stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקרולוג
הערות שוליים

↑  המדור "אחרי מות", באתר "הארץ"
↑  Elaine Woo, Elizabeth Taylor's obituary: outtakes from a 12-year work in progress, Los Angeles Times, March 23, 2011
↑  David W. Dunlap, When Death Comes, and the Obituary Quickly Follows, The New York Times, October 8, 2015
↑  Radio France Internationale publishes obituaries of people still alive, BBC, 16 November 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563718405171  BnF: cb11940761t (data)  GND: 4128540-2  LCCN: sh99001661  NKC: fd185956
נשיא ברצלונה

| --- | --- |

ז'ואן לאפורטה, נשיא ברצלונה בשנים 2003–2010 ומאז 2021
 איוש נוכחי:  קטלוניה ספרד ז'ואן לאפורטה
 תאריך כניסה לתפקיד:  7 במרץ 2021
 דרכי מינוי:  בחירה על ידי חברי המועדון
 תחום שיפוט:  מועדון הכדורגל ברצלונה
 מושב המשרה:  קטלוניה ספרד ברצלונה, קטלוניה, ספרד
 משך כהונה קצוב:  חמש שנים, עם אפשרות לכהונות נוספות
 ייסוד המשרה:  29 בנובמבר 1899
 איוש ראשון:  אנגליה וולטר ויילד
 אתר רשמי
 
מועדון הכדורגל ברצלונה (בקטלאנית: Futbol Club Barcelona) הוא מועדון כדורגל מברצלונה, קטלוניה, ספרד, המתחרה בלה ליגה, ליגת הכדורגל הבכירה בספרד. מאז הקמתו ב-1899 היו למועדון 41 נשיאים שונים. המועדון נמצא בבעלות חברי המועדון של הקבוצה, ובדומה לחברה בערבון מוגבל, הם בוחרים את הנשיא בהצבעה. הנשיא מחזיק באחריות על הניהול הכולל של המועדון, לרבות חתימה רשמית על חוזים עם שחקנים ואנשי צוות. בספרד נהוג שהנשיא צופה במשחקים בהם משתתפת הקבוצה יחד עם נשיא היריבה.
נשיא המועדון משמש כנשיא של כל מועדון הספורט ברצלונה, כלומר גם של קבוצת כדורגל הנשים, קבוצת הכדורסל וכו'.
היסטוריה

