stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגיא ברייטנר
קריירה > ביטבוקס

במהלך שירותו הצבאי העלה לרשת את סרטון הביטבוקס הראשון שלו - "איינט נו סאנשיין" ביחד עם זמרת אותה הכיר בבסיס. הסרטון זכה להצלחה, והשניים המשיכו להעלות סרטונים שצברו מאות אלפי צפיות. בעקבות החשיפה, חתם על חוזה דוגמנות בסוכנות "יולי גרופ".
גם צה"ל ניצל את הפוטנציאל של ברייטנר וחברתו קורל טליאז, וליהק את שניהם, במרץ 2015, לקמפיין להעלאת המורל הצה"לי לקראת חג פורים שפורסם בדף הפייסבוק של צה"ל באנגלית.
בעקבות הפריצה אימץ את הכינוי שדבק בו "שגיא ביטבוקס". בנוסף לסרטונים הוויראליים, החל להופיע בתוכניות טלוויזיה. הוא שיתף פעולה עם אמנים אחרים, בהם התקווה 6, דניאל סלומון, דנה עדיני, חנן בן ארי, טליסמאן, סטטיק ובן אל, נועה קירל וכן איזי, אליעד נחום, נסרין קדרי ואבישי רוזן - שאיתם ביצע שיר בעד סובלנות, "הכל מן אללה", שצולם בהשתתפות הנשיא רובי ריבלין בבית הנשיא בירושלים במסגרת פרויקט של MTV ישראל.
שגיא המשיך את דרכו וצמח ברשתות החברתיות, בהן שיתף פעולה עם כוכבי רשת נוספים כגון נועה פילטר (מעיין רובין) ואשלי וקסמן בקשי.
ביוני 2016 הופיע ברייטנר בפסטיבל המוזיקה, "לייב אקספיריינס": מסיבת היפ הופ גדולה המרכזת את האמנים המובילים בז'אנר בניצוחו של מוקי, בהשראת מסיבת הבלוק פארטי של הקומיקאי דייב שאפל שנערכה ב-2004.
באוגוסט 2016 הנחה ברייטנר את פסטיבל "טרהלהלה" באמפי פארק רעננה.
בפברואר 2017 התארח ברייטנר בשיר של קטריקס ודורון ביטון "דווקא איתו" שכתבו קטריקס ודורון ביחד עם דולב רם ופן חזות.
בפברואר 2017 השתתף שגיא במופע "שוברים את הרשת" בהפקת תיבת נח יחד עם אשלי וקסמן בקשי, נועה פילטר, קטריקס ודורון ביטון, עדי ביטי וקים אור אזולאי.
באוגוסט 2017 הנחה ברייטנר את "שאקה פסטיבל" עם הופעות של האולטראס, אביאור מלסה, קטריקס ודורון ביטון, סטפן, פלד ואמן הרגאיי הבינלאומי שון פול.
קריירה > בטלוויזיה

בשנת 2015 התארח ברייטנר בעונה השנייה של התוכנית "נוי והדר" אשר שודרה בYes. בשנים 2015–2016 שיחק בעונות 6–7 של סדרת הנוער "גאליס" ששודרה בערוץ הילדים למנויי חברת הוט. בתוכנית גילם את הדמות של מורטון. עוד ב-2016, התארח בסדרה הקומית של רשת HOT קומדי סנטרל "שותפים" בכיכובם של חן מזרחי וגדי וילצ'רסקי.
בפברואר 2017 החל להנחות את התכנית "ליפסטאר" בערוץ KidZ, יחד עם נועה קירל, והשניים הוציאו את הסינגל "לרקוד" אשר מהווה את שיר הנושא של התכנית. באוגוסט עלתה העונה השנייה של התכנית. באותה שנה הנחה תוכנית אחרת בערוץ, "שגיא והסוואגרז", בו ברייטנר מסכם את השבוע של התכנית "סוואגרז".
במאי 2017, עלתה לשידור העונה השמינית של תוכנית הריאליטי הישרדות - "הישרדות פאלאוון", בערוץ 2 בשידורי הזכיינית רשת, בה היה למושבע השלישי.
באוגוסט 2017, דיבב שלוש דמויות בסרט האנימציה "ביגפוט ג'וניור". בספטמבר 2017, ברייטנר הצטרף לצוות העונה השנייה של תוכנית הבידור "הכל הולך" המשודרת ברשת בהנחיית דביר בנדק. באוקטובר 2017, ברייטנר הצטרף לצוות התוכנית "אקס פקטור" והופיע במשך העונה השלישית מאחורי הקלעים ובתוכנית משלימה ששודרה במהלכה. בנובמבר 2017 השתתף ברייטנר במופע החנוכה "סטורי של פסטיגל". כשחקן, התארח בעונה הרביעית של קומדיית המצבים "החברים של נאור" ברשת 13, ובקומדיה "היהודים באים" בכאן 11.
בשנת 2018 החל ברייטנר לגלם את עצמו בסדרת הילדים והנוער "כפולה" ב-KidZ, החל מהעונה השנייה. ובאוגוסט החל להנחות לצדה של טיילור מלכוב את תוכנית הכישרונות "דה בוקס" באותו הערוץ.
קריירה > דוגמנות

