stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עכשיו 14
תוכניות אקטואליה וחדשות

תוכניות ערוץ 14 בימים רגילים, לפי סדר שידורן:
טל מאיר, עידו טאובר ורונה לוי — מגישי 'ישראל הבוקר'
עדן הראל ועודד מנשה — מגישי 'עדן ועודד'
עידו טאובר — מגיש 'ישראל נלחמת'
דנה ורון — מגישה 'יומן צהריים' (במהלך כ-10 החודשים של הלחימה היה בשם יומן מלחמה)
יערה זרד — מגישים 'האולפן הפתוח'
אמיר איבגי — מגיש 'ארבע'
ליטל שמש — מגישת 'המהדורה המוקדמת'
שמעון ריקלין — מגיש ריקלין ושות
יערה זרד - מגישת שבע עם יערה זרד
מגי טביבי — מגישת 'מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14'
ינון מגל — מגיש 'הפטריוטים'
נועם פתחי ושי גולדשטיין — מגישי 'פתחי את שי'
יהודה שלזינגר - סטורי לילה
דני רופ — מגיש 'כלכלי בלילה'
בועז גולן — מגיש 'חדשות הלילה'
מולי ארי — מגיש 'מחוץ לפרוטוקול'
תוכניות בימים מסוימים:
אולפן חמישי (2021–רץ) – מהדורת חדשות ופאנל פרשנים סוף השבוע בהגשת יעקב ברדוגו, משודרת בימי חמישי ב־18:00.
סופשבוע - מהדורת סיכום השבוע, משודרת בימי חמישי ב־19:00
עכשיו נדל"ן (2022–רץ) – תוכנית בנושא נדל"ן בהגשת שני בן יעיש-שמוראק, משודרת במוצאי שבת ב־23:30.
מחוץ לפרוטוקול (2022–רץ) – תוכנית משפטית בהגשת עו"ד מולי ארי. משודרת בימי שישי ב־10:00.
מהדורת מוצ"ש (2024–רץ) – סיכום חדשות השבת, משודרת במוצ"ש כשעה לאחר צאת השבת בהגשת ליטל שמש.
נפגשים (2024-רץ) – תוכנית אירוח בהגשת מושיקו שטרן, משודרת בימי שישי ב-17:00
תוכניות אקטואליה וחדשות > תוכניות דוקו

גראוכר בדרכים (2024–רץ) – תוכנית דוקו בה מתועדים שליחויות החסד של שי גראוכר.
לגדל גיבור (2024–רץ) – תוכנית המספרת על חייהם של חללי צבא הגנה לישראל.
מהדורת תש"ח (2024) – תוכנית היסטוריה המספרת על הקמת מדינת ישראל בדמות מהדורת חדשות מרכזית.
יחידי סגולה (2024) – תוכנית המספרת את סיפור הלוחמים בהגשת הלל ביטון רוזן מרצועת עזה.
15 נופלים – מכינה אחת (2024) – תוכנית המספרת את סיפור הנופלים ממכינת עלי.
תוכניות מקור ששודרו בעבר > תוכניות אקטואליה וחדשות

כולם ב-20 (2018) – תוכנית אקטואליה יומית בהגשת דנה סומברג שהציגה את ענייני היום.
שבוע טוב עם יקי ויעל (2021) – תוכנית בידור בהגשת יעל צין ויקי רייסנר ששדורה במוצאי השבת.
בוקר טוב ישראל (2021) – תוכנית בוקר בהגשת בועז גולן.
הסיפור המרכזי (2020–2021) – תוכנית אקטואליה ותחקירים בהגשת אראל סג"ל ובועז גולן.
המהדורה המוקדמת (2020–2021) – מהדורת חדשות מוקדמת שעסקה בענייני היום. התוכנית הוגשה על ידי מספר מגישים לסירוגין: ליטל שמש, נוה דרומי, דניאל רוט-אבנרי, שרה ב"ק ויונתן אוחיון.
עכשיו בוקר (בעבר "הבוקר" ו"חדשות הבוקר") (2021–2022) – תוכנית בוקר בהגשת טל מאיר.
עכשיו ברשת (בעבר "שלוש ברשת" ו"החדשות ברשת") (2021–2022) – תוכנית אקטואליה שעסקה בענייני הרשת בהגשת יהודה שלזינגר, ולפניו יונתן אוחיון.
עשר עם (2018–2022) – תוכנית אקטואליה לילית בהגשת שרה ב"ק המסכמת את אירועי היום.
החצר הפנימית (2022) – תוכנית אקטואליה שעסקה בענייני חרדים בהגשת קובי בורנשטיין.
עכשיו לילה (2022) – תוכנית אקטואליה לילית בהגשת ליטל שמש.
הערכת מצב (2021–2022) – מהדורת סוף השבוע בהגשת יערה זרד.
24 דקות (2022) – תוכנית ראיונות לילית בהגשת שרה ב"ק.
שישי בוקר (2021–2023) – תוכנית הבוקר בימי שישי בהגשת נוה דרומי.
סופשבוע (2023) – תוכנית שסיכמה את אירועי השבוע החולף בהגשת אמיר איבגי.
חשבון פתוח (בעבר "השבוע הכלכלי") (2021–2023) – תוכנית אקטואליה שעסקה בעייני כלכלה בהגשת שני בן יעיש שמוראק.
עכשיו כנסת (2020–2022) – תוכנית בהגשת יערה זרד שעסקה בחדשות ממשכן הכנסת ובפוליטיקה עולמית.
אולפן מוצ"ש (2022–2023) – סיכום חדשות השבת, שודרה במוצ"ש כשעה לאחר צאת השבת.
שלוש (2022–2023) – תוכנית חדשות וכותרות היום בהגשת טל מאיר. בעבר הגיש את התוכנית יונתן אוחיון.
בדלתיים פתוחות (2022–2023) – תוכנית משפטית בהגשת עו"ד ענבל פלאח–יעקב.
מדברים טכנולוגיה (2023) – תוכנית בנושא טכנולוגיה וחדשנות בהגשת הדר אביאל שעיקרה תוכן שיווקי.
הדו"ח של אראל סג"ל (2021–2024) – תוכנית אקטואליה בהגשת אראל סג"ל.
ריקלין ושות (בעבר "ריקלין וסג"ל" ו"וריקלין ומגל") (2018–2024) – תוכנית אקטואליה בהגשת שמעון ריקלין.
תוכניות מקור ששודרו בעבר > תוכניות אירוח

