stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדראס פיינינגר
קורות חיים

פיינינגר נולד בפריז. אביו היה הצייר ליונל פיינינגר (1871–1956), יליד ארצות הברית שחי באירופה. אחיו הצעיר היה תאודור לוקס פיינינגר (1910 - 2011), שנודע כצלם וצייר.
פיינינגר למד, בין השאר, בבית הספר באוהאוס בגרמניה, שאביו נמנה עם מייסדיו, וב-1928 הוסמך כאדריכל. עד 1931 עסק באדריכלות בהמבורג ובדסאו, ובהמשך עבד שנה בפריז כעוזר של לה קורבוזיה. ב-1933 עבר לסטוקהולם, שוודיה, וב-1936 החל להתמקד בצילום.
ב-1939 היגר פיינינגר לארצות הברית. תחילה עבד בסוכנות הצילום Black Star, ובשנים 1943 עד 1962 נמנה עם סגל הצלמים של המגזין לייף. אחרי כן פעל כצלם עצמאי עד 1990. פיינינגר הרבה לצלם נופים, ביניהם נופים תעשייתיים ועירוניים, והתפרסם בעיקר בזכות תצלומים של העיר ניו יורק. הוא הרבה לעסוק גם בצילומי טבע.
פיינינגר פרסם יותר מ-50 ספרי צילום, ביניהם ספרי הדרכה רבים. ספרו הידוע ביותר הוא הצלם המושלם (The Complete Photographer), שתורגם לשפות רבות, ביניהן עברית.
פיינינגר נפטר בניו יורק ב-1999. תצלומיו מוצגים במוזיאונים רבים, ביניהם המוזיאון לאמנות מודרנית ומוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, מוזיאון העיר ניו יורק, בית ג'ורג' איסטמן ברוצ'סטר, ומוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון.
ספריו

הצלם המושלם, (תל אביב, הוצאת לדורי)
Andreas Feininger. A Photographer's Life. 1906- 1999 (2010) Hatje Cantz Verlag, Ostfildern, ISBN 978-3-7757-2704-4, 192 Pages, 129 Photos, Text
Andreas Feininger, That's Photography (2004) Hatje Cantz Verlag, Ostfildern, ISBN 3-7757-1429-4, 320 Pages, 210 Photos, Texts
In a Grain of Sand: Exploring Design by Nature. (1986) Sierra Club Books, San Francisco
Leaves. New York (1984)
Industrial America (1981)
Feininger's Chicago (1981)
Feininger's Hamburg (1980)
Light and Lighting in Photography (1976)
Roots of Art (1974)
The Perfect Photograph (1974)
Darkroom Techniques (1974)
Andreas Feininger (text by Ralph Hattersley) (1973)
Principles of Composition (1973)
Photographic Seeing (1973)
Shells (1972)
The Complete Colour Photographer (1969) Thames & Hudson
Basic Color Photography (1969)
Trees (1968)
Forms of Nature and Life (1966)
Feininger. New York (1965)
The Complete Photographer (1965)
New York (1964)
The World Through My Eyes (1963)
Total Picture Control (1961)
Maids, Madonnas and Witches (1961)
The Anatomy of Nature (1956)
Changing America (1955)
The Creative Photographer (1955)
Successful Color Photography (1954)
Successful Photography (1954)
The Face of New York (text by Susan E. Lyman) (1954)
Reprint, New York (1953)
Advanced Photography, New York (1952)
Feininger on Photography (1949)
New York (1945)
New Paths in Photography (1939)
Exakta - Ein Weg zu Foto-Neuland (1939)
Motive im Gegenlicht (1939)
Fotografische Gestaltung (1937)
Entwickeln, Kopieren, Vergrössern (1936)
Stockholm (1936)
Aufnahme-Technik (1936)
Menschen vor der Kamera (1934)
הערות שוליים

↑  ‏ T. Lux Feininger, Photographer and Painter, Dies at 101, הניו יורק טיימס, 13 ביולי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304549105171  PLWABN: 9810560361805606  BNE: XX922265  BnF: cb121701877 (data)  CiNii: DA04834419  DSI: 12549  GND: 118686461  ISNI: 0000 0001 1024 6037  KulturNav: 63c0df63-240d-4b4a-9793-9dc6638babf4  LCCN: n79095250  NKC: xx0004427  NLG: 245792  NLK: KAC2018M9110  PIC: 3073  RKD: 127022  SELIBR: 284386  SNAC: w6rb77gx  SUDOC: 030244056  Trove: 820332  ULAN: 500031430  VIAF: 34498155   WorldCat (עם VIAF): 34498155
אנטוניה בריקו