ברייטנר מיוצג על ידי סוכנות הדוגמנות יולי גרופ. ב-2015 ברייטנר השתתף בקמפיין לחברת ההלבשה TNT. החל מיולי 2016 התחיל לדגמן גם עבור רשת ההלבשה תמנון והצטלם לקמפיין קולקציית החורף שלהם. במרץ 2017 החליף את רון אלוף והצטלם לקמפיין של מותג הנעליים Scoop יחד עם הפרזנטורית רוסלנה רודינה. בנוסף, ברייטנר השתתף בקמפיינים של מותגים נוספים כגון ריי באן, רנואר, קוקה-קולה ועוד.
קריירה > הרצאות

משנת 2016 מעביר ברייטנר הרצאות לבני נוער וצעירים על ביטחון עצמי, דימוי גוף, דחייה חברתית ובריונות במרכזי נוער, בתי ספר ותיכונים. ב-26 במאי 2019 ברייטנר העביר הרצאה בקורס יזמות במרכז הבינתחומי הרצליה על גיוס כספים, שיווק ומיתוג כיזם צעיר.
קריירה > יזמות

בפברואר 2015, ביחד עם שני חבריו אביב קלבו וניצן ביטון, השיק ברייטנר את האפליקציה "CHUZ App", אפליקציית הנחות ומבצעים למקומות בילוי. האפליקציה נסגרה כחצי שנה לאחר מכן. באוקטובר 2015 השתתף ברייטנר בכנס TEDxWhiteCity בנושא היזמות המתפתחת.
באפריל 2018 יצא ברייטנר בפרויקט מימון המונים דרך הדסטארט לחברת קסדות מעוצבות שייסד ביחד עם חברו דניאל מונק, וגייס בהצלחה 150 אלף ש״ח על מנת להקים את חברת ״וייב״.
ביולי 2018 ייסד ברייטנר ביחד עם אביטל יכין ושנה רבה את חברת Loola TV המאפשרת ליוצרי תוכן וחברות מדיה לשדר שידורים חיים ברשתות חברתיות למספר רב של ערוצים בו זמנית. ברייטנר תפקד כסמנכ"ל שיווק בחברה כשנה.
ביולי 2019 התחיל ברייטנר לעבוד כמנהל פרויקטים של גיוס כספים במימון המונים לחברות.
חיים אישיים

ברייטנר מתגורר בהרצליה פיתוח. במאי 2023 נישא לבת זוגו קארין שיף.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |  |
| 2016 | טקס פרסי השורטי | יוצר הרשת המשפיע בישראל | מועמדות |  |
| 2016 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |  |
| 2017 | טקס נבחרי הילדים | כוכב הרשת של השנה | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | כוכב הרשת של השנה (על ידי עורכי פרוגי) | זכייה |  |
במאי 2015 הגיע ברייטנר למקום ה-46 ברשימת 50 כוכבי הנוער הגדולים בישראל שנערך על ידי אתר פרוגי.
במאי 2017 הגיע ברייטנר למקום ה-8 ברשימת 50 כוכבי הנוער הגדולים בישראל שנערך על ידי אתר פרוגי.
בספטמבר 2017 ברייטנר זכה בכוכב הרשת של השנה בפרוגי.
במאי 2019 נבחר ברייטנר לאחד מעשרת הרווקים הנחשקים של פנאי פלוס.
הערות שוליים

1 2 3  בן עופר, דור הביט: איך הפך שגיא ברייטנר מילד דחוי לאליל נוער בהתהוות, באתר ynet, 22 בדצמבר 2015
↑  כתבת שער: ריאיון עם היוטיוברים הכי שווים בישראל, באתר ראש אחד, 19 באוגוסט 2016
↑  הפוסט שפורסם
↑  משה אבוטבול, נפתח בענק: הערב הגדול מוקי ונצ'י נצ', באתר פרוגי, 24 ביוני 2016
↑  משה אברהם, ‏הבלוק פארטי של מוקי: חגיגת ההיפ הופ הגדולה, באתר ‏מאקו‏, 15 ביוני 2016
1 2  משה אבוטבול, פרסום ראשון: שגיא ברייטנר מצטרף ל"גאליס", באתר פרוגי, 28 באוקטובר 2015
↑  בנות מוכנות: מי הסלב ההורס שלוהק להישרדות?, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2016
↑  משה אבוטבול, יש לו את הביט: שגיא ברייטנר מצטרף לצוות ה"אקס פקטור", באתר פרוגי
↑  סלבס מקומי, שגיא ברייטנר: "כאשר הייתי ילד שמן פחות אהבתי את עצמי", באתר nana10‏, 15 ביוני 2009
↑  מאי אטיאס, מהיוטיוב ועד לדוגמנות: שגיא ברייטנר מדגמן עבור תמנון, באתר פרוגי, 13 ביולי 2016
↑  ליהי עטר בכר‏, והזוכה הוא: שגיא ברייטנר הצמוד החדש של רוסלנה רודינה, באתר וואלה, 23 בפברואר 2017
↑  התנדבות שהיא שליחות: שגיא ברייטנר כמו שלא הכרתם, באתר פרוגי, ‏2019-05-29
↑  אירוע TEDxWhiteCity באתר TED
↑  Vibe TLV - קסדות אופנתיות, באתר Headstart
↑  לינקדאין - שגיא ברייטנר
↑  ניצן סניור שניאור, ‏כוכבי הרשת הישראלים המצליחים גם בחו"ל, באתר ‏מאקו‏, 11 ביוני 2016
↑  מתן מיכלין, ראיון שגיא ברייטנר - 50 הגדולים, באתר פרוגי 11 במאי 2016
↑  בר זגה, צפו: הרווקים הנחשקים של הביצה נחשפים, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 17 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3625cf4-52e2-4e72-b5fb-056bb5699e75 
שגיא ברייטנר
עיבוד תמונה מגמתי

