stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספק ממון
הנהגה ובירור > תוקף הפסק במקרה של ספק > קם דינא

שאלה דומה הייתה נתונה במחלוקת כבר בדור השני לאמוראים - בין רבי אבא לרבי ירמיה, והיא מה תהיה ההלכה בפסק בית דין, לאחר שהמצב השתנה (מעצמו), ואף ידוע היה בפסק הדין שהמצב השתנה, ולפי המצב החדש ניתן לחזור ולתבוע סכום כסף מאדם, לאחר שכבר נפסק שהוא פטור מלשלמו. לפי רבי ירמיה, ניתן אכן לחזור ולתבוע את סכום הכסף הדין תורה חוזר, אך רבי אבא פוסק - וכן נפסק להלכה - שלאחר שדין התורה נפסק, הוא סופי, ואם האמת הייתה שסכום כסף מסוים שייך לאדם אחר, הוא לא יכול לחזור ולתבוע אותו.
ראו גם

טענת קים לי
תקפו כהן
אין הולכין בממון אחר הרוב
לקריאה נוספת

הרב שבתאי כהן, תקפו כהן, ללא, באתר היברובוקס
הרב יהודה כהנא הלר, קונטרס הספקות, ללא, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  למושג יש משמעויות נוספות
↑  ראו בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"ב, עמוד ב' או בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף צ"ז, עמוד ב', ובעין משפט שם.
↑  בכתובות שם.
↑  ביבמות ל"ז ע"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ו', עמוד א'.
↑  ראו הסברו של רבי אלחנן וסרמן בקובץ הערות על מסכת יבמות סימן ע"א, ובברכת שמואל על מסכת בבא מציעא סימן ו'.
↑  שיטת הר"ן בבא מציעא ו ע"ב.
↑  יבמות ל"ז ע"ב, על פי הסברו של רבי אלחנן וסרמן בקובץ הערות סימן ע"א.
↑  הספר נכתב כהערות לספר תקפו כהן של הש"ך, ובתחילה יצא בסוף חיבורו של אחיו, קצות החושן.
סטונהנג', אייווברי ואתרים נלווים

סטונהנג', אֵייווברי ואתרים נלווים (באנגלית: Stonehenge, Avebury and Associated Sites) הם אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו השוכן במחוז וילטשייר באנגליה. בשונה מאתרי מורשת עולמית אחרים, האתר אינו מונומנט או בניין בודד אלא שני שטחים גדולים נפרדים במרחק של קרוב ל-50 קילומטרים בין שניהם. האתרים הוספו לרשימת אתרי המורשת ב-1986. חלק מהמונומנטים הגדולים והידועים של אתר המורשת העולמית מפורטים להלן, אבל באזור יש גם ריכוז גבוה בצורה יוצאת דופן של אתרים ארכאולוגיים בקנה מידה קטן, בייחוד מהתקופה הפרהיסטורית. אותרו יותר מ-700 תוואים ארכאולוגיים שונים. ישנם 160 מונומנטים רשומים המכסים 415 פריטים או תוואים.
סטונהנג' והאתרים הנלווים

אזור סטונהנג' של אתר המורשת העולמית שוכן בדרום וילטשיר. הוא משתרע על שטח של 26.6 קילומטרים רבועים שמרכזו במונומנט הפרהיסטורי של סטונהנג'. הבעלות על שטח זה מתחלקת בין קרן המורשת האנגלית, קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, משרד ההגנה, החברה המלכותית להגנה על עופות (Royal Society for the Protection of Birds), מועצת מחוז וילטשייר (Wiltshire County Council) ואזרחים פרטיים וחקלאים.
סטונהנג' והאתרים הנלווים > מונומנטים בתחומי אתר המורשת העולמית סטונהנג'

