stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם מנדל גלוסקין
ביוגרפיה

מנחם מנדל גלוסקין נולד בשנת תרל"ח (1878) לאביו הרב אהרן גלוסקין. באותה שנה אביו נקרא לכהן כרבה של העיירה פאריטש (פריצ'י) בבלארוס. בנוסף למנחם מנדל נולדו לרב גלוסקין שבע בנות. מנחם מנדל סיים בהצטיינות את הישיבה והוסמך לרבנות, כשבמקביל הוא משלים את הלימודים הכלליים. אחרי מות אביו נתמנה לרבה של פאריטש (פריצ'י). ב-1909 נישא לפרידה (פראדיל) בתו של הרב אליעזר רבינוביץ רבה הראשי של מינסק ונכדתו של ה"גדול ממינסק" הרב ירוחם יהודה ליב פרלמן.
הוא שימש ברבנות בערים פאריטש, פרילוקי, וניזין.
אחרי מות חותנו בשנת תרפ"ד (1924) התמנה לרבה הראשי של מינסק. בן ביתו, מזכירו ואיש סודו באותו תקופה היה הרב אלתר הילביץ. הרב גלוסקין הסמיך רבנים אחרים ביניהם את הרב הילביץ ואת הרב מרדכי שמואל קרול.
במשפט ראווה שהחל ב-28 בפברואר בשנת 1925 במינסק, שאורגן על ידי היבסקציה, וכונה ביידיש "שויחטים-טרסט", היה גלוסקין אחד הנאשמים. כרבה של מינסק הוא השתתף בוועד רבני ברית המועצות. במרץ 1928 היה בין הרבנים שהוחתמו על ידי הג.פ.או. על איגרת שטענה שאין רדיפות של היהדות ברוסיה. הוא שוב חתם בסוף 1928 על איגרת שהכחישה שהחתימה הקודמת ניתנה מתוך לחץ.
בחודש שבט תר"ץ, (פברואר 1930) הוא נעצר באשמת ההשתתפות בקשירת קשר נגד השלטון של הרבנים, ושוחרר בעקבות המחאות של מדינות המערב – במיוחד בהשפעת המברקים שנשלחו על שם מקסים ליטבינוב, ששמש בתפקיד הקומיסר לענייני החוץ של ברית המועצות.
פעמיים גורש מדירותיו שהוחרמו על ידי השלטון המקומי. את צו הפינוי השני קיבל בזמן ישיבתו שבעה באבלות על מות אשתו ואז עבר להתגורר בעזרת הנשים של בית הכנסת.
ב-1934 נענה הרב גלוסקין לבקשת הקהילה היהודית של לנינגרד, לאחר פטירת רבם, לאייש את התפקיד שהתפנה. בקבלת תפקיד זה על עצמו קיווה גלוסקין, שבנותיו תוכלנה לרכוש השכלה גבוהה, למרות שאביהן משמש בתפקיד של "משרת דת" ("служитель культа"), שזכה מצד השלטון הקומוניסטי ליחס משפיל של החרמה. תקוותו זו לא התממשה, ועד שלהי שנת 1936 משפחתו לא הצליחה למצוא מקום מגורים, ובנותיו, לא זו בלבד שלא זכו להתקבל לאוניברסיטה, אלא אף לא יכלו למצוא לעצמן עבודה במשך זמן ממושך. למרות זאת גלוסקין לא עזב את קהילתו בלנינגרד. רק לאחר חודש דצמבר של שנת 1936, כששונתה החוקה הסובייטית, ובוטל המעמד של "משולל הזכויות" ("лишенец"), והושוו זכויותיהם של כל האזרחים - בנותיו של גלוסקין התקבלו לאוניברסיטה.
בלינגרד הוא ניהל תלמוד-תורה וישיבה מקומית במחתרת, והיה שותף לניהול רשת תלמודי תורה וישיבות מחתרתית ברוסיה הסובייטית בהנהגת רבי יוסף יצחק שניאורסון. שמו המחתרתי היה "סדר הדורות", כי רבי יחיאל היילפרין מחבר ספר סדר הדורות היה איש מינסק והרב גלוסקין שימש כרב בעיר זו.
מסופר, שיום לפני פטירתו של גלוסקין ב-1936 הוא עדיין רקד בחתונה חסידית. הוא נקבר בבית הקברות היהודי "פראוברז'נסקויה" שבסנקט פטרבורג, לא הרחק מבית הלוויות.
מתורתו

