stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החורף הארוך (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לורה אינגלס וילדר 
 איורים:  גארת' ויליאמס, הלן סוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן לילדים 
 מקום התרחשות:  דקוטה הדרומית 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 תאריך הוצאה:  15 ביוני 1940 
 סדרה
 ספר קודם:  בית קטן על גדות אגם הכסף
 הספר הבא:  עיר קטנה בערבה
 
עטיפת הספר המקורית באנגלית
החורף הארוך (באנגלית: The Long Winter) הוא רומן ילדים אוטוביוגרפי שנכתב על ידי לורה אינגלס וילדר ויצא לאור ב-1940. זהו הספר השישי מתוך תשעה בסדרת ספרי "בית קטן בערבה". עלילת הספר מתרחשת בדרום מזרח טריטוריית דקוטה במהלך החורף הקשה של 1880–1881, כאשר מלאו ללורה 14 שנים.
הרומן זכה באות הערכה של מדליית ניוברי ב-1941.
תקציר העלילה

ביום חם באוגוסט בשנת 1880, בבית של משפחת אינגלס בטריטוריית דקוטה, מציעה לורה לעזור לאבא להערים חציר כדי להאכיל את העדר שלהם בחורף. בזמן שהם עובדים, היא מבחינה במאורת מושק בביצה הסמוכה. לאחר בדיקתו, מציין אבא שקירותיה הם העבים ביותר שראה אי פעם, וחושש שזו אזהרה שהחורף הקרוב יהיה קשה מאוד.
באמצע אוקטובר, בני הזוג אינגלס מתעוררים לסופת שלגים מוקדמת המייללת מסביב לביתם המבודד. זמן קצר לאחר מכן, האב מקבל אזהרה ממקור בלתי צפוי: אדם אינדיאני זקן מגיע לחנות הכללית בעיר כדי להזהיר את המתיישבים הלבנים שהחורפים הקשים מגיעים במחזורים של שבע שנים והקשה ביותר מגיע בסוף המחזור השלישי. החורף הקרוב הוא אותו חורף עשרים ואחד, ויהיו שבעה חודשים של סופות שלגים. האב מחליט להעביר את משפחתו לבניין החנות שלו בעיר לחורף.
בעיר, לורה לומדת בבית הספר עם אחותה הצעירה, קארי, עד שמזג האוויר הופך לבלתי צפוי מכדי לאפשר להם ללכת אל בניין בית הספר וממנו, ואין מספיק פחם על מנת לשמור אותו מחומם. סופת שלגים אחר סופת שלגים שוטפת את העיר במהלך החודשים הקרובים. מזון ודלק הופכים נדירים ויקרים, מכיוון שהעיר תלויה במסילת הברזל כדי להביא אספקה, אך סופות השלגים התכופות מונעות מהרכבות לעבור. בסופו של דבר, חברת הרכבות מפסיקה את כל המאמצים לחפור את הרכבות שכוסו בשלג בטרייסי, והעיר נותרת ללא אספקה עד האביב.
בלי עוד פחם או עצים, בני הזוג אינגלס לומדים להשתמש בחציר לדלק וטוחנים גרעיני חיטה במטחנת קפה כדי להכין קמח ללחם היומי. כאשר מלאי המזון הדל של העיירה אוזל, בעלה לעתיד של לורה, אלמנזו וילדר, וחברו, קאפ גרלנד, שומעים שמועות שמתיישב גידל חיטה בנחלה במרחק של עשרים מייל מהעיר. הם מסכנים את חייהם כדי להביא שישים בושלים ממנו לתושבי העיר המורעבים – מספיק כדי להחזיק את שאר החורף.
כפי שצפוי, סופות השלגים נמשכות שבעה חודשים. לבסוף, ההפשרה האביבית מגיעה והרכבות מתחילות להגיע שוב, ומביאות אספקה נחוצה מאוד וחבית חג המולד של האינגלס, שהתעכבה זמן רב מהכומר אלדן, המכילה בגדים, מתנות ותרנגול הודו לחג המולד. עם סוף החורף הארוך, הם נהנים מחגיגת חג המולד המתעכבת במאי.
היסטוריה, גאוגרפיה ומדע עדכני

