stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קמברה
היסטוריה > ימי הביניים

קמברה החלה לצמוח מכפר לעיר של ממש במהלך השושלת המרובינגית, תקופה ארוכה של שלום שבמהלכה עיירה סמוכה וקמברה אוחדו. בתקופה זו קמברה נעשתה כמרכז המנהלי של האזור. כאשר הסכם ורדן נחתם בשנת 843, שבמסגרתו פוצלה האימפריה של קרל הגדול לשלושה חלקים, קמברה הייתה בשטחי פרנקיה התיכונה. עם מותו של לותאר השני, שלא היה לו יורש, המלך קרל הקירח, מלך פרנקיה המערבית, השתלט על הממלכה. בשנת 870 העיר נהרסה על ידי הנורמנים.
בשנת 925 היינריך הראשון ניסה והצליח לכבוש את אזור קמברה. אחר כך השטחים הועברו לאימפריה הרומית הקדושה ונותרו בחלקה עד שסופחו לצרפת על ידי לואי הארבעה עשר בשנת 1677. סכסוך לקראת סוף האלף הראשון בין מספר אחראיים בעיירה גרם ליריבות ביניהם, אך חדל בשנת 948 כאשר אוטו הראשון קיבל סמכויות על העיירה. בשנת 1007 קיסר האימפריה הרומית הקדושה, היינריך השני, הרחיב את השלטון הזמני של הבישוף לשטח שמסביב לקמברה. באותם ימים קמברה הייתה מדינה עצמאית כחלק מהאימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 958 התושבים התקוממו נגד השלטון של הבישוף. הם דוכאו קשות, אבל חוסר שביעות רצון התחדשה במאות ה-10 וה-11. בשנת 1226, לאחר תקופה נוספת של אי שקט, האזרחים של קמברה הסכימו לוותר על מספר תנאים כדי לשמור על חופש מסוים בניהול העיר. במאה ה-11 הושלמה חומת העיר, שנשארה במתכונת דומה עד המאה ה-19.
היסטוריה > ימי הביניים > הפעילות הכלכלית בימי הביניים

בימי הביניים העיר גדלה והתעשרה הודות לתעשיית האריגה שלה, אשר כללה בעיקר ייצור מבד צמר, פשתן וכותנה. קמברה אז הייתה שייכת לארגון מסחרי של שבע עשרה ערים שמטרתו הייתה לפתח את הסחר עם ירידים בשמפאן ובפריז.
היסטוריה > ימי הביניים > מלחמת מאה השנים

אף על פי שהבישוף ניסה לשמר את עצמאותה של המדינה הקטנה Cambrésis - קמברה, המשימה לא הייתה קלה, משום שהייתה בין שכנים חזקים יותר. בשנת 1339, בשלבים הראשונים של מלחמת מאה השנים, המלך האנגלי אדוארד השלישי צר על העיר, אך בסופו של דבר נסוג. החל מהמאה ה-14 המחוז היה מוקף על ידי בורגונדי דבר שגרם לכך שז'אן מבורגונדי, בנו הלא-חוקי של ז'אן הראשון מונה לבישוף. אולם מה שנראה כמו סיפוח הממשמש ובא של קמברה לארצות בורגונדי נעשה בלתי אפשרי על ידי מותו הפתאומי של שארל האמיץ בשנת 1477. לואי האחד עשר מלך צרפת מיד ניצל את ההזדמנות כדי להשתלט על קמברה, אבל עזב את העיר כעבור שנה.
היסטוריה > תקופת הרנסאנס והעת החדשה

בשנת 1543 קמברה נכבשה על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וסיפח את החלק לממלכתו. כעבור מספר שנים החלק הוחזר לצרפת.
העיר סבלה מהמהפכה הצרפתית: ז'וסף לה בון, שנשלח על ידי "הוועדה לשלום הציבור", הגיע לקמברה בשנת 1794. הוא גרם לתקופה אפלה בקמברה, בכך ששלח רבים לגיליוטינה, עד שהוא נשפט והוצא להורג בשנת 1795. רוב המבנים הדתיים של העיר נהרסו בתקופה זו: בשנת 1797, הקתדרלה הישנה, אשר זכתה לכינוי "הפלא של ארצות השפלה", נמכרה לסוחר שניצל אותה כמחצבה. רק המגדל המרכזי נשאר עומד עד 1809, כשאז התמוטט בסערה. לעומת זאת, ארכיון הקתדרלה נשמר (ונמצא כיום בעיר ליל) ובהמשך נבנתה קתדרלה חדשה.
היסטוריה > תקופת הרנסאנס והעת החדשה > מלחמת העולם הראשונה

