stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקורי (רכב)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  אדסל פורד 
 תקופת הפעילות:  1939–2011 (כ־72 שנים) 
 מיקום המטה:  דירבורן 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית 
 
מכונית מרקורי מודל 1939
מרקורי וויאג׳ר
מרקורי (באנגלית: Mercury) היה מותג מכוניות שיוצר על ידי חברת פורד.
בשנת 1939, החליטה פורד על ייצור מותג חדש – מכוניות יוקרתיות יותר, בין הפורד העממי לבין הלינקולן הגדולות והמפוארות.
הם למעשה חיפשו מותג שישמש עבורם מה ששימשה ביואיק עבור ג׳נרל מוטורס – מותג פאר־ביניים בין השברולט לקאדילק. גם היום משתמשים בשדרוג זה (כמו לקסוס מבית טויוטה, מייבך של מרצדס ועוד).
המותג מרקורי קרוי על שמו של מרקוריוס, שליח האלים במיתולוגיה הרומית (מקבילו של הרמס במיתולוגיה היוונית), שליח קל רגליים, חֶצְיוֹ אל וחציו אדם ולראשו קסדה ובה זוג כנפיים. זהו למעשה סמלה המסחרי הראשון של החברה.
מרקורי שוּוק רק למדינות כמו ארצות הברית, פוארטו ריקו, ברזיל, מקסיקו וגם למזרח התיכון, ובכללן ישראל.
המותג היוקרתי מרקורי שימש את פורד ללא הפסקה משנת 1939 ועד לשנת 2010, אז הודיעה החברה על הפסקת ייצורו של המותג.
בשנות החמישים והשישים, ניסו אנשי חטיבת מרקורי להעניק למכוניות שלהם ערך מוסף של ביצועים, עיצוב והידור ובכך להיענות לקהל אנין הטעם והעשיר שחיפש רכב מנהלים מפנק.
לישראל יובאו בשנות השישים והשבעים מספר דגמים: קומט, קוגר ומאבריק.
לישראל הגיע לראשונה בשנת 2007 דגם נדיר ומיוחד ביבוא אישי על ידי חבר מועדון החמש גידי אשכנזי – המונטקלייר Breezeway שנת יצור 1964. המונטקלייר היה בין הדגמים הגדולים והמובילים של מרקורי, החל במונטריי, שהייתה ברמת גימור נמוכה יותר (ועדיין מפוארת למדי), דרך המונטקלייר, שהייתה בגימור הביניים, וכלה ב־Park‐Lane היוקרתית ביותר, שהתבססו על אותו המרכב של 2170 ק״ג.
משנות הארבעים ואילך שימשו את המשטרה בארצות הברית דגמי מונטריי, מרקיז ועד לגרנד מרקיז בימינו.
המונטקלייר נקראה ע״ש העיירה היוקרתית מונטקלייר שבניו ג׳רזי. את דגמי המונטקלייר ניתן היה להזמין בשני סוגי מרכב – Maruder, שהיה קונבנציונלי למדי, ו־Breezeway, שהיה עיצוב מיוחד שבו היה לחלון האחורי שיפוע שלילי ומנוע חשמלי שניתן היה להוריד אותו, ועל ידי כך לאוורר את הרכב. מכאן שמו – Breezeway.
למונטקלייר היו תוספות פאר רבות וכמו מכוניות אמריקאיות רבות היא צוידה במנוע V8, בנפח 390 אינץ׳ מעוקב (שהם 6,400 סמ״ק) והספק של 300 כ״ס. ממסרת הילוכים אוטומטית עם 3 הילוכים ובאורך של 5.7 מטרים ובסיס גלגלים של 3.20 מטרים.
רכב המרקורי האחרון, מדגם גראנד מרקיז, ירד מפס הייצור ב־4 בנובמבר 2011.
דגמים

מרקורי סדרה M (1946–1968)
מרקורי וויאג׳ר (1957–1958)
מרקורי קומיוטר (1957–1962, 1964–1968)
מרקורי טרנפיק קרוזר (1957–1958)
מרקורי פארק ליין (1958–1960, 1964–1968)
מרקורי מונטקלייר (1955–1960), (1964–1968)
מרקורי מטאור (1960–1963)
מרקורי S‐55 (1962–1963, 1966–1967)
מרקורי ציקלון ספוילר 2 (1969)
מרקורי ציקלון (1964–1971)
מרקורי לינקס (1980–1987)
מרקורי מילאן (2005–2010)
מסנן מים

