stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ין מריל
חיים אישיים

מריל חייתה למעלה מ-50 שנה בזוגיות עם המאיירת רוני סילברט, שגם איירה את מרבית ספריה.
מריל מתה ממחלת הסרטן בביתה בעיר רנדולף שבמדינת ורמונט, בגיל 89.
הערות שוליים

↑  מלחמת הדוכנועים / מאת ג'ין מריל : איורים -דודו גבע ; תרגמה זינה כפרי | מריל, ג'ין (כפרי, זינה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Integrating Science and Literacy Through Novel Studies, Lesson Planet (באנגלית אמריקאית)
↑  Vitello, Paul (2012-08-11). "Jean Merrill, a Writer of Children's Underdog Tales, Dies at 89". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430458705171  CiNii: DA08456459  GND: 1089919247  ISNI: 0000 0000 8239 4453  LCCN: n50036907  NLK: KAC200703121  SNAC: w6z90cwt  SUDOC: 236668137  Trove: 920691  VIAF: 57154318   WorldCat (עם VIAF): 57154318
ג'ון מילר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1902 בוקובינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 בפברואר 1979 (בגיל 77) פיניקס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Juliet Edith Smerth 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  הנרי מילר (1924–1934) 
 
ג'ון מילר (7 או 28 בינואר 1902 – 1 בפברואר 1979) הייתה אשתו השנייה של הנרי מילר, שכתב אודותיה באופן פורה ביותר.
ראשית חייו

נולדה בבוקובינה, אוסטריה-הונגריה (ממוצא רומני כמוזכר בסקסוס) כג'ולייט אדית' שמרדט (או שמרת') (לימים ג'וליטה), בתם של וילהלם ופרנסס בודה שמרת, משפחה יהודית ענייה. היא היגרה עם הוריה וארבעה אחים לארצות הברית בשנת 1907. בגיל 15 נשרה מהתיכון כדי להיות רקדנית באקדמיה לריקודים של וילסון (ששמה שונה לארמון המחול של אורפיאום בשנת 1931) בכיכר טיימס והחלה להיקרא בשם ג'ון מנספילד, ולעיתים ג'ון סמית'. בסקסוס, הנרי מילר כותב שג'ון טענה שהיא סיימה את לימודיה במכללת וולסלי, אך ב"נקסוס" הוא כותב שהיא מעולם לא סיימה את בית הספר התיכון. קנת' דיק, לאחר שראיין את ג'ון, מצטט אותה באומרה, "השכלתי הרשמית הסתכמה בכשלוש וחצי שנות תיכון. עבדתי על מלגה למכללת האנטר."
היא תתגורר בעיר ניו יורק במשך חלק גדול משארית חייה, למעט טיול ארוך שתערוך באירופה וגיחות נוספות קצרות לפריז ולאריזונה.
החיים עם הנרי מילר

בשנת 1923, כשהייתה בת 21 ולמדה בווילסון, פגשה בהנרי מילר כשהוא בן 31. מילר היה עתיד לעזוב בעבורה את אשתו וילדתו הראשונה ברברה כדי להינשא לג'ון בהובוקן, ניו ג'רזי ב-1 ביוני 1924. היחסים ביניהם יהוו את הנושא המרכזי בטרילוגיה החצי-אוטוביוגרפית של מילר "הצליבה הוורודה" . ג'ון מככבת גם ביצירותיו הידועות ביותר, חוג הסרטן וחוג הגדי.
באוקטובר 1926, ז'אן קרונסקי, אמנית ומשוררת עברה להתגורר עם הזוג על פי דרישתה של ג'ון. ג'ון שהייתה ככל הנראה דו-מינית, טיפחה איתה מערכת יחסים קרובה מאוד והעדיפה את חיבתה של ז'אן על פני זאת של הנרי. הסדר המחיה הזה התפרק במהרה וזוג הנשים עזב יחד לפריז באפריל 1927. חודשיים אחר כך שתי הנשים החלו לריב, וג'ון שבה להנרי ביולי של אותה שנה. בשנה שלאחר מכן יצאו ג'ון והנרי לטיול ממושך באירופה והתיישבו בפריז למשך כמה חודשים לפני שהם חזרו לניו יורק. מערכת היחסים של ג'ון עם ז'אן היא היצירה המרכזית ברומנים האוטוביוגרפיים של הנרי "זין מטורף" (1930, שלא פורסמה עד 12 שנים לאחר מותו של מילר) ו"נקסוס" (1959), הכרך השלישי של הצליבה הוורודה. בסביבות 1930 התאבדה קרונסקי בבית חולים לחולי רוח בניו יורק.
בשנת 1930 עבר הנרי לפריז בגפו וב-1931, בזמן שהיא מבקרת את הנרי, ג'ון פגשה את הסופרת אנאיס נין, שפיתחה במהירות לאובססיבית כלפיה, ובדיוק כפי שעשה הנרי, השתמשה בה כארכיטיפ ביוגרפי ברבים מכתביה. ג'ון ונין החלו במערכת יחסים פלרטטנית אף על פי שנין הכחישה שהיחסים היו מיניים. עם זאת, ג'ון תהיה כאמור דמות בולטת ביומניה שפורסמו ואלה שלא פורסמו, עליהם יתבסס מאוחר יותר באופן רופף הסרט "הנרי וג'ון". בסרט, ג'ון גולמה על ידי אומה תורמן. ג'ון לא הייתה מרוצה מפרסום היומנים של נין, שהשמיטו את הרומן של נין עם מילר ובכך השמיט את התפקיד שגילמה נין בפירוק נישואיהם של המילרים.
ג'ון והנרי התגרשו על ידי מיופה כוח במקסיקו סיטי בשנת 1934.
חיים מאוחרים