ב-22 באוקטובר 1899 פרסם הספורטאי השווייצרי ז'ואן גאמפר מודעה בעיתון "לוס דפורטס" המצהיר על רצונו להקים מועדון כדורגל בעיר ברצלונה. תגובה חיובית למודעה הביאה לפגישה בגימנסיו סולה ב-29 בנובמבר בה השתתפו אחד-עשר גברים, כולל וולטר ויילד, שהפך מאוחר יותר לנשיא הראשון של המועדון, וברתומאו טראדס, שהיה הנשיא השני. כתוצאה מפגישה זו הוקם מועדון כדורגל ברצלונה.
בשנת 1908 הפך גאמפר לנשיא המועדון בפעם הראשונה כדי להציל את המועדון מפירוק. המועדון לא זכה באף תואר מאז אליפות קטלוניה ב-1905, וכתוצאה מכך סבל מקשיים כלכליים קשים. גאמפר היה לאחר מכן נשיא המועדון בחמש קדנציות נפרדות בין 1908 ל-1925 ובסך הכל היה 26 שנים במועדון. אחד ההישגים העיקריים שלו היה לעזור לקבוצה לרכוש אצטדיון משלה ובכך דרך לייצר הכנסה יציבה. תחרות קדם עונה שנתית, גביע ז'ואן גאמפר, מתקיימת לכבודו מאז 1966.
הקבוצה זכתה בשש אליפויות קטלוניה בין השנים 1930 ו-1938, אך ההצלחה ברמה הלאומית (למעט התואר השנוי במחלוקת ב-1937) חמקה ממנה. מאז הקמתה של הלה ליגה ועד 1978, היו לברצלונה 20 נשיאים שונים, כלומר כל קדנציה נמשכה בממוצע כשנתיים וחצי. בשנת 1978 הפך ז'וזפ ליואיס נונייס לנשיא הנבחר הראשון של ברצלונה, ומאז חברי המועדון בחרו בנשיא המועדון. לתהליך בחירת הנשיא של ברצלונה היה קשר הדוק למעבר של ספרד לדמוקרטיה ב-1974 ולסיום הדיקטטורה של פרנקו. המטרה העיקרית של נונייס הייתה לפתח את ברצלונה למועדון ברמה עולמית על ידי מתן יציבות על המגרש ומחוצה לו. נשיאותו נמשכה 22 שנים, מה שהפך אותו לנשיא שמכהן בזמן הארוך ביותר.
לאחר עזיבתו של נונייס בשנת 2000, סגן הנשיא שלו במשך 22 שנים, ז'ואן גספרט, החליף אותו בתפקיד. בתקופת נשיאותו במועדון, הקבוצה לא זכתה בתארים ולאחר שנתיים וחצי התפטר גספרט מתפקידו ב-12 בפברואר 2003 כשהקבוצה הייתה במקום ה-15 בליגה, שתי נקודות בלבד מעל הקו האדום. אנריק ריינה נבחר לנשיא זמני עד 5 במאי 2003. לאחר מכן כיהנה ועדת ביניים עד לעריכת הבחירות. ב-15 ביוני 2003 נכנס ז'ואן לאפורטה לתפקיד והיה הנשיא המצליח ביותר בליגת האלופות. המועדון זכה בליגת האלופות פעמיים תוך שלוש שנים והשלים "סקסטופל" (זכייה ב-6 תארים בעונה אחת) חסר תקדים על ידי זכייה בלה ליגה 2008/09, גביע המלך 2008/09, הסופר קאפ הספרדי 2009, ליגת האלופות 2008/2009, הסופר קאפ האירופי 2009 וגביע העולם למועדונים 2009.
ב-13 ביוני 2010 נבחר סנדרו רוסיי לנשיא ברצלונה עם יותר מ-60% מהקולות של חברי המועדון, וקיבל את הנשיאות באופן רשמי ב-1 ביולי 2010. הוא התפטר ב-2014 כתוצאה מפרשת שחיתות שכללה את החתמתו של ניימאר.
