stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Sims (משחק וידאו)
הערות שוליים

↑  Best Video Games of All Time: TIME's Top 50, web.archive.org, ‏2016-08-26
↑  The Sims Franchise Celebrates Its Fifth Anniversary and Continues to Break Records, web.archive.org, ‏2008-02-16
↑  Chong, David (2001). The Sims: Hot Date: Prima's Official Strategy Guide. Prima Games. p. 60. ISBN 978-0-7615-3729-8.
↑  Park, Andrew (17 במאי 2006). "The Sims: Livin' Large Review". GameSpot. ארכיון מ-3 בדצמבר 2014. נבדק ב-29 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Sims House Party, The Easter Egg - Drew Carey at Your Party". The Easter Egg Archive. ארכיון מ-9 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Park, Andrew (19 בנובמבר 2001). "The Sims: Hot Date for PC Review". GameSpot. ארכיון מ-7 בנובמבר 2017. נבדק ב-7 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bates, Jason (8 באפריל 2002). "The Sims: Vacation". IGN. ארכיון מ-26 ביוני 2019. נבדק ב-26 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Butts, Steve (6 ביוני 2003). "The Sims Superstar Review". IGN. ארכיון מ-23 באוקטובר 2018. נבדק ב-13 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Butts, Steve (30 באוקטובר 2003). "The Sims: Makin' Magic Review". IGN. ארכיון מ-28 במאי 2022. נבדק ב-28 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16610326r (data)  MusicBrainz work: 7cad865e-3146-47e0-bbcc-4ec214ca26b2
The Vandalist

The Vandalist (מעוצב באותיות רישיות; בעברית: הוונדליסט) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת והמוזיקאית הישראלית נגה ארז. האלבום יצא לאור ב-20 בספטמבר 2024, באמצעות חברות התקליטים סיטי סלנג ואטלנטיק רקורדס. האלבום עוקב ל-Kids, משנת 2021. זה אלבומה הראשון של ארז תחת אטלנטיק רקורדס. באלבום הופעת אורח של מפיקו המוזיקלי ובן זוגה של ארז, אורי רוסו.
רקע והוצאה

הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Come Back Home", יצא לאור ב-12 במרץ 2024, והוא כולל בתוכו דגימה של השיר "כמה טוב שבאת הביתה" של אריק איינשטיין. ארז סיפרה לתקשורת הישראלית, על רקע קשר השיר למתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, כי השיר נכתב כחודשיים לפניה, אך העבודה עליו ועל האלבום נעצרה בעקבות פריצת המלחמה, ולדבריה "היינו חייבים לקחת הרבה זמן הרחק ממוזיקה". הסינגל השני, "Vandalist", יצא לאור ב-10 במרץ, והוא כולל דגימה מתוך "Put Your Hands Where My Eyes Could See" של באסטה ריימס. הסינגל השלישי, "PC People", בהשתתפות מפיק האלבום ובן זוגה של ארז, אורי רוסו, יצא לאור ב-5 ביוני, והוא כולל דגימה מתוך השיר "Creep" של רדיוהד, בסמוך לצאתו הכריזו ארז ורוסו על צאתו של האלבום.
רשימת רצועות

