stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גשר ווטרלו
היסטוריה > רצח גאורגי מרקוב

גאורגי מרקוב, שערק מבולגריה לגוש המערבי, נרצח על גשר ווטרלו ב-7 בספטמבר 1978 על ידי סוכנים של המשטרה החשאית הבולגרית בסיוע הק.ג.ב.. מרקוב חצה את הגשר בדרכו לתחנת אוטובוס מעברו השני של הגשר, ובדרכו חש דקירה ברגלו. בערב אותו יום לקה מרקוב בחום גבוה, ולאחר שלושה ימים נפטר. לאחר מותו מצאו הרופאים קליע פלטינה קטן, כ-1.52 מ"מ אורכו, נעוץ בשוקו. בדיקה מאוחרת יותר מצאה שנקדחו בו שני חורים, בהם נמצאו עקבות לרעל הריצין. את הקליע, כך התברר, ירו הסוכנים באמצעות מטרייה בה הותקן מנגנון ירי בעזרת גז דחוס.
הגשר בתרבות ובאמנות

מספר סרטים נקראו על שם הגשר ובהם הסרט גשר ווטרלו משנת 1931 והסרט גשר ווטרלו משנת 1940 בכיכובם של רוברט טיילור וויוויאן לי.
השיר "ווטרלו סנסט", שנכתב על ידי ריי דייוויס והוקלט על ידי להקת הקינקס בשנת 1967, מתאר שני אנשים שנפגשו בתחנת ווטרלו וחצו את הנהר על הגשר תוך שהם רואים ממנו את השקיעה (הגשר עצמו לא מוזכר בשיר, אולם דייוויס הסביר שלכך הייתה כוונתו).
השיר "אחרי ארוחת הצהרים" מאת המשוררת ונדי קופ מתאר שני אוהבים שנפרדים זה מזה על הגשר.
בסיפור הקצר חמישה חרצני תפוז ג'ון אופנשאו, לקוחו של שרלוק הולמס, מוצא את מותו כאשר שליחיו של ארגון הקו קלוקס קלאן דוחפים אותו מגשר ווטרלו אל מימי התמזה.
גלריה

מבט על גשר ווטרלו הישן מכיוון מדרגות וייטהול, ציור מעשה ידי ג'ון קונסטבל, 18 ביוני 1817
גשר ווטרלו - מבט מגלגל הענק הלונדון איי
גשר ווטרלו. ברקע (משמאל לימין) קתדרלת סנט פול, מגדל 42 ורחוב סנט מרי אקס מס' 30 (המכונה "בניין סוויס רה" או "המלפפון החמוץ האירוטי")
גראבלין דנקירק

הקבוצה במשחק חוץ
גראבלין דנקירק (בצרפתית: Basket Club Maritime Gravelines Dunkerque) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר גראבלין, המתמודדת בליגת העל הצרפתית וביורופקאפ.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1984 ממיזוג של קבוצות מהעיר גראבלין וגראן-פור-פיליפ. בסיום עונת 1987/88 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה.
בעונת 2003/04 הגיעה הקבוצה לראשונה לגמר הגביע הצרפתי והפסידה לקבוצת פו אורטז 82-74. בעונת 2004/05 הגיעה שוב לגמר, וזכתה בו לאחר ניצחון מול קבוצת שולה באסקט 79-91. בעונת 2009/10 הפסידה בגמר הגביע מול קבוצת אורליאן 73-69.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז עונת 1990/91.
בעונת הבכורה שלה באירופה הודחה על ידי אסטודיאנטס מדריד בסיבוב השני של גביע קוראץ'. בעונת 2002/03 הגיעה עד לשמינית גמר גביע יול"ב והודחה על ידי קבוצת ק.ק. זאדאר מקרואטיה.
בעונת 2008/09, הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר היורוצ'לנג' והפסידה לקבוצת לוקומוטיב קובאן מרוסיה בסיכום שני מפגשים.
מאז שנת 1986, אולם הבית של המועדון הוא היכל ספורטיקה המכיל 3,043 מקומות ישיבה, ובימים של משחקים מרובי קהל בעמידה, ניתן להגיע לכמות של 3,500 צופים.
היסטוריה > שחקני עבר מפורסמים

צרפת פסקל גרונה
צרפת ז'אן איימי טופאן
צרפת סדריק מילר
צרפת ז'ורז' וסטרי
ליטא דאיניוס אדומאיטיס
ארצות הברית סטיב בורט
ארצות הברית ג'רי מקאלו
ארצות הברית דני סטרונג
ארצות הברית ביל וארנר
תארים והישגים

