stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בכווית
הערות שוליים

↑  Cross-dressers' heads shaved in Kuwait, gulfnews.com (באנגלית)
↑  Gulf Cooperation Countries to test, detect then ban gays from entering their countries | LGBT Weekly, web.archive.org, ‏8 באוקטובר 2013
↑  These Countries Actually Want To Perform Tests To 'Detect' Gays, HuffPost, ‏2013-10-09 (באנגלית)
↑  The New Arab, This controversial Instagram star was arrested and abused for being 'too feminine' in Kuwait, https://english.alaraby.co.uk/, ‏15 בספטמבר 2017 (באנגלית)
1 2  The New Arab, Kuwait's gay community wants official recognition for LGBT rights, https://english.alaraby.co.uk/, ‏1 באוגוסט 2019 (באנגלית)
חומת מגן כלכלית

חומת מגן כלכלית הוא כינוי שטבע שר האוצר בממשלת שרון הראשונה, סילבן שלום, למדיניות הכלכלית של משרד האוצר, זמן קצר לאחר מבצע חומת מגן. בהגשמת התוכנית עסק השר שלום עצמו בשנת 2002, והמשיך בה מחליפו בתפקיד בממשלת שרון השנייה, בנימין נתניהו, בשנים 2003–2005.
התוכנית הגיעה בתגובה למיתון הכלכלי בישראל לאחר ההאטה בכלכלה העולמית בשנת 2001, משבר התעשיות הטכנולוגיה והחמרה במצב הביטחוני ב-2002 כתוצאה מהאינתיפאדה השנייה. התוכנית עזרה בהפחתת הגרעון הציבורי ועזרה בקבלת חלק מהערבויות שממשלת ישראל ביקשה מארצות הברית לצורך יציאה מהמיתון. היא אוששה את הפעילות העסקית במשק, הקטינה את המעורבות הממשלתית, כך שכלל הפרמטרים הראו התאוששות כלכלית רחבה בהם חידוש הצמיחה, צמצום האבטלה, החזרת השקעות-חוץ בישראל ורמת אינפלציה כמעט אפסית.
חקיקה

למימוש התוכנית שימשו שלושה חוקי הסדרים, שלוו בצעדי חקיקה נוספים. ראשית מימושה של התוכנית בחוק תוכנית החירום הכלכלית, שאושר בכנסת ביוני 2002, והמשכה בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002 ובחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.
השינויים שהונהגו במסגרת התוכנית > שינויים בתקציב המדינה

קיצוץ בשכר במגזר הציבורי
קיצוץ של 4% ברבות מהקצבאות והגמלאות של המוסד לביטוח לאומי
קיצוצים חדים ביותר בקצבאות הילדים
השינויים שהונהגו במסגרת התוכנית > רפורמה במס הכנסה

בעקבות המלצותיה של "ועדת רבינוביץ'", נחקק תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, שמרכיביו העיקריים:
תחילתו של תהליך להורדת שיעורי המס (סעיף 121 לפקודת מס הכנסה).
חיוב במס הכנסה של רווחים ריאליים מהכנסות מריבית ומשוק ההון.
מעבר ממיסוי טריטוריאלי למיסוי פרסונלי, שהביא להרחבה מהותית בחיוב במס הכנסה של ישראלים השוהים בחו"ל.
רפורמה במיסוי הקצאת מניות לעובדים (סעיף 102 לפקודת מס הכנסה).
השינויים שהונהגו במסגרת התוכנית > רפורמות מבניות במשק

רפורמת בכר להקטנת הריכוזיות בשוק ההון
הלאמת קרנות הפנסיה הגרעוניות
העלאת גיל הפרישה לגברים מגיל 65 לגיל 67, ולנשים מגיל 60 לגיל 62.
השינויים שהונהגו במסגרת התוכנית > הפרטות

אל על הונפקה לבורסה ב-2003
צים נמכרה לאחים עופר ב-2004
גרעין השליטה בבנק דיסקונט נמכר ב-2005 לקבוצת משקיעים בראשות איש העסקים מתיו ברונפמן
גרעין השליטה בבזק נמכר לקבוצת משקיעים בראשות חיים סבן.
ביקורת

