stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריה אמריקני
תיאור

מקור אריה זה הוא אמריקה הצפונית. עם זאת, מעריכים שהאריות נדדו עד לצפון-מערב אמריקה הדרומית כחלק מהחילוף האמריקני הגדול. משערים שאורך גופו היה 2.5-1.6 מטרים, וגובה כתפיו היה 1.2 מטרים כשעמד. כלומר, הוא התחרה על טרף קטן יותר מאשר הדוב קצר-הפנים הענקי, שהיה הטורף הגדול ביותר באמריקה הצפונית בזמנו. הוא היה בנוי בצורה פחות מאסיבית מאשר הטיגריס השנחרבי, שייתכן והגיע למשקל של 360 ק"ג. גולגולתו דמתה לזו של היגואר.
כמאה פרטים של אריות אמריקנים אותרו בבורות הזפת בלה בריאה שבקליפורניה, כך שמבנה גופם ידוע היטב. המאפיינים והשיניים שלהם מזכירים מאוד אריות מודרניים, אך הם גדולים מהם במידה ניכרת. מעריכים כי האריה האמריקני הוא תת-המין הגדול ביותר של האריה.
טווח

האריות הקדומים ביותר באמריקה מדרום לאלסקה חיו בתקופת הפליסטוקן, לפני כ-340 אלף שנה. לאחר מכן, הם התפשטו בצורה נרחבת מאלברטה עד מרילנד ופרו. באמריקה הצפונית הם נמצאו ביותר מקומות במערב מאשר במזרח. נמצאו אף שרידים בדרום, עד לצ'יאפס, שבמקסיקו.
הם לא נמצאו באותם אזורים בהם היגואר היה נוכח, שכן האחרון העדיף יערות וג'ונגלים, בעוד שהאריה האמריקני העדיף אזורים פתוחים.
כמו יונקים גדולים רבים, הם נכחדו בסוף תקופת הפליסטוקן או בתחילת תקופת ההולוקן. המאובנים האחרונים שנמצאו, באדמונטון, מעריכים את תקופת חייהם לעד לפני 11,350 שנה.
סביבה

בחלק מהאזורים בהם היו נפוצים, האריות חיו בתנאי אקלים קרים. קרוב לוודאי שהם השתמשו במערות לצורך מחסה מהקור. ייתכן והם ריפדו את המאורות שלהם בעלים או בעשבים, בדומה לטיגריס הסיבירי של ימינו.
בבורות הזפת בלה-בריאה נמצאו פחות מאובנים שלהם משל כל טורף אחר, כגון הטיגריס השנחרבי או זאב הבלהות. הדבר עשוי להצביע על כך שהם היו חכמים מספיק על מנת להימנע מהסכנה.
האריה האמריקני צד איילים, סוסים, גמלים, טפירים, ביזון אמריקאי, ממותות ואוכלי צמחים גדולים אחרים. עצמותיהם נמצאו באתרים אינדיאניים- עובדה היכולה לרמז שציד על ידי האדם תרם להכחדתם.
סיווג

האריה האמריקני סווג תחילה כמין רחוק בסוג פנתר, וניתן לו השם המדעי Panthera atrox, שמשמעותו "פנתר אכזר" בלטינית. כמה כותבי מאמרים מודרניים קיבלו דעה זו, אולם רוב המומחים חושבים כי הוא קרוב של האריה האפריקאי ושל אריה המערות, הנכחד גם הוא. ישנם פלאונטולוגים מודרניים המסווגים אותו כתת-מין של האריה ולא כמין נפרד, אחרים חוזרים לסברה המקורית ומניחים שהוא מין נפרד שהתפתח באמריקה הצפונית בנפרד משאר האריות, כך שהוא מין עצמאי.
בתרבות

אריה אמריקני הופיע בסדרה "מועדון הקרב הג'ורסי" במהלכה הוא טורף ביזון, אך נהרג על ידי דוב קצר-פנים.
בנוסף הוא הופיע בסדרה "העולם החדש הפראי".
הילוך חוזר

ערך זה עוסק בשידור חוזר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שופטים ב-NBA בודקים מהלך באמצעות צפייה בהילוך החוזר
הילוך חוזר הוא שידור חוזר של קטע וידאו מתוך אירוע או תקרית, המשודר זמן קצר מאוד לאחר ההתרחשות ששודרה בשידור חי. הילוכים חוזרים משודרים בטלוויזיה בעיקר במהלך שידורים חיים של אירועי ספורט, כדי לחזור ולהראות מהלכים במשחק שהם חשובים, ראויים לציון או שנויים במחלוקת. ההילוכים החוזרים משודרים בדרך כלל בזמן הפסקה במהלך המשחק, הם יכולים להיות גם בהילוך איטי או ממספר זוויות צילום שונות, ולרוב הם מלווים בדברי ניתוח ופרשנות מצד שדרני ופרשני הספורט. חלק מאיגודי הספורט מאפשרים לשופטים במשחק לצפות בהילוכים חוזרים בזמן אמת, לפני שהם מקבלים או משנים החלטה בנוגע למהלך גבולי או שנוי במחלוקת. איגודי ספורט אחרים מאפשרים שימוש בהילוכים חוזרים רק לאחר סוף המשחק, למשל לצורך העמדה לדין משמעתי של שחקן שהתנהגותו הלא ראויה חמקה מעיניהם של השופטים במהלך המשחק.
היסטוריה

