stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודיעין צבאי
גופי מודיעין בעולם

המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים – סוכנות הביון החיצונית שעוסקת בריגול, דיפלומטיה חשאית ומשימות מיוחדות ברחבי העולם (שייכת למשרד ראש הממשלה)
שירות הביטחון הכללי – סוכנות הביון הפנימית שעוסקת באבטחה, מניעת חתרנות, סיכול טרור, סיכול ריגול ואבטחת מידע (שייכת למשרד ראש הממשלה)
מודיעין צבאי (צה"ל)
אגף המודיעין - אחראי על האיסוף וניתוח המידע, כמו גם על מתן הערכות מודיעיניות מהרמה הטקטית ועד לרמה האסטרטגית הלאומית.
להק מודיעין (למד"ן) בחיל האוויר הישראלי
מספן מודיעין בחיל הים הישראלי
חיל האיסוף הקרבי השייך לזרוע היבשה – אחראי על איסוף מודיעין קרבי
הממונה על הביטחון במערכת הביטחון (מלמ"ב) – אחראי על אבטחת משרד הביטחון, תעשיות הנשק הישראליות, תחקור העובדים במשהב"ט ובגופים קשורים לתעשיות הנשק וכן הפעלת סוכנים העוסקים בהשגת מידע טכנולוגי ומודיעיני במדינות זרות.
אגף המודיעין של משטרת ישראל – אחראי על איסוף מודיעין בתחומי לוחמה בטרור ופלילים.
המרכז למחקר מדיני (ממ"ד) – זרוע מחקרית מודיעינית של משרד החוץ הישראלי.
CIA – סוכנות הביון החיצונית, אחראית על איסוף מודיעין והפעלת סוכנים.
DIA – סוכנות איסוף המודיעין של צבא ארצות הברית
NSA – סוכנות ביון האחראית על מודיעין אותות (SIGINT) ויירוט תקשורת.
FBI – המשטרה הפדרלית ושירות הביטחון הפנימי של ארצות הברית, המשמשת כסוכנות ביון פנימית וזרוע מבצעת כאשר יש צורך במניעת טרור וסיכול ריגול.
DI - סוכנות הביון הצבאית
MI5 – סוכנות הביון הפנימית (ריגול נגדי).
MI6 – סוכנות הביון החיצונית.
GCHQ – סוכנות הסיגינט הבריטית
פס"ב – שירות הביטחון הפנימי.
סו"ר – שירות המודיעין החיצוני.
גר"ו – שירות המודיעין הצבאי.
שירות האבטחה הפדרלי – אחראי על אבטחת אישים בכירים לרבות הקרמלין.
ק.ג.ב. – שירות הביטחון הסובייטי, שריכז בידיו את ענייני הפנים והחוץ.
VEVAK – משרד המודיעין.
מטה המודיעין של משרד ההגנה
ראו גם

מודיעין קרבי
מודיעין משטרתי
מודיעין נגד טרור
מודיעין טכנולוגי
מודיעין עסקי
קהילת המודיעין הישראלית
לקריאה נוספת

משה יגר, פיתוח תחושת מודיעין שדה, מערכות, גיליון 427-728, עמ' 72, תל אביב 10–2009
אהרן זאבי-פרקש ודב תמרי, ואיך נדע? מודיעין / מבצעים / מדינאות, הוצאת ידיעות אחרונות, 2011.
יצחק בן ישראל, הפילוסופיה של המודיעין, סדרת "אוניברסיטה משודרת", 1999
יעקב עמידרור, מודיעין - הלכה למעשה, סדרת "אוניברסיטה משודרת", 2006
אפרים לפיד, לוחמי הסתר, המודיעין הישראלי, מבט מבפנים, הוצאת ידיעות ספרים, 2017
אהד לסלוי, המדינאי ואיש המודיעין, הוצאת מודן, 2021.
ריצ'רדס ג' הוייר הבן, הפסיכולוגיה של המחקר המודיעיני, מערכות, 2005.
הערות שוליים

↑  אסטרטגיית צה"ל (עמ' 12), באתר צה"ל, ‏אוגוסט 2015
↑  עופר ג' ודודי סימן טוב, מודיעין 2.0 – גישה חדשה לעשיית מודיעין, צבא ואסטרטגיה 5, גליון 3, דצמבר 2013
↑  מבט מחודש על תפיסת המודיעין המסורתית - אתר המקהל
↑  Untangling the web - A guide to internet research באתר הNSA
1 2  דוד סימן טוב, מודיעין 2.0 – גישה חדשה לעשיית מודיעין (עמ' 27–42), באתר צבא ואסטרטגיה, כרך 5 גיליון 3, ‏דצמבר 2013
↑  תומס ס' קון, המבנה של מהפכות מדעיות, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2005, עמ' 46–52
↑  Deborah G. Barger, Toward a Revolution in Intelligence Affairs, http://www.rand.org/pdfrd/, ‏2005 (באנגלית)
↑  רב אלוף אביב כוכבי, תת אלוף ערן אורטל, 'מעשה אמ"ן' - שינוי קבוע במציאות משתנה, באתר צה"ל, ‏2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533985105171  NARA: 10643489  NKC: ph493980  NLK: KSH1998010941 
בסיס אשלון בוויהופי, ניו זילנד. אנטנות צלחת השוכנות בתוך הראדומים ("כדורי הגולף") משמשות ליירוט תשדורות
המעגל המודיעיני
ג'ון ליץ' (קצין הצי המלכותי)