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1902 רוטרדם, הולנד 
 פטירה:  3 באוגוסט 1989 (בגיל 87) דנוור, ארצות הברית 
 שם לידה:  Antonia Louisa Brico 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, התיכון הטכני של אוקלנד, האוניברסיטה לאמנויות בברלין 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של נשות קולורדו (1986)  פרס אליזבת בלקוול (1975) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטוניה לואיזה בריקו (באנגלית: Antonia Louisa Brico ‏ 26 ביוני 1902 - 3 באוגוסט 1989)
הייתה מנצחת ופסנתרנית.
ביוגרפיה > ילדות, נעורים ולימודים

אנטוניה לואיזה בריקו נולדה ברוטרדם, הולנד, לאם הולנדית קתולית לא נשואה. הורי משפחת האומנה שלה שינו את שמה לוילהלמינה וולטואיז. בשנת 1908 היגרה משפחת האומנה שלה לארצות הברית יחד איתה והשתקעה בקליפורניה. עם סיום בית הספר התיכון הטכני באוקלנד בשנת 1919 הייתה כבר פסנתרנית מחוננת והתנסתה בניצוח. באוניברסיטת ברקלי עבדה כעוזרת למנצח של האופרה של סן פרנסיסקו. לאחר קבלת התואר בשנת 1923 השתלמה בפסנתר אצל מורים שונים, שהידוע ביניהם הוא זיגמונט סטויובסקי.
בשנת 1927 החלה בריקו את לימודיה באקדמיה למוזיקה של ברלין ובשנת 1929 סיימה את לימודי התואר השני בניצוח, האמריקאית הראשונה שעשתה זאת. במהלך תקופה זו הייתה שם תלמידתו של קרל מוק, מנצח התזמורת הפילהרמונית של המבורג, אצלו למדה עוד שלוש שנים לאחר קבלת התואר.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר הופעת הבכורה שלה כמנצחת מקצועית עם הפילהרמונית של ברלין, בפברואר 1930, עבדה בריקו עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו והפילהרמונית של המבורג, וזכתה בשבחי הביקורת והקהל. הופעות כמנצחת אורחת עם "תזמורת הנגנים הסימפונית" בדטרויט, וושינגטון הבירה ומקומות אחרים לא איחרו להגיע. ב-1934 התמנתה למנצחת "תזמורת הנשים הסימפונית", ששינתה את שמה בינואר 1939 (לאחר שגם גברים התקבלו אליה) ל"תזמורת בריקו הסימפונית".
ביולי 1938 הייתה בריקו לאישה הראשונה שניצחה על הפילהרמונית של ניו יורק, וב-1939 ניצחה על התזמורת הפדרלית בקונצרטים ביריד העולמי של ניו יורק. במהלך מסע הופעות מקיף באירופה, שבו הופיעה הן כפסנתרנית והן כמנצחת, הזמין יאן סיבליוס את בריקו לנצח על הפילהרמונית של הלסינקי.
בריקו קבעה את מושבה בדנבר, קולורדו בשנת 1942. כאן ייסדה את "אגודת באך" ואת "הרכב נגניות כלי המיתר" כמו כן ניצחה על "תזמורת אנשי העסקים של דנבר", שהייתה ב-1968 ל"סימפונית של בריקו", וב-1948 הייתה למנצחת "הסימפונית הקהילתית של דנבר" (בהמשך הפילהרמונית של דנבר). בין השנים 1958 ל-1963 הייתה מנצחת התזמורת הפילהרמונית של בולדר היא לימדה פסנתר, ניצוח ופיתוח קול. בין תלמידיה היו ג'ודי קולינס, דונלד לואץ', ג'יימס ארב וקרלוס מוזר. בריקו המשיכה להופיע כמנצחת אורחת עם תזמורות ברחבי העולם, בהן תזמורת הנשים של יפן.
סרט תיעודי על חיי בריקו בשם "אנטוניה: דיוקן אישה", מאת הבמאית ג'יל גולדמילו, בעזרת ג'ודי קולינס, תלמידתה לשעבר של בריקו, הופיע בשנת 1974. בריקו תיארה בגילוי לב את מאבקה במשך כל שנות הקריירה שלה עם האפליה המגדרית, שמנעה ממנה לנצח ביתר תכיפות. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר והפופולריות שלו הייתה אחראית באופן חלקי להזמנות שקיבלה בריקו לנצח על תזמורת פסטיבל בעיקר מוצרט בקונצרטים, שכל הכרטיסים להם נמכרו ושהוקלטו על ידי קולומביה רקורדס בשנת 1975, ועל הפילהרמוניה של ברוקלין בשנת 1977.
מוות ומורשת

