stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ננה מושקורי
שנות ה-2000 ופרישתה

מושקורי המשיכה להופיע בשנות ה-2000 ברחבי העולם במופעים שונים. בשנת 2004 הוציאה מארז מיוחד במסגרת חברת התקליטים הצרפתית בה היא חתומה. המארז כולל 34 דיסקים עם יותר מ-600 שירים שלה, רובם בצרפתית.
בשנת 2006 הופיעה כאורחת בתחרות האירוויזיון שהתקיימה באותה שנה ביוון, מולדתה. באותה שנה הודיעה מושקורי על כוונותיה לפרוש והחלה במסע הופעות פרידה באירופה, אוסטרליה, אסיה, דרום אמריקה, ארצות הברית וקנדה.
ב-23 ביולי 2008 הופיעה ננה מושקורי בפעם האחרונה במופע פרידה מיוחד, שנערך מול קהל רב בתיאטרון הרודס אטיקוס באתונה שביוון, בנוכחות ראש ממשלת יוון, ראש העיר אתונה, וראשי העיר של ברלין, פריז ולוקסמבורג.
חזרתה להופעות

באוקטובר 2013 חזרה ננה מושקורי להופיע ברחבי העולם במסגרת מה שכונה "Happy Birthday Tour" לרגל יום הולדתה השמונים. במסגרת סיבוב הופעות מיוחד זה הופיעה ננה מושקורי גם בישראל בפברואר 2014 וארחה את בתה לאנו מושקורי. בשנת 2018 קיימה הופעות שונות בעולם במסגרת סיבוב ההופעות החדש שלה "Forever Young Tour" ביניהם גם שתי הופעות בישראל בהיכל התרבות תל אביב ובאודיטוריום חיפה.
חיי משפחה

מושקורי נישאה ב-1961 ליורגוס פטסילאס ולהם שני ילדים: בן בשם ניקולאס שנולד ב-1968 ובת בשם לאנו שנולדה ב-1970. מושקורי ופסטילאס נפרדו ב-1974 והתגרשו רשמית בשנת 1975.
כיום חיה מושקורי בשווייץ עם בעלה השני אנדריי שפל לו נישאה ב-13 בינואר 2003.
ספרי אוטוביוגרפיה

בשנת 1989 יצא ספר אוטוביוגרפי על חייה של ננה מושקורי. הספר נכתב בצרפתית ונקרא "Chanter ma vie" ("שרה את חיי"). בשנת 2006 התפרסמה ביוגרפיה שלה ביוונית בשם "To onoma mou ine Nana" ("שמי הוא ננה") ב-2007 תורגם הספר לצרפתית ואנגלית ונקרא "Nana Mouskouri – Memories".
מכירות אלבומים

קבוצת יוניברסל מיוזיק טוענת כי ננה מושקורי מכרה לאורך השנים יותר מ-300 מיליון עותקים מכל האלבומים שלה ברחבי העולם. היא שרה ב-15 שפות שונות, הקליטה יותר מ-1,500 שירים והוציאה יותר מ-450 אלבומים. כל אלה הופכים אותה לאחת מהזמרות בעלות נתוני המכירה הגבוהים ביותר בעולם.
הערות שוליים

↑  Nana Mouskouri Albums and Discography, AllMusic (באנגלית)
↑  אתר כרטיסים ברשת, ננה מושקורי חוזרת להופעה בישראל - כל מה שצריך לדעת, באתר כרטיסים ברשת, ‏28 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278971005171  PLWABN: 9810573810605606  BIBSYS: 9035712  BNE: XX1227064  BnF: cb12141841g (data)  GND: 119043793  ISNI: 0000 0001 2142 4644  LCCN: n88616625  MusicBrainz: 09b8609a-ca39-4f34-a2f6-5b81afc2c32d  NKC: xx0144489  NLA: 36025124  NLG: 261269  NLK: KAC200801256  NSK: 000474417  NTA: 069547300  RERO: 02-A003614492  SUDOC: 078061075  TePapa: 36982  VIAF: 86997170   WorldCat (עם VIAF): 86997170 
ננה מושקורי בשנת 1971 עם בעלה הראשון יורגוס פטסילאס
ננה מושקורי לפני ריאיון בשנת 2006
ננה מושקורי 2012
סטיב פריפונטיין

סטיב רולנד פריפונטיין (באנגלית: Steve Roland "Pre" Prefontaine;‏ 25 בינואר 1951 - 30 במאי 1975) היה אתלט אמריקאי, רביעי באולימפיאדה (מינכן 1972), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1971), אלוף ארצות הברית (1971 ו-1973) ושיאן ארצות הברית בריצת 5000 מטר. החזיק בשיא ארצות הברית בריצות מ-2000 מטר ועד לריצת 10000 מטר, כולל). נהרג בגיל 24 בתאונת דרכים.
ביוגרפיה > תקופת הנעורים

