stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרי, רוזן פריז (1933–2019)
ביוגרפיה

אנרי נולד בווליאה-סן-פייר בבלגיה ב-14 ביוני 1933 לאנרי, רוזן פריז ולאיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, בתם של פדרו דה אלקנטארה, נסיך גראו-פארה ואלז'בייטה, רוזנת דוברז'נסקי דה דוברז'ניץ. בעת לידתו התגוררו הוריו בבלגיה בשל החוק שאסר על יורשי השושלות המלכותיות להתגורר בצרפת, אולם בשנת 1950 בוטל החוק ובני המשפחה עברו להתגורר בצרפת. עוד קודם לכן, בשנת 1947, קיבל אנרי היתר מיוחד מנשיא צרפת ונסן אוריו ללמוד בבורדו.
בשנת 1940 מת סבו הנסיך ז'אן, דוכס גיז, ואביו הפך לטוען לכתר הצרפתי, תוך שהוא נותן לאנרי את התואר דופן צרפת, ובשנת 1957 הוא העניק לו בנוסף את התואר רוזן קלרמון. ב-5 ביולי 1957 התחתן אנרי עם מריה תרזה, דוכסית וירטמברג, בתם של פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג ורוזה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 5 ילדים. מאוקטובר 1959 עד אפריל 1962 עבד קלרמון במזכירות הכללית של הביטחון הלאומי כחבר בלגיון הזרים הצרפתי. לאחר מכן הועבר לחיל המצב בגרמניה, ולאחר מכן שירת כמדריך צבאי בקורסיקה, שם הצטרפו אליו אשתו וילדיו בתחילת 1963.
בשנת 1967 השתחרר אנרי מהצבא. לזמן קצר התגורר עם משפחתו באחוזת מנואר דו קור-וולנט בלובסיין, ולאחר מכן שכרו דירה ברובע ה-15 בפריז. בתחילת שנות ה-70 ניהל אנרי משרד יחסי ציבור בז'נבה, שווייץ של חברת השקעות שווייצרית ששכנה בקורי.
אנרי כתב מספר ספרים:
À mes fils‏ (1989)
Adresse au futur chef de l'État‏ (1994)
Désolé, Altesse, c'est mon jour de sortie‏ (1994)
?La France survivra-t-elle à l'an 2000‏ (1997)
Le passeur de miroir‏ (2000)
La France à bout de bras‏ (2002)
L'histoire en héritage‏ (2003)
La Royauté de l'Homme‏ (2016)
אנרי עסק גם בציור והשיק מותג משלו של בושם. בשנת 2004, התמודד מטעם אליאנס רויאל בבחירות לפרלמנט האירופי אך לא הצליח להיבחר.
בשנת 1984 התגרש אנרי, ובאוקטובר אותה שנה התחתן בשנית עם מיכאלה אנה מריה קוסיניו אי קויניו דה ליאון, בתם של לואיס קוסיניו אי סבירה ואנטוניה מריה קויניונס דה ליאון אי באנואלוס, מרקיזת סן קרלוס. בעקבות גירושיו ונישואיו ללא אישור מהכנסייה נישל אותו אביו מתאריו והעניק לו רק את התואר "רוזן מורטן", בעוד אמו העניקה לגרושתו את התואר "דוכסית מונטפנסייה".
בשנת 1991 החזיר לו אביו את תאריו, ונתן לאשתו השנייה את התואר "רוזנת ז'ואנוויל". בשנת 1999 מת אביו אנרי, רוזן פריז, ואנרי ירש את תאריו והוסיף לעצמו את התואר "דוכס צרפת". בשנת 2003 מתה אמו איזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, ואשתו קיבלה את התואר "רוזנת פריז".
לאחר מות אביו ביטל אנרי את החלטתו אביו את תוארי אחיו הנסיך מישל, רוזן אברו והנסיך תיבו, רוזן לה מרשה, אשר התחתנו ללא קבלת רשות מאביהם. בנוסף, העניק תארים לאחייניו, הנסיך ז'אק, הדוכס אורליאן, הנסיך שארל לואי, דוכס שארטר והנסיך פולק, דוכס אומלה ורוזן אה.
אנרי הכיר בבנו הבכור פרנסואה כיורשו, עם התואר "רוזן קלרמון", והכריז כי בנו האמצעי, הנסיך ז'אן, דוכס ונדום יירש את מעמדו כראש בית אורליאן.
בשנת 2009 השיג אנרי מהכס הקדוש את ביטול נישואיו עם מריה תרזה, ועקב כך התחתן מחדש עם אשתו השנייה, מיכאלה קוזיניו, בכנסייה הקתולית בספטמבר אותה שנה.
אנרי השתתף באירועים שונים של האצולה האירופית. בשנת 2011 השתתף בחתונתו של אלבר השני, נסיך מונקו.
אנרי נפטר ב-21 בינואר 2019, ובנו הנסיך ז'אן, דוכס ונדום ירש את תאריו.
משפחתו