לאחר שהתגרשה ממילר, התחתנה עם סוכן הביטוח סטרטפורד קורבט בסביבות 1935. קורבט חיזר אחריה כשמילר עזב לפריז בשנת 1930, מה שהעציב מאוד את מילר כשגילה שג'ון וקורבט ביחד. סטרטפורד עזב אותה בשנת 1947 עבור השחקנית ריטה לה רוי קורבט. חייה של ג'ון התדרדרו בשלב זה והיא התגוררה בסדרה של מלונות זולים סביב העיר ניו יורק, למשל במלון קונטיננטל ברחוב 95. היא הייתה בקשר עם מילר בתקופה זו דרך הדואר והוא היה שולח לה כסף דרך חברים וחנויות ספרים כגון "מכולת הספרים של גות'אם". המחברות שמילר כתב על נסיעתו ב-1940 ברחבי ארצות הברית שיהפכו ל"סיוט הממוזג" כללו רק קומץ אזכורים אגביים לג'ון. אחד קורא "שב כאן וחלום על ג'ון. היכן כעת, ג'ון הקטנה? האם את מאושר?"
במהלך שנות החמישים אושפזה ג'ון במחלקות פסיכיאטריות בהן קיבלה טיפולי חשמל, במהלכן היא שברה כמה עצמות לאחר שנפלה משולחן הטיפול. מעולם לא התאוששה מהחוויות הללו לחלוטין. בשנת 1954 החלה להתנדב כעובדת סוציאלית. בשנת 1957 עברה להיות פקידת קבלה מתמחה במחלקת הרווחה בעיר, ועבדה במחלקה במשרה מלאה עד 1960. בשנת 1961 היא פגשה שוב את מילר; הוא היה המום מההידרדרות שלה, והשניים מעולם לא חידשו את מערכת היחסים שלהם. בסוף שנות השישים עברה ג'ון לאריזונה עם אחד מאחיה. קברה של "ג'ון א. קורבט, אחות אהובה" בבית העלמין בעמק ויו בקוטונווד, אריזונה, הוא ככל הנראה שלה.
אף על פי שהביעה רצון לכתוב אוטוביוגרפיה, היא מעולם לא כתבה דבר שנותר אחריה מלבד מכתבים. עם זאת, הייתה לה השפעה ספרותית עצומה על יצירותיהם של בעלה לשעבר ועל זאת של אנאיס נין. היא נפטרה באריזונה בשנת 1979.
ספרים אודות ג'ון > ספרות בדיונית

הנרי מילר, "זין משוגע" (שכותרתו במקור לסביות מקסימות - כהילדרד)
הנרי מילר, "חוג הסרטן" (בתור מונה)
הנרי מילר, "חוג הגדי" (בתור מארה)
הנרי מילר, "הצליבה הוורודה" (סקסוס פלקסוס ונקסוס - כמארה ומונה)
אנאיס נין, "בית העריות" (כסבינה)
אנאיס נין, "מרגל בבית האהבה"
ספרים אודות ג'ון > ספרות לא בדיונית

