stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולה (קבוצה אתנית)
תרבות > שפה

שפת הפולאני היא הפולאר (Pulaar). כל הסנגלים והמאוריטיאנים שזוהי שפת האם שלהם ידועים בתור האלפולאר (Halpulaar), שמשמעו "דוברי הפולאר" (האל הוא השורש של הפועל הפולארי "האאלוגול" (Haalugol) שמשמעו - לדבר). באזורים מסוימים, למשל בצפון קמרון, השפה הפולאנית היא הלינגואה פרנקה.
שפת הפולה היא שפה לא טונאלית (שפה טונאלית היא שפה הכוללת מספר טונים, כלומר מספר מסוים של הבחנות בין תדירויות-צליל), היא מדוברת בכ-20 מדינות לאורך מרכז ומערב אפריקה. כמו שפות נוספות (למשל: שפת וולף ושפת סרר) היא שייכת לתת משפחה האטלנטיות של שפות ניז'ר קונגו.
היא דוברה לראשונה על ידי אנשי הפולה ובהמשך גם דוברה גם על ידי קבוצות נוספות (כמו בני הטוקולור) מעמק נהר סנגל.
אף על פי שישנם הרבה שמות לשפת הפולה כמו פולאני, פולר, פולאר, מסינה-פולפיאד וכדומה, בדרך כלל מדובר על אותה שפת יסוד.
נגזרותיה של שפת הפולה מדוברת במספר מדינות: פולאני היא שפה רשמית בסנגל (Pulaar) וניגריה (Fulfulde), שפה אזורית רשמית גינאה (Pular), ושפה לאומית של מאלי (Maasina) וניז'ר (Fulfulde).
סה"כ ישנם כ-24 מיליון דוברים (על כל נגזרותיה) את שפת הפולה בתור שפת אם, במרכז ובמערב אפריקה.
תרבות > קוד מוסרי

מאפיין מרכזי בתרבות הפולאנית הוא קוד התנהגות הידוע בתור פולאקו (Pulaaku), או לאאוול פולבה (laawol Fulɓe) בשפת הפולה, שמשמעו "הדרכים הפולאניות" שמועברות מדור לדור בתור ערכים מוסריים נעלים של הפולבה. ערכים אלה מאפשרים להם לתחזק את זהותם לאורך הגבולות ולצד השינויים של אורח החיים. ישנם ארבעה עקרונות בסיסיים שמגדירים את הפולאני מיסודו:
מוניאל: סובלנות, שליטה עצמית, משמעת, זהירות.
המוניאל הוא שילוב בין חוזק ואומץ בזמן מצוקה וקבלה סטואית וסיבולת של גלגל החיים שנקבע מראש. לרוב עיקרון זה מפורש כסובלנות.
סמטאנדה: צניעות, כבוד לאחרים (אפילו לאויבים).
הסמטאנדה מתוארת בתור חוסר ריסון ושליטה עצמית בעת אינטראקציות חברתיות ביום יום, ומתועדת כחולשה בהתמודדות עם מצוקות. לרוב היא מפורשת כבושה. כשמישהו מתנהג בצורה מבישה, הפולבה נוהגים לומר "או סמפטי" (O sempti), שמשמעו שהם ביישו את עצמם, או "או וואללה סמטאאנדה" (O walaa semteende), שמשמעו שאין להם בושה.
חאקילו: חכמה, ראיית הנולד, אחריות אישית והכנסת אורחים.
המילה חאקילו, משמעה אינטליגנציה, ראיית הנולד ושכל הישר, מפורשת בתור זהירות ופיקחות בניהול הפרנסה והיתקלויות פנים מול פנים.
סאגאטה: אומץ ועבודה קשה.
במילים אחרות, פולאני חייב להכיר את האילוצים החברתיים בכל הקשור לדרכי ההתנהגות ולהיות מסוגל להימנע מהפרתם בכל המצבים האפשריים, בעיקר מול אנשים אחרים. פולאני אמיתי נמצא בשליטה מלאה של הרגשות והדחפים שלו. כמו כן, נדרשת ממנו הבנה גבוהה גם של השפה וגם של העם הפולאני.
תרבות > לבוש

