stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צחי הנגבי
פעילות במפלגת קדימה > יו"ר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת

בבחירות לכנסת השבע עשרה הוא מוקם במקום התשיעי ברשימת קדימה לכנסת ונבחר מטעמה בבחירות אלו. בכנסת זו שימש הנגבי כיו"ר ועדת החוץ והביטחון. במהלך מלחמת לבנון השנייה ספג הנגבי ביקורת ציבורית כאשר נסע בזמן המלחמה לביקור פרטי בן מספר ימים מחוץ לישראל, בעודו משמש יו"ר ועדת החוץ והביטחון.
לאחר המלחמה כתבה הוועדה בראשותו דו"ח נרחב ביחס למלחמה, אשר התפרסם בדצמבר 2007. מסקנות הדו"ח נתפסו על ידי התקשורת עם פרסומם כקשות במיוחד כלפי הצבא, על אף שכללו ביקורת נוקבת גם כלפי החלטות הממשלה.
במהלך שנת 2008 חוקקה ועדת החוץ והביטחון בראשותו שני חוקים בולטים: חוק שירות המילואים, אשר מעניק זכויות, הטבות והכרה ממלכתית למערך המשרתים במילואים; וחוק המטה לביטחון לאומי, אשר מעגן בחוק, ברוח המלצות ועדת וינוגרד, את מעמדו, סמכותו, ואחריותו של המטה לביטחון לאומי (לשעבר - המועצה לביטחון לאומי), כגוף המרכז את תהליכי קבלת ההחלטות של הממשלה בנושאי החוץ והביטחון.
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום הרביעי ברשימת קדימה לכנסת. אף שקדימה לא הצטרפה לממשלה, המשיך בתפקידו כיו"ר ועדת החוץ והביטחון, לאחר שמפלגת העבודה החליטה שלא למנות נציג מטעמה לתפקיד. בכך, היה ליו"ר הראשון של ועדה זו שהוא מטעם האופוזיציה.
במהלך כהונתו בכנסת יזם את חקיקת חוק לפינוי שדות מוקשים (החקיקה הושלמה לאחר שחדל לכהן כחבר הכנסת). כן יזם תיקון לחוק תשלומים לפדויי שבי המבטל את תקופת ההתיישנות להגשת בקשות להכרה לפי החוק וכן חוק הקובע כי תינתן הנחה בארנונה לנכי נפש שזכאים למסגרות מגורים בקהילה, כגון דיור מוגן, אף שאינם נחשבים מחזיקים בנכס.
פרשת המינויים הפוליטיים

באוגוסט 2004 הגיש מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, דו"ח שעסק במינויים פוליטיים במשרד להגנת הסביבה בעת כהונת הנגבי כשר במשרד. לטענת הדו"ח, נעשו במשרד לאיכות הסביבה עשרות מינויים פוליטיים, ובהם גם מינויים למשרות פיקטיביות. משנפתחה חקירת משטרה בעניין, הנגבי השעה עצמו מתפקיד השר לביטחון הפנים, בספטמבר 2004. בעקבות זאת מונה לשר במשרד ראש הממשלה.
משפטו בנושא המינויים הפוליטיים במשרד לאיכות הסביבה נפתח בשנת 2006 בבית משפט השלום בירושלים וכלל אישום בעברות של הפרת אמונים, עדות שקר ושוחד בחירות. בשנת 2008 נדחתה על ידי היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז הצעה של פרקליטיו של הנגבי לעסקת טיעון.
ב-13 ביולי 2010 ניתנה הכרעת הדין: הנגבי הורשע בעדות שקר בפני ועדת הבחירות המרכזית בעניין אחריותו לפרסום בעלון פנימי של מרכז הליכוד וזוכה משלושה אישומים: שוחד בחירות, מרמה והפרת אמונים, וניסיון להשפיע על בעל זכות הצבעה. בעניין האישום בהפרת אמונים הציגו השופטים שלוש דעות: אחד השופטים ביקש לזכות, השני ביקש להרשיע, ואילו השלישי ביקש לבטל את האישום מטעמי הגנה מן הצדק. לאור זאת לא הורשע הנגבי בסעיף זה. ב-9 בנובמבר 2010 החליט בית המשפט ברוב של שני שופטים, נגד דעתו החולקת של אב בית הדין, כי יוטל על הנגבי קלון, ועקב כך הושעתה חברותו בכנסת. עוד נגזרו עליו קנס בסך 10,000 ש"ח, והתחייבות להימנע מעבירה דומה (לתקופה של שלוש שנים).
ב-23 בדצמבר 2010 מסר הנגבי מכתב התפטרות ליושב ראש הכנסת ראובן ריבלין. עקב שביתת הפרקליטים לא הגישה הפרקליטות ערעור על זיכויו. ב-27 בדצמבר 2010 פסקה חברותו של הנגבי בכנסת כיוון שלא ניתן היה עוד להגיש ערעור על פסק הדין.
הפסקה מהפוליטיקה

