stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סובנארקום

הסובנארקום (ברוסית : СовНарКом - ראשי תיבות של Совет народных комиссаров, "סובייט נרודניך קומיסרוב" – מועצת הקומיסרים העממיים) היה הרשות המבצעת (בדומה לממשלה) של המשטר הסובייטי לאחר מהפכת אוקטובר.
יושב הראש הראשון של הסובנארקום היה ולדימיר איליץ' לנין. החוקה הסובייטית משנת 1918 ייסדה את הסובנארקום בכפיפות לקונגרס הסובייטים (המועצות) כ"אחראי על הניהול הכללי של ענייני המדינה". החוקה אפשרה לסובנארקום להתקין תקנות בעלות תוקף של חוק בעת שהקונגרס לא היה מתכנס, אז היה הקונגרס מאשר תקנות אלו בדיעבד.
בתקופת 1917–1922 הוקם בכל רפובליקה סובייטית סובנארקום של הרפובליקה שהיה הגוף הביצועי העליון. עם הקמת ברית המועצות הוקם סובנארקום של ברית המועצות ובראשו הועמד ולדימיר איליץ' לנין.
לכל רפובליקה שהייתה חלק מברית המועצות היה סובנארקום משלה. בהתאם לחוקת ברית המועצות משנת 1924 היו משרדים כלל-ארציים ומשרדים מאוחדים. לכל משרד כלל-ארצי ברפובליקות היו מיופי כוח. לעומת זאת, במקביל למשרד מאוחד היה בכל רפובליקה משרד משלה.
משרדים כלל-ארציים
משרד החוץ
משרד לענייני צבא וצי
משרד לסחר חוץ
משרד התחבורה
משרד הדואר
משרדים מאוחדים
המועצה העליונה למשק
משרד המזון
משרד העבודה
משרד האוצר
משרד הבקורת
משרדים ברמת הרפובליקה
משרד החקלאות
משרד הפנים
משרד המשפטים
משרד החינוך
משרד הבריאות
במשך שנים הוקמו משרדים חדשים, וחלק מהמשרדים הוותיקים פוצלו בהתאם לצרכים המדיניים והכלכליים.
במרץ שנת 1946 שינה הגוף את שמו ל"סובמין" ("סובייט מיניסטרוב", מועצת השרים), כשיוסיף סטלין בראשו. משנה זו חברי הגוף נקראו "מיניסטרים" ולא "קומיסרי העם".
נמל התעופה ליובליאנה יוז'ה פוצ'ניק

נמל התעופה ליובליאנה יוז'ה פוצ'ניק (בסלובנית: Letališče Jožeta Pučnika Ljubljana) הוא נמל תעופה השוכן כ-24 ק"מ צפונית מערבית לליובליאנה בירת סלובניה ו-9 ק"מ מזרחית לעיר קראן.
היסטוריה

נמל התעופה לובליאנה נפתח באופן רשמי בדצמבר 1963 והחליף את נמל התעופה פולייה ששירת את האזור מ-1933 והיה הנמל האזרחי הראשון באזור סלובניה. טיסות סדירות מנמל התעופה החלו בינואר 1964. ב-8 בדצמבר 2004 עברו לראשונה בנמל התעופה למעלה ממיליון נוסעים. ב-2007 נקרא הנמל על שם יוז'ה פוצ'ניק שהיה פוליטיקאי, דיסידנט, אינטלקטואל ומנהיג האופוזיציה הדמוקרטית של סלובניה מ-1989 ל-1992.
נמל התעופה מילאס-בודרום

נמל התעופה מילאס-בודרום (בטורקית: Milas-Bodrum Havalimanı) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בדרום מערב טורקיה. הוא אחד משלושה נמלי התעופה המשרתים את אתרי התיירות לאורך הריביירה הטורקית שלחופי הים התיכון (האחרים הם נמלי התעופה אנטליה ודלמאן). בשנת 2015 עברו בנמל 3,877,603 נוסעים, מהם כ-60% במסגרת טיסות פנים ארציות.
הנמל