ספרה של וילדר מתרחש מהסתיו 1880 ועד לאביב 1881, עונה של סופות שלגים תכופות כל כך עד שהוא נכנס להיסטוריה כ"חורף השלג". פרטים מדויקים ברומן כוללים את שמות תושבי העיירה, חומרת סופות השלגים והקור העמוק, עצירת הרכבות וכמעט הרעבה של תושבי העיירה וכן את אומץ לבם של אלמנזו וילדר וקאפ גרלנד אשר פתחו בחיפושים אחר חיטה שאף אחד לא היה בטוח בכלל שקיימת.
החומר הבדיוני כולל את "אזהרת האינדיאני" בפרק מוקדם ואת משך ותדירות סופות השלגים. בעוד שרשומות היסטוריות מצביעות על מספר גדול מהרגיל של סופות שלגים באותו חורף, תיאורה של וילדר של סופות שנמשכות בממוצע שלושה ימים כל אחת, עם הפרדה של יומיים עד יומיים וחצי בלבד, מסוף אוקטובר עד תחילת אפריל, מרמז על כ-35 סופות שלגים נפרדות במהלך פרק הזמן הזה, מה שעשוי להיות הגשמה דרמטית. היסטוריה מקומית בעל פה ומחקר של הביוגרפים של וילדר מצביעים גם על שאלמנזו וקאפ נסעו כ-12 מיילס דרומית לדה סמט כדי למצוא את החיטה, לא 20 כפי שהיא מציינת ברומן. אלמנזו מתואר כמבוגר מוילדר בערך בשש שנים, כשהוא למעשה היה מבוגר ממנה בעשר שנים. עם זאת, מלבד הווריאציות הקטנות הללו, זהו תיאור מדויק של אותו חורף אגדי בטריטוריית דקוטה.
קבלה

וירג'יניה קירקוס טיפלה ברומן הביכורים של ויילדר "בית קטן ביער הגדול" עבור Harper & Brothers כעורכת ספרי הילדים שלו מ-1926 עד 1932. ב-Kirkus Reviews, העלון החצי חודשי שלה משנת 1933, היא העניקה לרומן הזה ביקורת חיובית (כפי שעשתה עבור כל ספרי הבית הקטן השלישי עד השישי).
בשנת 2012, הרומן דורג במקום ה-84 מבין רומני הילדים בכל הזמנים בסקר שפורסם על ידי School Library Journal, אחד משלושה ספרי בית קטן בערבה שנמצאו ב-100 המובילים.
זמן מה לאחר פרסומו, פנו לווילדר עם תסריט סרט המבוסס על הספר. היא הייתה מאשרת רק אם תוכל לקרוא את כל התסריט, עם זאת, היא שמה לב שהתווסף חומר פיקטיבי ודחתה את זה באומרה שהיא לא רוצה ספרות כל שהיא ושיש יותר מדי אי דיוקים. אז מעולם לא נוצר סרט המבוסס על הספר. הסדרה לא עובדה על המסך עד 1974 כאשר NBC שידרה סרט טלוויזיה המבוסס על הספר השלישי בסדרה, הפעם בעקבות חומר המקור שלה, אחריה הגיעה סדרת טלוויזיה שרצה במשך 9 עונות עם אותו צוות שחקנים ונמשכת כשעה לפרק.
הערות שוליים

↑  Bird, Elizabeth (7 ביולי 2012). "Top 100 Chapter Book Poll Results". A Fuse #8 Production. Blog. School Library Journal (blog.schoollibraryjournal.com). נבדק ב-2015-10-26. {{cite web}}:  (עזרה)
| בית קטן בערבה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | בית קטן ביער הגדול • בן איכרים • בית קטן בערבה (ספר) • בית קטן על גדות נחל השזיף • בית קטן על גדות אגם הכסף • החורף הארוך • עיר קטנה בערבה • שנים של זהב • בדרך הביתה (ספר) • ארבע השנים הראשונות |  |
| תוכניות טלוויזיה | בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה) • בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 2025) |  |
| דמויות | צ'ארלס אינגלס • קרוליין אינגלס • מרי אינגלס • לורה אינגלס ויילדר • אלמנזו ויילדר • קארי אינגלס • גרייס אינגלס • רוז ויילדר ליין |  |
| שחקני טלוויזיה | מייקל לנדון • מליסה גילברט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13769764c (data) 
רכבת תקועה בשלג בדרום מינסוטה, 29 במרץ 1881
ירבאטאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, בור מים רומי, מבנה אדריכלי 
 כתובת:  איסטנבול 
 מיקום:  פאתיח 
 מדינה:  טורקיה 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ביזנטית 
 
 קואורדינטות:  41°00′30″N 28°58′41″E﻿ / ﻿41.0084038°N 28.9779209°E﻿ / 41.0084038; 28.9779209
 yerebatan.com
  (למפת איסטנבול מוגדלת) ירבאטאן(למפת איסטנבול רגילה) ירבאטאן
 
תרשים האתר
מאגר ירבאטאן (טורקית Yerebatan Sarnıcı - "מאגר המים השקוע") הוא בור מים תת-קרקעי, הנחשב לגדול מבין מאות מאגרי המים העתיקים שנמצאים מתחת לעיר איסטנבול. האתר שוכן כ-150 מטר מדרום מערב לאיה סופיה ונבנה במאה ה-6. המאגר נבנה מתחת לארמון הקיסרים הביזנטים שלא שרד.
כיום המבנה מוצף במים רדודים, נוסף לגשר נמוך שנבנה לתועלת המבקרים.
המבנה

