stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנזירה 2
ביקורות > תגובת הקהל

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט זכה לציון של 45% על בסיס 86 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5/10. הקונצנזוס של האתר כתב: ”מפחיד יותר מקודמו, 'הנזירה 2’ מהווה תוספת משעשעת לסדרת סרטי 'לזמן את הרוע' למרות שאינו סרט אימה המשך מקורי.” באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", הסרט זכה לציון של 48/100 על 21 ביקורות, מה שמציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות". צופים שנשאלו על ידי האתר "CinemaScore" העניקו לסרט ציון ממוצע של "C+", בעוד אלו שנשאלו באתר "PostTrak" נתן לסרט ציון חיובי כולל של 64%, כאשר 47% אמרו שהם בהחלט ממליצים על הסרט.
פרנק סקק מהמגזין "הוליווד ריפורטר" כתב: "יוצר הסרט עושה עבודה מצוינת ביצירת אווירה מבשרת רעות כראוי (המקומות האירופיים של העולם הישן והצילום הקודר של טריסטן נייבי באמת עוזרים) ומתזמר את המהומה האלימה, שרובם מערבים ילדות קטנות ומפוחדות, עם התענגות מטרידה. העיתון "הטיימס" העניק לסרט 3/5 כוכבים, ואמר שהוא "מרבה לפלרטט מגיחוך", אך שיבח את הבימוי של צ'ייבס ואת ההופעות של פרמיגה. בריאן לורי מ-"CNN" כינה את הסרט כ"תוספת חלקה אם מוכרת ליקום הקולנועי של "לזמן את הרוע" הפורה מאוד, שעל ידי הרחבת זריזה על להיט הסרט הקודם "הנזירה" משנת 2018". דניס הארווי מ"וראייטי" כתב: "מבחינות מסוימות הסרט השתפר מקודמו, באחרים לא, זה סוף סוף עוד כניסה טובה מספיק אם בלתי נשכחת בטוח שתאריך את חיי הסדרה בצורה משתלמת".
קלייר שאפר מ"הניו יורק טיימס" אמרה שהסרט "מתנהל כמו שעון רדוף, דוחף דמויות בסמטאות אפלות או קפלות נטושות כל חמש דקות עם מעט הצדקה. סצנה אחרי סצנה בונה פחד ומתח, ואז מופיעה מפלצת, ואז... לא הרבה. אחרת, ברוב המקרים." ג'ייק וילסון של "סידני מורנינג הראלד (אנ')" העניק לו 2/5 כוכבים, וכתב: "הזעזועים הם קצרים ולא מזעזע מדי, המראה הגותי והטיפשי הוא כפי שהייתם מצפים, והשיא המכני מתרחק עוד יותר." מארק קנדי מסוכנות הידיעות "AP" נתן לו 1/5 כוכבים, וכתב, "צוות בימוי וכותב חדש לא מצליח לזעזע או להפחיד עם עלילה של צבע לפי מספרים והרחבה מפותלת ומתפתלת".
יום הציידים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1950 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Future Combined with Science Fiction Stories, גיליון נובמבר 1950
 
יום הציידים (באנגלית: Day of the Hunters) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב שנכתב בשנת 1950. הסיפור תורגם לעברית בשנת 2014 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 4. הסיפור מבוסס על סיפור שאסימוב רשם בצעירותו, בשם Big Game, אשר אבד לו ונמצא באחרית ימיו. הסיפור תורגם בשם 'המשחק הגדול' בגיליון 10 של מגזין פנטסיה 2000. כמו סיפורים רבים של אסימוב, סיפור זה מושפע מהפחד שהיה בתקופת המלחמה הקרה מפני התחמשות הולכת וגברה של המין האנושי שעלולה להביא לידי הכחדה עצמית.
עלילה

קבוצת טכנאים נפגשים בבר, ופוגשים באדם המתברר כפרופסור שבנה מכונת זמן ונסע לעידן המזוזואיקון כדי לגלות מה גרם להכחדת הדינוזאורים. הוא גילה כי הדינוזאורים הגדולים נהרגו בידי דינוזאורים קטנים יותר שהיו חמושים ברובים, ולאחר מכן הרגו אלה את אלה.
טעם טוב

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1976 
 תאריך הופעה ראשונה:  הספר Good Taste
 
טעם טוב (באנגלית: Good Taste) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה במהדורה מוגבלת של ספר באותו השם בשנת 1976. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1979 בגיליון 1 של המגזין קוסמוס המבחר של אסימוב.
עלילה

