stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויקטוריה מונה
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרס גראמי | אלבום השנה | Thank U, Next | מועמדות |  |
| 2020 | פרס גראמי | הקלטת השנה | "7 Rings" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | הקלטת השנה | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | תגלית השנה | ויקטוריה מונה | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | ביצוע ה-R&B הטוב ביותר | "How Does It Make You Feel" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | ביצוע ה-R&B העממי הטוב ביותר | "Hollywood" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | שיר ה-R&B הטוב ביותר | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום ה-R&B הטוב ביותר | Jaguar II | זכייה |  |
| 2024 | פרס גראמי | האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר | Jaguar II | זכייה |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | המוזיקאי הטוב ביותר | Jaguar II | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | שיר ה-R&B של השנה | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של iHeartRadio | אמן ה-R&B החדש הטוב ביותר | ויקטוריה מונה | זכייה |  |
| 2024 | פרס ה-BET | אלבום השנה | Jaguar II | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | קליפ השנה | "On My Mama" | זכייה |  |
| 2024 | פרס ה-BET | פרס בחירת הצופה | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | פרס BET Her | "On My Mama" | זכייה |  |
| 2024 | פרס ה-BET | זמרת ה-R&B/פופ הטובה ביותר | ויקטוריה מונה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | אמן פורץ האהוב | ויקטוריה מונה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | הופעת הפוש של השנה | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס הווידאו קליפים של MTV | ה-R&B הטוב ביותר | "On My Mama" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | ה-R&B הטוב ביותר | ויקטוריה מונה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | מופע הפוש הטוב ביותר | ויקטוריה מונה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | שיר מקורי – סדרת טלוויזיה/מיני-סדרה | "The Power of Two" מתוך "The Acolyte" | מועמדות |  |
ליגת העל הסלובקית

| --- | --- |

 שם מלא:  הליגה הסלובקית הראשונה
 כינוי:  פורטונה ליגה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הסלובקית
 מדינות:  סלובקיה סלובקיה
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  12
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים)
 אלופה נוכחית:  סלובן ברטיסלאבה (2023/2024)
 מירב הזכיות:  סלובן ברטיסלאבה (14)
 מפעל מקביל:  הגביע הסלובקי
 מפעל נמוך:  הליגה הסלובקית השנייה
 www.nikeliga.sk
הליגה הסלובקית הראשונה (בסלובקית: Corgoň liga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בסלובקיה, נקראת כיום ה"פורטונה ליגה" (בסלובקית: Fortuna liga).
הליגה הוקמה בשנת 1993, כאשר סלובקיה נפרדה מצ'כוסלובקיה והכריזה על עצמאותה. עד אז שיחקו הקבוצות הסלובקיות בליגת העל הצ'כוסלובקית.
הקבוצות בליגה

להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הסלובקית בעונת 2024/2025:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| דונאיסקה סטרדה | דונאיסקה סטרדה | MOL ארנה | 12,700 |
| דוקלה באנסקה ביסטריצה | באנסקה ביסטריצה | אצטדיון SNP | 7,030 |
| ז'ילינה | ז'ילינה | אצטדיון פוד דובנום | 10,897 |
| ז'לזיארנה פודברזובה | פודברזובה | זלפו ארנה | 4,000 |
| זמפלין מיכאלובצה | מיכאלובצה | אצטדיון מסטצקי פוטבלובי | 4,440 |
| טרנצ'ין | טרנצ'ין | אצטדיון סיחוט | 10,000 |
| סלובן ברטיסלאבה | ברטיסלאבה | טהלנה פולה | 22,500 |
| ספרטק טרנבה | טרנבה | אצטדיון אנטון מלטינסקי | 18,200 |
| סקליצה | סקליצה | אצטדיון מ.פ.ק. סקליצצה | 2,600 |
| קומארנו | קומארנו | ViOn ארנה | 4,008 |
| קושיצה | קושיצה | זירת הכדורגל של קושיצה | 12,555 |
| רוז'ומברוק | רוז'ומברוק | אצטדיון צ'בבראטום | 4,876 |
היסטוריה > אליפות מחוזית בסלובקיה (1925 - 1945)

