stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרודרומוס פאפאוואסיליו
פעילות למען העצורים > הפאנים

האניות "פאן יורק" ו"פאן קרסנט" היו אניות המעפילים הגדולות ביותר, וסיפורן דומה לסיפורה של "אקסודוס" מבחינת ההד הציבורי הבינלאומי שעורר. הבאתם של יותר מ-15,000 מעפילים על סיפונן היה המורכב והגדול שבמבצעי "עליה ב' ", והוא נערך בתקופה הקריטית ביותר במאבק על הקמת המדינה. שתי אניות הבננה הישנות על מטענן האנושי הובלו לקפריסין. האניות הגיעו לפמגוסטה, בעקבות הסכם פשרה בין הבריטים ואנשי האניות, הורדו המעפילים למחנות, והאניות עצמן נעצרו על ידי השלטונות. הן עגנו במפרץ בוגאז שליד פמגוסטה, וחששם הגדול של הבריטים היה שיעשה בהן שימוש להבאת מעפילים נוספים.
עם הגעתן נוצר ערוץ תקשורת חשאי בין אנשי ההגנה שבמחנות המעצר באי לבין מפקדי האניות מטעם ההגנה, שנותרו עליהן בעת שעגנו בקפריסין. שני רבי-החובלים, גד הילב מה"פאן יורק" ואייק אהרונוביץ' מה"פאן קרסנט", סירבו לוותר על האניות. הם היו משוכנעים כי אניות אלה ישרתו בקרוב צרכים דחופים של המאבק הלאומי, ולכן חובה לשמור אותן במצב תקין, כשירות לשייט ומוכנות להפלגה בהתראה מיידית. הם ניהלו משא ומתן קשוח עם הבריטים וזכו להבטחה רשמית בכתב כי הצוות יישאר על האניות ולא יגעו בו לרעה. הם קיבלו גם אישור לחופש תנועה בלתי מוגבל באי.
השניים ירדו לחוף ונסעו לפמגוסטה פגשו לראשונה בפאפא.
"נוצר קליק מיידי", מספר גד הילב. פאפא שמע את סיפורם של "קפטיין ג'יי" ו"קפטן אייק", כפי שכונו אז, ונתן בהם אמון מוחלט. בו במקום קיבל על עצמו את תפקיד סוכן האניות, ולקח על עצמו לדאוג לכל צרכיהן ולטפל בעניינן מול הרשויות. והצרכים היו מרובים, עד לרמה של הוצאות אישיות וקניית ירקות בשוק. התפתחה ידידות קרובה בין החבורה הקטנה.
בשלב מסוים נסעו שני הקפטנים ללרנקה, שם עגנה האניה "קדמה" של צים; בשעה שהתרווחו בבית-הקפה על החוף, עצר לידם רכב של רשויות המכס והם נעצרו בחשד להברחה או פעילות מחתרתית. טענותיהם כי הם רבי-חובלים נתקלו בחוסר אמון ולגלוג: שני צעירים, כמעט נערים, בבגדים בלויים – איש לא היה מוכן להאמין שהללו הם קברניטים של אניות. שוב היה זה פאפאוואסיליו, שהגיע, עם מנהל נמל לימסול, לזהות אותם, לנזוף באנשי הרשות המקומיים ולשחררם מהכלא.
ביום הכרזת המדינה החליטו גד הילב ואייק אהרונוביץ' לקיים טקס של הנפת דגל הלאום על תורן שתי האניות. ב-14 במאי נערך טקס הנפת הדגל על ה"פאנים". היו שם אנשי המוסד לעלייה ב', נציג הג'וינט מוריס טאוב, הרב שיינבאום מהסוכנות היהודית, גב' אידה פרשיץ שהייתה יו"ר הקהילה היהודית הקטנה אך הפעילה של קפריסין – והיו שם גם פרודרומוס פאפאוואסיליו ורעייתו, ללה. כולם שרו את התקווה, ובכו מהתרגשות. עוצמת הרגש לא פגה עם השנים.
האניות שהו בקפריסין קרוב לשבעה חודשים, ובסופו של דבר שוחררו, וזכו לשמות חדשים, ברוח אותם הימים – "קוממיות" ו"עצמאות". כעת כבר היו רשומות כאניותיה של חברת השיט הישראלית – "צים". שהפכה לאחראית על תפעולן של אניות המעפילים הכשירות לשיט.
פעילות מסחרית