| The Vandalist> מס' | The Vandalist> שם | The Vandalist> כותב(ים) | The Vandalist> משך | The Vandalist>  | The Vandalist>  | The Vandalist>  | The Vandalist>  | The Vandalist>  | The Vandalist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Vandalist  | נגה ארז, אורי רוסו, ג'סטין רייסן, טרבור סמית', ג'ימי סילס | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dumb  | מייקל סאבאת', נגה ארז, אורי רוסו | 2:16 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | PC People (בהשתתפות רוסו)   | נגה ארז, אורי רוסו, ג'סטין רייסן | 2:59 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Come Back Home  | נגה ארז, אורי רוסו, כריסטופר ג'יימס ברן | 2:39 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | A+ (בהשתתפות רביד פלוטניק)   | ג'רמיה רייסן, ג'סטין רייסן, נגה ארז, אורי רוסו, רביד פלוטניק | 2:46 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Ayayay (בהשתתפות דילום)   | נגה ארז, אורי רוסו, דילן ליאון מסה, כריסטופר ג'יימס ברן | 2:59 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Smiling Upside Down  | נגה ארז, אורי רוסו, עומר לבון | 3:17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hey, Hi  | נגה ארז, אורי רוסו | 0:27 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sad Generation, Happy People  | בובי טיילור, פוליאן קונרדה, נגה ארז, עומר לבון, אורי רוסו | 3:27 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Nogastein  | ג'רמיה רייסן, ג'סטין רייסן, נגה ארז, אורי רוסו | 2:41 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Godmother (בהשתתפות עדן בן זקן)   | אננד בקש, לקסמיקנט קודלקר, נגה ארז, אורי רוסו, פייראלל שארמה | 3:11 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Police  | אלכסנדר איזקיירדו, נגה ארז, אורי רוסו | 3:02 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | P.L.E.A.S.E.  | נגה ארז, אורי רוסו | 2:47 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Danny (בהשתתפות רובי וויליאמס)   | נגה ארז, אורי רוסו | 3:49 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Mind Show  | אנטוניו חובים, אמילי וורן, נגה ארז, אורי רוסו, ויניסיוס דה מוארס | 3:08 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Oh, Thank You!  | נגה ארז, אורי רוסו | 1:39 |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  נועם כהן, ‏"היינו חייבים לקחת מרחק ממוזיקה": השיר החדש של נגה ארז, באתר ‏מאקו‏, 12 במרץ 2024
↑  מאיה כהן, "כמה טוב שבאת הביתה": נגה ארז בצעד חדש, באתר ישראל היום, 12 במרץ 2024
↑  גיל משעלי, ‏נגה ארז מוציאה שיר חדש מלווה במסר תקיף: "אצבע משולשת למי שניסה להגדיר אותי", באתר ‏מאקו‏, 10 באפריל 2024
↑  גיל משעלי, ‏נגה ארז "משתינה על הפוליטיקלי קורקט שלכם" בשיר חדש, באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2024
גוש דן

| --- | --- |

 מספר יישובים:  302
 מדינה:  ישראל ישראל
 בירת המטרופולין (והעיר הגדולה ביותר):   תל אביב-יפו
 שטח:  1,516 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במטרופולין:  4,156,900 (31 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  2,291 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  32°04′35″N 34°47′22″E﻿ / ﻿32.076323°N 34.789471°E﻿ / 32.076323; 34.789471 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     (למפת תל אביב מוגדלת) גוש דן(למפת תל אביב רגילה) גוש דן(למפת גוש דן רגילה) גוש דן(למפת גוש דן מוגדלת) גוש דן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
תצלום של אזור גוש דן בלילה מתחנת החלל הבינלאומית
אתר חיריה (פארק אריאל שרון) - מראה אווירי מכיוון צפון. ברקע מחלף גנות ובתי אזור
מבט על קטע מנתיבי איילון
גוש דן הוא שמו המקובל של אגד הערים שבמרכזו תל אביב-יפו, ושמהווה את הטבעות הפנימיות של מטרופולין תל אביב, ולפעמים מתייחס למטרופולין כולה. בכל הגדרה, גוש דן הוא השטח העירוני וריכוז האוכלוסייה הגדול בישראל. מקור השם הוא בשבט דן, אשר נחלתו הייתה באזור גוש דן המודרני.
תיחום

