stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאזו בנוונוטי
יצירותיו

"ואלנצה קנדיאנו", 1856, לא בוצעה
"אדריאנה לקוברר", מילאנו, 26 בנובמבר 1857
"גוליילמו שקספיר" ("ויליאם שייקספיר"), לברית מאת פרנצ'סקו מריה פיאווה, פארמה, רג'ו, 14 בפברואר 1861
"כוכב טולדו", לברית מאת גיזלאנצוני, מילאנו, 23 באפריל 1864
"הבזייר", ונציה, 16 בפברואר 1878
"ביאטריצ'ה די זווביה" ("באטריקס משוואביה"), ונציה, 20 בפברואר 1890
"הקטטות בקיוג'ה", (בנוונוטי על פי קארלו גולדוני), פירנצה, 30 בינואר 1895
"שלושה מיליון", לברית מאת פרנצ'סקו פיאווה, לא בוצעה
תומאס רובינסון

| --- | --- |

רובינסון במדי חימקי מוסקבה, 2018
 לידה:  17 במרץ 1991 (בן 33) וושינגטון די. סי.
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  41
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס
 דראפט:  בחירה חמישית, 2012 סקרמנטו קינגס
 קבוצות כשחקן
 2012–2013   2013   2013–2015   2015   2015–2016   2016–2017   2017–2018   2018–2019   2019   2019–2020   2020–:  סקרמנטו קינגס   יוסטון רוקטס   פורטלנד טרייל בלייזרס   פילדלפיה 76'   ברוקלין נטס   לוס אנג'לס לייקרס   חימקי מוסקבה   בייג'ינג רויאל פייטרס   מיין רד קלאוס   סצ'ואן בלו ויילס   חימקי מוסקבה
תומאס ארל רובינסון (באנגלית: Thomas Earl Robinson; נולד ב-5 בפברואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר, בקבוצת חימקי מוסקבה מליגת ה-VTB והיורוליג.
קריירה > קריירת המכללות

רובינסון החל את השנה השלישית ללימודיו באוניברסיטת קנזס, כשיחד עם חברו לקבוצה טיישון טיילור - היה צפוי להיות אחד ממנהיגי הקבוצה.
ב-31 בדצמבר 2011, במשחק נגד אוניברסיטת צפון דקוטה, קלע רובינסון 30 נקודות ולקח 21 ריבאונדים.
בטרם משחקם נגד אוניברסיטת טקסס ב-22 בינואר 2011 ערכו השחקנים, המאמנים והאוהדים של קנזס דקת דומייה לכבודו של רובינסון, שאיבד את סבתו, סבו ואמו והכל בטווח של שלושה שבועות זה מזה.
ב-9 באפריל 2012 החליט רובינסון לוותר על העונה האחרונה שלו במכללה והכריז שהוא ייבחן לדראפט ה-NBA בשנת 2012.
קריירה > קריירה ב-NBA

ב-28 ביוני 2012 נבחר רובינסון חמישי בדראפט ה-NBA על ידי הסקרמנטו קינגס.
ב-7 בנובמבר 2012, ברבע ה-4 של משחק נגד דטרויט פיסטונס, פגע רובינסון ביונאס ירבקו בגרון עם המרפק, ויצא מהמשחק. ב-8 בנובמבר 2012 הושעה לשני משחקים.
ב-20 בפברואר 2013 רובינסון הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס יחד עם פרנסיסקו גארסיה וטיילר האניקט בתמורה לפטריק פטרסון, טוני דאגלס וקול אולדריץ'.
ב-10 ביולי 2013 הועבר רובינסון לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לזכויות דראפט על קוסטאס פאפאניקולאו ומרקו טודורוביץ', כמו גם שתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב שני.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012/2013 | סקרמנטו | 51 | 0 | 15.9 | 0.424 | 0.000 | 0.577 | 4.7 | 0.7 | 0.5 | 0.4 | 4.8 |
| 2012/2013 | יוסטון | 19 | 0 | 13.0 | 0.449 | 0.000 | 0.421 | 4.1 | 0.5 | 0.8 | 0.3 | 4.5 |
| 2013/2014 | פורטלנד | 70 | 0 | 12.5 | 0.481 | 0.000 | 0.564 | 4.4 | 0.5 | 0.3 | 0.3 | 4.8 |
| 2014/2015 | פורטלנד | 32 | 4 | 12.2 | 0.516 | 0.000 | 0.438 | 4.2 | 0.3 | 0.5 | 0.3 | 3.6 |
| 2014/2015 | פילדלפיה | 22 | 0 | 18.5 | 0.467 | 0.000 | 0.603 | 7.7 | 1.1 | 0.7 | 0.4 | 8.8 |
| 2015/2016 | ברוקלין | 71 | 7 | 12.9 | 0.447 | 0.000 | 0.431 | 5.1 | 0.6 | 0.5 | 0.5 | 4.3 |
| 2016/2017 | ל.א. לייקרס | 48 | 1 | 11.7 | 0.536 | 0.000 | 0.470 | 4.6 | 0.6 | 0.5 | 0.2 | 5.0 |
| קריירה |  | 313 | 12 | 13.4 | 0.470 | 0.000 | 0.505 | 4.8 | 0.6 | 0.5 | 0.4 | 4.9 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פורטלנד | 11 | 0 | 11.1 | 0.419 | 0.000 | 0.857 | 2.6 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 2.9 |
| קריירה |  | 11 | 0 | 11.1 | 0.419 | 0.000 | 0.857 | 2.6 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 2.9 |
תחכמוני (דמות מקראית)

