stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני וינר

אנתוני דייוויד וִינֶר (באנגלית: Anthony David Weiner; נולד ב-4 בספטמבר 1964) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, וייצג את המחוז ה-9 של מדינת ניו יורק בשנים 1999–2011. במהלך יוני 2011 וינר, אשר היה נשוי טרי, נאלץ להתפטר מהקונגרס לאחר שנאלץ להודות כי שלח לשש נשים דרך חשבון הטוויטר שלו צילומים מיניים "בלתי הולמים".
בספטמבר 2017 בית המשפט גזר על אנתוני וינר עונש של 21 חודשי מאסר אחרי שהורשע בהתכתבות בעלת אופי מיני עם נערה בת 15.
נעוריו ותחילת דרכו

וינר נולד בברוקלין, ניו יורק למורטון "מורט" וינר, עורך דין, ופרנסס "פראן" וינר, מורה למתמטיקה. משפחתו היא יהודית חילונית. במהלך ילדותו התגורר לפרק זמן בפרויקט שיכון ציבורי ברוצ'דייל וילג', מהפרויקטים שהקים הממשל בערים ומתגוררים בהם אנשים במעמד סוציו-אקונומי נמוך, שמשלמים שכירות נמוכה יחסית למגורים בתוך העיר. למד בבתי ספר ציבוריים בניו יורק, כולל בתיכון הטכנולוגי של ברוקלין ורכש תואר ראשון באוניברסיטה של מדינת ניו יורק בפלאטסברג. לאחר הקולג' היה שותפו לדירה של ג'ון סטיוארט, מארח התוכנית הדיילי שואו, והוא הפוליטיקאי היחיד שקיבל מסטיוארט תרומות מתועדות לקמפיין בחירות. וינר עבד בצוות של מי שהיה אז חבר בית הנבחרים וכיום הסנאטור צ'אק שומר מ-1985 ועד 1991.
קריירה פוליטית > מועצת העיר של ניו יורק (1992 - 1998)

וינר נבחר למועצת העיר של ניו יורק ב-1991. בגיל 27 היה האיש הצעיר ביותר שאי פעם כיהן בגוף זה היום. הוא זכה למוניטין של לוחם למען השכונות של ניו יורק. הוא יזם תוכניות כגון התמודדות עם "איכות החיים", יוזמה להעסקת נוער בסיכון לעבודה בניקוי גראפיטי שכונו "המנקים של וינר", הוביל תוכניות פיתוח לשיפשד ביי והאזור, ונלחם נגד נטישת סופרמרקטים בשכונות אלו. הוא זכה להכרה גם כיושב ראש ועדת המשנה לשיכון ציבורי על הגנה על האינטרסים של שכבת האוכלוסייה המתגוררת בפרויקטים אלו, על מאבק למען העלאת המימון לדיור הציבורי, על איסור על כניסת כלבים מסוכנים לפרויקטים ותוספת שיטור לאזורים אלו.
קריירה פוליטית > בית הנבחרים של ארצות הברית (1999 - 2011)

ב-1998, מאמצע הדרך ועד הקדנציה התשיעית, הבוס שלו לשעבר, שומר, העדיף בסופו של דבר קמפיין מוצלח לסנאט של ארצות הברית על פני המשך כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית. וינר אז רץ וניצח למינוי הדמוקרטי בפריימריס למושב זה בבית הנבחרים לבחירות הכלליות. ניצחון לבחירות המוקדמות של הדמוקרטים משול לניצחון בבחירות הכלליות במחוז הדמוקרטי החשוב הזה, דבר שהבטיח את מקומו בבחירות הכלליות למחוז ה-9. הוא רק הבן אדם החמישי שייצג מחוז זה מאז שיצרו אותו ב-1920 (הוא היה ממוספר כמחוז ה-10 מ-1920 ועד 1945, המחוז ה-15 עד 1953, המחוז ה-11 עד 1963, המחוז ה-10 עד 1973, המחוז ה-16 עד 1983, שוב המחוז ה-10 עד 1993 ומאז הוא המחוז ה-9).
וינר מתגורר בפורסט הילס (שכונה בסנטרל פארק) שהיא חלק מרובע קווינס בניו יורק, אך נחשב בבית הנבחרים לנציג של רובע ברוקלין מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ועדת האנרגיה והמסחר
ועדת המשנה לאנרגיה, סחר והגנת הצרכן
ועדת המשנה לאנרגיה ואיכות האוויר
ועדת המשנה לסביבה וחומרים רעילים
ועדת המשנה לבריאות
ועדת המשפטים
ועדת המשנה לבתי משפט, האינטרנט וקניין רוחני
ועדת המשנה לפשע, טרור וביטחון פנים
ועדת המשנה להגירה, אזרחות, פליטים, ביטחון הגבול והחוק הבינלאומי
צוות העבודה של האנטי-טרסט ומדיניות תחרותית
קריירה פוליטית > בית הנבחרים של ארצות הברית (1999 - 2011) > הקמפיין לראשות העיר של ניו יורק 2005

