stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית החלוצות (תל אביב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין, בית חלוצות 
 כתובת:  רחוב המלך ג'ורג', תל אביב 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1936
 תאריך פתיחה רשמי:  1936 
 אדריכל:  אלזה גדעוני-מנדלשטאם 
 קואורדינטות:  32°04′22″N 34°46′26″E﻿ / ﻿32.072889213107°N 34.773980440855°E﻿ / 32.072889213107; 34.773980440855
  (למפת תל אביב מוגדלת) בית החלוצות(למפת תל אביב רגילה) בית החלוצות(למפת גוש דן רגילה) בית החלוצות(למפת גוש דן מוגדלת) בית החלוצות
 
דיירות חדשות מגיעות לבית החלוצות
בית החלוצות, הידוע גם בשם בית ליגת נשים, הוא מבנה ברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב שהוקם כבית חלוצות. המבנה והמתחם שבו הוא שוכן תוכנן בידי אלזה גדעוני והוקם בשנים 1935–1936.
היסטוריה

גדעוני הוזמה להשתתף ואף זכתה בתחרות לתכנון "בית החלוצות" ברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב, מוסד של ליגת נשים למען ישראל, שנועד לספק מגורים בעיר לנשים רווקות - עולות חדשות ופועלות, אותו תכננה עם שותפה אליעזר צייזלר. מתחם בית החלוצות הכיל חמישה מבנים מלבניים, שלושה מהם מחוברים ביניהם. בקומת הקרקע מוקמו אולם הרצאות, מחסנים, חדרי לימוד, ספרייה, חדר אוכל ומטבח. בקומה העליונה היו 25 חדרי מגורים, מכולם הייתה גישה למרפסת פתוחה מקורה בגגון, ההולמת את מזג האוויר המקומי.
האתר הוקם בשנים 1935–1936 ונחנך ב-30 באוגוסט 1936.
תוכניות הבניין פורסמו כחלק מפרסומי הביתן הארץ-ישראלי בתערוכה העולמית של פריז (1937).
לנשים שהתגוררו בבית החלוצות ניתנה בו הכשרה מקצועית. פרי עבודתן נמכר בשוק שנתי שנערך במקום.
בשנת 1947 נבנתה לבניין קומה נוספת, ודווח שעוברות בו כאלף עולות חדשות בשנה.
כיום משמש המבנה כמעון יום של נעמת.
הערות שוליים

↑  נחנך בית החלוצות בתל אביב, דבר, 31 באוגוסט 1936
↑  נשים יוצרות בישראל 1920–1970, עורכת רות מרקוס, באתר רות מרקוס
↑  נפתח שוק ליגת נשים למען ישראל, למרחב, 26 בינואר 1959
↑  בית החלוצות בת"א קולט 1000 עולות בשנה, הארץ, 5 במאי 1947
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372916705171  VIAF: 4033151433039356420006   WorldCat (עם VIAF): 4033151433039356420006
ג'יאנלוקה מאריה

ג'יאנלוקה ג'אנני מראדונה מאריה (בהולנדית: Gianluca Gianenni Maradona Maria; נולד ב-26 ביוני 1992) הוא כדורגלן הולנדי-קוראסאואי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת אספרנסה פלט מהליגה הבלגית החמישית.
קריירה

מאריה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן. בינואר 2013 הושאל למועדון הכדורגל איינדהובן מליגת המשנה. ביולי 2013 הצטרף למאסטריכט במדיה שיחק 2 עונות. בתום העונה שוחרר מהמועדון והפך לשחקן חופשי, ב-5 בינואר 2015 חתם בוואלבייק עד לסיום העונה.
ב-9 באוגוסט 2015 עזב לראשונה את הולנד כאשר חתם בהפועל אשקלון. את העונה פתח רק במחזור ה-7 עקב פציעה ולאחר שלא היה מרוצה מאפון הטיפול בפציעתו, טס להולנד על מנת לעבור טיפולים. ב-18 בנובמבר 2015 דווח כי מאריה נעלם מהקבוצה.
בתום העונה שוחרר מהמועדון וחתם בקוייק מהליגה ההולנדית השלישית. בינואר 2017 חתם בטיילסה.
בספטמבר 2020, מאריה חתם באספרנסה פלט.
ב-12 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקוראסאו בהפסד 3-2 לטרינידד וטובגו בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הערות שוליים

↑  לא כולל הופעות ושערים לעונת 2018/2019, מכיוון שאין מידע אודות הליגה הרביעית בהולנד.
↑  קובי פורטל, ‏חלוץ נבחרת קורסאו חתם בהפועל אשקלון, באתר ערוץ הספורט, 9 באוגוסט 2015
↑  אור אבולעפיה, הלם באשקלון: ג'אנלוקה מריה ברח מהארץ. קסנטיני: "נתבע אותו בפיפ"א" 18 בנובמבר 2015, באתר דאבל פס
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יאנלוקה מאריה".
באירקטאר אקינג'י

