stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Death Stranding

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  פלייסטיישן 4: 8 בנובמבר 2019 Windows: 14 ביולי 2020 פלייסטיישן 5: 24 בספטמבר 2021 iOS, iPadOS, macOS: 30 בינואר 2024 Luna, Xbox Series X/S: 7 בנובמבר 2024
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות פוסט-אפוקליפטי
 פיתוח:  Kojima Productions
 הוצאה לאור:  Sony Interactive Entertainment 505 Games
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  אנגלית, רוסית, ספרדית 
 סדרה:  Death Stranding
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Decima
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 4 Microsoft Windows פלייסטיישן 5 iOS iPadOS macOS Amazon Luna Xbox Series X/S
 המשחק הבא:  "Death Stranding 2: On the Beach" ‏(2025)
 
 www.kojimaproductions.jp
 
Death Stranding הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2019 שפותח על ידי "Kojima Productions" והופץ על ידי "Sony Interactive Entertainment". זהו המשחק הראשון של הבמאי הידו קוג'ימה ו-"Kojima Productions" לאחר שעזבו את חברת "קונאמי" בשנת 2015. המשחק הופץ לראשונה לקונסולת הפלייסטיישן 4 בנובמבר 2019, ול-Microsoft Windows ביולי 2020. גרסת הבמאי הופצה לפלייסטיישן 5 בספטמבר 2021, ול-Windows במרץ 2022, ל-iPadOS ו-macOS בינואר 2022 ולמערכות iOS ו-Amazon Luna ו-Xbox Series X/S בנובמבר 2024. "Sony" הפיצה את המשחק עבור הקונסולות שלהם, בעוד שהחברה "505 Games" הפיצה את המשחק עבור שאר הקונסולות תחת הרישיון של "Kojima Productions".
עלילת המשחק מתרחשת בארצות הברית לאחר אסון קטסטרופלי שגרם ליצורים הרסניים להתחיל לשוטט על פני כדור הארץ. השחקן שולט בדמותו של סם פורטר ברידג'ס, אותו מגלם נורמן רידוס, שליח שעליו מוטל לספק אספקה למושבות מבודדות ברחבי ארצות הברית ולחבר אותן מחדש באמצעות רשת תקשורת אלחוטית. לצד רידוס, המשחק מציג דמויות שמגולמות בידי מאדס מיקלסן, לאה סדו, מרגרט קוואלי, טרוי בייקר, טומי ארל ג'נקינס ולינדזי וגנר, בנוסף לדמויותיהם של במאי הקולנוע גיירמו דל טורו וניקולס וינדינג רפן, שמופיעים במהלך העלילה בהופעות אורח.
עם יציאתו לשוק, קיבל "Death Stranding" ביקורות חיוביות ששיבחו את עבודת הדיבוב ולכידת התנועה, הפסקול, הוויזואליה, נרטיב העלילה ופונקציית ריבוי-המשתתפים הייחודית שלו, לצד דעות שליליות יותר לגבי המשחקיות שלו. המשחק היה מועמד וזכה במספר פרסים, כולל בפרס "משחק השנה". עד ליולי 2021, המשחק נמכר ב-5 מיליון עותקים ברחבי העולם. פרשנים רבים ציינו בהמשך כי אלמנטים מתוך משחקיות המשחק ועלילתו דומים להפליא לנסיבות שנוצרו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה ברחבי העולם, שהחלה במהלך החודשים שלאחר יציאתו לשוק.
משחק המשך, "Death Stranding 2: On the Beach", נמצא בפיתוח עבור פלייסטיישן 5 ועתיד לצאת לשוק במהלך שנת 2025. נוסף לכך, נמסר כי עיבוד קולנועי שיתבסס על עלילת המשחק נמצא כעת בתהליכי פיתוח.
משחקיות