השימוש הראשון בטכניקת ההילוך החוזר נעשה בשנות ה-50 של המאה ה-20, במהלך שידור משחק הוקי קרח של ליגת ה-NHL ברשת CBC הקנדית. במאי השידור החליט על דעת עצמו, בלא שקיבל לכך אישור מוקדם, לשדר בהילוך חוזר שער שהובקע במשחק, כ-30 שניות לאחר שידור השער בשידור חי.
במהלך אולימפיאדת החורף של 1960, שנערכה בארצות הברית וצולמה על ידי רשת CBS, נעשה שימוש בהילוכים חוזרים על ידי השופטים, כדי להכריע במקרים לא ברורים בתחרויות הסקי. השופטים צפו בצילומי הווידאו של CBS מספר דקות לאחר תום התחרות, ולאחר מכן קיבלו את החלטתם הסופית. הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש בטכניקת ההילוך החוזר בשידור חי בארצות הברית הייתה ב-7 בדצמבר 1963, במהלך שידור משחק פוטבול ברשת CBS. בשל קשיים טכניים, שודר רק הילוך חוזר אחד, של הטאצ'דאון שהוביל לניצחון במשחק. הילוכים חוזרים בהילוך איטי שודרו לראשונה על ידי רשת ABC מספר שנים לאחר מכן.
תהליך ציפוי על ידי התזת אבקות מתכת הניתנות לשחיקה

ציפוי על ידי התזת אבקות מתכת הניתנות לשחיקה הוא תהליך לגימור פני שטח בחלקים העומדים בשחיקה כמו בוכנה וצילינדר במנוע.
הקדמה

תהליך ציפוי זה משמש למילוי המרווח בין החלקים הנעים ומשמש כחומר איטום וסיכה בתחום רחב של טמפרטורות. יישום הציפוי מבוצע בהתזה והוא לא יקר וידידותי לסביבה. בתהליך הציפוי מכוסים פני השטח של הצילינדר בשכבת אבקת מתכת רכה יחסית החודרת למרקם החלק המעובד. לאחר ביצוע ההרכבה והפעלת המנוע נשחק חלק משכבת הציפוי ונוצרת התאמה גאומטרית בין שני החלקים.
הקדמה > אבקת מתכת

בתהליכי הציפוי השונים יש שימוש באבקות של מתכות שונות המותאמות לתהליך.
הקדמה > תהליכי הציפוי עם אבקות

ציפויים בהתזה קרה או חמה, ציפוי פלסמה, ציפוי אלקטרוליטי וכדומה.
הקדמה > תכונות התהליך

ציפויי אבקה בהתזה מבוצעים על חלקים עם משטחי החלקה אשר יעברו עיבוד כאשר הם מחליקים על משטח נגדי. הציפוי פועל כשכבת הגנה שניתנת לליטוש כאשר היא באה במגע עם משטח אחר, כך שחומר הבסיס שמתחתיו מוגן ונשאר ללא פגע.
ציפויי האבקה מצמצמים את החיכוך ואת גודל המרווח בין משטחי החלקה במערכות מכניות. תהליך ציפוי זה משפר את היעילות של מדחסים, משאבות, מנועים, מפוחים וכו'. Tier 1 מדווח על יעילות מנוע מוגברת ועל איטום משופר במערכות הרוטור של המדחס.
ציפוי זה נותן למנוע תכונות משופרות, יעילות גבוהה יותר, רעש מופחת ועמידות גבוהה בשחיקה. התהליך מבוצע על פני השטח של הצילינדר, אשר יקבל את צורתו הסופית לאחר ההפעלה הראשונית של המנוע. ציפוי האבקה אינו משנה את מידות החלק ואינו מחייב תהליך עיבוד נוסף. ציפויים כאלה יכולים לשפר באופן דרמטי את היעילות בביצועי משאבות שמן. כמו כן, תהליך זה מאפשר להוזיל את עלויות הייצור על ידי שימוש בחלקים יצוקים במקום חלקים מעובדים בעיבוד שבבי. שיפור יעילות המנוע מאפשר להקטין את ממדי המנוע ואת משקלו.
התאמת ממדית וגאומטרית טובה יותר של הבוכנה והצילינדר משפרים את האיטום, העברת החום וניהול צריכת השמן.
ציפויי האבקה (APC) במערכת צילינדר ובוכנה מקדמים את הביצועים ואת חייהם של מערכות המנוע בשלוש דרכים עיקריות:
ציפויי האבקה APC משפרים את התאמת הקוטר החיצוני של הבוכנה, לקוטרו הפנימי של הצילינדר. שיפור זה מאפשר לקבל שיכבה דקה ואחידה של שמן במשטח החיכוך שבין החלקים הנעים. וכתוצאה מכך מקטינים את ערכי החיכוך והשחיקה.
התאמת בוכנה טובה יותר שומרת על טבעות בוכנה תואמות למשטח ההחלקה של הצילינדר ומתקבל שיפור איטום, שיפור במעבר החום, ובצריכת השמן.
התאמת מידות הבוכנה וקדח הצילינדר מונעות רעידות ומאפשרות תנועה שקטה המונעת שחיקה ונזקים לפני השטח של רכיבי מערכת הצילינדר.
סיכום

