stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השערת הביופיליה
הערות שוליים

↑  "biophilia hypothesis." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2014.
↑  Wilson, Edward O. (1984). Biophilia. Cambridge, MA: Harvard University Press. ISBN 0-674-07442-4.
↑  Kellert & Wilson 1995, p. 416.
↑  Fromm, Erich (1964). The Heart of Man. Harper & Row.
↑  SANTAS, ARISTOTELIS. "Aristotelian Ethics And Biophilia." Ethics & The Environment 19.1 (2014): 95-121. GreenFILE. Web. 24 Feb. 2015 http://web.b.ebscohost.com/ehost/pdfviewer/pdfviewer?sid=2ed69cd6-0f3e-47aa-b03a-a284b3619652%40sessionmgr113&vid=4&hid=116(הקישור+אינו+פעיל)
↑  Kahn, Peter; Kellert, Stephen (2002). Children and nature: psychological, sociocultural, and evolutionary investigations. MIT Press. p. 153. ISBN 0-262-11267-1.
↑  Katcher, Aaron (2002). "Animals in Therapeutic Education: Guides into the Liminal State".  In Kahn, Peter H.; Kellert, Stephen R (eds.). Children and Nature: Psychological, Sociocultural, and Evolutionary Investigations. MIT Press. ISBN 0-262-11267-1. נבדק ב-30 בינואר 2013. {{cite book}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
1 2  יוליה פריליק-ניב, צמחייה טרופית סבוכה, טפטים מקש ושטיחים מסרפד: הבית חוזר לטבע, באתר Xnet‏, 8 בינואר 2020
↑  Rogers, Kara. "Biophilia Hypothesis". Encyclopædia Britannica Online. נבדק ב-10 פבר' 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Biophilic Cities". Biophilic Cities. נבדק ב-10 מרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stephen R. Kellert, ed. (1993). The Biophilia Hypothesis. Island Press. ISBN 1-55963-147-3.
↑  "Biophilic Design: The Architecture of Life". www.stephenrkellert.net. אורכב מ-המקור ב-6 במרץ 2016. נבדק ב-29 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Caperna A., Serafini S. (2015). Biourbanism as new epistemological perspective between Science, Design and Nature. In Architecture & Sustainability: Critical Perspectives. "Generating sustainability concepts from an architectural perspective", KU Leuven - Faculty of Engineering, Belgium). ISBN 9789462920880
↑  Caperna A., Giangrande A., Mirabelli P., Mortola E., (2013). Partecipazione e ICT. Gangemi Editore ISBN 9788849225365
↑  C. Alexander, The Nature of Order|The Nature of Order: An Essay on the Art of Building and the Nature of the Universe, Center for Environmental Structure, 2002
↑   Serafini, S. (2009). Totalitarismo del brutto. No alle archistar. In Bioarchitettura, 59 (Ottobre), pp. 4-11.
↑  Caperna, A., Tracada, E. (2012). Biourbanism for a Healthy City. Biophilia and sustainable urban theories and practices. Bannari Amman Institute of Technology (BIT), Sathyamangalam, India, 3–5 September 2012
↑  Windows looking out to plants helping the healing process
↑  RH Mattson (2009).  SH (ed.). "Ornamental indoor plants in hospital rooms enhanced health outcomes of patients recovering from surgery". J Altern Complement M Park. 15 (9): 975–80. doi:10.1089/acm.2009.0075. PMID 19715461.
↑  "Arousing Biophilia". arts.envirolink.org. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2015-11-03.
ועכשיו לחלק האומנותי