ברסיי, הנרי מילר: שנות פריז
מרי V. Dearborn, האדם החי הכי מאושר: ביוגרפיה של הנרי מילר
קנת' סי דיק, הנרי מילר: קולוסוס של אחד
רוברט פרגוסון, הנרי מילר: חיים
ארתור הויל, הנרי מילר שלא נודע: מחפש בביג סור
אנאיס נין, יומנה של אנאה נין
אנאיס נין, הנרי וג'ון, מתוך כתב העת לאהבה: יומנה הלא נודע של אנאיס נין, 1931–1932
אנאיס נין, גילוי עריות : יומנה הלא נודע של אנאיס נין, 1931–1932
סטיבן סטארק, ג'ון מפוזרת בפרגמנטים: סקיצה ביוגרפית של אשתו השנייה של הנרי מילר
פרדריק טרנר, מורד: הנרי מילר וכתיבתו של חוג הסרטן
הערות שוליים

↑  Mary V. Dearborn's 1991 biography, The Happiest Man Alive: A Biography of Henry Miller, p. 80, gives June Miller's birthday as January 7, 1902; Robert Ferguson's biography from the same year, Henry Miller: A Life, p. 78, gives her birthday as January 28, 1902.
↑  "June Miller," Griceland, September 11, 2012.
↑  Mary V. Dearborn, The Happiest Man Alive: A Biography of Henry Miller, New York: Simon & Schuster, 1991, pp. 79-80.
1 2 3  Kenneth C. Dick, Henry Miller: Colossus of One, Alberts-Sittard, 1967, pp. 159-217.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, p. 87.
↑  "The Real Jean Kronski?" Cosmodemonic Telegraph Company: A Henry Miller Blog, July 23, 2006.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, pp. 102-17.
↑  Robert Ferguson, Henry Miller: A Life, New York: W. W. Norton & Company, 1991, pp. 156-58.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, p. 119.
↑  Ferguson, Henry Miller: A Life, p. 355.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, p. 174.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, pp. 160-61.
1 2  Arthur Hoyle, The Unknown Henry Miller: A Seeker in Big Sur, New York: Arcade Publishing, 2014, pp. 137-38, 223-25, 266.
↑  Ferguson, Henry Miller: A Life, p. 310.
↑  Dearborn, The Happiest Man Alive, p. 280.
↑  "June's Arizona Grave" Cosmodemonic Telegraph Company: A Henry Miller Blog, October 13, 2008.
Re-Invention World Tour

Re-Invention World Tour הוא סיבוב ההופעות השישי של הזמרת מדונה שנועד לקדם את אלבומה, American Life. במהלך סיבוב ההופעות הופיעה הזמרת באמריקה הצפונית ואירופה. מדונה קיבלה השראה לסיבוב ההופעות אחרי שהשתתפה במיצג אומנות בשם "X-STaTIC PRO = CeSS", בבימויו של הצלם סטיבן קליין. היא שילבה תמונות מהמיצג במהלך ההופעות. במהלך החזרות להופעה מדונה עשתה חזרה על שירים רבים אך בסופו של דבר רק 24 מהם מצאו את עצמם ברשימה הסופית.
ההופעה חולקה ל-5 חלקים: צרפתית, תקופת הבארוק בצרפת ומארי אנטואנט, צבא, קרקס קברט, אקוסטית וסקוטית שבטית. קטע הפתיחה של המופע כלל ריקודים כלליים, הקטע הצבאי כלל הופעות אשר הושפעו מנושא הצבא והלחימה, החלק של הקרקס הציג מופעי קרקס קלילים ואילו החלק האקוסטי כלל הופעות יותר ערמומיות ובוטות ובחלק האחרון של המופע מדונה ורקדניה רקדו בריקודים אנרגטיים. התלבושות עוצבו על ידי אריאן פיליפס והן מבוססות על הרעיון של ההמצאה מחדש כשם המופע. המופע זכה לביקורות חיוביות על ידי המבקרים אך הזמר אלטון ג'ון מתח ביקורת על מדונה בכך שהשתמשה בליפ סינק (שירה עם השפתיים בלבד), אך הצוות של מדונה הכחיש את הטענות וג'ון התנצל לאחר מכן.
סיבוב ההופעות זכה להצלחה מסחרית. כל הכרטיסים נמכרו עם הכרזתה של מדונה על סיבוב ההופעות ובהמשך נוספו תאריכים נוספים. סיבוב ההופעות הפך לסיבוב ההופעות המרוויח ביותר של 2004 עם רווח של 125 מיליון דולר מ-56 הופעות בלבד. כמות הכרטיסים שנמכרה עומדת על 896,787 מכל ה-56 יעדים. הוא זכה בפרס "הטור הטוב ביותר" - מטעם טקס פרסי בילבורד בשנת 2004. למופע יצא גם DVD עם סרט תיעודי הנקרא "אני הולכת לספר לכם סוד".
רשימת השירים