פריפונטיין נולד בעיירה בשם מפרץ קוס שבמדינת אורגון לריימונד (ריי) ואלפרידה פריפונטיין. אביו היה רתך ואימו תופרת והשניים הכירו כשריימונד שירת בכוחות צבא ארצות הברית בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. לזוג נולדו 3 ילדים (סטיב, נטע ולינדה).
ביוגרפיה > לימודים

ב-1957 החל פרפונטיין את לימודיו בבית הספר היסודי. כבר בתקופה זו החל פריפונטיין לעסוק בספורט והיה חבר בנבחרות הכדורגל והכדורסל של בית הספר. לקראת סיום לימודיו בבית הספר הצטרף לקבוצת רצים למרחקים בינוניים ואף הצליח להגיע למקום שני בריצת המייל של קבוצתו.
ב-1965 החל פריפונטיין את לימודי התיכון שלו בבית ספר "מרשפילד" (Marshfield High School) שבעיר הולדתו. כבר בשנתו הראשונה הצטרף לנבחרת הריצה של בית הספר (באימונו של וולט מקלור) והתקדם עד למספר 2 בבית הספר ומספר 53 באליפות ארצות הברית לנוער. בשנתו השנייה בבית הספר התמקד באימונים דבר שהביא אותו, בשנה השלישית, לזכייה במירוץ 2 מייל בתחרות הנוער של ארצות הברית. במהלך השנה הרביעית ניצח במספר ריצות 2 מיל ואף קבע שיא ארצות הברית לנוער.
עם סיום התיכון פנו אל פריפונטיין כ-40 קולג'ים ואוניברסיטאות כדי לגייס אותו לשורותיהן אולם בסופו של דבר המאמן שלו בתיכון שכנע אותו להצטרף לאוניברסיטת אורגון וב-1970 החל ללמוד שם. את לימודיו סיים ב-1973.
ביוגרפיה > קריירה ספורטיבית

את ההתקדמות הספורטיבית המשמעותית ביותר עשה פריפונטיין בתקופת לימודיו באוניברסיטת אורגון בה הצטרף לנבחרת האתלטיקה תחת שרביטו של המאמן ביל בווארמן (אנ') . כבר בשנתו הראשונה באוניברסיטה זכה פריפונטיין במספר תחרויות ריצה למרחקים 5,000 מטר ו-3 מייל במסגרת התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי. במהלך 4 שנותיו באוניברסיטה השתתף פריפונטיין בתחרויות רבות (חלקן תחת איגוד האתלטים החובבים) ולא הפסיד באף תחרות בריצת 3 מייל, ריצת 5000 מטר, ריצת 6 מייל וריצת 10,000 מטר (ההפסדים היחידים שחווה היו בריצת מייל).
ב-1972 החל פריפונטיין להתכונן לאולימפיאדת מינכן. בתחרויות המוקדמות לבחירת נציגי ארצות הברית לאולימפיאדה ניצח בריצת 5000 מטר עם שיא אמריקאי. בגמר הריצה באולימפיאדה הוביל בשליש האחרון של המירוץ אולם לקראת קו הסיום נחלש ונעקף על ידי לאסה וירן (המנצח), מוחמד גאמודי (מקום שני) ואיאן סטיוארט (מקום שלישי) וסיים את המירוץ ללא מדליות.
עם סיום לימודיו באוניברסיטת אורגון המשיך להתחרות תוך שהוא ממשיך לשבור שיאים ארציים במרוצים עד 10,000 מטר . בתקופה זו החל להתאמן לקראת תחרויות המיון האמריקאיות לאולימפיאדת מונטריאול.
ביוגרפיה > התאונה

ב-29 במאי 1975 נערכה ריצת ראווה של 5000 מטר ביוג'ין, אורגון בה ניצח פריפונטיין. בריצה השתתפו גם פרנק שורטר, קני מור וקבוצת רצים מפינלנד. בסיום הריצה התכנסו הרצים למסיבה בה שתו המשתתפים אלכוהול ולאחר חצות נהג פריפונטיין לביתו ובדרך התנגש עם מכוניתו בסלע ונהרג. הובא לקבורה בעיר הולדתו.
הרוח של פריפונטיין

פריפונטיין היה בין השותפים לאופנת הריצה למרחקים ארוכים שפרחה בשנות ה-70 (running boom of the 1970s).
ריצתו של פריפונטיין התאפיינה באגרסיביות רבה תוך שהוא לוקח בתחילת כל מרוץ את ההובלה ומחזיק בה עד הסוף. פריפונטיין קידש את העבודה הקשה שמשמעותה אימוני ריצה ללא סף.
"כישרון זה כלום, יש אתלטים יותר כשרונים ממני, אני זה שיודע לסבול יותר מכולם" 
 "הקצב הטוב ביותר הוא קצב התאבדות והיום הוא יום טוב למות" 
 "לתת פחות מהמיטב שלך משמעותו להקריב את הכשרון"
הנצחה