בתת קבוצות הפולאניות אין צורת לבוש מסוימת, לרוב הבגדים והאביזרים תלויים במחוז הספציפי. הלבוש המסורתי של הפולבה וודאבה כולל שמלות ארוכות וצבעוניות, רקומות בצניעות או מקושטות בצורה אחרת. בהרי פוטה ג'אלון במרכז גינאה, נהוג לראות גברים הלובשים כובעים מיוחדים עם ריקמה צבעונית. בניגריה, קמרון וניז'ר הגברים לובשים כובע בעל שלושה קודקודים הידוע בשם נופיירה (Noppiire). גם הנשים וגם הגברים לובשים שמלות כותנה לבנות או שחורות המקושטות ברקמות בצבעים כחול, אדום וירוק. הסגנון משתנה בין המחוזות ובין המינים.
נפוץ לראות נשים המקשטות את השיער שלהן עם חרוזים וצדפות. נשות הפולה לרוב משתמשות בחינה על מנת לקשט את הזרועות והרגליים, בדומה לתרבויות אחרות באפריקה. שיערן הארוך נקלע לחמש צמות ארוכות שלרוב או משתלשלות למטה או מלופפות לצידי ראשן. נשים וילדות רבות מחברות מטבעות כסף וענבר לצמות שלהן. חלק מהטבעות הללו עתיקים מאוד והועברו מדור לדור במשפחות. הנשים לרוב עונדות צמידים רבים על מפרקי הידיים שלהן.
בדומה לגברים, גם לנשים יש סימנים על הפנים, מסביב לעיניים והפה, שניתנו להן כשהיו ילדות. הפולבה המערביים ממדינות כמו מאלי, סנגל ומאוריטניה משתמשים בדיו אינדיגו מסביב לפה, מה שגורם לשפתיים ולחניכיים שלהם להשחיר.
הגברים הפולאנים לרוב לובשים חולצות ומכנסיים בצבע אחיד, שמגיעים עד לקרסוליים שלהם, העשויים מכותנה מקומית, בד ארוך מלופף מסביב לפנים שלהם. על הטורבנים שלהם הם חובשים כובע חרוטי העשוי מקש ועור. הם הולכים עם מקלות הליכה על הכתף כשהידיים מעליהם. לרוב, לגברים יש סימונים משני צידי הפנים או על המצח. הם קיבלו את הסימנים כשהיו ילדים, בדומה לנשים. האתיקה הפולאנית נמשלת בידי רעיון הפולאקו. הנשים לובשות שמלות ארוכות עם שאלים פרחוניים. הן מקשטות את עצמן עם שרשראות, עגילים, נזמים, וצמידי רגליים.
תרבות > מוזיקה

לפולה תרבות מוזיקלית עשירה והם מנגנים על מגוון כלי נגינה מסורתיים שכוללים תופים, הודדו (לאוטה המכוסה בעור מרוט) וריטי (כלי בעל מיתר אחד הדומה לכינור). בנוסף, הם עוסקים במוזיקה ווקאלית. המוזיקאי הידוע באאבא מאאל (Baaba Maal), ממוצא סנגלי-פולאני, שר בפולאר בהקלטות שלו. יבבות או זאגחארט (Zaghareet - כך נקראת השירה בפולאנית) היא צורה נפוצה של שירה המתבצעת תוך תנועה מהירה של הלשון מצד לצד ויצירת צלילים גבוהים וחדים.
המוזיקה הפולאנית מגוונת בדומה לאנשיה. תת-הקבוצות הרבות מתחזקות רפרטואר ייחודי של מוזיקה וריקודים. שירים וריקודים משקפים את החיים המסורתיים ומתוכננים במיוחד לכל מאורע. המוזיקה מתנגנת בכל מאורע: תוך רעיית עדרים, עבודה בשדות, הכנת אוכל או בתוך המקדש. למוזיקה חשיבות רבה למעגל החיים הכפרי – עיבוד אדמה, קציר וניפוי דוחן מבוצע בהתאם לקצב השירים והתופים.
לרועים הפולאניים משיכה מיוחדת לחליל ולכינור – ניאניאורו. רועי צאן פולאנים צעירים אוהבים לשרוק ולשיר ברכות בזמן שהם משוטטים בסוונה השקטה עם הבקר והעיזים. הכלים הפולאנים האמיתיים הם הכינור בעל המיתר הבודד (ניאניאורו), החליל, הלאוטה בעלת 2 עד 5 מיתרים, הודדו או מולו וסטי התופים שנקראים בוובה ובאוודי. עם זאת הם מושפעים מכלים אחרים מהאזור כמו הנבל המערב אפריקאי, הקורה והבאלאפון.
תרבות > אוכל

קוסאם הוא המושג הכללי לחלב טרי וליוגורט, הידוע בשם פנדידאן (pendidan) בשפה הפולפולדית. הקוסאם הוא מאכל מרכזי בזהות הפולאנית ונערץ בתור משקה או בתור אחת מהצורות המעובדות שלו – יוגורט או גבינה. קטוגול ולבול הם נגזרות של שומן חלב ונעשה בהם שימוש בבישול וקליעת שיער. מראה נפוץ בקרב הנשים הפולאניות הוא נשים הרוכלות במוצרי חלב בתוך דלועים מעוצבים הנחים על ראשיהן. ארוחות אחרות כוללות מאכל בשם ניורי העשוי מקמח דגנים כמו תירס, דוחן או סורגם שנוהגים לאכול בשילוב עם מרק (טאקאי, חאאקו) העשוי מבצל, תבלינים, פלפלים וירקות אחרים.
מאכל נוסף שנפוץ בכל הקהילות הפולאניות נעשה מהתססת חלב ליוגורט. אוכלים אותו עם קוסקוס מתירס או בשמו לאצ'ירי או דאקארה, באותה הקערה או בנפרד. בנוסף אוכלים אותו עם דייסה נוזלית הנקראת גארי שעשויה מחלב ודגנים כמו דוחן, סורגום או תירס. הוודאבה נוהגים לאכול דוחן, חלב ובשר בתור מרכיבים מרכזיים. את הדוחן אוכלים בבוקר, בצהריים ובלילה כתבשיל עם רוטב או נזיד המכיל לרוב עגבניות, פלפלים, עצמות, בשר, בצל וירקות אחרים. באירועים מיוחדים הם נוהגים לאכול בשר עז או בקר. משקה סמיך הדומה למשקה הטוארגי אגהאג'ירה נעשה תוך ערבוב גבינת עיזים, חלב, תמרים ודוחן.
תרבות > בתים

