stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שושלת (סדרת טלוויזיה)
דמויות משניות > האנק סאליבן

חיפושיו של סטיבן אחר אחיו הבכור אדם - שנחטף בינקותו ומעולם לא נמצא - מובילים אותו למצוא את האנק סאליבן. סטיבן מביא האנק/אדם הביתה, שם הוא מתקבל בחום על ידי אלקסיס אך נדחה על ידי בלייק, מכיוון שהחוטפים חתכו לכאורה את אצבעו של אדם. כאשר בלייק מגלה שלהאנק יש אצבע מלאכותית, הוא משתכנע באמיתות זהותו. מאוחר יותר, האנק מבקר את אלקסיס; ומתגלה למעשה כמאהבה, שקשר איתה קשר כדי לצבור מספיק מניות מ"אטלנטיק קרינגטון" ולהשתלט על החברה. בסוף העונה, האנק מתווסף לקרן קרינגטון יחד עם ג'ף ומוניקה קולבי, שלאחרונה גילו על היותם קרינגטונים ומכריזים על כוונתם להכריח את בלייק למכור את החברה. כשהוא מתנגד לפקודתה של אלקסיס, האנק מפותה על ידי הכסף ומצביע בעד קולבי. לאחר מכן, קריסטל מגלה את תחבולתם של אלקסיס והאנק, והוא בורח עם קלאודיה.
בעונה השנייה, האנק, שהוא החשוד העיקרי ברציחתה של קריסטל, סוחט את אלקסיס ומאיים לחשוף את תוכניתם, והוא גם מגלה לה שהוא זה שהצית את האש ששרפה את אחוזת קרינגטון. בהמשך, האנק מנסה למכור את ציורו של רמברנדט שאלקסיס נתנה לו כערבון, אך היא מתערבת בניסיונותיו למכור על מנת להרחיק אותו מבלייק, ולאחר מכן, קלאודיה נוזפת בהאנק על כישלונו להשיג את הכסף. משהבין שקלאודייה לא יציבה נפשית, האנק לוקח את תינוקה, מתיו ג'וניור, ומשאיר אותו על סף דלתה של אלקסיס.
דמויות משניות > איידה סטון

סוחרת עתיקות חסרת מצפון שסוחטת את מייקל עם מידע שישלח את פאלון לכלא. איידה מאלצת את מייקל לשחק במשחק פוקר יוקרתי המנוהל על ידי יריב עסקי שלה ובמהלכו לצלם לה מסמכים, ולאחר מכן מארגנת פשיטה על המשחק על ידי ה-FBI. לאחר מכן, מייקל וג'ף עובדים יחד נגד איידה, אך היא מערימה עליהם ומכריחה את השניים לארגן משחק פוקר עבורה, אך מגלה שהימזם העסקי החדש של פאלון ומוניקה עומד בדרכה. מייקל מסכים לעשות עבורה עבודה אחת אחרונה בהברחת עתיקות, ומנסה לצאת ממצב מסוכן. לאחר מכן, איידה מעבירה לו את כל המידע שיש לה על פאלון, עם תוספת בונוס של חמישה מיליון דולר, אך מבקשת ממנו להמשיך לעבוד איתה.
דמויות משניות > מארק ג'נינגס

מארק ג'נינגס מוזכר לראשונה כשקריסטל שולחת לו הודעה כי ייתכן והתינוק שהיא נושאת בבטנה הוא של בלייק ולא שלו, אך היא לא ממש בטוחה בכך. בהמשך, קריסטל מודה בפני פאלון שייתכן שבעלה לשעבר, מארק ג'נינגס, עשוי להיות האב של התינוק. כשאלקסיס מגלה שקריסטל אינה בטוחה לגבי אבהותו של התינוק, היא מוודאת שבלייק יגלה על כך, וכשהיא לומדת שייתכן ומארק הוא האב הפוטנציאלי השני, היא מתקשרת אליו ומזמינה אותו לאחוזת קרינגטון. מארק מגיע כדי לשמוע את האמת מקריסטל, ובלייק - שרוצה לגדל את התינוק שלו, לא משנה מה יהיו תוצאות בדיקת האבהות - מבקש ממארק להישאר איתם עד שתוצאות הבדיקה יחזרו. במקביל, אלקסיס מספרת למארק שקריסטל עדיין מאוהבת בו, והוא וקריסטל חולקים רגע עדין. בלייק רואה אותם יחד, ומציע למארק לבטל את האיסור שלו לשחק פוטבול מקצועי אם יעזוב את העיר. קריסטל מגלה שהתינוק שייך לבלייק, ואלקסיס הנסערת, ששומעת על כך, מתכננת להתאבד, אבל כשהיא רואה קריסטל ומארק ברכיבה על הסוסים היא יורה לעברה של קריסטל, אך מארק נהרג במקום, והסוס המבוהל של קריסטל משליך אותה מגבו והיא מאבדת את התינוק.
ארדון ישארי