במקום בו אירעה התאונה הוקמה אנדרטה לזכרו. על אנדרטה זו נחקקו פניו של פריפונטיין ונכתבו השורות הבאות:
על המסירות והנאמנות לעקרונותיך ואמונותיך. על האהבה, החום והחברות למשפחתך וחבריך. אתה חסר לכל כך הרבה ולעולם לא תשכח...
פסל של פריפונטין מוצב במרכז המבקרים של עיר הולדתו "מפרץ קוס".
במוזיאון של מפרץ קוס הוקם אגף לזכרו של פריפונטיין שמכיל את המדליות בהן זכה וכן פריטים נוספים.
מסלול פריפונטיין, הוא מסלול ריצה בן 4 מייל ביוג'ין שבאורגון שנקרא על שם האצן. לאורכו של המסלול הונחו לוחות זיכרון המספרות את סיפור חייו.
מרוץ פריפונטיין קלסיק, היא תחרות ריצה שנתית על שם סטיב פריפונטיין. מתקיימת ביוג'ין ומושכת רצים מצטיינים מכל העולם.
ב-1983 צורף פריפונטיין להיכל התהילה של ספורטאי אורגון (Oregon Sports Hall of Fame)
הנצחה > סרטים הקשורים לפריפונטיין

ב-1995 הוקרן הסרט הביוגרפי אש על המסלול המתעד את חייו של סטיב פריפונטיין.
ב-1997 יצא לאקרנים הסרט הביוגרפי פריפונטיין על חייו של האצן. בתפקיד פרפונטיין שיחק ג'ארד לטו.
ב-1998 יצא לאקרנים הסרט ללא גבולות המביא את סיפור חייו של פריפונטיין. בילי קרודופ משחק את האצן.
הסרט עד קצה היכולת מתעד את המשבר שחווה פריפונטיין לאחר אלימפיאדת מינכן.
הקשר לחברת נייקי

חברת נייקי הוקמה ב-1964 על ידי פיל נייט וביל באוורמן (אנ'). ההכרות בין השניים החלה כשבוורמן שימש כמאמן הריצה של נייט בתקופה בה נייט למד באוניברסיטת אורגון. בוורמן היה גם מאמנו של פריפונטיין כשזה למד באותה אוניברסיטה והוא תרם לו את נעלי הריצה ובגדי הספורט של נייקי ובכך תרם לפרסומה של החברה.
המאבק ב"איגוד האתלטים החובבים"

איגוד האתלטים החובבים קבע שהתנאי להשתתפות אתלטים אמריקאים באולימפיאדות מותנה בהיותם חובבים (דהיינו שאינם מקבלים תמיכה כספית או אחרת תמורת פעילותם הספורטיבית) המממנים את כל פעילותם מכיסם הפרטי. בכוחו של אותו איגוד היה לפסול ספורטאים שנחשדו בקבלת טובות הנאה מחברות מסחריות. בתקופת לימודיו של פריפונטיין באוניברסיטת אורגון הוא החל להאבק באיגוד הזה בטענה לחוסר הוגנות. טענתו העיקרית הייתה שהשתתפותם של ספורטאים ידועים בתחרויות מושכת קהל רב המכניס כסף למארגני התחרויות בעוד הספורטאים עצמם אינם נהנים כלל מההכנסות. פריפונטיין עצמו היה "על הכוונת" של האיגוד מאחר שבתקופת לימודיו באוניברסיטה השתמש בבגדי ספורט ונעליים של חברת נייקי.
שיאים אישיים

ריצת 1500 מטר: 3:38.1 דקות
ריצת מייל: 3:54.6 דקות
ריצת 2000 מטר: 5:01.4 דקות, שיא ארצות הברית בעבר
ריצת 3,000 מטר: 7:42.6 דקות, שיא ארצות הברית בעבר
ריצת 2 מייל: 8:18.29 דקות, שיא ארצות הברית בעבר
ריצת 5000 מטר: 13:21.87 דקות, שיא ארצות הברית בעבר
ריצת 10,000 מטר: 27:43.06 דקות, שיא ארצות הברית בעבר
הערות שוליים

↑  מפאת גובהו הנמוך לא שותף בהרבה משחקים
↑  ביל באוורמן – המאמן כמנהיג באתר דה-באזר
↑  במהלך הקריירה הספורטיבית שלו ניצח פריפונטיין ב-120 מרוצים מתוך 153
↑  פרפונטיין נהרג בתאונה, מעריב, 1 ביוני 1975
↑  ש. בן גבריאל, תאונה קטלנית קטעה שרשרת הישגים מפוארת, דבר, 8 ביוני 1975
↑  הרצים הנוספים שהיו שותפים בהובלת פריחה זו היו פרנק שורטר, ג'ים ראיין, ג'ף גאלווי וביל רוג'רס
↑  ה"פריפונטיין קלסיק" באתר חברת "שוונג"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12064150X  World Athletics: 14352946  ISNI: 0000 0001 0916 793X  LCCN: no96023734  VIAF: 75908883   WorldCat (עם VIAF): 75908883 
הנצחתו של פריפונטיין בסלע עליו התרסקה מכוניתו במאי 1975
ספינת החלל כדור הארץ (אפקוט)