Bayraktar Akıncı (טורקית) (בעברית: "מתקיף") הוא כלי טיס קרבי בלתי מאויש לגובה רב (HALE) ללא טייס (UCAV) המיוצר על ידי חברת הטכנולוגיה הטורקית בייקר. נכון לעכשיו הפרויקט נמצא בשלבי יצור המוני.
משקל המראה המקסימלי של המל"ט: 5.5+ טון (MTOW) מתוכם 1350+ ק"ג מטען. Akıncı מצויד בשני מנועי טורבופרופ משני סוגים בעלי יכולות דחף: 450 או 750 כוחות סוס. המל"ט מצויד במערכות תמיכה ואמצעי נגד אלקטרוניים, מערכות תקשורת לוויניות כפולות, מכ"ם אוויר-אוויר, מכ"ם למניעת התנגשות ומכ"ם מפתח סינתטי מתקדם.
תמונות ראשונות של המל"ט הופיעו ביוני 2018. המל"ט הוצג לציבור בפסטיבל טכנופסט לתעופה, חלל וטכנולוגיה בספטמבר 2019. נכון לעכשיו המל"ט משלים את תוכנית הניסויים האחרונה. המל"ט המבצעי הראשון יועבר לחיל האוויר הטורקי בשנת 2021.
התפתחות

עם השלמת שלב התכנון המקדים ביוני 2019, החל Akıncı לפעול על הקרקע. באוגוסט 2019 טס עם מנוע טורבופרופ אוקראיני Ivchenko-Progress AI-450C. בדיקת המנוע הראשונה בוצעה ב-1 בספטמבר 2019. לאחר השלמת מבחנים טכניים אחרים הועבר המטוס לפיקוד שדה התעופה Çorlu של צבא טורקיה. המל"ט ביצע את טיסת הבכורה שלו עם הסעה אוטומטיות, המראה, טיסה של 16 דקות ונחיתה מוצלחת ב־6 בדצמבר 2019.
במל"ט יש 881 lb (400 ק"ג) כושר מטען פנימי ו-2,094 lb (950 ק"ג) כושר מטען חיצוני, המשלב את עומס מטען הכולל למקסימום 2,976 lb (1,350 ק"ג). מופעל על ידי שני 450 hp (340 קילוואט) או 750 hp (560 קילוואט) מנועי טורבו פרופ. מוטת כנפיים של 66 רגל שמבטיחה משקל המראה מקסימלי של 5.5 טון. Akıncı יהיה המל"ט הראשון שמסוגל להשיק טיל שיוט משוגר אוויר (ALCM).
ב־22 באפריל 2021, ביצע המל"ט בהצלחה את מבחני הירי הראשונים שלו. במהלך הבדיקה היה Akıncı מצויד בשלוש גרסאות שונות של תחמושת חכמה שפותחה בטורקיה, MAM-L‏, MAM-C ו-MAM-T. הבדיקה הייתה גם ההופעה הפומבית הראשונה של התחמושת החכמה החדשה ביותר של הרוקצ'ן MAM-T.
התפתחות > ציר זמן