ב-5 ביולי 1957 התחתן אנרי עם מריה תרזה, דוכסית וירטמברג, בתם של פיליפ אלברכט, דוכס וירטמברג ורוזה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
מארי, נסיכת אורליאן (נולדה ב-1959), התחתנה עם גונדאקאר, נסיך ליכטנשטיין
פרנסואה, רוזן קלרמון (1961–2017)
בלאנש, נסיכת אורליאן (נולדה ב-1963)
הנסיך ז'אן, דוכס ונדום (נולד ב-1965)
הנסיך אודס, דוכס אנגולם (נולד ב-1968)
ערב אל ראשידיה

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  בית לחם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,829 (2016)
 קואורדינטות:  31°34'15.5"N 35°13'52.2"E
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) ערב אל ראשידיה(למפת הרי ירושלים רגילה) ערב אל ראשידיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערב אל ראשידיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערב אל ראשידיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ערב א-רַשַאיְדה (בערבית: عرب الرشايدة) הוא כפר פלסטיני, הממוקם 16 ק"מ דרומית-מזרחית לבית לחם. הכפר נמצא בפאתי מדבר יהודה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 1,829 תושבים בשנת 2016.
הכפר שוכן 2 קילומטרים דרומית ליישוב החרדי מעלה עמוס, בכפר עובר כביש 3698.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Localities in Bethlehem Governorate by Type of Locality and Population Estimates, 2007-2016". Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). נבדק ב-11 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| Flag of Senegalיישובי נפת  בית לחם |
| --- | --- | --- |
| ערים |  בית לחם • בית ג'אלא • בית סאחור |  |
| מועצות מקומיות | בתיר • בית פג'אר • חוסאן • אל-ח'דר • נחאלין • תוקוע • עובידייה • זעתרה |  |
| כפרים | א-שוואוורה • אום סלמונה • אל-ולג'ה • אל-פורדיס • ארטאס • בית תעמר • ג'נאתא • ג'ובת א-דיב • ג'ודום • ג'ורת א-שמעה • דאר סלאח • הנדאזה • ואדי אל-עראיס • ואדי א-ניס • ואדי פוכין • חרבת בית זכריה • ח'רבת אל-דיר • מעסרה • מראח רבאח • ערב א-ראשידיה • אל-עסאכרה • אל-מניה • ג'בעה |  |
| מחנות פליטים | עאידה • דהיישה • אל-עזה (בית ג'יברין) |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582146605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רקפת אמסלם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1970 (בת 54) חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת, פייטנית
 www.rakefetamsalem.co.il
 
רקפת חנה אמסלם (נולדה ב-16 באוקטובר 1970) היא זמרת, פייטנית ויוצרת ישראלית. מאז תחילת פועלה, אמסלם שיתפה פעולה עם מוזיקאים רבים, אנשי דת ואנשי רוח. שרה בעברית, בערבית, בלאדינו ובמרוקאית ומופיעה ברחבי ישראל.
קורות חיים > ילדות ותחילת הקריירה