ארדון ישארי (בגרמנית: Ardon Jashari; נולד ב-30 ביולי 2002 בכאם שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת קלאב ברוז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת שווייץ.
קריירת מועדונים

ישארי גדל במחלקת הנוער של לוצרן. ב-31 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-1 על פ.צ. ציריך במסגרת ליגת העל השווייצרית לעונת 2019/2020.
בסיום עונת 2023/2024 עבר ישארי אל קלאב ברוז'. ב-23 בנובמבר 2024 כבש שער בכורה בניצחון 0-7 על סט. טרוידן.
קריירה בינלאומית

ב-27 בספטמבר 2022 ערך ישארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, בניצחון 2-1 על נבחרת צ'כיה במסגרת ליגת האומות 2022/2023. נכלל בסגל נבחרת שווייץ ליורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Ryan DabbsContributions from Matthew Walthert last updated, Switzerland Euro 2024 squad: Murat Yakin's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-10-03 (באנגלית)
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת שווייץ, 9 בנובמבר 2022
| נבחרת שווייץ – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 זומר •  2 פרננדס •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 אומלין • 13 רודריגס •  14 אייבישר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 ורגאס • 18 ג'ומרט • 19 אוקפור • 20 פריי • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 קון • 25 רידר • 26 ישארי • מאמן: יאקין |  1 זומר •  2 פרננדס •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 אומלין • 13 רודריגס •  14 אייבישר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 ורגאס • 18 ג'ומרט • 19 אוקפור • 20 פריי • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 קון • 25 רידר • 26 ישארי • מאמן: יאקין | שווייץ |
| נבחרת שווייץ – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 זומר •  2 סטרגיו •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 אוקפור •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 מבוגו • 13 רודריגס •  14 צובר • 15 זסיגר • 16 סיירו • 17 ורגאס • 18 דואה • 19 אנדוייה • 20 אייבישר • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 ישארי • 25 אמדוני • 26 רידר • מאמן: יאקין |  1 זומר •  2 סטרגיו •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 אוקפור •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 מבוגו • 13 רודריגס •  14 צובר • 15 זסיגר • 16 סיירו • 17 ורגאס • 18 דואה • 19 אנדוייה • 20 אייבישר • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 ישארי • 25 אמדוני • 26 רידר • מאמן: יאקין | שווייץ |
ירח פארן

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1938 תל אביב, ישראל 
 פטירה:  12 בדצמבר 2020 (בגיל 82) האון, עמק הירדן 
 מדינה:  ישראל 
 תואר:  דוקטור לפילוסופיה, היסטוריון
 פרסים והוקרה:  פרס המועצה האזורית עמק הירדן על מפעל חיים
 
אנדרטת הטייסים הטורקיים עם דגלי ישראל וטורקיה
בריכת עין שוירח
ירח פארן (28 בפברואר 1938 – 12 בדצמבר 2020) היה היסטוריון, מראשוני היחידה לאיתור נעדרים בצה"ל שנודע גם בפעילותו לחשיפת אתרים היסטוריים בעמק הירדן וסביבתו, טיפוחם ושימורם. בשנת 2017 קיבל את פרס המועצה האזורית עמק הירדן על מפעל חיים.
קורות חיים

נולד בתל אביב ליעל וחיים פוריצקי, שעלו בתחילת שנות השלושים מפינסק. היה חניך בתנועה המאוחדת ולאחר שירותו בנח"ל עלה בשנת 1957 להתיישב בקיבוץ האון, בו היה חבר עד פטירתו. היה חבר ומדריך בחברה להגנת הטבע, בה כיהן גם שנים רבות כיו"ר ועדת הביקורת. למד לתואר ראשון שני ושלישי לימודי ארץ ישראל בבית ברל ובאוניברסיטת חיפה. לאחר מלחמת יום כיפור הצטרף לצוות איתור נעדרים בו שירת במילואים עד הגיעו לגיל 80, נושא בו עוסקים עבודת הדוקטורט שלו "ההיסטוריה של איתור הנעדרים בארץ" והספר שכתב "עד שיחזור החייל האחרון". בשנת 2017 הוענק לירח פארן פרס המועצה האזורית עמק הירדן בקטגוריית מפעל חיים, על פעילותו לשימור ושחזור אתרים היסטוריים ותרומתו למידע אודות תולדותיו של עמק הירדן. במשך 20 שנה שימש כמבקר פנים של המועצה האזורית עמק הירדן ומפעלי עמק הירדן עד ליציאתו לפנסיה בגיל 75.
פעילותו ביחידה לאיתור נעדרים

