stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול נרס
ביוגרפיה

פול נרס נולד לאמו מחוץ לנישואים. אימו, מרים נרס (Miriam Nurse), הרתה בגיל שבע עשרה, ועברה להתגורר אצל קרובי משפחה בעיר נוריץ' עד להולדתו, כדי להסתיר את ההריון. לאחר הולדתו, חזרה אתו האם ללונדון, שם גידלו אותו סבו וסבתו שגרו במזרח לונדון, שהציגו את עצמם כהוריו ואת אמו, כאחותו. הסוד התגלה לנרס רק לאחר פטירת שלושתם (סבו, סבתו ואמו), כאשר ביקש גרין קארד לארצות הברית.
נרס למד בבית הספר היסודי ליאון-פארק (Lyon Park school) בעיר אלפרטון, ובגיל 11, עבר לבית הספר התיכון הממלכתי האקדמי לבנים (Harrow County Grammar School). לאחר סיום לימודי התיכון, ניסה להתקבל לאוניברסיטאות הנחשבות אוקספורד, קיימברידג', סאסקס ויורק. אך, הואיל ולא הצליח להגיע לרמה המבוקשת בשפה זרה נוספת (צרפתית), לא התקבל. לפיכך, עבד כטכנאי במעבדה מיקרוביולוגית הקשורה למבשלת גינס. אף על פי, שלא הגיע לרמה הנדרשת בבחינה בשפה הצרפתית, התקבל ללימודים באוניברסיטת ברמינגהם, וסיים שם בשנת 1970 את התואר הראשון בביולוגיה. בשנת 1973, קיבל תואר השלישי (PhD) מאוניברסיטת מזרח אנגליה. נושא הדוקטורט שלו: "The spatial and temporal organisation of amino acid pools in candida utilis".
את פוסט-הדוקטורט שלו עשה נרס באוניברסיטת אדינבורו במעבדתו של מורדוך מיטצ׳יסון (Murdoch Mitchison), במשך 6 שנים (1973–1979).
הוא היה הראשון במשפחתו אשר רכש השכלה גבוהה. בהתייחסו לדת, הוא מציג את עצמו כ"אגנוסטי סקפטי".
בשנת 1971, נשא לאשה את אן תריזה, ונולדו להם שתי בנות: שרה, העובדת בחברת ITV, ואמילי, פיזיקאית העובדת באוניברסיטת-מכללת לונדון (UCL) ובחברה האירופאית למחקר גרעיני (CERN).
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

נרס חבר במפלגת הלייבור הבריטית כבר כמעט 40 שנים.
בעת לימודיו באוניברסיטת ברמינגהם, מכר נרס עיתון בשם "Socialist Worker" (אנ'), וכן השתתף ב״כיבוש״ משרדו של סגן נשיא האוניברסיטה בתור פעולת מרד.
הוא כתב כתבה בנושא פוליטיקה ומדע. ובה, העביר ביקורת על חברים פוטנציאליים, אנשי המפלגה הרפובליקנית, הואיל והתנגדו ללימוד מנגנון הברירה הטבעית בתהליך האבולוציה, מחקר על תרביות תאים מתאי גזע עובריים ושינוי אקלים. יתרה מכך, האשים את המדענים שאינם מלמדים את הנושאים הללו. וטען, כי הוא מופתע מהעובדה, שקיימת התנגדות ללימוד הנושאים הללו בארצות הברית - מדינה הנחשבת כאחת המדינות המתקדמות בתחום המדע. ארץ שהיא מולדתם של בנג'מין פרנקלין, ריצ'רד פיינמן וג'יימס ווטסון. כמו כן, הביע את דעתו שאחת הבעיות היא, כאשר אנשים מתייחסים לדיון מדעי בתור דיון פוליטי, ומשתמשים באמצעים רטוריים במקום בהיגיון בנושאים הללו. נקודה אחרת שהעלה הייתה, נושא שיטת הלימוד שבה מלמדים את מקצוע המדעים בבתי הספר. לסברתו, התלמידים אינם מבינים ואינם יודעים כיצד לגשת ולדון במקצוע המדעים בצורה נכונה, וזה קורה בעיקר בבתי ספר דתיים ובמיוחד באנגליה. לפי הנחתו, יש וצריך להדגיש ולהסביר לתלמידים, שהתהליך המדעי הוא מקור אמין למידע, עקב ההוכחות, הסקפטיות, הבדיקה המתמדת של הרעיונות, והגישה הרצופה שנלווים לתהליך המדעי. מעבר לכך, נרס מאמין שלמנהיגים המדעיים יש את האחריות לחשוף את ה"שטויות". הוא מאמין שהם צריכים להיות פוליטיקאים, לדבר ולחשוף את ה"שטויות" במהלך הבחירות. יתרה מכך, הוא מאמין כי המדענים צריכים להשמיע את דבריהם בנושא המדעים באירועים ציבוריים, ולאתגר את הפוליטיקאים התומכים בחקיקות המבוססות על "פסאודו-מדע".
באוגוסט 2014, היה נרס אחד מתוך 200 אישי ציבור, אשר היו חתומים על מכתב שהופנה לעיתון הגרדיאן, ובו הביעו תקוותם, שתושבי סקוטלנד יצביעו במשאל העם שהתקיים בספטמבר 2014, למען הישארותה של סקוטלנד חלק מהממלכה המאוחדת.
נרס, תומך נלהב ביחסים בין ישראל והממלכה המאוחדת. בתקופת כהונתו כנשיא החברה המלכותית, יזם הסכם שיתוף פעולה עם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
קריירה ומחקר אקדמי

