stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יין פונדה
קריירת המשחק > שנות ה-70

בשנת 1971 זכתה פונדה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר, על משחקה לצד דונלד סאת'רלנד בסרט "נערת הטלפון והבלש", שבו שיחקה פרוצה המסתבכת בתעלומת רצח. סאתרלנד היה לתקופה קצרה בן זוגה של פונדה. יש הרואים בהופעתה בסרט זה את אחת הטובות בקריירה שלה. בין השנים 1971 עד 1977 לא זכתה להצלחה קולנועית. נראה כי היא "סומנה" על ידי האולפנים כסיכון קופתי בשל הכעס שעוררו דעותיה והתנהגותה במהלך ההתנגדות למלחמת וייטנאם. פונדה עצמה סבורה כי המדובר בעניין מורכב מזה, וכי בתקופה זו הפנתה את תשומת לבה לפעילות פוליטית, על חשבון הקריירה הקולנועית שלה. בשנת 1977 הופיעה בסרט "דיק וג'יין עושים את זה" לצד ג'ורג' סיגל (הסרט צולם מחדש בשנת 2005 בכיכובו של ג'ים קארי ולצידו טיאה ליאוני). קומדיית בלש זו הייתה הצלחה קופתית שהחזירה את הקריירה של פונדה למסלולה.
לאחר שיקום הקריירה שלה הופיעה פונדה בסדרת סרטים בעלי דגש פוליטי. בשנת 1977 הופיעה בסרט "ג'וליה" שבו שיחקה את הסופרת והפעילה הפוליטית ליליאן הלמן. בשנת 1978 הופיעה לצידו של ג'ק למון בסרט "הסינדרום הסיני" שהתריע בפני תקלות בכורים גרעיניים. בשנה זו זכתה שוב בפרס האוסקר בשל תפקידה כאישה המתלבטת בין המחויבות לבעלה ברוס דרן, השב הלום קרב ממלחמת וייטנאם, ובין האהבה לג'ון ווייט הנכה, בסרט "השיבה הביתה". באותה שנה שיחקה לצד ג'יימס קאן בסרט "בא פרש פראי וחופשי" שם גילמה את דמותה של בוקרת נאמנה לאדמתה שמנסה למנוע את מכירת החווה לברון הבקר המקומי, שיודע על הימצאותו של נפט. את העשור סיימה בהופעתה לצידו של רוברט רדפורד בסרט "הפרש החשמלי" (1979), שהיה אף הוא סרט רווי ביקורת חברתית, העוסק במסחור החברה האמריקנית ושקיעת המערב.
קריירת המשחק > שנות ה-80

בשנת 1980 שיחקה פונדה אישה גרושה החוזרת לשוק העבודה בקומדיה המצליחה "9 עד 5" לצד לילי טומלין ודולי פרטון. הקומדיה הייתה להצלחה מסחרית, וייצבה את מצבה הכלכלי של פונדה.
בשנת 1981 הופיעה לצידו של אביה, בסרט "האגם המוזהב" (1981). יחסי האב וביתו היו תמיד מתוחים, והדבר היה ידוע לקהל, שנהר לצפות בדרמה המשפחתית. הנרי פונדה קיבל את פרס האוסקר הראשון שלו על משחקו בסרט, וג'יין פונדה קיבלה אותו בשמו, שכן היה כבר על ערש דווי. האב מת מספר חודשים לאחר מכן. היה זה הסרט החשוב האחרון שבו הופיעה פונדה. היא המשיכה להופיע, לאורך כל שנות ה-80, אך לא זכתה להצלחה ולחשיבות שאליהן הגיעה בעבר.
קריירת המשחק > קלטות הכושר

במשך שנים רבות הייתה פונדה חובבת בלט נלהבת. לאחר ששברה את רגלה במהלך צילומי "הסינדרום הסיני", לא יכלה עוד לרקוד. על מנת לפצות על כך החלה להשתתף בשיעורי מחול אירובי ואימוני כושר. הדבר הפך לקריירה שנייה, ומשלימה לקריירה הקולנועית שלה.
בשנת 1982 הוציאה פונדה לשוק את קלטת הכושר הראשונה שלה. הקלטת הייתה ללהיט, ומכרה 17 מיליון עותקים. במהלך השנים פרסמה פונדה 23 קלטות, חמישה ספרים ושלוש עשרה קלטות שמע, העוסקים בכושר ובמחול אירובי. הקלטת האחרונה מאלו פורסמה בשנת 1995.
יש המבקרים את פונדה על כך שאף על פי שהטיפה לשיפור המראה באמצעות אימוני כושר, מצאה לנכון לעבור ניתוחים פלסטיים על מנת לשמור על מראה צעיר.
קריירת המשחק > פרישה וחזרה

