stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספרד במלחמת העולם השנייה
מעורבות צבאית > תוכניות גרמניות בעניין ספרד > מבצע פליקס

עוד טרם ועידת אנדאי הייתה תוכנית גרמנית-ספרדית למתקפה של חיילים ספרדים המצוידים בנשק גרמני על גיברלטר, שהיה בסיס צבאי בריטי והיה בעל חשיבות ברורה לשליטה ביציאה ובכניסה לים התיכון, וכן לסיורים באוקיינוס האטלנטי. הגרמנים גם העריכו את החשיבות האסטרטגית של צפון-מערב אפריקה כדי למנוע כל השתתפות עתידית של ארצות הברית. לפיכך, התוכנית הגרמנית כללה את כיבוש האזור בידי כוחות גרמניים מאורגנים היטב כך שיוכלו לבלום כל ניסיון מצד בעלות הברית לכבוש מחדש את המקום.
ב-12 בנובמבר 1940 נתן היטלר את הוראה מספר 18 להתחיל ב"צעדים הפוליטיים כדי להביא לכניסתה של ספרד למלחמה, וכי "מטרת ההתערבות הגרמנית בחצי האי האיברי היא לגרש את האנגלים ממערב הים התיכון". כמו כן הוזכרה פלישה אפשרית לפורטוגל (שהייתה חתומה על הסכם וינדזור לברית עם בריטניה), וכיבוש אפשרי של האיים האזוריים ומדיירה. במציאות, פורטוגל שמרה על דרך האמצע, אך אישרה לבעלות הברית לפעול מהאיים האזוריים. התוכנית קבעה עוד כי שני גייסות גרמניים ייכנסו לספרד מצרפת.
ב-7 בדצמבר 1940 מסר האדמירל וילהלם קנריס, לבקשתם של פרנקו והיטלר, כי הדיוויזיות הגרמניות ייכנסו ב-10 בינואר 1941 ויעברו בשטחי ספרד, אולם שליט ספרד לא נתן את הסכמתו. האדמירל אמר להיטלר בשובו לברלין כי פרנקו אמר ש"ספרד תוכל להיכנס למלחמה רק כשבריטניה תהיה על סף התמוטטות". בפברואר 1941 הודיע הפיקוד העליון של הוורמאכט (OKW) כי מבצע פליקס מושעה וכי הכוחות שאמורים היו להשתתף בו יכולים לעבור לכל חזית אחרת.
בשלב זה הוקצו המשאבים הגרמניים למבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות. על פי בקשתו של היטלר הכין ה-OKW לתכנן מבצע חדש, מבצע פליקס היינריך, שהיה דומה למבצע המקורי, בשינוי היחידות שישתתפו בו, והוא יבוצע לאחר שיושגו יעדים מסוימים בפלישה לברית המועצות. ככל שהתפתחה המלחמה, המשיכו הגרמנים לתכנן כמה פעולות צבאיות לא רק כדי לכבוש את גיברלטר אלא גם להדוף כל התקפה אפשרית על ספרד. תוכננו שלושה מבצעים שונים למקרים אלו:
מבצע איזבלה – המבצע תוכנן באפריל 1941 כתגובה לנחיתה בריטית היפותטית בחצי האי האיברי. במקרה זה היו הכוחות הגרמנים נכנסים לספרד באופן מסיבי כדי לסייע לפרנקו ולהדוף את הבריטים.
מבצע אילונה או גיסלה – גרסה מצומצמת של מבצע איזבלה, ושמה שונה מאוחר יותר לגיסלה. התוכנית עתידה הייתה להתבצע באם הנייטרליות של ספרד הייתה מופרת, הן מפני שפרנקו היה עובר לצידן של בעלות הברית והן מפני שהייתה מתבצעת הפיכה על ידי הצבא האנטי-נאצי. בתוכנית היו אמורות עשר דיוויזיות גרמניות להתקדם לכיוון ברצלונה ואם יהיה צורך, לסלמנקה.
מבצע נירנברג – התוכנית תוכננה ביוני 1943 במקרה בו בעלות הברית ינחתו בספרד או פורטוגל. התוכנית כללה לוחמה הגנתית בלבד בהרי הפירנאים. עד אז כללו הכוחות שהוקצו למבצע שני גדודים מתוגברים, שאין ביכולתם לבלום התקפה אפשרית של בעלות הברית.
מעורבות צבאית > התוכנית לפלישה בריטית לאיים הקנריים

