stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלה טרדוש
קורות חייו

בלה ואקסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של עובד הדפוס מיקשה וקסמן ושל יוליאנה גולדשטיין. הוא למד פסנתר בבית הספר הלאומי למוזיקה בין 1925 לבין 1931, ולמד קומפוזיציה אצל זולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בין 1932 לבין 1936. הוא החל את דרכו המוזיקלית כמנצח. הוא ניצח על מקהלות פועלים, ניהל את מקהלת ואנדור מ-1941, עבד ברדיו בבוקרשט במהלך מלחמת העולם השנייה וארגן מקהלה הונגרית בבירת רומניה (1944). משנת 1945 הוא שוב היה בבודפשט במשך שנתיים, בראש מקהלת ואנדור, במקביל, בין 1945 לבין 1948, היה העורך המוזיקלי של הוצאת סיקרה. בשנת 1948 זכה בפרס בתחרות בארטוק הבינלאומית עם רביעיית המיתרים מספר 1 שלו. ב-1959, עם הקנטטה שלו "בשולי העיר", גרסה שהולחנה מחדש של יצירתו הקודמת (1944) שאבדה במהלך המלחמה, הוא זכה בפרס הראשון בתחרות הרדיו ההונגרי.
בין השנים 1950–1952 היה מנהל התזמורת הפילהרמונית הלאומית, ומ-1955 ועד מותו היה מנהל הוצאת המוזיקה (Editio Musica Budapest).
ב-9 בינואר 1939 נשא לאישה את אווה, בתם של ברטלן גליק, פקיד, ושל גיזלה דונאט (1885–1974) בבודפשט. יש להם שתי בנות: יוליאנה טארדוש וקטלין טארדוש.
פרסים

פרס בתחרות בארטוק הבינלאומית (1948)
פרס הראשון בתחרות הרדיו ההונגרי (1959)
פרס פרנץ ארקל (1960)
עבודותיו המרכזיות > יצירות תזמורת

סוויטה, 1949
פתיח אגדות, 1955
סימפוניה "לזכר קורבנות הפאשיזם", 1960
פנטזיה לפסנתר ותזמורת, 1961
Evocation, 1965
עבודותיו המרכזיות > קנטטות בליווי תזמורתי

קנטטה של מאי, 1950
במהלך יום השלום, 1953
ראשו של דוז'ה, 1958
בשולי העיר, 1958
חירות נולדה, 1960
הם קוראים לסדר, 1966
האלוהים החדש, 1966
עבודותיו המרכזיות > יצירות מקהלה

שיר שכירי חרב גרמני, 1942
תיבת נגינה, 1954
נופים הונגריים, 1955
שנים מרות, 1959
הקפדה טהורה, 1964
עם עינייך היפות, 1966
עבודותיו המרכזיות > יצירות קאמריות, פסנתר, אופרה

לאורה (אופרה קומית בשתי מערכות, טקסט מאת מיקלוש ג'ארפאש, 1958)
לקריאה נוספת

טיבור שאראי: בלה טרדוש (הונגריה, מוזיקה, 1966, מס' 6)
ינה שימו: פרידה מבלה טרדוש (מוזיקה, 1967, מס' 1)
זיכרונות של מיקלוש ג'ארפאש (1966)
לקסיקון מוזיקה, הוצאת מוזיקה, 1965
פטר וארנאי: בלה טרדוש; הוצאת מוזיקה, בודפשט, 1966 (המלחינים ההונגרים של היום)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 1552/1910. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11.
↑  "Glück Bertalanné Donáth Gizella halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 1285/1974. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11.
↑  "Wachsmann Béla és Glück Éva házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 31/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-10-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810535983205606  BnF: cb14825081j (data)  CiNii: DA1309977X  GND: 1025849612  ISNI: 0000 0001 0979 1652  LCCN: nr93034745  NKC: xx0180814  NTA: 144242435  RERO: 02-A018759486  SUDOC: 250632985  VIAF: 61419980   WorldCat (עם VIAF): 61419980
בר כוכבא ברטיסלאבה

בר כוכבא ברטיסלאבה (בצ'כית: ŽPSK Bar Kochba Bratislava - Židovský Plavecký A Športový Klub Bar Kochba Bratislava) היה מועדון ספורט ושחייה יהודי, מהעיר ברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה. מועדון הספורט המוביל בסלובקיה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. המועדון זכה 3 פעמים ברציפות (1936–1938) באליפות צ'כוסלובקיה.
היסטוריה

