stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2013 באסטרונאוטיקה
שיגורים מאוישים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | צוות בשיגור | מועד נחיתה | צוות בנחיתה | זמן טיסה | הערות |
| 29 במרץ  20:43:20 UTC | רוסיה סויוז TMA-08M | פאבל וינוגרדוב  אלכסנדר מיסורקין ארצות הברית כריסטופר קסידי | 11 בספטמבר  02:58 UTC | פאבל וינוגרדוב   אלכסנדר מיסורקין  ארצות הברית כריסטופר קסידי | 166 יממות ו-6 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת מס' 35/36, חללית חרום |
| 28 במאי  20:31:24 UTC | רוסיה סויוז TMA-09M | פיודור יורצ'יחין  איטליה לוקה פרמיטנו ארצות הברית קרן נייברג | 11 בנובמבר  02:49 UTC | פיודור יורצ'יחין   איטליה לוקה פרמיטנו  ארצות הברית קרן נייברג | 166 יממות ו-6 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת מס' 36/37, חללית חרום |
| 11 ביוני   09:38:02 UTC | הרפובליקה העממית של סין שנג'ואו 10 | ניי האישנג  צ'ג'או סאיגואן  ואנג יאפינג | 26 ביוני   01:58 UTC | ניי האישנג   צ'ג'או סאיגואן   ואנג יאפינג | 14 יממות ו-14 שעות | חיבור לתחנת חלל טיינגונג 1 |
| 25 בספטמבר  20:58:50 UTC | רוסיה סויוז TMA-10M | אולג קוטוב סרגיי ריאזאנסקי ארצות הברית מייקל הופקינס | 11 במרץ 2014  00:07 UTC | אולג קוטוב   סרגיי ריאזאנסקי  ארצות הברית מייקל הופקינס | 166 יממות ו-6 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת מס' 37/38, חללית חרום |
| 7 בנובמבר  04:14:15 UTC | רוסיה סויוז TMA-11M | מיכאיל טיורין ארצות הברית ריצ'רד מסטרקיו יפן קואיצ'י וקאטה | 14 במאי 2014  01:58 UTC | מיכאיל טיורין  ארצות הברית ריצ'רד מסטרקיו  יפן קואיצ'י וקאטה | 187 יממות ו-22 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת מס' 38/39, חללית חרום |
חקר גרמי השמיים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | מטרה | פעילות במהלך שנת 2013 |
| 15 באוקטובר 1997 | האיחוד האירופיארצות הברית קאסיני-הויגנס | חקר שבתאי וסביבתו | 9 במרץ - מעבר 997 ק"מ מריאה 30 בנובמבר - מעבר 870 ק"מ מטיטאן (בפעם ה-97) והמשך חקר ירחים נוספים. |
| 2 ביוני 2003 | ארצות הברית מארס אקספרס | חקר מאדים וסביבתו | 28 בדצמבר - מעבר 45 ק"מ מפובוס |
| 28 ביוני | ארצות הברית IRIS | טלסקופ חקר כוכבים | נכון לדצמבר 2023 ממשיך לפעול |
| 7 בספטמבר | ארצות הברית LADEE | חקר הירח | 6 באוקטובר - כניסה למסלול סביב הירח |
| 14 בספטמבר | יפן Hisaki | טלסקופ בתחום אולטרה סגול | הפעילות הופסקה בדצמבר 2023 |
| 5 בנובמבר | ארצות הברית Mars Orbiter Mission | חקר מאדים | הגיע ליעד בשנת 2014 |
| 1 בדצמבר | הרפובליקה העממית של סין צ'אנג-אה 3 | חקר הירח | 6 בדצמבר - כניסה למסלול סביב הירח 14 בדצמבר - נחיתה רכה על הקרקעית |
| 19 בדצמבר | האיחוד האירופי טלסקופ החלל גאיה | טלסקופ חלל | נכון ליוני 2024 ממשיך לפעול |
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 32 | 31 | 1 |  |
| ארצות הברית | 19 | 19 | 0 |  |
| יפן | 3 | 3 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 15 | 14 | 1 |  |
| האיחוד האירופי | 7 | 7 | 0 |  |
| הודו | 3 | 3 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 0 | 1 |  |
| קוריאה הדרומית | 1 | 1 | 0 |  |
סיכומים שנתיים > לפי אתר שיגור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתר | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיהקזחסטן קוסמודרום בייקונור | 23 | 22 | 1 |  |
| רוסיה קוסמודרום פלסצק | 7 | 7 | 0 |  |
| רוסיה קוסמודרום סבובודני | 0 | 0 | 0 |  |
| רוסיה אתר שיגורים יאסני | 2 | 2 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל קייפ קנוורל | 10 | 10 | 0 |  |
| ארצות הברית מרכז החלל קנדי | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית מתקן הטיסות וולופס | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית בסיס חיל האוויר ונדנברג | 5 | 5 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי | 4 | 4 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל הפסיפי - אלסקה | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית אתר ניסויים רייגן | 0 | 0 | 0 |  |
| צרפת מרכז החלל הגיאני | 7 | 7 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל אוצ'ינורה | 1 | 1 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל טנגשימה | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן | 7 | 7 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג | 3 | 3 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים טאיואן | 5 | 4 | 1 |  |
| הודו מרכז החלל שריחאריקוטה | 3 | 3 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 0 | 1 |  |
| קוריאה הדרומית אתר שיגורים סוחה | 1 | 1 | 0 |  |
הערות שוליים

↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-19 בנובמבר
↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-19 בנובמבר
↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-19 בנובמבר
↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-20 בנובמבר
↑  כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת אוקראינה
↑  כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת רוסיה
1 2  מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה
↑  שימוש במשגר של האיחוד האירופי ורוסיה
רובר ירח "יוטו" סיני על הירח
שופטים בשר ודם

| --- | --- |

 סוגה:  דוקומנטורה
 יוצרים:  נפתלי גליקסברג
 בימוי:  נפתלי גליקסברג
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית ישראלית 
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 חברת הפקה:  כאן 11
 עורכים:  אפי כהן ורטוש, דודי אורן
 צלמים:  אוריאל סיני
 בעלי תפקידים נוספים:  ניצה גלצר, יסמין קייני
 אורך פרק:  כ-50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 
 תקופת שידור מקורית:  2021 
 תקופת שידור בישראל:  16 בפברואר 2021 – 15 במרץ 2021
 קישורים חיצוניים
 "שופטים בשר ודם" באתר כאן 11
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שופטים בשר ודם היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית ישראלית של כאן 11 משנת 2021. שעסקה במעמדו, תדמיתו וכוחו של בית המשפט העליון במדינת ישראל ושל מערכת המשפט הישראלית בכללותה. במסגרת התוכנית רואיינו מספר שופטי בית המשפט העליון אשר שפטו בתיקים מרכזיים בהיסטוריה של האקטיביזם השיפוטי, תוך התמקדות בנקודת מבטם ודעתם.
תגובות

חנן גרינווד מישראל היום כתב על הסדרה: "בסדרה חוזרים שופטים עליונים בדימוס, בהם ארבעה שכיהנו כנשיאי בית המשפט העליון, אל פסקי הדין והסוגיות השנויות במחלוקת שבהם עסקו - כולל האקטיביזם השיפוטי, חוק המסתננים, גיוס חרדים, הסיכולים הממוקדים, ועוד. חלקם לא התראיינו מעולם באופן נרחב, וכעת חושפים לראשונה מה הניע אותם בעת קבלת ההחלטות."
מועד פרסום הסדרה, במקביל לפרשיות מתפתחות הן במשפט נתניהו והמשבר הפוליטי בישראל, היה בתקופה בה מעמדו של בית המשפט העליון וסמכויותיו לעומת רשויות השלטון האחרות היו במחלוקת בחלקים מציבור הישראלי, אשר נטען כי חלקים מהציבור בישראל "חושבים כי שופטי העליון אינם נמנים עם בני האדם הפשוטים". על רקע הסדרה עלו סוגיות של אובדן אמון בבית המשפט ותקיפות אישיות על שופטיו.
תגובות > ביקורות

