stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופירה רחמים
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית/ סדרה | תפקיד | סוגה | ערוץ | הפקה | יוצרים | במאי/ עורך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | מותק בול באמצע | חנה חנינה חנן | סדרה דרמה קומית | כאן 11 | אולפני הרצליה | שמואל הספרי | שמואל הספרי |
| 2015 | איפה אתה חי? | לילה | סדרה קומית | ערוץ 1 |  | חי ורונן דוידוב | ירון שילון |
| 2011 | גבוה וגרינבאום | מאיה | סדרה קומית | ערוץ 2 (קשת) | מטר הפקות | רן אפלברג, דניאל אדר, עמי אמיר | דניאל אדר |
| 2009 | פילרים לבחירות |  | מערכונים | ערוץ 10 | באזז הפקות |  |  |
| 2009 | חשופים (עונה 1, 2) | מזולה חדד | טלנובלה יומית | HOT3 | קודה הפקות | רם לנדס, שחר מגן | רני סער |
| 2009 | הכל דבש | המעקלת מהעירייה | סדרת דרמה קומית | ערוץ 2 (רשת) | אפרת שמעיה דרור | יעל פוליאקוב | עודד דוידוף |
| 2007–2006 | בשורות טובות |  | סדרת דרמה-קומית מוקומנטרית | ערוץ 2 (קשת) | סהר הפקות | מיכל ליבדינסקי; סדרה של שי אביבי | דפנה לוין, עודד רסקין |
| 2006–2005 | הכול זז עם דודו טופז | פינת סטנד-אפ קבועה |  | ערוץ 2 (רשת) |  |  |  |
| 2005 | עובר כל גבול – סטנד-אפ בלי צנזורה | סטנדאפיסטית | סטנדאפ, צולם בצוותא | ערוץ הסרטים של yes |  | אהרון קפלן |  |
| 2004 | משכנתא | אם פונדקאית | דרמת טלוויזיה קומית | ערוץ 2 (קשת) | גולן גלובוס | טל גרניט, שרון מימון | טל גרניט, שרון מימון |
| 2004 | ערב אדיר | תפקידים שונים | תוכנית בידור | ערוץ 2 (רשת) | יואב גרוס, יריב יפת |  |  |
| 2004 | יומטוב |  | סטנד-אפ |  |  |  |  |
| 2003 | טיפול נמרץ | קרן | סדרת דרמה | ערוץ 2 (רשת) | יורם גלובוס | יורם גלובוס, עוזי פלד | רוני קיי |
| 2003 | יצאת גדול | הנחיה ודמויות | שעשועון מתיחות | ערוץ 10 |  | פורמט אמריקאי | בן בכר |
| 1999 | מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ | בוחנת באופרה / חדרנית / מלצרית / חנה יעקב | קומדיית מצבים | ערוץ 1 |  | אופירה רחמים, גיא מרוז, יוני להב | מיקי בהגן |
| 1999 | זבנג! | אושרית | סדרה קומית | ערוץ 2 (קשת) | ליאורה לנדאו | אורנה לביא-פלינט, יואב גורפינקל ושי כרמי-פולק | רוני קיי |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | הצגה/מופע | תפקיד | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | ביקור הגברת הזקנה | רובי | תיאטרון החאן ותיכון ליד"ה | פרידריך דירנמאט | אשלי טוביאס |
| 1998 | בית ברנרדה אלבה | השכנה | תיאטרון הספרייה | פדריקו גארסיה לורקה |  |
| 1998 | תומי תם | המלכה הרעה | תיאטרון בית צבי | אוראנד האריס | רפי ניב |
| 2014–1999 | אופירה רחמים | מופע סטנד-אפ | צוותא | אופירה רחמים | אופירה רחמים |
| 2004 | תמסרי לבתי שיצאתי למסע (מחזה קריאה) | תפקידים שונים | התיאטרון הקאמרי | דניס שלם | איה קפלן |
לקריאה נוספת

ליאת קופלמן, "שוטרת עם רחמים", פנאי פלוס, פברואר 2001, עמ' 40–41.
נעמי אלון, "ידע כללי – קוראים לי אופירה רחמים-אלפנבאום", Time Out ישראל, 31-1 במאי 2005.
Suzanne Selengut, "Funny with a soft spot", The Jerusalem Post, Spetember 13 2005, p. 24.
טונליט

| --- | --- |
גוש טונליט על גרניט גנייס אדומה מטיורן (Tjörn) בשוודיה
גוש טונליט על גרניט גנייס אדומה מטיורן (Tjörn) בשוודיה
 סוג הסלע:  סלע יסוד
 סביבת היווצרות:  פלוטונית
 הרכב:  מעל 50% פלגיוקלז, מעל 20% קוורץ, אמפיבול, ופירוקסנים
 תכונות וזיהוי:  צבע הסלע בין אפור בהיר לאפור כהה. מרקם פנריטי
טונליט הוא סלע יסוד, בהיר שמורכב בעיקר מפלגיוקלז, קוורץ, ומינראלים כהים, בעיקר מקבוצת האמפיבול וקבוצת הפירוקסן. בעבר השתמשו בשם טונליט כשם נרדף לקוורץ-דיוריט, אך הסיווג הנוכחי של ארגון IUGS (האיגוד הבינלאומי של מדעי הגאולוגיה) מגדיר טונליט כסלע שבו מעל ל-20% קוורץ וקוורץ-דיוריט כסלע שבו תכולת הקוורץ נעה בין 5% ל-20%.
תיאור ותכולת מינרלים