צוקר-מינור חזר מ"המסע הגדול", אשר כלל ביקור בשמונה מושבות, אל ביתו בגנמר, אחד הלוויינים המלאכותיים המקיפים את הירח. החברה המופנמת של גנמר מתמחה בעיצוב מזון בעזרת מחשבים, אשר אותו הם מייצאים אל כל המושבות. החברה בגנמר פיתחה אמות מידה לפיהם האוכל ה"טבעי" הוא "מלוכלך", והם נמנעים מאכילתו. בני גנמר מומחים בהכנת המזון המלאכותי, ויש מהם אף שמסוגלים לזהות בדיוק באיזה מסדרון הכינו את המצרכים עבור מזון ספציפי. לאחר חזרתו מבקש צוקר-מינור להשתתף בתחרות המזון השנתית, בה הוא מתכוון ליצור סוג חדש של אוכל.
למרות מורת רוחם של הוריו ואחיו הבכור, צוקר מינור משתתף בתחרות ואף מנצח בה. כאשר הוא נשאל על ידי רב האומן, אשר יכול לטעום ולנתח את האוכל אותו הוא אוכל עד לפרט הקטן ביותר, מה הוא סוד הצלחתו, צוקר מינור מגלה לו כי הוא לא השתמש במולקולות מחשב בעלי עיצוב מלאכותי, אלא בשום אמיתי. צוקר מינור טוען שעיבוד של מחשב לא יכול לשכפל את המורכבות של האורגניזם החי.
האומן, וכל החברה הגנמרית, סולדים מהפרה זו של כללי הטעם הטוב, וצוקר מינור מוגלה מגנמר.
ראו גם

אלוף בצלות ואלוף שום
הערות שוליים

↑  ISFDb
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  The Adventure of Charles Augustus Milverton 
 בימוי:  איגור מסלניקוב 
 תסריט:  ולדימיר ואלוצקי 
 שחקנים ראשיים:  וסילי ליוואנוב (שרלוק הולמס) Nikolai Kryukov (סבסטיאן מורן) Viktor Yevgrafov (פרופסור מוריארטי) בוריס קליויב (מייקרופט הולמס) איגור דמיטרייב (Inspector Gregson) בוריסלב ברונדוקוב (המפקח לסטרייד) ויטאלי סולומין (דוקטור ווטסון) רינה זליונאיה (שרלוק הולמס - דמויות משנה) Aleksandr Zakharov Anatoly Podshivalov Valentina Panina סבטלנה קריוצ'קובה Aleksey Kozhevnikov Boris Ryzhukhin 
 מוזיקה:  ולדימיר דשקביץ' 
 צילום:  Anatoly Lapshov, יורי וקסלר 
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 חברת הפקה:  לנפילם, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הקרנת בכורה:  1980 
 משך הקרנה:  203 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט בלשי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט מתח, סרט בלשים 
 סרט קודם:  שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון 
 סרט הבא:  הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מפלי גגסקי באבחזיה בה צולמו הסצנות של מפלי רייכנבאך.
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס וד"ר ווטסון (ברוסית: Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона) הוא סרט טלוויזיה סובייטי משנת 1980.
זהו החלק השני בסדרת הטלוויזיה באותו שם המבוססת על סיפוריו של ארתור קונאן דויל על שרלוק הולמס. הסרט מורכב משלושה פרקים: "מלך הסחטנות", "קרב קטלני", "המצוד אחר הנמר", המבוססים על סיפוריו של ארתור קונן דויל "פרשת צ'ארלס אוגוסטוס מילברטון", "הבעיה הסופית", "תעלומת הבית הריק", כמו גם קטעים מתוך "המתורגמן היווני", "כתם כסף" ו"הרפתקת מוכר הצבעים הזקן". הסרט שודר בבכורה בטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות, בספטמבר 1980. סצנת הקרב המפורסת מתוך מפלי רייכנבאך צולמה באבחזיה, במפלי גגסקי.
עלילה > מלך הסחטנות

