stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדלנה מבוואריה
ביוגרפיה

מגדלנה נולדה ב-4 ביולי 1587 במינכן לוילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, בתם של פרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק.
בשנת 1607 ביקש מתיאס, ארכידוכס אוסטריה את ידה של מגדלנה. יוזם ההצעה היה יועצו של מתיאס, מלכיאור קלזל, שרצה את בוואריה לצידו במאבק בין הארכידוכס לאחיו רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. על אף שאביה של מגדלנה נטה לקבל את ההצעה, אחיה מקסימיליאן סירב לה מפני שלא רצה להיות מעורב בסכסוכי השושלת האוסטרית. בשנת 1608 ויתר מתיאס רשמית על הנישואין לבקשת אחיו. זמן קצר לאחר מכן גילה עניין במגדלנה לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה.
במאי 1609 ביקר לאופולד החמישי במינכן והסכים לוותר על עמדותיו הכנסייתיות כדי להינשא למגדלנה. במהלך הביקור היא פיתחה רגשות למחזר שלה ואמרה כי "למתיאס לא היו לה רגשות של חיבה", והיא מעדיפה להיות נזירה ולא להינשא לו. בלחץ אביה ואחיה, הסכימה מגדלנה לבסוף בשנת 1613 לנישואי נוחות.
ב-11 בנובמבר 1613 התחתנה מגדלנה עם וולפגנג וילהלם, נסיך הכתר של פפאלץ-נויבורג, חבר קרוב של אחיה. בעזרת נישואיה קיוו השליטים הבווארים שוולפגנג וילהלם הלותרני יחזור לאמונה הקתולית. טקס החתונה נערך על ידי הנסיך הבישוף של אייכשטדט, יוהאן כריסטוף פון וסטרשטטן, במינכן, בנוכחותם של 17 נסיכים ריבוניים. שלושה ימים לאחר מכן ויתרה מגדלנה על כל זכויות הירושה על בוואריה לעצמה וליורשיה. כנדוניה קיבלה כ-50,000 פלורינים ו-30,000 פלורינים נוספים מאחיה.
מגדלנה הקימה קפלה קתולית בטירת נויבורג עם שני ישועים שליוו אותה. זמן קצר לאחר מכן, נשלחו שני הישועים להולנד על ידי חמיה של מגדלנה, פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג.
ב-15 במאי 1614, כמה חודשים לפני מות אביו, קיבל על עצמו וולפגנג וילהלם (בהשפעת אשתו) את הדת הקתולית. עבור הרפורמציה הנגדית הייתה זו הצלחה משמעותית מוצדקת למגדלנה ומחויבותה למדיניות אחיה. הנישואים בין מגדלנה לוולפגנג וילהלם, למרות כל הבעיות, היו מאושרים מאוד.
מגדלנה תוארה באופן דומה מאוד לאחיה, חכמה ושאפתנית פוליטית. ב-4 באוקטובר 1615 ילדה את בנה היחיד, פיליפ וילהלם, שנקרא על שם שני סביו.
מגדלנה מתה באופן פתאומי ב-25 בספטמבר 1628 בנויבורג על הדנובה, ונקברה בכנסיית נויבורג הישועית שנבנתה זה מקרוב.
יהדות טקסס

בית הכנסת של קהילת בני ישראל בגלווסטון, טקסס אשר הוקם במקור ב-1870. בבית כנסת זה כיהן הרב הנרי כהן.
בית הקברות העברי (נוסד בשנת 1852).
הקהילה היהודית בטקסס היא אחת הקהילות היהודיות הגדולות בארצות הברית. יהודים היו חלק מההיסטוריה של טקסס מאז שהגיעו מגלי הארצות האירופאים הראשונים לאזור במאה ה-16. ב-1990 היו בטקסס כ-108,000 איש המזדהים כיהודים. הערכות עדכניות יותר מציבות את המספר בסביבות ה-120,000 איש.
יהודים בולטים מטקסס

הרב הנרי כהן (נולד ב-7 באפריל 1863–12 ביוני 1952) היה רב, פעיל חברתי, חוקר והיסטוריון אשר כיהן בין השנים 1888–1949 כרב קהילת בני ישראל בעיר גלווסטון (Galveston) שבטקסס.
סמואל דרבן (נולד ב-1 ביוני 1878), חייל מעוטר ביותר בצבא ארצות הברית אשר פעל כשכיר חרב במלחמות ומהפכות שונות.
ג'ק רובי (נולד ב-25 במרץ 1911), בעל מועדון לילה בדאלאס, טקסס, אשר ב-24 בנובמבר 1963 ירה למוות בלי הארווי אוסוואלד, החשוד ברצח קנדי.
מייקל דל (נולד ב-23 בפברואר 1965), מקים חברת המחשבים דל ומנכ"ל החברה.
סטיב אדלר, ראש עיריית אוסטין.
קהילות יהודיות בטקסס