הרב גלוסקין התכתב עם הרב שלמה חיים פרלוב מבראהין, בענייני אישות, יבום וחליצה. ממכתבים אלו נותר מכתב אחד בעניין בכל נפשך ובכל מאודך ובו דן בתורת חמיו.
בנותיו

אסתר, נולדה ב-1911.
לאה, נולדה ב-1914 – מומחית להיסטוריה של העת העתיקה. בעלה הוא יוסיף עמוסין חוקר ידוע של מגילות מדבר יהודה.
סופיה, נולדה ב-1917 – בלשנית.
גיטה, נולדה ב-1922 מרצה בפקולטה למזרחנות באוניברסיטת לנינגרד. בעלה הוא לב וילסקר – הבראיסט, עובד במחלקה לכתבי היד של הספרייה הציבורית של לנינגרד.
לקריאה נוספת

ד"ר הלל זיידמן, אנשים שהכרתי, מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ל, 1970, עמ' 371 ואילך.
הרב נתן נטע אלעווסקיא, מאורות נתן, מכון ירושלים תשנ"ח, ע' קל - דברי הספד שאמר עליו במוסקבה בשלושים לפטירתו.
הערות שוליים

↑  הוא חתום על פרוטוקול מאספת רבנים ארצית שהתקיימה במוסקבה בב' אלול תרע"ז. רפאל נחמן כהן, שמועות וסיפורים, חלק א, תש"נ (מהדורה שלישית).
↑  שערי ציון, שנה יז, תרצ"ז חוברת א-ה תשרי-שבט עמ' נג.
↑  אלתר הילביץ, חקרי זמנים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"א, כרך א עמ' 19
↑  הרב יהושע זליג דיסקין, הרה"ג מרדכי שמואל קרול, הנאמן, ג, סיון תש"ה, עמ' 14, תל אביב
↑  איך מחתימים רבנים בס.ס.ס.ר., הארץ, 15 באוקטובר 1928
↑  "על חטא" של רבנים, הארץ, 13 בינואר 1929
↑  ראו: מאיר הילדסהיימר, פרשת רבני מינסק ומאסר רבי יחזקאל אברמסקי, המעין, כרך יז, גיליון ב, עמ' 4
↑  בן ציון גרשוני, מינסק עיר ואם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ה, כרך ראשון, עמ' 96
↑  ד"ר הלל זיידמן, אנשים שהכרתי, מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ל, 1970, עמ' 371 ואילך.
↑  דב רוזן, באהלי שם, ירושלים, תשמ"ב עמ' 222. ממאמרו של טוביה פרשל משנת תרצ"ד (1934) על הרב שלמה יוסף זוין. המאמר נדפס ב"שנה בשנה", תשל"ט, היכל שלמה, ירושלים, עמ' 423.
↑  הרב אברהם שאולי, הספרות התורנית בברית המועצות, ע' 11, בתוך שומרי הגחלת, ירושלים ה'תשכ"ו.
↑  נדפס שנה בשנה, תשכ"ח, ע' 126.
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי

| --- | --- |

 תחום:  איגודים עסקיים ומקצועיים 
 מדינה:  ספרד ספרד
 מטה הארגון:  ספרד
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים)
 www.promusicae.es
 
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי (בספרדית: Productores de Música de España; באנגלית: Spanish Music Producers ובקיצור: PROMUSICAE) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בספרד. האיגוד הוקם בשנת 1958.
האיגוד הוא הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית הרשמית של ספרד.
תעודות על מכירות

איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי מעניק תעודות זהב ופלטינה על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
תעודות על מכירות > אלבום

| תואר | לפני 1 בנובמבר 2005 | לפני 6 בספטמבר 2009 | לפני 1 בנובמבר 2011 | מאז 1 בנובמבר 2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | 50,000 | 40,000 | 30,000 | 20,000 |
| פלטינה | 100,000 | 80,000 | 60,000 | 40,000 |
תעודות על מכירות > סינגלים