20 בלילה
נקודה טובה
עדן ועודד
חכמים בלילה
תוכניות מקור ששודרו בעבר > תוכניות מורשת ויהדות

הרמב"ם היומי
פרשת השבוע
יהודי עולמי
שאלת הרב הראשי
תוכניות מקור ששודרו בעבר > תוכניות ילדים

הכיתה של ישראל
שלומי וסתם
מעשה שהיה
תוכניות מקור ששודרו בעבר > תוכניות דוקו ומציאות

הפייטן
בית הנבחרים
בשביל ישראל
עכשיו 14 מגזין

מגזין 14 (נהוג להיקרא: עכשיו מגזין) הוא ירחון ישראלי בתשלום מבית ערוץ עכשיו 14 שקם בחודש יולי בשנת 2021 בתור מגזין 20. עם המעבר לאפיק 14, שמו של המגזין שונה ל-מגזין 14.
דיגיטל 14

דיגיטל 14 (נקראת גם עכשיו דיגיטל) היא מחלקת הדיגיטל במערך חדשות 14. המחלקה מנוהלת על ידי חברת חברת "עכשיו 14 דיגיטל" שבעליה הוא איש העסקים יצחק מירלשוילי. המחלקה פועלת בשיתוף פעולה מלא עם ערוץ עכשיו 14, ומנהלה הראשי הוא דור אזרד. התוכן אשר מיוצר על ידי עובדי המחלקה מתפרסם ברשתות החברתיות המקוונות, באתר המחלקה, וביישומון עכשיו 14. במחלקת הדיגיטל מועסקים עשרות עורכי תוכן, והיא פועלת מסביב לשעון.
מרבית הפלטפורמות בדיגיטל 14 הוקמו לפני המעבר של ערוץ 20 לאפיק 14. לאחר המעבר, התוכן שפורסם בתקופת ערוץ 20 נמחק, עשרות עובדים פוטרו ואת מקומותיהם תפסו עובדים חדשים, ועיצוב הפלטפורמות חודש. בשנת 2023 הצטרף למחלקה דור אזרד, ומונה לראש המחלקה וכותב ראשי בה.
בשנת 2024 הוקמה חברת "עכשיו 14 דיגיטל בע"מ" לשם ניהול המחלקה.
ראו גם

פוקס ניוז
ערוץ 7
One America News Network (אנ')
בני תורה (מפלגה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מייסד:  הרב שמואל אוירבך
 מנהיגים:  הרב שמואל אוירבך (2012–2018) הרב אשר דויטש (2019–2024)
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים)
 אפיון:  מפלגה חרדית
 בטאון רשמי:  הפלס
 אותיות:  עץ (בחירות לרשויות המקומיות) זך (בחירות לעיריית מודיעין עילית 2013)  פך (הבחירות לכנסת ה-19)
 שיא כוחה:  7 מושבים בארבע רשויות בבחירות לרשויות המקומיות, 2018
 נוצרה מתוך:  דגל התורה
 
בני תורה (שמה ברשומות: נצח) היא מפלגה חרדית ליטאית, שהוקמה על ידי הרב שמואל אוירבך ותומכיה מכונים "הפלג הירושלמי" על שם העיר שבה התגורר. המפלגה הוקמה בעקבות המחלוקת בציבור הליטאי, שהביאה לפרישת תומכיה ממפלגת דגל התורה, שבה תומך רוב הציבור הליטאי.
המפלגה קמה בשנת 2012, לקראת הבחירות לכנסת ה-19, תחת השם "נצח". מספר ימים לפני הבחירות הודיעו ראשיה על פרישה מההתמודדות. כעבור מספר חודשים, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2013, שונה שמה ל"בני תורה" והיא התמודדה וזכתה במושבים במועצות של ירושלים, בני ברק ומודיעין עילית.
היסטוריה > הקמה והבחירות לכנסת ה-19

