stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרה מאז'ינו
בצעירותו

מאז'ינו נולד וגדל בפריז, אך בילה חופשות ממושכות ברוויני סור אורנן (אנ'), כפר משפחתו, שהיה בחלק של לורן שלא סופח ב-1871 לגרמניה.
לאחר שנבחן בשירות המדינה בשנת 1897, החל מאז'ינו בקריירה בבירוקרטיה הצרפתית, שתימשך עד סוף חייו. הוא עבד כעוזרו של המושל הכללי באלג'יריה עד 1910, אז התפטר והחל את הקריירה הפוליטית שלו. הוא נבחר ללשכת הצירים (אנ') הצרפתית (שהייתה הבית התחתון של הפרלמנט) באותה שנה ושימש כתת-מזכיר המדינה לענייני מלחמה לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914.
כשהחלה המלחמה, מאז'ינו התגייס לצבא הצרפתי והוצב לאורך חזית לורן. בנובמבר 1914 הוא נפצע ברגלו ליד ורדן, וכתוצאה מכך צלע עד סוף ימיו על רגל מעץ. מאז'ינו גם הועלה לדרגת סמל בשל "קור רוחו ואומץ ליבו" וסירב לקבל קידום מעבר לכך, על גבורה מופלגת בקרב הוא קיבל גם את מדליית המלחמה (אנ'). על אף צליעתו, היה סייף איכותי.
קו מאז'ינו

מאוחר יותר בהמשך המלחמה, חזר מאז'ינו ללשכת הצירים וכיהן במספר תפקידים ממשלתיים, ביניהם שר המחוזות מעבר לים (בתאריכים 20 במרץ 1917 – 12 בספטמבר 1917, 11 בנובמבר 1928 – 3 בנובמבר 1929), שר הגמלאות החל מ-1920 ושר המלחמה (ב3 תקופות שונות: 3 בנובמבר 1929 - 21 בפברואר 1930, 2 במרץ 1930 - 13 בדצמבר 1930, 27 בינואר 1931 - 6 בינואר 1932).
מאז'ינו סבר כי חוזה ורסאי לא סיפק לצרפת ביטחון מספיק. הוא דחף לתקצב בסכומים גבוהים יותר את מערך ההגנה והביע חוסר אמון הולך וגדל בגרמניה, אם כי מעטים בצרפת רצו אז לחשוב על האפשרות של מלחמה נוספת. מאז'ינו תמך בבניית שורה של ביצורי הגנה לאורך הגבול הצרפתי עם גרמניה, כולל שילוב של עמדות שדה ומבצרי בטון קבועים. הוא הושפע בהחלטה זו מהתצפיות שלו על ביצורים מוצלחים שהופעלו בוורדן במהלך המלחמה, וכנראה גם מהרס ביתו ברוויני סור אורנן (אנ'), מה שגרם לו להיות נחוש בדעתו למנוע מגרמניה לפלוש שוב ללורן.
בשנת 1926 הצליח מאז'ינו לגרום לממשלה להקצות כסף לבניית מספר קטעי ניסוי של קו ההגנה המתוכנן. במהלך ויכוח על התקציב בשנת 1926, מאז'ינו לחץ בכבדות עבור השגת התקציב הדרוש לבניית קו הביצורים העצום. לבסוף הצליח לשכנע את הפרלמנט להקצות 3.3 מיליארד פרנק עבור הפרויקט (הבית העליון הצביע ברוב של 274 מול 26 בעד הפרויקט כמה ימים לאחר מכן). המחיר הסופי של הפרויקט הגיע עד לכדי יותר מכפול.
בנאום מפורסם בפרלמנט הצרפתי אמר אז מאז'ינו: "למערך ההגנה שאנו מבקשים להקים לאורך הגבול יש מטרה אחת בלבד, חסימת הדרך בפני חדירות אפשריות. גדר ביטחון יותר טובה ויותר זולה מחומה של חזות חשופים".
העבודה על הפרויקט התקדמה במהירות. מאז'ינו ביקר באתר העבודה באוקטובר 1930 והביע שביעות רצון מקצב ההתקדמות. הוא היה מרוצה במיוחד מהעבודה בלורן, בו בילה בילדותו, ונלחם על מימון נוסף לבנייה באזור זה. מאז'ינו היה התומך העיקרי של הפרויקט, אך רוב ההחלטות בפועל בנוגע למבנה של קו מאז'ינו היו פרי עבודתו של שר המלחמה במשך רוב השנים 1926 עד 1929, פול פנלבה.
מוות ומורשת

מאז'ינו מעולם לא ראה את השלמת הפרויקט הנושא את שמו. הוא חלה בדצמבר 1931 ומת בפריז ב-7 בינואר 1932 ממחלת הטיפוס. אנשים רבים התאבלו עליו ברחבי צרפת, ורק לאחר מותו נקרא קו ההגנה המפורסם על שמו.
אנדרטה לזכרו נחנכה ליד ורדן בספטמבר 1966.
ראו גם