מחשש להצטרפות ספרד למדינות הציר, פיתחה בריטניה תוכנית פלישה לאיים הקנריים על מנת לכבשם, ושנקראה בשם הקוד "צליין". על פי התוכנית, ההתקפה תתחיל בהפצצת הנמל ושדה התעופה של גראן קנריה ולאחר מכן נחיתה, קרוב לוודאי שבסמוך לטלד, נקודת מפתח באיים. הבריטים שקלו להביא חיילים על סיפון ספינה אזרחית שתעגון בנמל, כדי שהכוחות יכבשו את הנמל. התוכנית כללה את רשימת היחידות שישתתפו בה, ובהן גם יחידות קנדיות.
מצד ספרד, היו הכנות להגנה על גראן קנריה, ובהן בניית סוללות ארטילריה וסלילת כבישים חדשים באי. הגרמנים, שחששו מפני כיבוש האיים על ידי בעלות הברית, ייעצו בהגנה. גרמניה גם העבירה לספרד כמה תותחים לסוללות החוף ותותחי נגד מטוסים.
מעורבות צבאית > מבצע קציצה

מבצע קציצה או מבצע בשר קצוץ היה מבצע הונאה צבאית בריטי במלחמת העולם השנייה. במבצע, שיצא לפועל בתחילת 1943, נעשה שימוש בגופה שעליה "מסמכים מסווגים" מזויפים כתרגיל הטעיה לקראת לקראת מבצע האסקי. הגופה הושלכה בסמוך לחופי ספרד, שלה היו קשרים טובים עם מדינות הציר, במטרה שהמידע המזויף המעיד על פלישה מתוכננת ליוון וסרדיניה, יועבר לידי גרמניה הנאצית. בעקבות קבלת המסמכים העבירו הגרמנים כוחות ליוון וסרדיניה, ובכך השיג המבצע את מטרתו.
מעורבות צבאית > הפלישה לעמק ארן

הפלישה לעמק ארן, כך כונה המבצע לכיבוש ספרד, היה ניסיון של האיחוד הלאומי הספרדי (UNE) שנערך ב-1944 ומטרתו הייתה להקים ממשלה רפובליקנית זמנית בראשות חואן נגרין בעמק ארן באמצעות התקפה של לוחמי גרילה ספרדים, קבוצה בשם "הרקונקוויסטה של ספרד" ששיתפו פעולה עם תנועת ההתנגדות הצרפתית. ההתקפה החלה בעמק ארן, בצפון מערב ליידה, ספרד.
ממשלת פרנקו, שציפתה לפלישה אפשרית מצרפת, זימנה את רפאל גרסיה ואליניו, מפקד בצבא ספרד ולוחם במלחמת האזרחים, לפקד על ההגנה ברכס הפירנאים; בגבול הוצבו 50 אלף חיילים.
המבצע הסתיים בתבוסת לוחמי הגרילה בשל נחיתות מספרית ומחסור כבד בנשק. 588 מהמורדים ו-248 חיילים נהרגו.
ספרד ובעלות הברית > לוחמים ספרדים בשירות בעלות הברית המערביות

לוחמים לשעבר בשירות הרפובליקה הספרדית שהיגרו אל מחוץ לספרד, השתתפו במלחמה נגד מדינות הציר; בעיקר בהגנה על הולנד, תנועת ההתנגדות הצרפתית ולעיתים ביחידות רגילות. יחידה ספרדית אף השתתפה בפלישה לנורמנדי באמצעות לגיון הזרים הצרפתי והצבא הבריטי, ויחידה אחרת בשחרור פריז. באותה עת, ממשלת ספרד בראשות פרנקו לא גילתה עניין בקבלת שבויי-מלחמה ספרדים שלחמו לצד בעלות הברית, מה שאפשר לגרמניה לכלוא אותם במחנות ריכוז.
באוגוסט 1944 השתתפו לוחמי גרילה ספרדים רבים בשחרור צרפת מתוך מחשבה כי על ידי כך יצליחו להפיל את משטר פרנקו. בחודש אוקטובר אותה שנה בוצע ניסיון הפלישה לעמק ארן שנחל כישלון.
ספרד ובעלות הברית > לוחמים ספרדים בשירות ברית המועצות

חלק מתומכי הרפובליקה שיצאו לגלות בברית המועצות נלחמו בשורות הצבא האדום. חלקם שסירבו להילחם נקלעו לפרדוקס בו הם נשלחו לגולאגים ולבתי הכלא הסובייטים יחד עם מתנדבי החטיבה הכחולה שנלקחו בשבי.
ספרד ובעלות הברית > השוחד לגנרלים הספרדים

על פי ספר שיצא לאור בשנת 2008, הורה צ'רצ'יל להשתמש בשוחד במיליוני דולרים כדי למנוע מפרנקו להיכנס למלחמה לצד גרמניה. במאי 2013 התפרסמו תיקי ארכיון לפיהם ה-MI6 השתמש בכסף בסכום השווה נכון ל-2013 ל-200 מיליון דולר, ושיחד קצינים בכירים בצבא הספרדי, בעלי ספינות וסוכנים אחרים כדי למנוע מספרד להצטרף למלחמה.
מסחר

