stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריטוריה (בעלי חיים)
הגנה

טריטוריות עשויות להיות מוחזקות על ידי פרטים אינדיבידואלים, זוג, או קבוצה. טריטוריאליות אינה נכס מקובע של מינים: לדוגמה, אדום-החזה מגן על הטריטוריה כזוג במהלך עונת הרבייה וכאינדיבידואלים במהלך החורף, כשחלק מאוכלי הצוף מגנים על טריטוריות רק במשך הבקרים (כשהצמחים עשירים בצוף). במינים שאינם יוצרים קשרי זוג, הטריטוריה של הזכר והנקבה הם לעיתים קרובות עצמאיים, במובן שהזכרים מגנים על הטריטוריה רק מפני זכרים אחרים, והנקבות רק מפני נקבות; במקרים אלו, אם המינים פוליגנים, טריטוריה של זכר אחד קרוב לוודאי שתכיל כמה טריטוריות של נקבות, כשאצל כמה מינים פוליאנדרים כגון יקנה אמריקנית, המקרה הזה הוא הפוך.
לעיתים תכופות מגנים על טריטוריות המניבות משאב יחיד. לדוגמה, השחרור עשוי להגן על טריטוריית התזונה שלו המרוחקת מאתרי הקינון שלו, ובמינים מסוימים היוצרים התגודדות לצורך תחרות רבייה לדוגמה, קובוס שחור-רגל - הזכרים מגנים על אתרי הלק  המשמשים אך ורק לצורך הזדווגות.
מינים המפגינים טריטוריאליות הם במיעוט. השכיח יותר הוא אינדיבידואל או קבוצה של בעלי חיים שלהם אזור בו הם משתמשים בשגרה אולם לא בהכרח מגנים עליו; זה נקרא תחום המחיה. חלקים מתחומי המחיה של קבוצות שונות לרוב חופפים, ובאזורים החופפים הקבוצות נוטות להימנע ממפגש מאשר לגרש אחת את השנייה. בטווח תחום המחיה ייתכן ויהיה תחום ליבה שאף קבוצה אחרת לא תשתמש בו, אבל שוב זה תוצאה של הימנעות מאשר הגנה.
אקולוגים התנהגותיים גורסים כי תפוצת המזון תקבע אם המינים יהיו טריטוריאליים או לא. אולם אף על פי שעובדה זו נכונה, מדובר בנקודת מבט צרה על טריטוריאליות. כאמור לעיל, יש כמה סוגים של טריטוריאליות; לדוגמה, ההגנה על אזורי הלק על ידי הקובוס שחור-רגל לא נוגעים כלל למזון. דוגמאות נוספות ורבות על הגנת טריטוריות, הכוללות דגים, עופות או אפילו חסרי חוליות, קשורות לתחרות על האפשרות להזדווג או למאורות המשמשות כמחסה, ולא על מזון. טריטוריאליות תופיע כשתהיה התמקדות במשאב המספק את צורכיהם של קבוצות או אינדיבידואליים, בתוך גבול הקטן דיו כדי להגן עליו מבלי להשקיע מאמץ מיותר.
עופות רבים, במיוחד עופות ימיים, אף על פי שמקננים בקהילות צפופות הם טריטוריאליים בכך שהם מגנים על אזור הקינון שלהם במרחק הנגיש תוך כדי הדגירה והטיפול בגוזלים. זה נחוץ כדי למנוע תקיפת הגוזלים או גנבת חומר הקינון על ידי שכניהם. לרוב התוצאה של דחייה החוצה מעמדת הדגירה בטווח קצר יוצרת מרווחים בין הקנים בצורת משושה. תופעה דומה ומעניינת היא מרווחי משושה דומים הנגרמים כתוצאה מהתנהגות טריטוריאלית של אכילת אצות על ידי סוגי צדפות ימיות (Scutellastra), הם מגנים בנמרצות על שטח אצות מזנים מסוימים, בגודל של כ-1–2 ס"מ מסביב לקונכייה שלהם.
הסבירות לטריטוריאליות פוחתת אצל עופות הניזונים מחרקים במקומות בהם אספקת המזון היא בשפע ומפוזרת בצורה לא סדירה. סיסיים לעיתים נדירות מגנים על אזור הגדול יותר מהקן שלהם. לעומת זאת, עופות אחרים הניזונים מחרקים, כגון מקנן-קרקע קיווית נפחית, עשויים להיות מאוד טריטוריאליים, במיוחד בעונת הרבייה, אשר במהלכה הם לא רק מאוימים או תוקפים מינים רבים של פולשים, אלה בעלי התנהגות סטראוטיפית מופגנת להרתעת בני מינם המאכלסים קנים בשכנות אליהם.
באופן הפוך, קרניבורים גדולים ומתבודדים (או זוגות רבייה), כגון דובים ועופות דורסים גדולים דורשים אזורים מוגנים גדולים יותר כדי להבטיח את אספקת המזון שלהם. טריטוריאליות זו תשבר רק אם יהיה שפע של מזון, לדוגמה דובי גריזלי נמשכים לנדידת הסלמון.
ראו גם