רקפת אמסלם נולדה בחיפה להורים חיפאים ילידי ישראל ממוצא ספרדי ואשכנזי למשפחות בעלות שורשים מוזיקליים ענפים עם השפעות ממזרח וממערב: ספרד, מרוקו, פולין וצפת העתיקה. אמסלם היא נצר למשפחה מקובלת וידועה בצפת העתיקה - אשר עליה נמנית גם המשוררת והסופרת שושנה שבבו.
בגיל 12 החלה לימודי גיטרה ופיתוח קול וכנערה הופיעה כסולנית סופרן במסגרות בית ספר וחוגי דרמה ותיאטרון.
עם שחרורה מהצבא, עברה לתל אביב והמשיכה ללמוד פיתוח קול אצל המורה רחל הוכמן, למדה מוזיקה בבית הספר "קולות" בתל אביב, הופיעה בהופעה דוברת יידיש עם גדי יגיל בניהול המוזיקלי של המוזיקאי אילן שס וקיימה הופעות עם הרכבי ג'אז ובלוז במועדונים בתל אביב.
בנוסף, עבדה אמסלם על פרויקט אלבום ראשון עם המוזיקאי והגיטריסט שלמה מזרחי שכלל חומרים מקוריים בתחום הפופ והמוזיקה אתנית, ובמהלכו אף הקליטה עמו קטע ווקאלי לפסקול הסרט "שמעת על הפנתרים?" של הבמאי ניסים מוסק אודות חייהם ופועלם של תנועת הפנתרים השחורים בישראל.
בשנת 2005 למדה אמסלם כלי הקשה אצל שלמה בר ובמקביל הצטרפה לפעילות מוזיקלית חברתית רוחנית הנקראת "קהילות שרות" בניהולו המוזיקלי של הכנר והמוזיקאי ניצן חן רזאל, הכללה מפגשים שבועיים ללימוד פיוטים ממגוון עדות ישראל.
מאז המשיכה להגיע בעקביות למפגשי "קהילות שרות" שם שרו וחקרו מוזיקה שורשית מצפון אפריקה ומספרד, דבר שחיבר אותה אל המקורות והזהות מבית אמה.
קורות חיים > קריירה כזמרת ויוצרת

בשנת 2010 אמסלם זימנה את אחיה המוזיקאי אורן שחר למפגשי הפיוט וביחד חברו יחדיו להקליט בשיתוף פעולה את דיסק הבכורה של אמסלם, הנקרא "יחד שבטי ישראל" הכולל בתוכו שמונה פיוטים ממגוון עדות ישראל (ידיד נפש, אודה לאל, אל מאד נעלה, אגדלך, יה אלי וגואלי). הדיסק הוקלט באולפני שוהם בראש פינה.
כיום רקפת מופיעה על במות ברחבי הארץ, בפסטיבלים ובאירועי פיוט בשיתופי פעולה עם אמנים מוכרים כגון שלמה בר, יאיר דלאל, איריס אליה כהן ועלמה זהר, ועובדת על האלבום השני שלה שיכלול חומרים מקוריים ברוח עולם הפיוט.
קורות חיים > קריירה כזמרת ויוצרת > עשייה מוזיקלית - חברתית

בשנים האחרונות עוסקת אמסלם בהבאת עולם הפיוט, הנגשתו וחשיפתו לקהל הרחב דרך הופעות מוזיקליות, קליפים ודרך סדנה אותה פיתחה הנקראת "צו פיוט - זהות ותרבות בחברה הישראלית", המעלה לסדר היום נושאים כמו רב תרבותיות וחיפוש זהות, מקומה של המוזיקה בחיבורים חברתיים אוניברסליים, שירת נשים, תרבות מהגרים ועוד. את הסדנה מעבירה אמסלם דרך סיפורה האישי כבת למשפחה המשלבת מזרח ומערב.
אלבומים

יחד שבטי ישראל (2010)
שיתופי פעולה והופעות

שלמה בר - בהופעות משותפות ברחבי הארץ והפיוט "ידיד נפש" בלחן המרוקאי.
פסטיבל העוד בינלאומי 2017, ירושלים - הפקת מקור "שירת הנשים" בשיתוף עם "אנדלוסית אלמוגרביה מעלות תרשיחא"
פסטיבל שירת הים 2016, גבעתיים
פסטיבל אישה 2016, חולון
ערב שירה מקודשת 2016, חיפה - שיתוף פעולה עם אנסמבל הכנסייה המרונית
מופע משותף עם איריס אליה כהן במופע פיוטי "שחרחורת לבי"
פסטיבל הפיוט 2015, ירוחם
דברי שיר 2015 - מופע נשים בהפקתה של חנה פתיה ובשיתוף עם עלמה זהר
תיקון גבול 2014, שדרות - אירוע התנועה הרוחנית לשלום בשיתוף עם פרופסור חביבה פדיה
קונצרט ללא גבולות בשיתוף עם יאיר דלאל
נשים עושות שלום
דן ומוזלי