במסגרת לימודיו לפוסט-דוקטורט במעבדה של מורדוך מיטצ׳יסון באוניברסיטת אדינבורו, השתמש נרס בגישה גנטית קלאסית, כדי ללמוד את מחזור התא, על ידי זיהוי ובחינה של מערכת מוטציות פגומות במחזור התא. עבודה זו הובילה אותו בשנת 1976, לזהות את הגן cdc2 הנמצא בשמר החלוקה, ולהראות שהוא שולט על התפתחות מחזור התא משלב G1 (גדילה) לשלב S (גדילה) ובמעבר משלב G2 למיטוזה= M (מיטוזה-ההתפצלות).
בשנת 1979, במעבדתו באוניברסיטת סאסקס, פיתח טכניקה שאפשרה לו לשכפל את הגן cdc2 מביקוע שמרים, והראה שאם מקודדים את חלבון הקינאז, זה מבטיח שהגן של התא מוכן להעתיק את ה-DNA שלו ולהתחלק.
ב-1984 הצטרף נרס לחברה למחקר בסרטן (Imperial Cancer Research Fund - ICRF), ובשנת 1987, זיהה את הגן הומולגוס בבני אדם, Cdk1 (Cyclin-dependent kinase 1). שנה לאחר מכן (1988), עזב את החברה למחקר בסרטן לטובת תפקיד ראש המחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת אוקספורד. באוניברסיטת אוקספורד המשיך במחקרו על מחזור התא, ואף יזם מחקרים נוספים בתחום צורת התא והגנומיקה. הוא חזר ל-ICRF בתור מנהל המחקר בשנת 1993. ושלוש שנים אחר כך (1996) התמנה מנכ״ל החברה למחקר בסרטן. בשנת 2002, קיבל את תפקיד המנהל הבכיר של המרכז לחקר הסרטן בבריטניה. שנה לאחר מכן, (2003), קיבל את תפקיד נשיא אוניברסיטת רוקפלר בניו-יורק. גם בתפקיד זה, המשיך לעבוד על מחזור התא והגנומיקה של שמרי הביקוע.
חברות ותפקידים במוסדות

חבר בחברה לביולוגיה מולקולרית, משנת 1987; משנת 1988, ראש המחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת אוקספורד; חבר בחברה המלכותית (FRS), החל משנת 1989. ב-30 בנובמבר 2010, החליף את מרטין ריס בתפקיד נשיא החברה המלכותית, בהיבחרו לתפקיד זה למשך חמש שנים, בשנת 2015 סיים את תפקידו; חבר באקדמית אירופה  (MAE), משנת 1991; חבר מייסד באקדמיה למדעי הרפואה (FMedSci), משנת 1998; נשיא אוניברסיטת רוקפלר בניו-יורק, בשנת 2003; מנהל והאחראי הראשי על המרכז למחקר רפואי בבריטניה (The Francis Crick Institute), משנת 2010; חבר כבוד באקדמיה המלכותית להנדסה (אנ'),משנת 2012; חבר כבוד באקדמיה הבריטית‏ (HonFBA), משנת 2016; החל מיולי 2016, מכהן כנשיא השמיני של אוניברסיטת בריסטול; חבר במועצה המייעצת של החברה למדעים והנדסה (CaSE).
פרסים והכרה

פרס מרג׳ורי סטיבנסון, (1990).
פרס מטעם קרן פלדברג (1991), (Feldberg Foundation).
פרס לואיס ג'נטט לרפואה, (1992).
פרס רוזנסטיל, (1992).
פרס קרן גרדנר הבינלאומי, (1992).
קיבל מדליה מלכותית והיה לחבר חוץ באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית, (1995).
פרס היינקן לביוכימיה וביופיזיקה, (1996).
פרס אלפרד סלואן, (1997).
פרס לסקר, על מחקר רפואי בסיסי, (1998).
קיבל תואר אבירות (1999).
קיבל את מדליית ביילי, (1999).
קיבל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם לאלנד הרטוול וטים הנט, על גילוייהם בתחום מולקולות החלבונים שאחראיות על חלוקת החלבונים במחזור התא, (2001).
קיבל את לגיון הכבוד הצרפתי ,( 2002).
זכה ב-(Harveian Oration), (2003).
זכה במדליית קופלי מהחברה המלכותית על מחקר מדעי יוצא מהכלל, (2005).
נבחר כחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, (2006).
זוכה בפרס קרנות התקווה למחקר בסרטן (Hope Funds for Cancer Research), על מצוינות במחקר לשנה זו, (2007).
שנת 2010, קיבל ד״ר לשם כבוד מאוניברסיטת זלצבורג, אוסטריה.
קיבל את פרס אלברט איינשטיין העולמי למדעים מהמועצה העולמית לתרבות, (2 אוקטובר 2013).
נרס נבחר כאקדמאי זר באקדמיה הסינית למדע , וזכה בפרס הנרי ג'י פרייזן העולמי ה-10 למחקר רפואי באוטווה, קנדה, (2015).
קיבל את עיטור קיסר יפן, עיטור מסדר השמש העולה עם כוכב זהב וכסף, (2018).
קיבל ד״ר לשם כבוד מטעם מכון ויצמן למדע, (2018).
בנוסף, קיבל אותות וציוני כבוד, מאוניברסיטאות שונות כמו: אוניברסיטת באת' (2002), אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג' (2003), אוניברסיטת קנט (2012), אוניברסיטת ווריק ואוניברסיטת ווסטר, (2013), אוניברסיטת לונדון (2014), ואוניברסיטת מקגיל (2017).
תוכולתי-נינורתה השני