| תואר | לפני 1 בנובמבר 2005 | לפני 1 באפריל 2007 | מאז 1 באפריל 2007 | מאז 1 בינואר 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | 25,000 | 10,000 | 10,000 | הופסק |
| פלטינה | 50,000 | 20,000 | 25,000 | הופסק |
| תואר התואר הושקו ב-1 בינואר 2008 | לפני 1 בינואר 2009 | מאז 1 בינואר 2009 הוחלט לשלב את הרינגטונים עם ההורדות הדיגיטליות |
| --- | --- | --- |
| זהב | 10,000 | 20,000 |
| פלטינה | 20,000 | 40,000 |
| תואר התואר הושק לראשונה ב-10 בנובמבר 2013 | מאז 10 בנובמבר 2013 |
| --- | --- |
זהב: 5,000,000
פלטינה: 10,000,000
תעודות על מכירות > אלבומי וידאו

| תואר | מכירות |
| --- | --- |
זהב: 10,000
פלטינה: 25,000
ראו גם

איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי
רשימת השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בספרד
הרנן גלינדס

הרנן איסמאל גלינדס (בספרדית: Hernán Ismael Galíndez; נולד ב-30 במרץ 1987 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן אקוודורי יליד ארגנטינה המשחק בעמדת השוער בקבוצת הורקאן מליגת העל הארגנטינאית ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

גלינדס גדל במחלקות הנוער של אסטרז'ה ג'וניורס ורוסאריו סנטראל. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של רוסאריו סנטראל במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, וערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון. בעונת 2010/2011 הושאל לקילמס מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך 15 הופעות ליגה.
בשנת 2012 חתם גלינדס בריינג'רס דה טלקה והושאל לאוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור מליגת המשנה האקוודורית. לאחר שהעפיל עם המועדון לליגת העל האקוודורית, חתם במועדון באופן קבוע. בסך הכל ערך 370 הופעות ליגה במדי המועדון, ואף הבקיע שער בבעיטת עונשין מ-11 מטרים בניצחון 2-0 על קלאן ז'ובניל בעונת 2017.
ב-4 בינואר 2022 חתם באוניברסידד דה צ'ילה מליגת העל הצ'יליאנית, במדיה ערך 14 הופעות ליגה.
ב-3 ביולי 2022 חתם באוקאס מליגת העל האקוודורית.
קריירה בינלאומית

גלינדס היה חלק מסגל נבחרת אקוודור בטורניר קופה אמריקה 2021. ב-23 ביוני 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת פרו במסגרת שלב הבתים של הטורניר. בסך הכל ערך שלוש הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  La historia del cuestionado "paso" por el fútbol chileno del probable nuevo arquero de la U באתר En Cancha, ‏ 12 בדצמבר 2021 (בספרדית)
↑  Hernán Galíndez deja atrás a la U y es anunciado en el Aucas de Ecuador באתר Radio Agricultura, ‏ 4 ביולי 2022 (בספרדית)
↑  Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית)
↑  Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 ארבולדה •  4 אינקפיה •  5 ארויו •  6 נובואה •  7 אסטופיניאן •  8 מרטינס •  9 קמפנה •  10 דיאס/גרואסו •   11 אסטרדה •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 פיניידה • 17 אנ. פרסיאדו • 18 אי. פרסיאדו • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 מ. קאייסדו • 24 לאון • 25 קרבאלי • 26 ג. קאייסדו • 27 פלאסיוס • 28 הורטדו • מאמן: אלפארו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 ארבולדה •  4 אינקפיה •  5 ארויו •  6 נובואה •  7 אסטופיניאן •  8 מרטינס •  9 קמפנה •  10 דיאס/גרואסו •   11 אסטרדה •  12 אורטיס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 פיניידה • 17 אנ. פרסיאדו • 18 אי. פרסיאדו • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 מ. קאייסדו • 24 לאון • 25 קרבאלי • 26 ג. קאייסדו • 27 פלאסיוס • 28 הורטדו • מאמן: אלפארו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס | אקוודור |
פולנטה

| --- | --- |

פולנטה, במסעדת השף מחניודה, נחשבת למנת הדגל של המסעדה.
 
