stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממאדי דיאמבו
קריירת מועדונים

דיאמבו נולד בבמקו שבמאלי וגדל במחלקת הנוער של Guidars FC. ב-4 בינואר 2021 חתם ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והצטרף לליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2021/2022 החל לשחק ברד בול זלצבורג.
ב-4 בינואר 2023 הושאל דיאמבו ללוצרן מליגת העל השווייצרית עד לתום עונת 2022/2023. הוא ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
לקראת עונת 2023/2024 חזר דיאמבו לרד בול זלצבורג.
קריירה בינלאומית

ב-26 במרץ 2024 ערך דיאמבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 0–2 על נבחרת ניגריה במשחק ידידות.
תארים

אליפות אוסטריה (1): 2021/2022
הגביע האוסטרי (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  Christoph Eliasch, Offiziell: Red Bull Salzburg holt drei Talente aus Mali, Sky Sport Austria, ‏2021-01-04 (בגרמנית)
↑  Mamady Diambou verstärkt den FCL, FC LUZERN, ‏1970-01-01 (ב־)
↑  Mali 2-0 Nigeria (26 Mar, 2024) Commentary - ESPN (UK), ESPN (באנגלית)
פטר גרביץ'

פטר גרביץ' (במונטנגרית: Петар Грбић; נולד ב-7 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן מונטנגרי, המשחק בעמדת החלוץ בבודוצ'נוסט פודגוריצה.
קריירת מועדונים

גרביץ', התחיל את הקריירה שלו במלאדוסט פודגוריצה. בשנת 2008, גרביץ' הצטרף למוגרן. גרביץ' זכה עם הקבוצה באליפות מונטנגרו בעונות 2008/2009 ו-2010/2011.
ביולי 2011, גרביץ' חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית תמורת מיליון אירו. בתקופתו בקבוצה, גרביץ' לא רשם דקות משחק בליגה והושאל ללבדיאקוס והפועל באר שבע. ב-5 בספטמבר 2012, גרביץ' הושאל ל-OFK בלגרד לשישה חודשים. ב-11 בנובמבר, גרביץ' הבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו במשחק הליגה נגד הכוכב האדום בלגרד שהיה הניצחון הראשון של קבוצתו נגד הכוכב האדום מאז שנת 2003. במהלך העונה, הוארכה תקופת השאלתו של גרביץ' עד לסיום העונה.
ב-13 ביולי 2013, גרביץ' הושאל לפרטיזן בלגרד. בינואר 2014, אולימפיאקוס רכשה את מרקו שצ'פוביץ' מפרטיזן וכחלק מעסקת העברתו, גרביץ' עבר לפרטיזן. ב-18 במרץ 2015 גרביץ' כבש במסגרת חצי גמר הגביע, אותו חגג כאשר קפץ לכיוון ספסל קבוצתו על רגל שמאל, כתגובה לאמרתו של ראש ממשלת סרביה אלכסנדר ווצ'יץ' שידוע כאוהד הקבוצה, "לחלק מהשחקנים בפרטיזן יש שתי רגליים שמאליות". בתגובה לכך, ווצ'יץ' צייץ בחשבון הטוויטר שלו בו בירך את גרביץ' על השער והתנצל על האמרה.
בינואר 2016 חתם באקהיסאר בלדייספור מליגת העל הטורקית, בה שיחק עד לסיום העונה. בקיץ 2016, הושאל לאדנה דמירספור, מהסופר ליג הטורקית.
בדצמבר 2017, גרביץ' חזר למונטנגרו וחתם בבודוצ'נוסט פודגוריצה.
כעבור שנה, חתם בראדניצ'קי ניש מליגת העל הסרבית וכעבור שנה חזר לבודוצ'נוסט.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2011, גרביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו במשחק ידידות נגד אוזבקיסטן.
תארים

ליגת העל המונטנגרית: 2008/2009, 2010/2011
ליגת העל הסרבית: 2014/2015
אליפות מונטנגרו: 2019/2020, 2020/2021, 2022/2023
הגביע המונטנגרי: 2020/2021
הערות שוליים

↑  יגאל ברמן, ‏גרביץ' ובוזוביץ' צפויים לחתום בהפועל באר שבע, באתר ONE‏, 31 בינואר 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פטר גרביץ'".
עדי אדירי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1952 (בן 72) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 13 (גדעון)  מפקד חטיבת ארזים  מפקד חטיבת כרמלי  מפקד בא"פ אליקים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון    המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה
 