הנמל נפתח ב-1997 באתר שמדרום לעיר מילאס ומצפון לעיר בודרום. מצוי בו מסלול טיסה יחיד שכיוונו הכללי הוא מזרח-מערב. בנייני הנמל ממוקמים מדרום למסלול הטיסה.
בנמל שני טרמינלים:
הטרמינל הישן, שנחנך ב-1998, שירת בעבר טיסות בינלאומיות וכעת משרת טיסות פנים ארציות. שטחו הוא 16,500 מטר רבוע ובו 26 דלפקי בידוק.
הטרמינל החדש, שנפתח ב-2012, משרת טיסות ליעדים בינלאומיים. שטחו הוא כ-95.7 אלף מטר רבוע ובו 66 דלפקי בידוק ושמונה גשרי עלייה למטוס.
בנמל 28 רחבות חניה למטוסים. קיימים בו חניונים עבור 540 מכוניות ו-114 אוטובוסים.
הנמל משרת כ-40 חברות תעופה, רבות מהן חברות שכר וחברות תעופה זולה. הן מפעילות קווי תעופה בין הנמל לבין יעדים בטורקיה, במערב אירופה, במרכז אירופה, במזרח אירופה (כולל יעדים רבים במיוחד ברוסיה ובריטניה) וכן קווים אל המפרץ הפרסי, אזרבייג'ן, לבנון, ירדן וישראל.
הנמל מופעל על ידי התאגיד TAV Airports Holding.
נריניו

נריניו (בספרדית: Nariño) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום-מערב קולומביה והוא גובל במחוז קאוקה בצפון-מזרח, בפוטומאיו במזרח, במדינת אקוודור בדרום ובאוקיינוס השקט במערב ובצפון.
המחוז משתרע על שטח של 33,268 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-1.8 מיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא סן חואן דה פסטו.
היסטוריה

במהלך התקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים, כמו בני האווה-קוואיקר (אנ'). האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה הקונקיסטאדור הספרדי פסקואל דה אנדגויה שסייר לאורך חוף האוקיינוס השקט כדי להשיג מידע ששימש לאחר מכן את פרנסיסקו פיסארו כשהוא יצא לכבוש את פרו.
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל בפרובינציית פופאיאן. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה. בעשורים שלאחר מכן שונתה החלוקה המנהלית של האזור מספר פעמים והוא השתייך בתקופות שונות למחוז קאוקה, לפרובינציית פסטו ולפרובינציית ברבקואס. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז קאוקה.
ב-6 באוגוסט 1904 נוצר מחוז נריניו במתכונתו הנוכחית. המחוז נקרא על שמו של אנטוניו נריניו, שהיה אחד הפעילים הבולטים לעצמאות קולומביה.
כלכלה

כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תפוחי אדמה, קקאו, חיטה, שעורה, קפה, בננה, שעועית, אולוקוס (Ullucus), פול וקינואה, גידול מקנה, דיג, תעשייה ומסחר שמתרכז בגבול עם אקוודור ובנמל של טומקו. כמו כן המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.
הערות שוליים

↑  נריניו באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
↑  קולומביה - ניטור גידולי קוקה 2013, ממשלת קולומביה ומשרד האו"ם לסמים ולפשיעה (UNODC) (בספרדית).
| מחוזות קולומביה |
| --- | --- | --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה |  |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12093005r (data)  GND: 4237681-6  MusicBrainz: c83fcdc9-e996-4864-97ad-855de5c04c16
משחק שוק

משחק שוק הוא דוגמה למשחק בצורה קואליציונית.
המשחק הוא למעשה הסתכלות על מודל של שוק (שבו נמצאים מצרכים, צרכנים ויצרנים) בתור משחק בצורה קואליציונית.
המודל

אל השוק מגיעים קבוצת יצרנים  \;N\;,  \;N=\left\{1,2,...,n\right\}\; שמטרתם היא, כמובן, להרוויח כמה שיותר כסף. בשוק נמכרים  \;L\; מצרכים  \;\left(L\in \mathbb {N} \right)\;. 

כל יצרן מאופיין על ידי שני אלמנטים: (היצרן ה  \;i\; מאופיין על ידי  \;\left(a^{i},u^{i}\right)\;)
הכמות מכל מוצר אליה הוא מגיע אל השוק. כמות זו נקראת סל המצרכים ההתחלתי של היצרן. הכמות מכל מוצר מסומנת בוקטור  \;a\in \mathbb {R} _{+}^{L}\; כך שבקואורדינאטה ה  \;j\; רשום הכמות שיש ליצרן ממוצר  \;j\;. (כל קואורדינאטה היא אי שלילית).
האופן שבו הוא מסוגל להרוויח מתוך סל המוצרים שיש לו. זוהי פונקציית התועלת שלו מסל מצרכים כלשהו. פונקציה זו מקבלת וקטור כמויות של מצרכים ומחזירה את סכום הכסף שהיצרן יכול להרוויח באמצעות וקטור זה. פונקציה זו נקראת פונקציית היצור ומסומנת:  \;u:\mathbb {R} _{+}^{L}\to \mathbb {R} \;.
באופן פורמלי מודל השוק מוגדר על ידי קבוצת היצרנים, מספר המצרכים, והאפיון של כל יצרן:  \;\left(N;L;\left(a^{i},u^{i}\right)_{i\in N}\right)\;.
במילים, שוק מוגדר על ידי קבוצת השחקנים ואפיונם (הם מגדירים את קבוצת המצרכים).
המודל > השימוש במודל

