stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילות וקללות
הצלחה מסחרית

לאחר צאתו של המיני-אלבום חמישה לילות, לצד שאר שירי האלבום, זכה השיר להצלחה בסטרימינג, ובעקבות זאת נכנס למקום ה-98 במצעד היטליסט של מאקו. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר למקום השביעי, ובשיאו הגיע למקום השלישי. בנוסף ל"לילות וקללות", "רק שלך" במקום הראשון, "כסף או דמעות" במקום השישי, "מבת ים ועד הנצח" במקום השביעי ו"אקדח" במקום השמיני. אדם הוא האמן הראשון שהכניס חמישה שירים לעשירייה הפותחת בו-זמנית.
גרסאות כיסוי

ב-18 באפריל 2024 הוציא לאור לירן דנינו גרסת כיסוי לשיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | היטליסט | 3  |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
|  ישראל | העשירייה | 5 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | היטליסט | 14 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 18 |  |
|  ישראל | רדיו דרום | 22 |  |
הערות שוליים

1 2  גיל משעלי, ‏עומר אדם חושף עטיפות לשירים חדשים, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2024
↑  דור מאיר מועלם, ‏אושר כהן עדיין במקום הראשון, עומר אדם צמוד צמוד מאחוריו, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2024
↑  דור מאיר מועלם, ‏עומר אדם במקום הראשון בהיטליסט - מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל, באתר ‏מאקו‏, 9 באפריל 2024
↑  לירן דנינו לילות וקללות, באתר yosmusic.com, ‏25 באפריל 2024
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
↑  כאן גימל, באירופה אולי הוא הגיע למקום החמישי והמכובד, אבל אצלנו בעשירייה הוריקן כובש את המקום הראשון! 🧡, באתר אינסטגרם, ‏16 במאי 2024
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם • לחנים שבורים |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| לחנים שבורים | "אהובתי כבר לא רואה אותי" ‏•‏‏ "טקילה" ‏•‏‏ "גברת אגו" ‏•‏‏ "נרקומן של בדידות" ‏•‏‏ "תהום" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
אתאיזם שלילי וחיובי

סוגי אתאיזם

    בימיןאתאיזם חיובי/חזק/קשה מפורש
אתאיסטים שטוענים שהאימרה "לפחות אל אחד קיים" אינה נכונה.

    בימיןאתאיזם שלילי/חלש/רך מפורש
אתאיסטים שלא טוענים את הכתוב למעלה, אך דוחים או נמנעים מהאמונה לפיה קיימים אלים.

    בשמאלאתאיזם שלילי/חלש/רך מרומז
אתאיסטים שכוללים אגנוסטיקנים (ואנשים שלא הקדישו לכך מחשבה), שלא מאמינים או לא יודעים על קיומם של אלים ולא דחו במפורש אמונה שכזו.

הערה: גודל הצורות אינו מרמז על יחס האוכלוסיות בכל קבוצה.
אתאיזם חיובי, הידוע גם בשמות אתאיזם חזק או אתאיזם קשה, הוא צורה של אתאיזם שטוענת כי לא קיימים אלים. אתאיזם שלילי, הידוע גם בשמות אתאיזם חלש או אתאיזם רך הוא כל סוג אחר של אתאיזם, כמו אתאיזם שבו אדם לא מאמין באלים אך לא טוען בפירוש שאין כאלו.
הביטויים "אתאיזם שלילי" ו"אתאיזם חיובי" הובאו לשימוש לראשונה על ידי אנטוני פלו בשנת 1976 וכן הופיעו בכתביו של מייקל מרטין מאז 1990.
שימוש