ספינת החלל כדור הארץ, מראה בשנת 2007.
ספינת החלל כדור הארץ, ולצידה שרביט מיקי מאוס. השרביט הותקן בשנת 2000 והוסר בשנת 2007.
מבט מקרוב על אריחי הכיפה.
סצנת איש המערות
סוחרים פיניקים דוברי עברית.
ספינת החלל כדור הארץ (אנגלית: Spaceship Earth) היא מתקן שעשועים (אטרקציה) הנמצא במרכז אפקוט ומהווה סמל של פארק שעשועים זה באתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה, ארצות הברית. המתקן ממוקם במבנה "גיאוספרה" בגובה 18 קומות, והוא אחד הסמלים הידועים ביותר של אתר הנופש.
המבנה

המבנה הוא כיפה גאודזית (או "גיאוספרה") בגובה של 18 קומות, המתארת את התפתחות התקשורת בתרבות האדם מתקופת האבן וציורי המערות ועד עידן האינטרנט. שמו של המתקן הוא כשם רעיון פילוסופי בשם זה אותו הגה בקמינסטר פולר שאף המציא את שיטת הבנייה של הכיפות הגאודזיות. לבקמינסטר פולר לא ניתן קרדיט על ידי דיסני אך הוא היה מקור השראה מובהק למתקן זה.
המבנה הוא פאון בן שישים צלעות המחולקים ל-16 משולשים שכל אחד מהם מחולק לארבעה משולשים, המחולקים לשלושה משולשים - סה"כ 11,520 משולשים (תאורטית, שכן בשל עמודי התמיכה במבנה ישנם פחות משולשים, ובפעול ישנם 11,324 משולשים). המבנה דומה מאוד בצורתו לכדור, ועל כן זהו המבנה הכדורי מעשה ידי אדם - הגדול ביותר על פני כדור הארץ.
תכנון המבנה נעשה בעזרתו של סופר המדע בדיוני - ריי ברדבורי.
הבניין תוכנן כך שבעת גשם, הגשם "נספג" לתוך מרזבים במבנה ולא זורם מצדדיו. משקלו של המבנה 7,040,000 ק"ג ותקופת הבנייה נמשכה 26 חודשים.
הסצנות במתקן

המתקן מתאר את התפתחות התקשורת לאורך הדורות. המבקרים נוסעים לאורך סצנות המומחזות על ידי בובות אודיו אנימטרוניקס כשהם מלווים בקרינות של "מספר", המתאר את ההתחרשויות. הסצנות מתארות אירועים בהיסטוריה של האנושות החל מהתקופה הפרהיסטורית, המצאת השפה, המצאת הכתב - כתב החרטומים במצרים, סוחרים פיניקים אשר פיתחו את האלפבית (ומדברים עברית), תיאטרון יווני, הדרכים הרומאיות. לאחר הצגת הרס רומא בימי הביניים מראים את המדענים המוסלמיים, ואת הרנסאנס באירופה, המצאת הדפוס והופעת אמצעי התקשורת ההמונית במאה ה-20: טלפון, טלוויזיה, רדיו, סרטים; עידן ההי טק: המצאת מחשב על, ופיתוחים טכנולוגיים במוסך ביתי (גאראז') בקליפורניה; וטיסה בחלל החיצון המוצג באמצעות פלנטריום בחלקה העליון של כיפת המבנה.
היסטוריה של המתקן

המתקן נפתח ב-1 באוקטובר 1982; בשנת 1986 עודכן המתקן והחל מה-26 במאי 1986 - וולטר קרונקייט היה המספר המלווה את המבקרים במתקן. בין ה-15 באוגוסט ל-23 בנובמבר 1994 נערכו שיפוצים במתקן, במסגרתם הוסרו קטעי המחשבים וג'רמי איירונס היה למספר המלווה את המתקן, וכן הותקן פסקול של אדו גווידוטי (Edo Guidotti).
ב-29 בספטמבר 2000 הוסף לצד המבנה עיטור בדמות ידו של מיקי מאוס האוחז מטה קסמים. עיטור זה הוסר בשנת 2007.
בינואר 2003 הפסיקה חברת AT&T לתת חסות למתקן, ובהתאם הוסרו האזכורים של החברה במתקן. בשנת 2005 החלה חברת סימנס לתת חסות של 12 שנים למתקן.
ב-9 ביולי 2007 נסגר המתקן לשיפוץ נוסף (רביעי במספר) וב-15 בפברואר 2008 נפתח המתקן המחודש לציבור, כאשר המספרת המלווה את מסע המבקרים במתקן היא ג'ודי דנץ'.
ראו גם