יחסי גומלין בין אורגניזמים
הערות שוליים

↑  נַחֲלָה במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  "נַחֲלָה (טריטוריה)" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 304
↑  C. Michael Hogan (2008) "Western fence lizard (Sceloporus occidentalis)", Globaltwitcher, ed. Nicklas Stromberg (הקישור אינו פעיל, 29.10.2021)
↑  Stimson, J. (1969). "Territoriality of the owl limpet Lottia gigantea". Ecology (journal). 51 (1): 113–118. doi:10.2307/1933604. JSTOR 1933604.
↑  Hurst JL, Robertson DHL, Tolladay U, Beynon RJ (במאי 1998). "Proteins in urine scent marks of male house mice extend the longevity of olfactory signals". Anim Behav. 55 (5): 1289–97. doi:10.1006/anbe.1997.0650. PMID 9632512. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Branch,G.M., Griffiths,C., Beckley,L.E., Branch,M.L.; Two Oceans. Pub. Struik, 2010. ISBN 978-1770077720
פילי ים צפוניים נלחמים על טריטוריה ועל האפשרות להזדווג
אייל אציל מריע להודעה על טריטוריה.
זאב מצוי מסמן בחותם ריח את הטריטוריה שלו.
קרב בין שני זכרי וולבי אדום-צוואר.
שני בזים אמריקאים טריטוריאליים תוקפים עקב אדום-זנב
יחסי לאוס–שווייץ

| יחסי לאוס–שווייץ |
| --- | --- |
לאוס: שווייץ


לאוס: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
236,800: 41,277
אוכלוסייה
7,795,710: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
15,843: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,032: 99,060
משטר
דמוקרטיה עממית נשיאותית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי לאוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים, המתבססים על תרומתה של שווייץ להאצת ההתפתחות של לאוס.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של לאוס מצרפת ב-1957 ("הודו-סין הצרפתית"). בשנת 1963 כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות. היחסים הדיפלומטיים הללו מנוהלים על ידי השגרירות השווייצרית בבנגקוק, בירת תאילנד הסמוכה ללאוס. בנוסף, מחזיקה שווייץ קונסוליה רשמית בוויינטיאן.
שווייץ מפעילה תוכנית הומניטרית בלאוס החל משנת 1995. תוכנית זו מתמקדת באזור הקרוב לנהר המקונג שזורם במדינה ולה שלוש מטרות; יצירת בסיס לשלטון מקומי חזק, הבטחת ביטחון המזון שאוכלים תושבי המקום וחיזוק שוק העבודה בלאוס. מלבד התוכנית, שווייץ נוהגת לשלוח ללאוס סיוע הומניטרי בעתות צרה (אסונות טבע וכיוצא בזה).
יחסים כלכליים

יחסי המסחר שבין שווייץ ללאוס גדלים משנה לשנה ועשו את הקפיצה הגדולה ביותר בשנות התשעים של המאה העשרים, אך עם זאת, הם עדיין נשארו קטנים יחסית. ענפי הייצוא העיקריים של שווייץ ללאוס כוללים שעוני יד, שעוני קיר, מוצרי פרמצבטיקה וציוד אלקטרוני. לעומת זאת, ענפי הייצוא המרכזיים של לאוס לשווייץ הם אבני חן וטקסטיל.
שווייצרים בלאוס

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בתחילת שנת 2018 התגוררו בלאוס מאה שלושים ואחד אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

