stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל שנקס
ביוגרפיה

בהיותו בוגר באמנות באוניברסיטת קולומביה הבריטית משנת 1994, החל שנקס לשחק במספר הפקות תיאטרון ובמה במשך שנתיים כחונכות בפסטיבל סטרטפורד שבאונטריו. לפני שקיבל את תפקידו בסדרה "סטארגייט SG-1", גילם שנקס דמויות משניות בסדרות טלוויזיה וסרטים.
שנקס השתתף באופן סדיר בכל עונות הסדרה "סטארגייט SG-1", למעט בעונה השישית בה הופיע בתפקיד אורח. כמו גם הוא הופיע בשני סרטי ההמשך לסדרה, "סטארגייט: תיבת האמת" ו"סטארגייט: רצף הזמן". יחד עם שותפו לסדרה ריצ'רד דין אנדרסון, שנקס השתתף בפרק הפיילוט לסדרת הספין אוף "סטארגייט אטלנטיס", בשני פרקים בעונה החמישית החותמת את הסדרה וכן ב"סטארגייט יוניברס". הוא זכה בפרס איגוד אמנות הקולנוע והמדע הקנדי על תפקידו בסדרת "סטארגייט SG-1".
לשנקס ולשחקנית ואיטייר בנדרה נולדה בת (1998). באוגוסט 2003 נישא לשחקנית לקסה דויג, ולהם נולדו בת (בספטמבר 2004) ובן (במרץ 2006). שנקס, דויג ובנדרה הופיעו בסדרה "סטארגייט SG-1".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1995 | A Family Divided | טוד |
| 1997 | The Call of the Wild: Dog of the Yukon | מהמר |
| 1999 | Escape from Mars | ביל מלון |
| 2000 | Suspicious River | בול קאפ מן |
| 2000 | Mr. Fortune's Smile | ג'יימס |
| 2000 | The Artist's Circle | אמן |
| 2001 | Suddenly Naked | דני בלייר / דוני בליצר |
| 2002 | All Around the Town | ג'סטין דונלי |
| 2003 | Sumuru | אדם וייד |
| 2006 | Under the Mistletoe | קווין האריסון |
| 2007 | Judicial Indescretion | ג'ק סאליבן |
| 2007 | MegaSnake | לס |
| 2008 | סטארגייט: תיבת האמת | דניאל ג'קסון |
| 2008 | סטארגייט: רצף הזמן | דניאל ג'קסון |
| 2011 | פנים בהמון | ברייס |
| 2011 | Red Riding Hood | אדריאן לזר |
| 2013 | 13 Eerie | טומקינס |
| 2024 | זמן קטוע (אנ') | גיל פילד |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנים | סדרה | בתפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–2007 | סטארגייט SG-1 | דניאל ג'קסון |  |
| 2004, 2008 | סטארגייט אטלנטיס | דניאל ג'קסון |  |
| 2009-2010 | סטארגייט יוניברס | דניאל ג'קסון |  |
| 2001 | אנדרומדה | גבריאל |  |
| 2002 | מדלת לדלת | ג'ון בריידי | סרט טלוויזיה של TNT |
| 2011 | The Pastor's Wife | מת׳יו וינקלר (אנ') | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2012–2017 | נס רפואי | ד"ר צ'ארלי האריס |  |
| 2013 | Mr. Hockey: The Gordie Howe Story | גורדי האו | סרט טלוויזיה של CBC Television |
| 2019 | Unspeakable | ויל סנדרס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2019 | The College Admissions Scandal | ריק סינגר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
יחסי אזרבייג'ן–ארמניה

| יחסי אזרבייג'ן–ארמניה |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: ארמניה


אזרבייג'ן: ארמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 29,743
אוכלוסייה
10,377,239: 2,959,525
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 24,212
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,973: 8,181
משטר
רפובליקה

בין אזרבייג'ן לארמניה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים, בעיקר בשל סכסוך נגורנו-קרבאך המתמשך. בין המדינות השכנות היו יחסים רשמיים בין 1918 ל-1921, במהלך עצמאותן הקצרה מהאימפריה הרוסית שהתמוטטה, בתור הרפובליקה הראשונה של ארמניה והרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן; יחסים אלה התקיימו מהתקופה שלאחר המהפכה הרוסית עד לכיבוש והסיפוח על ידי ברית המועצות. בגלל שלוש המלחמות שניהלו המדינות במאה החולפת - האחת משנת 1918 עד 1921, השנייה משנת 1988 עד 1994 והשלישית בשנת 2020, מקיימות השתיים יחסים מתוחים. במרץ 2025 הודיעו המדינות על הסכמה עקרונית על הסכם שלום בין השתיים; אולם, אזרבייג'ן הציבה תנאים שעל ארמניה למלא לפני חתימה על ההסכם.
היסטוריה > היחסים בין 1918 ל-1921