תֻכֻלתִ נִנֻרתַּ השני היה מלך האימפריה האשורית החדשה בשנים 891 עד 884 לפנה"ס.
תוכולתי-נינורתה שלט זמן קצר מכדי להספיק להרחיב את שליטת ארצו, אך בשבע שנות שלטונו יצא לחמישה מסעות – ארבעה מהן כנגד ארץ נאירי (אנ'). נלחם נגד מלך בבל, ומינה מושלים מקומיים שהיו כפופים אליו. לאחר שהצבא האשורי עזב בסוף מהדורת האנלים היחידה שלו הוא מתפאר שמסעותיו הביאו לו 2,720 סוסים – נקודה חשובה להבנת התעצמותה הצבאית של אשור. גם הוא מתפאר במפעלי פיתוח שעשה בארצו ובהגדלת מספר האוכלוסייה שלה, ייתכן באמצעות הגליית אנשים לארץ אשור.
עם מותו הקיף אזור שלטונה של אשור את כל צפון עיראק של היום, מנהר החבור במערב ועד להרי הזגרוס במזרח, מנציבין בצפון עד לענה על הפרת התיכון וסמרה שעל החידקל (מעל נהר עדהם).
לקריאה נוספת

A. Kirk Grayson, Assyrian Rulers of the Early First Millennium BC I (1114-859 BC), University of Toronto press, 1991
נדב"ר

נדב"ר, או נוהל דיבור ברדיו (או ברשת), הוא נוהל המקובל בצה"ל ובצבאות זרים לתקשורת באמצעות מכשירי קשר, בפרט ברשתות קשר מרכזיות.
מטרותיו של הנדב"ר הן שימוש במבנה דיבור תקין, קיצור משך התקשורת, מניעת הפרעה למשתמשים אחרים ברשת, התגברות על קשיים טכניים ותקלות ווידוא הבנה בין הגורמים המתקשרים. מטרת הנדב"ר איננה הצפנה.
נוהל דיבור ברשת

בדומה אל מה שקורה בשפת היומיום, כך גם כל שיחה ברשת, מורכבת - או מקריאה בודדת (שלמעשה מתחילה ומסיימת את השיחה) - או מסדרת קריאות הדדיות, כך שכל קריאה ברשת יכולה בעצם להיות - יזומה (= הקריאה הראשונה/היחידה בשיחה) - או מגיבה.
אבל שלא כמו מה שקורה בשפת היומיום, השיחה ברשת כפופה לשלושת הכללים הבאים:
א. מבנים, מקומות, כלי רכב, מכשירים, חפצים, חומרים ומושגים, ככל שהם משמעותיים, וכן גורמים אנושיים בכלל, אינם מצוינים ברשת על ידי שמם שבשפת היומיום, אלא רק על ידי הכינוי שלהם לפי נדב"ר (ראו בפרק "כינויים ברשת") - שהוא בדרך כלל קבוע - להוציא את שם רשת הקשר שלמעשה משתנה מרשת לרשת.
ב. הגורמים הבלבדיים אשר מזדהים/מזוהים - ו/או מוגדרים בתור מען - רק על ידי ציון שם רשת הקשר שלהם, הם אלה שתפקידם הוא האחראים התורָנים בחמ"ל-המִבְצָעים שלה.
ג. כל קריאה ברשת מתבצעת על פי נוהל קבוע, לפי סדר השלבים הבא: מען הקריאה, הזדהות הפונה, הודעה, סיום.
נוהל דיבור ברשת > מען הקריאה

כדי שהקריאה תתפרש כממוענת רק לגורמים שאליהם היא ממוענת, הם חייבים להיות מוגדרים במען שלה. לכן לא ייתכן "מען ריק", בשום מקרה (שלא כמו "הודעה ריקה").
הגורמים הבלבדיים שאליהם ניתן ליזום קריאה - שמגדירה אותם במען שלה - בלי שהיא תציין בו גם את תפקידם, הם אוסף כל ה"תחנות" - לא כולל היוזם שלה - שמשתמשות ברשת (השוו גם אל פנייה יזומה שמקובלת בשפת היומיום הכתובה: "לכל מאן דבעי" - או "לכל המעוניין" - וכדומה, כשגם אז הנמען של פנייה כזו הוא כללי בלי שהיא מציינת את תכונותיו): להוציא קריאה יזומה אל אוסף כללי זה שמוגדר בתור המען שלה - לא ניתן ליזום קריאה אל גורם שתפקידו אינו מצוין במען שלה - אלא ניתן רק, או לבצע קריאה - כולל ליזום קריאה - אל גורם שתפקידו כן מצוין במען שלה, או להגיב אל קריאה יזומה של כל גורם - לפי צורת הזדהותו - גם אם הזדהותו בקריאתו היזומה אינה מציינת את תפקידו.
בקריאה יזומה, רבים מהפונים - נוהגים לחזור פעמיים על מען הקריאה - לפני שהם עוברים אל שלב הזדהותם. מנהג בלתי מחייב זה, נועד רק להסב את תשומת לב הנמען לקריאתם.
נוהל דיבור ברשת > הזדהות הפונה

