stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי יהודה הכהן קוק
ממשנתו > חינוך > היחס ללימודים כלליים

הרב צבי יהודה התנגד להצגת התורה והמדע כתחומים נבדלים מהותית: ”ההבדל הנמוך בין "תורה ו"חכמה" ו"מדעים"... השיבוש הגדול הזה... כל הדבר בשפלות יסודו”. כן אמר שלימוד שפות זרות הוא לכתחילה, כאשר הכל לשם שמים. עם זאת, הסתייג מלימודיהן במסגרת ישיבה, בשונה מעמדתו לגבי מוסדות אחרים – כפי שהורה לבית הספר נועם, שהיות ואינו חלק מישיבה ניתן ללמוד בו אנגלית.
כאשר ביקשו בישיבת ירושלים לצעירים שהוכוונה על ידו להכניס לימודי מתמטיקה, אישר זאת בנמקו שזהו לימוד חשבון באופן מורחב וגם בישיבת עץ חיים למדו חשבון, וכן שגם הגר"א עסק בו ואף חיבר את הספר 'איל משולש' העוסק בגאומטריה. לעומת זאת, ללימודי אנגלית בישיבה לצעירים התנגד נחרצות. הוא הסביר שעניינה של הישיבה הוא קודש, שלימוד שפה זרה הוא גם התבטלות לתרבות הגויים, ושבירושלים קיים "חרם" על לימוד שפה זרה. למרות שבכך נפגעה הכרת משרד החינוך בישל"צ, עמד הרצי"ה על דעתו והדגיש שאין לישיבה תלות בו ומחויבות לתכתיביו. כאשר הורים נמנעו משליחת בניהם לישיבה בשל כך, הוסכם לבסוף על לימודי אנגלית בערב במקום נפרד מהישיבה, למעוניינים.
את לימוד ההיסטוריה ראה כקודש, ואמר שיש ללמדו בישיבה, אך הקפיד שזה ייעשה דווקא מתוך ספר המתאים לרוח ומסורת ישראל. משלא נמצא ספר כזה המתאים להילמד בישיבה – הורה לרב יוסף ברמסון שלימד את המקצוע בישיבה, שיכתוב ספר בעצמו ומתוכו ילמד.
בנוגע ללימודי ספרות ולשון בישיבה לצעירים אמר שהם הרחבת התורה וניתן ללומדם, אך יש לוודא שהם נקיים.
ממשנתו > חינוך > מחנך הלומד באוניברסיטה

הורה שבשעה שאדם לומד באוניברסיטה, שהיא מקום סכנה רוחנית, לא רצוי שיחנך. אך לאחר שסיים את לימודיו – אם מצבו הרוחני נשמר, יכול לחזור וללמד.
ממשנתו > היחס לחילונים

הרב צבי יהודה, התנגד לכפייה דתית, ונתן ביטוי דרמטי לכך כשהצהיר על הצטרפותו ל"ליגה למניעת כפייה דתית". ואולם, לאחר זמן פרש מן התנועה, מכיוון שטען שבפועל תומכת הליגה בכפייה אנטי-דתית (מכיוון שחבריה לא הסכימו לשנות את שמם ל"הליגה למניעת כפייה מצפונית").
בתגובה לטענות שנשמעו כנגדו שמאמר הדור, שכתב אביו, הראי"ה קוק, ובו הוא מדבר על החיוב שביהודים חילוניים, התאים לדור של אביו אך לא לדור הנוכחי, היה עונה לתלמידיו "אתם הייתם באותו דור, או אני?". עוד אמר כי "אדרבה, דורנו הוא עוד יותר נפלא".
ממשנתו > נשים > מעמד האישה

בנושאי מעמד האישה ומגדר הדגיש הרצי"ה את מאמר חז"ל במסכת בבא קמא: "השווה הכתוב אישה לאיש לכל דינים שבתורה". לדבריו, הנקודה היסודית בסוגיות אלו היא השוויון; אך השוויון אינו זהות אחידה, ולכל אחד מהמינים יש תפקיד משלו. מתוך גישה זו פירש את דברי חז"ל המבחינים, בין אשה לבין איש, כמתאימים לתכונות הפיזיות, הנפשיות והרוחניות של כל אחד מהם.
ממשנתו > נשים > לימוד תורה לנשים

הרצי"ה תמך בדעה שנשים תלמדנה חלקים בתורה, בעיקר לימודי תנ"ך, אמונה והלכה למעשה. בביתו התקיימו שיעורים קבועים לנשים, וחלק מהשיעורים לגברים הושמעו ברמקול לנשים בדירה סמוכה. הוא נפגש עם נשים שבאו לדבר עמו בלי להביט בהן, חלקן נשים ידועות, כגון אביטל שרנסקי, שולמית אלוני וגאולה כהן.
ממשנתו > נשים > צבא ושירות לאומי