המבנה מכונה לעיתים בכינוי "הבזיליקה" על שם בזיליקה שנצבה במקום. לבור המים, קיבולת של כ-100,000 מטר מעוקב מים, וכיום הוא משמש כאתר תיירות. לעיתים מוצגות בו תערוכות ומתקיימים בו קונצרטים, בשל האקוסטיקה המיוחדת במקום.
התקרה, באורך כ-138 מטר, ברוחב כ-65 מטר ובעובי של כ-7.5 מטר, נתמכת על ידי "יער" של 336 עמודי שיש (רובם בשימוש משני ומקורם במבנים קודמים). משקלה של התקרה נתמך באמצעות קמרונות צולבים בין כל ארבעה עמודים. כותרות העמודים הן בעיקר בסגנונות יוניים וקורינתים, למעט בודדים שסגנונם דורי ואחרים שנעדרים עיצוב מוגדר. מבין עמודים אלה בולטים שלושה עמודים מיוחדים: עמוד בעל עיטורים הנראים כדמעות, ואלה מיוחסות למאות העבדים שמתו במהלך בנייתה של הבזיליקה; וכן שני בסיסי עמודים מגולפים בדמות פרצופה של מדוזה השוכנים בפינה הצפון-מערבית של האתר.
בין השנים 2016 עד 2022 בוצעו שיפורים לשיקום ופיתוח האתר.
בתרבות

מאגר ירבאטאן הופיע בסרט ג'יימס בונד השני, מרוסיה באהבה, בו מתואר כי הוא שוכן מתחת לקונסוליה של ברית המועצות, אם כי בפועל הוא נמצא במרחק ניכר ממנה.
האתר מופיע גם בסרט "התופת" משנת 2016, בכיכובו של טום הנקס, המבוסס על ספרו של דן בראון.
הערות שוליים

1 2  Anasayfa - Yerebatan Sarnıcı müzesi – www.yerebatan.com –, ‏2022-07-02 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011125503  VIAF: 182168899   WorldCat (עם VIAF): 182168899
אצלנו בפסנתר

| --- | --- |
 בימוי:  צביה הוברמן, עדי בנימינוב
 הופק בידי:  דנה כהן סדלינסקי, רחל שיין ארגמן
 תסריט:  צביה הוברמן
 עריכה:  עדי בנימינוב
 שחקנים ראשיים:  מיקי קם, רינת גבאי, חיים צינוביץ', משה בקר, נעמי שמר
 מוזיקה:  נעמי שמר, עדי רנרט
 צילום:  איתן ארבל, אודי גולן, דני ציון, דרור שמחוני, אורי שרון
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  קלסיקלטת
 הקרנת בכורה:  אפריל 1993
 משך הקרנה:  48 דקות
 סוגה:  סרט ילדים
 
אצלנו בפסנתר היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "קלסיקלטת", המכילה בתוכה שירי ילדים של נעמי שמר. הקלטת יצאה בשנת 1993 בקלטת וידאו. מאוחר יותר הופקה כתקליטור DVD.
תקציר העלילה

הפסנתר הוא מרכז ההתרחשות. הוא מטייל האנימציה אל ביתה של מיקי קם והופך מרכז הבית. סביבו חוגגים איתה רינת גבאי והילדים. עד שלפתע נשמע קול מבפנים. להד"ם היצור הדמיוני שגר בפסנתר, מזמין את כל הילדים להיכנס לתוך הפסנתר.
הדמויות והשחקנים

מיקי קם - בתפקיד עצמה
רינת גבאי - בתפקיד עצמה
חיים צינוביץ' - להד"ם
משה בקר - אבא של גיא
נעמי שמר - בתפקיד עצמה
השירים בסרט

שיר פתיחה
נגיד
שיר הכזבים
אלף בית
שלום כיתה א'
גיא
פרי חדש
מיכאל
אצלנו בחצר
החופש הגדול
הכל פתוח
פייר משן

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1744 לאן, ממלכת צרפת 
 פטירה:  20 בספטמבר 1804 (בגיל 60) קאסטיון דה לה פלאנה, ספרד 
 שם לידה:  Pierre François André Méchain 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  Parc Ribalta 
 מקום לימודים:  מצפה הכוכבים של פריז  École des Ponts ParisTech 
 מוסדות:  Bureau des Longitudes (1790–1800)  Dépot général de la Marine (1772–1790) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1789) 
 צאצאים:  Jérôme Isaac Méchain 
 תרומות עיקריות
 תצפיות בגרמי שמים ושביטים
 
פְּייֶר פְרָנְסוּאָה אַנְדְרֶה מַשֶן בצרפתית: Pierre François André Méchain; 16 באוגוסט 1744 – 20 בספטמבר 1804) היה אסטרונום צרפתי, שעסק יחד עם שארל מסיה בתצפיות בגרמי שמים עמוקים ובחקר שביטים, ותרם חלק משמעותי לאיסוף העצמים הכלולים בקטלוג מסיה.
ביוגרפיה

