stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדס מאור
הערות שוליים

↑  גליה יהב, Time out תל אביב, 12-19 בינואר 2006
↑  סמדר שפי, בדיקת רקמות, באתר הארץ, 1 ביולי 2004
↑  The Israeli Pavilion, Tsibi Geva: Archeology of the Present (ארכיון)
↑  Jackie Wullschlager, Top five national pavilions, financial times
↑   גלעד מלצר, אל תרימו גבה, תסננו "פלצני" ותמשיכו הלאה — התערוכה הזאת מצוינת, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2019
1 2  שר התרבות והספורט מיקי זוהר הכריז על הזוכה בפרס האוצר לשנת 2023:הדס מאור, באתר משרד התרבות והספורט, ‏11 בפברואר 2024
↑  נועה פניגשטיין, מענן לקרקע - הביתן הישראלי בביאנלה לאדריכלות בוונציה, באתר ynet, 23 במאי 2023
↑   נעמה ריבה, הביאנלה לאדריכלות בוונציה מפנה מבט לכוח פוליטי שקוף וגדול מכפי שניתן לשער, באתר הארץ, 11 ביוני 2023
1 2  קטלוג התערוכה Cloud-to-ground, באתר Park Books: Zurich, ‏2023
↑   עוזי צור, כוכב שחור, כוכב שרוף, כוכב של אפר, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2023
↑  מוזיאון הרצליה, התערוכה באתר המוזיאון (ארכיון)
↑  מוזיאון פתח תקווה, התערוכה באתר המוזיאון (ארכיון)
↑  המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון, קטלוג התערוכה
↑  מוזיאון חיפה, התערוכה באתר המוזיאון
↑  הדס מאור, אתר התערוכה היסטוריה של אלימות 2009 (ארכיון)
↑  מוזיאון תל אביב, התערוכה באתר המוזיאון (ארכיון)
↑  הדס מאור, אתר התערוכה סלון 2010 (ארכיון)
↑  מוזיאון תל אביב, התערוכה באתר המוזיאון
↑  הדס מאור, אתר התערוכה showtime 2013 (ארכיון)
↑  רשמים VII – קו פעולה « The Jerusalem Artists House - בית האמנים בירושלים
↑  הדס מאור, אתר התערוכה (באנגלית)
1 2  הדס מאור, קטלוג התערוכה ״כוכב שחור״, באתר מינוס 1 - חלל התצוגה של אוסף "הארץ" לאמנות, ‏יולי 2023
↑  עמוד התערוכה ״כוכב שחור״, באתר מינוס 1 - חלל התצוגה של אוסף "הארץ" לאמנות, ‏יולי 2023
↑  אתר התערוכה Seeing the Invisible
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264924805171  GND: 137812736  ISNI: 0000 0000 7268 7586  LCCN: nr2002014102  SUDOC: 164105158  VIAF: 98031818   WorldCat (עם VIAF): 98031818
המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  התיכון 39, חיפה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°47′27″N 35°00′58″E﻿ / ﻿32.790833333333°N 35.016°E﻿ / 32.790833333333; 35.016
 shoastudies.org
  (למפת חיפה מוגדלת) המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ(למפת חיפה רגילה) המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ(למפת הגליל המערבי רגילה) המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ(למפת הגליל המערבי מוגדלת) המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ
 
המכון ללימודי השואה ע"ש ח. אייבשיץ הוא מכון שנוסד בשנת תשמ"ז-1987 ביוזמתו של יהושע אייבשיץ לזכר אשתו חדווה. אייבשיץ תרם את התרומה הראשונית לביסוס המכון וגם כתב כמה ספרים על עמידה יהודית בשואה.
המכון אשר שוכן במרכז התרבות הדתי בשכונת "נווה שאנן" בחיפה, מוכר על ידי מינהל חברה ונוער במשרד החינוך וכן על ידי מינהל החינוך של עיריית חיפה.
קהל היעד המרכזי של המכון הם תלמידים, בני נוער וחיילים. במשך שנת לימודים משתתפים בימי העיון שמקיים המכון כ-8000 תלמידים, כ־1000 חיילים ועוד מאות המשתתפים בימי עיון לציבור הרחב.
העמותה