בהקשר של שירות נשים בצה"ל, סבר על פי דברי המשנה והרמב"ם כי באופן עקרוני גם נשים חייבות במלחמת מצווה. עם זאת, הוסיף כי "בשירות צבאי לבנות קיימת סכנה של נפילה מוסרית, וקשה לבת להישאר בתמימות צניעותה". לכן לדבריו על הרבנות הראשית להכריע בסוגיה זו (בהתאם למצווה לשמוע "אל השופט אשר יהיה בימים ההם")[דרושה הבהרה]. בפועל, תמך בשירות לאומי לבנות, בהסתמכו על דברי הרדב"ז על השתתפות נשים במלחמת מצווה, אשר מתבטאת למשל באספקת מים ומזון ללוחמים.
ממשנתו > צניעות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא מידע חסר ולא מאוזן.
הרב צבי יהודה ראה בצניעות תכונה טבעית של עם ישראל: ”גילוי בשר האשה הוא היפך הגמור לטבעם של ישראל. זוהי השפעה מן הגויים. אמיתיות מציאותם של ישראל היא טהרה וצניעות קדושה”.
לדבריו כל ההלכות באות סביב למידה זו. כדוגמה הביא את כיסוי הראש לגברים שנהוג בעם ישראל, אף שהחיוב בו אינו ברור בפוסקים. בהקשר זה, אמר שיש להצטער על כך שרבי ישראל מאיר הכהן, מחבר הספר משנה ברורה, התיר לנשים, כחידושם של כמה אחרונים, לא לכסות את חלק הרגל שמתחת לברך.
הרב צבי יהודה דרש הקפדה על דיני הצניעות והפרדה בין בנים לבנות ועמל להטמיע אותם. הוא הורה להתחיל לחנך לצניעות מגיל שלוש, אך לפי הדרגה החינוכית. התיר שירת שירי קודש על ידי בנים ובנות יחדיו בחוג המשפחה, גם במשפחה המורחבת.
ממשנתו > צניעות > תנועת נוער

לרצי"ה היו קשרים חמים עם תנועת הנוער בני עקיבא, והוא כתב מאמרים בביטאון התנועה. על אף התנגדותו לפעילות מעורבת, אישר למדריכים להעביר בה פעולות. הרב ישי באב"ד סיפר שבהיותו בן שבע עשרה התלבט האם להצטרף לטיול מעורב בתנועה, והרצי"ה התיר לו. על אף שלא רצה שבני עקיבא תיפגע, בירך על הקמת תנועת הנוער הנפרדת אריאל.
ממשנתו > ענייני הלכה > הר הבית

הרב צבי יהודה התנגד לעלייה להר הבית. הוא סבר שמכיוון שלאחר מלחמת ששת הימים, הר הבית תחת שליטה ישראלית בפועל, האיסור ההלכתי להיכנס למקום נשאר בתוקפו ואין צורך לדון בשינוי שלו. לטענת אחיינו הרב שלמה רענן ותלמידו הרב יצחק שילת, בשלב מאוחר יותר התיר את העלייה בעקבות שינוי המצב והתפתחות המחקר.לעומתם תלמידים רבים אחרים מעידים שלא שינה את דעתו בנושא מעולם.
ממשנתו > ענייני הלכה > היתר המכירה

כהמשך לדרכו של אביו במבוא לספר שבת הארץ גם הרב צבי יהודה הורה שיש לסמוך על היתר המכירה בשנת השמיטה. על הקונים בשמיטה יבול נוכרי אמר: "לתת תמיכה לאויבינו זה נקרא מידת חסידות?!". עוד העביר ביקורת על דעתו של הרב יעקב אריאל שכתב ש"הדעות המקילות בשמיטה אינן אלא דעת יחיד" וקבע כי ”האמת היא שהדעות המקילות בשמיטה הן דעת רבים ורבים מגדולי גאוני ישראל, ולא עוד אלא שהרשימה היא ערוכה וארוכה ומבוררת שהמקילים והמתירים הם הרבה הרבה יותר והאוסרים והמחמירים הם במספר מועט ומצומצם”
כמנהיג > מעמדו והשפעתו

