stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליג'יה בויונגה נונס
ספרים > חברי הצייר

נכון לשנת 2017, ספרה היחיד של נונס אשר תורגם לעברית הוא "חברי הצייר".
הספר מספר על ילד בשם קלאודיו שהיה לו חבר מבוגר, צייר. החבר הצייר מת ומסתבר לילד שהוא התאבד. הצייר השאיר לאישה שעמה היה בקשר מכתב, בו הוא כלל לא מסביר למה בחר לקטוע את חייו. הילד מתאכזב מכך. עם זאת, הצייר השאיר לילד מחברת ובה ציורים ורישומים, שבה הוא מתאר לילד את משמעות הצבעים, לדעתו, לדוגמה: הצבע צהוב מסמל שמחה והצבע חום מסמל שעמום. לספר זה יש חשיבות וייחודיות רבה מפני שהוא דן בצורה ישירה בנושא המוות וכן בנושא התאבדויות. אלו נושאים שהדיון בהם אינו נפוץ או רגיל בספרות ילדים ונוער. בספר מטופל המוות באופן רגיש ועדין, ובו זמנית מעורר רגשות עזים. נושא אחר שנדון אף הוא בספר הוא חברות.
הערות שוליים

1 2 3  "Biografia de Lygia Bojunga - eBiografia". eBiografia (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2017-11-25.
↑  Poetic Beauty and Social Critique - ALMA, ‏2017-01-09
1 2  Lygia Bojunga, The Hans Christian Andersen Awards 1956-2002 (2002)
↑  Casa Lygia Bojunga, www.casalygiabojunga.com.br
↑  Cultural, Instituto Itaú. "Lygia Bojunga | Enciclopédia Itaú Cultural". Enciclopédia Itaú Cultural (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2017-11-26.
↑  עמוד הספר, באתר הספרייה הלאומית של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305501605171  BIBSYS: 90090147  BNC: 000159906  BNE: XX1010540  BnF: cb167814633 (data)  CANTIC: a10763028  CiNii: DA10403411  GND: 121065952  ICCU: RAVV059913  ISNI: 0000 0001 0332 181X  LCCN: n81140515  NKC: xx0016431  NLA: 35688861  NLK: KAC201102327  NTA: 07119021X  RERO: 02-A003020395  SELIBR: 196042  SUDOC: 172095174  Trove: 1043500  VIAF: 115331889   WorldCat (עם VIAF): 115331889
מהירות זוויתית

המהירות הזוויתית היא  קצב השינוי בזמן של הזווית בין נקודה כלשהי על הגוף לבין ציר הייחוס
הסיבוב שבתרשים הוא נגד כיוון השעון, לכן על פי כלל יד ימין כיוון וקטור המהירות הזוויתית הוא למעלה.
מהירות זוויתית או מהירות סיבובית היא גודל המבטא את מהירות הסיבוב של גוף והיא קבועה עבור גוף קשיח חופשי. כאשר גוף שאינו נקודתי מסתובב במרחב על ציר סיבוב כלשהו, המהירות של כל נקודה בגוף שונה. אם הגוף קשיח וחופשי, כל נקודה בו מבצעת תנועה מעגלית קצובה. על מנת להגדיר את מהירות הסיבוב של הגוף נסתכל על הזווית שעובר הקו המחבר נקודה בגוף עם ציר הסיבוב ביחידת זמן, וזו המהירות הזוויתית. אם כן, המהירות הזוויתית היא קצב השינוי בזמן של הזווית בין נקודה כלשהי על הגוף לבין ציר הייחוס, או הנגזרת של הזווית לפי הזמן:
מהירות זוויתית נמדדת, במערכת היחידות SI, ברדיאנים לשנייה ( {\rm {{rad}/{sec}}}). כיוון שרדיאן הוא ערך מספרי טהור (חסר יחידות), ניתן להתייחס ליחידות המהירות הזוויתית גם כהרץ (Hz) (ועיינו עוד בהמשך). מתוך המהירות הזוויתית של הגוף,  \omega , ניתן לחשב את המהירות הקווית  v של נקודה בגוף המסתובב לפי הנוסחה:
כאשר  R הוא רדיוס הסיבוב – מרחק הנקודה מציר הסיבוב.
מלבד גופים מסתובבים, המהירות הזוויתית שימושית לתיאור תנועה מעגלית באופן כללי, והיא גודל טבעי בתיאור הפיזיקלי של מערכות בעלות סימטריה גלילית או כדורית.
וקטור המהירות הזוויתית הוא פסאודו-וקטור שגודלו כגודל המהירות הזוויתית וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין: אם מסובבים את אצבעות יד ימין עם כיוון התנועה, האגודל יפנה לכיוונה של המהירות הזוויתית. בניסוח מתמטי:
אם לא פועל על גוף מומנט כוח שקול ומסתו קבועה, וקטור המהירות הזוויתית הוא גודל שמור.
תדירות זוויתית

