stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופרבול XXII
הערות שוליים

1 2  "N.F.L. Approves Sale of Broncos". New York Times. 1984-05-24. נבדק ב-2010-01-11.
↑  "1987 players' strike". USA Today. נבדק ב-2008-04-05.
1 2 3  "Denver Broncos Team History". Nflteamhistory.com. אורכב מ-המקור ב-2008-10-03. נבדק ב-2008-11-28.
1 2 3  "1987 Denver broncos stats". pro-football reference. נבדק ב-2010-08-12.
↑  Sandra Wright Bailey, Leonard Shapiro, George Solomon, Washington Post Company. Staff (1988). Redskins The team of the eighties. pp. 80–81.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2 3 4  "Washington Redskins playoff history". ESPN. נבדק ב-2008-04-05.
1 2  "Washington Redskins History: 1980". Washington Redskins. אורכב מ-המקור ב-2009-02-17. נבדק ב-2009-12-13.
1 2  Sandra Wright Bailey, Leonard Shapiro, George Solomon, Washington Post Company. Staff (1988). Redskins The team of the eighties. pp. 50–53.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "1987 playoff rushing stats". NFL.COM. נבדק ב-2010-08-22.
1 2 3 4 5  "Denver Broncos playoff history". ESPN. נבדק ב-2010-08-05.
↑  "Super Bowl raiting". tvbythenumbers. אורכב מ-המקור ב-2010-02-08. נבדק ב-2010-08-22.
↑  "Post-Super Bowl TV". zap2it. נבדק ב-2010-08-22.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  "Super Bowl XXII Play By Play". USA Today. נבדק ב-2010-09-10.
1 2  הורדת הברך לקרקע נחשבת למהלך ריצה שנכשל ומטרתה לבזבז את הזמן הנותר עד לסיום המחצית מבלי להסתכן בחטיפה או הפלת כדור.
1 2 3  "Super bowl XXII team stats". thehogs.net. נבדק ב-2010-08-22.(הקישור אינו פעיל)
1 2 3 4 5 6  "Super bowl XXII individual stats". thehogs.net. נבדק ב-2010-08-22.(הקישור אינו פעיל)
אצטדיון ג'ק מרפי, בו נערך המשחק
ג'ון אלווי, הקוורטרבק של הברונקוס
דאג ויליאמס, שנבחר ל-MVP של המשחק
שלוש הרוחצות

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פול סזאן 
 תאריך יצירה:  המאה ה־19 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  55 ס״מ (קנבס)  70 ס״מ (מסגרת) 
 גובה:  52 ס״מ (קנבס)  67 ס״מ (מסגרת) 
 עומק:  6 ס״מ (מסגרת) 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  PPP2099 (Musée des Beaux-Arts de la ville de Paris) 
 מיקום:  מוזיאון הפטי פאלה
 
שלוש הרוחצות (בצרפתית: Trois Baigneuses) הוא ציור שמן על בד מאת פול סזאן, שנוצר בין השנים 1879–1882 ומוצג כיום במוזיאון הפטי פאלה בפריז. הציור מתאר שלוש נשים עירומות הרוחצות במים, כשהן מוקפות בקשת הנוצרת על ידי שני עצים. הציור מבוצע בסגנון אימפרסיוניסטי אופייני, עם משיכות מכחול קצרות וכבדות וצבעים עזים, והוא מצטיין בהרכב ציורי ובתיאור הצורני.
רקע

נושא הרוחצים היה מוטיב מרכזי ביצירתו של סזאן והעסיק אותו לאורך כל חייו. במהלך הקריירה שלו יצר כ-200 עבודות שעסקו בדמויות של רוחצים ורוחצות, אשר צוירו בציורי שמן, צבעי מים ורישומים. תיאור הנשים העירומות בסביבה אידיאלית מזכיר סצנות קלאסיות של דמויות חצי-עירומות, כפי שנראו באמנות הרנסאנס הוונציאני.
האמן אנרי מאטיס היה מעריץ גדול של "שלוש הרוחצות" וראה בו יצירה בעלת חשיבות רבה. לדבריו, "שאבתי ממנו את אמונתי ואת התמדתי". בשנת 1899 רכש מאטיס את הציור בעלות כספית גבוהה מסוחר האמנות אמברואז וולאר, והחזיק בו במשך יותר משלושים שנה. הוא נהג להציג את היצירה לתלמידיו באקדמיה מאטיס כמודל ללימוד. לבסוף, בשנת 1936, תרם אותו לפטי פאלה.
תיאור היצירה