עד מלחמת יום הכיפורים לא היה בצה"ל מערך מסודר לאיתור נעדרים. לאור האבדות הרבות במלחמה, הוקם עוד במהלך הקרבות צוות לאיתור נעדרים, תחילה מקרב נעדרי חיל האויר ובהמשך נערך מפקד בו התברר מספר הנעדרים והוקם הצוות לאיתור נעדרים בכלל הצבא. בהמשך מוסדה היחידה והפכה לחלק בלתי נפרד מהמערך הצבאי. ירח גויס למילואים לקראת סופה של המלחמה ע״י יואב שגיא, שנמנה עם מקימי היחידה והכירו מעבודתם המשותפת בחברה להגנת הטבע. ירח המשיך ושירת במילואים ביחידה זו עד יציאתו לשליחות בברזיל והמשיך בשרות גם לאחר חזרתו ארצה, עד הגיעו לגיל 80, אז השתחרר ממילואים בדרגת סגן אלוף. פעילותו ביחידה הפכה לחלק משמעותי בחייו ובמשך השנים אימן והדריך דורות של צעירים בתורה זו, שהיה אחד ממייסדיה. בנושא זה נכתבו עבודת הדוקטורט, בהנחיית פרופ' יוסי בן ארצי וספרו "עד שיחזור החייל האחרון".
פעילותו בשחזור ושימור אתרים > אנדרטת הטייסים הטורקיים

לאחר מלחמת ששת הימים, כשהוסרו מגבלות הביטחון והופסק הירי של החיילים הסורים על האזור, לקח על עצמו בהתנדבות ירח פארן, חבר קיבוץ האון, להעניק חיים חדשים ולטפח את אנדרטת הטייסים הטורקיים, אנדרטה שהוקמה לזכר טייסים טורקיים, מבכירי חיל האוויר של האימפריה העות'מאנית, שנהרגו בשנת 1914. טיסתם הייתה חלק ממטס ראווה מעל ערי האימפריה העות'מאנית לרגל מלאת שנה לחיל האוויר העות'מאני. המטס החל באיסטנבול ותוכנן להגיע לירושלים ולקהיר. הטיסה לירושלים המריאה מדמשק דרך הרי הגולן ואגם הכנרת אך לא עמדה בזרמי הרוחות באזור והסתיימה בהתרסקות ובמות שני הטייסים אשר נקברו בהלוויה ממלכתית בדמשק ונקברו ליד קברו של צלאח א-דין.
האנדרטה ממוקמת על כביש 92 ממזרח לכנרת, צפונית לקיבוץ האון. כחלק מיוזמתו של ירח לשיקום האנדרטה ובסיוע כספים וחומרים שנתרמו בידי המועצה האזורית עמק הירדן, ניטע גן סביב האנדרטה והמקום הוקף בגדר לצורך שמירתה. גם שגרירות טורקיה תרמה לטובת השיקום זוג פסלים של ציפורי עיט שחורים ומימון לשילוט ובו סיפור המעשה, מפת מסלול הטיסה וזוג תרנים להנפת דגלי טורקיה וישראל מעל לאנדרטה. במחצית שנת 2001 הגיעה לביקור, בהזמנת חיל האוויר הישראלי, משלחת מטעם חיל האוויר הטורקי, על מנת לשחזר, במה שנקרא "כנפי הזהב", את תהליך הטיסה המקורי של הטייסים העות'מאניים מפברואר 1914. "לא יהיה מוגזם לומר שהדאגה המרגשת של תושבי קיבוץ האון וד"ר פארן לאנדרטה היקרה לעם הטורקי היא סמל לחברות גדולה ורבת שנים בין שתי האומות שלנו", אמר השגריר הטורקי בישראל, מר כאמל אוקם. באתר נערכו טקסי זיכרון בהשתתפות נציגים רשמיים של הצבא הטורקי ובשנת 2005 הוזמן ירח לטקס ממלכתי בטורקיה לרגל שיחזור הטיסה בה נהרגו שני הטייסים. פארן ואשתו התקבלו במדינה בכבוד רב.
ירח, שעסק במחקר היסטורי אודות סביבת מגוריו, לקח על עצמו לשקם, להחיות, לטפח ולתחזק בהתנדבות את האנדרטה אשר בשולי מטע הבננות. הוא עשה זאת במסירות עד מותו בשנת 2020.
פעילותו בשחזור ושימור אתרים > עין שריר - עין שווירח