בריקו מתה בדנבר בשנת 1989 לאחר מחלה ממושכת, בגיל 87.
"היסטורי קולורדו", לשעבר "החברה ההיסטורית של קולורדו", מחזיקה באוסף גדול של מסמכיה האישיים. בשנת 1986 הוכנסה ל"היכל התהילה של נשות קולורדו".
סרטה של הבמאית ההולנדית מריה פיטרס "המנצחת" על חייה של בריקו, בכיכובה של כריסטיאנה דה ברוין בתפקיד אנטוניה בריקו, יצא לאקרנים בשנת 2018.
ספר מצויר לילדים "In One Ear And Out The Other: Antonia Brico And Her Amazingly Musical Life", מאת מאת דיאן וורת'י עם איורים של מורגנה ואלאס, יצא בהוצאת ספרי פני קנדי בשנת 2020.
לקריאה נוספת

Jane Weiner Lepage, "Women Composers, Conductors, and Musicians of the Twentieth Century", (Scarecrow Press, New Jersey, 1980). ISBN 9780810820821
הערות שוליים

↑  סוזן וייר, גוגל בוקס, "נשים אמריקאיות ידועות-שם:  מילון ביוגרפי משלים למאה העשרים", הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1 בינואר 2004, isbn = 9780674014886, עמ' 79-77
1 2 3  "הרקוויאם של בריקו"
↑  אנציקלופדיה בריטניקה, אנטוניה בריקו 29 באוגוסט 2013
↑  בריטניקה
↑  הפילהרמונית של דנבר
↑  אלאן קוזין, נניו יורק טיימס, הספד: "אנטוניה בריקו, 87, מנצחת; לוחמת במחסומים נגד נשים בשנות ה-30'"
↑  אלינור בלאו, ניו יורק טיימס, "אנטוניה בריקו מניפה שרביט בברוקלין 4 במרץ 1977
↑  https://www.cogreatwomen.org/project/antonia-brico/ Colorado Women's Hall of Fame Antonia Brico היכל התהילה של נשות קולורדו, אנטוניה בריקו
↑  [=https://www.ad.nl/show/maria-peters-de-dirigent-komt-echt-uit-mijn-tenen~a6f1a346/
מריה פיטרס: "מנצחת בכל מאודה"] (הולנדית) 2 בפברואר 2021
↑  "נכנס באוזן אחת ויוצא בשנייה" אנטוניה בריקו וחיי המוזיקה המדהימים שלה" ספרי פני קנדי, אוקלהומה, 48 עמ', isbn=978-1734225914
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012378054105171  BPN: 28992786  GND: 134729366  ICCU: DDSV235518  ISNI: 0000 0000 4730 0677  LCCN: nr89015589  MusicBrainz: 7cfe40c4-663a-424b-b852-fdfbdc6039f2  NKC: mzk20221168385  SNAC: w6s47dtq  VIAF: 66314971   WorldCat (עם VIAF): 66314971
אמיליו מולה

| --- | --- |

אמיליו מולה ב-1930
 לידה:  9 ביולי 1887 פלאסטאס, קובה, ספרד 1785  ממלכת ספרד
 פטירה:  3 ביוני 1937 (בגיל 49) אלקוסרו, קסטיליה ולאון המדינה הספרדית המדינה הספרדית
 מקום קבורה:  Monumento A Los Caídos (17 ביולי 1961) 
 מדינה:  ספרד 
 כינוי:  המנהל (El Director)
 השכלה:  האקדמיה לחיל הרגלים בטולדו 
 השתייכות:  צבא ספרד
 תקופת הפעילות:  1904–1932; 1933 – 1937
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד צבא אפריקה  המושל הצבאי של נווארה  מפקד ארמיית הצפון
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הריף  מלחמת האזרחים בספרד
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של צלב הקדוש פרננדו (1937)  המדליה הצבאית של ספרד 
 
אמיליו מולה וידאל (בספרדית: Emilio Mola Vidal;‏ 9 ביולי 1887 – 3 ביוני 1937) היה איש צבא ספרדי בכיר וממנהיגי הלאומנים במלחמת האזרחים בספרד. טרם מלחמת האזרחים הוא לקח חלק במספר עימותים צבאיים במרוקו הספרדית, כולל במלחמת הריף. מאוחר יותר הוא עמד למשך תקופה בראשות צבא אפריקה, ועם פרוץ מלחמת האזרחים פיקד על הכוחות הלאומניים בצפון ספרד. הוא נהרג בהתרסקות מטוס ב-1937.
ביוגרפיה > ראשית חייו

