stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאו פופר
עבודותיו

בשנת 1906 כתב את עבודתו הגדולה הראשונה בשם "דיאלוג על האמנות". עבודתו המשמעותית ביותר היא המונוגרפיה Peter Brueghel der Ältere, מ-1910. משמעות המונוגרפיה של ברויגל היא שפופר דחה את ההקבלות שהיו "אופניתיות" באותה התקופה בין ברויגל לבין האימפרסיוניזם. הוא הדגיש את ההקבלה בין ברויגל והריאליזם, וציין דווקא את הקרבה שלו עם פול סזאן. פופר הבחין בכך שהאוויר בציורים אצל ברויגל ואצל סזאן לא "ממיס" את הגופים/החפצים, כפי שקורה אצל האימפרסיוניסטים, אבל החפצים השונים סופגים אותו והופכים למרקם מאוחד. פופר קרא לזה בגרמנית: Allteig (בצק), היתוך של חומרים שונים. הוא גם ציין שציוריו של ברויגל מתארים אירועים מרחביים, אך הם כמו שטיחי קיר. בתקופה מאוחרת יותר של המאה ה-20, ראה קארוי טולנאי (היסטוריון אמנות הונגרי, פרופסור באוניברסיטה) תכונות אלה כמאפיינים החשובים ביותר של האמנות של ברויגל.
Dialógus a művészetről, 1906 (erste Schrift). (דיאלוג על האמנות)
Peter Brueghel der Ältere, 1910 (erste wichtige Studie). (פיטר ברויגל האב)
Schwere und Abstraktion Brinkmann & Bose, Berlin 1987. (Sammelband u. a. mit den Schriften Dialog über Kunst und Peter Brueghel der Ältere.) Hrsg. von Philippe Despoix und Lothar Müller, aus dem Ungarischen übersetzt von Anna Gara-Bak. מסת"ב 3-922660-27-4.
Dialógus a művészetről. Popper Leó és Lukács György levelezése (Briefwechsel von Popper und Lukács) T-Twins K., Budapest 1993. (בהונגרית) מסת"ב 963-7977-16-3 (ההתכתבות של לוקאץ' ופופר)
ראו גם

Magyar festők és grafikusok életrajzi lexikona (לקסיקון של ציירים וגרפיקאים הונגריים)
"Popper Leó".. Magyar nagylexikon I–XIX. Főszerk. Bárány Lászlóné et al. Budapest: Akadémiai; Magyar Nagylexikon. 1993–2004. מסת"ב 963-05-6611-7 (הלקסיקון ההונגרי הגדול)
Új magyar életrajzi lexikon I–VI. Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub: Helikon. 2001–2007. מסת"ב 963-547-414-8 (לקסיקון ביוגרפי הונמגרי חדש)
לקריאה נוספת

Lukács György: Leo Popper (1886-1911). Ein Nachruf in Pester Lloyd am 18. Dezember 1911, S. 5–6.
Despoix, Philippe: Ethiken der Entzauberung. Zum Verhältnis von ästhetischer, ethischer und politischer Sphäre am Anfang des 20. Jahrhunderts Philo, Bodenheim 1998. Aus dem Französischen übersetzt von Annette Weber.
Markója, Csilla: Popper Leó (1886-1911), in: István Bardoly und Csilla Markója (Hg.): Emberek, és nem frakkok Budapest 2007, S. 263–284.
Timár, Árpád: The Young Lukács and the Fine Arts, in: Acta Historiae Artium 34 (1989), S. 29–39.
Born, Robert: Budapest und der sozialgeschichtliche Ansatz in der Kunstgeschichte, in Dietlind Hüchtker, Alfrun Kliems (Hg.): Überbringen – Überformen – Überblenden. Theorietransfer im 20. Jahrhundert, Böhlau, Köln/Weimar/Wien 2011, S. 94–124.
הערות שוליים

↑  Lukács György (1911-12-18). "Leo Popper (1886-1911) Ein Nachruf". Pester Lloyd (בגרמנית). Vol. 58, no. 289. pp. 5–6. נבדק ב-2013-11-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16217404q (data)  GND: 119189682  ISNI: 0000 0000 8358 2923  LCCN: n84094199  NTA: 13162945X  VIAF: 13112386   WorldCat (עם VIAF): 13112386
לא תתעב אדומי ולא תתעב מצרי

