stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון סמית' (סנאטור)
ביוגרפיה

מעט ידוע על ראשית חייו. ישנם דיווחים סותרים על מקום הולדתו, כאשר חלק מהמקורות אומרים כי נולד במושבת וירג'יניה, ואחרים אומרים שנולד במחוז המילטון שבאוהיו (אנ') (שהוקם רק ב-1790). זהות הוריו אינה ידועה גם היא. סמית' היה כומר של הכנסייה הבפטיסטית בקולומביה-טוסקולום (אנ') (כיום שכונה בסינסינטי), אשר חלק מהמקורות מגדירים ככנסייה הבפטיסטית הראשונה באוהיו המודרנית. לאחר מכן החל לנהל עסק רווחי באספקת עמדות צבאיות ליד סינסינטי. הוא גם ניהל מספר טחנות תבואה. בשנת 1799 היו סמית' וסוכנו ראובן קמפר (אנ') הסוחרים הראשונים בארצות הברית ששלחו ספינה לבאטון רוז' ולקחו סחורה בשווי של כמעט 10,000 דולר, שכללה בעיקר בגדים וריהוט.
סמית' היה חבר בבית המחוקקים של הטריטוריה הצפון-מערבית בשנים 1799–1803 ושימש כציר בוועידה החוקתית של אוהיו ב-1802. סמית' הנהיג קבוצה שתמכה בהקמת מדינה כאקט התנגדות למושל הטריטוריה, ארתור סנט קלייר. עם קבלתה של אוהיו כאחת ממדינות ארצות הברית נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לסנאט של ארצות הברית וכיהן בקונגרסים ה-8, ה-9 וה-10 (1803–1808).
בהיותו בסנאט המשיך סמית' את מיזמי המסחר הרווחיים שלו בלואיזיאנה ובמערב פלורידה והשקיע במספר יוזמות מקרקעין. בשנת 1805 ביקש סגן נשיא ארצות הברית לשעבר ארון בר את תמיכתו של סמית' בארגון משלחת צבאית נגד פלורידה הספרדית. למרות שסמית' טען שאין לו עניין במזימתו של בר לכפות היפרדות משטחי ספרד, הוא הסכים לספק אספקה למשלחת המוצעת. כאשר הנשיא תומאס ג'פרסון האשים מאוחר יותר כי מטרתו האמיתית של בר הייתה פלישה למקסיקו, כתגובה לכך, מימן סמית' נשק להגנה מפני משלחת בר ומסר אותו לניו אורלינס. מסעות אלו גרמו לו להחמיץ שבועות של ישיבות בסנאט והובילו את בית המחוקקים של אוהיו להאשים אותו בביטול חובתו ולדרוש את התפטרותו.
למרות שסמית' התעלם מהדרישה הזו, הוא גילה שצרותיו מתגברות כאשר בית משפט בריצ'מונד, וירג'יניה, העמידו לדין באמצע 1807 על חלקו במזימתו של בר. כשנסע לריצ'מונד נודע לו שהאישומים נגדו בוטלו לאחר שבית המשפט זיכה את בר.
אך ב-31 בדצמבר 1807 המליצה ועדת הסנאט בראשות ג'ון קווינסי אדמס לגרש את סמית' מהסנאט. משפטו של סמית' נערך בשנת 1808, כאשר אדמס מוביל את המתקפה נגד סמית'. סמית' יוצג במשפט על ידי פרנסיס סקוט קי ורוברט גודלו הרפר, שטענו שסמית' אולי היה נאיבי, אך לא בוגד. ההחלטה על גירושו מהסנאט נפלה על קול אחד מהרוב הנדרש. סמית' התפטר מהסנאט ב-25 באפריל, היום האחרון בו התקיים הקונגרס במהלך השנה.
סמית' נהנה מידידות קרובה עם הנשיא תומאס ג'פרסון בתחילת הקריירה שלו בסנאט, אם כי מערכת היחסים הזו נהרסה, יחד עם הקריירה הפוליטית של סמית', בשל האשמתו על חלקו במזימתו של ארון בר. סמית' פשט את הרגל ולאחר מכן עבר לסנט פרנסיסוויל (אנ'), לואיזיאנה, שם שימש כמטיף מתודיסטי.
לפי הספר "ההיסטוריה של סינסינטי ומחוז המילטון אוהיו", שפורסם ב-1894, נטען כי סמית' מת במחוז המילטון, אוהיו (אנ') ב-10 ביוני 1816, אם כי זה כנראה שגוי, מכיוון שמקורות מזמנים מאוחרים יותר מאשרים כי מת בשנת 1824 בסנט פרנסיסוויל, לואיזיאנה.
הערות שוליים

