stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ורנר פון בראון
פעילותו בגרמניה הנאצית > פיתוח הטיל הבליסטי הראשון: V-2 > העבדת פרך בחסותו

טילי ה-V-2 יוצרו בתנאים מחפירים, במפעלי עבודת כפייה תת-קרקעיים שבפיקוח האס אס. במפעלים הועבדו זרים, רבים מהם אסירי מלחמה ממדינות מזרח אירופה. העבודה המייסרת במפעל הביאה למותם של למעלה מ-12,000 עובדי כפייה. פון בראון נראה לכאורה במפעלים אלה שבמיטלבאו-דורה (במרכז גרמניה), שם הוא היה עד לערמות של גופות מתים. אין שום ראייה לכך שהוא ניסה למחות על ההרג של אותם אנשים. לאחר זמן אף התגלו מסמכים סודיים המצביעים על כך שבחר אישית אסירים לעבודות כפייה (עובדות אלו הוסתרו מפני הציבור האמריקני לאחר שנתגלו). מאוחר יותר בחייו אמר שהתבייש במה שראו עיניו.
הוא היה במפעל התת-קרקעי בין 12 עד 15 פעמים, במקום בו נעשו עבודות הכפייה למען בניית טילי V-2. כפי שהתגלה בעדות שהוא נתן למשפט פשעי מלחמה בגרמניה המערבית ב-1969, הוא הזכיר שהוא עבר בין חדרי השינה התת-קרקעיים, שנבנו במנהרות בסוף 1943 עבור עובדי מחנות הריכוז, כי בניית המחנה מעל הקרקע לא הסתיים או שמא אפילו לא ממש התחיל. לפי עדותו שלו מקומות הלינה התת-קרקעיים האלה היו "מחרידים". לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, כשהעלה ספקות בדלתיים סגורות לגבי המערכת שעבורה הוא פועל, הוא נותר נאמן לצבא. הוא היה לאומן גרמני. כפי שהוכח מהדברים שאמר לחוקריו האמריקאים לאחר המלחמה, תפיסת עולמו די תאמה את האידאולוגיה הנאצית. אף על פי כן הוא העלה ספקות לקראת סוף המלחמה אך מחוסר יכולת להשפיע על מהלך האירועים יישר קו עם המשטר.
לאחר המלחמה, כמו רבים אחרים, פון בראון אמר, "לא ידעתי על השואה". בסוף חייו, בשנות ה-60 וה-70, הוא אכן הביע חרטה במכתבים על אסירי מחנות הריכוז שפעלו תחתיו בעבודות כפייה. לצד זאת פון בראון מעולם לא קיבל על עצמו אחריות אישית. הוא ניסה להסתיר את הפרקים השחורים בפעילותו בגרמניה. בשנות החמישים, כשזכה לתהילה בארצות הברית, הוא נתבקש לספק מידע על שירותו את המשטר הנאצי. הוא ערך מספר ראיונות וזיכרונות בהם לא הזכיר כי פנמינדה פעל כמחנה עבודה. כמו כן נמנע מלהזכיר את חלקו בשירות ה-SS. הממשלה האמריקאית תרמה לו בהסתרת מידע זה מהציבור הרחב דרך צנזורה עקב הצורך בשירותיו.
פעילותו בגרמניה הנאצית > מעצרו בידי המשטר

האס אס והגסטאפו עצרו את פון בראון בעוון פשעים כנגד המדינה. חטאו היה שנהג לדבר על בניית טילים שיקיפו את כדור הארץ ואולי אף יגיעו עד לירח. נראה שלדעת השלטונות הוא פשע בהתעסקות יתרה ברעיונות חסרי חשיבות, היתוליים כביכול, במקום שיתרכז בבניית טילים גדולים וקטלניים יותר עבור מכונת המלחמה הנאצית. בנוסף, היה חשד שפון בראון אהד את הקומוניזם, ושהוא תכנן לברוח לבריטניה עם התוכניות למטוס שיטיס V-2. היינריך הימלר, רַייכְסְפִיהְרֶר אס אס, ואחד מפקידיו המהימנים ביותר של היטלר, הורה לעצור אותו, לפי עדותו של פון בראון עצמו. עמיתו דורנברגר שכנע את האס אס ואת הגסטאפו לשחרר את פון בראון בטענה שבלעדיו לא ניתן יהיה לייצר טילי V-2 נוספים, שהיו נחוצים מאוד בעיניו של היטלר. עוד התערב לצד פון בראון שר החימוש אלברט שפר. הוא בילה שבועיים במאסר לפני ששוחרר כדי להמשיך בעבודתו על ה-V-2.
פעילותו בגרמניה הנאצית > מהלכיה האחרונים של המלחמה