הולמס ווטסון חוזרים ממנור האוס ללונדון ברכבת ודנים בפשע שנפתר לאחרונה ובמותו של לורד האקסלי מסוים.
בבית, הולמס מקבל מכתב מאחיו הגדול, מייקרופט, עובד משרד החוץ וחבר במועדון השתיקה שנקרא "דיוגנס"; במכתב הוא מבקש פגישה. הולמס מציין כי מתנת הדדוקציה, באמצעותה הוא פותר במיומנות פשעים, ניחן במיקרופט בהרבה יותר מאחיו.
הפגישה עם אחיו מתקיימת במועדון "דיוגנס", שם אסור לנהל שיחות, אך בחדר אירוח מיוחד ניתן לדבר. מייקרופט נותן מכתב לגברת מסוימת בשם אווה ברקוול, ובו היא מבקשת להיפטר ממחשבותיו של צ'ארלס מילברטון - העבריין הנורא ביותר בלונדון וסחטן מיומן. בימי אנגליה הפוריטנית מילברטון מחזיק בהתכתבויות של נשים נשואות עם אוהבים והציע לפדות אותן תמורת סכום טוב. במהלך השנים צבר מלך הסחיטה אחוזה עם אנשי אבטחה ותחזוקה מעולה, כמו גם כבוד בחברה האנגלית. כעת הוא מתכנן להרוג את ליידי ברקוול. בזמן שהשיחה נמשכת, מרקר פרייס צופה בהולמס ווטסון מהרחוב.
צ'ארלס מילברטון, המתוודע לכך שמר הולמס יגן על ליידי ברקוול, מבקר את הבלש וחושף בפניו את כל ענייניו האפלים, כולל מותו של לורד האקסלי, שמת לאחר שקרא את מכתביו האומללים. לאחר ניסיון לא מוצלח לחפש בחפציו של מילברטון, הולמס מגרש אותו.
הדרך היחידה למלא אחר בקשתה של הגברת ברקוול היא לשדוד את מילברטון ולהשמיד את כל המכתבים המפלילים. בזכות יכולת האיפור המצוינת שלו, הולמס מקבל עבודה אצל מילברטון כעוזרת ומגלה את כל נקודות התורפה הדרושות. בלילה הולמס ווטסון נכנסים לאחוזתו של מלברטון, אך בדרך הם משאירים ראיות: הולמס, חוצב מנעול על דלת זכוכית, משאיר עקבות מדמו, ווטסון - סימנים על הרצפה אותם הוא מנסה להסיר ללא הצלחה.
במשרדו של מילברטון, הולמס מוצא קופסה עם אותיות, אך כשהוא מרגיש שמשהו לא בסדר, מסתתר עם ווטסון. הסחטן נכנס למשרד וקורא הצפנה כלשהי. מונוגרמה של ארבע חרבות בצורת האות "M" נכתבת תחתיה. גברת מסוימת מגיעה למילברטון, והוא מחליט שמדובר במשרת שרוצה להכפיש את המאהבת. אבל האורח מתגלה כליידי האקסלי - קורבן נוסף של מלברטון. האקסלי הורגת את "מלך הסחיטה", לוקחת את המכתב המוצפן ועוזבת, בעוד הולמס ווטסון, שהפכו למעשה לעדים, שורפים את המכתבים ועוזבים גם הם. הם מצליחים לחמוק מהמשרתים, אך הגנן מצליח לשלוף את הנעל מווטסון המטפס מעל הגדר.
למחרת בבוקר, הולמס מקבל מכתב איום ומונוגרמה הדומה לזו בהצפנה, ומבחין כי הוא נצפה. המשטרה מגלה על רצח מילברטון. ווטסון בקושי מצליח לשרוף את הנעל השנייה כאשר לסטרייד מבקר אצלם. הפקח מבקש מהולמס לעזור בפרשת הרצח, אך הבלש מסרב לחקור את רצח מלברטון. ליידי האקסלי, אצלה הולמס ווטסון מבקרים, מצהירה כי המונוגרמה אינה מוכרת לה, אך לאחר מכן שולחת להולמס הודעה מוצפנת.
שחקנים ודמויות

וסילי ליוואנוב - שרלוק הולמס
ויטלי סולומין - ד"ר ווטסון
רינה זיליונאיה - גברת הדסון
בוריסלב ברונדוקוב - מפקח לסטרייד (דובב על ידי איגור יפימוב)
בוריס קליוב - מייקרופט הולמס, אחיו הגדול של שרלוק
אנטולי פודשיוואלוב - פרייס (הושמע על ידי איגור אפימוב)
בוריס ריז'וחין - צ'ארלס מילברטון
ולנטינה פנינה - ליידי האקסלי
סבטלנה קריוצ'קובה - המשרתת אגאתה
ניקולאי קריוקוב - קולונל מורן
ויקטור אווגרפוב - פרופסור מוריארטי (דובב על ידי אולג דאל)
אלכסנדר זכרוב - רונלד אדייר (דובב על ידי ויאצ'סלב ברנוב)
אלכסיי קוז'בניקוב - מר מאריי
איגנט Leirer - פיטר סטיילר הבן
דימה חרילב - ילד מהמלון
יורי אלר - שותפו של מוריארטי
איגור אנדרוניקוב - שותף למוריארטי
איגור דמיטרייב - המפקח גרגסון
ולרי סמוליאקוב - עֶגלוֹן
אירינה קרסלבסקאיה - ג'ודי
ה. חרקביץ'- אמו של אדייר
אלכסנדר זכרוב - המשרת של אדייר
גרסאות