קהילת אגודס' ישראל - אוסטין טקסס
קהילת תפארת ישראל - אוסטין טקסס
קהילת בית שלום - אוסטין טקסס
קהילת בית ישראל - אוסטין טקסס
קהילת בית אל - אוסטין טקסס
קהילת חב"ד לישראלים (Chabad Israeli Center) - סן אנטוניו, טקסס
קהילת רודפי שלום (Congregation Rodfei Sholom) - סן אנטוניו, טקסס
קהילת חב"ד (Chabad Lubavitch of San Antonio) - סן אנטוניו, טקסס
קהילת בית אל (Temple Beth-El) - סן אנטוניו, טקסס
קהילת בית יעקב (Congregation Beth Jacob) - גלווסטון, טקסס
קהילת בני אברהם (B'Nai Abraham Synagogue) - ברנהאם, טקסס
קהילת בני ישראל (Temple B'nai Israel) - גלווסטון, טקסס (אנ')
קהילת עמנו-אל בדאלאס (Temple Emanu-El of Dallas) - דאלאס, טקסס
קהילת פרידה (Temple Freda) - בריאן, טקסס
קהילת שארית ישראל (Congregation Shearith Israel) - טקסס, טקסס
קהילת בית ישראל ביוסטון (Congregation Beth Israel of Houston) - יוסטון, טקסס
קהילת בית ישורון - יוסטון, טקסס
קהילת בית אל (Temple Beth-El) - קורסיקאנה, טקסס
קהילת אגודת יעקב (Congregation Agudath Jacob) - וואקו, טקסס
ראו גם

מבצע טקסס
תוכנית גלווסטון
הערות שוליים

1 2 3 4  Jewish Texans, באתר Texas ALMANAC.
↑  University of Texas Institute of Texan Cultures at San Antonio, מאורכב באתר וייבאק מאשין.
1 2  B'nai Abraham Synagogue, באתר אגודת ההיסטוריה של טקסס.
↑  Temple B'nai Israel, Galveston, באתר אגודת ההיסטוריה של טקסס.
↑  Galveston Movement, באתר אגודת ההיסטוריה של טקסס.
↑  Southern Jewish Communities - Houston, Texas , באתר מכון גולדרינג/וולדנברג לחיים יהודיים בדרום ארצות הברית.
| דגל טקסס מדינת טקסס |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אוסטין |  |
| אזורים גאוגרפיים | ביג בנד • עמק ריו גראנדה • מטרופולין דאלאס-פורט וורת'-ארלינגטון |  |
| היישובים הגדולים ביותר | יוסטון • סן אנטוניו • דאלאס • אוסטין • פורט וורת' • אל פאסו • ארלינגטון • קורפוס כריסטי • פלאנו • לארדו • לאבק • גרלנד • אירווינג • אמרילו • גרנד פריירי • בראונסוויל • פסדינה • מקיני • מסקיט • קילין |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות טקסס |  |
Ram (אלבום)

ערך זה עוסק באלבום של פול מקרטני. אם התכוונתם לאלבום של דאפט פאנק, ראו .
Ram הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי פול מקרטני. האלבום יצא לאור ב-1971 ובאופן רשמי, האמנים החתומים עליו ובעלי הזכויות, הם פול ולינדה מקרטני. למרות שהשתתפה גם ביצירות אחרות שיזם פול מקרטני, זוהי הפעם היחידה בה קיבלה לינדה מקרטני גם קרדיט כיוצרת. בזמנו, נתפס הדבר, על ידי רבים, כתגובה לפרויקטים המשותפים שיצרו באותן שנים חברו לשעבר בלהקת הביטלס, ג'ון לנון ואשתו, יוקו אונו. האלבום זכה תחילה להצלחה מסחרית, אולם, יחד עם הביקורות הפושרות ירדו גם מכירותיו. במשך השנים שעברו מאז צאתו, השתנתה ההערכה לגביו וחלק מהמבקרים סבורים כי הוא אחד מאלבומיו האיכותיים של מקרטני לאחר תקופת הביטלס.
הקלטת האלבום

