stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שטוקהולם (סדרת טלוויזיה)
סקירת סדרה > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | זוהרה | 16 ביולי 2018 |
זוהרה מוצאת את אבישי מת במיטתו, החברים מחליטים להסתיר את דבר מותו.
| 2 | 2 | עמוס | 23 ביולי 2018 |
החבורה ממשיכה לנסות ולהסתיר את דבר מותו של אבישי ומסתבכת יותר ויותר.
| 3 | 3 | יהודה | 30 ביולי 2018 |
יום הולדת בהפתעה, תככים והיעלמות מוזרה.
| 4 | 4 | נילי | 6 באוגוסט 2018 |
יוצאים למסע בעקבות הגופה.
סקירת סדרה > עונה 2

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 | 1 | מאדם אתה ואל אדם תשוב | 29 באפריל 2020 |
להלווייתו של אבישי מגיע גבר המציג עצמו כחבר ותיק. אבל מה המניעים שלו?
| 6 | 2 | דגים | 7 במאי 2020 |
גרשי זומר מזמין את החברים ליאכטה שלו. הארבעה מחליטים לחקור את מניעיו.
| 7 | 3 | אישה עם ציצים | 14 במאי 2020 |
צוואתו של אבישי נחשפת וטורפת את כל הקלפים.
| 8 | 4 | כסף וכוח | 21 במאי 2020 |
חוקרי המשטרה עורכים ביקור מטריד בביתה של זוהרה. גרשי לוקח את החבורה לטיול בטנטורה.
| 9 | 5 | אפרסמון לא בשל | 30 במאי 2020 |
זוהרה עצורה בחשד לרצח אבישי.
| 10 | 6 | איש קריות | 31 במאי 2020 |
זוהרה משתחררת ממעצר לאחר שנוקתה מהחשדות בזכות גרשי.
| 11 | 7 | גמל עם עניבה | 7 ביוני 2020 |
רומן לוהט ניצת בין זוהרה לגרשי, והשניים נאלצים להסתיר אותו מנילי.
| 12 | 8 | ספירלה של פרדוקסים | 14 ביוני 2020 |
נילי מנסה להזהיר את זוהרה מפני גרשי, אך זוהרה לא שועה לאזהרותיה. סודותיו של גרשי נחשפים לראשונה.
גרסה שוודית

בסוף שנת 2022 שודרה בשוודיה סדרת הטלוויזיה "Äntligen!" (בשוודית: סוף-סוף) שהיא גרסה שוודית לסדרה "שטוקהולם". בסדרה השתתפו אחדים מכוכבי סדרת הטלוויזיה השוודית "לורי" (Lorry).
הערות שוליים

↑  יונתן גל, "שטוקהולם" המצוינת משלימה את המהפך הרענן שעשה כאן 11, באתר Time Out תל אביב, 12 ביולי 2018
↑  שגיא בן נון‏, הספר "שטוקהולם" של נעה ידלין יעובד לסדרה בקשת 12 וב'כאן', באתר וואלה, 29 באוקטובר 2017
↑  דוד ורטהיים‏, השבוע של קשת: "חטופים" נמכרה להודו; "שטוקהולם" תככב בטורונטו, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2018
↑  אלכסנדר כץ,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'היבול ביריד מיפ: קשת מכרה שורת סדרות לגופי שידור בעולם, באתר אייס, 18 באפריל 2019
↑  Raz Shechnik, [https://twitter.com/RazShechnik/status/1198591659858124801 פלטפורמת הבידור האמריקנית טופיק של פירסט לוק מדיה רכשה מקשת אינטרנשיונל את הסדרות כיפת ברזל, שטוקהולם ואוטונומיות. ישודרו לקהל בארה״ב ובקנדה בגרסת המקור, כלומר בעברית
(צילום: אוהד רומנו)pic.twitter.com/tJW707NPq1], באתר @RazShechnik, ‏2019T5:18
↑  עדן יואל,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏משהו כמו תה, באתר ‏מאקו‏, 17 ביולי 2018
↑  רותי קדוש,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'‏"שטוקהולם": "גידי גוב ביקש תפקיד עם מעט טקסט, כעת הוא משחק גוויה", באתר מעריב אונליין, 16 ביולי 2018
↑  שגיא בן נון‏, גידי גוב יגלם גווייה בסדרה "שטוקהולם" של קשת 12 וכאן 11, באתר וואלה, 15 בינואר 2018
↑  פוסט מתוך צילומי העונה השנייה, באתר עמוד הפייסבוק של "פרי כפרי", ‏11 בדצמבר 2019
↑  שגיא בן נון‏, המחיר הכבד של האירוויזיון: תכניות בתאגיד יבוטלו, יקוצצו ויוקפאו, באתר וואלה, 16 במאי 2019
↑  [
Jan-Olov Andersson Lorry-gänget återförenas i tv-serien ”Äntligen!”, Aftonbladet, 23 December 2022
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
אברהם רוטנברג