באמצע נובמבר 2010 פורסם בתקשורת כי הנגבי מונה ליו"ר חברת התיירות והנופש "כספי קווי נוסעים", החברה מפעילה אוניית נוסעים בשם "ריו" ומבצעת הפלגות למספר יעדים ברחבי הים התיכון. יום לאחר הפרסום הצהיר הנגבי כי הוא מוותר על המינוי והסביר זאת במילים אלו "אתקשה להקדיש את הזמן הדרוש שמצריך תפקיד כה מרכזי בחברה החדשה".
מאמצע שנת 2011 לערך, הועסק הנגבי על ידי חברת תעש בתפקיד יועץ, בשכר של כ-5,000 דולר לחודש. העסקתו זו עוררה ביקורת על רקע הקשיים הכספיים בהם מצויה החברה, שלצורך המשך פעילותה קיבלה הלוואות מהמדינה בסך של 2.83 מיליארד שקל מאז שנת 2000 ועד אוגוסט 2012.
במהלך שנת 2012 לימד הנגבי בפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו קורס בשם ״ההיבטים המשפטיים של הסיכול הממוקד״.
חזרה לליכוד > הכנסת ה-19

הנגבי הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לכנסת התשע-עשרה. ב-22 ביולי 2012 פורסם בתקשורת כי הוא ניהל מגעים עם הליכוד כדי לחזור לשורותיו ולהביא עמו שבעה ח"כים שיתפלגו מסיעת קדימה. למחרת הודיע הנגבי על עזיבת קדימה ושובו לשורות הליכוד. הנגבי הוצב במקום ה-26 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו ונבחר לכנסת.
באפריל 2013 מונה הנגבי ליו"ר ועדת הכנסת. ביוני 2014 סיים את תפקידו כיו"ר ועדת הכנסת ומונה לסגן שר החוץ, הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו של אביגדור ליברמן במאי 2015. ב-24 בדצמבר 2014, לאחר התפטרותה של יעל גרמן ושאר חבריה במפלגת יש עתיד, מונה גם לסגן שר הבריאות.
חזרה לליכוד > הכנסת ה-20 עד הכנסת ה-22

לקראת הבחירות לכנסת העשרים הוצב הנגבי במקום השנים-עשר ברשימת הליכוד, ונבחר לכנסת. בהמשך מונה ליו"ר הקואליציה וליו"ר ועדת החוץ והביטחון
.
במאי 2016 מונה לשר בלי תיק במשרד ראש הממשלה. בדצמבר 2016 הוחלט למנותו לשר לשיתוף פעולה אזורי במקום ראש הממשלה נתניהו.
בראשית 2017 כיהן כממלא מקום שר התקשורת למשך שלושה חודשים.
בינואר 2020 מונה לשר החקלאות, בנוסף לתפקידו כשר לשיתוף פעולה אזורי.
חזרה לליכוד > הכנסת ה-23 וה-24

ב-17 במאי 2020, הושבע הנגבי לתפקיד שר במשרד ראש הממשלה, במסגרת הממשלה ה-35. עם מינויה של ציפי חוטובלי לשגרירת ישראל בלונדון מונה הנגבי לשר לענייני התיישבות במקומה.
כשר, הורה על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית לבחינת הדרכים למניעת אסונות דוגמת אסון נחל צפית.
במאי 2021 לאחר מבצע "שומר החומות" העריך הנגבי בראיון טלוויזיוני כי המכה הקשה שקיבל החמאס תביא להרתעתו לאורך זמן וכי הוא לא יעז לתקוף את ישראל ב-15 השנים הקרובות. ב-2023 תקף החמאס את ישובי עזה וביצע טבח בכ-1,300 אזרחי ישראל. בעקבות שיח על ה"קונספציה" ומחדל המודיעין במתקפת החמאס התנצל הנגבי על הריאיון.
בבחירות לכנסת ה-24, הוצב במקום ה-13 ברשימת הליכוד לכנסת ונבחר לכהונה נוספת. מפלגת הליכוד נשארה באופוזיציה ובחרה שלא למנות חברים לוועדות הכנסת.
לאחר הבחירות המקדימות לרשימת הליכוד בשנת 2022 נבחר הנגבי למקום ה-46 הלא ריאלי ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת ה-25 (הרשימה זכתה ב-32 מנדטים), ולא נבחר לכנסת ה-25.
ראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון לאומי

עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע מונה לראש המטה לביטחון לאומי והיועץ לביטחון הלאומי של ראש ממשלת ישראל. הוא הראשון בתפקיד זה שאינו יוצא מערכת הביטחון הישראלית.
ב-14 באוקטובר 2023, שבוע לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, במהלך מסיבת עיתונאים, הודה הנגבי כי שגה בהערכתו לפיה ארגון חמאס ברצועת עזה מרוסן ומורתע - הערכה אותה השמיע רק שישה ימים לפני פרוץ המלחמה.
ב 14 ביולי 2024, בתוכניתו של רפי רשף בערוץ 12, התייחס הנגבי לטבח בשבעה באוקטובר כ"תקלה"..
חיים אישיים

הנגבי מתגורר במבשרת ציון עם אשתו רנדי, ולהם ארבעה בנים.
משנת 1988 משמש כשוער בנבחרת הכנסת וכן מתאמן מזה שנים רבות בקראטה ולו חגורה חומה.
לקריאה נוספת

צחי הנגבי, לא ארץ נוכרייה לקחנו, ידיעות ספרים, 2021
דאונינג 11

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  כריסטופר רן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 
 קואורדינטות:  51°30′12″N 0°07′40″W﻿ / ﻿51.503388888889°N 0.12783333333333°W﻿ / 51.503388888889; -0.12783333333333
 www.number10.gov.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסדאונינג 11(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסדאונינג 11(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטידאונינג 11(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטידאונינג 11
 
רחוב דאונינג מספר 11 (המכונה לעיתים רק מספר 11) הוא מעונו הרשמי של שר האוצר של בריטניה (שבאופן מסורתי מחזיק גם בתואר הלורד השני של האוצר). המעון, השוכן ברחוב דאונינג שבלונדון, נבנה ב-1682 לצד מעונו הרשמי של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, ברחוב דאונינג 10.
שר האוצר הראשון שגר שם היה הנרי פטי-פיצמוריס ב-1806, אך רחוב מספר 11 הפך למשכנו הרשמי של שר האוצר רק ב-1828.
משנת 1997 ואילך, ראשי הממשלה טוני בלייר, גורדון בראון, דייוויד קמרון, תרזה מיי ובוריס ג'ונסון בחרו להתגורר במשך כל תקופת כהונתם או חלק ממנה בדירה שמעל רחוב 11, שכן דירת המגורים שם גדולה יותר מאשר ברחוב 10. עם זאת, ביתו של ראש הממשלה נחשב באופן מסורתי לרחוב דאונינג 10.
רקע

מספר 11 הוא חלק מאחוזה מהתקופה הג'ורג'יאנית. הבניין משקיף על פארק סנט ג'יימס ועל רחבת משמר הסוסים ומורכב, משמאל לימין, מהמספרים 12, 11 ו-10.
מספר 11 ממוקם משמאל למספר 10, שמהווה את מעונו הרשמי של ראש הממשלה מאז תחילת המאה ה־19. מספר 12, משמאל למספר 11, הוא מעונו הרשמי של המצליף הראשי, אך הוא משמש כעת כמשרד העיתונות של ראש הממשלה.
כתוצאה משינויים פנימיים רבים במהלך השנים, שלושת הבתים הם קומפלקס אחד מבפנים; אפשר ללכת ממספר 11 למספר 10 דרך דלת פנימית, מבלי להשתמש בדלתות הרחוב. משרד הקבינט בווייטהול מקושר ישירות לבתים האלה דרך חלקו האחורי ומהווה משרד בפועל של ראש הממשלה וחברי מועצות בכירים.
הבית הוא אחד מכמה בתים שנבנו על ידי ג'ורג' דאונינג בין 1682 ל-1684. הוא שופץ בשנים 1723–1735. יחד עם מספר 10, הוא עבר שחזור גדול על ידי ריימונד ארית', בין השנים 1960–1964. למרות השחזור, חלק גדול מגרם המדרגות של הבית נשמר.
חדרים > כניסה הראשית

