stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תכונת המשחק המצומצם
המשחק המצומצם של דייוויס ומשלר > משמעות

הרעיון מאחורי ההגדרה פשוט: אנו מצטמצמים על הקואליציה  S\,\!. שוויה לפי המשחק המצומצם זהה לסך התשלומים של חבריה לפי וקטור התשלומים x. כלומר, חבריה עדיין מחלקים ביניהם את מה שקיבלו לפי וקטור התשלומים.
כעת, כל תת-קואליציה  R\,\! של  S\,\!, בודקת מה תוכל לקבל, אם תצרף אליה שחקנים מחוץ ל- S\,\!, כל עוד תתן להם את מה שהקצה להם הווקטור המקורי  x\,\!, וכך מוחלט שוויה במשחק המצומצם. לפיכך, אם יבחרו לצרף את  Q\,\!, יוותר להם  v(R\cup Q)-x(Q)\,\!, ולכן ימקסמו את הערך הזה.
המשחק המצומצם לפי הרט ומס כולל

יהי  \varphi  מושג פתרון נקודתי,  (N;v)\,\! משחק בצורה קואליציונית, ו-  S\,\! קואליציה לא ריקה. המשחק המצומצם לפי הרט ומס כולל על  S\,\! ב-  \varphi  הוא המשחק  \;(S,{\hat {v}}_{s},_{\varphi }) ,בו הפונקציה הקואליציונית מוגדרת באופן הבא :
פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא יש להפוך את התמונה למשוואה.
הרעיון מאחורי הגדרה זו הוא, שכאשר קואליציה  \ R נוצרת במשחק המצומצם על  \ S, היא מצרפת כשותפים את כל שחקני  \ S^{c} ונותנת להם את חלקם בפתרון.
כל מה שנותר לאחר שחברי  \ S^{c}  קיבלו את חלקם הוא שוויה של הקואליציה  \ R במשחק המצומצם  {\hat {v}}.
הבדלים בין הגדרת המשחק המצומצם לפי דייוויס ומשלר לבין הגדרת המשחק המצומצם לפי הרט ומס כולל

המשחק המצומצם לפי הרט ומס כולל מתאים רק למושגי פתרון נקודתיים, בעוד שהמשחק המצומצם לפי דייוויס ומשלר מתאים גם למושגי פתרון קבוצתיים.
בהגדרת המשחק המצומצם לפי הרט ומס כולל חייבים חברי  \ R לצרף את כל השחקנים שאינם חברים ב- \ S, בעוד שבמשחק המצומצם לפי דייוויס ומשלר הם יכולים לבחור את התת-קבוצה הטובה להם ביותר של \ S^{c}.
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
תנור (קבוצת כוכבים)

| תנור Fornax |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים תנור
 סמליות:  תנור
 עלייה ישרה:  3 שעות
 נטייה:  °‏−30
 שטח נראה:  398 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־41
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  0
 הכוכב הבהיר ביותר:  α בתנור
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  3.8
 מערכות כוכבים גובלות:  ארידנוס  לווייתן  עוף החול  פסל
 נראית בין קוי הרוחב °‏50+ ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש דצמבר
תנור (לטינית: Fornax) היא קבוצת כוכבים עמומה ביותר בשמי הדרום, שהוגדרה רק במאה ה-18 על ידי האסטרונום הצרפתי ניקולא לואי דה לאקאי. הקבוצה סמוכה לקוטב הדרומי של גלקסיית שביל החלב שהוא אזור דליל בכוכבים ואין בה כלל כוכבים בהירים. במקור הקבוצה נקראה "תנור כימיקלים" (Fornax Chemica בלטינית) שייצג תנור המשמש כימאים לייצור תרכובות שונות, אך מאוחר יותר השם קוצר. בשטח הקבוצה יש מספר גלקסיות עמומות מכדי לצפות בהן בטלסקופ חובבים וכן צביר גלקסיות הכולל כ-100 גלקסיות שונות במרחק של כ-60 מיליון שנות אור.
כוכבים מעניינים

α בתנור הוא הכוכב היחידי בקבוצה שבהירות נראיתו היא מדרגה מתחת ל-4. זהו כוכב זוגי במרחק של כ-45 שנות אור, המורכב מכוכב צהוב עם בהירות מדרגה 3.8 ובן זוג קרוב עם דרגת בהירות 6 הניתן להבחנה בטלסקופ בינוני.
תרבוע גאוסיאני