ספינת החלל כדור הארץ (מונח)
הערות שוליים

↑  נתוני המבנה - מהאתר הרשמי.
| סמלי הפארקים ואתרי הנופש של חברת וולט דיסני |
| --- | --- | --- |
| אתר הנופש דיסנילנד | טירת היפהפייה הנרדמת  • ההרפתקה הקליפורנית של דיסני - פסגת גריזלי |  |
| אתר הנופש דיסניוורלד | טירת סינדרלה • אפקוט - ספינת החלל כדור הארץ • אולפני הוליווד של דיסני - כובע הקוסם • ממלכת החיות של דיסני - עץ החיים |  |
| אתר הנופש טוקיו דיסני | דיסנילנד - טירת סינדרלה • דיסניסי - הר פרומתאוס |  |
| אתר הנופש דיסנילנד פריז | דיסנילנד - טירת היפהפייה הנרדמת • אולפני וולט דיסני - מגדל אירפול |  |
| אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג | דיסנילנד הונג קונג - טירת היפהפייה הנרדמת |  |
| אפקוט |
| --- | --- | --- |
| עולם העתיד | ספינת החלל כדור הארץ • אינובנשונס • עולם האנרגיה • המשימה: חלל • סוארין • טסט טרק • דמיון! • האדמה • הימים החיים |  |
| גלריית מדינות העולם | מקסיקו • נורווגיה • סין • גרמניה • איטליה • ההרפתקה האמריקאית • יפן • מרוקו • צרפת •  הממלכה המאוחדת • קנדה |  |
| מתקנים שאינם פעילים | הורייזונז • פלאי החיים • כפר המילניום • עולם התנועה |  |
פאול בנדק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1931 טוטקומלוש, הונגריה 
 פטירה:  5 באוגוסט 1998 (בגיל 67) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  הונגריה, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סגד 
 שפות היצירה:  הונגרית, עברית 
 
פאול בנדק (במקור בראון, בהונגרית: Benedek Pál;‏ טוטקומלוש, ממלכת הונגריה, 27 ביולי 1931 – תל אביב, 5 באוגוסט 1998) היה משפטן, עיתונאי יהודי-הונגרי-ישראלי, סופר. עורך ראשי.
קורות חייו

פאל הראון נולד במשפחה יהודית כבנם של הוגו בנדק (בראון) (1905–1977) ורוזליה קורמוש (1904–1993). אחיו אישטוואן בנדק היה עיתונאי. הוא קיבל את הדוקטורט במשפטים באוניברסיטת סגד ב-1955.
הוא עלה לישראל בישראל בשנת 1957. היה עמית, עורך בכיר ולאחר מכן עורך ראשי של העיתון הישראלי בשפה ההונגרית אוי קלט (בין כותביו היו ישראל קסטנר, אפרים קישון, טומי לפיד ועוד רבים אחרים). בנדק היה אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בעיתונות בשפה ההונגרית בישראל, הוא נודע בזכות מאמריו הציבוריים ובכתביו בנושאים פוליטיים פנימיים. גם עבודתו כמתרגם הייתה משמעותית.
כתביו העיקריים (חלקי)

י. הראל: סיפור חייו של הגיבור הלאומי של ישראל, משה דיין. תרגום, (תל אביב, 1968)
ב. נאדל: הוריקן מעל הנילוס. תרגום, (תל אביב, 1968)
ד. אורי: מבצע אוגנדה. מאחורי הקלעים של מבצע הקומנדו הישראלי. תרגום עם אישטוואן ברזילי, (תל אביב, 1977)
כתבים נבחרים של פאול בנדק. חובר ונערך על ידי: בנדק ארז'בט ובנדק זאב, (תל אביב, 2000)
לקריאה נוספת

גזלו את ילדותנו - מאמרו של פאול בנדק בחוברת משואה ב-50 שנה לשואת יהודי הונגריה
ילדים בשואה מיזם תיעוד - פאול בנדק
קורות חייו ב"נקודת שם" nevpont.hu/palyakep/
הערות שוליים

↑  "Öröklét". נבדק ב-2021-05-25.
↑  "Öröklét". נבדק ב-2021-05-25.
סקוגשירקוגורדן

סקוגשירקוגורדן (שוודית: Skogskyrkogården, בית הקברות שביער) הוא בית קברות השוכן בדרום סטוקהולם, שוודיה. העיצוב של בית הקברות משקף את התפתחות האדריכלות מסגנון רומנטי לאומי לפונקציונליזם.
היסטוריה

