stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה
הערות שוליים

↑  "Los treinta años de una histórica marcha judía" [30 years of a historic Jewish march]. Perfil (בספרדית). 24 באוגוסט 2013. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wappenstein, Susana Paula (2009). "Resistance: The Emergence of a Social Movement". Significant Democracy: Nation, Citizenship, and Human Rights Struggles in contemporary Argentina. University of California Berkeley. p. 66. ISBN 9781109098099. OCLC 526628504. נבדק ב-9 במאי 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Roniger, Luis; Sznajder, Mario (1999). "Oblivion and Memory". The Legacy of Human-Rights Violations in the Southern Cone: Argentina, Chile and Uruguay. Oxford University Press. p. 197. ISBN 978-019-829-615-7. נבדק ב-4 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Anguita, Eduardo (2002). "El pueblo elegido". Grandes Hermanos: Alianzas y Negocios Ocultos de Los Dueños de la Información (בספרדית). Colihue. pp. 182, 188. ISBN 978-950-581-789-4. נבדק ב-4 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Gurevich, Beatriz (2005). "After the AMIA bombing". The Jewish Diaspora In Latin America And The Caribbean: Fragments Of Memory. Sussex Academic Press. ISBN 1-84519-061-0. נבדק ב-2 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Wang, Diana; Brunet, Constanza; Ruano, Virginia (2004). Los niños escondidos: del Holocausto a Buenos Aires. p. 186. ISBN 987-21109-5-6. נבדק ב-2 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Jasper, James; Goodwin, Jeff (2012). Contention in Context: Political Opportunities and the Emergence of Protest. Stanford University Press. ISBN 978-080-477-612-7. נבדק ב-2 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Brysk, Alison (1994). "The Human rights movements: Religious movements". The Politics of Human Rights in Argentina: Protest, Change, and Democratization. Stanford University Press. p. 49. ISBN 0-8047-2275-7. נבדק ב-4 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Declaraciones 1984 (בספרדית). Instituto Hebreo de Ciencias. 1985. p. 45. נבדק ב-1 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3  Movimiento Judío por los Derechos Humanos | Center for Jewish Studies, jewishstudies.duke.edu, ‏2016-03-24 (באנגלית)
1 2  Kollmann, Raúl. "Cuentas no saldadas" [Accounts not settled]. Página/12 (בספרדית). נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bauer, Alfredo (2003). "Perspectivas: ¿Qué será de los judíos en el futuro?". Historia contemporánea de los judíos: desde el ascenso de Hitler al poder hasta 1967 (בספרדית). Ediciones del Pensamiento Nacional. ISBN 978-950-581-856-3. נבדק ב-2 בנובמבר 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Página/12 :: El país :: Cuentas no saldadas, www.pagina12.com.ar
1 2  "Apoyo al Movimiento Judío por los Derechos Humanos" [Support for the Jewish Movement for Human Rights]. Nueva Sion (בספרדית). Meretz Argentina. 5 בספטמבר 2005. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n86148029  VIAF: 154858252   WorldCat (עם VIAF): 154858252 
חקובו טימרמן, אלפרדו בראבו, מרשל מאייר ורנה אפלבאום ב-25 באפריל 1984 לציון יום השנה ה-41 למרד גטו ורשה נגד הנאצים, שכונס על ידי התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה
הר הואופ (שטח חסות רוס)

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  835 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  83°45′S 171°00′E﻿ / ﻿83.75°S 171°E﻿ / -83.75; 171
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר התקווה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר התקווה
 הר הואופ
 
הר התקווה (באנגלית: Mount Hope; מילולית: "הר התיקווה") הוא הר בצורת כיפה, שגובהו כ-1,170 מטרים מעל פני הים.
הר מצוי לרגלי קרחון בירדמור, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ההר

הגבעה התגלתה ב-3 בדצמבר 1908 על ידי ארנסט שקלטון וקבוצת הקוטב הדרומי שלו, במסעם לעבר הקוטב הדרומי כחלק ממשלחת נמרוד. באמצעות הטיפוס על גבעה זו זכתה הקבוצה לתצפית הראשונה שלה אל הקרחון, שפתח לפניה את הדרך אל רמת הקוטב והקוטב עצמו.
היסטוריה > מקור השם