הכניסה לדאונינג 11 היא הקדמה צנועה לעיצוב הבית. היא מוארת בפנס מהמאה ה-18, וכוללת שעון סבא מהמאה ה-19 של Vuilliamy ואח שיש פשוטה, אשר משקפים את העיצוב ההיסטורי של המבנה. המשמעות הפוליטית של המקום מודגשת על ידי שני פורטרטים של יריבים פוליטיים מהמאה ה-19 – ויליאם גלאדסטון ובנג'מין דיזראלי, אשר תלויים זה מול זה על הקירות.
חדרים > חדר הישיבות וחדר העבודה

מעבר למסדרון נמצא חדר ישיבה, שבו מקיים שר האוצר פגישות לא רשמיות. בעבר שימש החדר לשידור הודעת התקציב בערב יום התקציב, אך כיום השידורים מוקלטים באזורים אחרים של הבית ולעיתים אף בגינה.
חדר העבודה הסמוך משמש את שר האוצר לטיפול בענייני המדינה, מוקף בתזכורות היסטוריות כגון קריקטורות חרסינה של דיזראלי וגלאדסטון.
חדרים > חדר האוכל הרשמי

חדר האוכל הממלכתי נחשב לאחד החדרים המרשימים ביותר בבית, ועוצב על ידי האדריכל הנודע סר ג'ון סואן במאה ה-18. סואן, שהתפרסם בזכות עיצוביו לבנק אנגליה, יצר חדר רחב עם תקרה מקומרת מעוטרת באלמנטים קלאסיים.
תכונה בולטת בחדר היא תאורה טבעית חדשנית – סואן תכנן פתחים צרים לאורך התקרה, כך שאור היום יוכל להאיר את הקירות מבלי לפגוע בתחושת הגובה והמרחב של החדר.
כיום משמש חדר האוכל לפגישות רשמיות, כגון ארוחות בוקר עסקיות עם ראשי תעשייה ופיננסים. הקירות מעוטרים ביצירות מהאוסף האמנותי הממשלתי, אשר מתחלפות מעת לעת.
חדרים > חדר האירוח הרשמי

חדר האירוח (State Room) הוא החדר המרכזי לאירועים רשמיים. הוא משתרע על פני כל רוחבו של הבית, עם חלונות גבוהים המשקיפים על הגן המשותף של רחוב דאונינג ועל פארק סנט ג'יימס.
לאחר שיפוץ מקיף, החדר מציג ריצוף עץ משוחזר, קירות מחופים בבד דמשק בגוון קרם ווילונות תואמים. החדר יכול לשמש גם לפגישות רשמיות וגם לאירועים פרטיים.
בקצות החדר ניצבים אחי שיש מהמאה ה-18 עם מראות מעוטרות. בקיר המערבי מוצבים שניים מאוצרות דאונינג 11 – שני ארונות סיניים עתיקים מצופים לכה שחורה וזהובה.
חדרים > גרם המדרגות

גרם המדרגות הראשי מוביל לקומה הראשונה, ומציג מסע בהיסטוריה הפוליטית של בריטניה. קירותיו מכוסים בקריקטורות פוליטיות ותחריטים של שרי האוצר לדורותיהם, וכל שר אוצר רשאי לבחור את הקריקטורה שתייצג אותו.
חדרים > תיבת התקציב

הכניסה הראשית של דאונינג 11 מזוהה במיוחד עם תמונות שרי האוצר המציגים את "תיבת התקציב האדומה" ("Budget Box") ביום התקציב, רגע לפני יציאתם לפרלמנט.
מאז שנות ה-1860, כמעט כל שרי האוצר השתמשו בתיבה הידועה בשם Gladstone Box, אשר מוצגת כיום בלובי של משרד האוצר. השימוש בתיבה זו הפך למסורת ביום התקציב, לצד המנהג לפיו רק שר האוצר רשאי לשתות אלכוהול בפרלמנט – ורק במהלך נאום התקציב.
בשנות ה-70, ג'יימס קלהאן השתמש בתיבה חדשה, אך מאוחר יותר הוחזרה לשימוש תיבת גלדסטון המקורית. בשנת 1997, גורדון בראון שבר את המסורת כאשר הציג תיבה חדשה שיוצרה על ידי ארבעה מתלמדים צעירים ממחוז הבחירה שלו בדנפרמלין, אותם הזמין להצטלם איתו על מדרגות דאונינג 11
מאז כהונת טוני בלייר