לאחר מלחמת ששת הימים ועם גדילתה המשמעותית של הישיבה ופרסום דבריו בידי תלמידיו, נפתח בחיי הרצי"ה פרק חדש כ"מנהיג לאומי".[דרוש מקור: איפה בכתבה?] צד ההנהגה שבו הלך אז והתעצם, והתבטא בתחומים רבים כמו עצם היחס למדינה, המאבק נגד המסיון, הובלת ההתיישבות ביהודה ושומרון וכרוזיו בעניין, ועוד.
השפעתו של הרב צבי יהודה גרמה לשינוי ניכר בציבור הדתי לאומי, בשני נושאים מרכזיים: ראשית – מבחינת עמדות פוליטיות ויצירת מפעל ההתיישבות, בעוד שעד לשנות השישים הייתה המפד"ל ממוקמת במרכז, לצדה של תנועת העבודה. לא מעט בהשפעתו עברה המפלגה לצדה הימני של המפה הפוליטית, תוך עקיפת הליכוד מימין. זאת תוך שגוש אמונים, שהוקם על פי קריאותיו ורבים מפעיליו היו תלמידי הרב צבי יהודה ופעלו מכוחו, הקים יישובים רבים מעבר לקו הירוק.
שנית, כשבמקביל, החליפו בהדרגה תלמידיו ותלמידי תלמידיו של הרב צבי יהודה את הר"מים החרדים בחלק מהישיבות התיכוניות, ואף הקימו בעצמם ישיבות נוספות – הן תיכוניות והן גבוהות והסדר. בכך נוצר בהשפעתו הישירה עולם תורה דתי לאומי ענף.
מהלכים אלה תרמו לביטחון העצמי של הציבור הדתי לאומי. בעבר הייתה בציבור זה התחושה של נחיתות כלפי החלוציות החילונית בממד הלאומי, וכלפי החרדיות בממד הדתי. עתה החל ציבור זה להוביל שינוי במפה הפוליטית והמדינית מחד, ובעולם תורני מאידך.
הרב צבי יהודה דרבן את תלמידיו למעורבות בחיי המעשה במדינת ישראל. תלמידיו הקימו חלק ניכר מן הישיבות הגבוהות הציוניות, ישיבות ההסדר והמכינות הקדם צבאיות הדתיות.
כמנהיג > יישוב הארץ ו"גוש אמונים"

לאחר מלחמת ששת הימים פעל רבות ליישוב הארץ, על פי עקרון ארץ ישראל השלמה ומתוך שאיפה ליישומו (אף שהדגיש ש"ארץ ישראל השלמה" כוללת גם את עבר הירדן ועוד, ומשום כך אף לא הצטרף לתנועה למען ארץ ישראל השלמה). הוא הכריז בעל פה וכן בגילויי דעת ובמכתבים ששלח לראשי המדינה, כי הנוסחה "שטחים תמורת שלום" אסורה על פי התורה וכי יש להתנחל בכל רחבי ארץ ישראל. וכך הצמיחה ישיבת "מרכז הרב" את מנהיגי תנועת "גוש אמונים", כשהרב צבי יהודה משמש לה מנהיג רוחני.
בהתאם לדרכו, דחף את תלמידיו להקמת יישובים ביהודה ושומרון, ואף השתתף בעלייה של אחד מהם כשהוחלט לפנות את גרעין "אלון מורה" שהתיישב בחווארה (ליד שכם), השתתף הרב צבי יהודה בניסיון למנוע את הפינוי. הרב צבי יהודה פתח את מעילו אל מול החיילים וקרא לעברם "קחו מכונת ירייה ותהרגו אותי", "כמו שלא תוכלו להכריח אותי לאכול חזיר כך לא תפנו אותי מכאן". לאחר שפונו כל שאר האנשים ניגש אלוף הפיקוד יונה אפרת, אחז בידו של הרב צבי יהודה והוא הלך עמו אל האוטובוס.
עם זאת, ביטוי לגישתו הריאלית ניתן לראות כאשר תלמידו הרב חנן פורת הציע לאחר מלחמת ששת הימים ושחרור הר הבית להתחיל ללמוד את הלכות בית המקדש. הרצי"ה השיב כי עוד נצטרך ללמוד שנים רבות את ההלכות העוסקות במלחמות ובסדרי המדינה שבטרם הגאולה השלמה.
כמנהיג > מאבק במסירת שטחים ופינוי יישובים

את עמדתו התקיפה כנגד כל מהלך של נסיגה הביע גם בכרוזיו, לדוגמה: ”האזהרה החמורה האלהית, חלילה להעלות על הדעת להפקיר ולוותר על משהו מארץ חיינו הנצחית לעולם... האומר הקב"ה ותרן הוא, יותרו חייו”. הוא אף עודד את מאבקי המתיישבים, לדוגמה בכרוז תמיכה לבאים ולמתיישבים בסיני במסגרת התנועה לעצירת הנסיגה: ”לכבוד כל יקירינו המתקבצים למען שמירת שלמותה של ארץ חיינו הקדושה לכל ישראל. כולי אתכם ואליכם בכל פעולותיכם למען כל תקפה של שלמותה של ארץ חיינו כולה במלואה לכל גבולותיה”.
בתשל"ז, לאחר שקיבל מכתב הקובל על כך שגוש אמונים הוא נגד הממשלה, כינס את ראשי גוש אמונים לשיחה ואמר: ”לא הפגנות. נוציא את המילה "הפגנות"! צריך כעת הסברה. נוציא את הטעות הזו: גוש אמונים הוא לא נגד הממשלה. כולו חיובי, חיוב שבחיוב. הגדלת החיוב זה היסוד. צריך הרבה לשנן זאת, ולהרבות ולרומם את האווירה”.
כמנהיג > מעמדה וכבודה של הרבנות הראשית

הרב צבי יהודה נלחם רבות על מעמדה של הרבנות הראשית לישראל, וראה בה את ה"מרא דאתרא" במדינת ישראל. במסגרת זו פעל הן כנגד הפגנת זלזול מצד חלק מהציבור החרדי כלפי הרבנות הראשית לישראל והרב הראשי לישראל (בעיקר הרב שלמה גורן); והן כנגד התערבות של בג"ץ בפסקי הדין של בתי הדין הרבניים של הרבנות.
כמנהיג > המאבק לעליית יהודי ברית המועצות