ז'וזפ מריה ברתומאו החליף את רוסיי ב-23 בינואר 2014 לפני שהתפטר באוקטובר 2020. ועדת ניהול בראשות קרלס טוסקטס ניהלה את המועדון עד שז'ואן לאפורטה נבחר לקדנציה שנייה ב-7 במרץ 2021 עם למעלה מ-54% מהקולות.
הערות שוליים

↑  "Origins (1899-1922)". FC ברצלונה. אורכב מ-המקור ב-2 ביולי 2009. נבדק ב-1 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  לוסאנו פרר, קרלס;  et al. (19 בפברואר 2010). "Trofeo Joan Gamper (Barcelona-Spain) 1966–2008". RSSSF. נבדק ב-9 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  לוסאנו פרר, קרלס (22 באוקטובר 2009). "Spain – Final Tables Catalonia". RSSSF. נבדק ב-1 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "75th Anniversary to the European Cup (1974-1992)". FC ברצלונה. אורכב מ-המקור ב-4 בדצמבר 2012. נבדק ב-1 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Barca boss Gaspart steps down immediately". CNN. 12 בפברואר 2003. נבדק ב-30 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Presidency of Eric Reyna". FC ברצלונה. אורכב מ-המקור ב-30 ביולי 2012. נבדק ב-1 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kings, queens and a young prince". FIFA). 23 בדצמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2009. נבדק ב-1 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  גרסיה, אדריאנה (25 במאי 2017). "Ex-Barcelona chief Sandro Rosell held without bail". ESPN. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Barcelona president Joan Laporta pays tribute to Johan Cruyff and Lionel Messi". Football Espana. 7 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Presidents" (PDF) (בקטלאנית). FC ברצלונה. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 בספטמבר 2011. נבדק ב-13 באוגוסט 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
המודעה של גאמפר בלוס דפורטס. תרגום: "הערת ספורט. חברנו ושותפו, מר קאנס קאמפר, ממדור ה-Foot-Vall (כדורגל) של <<Sociedad Los Deportes>> ואלוף שווייץ לשעבר, המבקש לארגן כמה משחקים בברצלונה, מבקש מכל מי שאוהב את הספורט הזה ליצור איתו קשר, לבוא למשרד הזה בלילות שלישי ושישי מ-9 עד 11."
ז'ואן גאמפר היה מייסד ברצלונה ואחד השחקנים הראשונים.
ז'ואן לאפורטה הוא הנשיא הנוכחי, לאחר שנבחר במרץ 2021. הוא כיהן בעבר בין 2003 ל-2010 והוא הנשיא שזכה בהכי הרבה תארים בשנה אחת.
ז'וזפ מריה ברתומאו, הנשיא הקודם מ-2014 ועד להתפטרותו באוקטובר 2020.
נתן שרוני

