stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממלא המקום (מחזה)
המסר במחזה

למחזה מסר מרכזי - שתיקת האפיפיור. מסר זה ניתן לאמץ לפשוטו.
לחלופין, ניתן להעניק למחזה פרשנות סימבולית, ולפיה שתיקתו של האפיפיור כמוה כסמל לשתיקת כל העולם. 
פרשנים רבים ראו במחזה מחזה בעל מסר סימבולי, ובשתיקת האפיפיור את שתיקתם של המנהיגים בעלי הכוח: פרנקלין רוזוולט, וינסטון צ'רצ'יל, יוסיף סטלין ועוד. יש שהשוו את שתיקת האפיפיור לשתיקתו של כל אדם באשר הוא, ולפיכך כל פרט צריך לשאול את עצמו: "באיזו מידה נהגתי באורח הוגן באותה תקופה - כיצד חייב אני להגיב כשזוועות דומות מתרחשות לנגד עיני?" בישראל אף ניתנה לשתיקה פרשנות מקומית: "אולי יעורר את המחשבה שגם אנו שחיינו בארץ באותן שנים, לא עשינו יותר מאשר עשינו". השחקן שמעון פינקל, אשר שיחק בתפקיד האפיפיור בהצגה שהועלתה ב- הבימה בשנת 1964 טען כי: "אינני חושב שאנחנו צריכים להאשים רק את האפיפיור. יש לו אמנם חלק בצרות, אבל יש עוד גורמים." 
בשונה מהגישה הסימבולית האבסולוטית, טען הוכהוט בעת העלאת המחזה בניו יורק כי: "פיוס ה-12 הוא לא רק סמל לכל המנהיגים, אלא לכל מי שעומד באפס מעש כאשר אחיו מובל למוות. פיוס עמד בראש היררכיה ומשום כך מוטלת הייתה עליו החובה הגדולה ביותר להרים את קולו. אולם כל אדם - הפרוטסטנטים, היהודים, צ'רצ'יל, אידן, קורדל הול (מי שהיה שר החוץ האמריקני) – הכול חייבים היו למחות". דברים דומים לדבריו של הוכהוט אמר אברהם ניניו, במאי המחזה בישראל: "האשמה הייתה קולקטיבית, אבל על האפיפיור, הרועה צאן מרעיתו, רובצת אשמה כבדה פי שבעים ושבעה, כי הוא היה חייב לתת את הטון, את האות, את המחאה – ולא נתן." שניהם טוענים כי העולם כולו שתק, אולם שתיקתו של האפיפיור חמורה מכולן, מכיוון שהאפיפיור אינו עומד בראש מדינה פוליטית כי אם בראשה של דת - האפיפיור הוא "ממלא המקום" על פני האדמה, ומפה חובתו המוסרית. 
פרט לשתיקה, ממשית או סימבולית, ניתן לייחס למחזה מסרים נוספים. נראה כי מסרים אלו בלטו פחות, אך גם עליהם התקיימו דיונים נרחבים:
המסר במחזה > "אני מאשים" כלפי הגרמנים אל מול הקלה באשמתם

לא פעם טען הוכהוט כי: "כשמגנים את הכבאים על שלא כיבו את הדליקה, אין בכך משום סנגוריה על מי שהציתה. המחזה שלי אינו מניח שום ספק, שיהודים נהרגו על ידי גרמנים, ורק על ידי גרמנים". למרות דבריו אלו, ניתן לראות בבחירת האפיפיור (שותף בעל כובד משקל) אמצעי להעברת חלק מהאחריות לרצח העם היהודי מהגרמנים לאפיפיור. רבים טענו כי הוכהוט כתב את המחזה מתוך רגשות אשמה על כך שבתקופת המלחמה, גם כנער, לא עשה דבר ואולי אף השתייך לנערי היטלר. 
הוכהוט במחזהו נמנע מלתאר את העם הגרמני ומתאר רק את הנאצים - במרתף או באושוויץ. עצם ההפרדה בין העם הגרמני הנעדר מן המחזה לבין הנאצים יוצרת הבחנה בין הגרמני הטוב והגרמני הרע. 
לעומת זאת, ניתן לראות, כי הוכהוט מאשים ולא מגן בעת שמתאר את הגרמנים. הוא מתאר אותם מתכננים את רצח היהודים תוך שתייה לשוכרה ומשחק, ומתאר את עבודתם באושוויץ כשגרת עבודה יומיומית רגילה ללא נקיפות מצפון. ללא ספק אינו פוסח על העם הגרמני ומציגם כמשתפי פעולה, כפי שעולה מאזכורו של אלפרד קרופ, בעליה של חברת "קרופ", אשר מותקף במחזה על שיתוף הפעולה עם היטלר.
המסר במחזה > הוקעת האנטי קומוניזם