שקלטון רשם ביומנו:
הגענו אל בסיס ההר, בתקווה לטפס עליו כדי להשקיף אל הסביבה [...] בקושי רב נאחזנו וטיפסנו על פני ההר הסלעיים, ואז עלינו במדרון מתון, עוטה שלג [...] מראש הרכס הזה נפתחה לפנינו בבת אחת הדרך דרומה, כי לנגד עינינו השתרע קרחון אדיר [...] משתרע הלאה דרומה אל פנים הארץ עד שבסופו של דבר נראה כמתמזג ברמת קרח פנים-יבשתי.
שקלטון קרא לגבעה, שסיפקה את נקודת התצפית הזאת "Mount Hope" ("הר התקווה"), על שום התקווה שנטעה בלבותיהם. קבוצתו של שקלטון העפילה מן הקרחון אל הרמה, אבל שבה על עקבותיה לפני שהגיעה אל הקוטב. כעבור שלוש שנים, הלכה קבוצת הקוטב של קפטיין סקוט, ממשלחת טרה נובה, באותו נתיב והגיעה אל הקוטב (חמישה שבועות אחרי קבוצתו של רואלד אמונדסן), אך כל אנשיה גוועו בדרך חזרה. "הר התקווה" היה אתר המצבור האחרון שהניחה קבוצת ים רוס ב-1916, לספק סיוע לצעדה הכושלת של שקלטון לחציית הקוטב, שהייתה אמורה להוות את שיאה של המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, היא משלחת "אנדיורנס".
ויין סלדן

| --- | --- |

סלדן במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן בשנת 2013
 לידה:  30 בספטמבר 1994 (בן 29) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס
 דראפט:  לא נבחר, 2016
 קבוצות כשחקן
 2016–2017   2017   2017–2019   2017   2019   2019   2020   2020–2021   2021–2022   2022-:  איווה וולבס   ניו אורלינס פליקנס   ממפיס גריזליס   ← ממפיס האסל   שיקגו בולס   שנדונג הירוס   סאות' ביי לייקרס   עירוני נס ציונה   ניו יורק ניקס  עירוני נס ציונה
 הישגים כשחקן
 זכייה בגביע היורופקאפ (2021)
ויין אנתוני סלדן הבן (באנגלית: .Wayne Anthony Selden Jr; נולד ב-30 בספטמבר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בניו יורק ניקס מליגת ה-NBA.
קריירת תיכונים ומכללות

סלדן החל את דרכו בתיכון ג'ון ד'אובריאנט, לפני שעבר לתיכון טילטון. בטילטון הוא העמיד ממוצעים של 24.8 נקודות, 10.1 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בשנתו האחרונה, ונבחר לאחד משחקני העונה בתיכונים מטעם מקדונלד'ס. סלדן נבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, כשהוא מסיים כקלע המוביל השני של נבחרת המזרח עם 13 נקודות ב-5 מ-7 מהשדה, 2 מ-4 לשלוש, 5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים. סלדן שיחק גם בג'ורדן ברנד קלאסיק. הוא דורג בחמישה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים ודורג במקום ה-14 ב-ESPN מכל שחקני המחזור שלו ובמקום 12 על ידי Rivals.com.
סלדן שיחק שלוש שנים באוניברסיטת קנזס. בעונתו השלישית והאחרונה, הוא נבחר לקבוצה השנייה של המחוז ואחד השחקנים המצטיינים בגביע נייסמית'. בעונתו השלישית, הוא שיחק ב-38 משחקים ופתח בחמישייה 37 פעמים, והעמיד ממוצעים של 13.8 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים ב-29.9 דקות כשהוא קולע ב-47.4 אחוזים מהשדה, 39.2 אחוזים לשלוש ו-61.2 אחוזים מהעונשין.
קריירה מקצועית