עם התפוררותה של הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז ועם הכרזת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה העצמאית ב-26 במאי 1918, הכריזו אזרבייג'ן וגם ארמניה על עצמאותן באותו יום, 28 במאי 1918. גם ארמניה וגם אזרבייג'ן הביאו טיעונים היסטוריים ואתניים לטריטוריה שאותה הם ראו שלהם; המחלוקות הטריטוריאליות הללו הובילו למלחמת ארמניה–אזרבייג'ן בין 1918 ל-1920, סדרה של סכסוכים שהסתיימו רק כאשר ארמניה וגם אזרבייג'ן סופחו על ידי ברית המועצות.
היסטוריה > התקופה הסובייטית (1922–1991)

עם הקמת ברית המועצות בשנת 1922, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית הפכו למדינות גרורות, בתחילה כחלק מהרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, ומשנת 1936 כישויות נפרדות. היחסים בין שתי האומות, כולל במחוז האוטונומי נגורנו-קרבאך (NKAO), היו בדרך כלל שלווים וידידותיים תחת השלטון הסובייטי. אף כי התרחשו מדי פעם עימותים, ובמיוחד המחאות הציבוריות של 1948 ו-1964 בארמניה, שהביאו לבריחה של מספר גדול של אזרים, הם לא נותרו ידועים בציבור הרחב בגלל צנזורה סובייטית קפדנית.
בשנת 1988, הארמנים בקרבאך הצביעו להיפרד ולהצטרף לארמניה. זה, יחד עם מעשי טבח בארמניה ובאזרבייג'ן הביאו לסכסוך שנודע כמלחמת נגורנו קרבאך. האלימות הביאה לכיבוש ארמני דה-פקטו של NKAO לשעבר ושבעה אזורים אזרבייג'אניים שהופסקו למעשה כאשר שני הצדדים הסכימו לקיים הפסקת אש שנמשכה מאז מאי 1994. בסוף 1995 הסכימו שניהם גם לתיווך בקבוצת מינסק (אנ') של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית. קבוצת מינסק מנוהלת כיום על ידי ארצות הברית, צרפת ורוסיה, והיא כוללת את ארמניה, אזרבייג'ן, טורקיה ומספר מדינות מערב אירופה.
היסטוריה > אחרי 1994

לאחר המלחמה היחסים בין ארמניה לאזרבייג'ן נותרו מתוחים מאוד. בשנת 2008 הצהיר נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב כי "נגורנו קרבאך לעולם לא תהיה עצמאית; העמדה שלנו מגובה גם על ידי מתווכים בינלאומיים; ארמניה צריכה לקבל את המציאות" ובנוסף "ב-1918 ירוואן ניתנה לארמנים. זו הייתה טעות גדולה. ח'אנות אריוואן (אנ') הייתה חלק מהשטח האזרי, והארמנים היו אורחים כאן".
שתי המדינות עדיין מצויות במצב במלחמה מבחינה טכנית וממשלת אזרבייג'ן מאיימת באופן קבוע לקחת מחדש את נגורנו-קרבאך בכוח צבאי, אם הגישור של קבוצת מינסק לא יצליח.
בשנת 2008, ב"התכתשויות מרדקרט", התנגשו ארמניה ואזרבייג'ן על נגורנו קרבאך. הלחימה בין שני הצדדים הייתה קצרה, עם מעט נפגעים משני הצדדים.
ביוני 2010 התרחשה התלקחות מהסכסוך, וכתוצאה מכך נהרגו ארבעה חיילים ארמנים וחייל אזרי אחד. העימות התרחש יום לאחר שיחות שלום בין נשיאי ארמניה ואזרבייג'ן שהתקיימו במוסקבה.
ב-31 באוגוסט 2010, התנגשות בגבול הרגה שלושה ארמנים ושני אזרים, אף כי הצבא הארמני טען כי עד לשבעה אזרחים נהרגו בקרב. שני הצדדים האשימו את האחר באירוע. זה קדם לאירוע נוסף ב-4 בספטמבר בו נהרגו שני חיילים מאזרבייג'ן ונפצע ארמני אחד.
ב-24 ביוני 2011 נפגשו שני הצדדים בקאזאן, רוסיה כדי לנהל משא ומתן על סיום סוגיית נגורנו-קרבאך, אולם השיחות הסתיימו בכישלון. לאחר התפלגות השיחות, נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, השתמש במצעד הצבאי ליום ההצלה ב-26 ביוני כדי להזהיר את ארמניה כי אזרבייג'ן עשויה להחזיר בכוח את נגורנו-קרבאך. ב-5 באוקטובר 2011, התנגשויות גבולות סביב נגורנו קרבאך הותירו חייל ארמני אחד ושני אזרחים הרוגים. שני ארמנים נפצעו גם מאש צלפים באותו היום. תקרית אלימה נוספת התרחשה ב-5 ביוני 2012 כאשר, על פי הצד האזרבייג'י, כוחות ארמנים חצו את הגבול וירו למוות בחמישה חיילים אזרבייג'ן לפני שהם נסוגו. ארמניה הכחישה את התביעה והאשימה את אזרבייג'ן בכך שחצתה תחילה את הגבול.
היסטוריה > העימותים בשנת 2016