"Death Stranding" הוא משחק פעולה-הרפתקאות המתרחש בעולם פתוח וכולל פונקציות מקוונות אסינכרוניות. קוג'ימה מתייחס למשחק זה כאל "משחק הגדילים" הראשון, סוגה מקורית המאופיינת בשילוב של אלמנטים חברתיים במשחק. קוג'ימה השווה את התפתחותה של סוגה זו לאופן שבו המשחק הקודם שלו "Metal Gear – שנחשב כעת למשחק התגנבות – נקרא משחק פעולה במהלך הפצתו מכיוון שסוגת משחקי ההתגנבות לא הייתה קיימת אז.
לאורך המשחק, שולט השחקן בדמותו של סם ברידג'ס, שליח של חברת שליחויות בשם "BRIDGES". על השחקן מוטלת המשימה לספק חבילות אספקה לערים מבודדות שונות, כמו כן גם לחוקרים מתבודדים ולאנשי יערות, תוך חיבורם למערכת תקשורת אלחוטית הידועה בשם "הרשת הכיראלית". ערכו של השחקן נמדד על ידי החברה והנמענים על סמך ביצועיו (כולל באמצעות "לייקים", בדומה למדיות חברתיות), ומדדי נתונים שונים הקשורים בין היתר לאיכות מסירת החבילות ושלמותן. מדדים אלו משמשים, בתורם, להעלאת רמות הסטטיסטיקה של השחקן, כגון יציבות ויכולת נשיאת משקל פיזי, כמו כן לשדרוג מעמדו במיקומים שונים ודמויות בודדות (מה שיכול לשפר את המענקים שיקבל). האופן שבו החבילות נארזות על ידי השחקן, והמשקל הכולל שהוא נושא, משפיעים על יכולתו של סם לנווט ברחבי העולם.
בפסקול המשחק נעשה שימוש נרחב במוזיקה מורשית, לרוב מהלהקות "Silent Poets" ו-"Low Roar". כשדיבר על השימוש במוזיקה, אמר קוג'ימה שהמוזיקה ”תתאים לסביבה הקשוחה אך היפה והטהורה הזו. הרגשתי חיבור מסוים בין "Low Roar" ולמשחק, ההתאמה בין הצליל האקוסטי-דיגיטלי העתידני של "Low Roar" לבין הקונספט של "Death Stranding"”. לאחר מותו של סולן להקת Low Roar, ראיין קרזיה, בשנת 2022, הצהיר קוג'ימה כי ללא "Low Roar", המשחק מעולם לא היה נוצר.
אויביו העיקריים של השחקן כוללים יצורים מהעולם האחר הידועים בשם "הדברים מהחוף" (BTs), מיולים (חברי כת של שליחים מושחתים דמויי-שודדים המושפעים מאובססיה לחבילות, שמנסים לגנוב משלוחים על מנת שיוכלו לספק אותו בעצמם), ודמנס (מיולים לשעבר שהחלו להרוג שליחים על מנת לתבוע את החבילות שלהם לעצמם). ה-BTs מוקפים בגשם המכונה "טיימפול" (באנגלית: "Timefall"), אשר פוגע בחליפה ובחבילות של השחקן על ידי האצת תהליך ההתבלות שלהם. ה-BTs לרוב בלתי נראים לעיני השחקן, אך חליפתו של סם מצוידת בחיישן רובוטי המכונה "odradek", שמצביע לכיוון BTs קרובים, ואז באפשרות השחקן יכול לסרוק את האזור על מנת לחשוף אותם.
במותו, השחקן נלקח לעולם תת-ימי המכונה "התפר", שם הוא יכול "לשחות" בחזרה לגופו של סם על מנת להחיות את עצמו. עם זאת, אם במהלך "שחייתו" חזרה אל סם הוא נהרג ונאכל על ידי BTs, מתרחש פיצוץ הרסני המכונה "ריק", אשר פוגע לצמיתות במיקום המוות באמצעות מכתש בלתי-ניתן לחצייה.
לאחר שהוא מרחיב את כיסוי הרשת הכיראלית, ביכולתו של השחקן לגשת למפות של אזורים ולהשתמש בשרטוטים על מנת לייצר פריטים ומבנים מתכלים באמצעות ה-Portable Chiral Constructor‏ (PCC), מכשיר הדומה למדפסת תלת מימד, כולל חבלים, גשרים ומחוללי חשמל המשמשים לטעינת ציוד המופעל באמצעות סוללות. הרשת משמשת כבסיס לפונקציונליות המקוונת של המשחק, במסגרתה שחקנים יכולים להשאיר אספקה, מבנים והודעות ששחקנים אחרים יכולים לצפות ולהשתמש בהם, אם כי מבנים יושמדו בסופו של דבר על ידי גשמי ה"טיימפול" לאחר זמן מה. נוסף לכך, השחקן יכול לאסוף אספקה שנאבדה על ידי שחקנים אחרים ולהשלים את מסירתה ליעדה. על אף פונקציות אסינכרוניות אלו, אין ביכולת השחקן להיתקל ישירות בשחקנים אחרים במהלך המשחק.
עלילה > רקע עלילתי