וינר הריץ קמפיין בלתי מוצלח בפריימריס הדמוקרטים לראשות העיר של ניו יורק ב-2005 כנגד שלושה דמוקרטים אחרים.
בתחילת הקמפיין וינר דשדש מאחור בהרבה מן הסקרים, אבל צבר תאוצה בשבועות האחרונים של הקמפיין. האסטרטגיה המוצהרת פומבית של הקמפיין שלו הייתה לצאת מקום שני בפריימריס הדמוקרטים, לנצח את הסיבוב השני ואז לרוץ נגד המועמד הרפובליקני המכהן מייקל בלומברג. מכשהגיעו דיווחי הקלפיות הראשונות, פרננדו פרר, יצא עם רק משהו שקרוב מאוד ל-40% שנדרשו כדי להימנע מסיבוב שני, 39.95% מהקולות וויינר קיבל 28.82% מהקולות. בהצהרה עם תוקף חוקי, אך בלתי מחייבת, וינר אז הצהיר שהוא פורש מהמרוץ ותומך בפרננדו פרר, כשהוא מציין שיש צורך באחדות מפלגתית. בסופו של דבר, הסיבוב השני הוכרז כמיותר כשהקלפיות הנפקדים (קלפיות הצבעה מוקדמת דרך משלוח הצבעה בדואר) שמו את פרר מעל ה-40% הנדרשים. וינר הכחיש שמועות שכמה מהדמוקרטים הבכירים של ניו יורק כגון שומר והתובע הכללי של מדינת ניו יורק דאז, אליוט ספיצר דרבנו אותו לוותר.
קריירה פוליטית > בית הנבחרים של ארצות הברית (1999 - 2011) > הקמפיין לראשות העיר של ניו יורק 2009

לאור העובדה שפרר הפסיד בבחירות הכלליות לבלומברג, הצעד הכין את הקרקע לווינר כמועמד חזק במרוץ לראשות העיר 2009. אך לאחר שמועצת העיר אישרה לבלומברג להמשיך בתפקידו לכהונה נוספת, בחר וינר שלא להתמודד נגד ראש העיר המכהן. אולם מיליוני דולרים כבר גויסו עבורו, והופנו עבור התמודדות עתידית בבחירות 2013 לראשות העיר.
קריירה פוליטית > בית הנבחרים של ארצות הברית (1999 - 2011) > הפרות של ועדת הבחירות הפדרלית

ועדת הבחירות הפדרלית, שבתחום סמכותה לחשוף מידע בנושא מימון קמפיינים, לאכוף סעיפים של החוק כגון הגבלות ואיסורים על תרומות ולפקח על המימון הציבורי של הבחירות הנשיאותיות, עסקה בשני תיקים (בשניהם הנושא כרגע בסטטוס משפטי של "תחת בדיקה") לגבי וינר. בשני התיקים מופיע אותו שם, חברים של וינר, התיק "תחת בדיקה 4995" יצא עם קנס של 47,000 דולר ("קנס אזרחי") כנגד וינר בגלל התנהגות כספית בלתי הולמת באחד מהמרוצים שלו לבחירה מחדש. בתיק "תחת בדיקה 5429" מעורבת הלוואה בלתי חוקית של 28,000 דולר שהוריו של וינר נתנו לאחת מועדות הקמפיין שלו.
שערוריית המין ופרישתו מהחיים הפוליטיים