התוכנית הצטיירה כמדיניות כלכלית אנטי-חברתית הפוגעת בשכבות חלשות ומגדילה את אי-השוויון במשק ובמהלכה הייתה עליה חדה במדדי העוני היחסי והפערים החברתיים הורחבו. כמו כן רווחות האשמות שנתניהו "מכר בזול" נכסי ציבור לאילי הון, ובכך למעשה העשיר משפחות בודדות על חשבון כלל אזרחי ישראל. חלק מהמתנגדים לתוכנית מכנים את המדיניות "גזרות ביבי". בעיתונות החרדית כונתה התוכנית "גזרות תשס"ג".
הערות שוליים

↑  גד ליאור, שלום: "התכנית הכלכלית לא פגעה בשכבות הביניים", באתר ynet, 26 בפברואר 2002
↑  חוק תוכנית החירום הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2002 ו-2003), התשס"ב-2002, ס"ח 1850 מיום 16 ביוני 2002
↑  חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002, ס"ח 1882 מיום 29 בדצמבר 2002
↑  חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004), התשס"ג-2003, ס"ח 1892 מיום 31 ביולי 2003
↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב-2002, ס"ח 1863 מיום 4 באוגוסט 2002
↑  אל על עברה ב-2003 מהפסד לרווח, באתר ynet, 3 במרץ 2004
↑  תני גולדשטיין, סבן-אייפקס זכו במכרז בזק; המחיר - 972 מיליון דולר, באתר ynet, 9 במאי 2005
↑  הפגנת חרדים נגד "גזרות תשס"ג", באתר ערוץ 7, 27 במאי 2003
חוק דוד-פרנק

| --- | --- |
סמל ארצות הברית
 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 גוף מחוקק:  הקונגרס ה-111 של ארצות הברית 
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 
הנשיא ברק אובמה נפגש בבית הלבן עם חבר הקונגרס ברני פרנק ועם הסנאטורים דיק דרבין וכריס דוד, לפני ההכרזה על רפורמה ברגולציה הפיננסית, 17 ביוני 2009
חוק הרפורמה בוול סטריט והגנת הצרכן דוד-פרנק, הנקרא בפשטות חוק דוד-פרנק (באנגלית: Dodd–Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act) הוא שמה של חקיקה פדרלית בארצות הברית, אשר נחתמה כחוק בידי הנשיא ברק אובמה ב-21 ביולי 2010. החוק מיישם רפורמה ברגולציה הפיננסית בארצות הברית, אשר אושרה על ידי הקונגרס האמריקאי ה-111, שהיה בשליטת המפלגה הדמוקרטית, ועל ידי ממשל אובמה. הרפורמה חוקקה בתגובה למיתון הכלכלי שעקב למשבר האשראי העולמי, ושווקה כשינוי המשמעותי ביותר ברגולציה הפיננסית בארצות הברית מאז השפל הגדול, כזו שלכאורה משקפת שינוי משמעותי בסביבת הרגולציה הפיננסית האמריקאית ומשפיעה על כל סוכנויות הרגולציה הפדרלית האמריקאית וכמעט כל היבט בתעשיית השירותים הפיננסיים האמריקאית.
החוק הוצע לראשונה ב-2 בדצמבר 2009 בבית הנבחרים ביוזמתו של ברני פרנק, ובוועדת הבנקאות ביוזמתו של יו"ר הוועדה, כריס דוד מקונטיקט. לאור מעורבות שני חברי הקונגרס בהצעת החוק, הוועידה שהתכנסה להיוועץ בהצעת החוק ב-29 ביוני 2010, הצביעה בעד כינוי הצעת החוק בשמם.
רקע וסקירה כללית