כשטוני בלייר הפך לראש ממשלה ב-1997 הוא בחר להתגורר במספר 11, ולא במספר 10, מכיוון שהוא כלל אזור מגורים גדול יותר; בלייר התגורר באותה תקופה עם אשתו ומספר ילדיהם הקטנים, בעוד גורדון בראון, שר האוצר שלו, היה באותו שלב עדיין רווק. ב-2007, כשבראון הפך לראש ממשלה, הוא בחר תחילה לגור במספר 11, אך עד מהרה חזר למספר 10; בראון כבר היה נשוי אבל היו לו פחות ילדים מאשר לבני הזוג בלייר.
לאחר הבחירות הכלליות ב-2010, ראש הממשלה הנכנס, דייוויד קמרון, עבר להתגורר במספר 11, במקום בדאונינג 10, מכיוון שג'ורג' אוסבורן בחר להישאר בביתו הפרטי שבנוטינג היל. בתחילת אוגוסט 2011, אוסבורן עבר למספר 10.
ראש הממשלה בוריס ג'ונסון ושר האוצר סאג'יד ג'וויד, עד להתפטרותו בפברואר 2020, המשיכו את המנהג והתגוררו בדירות ששימשו באופן מסורתי את עמיתיהם.
במרץ 2020, ראש הממשלה בוריס ג'ונסון שיפץ את דירת המגורים במספר 11. חקירה של ועדת הבחירות חוקרת את מימון השיפוץ הזה. הפרשה כונתה בעיתונות פרשת Cash-for-Curtains.
הערות שוליים

↑  "History of Number 11 Downing Street". UK Government. נבדק ב-16 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Boris Johnson and girlfriend take bigger Downing Street flat, leaving smaller one for Javid family". The Independent. 29 ביולי 2019. ארכיון מ-1 במאי 2022. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Architect and Building News, 25 December 1963
↑  "10 Downing Street Today". אורכב מ-המקור ב-7 ביוני 2007. נבדק ב-29 במאי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Everett, Michael; Parry, Keith (21 ביולי 2016). "Ministerial Residences". נבדק ב-31 בינואר 2020 – via researchbriefings.parliament.uk. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑    Tim Walker. Edited by Richard Eden, ‏George Osborne spurns Downing Street to remain a Notting Hill Tory, The Telegraph, 26 June 2010
↑  "BBC Radio 4 – Gardeners' Question Time – 10 Surprising facts about Number 10 Downing Street". BBC. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Electoral Commission to investigate Boris Johnson's Downing Street flat renovations". BBC News. 28 באפריל 2021. נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Cash for curtains: will No. 10 refurb inquiry end up costing PM?". The Week. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ivens, Martin. "Boris Johnson's Wallpaper Is a Gamble on Britain's Class Divisions". Bloomberg. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Allegretti, Aubrey. "Boris Johnson furious as inquiry launched into 'cash for curtains'". The Guardian. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Maise, Desné. "DESNÉ MASIE: Could the 'cash for curtains' scandal be the UK's Nkandla?". Business Day. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BoJo 'Cash for Curtains' scandal: "Why lie and cover up in order to bring gaudy gold wallpaper?"". The Global Herald. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Roberts, Joe. "Boris and Carrie may have to hand over personal emails to 'cash for curtains' inquiry". נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Woodcock, Andrew. "Labour seeks Commons standards probe into Boris Johnson flat funding". The Independent. ארכיון מ-1 במאי 2022. נבדק ב-2 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
שר האוצר פיליפ האמונד ומזכיר האוצר של ארצות הברית ג'ק לו בדאונינג 11
גרם המדרגות של דאונינג 11
מלאיקה מיהמבו

מלאיקה מיהמבו (בגרמנית: Malaika Mihambo; נולדה ב-3 בפברואר 1994) היא אתלטית מגרמניה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020), פעמיים רצופות אלופת העולם (דוחה 2019, יוג'ין 2022) ופעמיים אלופת אירופה (ברלין 2018, רומא 2024) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

מיהמבו נולדה בהיידלברג, בת לאב מזנזיבר ואם גרמנייה.
ביוגרפיה > 2013

ב-2013 זכתה באליפות אירופה לנוער בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.70 מטר.
באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה באוגוסט אותה שנה סיימה במקום 18 בתוצאה של 6.49 מטר.
ביוגרפיה > 2014

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 סיימה רביעית בתוצאה של 6.65 מטר, כמו התוצאה של הזוכה במדליית ארד.
ביוגרפיה > 2015