המכון ללימודי השואה מופעל על ידי עמותה ציבורית שבין חבריה נמנים:
יו"ר ההנהלה: גדעון רפאל בן מיכאל, לשעבר מנהל מינהל חברה ונוער במשרד החינוך, מחוז חיפה.
חברי הנהלה: השופט בדימוס אהרון מלמד, לשעבר נשיא בתי המשפט לנוער; פרופסור אליעזר רובינזון - יו"ר האגודה למלחמה בסרטן בישראל והנשיא העולמי של איגוד הרופאים האונקולוגיים; יהודית אופיר - מנהלת לשעבר של בית הספר הממלכתי-דתי רמב"ם בחיפה; אברהם זלצמן - מהנדס; אברהם סלע (ממוש) - מרצה בנושאי ארגון ומינהל ומרצה באוניברסיטת חיפה; זאב שור - רואה חשבון; משה שרגר - רואה חשבון
מנהל המכון: הרב אהרון פינקלשטיין
מקורותיו הכספיים של המכון הם: תרומות, גביית כספים מהמשתתפים בימי עיון, מענקים של האפוטרופוס הכללי ושל ועידת התביעות.
מטרות

הארגון מגדיר את המטרות הבאות:
לזכור ולא לשכוח את ששת מיליוני היהודים שנספו בשואה במקום מושבם, בגיאיות ההריגה, במחנות, בגטאות ובצעדות המוות
לזכור ולא לשכוח את מעשי הטבח, העינויים וההשפלה שהנאצים ביצעו בעם היהודי, בזדון ובמרמה כדי להכחיד את עמנו מעל פני האדמה
לזכור ולספר לדור הצעיר ולמבוגרים על העמידה, הגבורה והחיוניות היהודית בשואה
לזכור ולספר על עולם היהודי- הרוחני- תרבותי המפואר שנחרב ואיננו
לזכור ולספר על אותם מעטים, חסידי אומות העולם, שלא השתייכו לעם היהודי וחירפו נפשם להצלת יהודים
פעילויות

ימי עיון לתלמידי בתי ספר וחיילי צה"ל, ספריית עיון (6000 ספרים), ספריית ווידאו (1000 קלטות), הכנת משלחות תלמידים לפולין, השתלמויות למורים והכשרתם לקראת יציאתם למסעות תלמידים בפולין: "את אחיי אנוכי מבקש", תיעוד עדותם של ניצולי שואה, תערוכות, סיוע לתלמידים בכתיבת עבודות וערבי עיון לציבור הרחב. לפעילות המכון מגיע ציבור מגוון של מבוגרים, תלמידים מבתי הספר הממלכתיים והממלכתיים-דתיים וחיילים. המכון מטפח ומעודד מסגרת התנדבותית הנקראת "נוער נאמן זיכרון השואה". בנוסף מדי שנה (מאז שנת 2013) מתנהל במכון מפגש קבוע בין בני נוער לניצולי שואה ובסופו של התהליך אשר משתרע על שנה שלמה, בני הנוער מעלים הצגה על הסיפורים האישיים של ניצולי השואה.
ביטאון פורום שמירת זיכרון השואה

החל מחודש חשוון תשס"ו, נובמבר 2005 התחיל לצאת לאור ביטאון פורום שמירת זיכרון השואה, שאותו הגה, יזם ועורך בן-מיכאל. כאשר אחרי צאתו לגמלאות חיפש דרך נוספת להביא את זיכרון השואה.
פרסומים

המכון מוציא ומפיץ בדוא"ל (ללא תשלום) את "ביטאון פורום שמירת זיכרון השואה והמאבק באנטישמיות" שנושאיו תואמים את מטרותיו.
המכון מוציא לאור את ספריו של יהושע אייבשיץ.
המכון מפיץ (ללא תשלום) את עלון המכון, המיועד לתלמידי בתי ספר תיכוניים.
המכון מוציא לאור חוברות שכתב גדעון רפאל בן-מיכאל
ה'תרנ"ו