בשנות השמונים, בברית המועצות, הסרט שוחרר בקלטות וידאו מורשות על ידי סוכנות הקולנוע הממלכתית של ברית המועצות (גוסקינו). ברוסיה בשנות התשעים היא שוחררה ב-VHS על ידי חברת "Kroopniy Plan", כאשר מאז שנת 2000 גרסאות דיגיטליות שוחררו על ידי חטיבת "Lenfilm Video" של אולפני לנפילם עם סאונד Hi-Fi-Stereo, ובמערכת PAL.
תוך שחזור מוחלט של התמונה והסאונד, הסרט שוחרר במהדורת DVD בשנת 2002 על ידי חברת "Twister" ובשנת 2007 על ידי Kroopniy Plan.
לקריאה נוספת

Игорь Масленников. Бейкер-стрит на Петроградской / Любовь Аркус. — СПб.,: «Сеанс», 2007. — 255 с. — ISBN ISBN 978-5-367-00592-9.
הערות שוליים

↑  ההיכרות עם אחיו של שרלוק, מייקרופט
| סדרת שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חקירה בשני • חותם הארבעה • כלבם של בני בסקרוויל • עמק הפחד |  |
| אוספי סיפורים קצרים | הרפתקאותיו של שרלוק הולמס • זיכרונותיו של שרלוק הולמס • שובו של שרלוק הולמס • הקידה האחרונה • ספר הפרשיות של שרלוק הולמס |  |
| דמויות | שרלוק הולמס • מייקרופט הולמס • דוקטור ווטסון • המפקח לסטרייד • פרופסור מוריארטי |  |
| דמויות משנה | איירין אדלר • סבסטיאן מורן • מרי מורסטן • דמויות נוספות |  |
| שונות | רחוב בייקר 221 ב' • מוזיאון שרלוק הולמס |  |
| עיבודים נבחרים | סרטים: שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי • שרלוק הולמס והפרחחים מרחוב בייקר • טום וג'רי פוגשים את שרלוק הולמס • מר הולמס • הולמס & ווטסון • אנולה הולמס • אנולה הולמס 2 • אנולה הולמס 3   סדרות: זיכרונות על שרלוק הולמס • שרלוק • אלמנטרי • שרלוק הולמס (2013) • מיס שרלוק • שרלוק ברוסיה • הפרחחים • הולמס וסילי ליוואנוב: הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא)   רוברט דאוני ג'וניור: שרלוק הולמס (סרט, 2009) • שרלוק הולמס: משחק הצללים • שרלוק הולמס 3   משחקי וידאו: שרלוק הולמס: התעוררות • שרלוק הולמס נגד ארסן לופין • שרלוק הולמס נגד ג'ק המרטש |  |
ט'ניה מילר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1980  (בת 45 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ט'ניה מילר (באנגלית: T'Nia Miller) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בסדרות טלוויזיה בריטיות בהן "Witless", "השנים" ו"זואי ורייבן".
ביוגרפיה

מילר נולדה בלונדון. היא למדה בבית הספר למשחק גילפורד (Guildford School of Acting), וסיימה את הלימודים ב-2004. הופעת הבכורה שלה הייתה ב-2007 בתפקיד נדין בסדרת הדרמה "Dubplate Drama" של ערוץ 4. אחר כך הופיעה בסדרות "The Bill" ו"הולבי סיטי".
ב-2012 קיבלה תפקיד ראשי בדמות JJ בסרט הקולנוע "Stud Life". היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בריטיות כגון "בבילון", "בננה", "מלפפון", "דוקטור הו", "Guilt" ובמיני-סדרה "Born to Kill". ב-2016 החלה לככב בסדרת המתח "Witless" של ערוץ BBC Three, בתפקיד אותו גילמה עד 2018. ביוני 2017 הופיעה מילר בפרק באופרת הסבון של ה-BBC "רופאים" בתפקיד בוו לומאקס. ב-2019 לוהקה מילר למיני-סדרה "השנים" של ה-BBC בתפקיד סלסט ביזמה-ליונס. את הסדרה "השנים" יצר ראסל ט דייוויס איתו עבדה מילר בסדרות "בננה" ו"מלפפון" של ערוץ 4.
ב-2019 החלה מילר לככב בסדרה "זואי ורייבן" של נטפליקס בתפקיד קלייר רייט.
ב-2020 הופיעה מילר בסדרה "חינוך מיני" של נטפליקס בתפקיד מקסין טרינגטון. בהמשך אותה שנה כיכבה בסדרה "מי מתגורר באחוזת בליי".
בשנת 2023 היא עתידה לשחק במיני-סדרת האימה "נפילת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו.
חיים אישיים