עין שוירח, לשעבר עין שריר, הוא מעיין הנמצא במצוקי האון, על המורדות הדרומיים של רמת הגולן, סמוך לדרך העולה מקיבוץ האון ומאנדרטת הטייסים הטורקים לעין תאופיק. הבריכה נבנתה בשנת 1944 על ידי תושבי הכפר סמרה, פרסים בהאיים, שאכלסו את הכפר במקום בו ממוקם כיום קיבוץ האון. הבריכה נבנתה על מנת לשמש להשקיית הגידולים החקלאיים ועד שנת 2000 הייתה נטושה ומוזנחת.
פרויקט שיפוץ ושיקום הבריכה נעשה ביוזמתו של ירח פארן, חבר קיבוץ האון. לאחר שריפה שהתרחשה במקום טייל ירח באזור וגילה את שרידי הבריכה שנמצאה במצב בלתי שמיש לחלוטין. ירח פינה את הצמחייה העבותה, ניקה את הבריכה, שיפץ את קירותיה שנהרסו, ובסיוע קק"ל גם אטם את הבריכה. בנוסף, הוא שיפץ את האזור שסביב הבריכה, נטע עצי פרי והכשיר את השטח מסביב כפינת חמד לישיבה נוחה ונעימה.
השם "עין שווירח" המופיע על שלט האבן, הוא על שמו של ירח פארן, חיבור שמו הערבי של המעיין (שריר) ושמו של ירח שדאג וטרח לחידוש המקום.
הערות שוליים

1 2  ההיסטוריה של איתור נעדרים בצה"ל: סיפורן של יחידות איתור הנעדרים (אית"ן) / מאת: ירח פארן, באתר haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com (באנגלית)
1 2  עד שיחזור החייל האחרון: סיפורן של יחידות איתור הנעדרים בצה"ל / ירח פארן ; עורך הספר: דני דור | פארן, ירח מחבר (דור, דני, 1951 - (עורך) | דור, דני, 1951 - (עורך) ;ישראל. צה"ל. יחידות אתור הנעדרים (אית"ן); (גוף מנפיק) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  דרור פויר, ‏קיבוץ האון התפרק, אך ההיסטוריון שלו נותר אופטימי עד הסוף, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2020
↑  טקס פרס המועצה לשנת 2017, באתר jv.localtimeline.com
1 2  אלי אשכנזי‏, מאתר הנעדרים הנחוש מצא אנדרטה חרבה. אחרי השיפוץ, גם הצבא הטורקי הצדיע לו, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2020
↑   אודות ענף אית"ן, באתר צה"ל, 18 ביולי 2022
↑  אמיר בן דרור, אנדרטת הטייסים הטורקים - סביב הכנרת., באתר derech-havaya, ‏2022-01-12
↑  אנדרטת הטייסים הטורקיים, באתר בשבילי הארץ
↑  gofer, צוואת הטייסים הטורקים | חוויה מהלכת בגליל, ‏2020-01-29
↑  דרור פויר, ‏קיבוץ האון התפרק, אך ההיסטוריון שלו נותר אופטימי עד הסוף, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2020
↑  שביליסט, עין שוירח / עין שריר - פנינת טבע במורדות הדרומיים של רמת הגולן, באתר שביליסט, ‏2021-03-14
↑  טיול ג'יפים בדרום רמת הגולן - ישראל, באתר מסע אחר
↑   יואב קווה, מעין שוירח לעין אי"ה: טיול 4X4 קליל בדרום רמת הגולן, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313659505171
נחום מרדכי פרלוב

| --- | --- |

 לידה:  1896 כ"ח בתמוז ה'תרנ"ו נובומינסק
 פטירה:  ספטמבר 1976 (בגיל 80 בערך) ט' באלול ה'תשל"ו בורו פארק
 מדינה:  פולין, ארצות הברית
 מקום מגורים:  סוקולוב פודלסקי, ורשה, קראון הייטס, בורו פארק
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  המאה ה-20
 השתייכות:  חסידות
 תחומי עיסוק:  אדמו"ר
 חיבוריו:  "פאר נחום"
 בת זוג:  ביילה רוחמה
 שם השושלת:  נובומינסק
 אב:  רבי אלתר ישראל שמעון פרלוב
 אם:  פיגא דינה
 צאצאים:  רבי יעקב פרלוב
רבי נחום מרדכי פֶּרְלוֹב (בכתיב ארכאי: פֶּערְלָאוו; כ"ח בתמוז ה'תרנ"ו 9 ביולי 1896 - ט' באלול ה'תשל"ו 4 בספטמבר 1976) היה אדמו"ר חסידי, השלישי בשושלת נובומינסק, מראשי אגודת ישראל בארצות הברית, ומהאדמו"רים הבולטים בה במשך כ-40 שנה.
קורות חייו