לאחר קום המדינה הסוכנות של פאפאוואסיליו שגשגה והפעילות המסחרית גדלה בהדרגה. נמשך הקשר לישראל. שתילי העצים הקפריסאים שנשלחו ונשתלו ביערות הקרן הקיימת לישראל. השר לוי אשכול שלח אז נציג לחפש בקפריסין בצלים, שישמשו בסיס לגידולים לשוק המקומי. פאפאוואסיליו סייע באיתור ומשלוח ה"בצלצלים".
היצוא הקפריסאי לישראל בראשית הדרך כלל תוצרת חקלאית כמו תפוחי-אדמה, עדשים, שעועית – ואפילו חמורים ופרדות. בשנים הראשונות כמעט לא היה יבוא. אניות הנוסעים הראשונות של צים פקדו גם הן בקביעות את האי. הקשרים המתפתחים הללו יצרו את האמירה לפיה ”קפריסין היא הנמל השלישי של מדינת ישראל.”
ביוזמת ד"ר נפתלי וידרא מצים פנה פאפא לנציג הקונפרנס של חברות ספנות בריטיות שיצרפו את צים לקונפרנס וקיבל תשובה שלילית. החלה תחרות פאפא פנה ליצואנים הקפריסאים וצים זכתה בהובלות רבות מקפריסין. המשיך ועבד מול מנהלי הנמלים וסייע לאוניות צים.
התעוזה העסקית של פאפאוואסיליו, הניסיון הרב וההכרות המעמיקה עם כל הגורמים החשובים בקפריסין, הביאו להצלחות של "צים", ולשגשוגה והתפתחותה של הסוכנות שלו, אשר בשנת 1951 קיבלה את השם "שֹהם קפריסין". חברת "שֹהם" הוקמה בישראל כסוכנות של "צים". פאפאוואיסיליו אימץ את השם לסוכנות שלו. "שֹהם" קפריסין הוקמה ב-1951, וירשה את מקומה של הסוכנות הכללית של פמגוסטה. פתחה משרדים גם בלימסול ובניקוסייה, אבל עיקר הפעילות התרכזה בפמגוסטה, הנמל המודרני הגדול היחיד באי באותה עת. הצמיחה הגדולה של צים בשנות ה-50 וה-60 הקבילה לצמיחה ולהתפתחות של "שהם קפריסין". אניות צים פקדו את קפריסין בקביעות ובתכיפות. התפתחה גם תיירות עממית מישראל לאי.
חוג מכריו הישראליים של פאפאוואסיליו התרחב באותם ימים. הוא ערך ביקורים רבים בארץ. בליווי ידיד ישראלי, האגרונום עמיחי קרול, באו לבקר, ללא הודעה מראש, את דוד בן-גוריון בביתו בשדה בוקר. הוא נזכר אז באירוע מעניין מן העבר: ב-1948, בעיצומם של קרבות מלחמת העצמאות, קיבלו נציגי ההגנה בקפריסין בקשה יוצאת דופן. בן-גוריון – ראש הממשלה ושר הביטחון – חיפש ספר של הפילוסוף היווני אוריפידס, במקור היווני. הם התקשו להשיג עותק ופנו לפאפא, שהשיג את הספר המבוקש. בן-גוריון הודה לו במכתב אישי.
הוא פגש גם ידידים חדשים. אחד מהם היה יהודה רתם, לימים מנכ"ל צים, שהפך לחבר קרוב. רתם היה אז מנהל אגף הדייג. בשנות החמישים היה צי הדייג הישראלי, שהורכב בחלקו מספינות הדייג של הקיבוצים הימיים, נוהג לצאת להפלגות דייג במזרח הים התיכון וליד חופי טורקיה. היחס הטורקי לדייג הישראלי לא היה אוהד, ובמקרים של מזג אויר גרוע העדיפו הספינות למצוא מחסה בנמל פמגוסטה. פאפאוואסיליו, שהיה הסוכן, תפקד גם כמארח הדואג לכל מחסורם של הדייגים.
פעילות ציבורית