בשנת 1991 הכריזה פונדה על פרישתה מן הקולנוע. במאי 2005 שבה להופיע לאחר היעדרות של ארבע עשרה שנים, בקומדיה "חותנת בהפרעה", שבה שיחקה את חמותה המרשעת של ג'ניפר לופז. מאוחר יותר נרמז כי בכוונתה להופיע בהמשך ל"9 עד 5". הקריירה הקולנועית של פונדה הניבה שבע מועמדויות לפרס האוסקר, ושני פרסי אוסקר. בשנת 2015 גילמה את ברנדה מורל בדרמה זוכת הפרסים "נעורים" של הבמאי האיטלקי פאולו סורנטינו.
בשנת 2020 זכתה בפרס גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל על מפעל חיים. בשנת 2025 זכתה בפרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
פעילות פוליטית

במהלך שנות ה-60 הייתה פונדה מעורבת בפעילות פוליטית למען התנועה לזכויות האזרח וכנגד מלחמת וייטנאם. פונדה הייתה נשואה במשך שנים לסנאטור מדינת קליפורניה מהמפלגה הדמוקרטית, והפעיל הפוליטי הליברלי טום היידן. לאחר גירושיה מהיידן נישאה לאיל התקשורת טד טרנר, מקים רשת הטלוויזיה CNN. לאחר גירושיה ממנו הצהירה כי "השתחררה משלטון פטריארכלי". בשנת 2001 הצהירה כי היא "נוצרייה שנולדה מחדש".
פעילות פוליטית > פעילות מוקדמת

בשנת 1969 הביעה תמיכה באירוע שבו השתלטו אנשים ממוצא אינדיאני על כלא אלקטרז כדי למשוך תשומת לב לדרישותיהם. היא הביעה תמיכה בפעיל יואי ניוטון ובתנועת הפנתרים השחורים בתחילת שנות ה-70 וקראה ל"מהפכה". בתקופה זו הביעה גם תמיכה ברעיונות התנועה הפמיניסטית כחלק מתמיכתה בתנועת זכויות האזרח באמריקה.
פעילות פוליטית > תמיכתה בפמיניזם

במשך שנים הייתה פונדה תומכת מוצהרת בפמיניזם בארצות הברית. היא הביעה התנגדות על בסיס פמיניסטי למשטר הטליבאן באפגניסטן, ולנוהג השחתת איבר המין הנשי בקניה. כן פעלה במקסיקו להביא לחקירת רציחתן של נשים בעיר סיודאד חוארז בשנת 2004.
בשנת 2002 ייסדה באטלנטה את "מרכז ג'יין פונדה לבריאות המתבגרת", שמטרתו לסייע למתבגרות במניעת הריון, ולקדם את הדיון בזכות האישה על גופה.
בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "פמיניסטיות: מה הן חשבו?".
בספריה ובהתבטאויותיה הפומביות הצהירה כי הפטריארכיה מזיקה לנשים ולגברים כאחד. היא הצהירה כי במשך שנים חששה להזדהות כפמיניסטית, על מנת שלא להיחשב כ"שונאת גברים" אך עתה היא מבינה כי הפמיניזם מקדם את הנשים ואת הגברים.
פעילות פוליטית > הסכסוך הערבי-ישראלי

בדצמבר 2002 היא הפגינה מחוץ לביתו של ראש הממשלה עם תנועת השמאל "נשים בשחור" נגד הכיבוש הישראלי בגדה וברצועת עזה. לאחר מכן, ביקרה רופאים יהודים וערבים, ופציינטים בבית חולים בירושלים, כשלאחר מכן ביקרה ברמאללה כדי לראות מרכז שיקום ומחנה פליטים פלסטיני. שלוש חברות תנועת הימין "נשים בירוק" החלו לקרוא לעברה להיפגש גם עם ההנהגה הפמיניסטית הישראלית.
בספטמבר 2009 פונדה הייתה אחת מתוך אלף וחצי החותמים על עצומה נגד הכוונה להתמקד בתל אביב של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו באותה שנה. העצומה נימקה שההתמקדות בתל אביב היא חלק מ"מכונת התעמולה הישראלית", כי היא הייתה אמורה להיות ממומנת בחלקה על ידי ממשלת ישראל, וכל זאת כדי למשוך את תשומת הלב מהסכסוך הישראלי-פלסטיני. ידוענים אחרים שחתמו על העצומה הזו: השחקן האמריקאי דני גלובר, המוזיקאי הבריטי-אמריקאי דייוויד ביירן, העיתונאי האוסטרלי ג'ון פילג'ר (אנ'), הסופרת האמריקאית אליס ווקר, הסופרת הקנדית-יהודייה נעמי קליין, וההיסטוריון האמריקאי-יהודי הווארד זין.
ביוני 2024 בראיון ל-CNN אמרה "הדרך הטובה ביותר עבור ישראל למתג עצמה מחדש תהייה לחגוג את תנועת השלום במדינה המתמידה לאורך שנים, אמיצה ולא מתפשרת ובאמצעות סיום המצור בעזה במשא ומתן עם כל הצדדים בקונפליקט, ועם הפסקת ההתפשטות של ההתנחלויות בגדה המערבית. זו הדרך להראות את המחויבות של ישראל לשלום, לא מסע יחסי ציבור. לא יהיה פתרון של שתי מדינות אלא אם כן זה יתרחש" ואמרה כי "בשום אופן, איני תומכת בהשמדת ישראל. אני בעד פתרון שתי מדינות. הייתי בישראל פעמים רבות ואני אוהבת את המדינה ואת אזרחיה".
פעילות פוליטית > התנגדותה למלחמה בעיראק

