stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאוזאורוס

| קלאוזאורוס |
| --- | --- |
  שלד ומבנה של מאובני עצמות הקלאוזאורוס
תקופה
קרטיקון עליון, 87–82 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: קלאוזאורוס
מין:: Claosaurus agilis
שם מדעי
 Claosaurus

קלאוזאורוס (שם מדעי: Claosaurus; מיוונית: "לטאה שבורה", עקב המבנה השבור של המאובנים) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת האורניתופודים שהיה קרוב רחוק להדרוזאוריים בעלי מקור הברווז ובעבר נחשב כשייך למשפחה (עד שמחקר שנערך ב-2008 הוציא אותו). הוא חי לפני 82–87 מיליון שנה, בתור הקרטיקון, וחי באמריקה הצפונית.
בסוג זה היה מין אחד - C. agilis', אשר התגלה ב-1872 בידי החוקר המפורסם עותניאל צ'ארלס מארש שגם נתן לו את שמו. תחילה הוא סווג כמין של הדרוזאורוס אך ב-1980 הפך לסוג נפרד. המאובנים שלו נמצאו ליד נהר סמוקי היל שבקנזס. מין נוסף מהסוג, C. annectens התברר כאדמונטוזאורוס ומין נוסף, C. affinis שהורכב ממאובני שני המינים הקודמים, בוטל ב-2004.
הקלאוזאורוס היה הרביבור שנע על ארבע, אך היה יכול להזדקף על שתיים כדי לנוע מהר. הוא הגיע לאורך 3.5 מטר ולמשקל 475 ק"ג. הוא היה בעל מבנה גוף דק עם רגליים אחורות ארוכות וזרועות קצרות יחסית. לא נמצאה גולגולת של קלאוזאורוס, כך שלא ידוע איך נראה פיו ושיניו וממה ניזון.
קייזר גייטס

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1996 (בן 27) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01
 מכללה:  אוניברסיטת קסבייר
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019–2020   2021   2021–2022   2022–:  וינדי סיטי בולס   מיין סלטיקס   לונג איילנד נטס   הפועל ירושלים   לונג איילנד נטס
 
קייזר גייטס (באנגלית: Kaiser Gates; נולד ב-8 בנובמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בלונג איילנד נטס.
קריירה > תיכון

גייטס למד בתיכון סנט פרנסיס, ושיחק בקבוצת הכדורסל המקומית לצד מאליק ביזלי וקובי סימונס, איתם זכה בשתי אליפויות רצופות.
גייטס קלע יותר מ-1,200 נקודות, והוא הריבאונדר המוביל בתולדות התיכון.
כשסיים תיכון, בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קסבייר שבסינסינטי, אף על פי שקיבל הצעות גם מאוניברסיטת טקסס טק, אוניברסיטת ואנדרבילט, אוניברסיטת המדינה של פלורידה, אוניברסיטת ג'ורג'יה ואוניברסיטת מיזורי.
קריירה > אוניברסיטת קסבייר

בשנתו הראשונה באוניברסיטה רשם נתונים של 3.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק, ובשנים הבאות שיפר את ממוצעיו ל-5.8 ו-4.1 ול-7.2 ו-4.6, עם ממוצע של 37.8% מעבר לקשת. הוא ויתר על עונתו האחרונה באוניברסיטה, ובחר להתמודד בדראפט 2018 ב-NBA.
קריירה > ליגת הפיתוח

לאחר שלא נבחר בדראפט, הצטרף גייטס לשיקגו בולס למשחקי ליגת הקיץ. לאחר שהרשים במשחקים, הוא חתם על חוזה להצטרפות למחנה האימונים של הבולס, אך לאחר חודש הקבוצה ויתרה עליו, והוא הצטרף לווינדי סיטי בולס מליגת הפיתוח.
ב-12 בספטמבר 2019 הוא הועבר בטרייד למיין סלטיקס, קבוצת הפיתוח של בוסטון סלטיקס, תמורת בחירה מספר 4 בדראפט 2019 של ליגת הפיתוח.
ב-16 בדצמבר 2020 הצטרף לברוקלין נטס, אך שוחרר יום למחרת. ב-27 בינואר הצטרף ללונג איילנד נטס.
קריירה > הפועל ירושלים