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה לילדים
 יוצרים:  ירדן בר-כוכבא, דידי שחר, שירה אלון
 כותבים:  שחר סיטנר, אור ישראלי
 בימוי:  בובי לקס
 שחקנים:  נעם פרנק, עידן אלתרמן, ירדן בר-כוכבא, טל בלכרוביץ', דידי שחר, ליאור כלפון, בן פרי
 מדבבים:  ז'יל בן דוד 
 מדבבים בעברית:  ז'יל בן דוד (מוזלי)
 פרסים:  פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסדרה הקומית לילדים ונוער הטובה ביותר (2014) הסדרה לגיל הרך והשחקנית הטובה ביותר בסדרה לילדים ונוער: ירדן בר-כוכבא (2015)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית 
 הפקה
 מפיק:  שולה שפיגל דנה עדן
 מפיקים בפועל:  גלית כהן גיא כהן
 חברת הפקה:  שולה שפיגל בע"מ דנה הפקות בע"מ
 עורכים:  ירדן בר-כוכבא
 צלמים:  מיקי קריכלי, איתי רודן, אייל וענונו, בני בן דוד, בני בנטורה, יואב בנץ, מקסים סטולבוב, שמשון דודפור, נוול האריס
 מוזיקה:  טל בלכרוביץ' דידי שחר
 אורך פרק:  15 דקות
 שידור
 רשת שידור:  חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  2014–2017
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עיצוב סט 'דן ומוזלי' בתיה סגל ומיכאל פיק
דן ומוזלי היא סדרה קומית לילדים ששודרה בטלוויזיה החינוכית בין השנים 2014–2017 במשך 4 עונות ו-102 פרקים, בכיכובם של חברי "ענן על מקל" - עידן אלתרמן, ירדן בר-כוכבא, טל בלכרוביץ' ודידי שחר.
ב-6 בספטמבר 2016 נודע כי "דן ומוזלי" עלתה לשלב הגמר בתחרות "פרס יפן" אשר התקיימה בסוף אוקטובר של אותה השנה, הסדרה התמודדה מול מועמדות מקנדה, צ'כיה, דנמרק, גרמניה, אקוודור וקוריאה.
במרוצת השנים הסדרה נמכרה למספר מדינות ודובבה אל השפות המדוברות בהן, הסדרה נמכרה בשנת 2014 לקנדה ודובבה לצרפתית, בשנת 2015 נמכרה לצ'כיה ודובבה לצ'כית, בשנת 2016 נמכרה לדנמרק ודובבה לדנית, בשנת 2017 נמכרה לגרמניה ודובבה לגרמנית, בשנת 2018 נמכרה לאקוודור ודובבה לספרדית ובשנת 2019 נמכרה לקוריאה ודובבה לקוריאנית.
ב-15 במאי 2017 שודר הפרק האחרון של הסדרה ומאוגוסט 2018 הסדרה משודרת בערוץ כאן חינוכית בשידורים חוזרים.
רקע

העלילה מספרת על דן-דן (נעם פרנק), ילד שובב, הנוהג לעשות צרות רבות שבעקבותיהן הוריו כועסים עליו. כאשר הוא מתחבא באוהל שבמיטתו הוא מדבר עם מוזלי, בובת המחמד שלו אשר מקשיבה ומנסה לייעץ לו ללא הועיל. בהמשך, מוזלי לוקחת את דן-דן לארץ קונפיטורה (ארץ דמיונית ממנה מגיעה מוזלי, הנורמות החברתיות בה הפוכות לחלוטין מהנורמות בעולמו של דן-דן) שם הקונפיטורים (תושבי המקום) חוגגים ונהנים בדרכים שלהם ובשובבות שלהם. דן-דן נהנה בחברת הקונפיטורים וגם לומד מהם מוסרי השכל הקשורים לפרק. ולבסוף, כשהוא חוזר לחדרו הוא מתפייס עם הוריו.
עונות

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 30 | 30 | 2014 | — |
|  | 2 | 20 | 20 |   | — |
|  | 3 | 30 | 30 |   | — |
|  | 4 | 22 | 22 |   | — |
דמויות

דן-דן (נעם פרנק) - ילד שובב אשר נוהג להסתבך בצרות.
מוזלי (ז'יל בן דוד) - בובת המחמד של דן-דן, אף על פי שיש לה קול גברי, תמיד מתייחסים אל הבובה כנקבה.
אביו של דן-דן (עידן אלתרמן)
אימו של דן-דן (ירדן בר-כוכבא)
דוד מיכה (ליאור כלפון)
דמויות > הקונפיטורים

