stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבר המדולדל
אבר המדולדל שנשחט

במקרה שבעל חיים, שאליו היה מחובר אבר מדולדל, נשחט, נחלקו חכמי הגמרא האם "שחיטה עושה ניפול" או לא. לפי שיטת ריש לקיש, שאלה זו תלויה גם במחלוקת הלכתית אחרת בין רבי מאיר לחכמים.
רבי מאיר וחכמים נחלקו, האם שחיטה של בעל חיים, מתירה באכילה אבר של עובר בן פקועה, שהוציא את ידו לפני הלידה. לפי רבי מאיר, דווקא העובר עצמו ניתר בשחיטת אמו כדין בן פקועה, מכיוון שהיה בגופה, אבל ידו או רגלו של העובר, אותו הוציא לפני הלידה ולא היה בגופה, אינו ניתר יותר בשחיטתה. לפי חכמים, אף על פי שהם מודים בעיקרון לשיטתו של רבי מאיר שאין שחיטה זו מועילה לעובר להתיר את היד או הרגל באכילה, סוברים חכמים שהשחיטה תועילה לאבר להצילו לכל הפחות מדין טומאת נבלה. כשם ששחיטת בהמה טרפה, מתירה אותה ומטהרת אותה מלטמא את הנוגע בה בטומאת נבלה, כך גם ניתן להסיק באופן דומה, שהשחיטה תתיר את האבר, המחובר לגופה באופן עקיף (דרך העובר) מלמטמא טומאת נבלה.
במחלוקת זו, חלוקים רבי יוחנן וריש לקיש. לפי שיטת האמורא ריש לקיש, הסבר המחלוקת בין רבי מאיר לחכמים היא גם האם שחיטה של בעלי חיים, מתירה באכילה אבר המדולדל. אין שחיטה יכולה להתיר גוף שאינו מגוף הבעל חיים עצמו, ולכן כשם שלפי רבי מאיר לא ניתן להתיר אבר של עובר, על ידי שחיטת הבעל חיים הנושא אותה, כך גם לא מועילה השחיטה לאבר המחובר לה באופן חלוש "אבר המדולדל".
לעומת זאת לפי רבי יוחנן, הפסק הוא כי "אין שחיטה עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר אבר מן החי בכולו.
למרות זאת, מדרבנן אסור לאכול אבר המדולדל שנשחט. תקנת חכמים זו, הוסמכה על הפסוק ”וּבָשָׂר בַּשָּׂדֶה טְרֵפָה לֹא תֹאכֵלוּ” לרבות האבר והבשר המדודלדין בבהמה ושחטן.
הערות שוליים

↑  מובא בשמו, בשו"ת דבר יהושע סימן נ"א.
↑  אף על פי שגם אבר מן החי וגם בשר נבלה שניהם מטמאים בטומאת נבלה, קיים יתרון לאבר מן החי, בכך שבשר ממנו אינו מטמא, בניגוד לבשר נבלה - המטמא טומאה חמורה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ע"ב, עמוד א'.
↑  שם, ועיין בדבר יהושע שם שמביא שיש החולקים על כך.
↑  ספר שמות, פרק כ"ב, פסוק ל'.
פצ'נגים

| --- | --- |

 מערבה של מרכז אסיה ואירופה המזרחית בסביבות שנת 1015, אזורים בהם התיישבו ושלטו זמנית החאנים הפצ'נגים - בצבע טורקיז כהה
 ממשל
 שפה נפוצה:  פצ'נגית
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך הקמה:  860
 פירוק:   
 תאריך פירוק:  1091
 ישות קודמת:  ממלכת הכוזרים
 ישות יורשת:  קיפצ'אקים
 
פֶּצֶ'נֶגִים (ׁביוונית: פּאצינאקי πατσινáκοι, או פּצנגי Πετσενέγκοι, בהונגרית besenyõk, בלטינית pacinacae, ברומנית pecenegi, ברוסית, בולגרית печенеги, בטורקית beçenekler ,peçenekler ,pacanak) הם איחוד שבטים חצי-נודדים דוברי לשון ממשפחת השפות הטורקיות, שמקורה בערבות מרכז אסיה, ושהשתלט במאה ה-9 על אזור מצפון לים השחור ושעבר במאות 11–12 לחבל הבלקן.
בהיותם שכנים של רוס של קייב, הונגריה, רומניה, האימפריה הבולגרית הראשונה והאימפריה הביזנטית, השפיעו הפצ'נגים רבות על תולדות העמים והארצות הללו. לחץ הפצ'נגים השפיע על כיוון התקדמותם של ההונגרים מזרחה. כשהגיעו לצפון בולגריה נתקלו הפצ׳נגים בביזנטים אשר בברית עם הקומנים, וחיסלו את כוחם ב-1091 בקרב על גבעת לבוניון. בהמשך נותרו כמה ריכוזים פצ'נגים באזורים מסוימים בבלקנים, בין השאר באזור סופיה ומוגלניה שם השפיעו על התרבות וההרכב האתני. הפצ'נגים כקומנים היו בלונדינים ובעלי עיניים כחולות או ירוקות למרות שפתם, דבר המעיד על מוצא הודו-אירופי.
מקורם

