stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאק צ'ונג-הי
ביוגרפיה > נשיא קוריאה הדרומית > משטר דיקטטורי

במהלך כהונתו השנייה התמודד הנשיא פאק עם החוק שהגביל את שירות הנשיא לשתי קדנציות רצופות של ארבע שנים. על רקע מהומה פוליטית נרחבת שנוצרה על ידי הפגנות פוליטיקאים וסטודנטים באופוזיציה, חברי ה-DRP המחוקקים העבירו תיקון חוקתי שהפך את הנשיא לזכאי לשלוש קדנציות רצופות בנות ארבע שנים כל אחת. התיקון אושר על ידי משאל עם לאומי באוקטובר 1969. בבחירות לנשיאות שהתקיימו באפריל 1971 ניצח פאק בהפרש קטן יותר מהבחירות הקודמות ורוב התמיכה באופוזיציה נראתה באזורים עירוניים גדולים. האופוזיציה בבחירות קיבלה 89 מושבים באספה הלאומית לעומת 113 מושבים שזכו בה ה-DRP השולט.
בדצמבר 1971, זמן קצר לאחר כניסתו לקדנציה שלישית לנשיאות, הכריז פאק על מצב חירום לאומי, וכעבור 10 חודשים (אוקטובר 1972) הוא השעה את החוקה ופיזר את הרשות המחוקקת. החוקה החדשה, שאפשרה את בחירתו מחדש של הנשיא למספר בלתי מוגבל של כהונות של שש שנים, הוכרזה בדצמבר, והשיקה את הרפובליקה הרביעית. החוקה החדשה הייתה פרי יצירתו של פאק עצמו ונודעה בתור "חוקת יושין". החוקה החדשה שינתה את מערכת הבחירות כפי שנראה בבחירות הכלליות הבאות בשנת 1973. ב-27 בפברואר 1973 התקיימו בחירות כלליות לבחירתם של רק 146 נציגים לאספה הלאומית מכלל 219 המושבים. מפלגת השלטון זכתה ב-73 מושבים, כאשר האופוזיציה העיקרית, "המפלגה הדמוקרטית החדשה" זכתה ב-52 מושבים ומפלגת האיחוד הדמוקרטית המינורית קיבלה שני מושבים בלבד. העצמאים זכו ב-19 מושבים. את 73 המושבים הנותרים פאק עצמו בחר.
מאפיין נוסף בחוקת יושין היה בכך שהיא אפשרה לנשיא לנקוט בצעדים יוצאי דופן בזמן "משבר לאומי". לפיכך, ב-8 בינואר 1974 הוציא פאק צו חירום נשיאותי מס' 1, שהוציא מחוץ לחוק את כל הפעילויות או ההצהרות המתנגדות לחוקת יושין עצמה, וכן כל דיווחים בעיתונות על פעילויות אלה. צו חירום מס' 2 מאוחר יותר אפשר לרשויות לקחת את כל המפרים את צו מס' 1 ללא צווי מעצר ולתת להם עונשי מאסר של עד 15 שנים. באותה שנה הוציא פרק עוד סדרת צווים: צו החירום הנשיאותי מס' 3, גם הוא בינואר 1974, קיצץ או פטר באופן דרסטי את צורך שילום המיסים עבור בעלי הכנסה נמוכה. באפריל הוצא צו מס' 4 לפיו הוצא מחוץ לחוק ארגון פוליטי בשם הפדרציה הלאומית של צעירים וסטודנטים דמוקרטיים, שדעתו של פאק, תכננה להפיל את הממשלה. מבין הסטודנטים הרבים שמחו באותה העת נגד משטרו האוטוקרטי של פאק היה מון ג'יאה-אין, ששנים רבות אחר כך הפך לנשיא קוריאה הדרומית בעצמו.
| שנת הבחירות | 1963 | 1967 | 1971 | 1972 | 1978 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הנשיא הנבחר מפלגה  מספר מצביעים  אחוז מצביעים | פאק צ'ונג-הי DRP  4,702,640  46.6% | פאק צ'ונג-הי DRP  5,688,666  51.4% | פאק צ'ונג-הי DRP  6,342,828  53.2% | פאק צ'ונג-הי DRP  9,960,601  99.92% | פאק צ'ונג-הי DRP  13,319,076  99.88% |
| המועמד השני מפלגה  מספר מצביעים  אחוז מצביעים | יון פו-סאן שלטון הציבור  4,546,614  45.1% | יון פו-סאן הדמוקרטים החדשים  4,526,541  40.9% | קים דה-ג'ונג הדמוקרטים החדשים  5,395,900  45.3% | אין (פאק היה המועמד היחיד) | אין (פאק היה המועמד היחיד) |
ביוגרפיה > ההתנקשות