השוואה בין תרבוע גאוסיאני לתרבוע טרפזואידי ב-2 נקודות. הקו הכחול הוא הפולינום  y(x)=7x^{3}-8x^{2}-3x+3, אשר האינטגרל שלו בקטע [1,1-] הוא 2/3. כלל הטרפז מחזיר את האינטגרל של הקו הכתום המקווקו, ששווה ל- y(-1)+y(1)=-10. כלל התרבוע הגאוסיאני מחזיר את האינטגרל של הקו השחור המקווקו, והוא שווה ל- y(-{\sqrt {\scriptstyle 1/3}})+y({\sqrt {\scriptstyle 1/3}})=2/3. התוצאה היא מדויקת, כיוון ששטח האזור הירוק שווה לסכום שטחי האזורים האדומים.
באנליזה נומרית, כלל תרבוע הוא שיטת קירוב של האינטגרל המסוים של פונקציה, שבדרך כלל מנוסח כסכום משוקלל של ערכים של הפונקציה בנקודות מסוימות בתוך תחום האינטגרציה. כלל תרבוע גאוסיאני בעל n נקודות הוא כלל תרבוע שנבנה במיוחד לצורך חישוב תוצאה מדויקת לאינטגרל של פולינומים ממעלה  2n-1 או פחות באמצעות בחירה מתאימה של הצמתים xi והמשקלים wi בעבור i= 1, ..., n. תחום האינטגרציה השכיח ביותר של פונקציות הוא הקטע [1,1-], כך שהכלל מנוסח למקרים אלו כך:
והוא מדויק רק לפולינומים ממעלה  2n-1 ומטה. כלל זה ידוע בשם תרבוע גאוס–לז'נדר. תרבוע גאוסיאני היא שיטה טובה יותר לעומת שיטת האינטרפולציה של ניוטון-קוטס, משום היא מדויקת לפולינומים ממעלה גבוהה יותר עבור אותו מספר נקודות, וגם מפני שהיא נמנעת מתופעת רונגה(אנ'). היא הוצגה לראשונה על ידי קרל פרידריך גאוס במאמר מ־1814.
ניתן להראות שצמתי התרבוע xi הם שורשים של פולינום המשתייך לסדרה של פולינומים אורתוגונליים (אורתוגונליים ביחס למכפלה פנימית מסוימת). זו אבחנה קריטית לחישוב נקודות הצומת והמשקלים של תרבוע גאוסיאני של פונקציה.
המקרה הכללי מנוסח באופן הבא: יהי אינטגרל מהצורה  I_{f}=\int _{a}^{b}f(x)w(x)dx ( w(x) פונקציית משקל), אזי קיימות נקודות  x_{1},\dots x_{n} ומשקלים  b_{1},\dots b_{n} שעבורם כלל הסכימה  S_{f}=\sum _{j=1}^{n}b_{j}f(x_{j}) מקיים  I_{f}\approx S_{f}, כאשר הקירוב הוא מסדר דיוק אלגברי של  2n (כלומר  I_{f}=S_{f} לכל  f פולינום המקיים  deg(f)\leq 2n-1). גאוס הוכיח גם שלא קיים כלל סכימה (תרבוע) בעל דיוק אלגברי גדול יותר, ושקיים רק כלל תרבוע יחיד בעל דיוק אלגברי של  2n.
תסמונת דוויין

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עיניים 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1198559 
 MeSH:  D004370
 
תסמונת דוויין (באנגלית: Duane Syndrome) היא תסמונת נדירה מולדת בשרירי העיניים. היא מהווה כ-1% מכלל המקרים של הפרעה בתנועת העיניים. זהו ליקוי מולד בתזוזת העיניים או רק בעין אחת. 
בשל אי הידיעה של המחלה בקרב רופאי העיניים[דרוש מקור] קיים קושי  לאבחן אותה עד גיל 10. כ-60% ממקרי התסמונת קיימים אצל בנות. אין לתסמונת קשר לפזילה.
התסמונת גורמת לחלק משרירי העין להתכווץ כאשר הם לא אמורים להתכווץ, ולשריר עין אחרים - לא להתכווץ כשהם כן אמורים. לחלק מהלוקים בתסמונת יכולת מוגבלת (עד נעדרת) להפנות את העין כלפי חוץ לכיוון האוזן (abduction), וברוב המקרים, יכולת מוגבלת להפנות את העין פנימה לכיוון האף (adduction). לעיתים קרובות, כאשר העין נעה לכיוון האף, העין גם מושכת אל השקע (retraction), פתיחת העין מצטמצמת, במקרים מסוימים, עין תעבור כלפי מעלה או כלפי מטה או הצידה. חולים רבים עם DS לפתח פני תור לשמור ראייה דו-עינית ולפצות על מפנה לא תקין של העיניים. והעין עם השריר הלקוי יכולה להראות גדולה\קטנה מהעין השנייה. ב-80% מהמקרים רק עין אחת לקויה, לרוב עין שמאל. בכל מקרה, יש מקרים שגם שתי העיניים לקויות, אך תמיד אחת מהן תהיה לקויה יותר מהשנייה.
סוגים של המחלה