פאפא העריך מאוד את הזיכרון ההיסטורי של העם היהודי, ותמך במפעלי הנצחה שונים שנערכו בישראל וגם בקפריסין לתקופה ההרואית של טרם קום המדינה. אירוע חשוב כזה התרחש ב-1968, כאשר הועברו שרידיהם של 163 יהודים שנפטרו בתקופת המחנות בקפריסין מבית העלמין בקפריסין לחיפה. הרב הצבאי הראשי דאז, שלמה גורן, היה אחראי על המבצע. פאפאוואסיליו הוזמן רשמית לטקס, בו נכחו גולדה מאיר, טוביה ארזי, שגריר ישראל בקפריסין, ורבים אחרים.
פעילותו הציבורית של פאפאוואסיליו המשיכה לצד ניהול העסקים. לאחר מלחמת העולם חל שינוי באופיה של מפלגת AKEL שפאפאוואסיליו היה ממיסדיה, ובאוגוסט 1948 הוא פרש מן המפלגה. הוא חש שהגורמים החדשים במפלגה אינם מייצגים עוד כראוי את דעותיו והאידאולוגיה שלו, ושזהו הצעד הנכון לעשותו.
פאפאוואסיליו מצידו עשה רבות לטפח ולבנות את הקשרים בין שתי המדינות, בעיקר בתפקידו כיו"ר אגודת הידידות ישראל-קפריסין. אפילו כאשר העמדה הקפריסאית הרשמית צידדה בעמדות הערבים והגוש המזרחי בסכסוך הישראלי-ערבי. פאפאוואסיליו לא היסס לטעון באוזני אנשי הממשל, כולל הארכיבישוף מקריוס, כי עמדתם מוטעית.
”עלינו להפריד בין בני אדם למדינות וממשלות. ממשלות באות והולכות. אנשים נשארים. תנודות פוליטיות כאלה ואחרות, קצרות טווח במהותן, אסור שיפגעו במרקם יחסים אנושי טוב וחם מהסוג שנארג בין תושבי קפריסין לתושבי ישראל.” דבריו של פאפאוואסיליו עשו את שלהם התפיסה הזאת חלחלה גם לעמדה הקפריסאית הממשלתית הרשמית. אפילו בשיאה של תקופת בידוד מדיני של ישראל, לאחר מלחמת יום הכיפורים, לא הצטרפה קפריסין לגוש שניתק יחסיו והפגין עוינות לישראל. העובדה שכיום קיימים יחסים מצוינים וידידותיים ביותר בין קפריסין לישראל, מהווה ראייה לכך כי הקו שבו תמך פאפאוואסיליו לאורך כל השנים הוא הנכון.
פאפא העדיף לתחום את פעילותו בעיקר בנושאים חברתיים וכלכליים. מאז שנות ה-40 היה פאפא חבר מועצת העיר פמגוסטה. במהלך השנים כיהן כסגן ראש העיר וגם כראש העיר, גם כאן בא לידי ביטוי הקשר עם ישראל כאשר ביקרה ב-1968 מועצת העיר פמגוסטה בחיפה, ביוזמת אבא חושי, ראש עיריית חיפה דאז, ובסיוע חברת צים. חיפה ופמגוסטה הוכרזו ערים תאומות. אנשים טכניים מעיריית חיפה סייעו לעיריית פמגוסטה בתכנון מערכת הביוב העירונית.
במהלך השנים שימש פאפאוואסיליו במגוון רחב של תפקידים ציבוריים – חבר מועצת המנהלים של חברת השידור הקפריסאית, ובחברת הטלקומוניקציה הקפריסאית. הוא היה יו"ר הארגון הקפריסאי לפיתוח הקרקע – ארגון שיעודו חלוקת קרקעות במחירים נמוכים לציבור, חבר מועצת המנהלים של הצלב האדום המקומי, ועוד.
הכיבוש הטורקי

המתיחות בקפריסין הגיעה לשיא ב-1974, והמלחמה פרצה באותה שנה. כשהחלו הקרבות שהה פאפא עם ללה רעייתו בלונדון. בני משפחתו היו בפמגוסטה. התחבורה לאי, באוויר ובים, נותקה. השתרר מצב קשה של אי ודאות. נסיונותיו של פאפא להגיע בדרכים שונות לקפריסין עלו בתוהו. מצור ימי הוטל על קפריסין על ידי הצבא הטורקי.
ידידיו הישראלים של פאפא עקבו בדאגה אחר המתרחש. הם הציעו לו, ראשית מעשה, לבוא לישראל – להיות קרוב יותר למוקד האירועים ובקרב ידידים. את בתו וחתנו הבריחו מפמגוסטה. כשעלה פאפא על מטוס "אל-על" בלונדון התברר לו שהוא נוסע בתנאי VIP. בינתיים התארגנה בישראל, באורח ספונטני לחלוטין, רשת סיוע התנדבותית. פאפא רצה, יותר מכל, להגיע בהקדם לקפריסין, אולם על האי הוטל מצור ימי ואווירי ולא הייתה כל דרך מוסדרת להגיע לשם. חבריו נערכו למבצע שהיה בו משהו מאווירת המחתרת. יהודה רתם פנה לרב-חובל דוד מיימון, שפעל עוד בעלייה ב' אך את פאפאוואסיליו פגש רק מאוחר יותר במסגרת עבודתו בצים. מיימון מספר שכאשר פנה לאנשים בבקשה להצטרף לצוות – זכה להיענות מיידית, ללא היסוס.
ספינת הדיג "גלים" של הקבוץ המאוחד נבחרה לשמש כ"פורצת המצור". צוות המתנדבים הפעיל אותה, וכאשר נותקו החבלים עמדו פאפא וללה על הירכתיים, שטופי דמעות, ונופפו לשלום לנשארים על המזח. "גלים" הפליגה כבר פעמים רבות לקפריסין, אולם לא בנסיבות כאלה. כאמור, הספינה יצאה לדרכה ואת המסע מחיפה לחוף הקפריסאי עשתה בלילה. עם שחר הגיעו בשלום ללרנקה, שנראתה באותם ימים קשים כ'עיר רפאים'. פאפא אומר שאת המחווה הזאת לא ישכח לעולם: הוא עדיין נושא בארנקו את רשימת אנשי הצוות של "גלים": דוד מיימון מעין חרוד, נתן הכהן מדפנה, נסים כהן ממעגן מיכאל, אלון אונגר וגלעד אמיר משדות-ים. לפני שנכנסו לנמל עוד ביקש פאפא להניף דגל ישראלי גדול על התורן, בעת שספינת צי בריטית ניגשה לבדוק אותם.
התארגנות בלימסול