עלילת המשחק מתרחשת בארצות הברית האפוקליפטית, בה אסון המכונה "המוות" גרם להופעתם של "הדברים מהחוף" ("BTs") – יצורים בלתי-נראים שמקורם ב"חוף", אדמות הנחשבות ייחודיות לכל אדם שבדרך כלל מבקר בהן במהלך חוויות סף מוות ונאמר כי הן הקישור בין החיים לחיים לאחר המוות – שהחלו לשוטט על פני כדור הארץ. ה-BTs נוצרים מהמתים באמצעות נקרוזה, וכאשר הם צורכים יצור אנושי חי, הם יוצרים פיצוץ בקנה מידה של פצצה גרעינית, המכונה "ריק". נוסף לכך, ה-BTs מייצרים גשם המכונה "טיימפול" שבמגע איתו כל דבר מתבלה ומרקיב במהירות. אירועים אלו פגעו בתשתיותיה של המדינה, והובילו את שאר אוכלוסייתה להסתגר במושבות נידחות הידועות בשם "ערי קשר", היוצרות את רשת "הערים המאוחדות של אמריקה" הנותרות.
מושבות אלו מסתמכים על שירותיה של חברת שליחויות הידועה בשם "BRIDGES", מבצעת תפקידים ממשלתיים שונים מטעם ה-UCA ושליחיה נאלצים להתעמת מול ה-BTs, שודדים וטרוריסטים כדי לספק להן אספקה. אם שליחים אלו השיגו חיבור נפשי ל"תינוק-גשר" ("BB") – פג הנמצא במצב שבין חיים למוות – אותו עליהם לאחסן בתרמיל המדמה רחם של "אם דוממת", יהיה ביכולתם לחוש בנוכחותם של BTs. בהתאם למצבם, מצב המכונה "DOOMS" מאפשר לשליחים לחוש, לראות, או אפילו לשלוט ב-BTs ובמספר יכולות כגון טלפורטציה או נסיעה ל"חופים" של אנשים אחרים. ישנם אנשים הידועים כ"שבים" שביכולתם לחזור מ"התפר" – עולם תת-ימי הממוקם בין עולם החיים ל"חוף" – עם מותם. ככאלו, אנשים אלו יכולים למעשה לקום לתחייה, אם כי מותם עדיין יגרום לפיצוץ "ריק" במהלך מגע עם BTs.
ביקורות

| ציונים> ציונים כלליים.אתר | ציונים> ציונים כלליים.ציון |
| --- | --- |
Metacritic: ‏PS4: 82/100 PC: 86/100 PS5: 85/100 XSXS: 90/100
ציוני סקירה
אתר: ציון
Destructoid: ‏8/10
Easy Allies: ‏8/10
GameSpot: ‏9/10
GamesRadar+: ‏3.5/5
Electronic Gaming Monthly: ‏5/5
IGN: ‏6.8/10
Famitsu: ‏40/40
GameRevolution: ‏5/5
Giant Bomb: ‏2/5
VideoGamer.com: ‏8/10
ביקורות > תגובת הקהל

מעמד הכרזת המשחק בטקס "E3 2016" קיבלה ביקורות חיוביות. בשנת 2017, היה "Death Stranding" מועמד בטקס פרסי ג'ויסטיק הזהב בקטגוריית "המשחק המבוקש ביותר". ביוני 2018, לאחר מסיבות העיתונאים של "E3", הגיע הקדימון הרשמי של "Death Stranding" לעשירייה הראשונה ברשימת הקדימונים למשחקי ווידאו הנצפים ביותר ביוטיוב, עם יותר מ-4.5 מיליון צפיות.
עם יציאתו לשוק, קיבל "Death Stranding" ביקורות "חיוביות לרוב", על פי אתר הביקורות המשוקללות "Metacritic". גופי תקשורת שונים ציינו מגוון של תגובות של מבקרים בכל רחבי העולם, שמחד שיבחו את המשחק בשל הקונספטים הייחודיים, הגרפיקה, עבודות הדיבוב והפסקול, אך מנגד ביקרו אותו כמשחק מתסכל ובעל קצב מרוח ואיטי.
בביקורתו עבור "Polygon", תיאר ראס פרושטיק את "Death Stranding" כ"סימולטור ההליכה המתקדם ביותר שהעולם ראה אי-פעם", וכמשחק ה"מורכב כולו ממשימות אספקה", אך "די כיפי ברגע שהוא יוצא מדרכו". פרושטיק טען שלמשחק תחושה של "שני משחקים באחד", המורכב מ"הרפתקה ייחודית לגמרי בעולם פתוח מרובה-משתתפים שיתופי-אסינכרוני שמאפשר לי להרגיש כאילו אני חלק מקהילה, בונה עולם מאפס" ומ"סרט ארוך, מבלבל ומוזר מאוד." בביקורת עבור "Game Informer", דירג מת'יו קאטו את המשחק בציון 7/10 וכתב שהמשחק "באמת פשוט כפי שהוא נראה, והאלמנטים סביבו – הסיפור, מערכת הלחימה והמשימות חסרות הברק – אינם מספקים דיו על מנת לקרקע את המשחק ולגרום לשחקנים להשקיע את עצמם בו." זהו המשחק הרביעי בבימויו של קוג'ימה, וה-26 בסך הכל, שקיבל את הציון העגול 40/40 במגזין הווידאו היפני "Famitsu".
נוסף לכך, המשחק היה נתון להפצצת ביקורות שליליות באתר "Metacritic" עם יציאתו לשוק. בדצמבר 2019, האתר הסיר יותר מ-6,000 ביקורות שליליות של משתמשים על מנת למנוע "מניפולציה פוטנציאלית על ציונים", וסימן אותם כחשודים.
ביקורות > מכירות