על מוצא הפצ'נגים קיימות תאוריות שונות:
לפי כרוניקות סיניות הועלתה ההשערה כי הם היו צאצאים של אוכלוסייה הקרויה ווסון (wusun) ששכנה ממזרח לים הכספי במאות הראשונות של המילניום הראשון.
לפי השערות אחרות מקורם של הפצ׳נגים באזור העילי של הנהר אירטיש (יובל של הנהר אוב) בצפון-מזרחה של קזחסטן של היום, בה עדיין היו קיימים במאה ה-6.
לפי הכרוניקן הטורקי מחמוד קשגארי מהמאה ה-11, שכתב מילון ראשון לשפה הטורקית, ديوان لغات الترك ,Divânü Lugâti' t-Türk למילה beçenek "בצ'נק" יש שתי הגדרות:
לאום טורקי המתגורר מסביב ל"רום", כלומר האימפריה הביזנטית.
אחד מענפיהם של הטורקים: "אוגוז" (Oghuz). צאצאים של דאג חאן (נסיך ההר) אגדי.
מחמוד קשגארי מספר שלטורקים האוגוזים היו עשרים ואחד ענפים, בהם הענף ה-19 הוא זה של הבצ'נקים/פצ׳נגים.
שפתם

מחמוד אל-כאשע'רי, מלומד מוסלמי ממוצא טורקי שנולד במאה ה-11, טען כי השפה המדוברת על ידי הפצ'נגים היא גרסה אחרת של קומנית (שפה שדוברה על ידי העם האסיאתי הטורקי "קומנים" ושפת ה-אוע'וז, שהיא גם אחת הקבוצות החשובות בתוך העמים הטורקיים, שכיום[דרושה הבהרה] מדוברת על ידי כ-108 מיליון אנשים). טענתו הייתה כי השפעות מעמים זרים על הפצ'נגים יצרו הבדלים בין הפקת הקול והניבים המדוברים על ידי עמים טורקים אחרים. אנה קומננה, מחברת מהמאות ה-11–12, טענה גם היא כי הפצ'נגים והקומנים חולקים שפה דומה. למרות שהשפה הפצ'נגית עצמה דעכה לפני מאות שנים, שמות המחוזות של הפצ'נגים שתועדו על ידי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס מוכיחים כי הפצ'נגים דיברו בשפה טורקית.
האטימולוגיה של השם

לפי הבלשן הגרמני מקס פאסמר השם פצ'נגים בא ממילה טורקית שמשמעותה היא "גיס, קרוב משפחה"; בטורקית המודרנית Bacanak = גיס.
אזור התפשטותם

לפי תעודות היסטוריות ראשונות הם הגיעו במאות ה-8–9 לאזור שבין הוולגה התחתית, הדון ובין הרי אורל. החל מהמאות 9–10 השתלטו על רוב הערבות בדרום-מערבה של אירואסיה ובחצי האי קרים. המסגרת המדינית שלהם לא הייתה מגובשת מאוד. הם יצאו מאזור מגוריהם להתקפות על שכניהם ולעיתים כרתו איתם בריתות ושירתו כשכירי חרב במלחמות שונות. הקיסר הביזנטי
קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס כתב בשנת 950 שממלכת הפצ'נגים, או כפי שקרא לה פאצינאקיה נמצאה בזמנו על הנהר סירט, ארבעה ימים מרחק מ"טורקיה" - שם שבו כינה את הונגריה. לדבריו:
פאצינאקיה מחולקת לשמנה מחוזות המונהגות על ידי אותו מספר של נסיכים:
אירטים, צור, גילה, קולפיי, חאראבוי, טאלמאט, חופון וצופון. בזמנים בהם הפצ'נגים גורשו מארצותיהם הנסיכים שלהם היו: במחוז אירטים – באיצאס, בצור – קונק, בגילה - קורקוטאי, בקולפיי – איפאוס, בחאראבוי – קאידום, בטאלמאט - קוסטאס, בחופון – יאזיס ובצופון - באטאס.
הפצ'נגים והכוזרים