נולד לרבי אלתר ישראל שמעון פרלוב, האדמו"ר השני מנובומינסק, ולפיגא דינה בת רבי ברוך מאיר טברסקי מאזרניץ. בשנת תרע"ו נשא את ביילה רחמה בת רבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. אחרי נישואיו היה אחד מראשי הישיבה שהקים חמיו בסוקולוב.
בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל במטרה להשתקע בה; ביקורו ארך למעלה משנה, ובמהלך ביקורו נפטרה בתו חנה יוכבד בת השבע (שנותרה בפולין עם אמה עד שימצא עבודה), והוא שב לפולין עקב אסונו וקשיים כלכליים שנערמו על דרכו. בשנת תרפ"ו היגר לארצות הברית, תחילה לבדו, ומאוחר יותר - בשנת תרפ"ט - הצטרפו אליו אשתו וילדיו. עם בואו לארצות הברית התגורר בלואר איסט סייד, שם החל לנהוג באדמו"רות. בשנת תשי"ד עבר לקראון הייטס.
בשנת תשכ"ח עבר ניתוח ומאז נחלש. בשנת תש"ל עבר לבורו פארק, שם נפטר בתאריך ט' באלול תשל"ו. אשתו ביילא רוחמה נפטרה בכ"ח בסיוון תשמ"ז.
אישיותו

רבי נחום מרדכי נודע כמתמיד וכלמדן מופלג. עסק רבות גם בצדקה ובחסד. היה פעיל במיוחד בעסקי הציבור של היהדות האורתודוקסית בארצות הברית, והיה מראשי אגודת ישראל בארצות הברית (אנ'). הוא קשר קשרי ידידות עם רבנים רבים בארצות הברית, בהם רבנים וראשי ישיבות ליטאיים, כמו רבי אהרן קוטלר ורבי משה פיינשטיין, ואדמו"רים כמו רבי יואל טייטלבוים ורבי מנחם מנדל שניאורסון. ביקר בארץ ישראל מספר פעמים, וכן השתתף בכנסייה הגדולה החמישית בשנת תשכ"ד. היה מהחברים הבולטים באגודת הרבנים האורתודוקסים של ארצות הברית וקנדה, וכיהן גם כסגן נשיא כבוד שלה. באחד מביקוריו נשלח מטעם האגודה לשוחח עם רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלז, על קבלת כספים מגופים ממשלתיים.
מקורבו רבי מרדכי פרידלנדר שנסמך ממנו להוראה, סיפר כי כמחצית מכ - 100 המתפללים בבית מדרשו היו בקיאים בש"ס.
משפחתו

בנו רבי ברוך דוד (נפטר בכ"א בתשרי תשמ"ד).
בנו וממלא מקומו רבי יעקב פרלוב.
בנו אלטר ישראל שמעון (תרצ"ז - י"ב בחשוון תש"ע).
בנו אהרן פרלוב.
הערות שוליים

↑  טוביה פריינד, "רב וראש ישיבה שהרביץ תורה והוראה", המודיע, יום ו', ט"ז בטבת תשע"ז, עמ' ו'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383068705171  VIAF: 56151963702600312483   WorldCat (עם VIAF): 56151963702600312483
תנועת FZY

| --- | --- |
לוגו לציון 100 שנים לתנועת ה-FZY
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מטה הארגון:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  1910–הווה (כ־114 שנים) 
 www.fzy.org.uk
 
תנועת FZY - הפדרציה של הנוער הציוני (The Federation of Zionist Youth - FZY) היא תנועת נוער יהודית ציונית הפועלת בבריטניה.
התנועה נוסדה בשנת 1910, נתון ההופך אותה לתנועת הנוער הציונית הוותיקה ביותר בממלכה המאוחדת ואחת מתנועות הנוער הציוניות הוותיקות בעולם שעדיין קיימת. תנועת ה-FZY שייכת ל"שותפות עתיד" המחברת אותה לתנועת "יהודה הצעיר" בארצות-הברית ולתנועת הצופים העבריים בישראל.
התנועה מפעילה פעילויות שבועיות ומחנות קיץ למאות בני-נוער יהודים, בנוסף לתוכניות קיץ ייחודיות בישראל לבני-נוער בגילאי 16, או תוכנית של שנת התנדבות בישראל לבוגרי התנועה בסיום התיכון.
אידאולוגית, תנועת ה-FZY מתבססת על ארבעה עמודים:
תרבות - התרבות היהודית
צדקה - ערכי של תרומה וצדק
מגן - הגנה על זכויות היהודים
עלייה נמשכת - עלייה לישראל והמשך עשייה למען המדינה.
היסטוריה