ב-29 במרץ 2016, סלדן הודיע כי הוא לא ממשיך לעונה נוספת שבמסגרת הזכאות שלו במכללות והוא העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA. לאחר שלא נבחר בדראפט, ב-6 באוגוסט חתם סלדן בממפיס גריזליס, אך שוחרר ב-22 באוקטובר לאחר ששותף בחמישה משחקי קדם עונה. שבעה ימים לאחר מכן, הוא חתם בקבוצת הבת של מינסוטה טימברוולבס מליגת הפיתוח של ה-NBA, איווה וולבס. ב-35 משחקים, הוא העמיד ממוצעים של 18.5 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים ב-30.6 דקות.
ב-8 במרץ 2017, חתם סלדן ל-10 ימים בניו אורלינס פליקנס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת ה-NBA שישה ימים לאחר מכן, כשרשם 2 נקודות, 3 ריבאונדים ואסיסט כשפתח ושיחק 15 דקות בניצחון 77–100 על פורטלנד טרייל בלייזרס. ב-17 במרץ, במשחקו השלישי ב-NBA, קלע סלדן 11 נקודות בניצחון 112–128 על יוסטון רוקטס.
ב-18 במרץ, לאחר סיום חוזהו בניו אורלינס, חתם סלדן בממפיס גריזליס. ב-7 באפריל, קלע סלדן שיא קריירה של 13 נקודות בניצחון 88–101 על ניו יורק ניקס. בהופעת הבכורה שלו בפלייאוף ה-NBA ב-15 באפריל, הוא רשם 5 נקודות, 3 ריבאונדים, אסיסט אחד וחטיפה אחת כשפתח במשחק הראשון בסדרה מול סן אנטוניו ספרס.
ב-1 ביולי 2017, האריך סלדן את חוזהו בממפיס. ב-10 בנובמבר, הושאל סלדן לקבוצת הבת של הגריזליס מליגת הפיתוח, ממפיס האסל, כשכבר באותו יום שיחק בה וחזר לקבוצה למחורת. סלדן החמיץ חלק מעונת 2017/2018 בעקבות פציעה ברגל ימין. ב-20 בינואר 2018, קלע סלדן שיא קריירה של 31 נקודות בהפסד 104–111 לניו אורלינס פליקנס.
ב-3 בינואר 2019, סלדן עבר בטרייד לשיקגו בולס.
ב-17 בינואר 2020, חתם סלדן בסאות' ביי לייקרס. ב-25 בפברואר, סלדן צבר 28 נקודות, 7 ריבאונדים, 3 אסיסטים וחסימה בניצחון על איווה וולבס. ב-29 בפברואר נפצע סלדן והחמיץ את שאר העונה.
ב-8 בדצמבר 2020, חתם סלדן בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.
בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את סטאל אוסטרוב מפולין 74:82.
לקראת עונת 2021/2022 חתם על חוזה בניו יורק ניקס.
הערות שוליים

↑  אופצייה אחת נסגרה: ממפיס החתימה את ויין סלדן, באתר ONE‏, 18 במרץ 2017
↑  יעקב מאיר, חיזוק מרשים: וויין סלדן חתם בעירוני נס ציונה, באתר וואלה!, ‏7 בדצמבר 2020
↑  משה ברדה, ‏היסטוריה: עירוני נס ציונה זכתה ביורופקאפ, באתר ONE‏, 25 באפריל 2021
העשירייה הפותחת

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אמיר דורון
 
"העשיריה הפותחת" היא סדרת ספרים ישראלית מצליחה לילדים ולבני נוער (גילאי 7–14). הסדרה עוסקת בחבורת נערים שכשלו בניסיונתיהם להתקבל לקבוצת כדורסל "אמיתית" ומחליטים להקים קבוצה משלהם. הסדרה נכתבה על ידי אמיר דורון ומאוירת על ידי גיא מורד. עד כה ראו אור שבעה כרכים בסדרה שזכו להצלחה גדולה בחנויות ולביקורות מצוינות. בשנת 2010 בחרה הקרן לעידוד קולנוע לתמוך בכתיבת תסריט לסרט באורך מלא המבוסס על "הנס של עודד", הספר הראשון בסדרה. ביוני 2013 הושקה הגרסה האנגלית של הסדרה תחת השם The dream ten. בגרסה האנגלית הותאמה העלילה לקהל הקוראים האמריקאי, שמות הדמויות ומקום העלילה שונו כשהמחבר בחר לפרסם הספרים תחת שם העט האמריקאי א.ד. אירווינג. עד כה תורגמו לאנגלית שני הספרים הראשונים בסדרה (שזכרו לשמות David's miracle ו-Where's Tony). כוכב ה-NBA סטפן קארי אף שמש כשגריר של הסדרה בארצות הברית ובצפון אמריקה בשנתיים הראשונות להשקתה.
תקציר עלילת ספרי הסדרה > הנס של עודד - הספר ה-1

לעודד ירדני היה חלום אחד גדול: להתקבל לקבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב.
כשחלומו נגוז, לאחר שכשל במבחני הקבלה לקבוצה עקב קומתו הנמוכה, הוא מחליט שלא לוותר. עודד חובר אל נדב, אסף, דורון ותומר - חמישה נערים שכשלו אף הם בניסיונם להתקבל למועדון התל אביבי – ואלה מקימים קבוצה.
החמישה פוגשים את ברק שחם, שחקן מוכשר בעברו ומשוחרר טרי משירות צבאי, והוא מציע לשמש כמאמנם. אלא שברק מציב בפניהם תנאי אחד להסכמתו: לאתר ולצרף חמישה שחקנים חדשים לקבוצה וכל זאת - בתוך שלושה ימים.
האם יצליחו החמישה לעמוד במשימה הקשה?
תקציר עלילת ספרי הסדרה > לאן נעלם טוני? - הספר ה-2