באביב 1929 פרשו שחיינים ובראשם מנהלם, וילהלם לנארט, מקבוצת מכבי ברטיסלאבה והקימו את מועדון השחייה בר כוכבא ברטיסלאבה. המועדון היה חבר באיגוד מכבי העולמי.
כבר בשנתו הראשונה בשנת 1930 מנה המועדון כ-500 חברים.
בשנת 1931 הצטרף השחיין המוביל בצ'כוסלובקיה פבל שטיינר שזכה באליפות אירופה בשחייה באותה שנה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי. יחד עם שטיינר הצטרפו למועדון שחיינים ושחקני כדורמים מצטיינים כמו: ארנסט ריינר, ג'ורג שוורץ ופרנטישק שולץ.
מועדון בר כוכבא ברטיסלבה השתתף במכביה הראשונה (1932) ובמכביה השנייה (1935) וזכה במדליות רבות ולהישגים נאים. בשנת 1935 זכה המועדון במקום השלישי הכללי באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בפראג.
לאחר שמכבי העולמי החליט להחרים את המשחקים האולימפיים שנערכו בברלין בשנת 1936, שחייני הנבחרת הצ'כוסלובקית היהודים (פבל שטיינר, אדיטה קפיחובה, קלרה מג'ירובה, היינץ בדרלה ומרטין פרוכט) קיבלו עונשים והמועדונים היהודיים קיבלו קנסות. ביולי אותה שנה באליפות צ'כוסלובקיה לנוער שנערכה בלטנוביצה זכה המועדון במקום הראשון הכללי ושבוע לאחר מכן באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בפראג זכה המועדון באליפות הכללית.
באליפות סלובקיה שנערכה במאי 1937 זכה המועדון באליפות הכללית בכל קטגוריות הגיל. השיא היה ניצחון של המועדון במשחק כדורמים נגד קבוצה מעורבת 13–1. באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בברטיסלאבה באוגוסט אותה שנה זכה המועדון במקום הראשון הכללי, ראשון בגברים ושני בנשים.
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ביולי 1938 זכה המועדון שוב במקום ראשון באליפות הכללית, ראשון בגברים לפני הגיבור פראג (מועדון יהודי) וראשון בנשים.
בינואר 1939 המועדון התפורר כי מרבית חבריו עזבו ללונדון. המועדון פורק רשמית ב-26 בספטמבר 1940, אז יצא צו ממשלתי על פירוק כל האגודות היהודיות בסלובקיה.
ראו גם

יהודים וספורט
אירנה קרפלס
הערות שוליים

↑  תמונה - משתתפים התחרות שחיה של מועדון הספורט 'בר כוכבא', ברטיסלבה, סלובקיה, 1931, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
↑  Dr. Peter Bučka, Ph.D, Jewish Swimming and Sports Club Bar Kochba Bratislava – the Most Successful Sports Club of Slovakia in the Interwar Period (בצ'כית)
↑  תמונה של רביעיית שחייניות בר כוכבא ברטיסלאבה, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
↑  תמונה של רביעיית שחיינים בר כוכבא ברטיסלאבה, באתר בית התפוצות מוזיאון העם היהודי
ברוק אנדרסן

ברוק אנדרסן (באנגלית: Brooke Andersen; נולדה ב-23 באוגוסט 1995) היא אתלטית אמריקאית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ביידוי פטיש.
ביוגרפיה

אנדרסן נולדה בוויסטה שבקליפורניה, בתם של סקוט וג'ואן. בתיכון הצטיינה בכדורגל ובאתלטיקה. ב-2014 החלה בלימודי תואר ראשון במדעי הסביבה באוניברסיטת צפון אריזונה ומיקדה את הקריירה הספורטיבית שלה בתחום יידוי הפטיש.
ביוגרפיה > 2017 ו-2018

ב-2017 וב-2018 זכתה במדליית כסף באליפות המכללות, וב-2018 ו-2019 זכתה במדליית ארד באליפות ארצות הברית, כשבשתי הפעמים סיימה אחרי דיאנה פרייס וגוון ברי.
ביוגרפיה > 2019

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו ב-2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 71.07 מטר, אחרי גוון ברי (74.62 מטר) ולפני רוזה רודריגז מקולומביה (69.48 מטר). באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באותה שנה סיימה במקום 20 בתוצאה של 68.46 מטר.
ביוגרפיה > 2021