ב-2015 זכתה באליפות אירופה עד גיל 23 בתוצאה של 6.73 מטר
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין, בסוף אוגוסט אותה שנה סיימה שישית בתוצאה של 6.79 מטר.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי 2016 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6.65 מטר, אחרינ איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.94 מטר) וג'זמין סוירס מבריטניה (6.86 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה רביעית בשיא אישי של 6.95 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, בריטניה במרץ 2018 סיימה חמישית בתוצאה של 6.64 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שהתקיימה בברלין באוגוסט אותה שנה זכתה במדליית זהב בתוצאה של 6.75 מטר, לפני מרינה בך רומנצ'וק מאוקראינה (6.73 מטר) ושארה פרוקטור מבריטניה (6.70 מטר).
ביוגרפיה > 2019

באוגוסט 2019 זכתה בפעם השלישית באליפות גרמניה בשיא אישי של 7.16 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-6 באוקטובר 2019 זכתה במדליית זהב בקפוצה לרוחק בשיא אישי של 7.30 מטר, לפני מרינה בך רומנצ'וק] (6.92 מטר) ואסה ברומה מניגריה (6.91 מטר). התוצאה שקבעה מדרגת אותה במקום 12 בעולם בכל הזמנים.
באותה שנה זכתה באליפות ליגת היהלום.
ביוגרפיה > 2020

בשנת 2020 היא השיגה תוצאה של 7.07 מטר באולם, בין התוצאות הטובות של קופצות גרמניות בכל הזמנים ובמקום עשירי בעולם בכל הזמנים ובכך היא עברה את אלכסנדרה וסטר.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין במרץ 2021 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 6.88 מטר, אחרי מרינה בך רומנצ'וק (6.92 מטר) ולפני קאדי סנייה משוודיה (6.75 מטר).
ביוגרפיה > 2021 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.00 מטר, לפני בריטני ריס מארצות הברית (6.97 מטר) ואסה ברומה (6.97 מטר).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין אורגון ארצות הברית ביולי 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.12 מטר, לפני אסה ברומה (7.02 מטר) ולטיסיה אורו מלו מברזיל (6.89 מטר).
היא זכתה חמש פעמים באליפות גרמניה באצטדיון וחמש פעמים באולם.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 7.30 מטר (2019)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 7.07 מטר (2020)
אסתר אתי קסטרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1975 (בת 49) ז' באב ה'תשל"ה רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 עיסוק:  זמרת, מדבבת, שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
אסתר (אתי) קסטרו (נולדה ב-15 ביולי 1975) היא זמרת, כוכבת ילדים, מדבבת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