כל פונה שמבצע קריאה - חייב להזדהות בה, בראש ובראשונה בשביל גילוי נאות - וזאת גם אם היא יזומה ואינה מצפה לתגובה. לכן לא תיתכן "הזדהות ריקה", בשום מקרה (שלא כמו "הודעה ריקה"). מאידך, אם הפונים רק מגיבים או מצפים לתגובה (או גם וגם), אז הזדהותם מיועדת גם למטרה יותר כללית שחשובה להקשר הכולל של השיחה בשלמותה, כדלהלן: אם הם יוזמי הקריאה אז הזדהותם המוקדמת הזו מיועדת במיוחד כדי - שהקריאה העתידית אשר לה הם מצפים בתור תגובה עבורם - תדע איך להגדיר אותם בתור המען שלה וכך תוכל להתפרש כממוענת רק להם, בעוד שאם הפונה רק מגיב אל קריאה יזומה של גורמים אחרים אז הזדהותו מיועדת במיוחד כדי - לזהות אותו עבורם בתור הגורם שאותו הם הגדירו בתור מען קריאתם היזומה המוקדמת.
הפונה הבלבדי, שהזדהותו רשאית להימנע מלציין את תפקידו, הוא מי שרק "בודק" את איכות הישמעותו על ידי הגורמים שאליהם הוא פונה (צורת הזדהות כזאת מקבילה אפוא אל אופן ההזדהות האנונימית, שמקובל למשל ברשת האינטרנט על ידי השארת כתובת IP ללא שם משתמש, כשגם אז חלות כרגיל הגבלות על יכולת ההתקשרות עם הסביבה תחת הזדהות אנונימית כזאת).
כללית, נהוג שהפונה מתחיל את הזדהותו ב"כאן" או ב"מִ", וזאת כדי להבחין - בין שלב ההזדהות - לבין השלב הקודם שלמעשה אינו פותח במילה מיוחדת (אך יש כאלה, שכדי לקצר מדלגים על מילה זו שבתחילת שלב ההזדהות, וסומכים על קביעותו המוסכמת מראש - של סדר השלבים - שאמורה אפוא להספיק כדי למנוע בלבול ביניהם).
נוהל דיבור ברשת > הודעה

לגיטימיות רק הודעות מבצעיות, לא שיחות על רקע חברי או אישי (שאם הן משום מה מתחילות להתפתח ברשת מבלי משים, אז כרגיל הן מופסקות בהקדם על ידי הוראה חיצונית ברשת: "חדל קשקשת/פטפטת/ברברת ברשת" וכדומה).
לגיטימיות רק הודעות שמיועדות לממש צורך שיוכל להתממש רק דרך שיחה ברשת, לא הודעות שמיועדות לברר מידע שהתבררותו יכולה להידחות אל מפגש פנים אל פנים, ובמיוחד לא הודעות שכרוכות בחשיפת סודות צבאיים שסודיותם תקפה ליותר מאשר טווח הזמן המיידי (אחרת השיחה תיורט על ידי יחידת ביטחון קשר).
לגיטימית גם הודעה ריקה, כך שאחרי שלב "הזדהות הפונה" - מדלגים ישר אל שלב ה"סיום". קריאה שבה ההודעה ריקה, יכולה להיות מיועדת לאחת מכמה מטרות: למשל להסב את תשומת לב הנמען, על מנת לקבל את תגובתו, כדי לוודא שהוא מאזין ומוכן להמשך השיחה. לעיתים, שלב ה"סיום" מרוקן (כדלהלן) את עצם הצורך בהודעה, שנשארת אפוא ריקה.
נוהל דיבור ברשת > סיום

