stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ערב הסעודית – קפריסין

| יחסי ערב הסעודית – קפריסין |
| --- | --- |
ערב הסעודית: קפריסין


ערב הסעודית: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
2,149,690: 9,251
אוכלוסייה
34,113,889: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,067,583: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
31,295: 23,674
משטר
מונרכיה אבסולוטית: רפובליקה

יחסי ערב הסעודית–קפריסין הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין הממלכה הערבית הסעודית לבין רפובליקת קפריסין.
היחסים הפוליטיים של המדינות חזקים בגלל הדמיון בין שתי המדינות בנושאים היסטוריים, גאוגרפיים וכלכליים.
היסטוריה

היחסים המצוינים בין ערב הסעודית לקפריסין, כמו גם הצורך לקדם עוד יותר את ממד המזרח התיכון של שתי המדינות, היו בין הנושאים שבאמצעותם הביע שר החוץ הסעודי, סעוד אבן פייסל אבן עבדול-עזיז אלסעוד את כבוד ארצו כלפי השלמות הטריטוריאלית של קפריסין והחלטות נלוות שנפגשו עם האו"ם עם עמיתתו הקפריסאית, אראטו קזאקו-מרקוליס, שביקרה בריאד בשנת 2012.
עמדת ערב הסעודית בסכסוך בקפריסין

עמדת ערב הסעודית בסכסוך בקפריסין נותרת ללא שינוי ומחויבת לאמנת האו"ם. שר החוץ הסעודי, סעוד אבן פייסל אבן עבדול-עזיז אלסעוד הוסיף בשנת 2012 כי ערב הסעודית תומכת בקפריסין המאוחדת והפדרלית ומתנגדת לכל ניסיונות הפרדה או פילוג בכל בעיות האזור.
נציגויות דיפלומטיות

קפריסין מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד וקונסוליית כבוד בג'דה.
ערב הסעודית מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה.
יחסי אקוודור–יפן

| יחסי אקוודור–יפן |
| --- | --- |
אקוודור: יפן


אקוודור: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 377,915
אוכלוסייה
18,174,276: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 34,088
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

שר החוץ של אקוודור, ריקרדו פאטיניו, ושגריר יפן באקוודור, טורו קודאקי, לאחר שחתמו על הסכם דו-צדדי בתחום החינוך. 2013.
יחסי אקוודור–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אקוודור לבין יפן. אקוודור ויפן חברות בארגון לשיתוף פעולה בין מזרח אסיה לבין אמריקה הלטינית.
היסטוריה

במחצית הראשונה של המאה ה-20, בניגוד למדינות אמריקה הדרומית האחרות, ההגירה היפנית לאקוודור הייתה קטנה ואיטית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-26 באוגוסט 1918 בעקבות חתימת חוזה ידידות, סחר וניווט בין אקוודור ליפן. חתימת החוזה נערכה בעיר וושינגטון די.סי, ארצות הברית. באותה השנה, אקוודור פתחה קונסוליה בעיר יוקוהמה ביפן. בשנת 1934 יפן פתחה צירות דיפלומטית באקוודור. כמה שנים לאחר מכן, מינתה אקוודור את הסופר חורחה קררה אנדרדה לקונסול האקוודורי ביפן.
במהלך ראשית מלחמת העולם השנייה, אקוודור שמרה על מדיניות נייטרלית ובדלנית. לאחר המתקפה על פרל הארבור, אקוודור שינתה את עמדתה וניתקה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם מעצמות הציר, שכללו גם את יפן בינואר 1942. בעקבות הפעלת לחצים על אקוודור ממדינות אמריקה הדרומית, גירשה אקוודור מהגרים יפנים ואקוודורים ממוצא יפני לארצות הברית, שם הושמו במחנות מעצר. אקוודור חידשה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם יפן בשנת 1954.
בשנת 1961 שתי המדינות שדרגו את הצירויות הדיפלומטיות שלהם לשגרירויות. בשנת 1979, הוקם בית ספר בינלאומי יפני, בבירת אקוודור, קיטו. ב-1990 הסוכנות לשיתוף פעולה בינלאומי ביפן (JICA) הקימה משרד ייצוגי באקוודור.
ביקורים רמי דרג > מאקוודור ליפן