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1893
 פטירה:  6 בדצמבר 1982 (בגיל 89)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 ידוע בשל:  מנהל כללי של חברת החשמל
 
אברהם רוטנברג (3 בדצמבר 1893 – 6 בדצמבר 1982) היה המנהל השני של חברת החשמל. נולד ברוסיה, אחיו הצעיר של פנחס רוטנברג. היה ממניחי היסוד לבניית תחנות הכוח בנהריה, תל אביב, חיפה ואשדוד. לאחר פטירתו של פנחס רוטנברג, בשנת 1942, ניהל את חברת החשמל במשך 15 שנה.
ראשית חייו

אברהם רוטנברג נולד ברוסיה, אחיו הצעיר של פנחס רוטנברג. עלה לישראל בשנת 1920. הוא עבד כמודד בעבר הירדן המזרחי, אך פעילותו עוררה את חשד השלטונות והוא נכלא לתקופה קצרה. לאחר שחרורו עבד בחברת החשמל לצד אחיו, מימיה הראשונים של החברה. הוא מילא שורה ארוכה של תפקידים, ובין השאר היה מעורב בהקמת תחנת כוח הידרואלקטרית בנהריים, תוך שיתוף פעולה עם עבדאללה הראשון, מלך ירדן.
בשנת 1943 היה מעורב בהבאת ילדי טהראן לישראל, בתיווכו של המלך עבדאללה הראשון, איתו שמר על קשר.
האחים רוטנברג היו מקורבים לארגון "ההגנה" וסייעו ברכישת ציוד ובהעמדת מתקני חברת החשמל לרשות הארגוןּ לשם יצור נשק ותחמושת. בתקופת מלחמת העצמאות הוביל אברהם רוטנברג מהלכים לרכישת מטוסים לחיל האוויר הישראלי, שהיה בראשית דרכו.
מנהל חברת החשמל

אברהם רוטנברג עבד בחברת החשמל מימיה הראשונים לצד אחיו, פנחס רוטנברג.
במרץ 1938 נפגשו פנחס ואברהם רוטנברג עם סר הרברט סמואל, שהגיע לחיפה ברכבת ממצרים, בדרכו מהודו לאנגליה. הם סיירו בתחנת הכוח חיפה. באפריל 1940 הגיע שוב סר הרברט סמואל לישראל, וסייר בלוויית אברהם רוטנברג בתחנת הכוח רדינג. גם באפריל 1942 אירח רוטנברג את סר הרברט סמואל בביקורו בישראל, והוא אף התאכסן בביתו.
בשנת 1941 החלה להתרופף בריאותו של פנחס רוטנברג, והוא ביקש שאחיו יחליפו בתפקיד לאחר מותו. מינויו של אברהם רוטנברג כמנהל הכללי של חברת החשמל אושר ב-27 בינואר 1942.
אברהם רוטנברג המשיך את מורשת אחיו פנחס, ובין השאר טיפח את "בית הנוער" שהוקם בבית רוטנברג לאחר מותו. בביקור במקום בשנת 1944 השתתף בפעילויות בית הנוער עם תלמידי המקום, ואשתו חנה, שהייתה רופאה, העניקה להם סיוע רפואי.
בינואר 1945 חנך את תחנת החשמל בצפת, בנוכחות רבים מחברי הקהילה. הרב אברהם לייב זילברמן הספיד בבית המדרש האר"י את פנחס רוטנברג "שהקדיש את חייו להארת הארץ", ובניו של אברהם רוטנברג הדליקו נרות לזכרו. בטקס נוסף הקריא הרב משה פדהצור פסוק משירת רבי שלמה אלקבץ, אותו ייחס להארת צפת בחשמל: "התעוררי, התעוררי, כי בא אורך".
בשנת 1953 יזם רוטנברג הוספת שתי יחידות כוח חדשות בתחנת הכוח רדינג, והחל בבנייתה של תחנת כוח חדשה ורכישת ציוד עבודה. תחנת כוח זו נקראה "אשדוד א'" והושלמה רק בשנת 1958, לאחר שרוטנברג סיים את תפקידו בחברת החשמל. כיום היא נקראת "תחנת הכוח אשכול", על שם ראש הממשלה לוי אשכול, שנפטר בשנת 1969.
הלאמת חברת החשמל