"The Beast Within"
"Vogue"
"Nobody Knows Me"
"Frozen"
"American Life"
"Express Yourself"
"Burning Up"
"Material Girl"
"Hollywood" (רמיקס)
"Hanky Panky"
"Deeper and Deeper"
"Die Another Day"
"Lament"
"Bedtime Story" (מיקס)
"Nothing Fails"
"Don't Tell Me"
"Like a Prayer"
"Mother and Father"
"Imagine"
"Susan McLeod"
"Into the Groove"
"Papa Don't Preach"
"Crazy for You"
"Music"
"Holiday"
זאפ (מחאה)

זאפ (באנגלית: Zap) הוא סוג של פעולה פוליטית ישירה אשר נכנסה לשימוש בשנות ה-70 בארצות הברית והפך לפופולרי על ידי קבוצת Gay Activists Alliance (אנ'). זאפ הייתה הפגנה רועשת בציבור שנועדה להביך דמות ציבורית או אדם מפורסם תוך הפניית תשומת הלב הציבורית לנושאים הקשורים לזכויות להט"ב.
למרות שארגונים הומופיליים אמריקאיים נהגו לקיים הפגנות כבר מ-1959, הפגנות אלו נטו להיות מחוץ למקום שבו התרחש אירוע מסוים ונהגו להיות שקטות יחסית, אך לאחר מהומות סטונוול, אקטיביסטים להט"בים צעירים ורדיקליים יותר תמכו פחות בגישה המתונה של הדור המבוגר יותר. הזאפ התמקד בפוליטיקאים ודמויות ציבוריות אחרות ורבים עסקו בייצוגם של להט"בים במדיה. קבוצות אקטיביזם להט"בים העוסקים ב-HIV המשיכו להשתמש בטקטיקות מחאה המזכירות את הזאפ עד לשנות ה-90 והלאה.
לקריאה נוספת

Bianco, David (1999). Gay Essentials: Facts For Your Queer Brain. Los Angeles, Alyson Books. ISBN 1-55583-508-2.
Bronski, Michael (2011). A Queer History of the United States. Boston, Beacon Press. ISBN 978-0-8070-4439-1.
Campbell, J. Louis (2007). Jack Nichols, Gay Pioneer: "Have You Heard My Message?". Haworth Press. ISBN 1-56023-653-1.
Capsuto, Steven (2000). Alternate Channels: The Uncensored Story of Gay and Lesbian Images on Radio and Television. Ballantine Books. ISBN 0-345-41243-5.
Carter, David (2005). Stonewall: The Riots That Sparked the Gay Revolution. Macmillan. ISBN 0-312-34269-1.
Clendinen, Dudley (1999). Out for good : the struggle to build a gay rights movement in America. Simon & Schuster. ISBN 0-684-81091-3.
Duberman, Martin (1993). Stonewall. Penguin Books. ISBN 0-525-93602-5.
Eisenbach, David (2006). Gay Power: An American Revolution. Carroll & Graf Publishers. ISBN 0-7867-1633-9.
Faderman, Lillian and Stuart Timmons (2006). Gay L.A.: A History of Sexual Outlaws, Power Politics, and Lipstick Lesbians. Basic Books. ISBN 0-465-02288-X.
Gross, Larry P. (2001). Up from Invisibility: Lesbians, Gay Men, and the Media in America. Columbia University Press. ISBN 0-231-11952-6.
Kenney, Moira (2001). Mapping Gay L.A.: The Intersection of Place and Politics. Temple University Press. ISBN 1-56639-884-3.
Loughery, John (1998). The Other Side of Silence – Men's Lives and Gay Identities: A Twentieth-Century History. New York, Henry Holt and Company. ISBN 0-8050-3896-5.
Miller, Neil (1995). Out of the Past: Gay and Lesbian History from 1869 to the Present. New York, Vintage Books. ISBN 0-09-957691-0.
Teal, Donn (1971, reissued 1995). The Gay Militants: How Gay Liberation Began in America, 1969–1971. New York, St. Martin's Press. ISBN 0-312-11279-3 (1995 edition).
Tropiano, Stephen (2002). The Prime Time Closet: A History of Gays and Lesbians on TV. New York, Applause Theatre and Cinema Books. ISBN 1-55783-557-8.
ערך זה הוא קצרמרבנושא להט"ב ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בחורים טובים (סרט ישראלי)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ארז תדמור
 הופק בידי:  יקי רייסנר צחי כהן משה אדרי לאון אדרי שמי שינפלד אביב בן שלוש
 תסריט:  חוה דיבון ארז תדמור יקי רייסנר
 שחקנים ראשיים:  עמית רהב ליאנה עיון מאור שוויצר עירית קפלן יקי רייסנר
 צילום:  רואי רוט
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  סרטי יונייטד קינג רייסדור הפקות קאם באק סרטים זואה פילמס
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 2022
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  דרמה קומית
 סרט הבא:  בחורים טובים 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בחורים טובים הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית-רומנטית, המבוים על ידי הבמאי ארז תדמור ונוגע בנושא מוסד השידוכים בחברה החרדית בישראל.
הסרט עלה לאקרנים ב-15 בספטמבר 2022.
תקציר העלילה