קו מאז'ינו
ז'וזף ז'ופר
לקריאה נוספת

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  מה היה קו מז'ינו?, באתר ynet, 13 באוגוסט 2007
1 2  FRANCE: Death & Crisis - TIME, web.archive.org, ‏2010-10-27
1 2  יהודה ואך, [chrome-extension://efaidnbmnnnibpcajpcglclefindmkaj/https://www.idf.il/media/cflnxwvf/ואך.pdf מחוטי ברזל לחומה בצורה], באתר צה"ל
↑  אליה ליבוביץ, גיורו של אנדרה מז'ינו, באתר הארץ, 10 ביולי 2003
↑  אנדרטת מאז'ינו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357175105171  BnF: cb125019857 (data)  GND: 119317664  ICCU: RMGV088302  ISNI: 0000 0000 4204 5611  LCCN: no96038103  Léonore: 241334  MusicBrainz: 0305649e-8150-44da-b33a-37b76883bc2c  SNAC: w6rw2vg0  SUDOC: 034244549  VIAF: 69034930   WorldCat (עם VIAF): 69034930 
האנדרטה על שם מאז'ינו בוורדן
בית קטן על גדות אגם הכסף

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לורה אינגלס וילדר 
 איורים:  גארת' ויליאמס, הלן סוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סאגה משפחתית, ספרות מערבית, רומן לילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 תאריך הוצאה:  20 באוקטובר 1939 
 סדרה
 סדרת ספרים:  בית קטן בערבה
 ספר קודם:  בית קטן על גדות נחל השזיף
 הספר הבא:  החורף הארוך
 
בית קטן על גדות אגם הכסף (באנגלית: By the Shores of Silver Lake) הוא רומן ילדים אוטוביוגרפי שנכתב על ידי לורה אינגלס וילדר ופורסם ב-1939. זהו הספר החמישי מתוך תשעה בסדרת בית קטן בערבה  שכתבה. הרומן משתרע על פני קצת יותר משנה, החל משהיא בת 12 ומשפחתה עוברת מנחל השזיף, מינסוטה למה שיהפוך לדה סמט, דקוטה הדרומית.
הרומן קיבל את מדליית ניוברי בשנת 1940, כמו גם הספרים הרביעי עד השמיני בסדרה.
עלילה

הרומן מבוסס על ילדותה המאוחרת של לורה שעברה לגור ליד דה סמט, דרום דקוטה, החל מ-1879. מכיוון שאחותה, מרי, התעוורה לאחרונה בגלל קדחת השנית, האב מבקש מלורה "להיות העיניים של מרי" על ידי תיאור כל מה שהיא רואה מה שהופך אותה ליותר סבלנית ובוגרת. הרומן מציג גם את אחותה הצעירה של לורה, גרייס .
הסיפור מתחיל בנחל השזיף, זמן קצר לאחר שמשפחת אינגלס התאוששה משנית שגרמה למרי להתעוור. דודה דוסיה באה לבקר, ומציעה לאבא לעבוד כמנהל החשבונות במחנה הרכבת של דוד הנרי תמורת חמישים דולר לחודש. מכיוון שמרי חלשה מכדי לנסוע, האב ממשיך עם העגלה והצוות, ושאר בני המשפחה נוסעים בעקבותיהם  ברכבת. בבוקר שאבא אמור לעזוב, הבולדוג הזקן האהוב שלהם, ג'ק, מת בשנתו, ומצער את לורה מאוד. ( הכלב שעליו התבסס כבר לא היה עם משפחת אינגלס באותו שלב, אבל לורה צירפה את מותו כאן כדי לשמש כמעבר בין ילדותה להתבגרותה).
מספר חודשים לאחר מכן, האם והילדים נוסעים לטריטוריית דקוטה ברכבת. זוהי הנסיעה הראשונה שלהם ברכבת והם מתלהבים מאמצעי התחבורה הזה, שיכול לכסות בכמה שעות את המרחק שסוס ועגלה היו נוסעים ביום שלם. האב בא בשבילם לעיר, ולמחרת הם עוזבים למחנה הרכבת. לורה ובת דודתה, לנה, משחקות יחד כשהן מסיימות את המטלות שלהן, שנעות מאיסוף כביסה מהשכנה ועד לחליבת פרות; לורה רוכבת על סוס בפעם הראשונה כאשר לנה מאפשרת לה להשתמש בפוני שלה. כשהחורף מתקרב, עובדי הרכבת הורסים את המבנים במחנה וחוזרים מזרחה. מכיוון שלאינגלס אין איפה להישאר לאחר ההריסה, הם מתכננים לחזור מזרחה גם הם, אבל המודדים, שתכננו להישאר לחורף, נקראים בחזרה מזרחה ומבקשים מהם להישאר בביתם בתמורה לשמירה על ציוד המדידה שלהם.
לורה נרגשת לעבור לבית יפהפה המצויד היטב באוכל רב. מר וגברת בוסט שרק נישאו מגיעים באמצע סופת שלגים. הם נשארים אחרי חג המולד, ובראש השנה האזרחית האינגלסים מבקרים בביתם הקטן לארוחת ערב. כדי להעביר את זמן, גברת בוסט חולקת את אוסף העיתונים שלה עם לורה ומראה לאינגליסם איך להכין כוננית. מאוחר יותר, הכומר אלדן מבקר באופן בלתי צפוי, ולאחר שנודע לו שמרי התעוורה, הוא מספר לאם שקיימת מכללה לעיוורים באיווה. לורה מחליטה שבסופו של דבר היא תהפוך למורה בבית ספר ותעזור לשלוח את מרי לקולג'.
במהלך לילה בהיר באותו חורף, לורה וקארי יוצאות לטיול לאור ירח על האגם ונתקלות בזאב. כשהאב יוצא למחרת לצוד אותו, הוא מגלה את קטע האדמה המושלם לתביעת ביתם. הוא מתכנן להגיש על כך תביעה במשרד הקרקע בברוקינגס ברגע שמזג האוויר ישתפר. עם זאת, עזיבתו מתעכבת בשל עומס של גברים הנוסעים מערבה שחייבים להישאר גם בבניין המודדים. הכסף שהושג באמצעות מתן לינה וארוחות לגברים משמש מאוחר יותר ללימודים בקולג' של מרי. לאחר חזרתו של אבא מברקינגס, הוא בונה בניין חנות בעיר כדי שמשפחתו תוכל לעבור כשהמודדים יחזרו. הרומן מסתיים כאשר האינגלסים מתיישבים בבית על אדמתם החדשה.
רקע היסטורי