↑  William C. Davis, The Rogue Republic: How Would-Be Patriots Waged the Shortest Revolution in American History, Houghton Mifflin Harcourt, 2011, p 2.
↑  William C. Davis, The Rogue Republic: How Would-Be Patriots Waged the Shortest Revolution in American History, Houghton Mifflin Harcourt, 2011, pp 2–3.
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב ברנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט באקלי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1290553505  ISNI: 0000 0001 1490 2724  LCCN: n96025592  SNAC: w6zk7b96  US Congress: S000567  VIAF: 38636207   WorldCat (עם VIAF): 38636207
תאוריית המודל הסיבתי

תאוריית המודל הסיבתי (באנגלית: Causal Model Theory) או בקיצור CMT היא תיאוריה פסיכולוגית הגורסת כי האדם מארגן את הידע הסיבתי שיש לו על העולם במודלים מנטליים. מודלים אלה מיצגים את המשתנים המעורבים ואת מבנה היחסים ביניהם.
סוגי מודלים סיבתיים

המודלים הסיבתיים הבסיסיים מתארים יחסים בין שניים עד שלושה משתנים. מודל סיבתי יכול בעקרון לכלול יותר משלושה משתנים ואף צרוף של מספר מודלים סיבתיים באותו מבנה מנטלי. המודל הסיבתי יכול להיות מורכב מאוד ולכלול משתנים רבים המבטאים מגוון של יחסים סיבתיים ואפילו מצבים שבו אותו משתנה עשוי להיות במעמד של סיבה ביחסו למשתנים אחדים במודל, במעמד של תוצאה ביחסו למשתנים אחרים, או במעמד של משתנה מתווך, כמתואר במודל השרשרת. מובן שההצגה הגרפית איננה אומרת שכך הידע הסיבתי מופיע בראשו של היחיד, אלא שזו פשוט דרך אינטואיטיבית לבטא מבנים שונים של ידע סיבתי בהם אוחז היחיד.
המקרה הפשוט ביותר כולל שני משתנים: משתנה A ומשתנה B. אם האדם מאמין שאכילת סיבים תזונתיים (A) תורמת לשיפור העיכול (B), הוא ייצג את הקשר הסיבתי כ (A) ← (B).
מקרה פשוט אחר יכלול שלושה משתנים: משתנה A משתנה B ומשתנה C. למשל, אם האדם מאמין שהתמכרות למשחקי מחשב (A) גורמת הן לקוצר ראיה (B) והן לבעיות חברתיות (C) הוא יארגן את הידע במודל של סיבה משותפת (same cause model).
אם הוא מאמין שהקאות (A) יכולות להיגרם הן מאוכל מקולקל (B) והן מווירוס בטן (C) הוא יארגן את המידע במודל של תוצאה משותפת (common effect model).
אם הוא מאמין שדיבר בסלולר בזמן נהיגה (A) גורם לתאונות דרכים (C) כיוון שדעתו של הנהג מוסחת בזמן הנהיגה (B) הוא יארגן את המידע במודל של שרשרת (chain model).
המבנה שלפיו מאורגן הידע הסיבתי קובע את טבע ההיסקים הסיבתיים ואת חוזק הקשרים (המתאמים) המצופים בין המשתנים. לדוגמה, אם אכן דיבור בסלולר ← הסחת דעת ← תאונות דרכים, אזי הכרחי שיהיה מתאם בין דיבור בסלולרי לבין הסחת דעת, ובין הסחת דעת לבין תאונות דרכים. כמו כן, אבסורד יהיה להסיק שהסחת דעת גורמת לדיבור בסלולר.
סוגי מודלים סיבתיים > מודל הסיבה המשותפת (common cause model)