משבר ענק פוקד את שחקני "העשיריה הפותחת": לאחר שטוני, גיבור הספר מצטיין במשחק גביע ראש - הממשלה - הוא מוזמן לשחק בנבחרת ישראל. חבריו לקבוצה מאושרים בזימונו, אלא שעד מהרה ההתלהבות נעלמת ובעקבותיה נולד פחד גדול: טוני נעלם!
הוא אינו משיב לטלפון, נעדר מאימוני הקבוצה ואף מהנבחרת וכל הניסיונות לאתרו – עולים בתוהו. חברי "העשיריה הפותחת" חוששים לגורלו ומחליטים לצאת למסע חיפושים אחריו. הם עוברים הרפתקאות מלאות סכנה ברחובות דרום תל אביב, תוך התוודעות לעולם של העובדים הזרים בישראל, במטרה לפתור את התעלומה - לאן נעלם טוני?
תקציר עלילת ספרי הסדרה > הכל אפשרי - הספר ה-3

מכה קשה ניחתת על שחקני "העשיריה הפותחת": אלכס מכנס את חבריו מודיע להם כי הוא נאלץ לפרוש מהקבוצה עקב מחלתו הקשה. הוא מאושפז בבית החולים ובמשך שבועות ארוכים מסרב לקבל מבקרים, כולל את שחקני "העשיריה הפותחת".
בכל אותו הזמן הקבוצה חווה משבר עמוק: שרשרת הפסדים בליגה, התדרדרות אל תחתית הטבלה ושחקנים שחדלים להאמין בעצמם.
כדי לעצור את כדור השלג, מחליט תומר להגיע אל בית החולים ולבקר את חברו הטוב ביותר.
תקציר עלילת ספרי הסדרה > בין שניים - הספר ה-4

ערב יציאת העשיריה הפותחת לטורניר בינלאומי ביוון, בהשתתפות קבוצות הילדים של מועדוני הפאר של אירופה, שומע דורון ידיעה מרעישה: בדרך מקרה מגלה "האקדוחן" – הקלעי הממושקף – כי הוריו החליטו להיפרד. מרגע זה נפשו סוערת. הוא אמנם מצוי בכושר קליעה מצוין, אבל ידיו רועדות ללא הפסקה והוא מתקשה להתרכז במשחק האהוב עליו. הטורניר, שהיה אמור להיות ההזדמנות הגדולה שלו לחשוף את עצמו, הופך עבורו לסיוט ממושך. דורון נשבר. הוא מחליט לנטוש את חבריו בעיצומם של המשחקים ולחזור הביתה, לישראל.
תקציר עלילת ספרי הסדרה > הבן של - הספר ה-5

חבר חדש מצטרף לעשיריה הפותחת. גור, בנו של אחד מגדולי שחקני הכדורסל בישראל והספורטאי הנערץ על מאמן הקבוצה, ברק שחם. אלא שלאחר ההתלהבות הראשונית מהייחוס המשפחתי המכובד, מגלים כולם שלפעמים לא פשוט להיות בנו של אישיות כה מפורסמת ולעסוק דווקא בענף הספורט שבו אביו זכה להצלחה מסחררת.
האם החבר החדש יצליח להתמודד עם הציפיות הגדולות ממנו?
תקציר עלילת ספרי הסדרה > שחקנית חיזוק - הספר - ה-6

אסף, "קיר הברזל" של העשיריה הפותחת והשומר הטוב ביותר בקבוצה, נתקל בבעיה גדולה בהרבה מהגמגום הקל שממנו הוא סובל – מעמדו מתערער, הוא הופך לשחקן שולי בקבוצה ומספר דקות המשחק שלו פוחת. המצב מחמיר עוד יותר עם צירופה לקבוצה של שחקנית חיזוק חדשה, תמרה, המכונה בפי כול "ג'ורדן גירל". אסף הכועס מאיים לעזוב, עד שהוא לומד להכיר ולהעריך את השחקנית החדשה, שלא חוששת מהאתגרים והמכשולים העצומים המוצבים בפניה. האם יצליחו השניים להתגבר יחד על האתגר הגדול מכולם?
תקציר עלילת ספרי הסדרה > אני השחקן שהחטיא את סל הניצחון - הספר ה-7