2002 – גוסטבו נובואה, נשיא אקוודור לשעבר.
2010 – רפאל קוראה, נשיא אקוודור לשעבר.
2018 – לנין מורנו, נשיא אקוודור הנוכחי.
ביקורים רמי דרג > יפן לאקוודור

2018 – שר החוץ היפני, טארו קונו.
הסכמים דו-צדדיים

1918 – חוזה ידידות, סחר וניווט.
1992 – הסכם לשיתוף פעולה טכני.
2014 – הסכם לשיתוף פעולה בתחום הבריאות ובחקלאות.
2018 – הסכם לשיתוף פעולה אנרגטי.
סחר

בשנת 2017, שוויו של הייצוא האקוודורי ליפן עמד על 88.3 מיליארד ין וכלל בעיקר נפט גולמי, בננות, דגים ועץ. באותה השנה, שוויו של הייצוא היפני לאקוודור עמד על 44.2 מיליארד ין וכלל בעיקר מכונות, רכבים וברזל.
יחסי אקוודור–גרמניה

| יחסי אקוודור–גרמניה |
| --- | --- |
אקוודור: גרמניה


אקוודור: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 357,022
אוכלוסייה
18,174,276: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 52,777
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה פדרלית

קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל במסיבת עיתונאים משותפת עם נשיא אקוודור רפאל קוראה בברלין, 2013
יחסי אקוודור–גרמניה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אקוודור לגרמניה.
סקירה כללית

היחסים המדיניים בין אקוודור וגרמניה כוננו ב-4 ביולי 1952. הנושאים החשובים ביותר ביחסים הדו-צדדיים הם סחר והשקעות, שיתוף פעולה בפיתוח, מדיניות סביבתית והמערכת הכפולה של הכשרה מקצועית.
ביקורו של נשיא גרמניה פרנק ולטר שטיינמאייר בפברואר 2019 הצליח לבנות מחדש את שיתוף הפעולה לפיתוח, אשר בוטל זמנית, בספטמבר 2017, ושימש להעצמת היחסים הדו-צדדיים.
הקרנות הפוליטיות הגרמניות, פרידריך-אברט-סטיפטונג, קרן הנס זיידל וקרן רוזה לוקסמבורג מחזיקות כיום משרדים באקוודור.
יחסים כלכליים

בתוך האיחוד האירופי, גרמניה היא אחת השותפות החשובות ביותר באקוודור. היצוא הגרמני לאקוודור בשנת 2019 הסתכם ב-494 מיליון דולר, והייבוא מאקוודור הסתכם ב-598 מיליון דולר.
מאז 1977, בקיטו קיימת לשכת התעשייה והמסחר הגרמנית-אקוודורית. בנוסף לשגרירותה, אקוודור מחזיקה מכון לקידום יצוא והשקעות (PRO ECUADOR) בגרמניה וכן קונסוליה כללית בהמבורג מאז 1993. הסכם הסחר הרב-צדדי בין אקוודור לאיחוד האירופי, שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2017, נתן ליחסים הכלכליים תאוצה ניכרת.
גרמניה היא אחת התורמות הגדולות של אקוודור לשיתופי פעולה בפיתוח. המשא ומתן הבין-ממשלתי האחרון על שיתוף פעולה בפיתוח נערך כמעט ביולי 2020. תחומי העדיפות של שיתוף הפעולה הגרמני-אקוודורי הם הגנה על איכות הסביבה / משאבי טבע, שלום ולכידות חברתית, אקלים ואנרגיה ופיתוח עירוני בר קיימא.
יחסי תרבות

המתווכים העיקריים בחילופי תרבות בין גרמניה לאקוודור הם הומבולדט-Gesellschaft / גתה-צנטרום בקיטו, מרכז התרבות הגרמני-אקוודורי בגואיאקיל ובתי הספר הגרמניים בקיטו, גואיאקיל וקואנקה.
שיתוף פעולה בחינוך

שיתוף פעולה ברמת האוניברסיטה מקודם בעיקר באמצעות מלגות מחקר לטווח קצר, שירות חילופי האקדמיה הגרמני מלגות ותוכניות חילופי מרצים. דויטשה פורשונגסגמיינשאפט (קרן המחקר הגרמנית, DFG) עורכת פרויקט מחקר של יערות הגשם ההרריים במחוזות זמורה, צ'ינצ'יפה ולויה; שלוש אוניברסיטאות אקוודוריות ושמונה אוניברסיטאות גרמניות מעורבות כעת בפרויקט.
נציגויות דיפלומטיות