ה'תרנ"ו (5,656) ובקיצור תרנ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 1895, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 1896.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 13 שעות ו-523 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השא. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 28 (סימנה כחיבז) במחזור השמש ה-203.
שנה זו היא שנת 1,827 לחורבן הבית, ושנת 2,207 לשטרות.
אירועים

י"א בטבת – האחים לומייר מבצעים את הקרנת הקולנוע הראשונה בתשלום.
ל' בשבט – התפרסם ספרו של בנימין זאב הרצל, "מדינת היהודים"
ה' בסיוון – נוסדה המושבה מטולה שהייתה אז המושבה היהודית הצפונית ביותר בארץ ישראל והודות לה נכלל שטחו של הגליל העליון בשטח המנדט הבריטי
נולדו

כ"ו בתשרי – בבה אידלסון, חברת הכנסת, ממנהיגות תנועת העבודה וממייסדות מועצת הפועלות (נפטרה ה'תשל"ו)
ט"ז בכסלו – אנה פרויד, פסיכואנליטיקאית, בתו הצעירה של זיגמונד פרויד
כ' בתמוז – ולטר בנימין, מבקר ספרות וסופר (נפטר ב-ה'ת"ש)
ג' באב – מרדכי ארדון, מגדולי ציירי ישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ב)
יעקב אביגדור, רב וסופר-פולני ניצול שואה ממחנה הריכוז בוכנוואלד, היה הרב הראשי ליהדות מקסיקו (נפטר ב-ה'תשכ"ז)
נפטרו

ט"ו בתשרי (סוכות) – רבי מרדכי לייפר, האדמו"ר מנדבורנא
כ"א באדר – הרב יצחק אלחנן ספקטור (נולד ה'תקע"ז)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
הפתרון הסופי של שאלת הצ'כים

הצהרה (גרסה בצ'כית) של צו עקירה של 33 עיריות ברמות דהרסקה
ריינהרד היידריך וקרל הרמן פרנק בפראג
תושבי ריקטארוב עוזבים את כפרם (מרץ 1941)
הפתרון הסופי של שאלת הצ'כים (בגרמנית: Endlösung der tschechischen Frage) הייתה תוכנית של גרמניה הנאצית לגרמניזציה מלאה של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. הסוציולוג והאנתרופולוג הגרמני קרל ולנטין מולר (גר') טען כי חלק גדול מהאומה הצ'כית היא מהגזע הארי וניתן היה להפכו לגרמני. עם זאת, מולר טען כי הגרמניזציה צריכה להתרחש ללא כפייה; במקום זאת הוא הציע מערכת של תמריצים חברתיים. לכן, הפתרון הסופי של שאלת הצ'כים היה ניגוד מוחלט לפתרון הסופי לשאלת היהודים.
מדיניותו של היידריך בצ'כיה

ב-27 בספטמבר 1941 ריינהרד היידריך מונה לסגנו של הפרוטקטור נויראט והשתלט על השלטון בפועל. הפרוטקטור קונסטנטין פון נויראט, נותר ראש הפרוטקטורט, אך נשלח ל"חופשה" מכיוון שהיטלר, הימלר והיידריך חשו ש"ידו הרכה" כלפי הצ'כים עודדה את הרגש האנטי-גרמני ואת ההתנגדות לכיבוש. עם מינויו אמר היידריך לעוזריו: "אנו נגרמן את השרצים הצ'כים."
היידריך הגיע לפראג כדי לאכוף את המדיניות הנאצית, להילחם בהתנגדות למשטר הנאצי ולהמשיך לעמוד במכסות הייצור של המנועים והנשק בצ'כיה, שהיו חשובים ביותר למאמץ המלחמתי של גרמניה הנאצית. הוא השקיף על אזור הביצור הגרמני וגינה את "דקירת הגב" של ההתנגדות הצ'כית.
יישום המדיניות הגזעית של הנאציזם בצ'כיה