מולה נולד בשנת 1887 בפלאסטאס שבקובה, שבאותה העת הייתה מעוז קולוניאלי של האימפריה הספרדית באיים הקריביים. אביו, אמיליו מולה לופז, היה קצין בדרגת קפטן במשמר האזרחי הספרדי ששרת בקובה והתגורר שם עם משפחתו. מלחמת העצמאות הקובנית שפרצה ב-1895 פיצלה את משפחתו בין שני צדי המתרס, לאחר שאביו לחם למען שלטון ספרד על האי ודודו הצטרף לכוחות המהפכניים הנלחמים לעצמאות. בתום המלחמה, ב-1898 כשמולה בן 11, קובה זכתה בעצמאות ומשפחתו של מולה עברה להתגורר בספרד. בהגיעו לגיל 17, ב-28 באוגוסט 1904, התגייס מולה לאקדמיה הצבאית לח"יר בטולדו, והחל בקריירה צבאית. כשלוש שנים לאחר מכן הפך ללוטננט והפך למפקד זוטר בגדוד חי"ר, תחילה בצבא הרגיל ולאחר מכן בצבא אפריקה. בשנים הבאות מולה לקח חלק בשורה של קרבות במושבה הספרדית בצפון מרוקו במסגרת דיכוי מרידות תכופות של האוכלוסייה הילידית, כולל במלחמת הריף (1911–1927). באותן השנים הוא זכה בעיטורים צבאיים על תפקודו, התקדם בסולם הדרגות, ואף נפצע בקרב באמצע 1912. בשנת 1927, בגיל 40, לאחר שירות קרבי עשיר במרוקו, קודם לדרגת בריגדיר גנרל. כשלוש שנים מאוחר יותר, ב-13 בפברואר 1930, הוא מונה לראש המנהל הכללי לביטחון (DGS), ארגון שעסק בשמירה על הסדר הציבורי בספרד ופעל תחת משרד הפנים.
באפריל 1931 נפלה המלוכה בספרד, המלך אלפונסו השלושה עשר הודח והרפובליקה השנייה הוקמה. בשנים הבאות הקריירה הצבאית של מולה, שנודע בעמדותיו השמרניות ובאי אהדתו לרפובליקה, הפכה לתלויה בתהפוכות הפוליטיקה הספרדית. תחילה עלתה לשלטון ממשלת שמאל שהדיחה את מולה מפיקוד על המנהל הכללי לביטחון. מאוחר יותר היא אף פיטרה אותו מהצבא על רקע צעדים להגבלת צעדיהם של קצינים שנחשדו בחוסר נאמנות לרפובליקה וברקע ניסיון הפיכה צבאית כושל שאירע ב-1932. במאי 1934, לאחר שהימין שב לשלטון, השיבה הממשלה את מולה לשורות הצבא והוא התמנה מספר חודשים לאחר מכן לפיקוד על צבא אפריקה שבמרוקו.
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים

עם נפילת ממשלת הימין ועליית החזית העממית לשלטון בפברואר 1936, עלו הקולות בספרד להפיכה ברקע אלימות שהתגברה ברחובות. מולה חבר לכמה קצינים בכירים אחרים בצבא, והחל בתכנון אורך ומדוקדק, בהנחיית איש הצבא לשעבר חוסה סנחורחו שישב בגלות בפורטוגל ויועד לעמוד בראש המדינה הספרדית החדשה. הממשלה, שחששה כי מולה עלול לקחת חלק במזימה נגדה, החליטה להעביר אותו מתפקידו ומינתה אותו למושל הצבאי של פמפלונה שבצפון ספרד. הממשלה קיוותה כי כך יוקשה על הקושרים להשתלט על צבא אפריקה האיכותי, וסברה שבפמפלונה יכולותיו של מולה לפעול כנגד הממשלה יהיו מוגבלות. עם זאת, בדיעבד נראה כי הצבתו של מולה בספרד עצמה הקלה על קציני הצבא שהתנגדו לרפובליקה לפעול לתיאום ותכנון המרד. לקראת יולי הצטרף גם פרנסיסקו פרנקו למרד, וב-17 ביולי אותו החודש פרצה ההפיכה שהידרדרה במהירות למלחמה אזרחים.
המורדים הצליחו להשתלט על שליש משטח המדינה וכן על מחצית מכוחות הצבא. סנחורחו מת ב-20 ביולי בהתרסקות מטוס, ומאותה העת החל מאבק בין מולה לפרנקו על הנהגת הלאומנים. פרנקו השתלט על צבא אפריקה ונחת עימו בסביליה על מנת לבסס את שלטון הלאומנים בדרום. במקביל פעל מולה עם כוחותיו בצפון המדינה. ההצלחות הצבאיות שקצר פרנקו בחודשים הראשונים למלחמה סייעו לו עד מהרה להאפיל על דמותו של מולה. למורת רוחו של מולה פרנקו הוכתר ב-29 בספטמבר כגנרליסימו וקאודיו, וכן כראש הממשלה והצבא הלאומניים. באוקטובר יצאו הלאומנים למתקפה גדולה על מדריד הבירה. לקראת המתקפה על העיר התגאה מולה כי סביב מדריד יש ללאומנים ארבעה גייסות, ו"גיס חמישי" נוסף בתוכה, המייצג את תומכיהם ואלו שלכאורה יצטרפו אליהם ברגע שכוחותיהם ייכנסו אליה. המתקפה נכשלה, ולאחר קרב עקוב מדם המערכה על מדריד נכנסה לקיפאון. לאור הכישלון במדריד מולה היה נחוש להביא להישגים בגזרתו שבצפון המדינה. עבורו הייתה זאת הזדמנות לשקם את מעמדו הציבורי אל מול הפופולריות הגואה של פרנקו, ולהעביר את חבלי החוף של מפרץ ביסקאיה לידי הלאומנים. ב-31 במרץ יצאו כוחותיו של מולה למתקפה כשיעדם הוא כיבוש העיר בילבאו. הלאומנים התקדמו בהתמדה מעיירה לעיירה ומכפר לכפר, כאשר הם מנצלים את הסיוע האווירי שלהם עד תום. אחת מהעיירות באזור שנפלה קורבן להפצצות של הלאומנים השיטתיות הייתה גרניקה שהפצצתה גרמה לזעזוע רב בעולם והפכה לאחד מסמלי המלחמה כולה.
ב-3 ביוני 1937, כשכוחותיו של מולה נמצאים קילומטרים אחדים מבילבאו, הוא נהרג בהתרסקות מטוס בהר סמוך לויטוריה, עקב תנאי מזג אוויר קשים. מותו של מולה סלל באופן סופי את דרכו של פרנקו להנהגת הלאומנים, ותאוריות קונספירציה שלפרנקו היה חלק במותו של מולה לא הוכחו מעולם.
ראו גם

גיס חמישי
פרנסיסקו פרנקו
מלחמת האזרחים בספרד
הערות שוליים

1 2  John Simkin, The Spanish Civil War: Emilio Mola, Spartacus Educational, January 2020
↑  Frances Lannon, The Spanish Civil War: 1936-1939, pp. 25–26, Oxford: Osprey Publishing, 2002
↑  Frances Lannon, The Spanish Civil War: 1936-1939, p. 45, Oxford: Osprey Publishing, 2002
↑  Gary Martin, Fifth column, Phrasefinder
↑  Frances Lannon, The Spanish Civil War: 1936-1939, pp. 51–54, Oxford: Osprey Publishing, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364477805171  BNE: XX1267520  BnF: cb144993306 (data)  CANTIC: a10183978  GND: 138950121  ISNI: 0000 0000 8121 1002  LCCN: n50059013  NTA: 070812004  SNAC: w64045fg  SUDOC: 068754698  VIAF: 42071052   WorldCat (עם VIAF): 42071052 
פרנסיסקו פרנקו (במרכז, מימין) ואמיליו מולה (במרכז, משמאל) משוחחים האחד עם השני בחברת קציני צבא בכירים במהלך מלחמת האזרחים.
אריה קונגו

אריה קונגו (שם מדעי: Panthera leo azandica; קרוי גם אריה אוגנדי או אריה צפון-מזרח קונגו), הוא אחד מתת-המינים של האריה, החי במרכז אפריקה; בעבר נחשב לאריה מסאי.
בשונה מרוב האריות, מצוי אריה קונגו באופן נרחב גם ביערות גשם טרופיים.
הגדרה כתת-מין

אריה קונגו הוא תת-מין שבעבר נחשב כאוכלוסייה נוספת של אריה מסאי. הזואולוג האמריקאי ג'ואל אסף אלן ( Joel Asaph Allen‏; 1921-1838) היה הזואולוג הראשון שהתייחס אליו כתת-מין נפרד, לאחר בחינת דגימה של אריה זה ב-1912 עבור האוסף הזואולוגי של המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. אלן אמנם הודה שלתת-המין החדש גולגולת ומערכת שיניים הזהות לאלו של האריה המסאי, אך טען שהיות וצבעו של אריה זה שונה הוא ראוי להכרה כתת-מין נפרד.
הפרסום המדעי הראשון של אריה קונגו כתת-מין בפני עצמו היה בגיליון שיצא ב-1924 שהוקדש לזכרו של אלן שנפטר 3 שנים קודם לכן וכלל תיאור נרחב של הדגימות שאסף אלן בקונגו.
בניתוח גנטי נמצא שאריה קונגו והאריה הסנגלי קרובים יותר לאריה האסייתי מאשר לתת-מינים אפריקנים אחרים של האריה.
מאפיינים פיזיים