| --- | --- |

 מקרא:  ספר דברים, פרק כ"ג, פסוק ח'
 משנה תורה:  הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ"ה
 שולחן ערוך:  אבן העזר, סימן ד'.
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות לרמב"ם לא תעשה נד נה; סמ"ג לאו קטו- קטז; ספר החינוך תקסג- תקסד
לא תתעב אדומי ולא תתעב מצרי הן שתי מצוות לא תעשה האוסרות למנוע נישואין של גרי צדק שבאים מהעם המצרי או מהעם האדומי עם בן זוג יהודי.
מקור האיסור הוא בפסוק בספר דברים, פרק כ"ג, פסוק ח': ”לֹא תְתַעֵב אֲדֹמִי כִּי אָחִיךָ הוּא לֹא תְתַעֵב מִצְרִי כִּי גֵר הָיִיתָ בְאַרְצוֹ.”
התורה מגדירה את האיסור בהרחקת הדור השלישי של הגרים מעמים אלה: ”בָּנִים אֲשֶׁר יִוָּלְדוּ לָהֶם דּוֹר שְׁלִישִׁי יָבֹא לָהֶם בִּקְהַל”.
כמה ממוני המצוות מנו איסור זה במניין המצוות.
לדעת ספר החינוך מי שמחליט לא להתחתן עם דור שלישי של מצרי או אדומי משום שהצרו לישראל או בגלל שנאה למי שבא מעמים אלה עובר על האיסור, אך אינו לוקה כיון שהאיסור הוא לאו שאין בו מעשה.
הגר המצרי (או האדומי) עצמו וכן בנו אסורים לבוא בקהל, ואילו הנכד מותר. איסור זה נקרא בתלמוד חייבי עשה, כיון שאין מצוות לא תעשה בתורה שאוסרת לשאת גר מצרי, ואיסורו של הדור הראשון והשני נלמד מתוך היתרו של הדור השלישי. להלכה תופסים קידושין כאלה, אף על פי שהחיתון הזה אסור מהתורה, ויש צורך בגט כדי להתיר את הקידושין האלה.
תקופת האיסור

בתוספתא מובא שרבי עקיבא סובר שמשעה שסנחריב בלבל את האומות אין הבחנה בין מצרים לאומות אחרות, וגר מצרי מותר לבוא בקהל מיד.
הרמב"ם פסק כדברים אלה של רבי עקיבא, והתיר לגר מצרי לבוא בקהל מיד.
לעומת זאת בה"ג מצדד שהאיסור נוהג גם כיום, וזאת משום שבתוספתא מובא שחכמים אמרו לרבן גמליאל שמצרים חזרו למקומם שנאמר: "מִקֵּץ אַרְבָּעִים שָׁנָה אֲקַבֵּץ אֶת מִצְרַיִם מִן הָעַמִּים אֲשֶׁר נָפֹצוּ שָׁמָּה".
מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף י'.
האמור לעיל מתייחס לאיסור להתחתן עם מצרי או אדומי ראשון ושני. לגבי האיסור לתעב מצרי או אדומי שלישי (או יותר) כתב במנחת חינוך שהאיסור נוהג בזמן הזה.
אחרי האב או אחרי האם

מצרי שני שנשא מצרית שנייה מוליד מצרי שלישי שמותר לבוא בקהל. מכאן מוכיח התלמוד שאין די בכך שהאב יהיה מצרי שני, שהולכים אחרי האם לעניין זה ובנה של מצרית ראשונה מאב מצרי שני דינו כמצרי שני.
נחלקו הראשונים האם הולכים רק אחר האם, ולכן בנה של מצרית שנייה ממצרי ראשון נחשב מצרי שלישי ומותר לבוא בקהל, או שהוא נחשב מצרי שני ואסור לבוא בקהל. לדעת הרמב"ם הולכים אחרי שני ההורים להחמיר, ואילו לדעת הרמב"ן הולכים רק אחר האם, והבן שלישי. לפי דרך הרמב"ם מובן מדוע לא נשא מנימין עצמו מצרית שנייה, אך לפי דברי הרמב"ן צריך לומר שמנימין עצמו היה נשוי כבר בלא קשר לתוכניתו להתרת נכדו לבוא בקהל. מחלוקת זו מובאת להלכה בשולחן ערוך, אבן העזר, סימן ד', סעיף ו'.
ראו גם

מנימין
לקריאה נוספת

הרב אליקים קרומביין, עמוני ומואבי, מצרי ואדומי, באתר אסיף
הערות שוליים

↑  מצווה תקסג
↑  למשל בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ס"ח, עמוד א'
↑  תוספתא קידושין פרק ה.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ"ה.
↑  דבריו מובאים בתוספות לתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ו, עמוד ב' דיבור המתחיל מנימין.
↑  תוספתא ידיים פרק ב.
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ט, פסוק י"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ח.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ב, הלכה כ'.
↑  מובא במגיד משנה על הרמב"ם איסורי ביאה יב, כ.
↑  ביאור הגר"א לשולחן ערוך אבן העזר סימן ד סעיף קטן יג.
ליסה בוצ'ר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בת 53 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  גבריאל דונוסו  מרקו פייר וייט 
 