מבחינה קלינית, תסמונת דוויין מחולק לעיתים קרובות לשלושה סוגים, כל אחד עם הסימפטומים נלווים. שלושה מהעצבים המשתרעים מהמוח לשרירי עיניים, נקראים עצבי גולגולת, לשלוט בתנועות של העין על ידי העברת אותות חשמליים.
סוג 1 יכולת מוגבלת להזיז את העין לכיוון האוזן, אך יכולת להזיזה לכיוון האף. הפתיחה של העין מתרחבת כאשר האדם מנסה להעביר את העין כלפי חוץ. כ-78 אחוזים מכלל מקרי DS הם סוג 1.
סוג 2 יכולת המוגבלת לעבור פנימה לכיוון האף, אבל היכולת לנוע החוצה לכיוון האוזן. הפתיחה של העין מצטמצמת כאשר האדם מנסה להעביר את העין כלפי פנים. כ -7 אחוזים מכלל מקרי DS הם מסוג 2.
סוג 3 עין הפגועה, או בעיניים, יש יכולת מוגבלת לעבור שני פנימה לכיוון האף והחוצה לכיוון האוזניים. פתיחת העין מצטמצמת כאשר האדם מסתכל פנימה לכיוון האף. כ -15 אחוזים מכלל מקרי DS הם סוג 3.
כל אחד משלושת הסוגים הללו יכול להיות מסווג נוסף לשלוש תת-קבוצות, תלוי איפה העיניים הן כאשר הפרט נראה (המבט הראשוני) ישר:
תת-קבוצה A: עין המושפעת מופנה פנימה לכיוון האף (esotropia).
תת-הקבוצה B: עין המושפעת מופעלת כלפי חוץ לכיוון האוזן (exotropia).
תת-קבוצה C: העיניים נמצאות בעמדה ישרה, העיקרית.
שמות נוספים למחלה

התסמונת אובחנה לראשונה בידי ג'ייקוב סטילינג בשנת 1887 ולאחר מכן בידי סיגמונד טורק בשנת 1896, אך התסמונת נקראת על שם אלכסנדר דוויין אשר פירט יותר על המחלה בשנת 1905.
Duane's Retraction Syndrome or DR syndrome
Congenital retraction syndrome and Stilling-Turk-Duane Syndrome.
Retraction Syndrome
הקשיים והסימפטומים

כפל ראייה
כאב צוואר
כאבי ראש
קושי לראות דברים בצד של העין המושפעת
כאבי עיניים בעת ראייה, ובמהלך היום
ערכים קשורים

גוף האדם
עין אנושית
תנועות עיניים
שחזור דנטלי

| --- | --- |
צילום של שחזור דנטלי עשוי אמלגם
צילום של שחזור דנטלי עשוי אמלגם
 מיקום אנטומי:  שיניים
שחזור דנטלי, סתימות שיניים או "סתימות" (באנגלית: Dental restoration), הם טיפולים המשמשים להחזרת התפקוד, השלמות והמורפולוגיה של מבנה שיניים חסר כתוצאה מעששת או טראומה חיצונית וכן להחלפת מבנה כזה הנתמך על ידי השתלות שיניים. את השחזור ניתן לסווג לשני סוגים – ישירים ועקיפים – וגם לפי מיקום וגודל. מילוי תעלת שורש, למשל, הוא טכניקה משקמת המשמשת למילוי החלל בו שוכן בדרך כלל מוך השן.
הכנת השן

השבת השן לצורה ולתפקוד טובים דורשת שני שלבים:
1. הכנת השן להצבת חומרים משקמים.
2. מיקום חומרים אלה.
תהליך ההכנה כולל בדרך כלל חיתוך של השן בעזרת מקדחת שיניים סיבובית ומקדחי שיניים או לייזר דנטלי כדי לפנות מקום לחומרים המשקמים המתוכננים ולהסרת כל ריקבון שיניים או חלקים של השן שאינם בריאים מבנית. אם לא ניתן לבצע שחזור קבוע מיד לאחר הכנת השן, ניתן לבצע שחזור זמני.
השן המוכנה, המוכנה להצבה של חומרים משקמים, נקראת בדרך כלל הכנת שן. החומרים בהם נעשה שימוש עשויים להיות זהב, אמלגם, חומרים מרוכבים דנטליים, מלט זכוכית יונומר או פורצלן. ההכנות עשויות להיות תוך-קורונאליות או חוץ-קורונאליות. תכשירים תוך-קורונליים הם אלו המשמשים להחזקת החומר המשקם בגבולות מבנה כתר השן. הדוגמאות כוללות את כל סוגי ההכנות לחלל עבור חומרים מרוכבים או אמלגם, כמו גם עבור שיבוצי זהב וחרסינה. התכשירים התוך-קורונאלים נעשים גם כמקבלות נקבות לקבלת המרכיבים הגבריים של תותבות חלקיות נשלפות. תכשירים חיצוניים מספקים גרעין או בסיס שעליו יונח חומר משקם להחזרת השן למבנה פונקציונלי ואסתטי. דוגמאות לכך כוללות כתרים ואונליין, כמו גם ציפויים.
בהכנת שן לשחזור, מספר שיקולים יקבעו את סוג ההכנה והיקפה. הגורם החשוב ביותר שיש לקחת בחשבון הוא ריקבון. לרוב, מידת הריקבון תגדיר את מידת ההכנה, ובתורו, את השיטה הבאה והחומרים המתאימים לשחזור.
שיקול נוסף הוא מבנה השן שאינו נתמך. כשמכינים את השן לשחזור, מסירים אמייל שאינו נתמך כדי לאפשר שחזור צפוי יותר. בעוד אמייל הוא החומר הקשה ביותר בגוף האדם, הוא שביר במיוחד, ושברים באמייל לא נתמכים בקלות.
שחזור ישיר