פילטר בריטה המשתמש בפחם פעיל לסינון מים
מסנן מים הוא גוף שמפחית זיהום במים, באמצעות שימוש במחסום פיזי עדין, בתהליך כימי או בתהליך ביולוגי. מסנני מים משמשים בתחום החקלאות לצורכי השקיה, וכן משמשים לצורך סינון מי שתייה, לניקוי אקווריומים, ולשימוש בטוח בבריכות ובבריכות שחייה.
היסטוריה

כבר לפני אלפיים שנים, אנשי המאיה השתמשו במערכות סינון מי שתייה המבוססות על קוורץ גבישי ועל זאוליט. שני המינרלים משמשים גם בסינון מים מודרני.
המהנדס הפרסי אל-קראג'י שחי ופעל בשנת 1000 לספירה, כתב את הספר "מיצוי המים הנסתרים", שהכיל תיאור של תהליך סינון מים.
במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20, נעשה שימוש במסנני מים ביתיים. בעוד שהיו הרבה מערכות סינון מים בקנה מידה קטן גם לפני שנת 1800, העיר פייזלי שבסקוטלנד מוכרת כעיר הראשונה שקיבלה מים מסוננים בקנה מידה גדול. מסנן פייזלי הראשון החל לפעול בשנת 1804, והיה מסוג "מסנן חול איטי". לאורך כל המאה ה-19 נבנו מאות מסנני חול איטיים בבריטניה וביבשת אירופה. גם בלורנס שבמסצ'וסטס נבנה והופעל מסנן חול איטי בשנת 1893, בעקבות מגפה מתמשכת של טיפוס שנגרמה כתוצאה מזיהום של ביוב באספקת המים. מסנן החול האיטי הראשון שפעל ברציפות, תוכנן על ידי אלן האזן לעיר אולבני שבניו יורק בשנת 1897. בשנת 1948 פרסם מוזס בייקר סקירה העוסקת בהיסטוריה של סינון מים בצורה מקיפה. בשנת 1981 יצאה מהדורה מחודשת לסקירה.
בתחילת המאה ה-19, סינון מכני היה תהליך תעשייתי ארוך שדרש הוספה של אלומיניום גופרתי לתהליך הסינון. קצב הסינון של סינון מכני היה מהיר פי שישים מקצב הסינון של מסנן חול איטי, ודרש שטח קרקע קטן משמעותית. מפעל הסינון המכני המודרני הראשון בארצות הברית הוקם בליטל פולס שבניו ג'רזי, בעבור חברת המים East Jersey. המפעל החל לפעול בשנת 1902, והקמתו הייתה מפוקחת על ידי ג'ורג פולר. בשנת 1924 פיתח ג'ון בייליס מערכת סינון הכוללת צינורות עם חרירים שהזריקו סילוני מים לחומר מסנן.
סוגי מסננים > מסנן מכני

מסנן מכני הוא מסנן המאפשר מעבר מים אך אינו מאפשר מעבר חלקיקים הגדולים מגודל מסוים. מסננים מכניים אינם מקטינים את כמות האבנית שבמים, והשפעתם על תכולת המתכות ועל התרכובות האורגניות שבמים זניחה.
סוגי מסננים > מסנן פחם פעיל

ברוב המערכות ניתן למצוא מסנן פחם פעיל. תפקידו העיקרי של הפחם הפעיל הוא לשפר את ריח המים ואת טעמם באמצעות הרחקה של כלור חופשי ושל תרכובות אורגניות שונות. פחם פעיל אינו מקטין את תכולת המינרלים שבמים, ואינו מוריד את קשיות המים. המסננים הללו אינם מיועדים להרחקת חיידקים, ולעיתים הם אף מהווים בית גידול לחיידקים, במיוחד כאשר אין זרימה של מים דרכם. תדירות ההחלפה של המסנן תלויה בכמות המים שעברו דרכו ובכמות הפחם שבתוכו. מסננים של פחם פעיל ניתנים להתקנה בכניסת המים לדירה – בסמוך לשעון המים – או כיחידה עצמאית שבמוצאה מתקינים ברז. כמו כן, ניתן למצוא מסננים אלו מותקנים על פיית ברזים ובתוך קנקנים. מסנן פחם פעיל אינו מסיר ארסן, חיידקים, כלורידים, פלואוריד, חנקות, פרכלורטים, תרופות, נתרן ווירוסים.
סוגי מסננים > מערכת המבוססת על עיקרון האוסמוזה ההפוכה