ב־6 בדצמבר 2019 ניהלה Bayraktar Akıncı את טיסת הבכורה שלו.
ב־10 בינואר 2020 ביצע אב-טיפוס 1 של Bayraktar Akıncı את הטיסה השנייה ועבר מעל 6000 רגל.
ב־13 באוגוסט 2020 ביצע אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı את טיסות הבכורה שלו.
ב־19 באוגוסט 2020 ביצע אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı את מבחני הטיסה לשילוב מערכות בגובה בינוני.
ב־22 באוגוסט 2020 עבר אב טיפוס 1 של Bayraktar Akıncı מעל 30,000 ft במהלך מבחן טיסה.
ב־5 בספטמבר 2020 ביצע אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı את מבחני הטיסה בגובה רב ובמהירות גבוהה.
בתאריכים 8–9 בספטמבר 2020 נערכה סקירת תכנון קריטי עבור פלטפורמת ה-UCAV של Bayraktar Akıncı.
ב־11 בספטמבר 2020 ביצע אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı את מבחני הטיסה לשילוב מערכות בגובה בינוני.
ב־3 באוקטובר 2020 ביצע אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı את מבחני הדחף הא-סימטריים.
ב־13 במרץ 2021 ערכה אב-טיפוס 2 של Bayraktar Akıncı בדיקות טיסה מתקדמות לשילוב מערכות.
ב־27 במרץ 2021 ביצע אב-טיפוס 3 של Bayraktar Akıncı את טיסת הבכורה שלו.
ב־10 באפריל 2021 ערך אב-טיפוס 3 של Bayraktar Akıncı את מבחני הטיסה לשילוב מערכות בגובה בינוני.
ב־13 באפריל 2021 ערך אב-טיפוס 3 של Bayraktar Akıncı את מבחני הטיסה בגובה רב ובמהירות גבוהה
ב־22 באפריל 2021 ערכה Bayraktar Akıncı את בדיקות הירי הראשונות שלה.
ב־19 במאי 2021, הסדרה הראשונה שהופקה Bayraktar Akıncı ערכה את טיסת הבכורה שלה
ב־7 ביולי 2021 קבע Bayraktar Akıncı את שיא הגובה הלאומי החדש של טורקיה על ידי שייט בגובה 38.039 רגל למשך 25 שעות וארוך 46 דקות באורך 7.507 ק"מ.
ב־10 ביולי 2021 ניהל Bayraktar Akıncı טיסה באורך 13 שעות ו-24 דקות עם מטען מטען של 1360 ק"ג. במהלך הטיסה הצטייד Akıncı בפצצת הבונקר באסטר NEB שפותחה על ידי TUBITAK SAGE. סימון הפצצה הכבדה ביותר שנשאה על ידי UCAV.
משתמשים

טורקיה טורקיה
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
גלריה

Bayraktar Akıncı Teknofest 2019
Bayraktar Akıncı Teknofest 2019
Bayraktar Akıncı Teknofest 2019 (מטען)
ראו גם

באירקטאר TB-2
פוטרוס
RQ-4 גלובל הוק
MQ-9 Reaper
איתן
ג'ורג'ו סטרלר

| --- | --- |

ג'ורג'ו סטרלר
 לידה:  14 באוגוסט 1921 ברקולה, איטליה 
 פטירה:  25 בדצמבר 1997 (בגיל 76) לוגאנו, שווייץ 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 תקופת הפעילות:  1941–1997 (כ־56 שנים) 
 מקום לימודים:  Accademia dei Filodrammatici 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה (1988)  honorary doctor of the Sorbonne Nouvelle University (1998, 24 באוקטובר 1997)  פרס ויארג'יו-ורסיליה הבינלאומי (1975)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (4 במרץ 1982)  פרס התאטרון האירופי (1990)  פרס פרידריך גונדולף (1991)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (1992)  דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה האוטונומית של ברצלונה  אביר בלגיון הכבוד  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג'ו סטרלר (באיטלקית: Giorgio Strehler; ‏14 באוגוסט 1921 - 25 בדצמבר 1997) היה במאי תיאטרון ואופרה איטלקי.
ביוגרפיה

סטרלר נולד בברקולה, טריאסטה. אביו נפטר בהיותו בן שלוש. סבו מצד אביו, אולימפיו לובריץ', נהפך עבורו לדמות אב. אולימפיו היה אחד מנגני הקרן יער הטובים ביותר של זמנו ואמרגן של התיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי. כשהיה בן שבע, סבו הלך לעולמו והוא עבר למילאנו ביחד עם אמו וסבתו. מילאנו הייתה ביתו של ג'ורג'ו במשך כל חייו.
כילד, ג'ורג'ו לא גילה עניין רב בתיאטרון. הוא חשב שלא הייתה לתיאטרון השפעה רבה על רגשותיהם של האנשים כמו שהייתה לסרטים. דעותיו השתנו בליל קיץ חם אחד, כשהיה בדרכו לקולנוע. הוא הבחין בפרסומת למיזוג אוויר שהציב תיאטרון אודיאון. הוא הגיע למקום כדי להתקרר מהחום וצפה בהצגה של הקומדיה Una delle ultime sere di Carnevale פרי עטו של קרלו גולדוני, אותה הציגה להקת תיאטרון מוונציה. הוא ביקר שם מדי ערב בימים הבאים כדי לראות עוד מחזות של גולדוני. סטרלר שניצתה בו ההתלהבות לתיאטרון נרשם והתקבל לבית הספר לתיאטרון Accademia dei Filodrammatici. הוא זכה בכל פרסי בית הספר והשלים את חינוכו הפורמלי בעזרת מורים פרטיים.
בתקופת המלחמה סטרלר שהה בגלות בשווייץ. הוא ביים את הצגת הבכורה העולמית של המחזה "קליגולה" מאת אלבר קאמי בCompagnie des Masques בז'נבה. לאחר המלחמה התמנה למבקר התיאטרון של העיתון מילאנו סרה, אולם הוא העדיף לעשות תיאטרון מאשר לכתוב עליו. בתקופה זו ייסד את תיאטרון פיקולו במילאנו ביחד עם פאולו גראסי. התיאטרון נחנך ב-19 במאי 1947 באודיטוריום של קולנוע ברולטו בהצגת "בשפל" של מקסים גורקי. כמה ימים לאחר מכן הם העלו את ההפקה הבלתי נשכחת "אלקינו: משרתם של שני אדונים" בנוסח הקומדיה דל'ארטה, שנהייתה ההפקה שהציגה במשך הזמן הארוך ביותר בתיאטרון האיטלקי. באותה השנה ביים את האופרה "לה טרוויאטה" בלה סקאלה, הראשונה בהפקות אופרה רבות שביים.
ג'ורג'ו סטרלר התמקד בתיאטרון שהיה רלוונטי תרבותית. הוא לא היה מעוניין "לתת מחווה לתרבות" או "להציג רק הסחות דעת... הרהורים פסיביים". במקום זאת סטרלר וגראסי הסכימו שהתיאטרון הוא "מקום שבו אנשים מתאספים על מנת להאזין לאמירות אותן הם יכולות לקבל או לדחות".
מקורות השפעה