בתחרות שנערכה בויצ'יטה באפריל 2021 קבעה תוצאה של 78.18 מטר.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 77.72 מטר, אחרי דיאנה פרייס (80.31 מטר) ולפני גוון ברי (73.50 מטר). במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום עשירי בתוצאה של 72.16 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באפריל 2022 שיפרה את שיאה האישי ל-79.02 מטר, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.96 מטר, לפני קמרין רוג'רס מקנדה (75.52 מטר) וחברתה לנבחרת ג'ני קסאנבויד (74.86 מטר).
ביוגרפיה > 2023

באפריל 2023 שיפרה את שיאה האישי ל-79.80 מטר, וטיפסה למקום השלישי בכל הזמנים. במאי שיפרה שיא זה ל-80.17 מטר.
ג'ו-און: הקללה 2

| --- | --- |

 בימוי:  טאקאשי שימיזו
 תסריט:  טאקאשי שימיזו
 שחקנים ראשיים:  טארו סוואה דנדן יוקו דאיקה מקוטו אשיקווה קהורי פוג'י טאקאקו פוג'י טאקאשי מאטסויאמה ריוטה קויאמה
 מדינה:  יפן
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  25 במרץ 2000
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  יפנית
 סוגה:  סרט אימה
 סרט קודם:  ג'ו-און: הקללה
 סרט הבא:  ג'ו-און: הטינה
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ו-און: הקללה 2 (ביפנית: 呪怨2) הוא סרט אימה על טבעי יפני שנכתב ובוים על ידי טאקאשי שימיזו ומהווה המשך לסרט "ג'ו-און: הקללה".
כמו קודמו, גם סרט זה יצא ישירות בהפצה ביתית לקלטות וידאו וגם הוא הופץ בשנת 2000.
חלקו הראשון של הסרט (30 דקות) הוא מעין "תקציר" לעלילת הסרט הקודם ו- 46 הדקות הנוספות מציגות עלילה חדשה עם דמויות חדשות. השוט האחרון בסרט מקשר את עלילת "הקללה 2" לסרט הבא בסדרה "ג'ו-און: הטינה".
עלילה

העלילה המוצגת בסרט אינה ליניארית, אך פה היא תוצג לפי הסדר.
שינזוקה קוביאשי הוא מורה בבית ספר יסודי המגיע לבית משפחת סא'אקי לאחר שתלמיד שלו בשם טושיו סא'אקי לא מגיע לבית הספר. בבית, קוביאשי מוצא את גופתה של אמו של טושיו, קיאקו בעליית הגג. במנוסתו מהבית הוא מקבל שיחת טלפון מאביו של טושיו, טאקאו המבשר לו שהוא רצח את אשתו ההרה מנאמי ותלש מגופה את העובר. לאחר מכן קיאקו חוזרת כרוח נקמנית והורגת את קוביאשי ובהמשך הורגת גם את טאקאו במנוסתו ברחוב.
זמן מה לאחר מות משפחת מוראקאמי, אישה בשם קיוקו, הרגישה לעל טבעי עוזרת לאחיה, סוכן הנדל"ן טאטסויה סוזוקי לבדוק את בית משפחת סא'אקי הרדוף לפני שימכור אותו. במהלך הבדיקה קיוקו מבחינה ברוחה של קיאקו ומבקשת מאחיה שיביא לה משקה סאקה. לאחר שהיא לוגמת מהמשקה היא מקיאה אותו ומפצירה באחיה שכל אדם שבא לראות את הבית ישתה מהסאקה הזה, ואם הוא מקיא אותו החוצה זה אומר שהוא לא חזק מספיק להתמודד עם הרוחות שבבית.
לאחר הביקור בבית משפחת סא'אקי, קיוקו מבקרת את אחיינה נובויוקי, המתגורר יחד עם טאטסויה בדירה שהייתה שייכת בעבר לשינזוקה ומנאמי קוביאשי. קיוקו ונובויוקי מבחינים בחיזיון שבו טאקאו סא'אקי הורג את מנאמי ותולש את העובר מבטנה והשניים מקוללים בקללה של משפחת סא'אקי. בעקבות המאורע, נובויוקי עובר להתגורר עם הוריו של טאטסויה, שם הוא הופך לאילם וקיוקו נרדפת על ידי הרוחות. אביו של טאטסויה מאמין שבית משפחת סא'אקי מקולל וטאטסויה יוצא לחקור.
הדיירים הנוכחיים בבית משפחת סא'אקי, הירושי ויושימי קיטאדה מקוללים בקללה השוררת בבית. יושימי הורגת את בעלה בעזרת הכאתו במחבת רותחת ולאחר מכן הורגת את טאטסויה כאשר הוא בא לבקר בבית. כל משפחת סוזוקי, מלבד נובויוקי נהרגים בגלל הקללה. חודש לאחר מכן, נובויוקי עדיין אילם ושני שוטרים בשם קאמיו ואיזוקה (שבסרט הקודם חקרו את מותן של קאנה והיסאו) עוקבים אחריו. שני השוטרים מבקרים שוטר בשם יושיקאווה, שבעבר חקר את המיתות סביב בית משפחת סא'אקי ואיבד את שפיותו. לאחר שהשוטרים עוזבים, קיאקו הורגת את יושיקאווה ואת אשתו. בתחנת המשטרה, קאמיו נבהל כאשר הוא רואה את רוחה של קיאקו. איזוקה ושוטרת נוספת נכנסים לבדוק את המשרד שאליו קיאקו נכנסה ומוצאים את מותם. קאמיו נשאר בחוץ, מבועת מפחד ונהרג על ידי קיאקו.
בחלקו האחרון של הסרט, נובויוקי נמצא בבית הספר ומבחין בקיאקו מטפסת על קיר המבנה ונכנסת לכיתה דרך החלון. נובויוקי בורח באימה בזמן שקיאקו רודפת אחריו במסדרונות בית הספר, אך במהרה קיאקו שנייה מופיעה והשתיים מכתרות אותו והורגות אותו. בסצנה האחרונה, רוחה של קיאקו מחבקת את גופתו של נובויוקי בזמן שצבא שלם של כפילות של קיאקו משוטטות מחוץ לבית הספר, דבר המעיד על התפשטות הקללה.
הסרט מסתיים בשוט שמתמקד בבית משפחת סא'אקי. קבוצת של נערות תיכוניסטיות נכנסות אל הבית, מוצאות את הסאקה ומנסות ללגום ממנו, אך מקיאות אותו. במהרה, הן שומעות ייללות של חתול ואחת מהן, איזומי מחליטה לברוח מהבית במהרה. שאר הבנות שומעות את חרחורי הגסיסה של קיאקו והסרט מסתיים.
שחקנים