גוף קשיח שמסתובב בחופשיות (ותנועה מעגלית קצובה באופן כללי) הוא תופעה מחזורית, ולכן ניתן להתייחס למהירות הזוויתית הסקלרית כאל גודל המבטא תדירות טבעית (ביחידות של  {\rm {{rad}/{sec}}}), ומתקיים הקשר:
כאשר  T הוא זמן המחזור (הזמן שלוקח לגוף להשלים מחזור אחד) ו־ f היא התדירות בהרצים (מספר המחזורים בשנייה). במקרה כזה, שבו יש ל־ \omega  משמעות של תדירות, היא נקראת תדירות זוויתית.
השימוש בתדירות הזוויתית במקום התדירות בהרצים מונעת את הצורך בשימוש בקבוע π, ולכן נעשה בה שימוש נרחב לא רק במכניקה של מערכות מסתובבות, אלא גם בתופעות מחזוריות אחרות, ובעיקר בסוגים שונים של מתנד הרמוני. בגוף מסתובב, ניתן לפרש את התדירות הזוויתית כמהירות זוויתית, אך ברוב התופעות אותן מתארים בעזרת תדירות זוויתית (למשל מעגל LC) כלל אין למהירות הזוויתית משמעות.
ראו גם

תנע זוויתי
תאוצה זוויתית
מאיה מיטלפונקט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באוקטובר 1988 (בת 35)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  מדבבת, שחקנית
 
מאיה מיטלפונקט (נולדה ב-27 באוקטובר 1988) היא מדבבת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

מיטלפונקט היא בתם של יעל דן והלל מיטלפונקט, ולה אח קטן בשם אלון.
היא החלה את קריירת הדיבוב שלה בשנת 2006, כאשר היא דיבבה בסדרות טלוויזיה וסרטים רבים. בין דיבוביה נכללות ההפקות "יו-גי-הו! GX", "מועדון מכסחי המפלצות", "החמישייה הסודית", "ספיריט: לרכוב חופשי", "אמפיביה", "מירה, בלשית מלכותית", "בוא, כלב, בוא!", "אנקאנטו", ו"לשיר 2".
דמויות מוכרות שדיבבה כוללות את ברבי ב"ברבי בת הים 2", "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", "ברבי בנעליה הורודות", "ברבי מריפוסה ונסיכת הפיות", "ברבי נסיכת הפנינה", "ברבי והדלת הסודית", "ברבי נסיכת הכוח", "ברבי בבית החלומות", "דורג ואן דנגו", "ברבי ואחיותיה באקדמיה לרכיבה", "ברבי וקסם הדולפינים" ו"ברבי: הרפתקאות בבית החלומות"; דרדסית ב"הדרדסים", "חג מולד מדורדס", "הדרדסים 2" ו"הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי"; ניה ב"לגו נינג'גו" ו"סרט לגו נינג'גו"; גברת פאף ב"בובספוג מכנסמרובע", "חתולת קשת פרפר וחד-קרן", "בובספוג הסרט: מבצע הצלה" ו"מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג"; ומיראבל מדריגל ב"אנקאנטו".
בשנת 2017 החלה לביים דיבוב, כאשר בין ההפקות שביימה נכללות הסדרות "גליטר פורס", "גליטר פורס דוקי דוקי", "פריקטאון", "התיק של אולי", "אלווין והצ'יפמאנקס", "הגרינים בעיר הגדולה" ו"הדרדסים".
בנוסף לדיבוב, מיטלפונקט עוסקת במשחק, כאשר שיחקה בסרט "שש פעמים" משנת 2013 בתפקיד אחות של תומר (רועי ניק).
הערות שוליים

↑  יפעת מנהרדט, לא צריכה נסיך: מריבל, גיבורת "אנקאנטו" של דיסני, מסמלת עוד שלב במהפכה, באתר ynet, 2 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011781486305171  MusicBrainz: b623907b-31b8-4811-94c9-e90c19e725ec  VIAF: 9166713779926881920   WorldCat (עם VIAF): 9166713779926881920
ליזין

