stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסיסיפי (נהר)
היסטוריה > מלחמת האזרחים

השליטה בנהר הייתה יעד אסטרטגי של שני הצדדים במלחמת האזרחים האמריקנית, והייתה חלק מתוכנית אנקונדה של צבא האיחוד. בשנת 1862 כוחות האיחוד שנעו במורד הנהר טיהרו בהצלחה את המתחמים של צבא הקונפדרציה באי מספר 10 (אנ') ובממפיס בטנסי, בעוד שכוחות הצי שהגיעו במעלה הנהר ממפרץ מקסיקו כבשו את ניו אורלינס בלואיזיאנה. מעוז הקונפדרציה המרכזי שנותר היה על הרמות המשקיפות על הנהר בוויקסבורג (אנ') במיסיסיפי, ומערכת ויקסבורג של האיחוד (דצמבר 1862 עד יולי 1863), וכניעתו של פורט הדסון (אנ'), השלימו את השליטה בנהר המיסיסיפי התחתון. ניצחון האיחוד שסיים את המצור על ויקסבורג ב-4 ביולי 1863, היה מכריע לניצחון הסופי של האיחוד במלחמת האזרחים.
היסטוריה > המאות ה-20 וה-21

"הקיפאון הגדול" של 1918–1919 חסם את תנועת הנהרות מצפון לממפיס בטנסי, ומנע את הובלת הפחם מדרום אילינוי. הוא גרם למחסור נרחב, מחירים גבוהים וקיצוב פחם בינואר ופברואר.
באביב 1927 הנהר פרץ את גדותיו ב-145 מקומות, במהלך השיטפון הגדול בנהר המיסיסיפי (1927) (אנ') והציף 70,000 קילומטרים רבועים לעומק של עד 30 רגל (9.1 מטרים).
בשנת 1930 היה פרד ניוטון (Fred Newton) לאדם הראשון ששחה לאורכו של הנהר, ממיניאפוליס לניו אורלינס. המסע ארך 176 ימים לאורך 2,954 קילומטרים.
בשנת 1962 נשפכו עקב תאונה תעשייתית 3,700 מטרים מעוקבים של נפט לנהר המינסוטה (יובל של המיסיסיפי), שנה אחר כך ב-1963 נשפכו כתוצאה מתאונות נוספת 13,000 מטרים מעוקבים של שמן סויה לנהר מיסיסיפי. השמן כיסה את נהר המיסיסיפי מסנט פול ועד אגם פפין, ויצר אסון אקולוגי ודרישה לשלוט בזיהום המים.
ב-20 באוקטובר 1976 נפגעה מעבורת המכוניות MV George Prince מספינה ששטה במעלה הזרם בזמן שהמעבורת ניסתה לחצות מדסטרהאן, לואיזיאנה, ללולינג, לואיזיאנה. שבעים ושמונה נוסעים ואנשי צוות מתו; רק שמונה עשר שרדו את התאונה.
בשנת 1988 ירד מפלס המים של המיסיסיפי ל-3 מטרים מתחת לאפס במד ממפיס. שרידי ספינות בעלות גוף עץ נחשפו בשטח של 18 דונם בקרקעית נהר המיסיסיפי במערב ממפיס בארקנסו. הם מתוארכים לסוף המאה ה-19 עד תחילת המאה ה-20. מדינת ארקנסו, הסקר הארכאולוגי של ארקנסו והאגודה הארכאולוגית של ארקנסו הגיבו במאמץ של חודשיים לשחזור נתונים. עבודת השטח זכתה לתשומת לב תקשורתית ארצית כחדשות טובות בעיצומה של בצורת.
בשנת 1993 התרחש השיטפון הגדול של 1993, שיטפון שאירע לאורך הנהרות מיסיסיפי ומיזורי והיובלים שלהם, מאפריל עד אוקטובר של אותה השנה. ב-1 באוגוסט 1993 נרשמה על נהר המיסיסיפי ליד סנט לואיס רמת ההצפה הגבוהה ביותר. הנהר גאה בגובה של 15.1 מטר, כ-6 מטר מעל מפלס ההצפה. בעת זו נרשמה בנהר ספיקה של 30,600 מ"ק/שנייה. השיטפון גרם לנזקים עצומים ברכוש, המוערכים ב-15 מיליארד דולר, ונחשב לאחד מאסונות הטבע הגדולים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. בשיטפון נספו 50 בני אדם.
שני חלקים של המיסיסיפי הוגדרו כנהרות מורשת אמריקאית בשנת 1997: החלק התחתון סביב לואיזיאנה וטנסי, והחלק העליון סביב איווה, אילינוי, מינסוטה, מיזורי וויסקונסין. הפרויקט של חברת שמירת הטבע בשם "יוזמת קו פרשת המים של הנהרות של אמריקה" (America's Rivershed Initiative) הכריז על הערכת גיליון ציונים של כל האגן באוקטובר 2015 והעניק את הציון D+ (סביב 68). ההערכה ציינה את התשתית המזדקנת של השיט ובקרת שיטפונות יחד עם בעיות סביבתיות מרובות.
בשנת 2002 שחה השחיין הסלובני למרחקים ארוכים מרטין סטרל (אנ') לכל אורכו של הנהר, ממינסוטה ועד לואיזיאנה, במהלך 68 ימים. בשנת 2005, "משלחת מהמקור לים" (Source to Sea Expedition)‏ חתרה על נהרות מיסיסיפי ואצ'אפלאיה לטובת מסע התעמולה "קמפיין נהר המיסיסיפי העליון" (Audubon Society's Upper Mississippi) של אגודת אודובון.
היסטוריה > עתיד

