stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איימן דחמאן
קריירת מועדונים

דחמאן החל את הקריירה המקצוענית שלו בספקסיין מליגת העל התוניסאית בשנת 2018. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך 65 הופעות ליגה.
קריירה בינלאומית

ב-28 במרץ 2021 ערך דחמאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, בניצחון 2-1 על נבחרת גינאה המשוונית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. הוא היה חלק מסגל נבחרת תוניסיה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, אך לא שיחק בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

הגביע התוניסאי (2): 2018/2019, 2020/2021
הערות שוליים

↑  القائمة النهائية للمنتخب الوطني التونسي التي ستمثل الراية الوطنية خلال نهائيات كأس العالم قطر 2022 בחשבון הפייסבוק הרשמי של התאחדות הכדורגל התוניסאית, 14 בנובמבר 2022 (בערבית)
↑  La liste des joueurs convoqués pour participer à la CAN 2023+1 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל התוניסאית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת תוניסיה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 בן מוסטפא •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 רקיק •  5 אל-חדאדי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 ח'אוי •  9 טוזגאר •  10 חז'רי •   11 אל-ג'זירי •  12 מעלול • 13 עבדי •  14 אל-מג'ברי • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 רפיעה • 20 דראגר • 21 אל-מת'לות'י • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 בן חמידה • 25 בן סלימאן • 26 ג'מאל • 27 ג'באלי • 28 אל-עידוני • מאמן: אל-כביר |  1 בן מוסטפא •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 רקיק •  5 אל-חדאדי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 ח'אוי •  9 טוזגאר •  10 חז'רי •   11 אל-ג'זירי •  12 מעלול • 13 עבדי •  14 אל-מג'ברי • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 רפיעה • 20 דראגר • 21 אל-מת'לות'י • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 בן חמידה • 25 בן סלימאן • 26 ג'מאל • 27 ג'באלי • 28 אל-עידוני • מאמן: אל-כביר | תוניסיה |
| נבחרת תוניסיה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אל-מת'לות'י •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 אל-ע'נדרי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 אל-מג'ברי •  9 ע. אל-ג'באלי •  10 ח'זרי •   11 אל-ח'ניסי •  12 ע. מעלול • 13 סאסי •  14 אל-עידוני • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 אל-ג'זירי • 20 דראגר • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 עבדי • 25 בן סלימאן • 26 חסן • מאמן: אל-קאדרי |  1 אל-מת'לות'י •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 אל-ע'נדרי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 אל-מג'ברי •  9 ע. אל-ג'באלי •  10 ח'זרי •   11 אל-ח'ניסי •  12 ע. מעלול • 13 סאסי •  14 אל-עידוני • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 אל-ג'זירי • 20 דראגר • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 עבדי • 25 בן סלימאן • 26 חסן • מאמן: אל-קאדרי | תוניסיה |
| נבחרת תוניסיה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 חסן •  2 אל-עבדי •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 בן רמדאן •  6 תקא •  7 אל-מסאכני •  8 רפיעה •  9 ג'ויני •  10 בן סלימאן •   11 אל-ח'ניסי •  12 מעלול • 13 ג'לאסי •  14 אל-עידוני • 15 אל-חדאדי • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 לטייף • 19 א-סרארפי • 20 ואלרי • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 אל-ג'זירי • 25 מחמוד • 26 גראם • 27 אשורי • מאמן: אל-קאדרי |  1 חסן •  2 אל-עבדי •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 בן רמדאן •  6 תקא •  7 אל-מסאכני •  8 רפיעה •  9 ג'ויני •  10 בן סלימאן •   11 אל-ח'ניסי •  12 מעלול • 13 ג'לאסי •  14 אל-עידוני • 15 אל-חדאדי • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 לטייף • 19 א-סרארפי • 20 ואלרי • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 אל-ג'זירי • 25 מחמוד • 26 גראם • 27 אשורי • מאמן: אל-קאדרי | תוניסיה |
אוגוסטה, מרקיזת באדן-באדן

אוגוסטה, מרקיזת באדן-באדן (בגרמנית: Auguste von Baden-Baden; ‏10 בנובמבר 1704 - 8 באוגוסט 1726), הייתה אשתו של לואי, דוכס אורליאן, וסבתא רבתא של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה

אוגוסטה נולדה ב-10 בנובמבר 1704 בארמון יוהניסבורג, ללודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן ולזיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, בתם של יוליוס פרנץ, דוכס סקסוניה-לאוונבורג והדוויג מפפאלץ-זולצבאך. בשנת 1707 מת אביה, ואחיה לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו, תוך שאמה משמשת כעוצרת בשמו. אמה הייתה פטרונה גדולה של האמנויות, והפכה את באדן-באדן למרכז תרבות ארכיטקטונית.
בהגיעה לפירקה, אמה חיפשה חתן עבורה, והועלו שתי הצעות; הצעה אחת הייתה לחתנה עם אלכסנדר פרדיננד, נסיך טורן וטקסיס, בנו של אנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני, ואילו ההצעה השנייה הייתה לחתנה עם לואי, דוכס אורליאן, בנו של פיליפ השני, דוכס אורליאן. אוגוסטה העדיפה את ההצעה הגרמנית, בעוד אמה העדיפה את ההצעה הצרפתית, על מנת לחזק את הקשר עם צרפת, ואכן ב-18 ביוני 1724 התחתנה אוגוסטה עם לואי, דוכס אורליאן, ונדונייתה נקבעה על סך 80,000 ליברות.
בשנת 1725 נולד בנה לואי פיליפ, דוכס שארטר, ובשנת 1726 נולדה בתה לואיז מארי ד'אורליאן. 3 ימים לאחר לידת בתה, ב-8 באוגוסט 1726 מתה אוגוסטה בפאלה רויאל, פריז, והיא בת 22 שנים בלבד.
משפחתה

ב-18 ביוני 1724 התחתנה אוגוסטה עם לואי, דוכס אורליאן, ממנו נולדו לה שני ילדים:
לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן (1725–1785), התחתן עם לואיז הנרייט דה בורבון.
לואיז מארי ד'אורליאן (1726–1728).
איילט טמשוואר

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 עיר בירה:  טמשוואר
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  המצור על טמשוואר
 הקמה:  1541
 פירוק:  כיבוש אוסטרי
 פירוק:  1716
 ישות קודמת:   ממלכת הונגריה המזרחית
 ישות יורשת:  ממלכת הבסבורג באנאט טמשוואר
 
איילט טמשוואר בשנת 1602
מסגדים בעיר טימישוארה, רומניה בשנת 1656
בוקרק העות'מאנית (Bečkerek) בשנת 1697/1698
איילט טמשוואר (בטורקית עות'מאנית: ایالت تمشوار), הידוע בשם איילט יאנובה לאחר 1658, היה יחידה מנהלית ברמה הראשונה (איילט) של האימפריה העות'מאנית באזור באנאט במרכז אירופה.
פרט לבאנאט, הפרובינציה כללה גם שטח מצפון לנהר מורש, חלק מאזור קרישאנה. שטחה מתחלק כעת בין הונגריה, רומניה וסרביה. עיר הבירה שלה הייתה טמשוואר (ברומנית: טימישוארה).
היסטוריה