טכניקה זו כוללת הנחת סתימה רכה או ניתנת לשן המוכנה ובניית השן. לאחר מכן החומר נקבע בחוזקה והשן משוחזרת. היתרון של שחזור ישיר הוא שהוא לרוב נקבע במהירות וניתן למקם אותו בהליך יחיד. לרופא השיניים יש מגוון אפשרויות מילוי שונות לבחירה. ההחלטה בדרך כלל מתקבלת על סמך מיקום החלל הקשור אליו ועל סמך חומרתו. מכיוון שעל החומר להתייצב תוך כדי מגע עם השן, אנרגיה מוגבלת (חום) מועברת לשן מתהליך ההקמה.
שחזור בלתי-ישיר

בטכניקה זו שחזור נעשה מחוץ לפה באמצעות רשמים דנטלים של השן המוכנה. שחזורים בלתי-ישירים שכיחים כוללים שיבוצים, אונליי (Onlay), כתרים, גשרים וציפוי. בדרך כלל טכנאי שיניים מקבל את השחזור העקיף מרשומות שרופא השיניים סיפק. השחזור המוגמר נקשר בדרך כלל לצמיתות עם מלט שיניים. זה נעשה לעיתים קרובות בשני ביקורים נפרדים אצל רופא השיניים. שחזורים עקיפים נפוצים נעשים באמצעות זהב או קרמיקה.
בזמן שהשחזור העקיף נמצא בתהליכי הכנה, משתמשים לעיתים בשחזור זמני בכיסוי השן המוכנה כדי לסייע בשמירה על רקמות השיניים הסובבות.
תותבות שיניים נשלפות (בעיקר שיניים תותבות) נחשבות לעיתים לסוג של שחזור עקיף של השיניים, שכן הן מיועדות להחלפת שיניים חסרות. ישנם סוגים רבים של חיבורים מדויקים (הידועים גם כשחזורים משולבים) המסייעים לחיבור תותב נשלף לשיניים, כולל מגנטים, קליפסים, ווים ושתלים אשר עשויים להיראות כצורה של שחזור שיניים.
שיטת CEREC היא הליך משקם של CAD/CAM על כיסא. רושם אופטי מהשן המוכנה נלקח באמצעות מצלמה. לאחר מכן, התוכנה הספציפית מצלמת את התמונה הדיגיטלית וממירה אותה למודל וירטואלי תלת־ממדי על מסך המחשב.
שיטת ייצור נוספת היא ייבוא של קובצי STL ו-CAD שיניים מקוריים למוצרי תוכנה CAD/CAM המדריכים את המשתמש בתהליך הייצור. התוכנה יכולה לבחור את הכלים, רצפי העיבוד ותנאי החיתוך המותאמים לסוגים מסוימים של חומרים, כגון טיטניום וזירקוניום, ולפרוטזות מסוימות, כגון התמודדויות וגשרים. במקרים מסוימים, האופי המורכב של חלק מהשתלים מחייב שימוש בשיטות עיבוד חמישה צירים כדי להגיע לכל חלקי העבודה.
סיווגי חלל

סיווג גרין ורדימן בלאק: (מוכר יותר בתור: G.V. Black)
בלאק סיווג את החללים בהתאם לאתר שלהם:
חלל סוג I – חלל המופיע בחריצים במשטח הלעיסי של השיניים הטוחנות.
חלל סוג II – חלל המופיע בחריצים במשטח הלעיסי ומערב את אחת מדפנות השן, הבאות במגע עם שן סמוכה.
חלל סוג III – חלל המופיע בדפנות שיניים קדמיות חותכות, אשר אינו מערב את קצה הלהב.
חלל סוג IV – חלל המופיע בשיניים קדמיות חותכות ומערב את קצה הלהב.
חלל סוג V – עששת צווארית, המופיעה בחלק התחתון של כותרת השן ובחלק העליון של שורש השן.
חלל סוג VI – עששת המופיעה בקצוות של תלוליות לעיסיות בשיניים הטוחנות האחוריות.
סיווג גרהם ג'יי מאונט:
מאונט הרכיב חללים מסווגים בהתאם לאתרם וגודלם. הסיווג המוצע נועד לפשט את זיהוי הנגעים ולהגדיר את מורכבותם ככל שהם מתרחבים.
מקום:
בור/סדק: 1
אזור קשר: 2
צווארי: 3
גודל:
מינימלי: 1
מתון: 2
מוגדל: 3
נרחב: 4
סוגי חומרים > השוואת חומרים

