stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסי שיין
פרסומים > ספרים שכתב

בעברית
המאה הישראלית, הוצאת ידיעות אחרונות, 2019.
שפת השחיתות, כנרת זמורה ביתן, 2010.
גבולות הנאמנות, גולים פוליטיים בעידן מדינת הלאום, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2006.
באנגלית
Kinship and Diasporas in International Politics, (Michigan University Press, 2007)
Marketing the American Creed Abroad: Diasporas in the US and Their Homelands, (1999)
The Frontier of Loyalty: Political Exile in the Age of the Nation State, (1989; new edition Michigan University Press, 2005)
Between States: Interim Governments and Democratic Transition (with Juan J. Linz)(Cambridge University Press 1995)
פרסומים > מאמרים

יוסי שיין וניל רוגצ'בסקי, חולשת הלוביסטים, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2009
יוסי שיין, הון, שלטון ושחיתות, באתר הארץ, 1 במרץ 2010
הערות שוליים

↑  מינוי חבר לוועדה לתכנון ותקצוב (ות”ת), באתר המועצ
↑   ליאור דטל, המהלך הראשון של הרב פרץ במשרד החינוך: פרופ' אריה אלדד במקום פרופ' מאונ' ת"א, באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2019
↑  הצעה להרכב ועדת היגוי של ות”ת ומל”ג למדעי הרוח ואישור התקנון, באתר המועצ
↑  מינוי פרופ’ יוסי שיין ליו”ר ועדת מלגות אלון בתחום מדעי החברה, באתר המועצ
↑  פרופסור יוסי שיין הצטרף למפלגת ישראל ביתנו, באתר חדשות מבזק לייב, ‏2021-01-06
↑  דני זקן, ‏ליברמן הציג את הרשימה לכנסת: לא נשב עם המפלגות החרדיות, באתר גלובס, 2 בפברואר 2021
↑   אבי שילון, "המאה הישראלית" של יוסי שיין: ישראל היא סיפור הצלחה עם סוף פתוח, באתר הארץ, 8 במאי 2019
↑   אריה אבנרי, ספרים על השחיתות בישראל שכדאי לכם לקרוא, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300218505171  BnF: cb12400029v (data)  GND: 137225997  ICCU: UFIV058120  ISNI: 0000 0000 8374 2034  LCCN: n87852320  NTA: 093266014  SUDOC: 033099502  VIAF: 39463211   WorldCat (עם VIAF): 39463211
ז' באייר

ז' באייר הוא היום השביעי בחודש השמיני 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השביעי בחודש השני 
למניין החודשים מניסן. ז' באייר לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
חגים ואירועים החלים ביום זה

היום העשרים ושנים של ספירת העומר
יום טוב במגילת תענית לזכר חנוכת חומות ירושלים, כנראה בימי עזרא ונחמיה או החומה החשמונאית.
אירועים היסטוריים ביום זה

ג'תתכ"ט – נפילת החומה השלישית של ירושלים על ידי טיטוס, בתום ארבעה-עשר ימי קרב.
ה'נ"ח – מתחילות פרעות רינדפלייש בגרמניה, בטבח קהילת רוטינגן (אנ'). הפרעות נמשכו כחצי שנה וחרבו בהן 146 קהילות.
ה'תי"ז – חופש הדת מוענק ליהודי ניו אמסטרדם.
נולדו

ה'תרט"ז – הרב יעקב מאיר – הראשון לציון והרב הראשי הספרדי הראשון של ארץ ישראל. (נפטר בט' בסיוון ה'תרצ"ט)
ה'תרס"ד – רוברט אופנהיימר, פיזיקאי אמריקאי יהודי, אבי פצצת האטום. (נפטר בה'תשכ"ז)
ה'תר"ף – אבא ברדיצ'ב, מצנחני היישוב העברי במלחמת העולם השנייה. (נרצח בי"ב בשבט ה'תש"ה)
ה'תרצ"ו – זובין מהטה, מנצח ומוזיקאי ישראלי, זוכה פרס ישראל.
ה'תשל"ב – מיקה קרני, זמרת ישראלית.
ה'תשל"ו – איילת שקד, שרת הפנים מטעם ימינה.
נפטרו