ב-8 בספטמבר 2021 הצטרף להפועל ירושלים.
הערות שוליים

↑  Northam, Mitchell (22 במרץ 2017). "Alpharetta's Simmons and Gates will battle in Sweet 16". Atlanta Journal-Constitution. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Russell, Shannon (25 בנובמבר 2016). "Star forward Kaiser Gates returns to Xavier University basketball". WCPO. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Northam, Mitchell (16 באוקטובר 2017). "These former N. Fulton stars will be playing D1 hoops this year". Atlanta Journal-Constitution. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Phillips, Scott (5 במאי 2018). "Xavier's Kaiser Gates hires an agent, staying in 2018 NBA Draft". NBC Sports. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Brennan, Patrick (8 במאי 2018). "Analysis: What Kaiser Gates' XU departure means for the Musketeers". Cincinnati Enquirer. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Clark, Dave (14 בספטמבר 2018). "Report: Xavier's Kaiser Gates agrees to training-camp deal with Chicago Bulls". Cincinnati Enquirer. נבדק ב-5 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bulls waive four players". NBA.com. 12 באוקטובר 2018. נבדק ב-16 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WINDY CITY BULLS RELEASE 2018-19 TRAINING CAMP ROSTER". NBA.com. 21 באוקטובר 2018. נבדק ב-22 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Red Claws Acquire Rights To Kaiser Gates". NBA.com. 12 בספטמבר 2019. נבדק ב-3 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Brooklyn Nets Sign Elie Okobo and Kaiser Gates". NBA.com. 16 בדצמבר 2020. נבדק ב-17 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brooklyn Nets Waive Kaiser Gates". NBA.com. 17 בדצמבר 2020. נבדק ב-17 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Long Island Nets Announce 2021 Roster". NBA.com. 27 בינואר 2021. נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kaiser Gates joins Hapoel Jerusalem". Sportando. 9 בספטמבר 2021. נבדק ב-9 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הפורוורד קייזר גייטס מגיע להפועל – הפועל "בנק יהב" ירושלים – האתר הרשמי
↑  רשמי: הפועל ירושלים צירפה את קייזר גייטס, באתר ערוץ הספורט, 9 בספטמבר 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קייזר גייטס".
קיש אבי שאול

| --- | --- |
 אב:  אביאל בן צרור 
 צאצאים:  שאול 
 
קִישׁ הוא דמות מקראית – אביו של שאול, המלך הראשון בממלכת ישראל המאוחדת ובנו של אביאל בן צרור בן-בכורת בן-אפיח.
חייו

קיש מוזכר בשמואל א' כהקדמה להמלכת שאול בנו: ”וַיְהִי-אִישׁ מבן ימין (מִבִּנְיָמִין), וּשְׁמוֹ קִישׁ בֶּן-אֲבִיאֵל בֶּן-צְרוֹר בֶּן-בְּכוֹרַת בֶּן-אֲפִיחַ--בֶּן-אִישׁ יְמִינִי:  גִּבּוֹר, חָיִל” (ספר שמואל א', פרק ט', פסוק א').
בתלמוד ירושלמי העירו שבספר דברי הימים כתוב ששמו של אבי קיש היה 'נר' ”וְנֵר הוֹלִיד אֶת קִישׁ וְקִישׁ הוֹלִיד אֶת שָׁאוּל וְשָׁאוּל הוֹלִיד אֶת יְהוֹנָתָן” (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"ג). לדעת הירושלמי אכן שמו היה אביאל, אך הכתוב רמז שהטעם ששואל זכה למלוכה הוא בעקבות כך שסבו היה מדליק נרות להאיר לאחרים, זכה שואל למלוכה.
בספר שמואל בהקשר לסיפור המלכת שאול, מסופר כי קיש שלח את בנו בעקבות אתונותיו שאבדו, ובדרך זאת הגיע שאול אל שמואל הנביא, אשר משח אותו למלך.
במדרש פנים אחרים מובא שקיש אבי שאול, הוא המוזכר בין אבותיו של מרדכי היהודי במגילת אסתר: ” אִישׁ יְהוּדִי, הָיָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה; וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי, בֶּן יָאִיר בֶּן-שִׁמְעִי בֶּן-קִישׁ--אִישׁ יְמִינִי.” (מגילת אסתר, פרק ב', פסוק ה'). אמנם בן שמעי לבין קיש היו כמה דורות שלא נזכרו.
הערות שוליים

