stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה ליסק
ביוגרפיה

אביו של ליסק עלה לארץ ישראל בעלייה השלישית על סיפון הרוסלן במסגרת קבוצת החלוצים שארגן יוסף טרומפלדור באודסה. מאוחר יותר היה חבר בגדוד העבודה, ולאחר מכן הצטרף לסולל בונה, שם עבד עד צאתו לפנסיה. אימו של ליסק, חווה, עלתה ב-1924 בעלייה הרביעית. שנת היוולדו הייתה שנת משבר כלכלי חמור בארץ, והוריו היגרו לצרפת.
מששבו לישראל התגוררו בשכונת נווה צדק בתל אביב. משה ליסק החל ללמוד בבית הספר על שם אחד העם בתל אביב ומורהו הנערץ היה הסופר יהודה בורלא. למד בתיכון חדש. היה חבר בתנועת "המחנות העולים". בגיל 16 הצטרף להגנה, ובשנת 1946 התגייס לפלמ"ח במסגרת הכשרת כפר גלעדי של התנועה המאוחדת. בשנת 1947 הקים עם חברי ההכשרה את קיבוץ מעיין ברוך.
במלחמת העצמאות שירת בגדוד השלישי, בחטיבת יפתח. הוא לחם בקרבות בלטרון, נבי יושע, מעיין ברוך ורמלה-לוד. לאחר המלחמה חזר למעיין ברוך, גר שם כשנתיים, ואז עבר לירושלים.
בשנת הלימודים של 1952-1951 החל ללמוד היסטוריה כללית וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית. החל משנת הלימודים השנייה עשה עבודת שדה בת שנתיים במושבים של עולים מתימן, במסגרת סמינר של שמואל נח אייזנשטדט שנסובה על קליטת העלייה במושבי עולים.
במהלך עשרות שנים שבהן לימד במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, ליסק העמיד דורות של תלמידים, ביניהם פרופ' ברוך קימרלינג, פרופ' דניאל ממן ועוד.
היה פעיל בחוג 77 של מפלגת העבודה.
היה נשוי לימימה (1930–2003). לזוג נולדו שלושה ילדים, מיכל, גדי ומיכאל. בתו של ליסק, מיכל, נהרגה בתאונת דרכים כשהייתה בת אחת עשרה.
נפטר ב-10 ביולי 2018.
מחקרו

משה ליסק סיים דוקטורט ב-1963. נושא הדיסרטציה שלו היה: "מגמות בבחירת מקצוע בקרב נוער עירוני בישראל". הוא עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו בנושא תפקיד אנשי הצבא והצבא בתהליכי המודרניזציה של העולם השלישי, עם התמקדות בדרום מזרח אסיה ואפריקה ומאוחר יותר פרסם ספר בנושא שנסוב על שתי מדינות: בורמה ותאילנד.
החל מ-1964 לימד בחוג לסוציולוגיה שבאוניברסיטה העברית. ליסק כתב מספר מחקרים ביחד עם פרופסור דן הורוביץ שהיה ידידו מנוער.
מחקריו עסקו בניתוח היישוב של טרום המדינה ובמדינת ישראל לכל אורך שנות קיומה. הוא חקר את החברה הישראלית כחברה מודרנית. ליסק עסק בחילון ובהתנערות מהמסורת, עם חיזוק מבנה האידאולוגיה המפלגתית שבא במקומה. בעליה מארצות האסלאם עסקו שני ספריו: "מצוקות באוטופיה: ישראל חברה בעומס יתר", "מישוב למדינה: יהודי ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי כקהילה פוליטית".
ספר לכבודו

ישראל והמודרניות: למשה ליסק ביובלו / עורכים: אורי כהן ואחרים. באר-שבע: מכון בן-גוריון לחקר ישראל, הציונות ומורשת בן-גוריון, 2006.
ספרים שכתב

מישוב למדינה: שינוי והמשכיות במבנה הפוליטי של ישראל / דן הורוביץ ומשה ליסק. ירושלים: האוניברסיטה העברית, בי"ס קפלן, תשל"ב 1972.
מישוב למדינה: יהודי ארץ-ישראל בתקופת המנדט הבריטי כקהיליה פוליטית / דן הורוביץ, משה ליסק. תל אביב: עם עובד, תשל"ח 1977.
האליטות של היישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת המנדט: רקע חברתי ודפוסי קריירה. תל אביב: עם עובד, תשמ"א 1981.
מצוקות באוטופיה: ישראל - חברה בעומס-יתר / דן הורוביץ, משה ליסק. תל אביב: עם עובד, 1990.
ארבעים שנה לשביתת הימאים: יום עיון / משה ליסק ואחרים. רמת אפעל: יד טבנקין, 1992.
עדות בישראל ומיקומן החברתי / שמואל נח אייזנשטדט, משה ליסק, יעקב נהון. ירושלים: מכון ירושלים לחקר ישראל, מחקרי מכון ירושלים לחקר ישראל מס 046, 1993.
העולים מחבר העמים בין התבדלות לאינטגרציה. ירושלים: המרכז לחקר המדיניות החברתית בישראל, תשנ"ה 1995.
קהילות יוצאי ברית המועצות לשעבר בין מסרים של התבדלות, שילוב או טמיעה: (בעיתונות הרוסית ובמרכזי התרבות) דו"ח מחקר (שלב הגישוש) / נרספי זילברג, אליעזר לשם, משה ליסק. ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, 1995.
העלייה הגדולה בשנות החמישים. ירושלים: מוסד ביאליק, 1999.
העתיד שלא היה: קטעי זיכרונות  ירושלים: הוצאת כרמל 2014.
ספרים שערך