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1894 סאמרסט, הממלכה המאוחדת 
 נהרג:  10 בדצמבר 1941 (בגיל 47) ים סין הדרומי, וייטנאם 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 דרגה:   קפטן
 תפקידים בשירות
 מפקד אה"מ פרינס אוף ויילס
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
   אות השירות המצוין     המסדר הוויקטוריאני המלכותי
 
קפטן ג'ון קטרל ליץ', DSO‏, MVO (באנגלית: John Catterall Leach‏; 1 בספטמבר 1894 – 10 בדצמבר 1941) היה קצין צי בריטי. הוא היה הקפטן היחיד של אוניית המערכה אה"מ פרינס אוף ויילס במהלך תקופת שירותה הקצרה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ליץ' נולד ב-1 בספטמבר 1894 והיה בנו של צ'ארלס רות'וול ליץ', עורך דין. ליץ' נכנס לקולג' הצי המלכותי, אוסבורן כצוער ב-1907 ושירת בצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > הביסמרק

זמן קצר מאוד לאחר שפרינס אוף ויילס נכנסה לשירות פעיל ב-1941, האונייה נלחמה בפיקודו של ליץ' בקרב מצר דנמרק, וסבלה מנזק מהלחימה עם אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק. עם זאת, נזק שנגרם על ידי פרינס אוף ויילס גרם לביסמרק לאבד דלק, ואילץ את האחרונה לנסות לחזור לבסיס בצרפת הכבושה.
למרות שנשפט בבית המשפט הצבאי על הפסקת הקרב עם הביסמרק לאחר טביעת הוד,   הוא זכה בעיטור אות השירות המצוין מצדו.  בסרט משנת 1960 להטביע את ביסמרק! את ליץ' גילם השחקן אסמונד נייט, שהיה על הגשר של פרינס אוף ויילס עם ליץ' במהלך קרב מצר דנמרק וסונוור חלקית כשהאונייה נפגעה מירי של ביסמרק.
ביוגרפיה > כוח Z

בסוף 1941, פרינס אוף ויילס הייתה חלק מכוח Z שנשלח לסינגפור. מול חופי מלאיה, היא הוטבעה על ידי היפנים ב-10 בדצמבר 1941. ליץ' מת בעת טביעת ספינתו. בנו היה אדמירל הצי סר הנרי ליץ' (1923–2011), שהיה לורד הים הראשון במהלך מלחמת פוקלנד.
הערות שוליים

↑  Kennedy, Ludovic (1974). Pursuit – The Sinking of the Bismarck. Book Club Associates. p. 212.
↑  Roskill, Stephen (1978). Churchill and the Admirals. William Morrow & Company. p. 125 & 313.
↑  Houtermann, Hans. "Royal Navy (RN) Officers – 1939–1945". אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2018. נבדק ב-14 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Esmond Knight". IMDb. נבדק ב-4 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Admiral of the Fleet Sir Henry Leach (Obituary), The Telegraph, 26 April 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb171094597 (data)  CWGC: 2483030  ISNI: 0000 0004 3350 1397  LCCN: nb2014001093  VIAF: 308180694   WorldCat (עם VIAF): 308180694
תיניס