לאוס אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. לאוס מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר צוג.
שווייץ אינה מיוצגת בלאוס בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בלאוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בויינטיאן, בירת המדינה. שווייץ האמינה את שגרירותה שבבנגקוק, בירת תאילנד הסמוכה, על לאוס.
טקיליט

| --- | --- |
רצועת טקיליט במרכז התמונה
רצועת טקיליט במרכז התמונה
 סוג הסלע:  געשי, זכוכית געשית
 סביבת היווצרות:  געשית
 הרכב:  מאפי
 תכונות וזיהוי:  דל בסיליקה, תחמוצות ברזל
טקיליט (מיוונית: ταχύς, טקוּס – מהר, λύειν, לוּאֵיין – להתמוסס; "מהיר להתמוסס") הוא סלע געשי – סוג של זכוכית געשית הנוצר מהתקררות מהירה יחסית של לבה מאפית, בהרכב היוצר סלעי בזלת ודיאבז.
היווצרות

טקיליט נמצא בתנאים המצביעים על התקררות מהירה יחסית של לבה. סלעי טקיליט נוצרים בשלושה אופנים: מקרעי לבה, מזרמי לבה, ובשולי מחדרים פלוטוניים.
היווצרות > היווצרות מקרעי לבה

אופן היווצרות אחד של טקיליט מתבטא בהתקררות של קרעי לבה בזלתית, המושלכים מתוך הר געש במהלך התפרצות געשית – באופן בו נוצרים פצצות געשיות וסלעי סקוריה. קרעי הלבה מתקררים בבואם במגע עם אוויר ונופלים לקרקע.
רסיסים של פומיס בהרכב טקיליטי נפוצים מאוד על קרקעית הים, כשהם מפוזרים בשכבות של חרסיות אדומות וסלעי משקע דומים. רסיסים כאלה עשויים ליצור שכבות המכוסות בתחמוצות מנגן ששקעו מעליהם מתוך מי הים. צבעם של שברי טקיליט כאלה אדום כהה, בעיקר בשל חמצון התרכובות הברזליות שלהם ומיום. מיום זה יוצר המרה של טקיליט לפלגוניט, בדומה לפלגוניזציה של היאלוקלאסטיט. לעיתים ניתן לראות רצועות המרה קונצנטריות ורכות מסביב לגרעיני טקיליט בהם לא חלה המרה.
דוגמאות לטקיליט שנוצר באופן זה נראות בסטרומבולי, באטנה, במקומות שונים בהונגריה, באיים הקנריים, בהרי הגעש באוברן ובאיסלנד.
היווצרות > היווצרות בזרמי לבה

סלעים בזלתיים מכילים לעיתים קרובות כמות קטנה של מסת אם זכוכיתית, ובלימבורגיט התופעה מודגשת עוד יותר. עם זאת, תופעה זו נפוצה יותר בלבה פלסית.
לעיתים נוצר טקיליט בזרמי לבה שלמים שהרכבם בזלתי. לבה כזו חמה ונוזלית מאוד, והתקררותה המהירה אינה מאפשרת היווצרות של גבישים. זרמים כאלה יוצרים לעיתים "מערות לבה", בהן ניתן לראות נטיפים וזקיפים של טקיליט שנוצרו מהתקרשות מהירה של חוטי לבה דקים.
דוגמאות לטקיליט בזרמי לבה ניתן לראות באיי הוואי.
היווצרות > היווצרות בשולי מחדרים

היווצרותו העיקרית של טקיליט מתרחשת בהתקררות מהירה של שולי מחדרים פלוטוניים דוגמת דייקים וסילים, וכן בעורקים ובשלוחות דקות היוצאים מהם. שולי התקררות אלה עשויים להיות דקים כמילימטר אחד, או להוות שכבות עבות יותר (סנטימטרים אחדים) המתמזגות לתוך הסלע הגבישי של המחדר.
באופן היווצרות זה נוצרים לעיתים פסי זרימה, לאורכם ניתן למצוא רצועות של ספרוליטים עגולים שצבעם חום כהה. חתך בספרוליטים מראה התפתחות של גבישים ממקור משותף, ולעיתים גם אִיזוּר – אזורי צבע שונים.
דוגמאות לאופן היווצרות זה נפוצות בין סלעי יסוד מתחילת הקנוזואיקון באיים ההברידיים הפנימיים בסקוטלנד ובמחדרים דולריטיים במרכז סקוטלנד, בצפון אנגליה ובחבל הסאר בגרמניה.
מאפיינים