גאולוגים משערים שהמיסיסיפי התחתון יכולה לסטות למסלול חדש למפרץ. כל אחד משני המסלולים החדשים - דרך אגן אטצ'אפלאיה או דרך אגם פונטצ'רטריין - עשוי להפוך לערוץ הראשי של המיסיסיפי אם המים יעברו מעל למבני בקרת שיטפונות, או שהמבנים ייפגעו קשות במהלך שיטפון חמור.
סביר להניח שכשל של מבנה הבקרה של הנהר הישן, מברץ מורגנזה או סוללות סמוכות, ינתבו מחדש את הערוץ הראשי של המיסיסיפי דרך אגן אטצ'אפלאיה של לואיזיאנה ובמורד נהר אטצ'פלאיה כדי להגיע למפרץ מקסיקו מדרום למורגן סיטי (אנ') בדרום לואיזיאנה. מסלול זה הוא נתיב ישיר יותר למפרץ מקסיקו מאשר ערוץ נהר המיסיסיפי הנוכחי דרך באטון רוז' וניו אורלינס. בעוד שהסיכון להסטה כזו קיים במהלך כל אירוע שיטפון גדול, שינוי כזה נמנע עד כה על ידי התערבות אנושית אקטיבית הכרוכה בבנייה, תחזוקה ותפעול של סוללות שונות, מברצים ומבני בקרה אחרים על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית.
מבנה בקרת הנהר הישן, בין ערוץ נהר המיסיסיפי הנוכחי לאגן אטצ'אפלאיה, ממוקם בגובה המים הרגיל ומשמש בדרך כלל להסטת 30% מהזרימה של המיסיסיפי לנהר אטצ'אפלאיה. יש כאן ירידה תלולה הרחק מהערוץ הראשי של המיסיסיפי לתוך אגן אטצ'אפלאיה. אם המתקן הזה ייכשל במהלך שיטפון גדול, קיים חשש כבד שהמים ישחקו ויסחפו את קרקעית הנהר מספיק כדי לכבוש את הערוץ הראשי של המיסיסיפי. המבנה כמעט אבד במהלך השיטפון של 1973, אך תיקונים ושיפורים בוצעו לאחר שהמהנדסים חקרו את הכוחות הפועלים. חיל ההנדסה במיוחד ביצע שיפורים רבים ובנה מתקנים נוספים לניתוב מים בסביבה. מתקנים נוספים אלו מעניקים לחיל הרבה יותר גמישות ויכולת זרימה פוטנציאלית מאשר ב-1973, מה שמפחית עוד יותר את הסיכון לכשל קטסטרופלי באזור זה במהלך שיטפונות גדולים אחרים, כמו זה של 2011.
מכיוון שמברץ מורגנזה מעט גבוה יותר ומרוחק מהנהר, הוא בדרך כלל יבש משני הצדדים. גם אם מבנה זה ייכשל במהלך שיטפון חמור, מי השיטפון יצטרכו לשחוק לרמת מפלסי מים נורמליים לפני שהמיסיסיפי יוכל לדלג לצמיתות לערוץ אחר במיקום זה. במהלך השיטפון של 2011 פתחו המהנדסים של חיל ההנדסה עד 1/4 מהיכולת שלו לאפשר ל-4,200 מטרים מעוקבים בשנייה של מים להציף את נתיבי הגאות של מורגנזה ואטצ'אפלאיה ולהמשיך ישירות למפרץ מקסיקו, תוך עקיפת באטון רוז' וניו אורלינס. בנוסף להפחתת גובה המים בנהר המיסיסיפי במורד הזרם, הטיה זו הפחיתה את הסיכויים לשינוי ערוץ על ידי הפחתת הלחץ על שאר המרכיבים של מערכת הבקרה.
כמה גאולוגים ציינו שהאפשרות לשינוי מסלול לאטצ'אפלאיה קיימת גם באזור שמצפון למבנה הבקרה של הנהר הישן. הגאולוג של חיל ההנדסה של הצבא פרד סמית' אמר פעם: "המיסיסיפי רוצה ללכת מערבה. 1973 הייתה שיטפון של ארבעים שנה. השיטפון הגדול קיים שם בחוץ איפשהו - כשהמבנים לא יכולים לשחרר את כל מי השיטפונות והסוללה לא עומדת בלחץ. זה הזמן שבו הנהר יקפוץ מעל גדותיו וינסה לפרוץ".
שינוי מסלול אפשרי נוסף עבור נהר המיסיסיפי הוא סטייה לאגם פונטצ'רטריין ליד ניו אורלינס. נתיב זה נשלט על ידי "מברץ בונה קארה", שנבנה כדי להפחית את ההצפה בניו אורלינס. מברץ זה וסוללה טבעית בלתי מושלמת בגובה של כ-4-6 מטרים הם כל מה שמונע מהמיסיסיפי לסטות למסלול חדש וקצר יותר דרך אגם פונטצ'רטריין למפרץ מקסיקו. לסטייה של הערוץ הראשי של המיסיסיפי דרך אגם פונטצ'רטריין יהיו השלכות דומות להסטה לאטצ'אפלאיה, אך במידה פחותה, מאחר שערוץ הנהר הנוכחי יישאר בשימוש מעבר לבאטון רוז' ואל אזור ניו אורלינס.
נופש