משחזר לפנמינדה מיהר פון בראון לכנס את צוות התכנון וביקש מהם להחליט איך ולמי הם ייכנעו. מרבית המדענים פחדו מהסובייטים, לא התרשמו מצרפתים, ואילו לבריטים לא היה מספיק כסף על מנת לממן תוכנית טילים. נותרו רק האמריקאים. כשהסובייטים התקרבו לפנמינדה, חזר פון בראון עם צוותו למרכז הייצור של טילי ה-V-2 בעזרת מסמכים מזויפים. ב-1 באפריל 1945, בעקבות התקדמות האמריקאים אל עבר מפעלי הייצור, הועלו פון בראון וצוותו (כ-500 איש) על רכבת שיעדה היה הרי האלפים. בסוף המלחמה, לאחר היוודע דבר התאבדותו של היטלר בפיהררבונקר בברלין, הורו מפקדי האס אס מפורשות להרוג את המהנדסים הגרמנים על מנת שלא יפלו בשבי. בסופו של דבר, הקבוצה מצאה חייל אמריקאי ונכנעה לו. האמריקאים, בהבינם את חשיבות המהנדסים הללו, אספו את טילי ה-V-2 הנותרים וחלקיהם. לאחר מכן פוצצו את אתרי הייצור שלהם. הטילים הועמסו עם כל חלקיהם על גבי 300 רכבות[דרושה הבהרה] שהובילו אותם לארצות הברית. מרבית קבוצתו של פון בראון נשבתה על ידי הסובייטים[דרוש מקור][דרושה הבהרה].
פעילותו בארצות הברית

ב-20 ביוני 1945, אישר מזכיר המדינה האמריקאי, אדוארד סטטיניוס, את העברת מומחי הטילים הגרמניים של פון בראון לארצות הברית. ההעברה נודעה בשם מבצע פייפרקליפ בגלל מספרם הגדול של הגרמנים אשר מוקמו בחיל החימוש. הם נחתו בארצות הברית בבסיס חיל האוויר שבניוקסל, דרומית לווילמינגטון, דלאוור. לאחר מכן הוטסו לבוסטון, ונלקחו בסירה למוצב של שירות המודיעין האמריקאי בפורט סטרונג, בנמל בוסטון. מאוחר יותר הועברה הקבוצה, למעט פון בראון, למרילנד, שם סיווגו את המסמכים מפנמינדה. מסמכים אלו היו אמורים לאפשר למדענים להמשיך את ניסויי הטילים במקום בו הפסיקו בשעה שעזבו את גרמניה. לבסוף הועברו פון בראון ו-126 עמיתיו מפנמינדה לביתם החדש בפורט בליס, טקסס, שהיה מתקן צבאי גדול צפונית לאל פאסו. הם מצאו את עצמם במצב מוזר כשהחלו את חייהם החדשים באמריקה. מכיוון שלא יכלו לעזוב את פורט בליס ללא ליווי צבאי, לעיתים הם התייחסו לעצמם כ"אסירי שלום".
בפורט בליס הם אימנו צוותים צבאיים, תעשייתיים ואוניברסיטאיים בשיטות הייצור והטיפול המורכבות של רקטות ושל טילים מונחים. בנוסף, הם עזרו בליטוש, הרכבת ושיגור טילי V-2 שהובלו באוניות מגרמניה לניו מקסיקו. הם גם חקרו את הפוטנציאל העתידי של הטילים לשימושי צבא ומחקר. בעת הזו שלח פון בראון בדואר הצעת נישואין לבת-דודתו הראשונה, מריה פון קירסטרופ בת ה-18. השניים התחתנו ב-1947, ולפון בראון נולדה בתו הראשונה, איריס. ב-1950 הועברו פון בראון וקבוצתו להאנטסוויל, אלבמה, שם התגורר כ-20 שנה. בין 1950 ל-1956 הוביל פון בראון את קבוצת הפיתוח הצבאית של מחסני הנשק ברדסטון, במסגרת תכנון הטיל שכונה מאוחר יותר "טיל הרדסטון".
פון בראון חלם על עולם שבו יעשה שימוש בטילים למטרות שלום בלבד. כחלק מחזון זה הוא פרסם בשנת 1952 במגזין "קולייר" את הרעיון להקים תחנת חלל. התחנה תהיה בקוטר של 250 רגל (76 מטרים), תחוג במסלול בגובה של 1,075 מיל (1,730 ק"מ), ותסתובב סביב עצמה על מנת לייצר "כבידה מלאכותית". הוא האמין שתחנת החלל עשויה להיות נקודת קפיצה טובה למסעות עתידיים לירח. בנוסף, עבד פון בראון בשיתוף פעולה עם וולט דיסני ושימש כמנהל הטכני של שלוש סדרות טלוויזיה אודות חקר החלל. במרוצת השנים המשיך פון בראון בעבודתו הרצופה עם דיסני, בתקווה שמעורבותו בתעשיית הסרטים המשגשגת של דיסני תביא להגברת המודעות והעניין בקרב הציבור לגבי עתיד תוכניות החלל.
קבוצתו של פון בראון, שעבדה עבור הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים, פיתחה את המשגר ג'ונו 1, דגם משופר של טיל הרדסטון. ב-31 בינואר 1958 היה זה הטיל ששיגר בהצלחה את אקספלורר 1, הלוויין המערבי הראשון. האירוע סימן את לידתה של תוכנית החלל האמריקאית. ב-1960 חנכה נאס"א את מרכז טיסות החלל מרשל, בהאנטסוויל, אלבמה, והעבירה את פון בראון וקבוצת הפיתוח שלו מהסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים לנאס"א. פון בראון היה המנהל הראשון של מרכז מרשל וכיהן בתפקיד זה במשך עשור, מיולי 1960 עד פברואר 1970. התוכנית הגדולה הראשונה של מרכז מרשל הייתה פיתוח משגרי הסטורן, שהיו מסוגלים לשאת אסטרונאוטים אל הירח. חלומו לסייע למין האנושי לדרוך על הירח, הפך למציאות ב-16 ביולי 1969, כשטיל סטורן 5, פרי פיתוחו של מרכז מרשל, שיגר את צוות האסטרונאוטים של אפולו 11 לירח.
ב-1970 עברו פון בראון ומשפחתו לוושינגטון הבירה. הוא מונה לממלא מקום מנהל התכנון במטה נאס"א. משנסתיימה תוכנית אפולו נתגלעו חילוקי דעות בין פון בראון לשאר ראשי נאס"א, מה שהוביל לפרישתו ביוני 1972. הוא הפך לסגן נשיא תעשיות "פיירצ'יילד" בג'רמנטאון, מרילנד, שם הוא פעל רבות בהקמתו ובקידומו של 'מכון החלל הלאומי', שלימים נקרא אגודת החלל הלאומית.
אחרית ופטירה