טקיליט הוא סלע געשי דל בסיליקה. הרכבו הכימי דומה לזה של סידרומלן, אך הוא מכיל את תחמוצות הברזל הנעדרות מסידרומלן. סלעים אלה נפוצים פחות מאשר זכוכית געשית פלסית דוגמת אובסידיאן, מאחר שהלבה הנוזלית הבסיסית ממנה נוצרו נוטה יותר להיווצרות גבישים.
בטקיליטים טריים ניתן לראות פנוקריסטים של פלגיוקלז, אוגיט ואוליבין. בסלעי טקיליט שנוצרו במחדרים עשויים להימצא גבישים זעירים של מגנטיט.
לטקיליט ברק שמנוני כשל שרף וצבעו הטבעי שחור דמוי זפת או חום כהה. הסלע פריך ושביר מאוד, וניתך בקלות. הוא נוטה לבליה בעקבות חמצון ומיום – המשנים את צבעו לאדום, לחום או לצהוב כהה.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
התפרצות געשית
היאלוקלאסטיט
לקריאה נוספת

Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
הערות שוליים

↑  דיאבז – סלע תת-געשי בהרכב בזלתי
1 2 3  טקיליט בבריטניקה המקוונת
↑  מיום – הידרציה, ספיחת מים
↑  המרה (alteration) – שינוי כימי של סלע בנוכחות נוזלים חמים
↑  לימבורגיט – סלע געשי כהה דומה במראהו לבזלת אך אינו מכיל פצלת השדה
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
שקף של זכוכית בזלתית: למעלה – באור רגיל, למטה – באור מקוטב
יחסי כורדיסטן העיראקית – עיראק

| יחסי כורדיסטן–עיראק |
| --- | --- |
כורדיסטן: עיראק


כורדיסטן: עיראק
שטח (בקילומטר רבוע)
191,660: 438,317
אוכלוסייה
28,000,000‏‏‏: 46,286,779
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 250,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 5,419
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה פרלמנטרית

יחסי כורדיסטן העיראקית–עיראק הם היחסים הדו-צדדיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין רפובליקת עיראק. בין שתי האומות היחסים מתוחים, בעיקר בגלל הסכסוכים הכורדים-עיראקיים (ראו הסכסוך הכורדי-עיראקי (1918–2003) והסכסוך הכורדי-עיראקי (2017)). הסכסוך החל בשנת 1919, מיד לאחר סוף מלחמת העולם הראשונה, בין עיראק המנדטורית לבין ממלכת כורדיסטן, לאחר שמחמוד ברזאנג'י, הקים את ממלכת כורדיסטן והכריז עליו כשליטה. הסכסוך המשיך גם לאחר הפיכתה של עיראק למדינה עצמאית. לאחר מלחמת המפרץ, ארצות הברית, צרפת ובריטניה הציבו אזורים אסורים לטיסה בצפון ובדרום עיראק, כדי להגן על הכורדים בצפון עיראק והמוסלמים השיעים בדרום שנרדפו על ידי ממשלת עיראק באותו הזמן, ובראשה סדאם חוסיין. בשנת 2017, החל משאל עם על עצמאות כורדיסטן העיראקית. לאחר שהתוצאות היו בעד עצמאות מהשלטון העיראקי, איראן, טורקיה ועיראק הטילו סנקציות על כורדיסטן העיראקית, בעוד שעיראק פלשה לכורדיסטן.
היסטוריה > עיראק תחת השלטון הבריטי > התקוממויות ראשונות (1919-1924)

בין השנים 1919-1924 החלו מרידות מצד הכורדים נגד השלטון הבריטי בעיראק, ובראשן שייח' מחמוד ברזאנג'י, מייסד הפשמרגה. לאחר המרד הראשון בהנהגתו במאי 1919, נכלא ברזאנג'י ולבסוף הוגלה למשך שנה. כשחזר הוא המשיך לפעול נגד השלטון הבריטי, ולבסוף, הכריז על עצמו כשליט ממלכת כורדיסטן.
היסטוריה > עיראק תחת השלטון הבריטי > התקוממויות ראשונות (1919-1924) > הקמת ממלכת כורדיסטן (1922-1924)

ממלכת כורדיסטן התקיימה בין השנים 1922-1924, ולבסוף נכבשה בידי הכוחות הבריטיים. ברזאנג'י הוכנע לבסוף והאזור חזר לשלטון בריטי ב-1924. לאחר מכן הוא ברח אל ההרים, ובסופו של דבר הגיע להסכם עם עיראק העצמאית ב-1932, עם שובו מהמחתרת. מרידותיו של ברזאנג'י נחשבות להתחלתו של הסכסוך העיראקי-כורדי המודרני.
היסטוריה > עיראק העצמאית > מרדים כורדים תחת שלטון ממלכת עיראק (1958-1931)