התכנית ספגה ביקורת על רכות המראיין לאמירות מעוררות מחלוקות של השופטים המרואיינים, ש"נותנת להם לפרוש את משנתם האידאולוגית" בדומה לראיונות קודמים שנעשו עם שופטי ביה"מ העליון,כך למשל, טען גיל ברינגר באתר גלובס כי המראיין הוא "חסיד השותה בצמא את דבריהם". חלק מהביקורות כללו פולמוס עם האמירות.
על חלק מהביקורות כתב יוצר הסדרה: "...הגישה הלא מתלהמת למרואיינים, ההקשבה לקולם של השופטים, חושפת אותם כמות שהם, מה שמאפשר ביקורת חשובה ולגיטימית, ובזה כוחה של הסדרה. הסדרה מעלה דילמות מוסריות, היא לא לוקחת צד, היא חושפת את הפערים הפרסונליים בין השופטים השונים, כמו גם את הוויכוחים הפנימיים על מידת האקטיביזם הראוי. היא מחברת את הצופה לדילמות אנושיות קורעות לב שאיתן מתמודדים השופטים, לצד דילמות מוסריות ביטחוניות ואחרות. היא כן מעמתת אותם, אבל פחות עם מתקפות ויותר עם היושרה שלהם עצמם. השופטים נראים בחוזקתם ובחולשתם, עומדים מאחורי פסיקות מסוימות ומודים בטעותם על פסיקות אחרות, וזה מה שמבקשת הסדרה להנכיח - שופטים בשר ודם. ביקורת כן, שלילת הלגיטימיות ממש לא..."
בביקורת באתר וואלה כינה נדב מנוחין את הסדרה "מרתקת וטובה", וכתב שהיא מציגה "דיון שקול, מדוד והגון" שמעיד כי "יש שופטים בירושלים".
פרקים

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל | תיאור (לפי כאן 11) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | שלטון החוק בשלטון | 16 בפברואר 2021 | מה חושבים שופטי בית המשפט העליון על התקפות הפוליטיקאים מימין ומשמאל על בית המשפט? |
| 2 | דתית או דמוקרטית | 22 בפברואר 2021 | כיצד מוכרע בבג"ץ המאבק בין חוק האלוהים לחוקים שחוקקו בני אדם? |
| 3 | בשם הביטחון | 1 במרץ 2021 | כיצד מכריעים בין הצורך במניעת הטרור לבין שמירה על זכויות האדם? |
| 4 | לפני המחנה | 8 במרץ 2021 | האם תפקידו של בג"ץ לעצב את החברה או לשקף אותה? |
| 5 | יושבים על הגדר | 15 במרץ 2021 | האם בג"ץ "שמאלני" או שהוא מהווה חותמת גומי להחלטות הביטחון |
שופטים משתתפים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  עדנה ארבל  דורית בייניש  אהרון ברק  אשר גרוניס  מרים נאור  דליה דורנר  יורם דנציגר |  יצחק זמיר  צבי טל  אליהו מצא  אילה פרוקצ'יה |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2 3  אפי טריגר, שופטים בשר ודם
↑  "שופטים בשר ודם" באתר כאן 11
↑   איתי שטרן, "יש פה מופע אימים בריוני נגד מערכת המשפט", באתר הארץ, 14 בפברואר 2021
↑  כבודם: שופטי העליון כפי שמעולם לא שמעתם אותם, באתר www.israelhayom.co.il
1 2 3  יותם אייל, שופטים בשר ודם? לשיטתם כנראה שלא, אתר מידה, 22 בפברואר 2021
1 2 3  נדב מנוחין‏, "שופטים בשר ודם" היא סדרה מרתקת, אבל לא בטוח שהיא שואלת את השאלה הנכונה, באתר וואלה, 23 בפברואר 2021
↑  גיל ברינגר, ‏האם העליון הישראלי הוא בית המשפט האקטיביסטי ביותר בעולם?, באתר גלובס, 19 בפברואר 2021
↑  מי מפחד משופטים בשר ודם, באתר www.israelhayom.co.il
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
שגרירות ישראל במוסקבה

| --- | --- |

מבנה שגרירות ישראל במוסקבה
 מידע כללי
 כתובת:  בולשאיה אורדינקה 56
 עיר:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 קואורדינטות:  55°44′01″N 37°37′25″E﻿ / ﻿55.73361111°N 37.62361111°E﻿ / 55.73361111; 37.62361111
 תאריך פתיחה:  יוני 1948
 תאריך סגירה:  יוני 1967
 תאריך פתיחה מחדש:  דצמבר 1991
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל-רוסיה יחסי ברית המועצות-ישראל
 שגריר:  סימונה הלפרין
 שטח האמנה:  רוסיה רוסיה ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 אתר השגרירות
  (למפת מוסקבה מוגדלת) שגרירות ישראל במוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) שגרירות ישראל במוסקבה he
 