בשיא עשייתו נודע לפון בראון כי לקה במחלת הסרטן. אף על פי שעבר ניתוח, התפשט הסרטן. ב-16 ביוני 1977 מת ורנר פון בראון באלכסנדריה שבווירג'יניה, ונקבר שם בבית הקברות אייווי היל. לאחר מותו, קיבל את פרס רוברט היינליין.
היחס לדמותו והנצחתו

המחלוקת לגבי עבודתו של פון בראון במהלך מלחמת העולם השנייה תועדה בשיר על ידי הסאטיריקן טום לרר, שתיאר אותו כ"אדם שנאמנותו נשלטת על ידי התועלת".
מקובל לחשוב שדמותו של פון בראון היוותה את אחד ממקורות ההשראה לדמותו של דוקטור סטריינג'לאב, בסרט בעל אותו השם של סטנלי קובריק.
מייקל שייבון השתמש בדמותו של פון בראון כדמות מרכזית בעלילת ספרו אור ירח. דמותו של פון בראון גם הוצגה בסדרת היסטוריה חלופית "עבור כל האנושות".
על שמו של בראון מחלקת אגודת החלל הלאומית בכל שנתיים את פרס ורנר פון בראון.
לקריאה נוספת

Michael J. Neufeld, Wernher von Braun, the SS, and Concentration Camp Labor: Questions of Moral, Political, and Criminal Responsibility, German Studies Review, Vol. 25, No. 1 (2002), pp. 57-78, The Johns Hopkins University Press
הערות שוליים

↑  Amy Shira Teitel, Wernher von Braun: History’s most controversial figure? - Pivotal to the history of spaceflight, von Braun’s Nazi past makes him incredibly difficult to talk about., אלג'זירה, ‏3 במאי 2013
1 2  Peter Preskar, Wernher von Braun — Master Rocket Builder: The mind behind the rocket technology that put the first human on the moon. Former Nazi who redeemed himself at NASA and even befriended Walt Disney., History of Yesterday, ‏20 ביוני 2020
↑  Wernher von Braun: German-American V2 and Saturn V Rocket Scientist - GROWING UP IN GERMANY, The German Way
↑  ALEJANDRO DE LA GARZA, How Historians Are Reckoning With the Former Nazi Who Launched America's Space Program, Time, ‏18 ביולי 2019
↑  Richard Hollingham, V2: The Nazi rocket that launched the space age; SPACE STATION | WEAPON, BBC, ‏8 בספטמבר 2014
↑  Von Braun: Germany, Exploration; Colorado Space Grant
↑  Wernher von Braun – Part 2: V2 Rocket Development • Peenemünde • Fort Bliss - GERMANY’S V2 ROCKET: Peenemünde and the V2, The German Way
↑  Diane Tedeschi, How Much Did Wernher von Braun Know, and When Did He Know It? Michael J. Neufeld talks about his new book, Von Braun: Dreamer of Space, Engineer of War., Smithsonian Magazine, ‏1 בינואר 2008
↑  Christopher Harress, Was Wernher von Braun really a Nazi?, News - Alabama, ‏9 באוקטובר 2017
↑  Michael J. Neufeld, Wernher von Braun and the Nazis - Wernher von Braun led NASA'S development of the Saturn V rocket that took Apollo 11 to the Moon. His Nazi record was not widely known until after his death., American Experience
↑  , מלאך או שטן, ביטאון חיל האוויר גליון 131, ישראל: חיל האוויר, 1.2.2000
↑  Who Was Dr. Strangelove?, באתר סלייט, 9 במרץ 1999
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269639105171  PLWABN: 9810545868005606  BIBSYS: 90378049  BNE: XX865227  BnF: cb12374590j (data)  CiNii: DA00638951  GND: 118514652  ISNI: 0000 0001 2132 837X  LCCN: n79114065  MusicBrainz: d3534e6d-e651-4e39-918e-6fc7941c8a1f  MGP: 155196  NARA: 10580407  NDL: 00520287  NKC: xx0053918  NLA: 35852072  NLG: 110655  NSK: 000035578  NTA: 070343403  RERO: 02-A000173694  SELIBR: 100239  SNAC: w6kf2mv0  SUDOC: 032784058  Trove: 1116074  VcBA: 495/246366  VIAF: 51769292   WorldCat (עם VIAF): 51769292 
פון בראון (בלבוש אזרחי, במרכז התמונה) יחד עם בכירי הצבא הגרמני ובהם הגנרלים פרידריך אולבריכט ווילהלם פון לב, בפנמינדה ב-1941.
רנטגן (יחידת מידה)