עדי אדירי (נולד ב-31 בינואר 1952) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד 13 (גדעון), וחטיבת כרמלי.
שירותו הצבאי

אדירי נולד וגדל בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1970 שובץ  בגדוד 12 של חטיבת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 12 ומפקד פלוגה ב' בגדוד אותה הוביל במלחמת יום הכיפורים, בקרבות הבלימה והתקפת הנגד כנגד הצבא הסורי ברמה, ולאחר מכן במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. לאחר מכן מונה לקמב"ץ החטיבה וכמדריך בקורס מפקדי פלוגות .
בשנים 1980-1981 פיקד על גדוד 13 (גדעון), בין היתר במבצע לבלוב ובמבצע מוביל. לאחר מכן היה סגן מפקד החטיבה ובסיום תפקידו נשלח ללימודים בבית ספר הגבוה למלחמה של צבא צרפת בפריז. עם שובו מונה לפקד על חטיבת הארזים אשר שלטה על אזור ג'בל בארוכ בלבנון. בשנים 1984-1986 פיקד על חטיבת כרמלי במקביל לפיקוד על בא"פ אליקים. לאחר מכן מונה לשמש כקצין אג"ם של פיקוד הצפון. לאחר שחרורו בשנת 1988 פנה לעסקים וניהל מספר חברות.
חיים אישיים

בעל תואר ראשון במזרחנות אותו סיים בהצטיינות מטעם אוניברסיטת תל אביב . עדי נשוי לזהבה ולהם 4 ילדים אשר שרתו גם הם בחטיבת גולני .
הערות שוליים

↑  מפקדי החטיבה לדורותיהם, באתר הרשמי של חטיבת כרמלי.
↑  שלמה רז, המלחמה שנשכחה- ההתשה בסוריה, 1974, הפודקאסט "שעת מלחמה", ‏ 17 באוקטובר 2021.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבא קיצ'נר

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1918 (כ־4 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 
כרזת גיוס מקומית מאסקס, במסגרת גיוס הקבוצה השנייה של 100,000 איש. הגיוס המקומי עורר לחץ חברתי וגאווה מקומית ויצר "גדודי חברים" שהתגייסו יחדיו.
כרזת גיוס: "הצטרפו לקהל השמח - קדימה לחזית!"
כרזת הגיוס המפורסמת ביותר - לורד קיצ'נר רוצה אותך
צבא קיצ'נר, הצבא החדש ולעיתים "האספסוף של קיצ'נר" (באנגלית: New Army, Kitchener's Army או Kitchener's Mob) היה כינויו של כוח מתנדבים לצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה, שגויס ואומן בחופזה החל מיולי 1914 ביוזמתו של שר המלחמה הורשיו קיצ'נר. הכוחות המתנדבים פעלו במסגרת דיוויזיות חדשות, ולא סופחו ליחידות קיימות, הם הוטלו למערכה לראשונה במאי 1915 בעיצומו של קרב איפר השני ומאז הופעלו באופן אינטנסיבי בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וחלקם השתתפו במערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה ובמערכת גליפולי. חיילי צבא קיצ'נר נפלו בהמוניהם בקרב איפר השני, בקרב לוס, בקרב על הסום ובקרב פשנדל.
רקע

בניגוד לדעה שרווחה באירופה לפיה "המלחמה תיגמר עד חג המולד", צפה קיצ'נר מערכה ארוכה. צבא היבשה הבריטי היה, באופן מסורתי, קטן ומשני לצי הבריטי המפואר. יתר על כן, לרוב הופעלו כוחות צבא היבשה ברחבי האימפריה הבריטית ובבריטניה גופא לא היה כמעט כוח צבאי משמעותי ("צבא טריטוריאלי"). לפיכך, עם הכרזתה של בריטניה על שיגור חיל משלוח לעזרת צרפת ובלגיה, היה צורך לגייס ולאמן במהירות כוח צבאי.
גיוס

