Assassin's Creed III
קבלה וביקורות

| ציון מבקר> מבקר | ציון מבקר> ציון |
| --- | --- |
Metacritic: PS3: ‏85/100 WiiU: ‏85/100 X360: ‏84/100 PC: ‏80/100
ציון ביקורות
פרסום: ציון
Empire: 
GameRevolution: 
The Escapist: 
G4: 
Entertainment Weekly: A-
Game Informer: 9.5/10
The Guardian: 
GameTrailers: 9.2/10
Eurogamer: 9/10
GamingBolt: 9/10
GameSpot: 8.5/10
Official Xbox Magazine US: 8.5/10
IGN: 8.5/10
+GamesRadar: 
Cinema Debate: 
Demon Gaming: 8.3/10
Edge: 8/10
Polygon: 8/10
Joystiq: 
PC Gamer UK: 72/100
PlayStation Official Magazine UK: 7/10
Video Gamer: 7/10
God is a Geek: 7/10
Vamers.com: 7/10
Gaming Nexus: 7/10
1Up.com: B-
המשחק "Assassin's Creed III" קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, אשר שיבחו את נרטיב הסיפור, המשחקיות (ובמיוחד המשימות הימיות), התפאורה וקנה המידה, בשעה שנמתחה ביקורת על מכניקה לא מאוזנת, עיצוב משימות נוסחאתי והקצב. אתר הביקורות Metacritic העניק לגרסת הפלייסטיישן 3 ממוצע משוקלל של 85 מתוך 100, לגרסת Xbox 360‏ 84 מתוך 100, לגרסת Wii U ‏85 מתוך 100 ולגרסת Microsoft Windows ‏80 מתוך 100.
בהשוואה לשאר משחקי הסדרה, המשחק דורג בין המקומות הנמוכים שברשימות מגזינים המדרגים אותם, אם כי הגיע למקום השלישי ברשימה של המגזין FandomSpot, למקום הרביעי ברשימות של המגזינים Hardcore Gamer, ‏Insider Gaming, ו-Game Rant, ולמקום החמישי ברשימות של המגזינים The Gamer ו-We Got This Covered. המשחק דורג במקום השישי ברשימות של המגזינים VG247, ‏The Beta Network, ו-WhatCulture, במקום השביעי ברשימות של המגזינים ‏Screen Rant, ‏Radio Times, ‏Collider, ‏Eurogamer, ‏TrueTrophies, ‏Gamers Decide, ‏Gadgets Middle East ו-Kotaku, במקום השמיני ברשימות של המגזינים Digital Spy, ‏PC Invasion, ו-The Tab, במקום התשיעי ברשימות של המגזינים USA Today, ‏PlayStation Universe, ‏The Loadout, ‏Den of Geek, ‏Push Square ‏AlienWare Arena ו-Attack of the Fanboy, במקום העשירי ברשימות של המגזינים GameSpot, ‏Polygon ו-TechRadar, במקום ה-11 ברשימות של המגזינים WatchMojo, ‏The Sun, ‏ספורטס אילוסטרייטד, ‏PC Gamer, ‏GamingBible ו-Digital Trends, במקום ה-12 ברשימה של המגזין וושינגטון פוסט, במקום ה-14 ברשימה של המגזין Twinfinite, ובמקום ה-15 ברשימה של המגזין +GamesRadar.