המשבר הכלכלי העולמי הוביל לקריאות נרחבות לשינוי במערכת הרגולטורית בארצות הברית. ביוני 2009 הציג הנשיא ברק אובמה הצעה ל "שיפוץ כולל במערכת הרגולציה הפיננסית בארצות הברית, שינוי שלא נראה כמוהו מאז הרפורמות שבאו בעקבות השפל הגדול". לקראת פרסומה של הצעת החוק, הצהיר הנשיא אובמה כי היא כוללת 90% מהצעותיו בנושא. הצעת החוק אמנם הייתה ככלל עקבית להצעתו הראשונית של הנשיא אובמה, אך כללה גם אלמנטים נוספים אשר נגעו ליישום הרפורמה, כגון חוק וולקר המטיל מגבלות על הבנקים בארצות הברית באשר למסחר בהונם העצמי.
הרפורמה שינתה את המבנה הרגולטורי שהיה קיים לפניה, במובנים כגון יצירת סוכנויות חדשות (תוך כדי איחוד והפסקת קיומן של אחרות) במאמץ לפשט את התהליך הרגולטורי, והגברת הפיקוח על מוסדות ספציפיים הנחשבים למהווים סיכון על המערכת. במובן שהרפורמה משפיעה כמעט על כל הסוכנויות הפדרליות לרגולציה פיננסית בארצות הברית, החקיקה מייצגת שינוי באופן שבו השווקים הפיננסיים בארצות הברית יפעלו בעתיד. עם זאת, טרם ניתן לאמוד את השפעתה המלאה של הרפורמה בשלב זה.
חיישינן למיעוטא

בהלכה, העיקרון חיישינן למיעוטא (בעברית: חוששים למיעוט) היא דעת יחיד של רבי מאיר, לפיו למרות הכלל אחרי רבים להטות, אין הכוונה שכוחו של הרוב מוחלט וכוחו של המיעוט מתבטל, אלא קביעת התורה היא רק שכוחו של הרוב עדיף מזה של המיעוט, ומכאן עדיפותו, ולכן במקום שלטובת המיעוט עומד כלל אחר כמו למשל חזקה, יש גם לו חשיבות.
הכלל > מקרה בו המיעוט והחזקה מול הרוב הם פלגא ופלגא

על פי כלל זה, נקבע על ידי רבי מאיר שבמקרה של רוב מול מיעוט וחזקה ההכרעה היא "פלגא ופלגא", כלומר אף על פי שרוב וחזקה רוב עדיף, מצרפים את כוחו של המיעוט (שלא התבטל) לכוחה של החזקה שגם היא קיימת כמובן אלא שהרוב עדיף ממנה, וממילא שני הצדדים שווים. כך למשל נחלקו רבי מאיר ושאר החכמים במקרה של אישה שיצא בעלה למדינת הים עם אישה אחרת, ומת. השאלה היא האם הוא הוליד בנים מהאישה אחרת. לפי כלל החזקה דמעיקרא, האישה בחזקת זקוקה ליבום, מכיוון שלא ידוע על בנים של הבעל המת. מצד שני לפי הכלל ש"רוב מתעברות ויולדות", כלומר רוב נשים הנישאות לבעל מתעברות ולא מפילות את העובר אלא יולדות אותו, יש להניח שיש לו בנים. במקרה זה סוברים החכמים שהיא בחזקת פטורה מיבום כי "רוב מתעברות ויולדות", ואילו רבי מאיר סבור שמדובר בספק שקול, מכיוון שמצד שני יש לנו חזקה ומיעוט האומרות שהיא זקוקה לייבום, כלומר - לפי רבי מאיר מצרפים גם את כוחו של המיעוט שאינן מתעברות ויולדות לצד החזקה, וממילא שני הצדדים שקולים.
הכלל > מקרה בו המיעוט והחזקה שקולים יותר מהרוב