פאפאוואסיליו עוד הספיק לחזור לביתו בפמגוסטה. כששהה שם לקח על עצמו, בתוקף תפקידו הציבורי, ניהול מגעים עם כוחות האו"ם וטיפול בבעיות מקומיות שונות. הוא ביקר בבית החולים המקומי ונתן הנחיות לסגל; הוא פעל בניסיון להחזיר, למרות הכל, את נמל פמגוסטה לפעילות. והוא ביקר גם בביתו; כל אותה עת עדיין האמין שמצב המלחמה הוא זמני ושבקרוב יחזרו הדברים לקדמותם. כשיצא מפמגוסטה, היה בטוח שישוב אליה תוך כמה ימים. "הטעות הגדולה שלי", הוא אומר היום, "הייתה שלא לקחתי באותו ביקור אחרון את רשימותי וניירותי, בהם מכתבים מבן-גוריון". למעשה, לא לקח עמו דבר. "מעולם לא דמיינתי שמישהו יכול להישאר הרחק מביתו נגד רצונו". אולם המציאות טפחה על פניו. פאפא חווה כעת על בשרו את הווית הפליט. "זו תחושה נוראה", הוא אומר. אבל אפילו כאשר הוא מספר על מה שהיה, אולי, הניסיון הקשה ביותר בחייו, הוא מקפיד לציין כי שוב חש הזדהות והבנה עמוקה יותר עם מצבם של פליטים יהודיים.
פאפא התיישב בלימסול, והחל בתהליך של שיקום החיים ומערך העסקים. עבודה רבה חיכתה להם, בעיקר במתן סיוע לאלה שנותרו בחוסר כל. גולי פמגוסטה שמרו על מערך ארגוני שפאפאוואסיליו הוא אחד ממנהיגיו. הוא מונה לאחראי על הטיפול והשיקום של הפליטים הקפריסאיים. ניסיונו העשיר – כולל הטיפול בפליטים היהודיים עמד לו גם כאן. אחת ההחלטות המרכזיות של הגולים מפמגוסטה הייתה לשמור את כל החברות והמוסדות המוניצפליים פעילים. המטרה – שמירה על הזהות. קבוצות ספורט שמרו על שמן, וכן מפעלים תרבותיים, אגודות רופאים, עו"דים, אגודים ספנותים וכדומה. הגולים קיבלו מן הממשל בנין בו מתרכזות הפעילויות. נערכות בחירות ופעילויות שונות. פאפאוואסיליו מונה לראש העיר של פמגוסטה בגולה. כ-60,000 גולי פמגוסטה מפוזרים כיום בעיקר בערים לימסול, לרנקה, ניקוסיה ופאפוס. רבים הגרו לארצות אחרות.
סוכנות שֹהם התאוששה במהירות יחסית מן הקשיים של המלחמה. תחום הספנות, הבינלאומי במהותו, הסוכנויות של שֹהם בערים אחרות באי, יצרו תשתית שסייעה לחברה לחזור במהירות יחסית לעסקים ולמקומה הבכיר בסחר החוץ של קפריסין. חברת "צים" החלה לפקוד בקביעות את נמל לימסול. אחת ההתפתחויות החשובות הייתה הכללת קפריסין ברשת הצימית, כאשר זו נערכה מחדש עם הקמת שרות המכולות של "צים". הדבר סייע להגדלת סחר החוץ הקפריסאי באופן ניכר. הקשר עם "צים" וישראל צמח והתחזק.
לעובדה זו הייתה גם תוצאה קשה: מחבלים פלסטינים שראו בעין רעה את הקשרים עם ישראל איימו על פאפאוואסיליו והסוכנות, ואף מימשו את האיום בהתקפה שנערכה על בנין הסוכנות, בה נזרקה פצצה ומספר עובדים נפצעו. ביוזמת הנהלת צים הגיעו הפצועים לישראל ונבדקו וטופלו המרכז הרפואי רמב"ם. הפיגוע לא הרתיע את פאפא ולא הסיט אותו מעמדותיו, שאותן ביטא תמיד בגלוי הלב ובישירות המאפיינות אותו.
פאפא לא איבד את התקווה והאופטימיות ביחס לסכסוך בקפריסין. העובדה שהוא יווני קפריסאי גאה, שנושל מביתו בפמגוסטה על ידי הטורקים, אינה משנה את השקפתו היסודית, לפיה ניתן לחזור וליצור אמון ושלום בין הקפריסאים הטורקים והיוונים ולחזור לקפריסין מאוחדת.
כיבודים והנצחה