סמוך לפטירת מנהיג הליטאים הרב יוסף שלום אלישיב בשנת 2012 התפתח סכסוך בין שני פלגים של היהדות החרדית-ליטאית, המיוצגת בכנסת מאז 1988 על ידי מפלגת דגל התורה, שהקים הרב אלעזר מנחם מן שך. מצד אחד ניצב רוב הציבור הליטאי תחת הנהגת הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, עם הרוב הגדול של חברי מועצת גדולי התורה וחברי הכנסת של המפלגה. לעומתם, נאמני הרב שמואל אוירבך החשיבו את רבם כממשיך דרכם של הרב שך והרב אלישיב. עד 2012 שלטו נאמני הרב אוירבך ביומון המפלגה "יתד נאמן", ובמהלך השנה השתלטו נאמני הרב שטינמן על העיתון והדיחו את נאמני הרב אוירבך, ובעקבות זאת הקימו האחרונים את העיתון "הפלס".
בסמליל המפלגה מצוינות השנים תרע"ב – שנת ייסודה של אגודת ישראל, תשמ"ט – שנת ייסודה של דגל התורה ותשע"ד – שנת ייסודה של "בני תורה". זאת מתוך טענה שהמפלגה היא ממשיכת דרכה האמיתית של קודמותיה.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה נאמני הרב אוירבך הגישו רשימה ברשם המפלגות בשם נצח, לאחר שסמוך להגשת הרשימות לכנסת התברר סופית שהמקום השלישי מטעם דגל התורה ברשימת יהדות התורה, המשותפת לה ולאגודת ישראל, לא ניתן בשנית למנחם כרמל, המזוהה עם נאמני הרב אוירבך, אלא ליעקב אשר, ראש עיריית בני ברק, מנאמני הרב שטינמן. אנשי המפלגה דרשו תיאום עמם בנושא גיוס בחורי ישיבות, הכרה בכוחם והפסקת חרם המודעות על העיתון "הפלס". ב-17 בינואר התפטרו מועמדי המפלגה מהתמודדות בבחירות, זאת לאחר סיכום בין האדמו"ר מגור לרב אוירבך לפיו "הסיעה המרכזית" (המייצגת את חסידות גור באגודת ישראל) תייצג גם את מחנהו של הרב אוירבך, ותהיה מתואמת איתו בקביעת עמדת המפלגה בסוגיית גיוס בני ישיבות ובתחומים נוספים.
בראש הרשימה בבחירות לכנסת ה-19 לפני התפטרותה עמד חיים אפשטיין. אברהם ישעיהו ברגמן, נכדו של הרב שך, מוקם במקום ה-9 מתוך 10 מועמדים.
היסטוריה > הבחירות לרשויות המקומיות 2013

לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 התמודדה המפלגה תחת השם "בני תורה" לראשות העיר ולמועצת העיר, בירושלים, בבני ברק ובמודיעין עילית. מועמדיה לראשות הערים היו: חיים אפשטיין בירושלים, חיים רוחמקין בבני ברק ואברהם ברגר במודיעין עילית. כשבועיים לפני הבחירות, בעקבות פגישת יעקב ליצמן עם הרב אוירבך, הודיעה בני תורה על הסרת מועמדה לראשות עיריית בני ברק. בירושלים ובבני ברק התמודדה הרשימה תחת האותיות "עץ", ששימשו את דגל התורה בבחירות לכנסת השתים עשרה בשנת 1988. במודיעין עילית התמודדה הרשימה עם האותיות "זך".
הרב שטינמן והרב חיים קניבסקי פרסמו מכתבים חריפים נגד המפלגה ותומכיה.
בירושלים קיבלה רשימת "בני תורה" כ-7,000 קולות, הכניסה נציג אחד למועצת העירייה, ומועמדה לראשות העיר, חיים אפשטיין, קיבל 3.5% מקולות המצביעים. אפשטיין, התמנה לסגן ראש העיר ומחזיק תיקי תרבות תורנית וח"ן חרדי. בבני ברק זכתה הרשימה בכ-5,000 קולות ובשני מושבים, כחברי מועצה כיהנו חיים רוחמקין ומשה מלאכי. ובמודיעין עילית זכתה בכאלפיים קולות ובשני מושבים, כחברי מועצה כיהנו אברהם ברגר ויהודה שם טוב. בשלוש הרשויות יחד הצביעו למפלגה כ-14 אלף איש. בשלוש הרשויות התמודדה דגל התורה במסגרת יהדות התורה ועבורה הצביע רובו של הציבור הליטאי.
בבני ברק, בה היה ליהדות התורה רוב מוחלט במועצת העיר, נותרה בני תורה כסיעה יחידה באופוזיציה. יעקב וירז'בינסקי, שנבחר מטעם סיעת יהדות התורה, פרש מסיעתו ומונה למספר ועדות עירוניות, בהן ועדת ההנחות בארנונה. בית המשפט העליון ביטל מינוי זה וקבע שהמקום בוועדת הארנונה המיועד לאופוזיציה יינתן לסיעת בני תורה, הגדולה שבסיעות האופוזיציה.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים

בבחירות לכנסת העשרים לא יוצגה המפלגה ברשימת יהדות התורה לכנסת. גורמים המזוהים עם המפלגה ניהלו קמפיין כנגד הצבעה ליהדות התורה. יומיים לפני הבחירות נאספו אנשי "בני תורה" באצטדיון הארנה בירושלים לכנס גדול בהשתתפות הרב אוירבך, ובו הוכרז כי "אין לסייע בידי עוברי עבירה", הכרזה שהתפרשה כאיסור הצבעה ליהדות התורה. יום קודם הבחירות הוכרז בשם הרב אוירבך כי הוא אינו מורה עבור איזו מפלגה להצביע. עוזרו של הרב אוירבך, יוסף פטרוף, אמר כי משמעות הדברים היא שיש להימנע מהצבעה. על פי הערכות, כ-4,000 מאנשי בני תורה הצביעו בפתקים פסולים ואחרים הצביעו למפלגות ש"ס ויחד.
היסטוריה > מועצת גדולי עולם התורה

בחודש אדר ה'תשע"ח נפטר הרב שמואל אוירבך. לאחר פטירתו הוקמה "מועצת גדולי עולם התורה", שאמורה להחליט בענייני המפלגה. במועצה חברים הרב עזריאל אוירבך, הרב יהושע גרשון ארנברג, הרב בן ציון בורודיאנסקי, הרב אשר דויטש, הרב ברוך שמואל דויטש, הרב דב אהרון זלזניק, הרב שמואל מרקוביץ, הרב צבי פרידמן, הרב צבי רוטברג, הרב זבולון שוב והרב משה שמידע. הרב צבי שנקר היה חבר במועצה עד לפטירתו בתש"פ, 2020. מאז הוקמה המועצה היא התכנסה פעמים ספורות בסמוך להקמתה בשנת תשע"ח ומאז היא חדלה מלתפקד
היסטוריה > הבחירות לרשויות המקומיות 2018

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-2018 רשימות מטעם המפלגה התמודדו בשש ערים תחת האותיות "עץ". בירושלים הריצה המפלגה בתחילה את חיים אפשטיין לראשות העיר, אך הוא פרש מהמירוץ והמפלגה הודיעה על תמיכתה בזאב אלקין לראשות העיר. המפלגה שמרה על כוחה עם נציג אחד וכ־9,000 קולות. בסיבוב שני תמכה המפלגה בעופר ברקוביץ שהפסיד למשה ליאון בבני ברק התמודד אברהם קאהן מטעם המפלגה לראשות העיר, שלא נבחר, והמפלגה זכתה ל־3 נציגים למועצת העיר. במודיעין עילית התמודד מטעמה שמואל אלישיב לראשות העיר, שלא נבחר, והמפלגה שמרה על כוחה במועצת העיר עם 2 נציגים. בבית שמש התמודד מלאכי כי טוב מטעם המפלגה לראשות העיר אך פרש מהמירוץ יומיים לפני הבחירות ומפלגתו הודיעה על תמיכה במשה אבוטבול. כי טוב נכנס למועצה והתמנה לסגן ראש העיר ללא שכר. המפלגה התמודדה גם בביתר עילית ובאלעד, שם לא הצליחה להכניס נציגים מטעמה. בשש הרשויות יחד הצביעו למפלגה כ-22 אלף איש.
היסטוריה > הבחירות לרשויות המקומיות 2024

בבחירות לרשויות המקומיות ב־2024, התמודדה התנועה לראשונה בבחירות באשדוד ובצפת במסגרת רשימת אגודת ישראל, וכן חתמו הסכמים עם מפלגות נוספות בערי הארץ. במסגרת ההסכמים שנחתמו עם מפלגות נוספות, הודיעו על שיתוף פעולה עם מפלגת ש"ס בערים אופקים, לוד וטבריה. בנתיבות עם רשימת הרב חיים יוסף דוד אברג'ל, בחריש עם רשימת אחדות ומסורת ובחדרה הצביעו לרשימה המאוחדת. בעיר אלעד חתמה המפלגה בהוראת מנהיגה הרב אשר דויטש עם נציג תנועת ש"ס יהודה בוטבול על תמיכה בו לראשות העיר, זאת לאחר סערה פנים חרדית שהתקיימה סביב שאלת התמיכה לראשות העיר אלעד. למעשה חתימת ההסכם ביססה את הציר המשותף שהיה במערכת הבחירות בין תנועת ש"ס, הסיעה המרכזית של גור, הסיעה המאוחדת של ויזניץ ובני תורה.
לקראת הבחירות מונה מנחם כרמל כיושב ראש הרשימה בבני ברק. במקביל פרשו חלק מחברי המפלגה בהנהגתו של הרב צבי פרידמן והגישו רשימות נפרדות במודיעין עילית ובני ברק, לאחר מכן משכו את הרשימות והגיעו להסכם עם רשימת בני תורה, אך לבסוף תמכו באגודת ישראל.
בבחירות אלה זכו רשימות המפלגה בערים בהן התמודדה עצמאית בכ-18,000 קול בסך הכל, כשהרשימה זוכה במושב אחד בירושלים, שניים בבני ברק, שניים במודיעין עילית ואחד בביתר, שם נכנסו לראשונה למועצה, ומנגד בבית שמש הפסידו את המנדט היחיד שהיה למפלגה. באשדוד נכנס למועצת העיר נציג מטעמם שהתמודד בתוך רשימת אגודת ישראל הרב אברהם יונה שטרנפלד עד לספטמבר 2024 אז התפטר ברוטציה לטובת נציג מרכז חסידי ויזניץ, ובחצי השני של הקדנציה הוא צפוי לשוב ולכהן כחבר מועצה.
רפאל איתן