שגרירות ישראל במוסקבה היא הנציגות הדיפלומטית העיקרית של מדינת ישראל ברוסיה. השגרירות שוכנת ברחוב בולשאיה אורדינקה 56 בראיון (רובע) יאקימנקה, מוסקבה. מאז 2024, שגרירת ישראל ברוסיה היא סימונה הלפרין.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות ישראל כוננו לראשונה במאי 1948. ביוני של אותה שנה הוקמה לראשונה במוסקבה נציגות רשמית של מדינת ישראל, שהוגדרה אז צירות (ולא שגרירות). בראשה עמדה גולדה מאיר, לימים ראש ממשלת ישראל.
ב-1953 - בעקבות משפט הרופאים, הפיגוע בצירות הסובייטית וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל - נאלץ הציר הישראלי דאז, שמואל אלישיב, לעזוב את מוסקבה. ב-20 ביולי 1953, לאחר מותו של סטלין, נמסרה הודעה על חידוש היחסים, והציר אלישיב הגיש מחדש את כתב האמנתו. ב-1954 הועלה דרג היחסים בין המדינות והנציגות הפכה לשגרירות.
ביוני 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותקו היחסים בין המדינות, והשגרירות נסגרה. היחסים חודשו רק ב-1987, וברמה קונסולרית בלבד.
בדצמבר 1991 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות, ואריה לוין מונה לשגריר ישראל במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון יחסי ישראל–רוסיה, הפך לוין לשגריר ישראל ברוסיה. במקביל פתחה רוסיה שגרירות משלה ברמת גן, שלאחר מכן עברה לרחוב הירקון בתל אביב.
ראשי הנציגות לדורותיהם

| מניין/מספר | תמונה | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ציר |  | גולדה מאיר | 1948–1949 | בדרג ציר |
| ציר |  | מרדכי נמיר | 1950–1951 | בדרג ציר |
| 1 |  | שמואל אלישיב | 1951–1954 | מונה לראש הנציגות בדרג ציר. בפברואר 1953, בעקבות ניתוק היחסים, נאלץ לעזוב את מוסקבה. לאחר חידוש היחסים חזר למוסקבה בדצמבר 1953 והגיש מחדש את כתב האמנתו. באוגוסט 1954 הועלה לדרגת שגריר לאחר העלאת דרג היחסים בין המדינות. |
| 2 |  | יוסף אבידר | 1955–1958 |  |
| 3 |  | אריה הראל | 1959–1962 |  |
| 4 |  | יוסף תקוע | 1962–1965 |  |
| 5 |  | כתריאל כ"ץ | 1965–1967 |  |
בין 1967 ל-1991 לא התקיימו יחסים דיפלומטיים רשמיים
| 6 |  | אריה לוין | 1991–1992 | ב-1990 מונה לקונסול כללי במוסקבה. עם חידוש היחסים הדיפלומטיים מונה לשגריר בברית המועצות, שחדלה בדצמבר 1991 להתקיים. מיכאיל גורבצ'וב לא הסכים לקבל את כתב ההאמנה שלו. בפברואר 1992 הציג כתב האמנה לבוריס ילצין, נשיא הממשלה הרוסית שירשה את ברית המועצות. |
| 7 |  | חיים בר-לב | 1992–1994 | נפטר ב-4 במאי 1994 במהלך כהונתו |
| 8 |  | עליזה שנהר | 1994–1997 |  |
| 9 |  | צבי מגן | 1998–1999 |  |
| 10 |  | נתן מירון |  |  |
| 11 |  | ארקדי מילמן | 2003–2005 |  |
| 12 |  | אנה אזרי | 2006–2010 |  |
| 13 |  | דורית גולנדר | 2010–2015 |  |
| 14 |  | צבי חפץ | 2015–2017 |  |
| 15 |  | גרי קורן | 2017–2019 |  |
| ממלא מקום |  | יעקב ליבנה | 2019–2020 |  |
| 16 |  | אלכסנדר בן צבי | 2020–2024 |  |
| 17 |  | סימונה הלפרין | 2024–הווה |  |
ראו גם

נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם
יחסי ישראל–רוסיה
יחסי ברית המועצות–ישראל
משרד החוץ
הערות שוליים

↑  לילך שובל, "היחסים עם רוסיה בתקופת ילצין - מהטובים שהיו", באתר ynet, 25 באפריל 2007
↑  אנה ברסקי, ‏על רקע פרשת נעמה יששכר: לישראל אין שגריר ברוסיה, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2019
↑  אנה רייבה ברסקי, ‏אלכסנדר בן צבי מונה לשגריר ישראל במוסקבה, באתר מעריב אונליין, 28 ביולי 2020
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
אגד תעבורה