תַּחְכְּמֹנִי (עדינו העצני) הוא דמות מקראית, שהיה מראשי הגיבורים של דוד המלך.
השילוב של איש חיל עם תלמיד חכם עשתה אותו לדמות מופת ולסמל לשילוב בין לימוד תורה לחיי המעשה. בשל כך, בתי ספר ומוסדות חינוכיים רבים הדוגלים בשילוב כזה קראו לעצמם על שמו – תחכמוני.
דרכו

תחכמוני נמנה ברשימת הגיבורים אשר לדוד המלך  המופיעה בספר שמואל: ”אֵ֛לֶּה שְׁמ֥וֹת הַגִּבֹּרִ֖ים אֲשֶׁ֣ר לְדָוִ֑ד יֹשֵׁ֨ב בַּשֶּׁ֜בֶת תַּחְכְּמֹנִ֣י רֹ֣אשׁ הַשָּׁלִשִׁ֗י ה֚וּא עֲדִינ֣וֹ (כתיב; העצנו) הָֽעֶצְנִ֔י עַל־שְׁמֹנֶ֥ה מֵא֛וֹת חָלָ֖ל בְּפַ֥עַם (כתיב; אחד) אֶחָֽת” (ספר שמואל ב', פרק כ"ג, פסוק ח').
לפי מדרש חז"ל, היה תחכמוני גם ראש הסנהדרין.
בתלמוד הבבלי במסכת מועד קטן, נזכר שהשם תחכמוני מתייחס לדוד המלך: ”"אלה שמות הגבורים אשר לדוד יושב בַּשֳּבֳת תחכמוני וגו'"... תחכמוני - אמר רב, אמר לו (לדוד) הקב"ה הואיל והשפלת עצמך - תהא כמוני: שאני גוזר גזרה ואתה מבטלה.” (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט"ז, עמוד ב')
מראשי הגיבורים

הרד"ק סבור כי "תחכמוני " בדומה ל"עדינו העצני" הם מראשי הגיבורים של דוד המלך, וכינויו בא להעיד על חכמתו, שנוספה על גבורתו, "והיה יושב בשבת סנהדרין... והיה ראש להם". אף "תחכמוני" ו"בן חכמוני" עניין אחד הם: בן חכמה.
בן חכמוני

בדברי הימים א' נזכר שמו של ישבעם כבנו של 'חכמוני': ”וְאֵלֶּה מִסְפַּר הַגִּבֹּרִים, אֲשֶׁר לְדָוִיד: יָשָׁבְעָם בֶּן-חַכְמוֹנִי, רֹאשׁ הַשָּׁלִישִׁים הוּא עוֹרֵר אֶת חֲנִיתוֹ עַל שְׁלֹשׁ מֵאוֹת חָלָל, בְּפַעַם אֶחָת” (ספר דברי הימים א', פרק י"א, פסוק י"א). על פניו נראה כי מדובר בגיבור נוסף מלבד תחכמוני, בשם חכמוני.
אך יש שסבורים, כי לא מדובר בשני אנשים שונים, כי אם באותו אדם, והגרסה בספר שמואל מושבשת, וכי הנוסח המתואר בספר דברי הימים הוא המדויק.
הערות שוליים

↑  עדי אביר, השיבוש שהפך לגיבור
↑  יושב בשבת תחכמוני, מגיבורי דוד, אולי הוא עדינו העצני באתר דעת
תומאס קאלברת'

תומאס קאלברת' (באנגלית: Thomas Culbreth‏; 13 באפריל 1786 – 16 באפריל 1843) היה פוליטיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה

קאלברת' נולד ב-13 באפריל 1786 במחוז קנט, דלאוור, שמונה קילומטרים צפונית-מזרחית לגרינסבורו, מרילנד, ולמד בבתי הספר הציבוריים ותחת מורים פרטיים. הוא עבר לדנטון, מרילנד, בשנת 1806 והיה שם פקיד בחנות. הוא הפך לחבר בוועדת המפלגה המקומית בהילסבורו ב-1810, ונבחר כחבר בבית הנבחרים של מרילנד ב-1812 וב-1813. הוא גם היה הגזבר של בנק המדינה בדנטון ב-1813.
קאלברת' נבחר מהמחוז השישי של מרילנד כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרס ה-15 ונבחר מחדש לקונגרס ה-16, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1817 ועד 3 במרץ 1821. לאחר שתי קדנציות בתפקיד, הוא סירב להתמודד לבחירה מחדש. הוא מונה לשופט הראשי של בית המשפט ליתומים במחוז קרוליין ב-1822 והיה פקיד המועצה המבצעת של מרילנד בין השנים 1825 ל-1838. הוא התגורר באנאפוליס, מרילנד לפני שחזר לדנטון ב-1838 כדי לעבוד בעיסוקים מסחריים. זמן קצר לאחר מכן, הוא עבר לחוות אורל, ליד גרינסבורו, שם נפטר ב-16 באפריל 1843. הוא קבור בבית הקברות המשפחתי בחווה.
שמואל הולדהיים

| --- | --- |

 לידה:  1806 קמפנו, פרוסיה 
 פטירה:  22 באוגוסט 1860 (בגיל 54 בערך) ברלין, פרוסיה 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה (1803-1892) ממלכת פרוסיה
 השכלה:  אוניברסיטת קארל בפראג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת לייפציג 
 תקופת הפעילות:  ? – 22 באוגוסט 1860 
 השתייכות:  יהדות רפורמית 
 תפקידים נוספים:  רב מדינה 
 רבותיו:  יוסף (יאסקי) שפירא, שמואל לנדא
 תלמידיו:  דוד איינהורן
 
הרב שמואל הולדהיים (בתעתיק מיושן: האלדהיים, בגרמנית: Samuel Holdheim; ‏1806 – 22 באוגוסט 1860) היה מהוגיה הרדיקליים של היהדות הרפורמית. כיהן כרבה של הקהילה העצמאית-למחצה בברלין בין 1847 ל-1860. אף כי מרבית עמיתיו לתנועה לא קיבלו את השקפתו בימי חייו, הייתה לה השפעה רבה על הרפורמים בארצות הברית.
עבודותיו

Über die Autonomie der Rabbinen und das Prinzip der jüdischen Ehe, 1843
Verketzerung und Gewissensfreiheit, C.Kuerschener, 1842
Die Religionsprincipien des reformirten Judenthums, 1847
1861, מאמר האישות על תכונת הרבנים והקראים
Geschichte der Enstehung und Entwicklung der Jüdischen Reformgemeinde in Berlin, Julius Springer, 1857
לקריאה נוספת

Christian Wiese, Redefining Judaism in an Age of Emancipation: Comparative Perspectives on Samuel Holdheim (1806-1860), Brill, 2007
,Max Wiener, Jüdische Religion im Zeitalter der Emanzipation Berlin, 1933, S. 87–101
David Philipson  The Reform Movement in Judaism , New York, 1967
Jakob J. Petuchowski, Prayerbook Reform in Europe, New York, 1968
Jakob J. Petuchowski, Abraham Geiger and Samuel Holdheim: Their Differences in Germany and Repercussions in America, Leo Baeck Institute Yearbook 22 (1977): 139–159
הערות שוליים

↑  ישראל צינברג, תולדות ספרות ישראל: כרך שישי, י. שרברק, 1960. עמ' 132.
↑  ראו כאן
1 2  Christian Wiese, Redefining Judaism in an Age of Emancipation: Comparative Perspectives on Samuel Holdheim (1806-1860), Brill, 2007. עמ' 85
↑  Nathanja Hüttenmeister, Christiane E. Müller, Umstrittene Räume: jüdische Friedhöfe in Berlin : grosse Hamburger Strasse und Schönhauser Allee, Metroprol, 2005. עמ' 406
↑  יקותיאל יהודה גרינולד,  לתולדות הריפורמציאן הדתית בגרמניא ובאונגריא, עמ' 46
↑  Michael Brocke,Julius Carlebach, Biographisches Handbuch der Rabbiner: Die Rabbiner der Emanzipationszeit in Den Deutschen, Böhmischen und Großpolnischen Ländern 1781-1871, Walter de Gruyter, 2004. עמ' 454
1 2  Ralph Bisschops: Samuel Holdheom and Sigismund Stern: The Clash Between the Dogmatic and Historicist Approach in Classical German Reform Judaism
↑  יעקב כ"ץ, ההלכה במיצר: מכשולים על דרך האורתודוקסיה בהתהוותה, הוצאת י"ל מאגנס, 1992. עמ' 141-142
1 2  Michael A. Meyer, Most of My Brethren Find Me Unacceptable: The Controversial Career of Rabbi Samuel Holdheim, Jewish Social Studies 9 (2003): 1–19
↑  Protocolle der ersten Rabbinerversammlung in Braunschweig, עמ' 55
↑  Jakob J. Petuchowski, Abraham Geiger and Samuel Holdheim: Their Differences in Germany and Repercussions in America, Leo Baeck Institute Yearbook 22 (1977)9. עמ' 183-185
↑  Neue sammlung jüdischer predigten, עמ' 289.
↑  Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State University Press (1995. עמ' 132
↑  Deborah Sadie Hertz, Jewish High Society In Old Regime Berlin, Syracuse University Press, 2005. עמ' 229-230
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262714805171  BnF: cb16242519f (data)  GND: 124434541  ISNI: 0000 0001 0654 0145  LCCN: nr88002489  NKC: zmp2014852373  NTA: 298611236  SELIBR: 257323  SNAC: w6061ntw  SUDOC: 129710032  VIAF: 42771164   WorldCat (עם VIAF): 42771164 
הולדהיים בימיו כאורתודוקסי, 1838.
תלמסאן