בשבוע הראשון ליציאתו לשוק, הפך "Death Stranding" למשחק הפיזי הנמכר ביותר ביפן, ומגזין הגיימינג היפני "Famitsu" דיווח כי המשחק מכר 185,909 עותקים. נתון זה הפך אותו למשחק הנמכר ביותר בזיכיון חדש ביפן עבור הדור השמיני של קונסולות משחקי וידאו, ועקף בכך את המשחק "Judgment (אנ')", שהחזיק בשיא זה. "Death Stranding" נשאר בטבלת "30 המשחקים הפיזיים הנמכרים ביותר" של "Famitsu" למשך חמישה שבועות, עד ל-15 בדצמבר 2019, לאחר שיותר מ-253,000 עותקים פיזיים נמכרו. נכון למרץ 2020, מכירות המשחק ביפן הגיעו ל-262,827 עותקים פיזיים ולהערכה כוללת של כ-136,279 עותקים דיגיטליים, בסך מכירות של 399,106 ביפן.
בבריטניה, המשחק התברג במקום השני בטבלת מכירות העותקים הפיזיים, שני למשחק Call of Duty: Modern Warfar (אנ'). נתוני המכירות של המשחק הפכו אותה למשחק האקסקלוסיבי השני ברווחיותו עבור פלייסטיישן לשנת 2019, שני למשחק Days Gone (אנ'). לפי האתר "Media Create", המשחק התברג במקום הראשון בטבלת המכירות מכירות העותקים הפיזיים גם בטייוואן ודרום קוריאה; וניצב בראש טבלאות המכירות האיטלקיות והצרפתיות. המשחק התברג גם במקום בראש המכירות בשווייץ.
בניתוח של PlayStation Network, דווח כי המשחק הגיע לסך של 3 מיליון שחקנים, בהערכה כוללת של כ-390,000 משתמשים פעילים חודשיים, נכון לאפריל 2020. נוסף לכך, על פי הערכותיה של "SuperData Research", מכר "Death Stranding"‏ 477,000 עותקים דיגיטליים בחודש הראשון ליציאתו לשוק דרך סטים.
במאי 2020, הצהיר קוג'ימה כי המשחק מכר מספיק עותקים על מנת להחזיר את עלויות הפיתוח ואף להרוויח, מה שיבטיח מימון לפרויקט הבא של "Kojima Productions".
באפריל 2021, הודיעה ארגון האם "Digital Bros", שבחסותה נמצאת המוציאה לאור, "505 Games", בדוח פיננסי כי מכירות מהדורת ה-Windows הניבו הכנסות של 23 מיליון יורו (כ-27 מיליון דולר) נכון לדצמבר 2020, מה שהפך אותו למשחק הרווחי ביותר של החברה לשנה זו. באוקטובר 2021, הודיעה "Digital Bros" הודיעה כי מכירות מהדורת ה-Windows הניבו 31 מיליון יורו. נכון ליולי 2021, המשחק מכר 5 מיליון עותקים ברחבי העולם עבור פלטפורמות הפלייסטיישן 4 ו-Windows.
ביקורות > ביקורת על תוכן

המשחק ספג ביקורת על כך שהציג את הא-מיניות כבחירת אורח חיים "חסר יחסי מין", המביא לדחיית מערכות יחסים רגשיות וכאחראי לירידה בשיעור הילודה ברחבי העולם. במהדורת גרסת הבמאי שהופצה עבור פלייסטיישן 5, יומן הנתונים המכיל את הדעות הללו תוקן וצורף לו קובץ המציין כי יומן זה "מקדם תזה שנויה-במחלוקת הנחשבת בעיני רבים כחסרת-ביסוס וכמפלה".
ביקורות > מורשׁת והשפעה

פרשנים רבים ציינו שהסיפור והמשחקיות של המשחק דומים למאפיינים שאפיינו את מגפת הקורונה, שהחלה להתפשט ברחבי העולם בחודשים שלאחר יציאת המשחק לשוק. הדמיון בין עלילת המשחק והרקע בה היא מתרחשת למגפה עוררו השוואות לאופן שבו משחקו הקודם של קוג'ימה הקודם משנת 2001, "Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty (אנ')", חזה תופעות משנות ה-2010, כמו פייק ניוז ותיבות תהודה. משחק פארודי המתרחש בעולם פוסט-אפוקליפטי שנהרס על ידי מגפת הקורונה, "Walking Simulator (אנ')", הופץ במרץ 2020.
משחק המשך