↑  ירושלמי מאיר/מסכת שביעית/פרק שלישי
↑  כן מובא גם כן במדרשים, ראו ויקרא רבה, פרשה ט', פסקה ב', ועוד.
↑  מדרש פנים אחרים, נוסח ב, ב, ד"ה ד"א ושמו מרדכי
קלאודמוס מלכוס

קלֵאוֹדֵמוֹס מַלכוֹס (ביוונית: ‘Κλεόδημος Μάλχος; סביב 200 לפנה"ס) היה סופר יהודי שמפרי עטו שרדו רק מספר שורות המצוטטות בספרו של ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו, "קדמוניות היהודים", שציטט אותן מדברי הסופר היווני אלכסנדר פוליהיסטור:
הקטע הזה, מתוך "קדמוניות היהודים", צוטט על ידי אוסביוס מקיסריה בחיבורו "הכנה לבשורה". כל הסיפור הזה, עם שינוי קל (סופון, שנקרא אצלו "סופקס", הוא בנו של הרקלס ואבי דיודורוס), נמצא גם אצל פלוטרכוס.
שמו השמי של קלאודמוס, "מלכוס", היה נפוץ מאוד בפיניקיה וסוריה וחוקרים שונים סברו שייתכן והוא לא היה יהודי, אלא פיניקי, סורי או שומרוני.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: קלֵאוֹדֵמוֹס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף); מַלכוֹס, במלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה).
↑  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Israel Academy of Sciences, Jerusalem, 1976, Vol. I, XXX. Alexander Polyhistor, p. 157 (מנחם שטרן)
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ראשון, פרק טו, סעיפים 241-240.
↑  אוסביוס, הכנה לבשורה, ספר 9, 20.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים, סרטוריוס, פרק ט, סעיף 4.
↑  מלכוס (קלאודמוס הנביא), באנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קמטן החורש

| קמטן החורש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: קמטניים
סוג:: Pseudopus
מין:: קמטן החורש
שם מדעי
 Pseudopus apodus ‏פאלאס, 1775
תחום תפוצה


קמטן חורש (שם מדעי: Pseudopus apodus), הוא מין יחיד בסוגו של לטאה ממשפחת הקמטניים. למרות דמיונו לנחש הוא אינו שייך לאותה תת סדרה. מאפיינים אלו מהווים הומופלסיה, כלומר היווצרות מאפיינים משותפים בין מינים שונים ואף מרוחקים אבולוציונית. הקמטן הוא לטאה חסרת רגליים.
קמטן החורש מגיע לאורך של כ-135 סנטימטרים. הוא אינו ארסי ואינו נוטה לנשוך. בשעת סכנה הוא מפריש חומר המדיף ריח רע ומאפשר לו להתחמק מאזור הסכנה. הוא ניזון בעיקר מחלזונות ומחרקים, אך טורף גם לטאות קטנות ועכברים, ולפעמים אפילו צפעים ונחשים קטנים. עונת הרבייה באביב, ובקיץ הנקבה מטילה את ביציה. הוולדות עצמאיים מיד לאחר הבקיעה.
קמטן החורש נפוץ בדרום רוסיה, בארצות הבלקן, במערב אסיה ובמרכזה. בארץ ישראל הוא נפוץ בכל האזור הים-תיכוני.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 134-136
גלריה

קמטן חורש
קמטן בוגר
קפיצה למים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

| --- | --- |

 היכלים:  מרכז ספורט המים מריה לנק
 תאריך התחלה:  7 באוגוסט 2016 
 תאריך סיום:  20 באוגוסט 2016 
 מתחרים:  136 מ-29 מדינות
 → 2012 2020 ← 
 