כל משחק שוק הוא משחק קמור (משחק שבו התרומה השולית של כל שחקן לקואליציה גדלה ככל שהקואליציה גדולה יותר) ולכן במשחקים קמורים סביר שייווצר המבנה הקואליציוני בו נמצאת הקואליציה של כל השחקנים. לכן, במשחק שוק ניתן להניח היווצרות של הקואליציה המלאה.
בניתוח המתמטי של מודל משחק השוק מניחים כבר שנוצרו הקואליציות הטובות ביותר (כאמור, ניתן להניח שנוצרת הקואליציה הגדולה ביותר) והניתוח אינו עוסק ביצירת הקואליציות אלא באופן חלוקת הרווח בין החברים בקואליציה.
העניין שלנו בניתוח הוא בהבנת מושג הליבה של השוק. כדי לעשות זאת אנו מתאימים לכל שוק - משחק בצורה קואליציונית (וירטואלי) ועל ידי "הלבשת" המשחק הקואליציוני על השוק ניתן לחקור את הליבה שלו (כליבה של משחק בצורה קואליציונית).
לכל שוק (קבוצת השחקנים והאפיון שלהם) ניתן להתאים משחק בצורה קואליציונית, אשר יקרא משחק שוק. ההפך אינו נכון לא לכל משחק ניתן להתאים שוק. רק משחק שניתן להתאים לו שוק - יקרא משחק שוק.
המשחק

במשחק היצרנים מתאגדים בקואליציה על ידי כך שהם מאחדים ביחד את סלי המצרכים של חברי הקואליציה ומחלקים מחדש את המצרכים כך שסך כל הרווח של הקואליציה יהיה מקסימלי.
לחברי קואליציה  \;S\; יש וקטור מצרכים:  \;\sum \limits _{i\in S}{a^{i}}\in \mathbb {R} _{+}^{L}\;, כל חלוקה אפשרית של המצרכים מסומנת ב:  \;\left(x^{i}\right)_{i\in S}\;. (נשים לב ש \;\left(x^{i}\right)_{i\in S}\; הוא "וקטור של וקטורים").כך מתקיים  \;\sum \limits _{i\in S}{x^{i}}=\sum \limits _{i\in S}{a^{i}}\;. 

 למשל אם  \;\sum \limits _{i\in S}{a^{i}}=\left(4,5,2,9,3\right)\; וישנם 3 יצרנים. אזי חלוקה אפשרית היא 
 \;\left(x^{i}\right)_{i\in S}={\begin{matrix}{\begin{aligned}&\left(2,4,1,0,0\right)\\&\left(1,\,\,1,1\,,7,2\right)\\&{\underline {\left(1,\,0,\,0,2,\,\,1\right)}}\\&\left(4,5,2,9,3\right)\\\end{aligned}}\\\end{matrix}}\;. קבוצת כל החלוקות האפשריות עבור הקואליציה  \;S\; מסומנת ב  \;X^{S}\;.
המשחק > הגדרה

משחק בצורה קואליציונית מוגדר על ידי הזוג  \;\left(N;v\right)\; כאשר  \;N\; היא קבוצת השחקנים ו  \;v\; היא הפונקציה הקואליציונית. במשחק השוק קבוצה השחקנים  \;N\; היא קבוצת היצרנים והפונקציה הקואליציונית  \;v\; מוגדרת באופן הבא:  \;v\left(S\right)=\max \left\{\sum \limits _{i\in S}{u^{i}\left(x^{i}\right)\,\,\,:\,\,\,x\in X^{S}}\right\}\;. כלומר – הפונקציה הקואליציונית מתאימה לכל קואליציה את הרווח המקסימלי שהיא יכולה להרוויח אם תעשה את החלוקה בצורה חכמה (בצורה שתביא למקסימום את הרווח של כל הקואליציה).
משפטים

משפט שפלי שוביק: הליבה של משחק שוק אינה ריקה.
אם  \;\left(N;v\right)\; הוא משחק שוק אז כל תת-משחק שלו הוא משחק שוק ובפרט הליבה של כל תת-משחק שלו אינה ריקה.
כל משחק שוק הוא משחק מאוזן לחלוטין. (שפלי & שוביק)
אם  \;\left(N;v\right)\; הוא משחק מאוזן לחלוטין אזי קיים שוק כך ש  \;\left(N;v\right)\; הוא משחק השוק המתאים לו.
ראו גם

