stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפלת המסוק הרוסי בחנקאלה

| --- | --- |
 תאריך:  19 באוגוסט 2002 
 מיקום:  צ'צ'ניה 
 קואורדינטות:  43°17′49″N 45°46′12″E﻿ / ﻿43.2969°N 45.77°E﻿ / 43.2969; 45.77
 הרוגים:  127 
 פצועים:  20 
 ניצולים:  20 
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימיקום ההתרסקות(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימיקום ההתרסקות(למפת צ'צ'ניה רגילה) גרוזני אורוס מארטאן  שאלי גודרמס קורצ'אלוי באצ'י יורט  גאורגיה דגסטן סטברופול אינגושטיהמיקום ההתרסקות(למפת צ'צ'ניה מוגדלת) גרוזני אורוס מארטאן  שאלי גודרמס קורצ'אלוי באצ'י יורט  גאורגיה דגסטן סטברופול אינגושטיהמיקום ההתרסקות
 
מסוק מיל M-26 של חיל האוויר הרוסי
הפלת המסוק הרוסי בחנקאלה התרחשה ב-19 באוגוסט 2002. בדלנים צ'צ'נים ירו טיל כתף לעבר מסוק מיל Mi-26 של חיל האוויר הרוסי וגרמו לו להתרסק בשדה מוקשים. מתוך 142 איש שהיו על המסוק, 127 חיילים וקצינים נהרגו, באסון התעופה הקטלני ביותר בהיסטוריה שבו היו מעורבים מסוקים. היה זה גם אסון התעופה הגדול ביותר שספג חיל האוויר הרוסי. בנוסף, יום ההפלה היה היום הקטלני ביותר במלחמת צ'צ'ניה מאז שנת 1999.
תקיפת המסוק

ב-19 באוגוסט 2002 שיגרו לוחמים צ'צ'נים טיל כתף מתביית חום 9K38 איגלה מתוצרת רוסיה לעבור מסוק מיל Mi-26 של חיל האוויר הרוסי. הטיל פגע במסוק מעל חנקאלה, ישוב צ'צ'ני הנמצא בקרבת בירת צ'צ'ניה גרוזני. על גבי המסוק היו 142 חיילים וקציני חיל האוויר מיחידות שונות שעשו את דרכם ממוזדוק.
לפי דברי כתב צבאי רוסי "הטיל פגע באחד מן המנועים כאשר ה-Mi-26 התקרב לחנקאלה, והמסוק התרסק בשדה מוקשים שהקיף שדה תעופה צבאי. חלק מניצולי ההתרסקות, בניסיונם להימלט מגוף המסוק הבוער והמרוסק, מצאו את מותם מפיצוצם של המוקשים בשדה". חלקו הפנימי של המסוק הוצף בדלק ודלתותיו נתקעו כך שלא היה ניתן לפתוח אותן. רק חמישה מבין צוות הטייסים ועוד 29 חיילים הצליחו להימלט מפתח המילוט המיועד לטייסים. 14 מהם מתו כעבור ימים כתוצאה מכוויות עזות.
כוחות הביטחון הרוסיים הוזעקו מיידית לחנקאלה עם פגיעת הטיל במסוק. הם ניסו לאתר וללכוד את התוקפים, אך כל מה שהצליחו למצוא היה השפופרת שבאמצעותה שוגר טיל הכתף למסוק.
בעקבות האירוע

נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, הודיע ב-21 באוגוסט כי היום למחרת, 22 באוגוסט, יהיה  יום אבל לאומי עקב האסון הקשה. האסון כונה בתקשורת המקומית "אסון קורסק השני". העיתונות בצ'צ'ניה שיבחה את פעולת הבדלנים והפלת המסוק תוארה כ"מעשה החבלה המוצלח ביותר שבוצע על ידי צ'צ'נים מזה שנתיים". מטעם מערכת העיתון הרוסי "איזבסטיה" קמה ביקורת נוקבת, שטענה שהצבא טייח ליקויים, נקב במספר נמוך בהרבה באשר למספר ההרוגים והפצועים ואף הציע שהמסוק כלל לא הופל על ידי טיל. מפקד חיל האוויר הרוסי בעת התקרית, קולונל גנרל ויטלי פבלוב הושעה מתפקידו ובחודש ספטמבר שלאחר האסון התפטר מתפקידו.
ב-24 בספטמבר סוכנות הידיעות האמריקאית Associated Press הצליחה להשיג סרטון מעיתונאי טורקי ובו רואים את המסוק מתרסק. נשיא צ'צ'ניה אסלאן מסחאדוב הצהיר: "הנה מסוק בוער שמתרסק מעל חנקאלה. הוא נפגע מטיל כתף "איגלה" שלנו". מסחאדוב אף ציין שהרוסים טענו בתחילה כי המסוק התרסק עקב תקלה טכנית. הייתה זו הפעם הראשונה שבה הוצגו סמלים איסלאמיים ולא צ'צ'נים, בהקשר זה של הבדלנות הצ'צ'נית, וכן הפעם הראשונה שבה כוחות המורדים תוארו כלוחמי מוג'אהדין. בסרטון נוסף שהפיץ מסחאדוב, הוא נראה מעניק רובה כמתנת הוקרה, ללוחם שירה את טיל הכתף על המסוק. שתי הקלטות שודרו באופן פיראטי בתדר של ערוץ התקשורת הרוסי REN TV במשך חודש.
בתגובה להפלת המסוק, צבא רוסיה הרס בנייני מגורים ביישוב חנקאלה. גורמי חוק וגורמי צבא גרסו כי אזרחים צ'צ'נים ידעו על הנעשה בשטחם ולא טרחו לדווח על כך לרשויות, כך שמעשיהם נחשבים לבגידה ולסיוע לדבר עבירה. מעל 100 משפחות פונו מבתיהן בזריזות והורשה להן לקחת עימן רק מעט חפצים אישים בטרם הריסת המבנים. הפעולה הצבאית נעשתה לא רק בתור פעולת תגמול אלא גם כדי למנוע קרבה של מחבלים אפשריים לבסיס חיל האוויר בחנקאלה. אזרח צ'צ'ני בן 27, דוקו ז'חנטמיורב, הואשם בסחר בטיל הכתף שהפיל את המסוק, בצילום ההפלה ובסיוע למעשה טרור באפריל 2004. הוא נידון למאסר עולם בגין עבירות "טרור, רצח אכזרי מתוכנן מראש, שוד וניסיון לרצוח גורמי אכיפת חוק". הוא אולץ לשלם 100,000 רובל (כ-3,500 דולר) לכל משפחה של הרוג באסון וכן 50,000 רובל (כ-1,750 דולר) לכל לוחם ששרד את האסון. להגנתו טען במשפט שהוא אינו טרוריסט אלא חייל במדינת איצ'קרה. ארבעה לוחמים צ'צ'נים נוספים שהיו קשורים להפלת המסוק טרם נלכדו.
הערות שוליים

↑  PlaneCrashInfo.com site, ACCIDENT DETAILS
↑  The Economist, A calamity, yet no end of war in sight, August 22, 2002
↑  The Guardian, Chechen gets life for killing 127 Russian soldiers, April 30, 2004
הומופלסיה

| --- | --- |
אבולוציה מתכנסת: ארבע דוגמאות ממספר קבוצות ציפורים אשר פיתחו באופן עצמאי צורת מקור המאפשרת להם ליזון מצוף.


 למעלה: המין Vestiaria coccinea (ימין) מקבוצת החוחיות והמין Phaethornis guy מקבוצת הקוליבריים (שמאל).  למטה: המין Cinnyris jugularis מקבוצת הצופיתיים (ימין) והמין Cyanerpes caeruleus (שמאל) מהסוג Cyanerpes.
הומופלסיה (באנגלית: Homoplasy) מוגדרת כאבולוציה עצמאית של מאפיין או מצב מאפיין דומים אצל שני מינים או יותר, כלומר כאלו שלא נרכשו מאביהם הקדמון המשותף. במילים אחרות, בתופעה זו מינים שאינם בהכרח בעלי קשר קרוב מפגינים פתרון דומה לבעיה משותפת. לכן, מאפיין הומופלסי (באנגלית: homoplasious) שונה ממאפיין הומולוגי: זה האחרון משותף לשני מינים או יותר, אך כזה שכן נרכש מהאב הקדמון המשותף שלהם, ובשל כך מוצאו ייחודי ולא הופיע מספר פעמיים בהיסטוריה.
כל תכונה של אורגניזם נחשבת כמאפיין (באנגלית: character), ואילו גרסאותיו הן מצב המאפיין (באנגלית: character state). לדוגמה, קיומן של אצבעות בגפיים האחוריות הן המאפיין, ואילו מספרן או צבען הם מצבי המאפיין. בתוך קבוצת היונקים השיער הוא מאפיין הומולוגי מכיוון שהורש מהאב הקדמון של הקבוצה אל כל צאצאיו (על אף שחלקם איבדו אותו עם הזמן). עם זאת, בהשוואה לקבוצת הפטרוזאורים שניחנו בסיבים דמויי שיער (באנגלית: pycnofibres), השיער הומופלסי מכיוון שהתפתח באופן נפרד למטרה דומה אצל שתי הקבוצות השונות (ראו סעיף שיער בערך פטרוזאוריה). דוגמה נוספת משתי קבוצות אלו הן הכנפיים: אם אצל העטלפים הן מאפיין הומולוגי מכיוון שהורש מהאב הקדמון של הקבוצה, בהשוואה לפטרוזאורים הן מאפיין הומופלסי מכיוון שהתפתחו באופן נפרד.
דפוסים אבולוציוניים