הוא עודד את פעילות תנועת שלח את עמי למען עלייה של יהדות רוסיה ותלמידיו היו פעיליה המרכזיים.
השפעתו הציבורית

משנתו ודמותו של הרב צבי יהודה קוק הייתה ידועה במעגלים רחבים בחברה הישראלית והוא ניהל קשרים עם אנשי רוח רבים, כמו חיים נחמן ביאליק ואז"ר. הוא נחשב למנהיג הרוחני הבולט בציבור הדתי לאומי. והיה אף בעל השפעה על אנשים מחוץ למחנה הדתי – דוגמת משה דיין.[דרוש מקור: איפה בכתבה?]
הוא נטל חלק במגעים עם הממשלה בשאלת גיוסם של בני הישיבות והשתתף בפגישות בנושא עם דוד בן-גוריון ועם משה דיין. הפגישה עם דיין הייתה כעשור אחרי זו שעם בן-גוריון, ובזמנה כבר בלט הרצי"ה במנהיגותו והיה דומיננטי בה מאוד. הוא היה נחרץ למנוע כל גיוס שלהם בכפייה ושלא בהסכמת הרבנים.
הרב צבי יהודה היה מיודד עם חלק מהמנהיגים החרדים הבולטים, בהם הרב יחזקאל סרנא והרב שלמה זלמן אוירבך. עם זאת היו בציבור החרדי שהתנגדו לו, בשל תמיכתו בציונות ובמדינת ישראל.
מתנגדים נוספים קמו לו בחוגי השמאל הפוליטי הדתי, שהצמיחו אחר כך את מפלגת מימד ואת "נתיבות שלום".
הנצחה

הרחוב שבו שוכנת ישיבת מרכז הרב נקרא על שמו. כמו כן, נקראו רחובות על שמו בבת ים, במבוא חורון, בקריית ארבע ובבית אל.
היישוב נחלת צבי ליד מעלה מכמש נקרא על שמו.
ישיבת בני צבי בבית אל שהוקמה על ידי הרב חנוך פיוטרקובסקי, נקראת על שמו.
רשת האולפנות צביה, שהוקמו על ידי הרבנים חיים שטיינר ויעקב פילבר, נקראות על שמו.
המרכז התורני "רצון יהודה" בפתח תקווה, נקרא על שמו.
המכון להוצאת ספרים שלצד ישיבת מרכז הרב, שייסד הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא לזכרו לאחר פטירתו, נקרא מכון הרצי"ה.
הרצי"ה נבחר לדמות המופת של החמ"ד לשנת תשע"ג.
אילן יוחסין > משפחתו

|}
גלריה

בזמן שחרור הכותל
ברחבת הכותל המערבי, עם תלמידו שמואל אלטלף
עם הרב טאו, בעליה הראשונה של גרעין אלון מורה
ספריו

הרב צבי יהודה הוציא חלק גדול מספרי אביו, הרב אברהם קוק, ובהם אורות התשובה, אורות, ועולת ראי"ה ועוד.
ספריו > שהוציא בעצמו

נפש הראי"ה – חוברת ליום השנה הראשון לפטירת אביו, ובה תיאור על אישיותו ודרכיו
לשלושה באלול – עדויות ומעשים מחיי הראי"ה קוק
לנתיבות ישראל א–ב – אסופת מאמרים
הערות והרחבות הלכתיות בסוף ספרי אביו משפט כהן, מצות ראי"ה, דעת כהן, עזרת כהן, שבת הארץ ועולת ראיה. בהערות והרחבות אלו הוא דן ברוב סימני הספרים.
ספריו > ספרים שנדפסו מכתביו

דודי לצבי – חלופת מכתבים בין הרצי"ה לרב דוד כהן (הנזיר), בעריכת הרב יוסף טולדאנו
להלכות צבור – אוסף מכרוזיו הציבוריים ואיגרות בעריכת הרב צבי טאו
ממורשת הצב"י – לקט איגרות בעריכת הרב יוסף בדיחי
אור לנתיבתי – דברי תורה והגות קצרים, בעריכת הרב חיים שטיינר והרב איסר קלונסקי
צמח צבי – קובץ אגרות בעריכת הרב דוד לנדאו, הרב זאב נוימן והרב שחר רחמני
צמח צבי חלק ב - אגרותיו משנים תר"פ- תרפ"א, יצא לאור על ידי משפחת רענן באדר תשפ"ה
ארץ הצבי, באתר "ישיבה" – לקט שיחות וכרוזים בנושא המאבק על שלמות ארץ ישראל, בעריכת הרב זלמן ברוך מלמד
אגרות רבנו הרב צבי יהודה זצ"ל לר' יצחק וייל – בעריכת הרב שלמה אבינר
שמונה איגרות מהרב צבי יהודה קוק – בעריכת הרב ד"ר חגי שטמלר
הערותיו על התלמוד שכתב על הש"ס האישי שלו, נדפסות בסוף כרכי הש"ס של הלכה ברורה בשם גיליון הש"ס
כרוזי הצב"י - הדרכת כלל ישראל, בהוצאת משמשו הרב יוסף בדיחי.
ספריו > שיעורים ושיחות שסוכמו על ידי תלמידיו