בשנת 2016 פתחו כוחות אזרבייג'ן במתקפות להחזרת השליטה בשטח שנשלט על ידי ארמניה בנגורנו-קרבאך. מתקפות אלו היו פתיחתם של קרבות נגורנו קרבאך במהלכם נהרגו כ-350 חיילים ואזרחים משני הצדדים. העימות הסתיים כאשר הכריזה אזרבייג'ן על הפסקת אש חד-צדדית.
היסטוריה > אחרי 2016

בזמן מגפת הקורונה ששתי המדינות נאבקו להכיל, ב-18 במאי 2020 כוחות צבא ארמנים ירו למוות בתושב טובוז, בן 76. התקרית יצרה חילופי ירי מהצד האזרי, כאשר 11 חיילים אזרים נהרגו בעימות, כולל קצינים בכירים וארבעה נוספים נפצעו בעימות נוסף עם הצבא הארמני ב-11 ביולי 2020, בעימות נהרגו כמאה חיילים ארמנים והאזרים איימו לפוצץ תחנת כוח גרעינית. בהמשך הכריזו הצדדים על מלחמה. עד נובמבר 2020 התקיימה בין המדינות מלחמת נגורנו קרבאך (2020). הסתיימה אחרי חתימה על הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך (2020).
החל מ-2021 אירעו מספר עימותים בקנה מידה קטן בין הצדדים, ובספטמבר 2022 החל עימות בקנה מידה גדול יותר לאורך הגבול של ארמניה עצמה ולא רק בנגורנו קרבאך. באפריל 2023 הציבה אזרבייג'ן מחסום במסדרון לצ'ין, ובכך ניתקה את המובלעת מארמניה. באוגוסט 2023 עתרה ארמניה למועצת הביטחון של האו"ם בבקשה לכנס דיון חירום בנושא. בספטמבר 2023 יצאה אזרבייג'ן למבצע צבאי בנגורנו קרבאך. המורדים נכנעו לאחר יממה. ארמניה לא התערבה בלחימה. ארמניה החלה לקלוט את תושבי החבל ארמנים שעזבו בשל חששם מאזרבייג'ן. הממשל הארמני בחבל הודיע שהוא יחדל מלהתקיים החל מ-1 בינואר 2024.
באפריל 2024, העבירה ארמניה ארבעה כפרים נטושים לאזרים כחלק מתהליך סרטוט הגבול בין המדינות.
במרץ 2025, ארמניה ואזרבייג'ן הודיעו שהגיעו להסכמות לקראת חתימה על הסכם שלום בין הצדדים.
תיירות

אסור על אזרחי הרפובליקה של ארמניה, כמו גם אזרחי כל מדינה אחרת ממוצא ארמני, להיכנס לרפובליקה של אזרבייג'ן. אם דרכון של אדם מראה עדות כלשהי לנסיעות לנגורנו קרבאך, למעט דרכון דיפלומטי, אסור להם להיכנס לרפובליקה של אזרבייג'ן. עם זאת, אזרחי אזרבייג'ן רשאים לבקר בארמניה, ובנוסף, תיירים בעלי דרכון אזרי לא חייבים בהוצאת ויזה כפי שפטורים מכך אזרחי מדינות אחרות בחבר המדינות.
ראו גם

יחסי אזרבייג'ן–ארמניה באירוויזיון
הולדת ישו (פיירו דלה פרנצ'סקה)

| --- | --- |

פיירו דלה פרנצ'סקה, הולדת ישו, 1470–1475, הגלריה הלאומית, לונדון
 מידע כללי
 צייר:  פיירו דלה פרנצ'סקה
 תאריך יצירה:  שנות ה־80 של המאה ה־15 
 טכניקה וחומרים:  לוח עץ, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  123 ס"מ 
 גובה:  124 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  רנסאנס מוקדם 
 מספר יצירה:  NG908 (הגלריה הלאומית) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית
 
הולדת ישו (באיטלקית: La Natività) הוא ציור שמן מאת האמן הרנסאנסי האיטלקי פיירו דלה פרנצ'סקה, שנוצר בין השנים 1470–1475. הציור מתאר את לידת ישו, והוא אחד הציורים המאוחרים ביותר של האמן ששרדו לפני מותו בשנת 1492. היצירה נמצאת בגלריה הלאומית בלונדון. הציור פופולרי במיוחד לשימוש על כרטיסי חג המולד.
תיאור