פיתוחו של משחק המשך נחשף במאי 2022, כאשר רידס התראיין לרשת "Leo Edit" על מנת לדון בעבודתו על המשחק. בתגובה, קוג'ימה פרסם סדרת תמונות סאטיריות בחשבונו האישי ב-"X", המתארות אותו מעניש את רידוס על אישור פיתוחו של המשחק. באוקטובר 2022, בעקבות סדרת רמיזות של קוג'ימה ברשתות החברתיות, הוכרז כי השחקנית אל פנינג לוהקה לצוות השחקנים.
קוג'ימה חשף רשמית את פיתוחו של המשחק בטקס "Game Awards"‏ 2022. במסגרת המעמד, שיתף קוג'ימה כי עלילת משחק ההמשך המקורית נכתבה עוד לפני 2020, אך כי הוא החליט לעבד את הנרטיב מחדש במטרה לשקף את השפעת מגפת הקורונה על אוכלוסיית העולם. נוסף לכך, אושר באמצעות הקדימון הרשמי כי לאה סדו וטרוי בייקר ישובו לגלם את דמויותיהם של פרג'יל והיגס מהמשחק הקודם. כמו כן, הוכרז על הצטרפותה של שיולי קוטסונה לצוות השחקנים.
בינואר 2024, חשף קוג'ימה במהלך מצגת ה-"State of Play" של פלייסטיישן קדימון בן 10 דקות שכלל מידע חדש על עלילת המשחק, תפקיד דמותה של פנינג, חשיפת הופעתם של ג'ורג' מילר, ופאית' אקין במשחק וקטעי משחקיות חדשים.
עיבוד קולנועי

ב-15 בדצמבר 2022 הוכרז על עיבוד קולנועי שיתבסס על עלילת המשחק. עוד נמסר כי "Kojima Productions" משתפת פעולה עם אלכס לבוביץ' וחברת "Hammerstone Studios" במסגרת הפקת הסרט, לצד המפיק אלן אונגר כמפיק בפועל.
ב-14 בדצמבר 2023, פורסמו באתר האינטרנט של חברת ההפקות "A24" חולצות טריקו רשמית בהשראת המשחק, ותיאור המוצר חשף ש-"A24" תהיה שותפה להפקת הסרט. השתתפותה בהפקת הסרט אושר רשמית על ידי "A24" בהמשך.
ביאורים

1 2  דל טורו ורפן שימשו כמודלים פיזיים לדמויותיהם של דדמן והארטמן, בעוד שקורטי וג'ייקובס דיבבו את הדמויות.
↑  וגנר שימשה כמודל פיזי לדמויותיהן של ברידג'ט ואמלי ודיבבה את דמותה של ברידג'ט המבוגרת; בעוד שאו'בריאן דיבבה את דמויותיהן של ברידג'ט ואמלי הצעירות.
↑  מונח בעולם הגיימינג שמשמעותו הוא שתהליך פיתוח המשחק הגיע לסיומו.
הסכסוך הכורדי-עיראקי (1918–2003)

הסכסוך הכורדי-עיראקי הוא סדרה של מלחמות והתקוממויות של עיראקים כורדים נגד ממשלת עיראק במהלך המאה ה-20. הסכסוך החל מייד לאחר ההפסד של האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה והמשיך עד הפלישה האמריקאית לעיראק ב-2003. יש האומרים שנקודת ההתחלה של הסכסוך הייתה ניסיונו של מחמוד ברזאנג'י להקים את ממלכת כורדיסטן העצמאית, בעוד אחרים אומרים שהסכסוך פרץ רק לאחר 1961, עם מרד בני משפחת ברזאני הכורדית. הסכסוך נמשך עד הפלישה האמריקנית לעיראק ב-2003, אך המתיחות בין כורדיסטן העיראקית לממשלה המרכזית העיראקית נמשכת.
הפרק הראשון של הסכסוך העיראקי-כורדי החל עם סיום מלחמת העולם הראשונה והגעת הכוחות הבריטיים. מחמוד ברזאנג'י החל בניסיונות להיפרדות ב-1919 והכריז על ממלכת כורדיסטן קצרת-הימים ב-1922. המרידות של מחמוד דוכאו, ושייח' כורדי אחר, אחמד ברזאני, התנגד נחרצות לשלטון המרכזי בעיראק המנדטורית במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20. המרידות החלו ב-1931, לאחר שברזאני, אחד המנהיגים הכורדים הבולטים בצפון עיראק, נכנע, לאחר אובדן של מספר שבטים כורדים אחרים. בסופו של דבר הוא הפסיד והפך לפליט בטורקיה. את ניסיון ההיפרדות הכורדי הבא הוביל אחיו הצעיר של אחמד ברזאני, מוסטפא בארזאני בשנת 1943, אך המהפכה דוכאה כקודמתה, וגרמה למוסטפא להגלות לאיראן, שם השתתף בניסיון הפרידה של הכורדים באיראן ממנה תחת דגל "הרפובליקה מהאבאד".
מהלך הסכסוך > לחימה מוקדמת > התקוממויות מחמוד ברזאנג'י (1919–1924)