לאחר יציאת אלבום הסולו הראשון של מקרטני, McCartney, באפריל 1970, יצאו פול ולינדה מקרטני לחופשה ארוכה ובילו את רוב זמנם בחוותם בסקוטלנד. בחודשים אלו כתב מקרטני, בסיועה של רעייתו, את רוב החומר לאלבום. הם החליטו להחליף את אולפני אבי רוד ולהקליט באולפנים בניו יורק, וטסו לשם בסתיו 1970. נגני האולפן באלבום היו: דייב ספינוזה ויו מקראקן בגיטרות ודני סייוול בתופים. השירה בכל האלבום היא של פול מקרטני ולינדה מקרטני שרה רק קולות רקע. בתקופת ההקלטות נכתב חומר נוסף שכלל שירים שהופיעו רק מאוחר יותר באלבומי להקתו המאוחרת יותר של מקרטני, Wings ושני שירים שלא נכללו באלבום ויצאו לאור לפניו על תקליטון: "Another Day" ו-"Oh Woman, Oh Why". התקליטון יצא בפברואר 1971 ו-"Another Day", שיר שהיה במיטב המסורת של שירי מקרטני בביטלס, זכה להצלחה מיידית וכבש את צמרות המצעדים ברחבי העולם. הצלחה זו, והשמירה על הקו המוזיקלי של מקרטני כפי שהוכר בתקופת הביטלס, יצרו ציפייה גדולה לצאת האלבום.
האלבום והביקורות

שירי האלבום היו בעלי סגנונות מגוונים, בעלי אווירה קלילה ואופטימית בדרך כלל. ניכר היה במקרטני כי הוא בטוח בעצמו ואינו חושש לקחת סיכונים בבחירת השירים. השיר הראשון שיצא כסינגל בבריטניה היה השיר האחרון באלבום, "The Back Seat of My Car" והוא הגיע רק למקום ה-39 במצעד הבריטי. דווקא השיר שיצא כסינגל בארצות הברית והיה שיר מורכב יחסית, "Uncle Albert/Admiral Halsey", הגיע לראש מצעד המכירות האמריקאי וזכה להצלחה עולמית.
שלושה שירים: "Monkberry Moon Delight" הצעקני, "Smile Away" ו-"Eat at Home", שסגנונו מזכיר את שיריו של באדי הולי (אליל נעוריו של מקרטני), הם שירים שבסיסם ברוקנ'רול הישן. שני השירים: "Dear Boy" ו-"Heart of the Country" הם מלודיים ומזכירים את עבודותיו של מקרטני בביטלס, ו-"Legs ‏3" הוא בעל מאפיינים בלוזיים ברורים. דווקא שיר הנושא, "Ram On", השיר הראשון, "Too Many People", והשיר האחרון, "The Back Seat of My Car", שלושה שירים שהשפעתם רבה על אופי התקליט, הם וכחניים ומלנכוליים במידת מה. כאמור, השיר שזכה להצלחה הרבה ביותר, "Uncle Albert/Admiral Halsey", היה גם המורכב ביותר וכלל למעשה שני שירים קצרים נפרדים ללא קשר ממשי ביניהם, באופן דומה למה שנעשה בצד השני באלבום אבי רוד של הביטלס. שמו של השיר לקוח משם דודו של מקרטני ומשמו של גיבור המלחמה האמריקאי, אדמירל ויליאם הלסי.
האלבום זכה להצלחה מסחרית מיד עם יציאתו לשוק במאי 1971. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד המכירות האנגלי ולמקום השני בארצות הברית, שם שהה חמישה חודשים בין עשרת האלבומים הנמכרים ביותר וזכה באלבום פלטינה. הביקורות, לעומת זאת, התאכזבו מן האלבום וחלקן ביקרו אותו באופן קשה. פול ולינדה מקרטני הופתעו ונפגעו מאופי ומעוצמת הביקורת. אחת מתוצאות הביקורת היה ניסיונם להקים להקה חדשה, "להקת כנפיים" (Wings). במשך השנים שחלפו מאז יציאת האלבום התרכך יחס המבקרים אליו והיום יש הרואים בו את אחת מפסגות יצירתו של מקרטני בתקופה שלאחר הביטלס ואף מכנים אותו "תקליט האינדי פופ הראשון" .
בני הזוג זכו בפרס גראמי לשנת 1972 בקטגוריית: "העיבוד המוזיקלי לשיר בביצוע קולי", עבור שירם "Uncle Albert/Admiral Halsey".
ב-1977 פיקח מקרטני על הוצאת גרסה אינסטרומנטלית לשירי האלבום, גרסה שהוקלטה כבר ב-1971 על ידי ריצ'רד יוסון. האלבום נקרא "Thrillington" ושם יוצרו הוא "Percy "Thrills" Thrillington" שהוא שמו הבדוי של פול מקרטני.
ב-1993, נערך האלבום מחדש לשם הוצאתו על גבי תקליטור בשם: "The Paul McCartney Collection" ונתווספו אליו השירים "Another Day" ו-"Oh Woman, Oh Why".
הדו-קרב המילולי עם ג'ון לנון