כדי לעודד התיישבות בחלק התיכון של ארצות הברית, הקונגרס העביר את חוק ההומסטד ב-1862. הממשלה חילקה קרקעות לחלקים, וראשי משקי בית יכלו להגיש תביעה תמורת מעט מאוד כסף. על ידי תשלום של $10.00 בתוספת עמלות הגשה אחרות, אדם יכול לקבל 0.65 קילומטר מרובע של קרקע לשימושו אם יוכל לגור בה 5 שנים ולא לוותר ולחזור מזרחה. האינגלסים העמידו תביעה אחת ליד נחל השזיף. באביב 1880, צ'ארלס הגיש תביעת בית דרומית לדה סמט.
כמה פרטים ברומן שונים מדיווחים במקורות אוטוביוגרפיים יותר. למשל, נראה שלורה מעולם לא ביקרה בכיתה של הרכבת, אבל ברומן היא הלכה לכיתה עם אביה.  היא גם כתבה שהמודדים השאירו אוכל בבית כשעברו לגור ונתנו לאינגלסים לקבל אותו. עם זאת, מקורות אחרים סותרים ולא ברור אם האב נאלץ לקנות את האספקה לחורף.
רוז וילדר ליין, בתה של לורה, הציעה ללורה, לא לשלב את העיוורון של מרי בספרים. עם זאת, לורה החליטה לכתוב את זה, בהתחשב בכך שהמצב כולו משנה את החיים של כל המשפחה ולא רק עבור מרי, למשל, אחת הסיבות שלורה הפכה למורה הייתה לעזור במימון לשלוח את מרי לבית הספר לברייל וראייה של איווה .
השפעה מודרנית

כיום, דה סמט, דרום דקוטה, מושכת מעריצים רבים עם האתרים ההיסטוריים שלה מהרומנים "בית קטן על גדות אגף הכסף", "החורף הארוך", "עיר קטנה בערבה", "שנות הזהב המאושרות הללו" ו"ארבע השנים הראשונות". מ-1879 עד 1894 חיו שם בני הזוג אינגלס. בית המגורים שלהם, בית בעיר שנבנה על ידי האב, בית הספר ברוסטר שבו לימדה לורה, ובית המודדים שהם גרו בו בין 1879 ל-1880 פתוחים למבקרים.
בנוסף לספרי בית קטן בערבה, ארבע סדרות ספרים מרחיבות אותם כך שיכללו חמישה דורות של משפחתו של וילדר. הצלחתם הניבה ספרים קשורים רבים, כולל שתי סדרות ספרים המציגות את הסיפורים המקוריים בצורה דחוסה ומפושטת עבור קוראים צעירים יותר. סדרות נוספות נכתבו על ידי מחברים אחרים כדי לספר את סיפוריהן של אמה של ויילדר (" שנות קרוליין "), סבתא (" שנות שארלוט "), סבתא רבתא (" שנות מרתה ") ובתה (" שנות רוז"). יש גם יצירה, מוזיקה וספרי בישול בנושא בית קטן בערבה.
הערות שוליים