ציפויים אלה יכולים לשפר באופן דרמטי את היעילות במשאבות שמן או מנועים אחרים.
על ידי שימוש ברכיבים פחות יקרים כמו "בית משאבה" מיוצר בתהליך מוזל והמוני כגון יציקה, במקום בעיבוד שבבי וגימור פני השטח מבוצע בציפוי.
החלקים המרכיבים את המערכת יהיו עם אפיצויות המאפשרות את הורדת עלויות הייצור.
תהליך הציפוי על ידי אבקות בהתזה הוא תהליך פשוט וזול ומונע את הצורך לשימוש בתהליכי גימור יקרים כמו השחזה.
שיפור היעילות בביצועי המשאבה מאפשר את הקטנת ממדי המערכת והוזלת המשאבה.
הערות שוליים

↑  "Abradable Coating", Corrosionpedia, Retrieved on 7 October 2015.
↑  Parks, Jim "Building on A Tradition of Excellence, Eaton Superchargers Surge Ahead In Power And Performance", 13 February 2007. Retrieved on 7 October 2015.
↑  Morey, Bruce "Improving The Atmosphere", Manufacturing Engineering, 13 November 2013. Retrieved on 7 October 2015.
↑  Sawyer, Christopher A. "GM'S LS9 V8: Life Under Pressure ", Automotive Design and Production, 1 October 2008. Retrieved on 7 October 2015.
↑  Suman, A.; Shamis, D. "Clearance Control Coatings - Low Cost, Abradable, Lubricious", SAE International, 28 September 2010. Retrieved on 7 October 2015.
↑  Cooper, Dr. Dave "Focus:  COATINGS – Film Stars", race engine TECHNOLOGY, September/October 2016. Retrieved on 17 October 2016.
1 2  Suman, Andy " Abradable Piston Coatings – Better fit for more power and durability ", engine professional, AERA International, April – June 2020. Retrieved on 11 August 2020.(הקישור אינו פעיל, ינואר 2022)
מחוז מרשל (טנסי)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 בירת המחוז:  לואיסברג 
 תאריך ייסוד:  20 בפברואר 1836 
 על שם:  ג'ון מרשל 
 שטח:  974 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  34,318 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  35°28′N 86°46′W﻿ / ﻿35.47°N 86.77°W﻿ / 35.47; -86.77 
 אזור זמן:  שעון מרכז ארצות הברית
 https://marshallcountytn.com/
 he
 
מיקום מחוז מרשל במדינת טנסי
מחוז מרשל הוא מחוז במרכז מדינת טנסי שבארצות הברית אשר הוקם בשנת 1836. שטחו של המחוז הוא 974 קמ"ר ובירתו היא העיירה לואיסבורג. נכון לשנת 2010, אוכלוסיית המחוז מונה 30,617.
דמוגרפיה במחוז

צפיפות: 28 איש לקמ"ר
המרקם הגזעי של המחוז הוא 89.42% לבנים, 7.77% אפרו-אמריקאים, 0.25% אינדיאנים, 0.31% אסיה, 0.01% איים פסיפיים, 1.46% מגזעים אחרים, ו 0.77% משני גזעים או יותר. 2.87% מהאוכלוסייה היו היספניים או לטיניים כלשהו.
25.60% מתחת לגיל 18, 8.70% לעומת 18 עד 24, 29.90% לעומת 25 עד 44, 23.20% לעומת 45 כדי 64, ו 12.60% שהיו 65 שנים ומעלה. הגיל החציוני היה 36 שנים. על כל 100 נשים היו 95.40 זכרים. לכל גיל 100 נשים 18 ומעלה, היו 92.90 זכרים.
ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה 38,457 $, ואת ההכנסה החציונית למשפחה היה 45,731 $. זכרים היו בעלי הכנסה חציונית של 31,876 $ לעומת 22,362 $ עבור נקבות. ההכנסה לנפש של המחוז הייתה 17,749 $. בנוגע 7.30% מהמשפחות ו 10.00% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 10.80% של אלה מתחת לגיל 18 ו 13.10% מאלו גיל 65 או מעל.
גן עדן