סטונהנג' (Stonehenge) - אתר גדול הבנוי מחפיר מעגל אבנים וטריליתונים
שדרת סטונהנג' (Stonehenge Avenue) – דרך באורך 3 קילומטרים המובילה מהפתח של סטונהנג' אל הנהר אייבון
הקרסוס של סטונהנג' (Stonehenge Cursus) – חפיר רדוד בצורה סגלגלה המזכירה בצורתה מסלול של מרוץ סוסים (קרסוס בלטינית) באורך 3 קילומטרים וברוחב בין 100 ל-150 מטרים השוכן צפונית לסטונהנג'
הקרסוס הקטן (The Lesser Cursus) – קראסוס השוכן 750 מטרים צפונית-מערבית לקרסוס של סטונהנג'. אורכו 400 מטרים ורוחבו כ-60 מטרים.
רגמי הקרסוס (Cursus Barrows)‏ – 18 רגמים עגולים השוכנים על רכס בין סטונהנג' לקרסוס של סטונהנג' בשטח באורך 1,200 מטרים ממזרח למערב וברוחב 250 מטרים
חומות דרינגטון - הנג' גדול בקוטר של כ-500 מטרים, שהכיל כפר נאוליתי.
וודהנג' (Woodhenge) – הנג' ומעגל גזעי עץ נאוליתיים כ-3 קילומטרים צפונית-מזרחית לסטונהנג'.
אבן הקוקייה (Cuckoo Stone) – סלע סארסן השוכן כ-2.5 קילומטרים צפונית-מזרחית לסטונהנג' שהיה אתר קבורה.
קוניברי הנג' (Coneybury Henge) – הנג' שנחרש לחלוטין וזוהה מצילומי אוויר בלבד. שוכן כ-1.4 קילומטרים מזרחית-דרום-מזרחית לסטונהנג'. רוחב החפיר 4 מטרים, עומקו 3 מטרים וקוטרו בין 45 ל-55 מטרים.
רכס רוגם המלך (King Barrow Ridge) – סדרת רגמים בסמוך לשדרת סטונהנג'
רגמי וינטרבורן סטוק (Winterbourne Stoke Barrows)
רגמי נורמנטון דאון (Normanton Down Barrows) – כקילומטר דרומית לסטונהנג' יש רוגם ארוך וכ-40 רגמים עגולים.
מחנה אספסיאנוס – מבצר גבעה מתקופת הברזל 3 קילומטרים מזרחית לסטונהנג'. למרות השם אין לאתר קשר לקיסר אספסיאנוס.
רובין הוד'ס בול (Robin Hood's Ball) – אתר נאוליתי נלווה השוכן 4 קילומטרים צפונית-מערבית לסטונהנג' מחוץ לאתר המורשת העולמית.
בלוסטונהנג' (Bluestonehenge) – הנג' ומעגל אבנים כ-1.5 קילומטרים דרומית-מזרחית לסטונהנג'.
נוף סטונהנג' (Stonehenge Landscape) – שטח בגודל 8,500 דונם סביב סטונהנג' בבעלות קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, הכולל את מרבית האתרים דלעיל, למעט סטונהנג' עצמו המנוהל על ידי קרן המורשת האנגלית.
אייווברי והאתרים הנלווים

אזור אייווברי של אתר המורשת העולמית שוכן בצפון וילטשיר. הוא משתרע על שטח של 22.5 קילומטרים רבועים שמרכזו במונומנט הפרהיסטורי של ההנג' של איווברי.
אייווברי והאתרים הנלווים > מונומנטים בתחומי אתר המורשת העולמית איווברי

אייווברי - אתר המכיל הנג' גדול בקוטר 421 מטרים ושלושה מעגלי אבן
שדרת מערב קנט (West Kennet Avenue) – שדרת אבנים מקבילות ברוחב 25 מטרים ובאורך 2.5 קילומטרים המקשרת בין האתרים הנאוליתיים של איווברי והמשכן
שדרת בקהמפטון (Beckhampton Avenue) – שדרה של אבנים מקבילות (שרק אחת מהם שרדה) בין אייווברי לרוגם הארוך של בקהמפטון
הרוגם הארוך של מערב קנט - רוגם ארוך שבקצהו תאי אבן שהכילו 5 תאים שבהם נתגלו 46 שלדים
המשכן (The Sanctuary) – אתר נאוליתי בקצה שדרת מערב קנט ובו מעגלי אבנים (שלא שרדו).
גבעת סילברי - גבעה מלאכותית פרהיסטורית בגובה כ-40 מטרים, הגדולה ביותר באירופה, ואחד הגדולות בעולם.
גבעת וינדמיל (Windmill Hill) – מתחם נאוליתי סגור בשטח של 85 דונם מוקף חפיר כשהגישה אליו באמצעות סוללה, כ-2 קילומטרים צפונית-מערבית מאייווברי.
אוספים ומוזיאונים

המוזיאונים העיקריים שבהם יש ממצאים מהאתרים שבשטח אתר המורשת העולמית הם מוזיאון אלכסנדר קיילר (Alexander Keiller Museum) באייווברי, מוזיאון סולסברי בסולסברי ומוזיאון וילטשייר בדוויזס.
מוזיאונים נוספים ובהם ממצאים מסטונהנג' ואייווברי כוללים את המוזיאון הבריטי, המוזיאון הלאומי של ויילס, מוזיאון הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה של אוניברסיטת קיימברידג' ומוזיאון אשמוליאן. ארכיונים אחרים כוללים את ארכיון המורשת האנגלית בסווינדון, המרכז להיסטוריה של וילטשייר וסווינדון והספרייה הבודליינית.
הערות שוליים