בשנת 2003 הייתה פונדה בין אלו שיצאו כנגד מלחמתה של ארצות הברית בעיראק, וטענה כי הדבר יביא להתנגדות כלל עולמית לארצות הברית, ולשנאה שתביא אך לעוד התקפות טרור. ביולי 2005 סיפרה כי נפגשה עם ותיקי מלחמת עיראק אשר ביקשו ממנה לצאת בפומבי כנגד המלחמה.
פעילות פוליטית > נצרות

בשנת 2001 הצהירה פונדה בפומבי כי היא הפכה ל"נוצרייה שנולדה מחדש". היא מגדירה את עצמה כנוצרייה דמוקרטית ומתנגדת לגזענות ולאפליה, האופייניים לדעתה לנוצרים שמרנים מסוימים. הכרזתה זו באה זמן מה לאחר גירושיה מטד טרנר. יש הטוענים כי חזרתה של פונדה לשורות הדת היא שהביאה לגירושין, שכן טרנר נודע בביקורתו על זרמיה השונים של הדת הנוצרית הממוסדת.
אוטוביוגרפיה

בשנת 2005 פרסמה פונדה את ספרה "חיי עד כה". הספר מתאר את חייה כסדרה של שלוש "מערכות", כל אחת באורך שלושים שנה, ומצהיר כי "המערכה השלישית" תהיה המשמעותית ביותר, ותקבע כיצד תיזכר פונדה בעתיד. הספר זכה לתשבחות בעיתוני ארצות הברית, ופונדה יצאה למסע מחוף לחוף בארצות הברית למכירתו.
בשנים 1967-1972 פורסם רומן המתאים בפרטים רבים לביוגרפיות של ג'יין פונדה ואביה השחקן הנרי פונדה בו כל השמות שונו.
חיים אישיים

בשנת 1965 נישאה פונדה לבמאי הצרפתי הפרובוקטיבי רוז'ה ואדים. ואדים, שהיה ידוע בנישואיו ובמערכות היחסים שלו עם שחקניותיו, שהפך לסמל מין, היה נשוי גם לבריז'יט בארדו וקיים מערכת יחסים עם קתרין דנב. מן הנישואים נולדה לפונדה בתה, ואנסה ואדים, בשנת 1968. על פי האוטוביוגרפיה שלה, כללו נישואיה לוואדים מין בשלישייה, לדרישתו של ואדים. בשנת 1973 באו נישואים אלו לקיצם, ופונדה נישאה לפעיל הפוליטי הליברלי טום היידן. נישואים אלו הביאו לעולם בן, השחקן טרוי גאריטי, ששם משפחתו כשם אמו של היידן. כן גידלה פונדה בת אומנה בשם מרי לואנה ויליאמס, בתם של זוג פעילים בפנתרים השחורים. פונדה והיידן התגרשו בשנת 1990. בשנת 1991 נישאה פונדה לאיל התקשורת טד טרנר. השניים התגרשו ב-2001.
פרט לנישואיה קיימה פונדה מערכות יחסים רציניות עם הבמאי אלכסנדר וייטלאו בשנת 1960 עם השחקן דונלד סאת'רלנד בתחילת שנות ה-70, ועם מעצב השיער בארי מטלון, בתחילת שנות התשעים.
על אף שגדלה כאתאיסטית, מאז תחילות שנות ה-2000 היא מגדירה עצמה כנוצרייה.
ב-2 בספטמבר 2022 הודיעה פונדה שחלתה בלימפומה שאינה הודג'קין ושתחל בטיפולי כימותרפיה שימשכו כשישה חודשים.
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | 9 עד 5 | אוניל | תפקיד אורח |
| 2012–2014 | חדר החדשות | ליאומנה לנסינג | תפקיד חוזר; 10 פרקים |
| 2014 | משפחת סימפסון | מקסין לומברד | דיבוב; תפקיד אורח |
| 2015 ואילך | גרייס ופרנקי | גרייס הנסון | בסדרת הטלוויזיה שודרו שש עונות, והעונה השביעית תשודר במהלך 2021 |
| 2016–2018 | אלנה מאוולור | שוריקי | דיבוב; 11 פרקים |
יוליוס פראונשטדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1813 Bojanowo, רפובליקת פולין 
 פטירה:  13 בינואר 1879 (בגיל 65) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 עיסוק:  פילוסוף, סופר 
 הושפע מ:  שלינג, הגל, שופנהאואר
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 
כריסטיאן מרטין יוליוס פראונשטדט (בגרמנית: Christian Martin Julius Frauenstädt ;‏17 באפריל 1813 – 13 בינואר 1879) היה פילוסוף ועורך ספרותי גרמני ממוצא יהודי, הידוע בעיקר כעורכו וכמפיץ הגותו של ארתור שופנהאואר.
קורות חיים