בשעות הערב המוקדמות של 26 באוקטובר 1979, פאק צ'ונג-הי התיישב לארוחת ערב בבית הכחול (המעון הנשיאותי בסיאול). הנושא שעל ליבו היה התפרצות תסיסה אזרחית לאחר גירושו של מנהיג האופוזיציה קים יאנג-סם מהאסיפה הלאומית מפני שהמשיך לבקר את מדיניות הדיכוי של פארק. בחירת חבריו לארוחת הערב שיקפה את דאגותיו, מנהל סוכנות הביון הקוריאני, קים ג'ה-קיו, שומר הראש הראשי צ'ה ג'י-צ'ול, שהפך למשפיע יותר ויותר על הפוליטיקה המדינית עם הזמן והמזכיר הראשי של הבית הכחול. כולם היו קצינים צבאיים והשתתפו בהפיכה הצבאית שהכניסה את פאק לשלטון 18 שנה קודם לכן. מאבק כוח בין צ'ה וקים על ההשפעה של כל אחד מהם על הנשיא העלה את חמתו של קים, שיצא מהחדר ושב עם אקדח מוסתר בשרוולו. בנקודה מסוימת בשיח שלאחר הארוחה, קים הרים נשקו וכיוון אותו אל עבר צ'ה וגינה את האחרון בפני פאק. קים אז ירה לכתפו של צ'ה ולחזהו של פאק שנפל במקום ומת.
קים ברח ובהמשך נתפס בידי הרשויות הקוריאניות. בחקירה שעל מותו של פאק טען קים כי פעל לשימור הדמוקרטיה הקוריאנית ושפועלו היה למען האומה. ראש החקירה, צ'ון דו-הוואן, קבע לבסוף כי קים פעל מתוך כעס ולמען שימור כוחו האישי. פאק נקבר בהלוויה צבאית בבית העלמין הלאומי בסיאול.
מורשת

במותו של פאק, ראש הממשלה דאז, צ'וי קיו-הה החליף אותו והמדינה התדרדרה למשבר פוליטי חמור. מרידות סטודנטים הגיעו לשיאן במהלך מרד גוואנגז'ו. בדצמבר 1979 הצבא שם סוף לחוסר היציבות הממשלתית וצ'ון דו-הוואן, ביחד עם מספר מפקדים צבאיים נוספים ארגנו הפיכה צבאית שהסדירה מחדש את המשטר הדרום קוריאני. ממשלתו של צ'ון החלה להתקדם לעבר דמוקרטיזציה. בשנת 1981 חוקת יושין בוטלה ובתוך מספר שנים הפכה קוריאה הדרומית למדינה דמוקרטית עם בחירות חופשיות. המדיניות הכלכלית המוצלחת של פאק המשיכה לפעול וממשיכה נכון לשנת 2020, היא האדירה את כלכלתה של קוריאה הדרומית פי עשרות מזאת של קוריאה הצפונית, הפכה את המדינה למרכז פיתוח טכנולוגי בינלאומי ועוד.
ישנן שתי אידאולוגיות לאומיות עיקריות שהשפיעו על שלטונו של פאק שהיה אדם בודהיסטי מסור. ראשית הם תורתם של הלאומנים הקוריאנים בתחילת המאה התשע עשרה, הבולטת ביותר סין צ'אה-הו וצ'ו נם-סון. פילוסופיות אלה העניקו לפאק את היסודות לבסס את משטרו האוטוקרטי. באופן ספציפי, התייחסותם של תורות אלו למיתוס היצירה לפיהם העם הקוריאני זכאי לארץ משגשגת והומוגנית. היה גם מרכיב אחד בעיקרי המיניג'וק שלהם (מיניג'וק בתרגום חופשי זה "עם הקוריאני"). זוהי פילוסופיה אתנו-לאומית המרמזת על כך שכל הקוריאנים וארצות מקורם מקורבים בדם. שנית, פאק לקח את התורות הללו וערבב אותן עם אידאולוגיה דרוויניסטית, נאו-קונפוציאנית ותורת הבושידו, קוד התנהגות עתיק יומין של הסמוראים ביפן. תורות אלו אוחדו תחת פאק לאמונה של עם קוריאני הומוגני הנשמע בציות מוחלט למנהיגו אשר יביא אותו לשיא של שגשוג והצלחה בתחומים חברתיים וביטחוניים כאחד.
דרגות ועיטורים > דרגות