ספורט סקי המים הומצא על הנהר באזור רחב בין מינסוטה לוויסקונסין המכונה אגם פפין (אנ'). ראלף סמואלסון (אנ') מלייק סיטי (אנ') במינסוטה, יצר ושכלל את טכניקת הסקי שלו בסוף יוני ובתחילת יולי 1922. מאוחר יותר הוא ביצע את קפיצת סקי המים הראשונה ב-1925, ונמשך במהירות של 130 קילומטרים לשעה על ידי סירה מעופפת של קרטיס מאוחר יותר באותה שנה.
ישנם שבעה אתרים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית לאורך נהר המיסיסיפי. אזור הנהר והנופש הלאומי של מיסיסיפי (אנ') הוא אתר של שירות הפארקים הלאומיים המוקדש להגנה ולהבנת נהר המיסיסיפי עצמו. ששת האתרים האחרים של שירות הפארקים הלאומיים לאורך הנהר הם (מצפון לדרום):
המונומנט הלאומי אפיג'י מאונדס (אנ')
הפארק הלאומי קשת השער (כולל קשת השער)
הפארק הצבאי הלאומי ויקסבורג (אנ')
הפארק ההיסטורי הלאומי נאצ'ז (אנ')
פארק הג'אז ההיסטורי הלאומי ניו אורלינס (אנ')
הפארק והשמורה ההיסטוריים לאומיים ז'אן לאפיט (אנ')
אקולוגיה

אגן המיסיסיפי הוא משכן למגוון גדול של בעלי חיים מימיים והוא מכונה "פאונת האם" (mother fauna) של המים המתוקים באמריקה הצפונית.
אקולוגיה > דגים

זוהו כ-375 מיני דגים באגן המיסיסיפי, מספר העולה בהרבה על אגני נהרות אחרים של חצי הכדור הצפוני, באזורים ממוזגים/סובטרופיים, מלבד היאנגצה. בנהר המיסיסיפי עצמו זוהו לפחות 260 מיני דגים, המהווים כ-25% מכמות מיני הדגים באמריקה הצפונית. בתוך אגן המיסיסיפי, נחלים שמקורם ברמות של הרי האפלצ'ים והרי אוזארק מכילים מינים רבים במיוחד. בין מיני הדגים באגן יש מספר רב של מינים אנדמים, כמו גם משארים כמו חדקן שיניים אמריקאי, חדקן, דגי תנין וקשות-סנפיר.
בגלל גודלו ומגוון המינים הגבוה, אגן המיסיסיפי מחולק לרוב לתת-אזורים. נהר המיסיסיפי העליון לבדו הוא משכן של כ-120 מיני דגים, לרבות Sander vitreus (אנ')‏, Sander canadensis (אנ'), בס גדול-לוע, בס קטן-לוע, בס לבן (אנ'), זאב נהרות צפוני, כחול-זים, Pomoxis (אנ'), שפמנון תעלות (אנ'), שפמנון שטוח-ראש, נוטרופיס בורק מצוי (אנ'), Aplodinotus grunniens (אנ') וסקפירינכוס פלטורינכוס.
אקולוגיה > בעלי חיים אחרים

