המשטר הישן
פרוביניציות וחלוקות מנהליות > מנהל

למרות מאמצי הריכוזיות של המלכים, צרפת נותרה פסיפס של פריבילגיות מקומיות והבדלים היסטוריים. כוחה השרירותי של המלוכה האבסולוטית היה מוגבל מאוד בשל מאפיינים היסטוריים ואזוריים. חלוקות וזכויות מנהליות (כולל מיסוי), משפטיות (הפרלמנט), שיפוטיות וכנסייתיות חפפו לעיתים קרובות (לדוגמה, הבישופויות והדיוקסיות הצרפתיות(אנ') לעיתים נדירות תאמו את החלוקות המנהליות).
פרובינציות וערים מסוימות זכו בפריבילגיות מיוחדות, כגון שיעורי מס נמוכים יותר על מס המלח. דרום צרפת נשלט על פי חוק כתוב שהותאם מהמערכת המשפטית הרומית, בעוד שצפון צרפת השתמשה במשפט המקובל, שקודד בשנת 1453 לצורה כתובה.
המושל (בצרפתית: gouverneur) היה נציגו של המלך בפרובינציות ובערים. קצינים מלכותיים שנבחרו מהאצולה הגבוהה ביותר, המושלים הפרובינציאליים והעירוניים (לעיתים קרובות פיקחו על פרובינציות וערים יחדיו) החזיקו בעיקר בתפקידים צבאיים, שהיו אחראים על ההגנה והמשטרה. למושלים הפרובינציאליים, שנקראו גם לוטננט גנרל (בצרפתית: lieutenants généraux), הייתה גם הסמכות לכנס את בתי הפרלמנט הפרובינציאליים, האסיפות הפרובינציאליות והמוסדות העירוניים.
תואר המושל הופיע לראשונה תחת שלטונו של שארל השישי. פקודת בלואה בשנת 1579 צמצמה את מספרם ל-12, ואילו פקודה משנת 1779 העלתה את מספרם ל-39 (18 מושלים מדרגה ראשונה ו-21 מושלים מדרגה שנייה). אף שבאופן עקרוני הם היו נציגי המלך, וניתן היה לבטל את מינויים לפי רצון המלך, חלק מהמושלים הצליחו לבסס את עצמם ואת יורשיהם כשושלת פרובינציאלית.
המושלים הגיעו לשיא כוחם בין אמצע המאה ה-16 לאמצע המאה ה-17. תפקידם באי-השקט הפרובינציאלי במהלך מלחמות האזרחים הוביל את הקרדינל רישלייה ליצור את תפקידי האינטנדנטים(אנ')(נבחר ציבור, או מערכת של פיקוח מנהלי ריכוזי) לפיקוח על ענייני הכספים, המשטרה והמשפט, ובמאה ה-18 צומצם תפקידם של המושלים הפרובינציאליים במידה ניכרת.
| מחוזות מרכזיים של צרפת, עם בירות מחוזיות; לערים המודגשות היו פרלמנטים מחוזיים או מועצות סוברניות במהלך המשטר הישן>  הערה: המפה משקפת את גבולותיה המודרניים של צרפת ואינה מעידה על היווצרותה הטריטוריאלית של צרפת לאורך זמן. מחוזות ברשימה עשויים לכלול כמה מחוזות היסטוריים אחרים (לדוגמה, בזמן המהפכה, גיין הייתה מורכבת משמונה מחוזות היסטוריים קטנים יותר, כולל קרסי (אנ') ורוארג (אנ')). |
| --- | --- | --- | --- |
|  1. איל-דה-פראנס (פריז)  2. ברי (אנ') (בורז')  3. אורליאנה (אורליאן)  4. נורמנדי (רואן)  5. לנגדוק (טולוז)  6. ליונה (אנ') (ליון)  7. דופינה (גרנובל)  8. שמפאן (טרואה)  9. אוני (אנ') (לה רושל)  10. סנטונז' (אנ') (סנט, השראנט הימי)  11. פואטו (פואטייה)  12. גיין וגסקוניה (בורדו)  13. בורגון (דיז'ון)  14. פיקרדיה (אמיין)  15. רוזנות אנז'ו (אנז'ה)  16. פרובאנס (אקס-אן-פרובאנס)  17. אנגומואה (אנ') (אנגולם)  18. בורבונה (אנ') (מולן)  19. לה מארש (אנ') (גרה)  20. ברטאן (רן, הפרלמנט היה לקצרה בנאנט)  21. מן (לה מאן)  22. טורן (טור)  23. לימוזן (לימוז')  24. רוזנות פואה (אנ') (פואה)  |  