שיחות הרב צבי יהודה בעריכת הרב שלמה אבינר. תחילה יצאו מאות חוברות על פרשיות השבוע ונושאים אחרים. בשנים האחרונות יוצאים כרכים המבוססים בחלקם על החוברות. עד עתה יצאו חמישה כרכים על חמשת החומשים, שני כרכים על המועדים, כמה כרכים על ספר אורות ועוד עשרה כרכים בנושאים מרכזיים במשנתו.
מתוך התורה הגואלת ששיכתב תלמידו הרב חיים אביהוא שורץ. המיוחד בשיעורים אלו שהכל משוכתב מילה במילה מדברי הרצי"ה. בתחילה יצאו השיעורים לאור בארבעה כרכים ללא סדר מסוים. משנת תשע"א יצאה מהדורה המחלקת את הסדרה לשלושה ספרים (פרשת שבוע, מועדים וזמנים, אורות, כוזרי וארץ ישראל) וחוברת 'לנתיבות התורה הגואלת' על בנין האישיות ולימוד התורה. באלול התשפ"ד החוברת יצאה במהדורה חדשה מורחבת על ידי מכון מים חיים של ישיבת מרכז הרב.
קניין תורה – בעריכת הרב נחום רקובר
קניין תורה – בעריכת הרב יוסף אלנקווה
עץ יהודה – בעריכת יהודה חזני
פעמים – שיחות על התורה והמועדים, שסיכם אילן תור, בעריכת הרב שלמה אבינר והרב חיים וידל
מאורות הרצי"ה, שיחות על פרשיות השבוע ועל המועדים, סיכומים של הרב הושע רבינוביץ
ביאורי הרצי"ה לפרקי אבות בעריכת הרב זאב נוימן
פסקי רבינו – ליקוט פסקי הלכות והנהגות של הרב צבי יהודה, על סדר אורח חיים – בעריכת הרב שלמה אבינר
דבריך יאיר – שיעורים על הנביאים (ישעיה, ירמיה ויחזקאל) ששוכתבו על ידי הרב יאיר אוריאל, מבוארים על ידי הרב דוד חי הכהן.
צבי תפארתו - חוברת שיעורים לחנוכה משיכתובי משמשו בקודש הרב יוסף בדיחי. מכון מים חיים ירושלים התשפ"ה.
לקריאה נוספת

הרב חיים שטיינר והרב איסר קלונסקי (עורכים), קובץ לזכרו, הוצאת מכון נתיבה ואור, ירושלים, תשנ"ה
הרב שלמה אבינר, רבנו, עיקרי מידותיו, דרכיו ושיטתו, הוצאת ספריית חוה, בית אל, תשס"ד
הרב שלמה אבינר, צבי קודש (תולדותיו), כרך א', הוצאת ספריית חוה, בית אל, תשס"ה
הרב חיים אביהוא שוורץ, בדרך התורה הגואלת, התבוננות בדרכיו ואורחותיו, סיפורים והנהגות, בית אל, תשס"ו
הרב יוסף בדיחי, גאולת אור הצב"י, ירושלים.
יעל חסקין ונעמה לוצקי, צניעות – טבע וחיים, תורתו והנהגותיו של הרצי"ה בנושא צניעות, הוצאת מאמר אסתר, ירושלים, תשס"ח
הילה וולברשטין (בעריכת הרב שלום קליין ושמחה רז), משמיע ישועה, הוצאת ישיבת אור עציון, מרכז שפירא, תש"ע
הרב זלמן ברוך מלמד, לנתיבות רבנו, דברים שנאמרו בימי הזיכרון, הוצאת ישיבת בית אל, תשע"ב
הרב יאיר אוריאל (בעריכת יוכבד אריאל), בשיפולי הגלימה: הרב צבי יהודה הכהן קוק: סיפורים מחייו, הדרכותיו והנהגותיו, הוצאת "פניני יאיר", חברון, תשע"ב
הרב חגי שטמלר, עין בעין – משנתו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, מהדורה שנייה: הוצאת מכללת הרצוג – תבונות, אלון שבות, תש"פ.
שמחה רז, משמיע ישועה – לדמותו של הרצי"ה קוק.
טלי פרידמן, שמואל ליימן-ווילציג, חופש הביטוי של רבני הציונות הדתית: בין הלכה, משפט ותקשורת בדמוקרטיה הישראלית, ניב, 2024.
ישיבת נהורא

| --- | --- |


 ישיבה
 השתייכות:  חרדים מודרניים
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 מייסדים:  הרב אברהם יצחק גרינבוים
 בעלי תפקידים
 מנהל:  יוסף בלדי
 ראש הישיבה:  אברהם יצחק גרינבוים
 תלמידים
 :  מעל 200
 מיקום
 מיקום:  מבוא חורון
 מדינה:  יהודה ושומרון יהודה ושומרון
 קואורדינטות:  31°51′04″N 35°01′51″E﻿ / ﻿31.851027777778°N 35.030888888889°E﻿ / 31.851027777778; 35.030888888889
 http://nehora.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת נהורא(למפת גוש דן רגילה) ישיבת נהורא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת נהורא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת נהורא
 