בגלל הגמישות של המושג אל, ייתכן שאדם כלשהו יהיה אתאיסט חיובי במובנים של תפיסות אלוהות מסוימות, בזמן שהוא יהיה אתאיסט שלילי במובנים של תפיסות אלוהות אחרות. לדוגמה, האלוהים של תאיזם קלאסי נחשב לישות עליונה כל־יכולה, יודעת־כל, נמצאת בכל מקום ודואגת לרווחת האנושות. אדם יכול להיות אתאיסט חיובי עבור דמות כזו (בגלל, נניח, בעיית הרוע) בזמן שהוא אתאיסט שלילי המכבד את תפיסת האלוהות הדאיסטית, על ידי כך שהוא דוחה אמונה באל שכזה אך לא טוען באופן מפורש שהוא בהכרח אינו קיים.
אתאיזם חיובי ושלילי שונים מהחלוקה לקטגוריות הפחות ידועות של הפילוסוף ג'ורג' המילטון סמית', אתאיזם מפורש ומרומז, שגם הן קשורות לדעותיו של האדם על קיומה של האלוהות. אתאיסטים המחזיקים בתפיסה של "אתאיזם חיובי מפורש" הם אתאיסטים שטוענים שלא קיימת אלוהות משום סוג. אתאיסטים המחזיקים בתפיסה של "אתאיזם שלילי מפורש" הם אתאיסטים שטוענים שאינם מאמינים באלוהות, אך לא טוענים שבהכרח לא קיימת ישות אלוהית. אלו שלא מאמינים באף ישות אלוהית אך לא טוענים שהם אינם מאמינים בישות כזו, מחזיקים בדעה שנקראת אתאיזם מרומז. בקרב האתאיסטים המרומזים ניתן לכלול גם ילדים ומבוגרים שמעולם לא שמעו על ישות אלוהית, אנשים ששמעו על אלוהות ומעולם לא חשבו על הרעיון לעומק, ואגנוסטיקנים שאינם דוחים את הרעיון של אמונה באלוהים. אתאיזם מרומז מוכל בקטגוריית אתאיזם שלילי.
תחת חלוקה זו לחיובי ולשלילי, אגנוסטיקנים מסוימים יסווגו כאתאיסטים שליליים. למרות זאת, תקפות החלוקה הזו נמצאת תחת מחלוקת, ומספר אתאיסטים מוכרים כמו ריצ'רד דוקינס נמנעים ממנה. בספרו "יש אלוהים?" מתאר דוקינס אנשים עבורם הסיכוי שאלוהים קיים הוא בין "גבוה מאוד" ל"נמוך מאוד" כ"אגנוסטיקנים" ושומר את הביטוי "אתאיזם חזק" לאלו שטוענים שהם יודעים שאין אלוהים. הוא מתאר את עצמו כ"אתאיסט דה־פקטו" ולא כ"אתאיסט חזק". הפילוסוף אנתוני קני נוהג לחלק את גישת האתאיזם השלילי, ומבדיל בין אגנוסטיקנים, שלדעתם הטענה "אלוהים קיים" אינה ודאית, לבין תאולוגים נון-קוגניטיביים, שמחשיבים כל שיחה בנושאי אלוהות כחסרת משמעות.
משמעויות נוספות

ז'אק מריטיין השתמש במונחים שלילי וחיובי עוד ב־1949, אך עם כוונה אחרת ובהקשר לאפולוגטיקה קתולית.
גופרג'ו רמצ'נדרה ראו (1902–1975) ההודי, הידוע בכינויו "גורה", היה מהפכן חברתי, פעיל נגד כתות ואתאיסט. הוא הציע גישה בשם "אתאיזם חיובי" שמתייחסת לאתאיזם כדרך חיים בספרו "אתאיזם חיובי" מ־1972.
קהילת האתאיזם של אוסטין (ACA) משתמשת בביטוי אתאיזם חיובי כצורך במתן יחס חיובי לאתאיזם, והפגת התדמית השלילית והשקרית המצוירת על ידי אנשים דתיים, במיוחד במקומות פולחן.
ראו גם

