stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1985 בארצות הברית
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
21 בינואר – טקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית המכהן רונלד רייגן.
24 בינואר – מעבורת החלל דיסקברי שוגרה מכף קנוורל למשימתה הצבאית הראשונה.
16 במרץ – העיתונאי האמריקאי טרי אנדרסון נחטף על ידי החזבאללה. הוא משוחרר ב־4 בדצמבר 1991
23 באפריל – חברת קוקה-קולה משנה את הנוסחה הסודית של המשקה הקל שלה ל-New Coke. (בעקבות תגובות שליליות של הציבור, כעבור שלושה חוזרים לנוסחה המקורית)
5 במאי – הנשיא רייגן מקיים ביקור שנוי במחלוקת בבית קברות צבאי בביטבורג שבגרמניה המערבית
13 במאי – הפצצת בניין MOVE  בפילדלפיה
12 ביוני – בית הנבחרים האמריקאי מאשר סיוע בסך 27 מיליון דולר לקונטראס בניקרגואה
14 ביוני – חטיפת טיסה 847 של TWA על ידי אנשי חזבאללה והג'יהאד האיסלמי.
13 ביולי – בוב גלדוף מארגן מופע הצדקה לייב אייד נערך בו זמנית בלונדון ובפילדלפיה ומגייס 70 מיליון דולר לרעבים באפריקה
2 באוגוסט – טיסה 191 דלתא איירליינס מתרסק ליד דאלאס, טקסס. באירוע נהרגו 137 בני אדם.
1 בספטמבר – משלחת משותפת אמריקאית-צרפתית מאתרת את שרידי הטיטניק במעמקי האוקיינוס האטלנטי.
21 בנובמבר – ג'ונתן פולארד נעצר בארצות הברית על ידי ה-FBI באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל
13 ביולי: מופע הצדקה לייב אייד בפילדלפיה
2 באוגוסט: איור של אסון התעופה בטיסה 191 של דלתא איירליינס
נולדו

25 במאי – רומן ריינס, מתאבק ב-WWE
30 ביוני – מייקל פלפס, שחיין אמריקאי
21 ביוני – לנה דל ריי, זמרת אמריקאית
2 ביולי – אשלי טיסדייל, זמרת ושחקנית אמריקאית
9 באוגוסט – אנה קנדריק, זמרת ושחקנית אמריקאית
8 באוקטובר – ברונו מארס, זמר אמריקאי
30 בנובמבר – כריסי טיגן, דוגמנית אמריקאית
30 בנובמבר – קיילי קווקו, שחקנית אמריקאית
3 בדצמבר – אמנדה סייפריד, שחקנית וזמרת אמריקאית
8 בדצמבר – דווייט הווארד, כדורסלן אמריקאי
10 בדצמבר – רייבן סימון, שחקנית, זמרת ופזמונאית אמריקאית
נפטרו

10 באוקטובר – אורסון ולס, במאי קולנוע הוליוודי אמריקאי (נולד ב-1915)
26 בדצמבר – דיאן פוסי, אתולוגית אמריקאית, חוקרת גורילות (נולדה ב-1932)
31 בדצמבר – סם שפיגל, מפיק קולנוע אמריקאי (נולד ב-1901)
31 בדצמבר – ריקי נלסון, זמר ושחקן אמריקאי (נולד ב-1940)
הערות שוליים

↑  Timeline 1985
↑  Patrick Smith, THE HIJACKING OF TWA 847
| שנים בארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-18 | 1776 • 1777 • 1778 • 1779 • 1780 • 1781 • 1782 • 1783 • 1784 • 1785 • 1786 • 1787 • 1788 • 1789 • 1790 • 1791 • 1792 • 1793 • 1794 • 1795 • 1796 • 1797 • 1798 • 1799 • 1800 |  |
| המאה ה-19 | 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורסון ולס
אדי בטלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1971 (בן 53) דימונה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדי בטלר (נולד ב-2 באוקטובר 1971) הוא זמר ישראלי שיצג את ישראל פעמיים באירוויזיון. בן קהילת העבריים מדימונה.
קורות חייו

