stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות הרפובליקה של קונגו בישראל
רקע

הרפובליקה של קונגו וישראל קיימו יחסים מעת הקמת הרפובליקה של קונגו ב-1960, ובאוגוסט 1960 ערך נשיא קונגו פולבר יולו ביקור רשמי בישראל.
השגרירות הישראלית ברפובליקה של קונגו נפתחה בנובמבר 1960, ולשגריר מונה ירחמיאל ירון.
השגרירות

בדצמבר 1962 מונה פול טאטי, בוגר בית הספר הלאומי של צרפת מעבר לים ומנהל אזרחי לשעבר של אפריקה המשוונית הצרפתית, מונה לשגריר הרפובליקה של קונגו בישראל.
בפברואר 1963, פול טאטי הציג את כתב האמנה לנשיא יצחק בן צבי. לאחר מכן הוקמה שגרירות קונגו ברחוב בלפור 18 ברחביה בירושלים.
היחסים בין המדינות נפסקו בנובמבר 1972, והשגרירות נסגרה.
באוגוסט 1991 חודשו היחסים בין המדינות. קונגו הודיעה בתחילה כי תפתח שגרירות בירושלים, אך הדבר לא התמשש, וקונגו פתחה מחדש את השגרירות ברחוב משכית 9 בהרצליה.
שגרירי קונגו בישראל

פול טאטי היה השגריר הראשון של קונגו בישראל.
שגרירים וראשי משלחות הבאים כוללים את ג'וזף מאקוסו, אלי דינגה, גבריאל אגנבו, מוריס אקואלה, פייר-מישל נגוימבי, דייוויד מאדוקה וגיא-נסטור איטואה, מ-2006 עד 2013.
הערות שוליים

↑  "JTA President of Congo Republic arrives in Israel". JTA Jewish Telegraphic Agency.
↑  "Middle East Record Volume 1, 1960".
↑  Nations Unies, (1965). Recueil des Traités et accords internationaux enregistrés au Secrétariat de l'Organisation des Nations Unies. New York. p. 178.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
↑  "Archives nationales d'Outre-Mer, promotion 1957".
↑  קונגו תפתח שגרירות בי־ם, חדשות, 23 באוגוסט 1991
↑  "Les ambassades du Congo".
↑  "Guy-Nestor Itoua quitte Paris pour Kigali". ADIAC Agence d'Information d'Afrique Centrale. 27 בספטמבר 2016. נבדק ב-7 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
רודריגו מוניוס

רודריגו מרטין מוניוס סלומון (בספרדית: Rodrigo Martín Muñoz Salomón; נולד ב-22 בינואר 1982) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת השוער בסרו פורטניו.
קריירת מועדונים

בשנת 2000 מוניוס התחיל לשחק בקבוצת סרו, מהעיר מונטווידאו בה נולד. בשנת 2002 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האורוגוואית. בשנת 2005 הוא הושאל לפרובינסיאל אוסורו הצ'יליאנית. עם חזרתו לסרו, הוא הפך לשוער הראשון של הקבוצה, אך לא הגיע להישגים גבוהים עם הקבוצה. ב-2006 ירד מוניוס עם סרו לליגה האורוגוואית השנייה, אך כעבור שנה אחת בלבד חזרה הקבוצה לליגה הראשונה. ב-10 בנובמבר 2007 מוניוס כבש את שערו הראשון בקריירה, במשחק נגד דאנוביו, מבעיטה חופשית. ב-6 בדצמבר 2008 מוניוס כבש שני שערים במשחק נגד נסיונל, שער אחד מפנדל ושער שני מבעיטה חופשית.
בשנת 2009 מוניוס עבר לנסיונל. ב-12 בפברואר אותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-2 על דפורטיבו אוניברסידד דה סן מרטין דה פורס הפרואנית, במסגרת גביע ליברטדורס. בתקופה בה שיחק מוניוס בנסיונל זכה המועדון פעמיים באליפות אורוגוואי, בעונת 2008/2009 ובעונת 2010/2011.
בינואר 2012 מוניוס עבר לליברטד מליגת העל הפרגוואית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-5 בפברואר אותה שנה, נגד נסיונל במסגרת הליגה הפרגוואית. באותה שנה זכה מוניוס עם ליברטד באליפות פרגוואי קלאוסורה.
נבחרת אורוגוואי

מוניוס זומן לסגל נבחרת אורוגוואי לראשונה לקראת משחק ידידות נגד גרמניה שהתקיים ב-18 במאי 2011. הוא נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי למונדיאל 2014.
אף על פי שנכלל מספר פעמים בסגל נבחרת אורוגוואי למשחקים וטורנירים שונים, מוניוס מעולם לא זכה להופיע במדי אורוגוואי.
תארים