אנטיתאיזם
איגנוסטיות
נונתאיזם
הערות שוליים

1 2  Flew, Antony (1976). "The Presumption of Atheism". The Presumption of Atheism, and other Philosophical Essays on God, Freedom, and Immortality. New York: Barnes and Noble. pp. 14ff. נבדק ב-2011-12-10. In this interpretation an atheist becomes: not someone who positively asserts the non-existence of God; but someone who is simply not a theist. Let us, for future ready reference, introduce the labels 'positive atheist' for the former and 'negative atheist' for the latter.
↑  Martin, Michael (2006). The Cambridge Companion to Atheism. Cambridge University Press. ISBN 0-521-84270-0.
↑  "Definitions of the term "Atheism"". Ontario Consultants on Religious Tolerance. 2007. נבדק ב-2010-06-01.
↑  Martin, Michael (1990). Atheism: A Philosophical Justification. Temple University Press. p. 26. ISBN 0-87722-943-0.
↑  The God Delusion, pp. 50–51
↑  Kenny, Anthony (2006). "Worshipping an Unknown God". Ratio. 19 (4): 442. doi:10.1111/j.1467-9329.2006.00339.x.
↑  Maritain, Jacques (ביולי 1949). "On the Meaning of Contemporary Atheism". The Review of Politics. 11 (3): 267–280. doi:10.1017/S0034670500044168. By positive atheism I mean an active struggle against everything that reminds us of God – that is to say, anti-theism rather than atheism – and at the same time a desperate, I would say heroic, effort to recast and reconstruct the whole human universe of thought and the whole human scale of values according to that state of war against God. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Robyn E. Lebron (בינואר 2012). Searching for Spiritual Unity...Can There Be Common Ground?. CrossBooks. p. 532. ISBN 978-1-4627-1262-5. נבדק ב-2013-09-08. {{cite book}}:  (עזרה)
| אי-דת |
| --- | --- | --- |
| אתאיזם | אתאיזם מדיני • אתאיזם שלילי וחיובי • אתאיזם אגנוסטי • אתאיזם יהודי • אנטי-תאיזם • דמוגרפיה |  |
| אגנוסטיות | תאיזם אגנוסטי • אתאיזם אגנוסטי |  |
| נונתאיזם | אנטי-תאיזם • הומניזם חילוני • אפתאיזם • פוסט-תאיזם • דאיזם • אנטי-דתיוּת |  |
| דת פארודית | מפלצת הספגטי המעופפת • החד-קרן הוורודה הבלתי נראית • יום חמישי האחרון • קנקן התה של ראסל |  |
רשימת מדינות לפי אי-דת
כיוס

ערך זה עוסק באי יווני. אם התכוונתם לפשע של גנבה מכיסו של אדם, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האגאי 
 קואורדינטות:  38°24′00″N 26°01′00″E﻿ / ﻿38.4°N 26.016666666667°E﻿ / 38.4; 26.016666666667
 שטח:  842.5 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  1,297 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון יוון
 אוכלוסייה:  51,930 (2011)
 עיר ראשית:  כיוס
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכיוס(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכיוס
 
 
בית מצופה אריחי סגרפיטו בכפר פירגי באזור מסטיקוחוריה
מראה הכפר ווליסוס אשר באי כיוס
מנזר נאה מוני שבכיוס
מראה העיר כיוס
כִיוֹס (ביוונית: Χίος, באיטלקית: Chio) הוא אי יווני הררי במזרח הים האגאי, בעל שטח של 842.5 קילומטרים רבועים ואוכלוסייה של 52,674 תושבים, נכון ל-2011. האי מהווה את אחת משלוש הרשויות המוניציפליות המרכיבות את היחידה האזורית של כיוס שבמחוז צפון הים האגאי. בירת האי, והיישוב הכי מאוכלס בו, היא העיר כיוס, המשמשת גם כבירת היחידה האזורית. המקום הגבוה ביותר בו מתנשא לגובה של 1,267 מטרים.
היסטוריה > העת העתיקה

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בכיוס מעידים על תחילת התיישבות אנושית בתקופת האבן החדשה. בהמשך נשלט האי על ידי המינואים ועל פי המסורות המקומיות נולד בו המשורר הומרוס. ב-546 לפנה"ס נכבש כיוס על ידי צבא הממלכה האחמנית ובהמשך הצטרפו תושבי האי למרד האיוני. בקרב לאדה אשר הסתיים בתבוסת האיונים נטלו חלק 100 ספינות מלחמה מהאי כיוס. ב-479 לפנה"ס לאחר הניצחון בקרב מיקאלה השתחרר האי מהכיבוש הפרסי, תוך ששליטיו מצטרפים לליגה האטית-דלית. ב-412 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית מרדו הכיוסים באתונה, אך המלחמה הסתיימה בניצחון הליגה הפלופונסית ובפירוק הליגה האטית-דלית. באמצע המאה ה-4 לפנה"ס מרדו שוב הכיוסים באתונה, ניצחו וזכו בעצמאותם. ב-333 לפנה"ס עבר האי לחזקת ממלכת מוקדון וב-168 לפנה"ס נכבש על ידי צבא הרפובליקה הרומית.
היסטוריה > ימי הביניים וראשית העת החדשה