בין השנים 1931 ו-1941 חלו שתי התקוממויות מרכזיות מצד הכורדים: מרד אחמד בארזאני של שנת 1931, ומרד מוסטפא בארזאני, אחיו של אחמד בארזאני, בין השנים 1943 עד 1945.
מרד אחמד בארזאני החל לאחר שמספר שבטים כורדים, שבראשן אחמד בארזאני, מרדו כנגד השלטון העיראקי. לאחר מספר זמן, הצבא העיראקי, בתמיכת בריטניה, ניצחה את הצבא הכורדי החלש. בארזאני הוגלה מארצו, בהתחלה ברח לטורקיה, ולבסוף הוגלה לדרום עיראק. המרד נחשב למרד הגדול הראשון נגד השלטון העיראקי.
מרד מוסטפא בארזאני החל בתקופת סוף מלחמת העולם השנייה. המרד, בהנהגתו של מוסטפא בארזאני, אחיו של אחמד בארזאני, הופסק לאחר שנתיים של לחימה בידי הצבאות העיראקיים. שני האחים למשפחת בארזאני נסוגו לכורדיסטן האיראנית, והמשיכו להנהיג את הכוחות הכורדים משם.
היסטוריה > עיראק העצמאית > המלחמות העיראקיות-כורדיות > משא ומתן (1958-1960)

לאחר ההפיכה הצבאית של שנת 1958, הוזמן מוסטפא בארזאני על ידי נשיא עיראק החדש, עבד אל-כרים קאסם, לחזור מהגלות, והתקבל בטוב, משום שהתנגד לשעבר למלוכה העיראקית שבוטלה כעת. במסגרת העסקה שנקבעה בין לבארזאני לקאסם, הבטיח קאסם להעניק לכורדים אוטונומיה בתמורה לתמיכתו של בארזאני במדיניותו. בעקבות ההסכם, הפך בארזאני לראש המפלגה הדמוקרטית הכורדית (KDP), אשר קיבלה מעמד חוקי ב-1960.
היסטוריה > עיראק העצמאית > המלחמות העיראקיות-כורדיות > המלחמה העיראקית-כורדית הראשונה (1961-1970)

המלחמה העיראקית-כורדית הראשונה הייתה אירוע מרכזי בסכסוך העיראקי-כורדי, שנמשכה בין השנים 1961-1970. את המאבק הוביל מוסטפא בארזאני, כעת ראש המפלגה הדמוקרטית הכורדית, בניסיון להפוך את כורדיסטן למדינה עצמאית מלאה בצפון עיראק. לאורך הזמן התגלגל המרד למלחמה ארוכה. המלחמה הסתיימה בשנת 1970, וגרמה ל-75,000 עד 105,000 הרוגים, מכה קשה לשני הצדדים. סדרה של שיחות משא ומתן עיראקיים-כורדיים התקיימו בעקבות המלחמה במטרה לפתור את הסכסוך.
היסטוריה > עיראק העצמאית > המלחמות העיראקיות-כורדיות > המלחמה העיראקית-כורדית השנייה (1974-1975)

המלחמה העיראקית-כורדית השנייה הייתה מתקפה שהובילו כוחות עיראקים נגד חיילי המפלגה הדמוקרטית הכורדית, ובראשה מוסטפא ברזאני, בין השנים 1974–1975. המלחמה באה מכיוון שההסכם על הקמת מדינה כורדית בעיראק, שנחתם לאחר המלחמה הקודמת, לא מומש כלל. במהלך ללחימה, איראן הצטרפה למלחמה בצד הכורדי. היא לבסוף הסתיימה בניצחון עיראקי חלקי ועם גלות ראשי המפלגה הדמוקרטית הכורדית מעיראק ועם 7,000-20,000 הרוגים משני הצדדים. לאחר סיום המלחמה, נחתם הסכם אלג'יר בין איראן בשלטון מוחמד רזא שאה פהלווי, שליט איראן, ובין סדאם חוסיין של עיראק.
היסטוריה > עיראק העצמאית > מרדים תחת עיראק בשלטון סדאם חוסיין

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כיום > משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית

בשנת 2017, ממשלת כורדיסטן העיראקית קיימה משאל עם, ללא רשותה של ממשלת עיראק, על עצמאות כורדיסטן העיראקית. התוצאות היו 91% בעד עצמאות. בעקבות המשאל, מדינות כמו איראן וטורקיה הטילו סנקציות על כורדיסטן, בעוד שעיראק החלה לפלוש לכורדיסטן עצמה. הכוחות הכורדיים התייצבו בכירכוכ, אך לאחר בוא הכוחות העיראקיים, הכורדים נסוגו והעיר נפלה.
לאחר סיום הפלישה, הכורדים הפסידו 20% משטחם.
כל הנחלים זורמים לים

| --- | --- |

עטיפת הDVD של הסדרה "כל הנחלים זורמים לים"
 סוגה:  מיני סדרה
 בימוי:  George T. Miller, Pino Amenta 
 שחקנים:  סיגריד ת'ורנטון, ג'ון ווטרס, פארקר סטיבנסון, צ'ארלס טינגוול, אדריאן ווריט, גאס מרקוריו
 ארץ מקור:  אוסטרליה 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 אורך פרק:  100 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HBO (ארצות הברית)   ערוץ 1 (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  1983, 1990 – 1983 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כל הנחלים זורמים לים (באנגלית: All the Rivers Run) היא מיני סדרה אוסטרלית פופולרית שהופקה בשנים 1983 ו-1990, ומבוססת על רומן היסטורי מאת ננסי קאטו אשר פורסם לראשונה בשנת 1958. בסדרה כיכבו סיגריד ת'ורנטון וג'ון ווטרס בתפקידים הראשיים.
החלק הראשון של הסדרה כולל ארבעה פרקים באורך שעתיים. החלק השני של הסדרה כולל שני פרקים באורך שעתיים. בארצות הברית הסדרה שודרה בערוץ HBO. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 1 בסוף שנות השמונים. בטלוויזיה סובייטית הסדרה שודרה ב-12 פרקים, שעה כל אחד.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חייה של נערה בריטית בשם פילדלפיה גורדון מילדותה כאשר הספינה עליה הייתה שקעה בסערה והיא נסחפת לחופי ויקטוריה בשנת 1890 ומגלה שהיא הניצולה היחידה מהאוניה.
גורדון מעבירה את רוב חייה בעיירה אצ'וקה שבויקטוריה, על גדות נהר המארי, ומשקיעה חלק מכספי הירושה שלה בספינת נהר בעלת משוטה (גלגל ענק בעל משוטים). חייה משתנים לגמרי כאשר היא פוגשת בקפטן ספינת הנהר ברנטון אדוארדס. השניים מתחתנים לבסוף וגורדון מוותרת על קריירה כציירת במלבורן על מנת לחיות באצ'וקה על ספינת הנהר יחד עם ברנטון.
טריטון הפסים

| טריטון הפסים |
| --- | --- |
 טריטון הפסים; משמאל: נקבה, ומימין: זכר (צולם בטורקיה)
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
משפחה:: סלמנדריים
תת־משפחה:: טריטונים
סוג:: טריטון
מין:: טריטון הפסים
שם מדעי
 Triturus vittatus ‏גריי, 1835

טריטון הפסים (שם מדעי: Triturus vittatus או: Ommatotriton vittatus) הוא דו-חי ממשפחת הסלמנדריים. טריטון הפסים נמצא בסכנת הכחדה בישראל והוא חיה מוגנת. לצורך שמירה על אחד מבתי הגידול של הטריטון הוקמה באזור השרון הצפוני בשנת 1989 שמורת עין ארובות.
מבנה

גוף הזכרים מגיע לאורך של כ-12 ס"מ, בעוד אורך גופן של הנקבות מגיע עד ל-10 ס"מ. צבעו של טריטון הפסים הוא חום אפור, כאדמה. צבע בטנם צהוב-כתום, ופס לבן (אשר העניק לטריטון הפסים את שמו) משתרע לאורך גופם. בדרך כלל מוקף הפס המדובר בפסים שחורים, ובאזור האוזניים ישנו כתם בהיר.
התנהגות ותזונה