בציור "שלוש הרוחצות", הדגש העיקרי של סזאן הוא על המבנה הצורני וההרכב הציורי. שלוש הדמויות העירומות מתוארות בגוף מוצק ולא כמופת של אידיאל יופי. הקומפוזיציה בנויה בתצורה פירמידלית, כאשר שלוש הדמויות – אחת בלונדינית, אחת כהת שיער ואחת אדמונית – ממוסגרות על ידי שני העצים משני צידי הציור. האור חודר לשטח המיוער מזוויות שונות, מאיר את גופן של הרוחצות ומוחזר במי הבריכה. סזאן השתמש במשיכות מכחול אלכסוניות וסדירות כדי לבנות את המבנה הציורי. כמו כן, הוא בחר בקנבס כמעט מרובע כדי להעניק לתמונה תחושת צפיפות ושפע קומפוזיציוני.
גרסאות אחרות

סזאן צייר גרסאות רבות של נושא הרוחצים במהלך חייו, בהן "שלוש הרוחצות" משנת 1875 (באוסף פרטי) וגרסה נוספת של "שלוש הרוחצות" (1876–1877), המוצגת כיום בקרן בארנס בפילדלפיה.
הפסל הנרי מור הושפע מיצירה זו ויצר בשנת 1978 פסל ברונזה המבוסס עליה. בנוסף, הוא צייר רישום פחם בשם "הרוחצים של סזאן – מבט מלפנים", הנמצא באוסף קרן הנרי מור.
הערות שוליים

↑  "Bathers". The National Gallery. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cézanne And Beyond". Incollect. נבדק ב-27 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gascoigne, Laura (2 באוגוסט 2016). "'I buy! I buy! I can't stop myself': Artists as collectors at the National Gallery". Apollo Magazine. נבדק ב-26 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Three Bathers". Petit Palais. 31 במרץ 2016. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Paul Cézanne Three Bathers (Trois baigneuses)". Barnes Foundation. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Paul Cezanne - Three Bathers, c.1875". BBC. נבדק ב-27 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Henry Moore (1898-1986) Three bathers - after Cézanne". Christies. נבדק ב-26 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cézanne's 'Bathers' from the Front". Henry Moore Foundation. נבדק ב-26 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אי הפאנון האלג'יראי

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 מיקום:  מול חופה של אלג'יר
 קואורדינטות:  36°47′12″N 3°04′06″E﻿ / ﻿36.786666666667°N 3.0683333333333°E﻿ / 36.786666666667; 3.0683333333333
 סוג:  איון
 נתונים מדיניים
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
  (למפת אלג'יר מוגדלת) אי הפאנון האלג'יראי(למפת אלג'יר רגילה) אי הפאנון האלג'יראי
 
המבצר הספרדי בפאנון של אלג'יר לפני הריסתו בידי ח'יר א דין ברברוסה
הפאנון האלג'יראי הוא איון, שרטון סלע אל מול חופה של העיר אלג'יר, המקום בוצר בידי הצי הספרדי ב-1510. האי מחובר אל היבשת ברצועת יבשה המהווה שובר גלים טבעי עבור נמל העיר אלג'יר.
היסטוריה

המאחז הספרדי בפאנון נוסד בשנת 1510 כשהספרדים נחתו באי כתוצאה מהנוכחות הספרדית באי נאלץ האמיר של אלג'יר סאלים אל תוהמי להסכים לנוכחות הספרדית ולשלם מס.
בשנת 1529 נכבש המבצר הספרדי בפאנון בידי ח'יר א דין ברברוסה שליטה הפיראטי למחצה עות'מאני למחצה של אלג'יר, וחיל המצב שהיה נצור בו הוצא להורג.
נירוונה (להקה)

| --- | --- |


נובוסליץ' (שמאלי) מנגן עם קוביין (ימני) בטקס הפרסים של MTV
 מקום הקמה:  אברדין 
 מוקד פעילות:  סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1987–1994 (כ־7 שנים)
 סוגה:  גראנג', רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  סאב פופ DGC Records
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2014)  פרס VMA לקליפ מוזיקה אלטרנטיבית (1993)  פרס הוידאו של MTV לבימוי אמנותי (1994)  פרס VMA לקליפ מוזיקה אלטרנטיבית (1994)  פרס המוזיקה הבריטית לפריצת שנה הבינלאומית (1993)  פרס הווידאו קליפים של MTV לאמן החדש הטוב ביותר (1992)  פרס VMA לקליפ מוזיקה אלטרנטיבית (1992)  פרס גראמי לאלבום מוזיקה אלטרנטיבית (1995) 
 nirvana.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 קורט קוביין קריסט נובוסליץ' אהרון בורקהרד דייל קרובר דייב פוסטר צ'אד צ'אנינג ג'ייסון אברמן דן פיטרס דייב גרוהל
 