ועכשיו לחלק האומנותי הוא אלבום ראפ והיפ הופ של הראפר וזמר הישראלי רביד פלוטניק. האלבום כולל רצועה המורכבת מ-12 שירים, ואורכו עומד על 54 דקות ו-20 שניות. זהו אלבום האולפן החמישי של הזמר, והוא הוקלט תחת חברת התקליטים "התו השמיני". האלבום הוקלט ב-2018 ו-2019, ויצא לאור ב-30 ביוני 2019.
זהו האלבום הראשון בו פלוטניק אינו מזדהה בשם הבמה "נצ'י נצ'", איתו פרץ בסצנת הראפ וההיפ הופ הישראלית, אלא בשמו הפרטי ושם משפחתו האמיתיים. במקביל ליציאתו לשווקים המסורתיים, האלבום עלה גם לאתרי ואפליקציות הזרמת המוזיקה.
רקע והפקה

לאלבום עצמו אין מפיק אחד ואותו הפיקו מפיקים וחברים בתעשייה (שקל, טונה, ניר דנן, ישי סוויסה, נמרוד בר, יאנג הפנר, איה כורם, עידו מימון, יאיא כהן אהרונוב ועמית שגיא). האלבום כולל מספר רפרנסים לשירים של זמרים אחרים (בשיר הראשון - "חארבו דארב", האאוטרו הוא קטע מהשיר "נובמבר" של מירי מסיקה, בשיר השביעי "עולם ומלואו", מוזכר השיר "עד לפעם הבאה" של אהוד בנאי ובשיר השמיני - "נתראה בגלגול הבא", השיר "עולם משוגע" שלו ושל טונה).
"נתראה בגלגול הבא", השיר השמיני באלבום, נכתב לזכרה של גלי בללי, שנהרגה באסון בנחל צפית ב-26 באפריל 2018. בשיר הוא מעלה שאלות רבות לחלל הריק לגבי התמודדות עם האבל והמצב עצמו, ומזכיר גם את השירים שאהבה לכתוב.
"יום כיפור בכפר סירקין", השיר התשיעי באלבום, נכתב לאביו עוזי, ומספר על מערכת היחסים ביניהם, אבא ובן, ומספר על ההבדלים וקווי הדמיון שבחיים של שניהם ועל התנהגותם, שיחות ועצות שלהם ועוד.
ב־12 בדצמבר 2019 הוציא הראפר טונה אלבום בשם "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי" אשר שמו ועטיפתו הם רפרנס ומחווה חברית לאלבום זה. בנוסף, פלוטניק התארח בשיר "עב"מ" מתוך האלבום.
הוצאת האלבום

ב-25 במאי 2019 הודיע ברשתות החברתיות כי האלבום, החמישי במספר, יצא ב-30 ביוני 2019. אלבום זה הוא הראשון להציג את שמו - רביד פלוטניק, ולא את שם הבמה שלו - נצ'י נצ', על העטיפה, צעד של האמן בדרך להיפרד משם זה ולהשתמש בשמו האמיתי.
כחודש לפני יציאת האלבום פרסם פלוטניק את שני התאריכים למופע ההשקה של האלבום, שיתקיימו באמפי שוני (כמו קודמו - "שפל וגאות"), ב-24 וב-25 ביולי.
ב-27 ביוני הושמע לראשונה השיר הרביעי באלבום, "מדינת משטרה", בתוכנית הרדיו "עסק שחור". בבוקר יום ראשון, 30 ביוני, האלבום הופץ במספר פלטפורמות לשמיעת מוזיקה באינטרנט: יוטיוב, טיידל, ספוטיפיי, בנדקמפ ואפל מיוזיק.
ביקורות