על אף המחסור החמור בכסף, דלק, מכונות ומשאבים נוספים, הצליחה ספרד לספק משאבים חיוניים לגרמניה. שתי המדינות חתמו על שורה של הסכמי סחר חשאיים, שנכנסו לתוקף מ-1937, עת גרמניה הנאצית החלה לסייע לפרנקו וכוחותיו במלחמה. המשאב העיקרי שהעבירה ספרד היה טונגסטן שהיה חיוני לתעשיית הנשק הגרמנית. למרות ניסיונות בעלות הברית לרכוש את כל המלאי הזמין בספרד, דבר שהביא לעלייה במחירי המתכות, נעשו מאמצים דיפלומטיים לעצור את מכירת המתכות, שהמשיכו לזרום לגרמניה עד אוגוסט 1944, כשהתקדמות בעלות הברית בדרום צרפת ניתקה את הרצף היבשתי בין גרמניה לספרד.
מכירת המינרלים הספרדים לגרמניה הוצדקה בכך שלמשטר פרנקו היה חוב כלפי גרמניה, שהעניקה סיוע צבאי במלחמת האזרחים. מינרלים אחרים שמכרה ספרד לגרמניה היו ברזל, אבץ, עופרת וכספית.
ספרד פעלה גם כתחנת מעבר וכמתווכת כדי לרכוש סחורות מסוימות מדרום אמריקה, לדוגמה יהלום ופלטינה. כמו כן נחתמו הסכמי עבודה כמו זה שנחתם ב-21 באוגוסט 1941 שאפשר משלוח 100 אלף ספרדים לעבוד בגרמניה; לבסוף נשלחו 15 אלף.
לאחר המלחמה נמצאו עדויות לעסקות זהב גדולות בין גרמניה וספרד, שהסתיימו רק במאי 1945 עם כניעתה של גרמניה הנאצית. היה נדמה כי זהב זה הוא תוצר של הביזה שחוללו הנאצים בארצות כיבושם, אולם ניסיונות בעלות הברית להשיב את הזהב סוכלו על ידי ספרד.
מסחר > רכש נשק מגרמניה הנאצית

בינואר 1943 הגיעה לברלין נציגות ספרדית במטרה לנהל משא ומתן על רכישת כלי נשק גרמנים על ידי ספרד. בסוף מלחמת האזרחים רכשה ספרד מגוון כלי נשק מידי גרמניה, אולם עם הגעת הנציגות יצאה המכירה לפועל. המאזן המסחרי היה חיובי עבור ספרד ששילמה את ההפרש בין היתרה במאזן לעלות המכירות. בתחילה התעניינה ספרד בנשק רב, שכלל תותחים, מקלעים, רדיו, טנקים ועוד, אך בסופו של דבר רכשה הרבה פחות מכך.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה, בעלות הברית השתמשו בקשריה של ספרד למדינות הציר כדי למנוע ממנה מלהצטרף לאומות המאוחדות. המשטר של פרנקו נראה היה אז, במיוחד על ידי המדינות הסובייטיות אך גם על ידי בעלות הברית המערביות, כשריד למשטרים הפשיסטיים האירופאיים משנות ה-30. בנסיבות אלו, נתקבלה באו"ם החלטה של מועצת הביטחון המגנה את משטרו של פרנקו. ההחלטה ביקשה לעודד מדינות אחרות בעולם להוציא את שגריריהן ממדריד ולהניח את הבסיס לנקיטת סנקציות נגד ספרד, אם ספרד תישאר סמכותנית. פורטוגל השכנה, אירלנד, ומס' מדינות לטינו אמריקניות ומדינות ערביות סירבו לפעול ע"פ ההמלצה זו.