בשלב זה ביקשו צעירים רבים להתגייס והגיוס היה התנדבותי באופן מלא. כיתות שלמות של בוגרי בית ספר תיכון, עמיתים לעבודה וחברי ילדות בני אותו כפר או שכונה התגייסו יחדיו למה שכונה "גדודי חברים" (Pals' Battalions), תופעה שהפכה קטסטרופלית בעקבות קטלניותה של המלחמה שמחקה כך שכבות-גיל שלמות. בנוסף גויסו חיילים ותיקים שפרשו משירות, בעיקר ככוח עזר וכמדריכים עבור הכשרת הטירונים הצעירים. לשכות גיוס רבות נפתחו ברחבי הממלכה וכרעו תחת עומס המבקשים להתנדב לשירות, תחנות המשטרה שימשו פעמים רבות כלשכת גיוס מקומית. לאחר 1916, כאשר נודעו מוראות המלחמה, שכך מאוד זרם המתנדבים.
באוגוסט 1914 לבדו גויסו 100,000 החיילים הראשונים, הם כונו "קבוצה K1" (‏ Army Group K1) ונשלחו לחזית החל ממאי 1915. עד דצמבר נוצרו עוד שלוש קבוצות של הצבא החדש (K2, K3, K4) עם שש דיוויזיות רגלים וכ-100,000 איש בכל אחת. בדצמבר הוצאה פקודה ליצירת "הצבא החדש החמישי" (Fifth New Army), שהפכה את K4 לכוח מילואים. עד ראשית 1916 נשלחו כולם לחזית בצרפת. "הצבא החדש השישי" (Sixth New Army) הוכרז במאי 1915.
הכשרה

המתנדבים הועברו מלשכות הגיוס למחנות מאולתרים לצורך טירונות, אימונים והכשרה צבאית מקצועית. לרוב המסגרות לא היה ציוד בסיסי, לא מדים ולא נעלי צבא והם נדרשו להביא עמם ביגוד ונעליים. רבים צוידו בציוד מיושן ולא אחיד מימי מלחמת הבורים, כולל ביגוד בצבע כחול (שנודע בשם Kitchener Blue). מגביות שנערכו בציבור גייסו מימון לציוד החיילים. לצורך האימונים גויסו קצינים ותיקים ואנשי צבא הודו הבריטית.
חלק מהלוחמים הוכשרו כמקלענים, אנשי ארטילריה קלה, הנדסה קרבית ומקצועות תומכי לחימה אחרים. עקב הגיוס ההתנדבותי וההכשרה החפוזה היה הצבא החדש עתיר מוטיבציה (ולפיכך כונו חייליו "אריות" - Lions) אך דל בכישרון ויכולת קרביים ולפיכך נתפס לעיתים כ"בשר תותחים".
מבנה > K1

9th (Scottish) Division
10th (Irish) Division
11th (Northern) Division
12th (Eastern) Division
13th (Western) Division
14th (Light) Division
מבנה > K2

15th (Scottish) Division
16th (Irish) Division
17th (Northern) Division
18th (Eastern) Division
19th (Western) Division
20th (Light) Division
מבנה > K3

21st Division
22nd Division
23rd Division
24th Division
25th Division
26th Division
מבנה > K4 והצבא החדש החמישי

30th Division
31st Division
32nd Division
33rd Division
34th Division
35th Division
מבנה > הצבא החדש השישי

36th (Ulster) Division
37th Division
38th (Welsh) Division
39th Division
40th Division
41st Division
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, אוגוסט 1914
Peter Simkins, Kitchener’s Army: The Raising of the New Armies 1914 – 1916, Pen and Sword, 2007 ISBN 978-1844155859
Peter Doyle, Chris Foster, Kitchener's Mob: the New Army to the Somme, The History Press, 2016 ISBN 978-0750964951 דף הספר
הערות שוליים

↑  "ההיסטוריה הסודית של מלחמת העולם הראשונה"
חיילי הדיוויזיה ה-9 (הסקוטית) שבים לחפירות לאחר התקפה, 14 ביולי 1916
אנדרטת "גבעה 60" ליד איפר, לזכר קרבנות הדיוויזיה ה-14
כריסטיאן טראמיץ

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1955 (בן 69) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  בית ספר למשחק צרבוני 
 פרסים והוקרה:  רומי 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטיאן טראמיץ (בגרמנית: Christian Tramitz; נולד ב-29 ביוני 1955) הוא שחקן גרמני.
ביוגרפיה