ערך זה עוסק במקום שבו הציב אלוהים את האדם לאחר בריאתו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"אדם וחווה בגן עדן" ציור מעשה ידי לוקאס קראנאך האב, מהמאה השש עשרה.
"נפילת האדם" – אדם וחווה אוכלים את פרי עץ הדעת – ציור מעשה ידי לוקאס קראנאך האב, מהמאה השש עשרה.
"רזי גן עדן", עבודת קרמיקה של האמנית הארמנית מרי בליאן בירושלים.
גן עדן באיור מתוך ספר השעות העשירות מאוד של דוכס ברי.
אדם וחוה מגורשים מגן עדן. תחריט מאת גוסטב דורה.
מפת המיקום של "גן העדן על פני האדמה" על פי פייר מורטייר. מיקום גן העדן על פי המפה (מוקף במרכז המפה) הוא באזור בו ישבו אבותינו
גן עדן ביהדות, בנצרות ובאסלאם, הוא גן אגדי שניטע על־ידי אלוהים. שם חיו אדם וחוה לפני חטא עץ הדעת.
על פי האמונה היהודית ואמונות נוספות, גן העדן הוא העולם הבא שאליו שבים הצדיקים לאחר מותם, בניגוד לגיהנום, שאליו מגיעים החוטאים.
הסיפור במקרא

גן עדן מופיע במקרא (ספר בראשית, פרק ב') כמקום שבו הוצב האדם על ידי אלוהים לאחר בריאתו, ובו נבראה חוה מצלעו (צד אחד של גופו). את הגן קבע האלוהים במקום פורה שנקרא "עדן" – משובח ומעודן, במזרח (מקדם) העדן, ובו נטע עצים נאים וטעימים. נהר היה משקה אותו, ומתפצל אחרי כן לארבעה ראשים ומשקה את כל שאר העולם. במרכז הגן ניצבו שני עצים: עץ הדעת טוב ורע ועץ החיים. האדם צוּוה לעבוד בגן ולשמור אותו, ולאכול מכל פירותיו מלבד מפרי עץ הדעת, שאם יאכל ממנו – ימות.
חוה (שבאותו הזמן נקראה עדיין 'האישה' ללא שם), שעדיין לא נבראה בזמן הצו ושמעה אותו מהאדם מקול שני, פותתה על ידי הנחש המתואר כערום (ערמומי) מכל חיות השדה, לאכול מפריו, לאחר שטען באוזניה כי האוכל ממנו מחכים ועיניו נפקחות לדעת טוב ורע, וכל סיבת האיסור האלוהי לאכול ממנו נובע מרצונו לשמור על עליונותו עליהם.
חוה ראתה כִּי טוֹב הָעֵץ לְמַאֲכָל וְכִי תַאֲוָה הוּא לָעֵינַיִם וְנֶחְמָד הָעֵץ לְהַשְׂכִּיל. לאחר שאכלה ממנו ונוכחה לראות שלא מתה במקום, פיתתה גם את אדם, ואכן כפי אמירתו של הנחש, לאחר אכילת פרי עץ הדעת נפקחו עיניהם של אדם וחוה, נוכחו אדם וחוה שהם עירומים, ותפרו לעצמם חגורות מעלי תאנה לכסות את מתניהם.
כעונש על חטא זה, המכונה גם "החטא הקדמון", הנחש קולל בכך שיקוצצו רגליו, הוא יזחל על גחונו, ולשונו תלחך את העפר. האדם קולל בכך שפוריותה של האדמה תיפגם, והוא יאלץ לעבוד הרבה יותר קשה על מנת להתקיים. חוה קוללה בקשיי ההיריון והלידה, ובכך שהאדם ימשול בה. בזיכרון הקולקטיבי, השתרש שגם הגירוש מגן עדן הוא חלק מהעונש. מפשוטו של המקרא עולה שמטרת הגירוש הוא עבודת האדמה, אך גם מניעת האדם מאכילה מעץ החיים:
וַיֹּאמֶר ה' אֱלֹוהִים, הֵן הָאָדָם הָיָה כְּאַחַד מִמֶּנּוּ, לָדַעַת, טוֹב וָרָע; וְעַתָּה פֶּן-יִשְׁלַח יָדוֹ, וְלָקַח גַּם מֵעֵץ הַחַיִּים, וְאָכַל, וָחַי לְעֹלָם. וַיְשַׁלְּחֵהוּ ה' אֱלֹוהִים, מִגַּן-עֵדֶן--לַעֲבֹד, אֶת-הָאֲדָמָה, אֲשֶׁר לֻקַּח, מִשָּׁם. וַיְגָרֶשׁ, אֶת-הָאָדָם; וַיַּשְׁכֵּן מִקֶּדֶם לְגַן-עֵדֶן אֶת-הַכְּרֻבִים, וְאֵת לַהַט הַחֶרֶב הַמִּתְהַפֶּכֶת, לִשְׁמֹר, אֶת-דֶּרֶךְ עֵץ הַחַיִּים
המטרה המניעתית תואמת יותר למסורת החוץ־מקראית המצויה בספר אדם וחוה.
מיקום הגן

