מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית
היסטוריה > התבססות בג'וזג'אן

צפון אפגניסטן נבדל מיתר המדינה בהרכבו האתני הבולט: האוזבקים, הטג'יקים ובמידה פחותה גם הטורקמנים הן הקבוצות האתניות הדומיננטיות באזור, בעוד שהפשטונים מהווים בו מיעוט. מסיבה זאת, לתנועת הטליבאן הפשטונית היה קושי רב להתבסס באזור זה, ורק לאחר תהליך איטי שנמשך כ-10 שנים היא הצליחה להשיג אחיזה בקרב הקהילות האוזבקיות והטג'יקיות על ידי שילוב אוזבקים וטג'יקים בפיקוד המקומי. גם לאחר מכן, הג'יהאדיסטים המקומיים שנלחמו בשם הטליבאן שמרו על אוטונומיה רבה ולעיתים נאמנותם לטליבאן הייתה חיצונית בלבד. בנפות הנידחות בדרומו של מחוז ג'וזג'אן – דרזאב וקוש-טפה שסמוכות למחוזות בלח' וסאר י-פול, הייתה נוכחות מינורית הן של הרפובליקה האפגנית והן של הטליבאן, ועד 2014 הן היו למעשה בשליטתן של קבוצות אוזבקיות בראשות קרי חכמתאללה, מופתי נמתאללה ומפקדים אוזבקים נוספים שפעלו רשמית תחת הטליבאן. תנועת הטליבאן השתמשה באזור כמקום מקלט ללוחמים ממחוזות שכנים, והחזיקה באזור לוחמים מועטים שבעיקר פיקחו מטעם הטליבאן על ההכנסות מגביית מיסים של המפקדים האוזבקים המקומיים. חכמתאללה ונמתאללה האוזבקים לא אהבו את ההתערבות הטליבאנית בטריטוריות שלהן ובמיוחד לא את הדרישות לתעד את ההכנסות מגביית מיסים ולהעביר נתח נכבד לתנועה. השניים זומנו לשימוע מול הנהגת הטליבאן בפקיסטן, והודחו לבסוף מהתנועה. בינתיים, בטריטוריות של חכמתאללה מצאו מקלט ג'יהאדיסטים אוזבקים וטג'יקים פרו-דאעשים מהארגונים ג'ונדאללה והתנועה האסלאמית האוזבקית שנמלטו מאימת הטליבאן בזאבול, תח’אר ובגלאן לאחר ניסיונות ההתבססות הכושלים שלהם בשם דאעש. חכמתאללה וקבוצתו שהיו כבר עוינים לטליבאן וחיפשו למתג את עצמם מחדש כדי לגרום סחף מקומי בקרב המיליטנטים המקומיים, פרסו את חסותם על הניצולים, והכריזו על עצמם בסוף 2015 כחלק ממחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית.
עקב החולשה של הטליבאן המקומי בג'וזג'אן וחששו לגרום לסחף בקרב הקהילה האוזבקית לטובת דאעש, במהלך 2016, הנהגת הטליבאן שלחה מספר משלחות לנהל משא ומתן עם חכמתאללה על חזרתו לתנועה ללא הצלחה. חכמתאללה מצידו היה עסוק בליצור קשר עם מטה המחוז בננגרהאר ושכנע מפקדים אוזבקים מקומיים נוספים בדרזאב ובקוש-טפה לערוק מהטליבאן או מהמיליציות הפרו-ממשלתיות ולהצטרף לקבוצתו: חאג'י זאינדין – לשעבר מפקד בחזב-י אסלאמי גולבודין ערק מהטליבאן עם כ-100 לוחמים, קודרת גול עם 50 לוחמים, חמזה עם 30 לוחמים, ועוד רבים אחרים. מופתי נמתאללה הסלפי שהודח אף הוא מהטליבאן ב-2014, הצטרף בתחילה לתהליך השלום עם הרפובליקה האפגנית בתקווה לקבל גישה למשאבים ממשלתיים ונכנע עם 200 מלוחמיו לגנרל האוזבקי עבדול ראשיד דוסטום (אנ'); הוא שהה כשנתיים בבירה המחוזית שברגאן, והקים מדרסה סלפית בתמיכה ממשלתית שהובילה לחיכוך מתמשך עם המדרסות האחרות ולבסוף לסגירתה על ידי הממשלה. בעקבות זאת, הוא חזר בסוף 2016 למעוזו בקוש-טפה עם כ-80 מלוחמיו והצטרף לחכמתאללה. לאחר שהטליבאן הצליח לתפוס ולהרוג משלחת ממטה דאעש בננגרהאר שהייתה בדרכה להיפגש עם חכמתאללה, האחרון הוציא להורג בתגובה 10 לוחמי טליבאן, והתנגשות בין הצדדים הייתה עניין של זמן. הקבוצה החלה להוות גם אבן שואבת לקבוצות קטנות פרו-דאעשיות של אוזבקים, טג'יקים ופשטונים במחוזות הצפון (גור, קונדוז, תח'אר, בגלאן ובלח') שהסתירו את נאמנותם למדינה האסלאמית מפחד הטליבאן.