אוטובוס VDL (אנ') מדגם Berkhof (אנ') באשדוד.
אוטובוס של אגד תעבורה באשדוד.
החברות שאוחדו ליצירת אגד תעבורה:
אגד תעבורה בע"מ או אלקטרה אפיקים תחבורה 2021 בע"מ היא חברת תחבורה ציבורית ישראלית שהוקמה בשנת 2006 על ידי איחוד החברות "אגד פלוס תעבורה" ו"אגד אישי". החברה מפעילה את השירות במבשרת ציון, מעלה אדומים, גבעת זאב, שומרון, בנימין, גוש עציון, הר חברון ובקעת הירדן, באמצעות כ-500 אוטובוסים. בעבר החברה הפעילה את השירות העירוני בנתניה, אשדוד, אשקלון, קריית מלאכי, ואלעד ואת השירות בצפון הנגב. כיום, אגד תעבורה היא חברת הבת של אלקטרה-אפיקים, אשר רכשה את החברה ב-2021.
היסטוריה

בשנת 2005, בעקבות החלטת משרד התחבורה להפסיק את המונופול של קואופרטיב אגד על התחבורה הציבורית בארץ, הקימה אגד בשיתוף קבוצת תעבורה את חברת "אגד פלוס תעבורה", שקיבלה זיכיון להפעיל את התחבורה הציבורית באשקלון. החברה אוחדה ב-2006 עם "אגד אישי", שהייתה חברת בת של אגד, וסיפקה שירותי מוניות והסעות מאורגנות.
כאשר הוקמה חברת "אגד פלוס תעבורה", היא שכרה למשך שנה את כל האוטובוסים של חברת אגד שהיו בשימוש בקווים שקיבלה, עד לסיום קניית צי אוטובוסים משלה. בסיום השימוש בהם הועברו האוטובוסים לשירות בירושלים בעיקר, ומקצתם נמכרו לחברות "מטרודן", ול"אגד תעבורה", שנוסדה בינתיים.
בין השנים 2012–2017 הועברה פעילות אגד בעוטף ירושלים - מבשרת ציון (ב-2012), מעלה אדומים, גבעת זאב (ב-2013), מטה בנימין וישובי השומרון (ב--2014), קריית ארבע והר חברון, במעלה אפרים ויישובי בקעת הירדן (ב-2016), באפרת וגוש עציון (ב-2017) באזורים אלו האוטובסים ממגונים מירי.
בתחילת מאי 2021 נרכשה החברה על ידי חברת "אלקטרה-אפיקים". כיום, החברה היא חלק מקבוצת "אלקטרה" והיא מוגדרת כחברת הבת של אלקטרה אפיקים.
אשכולות ואזורי פעילות

גבעת זאב – שירות סמי עירוני לירושלים וממנה. מופעל על ידי החברה החל מ-2013.
מבשרת ציון – שירות סמי עירוני לירושלים וממנה, ומעט שירות עירוני. מופעל על ידי החברה החל מ-2012 ועד לשנת 2025.
מעלה אדומים – שירות סמי עירוני לירושלים וממנה, ומעט שירות עירוני ולישובים סמוכים. מופעל על ידי החברה החל מ-2013.
יישובי בנימין והשומרון – אשכול בינעירוני מישובי מטה בנימין והשומרון ליעדים מבוקשים, כגון: ירושלים, אריאל ומודיעין כולל מספר קווים פנימים. מופעל על ידי החברה החל מ-2014.
קריית ארבע, חברון ויישובי הר חברון – שירות פנימי באזור, ושירות בינעירוני לירושלים, באר שבע וקריית גת. מופעל על ידי החברה החל מ-2016.
יישובי הבקעה – שירות פנימי ובינעירוני בין יישובי הבקעה לירושלים ובית שאן. מופעל על ידי החברה החל מ-2016.
יישובי גוש עציון – שירות פנימי ובינעירוני בין יישובי גוש עציון לירושלים, בית שמש וביתר עילית. מופעל על ידי החברה החל מ-2017.אוטובוס של חברת ״אגד תעבורה״
אשכולות ואזורי פעילות > אזורי פעילות בעבר