במשך תקופה ארוכה מחייו הציבוריים היה וינר רווק, ובמשך כמה שנים יצא עם מגישת הטלוויזיה אלי ג'וזף. הוא נישא ביולי 2010 להומה אבדין, עוזרתה של הילרי קלינטון. לזוג נולד בנם הראשון, ג'ורדן זיין, בדצמבר 2011.
ב-27 במאי 2011 הופיעה תמונת אזור חלציים של גבר לבוש תחתוני בוקסר, בחשבון הטוויטר של וינר, כפי שנשלחה לצעירה ממדינת וושינגטון. וינר הכחיש תחילה כל קשר לתמונה, אך ב-7 ביוני הודה במסיבת עיתונאים כי הוא זה ששלח אותה, וכי נהג לשלוח צילומים מיניים "בלתי הולמים" באמצעות טוויטר, לשש נשים. הוא התנצל על שגיאותיו ועל הפגיעה בפני אשתו, מצביעיו, אזרחי ארצות הברית והעיתונות. וינר ציין כי לא נפגש עם הנשים אליהן שלח את התמונות, וכי אינו מתכוון להתפטר משום שלא הפר שום חוק.
ב-16 ביוני 2011, לאחר לחץ כבד מצד חברי מפלגתו בקונגרס הודיע על התפטרותו. בחירות מיוחדת נערכו ב-13 בספטמבר 2011, כדי למצוא ממלא מקום שיאייש את התפקיד של וינר עד שארית כהונתו.
ב-10 באפריל 2013 ביקש וינר בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס הזדמנות שנייה. "עבורי זה או עכשיו או ייתכן שלעולם לא" אמר בראיון. הוא ניסה לחזור לחיים הפוליטיים, לאחר שהביע חרטה על מעשיו, כמועמד לתפקיד ראש עיריית ניו יורק.
מטהו של וינר גייס עבורו 5.1 מיליון דולרים, הסכום השני בגודלו שגויס אי פעם למתמודד לראשות העיר (אחרי כריסטין קווין). וינר הציג את מועמדותו באופן רשמי בסרטון וידאו ב-YouTube ב-21 במאי 2013. ב-27 ביולי מנהל הקמפיין של וינר התפטר, ימים ספורים אחרי שוינר הודה במסיבת עיתונאים כי המשיך לשלוח תמונות עירום שלו לנשים ברשת. התמיכה בוינר על פי הסקרים פחתה באופן משמעותי. וינר החליט בכל זאת להמשיך במרוץ, אך נכשל בבחירות וזכה רק לכ- 4 אחוז מהקולות.
ב-28 באוקטובר 2016 מנהל הFBI ג'יימס קומי הודיע כי על מחשב שהוחרם מוינר במהלך חקירתו נמצאו הודעות דוא"ל חדשות הקשורות לחקירה נגד הילרי קלינטון ושרת הדוא"ל הפרטי שנהלה. הודעה זו הוגדרה על ידי גורמים שונים בתקשורת כהפתעת אוקטובר.
שערוריית הפדופיליה ומאסר

בספטמבר 2017 בית המשפט גזר על אנתוני וינר עונש של 21 חודשי מאסר אחרי שהורשע בהתכתבות בעלת אופי מיני עם נערה בת 15. "הייתי אדם חולה מאוד במשך תקופה ארוכה", אמר וינר בבית המשפט, "אבל אני גם אחראי לנזק שעשיתי וקיבלתי טיפול". וינר ביקש מהשופטת שתחוס עליו ולא תישלח אותו למאסר כדי שיוכל להמשיך בטיפול, אבל השופטת ציינה כי היא מאמינה שוינר סובל מהתמכרות אך עונש המאסר ראוי וישמש אזהרה לאחרים.
בעודו בן 53, נשפט על ידי בית משפט במנהטן. בחודש מאי 2017 הוא הודה באשמת העברת הודעות מגונות לקטינה, והוא הסכים שלא לערער על עונשו אם ייגזרו עליו 27 חודשי מאסר ומטה. עורכי דינו של ווינר ביקשו שלא לגזור עליו עונש מאסר, בטענה כי הוא פעל מתוך "מחלה בלתי-נשלטת" ועתה הוא מטופל.
אנתוני וינר נשלח למאסר ב-25/09/2017 למשך 27 חודשי מאסר.
עמדות פוליטיות