למילר יש בת אחת. היא ידועה בשל ראשה המגולח.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 |  | Dubplate Drama | נדין | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2007 |  | The Bill | גברת וייקפורד | בפרק "Uncut Killer" |
| 2007 |  | True to Form | סמלת בילוש מורגן | סרט קצר |
| 2008 |  | The Disappeared | רופאה |  |
| 2009 |  | Deadside | מליקה מייסון | סרט קצר |
| 2011 | הולבי סיטי | Holby City | פראן קונולי | בפרק "PS Elliot" |
| 2012 |  | Stud Life | ג'יי ג'יי | סרט קולנוע |
| 2014 | בבילון | Babylon | אמא | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 | בננה | Banana | קיי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2015 | מלפפון | Cucumber | קיי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | דוקטור הו | Doctor Who | גנרלית | בפרק "Hell Bent" |
| 2016 |  | Guilt | הלן האריס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2016–2018 |  | Witless | בלשית וילטון | תפקיד ראשי |
| 2016–2018 | מרצ'לה | Marcella | אלישה | סדרת טלוויזיה |
| 2017 |  | Death in Paradise | ג'ודית דוסון | בפרק "Murder in the Polls" |
| 2017 |  | Born to Kill | ליזה | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | רופאים | Doctors | בוו לומקס | בפרק "Distractions" |
| 2018 | עדות אילמת | Silent Witness | מפקחת בילוש גיבס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2018 |  | Obey | צ'לסי | סרט קולנוע |
| 2018 |  | Dark Heart | גייל ווטקינס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2019 |  | Hatton Garden | WDC לורה מקינטייר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2019 | השנים | Years and Years | סלסט ביזמה-ליונס | תפקיד ראשי |
| 2019 | זואי ורייבן | Free Rein | קלייר רייט | סדרת טלוויזיה |
| 2019 |  | Nine Nights | סילבי ג'ונסון | סרט קולנוע |
| 2019 |  | The Feed | צ'ארלי מוריס | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | חינוך מיני | Sex Education | מקסין טרינגטון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2020 | מי מתגורר באחוזת בליי | The Haunting of Bly Manor | האנה גרוס |  |
| 2021 |  | La Fortuna | סוזן מקליין | תפקיד ראשי; 5 פרקים |
| 2022 | הפריפריאל | The Peripheral | צ'ריס נולנד | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2023 | נפילת בית אשר | The Fall of the House of Usher |  | מיני-סדרה |
| 2025 | כנופיות לונדון | Gangs of London |  | תפקיד מרכזי בעונה השלישית |
הערות שוליים

1 2  "T'Nia Miller". Guildford School of Acting. נבדק ב-2 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "T'Nia Miller". BBA Shakespeare. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Full Cast Announced for the Tenth Anniversary Production of The Ugly One at Park Theatre". Fairy Powered Productions. 2 במאי 2017. נבדק ב-2 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gray, Stephen (13 במרץ 2012). "Video: Exclusive first look at Stud Life trailer ahead of BFI's gay film festival". PinkNews. נבדק ב-2 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Campbell X on Stud Life". Club des Femmes. נבדק ב-2 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mackrell, Daniel (14 במאי 2019). "Years and Years cast and where you have seen them before". Metro (British newspaper). נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Writer: Tina Walker; Producer: Sandra MacIver; Director: Ian Barber (23 June 2017). "Distractions". Doctors. BBC. BBC One. https://www.bbc.co.uk/programmes/b08vz7d0.
↑  Ling, Thomas. "Who is in the cast of Years and Years? How are the Lyons family related to each other?". Radio Times. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Martin, Laura (14 במאי 2019). "Years and Years' T'Nia Miller: 'It's not all scary - it's about human connection, hope and love'". i. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Miller, T'Nia (2 בנובמבר 2018). "Season 3!!!!! It's been a fun crazy summer working with you beautiful folk! I love every one of you!!! #equestrian #freerein @freerein_netflix #horses #actorslife #bestlife #onset #series #season #wrap #horselife #island". Instagram. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robinson, Abby (17 בינואר 2020). "Sex Education season 2 – Here's why you recognise Maxine". דיגיטל ספיי. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Vassell, Nicole (14 במאי 2019). "One to Watch: Years and Years' T'Nia Miller". Pride Magazine. אורכב מ-המקור ב-2020-04-11. נבדק ב-3 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17851096n (data)  LCCN: no2014165575  SUDOC: 24062565X  VIAF: 313292723   WorldCat (עם VIAF): 313292723
העדשאי