חלק מהמאזינים מצאו, בחלק משירי האלבום, רמזים ליריבותם של לנון ומקרטני שהחיכוכים ביניהם היו הגורם המכריע לפירוק הביטלס. הבית הראשון בשיר הפותח, "Too Many People", מסתיים במילים:
"That was your first mistake, you took your lucky break and broke it in two.
Now what can be done for you? You broke it in two."
מילים אלו נחשבו כמתייחסות לג'ון לנון. באחת התמונות שהופיעו בגב עטיפת האלבום צולמו שתי חיפושיות, כשהאחת מהן מטפסת על גב חברתה בתנוחת הזדווגות. גם כאן נטען כי זהו דימויו של מקרטני ליחסים שהיו בין חברי הלהקה ערב התפרקותה. יש גם הרואים בשיר "Legs ‏3" כמופנה אל ג'ון לנון.
ג'ון לנון סבר שאף השירים "Dear Boy" והשורה החוזרת "we believe that we can't be wrong" בפזמון השיר "The Back Seat of My Car" מתייחסים אליו (למרות שהשיר האחרון כיוון למעשה לבעלה לשעבר של לינדה מקרטני) והתייחס לכך התייחסות ישירה באלבומו Imagine שהוקלט מיד לאחר יציאת "Ram" ויצא לאור בספטמבר 1971. בשירו, "How Do You Sleep?", כתב לנון:
"The only thing you done was yesterday
And since you've gone you're just another day."
מילים אלו התייחסו ללהיטיו של מקרטני, Yesterday ו-"Another Day". לנון טען מאוחר יותר כי למעשה, השיר מכוון אליו עצמו ולא אל מקרטני ואכן, יש בשיר מספר שורות שניתן לפרשן כך. לנון ויוקו אונו סברו כי חלק גדול מ-"Ram" מופנה כנגדם, אולם מקרטני טען כי השיר היחידי שבו התייחס אל לנון היה "Too Many People". לנון אף צרף למהדורות הראשונות של "Imagine" גלויה ובו הוא מצולם כשהוא אוחז באוזניו של חזיר כלעג לתמונת של עטיפת "Ram" בה מצולם מקרטני אוחז בקרניו של איל.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פול ולינדה מקרטני.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Too Many People  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | 3 Legs  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ram On  | 2:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Dear Boy  | 2:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Uncle Albert/Admiral Halsey  | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Smile Away  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 20:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Heart of the Country  | 2:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Monkberry Moon Delight  | 5:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Eat at Home  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Long Haired Lady  | 5:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ram On (Reprise)  | 0:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Back Seat of My Car  | 4:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 22:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993> מס' | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993> שם | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993> משך | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  | רצועות בונוס מההוצאה המחודשת ב-1993>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Another Day  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Oh Woman, Oh Why  | 4:32 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Ram - Paul McCartney, Paul & Linda McCartney : Songs, Reviews, Credits, Awards : AllMusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 434d4068-8404-359a-9585-3376d3d1680d
סדרות (אתר אינטרנט)

| --- | --- |


האתר כפי שנראה ביוני 2021
 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  ינואר 2011 – 2023 (כ־12 שנים)
 שירותים עיקריים:  סדרות טלוויזיה פיראטיות
 הרשמה:  נדרשת לשם צפייה בתכני האתר;  הרשמה בתשלום נדרשת לשם ביצוע פעולות מסוימות, כגון: שינוי שם פעם אחת בלבד  שרתי צפייה ייעודיים  צפייה עד לאיכות 1080p  הורדת פרקים  צפייה ללא המתנה  גלישה ללא פרסומות
 
סדרות או SDAROT היה אתר אינטרנט להזרמת מדיה של סדרות טלוויזיה באופן פיראטי. התכנים באתר נלקחו בצורה פיראטית ולא-חוקית, תוך הפרת זכויות היוצרים. האתר פרסם תוכני טלוויזיה ישראליים וסדרות מישראל ומרחבי העולם.
בסוף שנת 2021, על פי המונה של האתר, חצה האתר את רף מיליארד הצפיות בפרקי הסדרות שבאתר.
בשנת 2023 הושבת האתר במעורבות ארגון זיר"ה. במשך חודשים התקשה האתר לספק תוכן באופן מסודר ובשלב מסוים היה פתוח למנויים בלבד עד שנסגר באופן סופי.
היסטוריה