ב-1912 החליטה מועצת העירייה של סטוקהולם לרכוש שטח אדמה בגודל 960 דונם על מנת להכשיר בית קברות חדש. העירייה ארגנה תחרות אדריכלות בינלאומית, שתנאיה היו:
על התוכנית הבסיסית להיות ברורה, פשוטה ויעילה ללא כל צורך באיבוד אחת מתכונותיה האמנותיות או בשינוי המתאר הטבעי של האזור.
על העיצוב לכלול אלמנט אדריכלי המייצג אצילות או כבוד.
פרטי העיצוב תורמים לרושם הטוב מהערכים האמנותיים.
הסביבה הטבעית המאופיינת בבורות חצץ תהיה, במידת האפשר, בסיס שעליו ייבנו עמקים וגאיות.
במקום הראשון זכו שני אדריכלים שוודים בני 30, גונאר אספלונד וסיגורד לורנץ. העבודה החלה ב-1917, וב-1920 נערך טקס הקידוש הרשמי של בית הקברות של היער ושל קפלת היער, שהייתה הקפלה הראשונה במקום ותוכננה על ידי אספלונד. חבר המנהלים של בתי הקברות בסטוקהולם קבע תנאים המגבילים את אופי המצבות בבית הקברות החדש. זמן קצר לאחר בנייתה התברר כי קפלת היער קטנה מדי, ומסיבה זו נבנתה קפלת תחיית המתים ב-1925, בעיצובו של לורנץ. בין 1923 ל-1924 היה אספלונד אחראי על בנייתו של בניין שירות.
ב-1935 הטילה מועצת העיר של סטוקהולם על אספלונד לתכנן את בנייתה של קפלה וקרמטוריום חדשים, שייבנו ליד השער הראשי. בין 1937 ל-1940 נבנו שלוש קפלות (קפלת האמונה, התקווה והצלב הקדוש) ביחד עם חדר מתים וקרמטוריום. צלב הגרניט הגדול שהיה על הגדר מחוץ לקפלות, עוצב על ידי אספלונד וניתן לבית הקברות במתנה על ידי תורם אנונימי.
ב-1994 העניק אונסק"ו לבית הקברות מעמד של אתר מורשת עולמית, ולמרות שמספר הקברים המפורסמים בסקוגשירקוגורדן קטן בהשוואה לאחיו הוותיק, נוּרה בֵּגְראוונינגסְפלאטסן (תרגום חופשי משוודית: בית הקברות הצפוני), סקוגשירקוגורדן הוא אטרקציה תיירותית. בביתן טאלום יכולים המבקרים לצפות בתערוכה אודות בית הקברות העוסקת במקורותיו ובאדריכלים שבנו אותו.
תיאור

בניגוד לבתי קברות אחרים בשוודיה, המזכירים בסגנונם פארקים אנגליים, עיצובו של סקוגשירקוגורדן הוא יותר פשוט. השבילים להולכי רגל מפוזרים בצורה מינימלית בין העצים. הקברים מפוזרים בין העצים ללא סידור מיוחד כלשהו. שינוי הצורה של שני בורות החצץ העתיקים ביותר ותצורת הקרקע שמסביב לקפלה הראשית מוסווים בתוך היער הבתולי המקיף אותם, אך מנוגדים לסגנון של פארקים אנגליים.
ההשראה האמנותית של אספלונד ולורנץ נבעה מאופי הקבורה הנורדית בעת העתיקה ובימי הביניים. בנוסף, הם עשו שימוש יעיל בעתיקות מאזור הים התיכון, אך במידה שלא האפילה על הסגנון הנורדי. העיצוב הכללי של בית הקברות מנוגד לסגנון העיצוב האירופאי הכללי של בתי קברות בתחילת המאה ה-20, סגנון ששאב את השראתו מציוריו של הצייר השווייצרי ארנולד בוקלין.
קפלת היער, הבנויה מעץ מסויד עם גג רעפים, מייצגת את הצד הרשמי והלא רשמי של הנטורליזם הרומנטי כפי שנקבע בדרישות התחרות. כמו כן, היא מייצגת את העניין של אספלונד בשיטות בנייה קלאסיות. הקפלה מסתיימת ליד חורשה של עצי אשוח בוגרים המוקפים בחומה, ונקודה זו מייצגת אלמנט נוף מקומי שהוא כנסייה המוקפת בבית קברות המוקף בחומה. האלמנט הזה מחוזק באמצעות גג הרעפים השחור של הקפלה, אך מנגד הרושם מוחלש כיוון שהגג נמצא על עמודים טוסקניים, כך שכאשר מתבוננים בקפלה ממרחק רב ניתן לטעות ולחשוב שמדובר בפירמידת עץ המגיחה מבין העצים.
מטרתה של קבוצת הקפלות השנייה היא לאפשר את קיומן במקביל של כמה הלוויות. לכל אחת מהקפלות יש גן סגור, וכקבוצה הן מנצלות את הנוף הטבעי בצורה מלאה. שיפוע הקרקע מודגש על ידי הגובה ההולך ופוחת של הבניינים לכיוון הקולומבריום הפתוח והשער הראשי. בתוך המדרון נמצאים בסיס הקרמטוריום ומספר מרתפים המכילים ציוד טכני. המאפיין העיקרי של פנים הקפלות הוא הבימה שעליה מניחים את המת ולא המזבח.
בחזית קפלת הצלב הקדוש (הגדולה ביותר) נמצא היכל מונומנטלי, ובסמוך אליו יש בריכת שושנים. מעבר לבריכה נמצא שטח שבו ניתן לקיים טקסים באוויר הפתוח. צפונית לקפלות נמצא הקולומבריום עם חללים וקברים עבור כדי האפר. הקישוטים בתוך שלוש קבוצות הקפלות נוצרו לאחר תחרות שנערכה ב-1937, והם משמרים את האופי הסגפני של סקוגשירקוגורדן.
אישים מפורסמים הקבורים במקום