אליפות אורוגוואי: 2008/2009, 2010/2011
אליפות פרגוואי: 2012 קלאוסורה
רכס פונטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,790 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  80°08′00″S 156°24′00″E﻿ / ﻿80.1333°S 156.4°E﻿ / -80.1333; 156.4
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס פונטס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס פונטס
 
רכס פונטס (באנגלית: Pontes Ridge) הוא רכס או שלוחה הררית מדרום לפסגת דריק, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
השלוחה יורדת לכיוון מזרח לעבר קרחון מקרו, 7 קילומטרים דרומית לפסגת דריק.
הרכס מתנשא לגובה של 1,790 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של העמק ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת ואיקטו מוואיקטו שבניו זילנד, אשר חקרה את האזור בין השנים 1979–1978 בפיקודו של מייקל סלבי.
העמק נקרא על שמו של פונטס - אתר בבריטניה הרומית (בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס בריטניה).
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
| אתרים ברכס בריטניה |
| --- | --- | --- |
| הרים | אדמס • אולדריץ' • אופרוס • אסקין • ביל • באנה • בורווזקי • ג'ייקובס • דארטמות' • דגאלאן • דול • דריק • הייבן • הנדרסון • וורד • טרנסטייל • לוסיה • מקלינטוק • סאבורו • סטרנברג • פריצ'רד • קאסאטלי • קריסק • ראמג' • רנד |  |
| רכסי הרים | אונום • אייסנהאואר • באנה • דאנום • דאסקי (רכס) • מגניס • נברסקה • סברינה • פונטס |  |
| מצוקים | בנסון • דאסקי (מדף סלע) • כהן • פורבס |  |
| עמקים | אבוס • אונום • איטונה • איסקה • ביברה • בלום • דובריס • טאמארוס • טיסוביס • לינדום • למאניס • מגניס • מטאריס • סברינה |  |
| מישורים | מישור ואנטייג' • וולדריפ • וורברטון • ונטה |  |
| קרחונים | הוריהאן • יאנסי • מקרו • סנט • פקהאם • ראגוצקי |  |
| נונאטאקים | דארנל • וסטהייבן • טאייק • מארטי • שלושת הנונאטאקים |  |
| מפלי קרח | ברייר • ראגוצקי |  |
שון דונדט

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1984 (בן 40) סיינט ניקלאס, בלגיה 
 מוקד פעילות:  בלגיה בלגיה
 עיסוק:  זמר, מתופף, מנחה טלוויזיה ורדיו
 פרופיל ב-IMDb
 
שון דונדט (בפלמית:Sean Dhondt;‏ נולד ב-13 בפברואר 1984), הוא זמר ומנחה רדיו וטלוויזיה בלגי.
שון דונדט נולד בסיינט ניקלאס במזרח פלנדריה.
קריירה

בשנת 2001 הקים את להקת הפופ-פאנק  Nailpin הבלגית. תחילה הוא היה מתופף והחל משנת 2006 הסולן. בשנת 2007 הלהקה הוציאה הקלטה של שיר They Don't Know שבמקור בוצע על ידי קירסטי מקוי בשנת 1979. השיר הגיע למקום השישי באולטראטופ. לאחר הוצאת האלבום השלישי וסבב הופעות באוקטובר 2009 הלהקה הודיעה על הפסקה בפעילות ולא חידשה אותה בהמשך. דונדט המשיך בקריירת סולו למשך מספר שנים. בשנים 2014–2019 הוא היה סולן של להקה Manoeuvres הבלגית.
בשנת 2005 דונדט החל להנחות תוכנית טלוויזיה מוזיקאית בערוץ TMF Flanders. בהמשך הוא הנחה בערוץ JIM ביחד עם אלין דה מונק. כמו כן הוא קיבל תוכנית ערב אישית Sean Late Night. בשנת 2015 הוא עזב את הערוץ.
בשנת 2011 דונדט החל לשדר בערוץ טלוויזיה VTM 2 בו הוא קיבל להנחות תחרות ריקודים The Ultimate Dance Battle. בשנת 2012 הוא הנחה את העונה השנייה של התוכנית. בשנים 2012 ו-2014 הוא היה מדריך בתוכנית The Voice Kids. הוא ממשיך לעבוד בערוץ גם בשנות ה-20.
בנוסף לטלוויזיה דונדט משדר תוכנית רדיו. בשנים 2015–2017 הוא היה שדרן של תוכנית The BSMNT בתחנת רדיו שמתמחה במוזיקה. בשנת 2017 הוא קיבל תוכנית ששודרה בימי ראשון בצהריים.
בשנת 2017 הנחה את העונה השמינית והאחרונה של תוכנית המציאות "פקין אקספרס" בגרסתה הבלגית.
דונדט היה חלק של צוות מוזיקלי של מספר סרטים וסדרות טלוויזיה בלגיות ושיחק בתפקיד קמע.
בשנת 2020 דונדט היה במרכז שערוריית סקסטינג שבעקבותיה מספר אנשים נעצרו ובשנת 2021 הוא התגרש.
הערות שוליים