מודל הסיבה המשותפת (common cause model)מתאר אמונה שעל פיה אותה סיבה מביאה לתוצאות שונות. האיור משמאל מביא דוגמה פשוטה של ארגון ידע סיבתי ספציפי במודל של סיבה משותפת, שבה קוצר ראיה ובעיות חברתיות נתפסות על ידי היחיד כתוצאות שונות לאותה סיבה (התמכרות למשחקי מחשב). דוגמה נוספת, מהתנסות אישית, מניסיון של הזולת או מקריאה, היחיד עשוי להאמין כי מכת שמש עלולה לגרום לכמה תוצאות כמו התייבשות, הקאות וסחרחורות.
בתקשורת השיווקית פעמים רבות המשווק "מוכר" לצרכנים מודל של תוצאה משותפת במטרה לשכנע אותו שירכוש את המוצר. בהקשר זה המוצר הוא בעצם הסיבה והתועלות הן התוצאות. למשל, "שמפו אחד" (הסיבה) "ארבע תועלות– גם מנקה, גם מבריק, גם מונע קשקשים וגם מעניק תחושת רכות לשיער (4 תוצאות); "הכול בקרם אחד" – גם מחדש תאי עור, גם מגמיש את העור, וגם מגדיל את חיוניותו; "מנקה הכול"- גם מסיר אבנית וגם ממיס שומנים.
אחד האילוצים שמכתיב מודל הסיבה המשותפת הוא, שיהיה מתאם בין התוצאות השונות. למשל, אם היחיד יסבול ממכת שמש, הוא יצפה לחוות את כל הסימפטומים שבמודל המנטלי (התייבשות, הקאות וסחרחורות). בדומה לכך, כשמדובר ב"מנקה הכול", משתמע מהטעון שהצרכן אוחז במודל של סיבה משותפת — מאמין שהן הצטברות אבנית והן הצטברות שומנים נובעים מאותה סיבה. בהתאם, יש בכוחו של אותו מוצר לפתור את שתיהן. הבעיה היא, שהידע הסיבתי שיש ליחיד אינו מתאים למודל הסיבתי שמשתמע מהטעון. לא נראה ליחיד ששתי הבעיות שבמוקד (הצטברות אבנית וקיום שומנים) נובעות מאותה סיבה, אלא מסיבות שונות. מכאן, הוא יסיק שאותו מוצר לא יכול לטפל בשתיהן בו זמנית ולכן לא ישתכנע לרכוש את המוצר. מחקר שבחן שאלה זו— האם "כל המרבה הרי זה משובח" ("מוצר X מביא לתועלות רבות), או שמא "כל המוסיף גורע"— העלה כי התשובה לשאלה תלויה במודל הסיבתי בו מחזיק היחיד. הנחקרים העדיפו תרופה דו-תועלתית — כזו שנותנת מענה לסימפטום שממנו סבלו (למשל הקאות) וסימפטום נוסף אם האמינו שאותה סיבה אחראית לשניהם (למשל להקאות ולבחילות). בשונה מכך, הנחקרים העדיפו תרופה חד-תועלתית — כזו שנותנת מענה רק לסימפטום שממנו סבלו (למשל הקאות) ולא לתרופה הדו תועלתית שהוצעה (נותנת מענה אף לנדודי שינה), אם הם האמינו שסיבות שונות אחראיות לשני הסימפטומים. ניתוח תועלת שנעשה העלה כי היחיד פועל באורח רציונלי שכן ההעדפה שלו היא תוצר של ניתוח תועלת אינטואיטיבי. כלומר הוא לוקח בחשבון גם שקולים של רווח (חיסכון שינבע מצפייה שיצטרך בעתיד את התועלת השנייה) שמוצעת והפסד (תופעות לוואי לא רצויות).
סוגי מודלים סיבתיים > מודל התוצאה המשותפת (common effect model)

מודל התוצאה המשותפת (common effect model) הוא מודל סיבתי בו הידע מאורגן כך שיבטא את האמונה שסיבות שונות עשויות להביא לאותה תוצאה. לדוגמה, באיור שמשמאל המודל מבטא את האמונה כי הקאות (C) יכולות להיגרם הן מאוכל מקולקל (A) והן מווירוס בטן (B). באופן דומה, מידע קודם אנו מאמינים כי להתקפי לב יכולות להיות סיבות שונות, כגון עישון, שומנים בדם, תורשה ויתר לחץ דם. במקרה זה המודל יכלול ארבע סיבות לאותה תוצאה ובהתאם השרטוט שיבטא זאת יכלול ארבע סיבות שחץ מוביל מכל אחד מהם בנפרד, לאותה תוצאה.
לעיתים קרובות אנשים משתמשים במודל זה ביומיום, למשל, כדרך להרגיע. למשל, כשהורה מודאג כי בנו טרם חזר הביתה ולא עונה לטלפון, ומכאן מודאג, אנו מציעים מגוון סיבות מרגיעות אפשריות לתוצאהː "הוא בטח מתעכב אצל חבר" "בטח הסוללה לנייד נגמרה" וכדומה...).
האילוץ שמודל התוצאה המשותפת מכתיב הוא שהקשרים בין הסיבות השונות יהיו חלשים עד אפסיים. למשל, אם אנו יודעים שהן אכילת דגים והן אכילת תותים הן סיבות אפשריות לאלרגיה, סביר להניח שאם מישהו סובל מאלרגיה לאחר שאכל תותים, הסיכוי שאכל דגים באותו הֶקְשר הוא אפסי.
מחקרים שנעשו תומכים בכך שאנשים רגישים למבנה הסיבתי וממנו מסיקים על חוזק הקשר בין המשתנים שבמודל. מחקר שנערך מספק תמיכה אמפירית, אם כי עקיפה, בכיוון זה. החוקרים התעניינו בשאלה, אם יחידים מסוגלים להסיק על קיום מתאם בין שני מאורעות שמעולם לא הוצגו יחדיו, מתוך הפגנת רגישות למבנה הסיבתי של המטלה. לכל הנבדקים ניתן מידע על הקשר בין קיום/אי-קיום מחלה לבין קיום/אי-קיום כל אחד משני רמזים (שני חומרים בדם), אלא שבסיפור המסגרת חלקם נרמזו למבנה של סיבה משותפת (שני הרמזים הוצגו כתוצאות אפשריות של המחלה) וחלקם נרמזו למבנה של תוצאה משותפת (שני הרמזים הוצגו כסיבות אפשריות לקיום המחלה). בשלב ראשון, הנבדקים נתבקשו להעריך לגבי כל רמז בנפרד, את הקשר בין קיומו/אי קיומו לבין קיום/אי קיום המחלה, ובשלב שני – להסיק על הקשר בין שני הרמזים עצמם. כמשוער, בהיותם רגישים לאילוצים שמכתיב המבנה הסיבתי, הנבדקים נטו לתפוס את הקשר בין שני הרמזים כחזק יותר כשהם הוצגו כשתי תוצאות אפשריות של סיבה (מחלה) משותפת מאשר כשהם הוצגו כשתי סיבות (מחלות) אפשריות לאותה תוצאה.
סוגי מודלים סיבתיים > מודל השרשרת (chain model) מודל של תיווך (Mediation model)