בשנת 1995 קיבל פאפאוואסיליו את "אות יקיר הכרמל" מאוניברסיטת חיפה.
בשנת 1998 העניק לו נשיא המדינה עזר ויצמן תואר קונסול כבוד.
”הוא אופטימיסט ללא תקנה”, אמר עליו יהודה רתם. ”ראיית העולם הזאת, המשלבת תקווה ואופטימיות רעננה, לצד הבנה מעמיקה ומפוכחת של המציאות, הייתה חלק מהקסם שלו בעיני רבים. מכיריו יודעים להוקיר את מה שמסמלת דמותו של פרודרומוס פאפאואסיליו. הם מעריכים את פעולותיו למען הפליטים בימי המחנות, ואף נותנים לכך ביטוי רשמי בטקסים ותארים. הם מחשיבים את פעילותו למען קידום יחסי ישראל קפריסין, ומכבדים מרחוק את פעילותו הציבורית העניפה בתוך קפריסין. אבל הרבה מעבר לכל אלה הם אהבו את פאפא האדם, אדם אנושי, חם ומלא רגש, בעל עקרונות הומניים נאצלים שעמדו במבחנים הקשים ביותר.”
ב-30 באפריל 2018 בהחלטת ראש העיר יונה יהב נקרא כיכר בחוף הים בחיפה "כיכר פאפא" על שמו של פאפאוואסיליו.
יונה יהב ראש העיר חיפה גוזר את הסרט בעת הקדשת כיכר פאפא, אפריל 2018
מצבה על כיכר פאפא בבת גלים, חיפה
שלט רחוב על כיכר פאפא בבת גלים, חיפה
לוח הסבר באנגלית על כיכר פאפא בחיפה
לוח הסבר בעברית על כיכר פאפא בחיפה
משפחה

באוגוסט 1947, נערכו ארוסיו של פאפאוואסיליו לאשתו לעתיד, לֶלָה. הם נישאו ב-23 בינואר 1949, וללה לוותה אותו ועמדה לצדו במהלך התקופה הדרמטית של המחנות, ובכל השנים שלאחר מכן. היו לו שני ילדים: בן שנולד באוקטובר 1949, ובת שנולדה במאי 1951.
גלריה

פאפא (שלישי מימין) עם אנשי הפלי"ם במחנה המעצר בקפריסין
פאפה ואשתו ללה מתקבלים אצל שמעון פרס
יהודה רתם מארח את ידידו פאפאוואסיליו בישראל
ראו גם

מחנות המעצר בקפריסין
לקריאה נוספת

דוד שערי גירוש קפריסין: 1946–1949, ההעפלה, המחנות וחברת המעפילים, הוצאת הספרייה הציונית על יד ההסתדרות הציונית העולמית, 1981.
שמשון בובר, "הימיה" – אסופת סיפורים על שנות חיינו היפות ביותר בפלוגה הימית של הפועל, דפוס אפעל, 2004. ומתוכו דברי פפאפאוואסיליו, עמ' 39–41.
אבנר שץ, "פאפא", בטאון צים, מס' 75, אפריל 2007.
שמשון בובר, אל מול רוח איתן – פאפאואסיליו, הוצאת בשביל החיים, 2008, עמ' 116–117.
הערות שוליים

↑  אורי דרומי, באתר מחנה המעפילים
↑  חנוכת כיכר פאפא 2018, נבדק ב-2024-01-26
↑  שושן מנולה, אות יקיר הכרמל, "כלבו" חיפה והקריות, 19 במאי 2019
↑  חסיד אומות העולם, פרודרומוס פאפאוואסיליו השגריר הקפריסאי שלנו בקפריסין, הבלוג של סמי גולד, 22 דצמבר 2020
דידי שחר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 54 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  עננה 
 שיתופי פעולה בולטים:  ירדן בר-כוכבא, טל בלכרוביץ'
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  להקת מואב, להקת ענן על מקל
 
דוד (דידי) שחר (נולד בשנת 1971) הוא מלחין, פזמונאי, זמר,  משורר, שחקן, שדרן רדיו ומהנדס תוכנה ישראלי. ידוע בכתיבתו לזמרים אחרים, ובחלקו במופע הילדים "ענן על מקל".
ביוגרפיה