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1934 (בן 90) פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  יעל שרוני 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1952–1982 (כ־30 שנה)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד אגד ארטילרי 215  מפקד עוצבת כידון  ראש מטה פיקוד הדרום  קצין תותחנים ראשי  עוזר ראש אג"ם  ראש אגף התכנון
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש  המלחמה על המים   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 חבר מועצת סביון, מנכ"ל משרד התמ"ס, נשיא ארגון הבונדס, מנכ"ל אל-אופ
 
סיור של הרמטכ"ל וחבורת מפקדים בדרום לבנון במבצע ליטני מרץ 1978.
נתן שרוני ורב-אלוף בני גנץ בתדריך לחיילים, ספטמבר 2012
נתן (נתי) שרוני (נולד ב-13 ביוני 1934) הוא איש צבא ומנהל ישראלי, השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף, לאחר שכיהן כקצין תותחנים ראשי וכראש אגף התכנון. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל משרד התעשייה והמסחר וכיום משמש כדירקטור בחברות ציבוריות בולטות ובנוסף, משמש כנשיא המועצה לשלום ולביטחון.
ביוגרפיה

שרוני נולד בכפר גנים שבפתח תקווה, בנם היחיד של דב ופסיה פסלוב. למד בבית ספר ברנר המקומי. כנער, זייף את גילו וב-1949 ויצא לקורס מ"כים של הגדנ"ע במחנה 80 וב-1950 יצא לקורס סמלים של הגדנ"ע בשייח' מוניס. התגייס לצה"ל ב-1952, תחילה שירת ככוון בצוות תותח קרופ 75 בגדוד 403 של חיל התותחנים. לאחר קורס קצינים שירת כקצין בגדוד 406. בהמשך שימש מפקד סוללה בגדוד 334, גדוד מרגמות שהיה כפוף לחטיבת גולני. במהלך מבצע קדש היה מפקד סוללה של תותחנים נגררים, (תותח 25 ליטראות) של גדוד 404, השתתף בקרב כיבוש נח'ל ובקרב המיתלה בו הצטרף לחפ"ק של רפאל איתן. לאחר המלחמה ב-1957 סיים קורס מפקדי פלוגות שריון. הוא מונה לקצין ניהול אש (קנ"א) בגדוד 404 ולאחר מכן לקצין הסיור הגדודי ואף שימש ממלא מקום המג"ד. יצא להשתלמות בבית ספר לתותחנות של הצבא האמריקאי בפורט סיל שבאוקלהומה, בשובו הדריך בקורס קציני חת"ם ושימש מפקד סוללה בקורס. ב-1960 מונה לסגן מפקד גדוד תותחנים ובשנים 1961–1963 שימש קצין אג"ם של אגד ארטילרי 215.
לאחר שסיים את לימודיו במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה כיהן כמפקד גדוד 403, גדוד תותחים מתנייעים בין השנים 1964 ל-1966 ונטל חלק במלחמה על המים. במלחמת ששת הימים היה מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובמינוי חירום שימש כמפקד גדוד 871, גדוד מילואים שלחם בחזית רמת הגולן וסייע לחטיבה 8. לאחר המלחמה התמנה למפקד אגד ארטילרי 215 וביולי 1969 מונה למפקד עוצבת כידון, אגד ארטילרי סדיר, תפקיד בו שימש במהלך מלחמת ההתשה. ב-1970 מונה לעוזר ראש מחלקת ההדרכה לתורת הלחימה. ביולי 1972 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הדרום, באוגוסט 1973 מונה לקצין תותחנים ראשי, תפקיד בו כיהן בזמן מלחמת יום הכיפורים, ועד שנת 1976. לאחר המלחמה הופקד על שיקום והתעצמות החיל, שהתרחב מאוד וקלט בתקופתו כלים וחיילים רבים. ב-1976 התמנה לעוזר ראש אג"ם במטכ"ל וב-1978 קודם לדרגת אלוף ומונה לראש אגף התכנון, תפקיד בו כיהן עד סוף 1981. במסדרת תפקיד זה מונה לחבר הוועדה הבינמשרדית למימוש תוכנית האוטונומיה כשטחים.
לאחר שחרורו שימש כסמנכ"ל לוגיסטיקה וסגן נשיא קבוצת תדיראן, וב-1985 מונה למנכ"ל חברת אל-אופ. כיהן כציר כלכלי לארצות הברית וקנדה. ב-1992 הצטרף למטה הבחירות של יצחק רבין ובשנים 1992 עד 1994 כיהן כמנכ"ל משרד התעשייה והמסחר תחת השר מיכאל חריש ולאחר מכן היה נשיא ארגון הבונדס עד 1997. אחר כך שימש כדירקטור בחברות רבות בהן אורמת, בנק אגוד, אלביט מערכות, התכוף ועוד.
בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל. בשנת 2015, לאחר מבצע צוק איתן, הוא טען שהיה צריך לבצע את ההתנתקות בתיאום עם הרשות הפלסטינית. בנוסף אמר "המדיניות כלפי רצועת עזה היא מטופשת. תפתח את הנמל, תגדיל את שטח הדיג, תביא יותר עובדים משם - דברים שיורידו את סף המתח וייתנו סיכוי. תפתח את המקום לשיקום.".
חיים אישיים

שרוני היה נשוי לזלדה עד למותה ב-2023 ואב לשלוש בנות, הצעירה בהן היא השחקנית יעל שרוני. הוא מתגורר ביישוב סביון בו שימש חבר מועצה וסגן ראש הרשות המקומית.
הערות שוליים

↑  משמאל לימין: משופם בכובע מצחיה סא"ל שלמה איליה קמ"ן פיקוד צפון; אלוף אביגדור בן גל מפקד פיקוד הצפון; תא"ל אורי אור מפקד אוגדה 36; הרמטכ"ל רא"ל מרדכי גור; ראש אגף התכנון אלוף נתי שרוני; מאחוריו מוסתר (חצי פנים) תא"ל אמיר דרורי רמ"ח מבצעים.
↑  תא"ל נתן שרוני - קצין תותחנים ראשי, דבר, 24 באוגוסט 1973
↑  חיל התותחנים נמצא עתה בתהליך של התעצמות, על המשמר, 22 בפברואר 1974
↑  עוד שני אלופים. ל"ועדת האוטונומיה", מעריב, 10 באוקטובר 1978
↑  עדנה ארידור, אל־אופ: המנכ״ל מאיר הולך, שרוני בא, חדשות, 18 בנובמבר 1985
↑  אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004
↑  אייל לוי, ‏הגרסה שלהם: התומכים בהתנתקות מגיבים למתקפות ה"אמרנו לכם", באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2015
נן מדול