נדב, קפטן העשיריה הפותחת, מחטיא זריקה גורלית שיכלה להביא לניצחון הקבוצה במשחק שמינית גמר גביע המדינה לילדים, ומאז מתקשה להתאושש מכך. הוא מרגיש כי חלק מחבריו מאשימים אותו בהפסד, וחש כך בעצמו. נדב מאבד מביטחונו העצמי, וחושש לשחק במשחקים צמודים נוספים.
האם יצליח להתגבר על היריב הכי קשה שלו, הוא עצמו?
על היוצרים

אמיר דורון:
נולד ב-1974. בוגר תואר ראשון בפסיכולוגיה ותקשורת וכן תואר שני במנהל עסקים - שניהם באוניברסיטת תל אביב. שיחק כדורסל מגיל קט סל ועד בוגרים באגודת בני הרצליה. זכה בגביע המדינה כשחקן ספסל עם בני הרצליה ב-1995, ואימן במקביל שנים רבות קבוצות בנים ובנות בבני הרצליה. יצר (יחד עם מורדי אלון) את סדרת הספרים רבי המכר "הוצא מהקשרו", שכללה תשעה ספרים בהם לוקטו משפטי המחץ בתחומים שונים (ספורט (5 כרכים), תקשורת, פוליטיקה, קולנוע, כלכלה). משמש שותף בחברה שמתמחה בניהול תוכן רפואי מקצועי ובמולו"ת רפואית.
גיא מורד:
נולד ב-1975. בוגר בית הספר לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים, במחלקה לתקשורת חזותית. מאז סיום לימודיו עובד כמאייר עצמאי בעיתונים, בספרים ובאינטרנט. מיוצרי הקומיקס הבולטים בישראל, מאייר את הקריקטורה היומית של "ידיעות אחרונות" ובעל טור קומיקס קבוע במוסף "7 ימים" ב"ידיעות אחרונות".
מורד השתתף בכתיבת החומר של חבורת דימונה לקומיקס[4] - שהחלה לעבוד בשנת 2002. החבורה מנסה באופן אלטרנטיבי ועצמאי לבחון את גבולותיה במדיום הקומיקס. סיפורי הקומיקס לרוב נוגעים לגבי חיי האמנים בת"א, חרדותיהם והפנטזיות שלהם. החבורה הוציאה שלושה ספרים ומספר חוברות מצליחות שנמכרו בפסטיבלים, אירועים ובחנויות בארץ ובעולם.
מורד הוא בוגר בית הספר לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים, במחלקה לתקשורת חזותית.
הפורט השביעי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 מיקום:  קובנה 
 מדינה:  ליטא 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1890
 תאריך פתיחה רשמי:  1890 
 קואורדינטות:  54°54′58″N 23°55′37″E﻿ / ﻿54.916°N 23.927°E﻿ / 54.916; 23.927
 www.septintasfortas.lt/en/
  (למפת קובנה מוגדלת) הפורט השביעי(למפת קובנה רגילה) הפורט השביעי
 
מרתפים במקום, במקור מחסני אבקת-שרפה
אנדרטה לזכר הנרצחים בטבח בפורט השביעי (4–6 ביולי 1941)
הפורט השביעי (ליטאית: VII Kauno fortas) היא מצודה, הנמצאת בשכונת "ההר הירוק", אחת מתוך מערכת מצודות שהוקמו בסוף המאה ה־19 סביב העיר קובנה שבליטא. הפורט שימש כאחד מאתרי רציחתם של יהודי קובנה במלחמת העולם השנייה. בין ה-30 ביוני ל-10 באוגוסט 1941 הוצאו להורג במקום כ-7,000 יהודים. לאחר רצח יהודי קובנה שימש המקום כמחנה שבויים ומתקן אימונים של כוחות העזר של הנאצים. בליטא שלפני המלחמה, בתקופת ברית המועצות ובליטא העצמאית עד 2009 שימש כמחנה צבאי. בשנת 2011 נפתח לציבור כמוזיאון היסטורי, לאחר שיפוצים שהחזירו לו את מראהו מסוף המאה ה-19.
הפורט השביעי שוכן בז'ליאקלניס (Žaliakalnis), כק"מ מצפון למרכז קובנה.
היסטוריה