סלובקיה הייתה חלק מצ'כוסלובקיה בשנים 1918–1939 ו-1945–1993. האליפות הסלובקית הראשונה "Zväzové Majstrovstvá Slovenska" נערכה בין קבוצות סלובקיות (1925–1933). עד 1935/36 אף קבוצה סלובקית לא שיחקה בליגה הצ'כוסלובקית (המקצוענית הממלכתית). במהלך הכיבוש הגרמני בצ'כוסלובקיה, מועדונים צ'כיים וסלובקים התחרו בתחרויות נפרדות משלהם. המועדון הסלובקי היחיד בליגה, SK ברטיסלאבה, הורחק מהליגה והצטרף לליגה סלובקית חדשה, ליגה סלובנסקה (1939–1945), ברפובליקה הסלובקית החדשה.
האלופות הסלובקיות לפני הצטרפותן לליגת העל הצ'כוסלובקית ב-1946:
היסטוריה > אליפות מחוזית בסלובקיה (1925 - 1945) > אלופות בליגה הסלובקית המוקדמת (1925 - 1944)

| קבוצה | אליפויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| ČsŠK/ŠK ברטיסלאבה | 9 | 1925, 1925/1926, 1926/1927, 1929/1930, 1931/1932, 1939/1940, 1940/1941, 1941/1942, 1943/1944 |
| SK ז'ילינה | 2 | 1927/1928, 1928/1929 |
| מ.ס. ליגטי | 1 | 1930/1931 |
| מ.ס. רוסז' אוז'חורוד | 1 | 1932/1933 |
| ספרטה פובנסקה ביסטריצה | 1 | 1938/1939 |
| OAP ברטיסלאבה | 1 | 1942/1943 |
היסטוריה > אחרי הצטרפות הקבוצות הסלובקיות לליגת העל הצ'כוסלובקית (1946 - 1993)

עם תום מלחמת העולם השנייה הצטרפו הקבוצות הסלובקיות לליגת העל הצ'כוסלובקית, שם זכו להצלחה יחסית, כאשר הקבוצות הבולטות הן סלובן ברטיסלאבה (NV ברטיסלאבה), ספרטק טרנבה ואינטר ברטיסלאבה שהצליחו לזכות ב-14 אליפויות בסך הכל לאורך השנים.
היסטוריה > האלופות הסלובקיות בליגת העל הצ'כוסלובקית

| קבוצה | אליפויות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| סלובן ברטיסלאבה (NV ברטיסלבה) | 8 | 10 | 1949, 1950, 1951, 1955, 1969/1970, 1973/1974, 1974/1975, 1991/1992 |
| ספרטק טרנבה | 5 | 1 | 1967/1968, 1968/1969, 1970/1971, 1971/1972, 1972/1973 |
| אינטר ברטיסלאבה | 1 | 3 | 1958/1959 |
היסטוריה > לאחר התפרקות צ'כוסלובקיה

אחרי פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הכריזה סלובקיה על עצמאותה בין היתר גם בתחום הספורט וההתאחדות הסלובקית החלה לקיים תחרות נפרדת במדינה, וליגת העל הצ'כוסלובקית למעשה פורקה ל-2 ליגות עצמאיות: ליגת העל הצ'כית וליגת העל הסלובקית.
בתחילה היו בליגה 12 קבוצות, ובשנת 1996 היא הורחבה ל-16 קבוצות. החל משנת 2000 היו בליגה 10 קבוצות, אך בתום עונת 2005/2006 עלו שלוש קבוצות לליגה הבכירה וירדה קבוצה אחת, והליגה הורחבה שוב ל-12 קבוצות.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הסלובקי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
| עונה | אליפות | סגנות | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993/1994 | סלובן ברטיסלאבה | אינטר ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה |
| 1994/1995 | סלובן ברטיסלאבה | קושיצה | באנסקה ביסטריצה |
| 1995/1996 | סלובן ברטיסלאבה | קושיצה | ספרטק טרנבה |
| 1996/1997 | קושיצה | ספרטק טרנבה | סלובן ברטיסלאבה |
| 1997/1998 | קושיצה | ספרטק טרנבה | אינטר ברטיסלאבה |
| 1998/1999 | סלובן ברטיסלאבה | אינטר ברטיסלאבה | ספרטק טרנבה |
| 1999/2000 | אינטר ברטיסלאבה | קושיצה | סלובן ברטיסלאבה |
| 2000/2001 | אינטר ברטיסלאבה | סלובן ברטיסלאבה | רוזמברוק |
| 2001/2002 | מ.ש.ק. ז'ילינה | מטאדור פוצ'וב | אינטר ברטיסלאבה |
| 2002/2003 | מ.ש.ק. ז'ילינה | ארטמדיה ברטיסלבה | סלובן ברטיסלאבה |
| 2003/2004 | מ.ש.ק. ז'ילינה | דוקלה באנסקה ביסטריקה | רוזמברוק |
| 2004/2005 | ארטמדיה ברטיסלבה | מ.ש.ק. ז'ילינה | באנסקה ביסטריצה |
| 2005/2006 | רוזמברוק | ארטמדיה ברטיסלבה | ספרטק טרנבה |
| 2006/2007 | מ.ש.ק. ז'ילינה | ארטמדיה ברטיסלבה | סלובן ברטיסלאבה |
| 2007/2008 | ארטמדיה ברטיסלבה | מ.ש.ק. ז'ילינה | ספרטק טרנבה |
| 2008/2009 | סלובן ברטיסלאבה | מ.ש.ק. ז'ילינה | ספרטק טרנבה |
| 2009/2010 | מ.ש.ק. ז'ילינה | סלובן ברטיסלאבה | באנסקה ביסטריצה |
| 2010/2011 | סלובן ברטיסלאבה | סניצה | באנסקה ביסטריצה |
| 2011/2012 | מ.ש.ק. ז'ילינה | ספרטק טרנבה | סלובן ברטיסלאבה |
| 2012/2013 | סלובן ברטיסלאבה | סניצה | א.ס. טרנצ'ין |
| 2013/2014 | סלובן ברטיסלאבה | א.ס. טרנצ'ין | ספרטק טרנבה |
| 2014/2015 | א.ס. טרנצ'ין | מ.ש.ק. ז'ילינה | סלובן ברטיסלאבה |
| 2015/2016 | א.ס. טרנצ'ין | סלובן ברטיסלאבה | ספרטק מיז'קה |
| 2016/2017 | מ.ש.ק. ז'ילינה | סלובן ברטיסלאבה | מ.פ.ק. רוז'ומברוק |
| 2017/2018 | ספרטק טרנבה | סלובן ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה |
| 2018/2019 | סלובן ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה | מ.פ.ק. רוז'ומברוק |
| 2019/2020 | סלובן ברטיסלאבה | מ.ש.ק. ז'ילינה | דונאיסקה סטרדה |
| 2020/2021 | סלובן ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה 1904 | ספרטק טרנבה |
| 2021/2022 | סלובן ברטיסלאבה | מ.פ.ק. רוז'ומברוק | ספרטק טרנבה |
| 2022/2023 | סלובן ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה 1904 | ספרטק טרנבה |
| 2023/2024 | סלובן ברטיסלאבה | דונאיסקה סטרדה 1904 | ספרטק טרנבה |
אליפויות לפי קבוצות