אקוודור מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליית כבוד בהמבורג.
גרמניה מחזיקה באקוודור שגרירות בקיטו וקונסוליה בגואיאקיל.
יחסי אקוודור–הודו

| יחסי אקוודור–הודו |
| --- | --- |
אקוודור: הודו


אקוודור: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
283,561: 3,287,263
אוכלוסייה
18,174,276: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
118,845: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,539: 2,441
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

יחסי אקוודור–הודו הם יחסי החוץ בין אקוודור להודו.
היסטוריה

אקוודור והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1969. אקוודור פתחה לראשונה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 1973, אך סגרה אותה בשנת 1977. השגרירות פעלה שוב בין השנים 1984–1985, לפני שנפתחה שוב בפברואר 2005, וקונסוליה כללית במומבאי בשנת 2013. הפתיחה והסגירה החוזרים של השגרירות היו בגלל ההוצאה שהוציאה אקוודור לשמירה על השגרירות. שגרירות הודו בבוגוטה, קולומביה מוסמכת במשותף לאקוודור.
שתי המדינות חתמו על הסכמה על קיום התייעצויות קבועות בשנת 2000. הייעוץ הראשון נערך בשנת 2005, ואחריו בשנים 2008, 2011 ו-2014. התקיימו כמה ביקורים ברמת השרים בין שתי המדינות. כמה שרי חוץ של אקוודור ונכבדים אחרים ביקרו בהודו. מהודו, הביקורים ברמה הגבוהה ביותר באקוודור היו ברמת שר המדינה.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים בנושא שיתוף פעולה בתחומי החינוך (2006), החקלאות (2008) ושיתוף פעולה כלכלי (2013). הודו ואקוודור חתמו באוקטובר 2015 על פרוטוקול בוועדת הכלכלה והסחר המשותפת (JETCO) בניו דלהי.
יחסי סחר

הסחר הדו צדדי בין אקוודור להודו צמח מ-98.9 מיליון דולר בשנת 2009 ל-1.29 מיליארד דולר בשנים 2014–2015. הסחר הדו צדדי ירד ל-553.14 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הודו ייצאה סחורות בשווי 415.45 מיליון דולר לאקוודור, וייבאה 137.69 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הסחורות העיקריות שמייצאת אקוודור להודו הן דלקים / שמנים מינרליים, עץ ומוצריו, קקאו ומוצריו, אלומיניום ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, עופרת, נחושת, אבץ ומוצריהם ומוצרי ייצור שונים. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי אקוודור מהודו הן דלקים / שמנים מינרליים, ברזל ופלדה, מוצרי תרופות, כלי רכב, כימיקלים אורגניים, פלסטיק ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, מכונות חשמליות וציוד, גומי ומוצרים.
ב-16 בנובמבר 2008 פגשה שרת החוץ של אקוודור מריה איזבל סלבדור את מקבילה, פראנב מוכרג'י, ודנה בשיתוף פעולה בתחום הנפט וההגנה. הממשלה החדשה באקוודור ביטלה את ההסדרים הקודמים לחלוקת הכנסות עם חברות נפט מערביות והייתה להוטה להתחיל בשותפות חדשה עם ONGC Videsh שבבעלות המדינה.
בשנת 2006 נחתמו הסכמים בין שתי חברות הנפט הממשלתיות ONGC Videsh ו-Petroecuador, וכן בין ה-Confederation of Industrial Industries‏ (CII) לבין המועצה לקידום יצוא והשקעות באקוודור (CORPEI).
יחסים צבאיים