הוריו של בטלר היגרו לישראל משיקגו, נדדו לליבריה ולאחר חזרתם ארצה השתקעו בדימונה.
בטלר משתייך לקהילת העבריים מדימונה. בגיל 8 החל להופיע עם אחיו גבריאל בתוך הקהילה ומחוצה לה. ב-1990 בגיל 19 עבר לתל אביב והחל להופיע באירועים וגם כזמר ליווי. בטלר עבר תהליך גיור.[דרוש מקור]
קריירה > אירוויזיון 1999

בטלר הופיע באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים כחבר להקת "עדן", שהתמודדה עם השיר "יום הולדת" שהגיע למקום ה-5. הלהקה התפרקה בשנת 2001, אך בטלר המשיך להופיע לאחר מכן בהופעות מזדמנות בארץ ובעולם.
קריירה > אירוויזיון 2006

בטלר ייצג את ישראל באירוויזיון 2006, לאחר שניצח בקדם-אירוויזיון עם שירו, "זה הזמן" (ללחן שלו, את המילים כתב יחד עם אורלי בורג ואסנת צבאג). השיר העפיל אוטומטית לגמר האירוויזיון בזכות הישגה של שירי מימון בשנה שלפני כן (מקום רביעי באירוויזיון 2005), אך בגמר הוא סיים במקום ה-23 מתוך 24 משתתפים עם 4 נקודות בלבד, שניתנו על ידי צרפת.
במאי 2006 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "את החלום".
חיים אישיים

לבטלר יש בת ובן – שחקן הכדורסל איתן בורג-בטלר מאשתו, אורלי בורג, אחותה של גלית בורג, בנוסף יש לו בת עדן, שעל שמה נקראה להקתו, ממערכת יחסים קודמת.
ארל ויליאמס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 במרץ 1951 (בן 73) פנסילבניה שבארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.04 מטרים
 מספר:  99
 מכללה:  אוניברסיטת וינסטון-סיילם, צפון קרוליינה
 דראפט:  בחירה מספר 49, 1974 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 1974–1975 1975–1976 1976–1977 1977 1977–1978 1978–1979 1979–1983 1983–1984 1984–1985 1985–1986 1986–1988 1988–1989 1989–1990 1990–1991 1992 1993–1994 :  פיניקס סאנס דטרויט פיסטונס ניו יורק נטס פרגסונה אלוויק ברומה בוסטון סלטיקס מכבי תל אביב יוגה בולוניה לנדסיסטם ברינדיזי הפועל תל אביב אליצור רמלה הפועל חולון מכבי רמת גן הפועל חולון מכבי ימק"א נצרת  בני הרצליה
 הישגים כשחקן
 זכייה בגביע אירופה לאלופות (1981)  זכייה בגביע הבין יבשתי (1980)  4 זכיות באליפות ליגת העל הישראלית (1980–1983)   4 זכיות בגביע המדינה בכדורסל (1980–1983) ({{ש)) זכיה בגביע הליגה  1990
 
ארל ויליאמס (באנגלית: Earl Williams; ‏נולד ב־24 במרץ 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, ששיחק בישראל בשנות ה-80. גובהו 2.04 מטרים.
קריירה