בנוסף לדגים, מספר מינים זוחלים, בהם צבים (כגון צב נשכן מצוי, צב מצחין, צב מבאיש (אנ'), צב מפה (אנ'), צב קוטר (אנ'), צבגון מצויר וצב רך אמריקני), אליגטור אמריקני, ודו-חיים מימיים (כגון סלמנדרת ענק אמריקנית, נקטורוס (אנ'), Amphiuma tridactylum (אנ') וסירן קטן (אנ'), וסרטנים מהמשפחה Cambaridae (אנ') (כגון סרטן ביצות אדום (אנ')) הם מינים מקוריים של אגן המיסיסיפי. בסך הכל יש מעל ל-50 מיני יונקים ו-145 מיני דו-חיים וזוחלים במיסיסיפי העליון. 60% מכל מיני העופות של אמריקה הצפונית (326 מינים) משתמשים באגן הנהר מיסיסיפי כנתיב הנדידה שלהם.
אקולוגיה > מינים זרים

מינים מיובאים רבים נמצאים במיסיסיפי וחלקם מינים פולשים. בהם ניתן למצוא דגים כמו כסיף שפל-עין וקרפיון גדול-ראש שידועים לשמצה בזכות יכולת התחרות עם דגים מקומיים והנוהג שלהם לקפוץ מהמים בשל בהלה וההתנגשות בינם לבין שייטים עלולה להיות מסוכנת. הם התפשטו לאורך רוב האגן, אפילו התקרבו (אך עדיין לא פלשו) לימות הגדולות. מחלקת המשאבים הטבעיים של מינסוטה (Minnesota Department of Natural Resources) הגדירה חלק גדול מנהר המיסיסיפי במדינה כמים שבהם שורצים המינים האקזוטיים של צדפת הזברה (אנ') וצמח המים אלף עלה משובל (אנ').
ראו גם

השיטפון הגדול של 1993
טביעתה של האונייה סולטנה
לקריאה נוספת

ברוס ברקוט, מבצע הצלה בדלתת הנהר, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 149, אוקטובר 2010
Ambrose, Stephen. The Mississippi and the Making of a Nation: From the Louisiana Purchase to Today (National Geographical Society, 2002) heavily illustrated
Anfinson, John O.; Thomas Madigan; Drew M. Forsberg; Patrick Nunnally (2003). The River of History: A Historic Resources Study of the Mississippi National River and Recreation Area. St. Paul, MN: U.S. Army Corps of Engineers, St. Paul District. OCLC 53911450.
Anfinson, John Ogden. Commerce and conservation on the Upper Mississippi River (US Army Corps of Engineers, St. Paul District, 1994)
Bartlett, Richard A. (1984). Rolling rivers: an encyclopedia of America's rivers. New York: McGraw-Hill. ISBN 0-07-003910-0. OCLC 10807295.
Botkin, Benjamin Albert. A Treasury of Mississippi River folklore: stories, ballads & traditions of the mid-American river country (1984).
Carlander, Harriet Bell. A history of fish and fishing in the upper Mississippi River (PhD Diss. Iowa State College, 1954) online (PDF)
Daniel, Pete. Deep'n as it come: The 1927 Mississippi River flood (University of Arkansas Press, 1977)
Fremling, Calvin R. Immortal river: the Upper Mississippi in ancient and modern times (U. of Wisconsin Press, 2005), popular history
Milner, George R. "The late prehistoric Cahokia cultural system of the Mississippi River valley: Foundations, florescence, and fragmentation." Journal of World Prehistory (1990) 4#1 pp: 1–43.
Morris, Christopher. The Big Muddy: An Environmental History of the Mississippi and Its Peoples From Hernando de Soto to Hurricane Katrina (Oxford University Press; 2012) 300 pages; links drought, disease, and flooding to the impact of centuries of increasingly intense human manipulation of the river.
Penn, James R. (2001). Rivers of the world: a social, geographical, and environmental sourcebook. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO. ISBN 1-57607-042-5. OCLC 260075679.
Smith, Thomas Ruys (2007). River of dreams: imagining the Mississippi before Mark Twain. Baton Rouge: Louisiana State University Press. ISBN 978-0-8071-3233-3. OCLC 182615621.
Scott, Quinta (2010). The Mississippi: A Visual Biography. Columbia, MO: University of Missouri Press. ISBN 978-0-8262-1840-7. OCLC 277196207.
Pasquier, Michael (2013). Gods of the Mississippi. Bloomington: Indiana University Press. ISBN 978-0-253-00806-0.
ביאורים