ערך זה עוסק ברמטכ"ל ומנהיג מפלגת צומת. אם התכוונתם לאיש "המוסד" ולק"ם, ראש רשימת הגמלאים, ראו .
איתן ב-1983, עם אמנון אשכול ומרדכי ירושלמי.
רפאל איתן בשנת 1948 בחטיבת הראל
רפאל "רפוּל" איתן (11 בינואר 1929, כ"ט בטבת ה'תרפ"ט – 23 בנובמבר 2004, י' בכסלו ה'תשס"ה) היה הרמטכ"ל ה-11 של צה"ל, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל. כהונתו של איתן כרמטכ"ל הייתה הארוכה ביותר, 60 חודשים (5 שנים).
קורות חיים > תחילת דרכו

איתן נולד ב-1929 במושב תל עדשים, בן זקונים לאליהו איתן (קמינצקי) ומרים לבית אורלוב, ממייסדי המושב. אמו נולדה למשפחת סוחרים זעירים באוקראינה ועלתה לארץ ישראל ב-1904. היא עבדה בסג'רה, שם הכירה את אביו. גם אביו נולד למשפחת איכרים באוקראינה, עלה בגיל 17 לארץ ישראל, והיה ממייסדי ארגון "השומר". שני הוריו היו יהודים, בניגוד למיתוס שהשתרש ולפיו רפול היה מצאצאי הסובוטניקים שעלו בעלייה הראשונה. איתן עצמו לא הכחיש את השמועות, אך בירור היסטורי העלה שמשפחתו היא משפחה יהודית מיוחסת.
לאיתן שלושה אחים ושתי אחיות: שמואל איתן, שהיה ניצב במשטרה; מתתיהו, חבר בארגון ההגנה; יוסף, שנפטר בהיותו תינוק;, נחמה (מאיר) וציפורה (שחר).
רפאל איתן גדל בתל עדשים, והתגורר בו במהלך מרבית שנותיו. אביו אליהו הקנה לכל ילדיו חינוך נוקשה וקפדני תוך שימת דגש על משמעת, מוטיב שליווה את איתן ואחיו לכל אורך חייהם. נטען לא אחת שהמקור למשמעת הקפדנית שאותה תבע איתן בהיותו רמטכ"ל נבע מאותו חינוך שלו זכה בילדותו.
כשהיה בן 7 לימד אותו אביו לירות ברובה הציד שלו.
קורות חיים > שירותו הצבאי > גיוס לפלמ"ח ומלחמת העצמאות

ב-1946, בגיל 17, הצטרף לפלמ"ח. הוכשר כלוחם במחלקת הסיור של הפלמ"ח – מחלקת משמרות, על ידי חיים פוזננסקי שהשפיע עליו עמוקות. ב-1947 עבר הכשרה כמפקד כיתה. במלחמת העצמאות השתתף איתן בהריסת קיסריה הערבית. לאחר מכן לחם בשורות חטיבת הראל בגדוד הרביעי. הקרב הראשון שהשתתף בו היה קרב הקסטל, עם הכוח שכבש אותו בפעם האחרונה. הוא נלחם בקרב נבי סמואל ולאחר מכן הגיע לראשונה בחייו לירושלים, שם נלחם בקרב על מנזר סן סימון ונפצע קשה מכדור בראשו אולם המשיך בלחימה. בתום ההפוגה הראשונה חזר למחלקה. בהפוגה השניה נשלח לקורס קצינים מחזור ג', שבסיומו התמנה לסגן מפקד הפלוגה. לאחר מכן עבר לגדוד העשירי.
קורות חיים > שירותו הצבאי > המשך השירות בצבא