נן מדול היא אתר ארכאולוגי הסמוך לחוף המזרחי של האי פונפיי, חלק ממדינת פונפיי שבמיקרונזיה. העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. נן מדול הייתה עיר הבירה של שושלת סאודלואר (שושלת ששלטה באי פונפיי) עד שנת 1628. העיר, שנבנתה בלגונה של האי פונפיי, בסמוך לאי קטן יותר בשם טמוון, מורכבת מסדרה של איים מלאכותיים קטנים המחוברים ברשת של תעלות. ליבת האתר, שמידותיה הן 1.5 על 0.5 קילומטר, מוקפת בחומות אבן, ומורכבת מקרוב ל-100 איים מלאכותיים, שנבנו על פלטפורמות של אבן ואלמוגים.
שמו המקורי של המקום היה סון נן-לנג (שונית גן העדן). חורבות העיר מהוות תעלומה ארכאולוגית ולפעמים היא מכונה "אטלנטיס", "הפלא השמיני של העולם", או "ונציה של האוקיינוס השקט".
היסטוריה

נן מדול הייתה הבירה הפוליטית והדתית של שושלת סאודלואר, שאיחדה את בני האי פונפיי, שמספרם מוערך בכ-25,000 תושבים, עד שנת 1628. במקום נמצאו עדויות להתיישבות אנושית החל מהמאה הראשונה או השנייה לספירה. במאה ה-8 או המאה ה-9 החלה בניית האיים המלאכותיים, ובניית המגליתים שעליהם החלה בסביבות השנים 1180-1200.
מעט מאוד פרטים ידועים לגבי אופן בניית המגליתים. המסורת המקומית טוענת כי אלו שבנו עיר מוקפת חומות בזלת באי אחר במיקרונזיה (קוסרה), היגרו לפונפיי, ושם ניצלו את כישוריהם כדי לבנות עיר מורכבת ומתקדמת עוד יותר, היא נן מדול. אולם, תארוך פחמן-14 קובע כי נן מדול נבנתה לפני אותה עיר, ולכן סביר להניח שהיא הושפעה מנן מדול, ולא להפך.
על פי אגדה של בני המקום, נן מדול נבנתה על ידי זוג תאומים, בשם אוליסיפה ואולוסופה, שהיו קוסמים שבאו מהאי האגדי קטאו המערבי, או קאנאמוואיסו. התאומים יצאו למסע בקאנו גדול כדי למצוא מקום בו יוכלו לבנות מזבח לנאהנישון שאפו, אל החקלאות. הם הגיעו לפונפיי, והחלו בבנייה. אחרי מספר ניסיונות כושלים, הם הצליחו לבנות את המזבח, ועבדו את נאהנישון שאפו. על פי האגדה, האחים נעזרו בדרקון מעופף כדי לגרום לאבנים העצומות לרחף ממקומן אל אתר המזבח. כאשר אוליסיפה מת מזקנה, אולוסופה הפך לסאודלוארי הראשון. הוא וצאצאיו הראשונים שלטו באדיבות כלפי התושבים, אבל ממשיכיהם הציבו דרישות הולכות וגוברות על נתיניהם. שלטון השושלת באזור הסתיימה עם פלישת צבאו של איסוקלקל, שקבע את מושבו בנן מדול, אך יורשיו נטשו את העיר.
האתנוגרף והאוקיינוגרף הפולני יאן קובארי כתב את התיאור המפורט הראשון של האתר בשנת 1874.
מטרה ומאפיינים

מרכז העיר יועד למגורי האצולה, ולטקסי קבורה שנערכו בידי כהני הדת. אוכלוסיית מרכז העיר כמעט בוודאות לא עלתה על 1,000 איש, ואולי אפילו הייתה פחות מ-500. אף על פי שרבים מהתושבים היו אצילים/בכירים בממשל הסאודלוארי, רובם היו פשוטי עם. עבור השליטים הסאודלוארים, נן מדול שימשה, בין היתר, כאמצעי לסיכול אופוזיציה פוליטית, מכיוון שדרשו מיריבים פוטנציאליים לגור בעיר, במקום במחוזות מוצאם, כדי שיוכלו לעקוב אחרי פעילותם.
רוב האיים בעיר שימשו כמגורים לכוהני הדת. כמה איים שימשו למטרות ספציפיות: הכנת מזון, בניית קאנו, וייצור שמן קוקוס. מדול פאו, בית הקברות, מורכב מ-58 איים בחלק הצפון מזרחי של העיר. חומות גבוהות מקיפות את הקברים של כמה מהאיים, אך הבולטות ביותר הן אלו שסביב נאנדאוואס, אי הקבורה המלכותי, שבו גובהן נע בין 5.5 ל-7.5 מטרים. מתחם זה נבנה בעבור הסאודלוארי הראשון
אספקת מזון ומים