פרצעל עונה 1, משנה בעונות 4-3-2) (עידן אלתרמן)
ספינג' (ירדן בר-כוכבא)
מרש (טל בלכרוביץ')
מלו (דידי שחר)
קלופס (ליאור כלפון)
לקריץ (יובל סגל)
במיה (דקלה הדר)
האלוף לוף (בן פרי)
הערות שוליים

↑  נועה פרייס‏, החינוכית גדולה ביפן: "דן ומוזלי" מועמדת לפרס בינלאומי, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2016
↑  עוז תלמי, [דן ומוזלי נמכרה לקנדה דן ומוזלי], באתר הנוער פרוגי, ‏20 בדצמבר 2014
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2013 - לא התקיים | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - הסדרה הקומית לילדים ונוער הטובה ביותר 2014 – דן ומוזלי | הבא: 2015, 2016, 2017 – אלישע |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2014 - לא התקיים | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - הסדרה לגיל הרך הטובה ביותר 2015, 2016 – דן ומוזלי | הבא: 2017 – בחצר של פופיק |
פורמט גדול

פורמט גדול (Large Format) הוא פורמט צילום המשתמש במצלמה שממדי המדיה בה היא משתמשת (למשל לוח צילום, סרט צילום וגב דיגיטלי) גדולים מ־10×13 ס"מ (4X5 אינץ'). נוהגים להבדיל בין פורמט גדול ל"פורמט בינוני"(אנ') שהומצא מאוחר יותר. מצלמות בפורמט גדול היו המצלמות המוקדמות ביותר. הראשונות הופיעו כבר ב-1839, ופורמטים נוספים התפתחו עם הזמן. סרט הצילום הגמיש הראשון יוצר בשנת 1885 על ידי חברת איסטמן קודאק. בסרט זה החומר הרגיש לאור היה מונח על-גבי נייר. סרט פלסטי יוצר לראשונה בשנת 1889. קודם לכן היו בשימוש פלטות זכוכית מכוסות בחומר רגיש לאור והשימוש בהן היה מגושם. פלטות ו/או לוח צילום בפורמט גדול מאפשרים הדפסת מגע (בגודל של 1:1) כמוצר סופי.
היתרון העיקרי של צילום בפורמט גדול, סרט או דיגיטלי, הוא רזולוציה גבוהה יותר באותו גודל פיקסלים. או אותה רזולוציה עם פיקסלים גדולים יותר המאפשרת לכל פיקסל ללכוד יותר אור וכתוצאה מכך, יכולת צילום משופרת באור נמוך. בתמונה בגודל "4×"5 (12,903 מ"מ בריבוע) יש בערך פי 15 מהשטח (ועל כן פי 15 מהרזולוציה הכוללת), של תמונת 35 מ"מ (864 מ"מ בריבוע).
מצלמת אולפן פורמט גדול
עדשה והרכבה של מצלמה בפורמט גדול
השוואה של 35 מ"מ, פורמט בינוני ופורמט גדול
פורמטים