|  | דרגה | מקביל בצה"ל | תאריך קבלה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | תת-לויטננט בצבא מנצ'וקוו | סגן-משנה | 23 בדצמבר 1944 | ניתנה לאחר סיום הלימודים באקדמיה הצבאית הקיסרית |
|  | לויטננט בצבא מנצ'וקוו | סגן | 1 ביולי 1945 |  |
|  | תת לויטננט בצבא ההגנה של ג'וסון | סגן-משנה | 14 בדצמבר 1946 | ניתנה עם סיום הלימודים באקדמיה הצבאית הדרום קוריאנית |
|  | קפטן בצבא ההגנה של ג'וסון | סרן | 27 בספטמבר 1947 |  |
|  | מייג'ור בצבא ההגנה של ג'וסון | רב-סרן | 1 באוגוסט 1948 |  |
|  | לוטננט קולונל בצבא קוריאה הדרומית | סגן אלוף | 15 בספטמבר 1950 | צבא ההגנה של ג'וסון אורגן מחדש לצבא קוריאה הדרומית |
|  | קולונל בצבא קוריאה הדרומית | אלוף-משנה | 15 באפריל 1951 |  |
|  | בריגדיר גנרל בצבא קוריאה הדרומית | תת-אלוף | 25 בנובמבר 1953 | ניתנה על השירות במהלך מלחמת קוריאה |
|  | מייג'ור גנרל בצבא קוריאה הדרומית | אלוף | 1 במרץ 1958 |  |
|  | לוטננט גנרל בצבא קוריאה הדרומית | רב-אלוף | 11 באוגוסט 1961 |  |
|  | המפקד העליון של צבא קוריאה הדרומית | רב-אלוף | 1 בנובמבר 1961 | ניתנה עם ההפיכה הצבאית ולקיחת השלטון |
דרגות ועיטורים > עיטורים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית המסדר הגדול של מוגונגווה  קוריאה הדרומית צו הכבוד עבור הקרן הלאומית  קוריאה הדרומית מסדר השירות הדיפלומטי  קוריאה הדרומית מסדר הכבוד של השירות  קוריאה הדרומית מסדר הכבוד של הביטחון הלאומי  קוריאה הדרומית מסדר הכבוד הצבאי  קוריאה הדרומית מסדר הכבוד האזרחי |  ארגנטינה מסדר המשחרר סן מרטין  אוסטריה מסדר הכבוד של אוסטריה  בוליביה מסדר קונדור האנדים  קמבודיה המסדר המלכותי של קמבודיה  צ'ילה מסדר הכבוד של צ'ילה  גרמניה המערבית עיטור הכבוד של גרמניה המערבית  אינדונזיה כוכב הרפובליקה של אינדונזיה |  איטליה מסדר הכבוד של איטליה  מלזיה מסדר כתר הארץ  מקסיקו מסדר נשר האצטקים  הולנד מסדר אריה ארצות השפלה  נורווגיה מסדר אולב הקדוש  פנמה מסדרו של מנואל אמדור גררו  פרו מסדר השמש של פרו |  הפיליפינים מסדר סיקטונה  פורטוגל מסדר המגדל והחרב  ספרד מסדר הכבוד האזרחי  שוודיה המסדר המלכותי של הסרפים  טאיוואן מסדר העננים המועילים  תאילנד מסדר הראג'מיטראבהורן  תאילנד מסדר בית צ'אקרי |
לקריאה נוספת

קוריאה: היסטוריה ופוליטיקה, אלון לבקוביץ, אוניברסיטת תל אביב, ההוצאה לאור.
הערות שוליים

↑  GREGG A. BRAZINKY, (Park Chung Hee (1917-1979, Wilson center
↑  Chung Hee Park, Your Dictionary
↑  The Forgotten History of South Korean Massacres in Vietnam, The Diplomat
↑   What is the success of Korean Peace Process?, סרטון  באתר יוטיוב, 5 באוקטובר 2020
↑  The July 4 South-North Joint Communiqué, made by the UN
↑  Miracle on the Han River Part II, or Regression to the Mean? South Korea’s Economy in Transition, Global Asia
↑  South Korea, the Miracle on the Han River, BNP Paribas
↑  The Miracle on the Han River, ROK center of Korean studies
↑  Park got dictatorial powers with Yushin Constitution in 1972, The Korea Times
↑  Park Chung Hee, the CIA, and the Bomb, NAUTILUS institute
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266487805171  PLWABN: 9810608330805606  BIBSYS: 90065099  BNE: XX1330841  BnF: cb11918639p (data)  CANTIC: a11217303  CiNii: DA0284865X  GND: 118591738  ISNI: 0000 0000 8369 1038  LCCN: n79058355  LNB: 000198864  NARA: 10627825  NDL: 00533407  NLA: 36087266  NLG: 88051  NLK: KAC201619744  NTA: 067468667  RERO: 02-A000127817  SELIBR: 82625  SNAC: w6q82w69  SUDOC: 027058573  Trove: 1209854  VIAF: 32001182   WorldCat (עם VIAF): 32001182 
פאק בהיותו חייל בצבא הקיסרות היפנית.
פאק בשנת 1957, בדרגת בריגדיר גנרל
"מגדל קלפים" לפאק במהלך מצעד צבאי.
פאק (משמאל) עם וילי ברנדט בגרמניה המערבית. שנת 1964.
פגישת חלק ממנהיגי SEATO במנילה, פאק שלישי משמאל.
מונס