הליגה הצרפתית :
מקום שני: 2004
הגביע הצרפתי :
זכייה (1): 2005
גמר: 2003, 2010
הסופרקאפ הצרפתי :
זכייה (2): 2011, 2013
גמר: 2005, 2012
יורוצ'לנג' :
רבע גמר: 2011
גוריי

| --- | --- |
סמל גורייסמל גוריי
הכיכר המרכזית בגוריי
הכיכר המרכזית בגוריי
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  883 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°43′00″N 22°39′00″E﻿ / ﻿50.71667°N 22.65°E﻿ / 50.71667; 22.65 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.goraj.lbl.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגוריי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגוריי(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהגוריי(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהגוריי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גורַיי (בפולנית: Goraj; ביידיש: גאריי) הוא כפר בדרום-מזרח פולין, במחוז בילגוריי, כ-60 ק"מ מדרום ללובלין וכ-20 ק"מ מבילגוריי, בו מתגוררים כ-1,000 תושבים.
תולדות היישוב

היישוב גוריי נזכר לראשונה בתעודות מהמאה ה-14, וסמוך למועד זה הוענקו לו זכויות עיר, אשר אושרו בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. בסוף המאה ה-16 עבר היישוב לבעלות האציל יאן זמויסקי.
במאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות הקוזקים. בחלוקת פולין הועבר היישוב לשליטת אוסטריה, ומשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בשנת 1837 פרצה ביישוב שרפה גדולה שכילתה את רוב בתיו, ובשנת 1869 הוחזר היישוב למעמד של כפר. מסוף המאה ה-19, עם חיבור היישוב לרשת מסילות הברזל, הואצה התפתחותו הכלכלית.
יהודי גוריי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1626, ובפרעות ת"ח ות"ט נפגעו יהודי היישוב מכנופיותיו של חמלניצקי.
בסוף המאה ה-18 הוקם ביישוב בית כנסת מפואר מעץ, ובמהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בגוריי, וחלק מאנשיו התפרנסו מסחר בעצים. אחד מבניה המפורסמים של גוריי הוא הרב מנחם מנדל מורגנשטרן, אשר נודע כרבי מקוצק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי היישוב ממעשי ביזה מצד החיילים הרוסים ומהפצצותיהם את הכפר, ובנובמבר 1918 סבלו יהודי הכפר מהתעמרות מצד החיילים הפולנים. כתוצאה מכך, רבים מיהודי הכפר עזבו אותו. בסיוע ארגונים מקומיים ויוצאי הכפר בארצות הברית השתקמה הקהילה בכפר, ובין מלחמות העולם התגברה בו הפעילות הציונית, וקבוצה קטנה ממנו אף עלתה לארץ ישראל. כמו כן, פעלה ביישוב אגודת ישראל, אשר הפעילה בו בית ספר מרשת בית יעקב. בשנים אלו נמנו בכפר כ-400 יהודים.
בשנות השלושים סבלו יהודי הכפר ממעשי אנטישמיות מצד שכניהם הפולנים, שכללו יידויי אבנים וניפוץ שמשות בבתיהם.
יהודי גוריי > בשואה

באמצע ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ועם כניסתם אליו, החלו לחטוף יהודים לעבודות כפייה. תוך תקופה קצרה הגיעו לכפר פליטים יהודים מפרמפול הסמוכה, ובאפריל 1941 הובאו לגוריי כ-800 יהודים מבילגוריי.
לאחר פרוץ מבצע ברברוסה הוטלו על יהודי הכפר הגבלות תנועה, ונאסר עליהם לצאת מהכפר. באוקטובר 1942 הציתו הגרמנים את בתי היהודים בכפר, והעבירו את יהודי היישוב לפרמפול. משם, הוצעדו עם יהודי המקום כ-22 ק"מ עד תחנת הרכבת בזווייז'ינייץ, וממנה שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.
יהודי גוריי > אזכורים בתרבות

הסופר וחתן פרס נובל יצחק בשביס-זינגר פרסם ב-1937 את ספרו השטן בגוריי העוסק כולו בקורות העיירה ויהודיה במאה ה-17 בתקופת שבתאי צבי.
גידול מוחי

| --- | --- |

גידול מוחי: גרורה מסרטן ריאה (סמוך לחץ), בצילום MRI בשילוב עם הזרקת חומר ניגודי
 תחום:  אונקולוגיה 
 מיקום אנטומי:  מוח 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/779664 
 MeSH:  D001932
 MedlinePlus:  007222
 סיווגים
 ICD-10:  C71, D33.0-D33.2
 ICD-11:  2A00 
 