ויליאמס נולד בפנסילבניה וגדל במונטגומרי, אלבמה, עם אימו (שהייתה עוזרת הבית של מרטין לותר קינג) ושמונת אחיו. החל לשחק כדורסל בגיל 8.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת וינסטון-סיילם בצפון קרוליינה, נבחר ויליאמס במקום ה-49 בדראפט ה-NBA בשנת 1974 על ידי פיניקס סאנס. בסה"כ שיחק ויליאמס כ-4 שנים בליגת ה-NBA בהן קלע בממוצע 4.5 נק' למשחק וקלט 5.6 כדורים חוזרים ב-146 משחקים.
לקראת עונת 1979/80 הוחתם על ידי מכבי תל אביב כשחקן זר בקבוצה. בעונתו הראשונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות, והפסיד שם לריאל מדריד. בשנתו השנייה בישראל, במרץ 1981, הוביל את מכבי תל אביב לזכייתה השנייה בגביע אירופה לאלופות, כשהוא קולע 19 נקודות במשחק הגמר נגד קבוצת סינודינה בולוניה האיטלקית. בתום עונה זו התגייר ויליאמס בארצות הברית כדי שיוכל להמשיך לשחק במכבי תל אביב, על תקן של שחקן ישראלי. בסוף עונת 1983 עזב ויליאמס את ישראל ושיחק במספר קבוצות אירופיות. בסה"כ קלע בארבע העונות בגביע אירופה 2127 נק' ב-64 משחקים.
בעונת 1985/86 חזר לארץ ושיחק בהפועל תל אביב. בשנים הבאות שיחק בקבוצות אליצור נווה דוד רמלה, הפועל חולון, מכבי רמת גן עימה זכה בגביע הליגה בעונת 1990 ובני הרצליה. פרש ממשחק בתום עונת 1994 בה שיחק בהרצליה.
ויליאמס שיחק בעמדת הסנטר, ונודע בין השאר בכישורי הריבאונד שלו. לאורך כל הקריירה, מה-NBA ועד העונות בישראל, נחשב לשחקן מוכשר בעל מזג סוער והיה מעורב במספר סכסוכים וקטטות. בסה"כ קלע 3,225 נקודות בליגה הישראלית הראשונה בקבוצות השונות.
בשנים האחרונות ויליאמס מתגורר בניו ג'רזי עם אשתו הישראלית, ומשמש מחנך בבית ספר לחינוך מיוחד.
לקריאה נוספת

שמואל יעקבסון, כדורסל 2000, דביר כצמן, 1992.
הערות שוליים

↑  C’era una volta il Pregassona. Ce lo racconta Nacaroglu, mattinonline.ch, ‏5 באוקטובר 2020 (באיטלקית)
סילה וורד

| --- | --- |

סילה וורד, בשנת 2010
 לידה:  11 ביולי 1956 (בת 68) מרידיאן, מיסיסיפי, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Sela Ann Ward 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אלבמה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר – סדרות דרמה (2000)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2000)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (1994) 
 http://www.selawardtv.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סילה אן וורד (באנגלית: Sela Ann Ward; נולדה ב-11 ביולי 1956) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר כזוכת פרסי גלובוס הזהב ואמי על גילום דמותה של טדי ריד בסדרת הטלוויזיה "אחיות" ששודרה בין השנים 1991–1996, ודמותה של לילי מאנינג בסדרה "להתחיל מחדש" ששודרה בין השנים 1999–2002.
ביוגרפיה

נולדה במיסיסיפי שבארצות הברית. בתם הבכורה של אנני קייט, עקרת בית שמתה מסרטן בשנת 2002 ושל גראנברי הולנד וורד, מהנדס חשמל. לוורד שלושה אחים ואחיות: ג'ינה ברי וברוק. וורד למדה באוניברסיטת אלבמה בטסקלוסה אמנות ופרסום, והייתה חברה בקבוצת המעודדות של קבוצת הפוטבול ובאחווה "כי אומגה".
קריירה