נתניה – אשכול עירוני. הופעלה על ידי החברה מפברואר 2009 עד 7 בינואר 2022. האשכול יצא למכרז על ידי משרד התחבורה בתחילת 2021, בו זכתה חברת "אקסטרה תחבורה ציבורית", שמפעילה כיום את התחבורה הציבורית בנתניה.
אשדוד עירוני – שירות עירוני באשדוד. הופעל על ידי החברה מן שלהי ספטמבר 2007 ועד 16 בדצמבר 2016, כשהועברו לחברת "אפיקים", במסגרת המכרז בו זכתה במרץ של אותה שנה.
אלעד – שירות עירוני ובין עירוני. הופעל על ידי החברה עד 31 במאי 2016, עת הועברו לחברת "קווים" במסגרת מכרז "בקעת אונו אלעד".
צפון הנגב – בפברואר 2016 קווי החברה בצפון הנגב עברו לחברת "דן בדרום". ביולי 2016 הקווים העירוניים באשקלון עברו גם הם לחברת "דן בדרום" במסגרת מכרז "צפון הנגב", שכלל את קווי צפון הנגב שיצאו מאגד תעבורה בפברואר 2016.
קווי חניון שפירים (הנתיב המהיר) לירושלים – הופעל על ידי החברה מפברואר 2015 עד ינואר 2022, עת הועברו הקווים לחברת תנופה כחלק ממכרז "פרוזדור ירושלים" אשר תנופה זכתה בו כשנה לפני.
אוטובוסים

את האוטובוסים של אגד תעבורה ניתן לזהות על פי צבעיהם: גוף ירוק (כצבע אוטובוסי "אגד") עם גג צבוע צהוב (כצבע משאיות "תעבורה").
רוב האוטובוסים של החברה הם מתוצרת דאף, מכיוון שחברת האם "תעבורה" היא הבעלים של יבואן דאף בישראל.
הנהלה

מ-2008 ועד היבחרו לכנסת ב-2013, מנכ"ל החברה היה ניצב בדימוס מיקי לוי, ואחרי היבחרו לכנסת, החליפו בתפקיד גדעון מזרחי.
הערות שוליים

↑  גולן חזני, מתרחבת בתחבורה: אלקטרה רוכשת את אגד תעבורה ב-200 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 4 במאי 2021
↑  אגד-תעבורה באשדוד, פורום תחבורה ציבורית, תפוז אנשים
↑  פרופיל החברה 2013 מתוך אתר אגד תעבורה
Prey For Nothing

| --- | --- |

Prey For Nothing, 2016
 מוקד פעילות:  ישראל חדרה/בנימינה, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 זרם:  מטאל
 סוגה:  דת' מטאל מלודי מטאל מתקדם
 חברת תקליטים:  Massacre Records
 אתר הבית
 חברים
 יותם "דפיילר" אבני (שירה),  מיכאיל רוטן (גיטרה),  דימה קוגן (גיטרה),  בן ״ג׳ונג׳י״ ארנון (באס),  יפתח לוי (תופים)
 חברים לשעבר
 יניב עבודי (גיטרה)  אמיר סלומון (באס)  חן פוגל (גיטרה)
Prey For Nothing (בתרגום חופשי לעברית: "טרף לשום דבר"), היא להקת דת' מטאל מלודי ופרוגרסיב מטאל ישראלית.
היסטוריה > התחלה

הלהקה הוקמה ב-2005 על ידי שני חברים, יניב עבודי ואמיר סלומון, אשר ביקשו להמשיך ליצור יחד בעקבות פירוק להקתם הקודמת, "Damnnation".
השניים צירפו אליהם את יפתח לוי שלקח חלק בלהקתם הקודמת גם כן, אך עזב לשנת לימודים באקדמיה למוזיקה בלוס אנג'לס, מה שהביא לדעיכתה של הלהקה הקודמת.
כשחזר, החלו שלושת חברי הלהקה לעמול על חומר מוזיקלי חדש שיהיה אפל יותר וכבד יותר מהחומר הקודם.
לאחר ההחלטה לפנות אל סולן שמתעסק במטאל קיצוני ולא בשירה מלודית, חברו השלושה אל יותם "Defiler" אבני, שהיה בזמנו חבר בלהקת "Abed" ועבד עם סלומון ועבודי באותה השנה על הרכב מחווה ללהקת המטאל דת'.
היסטוריה > אלבום הבכורה Violence Divine