↑  באנגלית Gulf of Mexico dead zone, אזור גדול שבו עונתית אין דגים משום שהכימיקלים גורמים להיפוקסיה, מחסור בחמצן מומס.
↑  המילה באנגלית למוצא הנהר היא headwater, כלומר "ראש המים"
1 2  באנגלית Wing Dams, סכר המשתרע רק בחלקו לתוך נהר מה שגורם למים בחלק הפתוח לזרום מהר יותר ומצמצם בכך את הצטברות הסחף באפיק
1 2  באנגלית avulsion, בגאומורפולוגיה הוא נטישה מהירה של ערוץ נחל והיווצרות ערוץ נהר חדש.
↑  כינוי בחוף המפרץ של ארצות הברית לגוף מים הנמצא בדרך כלל באזור שטוח ונמוך; זה עשוי להתייחס לזרם או נהר בתנועה איטית במיוחד (לעיתים קרובות עם קו חוף מוגדר בצורה גרועה), אגם ביצתי, ביצה או נחל שהזרם שלהם מתהפך מדי יום בגלל גאות ושפל
↑  דֶּרֶךְ הַגֵּאוּת היא הצעת האדמיה למונח floodway, ערוצים יבשים שאליהם מפנים מים עודפים בזמן שיטפונות
↑  פורטאז' מציין דרך שבה נהגו האינדיאנים של אמריקה הצפונית לשאת קאנו בין שני גופי מים או בין שתי נקודות באותו נהר במטרה לעקוף מכשולים כמו מפלים. פורטאז' שיקגו היה דרך בין המיסיסיפי לימות הגדולות
אלת המסטיק

| אלת המסטיק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: אלתיים
סוג:: אלה
מין:: אלת המסטיק
שם מדעי
 Pistacia lentiscus ‏לינאוס, 1753
שרף עץ אלת המסטיק בעת נזילתו מגזע העץ
שרף אלת המסטיק - "מסטיקא"
אלת המסטיק (שם מדעי: Pistacia lentiscus) היא שיח ירוק עד ממשפחת האלתיים, נפוץ במיוחד בחורשים באזורים ים תיכוניים נמוכים. כיום הוא גדל בעיקר בדרום-מערב האי היווני כיוס באזור הנקרא מסטיקוחוריה (כפרי המסטיק ביוונית) וממנו מייצאים את שרף אלת המסטיק הנקרא "מסטיקא" המשמש כיום לצורכי מזון ותעשייה ובעבר שימש בעיקר לצורכי רפואה. גידולים נוספים ישנם בטורקיה וסוריה מהם מכינים גלידות.
מאפיינים

הצמח גדל באזור אגן הים התיכון למרגלות הרים ממזרח ומערב, בעיקר עד גובה 300 מטר, הוא מלווה את החרוב ומאכלס מספר רב של קרקעות וסלעים. גובהו של השיח כ-0.5 עד 2 מטר.

העלים והצמח מכילים שרף ריחני הנוטף לאחר פציעה. הפירות נאכלים על ידי ציפורים, המפיצות את הזרעים למרחק. לבני-אדם הם גורמים לשלשול.
שימושים

בימי קדם היו מכינים מהשרף חומר לעיסה (מכאן מקור השם "מסטיק" שהוא ביוונית "מסטיכה", Μαστιχα וגם בפיניקית משמעו "לעיסה" או "ללעוס", באנגלית "Mastic" או "Mastix").
שימושים > ברפואה

כיום משמש החומר מקור לסם מרפא לתעשיית התרופות העוזר לנשים הרות, חיזוק הרחם והסדרת המחזור החודשי; מסייע לעצירת דימום מחזור הווסת, עצירת פצעים בגוף, מונע זיהומים בבטן; עוזר נגד הצטננות בחורף, וחומר חיטוי נגד חיידקים, לחניטה של מתים, לייצור משחות שיניים וסתימת חורים זמנית בשיניים.
באתיופיה נהוג ללעוס את העלים של אלת מסטיק כדי לנקות את השיניים ואת הפה.
שימושים > בבישול

שרף אלת המסטיק משמש גם בתור תבלין ובתור חומר קשירה או חומר מייצב להכנת ממתקים או קינוחים מזרחיים כגון רחת לוקום, עבמבר או גלידה מסטיק. מתאים להכנת פודינג או סחלב (משקה) וגם להסמכה של ריבה ועוגה, ומשמש גם בתור תחליף לקורנפלור וג'לטין. החומר יכול להחליף את החומר הנקרא אבקת C.M.C המשמש לייצוב גלידות. חיקוי סינתטי של החומר ללעיסה משמש כמרכיב מרכזי במסטיק.
שימושים > בתעשייה

ישנם עוד שימושים רבים ונוספים לשרף אלת המסטיק לתעשייה בתור ציפוי לחומרים שקופים כגון זכוכית, ופלסטיק ולייצור של ציפוי ורנית ודבק, ולצורכי קוסמטיקה לייצור בושם, שמנים וקרמים לגוף. בבתי מרקחת ובתי טבע השרף של עץ אלת המסטיק ביחד עם שרף עץ הלבונה נקראים בשם "מסטיק ערבי" או "מסטיק תימני". גזע העץ משמש לתעשייה קלה של רהיטים.
בארץ ישראל