לאריה קונגו פרווה חלקה ודלילה שצבעה כהה יותר משל תת-מינים אחרים ונוטה לגוון זהוב-חאקי כהה או חום-ורדרד דהוי. הפרווה כהה יותר, בדרך כלל, בחלק העליון בהשוואה לצלעות ולגחון, ואצל הזכרים היא כהה יותר.
לאורך הגב ניתן להבחין בפס דהוי בצבע קפה בהיר, הנמשך עד הקודקוד או עד בין העיניים. הגחון, הלחיים, החזה ופנים הרגליים הם צבע לבן-שמנתי, ועל הרגליים והמותניים יש לעיתים כתמים. מעל עיני האריה זוג כתמים כהים במסגרת בהירה, הנראים כשריטות ותחת עיניו יש רצועה לבנה. סביב הפה והסנטר יש כתם צהבהב, והלוע בצבע שחור. צבע הזנב זהה לצבע הגוף, כשבקצהו ציצה שעירה שצבעה חום כהה או שחור.
ראש האריה גדול וקצר, גופו צר וארוך, ורגליו קצרות, עבות ומוצקות. הרגליים הקדמיות שריריות וגבוהות מפלג הגוף האחורי. כפות הרגליים גדולות וכהות ובעלות טפרים חדים המכונסים בנרתיק כשהאריה אינו עסוק בציד. סביב צווארו, חזהו וראשו של הזכר יש רעמת שיער מעובה בצבע חום בהיר, הנוטה להתכהות סמוך לכתפיים ולבית השחי. הלביאה קטנה וקלה יותר. משקלו של הזכר נע בין 148 ל-190 ק"ג. הנקבות קטנות מהזכרים ומשקלן נמוך יותר.
תפוצה ואקולוגיה

אריה הקונגו היה נפוץ בעבר בצפון מזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מערב אוגנדה, צפון רואנדה, דרום הרפובליקה המרכז אפריקאית ודרום סודאן. ייתכן כי הוא גם היה מצוי בעבר בבורונדי, צפון מערב טנזניה ובמזרח קונגו.
התפוצה הנוכחית של אריה הקונגו מוגבלת למספר אזורים מבודדים לאורך גבול אוגנדה-קונגו.
בית הגידול של האריה המסאי הוא בעיקר יערות טרופיים, סוואנות גשומות ולחות, וכן אזורים הררים כדוגמת הרי רוונזורי. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 2,000-1,000 מילימטר לשנה.
אריה הקונגו חי בלהקה עם מספר ממוצע של 6–8 פרטים, המורכבת בעיקר מלביאות וממעט זכרים (3-1 בדרך כלל). בין הלביאות בלהקה יש קשר חזק, והן ימנעו מלביאות חדשות להצטרף. הציד מתבצע על ידי הלביאות בעיקר בשעות הלילה, והדמדומים. האריות יבואו לעזרתם רק כדי להכניע טרף גדול.
בין פריטי הטרף הפוטנציאלים של אריה הקונגו ניתן למנות את בעלי החיים הבאים: קובוס שחור רגל, בובאל ג'קסון, אוריבי, צבי סוף הסוואנה, צביון צהוב-גב, אנטילופת בייטס, צביון שחור-חזית, צביון אדום, צביון הסבך, קודו מסורטט, תאו אפריקני ועוד. בעבר, כאשר תפוצתו הייתה רחבה יותר ביערות האיטורים, סביר להניח שטרפו כלל גם חזיר נהרות, חזיר יער ענק, קודו הביצות, בונגו, תאו היער, אוקפי ופיל יער אפריקני (בפרטים צעירים) ואוכלי צמחים נוספים.
ההריון נמשך כשלושה חודשים לאחריהם נולדים עד שישה גורים בעלי פרווה מנומרת. הללו שוהים בשבועות הראשונים בשכיבה בסבך, והלביאה מלמדת אותם בהדרגה לאכול מזון מוצק ולאחר מכן לצוד.
שימור