ה'תקע"ז – רבי מרדכי סג"ל, רבה של טיקטין ומרבני ליטא.
ה'תקכ"ח – חכם עזרא מלכי, רבה של רודוס.
ה'תשס"ד – אברהם דשא (פשנל), איש בידור ותיאטרון ישראלי, ממקימי הגשש החיוור. (נולד בה'תרפ"ז)
ו' באייר – ח' באייר
אייר
יחסי יוון – סנט וינסנט והגרנדינים

| יחסי יוון – סנט וינסנט והגרנדינים |
| --- | --- |
יוון: סנט וינסנט והגרנדינים


יוון: סנט וינסנט והגרנדינים
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 389
אוכלוסייה
10,020,238: 100,441
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 1,066
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 10,613
משטר
דמוקרטיה: מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי יוון–סנט וינסנט והגרנדינים הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין סנט וינסנט והגרנדינים.
סקירה כללית

בין הרפובליקה ההלנית לבין סנט וינסנט והגרנדינים מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. על פי משרד החוץ היווני: "היחסים בין שתי המדינות הם יחסים מצוינים ובין שתי המדינות שיתוף פעולה נפלא, בין היתר בארגונים המולטילטרליים בהם מרבה סנט וינסנט והגרנדינים לתמוך בהצעות היווניות ולהפך".
על פי המידע שמתקבל מדי זמן מה משגרירות הרפובליקה ההלנית בוונצואלה - אין קהילה יוונית מסודרת בסנט וינסנט והגרנדינים ואין יוונים שמתגוררים במדינה עצמאית.
אזרחי סנט וינסנט והגרנדינים המבקשים לנסוע ליוון יכולים לעשות זאת ללא אשרה. אזרחי יוון המבקשים לנסוע לסנט וינסנט והגרנדינים יכולים לעשות זאת ללא אשרה למשך 90 ימים.
נציגויות דיפלומטיות

יוון אינה מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יוון האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על סנט וינסנט והגרנדינים.
סנט וינסנט והגרנדינים אינה מיוצגת ביוון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אינדונזיה–קמבודיה

| יחסי אינדונזיה–קמבודיה |
| --- | --- |
אינדונזיה: קמבודיה


אינדונזיה: קמבודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 181,035
אוכלוסייה
284,049,195: 17,691,293
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 31,773
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 1,796
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי אינדונזיה–קמבודיה הם היחסים הדו-צדדיים של קמבודיה ואינדונזיה. מאז שנוסדו יחסים דיפלומטיים בשנות ה-60, אינדונזיה הייתה תומכת איתנה לשלום ויציבות בקמבודיה. בשנת 1992 סיפקה אינדונזיה כוחות לרשות המעבר של האו"ם בקמבודיה, ותמכה בחברות קמבודיה באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בשנת 1999. קמבודיה העריכה שאינדונזיה סייעה לה בעקביות, במיוחד בבניית יכולות. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות ואיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
היסטוריה

מערכת היחסים בין אינדונזיה העתיקה לקמבודיה מתוארכת לממלכת צ'נלה וג'אווה סיילנדרה וגם מסריג'איה; הוזכר כי המלך ג'ייאווארמן השני התגורר תקופה מסוימת בג'אווה בתקופת שלטונו של סיילנדרס, ובשנת 802 הכריז על ריבונות קמבודיה מג'אווה והכריז על עצמו כמונרך אוניברסלי ובכך התחיל את תקופת אנגקור. ישנם קווי דמיון בולטים בין מקונג באקונג מהמאה ה-9 לבין מקדש בורובודור, מה שמרמז כי בורובודור שימש כאב-טיפוס של באקונג. בוודאי היו חילופי מבקרים, אם לא משלחות, בין האימפריה החמרית לסיילנדרס בג'אווה, והעבירו לקמבודיה לא רק רעיונות, אלא גם פרטים טכניים ואדריכליים.
קמבודיה השתתפה בוועידת באנדונג, שהתקיימה באפריל 1955. הוועידה הובילה להקמתה של המדינות הבלתי-מזדהות. בשנת 1956 הכירה אינדונזיה בקמבודיה כמדינה ריבונית, ובשנה שלאחר מכן שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1957. בשנת 1960 פורסמה אינדונזיה את הסכם הידידות עם ממלכת קמבודיה באמצעות החוק UU 8/1960.
במהלך ממשל סוקרנו בשנות ה-60 ביקר נשיא אינדונזיה בקמבודיה והנסיך נורודום סיהנוק ביקר באינדונזיה. בשנת 1992 אינדונזיה הייתה בין המדינות שסיפקו כוחות לרשות המעבר של האו"ם בקמבודיה כדי לסייע לקמבודיה במאמץ ביטחוני ושלום. אינדונזיה גם בירכה ותמכה בחברות קמבודיה באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בשנת 1999.
יחסים כלכליים