מערכת המבוססת על עיקרון האוסמוזה ההפוכה מכילה בתוכה ממברנה המאפשרת מעבר מים בלבד. המערכת מרחיקה מהמים את תכולת המינרלים באופן משמעותי והיא יעילה בהרחקה של מתכות שונות, אך אינה יעילה בהרחקה של תרכובות אורגניות שונות. איכות המערכת ולחץ המים הם אלו שקובעים את יעילות הסינון והטיהור של המערכת. מערכות המבוססות על עיקרון זה רגישות לחיידקים או לכלור במים. מערכות סינון וטיהור המבוססות על אוסמוזה הפוכה יכילו תמיד מסנן מכני ומסנן פחם פעיל. מערכות כאלו צורכות כמויות גדולות של מים, כאשר בדרך כלל רק רבע מהמים המוזנים למערכת מטופלים ומשמשים לשתייה, ויתר המים מורחקים מן המערכת והולכים לאיבוד.
סוגי מסננים > מערכת לטיהור מיקרוביאלי

מערכות לטיהור מיקרוביאלי משתמשות בשתי שיטות שונות לטיפול בבעיה המיקרוביאלית. הראשונה היא טיפול המונע מעבר חיידקים תוך שימוש באמצעים מכניים. השנייה היא טיפול בעזרת מנורת כספית המפיקה קרינה על-סגולה הממיתה את החיידקים הנחשפים לקרינה. המים אינם נפגעים מהקרינה, ולאחר שהמים מסיימים את המעבר במערכת אין לקרינה השפעה עליהם. יעילות השימוש בשיטת מנורת הכספית יורדת ככל שזמן השימוש בה עולה, וככל שהמים עכורים יותר.
סוגי מסננים > מסנן מים נייד

מסנני מים ניידים הם מסנני מים המשמשים מטיילים, ארגוני סיוע לזמן חירום, ואת הצבא. מסננים אלה הם בדרך כלל קטנים, ניידים וקלי משקל (בדרך כלל מסתם היא פחות מקילוגרם בודד). המסנן מופעל בעקבות שימוש במשאבה ידנית מכנית, אם כי יש מסננים המשתמשים בסיפון כדי לאלץ מים לעבור. ניתן למצוא גם מסננים מובנים בבקבוקי מים, ובמוצרי "בריטה". מסננים אלו פועלים להסרת חיידקים, פרוטוזואה וציסטות מיקרוביאליות העלולות לגרום למחלות. לעיתים קיימת במסנן רשת עדינה שיש להחליפה או לנקותה.
אין לבלבל בין מסנני מים ניידים לבין מכשירים או טבליות המחטאים מים באמצעות הריגת נגיפים כמו הפטיטיס A ווירוס רוטה.
תקנים > מכון התקנים הישראלי

בישראל כל יבוא או ייצור של מסנן מים נדרש לעמוד בתקן "מערכות לטיפול במי שתייה לשימוש ביתי: סינון וטיהור" ולקבל אסמכתא של מכון התקנים הישראלי. על פי החוק, חובה לייבא, לייצר ולשווק מערכות המותאמות לדרישות התקן.
תקנים > ארגון המים הבינלאומי - NSF

ארגון המים הבינלאומי החל את דרכו כקרן התברואה הלאומית בשנת 1944 בבית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת מישיגן. תוכנית הסמכת המכשירים לסינון מים של NSF מחייבת בדיקות מוצר מקיפות וביקורות של מתקני הייצור. מטרת הארגון היא לספק ביטחון לצרכנים כי מסנני המים שהם רוכשים עומדים בדרישות התכנון, בדרישות החומר ובדרישות הביצועים של התקנים הבין-לאומיים.
ראו גם