: המין  מסדרת התמנונאים מסוגל ללבוש על עצמו זהויות של יצורים אחרים, בהם הזהרון, פתני הים, דגי משה רבנו ומדוזות.
בדומה לאבותיהם (ושל כל בעלי החוליות) שנכחדו זה מכבר, הדגים האמפיביים פיתחו יכולת לעלות אל היבשה ולשהות עליה. בתמונה: המין .
תחת ההגדרה הומופלסיה נכללים שלושה דפוסים אבולוציוניים: אבולוציה מתכנסת, אבולוציה מקבילה (parallel evolution) והיפוך אבולוציוני (evolutionary reversal).
דפוסים אבולוציוניים > אבולוציה מתכנסת

התפתחותם של מאפיינים דומים באופן שטחי, אצל מינים שאינם בעלי קשר קרוב. במקרה זה המינים היו בעלי "נקודת התחלה" שונה, אך בשל לחצים דומים מהסביבה פיתחו פתרון דומה. לדוגמה, הן לבעלי החוליות והן לסילוניות חסרות החוליות יש עיניים בעלות עדשה ורשתית. אולם, מאפיינים משותפים אלו אינם ירושה מאביהם הקדמון המשותף, אלא התפתחו בנפרד. בשל כך, שתי צורות עיניים אלו נבדלות באופן ניכר.
דפוסים אבולוציוניים > אבולוציה מתכנסת > חקיינות

אחת מדוגמאות האבולוציה המתכנסת הוא החיקוי: תופעה בה מאפייניו של מין אחד התפתחו במיוחד כדי להידמות לאלו של מין אחר. שניים מסוגי החיקוי הנפוצים ביותר הם החיקוי הביטסיאני (Batesian mimicry) והחיקוי המילריאני (Müllerian mimicry). בסוג הראשון, מין לא מסוכן או כזה המתאים לאכילה (החקיין) מחקה מין אחר מסוכן או לא מתאים לאכילה (המודל). בסוג השני, שני מינים או יותר המסוכנים או שאינם מתאימים לאכילה פיתחו דמיון אחד לשני. ביטוי אחד של סוג חיקוי זה הוא "מארג חיקוי" (mimicry ring), בו מספר מינים באזור מסוים דומים אחד לשני.
דפוסים אבולוציוניים > אבולוציה מקבילה

דומה לאבולוציה מתכנסת, אך מופיעה אצל מינים קרובים או דומים. מינים אלו ירשו מאביהם הקדמון "נקודת ההתחלה" דומה, כגון מבנה גוף או גן מסוימים, ובשל לחצים סביבתיים דומים "הובלו" בדרכים התפתחותיות דומות אל אותו הפתרון. לדוגמה, אצל קבוצות סרטנאים רבות, חלק מגפי החזה (thoracic legs) – המבנה ההתחלתי אותו ירשו מאביהם הקדמון המשותף – התפתחו לכדי מבני אכילה (Maxillipeds). חלק מהחוקרים אינם רואים בדפוס אבולוציוני זה דבר נפרד מהאבולוציה המתכנסת.
דפוסים אבולוציוניים > היפוך אבולוציוני

התפתחותם של מאפיינים מאוחרים (derived state) למצב המזכיר מאפיינים מוקדמים יותר של אביהם הקדמון. לדוגמה, הדינוזאורים התרופודים המודרניים, העופות, התפתחו ממינים תרופודים אחרים שחסרו את יכולת התעופה. עם זאת, קבוצות מיני עופות אחדים (כמו הפינגוויניים) איבדו את יכולת התעופה שלהם, ובכך הפכו דומים לאבותיהם.
לקריאה נוספת

Futuyma, Douglas J., "Evolution" (3rd ed.), Sinauer Associates, Incorporated, 2013. ISBN 9781605351155.
הר הילבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  340 מטר
 מדינה:  ברבדוס ברבדוס
 מיקום:  מרכז האי
 קואורדינטות:  13°12′40″N 59°35′00″W﻿ / ﻿13.211111111111°N 59.583333333333°W﻿ / 13.211111111111; -59.583333333333
  (למפת ברבדוס מוגדלת) ברידג'טאון ספייטסטאון אויסטינס בת שבע הולטאון קראב היל גרינלנד הילבי הים הקריביהר הילבי(למפת ברבדוס רגילה) ברידג'טאון ספייטסטאון אויסטינס בת שבע הולטאון קראב היל גרינלנד הילבי הים הקריביהר הילבי
 