עולים בישראל: מקראה / עורכים: משה ליסק, בוורלי מזרחי, עפרה בן-דוד. ירושלים: אקדמון, תש"ל, 1969.
מוסדות ותהליכים פוליטיים בישראל: מקראה ערוכה בידי משה ליסק ועמנואל גוטמן. ירושלים: אקדמון, תשל"א 1971.
סוגיות בסוציולוגיה: מבנה וריבוד חברתי / מקראה בעריכת משה ליסק. תל אביב: עם עובד, תשל"ג 1973.
המערכת הפוליטית הישראלית / מקראה בעריכת משה ליסק ועמנואל גוטמן; המאמרים תורגמו מאנגלית בידי עמנואל לוטם. תל אביב: עם עובד, תשל"ז.
אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל - שנים ראשונות, תש"ח-תש"ך / ביטחון - עורך יהודה ואלך; מדינה וחברה - עורך משה ליסק; עורך אחראי: אביתר נור. ירושלים: כרטא, 1978.
צבא וביטחון: מקראה / עורכים: משה ליסק, ברוך קימרלינג. ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשמ"ה.
עדה, לאום ומעמד בחברה הישראלית: מקראה מודרכת / ליקט והקדים מבוא: משה ליסק. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ט.
אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל: עשור שני / ביטחון - עורך יהודה ואלך; מדינה וחברה - עורך משה ליסק; ארצות ערב -עורך שמעון שמיר; עורך אחראי: אביתר נור. ירושלים: כרטא, 1980.
לקסיקון דביר לסוציולוגיה / בעריכת ג' דנקן מיטשל. מהדורה עברית מורחבת בעריכת משה ליסק. ירושלים: דביר, תשמ"ד 1984.
ישראל לקראת שנות האלפיים: חברה, פוליטיקה ותרבות / בעריכת משה ליסק וברוך קני-פז. ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשנ"ו.
עדה, לאום ומעמד בחברה הישראלית: מקראה מודרכת / ליקט והקדים מבוא: משה ליסק. תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ט 1989.
תולדות היישוב היהודי בארץ-ישראל מאז העלייה הראשונה / עורכים ראשיים: משה ליסק, גבריאל כהן. ירושלים: מוסד ביאליק, ירושלים והאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תש"ן-תשס"ג, 1989–2002.
הציונות והחזרה להיסטוריה: הערכה מחדש / עורכים: שמואל נח אייזנשטדט ומשה ליסק. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"ט 1999.
מרוסיה לישראל: זהות ותרבות במעבר / בעריכת משה ליסק, אלעזר לשם. תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001.
פערים ואי-שוויון בישראל: מקראה / עורכים: משה ליסק, נטע האילן. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, תשס"ה, 2005.
מכפר גלעדי למעין ברוך / עורכים: רם גופנא, אברהם יעקבזון, משה ליסק, בתיה בר. ספריית יהודה דקל - המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2015.
הערות שוליים

↑  אדיר ינקו, פרופ' משה ליסק נפטר בגיל 90: "עיצב את ההבנה של החברה הישראלית", באתר ynet, 11 ביולי 2018
↑  תואר דוקטור לפילוסופיה, דבר, 15 ביוני 1964
↑  היום הסטודנטים מורדים בפוסט-ציונות, באתר הארץ, 28 באפריל 2004
↑   יחיעם ויץ, "העתיד שלא היה": זיכרונות של דור שלם בספר אחד, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2014
↑  מאיר שלו, חיי חברה "לקסיקון דביר לסוציולוגיה", עורכים: ג׳. דנקן מיטשל ומשה ליסק, הוצאת דביר, כל העיר, 6 באפריל 1984
↑  יאיר זלטנרייך, מפגש עם זוויות ראייה שונות, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264658305171  BnF: cb12183257h (data)  GND: 172228131  ISNI: 0000 0000 8078 903X  LCCN: n80034992  NTA: 071283404  SUDOC: 030414407  VIAF: 54343   WorldCat (עם VIAF): 54343
מגפת הקורונה באוסטרליה

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  25 בינואר 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  אוסטרליה אוסטרליה
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקרי מוות:  20,660 ‏
 מקרי הדבקה:  11,543,887‏   • 34,325 מהם חולים פעילים     • 58 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  11,488,902 ‏ רענון נתונים
  