אינדונזיה וקמבודיה חתמו על הסכם פטור מוויזה ביוני 2010. חתימת ההסכם נועדה לשפר לא רק את היחסים של שתי המדינות, אלא גם את יחסי הגומלין בין אנשי העסקים של המדינות. יחסי המסחר בין קמבודיה לאינדונזיה הראו עלייה מתמדת. על פי הנתונים העדכניים ביותר של משרד המסחר בקמבודיה, היקף הסחר הדו-צדדי אשתקד2היה 2סתכם ב-מיליון דולר, עלייה של 10 אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת.
אינדונזיה מבקשת לשפר את הסחר וההשקעות בקמבודיה, ובאוגוסט 2012 חתמה על עסקה לייבוא של כמאה אלף טון אורז מדי שנה מקמבודיה.
ביטחון

מבחינה היסטורית שתי המדינות חלקו יחסים צבאיים קרובים. קופאסוס האינדונזי אימן וסייע בהקמת גדוד קומנדו קמבודי עוד בשנת 1972, שנלחם בשלב האחרון של מלחמת האזרחים הקמבודית בשנים 1970–1975.
קמבודיה וגם תאילנד סומכים על אינדונזיה כמשקיפה הוגנת ונטולת פניות כדי לפתור מחלוקות פנים באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. תאילנד וקמבודיה הסכימו לאפשר למוניטורים אינדונזיים לצאת לגבול בין שתי המדינות כדי לסייע במניעת עימותים צבאיים נוספים ואינדונזיה מונתה כמשקיפה בסכסוך הגבול בין קמבודיה ותאילנד.
נציגויות דיפלומטיות

קמבודיה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה.
אינדונזיה מחזיקה בקמבודיה שגרירות בפנום פן.
יחסי אינדונזיה–קזחסטן

| יחסי אינדונזיה–קזחסטן |
| --- | --- |
אינדונזיה: קזחסטן


אינדונזיה: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 2,724,900
אוכלוסייה
284,049,195: 20,655,596
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,827: 12,656
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

היחסים בין אינדונזיה לקזחסטן כוננו רשמית בשנת 1993. אינדונזיה וקזחסטן חולקות כמה קווי דמיון; בשתי המדינות יש שפע של משאבי טבע, יש להן בעיקר אוכלוסיות מוסלמיות, מבטיחות מגוון הרמוני ומחויבות לזכויות אדם ולדמוקרטיה. שתי המדינות הסכימו להגביר את שיתוף הפעולה בכמה תחומים כלכליים, כגון חקלאות, תעשייה, תרופות, נפט, תשתיות תחבורה וייצור מכונות. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה

היחסים החלו עם הכרת אינדונזיה בהכרזת העצמאות של הרפובליקה של קזחסטן ב-16 בדצמבר 1991. ב-2 ביוני 1993, אינדונזיה וקזחסטן כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. עם זאת רק ב-29 בדצמבר 2010 פתחה אינדונזיה את שגרירותה באסטנה, שהוחזרה ב-13 באפריל 2012 על ידי פתיחת שגרירות קזחסטן בג'קרטה.
ביקורים רמי דרג

נשיא אינדונזיה סוהארטו ערך ביקור ממלכתי באלמטי באפריל 1995, שהוחזר על ידי ביקור ממלכתי של נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב בג'קרטה כעבור קצת יותר משלושה חודשים. 17 שנים אחר כך ערך הנשיא נזרבייב ביקור ממלכתי בג'קרטה בתאריכים 12–14 באפריל 2012. נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו הגיב בביקורו באסטנה ב-2 בספטמבר 2013.
סחר והשקעה

על פי נתוני משרד הסחר האינדונזי, הסחר הדו צדדי בין אינדונזיה לקזחסטן בשנת 2012 הגיע לסכום של 63,156 מיליון דולר, גידול של 90.5% לעומת נתון 2011 של 33,153 מיליון דולר. מאזן הסחר בשנת 2012 היה לטובת קזחסטן שרשמה עודף של 46 מיליון דולר ביחס לאינדונזיה. שתי המדינות הגבירו את ההשקעות והמסחר, במיוחד בתעשיית החיטה, הכותנה והגומי, כמו גם בייצור ובחיפושי נפט. אחד מהם, מיזם משותף לייצור צמיגים בקזחסטן בשווי השקעה של 100 מיליון דולר. יש גם כוונה לבנות מפעל לאטריות מיידיות של אינדונזיה בקזחסטן, מכיוון שאינדונזיה היא אחת היצרניות הגדולות בעולם והצרכנית של אטריות מיידיות ומנוסה בתעשייה זו, ואילו קזחסטן היא אחת מיצרניות החיטה הגדולות באזור, מה שיעניק את תהליך אספקה וייצור זול ופרקטי יותר. זוהי הזדמנות עבור מותגי אטריות מיידיות אינדונזיות לחדור לשווקים של מרכז אסיה, רוסיה ואפילו אירופה. נוהג זה נעשה על ידי מותג האטריות המיידי אינדונזיה אינדומי שהשקיע בניגריה.
נציגויות דיפלומטיות