כדי לקדם את מטרותיו, הורה היידריך על סיווג גזעי של מי שיכול או לא יכול להיות גרמני. הוא הסביר: "הפיכת הזבל הצ'כי הזה לגרמנים חייבת לעבור לשיטות המבוססות על מחשבה גזעית." סקרי גזע, שנערכו בתואנה של מניעת שחפת, מצאו כי הצ'כים הם יותר נורדיים מאשר גרמנים סודטים, ממזרח פרוסים, מאוסטרים ובווארים רבים. תוצאות אלו נשמרו בסוד. בשנת 1940 היטלר הסכים שכמחצית מהאוכלוסייה הצ'כית מתאימים לגרמניזציה, בעוד ש"הטיפוסים המונגולים" ושכבת המשכילים הצ'כית לא מתאימים לגרמניזציה ויש "לשלול מכוחם, לחסלם ולהעבירם אל מחוץ מדינה בכל מיני שיטות."
על פי התוכנית הכללית, הנאצים התכוונו לעקור את האוכלוסייה הלא-גרמנית לסיביר, אבל בשל הצורך בעבודה הצ'כית למאמץ המלחמתי תוכנית זאת מעולם לא יושמה.
ראו גם

חלוקת צ'כוסלובקיה ערב מלחמת העולם השנייה
הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה
ועידת מינכן
הפתרון הסופי
הערות שוליים

↑  במסגרת הפתרון הסופי לשאלת היהודים הוחלט להשמיד, ולא לגרמן, את כל הקהילה היהודית, מפני שלפי תורת הגזע היהודים הם תת-גזע ולא חלק מהגזע הארי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: zmp20181001927  VIAF: 20153361360837392876   WorldCat (עם VIAF): 20153361360837392876
המנון מיאנמר

| --- | --- |

 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 שפה:  בורמזית
 מילים:  סאיה טין (1947)
 לחן:  סאיה טין (1930)
 תאריך מעמד רשמי:  1947
 ‏האזנהקובץ:U.S. Navy Band - Kaba Ma Kyei.oga‏Ⓘ‏
 
עד סוף העולם (בבורמזית: ကမ္ဘာမကျေ, באנגלית: Kaba Ma Kyei) הוא ההמנון הלאומי של מיאנמר.
ההמנון הולחן ונכתב על ידי סאיה טין ואומץ כהמנון רשמי ב-22 בספטמבר 1947. הוא מורכב משני חלקים, הקטע הראשון, בסגנון בורמזי מסורתי, ולאחריו מעבר לתזמורת פילהרמונית בסגנון מערבי.
מילות השיר > בורמזית

ကမ္ဘာမကျေ၊ မြန်မာပြည်၊
တို့ဘိုးဘွား အမွေစစ်မို့ ချစ်မြတ်နိုးပေ။
ပြည်ထောင်စုကို အသက်ပေးလို့ တို့ကာကွယ်မလေ၊
ဒါတို့ပြည် ဒါတို့မြေ တို့ပိုင်နက်မြေ။
တို့ပြည် တို့မြေ အကျိုးကို ညီညာစွာတို့တစ်တွေ
ထမ်းဆောင်ပါစို့လေ တို့တာဝန်ပေ။ အဖိုးတန်မြေ။
מילות השיר > תעתיק IPA

gəbà mətʃè mjəm
do̰ bó bwá ʔəmwè siʔmo̰ tʃʰiʔ mjaʔ nó bè
pjì dàuN zṵ gò ʔəθeʔ pé lo̰ do̰ kà gwɛ̀ məlè
dà do̰ pjè
do̰ pjè do̰ mjè ʔətʃó gò
ɲì ɲà zwà do̰ dədwè tʰáN sʰàuN bà so̰ lè
do̰ ta waN pe ʔəpʰó dàN mjè
מילות השיר > תרגום חופשי לעברית

הצדק והעצמאות ניצחו
בארצנו, במולדתנו
בה שולטת מדיניות של שוויון ללא דופי
והעם חי בשלווה
לארצנו, למולדתנו
אנו נשבעים בזאת
לשמר את האחדות והתרבות לנצח נצחים
עד התפרצות סוף העולם, תחי מיאנמר!
כי היא ירושת אמת מאבות אבותינו, אותה אנחנו אוהבים ומעריכים.
נילחם ואת חיינו נקריב למען האיחוד,
זו היא ארצנו, זו היא מולדתנו
למען שגשוגה, נירתם למשימה, רואים אנו זאת כחובה,
לעמוד כולנו כאחד על אדמתנו היקרה.
ראו גם