הר הילבי (באנגלית: Mount Hillaby) הוא ההר הגבוה ביותר במדינת האי ברבדוס.
ההר, שגובהו 340 מטרים מעל פני הים, ממוקם במרכז מדינת האי, בדרום מחוז סנט אנדרו, בצמידת לכפר הילבי, שעל שמו קרוי ההר. כמו כן, ההר נמצא כחמישה קילומטרים מחופי האוקיינוס האטלנטי וכ־10 קילומטרים מצפון־מזרח לבירת המדינה, ברידג'טאון.
ראו גם

הילבי
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא הקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנשקייה המלכותית (הממלכה המאוחדת)

שריונו של ויליאם סומרסט במצודת לונדון
תצוגת Man At Arms במוזיאון בלידס
הנשקייה המלכותית (באנגלית: Royal Armouries) היא המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לכלי נשק ושריון, ונשקייה שפעלה באנגליה החל מימי הביניים. המוזיאונים של הנשקייה המלכותית הם המוזיאון העתיק ביותר בממלכה המאוחדת ואחד העתיקים בעולם. הנשקייה המלכותית בעלת אחד האוספים הגדולים ביותר של כלי נשק ושריון בעולם, ומהווה חלק מהאוסף הלאומי של הממלכה המאוחדת הכולל את אוסף כלי נשק ושריון, אוסף הארטילריה הלאומי ואוסף כלי הירייה הלאומי. היא גם מופקדת כשומרת ההיסטוריה של מצודת לונדון. שנים היה המוזיאון ממוקם ב"מגדל הלבן" שבמצודת לונדון אך בשנים האחרונות פוצל ורובו הועבר למקומות אחרים. שלושת המוזיאונים המציגים כיום את אוסף הנשקייה המלכותית הם:
| שם ומיקום | קואורדינטות |
| --- | --- |
מוזיאון הנשקייה המלכותית, לידס: 53°47′31″N 1°31′56″W﻿ / ﻿53.791866°N 1.532258°W﻿ / 53.791866; -1.532258﻿ (Royal Armouries Museum)
מצודת לונדון, לונדון: 51°30′31″N 0°04′35″W﻿ / ﻿51.508545°N 0.076310°W﻿ / 51.508545; -0.076310﻿ (Tower of London)
פורט נלסון, פורטסמות': 50°51′38″N 1°08′20″W﻿ / ﻿50.860691°N 1.138867°W﻿ / 50.860691; -1.138867﻿ (Fort Nelson)
מספר פריטים מוצגים גם בלואיוויל, קנטקי, בארצות הברית בשיתוף פעולה עם מוזיאון ההיסטוריה הבינלאומי פרזייר.
היסטוריה

הנשקייה המלכותית היא אחד המכונים העתיקים של מצודת לונדון ותפקידה המקורי היה ייצור שריון עבור מלכי אנגליה. ב-1535 ביקר איש רם מעלה זר בנשקייה ושילם על מנת לצפות באוסף השריונות שלה. כבר בזמנו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה, הנשקייה הקימה תצוגה קבועה; "הנשקייה הספרדית" שכללה גם מכשירי עינויים ואת "שושלת המלכים" - שורה של פסלי עץ המייצגים את מלכי אנגליה. תצוגה זו הפכה למוזיאון הראשון בבריטניה.
מ-1414, מצודת לונדון הפכה לביתו של מאסטר-גנרל החימוש (Master-General of the Ordnance) ולאחר מכן מנהלת החימוש (Board of Ordnance) שהיו אחראים על הספקת נשק הן לצבא בריטניה והן לצי המלכותי. הסדנה שבמצודת לונדון נטלה חלק בפיתוח, ייצור ואחסון של מגוון רחב של כלי נשק עד שמנהלת החימוש בוטלה ב-1855. עם זאת, האוסף ההיסטורי נשאר. ניתן היה להציג רק חלק קטן מהאוסף במבנים שבתוך מצודת לונדון, וב-1995 הועבר רוב אוסף הארטילריה לפורט נלסון בהמפשייר וב-1996 הועברו רוב כלי הנשק הקלים והשריונות ל"מוזיאון הנשקייה המלכותית" החדש שנפתח בלידס. מה שנותר במצודת לונדון הם פריטים הקשורים ישירות למצודה ולהיסטוריה שלה.
חוק המורשת הלאומית 1983 קבע שהנשקייה המלכותית היא גוף ציבורי לא-מחלקתי, שממומן בידי המחלקה לתרבות, מדיה וספורט.
הערות שוליים

↑  "Royal Armouries official website - About Us". אורכב מ-המקור ב-2009-09-04. נבדק ב-8 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tower of London". אורכב מ-המקור ב-2011-05-14. נבדק ב-29 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "History of the Royal Armouries" (PDF). 8 באפריל 2008. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-09-26. נבדק ב-29 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Royal Armouries Library, London: Royal Armouries and Office of Ordnance". נבדק ב-29 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0601 6054
כרמית גלבוע