שחר נולד וגדל ברמת גן וברעננה. למד הנדסת תוכנה באוניברסיטת תל אביב.
למד גיטרה עם מורה פרטית. בשנת 2002 היה חבר בלהקת מואב, יחד עם שחם אוחנה ואדם גורליצקי. הלהקה התפרקה לאחר שהוציאה שלושה סינגלים לרדיו.
בשנת 2005 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "דידי שחר", אשר כלל בין השאר שלושה שירים שהיו אמורים להופיע באלבום של להקת "מואב". בין השירים האלו נכלל השיר "פיקה" של הלהקה, שבשנת 2007 קרן פלס הוציאה לו גרסת כיסוי שנכללה בסדרה משמורת. בשנת 2009 הוציא אלבום משותף עם ירדן בר-כוכבא, שאת שיריו הלחין ובחלקם הוא גם שר.
ב-2011 הקים את "ניחותא" תיאטרון מוזיקלי לילדים עם ירדן בר כוכבא, במסגרתו הלחין את הצגותיו הבאות. העמותה התפרקה בשנת 2021.
בשנת 2012 הלחין את ההצגה "מנגינה כחולה עם תלתלים" במרכז "סדנאות הבמה". באותה השנה הוא היה גם בין היוצרים של המופע "ענן על מקל" משיריה של רינת הופר (יחד עם ירדן בר-כוכבא, טל בלכרוביץ' ועידן אלתרמן) והוא הלחין את רוב שירי הפרויקט.
בשנת 2013 כתב את השירים והלחין את ההצגה אולי פיל לפסטיבל הצגות הילדים בחיפה. על עבודתו זו זכה בציון לשבח. בשנת 2018 ההצגה עובדה לסדרת טלוויזיה, שגם את הפסקול שלה שחר הלחין (יחד עם טל בלכרוביץ').
ב-2013 ו-2014 הוציא שני סינגלים מאלבום סולו חדש.
בשנת 2014 הלחין את המחזה "סוף התחלה וחתולה". על עבודתו זו זכה בפרס בפסטיבל חיפה להצגות הילדים.
בין השנים 2014 - 2017 שיחק בסדרה דן ומוזלי בתור מלו, וגם יצר את פסקול הסדרה יחד עם טל בלכרוביץ'.
החל משנת 2017 שחר מגיש יחד עם ירדן בר כוכבא תוכנית רדיו שבועית בשם "שבת בבוקר עם ירדן ודידי". בשנת 2018 הם פרסמו אלבום בסגנון התכנית.
בשנת 2017 הלחין את ההצגה "נשיקה בכיס" משיריה של שלומית כהן-אסיף במדיטק ואת ההצגה "הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה" שעלתה בתיאטרון הבימה.
בשנת 2018 יצר יחד עם בר כוכבא את הפודקאסט "ראש מלא בסיפורים" ואת הפודקאסט "תנינה" על בסיס ספר של נורית זרחי. יחד איתה הוא גם יצר את הפודקאסטים "משפחה באוטו" (כאן הסכתים, 2020-2021) ו"ספריית פיג'מה קוראת לכם!" (עם טל בלכרוביץ'; עבור ספריית פיג'מה; 2022-2023).
משנת 2021 שחר מלחין חלק מהשירים בתוכנית פרפר נחמד וגם מפיק מוזיקלית את התוכנית יחד עם טל בלכרוביץ'.
חיים אישיים

שחר מתגורר בכפר ויתקין.
דיסקוגרפיה > שירים שכתב לזמרים אחרים

"שוק" לאלבום "גן חורפי" של תמר גלעדי (2003)
"באה אליכם" ו"טיפה טיפה" לאלבום הראשון של מירי מסיקה (2004)
"מציאות אחרת" לאלבום באותו השם של איל גולן (2005)
"כל תו" לאלבום "אומרים שירו בשקט" של אושיק לוי (2005)
"לא ממהר" לאלבום הבכורה של הראל סקעת (2006)
"תיבה 530" לאלבומה השני של מירי מסיקה (2007)
"אולי נאהב" לאלבום באותו השם של הילה הררי.
"הזמנו אורחים" לאלבום דמויות של הראל סקעת (2009)
"רגע לבד" למורן מזוז (2010)
"גשם שיבוא" למופע המשותף של שמעון בוסקילה ושירי מימון (2010)
"הכל מסתדר" לאלבום "אחד באפריל" של סמדר אקראי (2011)
"אתה שואל אותי" ששרה ריקי גל (2013)
"אנחנו לא מלאכים" ו"זכרונות מיותמים" לאלבום "למה לי" של שמעון בוסקילה (2015)
"מישהו אוהב אותך" לאלבום "אהבה למרחקים ארוכים" גלי עטרי (2015)
דיסקוגרפיה > אלבומים

"דידי שחר", הד ארצי, 2005
"מה שבאור נעלם" יחד עם ירדן בר-כוכבא (2009)
"ענן על מקל" יחד עם ירדן בר-כוכבא, טל בלכרוביץ' ועידן אלתרמן (2012)
"שירים וסיפורים מתוך התכנית "שבת בבוקר" בגלי צה"ל" יחד עם ירדן בר כוכבא, עידן אלתרמן, טל בלכרוביץ', אפרת אביב ומשתתפים נוספים (2018)
דיסקוגרפיה > פודקאסטים

"ראש מלא בסיפורים" עם ירדן בר כוכבא (2018)
"תנינה" עם ירדן בר כוכבא (2018)
"משפחה באוטו" עם ירדן בר כוכבא (2020–2021)
"ספריית פיג'מה קוראת לכם!" עם טל בלכרוביץ' וירדן בר כוכבא (2022–2023)
דיסקוגרפיה > הצגות

"מנגינה כחולה עם תלתלים" - הלחנה (2012)
"ענן על מקל" - הלחנה ומשחק (2012)
"אולי פיל" - כתיבה והלחנה (2013)
"סוף התחלה וחתולה" - הלחנה (2014)
"נשיקה בכיס" - הלחנה (2017)
"הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה" - הלחנה (2017)
חיים אישיים

שחר נשוי לענבל סמדר ולהם 3 ילדים, מתגורר עם משפחתו בכפר ויתקין. עובד כמהנדס בהיי-טק.
הערות שוליים