הסצנה של לידת ישו ממוקמת לא בבית לחם, אלא על גבעה המשקיפה על נוף טוסקני קיצי, עם נהר מתפתל משמאל ונוף עירוני מבוצר מימין, ככל הנראה עיר הולדתו של פיירו דלה פרנצ'סקה, בורגו סנספולקרו. הציור הוזמן עבור ארמון משפחתו של האמן בעיירתו, ומעריכים כי נתלה בחדר שינה ולא שימש כמזבח פרטי.
במרכז הציור מופיעה אורווה הרוסה מאבן עם גג עץ נטוי, בה נמצאים חמור ושור. האורווה מתוארת בזווית מעוותת מעט על גבעה סלעית, ייתכן כדי לסמל את הנסיבות הקשות של לידת ישו.
במרכז הקדמי של הציור, התינוק ישו שוכב עירום על גלימתה הכחולה של הבתולה מרים, המונחת על הקרקע. עמדתו מזכירה את החזיונות של בריגיטה הקדושה משוודיה מהמאה ה-14, שהיו נפוצים במאה ה-15. המשיח הילד פושט את ידיו כלפי אמו, השלווה והבהירה בפניה, הכורעת בתפילה עם אצבעותיה מחודדות.
מצד ימין, יוסף הקדוש יושב כשרגליו משוכלות על אוכף חמור שהונח על הקרקע, תנוחה המזכירה את הפסל ההלניסטי "Spinario". הוא לובש גלימה ורודה, ז'קט שחור וכובע כחול, ומשוחח עם שני רועים הלבושים בבגדים חומים פשוטים.
משפחת הקודש מלווה בחמישה מלאכים, הלבושים כמו פסלים קלאסיים, שניים מהם מנגנים בלאוטה, ושניים שרים. בסצנה מופיעים גם צמחים וציפורים, כולל עורבני שחור-כיפה על גג האורווה, וחוחית אירופית באחד השיחים, המסמלת גאולה.
מצב הציור

היצירה הייתה במצב ירוד. בעבר חשבו כי היא לא הושלמה, אך כיום סבורים כי ניזוקה עקב ניסיונות רסטורציה כושלים לפני שנרכשה על ידי הגלריה הלאומית.
הציור עבר תהליך שימור שנמשך שלוש שנים, והוצג מחדש בדצמבר 2022 בגלריה הלאומית.
היסטוריית בעלות

הציור נשאר בבורגו סנספולקרו עד סוף המאה ה-19. בשנת 1861 נרכש על ידי אלכסנדר בארקר והובא ללונדון. בשנת 1874 נמכר לגלריה הלאומית עבור 2,415 לירות שטרלינג. רכישת הציור עוררה ביקורת בפרלמנט הבריטי, אך בנג'מין דיזראלי, ראש הממשלה דאז, הגן על ההחלטה.
הערות שוליים

1 2  "Piero della Francesca | The Nativity | NG908". The National Gallery. נבדק ב-2022-12-17.
1 2  "Piero della Francesca's "Nativity" has been carefully restored". The Economist. 2022-12-06. ISSN 0013-0613. נבדק ב-2022-12-17.
↑  "Great Works: The Nativity, 1470-75, by Piero della Francesca". The Independent. 2012-12-20. נבדק ב-2022-12-17.
1 2 3 4 5  "In time for Christmas: London's National Gallery unveils newly-restored Piero della Francesca nativity scene". The Art Newspaper. 2022-11-29. נבדק ב-2022-12-17.
↑  Friedmann, Herbert (1946). Symbolic Goldfinch: Its History and Significance in European Devotional Art. New York: Pantheon. pp. 6, 66. OCLC 294483.
↑  "Piero's restored Nativity goes back on display at the National Gallery". ianVisits. 2022-12-01. נבדק ב-2022-12-01.
יחידת הלוט"ר