קיימות מספר הגדרות לשטחו של גוש דן:
תל אביב והרשויות הגובלות בה. לדוגמה מחוז תל אביב של משרד הפנים.
הגדרה מרחיבה ונפוצה יותר, הכוללת גם ערים נוספות שקשורות ברצף עירוני לתל אביב כדוגמת פתח תקווה וראשון לציון, או אף כדוגמת לוד ורמלה הגם שהרצף לא הדוק לחלוטין.
הגדרתה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה המבוססת על מפקד האוכלוסין של 2008 והגדרות חדשות מ-2012, הכוללת את מחוז תל אביב, מחוז המרכז, וכן אזור אשדוד וחלק מאזור מלאכי שבנפת אשקלון במחוז הדרום.
לחוד מכל ההגדרות והתיחומים הפורמליים, בשיח היום-יומי המקובל בישראל רווחת יותר ויותר ההחלפה של המונח "גוש דן" במונח "מרכז הארץ", או בקיצור "המרכז", אף כי הוא נמצא מצפון למרכז הגאוגרפי של ישראל. התייחסות זו נובעת ממרכזיותו הכלכלית והדמוגרפית של הגוש. בכך, השפה המקובלת מבטאת הבחנה סוציולוגית ותודעתית יותר מאשר גאוגרפית-טכנית, בין חלקי הארץ.
ניתן לחלק את שטח גוש דן לארבע טבעות. בהיעדר הגדרה מוסכמת ובהתחשב באופי המורכב של הקשרים בין קצות המטרופולין למרכזה, ייתכנו וריאציות בהגדרת הגבולות שבין המעגלים. להלן מוצגות הערים בכל אחת מהטבעות לפי הגדרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה:
הגרעין - תל אביב-יפו.
הטבעת הפנימית :
הערים: בת ים, חולון, אור יהודה, רמת גן, קריית אונו, גבעתיים, בני ברק, רמת השרון, הרצליה.
המועצות המקומיות: אזור, כפר שמריהו.
הקיבוץ גליל ים השייך למועצה האזורית חוף השרון.
בית הספר החקלאי מקוה ישראל.
הטבעת התיכונה :
הערים: ראשון לציון, נס ציונה, רחובות, באר יעקב, רמלה, לוד, יהוד-מונוסון, גני תקווה, גבעת שמואל, פתח תקווה, הוד השרון, כפר סבא, רעננה, ראש העין.
המועצות המקומיות: סביון, בית דגן.
ישובים במועצות האזוריות: שדות דן, דרום השרון.
הטבעת החיצונית :
הערים: אשדוד, נתניה, יבנה, קריית מלאכי, מודיעין-מכבים-רעות, אלעד, אריאל, כפר קאסם, טייבה, טירה, כפר יונה.
המועצות המקומיות: מזכרת בתיה, קריית עקרון, גדרה, גן יבנה, שוהם, אורנית, אלקנה, שער השומרון, אלפי מנשה, קרני שומרון, כוכב יאיר-צור יגאל, קדימה-צורן, אבן יהודה, תל מונד, פרדסיה.
ישובים במועצות האזוריות: גן רווה, חבל יבנה, גדרות, ברנר, נחל שורק, גזר, חבל מודיעין, שומרון, דרום השרון, לב השרון, עמק חפר, חוף השרון.
בסה"כ מונה המטרופולין 302 יישובים.
גאוגרפיה

לפי ההגדרה המרחיבה משתרע גוש דן לאורך של כ-90 ק"מ מדרום לצפון ולרוחב של עד 20 ק"מ. שטחו המצטבר (בצירוף מחוזות תל אביב, והמרכז ונפת אשדוד של מחוז דרום) הוא כ-1,500 קמ"ר. גוש דן ממוקם במרכז שפלת החוף של ישראל ותופס את מרבית שטחו של השרון וחלק ניכר מהשפלה הפנימית. שטחו מישורי ומשתפל בהדרגה מהים לעבר הרי יהודה והשומרון. מספר נחלים חשובים זורמים בשטחו אל הים: נחל אלכסנדר, נחל פולג, נחל הירקון ויובלו העיקרי נחל איילון וכן נחל שורק.
אוכלוסייה

נתוני האוכלוסייה בגוש דן לשנת 2021:
| אזור במטרופולין | יישובים | אוכלוסייה> סה"כ | אוכלוסייה> יהודים ואחרים | אוכלוסייה> מהם יהודים | אוכלוסייה> ערבים | צפיפות אוכלוסין (לקמ"ר) | צמיחה שנתית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גלעין (תל אביב-יפו) | 1 | 467,900 | 445,600 | 420,300 | 22,200 | 9,034.3 | 0.9% |
| טבעת פנימית | 13 | 1,013,500 | 1,010,500 | 942,500 | 2,900 | 8,411.0 | 1.1% |
|  גזרה צפונית | 4 | 153,800 | 153,500 | 147,500 | 300 | 3,546.6 | 3.2% |
|  גזרה מזרחית | 5 | 522,100 | 520,800 | 504,100 | 1,300 | 13,070.6 | 1.4% |
|  גזרה דרומית | 4 | 337,600 | 336,200 | 290,900 | 1,000 | 9,077.7 | 0.3%- |
| טבעת תיכונה | 31 | 1,268,600 | 1,223,000 | 1,147,500 | 45,600 | 4,323.8 | 1.1% |
|  גזרה צפונית | 6 | 248,100 | 247,800 | 240,200 | 300 | 4,731.4 | 1.3% |
|  גזרה מזרחית | 8 | 340,000 | 339,400 | 316,900 | 600 | 4,759.2 | 1.3% |
|  גזרה דרומית | 17 | 680,400 | 635,800 | 590,400 | 44,700 | 4,014.2 | 0.9% |
| טבעת חיצונית | 257 | 1,407,000 | 1,261,700 | 1,195,900 | 145,300 | 1,105.9 | 1.8% |
|  גזרה צפונית | 97 | 519,500 | 414,700 | 389,400 | 104,800 | 1,342.7 | 1.5% |
|  גזרה מזרחית | 47 | 319,400 | 280,400 | 275,200 | 39,000 | 1,145.2 | 2.6% |
|  גזרה דרומית | 91 | 468,900 | 468,000 | 438,200 | 900 | 907.4 | 1.5% |
|  יישובים ישראלים ביהודה ושומרון | 22 | 99,200 | 98,600 | 93,100 | 600 | — | 2.4% |
| סך הכל | 302 | 4,156,900 | 3,940,800 | 3,706,300 | 216,100 | 2,461.9 | 1.3% |
התאגדות