בשנות החמישים סטרלר ביים מספר מחזות מאת ברטולט ברכט שאיתו פיתח חברות קרובה וחלק עמו אותן דעות פוליטיות. ב-1956 ברכט נכח בהפקה של "אופרה בגרוש". כששב לברלין כתב: "...תודה לך על ההפקה המצוינת של "אופרה בגרוש" שלי, שבוצעה בידי במאי גדול. אש ורעננות, קלות ודיוק, אפיינו את ההפקה הזאת מרבות אחרות שראיתי... זהו מקור שמחה וכבוד עבורי ועבור התיאטרון שלך... בברלינר אנסמבל שהיו עדים להפקה הראשונה של היצירה הזאת."
ניתן להבחין בבירור באהבתו של סטרלר לויליאם שייקספיר (קוריולנוס, הסערה, המלך ליר, הלילה השנים עשר, מקבת'), לואיג'י פיראנדלו (אנריקו) ואנטון צ'כוב (גן הדובדבנים, פלטונוב). אולם הוא תמיד שב לגולדוני וחזר והעלה אותם מחזות עשור אחר עשור.
הוא יצר את תפקיד במאי התיאטרון (המונח נטבע בשנת 1929) באיטליה בעצמו. עד שהגיע, מחזות הוצגו בעיקר בידי להקות נודדות, שחיו בתוך עצמן, ביימו את עצמן ומעולם לא שמעו על מנהל אמנותי. הוא גם שם דגש על סופרים איטלקים, אם כי מועטים במספר. סטרלר נהג לאמר "התיאטרון האיטלקי הפיק קומץ מחברים דרמטיים חשובים - ניקולו מקיאוולי, קרלו גולדוני, לואיג'י פיראנדלו - אולם מספר עצום של שחקנים. בין 1500 ל-1700, לכל חצר מלוכה שכיבד את עצמו הייתה להקת של שחקנים איטלקים."
בתחילה נרשם לבית הספר למשפטים באוניברסיטת מילאנו ותכנן להיהפך לעורך דין פלילי "מקצוע שדמיינתי שהיה קרוב מאוד לתיאטרון". אבל המלחמה פרצה והכול השתנה.
הוא השפיע על שלושה דורות של שחקנים ועורר השראה ברחבי תבל. השפעתו בעולם דובר האנגלית הייתה מועטה יחסית היות שהאנגלי שבפיו הייתה דלה והוא לא ביים מחזות רבים בשפה זו. ממשלת צרפת העניקה לו את תואר לגיון הכבוד והוא זכה בתואר במאי של כבוד בידי מידי "איחוד תיאטרוני אירופה" בפריז ב-1985. פרויקט התיאטרון הפאן-אירופאי הראשון. הוא כיהן כנשיא חבר השופטים בפסטיבל קאן ב-1982.
סטרלר השקיע הרבה במימד החזותי של הפקותיו. מעצב התפאורה לוציאנו דמיאני ואחריו אציו פריג'ריו היו שותפיו במשך שנים רבות, בתיאטרון ובאופרה.
הוא הלך לעולמו בלוגאנו, שווייץ. בהלוויה במילאנו נכחו אזרחים ואנשי רוח רבים. התהלוכה נמשכה למעלה מיומיים. אפרו הוטמן בבית הקברות בטריאסטה.
כביש לפני תיאטרון Politeama Rossetti בטריאסטה הוקדש לג'ורג'ו סטרלר ב-10 באוקטובר 2005.
הפקות אופרה ידועות

