כל אנשי סמיילי
הערות שוליים

↑  ראובן מירן, גורלו של סוכן אנושי, באתר הארץ, 17 במאי 2004
↑  ראובן מירן, גורלו של סוכן אנושי, באתר הארץ, 17 במאי 2004
↑  ג'יל לולס | אי-פי, המרגל שפיספס הכל, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2008
↑  הסופר ג'ון לה קארה מודה: הייתי מרגל, באתר ynet, 26 בדצמבר 2000
↑  הסופר ג'ון לה קארה מודה: הייתי מרגל, באתר ynet, 26 בדצמבר 2000
↑  ג'ון לה קארה, המרגל שחזר מן הכפור, הוצאת זמורה ביתן, 1983, עמוד 185, "'זאת מלחמה,' השיב לימאס, 'מלחמה לא-נעימה, כיוון שלוחמים אותה בקנה מידה מצומצם, מטווח קצר, וכיוון שלפעמים נופלים בה בני-אדם חפים מפשע, אני מסכים. אבל זה לא כלום, לא כלום לעומת מלחמות אחרות - המלחמה האחרונה או המלחמה הבאה".
↑  ג'ון לה קארה, החפרפרת, הוצאת זמורה ביתן, 1975, עמוד 270, "בהעבירו את השפופרת לצד השמאלי שלו, הוא שלף מן הכיס הפנימי של מקטרונו את האקדוח, שם כבר הרס את בטנת-המשי המצוינת. הוא מצא את הניצרה, ולרגע השתעשע ברעיון שאין הוא יודע באיזה כיוון פותחים ובאיזה כיוון סוגרים. הוא שלף את המחסנית והחזירה למקומה, ונזכר שעשה זאת מאות פעמים בתנועה, במטווח-לילה בסאראט לפני המלחמה; הוא זכר שיורים תמיד בשתי ידיים, אדוני, אחת אוחזת באקדוח ואחת במחסנית, אדוני;".
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 179, "גרמניה הייתה טבעו השני, אפילו נשמתו השנייה. בנעוריו, הייתה הספרות שלה אהבתו ותורתו. הוא יכול ללבוש את שפתה כמו מדים ודבר במלוא עזותה. ואף-על-פי-כן, חש סכנה בכל צעד שלו, שכן כאיש צעיר בילה סמיילי את מחצית ימי המלחמה כאן באימה הבודדה של המרגל, ותודעת היותו בארץ-אויב השתרשה בו לתמיד. בנעוריו הכיר את המבורג כעיר-נמל עשירה ושופעת חן, אשר הסתירה את נשמתה הקלילה מאחורי אדרת של אנגליות; בבגרותו הכירה כעיר שהונחתה אל חשכת ימי-הביניים באלף מפציצים מן האוויר".
↑  Staff (9 בנובמבר 2006). "East German spymaster who inspired novelist John Le Carre, dies". Mail Online. נבדק ב-26 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Risen, James (24 במרץ 2003). "Rem Krassilnikov, Russian Bane of CIA, Dies at 76". The New York Times. New York: NYTC. ISSN 0362-4331. נבדק ב-26 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 263, " 'ברכות, אלכסנדרה בוריסובנה', היא שמעה אותו לוחש, כולו מבוכה, לואט את שם אביה כאילו היה זה סוד מדינה."
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 133
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 209, "לא, קארלה אינו חסין-מאש, מפני שהוא פאנאטי. וביום מן הימים, אם תהיה לי נגיעה כלשהי לזה, יביא חוסר המתינות הזה לנפילתו".
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 176, "אגדה גרמנית שוולדי ליקט באסטוניה מפי אחד מאבותיו הגרמנים. 'קארלה הוא איש-החול שלנו. כל מי שמתקרב אליו יותר מדי נופלת עליו מן תרדמה'."
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 83, "הוכחות. הוכחות שהיו יקרות מכדי לשלוח אותן בדואר. הוא הביא דבר-מה. שני דברים. לא רק בתוך ראשו. בתוך כיסו. ופעל לפי 'תקנות מוסקבה'. תקנות שהוחדרו לראשו של הגנרל מיום גיוסו כעריק בפועל. על ידי סמיילי עצמו, לא אחר, וכן על ידי קצין המבצעים המקומי שלו. תקנות שהומצאו כדי להשאירו בחיים; ולמען הישרדותה של הרשת שלו. סמיילי חש בהתרגשות הלופתת את קיבתו כמו קבס. 'תקנות מוסקבה' אומרות שאם אתה נושא איתך מסר, עליך לשאת גם אמצעים להיפטר ממנו! דבר זה, יהיה מוסווה או מוסתר כאשר יהיה - נקודת מיקרו, כתב-סתר, סרט צילום לא מפותח, כל אחת מאותן מאות דרכים מסוכנות, דקדקניות - כחפץ, הוא חייב להיות הדבר הראשון והקל ביותר בהישג-יד, והפחות מעורר-חשד כאשר הוא מושלך!"
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 151, "היה שלום, ג'ורג'. אם תצטרך שמרטף הונגרי באחד הימים, קרא לי. שומע? אם אתה מתחיל להתעסק עם שרץ כמו אוטו לייפציג, אז מוטב ששרץ כמו טובי ישמור עליך."
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 215, "גוילאם, יש להוסיף, היה אתלט, צרפתי למחצה, אבל יותר אנגלי בשל כך; הוא היה דק-גזרה וכמעט יפה-תואר - אבל אף שלחם בכך לאורך כל הדרך, הוא היה גם קרוב לחמישים, פרשת-מים שרק קריירות בודדות של אנשי-שדה מזדקנים שורדות לאחריה".
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 217, "אם היה זה גוילאם שאותו רצו, הוא לא התכוון לאכזב אותם. הוא בא לא-חמוש; לא הייתה לו ברירה. לשומרי-הבית של הכיכר הייתה אימה קדושה מפני כלי-נשק, והאקדח הלא-כשר שלו היה בשידה לצד המידה, שם הם מצאו אותו בוודאי זה כבר".
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 270, "'אור ירוק, אם כך,' אמר סמיילי. 'כן. קדימה'."
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 273, "בהחליקו קדימה, זינק דה-סילסקי אל המושב האחורי של המכונית וסקורדנו דחף את גריגורייב מיד אחריו, אחר-כך התיישב לצידו וסגר בחבטה את הדלת. טובי נכנס למושב שליד הנהג; הנהגת הייתה אחת מבנות מיינרצהאגן. טובי אמר לה בגרמנית לנסוע בזהירות ולמען האל זכרי שזה יום-ראשון בברן".
↑  ג'ון לה קארה, כל אנשי סמיילי, הוצאת זמורה ביתן, 1982, עמוד 315, "'ג'ורג', ניצחת,' אמר גוילאם בעת שהלכו לאיטם לעבר המכונית. 'האמנם?' אמר סמיילי. 'כן. כן, טוב, אני משער שכן'."
↑  ג'ון לה קארה, "הצליין החשאי", הוצאת ככנרת 1991, עמ' 231
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ccd73978-e923-4abb-a832-185681a4d406