השם Federation of Zionist Youth - התאחדות הנוער הציוני הוחלט בשנת 1935 על מנת לתאר גוף חדש המשלב בין אגודות הנוער הציוני (Young Zionist Societies) לבין ההסתדרות הציונית באוניברסיטה (University Zionist Federation). כל 2,500 החברים בארגון היו מה שנחשב היום "בוגרים" ולמעשה בתחילת דרכה לא היו בתנועת הנוער נערים מתחת לגיל 18, בין חברי התנועה הוותיקים היה גם אבא אבן שלימים הפך לשר החוץ של מדינת ישראל. חברי תנועה רבים הלכו לשרת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה התנועה השקיעה אנרגיות רבות להקמת המדינה היהודית.
אלה שנשארו בתנועה לאחר הקמת מדינת ישראל ראו את הצורך בקשרים הדוקים בין ישראל לגולה, רבים עלו ארצה ובאמצע שנות החמישים התהדרה תנועת FZY ב-30 סניפים ברחבי בריטניה. אולם בתחילת שנות השישים הייתה תקופה של ירידה בכמות החברים בתנועה, אליה הגיבה התנועה בארגון מחדש משמעותי. בשנים 1964-1965 נוצרו לראשונה מפגשים שבועיים של התנועה שנקראים "הפינג'אן" ומהווים עד היום עמוד השדרה של התנועה.
הניצחון של ישראל במלחמת ששת הימים ב 1967 הביא לדחיפה של תנועת FZY, אז הוקם גם פרויקט 500 של סניף FZY בגלאזגו. התנועה מילאה את חלקה במלחמה בכך שמסרה את משרדיה לסוכנות היהודית ושלחה חברי תנועה רבים להתנדבות בישראל. גם מלחמת יום הכיפורים הביאה להתחדשות של התנועה, שהחלה להיות מובלת על-ידי חברים צעירים בתקופה בה הקהילה היהודית-אנגלית התגייסה כולה לתמיכה בישראל.
בסוף שנות השבעים החלה תנועת FZY לבנות קשרים עם תנועת יהודה הצעיר, תנועת אחות באמריקה. ובשנת 1978 הצטרפו שמונה חברי FZY לתוכנית ה- Year Course האמריקאית בישראל ולמעשה הקימו את שנת ה- Year Course של FZY. בתקופה זו חל שינוי דרמטי באסטרטגיה החינוכית של התנועה. ההרצאות המסורתיות הוחלפו בלמידה מבוססת פעילות בדומה לפעולות של היום ותוכניות ישראל הפכו למרכזיות בחינוך התנועה. האקטיביזם נשאר חלק חשוב בפעילות התנועה ומצא את מיקודו במערכה למען חופש יהדות ברית המועצות, תוך הקמת מערך הגנה על זכויות היהודים כמטרה תנועתית בולטת.
צמיחת התוכניות של FZY, במיוחד תוכנית ה Year Course המביאה צעירים מבריטניה לשנה בישראל, דחפה שינוי נוסף בתנועה. חברי התנועה שחזרו משנה בישראל הביאו עמם את זרעי התפיסה הפלורליסטית והיו הכוח המניע מאחורי הקמת מחנה הקיץ הראשון של FZY, מחנה קשר.
שנת המאה

שנת 2009/2010 הייתה שנת המאה של FZY והתנועה חגגה 100 שנים להקמתה. לציון השנה בחרה התנועה בלוגו חדש וארגנה מספר אירועים חגיגיים.
Israel Tour

FZY היא אחת הספקיות הגדולות בבריטניה של טיולי קיץ לישראל לבני נוער. לפני תקופה הקורונה היו מגיעים במסגרת תנועת FZY כ-500 בני נוער לישראל בתוכניות קיץ קצרות טווח. תוכנית הדגל של FZY היא ה- Israel Tour - תוכנית של חודש בישראל המיועדת לחניכי תנועת FZY ולבני נוער בריטים נוספים המעוניינים להגיע לישראל במסגרת התנועה. מאז שנת 2012 מצטרפים לכל אוטובוס של צעירים בריטים גם 2-4 חניכים מתנועת הצופים אשר מוסיפים לתוכנית את המפגש עם ישראל מנקודת מבטם האישית.
הערות שוליים

↑  "Only 4% of FZY's year program participants marry out". The Jerusalem Post | JPost.com. נבדק ב-2017-11-11.
↑  שותפות עתיד, באתר תנועת הצופים
1 2 3 4 5  HISTORY OF FZY, FZY (באנגלית)
↑  https://330b3ff7-8ab2-436d-a546-c91fae8c3c5f.filesusr.com/ugd/0f2b0f_74624ac46ad5404583aa0edd73ae4392.pdf
↑  THE JC, FZY voters select new look for centenary, The Jewish Chronicle, ‏JUNE 11, 2009
↑  Jennifer Lipman, David Gold and Rachelle Arulanantham, 2,000 teens set to invade Israel for the summer, The Jewish Chronicle, ‏19/07/2007 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260909505171  LCCN: no2006040967   WorldCat (עם LCCN): no2006-040967
שאטי