בנן מדול אין מקורות מים מתוקים או מזון, כך שצריך לגדל את המזון ולהביא את המים מהאי פונפיי עצמו (נן מדול בנויה על איונים בלגונה שסביבו). במהלך שלטון הסאודלוארים, מים ומזון הועברו לעיר באמצעות סירות. הסירות הגיעו לאי ספציפי (ומשם הופץ לשאר העיר) - בתחילה זה היה פיניוט, ואחר כך אוסנאמו, הקרוב יותר לחופי פונפיי.
ארכאולוגיה

בימינו, נן מדול היא מתחם ארכאולוגי בגדול 18 קמ"ר, ומכילה את מבני האבן שנבנו על גבי שוניות האלמוגים, איים מלאכותיים, ומספר מבנים לחוף האי פונפיי. שטח ליבת האתר, על חומות האבן הגבוהות שלה, הוא 1.5 על 0.5 ק"מ, בתוכם כמעט 100 איים מלאכותיים - שנבנו על יסודות אלמוגים או אבן, ומופרדים בתעלות מים.
תארוך פחמן-14 מגלה כי בניית המגליתים החלה בסביבות שנת 1180, כאשר הועברו לאתר אבני בזלת גדולות שמקורן בפקק געשי, שבצידו השני של פונפיי. היישוב הקדום ביותר על האי פונפיי הוקם ככל הנראה בסביבות שנת 1 לספירה, למרות שתארוך פחמן-14 מצביע על תחילת הפעילות האנושית באי רק בסביבות 80–200 לספירה.
בשנת 1985 שרידי נן מדול הוכרזו כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית (ששלטה במיקרונזיה עד 1986).
תאוריות "יבשת אבודה"

ישנם כאלה המייחסים את נן מדול ליבשות התאורטיות למוריה ומו.
נן מדול הייתה אחד האתרים שג'יימס צ'רצ'וורד זיהה כחלק מהיבשת האבודה מו, בספרו "היבשת האבודה של מו - מולדת המין האנושי"
בספרו "עיר הסלעים האבודה" (1978), הכותב ביל ס. באלינגר מעלה השערה לפיה העיר נבנתה בידי ימאים יוונים בסביבות 300 לפני הספירה.
דייוויד האצ'ר צ'ילדרס, כותב ומו"ל, משער כי נן מדול מחוברת ליבשת האבודה למוריה.
ספרם של ארט בל וויטלי סטריבר מ-1999, "המגה-סערה העולמית המתקרבת" חוזה כי התחממות גלובלית יכולה לגרום לתוצאות מידיות וקטסטרופליות. הספר טוען כי מכיוון שנן מדול בנויה מאבני בזלת כבדות מאוד המונחות בדיוק רב - בנייתה הצריכה רמה גבוהה של ידע ומיומנות טכנית. כיוון שבאף רשומה מודרנית (ואף לא באגדה) לא קיימת כזו ציוויליזציה מתקדמת באזור פונפיי, היא הושמדה באסון גדול.
ראו גם את ספרו של אריך פון דניקן מ-1973, "זהב האלים, פרק 4: טוומון, האי לו הם קוראים נן מדול".
נעמי פלדמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אוניברסיטת מישיגן
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 https://www.naomifeldman.com/index.html
נעמי פלדמן (באנגלית: Naomi Feldman) היא כלכלנית ישראלית, פרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים וחברה בוועדה המוניטרית של בנק ישראל.
ביוגרפיה