לאחר לימודיה, בעת שעבדה בניו יורק בעריכת מצגות, החלה וורד לדגמן לצורך השלמת הכנסה. היא גויסה על ידי סוכנות וילהלמינה ולוהקה תחילה לפרסומות טלוויזיה של חברת הקוסמטיקה מייבליין. לאחר מכן עברה לקליפורניה כדי לנסות את מזלה במשחק. הופעתה הראשונה הייתה בשנת 1983, בסרטו של בלייק אדוארדס "האיש שאהב נשים". תפקידה הראשון בטלוויזיה היה תפקיד של אשת חברה בסדרת הדרמה "Emerald Point" בהמשך אותה שנה. בשנת 1986 שיחקה בסרטו של גארי מרשל "Nothing in Common". שנה לאחר מכן השתתפה בסרטו של פרנק פרי "Hello Again".
בשנת 1991 החלה לגלם את דמותה של טדי ריד, אלכוהוליסטית בוהמיינית, בסדרת הדרמה עטורת הפרסים "אחיות". התפקיד הזניק את הקריירה שלה וזיכה אותה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 1994. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיכון כפול" לצד ברוס בוקסלייטנר. ב-1993 גילמה וורד את הלן קימבל, רעייתו של הגיבור ד"ר ריצ'רד קימבל (האריסון פורד), בסרט הקולנוע המועמד לפרס אוסקר "הנמלט". בשנת 1995 זכתה וורד בפרס CableACE על גילום דמותה של העיתונאית ג'סיקה סאביץ' בסרט הטלוויזיה "Almost Golden: The Jessica Savitch Story". ב-1996  שיחקה בסרט "נשיאים בצרות" לצידם של ג'ק למון וג'יימס גארנר.
במהלך 1995 נבחנה וורד לתפקיד נערת בונד בסרט "מחר לנצח" אולם המפיקים החליטו כי היא מבוגרת מדי לתפקיד. בעקבות ניסיון זה יצרה בשנת 2000 את סרט הטלוויזיה התיעודי "The Changing Face of Beauty" העוסק באובססיית הנעורים האמריקנית ובהשפעתה על נשים. בסוף 2002 אף פרסמה ספר אוטוביוגרפי המרבה לעסוק בנושא בשם "Homesick: A Memoir".
בין השנים 1999 ו-2002 גילמה וורד את דמותה של לילי ברוקס מאנינג, אם בניפרד לשתי בנות, בסדרת הטלוויזיה "להתחיל מחדש", וזכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה. ב-2000 שיחקה בסרט הרומנטי "לתפוס כוכב נופל" בתפקיד סידני קלארק/שריל, שחקנית הנמלטת מסט הצילומים אחרי שתפסה את ארוסה בוגד בה ומוצאת אהבה בעיירה קטנה אליה הגיעה במקרה. ב-2004 שיחקה את ד"ר לוסי הול, רעייתו של הגיבור ג'ק הול (דניס קווייד) בסרט "היום שאחרי מחר". באותה שנה שיחקה את החוקרת הפרטית בובי באצ'ה בסרט הטלוויזיה "Suburban Madness" וכן שיחקה בסרט ההמשך לריקוד מושחת "ריקוד מושחת 2- לילות הוואנה". ב-2005 החלה להשתתף בסדרת הטלוויזיה "האוס" בתפקיד סטייסי וורנר, בת זוגו לשעבר של הגיבור גרגורי האוס.
נוסף על תפקידיה הקולנועיים והטלוויזיוניים החליפה וורד בשנת 1999 את קנדיס ברגן כפרזנטורית של חברת התקשורת האמריקנית ספרינט-נקסטל (Sprint Nextel) ושימשה בתפקיד זה עד 2002.
בשנת 2009 שיחקה לצד פן בדג'לי ואמבר הרד בסרט האימה "האב החורג" של הבמאי נלסון מקורמיק.
מ-2010 ועד תחילת 2013 שיחקה וורד בסדרת המתח "CSI: NY" בתפקיד ג'ו דנוויל. היא מחליפה את סטלה בונוסרה שאותה שיחקה מלינה קנקרדס. ג'ו מגיעה ליחידה לאחר עזיבתה של סטלה והופכת להיות יד ימינו של מאק (גארי סיניז).
וורד גילמה את נשיאת ארצות הברית בסרט האסונות של רולנד אמריך, "היום השלישי: התחדשות", שיצא לאקרנים ביוני 2016.
חיים אישיים

וורד ניהלה מערכת יחסים עם שחקן הפוטבול בוב באומהאוור בעת לימודיה באוניברסיטת אלבמה. ב-23 במאי 1992 נישאה להווארד שרמן ולשניים שני ילדים.
בעקבות מפגש עם שני ילדים חוסים בביקור במיסיסיפי בשנת 1997 הקימה וורד בעיר הולדתה מרידיאן מקלט לילדים הממתינים למשפחת אומנה. המוסד הקרוי "Hope Village for Children", אשר נועד לשמש דגם למקלטים נוספים, אכלס בשנת 2005 יותר מ-140 ילדים נזקקים.
פרסים