האתר הוקם בינואר 2011 והחל לספק אפשרות לצפייה ישירה בסדרות עם תרגום עברי מובנה כאשר מטרתם המוצהרת היא ”הפיכת סדרות הטלוויזיה נגישות לכלל שכבות האוכלוסיה, ללא צורך בתשלומי עתק לתאגידי הטלוויזיה”.
במשך שנות פעילותו החליף האתר את כתובתו מספר פעמים בעקבות המאבק המשפטי שהתנהל נגדו. שירותי הצפייה של האתר ניתנים גם באפליקציה ייעודית מטעמם אשר בה קיים VPN מובנה שעוקף את החסימה שמבוצעת ברמת ה-DNS כנגד כתובות האתר.
ב-11 במרץ 2021 האתר נפל בשל שריפה שפרצה בחוות שרתים בצרפת בה היו מאוחסנים חלק מהשרתים של החברה. האתר חזר לפעילות לאחר יומיים. במרץ 2023 האתר נפל פעם נוספת למספר ימים ושב עם הודעת מערכת המעדכנת כי האתר נפל בעקבות מתקפות רשת, ושהאתר שדרג את מערך ההגנה שלו. ביולי 2023, מתקפת רשת נוספת, במעורבות זיר"ה, הפילה את האתר למספר ימים, אולם נכון לסוף יולי האתר לא הצליח לשוב לפעילות סדירה, והגביל את הצפייה בתכנים למנויים בלבד.
באוקטובר 2023 הודיע מנהל האתר שהאתר נסגר סופית הן בגלל המצב הביטחוני של ראשית מלחמת חרבות ברזל, והן בגלל הרס הגיבויים של האתר. לאחר מספר ימים, חזר בו מנהל האתר. בהמשך האתר שב לאפשר צפייה חינמית לכלל הגולשים. אולם, בעדכונים מטעם הנהלת האתר צוין כי הכוונה היא לסיים את פעילותו וכי החלטה על כך תתקבל עד התאריך 1 בינואר 2024.
פעילות האתר הופסקה לחלוטין, כאשר הגלישה אליו אינה מתאפשרת וללא עדכונים נוספים מטעם הנהלת האתר.
היסטוריה > אתר SRATIM

ב-12 בנובמבר 2021 הושק אתר "סרטים" בשיתוף פעולה עם אתר סדרות, המציע סרטים מתורגמים ומדובבים לעברית.
בשנת 2023, ביחד עם השבתת אתר סדרות בעקבות פעולותיו של ארגון זיר"ה, חדל גם אתר סרטים מפעילותו.
פעילות האתר

האתר איפשר צפייה ללא תשלום ממספר שרתים, אך התקיימה אפשרות רכישה שאיפשרה אפשרויות שאינן פתוחות לכלל הצופים, על פי נתוני האתר (נכון למאי 2022) כ-440 אלף. על פי נתוני האתר (נכון ליוני 2022) צפו המשתמשים ב-1.198 מיליארד פרקים. פעילות האתר נוהלה על ידי כמאה עובדים בהתנדבות.
מאבק משפטי

גורמים שונים, ביניהם ארגון זיר"ה, ניסו במשך מספר שנים להביא לסגירת האתר בשל הפרות זכויות יוצרים. בשנת 2016 הוצא צו חסימה לאתר, וספקיות אינטרנט החלו לחסום גישה לדומיין של האתר. אולם למרות הצו, המשיך האתר לפעול בדומיין חדש המוחלף מידי תקופה לאחר שנחסם על ידי הספקיות בישראל. בינואר 2017 חסמה פייסבוק את העמוד של האתר בו היו חברים 77 אלף עוקבים.
צו הסגירה הוצא שוב בינואר 2020, וספקיות האינטרנט הישראליות שבו וחסמו גישה לדומיין של האתר באמצעות הרעלת מטמון ה-DNS שלהם, חסימה שאינה אפקטיבית כאשר הגולש פונה לשרתי DNS אחרים.
במאי 2022, בית משפט פדרלי בארצות הברית פסק כי האתרים Israel TV ,Sdarot TV ו-Israeli TV מספקים שירותים בלתי-חוקיים, והורה לספקיות האינטרנט במדינה לחסום את הגישה אליהם.
ביולי 2023, הושבת פעם נוספת, במעורבות זיר"ה. לאחר מספר ימים חזר האתר לפעילות המאפשרת צפייה בתכנים למנויים בלבד. באוגוסט 2023 הוגשה תביעה נגד אנשים שיוחסו להפעלת האתר.
הערות שוליים