מודל השרשרת (chain model), שאף קרוי מודל של תיווך, מתאר מצבים שבהם הידע הסיבתי מאורגן כך שהקשר בין הסיבה לתוצאה מביא את המנגנון או התהליך שדרכו הסיבה גורמת לתוצאה. כל משתנה שמופיע במנגנון נקרא "משתנה" מתווך. למשל, בהסתמך על ידע קודם אנו יכולים להסביר את הקשר בין מוטיבציה להצלחה בלימודים, באמצעות הצעת המשתנה המתווך "מאמץ". האיור משמאל מביא עוד דוגמה פשוטה של ארגון ידע סיבתי ספציפי במודל של שרשרת. באיור ההסבר לכך שדיבור בסלולרי בזמן נהיגה גורם לתאונות דרכים הוא הסחת הדעת של הנהג (המשתנה המתווך).
מחקרים רבים מביאים ראיות לכך שלהסברים יש תפקיד מרכזי בקוגניציה האנושית. התרחשות אירועים מובילה אנשים לחפש הסברים לאירוע. אנשים מגייסים הסברים שיעזרו להם להצדיק ולנמק את טיעוניהם בוויכוח. אנשים מעריכים את ההסתברות לנכונותם של טעונים סיבתיים כגבוהה יותר כשהם נדרשים להסביר אותם. בתהליך של ייחוס סיבתיות אנשים מסתמכים על הבנתם את המנגנון שהוביל מהסיבה לתוצאה. הסברים סיבתיים מעלים את הסיכוי להשתכנע ולקבל טעונים סיבתיים בכלל ובתקשורת השיווקית בפרט.
כל ההשפעות החיוביות הללו הן תוצאה של התאמת המנגנון המוצע לידע קודם
התקשורת השיווקית משתמשת גם במודל השרשרת כאמצעי שכנוע. על מנת לחבר טיעון סיבתי לידע קודם, המסר מציע לנו פעמים רבות מנגנון שאנו יודעים מניסיוננו שהוא קשור לתועלת המובטחת. כך, למשל, מוצר להורדה במשקל ינסה לשכנע כי הוא מביא לתועלת המובטחת באמצעות הטעון כי הוא כולל מרכיב הגורם לירידה בתיאבון. על בסיס ידע קודם, ברור לנו שירידה בתיאבון גורמת לירידה במשקל, ולכן, על מנת לשכנע אותנו בנכונות הטיעון, הציעו לנו את הירידה בתיאבון כמנגנון המסביר את הקשר בין צריכת המוצר לירידה במשקל.
סוגי מודלים סיבתיים > מודל של מיתון (Moderation model)