חומרים המשולבים משמשים בעיקר לשיקום ישיר. החומרים המשולבים יכולים להיות עשויים בצבע התואם את השן, וניתן ללטש את המשטח לאחר סיום הליך המילוי.
סתימות העשויות מאמלגם מתרחבות עם הגיל, ויכולות לסדוק את השן בנוסף דורשות תיקון והחלפת סתימות תקופתית, אך הסיכוי להרס המילוי הוא מופחת.
סתימות מורכבות מתכווצות עם הגיל ועשויות להיפרד מהשן ובכך לאפשר לניתוק הסתימה מהשן. אם לא מבחינים בניתוק בשלב מוקדם, עשוי להתפתח זיהום ובעקבות כך פגיעה בשן וברקמות הפה.
מחקר משנת 2003 הראה כי לכל סוגי המילויים יש תוחלת חיים מסוימת, התוחלת של אמלגם היא 12.8 שנים והתוחלת של החומרים המרוכבים היא 7.8 שנים. הסיבות לאי עמידה של הסתימות של השן יכולות להיות: שינוי כימי של החומר בו ממלאים את החור בשן, שינוי מורפולגי של השן עצמה או ניתוק בין החומר הממלא לבין רקמות השן.
סוגי חומרים > מחקרים

המכון הלאומי לחקר השיניים בארצות הברית ובנוסף ארגונים בין-לאומיים אחרים וכן ספקים מסחריים מבצעים מחקר על חומרים חדשים באופן קבוע. ניתן לראות כי רפואת השיניים מתפתחת טכנולוגית בצעדי ענק. החומרים ברפואת השיניים מתחדשים באופן קבוע. החידושים אינם מפסיקים להגיע בכל תחומי רפואת השיניים.
שחזור באמצעות השתלות שיניים

שתלים דנטליים הם עוגנים המונחים בעצם, עשויים בדרך כלל מטיטניום או מסגסוגת טיטניום. הם יכולים לתמוך בתהליך של שיקום הפה כאשר את השיניים החסרות מחליפים בשתלים. חלק מתהליכי השיקום כוללים שימוש בכתרים תומכים, גשרים תותבות שיניים ושתלים דנטליים.
סיבוכים > גירוי העצב

כאשר נוצר חלל עמוק שחדר את האמייל ואת הדנטין ומגיע עד למוך השן, קיימת אפשרות שהעצב עשוי להיות מגורה. הדבר עלול לגרום לרגישות לחומרים קרים וחמים ובנוסף כאבים בעת הפעלת לחץ על השן. ישנם מקרים בהם הגוף מצליח להתמודד לבדו עם הבעיה אך אם לא, ניתן לשקול טיפול אלטרנטיבי כגון טיפול שורש כדי לפתור את הכאב ועל מנת לשמור על בריאות השן.
סיבוכים > היחלשות מבנה השן

במצבים בהם אבדה כמות יחסית גדולה של מבנה השן או במקרים בהם הוחלף תוכן השן המקורי בחומר מילוי אלטרנטיבי, יכול להיות שעמידות השן וחוזק השן יפגעו. הדבר מגדיל באופן משמעותי את הסיכון להתפרקות השן בעתיד אם יופעל כוח עודף על השן, הדבר יכול להתרחש בעקבות פגיעה חיצונית בשן או
בעקבות תופעת שחיקת השיניים בלילה ("ברוקסיזם"), מה שעלול להוביל לתסמונת השן הסדוקה.
ראו גם

טיפול שורש
טיפול שורש כירורגי
שיננית
שתל דנטלי
עששת
ציפוי שיניים
כתר (רפואת שיניים)
לקריאה נוספת

Bacterial leakage around dental restorations: its effect on the dental pulp
Microleakage Around Dental Restorations: A Summarizing Review
הערות שוליים