מונס (בצרפתית: Mons, בוולונית: Mont, בהולנדית וגרמנית: Bergen) היא בירת מחוז אנו באזור ולוניה שבבלגיה.
ב-2005 מנתה העיר 91,083 תושבים. שטח העיר 146 קמ"ר. צפיפות: 621.47 תושבים לקמ"ר.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת קרוב לגבול עם צרפת, על קו מסילת הברזל שבין פריז לבריסל, ונמצאת במרכזו של אזור כריית הפחם של בלגיה.
היסטוריה

העיר נבנתה סביב גבעה (מכאן שמה מונס שפירושו הר) שעליה היו מבצר ומנזר שנוסדו על ידי סנט וודרו במאה השביעית. בסוף המאה התשיעית הפכה העיר לבירת רוזנות אנו שהוקמה על מנת להתגונן טוב יותר בפני פלישות הנורמנים. רוזני אנו הקימו את טירתם במקום שבו עמד המבצר. ב-1433 עברה העיר לחסותו של פיליפ השלישי דוכס בורגונדיה באמצעות קשרי נישואים. ב-1477, אחרי מות שארל הראשון דוכס בורגונדיה, הפכה לחלק של נחלות בית הבסבורג. מונס שגשגה במאה ה-16, בתקופתו של קרל החמישי קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1691 נכבשה בידי לואי הארבעה עשר מלך צרפת, וב-1792 כבש צבא המהפכה הצרפתי את סביבותיה. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נערך במקום קרב מונס, שבו לחמו יחידות בריטיות נגד הגרמנים. הבריטים נסוגו והגרמנים כבשו את העיר. מונס שוחררה בידי כוחות קנדיים בימים האחרונים של המלחמה. מאז 1967 משמשת העיר מקום מושבה של המפקדה העליונה של נאט"ו באירופה.
כלכלה

בסוף ימי הביניים ובמאה ה-16 שגשגה העיר כמרכז חשוב לייצור אריגים. המהפכה התעשייתית וניצול מכרות הפחם שינו לחלוטין את פניה של העיר. בימינו מהווה מונס מרכז מסחרי ותעשייתי: נפט, כותנה, חרסינה וטבק. קיימות בעיר שלוש אוניברסיטאות: האוניברסיטה של מונס - אינו, הפקולטה הקתולית למדעי הכלכלה, והפוליטכניון של מונס.
אתרי תיירות

מגדל הפעמון - נבנה ב-1662 בנקודה הגבוהה ביותר של העיר, ממנו ניתן להשקיף על כל סביבותיה.
בית העירייה - נמצא בכיכר העיר, נבנה החל מ-1458.
כנסיית הקולג' של סנט וודרו - נבנתה בסגנון גותי בין 1450 ו-1686.
אטורה מיורנה

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1906 קטניה, איטליה 
 נעדר:  27 במרץ 1938 (בגיל 31) איטליה 
 ענף מדעי:  פיזיקה קוונטית, פיזיקת חלקיקים 
 מקום מגורים:  איטליה 
 מקום לימודים:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא  Liceo Classico Massimiliano Massimo  אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני 
 מנחה לדוקטורט:  אנריקו פרמי 
 מוסדות:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא  אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני 
 