התוצאה של בידוד בינלאומי זה היה אמברגו נגד משטרו של פרנקו ב-1946 - כולל סגירת הגבול עם צרפת - אשר נשא הצלחות מועטות, כיוון שהוא העצים את התמיכה הפנימית במשטר. המשטר של פרנקו הציג את הבידוד כגרסה מודרנית של האגדה השחורה, וכן גם הקיצוניים שבתומכי המשטר טוענים כי מדובר בקשירת קשר של היהודים והבונים החופשיים נגד ספרד הקתולית. רגשות מעין אלו עזרו למשטר לכנס מסביבו תמיכה עממית מסיבית כפי שהיה לדוגמה בעת ההפגנה רחבת ההיקף במדריד. בשנת 1947, התעלם נשיא ארגנטינה, חואן פרון, מהחלטת האו"ם, ושלח את אשתו אווה פרון עם אספקת מזון רצינית. הספרדים, ופרנקו בכבודו ובעצמו, קיבלוה עם כל הלב.
לאחר מלחמת העולם השנייה, המשק הספרדי היה נתון באי-סדר. כרטיסי קיצוב נותרו בשימוש עד שנת 1952. המלחמה והבידוד הכלכלי הביאו את המשק לנוע לכיוון אוטרקיה, תנועה שהתקבלה בחום על ידי רבים מאנשי הפלנחה. עיקריה של תנועה זו לעבר קיום משק אוטרקי היו כדלהלן: צמצום ביבוא מחוץ לספרד, הסתפקות עצמית במועט, יצור בניהול ובעלות המדינה של מוצרי יסוד בסיסיים, תעשייה ממומנת על ידי המדינה ובניית תשתיות - אשר ניזוקו קשה בשל מלחמת האזרחים - על ידי שימוש באמצעים בלתי יציבים.
עליית המתח בין ארצות הברית לברית המועצות וכן התעצמות המלחמה הקרה הביא את ארצות הברית לחפש בעלות ברית חדשות באירופה. מדיניותו האנטי-קומוניסטית של פרנקו וכן מיקומה האסטרטגי של ספרד לחופי האוקיינוס האטלנטי מחד, ובפתחו של הים התיכון מנגד, הביאו את ספרד להיות לבעלת ברית פוטנציאלית של ארצות הברית במלחמה הקרה.
החרם הבינלאומי על ספרד נשבר לבסוף בשנת 1953 כאשר ארצות הברית וספרד חתמו על חוזה מדריד כחלק מסדרה של הסכמים אשר לפיהם ספרד מקבלת מארצות הברית הטבות כלכליות בצורת מענקים והלוואות בתנאים נוחים בתמורה למתן זכות שימוש בבסיסים ספרדיים עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית (כמו למשל בבסיס חה"א רוטה אשר נפתח בשנת 1955). באותה שנה חתמה ספרד על הקונקורדט עם הוותיקן.
בשנת 1955 מצבה הכלכלי של ספרד חזר להיות כפי שהוא היה מלפני מלחמת האזרחים ב-1935. בכך, ספרד השאירה מאחוריה את אסונות המלחמה והמאבק נגד הבידוד הבינלאומי. ספרד התקבלה לאו"ם בשנת 1955 ולבנק העולמי ב-1958. מנקודה זו ואילך, מדינות רבות במערב אירופה היו להוטות לחדש את קשריהם הדיפלומטיים עם ספרד הפרנקואיסטית.
התקבלותה ההדרגתית של ספרד לקהילה הבינלאומית קיבלה תוקף כאשר נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ביקר בספרד בדצמבר 1959.
ראו גם