1 2 3  זירת קרב: מנהל Sdarot מבטיח לסגור את האתר אם מנכ"ל זיר"ה ינצח אותו בקרב אגרוף, באתר Geektime‏, 14 ביולי 2023
1 2 3  על פי ההודעות באתר סדרות
1 2  על פי הדף "אודות" באתר הבית
↑  אתר "סדרות" נפל לאחר ששריפה פרצה בשרתיו בצרפת, באתר ynet, 11 במרץ 2021
↑  יהודה לוינגר, אתר sdarot נחשף, ריאיון עם הבעלים: "זיר"ה לא יגיעו אלינו", באתר אייס, 20 באפריל 2021
↑  רן בר-זיק, אז מדוע חוק סינון אתרים לא יעיל?, באתר ישראל היום, 3 באוקטובר 2018
↑  הגר בוחבוט, סוף השידורים? צו חסימה לאתר התוכן הפיראטי "סדרות", באתר ynet, 13 בדצמבר 2016
↑   רפאלה גויכמן, "החוק הישראלי אינו תקף לגבינו": סדרות - אתר הצפייה הישירה הגדול במדינה - לא מוותר, באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2017
↑  דורי בן ישראל, פייסבוק ישראל השביתה את עמוד הפייסבוק של אתר סדרות, מזבלה, 5 בינואר 2017
↑  מירב קריסטל, ביהמ"ש בארה"ב הוציא צו חסימה לאתרים ישראלים שמספקים תוכן פיראטי, באתר ynet, 3 במאי 2022
↑  Jon Brodkin, Every ISP in the US has been ordered to block three pirate streaming services, arstechnica.com, ‏4 במאי 2022
↑  מקור:תביעה נגד חשודים בניהול אתר סדרות, באתר ערוץ 7
ג'ו פייגן

ג'ו פייגן (באנגלית: Joe Fagan‏; 12 במרץ 1921 – 30 ביוני 2001) היה מאמן כדורגל אנגלי הידוע בעיקר בשל תפקידו כמאמן ליברפול מ-1983 עד 1985. בתקופת כהונתו זכה המועדון בגביע האלופות הרביעי שלו. פייגן נפטר בשנת 2001 לאחר מחלה ארוכה, בגיל 80.
קריירת אימון

פייגן החל את קריירת האימון שלו במועדון הכדורגל נלסון בליגת מחוז לנקשייר בתפקיד שחקן-מאמן, שם הוליך את המועדון לשתי אליפויות בשנים 1950 ו-1952. פייגן המשיך לתפקיד עוזר המאמן ברוצ'דייל ב-1954 ולאחר מכן הצטרף לצוות האימון בליברפול בשנת 1958. כאשר פרש ביל שאנקלי מאימון המועדון ב-1974, מונה עוזרו בוב פייזלי להחליפו ופייגן קודם לתפקיד עוזר המאמן. באופן דומה הפך פייגן למאמן הראשי לאחר פרישתו של פייזלי ב-1983.
פייגן זכור במיוחד בשל החתמתו של הקשר הדני יאן מולבי שהפך לשחקן מפתח בליברפול, וכן בהיותו למאמן הראשון שזכה בטרבל עם מועדון אנגלי. המאמנים היחידים שעשו זאת אחריו הם אלכס פרגוסון, ז'ראר הוייה ופפ גוארדיולה. חוזהו הראשוני של פייגן היה למשך שנתיים, עד תום עונת 1984/1985, ונראה בלתי סביר שיאריך את חוזהו, בשל היותו בן 64 בתום החוזה. לאחר גמר גביע אירופה לאלופות 1985 ואירועי אסון הייזל פורסמה החלטתו של פייגן לפרוש מתפקידו, החלטה שעליה הודיע למועצת המנהלים של המועדון עוד בטרם האסון. במקומו מונה לתפקיד המאמן חלוץ הקבוצה קני דלגליש.
תארים והישגים

1946/1947 – זכייה באליפות הליגה השנייה עם מנצ'סטר סיטי.
1983/1984 – זכייה באליפות הליגה האנגלית הבכירה, גביע האלופות האירופי ו-גביע הליגה וכן סגנות מגן הצדקה.
1984/1985 – סגנות הליגה האנגלית הבכירה, גביע האלופות האירופאי, הסופרקאפ האירופי, הגביע הבין יבשתי ומגן הצדקה.
כלי אבן

כלי אבן
שאריות ייצור: ליבה של כוס אבן מתקופת בית שני
מחצבה וסדנה ליצור כלי אבן מתקופת בית שני, סמוך לכביש ירושלים – מעלה אדומים
כלי אבן הם כלים העשויים מחומר סלעי, שנוצרו ועובדו על ידי האדם לצרכים שונים.
כלי אבן פרהיסטוריים