משחק שיתופי
ליבה של משחק שיתופי
מונחים בתורת המשחקים
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
מערכת הרבייה הנקבית

| --- | --- |
 שיוך:  מערכת הרבייה האנושית, מערכת הרבייה, ישות אנטומית מסוימת 
 מזהים
 לטינית (TA98):  organa genitalia feminina interna 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A09.1.00.001 
 TA2 (2019):  3469 
 FMA:  45663 
 קוד MeSH:  A05.360.319 
 מזהה MeSH:  D005836 
 
מערכת הרבייה הנשית מורכבת מאיברים פנימיים וחיצוניים, אשר משתתפים בתהליך הרבייה האנושית. מערכת הרבייה הנשית אינה בוגרת מלידה, ומתפתחת בגיל ההתבגרות כדי להיות מסוגלת לייצר גמטות ולשאת עובר משך הריון מלא. איברי המין הפנימיים כוללים את הרחם, החצוצרות והשחלות. איברי המין החיצוניים כוללים את הפות כולל שפתי הפות, הדגדגן ופתח הנרתיק. הנרתיק מחובר לרחם באמצעות צוואר הרחם.
המקבילה בגוף הגבר היא מערכת הרבייה הזכרית.
איברים פנימיים

איברי הרבייה הנשיים הפנימיים הם הנרתיק (לדן), הרחם, החצוצרות, השחלות.
איברים פנימיים > הנרתיק

הנרתיק הוא תעלה גמישה העשויה מרקמה פיברומסקולרית (מורכב מסיבים ורקמת השריר) באורך 10 ס"מ, תעלת הנרתיק מובילה מחוץ הגוף לצוואר הרחם. הוא מהווה חלק מתעלת הלידה בהקשר להיריון. הנרתיק יכול להכיל את איבר המין הזכרי במהלך קיום יחסי מין. נוזל זרע המכיל תאי זרע נפלט על ידי הזכר באורגזמה, לתוך הנרתיק, מה שמאפשר הפריה של תא ביצה (ביצית) באופן פוטנציאלי. מלבד להזדווגות משמש הנרתיק גם לניקוז דם הווסת מהרחם.
איברים פנימיים > צוואר הרחם

צוואר הרחם, החלק הנמוך ביותר, חלק צר הנמצא בחלק העליון של הנרתיק. צורתו כשל גלילי או חרוט, בולט בחלקה העליון הקדמי של קיר הנרתיק. כמחצית אורכו הוא גלוי, השאר נמצא מעל אזור הנרתיק ואינו חשוף. לצוואר הרחם יש שכבת שריר עבה מבחוץ והוא הפתח דרכו העובר מתגלה במהלך הלידה, כמו כן הוא ממלא תפקיד משמעותי בהגנה נגד חדירת זיהומים.
איברים פנימיים > הרחם

הרחם הוא איבר הרבייה הנשי העיקרי. הרחם מספק הגנה מכנית, תמיכה תזונתית בעובר המתפתח, ופינוי פסולת ממנו - עד הלידה. צירי הלידה, שהם התכווצויות בדופן השרירית של הרחם, חשובים על מנת לדחוף החוצה את העובר בסוף ההריון, בזמן הלידה.
הרחם הוא איבר חלול ושרירי, הממוקם בצורת "אגס הפוך". אורכו הרגיל הוא כ־8 ס"מ. תפקידו העיקרי הוא לאפשר לביצית מופרית שמשתילה עצמה על פני רירית הרחם, לקבל חומרי מזון דרך הדם שמוזרם לרחם למטרה זאת. הביצית המופרית הופכת לעובר, שמתפתח עד הלידה. אם ביצית לא נטמעת בקיר הרחם, האישה מתחילה את מחזור הווסת.
בהשפעת ההורמון אסטרוגן מתפתחת הרירית ומתעבה - "שלב השגשוג". לאחר מכן בהשפעת ההורמון פרוגסטרון, המופרש לאחר הביוץ, עוברת הרירית שינוי שמכשיר את הרירית לקליטת הריון. אם לא מתרחש הריון בזמן זה חלה התנוונות וקילוף של הרירית, המלווה בדימום, המכונה וסת.
ליקויים בהתפתחות רירית הרחם (למשל רירית דקה מהרצוי) עלולים לפגום בסיכוי השרשת העובר ולגרום לעקרות האישה.
הרחם מכיל שלוש רצועות מייצבות שעוזרות לייצב את מיקומו על ידי הגבלת טווח תנועתו: הרצועה האוטרסקרלית שומרת על הרחם מלנוע מעלה-קדימה; הרצועה הסיבובית מגבילה את התנועה האחורית של הרחם; הרצועה הקרדינלית מונעת את התנועה בחלקו התחתון של הרחם.
איברים פנימיים > חצוצרות