נירוונה (באנגלית: Nirvana) הייתה להקת גראנג' אמריקאית פופולרית מאברדין, וושינגטון. הלהקה פרצה אל המיינסטרים בעזרת הסינגל "Smells Like Teen Spirit" מתוך אלבומה מ-1991, Nevermind, שיצא ב-24 בספטמבר 1991, כאשר היא סוחפת אחריה זרם של להקות פאנק רוק ורוק אלטרנטיבי, שהתקשורת נהגה לכנות בשם "גראנג'". להקות גראנג' אחרות כגון אליס אין צ'יינס, פרל ג'אם וסאונדגארדן נהנו אף הן מעלייה בפופולריות שלהן, וכתוצאה מכך הפך הרוק האלטרנטיבי לז'אנר דומיננטי ברדיו ובטלוויזיה של ארצות הברית של תחילת עד אמצע שנות התשעים.
כמנהיג הלהקה קורט קוביין תואר לעיתים בתקשורת כ"דוברו של דור שלם", בעוד שנירוונה זכתה לכינוי "ספינת הדגל של דור ה-X". קוביין חש שלא בנוח עם תשומת הלב המופרזת לה זכה לדעתו, והפנה את עיקר תשומת לבו ליצירה, כאשר הוא מאתגר את קהלה של הלהקה עם אלבומה השלישי In Utero. על אף שהפופולריות של הלהקה דעכה בהדרגה לאחר יציאתו של אלבום זה, המשיך גרעין המעריצים שלה להעריך את הצד הפחות קומוניקטיבי שלה, במיוחד לאחר הופעתה במסגרת MTV Unplugged ב-1993.
תקופת קיומה הקצרה של נירוונה באה לקיצה לאחר מותו של קוביין ב-1994, אך הפופולריות שלה הלכה והתעצמה בשנים שלאחר מכן. שמונה שנים לאחר מותו של קוביין הגיעה קלטת דמו בשם "You Know You're Right" שהלהקה הקליטה חודשיים טרם מותו של קוביין, למקום הראשון במצעדים ברחבי העולם. מאז אלבום הבכורה שלה מכרה הלהקה מעל חמישים מיליון אלבומים ברחבי העולם, מתוכם מעל עשרה מיליון עותקים של Nevermind בארצות הברית לבדה. נירוונה נהנית מנוכחות חזקה ומתמשכת בתחנות רדיו ברחבי העולם. בשנת 2014 נכנסה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
היסטוריה > 1987-1988: השנים המוקדמות

קורט קוביין וקריסט נובוסליץ' נפגשו לראשונה ב-1985. שניהם היו מעריצים של מלווינס, ונהגו לבלות רבות בחזרותיה של הלהקה. אחר מספר ניסיונות כושלים להקים להקה משלהם, צירף אליו הצמד את המתופף ארון בארקהארד, ליצירת גרסתו הראשונה של ההרכב שמאוחר יותר ייקרא "נירוונה". בחודשים הראשונים עבד הצמד עם מספר מתופפים, ביניהם דייל קרובר ממלווינס שניגן בדמואים הראשונים שלהם. באותה התקופה פעלה הלהקה תחת מספר שמות, ביניהם Ted Ed Fred ,Pen Cap Chew ו-Skid Row, עד שנבחר השם "נירוונה" בפברואר 1988. מספר חודשים לאחר מכן נבחר סופית המתופף צ'אד צ'אנינג.
אלבומה הראשון של הלהקה, Bleach, יצא בחברת סאב פופ ב-1989. בליץ' הושפע מאוד ממלווינס, וכן מהגראנג' של מאדהאני ומהרוק ברוח שנות השבעים של בלאק סבאת' ולד זפלין. נובוסליץ' ציין בריאיון עם הרולינג סטון ב-2001 כי השפעה נוספת הייתה קלטת שההלהקה האזינה אליה בין הופעותיה, שבצד אחד שלה היו שירים של להקת הרוק הסמית'ריז ובצידה השני שירים של להקת המטאל סלטיק פרוסט. בליץ' הפך ללהיט בתחנות רדיו של מכללות ברחבי ארצות הברית, אך רימז אך במעט על הצפוי ללהקה שנתיים מאוחר יותר. האלבום נחשב לאלבום הבי מטאל לכל דבר ולאלבומה הטוב ביותר של הלהקה בעיני שוחרי מטאל רבים, גם כאלה שנרתעים מעבודותיה הבאות של הלהקה. גם מעריצי גראנג' רבים רואים את האלבום כקרוב יותר ברוחו לזרם הגראנג' המקורי.
על אף שהוא למעשה לא ניגן באלבום, נכלל ג'ייסון אברמן בקרדיטים של האלבום כאחד מן הגיטריסטים, על רקע העובדה שהוא מימן מכספו את הקלטות האלבום, בהשקעה של 606 דולר ו-17 סנט. לאחר שהושלם האלבום המשיך אוורמן לנגן עם הלהקה למשך זמן קצר כגיטריסט שני, אך פוטר במהלך סיבוב ההופעות האמריקאי הראשון שלה. זמן קצר לאחר מכן הוא ניגן תקופה קצרה בסאונדגארדן לפני שהצטרף ללהקת "מיינד פאנק".
בתחילת 1990 החלה הלהקה לעבוד תחת שרביטו של המפיק בוץ' ויג על הקלטתו של אלבומה הבא. במשך ההקלטות גילו קוביין ונובוסליץ' כי צ'אנינג איננו סוג המתופף שהלהקה זקוקה לו, והוא פוטר לאחר שההקלטות הושלמו. לאחר מספר שבועות עם המתופף דייל קרובר הם שכרו את שירותיו של מתופף מאדהאני דן פיטרס, שאיתו הם הקליטו את שירם "Sliver". מאוחר יותר באותה השנה הכיר להם סולן מלווינס באז אוסבורן את דייב גרוהל, שתר אחרי להקה חדשה לאחר התפרקותה הפתאומית של להקת ההארדקור פאנק מוושינגטון הבירה, "סקרים".
פעילות חברי הלהקה לאחר התפרקותה