גידול מוחי (באנגלית: Brain tumor) הוא גידול לא נורמלי ובלתי-מפוקח של תאים הנמצאים במוח: נירונים, תאי גליה, תאי אפיתל ועוד. גידולי מוח ראשוניים נקראים לפי טיפוסי התאים שמהם הם נוצרו. תאי הגידול עשויים להיות תאי סרטן ראשוניים או תאים שמקורם במקום אחר בגוף האדם, אשר שלחו גרורות למוח (תאי סרטן שניוניים או גידולים מטסטטיים). הגידולים במוח מופיעים בעיקר בחלק האחורי של הראש בילדים ובשני השלישים הקדמיים של המוח במבוגרים.
גידולים יכולים להיות שפירים והם, בדרך כלל, מוגבלים למקום קטן. הם יכולים להיות ממאירים ופולשניים (כלומר, מתפשטים לאזורים שכנים). תאי המוח ניזוקים בגלל לחץ מתאי הגידול הגדלים, השפעה עקיפה על ידי תהליכים דלקתיים המתפתחים בתוך וסביב הגידול הסרטני, בצקות ו/או עלייה בלחץ בתוך הגולגולת (כתוצאה מהבצקת או מחסימת הזרימה של הנוזל המוחי).
אפידמיולוגיה

שכיחות גידולים במערכת העצבים המרכזית היא 10-17 מתוך 100,000 אנשים בשנה, ובחוט השדרה 1-2 מתוך 100,000 בשנה. 50% מהגידולים במערכת העצבים המרכזית הם גידולים ראשוניים (שהחלו לראשונה במוח או בחוט השדרה). השאר הם גרורות ממקומות אחרים בגוף. גידולי המוח הם די שכיחים בילדים, ומיקומם הוא מתחת לטנטוריום, בעוד שאצל מבוגרים רוב הגידולים הם סופרה-טנטוריאליים.
סיווג גידולים > גליומות

גידולים מתאי גליה - או קבוצת הגליומות - היא הקבוצה הגדולה והשכיחה של גידולים במוח. תסמינים נפוצים בגידולי גליומות כוללים כאבי ראש, פרכוסים (בעיקר כשהגליומה היא עם סיווג (grade) נמוך), וכאשר חלה התקדמות ממארת בגידול, יש שינויים במצב המנטלי וכן לעיתים שיתוק צד. קבוצת הגליומות כוללת שלוש תתי קבוצות-
אסטרוציטומות - הקבוצה העיקרית של גליומות. גידולים אלו יכולים להיות grade 1 (למשל, אסטרוציטומה פלאוציטית- זהו גידול שפיר, המופיע בעיקר בילדים, עם העדפה לאזור הנקרא ורמיס בצרבלום, כאשר לרוב התמונה הקלינית המקדימה כוללת כאבי ראש והקאות- אם ניתן לבצע כריתה כירורגית, המחלה ניתנת לריפוי), grade 2- זוהי אסטרוציטומה עם פוטנציאל ממאירות נמוך, grade 3- אסטרוציטומה אנאפלסטית (ממאירה) או grade 4- זוהי אסטרוציטומה מהסוג הממאיר ביותר, הקרויה גם גליובלסטומה מולטיפורמה או בראשי תיבות – GBM. זהו גידול עם פרוגנוזה גרועה מאוד, הכי שכיח אצל מבוגרים, ומקושר לתוחלת חיים הנמוכה משנה. ה- GBM מאופיין בכך שהוא מסוגל לחצות את ההמיספרות עצמן דרך הקורפוס קלוסום ("צורת פרפר" בהדמיה, טיפוסית מאוד לגידול). מאפיין נוסף לגידול זה הוא שהוא לא עטוף בקפסולה, וכן יש לו נטייה גבוהה לחזור גם לאחר הוצאתו.
אוליגודנדרוגליומה- גידולים אלו מתפתחים יותר בגיל המבוגר, הם יותר נדירים והם לרוב מתפתחים באזורים פרונטליים במוח, עם מראה "כרבולתי" (של כרבולת).
אפנדימומה- זה גידול שמקורו ברקמת האפנדימה המצפה את חדרי המוח, שכיח יותר אצל צעירים, אך מופיע גם אצל מבוגרים. ניתן לראותו בתוך או בסמוך למערכת חדרי המוח או התעלה השדרתית. לרוב הפרוגנוזה של גידול זה היא גרועה. ניתן לראות בניתוח תאי אפנדימה הנמצאים בחדרי המוח (במידה ונמצאים בחדר 4- עלול להוביל לחסימה של זרימת נוזל ה- CSF ולהביא להידרוצפלוס). הטיפול העיקרי מבוסס על כריתה ולעיתים יש להוסיף גם הקרנות וכימותרפיה.
סיווג גידולים > גידולים אמבריונליים