| --- | --- |
מראה כללי
מראה כללי
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 מחוז:  מחוז תלמסאן
 תאריך ייסוד:  המאה ה-8
 שטח:  9,061 קמ"ר
 גובה:  272 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  173,531 (2008)
 קואורדינטות:  34°52′N 1°18′W﻿ / ﻿34.867°N 1.300°W﻿ / 34.867; -1.300
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןתלמסאן(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןתלמסאן   (למפת תלמסאן מוגדלת) ‏(למפת תלמסאן רגילה) ‏ tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
תלמסאן (בערבית: تلمسان, בברברית: ⵜⵍⴻⵎⵙⴰⵏ, בצרפתית: Tlemcen) היא עיר בצפון אלג'יריה, בצומת דרכים בין חופי הים התיכון והסהרה, ליד הגבול עם מרוקו, במרחק של 270 ק"מ מאוראן. העיר שוכנת על צוקים בגובה של 807 מטר. פרנסת תושביה מגידול זיתים, וענבים ליין. ההתיישבות הערבית הראשונה בתלמסאן הייתה במאה ה-8 בידי אידריס, שקרא לעיר בשם אגדיר (עושר).
היסטוריה

תלמסאן נוסדה בידי הרומים במאה ה-4 תחת השם "פומריה" כעיר צבאית. בתקופת שלטון הכנסייה הקתולית הפכה לעיר חשובה מאוד ושימשה כמרכז הבישופות. לאחר הכיבוש הערבי ב-708 היא הפכה למרכז של התושבים הנוצרים. בשנים המאוחרות של המאה ה-8 והמאה ה-9, העיר הפכה למרכז של הכת האסלאמית ה"ח'וארג'".
תלמסאן היא אחת מערים האסלאמיות הגדולות שפרחו תחת השלטון המוסלמי בין השנים 1282 עד 1553, במאה ה-11 התיישב בה אל-מוראבט הגדול, מפקדו של יוסף בן תאשפין, במטרה להפוך את העיר לעיר מסחר חשובה, הפך את העיר לבירתו ושינה את שמה לתלמסאן.
ב-1236 השושלת הברברית של בני זיאן, אשר שלטה במסחר לאורך הסהרה, בחרה בתלמסאן לעיר הבירה שלהם. העיר הפכה לנקודת מעבר חשובה במסחר שבין הסהרה. לכן הייתה העיר נקודה אסטרטגית בהשגת השליטה על האזור. לקראת סוף המאה ה-13 תקפו בני מרין את בני זיאן כדי לשלוט במגרב והטילו על העיר מצור, שהסתיים רק ב-1307 כאשר מפקד צבא המרינים נרצח והמרינים נסוגו. המאבק בין בני זיאן והמרינים המשיך לאורך דורות, ועל תלמסאן הוטל מצור נוסף בין 1377-1359 עד אשר המרינים חזרו לשלוט.
ב-1555 עברה תלמסאן לשליטת האימפריה העות'מאנית וסבלה מתקופה של הזנחה. הצרפתים פלשו לתלמסאן ב-1830 וחילקו את העיר לשני מחנות. המחנה הפרו-צרפתי, המורכב ממהגרים ערבים-טורקים, והמחנה הברברי המורכב מאנשיו של אמיר עבר קדיר.
ב-1834 החל עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי להשתמש בתלמסאן כאחד מבסיסיו במלחמתו כנגד הצרפתים. ב-1942 הפכה תלמסאן לחלק מאלג'יריה הצרפתית.
ב-1962, עם קבלת העצמאות של אלג'יריה, הפכה העיר לחלק מאלג'יריה העצמאית.
יהודי תלמסאן