האלבום זכה לביקורות טובות. חלקן יותר וחלקן פחות. ב"מעריב" כתב דודי פטימר שנצ'י חוזר לשמו האמיתי - רביד פלוטניק, הוא משלים את הפיכתו לזמר לכולם שאת דרך זו התחיל באלבומו הקודם - "שפל וגאות", והתוצאה היא אלבום חדש ומעולה. בהמשך הוא מברך ומחמיא על האיכויות והסגנונות השונים שהוא הביא ליצירה החדשה: "מצד אחד, בשירים כמו "חארבו דארב", "עולם ומלואו", "סמוראי" (עם ג'ימבו ג'יי) ו"סלח לי אבי כי חטאתי", הוא עושה ראפ מחתרתי מעולה, חד ובועט, כמו שהוא הכי יודע לעשות. מצד שני, האלבום ניחן באקלקטיות מוזיקלית: הוא משלב רגאיי וסקא בשירים כמו "מדינת משטרה", "אלעד"; אלמנטים מזרחיים ב"אמונה עיוורת"; ופופ-רוק ב"נתראה בגלגול הבא". ”הוורסטיליות, שבירת הקווים וחציית הגבולות, המאפיינות את כל האלבום, הופכות את "ועכשיו לחלק האמנותי", לאלבום לכל אוזן. מהסוג שכל חובב ז'אנר, כזה או אחר, יכול למצוא בו את השיר שלו. הוא שר על אהבה. הוא שר על מחאה חברתית. הוא מדבר בשפה נמוכה, לצד מילים גבוהות. וכל הבליל הזה יוצר משהו מאוד ישראלי, אקטואלי ורלוונטי מתמיד”.
ב"ישראל היום" כתב סער גמזו שהאלבום כולו מכיל הרבה כנות, רגישות, אמפתיה וכישרון כתיבה. הוא כתב שבעזרת הדרך והצורה שבה הוא מספר על הקרובים אליו בשירים "אלעד" ו"יום כיפור בכפר סירקין", אפשר ללמוד הרבה על האישיות שלו - אמפתי, מצחיק, רגיש, צמא חיים ונטוע עם רגליו בקרקע בה גדל. לעומת זאת, הוא "פידבק" בכך שלקח לו לא מעט זמן להתחיל לזמזם את האלבום ושלהיטים מקפצים להופעות ובכלל כמעט ואין בתוך האלבום. הוא המשיך וכתב שהאלבום בכלליות די רגוע ושקט ומעורר מעין אווירת שיחה חברתית: ”למעט "חארבו דארב" שפותח את האלבום, ו"למעלה" שסוגר אותו (על ביט פ-ס-י-כ-י של עידו מימון), אין כאן שיר שיגרום לקהל להפוך לעיסה קופצנית. הרוב המוחץ של השירים הם בעלי אופי מינורי יותר ויוצרים אווירה של שיחת סלון חברית”.
רשימת רצועות

| ועכשיו לחלק האומנותי> מס' | ועכשיו לחלק האומנותי> שם | ועכשיו לחלק האומנותי> מילים | ועכשיו לחלק האומנותי> לחן | ועכשיו לחלק האומנותי> מפיק(ים) | ועכשיו לחלק האומנותי> משך | ועכשיו לחלק האומנותי>  | ועכשיו לחלק האומנותי>  | ועכשיו לחלק האומנותי>  | ועכשיו לחלק האומנותי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חארבו דארב  | רביד פלוטניק | פלוטניק, אייל דוידי | שקל | 3:46 |  |  |  |  |
| 2. | שווארמה  | פלוטניק | פלוטניק | ניר דנן | 3:50 |  |  |  |  |
| 3. | אמונה עיוורת (עם סימה נון)   | פלוטניק, סימה ברמי | סלאח אל-כוויתי | שקל | 4:45 |  |  |  |  |
| 4. | מדינת משטרה  | פלוטניק, ברק כהן | פלוטניק, ניר דנן | ניר דנן | 4:01 |  |  |  |  |
| 5. | אלעד  | פלוטניק | פלוטניק | עמית שגיא | 3:24 |  |  |  |  |
| 6. | סמוראי (עם ג'ימבו ג'יי)   | פלוטניק, עומר הברון, איתי זבולון | פלוטניק, דנן, זבולון | דנן, טונה | 6:05 |  |  |  |  |
| 7. | עולם ומלואו  | פלוטניק | ישי סוויסה | סוויסה | 6:04 |  |  |  |  |
| 8. | נתראה בגלגול הבא  | פלוטניק | פלוטניק, יאיא כהן אהרונוב | סוויסה, כהן אהרונוב | 3:34 |  |  |  |  |
| 9. | יום כיפור בכפר סירקין  | פלוטניק | פלוטניק, נמרוד בר | בר | 4:53 |  |  |  |  |
| 10. | סלח לי אבי כי חטאתי (עם ברי סחרוף)   | פלוטניק | פלוטניק, יונתן נאמן, סוויסה | סוויסה, יאנג הפנר | 5:41 |  |  |  |  |
| 11. | נענע  | פלוטניק | פלוטניק, סוויסה | סוויסה | 5:20 |  |  |  |  |
| 12. | למעלה  | פלוטניק | פלוטניק, עידו מימון | סוויסה, עידו מימון | 2:49 |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 54:20 |  |  |  |  |
משתתפים באלבום