ב-1949, לאחר המלחמה, חזר איתן למשקו בתל עדשים, ובמילואים שימש כסגן מפקד פלוגה בחטיבה 9. ב-1950 עבר עם קבוצה של חקלאים צעירים למושב פטיש, וסייע לעולים חדשים בעבודה חקלאית. בקיץ 1951 התגייס לשירות קבע כקצין המבצעים של חטיבה 9. באביב 1952 עבר קורס צניחה ולמד להטיס מטוסים קלים. במהלך תקרית אש בצפון מערב השומרון פגש לראשונה את אריאל שרון. איתן סיים קורס מג"דים והתמנה למפקד פלוגה במילואים בגדוד הצנחנים 890. באמצע 1953 השתחרר וחזר למשק. בתחילת 1955 נקרא שוב לשירות מילואים. במבצע אגד, פשיטה על משטרת כונתילה ב-28 באוקטובר 1955, הסתער איתן בראש הלוחמים, בעודו מטפס על צוק תלול, מול אש האויב, וחיסל עמדת ירי אשר הפריעה להתקדמות הלוחמים. על פועלו זה הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל, שהוסב לאחר מכן לעיטור העוז.
תיאור המעשה: ביום ה-28 באוקטובר 1955, בפשיטת כונתילה, הסתער סרן רפאל איתן בראש אנשיו, תוך טיפוס על צוק נישא ותלול מול אש האויב, וחיסל עמדת מק"ב שבלמה את התקדמותם. על מעשה זה הוענק לו: עיטור העוז ניסן תשל"ג אפריל 1973, דוד אלעזר, רב-אלוף, ראש המטה הכללי.
בדצמבר 1955 נפצע בפעולת כנרת ופונה על גבי סירת דיג. בניתוח הוצאו שלושה כדורים מגופו, אחד מהם מהחזה. בינואר 1956 שוחרר מבית החולים, ולאחר מכן הועלה לדרגת רב-סרן ומונה לסגן מפקד גדוד 890.
בתקופת שירותו כמ"פ בצנחנים, הונהג שקצינים בכירים עוברים קורס צניחה, ואילו קצינים נבחרים יעברו קורס טיס מקוצר על מטוסים קלים. איתן עבר את הקורס וסיים אותו לאחר הפסקה ארוכה בשל פציעתו בפעולת כנרת. בתום הקורס ב-1956, הוא זכה לענוד 
כנפי טיס ועליהן האות "ק", שהוענקו באותה תקופה לטייסי מטוסים קלים (בתום שנות ה-70, הומרו כנפיים אלו בכנפי טיס רגילות).
ביולי 1956 יצא עם משלחת של צנחנים לתחרויות צניחה חופשית בברית המועצות. לאחר שובו נתמנה למפקד גדוד 890.
במבצע קדש צנח ב-29 באוקטובר 1956 בראש גדוד הצנחנים 890 ממזרח למעבר המיתלה בחצי האי סיני, הצניחה הקרבית הראשונה בתולדות צה"ל ("מבצע מכבש").
ב-1958 יצא לקורס פו"ם במשך שנה ולאחר מכן נתמנה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים. ביוני 1960, בהיותו סגן אלוף, יצא לארצות הברית לשנת לימודים בבית הספר לפיקוד ומטה של המארינס. לאחר שובו נתמנה לראש ענף מבצעים במטה הכללי, תפקיד שמילא במשך שנתיים, במהלכן גם למד באוניברסיטת תל אביב היסטוריה כללית, היסטוריה צבאית וגאוגרפיה של המזרח התיכון. בפברואר 1963 יצא בראש משלחת ישראלית לאליפות העולם בדאייה בארגנטינה. לקראת סוף תקופתו כראש ענף המבצעים, יצא עם משלחת של צה"ל לאתיופיה. במהלך שהותו שם, נפטר בנו הבכור, יוחנן. בתום כהונתו כראש ענף מבצעים, למד במשך שנה במחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. במאי 1964 נתמנה למפקד חטיבת הצנחנים הסדירה.
בחודש אוקטובר 1966, בחג הסוכות, קבע איתן שיא ישראלי בדאייה, כאשר דאה ממנחת מגידו[דרושה הבהרה] בעמק יזרעאל לנמל התעופה אילת. בנובמבר אותה שנה פיקד על הצנחנים בפעולת סמוע.
קורות חיים > שירותו הצבאי > במלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים (יוני 1967), בהיותו אלוף-משנה, פיקד על חטיבת הצנחנים שלחמה תחת אוגדה 84 בפיקוד ישראל טל בקרבות בפתחת רפיח וברצועת עזה. במהלך הקרבות נתבשר שבן-אחיו, גיורא איתן, מפקד פלוגה בגדוד 890, נהרג. ביום הרביעי של המלחמה, בהיותו בזחל"ם הפיקוד, נפצע קשה מכדור בראשו במבואות רומני שבצפון מערב סיני.[דרוש מקור] הוא פונה לבית החולים בבאר שבע, שם הוצאו מראשו הכדור וכן רסיסים שנותרו בראשו מאז פציעתו במלחמת השחרור. באמצע יולי העביר את הפיקוד על החטיבה לדני מט ונתמנה לתפקיד מרכֵּז לקחי המלחמה במטה הכללי.
ב-3 בנובמבר 1967 התמנה למפקד חטיבת הבקעה (תחת חטיבה 80) וניהל את הלחימה בגזרה זו, שכללה מרדפים אחר מחבלים מארגוני הטרור הפלסטינים, שחדרו מעברו המזרחי של הירדן. במרץ 1968 פיקד על כוח של החטיבה בפעולת כראמה בשטח ירדן. הוא שימש מפקד הכוחות בבקעה עד יולי 1968.
קורות חיים > שירותו הצבאי > קצין צנחנים ראשי