| קבוצה | אליפויות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| סלובן ברטיסלאבה | 14 | 5 | 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996, 1998/1999, 2008/2009, 2010/2011, 2012/2013, 2013/2014, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 |
| מ.ש.ק. ז'ילינה | 7 | 5 | 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2006/2007, 2009/2010, 2011/2012, 2016/2017 |
| קושיצה | 2 | 3 | 1996/1997, 1997/1998 |
| ארטמדיה ברטיסלבה | 2 | 3 | 2004/2005, 2007/2008 |
| אינטר ברטיסלאבה | 2 | 2 | 1999/2000, 2000/2001 |
| א.ס. טרנצ'ין | 2 | 1 | 2014/2015, 2015/2016 |
| ספרטק טרנבה | 1 | 3 | 2017/2018 |
| רוזמברוק | 1 | 1 | 2005/2006 |
| סניצה | - | 2 |  |
| מטאדור פוצ'וב | - | 1 |  |
| דוקלה באנסקה ביסטריקה | - | 1 |  |
| דונאיסקה סטרדה 1904 | - | 2 |  |
סם טיילור-ג'ונסון

| --- | --- |

 לידה:  4 במרץ 1967 (בת 57) קרוידון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Samantha Louise Taylor-Wood 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  גולדסמית'ס, אוניברסיטת לונדון 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 בן או בת זוג:  אהרון טיילור-ג'ונסון (21 ביוני 2012–?) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית 
 
סמנתה לואיז טיילור-ג'ונסון (באנגלית: Samantha Louise Taylor-Johnson; נולדה בשם טיילור-ווד, ב-4 במרץ 1967) היא במאית קולנוע וצלמת אנגלייה. התפרסמה בין היתר בשל סרט הבכורה שלה "נער משום מקום" ("Nowhere Boy") שיצא בשנת 2009, ומבוסס על חוויות ילדות של חבר "הביטלס" ג'ון לנון, ולאחר מכן על בימוי הסרט "חמישים גוונים של אפור" המבוסס על רומן בשם זה משנת 2011 מאת הסופרת אי. אל. ג'יימס.
ביוגרפיה