| --- | --- |

שער מגזין הספרות הזולה Amazing Stories, ינואר 1934.
 מידע כללי
 מאת:  אדוארד אלמר סמית'
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Fantasy Press
 תאריך הוצאה:  המאה ה־20 
 סדרה
 סדרת ספרים:  טריפלנטרי (1948) העדשאי הראשון (1950) הסיירת הגלקטית (1950) העדשאי האפור (1951) עדשאיי השלב השני (1953) ילדי העדשה (1954)
 מספר ספרים:  6
 
"העדשאי" (באנגלית: Lensman - בתרגום חופשי: 'איש העדשות') היא סדרת ספרי אופרת חלל מדע בדיונית שנכתבה בידי אדוארד אלמר סמית'. סדרת הספרים מהווה את האנתולוגיה הראשונה מסוגה של ספרות המדע הבדיוני שנהגתה כסדרה, והיא הציגה רעיונות חדשניים רבים לז'אנר המדע הבדיוני, יחסית לתקופה שבה נכתבה - שנות ה-30 של המאה ה-20. במובן זה היוותה פריצת דרך והגדירה ז'אנר שלם.
ד"ר סמית' כתב את יצירותיו בין השנים 1928–1954, הרבה לפני התנועות האנטי-גזעניות והפמיניסטיות של שנות ה-60. הוא תיאר נשים חזקות ואינטליגנטיות, אשר אמנם משמשות בתפקידים מסורתיים אך אינן בתפקיד הספרותי הנדוש של עלמות במצוקה. המיעוטים בסיפוריו אינם מופלים לרעה. הוא מתאר גזעי חייזרים באופן סימפתי, לפי הסטנדרטים של שנות ה-30, שנות ה-40 ושנות ה-50, ובכך מראה כי אחוות אמת חופשית מהבדלי גזע, צורה ומטבוליזם. כסדרה מוקדמת, חדשנית לתקופתה ושמהווה דוגמה לתת-הז'אנר "על-מדע" (super-science), סדרת "העדשאי" היוותה מודל לחיקוי נרחב והניחה את היסודות למה שנקרא בימינו ז'אנר "אופרת חלל".
סדרת "Lensman" הייתה מועמדת לפרס הוגו היוקרתי לסדרת המדע הבדיוני הטובה בכל הזמנים בשנת 1966, יחד עם סדרת "בארסום" מאת אדגר רייס בורוז, "היסטוריה של העתיד" מאת רוברט היינליין, ו"שר הטבעות" מאת ג'. ר. ר. טולקין, אך אלה הפסידו לטובת "סדרת המוסד" מאת אייזק אסימוב.
היסטוריה פרסומית