בתקופה הפרהיסטורית עשה האדם שימוש בכלי אבן לצרכים שונים. כלים אלו מכונים "כלי אבן פרהיסטוריים" ועד היום קיימות תרבויות העושות שימוש נרחב בכלים מסוג זה.
כלי אבן יוצרו בתקופה הפרהיסטורית מסוגים שונים של אבן, וניתן למיין אותם לשתי קבוצות עיקריות: קבוצת "האבנים השבביות" וקבוצת "האבנים הכתושות".
הקבוצה הראשונה כוללת כלים שיוצרו מאבנים קשות כגון אבני צור, בזלת, כלקדון ואובסידיאן. לרוב יוצרו הכלים מהאבנים המצויות באזור, אך עם זאת, לעיתים כלים יוצרו מאבנים לא-מקומיות, שיובאו מאזורים רחוקים. אחת הדרכים הנפוצות ליצירת כלי אבן מקבוצה זו היא בתהליך רדוקציה הליטית, שמטרתה לחדד את האבן באמצעות הטחתה בחפצים אחרים לשם הורדת הציפוי מגרעין הסלע. טכניקה מתוחכמת יותר של רדוקציה, שנועדה ליצור כלי חד ומדויק יותר, התבססה על שימוש בשני סוגי אבנים – אחת רכה והשנייה קשה – כאילו היו פטישים, באמצעות רצף של מכות חדות. סוג זה של כלי אבן היה נפוץ במרבית החברות הקדם-מתכתיות, מכיוון שהיה קל להכנה ולנשיאה.
קבוצת האבנים הכתושות אופיינה בין השאר בסוג הסלעים ששמשו להן כחומרי גלם: אבני בזלת ומיני ריוליט, אבנים שלא התאימו לתהליך הרדוקציה הליטית. כלים מסוג זה שימשו בתהליכי עיבוד צמחים באמצעות שחיקתם המכנית כנגד כלים אחרים, בתוספת שימוש במים.
סוג נוסף של כלי אבן שעשויים להיחשב ממצא ארכאולוגי, הם כלים שנעשו מאבנים שהתבקעו עקב חימום מכוון בידי האדם.
כלי אבן אמנותיים מודרניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

אאולית
הערות שוליים

↑  "כלי אבנים, כלי גללים וכלי אדמה – אין מקבלין טומאה, לא מדברי תורה ולא מדברי סופרים" מסכת שבת, דף נ"ח, עמוד א'; מסכת מנחות, דף ס"ט, עמוד ב'
↑  הברית החדשה, הבשורה על־פי יוחנן, פרק ב', פסוק 6.
↑  יצחק מגן, תעשיית כלי אבן: בתקופת בית שני בירושלים ובבית מלאכה מסורתי בבית לחם, ירושלים תשל"ו
↑  Y. Magen, The Stone Vessel Industry in the Second Temple Period: Excavations at Hizma and the Jerusalem Temple Mount, Jerusalem 2002
↑  J. Cahill, ‘Chalk Vessel Assemblages of the Persian/ Hellenistic and Early Roman Periods’, De Groot, A., Ariel, D. (eds.), Excavations at the City of David 1978–1985, vol. III, (Qedem 33), Jerusalem 1992, pp. 190–274
↑  בית מלאכה מתקופת בית שני, ששימש לייצור כלי אבן נחשף בגליל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 באוגוסט 2017
↑  כיכר השבת, ‏מחקר: בציפורי שמרו טהרה גם אחרי החורבן, באתר כיכר השבת, 24 ביוני 2020
↑  Sherman, Maya, Zeev Weiss, Tami Zilberman, and Gal Yasur. Chalkstone Vessels from Sepphoris: Galilean Production in Roman Times, Bulletin of the American Schools of Oriental Research 383, no. 1 (2020): 79–95.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף ו', עמוד ב'
↑  למקורות רבים ודיון נרחב על קיום הלכות הטהרה לאחר החורבן ראו שו"ת הרי"ד סימן כה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4057175-0  NDL: 00570629  NKC: ph139244
Emacs

| --- | --- |


תמונת מסך מתוך התוכנה
 מפתח:  מיזם GNU
 מחזור חיים:  20 במרץ 1985 של GNU Emacs הנמצא בשימוש כיום, אך EMACS המקורי הושק ב־1976. – הווה
 גרסה אחרונה:  29.4 (יוני 2024) 
 מערכת הפעלה:  חוצה פלטפורמות
 נכתבה בשפות:  Emacs Lisp, C
 סוג רישיון:  GPLv3 GNU
 קטגוריה:  עורך טקסט
 http://www.gnu.org/software/emacs//
 