זיקוק
ריכוך מים
הערות שוליים

↑  "Ancient Maya built sophisticated water filters". phys.org (באנגלית). נבדק ב-2020-12-03.
↑  Ataie-Ashtiani, Behzad; Simmons, Craig T. (15 באוגוסט 2019). "The millennium old hydrogeology textbook The Extraction of Hidden Waters by the Persian mathematician and engineer Abubakr Mohammad Karaji (c. 953-c. 1029)". Hydrology and Earth System Sciences Discussions: 1–19. doi:10.5194/hess-2019-407. ISSN 1027-5606free {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  Baker, Moses N. (1981). The Quest for Pure Water: the History of Water Purification from the Earliest Records to the Twentieth Century. 2nd Edition. Vol. 1. Denver: American Water Works Association, 64-80.
↑  “Allen Hazen.” (1930). Jour. American Water Works Association. 22:9, 1268-70.
↑  Fuller, George W. (1902). “The Filtration Works of the East Jersey Water Company, at Little Falls, New Jersey.” Transactions of the ASCE. 29 (February)): 153-202.
↑  Baylis, John R. (1959). "Review of Filter Bed Design and Methods of Washing." Journal AWWA. 51:11 1433-54.
↑  "Contaminant Reduction Claims Guide - NSF International". Nsf.org. נבדק ב-23 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leadem, Tim (2015-04-20). Hiking the West Coast of Vancouver Island: An Updated and Comprehensive Trail Guide (באנגלית). Greystone Books. ISBN 9781771641470.
↑  המלצות לרכישה ושימוש במטהרי מים - מכון התקנים הישראלי, באתר www.sii.org.il
↑  "Mission, Values and History - NSF International". Nsf.org. נבדק ב-2016-06-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000333852 
מסנן פחם פעיל המתלבש על ברז מים
תהליך הפעולה של מסנן אוסמוזה הפוכה
מסנן מים נייד הנמצא בשימוש הצלב האדום
מרידות השיעים בעיראק (1991)

מרידות השיעים בעיראק היו סדרה של התקוממויות עממיות בלתי מאורגנות שהיו חלק מהמרידות של שנת 1991 (שכונו בעיראק אינתיפאדת שעבאן; בערבית: الانتفاضة الشعبانية, תעתיק מדויק: אל-אנתפּאצ'ה אל-שעבּאניה) שהתרחשו בחודש מרץ 1991 נגד משטר הבעת' של סדאם חוסיין. ככלל, המרידות השיעיות לצד אלה הכורדיות בצפון, היו אחד מן האתגרים הגדולים מולם התמודד חוסיין במהלך 12 שנות שלטונו עד אז. כל הערים המרכזיות בדרום המדינה ובצפונה, למעט מוסול, נפלה לידיהם של אלפי מורדים. במשך שבועיים היה ספק אם המשטר יצליח להתגבר על המרידות, אך הכוחות הנאמנים לחוסיין בהובלת כוח העילית של משמר הרפובליקה הצליח בסופו של דבר להכריע אותן בכל הערים. במהלך תקופה קצרה זו, נהרגו אלפי אזרחים וגורמי משטר. המהומות החלו בעיר בצרה ב-1 במרץ, נמשכו כחודש ודוכאו בסופם על-ידי כוחות המשטר שהכריז על סיום המרידות.
הרקע למרידות

בעקבות התבוסה במלחמת המפרץ לאחר משבר כווית שפרץ בעקבות הפלישה העיראקית למדינה באוגוסט 1990, פרצו התקוממויות עממיות בצפון הכורדי של עיראק ובדרום השיעי. הצהרותיו של הנשיא בוש "לקחת את העניינים לידיים – כדי לאלץ את סדאם חוסיין, הדיקטטור, לזוז הצידה" עודדו בבירור את ההתקוממויות הללו.
האוכלוסייה בעיראק בשנים 1980–1991 מנתה בין 12 ל-16 מיליון תושבים, וכ-60% ממנה היו מוסלמים שיעים. פלח גדול מהאוכלוסייה השיעית שולב במשטר הבעת'. למרות זאת, השיעים העיראקיים חוו צורות שונות של אפליה, ובשל כך התגבשו בקרב השיעים תוכניות שונות להתנגדות על פי חלוקות של מעמד ושבט. עבור רבים מהשיעים, הסיבה לערער על משטר הבעת' התבססה על האפליה שחוו כשיעים ולאו דווקא על ההבדלים הדתיים והעדתיים. לעומת זאת, המרידות שמשתתפיהן העיקריים היו שיעים, לא הונהגו על-ידי אף מפלגה פוליטית ולא הייתה להן אג'נדה שיעית ספציפית, מלבד התנגדות למשטר הבעת'.
ההתנגדות השיעית התהוותה לאחר סיום מלחמת המפרץ. התוכנית האסטרטגית להתקוממות שיעית מוצלחת שהגתה המועצה העליונה של המהפכה האסלאמית בעיראק, תיארה סדרה של הפגנות בתקופת משבר, איחוד האוכלוסייה נגד המשטר וניצחון הצבא בידי האופוזיציה. עם זאת, הקצב המהיר של האירועים במהלך מלחמת המפרץ ומיד לאחריה שלל אסטרטגיה זו. כמעט כל הכוחות העיראקיים, למעט חלקן הגדול של יחידות משמר הרפובליקה, בזירה הכוויתית קרסו לנוכח תקיפות האוויר והקרקע של הקואליציה הבינלאומית. בסוף פברואר 1991 תושבי דרום עיראק הבינו כי הצבא העיראקי מובס וחלש, וראו בכך כהזדמנות למרד. בעקבות כך, בחודש מרץ פרצה התקוממות פעילה במספר אזורים שיעיים בדרום עיראק.
המרידות