פראונשטדט נולד למשפחה יהודית, והתחנך בבית דודו בניסה. בשנת 1833 הוא התנצר לנצרות פרוטסטנטית, אז יכל להירשם ללימודים אקדמיים. תחילה הוא למד תאולוגיה ומאוחר יותר פילוסופיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, שם התמחה באידיאליזם הגרמני של שלינג ושל הגל. בין השנים 1841–1844 עבד כמורה פרטי עבור שגריר רוסיה בברלין, פטר פון מיינדורף (אנ'). לאחר מכן עבר לרוסיה כדי לשמש בתפקיד דומה עבור מריה נסיכת זיין-ויטגנשטיין-לודוויגסבורג (גר'), שלימים נישאה לכלודוויג, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט.
בחורף 1846/47 נסע לפרנקפורט שם פגש לראשונה את הפילוסוף ארתור שופנהאואר.
ב-1848 פראונשטדט הפך למרצה פרטי וחוקר בברלין, שם יהפוך לעורך ולפרשן הפילוסופיה של שופנהאואר ואף למזכירו האישי.
פראונשטדט שימש לא פעם כסנגורו הראשי של שופנהאואר, ושופנהאואר היה מודע לחלוטין לחובו, וכינה את פראונשטדט "השליח הראשון" ושיבח אותו כפועלו הנמרץ ללא לאות להפצת הפילוסופיה שלו. פראונשטדט ערך בין היתר את אסופת כל כתבי שופנהאואר בשישה כרכים (Gesammtausgabe der Werke Schopenhauers).
בעוד שספריו המוקדמים של פראונשטט חושפים את התעניינותו בהגל ובשלינג, ספריו משנת 1848 מראים אהדה גוברת לפילוסופיה שלו.
פראונשטדט השתתף במחלוקות בנות זמנו בנושא המטריאליזם בספריו Die Naturwissenschaft in Ihrem Einfluss auf Poesie, Religion, Moral, und Philosophie ("מדעי הטבע בהשפיעם על שירה, דת, מוסר ופילוסופיה") משנת 1855 ו-Der Materialismus, Seine Wahrheit und Sein Irrthum ("המטריאליזמוס, אמיתותו וטעתו") משנת 1856, שנכתב כנגד לודוויג בוכנר (אנ').
פראונשטדט גם נטל חלק פעיל ב"מחלוקת הפסימיזם" שפרצה לאחר מותו של שפונהאואר. עם זאת, בכתביו המאוחרים החל להתרחק מהגותו של שופנהאואר.
ביבליוגרפיה

Studien und Kritiken zur Theologie und Philosophie, 1840
Schelling's Vorlesungen in Berlin: Darstellung und Kritik der Hauptpunkte derselben, mit besonderer Beziehung auf das Verhältniss zwischen Christenthum und Philosophie, 1842
Ueber das Wahre Verhältniss der Vernunft zur Offenbarung, 1848
Aesthetische Fragen, 1853
Die Naturwissenschaft in Ihrem Einfluss auf Poesie, Religion, Moral, und Philosophie, 1855
Briefe über die Schopenhauer'sche Philosophie, 1854
Der Materialismus, Seine Wahrheit und Sein Irrthum, 1856
Briefe über die Natürliche Religion, 1858
Lichtstrahlen aus Schopenhauer's Werken, 1862, 7th ed. 1891
Schopenhauer, von Ihm und über Ihn, 1863
Aus Schopenhauer's Handschriftlichem Nachlass, 1864
Das Sittliche Leben, 1866
Blicke in die intellektuelle, physische und moralische Welt: nebst Beiträgen zur Lebensphilosophie, 1869
Schopenhauer-Lexikon, 1871
Lichtstrahlen aus Immanuel Kant's Werken, 1872.
Neue Briefe über die Schopenhauer'sche Philosophie, 1876
הערות שוליים