בשנים שמאז התפרקותה של נירוונה המשיכו גרוהל ונובוסליק להיות פעילים מבחינה מוזיקלית. זמן לא רב לאחר מותו של קוביין גרוהל הקליט מספר דמואים שנכללו לבסוף ב-Foo Fighters, אלבום הבכורה של להקתו, פו פייטרס. נכון ל-2006 הוציאה פו פייטרס מספר אלבומים מוערכים ומצליחים, שאחד מהם, In Your Honor, כולל שיר בשם "Friend of a Friend" ("חבר של חבר") שאותו כתב גרוהל ב-1990 בעקבות פגישתו עם קוביין ונובוסליץ'. גרוהל ניגן גם בין השאר עם קווינס אוף דה סטון אייג' ועם אמני רוק רבים נוספים, וכן הקליט אלבום של שירי מטאל בו השתתפו זמרי מטאל מהלהקות האהובות עליו מתחילת שנות השמונים, בשם פרובוט.
נובוסליץ' ניגן במסגרת להקות שונות אותן הקים לאחר מותו של קוביין, ביניהן סוויט 75, אייז אדריפט ו-No WTO Combo (עם קים ת'אייל מסאונדגארדן). נובוסליק הפך לפעיל פוליטית והקים עמותה בשם JAMPAC לקידום זכויותיהם של מוזיקאים. ב-2004 הוציא הוא ספר בשם "על גראנג' וממשלה: הבה נתקן דמוקרטיה שבורה זו" בו סיפר על עברו המוזיקלי וכן על דרכו הפוליטית. במהלך הבחירות לנשיאות של 2004 תמכו נובוסליץ' וגרוהל בגלוי בג'ון קרי.
בסופה של הופעה של פו פייטרס במסגרת פסטיבל בומברשוט בסיאטל ב-1997, ניתר גרוהל בפתאומיות אל מאחורי התופים, כאשר נובוסליק הופיע על הבמה כשגיטרת בס בידו. אליהם הצטרף גיטריסט נירוונה לשעבר פאט סמיר, והשלישייה ביצעה גרסאות כיסוי משוחררות ל"Purple Rain" של פרינס ול"Communication Breakdown" של לד זפלין. מעריצים רבים ראו בהופעת הפרידה הקצרה הצדעה לסצנת הגראנג' של סיאטל ולכל שוחריה של הלהקה במשך תקופת פעילותה הקצרה.
בשנת 2012 הופיעה הלהקה במופע שנועד לגייס כספים עבור נפגעי הוריקן סנדי. במופע האיחוד השתתפו גרוהל, סמיר, נובוסליק, ופול מקרטני, אשר שימש כסולן הלהקה.
ב-10 באפריל שנת 2014 נכנסו הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול בברקליס סנטר ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית. מופע איחוד סודי שרק 250 חברים שקרובים ללהקה זכו לראות. במופע השתתפו חברי הלהקה: קריסט נובוסליץ', דייב גרוהל ופאט סמיר וצירפו אליהם לכל שיר זמרת אחרת. ג'ואן ג'ט הידועה כגיטריסטית להקת "Joan Jett & the Blackhearts", קים גורדון מלהקת "Sonic Youth", אנני קלארק הידועה כמוזיקאית St. Vincent והזמרת לורד. בנוסף לזמרות הללו עלו לבמה הגיטריסטים J Mascis מלהקת ".Dinosaur Jr" וג'ון מקאולי מלהקת "Deer Tick".
חברי ההרכב