ברזיל במלחמת העולם השנייה
צרפת של וישי
המדינה הספרדית
לקריאה נוספת

אנטוני ביוור, מלחמת האזרחים בספרד 1936-1939, הוצאת יבנה, 2004
אירית אברמסקי-בליי, קהילות יהודי ספרד במלחמת העולם השנייה ובתקופת השואה, הוצאת יד ושם, 1992
סטיוארט כהן, היסטוריה דיפלומטית של המאה ה-20, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1996
רענן ריין, הפשיזם לא יעבור: מלחמת האזרחים בספרד, 1936-1939, הוצאת זמורה-ביתן, 2000
יצחק אביב, מהפכה ומהפכה־שכנגד בספרד: הרפובליקה השנייה ומלחמת האזרחים (1931-1939), משרד הביטחון, 1991
הערות שוליים

↑  פלורנטינו רודו, המלחמה נגד הברברים במזרח, 2006
↑  הפושעים והנאצים שחיו ב"הנסיגה המוזהבת" לאחר שחמקו מן הצדק, באתר 20 minutes, ‏3 במרץ 2009
↑  פשעי הדיכוי של פרנקו - המקרה של המפלגה האנגלית, באתר Diario De Almeria, ‏5 ביולי 2010
↑  לוסיה ואלאנו, נגד כוחו של היטלר, באתר El Pais, ‏10 בנובמבר 2004
↑  1942: פיראטים אנגלים בגינאה. מבצע פוסטמאסטר, באתר ארכיון האינטרנט
↑  קריסטובל ד. פנייטה, מבצע צליין: כשהבריטים עמדו לפלוש לגראן קנריה, באתר Canarias Ahora, ‏11 בנובמבר 2017
↑  היטלר עשה את העבודה המלוכלכת של פרנקו; 5,000 אסירים עונו, הומתו בגזים או נקברו חיים במחנה מאוטהאוזן, באתר Artesmeedia, ‏27 בינואר 2019
↑  גרהאם קילי, וינסטון צ'רצ'יל 'הורה לשחד את הגנרלים של פרנקו במיליוני דולרים כדי שיישארו מחוץ למלחמה', באתר Aftermath News, ‏16 באוקטובר 2008
↑  ריצ'רד נורטון-טיילור, ה-MI6 השקיע 200 מיליון דולר בשיחוד ספרדים במלחמת העולם השנייה, באתר הגרדיאן, ‏23 במאי 2013
↑  עופר אדרת, תערוכה חדשה מציגה את סיפור הדיפלומטים הספרדים שהצילו יהודים מידי הנאצים, באתר הארץ, 4 במרץ 2010
↑  ynet, פרנקו העביר לנאצים רשימה של יהודים ספרדים, באתר ynet, 21 ביוני 2010
↑  FAQ Archives - LineHow.com, ‏2024-01-30 (באנגלית אמריקאית)
| מלחמת העולם השנייה לפי מדינה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אסטוניה • בולגריה • בלגיה • ברית המועצות (אוקראינה • אזרבייג'ן • בלארוס) • גרמניה הנאצית • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • איי התעלה • גיברלטר • וויילס • יוגוסלביה • יוון • לוקסמבורג • ליטא • ליכטנשטיין • נורווגיה • סלובניה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כוסלובקיה (סלובקיה) • צרפת • רומניה • שוודיה • שווייץ |  |
| אסיה | איראן • בורמה • הודו • הודו–סין (קמבודיה) • הונג קונג • הפיליפינים • היישוב היהודי • טובה • טורקיה •  טיבט • יפן • מונגוליה • מלאיה • נפאל • סין (מנצ'וריה) • סינגפור • מדינה • ציילון • תאילנד |  |
| צפון אמריקה | אל סלוודור • ארצות הברית • גרינלנד • ניופאונדלנד • פנמה • קובה •  קנדה |  |
| דרום אמריקה | אורוגוואי • אמריקה הלטינית • ארגנטינה • ברזיל • גויאנה הבריטית • ונצואלה • סורינאם • קולומביה |  |
| אפריקה | אפריקה המערבית הצרפתית • אתיופיה • גמביה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ליבריה • מדגסקר • מצרים • ניאסלנד • סומלילנד הבריטית • סומלילנד הצרפתית • סיירה לאון • צפון אפריקה (מרוקו • תוניסיה) • קונגו הבלגית • קניה • רודזיה הדרומית |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי גילברט • איי האוקיינוס השקט • איי שלמה • נאורו • ניו זילנד |  |
| אחר | אנטארקטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556799805171  LCCN: sh2008113906 
העיירה גרניקה לאחר הפצצת חילות האוויר הגרמני והאיטלקי
פאנצר סימן 1 מצויד בשני מקלעים מדגם MG 13 שהיה בשימוש הצד הלאומי במהלך מלחמת האזרחים בספרד.
צ'ארלי צ'פלין בסרטו "הדיקטטור הגדול" משנת 1940. הסרט נאסר לשידור בספרד עד יום מותו של פרנסיסקו פרנקו.
תוכניות פלישה גרמניות המציגות נתיבים אפשריים של הבריטים
מצבת זיכרון לזכרם של ילדי המהגרים הספרדים בצרפת שלחמו במלחמת האזרחים ובשחרור צרפת, סנט דניס
אייזנהאואר מבקר את פרנקו בספרד, 1959.
צ'רבונה גיטרי

| --- | --- |

 מקום הקמה:  גדנסק 
 מוקד פעילות:  פולין גדנסק, פולין
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 סוגה:  רוק/פופ
 אתר רשמי
 חברים
 יז'י סקז'יפצ'יק, יז'י קוסלה, הנריק זומרסקי, מיצ'יסלב וודולבסקי, קרישטוף קלנצ'ון וסברין קרייבסקי
 
צ'רבונא גיטרי (בפולנית: Czerwone Gitary, מילולית: הגיטרות האדומות), היא אחת מלהקות הרוק המפורסמת ביותר בפולין. בנוסף לפולין, הלהקה הופיעה בצ'כוסלובקיה, הונגריה, ברית המועצות, ארצות הברית, גרמניה ועוד.
הלהקה כונתה "הביטלס הפולנים" היות שהיא הושפעה מהלהקה האנגלית ולעיתים כיסתה משיריה בהופעות.
היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי יז'י קוסלה והנריק זומרסקי בשנת 1965, והלהקה ערכה הופעות ברחבי לפולין תחת הסלוגן "אנחנו שרים ומנגנים הכי חזק בפולין".
בשנת 1966 הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם "To właśnie my" "זה אנחנו", ושנה לאחר יציאת האלבום הלהקה זכתה בפרס מוזיקה של העיר אופולה.
צ'רדש