↑  FRAUENSTÄDT, CHRISTIAN MARTIN JULIUS - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
1 2  Deutsche Biographie, Frauenstädt, Julius - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
1 2 3  Beiser, Frederick C. Weltschmerz: pessimism in German philosophy, 1860-1900. Oxford University Press, 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261365905171  PLWABN: 9810589300105606  BIBSYS: 98024018  BnF: cb13496217v (data)  GND: 116722142  ISNI: 0000 0001 0876 9269  LCCN: nr98019886  NKC: mzk2009510887  NLG: 157622  NTA: 070289425  SUDOC: 050411632  Trove: 1133950  VcBA: 495/313517  VIAF: 19834056   WorldCat (עם VIAF): 19834056
ישיבת בית שמואל

| --- | --- |

 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 תקופת הפעילות:  ה'תשמ"ז–תש"פ
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב יצחק יחיאל עהרנפלד, הרב נחום בר חיים.
 משגיח:  הרב יוסף בנימין פינקוס
 תלמידים
 :  כ-150
 מיקום
 מיקום:  קריית מטרסדורף, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°47′45″N 35°12′07″E﻿ / ﻿31.795833333333°N 35.201944444444°E﻿ / 31.795833333333; 35.201944444444
  (למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת בית שמואל(למפת ירושלים רגילה) ישיבת בית שמואל(למפת הרי ירושלים רגילה) ישיבת בית שמואל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ישיבת בית שמואל
 
ערך זה עוסק בישיבה ליטאית בירושלים. אם התכוונתם לישיבה תיכונית בחדרה, ראו .
ישיבת בית שמואל שכנה בקריית מטרסדורף בירושלים, הייתה ישיבה חרדית ליטאית שנקראה על שם רבה האחרון של העיר מטרסדורף באוסטריה לפני מלחמת העולם השנייה, הרב שמואל ארנפלד.
היסטוריה

הישיבה נוסדה בקיץ תשמ"ז בקריית מטרסדורף, על ידי הרב יצחק יחיאל ארנפלד, המשמש גם כרבה של השכונה, ולמדו בה במשך השנים מאות בוגרים.
בעבר עמדה הישיבה תחת נשיאות הרב עקיבא ארנפלד, אביו של ראש הישיבה, והוא דאג להחזקתה הכלכלית של הישיבה, על ידי גיוס תרומות ברחבי העולם. במקביל דאג הרב עקיבא עהרנפלד גם להחזקת ישיבת חתן סופר בארצות הברית, אותה ייסד אביו – הרב שמואל ארנפלד – לאחר מלחמת העולם השנייה. חלק גדול מהתרומות הושגו מתלמידי אביו.
במשך מספר שנים גייסה הנהלת הישיבה משאבים עבור בנין חדש, הכולל פנימייה מחודשת, חדר אוכל ובית מדרש רחב ידיים. באלול ה'תשס"ט נחנך הבניין החדש, שעמד על תלו כמה שנים, אולם בטבת ה'תשע"ד בעיצומה של סופת שלגים עזה שפקדה את ירושלים, קרסה תקרת בית המדרש, ואך בנס לא היו נפגעים. בית המדרש שופץ ונבנה מחדש ומשמש כבית מדרש ותפילה לתלמידי הישיבה, כולל אברכים ותושבי האזור.
באב ה'תשע"ב נפטר נשיא הישיבה הרב עקיבא עהרנפלד, ומאז ההנהלה והחזקת הישיבה עברו לבנו הרב יצחק יחיאל, שנעזר בבוגרי הישיבה וידידיה על מנת להמשיך להחזיקה.
מאז פרוץ מגפת הקורונה בקיץ ה'תש"פ הישיבה לא שבה לפעילות.
היסטוריה > ישיבת משנת עקיבא

בחודש אלול תש"פ פתח הרב עהרנפלד ישיבת קיבוץ חדשה תחת השם "משנת עקיבא", לראשות הישיבה נוסף הרב נחום בר חיים חתנו של ראש הישיבה.
הישיבה במתכונתה החדשה מונה כ-100 בחורים ונחשבת לישיבה מובילה בישיבות הקיבוץ הליטאיות, הבחורים מגיעים ממיטב הישיבות הליטאיות ובעיקר מחברון, פוניבז', אור ישראל, בית מתתיהו, נתיב הדעת - קפלן, בית מדרש עליון ועוד, תנאי הקבלה נחשבים לקשים על מנת לשמור על איכות הישיבה.
משגיח הישיבה הוא הרב אברהם משה קירשנבוים שמכהן גם כמשגיח בישיבת נחלת הלווים בחיפה, לצידו מכהן כנו"נ בישיבה הרב זאב נוימן חתנו של הרב אליעזר כהנמן נשיא ישיבת פוניבז'.
צוות הישיבה

בעבר כיהנו בישיבה הרב נפתלי קפלן, כיום משגיח ישיבת נתיב הדעת, הרב אברהם זיסקינד, כיום ראש ישיבת כתר תורה (אברהמוב), הרב ירוחם דגני, כיום ר"מ ישיבת תורת זאב, הרב צבי קאהן, כיום ראש ישיבת אמרי נועם, הרב יוסף בנימין פינקוס, הרב יצחק קליימן, והרב אברהם ישעיהו וולפא, כיום ראש ישיבת יגדיל תורה.
בוגרים בולטים