סמנתה טיילור-ווד נולדה הקרוידון (Croydon) לונדון. אביה, דייוויד, עזב את המשפחה כשהייתה בת תשע.[דרוש מקור] אמה, ג'רלדין, היא מורה ליוגה ואסטרולוגית. יש לה אחות צעירה, אשלי, ואח למחצה מצד אמא, קריסטיאן.
טיילור-ג'ונסון גדלה בסמוך לסטרתהאם קומון (Streatham Common) בדרום לונדון עד גירושי הוריה. לאחר מכן, המשפחה עברה להתגורר בבית ספר ישן בג'רוויס ברוק שבמזרח סאסקס, שם סמנתה למדה במכללה הקהילתית Beacon. בהמשך למדה בקולג' גולדסמית', אוניברסיטת לונדון.
ג'ונסון שייכת לקבוצת האמנים הבריטים הצעירים.
קריירה > אומנות חזותית

טיילור-ג'ונסון החלה להציג עבודות צילום בתחילת שנות התשעים. עבודתה המשותפת עם האמן הנרי בונד בשם 26 באוקטובר 1993, (אנ') היא יצירת פסטיש בה מצולמים בונד וטיילור-ווד בתפקיד יוקו אונו וג'ון לנון, בהתבסס על הצילום הנודע של הצלמת אנני ליבוביץ' - שצולם שעות ספורות לפני שנרצח לנון, ב-1980.[דרוש מקור]
בשנת 1994, היא הציגה עבודת וידאו מרובת מסכים בשם Killing Time, בה מוצגים ארבעה אנשים צעירים, אחד על כל מסך, המזיזים את שפתיהם למילות האופרה אלקטרה מאת ריכרד שטראוס. מאותה נקודה, עבודות וידאו מרובות-מסך הפכו למדיום העיקרי ביצירתה של טיילור-ג'ונסון, ביניהם היצירות Travesty of a Mockery ו-Pent-Up משנת 1996. אחת מתערוכות היחיד הראשונות של טיילור-ג'ונסון בבריטניה הייתה בגלריה צ'יזנהייל, מזרח לונדון, בספטמבר-אוקטובר 1996. טיילור-ג'ונסון הייתה מועמדת לפרס טרנר בשנת 1998. היא זכתה בפרס "אילי קפה" לאמן צעיר ומבטיח בביאנלה בוונציה 1997.
בשנת 2000 יצרה טיילור-ג'ונסון צילום קיר בצורת מעטפת סביב פיגומים של חנות הכל-בו בלונדון Selfridges בזמן שיפוץ הבניין; צילום הקיר הציג 21 דמויות תרבות איקוניות ביניהם המוזיקאי אלטון ג'ון, אלכס ג'יימס והשחקנים ריצ'רד אי. גרנט וריי וינסטון. תנוחות הדמויות התייחסו ליצירות מתולדות האמנות ולסרטים של אותה התקופה.
בשנת 2002 הוזמנה טיילור-ג'ונסון על ידי גלריית הפורטרטים הלאומית לצלם דיוקן וידאו של דייוויד בקהאם - אותו היא צילמה במהלך שינה. טיילור-ג'ונסון ידועה בעיקר בזכות עבודתה Crying Men, הכוללת הרבה מכוכבי הוליווד בוכים, כולל רובין ויליאמס, שון פן, לורנס פישבורן ופול ניומן.
בשנת 2014 הוצגה תערוכת צילומים חדשה של טיילור ג'ונסון, בדירה הפרטית של מדמואזל שאנל בגלריה סאצ'י. סדרת 34 הצילומים בשם 'קומה שנייה', הוצגה בתוך החדרים הפרטיים של קוקו שאנל ברחוב קמבון 31 בפריס.
קריירה > נער משום מקום

באוגוסט 2008 נבחרה טיילור-ג'ונסון לביים את "נער משום מקום", סרט ביוגרפי על ילדותו של ג'ון לנון. על החוויה שלה בבימוי הסרט, בספטמבר 2010, אמרה טיילור-ג'ונסון,
חשבתי לעצמי, אני נמצאת עמוק מדי ואם אני אפשל אני פשוט לעולם לא אעשה שוב סרט, ונכנסתי לפאניקה. נכנסתי לרכב ואמרתי, אני חייבת להתקשר למפיקים ולצאת מזה. נכנסתי לרכב, התנעתי, וקולו של לנון בקע ישר מהרדיו עם השיר Starting Over. זה היה אחד מהרגעים האלה והבנתי שזה סימן: אוקיי, אני הולכת לעשות את זה.
פסטיבל הסרטים השנתי ה-53 בלונדון הקרין את הסרט כסרט סיום הפסטיבל ב-29 באוקטובר 2009. הסרט שוחרר בבריטניה ביום האגרוף, 2009 עם ביקורות חיוביות. טיילור-ג'ונסון הייתה מועמדת לפרס BAFTA (האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה) ב-21 בינואר 2010.
קריירה > חמישים גוונים של אפור