↑  Ingalls Wilder, Laura (1939). By The Shores of Silver Lake (1979 rep). Harper Trophy. pp. 208–211. ISBN 978-0-06-440005-3.
| בית קטן בערבה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | בית קטן ביער הגדול • בן איכרים • בית קטן בערבה (ספר) • בית קטן על גדות נחל השזיף • בית קטן על גדות אגם הכסף • החורף הארוך • עיר קטנה בערבה • שנים של זהב • בדרך הביתה (ספר) • ארבע השנים הראשונות |  |
| תוכניות טלוויזיה | בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה) • בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 2025) |  |
| דמויות | צ'ארלס אינגלס • קרוליין אינגלס • מרי אינגלס • לורה אינגלס ויילדר • אלמנזו ויילדר • קארי אינגלס • גרייס אינגלס • רוז ויילדר ליין |  |
| שחקני טלוויזיה | מייקל לנדון • מליסה גילברט |  |
בית המודדים הוא אתר היסטורי של לורה אינגלס וילדר בדה סמט, דרום דקוטה
בן איכרים

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  לורה אינגלס וילדר 
 איורים:  גארת' ויליאמס, הלן סוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  Malone, ניו יורק 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 תאריך הוצאה:  1 באוקטובר 1933 
 סדרה
 סדרת ספרים:  בית קטן בערבה
 ספר קודם:  בית קטן ביער הגדול 
 הספר הבא:  בית קטן בערבה
 
בן איכרים (באנגלית: Farmer Boy) הוא רומן היסטורי לילדים שנכתב על ידי לורה אינגלס וילדר ופורסם ב-1933. זה היה הספר השני שפורסם בסדרת בית קטן בערבה, אך הוא אינו עוסק בילדותה של לורה, הדמות הראשית בסדרת הספרים. הספר מתאר את ילדותו של אלמנזו וילדר, בעלה של לורה. הספר יצא עם איורים של הלן סוול.
תקציר העלילה

הרומן מבוסס על ילדותו של בעלה של וילדר, אלמנזו וילדר, שגדל בשנות ה-60 של המאה ה-19 ליד העיירה מאלון, במדינת ניו יורק. עלילת הספר מתארת בערך שנה אחת מחייו, החל ממש לפני יום הולדתו התשיעי ודרך כל עונות השנה דרך תיאור חקלאות המשפחה. הוא מתאר בפירוט את המטלות האינסופיות הכרוכות בניהול החווה של משפחת וילדר, והכל ללא כלי רכב מונעים או חשמל. צעיר ככל שהוא, אלמנזו קם לפני 5 בבוקר כל יום כדי לחלוב פרות ולהאכיל את העדר. בעונת הגידול הוא שותל ומטפל בגידולים; בחורף, הוא גורר בולי עץ, עוזר למלא את בית הקרח, מאמן צוות של שוורים צעירים, ולפעמים - כשאביו מאפשר לו - הולך לבית הספר. הרומן כולל סיפורים של אחיו, רויאל, ואחיותיו, אלייזה ג'יין ואליס.
רקע היסטורי

כיון שאלמנזו וילדר (1857–1949) נולד בפברואר 1857, הרומן מתרחש בשנים 1866–1867, לפני לידתה של לורה (1867–1957). הוא כולל את אחיו של אלמנזו, רויאל (1847–1925), ואחיותיו, אליזה ג'יין (1850–1930) ואליס (1853–1892). ביניהן, הייתה לו גם אחות בשם לורה (1844–1899), שבאותה עת ובאירועים ברומן הייתה כבר כבת 22 וככל הנראה עברה דירה והיא לא מוזכרת בספר. מאוחר יותר היה לו אח בשם פרלי דיי (1869–1934), שעדיין לא נולד בזמן התרחשות הרומן.
קבלה

וירג'יניה קירקוס כעורכת ספרים מ-1926, טיפלה ברומן הביכורים של ויילדר עבור Harper & Brothers, שפרסם אותו בתחילת 1932. לפי הארכיון המקוון שלה, קירקוס סיפקה סקירה קצרה על הרומן הזה בגיליון מ-1 באוקטובר 1933, שהיה גם תאריך הפרסום שלו.
הערות שוליים