פצ'נגים הגיעו לשערי הממלכה הכוזרית בערך במאה ה-8. באו כנוודים מצפון מערב קזחסטן של היום עברו למזרחה של הוולגה ושרתו כשכירי חרב בצבא של הכוזרים, ובתחילת המאה ה-9 שימשו אף לדיכוי כמה מרידות פנימיות בממלכת הכוזרים.
הפצ'נגים וההונגרים בערבות דרום רוסיה ואוקראינה של היום

בערך בשנת 889 חצו הפצ'נגים את הוולגה (איתיל) והתיישבו בין הנהרות דון ודנייפר. לאחר מכן השתלטו על הממלכה ההונגרית אתלקוז. כך הם גרמו לשבעת השבטים ההונגרים, בליווי עוד שלשה שבטים כוזרים, לברוח מערבה אל כיוון פאנוניה שם שבטים אלה הקימו את הונגריה של היום.
הפצ'נגים והרוס של קייב

החל מ-915 הפצ'נגים נמצאו על חופיו הצפוניים של הים השחור ובדרום המישורים האוקראינים. איגור, נסיך קייב, ניסה בשנת 945 לדחק אותם דרומה אל כיוון האימפריה הביזנטית. אולם בנו, סביאטוסלב הראשון נהרג בקרב איתם, במארב על יד חורטיצה, בשנת 972.
בהיותם באזור הזה הפצ'נגים התאסלמו בשנת 980. מצד שני גם המיסיונרים הנוצרים לא הרימו ידיים ובשנת 1008 משלחת בראשות ברונו פון קוופורט הגיעה במטרה לנצרם עד לשטחים שבין האורלים לוולגה. בין השנים 1036–1053 הרוסים הצליחו להתיש אותם ולנצחם ולדחוף אותם סוף סוף דרומה אל עבר הבלקנים.
הפצ'נגים בבלקנים

הפלישות הראשונות של הפצ'נגים (יחד עם שבטים הונגריים ואחרים) בחצי האי הבלקני מצוינות בעדויות של ההיסטוריונים הערבים אל-מסעודי ואבן אל אחתיר. מקורות יוונים-ביזנטים שונים תיארו בשנים 1047-1046 ששבטי הפצ'נגים חצו את הדנובה הקפואה עם הבהמות שלהם (אחד המקורות אף מעריך את מספרת בכ-600,000 איש). תיאורים אלו מעלים את האפשרות לקיצוניות עזה במיוחד של מזג האוויר באזור באותן השנים, ואת האפשרות העולה ממנה שהאגרסיביות של הפצ'נגים בשלב זה עלתה בעקבות מחסור במזון (ידוע על קור שהכה באזור בשנים 1060-1027 ופגע משמעותית בגידולי החקלאות).
לאחר שחצו את הדנובה, הצליחו הפצ'נגים להתקדם לתוך האימפריה הביזנטית. פשיטותיהם האגרסיביות הובילו את הביזנטים לשלם לפצ'נגים דמי כופר כדי שיפסיקו את המתקפות, ודבר זה הוביל בתורו לנפילת ערך המטבע של הביזנטיון, שהיה המטבע היציב ביותר של השנים האלו. במהלך 2 עשורים איבד המטבע 27% מערכו. ירידת ערך הכסף גורמת להחלשה משמעותית של הצבא הביזנטי, שהיה בעת ההיא הצבא הסדיר היחיד באירופה, ונשען על מימון והאכלה קבועה של המדינה. החלשה המימון הצבאי יוצרת מחלוקות פוליטיות פנימיות חריפות באימפריה הביזנטית, אשר הגיעו לשיאן במלחמת אזרחים שפרצה בשנת 1057. מהומות אלו, על רקע גל הקור הקיצוני, החלישו את האימפריה הביזנטית ומאפשרות את הצלחותיהם של הפצ'נגים בפלישות העתידיות לשטחי האימפריה.
בשנת 1086 כבשו הפצ'נגים את תראקיה ובשנת 1090 ניצחו את הביזנטים בסיליסטרה. בימים ההם בכרוניקות הביזנטיות הם נקראו תכופות בשם האנכרוני "סקיתים" (למשל בכרוניקה של אנה קומננה, אם כי היא מציינת בצדק ששפתם דומה לזו של הקומנים).
בסתיו 1090 הם הטילו מצור על בירת האימפריה, קונסטנטינופול, וביקשו לכרות ברית עם הטורקים הסלג'וקים. מול הסכנה הממשית, הקיסר אלכסיוס קומנונוס הגיע להסכם ברית עם הקומנים ויחד איתם נחל ניצחון מכריע על הפצ'נגים בקרב לבוניון ב-29 באפריל 1091. זו הייתה מכת מוות לכוחם הצבאי של הפצ'נגים. הם נחלו תבוסה סופית בשנת 1122 בידי הקיסר יואניס השני קומננוס והתפזרו בשטחי הבלקנים ובטרנסילבניה.
הערות שוליים