המהומות החלו בעיר בצרה ב-1 במרץ, יום אחרי חתימת הסכם הפסקת האש שסיים את מלחמת המפרץ, והן התרחבו במהירות לערים רבות נוספות בדרום עיראק, ביניהן נג'ף, כרבלא וערים אחרות. ההתקוממויות התפשטו מהר מאוד מעיר לעיר בצורה לא מתואמת, והובלו בעיקר על-ידי עריקי הצבא העיראקי והתארגנויות מילציוניות שיעיות. ההתארגנויות האלו, כגון "חטיבת בדר" התסיסו את הציבור בערים הדרומיות, סיפקו נשק וניהלו חלק גדול מהקרבות נגד כוחות המשטר. ב-5 במרץ דווח כי יותר מ-12 עיירות בדרום עיראק נפלו לידי המורדים. ב-7 במרץ המשטר כבר הכיר בפומבי בתסיסה. סדאם חוסיין, מינה את בן דודו עלי חסן אל-מג'יד למפקד החדש לביטחון הפנים, והממשלה גירשה כמעט את כל העיתונאים הזרים מהמדינה.
מרידות במרבית הערים לבשו דפוס דומה: ביום הראשון יצאו אזרחים לא חמושים או חמושים קלות לרחובות, קראו קריאות נגד המשטר, כתבו סיסמאות על מבני ממשל ובמיוחד על מבנים של כוחות הביטחון. בשלב השני, החלו המורדים לתקוף את המבנים הללו וכשכוחות הביטחון ניסו להדוף את ההמון, רבים מהם נהרגו או נשבו. כאשר הצליחו כוחות המשטר לבסס התקפה נגדית אל מול המרידות, היה ברור כי להתנגדות לא היה סיכוי לעמוד מולם, בשל הסתמכותם על נשק קל, על רימונים ועל טנקים ספורים אל מול הכוח הארטילרי הכבד שהיה לצבא העיראקי. הנזק האנושי שנגרם עקב דיכוי המרידות בכל רחבי עיראק היה עצום ואלפי אזרחים לא חמושים נהרגו. רוב האוכלוסייה שישבה בדרום עיראק הייתה מוסלמית-שיעית, בעיקר לאור קרבתן של הערים הקדושות לשיעה.
המרידות > בצרה