בשנת 2015 נבחרה טיילור ג'ונסון לביים את העיבוד הקולנועי "חמישים גוונים של אפור" שמבוסס על רומן בשם זה משנת 2011 מאת הסופרת אי. אל. ג'יימס, בכיכובם של דקוטה ג'ונסון וג'יימי דורנן. הסרט הופק תחת החברות סרטי יוניברסל ופוקס, וג'ונסון נבחרה לביים את הסרט משמות אחרים שעלו כמו אנג'לינה ג'ולי, סטיבן סודרברג, ראיין מרפי וגאס ואן סנט.
טיילור ג'ונסון עמדה גם לביים את "חמישים גוונים של אופל" (סרט ההמשך לחמישים גוונים של אפור), אך החליטה לפרוש מתפקיד הבימוי ומהזיכון עצמו לאחר שהייתה מעורבת במספר חילוקי דעות עם הסופרת אי. אל. ג'יימס. ביוני 2017 טיילור ג'ונסון אמרה כי היא מתחרטת על בימוי הסרט הראשון.
קריירה > Back to Black

בשנת 2022 פורסם כי טיילור ג'ונסון תביים סרט ביוגרפי אודותיה של הזמרת-יוצרת הבריטית איימי ויינהאוס שיקרא "Back to Black". הסרט יצא לאקרנים בהממלכה המאוחדת ב-12 באפריל 2024 ולאחר מכן בארצות הברית ב-17 במאי 2024.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 2024 | סרט בנושא מוזיקה, ביופי או מוזיקלי | Back to Black | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Emily Allen (22 ביוני 2012). "Sam Taylor-Wood and her toyboy lover Aaron Johnson tie the knot". Daily Mail. London. נבדק ב-22 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dahvi Shira. "Aaron Johnson Marries Sam Taylor-Wood". People. נבדק ב-22 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Film4/MirageCV" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-12 באוגוסט 2012. נבדק ב-11 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miranda Sawyer (11 בנובמבר 2001). "Miranda Sawyer meets Sam Taylor-Wood". The Observer. London. נבדק ב-20 בדצמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tate, ‘Killing Time’, Sam Taylor-Johnson OBE, 1994, Tate (באנגלית)
↑  "Sam Taylor-Wood, British (1967 – )". rogallery.com. נבדק ב-8 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Su Holmes, Sean Redmond, Framing Celebrity: New directions in celebrity culture, Routledge, 2012-11-12, ISBN 978-1-135-65371-2. (באנגלית)
↑  "National Portrait Gallery – Portrait – NPG 6661; David Beckham ('David')". Npg.org.uk. נבדק ב-22 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Through Coco Chanel's keyhole with Sam Taylor-Johnson". The Telegraph. London. 22 ביולי 2014. אורכב מ-המקור ב-3 בספטמבר 2014. נבדק ב-28 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chris Willman, Hans Zimmer and the Scores and Songs of ‘Emilia Pérez’ and ‘Wild Robot’ Lead Winners’ List at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Variety, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509744805171  PLWABN: 9810689476505606  BIBSYS: 99042640  BnF: cb156011817 (data)  CiNii: DA11981832  GND: 119535971  ISNI: 0000 0001 2033 1016  LCCN: nr98013146  MusicBrainz: 4a6e1d3f-3e52-4718-a19c-886371b9c74b  NKC: mzk2011642909  NLK: KAC201518654  NTA: 237421984  PIC: 968  RERO: 02-A014241083  RKD: 134321  SNAC: w6dv396q  SUDOC: 091949319  ULAN: 500057414  VIAF: 116503665   WorldCat (עם VIAF): 116503665
מאמאצחיק

| --- | --- |

 סוג:  קבוצת פייסבוק
 תקופת הפעילות:  מרץ 2017 – הווה (כ־7 שנים)
 מייסדים:  קרן אלאלוף שרעבי, רויטל טודרס
 https://www.mamatzhik.co.il
 
מאמאצחיק היא קבוצת פייסבוק ישראלית פרטית לנשים בלבד, העוסקת בהומור טוטאלי על כל גווניו. היא אחת מקהילות הפייסבוק הגדולות והפעילות בישראל. נכון לאוקטובר 2021 מנתה הקבוצה כ-613,304 חברות ונכון לדצמבר 2022 מנתה למעלה מ-700,000 נשים.
היסטוריה