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1972 (בת 52) ט' באדר, ה'תשל"ב הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  כתיבה למבוגרים, כתיבה לילדים
 סוגה:  פנטזיה, מדע בדיוני, פרוזה
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 הושפעה מ:  ניקול קראוס, פול אוסטר, מריו ורגס יוסה, דויד גרוסמן, אלזה מורנטה
 
כרמית גלבוע (נולדה ב-24 בפברואר 1972) היא סופרת נוער ומבוגרים ואשת פרסום ישראלית.
ביוגרפיה

גלבוע נולדה בשנת 1972. גדלה בהרצליה ועסקה באמנויות שונות החל מגיל צעיר, בעיקר בתחום הציור. גלבוע למדה בבית הספר התיכון היובל - תיכון מקיף הרצליה.
בצה"ל שירתה כמדריכה בחיל התותחנים במגוון בסיסים ברחבי ישראל.
גלבוע למדה עיצוב המוצר (עיצוב תעשייתי) לתואר ראשון במכון הטכנולוגי בחולון והמשיכה לאחר מכן את לימודיה לתואר שני במנהל עסקים בשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
למדה כתיבה יצירתית אצל הסופרים יהודית קציר, ניר ברעם, יוסי סוכרי ואייל מגד.
גלבוע עוסקת שנים רבות בתחומי הפרסום, השיווק וההיי-טק. בשנת 2012 הקימה את חברת "גלבוע מדיה" - חברת פרסום דיגיטלי.
הייתה מרצה במכללה האקדמית להנדסה וטכנולוגיה אורט הרמלין במגוון קורסים בתחומי התקשורת החזותית. בעבר נמנתה על מייסדי ובעלי "גיבור תרבות" - שהייתה רשת חברתית לענייניי תרבות.
בשנים האחרונות מתמקדת בכתיבת תסריטים וספרים.
גלבוע מעידה על עצמה שהיא כותבת כל יום השכם בבוקר ומיד אחר כך ממשיכה לעבודתה בתחום הפרסום.
בשנת 2012 ראה אור ספרה הראשון "ייעודו של דן - התגלות" בהוצאת עם עובד. זהו ספרה הראשון בסדרה של ספרי פנטסיה ומדע בדיוני לבני נוער.
מתגוררת כיום ביישוב קדימה עם בעלה ושלושת ילדיה.
ספריה

| שם הספר | הוצאה | שנה | סוגה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ההתגלות - ייעודו של דן #1 | עם עובד | 2012 | פנטזיה, מדע בדיוני לנוער |  |
| המסע הגלקטי - ייעודו של דן #2 | עם עובד | 2016 | פנטזיה, מדע בדיוני לנוער |  |
| צדו המואר של הצל | מדיה 10 הוצאה לאור | 2016 | פרוזה למבוגרים |  |
| פולנטה ורעל: אסופת סיפורי אימה ומסתורין | הוצאת תן - פרויקט ספרות | 2016 | סיפורים קצרים | במסגרת האסופה כתבה את הסיפור "פרדי ואנטון" |
| מצד לצד | רימונים הוצאה לאור | 2019 | רומן לבני הנעורים |  |
ספריה > סיפורים קצרים של גלבוע שפורסמו בבלוגים ובקובצי סיפורים

"הבלרינה של מפעל השימורים"
"המנצחת"
הערות שוליים

↑  הסופרת כרמית גלבוע, באתר סימניה
↑  ירין כץ, השאלון עם כרמית גלבוע, באתר קורא בספרים, ‏2014-08-30
↑  מיה יסעור, מדע מדויק: כרמית גלבוע בדרך לכבוש את שוק הספרים לנוער, באתר nrg‏, 14 במאי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286016105171  ISNI: 0000 0004 0278 9324  LCCN: no2013012283  VIAF: 298921212   WorldCat (עם VIAF): 298921212
הנרי דומרקאנט

| --- | --- |

דומרקאנט בשנת 2013
 לידה:  30 בדצמבר 1980 (בן 43) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מזרח אילינוי
 דראפט:  לא נבחר, 2003
 קבוצות כשחקן
 2003–2004 2004–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2014 2015 2016:  פינאר קרשיאקה אפס פילזן אולימפיאקוס דינמו מוסקבה מונטפסקי סיינה ספרטק סנקט פטרבורג אוניקס קאזאן גלאטסראיי קזרטה באסקט איידהו סטמפיד
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה השנייה ביורוליג (2012) זכייה בגביע הרוסי (2011) 2 זכיות באליפות הליגה האיטלקית (2009, 2010) 2 זכיות בגביע האיטלקי (2009, 2010) זכייה בגביע הטורקי (2006) זכייה באליפות הליגה הטורקית (2005)
הנרי קים דומרקאנט (באנגלית: Henry Kim Domercant; נולד ב-30 בדצמבר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, בעל אזרחות בוסנית, אשר שיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. שיחק באופן פעיל בין השנים 2003–2016, בקבוצות שונות בטורקיה, ביוון, ברוסיה, באיטליה ובארצות הברית.
קריירת מכללות