דגל מיאנמר
סמל מיאנמר
הלב (שיר של מאיה בוסקילה)

"הלב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור במרץ 2004, כסינגל השלישי מתוך אלבומה הראשון, סיפור מכור. לשיר תוכנן לצאת וידאו קליפ, אך טרם נודעה סיבת גניזתו.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון ברוב מצעדי הפזמונים השבועיים בישראל, ובין היתר ברשת ג', וגלגלצ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מירית שם אור, הולחן על ידי צביקה פיק והופק על ידי יעקב למאי. את השיר כמו גם את שאר שיריה, שרה בוסקילה בסיבוב הופעות אשר בו שרה את מיטב להיטיה בהפקה מחודשת של עמית הראל.
השיר זכה לאזכור בסדרת הדרמה היומית השיר שלנו, שם אותו שרה נינט טייב. את השיר הקליט ושר מחדש צביקה פיק.
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בישראל כאשר כבש את פסגת המצעד של גלגלצ, למשך תקופה מסוימת, ואף היה לאחד מן השירים הבודדים בהיסטוריה שהצליחו לשהות קרוב לעשרים שבועות במצעד של רשת ג'. בסך הכל שהה השיר בפסגת המצעד במשך חמישה שבועות.
במצעדי סוף השנה הצליח השיר להגיע אל המקום השישי במצעד של גלגלצ, ואל המקום השני במצעד של רשת ג'. בנוסף לכך, נכנס השיר אל המקום ה-67 במצעד של "פסקול העשור" שהתקיים בשנת 2009. בעקבות הצלחתו במצעדים זכתה בוסקילה בתואר "זמרת השנה" לשנת 2004.
בשנת 2005, זכה השיר לתואר הזהב ולבסוף קיבל את תואר הפלטינה (רינגטון), לאחר שצבר למעלה מ-50,000 הורדות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | פסקול העשור | 67 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה | 50,000 |
הערות שוליים

↑  21.3.2004 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  "אלבום זהב למאיה בוסקילה - וואלה! תרבות". וואלה! תרבות. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10.
1 2 3 4 5  הלב (מאיה בוסקילה) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  "מאיה בוסקילה Book-us". Book-us. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10.
↑  עמית הראל – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  ! Dani1Totah (2012-04-30), לילה סתווי - נינט טייב מחקה את מאיה בוסקילה, נבדק ב-2018-08-10
↑  SvikaPickOfficial (2011-07-28), צביקה פיק הלב/לילה סתוי Svika Pick, נבדק ב-2018-08-10
↑  "אלבום זהב למאיה בוסקילה - וואלה! תרבות". וואלה! תרבות. אורכב מ-המקור ב-2018-08-10. נבדק ב-2018-08-10.
↑  פסקול העשור – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  סלקום תעניק לאמנים רינגטון זהב ורינגטון פלטינה, באתר ynet, 9 בפברואר 2005
↑  הפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות, באתר www.ifpi.co.il (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
| מאיה בוסקילה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סיפור מכור • ימים של אהבה • שוברת שתיקה • נושמת |  |
| ערכים קשורים | ימים של אהבה • חי ב-LA LA לנד • הכוכב הבא לאירוויזיון |  |
| מאיה בוסקילה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סיפור מכור | "יש בליבי כינור" • "סיפור מכור" • "הלב" • "זה רק בינינו" • "כשאתה נשבר" |  |
| ימים של אהבה | "חופים" • "רק אותך רוצה" • "רק אל תגיד" • "בלעדיך" • "ימים של אהבה" |  |
| שוברת שתיקה | "שוברת שתיקה" • "לנשום" • "שלום" • "רכבת אקספרס" |  |
| נושמת | "מה שהיה היה" • "מצפן" • "לעבור את היום" • "תקשיבי לי" • "מגדל" • "זיכרון ישן" • "השתגעתי" • "באמצע יום" • "נושמת" |  |
| אלבום חדש | "הלב שלי עומד למכירה" • "אני רואה אותך" • "ממך וממני" • "חד קרן" • "עם ישראל חי (יש לנו אור)" • "עד אחרי הנצח" • "לא לבד" • "2 דקות" |  |
| סינגלים אחרים | "נשמתי" • "לא מתביישת לאהוב" • "הזמן שלך" • "אל תוותר עלי" • "אהבה אחרת" • "חי ב-La La לנד" • "סלח לי" • "לראות אותך מאושר" • "פרידום" |  |
| השתתפות בסינגלים | "חברים בכל מיני צבעים" • "בוא נראה" • "הדרך אל הכפר" |  |
הפארק הלאומי דונאו-אאואן