לגוש דן אין מסגרת שלטונית או ארגונית מרכזית בעלת מעמד משפטי. עם זאת הוקמו איגודים של מספר רשויות מקומיות בגוש דן לצרכים שונים:
איגוד ערים דן לביוב - מתחזק קווי ביוב שעוברים לאורך גוש דן ומנקזים את הביוב לאתר השפד"ן בין ראשון לציון לפלמחים.
חירייה - איגוד ערים דן לתברואה - תחזק במשך שנים את אתר חיריה, עד שנסגר בשנת 1998. מאז מתחזק הארגון את מתקני האיסוף שפועלים בחיריה וומבצע חלק מפעולות השיקום בהר האשפה חירייה.
בשנת 1995 הוקם איגוד ערים שהיה אמור לפעול למען הקמת הרכבת התחתית של תל אביב אולם הממשלה השתלטה על פעילות זו כשהקימה את החברה הממשלתית נת"ע.
חברת נתיבי איילון - חברה שבעבר הייתה בבעלות משותפת של ממשלת ישראל ועיריית תל אביב, המטפלת בעיקר בפרויקטים תחבורתיים בציר האיילון. החברה הקימה את נתיבי איילון - עורק תחבורה מהיר וראשי העובר לאורך תוואי נחל איילון (שהוסדר לצורך כך, בין 2 הנתיבים הנגדיים). בתוואי זה עוברת גם מסילת רכבת ולאורך התוואי נמצאות 4 תחנות רכבת.
צירי תחבורה

בגוש דן מספר צירי תנועה אורכיים חשובים (מדרום לצפון):
כביש 2 - "כביש החוף", מתל אביב צפונה להרצליה, נתניה, חדרה והלאה לכיוון חיפה.
כביש 20 - "נתיבי איילון" הנמתחים ממחלף שפיים שם הם מתפצלים מכביש החוף עד לראשון לציון ומחלף חולות, שם הם מתחברים לכביש 4.
כביש 4 - "כביש גהה"/"כביש תל אביב אשדוד" העובר בין בני ברק ורמת גן לקריית אונו ופתח תקווה וגם בראשון לציון ויבנה
כביש 40 - מכפר סבא, דרך פתח תקווה, יהוד ולוד לכיוון רחובות ודרומה לעבר באר שבע.
כביש 6 - ("כביש חוצה ישראל") לאורך הקו הירוק וגבולו המזרחי של גוש דן.
כביש 412 - כביש יהוד-רחובות, דרך ראשון לציון.
כביש 42 - כביש המוביל ממחלף גן-רווה בראשון לציון עד לאשדוד, דרך יבנה.
כביש 44 - כביש המוביל מפאתי בית שמש באזור אשתאול עד חולון דרך רמלה ובית דגן.
צירי הרוחב החשובים בגוש דן (ממערב למזרח):
כביש 7 וכביש 41 - כבישי הרוחב מאשדוד לצומת גדרה והלאה לכיוון כביש 6.
כביש 441 - מכביש 412 בראשון לציון, עובר דרך מחלף ראשון לציון עד לחוף הים דרומית לבת ים.
כביש 1 - כביש תל אביב-ירושלים.
כביש 431 - כביש מהיר ראשון לציון-מודיעין המחבר בין כל כבישי האורך המהירים (1, 4, 6, 20), כשהוא עובר דרך רמלה ונס-ציונה.
כביש 461 - מכונה גם "דרך לוד"; מהיציאה מגבול רמת גן-תל אביב ועד צפונית לנמל התעופה בן-גוריון.
כביש 471 - ממחלף בר-אילן, דרך קריית אונו ופתח תקווה ועד מחלף נחשונים בכביש 6.
כביש 481 - מצומת סגולה דרך רחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה, בני ברק ורמת גן ועד לתל אביב.
כביש 5 - כביש הטבעת הצפוני של מרכז גוש דן, ממחלף גלילות דרך מחלף מורשה והלאה למחלף קסם, ראש העין ואריאל.
כביש 531 - ממחלף חורשים לנתיבי איילון סמוך לרשפון, דרך ערי דרום השרון.
כביש 541 וכביש 55 - חוצים את השרון ממחלף הסירה עד צומת רעננה והלאה דרך כפר סבא לכיוון אלפי מנשה.
כביש 57 - מנתניה מזרחה.
גלריה