| שחקן> ית | דמות |
| --- | --- |
יוקו דאיקה: קיוקו סוזוקי
מקוטו אשיקווה: טאטסויה סוזוקי
קהורי פוג'י: יושימי קיטאדה
יוראי יאנאגי: שינזוקה קוביאשי
ריוטה קויאמה: טושיו סא'אקי
טאקאקו פוג'י: קיאקו סא'אקי
טאקאשי מאטסויאמה: טאקאו סא'אקי
קאי אוקאינה: הירושי קיטאדה
טומוהירו קאקו: נובויוקי סוזוקי
הארומי מאטסוקאזה: פומי סוזוקי
יואה: מנאמי קוביאשי
דנדן: יושיקאווה
טארו סוואה: קאמיו
המשכיות

חלקו הראשון של הסרט מהווה תקציר לסרט הקודם ומספר על היווצרות הקללה בבית המשפחה ועל מותם של שינזוקה ומנאמי קוביאשי. לאחר מכן הסרט מרחיב את סיפורם של בני משפחת סוזוקי, שגם נדבקו בקללה.
השוט האחרון בסרט מציג חבורת תיכוניסטיות שמבקרות בבית משפחת סא'אקי. אחת מהתלמידות היא איזומי, בתו של הבלש נאקאגאווה ואחת מגיבורות הסרט "ג'ו-און: הטינה". אותו השוט מחבר את הסרט ישירות לסרט הבא בסדרה, ג'ון-און: הטינה.
טריוויה

יושימי קיטאדה הורגת את בעלה בעזרת הכאתו עם מחבת רותחת. דמותה של טריש קימבל מהסרט "הטינה 2" הורגת באותה הדרך את בעלה ביל.
נובויוקי הוא האדם האחרון במשפחתו שנשאר חי עד סוף הסרט בדומה לדמותו של ג'ייק קימבל מהסרט "הטינה 2".
הבלש וילסון מהסרט "הטינה" משנת 2020 איבד את שפיותו בגלל הקללה בדומה לבלש יושיקאווה.
הפצה

הסרט שוחרר להפצה ביתית על גבי קלטות וידאו ב-25 במרץ 2000.
הערות שוליים

↑  Ju-on 2, 2004-04-01, נבדק ב-2022-08-24
ג'יימס מדיו

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1975 (בן 48) הברונקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 http://www.jamesmadio.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס מדיו (אנגלית:  James Madio; נולד ב-22 בנובמבר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידו סרט "יומן נעורים" ובסדרה "אחים לנשק".
ביוגרפיה