↑  Hicks, Dan. "Why are England's heritage bodies supporting the Stonehenge Bypass?". Apollo Magazine.
↑  King Barrow
| דגל בריטניה סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
|  אנגליה | ארמון בלנהיים • קתדרלת קנטרברי, כנסיית סנט מרטין ומנזר סנט אוגוסטין • באת' • נוף המכרות בקורנוול ובמערב דבון • מפעלי עמק דרוונט •  הטירה והקתדרלה בדרהאם • גבולות האימפריה הרומית: חומת אדריאנוס • עמק איירונברידג' • דורסט וחוף דבון המזרחי • גני קיו • סולטייר • סטונהנג', אייווברי ואתרים נלווים • הפארק המלכותי סטאדלי ומנזר פאונטיינז • מצודת לונדון • ארמון וסטמינסטר, מנזר וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט • גריניץ' הימית • אזור האגמים האנגלי • מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק • ערי הספא הגדולות של אירופה (יחד עם שש מדינות): באת' |  |
|  סקוטלנד | אדינבורו העתיקה והחדשה • לב אורקני הנאוליתית: סקארה ברי, טבעת ברודגאר, מיס האו והאבנים הניצבות בסטנס • ניו לנארק • סנט קילדה • גבולות האימפריה הרומית: חומת אנטונינוס • גשר פורת' • פלואו קאנטרי |  |
|  ויילס | טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד' (טירת בומריס, טירת הרלך, טירת קרנארבון וטירת קונווי) • הנוף התעשייתי בבלנאבון • אמת פונטקיסילטה • נוף הלווחה של צפון-מערב ויילס |  |
|  צפון אירלנד | סוללת הענק • יישובי הכנסייה המוראבית (עם עוד שלוש מדינות): גרייסהיל |  |
| טריטוריות מעבר לים | העיר ההיסטורית בסנט ג'ורג'ס והביצורים הסמוכים בברמודה • האי הנדרסון בפיטקרן • איי גוף ואינאקססיבל בטריסטן דה קונה • מערת גורהם בגיברלטר |  |
| אתרי מורשת עולמית לשעבר | ליברפול |  |
ההנג' והכפר של איווברי
ספודומן

| --- | --- |
גביש קונזיט חסר צבע כמעט (שמאל למעלה), קונזיט חתוך בגוון ורוד בהיר (ימין למעלה) וגביש הידניט ירקרק (מתחתם)
גביש קונזיט חסר צבע כמעט (שמאל למעלה), קונזיט חתוך בגוון ורוד בהיר (ימין למעלה) וגביש הידניט ירקרק (מתחתם)
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  LiAl(SiO3)2
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  הגבישים פריזמתיים שטוחים ומוארכים המסתיימים בכיפה. פני הגביש אינן חלקות ועליהן קווקווים במקביל לציר הראשי. הגבישים מסוגלים להגיע לגדלים יוצאי דופן ונתגלו גבישים באורך של עד 12.8 מטרים במשקל 54 טון. בדרך כלל כמסה חסרת צורה.
 צבע:  רב גוני: לבן, חסר צבע, אפור, ורוד, לילך, סגול, צהוב וירוק
 ברק:  זגוגי. פנינתי על מישורי הפצילות
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בשני כיוונים בזוויות של 87º ו-93º
 שבירה:  שבבים עד דמוי קונכייה
 קשיות:  7-6.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.23-3.03
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  טנאברסנטי, קיימת תופעת עין החתול, קונזיט לעיתים פלואורסצנטי בקרינת על סגול.
 מינרלים נלווים:  קוורץ, לפידוליט, טורמלין, טופז, פטאליט, איקריפטיט, בריל ואלביט
 סוגים
 קונזיט  הידניט:  בגוון סגול או לילך  בגוון ירוק
ספודומן הוא מינרל אינוסיליקטי (סיליקט במבנה בצורת שרשרת) של ליתיום ואלומיניום, השייך לקבוצת הפירוקסן (תת קבוצת קלינופירוקסן), והמשמש כמקור לליתיום ולעיתים כאבן חן.
תכונות > הרכב

נוסחת המבנה הכימי של הספודומן היא LiAl (SiO3)2. הגוונים הייחודים לסוגים המשמשים כאבני חן מקורם בזיהומים בכמויות זעירות, מגנזיום בקונזיט וכרום בהידניט.
תכונות > קריסטלוגרפיה