1994: פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה על תפקידה בסדרה "אחיות".
1995: פרס CableACE לשחקנית הטובה ביותר בסרט או במיני-סדרה על תפקידה בסרט הטלוויזיה "Almost Golden: The Jessica Savitch Story".
2000: פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה על תפקידה בסדרה "להתחיל מחדש".
2001: פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על תפקידה בסדרה "להתחיל מחדש".
ג'ים בוטרייט

| --- | --- |

ג'ים בוטרייט, קפטן מכבי תל אביב, מניף את גביע אירופה לאלופות; ברקע שלמה להט, ראש עיריית תל אביב, 1981
 לידה:  10 בדצמבר 1951 טווין פולס שבאיידהו, ארצות הברית
 פטירה:  11 בפברואר 2013 (בגיל 61) היילי, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד/סמול פוורד
 גובה:  2.01 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של יוטה
 קבוצות כשחקן
 1974 - 1981:  מכבי תל אביב
 הישגים כשחקן
 2 זכיות בגביע אירופה לאלופות (1977, 1981)
 
ג'יימס ארל "ג'ים" בוטרייט (באנגלית: James Earl "Jim" Boatwright; ‏10 בדצמבר 1951 - 11 בפברואר 2013) היה כדורסלן אמריקאי אשר התגייר ושיחק במדי מכבי תל אביב בשנות ה-70 וה-80, והיה שותף לזכייתה בתארים רבים, ביניהם גביע אירופה לאלופות בעונת 1976/77 ובעונת 1980/81. גובהו היה 2.01 מטרים והוא שיחק בעמדת הפורוורד.
קורות חייו > תחילת דרכו

בוטרייט סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון מיניקו שבעיירה רופרט (Rupert) במדינת איידהו בשנת 1970. הוא נחשב עד היום לקלע מספר שתיים בתיכון זה בכל הזמנים. בעקבות זכייתו בכמה אותות הצטיינות ברמת המדינה וגם ברמה הפדרלית זכה למלגת לימודים באוניברסיטת המדינה של יוטה (USU).
הוא היה הקלע המצטיין בנבחרת הכדורסל של העיר לוגאן וזכה בתואר הספורטאי המצטיין של יוטה לשנת 1974. בקיץ סיים את לימודיו וסיים תואר ראשון במדעי המדינה.
קורות חייו > קריירה בישראל

לאחר סיום לימודיו הגיע לישראל והצטרף בקיץ אותה שנה לקבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב. הוא מיד התבלט בסגנון המשחק החדשני יחסית לתקופתו ובקליעה אבסולוטית. על אף מבנה גופו הצנום, היה שחקן מהיר וטכני. תחילה שיחק רק במסגרת הליגה האירופית בהתאם לחוקי הזרים בליגה הישראלית אז.
לאחר שהתאזרח הצטרף לליגה המקומית בעונת 1976/77.
ג'ים בוטרייט זכור יותר מכל בעקבות משחקו המצוין בגמר טורניר גביע אירופה לאלופות שנערך ב-1977 בבלגרד, שם קלע 26 נקודות, השחקן המוביל באותו ערב, והצעיד את קבוצתו יחד עם שחקנים כמו מיקי ברקוביץ', מוטי ארואסטי, אולסי פרי וטל ברודי, לאליפות אירופה ראשונה למכבי תל אביב.
בשנת 1980 נמנה בוטרייט על הנבחרת הלאומית בכדורסל למשחקים האולימפיים במוסקבה (שלא יצאה למשחקים בעקבות החרם).
בעונת 1980/81, הזכורה כטובה ביותר של מכבי תל אביב עד היום, כיכב בוטרייט גם בתור קפטן. הוא הצטיין גם בניצחון בגמר הגביע נגד סינודינה בולוניה, עם 12 נקודות. בעקבות פריצת הקהל למגרש אחרי הניצחון 80:79, נמנע מבוטרייט להניף את הגביע, ובמקומו הניפו שמוליק זיסמן, שהיה קרוב יותר לגביע. באותה עונה זכתה מכבי בגביע אירופה לאלופות, אליפות המדינה, גביע המדינה והגביע הבין-יבשתי.
במכבי תל אביב קלע בוטרייט 16 נקודות בממוצע למשחק ב-93 משחקים בגביע אירופה. בנבחרת ישראל רשם 25 הופעות, בהן קלע 14 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 1981 פרש בוטרייט ממשחק ושב לארצות הברית.
קורות חייו > פעילותו בארצות הברית