האיילט הוקם בשנת 1552, כאשר טירת טמשוואר ההונגרית שהוגנה על ידי כוחותיו של אישטוואן לוסונצ'י נכבשה על ידי הכוחות העות'מאניים בראשות קארה אחמד פאשה ב-26 ביולי 1552 והתקיימה עד 1716, אז נכבשה על ידי המלוכה ההבסבורגית. באיילט משל ואלי (מושל) או ביילרביי (לפעמים עם עמדה של פאשא או וזיר), שמשכנם היה בטירת הוניאדי לשעבר בטמשוב. בשנת 1718 כבשו ההבסבורגים את האזור והקימו פרובינציה חדשה באזור זה, ששמה באנאט טמשוואר.
איילט טמשוואר באנאט לוגוש וקאראנסבש בשנת 1568
איילט טמשוואר, אמצע המאה ה -17
איילט טמשוב בשנת 1699
מפה משנת 1700 (איילט טמשוואר מתואר באדום)
חטיבות מנהליות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| לפני הסכם קרלוביץ בשנת 1699, התחלק המחוז לסנג'קים הבאים: סנג'ק טמשוואר (טימישוארה)  סנג'ק אראד  סנג'ק צנאד (סנאד)  סנג'ק ליפבה (ליפובה)  סנג'ק יאנובה (אינאו)  סנג'ק קולה (גיולה)  סנג'ק מפנלאק (פלנאק)  סנג'ק בז'רק (בז'רק/זרניאנין)  סנג'ק צ'אקובה (Ciacova)  סנג'ק Pançova (פנצ'בו)  סנג'ק מודבה (מולדובה נובה)  סנג'ק אורשוב (אור'ובה) סנג'קים של אראד, קיל, יאנובה, פנלק וחלקים צפוניים של הסנג'קים צ'נאד וליפבה הועברו למלוכת הבסבורג לאחר חתימת הסכם קרלוביץ. | האיילט כלל חמישה סנג'קים בין השנים 1700–1701: סנג'ק טמשוואר (טימישוארה)  סנג'ק צנאד (סנאד)  סנג'ק מודבה (מולדובה ווצ'ה)  סנג'ק סג'דין (סגד)  סנג'ק ליפובה (ליפובה) הערה: לפני הסכם קרלוביץ, סנג'ק Segedin היה חלק מאיילט אגרי. רוב הסנג'ק הזה (כולל המרכז הניהולי שלו, סגדין) הועבר למלוכת הבסבורג בשנת 1699. חלק מזרחי קטן של הסנג'ק בגדה השמאלית של נהר טיסה נשאר בתוך האימפריה העות'מאנית. | לדברי סנג'ק טבצ'יה דפטרי, האיילט כלל שישה סנג'קים בין 1701 ל-1702: סנג'ק טמשוואר (טימישוארה)  סנג'ק צנאד (סנאד)  סנג'ק שבש ולאגוש (קאראנסבש, לוגוז')  סנג'ק מודבה (מולדובה ווצ'ה)  סנג'ק אירשובה או Orsova‏  (Orsova)  סנג'ק ליפובה (ליפובה) | האיילט כלל שלושה סנג'קים בין השנים 1707–1717: סנג'ק טמשוואר (טימישוארה)  סנג'ק סירם (סירמיה)  סנג'ק סמנדירה (Smederevo) |
הערות שוליים

↑  "Some Provinces of the Ottoman Empire". Geonames.de. נבדק ב-25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Osman Okyar; Hali̇l İnalcık (1980). Türkiye'nin Sosyal Ve Ekonomik Tarihi, 1071–1920: Birinci Uluslararası Türkiye'nin Sosyal Ve Ekonomik Tarihi Kongresi Tebliğleri. Meteksan. p. 68. נבדק ב-3 ביוני 2013. eyalet d'Ineu (Yanova) —nom donné après 1658 à l'eyalet de Temesvar {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Dr Dušan J. Popović, Srbi u Vojvodini, knjiga I, Novi Sad, 1990, p. 201.
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג

אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Augusta von Sachsen-Gotha-Altenburg;‏ 30 בנובמבר 1719 – 8 בפברואר 1772) הייתה דוכסית סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1732–1772.
ביוגרפיה

אוגוסטה נולדה ב-30 בנובמבר 1719 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט.
בשנת 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, בארמון סנט ג'יימס שבלונדון. בעלה פרדריק היה מסוכסך עם הוריו, ולאחר שבני הזוג סירבו שחמותה קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך תהיה נוכחת בלידת בתם הבכורה אוגוסטה, נסיכת בריטניה, גורשו בני הזוג מהארמונות המלכותיים, ונאלצו לעבור לגור בבית פרטי בכיכר סנט ג'יימס בלונדון. בשנים הבאות עברה המשפחה להתגורר בארמון קיו, שם הניחו את היסודות לאחד מהגנים הבוטניים הגדולים בעולם. בשנת 1751 מת בעלה פרדריק, נסיך ויילס במפתיע, ובנה ג'ורג' הוכתר כהנסיך מוויילס, ואילו אוגוסטה קיבלה את התואר "הנסיכה האלמנה מוויילס". מכיוון שבנה ג'ורג' עוד היה קטין, העביר הפרלמנט הבריטי חוק ולפיו אם ג'ורג' יעלה לשלטון בעודו צעיר, תכהן אוגוסטה כעוצרת בשמו. אוגוסטה הפקידה את ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט על חינוך בנה, ואף התייעצה עמו רבות. שמועות נפוצו על כך שהתנהל רומן בין השניים. סביר להניח שהשמועות הללו היו לא נכונות עקב נישואיו המאושרים של ביוט ועקב אדיקותו הדתית והתנגדותו לאפשרות של ניאוף.
בשנת 1760 מת חמיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה, ובנה עלה לשלטון במקומו כג'ורג' השלישי, מלך בריטניה. לאחר שבנה עלה לשלטון פרשה אוגוסטה מחיי החצר, וב-8 בפברואר 1772 מתה אוגוסטה מסרטן הגרון, וב-15 בפברואר נקברה במנזר וסטמינסטר.
משפחתה