אינדונזיה מחזיקה בקזחסטן שגרירות בנור-סולטן.
קזחסטן מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה.
יחסי יוון – ניו זילנד

| יחסי יוון – ניו זילנד |
| --- | --- |
יוון: ניו זילנד


יוון: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 268,838
אוכלוסייה
10,020,238: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 48,524
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי יוון–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין יוון לניו זילנד. יוון מוסמכת לניו זילנד משגרירותה בקנברה, אוסטרליה. לניו זילנד יש שגריר שאינו תושב ברומא, איטליה.
היסטוריה

לאחר שבמהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות ניו זילנד נלחמו לצד היוונים ביוון ובכרתים, יוון מקיימת מערכת יחסים מיוחדת עם ניו זילנד. כוח מצומצם המורכב מכוחות של ניו זילנד, אוסטרליה, בריטניה ויוון, נלחמו כדי להגן על האי מפני פלישה. הפלישה לכרתים על ידי צנחנים גרמנים החלה ב-20 במאי 1941, והסתיימה שבעה ימים לאחר מכן עם פינוי 16,500 חיילי חבר העמים. ההפסדים של בעלות הברית בקרב על כרתים היו 15,743 נפגעים. הנפגעים ניו זילנדים כללו 671 הרוגים ו-967 פצועים, ואילו 2,180 נלקחו בשבי. קרב כרתים מוזכר מדי שנה בכרתים וגם בניו זילנד. ראש ממשלת ניו זילנד הלן קלארק הובילה משלחת גדולה מניו זילנד לכרתים במאי 2001, כדי להשתתף במלאת 60 שנה לקרב. שר החוץ, פיל גוף, השתתף בחגיגות יום השנה במאי 2003 ואנט קינג במאי 2006. אחרי המלחמה הגיע גל צנוע של הגירה יוונית לניו זילנד. במפקד שנערך ב-2006 2,547 אנשים זיהו עצמם כיוונים. הסכם ביטוח לאומי דו צדדי נכנס לתוקף ב-1 באפריל 1994.
במאי 2007 אירחה ניו זילנד את ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס לביקור קצר - הראשון שנערך על ידי ראש ממשלת יוון בניו זילנד.
כחלק ממאמץ לפרוס מחדש את המשאבים באירופה, סגרה ניו זילנד את שגרירותה באתונה בשנת 1991, ומאז היא מיוצגת ביוון דרך שגרירותה ברומא שהוסמכה בהתאם. עם זאת, היא עדיין שומרת על קונסוליית כבוד באתונה. יוון מחזיקה בניו זילנד קונסוליות של כבוד באוקלנד ובוולינגטון. שגרירות יוון בוולינגטון נפתחה בשנת 1999 ונסגרה בשנת 2015, בעקבות משבר החוב הממשלתי ביוון.
יחסים

המצב השורר ביחסים הפוליטיים בין יוון לניו זילנד הודגם בשנת 2002 בביקורו של נשיא הרפובליקה ההלנית בוולינגטון, אשר אישר את מצב היחסים המצוינים בין המדינות.
ניו זילנד ויוון נמצאים בשלבים האחרונים של חתימת אשרת עבודה וחופשה בין שתי המדינות.
יחסים > הסכם ביטוח לאומי

הסכם הביטוח הלאומי בין ממשלות ניו זילנד ויוון מאפשר לתושבים לשעבר באחת המדינות גישה להטבות ופנסיות מסוימות במסגרת מערכת הביטוח הלאומי של המדינה השנייה.
ז'רמי מורל

ז'רמי מורל (בצרפתית: Jérémy Morel; נולד ב-2 באפריל 1984 בלוריין שבצרפת) הוא כדורגלן מלגשי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

מורל ערך את הופעת הבכורה שלו עבור לוריאן בגיל 19, כשהחליף את פאפה מאליק דיופ בהפסד הבית של לוריאן לגניון בתוצאה 0–1 ב-19 באפריל 2003. הוא שיחק במשחק בודד נוסף באותה העונה, אך בהמשך לקח חלק נכבד בסגל של לוריאן.
ב-19 ביוני 2011 עזב מורל את לוריאן וחתם במרסיי ל-4 עונות.
ב-2 ביוני 2015 חתם מורל בליון.
קריירה בינלאומית

ב-28 באוקטובר 2018 מורל הודיע כי החליט לייצג את מדגסקר, ארץ מולדתו של אביו. ב-18 בנובמבר 2018 מורל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מדגסקר במשחק נגד סודאן במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.
יחסי ספרד–פנמה

| יחסי ספרד–פנמה |
| --- | --- |
ספרד: פנמה


ספרד: פנמה
שטח (בקילומטר רבוע)
505,370: 75,420
אוכלוסייה
47,905,341: 4,529,530
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,580,695: 83,382
תמ"ג לנפש (בדולרים)
32,996: 18,409
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי פנמה-ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין פנמה לספרד. שתי המדינות חברות באיגוד האקדמיות לשפה הספרדית ובארגון המדינות האיברו-אמריקניות.
היסטוריה > קולוניזציה ספרדית

בשנת 1501, החוקר הספרדי רודריגו דה בסטידאס הפך לאירופי הראשון שנכנס לשטחה של פנמה והכריז עליה כשייכת לספרד. בשנת 1502 הפליג כריסטופר קולומבוס לאורך חופי פנמה. בשנת 1510 ייסד החוקר הספרדי דייגו דה ניקואסה את היישוב הראשון בפנמה וכינה אותו "נומברה דה דיוס". בספטמבר 1513 הגיע הכובש הספרדי וסקו נונייס דה בלבואה לפנמה והיה האירופי הראשון שהוביל משלחת שראתה את האוקיינוס השקט. בשנת 1513 הפכה פנמה רשמית לחלק מהאימפריה הספרדית.
בשנת 1514 הפך פדרו אריאס דאבילה למושל הראשון בשטח פנמה. המושל ייסד את העיר פנמה סיטי שהפכה לבירת הטריטוריה. לאחר שהגיע לשלטון, הוא הורה על כריתת ראשו של בלבואה בשנת 1517 באשמת בגידה. הוא הורה גם על התקפות רצחניות נגד האוכלוסייה הילידית, אותה שרף בחיים ו/או האכילה לכלבים. במהלך תקופה זו הפכה פנמה לטריטוריה חשובה עבור ספרד שכן היא ממוקמת בין השטחים הספרדיים של מלכות המשנה של ספרד החדשה לשטחי אמריקה הדרומית. בשנת 1717 הפכה פנמה לחלק ממלכות המשנה של גרנדה החדשה.
היסטוריה > עצמאות

בשנת 1808 הוכתר ז'וזף בונפרטה כמלך ספרד וכמה מושבות אמריקה הספרדית החלו להכריז על עצמאותן מספרד. בין התאריכים 10–28 בנובמבר 1821 הובילו תושבי פנמה מרד ללא דם נגד ספרד והכריזו על עצמאותה ב-28 בנובמבר 1821. באישורו של סימון בוליבר, הצטרפה פנמה לאיחוד רפובליקת קולומביה הגדולה שכלל גם את קולומביה, אקוודור וונצואלה.
בשנת 1831 התפרק האיחוד ופנמה נותרה חלק מקולומביה עד שנת 1903, כאשר הסנאט של קולומביה סירב לאשרר את חוזה היי-אראן אשר היה מאפשר לארצות הברית לחכור את תעלת פנמה למשך 100 שנה. עד מהרה תמכה ארצות הברית בעצמאותה של פנמה עליה הכירה ספרד בשנת 1903.
היסטוריה > לאחר העצמאות

במאי 1904, פנמה וספרד כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. בשנת 1915 השלימה ספרד הקמת שגרירות בפנמה סיטי. במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939) כמה ספרדים היגרו לפנמה וחיפשו מקלט. בספטמבר 1977 ערך חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, ביקור רשמי בפנמה, הראשון מבין שלושה ביקורים.
בין השנים 1983–1989 שלט מנואל נורייגה בפנמה. במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה נמלט נורייגה לנונציו האפוסטולי של הוותיקן בפנמה. בעודו שם ביקש נורייגה מממשלת ספרד מעמד פליט בספרד. ספרד סירבה להצעתו של נורייגה מכיוון שלספרד היה חוזה הסגרה קבוע עם ארצות הברית.
ב-31 בדצמבר 1999 ביקר שוב חואן קרלוס הראשון בפנמה ונפגש עם נשיאת פנמה מיריה מוסקוסו וסייע במעבר תעלת פנמה לשליטת פנמה. ביולי 2014 הגיע ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי לביקור רשמי בפנמה. בספטמבר 2014 הגיע נשיא פנמה חואן קרלוס ורלה לביקור רשמי בספרד.
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון חוזה שלום וידידות (1953); הסכם לשיתוף פעולה חברתי (1966); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1979); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וסחר (1982); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1983); הסכם לקידום הדדי והגנה על השקעות (1997); אמנת ההסגרה (1997); הסכם תחבורה אווירית (2001) והסכם בין משרדי הבריאות של פנמה וספרד להקמת מרכזי בריאות.
תחבורה

מתקיימות טיסות ישירות בין פנמה לספרד עם חברת התעופה איבריה.
יחסי סחר

בשנת 2017 הסתכם המסחר בין פנמה לספרד ב-443 מיליון אירו. הייצוא העיקרי של פנמה לספרד כולל: טונה קפואה, לובסטר ושמן דקלים. הייצוא העיקרי של ספרד לפנמה כולל: בושם, תרופות, פלדה וברזל למטרות בנייה, מכוניות וחשמליות, חיווט חשמלי וכיסויי קרמיקה. בשנת 2016 הסתכמו ההשקעות הספרדיות בפנמה ב-14 מיליון אירו, כאשר מרבית ההשקעות עברו לתעשיית המזון והנייר. חברות רב לאומיות ספרדיות כמו Mapfre‏, Telefónica וזארה פועלות בפנמה.
נציגויות דיפלומטיות

פנמה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות כלליות בלה קורוניה, ברצלונה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה וולנסיה.
ספרד מחזיקה בפנמה שגרירות בפנמה סיטי.
שגרירות ספרד בפנמה סיטי
הקונסוליה הכללית של פנמה בברצלונה
יחסי יוון – מזרח טימור

| יחסי יוון – מזרח טימור |
| --- | --- |
יוון: מזרח טימור


יוון: מזרח טימור
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 14,874
אוכלוסייה
10,020,238: 1,405,123
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 2,243
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 1,596
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי יוון–מזרח טימור הם היחסים היחסים הבין-מדינתיים בין הרפובליקה ההלנית לרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור.
סקירה כללית

"קבוצת התמיכה היוונית במזרח טימור" היה ארגון לא ממשלתי ביוון שפעל למען עצמאותה של מזרח טימור מאינדונזיה.
מזרח טימור ויוון כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 באפריל 2003.
אזרחי מזרח טימור פטורים מדרישת ויזה בכניסה למדינות שנגן (ביניהן יוון). גם אזרחי יוון נהנים מנסיעה ללא ויזה למזרח טימור.
יחסי סחר

נכון לשנת 2018, המשרד הסטטיסטי של מזרח טימור אינו מצביע על יחסי סחר בין יוון למזרח טימור.
נציגויות דיפלומטיות

ליוון אין נציגות דיפלומטית במזרח טימור. שגרירות יוון בסינגפור אחראית על ענייני המדינה במזרח טימור.
למזרח טימור אין נציגות דיפלומטית ביוון. שגרירות מזרח טימור בבריסל (בירת בלגיה והאיחוד האירופי) אחראית על ענייני המדינה ביוון.
ז'רמי ליבולאן

ז'רמי ליבולאן (בצרפתית: Jérémy Livolant; נולד ב-9 בינואר 1998 במורלה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף.
קריירת מועדונים

לאחר שגדל במחלקות הנוער של US לאנמור וגנגאן, שיחק ליבולאן בקבוצות הבוגרות של גנגאן, בולון, שאטורו וסושו במסגרת ליגת העל הצרפתית, ליגת המשנה הצרפתית והליגה הצרפתית השלישית.
בעונת 2023/2024 שיחק במדי ז'ירונדן דה בורדו במסגרת ליגת המשנה הצרפתית, וערך 38 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
הערות שוליים

↑  Jérémy Livolant, nouvel ailier Marine et Blanc, Girondins.com (בצרפתית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'רמי ליבולאן".
יחסי ליטא–קוסובו

| יחסי ליטא–קוסובו |
| --- | --- |
ליטא: קוסובו


ליטא: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
65,300: 10,887
אוכלוסייה
2,851,781: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,836: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
27,294: 6,206
משטר
רפובליקה

יחסי ליטא–קוסובו הם יחסי החוץ בין קוסובו לליטא. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, וליטא הכירה בה ב-6 במאי 2008. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-16 ביולי 2008.
שיתוף פעולה צבאי

בשנת 2009 היו 36 חיילים מליטא ששירתו בקוסובו כמשמר שלום בכוח קוסובו בראשות נאט"ו.
ב-30 בנובמבר 2009 חתמו ליטא וקוסובו על הסכם צבאי לחיזוק היחסים של קוסובו עם נאט"ו ולחיזוק עצמאותה.
באותו יום חיזקו קוסובו וליטא את הקשרים הצבאיים כאשר שרי ההגנה שלהם נפגשו במהלך ביקור בן שלושה ימים בליטא.
יחסי דרום אפריקה – הממלכה המאוחדת

| יחסי דרום אפריקה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
דרום אפריקה: הממלכה המאוחדת


דרום אפריקה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,219,090: 243,610
אוכלוסייה
64,192,939: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
377,782: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,885: 48,237
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי דרום אפריקה–הממלכה המאוחדת מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין בריטניה לרפובליקה של דרום אפריקה. דרום אפריקה היא השותפה הגדולה ביותר של בריטניה בסחר באפריקה, ושותפה חשובה לבריטניה במספר תחומים.
הקשרים בין דרום אפריקה לבריטניה כוללים שפה משותפת (אנגלית) וקשרים תרבותיים, מערכות חוקה ומשפט דומות, ותשוקה משותפת לאותם ענפי ספורט, כמו גם אינטרס משותף לקידום סחר ומערכת בינלאומית מבוססת כללים. ישנם גם מספר גדול של דרום אפריקאים החיים בבריטניה, וכן ישנם מספר רב של אזרחים בריטים ואנשים ממוצא בריטי החיים בדרום אפריקה. מיעוט קטן של דרום אפריקאים הם ממוצא בריטי בגלל היותה מושבה של האימפריה הבריטית לשעבר. ההערכה היא כי נכון לשנת 2010 התגוררו בבריטניה כ-227,000 דרום אפריקנים.
היסטוריה > איחוד דרום אפריקה

לבריטניה והאזור של אפריקה הדרומית הידוע כיום כדרום אפריקה, קיימת היסטוריה ארוכה, כאשר בריטניה מילאה תפקיד חשוב ביותר בהיווצרות הרפובליקה המודרנית של דרום אפריקה. ראשית היחסים בין דרום אפריקה לבריטניה החלה ב-31 במאי 1910, כאשר איחוד דרום אפריקה נוסד כדומיניון האימפריה הבריטית. משנת 1910 עד שדרום אפריקה הכריזה על עצמה כעל רפובליקה ב-31 במאי 1961, דרום אפריקה לחמה כחלק מהאימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד

כאשר הוציאה דרום אפריקה את עצמה מחבר העמים הבריטי ב-1961, בריטניה התנגדה לסנקציות כספיות וכלכליות, מאחר שלבריטניה היו קשרי סחר מרכזיים רבים, ובמיוחד נזקקה לזהב של דרום אפריקה.
היו גם מניעים טקטיים לא לנתק את כל הקשר עם ממשלת האפרטהייד. כאומה הדרומית ביותר באפריקה, והצומת בו נפגשים האוקיינוס ההודי והאוקיינוס האטלנטי, דרום אפריקה הייתה עדיין נקודה חיונית במסלולי הסחר בים. בשנת 1969 אישר המפקד הכללי של כוח ההגנה הדרום אפריקני (SADF) כי "בכל רחבי האוקיינוס מאוסטרליה לדרום אמריקה, דרום אפריקה היא הנקודה הקבועה היחידה שמציעה בסיסים ימיים מודרניים, נמלים ומתקני שדה תעופה מודרני, תעשייה מפותחת וממשל יציב." דרום אפריקה הייתה גם שותפה מרכזית למערב בשנות המלחמה הקרה. אם המערב יידרש אי פעם לשירותי לחימה, ימיים או אוויריים ביבשת אפריקה, יהיה עליו לסמוך על סיוע של דרום אפריקה.
בשנים 61–1960 היחסים בין דרום אפריקה לבריטניה החלו להשתנות. בנאום "רוחות השינוי" בקייפטאון דיבר ראש ממשלת בריטניה הרולד מקמילן על השינויים באפריקה ועל האופן שבו המדיניות הגזענית של דרום אפריקה הולכת נגד הזרם. אפילו כאשר מדינות נוספות הוסיפו לקריאה לסנקציות, בריטניה לא הייתה מוכנה לנתק את הקשר עם משטר האפרטהייד. הסיבות האפשריות היו ההשפעות על נכסיה במדינה, חוסר נכונות לסכנת זעזוע שהובלה על ידי התערבות בין יבשתית, והעובדה שבריטים רבים התגוררו בעבר בדרום אפריקה, או שאכן חיו בה בעצמם. יחד עם ארצות הברית, בריטניה הצביעה בהתמדה נגד סנקציות מסוימות נגד דרום אפריקה.
בשנת 1984, נשיא דרום אפריקה פיטר וילם בותה ביקר בבריטניה כחלק מסיור עמים אירופיים ונפגש עם מרגרט תאצ'ר אם כבר שנאמה לאחר מכן בפני בית הנבחרים ואמרה "אני הבעתי את הדעות שלנו על האפרטהייד, ואמרתי למר בותה את הדאגה המיוחדת שלי מההסרה בכפייה והעליתי את שאלת המשך מעצרו של מר נלסון מנדלה."
התנגדותה של מרגרט תאצ'ר לסנקציות כלכליות הותקפה על ידי פעילי אנטי-אפרטהייד, כולל הבישוף הדרום אפריקני דזמונד טוטו, אותו פגשה בלונדון, ואוליבר טאמבו, מנהיג תנועת הגרילה נגד האפרטהייה, שקשריו עם הגוש המזרחי גרמו לה לחשד, והיאאף סירבה לראות אותו, משום שהוא דגל באלימות וסירב לגנות פיגועי גרילה והרג האספסוף של שוטרים שחורים, פקידים מקומיים ובני משפחותיהם.
בפסגת חבר העמים בנסאו באוקטובר 1985, הסכימה תאצ'ר להטיל סנקציות מוגבלות ולהקים קבוצת קשר לקידום דיאלוג עם פרטוריה, לאחר שהוזהרה על ידי מנהיגי העולם השלישי, כולל ראש ממשלת הודו רג'יב גנדי וראש ממשלת מלזיה מאהאטיר מוחמד, כי התנגדותה מאיימת לפרק את ארגון חבר העמים הבריטי. בתמורה ננטשו הקריאות לאמברגו מוחלט והוסרו ההגבלות הקיימות שאימצו מדינות חברות נגד דרום אפריקה. נשיא ה- ANC Tambo הביע אכזבה מהפשרה הגדולה הזו.
אולם באוגוסט 1986 הורחבו הסנקציות בבריטניה כנגד דרום אפריקה באפרטהייד וכלל "איסור מרצון" על תיירות והשקעות חדשות.
לאחר סיום האפרטהייד, דרום אפריקה חזרה לחבר העמים כרפובליקה של חבר העמים. ראש ממשלת בריטניה לשעבר, דייוויד קמרון, גינה את מדיניותה של מרגרט תאצ'ר בנושא ההתקשרות הקונסטרוקטיבית, תוך שהוא מכעיס רבים ממבוגרי חברי המפלגה השמרנית.
היסטוריה > היחסים לאחר האפרטהייד

מאז סיום האפרטהייד נהנו שתי המדינות מיחסים טובים בעיקר. בשנת 2010, בריטניה יישמה הגבלות על ויזה לדרום אפריקאים הנוסעים למדינה, בשל חששות מפני שחיתות במחלקה לענייני פנים בדרום אפריקה, והקלות בה יכולים אזרחים זרים להשיג דרכונים דרום אפריקאים. זה סימן נקודת מפנה ביחסים הדו-צדדיים בין המדינות והיחסים התקררו מאז. בשנת 2013 הודיעה ממשלת בריטניה כי תפסיק לתת 19 מיליון ליש"ט (271 מיליון ראנד) שהיא מעניקה כסיוע בפיתוח לדרום אפריקה משנת 2015. בתגובה מובהקת הטילה ממשלת דרום אפריקה מגבלות על ויזה על דיפלומטים בריטים בספטמבר 2014.
לדרום אפריקה יש נציבות גבוהה בלונדון, ולבריטניה יש נציבות גבוהה בפרטוריה.
כלכלה

נכון לשנת 2012 בריטניה נותרה אחת משני המשקיעים המובילים בכלכלה הדרום אפריקנית.