אקוודור הייתה המדינה הראשונה שרכשה מסוקי דרוב, מתוכם אחד לשימוש הנשיא. ממשלת אקוודור חתמה על הסכם עם HAL לרכישת 7 מסוקי דרוב בעלות כוללת של 45.2 מיליון דולר בנובמבר 2008. חברת HAL העבירה את 7 המסוקים לאקוודור בין 2009 ל-2012. ב-11 באוקטובר 2015, אקוודור הצהירה כי היא מקרקעת את צי המסוקים, לאחר שארבעה מתוך שבעת המסוקים התרסקו באירועים נפרדים. ממשלת אקוודור הצהירה כי שני מסוקים התרסקו בגלל שגיאת טייס, ואילו השניים האחרים היו תוצאה של כשלים מכניים. הממשלה גם האשימה את HAL באי מסירת חלקי חילוף למסוקים. HAL הגנה על מסוקיה וקבעה כי מעל 200 מסוקי דרוב היו בשירות הצבא ההודי ופועלים ללא תקריות. החברה האשימה את הפעלת המסוקים באקוודור בהתרסקויות, וכן הוסיפה כי תקופת האחריות של 24 חודשים של תמיכה בשירות לאחר המכירה למסוקים כבר פגה. HAL הציע גם לשלוח צוות לאקוודור כדי לפתור את הבעיות הבולטות. אקוודור העמידה למכירה את שלושת המסוקים שנותרו בשנת 2016.
סגן מפקד צבא אקוודור, הגנרל רודריגו בוורקס, השתתף באירואינדיה בפברואר 2007 ובריגדיר ראול בנדרס דוניאס השתתף בתערוכת ההגנה בפברואר 2010. אקוודור והודו חתמו על הסכמה בנושא שיתוף פעולה ביטחוני בשנת 2011.
ממשלת אקוודור מחזיקה נספח הגנה בשגרירותה בניו דלהי. נספח ההגנה בשגרירות הודו בסנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה מוסמך במשותף לאקוודור.
יחסי תרבות

אקוודור והודו חתמו על הסכמה בנושא שיתוף פעולה תרבותי בשנת 2006, ותוכנית חילופי תרבות בין שתי המדינות התקיימה בין השנים 2009–2011.
נכון לדצמבר 2016, כ-350 אזרחים הודים התגוררו באקוודור, שרובם הועסקו בתחום השירותים ובעסקים קטנים.
עזרה חיצונית

הודו ואקוודור הסכימו להקים מרכז למצוינות בטכנולוגיית המידע באוגוסט 2009. המרכז, שנמצא באוניברסיטה הטכנית הצפונית (UTN) באיבארה, נפתח בשנת 2015. הודו תרמה תרופות בשווי מיליון דולר בשנים 2008 ו-2010 לבקשת אקוודור. הודו תרמה 15 טונות של תרופות לאקוודור בעקבות רעידת האדמה ב-16 באפריל 2016.
אזרחי אקוודור זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
יחסי יפן–צ'כיה

| יחסי יפן–צ'כיה |
| --- | --- |
יפן: צ'כיה


יפן: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 78,867
אוכלוסייה
123,588,993: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 30,910
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

שגרירות יפן בפראג
יחסי יפן–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מדינת יפן לבין הרפובליקה הצ'כית. היחסים בין שתי המדינות נוסדו ב-1919 בין צ'כוסלובקיה לבין יפן.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו כבר בשנת 1919. האדריכל הצ'כי אנטוני ריימונד היה קונסול הכבוד הראשון של צ'כוסלובקיה בין השנים 1926–1939, וייצג את ממשלת טומאש מסריק. היחסים בין שתי המדינות נותקו עקב מלחמת העולם השנייה, עד 1957.
לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993 הכירה יפן ברפובליקה הצ'כית וברפובליקה הסלובקית והיחסים בין שתי המדינות נמשכו.
בחודש יולי 2002 קיסר יפן אקיהיטו ורעייתו מיצ'יקו ביקרו בפראג.
באוגוסט 2003, ראש ממשלת יפן, ג'וניצ'ירו קואיזומי ערך ביקור רשמי במרכז אירופה, במהלכו ביקר בין היתר בצ'כיה. ב-20 באוגוסט הוא הגיע לפראג כיעד האחרון במסעו. למחרת אחר הצוהריים הוא נפגש עם ראש ממשלת צ'כיה ולדימיר ספילדה. לאחר הפגישה הוציאו השניים הצהרה משותפת שעסקה ב"שותפות האסטרטגית של יפן וצ'כיה".
סחר וכלכלה

היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מתפתחים בהתמדה עם צמיחה מהירה בהשקעות ישירות בקנה מידה גדול.
יחסים אקדמאיים

ברפובליקה הצ'כית ישנן שלוש אוניברסיטאות שבהן קורס ללימודי יפנית: אוניברסיטת צ'ארלס בפראג, אוניברסיטת מסריק בברנו ואוניברסיטת פאלאקי באולומואוץ.
משלחות דיפלומטיות