הספודומן מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית C2/c. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=9.46‏, b=8.39Å‏, c=5.22Å, וגודלה של זווית β הוא 110.17°.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הספודומן מופיע בטבע בדרך כלל כמסה חסרת צורה. הגבישים פריזמתיים שטוחים ומוארכים המסתיימים בכיפה. פני הגביש מחוספסים ומופיעים עליהם נקבים וסימנים בצורת משולש, וכמו כן משורטטים עליהם קווקווים במקביל לציר הראשי. הגבישים מסוגלים להגיע לגדלים יוצאי דופן ונתגלו גבישים באורך של עד 12.8 מטרים במשקל 54 טון, ואפילו בגודל של 14.3 מטרים מאזור הגבעות השחורות של דרום דקוטה. תופעת גבישים תאומים קיימת במינרל. לספודומן יש פצילות טובה בשני כיוונים בזוויות של 87º ו-93º (פצילות אופיינית לקבוצת הפירוקסן), והוא נשבר בצורה בלתי שווה עד דמוית קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית, 7-6.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.2 גרם לסמ"ק.
הספודומן מתפרק בקלות למינרלים אחרים (בעיקר פצלות השדה ונציצים) ולמינרלי חרסית. מוסקוביט ירוק, תוצר ופסאודומורף של ספודומן מכונה "פיניט". לעיתים הספודודמן בגביש מתפרק חלקית בלבד, והתוצאה היא גבישים מיוחדים.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הספודומן הם: nα=1.648-1.661‏, nβ=1.655-1.670‏ ו-nγ=1.662-1.679. גבישי הספודומן שקופים עד שקופים למחצה, וצבעם רב גוני, לבן, חסר צבע, אפור, ורוד, לילך, סגול (קונזיט), צהוב (טריפאן) וירוק (הידניט), חסר צבע בשקף מנוסר. הספודומן ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חזק, בייחוד בסוג קונזיט, כאשר מסתכלים על הגביש מלמטה או מלמעלה ואז מכיוונים אחרים. הוא נראה סגול עד ירוק מזווית אחת, וחסר צבע מזווית שנייה. הספודומן הוא טנאברסנטי, כלומר הוא משנה צבע בעת חשיפה לשמש וקיימת בו תופעת עין החתול. המינרל פלואורסצנטי. בקרינת על סגול  בגלים קצרים הוא פולט קרינה בגוונים לבן וכחול, ובגלים ארוכים הוא פולט קרינה בגוון כתום עד כתום אדום.
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1800 בפגמטיטים שחוצים כדייק את הסלעים בחלקו הצפוני של האי אוטו (Utö) במחוז סטוקהולם שבשוודיה. מקור השם ביוונית, "ספּוֹדוּמנוס" (σποδυμενος), שפירושו "בגוון אפר", והוא ניתן למינרל בשל הגוון האופייני של החומר שמעובד לשימוש בתעשייה. הסוגים המשמשים כאבני חן נתגלו מאוחר יותר, ההידניט ב-1879 והקונזיט רק ב-1902.
שימושים

לספודומן יש שני שימושים עיקריים, כאחד המקורות החשובים לליתיום, וכאבן חן.
שימושים > מקור לליתיום

הליתיום הוא מתכת המשמשת בסוללות חשמליות, בתרופות נוגדות דיכאון, בעדשות, בקרמיקה ובסגסוגות עם מתכות אחרות ליצירת חלקים למטוסים. הליתיום ממוצה מתוך הספדומן על ידי המסה בחומצה.
הייצור העולמי של ליתיום מספודומן הוא סביב 80,000 טון לשנה, בעיקר מהפגמטיט של גרינבושס (Greenbushes) שבאוסטרליה המערבית, וכן ממקורות סיניים וצ'יליאניים. עתודות הליתיום במכרה טאליסון (Talison) בגרינבושס מוערכות ב-13 מיליון טון.
עם זאת, הספודומן הופך למקור חשוב פחות של ליתיום משום שניתן להפיק ליתיום כלורידי ישירות מהאגמים האלקליים המלוחים בצ'ילה, סין וארגנטינה. ליתיום כלורידי מותמר לליתיום פחמתי ולליתיום הידרוקסידי בתגובה כימית עם נתרן פחמתי וסידן הידרוקסידי בהתאמה.
שימושים > אבן חן

גבישי ספודומן מפותחים מבוקשים על ידי אספני מינרלים, ובנוסף נעשה שימוש בשני סוגים של ספודומן כאבן חן בתעשיית התכשיטים, הקונזיט בעל הגוון הוורוד-סגול, וההידניט הירקרק. מכיוון שהמינרל ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חזק, חייב חותך האבן להקפיד על חיתוך שיציג את הצבע הבולט ביותר. חיתוך האבן קשה גם בגלל הפצילות הטובה של המינרל וקשיותו הבינונית.
שימושים > אבן חן > קונזיט