↑   "ענן על מקל" – חייבים להאזין כדי להבין איכות יצירה לילדים בתאריך 10 באוגוסט 2022, בארכיון האינטרנט
↑  יעקב בר-און, ‏ירדן בר כוכבא: "בעלי הסתכל למוות בעיניים צוחקות ונתן לכולנו כוח", באתר מעריב אונליין, 6 בדצמבר 2018
↑  תיאטרון - מתחת לפיקה - דידי שחר פינת גורדון, באתר הבמה
↑  רותי קדוש, ‏"כשחברי היוצרים התבאסו מסגירת עולם התרבות, אמרתי לעצמי 'תודה לאל שאין הופעות'", באתר מעריב אונליין, 26 באוקטובר 2022
↑  103FM - רבקה מיכאלי - שבת בבוקר, יום יפה, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  מוזיקה - להקת מואב, באתר www.habama.co.il
1 2  אבי לבקוביץ', סינגולר לחג, באתר nrg
↑  מילות השיר "פיקה", באתר שירונט
↑  טל פרי, ‏לשיר זה כמו להיות ירדן, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2008
↑  תאטרון ניחותא (ע"ר), באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  מוזיקה - מנגינה כחולה עם תלתלים - חוויתית, באתר www.habama.co.il
↑  מערכת הורים, ‏האם עמליה מתוך "ענן על מקל" היא בתה של ירדן?, באתר ‏מאקו‏, 23 באוקטובר 2017
↑  מרב יודילוביץ', "התשמע קולי" זכתה בפסטיבל הצגות הילדים, באתר ynet, 29 במרץ 2013
↑   אולי פיל | סוד, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 15:31)
↑  מערכת וואלה!‏, בכורה: שיר חדש לדידי שחר, באתר וואלה, 27 ביוני 2014
↑  מערכת וואלה!‏, בכורה: שיר חדש לדידי שחר, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2013
↑  מרב יודילוביץ', הזוכה בפסטיבל הצגות הילדים: "יואל אמר", באתר ynet, 18 באפריל 2014
↑  טלי עמית-כוכבי, לטובת מאזינינו הקטנים : הפנקס – כתב עת מקוון לתרבות וספרות לילדים, ‏13 במרץ, 2019 (באנגלית)
↑  רעות ברנע, אחרי ענן על מקל: דידי שחר מלחין הצגת ילדים חדשה, באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2017
↑  הרפתקאות דוד אריה והמכשפה חמתותה, ארכיון הבימה
↑  ראש מלא סיפורים פודקאסט (הסכת) - פודקאסטים ישראל - פודקאסטר Podcaster, באתר פודקאסטים ישראל - פודקאסטר Podcaster, ‏16 בינואר 2021
↑  אלכסנדר כץ, רדיו חינוכי: החינוכית משיקה 5 פודקסטים חדשים, באתר אייס, 19 בספטמבר 2017
↑  משפחה באוטו פודקאסט (הסכת) - פודקאסטים ישראל - פודקאסטר Podcaster, באתר פודקאסטים ישראל - פודקאסטר Podcaster, ‏12 במרץ 2021
↑   ספריית פיג'מה קוראת לכם - פודקאסט, רשימת השמעה, באתר יוטיוב
↑  פרפר נחמד, באתר אישים
↑   כפר ויתקין עצמאות 2023 ענבל סמדר ודידי שחר משיאים משואה, סרטון בערוץ "כפר ויתקין", באתר יוטיוב (אורך: 01:19)
↑  את רובם הוא גם הלחין
↑  מילות השיר "שוק", באתר שירונט
1 2  אור ברנע, ירדן בר כוכבא ודידי שחר סולחים, באתר ynet, 21 במאי 2009
↑  כל תו – מילים וביצועים | שחר, דידי מלחין מחבר | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית
↑  מילות השיר "לא ממהר", באתר שירונט
↑  אולי נאהב – מילים וביצועים | שחר, דידי מלחין מחבר | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית
↑  מילות השיר "הזמנו אורחים", באתר שירונט
↑  אסף נבו, ‏מורן מזוז: "אני מעדיפה שירי נשמה על פני ים-תיכוני", באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2010
↑  אסף נבו, ‏שירי מימון ושמעון בוסקילה במופע ושיר משותף, באתר ‏מאקו‏, 13 בינואר 2010
↑  הכל מסתדר, באתר הספרייה הלאומית
↑  ריקי גל: "מתי כספי אמר לי 'פשוט תקליטי'", באתר ynet, 7 ביולי 2013
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏"אנחנו לא מלאכים": שיר חדש לשמעון בוסקילה, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2015
↑  מישהו אוהב אותך – מילים וביצועים | שחר, דידי מלחין מחבר | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  שירים וסיפורים מתוך התכנית "שבת בבוקר" בגלי צה"ל | דידי שחר | ירדן בר כוכבא הלפרין, באתר דיסק סנטר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302611505171
האקספרס הפאטאגוני הישן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פול ת'רו 
 שפת המקור:  אנגלית 
 נושא:  rail transport in North America, rail transport in South America, rail transport in Central America, לה טרוצ'יטה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1979 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה ביתן מודן
 תאריך:  1981
 תרגום:  נעמי כרמל
 