מאמאצחיק הוקמה במרץ 2017 על ידי קרן אלאלוף שרעבי ורויטל טודרס, מתוך צורך ורצון לפרוק, לבטא ולשתף בהומור אנקדוטות מצחיקות מחייהן של נשים. לדבריהן, "הקבוצה נולדה מתוך הצורך והרצון לצחוק על כל דבר (כמעט), בחברת נשים מצחיקות שמחפשות לבטא בצורה הומוריסטית כל סיטואציה מהחיים".
לקבוצה מקושרים גם אתר אינטרנט, עמוד פייסבוק בעל שם זהה ולו מעל 376,000 עוקבים, וחשבון אינסטגרם ולו כ-258,000 עוקבים (נכון לנובמבר 2020).
באוקטובר 2020 הוסרה הקבוצה משרתי פייסבוק ללא התראה מוקדמת למשך כ-36 שעות, והוחזרה לאחר שחברת פייסבוק הבהירה כי מדובר היה בטעות.
תכנים והשפעה

התכנים שמתפרסמים בקבוצה עוסקים בחייהן של נשים, על שלל ההיבטים שלהם (גירושים, מחלות, אובדן, טיפולים, מיניות, דיכאונות אחרי לידה ועוד), בפן הומוריסטי וללא ביקורת או שיפוטיות, במטרה להוות מרחב בטוח לשיתוף והתמודדות עם סיטואציות שונות.
מידי מספר חודשים עולים בקבוצה תכנים חברתיים שמטרתם לעורר מודעות ולהשפיע בנושא מסוים הקשור בנשים. בין היתר הקבוצה לקחה חלק בפרויקט של ניר אלימלך, שמטרתו העלאת המודעות לנושא האלימות במשפחה, ובקמפיין של עמותת "אחת מתשע" לטובת הורדת גיל בדיקת הממוגרפיה מ-50 ל-40 והעלאת מודעות לגילוי מוקדם של סרטן השד. כמו כן, באתר "מאמאצחיק" קיימת רשימה של נשים העוסקות בתמיכה והגנה בנשים הנתקלות באלימות בבית ומוכנות לסייע לחברות הקבוצה.
באוקטובר 2019 התארח בקבוצה נשיא המדינה, ראובן ריבלין, והזמין את חברותיה להתארח בסוכתו בבית הנשיא, עם משפחותיהן. בקיץ 2020 לא התאפשר מפגש שכזה עקב התפרצות נגיף הקורונה, וריבלין הזמין את נשות הקבוצה להגיע עם ציורים שהכינו לקיר מחוץ לבית הנשיא, עליו הודבק לוח מיוחד, ולתלות שם את הציורים כחלק מיוזמת "מציירים את זה יחד".
בנובמבר 2019 קיימה הקהילה בגבעת ברנר אירוע ראשון מחוץ לפלטפורמה של פייסבוק, בו נכחו כ-650 נשים.
הערות שוליים

↑  דליה בן ארי, מה קרה למאמאצחיק?, באתר את, ‏19 באוקטובר 2020
↑  רעות עוזיאל, ‏קבוצת "מאמאצחיק" בפייסבוק נסגרה בלי אזהרה מוקדמת, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2020
↑  מתוך עמוד הפייסבוק הרשמי של "מאמאצחיק", ‏9 במאי 2020
↑  מתוך עמוד הפייסבוק הרשמי של "מאמאצחיק", ‏11 באוקטובר 2020
↑  נשים למען נשים, מתוך אתר "מאמאצחיק"
↑    איתמר אייכנר, מאמאצחיק את הנשיא, באתר "ידיעות אחרונות", 14 באוקטובר 2019
↑  מתוך עמוד הפייסבוק הרשמי של "מאמאצחיק", ‏17 באוגוסט 2020
↑  מתוך עמוד הפייסבוק הרשמי של "מאמאצחיק", ‏24 בנובמבר 2019
ג'ון מוזס

ג'ון מוזס (באנגלית: John Moses‏; 12 ביוני 1885 – 3 במרץ 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-22 של מדינת דקוטה הצפונית בשנים 1939–1945, ולאחר מכן ייצג אותה לקצרה בסנאט של ארצות הברית מינואר 1945 ועד למותו במרץ אותה שנה.
ביוגרפיה