נאור בן מאיר – מיקס, הקלטה
סידני טולדנו – מאסטרינג
ישי סוויסה – קלידים, תכנותים, הקלטה, הפקה מוזיקלית (רצועות 7–8, 10–12), קולות (רצועות 1–5, 7–9, 11), לחן (רצועות 7, 10–11)
אייל דוידי – קלידים, קולות (רצועות 1,3), קלידים ותכנותים (רצועות 1, 3)
רועי פרידמן – כלי הקשה (רצועות 1, 8, 11)
ניר דנן – הפקה מוזיקלית (רצועות 2, 4, 6), גיטרות (רצועות 2, 12), באס (רצועות 2, 6), קלידים (רצועה 6), לחן (רצועות 2, 4, 6), קולות (רצועות 2, 4–5, 8, 10)
יקיר ששון – חצוצרה (רצועות 4–5), סולו חליל (רצועות 4, 11)
עמית שגיא – הפקה מוזיקלית, גיטרות, באס, קלידים (רצועה 5)
איתי זבולון – מילים, לחן, הפקה מוזיקלית, גיטרות, קלידים (רצועה 6), קולות (רצועה 10)
עמית קכמן – צ'לו (רצועה 7)
מאיה בלזיצמן − צ'לו (רצועות 6, 8)
נמרוד בר − הפקה מוזיקלית, קלידים, תכנותים (רצועות 9)
יונתן נאמן − קלידים (רצועות 10, 12), הפקה מוזיקלית, תכנותים (רצועה 10)
יאיא כהן אהרונוב − לחן, הפקה מוזיקלית, גיטרות, קלידים תכנותים, קולות (רצועה 8)
ברי סחרוף − שירה (רצועה 10)
עמית חשאי − קולות (רצועה 1)
סימה ברמי − קולות (רצועה 1, 2), הופעת אירוח (רצועה 2)
דרור פז − קולות (רצועות 1, 7, 10)
אלעד נדב − קולות (רצועות 1−2, 4−5, 8−9)
ליהי אשל − קולות (רצועות 2, 4, 6, 8, 10−11)
תמיר בר − קולות (רצועות 3, 10, 12)
אלון בלום − קולות (רצועות 4, 8)
אושרת רובין − קולות (רצועות 6−7)
תמר שאוקי − קולות (רצועה 10)
שגיא דהן − קולות (רצועה 10)
אריה אבטן − קולות (רצועה 12)
עידו מימון  − לחן, הפקה מוזיקלית, קלידים, תכונתים (רצועה 12)
ברק כהן − מילים (רצועה 4)
היסטוריית יציאות

| תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 2019 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | מאד מאן |  |
| 4 ביולי 2019 | תקליטור | התו השמיני |  |
הערות שוליים