משן נולד בלאן שבחבל או-דה-פראנס שבצפון צרפת, לפייר פרנסואה משן ומארי מרגריט רוזה. אביו היה מתכנן תקרות וטייח. כבר בילדותו הוא הראה כישרון למתמטיקה ולפיזיקה, אך בשל מחסור באמצעים לא היה באפשרותו להמשיך בלימודיו. חיבתו לאסטרונומיה הביאה אותו אל ז'רום לאלנד שלימד אסטרונומיה בקולז' דה פראנס ולאלנד שהבחין בכישוריו העסיק אותו כעוזר ולאחר מכן סידר עבורו עבודה במכון המיפוי של הצי בוורסאי, שם עסק במיפוי ימי ובהידרוגרפיה. סביב שנת 1744 הכיר משן את שארל מסיה והפך לידידו הקרוב ובשנה זו גם כתב את מאמרו הראשון באסטרונומיה עבור האקדמיה הצרפתית למדעים על אירוע הסתרה של אלדברן על ידי הירח.
משן התחתן בשנת 1777 עם ברב-תרז מארז'ו, אותה הכיר בוורסאי, ונולדו להם שני בנים ובת. בין השנים 1779 ו-1781 עבד משן עם שארל מסיה וגילה בתקופה זו כ-25 עצמים המופיעים בקטלוג מסיה. ב-1782 התקבל משן לאקדמיה הצרפתית למדעים ומ-1785 ועד ל-1792 היה העורך של השנתון האסטרונומי Connaissance des Temps (ידע הזמן), שבו גם פורסם קטלוג מסיה בשנת 1781. בשנת 1789 התקבל משן לחברה המלכותית של לונדון.
בשנים 1784–1790 השתתף משן בסקר גאוגרפי שנועד למדוד את המרחק המדויק בין גריניץ' ובין פריז. במסגרת זו ביקר משן באנגליה יחד עם ז'אן-דומיניק קאסיני ו אדריאן-מארי לז'נדר ופגש את האסטרונום ויליאם הרשל. לאחר מכן השתתף במשלחות מיפוי בצפון איטליה ובגרמניה ולקח חלק במדידת אורכו של המרידיאן בין דנקרק ובין ברצלונה כחלק מקביעת אורכו של המטר. המסע למדידת המרחק נתקל בקשיים הן בשל המהפכה הצרפתית והן בשל מלחמה בין צרפת ובין ספרד שלקחה חלק בקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה והביאה למעצרו בברצלונה. לאחר שחרורו הוא שב לביתו בשנת 1795 והתמנה למנהל מצפה הכוכבים של פריז בשנת 1799.
בשנת 1804, בעקבות חשש לאי-דיוקים בחישוב המרחק בין דנקרק לברצלונה, יצא משן לערוך מדידות נוספות. בזמן שהיה בספרד חלה בקדחת צהובה ונפטר בקאסטיון דה לה פלאנה.
ביוגרפיה > עבודתו

משן זכור בעיקר בשל תרומתו לקטלוג מסיה. קרוב לרבע מהעצמים המופיעים בקטלוג הם תגליות מקוריות שלו וביניהן גלקסיית החמניה, ערפילית המשקולת הקטנה, ערפילית הינשוף, גלקסיית גלגל הרוח וגלקסיית הסומבררו וכן גילה משן את הגלקסיה NGC 5195 הקשורה לגלקסיית המערבולת. משן גילה גם שמונה שביטים והיה שותף לגילויים של שלושה שביטים נוספים. שלושה מהשביטים שגילה הם שביטים מחזוריים, ביניהם שביט טאטל ושביט אנקה שנקראים על שם האסטרונומים שחישבו את מחזוריהם.
הנצחה

על שמו של משן נקרא האסטרואיד משן 21785 שהתגלה ב-21 בספטמבר 1999.
לקריאה נוספת

קן אלדר, הכול לפי מידה: המסע בן שבע השנים ששינה את העולם, מאנגלית: נעמי כרמל, הוצאת דביר, 2006 (הספר כולל לכל אורכו ביוגרפיה של משאן)
איתן פרום

איתן פרום (באנגלית: Ethan Frome) הוא נובלה משנת 1911 מאת הסופרת האמריקנית אדית וורטון המספר את סיפורו של גבר המתאהב בבת דודתה של אשתו ואת הטרגדיות הנובעות ממשולש האהבה הזה. בשנת 1993 עובד הספר לסרט באותו השם.
לראשונה תורגם הספר לעברית בשנת 1932 בידי הסופר יהושע לוריא ופורסם בהוצאת שטיבל. זהו אחד התרגומים המוקדמים של הספרות האנגלית הקלאסית לעברית. מאז זכה הספר לתרגומים נוספים, בהם לתרגומה של טל ניצן משנת 1998 בהוצאת עם עובד.
עלילת הספר