בקמברה וסביבתה היו שני קרבות גדולים במלחמת העולם הראשונה.
הראשון מביניהם, שהתרחש בשנת 1917 היה אחד מהקרבות החשובים בחזית המערבית. ייחודו של הקרב, שבמהלכו כוחות בריטים תקפו את קו הינדנבורג ופרצו אותו לראשונה, הוא בשימוש המוצלח והגדול הראשון בטנקים במסגרת קרב משולב. 
השני התרחש ב-1918 והיה קרב התקפי של מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים שנערכה בסיום המלחמה. הקרב נמשך כיומיים, ונעשה בו שימוש בטקטיקה חדשה לאותה תקופה במסגרתה שולבו מאות טנקים וכוח מקלעים כבדים ממונע יחד עם מתקפת חיל רגלים, דבר שהביא לניצחון מוחץ בזמן קצר.
מוזיקה בעיר

לקמברה יש היסטוריה מוזיקלית מכובדת, בעיקר במאות ה-15 וה-16. הקתדרלה הייתה מרכז מוזיקלי עד המאה ה-17, והיה אחד המפעלים המוזיקליים הפעילים ביותר בארצות השפלה - מלחינים רבים של בית הספר בורגונדי למדו או לימדו שם. בשנת 1428 פיליפ דה לוקסמבורג, אחד החשמנים שחיו במאה ה-15, טען כי אחת ממוזיקות הקתדרלה הטובות בכל הנצרות הייתה בקמברה - על פי לוקסמבורג, מידת הדיוק של השירה בקמברה הייתה נפלאה, עוצמת האור בקתדרלה הייתה מדויקת, וכן קול הפעמונים בה. בין המלחינים הדגולים שחיו, למדו או לימדו בקמברה היו גיום דופאי, ניקולא גרנו, אלכסנדר אגריקולה, יאקוב אוברכט, פיליפה דה מונטה, יוהנס לופי ואחרים.
ערים תאומות

ארצות הברית הומה, לואיזיאנה, ארצות הברית
קנדה Châteauguay, קוויבק, קנדה
גרמניה קאמפ-לינטפורט, גרמניה
הונגריה אסטרגום, הונגריה
בריטניה גרייבסנד, קנט, בריטניה
הקתדרלה בקמברה
תוכנית בינוי של קמברה מ-1649
ריקוד היפ הופ

B-boy מופיע בטורקיה כשהוא מוקף בקבוצת צופים.
ריקוד היפ הופ הוא מגוון של סגנונות ריקודי רחוב (אנ'), המבוצעים בעיקר למוזיקת היפ הופ, או שהתפתחו כחלק מתרבות ההיפ הופ. ריקוד ההיפ הופ מושפע ממגוון רחב של סגנונות ריקוד, שנוצרו במקור בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי אפרו-אמריקאים, והפכו לפופולריים על ידי רקדנים אמריקנים שונים. תוכנית הטלוויזיה האמריקנית "Soul Train" (אנ') וסרטי הקולנוע האמריקנים "שיגעון הברייקדאנס", "Beat Street" ו-"Wild Style", אשר יצאו לאקרנים במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, הציגו את הרקדנים ואת סגנונות הריקוד הללו בתקופה מוקדמת יחסית של ההתפחות שלהם, וסייעו באופן מהותי לספק חשיפה למיינסטרים עבור ריקוד ההיפ הופ.
בהמשך התפתחה גרסה מסחרית לריקוד ההיפ הופ, שזכתה לכינוי "New Style" ("הסגנון החדש") וסגנון של ריקוד ג'אז, שהושפע מריקוד ההיפ-הופ, שזכה לכינוי "ג'אז פאנק". רקדנים בעלי הכשרה קלאסית פיתחו את הסגנונות הללו, על מנת ליצור כוריאוגרפיה מריקודי ההיפ הופ, שבוצעו באותה העת ברחוב. בעקבות ההתפתחות הזו הפך ריקוד ההיפ הופ לפופולרי באולפני ריקוד רבים.
המסחור של ריקוד ההיפ הופ נמשך גם במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21 כאשר באותה העת הופקו תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע ששילבו ריקודי היפ הופ כגון "The Grind", "Planet B-Boy", "Rize", "StreetDance 3D", "America's Best Dance Crew", "Saigon Electric", וסדרת סרטי "סטפ אפ". מה שמבדיל את ריקוד ההיפ הופ מצורות ריקוד אחרות הוא שלעיתים קרובות מדובר בריקוד מאולתר (המכונה "Freestyle") ולא מעט מהרקדנים שמבצעים ריקודי היפ הופ, עוסקים לעיתים רבות בתחרויות ריקוד בסגנון חופשי - המכונות גם "קרבות" (Battles).
סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה והאינטרנט תרמו רבות לאורך השנים לעלייה בפופולרית של ריקוד ההיפ הופ מחוץ לארצות הברית.
גלריית תמונות