הפורמט הגדול הנפוץ ביותר הוא 4×5 אינץ' (10.2x12.7 ס"מ), שהיה הגודל שבו השתמשו מצלמות כמו גרפלקס, Speed Graphic ו-Crown Graphic.
פורמטים נפוצים פחות כוללים רבע לוח (3.25x4.25 אינץ' - 8.3x10.8 ס"מ), 5×7 אינץ' -12.7x17.8 ס"מ), ו-8×10 אינץ' -20×25 ס"מ (שהיה נפוץ מאוד בתחילת עידן הצילום).
הדאגרוטיפ התבסס בתחילה (1939) על פורמט "5X7 וכן על פורמט 6.5x8.5".
הגודל של מצלמות קודאק ישנות רבות משנות ה-20 (גרסאות שונות של מצלמות קודאק 1, 2 ו-3 ומצלמות Master View, וכן מצלמות אולפן מאוחרות יותר Sinar monorail) הוא 11×14 אינץ' (28x36 ס"מ), 16×20 אינץ' (41x51 ס"מ), 20×24 אינץ' (51x61 ס"מ).
פורמטים פנורמיים או פורמט "banquet" (כגון 4×10 ו-8×20 אינץ' (10x25 ו-20x51 ס"מ), ופורמטים מטריים, כולל 9×12 ס"מ, 10×13 ס"מ, ו-13×18 ס"מ.
מגוון פורמטים ישנים וכן פורמטים המשמשים בצילום אוויר הם 9×9 אינץ', 9×18 אינץ' (K17, K18, K19, K22 וכו'), בשימוש בגליל סרט צילום ברוחב 4, 5, 6, 7, 9 או 10 אינץ' או, וכן מצלמות בהן ניתן להחליף את המדיה בפלטת זכוכית מט לצורך צפייה בקומפוזיציה המצולמת (להלן "מצלמת תצפית").
מצלמות לסרטי רנטגן.
מעל 8×10 אינץ', הפורמטים מכונים לעיתים קרובות כ-Ultra Large Format (ULF) ועשויים להיות 11×14, 16×20 או 20×24 אינץ' או בגודל שסרטים ופלטות צילום זמינים. לדוגמה, הצלם צארלס ניגר (אנ') התפרסם בשימושיו במצלמת 21X29 אינץ (53X73 ס"מ). פורמטים גדולים רבים (למשל, 24x24, 36x36 ו-48x48 אינץ') הם מצלמות אופקיות שנועדו ליצור תשלילים גדולים להדפסת מגע על לוחות הדפסה של עיתונות.
עד שנת 2008 ניתן היה להשתמש גם במצלמת פולארויד 20×24 שהייתה הפורמט הגדול ביותר לסוג זה של מצלמות.
שליטה ובקרה

רוב מצלמות הפורמט הגדול, הן מצלמות תצוגה, עם חיבור בחזית לעדשה ואפשרות להרכבת גב מזכוכית מט (במקום לוח הצילום) לצפייה בקומפוזיציה. מצלמות אלו מאפשרות לצלם לשלוט טוב יותר בקומפוזיציה ובניהול עומק השדה. תכונות אלו חשובות במיוחד לצלמי אדריכלות ותקריב. במצלמה רגילה, מקובל שמישור לוח הצילום מקביל למישור העדשה, במצלמות פורמט גדול ניתן להטות את מישור העדשה ביחס למישור לוח הצילום. הדבר שימושי לתמונות ארכיטקטוניות שבהן הסצנה גבוהה מהמצלמה וכתוצאה מכך נגרם עיוות למבנה המצולם, בהתבסס על עקרון Scheimpflug (אנ'). תנועות ההסטה וההטיה מאפשרות לפתור בעיות עומק שדה שבלתי אפשרי לפותרן אחרת ולשפר את הפרספקטיבה.
הצילומים של אנסל אדמס ושל צלמי קבוצת f/64 האחרים, מדגימים כיצד השימוש בהטיית מישור העדשה ביחס למישור לוח הצילום מאפשרים שיפור והגדלת עומק השדה.
הפעלה

הפעלת מצלמה בפורמט גדול מסורבלת ומורכבת. כתוצאה מכך מתקבל סגנון צילום איטי, הנחשב ליותר מחושב.
טעינת סרטים באמצעות מחזיקי סרטי דף דורשת חלל חשוך לטעינה ופריקה של הסרט, בדרך כלל שק חושך (אנ') או חדר חושך. אם כי בתקופה מאוחרת יותר נעשה שימוש גם במחסנית דפי סרט צילום ארוזים מראש וכן בגלילי סרט צילום בפורמט גדול.
חצובה משמשת בדרך כלל לעבודה במצלמות פורמט גדול, אך דגמים מסוימים מיועדים לשימוש ביד. ל"מצלמות הטכניות" הללו יש עינית ומד טווח לטיפול מהיר יותר.
גב זכוכית משמש לצפייה וניהול הקומפוזיציה, בשלב השני מותקן מחזיק לוח הצילום בגב, ואז מבוצעת החשיפה. בתקופה מאוחרת יותר חלק מהצלמים השתמשו בגב פולארויד נפרד המאפשר תמונה ראשונית של הקומפוזיציה ואפשרות לוודא את פרמטרי החשיפה ועומק השדה לפני ביצוע החשיפה על סרט הצילום, אותו העבירו לאחר מכן לפיתוח.
שימושים