קסטרו נולדה בשנת 1975 בשם אסתר קסטרו, על שם סבתה, וגדלה בשכונת קריית קריניצי ברמת גן. מפני שהוריה חשבו שאסתר הוא שם מבוגר, הם החליטו לשנות את שמה לאתי קסטרו. כבר מגיל 12 החלה קסטרו להופיע. ב-1987 היא השתתפה עם יגאל בשן בפסטיבל שירי הילדים מספר 17 עם השיר "אני אוהב אותך יפה שלי". לאחר מכן, בנעוריה, הייתה בלהקת הנוער "נעורי גבעתיים". היא  שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד הצפון.
בשנת 1999 השתתפה קסטרו במחזמר "סביב העולם בשמונים יום" בבימויו וכתיבתו של ירון כפכפי.
בשנת 2000 נוסדה להקת חמסה שבה קסטרו הייתה חברה. הלהקה הוציאה בשנת 2003 את האלבום "חמסה", הכולל את השיר "חייב למות עליי", שזכה להצלחה כאשר הופיע במקום הראשון במצעד של רשת ג', למשך שבוע, ואף דורג במקום ה-7 במצעד השנתי והלהקה זכתה במקום ה-3 בקטגוריית תגלית השנה ואף הופיעה בפסטיגל סובב עולם. בשנת 2004 התפרקה הלהקה.
במקביל להשתתפתה ב"חמסה", החלה קסטרו קריירת דיבוב, ודיבבה בסדרות ובסרטים, ביניהם "פוקימון", "ליגת הצדק", "סדריק", "המסע המופלא" ו"הקסם של אלה". בנוסף קסטרו קיבלה את תפקידה הטלוויזיוני הראשון בתור דמות אורחת בסדרה "החיים זה לא הכל", בה היא שיחקה את תמי.
קסטרו המשיכה בקריירת הדיבוב שלה, ודיבבה את דמותה של מוזה בסדרה "מועדון ווינX" ובסרטים "מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה", "מועדון ווינX: הרפתקה קסומה", "מועדון ווינX: ספיישלים" ו"מועדון ווינX: במעמקי הים הקסום". בנוסף היא דיבבה את לימונית בסדרת האנימציה "תותית" ובסדרת האתחול שלה שבעלת אותו שם. היא גם דיבבה את דמותה של מנדי בסדרה "טוטלי ספייס", את דמותו של עידו בסדרה "חבורת החצר" ואת דמותה של אוריאנה בסדרה "לולירוק".
קסטרו הייתה זמרת ליווי של יהורם גאון ושל דנה אינטרנשיונל, והשתתפה במופע משיריו של שמוליק קראוס. בשנת 2010 יצרה דיסק משותף עם הראפר הערבי סאז סאמח זקות, איתו היא גם הופיעה בסבב הופעות בצרפת. קסטרו הוציאה גם סינגלים משל עצמה, ביניהם השירים "מה יגידו" ו"כוכב מפלסטיק".
קסטרו השתתפה בסדרת הטלוויזיה "חיפזון וזהירון" בשנת 2012 בתפקיד בולי הדוור, וכיכבה בהצגות ילדים רבות, ביניהן "אדון חלום" ו"צ'קצ'יק חברים" בשנת 2016.
בשנת 2017 החלה קסטרו בקריירה ככוכבת ילדים והשתתפה בתפקיד הראשי בסדרה "האוטוגלידה של אסתר" שביים קובי מחט. על בסיס הסדרה נוצר מופע בכיכובה וסדרת המשך בשם "חגיגה בחצר עם אסתר" שגם בוימה על ידי קובי מחט‏.
בתחילת אוגוסט 2019 השתתפה בעונה השלישית של "גן הצוציקים" בערוץ בייבי, לאחר שבעונות הקודמות השתתפו לורן סביר ורינת גבאי. על בסיס הסדרה נוצר מופע בכיכובה.
בתחילת 2022 חזרה לגלם את כוכבת הילדים אסתר בסדרת הילדים "אסתר ופרוטי" ששודרה בערוץ הכוכבים וב-YOUKID.
בשנת 2024 חזרה עם להקתה חמסה לאיחוד בעונה ה-11 של תוכנית המציאות הכוכב הבא, במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2025. הלהקה הודחה מהתוכנית בשלב הספה החמה.
חיים אישיים

קסטרו הייתה נשואה לשבי זרעיה ויש להם בת. נכון ל-2019, קסטרו בזוגיות עם איש העסקים יעקב כגן.
בעקבות התקרבות לדת חזרה קסטרו לשם ילדותה, אסתר.
הערות שוליים

↑  גילי נוי, ‏אתם חייבים למות על זה: איפה בנות להקת "חמסה" היום?, באתר ‏מאקו‏, 8 בינואר 2016
↑  ריאיון עם אסתר (אתי) קסטרו בתוכנית "פותחים יום" - ברשת, באתר יוטיוב (6:27)
↑  אסתר אתי קסטרו מתראיינת בתוכנית "העולם הבוקר-החיים הטובים" ערוץ 13, באתר יוטיוב (6:01)
↑  האוטו גלידה של אסתר: סדרת טלוויזיה חדשה לילדים בערוץ הכוכבים של YES, באתר "תפוז אנשים", 10 בספטמבר 2017
↑  אצל אסתר בחצר, באתר "החיים היפים עם אורית ענבר", 27 באפריל 2018
↑  אסתר קסטרו יוצאת בתוכנית טלוויזיה לפעוטות ומצהירה: "לא מעניין אותי מה אומרים או חושבים עליי", נטאלי סילבר, באתר מלאבס – פתח תקווה, 26 ביולי 2019
↑  הזמרת אתי (אסתר) קסטרו משיקה סדרת טלוויזיה חדשה לילדים – "אוטוגלידה", אבי בר, באתר "חדשות ישראל בעסקים", 3 באוקטובר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297262105171  VIAF: 299344975   WorldCat (עם VIAF): 299344975
צבי ישראל טאו