כדי לאותת באופן ברור לנמענים כי - מבחינת התנהלות השיחה איתם - הכדור עובר כעת למגרשם, חובה לסיים פורמלית את הקריאה איכשהו. לכן לא ייתכן "סיום ריק", בשום מקרה (שלא כמו "הודעה ריקה").
להלן מילים בסיסיות עבור סיום הקריאה (שחלקן מרוקנות את הצורך ב"הודעה", וכך מאפשרות לה להיות ריקה - בתוך המבנה הכללי של הקריאה):
עבור (באנגלית: over): זהו סוף הודעתי, ממתין לתשובתך.
עד כאן (באנגלית: break): עדין לא סיימתי את הודעתי, אבל לפני שאסיים אותה אני ממתין שתאשר שקיבלת בהצלחה את כל המידע שניתן עד סוף המשפט הנוכחי.
סוף (באנגלית: out): זהו סוף הודעתי, ואיני מחכה לתשובה.
רות (באנגלית: roger): קיבלתי בהצלחה את הודעתך.
המשך (באנגלית: go ahead): קיבלתי בהצלחה את הודעתך, ואני ממתין להמשכה.
היישר (באנגלית: wilco): קיבלתי בהצלחה את הוראתך, וכעת היא עוברת אפוא אל שלב הביצוע.
אמור שנית (באנגלית: say again): לא קיבלתי בהצלחה את הודעתך, נא חזור עליה.
שלח (באנגלית: send): קיבלתי את פנייתך הראשונית, נא שלח את הודעתך.
המתן (באנגלית: standby/wait): אני קוטע זמנית את השיחה, אך תכף אשוב.
חיובי (באנגלית: affirmative): כן.
שלילי (באנגלית: negative): לא.
נוהל דיבור ברשת > דוגמאות (כולל דוגמה נגדית), עבור נוהל דיבור ברשת

1. קריאה לגיטימית, שמציינת את התפקידים של הנמען ושל הפונה, בעוד שההודעה ריקה:
2. קריאה לגיטימית, שאינה מציינת את התפקידים של הנמען ושל הפונה, בעוד שלהודעה יש תוכן:
3. דוגמה נגדית: קריאה, שאף אחד משלביה אינו ריק, ושלמרות זאת אינה לגיטימית - לא בגלל שלב ההודעה (שתוכנה כשלעצמו לגיטימי למעשה) - אלא בגלל פגם תחבירי בכל אחד משלושת שלבי הקריאה האחרים:
נוהל פקודות

כאשר ניתנת פקודה ברמת מסגרת, יפעיל מפקד המסגרת את נוהל פקודות ויאמר: "תחנות-[הרשת], כאן קודקוד. פקודות עבור." אז יעלו מולו נציגים נבחרים של משתמשי הרשת (למשל כל המפקדים שתחתיו), לפי סידורם, כדי להראות שהם מאזינים לפקודה.
נוהל הקרא

לעיתים, במתן פקודות שהבנתן באופן נכון היא קריטית, יבקש נותן הפקודה כי המאזינים יקריאו שוב את ההודעה שהועברה (Read back) כדי לוודא שהם אכן הבינו את כוונתו.
נוהל אמור שנית

כאשר התרחשה הפרעה בקשר או כאשר המאזין לא הבין את תוכן ההודעה, עליו לומר "אמור שנית" ולא "חזור שנית". נוהל זה נועד למנוע ביצוע כפול של הוראות כאשר הכוונה היא אמירת ההודעה שנית.
נוהל דממת אלחוט

כאשר כוח צבאי נדרש לשמור על חשאיות במהלך פעולה מבצעית, מופעל נוהל "דממת אלחוט" (אנ') האוסר לשוחח בקשר שלא לצורך 'מבצעי מיידי'. זאת על מנת שהאויב לא ישמע את קולות השיח בקשר או יקלוט את אותות הרדיו אשר הקשר משדר וכך יחשוף את הכוח.
איות

אם במהלך השיחה מעוניינים לתקשר באותיות, או להבהיר מילה לפי איות של האותיות בנפרד, ניתן להשתמש באלפבית צלילי.
לדוגמה: "עסיס כאן קודקוד, קבל שהגפרור נמצא במיושבת רמות, לא דרגות. רמות – רות, משה, וו, תלם."
כינויים ברשת