קורט קוביין (שירה וגיטרה)
קריסט נובוסליץ' (גיטרה בס)
ארון בארקהארד (תופים) (1987–1988)
דייל קרובר (תופים) (1987–1988, 1990)
דייב פוסטר (תופים) (1988)
צ'אד צ'אנינג (תופים) (1988–1990, 1992)
ג'ייסון אברמן (גיטרה) (1989)
דן פיטרס (תופים) (1990)
דייב גרוהל (תופים) (1990–1994)
פאט סמיר (גיטרה) (1993–1994)
דיסקוגרפיה

| שנה | כותר | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Bleach | סאב פופ | אלבום הבכורה. מושפע מלהקות כמו בלאק סבאת', מלווינס, מאדהאני וסלטיק פרוסט ונחשב לאלבום המטאל היחיד של הלהקה. |
| 1989 | Blew | טופלו רקורדס | מיני-אלבום שיצא רק בבריטניה. |
| 1991 | Nevermind | גפן רקורדס | אלבום אולפן שני. הגיע למקום השלישי ברשימת 100 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של עיתון המוזיקה המלודי מייקר. הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית. שם התינוק שעל העטיפה הוא ספנסר אלדן. |
| 1992 | Hormoaning | גפן רקורדס | מיני-אלבום שיצא רק באוסטרליה וביפן. |
| 1992 | Nevermind It's an Interview | גפן רקורדס | זהו אלבום הופעה-ראיון הראשון של הלהקה, והוא למעשה ראיון אודיו מקיף עם הלהקה (ראיון של מעל לשעה). השירים המושמעים ברקע הם מתוך הקלטות ואינם בשלמותם ברובם (למעט בודדים שמתוך הופעה חיה). האלבום הפך לפריט אספנות מאחר שיצא במהדורה מוגבלת ולא למכירה (חולק כחלק מקידום מכירות של הלהקה). |
| 1992 | Incesticide | DGC | אלבום אוסף של קטעים נדירים וגרסאות-כיסוי. |
| 1993 | In Utero | גפן רקורדס | אלבום האולפן האחרון של הלהקה. שם השיר Rape Me והעטיפה האחורית צונזרו במקומות מסוימים בארצות הברית. הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית. |
| 1994 | MTV Unplugged in New York | גפן רקורדס | אלבום הופעה אקוסטי. האלבום הראשון מתוך חמישה שיצאו אחרי התאבדותו של קוביין. הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית. זכה בפרס גראמי. |
| 1995 | Singles | גפן רקורדס | קופסה המאגדת בתוכה סינגלים מתוך שני אלבומי האולפן האחרונים. |
| 1996 | From the Muddy Banks of the Wishkah | גפן רקורדס | אלבום הופעה. היה אמור לצאת במשותף עם MTV Unplugged כאלבום כפול אך נובוסליץ' וגרוהל לא היו מסוגלים מבחינה רגשית לערוך אותו כה קרוב למותו של קוביין. הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית. |
| 2002 | Nirvana | DGC | אלבום אוסף. הגיע למקום השלישי ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית וכולל את השיר האחרון שהקליטה הלהקה, "You Know You're Right". |
| 2004 | With the Lights Out | גפן רקורדס | קופסה של קטעים נדירים. כוללת 61 קטעים שלא ראו אור לפני-כן וגם DVD שנפרשים על פני ארבעה תקליטורים. הקופסה הנמכרת ביותר בהיסטוריה. |
| 2005 | Sliver: The Best of the Box | גפן רקורדס | אוסף קטעים מתוך הקופסה. עטיפתו (ערימת קסטות ישנות) נבחרה בידי בתו של קוביין, פרנסס בין קוביין וקורטני לאב. |
| 2009 | Live at Reading | גפן רקורדס | אלבום הופעה של הלהקה בהוצאה מחודשת מהופעתה בפסטיבל רדינג ולידס, ברדינג, ב-30 באוגוסט 1992. |
| 2010 | Icon | גפן רקורדס | גפן רקורדס הוציאו אלבום להיטים של נירוונה לזכר קורט קוביין. |
| 2011 | Nevermind: The Singles | גפן רקורדס | מארז תקליטורים של הלהקה עם הסינגלים הבולטים של הלהקה בוויניל 10", ושוחרר במהדורה מוגבלת של 5,000 עותקים בלבד בכל העולם. |
| 2019 | Live at the Paramount | DGC | אלבום הופעה ששוחרר ב-2011 בוידאו, ויצא בהוצאה מחודשת על גבי ויניל כפול עם פוסטר במהדורה מוגבלת. מתוך הופעה בתיאטרון פאראמאונט בסיאטל, ב-31 באוקטובר 1991. |
אבץ (עיר מקראית)