↑  שקל, טונה, ניר דנן, ישי סוויסה, נמרוד בר, יאנג הפנר, עידו מימון, יאיא כהן אהרונוב ועמית שגיא
↑  ניצן פינקו, לבד בפסגה: רביד פלוטניק כבר לא רוצה שתקראו לו "נצ'י נצ'", באתר כלכליסט, 30 ביוני 2019
↑  רביד פלוטניק - ועכשיו לחלק האומנותי | מופע השקה כפול באתר פייסבוק
↑  דודי פטימר, ‏ישראלי, אקטואלי ורלוונטי: נצ'י נצ' נכנס למיינסטרים באלבום חדש ומעולה, באתר מעריב אונליין, 1 ביולי 2019
↑  סער גמזו, רביד פלונטיק: אלבום בנעלי בית, באתר ישראל היום, 1 ביולי 2019
↑  ועכשיו לחלק האומנותי by רביד פלוטניק (באנגלית בריטית), נבדק ב-2019-07-19
↑  ועכשיו לחלק האומנותי | רביד פלוטניק | נצ'י נצ' | דיסק אלבום, באתר דיסק סנטר
| רביד פלוטניק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "תחיית המתים" (2010) • "צדיק אחד בסדום" (2011) • "בור ועם הארץ" (2013) • "ברוכים הבאים לפתח תקוה" (2015) • "שפל וגאות" (2017) • "ועכשיו לחלק האומנותי" (2019) • "תוך כדי תנועה" (2021) |  |
| סינגלים | "קפה וסיגריה" • "איידישע ראסטה מאן" • "חסידה צחורה" • "יום חדש" • "כל הזמן הזה" • "כפרה שלי" • "בדיוק כמו שאני" • "נתראה בגלגול הבא" |  |
| השתתפות בסינגלים | "יהיה בסדר" • "עולם משוגע" • "אל תיקח ללב" • "כנען (12 מרגלים)" |  |
| שירים אחרים | "שיר ארץ" • "סם הרדמה" • "שלווה בארמונותייך" |  |
| ערכים קשורים | פרודוקס • התו השמיני • היי פייבר הפקות |  |
חולד גלילי

| חולד גלילי> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: חולדיים
סוג:: חולד
מין:: חולד גלילי
שם מדעי
 Spalax galili

חולד גלילי (שם מדעי: Spalax galili) הוא מין של חולד במשפחת החולדיים, החי באזור הגליל העליון. חולד זה, ביחד עם שלושה מינים אחרים של חולדים החיים בארץ ישראל מכונה חולד ארץ ישראלי.
לאחר זיהויו של החולד הגלילי בשנת 2001, הביולוג, אביתר נבו תיעד דגימות בסביבה המקיפה את מושב כרם בן זמרה. החולד הגלילי הוא דוגמה לאורגניזם בעל כושר הסתגלות מצוין לתנאים תת-קרקעיים ולכן רוצף גנטית בשנת 2014.
הערות שוליים

↑  Xiaodong Fang, Eviatar Nevo, Lijuan Han, Erez Y. Levanon, Genome-wide adaptive complexes to underground stresses in blind mole rats Spalax, Nature Communications 5, 2014-06-03, עמ' 3966 doi: 10.1038/ncomms4966
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חנה גודינגר (דרייפוס)

אין תמונה חופשית
הרבנית חנה גודינגר (דרייפוס) (נולדה בט' בניסן ה'תשל"ט, 6 באפריל 1979) היא מייסדת וראש ישיבת דרישה לנשים בכפר עציון, ומלמדת גמרא בעיון במת"ן - מכון תורני לנשים בירושלים.
קורות חייה

גדלה בבית אל.
בוגרת בית המדרש במגדל עׂז, המכון התלמודי ב'מת"ן' ותוכנית ההלכה בבית מורשה בירושלים.
בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובפסיכולוגיה מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני בתלמוד מאוניברסיטת בר-אילן.
לימדה גמרא והלכה בתיכון 'פלך' בירושלים משנת תשס"ז (2007), והייתה שם האישה הראשונה בישראל שמונתה לתפקיד 'רבנית בית הספר' בו שימשה כעשור.
עמדה בראש בית המדרש ב"מדרשת לינדנבאום" משנת תשע"א (2011) במשך כחמש שנים.
בשנת תשע"ח (2017) עמדה בראש תוכנית 'מתיבתא' ב'מת"ן' ירושלים ומלמדת שיעור הגמרא – עיון של התכנית.
בשנת תשע"ט (2018) הקימה בראש צורים את ישיבת דרישה – ישיבה ראשונה בארץ לנשים[דרושה הבהרה], כשהיא עומדת בראשותה. כעבור שלוש שנים עברה הישיבה לקיבוץ כפר עציון.
חיים אישיים