טראמיץ נולד במינכן למפיק הקולנוע רודולף ולמוניקה טראמיץ. אחיו ניקולס (גר') שינה את שם משפחתו לגרמוס, והוא הכנר הראשי בתזמורת הסימפונית של וינה. סבו מצד האם הוא השחקן האוסטרי פאול הרביגר (אנ'), בת-דודו היא השחקנית מאבי הרביגר (אנ'). בני משפחה נוספים הם אליזבת אורת (גר'), כריסטיאנה (אנ') ומארזה הרביגר (גר'), בנותיהם של אטילה הרביגר (אנ') ושל פאולה וסלי (אנ').
בתחילת דרכו למד תולדות האמנות, פילוסופיה ודרמה והחל את הקריירה שלו בתחום המדיה שהגיש, תוכנית ברדיו של מינכן.
מ-1997 ועד 2002 הופיע בתוכנית הקומדייה "Bullyparade" ביחד עם חברו מיכאל הרביג.
ב-2001 שיחק בסרט "Der Schuh des Manitu" המהווה פארודיה על סרטי מערבונים וב-2004 שיחק בסרט ההמשך שלו "Traumschiff Surprise – Periode 1".
ב-2004 גילם את הצייד ב-"7 Dwarves – Men Alone in the Wood", סרט קומדייה העוקב אחר האגדה של שלגייה ושבעת הגמדים.
ב-2006 גילם מורה לצרפתית בסרט "Französisch für Anfänger".
ב-2007 שיחק בקומדיה הרומנטית של טיל שווייגר "ארנב בלי אוזניים".
ב-2008 שיחק בסרט הביוגרפי על הזמר פאלקו.
ב-2009 שיחק בסרט האוסטרי "Das Vaterspiel".
ב-2010 גילם סוכן FBI בסרט "Jerry Cotton".
ב-2015 שיחק בקומדיה הרומנטית "Gut zu Vögeln" וגם שיחק ולקח חלק בכתיבת התסריט לסרט "Gespensterjäger – Auf eisiger Spur" המתבסס בעיקרו על ספר של קורנליה פונקה.
הוא דובב בסרטי הנפשה רבים, ובהם ב"מוצאים את נמו", "טינקרבל", שם דיבב את בובל, "צעצוע של סיפור 3", שבו דיבב את קן, הוא דובב בסרט "Lissi und der wilde Kaiser" המהווה פארודיה לסרט "סיסי" והופיע במספר סדרות טלוויזיה.
טראמיץ אב לתאומים מנישואיו הראשונים, ב-2004 התחתן בשנית והוא אב לבן ובת מנישואיו אלה.
ישראל במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

נבחרת ישראל על דוכן המנצחים לאחר שזכתה במדליית כסף, בכדורעף נכים
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים סיאול זכתה ב-45 מדליות ב-5 ענפים מה שהציב אותה במקום ה-18 בטבלת המדליות.
חברי המשלחת

משלחת ישראל למשחקים כללה ייצוג רחב של 51 ספורטאים לאור הישג הקריטריון ההשתתפות של נבחרות במספר ענפים: כדורסל כיסאות גלגלים, כדור שער וכדורעף.
חברי המשלחת > אתלטיקה

נחמן וולף
דוד יעקובוביץ'
גאולה סירי
צפורה רובין
חברי המשלחת > הרמת משקולות

עמוס גינוסר
שמואל חיימוביץ'
אברהם שטרויך
חברי המשלחת > טניס בכיסאות גלגלים

ששון אהרוני
חברי המשלחת > טניס שולחן

שלמה אהרוני
חיים אשכנזי
יעקב סולימן
אהרון פרקש
חברי המשלחת > כדורסל

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נבחרת נשים: נאורה אבן-זהב  אסתר טרי  נורית יעקב  חמדה לוי  אריאלה מיזן  מלי מילר  איילה מלחן  רחל סעיד  סמדר צור  בתיה שוויקי |  נבחרת גברים: אריאל אוטולנגי  צבי גזיאל  ברוך חגאי (קפטן)  ציון יעקב  חיים כהן  חנן לושקוב  עופר צור  דוד קורן  מקבל שופנייה  יוסי תמיר  שמעון שלח (מאמן)  אלי לאור (עוזר מאמן) |  |  |  |  |  |  |
חברי המשלחת > כדורעף

אלי אונגר
שלמה בורנשטיין
אייל גור
חגי זמיר
גד לנצר
יגאל פזי
רוני פרדקין
אליעזר קלינה
צבי קרש
חברי המשלחת > כדור שער

אהרון אקוקה (פול')
אורי בשה
אורי כהן
מרדכי לוי
ראובן פרח
זהר שרון
חברי המשלחת > סיף