| כינויים ברשת> מפקדים | בעלי תפקידים ברשת | בני אדם | מבנים ומקומות | כלי רכב | מכשירים חפצים וחומרים | מושגים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קדקוד: המפקד העליון ברשת  משנה: סגן המפקד ברשת  קודקודון: מש"ק/מ"כ  ברזלן: קצין  תורֶן: קצין-רפואה/רופא צבאי  מברג: קצין מבצעים  עסיס: קצין לוגיסטיקה  כספית: קצין קשר  אשנב: קצין משאבי אנוש  פרפר: קצין מודיעין  מעיל: קצין שיתוף ארטילרי  גרש: קצין ניהול אש  אולר: קצין אג"ם  גלופה: קצין ביטחון  לימון: קצין בטיחות  מנעול: קצין חימוש  קלף: קצין קשתות  עוקץ: קצין דת  חורשה: קצין לוחמה אלקטרונית  שמש: קצין משטרה צבאית  טבק: קצין אב"כ  שעון: קצין חי"ר  אורפז: קצין נ"מ  אבוס: קצין שריון  דקל: קצין הספקה  גואל: קצין איתור נעדרים  סיפון: ראש מטה  עיט: מפקד/מש"ק מיחידת ביטחון קשר |  [הרשת]: האחראי התורָן בחמ"ל-המִבְצָעים שלה.  מברגון: סמב"ץ  מקצוען: טכנאי  מקצוען חכם: טכנאי קֶשֶׁר  כספיתון: אלחוטאי  פרפרון: מש"ק מודיעין  מנעולן: איש חימוש  אשנבון/עיפרון: מש"ק משאבי אנוש  עגלון: נהג  מגוון: גשש  זרזיר: רס"פ. זרזירון: עוזר רס"פ  משנה תורֶן: חובש. משנה תורן בכיר: חוג״ד  קתרס: איש יחידת חיל הים  מדויק/עצלן: צלף  חצי מדויק: קלע  לב: פרמדיק |  תחנות-[הרשת]: משתמשיה, שאינם הפונים בקריאה זו, ושתפקידם אינו מצוין בקריאה זו  בודק: מי שיוזם את השיחה כדי לבדוק את איכות הישמעותו ברשת, ושהזדהותו אינה מציינת את תפקידו  גפרור: חייל (מכוחותינו)  כחולים: שוטרים  מלוכלך: אויב  הולך על שניים: אדם (בלתי מזוהה)  כלנית: צנחן (בלתי מזוהה)  ידיד: בן-ערובה/חטוף  פרח: פצוע  הרדוף: הרוג |  מכלאות: בסיס. מכלאות פרטיות: בית  ברזליה: מגורי קצינים  תורניה: מרפאה  מברגיה: חמ"ל מבצעים  זרזיריה: רס"פייה  משה: משטח-המטווח  שמיר: שטח-האימונים  כחול: ים  שחור: כביש סלול  לבן/לבנה: דרך עפר  מיושבת: אזור עירוני  מיוערת: אזור של צמחייה |  גלגלים: רכב  פטיש: האמר  מספריים: טנק גישור  כבד: טנק  כבד מושך: טנק חילוץ  חצי כבד: נגמ"ש  מכוער: נגמחון/נקפדון  מכוערת: אכזרית  יפהפייה: פומ"ה  דוב: דחפור  דובי: דחפור D-9  דרור: מטוסי ח"א  דרדר: מסוק  לכלוכית: מכונית אויב |  נוכחי: מכשיר קשר צבאי  אותיות: מכשיר קשר צבאי מוצפן  חסין: מכשיר קשר צבאי מוצפן מדלג  משני: מכשיר טלפון צבאי  משני אדום: מכשיר טלפון צבאי מוצפן  צמיד: ממסר  מיוחד: מערכת שו"ב  מקל: רובה  צלחת: מוקש  סוכריות: תחמושת  נוזלים אדומים: דלק  נוזלים שקופים: מים  חמים וטעים: אוכל  זהב לבן: נייר טואלט |  א': אישור  תלם: תדר  עגולה: שעה  קטנה: דקה  קטנטנה: שנייה  קצר: מטר  ארוך: קילומטר  קלה: ירי בנשק קל  כבדה: ירי פגזים  יבש: כזה שמתקיים לצורכי אימון ושאינו כרוך באש חיה, למרות שבמקרי-אמת הוא כן כרוך באש חיה  רטוב: כזה שכרוך באש חיה לצורכי אימון. הרטבה: שימוש באש חיה לצורכי אימון  תרנגול: תרגיל  אנגליה: שלב א' (תזוזה ראשונה של תרגיל/מבצע). בלגיה: שלב ב'. גרמניה: שלב ג'. דנמרק: שלב ד'. וכך הלאה...  תאילנד: סופו של התרגיל/המבצע  מוקי: התמקמות  גלגול: חילופי משמרות |
סודיות

מכיוון שרשת רדיו מכילה מידע שעלול להיות רגיש, לא מעבירים בקשר הוראות שהסודיות שלהן תקפה ליותר מ-48 שעות. גם ברשתות מוצפנות, עלול האויב להקליט את פס התדרים, לשלוח אותו לפענוח ולקבל את המידע שהועבר בזמן קצר. לדוגמה, אם מתכוננים למבצע שיתרחש בשבוע הבא, לא תועבר ידיעה בקשר על רכב לצורך המבצע.
מידע שאינו מאושר להעברה ברשת רדיו בצה"ל[דרוש מקור]:
שמות יחידות
קיום תרגילים
מיקום כוחות
מצבי כוננות
גודל יחידות
תנועת כוחות
יעדי כוחות
לוחות זמנים
אמצעי לחימה
הספקה בהיטס
ביאורים