בשנת 1948, לאחר הכרזת העצמאות, החלה העלייה ההמונית למדינת ישראל. בתוך 18 חודשים הוכפלה האוכלוסייה מ-650,000 ל-1,300,000 תושבים. אברהם רוטנברג הבין מיד שצפוי גידול חד בצריכת החשמל, וביקש למצוא פתרון שיספק את צורכי המשק. הוא החל סדרת פגישות בנושא זה עם ראש הממשלה דוד בן-גוריון, שר האוצר אליעזר קפלן ואישי ציבור נוספים.
בשנת 1951 מינה בן-גוריון ועדה בראשות הבנקאי אליעזר הופיין שיועדה לבדוק את הסיבות למשבר במשק החשמל בישראל. באוקטובר 1952 פורסמו מסקנות הוועדה, לפיהן  התייקרות הדלק, החומרים ושכר העבודה גרמו למשבר כלכלי בחברת החשמל, והיא נקלעה לגירעון תקציבי שבעקבותיו ביקשה הממשלה להעלות את מחיר החשמל ב-18%. לטענת חברת החשמל התייקרות זו לא אמורה להשפיע על עליית מחירי המוצרים התעשייתיים.
כמו כן המליצה הוועדה להלאים את חברת החשמל כדי לעמוד בדרישות המשק עקב קשיי מימון. הממשלה הציעה הלאמה חלקית, אך רוטנברג והרברט סמואל, יושב ראש הדירקטוריון של החברה, התנגדו בתוקף וטענו שעדיף שהממשלה תרכוש את החברה במלואה. בסופו של דבר רכשה ממשלת ישראל 95% ממניות החברה ב-10 בינואר 1954, והיא הפכה לחברה ממשלתית.
באפריל 1954 רכשה ממשלת ישראל גם את זיכיון החשמל מ"חברת החשמל והשירות הציבורי לירושלים", חברה שהייתה נתונה אף היא בקשיים תקציביים, והפכה אותה לחברת בת של "חברת החשמל לארץ ישראל", הגדולה ממנה. רק בשנת 1964 אוחדו שתי החברות לחברה אחת.
לאחר ההלאמה נענה רוטנברג לבקשתו של שר הפיתוח, דב יוסף, והמשיך לנהל את החברה.
לאחר ההלאמה

באוקטובר 1956 התגלעו חילוקי דעות בין רוטנברג לבין שר הפיתוח, דב יוסף, והוא הודיע על כוונתו להתפטר מתפקידו. במהלך אותה שנה יזמה ממשלת ישראל שינוי במבנה הארגוני של החברה. הוקמה הנהלה מצומצמת בת 7 חברים, שבראשה עומד מנכ"ל החברה, ובנוסף לה מועצת מנהלים בת 11 איש (במקום 16 לפני כן), בהם ארבעה חברי הנהלה, נציג ממשרד הפיתוח, נציג ממשרד האוצר וחמישה אנשי ציבור הממונים על ידי שר הפיתוח.
חילוקי הדעות הם בעיקר פוליטיים. מרבית מנהליה ועובדיה של חברת החשמל היו תומכי מפא"י, בעוד משרד הפיתוח נשלט בידי אחדות העבודה. דוברי משרד הפיתוח טענו כי יש בהתנהלותה של החברה בזבוז רב וכי תנאי השכר של עובדי החברה גבוהים מדי - למשל, כולם מקבלים שכר והטבות "משכורת 13". משרדי הפיתוח והאוצר דרשו תוכנית הבראה לחברה, אך נענו בשלילה.
חילוקי הדעות נמשכו גם כאשר התחלף שר הפיתוח בינואר 1957. השר הנכנס, מרדכי בנטוב, קבע שחברי מועצת המנהלים של חברת החשמל אינם יכולים להיבחר גם להנהלה המצומצמת, וכן אסר לשתף נציגי עובדים במועצת המנהלים ובהנהלת החברה. על רקע זה הודיעו רוטנברג ובכירים נוספים בחברה על כוונתם להתפטר.
ב-1 בפברואר 1957 הודיע סופית רוטנברג על התפטרותו. במקומו מונה יעקב פלד, שהיה מנכ"ל משרד הפיתוח בתקופת כהונתו של השר דב יוסף. פלד עבד בחברת החשמל לארץ ישראל במשך כ-30 שנה, ולאחר מכן היה מנכ"ל משרד הפיתוח משנת 1953 עד 1955.
לאחר התפטרות רוטנברג שותפו נציגי עובדים בהנהלה אך לא נרשמו הישגים בתחומי החיסכון והייעול, ועובדי החברה שבתו לעיתים קרובות כמחאה על תנאי השכר ועל פיטוריהם של מאות מעובדי החברה.
הנצחתו