משנת 1988 החל לשמש כמורה ומאמן כדורסל בתיכון בעיירה אפטון שבמדינת ויומינג. על תרומתו לנבחרת הכדורסל זכה בתואר "מאמן השנה של ויומינג". לאחר מכן שימש כמורה בבתי ספר יסודיים ותיכוניים באריזונה, ובקליפורניה. כמו כן, לימד מדעי החברה בתיכון בעיירה היילי במדינת איידהו.
מאמצע שנות ה-80 ארגן בוטרייט מחנה קיץ בכדורסל לבנות ובנים בגילאי 10–18.
ג'ים בוטרייט נפטר ב-12 בפברואר 2013 בהיילי לאחר מאבק במחלת הסרטן.
הוא השאיר אחריו אישה, ג'ניפר מגריין-בוטרייט, וארבעה ילדים.
תארים בישראל

אליפות המדינה – 5
גביע המדינה – 5
גביע אירופה לאלופות – 2
הגביע הבין-יבשתי – 1
שיראל ביתן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1978 (בת 46) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jennifer Djaoui 
 שם במה:  Shirel 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 shirel.net
 פרופיל ב-IMDb
 
שיראל ביתן הוא השם העברי ושם הבמה של ג'ניפר ג'ין ג'אווי (בצרפתית: Jennifer Jeane Djaoui; נולדה ב-19 במרץ 1978), זמרת ושחקנית צרפתייה-ישראלית.
ביוגרפיה

ביתן נולדה בצרפת לזמרת האמריקנית ג'ין מנסון ומפיק הקולנוע הצרפתי-יהודי אנדרה ג'אווי, ובילדותה חיה בין צרפת לבין ארצות הברית. ב-1996, בגיל 18, הגיעה לישראל בחיפוש אחר שורשיה היהודיים, ונרשמה ללימודי עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למדה מוזיקה בבית הספר רימון. היא עברה ללונדון להמשך הקריירה המוזיקלית, שם קיבלה ב-2001 את תפקיד אסמרלדה במחזמר "הגיבן מנוטרדאם". בתפקיד זה הופיעה בצרפת, בלגיה, שווייץ וסין.
ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון – "All the Ways" ("כל הדרכים"). ב-2004 קיבלה תפקיד ראשי במחזמר בהפקה צרפתית "Les enfants du Soleil" ("ילדי השמש"). אלבומה השני, "Under the Tree" ("תחת העץ"), יצא ב-2006. באותה שנה גם קיבלה תפקיד בסרט הקולנוע "ירושלים, ירושלים" בבימויו של הבמאי היהודי-צרפתי אלי שוראקי, העוסק במלחמת העצמאות של ישראל.
ב-2006 החלה ביתן לעבוד על עיבוד לאנגלית של המחזמר הצרפתי "Le Sel et le Miel" ("המלח והדבש") שעלילתו מעוגנת בהיסטוריה היהודית, השואה והתקומה. במהלך העבודה על המחזה התאהבה במפיק הצרפתי-יהודי ברנאר ביתן, והשניים נישאו בירושלים בדצמבר 2006. ביוני 2008 עלתה הצגת הבכורה של המחזמר בגרסתו האנגלית בשם "Salt & Honey" ובכיכובה של ביתן.
מפברואר ועד מאי 2012 השתתפה בגרסה הצרפתית של המחזמר "אבניו קיו" שהועלתה בפריז. בפברואר 2013 יצא לאור אלבומה השלישי, "Old Things" ("דברים ישנים").
ביתן עברה תהליך גיור (אימה ג'ין מנסון אינה יהודייה), ומחזיקה באזרחות ישראלית, צרפתית ואמריקנית. היא מתגוררת לסירוגין בפריז ובתל אביב, ואמא לשני ילדים.
ב-2014 התמודדה, עברה את שלב האודישן והתקבלה להשתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל" מבית "רשת מדיה". היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר.
ב-2015 השתתפה כאחת מהמתחרות בשעשועון "לעוף על המיליון".
הערות שוליים

↑  שיראל ביתן בדה וויס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008496590205171  MusicBrainz: c0ad1c64-3139-491a-b5f4-d5331b76e642  VIAF: 492159478066227990009   WorldCat (עם VIAF): 492159478066227990009
שולמית לורין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בדצמבר 1948 (בת 75) צרפת 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 
שולמית לורין (באנגלית: Shulamit Elisabeth Marie-Claire Lorrain;‏ נולדה ב-10 בדצמבר 1948) היא צ'לנית ישראלית.
ביוגרפיה