ריקוד היפ הופ בברצלונה
תחרות בין רקדני היפ הופ בסטוקהולם, 2008
רקדני היפ הופ בתאילנד, 2006
סרטון וידאו המדגים ריקוד היפ הופ
סרטון וידאו המדגים ריקוד היפ הופ
הערות שוליים

↑  What Is Hip Hop Dance? Learn the History & Moves at Home | STEEZY Blog, www.steezy.co
רונית איבגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 מרוקו מרוקו
 פטירה:  8 באפריל 2016 (בגיל 67 בערך)
 מקום קבורה:  בית העלמין במגדל העמק
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקנית, מורה לתיאטרון, ובמאית
 פרופיל ב-IMDb
רונית איבגי (1949 – 8 באפריל 2016) הייתה שחקנית, מורה לתיאטרון, ובמאית ישראלית.
ביוגרפיה

איבגי נולדה במרוקו והגיעה עם משפחתה למעברת מגדל העמק בגיל 4. היא אחותו הגדולה של השחקן משה איבגי ודודתה של הזמרת והשחקנית דאנה איבגי. איבגי ייסדה את "קבוצת התיאטרון המרוקאי" המעלה בישראל הצגות קלאסיות.
קריירה > כשחקנית

ב-2003 הופיע בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "מעורב ירושלמי" בתפקיד מזל חדד.
בשנים 2006–2011 זכתה לחשיפה משמעותית כשהשתתפה בשלוש העונות של הסדרה הקומית של ערוץ 10 "החברים של נאור" בתפקיד חנה ציון אמא של נאור ציון.
ב-2014 שיחקה בסרט "החלון" בתור רונית.
ב-2016 שיחקה בסרט "ישמח חתני" בתור גאולה.
השתתפה בהצגה "לשירין דלהבל".
השתתפה בפרסומת "דוד הכי טוב" לצד אחיה משה איבגי.
קריירה > כבמאית

איבגי ביימה את ההצגה הראשונה שנעשתה בישראל בשפה המרוקאית "אל מיזיריה" (הקמצן ע"פ מולייר), ובהמשך גם את "משרתם של שני אדונים" בשפה המרוקאית.
בשנת 2004, במסגרת פסטיבל אשה שהתקיים בתיאטרון חולון, התקיימה מחווה מיוחדת לפועלה של איבגי. הועלתה ההצגה בבימויה "משרתם של שני אדונים" מאת גולדוני, בשפה המרוקאית, והוענק לה מקום של כבוד ב"ספר הזהב" של יהדות מרוקו.
חיים אישיים

איבגי נפטרה ב-8 באפריל 2016 בגיל 67 ונקברה בבית העלמין במגדל העמק.
הערות שוליים

1 2 3  רן בוקר, השחקנית רונית איבגי הלכה לעולמה, באתר ynet, 8 באפריל 2016
1 2  מעריב אונליין, ‏השחקנית והבמאית רונית איבגי הלכה לעולמה בגיל 67, באתר מעריב אונליין, 8 באפריל 2016
↑  תיאטרון - לשירין דלהבל - הצגה במרוקאית, באתר www.habama.co.il
↑  הלכה לעולמה אשת התאטרון ממגדל העמק | עמקניוז - חדשות העמק, באתר עמקניוז - חדשות העמק, ‏14 באפריל 2016
1 2  מערכת וואלה‏, השחקנית והבמאית רונית איבגי, אחותו של משה איבגי, הלכה לעולמה, באתר וואלה, 8 באפריל 2016
מי יבנה בית

| --- | --- |
 סינגל
 יצא לאור:  1929 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  לוין קיפניס 
 לחן:  נחום נרדי 
 
בונים וחוגגים בתל אביב, 1921
"מי יבנה בית" הוא שירו של המשורר לוין קיפניס אשר התחבר בשנת תרפ"ט 1929. והולחן על ידי נחום נרדי.
תוכן

