שפילד
היסטוריה

על פי ממצאים ארכאולוגיים, היה אזור העיר שפילד מיושב מאז התקופה הפלאוליתית העליונה. הממצאים העתיקים ביותר המעידים על התיישבות אנושית באזור נמצאו במערות סמוך לכפר קרסוול, ממזרח לעיר. בתקופת הברזל באי הבריטי האזור היה הגבול הדרומי של הטריטוריה של שבט הבריגנטס, שבט קלטי בהרי הפניין. שבט זה הוא שבנה ככל הנראה מספר מצודות בגבעות סביב שפילד.
לאחר נסיגת הרומאים שפילד הייתה בחלקה הדרומי של הממלכה הבריטונית של אלמרט, בה נהר הדון והשיף היוו גבול בינה לבין ממלכת מרסיה. על האזור השתלטו באופן הדרגתי מתיישבים אנגלים מממלכת דיירה. מן הנוכחות הבריטונית באזור שפילד נותרו שני יישובים בשם ויילס ויילסווד הסמוכים לשפילד. אותם יישובים שצמחו והתאחדו כדי ליצור את שפילד הם מן המחצית השנייה של האלף הראשון לספירה ובהם היו מתיישבים אנגלו-סקסים ודנים. בתקופה האנגלו-סקסית שפילד שכנה על הגבול שבין ממלכת מרסיה וממלכת נורת'מבריה.
לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה נבנה מבצר שפילד כדי להגן על היישובים בסביבה וסביבו התפתחה עיירה קטנה אשר היוותה את גרעין העיר המודרנית של שפילד. בשנת 1296 כבר התקיים שוק אזורי באזור כיכר המבצר של שפילד המודרנית, ושפילד הפכה לעיירת שוק אזורית קטנה. במאה ה-14 שפילד כבר נודעה בייצור סכינים, כפי שהיא מוזכרת בסיפור השלישי של סיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר. בתחילת המאה ה-17 הייתה שפילד למרכז הייצור השני בחשיבותו באנגליה של סכו"ם, מחוץ לעיר לונדון. בין השנים 1570 ל-1584 הייתה מרי, מלכת הסקוטים, כלואה במבצר שפילד ובאחוזת שפילד.
בשנות ה-40 של המאה ה-18 פותחה בשפילד פלדה צרופה בעלת איכות טובה יותר מזו שהייתה ידועה עד אותה עת. סמוך לאותה עת פותחה אף שיטה להתכת שכבה דקה של כסף על מטיל נחושת כך שייווצר ציפוי כסף, שיטה שנודעה בכינוי "ציפוי שפילד". המצאות אלה תרמו לצמיחתה הכלכלית של שפילד כעיר תעשייתית. אולם אובדן שוקי יצוא חשובים הוביל לשפל כלכלי בעיר בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. כתוצאה מתנאי היגיינה קשים פרצה בעיר, בשנת 1832, מגפת כולרה בה מתו 402 תושבים. במהלך המאה ה-19 ידעה העיר צמיחה מהירה: בשנת 1801 חיו בעיר 60,095 תושבים ובשנת 1901 היו בעיר 451,195 תושבים. בשנת 1838 חוברה העיר לרשת הרכבת במסילה שהובילה לרוטרהם. בשנת 1842 זכתה שפילד למעמד של יישוב עצמאי ובשנת 1893 זכתה למעמד של עיר. בשנת 1864 התמוטט סכר שהחזיק את אחד ממאגרי המים של העיר ו-270 נהרגו בשיטפון שהרס חלקים נרחבים בעיר ואשר נודע בכינוי "השיטפון הגדול של שפילד". הגידול המהיר באוכלוסיית העיר אשר גרם לבנייה צפופה של בתי מגורים, לצד זיהום קשה ממפעלי התעשייה, היו המקור לדברים שכתב ג'ורג' אורוול בשנת 1937, בספרו הדרך לרציף ויגן: "שפילד, אני מניח, יכולה לטעון בצדק להיותה העיר המכוערת ביותר בעולם הישן."
השפל הגדול של שנות ה-30 במאה ה-20 השפיע פחות על העיר כיוון שעם התדרדרות היחסים הבינלאומיים אשר הובילו למלחמת העולם השנייה החלה תעשיית הפלדה בעיר לייצר כלי נשק ותחמושת. לכן גם עם פרוץ המלחמה הפכה העיר מטרה להפצצות, העזות שבהן אירעו ב-12 וב-15 בדצמבר 1940 ומכונות "הבליץ של שפילד". יותר מ-660 איש נהרגו בהפצצות אלה ורבים מן המבנים בעיר נהרסו.
בשנות ה-50 וה-60 נהרסו רבים ממשכנות העוני בעיר והוחלפו בבנייה ציבורית. במקומות רבים אחרים הופקעו שטחים לטובת מערכת כבישים חדשה. יעול תהליכי הייצור במפעלי פלדה מתחרים בעולם הביאו לסגירה של רבים מן המפעלים בעיר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 ידעה העיר את שיא השפל בתעשייה המקומית, לצד סגירת מפעלים רבים ברחבי בריטניה. באתר אחד ממפעלי הפלדה בשולי העיר נבנה מרכז הקניות מדוהול (Meadowhall Centre), מרכז הקניות הגדול ביותר ביורקשייר אשר יצר מקומות עבודה רבים חדשים, אולם הביא להתדרדרות נוספת במצב העסקים במרכז העיר. בשנת 1991 אירחה העיר את אוניברסיאדת שפילד, אירוע ספורט עולמי לסטודנטים. לקראת אירוח המשחקים נבנו בעיר מתקני ספורט חדשים, בהם ה"שפילד ארנה", אולם סגור ובו למעלה מ-13 אלף מושבים ואצטדיון Don Valley ובו יציעים ל-25 אלף צופים.
בשלהי המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21 קיימת בשפילד תנופת בנייה הכוללת פינוי ובינוי אזורים נוספים בעיר. באפריל 2001 נפתחה "גלריית המילניום", גלריית אמנות ומוזיאון, ובמאי 2003 נפתחו "גני החורף", אחד ממבני זכוכית מקורה הגדולים בבריטניה ובו גן בוטני. שני המבנים נמצאים במרכז העיר וביניהם נפתחה במאי 2006 "כיכר המילניום".
בקיץ 2007 נפגעה שפילד באופן קשה במיוחד מן השיטפונות שפקדו את האי הבריטי, כך גם מן החורף הקשה שפקד את בריטניה בחודשים דצמבר 2009 וינואר 2010. מאז שנת 2012 קיימים חילוקי דעות עזים בעיר בעניין מדיניות העירייה לכרות עצים הגדלים לצידי דרכים, מדיניות שהובילו לכריתת למעלה מ-4,000 עצים. מאבק התושבים הוביל בשנת 2012 לאימוץ תוכנית לשתילת עצים חדשים לצידי הדרכים, עץ חדש במקום כל עץ שנכרת. למעלה מ-6,000 עצים חדשים נשתלו במסגרת תוכנית זו.
העיר ידועה בכינוי "הכפר הכי גדול בבריטניה" וזאת לאור פיזורה של העיר על פני שטח גדול במיוחד.