stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיווט
תחבורה

תחבורה יבשתית: טיווט נמצאת על הכביש המהיר האדריאטי שהוא חלק מהכביש האירופאי E65.
תחבורה אווירית: נמל התעופה הבינלאומי של טיווט הוא הגדול במונטנגרו.
תחבורה ימית: קו מעבורות פנימי של מפרץ קוטור.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4597982-0  NKC: ge1217510  NSK: 000539675  VIAF: 241868115   WorldCat (עם VIAF): 241868115
טים קוק

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1960 (בן 63) מוביל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Timothy Donald Cook 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פאלו אלטו 
 השכלה:  אוניברסיטת אובורן (1982)  בית הספר לעסקים על שם פיוקווא (1988)  אוניברסיטת דיוק (1988)  תיכון רוברטסדייל  Rostrevor College 
 מעסיק:  אפל, IBM 
 תפקיד:  מנהל כללי (24 באוגוסט 2011) 
 פרסים והוקרה:  member of the Alabama Academy of Honor (2014)  טיים 100 (2021)  Financial Times Person of the Year (2014) 
 חתימה:   
 אתר רשמי
 
טימותי דונלד "טים" קוּק (באנגלית: Timothy Donald "Tim" Cook; נולד ב-1 בנובמבר 1960) הוא מנכ"ל אפל הנוכחי. הוא מונה לתפקיד עם התפטרותו של סטיב ג'ובס ב-24 באוגוסט 2011.
ביוגרפיה

קוק נולד בעיר מוביל שבאלבמה, ארצות הברית, אביו היה ספן ואימו עבדה בבית מרקחת. בשנת 1982 קוק קיבל תואר ראשון בהנדסה תעשייתית מאוניברסיטת אובורן, וב-1988 קיבל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים על שם פיוקווא של אוניברסיטת דיוק.
קוק עבד 12 שנים בהפצה וייצור ב-IBM, וב-1994 החל לעבוד באינטליג'נט אלקטרוניקס בתפקיד סמנכ"ל התפעול של מחלקת המחשבים. ב-1997 שימש קוק כסגן נשיא בחברת המחשבים קומפאק. לאחר חצי שנה בתפקיד עזב את קומפאק ובמרץ 1998 הצטרף לאפל; ותפקד כסגן נשיא בכיר לתפעול בינלאומי.
לאחר הצטרפותו של קוק לאפל, החלה החברה לפשט את קווי הייצור שלה באמצעות סגירת מפעלים ברחבי העולם והעברת חלק מהייצור למיקור חוץ. הודות לכך, החברה הצליחה לצמצם את המלאי המנופח שלה ולייעל את שרשרת האספקה שלה ובכך הגדילה משמעותית את רווחיה.
ב-2000 קוק מונה לראש חטיבת המכירות הגלובליות של אפל, וב-2004 קודם לראש חטיבת מחשבי המק. ב-2007 קודם לתפקיד מנכ"ל התפעול (COO) באפל.
ב-2004 כיהן קוק כמנכ"ל זמני למשך חודשיים, כשסטיב ג'ובס יצא לחופשת מחלה בשל מחלת סרטן הלבלב. ב-2009 שוב מילא קוק את מקומו של ג'ובס, שנטל חופשת מחלה בת חצי שנה בשל השתלת כבד. בינואר 2011 יצא ג'ובס לחופשת מחלה שלישית. באותה תקופה, קוק היה אחראי לניהול השוטף של החברה, והמנכ"ל ג'ובס קיבל את ההחלטות הגדולות. ב-24 באוגוסט 2011 מונה קוק לתפקיד המנכ"ל בעקבות התפטרותו של ג'ובס, וב-4 באוקטובר 2011 הציג את אייפון 4S. יום לאחר ההשקה, ב-5 באוקטובר 2011, נפטר המנכ"ל לשעבר סטיב ג'ובס.
קוק חבר גם בדירקטוריון של נייקי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קוק הוא חובב כושר גופני ובשעות הפנאי נהנה מטיפוס הרים, רכיבה על אופניים והליכה למכון כושר. באופן קבוע הוא מתחיל לשלוח הודעות אימייל ב-4:30 בבוקר ובעבר אף נהג לערוך ישיבות צוות טלפוניות ביום ראשון בלילה כדי להתכונן לשבוע הבא.
ב-2010 נאם קוק בטקס חלוקת התארים באוניברסיטת אובורן. בנאום הדגיש את חשיבות האינטואיציה בבחירות הגדולות שעשה בחייו, והוסיף שהכנה ועבודה קשה הם הכרחיים ונלווים לאותה אינטואיציה.
ב-2011 הופיע קוק במקום הראשון ברשימת ה-Power 50 השנתית של מגזין אאוט - רשימת 50 אנשי הלהט"ב המשפיעים ביותר.
ב-29 באוקטובר 2014 יצא קוק מהארון, והצהיר רשמית כי הוא הומוסקסואל בכתבה למגזין ביזנסוויק: "אני גאה להיות הומו, ואני רואה בלהיות הומו את אחת המתנות הגדולות ביותר שאלוהים נתן לי."
הערות שוליים