הגאוגרף סטראבון מזכיר את נהר הירדן המשקה ארץ פורייה ונשפך לגינסַריתיס (אגם כנרת) שבסביבותיה משגשגת אלת המסטיק.
החוקר יוסף ברסלבי מוסר כי "לדברי הגאוגרף פליניוס הזקן, שחי בסוף ימי הבית השני (מת 79 אחר ספיה"נ), נחשב המסטיק הארצישראלי כחומר הלעיסה הטוב ביותר בזמנו, ואף יהודי ארץ-ישראל בתקופת המשנה היו משתמשים בו לרפואה, או להרחקת ריח רע מן הפה, ככתוב בתוספתא שבת י"ב ח': "אין לועסין מסטיכי בשבת. אימתי? - בזמן שמתכון לרפואה, אם מפני ריח הפה מותר".
בשל ריחו הטוב ובשל עזרתו לנקיון השנים ילעסוהו אנשי המזרח עד היום הזה, ואף בתעשיית אבקה או משחה לשנים ישתמשו בו, כי הוא מחזק את החניכיים. ריחו הנעים של שרף האלה גובר ומתפשט, כשהוא נתון על גבי גחלים לוחשות, על כן נוהגים להוסיפו על אבקות קטורת, ואולי משום כך הירבו להקטיר תחת האלה ריח ניחוח בתקופת התנ"ך".
בשנת 1959 הוחלט להכריז על מספר שמורות טבע בהם גדל אלת המסטיק.
ראו גם

אלה (עץ)
כיוס
מסטיקא
מסטיקוחוריה
כנימות האלה
הערות שוליים

↑  אלת המסטיק באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  סטארבו,גאוגרפיה עמ' 261 / ספר XVI, פרק 2
↑  Gennesaritis
↑  סקניון, σχῖνον
↑  איתמר בנעט, שמורת טבע תוקם בחוף טנטורה ויערות הכרמל, הַבֹּקֶר, 23 ביוני 1959
MERS

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  MERS-CoV 
 תסמינים:  שיעול, שלשול, חום, קוצר נשימה, תסמונת מצוקת הנשימה במבוגרים 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  2218969 
 סיווגים
 ICD-10:  B34.2 
 ICD-11:  1D64 
 
MERS (ראשי תיבות של Middle East respiratory syndrome; בעברית: תסמונת נשימתית מזרח-תיכונית ידועה גם כ-"שפעת הגמלים") היא מחלה זיהומית, הנגרמת על ידי מין של נגיף קורונה (MERS-CoV). לעיתים לא ניכרים תסמינים כלל, ולפעמים התסמינים קלים או חמורים. תסמינים שכיחים כוללים חום, שיעול, שלשול וקוצר נשימה. בדרך כלל המחלה חריפה יותר אצל חולים בעלי מחלות רקע.
מקורו של הנגיף MERS-CoV ככל הנראה בעטלפים, אך בני אדם נדבקים בו בדרך כלל מגמלים באמצעות מגע ישיר או עקיף. העברה בין בני אדם מתרחשת בדרך כלל במגע קרוב עם נשא. המחלה אינה נפוצה מאוד אך נחשבת לסיכון לבריאות הציבור. האבחנה נעשית באמצעות rRT-PCR על דגימת דם.
נכון להיום אין תרופה או חיסון למחלה. ארגון הבריאות העולמי ממליץ למי שבא במגע עם גמלים על רחיצת ידיים והימנעות ממגע עם גמלים חולים.
המקרה הראשון זוהה בערב הסעודית ב-2012, ורוב המקרים התרחשו בחצי האי-ערב. כ-2,500 מקרי הדבקה אובחנו נכון לשנת 2020. קרוב ל-35% מהחולים המאובחנים מתו מהמחלה.
התפרצויות גדולות התרחשו בקוריאה הדרומית ב-2015 ובערב הסעודית ב-2018.
אפידמיולוגיה