ישיבת נהורא (תלמי אברהם) היא ישיבה תיכונית לתלמידים מרקע חרדי וחרדי מודרני, השוכנת במבוא חורון. בראש הישיבה עומד הרב אברהם יצחק גרינבוים, המכהן גם כיו"ר קרן וולפסון בישראל.
מראה קמפוס הישיבה בעודו בבניה
היסטוריה

הישיבה נוסדה בשנת 1995 בתחילה היא שכנה במבשרת ציון. את פתיחת הישיבה ליוותה התנגדות של רבנים חרדים, ובעקבות זאת הישיבה נסגרה לתקופה קצרה מיד לאחר הקמתה. זמן קצר לאחר מכן נפתחה הישיבה בשנית ביישוב מבוא חורון אך רוב הרבנים עדיין לא הסירו את התנגדותם.
בעשור הראשון לקיומה הייתה הישיבה מורכבת בדרך כלל מרוב חרדי מודרני ומיעוט גדול של תלמידים מרקע דתי לאומי, רקע התלמידים היה מגוון ביותר וכלל תלמידים מאזורים גאוגרפיים ורמות סוציו-אקנומיות שונות. בעקבות תמורות והתפתחות בעולם הישיבות התיכוניות, ויצירתן של מסגרות על-יסודיות דומות לישיבת נהורא הפונות למגזר החרדי מודרני ולמגזר החרדי לאומי, החליטה הישיבה בעשור הראשון של המאה ה-21 למקד את פעילותה בציבור החרדי המודרני, וכיום רוב מוחלט של התלמידים הם מרקע חרדי.
חלק ניכר מהתלמידים ממשיכים את לימודיהם בישיבות גדולות חרדיות, בהן ישיבת תפארת צבי, ישיבת איתרי, ישיבת דרך אמונה, ישיבת אופקים. מיעוט מהתלמידים ממשיכים את לימודיהם בישיבות ציוניות, ובהן ישיבת שעלבים וישיבת כרם ביבנה.
בנוסף, כהרחבה לישיבת נהורא, הקימו את רשת "זיו אור" אשר דוגלת בלימודי ליבה לצד לימוד התורה, ומיועדת בעיקר לציבור החרדי דתי.
ראו גם

ישיבת היישוב החדש
ישיבת חדוות התורה
ישיבת מערבא
ישיבת נהרדעא
כדברא

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 שיר הנושא:  "בכל הכוח", שמבוצע על ידי אביה מלכה, דין גרבר ודנה לב
 סוגה:  נוער, מותחן, פנטזיה, על-טבעי
 יוצרים:  מיכל קופר-קרן, סיון שיקנאג'י ועינת שחק
 כותבים:  מיכל קופר-קרן (תסריטאית ראשית) סיון שיקנאג'י עינת שחק ליאור ירון שירי צוק
 בימוי:  עודד רז דורי טפר
 שחקנים:  גילי איצקוביץ' אביה מלכה דנה לב דין גרבר ירון בן הרוש (עונה 1) רועי ניב ושלר מור סרוסי אור גרוס יהונתן וילוז'ני (עונות 1–2) יובל שבח (עונה 3) ריימונד אמסלם (עונות 1–2) מיכה סלקטר (עונות 1–2) סיגל שחמון (עונות 1 ו-3) דניאל מורשת (עונה 1) יהונתן בשן (עונה 1) אביבה גר (עונות 1–2) דניאל ליטמן (עונות 2–3) ורד פלדמן (עונה 3) יעל אלקנה (עונה 3) נופר סלמאן (עונה 3) בר גרוצקי (עונה 3) אודי פרסי (עונה 3) מולי שולמן (עונה 3) עדי הימלבלוי (עונה 3)
 פרסים:  פרס האקדמיה 2017
 פסקול:  ניר סבו
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  150
 הפקה
 מפיק:  ענבל לוי עדי פיינרו אלינור לוי הראל
 מפיקים בפועל:  גל רהב נועם ליאור אורי צור (עונות 2–3)
 חברת הפקה:  Nuts הפקות
 עורכים:  אורלי אטלס-כץ אסנת סרגה
 אתר צילומים:  נצר סרני ירושלים רמלה אגם ניצנים עזריקם בית חנן בני עטרות
 צלמים:  רועי פרג'
 מוזיקה:  ארז רוסו
 אורך פרק:  23–24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes: ניקלודיאון (עונה 1) TeenNick (עונה 2–3)
 תקופת שידור מקורית:  19 בפברואר 2017 – 27 במאי 2019
 קישורים חיצוניים
 ניקלודיאון
 דף התוכנית ב-IMDb
כדברא היא סדרת דרמה ופנטזיה ישראלית לנוער, ששודרה החל מ-19 בפברואר 2017 ועד לסיומה ב-27 במאי 2019 במשך 3 עונות ו-150 פרקים בערוץ ניקלודיאון ללקוחות yes ו-STINGTV. את הסדרה יצרו מיכל קופר-קרן, סיון שיקנאג'י ועינת שחק. בעקבות ההצלחה של הסדרה, חברת ההפקה "Nutz" יחד עם ניקלודיאון ישראל, מכרו את הסדרה לניקלודיאון בפולין. הסדרה נמכרה בשם הנבחר "Spell Keepers" (בתרגום: "שומרות הלחשים"), והעונה הראשונה עלתה בפולין במהלך שנת 2018. לאחר מכן נמכרה הסדרה לרשת HBO אירופה ועלתה שם במהלך שנת 2019[דרוש מקור].
ב-2018 יצאה לאור גם סדרת הספרים, אותם כתבה הסופרת ליאת רוטנר. הספר הראשון בסדרה, "כדברא - היומן המפוצל", התמקד בסיפוריהן האישיים השונים של הדמויות קירקי ולילה, ובנקודות מבטן על העלילה. ב-2019 יצא הספר השני. "קסם הסבואר" המתמקד בנקודות מבטם האישיות של הדמויות, בעת התרחשות העלילה: לילה, קירקי, דקל ולוק.
ב-2018 הסדרה זכתה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 לסדרת הנוער הטובה ביותר.
סקירת סדרה