לורין נולדה בצרפת למשפחה מוזיקלית (הוריה מוזיקאים חובבים ושלושה מילדיהם מוזיקאים מקצועיים), ולמדה אצל פול טורטלייה בקונסרבטוריון של פריז, שם זכתה בפרסים על הצטיינותה בצ'לו, במוזיקה קאמרית ובסולפג' וכן השתלמה אצל ליאונרד רוז.
בשנת 1966 נשלחה על ידי הקונסרבטוריון למכון למוזיקה אינטרלאקן שבארצות הברית, שם זכתה בתחרות חשובה ובעקבותיה הוזמנה להופיע כסולנית עם תזמורת אינטרלאקן.
ב-1969 התגיירה ועלתה לישראל, ואחרי שהופיעה בהצלחה בכמה רסיטלים, הצטרפה לאנסמבל הקאמרי כצ'לנית ראשונה. היא גם הופיעה כסולנית עם האנסמבל בישראל ובסיורו בחו"ל.
ב-1972 הצטרפה לתזמורת הפילהרמונית הישראלית וכן הופיעה עימה כסולנית. ב-1975 נתמנתה משנה לנגן ראשון בקבוצת הצ'לות של התזמורת.
נגנה בצוותא עם אברם מלמד ועדית צבי ב"אנסמבל מוזיקאמרה" והופיעה איתו לעיתים קרובות.
חיים אישיים

לורין מתגוררת בתל אביב עם שני בניה.
ליאל אלכסנדרה אדמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במאי 1980 (בת 44) פלובדיב, הרפובליקה העממית של בולגריה 
 שם לידה:  אלכסנדרה רגוזוב 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תיכון עירוני ה' (תל אביב), אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  בולגרית, עברית 
 סוגה:  שירה 
 מספר צאצאים:  3 
 אתר רשמי
 
ליאל (צ'יקה) אלכסנדרה אדמון (נולדה ב-21 במאי 1980) היא משוררת ישראלית.
חברה בקבוצת "כֻּלָּנָה", חבורה פואטית הכותבת, עורכת ומופיעה יחד במיצגי פרפורמנס.
ביוגרפיה

נולדה כאלכסנדרה רגוזוב בפלובדיב, בולגריה, בת יחידה לסרגיי ורחל. עלתה לישראל ב-1991, בגיל 11. בהמשך התגיירה ובעקבות זאת הוסיפה לשמה את השם "ליאל".
למדה בתיכון עירוני ה' בתל אביב. בעלת תואר ראשון בלשון עברית ותואר שני בספרות מאוניברסיטת תל אביב אותו סיימה בהצטיינות יתרה. את התזה עשתה בתחום המחקר הקוגניטיבי של השפה.
שיריה התפרסמו בעיתונים "ידיעות אחרונות" וב"הארץ; ובכתבי העת: מטעם, מטען והליקון. כותבת סיפורת ומתרגמת מבולגרית את שיריו של המשורר סים אלכסיאב.
חיים אישיים

נשואה לאיל אדמון, אם לשלושה ומתגוררת בחולון.
חברויות בקבוצות תרבות ושירה

חברה, יחד עם נעה שחם, מירלה משה אלבו ושי שניידר-אילת, בקבוצת "כֻּלָּנָה" - חבורה פואטית הכותבת, עורכת ומופיעה יחד במיצגי פרפורמנס.
חברה בקבוצת "הבריגדה התרבותית", קבוצת צעירים יוצאי ברית המועצות, הפועלים להפוך את הסיפור והתרבות של יוצאי ברית המועצות לחלק מהתרבות הישראלית.
ספריה

"תבוא אחרת", עריכה: רפי וייכרט, הוצאת קשב לשירה (2014)
"לכל התליינים שלום", עריכה: מירלה משה אלבו, הוצאת קשב לשירה (2016)
הערות שוליים

↑    ליאל אלכסנדרה אדמון, שיר ביום - 4 לפנות בוקר, באתר "ידיעות אחרונות", 20 ביוני 2016
↑  שלושה שירים של סים אלכסיאב, 3 בנובמבר 2013, באתר של ליאל אלכסנדרה אדמון
↑  עמוד הפייסבוק של הבריגדה התרבותית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525145705171  LCCN: no2014168705  VIAF: 308283131   WorldCat (עם VIAF): 308283131
רנדי פלגלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1968 (בן 56) קנזס, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 פרופיל ב-IMDb
 
רנדי פלגלר (באנגלית: Randy Flagler; נולד ב-21 באוגוסט 1968) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי המוכר בעיקר מתפקידו בסדרת הטלוויזיה "שיקו FIRE" של רשת NBC.
השכלה

למד משחק באוניברסיטת ביילור אצל הסופר-במאי דרק האס, בוגר האוניברסיטה.
פילמוגרפיה > סרטים

גברים של כבוד - (2000).
אוכל העצמות - (2007).
2:13 - (2009).
הדאבל - מילר (2011).
פילמוגרפיה > סדרות

קישורים - (2001).
NYPD Blue  - האנק גרנדה (2002)
חקירות רפואיות - (2004).
NCIS (סדרת טלוויזיה)  - (2006)
תשע (סדרת טלוויזיה) - (2006).
נמלטים -  (2008).
24 (סדרת טלוויזיה) -  (2009).
מונק (סדרת טלוויזיה) -  (2009).
גיבורים (סדרת טלוויזיה) -  (2009).
צעירים חסרי מנוח - (2008-2011).
שיקגו PD - הרולד קאפ (תפקיד אורח; 4 פרקים) (2014–2019).
שיקגו FIRE - הרולד קאפ (2012–2019).
זיקו זאקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1990 (בן 34) אלכסנדריה, מצרים מצרים 
 שם לידה:  زكريا زكي 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טמפל  Unionville High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
זיקו זאקי (בערבית: زيكو زكى באנגלית: Zeeko Zaki; נולד ב-18 בינואר 1990) הוא שחקן מצרי-אמריקאי המוכר בעיקר בשל תפקידו כסוכן ה-FBI עומאר (או איי) זידאן בסדרת הטלוויזיה "FBI".
ביוגרפיה

זאקי נולד באלכסנדריה שבמצרים, ובגיל חודש היגר עם משפחתו לארצות הברית. חלק מבני משפחתו נותרו במצרים, ובילדותו אף נסע זיקו לבקר אותם.
משפחתו גרה תחילה בפנסילבניה, ולאחר מכן עברה לדלאוור. אביו הוא סטייליסט ואמו היא בעלת סלון, ולו אח ואחות.
זאקי הוא מוסלמי, ומלבד אנגלית הוא גם דובר ערבית בניב המצרי (שפת אמו).
קריירה

זאקי החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון בית הספר התיכון יוניונוויל, בו למד. במקביל שיחק גם בתיאטרון הקהילתי, ולאחר מכן עבר ללימודי משחק באוניברסיטת טמפל.
בשנים 2012–2017 שיחק בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן "הומלנד", "מהפכה", "NCIS: לוס אנג'לס" ועוד.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד קטן בסרט המצליח "נאמנים".
בשנת 2017 קיבל את אחד מתפקידיו המרכזיים הראשונים, כששיחק בשמונה פרקים של סדרת הטלוויזיה הצבאית "קומנדו 6" בהפקה של ערוץ ההיסטוריה, ובשבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "24: מורשת".
בשנים 2017–2018 שיחק את אחד הדמויות הראשיות בסדרה "חירות ואומץ" ברשת CBS, שבוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "FBI", ובסדרות הספין אוף שלה, "FBI: המבוקשים ביותר" ו-"FBI: אינטרנשיונל".
בשנת 2022 דיבב את דמותו של רע, אל השמש במיתולוגיה המצרית בסרט ההרפתקאות המונפש "לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה"; הרביעי בסדרת סרטי "לילה מוטרף במוזיאון".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | כותבים, סיפור אהבה | גאס |  |
| 2013 | Heart of the Country | אסיר |  |
| 2015 | מקס | שוטר אפגני |  |
| 2015 | אלווין והצ'יפמאנקס 4 | פאפאראזו |  |
| 2016 | נאמנים | מנהיג חוליה |  |
| 2018 | תוכנית בריחה 2: הגיהנום | חייל |  |
| 2022 | לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה | רע | דיבוב |