ב-395 לאחר חלוקת האימפריה הרומית עבר האי לשליטת האימפריה הביזנטית וב-1090 נכבש על ידי הסלג'וקים שהחזיקו בו למשך שבע שנים. לאחר מסע הצלב הרביעי, כיבוש קונסטנטינופול והקמת האימפריה הלטינית, עבר כיוס לשליטת הרפובליקה של ונציה. ב-1225 עלה בידי הביזנטים לכבוש מחדש את האי, אך ב-1261 הוא עבר לחזקת הרפובליקה של ג'נובה. בראשית המאה ה-14 סבל כיוס מתקיפות חוזרות ונשנות של שודדי ים ושל צי האימפריה העות'מאנית וב-1566 עלה בידי העות'מאנים לכבוש אותו. במועד הכיבוש מנתה אוכלוסיית האי 14,500 תושבים, רובם יוונים ומיעוטם ג'נובים. העות'מאנים כינו את האי בשם: "אי המסטיק" בגלל פרסומו הרב בהפקת שרף המסטיקא שהיה מכונה גם "הדמעות של כיוס" וזאת בשל דימויו לדמעות ובגלל הסיבה שהיה קשה להפיקו בחודשי הקיץ החמים. האי התפרסם גם בזכות בתיו העתיקים המצופים באריחי שיש בצבעי שחור עם לבן המכונים "סגרפיטו" שנבנו בעיקר בדרומו.
היסטוריה > העת החדשה המאוחרת

עם פרוץ מלחמת העצמאות היוונית נמנעו תושבי כיוס מהצטרפות למרד כנגד העות'מאנים, אך במרץ 1822 כמה מאות לוחמים מהאי הסמוך סאמוס נחתו בכיוס ופתחו בהתקפה על הכוחות העות'מאנים באי. בשלב זה הצטרפו תושבי כיוס ללחימה והעות'מאנים הנחיתו כוחות גדולים באי ופעלו לדיכוי המרד. הכוחות העות'מאנים ביצעו את טבח כיוס אשר במהלכו נרצחו 42,000 מתושבי כיוס, 50,000 נמכרו לעבדות ו-23,000 הוגלו ממנו. לאחר דיכוי המרד הוחל בשיקום תשתיות האי וחל גידול מסוים בכמות האוכלוסין, אך ב-1881 אירעה רעידת אדמה בעוצמה של 6.5 בסולם ריכטר אשר גבתה אלפי קורבנות, שמספרם מוערך בין 5,500 ל-10,000 נפשות.
בנובמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש האי על ידי צבא ממלכת יוון ובמסגרת הסכם לונדון (1913) הכירו העות'מאנים בסיפוחו של האי לממלכה היוונית. במהלך מלחמת יוון–טורקיה התיישבו פליטים יוונים רבים בדרומו של כיוס. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש האי על ידי גרמניה הנאצית והוא נותר בחזקת הגרמנים עד 1943.
בוטניקה

באי גדל שיח, ירוק עד מהסוג של עצי האלה הנקרא בשם אלת המסטיק (Pistacia lentiscus) שהוא נפוץ במיוחד בחורשים באזורים ים תיכוניים נמוכים. במאה ה-21 הוא גדל בעיקר באזור דרום-מערב האי שנקרא "מסטיקוחוריה" ("כפרי המסטיק" ביוונית) ומפיקים ממנו שרף הנקרא "מסטיקא" (מכאן מקור השם "מסטיק" שהוא ביוונית: מסטיכה, Μαστιχα וגם בפיניקית משמעו "לעיסה") ונקרא גם "הדמעות של כיוס" בגלל צורתו וצבעו הדומים לדמעות.
הצמח משמש כסם מרפא ומרכיביו בשימוש גם בתעשיית התרופות וגם כתבלין לממתקים וקינוחים מזרחיים המשמשים בעיקר להכנת גלידה מסטיק ורחת לוקום, כולל התוצרים הייחודיים של האי שהם סוכריות וליקר. שרף אלת המסטיק משמש גם לתעשיית הקוסמטיקה בתהליך ייצורם של בשמים, שמנים וקרמים לגוף. כמו כן מצוי בשימוש התעשייה לציפוי של חומרים שקופים כגון זכוכית ופלסטיק וגם לייצור ציפוי ורנית ודבק, לחניטה גופות. עוד משמש החומר לייצור משחות שיניים. האי מייצא את שרף המסטיקא לכל רחבי תבל ובמיוחד לארצות המזרח התיכון וצפון אפריקה. המסטיקא מתאים גם להכנת קטורת בדומה לשרף הלבונה ויחד שניהם נקראים בשם "מסטיק ערבי" או "מסטיק תימני".
בימי השלטון העות'מאני תבלין המסטיקא היה שווה את משקלו בזהב וכל מי שנתפס בגנבתו הוצא להורג בפקודת הסולטאן. בכפר "פירגי" ישנו אף מוזיאון על נושא המסטיקא. בתקופת הכיבוש הע'ותמני עת נרצחו רוב תושביו היוונים של האי, ניצלו תושבי אזור מסטיקוחוריה הודות לגידולי עץ אלת המסטיק ממנו הפיקו את השרף היקר ואשר שירתו את הסולטאן ונשותיו.
בחודש אוגוסט 2012 פרצה שריפה בחלקו הדרומי של האי 2012 Chios Forest Fire השריפה כילתה יותר מ-40% מעצי המסטיק באי.
אקלים

