעתיק מדויק: עבד אלסלאם בלאל עמראני; נולד ב-2 ביוני 1993 בפורבק שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת אלג'יריה.
קריירת מועדונים

עומראני גדל במחלקת הנוער של אולימפיק מרסיי. בשנת 2011 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה ערך שש הופעות ליגה והבקיע שער אחד במסגרת ליגת העל הצרפתית. בין השנים 2013–2014 הושאל לארל מליגת המשנה הצרפתית, במדיה ערך 13 הופעות ליגה.
בהמשך שיחק בקבוצות צ'.פ.ר. קלוז', מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט ופטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית.
קריירה בינלאומית

ב-12 ביוני 2022 ערך עומראני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בניצחון 2-1 על נבחרת איראן במשחק ידידות.
בילאל קוליבאלי

בילאל קוליבאלי (בצרפתית: Bilal Coulibaly; נולד ב-26 ביולי 2004) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בוושינגטון וויזארדס.
קריירה

קוליבאלי נולד בקומונה סן קלו שבאו-דה-סן, צרפת, והחל לשחק כדורסל בגיל שמונה במועדון מקומי. ב-2017 עבר לשחק בלבלואה ספורט קלאב, שאחר כך שינתה את שמה למטרופוליטנס 92. ב-23 בספטמבר 2022 ערך הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת, כששיחק ארבע דקות במשחק נגד גראבלין דנקירק. ב-10 בפברואר 2023 קלע שיא קריירה של 14 נקודות והוסיף 7 ריבאונדים ו-2 אסיסטים בניצחון קבוצתו 93–86 על דיז'ון באסקט. בעונת 2022/2023 שיחק קוליבאלי 28 משחקים בליגה הצרפתית הבכירה, בהם העמיד ממוצעים של 4.9 נקודות, 3 ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים ב-17.5 דקות למשחק. בתום העונה הודיע כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.
בדראפט 2023, נבחר קוליבאלי בבחירה השביעית על ידי הפייסרס. באותו הלילה הועבר בטרייד לוושינגטון וויזארדס על הבחירה השמינית אחריו, ג'ראס ווקר, שעשה את הדרך ההפוכה לאינדיאנה.
הערות שוליים

↑  Basket. Élite : Valentin Chery et Bilal Coulibaly étaient en mission défensive pendant Mets 92 - MSB, Ouest-France.fr, ‏2023-03-29 (בצרפתית)
↑  Ignacio Rissotto, International Spotlight: The Rise of Bilal Coulibaly, NBA Draft Digest - Latest Draft News and Prospect Rankings, ‏2023-02-19 (באנגלית)
↑  Qui est Bilal Coulibaly, l'autre pépite des Metropolitans 92 ?, BeBasket, ‏2023-01-19 (ב־)
↑  Draft NBA 2023 : quatre Français dans la projection d'ESPN !, TrashTalk, ‏2023-02-05 (בצרפתית)
↑  Proballers, Gravelines-Dunkerque vs. Boulogne-Levallois Metropolitans 92 - 23 sept. 2022 - Résumé du match, Proballers (באנגלית)
↑  Game Center, Betclic ELITE (בצרפתית)
↑  Bilal Coulibaly, Betclic ELITE (בצרפתית)
↑  Coulibaly joins teammate Wembanyama in draft, ESPN.com, ‏2023-04-20 (באנגלית)
↑  Draft 2023 | Bilal Coulibaly se lance aussi, Basket USA (בצרפתית)
אפיו

| --- | --- |

 
 
אָפְּיוּ (בלאדינו: Apiu) הוא סוג של מתאבן מהמטבח היהודי ספרדי של תפוצות הבלקנים ואסיה הקטנה העשוי משורש סלרי וגזר ומוגש קר. נהוג להגיש את המתאבן לפני ארוחת חגי שלוש הרגלים.
אטימולוגיה

המילה אפיו היא שיבוש של המילה אפיום (Apium), שהיא המינוח הספרדי לסלרי. עם זאת סביר להניח שהמאכל שאול ממתאבן טורקי עות'מאני, שהכיל ירקות נוספים ובכלל זה לבבות ארטישוק. במהלך המאה ה-19 חלה נסיגה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזורי בולגריה ומקדוניה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות וכפי שאירע בקהילות יהודיות רבות באירופה, רכשו את מוצרי המזון הזולים והנפוצים ביותר וכך התבסס המאכל על שורש הסלרי והגזר. יהודי הבלקן אשר שימרו דורות ארוכים את שפת הלאדינו כינו את המתאבן על שם המרכיב המרכזי שלו.
הכנת המאכל