הפולה הנודדים גרים בבתים עם כיפות הידועים בשם "בוקארו" או "סואודו הודו" שמשמעו "בית דשא". במהלך העונות היבשות הבתים בצורת חצי מעגל נתמכים באמצעות ערימות של דוחן היוצרות עמודים, ובאמצעות מחצלות קנים שמוחזקות ביחד וקשורות כנגד עמודי עץ בעונות היבשות או הרטובות. בתים ניידים מסוג זה קלים להרכבה ופירוק, בצורה האופיינית לקהילות נודדות. כשמגיע הזמן לעבור, הבתים מפורקים בקלות ומועמסים על גבי חמורים, סוסים או גמלים המשמשים כתחבורה. עם זאת הרבה מהפולה גרים כיום בבתי בוץ או בטון, בהתאם לטרנדים העכשוויים.
ברגע שמסיימים להרכיב את הבית – החדר מחולק לאזורי שינה בהם הדלועים נערמים אחד על השני בהתאם לגודלם ושימושם. כפות העשויות מדלעת נתלות מהתקרה עם דלועים נוספים שמשמשים לאחסון דגנים.
חקר גנטי

השושלות האבהיות של הפולבה/פולה/פולאני נוטות להשתנות בהתאם למיקום הגאוגרפי. לפי המחקר של קרושיאני ואחרים שבוצע בשנת 2002, קרוב ל-90% מהפולאניים מבורקינה פאסו היו נשאים של כרומוזום haplotype 24, שתואם לכרומוזום haplogroup E1b1a הנפוץ במערב אפריקה. הנותרים, שייכים לקבוצת הכרומוזום haplotype 42 / haplogroup E-M33. בדומה אליהם, 53% מהפולאני בצפון קמרון נשאו את הכרומוזום haplogroup E-M33, והיתר נשאו את השושלות של מדבר סהרה (12% נשאו את הכרומוזום haplogroup A, ו-6% נשאו את הכרומוזום haplogroup E1b1a). מיעוט נשא של הכרומוזום המערב אירו-אסיאתי (18% נשאי הכרומוזום haplogroups T ו־12% נשאי הכרומוזום R-M173). מולקאר ואחרים בחנו ב-2004 את תדירות תת-הקבוצות הטקסונומיות של הכרומוזום haplogroup R1 מדגימות של הפולאני מקמרון (18%).
מחקר של חסאן ואחרים בשנת 2008 על הפולאני מסודאן בחן את ההופעה המשמעותית (53.8%) של הכרמוזום המערב אירו-אסייאתי haplogroup R-M173. הנותרים היו שייכים למגוון תת-קבוצות של haplogroup E1b1b אפרו-אסייאתיות שכללו 34.62% של הכרומוזום E-M78 ו-27.2% של הכרומוזום E-V22.
בשנת 2013, בוקובה ואחרים, בדומה לקודמיהם, בחנו תדירויות משמעותיות של הכרומוזומים haplogroups R1b ו-E1b1b בקבוצות הרועים הפולאניות מניז'ר. E1b1b נצפה בתדירות הגבוהה (60%) ביותר בקרב הפולאני אדאר המקומיים (Fulani Ader), ו-R1b נצפה בתדירות הגבוהה ביותר בקרב פולאני זינדר (31%). זה היווה ניגוד משמעותי לרוב קבוצות הרועים הפולאניות במקומות אחרים, כולל אלו מבורקינה פאסו, קמרון, מאלי וצ'אד. כל הקהילות המצוינות לעיל נשאו מעל 75% קבוצות haplogroups אבהיות מערב אפריקאיות.
חקר גנטי > הגנום המיטוכונדרי - שושלת אימהית