חמדה לוי
איילה מלחן
רחל סעיד
מרגלית פרץ
חברי המשלחת > קליעה

דורון אשר
נסים פילוסוף
רות קידר
חברי המשלחת > שחייה

בועז אבהר
אסף אגמון
חנוך בודין
רון בולוטין
אורי ברגמן
טל גולן
יוסף ונגר
יזהר כהן
מירי סיסו
שלמה פינטו
ברוך פרצמן
סמדר צור
מדליות

| ענף | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שחייה | חנוך בודין (שתי מדליות זהב)   רון בולוטין   אורי ברגמן   יזהר כהן (שלוש מדליות זהב)   מירי סיסו   שלמה פינטו (שלוש מדליות זהב)   סמדר צור | רון בולוטין (שתי מדליות כסף)   טל גולן   יזהר כהן   שלמה פינטו (שתי מדליות כסף) | בועז אבהר (שלוש מדליות ארד)   חנוך בודין (שלוש מדליות ארד)   רון בולוטין   יוסף ונגר   מירי סיסו   סמדר צור   משחה שליחים גברים  3X50 (מדליית ארד)   משחה שליחים גברים 4X100 (שלמה פינטו, טל גולן, יוסף ונגר, אורי ברגמן) (מדליית ארד) | 30 |
| אתלטיקה |  זריקת דיסקוס: נחמן וולף  הטלת כידון: צפורה רובין |  ריצת מרתון: דוד יעקובוביץ'  הדיפת כדור ברזל: נחמן וולף  הטלת כידון: נחמן וולף  קרב חמש: נחמן וולף |  הדיפת כדור ברזל: צפורה רובין  קרב חמש: צפורה רובין | 8 |
| הרמת משקולות | אברהם שטרויך | עמוס גינוסר | שמואל חיימוביץ' | 3 |
| קליעה | - | דורון אשר   רות קידר | - | 2 |
| כדורעף | - | נבחרת גברים (אלי אונגר, שלמה בורנשטיין, אייל גור, חגי זמיר,   גד לנצר, יגאל פזי, רוני פרדקין, אליעזר קלינה, צבי קרש) | - | 1 |
| סייף | - | - | נבחרת נשים (חמדה לוי, איילה מלחן, רחל סעיד, מרגלית פרץ) | 1 |
| סה"כ | 15 | 14 | 16 | 45 |
| ישראל במשחקים הפאראלימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | רומא (1960) • טוקיו (1964) • תל אביב (1968) • היידלברג (1972) • טורונטו (1976) • ארנהם (1980) • ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020) • פריז (2024) |  |
| משחקי החורף | בייג'ינג (2022) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)  |
| --- | --- | --- |
|    אתלטיקה |  נחמן וולף •  דוד יעקובוביץ' • גאולה סירי •  צפורה רובין |  |
|    הרמת משקולות |  עמוס גינוסר •  שמואל חיימוביץ' •  אברהם שטרויך |  |
|    טניס | ששון אהרוני |  |
|    טניס שולחן | שלמה אהרוני • חיים אשכנזי • יעקב סולימן • אהרון פרקש |  |
|    כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל (גברים) (אריאל אוטולנגי, צבי גזיאל, ברוך חגאי, ציון יעקב, חיים כהן, משה לוי, חנן לושקוב, עופר צור, דוד קורן, מקבל שופנייה, יוסי תמיר)   נבחרת ישראל בכדורסל (נשים) (נאורה אבן-זהב, אסתר טרי, נורית יעקב, חמדה לוי, אריאלה מיזן, מלי מילר, איילה מלחן, רחל סעיד, סמדר צור, בתיה שוויקי) |  |
|    כדורעף |  נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (אלי אונגר, שלמה בורנשטיין, אייל גור, חגי זמיר, גד לנצר, יגאל פזי, רוני פרדקין, אליעזר קלינה, צבי קרש) |  |
|    כדורשער | נבחרת ישראל בכדור שער (גברים) (אהרון אקוקה, אורי בשה, אורי כהן, מרדכי לוי, ראובן פרח, זהר שרון) |  |
|    סיף | חמדה לוי • איילה מלחן • רחל סעיד • מרגלית פרץ •  נבחרת ישראל (חמדה לוי, איילה מלחן, רחל סעיד, מרגלית פרץ) |  |
|    קליעה |  דורון אשר • נסים פילוסוף •  רות קידר |  |
|    שחייה |  בועז אבהר • אסף אגמון •  חנוך בודין •  רון בולוטין •  אורי ברגמן •  טל גולן •  יוסף ונגר •  יזהר כהן •  מירי סיסו •  שלמה פינטו • ברוך פרצמן •  סמדר צור •  משחה שליחים (גברים) •  משחה שליחים (גברים) |  |
סלבה אוקראיני