"ז'אן ד'ארק על המוקד", מאת ארתור הונגר, לה סקאלה, מילאנו (1946).
"לולו" מאת אלבן ברג, ונציה (1949).
La favola del figlio cambiato מאת ג'אן פרנצ'סקו מאליפיירו, ונציה (1952).
"מלאך האש" מאת סרגיי פרוקופייב, ונציה (1955).
"מעשה בחייל" מאת איגור סטרווינסקי, פיקולה סקאלה, מילאנו (1957).
Un cappello di paglia di Firenze מאת נינו רוטה, פיקולה סקאלה, מילאנו (1958).
"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" מאת קורט וייל, פיקולה סקאלה, מילאנו (1964).
"החטיפה מן ההרמון" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, פסטיבל זלצבורג (1965).
"אבירות כפרית" מאת פייטרו מסקאני, לה סקאלה, מילאנו (1966).
"פידליו" מאת בטהובן, פירנצה (1969).
"סימון בוקנגרה" מאת ג'וזפה ורדי, לה סקאלה, מילאנו (1971), האופרה של וינה (1984).
"נישואי פיגארו" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, פריז (1973), מילאנו (1980).
"חליל הקסם" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, פסטיבל זלצבורג (1974).
"מקבת'" מאת ורדי, לה סקאלה, מילאנו (1975).
"פלסטף" מאת ורדי, לה סקאלה, מילאנו (1980).
"דון ג'ובאני" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, מילאנו (1987).
"כך עושות כולן" מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, תיאטרון פיקולו, מילאנו (1998) (הערה: סטרלר נפטר במהלך החזרות האחרונות).
הפקות תיאטרון ידועות

"ריצ'רד השני" מאת ויליאם שייקספיר (1948).
"יוליוס קיסר" מאת ויליאם שייקספיר (1953).
"קוריולנוס" מאת ויליאם שייקספיר (1957).
Power Games (עיבוד ההנריאדה הראשונה של ויליאם שייקספיר, 1965).
"המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר (1972).
"הסערה" מאת ויליאם שייקספיר (1978).
"ארלקינו" בכל גרסאותיו, ההצגה האיטלקית העתיקה והידועה ביותר (החל מ-1947).
The Trilogy of Holiday ‏(1954).
"משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני (1964).
Il campiello מאת קרלו גולדוני (1975).
"פלאטונוב" מאת אנטון צ'כוב (1959).
"גן הדובדבנים" מאת אנטון צ'כוב (1955, 1974).
The Mountain Giants מאת לואיג'י פיראנדלו (תיאטרון פיקולו, מילאנו, 1947. תיאטרון ליריקו/תיאטרון פיקולו, מילאנו, 1994, במילאנו, וינה ובורגתיאטר).
As You Desire Me מאת לואיג'י פיראנדלו (‏1988 עד היום).
El nost Milan (‏1955 ו-1979) ‏ ו-Egoist ‏(1960) מאת ברטולאצי.
"בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גארסיה לורקה (1955).
The Storm מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג, תיאטרון פיקולו, מילאנו (1980).
"ביקור הגברת הזקנה" מאת פרידריך דירנמאט (1960).
"אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט (1956).
"הנפש הטובה מסצ'ואן" מאת ברטולט ברכט (1958,‏ 1981 ו-1996).
"חיי גליליאו" מאת ברטולט ברכט (1963).
Das Spiel der Mächtigen, פסטיבל זלצבורג, 1974, בורגתיאטר, וינה, 1975.
Trilogie der Sommerfrische ‏(Trilogia della villegiatura), מאת קרלו גולדוני, בורגתיאטר, וינה, 1974.
ג'יילן פיקט

| --- | --- |

פיקט, 2022
 לידה:  22 באוקטובר 1999 (בן 24) רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  24
 מכללה:  מכללת סיינה (2018–2021) פן סטייט (2021–2023)
 דראפט:  בחירה מספר 32, 2023 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 2023–:  דנוור נאגטס
ג'יילן פיקט (באנגלית: Jalen Pickett; נולד ב-22 באוקטובר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
קריירת מכללות

פיקט נולד ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק. בין השנים 2018–2021 למד במכללת סיינה שבמחוז אולבני, ובשנתיים הבאות עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט"). לאורך חמש עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים של 15.3 נקודות, 5.8 אסיסטים, 5.4 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית

פיקט נבחר בבחירה ה-32 של דראפט ה-NBA‏ 2023, על ידי אינדיאנה פייסרס, ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס. ביולי 2023 חתם בנאגטס על חוזה ל-4 עונות, מתוכן 3 הראשונות מובטחות.
בואדייה דל מונטה