גודינגר-דרייפוס מתגוררת בבת עין, נשואה לדוד ואם לשישה ילדים.
ראו גם

לימוד תורה לנשים
וילפריד הייד-וייט

| --- | --- |

וילפריד הייד-וייט (1962)
 לידה:  12 במאי 1903 בורטון שעל המים, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  6 במאי 1991 (בגיל 87) וודלנד הילס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Wilfrid Hyde White 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1934–1983 (כ־49 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1923)  מרלבורו קולג' 
 צאצאים:  אלכס הייד-ווייט 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
וילפריד הייד-וייט (באנגלית: Wilfrid Hyde-White;‏ 12 במאי 1903 - 6 במאי 1991) היה שחקן אופי אנגלי שהופיע בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. הוא זכה להכרה בינלאומית כשהופיע בתפקיד קולונל פיקרינג בסרט "גבירתי הנאווה", הגרסה הקולנועית של המחזמר באותו שם.
ביוגרפיה

הייד-וייט נולד בבורטון שעל המים בגלוסטרשייר ב-12 במאי 1903 לכומר ויליאם אדוארד וייט הקנון של קתדרלת גלוסטר ולאשתו אתל אדלייד. הוא למד במרלבורו קולג' ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הופעת הבכורה של הייד-וייט הייתה ב-1922 במחזה "Tons of Money" שהוצג באי וייט. אחר כך החל לעבוד בקביעות על הבמה בסדרת קומדיות בהפקת תיאטרון אלדוויץ' בלונדון. ב-1932 הצטרף לסיבוב הופעות בדרום אפריקה, וב-1934 שיחק בהופעת הבכורה שלו בקולנוע בסרט "Josser on the Farm". ב-1941 הופיע בקומדיה של ג'ורג' פורמבי "Turned Out Nice Again". ב-1949 שיחק בתפקיד משנה בסרט "האדם השלישי". בשנות החמישים של המאה העשרים הופיע בקביעות בסרטי קולנוע בריטים. הסרט "Two-Way Stretch" מציג את הצד השובב של הדמויות שגילם בתקופה זו. בין 1962 ל-1965 כיכב הייד-וייט בתסכיתי רדיו קומיים בשם "The Men from the Ministry".
הוא המשיך להופיע על במת התיאטרון, וב-1951 שיחק לצדם של לורנס אוליבייה ושל ויוויאן לי במחזות "קיסר וקלאופטרה" ו"אנטוניוס וקלאופטרה". עוד הופיע בתיאטראות ברודוויי והיה מועמד פעמיים לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר. בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים השתתף בתוכניות הטלוויזיה "Buck Rogers in the 25th Century", בפרק הפיילוט של הסדרה "בטלסטאר גלקטיקה" ובסיטקום "The Associates".
הייד-וייט שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "קולומבו" בכיכובו של פיטר פאלק. מקום ההתרחשות של הפרק הראשון "Dagger of the Mind" משנת 1972 היה בבריטניה, ובו המפקח קולומבו מבקר בסקוטלנד יארד, אבל בניגוד לשחקנים האמריקאים ששיחקו לצדו, הייד-וייט לא היה יכול להשתתף בצילומים בבריטניה בגלל בעיות מיסוי שלו. לכן הסצנות בהשתתפותו צולמו בקליפורניה. הופעתו השנייה בסדרה "קולומבו" הייתה בפרק "Last Salute to the Commodore" משנת 1976. באותה שנה היה הייד-וייט אורח בתוכנית "אלה הם חייך" בהנחייתו של איימון אנדרוז.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-17 בדצמבר 1927 התחתן הייד-וייט עם בלאנש הופ אייטקן, שחקנית שהייתה ידועה בשם הבמה בלאנש גלין, והייתה מבוגרת ממנו בעשר שנים. לבני הזוג נולד בן אחד. בלאנש נפטרה ב-1946 בגיל 53. ב-1957 התחתן הייד-וייט בשנית עם השחקנית אתל דרו. הם היו נשואים עד מותו ב-1991. לבני הזוג נולדו שני ילדים ובהם השחקן אלכס הייד-וייט.
הייד-וייט נפטר ב-6 במאי 1991 ב-Motion Picture Country Home בוודלנד הילס שבלוס אנג'לס מהתקף לב. גופתו הוחזרה לאנגליה ונקברה בקבר משפחתי בבית קברות בבורטון על המים שבגלוסטרשייר.
הערות שוליים