עיבוד תמונה מגמתי, טפלול תמונה או מניפולציה של תמונה (באנגלית: Photo manipulation) הוא תהליך המבוצע על ידי אמן באמצעות כלים מתאימים כדי לקבל מן התמונה את התוצאה הרצויה. המונח מתייחס כיום בעיקר לעיבוד תמונה ממוחשב, בו ניתן לבחור מתוך יישומי תוכנה רבים ומגוונים, החל ביישומים מקצועיים ועד תוכנת הדמיה בסיסית למשתמש המזדמן.
תהליך זה היה ניתן לביצוע גם קודם לעידן המחשב, כאשר האמצעים הנפוצים ביותר היו לרוב חדר חושך, דיו, ומברשות אוויר. כיום, התהליך ניתן לביצוע על ידי תוכנות מחשב המתמחות בעיבוד תמונה; אחת מן המפורסמות שבהן היא תוכנת פוטושופ מבית אדובי מערכות. בישראל, שמה של תוכנת פוטושופ הפך לשם גנרי לכלל תהליך עיבוד התמונה, ובמדיה ההמונית מרבים לתאר את התהליך כ"עשיית פוטושופ".
סוגי העריכה הדיגיטלית המגמתית

בעריכה דיגיטלית בדרך כלל מצלמים את התמונות במצלמה דיגיטלית ואפשר לקבל את הקלט ישירות למחשב. אפשר להעביר לפורמט דיגיטלי גם שקפים, תשלילים או תמונות מודפסות, וזאת באמצעות סורק. את התמונות ניתן להשיג גם ממאגרי תמונות לצרכים ספציפיים. עם הופעתם של המחשבים, משטחים לרישום דיגיטלי והמצלמות הדיגיטליות, תחת המושג "עריכת תמונות" כוללים כיום את כל מה שניתן לבצע על הצילום, בין בחדר חושך או באמצעים ממוחשבים. לא פעם טפלול התמונה בולט ביותר, ובא לידי ביטוי לא רק בשינויים עדינים באיזון בין הצבעים או בקונטרסט, אלא אפילו ב"הלבשת" הראש על גוף שונה, בהעלמת דמויות או חלקי גוף מן התמונה או בשינוי הטקסט על גבי שלטים, לדוגמה.
תוכנת עריכת תמונות יכולה לשמש ליצירת אפקטים ועיוות תמונה עד לקבלת התוצאה הרצויה. התוצאה המתקבלת עשויה להיות דומה במעט לתמונה המקורית – ואף להיות שונה ממנה כמעט לגמרי. עיבוד תמונה מגמתי מקובל כיום כסוג של אמנות.
סוגי העריכה הדיגיטלית המגמתית > תת-סוגים של ריטוש תמונה דיגיטלית

עיבוד לצורך שיקום התמונה או שיפורה (התאמת צבעים / ניגודיות / איזון לבן, חדות, רעש, הסרת אלמנטים או פגמים גלויים על עור או חומרים).
משמש כסוג של אמנות או לשימוש מסחרי. בריטוש יצירתי עורכים את התמונה ליצירת תמונות מלוטשות ומעניינות יותר, לצורכי אופנה, יופי או צילום פרסומת.
אחד התחומים הבולטים ביותר בריטוש היצירתי הוא הרכבת תמונה (compositing), שבה האמן הדיגיטלי משתמש במספר תמונות כדי ליצור תמונה אחת. כיום משמשת גרפיקה ממוחשבת תלת-ממדית יותר ויותר להוספת אלמנטים או אפילו מקומות ורקעים. בסוג זה של הרכבת תמונה נעשה שימוש נרחב במקרים שבהם יהיה קשה או אפילו בלתי אפשרי מבחינה טכנית לבצע צילום קונבנציונלי באתר או אפילו בסטודיו.
ראו גם