↑  Your Teeth and Cavities, WebMD (באנגלית)
1 2 3 4 5  Canadian Dental Association, Tooth-coloured fillings
↑  TCT Magazine | Additive Manufacturing & 3D Printing Intelligence | News, Interviews, Features | Additive Manufacturing | Product Development Technology, TCT Magazine (באנגלית בריטית)
↑  G. V. Black Classification of Carious Lesions, web.archive.org, ‏2008-01-07
↑  Graham J. Mount, W. Rory Hume Bds, A new cavity classification, Australian Dental Journal 43, 1998, עמ' 153–159 doi: 10.1111/j.1834-7819.1998.tb00156.x
↑  Ralph DeLong, Intra-oral restorative materials wear: Rethinking the current approaches: How to measure wear, Dental Materials, Part Special Issue: Wear of Dental Biomaterials 22, 2006-08-01, עמ' 702–711 doi: 10.1016/j.dental.2006.02.003
↑  Canadian Dental Association, www.cda-adc.ca
↑  R. T. Lange, P. Pfeiffer, Clinical Evaluation of Ceramic Inlays Compared to Composite Restorations, Operative Dentistry 34, 2009-05-01, עמ' 263–272 doi: 10.2341/08-95
↑  Ulla Pallesen, Vibeke Qvist, Composite resin fillings and inlays. An 11-year evaluation, Clinical Oral Investigations 7, 2003-06-01, עמ' 71–79 doi: 10.1007/s00784-003-0201-z
↑  Fillings that heal your teeth – how regenerative medicine could change your visit to the dentist - The University of Nottingham, www.nottingham.ac.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531240805171  LCCN: sh85048221  LNB: 000338081 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שן מספר 16 (בשיטת מספור FDI, הנהוגה בישראל), הטוחנת הראשונה הימנית העליונה, עם תחילת ההכנה.
שחזור עקיף של קרמיקה מוכנה לבטון על מבנה שן טבעית
סיווגי חללים על פי גרין ורדימן בלאק
שחזורים דינטליים באמצעות שרף מורכב (קומפוזיט)
תנופה בקהילה

תנופה בקהילה היא עמותה המשפצת בתים של מעוטי יכולת בישראל במטרה להחזיר את הכבוד לביתם. העמותה, שמפעילה אנשי מקצוע בתחומי השיפוצים, נרשמה באופן רשמי בשנת 2014, אך החלה בפעילותה באמצע שנות ה-90. כ-400 משפחות בשנה נהנות מפעילות העמותה, בהן אימהות חד-הוריות, ניצולי השואה, קשישים, נפגעי טרור, חיילים בודדים, עולים חדשים ומשפחות במצוקה. נכון ליוני 2018, מאז החלה בפעילותה, העמותה שיפצה בתים של למעלה מ-5,000 משפחות.
בראש העמותה עומד גבי נחמני, משפץ מירושלים שהחל לשפץ בהתנדבות את בתיהם של משפחות מעוטות יכולת בעיר, ובהדרגה החל לשתף פעולה עם עיריית ירושלים שהחלה להפנות אליו בקשות לסיוע למשקי בית נזקקים. עם השנים הפכו השיפוצים למאורגנים תחת מסגרת העמותה, ופעילותה של תנופה בקהילה התרחבה ל-14 ערים. מחלקות הרווחה בעיריות הללו מאתרות עבור העמותה את מעוטי היכולת הזקוקים לסיוע.
שיפוצי הבתים שמבצעת העמותה מתמקדים במקרים של תפקודו התקין והבטוח של הבית, כמו מקלחת או שירותים שאינם פעילים, ולפעמים מטפלת העמותה גם במפגעי בטיחות המסכנים את יושבי הבית כמו חוסר בהארכה בארון חשמל. מעבר לכך, מטרת פעילותה של העמותה היא לא רק לשפר את איכות מגוריהם של המשפחה, אלא לנסות ליצור שינוי רחב יותר בחייהם, ולכן צוות עובדים סוציאליים מלווה את המשפחות ומספק סיוע במקרים של אבטלה ממושכת, אלימות במשפחה, התמודדות עם התמכרויות וכדומה.
העמותה אינה מקבלת סיוע ממשלתי, והכנסתה של העמותה מושתתת על תרומות. העמותה מציגה לציבור את הדוחות הכספיים שלה באתר האינטרנט שלה.
הערות שוליים

1 2  תנופה בקהילה (ע"ר), באתר "ישראל תורמת"
↑  https://www.mako.co.il/news-channel2/Channel-2-Newscast-q2_2018/Article-a74f7f26bb7b361004.htm
↑  אלינור צוקרמן, ‏משפצים מכל הלב: "מגיע להם", באתר ‏מאקו‏, 1 ביוני 2018
1 2  אלינור צוקרמן, ‏פרוייקט שיפוץ הדירות הייחודי, באתר ‏מאקו‏, 31 במאי 2018
↑  Financial Reports(הקישור אינו פעיל)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תנופה בקהילה".
תכנון לא-ליניארי