ב-24 ביוני 1968 מונה איתן לקצין צנחנים ראשי במקום אל"ם אהרן דוידי. בתפקידו זה פיקד על מבצע תשורה, שנערך בדצמבר של אותה שנה. המבצע כלל פשיטה על שדה התעופה הבינלאומי ביירות והשמדת מטוסי נוסעים של חברות תעופה לבנוניות שהיו בו. ב-7 בינואר 1969 הוקמה מפקדת קצין חיל רגלים וצנחנים ראשי (קחצ"ר) ורפאל איתן הועלה לדרגת תת-אלוף והוצב בראשה.
ביולי אותה שנה השתתף במבצע הפשיטה על האי גרין. בהמשך אותה שנה נשלח לבקר אצל הלוחמים הכורדים בעיראק, במטרה לבדוק אם תנאי הקרב בזירת המלחמה שלהם מתאימים לשינוי אופייה: הרחבת ממדי המלחמה ממלחמת גרילה בלבד להתקפות גלויות נגד הצבא העיראקי. במהלך הביקור נפגש עם מנהיג המאבק הכורדי, מוסטפא ברזאני, אולם מסקנתו של איתן הייתה שלילית. לאחר כארבע שנים בתפקיד קצין צנחנים ראשי, מונה ב-1972 למפקד עוצבת געש, אוגדה 36, מפקדת אוגדה בפיקוד הצפון.
קורות חיים > שירותו הצבאי > מלחמת יום כיפור

ב-6 באוקטובר 1973, עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, התגייסה אוגדתו והחלה להזרים כוחות לרמת הגולן בניסיון לבלום את הצבא הסורי. בערב קיבלה האוגדה בפיקודו את האחריות על רמת הגולן. משעלתה לגולן גם אוגדת המילואים 210 בפיקוד האלוף דן לנר, חולקה האחריות להגנת הרמה לשתי גזרות. אוגדה 36 התמקדה בבלימת הצבא הסורי בצפון רמת הגולן ולאחר מכן פיקד על אוגדתו במסגרת המעבר למתקפה, בהבקעה בצפון רמת הגולן עד לכיבוש "המובלעת", ברמת הגולן הסורית. אחרי המלחמה פיקד על כוחות צה"ל במלחמת ההתשה במובלעת הסורית.
קורות חיים > שירותו הצבאי > אלוף פיקוד צפון

ב-29 באוקטובר 1973 העניק לו הרמטכ"ל דוד אלעזר דרגת אלוף, וב-14 באפריל 1974 מונה על ידי הרמטכ"ל מוטה גור לאלוף פיקוד הצפון.
בתקופת כהונתו החל הקשר והסיוע הצבאי לנוצרים בלבנון. בסוף 1976 נפגש בסודיות, על סטי"ל של חיל הים במפרץ ג'וניה, עם מנהיג הפלאנגות, בשיר ג'ומאייל. בתפקידו כאלוף הפיקוד, היה איתן בין מקימי הגדר הטובה. באוגוסט 1977 מונה לראש אג"ם.
בזמן כהונתו בתפקיד, יצא צה"ל במרץ 1978 למבצע ליטני. לפני היציאה למבצע איתן הקריא לחיילים בשטח כינוס את השיר על השחיטה של חיים נחמן ביאליק והשווה בכך את הפיגוע בכביש החוף שבעקבותיו צה"ל יצא למבצע זה, לפוגרום קישינב עליו נכתב השיר.
קורות חיים > שירותו הצבאי > רמטכ"ל צה"ל