בעיר הייתה קהילה יהודית גדולה ומן העתיקות בצפון אפריקה. כבר מתקופת הגאונים ישנן התכתבויות של חכמי תלמסאן עם גאוני בבל.
בין החכמים הידועים שלה: רבי אפרים אנקווה, 'הרב של תלמסאן', שעבר מספרד לתלמסאן אחרי מאורעות קנ"א, והיה גאון בכל תחומי התורה וחכם במדעים רבים. רבי יוסף ששפורטש. רבי סעדיה שוראקי מגדולי משוררי אלג'ריה.  רבי נתן ג'ייאן, רבי חיים קצבי, רבי חיים בלייח (נכדו של רבי חיים קצבי), רבי יוסף משאש, רבי אליהו בן גיגי. ועוד שורה של חכמים שהיו מהגדולים שבאלג'ריה בדורותיהם.
ערים תאומות

צרפת נאנטר, צרפת
צרפת ליל, צרפת
צרפת מונפלייה, צרפת
רוסיה קאזאן, רוסיה
בוסניה והרצגובינה סרייבו, בוסניה והרצגובינה
תוניסיה קירואן, תוניסיה
הערות שוליים

↑  בתשב"ץ נזכר שמו כמה פעמים כאישיות תורנית מתלמסאן.
↑  יין ישן בקנקן חדש ברכות, עמוד 55
תלם יהב

| --- | --- |

 לידה:  1985 (בן 39 בערך) גבעתיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  telemyahav
 טוויטר:  telemyahav
 
תלם יהב (נולד ב-31 באוקטובר 1985) הוא עיתונאי ישראלי, פובליציסט ופרשן בנושאים חברתיים כלכליים ורץ למרחקים ארוכים.
ביוגרפיה

יהב נולד ב-1985 בגבעתיים ולמד בבית הספר היסודי "בורוכוב" ובתיכון "קלעי". הוא שרת בנח"ל, בוגר תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה והיה עורך של עיתון הסטודנטים באוניברסיטת תל אביב, "תזה". יהב כתב טורי דעה וכתבות לאתרים שונים ובשנת 2011 החל לעבוד בידיעות אחרונות וסיקר את תחום הפנים, הכלכלה והמשפט בירושלים. מאז שנת 2013 הוא הכתב לענייני רווחה ועבודה של העיתון ומוביל קו חברתי של סיוע לאוכלוסיות מוחלשות, ניצולי שואה, אנשים עם מוגבלויות וצמצום פערים חברתיים. יהב זכה בשנת 2017 לאות הוקרה מיוחד מטעם "קרן שלם" על "חשיפת הציבור הרחב לסיפורי הצלחה של אנשים עם מוגבלויות שכלית וצרכים מיוחדים"[דרוש מקור]
יהב הוא אחיו של עורך מדור וואלה! תרבות, ניר יהב.
במסגרת עבודתו יהב חתום על שורה ארוכה של חשיפות ופרסומים עיתונאיים וביניהם: הביקור הסודי של מנהיג הפלג הצפוני, ראאד סלאח, באוניברסיטת תל אביב, המחלוקת החריפה שהובילה לאי שיתוף פעולה בין יועמ"ש השב"כ ובין פרקליטות המדינה כשברקע תמיכתו של היועץ המשפטי לשב"כ בביטול שיטת הפרופיילינג בנמל התעופה - בידוק מחמיר לאזרחים ערבים, חשיפת העובדה שראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, לא יגיע למצעד הגאווה, שנה לאחר הרצח של שירה בנקי ז"ל במצעד הגאווה בירושלים, חשיפת מעבר יו"ר ועד עובדי רשות שדות התעופה, פנחס עידן, ותמיכתו בחברת הכנסת שלי יחימוביץ' לראשות ההסתדרות, פרסום הביקורת של השר אופיר אקוניס נגד ראש הממשלה, בנימין נתניהו, פרסום התבטאות שנויה במחלוקת של אשת העסקים, פנינה רוזנבלום שאמרה כי "אישה לא צריכה להתלונן אם זה רק עניין של נתנו לה מחמאה או שעשו לה איזו לטיפה קטנה". ההתבטאות עוררה עניין ציבורי רחב,,, חשיפה כי בנימין נתניהו הציע לחברת הכנסת ציפי לבני את תפקיד שרת החוץ וחשיפת ההתבטאות של שר התיירות יריב לוין כי "רוב שופטי העליון הם מצביעי שמאל".
בשנת 2016 ייסד יהב מדור דיגיטלי ראשון מסוגו בשם 'רצים בתלם'. במסגרת המדור הקבוע מראיין יהב אנשי ציבור, אנשי תרבות ודמויות מוכרות מהחברה הישראלית תוך כדי ריצה. המדור מפורסם בידיעות אחרונות וכן בעמוד הפייסבוק של העיתון ובאפליקציה. המדור זוכה לחשיפה נרחבת ובמסגרתו התראיינו בין היתר שר הבינוי והשיכון יואב גלנט, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', הזמר עברי לידר, הדוגמנית נטע אלחמיסטר, גיבור צה"ל סרן (במיל') זיו שילון, השחקן איתי תורג'מן, חברת הכנסת רחל עזריה, הדוגמנית טיטי איינאו, מפיק הסרטים והבעלים של הסינמה סיטי משה אדרי, חבר הכנסת יהודה גליק, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, חברת הכנסת ציפי לבני, השר יריב לוין ועוד רבים אחרים.
יהב הוא רץ למרחקים ארוכים, מרתוניסט ואולטרה מרתוניסט שהשתתף בעשרות מרוצים בארץ ובעולם. יהב נוהג לכתוב על מסלולים מעניינים, סוקר ציוד ריצה וכותב על נושאים נוספים שמעניינים את אוכלוסיית הרצים. הוא החל לרוץ בגיל 17 כהכנה לגיוס והוא חובב ריצות שטח.
הערות שוליים

