חמדת ימים (ספר)
הערות שוליים

↑  שער הספר במהדורתו השלישית בשנת תצ"א, עדיין נושא את הפסוקים הרומזים לשבתאי צבי ומשיחתו (אתר היברובוקס).
↑  משה פוגל, "שבתאותו של ספר 'חמדת ימים': התבוננות מחודשת", החלום ושברו, התנועה השבתאית ושלוחותיה: משיחיות, שבתאות ופרנקיזם (עורכת רחל אליאור), שני כרכים, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"א, עמ' 365–422.
↑  לתולדות השבתאות ומקומה בחיי היהודים באימפריה העות'מאנית יעקב ברנאי, עמ' 64 ועוד
1 2  על הספר חמדת ימים יואל רפל במאמר על מקורות ט"ו בשבט, מציג את המחלוקת הקדומה, החל מדברי היעב"ץ, שהכותב היה נתן העזתי, ומחלוקתם של הפרופסורים משה פוגל (האוניברסיטה העברית, בירושלים) הממשיך את דעתו של אברהם יערי - שהמקורות אינם שבתאיים, לעומת פרופסור בועז הוס (אוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע), הממשיך את דעתם של פרופ' גרשם שלום ותלמידו ישעיה תשבי, אשר כתב ארבעה מאמרים אודות היותו של הספר עצמו ממקורות שבתאיים.
1 2 3  תעלומה ואין קורא לה יחיאל גולדהבר, סקירה - ופתרון החידה, תשע"א 1991, ועל פי דברי הרב פרופ' שניאור זלמן ליהמן (ליימן) (אתר דאצ'ה)
↑  מסופר שאמר במוצאי שבת אחד שיצא ספר מכת ש"ץ והוא יגרור בחלקלקות לשונו רבים מישראל, והתכוון לחמדת ימים (המעשה מובא בשבחי הבעש"ט)[דרוש מקור]
↑  רבי משה מידנר, כתבי קודש רמ"מ אות נ"ח
↑  בספר רוחות מספרות מובא שר"י פתאיה תיקן נשמת מחבר ספר זה לאחר יגיעות.
↑  יחסם של גדולי החסידות לספר 'חמדת ימים', הרב נחום גרינוולד, תשס"ד (2004) בכרטסת הספרייה הלאומית.
↑  על הספר חמדת ימים וגדולי החסידות, באתר שטורעם
↑  גולדהבר (תשע"ט), עמ' 889, בהערה.
↑  גודלהבר (תשע"ט), עמ' 887–888, ובעמ' 889, בהערה.
↑  ראו: גולדהבר (תשע"ט), עמ' 888 הע' 47. גרשם שלום ואברהם יערי מציינים את השנה תרנ"ו (1996).
↑  גרשם שלום (במאמרו המוזכר להלן) כתב על מאמרו של הרב שפירא, ש"היא תשובה נצחת ורבת ערך".
↑  על פי: גולדהבר (תשע"ט), עמ' 888–890. וראו גם: גרשם שלום, לוריא, מרדכי. ספר מלחמת יעבץ (ביקורת), קריית ספר א,א (תרפ"ד), עמ' 17–18.
↑  ישראל יעקב אלגאזי, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
↑  ראו דוד כהנא, תולדות המקבלים, השבתאים והחסידים, שני כרכים, מהדורה שלישית, הוצאת דביר, תל אביב, תרפ"ו. על חמדת ימים ראו "נוספות לכרך ראשון", עמ' 149 - 152. אברהם יערי מציין כי ממצאיו של כהנא התבססו על ראיותיו של החוקר שניאור זק"ש.
1 2  תעלומת ספר - ספר חמדת ימים, מי חיברו ומה הייתה מידת השפעתו, אברהם יערי, מוסד הרב קוק, תשי"ד.
↑  גרשם שלום, "והתעלומה בעינה עומדת", פורסמה שוב בספרו מחקרי שבתאות, עמ' 250 - 277.
↑  קוסובסקי-שחור, דוד שלמה, מבני ברק, אוצר חמדת ימים, ‏בני ברק תשסט, באתר היברובוקס
↑  בירור הטענות נגד מחבר הספר 'חמדת ימים' הרב משה צוריאל, אתר ערוץ שבע
↑  ועדיין התעלומה בעינה עומדת, מאמרו של גרשם שלום נגד דעתו של יערי בספרו 'תעלומת ספר', ממוסד הרב קוק
↑  לדבריו של תשבי ראו מאמריו: "לחקר המקורות של 'חמדת הימים'", תרביץ כ"ד, תשט"ו, עמ' 441 - 455. פורסם שוב בספרו נתיבי אמונה ומינות, הוצאת אגודת הסופרים בישראל, רמת גן, 1964, עמ' 108 - 142; "מקורות מראשית המאה הי"ח בספר 'חמדת ימים'", תרביץ כ"ה, תשט"ז, עמ' 202 - 230. פורסם שוב בספרו נתיבי אמונה ומינות הנ"ל, עמ' 143 - 168; ראו גם מאמריו "הנהגות נתן העזתי, אגרות רבי משה זכות ותקנות רבי חיים אבולעפיא בספר 'חמדת ימים'", קריית ספר נ"ד, תשל"ט, עמ' 585 - 610. פורסם שוב בספרו חקרי קבלה ושלוחותיה, כרך שני, ירושלים, הוצאת מאגנס, תשנ"ג, עמ' 339 - 364, ראו בפרט עמ' 352; "שלשלת יוחסין של 'מורי' ו'א"א מורי' בדויים המוצבים בספר 'חמדת ימים'", תרביץ, ספר היובל נ', תשמ"א, עמ' 463 - 514. פורסם שוב בספרו חקרי קבלה ושלוחותיה הנ"ל, עמ' 365 - 416; ; לקביעותיו של תשבי ראו גם בנספח הביבליוגרפי מאת פרופ' ליבס, בעמ' 287 - 288.