 
מגפת הקורונה הגורמת לתחלואה ולמותם של רבים, התפרצה לראשונה באוסטרליה ב-25 בינואר 2020.
נכון ל-17 באוגוסט 2021, אוסטרליה הגיעה לגל נוסף, וניו סאות' ויילס שברה שיא של 627 מאומתים ביום.
בתחילה הוטלו מגבלות ואז סגר ארצי ששוחרר. בהמשך הופעלו צעדים אזוריים. האסטרטגיה במדינה כוללת מדיניות מחמירה, במטרה להגעה לאפס הדבקה בקהילה, תוך שימוש בסגרים ארוכים לכלל האוכלוסייה, כשהנדבקים היחידים שוהים בבידוד. תוכנן לוותר על המדיניות בעת הגעה לרף התחסנות מסוים.
ציר זמן > ינואר 2020

ב-23 בינואר, גורמים רשמיים בביו-ביטחון של אוסטרליה החלו לבדוק את כניסותיהם של שלוש הטיסות השבועיות לסידני מווהאן. לנוסעים נמסר דף מידע וביקשו להציג את עצמם אם יש להם חום או שאולי הם חולים במחלה.
ב-25 בינואר דווח על המקרה הראשון של זיהום ב-SARS-CoV-2, של אזרח סיני שהגיע מגואנגג'ואו ב-19 בינואר. המטופל קיבל טיפול במלבורן. באותו יום, שלושה חולים אחרים נבדקו חיובי בסידני לאחר שחזרו מווהאן.
ב-27 בינואר דווח על מקרה חמישי באוסטרליה. היה זה גבר בן 21 שחזר מווהאן ועבר טיפול בבית החולים ווסטמד שבסידני.
ב-29 בינואר דווח על שני מקרים נוספים: תושב בן 60 שהיה המקרה השני בוויקטוריה, ובאותו יום דווח המקרה הראשון בקווינסלנד - אזרח סיני בן 44 מווהאן.
ב-30 בינואר, שני אזרחים סינים נוספים נמצאו חיובים לנגיף, אחד בוויקטוריה ואחד בקווינסלנד.
ב-31 בינואר הודיעה הממשלה כי אזרחים זרים שחזרו מסין נדרשים לשהות שבועיים במדינה שלישית לפני שיותר להם להיכנס לאוסטרליה.
ציר זמן > פברואר 2020

ב-1 בפברואר דווח על המקרה העשירי באוסטרליה: אישה בשנות ה-20 לחייה בוויקטוריה שחזרה מווהאן.
ב-2 בפברואר דווח על שני מקרים בדרום אוסטרליה, גבר בן 60 ואישה בת 60 שחזרו מווהאן ב-20 בינואר.
עד 6 בפברואר מספר המקרים עלה ל-15 איש עם שלושה מקרים נוספים בקווינסלנד, שמורכבים מקבוצה של שלושה שחזרו מווהאן.
בשאר פברואר היו עוד אחד עשר מקרים. מתוך 24 האוסטרלים שנדבקו בספינת השייט של "דיימונד פרינסס", שמונה נשלחו לדרווין לשבועיים של הסגר.
ב-27 בפברואר הודיע ראש הממשלה סקוט מוריסון כי המדינה מפעילה את תוכנית תגובת החירום של מגזר הבריאות האוסטרלי עבור נגיף הקורונה (COVID-19), וקבעה כי התפשטות המהירה של הנגיף מחוץ לסין הובילה את הממשלה לתגובתה.
ב-28 בפברואר דיווחה קווינסלנד על מקרה חדש: אישה בת 63 שחזרה מאיראן שלושה ימים לפני כן.
ב-29 בפברואר, לאחר המקרה בקווינסלנד, הרחיבה הממשלה את ההסגר הכפוי לאנשים שחזרו מאיראן, בדרישה מהם לשהות שבועיים במדינה שלישית לפני שיותרו להיכנס לאוסטרליה.
ציר זמן > ניו סאות' ויילס

ניו סאות' ויילס המונה מיליוני תושבים הגרים בסידני הפכה למוקד התפרצות מגפת הקורונה באוסטרליה לאור העובדה כי מספר הנדבקים במדינה הוא חצי ממספר הנדבקים באוסטרליה כולה. גם עיר הבירה קנברה הפכה למוקד משמעותי.
ב-26 במרץ קרא ראש העיר של ביירון ביי לממשלת ניו סאות' ויילס לסגור את הגבול עם קווינסלנד עקב מגפת הקורונה.
במאי, ממשלת מדינת ניו סאות' ויילס, הכריזה על הקלות רבות בכל הקשור להתקהלות חברתית. וכך, בתי קפה, מסעדות וחדרי אוכל בבתי מלון שבו לפעילות, אך זו מוגבלת לעד עשרה סועדים בלבד בכל רגע נתון.
החל מ-16 באוקטובר, תיירים מניו זילנד יכלו לבקר בניו סאות' וויילס ובטריטוריה הצפונית.
ב-17 באוגוסט, ניו סאות' ויילס שברה שיא חדש של כ-627 מאומתים ביום.
ציר זמן > ויקטוריה