המספר, שזהותו אינה ידועה, עובד בתחנת כוח אך בשל שביתת נגרים, נאלץ לשהות במהלך החורף בעיירה הקטנה (והבדיונית) סטארקפילד, מסצ'וסטס. האיש המסיע אותו לעבודה הוא אדם צולע ושקט בשם איתן פרום, תושב ותיק ודמות מוכרת בקהילה. המספר מגלה שצליעתו של פרום נגרמה מתאונה. מנקודה זו, חוזר הסיפור 24 שנים לאחור כדי לספר על עברו של פרום.
בעברו, פרום הוא איש צעיר הנשוי לאישה חולנית בשם זינה (זנוביה) שנראית מבוגרת מגילה, מתנהגת בחוסר נעימות כלפי איתן, וחייה סובבים סביב חיפוש טיפולים יקרים למחלותיה השונות. על אף שלבני הזוג אמצעים מוגבלים, הם מארחים את בת דודתה של זינה, מאטי, המגיעה ממשפחה ענייה. איתן מתאהב במאטי, וככל שהעלילה מתקדמת, הולך ומתבהר שגם מאטי אוהבת אותו. על אף שהסיפור אינו מבהיר מפורשות אם זינה יודעת על חוסר נאמנותו של איתן, היא מתכננת לגרש את מאטי מביתם. זינה טוענת שבשל בריאותה המידרדרת המליץ לה רופאה לשכור עוזרת שתשחרר אותה מעבודות הבית, ודואגת לכך שהעוזרת החדשה תגיע בקרוב ברכבת. בשל כך, על מאטי לפנות את חדרה מיד. איתן אומלל מכך שהוא עומד לאבד את מאטי ושוקל לברוח איתה, אך אין לו די כסף לכך, והוא חש אשמה על נטישת זינה לטיפול בחווה לבדה.
למחרת בבוקר, איתן ממהר לעיר בניסיון להשיג מקדמה במזומן מלקוח עבור משלוח בולי עץ כדי שיוכל לברוח עם מאטי ולהתחתן עימה בסתר. תוכניתו של איתן משתבשת משום שהוא חש רגשות אשמה כלפי אשת הלקוח המביעה חמלה כלפיו. הוא מבין שאינו יכול לרמות את האישה הטובה ואת בעלה.
איתן חוזר לחווה כדי לקחת את מאטי לתחנת הרכבת. הם עוצרים על גבעה שעליה תכננו פעם להחליק במזחלת ומחליטים להחליק יחד כדי לדחות את הפרידה העצובה. אחרי שהם מחליקים פעם אחת, מאטי מעלה רעיון להתאבדות משותפת לפיה הם יחליקו שוב, אך הפעם יכוונו את המזחלת כך שתתנגש ישירות בעץ בוקיצה גדול. בדרך זו, לא ייפרדו לעולם ויוכלו לבלות את רגעיהם האחרונים יחד. השניים שורדים את ההתרסקות, אך איתן נותר עם צליעה קבועה ומאטי נותרת משותקת בשל פגיעה בחוט השדרה.
כשהסיפור חוזר להווה, נשאר המספר ללון בבית משפחת פרום בעקבות סופת שלגים, ומספר שהוא הזר הראשון המבקר בבית לראשונה מזה עשרים שנה. המספר עד לסצנה עגומה המתרחשת בין מאטי לבני הזוג פרום – זינה היא עתה המטפלת של מאטי. באופן אירוני, משאלתם של איתן ומאטי התגשמה – הם נשארים לבסוף יחד, אך הם אומללים וחייהם קשים מנשוא. מאטי פיתחה אופי רגזני, וזינה החולנית מתעלה לגודל השעה והופכת למטפלת שלה. זינה היא נוכחת קבועה בין השניים, אם כי עד סוף הסיפור לא מתבהר אם אמנם ידעה על הרומן.
פיתוח הסיפור

"איתן פרום" נכתב במקור כחיבור בצרפתית שכתבה וורטון בזמן שלמדה צרפתית בפריז. היא שבה אליו רק כעבור מספר שנים והפכה אותו לנובלה המוכרת לנו היום. בתהליך הכתיבה, נהגה וורטון לקרוא חלקים מהרומן מדי יום לחברה הטוב וולטר ברי, עורך דין בין-לאומי. את תחושת המקום והתרבות של ניו אינגלנד ביססה הסופרת על עשר השנים שבהן חייתה בעיירה לנוקס, מסצ'וסטס. תאונת מזחלת אמיתית שהתרחשה בלנוקס ב-1904 שימשה ככל הנראה השראה לסיפור תאונת המזחלת של איתן ומאטי. בתאונה שהתרחשה במציאות התרסקו ארבע נערות ונער לתוך עמוד תאורה. התאונה גבתה את חייה של אחת הנערות. וורטון שמעה על התאונה מקייט ספנסר, אחת הנערות שניצלו, בזמן שהשתיים עבדו יחד בספריית לנוקס. בעקבות התאונה, סבלה ספנסר מפציעה בירך ומפציעות בפנים. הסופרת נשבתה לחלוטין ברעיון שתאונת מזחלת טרגית יכולה להפוך למטאפורה עוצמתית על עוולות הרומן הסודי.
זו אחת היצירות הבודדות של וורטון המתרחשת בסביבה כפרית. במבוא לנובלה, כתבה וורטון על "הגרניט הבולט" של ניו אינגלנד, על הפשטות של אדמתה ועל הסטואיות של תושביה. יש אזכורים תכופים לעצי אורן, בוקיצה ולעצים אחרים האופייניים לאזור. הקשר בין האדמה לאנשים הוא חלק מהותי מהזרם הספרותי נטורליזם שבו הסביבה היא כוח רב עוצמה המעצב את גורלו של האדם. באופן זה, הנובלה מתארת בהתמדה את האכזריות של החורפים בסטארקפילד.
קבלת הספר