↑  Wright, Sharla (25 באוקטובר 2005). "Engineering Alumnus Named COO of Apple". Auburn University. אורכב מ-המקור ב-2007-06-16. נבדק ב-26 ביולי 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Love, Julia (14 בינואר 2009). "Fuqua grad takes reins at Apple". The Chronicle (Duke University). נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Timothy D. Cook Profile - Forbes.com". Forbes. אורכב מ-המקור ב-2011-08-10. נבדק ב-2012-04-14.
1 2  Lashinsky, Adam (10 בנובמבר 2008). "The genius behind Steve". CNN. נבדק ב-25 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Helft, Miguel (23 בינואר 2011). "The Understudy Takes the Stage at Apple". The New York Times. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Apple boss Steve Jobs takes 'medical leave'". BBC. 17 בינואר 2011. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Steve Jobs resigns from Apple, Cook becomes CEO". Reuters. 24 באוגוסט 2011. נבדק ב-24 באוגוסט 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wingfield, Nick (16 באוקטובר 2006). "Apple's no. 2 has low profile, high impact". The Wall Street Journal. נבדק ב-16 באוקטובר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Board of Directors, Nike.
↑  Youtube - Auburn University Spring 2010 Commencement Speaker Tim Cook
↑  רויטרס, מנכ"ל אפל יצא מהארון: גאה להיות גאה, באתר ynet, 30 באוקטובר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810537319705606  GND: 1074851234  ISNI: 0000 0003 9969 6388  LCCN: no2013001387  NKC: xx0245832  VIAF: 295079267   WorldCat (עם VIAF): 295079267
טורי בואי

פרנטוריש "טורי" בואי (באנגלית: Frentorish "Tori" Bowie;‏ 27 באוגוסט 1990 – 23 באפריל 2023) הייתה אתלטית אמריקאית. אלופת העולם (לונדון 2017) בריצת 100 מטר, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת עולם (לונדון 2017) בריצת 4x100 מטר, סגנית אלופה אולימפית בריצת 100 מטר, וזוכת מדליית ארד בריצת 200 מטר (ריו דה ז'ניירו 2016).
ביוגרפיה

בואי נולדה במיסיסיפי. כתינוקת נמסרה עם אחותה למשפחה אומנת, ובגיל שנתיים אומצה על ידי הורי אביה. בתקופת התיכון הצטיינה בכדורסל ובאתלטיקה וזכתה פעמיים באליפות התיכונים של מיסיסיפי בקפיצה לרוחק. היא קיבלה מלגת ספורט ללימודים באוניברסיטת דרום מיסיסיפי, וב-2011 זכתה באליפות ה-NCAA בקפיצה לרוחק באצטדיון ובאולם. לפני המבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לונדון, הייתה מעורבת בקטטה במועדון, שברה את לסתה ונאלצה להיעדר מהמשך התחרויות במהלך השנה.
קריירה > 2014

באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט שבפולין במרץ 2014, סיימה במקום 13 והאחרון בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.12 מטר. היא עברה להתמקד בריצות קצרות ושיפרה את שיאה האישי בריצת 100 מטר ל-10.80 שניות ובריצת 200 מטר ל-22.18 שניות.
קריירה > 2015 > מדליית ארד באליפות העולם

ב-2015 זכתה באליפות ארצות הברית בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.81 שניות, לפני אינגליש גרדנר (10.86 שניות) וג'סמין טוד (10.92 שניות). באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בסוף אוגוסט, זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.86 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (10.76 שניות) ודפנה סחיפרס מהולנד (10.81 שניות).
קריירה > 2016

באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד שבאורגון במרץ 2016 סיימה שישית בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.14 שניות. במאי 2016 שיפרה את שיאה האישי בריצת 200 מטר ל-21.99 שניות.
קריירה > 2016 > אלופה אולימפית

במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה ראשונה בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.25 שניות ושלישית בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.78 שניות, והעפילה למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4X100 מטר ביחד עם טיאנה ברטולטה, אליסון פליקס ואינגליש גרדנר בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 41.01 שניות, לפני ג'מייקה (41.36 שניות) ובריטניה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.77 שניות. מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.83 שניות, אחרי אליין תומפסון מג'מייקה (10.71 שניות) ולפני האלופה היוצאת שלי-אן פרייזר-פרייס (10.86 שניות). מדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.15 שניות, אחרי אליין תומפסון (21.78 שניות) ודפנה סחיפרס (21.88 שניות).
קריירה > 2017

במסגרת ליגת היהלום, שנערכה ביוג'ין שבאורגון במאי 2017, סיימה ראשונה בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 21.77 שניות, לפני שוני מילר מאיי בהאמה (21.91 שניות), אליין תומפסון (21.98 שניות) ודפנה סחיפרס (22.30 שניות). באליפות ארצות הברית שנערכה בסוף יוני זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.94 שניות.
באליפות העולם, שנערכה בלונדון באוגוסט 2017, זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, לפני מארי-ז'וזה טה לו מחוף השנהב (10.86 שניות) ודפנה סחיפרס (10.96 שניות), ובריצת שליחות 4X100 מטר בתוצאה של 41.82 שניות, לפני בריטניה (42.12 שניות) וג'מייקה (42.19 שניות).
קריירה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר ב-6 באוקטובר 2019 סיימה במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר.
מותה

ב-3 במאי 2023 נמצאה מתה בביתה. תאריך הפטירה המשוער הוא 23 באפריל. פורסם כי בואי הייתה בהיריון מתקדם.
שיאים אישיים > אצטדיון

| ריצה | תוצאה | שנה |
| --- | --- | --- |
| קפיצה לרוחק | 6.91 מטר | 2013 |
| ריצת 100 מטר | 10.78 שניות | 2016 |
| ריצת 200 מטר | 21.77 שניות | 2017 |
שיאים אישיים > אולם

| ריצה | תוצאה | שנה |
| --- | --- | --- |
| קפיצה לרוחק | 6.95 מטר | 2014 |
| ריצת 60 מטר | 7.11 שניות | 2016 |
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, אלופת העולם לשעבר ב-100 מ', טורי בואי, הלכה לעולמה בגיל 32, באתר ynet, 3 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1287844014  World Athletics: 14360382  VIAF: 6061168453550766300004   WorldCat (עם VIAF): 6061168453550766300004
יהודית רונן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בנובמבר 1948 (בת 75)
 ענף מדעי:  מזרחנות
 מקום מגורים:  רמת השרון
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן
 
פרופסור יהודית רונן (נולדה בשנת 1948) היא פרופסור אמריטה במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן, חוקרת ומרצה בנושאי היסטוריה פוליטית של המזרח התיכון.
ביוגרפיה

פרופסור רונן נולדה בכפר ויתקין. היא סיימה תואר ראשון בשפה וספרות ערבית ובהיסטוריה של המזרח התיכון (1973), ותואר שני (1992) ודוקטורט (1997) במחלקה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב.
נושא עבודת הדוקטורט שלה (בהנחיית הפרופסורים מרדכי תמרקין ובנימין נויברגר) היה "סודן בין דרום לצפון: 1972-1989: התמוטטותו של הסכם השלום והתחדשותה של מלחמת האזרחים".
בשנים 1977–1998 שימשה כמרצה במחלקה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב וחוקרת בכירה במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה.
לאחר סיום הדוקטורט הצטרפה למחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1999 הוציאה לאור את הרומן "ויסקי של חרובים" בהוצאת עם עובד.
פרופסור רונן נשואה לעוזיהו, אם לשלושה וסבתא לנכדים. כיום מתגוררת ברמת השרון.
מחקריה

מחקריה של פרופסור רונן מתמקדים בעיקר בסודן ובמדינות נוספות במרחב הצפון אפריקאי.
רשימת פרסומים > ספרים