מקרה ההידבקות הראשון באוסטרליה היה תייר סיני שביקר באזור. בהמשך הוטלו מגבלות ואז סגר.
ביולי 2020, הרשויות הורו על סגירת 300 אלף מוסדות בפרברי העיר מלבורן, בשל הזינוק בנתוני התחלואה בימים האחרונים במדינת ויקטוריה, בה נמצאת העיר. הוחלט שיותר מ-30 שכונות יהיו בסגר מוחלט בחודש הקרוב, משום שזוהו כאזורים נגועים.
בהמשך, הוטל סגר על מלבורן רבתי ובשכונות מסוימות הוחל גם עוצר.  הוגדרו 4 שלבים. ההסגר בוויקטוריה נמשך 112 יום לאחריו התאפסה התחלואה. הקלות מסוימות החלו קודם. לאחר פתיחת המשק, הוטלו בפברואר ובמאי 2021 סגרים של ימים בודדים לצורך שמירה על תחלואה אפסית.
ציר זמן > טזמניה

הממשלה הטזמנית הודיעה כי היא תעניק חבילת סיוע של 420 מיליון דולר לעסקים ועובדים אשר יפגעו מנגיף הקורונה.
ב-17 במרץ הודיע ראש הממשלה הטזמני, פיטר גוטווין, כי זהו השלב הראשון בחבילת הסיוע וכי צעדים נוספים יכללו בתקציב המדינה.
ב-19 במרץ הכריזה טזמניה על מצב חירום במדינה וסגרה את גבולותיה. מ-20 במרץ כל אדם אשר ירצה להיכנס למדינה יצטרך לעבור שיקוף ויהיה חייב לשהות בהסגר במשך 14 יום.
בסוף מרץ הממשל הטזמני הורה על כל המבקרים והתיירים הנמצאים בטזמניה ושוהים בבתי המלון, הוסטלים, אתרי מחנאות וצימרים לעזוב את המדינה עד 29 במרץ.
ציר זמן > דרום אוסטרליה

המקרה הראשון שאובחן במדינה הוא של אישה הנמצאת בשנות ה-60 לחייה שחזרה מארצות הברית.
ב-15 במרץ הכריזה דרום אוסטרליה על מצב חירום בריאות ציבורי.
השלכות > לאומי

ליגת הגלישה העולמית ביטלה את כל האירועים במרץ 2020.
כל צעדות יום אנזא"ק בוטלו.
מפלגת מפגשי האקלים והצעדה של 15 במאי בוטלה.
כוח הגבול האוסטרלי משעה את כל הגירושים לניו זילנד בין 16 ל-30 במרץ 2020.
בחינות NAPLAN לשנת 2020 בוטלו ב-20 במרץ.
מופע הפסחא המלכותי בסידני, בוטל בפעם השלישית בתולדותיו בת 197 השנים.
וידי סידני בוטלה לראשונה בתולדותיה.
פסטיבל הסופרים בסידני השלים את מכירת הכרטיסים וצפויים ובטל את עונות השנה.
פסטיבל הרעיונות המסוכנים בוטל ב-16 במרץ.
חג האדים של עמק האנטר בוטל.
הוד בעשב נדחה מיולי 2020 עד 23 - 25 באוקטובר 2020.
פסטיבל הסרטים בסידני בוטל ב-18 במרץ.
ב-11 במרץ ביטל ראש המוזיאון לאמנות ישנה וחדשה (MONA), דייוויד וולש, את פסטיבל אמנויות החורף Dark Mofo. הוא הודיע ב-16 במרץ כי המוזיאון עצמו ייסגר ללא הגבלת זמן.
משחקי הגברים והנשים של ליגת הכדורגל הלאומית באוסטרליה לא יתקיימו מול קהל החל מ-14 במרץ.
כדורסל דרום אוסטרליה החליטה במשותף עם ליגת הכדורסל הלאומית לדחות את המשחקים המרכזיים של NBL1 עד לפחות 18 באפריל 2020.
פסטיבל הקומדיה הבינלאומי במלבורן ב-2020 (המתוכנן ל-25 במרץ - 19 באפריל 2020) לא יתקיים.
מתנת Stawell של 2020 נדחתה להמשך השנה.
השלכות > כלכלי