וינר קיבל ציון "A", בגיליון דירוג הקונגרס (Congressional Scorecard) לשנת 2005 מארגון "דראם מייג'ור אינסטיטיוט" (הארגון לזכויות אדם ולענייני מעמד הביניים), על נושאי מעמד הביניים.
וינר, שהוא דמוקרט, יצא באופן חוזר בקריאה המתנגדת ל"מפלגה הרפובליקנית" במליאה של בית הנבחרים. המושג "המפלגה הרפובליקנית" נתפסת בניגוד לכינוי של "המפלגה הדמוקרטית" (בניגוד לשם "המפלגה של הדמוקרטים", השם התקין מבחינה דקדוקית). לביטוי יש שימוש נפוץ בעיקר על ידי אנשים מפלגים מהמפלגה הדמוקרטית, במיוחד במהלך עונת בחירות אמצע הקדנציה של שנת 2006[דרושה הבהרה].
הפלות: ב-2003, וינר דורג על ידי הארגון לפעילות ציבורית למען אמריקה עם הפלות, נאראל (NARAL), בציון של 100%, ובמקביל לדירוג של 0% מארגון הוועדה הלאומית של הזכות לחיות (NRLC), ארגון המתנגד להפלות. הוא הצביע נגד האיסור על הליך להפלה מאוחרת ובשמו הפלה של "לידה חלקית" (כשעובר בשלמותו מופל דרך צוואר הרחם).
המלחמה בעיראק: וינר הצביע בעד מלחמת עיראק ב-2002 ומאוחר יותר אמר שהוא מתחרט על כך. בשיחה בתוכנית האירוח של ביל אוריילי בתוכנית "הפאקטור של אוריילי", וינר הציע נסיגה מעיראק. כשהוא נשאל על ידי אוריילי לגבי איך הוא מציע לעצור את איראן מהשפעה גדולה בעיראק אחרי נסיגה אמריקנית, וינר הציע שהכוחות האמריקנים יתקדמו לגבולות של אירן וסוריה כדי למנוע מלוחמים זרים כניסה לעיראק בזמן שיהיו מוגנים הרחק מאש צולבת של מה שהוא רואה כמלחמת אזרחים בעיראק.
לחימה בגביה ציבורית: וינר היה הנבחר הציבורי הראשון שהתנגד להצעתו של ראש העיר מייקל בלומברג להציג מדיניות של גבייה ציבורית בעיר ניו יורק. תוכנית הגבייה הציבורית מובנית על תוכנית הגבייה הציבורית של לונדון, תוכנית גבייה ציבורית על כלי רכב הנכנסים למרכז העיר של לונדון. התוכנית של לונדון הביאה להפחתה של 17% בתנועת כלי הרכב ול-35% עליה בנהיגה מואצת של כלי רכב במחוזות של מרכזי עסקים בלונדון.
ברנט סמית

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1978 (בן 46) נוקסוויל, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  תיכון סאות'-דויל 
 סוגה:  מטאל אלטרנטיבי, הארד רוק, פוסט-גראנג' 
 סוג קול:  בריטון גבוה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 
ברנט סטיבן סמית (באנגלית: Brent Smith, נולד ב-10 בינואר 1978) הוא זמר אמריקאי המוכר בעיקר כזמר של להקת הרוק שאותה גם הקים, שיינדאון.
ילדותו

סמית נולד בנוקסוויל, טנסי והוא בן יחיד.
קריירה

כשהיה בתיכון היה בלהקה בשם Blind Thought ולאחר מכן הקים להקה בשם Dreve שהוחתמה על ידי חברת אטלנטיק רקורדס. חברת התקליטים לא הייתה מרוצה מהלהקה והודיעה לברנט שעליו להקים להקה חדשה או לאבד את החוזה. סמית עבר ללוס אנג'לס על מנת להקליט עם המפיק דזמונד צ'יילד. אטלנטיק החליטה להחתים את סמית על חוזה פיתוח, והוא שב לנוקסוויל.
סמית החל לחפש חברים ללהקה החדשה, שיינדאון. החבר הראשון שגייס היה הבסיסט בראד סטיוארט, אותו הכיר דרך פיט ת'ורנטון, מפיק מקומי מג'קסונוויל. השניים התחילו להקליט דמואים יחד, באולפן מקומי קטן, שבעליו (מלודי ואן זנט, בתו של רוני ואן זנט מלהקת לנרד סקינרד) הכירה להם את ארוסה, הגיטריסט ג'סין טוד, שהפך לחבר השלישי בלהקה. הלהקה בחנה מספר מתופפים, ולבסוף בחרה בברי קרץ' שהיה המתופף השביעי שנבחן. הארבעה המשיכו להקליט דמואים, והגישו את התוצרים לאטלנטיק שאישרה הפקת אלבום אולפן מלא.האלבום הראשון ששחררה הלהקה היה Leave a Whisper שיצא ב-27 במאי 2003. האלבום קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי מעמד של אלבום פלטינה לאחר שנמכרו ממנו למעלה ממיליון עותקים. מאז הוציאה הלהקה עוד חמישה אלבומים: Us and Them‏ (2005)‏, The Sound of Madness‏ (2008)‏, Amaryllis‏ (2012)‏, Threat to Survival‏ (2015)‏, ו-Attention Attention‏ (2018). אלבום שביעי בשם planet Zero ייצא באפריל 2022. ב-2014 התחילו סמית ומאיירס להקליט פרויקט אקוסטי לו קראו סמית ומאיירס.
קריירה > טווח קול

סמית נחשב לבעל קול בריטון גבוה. הוא בעל טווח קולי של חמש אוקטבות (רביעית עליונה עד חמישית תחתונה).
חיים אישיים

לסמית יש בן בשם ליריק סנטנה סמית, עם ארוסתו לשעבר אשלי סמית מרשל. סמית התמודד במשך שנים ארוכות עם התמכרות לסמים, ולאלכוהול, כמו גם עם בעיות משקל. בהתערבות זוגתו דאז, הוא הצליח לאבד ממשקלו בעזרת התעמלות ומעבר לתזונה בריאה יותר, והצליח להפסיק לשתות. סמית טוען שחברתו לשעבר, תרזה, בנו ומעריציו השפיעו עליו לאבד ממשקלו ולחיות בריא יותר.
הערות שוליים

1 2  "Brent Smith Discography". Discogs.com.
↑  "Shinedown". AllMusic.
↑  "Shinedown's Brent Smith, Steven Tyler and Kid Rock featured on Muscle Shoals tribute album". ABC Radio. 2018.
↑  "Shinedown Singer Reflects on Being Only Child and 'Second Chance'". Noisecreep.com.
1 2 3 4 5  "Interview with Shinedown". Metal-Rules.com.
↑  bijog (12 באפריל 2016). "Brent Smith". bijog. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hester, James (23 בנובמבר 2016). Rock Scars. iUniverse. ISBN 978-1-4401-2773-1 – via Google Books. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Leave a Whisper – Shinedown – Songs, Reviews, Credits – AllMusic". AllMusic.
↑  "Shinedown front man finds a new way of life during making of 'Amaryllis'". Thedailytimes.com.
↑  "Smith & Myers". AllMusic.
↑  What is Brent Smith's range?, Answers.com
1 2 3  James Fell, Brent Smith of Shinedown cleans up and slims down, January 12, 2013, LA Times
↑  Karki, Ashmita (11 בספטמבר 2016). "Brent Smith reveals how his girlfriend Teresa and his son Lyric Santana Smith changed his life". {{cite web}}:  (עזרה)
| שיינדאון |
| --- | --- | --- |
| ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי | ברנט סמית • זק מאיירס • אריק בס • ברי קרץ' חברים לשעבר: ג'סין טוד • בראד סטיוארט • ניק פרי |  |
| אלבומי אולפן | Leave a Whisper • Us and Them • The Sound of Madness • Amaryllis • Threat to Survival • Attention Attention • Planet Zero |  |
| מיני אלבומים (EP) | iTunes Session |  |
| סמית ומאיירס | Acoustic Sessions • Volumes, 1 & 2 |  |
| סרטים והופעות | Live from the Inside • Somewhere in the Stratosphere • Attention Attention |  |
| סינגלים | "Fly from the Inside" • "45" • "Simple Man" • "Burning Bright" • "Save Me" • "I Dare You" • "Heroes" • "Devour" • "Second Chance" • "Sound of Madness" • "If You Only Knew" • "The Crow & the Butterfly" • "Diamond Eyes (Boom-Lay Boom-Lay Boom)" • "Bully" • "Unity" • "Enemies" • "I'll Follow You" • "Adrenaline" • "Cut the Cord" • "State of My Head" • "Asking for It" • "How Did You Love" • "Devil" • "The Human Radio" • "Get Up" • "Monsters" • "Attention Attention" • "Atlas Falls" • "Planet Zero" • "The Saints of Violence and Innuendo" • "Daylight" • "Dead Don't Die" • "A Symptom of Being Human" |  |
ברנט זרנוביצקי

ברנט לנרט זרנוביצקי (בשוודית: Bernt Lennart Zarnowiecki, נולד ב-26 במאי 1954), הוא שחיין שוודי-יהודי בעבר, בעל מדליית ארד מאליפות אירופה בשחייה (וינה 1974), אלוף ושיאן שוודיה שייצג את מדינתו באולימפיאדה (מינכן 1972) ובאליפות העולם (בלגרד 1973), אלוף ושיאן המכביה התשיעית (1973) בעל 5 מדליות, מהן 2 זהב ו-3 כסף.
אחותו התאומה אניטה, אף היא אלופה ושיאנית שוודיה, שייצגה את מדינתה באולימפיאדת מינכן, באליפות העולם, אלופה ושיאנית המכביה, כוכבת המכביה התשיעית, בעלת 8 מדליות מהן 7 זהב ו-1 כסף, מספר מדליות הזהב הרב ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו במכביה אחת וביחד זכו בתשע מדליות זהב ובארבע מדליות כסף (13 מדליות בסך הכל).
קורות חיים > 1972