קונזיט, סוג של ספודומן, הוא אבן חן בגוון ורוד עד צבע לילך (סגול בהיר), כשמקור הצבע בכמויות זעירות של מנגן. חלק (אם כי לא תמיד) מאבני הקונזיט עוברות חימום במטרה לשפר את צבען. לעיתים קרובות נוהגים גם להקרין את האבנים לאותה מטרה. צבעם של רוב אבני הקונזיט דוהה בחשיפה ממושכת לשמש עד כדי איבוד הצבע לחלוטין, אבל התהליך הוא איטי ואורך שנים אחדות. הקונזיט נתגלה ב-1902 וקרוי על שמו של ג'ורג' פרדריק קונז (George Frederick Kunz‏; 1932-1856), התכשיטן הראשי של חברת טיפאני ומינרלוג ידוע. את הקונזיט ניתן למצוא בברזיל, ארצות הברית, קנדה, חבר המדינות, מקסיקו, שוודיה, אוסטרליה המערבית, אפגניסטן ופקיסטן.
שימושים > אבן חן > הידניט

הידניט, סוג של ספודומן, הוא אבן חן בגוון ירוק בהיר עד צהוב ירקרק, כשמקור הצבע בכמויות זעירות של כרום. ההידניט נתגלה ב-1879 בסמוך ליישוב הזעיר וייט פליינס (White Plains) במחוז אלכסנדר (Alexander) בצפון קרולינה. ההידניט קרוי על שמו של הגאולוג ויליאם ארל הידן (William Earl Hidden‏; 1918-1853) ששלח את הדוגמאות הראשונות לבדיקה, אם כי למען הדיוק ההיסטורי לא הוא גילה את המינרל אלא בחור בשם לקי (Lackey). הידן רכש את השטח שבו נתגלתה האבן והפעיל בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 חברה בשם "חברת כריית האזמרגד וההידניט" שהפיקה אזמרגדים ואבני הידניט. שם העיירה שבקרבתה נתגלתה האבן שונה מאז והיא קרויה כיום הידנייט (Hiddenite) על שם האבן. המינרלוג ג'ורג' פרדריק קונז, שהוזכר בפסקה הקודמת, תיאר ב-1892 את ההידניט כ"תמיד שקוף, וצבעו נע מחסר צבע (נדיר) לצהוב בהיר, לירוק צהבהב ועד לצהוב עמוק של אזמרגד ירוק". קונז ציין שגודלם של הגבישים המפותחים ביותר של הידניט היה 68 מ"מ ומשקלם 5.5 קרט. אבל רוב האבנים שנחצבו היו קטנות, ההידניט במשקל 2 קרט שבאוסף אוגוסטוס ק. המלין (Augustus C. Hamlin) נחשב בין היפים ביותר שבאבנים הגדולות יותר.
בנוסף למקור שבצפון קרולינה נמצא הידניט בברזיל בסין ובמדגסקר, אבל רק האבנים שבצפון קרולינה הם באיכות של אבני חן. ספודומן ירוק נתגלה גם באפגניסטן ובפקיסטן, אך קיים ויכוח בין הגמולוגים האם נכון לכנותו הידניט וכן הועלו טענות שהצבע הוא תוצאה מלאכותית של הקרנה.
מקור ותפוצה

הספודומן קיים בסלעי גרניט ופגמטיטים עשירים בליתיום, כמו כן בסלעי אפליט ובגנייס.
הספודומן הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את אוטו (Utö) במחוז סטוקהולם שבשוודיה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); ובסמוך לקורטן (Kuortane), בפינלנד; במכרה הרדינג (Harding) במחוז טאוס (Taos) שבארצות הברית; ברספלנדור (Resplendor) שבמדינת מינאס ז'ראיס בברזיל; בנוריסטן שבמחוז לוגהם באפגניסטן; בביקיטה (Bikita) בזימבבווה; ובמקומות רבים נוספים. גבישים מפותחים גדולים מאוד נמצאו במכרה אטה (Etta) סמוך לקיסטון (Keystone) במחוז פנינגטון (Pennington) ובמקומות נוספים בגבעות השחורות של דרום דקוטה שבארצות הברית ובאגם ברניק במניטובה שבקנדה. הידניט מצוי בסמוך להידנייט (Hiddenite) במחוז אלכסנדר (Alexander) בצפון קרולינה (המקום בו נתגלה ההידניט). קונזיט מצוי יחד עם טורמלין באזור פאלה (Pala) במחוז סן דייגו (San Diego) שבקליפורניה.
לקריאה נוספת