ההכנה מתבססת על אידוי פרוסות של שורש סלרי וגזר בתיבול מגוון המתאים לייעודה של המנה, בדרך כלל עשבי תיבול ומיץ לימון או חומץ.
הערות שוליים

↑  ראו כותרת המתכון המצורף ותוכנו, באתר 2eat.co.il.
↑  קשלס, חיים, דורות הראשונים, בתוך אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 59.
ב.מ.וו i3

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  ב.מ.וו
 שנות ייצור:  2022 - הווה
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 סיווג:  מכונית חשמלית
 מרכב:  מרכב סדאן בעלת ארבע דלתות
 אורך:  4,872 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,966 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי המספק 286 כ"ס ומומנט של 40.8 קג"מ
 תאוצה:  6.2 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 70.3 קוט"ש
 טווח נסיעה:  526 ק"מ בתקן CLTC הסיני
 קשר:  ב.מ.וו i4, ב.מ.וו iX3
 צריכת אנרגיה:  14.3 קוט"ש לכל 100 ק"מ
 
ב.מ.וו i3 eDrive35L (בגרמנית: BMW i3 eDrive35L) היא מכונית חשמלית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו לשוק הסיני בלבד משנת 2022. היא נחשפה ב-31 במרץ 2022. היא מהווה כגרסה החשמלית לב.מ.וו סדרה 3.
עיצוב

ב.מ.וו i3 קיבלה מגוון שינויים ויזואליים שאת חלקם לפחות נראה במתיחת הפנים לסדרה 3 שתוצג בהמשך השנה, זה כולל עיצוב חדש לפנסים הראשיים עם חתימת תאורה חדשה, גריל קדמי קצת גדול ובולט יותר, פגושים בעיצוב חדש ועוד. בתא הנוסעים יש את דשבורד שנלקח ישירות מדגם i4 שהשינוי העיקרי בו הוא התקנה של מערכת iDrive8 החדשה עם צמד מסכים פנורמיים בגדלים של 12.3 אינץ' ו-14.9 אינץ' הפרושים מול הנהג.
מפרט טכני

מערכת ההנעה החשמלית של ב.מ.וו i3 eDrive35L כוללת מנוע חשמלי אחורי בהספק של 286 כ"ס ומומנט של 40.8 קג"מ, זה אותו מנוע מהקרוסאובר iX3 וחלש יותר מזה שבדגם i4. עם מנוע זה לדגם נתון תאוצה מ־0 ל־100 קמ"ש של 6.2 שניות.
ל־i3 סוללת ליתיום-יון בקיבולת של 70.3 קוט"ש המאפשרת לדגם טווח נסיעה חשמלי של 526 ק"מ בתקן CLTC הסיני. טעינה מהירה של הסוללה אפשרית עד להספק של 96 קילוואט, זאת לעומת עד 200 קילוואט בדגם i4, כך שטעינה של 10% עד 80% ב־i3 דורשת המתנה של 35 דקות.
הערות שוליים

↑  לסין בלבד: סדרה 3 חשמלית - ב.מ.וו i3 נחשפת - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  חזי גורן, נחשפה ב.מ.וו i3 חשמלית חדשה, באתר פורטל הרכב גיר, ‏31 במרץ 2022
↑  BMW i3 Debuts As All-Electric 3 Series Only For China, Motor1.com (באנגלית)
ב.מ.וו iX3

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ב.מ.וו
 שנות ייצור:  ספטמבר 2020 - הווה
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 סיווג:  רכב שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  ב.מ.וו CLAR
 אורך:  4,746 מ"מ
 רוחב:  1,891 מ"מ
 גובה:  1,683 מ"מ
 משקל:  2,205 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,864 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי אחורי המספק 286 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ
 מהירות מרבית:  הגבלה אלקטרונית ל-180 קמ"ש
 תאוצה:  6.8 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 80 קוט"ש
 טווח נסיעה:  460 ק"מ בתקן WLTP
 קשר:  ב.מ.וו X3
 צריכת אנרגיה:  18.5 עד 18.9 קוט"ש לכל 100 ק"מ
ב.מ.וו iX3 (בגרמנית: BMW iX3) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על די ב.מ.וו משנת 2020. היא נחשפה ב-14 ביולי 2020 והגיעה לישראל ב-19 באפריל 2021. היא מבוססת בעיקרה על הב.מ.וו X3 ומהווה כגרסה החשמלית שלה.
עיצוב