במקרה אחר, סובר רבי מאיר שלא די שהמיעוט גורם לחזקה להיות שקולה כנגד הרוב, אלא שהחזקה מתגברת ועדיפה על הרוב. כלל זה אמור בעיסה שנגע בה ילד. ישנו כלל ש"רוב תינוקות מטפחין באשפה", כלומר - ידיו של ילד אינן טהורות מכיוון שהוא נוגע וממשמש תמיד במקומות המלוכלכים ששם ישנן נבלות וטומאות אחרות הגורמות לו להיות טמא, וממילא העיסה שבה נגע אינה טהורה. על כלל זה חלוק רבי מאיר, וסבור שהעיסה טהורה, מכיוון שישנה חזקה דמעיקרא האומרת שהעיסה בחזקת טהרה, ולכך ניתן לצרף את המיעוט תינוקות שאינן מטפחין באשפה, והחזקה והמיעוט במקרה זה עדיפים יותר מהרוב. חכמי התוספות מסבירים כי אף על פי שבמקרה רגיל סבור רבי מאיר שהמיעוט רק מצרף את כוחו לחזקה כדי שתהיה במשקל שווה מול החזקה, במקרה זה יש לחזקה והמיעוט כוח גדול יותר, שכן מדובר ב"רוב חלש", שכן לא ברור לחלוטין שאכן רוב הילדים מטפחים תמיד באשפה, ורוב זה חלש יותר מה"רוב מתעברות ויולדות".
הכלל > מקרה בו התחשבות במיעוט גורמת למיעוט להיות רוב

לפעמים, ההתחשבות במיעוט כקיים, עלולה להביא למצב שבו למפרע מתברר שהמיעוט הוא בעצם רוב. מקרה כזה מתואר באישה שרואה דם לאחר עשיית צרכיה בתוך הכלי שבו נמצא השתן, וקיים חשש שמקור הדם הוא מצוואר הרחם ולא מהשתן. במשנה מתוארים שני מצבים: השתנה בעמידה - שמכיוון שבמצב כזה השתן אינו יוצא בדרך טבעית קיים חשש שהוא גרם להוצאת דם מצוואר הרחם, והשתנה בישיבה. לפי רבי מאיר, במקרה שההשתנה הייתה בעמידה - האישה טמאה ואם ההשתנה הייתה בישיבה, האישה טהורה. בר"ן מוסבר כי המקרה בו השתן גורם ליציאת דם מצוואר הרחם הוא נדיר, אכן לפי שיטת רבי מאיר יש לחשוש גם למיעוט ולכן האישה טמאה. על כך תמהו האחרונים מדוע, אם כן, טימא רבי מאיר את האישה בוודאות ולא קבע שמדובר בספק?. על כך מבאר רבי חיים מצאנז כי קיים כלל ש"רוב דמים מן המקור", אלא שבמקרה כזה בו האפשרות שהדם יגיע מצוואר הרחם נדיר, יש להניח על פי הכלל "רוב" כי מקור הדם אינו בצוואר הרחם והוא יצא יחד עם השתן, אך לפי שיטתו של רבי מאיר שיש להתחשב גם באפשרות הנדירה יחסית שהדם יגרום לאפשרות שהדם יצא מצוואר הרחם, אם כן, שוב קיים הכלל ש"רוב דמים מן המקור", שהרי מתוך צוואר הרחם יוצאים, באופן כללי, יותר דם מאשר נקב השתן.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ', עמוד א' ותוספות שם
↑  משנה, מסכת נידה, פרק ט', משנה א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נידה, דף נ"ט, עמוד ב'.
↑  מובא בבית יוסף ובחידוד הלכות
↑  חידוד הלכות שם
↑  שו"ת דברי חיים יורה דעה סימן ס"ז
חולצת סוף מסלול

חולצה שיצר גדוד 51 בחטיבת גולני בסוף תקופת שירות בקו ברכס רמים
חולצת סוף מסלול היא חולצה שחיילי יחידות בצה"ל נוהגים לייצר בסיום קורס צבאי או משימה צבאית משמעותית. על החולצה מצוינים בדרך כלל זיהוי המסלול, למשל "סוף מסלול שקד אוג' 12", סמל היחידה ואיור הומוריסטי המשקף את רוח היחידה. החולצה היא בדרך כלל חולצת T או חולצה אמריקאית (חולצה בעלת שרוולים בצבע שונה ובאורך של 3/4). ייצור חולצות כאלה החל בנח"ל בשנות ה-80 של המאה ה-20[דרוש מקור].
במסגרת יוזמה למניעת השתמטות משירות בצה"ל יצא משרד פרסום בסדרה פארודית של חולצות סוף מסלול למשתמטים, עם כתובות כגון "קשה באימונים, אז נשארתי בבית".
חיילים קרביים נוהגים לעיתים להעניק את חולצת סוף המסלול שלהם לבנות זוגם, כסמל למערכת היחסים, בתקופה בה הם נמצאים זמן רב בצבא.
היסטוריה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש להרחיב את הפסקה.
מחלוקות וביקורות