רנטגן הוא יחידת מידה (מסומנת ב-R) המשמשת למדידת קרינה מייננת. היחידה קרויה על שמו של וילהלם רנטגן. היחידה מוגדרת ככמות הקרינה  הדרושה לשחרור מטענים חיוביים ושליליים בגודל של יחידה אחת של מטען אלקטרוסטטי בסמ"ק אחד של אוויר, בתנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ (STP) - כלומר, 101.3 קילו פסקל, ו- 0°C. כמות קרינה זו משחררת כ- 109×2.08 זוגות יונים.
במערכת היחידות הבין-לאומית, רנטגן אחד שקול ל-1R = 2.58×10−4 C/kg. כמות של 500 רנטגן ב-5 שעות היא קטלנית לבני אדם. בלחץ אטמוספירי סטנדרטי (צפיפות האוויר ~  1.293 ק"ג למטר מעוקב).
טסלה

ערך זה עוסק ביחידה למדידת שדה מגנטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טסלה היא יחידת מידה סטנדרטית (כלומר, שייכת למערכת היחידות הבין-לאומית) למדידת שדה מגנטי. סימולה  \ T.
טסלה אחד שווה לוובר למטר בריבוע. או בניסוח מתמטי: \ {\frac {Wb}{m^{2}}}.
היחידה קרויה על שמו של מהנדס החשמל הסרבי-אמריקאי ניקולה טסלה.
הגדרות נוספות ליחידה טסלה

\ 1T=1{\frac {Wb}{m^{2}}}=1{\frac {Kg}{s^{2}\cdot A}}=1{\frac {N}{A\cdot m}}
מעבר מיחידות של טסלה ליחידות גאוס

גאוס היא יחידה נוספת למדידת שדה מגנטי, הקשר בין היחידות הוא:
 \ 1G=10^{-4}T
ראו גם

יחידות מידה על שם אישים
הערות שוליים

↑  רחלי, ב', [קסם אקסלנס עובדות על טסלה], באתר https://ksmc.co.il/hamadad/6-עובדות-על-חברת-tesla/
| מערכת היחידות הבין-לאומית |
| --- | --- | --- |
| יחידות בסיסיות | אמפר • מול • מטר • קילוגרם • קלווין • קנדלה • שנייה |  |
| יחידות משנה | אוהם •  בקרל •  ג'ול • גריי • הנרי • הרץ • ואט • ובר • וולט • סיוורט • טסלה • לוקס • ניוטון • לומן • סטרדיאן • סימנס • פאראד •  פסקל • קולון • קטל • רדיאן |  |
דיין (יחידת מידה)

דַּיְן (dyn, מיוונית עתיקה: δύναμις - "דינאמיס" = כוח) היא יחידה למדידת כוח במערכת היחידות cgs וסימונה dyn. דיין מוגדרת ככוח הנדרש להבאת מסה של 1 גרם לתאוצה של סנטימטר לשנייה בריבוע. כלומר בכל שנייה המהירות תגדל בס"מ/שנייה אחד. היחידה מוגדרת במערכות יחידות cgs, שקדמה למערכת היחידות הבין-לאומית (SI) המודרנית.
בשנת 1873 הוצע לראשונה לאמץ את המידה כיחידת cgs בוועידת החברה הבריטית למדע (אז: החברה הבריטית לקידום המדע).
|  | ניוטון (N) (יחידות SI) | דיין (dyne) | קילוגרם-כוח (kgf) | ליברת-כוח (lbf) ‏ | Poundal (pdl) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 N | = 1 kg·m/s² | = ‎105 dyne‎ | ≈ 0.10197 kgf | ≈ 0.22481 lbf | ≈ 7.2330 pdl |
| 1 dyne | = ‎10-5 N‎ | = 1 g·cm/s² | ≈ ‎1.0197×10-6 kgf‎ | ≈ ‎2.2481×10-6 lbf‎ | ≈ ‎7.2330×10-5 pdl‎ |
| 1 kgf | = 9.80665 N | = 980665 dyne | = gn·(1 kg) | ≈ 2.2046 lbf | ≈ 70.932 pdl |
| 1 lbf | ≈ 4.448222 N | ≈ 444822 dyne | ≈ 0.45359 kgf | = gn·(1 lb) | ≈ 32.174 pdl |
| 1 pdl | ≈ 0.138255 N | ≈ 13825 dyne | ≈ 0.014098 kgf | ≈ 0.031081 lbf | = 1 lb·ft/s² |
gn בטבלה זו משמעותו תאוצת הכובד.
שימושים