"מי יבנה בית" תיאר את הלך הרוח ואווירת הבנייה מאז תקופת העלייה הראשונה, ובמיוחד בשנות ה-20 של המאה ה-20, ותקופת העלייה הרביעית שבה התחבר, שבה שררה במגזרי ההתיישבות היהודית השונים בעיר ובכפר תחושה של שמחה והתרוממות נפש, בעקבות היצירה היישובית והגשמת הרעיון הציוני. הבנאים ובעלי הבתים היו יוצאים בריקודים ביום ובלילה, ואליהם היו מצטרפים קרובים, ידידים ועוברים ושבים.
השיר המחורז כולל ארבעה בתים הנפתחים בשאלות רטוריות על זהותם של בוני ההתיישבות ומייסדיה שבהן ננקב פעמיים הפועל נשוא המשפט, ועל כולן עונה האני השר בגוף ראשון רבים, כי החלוצים יעשו את כל הנדרש לבנייה, בתשובות הפותחות במילים: „אֲנַחְנוּ הַחֲלוּצִים ...”.
נושא הבית הראשון הוא הבנייה במגזר העירוני, בשכונות היהודיות החדשות ובראשן, בהיקפה, העיר תל אביב. הוא פותח בשאלה: „מִי יִבְנֶה יִבְנֶה בַּיִת בְּתֵל אָבִיב?”.
הבית השני מהלל את ההתיישבות החקלאית של אנשי העלייה הראשונה במושבה ראשון לציון, ואת גידולי הגפנים. הוא פותח בשאלה: „מִי יִטַּע יִטַּע כֶּרֶם בְּרִאשׁוֹן?”.
נושא הבית השלישי הוא צמיחת ההתיישבות החקלאית והחלוצית של אנשי העלייה השלישית, בהזכירו את הקיבוץ בתל חי (שהתאחד לאחר כך עם קיבוץ כפר גלעדי). הוא פותח בשאלה: „מִי יִזְרַע יִזְרַע שָׂדֶה בְּתֵל חַי?”.
הבית הרביעי חוזר ומאזכר את ההתיישבות החקלאית במושבה רחובות, ואת הפרדסים. הוא פותח בשאלה: „מִי יִשְׁתֹּל יִשְׁתֹּל פַּרְדֵּס בִּרְחוֹבוֹת?”.
"מי יבנה בית" נעשה אהוד מאוד ביישוב, התחברו לו מספר גרסאות פרטיות ומקומיות, והוא זכה לביצועים רבים במאה ה-20 וה-21, וביניהם של הזמרת ברכה צפירה.
הישרדות: פנמה

| --- | --- |

הלוגו של הישרדות: פנמה
 מנחים:  ג'ף פרובסט
 זוכים:  אראס באסקאוסקס
 פרסים:  מיליון דולר
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  15
 הפקה
 אתר צילומים:  איי הפנינה, פנמה
 שידור
 רשת שידור:  CBS
 תקופת שידור מקורית:  2 בפברואר 2006 – 14 במאי 2006
 קישורים חיצוניים
 הישרדות
 
 → גואטמלהאיי קוק ←
 
הישרדות: פנמה — אי הגלות (באנגלית: Survivor: Panama — Exile Island), ידועה גם כהישרדות: אי הגלות והישרדות: פנמה, היא העונה השתים עשרה של תוכנית המציאות האמריקאית "הישרדות". העונה צולמה באיי הפנינה מול חופי פנמה מ-31 באוקטובר 2005 עד 8 בדצמבר 2005 ושודרה לראשונה ב-2 בפברואר 2006 ברשת השידור האמריקאית CBS. העונה הונחתה על ידי ג'ף פרובסט, מורכבת מ-39 ימים של משחק, עם 16 מתמודדים, העונה הראשונה עם מספר מתמודדים זה מאז "הישרדות: איי הפנינה", אשר שודרה חמש עונות לפני כן.
מאפייני העונה

16 המתמודדים חולקו לראשונה לארבעה שבטים על-ידי מין וגיל: גברים צעירים (ויורוס), גברים מבוגרים (לה מינה), נשים צעירות (ביונטה) ונשים מבוגרות (קאסיה). ארבעת השבטים נקראו על שם ארבעת איים הממוקמים באיי הפנינה. מיד לאחר מועצת השבט הראשונה, שבטי ויורוס וביונטה פורקו ובמקום הורכבו שני שבטים חדשים אשר השתמשו בשמות קאסיה ולה מינה ובמחנות שלהם. כאשר נשארו עשרה מתמודדים במשחק, הם התאחדו לשבט אחד בשם גיטאנוס, המילה הספרדית ל"צועני". במקרה, מתמודד מכל ארבעת השבטים המקוריים היו מיוצגים ברביעיית הגמר. במהלך סיום העונה ב-14 במאי 2006, התגלה כי אראס באסקאוסקס זכה בתואר "השורד האחרון" לאחר שניצח את דניאל דילורנצו בהצבעה של 2–5 מחברי המושבעים.
מתמודדים