גוש דן - מראה פנורמי מגבעת האוניברסיטה בתל אביב
מראה פנורמי מתל הזבל הישן בהוד השרון: מימין גורדי השחקים של תל אביב ורמת גן והשדות בדרומה של הוד השרון; בתווך פתח תקווה והר הזבל הישן שבצפונה, ובקדמת התמונה תל קנה ואפיקו של נחל הדר; שמאלה משם ראש העין ואזור התעשייה נווה נאמן, ובקצה השמאלי שכונותיה הדרומיות של הוד השרון
תמונת פנורמה של גוש דן שצולמה מאזור העסקים של בת ים. 2020.
ראו גם

מטרופולינים בישראל
הערות שוליים

1 2 3  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
1 2 3  מטרופולין תל אביב וחלוקתו לטבעות במפה של הלשכה המרכזית לסטטיסטקה
גוש דן ומטרופולין תל אביב במפה של משרד התחבורה
↑  מקביל למחוז תל אביב למעט העיר תל אביב.
↑  מקביל למחוז מרכז בין רעננה, כפר סבא והוד השרון בצפון ובין רחובות ורמלה בדרום.
↑  עד נתניה בצפון, אריאל בצפון-מזרח, מודיעין-מכבים-רעות בדרום-מזרח ועד אשדוד בדרום.
| אזורים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| רמת הגולן וסביבתה | הר חרמון • טרכון • חורן • הבשן • רמת הגולן |  |
| הגליל והעמקים | הגליל העליון • אצבע הגליל • הגליל המערבי • הגליל התחתון • עמק יזרעאל • עמק חרוד • בקעת בית שאן |  |
| מישור החוף | מישור החוף הצפוני • הכרמל • חוף הכרמל • השרון • מישור חוף יהודה • גוש דן • מישור החוף הדרומי |  |
| הבקע הסורי-אפריקני | בקעת הירדן • עמק החולה • ארץ כינרות • עמק בית שאן • הערבה • בקעת ים המלח |  |
| מרכז שדרת ההר המערבית | הגלבוע • השומרון • הרי בנימין • הרי ירושלים • גוש עציון • השפלה • יהודה • מדבר יהודה • הר חברון |  |
| שאר עבר הירדן | הגלעד • ארץ המישור • עמון • מואב • הרי אדום |  |
| הנגב | הנגב הצפוני • חבל אשכול (חבל הבשור) • בקעת באר שבע • מכתשים בנגב • הר הנגב • מדבר פארן • הרי אילת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554970605171  VIAF: 315154978   WorldCat (עם VIAF): 315154978
ג'ורג' באסבי

ג'ורג' דקל באסבי האב (באנגלית:.George Dekle Busbee Sr;‏ 7 באוגוסט 1927 –  16 ביולי 2004) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-77 בשנים 1975–1983.
ראשית חייו

ג'ורג' באסבי נולד בעיר וינה שבג'ורג'יה. הוא למד בקולג' הצבאי של ג'ורג'יה ובקולג' החקלאי על שם אברהם בולדוין לפני שהתגייס לצי ארצות הברית. לאחר שחרורו מהשירות, הוא השלים את השכלתו באוניברסיטת ג'ורג'יה ובבית הספר למשפטים שלה באת'נס, שם הוא קביל תואר בוגר אוניברסיטה ב-1949 ותואר במשפטים ב-1952.
מחוקק בג'ורג'יה