| מדינה | הדבקה | תמותה | אחוז תמותה |
| --- | --- | --- | --- |
| עולמי | 2519 | 866 | 34.3% |
| ערב הסעודית | 1029 | 452 | 44% |
| דרום קוריאה | 184 | 38 | 20% |
| איחוד האמירויות הערביות | 74 | 10 | 14% |
| ירדן | 19 | 6 | 32% |
| קטר | 10 | 4 | 40% |
| עומאן | 5 | 3 | 60% |
| איראן | 5 | 2 | 40% |
| הממלכה המאוחדת | 4 | 3 | 75% |
| גרמניה | 3 | 1 | 33% |
| כווית | 3 | 1 | 33% |
| תוניסיה | 3 | 1 | 33% |
| אלג'יריה | 2 | 1 | 50% |
| צרפת | 2 | 1 | 50% |
| ספרד | 2 | 0 | 0% |
| הולנד | 2 | 0 | 0% |
| הפיליפינים | 2 | 0 | 0% |
| ארצות הברית | 2 | 0 | 0% |
| יוון | 1 | 1 | 100% |
| מלזיה | 2 | 1 | 50% |
| טורקיה | 1 | 1 | 100% |
| תימן | 1 | 1 | 100% |
| אוסטריה | 1 | 0 | 0% |
| מצרים | 1 | 0 | 0% |
| איטליה | 1 | 0 | 0% |
| לבנון | 1 | 0 | 0% |
| תאילנד | 1 | 0 | 0% |
| סך הכל מאומתים | 1360 | 527 | 39% |
ל-MERS מקדם הדבקה נמוך ביותר בהשוואה לזנים אחרים של נגיפי קורונה כמו COVID-19. בטבלה מטה מוביאים מספר מקרי ההדבקה המאומתים של MERS-CoV בעולם:
| 2019 | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 212 | 147 | 250 | 249 | 492 | 381 | 100 | 14 |
אפידמיולוגיה > ערב הסעודית

באפריל 2014, הייתה התפרצות של נגיף ה-MERS-CoV בערב הסעודית, שהביאה לסך נדבקים של 688, ו-282 מתים כתוצאה מסיבוכי המחלה. כתוצאה מההדבקות והתמותה הרבה, ובעקבות התפטרותם של ארבע רופאים מבית החולים "King Fahd" שפחדו לטפל בחולים ב-MERS, משרד הבריאות הסעודי החליט להקים 3 מרכזי טיפולי לחולי MERS. בתחילת מאי התווספו 18 מקרי הדבקה חדשים, וביוני 2014 ערב הסעודית דיווחה על 113 מקרים ישנים שלא דווחו לפני כן.
אפידמיולוגיה > קוריאה הדרומית

במאי 2015, אומת המקרה הראשון של נגיף ה-MERS-CoV בקוריאה הדרומית, החולה היה אדם שחזר מביקור בערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות ובחריין. אדם נוסף מקוריאה הדרומית שהיה בטיול בסין זוהה כמקרה הראשון של נגיף ה-MERS-CoV בסין.
עד 27 ביוני 2015 נדבקו בקוריאה הדרומית עוד 184 אנשים מהנגיף, 19 מתו כתוצאה מסיבוכי המחלה ו-6508 הוכנסו לבידוד.
ב-2018 זוהה מקרה חדש של הידבקות ב-MERS בקוריאה הדרומית באזרח שחזר מכווית.
אפידמיולוגיה > השוואת התפרצויות

הטבלה מטה משווה את הנתונים בין ההתפרצות הגדולה בערב הסעודית ב-2014, לבין ההתפרצות הגדולה בקוריאה הדרומית ב-2015.
| מדינה | ערב הסעודית | קוריאה הדרומית |
| --- | --- | --- |
| ערים | ריאד, ג'דה | סיאול, טג'אן, פרובינציית ג'יונגי |
| תקופה | 11 באפריל עד 9 ביוני 2014 | 4 במאי עד 15 ביוני 2015 |
| סך המאומתים | 402 | 150 |
| אנשי בריאות | 27% | 17% |
| הוכנסו למתקן בריאות | 34% | 30% |
| במחלקת מיון | 8% | 49% |
אפידמיולוגיה > הולנד

ב-14 במאי 2014 הולנד דיווחה על המקרה הראשון בשטחה.
אפידמיולוגיה > הממלכה המאוחדת

ב-27 ביולי 2015 מחלקת החירום בבית החולים "Manchester Royal Infirmary" שבמנצ'סטר נסגרה לאחר שהגיעו אליה שני חולים שנחשדו כחולים ב-MERS. המחלקה נפתחה מחדש באותו ערב ושירותי הבריאות של אנגליה דיווחו כי שני החולים יצאו שליליים בבדיקה למחלה.
אפידמיולוגיה > קניה

בינואר 2016, דווח על מקרי הדבקה רבים של MERS בקרב גמלים בקניה. עד 5 בפברואר 2016 יותר מ-500 גמלים מתו מן המחלה. ב-12 בפברואר 2016 התגלה כי המחלה שהורגת את הגמלים היא מחלת ה-MERS. לא התגלו מקרים של הדבקה בבני אדם בקניה, ומחקר שנערך מצא כי לאנשים בריאים בקניה יש נוגדנים לנגיף בגופם.
ראו גם

נגיף קורונה
זואונוסיס
מחלה זיהומית מפציעה
פרם (חבל מנהלי)