מקור השם "גן עדן" הוא הגן שנִטע במקום ששמו עדן. לפי הסיפור, הושקה הגן על ידי נהר שהתפצל לארבעה נהרות:
"וְנָהָר יֹצֵא מֵעֵדֶן לְהַשְׁקוֹת אֶת-הַגָּן; וּמִשָּׁם יִפָּרֵד וְהָיָה לְאַרְבָּעָה רָאשִׁים. שֵׁם הָאֶחָד פִּישׁוֹן--הוּא הַסֹּבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ הַחֲוִילָה, אֲשֶׁר-שָׁם הַזָּהָב. וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח וְאֶבֶן הַשֹּׁהַם. וְשֵׁם-הַנָּהָר הַשֵּׁנִי גִּיחוֹן--הוּא הַסּוֹבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ כּוּשׁ. וְשֵׁם הַנָּהָר הַשְּׁלִישִׁי חִדֶּקֶל, הוּא הַהֹלֵךְ קִדְמַת אַשּׁוּר; וְהַנָּהָר הָרְבִיעִי הוּא פְרָת.
בעוד שהפרת והחידקל הם נהרות שמיקומם ידוע כיום, ושמתמזגים לנהר אחד בעיראק, אין הסכמה על זהותם של הגיחון והפישון. רבים מזהים את נהר הגיחון והפישון עם הנילוס הכחול והלבן, הזורמים בסודאן, המזוהה עם כוש המקראית, ובסמוך לארץ החוילה המזוהה אף היא באזור מרכז אפריקה, וקרויה על שם אחד מבניו של כוש. על פי זיהוי זה, ארבעת נהרות גן העדן מקיפים את ארץ ישראל שהובטחה לאברהם.
מאידך, קיימות סברות אחרות המזהות את אזור נהר הגיחון עם העיר השומרית כיש, שנמצאת במסופוטמיה. את הפישון מזהה יוסף בן מתתיהו עם הגנגס שבהודו, אולם חוקרים מאוחרים נטו לזהותו עם נהרות באזור מסופוטמיה הצפונית (עיראק, איראן וטורקיה של ימינו), ובהם ספיד (אנ') ואראס.[דרוש מקור]
עדיה חורון ראה בסיפור גן עדן והגירוש ממנו ביטוי מיתולוגי לאירועי המדבור של הסהרה, שכפו על יושבי האדמות הפוריות שהפכו למדבר לנדוד מזרחה. הכרובים, ששכנו ממזרח לגן עדן, הוצבו כדי להגן עליו מהעוזבים מזרחה, ולכן אין היגיון בזיהויו המסורתי דווקא במזרח. הוא מצא גם קרבה בין הביטוי המתייחס למלך צור (שסחרה הגיע עד צפון אפריקה ומערבה) ”בְּעֵדֶן גַּן אֱלֹהִים הָיִיתָ [...] אַתְּ כְּרוּב מִמְשַׁח הַסּוֹכֵךְ” (יחזקאל, כ"ח, י"ג–י"ד) לשם אימזיע'ים, שבין צורותיו (בעיקר בקרב הטוארג) נמצאות גם גרסאות מהשורש מ־ש־ע' (כמו I-mušaɣ, אי־מושע').
תאוריה נוספת היא שהפישון והגיחון הם שני נהרות שהתייבשו עם השנים ונפגשו יחד עם הפרת והחידקל ליד המפרץ הפרסי.[דרוש מקור][מפני ש...]
אגדות מקבילות בתרבויות עתיקות > שומר

מיתוס שומרי על האלים נִינְחוֹרְסַג ואֶנְכִּי (אנכידו) מספר על דילמֻן (ארץ שמקומה היום מזוהה על ידי החוקרים באזור המפרץ הפרסי כולל האי בחריין), זוהי ארץ טהורה שאין בה מחלה או מוות. כדי להפוך את דילמֻן לגן פורח מצווה אל המים אֶנְכּי על אל השמש אֻטֻ למלא אותה מים, ואז מצמיחה נִינְחוֹרְסַג שמונה מיני צמחים לאחר תהליך בו הועמדו שלושה דורות של אלות שנולדו ללא כאב. אֶנְכִּי טועם מהצמחים ואז מקללת אותו נִינְחוֹרְסַג בקללת המוות. אֶנְכִּי נתקף מחלה בשמונה מאיבריו ונרפא רק לאחר שנִינְחוֹרְסַג בוראת 8 אלות לריפוי כל איבר חולה. למיתוס זה כמה מקבילות לסיפור המקראי:[דרוש מקור][מפני ש...]
מיקום הגן בארץ הנמצאת במזרח
השקיית דילמֻן שהובאו לארץ בדומה למסופר בספר בראשית, פרק ב', פסוק ו' ”ואד יעלה מן הארץ והשקה את פני האדמה”
לידת האלות ללא חבלי לידה מול ”בעצב תלדי בנים”(ספר בראשית, פרק ג', פסוק ט"ז)
קללה כעונש על אכילת פרות אסורים
אחד האיברים החולים של אֶנְכִּי הוא צלע. בשומרית המילה צלע "טי" והאלה הנוצרת לריפוי הצלע נקראת נין-טי. למילה "טי" בשומרית משמעות נוספת "לתת חיים", כלומר את שמה של "גברת הצלע" נינט-טי ניתן לקרוא גם כ"הגבירה נותנת החיים", בדומה לחווה שנוצרה מצלעו של אדם ונקראה "אם כל חי" (ספר בראשית, פרק ג', פסוק כ').
אגדות מקבילות בתרבויות עתיקות > בבל