שערוריית תמונת קרי-פונדה
הערות שוליים

↑  אהוד קינן, ‏בלי פילטרים? האמת על התמונות תיחשף, באתר ‏מאקו‏, 7 בנובמבר 2019
↑  חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות זכה גם כן לכינוי "חוק הפוטושופ" במדיה ההמונית
ניקולא אדם רטיף

| --- | --- |

 לידה:  23 באוקטובר 1734 Sacy, צרפת 
 פטירה:  3 בפברואר 1806 (בגיל 71) former 11th arrondissement of Paris, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 
נִיקוֹלָא אֶדְם רֶטִיף (דֶה לַה בּרטוֹן) (בצרפתית: Nicolas Edme Restif de La Bretonne; 23 באוקטובר 1734 –  3 בפברואר 1806) היה סופר צרפתי. המונח רטיפיזם לפטיש של נעליים נקרא על שמו (רומן מוקדם, שכותרתו "כף הרגל של פנשט", עוקב אחר גיבורה יפהפייה והרגל הקטנה והיפה שלה, שבפניה היפות מכניסה אותה ואת הנעל/ים שלה לצרות רבות). האיש גם נחשב כמי שטבע את המונח "פורנוגרף" בספר בעל אותו השם, "הפורנוגרף".
קורות חיים

רטיף, שנולד כבן של איכר בסאסי (במחוז יון של ימינו), התחנך על ידי היאנסניסיטים בבית החולים ביסטר (אנ'), ועם גירושם של יאנסניסטים התקבל על ידי אחד מאחיו, שהיה כוהן. בשל שערורייה שבה היה מעורב, הוא למד כשולייה למדפיס באוסר, ולאחר שהשלים את עונשו, נסע לפריז. כאן הוא עבד כמדפיס, ובשנת 1760 התחתן עם אן או אגנס לבג, קרובת משפחה של אדונו לשעבר באוסר. עד מהרה הוא אימץ את הנצרות הפרוטסטנטית.
חמש או שש שנים לאחר נישואיו החל רטיף לכתוב ספרים, ומאותו זמן ועד מותו הפיק כמות גדולה מאוד של ספרים, בהיקף של כמאתיים כרכים, רבים מהם הודפסו במו ידיו, כמעט בכל נושא אפשרי. רטיף סבל בשלב זה או אחר מעוני. הוא התבסס על פרקי חייו שלו עבור ספריו, אשר, "למרות רגשותיהם הדהויים, מכילים תמונות אמת של החברה הצרפתית ערב המהפכה". הוא תואר גם כריאליסט חברתי וגם כפנטזיונר מיני בכתביו.
המהדורות המקוריות של אלה, ולמעשה של כל ספריו, עוררו סקרנות ביבליוגרפית בשל נדירותן, האיורים היפים והמסקרנים שרבים מהם מכילים, והמערכת הטיפוגרפית המוזרה שבה רובם מודפסים.
מה שהניע אותו בטירוף היה להציג את "מנהגי אומה". הוא פעל כמומחה האמיתי היחיד לעם. נוכלים, גנבים, אנסים, זונות, חבלנים, מהמרים, אנשים בודדים: רטיף חיפש את כולם. אבל הוא גם תיאר את אירועי זמנו, כמו השרפה באופרה של פריז או טבח של אלג'יראי על סיפון דוברה. הוא תיאר את הסטודנטים לרפואה גונבים את הגופות; הזרמים ברחובות פריז אחרי הגשם, הריח, הכלבים הרבים. הוא רשם הכל.
הטקסטים הבודדים הם באיכות מגוונת מאוד. הם נעים בין סיפורים משעממים לכאורה על תככים מטופשים לתצפיות שנונות ביותר ותיאורים תוססים של חייהם של אנשים רגילים בפריז ובאזור הכפרי. עם אופיים הכמעט דוקומנטרי, אלה מייצגים מקור חברתי-היסטורי רב ערך לתקופה שלפני המהפכה הצרפתית. ניתן להכיר בטנור רפובליקאי ב-L'amante du mérite וקריאה לשוויון זכויות לאנשים ללא קשר למינם או למעמדם.
סיפוריו מהמהומה של המהפכה הצרפתית שובי לב. ב-14 ביולי 1789 הוא נסע לבסטיליה בעצמו. האכזריות וההוצאות להורג שהיה עד להם בתקופה שלאחר מכן החריפו אותו יותר ויותר. בעקבות שלטון הטרור של רובספייר, השתנתה ההתלהבות הראשונית של רטיף מהמהפכה. הוא הפך מז'ירונדי מתון לתומך במונטניארדים. עד כמה התפנית הייתה טקטית עדיין לא ברור; התיאורים שלו סותרים מדי. כנראה כדי להימנע מהצנזורה ממנה חשש הסופר הפורה רטיף ובעיקר משום שחשש לחייו מאז מעצרו של חבר, שינה גישה. לאחר מכן הוא שינה חלקים מהכרוניקה שלו, ולאחר מותו של ז'אן-פול מארה הוא אפילו כתב וידוי אמונה פוליטי עבור המונטניארדים.
המהפכה, זו אולי המסקנה הכי כנה שלו, הייתה נכונה, אבל האנשים הלא נכונים עשו אותה. הוא הפך יותר ויותר מודאג מהשאלה מדוע אנשים מאבדים את האנושיות שלהם כל כך בקלות. הוא עדיין החשיב את האריסטוקרטיה לדקדנטית, את הבורגנות לא פחות, הוא בז לאנשי הדת ופחד מהפרולטריון. בסביבות 1796, רטיף הציע את המילה "קומוניזם" כדי להציל את הקהילה שהתפוצצה בגלל רשעות האדם. הוא הראשון שהשתמש במונח קומוניזם. הרבה ממה שכתב נותר מעורפל גם היום. הדחף שלו הוא איכשהו נאיבי, אפילו ריאקציוני, וכמו הרבה דברים אצלו, הוא מלא בסתירות.
אובדן הערך של האסינייאטים במהלך המהפכה אילץ אותו להתפרנס מכתיבה, ולהרוויח מחופש העיתונות החדש. בשנת 1795 הוא קיבל מענק של 2000 פרנק מאמנת תרמידור. למרות הצהרותיו על המעצמה החדשה, מכריו האריסטוקרטיים והמוניטין שלו גרמו לו להיכשל בבושת פנים. רגע לפני מותו נתן לו נפוליאון בונפרטה מקום במשרד המשטרה; הוא מת בפריז לפני שנכנס לתפקיד.
הערכה

המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה כותבת עליו כך:
רטיף דה לה ברטון ללא ספק תופס מקום בולט בספרות הצרפתית. הוא היה שחצן מאין כמותו, בעל מוסר רופף ביותר, ואולי לא לגמרי שפוי. ספריו נכתבו בחיפזון, והנושא והשפה שלהם הופכים אותם לבלתי ראויים למדי לעיון כללי.
הוא והמרקיז דה סאד שנאו זה את זה, בזמן שהוא זכה להערכה על ידי בנז'מן קונסטן ופרידריך שילר. ז'אן פרנסואה דה לה הארפ (אנ') כינה אותו "הוולטר של החדרניות". הוא התגלה מחדש על ידי הסוריאליסטים בתחילת המאה ה-20.
הוא ידוע גם בזכות התמיכה שלו בקומוניזם, ואכן המונח הופיע לראשונה (1785) בביקורת ספרו על ויקטור דיפה (אנ') שתיאר את עצמו כ"קומוניסט" עם "פרויקט למען קהילה פילוסופית".
לסופר מריו ורגס יוסה יש פרק על רטיף ברומן שלו "המחברות של דון ריגוברטו".
הסופרת הצרפתייה קתרין ריואה הפכה את רטיף דה לה ברטון לדמות מרכזית ברומן שלה מ-1982 La Nuit de Varenne. ("לילה בווארן") הוא צולם לסרט באותה שנה, הפקה צרפתית-איטלקית בשם La Nuit de Varennes (שם צרפתי, באנגלית, That Night in Varennes). ז'אן-לואי בארו גילם את רטיף. בסרט היו גם מרצ'לו מסטרויאני בתור קזנובה והארווי קייטל בתור תומאס פיין.
רטיף היה "פורנוגרף" במובן המודרני של המילה, בהיותו כותב של תיאורים גרפיים של מין. עם זאת, הוא היה גם "פורנוגרף" במובן היווני הקדום של המילה, כפי שכתב על חיי היום-יום של זונות, ודאג לרווחתן. הייתה זו ההגדרה האחרונה שהוא קיבל כשימוש החוקי במילה.
מבחר מכתביו

Le Pied de Fanchette ("כף רגלה של פנשט"), רומן (1769), סיפורה של ילדה יתומה צרפתייה יפה שנרדפת על ידי פטישיסטים של נעליים.
Le Pornographe ("הפורנוגרף", 1769), תוכנית להסדרת זנות שאומרים כי בוצעה בפועל על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעוד שלא מעט רמזים אומצו על ידי מדינות אירופאיות.
Le Paysan perverti ("האיכר הפרוורטי", 1775), רומן ארוטי בעל מטרה מוסרית, שהיה להיט גדול, שגרם לו לכתוב את La Paysanne Pervertie ("נערת האיכרים הפרוורטית", 1784).
La Vie de mon père ("חיי אבי", 1779)
La Découverte Australe par un Homme-Volant ("התגלית הדרומית מאת אדם מעופף", 1781), יצירה של פרוטו-מדע בדיוני הידועה לשמצה בהמצאותיה הנבואיות.
Les Contemporaines ("בנות זמננו", 42 כרכים, 1780–1785), אוסף עצום של סיפורים קצרים.
Ingenue Saxancour, רומן (1785), תיאור בדיוני של אלימות במשפחה והתעללות מינית המקביל מאוד לחוויות של אגנס, בתו של רטיף במהלך נישואיה
Les Nuits de Paris ("לילות פריז", תחילת 1786: דיווח הכולל את טבח ספטמבר של 1792)
Anti-Justine ("אנטי-ז'וסטין", 1793), תשובה למהדורות המוקדמות יותר של ז'וסטין של המרקיז דה סאד.
האוטוביוגרפיה יוצאת הדופן של מסייה ניקולא (16 כרכים, 1794–1797), שבה בגיל שישים הוא רשם את זכרונותיו, רעיונותיו בנושאים אתים וחברתיים, שנאותיו, ומעל לכל אהבותיו הרבות, הן האמיתיות והן אלו שחשק בהן. רטיף מספר בו על תחילת ההתעוררויות המיניות שלו בין השנים 1738 ו-1744, כאשר הוא זוכר שחווה את הגירויים המיניים המהנים ביותר בילדות המוקדמת מאוד. עם זאת, שני הכרכים האחרונים הם למעשה יצירה נפרדת והרבה פחות מעניינת לדעתם של עורכי האנציקלופדיה בריטניקה משנת 1911.
Les Posthumes ("לאחר המוות", 1802) דוגמה לאופרת חלל מוקדמת ותרגיל בשפת חייזרים (אנ').
הערות שוליים