לרפובליקה הצ'כית שגרירות בטוקיו וקונסוליה של כבוד בקובה.
ליפן שגרירות בפראג.
ראו גם

יחסי צ'כיה-רוסיה
יחסי יפן-ישראל
טרינה הטסטאד

אלזה קטרינה "טרינה" הטסטאד שולברג (בנורווגית: Elsa Katrine "Trine" Hattestad Solberg; נולדה ב-18 באפריל 1966) היא אתלטית נורווגית בעבר, היא אלופה אולימפית (סידני 2000), פעמיים אלופת עולם (שטוטגרט 1993 ואתונה 1997), אלופת אירופה (הלסינקי 1994), דורגה 5 פעמים בסוף שנה במקום ראשון בעולם (1991, 1993, 1997, 1999 ו-2000) ושיאנית עולם (2000–2001) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

הטסטאד נולדה וגדלה בלורנסקוג. בצעירותה היא הייתה שחקנית כדוריד מבטיחה בארצה, ושיחקה בליגה השנייה.
ביוגרפיה > 1982

באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון ב-9 בספטמבר 1982 היא סיימה במקום 14 בהטלת כידון בתוצאה של 54.54 מטר.
ביוגרפיה > 1984

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 64.52 מטר.
ביוגרפיה > 1986

באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-29 באוגוסט 1986 היא סיימה במקום תשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 59.52 מטר
ביוגרפיה > 1987

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיימה הטסטאד במקום 24 בהטלת כידון בתוצאה של 55.30 מטר.
ביוגרפיה > 1988

באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום 18 בהטלת כידון בתוצאה של 58.82 מטר.
ביוגרפיה > 1989

בתחרות שנערכה באוסלו ב-1 ביולי 1989 היא קבעה שיא אישי חדש של 71.12 מטר ובסוף השנה דורגה במקום שני בעולם.
ביוגרפיה > 1991

בתחרות שנערכה בפנה, נורווגיה ב-4 באוגוסט 1991 היא קבעה שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 71.44 מטר ובסוף השנה היא דורגה במקום הראשון.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.36 מטר. את שלב המוקדמות היא סיימה במקום שלישי בתוצאה של 66.92 מטר.
ביוגרפיה > 1992

בתחרות שנערכה באוסלו ב-15 במאי 1992 היא קבוע תוצאה של 69.50 מטר שדירגה אתה בסוף השנה במקום שלישי בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת ברצלונה (1992) היא סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.54 מטר. בשלב המוקדמות היא ניצחה את בית א' בתוצאה של 67.20 מטר ועלתה מהמקום השני לשלב הגמר.
ביוגרפיה > 1993

בתחרות שנערכה באוסלו ב-10 ביולי 1993 היא קבעה שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 72.12 מטר ובסוף השנה דורגה ראשונה בעולם.
ביוגרפיה > 1993 > אלופת עולם

חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט ב-22 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 69.18 מטר לפני קארן פורקל מגרמניה (65.80 מטר) ונטליה שיקילנקו מבלארוס (65.64 מטר).
ביוגרפיה > 1994

בתחרות שנערכה באוסלו ב-22 ביולי 1994 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 71.32 מטר ובסוף השנה דורגה במקום שני בעולם. כמה ימים לאחר מכן, במשחקי הרצון הטוב שנערכו בסנט פטרסבורג, רוסיה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 65.74 מטר.
ביוגרפיה > 1994 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-12 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 68.00 מטר, לפני קארן פורקל (66.10 מטר) ופיליסיאה טיליאה מרומניה (64.34 מטר).
ביוגרפיה > 1996 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה הטסטאד במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.98 מטר, אחרי הלי רנטנן מפינלנד (67.94 מטר) ולואיז קורי מאוסטרליה (65.54 מטר).
ביוגרפיה > 1997

בתחרות שנערכה בהלסינקי ב-18 ביוני 1997 היא קבעה את תוצאת השנה בעולם של 69.66 מטר ודורגה בסוף השנה במקום ראשון בעולם. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה באתונה ב-9 באוגוסט היא זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 68.78 מטר, אותה קבעה כבר בהטלה הראשונה, לפני ג'ואנה סטון מאוסטרליה (68.64 מטר) וטניה דמסקה מגרמניה (67.12 מטר).
ביוגרפיה > 1998

בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-12 באווגטס 1998 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 69.59 מטר, תוצאה שדירגה אותה בסוף השנה במקום שלישי בעולם. שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-19 באוגוסט היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 63.16 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה.
ביוגרפיה > 1999

כל התוצאות בהטלת כידון משנת זו הן עם הכידון החדש.
בתחרות שנערכה בברגן, נורווגיה ב-28 ביולי 1999 היא קבעה בהטלת כידון את תוצאת השנה בעולם של 68.19 מטר ואף דורגה בסוף השנה במקום הראשון בעולם. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד ב-28 באוגוסט 1999 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 66.06 מטר, אחרי מירלה מניאני מיוון (67.09 מטר) וטטיאנה שיקולנקו מרוסיה (66.37 מטר).
ביוגרפיה > 2000 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה ברומא ב-30 ביוני 2000 קבעה הטסטאד בהטלת כידון שיא עולם חדש של 68.22 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של מירלה מניאני (67.09 מטר). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסלו נורווגיה ב-28 ביולי היא שיפרה את שיא העולמי והעמידה אותו על 69.48 מטר. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אוסליידיס מננדס מקובה (71.54 מטר).
ביוגרפיה > 2000 > אלופה אולימפית

חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת סידני (2000) ב-30 בספטמבר זכתה הטסטאד במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 68.91 מטר, לפני מירלה מניאני (67.51 מטר) ואוסליידיס מננדס (66.18 מטר).
חיים אישיים

היא נישאה לאנדרס הטסטאד ולזוג נולדו ארבעה ילדים. הם התגרשו בשנת 2017.
שיאים אישיים > אצטדיון

הטלת כידון: 69.48 מטר (2000), שיא עולם בעבר, שיא נורווגיה והתוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים
יוז'ף פראנקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוקטובר 1908 קישקונהלש, הונגריה 
 פטירה:  7 בינואר 1994 (בגיל 85) בודפשט, הונגריה 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ארז'בט 
 תפקידים:  רופא, היסטוריון של הרפואה, רופא עור, משורר 
 
יוז'ף פראנקל (בהונגרית: Frankl József;‏ קישקונהלש, 24 באוקטובר 1908 – בודפשט, 7 בינואר 1994) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא עור, היסטוריון רפואי, משורר, קנדידט (דוקטרט קטן .CSc) למדעי הרפואה.
קורות חייו

יוז'ף פראנקל נולד במשפחה יהודית כבנם של ארון פראנקל (1880–1945), רופא ורופא שיניים, ושל בורבלה (ברברה) הולנדר (1883–1945). הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת ארז'בט בפץ', שם השיג את התואר ברפואה ב-1932. בין 1932 לבין 1937 עבד במרפאת העור בפץ' לצד ד"ר קארוי ברדה. בשנים 1937–1940 עבד לצדו של פרופסור לאיוש אדם ואחר כך במחלקת העור של בית החולים סנט אישטוואן. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל מוצאו היהודי, הוא נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), הוא שרד ולאחר המלחמה עבד תקופה קצרה במרפאת העור בבודפשט. בשנים 1946–1949, הוא היה מרצה ב-Pécs Skin Clinic עם ד"ר מיקלוש מלצר. בשנת 1947, קיבל הסמכה פרטית להוראה באוניברסיטה כמרצה בכיר ולאחר מכן כפרופסור חבר (לא חלק מהסגל) בתחום הכימותרפיה החדשה של מחלות עור ומחלות מין. מ-1949 עד 1 בינואר 1979 עמד בראש מחלקת העור של בית החולים המחוזי קאפושוואר כרופא ראשי ומנהל המחלקה. בשנת 1962, הוא הוכרז כקנדידט (למעשה דוקטורט PHD על סמך עבודת הגמר שלו "בעיות הזאבת בראייה המודרנית של שחפת העור". הוא עסק בטיפול כימותרפי במחלות עור, טיפול כירורגי בשחפת העור וגם בהיסטוריה של הרפואה. פראנקל היה הראשון בהונגריה שכתב עבודת סיכום על הפניצילין ויישומה.
הוא היה פעיל גם בספרות הרפואית. פרסם את קובץ השירים הראשון שלו בבודפשט ב-1941 בשם "אווירת סתיו", ושנה לאחר מכן פורסם כרך השירים הבא שלו בשם "בשניים" (Kettesben), גם הוא בבודפשט. ב-1946 פורסם בפץ' שירו הדרמטי "החיים הם משחק". סיפוריו הופיעו לראשונה בטורים של עיתוני מחוז שומוג', ולאחר מכן בכמה כרכים, שנאספו. אוסף האגדות שלו פורסם ב-1974, מאויר בציורים של פרנץ מרטין.
בשנת 1982 נבחר לחבר כבוד של הנציגות הלאומית של היהודים ההונגרים (האספה הלאומית שהתקיימה ב-1950 איחדה את כל זרמי היהדות בהונגריה לכדי קהילה דתית אחת, שהגוף המנהל הלאומי שלה הוא הנציגות הלאומית של היהודים ההונגרים (MIOK). משימתו הייתה לייצג את יהדות הונגריה בגופים הממלכתיים ולנהל גופים ומוסדות דתיים יהודיים). גם אחיו (שאנדור פראנקל וזולטאן פרנק) הפכו לרופאים.
עבודותיו העיקריות (חלקי)