ערך זה עוסק ביחידה ובית ספר צה"לי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סיכת לוחם וסמל יחידת לוט"ר
 מלמד ידי למלחמה ונחת קשת נחושה זרועותי
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  יחידה מובחרת ללוחמה בטרור, בית ספר צבאי ומרכז להכשרה ללחימה בטרור וצליפה
 בסיס האם:  מתקן אדם
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים)
 מקים היחידה:  עמוס קוצר
 מלחמות:    מלחמת לבנון השנייה מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  אקדחי זיג-זאואר SIG P228, אקדחי גלוק 17/19/26, רובה סער M4A1 קומנדו ומיקרו-תבור, מקלעי מאג ונגב, רובי צלפים, רובי רוגר 10/22 ואמצעים מיוחדים נוספים
 פיקוד
 יחידת אם:   חטיבת מרום
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
לוחמי יחידת הלוט"ר באימון מסכם מסלול, יולי 2024
יחידת הלוט"ר (ראשי תיבות של לוחמה בטרור) היא יחידה מובחרת בצה"ל הממונה על הכשרת כלל יחידות צה"ל בתחומי הלוחמה בטרור, הצליפה ותחומים נוספים הקשורים ללוחמה זעירה בשני מעגלים מרכזיים של הלוחמים בזירת הקרב: מעגל ההתערבות ומעגל ההשתלטות. היחידה משתייכת לחיל הרגלים ומוכשרת כיחידת קומנדו. במקביל לכך, לוחמי היחידה מבצעים אימונים, משימות ופעילויות מבצעיות מיוחדות ומגוונות. בעתות חירום היחידה פעילה ונמצאת בכוננות מתמדת לתפעול אירועי פח"ע. משכן היחידה נמצא במתקן אדם, אשר בשיפולי הרי בנימין בתחומי המועצה אזורית חבל מודיעין. היחידה כפופה לפיקוד חטיבת המרום (מרום), ומפקדה הוא קצין בדרגת סא"ל. חיילי היחידה, חובשים כומתה אדומה עם סמל חי"ר. לוחמי היחידה, בוגרי מסלול לוט"ר, עונדים על הדש את סיכת הלוחם.
היסטוריה

היחידה הוקמה בשנת 1974 על ידי עמוס קוצר, שהיה גם למפקדה הראשון, כחלק מהפקות הלקחים שנעשו בצה"ל בעקבות אירועי הטרור באותה תקופה, המשמעותיים שבהם חטיפת מטוס סבנה והפיגוע במעלות. על היחידה הוטל לרכז ולפתח את נושא המלחמה בטרור בצבא (גיבוש תורות לחימה, בחינתן ועדכונן) ולהכשיר את שאר היחידות הנוגעות בתחום זה (יחידות ההתערבות ויחידות ההשתלטות). בשנת 2003 הוחלט על צירופם של מדורי קליעה וצליפה בצה"ל אל היחידה לכדי יצירת "בית הספר ללוחמה בטרור, קליעה וצליפה". בהמשך הוקם מדור נוסף, אפ"ק. בעשור השני של המאה ה-21 הופרד מדור קליעה מהיחידה והפך לענף עצמאי בצה"ל.
מבנה

מדור לוט"ר – אחראי על גיבוש ובחינת תורת הלחימה הצה"לית ללוחמה בטרור והכשרתן הבסיסית של כלל היחידות בתחום זה. כמו כן, מכשיר לוחמים לירי באקדח. המדור מורכב כולו מלוחמים בוגרי 'מסלול לוט"ר', ויחד עם צוותים ייעודיים נוספים מהווה את רוב פלגת הלוחמים ביחידה (ראו בהמשך).
מדור צלפים – מרכז את הידע בנושא תו"ל הצליפה, אמצעי לחימה (כגון רובי צלפים), תחמושת צליפה וטכניקות הצליפה. אחראי על הכשרת כלל הצלפים בצה"ל ושמירת כשירותם. המדור מכיל מדריכות ומדריכים. רוב המדריכות הן מדריכות חי"ר, אשר עברו קורס מדריכות צליפה. ואילו המדריכים, רובם בוגרי קורס מ"כים, נופלי מסלול לוט"ר או כאלה שהפסיקו שירות קרבי באחת מחטיבות החי"ר ואשר הצטרפו לקורס ההדרכה ביחד עם המדריכות. על כן, חלקם לוחמים (עובדה ההופכת אותם לצלפים מבצעיים בעצמם). בנוסף, מכיל המדור קבוצה מצומצמת של לוחמים בוגרי מסלול לוט"ר אשר מרכיבים את תחום "צליפת לוט"ר" בתוכו. מדור הצלפים הוכרז כמוקד ידע לאומי בנושא צליפה בישראל.
מדור לוחמה – הוקם על מנת לשפר את רמת הגדודים בכל חטיבות החי"ר בצה"ל, בעזרת שבוע לוחמה הכולל ירי לוט"ר (ירי לטווחים קרובים), לוחמה בשטח בנוי ועוד. מדור לוחמה כולל בתוכו גם את תחום פריצה ולת"ק.
תחום ה"קופים" הועבר בהמשך אל מדור לוט"ר. תחום ההסוואה אמון על הנחלת תורת ההסוואה ללוחמי צה"ל ואחראי על בחינת אמצעים שהצבא עתיד להצטייד בהם. התחום מאסף לתוכו חיילים שהגיעו ממקומות שונים בצבא. תחום הטג"ח מכיל מדריכי חילוץ באמצעות טיפוס וגלישה, אשר עוברים מסלול ייעודי בן שנה וחודשיים וברמת רובאי 05. התחום מקיים קשרים הדוקים עם ארגוני חילוץ אזרחיים. בעקבות לקחי מבצע צוק איתן, הוחלט על הקמת תחום נוסף במדור: לת"ק (לוחמה תת-קרקעית), תחום שמורכב מצוותי לוחמים בוגרי מסלול לוט"ר. תחום נוסף שהוקם במדור הוא תחום הרובוטיקה, שמאגד לתוכו לוחמים שאינם בוגרי מסלול לוט"ר, וגם כאלה שאינם לוחמים (במתכונת הדומה למדריכי הצליפה), אשר בשגרה מתמקדים בהדרכה בתחום זה.
שיתוף פעולה