השימושים של פורמט גדול מלווים את התפתחות הצילום מימיו הראשונים. מרבית הצלמים הגדולים השתמשו בפורמט 8X10 הקלאסי מימיו הראשונים של הצילום. פורמט זה היה בשימוש תדיר על ידי אמני צילום גם בשנות השלושים של המאה העשרים.
הצילומים הראשונים שצולמו בישראל, צולמו על ידי פרדריק פסקה במצלמת כזו. מצלמה זו מסורבלת וכבדה ובדרך כלל השתמשו בה בהתקנה סטאטית אולם היו צלמים שלא נרתעו ממיקום משתנה.
אנסל אדמס לדוגמה, היה מגיע לאתרי הצילום שתכנן, הרכיב את החצובה על גג רכבו והרכיב עליה את מצלמת ה-8X10 הכבדה.
אז'ן אטז'ה נהג להשכים קום ולצאת לצלם את רחובות פריז עם הזריחה כאשר הוא נושא על כתפו את מצלמת 8X10 הגדולה והכבדה עם החצובה שלה, ועל כתפו השנייה, תיק הכבד מפלטות הזכוכית הנדרשת למצלמה מיושנת זו.
הפורמט של דפי סרט 4X5 אינץ' (10X13 ס"מ) היה נוח מאוד לצילום עיתונות מכיוון שהוא אפשר הדפסת מגע ישיר על לוחית ההדפסה, ולכן נעשה בו שימוש נרחב במצלמות עיתונות. שימוש זה נמשך גם בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, אפילו לאחר הופעתו של פורמט בינוני (לדוגמה 6X6 ס"מ) שהיה נוח וקומפקטי יותר או פורמט 35 מ"מ שהחל להופיע בשנות ה-30. בשנות החמישים החלו גם צלמי העיתונות לעבור לפורמטים של 35 מ"מ או פורמט בינוני.
צילום בפורמט גדול אינו מוגבל לסרט; פותחו גבי מצלמה דיגיטלית גדולים להתאמה למספר מצומצם של מצלמות בפורמט גדול. השילוב של עלויות וקשיים טכנולוגיים הוביל לעיתים לפשרות: לפעמים הקובץ הדיגיטלי כיסה רק חלק מהתמונה, לפעמים היה נדרש לחזור על הצילום כמה פעמים (כדי להפיק קובץ בגודל הנדרש) ולפעמים הגב היה גב סורק (הסורק את אזור התמונה בצורה של סורק שטוח). סריקה מאחור עשויה להימשך שניות ואפילו במקרים מסוימים נדרשו מספר דקות על מנת ללכוד תמונה. גודל הקובץ שנוצר הוא ענק. לדוגמה בעת שימוש ביחידת Sinar Macroscan וקובצי נתונים 54H, הקובץ המתקבל הוא בגודל של מעל 1 גיגה-בייט.
במצלמות דיגיטליות, ההגדרה לפורמט יותר סלחנית וגם פורמט בינוני נחשב גדול מאחר שהוא מפיק קבצים דיגיטליים גדולים מאוד המהווים אתגר לעיבוד במחשבים קונבנציונליים. מסיבה זו, עבור צילום דיגיטלי, כל גודל מעל 35 מ"מ נחשב לפורמט גדול.
נכון לשנת 2023 שתי החברות המובילות במצלמות דיגיטליות גדולות הן האסלבלד ופוג'י (עם סדרת GFX - הסדרה שהצליחה להוריד דרמטית את מחירי המצלמות הדיגיטליות הגדולות). כל מצלמה כזו מפיקה מעל 100 מגה פיקסל כל אחת.
מצלמות פורמט גדול הן אלו המבוססות סרטים והן דיגיטליות, עדיין בשימוש, אם כי, לא לעיתים קרובות. ישנם שימושים אמנותיים שונים או שימושים מסחריים שנדרשת בהם איכות גבוהה או הדפסות גדולות מאוד המצדיקות פורמט כזה. בנוסף, ישנם יישומים מדעיים המצדיקים לעיתים פורמט גדול.
בעידן הצילום הפוסט מודרני, יש וצלמים בוחרים לצלם עבודות מסוימות באמצעות פורמט גדול מסיבות "מושגיות" כלומר לבצע הקשר בין עבודותיהם לעבודות שבוצעו במאה ה-19 ולרעיונות מתקופה זו או מסיבות אמנותיות.
צלמים הידועים בשימוש בפורמט גדול