ב-8 במאי 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. ממנה היו לו 9 ילדים:
אוגוסטה, נסיכת בריטניה (1737–1813)
ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת (1738–1820)
הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני (1739–1767)
אליזבת, נסיכת בריטניה (1741–1759)
הנסיך ויליאם הנרי, דוכס גלוסטר ואדינבורו (1743–1805)
הנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן (1745–1790)
לואיזה, נסיכת בריטניה (1749–1768)
פרדריק, נסיך בריטניה (1750–1765)
קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה (1751–1775)
איימן אל-ואפי

איימן אל-ואפי (באיטלקית: Ayman El Wafi, בערבית: ايمن الوافي, בתעתיק מדויק: אימן אלואפי; נולד ב-11 במאי 2004 בקמאיורה שבאיטליה) הוא כדורגלן מרוקאי-איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לוגאנו מליגת העל השווייצרית.
קריירת מועדונים

אל-ואפי גדל במחלקות הנוער של ליבורנו והלאס ורונה.
ב-8 ביוני 2023 חתם אל-ואפי על חוזה לארבע שנים בלוגאנו מליגת העל השווייצרית. ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על סנט גאלן במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

אל-ואפי היה חלק מסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 בטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרתו.
חיים אישיים

אל-ואפי נולד וגדל בקמאיורה שבאיטליה להורים מרוקאים. בשנת 2012, בגיל שמונה, לאחר מותו של אביו, עבר יחד עם משפחתו לטנג'יר, ושלוש שנים לאחר מכן הם חזרו לאיטליה.
תארים

גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 (1): 2023
הערות שוליים

↑  DALL'HELLAS VERONA ARRIVA AYMAN EL WAFI באתר הרשמי של לוגאנו, 8 ביוני 2023 (באיטלקית)
↑  تشكيلة المنتخب الوطني لاقل من 23 سنة امام غينيا באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 24 ביוני 2023 (בערבית)
↑  «Vi prometto che tra due anni sarò in una big» באתר Cronache di spogliatoio, ‏ 2 באוגוסט 2023 (באיטלקית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איימן אל-ואפי".
איילט דולקדיר

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 עיר בירה:  מאראש
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת האיילט
 הקמה:  1522
 פירוק:  פירוק האיילט
 פירוק:  1864
 ישות קודמת:  נסיכות דולקדיר
 ישות יורשת:  האימפריה העות'מאנית וילאייט חלב  האימפריה העות'מאנית וילאייט דיארבקיר
 
איילט דולקדיר (בטורקית עות'מאנית: ایالت ذو القادریه / دولقادر) או איילט מאראש היה איילט של האימפריה העות'מאנית. שטחו המדווח במאה ה-19 היה 77,352 מילים רבועים (200,340 קילומטרים רבועים).
היסטוריה

נסיכות דולקדיר הייתה האחרונה מבין האמירויות האנטוליות שנכנעה לעות'מאנים, והצליחה להישאר עצמאית עד 1521, ולא שולבה במלואה באימפריה עד 1530. האיילט הוקם בשנת 1522. לאחר פירוקו בשנת 1864 אוחדו שטחיו עם איילט חלב ודיארבקיר.
חטיבות מנהליות

איילט מאראש כלל ארבעה סנג'קים בין השנים 1700–1740 כדלקמן:
סנג'ק מאראש (Paşa Sancağı, קהרמאנמרש)
סנג'ק מלטיה (מלטיה)
סנג'ק עינתאב (Ayıntab Sansağı, גזיאנטפ)
סנג'ק קארס אי מאראש (Kadirli)
הערות שוליים

↑  "Some Provinces of the Ottoman Empire". Geonames.de. אורכב מ-המקור ב-27 באוגוסט 2013. נבדק ב-25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Popular encyclopedia: or, conversations lexicon. Vol. 6. Blackie. 1862. p. 698. נבדק ב-2013-06-26.
↑  Gábor Ágoston; Bruce Alan Masters (2009-01-01). Encyclopedia of the Ottoman Empire. Infobase Publishing. p. 41. ISBN 978-1-4381-1025-7. נבדק ב-2013-06-26.
↑  Hakan Özoğlu (2005). Osmanlı devleti ve Kürt milliyetçiliği. Kitap Yayinevi Ltd. p. 77. ISBN 978-975-6051-02-3. נבדק ב-2013-06-26. I. Süleyman 1566 yılında öldüğünde kısmen ya da tamamen Kürt bölgelerinden oluşturulan yeni eyaletler şunlardı: Dulkadir (1522), Erzurum (1533), Musul (1535), Bağdat (1535), Van (1548) ve Şehrizor (1554...
אוגוסטה, נסיכת בוואריה