העונה הראשונה עלתה ב-19 בפברואר 2017 בערוץ ניקלודיאון ישראל. העונה השנייה של הסדרה עלתה לשידור ב-18 במרץ 2018 בערוץ טין ניק ב-yes. העונה השלישית והאחרונה של הסדרה עלתה לאוויר ב-17 במרץ 2019, הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-27 במאי 2019 לאחר 3 עונות ו-150 פרקים.
| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 50 | 50 | 19 בפברואר 2017 | 28 ביוני 2017 |
|  | 2 | 50 | 50 | 18 במרץ 2018 | 11 ביוני 2018 |
|  | 3 | 50 | 50 | 17 במרץ 2019 | 27 במאי 2019 |
עלילה > עונה ראשונה

לילה והלנה, בת ואם שגרות בקיבוץ כנען, הן חלק משושלת הכדברות; נשים על-טבעיות ששולטות ב-4 יסודות הטבע - מים, אדמה, אש ואוויר, ותפקידן להגן על בני האדם. לילה מתקרבת ליום הולדתה ה-16, שבו היא אמורה לקבל את הטבעת של אמה בטקס חגיגי. כאשר תקבל את הטבעת, יעברו אליה הכוחות הכדבריים של אמה. כשהטקס לא עובר כראוי, הכדברות מבינות שאחותה התאומה של לילה, שכביכול מתה בלידה, עדיין בחיים.
התאומה האבודה, קירקי, מגיעה לקיבוץ כנען מביתה המאמץ בירושלים לאחר שהלנה מעבירה אליה מסר באמצעות לחש כדברי. לוקח זמן עד שהיא מבינה כי הלנה ולילה הן בעצם המשפחה הביולוגית שלה.
לאחר שהלנה ולילה מסבירות לקירקי שהיא כדברא ומלמדות אותה כל מה שהיא צריכה לדעת על השושלת, טקס העברת הטבעת מתבצע שוב. הטבעת של הלנה מתפצלת לשתי טבעות אותן היא עונדת על ידיהן של לילה וקירקי. בטקס מתגלה בניגוד למצופה, שקירקי היא למעשה המגנא - הכדברא החזקה ביותר, אשר תפקידה הוא להילחם בשושלת הגרומלים (על-טבעיים ואויביהן המושבעים של הכדברות) ביום המאורות, ואילו לילה היא רק הפלגא - הכדברא החלשה ביותר.
ביום המאורות קירקי נלחמת במנהיג הגרומלים, וולנו. וולנו מהפנט את עמיחי (אוג), נער שגר בקיבוץ, על מנת להיעזר בו בחיסול קירקי.
עלילה > עונה שנייה