עמדת סודאן כלפי מדיניות השלום המצרית: סוגיה ביחסיה הבינערביים, תל אביב, מכון שילוח לחקר המזרח התיכון ואפריקה, 1980
לוב: ממדינה נחשלת למעצמת נפט 1951–1990, כפר סבא, הוועד הפועל של ההסתדרות - המכון היהודי ערבי בבית ברל, 1990
סודאן בין העולם הערבי ואפריקה, בית-ברל : המכון היהודי-ערבי, 1991
סודאן, ירושלים, משרד החינוך והתרבות, מרכז ההסברה, שירות הפרסומים, תשנ"ב, 1991
אלג'יריה, כפר סבא, המכון היהודי ערבי של ההסתדרות בבית ברל, 1992
סודאן במלחמת האזרחים: בין אפריקניות, ערביות ואסלאם, תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 1995
המגרב - פוליטיקה, חברה, כלכלה, תל אביב : מרכז משה דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה, 1998
Qaddafi's Libya in World Politics, Boulder, Lynne Rienner, 2008
רשימת פרסומים > מאמרים נבחרים

"חברה מוסלמית במשבר: גאות ההגירה לאירופה", בתוך מוקדי משבר, המרח התיכון', אוניברסיטת תל אביב: מרכז משה דיין, עמ' 107–118, 2005
"העצמת האסלאם הפוליטי באלג'יריה ובמרחבה הסהלי: ארגון אלקאעדה במגרב האסלאמי כמייצג התופעה", המזרח החדש, כרך נ"ב, עמ' 55–80, 2013
"התפוררות לוב", מערכות, 435, עמ' 18–25, 2014
"הטרגדיה האנושית בלוב: אזרחים בין פטיש הכשל המדינתי וסגן המדינה האסלאמית", פוליטיקה, עמ' 29–43, 2017
Libya's Intervention in Amin's Uganda - A Broken Spearhead, Asian and African Studies, 26(2), pp. 173–184, 1996
Disillusionment with Arab Solidarity - Political Pragmatism in Libya's Relations with Egypt: 1992-1999, `The Review of International Affairs, 1 (1), pp. 21–30, 2001
Egypt and Sudan: The Swing of Pendulum (1989-2001), Middle Eastern Studies, 39(3), pp. 81–98, 2003
Between the Mahdiyya and the Muslim Brotherhood: Continuity and Change in Islamic Radicalism in Sudan, Journal of North African Studies; 12(1), pp. 1–18, 2007
Britain's Return to Libya: From the Battle of Al-Alamein in the Western Libyan Desert to the Military Intervention in the 'Arab Spring' Upheaval, Middle Eastern Studies, 49(5), pp. 675–695, 2013
Libya: Teetering Between War and Diplomacy - The Islamic State's Role in Libya's Disintegration, Diplomacy and Statecraft, 28(1), pp. 110–127, 2017
יוסף ברזאני

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1869 
 פטירה:  1964 (בגיל 95 בערך) 
 
יוסף ברזאני (1869 – 18 במרץ 1964) היה איש ציבור יהודי ספרדי בירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-20. כיהן 40 שנה כגזבר עיריית ירושלים תחת השלטון העות'מאני והמנדט הבריטי. היה ממייסדי שכונת אהל שלמה. נמנה עם מייסדי מושב הזקנים הספרדי בירושלים ושימש כגבאי המוסד האחרון וכחבר ועד העדה הספרדית בירושלים לאורך מספר עשורים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, דור חמישי בארץ ישראל, בנם של אברהם ברזאני וריינה מזרחי. ראש המשפחה, חכם דוד ביראזאן, עלה לארץ ישראל בשנת 1741, השתקע בצפת והיה שד"ר לעיראק למען מוסדות התורה בארץ ישראל.
ברזאני למד בבית הספר "דורש ציון", ואת השכלתו הכללית רכש בבבית הספר אליאנס בירושלים. באותן שנים למד גם את השפות ערבית טורקית וצרפתית.
בשנת 1896 החל לעבוד בעיריית ירושלים תחת השלטון העות'מאני כממונה על הגבייה. בשנת 1900 התמנה לגזבר העירייה, ושימש בתפקידו ארבעים שנה, עד צאתו לגמלאות בשנת 1940. הוא פיתח קשרים הדוקים עם כל חלקי הציבור בירושלים - יהודים, ערבים מוסלמים ונוצרים, ושימש בתפקידים רשמיים שונים.
במקביל לעבודתו בעירייה עסק רבות בפעילות ציבורית בעדה הספרדית בירושלים. בשנת 1906 נמנה עם מייסדי מושב הזקנים הספרדי בירושלים, ובמשך שנים רבות שימש בהתנדבות כגבאי המוסד. משנת 1908 נבחר לוועד העדה הספרדית בירושלים וכך נבחר ומונה במסגרתה לתפקידים שונים לאורך מספר עשורים. היה חבר במועצת ההנהלה של עיזבון בליליוס. היה גבאי ומנהל מטעם ועד העדה הספרדית בחברה קדישא ובוועד בית העלמין בהר הזיתים.
ברזאני נפטר במרץ 1964 ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
הסופר והחוקר יעקב יהושע פרסם חומר רב מזיכרונותיו של ברזאני.
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "יוסף בראזאני", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 137, ו-138
אישים ודמויות: ח'אואג'ה יוסף ברזאני,י בן חגי, במערכה, 11 בינואר 1963.
חואג'ה יוסף בראזני ז"ל, י. בן חגי, במערכה, 27 באפריל 1964.
יוסף ברזאני באנציקלופדיה "יהודי המזרח בארץ ישראל" ח"ב, עמ' 177, מאת משה דוד גאון.
הערות שוליים