מודל של מיתון (moderation model), מתאר מצב שבו הידע הסיבתי מאורגן כך שהקשר בין הסיבה לתוצאה מוגבל לתנאי מסוים. מודל כזה קרוי אף קשר מותנה. למשל, מצב בו אנו חושבים שצפייה בטלוויזיה (A) מובילה לקוצר ראיה (B), רק אם הצפייה היא ממושכת (C); אכילת לחם (A) מובילה לכאבי בטן (B) רק עבור אנשים הרגישים לגלוטן (C); רוח (A) גורמת ליובש בעיניים (B) רק כשהיא חזקה (C); לחץ רב (A) גורם להקאות (B) רק כשמדובר באנשים בעלי חרדה גבוהה (C). בכל המקרים הללו A הוא הגורם או הסיבה, B הוא התוצאה ו C, הוא המשתנה הממתן או התנאי. למעשה אם התנאי לא מתקיים הקשר בין הסיבה לתוצאה לא מתקיים.
מודל של מיתון מתאר מצב של אינטראקציה בין משתנים. קשר מותנה הוא מקרה פרטי בו האינטראקציה בין שני משתנים היא בעלת דפוס כזה שעבור תנאי אחד מתקיים הקשר ואילו עבור התנאי השני לא מתקיים קשר. יתכנו דפוסים אחרים כמובן. בכל מקרה, כמו שמובא באיור הגורם הממתן (רגישות לגלוטן) קובע את דפוס ההשפעה של המשתנה הנחשב לסיבה (אכילת לחם) על התוצאה (כאבי בטן).
יש לציין כי עקרונית, כל הקשרים הסיבתיים הם מותנים, למרות שלעיתים איננו יודעים מה המשתנה המתנה.
חוזק לעומת מבנה

אחת ההבחנות הבסיסיות של תאוריית המודל הסיבתי היא בין מבנה (Structure) ―המרכיב האיכותי בקשר בין המשתנים לבין חוזק (Strength) ― המרכיב הכמותי בקשרים. במבנה הכוונה לשאלות כמו: האם עישון גורם לסרטן? האם משקה אנרגיה עוזר להצלחה במבחני אינטליגנציה? מה התהליך המתרחש בין שתיית המשקה להצלחה במבחן? האם סרטן מושפע מסיבות שונות? מאותה סיבה? בחוזק, הכוונה היא לחלק הכמותי כלומר לחוזק הקשר או המתאם בין המשתנים (באיזו מידה עישון גורם לסרטן? באיזו מידה משקה אנרגיה עוזר להצלחה במבחני אינטליגנציה?).
על פי תאוריית המודל הסיבתי שאלת המבנה בסיסית יותר משאלת החוזק כלומר, תאוריית המודל הסיבתי גורסת כי העיבוד שבסופו נעשה ההיסק הסיבתי מתרחש באורח של "מלמעלה למטה" (Top-Down). כלומר, ראשית יש הנחה על אודות המבנה הסיבתי, והנחות אלה הן שיקבעו כיצד נעבד מידע חדש. במילים אחרות, האופן שבו אומדנים למתאם יחושבו ויפורשו תלוי במודל הסיבתי אותו מניח היחיד. מסתבר כי אף ששאלת המבנה הסיבתי קודמת לשאלת החוזק, מחקרים קודמים בשיפוטי מתאם בלוחות 2 על 2 התמקדו בעיקר במרכיב החוזק, והתעלמו מן המרכיב המבני.
רמזים למבנה סיבתי

על פי גישת המודל הסיבתי, על מנת לגזור את המבנה הסיבתי, אנשים משתמשים בכמה רמזים לא-סטטיסטיים כגון סדר התרחשות האירועים בזמן, התערבות (מניפולציות או התערבויות שאנשים עושים ביומיום) וידע קודם. מחקרים מראים כי היחיד, נשען בחוזקה על הרמז של סדר התרחשות האירועים בזמן (קדימות בזמן) על מנת להסיק על המבנה הסיבתי. למשל, במחקר נמצא כי התרחשות מאורע X (נפילת המחשב) לאחר מאורע Y (פתיחת מייל חשוד) מרמזת לאנשים כי המייל החשוד הוא סיבה אפשרית לתוצאה, וזאת פשוט משום שהוא קדם לו בזמן. באופן דומה, התערבות או מניפולציות שאנשים מבצעים בחיי היומיום משמשות אף הן כרמז חזק למבנה סיבתי. למשל אם התינוק בוכה לאחר שאימו הרכיבה מובייל חדש מעל מיטתו (סוג של מניפולציה או התערבות ביומיום) הוא פורץ בבכי, היא תסיק שהמובייל גרם לו לפרוץ בבכי.
היסטוריה