↑  Nailpin - They Don't Know - ultratop.be, www.ultratop.be
↑  Sean Dhondt en Allison Scott gaan uit elkaar, Het Nieuwsblad (בהולנדית (פלמית))
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: debd1327-b8e8-4686-b932-bd0b7c3778f6
קפלת ההלקאה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה קתולית 
 על שם:  מלקות 
 כתובת:  הרובע המוסלמי 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל
 מייסדים:  מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1929
 תאריך פתיחה רשמי:  1929 
 אדריכל:  אנטוניו ברלוצי 
 קואורדינטות:  31°46′50″N 35°14′04″E﻿ / ﻿31.780536111111°N 35.234366666667°E﻿ / 31.780536111111; 35.234366666667
 אתר רשמי
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) קפלת ההלקאה(למפת ירושלים העתיקה רגילה) קפלת ההלקאה(למפת ירושלים רגילה) קפלת ההלקאה(למפת ירושלים מוגדלת) קפלת ההלקאה
 
כתר הקוצים בתקרת הקפלה
מראה כללי של פנים הקפלה
קפלת ההלקאה היא קפלה נוצרית קתולית בתחנה השנייה ב"וויה דולורוזה" בעיר העתיקה בירושלים, המוחזקת בידי משמורת ארץ הקודש הפרנציסקנית.
על פי הברית החדשה הוכה ישו באתר על ידי פונטיוס פילטוס והחיילים הרומים, ועל ראשו הונח כתר קוצים:
"וְהַהֶגְמוֹן הָיָה מַתִּיר לָעָם בְּכָל חַג אָסִיר אֶחָד אֵת אֲשֶׁר יֶחְפָּצוּ. וּבָעֵת הַהִיא הָיָה לָהֶם אָסִיר מְפֻרְסָם וּשְׁמוֹ בַּר־אַבָּא. וַיְהִי כַּאֲשֶׁר נִקְהֲלוּ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם פִּילָטוּס: אֶת מִי תִרְצוּ שֶׁאַתִּיר לָכֶם, אֵת בַּר־אַבָּא אוֹ אֶת יֵשׁוּעַ?... וַיֹּאמְרוּ: אֵת בַּר־אַבָּא. וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם פִּילָטוּס: וּמָה אֶעֱשֶׂה ליֵשׁוּעַ? וַיַּעֲנוּ כֻלָּם: יִצָּלֵב. וַיֹּאמֶר הַהֶגְמוֹן: וּמֶה עָשָׂה רָעָה? וַיִּצְעֲקוּ עוֹד וַיֹּאמְרוּ: יִצָּלֵב!"
"אָז לָקַח פִּילָטוֹס אֶת יֵשׁוּעַ וַיְיַסְּרֵהוּ בַּשּׁוֹטִים, וַיְשָׂרֲגוּ אַנְשֵׁי הַצָּבָא עֲטֶרֶת קֹצִים וַיָּשִׁימוּ עַל רֹאשׁוֹ וַיַּעֲטֻהוּ לְבוּשׁ אַרְגָּמָן. וַיֹּאמְרוּ: 'שָׁלוֹם לְךָ מֶלֶך הַיְּהוּדִים', וַיַּכֻּהוּ עַל הַלֶּחִי."
היסטוריה

במאה ה-5 נבנתה כנסייה באתר, וזו נשאה את שמה של סופיה (החוכמה הקדושה), שכן במקום שמעו "חברי החוכמה" לראשונה את דבר הרשעתו של ישו. אין מידע באשר לאתר עד המאה ה-12, עת הקימו בו הצלבנים כנסייה חדשה.
מסורת נוצרית מהמאה ה-16 טענה כי ניתן עדיין לשמוע בין כותלי המקום את צליל השוט בו הכו הרומאים את ישו. הכנסייה הולאמה בידי השלטון העות'מאני והפכה לאורווה. האגדה הנוצרית מספרת שבנו של שליט ירושלים שיכן בכנסייה את סוסיו, אך בבוקר נוכח לראות כי כל הסוסים מתו. הוא ציווה להכניס למקום את סוסיו הנותרים אך גם אלו מתו. לאחר שנועץ בחכמי האסלאם, הבין כי המקום קדוש, וכי סוסיו מתו כעונש על שהעז להכניסם אליו. בעקבות כך נטש הבן את הכנסייה. בהמשך שימשה הכנסייה כמפעל אריגה, ולבסוף היא חרבה.
המסדר הפרנציסקני חידש את הפולחן הנוצרי במקום בשנת 1838, לאחר שקיבל אותו מידי אבראהים פאשא. בין השנים 1927–1929 נבנתה הכנסייה מחדש על ידי אנטוניו ברלוצי אשר הסתמך על שרידי הכנסייה הצלבנית המקורית. הפרנציסקנים חשפו שרידים מהתקופה הצלבנית, דוגמת חלקי עמודים וכתובות צלבניות, ושימרו אותם.
המבנה