מרידות מחמוד ברזאנג'י היו סדרה של התקוממויות מזוינות נגד הכוחות הבריטיים במסופוטמיה שזה עתה נכבשה ולאחר מכן נגד המנדט הבריטי בעיראק. לאחר המרד הראשון שלו במאי 1919, נכלא שייח' מחמוד ולבסוף הוגלה להודו לתקופה של שנה. כשחזר הוא מונה שוב למושל, אך זמן קצר לאחר מכן התקומם שוב והכריז על עצמו כשליט ממלכת כורדיסטן. ממלכת כורדיסטן התקיימה בין ספטמבר 1922 - 1924. כאשר הכוחות הבריטיים היו חזקים ורבים בהרבה על התחמושת והאימונים שלו, ברזנג'י הוכנע לבסוף והאזור חזר לשלטון עיראקי מרכז בריטי ב-1924. שייח' מחמוד נסוג אל ההרים, ובסופו של דבר הגיע להסכם עם ממלכת עיראק העצמאית ב-1932, עם שובו מהמחתרת. מרידות שייח' מחמוד נחשבות לפרק הראשון של הסכסוך העיראקי-כורדי המודרני.
מהלך הסכסוך > לחימה מוקדמת > המרד הכורדי ב-1931

מרד אחמד ברזאני הוא הראשון מבין המרידות הגדולות של ברזאני, שהתרחש בשנת 1931 לאחר שאחמד ברזאני, אחד המנהיגים הכורדים הבולטים בדרום כורדיסטן, הצליח לאחד מספר שבטים כורדים אחרים. כוחות ברזאני בסופו של דבר הוכנעו על ידי הצבא העיראקי בתמיכת בריטניה, מה שאילץ את מנהיגי ברזאני לרדת למחתרת.
מאוחר יותר נאלץ אחמד ברזאני לברוח לטורקיה, שם הוחזק במעצר ולאחר מכן נשלח לגלות בדרום עיראק. אף על פי שבתחילה היה סכסוך שבטי, מעורבות ממשלת עיראק הובילה מבלי ששמו לב לצמיחתם של שייח אחמד ואחיו מוסטפא בארזאני כמנהיגים כורדים בולטים.
מהלך הסכסוך > לחימה מוקדמת > המרד הכורדי ב-1943

המרד הכורדי 1943–1945 בעיראק היה התקוממות כורדית לאומנית בממלכת עיראק, במהלך מלחמת העולם השנייה. המרד היה בהנהגת מוסטפא ברזאני והצטרף מאוחר יותר גם אחיו הבכור אחמד ברזאני, מנהיג המרד הכורדי הקודם בממלכת עיראק. המרד, שהחל ב-1943, הופסק בסופו של דבר בהתקפה צבאית עיראקית בסוף 1945, בשיתוף פעולה עם מספר שבטים כורדים שערקו. כתוצאה מכך, הברזאנים נסוגו עם חלק גדול מכוחותיהם לתוך כורדיסטן האיראנית והצטרפו לגורמים הכורדים המקומיים בהקמת "הרפובליקה של מהבאד".
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > משא ומתן על הקמת אוטונומיה הכורדית (1958–1960)

לאחר ההפיכה הצבאית של עבד אל-כרים קאסם ב-1958, הוזמן מוסטפא ברזאני על ידי נשיא עיראק החדש קאסם לחזור מהגלות, והתקבל ב"קבלת פנים של גיבור", כמתנגד לשעבר למלוכה העיראקית שבוטלה כעת. במסגרת העסקה שנקבעה בין קאסם לברזאני, הבטיח קאסם להעניק לכורדים אוטונומיה אזורית בתמורה לתמיכתו של ברזאני במדיניותו. בינתיים, במהלך השנים 1959–60, הפך ברזאני לראש המפלגה הדמוקרטית הכורדית (KDP), אשר קיבלה מעמד חוקי ב-1960.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > המלחמה העיראקית-כורדית הראשונה (1961–1970)

המלחמה העיראקית-כורדית הראשונה הייתה אירוע מרכזי בסכסוך העיראקי-כורדי, שנמשך בין השנים 1961–1970. את המאבק הוביל מוסטפא ברזאני בניסיון להקים מדינה כורדית עצמאית בצפון עיראק. לאורך שנות ה-60 התגלגל המרד למלחמה ארוכה, שלא הצליחה להיפתר למרות שינויי הכוח הפנימיים בעיראק. המלחמה הסתיימה בקיפאון עד 1970, והביאה ל-75,000 עד 105,000 הרוגים. התקיימו סדרה של שיחות משא ומתן עיראקים-כורדים בעקבות המלחמה בניסיון לפתור את הסכסוך.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > הפסקת אש (1970–1974)