| --- | --- |
 מדינה:  מצרים מצרים
 תאריך ייסוד:  4000 לפנה״ס? 
 קואורדינטות:  26°20′00″N 31°54′00″E﻿ / ﻿26.333333333333°N 31.9°E﻿ / 26.333333333333; 31.9 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםתיניס(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםתיניס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיניס או תין הייתה בירת השושלת הראשונה במצרים העתיקה. העיר שכנה במצרים העליונה.
העיר נכון להיום עדיין לא התגלתה, אך קיומה אושר בכתבים עתיקים שונים. בכתבי ההיסטוריון מנתון, מוזכרת העיר תיניס כבירת קונפדרציית תיניס, קונפדרציה שבטית אשר הייתה בהנהגתו של הפרעה נערמר (אשר לדעת האגיפטולוגים הוא מנס), אשר הביא לאיחוד מצרים והיה הפרעה הראשון שלה. חשיבותה ירדה בצורה משמעותית בתקופת השושלת השלישית אז הוחלפה הבירה בממפיס. תיניס שכנה בסמוך לנוה מדבר, וכן שכנה בין שטחיהן של השושלות המתחרות של הרקליאופוליס ותבאי מתקופת ביניים ראשונה. דבר זה הקנה לה חשיבות צבאית מסוימת, ואשר הבטיח כי תישאר לה משמעות מסוימת אף בתקופת ממלכת מצרים הקדומה והחדשה. העיר איבדה לחלוטין את חשיבותה בתקופה הרומית.
בשל מורשתה העתיקה, הייתה העיר מוקד דתי חשוב וביתם של מומיות וכן אלים מקומיים. במיתולוגיה הדתית מצרית העתיקה, כפי שניתן לראות בספר המתים, תיניס מוקמה באחד החלקים של גן העדן.
על אף שמיקומה המדויק של תיניס אינו ידוע, הזרם המרכזי של אגיפטולוגים ממקם אותה בסביבת העיר העתיקה אבידוס, וג'ירגה המודרנית.
השם תיניס נגזר מהמילה בה תיאר מנתון בכתביו את פרעה מנס. על אף שבמקורות הכתובים בשפה היונית לא מופיע השם, הוא נזכר במקורות מצריים מקוריים, והוא השם המצוי יותר אצל אגיפטולוגים.
הערות שוליים

↑  Massey 1907: 637
↑  Gardiner 1964: 430 n.1, Ryholt 1997: 163 n. 594, Strudwick 2005: 509
↑  Verbrugghe and Wickersham 2001: 131
↑  Gardiner 1964: 430 n.1
↑  Verbrugghe and Wickersham 2001: 131, Bagnall 1996: 334
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית הכנסת במריבור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  מריבור
 מדינה:  סלובניה סלובניה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1429
 תאריך פתיחה רשמי:  1429 
 תאריך פירוק:  1501 
 
 קואורדינטות:  46°33′24″N 15°38′52″E﻿ / ﻿46.556737066°N 15.647692886°E﻿ / 46.556737066; 15.647692886
 http://www.sinagogamaribor.si/
 he
 
בית הכנסת במריבור (בסלובנית: Sinagoga Maribor) הוא בית כנסת שנבנה במהלך המאה ה-13 בעיר מריבור, סלובניה. כיום משמש המקום כמוזיאון. בית הכנסת, הממוקם במרכז האזור בו היה בימי הביניים הגטו היהודי (Židovska ulica) של העיר, הוא אחד מבתי הכנסת העתיקים באירופה שעדיין קיימים ואחד משני בתי הכנסת היחידים בסלובניה.
היסטוריה

בית הכנסת הוזכר לראשונה בשנת 1345 וככל הנראה נבנה לקראת סוף המאה ה-13. המבנה הנמצא סמוך לחומות העיר היה חלק מקומפלקס שכלל את בית הקברות היהודי, מגורי הרב וישיבה. המגדל המבוצר הסמוך, שהיה חלק ממגדלי החומה, זכה לכינוי "המגדל היהודי" (Židovski stolp). מקווה הטהרה היה בנוי מהצד החיצוני של החומה על גדות נהר הדראווה.
בשנת 1497 גורשו יהודי מריבור. הקהילה התפזרה בכל רחבי אירופה, במיוחד באיטליה. בשנת 1501 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה קתולית. המבנה, ששימש בעבר למגורי הרב, שימש את הכומר. חלק נוסף בצד המזרחי של המבנה שימש למגורי השמש.
בשנת 1785 במהלך שלטונו של הקיסר יוזף השני הוחרם בית הכנסת ועבר לשמש כמחסן צבאי. בשנת 1811 נמכר המבנה לבעלות פרטית. עד שנות השמונים של המאה ה-20 שימש המקום כמחסן סחורה, מרתף יינות, בית חרושת למברשות, סטודיו לאומנות ודירת מגורים.
בין השנים 1992–2000 עבר המקום שיפוץ מקיף שכלל שחזור של ההיכל שנבנה בסגנון אדריכלות גותית. בשנת 2001 נפתח במקום מוזיאון המוקדש לתולדות הקהילה והתרבות היהודית בעיר. האתר נוהל התחילה על ידי המוזיאון האזורי של מריבור. החל משנת 2011 מתנהל המקום כמוסד ציבורי עצמאי המנוהל על ידי "המרכז לתרבות יהודית-בית הכנסת במריבור". בשנת 2015 הכריז הממשל הסלובני על המקום כאתר מורשת תרבותי.
הערות שוליים