 מאכלים
 סוג:  דייסה, מנה 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  מאכל תירס 
 
פולנטה היא מנה שבבסיסה קמח תירס מבושל. בעבר הייתה מורכבת מדגנים שונים. נהוג להגיש את המנה חמה או פושרת. לעיתים נותנים לה להתקשות ואז מטגנים או אופים אותה.
תיאור מורחב

על פי רוב, המרכיב העיקרי במנת פולנטה יהיה קמח תירס, אך ישנם מתכונים בהם נעשה שימוש בכוסמת, תירס לבן וכן בשילובים שונים שלהם. שימוש בקמח גס יוביל למנת פולנטה קשה, ואילו קמח רך יוביל למנת פולנטה רכה וקרמית. המנה משתייכת למטבח הצפון איטלקי, השווייצרי, הסלובני והקרואטי. בעבר המאכל זוהה עם פשוטי העם שכן הם לא יכלו להרשות לעצמם לחם רגיל מחיטה או מאכלים המבוססים על חיטה. ברומניה ובמולדובה המאכל נקרא ממליגה.
הפולנטה העתיקה הכילה דייסת דגנים (ונקראה פולס פולמנטום בלטינית) ונאכלה עוד בימי שלטון הרומאים. לפני שהתירס הגיע לאירופה מדרום אמריקה במאה ה-16, הפולנטה הכילה דגנים עשירים בעמילן דוגמת חיטה, קמח ערמונים, דוחן, כוסמין וחומוס.
הכנת הפולנטה

לוקח זמן ארוך יחסית להכין מנת פולנטה: את קמח התירס מבשלים בסיר עם כמות גדולה של מים, עד פי 4 או 5 מנפחו של קמח התירס, למשך 45 דקות. הדבר נחוץ כדי לקבל עיסה אחידה בצמיגותה. ישנה אפשרות לקנות מנות פולנטה להכנה מהירה, אך הן נחשבות לנחותות באיכותן לעומת מנת פולנטה ביתית.
השף האמריקאי ביל בופורד כתב ספר בשם Heat (חום) על חוויותיו במסעדת באבו של השף האיטלקי מאריו בטאלי. בופורד מתאר בספר בפרטים את ההבדל בטעם ובמרקם של מנת פולנטה תעשייתית מהירת הכנה לבין פולנטה מסורתית שמבושלת ומחוממת בזמן ארוך. בספרו הוא אף מציג מתכון להכנת פולנטה בשלוש שעות: "פולנטה, במשך רוב זמן הבישול, נשארת ללא השגחה... אם אינך צריך לערבל אותה כל הזמן, אתה יכול לתת לה להתחמם במשך שעות - מה זה משנה אם אתה נמצא בקרבת הסיר?". במגזין קוק'ס אילוסטרייטד פורסם מתכון להכנת פולנטה במיקרו במשך 12 דקות ושמצריך רק ערבול אחד של העיסה. שפים אחרים הציעו להכין את המנה בקלות יחסית על ידי שימוש בסיר לבישול איטי.
ראו גם

ממליגה
דייסה
אילן הלוי

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1943 הרובע השישי של ליון, צרפת 
 פטירה:  10 ביולי 2013 (בגיל 69) קלישי, צרפת 
 שם לידה:  Georges Alain Albert 
 מדינה:  צרפת, מדינה פלסטינית 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 
אילן הלוי (השני מימין) בפגישת יורגוס פפנדראו (משמאל) עם משלחת פלסטינית. נביל שעת השני משמאל. יולי 2011
אילן הלוי (שמו המקורי: אלן אלברט; 12 באוקטובר 1943 – 10 ביולי 2013) היה סופר ופוליטיקאי יהודי שהגדיר עצמו כפלסטיני והיה אחד מן היהודים היחידים באש"ף.
הערות שוליים

↑  Marina Da Silva, Allers-retours, Le Monde diplomatique, ‏2005-07-01 (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297929105171  PLWABN: 9810605559905606  BNE: XX963571  BnF: cb126117585 (data)  CiNii: DA04210504  GND: 140500723  ISNI: 0000 0001 2103 6537  LCCN: n82032147  NDL: 00467806  NLK: KAC201211387  NTA: 069313032  SUDOC: 056741898  VIAF: 107191740   WorldCat (עם VIAF): 107191740
אנקור (טיל מטרה)

| --- | --- |

סדרת טילי האנקור
 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל מדמה טיל קרקע-קרקע
 יצרן:  רפא"ל, ריית'יאון
 משתמשים:  חיל האוויר הישראלי חיל האוויר הישראלי
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  דלק מוצק
אנקור הוא טיל מטרה ישראלי לדימוי טיל קרקע-קרקע, בפיתוחה וייצורה של רפאל – מערכות לחימה מתקדמות. זהו טיל בליסטי מוטס לטווח בינוני. הטיל משמש כיום לטיל מטרה למערכת נגד הטילים "חץ". לטיל מקטע לראש קרב מודולרי, והוא מסוגל לשאת ראש נפץ כבד.
היסטוריה