Czardas rhythm.
ריקוד צ'רדש בוויבודינה
צ'רדש (בהונגרית: Csárdás) הוא ריקוד עם שמוצאו מהמוזיקה הצוענית בהונגריה במאה השמונה עשרה. השם מקורו מהמילה ההונגרית Csárda שמשמעותה בית מרזח.
ההונגרים היו עורכים עצרות גיוס לצבא בהן היו תזמורות צוענים שנגנו צ'רדש ומחולות אחרים. מהונגריה התפשט הצ'רדש לארצות הסמוכות: סלובקיה, סרביה, קרואטיה, אוקראינה, בולגריה ועוד.
הצ'רדש מאופיין בשני קצבים מתחלפים: קצב איטי (lassú) וקצב מהיר (Friska). הוא נחשב כריקוד עממי ורוקדים אותו גברים ונשים בתלבושות עממיות.
מלחינים רבים של מוזיקה קלאסית שילבו צ'רדש ביצירותיהם: אמריך קלמן (באופרטות שלו), יוהנס ברהמס (במחולות ההונגריים), ליאו דליב (בבלט קופליה), יוהאן שטראוס, פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, פרנץ ליסט, ינה הובאי ועוד.
הצ'רדש המפורסם ביותר הוא של המלחין האיטלקי ויטוריו מונטי משנת 1904. הוא מבוצע עד היום בהרכבים שונים החל מלהקות צוענים עד תזמורות סימפוניות המנגנות בעצמן או מלוות סוליסטים בכלים שונים בעיקר בכינור.
הערות שוליים

↑  Blatter, Alfred (2007). Revisiting music theory: a guide to the practice, p. 28. ISBN 0-415-97440-2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540874905171  GND: 4376009-0  NKC: ph224325
פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג

| --- | --- |


 תדירות:  יומון 
 פורמט:  ברודשיט 
 מו"ל:  Frankfurter Allgemeine Zeitung GmbH 
 תאריכי הופעה:  1 בנובמבר 1949 – הווה (75 שנים)
 שפה:  גרמנית 
 מערכת:  פרנקפורט 
 תפוצה:  230,311 (נכון ל־2019) 
 מדינה:  גרמניה 
 ISSN:  0174-4909, 1431-3138, 1866-5314
 עמוד ראשון:  עמוד ראשון מהיום
 www.faz.net
 
קונראד אדנאואר קורא את העיתון באוגוסט 1961
פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג (בגרמנית: FAZ - Frankfurter Allgemeine Zeitung; מילולית: "עיתון פרנקפורט הכללי") הוא עיתון יומי בשפה הגרמנית, הנוטה פוליטית לימין-מרכז. העיתון הוא אחד העיתונים הנפוצים ביותר בגרמניה (לאחר הבילד, ה-Süddeutsche Zeitung, הדי ולט והפרנקפורטר רונדשאו) ואחד הנפוצים באירופה המערבית (תפוצתו ב-2013 הייתה 382,000 עותקים). העיתון הוא גם העיתון הגרמני הנפוץ ביותר בקרב קוראי גרמנית מחוץ לגרמניה ומופץ ב-148 מדינות מדי יום. העיתון רואה אור שבע פעמים בשבוע, כאשר ביום ראשון רואה אור גיליון מורחב בשם Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung.
היסטוריה

העיתון נוסד בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, על ידי קבוצת עיתונאים, שחלקם עבדו בעבר בעיתון פרנקפורטר צייטונג, שראה אור מאז 1856 ועד שנסגר על ידי השלטון הנאצי ב-1943. גיליונו הראשון של FAZ ראה אור ב-1 בנובמבר 1949. למרות ההערכה הרבה שחשו כלפי העיתון הוותיק, הצהירו מייסדיו במאמר המערכת הראשון שה-FAZ איננו יורשו של הפרנקפורטר צייטונג אלא עיתון חדש.
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 התרחב העיתון, נוסף על מרכזיו בפרנקפורט ובמיינץ נוספו לו סניפים ראשיים במינכן ובברלין. לעיתון International New York Times התווסף בסינדיקציה מוסף בן שמונה עמודים של ה-FAZ באנגלית שישה ימים בשבוע ובו מבחר מתורגם ממאמרי אותו יום. מוסף זה הצטמק בהיקפו ובתפוצתו עד לטבלואיד פעם בשבוע.
אופי העיתון

כותרות העיתון מוצגות באופן מסורתי באותיות גותיות ועד 2007 לא הוצגה בו אף תמונה בעמודו הראשי. עיקרון זה נשבר פעמים ספורות, למשל ביום האחדות הגרמנית ב-4 באוקטובר 1990 הוצגה בעמודו הראשון תמונת בניין הרייכסטאג בברלין, וב-12 בספטמבר 2001 הוצגו בו, עקב אסון התאומים, בנייני מרכז הסחר העולמי הקורסים ותמונתו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש.
בהקשר היהודי והישראלי