בעונה זו מתגלים על-טבעיים חדשים - המליפיקים, אשר תפקידם לשמור את סוד העל-טבעי מבני האדם. לאחר 100 שנים בהן המליפיקים היו חסרי כוחות בגלל וולנו (מנהיג הגרומלים) שגנב להם את מקור הכוח שלהם, הסבואר, כוחם חוזר אליהם כשקירקי מביסה אותו.
אולם עכשיו, לאחר שקירקי נחשפה כעל-טבעית בפני בת אנוש, קירקי מועלת - על-טבעית שנחשפה בכוונה מול בני האנוש. עונשה הוא מוות.
לוק, אחד מהמליפיקים, מגיע לקיבוץ כנען על מנת לבצע את המשימה - לחסל את קירקי. בינתיים, קירקי מחפשת במרץ אחר הסבואר בשביל להוציא את עמיחי (אוג) מההפנוט אליו הכניס אותו וולנו בסוף העונה הראשונה. לוק פוגש את קירקי ומספר לה סיפור כיסוי; הוא אומר לה שהסבואר בכנען על אף שהוא נמצא אצל המליפיקים. כעת לשניהם כביכול אינטרס משותף - למצוא את הסבואר, והם מתחילים לעבוד יחד. כשלוק מגלה שמנהיגת המליפיקים, אריאנה, בעצם שיקרה להם במשך כל השנים האלה, וכל מה שעניין אותה הוא לחסל על-טבעיים בשביל לשאוב מהם את כוחותיהם ובכך להפוך לעל-טבעית החזקה ביותר, הוא עובר צד ומתחיל לשתף פעולה עם הכדברות. בסוף העונה, לוק מוחק לכל בני האנוש שיודעים את סוד העל-טבעי כל זיכרון שיש להם מהעל-טבעי.
עלילה > עונה שלישית

בתחילת העונה מתגלים על-טבעיים חדשים - האיגניסים, בני האש. נורית, אמה המאמצת של קירקי, מגיעה לקיבוץ כנען אך נחטפת על ידי תומאס, אחד מהאיגניסים.
קירקי נחושה להציל את נורית מהאיגניסים שחטפו אותה ובינתיים מתגלה דבר מפתיע שלא קרה מעולם - יש כדברא בן, שמו הוא אירה, והוא בנה של נינה, אחת הכדברות. אירה הוא מגאן; מגנא ממין זכר. התפקיד של אירה הוא למנוע את יום האוקאסוס, יום שבו מתכננים האיגניסים להשתלט על העולם. יותר מאוחר מתברר שאירה לא אמור לעשות את המשימה הזו לבד, וההנחה היא שמי שצריכה לעבוד איתו זו קירקי, המגנא. בהמשך הם מבינים שהמשימה בעצם מיועדת לאירה ולילה.
בסוף העונה, קירקי נותנת ללילה את הטבעת שלה לאחר שגילתה כי ההיסטוריה השתנתה עקב מספר טעויות שביצעה, ולילה נהיית המגנא.
קבוצות

כדברות – העל טבעי הראשי של הסדרה. הכדברות שולטות בארבעת יסודות הטבע: אש, מים, אוויר ואדמה. מטרתן של הכדברות היא להגן על בני האדם מפני על טבעיים אחרים. מקור הכוח שלהן היא אבן הטשיא. הן נחשבות לעל טבעי החזק ביותר בטבע.
לביאים – ציידי העל טבעי של הסדרה. הלביאים צדים את העל טבעי מתוך מחשבה שהם מסוכנים לבני האדם, מצוידים עם חצים וקשתות הטבולים בנפט. עשו ברית עם הכדברות. המלפיקים יכולים למחוק להם את הזיכרון, לקרוא את מחשבותיהם, ולהפנט אותם. בעונה 2 אריאנה מוחקת לכל השושלת של הלביאים (חוץ מדקל) את הזיכרון ואת המידע על העל טבעי, וכך נמחקת כל השושלת.
גרומלים – האנטגוניסטים בעונה הראשונה. הגרומלים שולטים בכוחות קרח. מטרתם היא להשתלט על בני האדם ולחסל את הכדברות. האויבים הכי גדולים של האיגניסים. הגרומלים נקראים גם בני הקרח.
מליפיקים – האנטגוניסטים בעונה השנייה. המליפיקים מתגוררים במתחם לו הם קוראים "ריאל". המליפיקים שולטים בתודעה. מטרתם היא לחסל על-טבעיים אשר חשפו בפני בני אנוש את סוד העל-טבעי. מקור הכוח שלהם הוא הסבואר וכוחם מתבטא ביכולות טלפתיה, היפנוט, ומחיקת זיכרון.
איגניסים – האנטגוניסטים בעונה השלישית. האיגניסים מתגוררים בהר געש גבוה במקום מרוחק לו הם קוראים "הבועה". האיגניסים נקראים גם בני האש. האויבים הגדולים ביותר שלהם הם הגרומלים. האיגניסים לא יכולים לנשום מחוץ לבועה, לכן הם זקוקים למיכל של גז שנקרא ״סינרו״. מטרת האיגניסים היא ליצור פיצוץ הר געש, שיכסה את העולם בסינרו וכך הם יהיו היצורים החיים הבודדים בעולם. מקור הכוח שלהם היא אבן הלארגו.
אואזיס טפטפות – אואזיס היא החברה שהופיעה על ידי "הגרומלים" בעונה ראשונה. הגרומלים תפעלו את החברה הזאת במטרה למצוא את לילה וקירקי לפני שהן מקבלות טבעת ולחסל אותן כדי שהניצחון לגרומלים ביום המאורות יהיה מובטח. נעלמו לאחר שנחשפו.