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1938 (בן 87) כ"ח בטבת ה'תרצ"ח אוסטריה וינה, אוסטריה הפדרלית 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  ישראל ישראל
 השתייכות:  ציונות דתית, חרדים-לאומיים
 תחומי עיסוק:  אמונה, כתבי הראי"ה, כתבי הרב צבי יהודה הכהן קוק
 רבותיו:  הרב צבי יהודה הכהן קוק
 תלמידיו:  הרבנים אלי סדן, אלי בזק, משה בלייכר, צבי קוסטינר, יגאל לוינשטיין
 חיבוריו:  לאמונת עתנו, סולו המסילה, נשמה לעם עליה, הרימו מכשול מדרך עמי
 
 תפקידים נוספים:  נשיא ישיבת הר המור
 
הרב צבי ישראל טאו (נולד ב-1 בינואר 1938, כ"ח בטבת ה'תרצ"ח) הוא רב ישראלי, הבולט בהנהגת המגזר החרדי לאומי, משמש כנשיא ישיבת הר המור, ומנהיגן של ישיבות הקו ומפלגת נעם.
רבים מתלמידי הרצי"ה רואים בו את ממשיך דרכו של רבו, הרצי"ה קוק.
ביוגרפיה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא חלק מהמידע בפרק זה עשוי להיות מוטה ושגוי, יש לתקנו בהתאם להחלטות הבוררות בערך ישיבת מרכז הרב (פרטיה כאן).
ביוגרפיה > ראשית חייו

נולד בווינה, אוסטריה בשם הַנְס טַאוּ (Hans Thau). הוריו היגרו מגליציה, פולין, בתום מלחמת העולם הראשונה. אביו, אברהם אדולף טַאוּ היה בנקאי, ואמו, יהודית אילה לבית מייזלס, הייתה כימאית.
ארבעה חודשים לאחר האנשלוס עזב אבי המשפחה להולנד, ולאחר כמה חודשים הצטרפו אליו שאר בני המשפחה, תחילה גרו בהאג, ובתקופת השואה גרו בהילברסום. הם ניצלו בין השאר בזכות תושיית האם, שחיפשה את הילדים לחולי אדמת, ופיזרה שלטי אזהרה מהמחלה סביב בית המשפחה. ביוני 1942, אספו הנאצים את יהודי המדינה לקראת שילוחם למחנות ריכוז, והמשפחה אולצה לעבור לאמסטרדם. דרך קבוצת דיפלומטים פולנים בשווייץ, השיגה המשפחה דרכונים פרגוואים, ובעזרתם שבו לאחר כשנה להילברסום, שם הסתתרו בעליית גג במשך כשנתיים, בחסות המחתרת ההולנדית, עד סוף המלחמה.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה המשיכה המשפחה להתגורר בהילברסום, אך אמו מתה ממחלת הסרטן. הוא למד כאחיותיו בבית ספר ציבורי בעיירה סמוכה.
טאו הושפע מרוחות ציוניות שרווחו בארגון בני עקיבא המקומי. אביו התנגד לעלייה בטרם ישלים את תעודת הבגרות, אולם כשהאב ובנותיו ביקרו בארצות הברית, ניצל זאת טאו ועלה לישראל בגיל 17.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

לאחר עלייתו לארץ ישראל למד בישיבת הדרום אצל הרב יהודה עמיטל והרב מרדכי ברויאר. לימים סיפר הרב טאו שהרב עמיטל השקיע רבות בקליטתו והכניסו לעולם התורה, ובפרט לתורת הרב קוק. לאחר שנה עבר לישיבת מרכז הרב. למד גם בישיבת כרם ביבנה עם חברי שבט איתנים של בני עקיבא. שימש בתפקיד חינוכי בישיבה התיכונית אור עציון בשנים הראשונות להיווסדה, ולאחר מכן חזר לישיבת מרכז הרב.
בשנת תשכ"ז לאחר נישואיו לרבנית חנה התגורר ליד אביה שהיה מנהלו של כפר אליהו, מוסד חינוכי פנימייתי דתי לילדי עולים ליד גדרה. בשנת ה'תשכ"ח (1968) החל ללמד בישיבת כרם ביבנה. באותה שנה, השתתף לבקשת הרב צבי יהודה הכהן קוק בהפגנה נגד קונצרט של מתאוס פסיון מאת יוהאן סבסטיאן באך בבנייני האומה. המפגינים, ובהם הרב טאו, התפרצו לאולם והפריעו למהלך הקונצרט. בעקבות כך נעצרו שישה, בהם הרב טאו. לדבריו לאחר המעשה הרב צבי יהודה קוק אמר לו שהעובדה שגרם לשוטר לסחוב אותו בכוח היא מעשה לא מוסרי ומצווה הבאה בעבירה.