↑  תלם יהב, השייח' סלאח באוניברסיטת תל אביב: "שחררו את ירושלים"
↑  הארץ, ידיעות אחרונות: היועץ המשפטי של השב"כ תמך בבידוק שוויוני בנתב"ג, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2012
↑  תלם יהב, ברקת: "לא אגיע למצעד הגאווה. זו פגיעה בציבור הדתי", באתר ynet, 20 ביולי 2016
↑    תלם יהב, חוצה את הקווים, באתר "ידיעות אחרונות", 26 במרץ 2017
↑    תלם יהב, אקוניס נגד נתניהו: "הזעם הציבורי מוצדק", באתר "ידיעות אחרונות", 8 בספטמבר 2016
↑    תלם יהב, לא מוטרדת, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בינואר 2017
↑  103FM - מועדון ארוחת הבוקר - שיחת טלפון מפתיעה, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  הפנינים של פנינה מטרידות אותנו | בחדשות | סלונה
↑    תלם יהב, "נתניהו הציע לי את החוץ", באתר "ידיעות אחרונות", 14 בנובמבר 2016
↑  תלם יהב, יריב לוין: "רוב שופטי העליון מצביעי שמאל", באתר ynet, 12 בדצמבר 2016
↑    תלם יהב, לרוץ עם אלוף, באתר "ידיעות אחרונות", 6 ביולי 2016
↑    תלם יהב, המרוץ של שלי, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בפברואר 2017
↑  לרוץ עם עברי לידר: ראיון מיוחד, באתר ynet, 15 ביולי 2016
↑    תלם יהב, זיו שילון מתארח במדור השבועי שלנו 'רצים בתלם', באתר "ידיעות אחרונות", 11 באוגוסט 2016
↑    תלם יהב, לאן נעלם איתי תורג'מן?, באתר "ידיעות אחרונות", 15 בפברואר 2017
↑    תלם יהב, והפעם במדור השבועי שלנו 'רצים בתלם': ח"כ רחל עזריה, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בספטמבר 2016
↑    תלם יהב, והפעם במדור השבועי שלנו 'רצים בתלם': טיטי איינאו, באתר "ידיעות אחרונות", 25 באוגוסט 2016
↑    תלם יהב, והפעם במדור השבועי שלנו 'רצים בתלם': משה אדרי, באתר "ידיעות אחרונות", 28 בנובמבר 2016
↑  תלם יהב לא מפסיק לרוץ, באתר הארץ, 28 בפברואר 2010
↑  אצה לו הדרך: מסלולי הריצה היפים בישראל, באתר ynet, 29 באוקטובר 2013
↑    תלם יהב, לרוץ איתן, באתר "ידיעות אחרונות", 13 באפריל 2017
תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו

תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו (בספרדית: Teodoro Obiang Nguema Mbasogo; נולד ב-5 ביוני 1942) הוא פוליטיקאי המשמש כנשיא גינאה המשוונית מאז שנת 1979 לאחר שהדיח את קודמו (שהיה גם דודו) פרנסיסקו מסיאס נגמה בהפיכה. הוא אחד המנהיגים הוותיקים בעולם.
למעשה, אוביאנג מקיים ממשל דיקטטורי, שכן האופוזיציה במדינה מוחלשת מאוד. בנוסף על כך, ישנן ביקורות על שחיתות שלטונית ובהפעלת כוח אלים כנגד מתנגדי הממשל. כיום אוביאנג מנהיג את המפלגה היחידה במדינה, ולו סמכויות רבות.
ביוגרפיה