אברהם רוטנברג היה נשוי לפיניה, רופאה, ואב לבן ובת. פיניה ניהלה את בית יולדות אמהות בחיפה. בנם דוד נפל ביום ט' בתשרי תש"ט (12 באוקטובר 1948) ברוכבו על אופנוע, בעת שובו מישיבת מפקדי פלמ"ח ליד באר יעקב
נקבר בבית הקברות היהודי חוף הכרמל.
בחיפה קרוי רחוב על שם פנחס ואברהם רוטנברג. גם אתר תחנת הכוח רוטנברג באשקלון מנציח את שמם של פנחס ואברהם רוטנברג.
בסרט "איש החשמל" שביים אלי כהן בשנת 2003 מגלם השחקן מארק איווניר את דמותו של אברהם רוטנברג.
לקריאה נוספת

דוד לוי-פאור, הלאמה במתח נמוך - הנסיבות, השיקולים והתהליך שהובילו להלאמת חברת החשמל הארץ-ישראלית, ‏אוקטובר 2002
הערות שוליים

↑  אברהם רוטנברג באתר GRAVEZ
↑  גולדה עם עבדאללה, דבר, 25 באוגוסט 1978
↑  חברת החשמל,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'אתר תחנות הכוח - רוטנברג (אשקלון), ‏2000
↑  הרברט סמואל בארץ, הצופה, 8 במרץ 1938
↑  ביקורי הלורד הרברט סמואל בת"א, הַבֹּקֶר, 19 בפברואר 1940
↑  ביקורי הרוזן סמואל, הַבֹּקֶר, 7 באפריל 1942
↑  מר אברהם רוטנברג אושר למנהל ראשי של חברת החשמל לארץ ישראל, הַבֹּקֶר, 27 בינואר 1942
↑  סמינאריון תורני בבית הנוער, הצופה, 11 בספטמבר 1944
↑  חשמל בצפת, המשקיף, 1 בינואר 1945
↑  תחנת כח חדשה תוקם בדרום, דבר, 29 בדצמבר 1952
↑  הלאמת החברה, באתר חברת החשמל לישראל
↑  י. גינזבורג,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'חברת החשמל הא"י רוכשת את חברת החשמל הירושלמית, הַבֹּקֶר, 26 באפריל 1954
↑  האיחוד עם חברת החשמל הירושלמית, באתר חברת החשמל לישראל
↑  א. רוטנברג יוסיף לנהל חברת החשמל, מעריב, 24 בפברואר 1954
↑  רוטנברג מתכוון להתפטר מהנהלת חברת החשמל, למרחב, 8 באוקטובר 1956
↑  הצעות בדבר הרכב הנהלת חברת החשמל, חרות, 4 ביולי 1956
↑  שלום רוזנפלד,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'איזה זרם ישלוט בחברת החשמל?, מעריב, 24 באוגוסט 1956
↑  משבר חדש בחברת החשמל, מעריב, 23 בינואר 1957
↑  יהודה קסטן,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'יעקב פלד יתמנה למנהל חברת החשמל, למרחב, 28 בינואר 1957
↑  התמורות בחבות החשמל - במבחן המעשה, הצופה, 4 בספטמבר 1957
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור – הוצאה לאור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 391, ערך: רוטנברג, פיניה, מ.ר. 1476
↑  סמל דוד רוטנברג בן פיניה ואברהם - סיפור חייו יזכור - אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
| פנחס רוטנברג |
| --- | --- | --- |
| כללי | משק החשמל בישראל • הקמת תשתית החשמל בתל אביב • חברת החשמל לישראל • הסכמי בן-גוריון–ז'בוטינסקי • הילכו שניים יחדיו | פנחס רוטנברג |
| אישים | אברהם רוטנברג | פנחס רוטנברג |
| תחנות כוח שהקים | תחנת הכוח הראשונה של תל אביב • תחנת הכוח בטבריה • תחנת הכוח הראשונה בחיפה • תחנת הכוח הקיטורית בחיפה • תחנת הכוח ההידרואלקטרית בנהריים • תחנת הכוח רדינג | פנחס רוטנברג |
| מבנים אחרים שהקים | בית רוטנברג • בניין רוטנברג • סכר דגניה • תל אור • שכונת קריית חשמל | פנחס רוטנברג |
| מורשת והנצחה | תחנת הכוח רוטנברג • איש החשמל | פנחס רוטנברג |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012651248605171  VIAF: 287170868741022930005   WorldCat (עם VIAF): 287170868741022930005 
תחנת הכוח בנהריים, תצלום אוויר, 1938
אתר תחנת הכוח רוטנברג באשקלון מנציח את שמם של פנחס ואברהם רוטנברג.
סקובי-דו וסקראפי-דו (סדרת טלוויזיה, 1980)