אוגוסטה אמליה, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Auguste Amalia Ludovika von Bayern; ‏21 ביוני 1788 - 13 במאי 1851) הייתה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, ואשתו של אז'ן דה בוארנה בנו המאומץ של נפוליאון ושליט איטליה, בתה ז'וזפין נישאה לאוסקר הראשון, מלך שוודיה ונורווגיה.
ביוגרפיה

אוגוסטה נולדה ב-21 ביוני 1788 למקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ולאוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בעת ששהו בשטרסבורג.
בזמן המלחמות הנפוליאוניות הציע נפוליאון בונפרטה את בנו המאומץ אז'ן כבעל לנסיכה. מלך בוואריה הסתפק מחד בתו כבר הובטחה לקרל לודוויג פרידריך מבאדן, אולם הוא ידע שללא יורש לקיסר יהפוך אז'ן לקיסר, ובתו לקיסרית ולכן הסכים.
הן אז'ן והן אוגוסטה התנגדו לנישואים אולם לא יכלו לסרב, והחתונה נחגגה ב-17 בינואר 1806 במינכן. לאחר לידתו של נפוליאון השני אז'ן כבר לא היה יורש העצר הקיסרי והמרירות בין בני הזוג גברה.
לאחר תבוסתו של נפוליאון הצליח אז'ן לשמור על מעמדו כמלך איטליה, אולם הרוחות באיטליה קראו להדיחו והוא ואשתו נמלטו לבוואריה שם קיבלו מקלט אצל המלך וחיו עד סוף חייהם במינכן.
אז'ן מת ב-21 בפברואר 1824, והנסיכה אוגוסטה ב-13 במאי 1851.
משפחתה

ב-17 בינואר 1806 התחתנה אוגוסטה עם אז'ן דה בוארנה, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
ז'וזפין מלוכטנברג (1807–1876), התחתנה עם אוסקר הראשון, מלך שוודיה
איז'ני דה בוארנה (1808–1847), התחתנה עם קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן
אוגיסט דה בוארנה (1810–1835), התחתן עם מריה השנייה, מלכת פורטוגל
אמלי מלוכטנברג (1812–1873), התחתנה עם פדרו הראשון, קיסר ברזיל
תאודולינד דה בוארנה (1814–1857), התחתנה עם וילהלם, דוכס אוראך
קלוטילד דה בוארנה (1816)
מקסימיליאן דה בוארנה (1817–1852), התחתן עם מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
איך לרפא כנף שבורה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  בוב גרהם
 שפת המקור:  אנגלית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2009
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת
 תאריך:  2014
איך לרפא כנף שבורה הוא ספר ילדים אשר נכתב ואויר על ידי בוב גרהם (אנ') בשנת 2009 (באנגלית במקור). בשנת 2014 הוא תורגם לעברית ויצא לאור באמצעות ההוצאה לאור "כנרת".
הספר נכלל בתוכנית "ספריית פיג'מה" בשנת תשע"ד.
תקציר הסיפור

בעיר גדולה שבה יש מגדלים גבוהים המקטינים את בני האדם המתהלכים ברחוב וחלונות נוצצים נחבטה יונה בחלון וצנחה חבולה ארצה. הציפור המסכנה שכבה על הארץ, בעוד המוני אנשים חולפים על פניה, ונראה היה שאיש לא שם לב אליה. כולם חוץ מביל, הילד הקטן במעיל אדום ומכנסיים כחולים, נמוך יותר מהמבוגרים. ביל מבחין בציפור שוכבת על הארץ, ובזהירות רבה ככל האפשר הוא לוקח אותה בזרועותיו הקטנות, עוטף אותה בצעיף של אימו, מביא אותה הביתה ומנסה להחזיר לציפור את הנוצה שנפלה לה. יחד עם הוריו הוא מטפל בציפור ודואג לה. לאחר כמה ימים, הודות לזמן ולסבלנות, הציפור מתאוששת. לאחר מכן, ביל והוריו מחזירים אותה לאותו מקום שבו מצאו אותה, והיא עפה לשמיים.
משמעות הסיפור