החצוצרות הן שני צינורות באורך של כ־10 ס"מ, המובילים מן השחלות אל הרחם. בקצה המשפך הרחב של החצוצרות מצויים מבנים דמויי עלי כותרת (פימבריה), המקובעים בקרבת השחלות וקולטים את הביצית לאחר הביוץ; מאחר שלביצית אין יכולת תנועה עצמית, תלוי מעברה מהשחלה ועד לחלל הרחם - בתפקוד החצוצרה. הביצית נעה לכיוון הרחם, נדחפת על ידי תנועות של ריסונים (cilia) על פני הציפוי הפנימי של החצוצרות. מסע זה לוקח שעות, או ימים. אם הביצית מופרית בעודה בחצוצרות, בדרך כלל היא תשתיל עצמה ברירית הרחם, תהליך המסמן את תחילת ההיריון.
איברים פנימיים > השחלות

השחלות הן איברים קטנים, ומיקומן ליד דפנות הרוחב של חלל האגן. השחלות, האחראיות לאגירת תאי ביצה (ביציות) והפרשת הורמונים, מכילות כ־300,000-400,000 ביציות בסך-הכל. התהליך שבו תא ביצה (ביצית) משתחררת נקרא ביוץ. מהירות הביוץ היא תדירה ומשפיעה ישירות על אורך המחזור החודשי. בזמן הבשלת ביצית (זקיק) נוצר קרע בשחלה ומתאפשרת יציאה של ביצית, הנכנסת אל החצוצרות.
במהלך ההפריה, תא הביצה משחרר בין השאר מולקולות מסוימות, המנחות את תא הזרע ומאפשרות את היצמדות הביצית למעטפת תא הזרע. בהמשך, הביצית תספוג את תא הזרע לתוכה - מה שמהווה תחילתו של תהליך ההפריה.
איברים חיצוניים

הפות הוא סך כל החלקים החיצוניים והרקמות - כולל את כף הערווה, השפתיים הגדולות, השפתיים הקטנות, בלוטת ברטולין, הדגדגן ואת פתח הנרתיק.
התפתחות

כרומוזום הוא מאפיין גנטי הקובע את מין העובר כבר בהתעברות. מאפיינים שונים באדם מבוססים על 23 זוגות הכרומוזומים המועברים בירושה מן ההורים. מכיוון שתא ביצה מהאם מכיל כרומוזום X, בעוד הזרע מהאב עשוי להכיל את כרומוזום X או Y, יוצא שהזכר הוא מי שקובע את מין העובר: אם העובר ירש את כרומוזום ה-X מן האב, הוולד יהיה נקבה. במקרה זה, טסטוסטרון לא מופרש והצינור הפראמזונפרי יתפתח לאיברי מין נשיים. הדגדגן הוא שארית צינור המין הזכרי המזונפרי, המנוון. מאידך, אם העובר ירש את הכרומוזום Y מהאב, הוולד יהיה זכר. נוכחות של טסטוסטרון מגרה את צינור המין המזונפרי, מה שיביא להתפתחות אברי מין זכריים, והצינור הפראמזונפרי יתנוון.
פיזיולוגיה

מערכת הרבייה הנקבית (או איברי המין הנשיים) היא לומן המתחיל בתור מסלול יחיד דרך הנרתיק, המתפצל לשני מסלולים ברחם, אשר שניהם ממשיכים דרך החצוצרות, וכלה באוסטיה הדיסטלית אשר נפתחת לתוך חלל הבטן (אל מול הביציות).
בהיעדר הפריה, הביצית בסופו של דבר תעבור את כל מערכת הרבייה מן החצוצרות עד היציאה דרך נרתיק באמצעות הווסת.
פיזיולוגיה > וסת חודשית

הווסת היא תהליך פיזיולוגי-הורמונלי המתרחש באופן מחזורי בגוף הנקבה אצל חלק מהיונקים והוא הכרחי לצורכי רבייה. שלב הדימום הנורמלי אורך 2–7 ימים. בגוף נקבת האדם הווסת מתרחשת אחת לחודש במשך כל תקופת הפוריות, מהגעתה לבגרות מינית ועד גיל המעבר (הקרוי בלעז "מנופאוזה"). הווסת ידועה בלשון העם גם בשם המחזור החודשי, אף שכינוי זה אינו מדויק: המחזור החודשי, כשמו כן הוא - תהליך המשתרע על-פני כל החודש, ואילו הווסת היא רק אחד השלבים בו.
המחזור החודשי כולל הבשלה ושחרור ביצית בשחלות, אשר עוברת דרך החצוצרות אל תוך הרחם. אם במהלך המעבר הביצית פוגשת זרע - רק זרע יחיד יכול להיכנס ולהתמזג עם הביצית, ובכך להפרותה.
בתהליך ההפריה הטבעי מתפתחים בשחלה זקיקים המכילים ביציות. פעם אחת בחודש משתחררת ביצית מהשחלה, היא נקלטת על ידי החצוצרה ושם היא יכולה להתאחד עם תא זרע. לאחר ההפריה בחצוצרה מתפתחת הביצית המופרית לעובר, המועבר בתוך 4–6 ימים אל הרחם, ושם הוא משתרש ברירית הרחם. התרחשות זאת מתחילה את תקופת ההריון, ותחילת התפתחות העובר עד תום ההריון. כשהעובר כבר מפותח מספיק כדי לשרוד מחוץ לרחם, צוואר הרחם מתרחב, והתכווצויות של שריר הרחם (צירים) ידחפו את הרך הנולד החוצה, דרך תעלת הלידה (הנרתיק).
משמעות קלינית > דלקת נרתיקית