באסבי פתח משרד עורכי דין באולבני, ג'ורג'יה. הוא כיהן תשע תקופות כהונה בבית הנבחרים של ג'ורג'יה, והיה ראש סיעת הדמוקרטים בתקופת כהונתו של המושל קארל סנדרס. ב-1967 הוא היה אחד משלושים חברי הבית הדמוקרטים שהצביעו בעד הרפובליקני בו קאלווי לאחר מערכת הבחירות השנויה במחלוקת למשרת המושל המדינה ב-1966, במקום למועמד הדמוקרטי לסטר מדוקס. בית המחוקקים, שפעל על פי חוקת ג'ורג'יה מ-1824, שאושרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, בחר במדוקס ברוב של 182 תומכים מול 66 מתנגדים.
מושל ג'ורג'יה

ב-1974, בשנת כהונתו האחרונה של המושל ג'ימי קרטר, זכה באסבי במועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד. בסיבוב השני של הבחירות המקדימות הוא הביס את המושל לשעבר וסגן המושל המכהן, לסטר מדוקס ברוב של 551,106 קולות (59.9 אחוזים) מול 369,608 הקולות (40.1 אחוזים) של מדוקס, שנגדו הצביע באסבי בהצבעה של בית המחוקקים שבע שנים קודם לכן. בבחירות הכלליות שנערכו בסתיו אותה שנה, הביס באסבי בקלות את רוני תומפסון, הרפובליקני הראשון שכיהן כראש עיריית מייקון.
ב-1976 אושר במשאל עם שינוי כולל בחוקת ג'ורג'יה, שבה נכלל סעיף שאפשר לבאסבי להיות מושל ג'ורג'יה הראשון שנבחר לשתי תקופות כהונה רצופות של ארבע שנים כל אחת. סגן המושל זל מילר, שביקש להתמודד על משרת המושל ב-1978, התנגד לתיקון זה בחוקה. בבחירות לתקופת כהונתו השנייה שהתקיימו ב-1978, ניצח באסבי בקלות את הרפובליקני רודני קוק.
חיים אישיים

לאחר תום כהונתו כמושל, הצטרף באסבי למשרד עורכי הדין באטלנטה "קינג וספולדינג" ועבר לפרבר דולות' שבעיר.
באסבי היה נשוי למרי אליזבת "מרי בת'" טלבוט, ילידת העיר רסטון שבצפון לואיזיאנה. היה הייתה ילדתם השישית של הרופא הכפרי ד"ר ב. ה. טלבוט ושל רעייתו. הוא סיימה את לימודיה באוניברסיטה הטכנולוגית של לואיזיאנה עם תואר בוגרת במדעים בביולוגיה והתמחתה בפתולוגיה בבית החולים צ'ריטי שבניו אורלינס. היא עברה לג'ורג'יה כדי לעבוד כטכנאית רפואית בבית החולים הכללי של את'נס, שם היא הכירה את באסבי, אז סטודנט למשפטים. ב-1952 הם עברו לאולבני, שם הם התגוררו עד להשבעתו של באסבי כמושל בינואר 1975. כגברת הראשונה של ג'ורג'יה, נודעה באסבי בפעילותה ההתנדבותית. ב-1985 היא הייתה שותפה להוצאת ספר בישול בשם "נחשו מי בא לסעוד", בו נכללו המתכונים המועדפים וסופר על האורחים שסעדו במעון המושל במהלך שמונה שנות מגוריהם שם. במשך 40 שנה היא התמודדה עם מחלת הסרטן.
לבני הזוג באסבי נולדו ארבעה ילדים. לאחר תום תקופת כהונתו כמושל, הם הקימו כנסייה בביתם שבדולות', שכיום קרויה הכנסייה הבפטיסטית פארקווי.
ג'ורג'י באסבי נפטר בעת שהיה בנמל התעופה הבינלאומי של סוואנה, ב-16 ביולי 2004 כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן בפארק הזיכרון פיצ'טרי שבנורקרוס, ג'ורג'יה. דרך הפארק ג'ורג' באסבי ודרך באסבי שבמחוז קוב קרויים על שמו. על שמו קרויים גם אולם באסבי באוניברסיטת ג'ורג'יה ומרכז באסבי בקולג' הטכנולוגי גווינט.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 326-327
הערות שוליים