ליסה בוצ'ר (באנגלית: Lisa Butcher; נולדה ב-14 באוקטובר 1971) היא דוגמנית אנגלייה.
ביוגרפיה

בוצ'ר נולדה בלונדון, ב-1987 זכתה בתחרות דוגמנות של מגזין Elle הבריטי, לאחר שסיימה את בית הספר עבודתה הראשונה הייתה עבור ראלף לורן בניו יורק. צלם האופנה נורמן פרקינסון כינה אותה "הפנים של שנות התשעים". היא הופיעה על שערי מגזינים כמו הרפרס בזאר וווג. היא הופיעה במספר פרסומות ובין היתר לחברת הקוסמטיקה "מקס פקטור". בנוסף היא גם הוציאה קו תכשיטים משלה.
היא הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של בריטניה". לאחר שצמד הסטייליסטיות טריני וסוזנה עזבו את הגשת תוכנית האופנה "What Not to Wear" היא החליפה אותן בהנחיית שתי עונות נוספות של התוכנית ביחד עם ביחד עם הזמרת והשחקנית מיקה פריס.
היא הייתה נשואה לשף מרקו פייר וייט, אחרי כן התחתנה עם שחקן הפולו גבריאל דונוסו ונולדו להם שתי בנות.
לא תתגודדו

| --- | --- |
 מקרא:  דברים, י"ד, א'
 משנה תורה:  ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן ק"פ
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו מ"ה ספר החינוך, מצווה תס"ז
 
לא תתגודדו היא מצוות לא תעשה המופיעה בתורה (ספר דברים, פרק י"ד, פסוק א') ועיקרה שלא לפצוע את הגוף בשריטה או בחבורה לאות אבל על המת.
מקור וטעם המצווה

מקור המצווה הוא בלשון הפסוק:
בָּנִים אַתֶּם לַ-ה' אֱלֹהֵיכֶם לֹא תִתְגֹּדְדוּ וְלֹא תָשִׂימוּ קָרְחָה בֵּין עֵינֵיכֶם לָמֵת
על כך פירש רש"י:
”לא תתנו גדידה ושרט בבשרכם על מת כדרך שהאמוריים עושין לפי שאתם בניו של מקום ואתם ראוין להיות נאים ולא גדודים ומקורחים”
מקור נוסף מופיע בספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ח:
וְשֶׂרֶט לָנֶפֶשׁ לֹא תִתְּנוּ בִּבְשַׂרְכֶם
לכהנים, האיסור הזה הוזכר פעם שלישית בספר ויקרא, פרק כ"א, פסוק ה':
לֹא יִקְרְחוּ קָרְחָה בְּרֹאשָׁם וּפְאַת זְקָנָם לֹא יְגַלֵּחוּ וּבִבְשָׂרָם לֹא יִשְׂרְטוּ שָׂרָטֶת
ספר החינוך מבאר את שורש המצווה: ”כדי שלא נעשה בנו שום ענין בעולם דומה לעובדי עבודה זרה. ונמנענו מן הגדידה על מת, כי לא יאות לעם הנבחר בעלי חכמת התורה היקרה להצטער בדבר ממעשה האל, רק על הענין שצונו ברוך הוא להצטער בו”.
דיני המצווה > האיסור לשרוט את הגוף

האיסור לעשות שריטה כולל גם איסור עשיית חבורה בכל מקום בגוף, והוא חל על גברים ונשים כאחד. אמנם בפסוק כתוב שהאיסור הוא לשרוט לאות צער על אדם שנפטר, מלשונו של הרמב"ם משמע שהאיסור הוא חלק מאיסורי הליכה בחוקות הגויים שהיו עושים כן לשם עבודה זרה: ”גדידה ושריטה אחת היא וכשם שהיו העכו"ם שורטים בבשרם על מתיהם מפני הצער כך היו חובלין בעצמם לעבודת כוכבים”.
איסור 'לא תתגודדו' כולל את העושה שריטה על המת בין ביד בין באמצעות כלי, אך מי שמתגודד לעבודה זרה עובר רק אם עשה זאת בכלי. דין זה נלמד מהפסוק ”ויתגדדו כמשפטם בחרבות וברמחים” (ספר מלכים א', פרק י"ח, פסוק כ"ח), כלומר שצורת ההתגודדות לעבודה זרה היא באמצעות חרב או כלי אחר אך לא ביד.
בחינוך פסק שהשורט את עצמו בעקבות צער על אובדן ממון אינו עובר בלאו, אך זהו דבר אסור ומאוס.
בתלמוד בבלי מסופר שרבי עקיבא הצטער מאוד כשנפטר רבי אליעזר בן הורקנוס, והכה את עצמו עד שדמו שתת-לארץ, ואמר: ”אבי אבי רכב ישראל ופרשיו, הרבה מעות יש לי ואין לי שולחני להרצותן”, כלומר: יש לי הרבה שאלות בהלכה אך אין לי את מי לשאול. בעלי התוספות מסבירים שאין במעשיו איסור "ושרט לנפש לא תתנו בבשרכם" משום שהוא עשה זאת על דברי התורה שאבדו עם פטירתו של רבי אליעזר ולא על רבי אליעזר עצמו.
הרמב"ן כתב שמהפסוק "לא תתגודדו" למדו חכמים שאסור להתאבל יותר מדי על אדם שנפטר.
דיני המצווה > עונש המתגודד