1 2  יוסף ברזאני באתר GRAVEZ
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טינמו פטגוניה

| טינמו פטגוניה |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טינמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טינמיים
סוג:: טינמו פטגוניה
מינים
 Tinamotis pentlandii  Tinamotis ingoufi
שם מדעי
 Tinamotis ‏ויגורס, 1837

טינמו פטגוניה (שם מדעי: Tinamotis) הוא סוג של עופות קרקע ממשפחת הטינמיים החיים בדרומה של אמריקה הדרומית בחבל פטגוניה שבארגנטינה, בוליביה וצ'ילה. בסוג זה יש רק 2 מינים.
מינים אלה מותאמים לאקלים ההררי של מורדות האנדים. הם בעלי רגליים ארוכות העוזרות להם לרוץ והם חיים על הקרקע. הם יכולים לעוף אך בצורה חלשה מאוד.
מינים

טינמו הפונה (Tinamotis pentlandii)
טינמו פטגוני (Tinamotis ingoufi)
יורגן קילר

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1919 הורסנס, דנמרק 
 פטירה:  19 בפברואר 2017 (בגיל 97) הירשהולם, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקצוע:  רופא, אונקולוג, מדען 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה 1 במסדר דנבורג 
 
יורגן קילר (בדנית: Jørgen Kieler; ‏23 באוגוסט 1919 – 19 בפברואר 2017) היה רופא דני שהיה מראשי המחתרת הדנית במלחמת העולם השנייה. פיקד על מבצע הצלת יהודי דנמרק, וקיבל על כך תואר חסיד אומות העולם[דרוש מקור].
ביוגרפיה

קילר נולד בהורסנס שבדנמרק. למד באוניברסיטת מינכן[דרוש מקור] בגרמניה וכשפרצה מלחמת העולם השנייה שב לארצו. היה בין מקימי קבוצת "דנמרק חופשית"(פעולותיה היו פרסומים לא חוקיים כנגד הנאצים, ריגול ופעולות אלימות כנגד הנאצים), שיחד עם קבוצות אחרות הקימו מאוחר יותר את המחתרת. הקבוצה הוציאה לאור עיתון מחתרתי שקרא למרד נגד הנאצים.
בסוף שנת 1943 פיקד קילר על מבצע הצלת יהודי דנמרק. הוא ארגן את המשפחות היהודיות שחיו במדינה, משם הועברו בחשאי לעיר חוף במזרח המדינה, ומשם הוברחו בספינות דיג לשוודיה, על כך הוענק לו תואר חסיד אומות העולם. באותה תקופה היה בין מקימי קבוצת ההתנגדות הדנית הולגר, שפעלה נגד הנאצים.
יורגן קילר כמעט שילם בחייו על פעולותיו נגד הנאצים, בשנת 1944 קילר נלכד על ידי הגרמנים הנאצים, נשלח למחנה נוינגמה שנמצא בהמבורג שבגרמניה והועבר למחנה הריכוז פורטה ווסטפאליקה שהיה מעין תת-מחנה במחנה נוינגמה, לאחר משפט נגזר גזר דינו למוות, אולם במאי 1945 שוחרר מחנה הריכוז בו שהה. הוא נסע לשוודיה ומשם חזר לדנמרק. לאחר מכן השלים את לימודי הרפואה בארצות הברית, ב-1954.
בשנת 1980 התמנה למנהל המכון הדני לחקר מחלת הסרטן. לאורך השנים כתב מספר ספרים על הכיבוש הנאצי ועל תסמונת מחנות הריכוז., אחד מספריו היה Resistance Fighter ("לוחם ההתנגדות"), שמתאר את החוויות שלו בדרכו ובמאבק נגד הנאצים.
מספריו