↑  IMDb profile
↑  1893 year of birth per census records for Blanche Hope Aitken, Hyde-White's first wife
↑  Blanche White (professional name Blanche Glynne) died in England, aged 53, in 1946, not 1948, as per England and Wales death records at findmypast.co.uk website: Registration District: Chard, County: Somerset, Year of Registration: 1946, Quarter of Registration: Apr-May-Jun, Age at death: 53, Volume No: 5C, Page No: 340
↑  וילפריד הייד-וייט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314564905171  PLWABN: 9810687337105606  BNE: XX5082787  BnF: cb13986419r (data)  GND: 1207397210  ISNI: 0000 0001 1950 7416  LCCN: no96050986  MusicBrainz: 794cf957-4777-4ff5-bcab-b9d1f26ba081  SNAC: w6cv7jgd  SUDOC: 249301946  VIAF: 66832541   WorldCat (עם VIAF): 66832541
חוויאר פרז דה קוויאר

חוויאר פרז דה קוויאר (בספרדית: Javier Pérez de Cuéllar de la Guerra, הגייה מדויקת: חווייר פרס דה קוּאֶיַאר דה לה גרה; 19 בינואר 1920 – 4 במרץ 2020) היה דיפלומט פרואני, שכיהן כמזכ"ל האו"ם, החל מ-1 בינואר 1982 ועד 31 בדצמבר 1991.
בשנת 1995 הפסיד בהתמודדות לנשיאות פרו נגד אלברטו פוג'ימורי. שימש כראש ממשלה וכשר חוץ מנובמבר 2000 עד יולי 2001, במהלך התקופה הסוערת שלאחר התפטרות פוג'ימורי עקב אישומי שחיתות.
בספטמבר 2004 פרש מתפקידו כשגריר פרו בצרפת, אך הוא המשיך להתגורר בצרפת.
קריירה דיפלומטית

חוויאר פרז דה קוויאר נולד בלימה. הוא הצטרף בשנת 1940 למשרד החוץ הפרואני. בשנת 1944 צורף לשירותים הדיפלומטיים של ארצו, ובשנים שאחר מכן שימש כמזכיר בשגרירויות פרו בצרפת, אנגליה, בוליביה וברזיל. מאוחר יותר אף מילא את תפקיד השגריר בשווייץ, ברית המועצות, פולין וונצואלה.
הוא היה חבר במשלחת הפרואנית לעצרת הכללית הראשונה של האו"ם ב-1946, וכמו כן היה חבר במשלחות ארצו לכינוסים ה-25 עד ה-30 של העצרת. בשנת 1971 מונה לנציג הקבוע של פרו באו"ם, והוביל את משלחות ארצו בכל העצרות עד 1975.
בשנים 1973 ו-1974 ייצג את מדינתו במועצת הביטחון של האו"ם, ושימש כיושב ראש של המועצה במהלך אירועי הדמים בקפריסין ביולי 1974. ב-18 בספטמבר 1975 מונה לנציגה המיוחד של מועצת הביטחון בקפריסין, תפקיד בו החזיק עד 1977, עת חזר לכהן בשירות החוץ של מדינתו.
ב-27 בפברואר 1979 מונה דה קוויאר לתת-מזכ"ל האו"ם לעניינים מדיניים מיוחדים. החל מאפריל 1981, בהחזיקו עדיין במשרה זאת, שימש כנציגו האישי של מזכ"ל האו"ם למשבר אפגניסטן. במסגרת זאת ביקר בפקיסטן ובאפגניסטן באפריל ובאוגוסט אותה שנה כדי להמשיך במגעים בהם החל מזכ"ל האו"ם כמה חודשים לפני כן.
מזכ"ל האו"ם