חבל מנהלי פרם (ברוסית: Пермский край; תעתיק: פרמסקי קראי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. כמעט כל שטח המחוז נמצא באירופה. הרי אורל נמצאים בחלק המזרחי של המחוז ומהווים כ-20% של שטח המחוז. היחידה המנהלית הוקמה בשנת 2005 תוך איחוד שתי יחידות מנהליות קיימות. נכון לשנת 2024 מתגוררים בחבל 2,495,266 תושבים. בירת החבל היא העיר פרם.
גאוגרפיה

החבל ממוקם בחלק המזרחי של אירופה וכ-0.2% משטחו נמצא באסיה. הרי אורל מהווים כ-15% משטח החבל, והנקודה הגבוהה בו מגיעה לרום של 1496 מטר מעל פני הים.
בשנת 1928 נמצא נפט בשטח המחוז, ובאזור מוכרים מרבצי פחם כבר מתחילת המאה ה-19. תור הפרם נקרא על שם המחוז, בשל עושר הסלעים שיש בו מהתקופה הגאולוגית הזו.
היסטוריה

נוכחות התיישבות אנושית באזור הובחנה מהתקופה הפלאוליתית.
באזור המאה ה-10 אזור היה תחת השפעה של בולגריה של הוולגה. בעקבות הפלישה המונגולית רוסים רבים נמלטו לצפון ובאזור החלה התיישבות רוסית. במחצית המאה ה-15 הוקמה נסיכות של עמים דוברי שפות פינו-אוגריות היא הייתה תלויה ברפובליקת נובגורוד ובהמשך בנסיכות מוסקבה. באביב 1505 כוחות של איוואן השלישי כבשו את השטח.
סוחרים ותעשיינים של משפחת סטרוגנוב החלו בפיתוח האזור. באפריל 1558 איוואן האיום נתן לשליטם אזורים נרחבים. בשנת 1581 נציגי המשפחה שלחו את כוחות בפיקוד ירמק לכיבוש שטחי סיביר.
בשנת 1617 משפחת סטרוגנוב גילתה מרבצי נחושת באזור ונבנה מפעל בתחום. במחצית המאה ה-18 משפחת סטרוגנוב החל במכירת נכסים באזור.
מבחינה מנהלית שטח היה חלק של גוברניות שונות עד שבשנת 1796 הוקמה גוברניה עם מרכזה בעיר פרם.
בשנת 1919 על חלקים של גוברניית פרם הוקמה גוברניה חדשה עם מרכזה ביקטרינבורג. בשנת 1923 גוברניית פרם בוטלה והיא נכללה במחוז אורל עם מרכז ביקטרינבורג. מחוז פרם הוקם מחדש בשנת 1939.
בשנת 1993 חבל אוטונומי קומי-פרם פוצל במחוז פרם והיה יחידה מנהלית נפרדת.
בשנת 2000 חבל הועבר לתחום המחוז הפדרלי של הוולגה.
בשנת 2005 בעקבות משעל עם בוצע איחוד של מחוז פרם וחבל אוטונומי קומי-פרם והוקם החבל הנוכחי.
ממשל

הרשות מחוקקת היא "אספה מחוקקת של חבל פרם" שכוללת 60 חברים. בראש החבל עומד מושל שנבחר ל-כהונה של 5 שנים. המושל הנוכחי דמיטרי מאחונין נבחר בשנת 2020.
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-33 אזורים מוניציפליים, אזור קומי-פרם ו-14 ערים בעלי מעמד מיוחד ועיר סגורה זביוזדני.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים כ-2,500 אלף תושבים. בשנת 1970 בחבל התגוררו כ-3 מיליון תושבים. כ-76.6% של אוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - פרם בה מתגוררים מעל למיליון תושבים (כ-40% מאוכלוסיית המחוז).
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין משנת 2020 הרוסים מהווה כ-79% מאוכלוסיית המחוז וטטרים כ-3.6%. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גורשו לאזור גרמנים רבים ובשנת 1959 התגוררו בו כ-39 אלף גרמנים. בשנת 2021 נותרו רק כ-2.5 אלף גרמנים בחבל.
כלכלה

בשטחי המחוז התגלו מרבצים של נפט (הפקה על ידי חברת בת של לוקאויל), אשלג ומתכות שונות.
העיר פרם מהווה מרכז חשוב של תעשייה.
כלכלה > תחבורה

מסילות ברזל באזור הוקמו בשנת 1878 כאשר הוקמה מסלי לכיוון יקטרינבורג. בהמשך נבנו מסילות רבות.
באזור עוברים מספר כבישים בעלי חשיבות ארצית כולל הסתעפות מכביש M-7 מוסקבה-קאזאן וכביש R-242 פרם-יקטרינבורג.
נמל התעופה הבין-לאומי פרם פועל משנת 1952.