הניו יורק טיימס כינה את "איתן פרום": "סיפור מרתק ורדוף." וורטון הצליחה לכתוב ספר מושך ולבדל אותו מיצירותיה האחרות, גם בזכות העובדה שהדמויות אינן מהמעמד העליון האליטיסטי. עם זאת, הבעיות שהדמויות חוות נשארות זהות – על הגיבור להחליט אם למלא את חובתו או ללכת בעקבות לבו. הרומן ספג ביקורת ממבקר הספרות ליונל טרילינג על כך שהוא חסר חשיבות מוסרית או אתית. טרילינג כתב על הסיום ש"נורא לחשוב עליו," אך "השכל אינו יכול לעשות עמו דבר, אלא רק להתמודד איתו".
מבקר אחר כתב שיש הסבורים כי "גורלן של הדמויות כה קודר עד שהוא הופך את הקריאה למשמימה." לעומתו, הבחינו מבקרים אחרים בסוגיות המוסריות הקשות העולות מן היצירה ומציינים שהיא "מספקת פרשנות מעמיקה על המציאות הכלכלית-תרבותית באמריקה שיצרה סבל כזה ומאפשרת אותו." וורטון הקפידה תמיד להגדיר את הסיפור "העלאת זכרונות" ולא "רומן". המבקרים התייחסו לכך כשביקרו את הספר, חלקם בהגינות רבה יותר מאחרים. פרופ' אמריטה אליזבת' אמונס (Elizabeth Ammons) סיפרה שקריאת הרומן גרמה לה להיזכר בתקופה שבה הספרות פשוט הקסימה אותה, וראתה ב"איתן פרום" סיפור של "ביקורת חברתית ריאליסטית." על אף שגם מתחה ביקורת על הטקסט, המשיכה אמונס לנתח אותו ואמרה שהחורפים האכזריים של סטארקפילד משמשים אמצעי ספרותי להעברת מוסר ההשכל. לילבורן הוסיף שוורטון הופכת את מאטי למשותקת, אך משאירה אותה בחיים כדי להמחיש את אכזריותה של החברה כלפי נשים באותה תקופה.
עיבודים

ב-1993 עובד הספר לסרט באותו השם, בבימויו של ג'ון מאדן ובכיכובם של ליאם ניסן, פטרישה ארקט, ג'ואן אלן וטייט דונובן.
הסיפור עובד ליצירת בלט בשם "סנואובליינד" (עיוורון שלג) עבור בלט סן פרנסיסקו. היצירה הועלתה לראשונה ב-2018.
הערות שוליים

↑  Canby, Vincent (1993-03-12). "Review/Film; Liam Neeson in Lead Of Wharton Classic". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-17.
↑  איתן פרום
↑   Jump up to:a b Springer, Marlene (1993). Ethan Frome: A Nightmare of Need. Twayne's Masterwork Studies. New York City: Twayne Publishers.
↑   Jump up to:a b "Ethan Frome – Context". SparkNotes. 2006. Retrieved 2008-02-11.
↑   Lewis, R.W.B. Edith Wharton: A Biography. New York: Harper & Row, Publishers, 1975.
↑   "Three Lives in Supreme Torture" (PDF). The New York Times. October 8, 1911. p. BR603. Retrieved 2008-02-11.
↑  Ethan Frome: Essay Q&A | Novelguide, web.archive.org, ‏2014-07-16
↑  Lilburn, Jeffrey. "Ethan Frome (Criticism)." Answers.com. Retrieved 2010-02-24.
↑  Heather Desaulniers, San Francisco Ballet – Unbound Festival Program B: works by Myles Thatcher, Cathy Marston, David Dawson – San Francisco, DanceTabs, ‏2018-04-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595286305171  BnF: cb136208874 (data)  GND: 4368765-9  LCCN: no2018064110  MusicBrainz work: 3ee0b5aa-e4f0-4bce-8d26-7ea644d0ae79  NDL: 033623635  NLA: 36553671  SUDOC: 056617119  VIAF: 182228053   WorldCat (עם VIAF): 182228053
אלגנטיות של קיפוד