ערך זה עוסק בחומצת אמינו. אם התכוונתם לעיירה בקנטון וו בשווייץ, ראו .
ליזין (Lysine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז ליזין ולכן היא מהווה חומצת אמינו חיונית, אותה יש לקבל דרך המזון.
כימיה

השייר של ליזין מורכב מארבע קבוצות מתילן (CH2) ומקבוצת אמין (NH2) הנמצאת בקצה. קבוצת האמין נוטה לקלוט יון מימן ולהפוך ליון בעל מטען חשמלי חיובי (+NH3); מכאן שליזין היא אחת משלוש חומצות האמינו הבסיסיות (בסיס מוגדר כתרכובת הנוטה לקלוט יוני מימן).
ב-pH נייטרלי (7) נוטה קבוצת האמין לקלוט יון מימן ולהופיע בצורת היון החיובי, בעל מטען חשמלי של 1+.
מקורות תזונה

ליזין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.
ביולוגיה

מחסור בליזין המגיע דרך המזון מביא למחסור בניאצין שיכול לגרום לחוסר בוויטמין B. סיבוכים בריאותיים נוספים כתוצאה מחוסר ליזין בתזונה הם אבנים בכליות, עייפות, חוסר תיאבון ועוד. רבות מתופעות אלה נקשרות לצורך בליזין לייצור נוגדנים.
תוספת ליזין למזון ידועה כאחת הדרכים לטיפול במחלת ההרפס, בצירוף דיאטה מעוטת ארגינין.
הערות שוליים

↑  תכולת הליזין במזונות על פי משרד החקלאות האמריקאי
ליבוריוס פון פרנק

| --- | --- |

גנרל ליבוריוס ריטר פון פרנק
 לידה:  5 באוקטובר 1848 ספליט, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  26 בפברואר 1935 (בגיל 86) גראץ, הרפובליקה האוסטרית הראשונה אוסטריה
 מקום קבורה:  Friedhof St. Leonhard 
 מדינה:  אוסטריה 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 תקופת הפעילות:  1869–1915 (כ־46 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-1   מפקד הקורפוס ה-7   מפקד הארמייה החמישית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 
ליבוריוס ריטר פון פרנק (בגרמנית: Liborius Ritter von Frank;‏ 5 באוקטובר 1848 – 26 בפברואר 1935) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הארמייה החמישית במערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה.
קורות חייו > קריירה מוקדמת

פון פרנק נולד בעיר ספליט שבקרואטיה, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרית ב-5 באוקטובר 1848. לאחר סיום לימודיו באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, התגייס פון פרנק לצבא האוסטרו-הונגרי בשנת 1869.
פון פרנק מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה שונים, בשנת 1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, בשנת 1908 מונה למפקד הקורפוס ה-7, ובשנת 1910 מונה למפקח הכללי של הצבא האוסטרו-הונגרי.
קורות חייו > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון פרנק את הפיקוד על הארמייה החמישית, ניסיון הפלישה הראשון לסרביה ביולי - אוגוסט 1914 נהדף לחלוטין, כמו כן אף ניסיון הפלישה השני לסרביה בראשית ספטמבר נהדף, בנובמבר 1914 זכו כוחותיו במספר ניצחונות והתקדמו לעומק סרביה, אך הצבא הסרבי הצליח לבלום את המתקפה ואף להודפה, וב-15 בדצמבר הסתיים קרב קולובארה בו הביסו הסרבים את כוחותיו של פון פרנק ופגעו או שבו בלמעלה ממחצית הכח הלוחם האוסטרו-הונגרי. תוצאות הקרב הובילו לנסיגה רחבה של האוסטרו-הונגרים אל מחוץ לגבולות סרביה. ב-22 בדצמבר 1914 הודח פון פרנק מתפקידו ובמקומו מונה אויגן, הארכידוכס מאוסטריה. ב-1 בינואר 1915 פרש פון פרנק מהצבא.
ב-26 בפברואר 1935 מת פון פרנק בגראץ, אוסטריה, והוא בן 87 שנים.
ראו גם

סרביה במלחמת העולם הראשונה
מגאקלס

מגאקלס (ביוונית: Μεγακλῆς) היה השם של כמה אישים בולטים שפעלו באתונה העתיקה בתקופות שונות, ממשפחת האלקמיונידים.
ארכון אתונה במאה 9-10 לפנה"ס