דומרקאנט נולד בשיקגו שבאילינוי, וגדל בנייפרוויל הסמוכה. בין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת מזרח אילינוי, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קבע את שיא הנקודות לשחקן בכל מחוז ה-OVC, עם 2,602 נקודות בסך הכול. בעונת 2000/2001 קלע 22.8 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את קבוצתו למאזן הטוב בתולדותיה (21–10) ולהעפלתה השנייה אי פעם לטורניר אליפות המכללות. במשחק הראשון של הטורניר התמודדה מול אוניברסיטת אריזונה בה שיחקו גילברט ארינאס, ריצ'רד ג'פרסון ולוק וולטון, והפסידה מולה בתוצאה 76–101. בעונות 2001/2002 ו-2002/2003 היה דומרקאנט הקלעי השני בכל ליגת המכללות, כשקלע 26.4 ו-27.9 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה.
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2003, חתם דומרקאנט על חוזה בקבוצת פינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית. בעונתו היחידה בקרשיאקה קלע 23.3 נקודות בממוצע למשחק, וקבוצתו סיימה במקום הרביעי בליגה הטורקית.
בשנת 2004 עבר לאפס פילזן, במדיה זכה באליפות הליגה הטורקית (2005) ובגביע הטורקי (2006). בשתי עונותיו בקבוצה היה אחד משחקניה המובילים, לצד ויל סולומון, אנטוניו גריינג'ר וניקולה פרקאצ'ין, וקלע 13.2 נקודות בממוצע למשחק ביורוליג. בשתי העונות הודחה בשלב רבע הגמר, על ידי פנאתינאיקוס וצסק"א מוסקבה, בהתאמה.
בעונת 2006/2007 שיחק עבור אולימפיאקוס היוונית, תחת המאמן פיני גרשון. ביורוליג הודחה אולימפיאקוס ברבע הגמר על ידי טאו ויטוריה, ובליגה היוונית סיימה במקום השני לאחר שהפסידה מול פנאתינאיקוס בסדרת הגמר (2–3).
בעונת 2007/2008 הצטרף לדינמו מוסקבה, וב-16 משחקיו בליגת היורוקאפ קלע 20.6 נקודות בממוצע למשחק.
בשנים 2008–2010 שיחק במונטפסקי סיינה האיטלקית, תחת המאמן סימונה פיאניג'אני. בשתי העונות זכתה סיינה הן באליפות הליגה האיטלקית והן בגביע האיטלקי. לאורך התקופה קלע דומרקאנט 10.3 נקודות למשחק ביורוליג, אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל לשלב הפיינל פור.
בעונת 2010/2011 חזר לשחק ברוסיה, הפעם עבור ספרטק סנקט פטרבורג אותה אימן צביקה שרף. בעונתו היחידה בקבוצה זכתה סנקט פטרבורג בגביע הרוסי בכדורסל בפעם השלישית בתולדותיה, ולראשונה מזה 24 שנים. ב-33 משחקיו בליגה הרוסית קלע 15.7 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2011/2012 שיחק באוניקס קאזאן, אשר סיימה במקום החמישי בליגה הרוסית, והודחה מהיורוליג בשלב רבע הגמר על ידי ברצלונה. לאורך העונה היה הקלעי המוביל של הקבוצה, עם ממוצע של 15.5 נקודות למשחק ביורוליג, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג.
בקיץ 2012 חתם על חוזה בגלאטסראיי הטורקית, אך כבר לאחר משחק אחד סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית ונאלץ לעבור ניתוח אשר השבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. בעונת 2013/2014 חזר לשחק עבור גלאטסראיי, וב-27 משחקיו ביורוליג קלע 4.7 נקודות למשחק בלבד.
בינואר 2015 חתם על חוזה בקזרטה באסקט האיטלקית, וב-12 משחקיו במדיה עד לסיום עונת 2014/2015 קלע 10.9 נקודות למשחק. בפברואר 2016 חתם באיידהו סטמפיד מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 35.
נבחרת בוסניה והרצגובינה

ביורובאסקט 2005 יצג דומרקאנט את נבחרת בוסניה והרצגובינה, אשר סיימה במקום ה-15 (מתוך 16). ביורובאסקט 2011 שיתף פעולה עם מירזה טלטוביץ' וקלע 13.2 נקודות בממוצע למשחק עבור הנבחרת הבוסנית, אשר סיימה במקום ה-19 (מתוך 24).
קריירת אימון