לעומת ה-X3 הרגיל ב.מ.וו iX3 קיבלה עיצוב שונה לגריל הקדמי, לפגושים מלפנים ומאחור, לעיצוב ייחודי לחישוקי הגלגלים ולהדגשה קלה בצבע כחול. בתא הנוסעים ההבדלים מינוריים עוד יותר לעומת ה-X3 הרגיל ולמעט הדגשה קלה בצבע כחול בצדדים ותצוגה ייעודית לרכב חשמלי בלוח המחוונים הדיגיטלי ובמערכת המולטימדיה, זה אותו תא נוסעים כמו של ה-X3.
מפרט טכני

היא כוללת מנוע חשמלי אחורי המספק 286 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 180 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 80 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 460 ק"מ בתקן WLTP. טעינת הסוללה שבדגם אפשרית גם באמצעות עמדת טעינה מהירה DC בהספק של עד 150 קילוואט. טעינה של הסוללה באמצעות מטען מהיר מקיבולת של 10% עד 80% דורשת המתנה של 34 דקות בלבד וטעינה של 10 דקות מספיקה לטווח נסיעה של 100 ק"מ. צריכת האנרגיה המשולבת עומדת על 18.5 עד 18.9 קוט"ש לכל 100 ק"מ.
מתיחת פנים שנת 2021

באוגוסט 2021 חשפה ב.מ.וו את מתיחת הפנים ל-iX3. מתיחת הפנים כללה שדרוג לעיצוב החיצוני ליותר מודרני בתוספת חבילת M ספורט כסטנדרט המציעה עיצוב ספורטיבי יותר לרכב, פנים הרכב קיבל שדרוג במערכת המולטימדיה. בתחום ההנעה אין כל שינוי. מתיחת הפנים הגיעה לישראל ב-10 באפריל 2022.
הערות שוליים

1 2  cartube, ב.מ.וו iX3 החשמלי נחשף - 460 קילומטר על חשמל - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  cartube, מתיחת פנים: 2022 ב.מ.וו iX3 החדש, באתר cartube
↑  cartube, 2022 ב.מ.וו iX3 החדש בישראל - מחיר החל מ-445,000 שקל, באתר cartube
אקדח TT

אקדח TT (רוסית: пистолет TT) הוא אקדח ששימש את הצבא הסובייטי ומשטרת ברית המועצות מאמצע שנות ה-30 ועד לתחילת שנות ה-70. האקדח פותח על ידי פיודור טוקרב במפעל לייצור נשק בעיר טולה, מהם נגזר שמו (ט"ט).
היסטוריה

האקדח TT פותח בשנת 1930 כתחליף לאקדח תופי נגאן 1895 שהיה עד אז האקדח התקני של הצבא והמשטרה בברית המועצות. האקדח הוכנס רשמית לשירות בשנת 1931, ושימש כנשק תקני של קציני צבא, שוטרים ואנשי כוחות הביטחון בברית המועצות.
האקדח סופק לצבאות של ברית ורשה ולמדינות אסיה ואפריקה שונות.
בשנת 1952 הופסק הייצור של אקדחי TT בברית המועצות, עקב המעבר לאקדח מאקארוב PM. למרות הפסקת הייצור, החלפת אקדחי הTT באקדחי מאקרוב נמשכה כמה עשרות שנים, כך למשל בחלק מיחידות המשטרה המעבר לאקדחי מאקרוב הסתיים רק באמצע שנות ה-70.
מפעילות

אפגניסטן אפגניסטן
אנגולה אנגולה
הרפובליקה של קונגו קונגו
הרפובליקה העממית של סין סין
גינאה ביסאו גינאה ביסאו
קירגיזסטן קירגיזסטן
עיראק עיראק
מונגוליה מונגוליה
סרביה סרביה
לוב לוב
לאוס לאוס
וייטנאם וייטנאם
דגמים

דגם 213 - דגם זה הוסב לשימוש בתחמושת 9 מ"מ פרבלום. מיוצר עד היום על ידי חברת נורינקו הסינית ומשווק לאזרחים בארצות הברית.
Tokagypt 58 - יוצר בשנת 1958 על ידי חברת Femaru הונגרית לפי הזמנת הצבא המצרי. דגם זה הוסב לשימוש בתחמושת 9 מ"מ פרבלום. כ 15,000 יחידות יוצרו. רק חלק קטן מתוכם הגיע למצרים - המצרים לא היו מרוצים מהאקדח וביטלו את העסקה. מרבית האקדחים נמכרו בשוק האזרחי בגרמניה המערבית
MP-81 - גרסת אל הרג של האקדח. דגם זה הוסב לשימוש בכדורי גומי. מיוצר ברוסיה על ידי חברת IZHMEH.