ב-1 במרץ, התחילו המהומות העיראקיות בבצרה, העיר השנייה בגודלה במדינה, שנפגעה קשה באופן יחסי במהלך שמונה שנות מלחמת איראן-עיראק. עריקים משורות הצבא העיראקי שהגיעו מהחזית החלו בהתקוממות המקומית נגד משטר הבעת'. המרידות בעיר החלו ככל הנראה כאשר נורו יריות לעבר פסלו של סדאם חוסיין, מה שהצית אזרחים רבים, ביניהם חיילים וחברים בתנועות האופוזיציה השיעית. רחובות העיר התמלאו בבני אדם, אנשים צעקו סיסמאות נגד המשטר, כתבו כתובות על קירות מבנים, והשחיתו תמונות של סדאם. המורדים הרגו אנשים שחשדו כמקושרים לממשל, למפלגת הבעת' ולמשטרה.
למרות זאת, המורדים לא הצליחו להשתלט באופן מלא על העיר. לאחר שלושה ימים של התקוממות, השיבו חיילי משמר הרפובליקה הנאמנים למשטר במתקפות נגד אכזריות כלפי מוקדי התקוממות. טנקים ירו לעבר בנייני מגורים אזרחיים, וגופות החלו להיערם ברחובות. לפי עדויות שונות, על מנת להגן על הטנקים, השתמשו חיילי משמר הרפובליקה ב"מגנים אנושיים" וקשרו ילדים ונשים לטנקים או אילצו אותם לצעוד לפניהם. חרף הדיכוי היעיל בתוך תחומי העיר, המשיכה ההתנגדות במהלך חודש מרץ בפרברי העיר, שבהם הייתה נוכחות כוחות משמר הרפובליקה דלילה באופן יחסי. אך בעת שמשמר הרפובליקה הפנו את תשומת ליבן לפרברים, התוצאות היו קשות וגבו מספר רב של אבדות. לאחר מספר ימים של התקוממויות נראה כי חיילי הממשלה דכאו את קרבות הרחוב בבצרה, ובכל הדרום השיעי של עיראק.
המרידות > נג'ף

המרידות בנג'ף החלו ב-3 במרץ והתפשטו במהרה יום לאחר מכן. הרחובות התמלאו באנשים שהיו בחלקם חמושים, אך בשונה מהמרידות בבצרה, המרידות בנג'ף נסמכו פחות על עריקים משורות צבא עיראק. ב-4 במרץ התחילו הפגנות שכללו כ-500 בני אדם שצעקו סיסמאות נגד סדאם, אך בהדרגה מספרם גדל והמחאות נהיו יותר אלימות. תומכי סדאם שהתנגדו נהרגו, מי שלא התנגד נלקח בשבי ולאחר מכן נהרג. ההתנגדות הצליחה להתמיד בלחימה ולפגוע בחיילי הצבא העיראקי למשך מספר ימים. שיטות הלחימה של חיילי סדאם היו דומות לאלו בערים אחרות: ירי טילי קרקע-קרקע על בניינים אזרחיים, שימוש במגנים אנושיים, מעצרים, הרג של צוותים רפואיים ושל מטופלים, והוצאות להורג פומביות של חשודים בהתנגדות למשטר. רופא בבית החולים על שם סדאם בעיר העיד כי רופאים שטיפלו במתקוממים נהרגו מאש חיילי המשטר. "הרופאים הוצאו להורג בסכין, ולרופאות קרעו את בגדיהן". לפי העדויות, החיילים עצרו את כל אנשי ההתנגדות ותלו אותם על עמודי חשמל, גררו את גופותיהם מאחורי טנקים ודרסו נשים וילדים. על הטנקים שנסעו בעיר הייתה כתובה הכתובת "מהיום אין יותר שיעים". האתרים השיעים הקדושים בעיר נפגעו וניזוקו. קבר האימאם עלי, המקום הקדוש ביותר לאסלאם השיעי, בו השתמשו המתקוממים כבסיס לאגירת אמצעי לחימה, מתוך מחשבה שהכוחות המזוינים לא יתקפו אותו, הותקף אף הוא ונפגע קשות.
המרידות > כרבּלא