תכנון לא-ליניארי במתמטיקה ובחקר ביצועים בפרט הוא תהליך פתירת מערכת משוואות ואי-שוויונות (הנקראים אילוצים) במספר כלשהו של משתנים לאור פונקציית מטרה שיש להביא למקסימום או למינימום, כאשר לפחות אחד מהאילוצים ומפונקציית המטרה אינם ליניארים. אם אכן כולם ליניארים התהליך נקרא תכנון ליניארי.
לתהליך זה שימושים רבים בפתרון בעיות מגוונות שאינן ניתנות למידול כבעיה ליניארית. אם קיים מודל ליניארי מתקבל על הדעת לבעיה, עדיף להשתמש במודל זה על פני מודל לא-ליניארי, בשל הסיבוכיות הגבוהה של התכנון הלא-ליניארי לעומת הזה הליניארי.
ניסוח מתמטי של הבעיה

כאשר:
בעיית תכנון לא-ליניארי מבקשת למצוא את הערך (או הערכים)
במילים אחרות, מבקשים להביא את פונקציית המטרה למקסימום, תוך קביעת  n משתנים.
לחלופין, תחת אותם תנאים, בעיית תכנון לא-ליניארי יכולה לבקש למצוא את
כלומר, להביא את פונקציית המטרה למינימום.
שתי הבעיות שקולות, שכן
שיטות לפתרון

אם פונקציית המטרה והאילוצים הם ליניארים, אזי מדובר בבעיית תכנון ליניארי שנחשבת לפתירה בעזרת שיטות דוגמת סימפלקס. אם פונקציית המטרה היא פונקציה קמורה בבעיית מינימום או פונקציה קעורה בבעיית מקסימום וגם האילוצים מגדירים קבוצה קמורה, אז הבעיה נחשבת לקמורה גם היא ושיטות כלליות לפתרון אופטימיזציה קמורה זמינות לשימוש.
בעיות שאינן נופלות באחת מהקטגוריות הקודמות מצריכות אופטימיזציה לא-קמורה שנחשבת לקטגוריה מורכבת. קבוצת שיטות נפוצות הן מסוג סעף וחסום (branch and bound) המחלקות את הבעיה לתתי-מחלקות ופותרת קירוב של כל תת-מחלקה כזו באמצעות אופטימיזציה קמורה. בכל שלב החסם העליון על הפתרון והחסם התחתון מתקרבים עד שמגיעים לדיוק הרצוי.
עבור בעיה לא-ליניארית שאילוציה הם כולם משוואות, ניתן להשתמש בשיטת כופלי לגראנז' שמאפשרת למצוא את נקודות הקיצון הפוטנציאליות באמצעות מערכת משוואות הנוצרת מהנגזרת של פונקציית המטרה והאילוצים. אם בנוסף למשוואות יש גם אי-שוויונות, משפט קרוש-קון-טוקר (אנ') (הידוע בקיצור KKT) מספק תנאים הכרחיים לנקודת קיצון פוטנציאלית. תחת קמירות, תנאים אלו גם מספיקים.
גישה אחרת לפתרון סופגת את האילוצים המוגדרים בבעיה לתוך פונקציית המטרה באמצעות "קנס" על חריגה מהם. גישה זו נקראת גישת קנס (Penalty Method), והיא מאפשר רדוקציה לבעיה בכל המרחב ה-n-ממדי  \mathbb {R} ^{n}, בלי מגבלות נוספות.
ראו גם

תכנון ליניארי
תסמונת דובין ג'ונסון

| --- | --- |

בילירובין
 תחום:  רפואת ילדים 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/173517 
 DiseasesDB:  3982
 MeSH:  D007566
 OMIM:  237500
 סיווגים
 ICD-10:  E80.6
 ICD-11:  5C58.02 
 
תסמונת דובין ג'ונסון (באנגלית: Dubin Johnson syndrome) היא תסמונת אוטוזומלית רצסיבית אשר גורמת לעליה של בילירובין מצומד (ללא עליה של אנזימי כבד- ALT, AST).
תסמונת זו קשורה לבעיה ביכולת של הפטוציטים (תאי כבד) להפריש בילירובין מצומד אל המרה. לרוב, לתסמונת אין סימנים קליניים (אסימפטומטית), אולם לעיתים היא מתגלה אצל התינוק במהלך בדיקות דם. מחלה זו שכיחה אצל יהודים ממוצא פרסי (1:1,300) ומאופיינת במראה מאקרוסקופי שחור של הכבד, כתוצאה מהצטברות של פיגמנט.
במחלה זו רוב הבילירובין אשר מוצאים הוא בילירובין מצומד, ערכי הבילירובין הם לרוב עד 7 מ"ג לד"ל.
פתופיזיולוגיה