המילים הבודדות והמשפטים הקצרים שיש בספר מעודדים את הילדים לפענח את המסרים הסמויים באיורים.
האמת היא שגם בלי המילים המועטות האלה כאן אפשר להבין בצורה מושלמת את המסר של המחבר. לדעתה של תרצה פלור, "הכל כאן, להכול יש מקום". כולם עסוקים, ממהרים, לכל אחד יש את החוויות ואת הבעיות שלו. הספר הזה מעמיק ומפריד בין שכבות הצדק והמוסר. הוא גורם לחשוב גם למבוגרים ולא רק לילדים.
לסיפור זה מספר רב של משמעויות ומסרים, כגון העלאת הרגישות והחמלה לבעלי חיים ופיתוח יכולות שפתיות. החמלה מתמקדת במערכת היחסים העמוקה והמשמעותית הזאת, המערכת כלפי הזולת וכלפי עצמנו. במערכת הזאת יש רגש, מחשבה ויחס שונה שמתחיל מקבלת הזולת ומקבלה עצמית של אנשים לא מושלמים. היא מבוססת על הבנה ותמיכה בקשיים של הסובבים אותנו, שבאה לידי ביטוי כתשוקה עזה להראות לאחרים שאנחנו תומכים בו למרות כל הקשים ומשתדלים לעשות את כל מה שאנחנו יכולים כדי לעזור לו ולהקל עליו.
ספרו של גרהם מספר הרבה דרך איוריו הנוגעים ללב ומעורר מחשבה הן על הזרות בעיר הגדולה והן על אפשרות גילוי החמלה מצד הילד והוריו. בהתנהגותם ובגישתם של ההורים אפשר להבין שהם מחנכים את הילד להפגין חמלה כלפי האחר.
"זה סיפור אזהרה, כמובן, על חסד חסר אנוכיות. גם כאן, בנוסף, הקשר על אובדן הקשר בין אנשים לטבע".
האיורים

כותב הספר הוא צייר, ובספר הזה הרבה נעשה בלי מילים, אלא דרך איורים שחושפים את הקורא לסיפור מרגש, ולדעת תרצה פלור "מותירים לך את ההשלמות ללב ולראש".
"במקום לכתוב על ציפור קטנה עפה לתוך חלונות הענק של גורד שחקים שהשמיים משתקפים בהם, נחבטת וצונחת על הכביש, הציורים מראים הכל" אומרת עטרה אופק. המשפט הכי ארוך בסיפור הוא "גבוה מעל העיר, איש לא שמע את חבטת הנוצות הרכה בשמשת החלון", שמתאר איך אף אחד לא הבחין בציפור קטנה שנפלה, חוץ מהילד ביל שבא לעזור לה.
הערות שוליים

↑  מי אנחנו?, באתר ספריית פיג'מה
1 2  חמלה כביטוי לאחריות מקצועית של אנשי חינוך – קלודי טל על חינוך לגיל הרך, באתר קלודי טל על חינוך לגיל הרך, ‏4 באוגוסט 2017
↑  תוצאות הערכה – תשע"ד (2013–2014), באתר ספריית פיג'מה, ‏אוגוסט 2014
1 2 3  חמלה ואמפתיה – "איך לרפא כנף שבורה" / בוב גרהם, באתר בין הצלצולים
1 2 3  תרצה פלור, "איך לרפא כנף שבורה": אגדה עירונית, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2012
1 2  איך לרפא כנף שבורה בוב גרהם, באתר המתלהבת | עטרה אופק
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איך לרפא כנף שבורה".
איימן אגבאריה

| --- | --- |

 לידה:  1968 (בן 56 בערך) אום אל-פחם, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  אוניברסיטת חיפה 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
איימן אגבאריה (נולד ב-1968 באום אל-פחם) הוא משורר, מחזאי ומרצה פלסטיני. הוא חבר סגל במכון מנדל למנהיגות ומרצה באוניברסיטת חיפה. מנהיג חינוכי וחברתי בחברה הערבית בישראל וחבר בוועדות חינוך ובמועצה הפדגוגית העליונה הערבית. פרסם שירים מחזות קצרים ומאמרים רבים בענייני חינוך ערבי.
ביוגרפיה