↑  estif, Nicolas Edme, 1911 Encyclopædia Britannica
↑  Kendrick, Walter (1987). The Secret Museum: Pornography in Modern Culture (First ed.). Berkeley and Los Angeles: University of California Press. pp. 19–20. ISBN 0-520-20729-7.
↑  Rob Latham,
 Science Fiction Criticism: An Anthology of Essential Writings, p. 133
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266920705171  PLWABN: 9810602794105606  BIBSYS: 90358089  BNE: XX830043  BnF: cb11921619k (data)  CANTIC: a10656911  CiNii: DA00914720  GND: 11864193X  ISNI: 0000 0001 2023 0602  LCCN: n50077305  NDL: 00454023  NKC: jn19992001018  NLA: 35448803  NLG: 65340  NSK: 000096687  NTA: 068973349  SELIBR: 197560  SNAC: w6446zmc  SUDOC: 027095924  Trove: 956617  ULAN: 500086714  VcBA: 495/239886  VIAF: 29539705   WorldCat (עם VIAF): 29539705 
עמוד השער של "התגלית הדרומית מאת אדם מעופף"
טבח חמה

| חלק מהמרד האיסלאמי בסוריה |
| --- | --- |

 תאריך:  2 בפברואר 1982 – 28 בפברואר 1982 (27 ימים) 
 מקום:  חמה 
 מטרה:  מוסלמים סונים
 קואורדינטות:  35°08′N 36°45′E﻿ / ﻿35.13°N 36.75°E﻿ / 35.13; 36.75
 סוג:  טבח
 הרוגים:  10,000 עד 40,000 הרוגים
 מבצע:  סוריה (1980–2024) סוריה בתקופת שלטון הבעת'
 מניע:  מרד האחים המוסלמים בסוריה
 he
 
טבח חמה (בערבית: مجزرة حماة, מַ֫גְ'זַרַת חַמַ֫אה) נערך בסוריה ב-2 בפברואר 1982, כאשר צבא סוריה ו"פלוגות ההגנה", בהוראת נשיא סוריה חאפז אל-אסד ובפיקוד אחיו הצעיר רפעת אל-אסד, תקף את העיר חמה וטבח אלפי אזרחים סוריים סוניים, במטרה למנוע ניסיון הפיכה כנגד השלטון הדיקטטורי במדינה. ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל העריך כי מספר ההרוגים בטבח נע בין 10,000 ל-25,000 בני אדם אך הארגון הסורי לזכויות אדם העריך כי בטבח נהרגו כ-40,000 איש.
רקע

בתחילת שנות השמונים הייתה סוריה מעורבת עמוקות במלחמת האזרחים בלבנון שהחלה ב-1976. בעיות צצו גם מכיוונה של טורקיה, שהניעה את כוחותיה לגבול עם סוריה כדי להתמודד עם המרידה הכורדית באזור. הממשלה הטורקית האשימה את סוריה בתמיכה ואימון של מורדי "מפלגת הפועלים של כורדיסטן" (PKK) בטורקיה גופא. תנועת האחים המוסלמים בסוריה ניצלה את הכאוס שהשתרר והחלה להתמרד נגד שלטונו של חאפז אל-אסד. האחים המוסלמים ביצעו פעולות גרילה וטרור במספר ערים, תוך שהם תוקפים קצינים, גורמים ממשלתיים ותשתיות. האלימות נגד המשטר כללה את הריגתם של 83 צוערים של הצבא הסורי בבית ספר לארטילריה בחלב ביוני 1979, ושלושה פיגועי מכונית תופת בדמשק בין אוגוסט לנובמבר 1980, שבהם נהרגו מאות אנשים.
ביולי 1980, העונש על השתייכות לתנועת האחים המוסלמים נקבע למוות, עם אישורו של חוק מס' 49. במהלך תחילת 1980, ביצעו האחים המוסלמים מספר פיגועי תופת נגד בנייני הממשלה וחבריה. כחלק מכך, בוצע ניסיון התנקשות בנשיא אסד ב-26 ביוני 1980, במהלך קבלת פנים רשמית לנשיא מאלי. לאחר שיריות מקלע החטיאו את הנשיא אסד, הוא רץ כדי לבעוט ברימון יד שהושלך לעברו, בעוד שומר ראשו הקריב את עצמו כדי לחנוק את פיצוץ הרימון השני. אסד נפגע באופן קל בלבד. תגובתו של אסד הייתה מהירה ובמהלך 48 השעות לאחר ניסיון ההתנקשות, 625 אסירים אסלאמיסטים נרצחו בהוצאות המוניות להורג על ידי אחיו של אסד, רפעת אל-אסד, בבית הכלא בתדמור.
לאחר הטבח