השורט עצמו על המת עובר בלאו, ואם עשה זאת בעדים והתראה חייב מלקות. שרט שריטה אחת על חמישה מתים או חמש שריטות על מת אחד, לוקה חמש מלקות.
האיסור לעשות אגודות אגודות

בתלמוד מובא איסור נוסף שנלמד מאותו פסוק:
"לא תתגודדו" – לא תעשו אגודות אגודות. אמר אביי: כי אמרינן לא תתגודדו כגון שתי בתי דינים בעיר אחת, הללו מורים כדברי בית שמאי והללו מורים כדברי בית הלל, אבל שתי בתי דינים בשתי עיירות לית לן בה. אמר ליה רבא: והא ב"ש וב"ה כשתי בתי דינים בעיר אחת דמי! אלא אמר רבא: כי אמרינן לא תתגודדו כגון ב"ד בעיר אחת פלג מורין כדברי ב"ש ופלג מורין כדברי ב"ה, אבל שתי בתי דינין בעיר אחת לית לן בה.
כלומר: לשיטת אביי האיסור הוא על מחלוקת בין שני בתי דין בעיר אחת ולא בין שני בתי דין בעיירות שונות, ולשיטת רבא האיסור הוא על מחלוקת בתוך בית דין אחד ולא על מחלוקת בין שני בתי דין.
הרמב"ם פסק כשיטת אביי וכתב: ”ובכלל אזהרה זה שלא יהיו שני בתי דינין בעיר אחת זה נוהג כמנהג זה וזה נוהג כמנהג אחר שדבר זה גורם למחלוקות גדולות שנאמר לא תתגודדו לא תעשו אגודות אגודות”.
בספר החינוך מובא הסבר שונה: ”ממורי ישמרו אל למדתי שאין איסור זה אלא בחבורה אחת שחולקין קצתן על קצתן והן שוין בחכמה שאסור לעשות כל כת מהן כדבריו, שזה גורם מחלוקת ביניהן, אלא ישאו ויתנו בדבר הרבה עד שיסכימו כולם לדעה אחת, ואם אי אפשר בכך יעשו הכל כדברי המחמירים, אם המחלוקת הוא על דבר שהוא מן התורה, אבל בשני בתי דינים חלוקין והן שוין בחכמה לא נאמד על זה לא תתגודדו”.
ראו גם

חוקות הגויים
דרכי האמורי
ולא יהיה כקרח וכעדתו
הערות שוליים

1 2 3  ספר החינוך תסז
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכה י"ג
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ח, עמוד א'
↑  רמב"ן על התורה, ספר דברים, פרק י"ד, פסוק א
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכה י"ד
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
לבוא חמת

לְבוֹא חֲמָת (גם: לְבֹא חֲמָת) הוא ביטוי הנזכר רבות בתנ"ך לציון גבולה הצפוני של ארץ כנען המיועדת לעם ישראל. הדעות חלוקות האם מדובר בשם מקום או מושג מופשט.
אזכורים בתנ"ך