אגבאריה נולד באום אל-פחם ב-1968. למד בבית הספר התיכון האורתודוקסי הערבי בחיפה. כבר מצעירותו עסק בכתיבת שירה, מחזות ומאמרים בערבית.
הוא סיים שני תוארי מוסמך בפיתוח בינלאומי ושינוי חברתי ובקרמינולוגיה באוניברסיטת קלארק בארצות הברית ובאוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל תואר דוקטור כפול, בלימודי מדיניות חינוך בינלאומי והשוואתי באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.
התמחותו

אגבאריה שימש בתפקידים בכירים בחברה למתנ"סים, בשתיל - הקרן החדשה לישראל ובמכללה האקדמית בית ברל, בה עמד במשך חמש שנים בראש התוכנית לחינוך בלתי פורמלי לסטודנטים ערבים. הוא שימש יועץ בכיר לוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי וחבר בוועדת המקצוע ללימודי האזרחות של משרד החינוך, ממנה התפטר ב-2010 בעקבות חילוקי דעות עם יו"ר הוועדה. אגבאריה כיהן כחבר מייסד שותף בארגון דראסאת. מתמחה בחינוך בקרב מיעוטים אתניים ודתיים וחוקר סוגיות של מדיניות ופדגוגיה בחינוך לאזרחות, חינוך אסלאמי, והכשרת מורים.
כתביו > משורר

קובץ שיריו מפוזר... בבקשה אל תאספו אותי ראה אור בערבית בשנת 1997. שיריו הרבים תורגמו לאנגלית, לגרמנית, לצרפתית, לאלבנית, לספרדית ולעברית.
חובות אבודים: שירים. תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד תש"ף 2019.
כתביו > מחזאי

כמה ממחזותיו הועלו על בימות התיאטרון. "האוטובוס" אותו ביים פואד עווד בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, בתקופת ניהול הפסטיבל בידי עתי ציטרון, בשנת 2002. "הלבן שבעין", בתיאטרון אל-מידאן בחיפה בשנת 2005, וכן המחזה "שמש אל תלכי" בתיאטרון הפרינג' אשר בנצרת.
לקריאה נוספת

לגו שיר מפי עטו, בכתב העת הליקון, במסגרת פסטיבל השירה הבינלאומי ה-11,"שער", "המשוררים והשירים", סתיו 2011, באולם תיאטרון בית הגפן, חיפה, עמוד 7 בחוברת.
הערות שוליים

↑  למידע נוסף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585183705171  BnF: cb169341999 (data)  GND: 116727007X  ISNI: 0000 0003 5942 6156  LCCN: n2011076078  NTA: 407736670  ORCID: 0000-0002-0992-5806  VIAF: 219206797   WorldCat (עם VIAF): 219206797
איילט דיארבקיר

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 עיר בירה:  דיארבקיר
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת האיילט
 הקמה:  1515
 פירוק:  שינוי האיילט
 פירוק:  1846
 ישות קודמת:  האימפריה הספווית דיארבקיר הספווית
 ישות יורשת:  האימפריה העות'מאנית איילט כורדיסטן   האימפריה העות'מאנית וילאייט דיארבקיר
 
איילט דיארבקיר (בטורקית עות'מאנית: ایالت دیاربكر) היה איילט של האימפריה העות'מאנית. שטחו המדווח במאה ה-19 היה 20,332 מילים רבועים (52,660 קילומטרים רבועים), מעט גדול יותר מהמחוז העבאסי המקורי במסופוטמיה העליונה. בשנת 1846 הוחלף האיילט באיילט כורדיסטן.
היסטוריה