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מוריאל ברברי
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן
 מקום התרחשות:  פריז 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת גלימאר 
 תאריך הוצאה:  2006
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כתר
 תאריך:  2009
 פרסים
 Culture and Library for All award (2007)  פרס מוכרי הספרים (2007) 
 
אלגנטיות של קיפוד (בצרפתית: L'Élégance du hérisson) הוא ספרה רב המכר של מחברת הרומנים הצרפתייה מוריאל ברברי. הספר, המשלב הומור עם תובנות עמוקות על החיים, מתאר אירועים בחייה של קונסיירז' דירות צרפתי. ברברי, שעסקה גם בהוראת פילוסופיה, שילבה בעלילת הספר גם תכנים פילוסופיים. הספר, שיצא לאור בצרפת בשנת 2006, זכה להצלחה מסחרית במקביל לשבחי מהמבקרים. הרומן עובד ב-2009 לסרט, ותורגם ליותר מארבעים שפות. בשנת 2009 תורגם בידי שרון פרמינגר מצרפתית לעברית ויצא לאור בהוצאת כתר.
עלילה ודמויות

העלילה מתרחשת במלון דירות יוקרתי בפריז ומתמקדת בשתי דמויות מרכזיות: רנה מישל האלמנה, שוערת בת 54, ופאלומה ז'וסה, ילדה בת 12 החיה במלון עם משפחתה האמידה.
רנה היא אישה אינטליגנטית במיוחד, אך היא משווה לעצמה חזות של שוערת פשוטה ומסתירה מהדיירים את עניינה הרב בפילוסופיה, ספרות ואמנות. מאז שהתאלמנה היא חיה בבדידות ובו בזמן מתכחשת לצורך שלה בחברה.
רנה בטוחה שאם יגלו דיירי המלון את רמת השכלתה, הם יפטרו אותה. היא מעדיפה להישאר בבדידותה כדי להימלט מחטטנות. היא מתחזה לאשה עממית, במיוחד במה שקשור להרגלי אוכל וצפייה בטלוויזיה, אך בחדרה האחורי נהנית ממאכלי גורמה, מהאזנה לאופרה ומקריאת יצירות מופת בספרות ובפילוסופיה. הרקע שלה כבת למשפחה ענייה מאד, החיה בתוך חברה צרפתית המעניקה משנה חשיבות למעמד חברתי, השאירה בה חותם עמוק. רנה משוכנעת שצרפתים בורגנים, שלתפיסתה רואים בה אישה ענייה ומכוערת, לא יקבלו באהדה את רמת האינטליגנציה שלה.
פאלומה מתגוררת בקומה החמישית עם הוריה ואחותה, אותם היא תופסת כבורגנים בעלי דעות הנגועות בשיפוטיות ובאפליה. פאלומה ניחנה בחשיבה ביקורתית מאוד. היא נוטה להתבונן במבט בוגר מכפי גילה על העולם, וקיים פער משמעותי בין האינטליגנציה שלה לבין יציבותה הרגשית. היא ילדה מחוננת, אך כמו רנה, גם היא מסתירה את האינטליגנציה שלה מהחברה. היא חוששת שאם רמת האינטליגנציה ותחומי העניין שלה ייחשפו, היא תחווה הצקות בבית הספר. פאלומה מאוכזבת מהמבוגרים עתירי הזכויות בסביבתה והיא מחליטה שהחיים הם חסרי משמעות. כאות מחאה היא מחליטה שאם עד יום הולדתה ה-13 לא תגלה משמעות לחיים - מלבד הקיום הבורגני הריקני - היא תתאבד בעזרת כדורי שינה שגנבה מאמה. לפני שתבלע את הכדורים היא מתכננת לשרוף את דירת משפחתה, רק לאחר שתוודא שהדירה ריקה מאדם.
בזמן שנותר עד יום הולדתה הגורלי היא חוקרת בערנות את סביבתה ורושמת את תובנותיה ביומניה. היא חושדת כי רנה משכילה הרבה יותר מהנגלה לעין. אמנם הן חולקות תחומי עניין כגון פילוסופיה וספרות, אך בתחילה שום קשר מיוחד לא נרקם ביו רנה לפאלומה. חייהן משתנים כאשר קאקורו אוזו, איש עסקים יפני מתורבת ואנין, עובר לגור במלון. הוא מזהה את האינטליגנציה המוסתרת של רנה ומתפתחת ביניהם ידידות עמוקה. גם פאלומה נתרמת מדמותו של קאקורו ודרך הקשר הנרקם ביניהם היא מתחילה לגלות משמעות חדשה בחיים. פאלומה משכילה להבין שלא כל המבוגרים רודפים אחרי הבלי העולם מבלי להתבונן בנושאים מהותיים באמת.
התפנית הדרמטית בעלילה מתרחשת כאשר רנה, שמרירותה פגה במידה רבה עקב הקשרים החדשים שלה עם קאקורו ופאלומה, נפגעת מרכב. מותה שובר את ליבותיהם של פאלומה וקאקורו, אך בד בבד האובדן מעורר בפאלומה את התובנה שיש פוטנציאל לחיים בעלי משמעות בעולם. היא מגלה כי קיים בו יופי תרבותי, אמנותי ואנושי המעניקים ערך לחיים. היא מבטלת את תוכניתה המקורית ומחליטה לא להתאבד.
נושאים מרכזיים