כלל המדורים מקיימים שיתופי פעולה גם עם גופי ביטחון שאינם שייכים לצה"ל. כמו כן מקיימים המדורים אימונים משותפים עם יחידות מצבאות זרים המקיימים קשרי ידידות עם ישראל ובהם צבא ארצות הברית והמרינס. בנוסף, בית הספר מקיים שלל תחרויות צבאיות שנתיות, לרבות אליפות צה"ל בלוט"ר, אליפות צה"ל בצליפה ואליפות אקדח ליחידות המיוחדות. בחלק מהאליפויות מתחרים אף חיילי היחידה בעצמם, ולחלק מהאליפויות מצטרפים צוותים בין-לאומיים ממדינות שונות. היחידה מטבעה שותפה בניסויי כלים ובבחינת סוגי ציוד אשר עתיד צה"ל להצטייד בהם, או מביע עניין ברכישתם.
פעילות מבצעית

יחידת הלוט"ר מוכשרת כיחידת קומנדו. במקביל לכך, לוחמי היחידה מבצעים, משימות ופעילויות מבצעיות מיוחדות ומגוונות. בעתות חירום היחידה פעילה ונמצאת בכוננות מתמדת לתפעול אירועי פח"ע.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל > טבח שבעה באוקטובר

עם פרוץ מתקפת הפתע של חמאס על יישובי עוטף עזה והנגב המערבי, הוקפצו צוותים של לוחמי הלוט"ר לקיבוץ ניר יצחק שם ניהלו קרבות וחילופי אש מול מחבלי חמאס במהלכם החזירו את השליטה על היישוב.
עם שחרור ניר יצחק חברו לוחמי הלוט"ר לזירת הקרב בקיבוץ בארי וסייעו לכוחות צה"ל בשחרור היישוב.
במהלך הקרבות איבדה היחידה חמישה מלוחמיה.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל > התמרון הקרקעי ברצועת עזה

לראשונה מאז הקמתה פלגת לוחמים של יחידת הלוט"ר נלחמה לראשונה בעזה כחלק מצוותי הקרב החטיבתיים, במהלך פעילות באזור בית חאנון זיהו הלוחמים מחבל יוצא מפיר מנהרה תוך שהוא יורה צרורות לעבר הכוח ככל הנראה במטרה למשוך אותם לכיוון מטען שהונח בסמוך ללוחמים. הלוחמים פתחו במכת אש, השליכו רימונים ונטרלו את האיום ממרחק. לאחר מכן, פיר המנהרה הושמד.
בקרבות בח'אן יונס, נלחמה היחידה כחלק מצוות הקרב של חטיבה 7.
בנוסף, צוותי הלחימה של יחידת הלוט"ר לקחו חלק בלחימה של מחנות המרכז ושג'אעייה.
גיבוש ומסלול לוט"ר