בניגוד לשושלות ההטרוגניות האבהיות, הפולאני לרוב מעורבבים בשושלת האמהית שלהם עם קהילות אחרות מניגר-קונגו. רק 8.1% מהגנום המיטוכונדריאלי שלהם היה קשור לקבוצות מערב אירו-אסיאתיות או אפרו-אסייתיות (J1b, U5, H, V). לפי מארק ס. מילר, מחקר של ארבע קהילות פולאניות נודדות, שנערך על 186 פרטים, בשלוש מדינות בסאהל (צ'אד, קמרון ובורקינה פאסו), הקבוצה היחידה של פולאני נוודים שהפגינה דמיון מסוים עם קהילות חקלאיות הקשורות אליה מבחינה גאוגרפית (מגינאה, ביסאו וניגריה) הגיעה מצ'בואה בצפון קמרון.
חקר גנטי > האוטוזום הכללי

לפי טישקוף (Tishkoff) ואחרים ב-2009, הגנום בכללותו מתקבץ ביחד עם הקהילות הדוברות את השפה הצ'אדית והמרכז סודנית. בהתבסס על עובדה זו החוקרים מציעים שהפולאנים אימצו את השפה הניגר-קונגואית בשלב מסוים בהיסטוריה שלהם תוך נישואים פנימיים עם הקהילות המקומיות. בנוסף, דרגות נמוכות עד בינוניות של תערובת עם מערב אירו-אסיאתיים נצפו גם כן בדגימות הפולאניות, החוקרים מציעים שמקורה של התערובת הזו היא בחצי האי האיברי.
ראו גם

האוסה (קבוצה אתנית)
לקריאה נוספת

,Victor Azarya, Aristocrats Facing Change: The Fulbe in Guinea, Nigeria and Cameroon, Chicago
University of Chicago Press, 1978 (עיבוד לספר של עבודת הדוקטור של פרופ' ויקטור עזריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים)
ציקדה מחזורית

| ציקדה מחזורית |
| --- | --- |
 ציקדה מחזורית מהמין M. tredecassini
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פשפשאים
תת־סדרה:: ציקדות
משפחה:: ציקדיים
סוג:: ציקדה מחזורית
מינים
 M. Cassinii  M. tredecassini  M. septendecim  M. tredecim  M. neotredecim  M. septendecula  M. tredecula
שם מדעי
 Magicicada ‏דייוויס, 1925

ציקדה מחזורית (שם מדעי: Magicicada) היא סוג בתת-הסדרה ציקדות הכולל שבעה מינים החיים במזרח אמריקה הצפונית. המינים בסוג זה ידועים במחזור חייהם הארוך, בין 13 ל-17 שנים, ובכך שכל הפרטים ממין מסוים החיים בתא שטח מסוים מגיעים לבגרות באותו זמן ובמספרים עצומים לקראת סוף מחזור חייהם, כלומר פעם ב-17 או 13 שנה. מחזוריות זו קנתה לסוג את השם ציקדה מחזורית.
הציקדות מבלות את רוב חייהן הארוכים כנימפות החיות מתחת לאדמה וניזונות מנוזלי העצה של עצי יער נשירים. לקראת האביב הן מגיחות מתחת לאדמה ומנשילות כדי להפוך לציקדות בוגרות למספר שבועות. בתקופת הבגרות מתכנסים הזכרים בקבוצות על ענפי העצים ומושכים אליהם נקבות באמצעות צרצורם החזק, והנקבות המופרות מטילות את ביצהן בגזעי ושורשי עצים. כחודשיים אחרי הגחת הבוגר הראשון כל הבוגרים מתים ונעלמים, ולא יגיחו בוגרים חדשים עד שהביצים שהוטלו יהפכו לבוגרים, בדיוק 13 או 17 שנים (בהתאם למין) אחרי מות הדור הקודם. כיום ישנם חמישה עשר מחזורים שונים בארצות הברית, שנים עשר מתוכם מחזורים של שבע עשרה שנים ושלושה מחזורים של שלוש עשרה שנים.
משום שהציקדות פגיעות בשלב הבוגר יותר מאשר בשלב הזחל, חוקרים מניחים שמחזור החיים הארוך והסנכרוני שלהן התפתח כשיטת התגוננות מטורפים הנקראת "השבעת טורף". מכיוון שהציקדות מגיעות לבגרות לתקופה קצרה ובמספרים עצומים, לעיתים מעל מיליון פרטים בטווח של פחות מארבע מאות מטרים רבועים, טורפים פוטנציאלים מגיעים לשובע הרבה לפני שהם טרפו אפילו אחוז קטן מהציקדות הבוגרות, דבר המאפשר לרוב הציקדות להזדווג ולהטיל ביצים. הסיבה לדעת חוקרים לכך שמחזורים אלו ארוכים כל כך ובעלי מספר ראשוני של שנים היא שכך נמנע מהטורפים להסתנכרן איתם.
בשנת 2021 נערך מחקר על ציקדות מהסוג ציקדה מחזורית שבקעו ביערות הנשירים של צפון מזרח ארצות הברית. נמצא כי מיליארדי החרקים הצפופים נטרפו על ידי 82 מיני ציפורים. חלק מאותם מיני ציפורים ניזונים בדרך כלל מצמחים או מנבלות. כתוצאה מההעדפה לטריפת ציקדות, נטרפו פחות זחלים אוכלי עלים בסביבה, ומספרם הוכפל. הוכפל גם מספרם של העלים שניזוקו, ביערות ובגידולים חקלאיים. המערכת האקולוגית השתקמה אחרי כשנה.
מינים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ישנם שבעה מינים של ציקדות מחזוריות ונהוג לחלק אותם לשלוש קבוצות, Decim, Cassini, ו-Decula. פרט לקבוצה Decim, הקבוצות כוללות שני מינים מאוד דומים שנבדלים באורך המחזור- מין אחד במחזור של 17 שנים והשני במחזור של 13. הקבוצה השלישית (Decim) יוצאת דופן בכך שהיא כוללת שלושה מינים. המין Neotredecim הוא מין שהתגלה לאחרונה והוא דומה מאוד למין Tredecim.
מינים > ארבה 17 השנים

ארבה 17 השנים (M.septendicim) הוא המין הצפוני ביותר בסוג. לרוב מקבצים אותו יחד עם המינים tredecim ו-neotredecim בגלל דמיונם הפיזי הרב, אך שני מינים אלו חיים במחזורים של 13 שנה. אורכו הממוצע הוא 4 ס"מ והוא השני בגודלו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קבוצה | מחזור של 17 שנים | מחזור של 17 שנים | מחזור של 17 שנים | מחזור של 13 שנים | מחזור של 13 שנים | מחזור של 13 שנים |
|  | תמונה | שם מדעי | שמות נפוצים | תמונה | שם מדעי | שמות נפוצים |
| Decim |  | M. septendecim | ארבה 17 השנים |  | M. tredecim |  |
| Decim |  | M. septendecim | ארבה 17 השנים |  | M. neotredecim |  |
| Cassini |  | M. cassinii | ציקדת 17 השנים, ציקדה מחזורית ננסית. |  | M. tredecassini |  |
| Decula |  | M. septendecula |  |  | M. tredecula |  |
הערות שוליים

↑  פעם ב-13 שנים, באתר הידען, ‏2011-08-06
↑  Eric Goles, Oliver Schulz, Mario Markus, Prime number selection of cycles in a predator-prey model, Complexity 6, 2001, עמ' 33–38 doi: 10.1002/cplx.1040
↑  לדוגמה, ברבור מחצצר
↑  לדוגמה, קונדור
↑   גדעון לב, מיליארדי ציקדות מופיעות בבת אחת מבטן האדמה. איך זה משפיע על הסביבה?, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2023
↑  Zoe L. Getman-Pickering et al., Periodical cicadas disrupt trophic dynamics through community-level shifts in avian foraging, Science, 19 Oct 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536400305171  LCCN: sh85099887
פשט (הונגריה)

בודפשט:משמאל לדנובה - פשט, מימין - בודה. באמצע -האי מרגיט
פֶּשְׁט (בהונגרית: Pest, בלטינית: Pestum, Pestinum) הייתה עיר בממלכת הונגריה, על הגדה המזרחית של הדנובה, ממול למצודת בודה. בשנת 1873 היא התאחדה עם בודה כדי להרכיב את העיר בודפשט, עיר הבירה החדשה המאוחדת של הונגריה. פשט הפכה לחלקה המזרחי, המישורי ברובו, של בודפשט. פשט כוללת שני שלישים משטח העיר. פשט ההיסטורית כללה את הרבעים V,VI,VII,VIII,IX,X,XIII ו-XIV של בודפשט של ימינו. פשט מופרדת מבודה, החלק השני של בודפשט, על ידי נהר הדנובה. בפשט נמצאים אתרים חשובים של בודפשט, כמו מרכז העיר בודפשט, הכוללת את בניין הפרלמנט ההונגרי, כיכר הגיבורים, שדרת אנדראשי והבזיליקה אישטוואן הקדוש
בשפה ההונגרית המדוברת, משתמשים בשם "פשט" כדי ציין את כל העיר בודפשט.
השם

מקור השם פשט הוא סלאבי, ומשמעותו "תנור" או "כבשן" (ראו בבולגרית пещ (פשט), בסרבית-קרואטית пећ -peć פץ', באוקראינית:піч פיץ'). המילה מקורבת גם למילה "פשצ'רה" שמשמעותה "מערה" (ייתכן כאסוציאציה למערה שבה דלקה אש. מקור דומה יש לשם העיר פץ' שבקוסובו ואולי גם לעיר פץ' שבהונגריה.
תאוריה אחרת מבקשת לקשר בין פשט ל"פסיון", שם של יישוב מימי הרומאים המוזכר ב"גאוגרפיה" של קלאודיוס תלמי.
לפי תאוריה אחת השם של פשט קשור למערה עם מים חמים שבהר גלרט הנמצא דווקא בגדה ממול, מעבר לדנובה, ולפי תאוריה אחרת, לכבשנים לשריפת לבנים ורעפים שבהם השתמשו סלאבים באזור גם כן מעבר לנהר בין ההר גלרט לשכונת טאבאן של ימינו.
גם השם הגרמני של העיר בודה - אופן - Ofen משמעותו "תנור". בעבר ההר גלרט עצמו נקרא "הר פשט החדשה" (Nova Mons Pestiensis) ולמרגלות ההר מקום מעבר בדנובה שנקרא פשט-רוו. קיימת תעודה מלפני פלישת המונגולים שבה דווקא האזור פשט נקרא בגרמנית "אופן". אולם במאה הבאה השם הזה הודבק בגרמנית לבודה.
היסטוריה > לפני הגעת ההונגרים

בעת העתיקה היו קיימים במקום יישובים קלטים ורומאים. מיישוב הספר הרומאי המבוצר "קונטרה אקווינקום" (Contra Aquincum) מן המאה השלישית נותרו שרידים באזור הככר "15 במרץ" בעיר, קרוב לגשר ארז'בט. יישוב זה מוזכר בשם "פסיון" בספרו "גאוגרפיה" של קלאודיוס תלמי. מאוחר יותר היה המקום חלק מהאימפריה ההונית ובהמשך מזו האווארית. בסביבות 880 הגיעו ההונגרים, שמצאו באזור סלאבים ובולגרים.
הכרוניקון והנוסע הפרסי, שכתב בערבית, אבו עלי אחמד בן עומר אבן רוסתה (או "אבן דסטה") סבר שאת פשט הקימו בסביבות שנת 970 בולגרים של וולגה שהתיישבו בפאנוניה בראשות השליט חסן.
היסטוריה > בימי הממלכה ההונגרית בימי הביניים

פשט הייתה עיר עצמאית בעלת היסטוריה ארוכה. התיעוד הראשון המזכיר אותה נכתב ב-1148.
פשט הפכה למרכז כלכלי חשוב במאות 13-11. בתקופה זו אוכלסה פשט במידה רבה על ידי מתיישבים גרמנים שהובאו על ידי מלכי הונגריה. בסביבות שנת 1220 הוקמה בפשט מנזר דומיניקני. בשנת 1230 העניק המלך אנדראש השני לפשט מעמד של עיר חופשית. בשנת 1241 המלך בלה הרביעי יצא מפשט למסעו הצבאי תוך ניסיון להגן על ארצו מפני פלישת המונגולים. אחרי תבוסתו, המונגולים פשטו ברחבי הונגריה והרסו גם את העיר פשט. עברו אחר כך את הדנובה הקפואה והחריבו גם את בודה העתיקה (אובדה). בשובו לממלכתו ההרוסה, בלה הרביעי בנה מחדש את בודה בשנים 1265-1247 וכינה אותה "פשט החדשה". בנייתה מחדש של פשט עצמה לקחה עוד כמה עשורים. במשך הזמן הפכה לנקודת מעבר ואתר חשוב לירידים. חשיבותה גדלה גם הודות לעובדה שהמלך נהג לכנס את הדיאטה בשדות סמוכים אליה, על גדות הנחל ראקוש. במאה ה-15 העיר קיבלה את הזכות לבחור שופטים וב-1470 זכתה שוב למעמד של עיר חופשית.
במשך הזמן איבדה פשט את בכורתה לטובת בודה השכנה. רוב התושבים הגרמנים שלה הועברו לבודה כבר בשנים 1247–1248 עם זאת בשלהי המאה ה-15 מנתה אוכלוסיית פשט 7,500 תושבים. העיר הוקפה בחומה ובחפיר עם מים. בשנת 1541 היא נפלה ללא קרב בידי הכובשים העות'מאנים.
היסטוריה > הכיבוש העות'מאני

אחרי כיבוש הונגריה על ידי הטורקים העות'מאנים פשט איבדה את חשיבותה כמרכז מסחר ואת מעמדה החשוב. בימי השלטון העות'מאני רוב תושבי העיר היו הונגרים ומספרם הלך והתמעט. ב-1546 חיו בפשט בקושי 700 נוצרים וב-1590 - 400. לעומת זאת מספר הלוחמים המוסלמים בה נע בין 750-1,500. מספר האזרחים המוסלמים היה יותר קטן. בסך הכל אוכלוסיית העיר לא מנתה יותר מ-2,500-3,000 בני אדם - אנשי צבא ואזרחים כאחד.[דרוש מקור]
בשנת 1542 ניסה צבא קיסרי בפיקוד יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, לכבוש את פשט בחזרה אך לא הצליח. רק בשנת 1602 הצליחו כוחות אוסטריים לכבוש אותה ב-6 באוקטובר. הם החזיקו אותה בשליטתם עד שנת 1604 כשהשלטון העות'מאני הושב בה על כנו.
ב-30 ביוני 1684 הצבא הקיסרי ההבסבורגי בפיקודו של קרל החמישי, דוכס לורן כבש את המבצר שפונה על ידי העות'מאנים ושלט בו כחמשה חודשים. הוא נכשל בפני חומות בודה (אז - בודין) ונאלץ לסגת גם מפשט. הדוכס מלורנה לא ויתר וב-17 ביוני (או 2 בספטמבר 1686 גרש את העות'מאנים מן העיר לצמיתות.
אחרי כמה ניסיונות כושלים, ב-2 בספטמבר 1686 הצליח הצבא ההבסבורגי בפיקודו של קרל החמישי, דוכס לורן לשחרר את בודה ואת פשט מן העול העות'מאני. השחרור עלה במחיר כבד של הרס הערים תוך כדי הקרבות ואבדות כבדות בחיי אדם שגרמו להידלדלות אוכלוסיית העיר.
היסטוריה > השלטון ההבסבורגי עד לאיחוד בודפשט

אחרי שחרור העיר מן הכיבוש העות'מאני, השתקמו פשט ובודה בקצב מהיר, אם כי מעמדן כערים חופשיות הוחזר רק כעבור עשרים שנה. החל משנת 1723 הפכה פשט למקום המושב של מנהל ממלכת הונגריה כחלק מהאימפריה ההבסבורגית. במאה ה-18 מספר התושבים של שתי הערים הגיע ל-20,000-24,000. כעבור מאה שנה היה ל-150,000.
עד שנת 1773 ענייני העיר נוהלו על ידי שופט. החל משנה בחרו תושביה ראש עיר הראשון.
בשנת 1808 תחת הנהגתו של הארכידוכס הפלטין יוזף לבית הבסבורג (1847-1776) הוקם ועד לטיפוח שהפך למנוע האורבניזציה של פשט. אז נבנו בעיר שורה של ארמונות ובניינים ציבוריים נאו-קלאסיים, תוכננו השכונות כשהראשונה מהן הייתה "העיר החדשה " Ujváros", בימינו Lipótváros שהפכה למרכז החיים הכלכליים בממלכה.
בפשט ובודה חיו משפחות אצולה רבות:בסביבות שנת 1820 חיו בפשט כ-3,000 אצילים הונגרים, כ-5% מאוכלוסיית העיר. בבודה מספר האצילים היה 1,500, אותו אחוז מקרב תושביה. מעמד האצילים לא היה אחיד מבחינת התבססותם הכלכלית. היו בקרבו עשירים מופלגים בעלי אחוזות גדולות, אך קמו מתוכו גם שופטים, פקידים בכירים בעלי השכלה גבוהה, רופאים, אנשי מסחר ותעשיינים בעלי פרנסה גבוהה ובינונית ואף פחות מכך.
סוחרים מוצא יווני, סרבי ויהודי תרמו להפיכת פשט למרכז המסחר הראשי של הממלכה. בעיר חיו קבוצות אתניות רבות. פרט לגרמנים, הונגרים, סרבים ויהודים, קמו בה קהילות קטנות יותר של יוונים, ארומנים וסלובקים. אוכלוסיית פשט עלתה ומנתה כפליים מאוכלוסיית בודה. חלה פריחה גם בחיי התרבות והמדע. ב-3 בנובמבר קמה בעיר האקדמיה ההונגרית למדעים בעקבות יוזמה של אישטוון סצ'ני ואחרים.
בפשט פעלו בית המשפט העליון, האוניברסיטה (החל מ-1784), הקונסרבטוריון למוזיקה, המוזיאון הלאומי וכו'.
פשט הפכה למרכז תרבות חשוב גם עבור עמים אחרים בממלכה. למשל, הסרבים מפשט ובודה הקימו בה את החברה לספרות ולמדעים "מטיצה סרפסקה"
במרץ 1838 עלה נהר הדנובה על גדותיו והעיר סבלה משיטפונות הרסניים במיוחד. חלקים של העיר מצאו עצמם מתחת לשמונה מטרים של מים. נהרסו או ניזוקו קשות כשלושה רבעים מבנייני פשט.
מראה העיר בימינו הוא תוצאה של שיקומה בשנים שלאחר השיטפונות.
בשנת 1848 נבנה גשר השלשלאות הראשון, גשר סצ'ני, שחיבר את פשט עם בודה מעל הדנובה. בימי השלטון האוסטרו-הונגרי, בשנת 1873 שתי הערים התאחדו יחד עם בודה העתיקה (אובודה) והפכו לבודפשט.
ב-30 ביולי 1866 נחנכה בפשט מסילת רבי סוסים ראשונה שחיברה את ככר סנה ("ככר החציר", כיום ככר קלווין) עם שער העיר באויפשט.
אחרי שיקום העיר וחיזוק הסכרים, ב-9 במרץ 1876 עמדה פשט בהצלחה מול מבול של שלג שהעלה מאוד את מפלס הדנובה.
היסטוריה > איחוד הערים

בשנות ה-1830 עלתה בתודעה הציבורית התוכנית לאחד את שתי הערים התאומות - פשט ובודה. אישטוון סצ'ני יזם למטרה זו את הקמת גשר השלשלאות על הדנובה. הוא כתב על כך בשנת 1831 בספר שנקרא "העולם"
ב-1849 עקב בניית הגשר על שם סצ'ני מעל הדנובה אוחדה פשט לראשונה עם בודה לזמן קצר בימי המהפכה הונגרית בימי אביב העמים.
ב-1873 העיר המאוחדת בודפשט הפכה למציאות על ידי איחודן של פשט על 200,000 תושביה עם בודה על 54,000 תושביה ואובודה על 16,000 תושביה.
ההתפתחות הדמוגרפית

1715 -בסביבות 2500 תושבים, מהם 55,6 % גרמנים, 19,4 % הונגרים, 2,2 % סלובקים, 22,8 % אחרים
1737: מספר התושבים לא ידוע, מהם 57,8 % גרמנים, 22,5 % הונגרים, 5,6 % סלובקים, 14,1 % אחרים
1776:בסביבות 16,000 תושבים, רובם גרמנים
1799:בסביבות 29,000 תושבים, רובם גרמנים
1810:בסביבות 35,000 תושבים, רובם גרמנים
1829: 62.471 תושבים, מהם בסביבות 59.000 גרמנים, 1200 סלובקים, 1200 הונגרים, 650 סרבים, 259 יוונים כמו כן 100 רומנים תושבים
1840 - 66,000 תושבים
1851-1847 - 106,000 תושבים
1851 - 106,379
לקריאה נוספת

Colum Hourihane (ed) Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture, art. Budapest, Oxford University Press 2012
Nancy Thomson de Grummond (ed) Encyclopedia of the History of Classical Archeology Routledge 2011
Budapest, Hongrie, - Guides Gallimard, Paris, 1999
Vincenzo de Castro - Gran Dizionario Corografico dell'Europa, vol,II, Francesco Pagnoni, Milano 1859
ראו גם

בודפשט
פשט (מחוז)
אויפשט
אובודה
הערות שוליים

↑  מפקד 2012
↑  Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture כרך 2 ע'452
↑  הלקסיקון הקתולי ההונגרי, II, ע' 346, הערך Rákos mező
↑  Grove Encyclopedia of Medieval Art כרך 2 ע'452
↑  1999 Budapest, guide Gallimard
↑  Gustáv Beksics: Magyarosodás és magyarositás. Különös tekintettel városainkra. Budapest, 1883; A Pallas nagy lexikon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550344505171  GND: 4137172-0  LCCN: n79091694  VIAF: 135493207   WorldCat (עם VIAF): 135493207 
פשט העות'מאנית ב-1616, עם מסגדים ומינרטים - ציור מאת גאורג הפנאגל
מפת פשט בשנת 1758. בוורוד בהיר - בניינים ציבוריים, בצהוב - אזורים מאוכלסים בגרמנים, בוורוד - אזורים מאוכלסים בהונגרים, באפור - אזורים מאוכלסים בסרבים, בכתום כהה - אזורים מאוכלסים בקבוצות אתניות אחרות
תמונה מפשט בימי השיטפונות ב-1838
תחנת הרכבת מערב ("ניוגט") בפשט
ציור מדהובאני

ציור מדהובאני (או ציור מיתילה) הוא סוג אומנות נשים מחבל ארץ מיתילה שבמדינת ביהר בהודו וכן בנפאל. הציור נעשה באמצעות האצבעות, זרדים, מברשות, חודי-עטים וגפרורים, ומשתמש בצבעים ופיגמנטים טבעיים. הוא מאופיין בדגמים גאומטריים המושכים את העין. אומנות זו כוללת תכנים טקסיים המקושרים לאירועים מסוימים, כגון לידה או נישואין, פסטיבלים, כגון הולי, סוריה שאסטי, קאלי פוג'ה, אופניאנה, ודורגה בוג'ה.
סגנונות

לאמנות המדהובאנית יש חמישה סגנונות ייחודיים, והם בהרני (Bharni), קאצ'ני (Katchni), טנטריק (Tantrik), גודנה (Godna), וקוהבר (Kohbar). בשנות ה-1960s, הסגנונות גודנה, בהרני וטנטריק צוירו בעיקר על ידי נשים ברהמיניות, מהקאסטה הגבוה. הנושאים של הציורים היו בעיקר דתיים, כשהם מתארים אלים ואלות, ואת החי והצומח. הציורים של נשות הקאסטות הנמוכות כללו בעיקר היבטים של חיי היומיום, סמלים, סיפורי הדמות ראג'ה שאילש, שומר הכפר, וכדומה. אבל מאז, אמנות המדהובאני עברה גלובליזציה, וכבר אין הבדלים מבוססי מעמד, והאמניות עובדות בכל הסגנונות.