גרסת "אנקור כסוף", נבדקה לראשונה ב-2 בספטמבר 2013. השיגור, שבוצע על ידי מטוס חיל האוויר הישראלי ותחת אחריותה של מנהלת חומה במפא"ת – נקלט במערכת ההתראה הרוסית נגד טילים בליסטיים, תחנת הרדאר ארמאביר (אנ') בשעה 09:16 בשעון ישראל. כשעה מאוחר יותר, משרד הביטחון חשף רשמית את קיום הניסוי, והוכרז כמוצלח.
גרסאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להרחיב על ההבדלים בין הגרסאות.
ישנן שלוש גרסאות של הטיל: אנקור שחור, אנקור כחול ואנקור כסוף. הגרסה הכסופה נועדה לדמות טילים בליסטיים איראניים מסוג שיהאב-3 בעלי טווח של כ-1,500–2,000 ק"מ.
הערות שוליים

1 2  יואב זיתון, התעלומה נפתרה: ישראל ירתה טיל "אנקור", באתר ynet, 3 בספטמבר 2013
1 2  Israel Tests a new Target Missile Simulating Iranian Shihab 3 Missiles, Defense Update, ‏3 בספטמבר 2013 (באנגלית)
↑  אלון בן-דוד, Israeli Missile Test Triggers Russian Warning System, Aviation Week & Space Technology, ‏9 בספטמבר 2013 (באנגלית)
| ישראל אמצעי לחימה מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות |
| --- | --- | --- |
| טילים ורקטות | אנקור (אנקור כחול • אנקור כסוף • אנקור שחור) • ברק • גיל • גיל 2 • דרבי • לוז • מטאדור • סיימון • ספייק • פופאי • פיתון • שפריר • משגר השביט • תמוז • ‏CARPET • ‏Sea Breaker •  רוקס |  |
| עמדות שליטה מרחוק בנשק | טייפון • מאג רפא"ל • קטלנית • רואה-יורה |  |
| מערכות הגנה אווירית | ברק • כיפת ברזל • כיפת מגן • מגן אור • קלע דוד ("שרביט קסמים") • קלע חד • SPYDER • ‏כיפת רחפן |  |
| לויינים | אביר • ונוס |  |
| רכבי שטח, כלי שיט וכלי טיס | גולן • זאב • חצצית • סקיילייט • פרוטקטור • רקון • מעוז |  |
| שונות | אזוב • מאמין • מאמין קל • "מעיל רוח"/TROPHY • ספייס • לייטנינג‏ • Sky Shield‏ • THOR – מערכת סילוק פצצות |  |
One More Chance

"One More Chance" (בעברית: "עוֹד הִזְדַּמְּנוּת אַחַת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האוסף שלה, Something to Remember. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום ב-7 במרץ 1996, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר ומאבריק רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי מדונה ודייוויד פוסטר. השיר הוא מעין בלדת פופ אקוסטית שקטה, המספרת בתוכה סיפור על כך שמדונה מבקשת ממישהו "שייתן לה ניסיון אחד נוסף". בנוסף לכך, הוקלט השיר כבר בספטמבר 1995, כמה חודשים לפני צאתו של אלבום האוסף.
עם השיר לא הופיעה מדונה באף סיבוב הופעות במהלך הקריירה שלה.
ביקורות

קן טאקר מאנטרטיינמנט ויקלי כתב כי "השיר מוסיף תחושה של פיתוי באלבום". טימותי ווייט ממגזין הבילבורד כינה את השיר כ"סרנדה מרירה". ג'יי. די. קונסידיין מ-The Baltimore Sun כינה את השיר כ-"הפתעה הגדולה ביותר של האלבום".
לואי וירטל מאיידולטור כתב, "אף שיר אחר של מדונה לא נשמע כמוהו והוא ממשיך כאמירה מלנכולית נגד יצירות גדולות יותר כמו "You'll See" ו-"I'll Remember" שיצאו לפניו".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 35 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 50 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 11 |  |
|  ישראל | המצעד הלועזי השבועי של רשת ג' | 8 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 12 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 12 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 39 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 77 |  |
אורדינגן 05