דלקת הנרתיק היא דלקת הנגרמת בעיקר על ידי זיהום. היא המצב הגינקולוגי הנפוץ ביותר. קשה לקבוע אורגניזם ספציפי האחראי לכל סוג דלקת בנרתיק, כי זה משתנה בטווח של גיל, פעילות מינית ושיטות הדבקה שונות של זיהום חיידקי. דלקת נרתיקית לא בהכרח נגרמת על ידי זיהום המועבר במגע מיני כיוון שיש הרבה גורמים זיהומיים וחיידקיים ש"אוהבים" לעשות שימוש בסמיכות הריריות, הפרשות הנמצאות בנרתיק. דלקת הנרתיק מאובחנת בדרך כלל לפי הנוכחות של הפרשות מהנרתיק, אשר יכולות להיות בצבע מסוים, ריח, או איכות (סמיכות או משתנים נוספים).
משמעות קלינית > נרתיק חיידקי

זהו מצב גניקולוגי בנרתיק אצל נשים. מצב זה שונה מן הדלקת הנרתיקית כיוון שאין דלקת. חיידקי וגיניטיס הם פולימיקרובים, וכוללים מינים רבים של חיידקים. האבחון עבור נרתיק חיידקי עשוי להיות אם שלושה מתוך ארבעת הקריטריונים הבאים נמצאים:
הפרשה דקה והומוגנית
חומציות (pH) של 4.5 בתוך הנרתיק
תאי אפיתל בנרתיק עם חיידקים קשורים אליהם
ריח לא טוב.
מצב זה מגביר סיכון של מצבים זיהומיים אחרים באיברי המין, כגון דלקת קרום הרחם (endometritis).
משמעות קלינית > זיהום שמרים

זוהי סיבה נפוצה של גירוי בנרתיק, על פי המרכז לבקרת מחלות ומניעה לפחות 75% מהנשים הבוגרות חוו זיהום זה לפחות פעם אחת בחייהן. זיהומי שמרים נגרמים על ידי צמיחת יתר של פטרייה בנרתיק המכונה קנדידה. זיהומי שמרים נגרמים בדרך כלל על ידי חוסר איזון של חומציות בנרתיק, אשר בדרך כלל נוטה להיות חומצי. גורמים אחרים, כגון הריון, סוכרת, מערכת חיסונית חלשה, בדים צמודים במיוחד, או שימוש באביזרים שונים גם יכולים להוות סיבה. הסימפטומים של זיהומים פטרייתיים כוללים גירוד, צריבה, גירוי והפרשות דמויות גבינת קוטג' מהנרתיק. נשים גם דיווחו כי הם חוות כאבים בזמן קיום יחסי מין, כמו גם בזמן הטלת שתן. על מנת לאבחן דלקת שמרים יש לנטול דגימה של הפרשות מהנרתיק ובחינתם תחת מיקרוסקופ, באם נמצאות ראיות של שמרים, ניתן לאבחן זיהום שמרים. הטיפול משתנה ועשוי לכלול קרמים אשר נמרחים בתוך או סביב אזור הנרתיק, או גלולות העוצרות את הצמיחה של הפטריות.
משמעות קלינית > הטלת מום באיברי המין

ישנן שיטות רבות של השחתת איבר המין הנשי בתרבויות שונות לרוב שיטות אלו כוללות הסרה מלאה או חלקית של איברי הרבייה הנשיים החיצוניים. הנפוצים ביותר הם שני סוגים של השחתת איבר המין הנשי: כריתת דגדגן (Clitoridectomy), "ברית המילה" של הדגדגן וכריתה של העור סביב הדגדגן. הם עלולים לכלול מגוון של תופעות לוואי בעלי השלכות בריאותיות כגון דימום, נזק בלתי הפיך לרקמות, אלח דם אשר יכול לפעמים להיות קטלני.
משמעות קלינית > ניתוח באיברי המין

ניתוח איברי המין הנשיים (Genitoplasty) מתייחס לניתוח המבוצע כדי לתקן נזק של איברי המין, במיוחד לאחר סרטן והטיפול בו. ייתכן גם ניתוח כירורגי קוסמטי אשר משנה את מראה איברי המין החיצוניים.
זכויות רבייה

ה-"International Federation of Gynaecology and Obstetrics" (הפדרציה הבינלאומית לגינקולוגיה ומיילדות) נוסדה ב-1954 כדי לקדם את רווחתן של נשים בפרט, וכדי להעלות את רמת הלימוד והטיפול הגינקולוגי. ב-2010 היו 124 מדינות מעורבות ביוזמה זאת.
הזכות לרבייה היא זכות משפטית הקשורה לרבייה, ולבריאות הרבייה. לנשים ישנה הזכות לשלוט בעניינים הכרוכים במיניות שלהן, כולל בריאות הרבייה המינית. הפרת זכות זו כוללת הריון מאולץ, עיקור בכפייה, הפלה מאולצת, והטלת מום באיברי המין. הטלת מום באיברי המין הנקביים היא הסרה מלאה או חלקית של איברי המין הנשיים החיצוניים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

אבולוציה של רבייה מינית
פוריות נשית
אואוגנזה
אורגזמה בנשים
היריון
לקריאה נוספת

פרופסור אברהם גולן, מיילדות, גינקולוגיה ופוריות, דיונון, 2009.
Novak, Emil, Novak's gynecology, 1883-1957.
הערות שוליים

1 2  Mahadevan, Harold Ellis, Vishy (2013). Clinical anatomy applied anatomy for students and junior doctors (13th ed.). Chichester, West Sussex, UK: Wiley-Blackwell. ISBN 9781118373767.
1 2 3  מערכת הרביה הנשית באתר הדסה (ארכיון)
1 2 3  Gray's Anatomy for Students (3rd Edition), ELSEVIER, 2014, עמ' 475-485
1 2  "Details of genital development". נבדק ב-6 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Zaino, Nucci, & Kurman, Richard, & Marisa,  Robert. "Diseas of the Vagina".{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2  Anwar, Etin. "The Transmission of Generative Self and Women's Contribution to Conception." Gender and Self in Islam. London: Routledge, 2006. 75. Print.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012438274505171  BNE: XX525163  NKC: ph127965  TA98: A09.1.00.001 
MRI צידי המראה את המיקום של הנרתיק, צוואר הרחם, הרחם.
איור המתאר מערכת הרבייה הנשית (מבט צידי)
סכמה של איברי הרבייה הפנימיים הנשיים (מבט קדמי)
ניסוי בנדורה

ניסוי בנדורה הוא ניסוי בתחום הפסיכולוגיה שערך הפסיכולוג אלברט בנדורה עם שתי שותפות נוספות בשנת 1961. הניסוי נועד לאשש את תאוריית הלמידה החברתית, אולם הוא גם מוכיח בדרך כלשהי את השפעת תוכניות הטלוויזיה על האלימות בקרב ילדים. תוצאות הניסוי מאששות את הטיעון כי ישנו קשר סיבתי בין צפייה בטלוויזיה לבין הפגנת אלימות וכי ילדים מחקים התנהגות שהם צופים בה. אם ילדים רואים כי האלימות משתלמת הם דוגלים בה ואם הם רואים כי היא  מביאה לעונש ותגמול שלילי, אזי הם נרתעים ממנה.
מהלך הניסוי > חלק ראשון

בחלקו הראשון של הניסוי, חילק בנדורה קבוצת ילדים לשתי קבוצות, לשתיהן נתן לצפות באדם בוגר (במציאות, בטלוויזיה, כדמות מצוירת בסרטון, גבר או אישה) העושה שתי פעילויות שונות בחפצים דומים. קבוצת ילדים אחת צפתה באדם בוגר המכה בובת נחום תקום ומקלל אותה, וקבוצת ילדים שנייה צפתה באדם בוגר המסדר צעצועים בשלווה.
בשלב שני בנדורה איחד את שתי קבוצות הילדים והכניס אותם לחדר מלא צעצועים ובובות. אחר כך החלו החוקרות בשיטות שונות להרגיז את הילדים עוד ועוד ורשמו את תגובותיהם.
מהלך הניסוי > חלק ראשון > תוצאות

רמת התוקפנות של הילדים שהשתייכו לקבוצה שצפתה באדם הבוגר שהפגין אלימות הייתה גבוהה יותר באופן משמעותי מקבוצת הילדים האחרת. חלקם אף שבו על מעשיו של אותו אדם, הכו בבובות והשמיעו צעקות כמוהו.
מהלך הניסוי > חלק שני