↑  Billy Hathorn, "The Frustration of Opportunity: Georgia Republicans and the Election of 1966," Atlanta History: A Journal of Georgia and the South, Vol. XXXI (Winter 1987–1988), p. 47.
↑  "Shipp: George Busbee's legacy can be seen in Georgia's economic". onlineathens.com. July 21, 2004. Archived from the original on 2016-09-18.
1 2  "Mary Beth Busbee". Atlanta Journal-Constitution, March 5, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177047888  ISNI: 0000 0000 2158 0252  LCCN: n78071566  NARA: 10581139  SNAC: w6vt31cb  VIAF: 57875797   WorldCat (עם VIAF): 57875797
ניקולא פיובאני

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1946 (בן 78) רומא, ממלכת איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 מקום לימודים:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (1997)  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר  Ciak d'oro - best soundtrack  פרס רצועת הכסף לפסקול הטוב ביותר  אביר מסדר האמנויות והספרות  Premio Cinearti La chioma di Berenice  מפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.nicolapiovani.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקולא פיובאני (באיטלקית: Nicola Piovani, נולד ב-26 במאי 1946) הוא נגן מוזיקה איטלקית קלאסית-קלה, מלחין מוזיקה לתיאטרון ופסקולי מוזיקה לסרטים, וזוכה פרס אוסקר למוזיקה הדרמטית המקורית הטובה ביותר על הפסקול לסרטו של רוברטו בניני  "החיים יפים".
חייו

לאחר סיום לימודיו התיכוניים, נרשם פיובאני לאוניברסיטת סאפיינצה ברומא, ובשנת 1967 קיבל תואר בפסנתר מן הקונסרבטוריון ע"ש ורדי במילאנו. בהמשך למד תזמור אצל המלחין היווני מאנוס חג'ידאקיס.
בין יצירותיו הפופולריות הפסקול לסרט "אינטרוויסטה" של פדריקו פליני, השני משלושת שיתופי הפעולה שלו עם הבמאי המפורסם (השניים האחרים היו "ג'ינג'ר ופרד" (Ginger e Fred) ו"קול הירח" (La voce della luna). שנים אחר כך הלחין בלט בשם "באלטו פליני".
בשנת 2000 היה הפסקול זוכה האוסקר שלו ל"חיים יפים" מועמד לפרס גראמי בקטגוריה של "היצירה האינסטרומנטלית  הטובה ביותר שנכתבה לקולנוע, טלוויזיה או אמצעי ויזואלי אחר". הפרס ניתן לבסוף לרנדי ניומן. בשנת 2005 ישב בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-27 של מוסקבה. לאור עבודתו בשנים האחרונות עם במאים צרפתים, בעיקר דניאל תומפסון, פיליפ לאורה ואריק-עמנואל שמיט, העניק לו שר התרבות הצרפתי את התואר "שבלייה" (אביר) של מסדר האמנויות והספרות ב-21 במאי 2008 בפסטיבל הסרטים של קאן.
עד כה, חיבר פיובאני למעלה מ-130 פרטיטורות, בהן מוזיקה לסרטים כמו "הכה במפלצת בעמ' הראשון" (1972), "בושם האישה בשחור" (1974), "פלאוויה הכופרת" (1974), "טביעות-רגל על הירח" (1975), "קפיצה בחשיכה" (1980), "הלילה בו נפלו הכוכבים" (1982) וקאוס (1984). המוזיקה ל"קאוס" נחשבת לדעת רבים לאחת המשובחות ביותר שנכתבה אי פעם לקולנוע. עם זאת, פיובאני עצמו סבור, ש"יותר מדי מוזיקה לסרטים עושה את המלחין לשכיר-עט לכל עת, אבל בתיאטרון המוזיקה עולה על כל מעשה אמנות". נאמן לדעתו זו, הוא ממשיך לעבוד בתיאטרון מוזיקה ואף מחבר מוזיקה קונצרטנטית ומוזיקה קאמרית.
סימון דה בובואר