מוטי ברנשטיין, בחור ישיבה הנחשב לעילוי גדול ובן למשפחה אשכנזית מיוחסת, מגיע לתקופה בה עליו להתחיל לצאת לשידוכים. כמי שנחשב לשידוך הנחשק והרצוי ביותר במגזר החרדי, מוטי מתחיל להיפגש עם מיטב בנות המגזר בישראל ומחוצה לה. במקביל, אביה של נחמי עזיזה-ביטון, חברה טובה של אחותו של מוטי, מאלץ אותה להיפגש עם אשכנזים בלבד, גם אם יש בהם פגמים.
כשמוטי נתקל בנחמי, הבחורה היחידה איתה הוא לא יוכל להשתדך בשל מוצאה המזרחי, הוא מתאהב בה ומבקש מברוך אוירבך – רווק מזדקן ועוזרה האישי של השדכנית – לעזור לו להגיע אליה. אוירבך מבהיר לו כי בשל מעמדו, אין סיכוי שהוא ייפגש ויינשא לבחורה ממוצא מזרחי וכשמוטי מתעקש ואומר שהוא רוצה להינשא לה אוירבך אומר לו כי האפשרות תיתכן אם הוא יהיה עיוור. מוטי שומע את הדברים ומספר לכולם שלקה בעיוורון זמני.
לאחר כמה ימים הוא נפגש עם נחמי ובמהלך הפגישה מתגלה שהוא לא עיוור ומוטי מספר לה שהוא מאוהב בה. הם מתקדמים וסוגרים "וורט", למרות התנגדותם העזה של הוריו של מוטי שמודיעים לו על ניתוק הקשר עמו. במסיבת הוורט בביתה של נחמי מוטי חושף שהוא לא עיוור, אביה של נחמי מתרגז ומכריז שעדיף משאש דובר אמת ולא ברנשטיין שקרן - ומפוצץ את השידוך.
מוטי יוצא מהבית, שם הוא רואה את הוריו שהחליטו לבסוף לבוא לוורט, ומסביר להם שביטון ביטלו את השידוך. אביו של מוטי מתרגז ומתחיל להתווכח עם אביה של נחמי, ויכוח שמחריף לטונים גבוהים והאשמות הדדיות. הקטע נגמר כשמוטי מכריז כי נחמי היא האישה היחידה שאיתה הוא רוצה להתחתן. נחמי מסכימה איתו, והסבתא פוצחת בקריאות "קוללו" מסורתיות.
צוות השחקנים והדמויות

עמית רהב – מוטי ברנשטיין, בחור ישיבה המתחיל לשמוע הצעות שידוכים, אך מתאהב בנחמי.
ליאנה עיון – נחמה "נחמי" עזיזה ביטון, בחורה ממוצא מזרחי, בה מוטי מתאהב.
מאור שוויצר – ברוך אוירבך, רווק מזדקן ועוזרה האישי של השדכנית, העוזר למוטי לחזר אחר נחמי.
עירית קפלן – מלכי לוין, שדכנית מנוסה ומעסיקתו של ברוך.
יקי רייסנר – רפאל לוין, בעלה של מלכי.
גיא לואל – יוסי ברנשטיין, אביו של מוטי.
נטע שפיגלמן – רחל ברנשטיין, אמו של מוטי.
רועי אסף – רחמים ביטון, אביה של נחמי. בעל חנות פיצוחים וממתקים בבני ברק "פיצוחי רחמים".
ריימונד אמסלם – אילנה ביטון, אמה של נחמי.
הייתאם עומארי – אחמד, טבח הישיבה, וחבר של הבחורים.
טל גרושקה – אלי, חברו של מוטי מהישיבה.
עדי ביטי – רותי, בחורה איתה נפגש מוטי באחת מהצעות השידוכים שלו.
נאיה פדרמן - אלישבע, אחות של מוטי וחברה של נחמי
עמית מורשת - מאיר, בחור ישיבה, חבר של מוטי, סובל מאסתמה ובגלל זה קשה לו בשידוכים.
מרני שמרוט - נעמי פרידלנדר, בחורה ממוצא אמריקאי שלה רוצים הוריו של מוטי שינשא.
תומר רוסו
עודד מנסטר
אולי שטרנברג
הפקה > פיתוח וצילומים