באולימפיאדת מינכן (1972) סיים זרנוביצקי במקום 34 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.34 דקות.
קורות חיים > 1973 > אלוף ושיאן המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכה זרנוביצקי ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי 4:20.9 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בשיא מכביה חדש של 17:15.4 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.9 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:18.8 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:57.0 דקות.
קורות חיים > 1973 > מקום חמישי באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בבלגרד יוגוסלביה בספטמבר אותה שנה סיים זרנוביצקי במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.58 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.58 דקות ובמקום 20 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.65 שניות.
קורות חיים > 1974 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכה זרנוביצקי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.10 דקות, אחרי גרמניה המערבית שקבעה שיא אירופה חדש של 7:39.70 דקות וברית המועצות (7:42.06 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:56.75 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.99 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.53 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.54 שניות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.00 דקות.
הערות שוליים

↑  משה לרר, סוף סוף שיא ישראלי בבריכה, מעריב, 15 ביולי 1973
↑  משה לרר, "תאומי הזהב" משוודיה, מעריב, 15 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), אניטה הקטנה - גדולה בבריכה, דבר, 11 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), יום של זהב לארצות הברית, דבר, 12 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), אתמול במכביה, דבר, 12 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), החמישית של אניטה והראשונה של ברנט, דבר, 13 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), אניטה לקראת הישג ללא תקדים: 8 מדליות זהב, דבר, 15 ביולי 1973
↑  שמואל טל (עיתונאי), מדליית זהב ראשונה לישראל - "רק" כסף לאניטה, דבר, 16 ביולי 1973
בזיליקת גבירתנו של השלום ביאמוסוקרו

| --- | --- |

חזית הבזיליקה
 מידע כללי
 סוג:  בזיליקה זוטרה, כנסייה קתולית 
 על שם:  מרים, אם ישו 
 מיקום:  יאמוסוקרו 
 מדינה:  חוף השנהב 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1985
 תאריך פתיחה רשמי:  1985 
 אדריכל:  Pierre Fakhoury 
 מידות
 גובה:  158 מ' 
 קואורדינטות:  6°48′40″N 5°17′49″W﻿ / ﻿6.8111111111111°N 5.2969444444444°W﻿ / 6.8111111111111; -5.2969444444444
 אתר רשמי
 he
 
בזיליקת גבירתנו של השלום ביאמוסוקרו
אגם עם נימפאות ביאמוסוקרו, ברקע מרחוק בזיליקת גבירתנו של השלום
הכיפה נראית מהעיר
בזיליקת גבירתנו של השלום ביאמוסוקרו (בצרפתית: Basilique de Notre Dame de la Paix de Yamoussoukro) היא כנסייה רומית-קתולית במעמד בזיליקה מינורית ביאמוסוקרו, הבירה המנהלתית של חוף השנהב.
הכנסייה נחשבת לגדולה ביותר בעולם, ביחד עם בזיליקת סן פייטרו בותיקן, רומא. היא נבנתה בשנים 1985-1989 בעלות 300 מיליון דולר. תכנון הכיפה והכיכר העגולה הושפע מאלה של בזיליקת סן פייטרו ברומא.
אבן הפינה למבנה הונחה ב-10 באוגוסט 1985, והכנסייה נחנכה ב-10 בספטמבר 1990 על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
בניגוד לאמונה הרווחת, כנסייה זו איננה קתדרלה. הקתדרלה הסמוכה של אוגוסטינוס הקדוש היא מקום הפולחן העיקרי בעיר ומושב הדיוקסיה של יאמוסוקרו.
ספר השיאים של גינס הכתיר את הבזיליקה ככנסייה הגדולה בעולם, ובכך שברה את שיאה של בזיליקת סן פייטרו. לבזיליקה שטח בנוי של 30,000 מטר רבוע, וגובהה בשיאה (ראש הכיפה והצלב שמעליו) הוא 158 מטר. ברם, היא כוללת גם בית לרקטור (כומר) ווילה שנכללו בחישוב שטח הכנסייה. הבזיליקה יכולה להכיל כ-18,000 בני אדם, בהשוואה ל-60,000 של בזיליקת סן פייטרו.
אדריכלות

הבזיליקה תוכננה בהשראת בזיליקת סן פייטרו על ידי האדריכל פייר פחורי ונבנתה בידי החברה הצרפתית וינצ'י-דומז. הכיפה הראשית נמוכה מזאת של סן פייטרו אך הצלב שמעליה גבוה יותר. הבזיליקה בנויה משיש שיובא מאיטליה, ויש בה חלונות ויטראז' מודרניים מצרפת בשטח כולל של 7,000 מ"ר. בבזיליקה נעשה שימוש רב בעמודים קלאסיים בסגנונות שונים - הקטנים שבהם נועדו לתמוך במבנה והגדולים נועדו לקישוט, מכילים מעליות ומרזבים. בבזיליקה יש מקום להושבת 7,000 מאמינים בספינה הראשית ועוד כ-11,000 מקומות עמידה. בנוסף לבזיליקה עצמה נבנו בסמוך לה בית לרקטור ווילה לאפיפיור, בה הוא מתארח בעת ביקורו בעיר, אך בפועל קרה הדבר רק פעם אחת - בעת חנוכתה.
מחלוקות