ב-3 במרץ הפך הבנק המרכזי באוסטרליה לבנק המרכזי הראשון שהוריד את הריבית בתגובה להתפרצות. הריבית הרשמית הופחתה ב-0.25% לשפל שיא של 0.5%.
ב-12 במרץ הודיעה הממשלה על חבילה של מיליארד דולר, הראשונה מאז המשבר הכלכלי העולמי ב-2008. החבילה מורכבת ממספר חלקים, תשלום חד פעמי בתשלום של 750 דולר לסביבות 6.5 מיליון מקבלי רווחה כבר ב-31 במרץ 2020, סיוע בעסק קטן עם 700,000 מענקים עד 25,000 $ וסבסוד שכר של 50% עבור 120,000 חניכים או חניכים עד 9 חודשים, מיליארד דולר לתמיכה במגזרים, אזורים וקהילות המושפעות כלכלית, ו-700 מיליון דולר להגדלת מחיקת המס ו-3.2 מיליארד דולר לתמיכה בהשקעות עסקיות קטנות ובינוניות לטווח קצר.
במרץ 2020 החלה הלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה לשחרר מספר מוצרים סטטיסטיים נוספים כדי להעריך את ההשפעות הכלכליות על ההתפרצות על הכלכלה האוסטרלית. הנתונים על מחזור המסחר הקמעונאי הצביעו על עלייה של 0.4% במחזור בפברואר 2020. השפעות שליליות על אזורים מסוימים בענף הקמעונאות (בעיקר עסקים אשר תלויים בתיירות).
ב-25 במרץ, הוקמה ועדה מיעצת לממשלת אוסטרליה(אנ') בתחום הכלכלי. ראש ממשלת אוסטרליה סקוט מוריסון תיאר את הגוף כאחראי לייעוץ לממשלה בנושא שותפויות ציבוריות-פרטיות ותיאום כדי למתן את ההשפעות החברתיות והכלכליות של המגפה במדינה.
אוסטליה נכנסה למיתון. התמ"ג של אוסטרליה נסוג ברבעון השני של 2020 - הנסיגה החדה בהיסטוריה. הצריכה הפרטית צנחה ב-12.1% ברבעון השני. הוצאות הממשלה ירדו ב-2.9% וההשקעות בדיור ירדו ב-7.3%. שיעור החיסכון של האוסטרלים עלה ל-19.8% - הרמה הגבוהה ביותר מאז 1974. הבנק המרכזי והממשלה פעלו להמריץ את הכלכלה.
השלכות > ספורט

הליגות הספורטיביות הגדולות (AFL,‏ AFL נשים וליגת הרוגבי הלאומית) הצהירו כי העונות לא יושעו אלא ימשיכו ללא קהל.
אירוע הספורט הראשון באוסטרליה שנפגע היה Grand Prix האוסטרלי בשנת 2020, אשר בוטל ב-13 במרץ.
ההכנות לאליפות אוסטרליה הפתוחה התקיימו תוך התמודדות עם בידודים. האירוע אושר כשגודל הקהל הוגבל ל-30 אלף.
מצעד אחד במאי במוסקבה (1941)

ב-1 במאי 1941, חודש ושלושה שבועות לפני פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה, נערך במוסקבה מצעד ראווה של הצבא האדום. המצעד התקיים לרגל חגיגות אחד במאי, אך מטרה נוספת שלו הייתה להפגין את עוצמתה הצבאית של ברית המועצות, כדי להרתיע את גרמניה מלתקוף אותה.
הרקע

ערב פלישת גרמניה הנאצית לפולין נחתם במוסקבה הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. הסכם זה איפשר לגרמניה לפלוש לפולין ולכבוש אתה ללא סכנת התערבות מצד ברית המועצות, שכנתה של פולין ממזרח. כמו כן, היטלר ביקש למנוע מלחמה בשתי חזיתות, כשיתקוף את המערב. בחתימתו על ההסכם לא זנח היטלר את מטרתו לכבוש את ברית המועצות, כיבוש שיהיה בו כדי לממש את האידאולוגיה הנאצית של מרחב המחיה.
לאחר כיבוש צרפת ודחיית מבצע ארי הים לפלישה לבריטניה, בשל כישלון חיל האוויר הגרמני בקרב על בריטניה, אישר היטלר ב-5 בדצמבר 1940 עקרונית את התוכנית להתקפה על ברית המועצות. ב-18 בדצמבר 1940 חתם היטלר על הוראת מלחמה מס' 21 למבצע "להכנעה מהירה של רוסיה הסובייטית". למבצע ניתן שם הקוד "ברברוסה".
הידיעות על כוונתו של היטלר לפלוש לברית המועצות זרמו למוסקבה, במחצית הראשונה של שנת 1941, מכל מקור מודיעיני ותקשורתי אפשרי, לרבות מן המרגל הבכיר ריכרד זורגה שישב ביפן והעביר את המידע על המתקפה הצפויה מחוגי השגרירות הגרמנית בטוקיו. סטלין בטח בבן בריתו היטלר כי לא יפר את החוזה וברית המועצות המשיכה באספקתם לגרמניה של אלפי טונות של חומרי גלם אסטרטגיים, נפט, כרום וניקל, ממש עד לרגע המתקפה. הרכבת האחרונה הנושאת טונות של חיטה חצתה את הגבול מערבה בחצות ה-21 ביוני 1941, שלוש שעות לפני התקפת הגרמנים. יחד עם זאת נקט סטלין צעדי כוננות ותגבור כוחות הצבא האדום משולבים בצעדי הרתעה. במסגרת זו הוחלט על מצעד ראווה של הצבא האדום במוסקבה באחד במאי 1941 שיפגין את עוצמתה הצבאית של ברית המועצות.
פקודת היום של המרשל טימושנקו