בעבר מסלול לוט"ר היה מורכב רק מחיילים אשר הפסיקו השתתפות בקורס טיס, קורס חובלים, שייטת 13 וסיירת מטכ"ל. בימינו גם המתאימים מבין מתגייסי מחזורי גיוס של חטיבת כפיר בחודשי אוגוסט, נובמבר ומרץ רשאים להשתתף בגיבוש ליחידת הלוט"ר. אורכו של הגיבוש שלושה ימים, והוא כולל יומיים של מבדקים פיזיים ומנטליים וראיונות אישיים. המתאימים ביותר יתחילו את מסלול הלוחם ביחידה. בנוסף ניתן להתראיין ליחידה כחלק משבוע ראיונות למסיימי גיבושי טיס, חובלים, צוללות, מטכ"ל ושייטת 13.
מסלול הכשרת הלוחם ביחידה אינטנסיבי ונמשך כשנה וחודשיים, אותו מסיימים הלוחמים בדרגת סמל וברמת רובאי 08. המסלול מתחיל בטירונות חי"ר לצד לוחמי חטיבת הצנחנים (החל מנובמבר 2019), שבה מוכשרים בתכנים בסיסיים מעולם החי"ר, ואימון מתקדם מקוצר. לאחר מכן עוברים טירונות יחידה, ניווטים, התמחות בירי באמל"ח מגוון, תכנים ייעודיים לעולם הלוחמה בטרור ברמת הפרט והצוות, קרב מגע ברמה גבוהה, לוחמה בשטח בנוי ועוד. כחלק מהמסלול עוברים הלוחמים קורס מ"כים מקוצר יחד עם יחידות מובחרות אחרות וקורס צניחה. לקראת סוף המסלול חלק מן הלוחמים ממוינים לאחד מהמקצועות הבאים: פורצים, לת״ק, צלפי לוט"ר ולוחמי גובה. כלל הלוחמים עוברים בסוף ההכשרה תוכני פיקוד והדרכה, כל אחד בתחומו, ומתפזרים במדורים השונים. לאחר סיום המסלול, מורכבים צוותי לוחמים חדשים על פי ייעודו של כל לוחם. חלק מן הלוחמים ממשיכים את הכשרתם המקצועית אף מעבר לסוף המסלול.
מפקדי היחידה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רשימה חלקית של מפקדי היחידה:
|  שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| עמוס קוצר | 1974–1975 | מקים היחידה |
| אברהם צדקה |  ? | סגנו של עמוס קוצר |
| רן בג |  | פיתח את תורת המשא ומתן, בהמשך הקים את צוות המשא ומתן המטכ"לי ועמד בראשו |
| יאיר קליין |  | לשעבר סגן מפקד סיירת חרוב |
| זלמן קוברסקי |  | תחת פיקודו הפך הענף לבית ספר ועבר מבסיס תל נוף למתקן אדם |
| אבי סיוון |  | יוצא סיירת צנחנים, לימים מפקד יחידת דובדבן |
| עמוס גולן |  | יוצא גדוד 202, לימים מפקד יחידת דובדבן |
| אילן אוסטפלד | 1994–1996 |  |
| חיים בן-נון |  | יוצא שייטת 13 |
| אריק אלעזר |  | לימים נספח צה"ל בצרפת |
| אורן גיל |  | יוצא יחידת דובדבן, לשעבר מפקד גדוד 450 ורמ"ח כושר קרבי בזרוע היבשה |
| אריאל בן דיין |  | לימים מפקד מרום |
| ליאור קינן |  | יוצא יחידת עוקץ |
| ארז בן-שאנן |  | יוצא שייטת 13 |
| ירון סיטבון | 2016–2017 | לימים מפקד מרום |
| דוד (דודו) עבו | 2017–2019 | לשעבר מפקד יחידת עוקץ |
| מרדכי הוכמן | 2019 |  |
| שלומי ממן | 2020 |  |
| אלי גינסברג | נובמבר 2020 – ספטמבר 2023 | יוצא שייטת 13, נפל בקרב שהתפתח בעקבות הטבח בבארי בטבח שבעה באוקטובר |
| עידו סיטון | ספטמבר 2023 – הווה |  |
ראו גם

יחידות מובחרות בצה"ל
מלחמה בטרור
לוט"ר אילת
הערות שוליים

↑  בשפה הצה"לית, טרור מכונה גם פח"ע (=פעילות חבלנית עוינת)
↑  עמית קורח, היחידה שהפכה לאימפריה, באתר זרוע היבשה, 10 בדצמבר 2009
↑  זה מהלוט"ר, עותק מכתבה בירחון בלייזר, אפריל 2006, מתוך אתר 'פרש'
↑  תומר מאיר ואביגיל בוקובזה, הכל בשליטה, ביטאון זרוע היבשה, גיליון מס' 30, עמוד 58, אפריל 2015
↑  דניאל אדלסון, זר יבין זאת, ביטאון ביבשה, ‏ גיליון 6 יוני 2008.
↑  אביגיל בוקובזה, 3 זרועות צבאיות, 2 יבשות ותרגיל אחד: הצצה מיוחדת ל"נובל שירלי", באתר צה"ל, 2015
↑  ניר דבורי, ‏התחרות היוקרתית של לוחמי הסיירות: מי הייתה היחידה המובחרת שזכתה באליפות?, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2014
↑  אמיר בוחבוט‏, הצצה אל מאחורי הקלעים של אליפות צה"ל לצלפים, באתר וואלה, 29 ביוני 2013
↑  עידן סונסינו, תחרות הצליפה של צה"ל, 21/06/12, באתר צה"ל
↑  מי זכה במקום ה-1 בתחרות הצליפה?, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2019
↑   אלה פלג, "עם דמעות בעיניים הוא אומר 'עוד חבר נהרג', ואנחנו מזנקים אל המחבלים", באתר צה"ל, 13 באוקטובר 2023
↑   לוחמי הלוט"ר נטרלו מחבל יוצא מפיר שניסה למשוך אותם לכיוון מטען, באתר צה"ל, 21 בדצמבר 2023
↑   תיעוד מפעילות לוחמי הלוט"ר בעומק חאן יונס, באתר צה"ל, 5 במרץ 2024
↑  מוקי בצר, "לוחם חשאי", הוצאת כתר, 2015, עמוד 285
↑  ניר חסון, משחקי הגרילה של יאיר קליין, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2012
↑  אריאלה רינגל-הופמן, עוד לא המציאו את הכדור שיהרוג אותי, ידיעות אחרונות המוסף לשבת, ‏ 26.11.2010, עמודים 10–11, כפי שהועלה באתר פרש
↑  עמיר רפפורט, "למה לא לירות משני קנים", "ישראל דיפנס" 8, מאי-יוני 2012, עמודים 75-74
↑  בן זילכה, אהלן בוגי, מה העניינים, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2001.
↑  חיים בן-נון, מכתב גלוי לגל הירש, "ישראל דיפנס", גיליון 17, דצמבר 2013, עמוד 8, כפי שהועלה באתר פרש
↑  סמדר קרמפף, סא"ל ליאור קינן מונה למפקד הלוט"ר, 7.10.2010, אתר מז"י.
↑  אור הלר, לוחמה בטרור, העידן החדש, "ישראל דיפנס", 26 בספטמבר 2013
↑   סא"ל אלי גינסברג ז"ל, באתר צה"ל
לוחמי יחידת הלוט"ר מחזור מרץ 23 בתרגיל מסכם מסלול, יולי 2024
לוחם לוט"ר במהלך התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
מדיסון ביילי