ערך זה עוסק בסדרת הטלוויזיה "סקובי-דו וסקראפי-דו". אם התכוונתם לסדרה משנת 1979, ראו .
| --- | --- |

כותרת הפתיחה
 סוגה:  הנפשה קומדיית אימה הרפתקאות מסתורין
 יוצרים:  ג'ו רובי קן ספירס
 בימוי:  ריי פטרסון 
 מדבבים:  דון מסיק קייסי קאסם פרנק ולקר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  33
 תוכנית המשך:  המופע החדש של סקובי וסקראפי-דו (1983-1984)
 הפקה
 מפיק:  ג'וזף ברברה (מפיק בפועל) ויליאם האנה (מפיק בפועל) ג'ו רובי (1982) קן ספירס (1982)
 מפיקים בפועל:  ויליאם האנה 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אורך פרק:  21 דקות (כל קטע 7 דקות)
 שידור
 רשת שידור:  ABC
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2
 פורמט (תמונה):  Film 4:3 480i
 פורמט (קול):  מונו
 תקופת שידור מקורית:  8 בנובמבר 1980 – 18 בדצמבר 1982
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סקובי-דו וסקראפי-דו (באנגלית: Scooby-Doo and Scrappy-Doo) היא סדרת סרטונים מונפשים המייצגים את הגלגול החמישי של זיכיון סקובי דו.
הפורמט המקורי של ארבעה בני נוער והכלב(ים) שלהם שפתרו תעלומות על-טבעיות למשך חצי שעה הפך לסדרת הרפתקאות פשוטות וקומיות יותר הכוללות נבלים על-טבעיים אמיתיים (הנבלים בפרקים הקודמים של הסדרה היו כמעט תמיד בני אדם רגילים בתחפושת).
לסדרה היו סך הכל 33 פרקים בני חצי שעה, שכל אחד מהם כלל שלושה סרטים קצרים בני 7 דקות, הסדרה הופקה במשך שלוש עונות, החל מ-1980 עד 1982 ברשת ABC. שלוש-עשרה פרקים הופקו עבור העונה הראשונה, ושבעה נוספים עבור העונה השנייה בתור קטעים מתוך "The Richie Rich / Scooby-Doo Show". שלוש-עשרה הפרקים הנותרים הופקו בתור קטעים מתוך "The Scooby & Scrappy-Doo / Puppy Hour" בעונה השלישית. מתוך 99 הסרטונים שהופקו, 86 מהם מציגים את סקובי-דו, אחיינו סקראפי-דו ושאגי ללא שאר חבורת "מסתורין בע"מ", ובשלוש-עשרה הסרטונים האחרים הציגו רק את סקראפי-דו ואת יאבא-דו, דודו השני של סקראפי-דו.
דמויות ומדבבים

דון מסיק - סקובי-דו, סקראפי-דו, יאבא-דו (1982)
קייסי קאסם - נורוויל "שאגי" רוג'רס
פרנק ולקר - סגן דאסטי (1982)
סקירה

זוהי סקירת העונות של הסדרה
סקירה > עונה 1 (The Richie Rich / Scooby-Doo Show) (1980-81)