↑  לפרטים על מאמריהם של ברנאי ובניהו ראו בנספח הביבליוגרפי מאת פרופ' ליבס, לספר חקרי קבלה ושלוחותיה, בעמ' 287 - 288.
↑  משה פוגל, "שבתאותו של ספר 'חמדת ימים': התבוננות מחודשת", החלום ושברו, התנועה השבתאית ושלוחותיה: משיחיות, שבתאות ופרנקיזם (עורכת רחל אליאור), שני כרכים, ירושלים: החוג למחשבת ישראל, המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"א, עמ' 365 - 422 (להלן: "פוגל, חמדת ימים").
↑  פוגל, חמדת ימים, עמ' 366.
↑  פוגל, חמדת ימים, הדיון בשאלת המחבר הוא בעמ' 415 - 421, וההצעה, בעמ' 416.
↑  פוגל, חמדת ימים, עמ' 417 - 419.
↑  דבריו של פרנקל בכתב העת דוד פרענקיל, רשימה מספרים עתיקים, העומדים למכירה אצל DAVID FRÄNKEL, עלים, לביבליוגרפיה וקורות ישראל, שנה ראשונה, העורך: דוד פרענקיל, וינה: תרצ"ד-ה - 1934-5, עמ' 47 -63, בעמ' 54 - 55 (סעיפים 290 - 295) והערת שולים 1, באתר היברובוקס, המצטט מספר ליקוטי צבי, פשעמישל: תרס"ח, המבוסס על הערת המגיה להסכמת רבי אליהו פוסק, בספר זבד טוב, תרנ"ט, לרבי זאב פאפערש; המידע הנ"ל הוא לפי פוגל, חמדת ימים, עמ' 416, המתבסס על יערי, תעלומת ספר, עמ' 14, הערת שוליים 9.
↑  בהמשך כתב העת הערות שונות ותיקונים, עלים, לביבליוגרפיה וקורות ישראל, שנה ראשונה, העורך: דוד פרענקיל, וינה: תרצ"ד-ה - 1934-5, עמ' 80 - 81, ההערה של שלום בעמ' 81, באתר היברובוקס; המידע הנ"ל הוא לפי פוגל, שם, המתבסס על יערי, שם.
↑  לפי פוגל, חמדת ימים, עמ' 416.
↑  לפי פוגל, חמדת ימים, עמ' 416, המפנה לחיבור של יעקב ברנאי, הישוב היהודי בארץ ישראל בין השנים ת"ק - תקל"ז (1740 - 1777) וקשריו עם התפוצות, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, ירושלים: תשל"ה, עמ' 328. נראה כי מאז חזר בו ברנאי מטענה זו, שכן בספרו יהודי ארץ ישראל במאה הי"ח, בחסות 'פקידי קושטא', ירושלים: הוצאת יד יצחק בן צבי, 1982, המבוסס על עבודת הדוקטורט הנ"ל, לא מצאתי את אותה ההתייחסות לרבי יעקב וילנא, ובדיון שערך ברנאי על הספר, בעמ' 77 - 84, הוא תומך בקביעות המאוחרות של תשבי, לפיהן הספר חובר בחוג השבתאי, חברי בית המדרש 'כתר תורה' באיזמיר.
↑  לפי פוגל, חמדת ימים, עמ' 416, הערת שוליים 197, המפנה לאבי כצמן, חתימה נכונה, הארץ, 3 באוקטובר 1995, הכותב כי שמע דברים אלה מפי בניהו.
↑  בספרו אוצר גנזים, ירושלים, הוצאת מוסד הרב קוק, תש"ך, בעמ' 218 - 225.
↑  שם
↑  מסורת בע"פ. מופיע בספר "הגאון החסיד מווילנא", עמ' קמב-קמג
↑  ספר לשם שבו ואחלמה, דרושי עולם התוהו, ב"ח, דרוש ד', ענף כ"ד ס"ח בד"ה "והנה"
↑  הרב מרדכי אליהו, קול צופיך 265, בהר בחוקותי, תשס"ד
↑  בספרו בן איש חי שנה ראשונה פרשת וילך סעיף יג’.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507459105171  LCCN: n97039923  VIAF: 178322409   WorldCat (עם VIAF): 178322409