מדיו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.
ב-1992 הופיע בתפקיד קטן בדרמה הקומית "גיבור" וב-1995 התפרסם לצידם של לאונרדו די קפריו ומארק וולברג בדרמת הנעורים "יומן נעורים", בתור פדרו חברם הקטין הסוחר בסמים.
ב-2001 השתתף בסדרת המלחמה המופתית של סטיבן ספילברג וטום הנקס "אחים לנשק", בסדרה שיחק בתפקיד החייל פרנק פרקונטה מפלוגה ה', רגימנט 506, הדיוויזיה המוטסת ה-101. על מנת להיכנס לדמות, נפגש מדיו עם פרקונטה וקיבל ממנו עצות ופרטים אישיים. ב-2003 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "עליונות בקווינס", בתפקיד מייק פאוול, עוזר משפטי.
בשנת 2023 לוהק לדמות לא ידועה למיני-סדרה "הפינגווין" אשר תשודר במהלך 2024 ברשת HBO Max.
ג'ט איירווייז

ג'ט איירווייז (באנגלית: Jet Airways) היא חברת תעופה הודית, שהתבססה בנמל התעופה של בומביי. היא חברת התעופה השנייה בגודלה בהודו אחרי חברת אינדיגו. החברה ביצעה בפעילותה מעל 400 טיסות יומיות ל-64 ערים. ב-17 באפריל 2019 חדלה החברה מפעילותה, אך שבה לפעול באוגוסט 2022.
תולדות החברה

החברה נוסדה באפריל 1992 כחברת תעופה לטיסות מונית. במאי 1993 שינתה את יעודה והחלה לבצע טיסות פנימיות בהודו עם צי מטוסים המונה ארבעה מטוסי בואינג 737-300. בשנת 1995 קיבלה החברה אישור להפעלת טיסות סדירות. בשנת 2004 החלה לבצע גם טיסות בינלאומיות.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> F | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A330-200 | 4 | — | — | 18 | 236 | 254 |  |
| איירבוס A330-300 | 4 | — | — | 34 | 259 | 293 |  |
| בואינג 737-700 | 2 | — | — | 8 | 126 | 134 |  |
| בואינג 737-800 | 67 | — | — | 12 | 156 | 168 |  |
| בואינג 737-900 | 2 | — | — | 28 | 138 | 166 |  |
| בואינג 737-900ER | 2 | — | — | 12 | 172 | 184 |  |
| בואינג 737-8MAX | 7 | 143 | — | 12 | 162 | 174 |  |
| בואינג 737-9MAX | — | 75 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע |  |
| בואינג 777-300ER | 10 | — | 8 | 30 | 308 | 346 |  |
| בואינג 787-9 | — | 10 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | יכנסו לשירות בשנת 2019 |
| ATR 72-200 | 14 | — | — | — | 72 | 72 |  |
| סה"כ | 112 | 228 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של ג'ט איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית)
בג"ץ בכרי נגד המועצה לביקורת סרטים

בג"ץ 316/03 מוחמד בכרי ואח' נ' המועצה לביקורת סרטים שניתן בשנת 2003, הוא עתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי מוחמד בכרי, יוצר ומפיק הסרט הדוקומנטרי ג'נין ג'נין, ופורום היוצרים הדוקומנטריים, בעקבותיו הורה בית המשפט למועצה לביקורת סרטים להתיר את הקרנת סרטו של בכרי "ג'נין ג'נין". בנימוקיו להחלטתו דן בית המשפט העליון, בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק, באיזון הראוי בין חופש הביטוי לפגיעה ברגשות הציבור כאשר מתקיימת התנגשות בין ערכים אלו. פסק הדין, הדגיש את חשיבותו של חופש הביטוי כ"זכות עילאית" במשטר דמוקרטי, וכי בהתנגשות שבין חופש הביטוי לפגיעה ברגשות הציבור, גובר הערך של חופש הביטוי.
רקע