במהלך השנים העמידה הישיבה אלפי בוגרים, בהם רב העיר פתח תקווה – בנימין אטיאס, אברהם בצלאל וחיים כהן – חברי מועצת העיר ירושלים, הרב יוסף שלמה שירקין – ראש כולל מיר ברכפלד, הרב מנחם שפריי – ר"מ בישיבת קריית מלך, הרב יהודה אודסר – ממשגיחי ישיבת ארחות תורה, הרב מרדכי הרשקוביץ – ר"מ ישיבת תורת חסד, הרב מנחם חנן – בעבר רב קהילת עדת ישראל בסידני שבאוסטרליה, הרב משה אוירבך – ר"מ בישיבת ברקאי שבחיספין והחזן והזמר החסידי אברימי רוט.
הערות שוליים

↑  ברכת 'הגומל' בישיבת בית שמואל בירושלים: "התורה הצילה אותנו לבל נפגע", המבשר, 16 בדצמבר 2013
↑  היכל ישיבת בית שמואל בירושלים הועתק למבנה חילופי, יתד נאמן, 20 בדצמבר 2013
↑  ישיבה במשבר: אין שכר לר"מים; בוגרים יוזמים גביית חובות כיכר השבת כ"ז טבת תשע"ז
↑  חנני ברייטקופף, ‏בחורים טוענים: "הישיבה ניצלה את ה'קורונה' לזרוק אותנו", באתר כיכר השבת, 19 במאי 2020
↑  'כי שם ביתו', יתד השבוע, חול המועד פסח ה'תשפ"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301270505171 
היכל השיבה
הג'ינג'ים

| --- | --- |
 לידה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  קומיקאים, שחקנים
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברים
 מאיה סובול  איל אפטר
 
"הג'ינג'ים" הוא כינוי לזוג התסריטאים והשחקנים הקומיים - מאיה סובול ואיל אפטר. הם כתבו לתוכניות פריים טיים ולייט נייט בישראל ושיחקו במערכונים בתוכניות. זוכי פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער כחלק מכותבי הסדרה האחיין שלי בנץ.
ביוגרפיה

הג'ינג'ים החלו את דרכם בכתיבה לתוכנית הלילה עם ליאור שליין בה הופיעו בפינות כדמויות קומיות שונות ולתוכנית פפראצי ששודרה בYes קולנוע ישראלי.
הם המשיכו לעבוד לצד שליין בתוכניות מצב האומה וגב האומה וכתבו במקביל תסריטים קומיים לארץ נהדרת. סובול ואפטר היו בצוות הכותבים שחיבר את האלתורים להכל הולך שבה הופיע אפטר גם כמאלתר בחלק מהפרקים.
הם היו גם בצוות הכותבים של המופע של רד ודביר, ערב חד פעמי, טין ניק סטנדאפ שואו, היום בלילה עם גורי אלפי וסדרות הטלוויזיה לילדים בית הכלבים והאחיין שלי בנץ.
אפטר וסובול כותבים קטעי קישור והנחיה ופועלים בפיתוח קריאייטיבי לתוכניות שונות בהם האח הגדול, צומת מילר ופרסומות.
בשנת 2014 הקימו עם גורי אלפי את קבוצת התוכן "קופי המקלדות" (TYPE MONKEYS) שהפיקה וצילמה קטעי מערכונים להצגה ברשת.
החל מחזרת התכנית זהו זה! לאחר פרוץ מגפת הקורונה בישראל במשך כל עונותיה.
ב-2022 זכו בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לתסריט הטוב ביותר לסדרה קומית על חלקם בכתיבת האחיין שלי בנץ לצד כותבים נוספים בהם מתן בלומנבלט, לילך לשם ברנע ודרור ויידמן.
הם כתבו את ספיישלי הסטנדאפ של רותם אבוהב והיו שותפים לפיתוח משימות של האח הגדול לאחר שעברה לזכיינית רשת 13.
איל אפטר הוא שחקן שהשתתף בעונה השנייה של תוכנית האלתורים המצליחה - "הכל הולך". הוא גילם את הדמות "דן-דן פזיאלי" בפרק בעונה השנייה של קופה ראשית.
חיים אישיים

סובול ואפטר נשואים והם הורים לשלושה בנים ובת. גרים בהרצליה.
אברהם בר חייא

| --- | --- |

 לידה:  סביבות 1070 ברצלונה, ספרד 
 פטירה:  אחרי 1136 ברצלונה, ספרד 
 שם לידה:  אַבְרָהָם בַּר חִיָּיא 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, אסטרונומיה, פילוסופיה
 מקום מגורים:  ספרד
 תרומות עיקריות
 כתב ספרים במתמטיקה ואסטרונומיה. בעל חלק נכבד מהפצת המדע הערבי בקרב היהודים והנוצרים.
 