מפגינה מניפה שלט שעליו דגל אוקראינה עם הברכה "סלבה אוקראיני" במהלך הפגנה נגד הפלישה הרוסית לאוקראינה בניו יורק, ב-27 בפברואר 2022
סְלָבָה אוקראיני! (באוקראינית: Слава Україні; מילולית: "תהילה לאוקראינה!", במשמעות קרובה ל"תחי אוקראינה!") הוא ביטוי לאומי אוקראיני הידוע כסמל למאבק לעצמאות ובהמשך לריבונות אוקראינית, ומ-2018 הוא גם הברכה הרשמית בעת הצדעה בצבא אוקראינה. נהוג לענות על ברכה זו בברכת "הֶרוֹיָם סְלָבָה!" (באוקראינית: Героям слава!; בעברית: לגיבורים תהילה!).
מקורותיו של הביטוי "סלבה אוקראיני" לא ברורים, אך נראה שהשימוש הראשון בו נעשה בתחילת המאה ה-20, כשהוא נעשה פופולרי בקרב אוקראינים בזמן מלחמת העצמאות של אוקראינה בין 1917 ל־1921. השימוש ב"סלבה אוקראיני" נמשך בקרב קבוצות לאומיות אוקראיניות במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, וכן על ידי פליטים אוקראינים בגוש המערבי במהלך המלחמה הקרה, אף שבברית המועצות (ששלטה באוקראינה) נאסר השימוש בברכה זו.
במהלך התפרקות ברית המועצות ב-1991 וב-1992 חזר "סלבה אוקראיני" לשימוש נפוץ בקרב המאבק האוקראיני לעצמאות, והשימוש בו המשיך במהלך הפגנות האופוזיציה האוקראינית ב-2013 וב-2014 (כחלק מהסכסוך האוקראיני-רוסי) ושוב במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
בתרבות

ב-27 בפברואר 2022, שלושה ימים לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה, יצא השיר "סלבה אוקראיני!" (במקור: Слава Україні!) של מרקוס פאוז, שמתבוסס על הביטוי, כסמל להזדהות ולהתנגדות האוקראינית במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, בעוד הלחן מבוסס באופן רופף על המנון אוקראינה. יומיים לאחר מכן, השיר הוקלט על ידי הוויולן הליטאי-נורווגי פובילאס סיריסט-גלגוטה מהתזמורת הפילהרמונית של אוסלו ושודר על ידי NRK (תאגיד השידור הנורווגי) ובוצע בקונסרט תמיכה באוקראינה באקדמיה הנורווגית למוזיקה (אנ'), כמו גם ב-LRT (תאגיד השידור הליטאי) ב-8 במרץ 2022. כמו כן, היצירה בוצעה בקונסרט בשם "ביחד למען הילדים של אוקראינה", שאורגן בין היתר על ידי קרן החירום הבין-לאומית של האומות המאוחדות לילדים ונערך בפקולטה למשפטים באוניברסיטת אוסלו (אנ'), בו חולקו בעבר פרס נובל לשלום.
הערות שוליים

1 2  "Glory to Ukraine!": Who and when was the slogan created?, מתוך אתר stpravda (באנגלית)
↑  ДО ОСНОВ’ЯНЕНКА, מתוך litopys.org.ua (באוקראינית)
↑  L'Hetman, קטע מתוך המחזה, באתר גוגל ספרים (בצרפתית)
↑  Jeg skrev «Slava Ukraini!» fordi jeg ikke kunne la være, מתוך אתר kulturplot.no (בנורווגית)
1 2  Klassisk vorspie, החל מדקה 11:05, מתוך אתר NRK (בנורווגית)
↑  'Glory to Ukraine': hundreds of thousands march against Russian invasion, מתוך אתר France 24 (באנגלית)
↑  Concert for Peace, מתוך אתר האקדמיה הנורווגית למוזיקה (אנ') (באנגלית)
↑  Mūza ant peties. Norvegų kompozitoriaus Marcus Paus kūrinys „Slava Ukraini!“, מתוך אתר LRT (בליטאית)
גרפיטי עם דיוקנו של וולודימיר זלנסקי בצבעי דגל אוקראינה, מאי 2022
שמורת האירוסים

| --- | --- |

פרח אירוס הארגמן
 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 כניסה בתשלום:  חינם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  דרום נתניה
 קואורדינטות:  32°17′16″N 34°50′33″E﻿ / ﻿32.28773°N 34.84251°E﻿ / 32.28773; 34.84251
  (למפת נתניה מוגדלת) שמורת האירוסים(למפת נתניה רגילה) שמורת האירוסים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת האירוסים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת האירוסים
 