סדרת ספרי "העדשאי" פורסמה במקור במגזיני הספרות הזולה Astounding Stories בין השנים 1937 – 1948 לפני שנאספה לפורמט ספר. הסדרה השלמה לפי סדר פרסומה היא:
טריפלנטרי ("Triplanetary") - הספר פורסם בשנת 1948, כאשר במקור נכתבו ארבעה חלקים ופורסמו בין ינואר-אפריל 1934 במגזין Amazing Stories.
העדשאי הראשון ("First Lensman") - הספר פורסם בשנת 1950 בהוצאת Fantasy Press.
הסיירת הגלקטית ("Galactic Patrol") - הספר פורסם בשנת 1950, כאשר במקור נכתבו שישה חלקים ופורסמו בין ספטמבר 1937-פברואר 1938 במגזין Astounding Stories.
העדשאי האפור ("Gray Lensman") - הספר פורסם בשנת 1951, כאשר במקור נכתבו ארבעה חלקים ופורסמו בין אוקטובר 1939-ינואר 1940 במגזין Astounding Stories.
עדשאיי השלב השני ("Second-Stage Lensmen") - הספר פורסם בשנת 1953, כאשר במקור נכתבו ארבעה חלקים ופורסמו בין נובמבר 1941-פברואר 1942 במגזין Astounding Stories.
ילדי העדשה ("Children Of The Lens") - הספר פורסם בשנת 1954, כאשר במקור נכתבו ארבעה חלקים ופורסמו בין נובמבר 1947-פברואר 1948 במגזין Astounding Stories.
סיפורים משויכים ליקום העדשאי
מפוצץ המערבולת ("The Vortex Blaster") - פורסם במקור בשנת 1960, בהמשך פורסם כספר "אדוני המערבולת" בשנת 1968.
במקור, הסדרה הכילה את ארבע הנובלות האחרונות, שפורסמו בין השנים 1937 – 1948 במגזין הספרות הזולה Astounding Stories. אולם, בעצתו של לויד ארתור אשבך (המוציא לאור של מהדורות העדשאי המקוריות כחלק מהוצאת Fantasy Press), סמית' שכתב ב-1948 את סיפורו משנת 1934, "טריפלנטרי", שפורסם במקור ב-Amazing Stories, שיתאים לסדרת ספרי העדשאי. "העדשאי הראשון" נכתב בשנת 1950 כמקשר בין "טריפלנטרי" ל"סיירת הגלקטית" ולבסוף, בשנים עד ל-1954, סמית' שיפר את יתרת הסדרה שתהיה עקבית יותר עם התוספות החדשות לצורך פרסומה כספר.
המשכים

סמית' השתמש באותו יקום - אם כי מחוץ לעלילה המרכזית של הסדרה - כדי לכתוב את סיפורי מפוצץ המערבולת ("Vortex Blaster"), ביניהם ענן הסערה בדֵקַה ("Storm Cloud on Deka") ומפוצץ המערבולת עורך מלחמה ("The Vortex Blaster Makes War") עבור Astonishing Stories בשנת 1942. סיפורים אלה מתוארים כסדרה משויכת ליקום העדשאי אך שאינם קאנונים, ויחד עם מהדורות מאוחרות יותר אוגדו ופורסמו על ידי הוצאת הספרים Gnome Press כאנתולוגיית "מפוצץ המערבולת" ב-1960, ובהדפסה מחודשת בשנת 1968 על ידי הוצאת Pyramid Books כאדוני המערבולת ("Masters of the Vortex").
במחווה "גדול מהחיים" שכתב רוברט היינליין לסמית' ונכלל ב"יקום המורחב" שלו, היינליין כתב:
סדרת העדשאי נותרה בלתי גמורה. היה אמור להיות כרך שביעי לפחות. כמו תמיד, דוק תיאר את הכל לפרטי פרטים אך מעולם (לפי הבנתי) לא הניח זאת על הנייר... משום שזה היה בלתי ניתן לפרסום באותה תקופה. אך הוא סיפר לי את הסוף בעל-פה ובחדרי חדרים.
אני לא אחזור על זה. זהו אינו הסיפור שלי. כנראה היכנשהוא קיים תסריט - אני מקווה כך! כל שאגיד הוא שהסוף מתפתח באמצעות הגיון בלתי נמנע שלקוח מרמזים שהושארו ב'ילדי העדשה'.
ב-14 ביולי 1965, סמית' נתן את רשותו לויליאם ב. אלרן להמשיך את סדרת העדשאי, מה שהוביל לפרסומם של שלושה ספרים חדשים בסדרה: מחצב הירח ("The Moon Prospector") ב-1966, העדשאי החדש ("New Lensman") ב-1975, וסוכן טריפלנטרי ("Triplanetary Agent") ב-1978. רבים מחשיבים את עבודתו של אלרן כפחותה מזו של סמית', אך הוא שמר על הגבולות אותם הציב סמית' בספריו.
שלוש נובלות נוספות שהכילו את העדשאים החייזרים מהשלב השני נכתבו על ידי דייוויד קייל, פורסמו בכתבי עת בין השנים 1980 ל-1983 והוצאו בהוצאה מחודשת ב-2004:
עדשאי הדרקון (The Dragon Lensman) - נובלה שמביאה את קורותיו של וורזל, הדרקון מכוכב ולנטיה.
העדשאי מריג'ל ("Lensman from Rigel) - נובלה שמביאה את קורותיו של טרגונסי, החייזר מכוכב ריג'ל.
עדשאי Z ‏(Z-Lensman) - נובלה שמביאה את קורותיו של נָדְרֵק הפלאייני, המוזר ביותר מבין שלושת עדשאיי השלב השני החייזרים.
העדשאית האדמונית (Red Lensman) - נובלה רביעית שתוכננה במקור אך לא הושלמה מעולם.
האירועים בספרים אלה מתרחשים בין "עדשאיי השלב השני" לבין "ילדי העדשה", ומתייחסים למאורעות ודמויות ב"מפוצץ המערבולת".
קייל היה חבר קרוב ושותף סודו של סמית' והתכוון (בפיקוחה ובאישורה של בתו של סמית', ורנה טרסטרייל) שספריו יזכירו את הסגנון של הסדרה המקורית. אולם, סגנון כתיבתו של קייל היה מעט שונה, וספריו סטו בהרבה מהגבולות שאותם הציב סמית', למשל תיאורם של מחשבים דיגיטליים בעלי בינה מלאכותית ועדשאיות בנות המין השני.
מרכיבים עלילתיים