במשך רוב ימות השנה טריטון הפסים נמצא מחוץ למים, על אדמה יבשה. ביציאתו ממקווי המים יוצר טריטון הפסים מעטה סביב גופו על ידי הקשחת ריר הנפלט מעורו. המעטה מבודד את הטריטון מהסביבה, מונע מהטריטון לאבד נוזלים ועוזר לו להסתגל לחיים על הקרקע. טריטון הפסים מסתתר בשעות היום בצל (נקיקים או תחת אבנים) ופעיל בלילה. במשך הקיץ טריטון הפסים נכנס למעין תרדמת קיץ שמשכה כחמישה חודשים.
בתחילת דרכם הראשנים ניזונים מבעלי חיים זעירים. לקראת סוף הגדילה הם ניזונים מטרף גדול יותר כמו זחלי יתושים או ראשני דו-חיים אחרים. בימיהם כבוגרים אשר חיים חיי קרקע (לאחר סוף גלגולם) הם ניזונים מחרקים ומרכיכות. לבגרות מינית הם מגיעים בגיל שנתיים או שלוש, כאשר אורכם כשבעה סנטימטרים.
רבייה

עונת הייחום מתרחשת לאורך התקופה שבה גשמי היורה (הגשמים הראשונים של אותה שנה, משתנה בהתאם לתבניות האקלים המקומיות) יוצרים שלוליות ומקווי מים זעירים בחגווים ושקעים טבעיים. טריטוני הפסים נמשכים למקווי מים אלו ומזדווגים בהם. בעת יציאת הטריטונים ממסתורם ומתרדמת הקיץ שבה שקעו, מי הגשמים שוטפים את המעטה הקשיח שהפרישו הטריטונים לפני תרדמת הקיץ ומעוררים השלת עור בטריטונים. צבע הזכרים משתנה לאפור עם נקודות ירוקות ושחורות. כרבולת קרומית ואפורה שעליה פסים כהים מתפתחת על גבם מקודקוד הראש עד לסוף זנבם (משמשת בתור קרום שחייה). באזור השוקיים ובצדי אצבעות הגפיים האחוריות מתפתחים קפלי עור, ואזור הביב תופח. גם אצל הנקבות מתפתח קרום שחייה (על הזנב בלבד) והאזור האחורי של גופה תופח בעקבות נפחן של הביצים שהיא מייצרת (שאינן מופרות בשלב זה).
כאשר לטריטון הפסים (זכר ונקבה כאחד) מתפתח קרום שחיה באזור הזנב, הוא מוכן להיכנס אל השלוליות ומקווי המים אשר הצטברו מן גשמי היורה, וכך מתחיל השלב האקוואטילי (המימי) בחייהם. גם בשלב זה הטריטונים פעילי לילה בלבד, למעט מקרים מיוחדים כגון יום מעונן במיוחד. בשלב זה, הטריטונים מתחילים לאכול בתכיפות גבוהה מבשלב הקיום הקרקעי. אצל הנקבות האכילה מסייעת להתפתחות השחלות, אשר אינן מפותחות בשלב הקיום הקרקעי.
הזכר מזהה את הנקבה לפי ריחה, ולאחר מכן מתחיל תהליך החיזור: הזכר נעמד מול הנקבה וחוסם את דרכה, תוך כדי כשכוש זנבו לשני הצדדים. לאחר מכן הזכר מפריש מבלוטות הביב חומרי ריח אשר מגרים את הנקבה. בשלב זה, הנקבה (במידה והחליטה להיענות לו) מתחילה לעקוב אחריו כשאפה נוגע בזנבו הכפוף. הזכר מטיל על הקרקע תיק זרע אשר נקרא ספרמטופור. הספרמטופור הוא בעצם גוף המכיל תיקי זרע לבנים מצופים בשכבת ריר מוקשה הנדבק אל ביב הנקבה העוקבת אחרי הזכר. תאי הזרע חודרים לביב ומגיעים לתוך צינוריות הביצים, שם הם מפרים את הביצים. מכאן מובן כי תהליך ההפריה בטריטון הפסים הוא פנימי.
עניין הרבייה והחיזור קשור בקשר ישיר אל טמפרטורת הסביבה:
בטמפרטורה של מתחת ל-10 מעלות צלזיוס הטריטונים אינם פעילים כלל.
כאשר הטמפרטורה עולה על מעל ל-10 מעלות צלזיוס הטריטונים אוכלים אך עדיין לא עוסקים בתהליכי חיזור ורבייה.
כאשר הטמפרטורה עולה אל מעל ל-13 מעלות צלזיוס, פעילות החיזור מתחילה. אם הטמפרטורה נוסקת אל מעבר ל-15 מעלות צלזיוס, תהליך החיזור נמרץ בצורה יוצאת דופן.
כאשר הטמפרטורה עולה מעל ל-20 מעלות צלזיוס, כל הזכרים מסתלקים מן המים וחוזרים לשלב הקיום הקרקעי.
הטמפרטורה המתאימה ביותר להטלה היא 18 מעלות צלזיוס. בשל הרגישות להבדלי טמפרטורה קטנים, תהליכי החיזור והרבייה מתרחשים במועדים שונים באזורים גאוגרפיים שונים.
הביצים והעוברים (ראשנים)