מתמודדים בולטים מהעונה הזאת כללו את אסטרונאוט נאס"א לשעבר דן בארי. טינה סצ'יר הייתה מיועדת במקור להשתתף בעונה הקודמת "הישרדות: גואטמלה", אך היא דחתה את השתתפותה לאור מותו של בנה לפני עונה זאת.
| מתמודד | שבט מקורי | חילוף שבטים | שבט מאוחד | הדחה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| טינה סצ'יר 44, הייוורד, ויסקונסין | קאסיה |  |  | 01 !מודחת ראשונה יום 3 |
| מלינדה היידר 32, סביירוויל, טנסי | קאסיה | קאסיה |  | 02 !מודחת שנייה יום 6 |
| מיסטי גילס 24, דאלאס, טקסס | ביונטה | לה מינה |  | 03 !מודחת שלישית יום 8 |
| רות'-מארי מילמן 48, גרינוויל, קרוליינה הדרומית | קאסיה | לה מינה |  | 04 !מודחת רביעית יום 11 |
| בובי מייסון 32, לוס אנג'לס, קליפורניה | ויורוס | קאסיה |  | 05 !מודח חמישי יום 14 |
| דן בארי 51, דרום האדלי, מסצ'וסטס | לה מינה | לה מינה |  | 06 !מודח שישי יום 15 |
| ניק סטאנבורי 25, טמפה, אריזונה | ויורוס | לה מינה | גיטאנוס | 07 !מודח שביעי יום 18 |
| אוסטין קארטי 24, היי פוינט, קרוליינה הדרומית | ויורוס | לה מינה | גיטאנוס | 08 !מודח שמיני מושבע 1 יום 21 |
| סאלי סצ'ומאן 27, שיקגו, אילינוי | ביונטה | לה מינה | גיטאנוס | 09 !מודחת תשיעית מושבעת 2 יום 24 |
| ברוס קאנגיי 57, סימי ואלי, קליפורניה | לה מינה | קאסיה | גיטאנוס | 10 !פונה רפואית מושבע 3 יום 25 |
| קורטני מרית 31, לוס אנג'לס, קליפורניה | ביונטה | קאסיה | גיטאנוס | 11 !מודחת עשירית מושבעת 4 יום 30 |
| שיין פאוורס 35, לוס אנג'לס, קליפורניה | לה מינה | קאסיה | גיטאנוס | 12 !מודח אחת עשרה מושבע 5 יום 33 |
| סירי פילדס 35, וולטרבורו, קרוליינה הדרומית | קאסיה | קאסיה | גיטאנוס | 13 !מודחת שתים עשרה מושבעת 6 יום 36 |
| טרי דייטז 46, סימסבורי, קונטיקט | לה מינה | לה מינה | גיטאנוס | 14 !מודח שלוש עשרה מושבע 7 יום 38 |
| דניאל דילורנצו 24, פומפנו ביץ', פלורידה | ביונטה | קאסיה | גיטאנוס | 15 !מקום שני |
| אראס באסקאוסקס 24, סנטה מוניקה, קליפורניה | ויורוס | קאסיה | גיטאנוס | 16 !השורד האחרון |
↑  ברוס נשלח לאי הגלות לאחר שלא נבחר בחילופי השבטים. הוא הצטרף לשבט שהפסיד במשימת החסינות שלאחר מכן, קאסיה.
מתמודדים > הופעות עתידיות

סירי פילדס נבחרה מעונה זאת להתחרות ב"הישרדות: מיקרונזיה". היא התחרתה שוב ב"הישרדות: גיבורים נגד נבלים" כחלק משבט הגיבורים, וחזרה בפעם הרביעית אל "הישרדות: משני משחק". דניאל דילורנצו גם התחרתה ב"גיבורים נגד נבלים" כחלק משבט הנבלים. אראס באסקאוסקס חזר ל"הישרדות: דם נגד מים" ביחד עם אחיו, ויטאס. טרי דייטז ושיין פאוורס נכללו במשאל ציבורי להשתתף ב-"הישרדות: קמבודיה"; דייטז לא נבחר להתחרות.
טבלת הצבעות

| פרק # | פרק # | פרק # | שבטים מקוריים> 1 | חילוף שבטים> 2 | חילוף שבטים> 3 | חילוף שבטים> 4 | חילוף שבטים> 5 | חילוף שבטים> 6 | שבט מאוחד> 8 | שבט מאוחד> 9 | שבט מאוחד> 10 | שבט מאוחד> 11 | שבט מאוחד> 12 | שבט מאוחד> 13 | שבט מאוחד> 14 | שבט מאוחד> 15 | שבט מאוחד> 15 |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יום # | יום # | יום # | 3 | 6 | 8 | 11 | 14 | 15 | 18 | 21 | 24 | 25 | 30 | 33 | 36 | 36 | 38 |  |
| מודח | מודח | מודח | טינה | מלינדה | מיסטי | רות'-מארי | בובי | דן | ניק | אוסטין | סאלי | ברוס | קורטני | שיין | תיקו | סירי | טרי |  |
| הצבעות | הצבעות | הצבעות | 1–3 | 2–5 | 2–5 | 2–4 | 1–1–2–3 | 1–3 | 4–6 | 3–6 | 2–6 | פונה רפואית | 1–2–3 | 1–1–3 | 2–2 | אתגר | 0–1 |  |