25. אוברן (קלרמון-פראן)  26. ביארן (אנ') (פו)  27. אלזס (שטרסבורג, מועצה סוברנית בקולמר)  28. ארטואה (מועצה סוברנית באראס)  29. רוסיון (מועצה סוברנית בפרפיניאן)  30. רוזנות פלנדריה ורוזנות אנו (ליל, הפרלמנט היה בהתחלה בטורנה, ולאחר מכן בדואה (אנ'))  31. פראנש-קונטה (בזאנסון, קודם לכן בדול, ז'ורה)  32. דוכסות לורן (נאנסי)  33. קורסיקה (מחוץ למפה – אז'אקסיו, מועצה סוברנית בבסטיה)  34. ניוורנה (אנ') (נוור (אנ'))  35. קונטה ונסן (אביניון) – פייף במדינת האפיפיור  36. מילוז – עיר קיסרית חופשית  37. סבויה – פייף בממלכת סרדיניה (פרלמנט בשאמברי 1537–1559)  38. ניס – פייף בממלכת סרדיניה  39. מונבליאר (אנ') – פייף בווירטמברג  40. (לא מצוין) שלוש הבישופויות (בישופות ורדן, בישופות טול ובישופות מץ)  41. (לא מצוין) דומב (אנ') (טרבו (אנ'))  42. (לא מצוין) נווארה תחתית (אנ') (סן-ז'אן-פייה-דה-פור (אנ'))  43. (לא מצוין) סול (אנ') (מולאון-לישאר (אנ'))  44. (לא מצוין) ביגור (אנ') (טארב (אנ'))  45. (לא מצוין) בוז'ולה (אנ') (בוז'ה, רון)  46. (לא מצוין) ברס (אנ') (בורק-אן-ברס)  47. (לא מצוין) פרש (אנ') (מורטאן-או-פרש (אנ')) |  |  |
בניסיון לתקן את השיטה, נוצרו חלוקות חדשות. חבלי הארץ ההיסטוריים של צרפת (בצרפתית: Recettes Générales (אנ')), הידועים בכינוי ג'נרליטים (בצרפתית: Généralités), ובעברית, אזורים גאוגרפים, היו בתחילה רק מחוזות מיסוי (ראו "כספי המדינה"). 16 האזורים הראשונים נוצרו בשנת 1542 בצו של אנרי השני. תפקידם גדל בהתמדה, ועד אמצע המאה ה-17 היו האזורים תחת סמכותו של אינטנדנט והיוו כלי להרחבת הכוח המלכותי בענייני צדק, מיסוי ושיטור. עד המהפכה, היו 36 ג'נרליטים, כאשר השניים האחרונים נוצרו בשנת 1784.
| הג'נרליטים של צרפת לפי עיר (ומחוז): אזורים באדום הם Pays d'états (אנ') (כולל 36, 37 וחלקים מ-35); אזורים בלבן Pays d'élection (אנ'); אזורים בצהוב Pays d'imposition (צר')>  |
| --- | --- | --- |
|  1. בורדו, (אז'ן, גיין)  2. פרובאנס, או אקס-אן-פרובאנס  3. אמיין (פיקרדיה)  4. בורז' (ברי)  5. קן (נורמנדי)  6. שאלון-אן-שמפאן (שמפאן-ארדן)  7. בורגון, דיז'ון  8. גרנובל (דופינה)  9. איסואר (אנ'), לאחר מכן ריום (אנ') (אוברן)  10. ליון (ליונה, בוז'ולה ופורה (אנ'))  11. מונפלייה (לנגדוק)  12. פריז (איל-דה-פראנס)  13. פואטייה (פואטו)  14. רואן (נורמנדי)  15. טולוז (לנגדוק)  16. טור (טורן, מן ורוזנות אנז'ו)  17. מץ (שלוש הבישופויות)  18. נאנט (ברטאן)  19. לימוז' (מחולק לשני חלקים: אנגומואה (אנ') ולימוזן – לה מארש (אנ'))  |  20. אורליאן (אורליאנה)  21. מולן (בורבונה (אנ'))  22. סואסון (פיקרדיה)  23. מונטובאן (אנ') (גסקוניה)  24. אלנסון (פרש (אנ'))  25. פרפיניאן (רוסיון)  26. בזאנסון (פראנש-קונטה)  27. ואלנסיין (רוזנות אנו)  28. שטרסבורג (אלזס)  29. נאנט (ברטאן)  30. ליל (פלנדריה)  31. לה רושל (אוני (אנ') וסנטונז' (אנ'))  32. נאנסי (דוכסות לורן)  33. טרבו (אנ') (דומב (אנ'))  34. בסטיה (קורסיקה)  35. אוש (גסקוניה)  36. באיון (לבור (אנ'))  37. פו (ביארן (אנ') וסול (אנ')) |  |