הסכם אוטונומיה כורדית הושג במרץ 1970 על ידי ממשלת עיראק והכורדים, בעקבות סיום המלחמה העיראקית-הכורדית. אזור האוטונומיה הכורדית מורכב משלושת המחוזות הכורדים אשר נקבעו לפי מפקד אוכלוסין באזור בהם ישנו רוב כורדי. התוכנית גם נתנה לכורדים ייצוג בגופים ממשלתיים, שייושם בעוד ארבע שנים. בתקופה זו היה הניסיון הרציני ביותר לפתור את הסכסוך הממושך.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > המלחמה העיראקית-כורדית השנייה (1974–1975)

המלחמת העיראקית-כורדית השנייה הייתה מתקפה שהובילו כוחות עיראקים נגד חיילי המפלגה הדמוקרטית הכורדית, מפלגת המורדים של מוסטפא ברזאני במהלך השנים 1974–75. המלחמה באה בעקבות המלחמה העיראקית-כורדית הראשונה (1961–70), מכיוון שתוכנית השלום לאוטונומיה הכורדית משנת 1970 לא בוצעה עד 1974. בניגוד למסע הגרילה הקודם, שניהל ברזאני, מלחמת 1974 הייתה ניסיון ללוחמה סימטרית נגד צבא עיראק, שהוביל בסופו של דבר להתמוטטות מהירה של הכורדים, חסרי נשק מתקדם וכבד. המלחמה הסתיימה עם גלות המפלגה הדמוקרטית הכורדית מעיראק ועם 7,000-20,000 הרוגים משני הצדדים.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > ערביזציה של כורדיסטן העיראקית ומרד האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן (1976–1979)

מרד האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן הייתה מערכה לוחמנית בעצימות נמוכה של האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן (PUK) נגד עיראק, לאחר תבוסת המפלגה הדמוקרטית הכורדית (KDP) במלחמת עיראק-כורדית השנייה, מה שאילץ אותה להכריז על הפסקת אש ולעבור לגלות. אולם בשל היעדר תמיכה זרה, כוחות הגרילה יכלו לפעול רק באזורים הגבוהים ביותר של הרי כורדיסטן העיראקית. האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן נלחם גם נגד המפלגה הדמוקרטית הכורדית, המפלגה הדמוקרטית של כורדיסטן האיראנית, ונגד איראן שתמכה בעיראקים בהזדמנויות שונות. המרד התעמעם עם המרד הכורדי באיראן ב-1979.
מסעות הערביזציה של הבעת' בצפון עיראק היו עקירה כפויה וערביזציה תרבותית של מיעוטים (כורדים, יזידים, אשורים, שבקים, ארמנים, טורקמנים, מנדאים), בהתאם למדיניות הקולוניאליסטית של המתנחלים, בראשות ממשלת הבעת' בעיראק משנות ה-60 לתחילת שנות ה-2000, על מנת להעביר את הדמוגרפיה של צפון עיראק לכיוון שליטה ערבית. מפלגת הבעת' בפיקודו של סדאם חוסיין עסקה בגירוש פעיל של מיעוטים מאמצע שנות ה-70 ואילך. הקמפיינים התרחשו במהלך הסכסוך העיראקי-כורדי, כשהם מונעים בעיקר על ידי הסכסוך האתני והפוליטי הכורדי-ערבי.
המדיניות מכונה לעיתים "קולוניאליזם פנימי", המתוארת על ידי ד"ר פרנסיס קופי אבייו כתוכנית "ערביזציה" קולוניאלית, הכוללת גירוש כורדים רחבי היקף והתיישבות ערבית בכפייה באזור.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > המרד הכורדי במהלך מלחמת איראן-עיראק (1980-1988)