מגאקלס הראשון שיש תיעוד שלו היה הארכון ה-23 של אתונה בין 892-922 לפנה"ס וייתכן שהיה דמות מיתית. הוא מוזכר בספר הכרוניקון של אוסביוס מקיסריה, אשר מתאר את הכרונולוגיה של השליטים והערים המרכזיות בעולם העתיק תוך הסתמכות על כתבים אשר אבדו במרוצת השנים, שמתעדים את ההיסטוריה האנושית מן המאה ה-7 ואף מאוחר יותר. למעט אזכור זה, אין שום ידע אחר עליו.
ארכון אתונה במאה ה-7 לפנה"ס

מגאקלס השני, מהמאה ה-7 היה החבר הידוע הראשון של משפחת האלקמיונידים. הוא שימש כארכון של אתונה והיה האחראי להוצאתם להורג של קילון ואחיו, אשר ניסו לבצע הפיכה בשלטון של אתונה ב-632 ללא הצלחה. לאחר כישלונם, ברחו קילון ואחיו לאזור האקרופוליס, כדי לזכות בחסותה של האלה אתנה. מגאקלס, הוביל את האתונאים לתפוס את האחים, ושכנע אותם לצאת לקראת ההמון בתואנת שווא ששום רע לא יאונה להם. עם צאתם של קילון ואחיו, הוביל מגאקלס את סקילתם. בגלל שהיו תחת חסות האלה, נתפס הדבר כחילול קודש. כתוצאה ממעשה זה, מגאקלס ומשפחתו הפכו למושא של קללה מתמשכת שנותרה על כל חברי המשפחה עד להתפרקותה.
אלקמיונידים

מגאקלס השלישי היה הנכד של מגאקלס השני, בנו של אלקמיון וחבר במשפחת האלקמיונידים. מגאקלס היה יריב של הטיראן פייסיסטראטוס מהמאה ה-6 לפנה"ס. מגאקלס, יחד עם שותפו ליקורגוס, הגלו את פייסיסטראטוס מחוץ לאתונה. אולם לאחר שסכסוך עלה בין מגאקלס וליקורגוס, זמם מגאקלס יחד עם יריבו לשעבר, פייסיסטראטוס, דרך להחזיר את פייסיסטראטוס לאתונה ולהדיח את ליקורגוס. הרודוטוס טוען שהם אף הונו את האתונאים על ידי הצבת מתחזה לאלה אתנה שתלווה את פייסיסטראטוס עם שובו לעיר. העסקה בין מגאקלס לפייסיסטראטוס נחתמה על ידי נישואים של ביתו של מגאקלס לפייסיסטראטוס. אולם זמן קצר לאחר מכן מגאקלס פנה שוב כנגד פייסיסטראטוס משזה מיאן להוליד ילדים עם ביתו של מגאקלס.
אותו מגאקלס מאוחר יותר התמודד באזור 560 לפנה"ס או מאוחר יותר, עם היפוקליידס, על ידה של אגריסטה ביתו של קליסתנס מסיקיון (שיהפך לדודו של קליסתנס האתונאי). לזוג נולדו 3 ילדים. הבכור, היפוקרטס, היה אביו של מגאקלס נוסף (שהוגלה מאתונה ב 486 לפנה"ס). בתם, אגריסטה, הייתה אימם של פריקלס ואריפון. בנם הצעיר, קליסתנס היה ככל הנראה אביה של דיינומכה, אימו של אלקיביאדס. לפיכך, מגאקלס השלישי היה הסבא-רבא של פריקלס ואלקיביאדס.
קרב מרתון