העיר כרבלא, הממוקמת כ-80 קילומטר צפונית לנג'ף, ספגה את הנזק המשמעותי ביותר במהלך המרידות. חלק מהאתרים הקדושים ביותר לאסלאם השיעי הממוקמים בעיר נפגעו קשות ואלפי מורדים נהרגו מאש ארטילרית ומירי של חיילים ברחובות. המרד בעיר החל ב-5 במרץ ובצהרי אותו היום נכנסו חיילים עריקים לעיר וחילקו עלונים. בעקבות זאת יצאו אלפי נערים חמושים לרחובות העיר. המהומות התרחבו במהרה ומורדים חמושים לצד אלפי אזרחים ועריקים משורות צבא עיראק תקפו בניינים ממשלתיים. אליהם הצטרפו אזרחים עם סכינים אשר החלו לתקוף את תומכי סדאם בעיר.
בשונה מהמצב בנג'ף, מתקפת הנגד של כוחות המשטר בכרבלא הייתה מיידית ולא לאחר שהות של מספר ימים. כוחות הביטחון תקפו חשודים המורדים במשטר. מסגד האימאם חוסיין, שהיווה בעת ההתקוממות כבסיס למתנגדים, והמסגד של אל-עבאס, שניים מהמקומות הקדושים ביותר לאסלאם השיעי, נפגעו קשות מירי ארטילרי ומטילי קרקע-קרקע בין ה-7 ל-11 במרץ. הנזק גבר כאשר חיילי משמר הרפובליקה פרצו לתוך המסגדים וטבחו במתקוממים ששהו שם. בנוסף, בית החולים "אל-חוסייני", שנוהל על-ידי המתקוממים, הותקף גם הוא באש ארטילרית של כוחות הצבא העיראקי. המתקוממים ניסו להדוף את הצבא והציבו במקום את ההתנגדות החזקה ביותר כדי להגן על בית החולים, אך כאשר החיילים פשטו על המתחם הם לקחו את הצוותים הרפואיים, אזקו אותם וכיסו את עיניהם ולאחר מכן הרגו אותם. לפי עדויות מקומיות, כמות האבדות בכרבלא הייתה עצומה וייתכן שהגיעה לכ-15,000 הרוגים. בנוסף, תושבים מקומיים העידו כי בכל יום קברו בעיר מאות גברים, נשים וילדים.
סיום המרידות

משטר הבעת' הצליח לדכא את ההתקוממות בדרום המדינה במהירות יחסית. ב-16 במרץ פנה סדאם חוסיין, שהאמין שהמצב ניתן לשליטה, לציבור העיראקי ואישר את היקף ההתקוממות תוך האשמות כלפי המתקוממים, שאותם כינה "עדרי בוגדים מרושעים" שזכו לסיוע של "אספסוף שסטה מהדרך הנכונה".
עד 28 במרץ כבשה הממשלה מחדש את כל הערים שהוחזקו על-ידי המורדים בדרום. ב-30 בחודש, הרגישה הממשלה שהמצב בדרום שב לשליטה, והחלה להסיט יחידות של משמר הרפובליקה לצפון המדינה כדי להתמודד עם ההתקוממות הכורדית שאירעה במקביל, וב-5 באפריל הכריזה מועצת הפיקוד המהפכנית באופן רשמי כי הצליחה להכניע את כל המרידות והמהומות בעיראק. במהלך החודשים מרץ ואפריל, נמלטו קרוב לשני מיליון עיראקים מעריהם לאורך הגבולות הצפוניים והדרומיים לטורקיה ולאיראן. יציאתם הייתה מהירה וכאוטית, כשחלקם נעו רגלית דרך ההרים וחלקם היו רכובים על חמורים או ברכבים עמוסים בבני אדם. רבים מהנמלטים לא שרדו את הדרך או נהרגו בדרכם מירי מסוקים.
אחרי הפלישה האמריקנית לעיראק בשנת 2003 החלו להיחשף ברחבי עיראק ובייחוד בדרומה קברי אחים שבהם נמצאו שרידי גופותיהם של כ-200 אלף בני אדם, ככל הנראה מתקופת שלטונו של סדאם. על פי ההערכות, אחד הקברים שהתגלה בכפר אל-מהאוויל כ-90 ק"מ דרומית לבגדאד, נמצאו גופות של אסירים פוליטיים מניסיונות המרידה ב-1991. מאות אזרחים עיראקיים התקבצו סביב הקברים בניסיון לזהות את קרוביהם האבודים. ועדה מיוחדת מונתה לטפל בזיהוי הגופות, בחפירת הקברים ובאיסוף החפצים. כמו כן, הוועדה הבינלאומית לנעדרים גם השתתפה במאמצים לזיהוי הגופות ולחיפוש אחר נעדרים.
הערות שוליים