הספר עוסק בנושאים כמו מעמדות חברתיים, תרבות, מהות היופי, מערכות יחסים, אמנות ומשמעות החיים, ומשלב הגות פילוסופית עם ביקורת חברתית נוקבת. לגבי שילוב נושאים רבים מתחום הפילוסופיה בספרה אומרת ברברי: "רציתי לחקור את השפעתה האמיתית של הפילוסופיה על חיינו. רציתי להאיר את התהליך הזה. מכאן נולד הרצון לעגן את הפילוסופיה לסיפור. כך אפשר לתת לפילוסופיה יותר משמעות, להפוך אותה ליותר אמיתית, ואולי, אפילו, למשעשעת."
הספר מותח ביקורת חריפה על חברת המעמדות הצרפתית באמצעות דמותה של רנה - שנאלצת להסתיר את האינטליגנציה שלה בגלל השתייכותה למעמד הנמוך. הספר קושר בין יופי אותנטי לבין משמעות החיים. גם רנה וגם פאלומה מחפשות יופי אותנטי בעולם שנראה להם שיפוטי, שטחי ורדוד. החיפוש מתבטא בהערכתן לאמנות, ספרות ואסתטיקה יפנית. הן מתחברות במיוחד לרעיון של מציאת רגעי יופי טהורים בתוך חוסר השלמות של החיים.
תרומתן של אמנות ותרבות גבוהה לכלל המעמדות, התרבויות והגילים הוא ערך חשוב בספר. עבור הדמויות הראשיות, תרבות גבוהה משמשת דרך ליצירת משמעות, ומאתגרת את התפיסה שנכסי האמנות והפילוסופיה שייכים רק לאליטה. הקיפוד מסמל את החשיבות בראיית עומק ללא שיפוט על בסיס מראה או מעמד חיצוני. פאלומה מציינת ביומנה כי בדומה לקיפוד, הקוצני מבחוץ אך עצמאי ואלגנטי בפנימיותו, גם רנה עוקצנית כלפי חוץ, אך אלגנטית ביותר מבפנים.
נושא בולט בספר הוא כוחם של קשרים אנושים. השפעתם הגורלית של קשרים אמיתיים משתקפת במערכות היחסים שנרקמות בין קאקורו לבין שתי הגיבורות, רנה ופאלומה, ובינן לבין עצמן. הספר מציג כיצד מערכת יחסים המושתתת על כבוד הדדי ועל ראיית פנימיות הזולת יכולה לשבור מחסומים חברתיים ולהעניק משמעות לחיים, ובמקרה של פאלומה, אף להעניק את החיים עצמם. אמנם רנה סיימה את חייה, אך היא עוזבת את העולם אישה מאושרת יותר. פאלומה מחליטה להמשיך את חייה הצעירים ומפתחת תפיסת עולם איתנה יותר.
ביקורות

הרומן זכה ביקר לביקורות טובות. המבקר האיטלקי מאוריציו בונו כתב כי "בנוסחה שגרמה ליותר מחצי מיליון קוראים בצרפת להתאהב ב[אלגנטיות של קיפוד] יש בין היתר את הרכיבים הבאים: הומור אינטליגנטי, רגשות עדינים, רקע ספרותי ופילוסופי מצוין וטעם מתוחכם אך נוכח". המבקר האמריקאי ברוס קראמלי כתב שבספר נגלים אהבתה העמוקה ושליטתה המלאה של ברברי בתחומי האמנות, הפילוסופיה והספרות. אמנם הכתיבה המשכילה מאתגרת למדי את הקורא, לטענתו, אך בסופו של דבר המסרים מחממי הלב וההומור המבריק הופכים את הספר לכובש. עם זאת, היו מבקרים שכתבו ביקורות פחות נלהבות. בת' ג'ונס הבריטית כתבה כי הרומן הוא סנטימנטלי ודביק ומציינת בציניות כי הוא מתיימר לעסוק בנושאים ברומו של עולם. אמנם, היא מכירה בקסם שלו אך קובעת כי "אילו היה רהיט, הוא היה פריט רב-מכר של איקאה: פופולרי, אך לא צפוי להיות מועבר מדור לדור".
עיבוד לקולנוע

בשנת 2009 בצרפת נעשה עיבוד קולנועי של הרומן ובשנת 2011 הוקרן הסרט בישראל. את התסריט כתבה מונה אששה שגם ביימה. בסרט מככבים ז'וז'יאן בלאסקו בתפקיד רנה, גרנס לה גילרמיק בדמות פאלומה וטוגו איגאווה בתפקיד קאקורו. המוזיקה בהלחנתו של גבריאל ירד.