באופן כללי, הבילירובין הלא מצומד, (אשר נקרא גם בילירובין לא ישיר) נישא על ידי אלבומין לכבד, נפרד מהאלבומין, ונכנס לתא ההפטוציט על ידי דיפוזיה או על ידי חלבון נשא. לאחר הגיעו של הבילירובין לרשתית האנדופלסמטית של התא (ה-ER) עובר הבילירובין קוניוגציה כדי להפוך למסיס במים ולהתפנות מהגוף. הקוניוגציה היא תהליך בו הבילירובין הופך להיות מצומד לחומצה גלוקורונית על ידי האנזים UDP (שמחסור בו יוביל למחלה אחרת, תסמונת קריגלר נג'ר).
לאחר הפיכתו של הבילירובין לבילירובין המצומד לחומצה גלוקורונית, הוא עובר אל מערכת המרה על ידי טרנספורטר אקטיבי הנקרא MRP2) multiple drug resistance protein 2). 
פגיעה בטרנספורטר זה תביא להצטברות של הבילירובין המצומד בתוך הכבד.
אבחון

ניתן לאבחן מחלה זו באמצעות מספר דרכים. ראשית, מחלה זו אינה מחלה חסימתית של דרכי המרה. מלחי המרה המופרשים מהכבד אינם תלויים ככל הנראה בפעילותו של הטרנספורטר הפגוע, ולכן אין כולסטאזיס, ולכן אין גרד, תופעה הנפוצה אצל חולי כולסטאזיס ואשר אינה מתרחשת במחלה זו.
כמו כן, ניתן לאבחן באמצעות היחס הבלתי רגיל של קופרופורפירינים (מרכיבים בבניה של מולקולת ה- heme). במצב נורמלי, הקופרופורפירינים הדומיננטיים הם 1 ו-3, ואילו בתסמונת זו כמותו של קופרופורפירין 1 עולה מעבר ל-80%. יצוין כי על אף האמור, רמתם הכללית של הקופרופורפירינים בשתן נשמרת בתסמונת זו. למעשה, תסמונת דובין ג'ונסון היא המצב היחיד שבו עלייה בבילירובין הישיר מלווה ברמת קופרופורפירין תקינה בשתן כשמעל 80% ממנו הוא קופרופורפירין 1.
בעבר אבחנו מחלה זו על ידי שימוש בברומו סולפו פטלאין-BSP, אשר עובר בדומה לבילירובין קוניוגציה ומופרש על ידי אותו הטרנספורטר-MRP2. במתן חומר זה לאדם החולה בתסמונת דובין ג'ונסון, נראה כי ההיעלמות של החומר היא כמעט כמו של האדם הבריא, אחרי 45 דקות יש מינימום של החומר בסרום, ואילו אחרי 90 דקות רמת החומר עולה בחזרה. למעשה, BSP לא מצליח להיות מופרש על ידי MRP2, וחוזר לסרום, מעיד על הבעיה הקיימת בטרנספורטר.
אבחון > תסמונת רוטור

בתסמונת רוטור (Rotor syndrome), אשר דומה קלינית לתסמונת זו, הבעיה העיקרית היא צבירה של בילירובין מצומד בתוך התא. כאשר מזריקים BSP יש היעלמות מאוד איטית ואין עלייה נוספת ברמתו, מאחר שהוא נצבר בתוך ההפטוציט. תבנית הקופרופורפירין שונה בהקשר של תסמונת רוטור. רמתו של קופרופורפירין 1 קטנה מ-80%, אולם עדיין רמתו גבוהה יותר מקופרופורפירין 3 (בנורמה אמור להיות הפוך). בנוסף בתסמונת רוטור אין פיגמנט הפטי, הכבד לא משנה את צבעו.
פרוגנוזה

לרוב, מדובר בפרוגנוזה טובה, ואין צורך בטיפול היות שרוב החולים הם אסימפטומטיים.
תיק כחול-לבן

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  חגי טיומקין
 סוגה:  מותחן ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  ספרית מעריב
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  400
 סדרה
 הספר הבא:  תיק ספקולטיבי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001225399
תיק כחול-לבן הוא מותחן ריגול מאת חגי טיומקין, המתרחש בישראל בשנות ה-70, ועוסק בחיפושים אחר חפרפרת שחדרה למערכת הביטחון הישראלית. הספר יצא לאור בשנת 1992 בהוצאת "ספרית מעריב".
הספר הוא הראשון בסדרת ספרים, הכוללת גם את "תיק ספקולטיבי" ו"תיק IVF", המתארים את עלילות אנשי השב"כ, אורי קרמר ורוני לרנר.
הספר מציג את השב"כ, ובמידה מסוימת גם את צה"ל, כגופים ביורוקרטיים ומושחתים (חשיבות גדולה מוקדשת למילוי טפסים, מתקן חקירות משמש גם למפגשים מיניים, קשרים הם מרכיב ראשון במעלה בפעילות השב"כ ועוד).