גרטה גרבו (1905–1990) - שחקנית ראינוע וקולנוע שוודית.
איוור לו-יוהנסון (1901 - 1990) - סופר שוודי
גונאר אספלונד (1885–1940) - אדריכל
אוסקר לונד (1885 - 1963) - שחקן ובמאי ראינוע
מארי אונדר (1883 - 1980) - משוררת אסטונית, נמלטה ב-1944 לשוודיה
לנארט סקוגלונד (1929–1975) - כדורגלן ידוע בשוודיה
אלמה יוהנסון (1880–1974) - מיסיונרית נוצריה שפעלה באימפריה העות'מאנית
טים ברגלינג (1989–2018) - ידוע בשם הבמה אביצ'י, דיג'יי ומפיק מוזיקלי
פסל התחייה ליד הצלב הקדוש
נוף בסקוגשירקוגורדן
סלית'רין

סמל בית סלית'רין
בית סלית'רין הוא בית בבית הספר הוגוורטס, בסדרת ספרי הארי פוטר שכתבה ג'יי קיי רולינג.
בית זה נוסד על ידי סלזאר סלית'רין, שהסכים לקבל לביתו בעיקר צאצאי קוסמים (ישנם בבית סליתרין לעיתים רחוקות גם חצויי-דם, כמו טום רידל וסוורוס סנייפ ולעיתים נדירות אפילו בני מוגלגים). התכונות הרצויות בבית זה הן טוהר דם (השתייכות למשפחת קוסמים), נחישות, שאפתנות, עורמה ומנהיגות. מקור שם הבית הוא במילה האנגלית slithering - תנועה מתפתלת, נחשית. ואכן נחש כסוף על רקע ירוק הוא סמל הבית, וסלזאר סלית'רין נודע בכך שיכל לדבר עם נחשים. חדר המועדון של הבית נמצא במרתפים מתחת לאגם השחור מה שנותן לו את אורו הירקרק.
לבית סלית'רין יש תפקיד חשוב בסדרת הספרים, שכן יש לו יריבות מרה ורבת שנים עם הבית המרכזי בסדרה, גריפינדור. למעשה, היריבות בין גריפינדור (המייצג את הצד הטוב) וסלית'רין (המייצג את הצד הרע כביכול) היא מוטיב מרכזי לאורך כל סדרת הספרים. הדבר מתבטא ביריבות בין הארי לבין דראקו מאלפוי, בין נבחרות הקווידיץ' של שני הבתים, בין דמבלדור לבין וולדמורט, בין מסדר עוף החול לבין אוכלי המוות, בין ארגון צבא דמבלדור לבין פלוגת הפיקוח של אמברידג' בספר החמישי ועוד.
כאמור, רובם של אוכלי המוות הם יוצאי הבית, ובהם: הלורד וולדמורט עצמו, בלטריקס לסטריינג', רדולפוס לסטריינג', לוציוס מאלפוי, וכן אחדים מבני ובנות משפחת בלק.
דברי מצנפת המיון על הבית

מצנפת המיון:
"Or perhaps in Slytherin you'll make your real friends, This cunning folk use any means to achieve their ends."
"אתה יכול להיות גדול, אתה יודע, וסלית'רין יעזור לך בדרך לגדולה, אין ספק בכך."
"Slytherin will help you on the way to greatnes, there's no doubt about that"
סלזאר סלית'רין

סלית'רין הוא אחד מארבעת מייסדי הוגוורטס, והוא ידוע כערמומי, שאפתן ובעל יכולת לדבר עם נחשים, המכונה "לחשננות". עקב יכולת זו, כונה סלית'רין בתואר 'לשון-נחש'.
בספר השני מתגלה כי החשיבות שסלית'רין ייחס לטוהר דם גרמה לקרע בין מייסדי בית-הספר, מה שהוביל לעזיבתו. טרם עזיבתו, הקים סלית'רין בחשאי את חדר הסודות ושיכן בו נחש מפלצתי איום המכונה בסיליסק, יצור אגדי אשר מסוגל להרוג אדם במבט עיניו. מטרתו היא שיורשו ישחרר את הבסיליסק אל תוך הטירה, וכך יטהר את הוגוורטס מכל אלו שאינם טהורי דם. בסופו של דבר מתגלה שהיורש של סלית'רין הוא וולדמורט (טום רידל), צאצאו הרחוק.
כמו כן, הותיר סלית'רין אחריו קמע, אשר עבר מדור לדור במשפחתו, גם לאחר ששושלת סלית'רין נכחדה כשושלת פטריארכלית. קמע זה עבר לימים לבני המשפחה הקרובים ביותר, משפחת גונט. מרופי, אחת מהצאצאיות האחרונות של משפחת גונט, היא אמו של טום רידל, אשר לימים יוודע בתואר "הלורד וולדמורט", ומאוחר יותר בחייו יתבע את בעלותו על הקמיע ויהפכו להורקרוקס.
תלמידי סלית'רין