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1996
 נתונים ומידות
 שטח:  93 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מיקום:  אוסטריה תחתית 
 קואורדינטות:  48°11′00″N 16°43′00″E﻿ / ﻿48.1833°N 16.7167°E﻿ / 48.1833; 16.7167
 www.donauauen.at
  (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהדונאו-אוון(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.דונאו-אוון
 
הפארק הלאומי דונאו-אאואן (בגרמנית: Nationalpark Donau-Auen) הוא פארק לאומי שחלקו בווינה וחלקו באוסטריה תחתית. שטחו של הפארק הוא 93 קמ"ר והוא אחד ממישורי ההצפה הגדולים ביותר בדנובה המרכז אירופית.
בשנת 1984 תוכננה הקמת תחנת כוח בשטח הפארק, אך התוכנית לא יצאה לפועל והפארק נפתח לציבור.
חי וצומח

בפארק ניתן למצוא מעל 700 מיני צמחים, מעל לשלושים מיני יונקים, 100 זני עופות, 8 מיני זוחלים, 13 מיני דו-חיים וכ-50 מיני דגים.
הקיסרית ג'יטו

קברם של הקיסר טמו והקיסרית ג'יטו
הקיסרית ג'יטו (יפנית:持統天皇; ‏645‏-703), בתו השנייה של הקיסר טנג'י, הייתה הקיסרית ה-41 של יפן ושלטה בין השנים 686-697.
שמות

"הקיסרית ג'יטו", או Jitō Tennō, הוא השם שניתן לה על ידי חוקרים מהמאה ה-18. למעשה בני זמנה הכירו אותה כנסיכה אוּנוֹ (Uno), סאסארה (Sasara), או הירוֹנו (Hirono).
ילדות

ג'יטו נולדה לנסיך נָאקָה נוֹ אוֹאֶה (Naka no Ōe), שלימים הפך לקיסר טנג'י, ולאשתו אוֹצִ'י. אוצ'י התנדבה להתחתן עם הקיסר לאחר שאחותה הבוגרת נעלמה ביום שלפני החתונה המלכותית, בעקבות מזימה של קרוב משפחה לחלל את כבודו של אביהן, סוגה נו אִישִיקַאוָואמָארוֹ (Soga no Ishikawamaro).
אמנם אין תאריך מדויק המציין את יום היוולדה, אולם ישנם מקורות שונים שבהם נכתב כי ג'יטו נולדה ביום הראשון של החלת רפורמת טאיקה. בהתאם למנהג בתקופה, כשהייתה ילדה קטנה גרה עם אחותה, שהייתה גדולה ממנה בשנה אחת, בביתו של סבן אישיקאוואמארו בעיר נאניוואה, שהפכה לבירה בהמשך. ג'יטו ואחותה צפו במותם האכזרי של סוגה נו אישיקאוואמארו ובני משפחתו המצומצמת, כשנרדף שלא בצדק בחשד שרצה במותו של הנסיך. בסופו של דבר מצאו את כתביו בביתו וחפותו הוכחה, מה שלא עזר לאמה של ג'יטו, בתו של אישיקאוואמארו, להמשיך לחיות, היות שקברה באותו זמן את אחיה הקטן של ג'יטו, שמת בגיל 8. אביה של ג'יטו נישא לאחותה הקטנה של אוצ'י וביחד הולידו את אחותה למחצה של ג'יטו, אשר תוכר בהיסטוריה כקיסרית גנמיי, ששלטה מיד לאחר ג'יטו, ובהוראתה הודפס קובץ הקוג'יקי בשנת 712.
חיי הקיסרות