↑  Ingalls Wilder, Laura (1933). Farmer Boy. New York NY: HarperCollins. pp. 240–51. ISBN 978-006-4400039.
1 2  Marcus, Leonard S. (2008). Minders of Make-Believe. Boston: Houghton Mifflin. pp. 104, 111. ISBN 978-0-395-67407-9.
↑  "Our History". Kirkus (kirkusreviews.com). Retrieved 2015-10-17.
| בית קטן בערבה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | בית קטן ביער הגדול • בן איכרים • בית קטן בערבה (ספר) • בית קטן על גדות נחל השזיף • בית קטן על גדות אגם הכסף • החורף הארוך • עיר קטנה בערבה • שנים של זהב • בדרך הביתה (ספר) • ארבע השנים הראשונות |  |
| תוכניות טלוויזיה | בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה) • בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 2025) |  |
| דמויות | צ'ארלס אינגלס • קרוליין אינגלס • מרי אינגלס • לורה אינגלס ויילדר • אלמנזו ויילדר • קארי אינגלס • גרייס אינגלס • רוז ויילדר ליין |  |
| שחקני טלוויזיה | מייקל לנדון • מליסה גילברט |  |
Black Myth: Wukong

| --- | --- |

הדמות הראשית במשחק, "הנועד"
 כללי
 תאריך הוצאה:  20 באוגוסט 2024
 סוגה:  משחק תפקידים ממוחשב
 פיתוח:  Game Science
 הוצאה לאור:  Game Science
 ארץ מקור:  סין
 שפות:  סינית, אנגלית
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 5 
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  Microsoft Windows  פלייסטיישן 5 macOS
 מדיה:  הפצה דיגיטלית
 
 www.heishenhua.com
 
Black Myth: Wukong (בעברית: מיתוס שחור: ווקונג, בסינית מפושטת: 黑神话：悟空; בכתב סיני: 黑神話：悟空) הוא משחק תפקידים משנת 2024 שפותח ופורסם על ידי "Game Science" (אנ'). המשחק שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי 'המסע למערב', ועוקב אחר קוף אנתרופומורפי המבוסס על דמותו של סון ווקונג (אנ') מהרומן.
המשחק שוחרר לפלייסטיישן 5 ו-"Windows" ב-20 באוגוסט 2024, כאשר גרסת האקסבוקס סדרה X/S מתוכננת לצאת במועד מאוחר יותר. המשחק קיבל ביקורות חיוביות מרוב המבקרים ונמכר ב-20 מיליון יחידות בחודש הראשון להשקתו, מה שהפך אותו לאחד המשחקים שנמכרו מהר מאוד בכל הזמנים.
משחקיות

מיתוס שחור: Wukong הוא משחק תפקידים המשוחק במצב של שחקן יחיד מנקודת מבט של גוף שלישי. הוא שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי מסע למערב.
השחקן שולט בגיבור, קוף המכונה "הנועד", המבוסס על סאן ווקונג מהרומן. הנשק של הגיבור הוא מטה, המבוסס על המטה הקסום "Ruyi Jingu" (אנ') 
מהרומן. המטה יכול להתרחב ולהצטמצם במהלך הלחימה. שלוש עמדות המטה, שהן עמדת הריסוק, עמדת העמוד ועמדת הדחף, מספקות רבגוניות בקרבות. מכניקת הלחימה כוללת ניהול משאבים. ניתן לצבור פוקוס על ידי הנחתת התקפות קלות, ביצוע התחמקויות מתוזמנות היטב ואמצעים אחרים. נקודת מיקוד מתקבלת כאשר מד הפוקוס מתמלא. ניתן להשתמש בנקודות אלו כדי ליזום קומבינציות מגוונת של התקפות. הסיבולת מתרוקנת על ידי ריצה, התחמקות והתקפה.
ללחשים יש "התקררות" לפני שניתן להטיל אותם שוב והם צורכים מאנה. הם מסווגים במיסטיקה, שינויים, עמדות והחלפת צורה. הגיבור משתמש בטרנספורמציות כדי לשנות צורה ליצור או ישות אחרת. דוגמה לכך היא הטרנספורמציה של Red Tides, שלובשת את צורתו של גואנגז'י, איש זאב שנשקו להב כפול בוער. הטרנספורמציות מגיעות עם המהלכים והבריאות שלהן. הם זמינים לאחר 'קולדאון', אבל לא עולים מאנה. הם נמשכים עד שכוחם, שמתכלה על ידי התקפה, או שהבריאות אוזלת.
רוחות מספקות מיומנות ואפקט פסיבי. כישורי רוח מתפקדים כטרנספורמציות לביצוע התקפה אחת. הם זמינים לאחר התקררות וצורכים צ'י. רוחות מגיעות מאויבים מובסים מסוימים.
המשחק עוקב אחר התקדמות ליניארית ברובה עם אזורים נרחבים. ישנם מקדשי שומר, המשמשים כמחסומים עבור השחקן, לאורך הדרך. ברחבי העולם, הגיבור נתקל ביאוגואיים שונים כאויבים. הקושי של המשחק לא ניתן לשינוי על ידי שחקנים ונשאר זהה לאורך משחק.
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל:
Metacritic: 81/100
IGN: 8/10
GameSpot: 8/10
PC Gamer 87/100
Eurogamer 3/5
הערות שוליים