מצבו של האריה הקונגו לא הוגדר על ידי IUCN, אך בהתחשב במצב האוכלוסייה הכללי של האריה כמו גם תפוצתו המקוטעת והמצומצמת, סביר להניח שמצבו עומד בקריטריונים של סכנת הכחדה (EN).
מספר אזורי מחיה מוגנים עבורו: הפארק הלאומי המלכה אליזבת, הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הפארק הלאומי עמק קידפו, הפארק הלאומי הרי רוונזורי (אוגנדה) והפארק הלאומי וירונגה (קונגו).
אין אוכלוסייה שבויה של תת-מין זה.
ראו גם

מידע מפורט יותר על אקולוגיה ואנטומיה ניתן לראות בערך אריה.
הערות שוליים

↑  ‏ Bulletin - American Museum of Natural History
אריות קונגו נחים על ענפי עץ. הפארק הלאומי המלכה אליזבת, אוגנדה.
אריה קונגו לצד קובוס שחור רגל בפארק הלאומי מרצ'יסון פולס
אנומליות רחמיות

אנומליות רחמיות הן וריאנטים אנטומיים במבנה הרחם. מדובר תופעה שכיחה הקיימת ב 3.2% מהנשים בגיל הפוריות.
במרבית המקרים אנומליות רחמיות הן תופעה חסרת תסמינים. האנומליות מתגלות בדרך כלל בבדיקה מקרית, אולם ייתכנו מקרים בהם הן מתגלות עקב כאבים בזמן הווסת או עקב ירידה בפוריות. אנומליות רחמיות מהוות עד 19% מהסיבות להפלות חוזרות. תוארו גם מקרים נדירים של קרע רחמי בהריון של נשים עם אנומליות רחמיות.
קיימים מספר סוגים של אנומליות רחמיות. מבין האנומליות הרחמיות השכיחה ביותר היא מחיצה תוך רחמית (90% מסך האנומליות), לאחריה רחם דו קרני (5%) ורחם כפול (5%). סוגים נוספים נדירים יותר כוללים רחם חד קרני והעדר התפתחות של הרחם. ההיארעות גבוהה יותר בנשים עם הפלות חוזרות או מוקדמות.
עד 30% מהמקרים של אנומליות רחמיות מופיעות יחד עם אנומליות במערכת הכליות והשתן. כן מומלץ שכל הנשים עם אנומליות רחמיות יעברו בדיקות הדמיה של מבנה מערכת השתן והכליות.
אנומליות רחמיות לרוב לא דורשות טיפול. במקרים בהם נדרש טיפול, עקב כאבים או הפרעות בפוריות, הוא יכלול לרוב ניתוח בגישה ישירה או בניתוח זעיר פולשני (היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה).
רחם דו קרני

רחם דו קרני הוא רחם שבסיסו מחורץ ואילו הנרתיק הוא במבנה תקין. בתהליך ההתפתחות העוברית מתבצע איחוי של צינורות ה müllerian. איחוי זה יוצר את הנרתיק, הרחם והחצוצרות. כאשר איחוי זה חלקי, נוצרת הפרדה בין קרני הרחם וכך נוצר רחם דו קרני.
הפרדה זו יכולה להיות מלאה, חלקית או מזערית.
רחם דו קרני > גנטיקה

במעל 90% מהמקרים הקריוטיפ תקין ולא מוצאים הפרעה כרומוזומלית. מעריכים כי מרבית המקרים הם תוצר השפעה של גורמים גנטיים רבים אולם טרם נמצא פגם גנטי ספציפי שגורם ליצירת רחם דו קרני.
רחם דו קרני > תסמינים

כאמור, מרבית המקרים של רחם דו קרני הם א-תסמיניים. ישנם מקרים בהם ייתכן כאב אגני כרוני.
ברוב המקרים לא תהיה השפעה על פוריות האישה. במיעוט המקרים ייתכנו הפלות מוקדמות, לידה מוקדמת או מצג לא תקין של העובר. יחד עם זאת, בנשים עם חוסר פוריות ראשונית, היארעות אנומליות רחמיות זהה לזו שבנשים ללא פגיעה בפוריות.
רחם דו קרני > תסמינים > אבחנה

אבחנה של רחם דו קרני יכולה להתבצע על ידי בדיקת אולטרסאונד או על ידי צילום רחם. ניתן לבצע גם בדיקת תהודה מגנטית לשם אבחנה. לעיתים האבחנה מתקבלת בבדיקת היסטרוסקופיה או לפרוסקופיה.
רחם דו קרני > טיפול

לרוב לא נדרשת התערבות במקרים של רחם דו קרני. טיפול ידרש במקרים נדירים של הפלות חוזרות או כאב אגני קשה.
הטיפול יהיה ניתוח בו יאוחו שתי הקרניים של הרחם.
טרם הניתוח יש לשלול סיבות אחרות לתסמיני האשה.
ראו גם

הריון
אנטומיה (גוף האדם)
לקריאה נוספת

Marc A. Fritz and Leon Speroff, clinical gynecologic endocrinology and infertility, Lippincott Wiliams & Wikins,
הערות שוליים

↑  C. Simón, L. Martinez, F. Pardo, M. Tortajada, Müllerian defects in women with normal reproductive outcome, Fertility and Sterility 56, December 1991, עמ' 1192–1193
↑  Carolyn R. Jaslow, Uterine factors, Obstetrics and Gynecology Clinics of North America 41, March 2014, עמ' 57–86 doi: 10.1016/j.ogc.2013.10.002
↑  Dawn Lovelace, Congenital Uterine Anomalies and Uterine Rupture, Journal of Midwifery & Women's Health 61, July 2016, עמ' 501–506 doi: 10.1111/jmwh.12423
↑  Paul C. Lin, Kunwar P. Bhatnagar, G. Stephen Nettleton, Steven T. Nakajima, Female genital anomalies affecting reproduction, Fertility and Sterility 78, November 2002, עמ' 899–915
↑  Peter Oppelt, Meike von Have, Mareike Paulsen, Pamela L. Strissel, Female genital malformations and their associated abnormalities, Fertility and Sterility 87, February 2007, עמ' 335–342 doi: 10.1016/j.fertnstert.2006.07.1501
↑  Robert N. Troiano, Shirley M. McCarthy, Mullerian duct anomalies: imaging and clinical issues, Radiology 233, October 2004, עמ' 19–34 doi: 10.1148/radiol.2331020777
↑  F. Raga, C. Bauset, J. Remohi, F. Bonilla-Musoles, Reproductive impact of congenital Müllerian anomalies, Human Reproduction (Oxford, England) 12, October 1997, עמ' 2277–2281
↑  G. F. Grimbizis, M. Camus, B. C. Tarlatzis, J. N. Bontis, Clinical implications of uterine malformations and hysteroscopic treatment results, Human Reproduction Update 7, March 2001, עמ' 161–174
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רחם דו קרני
אנדראס קארו

אנדראס קארו (ביוונית: Ανδρέας Καρώ נולד ב-9 בספטמבר 1996 בניקוסיה שבקפריסין) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית ובנבחרת קפריסין.
קריירת מועדונים

קארו גדל במחלקת הנוער של נוטינגהאם פורסט. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות אפולון לימסול, נאה סלמיס פמגוסטה ופאפוס מליגת העל הקפריסאית.
ב-12 ביולי 2019 חתם קארו בלאציו מהסרייה א'. ב-19 ביולי הושאל לסלרניטנה מהסרייה ב'. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-30 בינואר 2021 חתם במאריטימו מליגת העל הפורטוגלית. ב-5 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לספורטינג ליסבון במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת 2020/2021. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-9 ביוני 2021 חתם קארו באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 53 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
ב-7 ביוני 2023 חתם קארו ב-OFI כרתים מליגת העל היוונית. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על אריס סלוניקי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2023/2024. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בפברואר 2024 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית

ב-16 בנובמבר 2019 ערך קארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קפריסין, בהפסד 2-1 לנבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-28 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת ארמניה במשחק ידידות.
תארים

הגביע הקפריסאי: 2016/2017
גביע המדינה: 2023/2024
סגנות אלוף האלופים: 2024
הערות שוליים

↑  Comunicato 12.07.2019 באתר הרשמי של לאציו, 12 ביולי 2019 (באיטלקית)
↑  Σύναψη συμφωνίας με Ανδρέα Καρώ באתר הרשמי של אפואל ניקוסיה, 9 ביוני 2021 (ביוונית)
↑  הבלם הקפריסאי אנדראס קארו חתם במכבי פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 1 בפברואר 2024
אסון צור השני

זירת האסון לאחר הפיגוע בבית הממשל והשב"כ בצור – פינוי נפגעים והריסות
קצין עורך רישום נפגעים ליד חורבות בית הממשל בצור
מפקד פיקוד צפון אלוף אמיר דרורי, בזירת האסון
אסון צור השני התרחש ב-4 בנובמבר 1983, בעת שהיית צה"ל בלבנון לאחר מלחמת לבנון הראשונה. מכונית תופת שהתפוצצה ליד שער הכניסה למפקדת צה"ל ומשמר הגבול בצור גרמה ל-59 הרוגים, בהם 16 שוטרי מג"ב, 9 חיילי צה"ל, 3 אנשי שב"כ ו-31 עצורים לבנונים. אירוע זה התרחש כשנה לאחר אסון צור הראשון.