שמורת האירוסים היא שמורת טבע בנתניה, הסמוכה לים התיכון.
השמורה, יחד עם בריכת דורה (שלולית חורף עונתית) הסמוכה לה, מהווה אזור תיירותי חשוב לנתניה.
בנוסף, ישנם בשמורה, מתקני שעשועים לילדים, שלטי הסבר על הצמחים בה, אזור לפיקניקים וירידה לים דרך המצוק. הכניסה לשמורה היא ללא תשלום.
החי והצומח בשמורה > בעלי חיים

בשמורה בעלי חיים רבים,
יונקים: שועל מצוי תן זהוב, ארנבת מצויה, נברן, גרביל חוף, דורבן, קיפוד חולות, קיפוד מצוי ועוד.
זוחלים: צב יבשה מצוי, שנונית השפלה, נחושית החולות, נחושית עינונית ועוד.
ציפורים:פשוש, שרקרק מצוי, צופית בוהקת, חוגלת סלעים, דאה שחורת-כתף, בז מצוי, קוקיה מצויצת, אנפית בקר, סבכי שחור-כיפה, סבכי חורש, חנקן אדום גב, שלדג לבן-חזה, תחמס אירופי, דרור הבית, דרור ספרדי, בולבול צהוב שת ומיני חטפיות חולפות.
החי והצומח בשמורה > צמחייה

בשמורה צמחייה מגוונת כדוגמת, אירוס הארגמן (ומכאן שמה) סביונים, כלניות, קחוון החוף, אלמוות הכסף, חומעת ראש הסוס, לוליינית מעובה, תלתן דו גוני, רכפה לבנה, בן חצב יקינתוני, שום גבוה, פשתנית יפו, פרג אגסני, שום תל אביבי, צבעוני ההרים, עירית גדולה, חרצית עטורה, רותם המדבר, ציפורני-חתול מצויות, מרסיה יפהפייה, ירוקת החמור, טופח ריסני, מרגנית השדה, אלקנת הצבעים, תורמוס ארץ ישראלי, חצב מצוי, שומר פשוט, עכנאי שרוע, ציפורנית מגוונת, תלתן הפוך, פרסיון גדול וחומעה מגויידת.
אירוסים בשמורה בנתניה, מרץ 2020
אירוסים בשמורה בנתניה, מרץ 2020
אירוסים בשמורה בנתניה, מרץ 2020
שרקרק מצוי בשמורת האירוסים
בז מצוי שצולם בשמי שמורת האירוסים
קוקייה מצויצת בשמורת האירוסים
יונה בן גרשון מווילנא

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  ?–1807 
 פטירה:  אוקטובר 1807 י"ט בתשרי תקס"ח
 תחומי עיסוק:  דיין
 חיבוריו:  פירוש לתוספתא
 
רבי יונה ב"ר יהודה גרשון מווילנא (ריב"ג מווילנא) היה דיין בווילנה ומחבר פירוש לתוספתא לסדר זרעים ומועד.
ביוגרפיה

נולד לרבי יהודה גרשון דיין בווילנה.
כתב פירוש לתוספתא. הפירוש לסדר זרעים נדפס בווילנא בשנת תקנ"ט, ונדפס שוב בשנת תשס"ו בתלמוד הבבלי מהדורת עוז והדר תחת השם "ריב"ג מווילנא".
הפירוש לסדר מועד נדפס בדפוס וילנא על מסכת פסחים תחת השם "ליקוטים וחידושים", ועל מסכת שקלים תחת השם "ליקוטי חידושים", השאר נשאר בכתב יד.
נפטר בי"ט בתשרי תקס"ח.
הערות שוליים