קריאות ממדינות העולם המערבי גינו את ההתקפה כהפרת זכויות אדם וטבח. אסד, בנאום תגובה רשמי, קרא לארצות המגנות שלא לאפשר לאלו שברחו מסוריה לשהות במדינותיהן. קריאותיו לא נענו, ומרבית חברי האחים המוסלמים ברחו לירדן, לארצות הברית, לבריטניה ולגרמניה וקיבלו מקלט כפליטים פוליטיים.
מבחינה פנימית ניתן פרסום לתקיפה כדי להרתיע את האזרחים. אפילו הארגונים השמרנים ביותר לא הביעו את תמיכתם באחים המוסלמים, ולא הביעו סימפתיה לתושבי חמה. הסיבות העיקריות לכך היו האמצעים האלימים שנקטו האחים המוסלמים, וסובלנותו ההתחלתית של חאפז אל-אסד להתקפות הארגון עד לניסיון ההתנקשות בו והמרידה בחמה. הפרשן תומאס פרידמן ציין בשנת 2001, כי מאז אירוע זה לא איימו עוד גורמים אסלאמיים על המשטר הסורי. עובדה זו הייתה נכונה עד לפרוץ מלחמת האזרחים בסוריה כשלושים שנה מאוחר יותר.
העיר התיירותית חמה, הפכה מאז הטבח לעיר ענייה, לאחר שמרבית התושבים שנותרו עזבו את העיר, ובמקומם עברו אליה תושבי הכפרים הסמוכים.
הערות שוליים

1 2  תומאס פרידמן, מביירות לירושלים, פרק 4: חוקי חמאה, עמ' 79.
1 2  תומאס פרידמן, מביירות לירושלים, פרק 4: חוקי חמאה, עמ' 82.
1 2  תומאס פרידמן, מביירות לירושלים, פרק 4: חוקי חמאה, עמ' 81-80.
↑  תומאס פרידמן, מביירות לירושלים, פרק 4: חוקי חמאה, עמ' 83.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539662205171  LCCN: sh95002275 
חאפז אל-אסד בחברת אחיו רפעת אל-אסד אשר פיקד על הטבח בחמה
נמל התעופה הבין-לאומי פלאטוב

נמל התעופה הבין-לאומי פלאטוב (ברוסית: Международный аэропорт Платов) הוא נמל תעופה בינלאומי במרחק 29 ק"מ מהעיר רוסטוב על הדון. ממוקם באזור אקסאי שבמחוז רוסטוב, ליד הכפר גרושבסקאיה (4 ק"מ צפונית ממנו), סמוך לכביש הפדרלי המהיר M-4.
מיקום נמל התעופה ספג ביקורת רבה בשל אי ההתאמה עקב מספר גדול של ימי ערפל ומיקום מסלול ההמראה בצורה לא אופטימלית ביחס לרוח הנושבת באזור.
שם

מתחילה, נמל התעופה כונה בשם "דרום" (יוז'ני, Южный). במסגרת הצבעה מאורגנת שנערכה על ידי ממשלת מחוז רוסטוב רבים צידדו בשם "פלאטוב" (40%) על שמו של מאטוויי פלאטוב (מי שכיהן בתור הטמאן של הקוזאקים של דון, בתקופת האימפריה הרוסית). אפשרויות אחרות היו — "רוסטוב-על-דון" ו"דרום" — 34% ו-27% בהתאמה.
ב-20 בינואר 2017 ממשלת הפדרציה הרוסית אישרה רשמית את הענקת השם "פלאטוב".
הפרויקט

בשלב הראשון תוכננה בניית בית נתיבות בשטח של 50 אלף מ"ר וקיבולת שנתית של אלפיים נוסעים לשעה ו-5 מיליון נוסעים בשנה, בטרמינל יהיו שבעה גשרי עליה למטוס, מספר היציאות של מעבורת אוטובוסים — 10. שדה התעופה יהיה מסוגל לקבל כמעט את כל סוגי כלי הטיס הקיימים. בנוסף, הוקם מסוף מטענים, עם שטח של 5,200 מ"ר וייבנה חניון עבור 2,500 מכוניות. לנמל התעופה מסלול טיסה יחיד ואורכו הוא 3,600 על 45 מטרים.
נגישות