הבזיליקה עוררה מחלוקת גלובלית בעת שהחלה בנייתה. הבזיליקה שנבנתה בכסף רב נמצאת באפריקה בתוך עיר ענייה, שבה רק למיעוט יש גישה למים זורמים ותנאי הגיינה נאותים. עלות הקמת הבזיליקה הכפילה את החוב הלאומי של חוף השנהב. למרות זאת, הנוצרים הקתולים של חוף השנהב גאים בבזיליקה. מבחינה אמנותית, הבזיליקה זכתה לביקורת מצד חוקרי תולדות האמנות, על היותה חיקוי של אדריכלות הבארוק, ללא התייחסות לסגנונות בנייה מודרניים ולתרבות האפריקנית.
יד זיכרון

נשיא חוף השנהב פליקס הוּפוּאֶה-בּוּאָנִי (Félix Houphouët-Boigny) בחר ב-1983 בעיר הולדתו יאמוסוקרו לשמש עיר הבירה של חוף השנהב. כחלק מתוכניתו באשר לעיר, הנשיא רצה להנציח את עצמו בבניית מה שכינה "הכנסייה הגדולה בעולם". לקראת השלמת הבנייה הזמין הנשיא חלון ויטראז' המתאר אותו וקבע את מקומו ליד חלונות המתארים את ישו ושנים עשר השליחים. תמונתו של הנשיא מתארת אותו כאחד משלושת האמגושים המציעים מתנות לישו.
בית חולים

האפיפיור יוחנן פאולוס השני התעקש, כתנאי לכך שיחנוך את הבזיליקה, שייבנה בית חולים בסמוך. האפיפיור הניח את אבן הפינה של בית החולים.
לקריאה נוספת

Pope John Paul II (1990-09-10). "Dédicace de La Basilique de «Notre-Dame de La Paix»" (בצרפתית). Holy See. נבדק ב-2009-01-02.
Elleh, Nnamdi (2002). Architecture and Power in Africa. New York: Praeger. ISBN 0275976793.
Fakhoury, Pierre; Bertrand, Yann Arthus; Quino, Fernand (1993).  Yann Arthus (ed.). La basilique Notre-Dame de la Paix, Yamoussoukro (בצרפתית). Liège. ISBN 2870094396.
Fakhoury, Pierre; Bentot, Eric (1990). "Notre-Dame de la paix : l'architecture universelle". Balafon (בצרפתית). Abidjan: Air Afrique. 94: 18–25. ISSN 0378-469X. OCLC 70223073.
איפה נמצא בית התפילה הגדול בעולם?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
הערות שוליים

↑  Ostling, Richard N.; James Wilde (1989-07-03). "The Basilica in the Bush". Time. נבדק ב-2008-11-17.
↑  Massaquoi, Hans J. (דצמ' 1990). "An African's gift to the Vatican: the world's largest church - Felix Houphouet-Boigny, Basilica of Our Lady of Peace". Ebony. FindArticles.com. ארכיון מ-2012-07-08. נבדק ב-2008-07-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pope John Paul II (1990-09-10). "Dédicace de La Basilique de «Notre-Dame de La Paix»" (בצרפתית). Holy See. נבדק ב-2009-01-02.
↑  "The biggest, longest, tallest..." The Guardian. 2004-07-17. נבדק ב-2008-07-22.
↑  Church Guide
↑  Vinci website: Basilica of Our Lady of Peace of Yamoussoukro
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297584305171  GND: 4480318-7  LCCN: nr96027970  SUDOC: 174782659  VIAF: 121977867   WorldCat (עם VIAF): 121977867
בית העירייה היהודית בפראג

| --- | --- |

בית העירייה היהודית בפראג עם שעון שמיוצג באותיות עבריות
 מידע כללי
 סוג:  בניין עירייה יהודי 
 מיקום:  יוספוב 
 מדינה:  צ'כיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1577
 תאריך פתיחה רשמי:  1577 
 סגנון אדריכלי:  רוקוקו, אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  50°05′24″N 14°25′07″E﻿ / ﻿50.0898644°N 14.4184789°E﻿ / 50.0898644; 14.4184789
  (למפת פראג מוגדלת) בית העירייה היהודית בפראג(למפת פראג רגילה) בית העירייה היהודית בפראג
 
בית העירייה היהודית בפראג (בצ'כית: Židovská radnice) נבנה בסמוך לבית הכנסת העתיק אלטנוישול ברובע היהודי יוזפוב (אנ') בפראג בשנת 1586.
תיאור המבנה