תחרויות הקפיצה למים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו התקיימו בין התאריכים 7 באוגוסט עד ה-20 באוגוסט במרכז ספורט המים מריה לנק השוכן בבארה דה טיז'וקה, ריו דה ז'ניירו. התחרויות התקיימו בארבע קטגוריות: קפיצות ממקפצה בגובה 3 מטרים, קפיצות סינכרוניות ממקפצה בגובה 3 מטרים, קפיצות מפלטפורמה בגובה 10 מטרים וקפיצות סינכרוניות מפלטפורמה בגובה 10 מטרים. בכל קטגוריה התקיימו תחרויות נפרדות לגברים ולנשים, סה"כ התקיימו שמונה תחרויות שונות.
סין הובילה ברוב התחרויות וקטפה 7 מתוך 8 מדליות הזהב.
במהלך היום השלישי לתחרויות הפכו מי הבריכה לירוקים. בתחילה טענו המארגנים כי מדובר באצות שגדלו במים עקב תנאי החום והחוסר ברוח בבריכה. ההסבר לא הניח את הדעת, שכן המים בבריכה הסמוכה בה נערכו משחקי הכדורמים נותרו כחולים. לבסוף הודו המארגנים כי השינוי בצבע נבע מכך שלבריכה נשפכו 160 ליטר של מימן על-חמצני. לאחר מכן נשאבו המים והוחלפו במים חדשים.
דירוג מוקדם

בתחרויות הקפיצה למים לקחו חלק 136 ספורטאים מ-29 מדינות שנבחרו בהתאם לכללים הבאים:
כל מדינה רשאית לשלוח לתחרות מקסימום 16 מתחרים (עד שמונה גברים ושמונה נשים). בתחרויות היחידים כל מדינה רשאית לשלב עד שני מתחרים וזוג אחד בתחרויות הזוגיות.
התנאי להשתתפות בתחרויות האישיות הוא עמידה באחד או יותר מהקריטריונים הבאים:
ספורטאים שדורגו באחד מ-12 המקומות הראשונים בכל תחרות באליפות העולם שהתקיימה בשנת 2015.
הזוכים באליפות היבשת בכל אחת מחמש היבשות.
התנאי להשתתפות בתחרויות הזוגיות הוא עמידה באחד או יותר מהקריטריונים הבאים:
זוגות שדורגו באחד משלושת המקומות הראשונים בכל תחרות באליפות העולם שהתקיימה בשנת 2015.
זוגות שדורגו באחד מארבעת המקומות הראשונים בכל אחת מתחרויות הגביע העולמי במהלך שנת 2016.
ברזיל, כמארחת המשחקים, קיבלה כרטיס חופשי.
תחרויות ומנצחים > נשים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | שה טינגמאו   הרפובליקה העממית של סין  סין | 406.05 | חה דזה   הרפובליקה העממית של סין  סין | 389.90 | טניה קניוטו   איטליה איטליה | 372.80 |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | ז'ן צ'יאן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 439.25 | סה יאג'יה   הרפובליקה העממית של סין  סין | 419.40 | מייגן בנפיטו   קנדה קנדה | 389.20 |
| קפיצה סינכרונית ממקפצה גמישה מ-3 מטר | מינשיה וו   שה טינגמאו   הרפובליקה העממית של סין  סין | 345.60 | טניה קניוטו   פרנצ'סקה דלאפה   איטליה איטליה | 313.83 | מדיסון קיני   אנאבל סמית'   אוסטרליה אוסטרליה | 299.19 |
| קפיצה סינכרונית מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'ן ז'וולין   ליו חוויישיה   הרפובליקה העממית של סין  סין | 354.00 | פנדללה רינונג   צ'אונג ג'ון הונג   מלזיה מלזיה | 344.34 | מייגן בנפייטו   רוזלין פיליון   קנדה קנדה | 336.18 |
תחרויות ומנצחים > גברים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| מקפצה גמישה מ-3 מטר | צאו יואן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 547.60 | ג'ק לו   בריטניה בריטניה | 523.85 | פטריק האוסדינג   גרמניה גרמניה | 498.90 |
| פלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'ן אייסן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 496.98 | חרמן סאנצ'ס   מקסיקו מקסיקו | 423.30 | דייוויד בודיה   ארצות הברית ארצות הברית | 525.25 |
| קפיצה סינכרונית ממקפצה גמישה מ-3 מטר | ג'ק לו   כריס מירס   בריטניה בריטניה | 454.32 | מייקל היקסון   סם דורמן   ארצות הברית ארצות הברית | 450.21 | צ'ין קאי   צאו יואן   הרפובליקה העממית של סין  סין | 443.70 |
| קפיצה סינכרונית מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר | צ'ן אייסן   לין יואה   הרפובליקה העממית של סין  סין | 496.98 | דייוויד בודיה   סטיל ג'ונסון   ארצות הברית ארצות הברית | 457.11 | טום דיילי   דניאל גודפלו   בריטניה בריטניה | 444.45 |
מדליות

| מיקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה העממית של סין סין | 7 | 2 | 1 | 10 |
| 2 | בריטניה בריטניה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | 0 | 2 | 1 | 3 |
| סך הכל (9 מדינות) | סך הכל (9 מדינות) | 8 | 8 | 8 | 24 |
הטבלה ממוינת על פי שיטת הספירה של "זהב תחילה".
ראו גם

קפיצה למים במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  אז מה הפך את המים בבריכות בריו לירוקים?, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2016
↑  הטבלה מעודכנת נכון ל-21 באוגוסט 2016 בשעה 23:41 לפי שעון ישראל, על פי האתר הרשמי של האולימפיאדה.
המקפצות במרכז ספורט המים מריה לנק במהלך התחרויות
צ'ן אייסן ולין יואה, הזוכים במדליית הזהב בתחרות הקפיצות הסינכורניות מ-10  מטרים
קמטני זכוכית

| קמטני זכוכית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: קמטני זכוכית
סוגים
 Celestus  Diploglossus   Ophiodes
שם מדעי
 Diploglossidae ‏Bocourt, 1873

Diploglossus millepunctatus
קמטני זכוכית (שם מדעי: Diploglossidae), היא משפחה של לטאות מסדרת הקשקשאים. משפחה זו קרובה למיני הקמטניים ובעבר נחשבה לתת-משפחה שלהם. משפחה זו כוללת 56 מינים.
מאפיינים

מינים אלה חיים במקסיקו, מרכז אמריקה, קולומביה ועד לחוף האטלנטי וריו דה לה פלטה. הם בעלי גוף קטן באורך 6-28 ס"מ. הם בעלי רגליים קטנות ולסתות קטנות עם שיניים מאחורי הלסת. הזנב ארוך ומעניק להם שיווי משקל.
רוב המינים חיים ביערות ואחרים חיים בסוואנה או באזורים מדבריים. הם פעילים בעיקר בלילה וחיים על הקרקע. הם ניזונים מחסרי חוליות קטנים.
מספר מינים במשפחה מתרבים באמצעות השרצה (אנ').
מיון

משפחה קמטני זכוכית (Diploglossidae)
סוג Celestus
מין Celestus agasepsoides
מין Celestus anelpistus
מין Celestus badius
מין Celestus barbouri
מין Celestus bivittatus
מין Celestus carraui
מין Celestus costatus
מין Celestus crusculus
מין Celestus curtissi
מין Celestus cyanochloris
מין Celestus darlingtoni
מין Celestus duquesneyi
מין Celestus enneagrammus
מין Celestus fowleri
מין Celestus haetianus
מין Celestus hewardi
מין Celestus hylaius
מין Celestus macrotus
מין Celestus marcanoi
מין Celestus microblepharis
מין Celestus montanus
מין Celestus occiduus
מין Celestus orobius
מין Celestus rozellae
מין Celestus scansorius
מין Celestus sepsoides
מין Celestus stenurus
מין Celestus warreni
סוג Diploglossus
מין Diploglossus atitlanensis
מין Diploglossus bilobatus
מין Diploglossus delasagra
מין Diploglossus fasciatus
מין Diploglossus garridoi
מין Diploglossus ingridae
מין Diploglossus legnotus
מין Diploglossus lessonae
מין Diploglossus maculatus
מין Diploglossus microcephalus
מין Diploglossus microlepis
מין Diploglossus millepunctatus
מין Diploglossus monotropis
מין Diploglossus montisilvestris
מין Diploglossus montisserrati
מין Diploglossus nigropunctatus
מין Diploglossus owenii
מין Diploglossus pleii
סוג Ophiodes
מין Ophiodes fragilis
מין Ophiodes intermedius
מין Ophiodes luciae
מין Ophiodes striatus
מין Ophiodes vertebralis
מין Ophiodes yacupoi
קירששטייניט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  CaFe+2SiO4
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  בדרך כלל גרגרי או מסה חסרת צורה. הגבישים זעירים וגודלם עד 0.5 מ"מ
 צבע:  חסר צבע, ירוק בהיר. חסר צבע בפיסה דקה מנוסרת.
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 קשיות:  5.5-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.434
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  מליליט, מגנטיט, פרובסקיט, אפטיט, הורנבלנדה, קלציט, ביוטיט, ונפלין
איור 1: המבנה של תא היחידה של האוליבין במבט לאורך ציר a. אטומי החמצן באדום, הצורן בוורוד, הברזל והסידן בכחול. היטל של תא היחידה משורטט כמלבן שחור
קירששטייניט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.
תכונות