קרפלדר פוסבול-קלוב אורדינגן 05 (בגרמנית: Krefelder Fußball-Club Uerdingen 05) הוא מועדון כדורגל מרובע אורדינגן שבעיר קרפלד שבמחוז נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. נכון לעונת 2024/2025, המועדון משחק ברגיונל-ליגה מערב שהיא הליגה ה-4.
היסטוריה

המועדון הוקם בנובמבר 1905 בעיר קרפלד, ובמהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 שיחק בעיקר בליגות אזוריות שונות. בשנת 1953 חבר המועדון למועדון הכדורגל של קונצרן התרופות הגרמני באייר, ושם הקבוצה הפך לבאייר אורדינגן. המועדון שיחק רוב שנותיו בליגות הנמוכות של גרמניה עד אשר העפיל בשנות ה-60 לליגה השלישית. בשנת 1971  עלה המועדון לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיו, ולאחר שסיים את עונת 1974/1975 במקום השני קודם לראשונה לבונדסליגה אך לאחר עונה אחת בלבד שב לליגה השנייה. לאחר שלוש עונות שב המועדון לליגה הבכירה. עיקר הצלחתו של המועדון היה בשנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר שיחקו בו שחקנים כמו וולפגנג פונקל, מתיאס הרגט ושטפן קונץ. בזמן זה רשם המועדון את התקופה הטובה ביותר שלו כאשר זכה בגביע הגרמני בעונת 1984/1985, בפעם היחידה בתולדותיו, וסיים במקום השלישי בבונדסליגה בעונת 1985/1986. באותה עונה אף הגיע המועדון לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודח על ידי אתלטיקו מדריד, כאשר ברבע הגמר, המועדון זכה בניצחון יוקרתי במיוחד על דינמו דרזדן מליגת העל המזרח-גרמנית בתוצאה 7-3. בעונה הבאה, הקבוצה הצעירה של המועדון הייתה לקבוצה הראשונה שזוכה בבונדסליגה עד 19 ובבונדסליגה עד גיל 17.
בשנות ה-90 התנדנד המועדון בין הבונדסליגה לבונדסליגה השנייה, ושחקניו העיקריים היו ברנד דרהר השוער, הלמוט ראנר, מוסטפא דואן והזר יאן היינצה מדנמרק. בשנת 1995 חברת באייר משכה את שמה משם המועדון, ושמו שונה לשם המקורי, KFC אורדינגן 05. עונת 1995/1996 הייתה העונה האחרונה שמועדון זה שיחק בבונדסליגה, ולאחר ירידת ליגה זו, המועדון נקלע לקשיים כלכליים, בעיקר עקב הפסקת הסיוע הכלכלי מחברת באייר. קשיים אלו הובילו להידרדרות הקבוצה עד לליגות האזוריות של גרמניה. בשנת 2018 ניצחה אורדינגן 05 את ולדהוף מנהיים בפלייאוף והעפילה אל הליגה הגרמנית השלישית.
תארים

הגביע הגרמני: 1984/85
אליפות הבונדסליגה השנייה: 1991/92
שחקנים בולטים

מנפרד בורגסמולר
מתיאס הרגט
רודולף בומר
ברנד דרהר
שטפן קונץ
וולפגנג פונקל
וולפגנג רולף
אוליבר בירהוף
יאן היינצה
מוסטפא דואן
ניקולה מנצ'ינו

ניקולה מנצ'ינו (באיטלקית: Nicola Mancino) הוא פוליטיקאי איטלקי. הוא היה נשיא הסנאט של הרפובליקה (איטליה) בשנים 1996–2001. הוא היה גם נשיא הפרלמנט האזורי של קמפניה מ-1965 עד 1971, מושל קמפניה מ-1971 עד 1972 ושר הפנים מ-1992 עד 1994.
ראשית חייו

מנצ'ינו נולד במונטפלצ'יונה שבפרובינציית אבלינו (נפה) (קמפניה). הוא הפך למזכיר המחוזי הראשון ולאחר מכן למזכיר האזורי של המפלגה הדמוקרטית-נוצרית (איטליה), ונבחר לראשונה לסנאט האיטלקי ב-1976.
שר הפנים