העונה הראשונה שודרה בין 1980 ל-1981, כקטעים מתוך The Richie Rich / Scooby-Doo Show. הסדרה, ושאר ההרכב החדש של ABC בשבת בבוקר מ-1980, לא הופיע לראשונה עד 8 בנובמבר (במקום השבוע הראשון או השני המסורתי של ספטמבר) בגלל שביתת המדבבים .
סקירה > עונה 2 (The Richie Rich / Scooby-Doo Show) (1981)

הקטעים הבאים רצו ב-1981, כקטעים מתוך "The Richie Rich / Scooby-Doo Show".
לאחר שהפרק האחרון שודר ב-31 באוקטובר, שידורים חוזרים מהעונות הראשונות שודרו יחד עם פרקים מהעונה השנייה.
סקירה > עונה 3 (The Scooby & Scrappy-Doo / Puppy Hour) (1982)

העונה הבאה יצאה לאור בשנת 1982, כקטעים מתוך הסדרה "The Scooby & Scrappy-Doo / Puppy Hour". כל הקטעים נכתבו ושולבו בחברת "האנה-ברברה", אך הופקו והונפשו על ידי החברה האחות דאז Ruby-Spears Enterprises.
הערות שוליים

↑  "Scooby-Doo Introduction". אורכב מ-המקור ב-2005-08-17. נבדק ב-2005-09-04.
↑  "Hanna-Barbera Studios Studio Directory". on the Big Cartoon DataBase (BCDB). אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2012. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Almost Complete Scooby-Doo Episode Guide". 26 באוגוסט 2005. אורכב מ-המקור ב-26 באוגוסט 2005. נבדק ב-19 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
יהודה אטלס

| --- | --- |
יהודה אטלס בתל אביב, 2017
יהודה אטלס בתל אביב, 2017
 לידה:  12 בפברואר 1937 (בן 88) עין עירון, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית
 נושאי כתיבה:  ספרי ילדים
 יצירות בולטות:  והילד הזה הוא אני, ורק אני לא
 תקופת הפעילות:  מ-1962
 פרסים והוקרה:  1979 פרס זאב לספרות ילדים ונוער, 2013 - פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים  2011 - פרס היצירה למתרגמים   2020 - פרס מפעל חיים לספרות ילדים, המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך
 
כריכת הספר הילד הזה מאת יהודה אטלס
יהודה אטלס (נולד ב-12 בפברואר 1937) הוא סופר, משורר, מתרגם ועיתונאי ישראלי, זוכה פרס מפעל חיים לספרות ילדים מטעם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך.
ספריו

עד עמוד-התלייה - סיפור המחתרת הציונית בעיראק, 1969 (הספר בקטלוג ULI)
והילד הזה הוא אני (הופיע גם כתקליט),1977 (הספר בקטלוג ULI); 2012 (הספר בקטלוג ULI)
גם הילד הזה הוא אני, 1979 (הספר בקטלוג ULI)
ורק אני לא, 1981 (הספר בקטלוג ULI)
לראות איך, 1982 (הספר בקטלוג ULI)
אני רוצה שפתאום, 1983 (הספר בקטלוג ULI)
סיפורים שאהבתי, 1985 (הספר בקטלוג ULI)
הילדה שאני אוהב, 1988 (הספר בקטלוג ULI); 2014 (הספר בקטלוג ULI)
עניבות במדבר, 1992 (הספר בקטלוג ULI)
אני רוצה שאימא, 1994 (הספר בקטלוג ULI)
היפופוטם במרק, 1995 (הספר בקטלוג ULI)
אלף-בית: מאפרוח ועד תרנגולת, 1995 (הספר בקטלוג ULI) - סדרה של 22 כרכים על פי אותיות הא'-ב'
זבוב על האף, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
תיקון הלב, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
סימן שאני גדול, 1997 (הספר בקטלוג ULI)
ילד נושך, 1999 (הספר בקטלוג ULI)
כל אחד והמשפחה שלו, 2000 (הספר בקטלוג ULI)
שיעור בחשבון, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
הטוחן, הבן והחמור, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
האישה שאהבה חביתות, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
כבודו במקומו, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
מעשה באדם שהיה עולה בהר, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
האיש הכי חשוב בעולם, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
ילדים גדולים , 2003 (הספר בקטלוג ULI)
האנגלים
האמריקאים
בעיקר אירופאים
יעקב גרטי, צמחי תרבות; חריזה: יהודה אטלס; ראש הפרויקט: רות סטרול-נוביק; צילומים: אייל ברטוב [ואחרים], תל אביב: רמות; מרכז לחינוך מדעי וטכנולוגי – בית הספר לחינוך – אוניברסיטת תל אביב ('הספרייה של מבט לגן'), תשס"ט 2009
אופנים של גדולים, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
אני רוצה לדבר איתך!, 2015 (הספר בקטלוג ULI)
הילד הזה: עין עירון, דואר כרכור - פרקי ילדות ונעורים, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
דמעות כחולות, 2018 (הספר בקטלוג ULI)
ילדים של אף אחד (2021)
הילדה עם המדליות (2022)
תרגומיו