נוסחת המבנה הכימי של קירששטייניט טהור היא CaFe+2SiO4. הקירששטייניט יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם המינרל מונטיצ'ליט העשיר במגנזיום (CaMgSiO4), אף הוא חבר בקבוצת האוליבין.
כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין, הקירששטייניט מתגבש במערכת האורתורומבית (חבורת סימטריות מרחבית Pbnm) כפי שמוצג באיור 1. היונים של הברזל מצויים באתר M1 והיונים של הסידן באתר M2. תא היחידה גדול יותר מתא היחידה של האוליבין נטול הסידן, הפאיאליט, והפרמטרים שלו הם: Å‏a=4.859 ‏, b=11.132Å‏, c=6.420Å.
הקירששטייניט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה. הגבישים זעירים וגודלם עד 0.5 מ"מ. הקשיות של המינרל בינונית, 5.5-5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא 3.434.
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדם השבירה של הקירששטייניט נע בין 1.67 ל-1.73. צבעם של גבישי הקירששטייניט הוא בדרך כלל ירוק בהיר או חסר צבע. פיסה דקה מנוסרת של קירששטייניט היא חסרת צבע.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1957 בהר שאהרו (Shaheru), חרוט געשי כבוי על הר הגעש הפעיל ניאראגונגו, סמוך לעיר גומה במחוז קיוו צפון ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, על ידי שאמה והייטונן (Sahama & Hytönen), זוג חוקרים מהמכון לגאולוגיה באוניברסיטת הלסינקי שבהלסינקי פינלנד. המינרל קרוי על שם ד"ר אגון קירששטיין (Egon Kirschstein), גאולוג גרמני שהיה חלוץ במחקר הגאולוגי באזור בו נתגלה המינרל ונהרג בקרבות שהתחוללו באזור במלחמת העולם הראשונה. הדגימה המקורית שנתנה את השם למינרל מצויה כיום במוזיאון המלכותי של מרכז אפריקה בטרבורן שבבלגיה.
מקור ותפוצה

בהר שאהרו הקירששטייניט נוצר בלבה של מליליט-נפליניט, במסיב טז'רן ברוסיה הקירששטייניט מופיע בסלעי סקארן גירניים.
קירשטייניט הוא מינרל נדיר מאוד, ועד היום הוא אותר במקומות מועטים בעולם. המקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא קירששטייניט כוללים את הר שאהרו (Shaheru), חרוט געשי כבוי על הר הגעש הפעיל ניאראגונגו, סמוך לעיר גומה במחוז קיבו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (המקום שבו נתגלה המינרל לראשונה); באתר הניסויים הגרעינים נום איוונט (Gnome Event) במחוז אדי (Eddy) שבניו מקסיקו שבארצות הברית; במכרה וסלס (Wessels) בפרובינציית הכף הצפוני בדרום אפריקה; ובמסיב טז'רן מערבית לימת באיקל שברוסיה.
לקריאה נוספת

Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J. (1992). An introduction to the rock-forming minerals (2nd ed.). Harlow: Longman ISBN 0-582-30094-0
הערות שוליים

↑  כך על פי אתר Mindat. עם זאת על פי אתר Mineral Galleries לא תמיד נוהגים לכלול את המינרלים המכילים סידן בקבוצת האוליבין.
↑  אתר Mindat
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
ציונות ברומניה