Emacs או EMACS (ראשי תיבות: Editor MACroS; בעברית: אִימֶקְס) היא משפחה של עורכי טקסט שנודעו בעיקר בזכות האפשרות להרחיב אותם לשימושים חדשים. רק גרסה אחת, זו המכונה GNU Emacs (בעברית יש לבטא גְנוּ אִימֶקְס), שנוצרה על ידי ריצ'רד סטולמן עבור מיזם GNU, נפוצה עדיין בשימוש ולמעשה נחשבת לתוכנה החופשית הוותיקה ביותר בפיתוח פעיל.
Emacs זמינה במגוון רחב מאוד של מערכות הפעלה (היסטוריות ומודרניות) וזכתה למעמד מיתולוגי בקהילת התוכנה החופשית והקוד הפתוח, בין השאר בזכות היותה צד ב"מלחמת העורכים" המיתולוגית בינה לעורך טקסט חופשי ותיק אחר, vi.
ההיסטוריה של GNU Emacs

הפיתוח של Emacs החל בשנות ה-70 במעבדת מדעי המחשב וה-AI של MIT.
התוכנה זכתה מאז לקהל גדול ונאמן מאוד של מתכנתים ברחבי העולם וסטולמן נותר מעורב בפיתוחה.
חלקים של Emacs נכתבו בשפת C, אך ליבתו של העורך היא מפרש עבור ניב של שפת התכנות Lisp הנקרא Emacs Lisp. בשפה זו נכתבות מרבית ההרחבות השונות.
Emacs זמינה עבור מערכות הפעלה היסטוריות ומודרניות רבות, בהן במיוחד לינוקס, חלונות ו-macOS וכן גרסאות שונות של מערכות BSD, סולאריס ואחרות.
במהלך השנים הפרויקט, לו תרמו רבבות מתכנתים מרחבי העולם, פוצל למספר גרסאות שנועדו לספק את צורכיהם של המשתמשים השונים. בולטת במיוחד XEmacs (שנקראה תחילה Lucid Emacs), אשר הייתה הגרסה הראשונה של Emacs עבורה פותח ממשק גרפי לשימוש במערכת X11. XEmacs, להבדיל מ-GNU Emacs, איננה נמצאת בפיתוח פעיל.
בעקבות יצירת הגרסה המתחרה החל סטולמן להבחין בין הגרסה המקורית ו"חיקוייה" על ידי כתיבת השם המקורי כ-"Emacs" בעוד שהשם "emacs" התייחס לגרסאות אחרות.
הפיתוח של GNU Emacs נמשך גם כיום. גרסה 29.2 שוחררה בינואר 2024.
תכונות עיקריות

יכולת ההרחבה וההתאמה של Emacs למשימות שונות היא אחת התכונות החשובות והמוכרות ביותר של העורך. הוא מופץ בדרך כלל בליווי מגוון הרחבות – בהן מנהל קבצים (dired), קורא דואר אלקטרוני וקבוצות דיון (gnus), דפדפן אינטרנט (eww) ועוד.
Emacs בשימוש בראש ובראשונה כעורך קוד מקור. לצורך זה הוא כולל תמיכה מובנית בשפות קוד רבות. תמיכה עבור שפות קוד חדשות זמינה באמצעות הרחבות צד-שלישי.
Emacs משנה את התנהגותו בהתאם לסוג הקובץ שהמשתמשים עורכים ברגע נתון, זאת על ידי מעבר אוטומטי מ"מצב עריכה" (mode) אחד לאחר. מצבי העריכה הבסיסיים ביותר הם של קובץ טקסט פשוט, קובץ HTML וכיוצא בזה.
התמיכה בשפות התכנות השונות כוללת התאמה לצורת העימוד (indentation), צביעת התחביר (highlighting) וגישה לכלים ועזרים שונים בשימוש בפיתוח בכל שפה.
Emacs מתאימה מאוד גם לעריכת מסמכים. היא תומכת בשפות רבות, בהן גם שפות הנכתבות מימין לשמאל, כמו עברית, ערבית, פרסית, או אמהרית, אבל גם שפות שאינן מבוססות על מערכות כתב או אלפבית לטיני, כמו רוסית, יוונית, יפנית, קוריאנית, תאית, וייטנאמית, וכן מספר מערכות כתב בשימוש על ידי עמים ילידים ביבשת אמריקה.
קיצורי המקשים המקובלים ב-Emacs הפכו בעצמם פופולריים גם בקרב משתמשי מערכות הפעלה מבוססות יוניקס, והם מוצעים גם כאפשרות לבחירת המשתמשים, הן ברמת מערכת ההפעלה, או כתכונה בעורכי טקסט ותוכנות שונים. עורכי טקסט שפותחו בהשראת Emacs, כגון QEmacs ו־Zile (ראשי תיבות של Zile Is Lossy Emacs), הם דוגמאות בולטות.
מלבד גמישות רבה בהתאמה אישית, הן תכנותית והן דרך מערכת ניהול הגדרות התאמה מובנית, Emacs נודע גם כעורך קוד הכולל בתוכו תיעוד מגוון ועשיר.