בכיוס שורר אקלים ים תיכוני מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15.3oc וערכי הקיצון נעים מ-8oc בינואר ופברואר ועד 23.5oc ביולי ואוגוסט. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 520 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא דצמבר בו יורדים בממוצע 122 מילימטרים של גשם.
הקהילה היהודית

על פי יוסף בן מתתיהו המלך הורדוס נקלע לאי, כנראה בשנת 14 לפני הספירה, ושהה בו תקופה. הוא חילק מתנות לתושבי האי ומימן שיקום של מבנים. ישנם חוקרים הסבורים שנדיבותו כלפי תושבי האי, קשורה לנוכחות יהודית במקום. בחפירות ארכאולוגיות נימצא באי בית כנסת מהמאה הרביעית לספירה. בבית הכנסת נמצאה רצפת פסיפס וכתובת הקדשה ביוונית. עדויות כתובות לנוכחותם באי קיימות מ-1048, תקופת שלטונו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס קיסר האימפריה הביזנטית. ב-1160 ציין בנימין מטודלה, כי בכיוס מתגוררים 400 יהודים רומניוטים בקהילה עצמאית שבניה התגוררו ברובע נפרד.
ישנה מסורת לפיה יעקב בן אשר המכונה "בעל הטורים" נפטר באי. קיברו שימש מקום עלייה לרגל ליהודי הסביבה. באי מצוי בית כנסת הקרוי על שמו.
בתקופת שליטתה של הרפובליקה של ג'נובה על האי, עסקו היהודים במסחר וחלשו על היבוא והיצוא. אוריינותם ורב לשוניותם של בני הקהילה סייעה לפיתוח עסקיהם ולקשריהם עם השלטונות.
ב-1457 הוקם בית הכנסת הראשון באי ולאחר הגעת מגורשי ספרד הוקמו נוספים. ב-1540 וב-1717 פגעו מגפות בתושבי כיוס ובכלל זה בבני הקהילה היהודית. ב-1764 התגוררו בכיוס כ-200 יהודים. לכל אורך התקופה העות'מאנית זכו בני הקהילה לחופש פולחן וחופש מסחר נרחבים והעניין הוביל לחיכוכים מול האוכלוסייה הנוצרית המקומית.
במהלך מלחמת העצמאות היוונית עזבו רבים מבני הקהילה את האי והיגרו לאיזמיר שבתחומי האימפריה העות'מאנית. ב-1881 חרב הגטו היהודי במהלך רעידת האדמה החזקה שפקדה את האי ובמהלכה נהרגו 29 מבני הקהילה ו-24 נפצעו. ב-1885 מנתה הקהילה 200 נפשות, בעיר כיוס הוקם בית כנסת חדש ובהמשך הוקמו שני בתי ספר לבני הקהילה במימון ותמיכת רשת אליאנס-כל ישראל חברים. ב-1892 תועד אירוע עלילת דם ופגיעות בבני הקהילה תועדו גם במהלך המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897).
בראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה כ-350 נפשות, אך לאחר מלחמת הבלקן הראשונה וסיפוח האי לממלכת יוון החל מספר בני הקהילה לרדת בהדרגה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באי כמה עשרות יהודים, חלקם פליטים שנמלטו לכיוס נעצרו ונכלאו וחלקם בני המקום שלא נפגעו במהלך הכיבוש הנאצי של האי. מראשית שנות ה-60 לא התגוררו עוד יהודים באי ובמקום עדיין קיימים שרידיו של בית הכנסת המרכזי ובית העלמין היהודי.
יהודי כיוס נהגו לחגוג בח' באייר את "פורים כיוס" או "פורים של הגברה הטובה" (Purim de la senora) לזכר אירוע הצלה היסטורי. ישנן כמה גרסאות מה הוא האירוע. גרסה אחת מתייחסת להדיפת התקפה של הצי של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה על האי ב-1595. גרסה אחרת מתייחסת למאורע שקרה ב-1820 בזמן מלחמת העצמאות היוונית.על פי המסורת אישה יהודייה שאפתה לחם הניחה מרדה לוהט על תותח טעון באבקת שרפה, הדבר גרם לפיצוץ שסייע להדוף את האויב.
ראו גם