סדרת העדשאי מתרחשת במרחב עצום של החלל ועל פני מקומות שונים ועולמות בעלי היסטוריה שלמה. כמו כן, הטכנולוגיה המתוארת בספרי העדשאי (שפותחה בשנות ה-30) מביאה רעיונות שהיוו השראה לרבות מהטכנולוגיות בסדרות המדע בדיוני בנות זמננו.
עיבודים למדיות אחרות > סרטים וסדרת אנימציה

בשנת 1984 יצא לאקרנים ביפן סרט אנימה בשם "העדשאי: סוד העדשה" (SF新世紀レンズマン, Lensman: Secret of the Lens) בבימויו של יושיאקי קוואג'ירי, והוא מבוסס באופן רופף על ספרי העדשאי. הסרט דובב לשפה האנגלית בארצות הברית בידי חברת Harmony Gold USA בשנת 1988, ובשנת 1990 הוא יצא בדיבוב מחודש על ידי Streamline Pictures.
סדרת אנימציה בשם "עדשאי הסיירת הגלקטית" (Galactic Patrol Lensman) שודרה ביפן החל מ-6 באוקטובר 1984 ועד ל-8 באוגוסט 1985 למשך 25 פרקים. הסדרה כללה עלילה חלופית לקורות הסרט הראשון ובהמשך זכתה לעיבוד אנימטיבי באורך מלא בידי חברת Harmony Gold USA שנקרא "העדשאי: כוח העדשה" (Lensman: Power of the Lens).
עיבודים למדיות אחרות > קומיקס

גם סרט האנימציה וגם סדרת האנימציה זכו לעיבודים למאנגה. העיבוד לסרט נוצר בידי מוריבי מוראנו וחולק לשלושה חלקים. העיבוד לסדרת האנימציה זכה לרצועת קומיקס במגזין היפני "שונן ג'אמפ השבועי" על ידי מיצורו מיורה ולאחר מכן חולק לשלושה כרכים. בין השנים 1990–1991, חברת אטרניטי קומיקס הוציאה עיבוד מקיף לסדרת האנימציה של "העדשאי". המיני-סדרה הראשונה "העדשאי: סוד העדשה" נכתבה בידי פול או'קונר וחולקה לשישה חלקים; השנייה - "העדשאי: מלחמת הגלקסיות" - נכתבה בידי פול אוקונר וחולקה לשבעה חלקים; השלישית - "העדשאי: הסיירת הגלקטית" - נכתבה בידי טים אלדרד וחולקה לחמישה חלקים.
עיבודים למדיות אחרות > סרטי קולנוע

בינואר 2008 נודע כי אולפני יוניברסל בשיתוף עם חברת אימג'ין אנטרטיינמנט קנו את זכויות הספרים מאל טרסטרייל, נכדו של א. א. סמית', ושוקלים להפכם לסרט אחד לפחות. ב-18 ביוני 2008 נודע, כי ג'יי מייקל סטרזינסקי עובד על תסריט ראשון. נוסף על כך, הוא יהיה אפי בגודלו בדרך שלא נראתה מאז ימי מלחמת הכוכבים. אולם, ב-15 באפריל 2014 נודע מפי סטרזינסקי עצמו כי אין כוונות להפיק סרטי לייב אקשן מזיכיון הספרים מהסיבה שלזיכיון אין מספיק הכרה כדי להצדיק השקעה של 150 מיליון דולר.