מגזיני המשחקים Empire,‏ GameRevolution, ‏The Escapist ו-G4 העניקו למשחק ציון 5 מתוך 5 כוכבים, כאשר סבסטיאן ויליאמסון מ-Empire ציין שהמשחק הוא "חיה רעה והשאפתני ביותר בהיסטוריית הפיתוח של יוביסופט". לדבריו, המשחק הוא עצום ממדים ש"השעות אותן תצטרך להשקיע מפליגות בנוחות לעבר טריטוריית שתי הספרות לפני שבכלל תגרד את פני השטח"; דניאל בישוף מ-GameRevolution ציין ש"המשחק משלב את המיטב שבזיכיון עד כה, ואינו מאכזב מעריצים מושבעים שהיו בזיכיון מתחילתו, בו בזמן שהוא הופך את הקפיצה לטרף נוחה וקלה"; גרג טיטו מ-The Escapist פותח את דבריו בציון העובדה ש"משחק העולם הפתוח הזה נותן לך מושב בשורה הראשונה לראות כיצד הדרמה של המהפכה האמריקאית מתפתחת. תזכה לרכב עם פול רוויר, ללחום בקרב גבעת בנקר ולהפגש עם נשיא לעתיד אחד או שניים - מה שנהדר עבור חובבי היסטוריה, אבל אינך חייב להכיר אף אחת מהדמויות כדי להעריך את המשחק. אולי תוכל ללמוד דבר אחד או שניים כשהמשחק מעביר אותך במהירות מבוסטון, לפילדלפיה ולניו יורק, אך מדובר בעושר העולם וכל הדברים שמסיחים את הדעת שיגרמו לך לזכור את 'Assassin's Creed III'". הוא מוסיף לציין ש"עם התמקדות הסדרה בקפיצות אתלטיות מגגות בניינים, אפשר לתהות כיצד המשחק הצליח לגרום לתפאורת אמריקה הקולוניאלית לעבוד, היות שבניינים וסככות שעשויים מעץ רחוקים מאוד מנוף הבניינים של רומא. אולם, אין צורך לדאוג, שכן מדובר באותה מידה של כיף לטפס על צוקים ועצים, לקחת את זינוק האמונה המסורתי ממרום גבעת ביקון או מענפיו הגבוהים ביותר של עץ גבוה לתוך ערימת חציר. הריצות והקפיצות במשחק הן חלקות מאוד, ומלבד השיהוק המקרי שבו קונור פונה לכיוון שלא התכוונת אליו, מהנה מאוד לשוטט דרך יערות ניו אינגלנד או ברחובות בוסטון". מגזין G4 ציין ש"המשחק אינו מושלם, אך יש כל כך הרבה סיפור, מולטיפלייר ודברים לעשות שעשר שעות משחק סטנדרטיות לא יספיקו".
אדם וורי ממגזין אנטרטיינמנט ויקלי העניק למשחק ציון A- בסקלת הערכה מ-A ל-F, כאשר תיאר את המשחק כהכלאה בין המשחקים "Brotherhood" ו-"Red Dead Redemption" לסרטי הרפתקאות כמו "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם" וג'וני טרמיין(אנ'), בציינו ש"גם הדמויות מספרי ההיסטוריה וגם הסיפור הראשי (הסאגה בין אב לבן) הם רק אלמנט משני לאחת מחוויות המשחקים המבדרות ביותר ועצומות הממדים שתשחק בהם השנה. כזו שמעניקה לך הזדמנות להפליג בימים כפריבטיר ולירות בתותחים לעבר פריגטות בריטיות במימי האוקיינוס האטלנטי; או לשחק משחקי ציד באחוזת אזורי הספר; או לשמוע סיפורי מעשיות מדניאל בון; או שמא ללקט משאבים לבניית רהיטים או אקדחים וכיוצא בזה". מאט מילר ממגזין Game Informer העניק למשחק ציון 9.5 מתוך 10, באומרו ש"המשחק זוכה להעביר את כל מה שהסדרה הבטיחה, ומזריק לתוכו קצת יותר בשביל הטעם הטוב... רוב השחקנים כנראה יעבירו את שש שעות המשחק הראשונות בניסיון להבין את גודלו ושאפתניותו של הסיפור". אריק וייס ממגזין That Shelf קבע שמדובר במשחק מעולה, וש"יוביסופט עשו את זה נכון, וזה פנטסטי", אולם הוסיף ואמר שצוות המפתחים בחר ברוחב יריעה מאשר עומק עלילה, ושיעורי ההיסטוריה נצמדים לעובדות עיקריות מבלי להיכנס לפרטי פרטים. עוד הוא מציין שהמשחק בסופו של דבר מצליח משום שהוא חולק מחווה לאידאולוגיה האמריקאית מבלי ליפול לג'ינגואיזם עיוור, ומעניק איזון עדין שמתחמק מתהומות נרטיביות ידועות. מגזין GameTrailers העניק למשחק ציון של 92 מתוך 100, בציינו שמדובר ב"מעשיה מספקת עם הרבה הזדמנויות לסגירת מעגל", ש"יש לשבח את המשחק על האותנטיות שבו" וש"הוא מדגים שכנראה הגענו לפסגה הטכנולוגית עם הדור הנוכחי של החומרה לסוג כזה של משחקים". הוא מסכם את דבריו באומרו ש"בעזרת המגוון הגדול שבו, האיכות הכוללת שלו, ההתקדמות המהירה, כמות מסיבית של תוכן וסיפור מספק, קל לשכוח את מעט הנקודות המחוספסות שבו... הניגוד המוחלט לגילטי פלז'ר".