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  פלסטינים רצועת עזה
 נפה:  עזה
 תאריך ייסוד:  1949
 על שם:  חוף 
 שטח:  0.727 קמ"ר
 גובה:  20 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחנה הפליטים:  78,800 (2011)
  ‑ צפיפות:  47,010 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  31°31′56″N 34°26′43″E﻿ / ﻿31.532197°N 34.445394°E﻿ / 31.532197; 34.445394 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עזה מוגדלת) שאטי(למפת עזה רגילה) שאטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחנה הפליטים א-שאטי (בערבית: مخيّم الشاطئ, תעתיק מדויק: מח'יּם אלשאטִא' – "מחנה החוף") הוא מחנה פליטים פלסטינים ברצועת עזה. המחנה נמצא בצפון רצועת עזה, על שפת הים התיכון, וגובל במזרחו בעיר עזה. למעשה, המחנה נכלל בשטח העיר עזה ונחשב לאחת משכונותיה.
אוכלוסייה

על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, שטח המחנה הוא 727 דונם (0.7 קמ"ר) וב-2007 התגוררו בו 34,176 נפש. על פי אונר"א, שטח המחנה הוא 0.52 קמ"ר ורשומים בו 87,000 נפש.
בזמן מבצע קדש עמדה אוכלוסיית המחנה על כ-27,000 נפש. על פי נתונים ישראליים, ב-1967 התגוררו במחנה כ-30,500 ובשנת 1976 ירד המספר לכ-28,600 לאחר מעבר משפחות לשיח' רדואן.
היסטוריה

המחנה הוקם בשלהי מלחמת העצמאות כחלק ממערך של שמונה מחנות פליטים ברצועת עזה. הפליטים שבמחנה הגיעו מיפו, לוד, באר שבע וכפרי שפלת יהודה. בראשיתו מנה המחנה כ-23,000 פליטים. לאחר מלחמת ששת הימים עברה כל רצועת עזה, כולל המחנה, לשליטה ישראלית. במחנה אירעו אירועים ביטחוניים רבים של זריקת רימונים ובעקבות זאת הוכרז על עוצר לילה במחנה. בשנים 1970–1971 התגברו פעולות החבלה במחנה כבכל רצועת עזה. בינואר 1971, בעקבות רצח ילדי משפחת ארויו הוטל על המחנה עוצר של 22 שעות ביממה למשך חודש, שבו ערכו כוחות צה"ל חיפושים אחר נשק ומבוקשים.
ביולי 1971 פונו בתים שנמצאו קרוב לחוף, כדי למנוע סיוע לחדירות מהים. באוגוסט 1971 הרס השלטון הישראלי 598 בתים במחנה בעת שפרץ והרחיב דרכים בתוכו במטרה לאפשר פעולת צה"ל כנגד פעילות עוינת. המשפחות שבתיהן נהרסו הועברו לשכונות סמוכות בעזה, 86 עברו לאל עריש, והשאר עברו למקומות אחרים, ביניהם 11 ליהודה ושומרון. בדבר נכתב: "מיום שנשלמה פעולת הדילול והסלילה במחנה נשתנתה האווירה. חלק מהתושבים מקבלים את שוטרי משמר הגבול המסיירים במחנה בברכת אהלן וסהלן. כמה מהתושבים השתמשו להרחבת דירותיהם בחמרי הבניין שלקטו מהריסות הבתים. כמה תושבים אמרו כי עכשיו יותר טוב במחנה, אפשר לנשום בו אוויר". בינואר 1972 הודיע הממשל על שלב ב' של תוכנית דילול המחנה. 1,200 מגרשים שווקו בשכונת שיח' רדואן שנבנתה בסמוך ורוכשי המגרשים נדרשו למסור את בתיהם לממשל אשר יעבירם למשפחות אחרות שבתיהם יהרסו לצורך הרחבת דרכים. התוכניות החלו להתממש בנובמבר 1974 כאשר הוגרלו 65 המגרשים הראשונים לתושבי שאטי ובדצמבר 1974 עת עברו משפחות ראשונות לשיח' רדואן. התנאים בבתים החדשים היו משופרים בהרבה מאלו במחנה והעוברים לא נדרשו לוותר על מעמדם כפליטים.
בפברואר 1972 נבחרה נציגות מוכתרים של המחנה, במטרה להביא לנורמליזציה של החיים בשאטי. באוקטובר 1972 הוקם ועד נבחר. אולם ראש הוועד נרצח בפברואר 1973 בידי חוליה של החזית העממית לשחרור פלסטין ובכך הקיץ הקץ על הוועד.
תושבי המחנה ראו עצמם כתושבים זמניים ולא ניסו להתערות בחיי העיר ותושבי העיר הוותיקים ואנשי עיריית עזה לא עשו מאמץ לשלב את הפליטים. באותן שנים לא היו נישואים בין תושבי שאטי ובין תושבי עזה ובבתי הספר התיכוניים היו כיתות ייחודיות לילדי הפליטים. לתושבי המחנה לא ניתן לבנות מחוץ לגבולות המחנה והם הוסיפו חדרים לבתיהם במחנה, דבר שיצר צפיפות מוגברת.
ב-14 בנובמבר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל הודיע על סיום השתלטותו על המחנה.
השתייכות מוניציפלית