בעלילות גילגמש מופיע מוטיב צמח החיים. מסופר כי בתחתית הים ישנו צמח החיים היכול לרפא את אנכידו. גילגמש צלל לקרקעית הים והשיג את הצמח. בחזרתו לארץ, כאשר התרחץ גילגמש במעיין השאיר את הצמח ללא השגחה. נחש הבחין בו ונטל אותו לעצמו.
אגדות מקבילות בתרבויות עתיקות > תרבויות אחרות

מושג מקביל ניתן למצוא בתרבויות נוספות, בהן: יארו שנשלט על ידי אוסיר בתרבות המצרית, שדות אליסיום היווניים, "שדות הציד הנצחיים" בצפון אמריקה, אבלון הקלטי, ולהאלה הנורדי.
גן עדן כגמול לצדיקים

על בסיס סיפור זה התפתחו מסורות שונות בדתות המונותיאסטיות.
ביהדות הופיע לראשונה המושג 'גן עדן' כמקום אליו מגיעים הצדיקים לאחר מותם ובו הם מקבלים את גמולם, כבר בסוף המאה הראשונה. כך, למשל, אומר התנא יהודה בן תימא:
יהודה בן תימא אומר: הוי עז כנמר וקל כנשר ורץ כצבי וגבור כארי לעשות רצון אביך שבשמים. הוא היה אומר: עז פנים לגיהנם ובשת פנים לגן עדן
גמול זה מתואר במקורות שונים באופנים שונים בהתאם לתפיסות השונות של המחברים. ביהדות ובנצרות מודגשים תענוגות רוחניים, ואילו באסלאם מודגשים תענוגות גשמיים כמו מזון ואפילו מין. בדרך כלל מתואר כי נשמות הצדיקים שוכנות במקום זה, ולעיתים מתוארים גם המלאכים, או לפחות חלקם, כשוכנים במקום זה.
בתרבות האסלאם הדרך לגן עדן עוברת דרך גשר אל־סיראט. מי שלא יכול לעבור אותו נופל לגיהנום.
גן עדן כמקום ארצי או אלגוריה > מקום ארצי

ישנן מסורות (המבוססות ברובן על הסיפור המקראי), לפיהן גן עדן הוא מקום ארצי שמצוי אי שם במזרח (בדרך כלל), שכיום לא ניתן להגיע אליו, אולם סביבותיו פוריות עד היום. כך ממקם ריש לקיש את פתחו של גן עדן בבית שאן ולחלופין באתרים פוריים בארצות שונות
גן עדן אמר ריש לקיש אם בארץ ישראל הוא בית שאן פתחו ואם בערביא בית גרם פתחו ואם בין הנהרות הוא דומסקנין פתחו
הרמב"ם קיבל הנחה זאת בפירושו על המשנה אולם בספרו מורה הנבוכים הרמב"ם התייחס אל גן העדן כמצב האדם השלם ולא כמקום פיזי.[דרוש מקור]
לפי הרמב"ן גן העדן הוא מקום ארצי המצוי באזור קו המשווה "ואנשי המדות עצמן יודו ויאמרו שגן עדן תחת קו ההשויה, שלא יוסיף היום ולא יחסר.."
ודע והאמן כי גן עדן בארץ ובו עץ החיים ועץ הדעת ומשם יצא הנהר ויפרד לארבעה ראשים הנראים לנו, כי פרת בארצנו ובגבולנו, ופישון הוא נילוס מצרים, כדברי הראשונים
ואותו מקום בארץ הוא גם השתקפות של העולמות העליונים "וצייר במקום ההוא הנכבד כל מעשה העולם העליון, הוא עולם הנשמות, בציור גשמי"
בחלק מהמסורות הללו גן עדן נקשר במסורות אודות ארצות אגדתיות אחרות כמו קוקניה או ארצו של פרסטר ג'ון. לאורך ימי הביניים היו ניסיונות רבים לזהות את מיקומו של גן עדן הארצי ולהגיע אליו, ונמצאו אנשים שטענו שראו אותו. ניתן להתייחס אל המסורות אודות גן עדן הארצי כמשתלבות עם המסורות אודות גן עדן השמימי, ולעיתים אף מתוארים קשרי מעבר בין שני המקומות.
גן עדן כמקום ארצי או אלגוריה > מקום ארצי > בית המקדש