הקפלה שוכנת בתחנה השנייה שבה נמצאים גם המוזיאון הארכאולוגי של בית הספר הפרנציסקני למקרא הצמוד לה מצפון, וקפלת ההרשעה וכפיית הצלב שנבנתה ב-1904 והנמצאת ממערב לה. ברלוצי בחר בכתר הקוצים כמוטיב האמנותי העיקרי של המבנה, הן בחזיתו והן בתוכו.
המבנה > חזית הקפלה

פתח הקפלה רבוע ומעליו קשת מחודדת מעוטרת בכריות צלבניות, המזכירות את הכריות שמעל קשתות הכניסה לכנסיית הקבר. מעל קשת הכריות קבועה קשת נוספת שמייצגת את כתר הקוצים, ובשיא החזית ניצבים פסל מלאך וצלב. מתחת למלאך מופיע בלטינית הכיתוב מהבשורה על-פי יוחנן: "כָּל אֲשֶׁר הוּא מִן הָאֱמֶת שׁוֹמֵע לְקוֹלִי". משני צדדי הכיתוב עשרה תבליטים של כלי עינויים (משמאל לימין): פרגול; קערה עם מים המייצגת את שטיפת ידיו של פונטיוס פילטוס; כתר קוצים; עמוד ההלקאה; צלב עם הכיתוב INRI; תרנגול לצד שלושה כוכבים המסמל את התכחשותו של פטרוס; סולם ושני מוטות – בקצה האחד חנית (זכר לדקירת ישו בידי לונגינוס) ובקצה האחר ספוג החומץ שניתן לישו; שוט; צבת להוצאת מסמרי הצליבה ושלושה מסמרים (שניים לידיים ואחד לרגלים):
המבנה > פנים הקפלה

תקרת הקפלה מוזהבת ומייצגת את האור האלוהי, את התקווה ואת הבשורה לגאולה. בשיא הכיפה קבוע כתר קוצים נוטף דם, אך הוא מקיף פרחים המתנקזים לעץ פורח ומסמלים את התקווה. חלון הוויטראז' האמצעי מתאר את ישו כשהוא קשור לעמוד ההלקאה, סביבו קהל מרושע המנפנף בשוטים, והכיתוב "אָז לָקַח פִּילָטוֹס אֶת יֵשׁוּעַ וַיְיַסְּרֵהוּ בַּשּׁוֹטִים" (יוחנן 19, 1). הוויטראז' שמימין למזבח מתאר את שחרור בר אבא ובוויטראז' השמאלי נראה פונטיוס פילטוס נוטל את ידיו. קירות הצד מעוטרים בדמויותיהם של מרים, אם ישו משמאל ויוחנן השליח מימין כשהוא אוחז בספר, אשר ניצבו לצד הצלב; וכן פרנציסקוס מאסיזי עם פצעי הסטיגמטה משמאל ופאולוס הקדוש האוחז בספר ובחרב מימין.
מימין: שחרור בר אבא
בתווך: ישו כשהוא קשור לעמוד ההלקאה
משמאל: פונטיוס פילטוס נוטל את ידיו
ראו גם

בית הספר הפרנציסקני למקרא
קפלת ההרשעה וכפיית הצלב
לקריאה נוספת

יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה, א, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, עמ' 202–204.
הערות שוליים