רבי אברהם בר חייא היה תלמיד חכם, מתמטיקאי, אסטרונום  ופילוסוף יהודי שפעל בשלהי המאה ה-11 ובמחצית הראשונה של המאה ה-12 בברצלונה שבספרד. בעברית נוסף לשמו תואר הכבוד "הנשיא", ובערבית ניתן לו תואר הכבוד "צָאחִב א-שֻרְטַה" (صاحب الشرطة), שפירושו "מפקד המשמר".
על  פי שד"ל, תואר 'הנשיא' ניתן לו בעקבות היותו מזרע דוד המלך. מבני בניו של חזקיה ראש גלות בבל, שהיגרו לספרד.
אין ידיעות ברורות על חייו. על-פי המשוער חי בשנים 1065 עד 1136, אך יש סימנים לכך שחי לפחות עד 1145.
חשיבותו בתולדות המדע

לאברהם בר חייא חלק נכבד בהפצת המדע הערבי בקרב היהודים והנוצרים, ובכך היה שותף לאחד השלבים החשובים בהתפתחות המדע באירופה. הוא היה בין הבולטים שתיווכו בין אוצר הידע המדעי בתרבות הערבית לבין מרחב העולם הנוצרי. תרומתו הייתה לא רק בחיבוריו העצמאיים בשפה העברית, אלא גם בתרגומיו מן הערבית. הוא שימש גם כמתווך לשוני עבור המתרגם הלטיני הנודע, אפלטון איש טיבולי.
בתחום המתמטיקה, היה אברהם בר חייא הראשון שהביא את האלגברה הערבית לאירופה הנוצרית, ובכך מילא תפקיד חשוב בהתפתחות המתמטיקה. ככל הידוע, ספרו חבור המשיחה והתשבורת הוא החיבור הראשון באירופה המכיל פתרון מלא למשוואה הריבועית הכללית. 
התרגום ללטינית של ספר זה היה אחד ממקורותיו של פיבונאצ'י לספרו "ההנדסה המעשית", שהעתיק ממנו מסקנות, רעיונות ודוגמאות.
תרומתו לשפה העברית

לפני אברהם בר חייא לא נכתבו ספרי מתמטיקה ואסטרונומיה בשפה העברית (חכמי ספרד בני זמנו כתבו בערבית), ולכן חידש אברהם בר חייא מונחים רבים במדע ובפילוסופיה, ובכך נמנה עם מניחי היסודות לכתיבה מדעית בעברית. על עבודתו החלוצית בהבאת המדע לשפה העברית כתב בפתח ספרו "יסודי התבונה ומגדל האמונה": ”ולא ברצוני נכנסתי ולא לכבודי להחזיק לי טובה, אבל רבים מגדולי דורי שאני חייב לקבל עצתם הביאוני בכל זה, מפני שלא היה בכל ארץ צרפת מהחכמות האלו ספר כתוב בלשון עברית, ועל פיהם העתקתים מספרי ישמעאל אל לשון הקדש כהשגת ידי”.
את תרומתו הייחודית לכתיבה המדעית העברית העריך גד בן-עמי צרפתי:
הוא האומן הראשון אשר הרחיב בשיטתיות את גבולות הלשון העברית, והנחיל לה מינוח מדעי, הבנוי רובו ככולו תיבות ושורשים עבריים, אשר לקחם מאוצר הלשון העברית המקורית, ומזג לתוכם את התוכן המיוחד של המונחים המדעיים הערביים; לעתים רחוקות יצר מילים חדשות משורשים עבריים על דרך תרגום שאילה, ובמקרים ספורים שאל מילים ערביות. על ידי זה הוא הניח יסוד למינוח מתמטי עברי, מדויק במשמעו וערב בצורתו, ואף בנה חלק מן הבניין הזה – וגם אם הבאים אחריו שינו בו שינויים רבים, מכל מקום יסוד המלאכה ותבניתה נשארו כפי שהניח אותם אברהם בר חייא.
הוכחה לקשר בין היקף לשטח עיגול

בספרו "חיבור המשיחה והתשבורת" הוסיף  בר חייא הוכחה לגבי היחס בין היקף לשטח עיגול. הטיעון מבוסס על חלוקת העיגולים לאוסף של מעגלים קוצנטריים, פתיחתם לאורך הרדיוס והפיכתם למשולש. ניתן להפוך טיעון זה להוכחה במונחים מודרניים.
גאוגרפיה

רבי אברהם בר חייא תיאר את כדור הארץ כמחולק לשניים: בחציו האחד יש בעיקר יבשה ובחצי השני אוקיינוס. היבשה מיושבת לכל ארכה, 180 מעלות, ממזרח למערב. האזור המיושב מתפרש החל מ-66 מעלות צפונה מקו המשווה ומגיע עד 16 מעלות מדרום לקו המשווה. ”ומכאן ואילך לא נתברר להם ישוב, וגזרו שאין יישוב בדרום מרוב החום הראוי להמצא בו”. את החום הרב בדרום מסביר אברהם בר חייא על פי מסלול השמש ונטיית מישור המלקה מקו המשווה השמימי.
החלק המיושב מצפון לקו המשווה מחולק לשבעה חלקים - 'אקלימים' (מהמלה הערבית "אקלים" שפרושה אזור) - שתחומים בעזרת קווי רוחב.
תמונת העולם שהציג אברהם בר חייא הייתה מקובלת על האבן עזרא ורוב הראשונים. אברהם בר חייא פסע בעקבות תלמי והגאוגרפים המוסלמים; בעוד באירופה הנוצרית של ימי הביניים, התאוריה האריסטוטלית על חמישה אזורים גאוגרפיים זכתה להצלחה רבה יותר.
אסטרולוגיה