בפקודת היום שהוציא לקראת המצעד שר ההגנה של ברית המועצות, המרשל סמיון טימושנקו, נאמר:
בהמשך תיאר המרשל את המלחמה, כפי שהתנהלה באותו שלב, כ"מלחמה האימפריאליסטית השנייה המכוונת לחלוקת העולם מחדש והיא מקיפה כמעט את כל המדינות הקפיטליסטיות וניזונה מן האוצרות של אמריקה הצפונית והדרומית".
המרשל התייחס להסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני, שנחתם זמן קצר קודם לכן בחודש אפריל, וציין אותו כ"תעודה בעלת חשיבות פוליטית גדולה המהווה צעד חשוב לשיפור יחסי הגומלין בין יפן לברית המועצות." בכך הצביע על דאגת ההנהגה הצבאית הסובייטית להבטחת גבולה המזרחי של ברית המועצות מפני תוקפנות משולבת גרמנית-יפנית.
המרשל הוסיף:
המצעד

מצעד אחד במאי נערך בכיכר האדומה. על במת ההצדעה ניצבו סטלין ושר החוץ מולוטוב ויתר אנשי ההנהגה הסובייטית. אלפי חיילים צעדו בשורות של עשרות חיילים לרוחב. בין הצועדים היו אנשי חיל הרגלים והצי על מדיהם השונים והססגוניים, ולאחריהם נסעו כלי שריון וארטילריה ממונעים. חתמו את המצעד אלפי צועדים אזרחיים, פועלים וספורטאים שנשאו דגלים וכרזות ושרו שירים פטריוטיים. מעל חלפו במטס הצדעה מטוסי חיל האוויר הסובייטי.
המצעד הבא שיערוך הצבא האדום בכיכר האדומה, שישה חודשים לאחר מכן, ב-7 בנובמבר 1941,  מצעד יום המהפכה 1941, נערך בעיצומו של הקרב על מוסקבה, כאשר הצבא הגרמני התקרב לעיר. מצעד זה כבר לא היה כה חגיגי. הוא נועד להעלות את המוראל של הסובייטים ולהפגין כי המצב אינו נואש. הגייסות שצעדו במצעד הוזעקו מן החזית ולא היו לבושים במדים מהודרים, כמדי הצועדים במצעד אחד במאי, אלא במדי קרב, והמשיכו משם הישר לקווי החזית.
נוכחות הגנרלים הגרמנים

ביציע האורחים חזו במצעד דיפלומטים רבים ובהם הנספחים הצבאיים הזרים, שהיו באופן מפתיע נציגי המדינות האויבות זו לזו, הנספח הבריטי, הנספח היפני, שני צרפתים נציגי צרפת של וישי, וגולת הכותרת – הגרמנים בהרכב נכבד, השגריר במוסקבה פרידריך פון שולנבורג (Friedrich Werner von der Schulenburg), הנספח הצבאי גנרל ארנסט קוסטרינג (Ernst-August Köstring) וסגנו הקולונל הנס קרבס דובר הרוסית, מי שיהיה לימים גנרל וישמש כראש המטה הכללי האחרון של צבא היבשה הגרמני לפני התבוסה הסופית.
שר ההגנה הסובייטי, המרשל טימושנקו, ניגש לנציגים הגרמנים והצדיע להם בהדרת כבוד. בכך הוגשמה מטרתם של הסובייטים שהגרמנים יצפו במצעד שבו יופגן כוחה של ברית המועצות. המצעד היה כה חשוב בעיני הנאצים עד כי מלבד הנציגים הרשמיים, הם שלחו לחזות בו את איש האס אס ולטר שלנברג, מראשי הביון הנאצי, מי שהיה אחראי על מזימות רבות של ריגול וריגול נגדי. שלנברג הגיע למוסקבה בבגדים אזרחיים במסווה של נציג מכירות של התעשייה הכימית הגרמנית. הוא הצליח להשיג כרטיס למצעד והתרכז בסקירת הטכנולוגיה הצבאית הסובייטית שהופגנה בו, אך גם באווירה הפסיכולוגית שסביבו.
לאחר המצעד