אלו גידולים מתאים עובריים שטרם התמיינו לסוג תאי העצב הספציפיים (נוירונלי, גליאלי וכדומה). אבטיפוס גידולים אלו הוא גידול הקרוי מדולובלסטומה- זהו גידול מאוד ממאיר שמקורו מתאים של רקמה עוברית הנקראים נוירו-אקטודרם, הנקרא גם PNET - (Primitive neuroectodermal tumor) וקיים באזור הצרבלום. גידול זה נוטה להופיע יותר בילדים. גידול זה הוא נדיר במבוגרים. לעיתים קרובות הגידול מתפשט דרך החלל הסאב-ארכנואידלי וחדרי המוח, ועלול לשלוח גרורות מחוץ למערכת העצבים המרכזית. התסמינים הקליניים כוללים הקאות, כאבי ראש, אטקסיה, והידרדרות של הראיה. ממצאים נוספים הם בצקת פטמות (פפילאדמה) בעיניים, ניסטגמוס, פציאליס ונוקשות צוואר. ללא טיפול, מופיע מוות תוך מספר חודשים מהגילוי. טיפול ניתוחי ורדיותרפי מאריך את ההישרדות, כאשר נמצא כי הפרוגנוזה של הגידול טובה יותר אצל נשים וילדות וכאשר מחלה זו מופיעה בגיל מבוגר.
סיווג גידולים > גידולים מנינגיאליים

גידולים אלו הם גידולים של קרומי המוח- מנינגיומה היא הגידול השכיח מבין אלו, ויש סוגים מורפולוגיים רבים. רוב הגידולים הללו הם גידולים שפירים, שצומחים לאט מאוד. הגידול לוחץ על רקמת המוח ולא חודר אותה, והתסמינים הקליניים הם בהתאם לאזור עליו קיים לחץ- כך למשל, במידה והגידול לוחץ על גזע המוח הגידול יתגלה מהר יחסית. גידולי מנינגיומה שכיחים יותר אצל נשים במוח, ואצל גברים יותר באזור חוט השדרה, ויש קשר למחלת הנוירופיברומטוזיס.
סיווג גידולים > לימפומה מוחית

סוג זה של גידול מופיע מלכתחילה רק במוח (לא כגרורה). באופן נורמלי, לימפוציטים לא מצויים במוח, אולם לעיתים עלולות להתפתח לימפומות במוח. זהו סוג של גידול עם עלייה גדולה בשכיחותו לאחרונה- בעיקר קיים אצל חולים באיידס וכן אצל חולים מושתלים. רוב הלימפומות הן בדרגת ממאירות גבוהה. 
במוח, הלימפומות הן של תאים גדולים והן אגרסיביות- של תאי B לימפוציטים (בדומה ללימפומה נון-הודג'קין). באחוז גבוה (95%) מוצאים את וירוס ה- EBV בתאי הגידול, בעיקר אצל חולי איידס ומושתלים. קיימות מספר תאוריות לגבי התפתחות הלימפומה במוח אשר מסבירות את אופן התפתחות גידול זה במוח.
סיווג גידולים > נוירומה אקוסטית

נוירומה אקוסטית (נקרא גם נוירינומה או שוואנומה) היא גידול הגורם לפגיעה בעצב השמיעה ושיווי המשקל (עצב קרניאלי מספר 8). גידול זה עלול לגרום ללחץ על הצרבלום ולהביא לסימפטומים כגון ורטיגו, אובדן שמיעה ואטקסיה או המי אטקסיה. לרוב, גידולים אלו הם שפירים ולעיתים ניתנים לכריתה מלאה. גידולים אלו קשורים למחלת נוירופיברומטוזיס אולם לרוב מופיעים כנגע מבודד אצל חולים בני 30-60. 
מבחינה קלינית, אובדן שמיעה פתאומי הוא בדרך כלל הסימפטום הראשון. באופן פחות נפוץ, החולים מופיעים עם כאב ראש, ורטיגו, אטקסיה, טנטון, תחושת מלאות באוזן או פציאליס. אובדן שמיעה חד כיווני סנסו-נויראלי הוא הממצא השכיח ביותר בבדיקה. החלבון, בניקור מותני אצל חולים אלו, הוא מוגבר יחסית, ובדיקת ההדמיה המדויקת ביותר היא ביצוע MRI של האזור (הנקרא הזווית הצרבלו-פונטינית).
סיווג גידולים > גרורות למוח

גרורות למוח מגידולים אחרים, או למעשה גידולים מטסטטים, מהווים 50% מגידולי המוח, וייתכנו גם במספר מוקדים במוח. גידולים אלו הם בעיקר מגידולי סרטן ריאה ולאחריו סרטן שד. גרורות, בעיקר אצל מבוגרים, נוטות להגיע לאזור הצרבלום (המוח הקטן) או לוחצות עליו מבחוץ.
סיווג גידולים > גידולים של חוט השדרה