ב-31 בדצמבר 1981 החליף פרז דה קוויאר את קורט ולדהיים כמזכ"ל האו"ם. הוא נבחר מחדש לתקופת כהונה נוספת באוקטובר 1986. במהלך שתי הקדנציות שלו הוביל ניסיונות תיווך בין בריטניה לבין ארגנטינה בעקבות מלחמת פוקלנד וקידם את מאמציה של קבוצת קונטדורה להשכין שלום ויציבות באמריקה המרכזית. כן נטל חלק במשא ומתן לעצמאותה של נמיביה, תיווך בסכסוך בסהרה המערבית בין מרוקו לחזית הפוליסריו, והיה פעיל גם בנושא קפריסין. תקופת כהונתו השנייה כמזכ"ל האו"ם הסתיימה בסוף 1991.
לאחר כהונתו באו"ם

לאחר תום כהונתו הוסיף פרז דה קוויאר הוסיף למלא תפקידים פוליטיים ודיפלומטיים. ב-1995 התמודד ללא הצלחה מול אלברטו פוג'ימורי על נשיאות פרו, ולאחר הפסדו עבר להתגורר בפריז. לאחר התפטרות פוג'ימורי בשנת 2000 מונה דה קוויאר לראש מועצת השרים ושר החוץ בממשלתו של הנשיא הזמני ולנטין פניאחואה, תפקידים שבהם החזיק עד יולי 2001. בשנים 2002–2004 כיהן כשגריר פרו בצרפת.
פרז דה קוויאר נפטר ב-4 במרץ 2020 בגיל 100.
הערות שוליים

↑  McFadden, Robert D. (2020-03-05). "Javier Pérez de Cuéllar Dies at 100; U.N. Chief Brokered Peace Pacts". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-05.
| האומות המאוחדות מזכ"לי האומות המאוחדות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| בריטניה גלאדווין ג'ב (זמני) | נורווגיה טריגווה לי | שוודיה דאג המרשלד | בורמה או תאנט | אוסטריה קורט ולדהיים | פרו חוויאר פרז דה קוויאר | מצרים בוטרוס בוטרוס ראלי | גאנה קופי אנאן | קוריאה הדרומית באן קי-מון | פורטוגל אנטוניו גוטרש |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266854205171  PLWABN: 9810615943205606  BIBSYS: 90656254  BNE: XX1086525  BnF: cb120080440 (data)  CANTIC: a10141947  CiNii: DA05244330  GND: 119281228  ISNI: 0000 0001 0868 5006  LCCN: n86031767  LNB: 000005504  NDL: 01185253  NKC: jn19990006516  NLA: 53942918  NSK: 000664431  NTA: 074458825  RERO: 02-A016967893  SELIBR: 197200  SNAC: w6dn4npf  SUDOC: 028196120  Trove: 1540340  VIAF: 9857700   WorldCat (עם VIAF): 9857700
חנה גברון

| --- | --- |

 לידה:  1936 פלשתינה (א"י), האימפריה הבריטית 
 התאבדה:  14 בדצמבר 1965 (בגיל 29 בערך) הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Anne Fyve 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  אוניברסיטת לונדון 
 בן זוג:  רוברט גברון (1955)
 צאצאים:  סיימון גברון, ג'רמי גברון 
 תרומות עיקריות
 הספר המחקרי "הרעיה השבויה"
 
חנה גברון (אנגלית: Hannah Gavron נולדה אן פייבל; 1936 – 14 בדצמבר 1965) הייתה סוציולוגית יהודייה בריטית, שנולדה בארץ ישראל המנדטורית.