אטורה מיורנה (באיטלקית: Ettore Majorana;‏ 5 באוגוסט 1906 - נעדר החל מ-27 במרץ 1938, ככל הנראה חי לפחות עד 1959) היה פיזיקאי תאורטי איטלקי שעסק במסת הנייטרינו. משוואת מיורנה ופרמיון מיורנה קרויים על שמו.
היה בין תלמידי אמיליו סגרה ומשנת 1937 היה פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת נאפולי.
המאמרים הראשונים של מיורנה עסקו בבעיות בספקטרוסקופיה אטומית. מאמרו הראשון, שפורסם בשנת 1928, נכתב כאשר היה סטודנט לתואר ראשון והוא נכתב במשותף עם ג'ובאני ג'נטילה הבן, פרופסור זוטר במכון לפיזיקה ברומא. עבודה זו הייתה יישום כמותי מוקדם של המודל הסטטיסטי של פרמי למבנה אטומי לספקטרוסקופיה אטומית.
מיורנה קיבל את התואר שלו בפיזיקה מאוניברסיטת רומא לה סאפיינצה בשנת 1929. בשנת 1932, הוא פרסם מאמר בתחום הספקטרוסקופיה האטומית בנוגע להתנהגות של אטומים מיושרים בשדות מגנטיים משתנים בזמן.
מיורנה תרם תרומות משמעותיות רבות לפיזיקה תאורטית, במיוחד בתחומים הבאים:
ספקטרוסקופיה אטומית: עבודתו המוקדמת התמקדה ביישום המודל הסטטיסטי של פרמי להבנת מבנה האטומים.
פיזיקה גרעינית: הוא פיתח תיאוריה של "כוחות מיורנה" כדי להסביר את הכוח הגרעיני החזק שקושר פרוטונים ונייטרונים יחד בגרעין האטום.
פיזיקת חלקיקים: הוא חזה את קיומם של "פרמיוני מיורנה", חלקיקים היפותטיים שהם האנטי-חלקיקים של עצמם. למושג זה יש השלכות על תחומים כמו חומר אפל ומחשוב קוונטי.
פרמיוני מיורנה יכולים לשמש לבניית קוביטים, יחידות היסוד של מחשבים קוונטיים. מכיוון שהם האנטי-חלקיקים של עצמם, הם יציבים יותר ופחות רגישים לרעש מסוגים אחרים של קוביטים. דבר היכול להפוך מחשבים קוונטיים לאמינים וחזקים יותר.
מיורנה היה ידוע בכך שלא חיפש קרדיט על תגליותיו, וראה את עבודתו כטריוויאלית. הוא כתב רק תשעה מאמרים בחייו.
טום פלטון

| --- | --- |

פלטון בפרמיירה להארי פוטר ואוצרות המוות חלק 2 ביולי 2011
 לידה:  22 בספטמבר 1987 (בן 37) קנסינגטון, לונדון, אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  Howard of Effingham School 
 בן או בת זוג:  Emma Watson (2008–2016) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (2010)  פרס בחירת הנוער לנבל הטוב ביותר (2011)  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (2011)  פרס הסרטים של ה-MTV לצמד הטוב ביותר על המסך (2012) 
 tomfelton.com
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס אנדרו "טום" פלטון (באנגלית: Thomas Andrew "Tom" Felton; נולד ב-22 בספטמבר 1987) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי. התפרסם בתפקיד דראקו מאלפוי בסדרת "סרטי הארי פוטר" המבוססים על סדרת הספרים המצליחה של ג'יי קיי רולינג.
ביוגרפיה

תומאס אנדרו פלטון נולד ב-22 בספטמבר 1987 בעיירה אפסום (אנ'), מחוז סארי בדרום-מזרח אנגליה, הצעיר מבין ארבעה בנים, ג'ונתן, כריס ואשלי, שנולדו לפיטר פלטון ושרון אנסטי. הוריו התגרשו כשהיה נער. סבו מצד אמו הוא הגיאופיזיקאי נייג'ל אנסטי (אנ').
פלטון התחנך בבית הספר קראנמור בעיירה ווסט הורסלי (אנ') עד גיל 13, ולאחר מכן למד בבית הספר הווארד אפינגהם (אנ') לצורך השכלתו התיכונית. פלטון פיתח עניין בשירה בילדותו ולאחר מכן הצטרף למקהלות בית הספר; הוא היה חבר גם במקהלה של קתדרלת גילפורד (אנ').
פלטון ידוע בעיקר על תפקידו בשמונת סרטי סדרת הארי פוטר ושקוע בדמותו של דראקו מאלפוי
קריירה