גידולים בחוט השדרה הם סיבה נפוצה ללחץ על חוט השדרה. גידולים אלו מחולקים לשתי קבוצות גדולות-
גידולים אינטרה-מדולריים (10%) אלו הם גידולים הנמצאים בתוך חוט השדרה עצמו. הסוג הנפוץ ביותר הוא אפנדימומה ולאחריו גליומות.
גידולים אקסטרה-מדולריים (90%) הם גידולים מחוץ לחוט השדרה, והם יכולים להיות תחומים בתוך מעטפת קרומי חוט השדרה (כלומר, אינטרה-דוראליים) או אקסטרה-דוראליים. בתוך קבוצות אלו, הגידולים השכיחים הם מנינגיומות ונוירופיברומות. גידולים אלו הם שפירים לרוב. כמו כן, גרורות (בעיקר ממקור של ריאה, שד וערמונית) נוטים להיות אקסטרה-דוראליים (כלומר, ללחוץ על חוט השדרה מבחוץ).
הקליניקה יכולה להתפתח באיטיות או במהירות (גרורות נוטות להסתמן במהירות). לרוב, הסימפטום הראשוני הוא כאב, אשר מופיע כמעט בכל המקרים. הכאב יכול להיות ממוקם לגב, או כאב באזור שורש העצב, והוא מוחמר לעיתים על ידי שיעול או התמתחות. תסמינים מוטוריים, הכוללים חולשה, נוקשות או דלדול של הגפיים, עלולים להתפתח, וכן הפרעות בתחושה (סנסוריות) ופגיעה בשליטה על הסוגרים. בבדיקה גופנית יש רגישות מקומית בעמוד השדרה. ניקור מותני של חוט השדרה יכול להראות תמונה של חלבון מוגבר מאוד, כאשר הספירה הלבנה יכולה להיות מוגברת או תקינה וכן רמות הגלוקוז שיכולות להיות תקינות או נמוכות (תמונה קסנתוכרומית).
תסמינים

נזקים מקומיים לרקמת המוח (באופן ישיר או עקיף) גורמים לתסמינים עצביים פוקליים בהתאם למיקום הגידול. שיתוקים חלקיים או חציוניים (hemiparesis), אפזיה, הזיות, קשיים בדיבור, חוסר תיאום (אטקסיה), חוסר רגישות וירידה בחוש המישוש בצד אחד של הגוף (hemihypoesthesia) וכאבי ראש מקומיים הם חלק מהתסמינים המופיעים.
עלייה בלחץ בתוך הגולגולת או בצקת גורמת לתסמינים כלליים כמו כאב ראש, בחילה והקאות, אובדן הכרה (תרדמת או קהות חושים) וירידה בכושר האינטלקטואלי. כיפיון כתוצאה מגירויים של הגידול או כתוצאה משינויים בחילוף חומרים הם גם תסמינים שכיחים. בילדים רכים בהם התפתחות הגולגולת טרם הושלמה מופיעים עלייה בהיקף הגולגולת, התנפחות באזור המרפסים (frontalles) והיפרדות תפרי הגולגולת.
בדיקה נוירולוגית מגלה תסמינים, בהתאם למיקום הגידול, או שינויים נוירולוגיים כלליים. התסמינים המחמירים לאיטם מעידים לכאורה על גידול סרטני והאבחנה מאושרת על ידי בדיקת טומוגרפיה ממוחשבת  או MRI או PET של הראש. אנגיוגרמה,  אלקטרואנצפלוגרם (EEG) או בדיקת רקמות עוזרים בקביעת האבחנה במקרים קשים. למרות שהתפתחות איטית של התסמינים היא מאפיין חשוב של המחלה במספר מקרים הגידול מתרחב במהירות וגורם לשינויים נויורולוגיים פתאומיים. הטיפול כולל הסרה ניתוחית של הגידול או הריסת התאים הסרטניים על ידי הקרנות וכימותרפיה, במידה של עדיפות על טיפול ניתוחי.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283700505171  GND: 4072521-2  LCCN: sh85016351  LNB: 000110914  NDL: 00568723  NKC: ph165200 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גל לוי

ד"ר גל לוי בחדרו בקמפוס רעננה של האוניברסיטה הפתוחה
גל לוי (נולד ב-28 במאי 1959) הוא פעיל חברתי וחוקר בתחום מדע המדינה ומרצה בסגל ההוראה במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