יש הרואים בבית המקדש שבירושלים שיקוף של גן העדן עלי אדמות, שכן בקודש הקודשים היה ארון הברית ובו לוחות הברית וספר התורה, שנקרא "עץ החיים", ומעליו שומרים הכרובים, ואסור לאיש להיכנס לשם; וזאת בדומה לגן העדן לאחר גירוש האדם ממנו, שגם בו שומרים הכרובים את דרך עץ החיים לבל ייכנס לשם האדם.
גן עדן כמקום ארצי או אלגוריה > אלגוריה

מסורות אחרות טוענות שסיפור גן עדן אינו אלא אלגוריה או משל למצב של תום ושל אושר ושלמות, שהאדם איבד בשל נטייתו לחטא, שמפורש בדרך כלל כחטא של גאווה. לחטא הקדמון ולמצב השלמות של האדם בגן עדן נודעה חשיבות רבה בקבלה מחד, ובמסורת הנוצרית מאידך, שם הוקדשו לו יצירות אמנות וספרות רבות.
ראו גם

גיהנום
העולם הבא
לקריאה נוספת

לאה מזור, "הקשר הדו־כיווני בין גן עדן והמקדש", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יג (תשסב 2002), עמ' 5–42
רחל אליאור (עורכת), גן בעדן מקדם: מסורות גן עדן בישראל ובעמים, סכוליון והוצאת מאגנס, 2010
אבישי בר־אשר, מסעות הנפש: גן עדן במחשבה ובדמיון בספרות הקבלה בימי הביניים, הוצאת מאגנס, 2019
מרדכי רוטנברג, על החיים והאלמוות: דימויי גן עדן כמעצבי התנהגות: נצרות, אסלאם, יהדות, הוצאת ראובן מס, 2008.
לאונטין סלז'אן

לאונטין סלז'אן (ברומנית: Leontin Sălăjan;‏ 19 ביוני 1913, סנטאו – 28 באוגוסט 1966, בוקרשט) היה איש צבא רומני בדרגת גנרל, שר ההגנה של רומניה.
לאונטין סלז'אן נולד בשם לאון סילאניה למשפחה הונגרית בטרנסילבניה, אז בשטח של האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא עבד במסגרות ובשנת 1934 גויס לצבא הרומני.
בשנת 1939 לאונטין סלז'אן הצטרף לשורות של המפלגה הקומוניסטית הרומנית. בשנת 1948, כאשר המפלגה הגיע לשלטון, הוא מונה לסגן שר הבריאות ובשנת 1949–1950 כיהן כשר הבינוי.
בשנת 1950, למרות העדר ניסיון צבאי ממשי הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש המטה הכללי. בשנים 1955–1966 הוא היה שר ההגנה.
לאונטין סלז'אן היה מקורב לניקולאי צ'אושסקו. בעקבות כך, הוא התקדם גם בתפקידי ניהול בתוך המפלגה.
בשנת 1956 הוא לקח חלק פעיל בדיכוי המרד ההונגרי. בשנת 1958, בעקבות עזיבת צבא ברית המועצות של שטח רומניה הוא יזם הענקת מדליה לכל צוות יחי'דות סובייטיות.
לאונטין סלז'אן נפטר בשנת 1966 בעקבות סיבוכי ניתוח.
במהלך כהונתו הוענקו לו מספר עיטורים רומנים.
קי

ערך זה עוסק בסוג של אי קטן באזורים עם אקלים טרופי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
האי הרון באוסטרליה
קי (ספרדית: Cayo, אנגלית בריטית: Cay או אמריקאית: key) הוא אי אלמוגים נמוך הנמצא באזורי אקלים טרופי ונפוץ בעיקר בים הקריבי, בשונית המחסום הגדולה הסמוכה לאוסטרליה, ובשונית המחסום של בליז.
פירוש המילה קי בספרדית ובאנגלית הוא אי קטן. מקור המילה "קי" הוא במילה "קַיִי" בשפות האינדיאניות של שבטי האראוואק והקאריבּ שבקריביים, משם עברה ונטמעה בכל שפות העמים הכובשים באזור זה: ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועוד.
היווצרות

קי נוצר באזור טרופי בו נפוצות שוניות אלמוגים. זרמי הים, והרוח מביאים להצטברות חול על השוניות. בהגיען לגובה מסוים, גדלים בשוניות עצי מנגרוב. רקב עלי העצים וכן לשלשת הציפורים מצטברים בין שורשי העצים ומגדילים את שטח האי. סופות הוריקן יכולות להגדיל את האי (באמצעות הבאת חול וסחופת ימית של ענפי עצים) או לחלופין לצמצמו ואף להעלימו.
ראו גם