היחידה דיין לסנטימטר (dyn/cm) היא יחידה המשמשת למדידת מתח פנים. למשל, מתח הפנים של מים מזוקקים היא 71.99 dyn/cm בטמפרטורה 25°C ‏ (ביחידות SI ‏ 71.99\times 10^{-3}\ N/m או  71.99\ mN/m).
הערות שוליים

↑  Thomson, Sir Wl; Professor GC, Foster; Maxwell, Professor JC; Stoney, Mr GJ; Professor Flemming, Jenkin; Siemens, Dr; Bramwell, Mr FJ (בספטמבר 1873).  Everett, Professor (ed.). First Report of the Committee for the Selection and Nomenclature of Dynamical and Electrical Units. Forty-third Meeting of the British Association for the Advancement of Science. Bradford: Johna Murray. p. 224. נבדק ב-8 באפריל 2012. {{cite conference}}:  (עזרה)
↑  Haynes, W.M.; Lide, D. R.; Bruno, T.J., eds. (2015). "Surface tension of common liquids". CRC Handbook of Chemistry and Physics (96nd ed.). CRC Press. p. 6-181. ISBN 9781482260977.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפיפות החומר

.
מְשׂוּרָה המכילה מספר נוזלים שונים בצפיפויות שונות. הצפוף ביותר למטה, והכי פחות צפוף למעלה
סימולציה של צפיפות. בתמונה אובייקט צף בנוזל.
צפיפות החומר (לעיתים נקרא גם צפיפות המסה) של גוף היא המסה שלו ליחידת נפח. הצפיפות נמדדת ביחידות של מסה לנפח, למשל בגרם לסמ"ק (g/cm³) או בק"ג למטר מעוקב (kg/m³). את הצפיפות נהוג לסמל באמצעות האות היוונית רוֹ (ρ).
חומר שצפיפותו קטנה יותר, צף על גבי נוזל שצפיפותו גדולה יותר. לכן עץ צף על פני המים, וברזל שוקע במים. כאשר מחממים חומר, נפחו גדל בלי שמסתו משתנה, ועל כן צפיפותו קטנה. יוצא דופן מבחינה זו הם מים בטמפרטורות שבין 0–4 מעלות צלזיוס. בתחום זה, צפיפות המים קטנה עם הקירור במקום לגדול, תופעה הקרויה "האנומליה של המים". תופעה זו מתקיימת גם בקרח, שצפיפותו קטנה משל המים, ולכן קרחונים צפים על פני המים ומאפשרים לדגים לחיות במים בטמפרטורה של 4 מעלות גם כאשר הטמפרטורה באוויר נמוכה בהרבה מאפס מעלות.
מסה סגולית מוגדרת 1 (g/cm³) עבור צפיפות מים מתוקים.
ביטוי מתמטי

V\rho =m
\rho  – צפיפות
\!\,m – מסת החומר
\!\,v – נפח
היסטוריה

באנקדוטה מפורסמת שסופרה על ידי ויטרוביוס בכרך התשיעי של הספר "על אודות האדריכלות", התבקש ארכימדס לקבוע האם הכתר של המלך היירון השני עשוי מזהב טהור. כדי למצוא את הרכב הכתר היה צריך להשוות את משקלו למשקל של כתר זהב באותו נפח, אולם אז לא ידעו איך למדוד את נפח הכתר שהצורה שלו מורכבת ולא צורה גאומטרית פשוטה. בעת שארכימדס רחץ באמבט ציבורי הוא הבין שגופו השקוע באמבט דוחה כמות מים, כשהבין מה קרה רץ ברחוב וצעק "אאוריקה!" (מצאתי). הסיפור ככל הנראה לא מדויק משום שהבדלי המשקל בין כתר זהב לכתר מזויף באותו הנפח, יגרמו לעליית פני המים בהפרש קטן מדי מכדי שיבחינו בו במכשירי המדידה של אותם ימים.
יחידות מידה