אֶבֶץ (בסוף פסוק - אָבֶץ) הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יששכר, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.
העיר נזכרת בספר יהושע ברשימת ערי בני שבט יששכר: ”וַיְהִי גְּבוּלָם יִזְרְעֶאלָה וְהַכְּסוּלֹת וְשׁוּנֵם וַחֲפָרַיִם וְשִׁיאֹן וַאֲנָחֲרַת וְהָרַבִּית וְקִשְׁיוֹן וָאָבֶץ וְרֶמֶת וְעֵין גַּנִּים וְעֵין חַדָּה וּבֵית פַּצֵּץ”.
חוקר המקרא אבל סבור כי שמה של העיר הקדומה השתמר בשם המעיין עין אלעבוץ שברמת סירין, בדרום מזרח הגליל התחתון. אתר זה נמצא כ-3 ק"מ מזרחית לתל רכש, המזוהה עם אנחרת המקראית, וכ-3 ק"מ דרומית לחורבות עין חדה המקראית.
בתרגום השבעים מובא שם העיר בצורה רבץ (מלשון מרבץ). מסיבה זו סובר ויליאם אולברייט שהשם בנוסח המסורה שובש וזוהי הגרסה המדויקת יותר.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך א', עמ' 60.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים י"ח–כ"א.
↑  כמו במשלי כ"ד, 15 - "אַל-תֶּאֱרֹב רָשָׁע, לִנְוֵה צַדִּיק; אַל-תְּשַׁדֵּד רִבְצוֹ."
אחוזת מקסימוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מעון רשמי
 על שם:  דימיטריוס מקסימוס 
 מיקום:  אתונה
 מדינה:  יוון 
 בעלים:  ממשלת יוון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1921
 תאריך פתיחה רשמי:  1982 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 
 קואורדינטות:  37°58′24″N 23°44′26″E﻿ / ﻿37.97343611°N 23.74062778°E﻿ / 37.97343611; 23.74062778
  (למפת אתונה מוגדלת) אחוזת מקסימוס(למפת אתונה רגילה) אחוזת מקסימוס
 
אחוזת מקסימוס (ביוונית: Μέγαρο Μαξίμου) היא מעונו רשמי של ראש ממשלת יוון מאז 1982. האחוזה ממוקמת במרכז בירת יוון, אתונה, סמוך לכיכר סינטגמה. האחוזה משמשת כמקום מגוריו הרשמי של ראש הממשלה.
הארמון נמצא ברחוב הרודוטו אטיקוּ, שבו נמצא גם ארמון הנשיאות של נשיא יוון, סמוך למשכן הפרלמנט ההלני והגנים הלאומיים.
היסטוריה

הבניין נבנה במקור בשנת 1912 על ידי אלכסנדרוס מיכאלינוס. לפני בניית האחוזה היה האתר גן הארמון המלכותי.
דימיטריוס מקסימוס, לימים ראש ממשלת יוון (בשנת 1947), השלים את הבנייה והשתקע שם עם משפחתו בתחילת 1920. בין השנים 1944-1941, במהלך כיבושם של הנאצים ביוון, האחוזה שימשה כבית המגורים של האדמירל הגרמני המפקד על הצי הנאצי בים האגאי.
לאחר מלחמת העולם השנייה שימש המבנה לתקופה קצרה כבית המגורים של שגריר ארצות הברית באתונה.
מאז אמצע שנות החמישים עד 1982, האחוזה שימשה מעין חוות אירוח חשובה לנכבדים זרים המבקרים ביוון. בין המתארחים הידועים באחוזה נמנים המרשל של יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו, שהתארח באחוזה ב-1955, וראשת ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ב-1980.
ב-1982, ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו החליט להעביר את משרד ראש הממשלה לאחוזה (לפני כן, משרד ראש הממשלה היה ממוקם בתוך בניין הפרלמנט ההלני).
ראו גם

ארמון הנשיאות
דן חברה לתחבורה ציבורית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בע"מ
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־80 שנה)
 חברות בנות:  נהור נתיבי תחבורה דן בדרום דן באר שבע פנדן תחבורה מתקדמת בעבר: מטרודן  דן בצפון
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  שדרות שאול המלך 39–41, תל אביב, ישראל
 ענפי תעשייה:  תחבורה אזורית ועירונית 
 מוצרים עיקריים:  תחבורה ציבורית (1,200 אוטובוסים ב-2007)
 עובדים:  2,400 (2007)
  
 www.dan.co.il
 
הסמל ההיסטורי של חברת דן
אישור לתלמיד לשימוש בכרטיסיות הנחה בשרותי דן בשנת תשכ"ו.
דן – חברה לתחבורה ציבורית בע"מ היא חברה ישראלית לתחבורה ציבורית המפעילה שירותי אוטובוסים בגוש דן. מאז הקמתה בשנת 1945 ועד לשנת 2002 פעלה כקואופרטיב.
בעבר הייתה החברה מונופול בהפעלת תחבורה ציבורית באזור גוש דן וחלקה במגזר התחבורה הציבורית בישראל עמד על כ־20%. בעקבות החלטת ממשלת ישראל לפתיחת שוק התחבורה הציבורית לתחרות בשלהי המאה ה-20, הועברו חלק מאשכולות הקווים של החברה לחברות אחרות, ונכון ל־2016 עומד חלקה במגזר התחבורה הציבורית בישראל על כ־14%.
מחוץ לגוש דן פועלות חברות הבת דן בדרום ודן באר שבע שגם חלק מקבוצת דן, בנוסף פעלו בעבר מטרודן שהפעילה תחבורה עירונית בבאר שבע ודן בצפון שהפעילה את קווי המטרונית בעיר חיפה.
החברה כיום