טיפול בקרני רנטגן של הרפס חוזר (בודפשט, 1943)
פניצילין ויישומו המעשי. הקדמה מאת מיקלוש מלצר. (פץ', 1948)
הבעיות של זאבת בגישה המודרנית לשחפת עור (קאפושוואר, 1961)
עבודותיו העיקריות (חלקי) > יצירותיו הספרותיות

אווירת סתיו (בודפשט, 1941)
בשניים (בודפשט, 1942)
החיים הם משחק (שיר דרמטי, Pécs, 1946)
סיפורים למבוגרים (כמה כרכי אוסף סיפורים, קאפושוואר, 1974)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a kiskunhalasi polgári születési akv. 687/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-17.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1306/1906. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-17.
↑  "Kandidátus". Orvosi Hetilap. 1962-10-28. p. 2048. נבדק ב-2021-02-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 126437742  ISNI: 0000 0000 8014 2914  VIAF: 121466615   WorldCat (עם VIAF): 121466615
יחסי יפן–צ'ילה

| יחסי יפן–צ'ילה |
| --- | --- |
יפן: צ'ילה


יפן: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 756,102
אוכלוסייה
123,588,993: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית

יחסי יפן–צ'ילה מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין צ'ילה ליפן. שתי המדינות חברות ב-APEC, הסכם מקיף ומתקדם לשותפות טרנס-פסיפית, פורום שיתוף פעולה בין מזרח אסיה – אמריקה הלטינית והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה > יחסים מוקדמים

היכרות מוקדמת של צ'ילה ויפן הייתה באמצעות סוחרים ספרדים שסחרו דרך הגליאון של מנילה מאקפולקו, מקסיקו ומנילה, הפיליפינים וכן באמצעות מיסיונרים ספרדים. במנילה, הספרדים סחרו עם סוחרים יפנים והביאו את מוצריהם לאמריקה הספרדית (שכן צ'ילה באותה תקופה הייתה חלק מהאימפריה הספרדית. בשנת 1818 הכריזה צ'ילה על עצמאותה מספרד. בשנת 1860 הגיעה ספינה יפנית לנמל צ'יליאן בוולפראיסו. באוקטובר 1868 נכנסה יפן לתקופת מייג'י והחלה לטפח יחסים דיפלומטיים עם כמה מדינות, לאחר עשרות שנים של בידוד. בשנת 1890 פתחה צ'ילה קונסוליה בעיר הנמל היפנית יוקוהמה.
בשנת 1894 מכרה צ'ילה ליפן ספינת מלחמה בשם אזמרלדה השלישית. יפן שינתה את שם הספינה לאיזומי. בספטמבר 1897, צ'ילה ויפן כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים עם חתימת הסכם הידידות, המסחר והניווט. באותה שנה, צ'ילה פתחה משלחת דיפלומטית בטוקיו ושנתיים לאחר מכן הגיע שגריר צ'ילה הראשון ליפן והגיש את אמנתו לקיסר מייג'י. בשנת 1909 פתחה יפן משלחת דיפלומטית בסנטיאגו.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה והיחסים לאחר המלחמה