מערכת היחידות הבין-לאומית SI:
קילוגרם למטר מעוקב (kg/m3)
גרם לסנטימטר מעוקב (gr/cm3, כאשר 1 גרם לסמ"ק שווה ל-1,000 ק"ג למטר מעוקב)
מערכת היחידות הבריטית או של ארצות הברית:
אונקיות לאינץ' מעוקב (oz/in3)
ליברה לאינץ' מעוקב (lb/in3)
ליברה לפיט מעוקב (lb/ft3)
ליברה ליארד מעוקב (lb/yd3)
ליברה לגלון (lb/gal)
צפיפות המים כתלות בטמפרטורה

| טמפרטורה> מעלות צלזיוס C° | טמפרטורה> מעלות פרנהייט F° | צפיפות בלחץ 1 אטמוספירה> ק"ג למטר מעוקב |
| --- | --- | --- |
| 30− | 22− | 983.854 |
| 20− | 4− | 993.547 |
| 10− | 14 | 998.117 |
| 0 | 32.0 | 999.8395 |
| 4.0 | 39.2 | 999.9720 |
| 15.0 | 59.0 | 999.1026 |
| 20.0 | 68.0 | 998.2071 |
| 25.0 | 77.0 | 997.0479 |
| 37.0 | 98.6 | 993.3316 |
| 50.0 | 122.0 | 988.04 |
| 100.0 | 212.0 | 958.3665 |
צפיפות האוויר כתלות בטמפרטורה

| טמפרטורה במעלות צלזיוס C° | צפיפות בק"ג למטר מעוקב (בלחץ 1 אטמוספירה) |
| --- | --- |
10−: 1.342
5−: 1.316
0: 1.293
5: 1.269
10: 1.247
15: 1.225
20: 1.204
25: 1.184
30: 1.164
צפיפות של חומרים שונים

| חומר/עצם שמיימי | צפיפות בק"ג למ"ק | הערות |
| --- | --- | --- |
| תווך בין-כוכבי | 10−25 − 10−15 | הערכה של 90% מימן, 10% הליום וטמפרטורה משתנה |
| אטמוספירת כדור הארץ | 1.2 | בגובה פני הים |
| אירוג'ל | 1–2 | החומר בעל צפיפות החומר המרחבית הנמוכה ביותר הידועה |
| שמן | 920–940 |  |
| פוליסטירן | 960–1,040 |  |
| שעם | 220–260 |  |
| מים מתוקים | 1,000 |  |
| מי ים | 1,030 |  |
| מי ים המלח | 1240 | מאפשרים ציפה על פני המים |
| פלסטיק | 850–1,400 | פוליפרופילן ו-פי־וי־סי |
| הליום | 0.00018 |  |
| גליצרול | 1,261 |  |
| כדור הארץ | 5,515.3 | צפיפות ממוצעת |
| ברזל | 7,874 | בטמפרטורת החדר |
| נחושת | 8,920...8,960 | בטמפרטורת החדר |
| עופרת | 11,340 | בטמפרטורת החדר |
| גלעין כדור הארץ | 13,000~ |  |
| אורניום | 19,100 | בטמפרטורת החדר |
| טונגסטן | 19,250 | בטמפרטורת החדר |
| כספית | 13,600 |  |
| כסף | 10,460 | בטמפרטורת החדר |
| זהב | 19,300 | בטמפרטורת החדר |
| פלטינה | 21,450 | בטמפרטורת החדר |
| אירידיום | 22,560 | בטמפרטורת החדר |
| אוסמיום | 22,590 | בטמפרטורת החדר |
| ליבת השמש | 150,000~ |  |
| ננס לבן | ‎1×109‎ |  |
| גרעין האטום | ‎2.3×1017‎ | בלתי תלוי בגודל הגרעין |
| כוכב נייטרונים | ‎1×1018‎ – ‎8.4×1016‎ |  |
| חור שחור | ‎4×1017‎ | צפיפות תאורטית ממוצעת בתוך רדיוס שוורצשילד של חור שחור בעל מסה של כדור הארץ. |
| חור שחור | ~ | במרכז החור השחור, מה שמכונה נקודת הסינגולריות |
| הסינגולריות בעת המפץ הגדול | ~ | היוותה את כל החומר והאנרגיה ביקום. יש תאוריה שאומרת שהייתה למעשה חור לבן |
הצפיפות הממוצעת של כוכב הלכת שבתאי היא 0.687 גרם/סמ"ק, לפיכך אם היה קיים מקווה מים מספיק גדול, שבתאי היה צף על פניו.
בחיי היומיום