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1999 (בת 26) Kernersville, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 מקום לימודים:  East Forsyth High School 
 בן או בת זוג:  Mariah Linney (2020–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מדיסון לילי ביילי (באנגלית: Madison Lilly Bailey נולדה ב-29 בינואר 1999) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא התפרסמה כשהחלה לשחק בסדרת הדרמה חופים של סודות .
ביוגרפיה

ביילי נולדה בקרנסוויל, קרוליינה הצפונית, וגדלה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. היא הצעירה מבין שבעה אחים. יש לה שלושה אחים ושלוש אחיות. היא ממוצא אפריקאי ואיטלקי, ואומצה על ידי הורים לבנים. אמה המאמצת נפטרה ב-2018; לה ולשתי אחיותיה יש קעקוע לזכרה.
חיים אישיים

ביילי היא פאנסקסואלית. היא בזוגיות עם כוכבת כדורסל הנשים של אוניברסיטת צפון קרוליינה בשארלוט, מריה ליני. לבנות הזוג יש קעקועים תואמים על האמות.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | קונסטנטין | קרוליין |  |
| 2015 | Swamp Murders | מרי הולד בר |  |
| 2017 | מר מרצדס | קלואי |  |
| 2017 | Murder Chose Me | אנג'לה הנרי | 2 פרקים |
| 2018 | Night Club Secrets | ג'קי |  |
| 2018 | Two Roads | זואי |  |
| 2018-2019 | ברק שחור | וונדי הרננדז | 6 פרקים |
| 2019 | Creepshow | קרלה |  |
| 2020 | מועצת האבות | ג'ולס | תפקיד חוזר; 3 פרקים |
| 2020 | Impractical Jokers: The Movie | נערת באולינג |  |
| 2020 | חופים של סודות | קיארה קררה | תפקיד ראשי |
| 2021 | סיפורי אימה אמריקאים | קלי | פרק: "דרייב אין" |
| 2021 | Supercool | אמילי | סרט קולנוע |
| 2024 | The Painter | סופיה | סרט קולנוע |
| 2024 | זמן קטוע (אנ') | לוסי פילד |  |
| TBA | Maintenance Required |  |  |
הערות שוליים

↑  "Netflix - Outer Banks"
↑  Clodfelter, Tim. "North Carolina native stars in Netflix show ‘Outer Banks’", The Charlotte Observer, May 11, 2020
1 2 3  "Outer Banks' Madison Bailey Unapologetically Speaks Her Truth". V Magazine. נבדק ב-2020-11-20.
↑  Walsh, Savannah (2020-05-19). "All About Madison Bailey, the Heart of Netflix's 'Outer Banks' Who Is Opening Up About Her Sexuality & Mental Health". ELLE (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-11-20.
↑  Fuentes, Tamara (2020-04-27). ""Outer Banks" Star Madison Bailey Says the Pogues Are Ready for Revenge in Season 2". Seventeen (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-11-20.
↑  Tailor, Leena (22 ביוני 2020). "'Outer Banks' Star Madison Bailey on Finding Love and Living With Borderline Personality Disorder". ET Online. נבדק ב-23 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fuentes, Tamara (2020-06-16). ""Outer Banks" Star Madison Bailey Reveals She's Pansexual and Shows New Girlfriend on TikTok". Seventeen (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-11-20.