לוי נולד בפתח תקווה ללילי לבית קז'ימירסקי-יהודאי ולמשה לוי (אביו התמנה מאוחר יותר לרמטכ"ל ה-12 של צה"ל, ודודו ברוך לוי, היה גם הוא איש צבא הקבע ופיקד על הגדנ"ע). בשנות חייו הראשונות גר במבטחים (מושב) על גבול רצועת עזה. משם עבר לירושלים כאשר הוריו יצאו ללימודים אקדמיים, ועם גירושי הוריו עבר לגור בקיבוץ שפיים. בגיל 12 חזר לגור עם אמו בתל אביב, והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר תיכון חדש. לאחר סיום לימודיו, יצא לשנת שירות בדימונה, ולאחריה שירת שירות חובה בצבא.
בשנים 1981–1983 גר ועבד בלונדון, אנגליה.
בשנים 1983–1986 למד לתואר ראשון במדע המדינה וכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
אחר כך, עבד תקופה קצרה באגף התקציבים במשרד הביטחון.
בשנים 1989–1995 חזר לאוניברסיטת תל אביב ללימודי תואר שני במדע המדינה, וסיים את לימודיו בהצטיינות. את עבודת המ"א, שעסקה בפוליטיקה של אתניות מזרחית בישראל, כתב בהנחייתם של פרופ' יואב פלד ופרופ' גד ברזילי. במקביל ללימודיו, עבד כעוזר מחקר באוניברסיטה.
לאחר סיום התואר השני, נסע ללימודי תואר שלישי במדע המדינה בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE), אותם השלים בשנת 2002. את עבודת הדוקטור, שעסקה בקשר בין אתניות לחינוך בתהליך הבנייתה של מערכת החינוך הישראלית, כתב בהדרכתם של ברנדן או'לירי (אנ') ואריק רינגמר (אנ'). עבודה זו הציעה ניתוח היסטורי פוליטי של התפתחותה של הקטגוריה "מזרחים", וביסודה ניצבת הטענה כי הסדר החברתי בישראל מבוסס על "חשיבה אתנית" שמשמעה תרגום של בעיות כלכליות, חברתיות ופוליטיות לסוגיות של פערי תרבות.
מאז 2002 ועד היום (2022) לוי חוקר ומלמד כמרכז הוראה בכיר בסגל ההוראה במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה.
במקביל לעבודתו באוניברסיטה הפתוחה שהה לוי במספר מוסדות אקדמיים אחרים בחו"ל:
בשנים 2008–2013 היה המנהל האקדמי המייסד של תוכנית NYU Tel Aviv, תוכנית לימודי חו"ל של אוניברסיטת ניו יורק.
בשנים 2014–2015 היה במעמד של פרופסור אורח במרכז ללימודים גלובליים ובינלאומיים באוניברסיטת קנזס.
מאז 2014 הוא חבר סגל בבית ספר לעברית של מידלברי קולג' במדינת ורמונט בארצות הברית.
בשנים 2018–2017 היה עמית אורח במרכז ללימודים מתקדמים (CRASSH) באוניברסיטת קיימברידג', אנגליה, וחבר בקולג' קלייר הול (אנ'), ומאז 2018 הוא חבר קולג' לצמיתות (Life Member).
בשנים 2022-23 הוא עמית אורח במרכז פרנקל ללימודי יהדות מתקדמים במסגרת קבוצת מחקר העוסקת במזרחיות ובפוליטיקה אתנית.
מחקרו

לוי חוקר את הפוליטיקה של מעמד, אתניות וחינוך, ושל יחסי הגומלין בין חינוך לבין אקטיביזם פוליטי ואזרחות.
בין מחקריו, כתב ופרסם לוי, מחקרים על בית הספר קדמה תל אביב, על הפוליטיקה המזרחית ומפלגת ש"ס, ועל חינוך אלטרנטיבי בחברה הפלסטינית בישראל. מחקריו העכשוויים מתמקדים בהתפתחותה של אזרחות רדיקלית בשולי החברה בעקבות המחאה החברתית בישראל 2011, בעיקר במאבק הדיור הציבורי. מאמרו על קבוצת הפעולה "לא נחמדים-לא נחמדות" שפורסם בכתב העת סוציולוגיה ישראלית, זכה בפרס המאמר המצטיין של האגודה הישראלית למדע המדינה (2017). יחד עם הפעילה החברתית ריקי כהן בנלולו, חקר לוי סיפורי חיים של נשים בעוני. מאז תחילת משבר הקורונה שותף לוי בצוות של פעילות חברתיות ונשות אקדמיה החוקר את חוויית החיים בעוני באמצעים של תיעוד עצמי. על פעילות זו זכה לוי בפרס המעורבות האזרחית והקהילתית של האגודה הישראלית למדע המדינה לשנת 2022. פרויקט מחקר זה זכה גם להוקרה של האגודה הסוציולוגית הישראלית כאשר מאמר שפורסם במסגרתו זכה בפרס השני בתחרות המאמר המצטיין בכנס האגודה בשנת 2023. מאר נוסף מפרויקט זה היה מבין חמשת המאמרים הנקראים ביותר בכתב העת הבינלאומי בו הוא פורסם.
לוי, יחד עם עמיתו ד"ר מחמד מסאלחה, זכה בשני מענקי מחקר מהקרן הלאומית למדע (ישראל) לחקור סוגיות של חינוך ואזרחות בחברה הערבית-פלסטינית, במיוחד את התופעה של בתי ספר אלטרנטיביים, ותפיסות אזרחות של צעירים.
פעילות פוליטית