פלטון החל את קריירת המשחק שלו כאשר התקבל לקמפיין פרסום. הוא נבחר מתוך 400 מועמדים.
תפקידו הראשון בקולנוע היה ב-1997, בסרט "קטנים עליו" (אנ'), ואחריו הופיע בסרט "אנה והמלך" ובסרט הטלוויזיה "מבט שני" (אנ').
בשנת 2000, נבחר פלטון לשחק את דמותו של דראקו מאלפוי, אויבו של הארי פוטר בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים". לפני שנבחר לתפקיד זה, פלטון נבחן גם לתפקידים של הארי פוטר ורון וויזלי. מבין ארבעת השחקנים הצעירים שהצליחו להשיג את התפקידים הראשיים, היה לפלטון הניסיון הרב ביותר בתעשייה. פלטון הופיע בכל שמונת סרטי הארי פוטר. כאשר נשאל פלטון על ידי מעריץ מה ילדים צריכים לעשות אם מישהו כמו הדמות שהוא משחק מציק להם, אמר: "לספר למישהו. אתה לא רוצה לשמור את זה לעצמך".
בנובמבר 2010, הסרט "White Other", בו טום משחק את הדמות הראשית, ריי מרסדן, יצא לאור. לצד פלטון משחקת השחקנית אימלדה סטאונטון, ששיחקה את פרופסור דולורס אמברידג' בסדרת סרטי הארי פוטר. לפלטון היה תפקיד בסרט "Get Him to the Greek"(אנ'), שיצא ב-4 ביוני 2010. בשנת 2010 זכה בטקס פרסי הסרטים של MTV על תפקידו בהארי פוטר והנסיך חצוי-הדם בקטגוריה "הנבל הטוב ביותר".
באוגוסט 2011 טום הצטלם לקמפיין של מותג האופנה "Band of Outsiders" ביחד עם חברו מהארי פוטר, רופרט גרינט בלוס אנג'לס.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד דודג' לנדון בסרט "כוכב הקופים: המרד". באותה שנה, הוציא שיר מקורי בשם "הוואי". בשנת 2012 שיחק בסרט האימה "ההתגלות"(The Apparition) בכיכובה של אשלי גרין, בשנת 2013 השתתף בסרט "בסתר"(אנ'), ובסרט "בל"(אנ') בכיכובה של גוגו אמבתה-רו. ובאותה שנה התארח במיני-סדרה "מעגל שלם". בשנת 2014, בסרט "נגד השמש" (אנ') המבוסס על סיפור אמיתי של שלושה אנשי צוות אוויר במלחמת העולם השנייה שמטוסם התרסק.
בשנת 2016, שיחק בסרט "תחייה"(אנ') לצידו של ג'וזף פיינס. עוד באותה השנה, שיחק בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש" בתפקיד ג'וליאן אלברט/דוקטור אלכימיה, שותפו למשרד של ברי אלן (הפלאש).
בשנת 2017 שיחק בסרט "מייגן לוי" (אנ'). בשנת 2018 שיחק לצד נעמי ווטס וקלייב אוון ברומן ההיסטורי "אופליה", את דמותו של לארטס. בנוסף, השתתפו בקליפ לשיר "Empty Space" של ג'יימס ארתור.
בשנת 2020 שיחק בסרט "מדריך הבייביסיטר לציד מפלצות" וגילם את דמותו של הבוגימן.
בשנת 2022 הופיע בקליפ לשיר "Are You Entertained" של אמן היפי הופ ראס שמארח את אד שירן. בקליפ מופיע גם השחקן ראף לאו.
בנובמבר 2024, פורסם כי פלטון הצטרף לקאסט של הקומדיה הבריטית התקופתית "Fackham Hall". פלטון יגלם את ארצ'יבלד.
חיים אישיים

התחביב האהוב על פלטון הוא דיג. מלבד דיג, פלטון משחק גם כדורסל, קריקט, כדורגל, גולף וטניס, ורוכב על סוסים.
מ-2008 עד 2016 קיים פלטון זוגיות עם הפעלולנית ג'ייד אוליביה גורדון. היא גילמה את אשתו בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2".
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2008 - Time Well Spent
2008 - All I Need
2009 - In Good Hands
2011 - Hawaii
2021 - YoOHo
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | קטנים עליו (אנ') | פיגרין קלוק |  |
| 1999 | אנה והמלך (אנ') | לואיס טי. לאונובנס (אנ') |  |
| 2001 | הארי פוטר ואבן החכמים | דראקו מאלפוי |  |
| 2002 | הארי פוטר וחדר הסודות | דראקו מאלפוי |  |
| 2004 | הארי פוטר והאסיר מאזקבאן | דראקו מאלפוי |  |
| 2005 | הארי פוטר וגביע האש | דראקו מאלפוי |  |
| 2007 | הארי פוטר ומסדר עוף החול | דראקו מאלפוי |  |
| 2008 | The Disappeared | סימון פריור |  |
| 2009 | הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם | דראקו מאלפוי |  |
| 2010 | הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1 | דראקו מאלפוי |  |
| 2010 | תביא אותו כמו גבר (אנ') | עצמו |  |
| 2010 | 13Hrs | גארי אשבי |  |
| 2011 | הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2 | דראקו מאלפוי |  |
| 2011 | כוכב הקופים: המרד | דודג' לנדון |  |
| 2012 | The Apparition | פטריק |  |
| 2012 | From the Rough | אדוארד |  |
| 2013 | בל (אנ') | ג'יימס אשפורד |  |
| 2013 | בסתר (אנ') | קמיל ראקן |  |
| 2014 | Against the Sun | טוני פסטולה |  |
| 2016 | תחייה (אנ') | לושיוס |  |
| 2016 | Message from the King | פרנקי |  |
| 2016 | הממלכה המאוחדת | רופוס לנקסטר |  |
| 2016 | כבשים וזאבים | אפור | דיבוב |
| 2017 | מייגן לוי (אנ') | אנדרו דין |  |
| 2017 | Feed | מאט גריי |  |
| 2017 | Stratton | קאמינגס |  |
| 2018 | אופליה | לארטס (אנ') |  |
| 2019 | Braking for Whales | ברנדון ווקר |  |
| 2020 | מדריך הבייביסיטר לציד מפלצות | הבוגימן |  |
| 2020 | הקרב הנשכח | טוני טרנר |  |
| 2022 | Burial | לוקאס |  |
| 2022 | Save the Cinema | ריצ'רד גודרידג' |  |
| 2024 | Some Other Woman | פיטר |  |
| TBA | Canyon of the Dead | ארל מוריס (אנ') |  |
| יפורסם בהמשך | Fackham Hall | ארצ'יבלד |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Bugs | ג'יימס | פרק: "Pandoras' Box" |
| 1999 | Second Sight | תומאס אינגהאם | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2000 | Second Sight 2: Hide and Seek | תומאס אינגהאם | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2012 | המבוך | ריימונד רוג'ר | מיני-סדרה |
| 2013 | Full Circle | טים אבוט | 2 פרקים |
| 2014 | רצח מדרגה ראשונה | אריק בלאנט | תפקיד ראשי (עונה ראשונה); 10 פרקים |
| 2016–2017 | הפלאש | דוקטור אלכימיה / ג'וליאן אלברט | 17 פרקים |
| 2018 | Origin | לוגן מיין | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022 | הארי פוטר: בחזרה להוגוורטס | עצמו | ספיישל איחוד של HBO Max |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 2:22 A Ghost Story | סאם | וסט אנד |
ביבליוגרפיה