ב-9 בנובמבר 2020, פורסם לראשונה כי יזם הנדל"ן החרדי יקי רייסנר שוקד על פיתוח סרט שיעסוק במוסד השידוכים בעולם החרדי, שיבוים על ידי ארז תדמור וייכתב על ידי רייסנר, תדמור והתסריטאית חוה דיבון. צילומי הסרט התעתדו להתחיל ב-3 בינואר 2021, אך נדחו בעקבות הידבקות של אחד מחברי הצוות בקורונה, והחלו במקום זאת ב-18 בינואר.
הפקה > ליהוק

במקביל לדווח על פיתוח והפקת הסרט, דווח כי השחקן מאור שוויצר לוהק לתפקיד ראשי בסרט. ב-23 בנובמבר 2020, דווח על ליהוקה של הזמרת עדי ביטי לסרט. ב-8 בדצמבר 2020, דווח על ליהוקם של עמית רהב, ליאנה עיון, עמית מורשת ונאיה פדרמן לסרט.
ביקורות

הסרט היה אחד מעשרת הסרטים הנצפים בישראל בשנת 2022. והסרט הישראלי הנצפה ביותר באל על ב-2023.
סרט המשך

ב-23 בינואר 2023, נמסר כי לאור הצלחת הסרט בקופות, הוחלט על פיתוחו של סרט המשך העתיד לעלות לאקרנים בשנת 2024. הסרט בחורים טובים 2 יצא לאור באוקטובר 2024.
הערות שוליים

↑  'בחורים טובים': הסרט החדש שיכבוש את המגזר?, באתר "סרוגים", 20 בינואר 2021
↑  מוניץ, שמואל, המפיק החרדי שאחראי לסרט שמבקר את עולם השידוכים: "אני עוד מאמין בשיטה", באתר ynet, 14 בספטמבר 2022
↑  אוחנה, איציק, "איש הנדל"ן החרדי יפיק סרט על ה'שידוכים'", באתר "כיכר השבת", ‏9 בנובמבר 2020
↑  גוטליב, יהונתן, "בגלל קורונה: הוקפאו הצילומים על סט "בחורים טובים"", באתר "ערוץ 7", ‏3 בינואר 2021
↑  שגב, אלי, ""שבאבניקים" ו"בחורים טובים" חזרו להצטלם אחרי שהידבקות בקורונה עצרה אותם", באתר "אידיבי", ‏19 בינואר 2021
↑  הררי, אורלי, "עולם השידוכים החרדי כפי שלא הכרתם: החלו צילומי הסרט "בחורים טובים"", באתר "ערוץ 7", ‏20 בינואר 2021
↑  וואלה! סלבס‏, מאור שוויצר ינסה לשדך זוגות בעולם החרדי, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2020
↑  ענבל חייט, אוי וויי: עדי ביטי תגלם רבנית, כך הגיבו בעולם החרדי, באתר ישראל היום, 23 בנובמבר 2020
↑  שגב, אלי, "עמית רהב, ליאנה עיון ועדי ביטי מצטרפים ל"בחורים טובים"", באתר "אידיבי", ‏8 בדצמבר 2020
↑  יאיר רוה, אלו היו הסרטים שוברי הקופות הגדולים ביותר בישראל ב-2022, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2022
↑  לא מה שחשבנו: הסרט שהכי הרבה ישראלים ראו בטיסות, באתר ‏מאקו‏, 27 בדצמבר 2023
↑  משמח: "בחורים טובים" יזכה לסרט המשך, באתר "סרוגים", 23 בינואר 2023
גריינדר

| --- | --- |


 מפתח:  Nearby Buddy Finder
 מחזור חיים:  25 במרץ 2009 – הווה (15 שנים) 
 גרסה אחרונה:  6.17.0 
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד, iOS 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 קטגוריה:  אפליקציה לטלפונים חכמים
 www.grindr.com
 