בשנת 1996 הצטרף לוי לקבוצת המייסדות והמייסדים של הקשת הדמוקרטית המזרחית. לוי השתתף במפגשים הרעיוניים בהם התעצבה דרכה של התנועה, ואף היה חבר מזכירות התנועה בשתי קדנציות. כמו כן לקח לוי חלק בהפגנות ובאירועים שיזמה התנועה לאורך השנים. בשנים האחרונות, בעקבות מחקריו שעוסקים ב"מחאה שלאחר המחאה" – המחאות שצמחו בשוליים החברתיים לאחר מחאת האוהלים ב-2011 – נעשה לוי חוקר-אקטיביסט במאבק הדיור הציבורי ובמאבק נגד העוני. כמו כן, מפרסם לוי טורי דעה בנושאים שעל סדר היום בעיקר באתר העוקץ ולעיתים במדור הדעות של עיתון הארץ.
חיים אישיים

חי בזוגיות עם ד"ר דנה קפלן (מרצה לסוציולוגיה באוניברסיטה הפתוחה). אב לשלוש בנות.
מתגורר בתל אביב.
פרסומיו

לוי פרסם כ-40 מאמרים ופרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
פרסומיו > בעברית

לוי, גל; ששון-בוזחיש, חלי; קפלן, דנה; ביטון, אביגייל וכהן-בנלולו, ריקי, "בלי לחם מחמצת: רגילות משברית, תיעוד עצמי ונשים בעוני בזמן קורונה", סוציולוגיה ישראלית, כ"א(2), 2021, עמ' 175–181.
" וגם אלו הן תולדות הסטטוס-קוו; דת, מעמד ואתניות בישראל, מגמות: כתב עת למדעי ההתנהגות, 55(1), 2020, עמ' 275–301.
"לנער את העץ או לנענע את הסירה: לא נחמדים-לא נחמדות - מחאה ודמוקרטיה רדיקלית בישראל", סוציולוגיה ישראלית, י"ז:2, 2016, עמ' 29–51 (מאמר זה זכה בפרס המאמר המצטיין מטעם האגודה הישראלית למדעי המדינה 2017).
"אתגר האזרחות: ערבים, זרים, ישראלים", אלפיים: כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות, 34, תש"ע/2010, עמ' 238–260.
פרסומיו > באנגלית

G. Levy & R. Kohan-Benlulu, Being Civil is not Enough: On Practices of Citizenship of Women Living in Poverty in Israel, Radical Housing Journal 1(2), 2019, 119-135
G. Levy and M. Massalha, Within and beyond citizenship: alternative educational initiatives in the Arab society in Israel, Citizenship Studies 16:7, Nov. 2012, עמ' 905-917
הערות שוליים

↑  יש להיזהר מטעות נפוצה: בגלל דמיון בשם הפרטי, וזהות בשם במשפחה, יש המבלבלים בין ד"ר גל לוי לבין פרופ' יגיל לוי, שאף הוא חוקר בתחום מדע המדינה, באותה מחלקה ובאותה אוניברסיטה.
↑  גל לוי, "ותודה לאשכנזים": הפוליטיקה של אתניות מזרחית בישראל (בהדרכת יואב פלד וגד ברזילי), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי החברה, החוג למדע המדינה, 1995
↑  Gal Levy, Ethnicity and Education: Nation-Building, State-Formation, and the Construction of the Israeli Educational System Supervised by Brendan O'Leary and Erik Ringmar, London, England: London school of Economics, 2002
גטו סטמרנמטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  גטו
 מדינה:  רומניה
 מחוז:  סאטו מארה
 תאריכים
 תאריך הקמה:  3 במאי 1944
 אוכלוסייה
 מספר אסירים בשיא:  17,000
 השתייכות האסירים:  יהודים רומנים
 נתונים
 קואורדינטות:  47°48′00″N 22°53′00″E﻿ / ﻿47.8°N 22.8833333333°E﻿ / 47.8; 22.8833333333
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור גטו סטמרנמטי(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור גטו סטמרנמטי
 