החל מסוף המאה העשרים, חל שינוי בפרדיגמת המחקר העוסק בהיסקים הסיבתיים שעושה האדם. במקום להתמקד ב"רמזים לסיבתיות" ואמונות סיבתיות והשפעתם על שיפוטים אנושיים וקבלת החלטות, קו המחקר החדש מתמקד במודלים המנטליים שיש לאנשים הנוגעים לידע סיבתי. מחקר זה הוביל לניסוח של CMT. ניסוח ה-CMT בוסס על מודלים הסתברותיים נורמטיביים להיסק סיבתי, שנוסחו על ידי פילוסופים, מתמטיקאים ותאורטיקנים ממדעי המחשב. מודלים הסתברותיים אלה הם הכללות של רשתות ביזיאניות, (אנ') המערבות היסקים המייצגים מבנה סיבתי, על ידי גרפים כיווניים לא-מעגליים.
CMT הניעה מחקרים רבים שבחנו כיצד מבנים סיבתיים שונים (כגון סיבה משותפת, תוצאה משותפת ומספר סוגים של שרשראות סיבתיות) משפיעים על שיפוטים סיבתיים. לדוגמה במחקר שנעשה בקרב פסיכולוגים קליניים לילדים, נמצא כי המודלים הסיבתיים בהם הם אוחזים באשר לגורמים לבעיות של המטופל, משפיעים על תפיסותיהם לגבי היעילות של התערבויות שונות. מחקרים אחרים הראו כי המבנה הסיבתי של אירועים משפיע על השיפוטים של שאנשים עושים באשר להסתברויות מותנות, באשר למתאם שהם מצפים שיהיה בין אירועים ועל ההחלטות המתקבלות.
בדיקת השאלה האם ההיסקים הסיבתיים שאנשים עושים תואם למודל הנורמטיבי של סיבתיות, מעלה כי למעט חריגות ספציפיות (למשל, הפרת עקרון אי-שוויון מרקוב) הם אינם חורגים מהמודל הנורמטיבי.
מודלים סיבתיים ותאוריה מדעית

תיאוריות המודל הסיבתי היא כאמור תאוריה פסיכולוגית הטוענת שאנשים מארגנים את הידע הסיבתי שיש להם על העולם כמודלים מנטליים. ארגון הידע הסיבתי במודלים המנטליים מתאפשר בזכות התנסות, ידע קודם, רמזים למבנה סיבתי ועוד. ניתן לומר כי המודלים המנטליים הם סוג של תאוריות אישיות בנוגע למבנה הסיבתי של העולם.
ניתן בהכללה לומר כי במחקר שנעשה על פי השיטה המדעית (מחקר מדעי) השאיפה העיקרית היא לפתח תיאוריה, כשזו מכילה מערכת מושגים ומודל המציג את אופי הקשרים בניהם. במהלך פיתוח התאוריה, נעשים אינספור מחקרים, שבבסיסם מנסים החוקרים לקבוע על סמך ממצאים אמפיריים את טבע היחסים בין המשתנים השונים שבתאוריה. למעשה תיאוריה בכללותה היא רשת של קשרים סיבתיים מכל מיני סוגים, המסכמת את הידע הסיבתי על העולם שנרכש דרך מחקר שיטתי בתחום מסוים. במילים אחרות, לא רק האדם מארגן את הידע הסיבתי שלו על העולם במודלים מנטליים, אלא אף המחקר המדעי עושה זאת.
מכאן קל לראות את ההקבלה בין ארגון הידע הסיבתי ברמה של הפרט (מודלים סיבתיים מנטליים שהן כעין תיאוריות) לבין ארגון הידע הסיבתי ברמה של הכלל (תיאוריות מדעיות).
מודלים סיבתיים ותאוריה מדעית > מושגים מקבילים בעגה המחקרית

לעיתים קשה לראות את ההקבלה בין המודל הסיבתי המנטלי לבין תיאוריה מדעית. יתכן כי הסיבה לכך היא שכשמדובר במודלים סיבתיים מנטליים אנו ערים בעיקר לסופו של תהליך שהוא לא מודע בעיקרו; ואילו מושגים מקבילים בעגה המחקרית הם חלק מתהליך הביסוס של תאוריה והם בדרך כלל מפורשים. לכן האחרונים לעיתים קרובות נושאים שם שכולל בתוכו את המילה משתנה או ניתוח.
|  | מודל סיבתי מנטלי | מושג רלבנטי במחקר ובתאוריה מדעית |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | מודל הסיבה המשותפת | מתאם מזויף | spurious correlation |
|  |  | משתנה אורבני | lurking variable |
|  |  | הסבר חלופי | alternative explanation |
|  |  | משתנה "נצמד" | confuding variable |
|  |  | ארטיפקט | artifact |
|  | מודל השרשרת | משתנה מתווך | Mediator |
|  |  | ניתוח תיווך | Mediation analysis |
|  | מודל של מיתון | משתנה ממתן | Moderator |
|  |  | ניתוח של מיתון | Moderation analysis |
|  |  | אינטראקציה סטטיסטית | statistical interaction |
מודלים סיבתיים ותאוריה מדעית > מושגים מקבילים בעגה המחקרית > 1. מושגים מתחום המחקר המדעי והתאוריה המדעית הרלבנטיים למודל הסיבה המשותפת