↑  Lottie Lynn (August 13, 2024). Black Myth Wukong release date and time. Eurogamer. Retrieved February 11, 2025
↑  Black Myth: Wukong is a confounding and spectacular saga | Polygon, web.archive.org, ‏2024-08-17
↑  Brendan Lowry published, Black Myth: Wukong is a good action RPG with one helluva boss rush, but what's between those battles holds it back from true greatness, Windows Central, ‏2024-08-16
↑  Mitchell Saltzman, Black Myth: Wukong Review, IGN, ‏2024-08-16
↑  Brendan Graeber, Echo Apsey, Laura-May Randell, +9 Moreupdated, Best Spirits to Use - Black Myth: Wukong Guide, IGN, ‏2024-08-23
↑  Is Black Myth: Wukong open world?, Video Games On SI, ‏2024-08-20
↑  Black Myth: Wukong Reviews, OpenCritic, ‏2024-08-16
בית קטן בערבה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לורה אינגלס וילדר 
 איורים:  גארת' ויליאמס, הלן סוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סאגה משפחתית, ספרות ילדים, מערבון, רומן אוטוביוגרפי 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 תאריך הוצאה:  19 בספטמבר 1935 
 סדרה
 סדרת ספרים:  בית קטן בערבה
 ספר קודם:  בן איכרים 
 הספר הבא:  בית קטן על גדות נחל השזיף
 
עטיפת הספר המקורית באנגלית
בית קטן בערבה (באנגלית: Little House on the Prairie) הוא רומן ילדים אוטוביוגרפי מאת לורה אינגלס וילדר, שיצא לאור ב-1935. זה היה הרומן השלישי שפורסם בסדרת בית קטן בערבה, הממשיך את סיפורו של הראשון, "בית קטן ביער הגדול"(1932), אך לא קשור לשני "בן איכרים" המתאר את ילדותו של בעלה של אינגלס, אלמנזו וילדר. לפיכך, הוא נקרא לפעמים השני בסדרה, או הכרך השני של "שנותיה של לורה".
תקציר העלילה

הרומן עוסק בחודשים שבהם בילתה משפחת אינגלס בערבה (פרריה) במחוז מונטגומרי, קנזס. לורה מתארת כיצד אביה בנה את בית העץ בן החדר האחד שלהם בטריטוריה האינדיאנית, לאחר ששמע שהממשלה מתכננת לפתוח את השטח למתיישבים לבנים.
בניגוד לבית הקטן ביער הגדול, משפחת אינגלס מתמודדת עם קושי וסכנה בספר זה. כולם חולים במלריה, אותה הם מיחסים לנשימת אוויר הלילה או אכילת אבטיח. אינדיאנים אמריקאים הם מחזה נפוץ עבורם, שכן ביתם נבנה בשטח אוסאז', וחוסר האמון הגלוי של האם באינדיאנים עומד בסתירה לתצפיות הילדותיות יותר של לורה על אלה שגרים ורוכבים בקרבת מקום. הם מתחילים להתכנס בקרקעית הנהר הסמוכה וקריאות המלחמה שלהם מטרידות את המתיישבים, שחוששים שהם עלולים להיות מותקפים, אבל ראש אוסאז' שהיה מיודד עם האב הצליח לסכל את מעשי האיבה.
בסוף הרומן, כל עבודת המשפחה יורדת לטמיון כשמגיעה ההודעה שחיילים אמריקאים נשלחים לסלק מתיישבים לבנים מהטריטוריה האינדיאנית. האב מחליט להרחיק את משפחתו לפני שיאולצו לעזוב.
רקע היסטורי

משפחת אינגלס עברה מוויסקונסין לקנזס ב-1868 (עצרה לזמן מה ברוטוויל, מיזורי), והתגוררה שם בין 1869 ל-1870. קארי נולדה שם באוגוסט, וכמה שבועות לאחר לידתה, הם נאלצו לעזוב את הטריטוריה (עם זאת, ברומן היא נוכחת במהלך המעבר לקנזס). הם חזרו לוויסקונסין, שם חיו בארבע השנים הבאות. בשנת 1874 הם נדדו לוולנאט גרוב, מינסוטה, ועצרו לזמן מה בלייק סיטי.
למרות שווילדר מצהירה שלצ'ארלס נאמר ששטח קנזס יעמוד בקרוב להתיישבות, ביתם נמצא בשמורה האינדיאנית של אוסאז' והמידע של צ'ארלס היה שגוי. לאינגלסים לא הייתה זכות חוקית לכבוש את ביתם, ולאחר שהודיעו להם על טעותם, עזבו את השטח למרות העובדה שהם רק התחילו לעבד אותו. כמה משכניהם נשארו ונלחמו בהחלטה.
כשהם התכוננו לעזוב, בני הזוג אינגלס קיבלו הודעה מוויסקונסין שהאיש שרכש את החווה שלהם ליד פפין לא עמד במשכנתא. מכיוון שנאלצו לעזוב את קנזס, הם החליטו לחזור לוויסקונסין וחזרו לחווה שעזבו שנתיים קודם לכן. אז במקום לנסוע למינסוטה כפי שהסדרה מתארת, הם פנו לוויסקונסין וחיו שם שוב כמה שנים לפני שפנו מערבה למינסוטה.
קבלה