↑  Transoxiana 9 - Diciembre 2004 Qypchaq, Detachment of Blond Soldiers Forukh Boltabaev (באנגלית)
↑  היסטוריה ושינויי אקלים - שיעור 5, דקה 1:12:45
↑  היסטוריה ושינויי אקלים - שיעור 5, דקות 1:24:23-1:07:11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531439205171  BnF: cb12221855x (data)  LCCN: sh85099103  NKC: ph1140089
דוד דייטש

| --- | --- |
 לידה:  1756 י"ז בחשוון ה'תקט"ז ניטרה 
 פטירה:  1831 (בגיל 75 בערך) כ"ב בסיוון ה'תקצ"א נובומסטא 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום פעילות:  ימניץ, פראונקירכן, סרדאהלי, נובומסטא
 תקופת הפעילות:  ?–1831 
 השתייכות:  יהדות הונגריה
 רבותיו:  רבי מאיר ברבי, רבי יחזקאל לנדא
 בני דורו:  רבי משה סופר
 חתנים:  רבי מאיר איזנשטטר
 
הרב דוד דייטש (בהונגרית: Deutsch Dávid ben Menachem Mandel; י"ז בחשוון ה'תקט"ז, אוקטובר 1755 – כ"ב בסיון ה'תקצ"א, יוני 1831) היה ראש ישיבה ורב אורתודוקסי ששימש כאב בית הדין בפראונקירכן – אחת משבע קהילות הידועות בהונגריה (כיום באוסטריה) ורב העיר נובומסטא ('עיר חדש') (אנ') במדינה זו.
ביוגרפיה

נולד בעיירה ניטרה בהונגריה לרבי מנחם מנדל דייטש שכיהן כדיין בעיר. סבו היה רבי מרדכי דייטש, רבה של פריישטאט ומחבר הספר "מור דרור" על הש"ס.
בצעירותו למד בפרשבורג בישיבתו של הרב מאיר ברבי. מאוחר יותר עבר ללמוד בפראג בישיבתו של רבי יחזקאל לנדא שהיה לרבו המובהק. בספרו השו"ת שלו "נודע ביהודה" מובאות כ-40 תשובות הלכתיות שנכתבו לרב דייטש. הרב דייטש היה גם ידידו הקרוב של רבי משה סופר, ה"חת"ם סופר". על היחסים המיוחדים בין השניים ניתן ללמוד מאחד המכתבים בו כתב החתם סופר לרב דייטש: "ובטוח אני באהבתו עזה כי ישים עינו עלי לטובה להזכירני בתפילתו".. בתשובה אחרת מתוארת חוכמתו וחריפותו בלשון: "הקשה אדם קשה כברזל".
בשנת ה'תק"ם נישא למרים, בת דודו (אחי אמו), רבי משה מטוצ'אפ. בשנת ה'תקמ"ד התקבל לרבנות ימניץ, שם החל ללמד תלמידים. בשנת ה'תק"ן עבר לכהן כאב"ד פראונקירכן, אשר הייתה אחת משבע קהילות הידועות בהונגריה. לאחר עשר שנים עבר לכהן כרבה של סרדעהלי
, והחל משנת תק"ע כיהן כרבה של העיר נובומסטא - "עיר חדשה" (בסלובקית: Nové Mesto nad Váhom ובהונגרית: Vágújhely), עד לפטירתו בכ"ב בסיון תקצ"א.
עמדותיו הציבוריות