ביוני 1992 מונה לשר הפנים במקום וינצ'נצו סקוטי על ידי ראש הממשלה ג'וליאנו אמאטו. למחרת הוא הושבע על ידי הנשיא אוסקר לואיג'י סקאלפרו.
במהלך כהונתו כשר הפנים הוא חתם על צו בשם חוק מנצ'ינו, הקובע את פשע ההסתה לשנאה גזעית, ואשר הביא לסגירתן של אגודות נאו-פשיסטיות רבות. כיום זהו כלי החקיקה העיקרי שמערכת המשפט האיטלקית מציעה לדיכוי פשעי שנאה.
הוא שמר על תפקידו כשר הפנים גם הממשלתו של קרלו אזליו צ'אמפי.
בשנת 1994, לאחר פירוק המפלגה הדמוקרטית-נוצרית, הצטרף למפלגת העם האיטלקית (PPI), ושיתף פעולה עם מזכירה, מינו מרטינאצולי. ביולי אותה שנה התנגד לברית עם קואליציית הימין בראשות סילביו ברלוסקוני, וכן התנגד לבחירתו של רוקו בוטיג'ליונה למזכיר PPI.
מאוחר יותר, הוא הפך לחבר בקואליציית דמוקרטיה היא חופש של מפלגות שנולדו מהאגף השמאלי של ה-PPI. לאחר ניצחון קואליציית המרכז-שמאל בראשות רומנו פרודי בבחירות 1996, נבחר מנצ'ינו לנשיא הסנאט האיטלקי, וכיהן ממאי 1996 עד מאי 2001.
הוא המשיך להיות חבר סנאט עד התפטרותו ביולי 2006.
באוגוסט 2006 מונה לסגן נשיא המועצה העליונה של הראשות השופטת תפקיד שמילא עד שנת 2010 ולאחר מכן פרש מהחיים הפוליטיים.
הנרי ספירא

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1927 אנטוורפן, בלגיה
 פטירה:  12 בספטמבר 1998 (בגיל 71) ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 ידוע בשל:  פעילות למען זכויות בעלי חיים
 השכלה:  ברוקלין קולג' 
 
הנרי ספירא (באנגלית: Henry Spira; ‏19 ביוני 1927 - 12 בספטמבר 1998) היה פעיל זכויות אדם ופעיל זכויות בעלי חיים יהודי בלגי-אמריקאי.
ספירא נחשב לאחד הפעילים המשפיעים ביותר בתחום זכויות בעלי החיים. הוא הקים ב-1974 ארגון בשם "Animal Rights International" והוביל בו מספר קמפיינים רבי-השפעה. ב-1976 הארגון גרם למוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע להפסיק ניסויים בבעלי חיים שנערכו בו על חתולים, וב-1980 הצליח לצמצם את הניסויים בבעלי חיים של חברות קוסמטיקה לאחר שפרסם מודעת ענק בניו יורק טיימס בה נראה ארנבון עם אגד מדבק על עיניו, ומעליו הכיתוב: "כמה ארנבונים מעוורת רבלון למען היופי?".
ספירא נפטר מסרטן הוושט בשנת 1998.
ילדותו ונעוריו

ספירא נולד באנטוורפן, בלגיה, למוריס ספירא ומרגיט שפיצר ספירא. מוריס ואביו עבדו בסחר ביהלומים. אביה של אמו היה אברהם שמואל בנימין שפיצר, שהפך ברבות הימים לרב ראשי של המבורג. ב-1937, כשהנרי היה בן 10, אביו נסע לפנמה לרגל עסקיו, ושאר בני המשפחה עברו לגרמניה, שם הצטרף ספירא לקבוצת בני נוער יהודים שלמדו עברית.
אביו חזר לחיק המשפחה בשנת 1938, ופתח בהמבורג חנות בגדים. אולם גרמניה הפכה למקום לא בטוח ליהודים. הוריו של הנרי שלחו אותו לבית ספר קתולי המנוהל על ידי נזירות, שהלימודים בו נערכו בספרדית. לאחר זמן מה לא נותר לאביו כסף לשכר לימוד, והנרי הפסיק את לימודיו והחל לעבוד בחנות של אביו.
בדצמבר 1940, כשהנרי היה בן שלוש עשרה, הפליג עם משפחתו לניו יורק. המשפחה התגוררה בדירה שכורה במנהטן, ואביו השתלב בתעשיית היהלומים המקומית. הנרי למד בבית ספר ציבורי, קיבל בבית חינוך יהודי מסורתי והמשיך ללמוד עברית.
בשנת 1943, בזמן שלמד בתיכון, הצטרף ספירא לתנועת "השומר הצעיר" שהכינה קבוצות של צעירים לחיי קיבוץ בארץ ישראל. בתנועה השתמש בשמו העברי, נח. פעילויות התנועה כללו טיולים וכן מיומנויות בחקלאות ובהכרת הטבע, וכן ערכים של עצמאות אישית ושוויון בין המינים. לאחר זמן קצר הוא עזב את בית הוריו. הוא המשיך ללמוד בתיכון בשעות הבוקר, ואחרי הצהריים עבד במפעל שבו הוא גם לן.
שירותו בצי הסחר ובצבא