כאשר עושים הדגמה של שמן שצף על פני המים, יש להבחין בכך שאין השמן יותר קל מן המים אלא פחות צפוף ממנו.
יש שאלה ששואלים ילדים – מה יותר כבד: ק"ג ברזל, או ק"ג נוצות? כמובן שמשקלם זהה, אבל הרעיון נובע שאינטיאוטיבית הם מדמיינים את הנוצות יותר קלות (ולמעשה פחות צפופות). אם הייתה נשאלת השאלה, משקלו של מה רב, של ליטר נוצות או ליטר ברזל, אזי התשובה יותר (ולמעשה גם השאלה) ברורה, שכן, כיוון שהמשקל הסגולי של הברזל הוא גבוה בהרבה משל הנוצות, אז (במכפלה עם הנפח) משקל ליטר הברזל רב יותר.
ציפה של כלי שיט מתבססת על העובדה שחומר שצפיפותו נמוכה יותר מהמים, יצוף על פניהם. אם מחשבים את צפיפות כלי השייט לכל הנפח, מגלים שהוא פחות צפוף ממים, כיוון שבשיקול נכלל גם הנפח של האוויר המצוי בגוף האונייה.
ישנם קוקטיילים שנהוג למזוג לפי צפיפות סגולית שונה, כאשר כל נוזל הוא בצבע ובטעם שונה.
ראו גם

הטרמוסקופ של גלילאו
חוק ארכימדס
הערות שוליים

↑  מאיר ברק, מה שוקל יותר מים או שמן? דורון, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 6 במרץ 2010
↑  How To Make a Multi-Layered Drink, Gizmodo (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548285805171  BnF: cb119773882 (data)  GND: 4204634-8  LCCN: sh85036848  NDL: 00567732
מאיה

ערך זה עוסק בציווילזצית המאיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מקדש בצורת פירמידה בעיר המאיה העתיקה טיקאל (גואטמלה של ימינו)
מאיה הייתה ציוויליזציה במסו-אמריקה ובקריבים שהתפתחה בקרב בני המאיה, קבוצות אתניות של ילידים בני יבשת אמריקה הקרובות זו לזו בלשונן ובתרבותן, שישבו במשך למעלה מ-3,000 שנה באזורים נרחבים במרכז אמריקה. בני המאיה התפרשו בעבר על פני שטח של כ־450,000 קילומטרים רבועים בגבולות מקסיקו, אל סלוודור, בליז, הונדורס גואטמלה וקובה של ימינו, ויצרו את אחת התרבויות המפותחות ביותר באמריקה בתקופה הטרום קולומביאנית, שקדמה לבואם של האירופאים במאה ה־16. תרבות המאיה הגיעה לשיאה בין המאה ה-3 למאה ה-9 לספירה, אז החלה דעיכתה. בשיאם מנו בני המאיה כ-14,000,000 תושבים.
העדויות העיקריות מהן שואבים את הידיעות על העושר הרב של תרבות המאיה העתיקה הם שרידים שנחשפו בחפירות ארכאולוגיות: מקדשים, קברים, פסלים, תבליטים, ציורי קיר, כדים ותכשיטים. כתב התמונות (הירוגליף) הייחודי של בני המאיה טרם פוענח בשלמותו. לצד תרבותם העשירה, התבלטו בני המאיה בפיתוח ידע רב בתחום האסטרונומיה והמתמטיקה.
פולחן דתי ומעמדות

ערי המאיה היו לא רק מרכזי ממשל ושלטון אלא גם מרכזי פולחן. מקדשיהן נבנו בצורת פירמידות, בדרך כלל מדורגות. הדת שלטה בכל תחומי החיים. בני המאיה האמינו בפנתאון של אלים רבים אשר ייצגו את כוחות הטבע. כדי לזכות בהגנת האלים ולפייסם הוקרבו להם קורבנות, בהם קורבנות אדם – בהתנדבות אך גם בכפייה.

במחקר DNA של שרידים מהשנים 500–900 לספירה התגלה כי הקורבנות היו ברובם נערים אחים, חלקם תאומים.
החברה בתרבות המאיה נחלקה לשלושה מעמדות:
אצילים – כוהנים, מפקדי צבא, סוחרים ובעלי מטעי הקקאו. הכוהנים היו בעלי המשרות החשובות ביותר ושלטו באמצעות הגדת עתידות וכישוף.
פשוטי העם – בעלי המלאכה, שהיוו את רובו של העם, העלו מס לאצילים ועבדו בעבודות כפייה שונות – בעיקר בניית מקדשים ועיבוד אדמות האצילים.
שבויי מלחמה – בניגוד לדעה הרווחת, לא תמיד נלקחו קורבנות האדם בכפייה מקרב שבויי המלחמה, אלא לעיתים הם התנדבו מרצונם. הם נחשבו נבחרי האל, נהנו ממותרות וקיבלו יחס של כמעט אלים עד שהוקרבו.
פולחן דתי ומעמדות > המיתולוגיה של המאיה