גריינדר (באנגלית: Grindr) היא אפליקציית רשת גאו-חברתית המציעה שירותי היכרויות לגברים הומסקסואלים וביסקסואלים. היא קיימת בגרסה חינמית ובגרסה למנויים. גריינדר עושה שימוש בשירותים מבוססי מיקום ("גאולוקיישן") המאפשרים למשתמשים לאתר משתמשים אחרים הנמצאים בקרבת מקום וליצור עמם קשר באמצעות ממשק תצוגה פשוט.
גריינדר כוללת למעלה מ-4.5 מיליון משתמשים, ובכל רגע מחוברים אליה כ-50,000 איש.
הקמה ופיתוח

גריינדר הושקה ב-25 במרץ 2009 על ידי חברת "Nearby Buddy Finder".‏ מנכ"ל ומייסד גריינדר הוא יואל שמחאי, יהודי אמריקאי יליד תל אביב. תוך זמן קצר החלו להתפתח סביב גריינדר דיונים בבלוגים מובילים של קהילת הלהט"ב כגון Queerty‏ והבלוג Joe My God.‏
גריינדר מעסיקה כ-60 עובדים, שכמעט חצי מהם עוסקים בסינון תמונות המשתמשים וקובעים אילו תמונות כשירות להופיע באפליקציה ואילו נוגדות את הקווים המנחים של החברה והמדיניות של אפל. רווחי האפליקציה מגיעים מפרסומות המוצגות בתחתית העמוד למשתמשים בגרסה החינמית, ובאמצעות תשלום חלק מהמשתמשים עבור יישומים מתקדמים.
ב-2016 נמכרו 60% ממניות החברה לחברת המשחקים הסינית בייג'ינג קונלון טק תמורת סכום של 93 מיליון דולר, ובינואר 2018 רכשה החברה הסינית את יתר מניות החברה ב-152 מיליון דולר. במרץ 2019 החלה בייג'ינג קונלון טק לחפש אחר קונה לחברה, לאחר שהוועדה לבחינת השקעות זרות בארצות הברית (CFIUS) הודיעה לחברה שאפליקציה בהחזקה סינית מהווה סיכון ביטחוני. במרץ 2020 הגיעה החברה להסכמה על מכירת 99% מההחזקות לסן וינסנט אקוויזישן תמורת 608.5 מיליון דולר.
תפוצה

אף שגריינדר מבוססת בארצות הברית, זכתה האפליקציה בתוך זמן קצר לפופולריות בארצות רבות ברחבי העולם, בעיקר באמצעות מידע שעבר מפה לאוזן ובאזכורים בכלי תקשורת מקומיים. בבריטניה לבדה גדלה כמות המשתמשים באפליקציה ב-30,000 לאחר אזכור יחיד בסדרה טופ גיר של סטיבן פריי. המפתח הראשי של התוכנה דיווח על משתמשים גם בארצות רחוקות מארצות הברית כמו איראן, קזחסטן וישראל.
בספטמבר 2010, מספר המשתמשים הרב ביותר היה בארצות הברית, שם עמד מספרם על כחצי מיליון, ולאחר מכן בבריטניה, שם עשו שימוש באפליקציה כ-62,000 משתמשים.
הפרת פרטיות המשתמשים

בינואר 2021 הודיעה הסוכנות להגנת מידע בנורווגיה כי היא מתכוונת לקנוס את חברת גריינדר בסכום של 10 מיליון אירו עקב הפרת GDPR, הוראות השמירה על פרטיות המשתמשים של האיחוד האירופי. על פי הסוכנות, האפליקציה שיתפה בניגוד לחוק את נתוני המשתמשים עם מפרסמים.
הערות שוליים

1 2 3  רועי לטקה, היכרות מבוססת מיקום / ריאיון עם מנכ"ל ומייסד גריינדר, ניוזגיק, 11 ביולי 2011.
↑  Jason Kincaid, Gay Dating Makes Its Way To The iPhone, TechChurh, Mar 25, 2009
↑  Cruise Local Guys On Your iPhone / Queerty
↑  Joe. My. God.: Q: Location? A: Right Behind You, Dude
↑   האפליקציה ללהט"ב גריינדר נמכרה על ידי הבעלים הסינים בשל "סיכון ביטחוני", באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2020
↑  App Watch: Grindr Says It’s More Than a Hook-Up Service, Wall Street Journal ,August 17, 2009
↑  Grindr - Blog
↑  Norway to fine Grindr €10M over GDPR violations, באתר פוליטיקו, ‏26 בינואר 2021 (באנגלית).
ג'נט ג'קסון כגיי אייקון