Beyond the Wand: The Magic and Mayhem of Growing Up a Wizard‏ - 2022 בהוצאת רנדום האוס
הערות שוליים

↑  From Simon Boyle's Bizarre column,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Ed Sheeran records tribute song for tragic Jamal Edwards and shoots video starring his family and..., The US Sun, ‏4 במרץ 2022
1 2  Alex Ritman, Damian Lewis, Ben Radcliffe and Tom Felton Join Spoof Comedy ‘Fackham Hall’ (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-11-07 (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2006: וינס ווהן ואוון וילסון – "לדפוק חתונה" | פרס הסרטים של MTV – הקאסט הטוב ביותר   2012: דניאל רדקליף, רופרט גרינט, אמה ווטסון וטום פלטון – "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2"  | הבא: 2013: סת' מקפרלן ומארק וולברג – "טד" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347904405171  GND: 1061505936  ISNI: 0000 0000 4606 9442  LCCN: no2002096436  LNB: 000340879  MusicBrainz: feea1ee5-d9b4-4690-a08b-2604018a8d13  NKC: xx0214843  NTA: 380458098  SUDOC: 219790760  VIAF: 29207943   WorldCat (עם VIAF): 29207943
מארק סטרונג

| --- | --- |

מארק סטרונג, 2019
 לידה:  5 באוגוסט 1963 (בן 61) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  מארקו ג'וזפה סאלוסוליה
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  רויאל הולוויי של אוניברסיטת לונדון  Wymondham College  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2016)  פרס אוליבייה 
 http://www.markstrong.co.uk/
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק סטרונג (באנגלית: Mark Strong; ‏נולד ב־5 באוגוסט 1963) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס לורנס אוליבייה ומועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר על משחקו במחזה "מראה מעל הגשר" בברודוויי.
ביוגרפיה

נולד בשם מארקו ג'וזפה סאלוסוליה בלונדון שבאנגליה, לאב איטלקי ולאם אוסטרית הוא חונך כקתולי. אימו שינתה את שמו ל"מארק סטרונג" בשל חששה ששמו המקורי יפגע בהשתלבותו בחברה באנגליה. סטרונג דובר גרמנית ואיטלקית.
הוא למד משפטים במינכן, אך לאחר שנה אחת באוניברסיטה, חזר ללונדון והחל ללמוד משחק.
קריירה