↑  The Christian tradition
| אתרי הרובע המוסלמי |
| --- | --- | --- |
| שכונות | באב אל חוטה |  |
| רחובות ושערים | שער האריות • שער הפרחים • שער שכם • הקארדו (ירושלים) • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה (רחוב) • רחוב הגיא • רחוב שער האריות • שער השלשלת • שער הכותנה • שער הברזל |  |
| אתרים ארכיאולגיים | מערת צדקיהו • בריכת הסטרותיון • קשת וילסון • מנהרות הכותל • שער וורן • בריכות הצאן |  |
| אתרים מוסלמיים | רבאט אל-מנצורי • מסגד הצריח האדום • רבאט אל-בציר • ספריית ח'אלדיה • ספריית אל-בודיירי • אל-מדרסה א-תנכיזיה |  |
| אתרים נוצריים | ויה דולורוזה • קפלת ההלקאה • קפלת ההרשעה וכפיית הצלב • מנזר האחיות ציון (העיר העתיקה) • כנסיית סנטה אנה • האכסניה האוסטרית • אכסניית סנט פאולוס • כנסיית גבירתנו הדואבת |  |
| אתרים יהודיים | הכותל הקטן • ישיבת עטרת ירושלים • בית המערבים • ישיבת אדרת אליהו • ישיבת שובו בנים • בית הכנסת ע"ש הרב גץ • בית הכנסת אוהל יצחק • ישיבת חיי עולם • ישיבת תורת חיים • בית הכנסת ציון המצוינת |  |
| מבני מגורים יהודיים | חצר רייסין • חצר גליציה • בית המערבים • מתחם שער הפרחים • בית ויטנברג • בית הצלם • חצר ראנד • בית חזון • בית דנון • חצר דיסקין |  |
| שונות | מוזיאון הכיכר הרומית • שוק הכותנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2655154923697463780001   WorldCat (עם VIAF): 2655154923697463780001 
לוח הקדשה פרנציסקני ברצפת קפלת ההלקאה ושנת החנוכה – 1929
רודולף הס

ערך זה עוסק בסגנו של היטלר. אם התכוונתם למפקד מחנה ההשמדה אושוויץ, ראו .
רודולף ולטר ריכרד הס (בגרמנית: Rudolf Walter Richard Heß;‏ 26 באפריל 1894, אלכסנדריה – 17 באוגוסט 1987, ברלין) היה מזכירו האישי של אדולף היטלר ולאחר מכן סגנו. היה בדרגת רייכסלייטר ונחשב לאחד הבכירים בהיררכיה של המפלגה הנאצית עד לטיסתו לסקוטלנד ל"משימת שלום" ושבייתו על ידי הבריטים.
לפני הצטרפותו למפלגה הנאצית

רודולף הס נולד באלכסנדריה שבמצרים ב-26 באפריל 1894, בנו של סוחר ויצואן גרמני מצליח. בשנת 1903 עקרה המשפחה לירושלים והאב מונה לסגן הקונסול הגרמני בעיר. ברטה וסטר-ספפורד, בתם של מקימי המושבה האמריקאית בירושלים, תיארה בספרה "ירושלים שלנו" את הילד רודולף:
לעיתים רחוקות למדי ביקרה משפחת הס במושבה האמריקאית. כל אימת שעשתה זאת, היא הביאה עמה את בנם הצעיר. הוא גרם למטרד נוראי. הוא התערב בכל דבר ושאל ללא הרף שאלות והשקט הופר בעת שהיה בסביבה. תמיד מינינו את אחד מאנשי המושבה, את האח אליאס, כדי להעסיק את רודולף הצעיר, כך שיכולנו לבלות את שעות אחר צהריים באין מפריע. האח אליאס היה יהודי מומר... הוא לא חסך מאמצים כדי להעסיק את הילד הנרגן ורע המעללים, שהיה ברבות הימים לרודולף הס הידוע לשמצה.
כשהיה בן 14 חזרה המשפחה לגרמניה. רודולף התגייס לצבא הגרמני ב-1914, עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, במטרה לברוח מאביו שסירב לשלחו ללימודים באוניברסיטה והעדיף לצרפו לעסק המשפחתי.
במלחמה נפצע פעמיים כחייל בחיל הרגלים, ומאוחר יותר הוכשר כטייס. לאחר המלחמה הצטרף ל"פרייקור", ארגון ימני של חיילים משוחררים שהועסקו בתשלום, ותפקידם היה דיכוי התעוררויות קומוניסטיות בגרמניה.
באוניברסיטת מינכן למד מדעי המדינה, שם השתייך לקבוצה אנטישמית חשאית שהיללה את עליונות הגזע הנורדי. הוא הושפע ביותר מפרופסור קרל האוסהופר, שכתביו היוו בסיס למושג "לבנסראום" - הגדלת אזור המחיה של הגרמנים על חשבון עמים אחרים.
תפקידיו במפלגה הנאצית