בעונת 2017/2018 שימש כעוזר מאמן בקבוצת מיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בשנת 2018 מונה לעוזר מאמן בקבוצת הבת של שיקגו בולס מליגת הפיתוח – וינדי סיטי בולס.
סטטיסטיקות הקריירה ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | אפס פילזן | 23 | 23 | 31.7 | 0.450 | 0.457 | 0.786 | 4.1 | 1.4 | 1.6 | 0.1 | 14.1 |
| 2005/2006 | אפס פילזן | 22 | 21 | 32.0 | 0.411 | 0.356 | 0.761 | 3.2 | 1.6 | 1.7 | 0.1 | 12.4 |
| 2006/2007 | אולימפיאקוס | 22 | 11 | 24.4 | 0.474 | 0.444 | 0.711 | 2.1 | 0.5 | 1.0 | 0.1 | 11.2 |
| 2008/2009 | סיינה | 20 | 15 | 23.6 | 0.397 | 0.385 | 0.943 | 2.4 | 1.4 | 1.0 | 0.1 | 10.1 |
| 2009/2010 | סיינה | 16 | 1 | 17.2 | 0.478 | 0.509 | 0.938 | 1.5 | 0.6 | 0.4 | 0.1 | 10.5 |
| 2011/2012 | קאזאן | 19 | 19 | 31.9 | 0.433 | 0.495 | 0.837 | 3.7 | 1.6 | 0.6 | 0.1 | 15.5 |
| 2013/2014 | גלאטסראיי | 27 | 5 | 13.6 | 0.333 | 0.310 | 0.905 | 1.2 | 0.4 | 0.6 | 0.0 | 4.7 |
| קריירה |  | 149 | 95 | 24.7 | 0.419 | 0.414 | 0.833 | 2.6 | 1.1 | 1.0 | 0.1 | 11.0 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק בין מזרח אילינוי לאריזונה, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של דומרקאנט, באתר sports-reference.com
↑  ריאיון עם דומרקאנט, באתר היורוליג, 7 בנובמבר 2006
↑  הנרי דומרקאנט חתם בדינמו מוסקבה, באתר ynet, 16 ביולי 2007
↑  דומרקאנט חותם בסיינה, באתר היורוליג, 22 ביולי 2008
↑  דומרקאנט חותם בסנקט פטרבורג, באתר היורוקאפ, 5 באוגוסט 2010
↑  דומרקאנט חותם בקאזאן, באתר היורוליג, 14 ביולי 2011
↑  ההכרזה על חמישיות עונת 2011/2012, באתר היורוליג, 12 במאי 2012
↑  הנרי דומרקאנט חתם בשורות גלאטסראיי, באתר ערוץ הספורט, 21 באוגוסט 2012
↑  דומרקאנט יאלץ להחמיץ את המשך העונה, באתר court-side.com,‏ 30 בנובמבר 2012
↑  דומרקאנט חותם בקזרטה, באתר court-side.com,‏ 15 בינואר 2015
↑  דומרקאנט חותם באיידהו, באתר oursportscentral.com,‏ 12 בפברואר 2016
↑  הסטטיסטיקות של דומרקאנט בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרת בוסניה והרצגובינה ביורובאסקט 2011, באתר פיב"א
↑  וינדי סיטי מציגה את המאמן החדש, באתר דיילי הרלד, 6 בספטמבר 2019
ליאו ראיין

ליאו ג'וזף ראיין הבן (באנגלית: .Leo Joseph Ryan Jr; ‏5 במאי 1925 - 18 בנובמבר 1978) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, שנרצח בעת מילוי שליחות לגיאנה על ידי אנשי כת מקדש העם, מותו הוביל להתאבדות ההמונית בכת מקדש העם.
ביוגרפיה