ג'יטו טֶנּוֹ עלתה לכס הקיסרות לאחר מות בעלה, הקיסר טמו, שהיה גם דודה, על מנת לוודא שנכדה מוֹמוּ יעלה אף הוא לכס המלוכה. על אף שוויתרה על התואר "'קיסר" בשנת 697 והעבירה את השלטון לנכדה בן ה-14, היא המשיכה במידה רבה לשלוט במדינה מאחורי הקלעים, מנהג שנהיה מקובל בפוליטיקה היפנית מאז.[דרוש מקור]
ביבליוגרפיה

Michiki Y.Aoki, "Jitō Tennō: The Female sovereign", Heroic With Grace, p. 40-74
המנון מלזיה

| --- | --- |

 מדינה:  מלזיה מלזיה
 שפה:  מלאית
 מילים:  סאיפול באהרי (מחבר מקורי)
 לחן:  פייר-ז'אן דה ברנז'ה
 תאריך מעמד רשמי:  1957
 ‏האזנהקובץ:Negaraku instrumental.ogg‏Ⓘ‏
 
נגראקוּ (במלאית: Negaraku; בתרגום לעברית: מדינתי) הוא ההמנון הלאומי של מלזיה.
השיר נבחר להמנון המדינה בזמן פדרציית מלאיה בשנת 1957 כשקיבלה את עצמאותה מבריטניה. שם ההמנון מיתרגם בעברית ל"ארצי" או "מדינתי".
מנגינת ההמנון, מקורה בשיר עממי פופולרי מהמאה ה-19 – טראנג בולאן (אור ירח) שככל הנראה אומצה לראשונה ב-1902 כהמנונה הלאומי של סולטנות פרק.
סולטאן עבדוללה מוחמד שאה השני של פרק (אנ'), אשר חי בגלות באיי סיישל משנת 1877 עד 1894, שמע את
השיר "לה רוזליה" שחיבר המשורר הצרפתי פייר-ז'אן דה ברנז'ה והוסיף את המנגינה למה שנקרא "טראנג בולאן" בשובו לחצי האי המלאי.
מילות השיר > מלאית

Negaraku,
Tanah tumpahnya darahku,
Rakyat hidup,
Bersatu dan maju,
Rahmat Bahagia,
Tuhan kurniakan,
Raja kita,
Selamat bertakhta.
Rahmat Bahagia,
Tuhan kurniakan,
Raja kita,
Selamat bertakhta.
מילות השיר > בכתב ג'אווי

نڬاراكو, تانه تومڤهڽ دارهكو
رعيت هيدوڤ, برساتو دان ماجو
رحمة بهاڬيا, توهن كورنياكن
راج كيت, سلامت برتختا
رحمة بهاڬيا, توهن كورنياكن
راج كيت, سلامت برتختا
מילות השיר > בתרגום חופשי לעברית

הו, ארץ מולדתי,
היכן שגדלתי,
היכן שאנשים בה חיים,
מתוך הרמוניה ושגשוג,
עם ברכות מאליפות של שמחה אשר ניתנו מידי האלוהים,
מלכנו, מלוך בשלום.
עם ברכות מאליפות של שמחה אשר ניתנו מידי האלוהים,
מלכנו, מלוך בשלום.
ראו גם

דגל מלזיה
סמל מלזיה
העסקה בזנות בכפייה

העסקה בזנות בכפייה (מכונה גם זנות בלתי רצונית או זנות מחייבת) היא זנות או עבדות מינית המתרחשת כתוצאה מכפייה של צד שלישי. המונח "זנות כפויה" מופיע באמנות בינלאומיות והומניטריות, כגון אמנת רומא של בית הדין הפלילי הבינלאומי, אך יישום האמנה התבצע באופן לא עקבי. "זנות כפויה" מתייחסת לתנאי שליטה באדם שנכפה על ידי אחר לעסוק בפעילות מינית.
מצב משפטי