על פי המיתולוגיה של המאיה, העולם נברא על ידי האלים כאשר בזמן אספת האלים הם הגיעו למסקנה שעליהם לברוא את העולם. על פי המיתולוגיה האלים בראו את העולם חמש פעמים וכל פעם הם לא היו מרוצים מהבריאה ולכן השמידו את העולם כדי ליצור עולם טוב יותר.
במחזור הראשון האלים בראו את בעלי החיים אבל ראו שאלה יצורים טיפשים ולכן השמידו אותם.
במחזור השני האלים בראו אנשים מבוץ אבל לאנשי הבוץ לא הייתה תודעה ולכן האלים השמידו גם אותם.
במחזור השלישי האלים בראו את אנשי העץ אבל לאנשי העץ היה קשה לנוע ולכן האלים השמידו גם אותם.
במחזור הרביעי האלים בראו אנשים מענבר אבל אלה שכחו אותם והפסיקו לעבוד אותם אז האלים השמידו גם אותם.
במחזור החמישי האלים ערבבו דם ותירס ויצרו את בני האדם (או אנשי התירס). על פי נבואת המאיה סופו של המחזור החמישי התקיים ב-21 בדצמבר 2012. יש הסבורים כי יום זה אינו סופו של המחזור החמישי, אלא זהו פשוט היום האחרון בלוח השנה של המאיה, ואין לכך משמעות אפוקליפטית.
תרבות > כתב ומספרים

כתב המאיה מורכב ממאות סימנים. במשך הדורות התפתח הכתב לאלפי סימנים. כתב המאיה הוא כתב אידיאוגרפי ופונטי. כלומר, יש בו סימנים המייצגים מושגים וסימנים לייצוג עיצורים. כמו כן, ידוע שכתב המאיה מייצג חישובים אסטרונומיים, רשימות היסטוריות והגות.
בעת החדשה נעשו ניסיונות רבים לפענוח הכתב. על התהליך הקשתה העובדה שכשבאו הספרדים להביס את המאיה, הם שרפו את ספריותיהם הרבות ושרדו רק שני ספרים: ה"פופול ווך" (ראה "התחום הרוחני והדתי"), ו"צ'אילאן באלאן" – קובץ נבואות של שבטי המאיה.
על גופות שבויים נמצאו סימנים של שמותיהם ומתי הם נפלו בשבי. על כתובות האבן השונות מתועדים קטעים מהיסטוריית שבטי המאיה.
המלכים, ככל הנראה, הבינו את השפעתה העמוקה של המילה, עד כדי כך שהם מינו אנשים שנקראו כתבנים ותפקידם היה לשבח את המלך ולהאדיר את שמו. ככל הנראה, בשום חצר מלכות בתקופה הקלאסית של המאיה (250–900 לספירה) לא קרה שלא היו כתבנים רבים. הכתבנים באו ממעמד האצולה, ולעיתים אף היו בני המלך עצמו שלא עמדו למלוך אחרי מותו. לרוב, חיו הכתבנים חיי רווחה אך לאחר שהשליט שהכתבן פעל תחתיו הודח, גורלו של הכתבן היה דין מוות.
החישובים המתמטיים של בני המאיה יוצגו בעזרת מספרים ייחודיים בבסיס 20, בשיטה שהקדימה מבחינות מסוימות את ייצוג המספרים ההודי-ערבי שהוא הבסיס לשיטה העשרונית המערבית.
תרבות > אמנות

ליצירותיהם השתמשו בני המאיה בטקטיקות חריתה, תבליט, כיור ועיצוב. לכך הם השתמשו באבן, עץ, סטוקו וחומר. אחד מסוגי האומנות הוא פיסול. בני המאיה הרבו לפסל דמויות של אלים, ביניהם "אל התירס". אחד הסוגים הנפוצים של הפיסול היה אסטלות. הם הוקמו בכיכרות הערים, והיו בגודל 1–12 מטרים. רוב המצבות מעוטרות בתגליפים.
ברבים ממקדשי המאיה ישנם תבליטים. רוב העיטורים קשורים לאסטרונומיה, לוח השנה ושליטים בתנוחות המביעות סמכות, קבלת שבויים ושפיטת נתינים. נוסף על כך, בתחריטים חשיבות רבה לגשם ולפוריות הקרקע.
עוד מודלים חשובים באמנות היו מוזיקה והצגות. הריקוד והשירה היו חלק בלתי נפרד מהטקסים. התהלוכות היו מלוות בתופים, בחלילים וברעשנים. שחקנים עם תלבושות משוכללות הציגו סצנות של מיתוסים ורקדו. המופעים איחדו את החברה אף על פי שהמשתתפים חולקו לקבוצות לפי עבודותיהם.
את כלי הנגינה בשבטי המאיה ניתן לחלק לשלוש קבוצות: כלי נשיפה, הנפוצים ביותר, שכללו: חלילים מעצם ומקנה, חצוצרות מעץ וקונכיות. סוג שני הוא כלים המייצרים רטט חזק. התופים העתיקים שלהם הם הדוגמה הטובה ביותר לכלי נגינה מסוג זה שבשביל להכינו צריך קרמיקה, עץ וחיכוך בין התופים. סוג כלי הנגינה האחרון מורכב מרעשנים, קונכיית צב ותופים ללא קרום.
עוד אמנות חשובה אצל המאיה היא אמנות הקרמיקה. היא שונה מכל שאר סוגי האמנות בכך שבקרמיקה אמני המאיה מביעים את רגשותיהם. על כלי החרס שלהם הציגו בני שבטי המאיה בני אדם, חיות ויצורים מיתולוגיים.