↑  Maribor ciy guide - Main Square
↑  Profile of the Synagogue
↑  Register of cultural heritage in Slovenia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600931705171  LCCN: no2013116659  VIAF: 305372761   WorldCat (עם VIAF): 305372761
דוקו-אקטיביזם

דוקו-אקטיביזם הוא ז'אנר בקולנוע התיעודי שיחודו הוא מעורבותו של העיתונאי החוקר בנשוא התחקיר. היוצר לא רק מתעד את המציאות אלא מנסה לשנות אותה במהלך הסרט. לעיתים העיתונאי יוזם פעילות פרובוקטיבית כדי לנסות להתעמת עם מי שיכול להוביל לשינוי המיוחל. היוצרים הדוקו אקטיביסטים מנסים לשנות את התופעה בצורה אגרסיבית, בוטה ולעיתים צינית.
דוקו אקטיביסט בין המוכרים בעולם הוא הבמאי מייקל מור. יצירותיו הדוקומנטריות – אקטיביסטיות של מור גרפו הצלחה רבה כך שהיוו בין היצירות הדוקומנטריות הפוליטיות המובילות בהכנסתן הכספית בכל הזמנים. בנוסף לכך, מור זכה בטקס פרסי האקדמיה (האוסקר) ב'סרט הדוקומנטרי הטוב ביותר', לשנת 2002. בסרטיו מור מביע את עמדותיו הפוליטיות והחברתיות, המתמקדות בביקורת עקבית של הקפיטליזם וגלובליזציה. הנרטיבים הדומיננטיים בסרטיו הם בעיקר אלו המביעים את ערכי השמאל הפוליטי, ומור מרבה להציב עצמו כדמות מרכזית בהנעת נרטיבים אלו. סרטו הראשון 'רוג'ר ואני' התרכז באירועים שקרו בעיר פלינט במדינת מישיגן לאחר סגירת מפעלי 'ג'נרל מוטורס' בעיר עקב רצון החברה למקסם רווחיה תוך העברת חלק מפעילות הייצור של החברה למדינות זרות. לאורך הסרט מור מראיין עובדים שונים הקשורים לחברה המביעים את הסתייגותם ממנהליה, ומתעד את העוני והקשיים המנטליים שחוו בעקבות החלטת החברה. הוא עצמו מצולם מנסה לקבל תגובה מצד מנהלי החברה אך ללא הצלחה. בסרטו 'באולינג לקולומביין' הוא מתמקד בסיבות האפשריות לרצח ההמוני שהתרחש בבית הספר התיכון בעיר קולומביין בארצות הברית בשנת 1999. בסרט מור סוקר את מערכת היחסים האמריקנית עם נשקים דרך דיון עם מספר ידוענים בנושא, ומתעד עצמו מקבל נשק בחינם כשניגש לבנק. בנוסף, הוא מגיע עם שני קורבנות אירוע הירי לחנות מרשת 'קיי-מרט' לקבל החזר כספי על הכדורים שעדיין תקועים בגופם. סרט נוסף שלו הוא 'סיקו' שמתמקד בביקורת על מערכת הבריאות בארצות הברית, ונחשב לאחד מהסרטים הדוקומנטריים הרווחיים בכל הזמנים נכון לשנת 2020. הסרט מתמקד בבעייתיות של המערכת הקיימת, המתבטאת בכך שכ-50 מיליון אמריקאים לא מבוטחים בריאותית נכון לשנת 2007. לאורך הסרט משולבים קטעי ראיונות עם אנשים אשר חשבו כי יש להם ביטוח רפואי העומד בתנאים הנדרשים לקבלת טיפול רפואי, אך בסופו של יום נשללה זכותם לקבל טיפול.
יצירת דוקו-אקטיביזם בישראל רוויית אתגרים. על היוצרים ליצור תכנים שיהיו רלוונטיים לקהל הישראלי המורכב ממגוון תרבויות ומגזרים. יוצרי דוקו-אקטיביזם שמבקשים שיצירותיהם ישודרו בערוצים מסחריים בישראל ויגיעו לקהל רחב במיוחד נדרשים למלא את הוראות חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו וליצור תכנים חינוכיים ואיכותיים.
תוכנית הדוקו-אקטיביזם הישראלית הפופולרית ״מה אתם הייתם עושים?״ בהנחיית העיתונאי חיים הכט היא דוגמה לדוקו-אקטיביזם ששודר בערוץ מסחרי ישראלי. התוכנית הציגה סיטואציות מבוימות בהן אנשים נקלעים למקרי חירום לא שגרתיים וכמו כן את תגובת הציבור לכך, במטרה למצוא מיהו הישראלי הערכי ומיהו לא. התוכנית פנתה לקהל עם מכנה משותף רחב, שהרי כל אחד יכול היה לדמיין את עצמו באחת מהסיטואציות הרבות המוצגות בה. באופן כזה יש הטוענים שהתוכנית הגדירה את המוסריות האזרחית הישראלית מחדש.
בישראל ישנן תוכניות טלוויזיה דוקו-אקטיביסטיות נוספות, כמו "בולדוג", "בולדוזר", "יצאת צדיק", "אבודים", "כלבוטק", ו"המשמר האזרחי". ישנם גם סרטים ישראליים דוקו-אקטיביסטיים, כמו: "שיטת השקשוקה", "דו"ח רולניק", "המדריך למהפכה", "מוסר השילומים" (סדרה בת ארבעה פרקים), ההרוג ה-17 ו"סודות הכספים האבודים".
הערות שוליים

1 2  Movie indices by genre (Documentary), BoxOfficeMojo.com
↑  Bernstein, H.M. (Eds.). (2010). Michael Moore: filmmaker, newsmaker, cultural icon. University of Michigan Press.
↑  מתן אהרוני, Matan Aharoni, Entertainment as Social Activism / אקטיביזם בידורי: חיים הכט בחיפוש אחר הישראלי המוסרי, Kesher / קשר, 2012, עמ' 87–99
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דלקת הלחמית

| --- | --- |
עין עם דלקת בלחמית
עין עם דלקת בלחמית
 תחום:  רפואת עיניים 
 תסמינים:  אדמומיות בעין, דלקת 
 טיפול:  natamycin  norfloxacin  valinegramicidin a  moxifloxacin  טקרולימוס  טוברמיצין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/797874 
 DiseasesDB:  3067
 MeSH:  D003231
 MedlinePlus:  001010
 סיווגים
 ICD-10:  H10
 ICD-11:  9A60 
 
דלקת הלחמית (באנגלית: Conjunctivitis), המכונה בלשון הדיבור בשם הלא-מדויק "דלקת עיניים", היא דלקת בלחמית העין.
הלחמית היא קרום שקוף המצפה את לובן העין ואת החלק הפנימי של העפעפיים. זוהי אחת ממחלות העיניים הנפוצות ביותר. היא יכולה להיגרם על ידי נגיף, חיידק, תגובה אלרגית לקרדית אבק הבית, אבקנים, עישון, חומרים נדיפים או כימיקלים שונים.
הטיפול במחלה אם היא ממקור נגיף ההרפס סימפלקס הוא באמצעות אציקלוביר.
סיווג

דלקת נגיפית (Viral Conjunctivitis) לרוב פוגעת בעין אחת וגורמת להדמעה מרובה והפרשה בהירה ושקופה.
דלקת חיידקית (Bacterial Conjunctivitis) לרוב פוגעת בשתי העיניים וגורמת להפרשה סמיכה צהובה ולעיתים ירקרקה.
דלקת אלרגית (Allergic Conjunctivitis)  פוגעת בשתי העיניים וגורמת לגירוד, עקצוץ ודמעות בעיניים. ולעיתים גם נזלת.
סוג מיוחד של דלקת לחמית אלרגית הנקרא Giant Papillary Conjunctivitis (GPC), מופיעה לאחר הרכבה ממושכת של עדשות מגע.
דלקת כימית כתוצאה מחשיפה לחומרים כימיים.
חלזיס (אנ').
באזורים טרופיים דלקת מסוג "אפולו" מתפשטת כל שנה לפני עונת הגשמים.
סימנים ותסמינים

דלקת נגיפית - דלקת הלחמית הנגיפית קשורה לעיתים קרובות עם זיהום בדרכי הנשימה העליונים, הצטננות או כאבי גרון. התסמינים שלה כוללים הפרשות מימיות וגרד משתנה. הזיהום מתחיל בדרך כלל עם עין אחת, אך עלול להתפשט בקלות אל השנייה.
ביופסיה

ביופסיית מוח
ביופסיית מח עצם
בִּיּוֹפְּסִיָּה (מיוונית: בִּיוֹס βίος = חיים, אוֹפְּסִיס οψις = מבט) או דְּגִימַת רִקְמָה היא בדיקה רפואית של רקמה או תאים, ואף של איבר שלם - המוּצאים מהגוף החי.
בדיקת הרקמה נעשית בדרך כלל באמצעות מיקרוסקופ, ולעיתים באמצעות טכנולוגיות כימיות, אימונולוגיות, גנטיות ועוד.
שיטות שונות להוצאת הרקמה:
ביופסיית חתך (באנגלית: Incisional biopsy) - חיתוך חלק מרקמה, כגון: ביופסיה של העור, ביופסיה של רקמת מעי הנעשית במהלך בדיקת קולונוסקופיה ועוד.
ביופסיית כריתה (באנגלית: Excisional biopsy) - כריתה של איבר או של גוש, כגון: כריתה של גוש חשוד בשד או של קשר לימפה. לעיתים ביופסיה כזו היא תוצאת לוואי של ניתוח, בכל ניתוח בו נכרת איבר או חלק ממנו עקב מחלה - נשלח החלק הכרות לבדיקה היסטופתולוגית.
ביופסיית שאיבת מחט (באנגלית: NAB = Needle aspiration biopsy או FNA = Fine needle aspiration) - שאיבת חלקי רקמה או תאים באמצעות החדרת מחט, כגון: ניקור כליה, בדיקת מח עצם, ועוד.
ביופסיה נוזלית / ביופסיה לא פולשנית - ביופסיה הנעשית על ידי ריצוף דנ"א בדגימת דם של המטופל.
ביופסיה במהלך ניתוח

במקרים רבים בהם המחלה איננה ידועה עדיין, או היקפה איננו ברור - נהוג לבצע ביופסיות ולבדוק אותן במהלך ניתוח. לשם כך מקבעים את הרקמה בהקפאה מהירה בשיטה המכונה Frozen Section או Cryosection. שיטה זו מאפשרת בדיקה מיקרוסקופית מיידית של הרקמות החשודות. כך ניתן לקבל החלטות מיידיות כיצד להמשיך את הניתוח על פי תוצאות אותן ביופסיות - כגון האם מדובר בגידול ממאיר או שפיר, ואם גידול ממאיר - מאיזה סוג, ומה היקף ההתפשטות שלו בגוף, וכדומה.
ביופסיית שאיבת מחט

טכניקה לשאיבת חלקי רקמה או תאים באמצעות החדרת מחט דקה לרקמה או האיבר שאותו רוצים לבדוק, ושאיבת תאים וחלקי רקמה לבדיקה מיקרוסקופית. הטכניקה בטוחה יחסית, ויכולה במקרים רבים לחסוך את הסיכונים שבניתוח, אולם לעיתים החדרת המחט עלולה לגרום לנזק כגון דימום פנימי, ולמצב נדיר בו נאלצים לבצע ניתוח לתיקון הנזק.
סיבות לביצוע ביופסיית שאיבת מחט:
בדיקת גוש חשוד - כדי לעמוד על טיבו;
במקרה של גידול שטיבו כבר ידוע - כדי להעריך את יעילות הטיפול שניתן, או עבור בדיקות נוספות;
נטילת דגימה מאיברים כמו כבד או כליה, לשם אבחון מחלות פנימיות.
באזורים שונים בגוף, נהוג להשתמש בשיקוף רנטגן או באולטרה סאונד כדי לכוון את המחט בצורה נכונה אל האיבר הרצוי, מבלי לפגוע באיברים אחרים.
התוכן שנשאב נבדק על ידי ציטופתולוג - פתולוג המתמחה בבדיקת תאים. לא תמיד ניתן לקבוע אבחנה לפי התאים שנשאבו, ולעיתים לא רחוקות יש צורך בביופסיה חוזרת.
לקריאה נוספת

פתולוגיה
היסטולוגיה
הערות שוליים

↑  על המילה דְּגִימַת רִקְמָה, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  סרטן השד מהו, באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  ביופסיה לא פולשנית? יש דבר כזה | אונקוטסט, באתר www.oncotest.co.il
↑  ביופסיה של בלוטת הרוק: הכנה להליך ופירוש תוצאות, באתר BEOK, ‏6 במרץ 2018
↑  סרטן גרורתי ממקור לא ידוע, באתר האגודה למלחמה בסרטן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282393605171  BnF: cb119413582 (data)  GND: 4006894-8  LCCN: sh85014257  LNB: 000298524  NKC: ph280622 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קנגורו אילני

| קנגורו אילני |
| --- | --- |
 קנגורו אילני לומהולץ
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: קנגורו אילני
מינים
 15
שם מדעי
 Dendrolagus ‏מילר, 1840
תחום תפוצה


קנגורו אילני גודפלו
קנגורו אילני או קנגורו עצים (שם מדעי: Dendrolagus), הוא סוג של כיסאי ממשפחת הקנגוריים שחי ביערות גינאה החדשה וצפון אוסטרליה וכולל 15 מינים. זהו הקנגורו היחיד שחי בין ענפי העצים.
מאפיינים

הגדול בבני הסוג הוא המין קנגורו אילני אפרורי שמגיע לאורך 51–78 ס"מ ולמשקל 20–15 ק"ג והקטן שבהם הוא קנגורו אילני לומהולץ שאורכו 48–65 ס"מ ומשקלו עד 7.5 ק"ג.
קנגורו זה בעל זרועות ארוכות, טפרים חזקים וזנב ארוך, איתם הוא מטפס ביעילות בין הענפים ומחפש עלים, צוף פרחים ופירות וחלקם גם מגוונים במזון מהחי. הם בעלי פרווה שעירה בצבע חום-אדמדם ועם זרועות צהובות לעיתים. הראש קצר והאוזניים קצרות. קנגורו אילני יכול לקפץ למרחק 8 מטר בעזרת זנבו החזק ושרירי רגליו החזקים.
קנגורו זה נע על הקרקע בדומה לקנגורו אמיתי, בקפיצות, אך הוא מעדיף לנוע בין העצים.
מינים

קנגורו אילני אפרורי (Dendrolagus inustus)
קנגורו אילני לומהולץ (Dendrolagus lumholtzi)
קנגורו אילני בנט (Dendrolagus bennettianus)
קנגורו אילני דובי (Dendrolagus ursinus)
קנגורו אילני הואון (Dendrolagus matschiei)
קנגורו אילני דוריה (Dendrolagus dorianus)
קנגורו אילני סרי (Dendrolagus stellarum)
קנגורו אילני גודפלו (Dendrolagus goodfellowi)
קנגורו אילני עטוי-זהב (Dendrolagus pulcherrimus)
קנגורו אילני שפלתי (Dendrolagus spadix)
קנגורו אילני הוזר (Dendrolagus hoserae)
קנגורו אילני וונדיוואי (Dendrolagus mayri)
איפולה (Dendrolagus notatus)
דינגיסו (Dendrolagus mbaiso)
טנקיל (Dendrolagus scottae)
בית הכנסת בלנדאווה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת לשעבר, מוזיאון 
 מיקום:  Municipality of Lendava 
 מדינה:  סלובניה 
 
 קואורדינטות:  46°33′55″N 16°27′04″E﻿ / ﻿46.565223992°N 16.450978755°E﻿ / 46.565223992; 16.450978755
 sinagoga-lendava.si/en/
 he
 
בית הכנסת בלנדאווה הוא בית כנסת לשעבר, כיום מוזיאון. הוא ממוקם בעיירה לנדאווה שבסלובניה, הקרובה לגבול עם הונגריה. הוא נבנה במאה ה-18 וכיום מוצגת בו תערוכת קבע על תולדות היהודים בלנדאווה.  ליד בית הכנסת היה בית ספר יהודי שפעל עד שנות העשרים של המאה העשרים ונהרס בסוף שנות התשעים כדי לאפשר הקמת מרכז תרבות הונגרי ובית קברות עם 176 מצבות, בערך 40 מהן מהמחצית השנייה של המאה ה-19. שאר המצבות הן מהמאה ה-20, ממוקמות מחוץ לעיירה.
היסטוריה

יהודים מהונגריה התיישבו בלנדאווה בשנת 1773. יהודים מקומיים בסוף המאה ה-18 התכנסו להתפלל בביתו של הפונדקאי בודוג וייס. בשנת 1837 שכרה הקהילה בית לשימוש אולם תפילה, בו היו 50 מושבים. בשנת 1843 שכרה הקהילה ואז רכשה בניין נוסף, שהיה בית הכנסת הראשון שלהם.
בניית בית כנסת חדש החלה בשנת 1866, ובניין זה עדיין עומד במרכז העיר ספודניה אוליקה 5. זהו מבנה לבנים מלבני. הבניין נפגע קשה על ידי הנאצים ונמכר לעיירה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי הפדרציה היהודית של יוגוסלביה ושימש כמחסן.
העבודות לשיפוץ בית הכנסת לשימוש כמרכז תרבות ובו תערוכת היסטוריה יהודית מקומית בעזרת נשים החלו בשנת 1994. האלמנטים הדקורטיביים הפנימיים היחידים שנותרו בבניין הם שישה עמודי ברזל יצוק מחורצים התומכים בגלריה שנבנתה מחדש, בתוספת מעקות מדרגות ונישה קטנה בחדר המדרגות. החלון העגול (הוורד) החד פעמי מעל הארון הוחלף לחלון מקושת, ושניים מחלונות הצד המקושתים (שקיימים בצד הדרומי בלבד) הוארכו והוגדלו. החלון השלישי (צד שמאל) בצד הדרומי נותר ככל הנראה בצורתו ובגודל המקוריים. בצד המערבי יש גם חלון מקושת מעל הדלת.
ראו גם

יהדות סלובניה
בית הכנסת במריבור
הערות שוליים

↑  Ruth Ellen Gruber, Jewish Heritage Travel: A Guide to Eastern Europe (National Geographic Books, 2007), ISBN 978-1426200465, pp. 284-285. Excerpts available at Google Books.
בית הקברות היהודי בלנדאווה
מאיר נוביק

| --- | --- |

נוביק, 1972
 לידה:  15 במאי 1914
 פטירה:  18 באוקטובר 2013 (בגיל 99)
 תאריך עלייה:  1936
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   ההגנה   משטרת היישובים העבריים   צבא הגנה לישראל   שירות הביטחון הכללי   משטרת ישראל
 דרגה:  רס"ן   ניצב (משטרה)
 עיטורים
 יקיר רמת גן (1998) 
 
מאיר נוביק (15 במאי 1914 – 18 באוקטובר 2013) היה איש שירותי הביטחון במסגרת ההגנה, שירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל. בעל דרגת ניצב במשטרה.
ביוגרפיה

נוביק נולד ב-15 במאי 1914 בוורשה שבפולין ובשנת 1936 עלה לארץ ישראל. בראשית דרכו בארץ עבד כמורה לחינוך גופני והיה מדריך במסגרת תנועת "הפועל". בשנת 1937 ייסד את סניף התנועה בנתניה ושם החל לפעול במסגרת "ההגנה".
לאחר הכשרתו בקורסים לפיקוד ומודיעין התמנה למפקד "ההגנה" בעמק חפר. פעילותו נעשתה במחתרת, תוך התגייסותו למשטרת היישובים העבריים. בתקופה זו היה פעיל גם במוסד לעלייה ב' ומאוחר יותר התמנה לאחראי שירות ידיעות מאזור חיפה ועד רמת גן. בעקבות מאסרו בשבת השחורה התפטר משירותו במשטרה, אך המשיך לפעול במסגרת "ההגנה". בין השאר היה מפעילם מטעם הש"י של שני הסרג'נטים שנחטפו ונתלו על ידי האצ"ל.
לאחר הקמת מדינת ישראל שירת בצה"ל והיה מראשוני שירות הביטחון הכללי. ב-1949 נשלח למשימות ריגול בארצות הברית. במהלך שנות החמישים עבר למשטרת ישראל, בה שימש ראש המחלקה לתפקידים מיוחדים בדרגת סגן ניצב. בסוף שנת 1958 הוא יצא לקורס קציני משטרה בכירים, ובסיום הקורס מונה לראש מחלקת הדרכה, בראשה עמד שנים ארוכות בדרגת ניצב משנה. במקביל לתפקידו במחלקת ההדרכה, בשנים 1964–1965 חזר למחלקה לתפקידים מיוחדים ועמד בראשה כממלא מקומו של אהרן שלוש בתקופת לימודיו. בהמשך שירותו שימש ראש אגף ארגון במשטרה. סיים שירותו בדרגת ניצב.
לאחר שחרורו היה ממונה על ארגון ויחסי הציבור של מוזיאון ארץ ישראל.
ב-1998 זכה לאות יקיר העיר רמת גן. בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובע שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.
בנו, ד"ר נמרוד נוביק, היה יועצו המדיני של שמעון פרס בין השנים 1984–1990.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  יוסי מלמן, בגילוייו האחרונים של המדליף אדוארד סנודן אין חידוש אמיתי, סופהשבוע, 27 בדצמבר 2013
↑  חילופי תפקידים במשטרה, הַבֹּקֶר, 13 במרץ 1959
↑  שר המשטרה העלה בדרגה 19 קצינים על פי המלצת המפקח הכללי י. נחמיאס, חרות, 9 בנובמבר 1959
↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
גשר ארסמוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר נפתח, גשר, גשר פלדה, גשר מעוגן כבלים 
 על שם:  ארסמוס מרוטרדם 
 כתובת:  רוטרדם, Feijenoord 
 מיקום:  רוטרדם 
 מדינה:  הולנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1996
 תאריך פתיחה רשמי:  6 בספטמבר 1996 
 חומרי בנייה:  פלדה 
 עלות:  165,600,000 אירו (נכון ל־1996) 
 אדריכל:  בן ואן ברקל, UNStudio 
 מידות
 אורך:  802 מ' 
 גובה:  139 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  4 
 מִפְתָּח מרבי:  284 מ' 
 
 קואורדינטות:  51°54′31″N 4°29′12″E﻿ / ﻿51.90864°N 4.48654°E﻿ / 51.90864; 4.48654
  (למפת דרום הולנד מוגדלת) האג רוטרדם זוטרמר ליידן חוריי אוברפלאקיי צפון הולנד אוטרכט חלדרל. צפון בראבנט זיילנד הים הצפוניגשר ארסמוס(למפת דרום הולנד רגילה) האג רוטרדם זוטרמר ליידן חוריי אוברפלאקיי צפון הולנד אוטרכט חלדרל. צפון בראבנט זיילנד הים הצפוניגשר ארסמוס
 
הגשר בשנת 2005
גשר ארסמוס (בהולנדית: Erasmusbrug) הוא גשר מעוגן כבלים העובר מעל נהר הניווה מאס, ומקשר בין שני חלקי העיר רוטרדם שבהולנד.