מסטיקא
אלת המסטיק
מסטיקוחוריה
מנזר נאה מוני בכיוס
יעקב בן אשר
לקריאה נוספת

יצחק כרם וברכה ריבלין, "כיוס", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 144–150.
הערות שוליים

↑  רעידת האדמה בכיוס, באתר hal.archives-ouvertes.fr (באנגלית) .
↑  Meyer Reinhold, Marcus Agrippa: A Biography, Geneva and New York: W.F. Humphrey Press, 1933, עמ' 98
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ט"ז, ב', 2
↑  Philip P. Argenti, The religious minorities of Chios: Jews and Roman Catholics, Cambridge: the University Press, 1970
↑  אחד מבתי הכנסת החשובים מהעת העתיקה, התגלה באי כיוס ביוון, באתר הארץ, 22 במרץ 2022
1 2 3 4  הקהילה היהודית בכיוס, באתר הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
1 2 3  הקהילה היהודית בכיוס, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
↑  George Finlay, The History of Greece Under Othoman and Venetian Domination, London: William Blackwood and Suns, 1856
↑  ISIDORE SINGER (ע), THE JEWISH ENCYCLOPEDIA, כרך 10, New York: KTAV PUBLISHING HOUSE, INC, 1903
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4009976-3  NKC: xx0083981  TDVİA: sakiz-adasi  VIAF: 236336846   WorldCat (עם VIAF): 236336846 
גרגירי מסטיקא המופקים משרף עץ אלת המסטיק ונקראים גם בשם: "דמעות כיוס"
שרידי בית הכנסת באי כיוס
סת-בעל

אסטלת 400 השנים. האל סת־בעל ומולו רעמסס השני המגיש לו מנחה
סת־בעל הוא דמות המופיעה באמנות כנענית ומצרית בתקופת הברונזה המאוחרת ותקופת הברזל המוקדמת ומשלבת לאחת את דמות אל הסערות המצרי סת' ואל הסערות הכנעני בעל. סת־בעל אינו אל בפני עצמו, אלא שם המופיע במחקר שבא לציין את הדמות המשלבת מאפיינים איקונוגרפיים של שני האלים.
רקע

בשנת 1730 לפנה"ס נכבשה מצרים על ידי החיקסוס, שהיו כנראה מהגרים מבני עמי כנען וסוריה וכן עמים רחוקים יותר. בשנת 1570 לפנה"ס בערך גרשו המצרים את החיקסוס ממצרים ובשנים הבאות שלטה מצרים בכנען וסוריה. בעקבות כך, נוצרה הדדיות רבה בין מצרים והמרחב הסורי־ארצישראלי, בעיקר בשל כיבוש מרחב הלבנט בידי המצרים. אחד מהביטויים להדדיות זאת היה תחלופה של אלוהויות בין מצרים לארצות הכבושות. שושלת המלוכה החיקסוסית, שהייתה כנענית במקורה, עודדה מעבר של אמנים וסוחרים בין ארצות. כך נערכה היכרות בין אלוהויות שונות, שהובילה לקבלת אלוהויות זרות אל הפנתיאון המצרי באותה תקופה. בעל היה אחד מאלוהיות זרות אלה והוא חבר לסת' בשל הדמיון הרב בין שני האלים.
במחקר נרחב על האל סת' ותפקידיו, בשנת 1967, ועם החפירות המאוחרות של העיר אוואריס (בירת החיקסוס) וגילוי הקשר בין האלים סת ובעל, מופיע המושג סת־בעל. המושג נכנס לשימוש והמשיך אל מחקרים נוספים כמציין את אותה דמות משולבת.
מאפיינים חזותיים של סת ובעל