* "Resistance Fighter". Gefen Publishing House, 2007
טינמו פטגוני

| טינמו פטגוני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טינמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טינמיים
סוג:: טינמו פטגוניה
מין:: טינמו פטגוני
שם מדעי
 Tinamotis ingoufi ‏אוסטל, 1890
תחום תפוצה


טינמו פטגוני (שם מדעי: Tinamotis ingoufi) הוא מין ממשפחת הטינמיים, שהם קרובי משפחה רחוקים של היענים וחיים רק בדרום אמריקה. טינמו זה שונה מקרובי משפחתו המקורקעים בכך שהוא יודע לעוף, אך צריך להתאמץ בשביל כך ובאופן כללי מעדיף לרוץ במהירות להגנתו והוא בעל רגליים ארוכות וחזקות לעשות זאת. קרוב משפחתו היחיד לסוג הוא טינמו הפונה החי באותם אזורים.
אורכו של הטינמו 35 ס"מ והוא בעל נוצות אפורות-שחורות עם גרון וראש לבנים המפוספסים בפסים חומים לאורכם עד אזור העיניים והמקור צהוב. החזה אדמוני מעט, הבטן בצבע קינמון והרגליים חומות כהות.
הטינמו הפטגוני, כמו קרובו טינמו הפונה הוא אוכל צמחים קטנים כמו עלים, ניצני פרחים, זרעים וגבעולים וכן פירות והוא מגוון בחרקים ויצורים קטנים אחרים שהוא מוצא. הם מקננים על הקרקע בקן מוסווה בין השיחים או העשבים והזכר הוא המטפל בביצים ודוגר עליהם בין שבועיים לשלושה עד לבקיעתם. הטינמואים הצעירים יכולים לרוץ מיד עם בקיעתם ולדאוג לעצמם והם גדלים במהירות.
הם חיים בטבע בארגנטינה ובצ'ילה בערבות עשב ממוזגות בטווח 200–800 מ', הרבה יותר נמוך מקרוביהם. הם חיים גם בסוואנות פתוחות אך לא בתוך היער. תפוצתם נרחבת והם אינם בסכנה.
הערות שוליים

↑  טינמו פטגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
יורגן רוסטה

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1979 (בן 45) טאלין, ברה"מ 
 מדינה:  אסטוניה 
 מקום לימודים:  Tallinn Secondary School of Science, אוניברסיטת טאלין 
 
יורגן רוסטה (באסטונית: Jürgen Rooste; נולד ב-31 ביולי 1979) הוא משורר אסטוני, שנולד בבירת ארצו, טאלין, ועודנו גר בעיר הולדתו. רוסטה למד בלשנות ושפה אסטונית. הוא קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה בשנת 2012. במשך חמש שנים רצופות שימש עורך ספרותי באחד העיתונים החשובים של ארצו, וכשנה כיהן בתפקיד ראש המכון לתרבות אסטוניה הנמצא בהלסינקי שבפינלנד. כמו כן עסק בכתיבה עיתונאית, בארגון אירועי תרבות, בביום מחזות ובהוראת כתיבה יוצרת. כיום הוא מקדיש את רוב עיתותיו לכתיבה. על יצירתו זכה לארבעה פרסים יוקרתיים. רוסטה פרסם לפי שעה ארבעה-עשר ספרי שירה, ביניהם: "סונטות" (1999), "לכדי אדם יפה" (2005), "טיפש אסטוני טיפוסי" (2006), "השיר על דובי הקוטב" (2012) ו"עכור מאוד, שחור מאוד" (2014). על יצירותיו זכה בכמה וכמה פרסים ספרותיים יוקרתיים. שבעה משיריו התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021.
עבודותיו

Sonetid (1999)
Veri valla (2000)
Lameda taeva all (2002)
Rõõm ühest koledast päevast (2003)
Ilusaks inimeseks (2005)
Pornofilm ja pudel viina (2006)
Tavaline eesti idioot (2008)
Kuidas tappa laulurästikut (2011)
Tähesadu (2012)
Laul jääkarudest (2012)
Higgsi boson (2012)
Kõik tänavanurkade muusikud (2013)
Elutants (2013)
Suur sume, suur tume (2014).
לקריאה נוספת

רמי סערי (עורך ומתרגם), כובעים וכפפות – אסופת משוררים אסטונים צעירים, הוצאת כרמל, 2021, עמודים 75–91.
יבגני בוריאקוב