האנטי קומוניזם תרם בעקיפין לטרגדיית העם היהודי. התמיכה הראשונית של בעלי ההון בגרמניה, צרפת, בריטניה והוותיקן במלחמתו של היטלר בקומוניזם הביאה אותו לביטחון לביצוע כל פעולה, כולל רצח עם. לכך נוספה שתיקתו של האפיפיור שמתוך ניסיון להגן על מדינתו ודתה מפני הקומוניזם הרוסי עצם עין אל מול המדיניות הגרמנית, גם כשזו פגעה בחיי יהודים. הוכהוט, באמצעות המחזה, מוקיע את האנטי קומוניזם באותה התקופה ומציג את התוצאות שהתרחשו בעקבותיו.
המסר במחזה > נטישת האל

מסר אחרון, הנבנה לאורך המחזה ומתעצם בסיומו, הוא נטישת האל. מסר זה כמעט נטמע בשל ההתמקדות בשתיקתו של האפיפיור והדיונים סביבה. בסיום המחזה ריקרדו והזקן באושוויץ מערערים את האמונה באל. דוגמה לכך היא בציטוט של הזקן: "יהא המקום אשר יהא, אל נורא, אך הרי שמיך הם הפרוסים מעלינו, והתליינים הם בני אדם אשר יצרת ומידך להם הכוח. האם אתה רואה כל זאת?" או באמירתו של ריקרדו: "בכל יום ועם כל אדם שאני שורף אותו, נשרף גם חלק מאמונתי".
ממלא המקום - הפרשנות הבימתית

הפרשנות הבימתית שניתנה למחזה הביאה להצגתו באור שונה וכך פנתה למחוזות שונים אצל הצופה. ניתן לזהות שלוש דרכים בהן הוצג המחזה בעולם: הפשוטה, הרגשנית והמאופקת.
הפרשנות הפשוטה - נהגתה בידי המחזאי הגרמני ברטולט ברכט. בדרך זו המחזה מוצג באופן סיפורי-לירי ומשמש בסיס לדיון פוליטי. הצופה נאלץ להפעיל את המחשבה והוא אינו מונע על ידי מנגנוני הרגש. מצב זה מביא את הצופה למודעות חברתית שתכליתה להוליד בקרבו את הצורך בשינוי. בדרך זו, המחזה מוצג ללא תפאורה וללא תלבושות מיוחדות לשחקנים. השחקנים יושבים במרכז הבמה וכל אחד קם בתורו, עומד ואומר את דברו. כך העניק הבמאי לטקסט של הוכהוט את הכוח המרכזי ואפשר לצופה לחוות את הטרגדיה באמצעות הטקסט, ללא הפרעות ויזואליות או ווקליות. הצופה במחזה כזה פחות מרוגש וסביר שלא יפרוץ בבכי, אולם המחזה מעורר בו מחשבות והרהורים בנושא. 
הבמאי הצרפתי פראנסואה דארבון, במאי ההצגה בפריז, בחר להציג את המחזה בדרך זו. הוא הסביר את בחירתו: "כוונתי הייתה בעיקר לעורר מחשבות ולא לגעת ברגש, כי כאשר מתרגשים, אי אפשר לחשוב".
הפרשנות הרגשנית - בדרך זו בחר למשל במאי המחזה בניו יורק, הרמן שולמן. פרשנות זו הפוכה לפרשנות הפשוטה והיא מכוונת למיתרי הרגש. דוגמה ממחישה היא פתיחת המחזה בניו יורק: הבמה חשוכה, קרן אור מציפה את חלקה התחתון של הבמה והצופה רואה את רגלי המובלים למחנות ההשמדה, אימה זו נבקעת בצעקת ילדה: "אמא". גם במאי המחזה בברלין, ארווין פיסקאטור, בחר להציג את המחזה בדרך זו, והשתמש באפקטים על מנת לעורר את רגשות הצופה. כך למשל, בעת שדיברו על הבמה על הובלת היהודים להשמדה, הוקרנו על המסך סרטים דוקומנטאריים בהם מוצגים יהודים המובלים אל מותם. בסיום ההצגה הוצב על הבמה צלב גדול ועליו דמות יהודי עם טלאי צהוב וברקע הושמעה בעברית תפילת "אל מלא רחמים".
הפרשנות המאופקת - בה בחר אברהם ניניו, במאי המחזה בישראל היא גרסת אמצע בין הפשוטה לרגשנית. בדרך המאופקת המחזה מוצג כעלילה אובייקטיבית של הטרגדיה ללא חיזוק בסממנים רגשיים.
הרכב המחזה ומסרו כגורמים לדיון הציבורי

הרכב המחזה, עיבודו הבימתי והמסרים שנבעו משני אלה היו לא אחת לגורם הוויכוח המהותי ביותר במדינות השונות בהם המחזה הוצג.
מדובר במחזה שארוך משמעותית ממחזות מודרניים אחרים, ולא ניתן להעלותו בשלמותו על בימות התיאטרון. הצגתו בשלמותו אורכת 8 שעות. מסיבה זו לא ניתן להימנע מהשמטת חלקים מהמחזה בכל עיבוד בימתי. כל במאי ביצע את השינויים בהתאם למדינה בה העלה את המחזה, תוך התייחסות לרגישויות במדינתו. לדוגמה: בניו יורק הורדה התמונה של שליחת הרכבת מרומא לאושוויץ, בפריז נמחקו "יסודות תוקפניים" ובלונדון הושמטו קטעים המעליבים את אנגליה ומנהיגה: "היו לו עיניים קרות כעיני גרינג, או... וינסטון צ'רצ'יל", והתיאור אשר טען כי ההפצצות של בעלות הברית על ערי גרמניה היו "רצח תחת רצח". 
למחזה כאמור אחת עשרה תמונות, ולכל תמונה מסר מרכזי כפי שניתן לראות להלן:
בחירת המסרים בהתאם לתמונות אשר יכללו בפועל במחזה המוצג. נפרט את המסרים הכלולים בכל אחת מהתמונות ולפיהן ניתן להעריך את המחזה כפי שהוצג.
מערכה ראשונה "השליחות": תמונה ראשונה - שתיקת האפיפיור, תמונה שנייה - הנאצים בתור רוצחים בדם קר
תמונה שלישית, כמו הראשונה - שתיקת האפיפיור
מערכה שנייה "פעמוני סנט פטר" כוללת תמונה אחת: שתיקת האפיפיור.
מערכה שלישית "השואה": תמונה ראשונה - שואת היהודים, תמונה שנייה - שתיקת האפיפיור, תמונה שלישית - שואת היהודים, הנאצים.
מערכה רביעית "הסירוב הגדול", שוב, רק תמונה אחת: שתיקת האפיפיור, כמו במערכה השנייה.
מערכה חמישית "אושוויץ או השאלה אל אלוהים" : תמונה ראשונה - שואת היהודים, תמונה שנייה - שתיקת האפיפיור, רשעות הנאצים תמונה שלישית - שתיקת האפיפיור, רשעות הנאצים
המחזה מתרכז בשלושה נושאים מרכזיים: שתיקת האפיפיור, הנאצים ושואת היהודים. כל השמטה של תמונה או חלק ממנה יכולה לחדד מסר מסוים במחזה או להקהות אחר. לדוגמה: מחזאי אשר נמנע מהצגתן של תמונות : תמונה שתים במערכה הראשונה ו- תמונה שלוש במערכה שלישית הפחית באשמתם של הגרמנים. לעומת זאת, מחזאי שנמנע מהצגת שלוש תמונות: ראשונה ושלישית במערכה השלישית וראשונה במערכה החמישית לא הציג את זוועות השואה. (רעיון זה יודגם במחזה כפי שהוצג בישראל).
ניתן לשער כי רב הצופים לא קראו את המחזה והיכרותם העיקרית עמו הייתה במפגש בתיאטרון. הבמאי, שלא יכול היה להימנע מקיצור המחזה, בחר את התמונות שיופיעו על בימתו לפי ראות עיניו. תהליך זה הוביל בהכרח להדגשת מסרים שונים מעצם קביעת הרכב המחזה, ולפי הדרך בה בחר הבמאי להציג את המחזה. כל אלה היו לא אחת מגורמי הוויכוח במדינות השונות.
גרסה קולנועית

המחזה יצא בגרסה קולנועית בשם "אמן" של הבמאי קוסטה גברס משנת 2002.
הערות שוליים

↑  גיטה אבינור, "ממלא מקומו של ישו עלי אדמות", בצל הזכרונות: מאמרים בביקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1975
↑  חיים הנדוורקר, מטאפורה לשתיקת העולם, באתר הארץ, 28 בינואר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16608751s (data)  GND: 4119894-3  VIAF: 306145240   WorldCat (עם VIAF): 306145240 
קורט גרשטיין - דמותו של גיבור המחזה
מרטין דין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1962 (בן 62 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Martin Christopher Dean 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום לימודים:  קווינס קולג' 
 מוסדות:  מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה  סקוטלנד יארד 
 martincdean.net
 
מרטין כריסטופר דין (באנגלית: Martin Christopher Dean;‏ נולד ב-14 במרץ 1962) הוא היסטוריון בריטי העובד במכון המחקר של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. בעברו עבד כהיסטוריון במחלקת פשעי המלחמה של הסקוטלנד יארד.
כתביו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Dean, Martin, 1962-, באתר "Library of the Congress" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260238405171  PLWABN: 9810536192705606  BIBSYS: 90586607  BnF: cb14409646j (data)  GND: 135865182  ISNI: 0000 0001 1441 4907  LCCN: n98086105  NKC: jn20000601291  NTA: 191319694  SELIBR: 324536  SUDOC: 076340619  VIAF: 34671702   WorldCat (עם VIAF): 34671702 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרטין הייז

מרטין הייז (אנגלית: Martin Hayes; נולד ב-21 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי בהווה.
חייו

הייז נולד ברובע וולת'אם פורסט שבלונדון, ולפני שהצטרף לארסנל ביוני 1982 הוא שיחק בקבוצות נוער אחדות באסקס. הוא נחשב לשחקן התקפה מוכשר, שהיה יכול לשחק במרכז ההתקפה או בצד שמאל שלה, והפגין יכולת טובה בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבכיר במשחק מול אוקספורד יונייטד ב-16 בנובמבר 1985. באותה עונה הוא השתתף ב-13 משחקים, בעיקר כמחליפו של גרהאם ריקס, והבקיע שלושה שערים.
הייז זכה לדקות משחק רבות יותר ככל שריקס הלך ונעשה מבוגר, ובעונת 1986/1987 הוא היה מלך השערים של ארסנל עם 24 שערים (12 מתוכם בפנדלים); הוא היה חלק מההרכב של ארסנל שגבר על ליברפול בגמר גביע הליגה באותה שנה. אולם, הוא לא המשיך ביכולתו הטובה בעונה שלאחר מכן, והבקיע בה רק שלושה שערים שאחד מתוכם היה השער הראשון בגמר גביע הליגה מול לוטון טאון.
מעמדו של הייז החל להתדרדר, ולמרות שהשתתף ב-17 משחקים בעונת 1988/1989, 14 מתוכם היו כמחליפו של בריאן מרווד שזה עתה הגיע לארסנל וזכה למקום קבוע בצד השמאלי של חוליית ההתקפה. מספר המשחקים הזה היה מספיק על מנת לזכותו במדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות.
הוא לא הצליח לזכות בחזרה במקום בהרכב, בין השאר בזכות הדומיננטיות של אלן סמית' ופול מרסון. ב-1990, הוא עזב את ארסנל לטובת סלטיק תמורת 650,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-132 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 34 שערים. הוא השתתף גם במספר משחקים במדי הנבחרת עד גיל 21, אך מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה הבוגרת.
הוא השתתף ב-7 משחקים בלבד בסלטיק, ולא הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב. לאחר תקופת השאלה קצרה בווימבלדון הוא הצטרף לסוונסי סיטי ב-1993, וכבר באותה שנה סייע למועדונו החדש להעפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה השנייה. שנה אחת לאחר מכן הוא זכה עם סוונסי בפרס הפוטבול ליג. כשעזב את סוונסי הוא הצטרף לקליפטונוויל (כיום בליגת העל של צפון אירלנד), ושיחק שם במשך שנה אחת.
בין 1997 ל-2003 הוא שיחק במועדונים החובבניים דובר אתלטיק, קראולי טאון, רומפורד, פרפליט ובישופ סטרוטפורד; הוא התמנה לתפקיד המאמן של סטרטפורד ב-1999, ונותר בתפקידו עד לסיום חוזהו ב-24 בנובמבר 2008.
ב-24 בפברואר 2009 הוא התמנה לתפקיד המאמן של וינגייט אנד פינצ'לי מהחטיבה הצפונית הראשונה של ליגת איסטמיאן החובבנית.
מרטין הייז הוא אחיו של החלוץ פול הייז, המשחק בסקנת'ורפ יונייטד.
לקריאה נוספת

טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 130), מיינסטרים,‏ 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
מקרא שאין לו הכרע

מקרא שאין לו הכרע הוא כינוי בלשון חז"ל לפסוקים במקרא, שלא ניתן לקבוע בהם את הפיסוק, וממילא גם את הפירוש המדויק.
בתלמוד הבבלי מובאת דעתו של איסי בן יהודה, כי חמש מקראות בתורה אין להן הכרע, אך לשיטות אחרות יש יותר. לדעת הריטב"א, לאחר שנקבעו טעמי המקרא, ניתן לקבוע על פיהם את הפיסוק, והספק היה רק לפני קביעת הטעמים. לעומתו הרב יוסף קארו סבור כי אין להכריע את הספק על פי הטעמים, כיוון שגם בהם מצאנו מחלוקות בין בן אשר לבן נפתלי.
הפסוקים לפי איסי בן יהודה

לפי איסי בן יהודה, הפסוקים שאין להם הכרע הם: שאת, ארור, מחר, משוקדים, וקם.
”הֲל֤וֹא אִם־תֵּיטִיב֙ שְׂאֵ֔ת וְאִם֙ לֹ֣א תֵיטִ֔יב לַפֶּ֖תַח חַטָּ֣את רֹבֵ֑ץ וְאֵלֶ֙יךָ֙ תְּשׁ֣וּקָת֔וֹ וְאַתָּ֖ה תִּמְשׇׁל־בּֽוֹ” (ספר בראשית, פרק ד', פסוק ז')
המילה "שאת" יכולה להתפרש כהמשך ל"אם תטיב" ואז פירושה הוא שהעוון ייסלח, אך יכולה גם להתפרש על ההמשך "שאת (ו)אם לא תטיב" ופירושה יהיה שקין ימשיך לשאת את העוון. בטעמים נקבע כי שיוך המילה שאת הוא למילים שלפניה. (טעם מפסיק - זקף קטן על המילה "שאת").
”בְּסֹדָם֙ אַל־תָּבֹ֣א נַפְשִׁ֔י בִּקְהָלָ֖ם אַל־תֵּחַ֣ד כְּבֹדִ֑י כִּ֤י בְאַפָּם֙ הָ֣רְגוּ אִ֔ישׁ וּבִרְצֹנָ֖ם עִקְּרוּ־שֽׁוֹר׃ אָר֤וּר אַפָּם֙ כִּ֣י עָ֔ז וְעֶבְרָתָ֖ם כִּ֣י קָשָׁ֑תָה אֲחַלְּקֵ֣ם בְּיַעֲקֹ֔ב וַאֲפִיצֵ֖ם בְּיִשְׂרָאֵֽל׃” (ספר בראשית, פרק מ"ט, פסוקים ו'–ז')
הספק הוא לאן שייכת המילה "ארור", האם על ה"שור" המרמז לשכם בן חמור, או על "אפם" - כעסם של שמעון ולוי. יש שתמהו על ספק זה כיוון שלפי נוסח המסורה מדובר בשני פסוקים שונים וברור כי המילה שייכת לפסוק השני, והציעו כי כוונת הגמרא לפסוק וַיֹּ֖אמֶר אָר֣וּר כְּנָ֑עַן עֶ֥בֶד עֲבָדִ֖ים יִֽהְיֶ֥ה לְאֶחָֽיו (ספר בראשית, פרק ט', פסוק כ"ה) והספק הוא האם במילה "ארור" התכוון נח לקלל את חם או את כנען.
”וַיֹּ֨אמֶר מֹשֶׁ֤ה אֶל־יְהוֹשֻׁ֙עַ֙ בְּחַר־לָ֣נוּ אֲנָשִׁ֔ים וְצֵ֖א הִלָּחֵ֣ם בַּעֲמָלֵ֑ק מָחָ֗ר אָנֹכִ֤י נִצָּב֙ עַל־רֹ֣אשׁ הַגִּבְעָ֔ה וּמַטֵּ֥ה הָאֱלֹהִ֖ים בְּיָדִֽי” (ספר שמות, פרק י"ז, פסוק ט')
המילה "מחר" יכולה להתפרש על היציאה למלחמה ואם כן התייצבותו של משה לתפילה התחילה לפני המלחמה, אך יכולה להתפרש על ההתייצבות - "מחר אנכי ניצב" והתפילה החלה רק ביום השני. בטעמים נקבע ההפסק העיקרי בפסוק (אתנחתא) במילה "בעמלק" והמילה מחר שייכת להמשך.
”וּבַמְּנֹרָ֖ה אַרְבָּעָ֣ה גְבִעִ֑ים מְשֻׁ֨קָּדִ֔ים כַּפְתֹּרֶ֖יהָ וּפְרָחֶֽיהָ” (ספר שמות, פרק כ"ה, פסוק ל"ד)
התיאור "משוקדים" יכול להתפרש על הגביעים או לחלופין על "כפתוריה ופרחיה". בטעמים נקבע ההפסק העיקרי בפסוק במילה "גביעים", והמילה משוקדים שייכת ל"כפתוריה ופרחיה", אך להלכה פסק הרמב"ם כי גם הגביעים וגם הכפתורים והפרחים צריכים להיות "משוקדים"
”וַיֹּ֤אמֶר יְהֹוָה֙ אֶל־מֹשֶׁ֔ה הִנְּךָ֥ שֹׁכֵ֖ב עִם־אֲבֹתֶ֑יךָ וְקָם֩ הָעָ֨ם הַזֶּ֜ה וְזָנָ֣ה ׀ אַחֲרֵ֣י ׀ אֱלֹהֵ֣י נֵכַר־הָאָ֗רֶץ אֲשֶׁ֨ר ה֤וּא בָא־שָׁ֙מָּה֙ בְּקִרְבּ֔וֹ וַעֲזָבַ֕נִי וְהֵפֵר֙ אֶת־בְּרִיתִ֔י אֲשֶׁ֥ר כָּרַ֖תִּי אִתּֽוֹ” (ספר דברים, פרק ל"א, פסוק ט"ז)
המילה "וקם" מצטרפת בפשטות למילים שאחריה - "וקם העם הזה", וכך גם נקבע בטעמים (טעם מפסיק - אתנחתא במילה "אבותיך"), אך חז"ל שחיפשו מקור מן התורה שבכתב לתחיית המתים העלו אפשרות לקריאה - "הנך שוכב עם אבותיך וקם" כלומר שיקום בתחיית המתים.
הפסוקים לפי איסי בן יהודה > פסוקים נוספים

בספרות חז"ל מובאים פסוקים נוספים שעליהם יש נידון היכן הפיסוק:
וּבְנֵ֨י יַעֲקֹ֜ב בָּ֤אוּ מִן־הַשָּׂדֶה֙ כְּשׇׁמְעָ֔ם וַיִּֽתְעַצְּבוּ֙ הָֽאֲנָשִׁ֔ים (ספר בראשית, פרק ל"ד, פסוק ז')
וַיִּשְׁלַ֗ח אֶֽת־נַעֲרֵי֙ בְּנֵ֣י יִשְׂרָאֵ֔ל וַיַּֽעֲל֖וּ עֹלֹ֑ת וַֽיִּזְבְּח֞וּ זְבָחִ֧ים שְׁלָמִ֛ים לַיהֹוָ֖ה פָּרִֽים (ספר שמות, פרק כ"ד, פסוק ה').
בתשובות הגאונים מצוין הפסוק וְאִם־לֹ֥א שָׂטִ֛ית טֻמְאָ֖ה תַּ֣חַת אִישֵׁ֑ךְ הִנָּקִ֕י מִמֵּ֛י הַמָּרִ֥ים הַֽמְאָרֲרִ֖ים הָאֵֽלֶּה (ספר במדבר, פרק ה', פסוק י"ט) כמקרא שאין לו הכרע..
האבן עזרא הקשה מדוע לא הזכירו חז"ל כי גם הפסוק לֹא־יוּכַ֥ל הַנַּ֖עַר לַעֲזֹ֣ב אֶת־אָבִ֑יו וְעָזַ֥ב אֶת־אָבִ֖יו וָמֵֽת (ספר בראשית, פרק מ"ד, פסוק כ"ב) אין לו הכרע אם האב ימות או הבן.
פרשנות כפולה

לדברי התוספות, נמנו כ"מקראות שאין להן הכרע" רק פסוקים שבהם לא ניתן לפרש כי שתי אפשרויות הקריאה נכונות. מנגד, הרבה מהפרשנים נקטו כי גם בפסוקים אלו, המילה שאין לה הכרע "עולה לכאן ולכאן" ושתי אפשרויות הפירוש קיימות. לדבריהם, בפסוקים שצוינו, אחת מאפשרויות הקריאה תשאיר את הפסוק ללא תחביר תקני, ולפיכך פירשו שאין הספק שולל את הפירוש הפשוט של הפסוק, אלא בא להציע אפשרות קריאה והבנה בנוסף להבנה הפשוטה.
לקריאה נוספת

יוחנן ברויאר, ושוב למקראות שאין להם הכרע, בתוך "ישראל - מחקרים בלשון לזכרו של ישראל ייבין" ירושלים ה'תשע"א עמודים 53 - 63
מרדכי ברויאר, מקראות שאין להם הכרע, לשוננו נח' ג' ה'תשנ"ה עמודים 189 - 199
לובה חרל"פ, עוד על "מקראות שאין להם הכרע", לשוננו נט' א' ה'תשנ"ו עמודים 81 - 83
רפאל בנימין פוזן, הערה להערה; מקראות שאין להם הכרע לשוננו סב' א-ב ה'תשנ"ט עמודים 175 - 179
שמחה קוגוט, המקרא בין טעמים לפרשנות ירושלים ה'תשנ"ד עמודים 33 - 36
לובה חרל"פ, הברייתא של איסי בן יהודה על מקראות ש'אין להן הכרע': עיון פרשני–לשוני–מתודולוגי, מים מדליו 13 ה'תשס"ב עמודים 139 - 147
חיים חזקיהו מדיני, שדי חמד חלק ב' מערכת ח' כלל צח', באתר היברובוקס
יעקב לויפר, מקראות שאין להם הכרע, המבשר תורני 325 אדר ה'תשע"ה עמוד 3
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא , דף נ"ב, עמוד א'
↑  בגמרא יומא נב: רב חסדא מוסיף. בבראשית רבה פ' ו' מובאת דעתו של איסי כי לארבעה פסוקים אין הכרע ורבי תנחומא מוסיף.
↑  חידושי הריטב"א על מסכת יומא דף נב'
↑  שו"ת אבקת רוכל סימן ד'
↑  לפירוש זה האות ו' מיותרת. (תוספות הרא"ש יומא נב)
1 2 3  על  פי פירוש רש"י לתלמוד יומא נב
↑  שפת אמת על מסכת יומא דף נב
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ג', הלכה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ', עמוד ב'
↑  תלמוד ירושלמי מסכת עבודה זרה פרק ב' הלכה ז'. בראשית רבה פרשת וישלח פ' ו'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף נ"ב, עמוד ב' לדעת רב חסדא
↑  תשובות הגאונים החדשות (אופק) סימן קמט'
↑  תוספות על מסכת יומא דף נב: דיבור המתחיל "שאת".
↑  חידושי אגדות למהר"ל על מסכת סנהדרין דף צ'. של"ה על מסכת שבועות תורה אור א'. פירוש רש"ר הירש על ספר דברים לא' טז' ועוד.
↑  לדוגמה בפסוק "שאת ואם לא תטיב" האות ו' מיותרת, בפסוק "שוכב עם אבותיך וקם" המשך הפסוק נשאר ללא מובן, ובפסוק "ארבעה גביעים משוקדים" המילים "כפתוריה ופרחיה נותרות ללא משמעות.
מרידיאנה

מרידיאנה (באיטלקית: Meridiana; מפברואר 2010 עד אפריל 2013 נקראה החברה מרידיאנה פליי) הייתה חברת תעופה איטלקית שהפעילה טיסות שכר ליעדי פנים באיטליה וכן יעדים בינלאומיים באירופה, ארצות הברית, אמריקה הלטינית, אפריקה ואסיה.
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1963 כאליסרדה על מנת לקדם תיירות פנים לאי האיטלקי סרדיניה. בשנות פעילותה טסה החברה ליותר מ -51 טיסות סדירות ושכר ליעדים פנימיים, אירופיים ובין יבשתיים מנמל התעופה הראשי שלה אולביה קוסטה סמרלדה. חברת התעופה הפרטית האיטלקית הפעילה גודל צי מעורב של בואינג ומקדונל דאגלס.
בשנת 1991 הוחלט לשנות את שם החברה למרידיאנה ומאז החלה להפעיל טיסות ליעדים מרכזיים באירופה כגון: ברצלונה, פריז, לונדון ופרנקפורט.
בפברואר 2010 התמזגה החברה עם יורופליי, ובעקבות זאת שינתה את השם למרידיאנה פליי. ביולי 2011 התמזגה החברה עם אייר איטלי (הישנה) אשר המשיכה לבצע טיסות עבור מרידיאנה.
באפריל 2013, שינתה החברה את שמה בחזרה ל"מרידיאנה".
בשנת 2017 נרכשו חלק ממניות חברת ההחזקות של החברה על ידי קטאר איירוויז. לאחר מכן הוחלט כי החברה תתמזג עם חברת הבת שלה אייר איטלי (הישנה) תחת המותג אייר איטלי כחברה חדשה. מהלך זה יצא לפועל בתחילת שנת 2018.
בשנת 2020 הודיעה חברת אייר איטלי על פשיטת רגל.
צי המטוסים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | תכולת מושבים (קונפיגורציה) | הערות |
| דגם | מספר מטוסים | J | Y | סה"כ | הערות |
| בואינג 737-300 | 2 | - | 148 | 148 |  |
| בואינג 737-700 | 3 | - | 148 | 148 |  |
| בואינג 737-700 | 3 | - | 149 | 149 |  |
| בואינג 737-800 | 5 | - | 189 | 189 |  |
| בואינג 767-200ER | 1 | 12 | 241 | 253 |  |
| בואינג 767-300ER | 3 | 18 | 258 | 276 |  |
| מקדונל דאגלס MD-82 | 6 | - | 165 | 165 | יוצא משירות |
| מקדונל דאגלס MD-83 | 1 | - | 165 | 165 | יוצא משירות |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 2–3 טיסות שכר שבועיות בין מילאנו לנמל התעופה בן-גוריון במשך כל השנה. כמו כן, החברה הפעילה טיסות שכר עונתיות מורונה, אולביה, רומא וברגמו לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות בוצעו במטוס בואינג 737-800.
הערות שוליים

↑  Meridiana Airlines, rehlat
מרטין דמפסי

| --- | --- |

מרטין דמפסי
 לידה:  14 במרץ 1952 (בן 72) ניו ג'רזי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דיוק  מכללת המלחמה הלאומית  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  John S. Burke Catholic High School 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1974–2005 (כ־31 שנים) 
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד על פיקוד הביטחון הרב לאומי למעבר - עיראק מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית  ראש מטה צבא ארצות הברית  יושב ראש המטות המשולבים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת המפרץ  מלחמת עיראק
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות המצוין (2)   מדליית השירות המצוין של הצי   מדליית השירות המצוין של חיל האוויר   מדליית השירות המצוין של משמר החופים   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (2)   כוכב הארד (2)    אות הערכה מטעם הרמטכ"ל (ישראל)
 
מרטין דמפסי (באנגלית: Martin E. Dempsey; נולד ב-14 במרץ 1952) הוא גנרל אמריקאי, לשעבר יושב ראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. קודם לכן שירת כראש מטה צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה

דמפסי נולד ב-14 במרץ 1952 בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא אירי. הוא גדל בעיר בייון הסמוכה והתקבל ללימודים באקדמיה הצבאית של וסט פוינט. עם סיום לימודיו כקצין שריון בדרגת סג"ם. במלחמת המפרץ לחם כקצין האג"מ של חטיבה 3 בדיוויזיית השריון ה-3. בהמשך שימש כמפקד רגימנט השריון ה-3 וכמפקד האוגדה המשוריינת ה-1. דמפסי פיקד על האוגדה בעת הלחימה בעיראק, בה לכדו אנשיו את מוקתדא א-סדר.
מאוגוסט 2005 ועד אוגוסט 2007 כיהן דמפסי כמפקד על פיקוד הביטחון הרב-לאומי למעבר עיראק (MNSTC-I). לאחר מכן שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית מאוגוסט 2007 ועד 23 במרץ 2008. בתפקידו הבא שימש כממלא מקום מפקד פיקוד מרכז בין ה-24 במרץ 2008 ועד ה-30 באוקטובר 2008, ובסיומו מונה לתפקיד מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית מה-8 בדצמבר 2008 ועד 11 באפריל 2011. ב-11 באפריל 2011 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית וב-30 בספטמבר 2011 מונה ליו"ר המטות המשולבים.
בינואר 2012 הגיע לביקור בישראל, שבמהלכו נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, שר הביטחון אהוד ברק והרמטכ"ל רא"ל בני גנץ. דמפסי אף קיים עם גנץ מספר פגישות עבודה בארצות הברית. ביוני 2015 ביקר פעם נוספת בישראל והוענק לו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.
במאי 2015 נבחר ג'וזף דנפורד להחליף את דמפסי בתפקיד יו"ר המטות המשולבים. דמפסי סיים את תפקידו ב-25 בספטמבר באותה שנה.
הערות שוליים

↑  בינג ווסט, ללא תהילה, הוצאת משרד הביטחון, 2009, עמוד 100.
↑  מערכת אתר צה"ל, יו"ר המטות המשולבים ב"יד ושם": "מחויבים לכך שטרגדיה שכזו לעולם לא תשנה", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 20 בינואר 2012.
↑  מרטין דמפסי, באתר הגבורה
| הקצינים הבכירים, הגנרלים המפקדים וראשי המטה של צבא ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המפקד העליון | ג'ורג' וושינגטון | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| הקצינים הבכירים | הנרי נוקס • ג'ון דופטי • ג'וסיה הרמר • ארתור קלייר • אנתוני ווין • ג'יימס וילקינסון • ג'ורג' וושינגטון • אלכסנדר המילטון • ג'יימס וילקינסון • הנרי דירבורן • ג'ייקוב בראון | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| הגנרלים המפקדים | ג'ייקוב בראון • אלכסנדר מקומב • וינפילד סקוט • ג'ורג' מקללן • הנרי האלק • יוליסס ס. גרנט • ויליאם שרמן • פיליפ שרידן • ג'ון סקופילד • נלסון מיילס | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| ראשי המטה | סמואל יאנג • אדנה צ'אפי • ג'ון בייטס • פרנקלין בל • לאונרד ווד • ויליאם וות'רספון • הודג' סקוט • טסקר בליז • פייטון מרץ' • ג'ון פרשינג • ג'ון היינס • צ'ארלס סומראל • דאגלס מקארתור • מאלין קריג • ג'ורג' מרשל • דווייט אייזנהאואר • עומר בראדלי • ג'וזף לוטון קולינס • מת'יו רידג'וויי • מקסוול טיילור • ליימן למניצר • ג'ורג' דקר • ארל ווילר • הארולד ג'ונסון • ויליאם וסטמורלנד • ברוס פאלמר • קרייטון אברמס • פרידריק וינד • ברנארד רוג'רס • אדוארד מאייר • ג'ון וקהאם • קארל ואונו • גורדון סאליבן • דניס ריימר • אריק שינסקי • פיטר סקומייקר • ג'ורג' קייסי‎ • מרטין דמפסי • ריימונד אודיירנו • מארק מילי • ג'יימס מקונוויל • רנדי ג'ורג' | דגל הדרגה של ראש מטה צבא ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445718805171  GND: 1138993158  ISNI: 0000 0000 5903 3123  LCCN: no2009061193  NKC: jo2018999923  VIAF: 86381853   WorldCat (עם VIAF): 86381853 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דמפסי משוחח עם הרמטכ"ל גדי איזנקוט בעת ביקורו בישראל, יוני 2015