מגאקלס הרביעי, הנכד של היפוקרטס, ואחיינו של קליסתנס, מתואר במקורות לעיתים כאביה של דיינומכה, ולפיכך - סבו של אלקיביאדס. מקורות אחרים סבורים שדודו של מגאקלס, קליסתנס היה סביו של אלקיביאדס. ב-490 לפנה"ס, לאחר קרב מרתון, התגלה מגן מסומן על הר פנטלי, מעל מרתון. ככל הנראה מטרת המגן הייתה לסמן לפרסים לשוט מעבר לכף סוניו ולתקוף את אתונה שהייתה ללא שמירה, שכן כל הלוחמים שלה התרכזו במרתון. הרודוטוס טוען שהאלקמיונידים הואשמו באופן גורף בעבור מעשה בגידה לכאורה זו.
מאחר שמגאקלס היה הדמות הבולטת במשפחת האלקמיונידים באותה תקופה, חשד באהדה לפרסים נתלה מעליו לאחר הקרב. כמה שנים לאחר מכן ב-486 לפנה"ס, מגאקלס הוגלה. אוסטרקה שונים שנמצאו עם שמו, סומנו עם הערות לגבי עושרו המופלג וחיבתו לשפע והדר.
מגאקלס כובד על ידי המשורר פינדארוס, שכתב עליו בזכות ניצחונו כגולה במרוץ המרכבות בהמשחקים הפיתיים באותה שנה, 486 לפנה"ס.
מחקרים מודרניים, אשר מתבססים על ממצאים ארכאולוגיים, מוכיחים שמגאקלס הוגלה פעמיים מאתונה. לראשונה ב-486, ולאחר מכן ב-471.
הערות שוליים

↑  אוסביוס מקיסריה, הכרוניקון, ספר 67
↑  הרודוטוס, היסטוריה, ספר אחד, ס'
↑  הרודוטוס, היסטוריה, ספר אחד, ס"א
↑  הרודוטוס, היסטוריה, ספר שש, קב"ד
↑  Sara Forsdyke, Exile, Ostracism, and Democracy: The Politics of Expulsion in Ancient Greece, Princeton University Press, 2005, p. 155. (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" )
↑  פינדארוס, בעבור מגאקלס מאתונה מרוץ מרכבות עם ארבעה סוסים 486
↑  Lucia Athanassaki,Archaic and classical choral song: performance, politics and dissemination Song, politics, and cultural memory:Pindar’s Pythian 7 and the Alcmaeonid temple of Apollo, 2011
מאדאם מסייה

| --- | --- |

מאדאם מסייה, 2018
 מוקד פעילות:  צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 סוגה:  פופ
 חברת תקליטים:  Low Wood 
 https://twitter.com/MadameMonsieur
 חברים
 אמילי סאת, ז'אן קארל לוקאס
 
מאדאם מסייה (בצרפתית: Madame Monsieur) הם צמד צרפתי. הם ייצגו את צרפת באירוויזיון 2018 עם השיר "Mercy".
חברי הלהקה

אמילי סאת - זמרת
ז'אן-קארל לוקאס - גיטריסט
ביוגרפיה מוזיקלית

הצמד נבחר ב-27 בינואר 2018 לייצג את צרפת בתחרות "דסטינסיון: אירוויזיון" ששודרה בערוץ France 2 שתפקדה כתחרות קדם-האירוויזיון של צרפת. הצמד ביצע במהלך התחרות את השיר "Mercy", אותו כתב בעצמו. ב-12 במאי 2018 הופיע הצמד בגמר של האירוויזיון, בו דורג במקום ה-13 (מתוך 26 מדינות בסך הכול).
שנה לאחר מכן, הצמד כתב את השיר "Roi" ביחד עם בילאל חסאני (המבצע שלו). השיר נבחר לייצג את צרפת באירוויזיון 2019 והגיע בגמר התחרות למקום ה-16. חסאני נכנס ישירות לגמר היות שצרפת היא אחת מחמש המדינות המממנות העיקריות של איגוד השידור האירופי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2016: Tan-dem
2018: Vu d'ici
מאיה ליבוביץ

| --- | --- |

הרב מאיה ליבוביץ
 לידה:  7 באוגוסט 1947 (בת 77) רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 
הרבה מאיה ליבוביץ (נולדה ב-7 באוגוסט 1947) היא רבה רפורמית ומחנכת. במשך עשרות שנים עמדה בראש הקהילה הרפורמית "קמץ" שבמבשרת ציון. עמדה גם בראש מועצת הרבנים המתקדמים בישראל (מר"ם).
ביוגרפיה

ליבוביץ נולדה ברמת גן ולמדה בתיכון בליך. היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בספרות כללית ומוסמכת מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים במחשבת ישראל. עסקה בהוראה בבתי ספר בישראל ומחוצה לה, עמדה בראש מחלקת החינוך של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל והייתה מתאמת הפעילויות החינוכיות של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת בחבר המדינות.
בשנת 1993 הייתה לאישה הראשונה ילידת ישראל שהוסמכה לרבנות על ידי ההיברו יוניון קולג' בירושלים. באותה שנה הקימה את קהילת מבשרת ציון (קמץ), שצמחה מגרעין של שש משפחות ראשונות לקהילה מבוססת בת מאתיים משפחות.[דרוש מקור] היא ניצחה על בניין משכנה של קהילה, בית כנסת הניצב בשכונת רכס חלילים ביישוב. "קמץ" זכתה למקום מרכזי בחיי מבשרת ציון בזכות פעולתה הנרחבת בתחום התפילות וטקסי מעגל החיים, החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי (מערכת גנים, תנועת נוער וקורסי הוראת טעמי המקרא לנוער), החברה (בנק הזמן, בשותפות עם המועצה המקומית של מבשרת), והתרבות.
בשנים 2011–2014 הנהיגה את מר"ם –  מועצת הרבנים המתקדמים בישראל.
נשואה למנחם ואם לארבעה ילדים.
פרסומים

ירחון לחגים שונים (ט"ו בשבט, פורים, שביעי של פסח, שבועות), ירושלים: בית שמואל
עורכת (כולל פתיחה ופרושים): סידור העבודה שבלב ברוסית (תרגום של הנוסח העברי, עורך יהורם מזור), ירושלים: האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת והתנועה ליהדות מתקדמת בישראל, 1998 (הדפסה שנייה: 2001)
עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ויהורם מזור): ברוך שעשני אישה, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד 1999
עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ויהורם מזור): מלחמת גוג ומגוג, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד 2001
"על סיגים וגדרות" (משנה א של אבות), בתוך: יעל משעלי (עורכת), פרקי אמהות: נשים ישראליות מגיבות לפרקי אבות, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2002
עורכת (כולל פתיחה ופרושים): מחזור כוונת הלב ברוסית (תרגום של הנוסח העברי, עורך יהורם מזור ומרדכי רותם), ירושלים: האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת והתנועה ליהדות מתקדמת בישראל, 2003
עורכת ומחברת שותפה (עם דוד אריאל יואל ומוטי ענברי): מיהו יהודי בימינו, תל אביב: ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2006
עורכת ומחברת שותפה (עם אלונה ליסיצה, דליה מרקס ותמר דובדבני): פרשת המים: טבילה כהזדמנות לצמיחה להיטהרות ולריפוי, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד (ספריית היהדות המתקדמת) 2011
"לשאת עיניים ולראות קדימה" (דרשה לפרשת וירא), בתוך: ליאורה ורד-אזרחי, מירה חובב, יהוידע עמיר ואפרת רותם (עורכות), דרור: במה לקידות החירות והאחריות בישראל, ירושלים: התנועה הרפורמית ומועצת הרבנים המתקדמים בישראל, תשע"ד, עמ' 123–125
עורכת שותפה (עם יהוידע עמיר): מדרש רבה: מהפכת הרבנות הרפורמית הנשית בישראל, ירושלים: הוצאת כרמל, 2023
הערות שוליים

↑  הרב מיה ליבוביץ' (אמריטוס) (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303445605171  ISNI: 0000 0001 1593 6889  LCCN: no99078279  VIAF: 10079682   WorldCat (עם VIAF): 10079682
מאדאם טוסו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון שעווה
 על שם:  מארי טוסו 
 כתובת:  Madame Tussauds, Marylebone Road, London, NW15LR 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מייסדים:  מארי טוסו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1839
 תאריך פתיחה רשמי:  1835 
 קואורדינטות:  51°31′22″N 0°09′19″W﻿ / ﻿51.52279°N 0.15517°W﻿ / 51.52279; -0.15517
 www.madametussauds.com
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמאדאם טוסו(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמאדאם טוסו(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימאדאם טוסו(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימאדאם טוסו
 
מוזיאון השעווה של מאדאם טוסו בדרך מרילבון שבלונדון, וצמוד לו - הפלנטריום של לונדון
בובת שעווה של מארי טוסו מייסדת המוזיאון - בכניסה לאולם התצוגה במוזיאון בלונדון
מאדאם טוסו (באנגלית: "Madame Tussauds") היא רשת של מוזיאונים לבובות שעווה הקרויה על שם מארי טוסו. סניפה הראשי של הרשת נמצא בלונדון שבאנגליה. המוזיאונים ברשת זו מציגים אישים היסטוריים או אישים מפורסמים בכל תחום שהוא (מדינאים, בדרנים וכדומה), במטרה להמחיש כיצד נראו ומה עשו, בעזרת בובות השעווה המוצגות בהם.
היסטוריית מוזיאון מאדאם טוסו הראשון

המוזיאון הראשון ברשת מאדאם טוסו הוקם על ידי מארי טוסו, שהייתה פסלת שעווה.
תערוכת פסלי השעווה הראשונה נערכה בשנת 1770 בעיר פריז שבצרפת, ובה הוצגו פסליו של הרופא פיליפ קורטיוס. עקב הצלחתה הרבה והתגובות החיוביות של המבקרים הועברה התערוכה לפאלה רויאל בפריז ב-1776. בשנת 1782 נפתחה תערוכה נוספת בבולוור דו טמפל.
אמה של טוסו הייתה סוכנת הבית בביתו של קורטיוס, והוא לימד את הבת את אמנות הפיסול בשעווה. טוסו יצרה את פסלה הראשון, פסל של וולטר, בשנת 1777. בעקבות פסל מוצלח זה ביקשו מפורסמים נוספים כי תפסל אותם ובהם בנג'מין פרנקלין וז'אן-ז'אק רוסו. לאחר מותו של קורטיוס ירשה טוסו את אוסף פסליו.
בשנת 1792 עברה מארי טוסו לאנגליה עם אוסף הפסלים שלה. בשנת 1835 נפתח המוזיאון ברחוב בייקר ובשנת 1884 עבר למשכנו הנוכחי, בדרך מרילבון בלונדון.
מעמד המוזיאון הלונדוני כיום

מוזיאון מאדאם טוסו נחשב לאטרקציה תיירותית גם כיום. פַסלי השעווה שלמדו את עבודתה של מארי טוסו ממשיכים לפסל דמויות עכשוויות, דבר המושך אנשים רבים למקום, להצטלם עם הדמויות.
בעוד שבעבר פוסלו בעיקר פוליטיקאים ושחקנים ותיקים, בשנות האלפיים ניתן למצוא בין הדמויות המפוסלות ידוענים כגון בריטני ספירס, בראד פיט, אנג'לינה ג'ולי וחברי להקת הביטלס. מלבד הפסלים ישנו במוזיאון "חדר אימים", המציג בין היתר מסכות מוות של בני אצולה צרפתים שראשם נכרת בגיליוטינה, וכן פסלי פושעים ורוצחים.
סניפי המוזיאון

למוזיאון המצליח עשרים וחמישה סניפים ברחבי העולם. הבובות במוזיאונים השונים אינן זהות, ובכל מקום ניתן למצוא בובות המתאימות לרוח המקום, וכן בובות של ידוענים או פוליטיקאים מקומיים, שאין להן מקום במוזיאון במדינה אחרת.
| יבשת | מדינה | עיר | פעילות | ערך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה | סידני | 2012-הווה | קיים |
| אירופה | אוסטריה | וינה | 2011-הווה |  |
| אירופה | גרמניה | ברלין | 2008-הווה |  |
| אירופה | הולנד | אמסטרדם | 1970-הווה |  |
| אירופה | הונגריה | בודפשט | 2023-הווה |  |
| אירופה | הממלכה המאוחדת | בלקפול | 2011-הווה |  |
| אירופה | הממלכה המאוחדת | לונדון | 1835-הווה |  |
| אירופה | טורקיה | איסטנבול | 2016-הווה |  |
| אירופה | צ'כיה | פראג | 2019-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | הוליווד | 2009-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | לאס וגאס | 1999-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | נאשוויל | 2017-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | ניו יורק | 2000-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | אורלנדו | 2015-הווה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | סן פרנסיסקו | 2014-הווה |  |
| אסיה | איחוד האמירויות הערביות | אבו דאבי | 2021-הווה |  |
| אסיה | הודו | דלהי | 2017-2020, 2023-הווה |  |
| אסיה | הונג קונג | - | 2000-הווה | קיים |
| אסיה | יפן | טוקיו | 2013-הווה |  |
| אסיה | סין | בייג'ינג | 2014-הווה |  |
| אסיה | סין | צ'ונגצ'ינג | 2016-הווה |  |
| אסיה | סין | שאנגחאי | 2006-הווה |  |
| אסיה | סין | ווהאן | 2013-הווה |  |
| אסיה | סינגפור | - | 2014-הווה |  |
| אסיה | תאילנד | בנגקוק | 2010-הווה |  |
| יבשת | מדינה | עיר | פעילות |
| --- | --- | --- | --- |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית | וושינגטון די. סי. | 2007-2021 |
ראו גם