הזמרת-יוצרת והשחקנית האמריקאית, ג'נט ג'קסון, ב-2006.
הזמרת-יוצרת והשחקנית האמריקאית, ג'נט ג'קסון, נחשבת, בעיני הקהילה הגאה, כגיי אייקון. ג'קסון, שהוכרה כבעלת ברית ארוכת טווח של קהילת הלהט"ב, קיבלה את פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בקטגוריית אלבום המוזיקה היוצא דופן עבור אלבום האולפן השישי שלה, The Velvet Rope, שהתבטא נגד הומופוביה ואימץ מערכות יחסים של זוגות מאותו המין. ב-2005 קיבלה ג'קסון את הפרס ההומניטרי מהקמפיין לזכויות אדם, ומ-APLA Health (אנ'), כהוקרה על מעורבותה בגיוס כספים לארגוני צדקה לנפגעי איידס וקיבלה את פרס ההוקרה של הקהילה הגאה בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לשנת 2008. ביוני 2012 הודיעה ג'קסון שהיא מנהלת בהפקת סרט תיעודי על חייהם של טרנסג'נדרים ברחבי העולם בשם Truth, והוסיפה שהיא הסכימה לחתום על מנת לעזור לעצור את האפליה נגד הקהילה הטרנסית.
תנועות להט"ב חברתיות

תנועות להט"ב חברתיות זכו לעיתים קרובות מתרומות מידוענים רבים, כולל ג'נט ג'קסון. היא הביעה, לעיתים קרובות, את תמיכתה בנישואים חד-מיניים, בטענה שלכל האנשים יש את הזכות להתאהב. ב-2008, ג'קסון הופיעה בהודעת תשדיר שירות בחסות רשת הטלוויזיה לוגו והארגון GLSEN, בתגובה לרצח לארי קינג. ההודעה דנה ברצח של לורנס "לארי" קינג בן החמש עשרה ובבטיחותם של צעירים להט"בים בבתי ספר ציבוריים. ג'קסון קבעה אף כי "אף אחד מאיתנו לא בטוח, עד שכולנו בטוחים". ב-26 באפריל 2008, אלן דג'נרס העניקה לג'קסון פרס ההוכרה של הקהילה הגאה בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לשנת 2008.
אנו שמחים לכבד את ג'נט ג'קסון בטקס פרסי המדיה ה-19 של GLAAD בלוס אנג'לס כבעלת ברית גלויה, מסבירת פנים ומכילה כל כך של הקהילה הגאה. לגברת ג'קסון יש קהל עוקבים עצום בתוך הקהילה הגאה ומחוצה לה, והיא עומדת בגלוי איתנו נגד ההשמצות האנטי-להט"ביות שעדיין קיימות בארצנו.
המקור באנגלית
We are delighted to honor Janet Jackson at the 19th Annual GLAAD Media Awards in Los Angeles as such a visible, welcoming and inclusive ally of the lesbian, gay, bisexual and transgender (LGBT) community. Ms. Jackson has a tremendous following inside the LGBT community and out, and having her stand with us against the defamation that LGBT people still face in our country is extremely significant.
בריאיון עיתונאי ללארי קינג, מ-CNN, ג'קסון אמרה כי היא תומכת בפרויקט It Gets Better ובפרויקט טרוור. היא הצהירה כי: ”(הייתי) אחד מהילדים האלה... מחזיקים הכל בפנים... מפנים הכל. וזה באמת יכול להשפיע עליך, ולהרגיש חסר אונים וחסר תקווה, ולמצוא את האדם שאתה יכול לסמוך עליו, אותו מבוגר, כמו שעשיתי מאוחר יותר בחיים, שהרגשתי נוח ובטוח לספר את הבעיות שלי, הדאגות שלי, הכאבים שלי. זה מה שבאמת עוסק פרויקט טרבור. ויש להם מוקד 24 שעות ביממה ... יש שם מישהו שאתה יכול לדבר איתו 24 שעות שיהיה שם בשבילך.” מאוחר יותר, ב-1 בדצמבר 2010, היא הופיעה בתשדיר שירות של It Gets Better.
ביוני 2012, הודיעה שהיא מנהלת בהפקת סרט תיעודי על חייהם של טרנסג'נדרים ברחבי העולם בשם Truth, ואמרה שהיא הסכימה לחתום על מנת לעזור לעצור את האפליה נגד הקהילה הטרנסית. עם זאת, הסרט התיעודי מעולם לא יצא.
ראו גם

גיי אייקון
ג'נט ג'קסון
מדונה כגיי אייקון
ג'ודי גרלנד כגיי אייקון