בתחילה, לא העניקו שלטונות מצרים לתושבי שאטי שירותים מוניציפליים, על מנת לשמר את בעיית הפליטים. היו שהעידו שכבר בתחילת שנות ה-60 החלה עיריית עזה לספק שירותים מוניציפליים לתושבי שאטי בשיתוף פעולה עם אונר"א. אולם מסמך משנת 1966 על פגישה עם השלטונות בו מבקשים התושבים תאורת רחובות, סלילת כבישים, אספקת מים והגברת הנוכחות המשטרתית, מעידה שלפחות אז שירותים אלו לא סופקו. המסמך מציין שראש העיר אמר שהוא הורה להפסיק את מתן השירותים למחנה, אך אין כל הסבר להפסקה ואין ציון באלו שירותים מדובר. רשאד א-שווא טען שבשנת 1966 החליטו שלטונות מצרים על סיפוח המחנה לעזה מבחינה מוניציפלית.
באמצע 1972 הודיע השלטון הישראלי על צירוף המחנה לשטח המוניציפלי של עיריית עזה. שר הביטחון משה דיין טען שתושבי המחנה מתפרנסים בכוחות עצמם וכבר אינם פליטים. צו רשמי בעניין הוצא באוקטובר 1972 ובעקבות זאת החליטה עיריית עזה לאחר דיונים קדחתניים לסרב לבצע את ההוראה וראש העיר רשאד א-שווא, פוטר. ההתנגדות לסיפוח נבעה מהחשש שהסיפוח יפורש כבעל משמעות פוליטית שיביא לשלילת מעמד הפליטות של התושבים וקביעה שעליהם לוותר על חזרה לבתיהם בישראל. 
בפועל, בשנים הראשונות לאחר הסיפוח, לא הייתה לכך תוצאה מעשית מעבר לאספקת חשמל ומים דרך העירייה. לאחר מספר שנים, משהרגיש רשאד א-שווא שהסיפוח אינו טעון פוליטית הוא חזר בו מהתנגדותו לסיפוח.
כיום, המחנה נמנה באתר האינטרנט של העירייה כאחת משכונות העיר.
גאוגרפיה

מחנה הפליטים גובל בצפון בשכונת שיח' רדואן שנבנתה כשכונה מתוכננת בניסיון להעביר חלק מפליטי א-שאטי למגורי קבע שיאפשרו קליטתם בעיר. שכונה זו נמצאת במצב סוציו-אקונומי נמוך. מדרום וממזרח, גובל המחנה בחלקה הצפוני של שכונת רימאל שהיא השכונה היוקרתית ביותר בעזה. במקום זה בולט הפער בין הבתים הצפופים של א-שאטי ובין הווילות ברימאל.
כשני קילומטרים מצפון לא-שאטי, סמוך לחוף הים וליד מקום הנקרא אל-בלחיה ("התמרים"), נמצא מקומו המשוער של הנמל העתיק אנתדון, אותו הקים הורדוס בתקופת בית שני וקראו "אגריפס", כמו כן נמצא בסמוך לא-שאטי מוזיאון הארכאולוגיה של עזה.
כלכלה וחינוך

עד האינתיפאדה השנייה ב-2000, כשישראל הפסיקה את מעבר הפועלים מרצועת עזה לישראל, עבדו רוב המועסקים בא-שאטי בישראל. מלבד העבודה בישראל עבדו חלק מאנשי המחנה גם בדיג ובחקלאות. כיום מתפרנס חלק מיושבי המחנה מעבודה במפעלי תפירה וחלק (2,453 משפחות) מעבודה בדיג.
במחנה קיימת מערכת ביוב, מרכז רפואי ו-23 בתי ספר, 17 יסודיים ושישה בתי ספר תיכוניים.