העיתון הביע תמיכה בהסכם השילומים ואף הביע תמיכה בעמדת ישראל נגד זו של ממשלת גרמניה במהלך המשא ומתן. עם זאת, העיתון פרסם דו"ח אוהד לתוכנית חלופית הבאה לתת את השילומים שלא דרך מדינת ישראל.
בשנת 1965 יצא העיתון נגד ביטול ההתיישנות על פשעי הנאצים, בטענה שהשינוי לא יביא למשפטים רבים.
במהלך מלחמת יום הכיפורים סירבה מערכת העיתון לפרסם מאמר פרו-ישראלי כמודעה, בצעד שעורר ביקורת בישראל.
בשנת 1986 פרסם העיתון בהמשכים את "מנוחה נכונה" של עמוס עוז.
עיתונאים וכותבים מפורסמים

מוחמד אסד
רפאל זליגמן
יואכים פסט (שימש גם כעורך)
כריסטיאן קראכט
מרסל רייך-רניצקי
הערות שוליים

↑  פרופיל, 2013
↑  כיצד מגיבים הגרמנים על הסכם השילומים עם ישראל, דבר, 23 בספטמבר 1952
↑  100 מליון מארק לשנה הצעה מחייבת של בון, על המשמר, 23 במאי 1952
↑  ניהל תעמולה נגד השילומים מטעם הערבים ובמסווה יהודי, חרות, 17 במרץ 1953
↑  א. דויטשקורן, עתונים בגרמניה נגד שינוי בחוק ההתיישנות, מעריב, 13 בינואר 1965
↑  ראובן עשור, כשלון של עיתון או של הסברה?, דבר, 29 בינואר 1974
↑  סיפור בהמשכים, מעריב, 11 בספטמבר 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302419805171  PLWABN: 9810625989005606  BIBSYS: 99011712  BnF: cb12161236n (data)  GND: 4155156-4  LCCN: n82056702  SUDOC: 030135281  Trove: 1045415  VIAF: 183474101   WorldCat (עם VIAF): 183474101
פעולה אסוציאטיבית

.
במתמטיקה, פעולה אסוציאטיבית היא פעולה בינארית המקיימת את חוק הקיבוץ. כלומר, אם נסמן את תוצאת הפעולה על איברים  a,b על ידי  a*b אז הפעולה מקיימת לכל  \ a,b,c את השוויון  \ a*(b*c)=(a*b)*c. פעולות החיבור והכפל של מספרים הן דוגמאות חשובות לפעולות אסוציאטיביות. דוגמה כללית יותר היא פעולת ההרכבה של פונקציות (ראו להלן). קיימות עוד פעולות אסוציאטיביות רבות, כמו כפל מטריצות.
לפעולות אסוציאטיביות תפקיד מרכזי באלגברה מופשטת – מערכת הכוללת קבוצה עם פעולה אסוציאטיבית נקראת חבורה למחצה, והנחות נוספות על הפעולה מוליכות להגדרה של מונויד ושל חבורה. בחוג הכפל הוא אסוציאטיבי (והחיבור הוא אסוציאטיבי וקומוטטיבי, ומתקיים חוק הפילוג של החיבור ביחס לכפל). באלגברה נלמדות גם מערכות שבהן הכפל אינו אסוציאטיבי.
פעולות בכמה איברים

הרכבה של פעולות מאפשרת להגדיר בעזרת פעולה בינארית גם פעולות על מספר כלשהו של משתנים. למשל, בארבעה משתנים קיימות הפעולות  \ (x_{1},x_{2},x_{3},x_{4})\mapsto x_{1}*(x_{2}*(x_{3}*x_{4})),\,x_{1}*((x_{2}*x_{3})*x_{4}),\,(x_{1}*x_{2})*(x_{3}*x_{4}),\,(x_{1}*(x_{2}*x_{3}))*x_{4},\,((x_{1}*x_{2})*x_{3})*x_{4}. מספר הפעולות השונות שאפשר להגדיר באופן הזה, כאשר * הוא אופרטור בינארי, הוא מספר קטלן. אם הפעולה אסוציאטיבית, כל הפעולות יתנו אותה תוצאה.
הכללות

בדרך כלל המונח "פעולה אסוציאטיבית" מתייחס, כאמור, לפעולה בינארית, כלומר לפונקציה  \ A\times A\rightarrow A. עם זאת למלה "פעולה" יש גם משמעות רחבה יותר, והיא עשויה לחול על כל פונקציה דו-מקומית  \ A\times B\rightarrow C. במצב שבו מוגדרות פעולות  \ f:A\times B\rightarrow X,  \ g:B\times C\rightarrow Y, וכן  \ a:X\times C\rightarrow \Omega  ו- \ b:A\times Y\rightarrow \Omega , אומרים שהמערכת אסוציאטיבית (או שאחת הפעולות אסוציאטיבית ביחס לאחרות) אם הדיאגרמה
הרכבה של פונקציות היא אסוציאטיבית במובן הכללי הזה: לכל שלוש פונקציות  \ X{\stackrel {f}{\rightarrow }}Y{\stackrel {g}{\rightarrow }}Z{\stackrel {h}{\rightarrow }}U מתקיים  \ (h\circ g)\circ f=h\circ (g\circ f). גם פעולת הכפל בסקלר של מודול M מעל חוג R היא אסוציאטיבית במובן דומה: לכל  \ a,b\in R ו- \ v\in M מתקיים  \ a(bx)=(ab)x.
היעדר תלות בקומוטטיביות