אז'ן אטז'ה
אנסל אדמס
רוברט אדמס
ריצ'רד אבדון
ברנרד והילה בכר
מרילין ברידג'ס
ג'וליה מרגרט קמרון
ווקר אוונס
אנדראס גורסקי
סאלי מאן
פול סטרנד
הירושי סיגומוטו
ג'ף וול
אדוארד וסטון
ראו גם

צילום
מצלמת קולנוע
הערות שוליים

↑  קיצור תולדות הצילום, באתר MegaPixel, ‏1 באפריל 2012
↑  Beaumont Newhall, The history of photography : from 1839 to the present, New York : Museum of Modern Art ; Boston : Distributed by New York Graphic Society Books, 1982, ISBN 978-0-87070-380-5
↑  Naomi Rosenblum, A world history of photography, New York : Abbeville Press, 1997, ISBN 978-0-7892-0028-0
↑  Newhall, The history of photography
↑  Large format photography: A step-by-step guide to operating the view camera, www.largeformatphotography.info
↑  גלעד בר שלו // במרחב אינטימי,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'צילום בשבילי זה לתת משמעות לחיים, באתר הארץ, 1 במרץ 2023
↑  מקאדו מרפי, ניו יורק טיימס,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'לצלם את באטמן עם מצלמה בגודל של אוטובוס, באתר הארץ, 20 ביולי 2012
↑  תמיר שר,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'לראות את המציאות בשחור ולבן, באתר ynet, 24 במרץ 2010
עקרון שיימפלוג (אנג Scheimpflug)
תצלום פורמט גדול של אנסל אדמס The Tetons and the Snake River (1942)
הצלם גרגורי קרודסון (אנ') עם מצלמה בפורמט גדול ב-2007
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1972

| --- | --- |

האצטדיון בו נערכו משחקי תחרויות היחידים
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  28 באוגוסט 1972 – 10 בספטמבר 1972 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  92 
 עיר מארחת:  ניו יורק
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד
 זוכה:  גברים:איליה נסטסה (רומניה) נשים:בילי ג'ין קינג (ארצות הברית) זוגות גברים:קליף דראיסדייל (דרום אפריקה)/רוג'ר טיילור (הממלכה המאוחדת) זוגות נשים:פרנסואז דיר (צרפת)/בטי שטוב (הולנד) זוגות מעורבים:מרגרט קורט (אוסטרליה)/מרטי ריסן (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1971 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1973 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1972 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא במועדון הטניס ווסט סייד בקווינס. התחרויות התחילו ב-28 באוגוסט והסתיימו ב-10 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-92 מאז ייסודה.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
בילי ג'ין קינג (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1971, ניצחה בתחרות
איבון גולגונג (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי
כריס אוורט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
רוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
מרגרט קורט (אוסטרליה אוסטרליה), מנצחת תחרויות 1962, 1965, 1969, 1970 הודחה בחצי הגמר
ננסי ריצ'י (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב הראשון
פרנסואז דיר (צרפת צרפת), הודחה בסיבוב השלישי
וירג'יניה וייד (בריטניה בריטניה), מנצחת תחרות 1968,הודחה ברבע הגמר
קרי מלוויל (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידה במשחק הגמר
מנצחת תחרות 1971 בילי ג'ין קינג (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשה במשחק הגמר עם קרי מלוויל (אוסטרליה אוסטרליה) וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון ובאליפות אוסטרליה הפתוחה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  1 |   ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 6 | 7 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   בריטניה וירג'יניה וייד | 2 | 5 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  8 |   בריטניה וירג'יניה וייד | 2 | 5 |   |   |   |  1 |   ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  5 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 4 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 4 | 6 | 4 |   |   |  5 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 4 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 4 | 6 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  5 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 6 | 4 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  1 |   ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 6 | 7 |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  9 |   אוסטרליה קרי מלוויל | 3 | 5 |   |
|   |  - |   ברית המועצות אולגה מורוזובה | 6 | 3 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   ארצות הברית כריס אוורט | 3 | 6 | 7 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   ארצות הברית כריס אוורט | 3 | 6 | 7 |   |   |  3 |   ארצות הברית כריס אוורט | 4 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   ארצות הברית כריס אוורט | 4 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  9 |   אוסטרליה קרי מלוויל  | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  9 |   אוסטרליה קרי מלוויל  | 6 | 6 |   |   |   |  9 |   אוסטרליה קרי מלוויל  | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  9 |   אוסטרליה קרי מלוויל  | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  - |   ארצות הברית פם טיגרדן | 0 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |