stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנורת הכנסת
לקריאה נוספת

ח' אוסטפלד וש' בץ (עורכות), המנורה – יצירתו של הפסל בנו אלקן המוצבת מול שער הכנסת, הוצ' עומר, פתח תקווה 1993
נפתלי ארבל ומיכאל בן-חנן, המנורה הגדולה, נקודות מוקד בהיסטוריה של עם ישראל, הוצ' ביבלוס (מהדורת הוצ' מעריב), תל אביב, 1972
ב' אלקן, המנורה הגדולה, מתנת חברים של הפרלמנט הבריטי לכנסת, תדפיס, ירושלים 1956 (מצוי בספריית הכנסת ובספריית יד יצחק בן-צבי)
מ' חפץ, מנורת הכנסת, מרכז ההסברה, שירות הפרסומים, ירושלים 1980
א' מישורי, שורו, הביטו וראו – איקונות וסמלים חזותיים ציוניים בתרבות הישראלית, הוצ' עם עובד, תל אביב 2000, עמ' 177–196
Y' Bar Asher, The Menorah – the history of the Jewish people in seven branches, Self published booklet in English, French and German, Jerusalem, no date
הערות שוליים

↑  מישורי, עמ' 177-178
↑  ייתכן שתוכנן תבליט כזה, או שמא מדובר היה בתרגיל שיווקי בלבד.
↑  ראו גם משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ז', הלכה י'; וכן שולחן ערוך, יורה דעה, סימן קמ"א, סעיף ח'
↑  סיון חילאי, הסוד שמאחורי מנורת הכנסת, ידיעות אחרונות גיליון מס' 25533, 23.10.2022
↑  הקרדיט לצים מובא למרגלות המנורה
↑  מישורי, עמ' 184
↑  מישורי, שם
↑  מובא אצל מישורי, עמ' 187
↑  מישורי, עמ' 185
↑  מובא אצל מישורי, עמ' 196
↑  מישורי, עמ' 186
↑  ארבל ובן חנן, מבוא
1 2  אלקן, עמ' 6
↑  אלקן, עמ' 7
↑  ארבל ובן חנן, עמ' 68
↑  ארבל ובן חנן, עמ' 46, ולעומת זאת הפירוש הזה
↑  בתלמוד ובמשנה מוצפנים מסרים קבליים שכלליהם מובאים במקומות שונים. למשל בספר הזוהר הרמזים מהמשנה מפורשים למשל כ"אוּקְמוּהָ מָארֵי מַתְנִיתִין" (פרשת משפטים קי"ח ע"ב)
↑  אלקן, עמ' 4
↑  מישורי, עמ' 192
↑  נ' ארבל ומ' בן חנן, מבוא
↑  י' בר אשר, תקציר בעברית, ללא ציון עמוד
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
תוכנית המנורה
מלחמת עמלק ברפידים
לוחות הברית
רות ורחל
חזון העצמות היבשות
מרד גטו ורשה
שמע ישראל
הקמת המדינה
ירמיהו
ישעיהו
המכבים
ריב"ז
החסידות
תור הזהב
שבי ציון
גולי בבל
הלל
עזרא
רבי חנינא
איוב
קבלה
תלמוד
הלכה
אגדה
בר כוכבא
דוד
משיחיות
העפלה
יעקב
אברהם
סמלי השבטים
חלק מהפסוק מזכריה על הקנים החיצוניים
ביצנית צהובת-רגל

| ביצנית צהובת-רגל |
| --- | --- |
 ביצנית צהובת-רגל
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
משפחה:: חרטומניים
סוג:: ביצנית
מין:: ביצנית צהובת-רגל
שם מדעי
 Tringa flavipes ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של ביצנית צהובת-רגל   מקייצת   חולפת   חורפת

בִּצָּנִית צְהֻבַּת-רֶגֶל (שם מדעי: Tringa flavipes) היא עוף מים בינוני מהסוג ביצנית. היא מתרבה באזור הטייגות של צפון אמריקה.
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר עם ארבע תצפיות עד היום, ב-1977, 2008, 2020 וב-2024.
טקסונומיה ואטימולוגיה

הביצנית צהובת-הרגל תוארה בשנת 1789 על-ידי חוקר הטבע הגרמני יוהאן פרידריך גמלין במהדורתו המתוקנת והמורחבת של Systema Naturae של קארל ליניאוס. הוא הציב אותה בסוג חרטומן (Scolopax) וטבע את השם המדעי Scolopax flavipes. גמלין ביסס את תיאורו על ביצניות שנצפו במחוז ניו יורק בסתיו, שתוארו ב-1785 הן על ידי חוקר הצפרות האנגלי ג'ון לאת'אם והן על ידי חוקר הטבע הוולשי תומאס פננט. הביצנית צהובת-הרגל ממוקמות כעת בסוג ביצנית (Tringa) שהוצג בשנת 1758 על ידי חוקר הטבע השוודי קארל ליניאוס במהדורה העשירית של Systema Naturae שלו. שם הסוג Tringa הוא השם הלטיני שניתן לביצנית שחורת-כנף על ידי אוליסה אלדרובנדי בשנת 1599, על בסיס trungas מיוונית עתיקה, שמקורה בחופמאי בגודל קיכלי בעל על-שת לבן המנענע את זנבו, שהוזכר על ידי אריסטו. שם המין הספציפי flavipes משלב את המילים הלטיניות flavus שמשמעותו "צהוב" ו-pes שמשמעותו "רגל".
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הובחנו תת-מינים שונים.
תיאור

הביצנית צהובת-הרגל היא ביצנית בגודל בינוני, באורך 23–25 ס"מ, מוטת כנפיים של 59–64 ס"מ, ומשקל 67–94 גרם. הזוויגים דומים הן בניצוי והן בגודל הכללי. בלבוש קיץ החלקים העליונים מנומרים באפור-חום, שחור ולבן. החלקים התחתונים לבנים עם פספוס חום מפוזר על החזה והצוואר. בלבוש החורף החלקים העליונים מקבלים צבע אפור-חום אחיד יותר. הרגליים צהובות.
תיאור > מינים דומים

בהשוואה לביצנית עקודה (Tringa melanoleuca (אנ')), מקורה קצר יותר (נראה בערך כאורך הראש), דק, ישר וכהה באופן אחיד. החזה מפוספס והצדדים מפוספסים בעדינות יותר.
על-אף שהיא דומה במראה לביצנית עקודה, היא קשורה יותר לבבואן קרום-אצבעות (Tringa semipalmata (אנ')) הגדול ממנה בהרבה; התבנית העדינה, הברורה והצפופה על הצוואר הנראית בלבוש החיזור מעידה על הקשר בין מינים אלו.
מזכירה ביצנית עדינה, אבל נבדלת ממנה ברגליה הצהובות ובכתם רבוע בעל-שת הנראה במהלך התעופה, בשונה מהכתם המוארך והיתדי של הביצנית העדינה.
היא דומה בנוסף גם לביצנית מנומרת, בשל הצבע החום החם בחלקיהן העליונים ובשל כך שגם הביצנית המנומרת בעלת רגליים צהבהבות עד ירקרקות. אך לביצנית צהובת-הרגל יש פס-גבה קצר יותר, שלא נמשך אל מאחורי העין כמו במקרה של המנומרת, וגם אין לה כיפה כהה. סימן זהוי מועיל נוסף הוא חישוף אברות ארוך אצל הביצנית צהובת-הרגל (בעמידה - קצות הכנפיים בולטים מעבר לקו קצה הזנב) וקצר אצל הביצנית המנומרת.
תיאור > קולות

קריאתה רכה יותר מזו של הביצנית העקודה.
תפוצה ובית גידול

היא נודדת  אל חופי מפרץ מקסיקו בארצות הברית, האיים הקריביים ודרומה לדרום אמריקה. היא מזדמנת קבועה במערב אירופה. בבריטניה מגיעות כחמש ציפורים מדי שנה, בעיקר בין אוגוסט לאוקטובר, כאשר פרטים בודדים חורפים מדי פעם.
בתי הגידול שלה כוללים גדות בוציות של מקווי מים מתוקים ומלוחים, חופי ים, שפכי נהרות, גדות בריכות, מאגרים ואגמים, באזורי הטייגות מאלסקה ועד קוויבק.
תפוצה ובית גידול > תצפיות בישראל

בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר, עם ארבע תצפיות עד היום:
התצפית הראשונה נערכה במעגן מיכאל ב-27 ביוני 1977.
הביצנית השנייה נמצאה בבריכות הדגים של קיבוץ נווה איתן ב-25 בספטמבר 2008 במהלך סקר עופות דואים, והיא נשארה שם עד תחילת אוקטובר.
התצפית השלישית התרחשה ב-19 בדצמבר 2020, כשהצפר דניאל מלמד מצא אותה בשדה מוצף ליד קיבוץ עין המפרץ. היא נמצאה לאחר ששני מינים אמריקנים נוספים נצפו בארץ בדצמבר 2020 - חופזי אמריקני באילת ושחיינית תלת-גונית ליד שדה אליהו. בפברואר 2021 מצא הצפר ירון בזר ביצנית צהובת-רגל נוספת במתקן לטיהור שפכים של כפר המכבי, אך מניחים כי מדובר באותו פרט מעין המפרץ.
הפעם האחרונה שנצפתה הייתה ב-24 בספטמבר 2024, בבריכות המלח של הק"מ ה-20 של כביש 90, לא רחוק מאילת.
התנהגות > קינון

הקן הוא שקע באדמת טחב יבשה, המרופד בעשב יבש ועלים רקובים ובדרך כלל מוסתר היטב. לעיתם היא בונה מספר קנים בטרם מחליטים ההורים כי הצליחו לבנות קן באיכות מספקת. התטולה מכילה בדרך כלל ארבע ביצים בצבע חום או אפור ומכוסות בכתמים בגוונים שונים של חום. גודלן הממוצע הוא 42 מ"מ על 29 מ"מ. הדגירה נמשכת 22–23 ימים, ומבוצעת על ידי שני הזוויגים. שני ההורים משתתפים בגידול הצאצאים, שפורחים מהקן כמה שעות לאחר הבקיעה. האפרוחים מסוגלים להאכיל את עצמם כבר בעת היציאה מהקן. הם מתחילים לעוף בגיל 23 עד 31 ימים.
התנהגות > תזונה

ביצניות אלו משחרות אחר מזון במים רדודים, אולם לעיתים הן נראות במים המגיעים לבטנן. לפעמים הן משתמשות במקורן כדי לערבב את המים. הן מבצעות דקירות קצרות באמצעות המקור הארוך שלהן או מזיזות את המקור שלהן מצד לצד כדי ללקט את הטרף שלהן. מכיוון שהן נודדות בלהקות, ייתכנו מקרים בהם הן מתחרות על משאבים. הן נוטות להפגין תוקפנות כאשר הן מתחרות על מזון. הן אוכלות בעיקר חרקים (כגון זבובים, חיפושיות, חותרניים ובריומאים), דגים קטנים, סרטנים, תולעים מימיות, רכיכות (כגון חלזונות), עכבישים וזרעים.
סטטוס

למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה. למרות שמגמת האוכלוסייה העולמיות מראה סימני ירידה, המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
נתונים מסקר ציפורים מקננות (BBS) מצביעים על כך שהמין עבר ירידה גדולה במספרים בצפון אמריקה במהלך 40 השנים האחרונות (ירידה של 94.9% במהלך 40 שנה, השווה לירידה של 52.6% לכל עשור); עם זאת, סקרים אלה מכסים הרבה פחות ממחצית טווח התפוצה של המין בצפון אמריקה, ולכן עשויים שלא לספק נתונים המייצגים את כלל האוכלוסייה.
בעקבות ירידות שדווחו באוכלוסייה החורפת של המין בסורינאם מאז שנות ה-70, בוצעו סקרים באתר מסוים בשנים 2008–2009 באותן שיטות של סקר קודם באותו מקום. התוצאות הראו כי מספרי הביצנית ירדו בכ-80% לעומת אלו שנרשמו בשנים 2002–2003. שינוי זה הוערך כמייצג של כל החוף של סורינאם, בהתבסס על סקר אווירי של החוף בדצמבר 2008, תצפיות קרקע נוספות וארבעה סקרים במקום אחר. החוקרים אוטמה וראמצ'אראן הציעו כי ייתכן שהאוכלוסייה העולמית ירדה בכ-75% בין השנים 2002 ל-2009, וכי המין עשוי לעמוד בפני הכחדה תוך 20–30 שנה, תוך ציון תצפיותיהם של מוריסון ורוס (1989) מאמצע שנות ה-80, על-פיהן יותר מ-70% מהביצניות צהובות-הרגל והעקודות החורפות בחופי דרום אמריקה עושות זאת בסורינאם. ההערכה הנוכחית עבור אוכלוסיות החורף המשולבות של המינים לאורך חופי צפון-מזרח דרום אמריקה היא 8,000, בהתבסס על סקרים אוויריים מרובים (סורינאם: 2008, 2011, 2014; גיאנה הצרפתית: 2008, 2014; ברזיל: 2011, 2014), מה שמצביע על ירידה של כ-90% מאז 2002. נראה כי האוכלוסיות בסורינאם חוו את השינוי הדרמטי ביותר, עם ירידות העולה על 96%, בעוד שהאוכלוסיות בגיאנה הצרפתית (כ-5,000–6,000 פרטים) נראות יותר יציבות. עם זאת, על פי העדויות הנוכחיות לא ניתן להתעלם מכך שהאוכלוסייה משנה את העדפותיה הגאוגרפיות במהלך עונת הקינון, בין אם לאורך החוף של צפון-מזרח דרום אמריקה או באופן נרחב יותר.
ירידות נרשמו גם בסן מרטן מאז שנת 2000, כאשר 348 נספרו בינואר 2001 ופחות מ-5 פרטים נספרו בכל שנה בשנים 2006–2011, ובאזורי ביצות סביב בוגוטה, קולומביה, שם אבדו יותר מ-98% מבתי הגידול. יתר על כן, מגמת ירידה משמעותית נצפתה מאז 1991 באוכלוסיית המין הזה החורפת בלגונות סלינס בדרום-מערב אקוודור. לעומת זאת, אין סימנים לירידה משמעותית בחופי פרו.
ידוע כי המין ניצוד בחלקים מסוימים של הקריביים וחופי דרום אמריקה, והוא ממיני עופות החוף הניצודים ביותר בגוואדלופ ובמרטיניק, שם מדווח על כמה אלפים שנורים מדי שנה. עדויות אלו מצביעות על כך שלחץ הציד אינו בר קיימא בשנים מסוימות, ומחקרים מתוכננים ומתבצעים כדי לכמת את השפעת הציד ואת קצב הירידה באוכלוסייה. איומים נוספים על המין כוללים אובדן בתי גידול באמצעות כריתת עצים, הרחבה והתעצמות חקלאית, פיתוח עירוני וכרייה, שימוש בחומרים אגרוכימיים ושינויי אקלים.
גלריה

ביצנית צהובת-רגל מלקטת מזון. קווינס, ניו יורק, ארצות הברית
ביצנית צהובת-רגל. קווינס, ניו יורק, ארצות הברית
בתעופה, ניתן להבחין בכתם העל-שת הרבוע. השמורה הלאומית סנטה-אנה, טקסס, ארצות הברית
ביצנית צהובת-רגל (משמאל) לצד ביצנית עקודה. נהר ג'נסי בקרבת רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית
אפרוחים. שמורת חיות-הבר קנוטי, אלסקה, ארצות הברית
איור ביצה, 1838
לקריאה נוספת

דניאל מלמד, נס גדול היה פה, מפגש עם ביצנית צהובת-רגל, מחברת הנדירים, אתר הצפרות הישראלי, 27 בדצמבר 2020
הארווי גרנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביולי 1965 (בן 59) אוגוסטה שבג'ורג'יה
 עמדה:  סמול פורוורד / פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטר
 מספר:  44
 מכללה:  קלמסון (1984–1985) אינדפנדנס (1985–1986) אוקלהומה (1986–1988)
 דראפט:  בחירה 12, 1988 וושינגטון בולטס
 קבוצות כשחקן
 1988–1993 1993–1996 1996–1998 1999:  וושינגטון בולטס פורטלנד טרייל בלייזרס וושינגטון בולטס/ויזארדס פילדלפיה 76'
 
הארווי גרנט (באנגלית: Harvey Grant; נולד ב-4 ביולי 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA. הוא תאום זהה של הוראס גרנט, גם הוא שחקן עבר ב-NBA.
קריירה

גרנט עבר לאוקלהומה לאחר שנה במכללה קהילתית ושנה נוספת באוניברסיטת קלמסון, לצד אחיו הוראס. בעונתו האחרונה באוקלהומה נבחר גרנט לחמישיית העונה השלישית במכללות (Third-team All-American).
נבחר בבחירה ה-12 על ידי וושינגטון בולטס בדראפט 1988. בעונתו הראשונה העמיד בממוצע 5.6 נקודות, 2.3 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. הוא העלה את ממוצעיו ל-8.2 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים בעונה הבאה, בשנת 1989-90. גרנט שיפר במידה ניכרת בעונת 1990-91, כאשר הוא קלע בממוצע 18.2 נקודות, והוסיף 7.2 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-1.18 חטיפות למשחק. בסוף העונה, סיים במקום השני במועמדות לפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA (שבו זכה סקוט סקיילס, שחקן אורלנדו מג'יק). בשתי עונות עוקבות, הוא המשיך עם משחקו הסולדי, כאשר קלע 18.0 ו-18.6 נקודות בממוצע למשחק בעונות 1991-92 ו-1992-93, בהתאמה.
ב-1993 הועבר גרנט בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לסנטר קווין דאקוורת'. בפורטלנד עבר גרנט לתפקיד של שחקן משני, העולה מהספסל, ובשלוש עונות עם פורטלנד קלע בממוצע 9.6 נקודות למשחק.
ב-15 ביולי 1996, הוא חזר לוושינגטון בולטס באמצעות טרייד נוסף, יחד עם רכז הבלייזרס רוד סטריקלנד, הפאוור פורוורד ראשיד וולאס והקלע מיטשל באטלר. בשלב זה הקריירה של גרנט הייתה בדעיכה, הוא קלע בממוצע 4.1 נקודות בעונת 1996-97, ואז התדרדר ל-2.6 נקודות בעונה הבאה, כאשר ה"בולטס" מיתגו עצמם מחדש בתור ה"ויזארדס".
הוא סיים את הקריירה המקצועית שלו עם פילדלפיה 76' בעונה המקוצרת בשל השבתה של ה-NBA ב-1999, כשקלע בממוצע 3.1 נקודות ו-2.3 ריבאונדים ושיחק ב-47 מתוך 50 משחקים אפשריים.
גרנט הועבר בטרייד ממש לפני תחילת עונת 1999-00 יחד עם אנתוני פארקר לאורלנדו מג'יק תמורת בילי אוונס, שנשלח אל המג'יק בטרייד שהעביר את אחיו של הארווי, הוראס, לסיאטל סופרסוניקס. לאחר שנופה מסגל הקבוצה, החליט הארווי גרנט לפרוש מן הליגה וממשחק מקצועני.
הארווי גרנט מעולם לא היה ריבאונדר מצטיין כמו אחיו הוראס, והוא מחזיק בממוצעי קריירה של 4.4 ריבאונדים ו-9.9 נקודות למשחק.
משפחתו

בנו של גרנט ג'ראי שיחק כדורסל מכללות עבור אוניברסיטת קלמסון, שם שיחק גם הארווי לפני שעבר לאוקלהומה. מאז שיחק בצורה מקצוענית באוסטרליה, באיטליה, בישראל, בלטביה ובליטא. בן נוסף, ג'ריאן, שיחק באוניברסיטת נוטרדאם ונבחר על ידי ניו יורק ניקס בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA 2015, ובנו הצעיר, ג'רמי, שיחק אוניברסיטת סירקיוז לפני שנבחר במקום ה-39 על ידי פילדלפיה 76' בדראפט ה-NBA 2014. ב-2016, הוא החל לשחק עבור אוקלהומה סיטי ת'אנדר. ג'אילין גרנט הוא בנו הצעיר ביותר. להארווי גרנט גם בת, מיקאילה, נולד לו ב-2005 מחברתו קארן מיטשל.
הערות שוליים

↑  Duke Basketball Report – The unofficial home of Duke basketball fans and the Cameron Crazies
↑  http://www.stellarcollegebballgame.com/1988Oklahoma.html Greatest College Basketball Teams: Spotlight 1988 Oklahoma
↑  "Senior forward Jerai Grant emerging as pleasant inside surprise", www.orangeandwhite.com, January 11, 2011.
↑  National Basketball League | Sydney Kings: Sydney Kings' Jerai Grant arrives in town (גרסת ארכיון)
↑  Jerami Grant Commits To Syracuse, Class Of 2012 Officially In Session – Troy Nunes Is An Absolute Magician
↑  https://www.washingtonpost.com/sports/for-hoops-playing-grant-family-it-was-always-good-always-pushing-each-other/2015/02/24/d72490ea-b6aa-11e4-bc30-a4e75503948a_story.html
גרד קנטר

גרד קנטר (באסטונית: Gerd Kanter; נולד ב-6 במאי 1979 בטאלין, אסטוניה) הוא אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008), אלוף עולם (אוסקה 2007) ושיאן עולם באולם בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה

שנת הפריצה של קנטר הייתה שנת 2005, בה זכה במדליות כסף באליפות העולם וב"גמר האתלטיקה העולמי", זכה במדליית זהב באוניברסיאדה ובגביע האירופאי, וזרק לראשונה מרחק העולה על 70 מטר.
בספטמבר 2006, במהלך אליפות בהלסינבורג, שוודיה (69.46 - 72.30 - 70.43 - 73.38 - 70.51 - 65.88), זרק קנטר מרחק העולה על 70 מטרים בארבעה סיבובים שונים. המרחק הגבוה ביותר שזרק היה 73.38 מטרים, שהוא התוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה שביפן בשנת 2007 זכה קנטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס ובגמר האתלטיקה העולמי. בשל הישגיו בשנה זו זכה קנטר בתואר הספורטאי האסטוני של השנה ועלה למקום הראשון בעולם בדירוג זורקי הדיסקוס לפני יריבו וירגיליוס אלקנה, לאחר שזכה ב-20 מתוך 25 הטורנירים בהם השתתף, והגיע לפודיום בכל אחד מהם.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה קנטר במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.82 מטר, והקדים את יריבו במקום השני במטר שלם. בעקבות זכייתו במדליה זכה פעם נוספת קנטר בתואר אישיות הספורט האסטונית של השנה.
ביוגרפיה > שיאן עולם באולם

לאחר הזכייה במדליית הזהב המשיך קנטר ביכולתו הטובה. קנטר זכה בתחרות החורף של הגביע האירופאי כאשר זרק למרחק 69.70 מטר וב-22 במרץ 2009 קבע שיא עולם חדש בזריקת דיסקוס באולם של 69.51 מטר. קנטר גם זכה בתחרות הגולדן ליג בברלין כאשר זרק למרחק של 67.88 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין שבגרמניה בשנת 2009 זכה קנטר במדליית ארד בתוצאה של 66.88 מטר, אחרי רוברט הרטינג מגרמניה (69.43 מטר) ופיוטר מלכובסקי מפולין (69.15 מטר) ולא הצליח להגן על תוארו.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה קנטר במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.95 מטר, אחרי רוברט הרטינג (68.97 מטר) ולפני אחסן חדדי מאיראן (66.08 מטר).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה קנטר במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.03 מטר, אחרי רוברט הרטינג (68.27 מטר) ואחסן חדדי (68.18 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 זכה קנטר במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.19 מטר, אחרי רוברט הרטינג (69.11 מטר) ופיוטר מלכובסקי (68.36 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה קנטר במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.75 מטר, אחרי רוברט הרטינג (66.07 מטר) ולפני רוברט אורבנק מפולין (63.81 מטר).
ביוגרפיה > קריירה כמאמן

הוא פרש מתחרויות לאחר עונת 2018 והחל קריירה של מאמן. האתלט הסלובני כריסטיאן צ'ה מתאמן אצלו.
הישגים

| שנה | טורניר | מקום הטורניר | מיקום בתחרות | תוצאה (במטרים) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | אליפות אירופה | מינכן, גרמניה | 12 | 55.14 |
| 2003 | אליפות העולם | פריז, צרפת | 25 | 56.63 |
| 2004 | אולימפיאדה | אתונה, יוון | 19 | 60.05 |
| 2004 | גמר האתלטיקה העולמי | מונטה קרלו, מונקו | 5 | 63.28 |
| 2005 | אליפות העולם | הלסינקי, פינלנד | 2 | 68.57 |
| 2005 | אוניברסיאדה | איזמיר, טורקיה | 1 | 65.29 |
| 2005 | גמר האתלטיקה העולמי | מונטה קרלו, מונקו | 2 | 66.01 |
| 2006 | אליפות אירופה | גטבורג, שוודיה | 2 | 68.03 |
| 2006 | גמר האתלטיקה העולמי | שטוטגרט, גרמניה | 2 | 68.47 |
| 2007 | אליפות העולם | אוסקה, יפן | 1 | 68.94 |
| 2007 | גמר האתלטיקה העולמי | שטוטגרט, גרמניה | 1 | 66.54 |
| 2008 | אולימפיאדה | בייג'ינג, סין | 1 | 68.82 |
| 2008 | גמר האתלטיקה העולמי | שטוטגרט, גרמניה | 1 | 68.38 |
| 2009 | אליפות העולם | ברלין, גרמניה | 3 | 66.88 |
| 2009 | גמר האתלטיקה העולמי | סלוניקי, יוון | 5 | 65.34 |
| 2010 | אליפות אירופה | ברצלונה, ספרד | 4 | 66.20 |
| 2011 | אליפות העולם | טגו, קוריאה הדרומית | 2 | 66.95 |
| 2012 | אליפות אירופה | הלסינקי, פינלנד | 2 | 66.53 |
| 2012 | אולימפיאדה | לונדון, בריטניה | 3 | 68.03 |
| 2013 | אליפות העולם | מוסקבה, רוסיה | 3 | 65.19 |
| 2013 | אליפות אירופה | ציריך, שווייץ | 2 | 64.75 |
הערות שוליים

↑  John Branch (2008-08-24). "Estonia's Kanter Celebrates Gold Medal in the Discus His Way". ניו יורק טיימס. נבדק ב-2008-08-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14180993  VIAF: 1468154688468848380009   WorldCat (עם VIAF): 1468154688468848380009
2007 בטלוויזיה בישראל
פרסים > פרס האקדמיה לטלוויזיה

דרמה בודדת, סרט טלוויזיה, מיני סדרה וסדרת דרמה: "מרחק נגיעה" (רשת)
סדרה קומית: "מסודרים" (קשת)
תוכנית בידור: "ארץ נהדרת" (קשת)
סדרת תעודה: "עשרת הדיברות" (קשת)
תוכנית אירוח: "יאיר לפיד" (רשת)
תוכנית מגזינית בתחומי תרבות ופנאי: "ערב טוב עם גיא פינס" (הוט 3)
תוכנית אקטואליה ו/או תחקיר ו/או חדשות: "לונדון את קירשנבאום" (ערוץ 10)
תוכנית מציאות (ריאליטי): "נולד לרקוד" (קשת)
תוכנית ילדים ונוער: "השמיניה" (ערוץ הילדים ו-HOT)
פרס מפעל חיים: דן שילון
תוכניות וסדרות

בשנת 2007 נוצרו מאות תוכניות וסדרות ישראליות. להלן חלק מהתוכניות:
תוכניות וסדרות > בידור

ארץ נהדרת 4: בין המשתתפים בתוכנית: אורנה בנאי, טל פרידמן ואסי כהן. התוכנית שודרה בקשת בערוץ 2.
מועדון לילה 2: עונה שנייה לתוכנית הלייט-נייט של ארז טל. שודרה פעמיים בשבוע (שישי ושבת). בין המשתתפים: עפר שכטר, מיה דגן ושלום אסייג. התוכנית שודרה בקשת בערוץ 2.
הישראלים: תוכנית הומוריסטית המציגה כיצד החיים מתנהלים בישראל, וכיצד האוכולוסיה הסובבת חיה יום יום. כל הדמויות מגולמות על ידי שלישיית מה קשור. לתוכנית צולמו שמונה פרקים. שודרה ברשת בערוץ 2.
רק בישראל 2007: סדרה של 8 תוכניות אשר ציינו 40 שנות טלוויזיה. עם ארז טל ואורנה בנאי.
העיר שלנו: סדרת מערכונים בכיכובם של שלישיית הפיג'מות המשודרת בערוץ 2.
תוכניות וסדרות > דרמה

הכל דבש: דרמה קומית פרי עטה של יעל פוליאקוב ובהשתתפות אביה, ישראל פוליאקוב, ומתבססת על חיי משפחתם. משתתפים נוספים: שוש עטרי בתפקיד אם המשפחה, זהר ליבה ואיתי תורג'מן.
האקס המיתולוגי: סדרה דרמטית-קומית העוקבת אחר בחורה רווקה בת 30 אשר יוצאת למסע חיפוש אחר כל חבריה לשעבר, זאת עקב גילוי עתידות בו התבשה כי כבר מצאה את "האביר על הסוס הלבן", אך נפרדה ממנו.
מסודרים: סדרה קומית בת 11 פרקים, שעוקבת אחר אנשי חברת הייטק שהתעשרו לפתע בעקבות מכירת מוצריהם. התוכנית שודרה בימי שבת בקשת בערוץ 2, ודמויות אורח רבות הצטרפו לתוכנית. בין השחקנים הקבועים: אסי כהן, מאור כהן ואסף הראל.
מרחק נגיעה: סדרת דרמה בת שמונה פרקים אשר התמקדה בשתי משפחות מנוגדות: עולים חדשים מרוסיה ומשפחה חרדית. התוכנית שודרה ברשת בערוץ 2.
הבורר: סדרת פשע בת 11 פרקים שמשודרת בכבלים, מספרת על העולם התחתון בישראל וכוללת גם הומור ישראלי. בין המשתתפים: יהודה לוי, אניה בוקשטיין משה איבגי ועוד.
אמא'לה: עונה שנייה לסדרת הדרמה בכיכובה של אורנה בנאי, העוקבת אחר אם חד-הורית שמגדלת את בנה הקטן יחד עם אימה שלה. בין המשתתפים: מיה דגן ותיקי דיין.
"החיים זה לא הכל" – סיטקום בהשתתפות אבי קושניר, ענת וקסמן ועידן אלתרמן.
"משמורת" היא סדרת טלוויזיה ישראלית דרמטית שכתבה הסופרת והעיתונאית עירית לינור, העוסקת במשפחת ברג: האב (נתן דטנר) ושלושת ילדיו (הילה פלדמן, יונתן ברק ודניאלה קרטס).
תוכניות וסדרות > סדרות יומיות

השמיניה 3: סדרת ילדים פופולרית אשר חזרה לעונה שלישית ואחרונה, בת 50 פרקים. הסדרה שודרה בערוץ הילדים בהוט. בין המשתתפים: עדי הימלבלוי, דון לני גבאי, אבי קורניק ועוד.
האלופה 2: המשך לטלנבולה של HOT, אשר עוקבת אחר עולם הכדורגל הישראלי ואחר ראש הממשלה שעומד למות. בין השחקנים המרכזיים: יהודה לוי, עפר שכטר עדי הימלבלוי ומיכל גבריאלוב. התוכנית שודרה בערוץ 3 בהוט. בנוסף, בסיום כל פרק, בערוץ HOT בידור ישראלי, שודרה תוכנית בת 15 דק' שדנה בקונפליקטים שצצו בפרק בשם "האלופה - חדר הלבשה". יוצרים: נמרוד עציון-קורן, רוני ידור וסער לחמי.
השיר שלנו 4: הטלנובלה של YES שבה אף היא לעונתה האחרונה. במרכז העלילה עמדה להקה צבאית, וכן תעלומת רצח מהעונה הקודמת. בין השחקנים המרכזיים: רן דנקר, נינט טייב, אניה בוקשטיין ועוד. התוכנית שודרה ב-yes ישראלי בלוויין.
ראש גדול 3+4: סדרת ילדים שעוסקת בפרויקטים שהילדים עורכים בבית הספר. אל העונות החדשות של הסדרה התווספו מייקל לואיס, אליענה בקייר, רוני דואני ורבים אחרים. העונה השלישית כללה 50 פרקים והרביעית 55 פרקים. התוכנית שודרה בערוץ הילדים בלוויין.
בובות: טלנובלה של HOT העוסקת בעולם הדוגמנות. בין השחקנים הבולטים בסדרה מיקי קם, דודו טופז ואחרים. מדי שבוע שודרה תוכנית סיכום ו"מאחורי הקלעים" בערוץ HOT בידור ישראלי בשם "חדר הלבשה - בובות".
האי: סדרת הרפתקאות חדשה של ערוץ הילדים, קופרמן הפקות ו-HOT, המספרת את סיפורם של עבריינים צעירים בבית מחסה, המגיעים לאי בודד לאחר שאסטרואיד פוגע בכדור הארץ. העונה הראשונה כוללת 50 פרקים. בין המשתתפים: ליאת בלו, יון תומרקין, יעל גרובגלס, עוז זהבי ועוד. יוצר: גיורא חמיצר.
הנפילים 1-2: סדרת מדע בדיוני ששודרה בערוץ הילדים בהפקת טדי הפקות ו-yes. העלילה בסדרה עוסקת בכמ"ג, עיירה סודית בדרום ישראל, אליה מגיע צורי, נער המגלה שיש לו כוחות על טבעיים וכי משימתו היא להגן על סוד היישוב מפני "הנפילים". לעונה הראשונה 30 פרקים ולשנייה 25.
מסכים: סדרת דרמה בת 50 פרקים העוסקת במערכות יחסים שונות המתקיימות בווידאו צ'ט. הסדרה שודרה בערוץ יס ישראלי בהפקת "אודי סגל - לוליפופ". בכל פרק הובאו כ-3–4 סיפורים אשר לרוב לא היו קשורים זה בזה.
תוכניות וסדרות > תוכניות מציאות ושעשועונים

כוכב נולד 5: תוכנית גילוי הכישרונות, אשר משורותיה יצאו אמנים כנינט טייב והראל סקעת, חזרה לעונה חמישית. התוכנית שודרה פעמיים בשבוע בהנחיית צביקה הדר ועימו שופטים, בהם גל אוחובסקי, צדי צרפתי צביקה פיק ומרגלית צנעני. התוכנית שודרה בקשת בערוץ 2.
רוקדים עם כוכבים 3: שעשועון ריקודים בהנחיית אבי קושניר והילה נחשון. בין המשתתפים: רודריגו גונזלס, אילנית לוי, מיקי קם ועוד. התוכנית שודרה ברשת בערוץ 2.
נולד לרקוד 2: תוכנית גילוי כישרונות ריקוד, בה זכתה יוליה איגלניק. את התוכנית הנחה צביקה הדר ועימו חבר שופטים, בהם מיכל אמדורסקי ודוד דביר. התוכנית שודרה בקשת בערוץ 2.
אורי גלר מחפש את היורש: תוכנית מציאות בה הקוסם אורי גלר הציב אתגרים לחבורת קוסמים כאשר המנצח יהיה ל"יורשו". את התוכנית הנחה אלי אלידיס והיא שודרה בערוץ 2 בזכיינית "קשת".
לרדת בגדול 2: עונה שנייה של תוכנית הראליטי בה המתמודדים מנסים לרזות ולזכות בפרס הגדול, ולהדיח את המתמודדים האחרים בתוכנית. התוכנית שודרה בערוץ 10 בהנחייתה של ציפי שביט.
הכספת: שעשועון בהנחיית גבי גזית אשר שודר בערוץ 2, תחת הזכיינית "קשת".
מי רוצה להיות מיליונר: שעשועון בהנחיית יורם ארבל, בערוץ 10.
אחד נגד מאה: שעשועון חדש שעלה בזכיינית "רשת". מתמודד אחד מנסה לזכות במיליון שקלים ומתחרה נגד "נבחרת", המונה מאה אנשים. מנחה התוכנית הוא אברי גלעד.
האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?: תוכנית בהנחייתו של איל קיציס, בה מתמודד אחד מנסה לזכות במיליון שקלים תוך כדי שהוא עונה על שאלות הנלמדות במסגרת החינוך היסודי בישראל. כנגד המתחרה מתמודדים ילדים בכיתה ו'. התוכנית שודרה בזכיינית "קשת".
מונית הכסף: שעשועון ששודר בזכיינית "קשת", בה אנשים עולים, כביכול, על מונית רגילה, שמסתברת להם שהיא "מונית הכסף". במשך הנסיעה במונית הם יכולים לזכות בכסף רב.
מסדר זיהוי: שעשועון בערוץ 10, בהנחייתו של שלמה בראבא, בו מתמודד מנסה לנחש את עיסוקם של המשתתפים בתוכנית. אם יצליח יוכל לזכות במאה אלף שקלים.
הצופן: שעשועון ששודר בערוץ הראשון. התוכנית צולמה במוזיאון ישראל והמתמודדים, בהנחייתו של עמנואל הלפרין, עברו בין התצוגות והתערוכות השונות וענו על שאלות הקשורות בנושאיהן. פתרונות נכונים הביאו לגילוי אותיות בכתב חידה שנכתב בצופן סתרים. על העולים לגמר בהיכל הספר היה לפענח את הצופן ולפתור את כתב החידה.
ששטוס 14: שעשועון הילדים בהנחיית קובי מחט וטל מוסרי, הציע לכיתה הזוכה טיול לבולגריה. השעשועון שודר בערוץ הילדים.