Anthony, John W., Bideaux, Richard A., Bladh, Kenneth W., and Nichols, Monte C. (1990): Handbook of Mineralogy: Mineral Data Publishing, Tucson, Arizona
Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., ISBN 0-471-80580-7
Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman (1978) Rock-forming minerals, (2nd edition), vol. 2A, single-chain silicates, 527-544
Kunz, George Frederick (1892) Gems and Precious Stones of North America. The Scientific Publishing Company, New York NY
Palache, C., Davidson, S. C., and Goranson, E.A. (1930) The Hiddenite deposit in Alexander County, N.Carolina.  American Mineralogist Vol 15 No. 8 p. 280
Webster, R. (2000). Gems: Their sources, descriptions and identification (5th ed.), pp. 186-190. Great Britain: Butterworth-Heinemann.
הערות שוליים

↑  פרויקט rruff
↑  Robert Louis Bonewitz, 2005, Rock and Gem, London, Dorling Kindersley
↑  Spodumene
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
קונזיט. שימו לב להתחלפות הצבעים ולקווקווים האופייניים
עמק הוורדים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  מחוז סטארה זאגורה 
 קואורדינטות:  42°37′00″N 25°24′00″E﻿ / ﻿42.616666666667°N 25.4°E﻿ / 42.616666666667; 25.4
  (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור עמק הוורדים(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור עמק הוורדים(למפת מחוז סטארה זאגורה רגילה) סטארה זאגורה קאזאנלק צ'ירפאן ראדנבו גלבובו גברובו וליקו טרנובו סליבן ימ. חאסקובו פלובדיב לובץ'עמק הוורדים(למפת מחוז סטארה זאגורה מוגדלת) סטארה זאגורה קאזאנלק צ'ירפאן ראדנבו גלבובו גברובו וליקו טרנובו סליבן ימ. חאסקובו פלובדיב לובץ'עמק הוורדים
 
קוטפי ורדים בעמק הוורדים
מראה אופייני בעמק: תלים של קברים תראקיים עתיקים
עמק הוורדים נמצא בבולגריה, הרי הבלקנים, בין שני נחלים.
בפתח המזרחי של עמק הוורדים שוכנת העיר קאזאנלק. העמק מתוחם ממערב על ידי הנחל סטריאמה, יובל של המריצה וממזרח על ידי הנחל טונדז'ה, יובל נוסף של המריצה. העמק מפורסם בגידול הוורדים מזן ורד בולגרי (Rosa Centifolia). מעלי הכותרת של הוורדים מופק שמן ורדים, מוצר יקר שמחירו עולה על מחיר הזהב (לפי משקל).
קטיף הוורדים מתבצע בחודשים מאי-יוני מהזריחה ועד השעה 08:00 לכל המאוחר, וזאת כדי למנוע התאיידות שמן הוורדים. בתקופה זו האוויר מבושם בריח ורדים והמקום משמש גם כנקודת משיכה לתיירים. בעמק גדלים גם גפנים ועצי פרי שונים.
בעמק תלים של קברים תראקיים עתיקים. הקבר הידוע ביותר באזור הוא הקבר התראקי בקאזאנלק.
קרחון רוז ואלי באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה נקרא על שם עמק זה.
סליה סאסיץ'

סליה סאסיץ'
סליה סאסיץ' (Célia Šašić;‏ נולדה ב-27 ביוני 1988) היא כדורגלנית עבר גרמנייה ששיחקה בעמדת החלוצה. סאסיץ' היא זוכת פרס נעל הזהב מגביע העולם 2015, לאחר שכבשה שישה שערים במהלכו.
חייה > קריירת מועדונים

סאסיץ' נולדה כסליה אוקויינו דה מבאבי בעיר בון, לאב קמרוני ולאם צרפתייה. בגלל שם משפחתה הארוך, היא הייתה שחקנית הבונדסליגה היחידה ששמה הפרטי כתוב על חולצתה, ולא שם המשפחה שלה. בנבחרת גרמניה, לעומת זאת, שם משפחתה הוצג על החולצה כמו אצל שאר השחקניות. כבר בגיל חמש היא החלה לשחק כדורגל בקבוצת ילדים, ואחיה הגדול דאג לקחת אותה לאימונים.
בשנת 2004, לאחר מספר שנים במחלקות נוער שונות, הצטרפה סאסיץ' לקבוצת באד-נוינהאר 07 מהבונדסליגה. מהר מאוד היא הפכה לשחקנית הרכב ולאחת מכוכבות הקבוצה. שנה לאחר מכן, זכתה סאסיץ' במדליית פריץ ואלטר בקטגוריית כדורגל נשים, המוענקת לשלוש הכדורגלניות הצעירות הבולטות בגרמניה באותה שנה.
סאסיץ' שיחקה בבאד-נוינהאר במשך עשר עונות, אך הקבוצה לא הצליחה להגיע לשום הישג משמעותי. מיקום השיא של הקבוצה באותה תקופה היה המקום הרביעי בשנת 2006. לאחר עונת 2013, ירדה הקבוצה לליגת המשנה, וסאסיץ' החליטה לעבור לפרנקפורט מצמרת הבונדסליגה. כבר בעונתה הראשונה בקבוצה, זכתה סאסיץ' בתואר מלכת השערים של הליגה, עם 20 כיבושים ב-22 משחקים. למרות זאת, פרנקפורט לא הצליחה לזכות באליפות וסיימה בפער שתי נקודות מוולפסבורג.
עונת 2014/2015 הייתה עונת השיא של סאסיץ' ברמה הקבוצתית. היא שמרה על תוארה כמלכת השערים של הבונדסליגה (21 שערים), ואף סיימה כמלכת השערים של ליגת האלופות, תוך שהיא משווה את שיא השערים לעונה אחת במפעל (14 שערים). גולת הכותרת של העונה הייתה הזכייה של פרנקפורט בליגת האלופות, לאחר ניצחון 1:2 בגמר על פריז סן-ז'רמן. היה זה משחקה האחרון של סאסיץ' בפרנקפורט, והיא אף כבשה את השער הראשון לזכות הקבוצה.
חייה > נבחרת גרמניה

בתחילת 2004, קיבלה סאסיץ' את אזרחותה הגרמנית והחלה לקחת חלק במשחקי הנבחרות הצעירות. בנובמבר של אותה שנה, היא הייתה חלק מהסגל הגרמני שזכה באליפות העולם עד גיל 19 שנערכה בתאילנד. היא הייתה בת 17 בלבד בזמן האליפות, אך בכל זאת פתחה בהרכב הראשון ואף כבשה שלושה שערים במהלך הטורניר.
בינואר 2005, ערכה סאסיץ' את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת של גרמניה, במשחק נגד אוסטרליה. שערה הראשון הגיע בספטמבר 2006, בניצחון 3:4 על נבחרת קנדה. במרץ 2007, במהלך משחק ליגה, שברה סאסיץ' את השוקה, ונאלצה להחמיץ את גביע העולם שנערך באותה שנה. שנה לאחר מכן, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכה במדליית הארד בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג.
בקיץ 2009, זכתה סאסיץ' בתואר משמעותי ראשון עם הנבחרת הבוגרת – אליפות אירופה. באליפות, שנערכה בפינלנד, ניצחו הגרמניות בכל ששת משחקיהן, ובגמר גברו 2:6 על אנגליה. סאסיץ' כבשה שער אחד במהלך הטורניר (בחצי הגמר נגד נורווגיה), לאחר שברובו היא עלתה כשמחליפה מהספסל. שנתיים לאחר מכן, בגביע העולם 2011, סאסיץ' כבר שימשה כשחקנית בהרכב הראשון. היא כבשה שני שערים במהלך שלב הבתים של הטורניר, והובילה את הגרמניות למקום הראשון בבית. למרות זאת, במשחק רבע הגמר נגד יפן, הפסידו הגרמניות והודחו מהטורניר בשלב מוקדם מהצפוי.
ב-2012, הובילה סאסיץ' את הנבחרת הגרמנית לזכייה בגביע אלגארבה, לאחר שכבשה שלושער בניצחון 3:4 בגמר על יפן. היא סיימה כמלכת השערים של הטורניר, ומאוחר יותר באותה שנה קטפה את פרס כדורגלנית השנה בגרמניה. באליפות אירופה שנערכה בשנת 2013 בשוודיה, זכו הגרמניות בפעם השישית ברציפות במפעל. סאסיץ' כבשה שני שערים במהלך שלב הבתים (צמד בניצחון 0:3 על איסלנד), ואף נבחרה לנבחרת הטורניר ביחד עם חמש שחקניות גרמניות נוספות.
לגביע העולם שנערך בקנדה ב-2015, כבר הגיעה סאסיץ' ככוכבת הבלתי-מעורערת של הנבחרת הגרמנית. במשחק הפתיחה של הנבחרת נגד חוף השנהב, היא כבשה שלושער והובילה את גרמניה לניצחון 0:10. בשמינית הגמר נגד שוודיה היא הוסיפה עוד צמד, וברבע הגמר כבשה את השער המשווה מול צרפת. במשחק חצי הגמר נגד ארצות הברית, במצב של 0:0, החמיצה סאסיץ' פנדל מכריע. לאחר החטאת הפנדל, כבשו האמריקאיות שני שערים והדיחו את גרמניה מהטורניר. למרות ההחמצה, נבחרה סאסיץ' לנבחרת הטורניר של פיפ"א, והייתה לאחת משלוש נציגותיה של גרמניה בה (לצידן של נדין אנגרר ואניה מיטאג). בנוסף, היא זכתה בפרס נעל הזהב, לאחר שסיימה כמלכת השערים של הטורניר עם שישה כיבושים.
ב-16 ביולי 2015, מיד בתום גביע העולם, הודיעה סאסיץ' על פרישתה מכדורגל. בעשר שנים בנבחרת הבוגרת של גרמניה, היא כבשה 63 שערים ב-111 משחקים. לאחר פרישתה, זכתה סאסיץ' בפרס כדורגלנית השנה בגרמניה (בפעם השנייה) ובפרס כדורגלנית השנה של אופ"א.
עכבר מקדוני

| עכבר מקדוני> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: עכבר
מין:: עכבר מקדוני
שם מדעי
 Mus macedonicus

עכבר מקדוני (שם מדעי: Mus macedonicus) הוא מין מכרסם בסוג עכבר.
מאפיינים

העכבר המקדוני הוא מכרסם בגודל בינוני, אורכו הוא 65–98 מילימטרים, אורך זנבו 56–82 מילימטרים ומשקלו נע בין 11 ל-30 גרם. הנקבות גדולות וכבדות מעט יותר מן הזכרים. צבע פרוותו באזור הגב הוא חום-אפור בהיר עד כהה ולפעמים עם גוון צהבהב, בעוד שהבטן בצבע לבן עד אפור בהיר.
תפוצה ובית גידול

מין זה מתפרס על שטח נרחב בעולם מגאורגיה במזרח ובולגריה במערב ועד לישראל בדרום. ניתן למצוא אותו במספר רב של מדינות בניהן: אלבניה, קוסובו, בולגריה, יוון, טורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן, איראן, סוריה, לבנון, ירדן ואולי אף בעיראק.
בית הגידול של מין זה מגוון, בחבל הים תיכוני בתי הגידול הטבעיים שלו הם, שדות פתוחים, שולי שדות, דיונות חול, כרמי זיתים ולאורך נחלים. עכבר זה נמנע משהייה בבניינים ומאזורים המיוערים בצפיפות, אך שוהה באזורים מעובדים כגון, פרדסים, שדות וגנים.
תזונה ורבייה

עיקר התזונה של עכברים אלו מורכבת מזרעים, פירות, שורשים וחלקי צמחים אחרים. אך הם גם צורכים מזון מן החי כגון חרקים וזחלים.
עונות הרבייה הן בחודשים מרץ-אפריל וספטמבר-אוקטובר. ההריון נמשך כ-3 שבועות, ובכל שגר ישנם 4–6 ולדות.
הערות שוליים

↑  עכבר מקדוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4  Mus macedonicus (Petrov & Ruzie, 1983), gbif (באנגלית)
↑  Orth et al, Two deeply divergent mitochondrial clades in the wild mouse Mus macedonicus reveal multiple glacial refuges south of Caucasus, Heredity 89, 2002, עמ' 353–357 doi: https://doi.org/10.1038/sj.hdy.6800147
↑  Vladimi Vladimír Vohralík, Theodora S. Sofianidou, Daniel Frynta, Reproduction in Mus macedonicus (Mammalia: Rodentia) in the Balkans, Bonn zoological Bulletin 47, 1998, עמ' 283 - 292
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטרבה

| --- | --- |


 מחזור חיים:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 גרסה אחרונה:  300.9 (30 במרץ 2023) 
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד, iOS 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 www.strava.com
 
סטרבה (אנגלית: Strava) הוא שירות אינטרנט אמריקאי המשמש לתיעוד הפעילויות הגופניות של המשתמשים באמצעות נתוני GPS, המכיל גם פונקציות של רשת חברתית. השירות פופולרי במיוחד למעקב אחר פעילויות רכיבה על אופניים וריצה.
השירות נוסד בשנת 2009 על ידי י מארק גייני ומייקל הורוואת', והפך עם השנים לאחד מיישומי הכושר הפופולריים ביותר בעולם, אשר בו משתמשים עשרות מיליוני משתמשים על מנת לעקוב אחר אימוני הכושר שלהם, לשתף את ההתקדמות שלהם עם משתמשים אחרים, ולקבל השראה ממשתמשים אחרים.
משתמשי סטרבה רשאים לבחור אם הפעילויות שהם מתעדים במסגרת השירות יהיו גלויות רק להם, או גם לאנשים שעוקבים אחרי הפרופיל שלהם.
שם השירות נגזר ממילה בשוודית שמשמעותה "לשאוף", המשקפת את החזון של מייסדי השירות לעודד אנשים להשיג יעדים שהם הציבו לעצמם בתחום הפעילות הגופנית.