לחם רבות בתנועת ההשכלה. מסופר כי כשהחל המדפיס הנוצרי אנטון שמיד להדפיס ש"ס מפואר אשר הוגה על ידי יהודה ליב בן-זאב מראשי המשכילים, ופרסם "קול קורא" עליו חתמו רבנים חשובים בקריאה לתת מעות קדימה עבור קניית הש"ס, יצא רבי דוד דייטש למאבק כדי שהיהודים האורתודוקסים לא ירכשו את הש"ס. לאחר שדבריו לא התקבלו, מאחר שכאמור כבר היו רבנים חתומים על ה"קול קורא", נסע לפראונקירכן (שם כיהן בעבר כרב), ויחד עם מניין יהודים נסע לווינה שם נדפס הש"ס. במהלך יום השבת, בשעת קריאת התורה, קרא לציבור לבוא יחד איתו לבית הדפוס כדי למחות נגד הדפסת הש"ס. כשהגיעו למקום מצאו את בן-זאב יושב ומגיה את הש"ס תוך כדי חילול שבת. בן-זאב ברח מיד לשירותים, ושם התמוטט ולאחר מכן מת.
כמו כן לחם בעוז נגד לימוד שפות זרות.
אמרותיו

מפורסמות אמרות שפר בדרך צחות שנאמרו על ידו, בהן גם עשה שימוש בדרשות המוסר שמסר ברבים.
בכהנו כרב בנובומסטא היו אנשי העיר מקלים באכילת בשר בתשעת הימים, הוכיחם רבי דוד בצחות לשונו ואמר: "אם תאכלו את כל התרנגולים בתשעת הימים, מתיירא אני שלא יהיה לכם 'כפרה' ביום הכיפורים...".
בכהנו בפראונקירכן היו שם כמה אנשים קלי דעת ואוכלי טריפות שהציקו לו. אמר עליהם רבי דוד: "ידוע שלכלבים ניתנה אכילת הנבילות בשכר שלא חרצו את לשונם בעת שיצאו ישראל ממצרים, אבל ראו איזה פלא, ה'בעלי-בתים' שלי חורצים בלשונם כי הם עזי פנים, אם כן מדוע אוכלים הם טריפות?...".
יחס גדולי התורה

בהסכמות על ספריו הפליגו גדולי הדור בשבחו ובמעלת קדושתו.
ה"חתם סופר" כותב בין השאר: ”אותו צדיק קדוש ישראל גאון עולם ... ראיתי בתוכו דברים נפלאים מסולאים בפז ... אשרינו אם זכינו לשיחותו ולאורו ... וזכות הצדיק יעמוד לנו להגן בעדינו מכל רע, ולברך את בית ישראל מברכת ה'".”
בעל ה"ישמח משה" כתב בהסכמתו: ”"הליכות עולם לו יוצא מפי קדוש וטהור, טיהר גברא קדישא, הרב הגאון הצדיק האמיתי המפורסים ... ותורה יבקשו מפיהו כי מלאך ה' צבאות הוא".”
חיבוריו

חידושיו נדפסו בסוף שאלות ותשובות הגאונים בתראי, פראג תקע"ו
אהל דוד, חידושים על מסכתות פסחים וביצה, וינה 1819. השמטות מח"א וחידושים על מסכתות סוכה וחגיגה, שם תק"פ. על מסכתות שונות, שם תקפ"ב. על מסכת יבמות, שם תקפ"ה. על מסכתות שבועות ויבמות, פרעסבורג תקצ"ה. על מסכתות שונות, אונגוואר תרכ"ז.
חידושיו יצאו לאור גם בספר חומת אש מאת הרב מנחם אייזנשטט, פאקש תרס"ו, וכן בספר זוכר הברית, מאת הרב אשר גרינוולד, אוזהאראד תרצ"א.
משפחתו

בנו רבי מנחם, רב בוורבובה.
בנו רבי יחזקאל (חתן רבי אברהם בעק; רב בקאלין)
בנו רבי יהודה לייב.
בתו רייזל, נישאה לרב יוסף פוכס מנובומסטא.
חתנו רבי מאיר א"ש אב"ד אונגוואר מחבר שו"ת אמרי אש ועוד.
חתנו רבי וואלף שרטר דיין בנובומסטא.
חתנו רבי פנחס דייטש.
בתו אסתר יוטל. נשאה בזיווג ראשון לרב מיכאל זלצר מסרדהלי, ובזיווג שני לרב דובער רוזנר.
לקריאה נוספת

תולדות חייו ופעלו - תולדות אנשי מופת - בהיברובוקס.
הערות שוליים

↑  שו"ת חתם סופר יו"ד סי' קכא.
↑  שו"ת חתם סופר או"ח סי' קכד. זהו ביטוי מקובל לשבח קושיה טובה וחזקה, על פי תלמוד בבלי מנחות דף צה עמוד ב ותוספות שם דיבור המתחיל "שהוא קשה כברזל".
↑  אברהם יששכר אנגל, ספר זיכרון לקהילת דונאסרדאהלי, בהוצאת ועד יוצאי קהילת דונאסרדאהלי בישראל, תשל"ה עמ' 78 (באתר ספרית ניו-יורק)
↑  תולדות אנשי ש"ם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303901105171  PLWABN: 9810686413005606  ISNI: 0000 0003 7006 4256  LCCN: nr94006168  VIAF: 170005734   WorldCat (עם VIAF): 170005734
Roger Waters: Us + Them