↑  ראו עליו בקריה נאמנה, עמ' 171.
↑  מפעל הביבליוגרפיה העברית.
| תוספתא |
| --- | --- | --- |
| כתבי יד ומהדורות יסוד | כתב יד ארפורט (המאה ה-12) • כתב יד וינה (המאה ה-14) • דפוס ונציה (1521-2) • כתב יד לונדון (המאה ה-15) • קטעים מהגניזה הקהירית (תקופת הגאונים) • קטעים מגניזות אירופאיות (ימי הביניים) |  |
| מהדורות מדעיות | מהדורה משה שמואל צוקרמנדל (כתב יד ארפורט) • מהדורת שאול ליברמן (כתב יד וינה) |  |
| פרשני התוספתא | רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר • רבי דוד פארדו (חסדי דוד) • רבי שמואל אביגדור תוספאה (מנחת ביכורים) • רבי יחזקאל אברמסקי (חזון יחזקאל) • רבי יצחק שבדרון (מנחת יצחק, שירי מנחה) • שאול ליברמן (תוספתא כפשוטה) • רבי יונה בן גרשון מווילנא (ריב"ג מווילנא) |  |
| חוקרי התוספתא | משה שמואל צוקרמנדל • שאול ליברמן |  |
ספרות חז"ל: המשנה • תלמוד בבלי • תלמוד ירושלמי • מדרשים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308819405171  LCCN: nr93036856  VIAF: 298900778   WorldCat (עם VIAF): 298900778
רוג'ר סיסרו

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1970 ברלין המערבית, אזורי הכיבוש בגרמניה 
 פטירה:  24 במרץ 2016 (בגיל 45) המבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Roger Marcel Cicero Ciceu 
 מקום קבורה:  בית הקברות אולסדורף 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  Amsterdam University of the Arts 
 סוגה:  ג'אז, קרוסאובר ג'אז 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Starwatch Music 
 פרסים והוקרה:  איש השנה (2007)  Goldene Stimmgabel (2007)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 roger-cicero.de
 פרופיל ב-IMDb
 
רוג'ר סיסרו (בגרמנית: Roger Cicero;‏ 6 ביולי 1970 - 24 במרץ 2016) היה זמר גרמני.
ביוגרפיה

סיסרו נולד בברלין והוא בנם של הפסנתרן יוג'ין סיסרו והרקדנית לילי סיסרו, הוא למד בקונסרבטוריון בבאדן-וירטמברג, שם הוכשר בנגינה בפסנתר ובגיטרה. מ-1991 ועד 1996 למד בבית ספר למוזיקה בהולנד.
ב-2005 הוציא את האלבום הראשון שלו "There I Go"
ב-2007 היה נציג גרמניה באירוויזיון עם השיר "Frauen regier'n die Welt" והגיע למקום ה-19. ב-2008 שיחק בסרט "הילדה", סרט ביוגרפי על הילדגרד קנף, הוא דיבב את הנסיך נאבין בדיבוב לגרמנית של הסרט הנסיכה והצפרדע.
אילן תורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בינואר 1938 (בן 86) המנדט הבריטי חיפה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1962
 עיסוק:  שחקן, במאי תיאטרון, מורה למשחק
 צאצאים:  דן תורן 
 פרופיל ב-IMDb
 
אילן תורן (נולד ב-22 בינואר 1938) הוא שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

תורן נולד בחיפה בשם אילן אייזנברג, בילדותו עברה המשפחה לירושלים בעת שאביו עבד בחברת אשלג ארץ-ישראלית בים המלח, ונעוריו עברו עליו בתל אביב. בילדותו ניגן בכינור ואהב מוזיקה קלאסית ולא חשב על קריירת משחק. תורן היה חבר בתנועת הנוער "התנועה המאוחדת" את השירות הצבאי עשה בנח"ל מוצנח ולאחר השירות הצטרף לקיבוץ ראש הנקרה שם נולד בנו הבכור דן תורן.
בתחילת שנות ה-60 נשלח תורן לקורס במאים במסגרת התנועה הקיבוצית, וב-1962 החליט לעזוב את הקיבוץ ולעבור לתל אביב, במטרה לפתח קריירה בתחום התיאטרון. במקביל ללימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב אצל הבמאי פיטר פריי, עבד לפרנסתו בעבודות מזדמנות. בסוף 1963 שיחק במחזה "הקיץ של הבובה ה-17" בתיאטרון הקאמרי, המחזה הראשון שביימה נולה צ'לטון לאחר שעלתה לישראל.