אין קשר ישיר בין אסוציאטיביות לתכונה אחרת של פעולות בינאריות, קומוטטיביות:
ישנן פעולות שהן גם קומוטטיביות וגם אסוציאטיביות (לדוגמה: חיבור וכפל במספרים, AND, OR, XOR).
ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות ולא אסוציאטיביות (לדוגמה: חיסור וחילוק).
ישנן פעולות שהן קומוטטיביות אבל לא אסוציאטיביות (למשל: הערך המוחלט של ההפרש, NOR, ‏NAND).
ישנן פעולות שהן לא קומוטטיביות אבל כן אסוציאטיביות (למשל: הפעולה המוגדרת לפי  \ a\#b=a, או כפל מטריצות).
ראו גם

אלגברה לא אסוציאטיבית
פרנקפורט (קנטקי)

פרנקפוֹרט (באנגלית: Frankfort) היא עיר הבירה של קנטקי שבארצות הברית. היא גם הבירה של מחוז פרנקלין.
בעיר נמצאת אוניברסיטת המדינה של קנטקי.
היסטוריה

מקור שם העיר הוא מתקרית שאירעה בין מתיישבים בריטים מלקסינגטון ואינדיאנים במהלך חציית נהר קנטקי. בתקרית נהרג אחד מן המתיישבים בשם סטפן פרנק, על שמו נקרא המעבר "מעבר פרנק" (באנגלית: "Frank’s Ford"), משם השתבש השם לפרנקפורט.
בשנת 1786, ג'יימס וילקנסון רכש שטח אדמה גדול בגדה הצפונית של הנהר והחל בבניית העיר. וילקנסון גם היה מאוחר יותר מבין תומכי בחירת העיר כבירתה של קנטקי.
בשנת 1792 הצטרפה קנטקי לארצות הברית כמדינה ה-15, וחמישה פקידים מונו כדי לבחור למדינה הצעירה עיר בירה. על-פי המקובל בית עץ, מספר מגרשים, מנעולים וצירים בשווי של 50 לירה שטרלינג, 10 ארגזי זכוכית, 1,500 פאונד של מסמרים ו-3,000$ בזהב הם אלו שהכריעו את הכף לטובת העיר.
ב-3 בפברואר 1900 נרצח מושל המדינה ויליאם גובל, בעודו הולך לבניין בית הנבחרים על מנת להישבע אמונים למדינה. מזכיר המדינה הקודם כיילב פוורס הורשע מאוחר יותר בקשירת קשר לביצוע הרצח.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 חלה תנופה וצמיחה בעיר.
גאוגרפיה

שטחה, 38.9 קמ"ר מתוכם 38.2 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.7 קמ"ר (1.87%) שטחי מים.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2010 גרים בעיר כ-25,000 איש, מה שהופך את פרנקפורט לעיר הבירה הרביעית בקוטנה במדינות ארצות הברית.
דמוגרפיה > חלוקה גזעית

לבנים- 75.6%
אפרו-אמריקאים- 16.5%
היספנים- 1.48%
אסייתים- 1.4%
אינדיאנים- 0.3%
אחרים- 1.8%
שני גזעים או יותר- 2.9%
הערות שוליים

↑  http://migration.kentucky.gov/kyhs/hmdb/MarkerSearch.aspx?mode=Subject&subject=134
| דגל קנטקי מדינת קנטקי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | פרנקפורט |  |
| אזורים גאוגרפיים | הרי קאמברלנד • עמק טנסי • המטרופולין של לואיוויל |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לואיוויל • לקסינגטון • באולינג גרין • אוונסבורו • קובינגטון • הופקינסוויל • ריצ'מונד • פלורנס • ג'ורג'טאון • הנדרסון • אליזבת'טאון • ניקולאסוויל • ג'פרסונטאון • פרנקפורט • פאדוקה • אינדפנדנס • רדקליף • אשלנד • מדיסונוויל • וינצ'סטר |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קנטקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555055205171  GND: 4366324-2  ISNI: 0000 0004 0390 1074  LCCN: n80106736  MusicBrainz: e0d47a5a-9240-4eb2-a3eb-4b0562e07831  NARA: 10046099  SUDOC: 196390133  VIAF: 156567202   WorldCat (עם VIAF): 156567202