בערב ליל הסדר 2002, נכנס מחבל מתאבד לחדר האוכל במלון פארק בנתניה ופוצץ עצמו באמצעות מטען חבלה, שנשא על גופו. כתוצאה מהפיגוע הקטלני מצאו את מותם 30 מהחוגגים ונפצעו עשרות אנשים. יומיים לאחר הפיגוע פתח צה"ל במבצע "חומת מגן", בניסיון להרוס ולהשמיד את תשתיות הטרור בשטחים. ב-3 באפריל 2002 נכנסו כוחות צה"ל למחנה הפליטים בג'נין ושם ניהלו את הקרבות הקשים ביותר שידע מבצע זה. קרבות עיקשים ומרים בתוך אוכלוסייה אזרחית, מבית לבית ללא ירי ארטילי. לאחר שחיילי צה"ל נקלעו למארב בו נהרגו 13 חיילים, נכנסו לתוך המחנה תריסר דחפורי D9 משוריינים שהרסו את הבתים מהם בוצעה הלחימה. במהלך הקרבות העזים נהרגו 23 חיילי צה"ל ו–52 פלסטינים, רובם חמושים. בזמן הלחימה ולאחריה לא הורשו עיתונאים להיכנס למחנה ולתעד את המתרחש בנימוק של שמירה על ביטחונם. כלי התקשורת ברחבי העולם, שידרו מידע שהפיצו הפלסטינים על טבח כביכול, שביצעו חייל צה"ל במחנה, טענות שהופרכו על ידי צה"ל וממשלת ישראל. ועדה של או"ם וארגוני זכויות האדם קבעו כי לא היה טבח.
הסרט והמועצה לביקורת סרטים > תיאור הסרט

בסוף אפריל 2002, כמה ימים לאחר מבצע "חומת מגן" ובעיצומה של האינתיפאדה השנייה, נכנס מוחמד בכרי, במאי, מפיק ושחקן ערבי-ישראלי עם צוות הסרטה לתוך מחנה הפליטים ג'נין צילם ותיעד את תגובותיהם של תושבי המחנה לאירועים אשר התרחשו בו במהלך הקרבות. מתיעוד התגובות הפיק בכרי במהלך 2003 סרט דוקומנטרי, שמומן על ידי הרשות הפלסטינית, והביא לכאורה עדויות על פשעי מלחמה שביצע צה"ל במהלך הלחימה. הסרט, נועד מלכתחילה להציג את השקפת העולם הערבית לגבי אירועי הלחימה, והבמאי לא התיימר להביא בסרטו את עמדת הצד הישראלי וליצור סרט אובייקטיבי או לחלופין להציג תמונה מאוזנת של האירועים.
הסרט והמועצה לביקורת סרטים > החלטת המועצה לביקורת סרטים

לפי פקודת סרטי הראינוע, כל סרט המוצג במדינת ישראל, צריך לקבל קודם להצגתו את אישורה של המועצה לביקורת סרטים. המועצה ברוב קולות החליטה שלא להתיר את ההקרנה. לטעמה, הקרנת הסרט עלולה לפגוע פגיעה קשה ברגשות הציבור, העלול לחשוב בטעות, כי חיילי צה"ל מבצעים באופן שיטתי ומכוון פשעי מלחמה וזאת בניגוד גמור לאמת ולממצאים העובדתיים. מרבית החלטותיה של המועצה לביקורת סרטים, לפסול יצירות שהציגו נרטיב היסטורי ושיקפו בעייתיות מבחינת דעת הקהל הישראלית, במקרים דומים או זהים, בוטלו על ידי בית המשפט העליון. למרות העבר, בחרה גם הפעם המועצה לביקורת סרטים שלא לאפשר את הקרנת הסרט.
הדיון המשפטי > העובדות בבסיס פסק הדין

הסרט "ג'נין ג'נין", הוקרן בהקרנות מקדימות בישראל ומחוצה לה, ולקראת הקרנתו בארץ בצורה מסחרית הוגש למועצה לביקורת סרטים לאישור, המועצה החליטה שלא להתיר את הקרנתו בבתי הקולנוע בארץ.
הדיון המשפטי > השאלה המשפטית

בית המשפט נדרש להכריע, האם המועצה לביקורת סרטים פעלה בסמכות כאשר החליטה לפסול את הסרט "ג'נין, ג'נין"? האם ההחלטה לא לשדר את הסרט הייתה נכונה כסנקציה על הגבלת חופש הביטוי בגין התבטאות שנחשבה בעיניהם כשקרית?.
הדיון המשפטי > טענותיו של יוצר הסרט

יוצר הסרט ופורום היוצרים הדוקומנטריים פנו לבית המשפט העליון מהטעמים:
פקודת סרטי הראינוע, שמכוחה פעלה המועצה, אינה פקודה חוקית ולפיך החלטת המועצה אינה החלטה חוקית.
החלטת המועצה אינה סבירה באופן קיצוני והיא פוגעת שלא כדין, בזכות לחופש הביטוי והיצירה.
למועצה אין מונופול על האמת, אין סמכות לקבל החלטות על יסוד שיקולים מדיניים או לפסול סרטים בשל הטענה שהסרט מציג כביכול שקרים.
טענותיו של בכרי התמקדו בפגיעה בזכות חופש ביטוי במדינה דמוקרטית ובשאלת אי-החוקיות של החלטת המועצה.
הדיון המשפטי > טענותיה של המועצה לביקורת סרטים