אוביאנג נולד בגינאה המשוונית בתקופת השלטון הקולוניאלי הספרדי ולמד באקדמיה צבאית בסרגוסה. אוביאנג התקדם לדרגת סגן ועבד בכמספר משרות ציבוריות שכללו ניהול המשמר הלאומי ובית כלא שהיה ידוע באכזריותו. בשנת 1979 אוביאנג הפיל את שלטון דודו בהפיכה אלימה, אשר בסופה הנשיא הוצא להורג בידי כיתת יורים ב-29 בספטמבר. אוביאנג הכריז כי שלטונו החדש ישקם את המדינה מהתקופה "הברוטאלית" של הממשל הקודם. הוא העניק חנינה לאסירים פוליטיים רבים וביטל מחנות כפייה מתקופת הממשל של נגמה.
בשנת 1982 השלטון הצבאי בוטל. באותה השנה אוביאנג נבחר לנשיאות לכהונה בת שבע שנים, כאשר הוא היה המועמד היחיד בבחירות. הוא נבחר עוד פעם בשנת 1989 כמועמד היחיד בבחירות. בשנת 1992 הותר למפלגות אחרות להתמודד, אך אוביאנג המשיך לנצח בבחירות שנערכו בשנים 1996 ו-2002 ברוב של כ-98%. בבחירות אלו פעלו משקיפים בינלאומיים אשר איתרו בעיות רבות. בשנת 2002 אוביאנג קיבל 103% מן הקולות באחת מן הקלפיות. בשנת 2009 הוא נבחר שוב לתפקיד עם רוב של כ-97% מהקולות תוך טענות על דיכוי האופוזיציה.
בתחילה שלטונו של אוביאנג נתפס כטוב יותר משל קודמו, אך במשך השנים נשמעו יותר ויותר ביקורות המחשיבות את השלטון בגינאה המשוונית כאחד המושחתים, המדכאים, האתנוצנטריים והלא-דמוקרטיים בעולם. כיום המדינה נשלטת על ידי מפלגתו של אוביאנג, והחוקה מעניקה לו סמכויות מכריעות. אמנם לאופוזיציה יש זכות קיום משפטית, אך היא מדוכאת בפועל. בנוסף על כך, הממשל מקיים פולחן אישיות של אוביאנג. פרצופו מודפס על חולצות, ורחובות רבים נקראים על שם ההפיכה שהנהיג.
מאז נפילתו של שליט לוב מועמר קדאפי באוקטובר 2011, הפך אוביאנג לראש המדינה השני בוותיקותו בעולם שאינו מונרך. לפי מגזין פורבס, לאוביאנג יש הון עצמי של כ-600 מיליון דולר.
בבחירות נובמבר 2022 ניצח תאודורו אוביאנג נגומה מבסוגו ב-99% לקדנציה שישית.
ביוגרפיה > משפחתו

אוביאנג נשוי לשתי נשים. ב-1968 נישא לקונסטנציה מאנגוה נסואה אוקומו. בנם תאודורו נגואמה אוביאנג מאנגוה מונה ב-2016 לסגן הנשיא. אשתו הנוספת, סלסטיה לימה, ילידת סאו טומה ופרינסיפה, היא אם בנו גבריאל מבאגה אוביאנג לימה, אשר מכהן כשר המכרות מאז 2023.
הערות שוליים

↑  ציקי ברנדוין, ‏הנשיא ניצח עם 99% מהקולות וטוען: "בזכות הכריזמה שלי", באתר כיכר השבת, 23 בנובמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1050940  BnF: cb12502026g (data)  CANTIC: a10804298  GND: 1162144823  ISNI: 0000 0000 5473 5054  LCCN: n84175007  NTA: 329028855  SELIBR: 289807  SUDOC: 034244980  VIAF: 2452394   WorldCat (עם VIAF): 2452394
תומאזו אנטוניו ויטאלי

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1663 בולוניה, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  9 במאי 1745 (בגיל 82) מודנה, איטליה 
 מוקד פעילות:  מדינת האפיפיור 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  כינור 
 
תומאזו אנטוניו ויטאלי (באיטלקית: Tomaso Antonio Vitali;‏ 7 במרץ 1663 - 9 במאי 1745), היה מלחין וכנר איטלקי.
ביוגרפיה

אביו, ג'ובאני בטיסטה ויטאלי, (1644–1692) היה גם הוא מלחין וכנר מפורסם והוא לימד את בנו נגינה בכינור וייעד אותו לעסוק באותו המקצוע.
בשנת 1674 עבר עם אביו לעיר מודנה שם הועסק בתזמורת חצר האצולה אסטה תחילה כנגן ואחר כך כמנהל התזמורת ומורה לכינור עד 1742.
יצירותיו

ויטאלי חיבר בעיקר יצירות קאמריות לכינור-טריו סונאטות וסונאטות לכינור. הוא ידוע ומפורסם עד היום רק בזכות יצירה אחת - השאקון לכינור סולו בסול מינור. זהו קטע שכנרים רבים מנגנים כהדרן. יאשה חפץ ניגן אותו בשנת 1917 בקונצרט הבכורה שלו באולם קרנגי.
השאקון התפרסם לראשונה על ידי המלחין והכנר פרדיננד דוד (1810–1873) שפרסם בשנת 1867 ספר ללימוד נגינה בכינור ובו עיבודים של יצירות של מלחינים שונים ובתוכם השאקון של ויטאלי.
מוזיקולוגים רבים סבורים שהשאקון נכתב על ידי פרדיננד דוד עצמו ולא על ידי ויטאלי.
שרון בצלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1972 (בת 52) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 כלי נגינה:  חליל צד 
 בן או בת זוג:  רוברט פון באהר 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2002) 
 
שרון בצלי (נולדה ב-1972) היא חלילנית ישראלית, המתגוררת בשוודיה.
ביוגרפיה

בצלי נולדה בישראל . יש המשווים את רמתה הווירטואוזית לזו של הכנר דוד אויסטרך והפסנתרן ולדימיר הורוביץ. היא נחשבת לכוכבת בינלאומית מאז 1997, כאשר החלה בקריירה כחלילנית סולנית. הופעתה הראשונה כסולנית הייתה בגיל 14, עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה. החליל של שרון בצלי נבנה בידי צוות מוראמאטסו ועשוי זהב 24 קאראט.
בצלי מופיעה עם תזמורות סימפוניות וקאמריות ביפן, בסין, בישראל ובארצות שונות באירופה, בהן אנגליה וארצות סקנדינביה. כמו כן הופיעה בפסטיבלים עם גדעון קרמר מרביעיית ברטוק. במאי 2006 הופיעה עם אוסמו ונסקה ותזמורת מינסוטה.
שבעה קונצ'רטי נכתבו לבצלי לפי הזמנה, ביניהם יצירות של קלווי אהו, סופיה גוביידולינה, כריסטינה לינדברג וז'ואו לונג. נכון למאי 2006, עוד שישה קונצ'רטי נמצאים בשלבי חיבור.
בצלי הוציאה 18 תקליטורים זוכי פרסים עם חברת ההקלטות השוודית BIS. היא נשואה לרוברט פון באהר, מנהל החברה.
פרסים ואותות כבוד

פרס אקו לנגן השנה במוזיקה קלאסית, 2002
פרס קאן לאמן הצעיר במוזיקה קלאסית לשנת 2003.
לקריאה נוספת

Minnesota Orchestra's showcase concert magazine, May 06, page 41
תלם נובאק

תלם נובאק הוא הקו המורכב מנקודות ירוקות
תלם נובאק (ברומנית: Brazda lui Novac) הוא שמם של שני גלי אדמה, הצפוני והדרומי, שנבנו בדאקיה, בתקופת השלטון הרומי. תלם נובאק הוא לימס מחוזק בגל אדמה, שנבנה במאה הרביעית, בתקופתו של קונסטנטינוס.
התלם הצפוני

תלם נובאק הצפוני הוא בעל אורך של כ-700 קילומטרים ומורכב מגל אדם בגובה כשלושה מטרים מצדו הצפוני תעלה בעומק של כשני מטרים. מיקום התעלה מעיד שהגל נועד להגן על מה שנמצא מדרום לו, כלומר הפרוזדור הגאוגרפי שבין הדנובה ובין מרגלות הרי הקרפטים. הקצה המערבי של הגל מתחיל במחוז מחדינץ, חוצה את אולטניה ואת מונטניה עד העיר מיזיל ושרידיו נראים לעין גם בהווה.
התלם הדרומי

תלם נובאק הדרומי, המכונה גם הטרויאני, הוא בעל אורך של כ-170 קילומטרים, רוחב של 12 מטר, גובה מרבי של שני מטרים ומשני צדדיו יש תעלות ברוחב 7 עד 10 מטר ועומק של מטר וחצי. התלם הוקם במאה השנייה או במאה השלישית על ידי אוגוסטוס קיסר או על ידי טראיאנוס. התלם הדרומי, בניגוד לתלם הצפוני, לא נשמר על ידי קסטרומים.
עבודות חקלאיות באזור גרמו להרס חלק גדול מהגל ורק מעט ממנו נשמר.
הערות שוליים

↑  BUCURESTI - ALEXANDRIA ROSIORI DE VEDE-TURNU MAGURELE (ברומנית)