| מצביע | מצביע | מצביע | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה | הצבעה |  |
|  |  | אראס |  | מלינדה |  |  | ברוס |  | ניק | אוסטין | סאלי |  | קורטני | שיין | דניאל |  | ללא |  |
|  |  | דניאל |  | מלינדה |  |  | בובי |  | ניק | אוסטין | סאלי |  | קורטני | שיין | סירי | ניצחה | טרי |  |
|  |  | טרי |  |  | מיסטי | רות'-מארי |  | דן | שיין | אראס | אראס |  | אראס | אראס | סירי |  | ללא |  |
|  |  | סירי | טינה | שיין |  |  | בובי |  | ניק | אוסטין | סאלי |  | קורטני | שיין | דניאל | הפסידה |  |  |
|  |  | שיין |  | מלינדה |  |  | אראס |  | ניק | אוסטין | סאלי |  | דניאל | דניאל |  |  |  |  |
|  |  | קורטני |  | מלינדה |  |  | בובי |  | ניק | אוסטין | סאלי |  | אראס |  |  |  |  |  |
|  |  | ברוס |  | הוגלה |  |  | קורטני |  | ניק | אוסטין | סאלי |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | סאלי |  |  | רות'-מארי | רות'-מארי |  | הוגלתה | שיין | אראס | אראס |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | אוסטין |  |  | מיסטי | רות'-מארי |  | דן | שיין | אראס |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | ניק |  |  | מיסטי | רות'-מארי |  | דן | שיין |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | דן | דן |  |  | מיסטי | סאלי |  | אוסטין |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | בובי | בובי |  | מלינדה |  |  | ברוס |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | רות'-מארי | רות'-מארי | טינה |  | מיסטי | סאלי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מיסטי | מיסטי |  |  | רות'-מארי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מלינדה | מלינדה | טינה | שיין |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טינה | טינה | טינה | סירי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| הצבעת המושבעים |
| --- | --- | --- |
פרק #: 15
יום #: 39
| פיינליסטים | דניאל | אראס |
קולות: 2–5

מושבע: הצבעה
| טרי |  | אראס |
| סירי |  | אראס |
| שיין | דניאל |  |
| קורטני |  | אראס |
| ברוס | דניאל |  |
| סאלי |  | אראס |
| אוסטין |  | אראס |
↑  מועצת השבט הראשונה השסתיימה בתיקו. מאחר שנשארו רק ארבעה מתמודדים במשחק, שני השורדים שביניהם השוויון יתחרו במשימת אש בכדי לפתור את התיקו.
↑  אין הצבעה; ברוס פונה רפואית מהמשחק.
1 2 3  סירי הפסידה באתגר הדלקת האש שובר השוויון לדניאל.
1 2  אראס וטרי לא היו זכאים להצביע משום שהם היו המתמודדים הזכאיים היחידיים שיכלו להצביע רק אחד נגד השני.
↑  ברוס נשלח לאי הגלות לאחר שלא נבחר בחילופי השבטים. הוא הצטרף לשבט שהפסיד לאחר מכן במשימת החסינות, קאסיה.
↑  סאלי הוגלתה עד אחרי מועצת השבט הבאה, מה שאמר שהיא לא יכלה להיות מודחת או להשתתף בהצבעה.
הערות שוליים

↑  'Survivor: Panama' Cast Unveiled, CBS News (באנגלית) CBS News, Retrieved January 1, 2014
↑  Timber Tina Scheer proves she's a 'survivor', Wisconsinosity (באנגלית) Wisconsinosity, Retrieved January 1, 2014
↑  Survivor: Micronesia - Full Cast List and Photos, IGN (באנגלית) IGN, Retrieved November 23, 2020
↑  Survivor: Heroes vs Villains': Latest evictee responds to Tribal Council blindside, Entertainment Weekly (באנגלית) Entertainment Weekly, Retrieved January 14, 2014
↑  Survivor: Heroes vs Villains': Latest evictee responds to Tribal Council Exclusive: Danielle DiLorenzo talks 'Survivor: Heroes vs. Villains', Reality TV World (באנגלית) Reality TV World, Retrieved January 14, 2014
↑  Aras Baskauskas Is Going to Be a Dad! : People.com, People.com (באנגלית)(הקישור אינו פעיל, 3.7.2021) People, Retrieved January 14, 2014
| הישרדות |
| --- | --- | --- |
| עונות | בורנאו • האאוטבק האוסטרלי • אפריקה • מרקיז • תאילנד • האמזונס • איי הפנינה • אולסטארס • ונואטו • פלאו • גואטמלה • פנמה • איי קוק • פיג'י • סין • מיקרונזיה • גבון • טוקנטינס •  סמואה • גיבורים נגד נבלים • ניקרגואה • אי הגאולה • האוקיינוס השקט הדרומי • עולם אחד • פיליפינים • קרמואן • דם נגד מים • קאגיאן • סאן חואן דל סור • עולמות נפרדים • קמבודיה • קו רונג • מילניאלים נגד דור X • משני משחק • גיבורים נגד מרפאים נגד פעלתנים • אי הרוח • דוד נגד גוליית • קצה ההכחדה • אי האלילים • מנצחים במלחמה • 41 • 42 • 43 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 |  |
שאול לבמור

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 72 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר למשפט של ייל 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת וירג'יניה 
 
שאול לבמור (באנגלית: Saul Levmore; נולד ב-1953) הוא יהודי אמריקאי, פרופסור למשפטים, מופקד הקתדרה על שם ויליאם ב. גרהאם ודיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו.
קורות חיים

שאול לבמור הוא בן למשפחה יהודית אמריקאית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת קולומביה ב-1973, דוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת ייל ב-1978 ודוקטורט במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל ב-1980. היה מופקד הקתדרה על שם ברוקואו באוניברסיטת וירג'יניה והצטרף לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו ב-1998 ונעשה הדיקן ב-2001. לבמור שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת טורונטו, אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת נורת'ווסטרן. לבמור נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 2000 והוא מכהן כנשיא אגודת הדיקן למשפטים האמריקאית.
תחומי מחקרו הם סקרי שווקים, תאוריית הבחירה הציבורית, חוק מסחרי, חוקי תאגידים, חוקי חוזים ודיני נזיקין. הוא גם כתב על תורת המשחקים, שיפוי לעבדים לשעבר, ביטוח, טרור, אחריות על מכירת סחורה, חוקי מיסוי, וההתפתחות של זכויות קניין רוחני. הוא פרסם מאמרים רבים בנושאים אלה והוא מחברו של הספר 'תאוריות העל למשחקים וחידות ואושיות דיני הנזיקין' Super Strategies for Games and Puzzles and Foundations of Tort Law.
לבמור נשוי לפרופסור ג'ולי רוין, המלמדת אף היא בבית הספר למשפטים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344852205171  PLWABN: 9810649398505606  BnF: cb12405884d (data)  GND: 143237004  ISNI: 0000 0001 1668 7853  LCCN: n81121296  NKC: xx0185801  NLK: KAC201900685  NTA: 334546346  SNAC: w6hx1vxm  SUDOC: 152628142  VIAF: 71478043   WorldCat (עם VIAF): 71478043 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איריס מור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1952 תל אביב-יפו, ישראל 
 פטירה:  8 באוגוסט 2017 (בגיל 65 בערך) 
 מקום קבורה:  גבעת ברנר 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
איריס מור (1952 - 8 באוגוסט 2017) הייתה עיתונאית ישראלית. שימשה בתפקידי עריכה בעיתונות הישראלית, ביניהם, למשך 14 שנה, עורכת מוסף התרבות והפנאי של הארץ, גלריה. מ-2008 ועד 2012 הייתה עורכת ראשית של הוצאת הספרים "כתר". משנת 2012 עד מותה כיהנה כראש אגף התרבות של עיריית תל אביב.
ביוגרפיה

מור נולדה וגדלה בתל אביב. בילדותה הופיעה בתיאטרון פלפלון ירוק, בין השאר בהצגה ״גילגי״. למדה בהקליר ובתיכון חדש. בנעוריה הייתה בין מקימי עיתון הנוער "נעשוש" וחברת גרעין שלום לכרם שלום. אחרי הצבא החלה לעבוד בעיתון "הארץ", תחילה ככתבנית וכמגיהה ובהמשך בתפקידי עריכה שונים. היא קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1976. ב-1980 נסעה לאוניברסיטת יורק שבטורונטו, קנדה שם השלימה לימודי תואר שני בפילוסופיה של הקולנוע בשנת 1983.
פרסמה שירים בעיתון "הארץ", במוסף "פרוזה" ובמוספי ספרות שונים.
עם חזרתה לישראל ב-1983 הייתה סגנית עורך המוסף השבועי של "על המשמר" שערך רוביק רוזנטל.
ב-1984 מונתה לסגנית עורך המקומון "העיר" שערך יואל אסתרון, ועבדה בתפקיד זה עד 1988.
ב-1985 ראה אור רומן שכתבה - "אנשי העולם".
מונתה לעורכת התרבות בעיתון "חדשות", והקימה בעיתון את המגזינים היומיים "שנות התשעים" שהיו עד לסגירת העיתון בנובמבר 1993.
ב-1994 חזרה לעיתון "הארץ" כשחנוך מרמרי היה העורך הראשי כעורכת "גלריה". היא מילאה את התפקיד עד יוני 2008 עם כניסתו של דב אלפון לתפקיד העורך הראשי. בתקופתה גדל המדור והפך למגזין יומי שראה אור 6 ימים בשבוע והכיל כ-96 עמודים שבועיים. בנוסף, ערכה את מגזיני החג של העיתון - "הסיפורים החמים" שבהם פורסמו מאמרים מתורגמים ממיטב עיתוני העולם.
בסוף 2008 מונתה לעורכת הראשית של הוצאת הספרים כתר.
ב-8 באוגוסט 2017 נפטרה בביתה, כשהיא בת 65, לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. נטמנה בבית העלמין האלטרנטיבי בקיבוץ גבעת ברנר.
היא הותירה אחריה בעל, הסופר נועם זיו, ושני ילדים.
הערות שוליים

↑  ענת קם‏, איריס מור מונתה לעורכת הראשית של הוצאת כתר, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445698705171  LCCN: nr93022399  VIAF: 2340954   WorldCat (עם VIAF): 2340954
היריון כימי

היריון כימי הוא סוג של הפלה טבעית, המתרחשת בשלבי ההיריון הראשונים. היריון כימי הוא כינוי לתהליך שבו מתקיימת הפריה של תא זרע וביצית, וכן השרשה ברחם, אך העובר אינו ממשיך להתפתח. רוב ההריונות הכימים מסתיימים בדימום וסת רגיל, והאישה כלל לא יודעת שעברה היריון כימי. אם האישה עוקבת אחרי ההורמון גונדוטרופין כוריוני אנושי (הידוע גם בשם בטא HCG או "הורמון ההיריון") היא תראה עלייה המעידה על היריון, ואחריה ירידה ודימום. היריון כימי ניתן לגלות רק כשיש מעקב אחרי הורמון ההיריון, ומכאן שמו. אין אפשרות לראות היריון כימי באמצעות אולטרסאונד.
תהליך פיזי

בהיריון כימי מתקיימת הפריה בין תא זרע לביצית ולאחר מכן השרשה. בעקבות ההשרשה, העובר מתחיל להפריש את הורמון ההיריון. עם זאת, לרוב בגלל פגם במטען הגנטי של העובר שנוצר, הוא אינו ממשיך להתחלק ובכך נעצר ההיריון. גורמים נוספים עלולים להיות מחסור בפרוגסטרון, שמונע מדופן הרחם להתעבות דיה כדי לתמוך בהשרשה, הפרעה ברירית הרחם ותפקוד נמוך של בלוטת התריס (ערך TSH גבוה). לאחר שנעצר ההיריון, רמות הורמון ההיריון יורדות, והמחזור החודשי מתחיל. היריון כימי אינו מעיד על בעיית פוריות, ואפשר לחזור לנסות להיכנס להיריון מיד לאחריו.
גילוי היריון כימי

רוב הנשים לא תדענה כי עברו היריון כימי, כיוון שרוב ההריונות הכימיים נפסקים עוד לפני ההופעה של המחזור החודשי. מבחינת האישה, היא פשוט קיבלה מחזור רגיל. מאז התפתחותן של בדיקות היריון המיועדות לבדיקת היריון לפני תאריך הווסת הצפוי, נשים רבות יותר מקבלות תשובה חיובית, ולאחר מכן הורמון ההיריון יורד, התשובה הופכת לשלילית ובסופו של דבר ההיריון נספג ויוצא כדימום רגיל.
קושי רגשי

היריון כימי מציב קושי רגשי גדול בפני זוגות המצפים להיריון. האישה מחכה בקוצר רוח לימים לפני המחזור עד לזמן שבו בדיקת דם או שתן תוכל לאשש או להפריך את קיומו של ההיריון. אישה כזאת מקבלת תשובה חיובית ומתמודדת עם הבשורה. כעבור ימים בודדים התשובה מתהפכת, ובמעבר רגשי חד נותרת תחושה של אובדן ההיריון. לנשים שעוברות טיפולי פוריות הדבר עלול להיות מכאיב במיוחד. ד"ר עופר גונן מסביר כי היריון כימי הוא דווקא סימן מעודד, כי הוא מעיד שהפריה יכולה להתקיים. היריון כימי, כסוג של הפלה טבעית, עלול לגרום לתחושות קשות של אובדן ועצב.
הערות שוליים

↑  הריון כימי, באתר www.clalit.co.il
↑  הפלה טבעית והפלה נדחית, באתר משרד הבריאות, ‏נובמבר 2024
↑  הריון כימי: הפלה בתחילת הדרך, באתר BEOK, ‏דצמבר 2024
↑  הריון כימי - מהו?, באתר הפלות, ‏20 בספטמבר 2012
↑  נחמה הכהן, דנה אמיר והדס ויסמן, מַעֲבָר לזהות פורייה: נרטיבים של זהות מתוך משבר ושינוי, מגמות 50, 2016, עמ' 55-91
↑  מיכל הלפרין, ‏הריון כימי: למה את לא צריכה להיבהל מזה, באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2019
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.