צבעו של הטונליט בין אפור בהיר לאפור כהה, הרכבו מאפי ומרקמו פנריטי (כלומר גס-גרגיר). הטונליט מורכב בעיקר מפלגיוקלז (בדרך כלל אוליגוקלז או אנדסין) שמהווה מעל ל-50% מהרכב הסלע, וכן מלמעלה מ־20% קוורץ. הורנבלנדה, וביוטיט הם מינרלים נלווים נפוצים. מינרלים נוספים המצויים בטונליט: אוגיט, אלניט, אפטיט, זירקון, טיטניט ומגנטיט.
מקור השם ותפוצה

מקור שם הסלע מהמקום בו נתגלה לראשונה - בסמוך למעבר טונלה בצפון עמק ואל קמוניקה שבהרי האלפים באיטליה.
ניתן למצוא טונליט בחוף הפסיפי של אמריקה הצפונית ובמספר מקומות בגרמניה, לדוגמה ברכס פיכטלגבירגה, או ברכס אודנוולד (Odenwald). הטונליט נוצר מקרור של מאגמה מאפית או אולטרא מאפית ולכן נפוץ באזורים בהם הסלעים עתיקים, בעיקר מתקופת הפרקמבריון.
מקור השם ותפוצה > טרונדהיימיט

טרונדהיימיט הוא סוג של טונליט, שהפלגיוקלז בו מסוג אוליגוקלז ומכיל כמות קטנה יחסית של מינראלים מאפיים כמו הורנבלנדה ואוגיט ולכן מכונה גם בשם "גרניט לבן". עוד מאפיין שלו הוא מציאותם של גבישי טיטניט בכמות ניכרת. הסלע נקרא על שם טרונדהיים העיר השלישית בגודלה בנורווגיה.
שימושים

לטונליט תכונות מכניות מצוינות. בגלל כמות הקוורץ הגדולה יחסית, הוא קל במשקלו יותר מאשר הדיוריט והגברו לכן הוא חביב מאוד על הבנאים והסתתים באזורים בהם הוא מצוי בכמויות גדולות. משום שכמות האורתוקלז בו זניחה, אין בו סכנת רדיואקטיביות, כפי שקיימת בגרניט.
בטונליט משתמשים ליצירת לבנים, אריחים, מרצפות וחיפויים למדרגות וכן כחצץ לכבישים ולמדרכות. בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 שימש הטונאליט כחומר גלם פופולרי למצבות בגרמניה. קיימות מחצבות טונליט באוקראינה, סלובניה ובוסניה והרצגובינה המפיקות גושי סלע לשימוש בתעשיית הבנייה.
טונליט (מסומן בכחול) בתוך דיאגרמת QAPF
מצבה מטונליט בליובליאנה
ויליאם מרלנד

ויליאם קייסי מרלנד (באנגלית: William Casey Marland;‏ 26 במרץ 1918 –  26 בנובמבר 1965 היה פוליטיקאי אמריקאי מוירג'יניה המערבית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כתובע הכללי ה-24 של מדינתו בשנים 1949–1952, וכמושל וירג'יניה המערבית ה-24 בשנים 1953–1957.
מרלנד נודע בשל ניסיונותיו הראשונים להטיל מיסים על חברות שדלדלו את משאבי הטבע של המדינה, במיוחד פחם, וכמי שהוביל את ביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר בתקופת פעילותה של התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח, כאשר מושלים אחרים ממדינות הדרום התנגדו אליו. בערוב ימיו הוא נחשף לעין הציבור פעם נוספת כאשר גילתה אותו עיתונאית בשיקגו כשהוא עובד כנהג מונית. מרלנד הגיב לפרסום השלילי הזה כאשר הוא פרסם הצהרה פומבית בעיתונות בנוגע להחלמתו מאלכוהוליזם, וציין שעבודתו החדשה והצנועה סייעה לו להתאושש.
ראשית חייו

ויליאם מרלנד נולד בעיר ג'ונסטון סיטי שבאילינוי, כבנם של ג'וזף וסלי מרלנד, מנהל עבודה בענף הכרייה, ושל מוד קייסי מרלנד. כאשר הוא היה בן שבע, עברה משפחתו לעיירת הכורים גלן רוג'רס שבמחוז ויומינג שבווירג'יניה המערבית. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כלוטננט בצי ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט, ושירת בסך הכול ארבע שנים. הוא למד באוניברסיטת אלבמה, שם הוא היה כוכב נבחרת הפוטבול של המוסד, וב-1947 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וירג'יניה המערבית. ב-1942 נשא מרלנד לאישה את ולרי אלן, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
קריירה ציבורית

בווירג'יניה המערבית, מונה מרלנד כעוזר משפטי לשופט הפדרלי בן מור, ובאוגוסט 1948 הוא מונה כעוזר התובע הכללי של וירג'יניה המערבית. כאשר התפטר התובע הכללי הקודם, אירה ג'. פרטלו, בדצמבר 1949, מונה מרלנד כמחליפו, ובנובמבר 1950 הוא נבחר רשמית לתפקיד. בינואר 1952 הודיע מרלנד על התפטרותו מתפקיד התובע הכללי כדי להתמודד על תפקיד מושל וירג'יניה המערבית מאוחר יותר באותה שנה.
בבחירות למשרת המושל של 1952 הביס מרלנד את הסנאטור לשעבר ראש הולט בהפרש של 3 אחוזים מהקולות. כמושל, קידם מרלנד את ביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר, את הרחבת הפארקים המדינתיים ומתקני פנאי נוספים, שיפר את מצב האבטלה ואת חוקי הפיצויים לעובדים, והוביל תוכנית לפיתוח תעשייתית.
מרלנד התמודד ב-1956 בבחירות מיוחדות על מושב בסנאט של ארצות הברית. הוא נוצח על ידי הסנאטור לשעבר צ'פמן ריברקומב. ב-1958 הוא התמודד בבחירות מיוחדות נוספת לסנאט, ונוצח על ידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'נינגס רנדולף. לאחר הפסדו השני בבחירות לסנאט, עבד מרלנד כעורך דין, ובסופו של דבר עבר להתגורר במטרופולין של שיקגו.
שנותיו האחרונות

מצבי הדחק שהיו מנת חלקו של מרלנד גרמו לפיתוח האלכוהוליזם אצלו. בעת כהונתו כמושל הוטחו כנגדו האשמות על ידי יורשו בתפקיד ססיל אנדרווד, על כך שנהג לשתות בלשכתו בשעות בלתי ראויות במהלך יום העבודה.
בראשית שנות ה-60 ויתר מרלנד על הרגל השתייה. אך הוא לא זכה לחיות את חייו באופן פרטי. שנים מספר לאחר החלמתו מהאלכוהוליזם, הוא זוהה על ידי עיתונאית השיקגו דיילי ניוז, מרג'רי מקאלהני. מרלנד אישר שהוא עבד כנהג מונית מאז אוגוסט 1962, וב-12 במרץ 1965 פרסם העיתון ידיעה בלעדית, עם ידיעות נוספות ביום המחרת. הסיפור זכה לתשומת לב ברמה הלאומית.
ביודעו שהסיפור עתיד להתפרסם, ומתוך דאגה לנזק שייגרם בשל כך למשפחתו, כינס מרלנד מסיבת עיתונאים ודיבר בכנות על האלכוהוליזם שבו הוא לקה, על האופן בו הוא התגבר עליו, ועל הסיבות שהביאוהו לעבוד כנהג מונית: לשמור על רמת שאפתנות שאולי תרמה לנגע השתייה בו הוא לקה.
כתוצאה מכך השתפר מזלו באופן דרמטי. עד מהרה הוא הוזמן להופיע בתוכנית הטלוויזיה של ג'ק פאר (אנ'), ונשכר לנהל חברה למרוצי סוסים בווירג'יניה המערבית. זמן קצר לאחר מכן אובחן אצל מרלנד סרטן הלבלב.
ויליאם מרלנד נפטר ממחלתו בביתו שבברינגטון, אילינוי ב-26 בנובמבר 1965. רעייתו נפטרה ב-1977. הוא נטמן בבית הקברות של לייקון, אילינוי.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1710
הערות שוליים

↑  J. Howard Myers (Ed.):West Virginia Blue Book 1951, Vol. 35.
↑  "William Casey Marland". Archived from the original on October 24, 2000.
↑  "Our Campaigns - WV US Senate - Special D Primary Race - Aug 05, 1958".
↑  "Ex-Governor of W.Va. Driving Cab in Chicago", Pittsburgh Post-Gazette, March 13, 1965, p5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2429 6716  LCCN: n80047400  VIAF: 16065925   WorldCat (עם VIAF): 16065925
יונית הוכברג

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1982 (בת 42) קליבלנד, אוהיו, ארצות הברית ארצות הברית 
 ענף מדעי:  חומר אפל, פיזיקה, פיזיקת חלקיקים 
 עיסוק:  פיזיקאית
 מקום לימודים:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל  מכון ויצמן למדע
 מנחה לדוקטורט:  מיכה ברכוז, יוסי ניר
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  חברת האקדמיה הצעירה הישראלית (2020–2024)  פרס בקנשטיין של האגודה הישראלית לפיזיקה (2021)  פרס קריל (2022)
 תרומות עיקריות
 פיתוח גישות חלקיקיות לחקר החומר האפל
 
יונית הוכברג (נולדה ב-11 בפברואר 1982) היא פיזיקאית חלקיקים ישראלית ופרופסור חבר במכון רקח לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. מומחית לחקר החומר האפל.
ביוגרפיה

יונית הוכברג נולדה בקליבלנד, אוהיו, בת לפרופ' קנת הוכברג, מתמטיקאי, ולד"ר שפרה הוכברג (לבית סטולמן), חוקרת ספרות אנגלית. לה שלוש אחיות. עלתה לישראל עם משפחתה ב-1986 ולמדה בתיכון פלך בירושלים.
למדה לתואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון, אותו השלימה ב-2005. לאחר מכן עברה למכון ויצמן למדע, שם השלימה תואר שני בפיזיקה בהנחיית פרופ' מיכה ברכוז ופרופ' יוסי ניר. ב-2008 החלה תואר שלישי בפיזיקה בהנחייתם של ברכוז וניר. עבודת הדוקטורט שלה, שנשאה את הכותרת "בחיפוש אחר פיזיקה מעבר למודל הסטנדרטי: סופרסימטריה, פיזיקת הדורות והמאיץ הגדול" הוגשה ב-2013.
בשנים 2013–2016 שהתה הוכברג כעמיתת בתר-דוקטורט במרכז לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ואחר כך שהתה כשנה בתור עמיתת מחקר במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת קורנל. עם שובה לישראל ב-2017 הצטרפה למכון רקח לפיזיקה של האוניברסיטה העברית כמרצה בכירה וב-2022 מונתה לפרופסור חבר.
מחקר

מחקרה של הוכברג מתמקד בפיתוח תאוריות חדשות לזהות החלקיקית של החומר האפל, לצד גישות ניסיוניות חדשניות לזיהויו במעבדה.
חיפושים מסורתיים התבססו על הרעיון שלחלקיק החומר האפל יש מסה של עד פי אלף מזו של פרוטון, ושחלקיקים אלה מבצעים אינטראקציה עם חומר רגיל (ואחד עם השני) לא רק באמצעות כוח הכבידה אלא גם באמצעות הכוח החלש או כוח דומה לו בעוצמתו. הוכברג מציעה שחלקיק החומר האפל יכול להיות קל הרבה יותר, אולי כפי עשירית מהמסה של פרוטון. עבודתה גם מצביעה על כך שהחלקיקים הקלים האלה יכולים למשוך זה את זה הרבה יותר חזק – כמעט באותה עוצמה שבה קווארקים של פרוטון נקשרים זה לזה. כך שבמקום חלקיק מסיבי בעל אינטראקציה חלשה, המכונה WIMP, הוא יהיה מבוסס על אינטראקציה חזקה, מה שהוכברג מכנה בשם SIMP. אלא שהניסויים הסטנדרטיים בני-זמננו נועדו לזהות WIMP ולא SIMP; רובם מבוססים על ידי כליאת גרעינים כבדים רבים – כמו גרעיני קסנון. אם חלקיק החומר האפל יהיה קל כפי שמשערת הוכברג, הוא לא יישא מספיק תנע כדי להניע גרעין אטום כבד, ולא יתגלה בניסוי.
וכך, הוכברג מציעה רעיונות חדשים לניסויים אותם ניתן לבנות במעבדה על מנת לגלות חומר אפל קל. מערכות אלו כוללות שימוש במוליכי-על, חומרים דו-ממדיים כגון גרפן, חומרי דיראק, חומרים מבוססים פחמן כגון יהלום וסיליקון קרביד, וטכנולוגיות מעולם החישה הקוונטית כגון ננו-סיבים. הוכברג כבר הדגימה את כוחן של גישות חדשות אלו באמצעות גלאי אב-טיפוס קטן בגודל מילארדית הגרם, אשר הצליח להאפיל על גלאי הענק של הניסויים המסורתיים בגודל טון בחיפוש אחר חומר אפל קל.
מעבר לכך, מחקרה של הוכברג מתמקד בגישות חדשות לתעלומות ותיקות העומדות ביסודות הפיזיקה, כגון ההיררכיה בין הסקאלות של הכוח האלקטרו-חלש וכוח הכבידה.
פרסים והוקרה

מלגת משרד המדע והטכנולוגיה לקידום נשים במדע (2004–2005)
תעודות הצטיינות נשיא ודקאן, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (2001–2005)
פרס מצוינות לתואר שני, מכון ויצמן למדע (2008)
מלגת קרן וולף לסטודנטים מצטיינים לדוקטורט (2011)
פרס קרן כורפאס (2013)
מלגת פוסט-דוקטורט לאומית לקידום נשים במדע (2013–2014)
מלגת רוטשילד, יד הנדיב (2013–2014)
פרס בלוק, מרכז אספן לפיזיקה (2014)
מלגה של LHC בנושא תיאוריה חלקיקית (2016–2018)
פרס סגל צעיר מטעם קרן עזריאלי (2017–2020)
פרס קריל, קרן וולף (2020)
חברת האקדמיה הצעירה הישראלית (2020–2024)
פרס יעקב בקנשטיין, האגודה הישראלית לפיזיקה (2021)
אות מדענית פורצת דרך, ארגון נעמת (2022)
חיים אישיים

הוכברג נשואה לפרופ' אריק קופליק, אף הוא פיזיקאי חלקיקים במכון רקח, ולהם בן ובת. מתגוררת בירושלים, חובבת קריאת ספרים ותנינים.
הערות שוליים

↑  Kenneth Hochberg, prabook
1 2 3 4  Yonit Hochberg, hujihep
↑  פיסיקה עכשיו, באתר מסע הקסם המדעי, ‏1 בספטמבר 2011
↑  Dan Falk, Shining a Light on Dark Matter, Azrieli Foundation, ‏31 בינואר 2022
1 2  בעקבות החומר האפל, באתר קול המדע
↑  יונית הוכברג, באתר קרן וולף
↑  יונית הוכברג באתר האקדמיה הצעירה הישראלית
↑  פיזיקה בעברית, ד"ר יונית הוכברג - תעודת זהות, באתר יוטיוב, ‏23 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877379105171  GND: 1176587773  ORCID: 0000-0002-5045-2510  VIAF: 2309159820906414000006   WorldCat (עם VIAF): 2309159820906414000006
בור הריגה

גופות נרצחים בבור הריגה בזלוטשוב שבאוקראינה, בסביבות 1941
הפורט התשיעי
בור הריגה או גיא הרֵגה (בגרמנית: Tötungsgrube) הוא שיטת רצח המונים, שבוצעה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, והייתה שכיחה בעיקר בשלב הראשון של מלחמת העולם השנייה ובשטחי מזרח אירופה, באזורים שנכבשו על ידי הנאצים בשטחי ברית המועצות (שכללו את מזרחה של פולין, המדינות הבלטיות ומזרח רומניה). השיטה ראתה שימוש נרחב גם בידי יוזמות מקומיות ברחבי מזרח אירופה (במיוחד על ידי האוסטשה בשטחי יוגוסלביה, בטרנסניסטריה ובידי צבא ההתקוממות האוקראיני). בין שאר אתרי בורות הירי ידועים באבי יאר, שבו נרצחו יהודי קייב והסביבה; פונאר, שבו נרצחו יהודי וילנה; יער רומבולה, שבו נרצחו יהודי גטו ריגה וגם יהודים שגורשו מגרמניה והפורט התשיעי בקובנה. בתקופת השואה נרצחו כמיליון וחצי יהודים בשיטה זו.
היסטוריה

רוב מבצעי הטבח ההמוני של יהודים בבורות ירי נערכו עם הפלישה של הצבא הגרמני, הוורמאכט, למזרח אירופה במסגרת מבצע ברברוסה. מבצעי הרצח ההמוניים היו יישום של האידאולוגיה הנאצית ותורת הגזע בכללה. ולמעשה איפשרו גזל של רכוש רב מהיהודים המומתים, הן על ידי הנאצים והן על ידי שכניהם, התושבים המקומיים. מבצעי ההרג ההמוניים בוצעו על פי דפוס קבוע בדרך כלל. יחידות הוורמאכט היו נכנסות אל אזור כיבוש מוגדר ותופסות בו שליטה, ומיד אחר כך נכנסו יחידות האיינזצגרופן, האס אס ויחידות אחרות, שהופקדו על ביצוע המדיניות הנאצית בשטחים הכבושים.
זמן קצר לאחר הפלישה הנאצית, נקראה הקהילה היהודית וכל יהודי (על פי חוקי הגזע הנאציים) באשר הוא, בפקודת שלטונות הכיבוש, ולעיתים בעזרתם של השלטונות או בריונים מקומיים, להיאסף אל שדה בפאתי היישוב: כפר, עיירה או עיר, שבו הוחלט לבצע את ההרג ההמוני בתאריך שנקבע. על פי התוכנית, הנאספים הומתו בירייה, והגופות הרבות הושלכו ונטמנו במחפורת או בגיא טבעי, או בבורות ענק שנחפרו לצורך מבצע ההשמדה.
לקראת הגיעם של היהודים אל האתר בוצעו הכנות לביצוע הרצח ההמוני: הוכן הבור, והובאו חיילים, רובים ותחמושת. בחלק ממבצעי הירי ההמוניים אולצו היהודים לחפור את הבור, או להתפשט ממלבושיהם וממטלטליהם, והחפצים הונחו בערמה בסמוך לאתר ההריגה. הנאצים ועוזריהם המקומיים היו יורים ביהודים, שהוצבו מעל הבור, ולאחר שנורו היו נופלים אל הבור, אשר הפך לקבר אחים. לאחר מכן היה הבור מכוסה בעפר על ידי פועלים מקומיים. היו בני אדם שנורו, נפצעו ודיממו עד מותם בבור לאחר שעות וימים, והיו בני אדם אחדים שלא נפגעו אנושות מהירי, או שהפילו את עצמם לבורות בטרם שנפגעו מן הירי, ולאחר שעות חילצו עצמם מתחת להררי הגופות.
לאחר חודשים אחדים בהם בוצעו רציחות המוניות של קהילות היהודים בבורות ירי, הנאצים הגיעו להכרה שהשיטה איננה יעילה דיה ומבזבזת תחמושת. גם החיילים הגרמנים התלוננו על העיסוק הבלתי-נוח. על כן, המשיכו הנאצים לחפש שיטות משוכללות ומהירות יותר להשמדה המונית מהירה. וכך, לאחר דיונים רבים הכניסו הנאצים לשימוש בסוף שנת 1941 שיטה חדשה של הרג בחללים סגורים באמצעות גז, שהלכה והשתכללה במשך הזמן. תחילה באמצעות משאיות או אוטובוסים בעלי תא מטען אטום אליו חובר צינור הפליטה של הרכב עד שכל הקרבנות שאולצו להיכנס אל תא המטען נחנקו למוות.
מסוף שנת 1941 שכללו המרצחים את השיטה במחנות השמדה דוגמת בלז'ץ בפולין, שם השתמשו בתאים קבועים, גדולים יותר המחוברים לצינור פליטה של מנוע טנק.
השלב המתקדם ביותר בשימוש בגז היה באושוויץ-בירקנאו שם השתמשו בגז ייעודי - ציקלון בי לצורך רצח ההמונים.
עם זאת, המשיכו הנאצים לעשות שימוש בשיטת הירי לבורות עד סיומה של המלחמה - למשל, בעיירה בוצ'אץ' (שחלק מיהודיה גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ) נורו למוות אחרוני היהודים בגטו על גבעת הפדור שבפרברי העיר. בבוצ'אץ' נחפרו הבורות בסמוך למקורות המים של העיר, ודם הקורבנות חלחל למי השתייה של העיירה. היהודים אולצו להוציא את גופות הנרצחים מן הבורות ולהעבירם למקום קבורה חלופי כדי להפסיק את זיהום המים.
גם יהודי העיירות יוזפוב ולומז'י שבאזור לובלין נורו למוות בבורות ירי, בחודש יולי 1942, בניגוד למרבית יהודי העיירות במחוז שנשלחו למחנות השמדה, וזאת בשל ריחוקם ממסילות ברזל.
עדות על ירי בבורות של אלפי יהודי העיר דובנו בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה ב-5 באוקטובר 1942 ניתנה במשפטי נירנברג על ידי המהנדס הגרמני (שלימים הוכרז חסיד אומות העולם) הרמן גרבה, שנכח באירוע.
ראו גם

איינזצגרופן
משאית גז
הפתרון הסופי
הערות שוליים

↑  ראו למשל: תמונתם של מקס אפשטיין ואחותו מלכה, שאולצו להתפשט לפני הוצאתם להורג בבורות ירי בידי כוחות גרמנים ומשתפי פעולה לטבים. התצלום מתוך סדרת תצלומים המתעדת רצח כ-2,800 יהודים מליפאיה, רובם נשים וילדים. שקדן, לטביה, 15-17 בדצמבר 1941, באתר יד ושם
מקסימיליאן ובר

מקסימיליאן ובר (בגרמנית: Maximilian Wöber; נולד ב-4 בפברואר 1998) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בבורוסיה מנשנגלאדבך בהשאלה מלידס יונייטד, ובנבחרת אוסטריה.
קריירת מועדונים

ובר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ראפיד וינה. ב-6 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לוולפסברגר. עד לסיום עונת 2016/2017 רשם 10 הופעות בליגה. ב-22 ביולי 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד מאטרסבורג.
ב-24 באוגוסט 2017 חתם לארבע שנים באייאקס תמורת 7.5 מיליון אירו. ב-27 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו באייאקס בניצחון 0–2 נגד פנלו. ב-1 באוקטובר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו באייאקס בניצחון 0–4 נגד הירנפיין.
ב-11 בינואר 2019 חתם לארבע וחצי שנים בסביליה. הוא הגיע בהשאלה תחילה, ולאחר מכן נמכר רשמית. הוא ערך את הופעתו היחידה בקבוצה ב-26 בינואר, בניצחון קבוצתו 5–0 על לבאנטה.
ב-13 באוגוסט 2019 חתם לחמש עונות ברד בול זלצבורג תמורת 12 מיליון אירו, מה שהפך אותו לשחקן היקר בתולדות הבונדסליגה האוסטרית.
ב-3 בינואר 2023 חתם לארבע וחצי שנים בלידס יונייטד. את הופעת הבכורה שלו ערך כמחליף ב-13 בינואר, במשחק שהסתיים בהפסד לאסטון וילה בתוצאה 1–2.
ב-31 ביולי 2023 הושאל לבורוסיה מנשנגלאדבך מהבונדסליגה לעונה אחת.
בתחילת עונת 2024/2025 שב ללידס ושותף לראשונה כמחליף ב-24 בנובמבר 2024 בניצחון 3–4 על סוונסי סיטי. ב-7 בדצמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–2 על דרבי קאונטי. הוא פתח לראשונה בהרכב ב-10 בדצמבר בניצחון 1–3 על מידלסברו במהלכו הבקיע שער עצמי.
קריירה בינלאומית

ב-6 בספטמבר 2017 ערך ובר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה בניצחון 2–3 נגד סרביה.
הערות שוליים

↑  "Sevilla 5-0 Levante: Pablo Machin's side smash visitors for five". La Liga News UK (באנגלית אמריקאית). 26 בינואר 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-08-13. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Offiziell: Maximilian Wöber wechselt zu Red Bull Salzburg" [Official: Maximilian Wöber joins Red Bull Salzburg]. Sky Sport Austria (בגרמנית). 13 באוגוסט 2019. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Emlyn Begley, Aston Villa 2 Leeds United 1, BBC Sport. 13 January 2023
↑  Andrew Aloia, Leeds beat Derby 2-0 to regain Championship top spot, BBC Sport, 7 December 2024
↑  Adam Lanigan, Leeds United 3-1 Middlesbrough: Whites return to top of Championship, BBC Sport, 10 December 2024
| נבחרת אוסטריה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 לינדנר •  2 ובר •  3 טראונר •  4 דאנזו •  5 פוש •  6 זייוולד •  7 ארנאוטוביץ' •  8 פראס •  9 זביצר •  10 גריליץ' •   11 גרגוריץ' •  12 הדל • 13 פנץ •  14 קוורפלד • 15 לינהארט • 16 מוונה • 17 קיינץ • 18 שמיד • 19 באומגרטנר • 20 ליימר • 21 דניליוק • 22 זיידל • 23 וימר • 24 ויימן • 25 אנטרופ • 26 גרול • מאמן: ראנגניק |  1 לינדנר •  2 ובר •  3 טראונר •  4 דאנזו •  5 פוש •  6 זייוולד •  7 ארנאוטוביץ' •  8 פראס •  9 זביצר •  10 גריליץ' •   11 גרגוריץ' •  12 הדל • 13 פנץ •  14 קוורפלד • 15 לינהארט • 16 מוונה • 17 קיינץ • 18 שמיד • 19 באומגרטנר • 20 ליימר • 21 דניליוק • 22 זיידל • 23 וימר • 24 ויימן • 25 אנטרופ • 26 גרול • מאמן: ראנגניק | אוסטריה |
דניאל קורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בינואר 1984 (בן 41) חולון, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה מכללת ברקלי למוזיקה
 כלי נגינה:  פסנתר, קלידים
 שיתופי פעולה בולטים:  אנסמבל קורן, יוני בלוך, אפרת גוש, אברהם טל, רועי כפרי, גורי אלפי, יונתן לוי, איתי זבולון
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל קורן (נולד ב-23 בינואר 1984) הוא מוזיקאי, קומיקאי, שחקן ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה

קורן נולד וגדל בחולון, הוריו ניהלו בתי ספר למוזיקה. כשהיה בן 3 הוא החל ללמוד פסנתר קלאסי אצל מירה ברוסלבסקי. הופעתו הפומבית הראשונה הייתה ב-1997 כשניגן בקלידים בערוץ הילדים.
בשנת 2002 החל דניאל לעבוד עם יוני בלוך בהפקותיו כקלידן וכמעבד. בתקופה זו קורן החל להופיע ולהקליט עם אפרת גוש. בתום שירותו הצבאי בלהקה צבאית נרשם ללימודים ברימון בית ספר למוסיקה ומשם המשיך ב-2006 ללימודי קומפוזיציה במכללת ברקלי למוזיקה, בבוסטון וכעבור שנתיים סיים את הלימודים בהצטיינות. עם סיום לימודיו עבר קורן לניו יורק והחל לעבוד כפסנתרן בבית הספר ג'וליארד, בבלט היספניקו (אנ') וב-92Y (אנ'), שם ליווה בפסנתר להקות מחול והלחין עבורן.
קריירה

בשנת 2009 החל קורן לעבוד כמוזיקאי בסדרת רשת של PBS בשם "Fizzy's Lunch Lab" (אנ'), והלחין את שיר הנושא ואת פסקול הסדרה.
בשנת 2011 יצא לאור בהוצאת NMC אלבום האולפן שלו היא נופלת בכאילו, שקיבל ביקורות חיוביות. מבקר המוזיקה שי להב כתב ב-ynet: "החיבור בין המקוריות לבין הנגישות הופך את "היא נופלת בכאילו" לאלבום שממש מאפשר לכם להישען אחורה וליהנות מכישרון מוזיקלי מבטיח, מבלי להזדקק להרבה רוח, צלצולים או פוזה מעיקה. ואם זאת לא תרומה לצליל הישראלי, מהי כן?". ב-MusicaNeto נכתב: "קורן ממשיך להפתיע ולאתגר את המאזין". קורן הלחין, כתב ותזמר את כל שירי האלבום ובשיר אחד שיתף פעולה עם הפזמונאי ברק פלדמן. באותה שנה גם הקים "אנסמבל קורן" (באנגלית: Koren Ansambel או Koren Ensemble) יחד עם נגן הוויבראפונאט קלאודיו מארקס, הגיטריסט אלון אלבגלי, הבסיסט דייוויד סגל, החצוצרן בריאן צ'הלי והמתופף אור זובלסקי. הם התחילו להופיע במועדונים בניו יורק, והוציאו באופן עצמאי את אלבומם "Declaration Of Intent".
בשנת 2010 קורן עיבד את תפקידי כלי המיתר באלבומו של אברהם טל "אורות", שהפך לאלבום פלטינה כפול.
בשנת 2011 קורן פיתח פורמט מוזיקלי-ווידאו המורכב בשם Floating Heads (ראשים מרחפים) שבו הציג את עצמו כאוסף של ראשים חסרי צוואר משוכפלים על רקע שחור, ויוצר עיבודים א-קפלה הומוריסטיים ללחנים ידועים ולחנים מקוריים. הסרטונים זכו למאות אלפי צפיות והופיעו בבלוג Tosh.0 של קומדי סנטרל וב-סמוש. בהמשך להצלחת הפרויקט, שנתיים לאחר מכן הפיק קורן גרסת הופעה חיה מבוימת של Floating Heads, בשילוב וידאו, קומדיה ומוזיקה חיה.
בשנת 2012 קורן ביים סרטון עבור Shell Corp בשם "Sounds of Energy". חווית וידאו אינטראקטיבית שבה המשתמש יוצר תערובות שונות תוך שימוש במגוון של אובייקטים הקשורים לאנרגיה בכל יום. הפרויקט, שהתבסס על באולם מלך ההר מאת אדווארד גריג, זכה לצפיות מרובות והוצג בפסטיבל הפרסום בקאן.
בשנת 2013 קורן הקליט את אלבום האולפן הישראלי השני שלו (והחמישי סך הכל) "זה כלב או חתול", בהפקת יונתן לוי, בסיסט להקת "איזבו".
בשנת 2015 קורן השתתף בתוכנית היום בלילה עם גורי אלפי ככתב התוכנית בניו-יורק המדווח על הנעשה בארצות הברית באמצעות קטעי ראפ.
בשנת 2019 יצא אלבומו השישי "בין האיילות".
בשנת 2020 יצא האיי.פי "Thought diary", שהוקלט עבור רשת הכבלים האמרקאית Adult Swim.
משנת 2021 משחק בתפקיד הראשי בקומדיה של כאן חינוכית "האחיין שלי בנץ", בתור המורה יוני. בנוסף לכך, קורן מלחין את פסקול הסדרה. החל משנה זו הוא מביים ומככב בפרסומות של חברת CELLO.
בשנת 2022 העלה בשיתוף עם השחקן איתי זבולון, את מופע התיאטרון המאולתר ״הווה מוחלט״ עבור פסטיבל ישראל. לאחר הפסטיבל המופע המשיך לרוץ באופן עצמאי.
בשנת 2023 התחיל את הפודקאסט ״דניאל מדבר עם חברים״, בו הוא מארח אישיויות מעולם המוזיקה והבידור. באותה שנה גם הופיע כהופעת פתיחה אצל הרכב הפאנק-הקומי "למה אני חי" (מבית הצמד הקומי "שוגר זאזא").[דרוש מקור]
בפברואר 2024 החל להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11.
חיים אישיים

קורן מתרגל מדיטציה, לומד ומלמד בודהיזם טיבטי.
מתגורר בגוש דן.
דיסקוגרפיה

היא נופלת בכאילו (2011)
Declaration Of Intent ‏ (2011)
The Week ‏(2013)
So[ng]lilquy [EP] ‏(2013)
זה כלב או חתול (2013)
בין האיילות (2019)
Thought diary ‏(2020)