בנייתו של הפורט השביעי החלה ב-1883 לפי תוכנית של האימפריה הרוסית. כחלק ממערך מצודות שהיוו חלק מ"מבצר קובנה" ונועדו להגן על העיר במקרה של פלישה גרמנית. העבודות הסתיימו ב-1890. המבנה כולו נבנה מלבנים אדומות. המצודה הוקפה בחפיר וכנים לתותחים, בנוסף צוידה במקלעי מקסים. במלחמת העולם הראשונה צוידה המצודה בתותח קאנֵה (Canet) גדול בקוטר 6 אינץ'/45 קליברים (תותח ימי שהוסב להגנה נייחת על מצודות). למרות הביצורים הכבדים נכבשו מצודות קובנה בקלות על ידי הגרמנים ב-1915.
משנת 1919 שימשה המצודה בסיס צבאי של צבא ליטא. ב-1924 הועבר למקום הארכיון הלאומי והצבאי והמקום עבר התאמות שונות לצורך כך. גם בשנים 1940–1941, במהלך הכיבוש הסובייטי, שימש הפורט כבסיס צבאי.
היסטוריה > בתקופת הכיבוש הנאצי

ב-29 ביוני 1941, ימים ספורים לאחר כניסת הוורמכט לליטא, נתן אלפרד רוזנברג, השר האחראי על ניהול השטחים הכבושים במזרח, הוראה לרכז את היהודים באתרי ריכוז. יום לאחר מכן החליטה הממשלה הזמנית של ליטא להפוך את הפורט השביעי למחנה ריכוז והרג. על ריכוז היהודים ורציחתם במקום הופקדה משטרת העזר הליטאית, שאך-זה הוקמה. ניהול המבצע, לפי דו"ח יגר, הופקד בידי איינזצקומנדו 3. תוך ימים ספורים נכלאו בפורט כ-10,000 יהודים שנחטפו מבתיהם ומן הרחוב בקובנה על ידי המשטרה ו"אקטיביסטים" (מתנדבים מקומיים שנקראו בפי היהודים "כאפונעס"). במצודה ריכזו את היהודים, התעללו בהם, מנעו מהם מים ומזון וירו ברבים מהם. לאחר זמן-מה הפרידו בין הנשים והילדים, שנכלאו במרתפים לבין הגברים, שאולצו לחפור בורות בחצר המצודה. רוב הנרצחים במקום היו גברים (כ-3,000) שנרצחו במסגרת טבח שהתרחש בימים 4-6 ביולי. הנשים והילדים, שעברו התעללות, אונס ועינויים, שוחררו. מחנה הריכוז נסגר עם העברת ליטא לשלטון גרמני ישיר ב-10 באוגוסט, אז הועברו היהודים שהיו כלואים במרתפיו לפורט התשיעי. בין הנרצחים במקום תלמידי ישיבת ברנוביץ' יחד עם רבם, הרב אלחנן וסרמן.
לאחר שהפסיק לשמש כמחנה ריכוז והשמדה, הפך המקום למחנה שבויים בשם סטלאג 336 ובו שוכנו שבויי מלחמה אוקראינים ורוסים. כ-35,000 מהם מתו במקום מרעב, מקור ומחלות. במקביל שימש המקום כמתקן אימונים לכוחות עזר (בגרמנית: Hilfswilliger, "מתנדבים" כלומר שבויי-מלחמה ששירתו בצבא האדום וערקו על מנת לשרת את גרמניה הנאצית ורבים מהם שימשו כשומרים במחנות ריכוז).
לאחר המלחמה

בתקופה הסובייטית שב ושימש הפורט כמחנה צבאי וכיחידת מחסני אספקה. גם לאחר שליטא קיבלה עצמאות ב-1993, המשיך האתר לשמש כמחנה צבאי עד 2007. בשנת 2009 החלו באתר שיפוצים במטרה לשחזר את מראהו עם הקמתו, על ידי עמותה מקומית למורשת צבאית ולפתוח במקום מוזיאון ומכון מחקר לביצורי קובנה. בשנת 2011 נחשפו קברי האחים של 4,000 מן הנרצחים באתר, ליד חומתו ובמקום הוקם אתר הנצחה.
ראו גם