זנות כפויה אינה חוקית על פי החוק המקובל בכל המדינות, זאת בשונה מזנות מרצון, שעשויה להיות בעלת מעמד חוקי במדינות שונות, הנעות בין היותה בלתי חוקית לחלוטין ועונשה מוות ועד להיותה חוקית ומוסדרת כעיסוק.
בעוד החוקיות של זנות מבוגרים משתנה בין תחומי שיפוט, העסקת ילדים בזנות אינה חוקית כמעט בכל מדינות העולם.
בשנת 1949 אימצה העצרת הכללית של האו"ם את האמנה לדיכוי הסחר בבני אדם ולניצול זנות של אחרים. אמנה זו החליפה מספר אמנות קודמות שכיסו היבטים מסוימים של זנות כפויה, וכן עוסקת בהיבטים אחרים של זנות. האמנה קובעת כי יש להטיל עונשים על פיתוי לזנות וכן על אחזקת בתי בושת. נכון לדצמבר 2013, האמנה אושררה רק על ידי 82 מדינות. אחת הסיבות העיקריות לכך שהיא לא אושררה על ידי מדינות רבות היא שהמונח המשפטי 'וולונטרי' (רצוני) מוגדר באופן רחב במדינות עם תעשיית מין חוקית. לדוגמה, במדינות כמו גרמניה, הולנד, ניו זילנד, יוון וטורקיה, צורות מסוימות של זנות וסרסרות הן חוקיות ומוסדרות כעיסוקים מקצועיים.
התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית ביטל את העבדות במדינה, וקבע כי גם זנות כפויה היא סוג של עבדות: "אנו רואים זנות כפויה ועבדות משתלבות זו בזו, כי הן דומות. כאשר העבדות הייתה בלתי חוקית, הן הוכרחו לעבודות פרך, ואנו רואים נשים נאלצות לבצע פעילויות מיניות עבור ה'אדונים' או ה'סרסורים' שלהן".
זנות קטינים

זנות קטינים נחשבת מטבעה לזנות ללא הסכמה ונצלנית, מכיוון שקטינים, בשל גילם הצעיר, אינם יכולים להסכים מבחינה חוקית. ברוב המדינות זנות קטינים אינה חוקית ללא קשר לגיל ההסכמה הקבוע בחוק.
מדינות החברות בפרוטוקול האופציונלי על מכירת ילדים, זנות ילדים ופורנוגרפיה של ילדים (אנ') נדרשות לאסור על זנות קטינים. הפרוטוקול מגדיר קטין כאדם מתחת לגיל 18, "אלא אם כן גיל-בגרות מוקדם יותר מוכר על פי חוק המדינה". הפרוטוקול נכנס לתוקף ב-18 בינואר 2002, ונכון לדצמבר 2013, 166 מדינות אשררו את מחויבותן לפרוטוקול, ועוד 10 מדינות חתמו אך עדיין לא אשררו אותו.
האמנה בדבר הצורות החמורות ביותר של עבודת ילדים, 1999 (אמנה מס' 104) (אנ') של ארגון העבודה הבינלאומי (ILO) קובעת כי "השימוש, השגת או הצעתו של ילד לזנות" היא אחת "הצורות החמורות ביותר של עבודת ילדים". אמנה זו, שאומצה ב-1999, קובעת שמדינות שאישרו אותה חייבות לבטל את הנוהג בדחיפות. הוא נהנה מהקצב המהיר ביותר של אישורים בתולדות ה-IAO מאז 1919.
בארצות הברית, חוק ההגנה על קורבנות סחר ואלימות משנת 2000 (אנ'), מסווג כל "אקט מיני מסחרי [שנגרם] בכוח, הונאה או כפייה, או שבו האדם המופעל לבצע מעשה כזה לא הגיע לגיל 18 שנים" הינו "צורה חמורה של סחר בבני אדם".
במדינות עניות יותר, זנות ילדים נותרה תופעה רווחת. תיירים מהעולם המערבי נוסעים למדינות אלו כדי לעסוק בתיירות מין עם ילדים (אנ'). תאילנד, קמבודיה, הודו, ברזיל ומקסיקו זוהו כמוקדים מובילים של ניצול מיני של ילדים.