צפור האש: ספור עם רוסי, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
היום מתחשק לי לאכל ילד, סילביאן דוניו, 2007 (הספר בקטלוג ULI)
נסיכה קטנה, פרנסס הודג'סון ברנט, 2010 (הספר בקטלוג ULI)
מכרות המלך שלמה, הנרי ריידר הגרד, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
הקומדיה האנושית, ויליאם סרויאן, 2014 (הספר בקטלוג ULI)
מה עושים עם בעיה, קובי ימאדה, 2016
לקריאה נוספת

שלמה הראל, מביאליק עד אטלס: על כמה מתכונות "שירתנו הצעירה" לילדים בהיבט דיאכרוני, נדפס בעיונים בספרות ילדים, תשמ"ג 1983
הערות שוליים

↑  "אני בכלל לא בטוח שאלה ממש שירים. אולי עדיף לקרוא להם מכתמים, אפוריזמים. הם מסתיימים תמיד בפאנץ' ליין והשורה הזאת תמיד חייבת להפתיע, להיות בלתי צפויה, ולהאיר את כל העניין באיזו תובנה חדשה." יהודה אטלס בריאיון עם יעל אפרתי, "טיים-אאוט ילדים", אפריל 2014
↑  נמרוד דביר,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'הזוכים בפרס שרת התרבות בתחום היצירה הספרותית, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2011
↑  פרס מפעל חיים יוענק לסופר הילדים האהוב, באתר "סרוגים", 9 בפברואר 2020
↑  נעם פרתום,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'יהודה אטלס: "צריך לדבר על האלימות", באתר ynet, 22 בדצמבר 2015
↑   יהודה אטלס זועק את כאבם של ילדים בסיכון, באתר של 103fm‏, 19 בפברואר 2017 - דנה ספקטור ורן שריג מראיינים את אטלס בתוכנית הרדיו שלהם
↑   פגישה עם רוני קובן עונה 5 | יהודה אטלס - פרק 21, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 30:36)
↑   ציוץ של Fania Oz-Salzberger פניה עוז-זלצברגר ברשת החברתית אקס (טוויטר), 24 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306295405171  PLWABN: 9810562740805606  BnF: cb177702083 (data)  GND: 1148702997  ISNI: 0000 0000 6692 1778  LCCN: n83066347  MusicBrainz: 3d6a01ff-23e3-4288-9abc-0e699732fed2  NLK: KAC201411512  NTA: 234600586  VIAF: 11219882   WorldCat (עם VIAF): 11219882 
יהודה אטלס ב-2002
קטמנדו (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לעיר הבירה של נפאל, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה 
 יוצרים:  אסתר ונדר  יאיר רוה
 כותבים:  אסתר ונדר  יאיר רוה   ליאורה קמינצקי  אמיל בן שמעון
 בימוי:  אמיל בן שמעון
 שחקנים:  מיכאל מושונוב ניצן לברטובסקי גל גדות לירון לבו
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית, אנגלית, נפאלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  13 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קובי הולי
 חברת הפקה:  יולי אוגוסט הפקות
 עורכים:  עינת גלזר-זרחין ומיקי זר
 צלמים:  איציק פורטל
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 אורך פרק:  כ-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  רשת ערוץ 2 ערוץ 20 (ש.ח)
 תקופת שידור מקורית:  16 במאי 2012 – 23 באוגוסט 2012
 קישורים חיצוניים
 reshet.tv/Shows/Kathmandu/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קטמנדו (נקראה בתחילה "קהילת קודש קטמנדו") היא סדרת דרמה ישראלית, שעלתה במאי 2012 ושודרה בערוץ 2 תחת רשת השידור רשת, ובהמשך שודרה בשידור חוזר בערוץ 20. הסדרה עוסקת בזוג חב"דניקים הנוסע לשמש בשליחות לנפאל להקים שם בפעם הראשונה בית חב"ד בבירה קטמנדו. הסדרה, המבוססת ברובה על סיפורים אמיתיים שהתרחשו, עוקבת אחרי התמודדות הזוג עם הקמת הבית חב"ד.
ב-1 באפריל 2024 עלתה הסדרה לשירות הסטרימינג נטפליקס.
עלילה