נכון ל-2025, דן מפעילה את רוב השירות העירוני בתל אביב יפו, רמת גן, גבעתיים, בני ברק, ובת ים. אך יש לה מספר קווים גם בקריית אונו, גני תקווה, יהוד, אור יהודה, פתח תקווה, חולון וראשון לציון.
בנוסף לכרטיס הרגיל עבור נסיעה בודדת, מציעה החברה מספר כרטיסי מנוי חודשיים המכונים "חופשי חודשי", וכל אחד מאלה מתמקד באחד מאזורי השירות בהם פועלת החברה, או שהוא תקף לרשת הקווים כולה. עוד מציעה החברה כרטיס "חופשי יומי" המאפשר נסיעה אזורית ללא הגבלה החל מהאוטובוס מרגע הרכישה ועד 4 וחצי ביום שלמחרת כולל קווי לילה. שני כרטיסי המנוי ניתנים לשילוב עם נסיעה ברכבת ישראל. בנוסף מציעה החברה כרטיסיות ניקוב לקהלי יעד שונים המקנים הנחות שונות, וכרטיס מנוי סמסטריאלי בשם "סטודן", המיועד עבור כל הסטודנטים הלומדים במוסדות האקדמיים המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
ברשותה של "דן" בית ספר ללימוד נהיגה באוטובוס. בבעלות החברה מספר חברות בנות ובהן אוויס ישראל, משדן ויונייטד טורס.
צי החברה

"דן" מפעילה 1,561 אוטובוסים עירוניים ובינעירוניים במערך התחבורה הציבורית ובנוסף כ-100 אוטובוסים תיירותיים של חברת הבת – "יונייטד טורס". היא החברה השלישית בגודלה בישראל מבחינת כמות הנסיעות המבוצעות.
מרבית הרכבים בצי החברה הם תוצרת מאן בהרכבה ישראלית מאז שנות ה-70. משפחת רוטנברג, אשר מחזיקה ב-10% ממניות דן, שימשה בין היתר למשך מספר שנים כיבואנית מאן עד למכירת זיכיון היבוא לחברת מכשירי תנועה, שהיא מבין שלוש החברות המחזיקות בחברת מטרופולין. בנוסף ישנם לפחות 30 כלי רכב מתוצרת הייגר הסינית כאשר מרביתם חשמליים שהיא מייבאת באמצעות חברת הבת "פנדן" ו-60 כלי רכב מתוצרת סולאריס הפולנית.
במהלך שנת 2021 הפסיקה דן לרכוש אוטובוסים מדגם מאן כחלק מהליך לחישמול הצי באופן זול והחלו לרכוש חשמליים בעיקר מתוצרת הייגר.
בתחילת שנת 2022 הצטרפו לצי אוטובוסים מונעי דיזל ואוריאה של דן מתוצרת הייגר. בתחילת שנת 2023 דן פתחה קמפוס טעינה לאוטובוסים חשמליים עם 120 עמדות טעינה בעיר בני ברק. בנוסף הגיעו לחברה כ-250 אוטובוסים חשמליים, בהם 20 אוטובוסים מתוצרת byd ו-20 אוטובוסים מתוצרת גולדן דרגון בהרכבה ישראלית של חברת הארגז. שאר הצי החשמלי הוא מתוצרת הייגר חלקו בהרכבה סינית וחלקו בהרכבה ישראלית תוצרת הארגז.
בחודש נובמבר 2023 נכנסו עוד כ-40 אוטובוסים חשמליים תוצרת byd ועוד כ-200 אוטובוסים תוצרת הייגר הסינית חלקן בהרכבה סינית וחלקו בהרכבה ישראלית.
עד סוף 2023 ותחילת 2024 יעדה של החברה להיות עם כ-650 אוטובוסים חשמליים.
בסוף חודש דצמבר 2023 התחילו להגיע לחברה מיניבוסים חשמליים תוצרת הייגר הסינית אשר אמורים להחליף את המיניבוסי ספרינטר שקיימים בצי.
גלריה