פלדמן נולדה וגדלה בארצות הברית. למדה לתואר ראשון בכלכלה וספרות צרפתית באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. את התואר השני והדוקטורט למדה באוניברסיטת מישיגן.
בסיום לימודי הכלכלה עלתה לישראל.
בשנת 2004 שימשה פלדמן כיועצת לאגף הערכה ואסטרטגיה מוניטרית בבנק המרכזי של אנגליה. ובין השנים 2004 - 2011 שימשה כמרצה במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין השנים 2011-2016 שימשה ככלכלנית בכירה במדור ניתוח פיסקאלי בפדרל-ריזרב, ובין השנים 2017 - 2018 כיהנה במועצת היועצים הכלכליים של הנשיא בארצות הברית (CEA).
משמשת כפרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית מאז שנת 2018, וכן משמשת כעורכת בכתב העת הכלכלי American Economic Journal: Economic Policy.
בשנת 2021 נבחרה לתפקיד נציגת הציבור בוועדה המוניטרית של בנק ישראל.
הערות שוליים

1 2  גיא בן סימון, ‏ייעצה לטראמפ ונתניהו, ומתנגדת לפטור ממס על השכרת דירות: נציגת הציבור שנבחרה לוועדה המוניטרית של בנק ישראל, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2021
1 2 3 4  דוד רוזנטל‏, שורה של מינויים חדשים בבנק ישראל, באתר וואלה, 5 באוקטובר 2021
סאלינה

| --- | --- |

סירת סאלינה, שנת 1946
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  סאאב 
 מידות
 אורך:  4 מ' 
 
סאלינה (בשוודית: Saalina) הוא דגם של סירה באורך של 4 מטר, מתוצרת יצרנית המטוסים השוודית "סאאב" שיוצר לאחר מלחמת העולם השנייה.
בסיום המלחמה נותרו במחסני "סאאב" כמויות גדולות של אלומיניום ששימש לייצור מטוסים, אך לא היה עוד ביקוש למטוסי החברה. לצד המעבר לייצור כלי רכב, הוחלט בחברה לנצל את האלומיניום לבניית סירות. בסך הכל יוצרו 250 יחידות של הדגם. דגמי ה"סאלינה" עוצבו על ידי Kurt Sjögren.
לסאלינה היו מספר חסרונות ביחס לסירות אחרות. הסירות נבנו באותו אופן כמו המטוס[דרושה הבהרה], מה שעשה אותן ליקרות יחסית. האלומניום חובר על ידי מסמרות אלומיניום שהורכבו כלפי מטה, בתוך חלקי הסירה שהיו שקועים במים, ולא הייתה עמידה במי הים המלוחים.
מידות

אורך - 4.00 מטר
רוחב - 1.45 מטר
הערות שוליים

↑  כלי רכב "סאאב" (ראו: סאלינה) aeroild.blogspot.com/2011/12/different-kinds-of-saabs
↑  סאאב סאלינה saabklubben.se/saabfakta/saab-saalina
↑  סאאב סאלינה lottaochlivet.blogspot.com/2014/09/saabs-bat-saalina
נור (עיירה)

| --- | --- |
סמל נורסמל נור

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  אוסטרוב מזובייצקה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  558 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°40′15″N 22°19′00″E﻿ / ﻿52.67083°N 22.31667°E﻿ / 52.67083; 22.31667
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.gminanur.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינור(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטינור(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהנור(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהנור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נור (בפולנית: Nur) הוא כפר בצפון מזרח פולין, השוכן במחוז אוסטרוב מזובייצקה בפרובינציית מזוביה ונמצא על גדות נהר הבוג המערבי. לעיירה יש עבר היסטורי מפואר, שהתחיל במאה ה-12. העיירה החלה ככל כנראה כמבצר שהגן על המעבר על נהר הבוג. ייתכן שכמה משפחות יהודיות ישבו בנור עוד לפני שירדה העיר מגדולתה במאה ה-17 כששוודיה פלשה אליה. היהודים שחיו בעיירה מאז הקמתה עסקו בעיקר במסחר, ברוכלות בכפרים שונים הסמוכים לעיירה נור, מעט במלאכה, ומשפחות אחדות עסקו בחקלאות. ב-2006 אוכלוסיית העיירה מנתה כ-760 תושבים.
היסטוריה

נור קיבלה זכויות עירוניות מידי נסיך מזוביה בולסלאב בסביבות 1420. ובשנת 1564 קיבלה העיר אישור להשיט לנהר גדנסק דוברות טעונות סחורות, בעיקר דגנים (ללא מכס).[דרושה הבהרה] באותה שנה נרשמו בנור 263 בתי אב יהודים וגויים ביחד, מספר מרשים לאותה תקופה (סוף ימי הבינים), באותו זמן העירוניים נחשבו לעשירים.
בשנת 1665 השוודים כבשו את האזור, והעיר נחרבה ברובה, לאחר מכן היא לא חזרה למעמדה הקודם. הכנסייה שבה לא נבנתה מחדש עד 1693 ובשנת 1777 מספר התושבים היה רק 63 אנשים. האוכלוסייה בנור עלתה עד שבשנת 1827 מנתה 514 איש ו-75 בתי אב. בשנת 1860 האוכלוסייה מנתה 813 נפשות ביניהן 299 יהודים. בתחילת המאה ה-19 ידוע על קיומם של 74 בתי אב יהודים וגויים. בעקבות מרד ינואר, התקוממות המיעוט הפולני בשטח האימפריה הרוסית ב-1863, והפסד הפולנים במרד, איבדה לבסוף נור את מעמדה כעיר בשנת 1869.
יהודי נור

באמצע המאה ה-19 הייתה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת על מוסדותיה הקהילתיים. האוכלוסייה היהודית מנתה כ-300 יהודים.
רבה של העיר נור היה הרב יעקב מרדכי מרקוביץ'.
ב-13 בספטמבר 1939 נכנסו יחידות הצבא הגרמני לנור ושהו בה במשך כשבועיים. על-פי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין ברית המועצות ובין גרמניה הנאצית נור צורפה לשטח הכיבוש הסובייטי, ריבונות ברית המועצות. החיילים הסובייטיים נכנסו לעיירה ב-28 בספטמבר ושהו בה עד 22 ביוני 1941. תושבי המקום הגויים עזרו למאות הפליטים היהודים כמיטב יכולתם, כדי להבריחם אל הגבול וכן במציאת מזון ומקומות לינה. באפריל 1940 החליטו השלטונות הסובייטיים לפנות את נור מתושביה. פינוי נור נמשך כשבועיים. היהודים פונו לעיירה צ'חנוביץ. המפונים הורשו לקחת עמם את רכושם. צ'חנוביץ נכבשה בידי יחידות הוורמאכט. גורלם של יהודי נור היה כגורלם של שאר היהודים תושבי צ'חנוביץ. רק מספר מועט מיהודי נור שרדו לאחר תקופת השואה.
הערות שוליים

1 2  מספר התושבים ב-2006, באתר עיריית נור
נמשקר

| --- | --- |
סמל נמשקרסמל נמשקר

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת שופרון
 שטח:  6.42 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  196 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°29′05″N 16°48′19″E﻿ / ﻿47.484711111111°N 16.805261111111°E﻿ / 47.484711111111; 16.805261111111 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נמשקר(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נמשקר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נמשקר (בהונגרית: Nemeskér) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית נמשקר נמצאת במגמת ירידה מ-282 תושבים בשנת 1990 ועד ל-202 תושבים בשנת 2019
יהודי נמשקר

בנמשקר חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 42 |  |
| 1880 | 15 | 632 |
| 1910 | 15 |  |
| 1920 | 15 |  |
| 1930 | 9 |  |
| 1941 | 16 | 562 |
הערות שוליים

1 2  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת שופרון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שופרון • אגיאגושסרגן • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטד • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטוסנטמיקלוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אויקר • אונד • ולצ'יי • ז'ירה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.