גטו סטמרנמטי (ברומנית: Ghetoul Satu Mare) היה גטו בשואה שהוקם על ידי הנאצים ליהודי אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. הגטו היה ממוקם בסאטו מארה, מחוז סאטו מארה, ממלכת הונגריה (כיום: סאטו מארה, מחוז סאטו מארה, רומניה) מכוון שהשטח הפך לחלק מהונגריה בעת התרחשות תכתיב וינה בצפון טרנסילבניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. הגטו היה פעיל באביב 1944, לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה במלחמת העולם השנייה במבצע מרגרטה.
היסטוריה

הצבא הנאצי כבש את ממלכת הונגריה ב-19 במרץ 1944. על-פי מפקד שנערך בשבוע השני של אפריל 1944, השתייכו לקהילה האורתודוקסית בסטמרנמטי כ-12,000 יהודים, וכ-750 השתייכו לקהילת הסטטוס קוו.
המינהל ההונגרי נשאר על כנו גם לאחר הכיבוש, והיהודים רוכזו בגטאות וגורשו על סמך הוראות וצווים של רשויות השלטון ההונגרי.
ב-26 באפריל 1944 התכנסה בסאטו מארה ישיבה בראשותו של תת-שר הפנים, לסלו אנדרה, ובהשתתפותם של פקידי מנהל בכירים בצפון טרנסילבניה לדיון בגטואיזציה.
הגטו של סטמרנמטי הוקם ב-3 במאי 1944 על-פי הצווים של סגן הממונה על המחוז, אנדרה בואר ושל ראש העיר לסלו צוקה בסביבה שהייתה מיושבת בידי יהודים. נוסף על יהודי העיר, נדרשו להכניס לגטו גם יהודים מנפת ארדוד, נפת נג’קרוי ונפת סטמרנמטי, ובין 3 ל-6 במאי 1944 עברו לגטו כ-17,000 יהודים. עם כניסתם נעשו על גופם חיפושים דקדקניים לגילוי דברי ערך מוסתרים.
ב-13 במאי 1944 רוכזו בגטו עוד 2,000 יהודים שהובאו מגטו נג’קרוי.
הצפיפות בגטו הייתה גדולה ושטח המחיה בה הסתכם במעט יותר מחצי מטר רבוע לנפש. השימוש במיטות נאסר, ותושבי הגטו נאלצו לישון על מזרנים או מזרני קש. בראש המועצה היהודית בגטו עמד זולטן שוורץ ורופאים יהודים ארגנו סיוע רפואי. באחד מבנייני בית חרושת שבתחומי הגטו הוקם בית חולים ולצידו פעל בית חולים למחלות מידבקות. למרות מחסור חמור במזון, הוקם מטבח ציבורי. בית החברה קדישא הוסב לבית הכנסת של הגטו. מפקד הגטו היה קצין המשטרה ההונגרית, בלה שרקוזי, אשר כונה בפי תושבי הגטו “היטלר השני”. הוא פיקח בעצמו על העינויים שעונו תושבי הגטו כדי שיגלו היכן הוסתרו חפצי ערך. כמה מהנחקרים מתו מהעינויים, ואחרים העדיפו להתאבד בכדי להימלט מהחקירות.
18,863 תושבי גטו סטמרנמטי גורשו לאושוויץ בשישה טרנספורטים בין 19 במאי ל-1 ביוני 1944.
קלמן גלפי, מפקד גדוד 110/67 של עובדי הכפייה בסטמרנמטי, הציל את חייהם של כ-250 עובדי כפייה יהודים.
הערות שוליים

↑  קהילת סאטו־מארה - הקהילה בשואה, באתר א.מ.י.ר
גראבוב

גראבוב (בפולנית: Grabów) הוא כפר במחוז לנצ'יצה שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב גראבוב נזכר לראשונה בשנת 1232, עת היה בבעלות אצולה. בשנת 1372 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בידי הרוסים בשנת 1870.
יהודי גראבוב

תיעוד לישיבת יהודים ביישוב קיים מהמאה ה-18, ומסוף המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, וכן פעל בה הבונד. בשנת 1921 נמנו בכפר 915 יהודים, רוב תושביו.
בסוף שנות השלושים סבלו יהודי הכפר מהחרם הפולני על עסקי יהודים, וכן ממקרים רבים של ניפוץ שמשות בבתיהם.
בשלהי המאה ה-19 כיהן כרב בגראבוב הרב נחמן קובלסקי, שעבר לכהן כרבה של קובאל ובמקומו התמנה בנו הרב יהודה ליב קובלסקי, שגם ניהל ישיבה בגראבוב. במפנה המאה ה-20 כיהן כרב בגראבוב הרב דוד בר, לימים רבה של אוזורקוב וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. הרב האחרון של הקהילה לפני מלחמת העולם השנייה היה אלימלך הולשטוק, בנו של האדמו"ר יחזקאל הולשטוק (שניהם נספו בשואה).