ראשית נזכר האתר בסיפור המרגלים: ”וַיַּעֲלוּ וַיָּתֻרוּ אֶת הָאָרֶץ מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת”, ובהמשך נזכר האתר בתיאור גבולותיה הצפוניים של ארץ כנען: ”מֵהֹר הָהָר תְּתָאוּ לְבֹא חֲמָת וְהָיוּ תּוֹצְאֹת הַגְּבֻל צְדָדָה”.
בספר יהושע ובספר שופטים נזכר האתר כגבול "הארץ הנשארת" שנותר לעם ישראל לכבוש: ”וְהָאָרֶץ הַגִּבְלִי וְכָל הַלְּבָנוֹן מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ מִבַּעַל גָּד תַּחַת הַר חֶרְמוֹן עַד לְבוֹא חֲמָת”, וכן: ”חֲמֵשֶׁת סַרְנֵי פְלִשְׁתִּים וְכָל הַכְּנַעֲנִי וְהַצִּידֹנִי וְהַחִוִּי יֹשֵׁב הַר הַלְּבָנוֹן מֵהַר בַּעַל חֶרְמוֹן עַד לְבוֹא חֲמָת”.
בתקופת דוד המלך ושלמה המלך השתרעה ממלכת ישראל בצפונה עד לבוא חמת: ”וַיַּקְהֵל דָּוִיד אֶת כָּל יִשְׂרָאֵל מִן שִׁיחוֹר מִצְרַיִם וְעַד לְבוֹא חֲמָת”, וכן: ”וַיַּעַשׂ שְׁלֹמֹה בָעֵת הַהִיא אֶת הֶחָג וְכָל יִשְׂרָאֵל עִמּוֹ קָהָל גָּדוֹל מִלְּבוֹא חֲמָת עַד נַחַל מִצְרַיִם”. בתקופה מאוחרת יותר מתואר כיצד ירבעם בן יואש החזיר את השליטה הישראלית עד לבוא חמת: ”הוּא הֵשִׁיב אֶת גְּבוּל יִשְׂרָאֵל מִלְּבוֹא חֲמָת עַד יָם הָעֲרָבָה”. כמו כן, לבוא חמת נזכר כגבול ההבטחה של עם ישראל בנבואותיהם של יחזקאל ושל עמוס.
משמעות

רב תרגומי התנ"ך המסורתיים מתרגמים את "לבא" כמילה ולא כשם. רב החוקרים מסכימים לפירוש זה. לעומת זאת, ישנם חולקים הטוענים ש"לבוא" חייב להיות שם כי ה"ל" שורשית וכי הביטוי מופיע לעיתים בין שמות.
זיהוי

יש מי שמזהים את לבוא חמת עם הכפר לבווה (אנ') שבצפון בקעת הלבנון, בסמוך למוצא נהר האורונטס.
לקריאה נוספת

אייל בן-אליהו, בין גבולות - תחומי ארץ-ישראל בתודעה היהודית בימי הבית השני ובתקופת המשנה והתלמוד, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים התשע"ד, עמ' 35.
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"א.
↑  ספר במדבר, פרק ל"ד, פסוק ח'.
↑  ספר יהושע, פרק י"ג, פסוק ה'.
↑  ספר שופטים, פרק ג', פסוק ג'.
↑  ספר דברי הימים א', פרק י"ג, פסוק ה'.
↑  ספר מלכים א', פרק ח', פסוק ס"א, וכן ספר דברי הימים ב', פרק ז', פסוק ח'.
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק כ"ה.
↑  ספר יחזקאל, פרק מ"ז, פסוק כ', וכן ספר יחזקאל, פרק מ"ח, פסוק א'.
↑  ספר עמוס, פרק ו', פסוק י"ד.
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ד', עמ' 416-417
כפיר כהן

ערך זה עוסק בקצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. אם התכוונתם למנהל ישראלי, מנכ"ל משרד התרבות והספורט, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1976 (בן 47)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד חרוב  מפקד בא"ח כפיר  קצין אג"ם של אוגדת איו"ש  מפקד חטיבת ירושלים  מפקד בא"פ לכיש  סגן מפקד אוגדת איו"ש
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 עיטורים
   צל"ש אלוף
כפיר כהן (נולד ב-14 באוקטובר 1976) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, ששירת בתפקידו האחרון כסגן מפקד אוגדת איו"ש. קודם לכן שימש מפקד חטיבת ירושלים ומפקד בא"פ לכיש. בעל צל"ש אלוף על חלקו במבצע חומת מגן.
ביוגרפיה

כהן התגייס לצה"ל בשנת 1994, ושובץ בגדוד דוכיפת. שירת כלוחם בגדוד. לאחר קורס קציני חי"ר חזר לגדוד דוכיפת ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד, והוביל את הפלוגה בין היתר במהלך מבצע חומת מגן. במהלך קרב ברמאללה נפצע בצווארו ובלסתו מירי. על פועלו בקרב זכה לצל"ש ממפקד פיקוד המרכז. לאחר שלושה שבועות של טיפול ושיקום חזר לפקד על הפלוגה.
בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרוב, ושימש בתפקיד עד שנת 2011. בהמשך מונה למפקד בא"ח כפיר בין השנים 2011–2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת איו"ש בין השנים 2013–2015.
בשנת 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת ירושלים ובמקביל מונה בשנת 2016 למפקד בא"פ לכיש, ושימש בתפקידיו עד שנת 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד אוגדת איו"ש.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט, מפקד חטיבת כפיר יוצא לקרב על השם הטוב, באתר nrg‏, 27 בדצמבר 2009
כדורשת