↑  כאשר ישנה הודעה ארוכה, אז מחלקים אותה לכמה משפטים קצרים, שלגבי כל אחד מהם - בסופו מודיעים "עד כאן" (או שואלים "האם עד כאן" כלומר האם קיבלת בהצלחה את כל המידע שניתן עד סוף המשפט הנוכחי) - ואחר כך אם וכאשר הצד השני מאשר אז ממשיכים למשפט הבא.
↑  בנדב"ר של תותחנים לדוגמה, בשל הצורך לקצר את השימוש בקשר למינימום ההכרחי - כל אחד מהצדדים יאמר "סוף" בסיום הפרוטוקול במצבים שונים. לעומת זאת, ביחידות חי"ר - "סוף" נאמר רק על ידי המפקד הבכיר בשטח.
1 2 3 4 5  לא משתמשים בביטוי "הרשת", אלא רק בשם שלה - שלמעשה משתנה מרשת לרשת.
↑  בשלב-הזדהות הפונה, הפגם התחבירי חסר תקנה. מאידך, מה שמעיד על פגם תחבירי בשלבים הראשון והאחרון, הוא רק התוכן הלגיטימי שבשלב-ההודעה.
↑  מקור-יחידת המילים "דממת אלחוט" הוא אפוא ההקשר הצבאי, שבעצם רק ממנו היא הושאלה גם להקשרים אחרים, שבהם היא למעשה משמשת בתור מילה נרדפת ל: שקט מוחלט, דממה.
↑  מבוטא: toren, ובמלעיל (כפי שמבוטא כך גם בספר יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק ה'). שלא כמו המילה "תורן" שמופיעה בביטוי הצבאי "קצין תורן" ושמבוטאת toran ובמלרע.
↑  אך ראו גם "כחול" (לשון יחיד), בעמודת "מבנים ומקומות".
↑  מקור שם זה, הוא הכינוי שניתן - עוד בתקופת המנדט הבריטי על ידי אנשי היישוב הישן - לצנחנים הבריטים, וזאת בגין היראותם מרחוק - כמו כלניות - בגלל כובעיהם האדומים (מילון אבן-שושן ערך "כלנית").
↑  יש  לקרוא, לא toraniyya - על משקל המילה פולניה, אלא torniyya - על משקל המילים: חופשיה אוזניה תוכניה מותניה (המשותף לכל חמש המילים האלה הוא שכולן נובעות ממילים מלעליות: תורן, חופש, אוזן, תוכן, מותן) - וכן על משקל המילים המקראיות: נכריה (=נוכריה) עזניה (=עוזניה).
↑  אך ראו גם "כחולים" (לשון רבים), בעמודת "בני אדם".
↑  משתמשים ב"תאילנד" גם אם מספר שלבי הפעולה קטן.
גני ארמון ורסאי

תוכנית ארמון ורסאי וגני הארמון, מעשי ידי אבה דלאגריב הגאוגרף של העיר פריז משנת 1746.
גני ארמון ורסאי (בצרפתית: Jardins de Versailles) הם גנים בצרפת המשתרעים בשטח שהיה פעם חלק מ"האזור המלכותי של ורסאי" (בצרפתית: Domaine royale de Versailles). הגנים ממוקמים מערבית לארמון, בשטח העולה על 8 קמ"ר.
מרבית שטחי הגן בנויים בצורה של גן צרפתי קלאסי, אשר תוכנן על ידי אדריכל הגנים אנדרה לה נוטרה. מסביב לגנים הפורמליים משתרעים יערות המפרידים בין הגנים לעיר ורסאי במזרח, ולאזור שסני מצפון מזרח.
כיום הגנים מהווים חלק מ"האזור הלאומי של ורסאי והטריאנון" (le domaine national de Versailles et de Trianon) - רשות ממשלתית אוטונומית הפועלת במסגרת משרד התרבות הצרפתי. גני ורסאי והארמון הם אחד האתרים המתוירים ביותר בצרפת - למעלה מ-6 מיליון תיירים מבקרים בהם מדי שנה.
הגנים מעוטרים מבנים ופסלים רבים שנבנו במהלך השנים, ומושקים במערכות הידראוליות מתוחכמות.
בשנת 1979 הכריז ארגון אונסק"ו כי הגנים (יחד עם ארמון ורסאי) מהווים אתר מורשת עולמי.
היסטוריה > תקופת לואי ה-13

בשנת 1632 רכש לואי השלושה עשר את שטחי הגנים מז'אן פרנסואה דה גונדי, ומערבית לטירה נשתלו הגנים הראשונים - גנים צרפתיים פורמליים. הגנים תוכננו על ידי קלוד מולה (Claude Mollet) והילייר מאסון (Hilaire Masson). הגנים נותרו בלא שינוי עד הרחבתם במצוות לואי הארבעה עשר כ-30 שנים לאחר מכן.
היסטוריה > תקופת לואי ה-14

בשנת 1661 הורה לואי הארבעה עשר לאדריכל לואי לה וו, לצייר שארל לה ברון ולאדריכל הגנים אנדרה לה נוטרה להרחיב את הארמון ואת גניו. ההרחבה בוצעה בשני שלבים:
היסטוריה > תקופת לואי ה-14 > שלב ההרחבה הראשון

בשנת 1662 בוצעו שיפוצים מועטים בטירה, והגנים הורחבו בצורה משמעותית. בין היתר נבנו אורנז'רי (חממת התפוזים) והגרוטו של תטיס (Grotte de Thétys).
האורנז'רי תוכננה על ידי לואי לה וו ומוקמה דרומית לארמון (במטרה שמבני הארמון לא יצלו על מבני החממה), תוך ניצול מבנה פני השטח והמורד של הגבעה, הנוטה לכיוון דרום.
הגרוטו של תטיס (הנִקבה של תטיס) מוקמה צפונית לארמון, והפכה לאחד מסמליו.
עבודות ההרחבה הושלמו בשנת 1664 ונחנכו באירועים חגיגיים (fête galante) שנקראו "התענוגות של האי הקסום" (Les Plaisirs de l’Île Enchantée). החגיגות נמשכו כשבוע ימים, ובמהלכם התברר כי אין די חדרי שינה בארמון (חלק מהאורחים ישנו במרכבותיהם). בעקבות החגיגות החליט לואי ה-14 על הרחבת הארמון.
היסטוריה > תקופת לואי ה-14 > שלב ההרחבה השלישי