מוזס נולד בעיר סטרנד (Strand) שבמחוז רוגלנד שבנורווגיה, בשנת 1885. הוא היה בנם של הכומר הנריק ב. ואיזבלה (אקרסברג) מוזס. הוא למד בבית ספר ציבורי בנורווגיה, והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון קונגסוינגר בשנת 1900. ב-1903 היה לבוגר המכללה הצעירה באוסלו במהלך 1905 מוזס היגר לארצות הברית, ובשנים 1906–1911 עבד בתאגיד "הרכבת הצפונית הגדולה" (Great Northern Railway). ב-1912 החל ללמוד באוניברסיטת דקוטה הצפונית (אנ'), וב-1914 השלים לימודי תואר ראשון. בשנה העוקבת החל את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, ממנו קיבל תואר שני במשפטים. בשנת 1917 החל לעסוק בעריכת דין בהייזן.
משנת 1919 עד 1923, ומאוחר יותר משנת 1927 עד 1933, כיהן מוזס כתובע מטעם המדינה במחוז מרסר. ב-1936 הגיע מוזס למקום השלישי במירוץ המשולש לתפקיד מושל דקוטה הצפונית, מאחורי המושלים לשעבר ויליאם לנגר ו-וולטר ולפורד. בראשית 1939 מוזס הושבע לתפקידו כמושל המדינה לאחר כהונתו השנייה של ויליאם לאנגר בתפקיד. מוזס פעל לצמצום את השפעתו של לנגר; הוא שאף לקצץ בהוצאות הממשלה ולאזן את תקציב המדינה.
מוזס כיהן כמושל דקוטה הצפונית בעת מלחמת העולם השנייה. הוא ניסה לעודד תעשיות ששגשגו מכוח המלחמה לעבור אל דקוטה הצפונית ולייצר בה, אך דקוטה הצפונית דורגה אחרונה מבין מדינות ארצות הברית שקיבלו הטבות מהוצאות המלחמה הממשלתיות. למרות היעדר הקצבות בזמן המלחמה, ממשלו של מוזס נהנה מתקופה של שגשוג עבור המדינה. גשמים היו בשפע והיה שוק מוכן למוצרי חקלאות. מוזס היה מושל עממי: במהלך מסע הבחירות שלו נשא נאומים באנגלית, גרמנית או נורווגית, בהתאם לקהל הבוחרים הרלוונטי לו. מוזס, דמוקרט, זכה להערכה משני צדי המפה הפוליטית.
בבחירות 1944 ניצח מוזס את ג'רלד ניי בבחירות לייצוג דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית. הוא נפטר ב-3 במרץ 1945, שבועות אחדים אחרי תחילת שליחותו בגבעת הקפיטול. הוא נטמן בבית העלמין סנט מרי בביסמרק.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1183-1184.
הערות שוליים

↑  ג'ון מוזס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  Exhibits - North Dakota Governors - John Moses, באתר history.nd.gov (באנגלית)
↑  ג'ון מוזס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193218942  ISNI: 0000 0000 3065 695X  LCCN: n88222765  SNAC: w6w389k9  US Congress: M001029  VIAF: 23703320   WorldCat (עם VIAF): 23703320
שמואל הדס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באוגוסט 1931 צ'אקו, ארגנטינה 
 פטירה:  10 בינואר 2010 (בגיל 78) ירושלים 
 מדינה:  ארגנטינה, ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה
 צלב סנט ז'ורדי (1987)  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי (1987) 
 
שמואל הדס (13 באוגוסט 1931 - 11 בינואר 2010) היה דיפלומט ישראלי. היה השגריר הראשון בספרד ובקריית הוותיקן.
ביוגרפיה

הדס נולד בשם שמואל איידס בעיר רסיסטנסיה שבארגנטינה. בהיותו נער עברה משפחתו לבואנוס איירס שם היה פעיל בתנועות נוער ציוניות. בשנת 1953 עלה לישראל והתיישב בקיבוץ ניר-עם. בשנת 1964 הצטרף לשירות החוץ הישראלי ושירת בתפקידים דיפלומטיים שונים באמריקה הלטינית.
בשנת 1981 מונה לנציג ישראל בארגון התיירות הבינלאומי שמקום מושבו היה במדריד ומשם החל לפעול למען כינון קשרים בין ישראל לספרד. מאמצים אלו, שנעשו במקביל לפעולות נוספות של משרד החוץ, הובילו בשנת 1985 למיסוד הקשרים בין המדינות וחילופי שגרירים. לשגריר הראשון בספרד מונה על ידי הממשלה שמואל הדס שנכנס לתפקידו בפברואר 1986. הוא כיהן בתפקיד זה עד לאמצע שנת 1987.
בשנת 1994 עשה היסטוריה פעם נוספת כאשר מונה לשגריר הישראלי הראשון בקריית הוותיקן. בשנת 1997 פרש משירות החוץ. היה חבר בכמה ארגוני תרבות וכתב לעיתונים בספרד.
הדס נפטר בשנת 2010 לאחר מחלה קשה.
הערות שוליים

↑  בכרכרה מלכותית הוסע השגריר הישראלי הראשון בספרד לארמון, מעריב, 21 בפברואר 1986
↑  Distinguished Israeli diplomat Shmuel Hadas dies at 72, באתר WJC, ‏12 בינואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310761105171  ISNI: 0000 0000 6977 1875  LCCN: n2008020488  SUDOC: 137097581  VIAF: 97402489   WorldCat (עם VIAF): 97402489
סוכן כפול