ב־1 ביולי 1920, לאחר ששמע את נאומו של אדולף היטלר במרתף הבירה, הצטרף הס למפלגה הנאצית ונעשה לחברה ה־16. הס, שהעריץ את היטלר מלכתחילה, הצטייר כמטיל אימה והשתיק במהרה את כל המתנגדים לדעותיו של המנהיג, בתהלוכות ובאספות השתמש לעיתים בכוח כנגד קומוניסטים ומרקסיסטים.
ב-1923 השתתף בפוטש במרתף הבירה, שבו ניסתה המפלגה הנאצית לעלות לשלטון. הס הושם בכלא לנדסברג יחד עם היטלר. בתאם המשותף הוא שיכתב את ספרו של היטלר מיין קמפף, הוסיף לספר מידיעותיו על ה"לבנסראום" ותפקידה ההיסטורי של האימפריה הבריטית, והציע דרכים לשיפור פני המפלגה.
לאחר שחרורו מהכלא ב-1925, שירת מספר שנים כמזכירו האישי של היטלר, אך ללא דרגה והכרה רשמית בתוך המפלגה. ב־1932 הוענקה לו דרגת גנרל באס אס, ב־1933 נהיה לסגן הפיהרר, תפקיד רם אך טקסי בלבד. מעולם לא ניתנה לו השפעה על ענייני המדינה, מאחר שלא הייתה לו דעה משלו ומחשבה עצמית, והיה כנוע לפיהרר. עם הזמן הוסיף תארים כשר ברייך ללא תיק, חבר בקבינט הסודי וחבר בוועדת הביטחון של הרייך. ב־1939 נהיה לממלא מקומו של היטלר אחר גרינג.
"משימת השלום"

חוסר רצונו להשתתף במאבקים הפנימיים של המפלגה הביא בסופו של דבר להחלפתו על ידי מרטין בורמן. הס, שהיה נחוש בדעתו למצוא חן בעיני היטלר, המריא ב־10 במאי 1941 על דעת עצמו ל"משימת שלום" בסקוטלנד, לפגוש שם את הדוכס מהמילטון, שאותו הכיר באולימפיאדת 1936. מטרתו של הס הייתה לשכנע את הממשל הבריטי שרצונו של היטלר הוא ב"לבנסראום" לעם הגרמני, וכי הוא נמנע ממצב עימות עם בריטניה, שיפגע ב"ברית הנורדית" שבין המעצמות. הס הכיר בתוכניות היטלר בדבר התקפה על ברית המועצות, על כן רצה להימנע ממצב שבו גרמניה תילחם בשתי חזיתות שונות.
הוא טס עד לקרבת מגוריו של הדוכס, אז נטש את מטוסו וצנח לאדמה, שם פגש איכר סקוטי והודיע לו "שברצונו לפגוש את חברו הדוכס". הס נתפס על ידי המשטרה ומשמר המולדת, והחלה חקירה ראשונית כשזהותו עדיין לא ידועה. למחרת בא המילטון לפגוש אותו לבקשתו, אז הזדהה הס לראשונה בשמו האמיתי, אך המילטון התקשה להאמין. הס אמר להמילטון שהפיהרר משוכנע בניצחונה של גרמניה, אך אינו מעוניין להילחם בבריטניה, והציע לו לסייע בתיווך שיחות שלום.
חוקריו של הס תיארוהו בפני וינסטון צ'רצ'יל כמשוגע המייצג בדבריו רק את עצמו. נרגז בשל הצהרותיו המטורפות של הס, החליט צ'רצ'יל לכלאו ולתת לו זכויות של שבוי מלחמה בדרגה בכירה.
היטלר הכריז על הס כמטורף ונידה אותו מהמפלגה. הטיסה המפתיעה גרמה למפלגה הנאצית מפח נפש ובושה גדולה, בעוד הם מנסים להבין את מניעיו של הס. היטלר חשש כי הס יחשוף בפני האנגלים את תוכניות מבצע ברברוסה לפלישה לברית המועצות, שכבר היו בשלב תכנוני מתקדם, והתבססו על מכת פתע בסגנון ה"בליצקריג", אך אף אם חשף אותן הס בפני האנגלים, לא יוחסה לכך החשיבות הנדרשת. צ'רצ'יל אמנם הזהיר את סטלין מפני תוכניות הפלישה שהגיעו לידיעתו ממקורות שונים, אך זה לא ייחס את החשיבות הנדרשת לאזהרות אלו ואחרות, והפלישה לרוסיה נחשבת עד היום לאחת ההפתעות האסטרטגיות הגדולות בהיסטוריה הצבאית.
בניגוד לטענה שהיטלר לא ידע על יוזמת השלום של הס, טוען ההיסטוריון פיטר פדפילד, כי הס נשלח בשמו של היטלר עם הסכם שלום מפורט, שלפיו ייסוגו הנאצים ממערב אירופה, בתמורה לנייטרליות בריטית במתקפה קרובה של גרמניה על ברית המועצות. לדברי ההיסטוריון הבריטי, צ'רצ'יל סירב לקבל את ההסכם משום שרצה לערב את ארצות הברית במלחמה, כדי להביס את היטלר, שבו הוא לא בטח.
בהמשך שנותיו בכלא הבריטי, המשיך מצבו הנפשי להידרדר והוא היה בטוח שמזונו מורעל ותאו הוא מלכודת מוות.
משפטי נירנברג, מאסרו, ואחריתו