וירג'יניה קירקוס טיפלה ברומן הביכורים של ויילדר "בית קטן ביער הגדול" עבור Harper & Brothers כעורכת הספרים שלה מ-1926 עד 1932. ב- Kirkus Reviews, העלון החצי-חודשי שלה מ-1933, היא העניקה לרומן הזה ביקורת מצוינת (כמו שעשתה את שלושת סרטי ההמשך הבאים). "אמריקה הטובה - סיפור מהשורה הראשונה. באופן אישי, אהבתי את זה בהחלט, הספר אולי טוב יותר מהראשון".
בשנת 2012, הרומן דורג במקום ה-27 מבין רומני הילדים של כל הזמנים בסקר שפורסם על ידי "School Library Journal" - השני מבין שלושה ספרי בית קטן בערבה שנמצאו ב-100 המובילים.
מיקומים

הבקתה בקנזס משנת 1869–1871 הייתה ממוקמת כ-2 מיילים מזרחית לקהילה הלא מאוגדת של וייסייד במחוז מונטגומרי הכפרי, בערך באמצע הדרך בין הערים אינדיפנדנס וקייני. בתם השלישית, קארי, נולדה כאן ב-3 באוגוסט 1870.
הערות שוליים

↑  History of Malaria (אורכב 29.08.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  Kaye, Frances W. (2000). "Little Squatter on the Osage Diminished Reserve: Reading Laura Ingalls Wilder's Kansas Indians". Great Plains Quarterly. 20 (2): 123–140.
↑  Bird, Elizabeth (7 ביולי 2012). "Top 100 Chapter Book Poll Results". A Fuse #8 Production. Blog. School Library Journal (blog.schoollibraryjournal.com). אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2012. נבדק ב-2015-10-26. {{cite web}}:  (עזרה)
| בית קטן בערבה |
| --- | --- | --- |
| ספרים | בית קטן ביער הגדול • בן איכרים • בית קטן בערבה (ספר) • בית קטן על גדות נחל השזיף • בית קטן על גדות אגם הכסף • החורף הארוך • עיר קטנה בערבה • שנים של זהב • בדרך הביתה (ספר) • ארבע השנים הראשונות |  |
| תוכניות טלוויזיה | בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה) • בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 2025) |  |
| דמויות | צ'ארלס אינגלס • קרוליין אינגלס • מרי אינגלס • לורה אינגלס ויילדר • אלמנזו ויילדר • קארי אינגלס • גרייס אינגלס • רוז ויילדר ליין |  |
| שחקני טלוויזיה | מייקל לנדון • מליסה גילברט |  |
אנטואן וסטרמן

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1946 (בן 78) ויסמבור, צרפת 
 השכלה:  בית ספר למלונאות בשטרסבורג 
 מסעדות:  בוריהיזל, דרואן
 www.antoinewestermann.com
 
אנטואן וסטרמן (בצרפתית: Antoine Westermann; נולד ב-4 באפריל 1946) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה

אביו היה בעל חברה לצבעות. וסטרמן שאף להיות טבח כבר מגיל שמונה. בתחילה עבד במזנון תחנת הרכבת של שטרסבורג, בשירותו הצבאי בישל למושל שטרסבורג, אחר-כך עבד בכמה מלונות ולבסוף במסעדה פריזאית בת כוכב במדריך מישלן. וסטרמן ניסה להתקבל לעבודה אצל גדולי השפים של צרפת, אבל נענה בשלילה.
ב-1970 מצא וסטרמן בשטרסבורג את הבית שהפך למסעדתו, שמה הוא "בוריהיזל" (Buerehiesel). בתחילה הגיש מטבח צרפתי עממי. מדי חצי שנה נסע וסעד על שולחנם של גדולי השפים בצרפת, על מנת לקבל השראה וללמוד לבשל טוב יותר. ב-1975 זכה בכוכב הראשון במישלן, ב-1985 בכוכב השני, ב-1994 זכה בשלושה כוכבים במישלן. היה אחד משמונת טבחי המילניום בהם בחר מדרך הגו מיו בשנת 2000.
ב-2006 עזב וסטרמן את מסעדתו, הפקידה בידי בנו הצעיר אריק ועבר לפריז, שם נהפך לשף מסעדת "דרואן" (Drouant) ברובע השני, שהיא מקום בו מתכנס חבר השופטים של פרס גונקור לישיבות לקראת החלטה על זוכי הפרס. בעקבות עזיבתו, הוריד המישלן את מסעדת "בוריהיזל" לכוכב אחד.
כיהן כנשיא איגוד השפים של המטבח העילי הצרפתי.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, אווז בנוסח אשכנז - זכרונות מאלזאס, הוצאת המחבר, 2011, עמ' 33, 38, 40, 42, 83-78, 84, 86.
עיר קטנה בערבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לורה אינגלס וילדר 
 איורים:  גארת' ויליאמס, הלן סוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן לילדים 
 מקום התרחשות:  דקוטה הדרומית 
 הוצאה
 הוצאה:  הארפר 
 תאריך הוצאה:  20 בנובמבר 1941 
 סדרה
 סדרת ספרים:  בית קטן בערבה
 ספר קודם:  החורף הארוך 
 הספר הבא:  שנים של זהב
 