ניק כהן ממגזין הגרדיאן העניק למשחק ציון של 4 כוכבים מתוך 5, וציין ש"צריך להיזהר כאשר לוקחים את היופי של המשחק כמובן מאליו", בהתייחסותו לשעות המשחק הארוכות שחוקרות את השממות הנרחבות שבו, ומציין שהמשחק נראה כמו משהו שנלקח מתוך סרט של טרנס מאליק. סימיון מילר ממגזין Cinema Debate העניק לגרסה משופרת של המשחק 4 מתוך 5 כוכבים, בציינו ש"שדרוג הגרפיקה עושה פלאים לעולם שהמשחק מטיל אותך לתוכו. בוסטון של המאה ה-18 מרגישה חיה יותר כעת מאשר בשנת 2012... הפרטים בבניינים ניתנים להבחנה הרבה יותר, הרחובות המרוצפים, המבנים שעשויים מלבנים ומלט, רעפי העץ על כל בניין נראים כאילו מודלו בנפרד עד כדי שלמות - ומדובר בצעד גדול בהשוואה לחוסר הדיוק שמצוי בגרסה המשופרת לטרילוגיה של אציו... אזורי הספר הם לא פחות מרשימים ולוקחים חיים משל עצמם. חילופי העונות ניתנים יותר להבחנה... נראה כמו עולם פתוח חי יותר בדומה למשחקים כמו Far Cry 5 ו-Red Dead Redemption 2". מגזיני המשחקים IGN, ‏GameSpot והמגזין הרשמי של Xbox העניקו למשחק ציון של 8.5 מתוך 10, כאשר קזה מקדונלד ממגזין IGN ציין ש"המשחק משיג כל כך הרבה, שאי אפשר שלא לכבד אותו. מעולם לא היה משחק עולם פתוח שנתן תפאורה שכל כך מרשים לחזות בה או בדברים שניתן לעשות בה". אולם, הוא הוסיף שלא כל האלמנטים במשחק מתמזגים יחדיו בצורה חלקה ואמינה, והצורה הנוסחאתית של המשימות לפעמים חותרת נגד תחושת החופש שיתר המשחק מבקש ליצור"; קווין ואן אורד ממגזין GameSpot ציין ש"המשחק לוקח סיכון עם הפתיחה שלו, הסיפור והדמויות שבו. הוא מרחיב את המשחקיות של הסדרה בדרכים מהנות ונבונות. כמו משחקים שאפתניים אחרים, לא כל חץ שנורה פוגע במטרה, אך קל לשקוע במשחק ההמשך הגדול והעשיר הזה"; ג'ים פישר מהמגזין הרשמי של Xbox ציין ש"המשחקיות המהוקצעת של המשחק והתפאורה העשירה מאוד הם מחזה שובה נפש. המשחק משפר את הנוסחאתיות המוכרת של הסדרה במגוון דרכים מעודנות אך מוחשיות, ומחויבותו הבלתי מתפשרת לסיפור היא נדירה ומרשימה". אולם, המגזין מתח ביקורת על בעיות קצב שיכולות לגרור את הקמפיין לשחקן יחיד עד לכדי עבודה מאומצת. רוב פיט ממגזין Demon Gaming העניק למשחק ציון של 8.3 מתוך 10 ופותח את ביקורתו בכך ש"אולי אני בעמדת מיעוט, אך אני מאמין בכל מאודי שהסגנון הישן שאומץ מהמשחק הראשון ועד 'Syndicate' הוא מבדר ומהנה יותר מאשר הסגנון המודרני והגנרי של 'Origins' ו-'Odyssey', לכן מה רבה הייתה שמחתי לכך שהמשחק זכה לגרסה משופרת כמו במשחקים 'Rogue' והטרילוגיה של אציו". הוא מסכם את דבריו באומרו ש"למרות התחלה איטית ושליטה בעייתית בדמויות (בהשוואה לסטנדרטים של היום), המשחק הוא טונות של כיף. לא רק משחקים כמספר דמויות משני צידי הספקטרום, אלא גם גדלים ביחד עם הדמות הראשית וחווים את הנקודות החשובות בחייו בעומק והשקעה רבה. זה המשחק שהציג לסדרת המשחקים את הקרבות הימיים והרחיב על חניכי המתנקשים של האחווה".
כריס תורסטן ממגזין PC Gamer היה ביקורתי יותר, והעניק למשחק ציון 72 מתוך 100 בציינו ש"למשחק יש סיפור מעניין ומערכת קרבות ימיים פנטסטית, אך הם מוכתמים בידי עיצוב משימות איום ונורא וזחילה של מספר אלמנטים". המבקר חש שמשימות הבית מפחיתות מהתמה המרכזית ומהסיפור הראשי, ומשימות צדדיות שכתובות רע מענישות את השחקן. לדבריו, מדובר ב"הבנה תבניתית מאשר חשיבה יצירתית ותגובות בינאריות ללא מקום לחיוּת או לדינמיקה". חוזה אוטרו ממגזין 1Up.com העניק למשחק ציון B, אך הרגיש שמחזוריות המשחקיות הופכת למיושנת באומרו ש"המשחק יכול לשוט רק בגלל הצלחת קודמיו לפני שהוא שוקע בגלל עיצוב נוסחאתי". אריק קיין ממגזין פורבס מציין שבעוד שמדובר במשחק מרשים עם קנה מידה אדיר ממדים, הוא נופל מגדולתו כשהוא מנסה לעשות את הדברים נכון. לדבריו, מערכת הלחימה מצויה בפרדוקס, כאשר היא כיפית אך גם איומה, וזאת בגלל מערכת בינה מלאכותית של האויבים שלא תמיד מגיבה לתנועות השחקן.