ערך זה עוסק במשחק הדומה לכדורעף אך עם חוקים שונים. אם התכוונתם למשחק דומה לכדורסל, ראו .
כדורשת-קבוצת לביאות קריית אתא בטורניר גביע ראש העיר קריית מוצקין
משחק בין קשת לרעים
כַּדוּרֶשֶת הוא משחק כדור קבוצתי, בישראל הוא משוחק בעיקר על ידי נשים.
תיאור המשחק

במשחק הכדורשת תופסים את הכדור בידיים לפרק זמן של עד שנייה אחת.
המטרה במשחק היא לגרום לכדור לפגוע במגרש הקבוצה היריבה, תוך העברתו מעבר לרשת. רוב הליגות בישראל משחקות לפי החוקה הרשמית של איגוד הכדורשת הישראלי.
היסטוריה

מוצאו של משחק הכדורשת מיוחס למשחק Newcomb ball שהומצא בשנת 1895 על ידי קלרה גרגורי בר (Clara Gregory Baer) חלוצה בתחום החינוך הגופני באוניברסיטת ניוקומב בלואיזיאנה, ארצות הברית.
צורה פשוטה של המשחק קיימת בבתי ספר בישראל ומכונה "כדור מעבר לרשת" או "כדור-רשת", שם משחקים את המשחק בכיתות הנמוכות וכהכנה לכדורעף.
שמו באנגלית הוא Catchball, על שום עיקרון תפיסת הכדור (נטבול הוא משחק שונה, המתבסס על כדורסל, ולכן, גם בו המטרה היא לקלוע לסל).
שדה המשחק

המשחק מתבצע על מגרש בגודל של מגרש כדורעף (באורך 18 מטר וברוחב 9 מטרים). המגרש מחולק לשתי מחציות, עם רשת במרכזו, בגובה 2.24 מטר (גובה הרשת לנערות הוא 2 מטר). כל מחצית מגרש מחולקת בקו לחלק קדמי ולחלק אחורי. בכל קבוצה 6 שחקנים, המסודרים בשתי שלשות, בהתאם לעמדות שונות, הממוספרות מ-1 עד 6 (ר' איור). עמדה מספר 1 נמצאת בצד הימני של הקו האחורי והעמדות הבאות אחריה מסודרות נגד כיוון השעון.
מהלך משחק

מהלך משחק מתחיל בזריקת פתיחה (סרב) - זריקה של הכדור אל עבר המגרש של הקבוצה היריבה. זריקת הפתיחה נעשית על ידי שחקנית הנמצאת בעמדה מספר 1 ועליה לעמוד מחוץ לקו המגרש.
בקבוצה התופסת מותרות לכל היותר 3 נגיעות בכדור: תפיסה ועוד שתי מסירות ואחריהן חייבים להעביר את הכדור מעבר לרשת למגרש הקבוצה היריבה. אז הקבוצה היריבה יכולה גם היא לבצע עד 3 נגיעות: תפיסה ושתי מסירות ולהעביר את הכדור מעבר לרשת. כך ממשיכים עד אשר הכדור נופל על הרצפה, ובכך מזכה בנקודה את הקבוצה אצלה לא נפל הכדור.
חסימה – בכל מצב, פרט לזריקת הפתיחה, אפשר לבצע חסימה. חסימה היא בלימת הנחתה או כל כדור של שחקנית יריבה בשתי ידיים מעל הרשת. חסימה איננה נחשבת כנגיעה לצורך מניין 3 הנגיעות המותרות, וגם לחוסמת מותר לאחר החסימה לתפוס את הכדור.
חילוף\סבב - אם הקבוצה שזרקה את מכת הפתיחה זוכה בנקודה באותו מהלך, הכדור נשאר אצלה ומתחילים מהלך חדש בזריקת פתיחה.
אם הקבוצה שלא זרקה את מכת הפתיחה זוכה בנקודה באותו מהלך, הכדור עובר אליה ומתבצע חילוף (סבב) בין השחקניות: כל שחקנית עוברת לעמדה הבאה עם סיבוב השעון.
למשל: שחקנית בעמדה מספר 1 עובדת לעמדה 6, שחקנית בעמדה 6 עוברת לעמדה 5, וכן הלאה.
כאשר השחקניות עומדות בעמדות החדשות זורקים מכת פתיחה ומתחיל מהלך משחק מחדש.
כל מהלך משחק מזכה בנקודה. המטרה לצבור נקודות עד ניצחון במערכה.
אורך מערכה הוא 25 נקודות ויש לנצח בהפרש של שתי נקודות. משחקים שתי מערכות ובמקרה של שוויון במערכות תתקיים מערכה שלישית מכריעה בה משחקים עד 15 נקודות.
מספר הנקודות לזכייה במערכה, וכן מספר המערכות הדרושות לניצחון יכול להשתנות בין הליגות ובין טורנירים.
אפשרויות נוספות לקבלת נקודות
הקבוצה היריבה מקבלת נקודה במקרים הבאים:
כאשר הכדור נופל בחלקת קבוצתך
כאשר הכדור מוצא בידי הקבוצה החוצה לגבולות המגרש ("חוץ"). אם התבצעה חסימה שהסיטה את הכדור ל"חוץ", הנקודה תקבע לרעת הקבוצה החוסמת.
כאשר יש נגיעה ברשת תוך כדי מהלך משחק.
כאשר נעשו יותר מ-3 נגיעות בכדור (חסימה אינה נספרת כנגיעה)
במקרה של "השהייה": אחיזה בכדור למשך זמן של יותר משנייה אחת
כאשר נעשית הדיפה של הכדור בכוונה (אם כדור נזרק על שחקנית בטעות ייחשב הדבר בספירת נגיעות אך לא כהדיפה)
כאשר יש שתי נגיעות רצופות של אותה שחקנית בכדור (לא כולל חסימה).
כאשר יש עבירת מיקום (הסבב\חילוף לא נעשה לפי הסדר)
חוקים נוספים נהוגים לפי תקנונים של הליגות השונות.
ארגונים בולטים > בינלאומי