הפורט התשיעי
הטבח בחצר מוסך לייטוקיס בקובנה
הערות שוליים

1 2  עופר אדרת, הסוד האפל של "הפורט השביעי" בקובנה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2012
↑  בערך "קובנה" באנציקלופדיה "אודות השואה", יד ושם
↑  ראו גם חיים לזר-ליטאי, חורבן ומרד, פרק ב'
↑  זכרונות מאשה גרינבאום
↑  הפורט השביעי, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  הרב פרסון אלחנן, חיי הדת בגטו קובנה
הפורט התשיעי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מחנה ריכוז נאצי, אתר הנצחה 
 מיקום:  קובנה 
 מדינה:  ליטא 
 קואורדינטות:  54°56′41″N 23°52′14″E﻿ / ﻿54.944722222222°N 23.870555555556°E﻿ / 54.944722222222; 23.870555555556
  (למפת קובנה מוגדלת) הפורט התשיעי(למפת קובנה רגילה) הפורט התשיעי
 
הפורט התשיעי, קובנה
גיא ההריגה בפורט התשיעי
הפורט התשיעי היא מצודה, אחת מתוך מערכת מצודות שהוקמו בסוף המאה ה־19 סביב העיר קובנה שבליטא. לפני מלחמת העולם השנייה שימש הפורט התשיעי, כפורטים אחרים מסביב לקובנה, כבית סוהר. בתקופת הכיבוש הסובייטי (1940–1941) הפך לבית מעצר של הנ.ק.וו.ד. בתקופת הכיבוש הנאצי (1941–1944) שימש הפורט כאתר רציחתם של יהודים ותושבים אחרים מקובנה, יהודים מערים אחרות ושבויי מלחמה מהצבא האדום. באתר נטבחו כ-20,000 בני אדם, מתוכם יותר מ-15,000 יהודים.
הפורט התשיעי שוכן כ־6 ק"מ ממרכז העיר. כיום משמש המקום כמוזיאון וכאתר הנצחה.
היסטוריה

בשנת 1902 החלה בנייתו של הפורט התשיעי. העבודות הסתיימו ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
משנת 1924 שימש המקום כבית הסוהר העירוני.
בשנים 1940–1941, במהלך הכיבוש הסובייטי, שימש הפורט כבית מעצר של הנ.ק.וו.ד, שפעל לעצור מי שנחשד בעמדות אנטי-קומוניסטיות. רבים מהם הועברו מזרחה למחנות עבודה בתוככי ברית המועצות.
היסטוריה > בתקופת הכיבוש הנאצי

בעת הכיבוש הנאצי שימש הפורט, לבד ממתקן כליאה ועינויים, כאתר הריגה בשיטת בור ירי שבו נרצחו קרוב ל-20,000 איש (על פי האומדן הסובייטי, שכפי הנראה היה מעט מופרז, מספר הקורבנות היה כ-50,000 איש). הנרצחים הומתו ביריות על שפת תעלות שנחפרו במקום, ונקברו בקברי אחים המוניים. בין הנרצחים היו למעלה מ-15,000 יהודים שרובם הוצעדו למקום מגטו קובנה.
להלן רשימה חלקית של פעולות ההרג אשר בוצעו במקום:
ב־18 באוגוסט 1941 נרצחו למעלה מ-500 מאנשי האינטליגנציה.
ב־26 בספטמבר 1941 נרצחו 1,200 גברים, נשים וטף כתגמול על ניסיון להתנקש בחייו של קוזלובסקי, המפקד הגרמני של משמר הגטו.
ב־30 בספטמבר 1941 נרצחו בין 600 ל 1,000 יהודים.
ב־4 באוקטובר 1941 נרצחו כ-1,800 איש: חולים, זקנים וילדים ששהו בבית החולים הכירורגי בגטו הקטן.
ב־29 באוקטובר 1941 נרצחו 9,200 יהודים אשר גורשו באקציה הגדולה שהייתה בגטו הגדול.
במרץ 1944 נרצחו 1,800 יהודים, רובם ילדים אשר גורשו ב"אקציית הילדים".
ב־ 28 במרץ 1944, לקראת חיסול הגטו, נרצחו כ 40 מהשוטרים היהודים, ביניהם רוב מפקדי המשטרה היהודית של הגטו שהיו גם חברים במחתרות ציוניות.
בנוסף, נרצחו במקום בין ה-25 ל-29 בנובמבר 1941 קרוב ל-5,000 מגורשים מיהודי וינה, ברלין, מינכן וברסלאו, שנשלחו לקובנה והוצעדו מתחנת הרכבת אל האתר. הרציחות הללו מתועדות בדו"ח יגר.
כמו כן, נרצחו במקום שבויי מלחמה מן הצבא האדום.
בסתיו 1943 הוחל במבצע 1005 ובטשטוש הראיות. באוקטובר 1943 הובא למקום קצין יהודי רוסי בשם קוליה ווסילנקו ממחנה שבויים קרוב. עם הגיעו החל מיד בתכנון דרך בריחה. היו מספר תוכניות שנכשלו אך לבסוף, למרות השמירה הקפדנית על היהודים והלא-יהודים שהועסקו במלאכה, ברחו כל 64 האסירים. בעקבות בריחתם נודע בעולם, כשנה לפני תום המלחמה, על מעללי הנאצים בפורט.
אתר ההנצחה