עיר קטנה בערבה (באנגלית: Little Town on the Prairie) הוא רומן ילדים אוטוביוגרפי שנכתב על ידי לורה אינגלס וילדר ופורסם ב-1941, הספר השביעי מתוך תשעה בסדרת "בית קטן בערבה". העלילה מתרחשת בדה סמט, דקוטה הדרומית. הוא נפתח באביב שלאחר החורף הארוך ומסתיים כאשר לורה הופכת למורה בבית ספר כדי שתוכל לעזור לאחותה, מרי, להישאר בבית ספר לעיוורים בוינטון, איווה. הוא מספר את סיפור העבודה הראשון של לורה בת ה-15 בשכר מחוץ לבית ואת תקופת הלימודים האחרונה שלה. בסוף הרומן היא מקבלת תעודת הוראה ומועסקת כמורה בהתיישבות ברוסטר, 19 קילומטרים משם.
הרומן זכה באות מדליית ניוברי בשנת 1942. ספרי בית קטן בערבה הרביעי עד השמיני זכו כולם באות ההערכה הזה מ-1938 עד 1944.
הקשר היסטורי

למרות שוילדר החלה לכתוב את הספרים כזכרונות אוטוביוגרפיים, הם נחשבים לסיפורת היסטורית וזכו במספר פרסים ספרותיים. בשנת 1941, רומן זה זכה בפרס ניוברי על ספרות ילדים יוצאת דופן.
הרומן מתרחש בין קיץ 1881 ל-24 בדצמבר 1882. מרי נרשמה לבית הספר לעיוורים באיווה בוינטון ב-23 בנובמבר 1881. למרות שהממשלה הטריטוריאלית של דקוטה שילמה את שכר הלימוד עבור עיוורים כדי ללמוד בקולג', אם האדם היה תושב דקוטה, הכנסתו של וילדר עדיין הייתה נחוצה כדי לעזור למשפחה כלכלית עם היעדרותה של מרי.
"נלי אולסון" המוזכרת בספר היא אותה נלי מ"בית קטן על גדות נחל השזיף", למרות שדמותה הייתה שילוב של שלוש בנות שוילדר הכירה: נלי אוונס בנחל השזיף, ג'נבייב מאסטרס בדה סמט וסטלה גילברט מדה סמט. במציאות, היא מעולם לא ראתה שוב את ה"נלי" מנחל השזיף לאחר שמשפחתה עזבה את העיירה.
אירועים שלאחר מכן

למרות שהרומן מסתיים עם עבודה של וילדר כמורה בבית ספר, בגיל 18 היא התחתנה עם אלמנזו וילדר. יחד הם גידלו וטיפחו סוסים, אותם אהב. נולדה להם בת, רוז וילדר ליין, והם איבדו בן בינקותו. ליין גדלה והפך בין לסופרת. וילדר כתבה במהלך השנים מאמרים לעיתונים ומגזינים, בעיקר מאמרים הקשורים לעבודות הבית. היא כתבה את כתב היד של כל אחד מספריה ביד, וליין עזרה לה להקליד ולערוך אותם. האיורים הידועים של גארת' וויליאמס הופיעו במהדורות המתוקנות כ-20 שנה לאחר מכן.
השפעה מודרנית

כיום, דה סמט, דרום דקוטה מושכת מעריצים רבים עם האתרים ההיסטוריים שלה מהספרים בית קטן על גדות אגם הכסף, החורף הארוך, עיר קטנה בערבה, שנות הזהב המאושרות הללו וארבע השנים הראשונות. מ-1879 עד 1894 גרו בני הזוג אינגלס בדה סמט ובית המשפחה, בית בעיירה שנבנה על ידי צ'ארלס, בית הספר ברוסטר בו לימדה וילדר, וביתם של המודדים בו התגוררו האינגלסים בין השנים 1879 ל-1880 פתוחים למבקרים.
בית המודדים הוא אתר היסטורי של לורה אינגלס וילדר בדה סמט, דרום דקוטה