מאדאם טוסו הונג קונג
ליבורנים

מפת ליבורניה
ליבורנה
הליבורנים (בלטינית: Liburni; ביוונית: Λιβυρνοί) היו עם קדום שישב בצפונה של איליריה מהמאה ה-11 לפנה"ס ועד למאה ה-1 לפנה"ס. הליבורנים נודעו כסוחרים ושודדי ים, וייתכן כי הגיעו לאזור מושבם מהמזרח לקראת סוף האלף השני לפנה"ס. הליבורנים נטמעו ברומאים ונעלמו החל בסוף המאה ה-1.
ליבורניה

גבולותיו של אזור היישוב של הליבורנים שנקרא ליבורניה, נעו במשך השנים בהתאם לתחום התפשטותם, והוא חופף כיום לאזור מפרץ קוורנר שלחוף הים האדריאטי במערב קרואטיה והחוף שמדרום לו. בתקופות מסוימות יישבו הליבורנים גם בחופי מחוז מארקה שבמערב הים האדריאטי ובאי קורפו שמדרום לו.
לפי סטראבון עריהם העיקריות של הליבורנים היו יאדרה (כיום זאדר) וסקרדונה (סקרדין), והם יישבו גם באיי הים האדריאטי רב, פג, קרק, צרס, לושין, אי, קורצ'ולה, הוואר, טרוגיר וארכיפלג קורנטי. לרשימת ערי הליבורנים הוסיף פליניוס הזקן את אלבונה (לאבין), פלנונה (פלומין), טרסאטיקה (טירת טרסט ברייקה) וערים נוספות.
שפה ותרבות

שפתם של הליבורנים הייתה שפה הודו-אירופית מקבוצת ה"קנטום", והיא מראה דמיון רב לוונטית וייתכן שאף הייתה ניב של האחרונה. בעבר סברו החוקרים כי קיים קשר בין ליבורנית לשפות האיליריות, אך תאוריה זו. עקב כך נזנחה במידה רבה גם הסברה שהליבורנים היו שבט אילירי, וכיום סוברים החוקרים כי היו מקורבים לוונטים. לא נמצא תיעוד כתוב לשפה והמידע אודותיה ועל קרבתה לוונטית מתבסס על חקר שמות פרטיים של מקומות ובני אדם. לאחר כיבוש ליבורניה בידי הרומאים נדחקה השפה מפני הלטינית, ובסופו של דבר נכחדה.
הליבורנים נודעו בליבורנה (בלטינית: Liburna או naves Liburnicae; ביוונית: λιβυρνίς) ספינת המשוטים שבנו ואשר אומצה על ידי הרומאים. ספינות אלה היו מצוידות בשתי שורות של משוטים ובמפרש גדול אחד. הרומאים עשו בהם שימוש בקרב אקטיום ובתקופת האימפריה הרומית היה שמן של הספינות לשם נרדף לספינות מלחמה בכלל.
ראו גם

איליריה
ליבורנה
הערות שוליים

↑  ^ Yoshamya, Mitjel & Yoshamya, Zyelimer. Gan-Veyan: Neo-Liburnic glossary, grammar, culture, genom. Old-Croatian Archidioms, Monograph I, p. 1 - 1.224, Scientific Society for Ethnogenesis studies, Zagreb 2005.
מגדלי התאומים (רמת גן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב קומות
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  רמת גן
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1991–1994 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1995 
 עלות:  30,000,000 דולר
 אדריכל:  משרד יסקי מור סיון 
 מידות
 גובה:  53.6 מ' 
 שטח:  26,000 מ"ר 
 קומות:  14 
 קואורדינטות:  32°05′01″N 34°48′22″E﻿ / ﻿32.0836°N 34.8061°E﻿ / 32.0836; 34.8061
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדלי התאומים(למפת גוש דן רגילה) מגדלי התאומים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי התאומים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי התאומים  he מגדלי התאומיםhe מגדלי התאומיםמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדלי התאומים הם שני מגדלי משרדים זהים ברחוב ז'בוטינסקי 33 ו-35 ברמת גן, בני 14 קומות שנחנכו בשנת 1994. מערבית למגדלי התאומים נבנה מגדל מנורה מבטחים.