דמות מתכנה סת־בעל אם היא משלבת לפחות את אחד מהמאפיינים של כל אחד משני אלים אלה.
סת':
סת יופיע בגוף של אדם עם ראש של חיית סת' או כחיית סת' מלאה.
לעיתים יופיע עם סת' נחש המסמל את מלחמתו באפופיס.
בעל:
זקן מחודד בסגנון כנעני
קסדה או כתר מהם בוקעות קרני שור
קווצת שיער המשתלשלת מראשו שקצֵהּ מסולסל
סת־בעל במצרים

סת־בעל מופיע לראשונה במצרים בזמן שלטונה של שושלת חיקסוס, שמקורה בכנען. בעל הוא אחת האלוהויות הזרות שהגיעה למצרים מכנען והתקבלה בפנתיאון. שילוב שני האלים לדמות אלילית אחת נעשה בשל הדמיון של בעל לסת', הן בתחומי האלוהויות שלהם, כאלי סערה, והן בסיפורי הקרבות שלהם: מלחמתו של בעל באל ים, בלוויתן נחש בריח (אוגריתית: "לתן בתן ברח") ובלוויתן נחש עקלתון (אוגריתית: "לתן בתן עקלתן") ומלחמתו של סת' בנחש אפופיס. בנוסף תפקידו של סת' כאל הזרים הקל על החיבור.
באמנות, המצרית סת־בעל מופיע בעיקר כסת' עם מאפיינים של האל בעל. למשל דמותו של סת' עם התלתל המאפיין את בעל.
בירת שושלת חיקסוס היא העיר אווריס ובה ישבה כת סת־בעל. הכת בבסיסה הייתה כת של סת' אך היא ערבבה את השמות והמיתוסים של שני האלים. הכת היא ערבוב של כת בעל עם כת סת' במצרים. ניתן למצוא בכתבי פפירוס במצרים מאותה התקופה את שמו של בעל כתוב עם הסימן של חיית־סת'. צורת כתיבה זאת התפרשה במחקר כמציינת את הדמות סת־בעל. בפפירוס אמהרסט (Amherst) מתואר הקרב של בעל בים, אך השם בעל מוחלף בסת'. הכת המשיכה להתקיים גם לתוך השושלת ה־19 והממלכה החדשה.
הופעתו של בעל במצרים קידמה את הכת של סת' למקום חשוב עד כדי כך שבשושלות ה־18 וה־19 פרעונים קראו לעצמם על שם סת' – למשל סתי (סתי הראשון).
מופעים חזותיים של בעל־סת' במצרים התגלו בעיקר על אסטלות וחרפושיות בחפירות בתביי ובסיני ועוד.
בימי רעמסס השלישי, המיזוג של בעל-סת היה כה מוטמע, שלא ראו סתירה בסצנה אמנותית שנמצאה באווריס ובה פרעה מכניע כנעני לפני האל והאל מגיש לפרעה חרב.
סת־בעל בכנען

הכיבוש והתחלופה של מאפיינים תרבותיים השפיעה כאמור גם בכיוון ההפוך. כך ניתן למצוא גם בארץ ישראל מופעים של האל בעל עם מאפיינים של סת' או אם מאפיינים מצריים במובהק. מופעים כאלה נתגלו בעיקר על אסטלות וחותמות גליל, בעיקר בחפירות של העיר אוגרית ושל תל לכיש ועוד.
ראו גם

מיתולוגיה מצרית
מיתולוגיה כנענית
אלוהויות במצרים העתיקה
סת
בעל (אל)
מלחמת אל הסער בים
לקריאה נוספת

ישראלי, שלומית. ויס, תמר. המיתולוגיה המצרית, תל אביב : מפה, 2005
דרשן, נגה. יקיר, עינת. דרשן, גיא. המיתולוגיה הכנענית, תל אביב : מפה, 2009
Herman te Velde,  Seth, God of confusion : a study of his role in Egyptian mythology and religion, Thesis (doctoral)--Rijksuniversiteit te Groningen, 1967,
1986 ,Hart, G. A Dictionary of Egyptian Gods and Goddesses. London : Routledge & Kegan Paul
1998 ,keel, O & Uehlinger, C, Gods, goddesses, and images of God in ancient Israel. Minneapolis : Fortress Press
Thomas Schneider, A Theophany of Seth-Baal in the Tempest Stele, Ägypten und Levante 20, 2010, עמ' 405–409‏, JSTOR 23789948