סטרונג התחיל את הקריירה שלו בסדרות טלוויזיה. הוא גילם את הבלש לרי הול ב"החשוד העיקרי", והופיע בשתי סדרות בערוץ BBC: בתוכנית "החברים שלנו בצפון" (1996) ובתוכנית "פירמה ארוכה" (2004); על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס באפט"א. סטרונג גילם את דמות הנבל בסרט "המשימה של שארפ" (1996). כן שיחק בעיבוד טלוויזיוני לספר "אמה" של ג'יין אוסטן.
ב-1997 השתתף סטרונג בעיבוד הקולנועי לספרו של ניק הורנבי, קדחת המגרש. ב-2005 שיחק בסרטו של רומן פולנסקי, אוליבר טוויסט, וכן גילם דמות ערבית בסרט סוריאנה. באותה שנה הופיע בסרטו של גאי ריצ'י, Revolver, בו גילם את דמותו של מתנקש שלעולם לא מחטיא. ב-2006 הופיע סטרונג בעיבוד קולנועי של טריסטן ואיזולדה, והציג בסרט כישורי סיוף. ב-2007 הופיע בסרט שמש של דני בויל. סטרונג גם הופיע בסרט אבק כוכבים.
סטרונג הופיע בסרט גוף השקרים של רידלי סקוט, שם גילם את האני סלאם, סוכן חשאי של ירדן.
ב-2010 הופיע בדרמה נוספת של רידלי סקוט, "רובין הוד" וגילם את סר גודפרי, משרתו של ג'ון, מלך אנגליה.
סטרונג נודע בכך שכשחקן הוא נוהג לשנות את תסרוקת השיער שלו - בחלק מסרטיו הוא גלוח ראש, ובחלק אחר הוא בעל שיער ארוך. בשנים האחרונות הוא מרבה להופיע בסרטים בדמות הנבל.
בשנת 2016 שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין, גוגו אמבתה-רו וג'ון לית'גו בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן. בשנת 2022 הופיע בסרטו של טוד פילד "טאר המנצחת" בתפקיד איש העסקים והמנצח החובב אליוט קפלן, שדמותו דומה לזו של גילברט קפלן.
סטרונג גם הופיע על הבמה בתיאטרון, והיה מועמד למספר פרסים על הופעתו.
חיים אישיים

סטרונג נשוי למפיקת הטלוויזיה, ליזה מרשל ולזוג 2 בנים: גבריאל ורומן. הזוג מתגורר בצפון לונדון.
חברו הטוב, דניאל קרייג הוא הסנדק של בנו של סטרונג, רומן.
סטורנג הוא אוהד שרוף של קבוצת הכדורגל ארסנל, שהחל מגיל 7 הוא מגיע למשחקיה.
פילמוגרפיה

הבודהה מהפרברים (1993)
החשוד העיקרי (1993)
Century‏ (1993)
לכודים (1994)
המשימה של שארפ (1996)
אמה (1996)
קדחת המגרש (1997)
Spoonface Steinberg‏ (1998)
The Man with Rain in His Shoes‏ (1998)
אמון (1999)
ילודה, חתונה ומוות (1999)
בשביל האהבה (1999)
Elephant Juice‏ (1999)
שמש (1999)
מפציץ (2000)
אנה קרנינה (2000)
סוף כל המלחמות (2001)
מלון (2001)
המרטינס (2001)
Superstition‏ (2001)
Heartlands‏ (2002)
אדמות הלב (2002)
להתפרק (2002)
מקום בטוח (2003)
חומה מול הים (2003)
הנרי VIII‏ (2003)
החשוד העיקרי 6 (2003)
The Long Firm‏ (2004)
Revolver‏ (2005)
אוליבר טוויסט (2005)
Walk Away and I Stumble‏ (2005)
סוריאנה (2005)
טריסטן ואיזולדה (2006)
Low Winter Sun‏ (2006)
ניחוח של סקס (2006)
שמש  (2007)
אבק כוכבים (2007)
מיס פטיגרו (2008)
זיכרונות של טיפש (2008)
באבילון אחרי הספירה (2008)
RocknRolla‏ (2008)
גוף השקרים (2008)
טוב (2008)
סוף המשחק (2009)
ויקטוריה הצעירה (2009)
שרלוק הולמס (2009)
קיק אס (2010)
רובין הוד (2010)
הדרך חזרה (2010)
The Eagle of the Ninth‏ (2010)
השומר (2010)
זהב שחור (2011)
גרין לנטרן (2011)
החפרפרת (2011)
ג'ון קרטר (2012)
כוננות עם שחר (2012)
מיינדסקייפ (2013)
לפני השינה (2014)
משחק החיקוי (2014)
קרוב יותר לירח (2014)
קינגסמן: השירות החשאי (2015)
גרימסבי (2016)
מצור ג'דוטוויל (2016)
מיס סלואן (2016)
קינגסמן: מעגל הזהב (2017)
שישה ימים (2017)
סטוקהולם (2018)
שהאזאם (2019)
1917 (2019)
קרואלה (2021)
Charlotte‏ (2022) - דיבוב
טאר המנצחת (2022)
נוסיבו (2022)
תעלומת רצח 2 (2023)
ירי קטלני (2023)
The End We Start From‏ (2023)
אטלס (2024)
שעה שקטה (2024)
Shadow Force‏ (2025)
Everest‏ (TBA)
The Critic‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

שמש שקרנית (2013)
הצהרה עמוקה (2018)
Temple‏ (2019-הווה)
חולית: הנבואה (2024)
תשעה זרים מושלמים (2025)