ב־1945 הוחזר הס לגרמניה לעמוד בפני בית המשפט לפושעי מלחמה נאצים בנירנברג. אלפרד זיידל היה סינגורו והמשיך לטפל בענייניו גם אחרי סיום המשפט. בבית המשפט סבל מחוסר התמצאות וטען כי לקה באמנזיה. ברגעים של צלילות דעת, המשיך בתמיכתו בהיטלר ובמניעיו, בפני השופטים לא הביע סלידה מהפתרון הסופי. על אף מצבו הנפשי נשלח למאסר עולם בכלא שפנדאו בברלין.
שלטונות ברית המועצות מנעו כל אפשרות לשחרור מוקדם. ב-17 באוגוסט 1987, בגיל 93, נמצא הס מת בתאו כשהוא תלוי מצווארו. ב-2013 צוטט ב"אינדפנדנט" דו"ח מיוחד של הסקוטלנד יארד שחשף שבשנת 1989, טען רופא בריטי בשם יו תומאס כי הס נהרג על ידי שני סוכנים בריטים שהתחפשו לחיילים אמריקנים, זאת כדי למנוע ממנו לחשוף תוכנית שנועדה להפיל מהשלטון את וינסטון צ'רצ'יל, שנודעה לו בעת ביקורו בממלכה בשנת 1941. עם זאת, הסקוטלנד יארד לא מצא מספיק ראיות להוכיח את הדבר.
ביולי 2011 הרסו הרשויות בגרמניה את קברו, בכפר וונזיידל שבדרום המדינה, בהסכמת נכדתו, לאחר שמתחם הקבר הפך מוקד עלייה לרגל לנאו-נאצים. עצמותיו של הס, שהוצאו מקברו, נשרפו ופוזרו בים. בכל שנה מתקיימת בערים שונות ברחבי גרמניה סביב תאריך התאבדותו, ה-17.8, צעדות של קבוצות נאו-נאציות הנקראות "צעדות הזיכרון לרודולף הס".
לקריאה נוספת

סטיבן מקגינטי, מחנה זד: חייו המסתוריים של רודולף הס, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2014.
הערות שוליים

↑  רודולף הס, סגנו של היטלר, נעלם, הַבֹּקֶר, 13 במאי 1941
↑  טים בוברי, תרגום: כרמית גיא, לפייס את היטלר: צ'מברליין, צ'רצ'יל והדרך אל המלחמה, עם עובד, 2023, עמ' 318, מסת"ב 978-965-13-2964-7
↑  Rudolf Hess: Flight of Fancy, פיטר פדפילד, אתר historynet (אנגלית)
↑  Will We Ever Know Why Nazi Leader Rudolf Hess Flew to Scotland in the Middle of World War II? בריאן הנדוורק, ה-Smithonian magazine (אנגלית)
↑  "היטלר הציע לצ'רצ'יל הסכם שלום ב-1941", באתר ynet, 27 בספטמבר 2013
↑  ynet, דו"ח: סגנו של היטלר נרצח ע"י סוכנים בריטים, באתר ynet, 8 בספטמבר 2013
↑  ציפי בלום, גופת סגנו של היטלר הוצאה מקברה ונשרפה, באתר ערוץ 7
| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- | --- | --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |  |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |  |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262777005171  PLWABN: 9810564104005606  BIBSYS: 90166938  BNE: XX1022869  BnF: cb119391587 (data)  CiNii: DA03916711  GND: 11855039X  ISNI: 0000 0001 0858 159X  LCCN: n79078096  NARA: 10580987  NDL: 00620822  NKC: jn20000700704  NLG: 104650  NTA: 068842406  RERO: 02-A013435740  SELIBR: 361003  SNAC: w66m34vw  SUDOC: 027324826  Trove: 1289519  VIAF: 64799191   WorldCat (עם VIAF): 64799191 
רודולף הס בשורה הראשונה, שני משמאל. משמאלו יושב הרמן גרינג
גרינג והס (מימין) במשפטי נירנברג
רחל מרגליות

| --- | --- |

רחל מרגליות, 1950
 לידה:  1914 
 פטירה:  2009 (בגיל 95 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 בן או בת זוג:  מרדכי מרגליות 
 