המבנה, האופייני לאדריכלות מתקופת הרנסאנס, נבנה בתמיכתו של ראש קהילת יהודי פראג מרדכי מייזל. חזית הבניין הבנויה בסגנון רוקוקו, עוצבה במאה ה-18.
הבניין ידוע בשל שני שעוניו, האחד עם ספרות רומיות המותקן במגדל שעון, והשני, שעון נמוך יותר עם אותיות עבריות המייצגות מספרים, אשר מחוגיו נעים נגד כיוון השעון, בדומה לאופן קריאת האותיות העבריות.
מייזל בנה בסמווך לבית העירייה גם את בית הכנסת הגבוה (אנ'), שאכן שימש לימים בעיקר כמקום תפילה לפקידי הקהילה ובית הדין, שמקום מושבם היה בבית העירייה. בשיפוץ שנערך במאה ה-18, אוחדו שני הבניינים לבניין אחד.
כיום, שוכנים בבניין משרדי הקהילה היהודית פראג, וכן משרדי הפדרציה של הקהילות היהודיות בצ'כיה. זהו גם מקום מושבו של הרב של פראג (נכון ל-2022, הרב דוד פטר). פועלת בבניין גם מסעדה וחנות למוצרי מזון כשרים.
ארכיון דיגיטלי

ארכיון דיגיטלי משמש לשמירה וניהול דיגיטלי של מסמכים על גבי מדיה דיגיטלית (כגון מחשב, שרת או זיכרון נייד), בשונה מארכיון הנייר המסורתי. הארכיון הדיגיטלי מורכב ממידע שנוצר באופן דיגיטלי (למשל מסמכים שנוצרו במעבד תמלילים), וממידע שעבר תהליכי דיגיטציה: לדוגמה, המרה של מסמכי נייר למסמכים דיגיטליים באמצעות סורק.
מעבר למשמעותו הבסיסית, נהוג לקשר את המושג ארכיון דיגיטלי למצבים שבהם כמות המסמכים והמשתמשים בהם רבה (תופעה שאופיינית בעיקר לארגונים עסקיים), ואז עולה הצורך בניהול חכם שלהם באמצעות מערכת ארכיון דיגיטלי. התועלות העיקרית של מערכת ארכיון דיגיטלי הן חיסכון במקום שהוקדש לאחסון הפיזי של מסמכי הנייר, וחיסכון בזמן באמצעות מציאת המסמך המבוקש במהירות. ארכיון דיגיטלי מאפשר מציאת מסמכים דיגיטליים בקלות, גיבוי של מידע, ניהול הרשאות הקובע אילו משתמשים יחשפו לאילו מסמכים ועוד.
גם מוסדות ציבור בארץ ובעולם עושים שימוש בטכנולוגיה זו, בפרויקטים הקרויים ספריות דיגיטליות. באמצעות ניהול מידע דיגיטלי והעברתו על גבי רשת האינטרנט, הספרייה הדיגיטלית מאפשרת גישה מקוונת של משתמשים למקורות המידע. אחד הפרויקטים הדיגיטליים הידועים בעולם הוא פרויקט גוטנברג – המשמש כספריה דיגיטלית חופשית אליה מועלים ספרים ופרסומים שאין עליהם זכויות יוצרים. הגרסה הישראלית ליוזמה זו הוא פרויקט בן-יהודה. המודל של DELOS מחלק את רכיבי הספרייה הדיגיטלית לשלושה חלקים: ספריה דיגיטלית, מערכת ספריה דיגיטלית, ומערכת הניהול של הספרייה הדיגיטלית.
מאפיינים עיקריים

קיימות כיום מגוון מערכות ארכיון דיגיטלי הנבדלות זו מזו במאפיינים השונים:
מאפיינים עיקריים > צירוף מסמכים פשוט

צירוף מסמכים בצורה קלה ואינטואטיבית במגוון רחב של אפשרויות כגון כניסה לישות הרלוונטית ובחירה באפשרות הוסף מסמך, גרירת המסמך לסייר הקבצים (Drag & Drop) ועוד.
מאפיינים עיקריים > שליפה מהירה של מסמכים

חיפוש הביטוי המבוקש מעלה את תוצאות החיפוש הרלוונטיות. תהליך החיפוש נחשב למהיר יותר ביחס לחיפוש סטנדרטי במחשב האישי, הודות לשליפת הנתונים הרלוונטיים מתוך מסד נתונים. ביטויים ושדות השמורים במסד הנתונים מאפשרים למצוא את המסמך הרלוונטי בצורה מהירה יותר, מבלי לחפש את המידע בשרת כולו (כפי שמתבצע החיפוש במחשב).