המושגים מתאם מזויף, הסבר חלופי, משתנה אורבני, משתנה נצמד, ארטיפקט, מבטאים כולם את אותו רעיון: הקשר או המתאם בין המשתנים אינו סיבתי (כלומר השפעה של אחד על השני) אלא תוצר של השפעה של משתנה שלישי על שניהם. ההבדל בין המושגים אינו מהותי אלא מבטא יותר את ההקשר בו נהוג להשתמש בהם. בניתוחים סטטיסטיים על נתונים שנאספו באופן פאסיבי, נהוג להשתמש במונחים מתאם מזויף ומשתנה אורבני. במחקר מבוקר נהוג להשתמש במושגים הסבר חלופי, משתנה נצמד וארטיפקט.
א. מתאם מזויף (spurious correlation) משתנה אורבני (lurking variable). נהוג להשתמש במונחים אלה בהקשר של ניתוחים סטטיסטיים של נתונים שנתקבלו במצב בו נעשה איסוף נתונים  לגבי משתנים הקרויים משתנים נמדדים. למשל נניח כי בידי אגוד החקלאים יש נתונים שונים כגון כמות גדולי השדה בחלקות שונות, הטמפרטורה רכישות חומרי הדברה, רכישות לבית ועוד. באחד הניתוחים הסטטיסטיים שנעשה נמצא מתאם בין כמות התנורים הנרכשים (משתנה א) לבין הקטנה בכמות גידולי השדה (משתנה ב). מובן שהקשר בין שני המשתנים האלה אינו תוצר של ההשפעה של אחד על השני, אלא תוצר של השפעה של משתנה שלישי (גל קור) שמשפיע על שניהם. גל הקור הוא משתנה אורבני, כלומר משתנה שלא נלקח בחשבון בניתוח הסטטיסטי, והוא האחראי לקבל המתאם המזויף שבין כמות התנורים הנרכשים והקטנת כמות גדולי השדה..
ב. הסבר חלופי (alternative explanation), משתנה נצמד (counfinding), ארטיפקט (artifact). במחקר מדעי מבוקר אחת המטרות החשובות הוא לאתר את הסיבה לקיומם של תופעות. לכן נעשה ניסיון מבוקר למנוע הסברים חלופיים שינבעו ממשתנים נצמדים או ארטיפקטים. למשל נניח שבמחקר נבחנה היעילות של תרופה חדשה לסרטן. קבוצה א קבלה את התרופה החדשה וקבוצה ב את התרופה הקודמת. נמצא כי הסיכוי לריפוי גדול יותר אצל מקבלי התרופה החדשה. החוקר מסיק כי סוג התרופה ⇐ סיכויי החלמה. בבדיקה נוספת הסתבר כי החולים שקבלו  את התרופה החדשה היו בממוצע יותר צעירים. כלומר, יש הסבר חלופי להבדל בין הקבוצות בסיכוי להבראה והוא הגיל. במילים אחרות המתאם שהתקבל בין סוג התרופה לסיכויי ההחלמה הוא מתאם מזויף, והוא תוצאה של השפעה של משתנה הגיל על סוג התרופה וסיכויי ההחלמה. הגיל הוא בעצם הארטיפקט. כלומר למעשה סוג התרופה ⇒ גיל ⇐ סיכויי החלמה, ולכן אי אפשר להסיק שסוג התרופה השפיע על סיכויי ההחלמה. נתייחס למצב אחר, נניח שאכן תרופה א הביאה לסיכויי החלמה גבוהים יותר מתרופה ב שכן בממוצע הנחקרים בשתי הקבוצות היו באותו גיל. אם לקבוצות נאמרה האמת לגבי איזו תרופה הם יקבלו אזי אנו חשופים כאן להסבר אלטרנטיבי שקרוי קונפאונדינג. כלומר ההבדל בסיכויי ההחלמה לטובת התרופה החדשה אינו תוצר של החומר הפעיל בתרופה אלא של עצם הידיעה. בשביל להימנע מהאפשרות שעצם הידיעה משפיעה ולא המשתנה הבלתי תלוי, במחקרים בכלל ובמחקרים רפואיים בפרט מעלימים מהנחקר את המידע לאיזו קבוצה הוא שייך.
מודלים סיבתיים ותאוריה מדעית > מושגים מקבילים בעגה המחקרית > 2. מושגים מתחום המחקר המדעי והתאוריה המדעית הרלבנטיים למודל הסיבה המשותפת

א. משתנה מתווך (mediator), ניתוח תיווך (mediation analysis).
ב. משתנה ממתן (moderator) ניתוח של מיתון (Moderation analysis) אינטראקציה סטטיסטית (statistical interaction)
מנדל קרמר