לאחר ההפריה נקבת טריטון הפסים מטילה בין חמישים למאה ביצים בקפלי עליהם של צמחי מים (הביצים נדבקות לעלי הצמחים כך שהעוברים מוגנים מפני טורפים). לאחר מספר ימים כל ביצה מתארכת, כך שניכרת בכל ביצה צורתו של ראשן. לאחר 2-3 שבועות בוקעות הביצים, ומכל ביצה יוצא ראשן צהבהב חסר גפיים, בעל שלושה זוגות זימים חיצוניים בצדי הראש. גודלו של הראשן בבקיעה הוא מילימטרים ספורים.
בימיו הראשונים של הראשן הוא פולט חומר דביק מבלוטות המצויות בקדמת עיניו. חומר רירי ודביק זה עוזר לראשן להידבק לעצמים וצמחים כדי למנוע שקיעה אל תוך הבוצה (קרקעית מקווה המים או השלולית). רק לאחר כשישה שבועות הראשן מתחיל לגדל גפיים, תחילה קדמיות ורק לאחר מכן אחוריות. התפתחות הראשנים (כל גלגולם) יכולה להימשך משלושה שבועות עד לשלושה חודשים: ראשנים שגדלים בטמפרטורה של 18 מעלות צלזיוס וסביבה בה קיים שפע מזון מסיימים את התפתחותם תוך 3 שבועות אך מגיעים לגודל של כ-30 מילימטרים בלבד, עקב קצב התייבשות מהיר של מקווה המים המאלץ אותם לצאת ליבשה מוקדם יחסית. סיכויהם לשרוד את הקיץ קלושים לעומת ראשנים אשר גדלים במקווי מים גדולים המאפשרים תהליך צמיחה ממושך, ואשר מגיעים לגודל של 50 מילימטר.
שימור

במרץ 2021, במסגרת מבצע התנדבות מיוחד ברמת השרון, הועברה אוכלוסיית טריטון הפסים יחד עם הקרפדה הירוקה, חפרית עין החתול והאילנית המצויה, מבריכת החורף שלהם לבריכה חדשה בשטחי הכפר הירוק. זאת, כי על אזור מחייתם האחרון, עומדים להקים שכונת מגורים.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 249-250
הערות שוליים

↑  טריטון הפסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  המבצע להצלת טריטון הפסים ברמת השרון, באתר ynet, 1 באפריל 2021
כיכר טרטרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  359 מ' 
 רוחב:  212 מ' 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1772
 מיקום
 עיר:  הרובע השמונה-עשר של פריז, Clignancourt 
 קואורדינטות:  48°53′12″N 2°20′27″E﻿ / ﻿48.886666666667°N 2.3408333333333°E﻿ / 48.886666666667; 2.3408333333333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פריז מוגדלת) כיכר טרטרה(למפת פריז רגילה) כיכר טרטרה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר טרטרה
כיכר טרטרה (בצרפתית: Place du Tertre) היא כיכר ברובע השמונה-עשרה של פריז, צרפת, שנמצאת ברובע מונמרטר, ליד הכנסייה סקרטר מרחק לא רב מבזיליקת הלב הקדוש. הכיכר, שנמצאת בגובה 130 מטרים מעל לפני הים, מארחת ציירים רבים וקריקטוריסטים. זהו אחד מאתרי התיירות המרכזיים בעיר.
בכיכר נמצאת המסעדה "האם קתרין" (À la Mère Catherine) שנוסדה בשנת 1793.
ירבוזיים

| ירבוזיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: ירבוזיים
שם מדעי
 Amaranthaceae ‏ז'יסייה, 1789
ירבוזיים (שם מדעי: Amaranthaceae, מנוקד: מִשְׁפַּחַת הַיַּרְבּוּזִיִּים) היא משפחת צמחים בעלי פרחים המונה כ-168 סוגי צמחים ולהם כ-2,400 מינים. מרבית המינים הם צמחים עשבוניים או שיחיים, מיעוטם עצים. הירבוזיים נפוצים בכל היבשות, בעיקר באזורים טרופיים וממוזגים, אך נעדרים מאזורים אלפיניים וארקטיים.