שדה התעופה מחובר מצפון לכביש העוקף את העיר רוסטוב ומוביל לכביש הפדרלי המהיר M-4 "דון". בעתיד ייתכן שתיבנה מסילת ברזל שתחבר את נמל התעופה עם העיר רוסטוב על הדון.
אבטחה

כנמל תעופה מודרני פלאטוב יהווה לנמל תעופה הטוב ביותר ברוסיה במונחים של ביטחון התחבורה. במקום מופעל הציוד המודרני ביותר המשמשים לבדיקת הנוסעים, ותקני הבטיחות מותאמים לדרישות הקונפדרציה האירופית לתעופה אזרחית. לצורך בדיקת מטענים צוות נמל התעופה משתמש בטומוגרפיה מתוצרת היצרן האמריקאי Morpho Detection. מסוע המטען מאפשר לבדוק 1,800 מזוודות בשעה.
היסטוריה

בנייתו של שדה התעופה החלה ב-2014, והסתיימה ביולי 2017, הזמנה והעברת הטיסות אליו מתוכננים להתבצע ביום אחד, 1 בדצמבר 2017. פרויקט הבנייה נכלל בתוכנית הפדרלית להכנות לקראת אליפות העולם בכדורגל 2018, כמו כחלק מתוכנית הייעוד הפדרלית "פיתוח מערכת התחבורה של רוסיה (2010-2020). המשקיע והבעלים של המסוף הוא חברת ההחזקות "נמלי התעופה האזוריים" (Аэропорты Регионов).
מטוס ראשון נחת ב-18 בנובמבר 2017.
מה-1 במרץ 2018 משמש כנמל התעופה היחיד של מחוז רוסטוב לאחר שנמל התעופה רוסטוב על הדון נסגר ושטחו הופנה לבניית מגדלי מגורים.
גלריית תמונות

אתר הבנייה, מאי 2015
הבנייה בינואר 2016
בית הנתיבות, נובמבר 2017
הערות שוליים

↑  "Новый аэропорт Ростова-на-Дону получит название "Платов" в честь казачьего атамана". Туристический портал Чемпионата мира по футболу FIFA 2018 в России.
↑  "Распоряжение от 20 января 2017 года №46-р" (PDF). 23 января 2017. Правительство РФ. נבדק ב-2017-03-09.
↑  ТАСС: Транспорт — Немецкая ThyssenKrupp поставит в строящийся аэропорт Платов телетрапы
↑  Холдинг «Аэропорты Регионов»
↑  "Объекты - Аэропорт Платов". www.platov.aero. אורכב מ-המקור ב-2017-05-06. נבדק ב-2017-04-28.
↑  Аэропорты и их эксплуатация
↑  "Аэропорт Платов станет привлекательной площадкой для инвесторов". runews24.ru. נבדק ב-2017-06-16.
↑  "Утвержден план ввода в эксплуатацию аэропорта Платов - Аэропорт Платов". platov.aero. נבדק ב-2017-04-28.
↑  Холдинг «Аэропорты Регионов»
↑  נמל התעופה פלאטוב. יופי ותפקוד
↑  מטוס ראשון נחת בנמל התעופה הבינלאומי פלאטוב, דיווח ערוץ רוסיה-24 (ברוסית)
↑  В новом ростовском аэропорту «Платов» сел первый самолет
↑  דיווח הסוכנות הפדרלית לתחבורת אוויר (ברוסית)
מבצע מיכאל

מבצע מיכאל היה הראשון מתוך סדרה של מתקפות גרמניות באביב 1918 בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. המבצע היה יריית הפתיחה של מתקפת האביב הגרמנית. מבצע מיכאל החל ב-21 במרץ 1918 במתקפה גרמנית גדולה מקו הינדנבורג באזור סן-קנטן במטרה לפרוץ את קווי ההגנה של מדינות ההסכמה ולהתקדם לכיוון צפון-מערב כדי לתפוס את נמלי התעלה, אך יומיים לאחר פתיחת המתקפה שונתה מטרת המבצע והכוונה הגרמנית הייתה להתקדם מערבה, בתפר שבין הכוחות הבריטיים והצרפתיים. המבצע תוכנן על ידי אריך לודנדורף, ראש המטה הגרמני, ולצורך המבצע פותחה תורת לחימה חדשה שכללה שימוש בחיילי סער בחזית הלחימה.
הגרמנים הצליחו לפרוץ את קווי ההגנה של מדינות ההסכמה ולהתקדם עד למרחק של 65 ק"מ באזורים מסוימים, אך לא הצליחו לכבוש את אמיין ואראס. הגרמנים ומדינות ההסכמה איבדו כל אחד כ-250,000 חיילים בקרבות, אך בעוד מדינות ההסכמה חידשו את כוחותיהם בקלות עם הגעת הכוחות האמריקאיים הרעננים לאירופה, האבדות הגרמניות כללו רבים מחיילי הסער המאומנים היטב, אותם היה קשה להחליף. בנוסף התגלו בצד הגרמני בעיות בהעברת אספקה לכוחות המתקדמים, שהאטו את התקדמותם.