דיוקנו של ד"ר קרפל ליפה, ממנהיגי יהדות רומניה, זקן הקונגרס הציוני העולמי הראשון ונשיאו
שמואל פינלס, הרוח החיה בארגון קונגרס פוקשאן ונשיאו ומזכיר הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, פעיל בכל ישראל חברים ברומניה.
קברו של משה דוד שוב בבית העלמין של ראש פינה; האפיטף: ”פ"נ ר' משה דוד שוב זל[,] שעורר רעיון חִבּת ציון ברומניה[,] ראשון החלוצים של היישוב החקלאי בגליל העליון[,] מייסד המושבות ראש פינה ומשמר הירדן”.
הציונות ברומניה, הייתה חלק נכבד מן התנועה הציונית בכללה; שכן, במחצית השנייה של המאה ה-19, כאשר החלה ראשית הציונות, התגוררו במרחב הרומני יהודים רבים במעמד משפטי-אזרחי נחות.
היהודים נכחו במרחב הרומני מימי קדם, אך בכמויות זעירות. מהמאה ה-18 החל תהליך משמעותי של הגירה יהודית אל המרחב הרומני. הגירה זו נבעה מפעולות פיסקליות ואדמיניסטרטיביות, שנועדו לצמצם את הנוכחות היהודית בפרוסיה, בפולין, ברוסיה ובאוסטריה. לעומת הלחץ נגד היהודים בארצות אלה, בנסיכויות הרומניות, בעיקר בנסיכות מולדובה השליטים והבויארים הפיקו רווחים מבואם של היהודים והתיישבותם בחבלי ארץ דלילי אוכלוסייה, בהם הקימו עיירות חדשות והמריצו את הכלכלה המקומית.
לחצים כלכליים וחוק הקנטוניסטים, שהופעלו על יהודי האימפריה הרוסית, הגבירו את רצונם להגר, אך בהיותם חסרי אמצעים, חלקם לפחות הסתפקו בהגירה אל הארץ השכנה, אל רומניה.
חקיקה רומנית אסרה התיישבות יהודים באזורים הכפריים, שם ישבה מרבית אוכלוסיית רומניה, לכן היהודים התרכזו בערים ובעיירות ושם הם היוו חלק נכבד מהאוכלוסייה, לעיתים אפילו רוב האוכלוסייה. הבולטות שלהם בערים ובעיירות ומספרם הגדול יחסית שם עורר ברומנים חששות דמוגרפיים. הרומנים התחילו לעלות תאוריות קונספירציה על רצונם של היהודים להקים "ישראל אירופאית" על טריטוריות רומניות. בהיותם במאבק מתמיד אמיתי עם שכניהם על חבלי ארץ שנויים במחלוקת, התאוריות האלה, על עם נוסף הרוצה לגזול את ארצם, התקבלו באמון יחסי, במיוחד משום המספרים המופרזים, שהופרחו בתקשורת הרומנית על מספרם של יהודי רומניה. בשיאה יהדות רומניה מנתה כ-800,000 נפש, אך בתקשורת הרומנית דיברו על שניים, שלושה מיליוני יהודים והגירתם נמשכת, לכן המספר עוד יגדל.
במאמר שפרסם ב-4 בינואר 1868 בכתב העת Monitorul Oficial, יון ברטיאנו, מהפוליטיקאיים הרומנים הבולטים ביותר בתקופתו, שהתנגד בתוקף למתן זכויות אזרחיות ליהודי רומניה, טען: "היהודים שמו להם כמטרה לא פחות מהרס הקיום הלאומי שלנו". ברטיאנו הציג עצמו כתומך נלהב בהגירת יהודי רומניה לארץ ישראל ובשנת 1868, כשפנו אליו ארמן לוי והרב יצחק איזיק טאובס וביקשו את עזרתו להגירה המונית יהודית לארץ ישראל, נענו בחיוב. ברטיאנו טען שלפחות רבבת משפחות יהודיות צריכות לעזוב ללא דיחוי את רומניה והבטיח לפעול להשגת אשראי מהפרלמנט הרומני למימון זאת. להבטחות לא היה המשך מעשי והתוכנית לא מומשה.
ראשית הציונות ברומניה