הארבעה החלו לעבוד על אלבום בכורה, שהוקלט באולפני האנסן בדנמרק בסוף אפריל 2007, אולפן הנחשב ליוקרתי. האלבום Violence Divine יצא לאור בחברת התקליטים Rusty Cage Recods(הקישור אינו פעיל) ההולנדית ב-2008.
האלבום זכה להצלחה בישראל ובעולם ואף נבחר גם כאחד מעשרת אלבומי השנה של מגזין המטאל הישראלי "מטאליסט" לשנת 2008
במהלך שנת 2008 הצטרף ללהקה גיטריסט וסולן להקת "Eternal Gray" לשעבר אייל גלוטמן. גלוטמן שירת בתפקיד גיטריסט הלהקה עד שנת 2009, והוחלף על ידי גיטריסט להקת "Vipress" טל בכר, אשר נגן גם בלהקת "Betrayer" ובסיבובי ההופעות של להקת המטאל המצליחה בישראל "Orphaned Land".
המוזיקה נכתבה ברובה על ידי גיטריסט הלהקה היחיד דאז, יניב עבודי, ומילות השירים נכתבו על ידי יותם "Defiler" אבני. האלבום יצא בהולנד באוגוסט 2008, ובשאר העולם בספטמבר של אותה השנה. האלבום מכיל 12 שירים, מתוכם 2 קטעים אינסטרומנטליים.
האלבום הופץ על ידי חברת התקליטים Rusty Cage Records במרבית מדינות אירופה ובארצות הברית.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי המעצב הגרפי הישראלי אלירן קנטור  אשר עיצב מגוון עטיפות של הרכבי מטאל ורוק כבד בארץ ובעולם. העטיפה, המתארת את דמותה של מריה הקדושה המחזיקה במקום דמות התינוק של ישו - פגז M21 ("קטיושה"), מסמלת את רוח האלבום - המכיל שירים העוסקים במתחים הישראליים כמו זהות ישראלית תחת משברי המלחמה, האובדן והזירה ההסברתית בישראל שלאחר מלחמת לבנון השנייה.
היסטוריה > האלבום Against All Good And Evil

ב-14 באוקטובר 2010 הודיעה הלהקה שתכנס להקלטות אלבומה השני באולפני הרץ בפולין.
הלהקה טסה במהלך נובמבר 2010 לצורך הקלטת האלבום, ההקלטה נמשכה כשבועיים. האלבום, אשר נקרא "Against All Good & Evil" (כנגד כל הטוב והרע) מכיל 13 רצועות ארוך בהרבה מאלבום הבכורה של ההרכב.
לדברי אבני בתוכנית הרדיו "מת על מטאל", הלהקה לא חיפשה ליצור אלבום המשך ל-Violence Divine אלא להתעלות עליו ולהוכיח שהם מסוגלים ליותר מבחינה מוזיקלית.
הלהקה הוציאה לאחר הקלטות האלבום תקליטור סינגל בעל 4 שירים, ביניהם גם גרסת ביצוע לשירם של להקת הפופ Alphaville משנות ה-80, Big In Japan.
לאחר תחלופה בהרכב הגיטריסט השני, התקבע ההרכב עם צירופו של הגיטריסט טל בכר אשר גם תרם בכתיבת חלק מהשירים באלבום.
החומר המוזיקלי נאסף משנת 2008 עד שנת 2010, ואת המילים כתב יותם "Defiler" אבני, כששני שירים נכתבו בעזרתם של דוידאבי דולב, סולן להקת הרוק האוונט-גארדית "Of Marble's Black" ועזרתה של רוני שפנדורף.
האלבום יצא בדצמבר 2011 בכל העולם והוא הופק והופץ על ידי חברת התקליטים הגרמנית "Massacre Records". את עטיפת האלבום עיצב פול ג'רארד, מעצב אנגלי מתחום הקולנוע.
לפי אבני, האלבום איננו פוליטי במהותו אלא יותר פילוסופי וחברתי במובן הרחב של המילה. שם האלבום, וכמו כן שירי הנושא בו, הם עיוות מכוון של כתביו של הפילוסוף פרידריך ניטשה אשר כתב את הספר מעבר לטוב ולרוע.
הלהקה הוציאה לאור מתוך אלבום זה שני וידאו-קליפים, לשירים My Final Relapse ולשיר Chekhov's Gun אשר עוסק בסיפור המתוקשר מאחורי רצח רוז פיזם.