בואדייה דל מונטה (ספרדית: Boadilla del Monte) הוא יישוב בקהילה האוטונומית של מדריד השוכן במרחק 14.5 ק"מ ממדריד, בירת ספרד. אוכלוסיית בואדייה דל מונטה מונה כ-47,000 תושבים. זהו אחד מהיישובים בהם רמת ההכנסה לנפש היא מהגבוהות ביותר בקהילה האוטונומית של מדריד. היישוב מהווה מוקד משיכה בעיקר בזכות הטבע, האתרים ההיסטוריים והפעילות הכלכלית המתנהלת בו. בבואדייה דל מונטה מתקיים שילוב של מסורת, טבע וקידמה כמו גם שיעור גבוה של אוכלוסייה צעירה - עובדה המגובה על ידי הרשות המקומית, שכן זהו היישוב היחיד בספרד בו מוענק סיוע לתושבים עבור לידה או אימוץ ילדים, כמו גם סיוע במימון הילדים עד הגיעם לגיל 3. מספר קווי אוטובוס וכן רכבת קלה מחברים את היישוב למדריד. ביישוב פועלות מעל 2,000 חברות, בהן בנק סנטנדר, שבמתחמו עובדים מעל 6,000 איש.
מיקום גאוגרפי

בואדייה דל מונטה שוכנת ממערב לעיר מדריד, וגובלת מצפון במחדהונדה, מדרום בוייאויסיוסה דה אודון ובעיר אלקורקון, ממזרח בפוסואלו דה אלרקון וממערב בברונטה וביישוב וייאנואבה דה לה קנייאדה. בנוסף על הרובע הוותיק, קיימים בבואדייה דל מונטה מרכזי אוכלוסייה דוגמת שכונות היוקרה מונטפרינסיפה (Montepríncipe), אוליבר דה מירבאל (Olivar de Mirabal), לאס לומס (Las Lomas) ובוננסה (Bonanza).
היסטוריה

בואדייה דל מונטה השתייכה בין היתר לרוזן מטורנו ולמרקיזים ממירבאל. חוספה ממירבאל השיגה אישור ממועצת קסטיליה למכור את האחוזה שבישוב לנסיך דון לואיס, אשר ציווה על האדריכל ונטורה רודריגז לשפץ את הארמון. באמצע המאה השמונה עשרה צורף ליישוב רומנייוס - כפר שמנה 30 תושבים.
אתרים בישוב

בואדייה דל מונטה נודעת בקרב חובבי האמנות, בזכות ארמון הנסיך דון לואיס אשר נבנה במאה השמונה-עשרה. לאחר ששיני הזמן נגסו בארמון, הוא נמכר בידי משפחת רוספולי לעיריית היישוב. הארמון שימש כאתר ההסרטה לסרטו של מילוש פורמן- רוחותיו של גויה. בקרבת הארמון נמצאת מזרקת ונטורה רודריגז, שעוצבה בידי האדריכל שאת שמו היא נושאת.
ביישוב נמצא גם מוזיאון בנק סנטנדר סנטרל-היספנו, השוכן בקומפלקס של הנהלת הבנק הראשית. במוזיאון מוצגות יצירות של אמנים חשובים דוגמת אל גרקו ואנתוני ואן דייק.
ג'יילן ניל

ג'יילן כריסטופר ניל (באנגלית: Jalen Christopher Neal; נולד ב-24 באוגוסט 2003 בלייקווד שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

ניל גדל במחלקת הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ה-MLS.
קריירה בינלאומית

ב-25 בינואר 2023 ערך ניל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בהפסד 2-1 לנבחרת סרביה במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע הזהב 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר.
ג'יאנקרלו לופרדו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1971 (בן 53) גואיאקיל, אקוודור
 מדינה:  אקוודור 
 השכלה:  Brookdale, Israeli Tactical School
 עיסוק:  שר הביטחון, מדריך טקטיקה
 מפלגה:  Acción Democrática Nacional
 
ג'יאנקרלו לופרדו (נולד ב-25 באוגוסט 1971) הוא פוליטיקאי, מומחה לוחמה בטרור ומדריך קרב מגע אקוודורי. כיום מכהן לופרדו כשר הביטחון של אקוודור. במשך מעל ל-20 שנים, התאמן לופרדו באמנויות לחימה וסיפק ייעוץ בתחום האבטחה והטקטיקה.
ביוגרפיה