בנדורה חילק כיתה לארבע קבוצות, שלוש קבוצות צפו בסרטון של אדם המכה בובה וקבוצה אחת (קבוצת הביקורת) לא צפתה בסרט. הקבוצות היו:
קבוצה א', שצפתה בסרט, כאשר האדם מקבל חיזוק חיובי.
קבוצה ב', שצפתה בסרט, כאשר האדם מקבל עונש.
קבוצה ג', שצפתה בסרט, כאשר האדם לא מקבל תגובה.
קבוצה ד', שלא צפתה בסרט כלל (קבוצת הביקורת).
לאחר שסיימו, הוכנסה כל הכיתה (כל ארבע הקבוצות), לתוך חדר שבו הייתה הבובה שהופיעה בסרט,
בנדורה ביקש מהם לעשות את מה שראו בסרט.
מהלך הניסוי > חלק שני > תוצאות

כל הכיתה, 4 הקבוצות, הכו את הבובה, אך ברמות שונות:
קבוצה א', שצפתה בחיזוק, הייתה הכי אלימה.
קבוצה ג', שצפתה בסרט ללא כל תגובה, הייתה פחות אלימה (מקבוצה א').
קבוצה ד', שלא צפתה בסרט הייתה פחות אלימה (מקבוצה ג').
קבוצה ב', שצפתה בעונש, הייתה הכי פחות אלימה.
מהלך הניסוי > מסקנות

מדרך תגובתם של הילדים, אפשר להסיק כי ילדים הנחשפים לאלימות ללא כל עונש, נהיים אלימים יותר ואדישים יותר לרמת האלימות שלהם.
סאטירה מניפאית

סאטירה מניפאית היא סוג של יצירה ספרותית המתאפיינת בריבוי מובאות, ציטטות וסימוכין כדי ליצור מראית עין של כתיבה אקדמית או אינטלקטואלית אך למעשה מגחיכה את תוכן הדברים.
הסוגה נקראת על שמו של הפילוסוף היווני מניפוס (אנ') בן המאה ה-3 לפנה"ס שיצירותיו אבדו אך שמו הונצח על ידי וארו הרומי.
נורת'רופ פריי, חוקר התרבות הקנדי, התייחס לסאטירה המניפאית בספרו אנטומיה של ביקורת, שם הדגיש את האלמנטים המשלבים של סוגה זו, המערבבת מגוון סוגות ספרותיות כדי ליצור הזרה ולשבור מוסכמות חברתיות, ואת מוטיב הרשימה והקטלוג. חוקר הספרות מיכאיל בכטין התווה קווים לדמותה של הסאטירה המניפאית, ביניהם שימוש מודגש באלמנטים פנטסטיים והרפתקניים לשם העצמת רעיונות, הגזמה של הממד הקומי, שימוש באי-גיון והתעלמות מחוקי הטבע, תיאור התנהגויות לא מקובלות ואף שערורייתיות, דיבור שאינו בהתאם לכללים הנהוגים ושימוש בנקודת מבט לא שגרתית המציגה אלמנטים רגילים באור זר ומשונה. הסאטירה המניפאית מתאפיינת גם בכך שהיא רלוונטית למקום או לתקופה מסוימים.
הדמויות המוצגות בסאטירה המניפאית מועצמות עד כדי גיחוך וניתן לראות בהן קריקטורה של מעמדות, מקצועות או מאפיינים אחרים, דבר היוצר תחושת קרניבליות וניתוק מן המציאות. שימוש בדמויות היסטוריות או קאנוניות לצד דמויות מופרכות מבליט את האלמנט המגוחך והפנטסטי.
יצירות בולטות

ארסמוס מרוטרדם, שבחי הסכלות
פרנסואה רבלה, גרגנטואה ופנטגרואל
רוברט ברטון, אנטומיה של מלנכוליה
וולטר, קנדיד
לואיס קרול, הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
טרי גיליאם, ברזיל (סרט)
לקריאה נוספת

באחטין, מיכאיל. סוגיות הפואטיקה של דוסטויבסקי. תרגום: מרים בוסגנג. ספרית פועלים, 1978.
Musgrave, David. Grotesque Anatomies: Menippean Satire since the Renaissance. Cambridge Scholars Publishing, 2014.
Weinbrot, Howard D. Menippean Satire Reconsidered: From Antiquity to the Eighteenth Century. JHU Press, 2005.
הערות שוליים

↑  יוסף גייגר, אהלי יפת: חכמי יוון בארץ ישראל, ירושלים 2012, עמ' 36, 246-7.
↑  פריי, אנטומיה של ביקורת,
↑  באחטין, סוגיות הפואטיקה של דוסטויבסקי,
↑  יעל מונק, גולים בגבולם: הקולנוע הישראלי המפנה האלף, רעננה 2012, עמ' 74-75.