רחל מרגליות (20 באפריל 1914 – 2009) הייתה סופרת וחוקרת מקרא ישראלית.
קורות חייה

נולדה בליטא לרב דוד נחמן קולידצקי. בילדותה עברה משפחתה לעיר אליטא, שם שימש אביה כרב. למדה בגימנסיה מקומית ורכשה השכלה כללית. בשנת 1925 נפטר אביה. בראשית שנות ה-30 עלתה לבדה לארץ ישראל. היא השיגה סרטיפיקטים עבור אמה האלמנה ושני אחיה יצחק וחיים קוליץ, שעלו ארצה בשנת 1934.
נישאה למרדכי מרגליות, והזוג התגורר תחילה בשכונת כרם אברהם ולאחר מכן בשכונת טלביה בירושלים. לפרנסתה עבדה בהוראה, ובמקביל עסקה בחקר המקרא.
בשנות ה-50 נסעה בעידוד החזון איש, שהיה בן משפחתה, למסעות הרצאות בקהילות יהודיות בחוץ לארץ בנושא טהרת המשפחה.
ספריה

אחד היה ישעיהו - על ספר ישעיהו, תל אביב: הוצאת סיני, תשי"ד.
איוב, כמו שהוא - (כרך א) ראיות לקדמותו של ספר איוב ולאחדות מחברו, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"א.
איוב כמו שהוא - (כרך ב) הבעיה ופתרונה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"ח.
בהר מתוך האש - מעמד הר סיני בפרשיות התורה ובמשנתם של הראשונים ואחרונים, תל אביב: תש"ס.
הערות שוליים

↑  כך לפי הרשומות, אולם לפי ההערכה היא נולדה כשלוש שנים קודם לכן.
↑  שמו המקורי היה אברהם אליהו (בן נחום) פרשיצקי, אך הסבא מנובהרדוק סייע לו להימלט מן הצבא הרוסי ונתן לו דרכון מזויף בשם דוד נחמן (בן יצחק) קולידצקי, ובשם זה השתמש עד מותו. לבנו, שנולד זמן קצר לאחר מות אביו, קרא בשם יצחק, כשם המזויף של אביו, ולא כשמו האמיתי נחום.
↑  אשתו של החזון איש, בתיה (באשע), הייתה בת דודתה של אמה האלמנה, חנה קוליץ. במשך תקופה למדו החזון איש והרב דוד נחמן קולידצקי בחברותא, ולאחר מותו של הרב קולידצקי דאג החזון איש לילדיו היתומים ושמר עמם על קשר הדוק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274729305171  ISNI: 0000 0001 1890 8664  LCCN: n87921285  VIAF: 33530811   WorldCat (עם VIAF): 33530811 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רובע המוזיאונים בווינה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מרכז לתרבות ואמנות
 כתובת:  מרכז העיר, וינה
 מיקום:  וינה/נויבאו 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2001 
 קואורדינטות:  48°12′12″N 16°21′32″E﻿ / ﻿48.203333333333°N 16.358888888889°E﻿ / 48.203333333333; 16.358888888889
 http://www.mqw.at
  (למפת וינה מוגדלת) רובע המוזיאונים(למפת וינה רגילה) רובע המוזיאונים
 
מבט מלמעלה אל הרובע
רובע המוזיאונים בווינה (בגרמנית: Museumsquartier MQ) הוא אחד המרכזים הגדולים בעולם לאמנות ותרבות. הרובע מכיל מספר מוזיאונים חשובים לאמנות ומתקיימים בו מופעי תרבות ומגוון פעילויות חינוכיות. 
ישנה תחנת מטרו בקו הסגול (U2) של מטרו וינה, אשר סגורה זמנית לרגל שיפוצים.
היסטוריה

הרובע נחנך ביוני 2001 והוא ממוקם במה שהיו פעם בנייני האורוות המלכותיות של ארמון הקיסר הסמוך הבנויים בסגנון אדריכלות הבארוק. לצידם הוקמו בניינים נוספים בעיצוב אדריכלי מודרני.
בין המוזיאונים השונים ברובע נכללים:
הערות שוליים

↑  Partial closure of the U2 line, Visiting Vienna, ‏7 August 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1cb6b9fe-6e79-4fdc-86e9-aaded267972e 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות ובנושא גאוגרפיה של אוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רובע המוזיאונים
קרב קלושינו

קרב קלושינו (ברוסית: Битва при Клушине, בפולנית: Bitwa pod Kłuszynem) נערך בין צבא רוסיה הצארית לבין כוחות האיחוד הפולני-ליטאי ב-4 ביולי 1610, במסגרת מלחמת רוסיה–פולין ובמהלך תקופת הצרות, והסתיים בניצחון פולני מכריע.