לופרדו נולד בעיר הנמל גואיאקיל הממוקמת במערב אקוודור. לאחר שהשלים את לימודיו בתיכון Centro Educativo la Moderna בעיר, התקבל לקולג' הקהילתי ברוקדייל לתואר ראשון במנהל עסקים.
בשנת 1980, החל באימוני קראטה ומאז שנת 1981, הוא מחזיק בחגורה שחורה דאן 4. כמו כן, מתאמן לופרדו בקמפו. במהלך שנות ה-2000 השתתף בקורס מדריכי קרב מגע והסמכה להדרכת לוחמה בטרור בבית הספר הישראלי לטקטיקה בהדרכת תומר ישראלי. במסגרת בית הספר עבר הכשרה גם בתוכנית הלימודים TAC לחילוץ בני ערובה והכשרה מתקדמת לאבטחת אישים.
החל משנת 2016, הדריך לופרדו בבית הספר והוביל מגוון קורסים בבית הספר לרבות קורס CQB ולוחמה בשטח בנוי. כמו כן, העביר קורסים דומים באקוודור וברחבי אמריקה הלטינית.
ג'יאנקרלו לופרדו מספק שירותי ייעוץ בתחום ההגנה לארגונים ממשלתיים, פקידים בכירים ומנהלים ברחבי העולם במסגרת פעילותו בבית הספר הישראלי לטקטיקה.
מינויו לשר הביטחון

בנובמבר 2023, מינה דניאל נובואה, נשיא אקוודור, את ג'יאנקרלו לופרדו לשר הביטחון ה-14 של אקוודור. זמן קצר לאחר היכנסו לתפקיד, ב-28 בדצמבר, השיק תוכנית לשליטה בהפצת נשק באקוודור.
הערות שוליים

↑  El ministro de Defensa, Giancarlo Loffredo, presidirá el COE nacional, El Universo, ‏2023-12-13 (בספרדית)
↑  Defensa.com, Giancarlo Loffredo asume como Ministro de Defensa de Ecuador - Noticias Defensa Ecuador, Defensa.com, ‏2023-11-28 (בספרדית)
1 2  Israeli Tactical Schooll, ITS (באנגלית)
↑  Weapons control operations will intensify in Ecuador - Prensa Latina, ‏2023-12-28 (באנגלית אמריקאית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יאנקרלו לופרדו".
ברבורופליס

| ברבורופליס |
| --- | --- |
  שחזור של הברבורופליס לעומת אדם ושחזור ראש
תקופה
סוף מיוקן 13.6–5.3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: ברבורופליים
סוג:: ברבורופליס
מינים
 Barbourofelis fricki  Barbourofelis loveorum  Barbourofelis morrisi  Barbourofelis osborni  Barbourofelis piveteaui  Barbourofelis vallensiensis  Barbourofelis whitfordi
שם מדעי
 Barbourofelis

שלד של ברבורופליס תוקף טלאוצרס
ברבורופליס (שם מדעי: Barbourofelis) הוא סוג של טורף דמויי חתול נכחד ממשפחת הברבורופליים (בעבר שויך למשפחת הנימרווידיים) אשר חי בצפון אמריקה מסוף המיוקן, לפני כ-13.6-5.3 מיליון שנה מזמננו. מאובניו הוגדרו ב-1970 בידי החוקר ברטרנד שולץ.
הברבורופליס היה טורף גדול הקרוב מעט לחתוליים והגיע לגודל של אריה במינים הגדולים (כ-300 ק"ג), בעוד המינים הקטנים ביותר הגיעו למשקל 60 ק"ג. הוא דמה לחתול בעל פנים גדולות עם ניבי חרב מגודלות ו"נדנים" בלחייו עבורם. גובהו בכתפיו הגיע ל-90 ס"מ והוא היה חסון מאוד והשתמש בכוח כתפיו ובטפריו כדי להפיל טרף גדול ארצה ולהרוג אותו בנעיצת הניבים הגדולות לעורו. טכניקת הציד שלו דמתה מאוד לזו של הסמילודון.
הברבורופליס היה טורף-העל בערבות הרחבות, או הפרריות, של אמריקה הצפונית, בהם רעו מינים שונים של גמליים, סוסיים קדומים, כליקותריים וקרנפיים קטנים ונמוכים. באזור חיו גם טורפים אחרים כמו הדוב אגריותריום (Agriotherium), הכלב אפיסיון, ההאינדון וכמה חתולים שנחרבים.
ג'ורדין הויטמה

ג'ורדין הויטמה (באנגלית: Jordyn Huitema; נולדה ב-8 במאי 2001 צ'יליוואק שבקנדה) היא כדורגלנית קנדית, המשחקת בעמדת החלוץ במועדון האמריקאי סיאטל ריין ובנבחרת קנדה לנשים. היא נבחרה כיורשת פוטנציאלית לאגדת הכדורגל הקנדית כריסטין סינקלייר.
ביוגרפיה