המועצה פסלה את הסרט משלושה טעמים עיקריים:
מדובר בסרט תיעודי שקרי, שמציג שקרים בצורה מפורשת ונחרצת.
הסרט עלול ליצור הסתה ודה-לגיטימציה של מדינת ישראל ועלול להוביל להסתה של ציבורים שונים אחד כלפי השני בתוך המדינה.
תוכני הסרט מהווים פגיעה קשה ברגשותיו הלאומיים של הציבור, העלול לחשוב שצה"ל אכן מבצע את המעשים להם טוען בכרי, במיוחד בקרב משפחות הלוחמים והחיילים שנלחמו בג'נין.
טענותיה של המועצה התמקדו בכך שבמצבים מסוימים, בהם עלולה להיווצר פגיעה קשה וחמורה ברגשות הציבור לרבות במצבים של הצגת אירועים בצורה מסולפת במסווה של סרט דוקומנטרי, יש להטיל מגבלות על חופש הביטוי.
טענות הצדדים, חשפו מעבר לוויכוח בשאלה האם נעשה שימוש בארטילריה והאם הייתה פגיעה מכוונת באזרחים, השקפות עולם שונות ותפיסה שונה של המציאות לגבי אירועי אפריל 2002.
הכרעת בית המשפט

ב-11 בנובמבר 2003 בג"ץ בהרכב של שלושה שופטים, השופטת דליה דורנר, השופטת איילה פרוקצ'יה והשופט אשר גרוניס, קיבל פה אחד את טענותיו של מוחמד בכרי, וביטל את החלטת המועצה לביקורת סרטים. בית המשפט נימק את החלטתו בכך שחופש הביטוי הוא ערך מרכזי בשיטה הדמוקרטית, ועל מנת לפגוע בו, או להגבילו, יש להראות כי קיימת סכנה וודאית וממשית לפגיעה בסדר הציבורי. השופטת דורנר, התמקדה בטענת המועצה – הסילוף שבמחזה – ובכך שסילוף אינו עילה לפסילה. לדבריה, המועצה פוגעת בחופש הביטוי ויש לבחון האם הפגיעה עומדת בפסקת ההגבלה, פסקה המצויה בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו בה קבועים התנאים בהם תתאפשר פגיעה בזכות מוגנת. השופטת פרוקצ'יה, בפתח נימוקיה הסכימה עם דורנר, ובהמשך התמקדה בטענתה של המועצה – כי הסרט מהווה פגיעה חמורה וקשה ברגשות הציבור ולכן עליו להיפסל – לדברי פרוקצ'יה יש למצוא את האיזון הראוי בין הפגיעה בחופש הביטוי לבין הגנה על רגשות הציבור.
השופט גרוניס הסכים עם קביעתן.
הכרעת בית המשפט > הנמקת בית המשפט להכרעה מפי השופטת דורנר

לדבריה של דורנר, חופש הביטוי הוא "זכות עילאית" ונמנה עם עקרונותיו של המשטר הדמוקרטי. במשטר דמוקרטי, אסור לשלטון להוות חסם להשמעת ושמיעת דעות בפומבי. החלטת המועצה, עלולה לפגוע בהליך הדמוקרטי, בו מלבנים דעות באמצעות בירור מגוון הגישות בחברה והתרת גישה חופשית למכלול הביטויים הפוליטיים ולא בחסימתם. עם זאת, במקרים מסוימים מאפשר הדין פגיעה בחופש הביטוי. מבחנו העיקרי של חופש הביטוי לא בהגנה על דעות מקובלות המושמעות בשלווה ובנחת, אלא בהגנה על דעות חריגות הנשמעות בסגנון בוטה וצורם על רקע אירועים מסעירים. אין בוחנים האם הביטוי הוא אמת או שקר וההגנה איננה ניתנת רק לביטויים אמיתים. המועצה לביקורת סרטים לקחת על עצמה את תפקיד חשיפת האמת אף על פי שאין זה תפקידה. מלכתחילה לא התכוון בכרי לתת תמונה מאוזנת של המציאות, וערבי אזרח המדינה יכול, לממש את זכותו לחופש ביטוי, גם בנסיבות בהן קיים חשש שחלקים מהאוכלוסייה היהודית יכולים להיפגע בעיקר האוכלוסיות שיש להן נגיעה בסכסוך הערבי-ישראלי.
החלטתה של המועצה לביקורת סרטים, פוגעת בחופש הביטוי של המפיק, ולכן יש לבדוק האם פגיעה זו בזכות עומדת בתנאי פסקת ההגבלה. בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו נקבעו מהם התנאים בהם כן תתאפשר פגיעה בזכות חופש הביטוי: פגיעה בזכות יכולה להיעשות בחוק, הפגיעה היא לתכלית ראויה, במידתיות ובצורה שהולמת את ערכיה של מדינת ישראל.
דורנר פסקה כי החלטתה של המועצה לביקורת סרטים ניתנה כדין, שכן שואבת את כוחה ואת סמכותה מפקודת סרטי הראינוע אך לא הייתה לתכלית ראויה ולא מידתית.
הכרעת בית המשפט > הנמקת בית המשפט להכרעה מפי השופטת דורנר > מהי התכלית הראויה לפגיעה בזכות?