האקספרס הפאטאגוני הישן (באנגלית: The Old Patagonian Express) הוא ספר מסע ברכבות לאורך האמריקות שערך הסופר פול ת'רו בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20, ויצא לאור בשנת 1979.
היה זה ספר המסע השני שלו, אחרי "יריד הרכבות הגדול", תיעוד מסע ברכבות מבוסטון ליפן וחזרה,[דרושה הבהרה] ת'רו מתחיל את מסעו ברכבת פרברית מעיר מגוריו מדפורד, מסצ'וסטס, וממשיך אותו ברכבות (מלבד הפסקות קצרות, עקב אילוצים, שעשה באוטובוס או במטוס) עד לאסקל שבפטגוניה, בקצה הדרומי של ארגנטינה. הוא לא היה טייל מטבעו, לא הפיק הנאה מן המסע ולא רצה לבחון את כוח הסבל שלו. מה שהניע אותו הייתה הסקרנות - איך זה לקום בבוקר בבית, לעלות על רכבת ולהמשיך בנסיעה ברכבות עד פטגוניה. במהלך מסעו הוא מתעד כל הזמן את מה שקולטים כל חושיו, מקיפאון ארקטי בחוף המזרחי של ארצות הברית, דרך ג'ונגלים טחובים הומי ציוץ ציפורים ואלימות מעוררת זוועה במשחק כדורגל במרכז אמריקה, אוויר קלוש ברמות הנישאות של בוליביה, וכלה בישימון הריק מכל של פאטאגוניה. ת'רו אינו מחמיץ דבר, אם מראה נוף מרהיב ואם גילוי שלושה ילדי רחוב עזובים, שאיש אינו מתעניין בגורלם, אם תיירים אמריקאים אמידים, המחפשים חוויות חדשות בזקנתם ומתעקשים לגרור את רגליהם הכבדות במעלה המדרגות שבנו בני האינקה בפרו, תרמילאים רעבים לחוויות ולמזון, שעיקר עניינם באפשרויות לחסוך כמה פסו, או אמהות אינדיאניות על שלל ילדיהן, עטופות בשמיכות צמר צבעוניות ועמוסות סלים ותינוקות.
הוא [ת'רו] משווה גישה מעמיקה זאת עם הגישה האקראית יותר שנקט בכתיבת "יריד הרכבות הגדול". על אף פרסומו של זה, "האקספרס הפאטאגוני", הודות לתצפיותיו המעמיקות יותר בתרבות, והתבטאויותיו המצוינות בשאלה כיצד משפיע מסע הן על המרחב והן על הזמן, עולה עליו בהרבה . . . זה הוא גם ספר של מספר סיפורים; ת'רו משתמש במסעו בעין של סופר. בעוד שעיתונאים, או אפילו כותבים המקפידים להישאר במסגרת האילוצים של סוגת המסעות, עשויים להפיק כתבה משובחת, ת'רו מצטיין בבניית רבדים נוספים וביצירת סיפורים ממראה עיניו."
המקור באנגלית
He compares this in depth approach with the more casual one he took when writing The Great Railway Bazaar. Despite the latter book’s renown, Patagonian Express, for its more profound cultural observations, and its excellent articulation of how travel affects both space and time, is by far the superior work. . . . This, too, is a storyteller’s book; Theroux travels with a novelist’s eye. Whereas journalists, or even to writers who work more exclusively within the confines of the travel genre, might produce fine pieces of reportage, Theroux is excellent at constructing further layers and extrapolating stories from what he sees.
הספר תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן מודן בשנת 1981, תרגמה מאנגלית נעמי כרמל.
סופת שלגים בצפון ארצות הברית
רקע

הסופר פול תרו אוהב לנסוע ועל נסיעותיו הבלתי שגרתיות ברחבי העולם הוא כתב מספר ספרים. "האקספרס הפאטאגוני הישן" הוא אחד הראשונים שבהם, והוא מתעד את המסע שעשה, בעיקר ברכבות, מבוסטון עד פטגוניה. לא היעד מעניין אותו, אלא הדרך. המסעות בימינו, והספרים הנכתבים עליהם, מתמקדים, כך הוא טוען, ביציאה ממקום אחד ובהגעה אל מקום אחר. בין שני אלה מתרחשת מעין קפיצת דרך, בדרך כלל בטיסה המוחקת הפרשי מרחק וזמן. את קפיצת הדרך הזו הוא אינו מחבב. "מה שמעניין אותי היא ההתעוררות בבוקר, המעבר מן המוכר אל המשונה במקצת, אל המוזר למדי, אל הנוכרי, ולבסוף אל הזר לחלוטין. עצם הטיול, לא סופו, הוא החשוב". את ספרו הוא מבקש לסיים "במקום שבו ספרי מסעות מתחילים."