הויטמה נולדה בצ'יליוואק שבקנדה ושורשי משפחתה הגיעו מהולנד. היא החלה לשחק כדורגל מגיל ארבע עם צ'יליוואק ולמדה בחטיבת הביניים של בית הספר התיכון רוזדייל. אחיה ברודי היה כדורגלן עבור ונקובר וייטקאפס ושיחק באוניברסיטת דוק. אח נוסף שלה בשם טרנט שיחק הוקי קרח בליגת ההוקי הצעירה בססקצ'ואן עבור הומבולדט ברונקוס.
בתור נערה שיחקה בקבוצות הנוער הקנדיות צ'יליוואק, סורי יונייטד וונקובר וייטקאפס. ביולי 2018 הוכרז כי הויטמה תשחק עבור פריז סן-ז'רמן לנשים, אולם לפני שחתמה על חוזה סיימה את לימודיה בבית הספר וכך קיבלה את ההסמכה במכללה. במאי 2019 קיבלה חוזה לארבע שנים במועדון.
ביוגרפיה > נבחרת קנדה

לפני שהופיעה בנבחרת הבוגרת, הויטמה זכתה עם הנבחרת עד גיל 15 בגביע הזהב בשנת 2014. בגמר הטורניר שנערך ב-17 באוגוסט כבשה את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים נגד האיטי לאחר והמשחק נגמר בתוצאה
1–1. כעבור שנתיים סיימה עם הנבחרת עד גיל 17 במקום השלישי בגביע הזהב. הויטמה נבחרה להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר וכבשה לאורכו 8 שערים, אחד פחות ממלכת השערים המקסיקנית אליסון גונזלס. באותה תחרות ב-2018 קנדה סיימה שוב במקום השלישי.
הויטמה ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת ב-8 במרץ 2017 נגד ספרד במתכונת גמר גביע אלגארבה. כשלושה חודשים לאחר מכן ב-11 ביוני כבשה את שני שעריה הראשונים בניצחון 0–6 על קוסטה ריקה. בגביע הזהב של 2018 עזרה לקנדים להעפיל למונדיאל 2019 עם רביעייה בניצחון 0–12 על קובה. הם הפסידו 2–0 בגמר לארצות הברית, ובסך הכל כבשה ארבעה שערים לאורך הטורניר.
במונדיאל 2019 הייתה לשחקנית הגבוהה ביותר מכלל חברות נבחרתה עם גובה של 1.80 מ'. היא שותפה רק בהפסד 2–1 להולנד. קנדה הודחה בשמינית הגמר נגד שוודיה.
הויטמה נכללה בסגל נבחרת קנדה למונדיאל 2023. היא פתחה בכל משחקי שלב הבתים, אך קנדה שסיימה במקום השלישי הודחה כבר בשלב זה.
חיים אישיים

הויטמה נמצאת במערכת יחסים עם הכדורגלן הקנדי אלפונסו דייוויס, שמשחק בקבוצת באיירן מינכן, מאז ספטמבר 2017. במאי 2022 הודיעו השניים על פרידה.
תארים

אליפות צרפת: 2020/2021
מדליית זהב אולימפית: 2020
הערות שוליים

↑  סגל נבחרת קנדה נשים מונדיאל 2023(באנגלית)
↑  מגן באיירן וחלוצת פ.ס.ז', מתוך אתר "One".
ג'יאני גיגו

ג'יאני ביסמרק גיגו מרטינס (בספרדית: Gianni Bismark Guigou Martínez; נולד ב-22 בפברואר 1975) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי. גיגו מחזיק גם באזרחות איטלקית.
קריירה

גיגו החל את הקריירה שלו בנסיונל, שם שיחק בין השנים 1994 ל-2000, ובה הצליח לזכות בשתי אליפויות הליגה. בשנת 2000, הוא עזב את נסיונל עבור מועדון הכדורגל רומא מהסרייה א' עבור 5.8 מיליון דולר. במדי הקבוצה הצליח לזכות באליפות הליגה כבר בעונתו הראשונה. גיגו יצא להשאלה לעונה בסיינה בקיץ 2003 ובתום העונה נמכר מרומא לפיורנטינה. ביוני 2016, הוא הצטרף לקבוצת הסרייה ב', טרוויזו. לאחר שמועדון הכדורגל חדל לפעול בשנת 2009, הוא שוחרר בחינם וחזר לשחק בקבוצתו הראשונה באורוגוואי, נסיונל.
גיגו רשם 41 הופעות עבור המדים הלאומיים של נבחרת אורוגוואי, ואף נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2002.
תארים > קבוצתיים

ליגת העל האורוגוואית (2): 1998, 2000
סרייה א' (1): 2000/01
הסופר קאפ האיטלקי (1): 2001
תארים > בינלאומיים

סגנות קופה אמריקה (1): 1999