סוכן כפול הוא סוכן (כלומר מרגל) שלכאורה מבצע את המשימה שאליה נשלח על ידי שולחיו, אך למעשה הוא משרת את הצד שכנגד, תוך הטעיית שולחיו. סוכן כפול פועל בדרך כלל בשירותן של שתי מדינות, אך המונח מתייחס גם להפעלה של סוכנים במסגרת אחרת, כגון סוכן משטרתי העוסק במלחמה בסמים.
סוגים וצורות גיוס והפעלה של סוכנים כפולים

אדם שנועד מלכתחילה להיות סוכן כפול: מדינה א רוצה להטעות את מדינה ב, ולכן אדם ממדינה א, שאומן להיות סוכן כפול, מציג עצמו כבוגד ומציע את שירותיו כמרגל למדינה ב. זו מקבלת את ההצעה, ובכך החל האדם את פעולתו כסוכן כפול.
אדם שקיבל הצעה לבגוד במולדתו אך לא בגד: מדינה א מנסה לגייס אזרח של מדינה ב שירגל למענה. אזרח זה מקבל לכאורה את ההצעה, אך למעשה פועל בשירותה של מערכת הביטחון של ארצו, ומטעה את המדינה שניסתה לגייסו. דוגמה לכך מהווה ויקטור גרייבסקי, שזמן קצר לאחר שעלה לישראל, פנה אליו הק.ג.ב. בהצעה לפעול כסוכן בישראל. גרייבסקי דיווח על ההצעה לשב"כ, ופעל להטעיית הק.ג.ב..
מרגל שנלכד והפך את עורו: אדם שנשלח (או גויס) על ידי מדינה א לרגל במדינה ב. הוא נלכד על ידי שירותי הריגול הנגדי של מדינה ב, ואלה שכנעו אותו, באיומים או בפיתויים, להפוך לסוכן כפול, כלומר לשרת את מדינה ב ולהעביר מידע מטעה לשולחיו, מדינה א. דוגמה לכך הוא רפעאת אל גמאל, מצרי שהתחזה ליהודי ועלה לישראל בשליחות המודיעין המצרי, נחשף בידי השב"כ, והפך לסוכן כפול שפעל למען ישראל במשך תקופה ארוכה.
בוגד: אדם שעבד במסגרת שירותי המודיעין של מדינה א, והחליט להציע את שירותיו למדינה ב. בוגד כזה אינו שונה ביסודו מכל בוגד אחר, ורק העובדה שהוא מועסק במסגרת שירותי המודיעין של ארצו הופכת אותו לסוכן כפול. דוגמה לסוכן כפול מסוג זה: אולדריץ' איימס, שעבד ב-CIA ופנה מיוזמתו לברית המועצות והציע לה את שירותיו תמורת כסף רב.
סוכן כפול דו-פרצופי: אדם המשרת שתי מדינות, אך אינו נאמן לאף אחת מהן. סוכן כפול כזה פועל בעד בצע כסף או בעד טובות הנאה אחרות, ורוצה בפעילותו הכפולה לזכות בטובות הנאה משני הצדדים.
תוצרים וסיכונים בהפעלת סוכן כפול

שרות מודיעין המצליח "להכפיל" סוכן זוכה במספר יתרונות על שרות המודיעין של האויב:
לומד את צורכי האויב - מה מעניין אותו, מה מטריד אותו ומה מדאיג אותו?
מונע מידע מודיעיני אמיתי מהאויב, ששלח את הסוכן הכפול, הבטוח באיכות מרגליו ואינו חש צורך דחוף "לייצר" סוכנים נוספים.
יכול לספק לאויב מידע כוזב ומטעה
יכול לחשוף מרגלים נוספים הפועלים במדינה ומוכרים לסוכן שהוכפל.  בעת גיוס של מרגל שהוא אזרח של המדינה שבה הוא פועל (כלומר גיוס של אדם שהוא למעשה בוגד), קיים תמיד החשש שהאדם אינו בוגד במולדתו, אלא מהווה למעשה סוכן כפול. כדי לוודא שחשש זה אינו מתממש, מפעיליו של המרגל מתייחסים בספקנות לידיעות שהוא מעביר, ומנסים להצליבן עם מקורות מידע נוספים. מפעיליו של המרגל כסוכן כפול מודעים לחשש זה, ולכן הם מספקים לו סיפור כיסוי טוב, שייתן מניע לבגידתו לכאורה, וכן מספקים לו מידע מודיעיני אמיתי ובעל ערך, כדי לבסס את אמינותו כמרגל, על-מנת שבבוא העת יוכל להטעות את מפעיליו כמרגל, בנושא בעל חשיבות גדולה.