בשנת 1944 ספירא הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאליסטית האמריקאית (SWP), וגייס תומכים נוספים מקרב חבריו בבית הספר. לאחר סיום לימודיו הצטרף לצי הסחר האמריקאי, שם חבר לטרוצקיסטים שהיו פעילים בוועד הימאים (NMU). בעידן המקארתיזם סומנו חברי הוועד, וספירא ביניהם, כסיכון ביטחוני לאומי. מסיבה זו נמנע ממנו במרץ 1952 לעלות על אוניית סחר אמריקאית. בראיון מאוחר יותר לפיטר סינגר אמר ספירא: "זה הכל חלק מהמשחק - אם אתה נלחם במערכת אז היא נלחמת בך בחזרה."
ספירא גויס לצבא ארצות הברית והוצב בברלין בשנים 1953–1954, שם היה אחראי על עדכוני חדשות ואקטואליה. לאחר שובו לארצות הברית עבד כפועל ייצור במפעל ג'נרל מוטורס בניו ג'רזי. בתקופה זו התוודע, לדבריו, לנושא זכויות העובדים.
פעילותו כעיתונאי וכפעיל למען זכויות האדם

בשנות החמישים והשישים כתב ספירא מאמרים לעיתון "The Militant", ביטאון מפלגת הפועלים הסוציאליסטית האמריקאית, וכן לעיתוני שמאל נוספים, לעיתים קרובות תחת שם העט Henry Gitano. הוא סיקר את שביתת עובדי תעשיית הרכב באינדיאנה בשנת 1955, שבה ננקטה אלימות נגד העובדים השובתים והוכרז על מצב חירום. הוא גם כתב בהרחבה על התנועה לזכויות האזרח במונטגומרי וטאלאהאסי בשנת 1956, במהלך חרם האוטובוסים של מונטגומרי, ועל מאבקים נוספים נגד הפרדה גזעית באותה תקופה. הוא התפרסם בראיונותיו עם הפעילים במאבקים. כמו כן תיווך רבות בין פעילי זכויות העובדים לפעילי זכויות האזרח.
בשנים 1958–1959 פרסם ספירא סדרת מאמרים על ארגון ה-FBI בהנהגתו של ג'יי אדגר הובר, בה חשף מקרים של הפרת זכויות האדם שבהם היה הארגון מעורב. המאמרים זכו לתפוצה רחבה.
ספירא נסע לקובה בשנת 1958, זמן קצר לאחר עליית פידל קסטרו לשלטון. הוא היה עד, לדבריו, ל"שינויים שבאו לידי ביטוי בימים הראשונים והמלהיבים של המהפכה, לפני שהעוינות אמריקנית דחפה את קסטרו לזרועותיה של ברית המועצות והובילה אותו לדיכוי האופוזיציה." הוא היה העיתונאי האמריקאי הראשון שראיין את קסטרו בתקופה זו. לאחר מכן היה שותף במאבקים לשיפור יחסי ארצות הברית–קובה, והתריע על הפלישה למפרץ החזירים שבועיים לפני כן.
באותו זמן סיים את לימודיו האקדמאיים בברוקלין קולג' בניו יורק, ובשנת 1966 החל ללמד ספרות אנגלית בתיכון בניו יורק, בעיקר לתלמידים מעוטי יכולת.