ראיין נולד בנברסקה. במלחמת העולם השנייה הוסמך לקצין בצי ארצות הברית ושירת כצוללן (1943–1946). הוא למד באוניברסיטת קרייטון בנברסקה והשיג תוארי BA ו-MS ‏(1949 ו-1951). לאחר מכן עבד כמורה להיסטוריה בבית ספר תיכון ולאחר מכן כמורה בעיר דרום סן פרנסיסקו בקליפורניה וכחבר מועצת העיר שם (1956–1962). בשנת 1962 נבחר לראש העירייה וכיהן בתפקיד זה כשנה בטרם נבחר לאספה הלאומית של מדינת קליפורניה, בה כיהן עד 1972. במהלך כהונתו, ב-1970, בעת שכיהן כיושב ראש ועדה של האספה המחוקקת שפיקחה על מערכת בתי הסוהר של קליפורניה, נאסר כשהוא פועל תחת שם בדוי ובילה עשרה ימים במאסר במטרה לעמוד על התנאים שם. כמו כן הכניס שינוי חשוב במערכת החינוך של המדינה. הוא פרסם שני ספרים בנושאים ציבוריים.
ב-1972 נבחר ראיין לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובהמשך שב ונבחר לכהונה זו שלוש פעמים נוספות. שם היה פעיל בהגברת הפיקוח על פעולותיה של סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית. כמו כן גילה עניין בפעולותיהן של כתות שונות ובכללן כת הסיינטולוגיה וביטא ביקורת עליהן ואזהרה בדבר השפעתן על אנשים צעירים וניתוקם ממשפחותיהם. כמו כן תמך בהקלת עונשה של פטרישיה הרסט.
ביוגרפיה > השליחות לגיאנה

ב-1978 התעורר עניינו של ראיין בפעולותיה של כת מקדש העם בגיאנה, כאשר באותה עת החלו להתפרסם טענות אודות מעשי התעללות והפרת זכויות אדם שנעשו על ידי אנשיה, שרבים מהם היו תושבי קליפורניה לשעבר. הוא החליט לצאת אל משכן הכת ג'ונסטאון שבגיאנה, והצהיר כי אם המושבה הפכה ל"גולאג", הוא יעשה כל אשר לאל ידו כדי לשחרר את אנשיה. לטענת העיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל", שפרסם תחקיר על הפרשה, ניסה ראיין לשווא לקבל מידע על המתרחש בג'ונסטאון ממחלקת המדינה של ארצות הברית, אשר ניסתה לחסום את חקירותיו. אף על פי כן יצא ראיין לג'ונסטאון בגיבוי הממשל האמריקני ובמימונו.
ראיין הגיע לג'ורג'טאון בירת גיאנה ב-14 בנובמבר 1978 בלוויית 17 קרובים של אנשי הכת, מספר עיתונאים וצוות טלוויזיה של רשת NBC. הוא פגש את אנשי הסניף המקומי של כת מקדש העם וניסה לשווא להשיג הזדמנות לדבר ברדיו עם ג'ים ג'ונס, מנהיג הכת. ב-17 בנובמבר יצא ראיין במטוסים קלים לג'ונסטאון עם חלק מחברי משלחתו. הם התקבלו שם בסבר פנים יפות. באותו יום ולמחרת ערכו ראיונות עם אנשי הכת, וקיבצו 14 מחבריה שביקשו לעזוב אותה, וכן חבר כת אחד, לארי לייטון, שהתחזה למבקש לעזוב. באותו יום נערכה על ראיין התקפה בסכין שנכשלה. הוא רצה להישאר במקום עד למחרת כדי לסייע לחברי כת נוספים שרצו לעזוב את המקום, אך סגן ראש המשלחת הדיפלומטית של ארצות הברית בגיאנה, שנלווה למשלחת, פקד עליו לעזוב את המקום.
ביוגרפיה > השליחות לגיאנה > הרצח

המשלחת ועמה אנשי הכת שביקשו לעזוב והמתחזה הגיעה למנחת המטוסים המקומי לקראת השעה חמש אחר הצהרים. שני המטוסים שנועדו להטיסם איחרו להגיע בכחצי שעה. כאשר הראשון ועליו ראיין נסע אל קצה המסלול כדי להמריא פתח באש המתחזה לייטון, שהיה בתוכו, ופצע כמה מנוסעיו. למשמע היריות פתחו באש על המטוס כמה מאנשי הכת שהיו במנחת. הם הרגו את ראיין, שלושה עיתונאים וחבר הכת שביקש לעזוב אותה. כמו כן נפצעו בסך הכול תשעה אנשים נוספים. התוקפים ירו בראשו של ראיין וכן ירו כדורים רבים בגופו כדי להבטיח את מותו. יתר הנוסעים במטוסים נמלטו מהם אל השדות הסמוכים.
בהמשך אותו יום התאבדו בפקודתו של ג'ונס 909 אנשי כת מקדש העם שהתגוררו בג'ונסטאון.
משהגיעו הידיעות על ההתקפה על ראיין לשגריר ארצות הברית בגיאנה, הוא פנה אל השלטונות המקומיים לעזרה, אך הצבא הגיאני הצליח להגיע למקום רק למחרת. החיילים גילו את נפגעי ההתקפה וכן את גופות מאות אנשי הכת.
ליאו ראיין היה אב לחמישה. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי שער הזהב בקליפורניה.
בשנת 1987 נידון לארי לייטון בארצות הברית למאסר עולם על חלקו ברצח ראיין וחברי משלחתו. הוא שוחרר בשנת 2002, לאחר שריצה 18 שנות מאסר.