בין 1980 ל-1988, הסכסוך התגבר עם תחילת מלחמת איראן-עיראק. אחת הקבוצות שמטרתן במיוחד שלטונות עיראק הייתה שבט פיילי הכורדית, קהילה של כורדים שיעים שהתיישבה באזור הדרומי של הרי זגרוס ליד גבולה של עיראק עם איראן. סדאם חוסיין ראה בקבוצה 'איראנים' והחל במסע לגירוש המתנחלים מהאזור כחלק ממדיניות ה'ערביזציה' שלו בשנת 1980. סדאם חוסיין מתח ביקורת חריפה על המפלגה הדמוקרטית של כורדיסטן (KDP) כשהם יישרו כוחות עם איראן בסכסוך. בשנת 1983, כדי לנקום בקשר הזה, הוא הורה לצבא לחטוף לא פחות מ-8,000 גברים ונערים ממחוז ארביל, שבו התבססה חמולת הכורדים של ברזאני. מסעוד ברזאני, מנהיג החמולה והמפלגה הדמוקרטית הכורדית החדש, איבד בעצמו 37 מבני משפחתו לכוחות העיראקים. דווח שהם נשלחו לכלא נוגרה סלמאן במדברים הדרומיים של עיראק, שם עונו. לאחר מכן התגלו שרידים של 512 אנשי ברזני בקבר אחים. ב-16 במרץ 1988 החלו כוחות עיראקים להפגיז את העיירה הכורדית חלבג'ה, כנקמה על מתקפה על עמדות עיראקיות שבוצעו על ידי משמרות המהפכה האסלאמית ולוחמי הפשמרגה המיושרים. כתוצאה מכך, העיר הותקפה עם שילוב של חומרים כימיים כגון VX (גז עצבים), סארין וגז חרדל. על פי ההערכות, למעלה מ-5,000 בני אדם נהרגו בהתקפה, שנחשבה כחלק ממבצע אל-אנפאל, שהופנה נגד הכורדים על ידי הממשלה בפיקודו של עלי חסן אל-מג'יד, ראש משרד הביטחון של מפלגת הבעת' במחוז הצפוני.
מהלך הסכסוך > לחימה בעצימות גבוהה > המרד הכורדי ב-1991

ב-2 באוגוסט 1990, סדאם פתח בפלישה צבאית לכווית השכנה, על פי הדיווחים בשל מאגרי הנפט העצומים שלה, מה שהיה עוזר לו לשלם את החובות שהוא חייב למדינות אחרות במהלך מלחמת איראן-עיראק (ראו מלחמת המפרץ). תוך 24 שעות, אמיר כווית נמלט. עם זאת, לאחר מכן, כוח קואליציוני בינלאומי המורכב מחיילים אמריקאים, בריטים, סעודים ואחרים שחררו את המדינה ב-1991 וכוחות עיראקים נאלצו לצאת מכווית. לאחר מכן, חודש לאחר מלחמת המפרץ בפברואר 1991, נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש קרא לעם העיראקי לערוך התקוממות נגד סדאם חוסיין. זאת בעקבות שורה של מרידות בחלקים רבים של המדינה, כגון בדרום ידי קבוצות שיעיות. בינתיים, הכורדים בצפון ערכו מרד משלהם למטרה להגיע לאוטונומיה, בהנהגתם של מסעוד ברזאני, מנהיג המפלגה הדמוקרטית הכורדית, וג'לאל טאלבאני, מנהיג האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן. הפשמרגה הוכשרה בתור ארגון גרילה מוקשה. עד מהרה הצליחו המורדים לכבוש את הערים ראניה, סולימאניה ובסופו של דבר את מרכז הנפט של כירכוכ. סדאם הגיב במהירות, פגע בכירכוכ בארטילריה ופגע בבתי חולים במיוחד. מבחינה גאוגרפית היה קשה להגן על הערים שנכבשו על ידי המורדים הכורדים כשהם ישבו במישורים מתחת להרים. המורדים נאלצו לסגת בהרים, שם לפי הדיווחים, המסוקים העיראקים השליכו עליהם קמח (במערב האמינו כי זהו היה מורשת הנשק הכימי האבקתי ששימש את הממשל העיראקי במהלך מבצע אל-אנפאל).
מהלך הסכסוך > השלבים המאוחרים של הסכסוך

"פתרון שתי המדינות" לסכסוך מתייחס להפרדה הקבועה של כורדיסטן העיראקית מעיראק, בניגוד לשמירה על האחדות העיראקית עם כורדיסטן העיראקית כאזור אוטונומי, מה שישנה את הסטטוס ארוך הטווח שהיה קיים במדינה בעקבות היווצרות האוטונומיה הכורדית בצפון עיראק ב-1991. מונח נוסף שקיים הוא "פתרון שלוש המדינות", השם של הצעה להתחלק לשלוש מדינות של שלושת המיעוטים שלה: הכורדים, הערבים הסונים והשיעים.
מהלך הסכסוך > השלבים המאוחרים של הסכסוך > מלחמת האזרחים הכורדית (1994–1997)

מלחמת האזרחים הכורדית העיראקית הייתה עימות צבאי, שהתקיים בין פלגים כורדים יריבים באמצע שנות התשעים, ובעיקר האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן מול המפלגה הדמוקרטית הכורדית. במהלך העימות, סיעות כורדיות מאיראן וטורקיה, כמו גם כוחות איראנים, עיראקים וטורקים התערבו במלחמה, יחד עם מעורבות נוספת של הכוחות האמריקאים. בין 3,000 ל-5,000 לוחמים ואזרחים נהרגו במהלך יותר מ-3 שנות לוחמה.