לאחר שרשיד מהמט פאשה מונה לוואלי ב-1834, הוא הוביל מערכות צבאיות נגד השבטים הכורדים המקומיים של Garzan, בדיר חאן ומילי וכן נגד היזידים בסינג'אר. בשנת 1835 הכניע גם את שבט מילי במרדין ובשנת 1836 ניצח את השליט מאמירות סוראן. לאחר מותו בשנת 1836, יורשו היה חאפיז מהמט פאשה שהמשיך להכניע את השבטים הכורדים והיזידים בסינג'אר. בשנות ה-40 של המאה ה-19, הועבר סנג'ק ג'יזרה, אשר לפני כן היה חלק מאמירות בוהטאן באיילט, אל איילט מוסול, אשר הוביל את מרד הכורדים בראשות בדיר חאן בג.
חטיבות מנהליות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סנג'קים בין השנים 1515–1526 סנג'ק דיארבקיר  סנג'ק מרדין  סנג'ק סינג'אר  סנג'ק בירצ'יק  סנג'ק אורפה  סנג'ק סברק  סנג'ק צ'רמיק  סנג'ק ארגני  סנג'ק הארפוט  סנג'ק ארבגיר  סנג'ק קיג'י  סנג'ק צ'מישק'ק |  סנג'קים בין השנים 1526–1560 סנג'ק דיארבקיר  סנג'ק מרדין  סנג'ק סינג'אר  סנג'ק אורפה  סנג'ק סברק  סנג'ק צ'רמיק  סנג'ק ארגני  סנג'ק הארפוט  סנג'ק ארבגיר  סנג'ק קיג'י  סנג'ק מצ'מישק'ק  סנג'ק מוסול  סנג'ק הית  סנג'ק דיר  סנג'ק ראבה  סנג'ק אנה |  סנג'קים לאחר 1560 סנג'ק דיארבקיר  סנג'ק סינג'אר  סנג'ק אורפה  סנג'ק סברק  סנג'ק צ'רמיק  סנג'ק ארגני  סנג'ק הארפוט  סנג'ק ארבגיר  סנג'ק קיג'י  סנג'ק צ'מישק'ק  סנג'ק מוסול  סנג'ק הית  סנג'ק דיר  סנג'ק ראבה  סנג'ק אנה |
הערות שוליים

↑  "Some Provinces of the Ottoman Empire". Geonames.de. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2013. נבדק ב-25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ‏The Popular encyclopedia: or, conversations lexicon, Volume 6, באתר גוגל ספרים
↑  Aydın, Suavi; Verheij, Jelle (2012).  Jorngerden, Joost; Verheij, Jelle (eds.). Social Relations in Ottoman Diyarbekir, 1870-1915. Brill. p. 18. ISBN 9789004225183.
1 2 3  Aydın, Suavi; Verheij, Jelle (2012).  Jorngerden, Joost; Verheij, Jelle (eds.). Social Relations in Ottoman Diyarbekir, 1870-1915. Brill. pp. 31–32. ISBN 9789004225183.
↑  Özoğlu, Hakan (2004). Kurdish Notables and the Ottoman State: Evolving Identities, Competing Loyalties, and Shifting Boundaries (באנגלית). SUNY Press. p. 60. ISBN 978-0-7914-5993-5.
1 2 3  Yılmaz Öztuna "Başlangıcından zamanımıza kadar Büyük Türkiye tarihi" cilt 13, sf. 279, Ötüken Yayınevi (1977).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567323505171  LCCN: n88192590  VIAF: 133801459   WorldCat (עם VIAF): 133801459
אוקסיקודון

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  315.147 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 מזהים
 קוד ATC:  N02AA05 
 מספר CAS:  76-42-6
 PubChem:  5284603
 ChemSpider:  4447649
 
תרכובת אוקסיקודון
גלולה OxyContin (אוקסיקונטין) 10 מ"ג.
אוקסיקודון (Oxycodone) הוא משכך כאבים ממשפחת האופיואידים, המתאים לטיפול בכאבים בינוניים עד חזקים, כגון: כאבי מחלות כרוניות, סרטן, כאבים מפציעות קשות, או כאבים לאחר ניתוח.
אוקסיקודון נמכר תחת שמות מסחריים רבים: אוקסיקוד, פרקודן, פרקוסט (אנ'), רוקסיפרין, אנדוסט ואוקסיקונטין. ישנן גם תרופות המכילות אוקסיקודון וחומרים פעילים נוספים כמו טרגין.
השפעות

אוקסיקודון דומה ביעילות למורפין אך גורם לפחות תופעות לוואי כגון הקאות, הזיות, עלייה בלחץ הדם ועייפות. לפיכך, נטען כי אוקסיקודון הוא תחליף טוב לחולים הזקוקים למשככי כאבים אופיאטיים. יש להשתמש באוקסיקודון באופן מוגבל, משום שהשימוש בו גורם להתמכרות, לתופעות לוואי רבות ולמוות. כמו כל התרופות ממשפחת האופייטים אוקסיקודון עלול לערפל את ההכרה ולפגוע במחשבה הצלולה, במיוחד בתחילת הטיפול, או כאשר נעשה שינוי במינון. קיימת טענה שהסיכוי להתמכר לאוקסיקודון נמוך אך היא מסתמכת על מכתב קצר בודד בכתב עת רפואי לפני עשרות שנים.
אוקסיקודון יכול לגרום לסיבוכים שונים ולסכנות בריאותיות, הוא חזק כמו הרואין ויכול להשפיע על מערכת העצבים באותו האופן.