המועצה כמו כל רשות שלטונית איננה מחזיקה בידה את המפתח אל האמת, והסמכות שניתנה בידה אינה מאפשרת לה להגביל ביטויים כאלה ואחרים בטענה שהביטויים שקריים. אין בסמכותה להגביל השמעת דעות, אידאולוגיות ודעות פוליטיות רק משום שאלה אינן עולות בקנה אחד עם השקפת עולמה ויתרה מכך חלק גדול מהציבור יחלוק עליהן. מראש לא התכוון בכרי להציג תמונה אובייקטיבית וכוונתו הייתה לתת ביטוי לתושבי מחנה הפליטים, על הציבור ללמוד לדעת לחיות בתוך שוק הדעות ולהבדיל בצורה עצמאית בין האמת והשקר. אל מול הגבלת חופש הביטוי נראה כי הפגיעה ברגשות הציבור איננה כה קשה ובלתי נסבלת וניתן היה למצוא כלים פוגעניים פחות, שלא יפגעו בחופש הביטוי האמנותי. רק פגיעה חמורה ברגשות מצדיקה הגבלה על חופש הביטוי וחופש היצירה. במשטר דמוקרטי ישנה רמת סיבולת מסוימת בה ניתן להכיל פגיעה ברגשות ויש להכיר בכך שפגיעה מסוימת אפשרית ויש לנהוג כלפיה בסובלנות. כאשר, הפגיעה ברגשות עולה על "רמת סבולת" זו, ניתן להצדיק הגבלה על חופש הביטוי וחופש היצירה.
הכרעת בית המשפט > הנמקת בית המשפט להכרעה מפי השופטת דורנר > האם ההחלטה הייתה מידתיות?

מבחן המידתיות מורכב משלושה מבחנים שונים – כשכוונתם לצור התאמה בין הסנקציה המוטלת לבין המטרה שהנך רוצה להשיג ושהסנקציה תיפגע בצורה מינימלית ובאופן יחסי בזכות. לפי המבחן הראשון, מבחן ההתאמה, המועצה סברה שככל שתמנע את הקרנת הסרט כך תצליח למנוע את ההיחשפות לתכניו. בפועל, איסור ההקרנה הפך את הסרט לסמל, כתבו עליו בעיתונים והוא עמד במוקד הדיונים והשיח הציבורי – לא לכך כיוונה המועצה ולפיכך פסילת הסרט כלל לא שירתה את המטרה. לפי המבחן השני, מבחן הפגיעה המינימלית, איסור הקרנת הסרט אינו האמצעי היחיד שעמד לרשותה של המועצה, עמדו לרשותה אמצעים פוגעניים פחות שהשימוש בהם לא היה מהווה פגיעה כה חמורה בחופש הביטוי, לדוגמה: הגבלת גיל הצופים, כתובית אזהרה וכו'. המועצה לביקורת סרטים טעתה בכך שבחרה בכלי הפוגעני הקיצוני ביותר שעמד לרשותה – פסילת הקרנת הסרט. לפי המבחן השלישי, מבחן היחסיות, ייבדק הנזק לעומת התועלת ובמקרה שלפנינו האם הנזק בהחלטת המועצה עולה על התועלת שבה. הגבלת חופש הביטוי ומניעת השמעת הנרטיב הפלסטיני לאירועי ג'נין גובר על הפגיעה ברגשות הציבור בהקרנת הסרט ולכן הנזק עולה על התועלת.
"תנו לה לאמת להתכתש עם השקר בתנאים פתוחים וחופשים, כלום אפשר לה לאמת שתצא עם ידה על התחתונה? כי מי הוא זה אשר לא יכיר בכוחה הכביר".