מנדל קרמר עונד מדליות הצטיינות טורקיות
מנחם מֶנְדֶל קרמר (1869? – 5 בפברואר 1938) היה בעל בית מרקחת בשכונת מאה שערים, כתב בעיתוניו של אליעזר בן-יהודה "השקפה" ו"הצבי", אשר שימש גם כסוכן עבור המשטרה העות'מאנית, ומאוחר יותר עבור המשטרה הבריטית בירושלים.
לקריאה נוספת

אלי שילר ושלומית לנגבוים, 'עוללות וסיפורים ממאה שערים', בתוך: מאה שערים וסביבתה (אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל, 164-165, מרץ 2004), בעריכת אלי שילר וגבריאל ברקאי, עמ' 176–177
הערות שוליים

↑  שמו הפרטי נכתב גם כמנדיל, מענדעל או מענדיל, ושם משפחתו נכתב גם כקרעמער.
1 2  אמנון מיכְלין, "מי היה מנדל קרמר? איש מסתורין בתקופה הטורקית - ידען, עיתונאי, מוכתר ובולש אחרי הרצל", עת־מול, כרך כ', גלי 4 (120), אפריל 1995, 19–20, אוניברסיטת תל אביב, עמ' 56. שם מובאת טענתה של קרובת משפחתו, לפיה נולד בשנת 1864 והיה נכדו של ר' משה מפשגלובה, אחיו של ר' אליהו קרמר, הגאון מווילנה.
↑  שמעון רובינשטיין, ואף על פי כן – משה מלל ויוסף אמוזיג הינם ׳הרוגי המלכות הראשונים׳ במאה העשרים: נספחים, 2000, עמ' 29.
↑  מרדכי (מוטי) פרידמן, הסנה בוער ואוכל: המסע הציוני של בנימין זאב הרצל, הוצאת הספרייה הציונית תשע"ו, עמ' 164.
↑  איתמר בן-אב"י, החצוף הארצישראלי, בעריכת מיכל זמיר, הוצאת ידיעות אחרונות 2016, עמ' 193.
↑  בזכרונותיו כותב יהודה אהרן וייס שקרמר "היה הנאמן על הממשלה המחוזית ופקידיה. כן היה נאמן על הציבור, שאפשר לדבר איתו גלויות, וכל קשה-לב היה פונה אליו ועל ידו יושרו כל ההדורים, וב"דמי לא יחרץ" שמסרו על ידו בשביל הפקידים הטורקים - הפך כל חייב לזכאי" (בשערייך ירושלים, ירושלים תש"ט, עמ' 94 הערה 2).
↑  לדוגמה: אספת היהודים האמריקאנים בירושלם, דואר היום, 15 בנובמבר 1921, עמ' 3.
↑  במשטרה, דבר, 7 בספטמבר 1936.
↑  דוד תדהר, בשרות המולדת, תל אביב: הוצאת ידידים, 1960, עמ' 148–149.
↑  לוי יצחק הירושלמי, השער השני למאה שערים, דבר, 5 בינואר 1955
בריאן שץ

סגן מושל הוואי בריאן שץ, נובמבר 2011
בריאן עמנואל שץ (באנגלית: Brian Emanuel Schatz;‏ נולד ב-20 באוקטובר 1972) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת הוואי מאז דצמבר 2012. לפני כן כיהן במשך כשנתיים כסגן מושל הוואי ובמשך כשמונה שנים כציר בבית הנבחרים המדינתי של הוואי.
ראשית חייו

שץ ואחיו התאום סטיב, נולדו ב-1972 באן ארבור שבמישיגן, שניים מארבעת ילדיה של משפחה יהודית שהיגרה מקנדה. אביו של שץ, אירווין שץ יליד ויניפג, מניטובה שבקנדה הוא רופא, פרופסור לקרדיולוגיה ולשעבר ראש המחלקה לקרדיולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הוואי. האב התפרסם בשעתו בגילוי אומץ לב ציבורי ניכר, עת פעל בקשר לניסוי העגבת בטסקיגי, בעקבותיו קיבל ב-2009 את עיטור "הגיבור הרפואי" של "מאיו קליניק". ב-1975, כשהיה שץ בן קצת יותר משנתיים עקרה המשפחה להוואי.
שץ למד בבית ספר תיכון פונאהו, שבהוואי, אותו בית ספר בו למד למעלה מעשור שנים לפניו, נשיא ארצות הברית ברק אובמה. ב-1994 הוא סיים את לימודיו בפילוסופיה, במכללת פומונה בקליפורניה, וקיבל תואר ראשון. חזר להוואי והחל לשמש כמורה. הצטרף למפלגה הדמוקרטית ושימש בתפקידים ציבוריים שונים.