ICF-INTERNATIONAL CATCHBALL FEDERATION (הפדרציה הבינלאומית לענף הכדורשת) הוקמה בשווייץ והיא מאגדת נכון לנובמבר 2022 ,50 נציגיות מרחבי העולם שמקימות איגודי כדורשת מקומיים בהן איגוד הכדורשת הקנייתי, הפקיסטני,המרוקאי,ארצות הברית, קנדה, מקסיקו,ארגנטינה,ברזיל, בנין, מלאווי, מאווי,רפובליקת מרכז אפריקה, רומניה, שווייץ, יוון,טורקיה,ניו זילנד ועוד רבות. הפדרציה מאגדת את כל הגופים הבינלאומיים העוסקים בענף ומארגנת תחרויות בינלאומיות בענף הכדורשת CATCHBALL. החברות בפדרציה פתוחה לכל גוף העוסק בענף הכדורשת ומטרתה העיקרית היא ביסוס ההכרה בענף כענף עצמאי לילדות ונשים.
ליגת מאמאנט בינלאומי   INTERNATIONAL MAMANET MOTHERS LEAGUE - הקימה ליגות ב-18 מדינות וערים ברחבי העולם הכוללות את איטליה, אוסטריה, לוס אנג'לס, בוסטון, ניו ג'רזי, ניו יורק, סינגפור, טורונטו, שווייץ, גרמניה ועוד. בכל המדינות יכולות האמהות לשחק בכל גיל ונשים שאינן אמהות מגיל 30. ליגת מאמאנט מקדמת ערכים של ספורט, אולימפיזם, ערכים חברתיים ובונה קהילות תומכות סביב המגרש הספורטיבי. מאמאנט גם מכשירה מקצועית באמצעות "אקדמיית מאמאנט" מאמנות, שופטות ורכזות מקצועיות שעובדות בליגות השונות בכל הארץ. למאמנט פרויקטים ייחודיים כמו פרויקט לבנות גיל הזהב, הקנת קבוצות לנערות ולנערים בסיכון ומשכבות חלשות באוכלוסייה, כולל במעונות סגורים, ופרויקט שיקום אסירות בנווה תרצה. כחלק מהחזון הספורטיבי-חברתי-קהילתי של מאמאנט, מתבצעים גם פרויקטי-מחקר בשיתוף עם האקדמיה.
ליגת הכדורשת בארצות הברית - USA CATCHBALL ASSOCIATION (USACA) - הארגון הוא מלכ"ר אשר הוקדם בשנת 2016 בסיוע ה-ICF העולמי. לארגון 5 חברי הנהלה מתנדבים, אשר מנהלים את הפעילות ברחבי ארצות הברית וקנדה. כיום קיימות ליגות רבות ברחבי בארצות הברית, בניהן סיאטל, אטלנטה, אוסטין, לוס-אנג'לס, לאס-וגאס, וושינגטון, סיליקון ואלי, פורטלנד ועוד. המוטו של הארגון הוא "Play Sports, Have Fun, Make Friends".
ארגונים בולטים > בישראל