תקוותם של הסובייטים כי המצעד יהיה גורם מרתיע מפני תקיפה גרמנית נכזבה. השכם בבוקר של היום שלאחר המצעד המריאו קרבס ושלנברג לברלין. היה עליהם להגיש בדחיפות להיטלר דו"ח על אשר ראו ושמעו במצעד. הם מסרו להיטלר את התרשמותם כי מצב סגל הקצונה של הצבא האדום רע וכי ברית המועצות תזדקק לעשרים שנה כדי להגיע לרמה נאותה של קציניה וצבאה. קרבס סיכם באומרו שהצבא האדום נמצא ב"רמה נמוכה". מבחינה מסוימת היה הדבר נכון עקב הפגיעה הקשה שספג סגל הקצינים של הצבא האדום בטיהורים הגדולים. יחד עם זאת לקה דיווחם של שני הקצינים בחסר מאחר שלא ידעו על פיתוחו של הטנק טי-34 שעתיד יהיה להכריע את גורל המערכה לטובת הסובייטים, וכן על אודות מטול הרקטות הסובייטי רב העצמה הקטיושה, שהנאצים ילמדו עליו מבשרם במהלך המלחמה ויזכה להיות מכונה בפיהם "עוגבו של סטלין". דיווחם של הקצינים להיטלר היה במידה מסוימת מוטה, מאחר שהיו מודעים לחפצו העז של היטלר לתקוף את ברית המועצות כדי להשיג "מרחב מחיה", דבר שהיה אחד מיסודות האידאולוגיה שלו. על כן מסרו להיטלר את מה שחפץ היה לשמוע.
לא חלפו אלא חודש ושלושה שבועות מיום המצעד והוורמכט פלש לברית המועצות.
משמר הנסיכים

משמר הכבוד סביב ארונה של אליזבת השנייה, ספטמבר 2022
משמר הנסיכים (באנגלית: Vigil of the Princes) הוא כינוי בלתי רשמי שניתן לאירוע שבו חברי משפחת המלוכה הבריטית עומדים כמשמר כבוד ליד ארון הקבורה של קרוב או קרובת משפחה שלהם כחלק מהלוויה ממלכתית.
הלווית המלך ג'ורג' החמישי

ב-27 בינואר 1936 עמדו אדוארד השמיני, הנסיך אלברט, דוכס יורק, הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר, והנסיך ג'ורג', דוכס קנט, כמשמר כבוד ליד ארונו של אביהם, המלך ג'ורג' החמישי. משמר הנסיכים התקיים לאחר שאולם וסטמינסטר נסגר לקהל באותו ערב.
לאירוע זה אין שום תיעוד מצולם, למרות שנעשה ציור שלו לאחר הלווית המלך. ציור שמן, שצויר על ידי פרנק ברספורד כציור רשמי של אשכבת המלך הוצג בתחילה ב-1936 בתערוכה של האקדמיה המלכותית לאמנויות בבית ברלינגטון. הציור, שנקרא "משמר הנסיכים, שעה 12:15 אחר חצות, 28 בינואר 1936", נרכש לאחר מכן על ידי המלכה מרי כמתנת יום הולדת לבנה, אדוארד השמיני. בציור מתואר המלך כשהוא לבוש במדים של משמר הגרנדירים, שהוא היה קולונל כבוד שלהם, הדוכס מגלוסטר לבש מדים מלאים של רגימנט הפרשים העשירי, שבו הוא שירת והדוכס מקנט לבש מדים טקסיים של הצי המלכותי. הדוכס מיורק לא נראה במלואו בציור, למרות שבקצה בימת המת, מול המלך, ניצבת דמות במדים מלאים של חיל הרגלים. בנקודת זמן זו שירת הדוכס מיורק כקולונל ברגימנט של המשמר הסקוטי.
הלווית אליזבת, המלכה האם

ב-8 באפריל 2002, בשעה 16:40, עמדו צ'ארלס, נסיך ויילס, הנסיך אנדרו, דוכס יורק, הנסיך אדוארד, רוזן וסקס ודייוויד ארמסטרונג-ג'ונס, ויקונט לינלי (בנה של הנסיכה מרגרט), כמשמר כבוד ליד ארונה של סבתם, אליזבת, המלכה האם. ארבעת הנסיכים החליפו את משמר הכבוד של "אגודת הקשתים המלכותית" (Royal Company of Archers) והם בעצמם הוחלפו על ידי משמר כבוד של "משמר הפרשים" (Yeomen of the Guard) לאחר עשרים דקות. הן הנסיך מוויילס והן הדוכס מיורק לבשו את מדי הצי המלכותי, בעוד שרוזן וסקס וויקונט לינלי לבשו בגדים אזרחיים. רוזן וסקס שירת בחיל הנחתים המלכותי, אך השתחרר לפני תום הכשרתו והלורד לינלי לא שירת מעולם שירות צבאי. במהלך חילופי המשמרות נכחו גם שני בניו של הנסיך מוויילס, הנסיך ויליאם והנסיך הארי.
הלווית המלכה אליזבת' השנייה

אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת הותירה אחריה ארבעה ילדים: צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, אן, הנסיכה המלכותית, הנסיך אנדרו, דוכס יורק והנסיך אדוארד, רוזן וסקס, וכן ארבעה נכדים וארבע נכדות. התוכנית הרשמית להלוויית המלכה, מבצע גשר לונדון, כללה עמידה של ארבעת ילדיה במשמר נסיכים על ארונה, וכן עמידה של שמונת נכדיה בטקס נפרד במועד אחר. במהלך החזרתו של ארון הקבורה של המלכה מסקוטלנד ללונדון, הוא הוצב במשך 24 שעות בקתדרלת סנט גילס שבאדינבורו, ובזמן זה ניצב משמר קבוע על הארון של אגודת הקשתים המלכותית. ב-12 בספטמבר 2022, שעה 19:40, הצטרפו לארבעת אנשי הפלוגה שעמדו אז במשמר על ארון המלכה, המלך, הנסיכה מלכותית, דוכס יורק ורוזן וסקס, שעמדו במשמר נסיכים במשך עשר דקות. כמו כן נכחו במקום בני הזוג של ילדיה של המלכה, המלכה הרעיה ודודנה של המלכה, הנסיך ריצ'רד, דוכס גלוסטר. אן, הנסיכה המלכותית, רשמה תקדים כאשר בפעם הראשונה בהיסטוריה השתתפה אישה במשמר הנסיכים.
ב-16 בספטמבר, בשעה 19:30, במהלך ההצבה המאוחרת של ארונה של המלכה באולם וסטמינסטר בלונדון, עמדו ארבעת ילדיה במשמר נסיכים בפעם השנייה. כמו כן נכחו במעמד בני זוגם של ילדיה של המלכה המנוחה, המלכה הרעיה, שישה מבין שמונת נכדיה של המלכה ובני זוגם, ארבעה מבין ניניה וכמה מדודניה. כל ארבעת הנסיכים עמדו כשהם לבושי מדים, כשהמלך ודוכס יורק לבשו שניהם מדי יום טקסיים של הצי המלכותי, הנסיכה אן לבשה מדים מלאים של רגימנט הכחולים והמלכותיים, שהיא הקולונל שלו, ורוזן וסקס לבש מדים של רגימנט המילואים של הצבא, הפרשים המלכותיים של וסקס, שהוא קולונל הכבוד המלכותי שלהם.
ביום המחרת עמדו במשמר נסיכים שמונת נכדיה של המלכה: ויליאם, נסיך ויילס, הנסיך הארי, דוכס סאסקס, פיטר פיליפס, זארה טינדל, הנסיכה ביאטריס, הנסיכה יוג'יני, ליידי לואיז וינדזור וג'יימס, ויקונט סוורן. כמו כן נכחו במעמד רוזן וסקס ורעייתו סופי, רוזנת וסקס. לבקשתו של המלך צ'ארלס, הן נסיך ויילס והן דוכס סאסקס לבשו מדים, ושניהם לבשו מדים של רגימנט הכחולים והמלכותיים, בעוד שפיטר פיליפס וג'יימס, ויקונט סוורן לבשו בגדי בוקר שחורים וענדו מדליות, והנשים לבשו שמלות שחורות רשמיות.
הערות שוליים

↑  "The Princes' Vigil: 12.15am, January 28, 1936"
↑  "Grandsons hold vigil as public files past". The Guardian. 9 April 2002. Retrieved 12 December 2011.
↑  "Charles returns for second tribute". BBC News. 9 April 2002. Retrieved 30 April 2011.
↑  Knight, Sam (17 March 2017). "'London Bridge is down': the secret plan for the days after the Queen's death". The Guardian.
↑  "Queen's children perform Vigil of the Princes". BBC News. 12 September 2022.
↑  Drummond, Michael (13 September 2022). "Andrew, Edward and Anne join the King in vigil at Queen's coffin". Sky News.
↑  "Princess Anne Made History as First Woman to Participate in the Vigil of the Princes". Town & Country. 14 September 2022.
↑  Therrien, Alex (16 September 2022). "Royals hold sombre watch over Queen's coffin". BBC News.
↑  Moore, Matthew (16 September 2022). "The Queen's children stand guard over her coffin in emotional moment". Hello!.
↑  Cursino, Malu; Gregory, James (17 September 2022). "William and Harry lead historic coffin vigil". BBC News.
מרווח (פילוס)

פילוס אבני בניין ליצירת מישק אחיד בעזרת פוּגוֹת
קלין גדול המשמש כמעצור לגלגל רכב, צורה דומה משמשת בבניין לפילוס דלתות על ידי קביעת מרווחים מכווננים
מְרַוֵוח, פוּגה, קלין, ספייסר, טריז או שִׁים הם שמות לחתיכת חומר דקה ולעיתים קרובות מחודדת או משופעת, המשמשת למילוי רווחים קטנים או רווחים בין חפצים, או לשמירה על מרווח אחיד וקבוע לאורך קו ההשקה של שני משטחים צמודים. מרַווחים משמשים בדרך כלל כדי לתמוך, להתאים להתאמה טובה יותר או לספק משטח מפולס. ניתן להשתמש בשימס גם כמרווחים למילוי מרווחים בין חלקים המוּעדים לבלאי.