המדינה הרומנית הוקמה ב-1859, תוך איחוד הנסיכויות מולדובה ווולאכיה תחת שליט אחד. השליט הבטיח אמנציפציה ליהודים, אולם לא עמד בהבטחתו. עקב לחצם של החוגים האנטישמיים, שכללו חלקים גדולים מחוגי המשכילים, חזר בו השליט אלכסנדרו יואן קוזה מהבטחתו והציע הפעם "השתלבות מדורגת". הדחת השליט והחלפתו בנסיך מבית הוהנצולרן ממוצא גרמני, מחקה גם הבטחה זו, ונקבע בחוקה שאך ורק נוצרים זכאים לאזרחות רומנית.
אכזבת היהודים הביאה לחיפוש אפיקים לחיים חדשים, מחוץ לרומניה. ב-1873, בקומונה (מועצה אזורית) ניקורשט (Nicoreşti) שבמחוז גאלאץ וכן בעיירה טקוץ' (Tecuci) שבאותו מחוז, קמו האגודות הראשונות של חיבת ציון, שמטרתן הייתה התכוננות לעלייה לארץ ישראל. מאה משפחות יהודיות מניקורשט, שכל משפחה צברה 500 פרנקים, פנו באמצעות המייצגים שלהם אל הרב צבי קלישר, כדי לקנות עבורם קרקע בארץ ישראל. פרויקט זה לא צלח, אך שנתיים מאוחר יותר, אגודה דומה, שקמה במוינשט, שלחה ב-1875 את דוד שוב עם שני מלווים, לחפש דרכים לרכישת אדמות והתיישבות בארץ ישראל.
קונגרס פוקשאן

ביום כ' בטבת תרמ"ב התכנס בפוקשאן שברומניה קונגרס פוקשאן בשם: "קונגרס אגודות יישוב א"י על ידי עבודת-אדמה". הקונגרס הורכב מ-51 צירים שייצגו 32 אגודות. בקונגרס נבחר הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, הגוף הראשון שעסק בעלייה מאורגנת.
הנהלת הקונגרס הורכבה משמואל פינלס (נשיא הקונגרס), מאיר ויינברג מבוקרשט ונפתלי זוננבליך מבוטושאן (סגני נשיא), דויד רינצלר (מזכיר), י. מ. ברנר, המורה והסופר ישראל טלר, נפתלי פופר וג. ס. גולדשטין (חברי נשיאות). לקונגרס הגיעו גם אורחים מחוץ לרומניה וביניהם לורנס אוליפנט ואלעזר רוקח שנאמו בפני המתכנסים ותיארו להם את נופי ארץ ישראל. רוקח הגיע במטרה לאסוף כספי תמיכה בהתיישבות בגיא אוני, אך נאומיו הנלהבים על ארץ ישראל עוררו ביהודי רומניה את הרצון להתיישב בה.
הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה ארגן הפלגות, של עולים מקהילות יהדות רומניה, מנמל גאלאץ שעל הדנובה, לארץ ישראל. בסיוע פעילות הוועד עלו כ-600 נפש, מתוך כ-1000 המתיישבים במסגרת העלייה הראשונה בארץ ישראל, והם התיישבו בתשע נקודות יישוב, הראשונות בהם ראש פינה וזכרון יעקב.
העיתונות הציונית ברומניה

העיתונות הציונית ברומניה הייתה אחד הענפים של העיתונות היהודית ברומניה, ענף שהופיע ברומניה לראשונה בשנת 1897, בעקבות הקונגרס הציוני העולמי הראשון. העיתונות הציונית ברומניה היוותה מכשיר תעמולה למען העלייה ולמען פיתוח המוסדות הציוניים והתמיכה הכספית במטרות הציוניות.
בין העורכים והכותבים בעיתונות זו היו אישים בולטים ביהדות רומניה וגם מחוצה לה, אנשי רוח וממלאי משרות ציבוריות, נבחרי ציבור ואנשי דת. העיתונות הציונית ברומניה הייתה מפוצלת לפי הזרמים הפוליטיים והדתיים השונים וגם לפי שפת הכותבים והקוראים, רומנית, יידיש, עברית, לדינו, צרפתית וגרמנית, לכן הופיעו כתבי עת מרובים, שהתקשו להחזיק מעמד מבחינה כלכלית.