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1975 (בן 49) מחוז קרסנודאר, ברה"מ 
 מקום מגורים:  ריוורדייל 
 
יבגני יבגנייביץ' בוריאקוב (ברוסית: Евгений Евгеньевич Буряков; נולד ב-2 במרץ 1975) הוא מרגל רוסי מורשע. הוא נעצר ב-26 בינואר 2015, הואשם והודה באשמתו, בריגול בארצות הברית עבור שירות הביון הרוסי (ס.ו.ר.). בוריאקוב היה סגן נציג VEB בניו יורק, הבנק לפיתוח לאומי שבבעלות ממשלת רוסיה. בוריאקוב פעל בכיסוי לא רשמי ולכן לא היה זכאי לחסינות דיפלומטית. הוא ניהל פעילויות ריגול בסיוע איגור ספורישוב, נציג המסחר של הפדרציה הרוסית בניו יורק, וויקטור פודובניי, נספח של המשימה הדיפלומטית של הפדרציה הרוסית באו"ם. בתמורה להודאה באשמה קיבל בוריאקוב עונש מופחת של 30 חודשי מאסר במתקן כליאה פדרלי וקנס בסך 100 אלף דולר. הוא שוחרר מוקדם מהכלא ב-31 במרץ 2017 וגורש מארצות הברית כעבור שישה ימים.
חיים מוקדמים ומשפחה

בוריאקוב נולד במרץ 1975 במחוז קרסנודאר ועבד בעבר במשרד מס במוסקבה לפני שהגיע לאמריקה. אביו, יבגני פטרוביץ' בוריאקוב, הוא מהנדס בשגרירות רוסיה בתוניס.
אשתו, מרינה, סיפרה כי הם נפגשו בקושטצ'בסקאיה בשנת 1994, כשהייתה בתיכון. הם התחתנו במאי 1999. יש להם בן אחד ובת אחת. לאחר מעצרו של בוריאקוב בשנת 2015, אמו טטיאנה חזרה מתוניס למוסקבה כדי לעזור לשמור על ילדיו.
ריגול

לפני שעבד בניו יורק, עבד בוריאקוב בפרטוריה בכיסוי לא רשמי מ-1 באוקטובר 2004 ועד 30 באפריל 2009 החל מסביבות מרץ 2012, בעשרות הזדמנויות במקומות כמו מנהטן וסביבתה ובברונקס, בוריקוב החל להיפגש עם ספורישב ופודובניי לצורך החלפת מידע הקשור לעבודתם כקציני מודיעין הפועלים בתוך ארצות הברית בהנחיית שירות הביון הרוסי. הם הטילו על בוריאקוב לנסות לגייס תושבים מניו יורק כמקורות מודיעיניים, כמו גם לאסוף מידע על הסנקציות האמריקניות על רוסיה ועל מאמצי ארצות הברית לפתח משאבי אנרגיה חלופיים. בוריאקוב עבד במינהל המודיעין הכלכלי של סוכנות הביון הרוסית. בוריאקוב העלה גם שאלות שסוכנות הידיעות הרוסית TASS תוכל לשאול בבורסת ניו יורק בנוגע למסחר בתדירות גבוהה, קרנות הנסחרות בבורסה (ETF) ורובוטים למסחר אוטומטי.
החל משנת 2013, סוכן סמוי של לשכת החקירות הפדרלית (FBI), שהתחזה לאנליסט של חברת אנרגיה, החל לספק לספורישב קלסרים המכילים ניתוחים תעשייתיים ועמוסים במיקרופונים נסתרים, מה שאפשר ל-FBI להקליט את ספורישב, פודובני ואנשי מודיעין רוסיים אחרים. הסוכן הסמוי פגש את בוריאקוב במשרד במנהטן, כמו גם בבתי קזינו באטלנטיק סיטי. הסוכן נודע בהמשך בכינוי "גבר-1"
ב-3 באפריל 2017, קרטר פייג' גילה בפני BuzzFeed שהוא "גבר-1" בכתבי האישום בינואר 2015 נגד יבגני בוריאקוב, ויקטור פודובני ואיגור ספורישב, פייג' היה זה שפגש את פודובניי החל משנת 2013. בינואר 2015 הואשמו שלושת הרוסים בקשירת קשר גלוי נגד ארצות הברית וכי בוריאקוב היה סוכן לא רשום של ממשלה זרה. בהיעדרם, פודובניי בן ה-40 וספורישב בן ה-27 הואשמו גם בסיוע לבוריאקוב, אך לא נעצרו מכיוון שפודובני וספורישב, כפקידים בממשלת רוסיה, עזבו את ארצות הברית תחת חסינות דיפלומטית. במהלך חקירותיהם של שלושת הרוסים השתמש הממשל האמריקני בתמלילים מוקלטים של שיחותיהם. מאוחר יותר, במהלך אוקטובר 2016, כשה-FBI ופקידי מחלקת המשפטים השיגו צו של 90 יום למעקב אלקטרוני אחר קרטר פייג' שהפסיק לשמש בתור יועץ לקמפיין הבחירות של דונלד טראמפ בשנת 2016 והמעקב אחר נועד לבסס את כתב האישום נגד בוריאקוב.
הרשעה וגירוש

הגנתו של בוריאקוב, במימון VEB, טענה כי הוא מוגן מפני ההאשמות מכוח היותו עובד רשמי בממשלת רוסיה, אף שטענה זו נדחתה על ידי השופט ריצ'רד מ. ברמן. בסופו של דבר הודה בוריאקוב באשמתו ונידון ל-30 חודשי מאסר וקנס של 100,000 דולר. הוא ריצה את עונשו במתקן הכליאה הפדרלי באלקטון, אוהיו ושוחרר לפני שריצה את עונשו, ב-31 במרץ 2017 וגורש חזרה לרוסיה ב-5 באפריל 2017.
יוסף צבי גייגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוקטובר 1870 צפת 
 פטירה:  19 בינואר 1944 (בגיל 73) צפָת, פלשתינה (א"י) 
 יצירות ידועות:  סיפור מגילת אסתר 
 
יוסף צבי גייגר (יוסף הרש גייגער; 1 באוקטובר 1870, ח' בשבט ה'תר"ל – 19 בינואר 1944, כ"ג בטבת ה'תש"ד) היה אומן ומעטר יליד צפת, שימש כסופר, מזכיר וממונה של כמה כוללים בצפת.
ביוגרפיה

יוסף צבי גייגר נולד בצפת, לטודרוס גייגר ולחוה בת הרב משה חר"ג, שהיה חבר בית הדין בצפת ומנהל הכולל האוסטרו-הונגרי בעיר. בילדותו למד בתלמוד תורה ואחר כך בישיבות בצפת. בשנת 1889-1888 (ה'תרמ"ט) נשא את מרים, ילידת דרוהוביץ'. לבני הזוג נולדו להם שני בנים: אליהו וטודרוס, ושתי בנות: חנצ’ה (מלכה) ורחל. בשנת 1897-1896 הוא התמנה לוועד אגודת "בני ציון", שהוקמה על ידי שמואל שולמאן, ועסקה בעידוד עלייה והתיישבות בצפת. בנוסף, מונה גייגר לממונה של כמה כוללים בצפת ובהם כולל אנטיניא.
ביתו של גייגר, ברחוב הראשי של צפת דאז (כיום רחוב בר יוחאי), שימש בית ועד לממוני הכוללים. הוא פרסם בקביעות מאמרים בעיתונים "החבצלת", "הלבנון" ו"הצפירה" תחת שמות עט שונים. לשם הנחלת השפה העברית הוא הזמין באוסטריה כרזות גדולות, כתובות בשפה העברית, שיוחדו לבעלי מקצוע שונים כגון נגר, רצען, גנן, רופא ועוד. את ה"פלקטים" הללו הוא פיזר ב'חדרים' ובישיבת רידב"ז בעיר.
גייגר נפטר בינואר 1944 ונקבר בצפת.
יצירתו של יוסף צבי גייגר

יצירתו של גייגר כללה מגוון רחב של חפצי אומנות, ובהם מסמכים מעוטרים למוסדות שונים, קישוטים לסוכה ועוד. הם שילבו קליגרפיה עם ציור, ששאב את השראתו ממסורת הציור היהודית-עממית. יצירתו הידועה ביותר היא "ציור לפורים" (1893), שנעשה בטכניקה של ציור על זכוכית ונמצא באוסף פויכטונגר שבמוזיאון ישראל, ירושלים.
ציוריו של גייגר קישטו בתים רבים בעיר, וקישוטי הסוכה שלו היו נפוצים מאד בצפת. כמה מיצירותיו מצויות כיום בבית המדרש של האר"י ובבית הכנסת של האר"י האשכנזי - לוחות כתובים ומעוטרים באותיות מוזהבות מעשה ידיו.