בינואר 1943 ניתקה צ'ילה את היחסים הדיפלומטיים עם מדינות הציר במלחמת העולם השנייה ובאותה עת הכריזה מלחמה רק על גרמניה ואיטליה. באפריל 1945 הכריזה צ'ילה מלחמה על יפן, אם כי היא החלה לכלוא אזרחים יפנים בשנת 1943. כמו רוב מדינות אמריקה הלטינית, צ'ילה לא השתתפה פיזית במלחמה. היחסים הדיפלומטיים בין צ'ילה ליפן כוננו מחדש בשנת 1952.
בשנת 1959, נובוסוקה קישי, היה לראש ממשלת יפן הראשון שביקר בצ'ילה. לאחר שחזור הדמוקרטיה בצ'ילה, הפך פטריסיו איילווין לנשיא צ'ילה הראשון שביקר ביפן בשנת 1992. מאז הביקורים הראשוניים, היו מספר ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות. צ'ילה ויפן חתומות שתיהן על השותפות הטראנס-פסיפית, הסכם לפיו עבדו יחד עם עשר מדינות נוספות השוכנות לחופי האוקיינוס השקט. מאז שנסוגה ארצות הברית מההסכם בינואר 2017, צ'ילה ויפן עבדו עם תשע המדינות הנותרות וחתמו על ההסכם המקיף והמתקדם לשותפות טרנס-פסיפיית במרץ 2018 בסנטיאגו.
בספטמבר 2017 חגגו שתי המדינות 120 שנות יחסים דיפלומטיות. כדי לקדם את החגיגות, הגיע הנסיך היפני אקישינו לביקור של 10 ימים בצ'ילה.
ביקורים רשמיים

ביקורים רשמיים מצ'ילה ליפן
הנשיא פטריסיו איילווין (1992)
הנשיא אדוארדו פריי רואיס-טאגלה (1994, 1995 ו-1997)
הנשיא ריקארדו לאגוס (2003)
הנשיאה מישל בצ'לט (2007 ו-2018)
הנשיא סבסטיאן פיניירה (2010 ו-2012)
ביקורים רשמיים מיפן לצ'ילה
ראש הממשלה נובוסוקה קישי (1959)
הנסיך היטאצ'י (1993 ו-1997)
ראש הממשלה ריוטרו האשימוטו (1996)
ראש הממשלה ג'וניצ'ירו קואיזומי (2004)
ראש הממשלה שינזו אבה (2014)
הנסיך אקישינו (2017)
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו חוזה ידידות, מסחר וניווט (1897); חוזה השלום (1951); הסכם לשיתוף פעולה טכני (1978); הסכם להקמת סוכנות לשיתוף פעולה בינלאומי בצ'ילה (1988); הסכם להקמת תוכנית מתנדבים יפנית שתבטיח שיתוף פעולה טכני בין שתי המדינות (1996); הסכם בנושא הערכת תיקון פחמן במערכות אקולוגיות של יער צ'ילה (2005) והסכם להימנעות ממיסוי כפול והעלמת מיסים (2016).
יחסי סחר

בשנת 2006, צ'ילה ויפן חתמו על הסכם סחר חופשי שנכנס לתוקף בנובמבר 2007. בשנת 2017 הסתכם המסחר בין צ'ילה ליפן ב-8.3 מיליארד דולר (911 מיליארד ין). הייצוא הצ'יליאני ליפן כולל: עפרות נחושת ונחושת, דגים (סלמון ופורל), שבבי עץ, ליתיום ומוליבדן. היצוא היפני לצ'ילה כולל: מכוניות וחלקי רכב, צמיגים, ציוד לבנייה וכרייה. ההשקעה הישירה של יפן בשנת 2016 בצ'ילה הסתכמה ב-237 מיליון דולר. בצ'ילה פועלות מספר חברות יפניות ידועות רב לאומיות כמו הונדה, סוני, טושיבה, ניסאן, קומטסו וטויוטה.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה בשגרירות בבירת יפן, טוקיו ו-2 קונסוליות בנגסאקי ואוסקה.
יפן מחזיקה בשגרירות בבירת צ'ילה, סנטיאגו.
שגרירות צ'ילה בטוקיו
שגרירות יפן בסנטיאגו