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1908 הרובע השישי של פריז, צרפת 
 פטירה:  14 באפריל 1986 (בגיל 78) rue Victor-Schœlcher, צרפת 
 שם לידה:  Simone Lucie Ernestine Marie Bertrand de Beauvoir 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מקום לימודים:  סורבון, Lycée Fénelon, Paris 
 זרם:  אקזיסטנציאליזם
 תחומי עניין:  פילוסופיה, פוליטיקה, אתיקה, פמיניזם
 עיסוק:  philosophy teacher, פילוסופית, women letter writer, מבקרת ספרותית, מחברת, סופרת, פמיניסטית, כותבת יומן, מסאית, עיתונאית, פעילה פוליטית, מחברת רומנים, אוטוביוגרפית, תאורטיקנית במדע המדינה 
 הושפעה מ:  קירקגור, ניטשה, ברגסון, הוסרל, היידגר,  וולסטונקראפט, סארטר, המרקיז דה סאד
 השפיעה על:  סארטר, באטלר, קאמי, דלז, קמיל פאליה, בטי פרידן, אדריאן ריץ', ג'רמיין גריר
 מדינה:  צרפת צרפת
 יצירות ידועות:  המנדרינים, המין השני, She Came to Stay, Pyrrhus and Cineas, When Things of the Spirit Come First, Force of Circumstance 
 פרסים והוקרה:  פרס גונקור (1954) פרס אוסטריה לספרות אירופית (1978) פרס ירושלים (1975) 
 בן או בת זוג:  ז'אן-פול סארטר  קלוד לנצמן  Nelson Algren 
 חתימה:   
 
סימון לוסי-ארנסטין-מארי-ברטראן דה בובואר (בצרפתית: Simone Lucie Ernestine Marie Bertrand de Beauvoir; 9 בינואר 1908 – 14 באפריל 1986) הייתה פילוסופית, סופרת ופמיניסטית צרפתייה. לכתיבתה נודעה השפעה רבה על ההגות הפמיניסטית והיא נחשבת מהבולטות בהוגות הגל השני של הפמיניזם. בובואר השתמשה בפרסום לו זכתה על מנת לקדם סוגיות פוליטיות שונות.
ביוגרפיה > שנותיה הראשונות

בובואר נולדה בפריז, צרפת כבת בכורה מבין שתי הבנות של משפחה בורגנית קתולית. אביה, ז'ורז' ברטארן דה בובואר, היה עורך דין (ושחקן תיאטרון חובב), שירד מנכסיו בזמן מלחמת העולם הראשונה. אמה, פרנסואז לבית בראסר, אשה אדוקה, ביקשה לחנך את שתי בנותיה על ברכי הדת, הצייתנות והצניעות. בבית משפחת בובואר הייתה ספרייה גדולה שז'ורז' ברטארן דה בובואר המשיך לטפח גם לאחר שירד מנכסיו.
בובואר החלה לקרוא בגיל 4 ולכתוב כבר בגיל 8. בגיל חמש היא נשלחה לבית ספר פרטי ובמקביל, בעידודו של אביה, קראה ספרות ושירה. מאוחר יותר, כנערה מתבגרת, הכריזה שהיא אתאיסטית והחליטה להקדיש את חייה לקריאה ולכתיבה.
בובואר סיימה בגיל 16 בהצטיינות את לימודיה בבית הספר הפרטי, בשעה בה התרחש שינוי משמעותי במערכת ההשכלה הגבוהה בצרפת. מרבית בחינות הכניסה לאוניברסיטאות היו פתוחות עתה בפני נשים, לראשונה. זו הייתה הזדמנות לבובואר שבעקבות המצב הכלכלי הרעוע של משפחתה, כבר לא יכולה לסמוך על הנדוניה שלה, כמו בנות מעמד בינוני אחרות בגילה, והזדמנויות הנישואים שלה היו בסכנה. בובואר נצלה את ההזדמנות להגשים את מבוקשה - להמשיך בלימודיה. אביה רצה שתלך בדרכו ותלמד משפטים ותשתלב בשירות הציבורי כעורכת דין. אולם בובואר רצתה ללמוד פילוסופיה והצליחה לשכנע את הוריה שתלמד הוראה ופילוסופיה. לאחר שעברה את בחינות הבגרות במתמטיקה ובפילוסופיה בשנת 1925, היא למדה מתמטיקה במכון הקתולי של פריז (Catholique Institut) וספרות ושפות במכון סנט מארי (Sainte-Marie). בתקופה זו נחשפה, לראשונה בחייה, למבנה המעמדי של החברה הצרפתית.