דראקו מאלפוי - לומד באותה שכבה עם הארי פוטר. אויבו של פוטר בתוך כותלי בית הספר.
וינסנט קראב וגרגורי גויל - לומדים באותה שכבה עם הארי פוטר. חבריו הטובים ביותר של דראקו מאלפוי. גויל וקראב מלווים את מאלפוי בקביעות, ומשמשים עבורו כמעין שומרי ראש. הם מתוארים כבריונים שמנים ושתקנים וכתלמידים לא מוצלחים. בספר השני הארי ורון מתחזים אליהם באמצעות שיקוי פולימיצי, על מנת לברר האם דראקו מאלפוי הוא היורש של סלית'רין. בספר השביעי הם מצטיינים בלימודי קסמים אפלים, המועברים על ידי אוכלי מוות שהשתלטו על הוגוורטס. האבות של שניהם היו אוכלי מוות. בסיום הספר קראב מנסה לרצוח את הארי, רון והרמיוני בחדר הנחיצות באמצעות "שלהבת שדים" (קסם אפל מסוכן), אך גויל ניצל ממוות הודות לרון ויזלי. קראב, לעומת זאת, לא מצליח להימלט ונהרג כתוצאה מהקסם שלו עצמו.
קראב מתואר כבריון גדל גוף ופרא-אדם. בנו של קראב האב, שהיה אוכל מוות במהלך מלחמת הקוסמים הראשונה.
גויל מתואר כבריון גדל גוף וטיפש במיוחד. בנו של גויל האב, שהיה אוכל מוות בעצמו. בסרט השביעי, הוא זה שמת (ולא קראב) כתוצאה מהטלת האש המקוללת.
פנסי פרקינסון - לומדת באותה שכבה עם הארי פוטר, ומחזיקה בדעות זהות לאלו של מאלפוי. היא מאוהבת בו בגלוי, אך מתוארת כ"בעלת פרצוף של בולדוג". לפנסי אין תפקיד משמעותי בספרים, והיא מתוארת בעיקר כאשר היא לועגת לאחרים ומשמיצה אותם. בספר השביעי היא אף מנסה להסית את התלמידים להסגיר את הארי לוולדמורט, אך במקום זאת רוב התלמידים מאיימים עליה בשרביטיהם.
בלייז זאביני - מוזכר בספר הראשון כשנקרא להתמיין על ידי המצנפת ומויין לסלית'רין, ובשישי כשהוזמן למסיבה אצל הוראס סלגהורן. בתרגום לעברית הוא מוזכר בטעות בספר הראשון בלשון נקבה.
דפני גרינגרס - לומדת באותה שכבה עם הארי פוטר. אחותה הגדולה של אסטוריה.
תיאודור נוט - לומד באותה השכבה עם מאלפוי, קראב וגויל. מתואר כנער "רזה כמו חוט". אביו, נוט האב, היה אוכל-מוות, אחד מאוכלי המוות שהצליחו לחמוק מאזקבאן לאחר מלחמת הקוסמים הראשונה.
מיליסנט בלסטרוד - חברתה הטובה של פנסי פרקינסון, הלומדת איתה באותה השכבה. מתוארת כגדלת גוף ובריונית. הרמיוני גריינג'ר ניסתה להתחזות אליה בעזרת שיקוי פולימיצי בספר השני, אך בטעות הפכה לחתולה שלה בגלל שימוש בשיער שהיה לה על הגלימה, שהתברר שהיה של החתולה שלה.
תלמידי סלית'רין > קבוצת הקווידיץ' של סלית'רין לאורך הספרים

מרקוס פלינט – רודף, הקפטן של קבוצת סלית'רין בקווידיץ' בשלושת הספרים הראשונים. גדול "כמו טרול" (לטענת הארי), גס רוח ותוקפני.
אדריאן פיוסי – רודף.
מיילס בלצ'לי – שומר. במשחק המחשב נקרא קווין. בסרט הראשון מופיע דווקא כבחורה.
טרנס היגס – מחפש, הוחלף במאלפוי בספר השני לאור סיום לימודיו.
דראקו מאלפוי – המחפש במקום טרנס, החל מהספר השני ועד הספר השישי.
גרהם מונטגיו – רודף, נהפך לקפטן במהלך הספר החמישי. מתואר כבעל מראה חיצוני דומה לזה של דאדלי, בן דודתו של הארי, עם "זוג זרועות אדירות כמו שוקי חזיר". מופיע גם בסרט השישי כרודף.
קאסיוס וורינגטון – רודף, מתואר כבעל מראה חיצוני של דוב זחלן.
פרגרין דריק – חובט במהלך שלושת הספרים הראשונים.
לוסיאן בול – חובט במהלך שלושת הספרים הראשונים.
וינסנט קראב – חובט החל מהספר החמישי.
גרגורי גויל – חובט החל מהספר החמישי.
בלייז זאביני – רודף בסרט השישי.
אורקהארט – רודף והקפטן של הקבוצה בספר השישי (אבל לא בסרט).
וייסי – רודף בסרט השישי. בספר מוזכר שאמור להיות רודף אבל נפצע באימון.
הארפר – מחפש מחליף בספר השישי.