כיום פועלים שני מוזיאונים במקום. האחד, הממוקם בתאי הכליאה במצודה עצמה, עוסק בכיבוש הנאצי בקובנה ובו כמה חדרי הנצחה ליהודים שנספו במקום וכן לחסידי אומות עולם מליטא, והשני מוקדש לליטא תחת הכיבוש הסובייטי לפני ואחרי מלחמת העולם השנייה. כמו כן, ישנו אתר הנצחה הממוקם על קבר האחים של רבבות הנספים במקום.
בפתח האתר מונומנט הנצחה מרשים של האמנים אלפונסאס וינצנטאס אמברזיונאס (Alfonsas Vincentas Ambraziūnas) וגדימינאס באראוויקאס (Gediminas Baravykas).
ראו גם

הפורט השביעי
הערות שוליים

↑  Chris Webb, Executions in Fort Vll and Fort lX
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603698905171  LCCN: n87820213  VIAF: 158369298   WorldCat (עם VIAF): 158369298
הר ההשתחוות

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  171.5 מ' 
 מדינה:  רוסיה 
 מיקום:  מוסקבה, רוסיהרוסיה
 קואורדינטות:  55°43′54″N 37°30′24″E﻿ / ﻿55.73166667°N 37.50666667°E﻿ / 55.73166667; 37.50666667
  (למפת מוסקבה מוגדלת) הר ההשתחוות(למפת מוסקבה רגילה) הר ההשתחוות
 
פארק הניצחון על הר ההשתחוות
הר ההשתחוות (ברוסית: Поклонная гора, נקרא גם: גבעת פוקלונאיה / פארק הניצחון) הוא שמה של גבעה במחוז האדמיניסטרטיבי המערבי במוסקבה ואחת הפסגות המשקיפות על העיר במתחם הכולל בתוכו גם את פארק הניצחון ובו בית כנסת, מסגד וכנסייה לזכר הנופלים במלחמת העולם השנייה ומוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה.
האתר אוזכר לראשונה בשנת 1368 והיווה גבעה מרוחקת המשקיפה על העיר וממנה ניתן היה להשקיף על העיר כולה וסביבותיה. הגבעה הפכה לחלק מהעיר מוסקבה בשנת 1936 עם התרחבות העיר. חלק גדול מצדה המערבי של גבעה מאכלס את פארק הניצחון שנבנה בשנים 1985–1995. חלקו המזרחי של הפארק מאכלס אתר זיכרון לזכר הניצחון במלחמת העולם השנייה.
בפארק הניצחון באתר ניצב שער הניצחון המציין את הניצחון הרוסי על נפוליאון במסגרת מלחמת 1812. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עיריית מוסקבה מימנה את הקמת קומפלקס זיכרון לזכר הניצחון הסובייטי על הנאצים.
אנדרטאות במתחם

האנדרטה לגיבורי מלחמת העולם הראשונה, נחנכה ב-1 באוגוסט 2014 לזכר החיילים והקצינים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
האנדרטה לכלבי החזית. נחנכה ב-21 ביוני 2013 לזכר הכלבים ששירתו בצבא האדום.
הר ההשתחוות. כנסיית גאורגיוס הקדוש
בית הכנסת לזכר השואה
ראו גם

תחנת המטרו פארק פובדי
הערות שוליים

↑  На Поклонной горе открыли памятник «Фронтовой собаке»
ויל מלור

| --- | --- |

מלור בספטמבר 2012
 לידה:  3 באפריל 1976 (בן 48) Stockport, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ויליאם מלור
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  Werneth School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם מלור (באנגלית: William Mellor; נולד ב-3 באפריל 1976) הוא שחקן, זמר ודוגמן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מתפקידיו בטלוויזיה בהם ג'מבו בולטון בסדרה "הוליאוקס", גז וילקינסון בסיטקום "שתי בירות וחבילת צ'יפס", הבלש ספייק טאנר בסדרה "No Offence", סטיב קונולי בסדרה "ברודצ'רץ'", ג'ורג'י בסדרה לילדים "Barking!", ובדמות אולי קארי בסיטקום " White Van Man".