בעוד ביקורת אחת למשחק של אתר GamingBolt העניקה לו ציון 9 מתוך 10, ביקורת אחרת מאותו אתר ציינה שהמשחק אינו "Assassin's Creed II", חסרה לו ההשפעה המונומנטלית שהייתה למשחק השני הקלאסי, והוא חוסה בצילו בדיוק כמו ש"עלייתו של האביר האפל" חוסה בצילו של "האביר האפל". באתר נמתחה ביקורת על כך שדמויות המשחק אינן זכורות במיוחד, בהשוואה לדמויות משנה ממשחקים קודמים כמו לאונרדו דה וינצ'י, ניקולו מקיאוולי, ברתולומיאו ד'אלוויאנו, מריו אודיטורה ויוסוף טזים - שדמותו של אכילס דבנפורט זכתה לשימוש מזערי "ברמה נפשעת", ושלרעיון יחסי אב-בן בינו לבין קונור היה פוטנציאל לא ממומש; שדמויות כמו וושינגטון וצ'ארלס לי לא היו משכנעות מספיק ומכניות מדי; ושהסיום של המשחק היה מאכזב - במקום לתת לדזמונד אפשרות בחירה בין שתי אפשרויות, הוא בוחר באפשרות של ביטול הרצון החופשי - מה שנוגד את כל הגיון האידיאלים אליהם שואפים המתנקשים. לדברי המבקר, "המשחק הרגיש כמו רכבת מהירה כאשר לפתע הנהג לחץ על הבלמים - לא מדובר בעצירה הדרגתית, אלא בעצירה פתאומית ללא כל אזהרה, כשהאנשים בפנים מבולבלים וכועסים."
דמותו הראשית של קונור זכתה לביקורות מעורבות. המבקרים ערכו לו השוואות לא מחמיאות לאביו היית'ם, כמו גם לדמויות הראשיות ממשחקים קודמים. ג'ואל גרגורי מהמגזין הרשמי של פלייסטיישן היה מאוכזב מקשת הסיפור של קונור, וציין שלמרות שכישוריו התפתחו לאורכו של הסיפור הראשי, אישיותו לא. בנוסף, הוא קרא לדמות "דקדקנית מאוד וחסרת הומור" וכן "משעממת מאלטאיר ורחוקה עולם ומלואו מאציו". המגזין הגרמני GamePro מתח ביקורת על החסך בפיתוח הדמות ועל אמונתה העיוורת במסדר המתנקשים, אך אישר את העובדה שמדובר בדמות חכמה יותר ממה שאנשים חושבים, ושדעתם תשתנה אם משחק המשך ל-Assassin's Creed III ימשיך לפתח את אישיותו. מייק ויליאמס ממגזין VG247 ציין שלא ניתנה לדמותו של קונור הזדמנות לזרוח, ושהמוטיבציה האישית שלו זוכה להכללה בידי אישויות חזקות יותר מסביבו. לדבריו, הסיפור פשוט מושך את קונור קדימה, מוביל אותו מאירוע לאירוע במהפכה האמריקאית. אולם, יש רגעים בהם אישיותו של קונור מתחילה להציץ, במיוחד בסצנה בה הוא מגלה את בגידתו של וושינגטון, אך התגמול מתעמעם בעוד הסיפור רץ לקראת סיומו. בביקורת המגזין Word Press, שכותרתו "הולך לאיבוד בשממה", הסיפור כלל נרטיב חזק שהיה בשיאו כאשר אב ובנו נאלצו לכרות ברית אחד עם השני ולטשטש את נאמנותם למסדרים שלהם - היית'ם למסדר הטמפלרים וקונור לאחוות המתנקשים. מצד אחד, קונור מרגיש פחות שנאה לאביו ומבקש להבין אותו ואת מניעיו למלחמה בין המתנקשים לטמפלרים, ואילו מצד שני, היית'ם מציג את עצמו כחזק ומיומן יותר מקונור, אך הוא מסוקרן בידי הידיעה שיש לו בן, במיוחד כזה עם יכולות כמו של קונור. וברגע ששניהם חוברים יחדיו, דרכיהם נפרדות במהרה כשהאידאולוגיות של השניים מתנגשות.