שלב הרחבה זה החל בשנת 1680 עת הוקמה המדשאה (Tapis Vert) בין מזרקת לאטונה לבין מזרקת אפולו. בשנת 1674 נהרס האורנז'רי (אנ') שבנה לה וו ובמקומו נבנה במסגרת ההרחבה אורנז'רי גדול יותר בתכנונו של ז'ול ארדואין-מאנסאר (Jules Hardouin-Mansart). בנוסף, במסגרת ההרחבה נבנו הטרסות בדרום הגנים וגרם המדרגות שהוביל אליהם (ה-Escaliers des Cent Marches).
במסגרת הרחבת הארמון ובניית האגף הצפוני שלו (ה-Aile des Nobles) בין השנים 1685–1686, נהרס הגרוטו של תטיס, על מנת לפנות מקום למבנה, ומאגר מים חדש נבנה צפונית לאגף החדש.
בין השנים 1686–1687 נבנתה מחדש מזרקת לאטונה על פי תוכניות של ארדואין-מאנסאר.
כמו כן, במסגרת הרחבה זו, שופצו שלושה מהבוסקטים של הגן, והוקם בוסקט חדש, "גלריית העתיקות" (ה-Galerie des Antiques) בשנת 1680 במיקום בו עמדה קודם לכן "גלריית המים". בשנת 1681 הוקם בוסקט "סלון הנשפים" (ה-Salle de Bal), שהקמתו הסתיימה בשנת 1685 והוא נחנך בנשף מפואר שערך לואי, הדופן הגדול של צרפת.
בין השנים 1684–1685 נבנתה אכסדרת העמודים בתכנונו של ארדואין-מאנסר, במקום בו עמדה קודם לכן "בוסקט המעיינות" של לה נוטרה. חורשה זו כללה 32 קשתות ו-28 מזרקות.
היסטוריה > תקופת לואי ה-14 > שלב ההרחבה הרביעי

קשיים כלכליים שנגרמו בשל השתתפות צרפת במלחמת תשע השנים ובמלחמת הירושה הספרדית גרמו להפסקת עבודות הבנייה בגנים עד שנת 1704. בין השנים 1704–1709 שופצו הבוסקטים ושונו שמותיהם.
היסטוריה > תקופת לואי ה-15

בעקבות מותו של לואי ה-14, בשנת 1715, עזבה חצר המלוכה את ורסאי ועבודות השיפורים וההרחבות הופסקו. בשנת 1722 שב לואי החמישה עשר לוורסאי עם חצרו. בתקופת שלטונו שופצה בריכת נפטון והוקמו בשנת 1750 במקום בו ניצב כיום כפר המלכה גנים בוטניים (les jardins Botaniques). בשנת 1761 הורה לואי ה-15 על הקמת הטריאנון הקטן בסמוך לגנים הבוטניים, על מנת לאפשר למלך לבלות בקרבת הגנים. בהיותו בארמון זה נפטר המלך ב-10 במאי 1774.
היסטוריה > תקופת לואי ה-16

לאחר עלייתו לשלטון של לואי השישה עשר, עברו הגנים שיפוץ ניכר שכלל שתילה מחדש בין השנים 1774–1775. כל העצים והשיחים מתקופת לואי ה-14 נעקרו, במטרה להפוך את הגנים הצרפתיים הרשמיים של לה נוטרה וארדואין-מאנסאר לגנים אנגליים פחות פורמליים. שינוי זה לא צלח, בעיקר בשל המבנה הטופוגרפי של הגנים, ולכן הוחלט להשיב את הגנים לצורתם הצרפתית הפורמלית. יחד עם זאת, ועל מנת לחסוך בעלויות הגינון הוחלט להחליף חלק מהחורשות המועצבות (הבוסקטים) בעצי ערמונים ולימונית. בתקופה זו נבנה הגרוטו של מרחצאות אפולו (Grotte des Bains d’Apollon) - נקבה הממוקמת בחורשה בסגנון אנגלי שתוכננה על ידי האדריכל איבר רובר. בגרוטו זה הוצבו הפסלים שהועברו מהגרוטו של תטיס.
היסטוריה > תקופת המהפכה הצרפתית

בשנת 1792, במהלך המהפכה הצרפתית, בהוראת הוועידה הלאומית נעקרו חלק מעצי הגנים. מחשש להרס הגנים פנה לואי קלוד מארי רישאר - מנהל הגנים הבוטניים של פריז לממשלה המהפכנית וקרא לשימור גני ורסאי כנכס לאומי. רישאר הצליח למנוע הרס נוסף של הגנים בכך שהציע שבערוגות הפארק הקטן (הסמוך לארמון) ישתלו ירקות, ובפארק הגדול ישתלו עצי פרי. תוכניות אלה לא בוצעו, אולם הגנים נפתחו לציבור, ותיעוד התקופה מתאר את תושבי הסביבה מכבסים בגדיהם בתעלה הגדולה ובמזרקות, ותולים את הכביסה לייבוש על הפסלים והשיחים.