פלורידה קיז שבמדינת פלורידה שבארצות הברית
האי הרון שבאוסטרליה
חוף החזירים באיי הבהאמה
גאורגי קוסטדינוב

גאורגי קוסטדינוב (בבולגרית: Георги Костадинов; נולד ב-7 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בלבסקי סופיה ובנבחרת בולגריה.
קריירת מועדונים

קוסטדינוב התחיל את הקריירה שלו בנפטקס בורגס בה שיחק עונה אחת. בשנת 2009 חתם בצ'רנומורץ פורומי.
ב-16 בינואר 2012 קוסטדינוב חתם בלודוגורץ ראזגרד. ב-18 במרץ 2012 קוסטדינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בלודוגורץ בניצחון 0–5 נגד סבטקיטסה טרגובישטה בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסיום העונה קוסטדינוב זכה עם לודוגורץ באליפות שהיו גם הגביעים הראשונים בקריירה שלו.
ב-19 באוגוסט 2013 קוסטדינוב חתם לשנתיים בברואה סטארה זגורה. בעונתו הראשונה בברואה שיחק רק 19 משחקים, אבל כבש 6 שערים. עונה לאחר מכן הפך לשחקן הרכב בקבוצה וסיים את העונה עם 30 משחקי ליגה אבל כבש רק שני שערים. ברואה סיימה עם העונה במקום השני, הישג שיא ב-28 שנים.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בלבסקי סופיה. ב-18 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בלבסקי בתיקו 1-1 נגד בוטב פלובדיב.
ב-20 ביוני 2017 עזב לראשונה את בולגריה וחתם לשנתיים במכבי חיפה מליגת העל.
ב-30 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–4 על בני סכנין במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו.
את הופעתו הראשונה בליגת העל ערך ב-21 באוגוסט בהפסד 0–2 לבני יהודה, ואת שער הבכורה כבש בניצחון 2–4 על הפועל רעננה.
ב-1 ביולי 2018 נמכר קוסטדינוב לקבוצת ארסנל טולה, המשחקת בליגת העל הרוסית, תמורת 200 אלף יורו.
קריירה בינלאומית

ב-7 באוקטובר 2016 קוסטדינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה בהפסד 1–4 לצרפת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-9 ביוני 2017 קוסטדינוב הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בהפסד 1–2 לבלארוס.
בצמד המשחקים נגד שוודיה והולנד שנערכו בתחילת בספטמבר 2017 כחלק ממוקדמות מונדיאל 2018, קוסטדינוב הבקיע שני שערים בשני המשחקים בהתאמה.
במרץ 2021 הפך קוסטדינוב לקפטן נבחרת בולגריה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

ליגת העל הבולגרית: 2011/2012, 2012/2013
הגביע הבולגרי: 2011/2012
הסופר קאפ הבולגרי: 2012
הערות שוליים

↑  מוטי פשכצקי, ‏יש רכש: גיאורגי קוסטדינוב חתם לשנתיים במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביוני 2017
↑  מערכת אתר ערוץ הספורט, ‏רשמי: חיפה מכרה את קוסטדינוב לארסנל טולה, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2018
אהרן ידלין

אהרן ידלין (17 באפריל 1926 – 12 באוגוסט 2022) היה פעיל ציבור, חבר הכנסת ושר החינוך בממשלת רבין הראשונה (1974–1977). חתן פרס ישראל לשנת 2010 (ה'תש"ע).
ביוגרפיה

ידלין נולד בתל אביב, בן לציפורה (לבית פולק) וחיים ידלין, שעלו מבסרביה בתחילת העלייה השלישית. גדל בבן שמן ורחובות ולמד בבית הספר היסודי "גאולה" ובבית הספר הריאלי בחיפה. היה פעיל בתנועת הצופים ושימש כרכז ארצי של התנועה.
ידלין אהב מילדותו את הטבע, מה שהשפיע עליו לדבריו להפוך לחקלאי בקיבוץ. הוא הצטרף תחילה לגרעין של קיבוץ בארי ואף השתתף בעלייה של הקיבוץ לנקודת הקבע שלו בנגב, במסגרת עליית 11 הנקודות בנגב ב-1946. על רקע המחלוקת בקיבוץ המאוחד עבר לקיבוץ חצרים בנגב בו היה חבר עד לפטירתו.
במלחמת העצמאות הצטרף לפלמ"ח. בשנים 1950–1952 היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות. למד באוניברסיטה העברית היסטוריה כללית, כלכלה וסוציולוגיה. היה ממקימי מכללת בית ברל, לימד שם סוציולוגיה והיה מנהלה-בפועל בשנים 1955–1957.