1 2 3  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 29-30. (באנגלית)
↑  W. Andrew Terrill, Escalation and Intrawar Deterrence During Limited Wars in the Middle East, US Army War College Press, 2009, עמ' 84-85. (באנגלית)
↑  James Cockayne and David Malone, Creeping Unilateralism: How Operation Provide Comfort and the No-Fly Zones in 1991 and 1992 Paved the Way for the Iraq Crisis of 2003, Security Dialogue 37 (1), 2006, עמ' 124 doi: https://doi.org/10.1177/0967010606064138
↑  Amir Taha, The Intifadah in Shinafiyah: How a Small Village in Iraq Revolted against Saddam Hussein in 1991 (Master Thesis), Utrecht University Student Theses Repository Home, 2018, עמ' 38-40
↑  Amir Taha, The Intifadah in Shinafiyah: How a Small Village in Iraq Revolted against Saddam Hussein in 1991 (Master Thesis), Utrecht University Student Theses Repository Home, 2018, עמ' 41
↑  Lawrence E. Cline, The Prospects of the Shia Insurgency Movement in Iraq, Journal of Conflict Studies 20 (2), 2000, עמ' 45-46
1 2  Lawrence E. Cline, The Prospects of the Shia Insurgency Movement in Iraq, Journal of Conflict Studies 20 (2), 2000, עמ' 46
↑  Alan Cowell, Hussein, Battling Uprising, Names Cousin as Internal Security Chief, The New York Times, ‏7 במרץ 1991 (באנגלית)
↑  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 30. (באנגלית)
↑  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 31. (באנגלית)
↑  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 45-49. (באנגלית)
↑  Reuters, Big Street Protests Reported in Baghdad, The New York Times, ‏14 במרץ 1991 (באנגלית)
↑  Alan Cowell, After the War: Iraq; Iraq Reporting Internal Revolt for First Time, The New York Times, ‏8 במרץ 1991 (באנגלית)
1 2  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 53-56. (באנגלית)
↑  John Kifner, Iraqi Refugees Tell U.S. Soldiers of Brutal Repression of Rebellion, The New York Times, ‏28 במרץ 1991 (באנגלית)
↑  Eric Goldstein, Endless torment: The 1991 uprising in Iraq and its aftermath, Human Rights Watch, 1992, עמ' 50-52. (באנגלית)
↑  Reuters, Bodies Litter Streets of an Iraqi Holy City Torn by Revolt, The New York Times, ‏22 במרץ 1991 (באנגלית)
↑  עיראק: נחשף קבר אחים המוני ובו אלפי גופות, באתר ynet, 14 במאי 2003
↑  International Commission on Missing Persons – Iraq, icmp.int (באנגלית)
מצטער (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אדם
 מתוך האלבום מרחוק לרחוק
 יצא לאור:  1988
 שפה:  עברית
 אורך:  2:40
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  רחל שפירא
 הפקה:  יזהר אשדות
"מצטער" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם. הוא יצא לאור בשנת 1988, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום מרחוק לרחוק.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי רחל שפירא והופק על ידי יזהר אשדות. הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-10 במאי 1988 בשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-11. ב-21 ביוני 1988 עלה השיר למקום הראשון, שם שהה שבועיים רצופים. לבסוף, ב-23 באוגוסט, לאחר ארבעה עשר שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי. במצעד הפזמונים העברי השנתי ב-1988 דורג במקום הראשון – שירו היחידי של אדם שעשה זאת. באותה שנה זכה אדם בתואר "זמר השנה".
תוכן השיר

הבית הראשון של השיר מדבר על גבר מצטער בפני אישה על מקרה חמור שקרה ביניהם. האישה מתוארת כמסומרת והמומה, ובעוד שמסופר כי במקרה עליו הגבר מצטער הוא איבד שליטה. לאחר מכן מתחיל הפזמון, "טו טו טו טו...". בבית השני מסופר כי על-אף רצונה של האישה להפסיק בוויכוח, הגבר המשיך להתעקש ולגדף אותה. בבית האחרון הגבר מבין את חומרת מעשיו, ומתנצל בפני האישה. הוא טוען כי לאורך כל המקרה לא הפסיק לדאוג לה. נטען על ידי ארגונים פמיניסטיים ישראליים כי השיר נכתב על מקרה אונס, בו האנס מצטער על מעשיו. אדם הכחיש טענות אלו ואף ציין כי "מצטער" נכתב על ידי שפירא, אחת מהפזמונאיות הישראליות המוכרות ביותר ופעילה פמיניסטית.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 10 במאי 1988, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 במאי 1988, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 ביוני 1988, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 ביוני 1988, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 23 באוגוסט 1988, פזמונט
↑  תשמ"ח, פזמונט
↑  זמר השנה, פזמונט
↑  מצטער - אדם - מילים, שירונט
↑  אדם לאדם - כוכב, 103FM
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |