stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים ברינג
הערות שוליים

↑  מבחינה גאולוגית, איי קומנדור (Командорские острова) משתייכים לקשת האיים האלאוטיים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283269405171  BNE: XX5164040  GND: 4087282-8  LCCN: sh85013327  NARA: 10038072  NDL: 00629177  NKC: ge134059  SELIBR: 140739  VIAF: 247193422   WorldCat (עם VIAF): 247193422
טיסהטניה

| --- | --- |
סמל טיסהטניהסמל טיסהטניה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  יאס-נאג'קון-סולנוק יאס-נאג'קון-סולנוק
 נפה:  טרקסנטמיקלוש
 תאריך ייסוד:  1950 
 שטח:  23.55 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,485 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°08′00″N 20°23′00″E﻿ / ﻿47.133333333333°N 20.383333333333°E﻿ / 47.133333333333; 20.383333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.tiszatenyo.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסהטניה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טיסהטניה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיסהטניה (בהונגרית: Tiszatenyő) הוא כפר במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בנפת טרקסנטמיקלוש.
מיקום

טיסהטניה ממוקם ממזרח לנהר הטיסה, בסביבה הקרובה של טרקסנטמיקלוש.
מיקום > גישה

מכיוון סולנוק ניתן לגשת אל הכפר בכמה דרכים: בכביש ירידה מהכביש הראשי 4 בטרקסנטמיקלוש בפניה מכביש 4629, או מכביש 442 מול מרכז מרטפי וכן ברכבת קו רכבות הונגריה (MÁV) מספר 120.
היסטוריה

עקבות של תרבויות קרש (Körös) ושל הטוון (Hatvan) נמצאו בסביבת היישוב, ובכך הוכח שהאזור היה מיושב עוד מימי קדם. היישוב (שהיה באותה תקופה למעשה רק אחוזה עם בתי משרתים) ומנזר מוזכרים לראשונה במקורות כתובים רק במאה ה-15. מאוחר יותר התפתח באזור יישוב של משקי בית מפוזרים.
אחרים מאמינים כי יישוב העתיק אינו זהה לזה של ימינו, וגם לא יכול להיחשב כקודמו, מכיוון שהיישוב כיום הוא קיים כך רק במאה ה-20, למעשה רק בשנת 1950 הפך עצמאי. באותה תקופה שם היישוב התחלף מפוסטהטניה לטיסהטניה.
האזור הכפרי הזה הפך לבלתי מאוכלס פעמיים: תחילה בתקופת הכיבוש הטורקי (מ-1526 עד 1676), ושנית במלחמת העצמאות של רקוצי. משנת 1703 נבזז היישוב מספר פעמים על ידי הסרבים. רק בשנת 1720 החל האכלוס מחדש באזור. האזור היה במשך זמן רב בבעלות משפחת אלמאשי ואחר כך בבעלות משפחת לדרר.
ביישוב של היום (שרחובותיו, בתיו וחלקותיו מעוצבים באופן רגולרי), בתי מגורים הם ללא מרפסת, עם בניין עזר חוץ קטן וחצר קטנה. אלה המאפיינים של הבתים שנבנו בעבר.
אתרים בעלי חשיבות

בית כפרי
פסל אישטוואן הראשון, מלך הונגריה
קופיאפה
אנשים ידועים

שאנדור לדרר (בהונגרית: Lederer Sándor; פשט, 15 באפריל 1854 – טיסהטניה, 3 באוקטובר 1924) היה סופר ואספן יצירות אמנות, מהנדס, בעל קרקעות יהודי-הונגרי ונפטר במקום באחוזתו.
לקריאה נוספת

"היסטוריה קצרה של הכפר טיסהטניה". אורכב מ-המקור ב-2011-02-04. (בהונגרית)
שמו של הכפר טיסהטניה עם רישום סקלר-הונגרי.
טיסהטניה, תל גודו - תצלום אוויר
טיסהטניה, תל גודו - נוף אווירי
ניובה

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  טנטלוס 
 אם:  טייגטה 
 אחים:  פלופס 
 בן או בת זוג:  אמפיון 
 צאצאים:  Amphion, Chias, Cleodoxa, Astyoche, Astynome, Astycrateia, Klytia, Eupinytus, Argeus, Etodaea, Pelopeia, Phthia, Agenor, Archemorus, Amaleus, Amyclas, Alphenor, Sipylus, Meliboea, Archenor, Damasichthon, Tantalus, Neaera, Ismenus, Ilioneus, Phaedimus, Alalcomeneus 
 
ניובה וילדה, איור
ניובה (ביוונית: Νιόβη) הייתה בתם של טנטלוס ודיונה במיתולוגיה היוונית. הייתה אשתו של אמפיון מלך תבאי, וילדה לו שבעה בנים ושבע בנות.
ניובה במיתולוגיה

המיתולוגיה מספרת שניובה חטאה בחטא ההיבריס כלפי לטו, אמם של התאומים ארטמיס ואפולו. ניובה טענה כי היא טובה מלטו, מפני שילדה שבעה בנים ושבע בנות, בעוד שלטו ילדה רק זוג תאומים. היא לגלגה באומרה שבנה של לטו "יפה כמו אשה", ובתה עוסקת במקצוע גברי - ציד.
נקמתם של אפולו וארטמיס לא איחרה לבוא: אפולו הרג את כל בניה של ניובה כשהשתתפו במשחקים אתלטיים, וארטמיס הרגה את כל הבנות. על פי גרסה מסוימת, רק כלוריס נותרה בחיים מכל ילדיה של ניובה. אמפיון נשבע לנקום את דם ילדיו, אך אפולו הרג גם אותו.
ניובה, שעולמה חרב עליה בן רגע, נמלטה להר סיפליון באסיה הקטנה ובכתה נוראות, עד שהפכה בידי זאוס לסלע הגונח כשדורכים עליו. דמעותיה הפכו לנהר אכלואוס. זאוס הפך את כל אנשי תבאי לאבן כדי שאיש מהם לא יוכל לקבור את ילדי ניובה המתים במשך תשעה ימים. בתום תשעת הימים קברו האלים עצמם את הילדים.
הנצחה

על שמה של ניובה כונה היסוד ניוביום. היסוד התגלה ביחד עם מרבצי היסוד טנטלום, שכונה על שמו של טנטלוס, אביה של ניובה.
האסטרואיד 71 Niobe (71 Niobe) שהתגלה על ידי רוברט לות'ר ב-1861 נקרא על שמה.
גלריה

נקמתם של אפולו וארטמיס על גבי כד  מהמאה ה-5 לפנה"ס מאת צייר ניובה (אנ') במוזיאון הלובר
בן מת של ניובה בגלריית אופיצי
בן פצוע של ניובה במוזיאון הישן בברלין
בן פצוע של ניובה במוזיאונים הקפיטוליניים
לקריאה נוספת

אפי זיו, מיתולוגיה עכשיו, הוצאת עם עובד, 2003
גוסטאב שוואב, אלים וגיבורים,(מגרמנית: חנה לבנת), אור יהודה: דביר, 2007. עמ' 126-122.
הערות שוליים

↑  (71) Niobe In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_72. ISBN 978-3-540-29925-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541646005171  BnF: cb12072233w (data)  GND: 11878630X  LCCN: no2018111585  SUDOC: 078600669  VIAF: 57410791   WorldCat (עם VIAF): 57410791
22 במרץ

22 במרץ הוא היום ה-81 בשנה (82 בשנה מעוברת), בשבוע ה-12 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 284 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

893 – רעידת אדמה באזור ארדביל. מספר ההרוגים מוערך בכ-150 אלף
1349 – אזרחי העיר הגרמנית פולדה טבחו ביהודים בהאשימם אותם באשמת מגפת המוות השחור
1765 – הפרלמנט הבריטי מטיל את מס הבולים על מושבות בריטניה באמריקה
1790 – תומאס ג'פרסון מתמנה למזכיר המדינה הראשון בממשלו של נשיא ארצות הברית וושינגטון
1888 – נפתחת הפוטבול ליג האנגלית – מפעל הכדורגל הוותיק ביותר בעולם
1895 – האחים אוגוסט ולואי לומייר מקרינים בפעם הראשונה סרט קולנוע בהקרנה פרטית
1904 – בפעם הראשונה בעיתונות, מפרסם עיתון בלונדון תמונה בצבע בין הכותרות
1917 – ארצות הברית היא המדינה הראשונה המכירה בממשלת המעבר הרוסית
1933 – נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט חותם על חוק המתיר מכירת בירה ויין, בכך באה לסיומה "תקופת היובש"
1933 – הוקם מחנה הריכוז דכאו בגרמניה
1939 – גרמניה הנאצית מספחת את ממל, שהייתה בשליטת ליטא
1944 – למעלה מ-600 מפציצי צבא ארצות הברית תוקפים את ברלין
1945 – מוצאים להורג בקהיר שני לוחמי הלח"י, עולי הגרדום אליהו בית צורי ואליהו חכים, כשהם שרים את התקווה
1945 – הליגה הערבית נוסדת בקהיר. כוללת את: מצרים, עיראק, לבנון, סעודיה, תימן סוריה ועבר הירדן
1945 – מלחמת העולם השנייה – כוחותיו של פטון חוצים את נהר הריין אל עבר פרנקפורט
1956 – מרטין לותר קינג, מנהיג השחורים בארצות הברית, מואשם בבית משפט באלבמה על ארגון החרם של השחורים על נסיעה באוטובוסים, נקנס אחר כך ב-500 דולר
1958 – ברית המועצות מבצעת ניסוי גרעיני בנוביה זמליה
1960 – פטנט על הלייזר נרשם לראשונה בארצות הברית על ידי ארתור סקלאולואו וצ'ארלס הארד
1963 – יוצא האלבום "Please Please Me", אלבומם הראשון של הביטלס
1965 – ארצות הברית מאשרת שכוחותיה השתמשו בנשק כימי כנגד הווייטקונג
1965 – ניקולאה צ'אושסקו נבחר למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית
1978 – צרפת מבצעת ניסוי גרעיני
1979 – הכנסת מאשרת את הסכם השלום בין ישראל למצרים
1981 – שיגור החללית סויוז 39 עם צוות לתחנת החלל סאליוט 6
1982 – שיגור משימת מעבורת החלל קולומביה STS-3
1988 – הכנסת מבטלת ללא מתנגדים את האיסור על משכב זכר, שהיה קיים על פי חוק העונשין עד אותה עת
1996 – במסגרת תוכנית מיר ומעבורות החלל, שיגור משימת מעבורת החלל אטלנטיס STS-76, אשר הביאה את האסטרונאוטית שאנון לוסיד לשהות ממושכת בתחנת החלל מיר
1997 – שביט הייל-בופ חולף בנקודה הכי קרובה לכדור הארץ במסגררת מסלולו המחזורי, במרחק של 1.315 יחידות אסטרונומיות
2006 – ארגון הטרור אט"א מודיע כי יחדל מפעילות אלימה וינסה להשיג את מטרותיו לשחרור חבל הבסקים בדרכים דמוקרטיות
2016 – מתקפת טרור בנמל התעופה וברכבת התחתית של בריסל. ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) הוא שעומד מאחורי המתקפה, בה נרצחו 32 אנשים, ו-135 נפצעו
2017 – הפיגוע בווסטמינסטר, בו נהרגו 4 אנשים
2018 – טיסת AIC139 של אייר אינדיה, נוחתת בארץ לראשונה לאחר שטסה מעל שמי סעודיה, בקו דלהי-תל אביב. זוהי הפעם הראשונה שבה נוחתת בארץ טיסה מסחרית שטסה מעל שמי סעודיה, ומדינות עוינות בכלל
2020 – רעידת אדמה בזאגרב
נולדו

875 – גיום הראשון, דוכס אקוויטניה (נפטר ב-918)
1394 – אולוג בג, מתמטיקאי ואסטרונום (נפטר ב-1449)
1459 – מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-1519)
1517 – ג'וזפו צארלינו, תאורטיקן מוזיקה ומלחין איטלקי (נפטר ב-1590)
1599 – אנתוני ואן דייק, צייר פלמי (נפטר ב-1641)
1797 – וילהלם הראשון, מלך פרוסיה והקיסר הגרמני הראשון (נפטר ב-1888)
1857 – פול דומר, נשיא צרפת (נפטר ב-1932)
1880 – קוניאקי קויסו, ראש ממשלת האימפריה היפנית ופושע מלחמה (נפטר ב-1950)
1883 – ישע סמפטר, משוררת, פעילה חברתית ומחנכת ארץ-ישראלית, ילידת ארצות הברית (נפטרה ב-1938)
1887 – צ'יקו מרקס, קומיקאי אמריקאי, מחברי האחים מרקס (נפטר ב-1961)
1898 – אהרן מסקין, שחקן תיאטרון ישראלי (נפטר ב-1974)
1909 – נתן רוזן, פיזיקאי ישראלי, גילה יחד עם אלברט איינשטיין את גשר איינשטיין-רוזן (נפטר ב-1995)
1909 – מילט קאהל, אנימטור אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני (נפטר ב-1987)
1912 – רחל מרכוס, שחקנית תיאטרון ישראלית (נפטרה ב-1985)
1923 – מרסל מרסו, פנטומימאי צרפתי (נפטר ב-2007)
1926 – משה מרון, איש ציבור ישראלי, סגן ראש עיריית רמת גן וחבר הכנסת מטעם הליכוד בכנסת התשיעית (נפטר ב-2023)
1927 – יהושע צפריר, אמן ומשורר ישראלי (נפטר ב-2015)
1928 – ביל ארצ'ר, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי
1929 – מורט דרוקר, קריקטוריסט ואמן קומיקס אמריקאי (נפטר ב-2020)
1929 – יאיוי קוסמה, אמנית וסופרת יפנית
1930 – סטיבן סונדהיים, מלחין ופזמונאי יהודי אמריקאי (נפטר ב-2021)
1930 – פט רוברטסון, מראשי הימין הפונדמנטליסטי הנוצרי האמריקאי (נפטר ב-2023)
1931 – ויליאם שאטנר, שחקן קולנוע אמריקאי (קפטן קירק ב"מסע בין כוכבים")
1931 – ברטון ריכטר, פיזיקאי אמריקאי יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1976 (נפטר ב-2018)
1933 – ריצ'רד איסטון, שחקן קנדי (נפטר ב-2019)
1933 – מישל הידלגו, כדורגלן ומאמן צרפתי (נפטר ב-2020)
1933 – אבולחסן בני-סדר, נשיאה של איראן (נפטר ב-2021)
1934 – אורין האץ', פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית (נפטר ב-2022)
1934 – טונינה טוריאלי, זמרת איטלקייה
1935 – אליהו הכהן, חוקר זמר עברי, מרצה בנושא ומגיש תוכניות ברדיו ובטלוויזיה בתחום (נפטר ב-2023)
1936 – רוג'ר ויטאקר, זמר ומוזיקאי אנגלי (נפטר ב-2023)
1940 – שבתאי בן-בסט, כדורסלן ישראלי
1941 – נח רם, ספורטאי ומאמן שחייה ישראלי
1948 – אנדרו לויד ובר, מלחין מחזות זמר
1948 – ברנרד דיץ, כדורגלן ומאמן גרמני
1952 – מישקה בן-דוד, סופר ישראלי שנמנה עם בכירי "המוסד"
1955 – מרטין הופמן, כדורגלן גרמני
1956 – מריה תרזה, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג
1959 – אלברט בגר, מלחין ג'אז ישראלי, יוצר ונגן סקסופון וחליל
1961 – אנטוניה סן חואן, שחקנית ספרדייה
1963 – אודי אשש, כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם בבית"ר ירושלים
1963 – ברכה שפירא, פרופסורית ישראלית למדעי המחשב
1964 – יוחאי ליפשיץ, שחיין ישראלי
1967 – מריו צ'יפוליני, רוכב אופניים איטלקי
1967 – יוסי מדמוני, תסריטאי, עורך תסריט ובמאי ישראלי
1976 – ריס וית'רספון, שחקנית אמריקאית
1982 – יעל דואני, רקדנית, מנחה ושחקנית טלוויזיה ומחזות זמר ישראלית
1987 – אלכס שטילוב, מתעמל ישראלי
1995 – ניק רובינסון, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי
נפטרו

1144 – ויליאם מנוריץ', ילד אנגלי אשר רציחתו עוררה את עלילת הדם המתועדת הראשונה (נולד ב-1132)
1421 – תומאס מלנקסטר, דוכס קלרנס (נולד ב-1388)
1471 – ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה (נולד ב-1420)
1687 – ז'אן-בטיסט לולי, מלחין צרפתי (נולד ב-1632)
1832 – יוהאן וולפגנג פון גתה, סופר, מחזאי ומדען גרמני (נולד ב-1749)
1933 – אונו קיילאס, משורר פיני (נולד ב-1901)
1945 – אליהו חכים, רוצחו של הלורד מוין (נולד ב-1925)
1945 – אליהו בית צורי, רוצחו של הלורד מוין (נולד ב-1922)
1946 – קלמנס פון גאלן כומר קתולי גרמני, אשר יצא בפומבי כנגד תוכנית T4 - אותנסיה (נולד ב-1878)
1977 – צבי נוימן, מחלוצי הכירורגיה הפלסטית בישראל (נולד ב-1918)
1979 – נחמן בן-עמי, עיתונאי, עורך, מבקר תיאטרון ומתרגם ישראלי, חבר מערכת "מעריב" (נולד ב-1922)
2003 – דב שיאון, תת-אלוף בצה"ל, שימש כדובר צה"ל (נולד ב-1921)
2004 – אחמד יאסין, מנהיג החמאס (נולד ב-1938)
2011 – ראובן שפר, שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי (נולד ב-1925)
2015 – אמנון מסקין, שחקן ובמאי תיאטרון (נולד ב-1934)
2018 – יוהאן ואן הולסט, פרופסור הולנדי, פוליטיקאי וחסיד אומות העולם (נולד ב-1911)
2020 – דוד ארליך, סופר ישראלי, מייסד ובעלי בית הקפה הספרותי "תמול שלשום" (נולד ב-1959)
2021 – אלג'ין ביילור, שחקן כדורסל אמריקאי (נולד ב-1934)
2023 – רבקה בסמן בן-חיים, משוררת יידיש ומורה ישראלית (נולדה ב-1925)
2024 – כמאל מנצור, יועץ לענייני ערבים לנשיאי מדינת ישראל ממוצא דרוזי (נולד ב-1931)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום המים הבינלאומי
פסטיבל מינרווה ברומא העתיקה
21 במרץ – 23 במרץ
מרץ
לוח אירועים שנתי
מרסל מרסו
טיסה 34 של בריטיש איירווייז

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה בתמונה משנת 2012
 תאריך:  22 בדצמבר 2013
 שעה:  22:43
 מיקום:  נמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו, יוהנסבורג, דרום אפריקה
 גורם:  טעות אנוש
 הרוגים:  0
 פצועים:  4
 נעדרים:  0
 ניצולים:  202
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 747
 מספר זנב:  G-BNLL
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו, יוהנסבורג
 יעד:  נמל התעופה הית'רו, לונדון
 מפעיל:  בריטיש איירווייז
 נוסעים:  185
 אנשי צוות:  17
 הרוגים:  0
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  202
טיסה 34 של בריטיש איירווייז הייתה טיסת נוסעים מסחרית שנועדה לטוס ב-22 בדצמבר 2013 בטיסת לילה מנמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו ביוהנסבורג שבדרום אפריקה אל נמל התעופה הית'רו בלונדון שבבריטניה. בדרכו אל מסלול הטיסה פגעה כנף המטוס שהוביל את הטיסה, מדגם בואינג 747, בבניין על הקרקע. ארבעה אנשים שהיו בבניין נפצעו. הנזק שנגרם למטוס עקב ההתנגשות הביא להוצאתו משירות.
התאונה

הטרמינלים בנמל התעופה או. אר. טאמבו ממוקמים בצדו המערבי של הנמל ורחבות החניה למטוסים צמודות אליהם ממזרח. ממזרח לטרמינלים ולרחבות החניה ממוקמים ממערב למזרח שני מסלולי הסעה ושני מסלולי טיסה מקבילים: מסלול ההסעה B (בראבו), מסלול ההסעה A (אלפא), מסלול הטיסה 03/21L ומסלול הטיסה 03/21R.
המטוס שהוביל את הטיסה היה מדגם בואינג 436–747. הוא נכנס לשירות במאי 1990. לזכות קברניט המטוס נרשמו 20,050 שעות טיסה, מהן 12,500 שעות במטוסי 747. לזכות טייס המשנה נרשמו 5,700 שעות טיסה, מהן 1,400 שעות במטוסי 747. על סיפון המטוס היו 185 נוסעים ו-17 אנשי צוות.
המטוס נועד לנוע דרומה מרחבת החניה הראשית של הנמל אל קצהו הדרומי של מסלול 03L. טייסי המטוס קיימו תדריך לפני טיסה שכלל הסעה על מסלול אלפא לקצהו של מסלול 03L. המטוס נדחף לאחור מהשער לאחר השעה 22:30 לפי השעון המקומי. בקר הקרקע הורה לטייסיו להסיע על מסלול בראבו ולא אלפא ולעצור בקצהו. טייס המשנה, שנהג במטוס, סבר שמסלול בראבו יוביל אותו ישירות אל קצהו של מסלול הטיסה. למעשה מסלול בראבו התפצל בהמשכו לשתי זרועות - המשך ישר לזרוע דרומית (מסלול שנקרא מייק) ופיצול שמאלה עד למיזוג עם מסלול אלפא בסמוך לקצה הדרומי של מסלול 03L. צוות הטיסה לא הכיר את תוואי המסלול, החמיץ את הפנייה שמאלה והמשיך להסיע את המטוס דרומה על מסלול מייק. הדבר אירע גם משום שנורות ירוקות במרכז המסלול לא דלקו וגם השילוט המואר המפנה לזרוע לשמאל לא פעל. טייס המשנה הבחין שהמסלול הופך צר יותר. בקר הקרקע הבחין באמצעות מכ"ם הקרקע שלו במיקומו השגוי של המטוס ופקד עליו לעצור. לפני שהספיקו הטייסים לעצור את המטוס, בשעה 22:43, פגעה כנפו הימנית במבנה בן שתי קומות שניצב ממערב למסלול מייק. הכנף חדרה לתוך הקומה העליונה של המבנה. כתוצאה מכך נפצעו קל ארבעה עובדים שנמצאו בתוך הבניין.
המטוס עצר. דלק החל לדלוף ממכל דלק בכנף הפגועה. כעבור שעה, לאחר שהדליפה טופלה ונעצרה, הורשו נוסעי המטוס לרדת ממנו דרך הדלת האחורית משמאל.
לאחר התאונה

התאונה נחקרה על ידי רשות התעופה האזרחית של דרום אפריקה. חוקרי התאונה קבעו שהיא התרחשה עקב אבדן התמצאות על הקרקע על ידי צוות הטייסים, שהביאה להחמצת הפנייה שמאלה והמשך ההסעה דרומה על מסלול מייק. תרמה לטעות העובדה שהטייסים לא קיימו תדריך לפני טיסה לגבי הסעה על מסלול בראבו ולא התייחסו למבנהו בתרשים שהיה בידם. כמו כן תרמה לתאונה העובדה שאורות המסלול ושלטי ההכוונה המוארים לא פעלו.
בתאונה נגרם נזק משמעותי לכנף הימנית של המטוס מעבר למנוע מס' 4. בעקבות זאת החליטה חברת בריטיש איירווייז לא לתקן את המטוס ולהוציאו משירות.
איפיגניה

| --- | --- |

 אב:  אגממנון 
 אם:  קליטמנסטרה 
 אחים:  כריסוטמיס, לאודיקה, אורסטס, אלקטרה, Iphianassa 
 
ערך זה עוסק בדמות במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

איפיגניה (ביוונית: Ἰφιγένεια) היא בתם של אגממנון וקליטמנסטרה במיתולוגיה היוונית (או, לפי גרסה אחרת, בתם של הלנה ותסאוס שגדלה בבית אגממנון וקליטמנסטרה).
איפיגניה במיתולוגיה היוונית

לאחר שאגממנון הרג צבי קדוש ביער קדוש של האלה ארטמיס, החליטה זו להענישו, והפסיקה את הרוח ובכך מנעה מספינותיו להפליג לטרויה במהלך מלחמת טרויה. האורקל קלכס גילה כי הדרך היחידה לפייס את האלה היא להקריב את איפיגניה לארטמיס.
על פי גרסה אחת ארטמיס הצילה את איפיגניה ברגע האחרון בהחליפה אותה בצבי, ולקחה אותה למקדשה שבטאוריס (בחצי האי קרים). על פי גרסת הסיודוס הוקרבה איפיגניה והפכה לאלה. על פי גרסת אנטונינוס ליברליס איפיגניה נלקחה לאי לוקה שם נישאה לאכילס.
אוריפידס בגרסתו - האורסטיה משלב את סיפורה בסיפורו של אחיה, אורסטס.
כימון ואיפיגניה

על פי אגדה זו, הבאה להדגים את כוחה של האהבה, כאשר שכבה איפיגניה ביער שעל חוף הים, ראה אותה האציל הקפריסאי כימון והתאהב בה. כימון היה (מהיותו קפריסאי) בור (בעיני היוונים) אולם בשל כוחה של האהבה הוא הפך לאציל עדין. אגדה זו לא הייתה חלק מהמיתולוגיה היוונית ומקורה בפיתוח של סיפור המופיע בדקאמרון של ג'ובני בוקאצ'ו שפותח על ידי המשורר ג'ון דריידן.
אגדה זו שימשה בסיס ליצירות של ציירים רבים כגון בנג'מין וסט (1773), ג'ון אוורט מיליי (1848) ופרדריק לייטון (1884)
עיבודים של הסיפור המיתולוגי

איפיגניה באאוליס , טרגדיה מאת אוריפידס.
איפיגניה באולידה, מחזה מאת ז'אן רסין.
איפיגניה באולידה, אופרה מאת  כריסטוף ויליבלד גלוק.
איפיגניה, בבימוי מייקל קאקויאניס.
שיר המלכים, רומאן מאת בארי אנסוורת'.
איפיגניה באאוליס, מחזה מאת אלן מקלוכלין (כחלק מהסדרה איפיגניה ובנות אחרות)
איפיגניה בטאוריס , מחזה מאת אוריפידס.
איפיגניה בטאוריס, מחזה מאת יוהאן וולפגנג פון גתה.
איפיגניה בטאוריס, אופרה מאת כריסטוף ויליבלד גלוק.
'איפיגניה בטאוריס, מחזה מאת אלן מקלוכלין (כחלק מהסדרה איפיגניה ובנות אחרות)
איפיגניה בברוקלין, קנטטה מאת פ. ד. ק. באך.
איפיגניה, בלט מאת שארל לה פיק.
איפיגניה, מחזה מאת סמואל קוסטר.
איפיגניה 2.0, מחזה מאת צ'ארלס ל. מי.
האסטרואיד  112 Iphigenia (אנ') שהתגלה על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס ב-1870 נקרא על שמה.
איפיגניה, יצירה מאת אנסלם פאוארבאך
כימון ואיפיגניה. יצירתו של פרדריק לייטון.
אלן נקש

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1972 (בן 52) קאן, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 
אלן דוד נקש (בצרפתית: Alain David Nacache; נולד ב-9 ביוני 1972 בקאן) הוא רבה הראשי של לוקסמבורג מאז אוקטובר 2011.
למד בישיבות בבני ברק ובמונסי. למד לקראת סמיכה לרבנות בבית המדרש הרבני של צרפת ונסמך בידי הרבנות הראשית לישראל.
ב-27 באוקטובר 2011, הושבע כרבה של לוקסמבורג על ידי שר התרבות הלוקסמבורגי פרנסואה בילטגן. ב-4 במרץ 2012 התקיימה ה'הכתרה' הרשמית בבית הכנסת בעיר לוקסמבורג.
קודם למינויו לתפקיד זה, כיהן נקש כרבן של מונקו, לוזאן ובורדו.
נקש נשוי ואב לשישה ילדים.
הערות שוליים

1 2 3  ביוגרפיה קצרה שלו.
↑  Chevalier, A., 2012. Installation du nouveau Grand Rabbin Alain David Nacache. Luxemburger Wort vum 6. Mäerz 2012, S. 20.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטבע

ערך זה עוסק באמצעי תשלום עשוי מתכת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
מטבעות מתקופת המנדט הבריטי ומדינת ישראל
שני הצדדים של מטבע ספרדי מתקופת פרננדו השישי (1756)
מַטְבֵּעַ, במשמעותו המקורית, הוא גוש מתכת בעל צורת עיגול או צורה דומה, שעליו הטבעה שנוצרה על ידי ריבון (ומכאן נגזר שמו), ואשר מטרתו לשמש אמצעי תשלום, המקל על פעולות הקנייה, המכירה והתשלום עבור סחורות, עבודה או שירותים.
בשל כך, המושג "מטבע" משמש היום כינוי כללי לכל הכספים הרשמיים במדינות העולם, הכוללים שטרות כסף ומטבעות המוגדרים כהילך חוקי של כל מדינה. בישראל המטבע החוקי הנוכחי נקרא שקל חדש, והוא כולל את שטרות הנייר והמטבעות.
המילה "מטבע" בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.
היסטוריה

המטבעות הקדומים ביותר שנמצאו קשורים בעיקר לאזור אסיה הקטנה בתקופת הברזל. פיתוח המטבע מיוחסת לעיתים קרובות לממלכת לידיה אשר שגשגה באסיה הקטנה בעת העתיקה. המטבעות הקדומים נטבעו על ידי מלך לידיה, אליאטס בסביבות שנת 640 לפנה"ס. טורקיה ציינה מטבע זה במטבע מודרני שטבעה לכבודו.
בהתאם לכך ניתן להבין כי שקל הקודש המוזכר בתורה אינו מטבע אלא יחידת משקל של מתכת יקרה, לרוב כסף, זהב או שתיהן גם יחד בבסיס דו מתכתי.
חז"ל דרשו בכמה מקומות שהתורה מצווה לפדות מעשר שני במטבע דווקא, על פי הכתוב (דברים יד כה) "וצרת הכסף בידך", ודרשו ש"צרת" פירושו צורה (בבא מציעא מז ב). באגדה מוזכר גם מטבע של אברהם אבינו, אולם מוסכם במחקר שזהו אנכרוניזם מתקופת חז"ל על עת קדומה.
הנהגת שטרות כסף כהילך חוקי, החלה בסין בשנת 812. באירופה עד המאה ה-17, שימשו המטבעות אמצעי תשלום בסיסי של המסחר והילך חוקי יחיד, עד ההנפקה הראשונה של שטרות הכסף בשוודיה ביולי 1661.
היסטוריה > הצורה העגולה

בהיסטוריה ידועות צורות רבות שניתנו למטבעות: עיגולים, מרובעים, משולשים, משושים, מתומנים (או 12 צלעות בדומה למטבע ה-₪5 של היום) ועוד, אך הצורה העגולה היא הנפוצה ביותר והכמעט בלעדית לייצור מטבעות, שיתרונותיה הן, נוחות הנשיאה ומראה נאה הנשמר בצורתו לאורך זמן.
מטבעות עתיקים

לא קיימים מטבעות עתיקים כמטבעות בני זמננו, ערכם של המטבעות בעת העתיקה לא נגזר מהתחייבות בנקאית הניתנת כנגדם ("כסף סינתטי"), אלא משווי השוק של המתכת ("כסף טבעי"). לכן, נטבעו המטבעות העתיקים בעיקר ממתכות אצילות, שסיפקו ערך שהיה גבוה מצד אחד, ומצד שני, משקלן היה קל לנשיאה. גם כיום נהוג לטבוע את המטבעות מחומרים מתכתיים שונים, בשל עמידותם וחוזקם, אולם לא ממתכות יקרות, כך שערכו הכספי של המטבע המודרני, גבוה על פי רוב מערך המתכת ממנו הוא מיוצר.
עם השנים קיבלו המטבעות צורה אחידה, וכל מדינה הנפיקה מטבעות בערכים קבועים, שנקבעו על פי ערכה ומשקלה של המתכת ממנה ניצקו. מאחר שערך המטבעות העתיקים נבע ממשקלן בזהב, בכסף ובנחושת, נוצר במהלך ההיסטוריה כר נרחב של פעולות זיוף מטבעות. כך למשל ייצרו זייפנים מטבעות שמשקלן היה קטן מהמקובל, או שהכילו הרכב מתכות שונה. צורת זיוף נוספת הייתה שיוף שולי מטבעות קיימים על מנת לעשות שימוש בשבבי המתכת שהוסרו. כדי למנוע רמאויות מסוג זה, החלו יצרני המטבעות לטבוע חריצים בשולי המטבע, כך שכל שיוף ניתן יהיה להבחנה מידית. נוהג הטבעת מטבעות מחורצים בשוליהם השתמר עד ימינו, בעיקר מסיבות של יופי ואסתטיקה.
בזמננו משמשים המטבעות העתיקים בעיקר לאספנות ולתצוגה במוזיאונים, אולם עקב היותם עשויים ממתכת שהיא חומר עמיד, יש למטבעות לעיתים רבות חשיבות היסטורית, מאחר שקל למוצאם בחפירות ארכאולוגיות וללמוד מסוגם, מכמותם ומהימצאותם בסמיכות למטבעות אחרים על גיל השכבה שנתגלתה ועל התרבות שהתקיימה בה.
מטבעות עתיקים נודעים: דרכמה, סטאטר, דינר, סלע ואס.
סוגי מטבע והנגזרות ממנו

מהמושג מטבע נגזרים מושגים נוספים:
מטבע חוץ - מטבע של מדינה אחרת, שמשמש תיירים ועוסקים במסחר בינלאומי.
מטבע זיכרון - גוש מתכת הנראה כמטבע, אשר הונפק במיוחד לצורך הנצחת מאורע מסוים או אישיות מסוימת. מטבע זיכרון, הגם שהוא הילך חוקי, עשוי פעמים רבות ממתכת יקרה, כגון כסף או זהב, ומחירו גבוה במידה ניכרת מערכו הנקוב, כך שהוא אינו משמש בפועל כאמצעי תשלום. "מטבעות" כאלה מהווים פריטי אספנות. דוגמה לכך היא סדרת "מטבעות יום העצמאות" שמנפיק בנק ישראל מדי שנה.
מטבע קשה - אמצעי התשלום של מדינות המוכרות בעולם ככאלה בהן הכסף שומר היטב על ערכו יחסית למצב במדינות אחרים. דוגמאות ל"מטבעות קשים": האירו האירופי, הין היפני, הפרנק השווייצרי ואחרים. בישראל ובמדינות רבות אחרות, נחשב גם הדולר האמריקאי למטבע קשה, אף ששערו נשחק בהתמדה יחסית למטבעות חזקים ממנו.
איסוף מטבעות

איסוף מטבעות הוא תחביב עולמי, שעיקרו לאסוף מטבעות שונים ממדינות ותקופות שונות.
נומיסמטיקה

נוּמִיסְמַטִיקַה היא מדע העוסק בחקר הכסף כאמצעי תשלום ובחקר עברו ההיסטורי, הכלכלי והגאוגרפי על צורותיו השונות. מקור המילה מיוונית עתיקה: numisma – מטבע. מדע זה נעזר בעיקר במטבעות.
ראו גם

שקל חדש
מטבעות לאומיים
מדליה
קרן המטבע הבינלאומית
ISO 4217
עץ או פלי
הערות שוליים

↑  יעקב עציון, המטבע והטבעת יוצאים לטבע, מקור ראשון, מוסף "שבת", 4 במרץ 2011, גיליון 708.
↑  גם זכר גם נקבה, באתר "השפה העברית"
↑  יובל נח הררי, קיצור תולדות האנושות, עמ' 185
↑  סביב הדמות נכתב באנגלית ובטורקית: המטבע הראשון בעולם 640 לפנה"ס. ראו: תמונת המטבע בקטלוג קראוזה (אנ') במספר KM 957.
↑  בראשית רבה ל"ט, יא
↑  "מטמון ובו מאות מטבעות זהב נחשף בחפירות של רשות העתיקות בחניון גבעתי בעיר דוד שבגן לאומי סובב חומות ירושלים". Israel Antiquities Authority. 2008-12-22. נבדק ב-2009-11-16.
↑  מטבעות יום העצמאות, באתר האינטרנט של החברה הישראלית למדליות ולמטבעות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283907105171  BnF: cb13516317n (data)  GND: 4040629-5  HDS: 013663  LCCN: sh85027797  LNB: 000059926  NDL: 01197979  NKC: ph115319  TDVİA: sikke 
המטבעות הראשונים של קרויסוס מלך לידיה, עשויים מאלקטרום
מטבע רומאי עתיק
מטבעות זהב עם דיוקן הקיסר הביזנטי הרקליוס, שנמצאו בעיר דוד בירושלים ב-2008
מטבעות של עשרה ש"ח: המטבע הימני מקורי, ושני האחרים מזויפים
לדה (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 אב:  תסטיוס 
 אם:  דידאמיה 
 אחים:  אלתיאה 
 בן או בת זוג:  טינדראוס 
 צאצאים:  הלנה, Timandra, קליטמנסטרה, פיבי, קסטור, פולוקס, קסטור ופולוקס 
 
לדה עם הברבור
במיתולוגיה היוונית, לֶדָה (ביוונית: Λήδα) הייתה אשתו של מלך ספרטה, טינדראוס.