לוגו של דן
רציפי דן בקומה שבע בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב
רציפי דן בקומה שבע בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב
מדריך קווי דן בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב
לוח זמנים לקווי דן המרכזית החדשה בתל אביב
אוטובוס מאן של דן
אוטובוס תוצרת הייגר בינעירוני של דן בדרום (חברת בת של דן)
אוטובוס דן חשמלי תוצרת הייגר בהרכבה סינית
אוטובוס דן חשמלי תוצרת הייגר הסינית בהרכבת הארגז הישראלית
אוטובוס דן דיזל תוצרת סולאריס הפולנית
מיניבוס דן חשמלי תוצרת הייגר בהרכבה סינית
אוטובוס דן חשמלי תוצרת byd הסינית
אוטובוס של חברת "המעביר" ברחוב הרצל בתל אביב, 1926. צילום מאת שמעון קורבמן, בתערוכה במגדל שלום.
ראו גם

תחבורה בתל אביב
מוסך דן
קו 5
רפורמה בתחבורה הציבורית בגוש דן
הערות שוליים

↑  נדב שטרית, ‏תחרות בתחבורה הציבורית? התוכנית לחיסול המעמד המיוחד של אגד ודן, באתר גלובס, 8 באוגוסט 2016
↑  דן בגלגלי הזמן
↑  דן במקום המעביר ואיחוד רגב, הַבֹּקֶר, 9 בדצמבר 1945
↑  לוי יצחק הירושלמי, השכר העודף והעונש המצטבר, מעריב, 10 בפברואר 1967
↑  נחנכו קווי תחבורה ישירים מחולון ובת ים למרכז תל־אביב, למרחב, 3 באפריל 1967
↑  נחנך קו משותף של דן ואגד לרמת השרון, על המשמר, 26 באוגוסט 1974
↑  נפתחו הקווים החדשים של "אגד' ו"דן" מתל־אביב לחולון, דבר, 31 בינואר 1977
↑  מלחמת האוטובוסים נמשכת, דבר, 3 בדצמבר 1978
↑  ⁨⁨מעריב⁩ מקומי, 27 אוגוסט 1984⁩
↑  אוטובוס להרפתקנים, באתר מעריב, ‏27 בינואר 1988
↑  פרסום של דן בעיתון מעריב, 28 ביוני 1991
↑  יהושע כהנא, שרגא מקל, משרד התחבורה הופתע מאיחוד "אגד" ו"דן", מעריב, 17 בדצמבר 1979
↑  אודות דן
↑  עוצמות ויתרונות
↑  יעל גרונטמן, ‏חב' דן זכתה במכרז להפעלת 100 מטרוניות בחיפה תוך שנתיים, באתר גלובס, 4 באוגוסט 2010
↑   דניאל שמיל, מהיום: אוטובוס חשמלי בקו 5 בתל אביב, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2013
↑  אבי בר-אלי, גוש דן 2013–2017: אוטובוסים רבי-קיבולת במקום רכבת קלה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2011
↑  אלי סניור ונועם (דבול) דביר, השריפה בחניון "דן": נשלל חשד להצתה, באתר ynet, 18 באוקטובר 2015
↑  הסכם הפעלה חדש בין משרד התחבורה לחברת דן
↑  אהוד קינן, ‏באבל דן של ויה - המיניבוס השיתופי - כל הפרטים, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2019
↑  דניאל שמיל, ‏הפרטים נחשפים: כך ימומן ניסוי התחבורה השיתופית הענק הראשון בישראל, באתר גלובס, 20 בפברואר 2019
↑  טל שחף, אסף זגריזק, רועי רובינשטיין, הדר גיל-עד, מתקפת הסייבר: אתר היכרויות להט"ב נפרץ; "דליפת פרטים אישיים היא סכנה לפגיעה נפשית", באתר ynet, 30 באוקטובר 2021
↑  יובל שדה, הסינים נפסלו: נבחרו החברות שיקימו את הקו הירוק והסגול של הרכבת הקלה בגוש דן, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2022
↑  גולן חזני, דן רוכשת את חברת האוטובוסים ז'ק יולזרי תמורת 25 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 21 במאי 2023
↑  מפעילי התחבורה הציבורית, באתר הרשות הארצית לתחבורה ציבורית
שרידי האוטובוס שנפגע בפיגוע בקו 5 (אדום, בימין) במקום הפיגוע, לצד האוטובוס השני שעבר בכיוון הנגדי (כחול) שנפגע אף הוא
אוטובוס דן – אוטובוס נמוך רצפה מתוצרת מאן NL-263, שכונה בעת הכנסתו לשירות על ידי החברה "נידרפלור". עליו ניתן לראות את ההשתקפות של האוטובוס מאן SL-202. שני הדגמים ירדו מהכביש לפני מספר שנים.
סמליל "דן בצפון"
הקו התיירותי של דן (קו 100)
אתר הנצחה ב"יער דן" לחברי "דן" שנפלו במערכות ישראל
ההייגר דיזל הראשונה בדן