ב-16 באפריל 1978, מונה רפול לרמטכ"ל בהמלצת שר הביטחון עזר ויצמן, והחליף בתפקיד זה את מוטה גור. בנאום הראשון שלו כרמטכ"ל הפתיע את הנוכחים בנאום קצר בן 34 מילים. כבר בתחילת שירותו כרמטכ"ל התבלט איתן בשורת צעדים בעלי משמעות סמלית, שנועדו, כפי הנראה, להכניס רוח של משמעת ויעילות לצבא, שעדיין היה תחת הרושם הכבד של מלחמת יום הכיפורים.
צעדים אלו כללו את ההוראה לחזור לחבוש את הכומתה על הראש, את ההוראה לאסוף תרמילים משומשים לאחר מטווחי ירי, את השוואת צבע מדי הבנות לזה של מדי הבנים, וקיצוץ משמעותי בלהקות הצבאיות, עד כדי ביטולן כמעט.
כחלק מתפיסתו את תפקידי הצבא כחורגים מביטחון בלבד, דאג איתן לפיתוח פרויקט חיילי מקא"ם (שנודעו בכינוי "נערי רפול"), במסגרתו גויסו נערים משולי החברה במטרה לשלבם בחברה הישראלית. במקביל, קיבל רפול את הצעת פרופסור פליקס דותן ופרופסור שאול יציב מן האוניברסיטה העברית להקים את תוכנית תלפיות, שמטרתה לשלב את בוגריה ביחידות מחקר ופיתוח בצה"ל ובתעשיות הביטחוניות.
ב-1979 היה איתן הרמטכ"ל הראשון שביקר בארצות הברית ביקור רשמי. בעת ביקורו בפנטגון, העניק לו מזכיר ההגנה של ארצות הברית את אות לגיון ההצטיינות.
כרמטכ"ל הוביל קו התקפי אל מול פעילות המחבלים בלבנון. במהלך כהונתו צה"ל תקף מן האוויר, באש תותחים וכן ביצע פשיטות רבות על יעדי מחבלים בלבנון, ובהם מבצע שלכת, מבצע מנורה, מבצע מתח גבוה, מבצע איש דמים, מבצע מוביל, מבצע סיגל ומבצע צלצל. בנוסף הוציא לפועל ביוני 1981 (כחודש ימים לאחר ששכל את בנו הטייס יורם בתאונת אימונים) את תקיפת הכור בעיראק, ופיקד על פעולות הצבא ופריסתו מחדש במסגרת החזרת חצי האי סיני למצרים, ובין היתר, על פינוי והריסת העיר ימית בסוף אפריל 1982.
כמפקד העליון של הצבא, המוסמך להעניק חנינות לחיילים, קיצר איתן, בצעד שנוי במחלוקת, את עונשם של חיילים שרצחו ערבים: סגן דניאל פינטו, קצין צנחנים וחתנו של דני מט, שהורשע ברצח ארבעה לבנונים בעת מבצע ליטני, אבי מכמל, מ"פ בחטיבת גולני שהורשע ברצח שבוי במבצע ליטני, אריה שדה, מג"ד בחיל ההנדסה שהורה להרוג שבוי, וישראל לדרמן, שהורשע ברצח פלסטיני בירושלים בהיותו חייל מילואים, כמעשה נקם.
קורות חיים > שירותו הצבאי > רמטכ"ל צה"ל > מלחמת לבנון הראשונה

ארגון אש"ף הקים החל באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 אזורי שליטה במדינת לבנון שכללו בסיסי צבא ומצבורי נשק. ריכוז המחבלים של ארגון אש"ף התקרב לעשרת אלפים לוחמים. כוחו המדיני בלבנון גדל ובחסות סוריה וחלק ממדינות ערב חומש הארגון והיווה סכנה לגבולה הצפוני של מדינת ישראל וליציבות המשטר בלבנון. איתן, כרמטכ"ל, הגדיר את מיטוט הארגון והסבת פגיעה קשה לו ולאנשיו, והשבת הביטחון לגבול הצפון כמשימת צה"ל בעת פעולה צבאית נרחבת בלבנון. ב-3 ביוני 1982 ניסה ארגונו של אבו נידאל להתנקש בשגריר ישראל בלונדון, שלמה ארגוב. בתגובה הפציץ חיל האוויר מטרות של אש"ף בלבנון, ואלו הגיבו בירי על יישובי הצפון במטחי קטיושות עזים שנפלו גם במרכז העיר קריית שמונה.
ביום שישי, 4 ביוני הורתה הממשלה על פתיחת "מבצע שלום הגליל", שהחל ביום ראשון, 6 ביוני, והוא תחילתה של מלחמת לבנון הראשונה. בבוקרו של יום שישי, לפני תחילת המלחמה נשאל בראיון שהפך מפורסם: "מה בכוונת ישראל לעשות? האם היא תפתח במלחמה?". רפול ענה בקצרה ובאופן אופייני תוך שילוב ידיו: "ואם אני יודע, אני צריך להגיד לך?"
מטרות המלחמה, שתוכניותיה נוסחו זה מכבר תחת שמות הקוד "אורנים קטן" ו"אורנים גדול", היו סילוקה של הישות הפלסטינית המזוינת מגבול הצפון, וכן כינונו של משטר שלטוני בלבנון, בהנהגת באשיר ג'ומייל, אוהד לישראל.
צה"ל מימש את מטרותיו הראשונות בסילוק אש"ף מלבנון ואף סילוק הסורים מלבנון. אחרי סילוק אש"ף מלבנון נשאר צה"ל בלבנון ופופולריות המלחמה החלה לרדת בציבור עקב הצטברות כמות נפגעים והרוגים במלחמה שהתמשכה. במהלך המלחמה הדיח רפול את אל"ם אלי גבע מתפקיד מפקד חטיבה בשל סירוב פקודה. מבחינה צבאית היה לצבא הישג מרשים בלבנון, סילוק אש"ף מלבנון, סילוק הסורים מלבנון, מבצע ערצב 19, הפלת 80 מטוסים סורים ללא אף מטוס קרב ישראלי שיורט על ידם. אך לאחר מכן אירעה שורת כשלים, אשר אחד החמורים בהם הוא הקרב בסולטאן יעקוב. התמשכות המלחמה בלבנון יצרה מחאה שהגיעה לשיאה בהפגנה כנגד אירועי סברה ושתילה.