Roger Waters: Us + Them הוא אלבום ההופעה והוידאו הרביעי של מוזיקאי הרוק המתקדם הבריטי רוג'ר ווטרס, אשר יצא לאור בשנת 2019. בנוסף, יצא לאקרנים כסרט קולנוע, אשר בוים על ידי שון אוונס וווטרס עצמו. האלבום הוקלט וצולם באולם ההופעות זיגו דום באמסטרדם.
הוצאה לאור

מספר חודשים לפני שחרור הסרט לקהל הרחב, הוקרן בפסטיבל הסרטים של ונציה. הפצת הסרט לוותה בסרט דוקומנטרי בשם A Fleeting Gilmpes (על שם שורה מתוך שירה של פינק פלויד, "Comfortably Numb"), בו מופיעות חזרות ובדיקות סאונד של ווטרס ולהקתו לקראת ההופעה.
בחודש מאי בשנת 2020 הכריז ווטרס כי הסרט יופץ במגוון פורמטים בהמשך השנה. תחילה, הסרט הועלה לאתר יוטיוב ב-16 ביוני. בהמשך, יצא לאור בגרסאות בלו-ריי, DVD, שלושה תקליטים ושני תקליטורים ב-2 באוקטובר.
משתתפים > רוג'ר ווטרס

רוג'ר ווטרס - זמרה, גיטרה, בס
גאס סייפרט - קולות רקע, גיטרה, בס
ג'ונתן וילסון - גיטרה, זמרה
דייב קילמינסטר - גיטרה, טוקבוקס, קולות רקע
ג'ון קרין - קלידים, פסנתר, תכנות, סינתיסייזר, גיטרת פלדה הוואית, קולות רקע
בו קוסטר - קלידים, אורגן האמונד
הולי ליסיג - קולות רקע, זמרה, כלי הקשה
ג'ס וולף - קולות רקע, זמרה, כלי הקשה
איאן ריצ'י - סקסופון
ג'ואי וורוקנקר - תופים
משתתפים > משתתפים נוספים

רופת אלייב - בתפקיד פליטה
פרשיד עזיזי - בתפקיד פליט
ניקו בפתי - בתפקיד פליט
סאלם האנה - בתפקיד פליט
פרזד חאלדי - בתפקיד פליט
ג'אד מארז - בתפקיד פליט
פדרם מהדיאן - בתפקיד פליט
נאדר מורדי - בתפקיד פליט
פריד מורקאי - בתפקיד פליט
ליאת מודרכי - בתפקיד פליטה
סילבנה סוואס - בתפקיד פליטה
רזה זוהרה קרמני - בתפקיד פליטה
אזורה קצ'טה - בתפקיד הפליטה האחרונה
אנאיס דופאי רחמן - בתפקיד הבת של הפליטה האחרונה
בוקט קומור - בתפקיד נערה פלסטינית
גלדון ג'ונס - בתפקיד אסיר
היילי - רקדנית
לוקאס קורנקי - מטיס רחפנים
מיקומי שיא

| מדינה | עורך המצעד | מקום |
| --- | --- | --- |
| פורטוגל | איגוד תעשיית ההקלטות הפורטוגזי | 1 |
| פולין | איגוד תעשיית ההקלטות הפולני | 3 |
| גרמניה | מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט | 4 |
| איטליה | איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי | 5 |
| סקוטלנד | חברת המצעדים הרשמית | 5 |
| שווייץ | המצעד השווייצרי | 6 |
| הממלכה המאוחדת | חברת המצעדים הרשמית | 9 |
| בלגיה | אולטראטופ וולוניה | 10 |
| הונגריה | איגוד תעשיית ההקלטות ההונגרי | 10 |
| אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40 | 12 |
| ספרד | איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי | 13 |
| הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדי | 15 |
| נורווגיה | VG-lista | 15 |
| בלגיה | אולטראטופ פלאנדרס | 23 |
| ניו זילנד | מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד | 24 |
| אירלנד | חברת המצעדים הרשמית | 27 |
| צרפת | איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי | 33 |
| אוסטרליה | מצעדי ה-ARIA | 35 |
תארים

| מדינה | איגוד | תואר | רכישות |
| --- | --- | --- | --- |
| צרפת | איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי | אלבום זהב | 5,000 |
ארנבת

ערך זה עוסק בסוג חיה במשפחת הארנביים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| ארנבת |
| --- | --- |
 ארנבת אירופית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנבת
שם מדעי
 Lepus ‏לינאוס, 1758

ארנבת הערבה בדילוג.
אַרְנֶבֶת (שם מדעי: Lepus) הוא סוג של יונקים קטנים ממשפחת הארנביים הכולל את המינים הגדולים ביותר בסדרת הארנבאים ובראשם ארנבת אירופית ששוקלת מעל 5 ק"ג.
המין ארנבת אסמית (Caprolagus hispidus) וארבעת מיני הסוג ארנבת אדומה (Pronolagus), הופרדו מסוג זה. כל שאר הסוגים במשפחת הארנביים מכונים ארנבים.
מיון

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תת-סוג Macrotolagus ארנבת האנטילופה (Lepus alleni)  תת-סוג Poecilolagus ארנבת השלג (Lepus americanus)  תת-סוג Lepus ארנבת הקוטב (Lepus arcticus)  ארנבת אלסקה (Lepus othus)  ארנבת ההרים (Lepus timidus)  תת-סוג Proeulagus ארנבת שחורת-זנב (Lepus californicus)  Lepus callotis  ארנבת מצויה (Lepus capensis)  Lepus flavigularis  Lepus insularis  ארנבת הסבך (Lepus saxatilis)  Lepus tibetanus  Lepus tolai  תת-סוג Eulagos Lepus castroviejoi  Lepus comus  Lepus coreanus |  ארנבת קורסיקנית (Lepus corsicanus)  ארנבת אירופית (Lepus europaeus)  Lepus granatensis  Lepus mandschuricus  Lepus oiostolus  ארנבת סטארקי (Lepus starcki)  ארנבת הערבה (Lepus townsendii)  תת-סוג Sabanalagus Lepus fagani  ארנבת סוואנה (Lepus microtis)  תת-סוג Indolagus Lepus hainanus  ארנבת הודית (Lepus nigricollis)  Lepus peguensis  תת-סוג Sinolagus Lepus sinensis  תת-סוג Tarimolagus Lepus yarkandensis  מינים נוספים: Lepus brachyurus  Lepus habessinicus |  |
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  איילת שוסטר, "אקולוגיה, אקולוגיה של אוכלוסיות", עמ' 336–337, האוניברסיטה הפתוחה, 2003. ISBN 9789650607050
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562933405171  LCCN: sh85076146  NKC: ph1210687 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לווייתני מזיפות

| לווייתני מזיפות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: לווייתני מזיפות
שם מדעי
 Mysticeti ‏פלואר, 1864

גודל לווייתני מזיפות שונים לעומת האדם
אובלנה דרומית
לווייתני מְזִיפוֹת (שם מדעי: Mysticeti) הם תת-סדרה בסדרת הלווייתנאים. תת-סדרה זו כוללת כמה ממיני בעלי החיים הגדולים ביותר על-פני תבל. בפרט, היא כוללת את הלווייתן הכחול, שהוא היצור הגדול ביותר שחי בכדור הארץ בעבר ובהווה גם יחד.
לווייתני המזיפות הם חסרי שיניים. במקומן יש להם בחך מזיפות, שהן לוחות קרניים שהתפתחו מקיפולים של החך. המזיפות יוצרות שני טורים הניצבים לגוף. בכל טור כמאתיים מזיפות, שאורכן יכול להגיע עד 3.5 מטר. הן מפוצלות בקצותיהן ויוצרות מערכת מורכבת של מסרקות סינון המסננות את המים מהפלנקטון, סרטנאים ודגים קטנים שמהם הם ניזונים. לווייתנים אלה בולעים כמויות גדולות של מים, אותם הם דוחסים כלפי המזיפות. המים עוברים דרכן ונשפכים אל מחוץ לפה בין השפתיים, כשבפה נותרים הדגיגים, הסרטנים ושאר יצורי הזואופלנקטון.
מן המאה ה-11 ועד לקראת סוף המאה ה-20 ניצודו לווייתני מזיפות, כשהשימוש העיקרי שנעשה הוא בשמן שהופק מגופם לייצור שמן מאכל ומרגרינה, ובמזיפותיהם ששימשו לייצור מחוכים וחישורי שמשיות.
עד לא מזמן היה מקובל לחשוב שלווייתני המזיפות התפתחו לפני כ-3 מיליון שנים בחצי הכדור הצפוני בזמן עידן הקרח. הדבר נבע מכך ששם נמצאו רוב המאובנים שלהם. ב-1921 נתגלה מאובן של לווייתן מזיפות בנהר מארי באוסטרליה אך רק ב-2013 תואר מדעית וסווג כלסת של לווייתן מזיפות באורך כ-9 מטר על ידי ד"ר אריך פיצג'רלד ממוזיאוני ויקטוריה במלבורן. גיל המאובן הוא כ-20 מיליון שנה. באמצעות מאובן זה ומאובנים נוספים, חקרו ד"ר פיצג'רלד ועמיתיו את התפתחות לווייתני המזיפות והסיקו שהם התפתחו לפני כ-20 מיליון שנה בחצי הכדור הדרומי, סביב אנטארקטיקה.
מיון

משפחה (Aetiocetidae) - נכחדה
משפחה (Aglaocetidae) - נכחדה
משפחה בלניים (Balaenidae)
משפחה לווייתני ענק (או רורקלים) (Balaenopteridae)
משפחה בלניים ננסיים (או בלניים מפותחים; Cetotheriidae)
משפחה (Cetotheriopsidae) - נכחדה
משפחה (Diorocetidae) - נכחדה
משפחה (Eomysticetidae) - נכחדה
משפחה לווייתנים אפורים (Eschrichtiidae)
משפחה Mammalodontidae - נכחדה
משפחה Pelocetidae - נכחדה
סוג Amphitera - נכחד
סוג Burtinopsis - נכחד
סוג Idiocetus - נכחד
סוג Imerocetus - נכחד
סוג Isocetus - נכחד
סוג Mesocetus - נכחד
סוג Mioceta - נכחד
סוג Otradnocetus - נכחד
סוג Peripolocetus - נכחד
סוג Piscocetus - נכחד
סוג Siphonocetus - נכחד
סוג Tiphyocetus - נכחד
סוג Tretulias - נכחד
סוג Ulias - נכחד
הערות שוליים

↑  יוגב ישראלי, המחקר המפתיע על האבולוציה של לווייתני מזיפות, באתר ynet, 27 בדצמבר 2023.
| משפחות בסדרת הלווייתנאים |
| --- | --- | --- |
| תת-סדרת לווייתני מזיפות | לווייתנים אפורים • לווייתני ענק • בלניים • בלניים מפותחים |  |
| תת-סדרת לווייתני שיניים | נהרתניים • דולפיניים • פוקניים • חדשיניים • ראשתניים • לווייתני מקור • איניים • ליפוטיים • פונטופוריים • ראשתנים ננסיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544580905171  GND: 4485633-7  LCCN: sh96002630  NKC: ph214616
קאנוניזציה של כתבים

משמעותה היסודית של קאנוניזציה היא תהליך איסופם וגיבושם הסופי של כתבים לקובץ סגור שאין מוסיפים עליו ואין גורעים ממנו.
משמעותה המקורית של המילה "קאנון" (Κανόνας) ביוונית הייתה סרגל או קנה מידה.
המושג 'כתבי הקודש', ("Biblia Sacra", בלטינית, או לשם הקיצור: ביבליה) עומד על ההנחה שבכתבים הללו, היהודיים והנוצריים, "מובלע דבר אלוהים ונמצא בהם ביטוי לבשורתו ולרצונו, ולפיכך הם משמשים יסוד מוחלט לחיי המאמינים, כיחידים כציבור, והם נתונים ברשות הציבור וברשותו של כל אדם".
משום כך, קנוניזציה של כתבי קודש שונים לכדי מאגד מאוחד מגדירה את המכלול הזה כ'כתבי הקודש' המחייבים, העולים בדרגתם ובסמכותם על כל כתבים או חיבורים אחרים. מבחינה דוגמטית, למשל, אפשר ויהיה מותר למאמין לחלוק או לערער על סמכותו או על דבריו של חיבור חיצוני לקאנון, אך אסור יהיה לו לערער או לחלוק על סמכותו של חיבור שנכלל בתוך הקאנון של כתבי הקודש המחייבים.
הן המונח, 'כתבי קודש', בספרות חז"ל של סוף הבית השני והן המונח 'קאנון', שאינו קיים במקורות היהודיים, ומופיע לראשונה במקורות הנוצריים רק לאחר התגבשות הברית החדשה במאה ה-4 וכולל גם את ספרי המקרא, הולמים את תהליך האיסוף והגיבוש המקראי שהתרחש מאמצע המאה ה-5 עד אמצע המאה ה-2 לפני הספירה, עוד קודם שניתן לו הכינוי המפורש – קאנוניזציה.