איגוד הכדורשת הישראלי - ארגון הגג לכדורשת מקצועי בישראל. איגוד הכדורשת קיבל את הכרתו ממנהל הספורט כאיגוד ספורט רשמי בשנת 2016. איגוד הכדורשת מנהל ומפעיל עצמית ליגות בכל רחבי ישראל מליגות אזוריות, שבעה מחוזות בליגה ארצית, שתי ליגות לאומיות, ליגת על, ליגת למקומות עבודה וליגת ילדות ונערות.
ליגה ענפה למקומות עבודה, בחסות הפועל מתקיימת בכל רחבי הארץ ואירוע השיא שלה הוא הספורטיאדה באילת שמתקיימת פעם בשנה.
ליגת מאמאנט - ארגון מאמאנט מטרתו לתמוך באמהות ובנשים צעירות לשחק כדורשת תוך יצירת השפעה חברתית חיובית בקהילתן. במאמאנט הפעילות הקהילתית היא אבן יסוד יחד עם הפעילות הספורטיבית. ליגת מאמאנט בכדורשת היא ייחודית ומארגנת אימהות  בישראל על פי שייכות בתי-ספר של ילדיהן. נכון לשנת 2018, משחקות בישראל כ-16,000 שחקניות במעל ל-80 ליגות ברחבי הארץ.
ליגות כדורשת אפק - חזון הליגה- כל אחת יכולה! הערכים המובילים את ליגות אפק הם: מקצועיות, העצמת נשים, הקניית ערכי ספורט, תרומה לקהילה, יחס אישי, עשייה מתוך אהבה, עלות נמוכה והאמונה שכל אחת יכולה !!! פיתוח הקונספט של ליגה אזורית ב-2011. היררכיה של 5 רמות ליגה: ליגת אפקעל, ליגת ליגה ארצית, ליגת אפק דרג א, ליגת אפק דרג ב וליגת אפק דרג ג (לקבוצות מתחילות). בעונה 2023 משחקות בליגות כדורשת אפק מעל למאה קבוצות.
עמדות במגרש
לונדון החיצונית

לונדון החיצונית (באנגלית: Outer London) הוא כינוי האזור הגאוגרפי הכולל את רובעי לונדון שאינם נכללים בשטח לונדון הפנימית. רבעים אלה לא היו חלק ממחוז לונדון והפכו לחלק מלונדון רבתי בשנת 1965 (למעט אזור צפון וולוויץ' שהיה חלק ממחוז לונדון והועבר לרובע ניוהאם בשנת 1965 ולכן מהווה חלק מלונדון החיצונית).
| --- | --- |
לונדון החיצונית (1965)

הגדרת משרד הסטטיסטיקות הלאומי:

אזור לונדון החיצונית כולל את הרבעים:
אילינג
אנפילד
בארקינג ודאגנהאם
בארנט
בקסלי
ברומלי
ברנט
האונסלו
הארינגיי
הארו
הברינג
הילינגדון
וולת'אם פורסט
מרטון
ניוהאם
סאטון
הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה
קרוידון
רדברידג'
ריצ'מונד שעל התמזה
הגדרת משרד הסטטיסטיקות הלאומי הבריטי

הגדרת משרד הסטטיסטיקות הלאומי של לונדון החיצונית אינה כוללת את הרבעים ניוהאם והארינגיי אולם כוללת את רובע גריניץ'. לפי הגדרה זו לונדון החיצונית כוללת את הרבעים: בארקינג ודאגנהאם, בארנט, בקסלי, ברנט, ברומלי, קרוידון, אילינג, אנפילד, גריניץ', הארו, האברינג, הילינגדון, האנסלו, קינגסטון שעל התמזה, מרטון, רדברידג', ריצ'מונד שעל התמזה, סאטון ויער וולת'אם.
בין השנים 1990–2000 היה לרובעי לונדון החיצונית קידומת טלפון נפרדת מאשר זו של רובעי לונדון הפנימית, אולם הגדרת אזורי הטלפון הייתה שונה מגבולות הרבעים.
אוכלוסיית לונדון החיצונית לאורך ההיסטוריה:
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1891: 1,083,770
1901: 1,647,396
1911: 2,162,288
1921: 2,413,978
1931: 3,217,219
1939: 4,250,788
1951: 4,517,588
1961: 4,499,737
1971: 4,420,585
1981: 4,254,900
1991: 4,230,000
2001: 4,463,000
2003: 4,483,300
2004: 4,498,200
2005: 4,532,100
לואי ז'אדן

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1768 ורסאי, ממלכת צרפת 
 פטירה:  11 באפריל 1853 (בגיל 84) Montfort-l'Amaury, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  צ'מבלו 
 צאצאים:  Adolphe Jadin, Louis Godefroy Jadin 
 
לואי ז'אדן (בצרפתית Louis-Emmanuel Jadin; ‏21 בספטמבר 1768 – 11 באפריל 1853) היה מלחין ונגן צ'מבלו צרפתי.