קרי חכמתאללה הקים בטריטוריות שלו מחלקות לענייני צבא, ביטחון, משטרה דתית, משפט, כספים ועוד בדומה למבנה הנהוג במדינה האסלאמית; הגוף העליון שניהל את הטריטוריה היה מועצת השורא שכללה 14 חברים, כולם מפקדים אוזבקים וטג'יקים בולטים שהצטרפו לחכמתאללה, בנוסף לשני סגנים: מולה זביהוללה לענייני צבא וחאג'י מוראד לענייני אזרחים. ביוני 2017, נציגו של חכמתאללה – מאולאווי זיקרולה הגיע עם משלחת של 10 לוחמים לביקור של שבועיים במטה דאעש בננגרהאר כדי לדון בחיזוק הקשרים עם הנהגת המחוז ובהכוונה ביישום חוקי השריעה.
בתחילת אוקטובר 2017, לוחמי דאעש פתחו לראשונה בהתקפה מאורגנת על עמדות הטליבאן הנותרות בנפת קוש-טפה הסמוכה לדרזאב ותוך מספר ימים ניקו את הנפה מנוכחות הטליבאן המקומי שנסוג לנפת דאולטאבאד במחוז פאריאב השכן. ההתקפה גרמה לטליבאן להפנים סופית שהמשא ומתן אם חכמתאללה בלתי אפשרי והובילה לגיוס מהיר של מאות לוחמים מהמחוזות הסמוכים לג'וזג'אן לקראת מתקפת נגד. ב-21 באוקטובר, הטליבאן פתח במתקפת נגד על נפת קוש-טפה שנמשכה 5 ימים; הטליבאן הצליח להחזיר מספר כפרים לשליטתו אולם תוך זמן קצר נסוג שוב לפאריאב בעקבות מתקפות חזקות של דאעש. המפלה הטליבאנית הפכה את הנוכחות הדאעשית בצפון לעובדה מוגמרת: גלי העריקות בקרב הטליבאנים האוזבקים התרחבו ולאזור החלו לנהור ג'יהאדיסטים זרים מאוזבקיסטן, קזחסטן, טג'יקיסטן וצ'צ'ניה שגרמו לכוח הדאעשי לצמוח לסביבות 600–1,000 לוחמים; בכך מחוז ח'וראסאן זכה במפתיע לשליטה טריטוריאלית משמעותית בצפון אפגניסטן שהאפילה אפילו על אזור הליבה הוותיק שלו במזרח, ונאמני דאעש האוזבקים החלו להופיע במחוזות הסמוכים לג'וזג'אן: בלח', סר-י פול ופאריאב.
בינואר 2018, בעקבות סכסוכים מקומיים ונקמות דם בין מפקדים דאעשים של חכמתאללה למפקדים טליבאנים מקומיים באזור הצפון, הטליבאן אסף מאות לוחמים ופתח במתקפה מתואמת מ-3 כיוונים על נפות דרזאב וקוש-טפה שנמשכה כ-10 ימים. לוחמי דאעש ביצעו נסיגה טקטית איטית לתוככי הנפות, וההתקפה של הטליבאן שלא תוכננה היטב, התמוססה תוך זמן קצר בעקבות היתקלות במטעני צד וחוסר תיאום בין המפקדים בשטח שהובילו לנסיגה מהנפות. מעודדים מההצלחה, לוחמי דאעש פתחו לראשונה בניסיונות לכבוש את מרכזי השלטון המקומי של הרפובליקה האפגנית בדרזאב וקוש-טפה, אך אלו נבלמו על ידי כוחות הביטחון האפגנים. ההצלחה של חכמתאללה להדוף 2 מתקפות טליבאניות לא נעלמה מעיני ההנהגה המרכזית של המדינה האסלאמית, ובסרטון רשמי על מחוז ח'וראסאן שיצא באפריל 2018, הטריטוריות של הארגון ברחבי אפגניסטן ובכללם של חכמתאללה בג'וזג'אן הוצגו כתחליף לשטחי הח'ליפות המצטמקים בעיראק וסוריה. המעוז הדאעשי בצפון אפגניסטן גם נתפס לראשונה כאיום בינלאומי עבור המדינות השכנות ובכלל זה טורקמניסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן ורוסיה.