רבי אברהם בר חייא היה מאמין נלהב באסטרולוגיה, וראה בה תחום מדעי לכל דבר. הוא מעיד על עצמו: "כי מנעורי עד היום הזה הייתי מתלמד בחכמת הכוכבים ומתעסק בה וחוקר עליה ודורש אותה והייתי מחזיק את עצמי קונה חכמה ומזמה, שאין בה עון ולא אשמה". באיגרת שכתב לרבי יהודה בן ברזילי הברצלוני הוא סיפר על מחלוקת שהתעוררה כנגדו בשל חישובים אסטרולוגיים שערך לקביעת מועד לחתונה לתלמידו, ושם הוא שוטח באריכות את משנתו בנושא, מבאר את המקורות השונים שמזכירים האוסרים, ומסביר שעיקר האסטרולוגיה שאסרה התורה באיסור 'לא תעוננו' היא כזו הקשורה באמונה אלילית בכוחם של הכוכבים שמובילה לעשיית פסלים ופולחן.
השפעה ביהדות

בין הראשונים המצטטים ישירות מספריו של אברהם בר חייא, ניתן למנות את האבן עזרא, הרד"ק, הרז"ה, המאירי, רבנו בחיי, רבי יצחק בן יוסף הישראלי, 'המפרש' על הלכות קידוש החודש במשנה תורה והאברבנאל. מאוחר יותר, רבי עזריה מן האדומים ורבי דוד גנז השתמשו בהרחבה בספריו וציטטו ממנו רבות. האברבנאל והרלב"ח הביאו ראיות לכך שככל הנראה גם הרמב"ן שאב מספריו.
ספריו של רבי אברהם בר חייא

יסודי התבונה ומגדל האמונה: אנציקלופדיה מדעית שתחומיה הם אריתמטיקה, גאומטריה, אופטיקה, מוזיקה ואסטרונומיה. רק חלק קטן מספר זה נשתמר עד ימינו. ספרים מסוג זה היו מקובלים בקרב הערבים במאה ה-9 עד המאה ה-11.
חיבור המשיחה והתשבורת: ספר עזר למודד קרקעות, ובו רקע תאורטי באריתמטיקה ובגאומטריה. על-פי תרגומו ללטינית חובר בשנת 1116, אך לפי הנתונים האסטרונומיים שבו משערים שחובר כשלושים שנה מאוחר יותר (להשערה זו השפעה על מועד מותו המשוער של בר חייא). החלק השלישי של ספר זה מבוסס על אחד מספרי אוקלידס שאבד.
ספר העיבור: על הלוח העברי, חובר בשנת ד'תתפ"ג - 1123. על אודות ספר זה כתב הרמב"ם את דברי השבח הבאים: "וכבר חבר זולתנו בספרד בזה העניין וזולתו מהמין הזה חבור נאה מאוד, שאין בינו ובין החבורין שחברו במזרח בענייני העבור דומיא בשום צד". ספר זה היה ראשון הספרים שהודפסו בידי חברת "מעוררי ישנים".
מגילת המגלה: על חישוב הקץ ועל ביאת המשיח. מועד חיבורו הוא בין השנים 1120-1129.
צורת הארץ ותבנית השמיים: על גאומטריה ואסטרונומיה. חובר בשנת 1132.
חשבון מהלכות הכוכבים: המשך לספר הקודם. הושלם בשנת 1136. בספר זה נידונות פונקציות טריגונומטריות, לראשונה בשפה העברית.
לוחות הנשיא: לוחות אסטרונומיים.
איגרת אל ר' יהודה בן ברזילי: חיבור קצר להגנת האסטרולוגיה.
הגיון הנפש: ספר פילוסופיה העוסק בתורת הנפש ובתורת המידות.
גדר האדם: מוזכר בתשובות הרשב"א, אך אבד.
ספר הגלגול: מוזכר על ידי הרד"ק, אך אבד.
תרגומיו ליצירות של אחרים

הרשימה הבאה כוללת כמה תרגומים ללטינית שהתבססו, ככל הנראה, על תרגומיו של בר חייא מן הערבית אל השפה העברית:
De Horarum Electionibus מאת עלי בן אחמד אל-אימרני
Capitula Centiloquium אפוריזם באסטרולוגיה
ביאורו של אחמד אבן יוסוף לחיבור Centiloquium המיוחס לתלמי (אסטרונום)
De Astrolabio - על מכשיר האצטרולב, מאת רודולף מבורגס.
Liber Augmenti et Diminutionis - חיבור במתמטיקה