בפרק הראשון, עוברים הזוג החרדי שמוליק (מיכאל מושונוב) ומושקי (ניצן לברטובסקי) לקטמנדו שבנפאל. שם מקימים הזוג בית חב"ד מול גסטהאוס של ישראלי לשעבר בשם גיאני (לירון לבו) שעזב את ישראל לפני 12 שנה.
כשהם מגיעים לקטמנדו, הם לא מוצאים את המפתח לדירה, שמוליק פורץ לדירה והם נעצרים. מושקי משוחררת מהכלא בעוד שמוליק נשאר, והיא נאלצת לארגן לבדה את סדר הפסח הראשון בקטמנדו.
הסדרה עוקבת אחרי הזוג במהלך שהותם בקטמנדו והתמודדות עם הסיטואציות היום יומיות - התמודדות עם תיירים ישראליים שמגיעים לבית חב"ד, דאגה לצורכי היום יום, צניעות, כשרות וחתונה. בנוסף, הסדרה עוקבת גם אחרי מספר ישראלים נוספים - ימית (גל גדות) שמגיעה לקטמנדו לחפש אחרי אחותה, אופירה, (קרן ברגר) אשר נמצאת במערכת יחסים עם אחד ממפקדי המחתרת המאואיסטית, תומר (רועי גוראי), תייר ישראלי אשר מתחבר לזוג ועוזר להם בניהול הבית חב"ד.
בסוף הסדרה, מושקי לא מחזיקה מעמד, ושניהם מחליטים לחזור לישראל ושליח אחר מגיע להחליפם. בסוף הפרק האחרון, מושקי משנה את דעתה ונרמז שהם החליטו להישאר כשלוחים בקטמנדו.
שיר הנושא של הסדרה הוא עיבוד ייעודי (ללא מילים) לשיר "שירת העשבים" של נעמי שמר.
דמויות > ראשיות

שמוליק שווארצבארד (מיכאל מושונוב) - חב"דניק צעיר הנשוי למושקי. מגיע לקטמנדו ויחד עם אשתו בשליחות הרבי מליובאוויטש מקים את בית חב"ד הראשון בקטמנדו.
חיה מושקא "מושקי" שווארצבארד (ניצן לברטובסקי) - חב"דניקית צעירה הנשואה לשמוליק. מגיעה לקטמנדו ויחד עם בעלה מקימה את בית החב"ד הראשון בקטמנדו. בתו של הרב וייס ואחותה של חלי.
גיאני (לירון לבו; במקור אברי) - ישראלי לשעבר החי בקטמנדו 12 שנה לאחר חקירה צבאית שנשפט עליה בתור "שעיר לעזאזל", אחריה ירד בדרגה ואיבד קשר עם סביבתו. מנהל גסטהאוס הממוקם ממול לבית חב"ד ורגשותיו אמביוולנטים כלפיהם. מתאהב בימית ועוזר לה למצוא את אחותה.
ימית בראלי (גל גדות) - ישראלית המגיעה לקטמנדו על מנת לחפש אחרי אופירה. מנהלת יחסים עם גיאני העוזר לה למצוא את אחותה.
אופירה בראלי (קרן ברגר) - אחותה של ימית, חברתו של מאואיסט נפאלי שנמצאת בהריון ממנו. מנתקת קשר עם הבית אך לאחר שימית מחפשת אחריה היא עוזבת את החבר הנפאלי וחוזרת למשפחתה.
תומר (רועי גוראי) - תייר ישראלי, בחור שרמנטי ומצחיק, חבר של שמוליק ומושקי ועוזר להם בניהול בית חב"ד. מתאהב באוריה אך היא עוזבת מאחר שאינו דתי. לאחר מאמצים מצידו היא חוזרת אליו לבית חב"ד.