מכיוון שעיצוב החולצות ניתן בידי חיילים, על החולצות היה לעבור ביקורת של מפקדים בדרגים זוטרים, אשר לא תמיד הצליחו לזהות מסרים לא ראויים שנכללו בהן. בשנת 2015 הודח ממסלול חייל שעיצב חולצה עם מסר פוגעני כלפי ערבים, אך זה טען להגנתו כי העיצוב אושר על ידי מפקדיו.
בתחילת 2016 הוציאה יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, תא"ל רחל טבת-ויזל, איגרת בה קראה לחדול מיצירת חולצות המכילות מסרים פוגעניים. באיגרת כתבה היועצת כי "לאחרונה הודפסו חולצות פוגעניות בעלות אופי מיני אלים שמבזה נשים, גברים וכמו כן את סמלי הצבא והמדינה", ו"יש הטוענים כי חולצות אלו הומוריסטיות ולא מזיקות, אך כיתוב שמגחיך אונס ומתייחס לנשים כחפץ הופך אותן למושא לביזוי וללעג ויכול להוביל לתקיפה מינית".
בכתבות שהתפרסמו בעיתונות לאחר יציאת האיגרת, הובאו כמה דוגמאות לחולצות עם מסרים מיניים מבזים:
חולצה עם הכיתוב ”הנדסה קרבית - מפרקים פצצות”, שעליה איור של יחסי מין.
חולצה עם הכיתוב: ”בחורה היא כמו הליקופטר - בהתחלה עושה רוח, אח"כ מתרוממת”.
חולצת סיום קורס צלפים שעליה הכיתוב: ”כל צלף והסטייה שלו” ועליו איור של אישה בלבוש מינימלי, שמחזיקה אזיקים, ונמצאת במרכזה של כוונת.
חולצות אחרות נושאות מסר שמבזה ערבים. דוגמה:
חולצה של הנדסה קרבית עם הכיתוב: ”אם אני לא רואה בית, אף אחד לא רואה בית” עם איור של פיצוץ בית ערבי.
הערות שוליים

↑   שחר אטואן, האם השיימינג יחסל את חולצות סוף מסלול הסקסיסטיות בצה"ל?, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2016
↑  דורי בן ישראל, יוזמת 'ישראלי אמיתי לא משתמט' של רמי יהושע, משיקה סדרת חולצות סוף מסלול ייעודיות למשתמטים, באתר "מזבלה", 26 במאי 2016
↑  סמדר שיר, צילום: דנה קופל, סוף המסלול, תחילת המסע, באתר ynet, 13 במאי 2024
↑  מתן חצרוני, ‏החולצה והמאבק: "תדע כל אם ערבייה שגורל ילדיה בידינו", באתר ‏מאקו‏, 27 באפריל 2015
1 2   גילי כהן, צה"ל נגד מסרים מיניים על חולצות סוף מסלול: "מבזים גברים, נשים וסמלי מדינה", באתר הארץ, 2 בפברואר 2016
↑  יואב זיתון, סוף להדפסים המיניים על חולצות הלוחמים, באתר ynet, 1 בפברואר 2016
↑  "מפרקים פצצות": חולצת סוף המסלול חצתה גבול?, באתר ‏מאקו‏, 31 בדצמבר 2015
1 2 3   שחר אטואן, האם השיימינג יחסל את חולצות סוף מסלול הסקסיסטיות בצה"ל?, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2016
חיישן ביומטרי

סריקת טביעת אצבע ורשתית
חיישן ביומטרי הוא חיישן הנועד לאסוף נתונים ביומטריים, כגון פנים, טביעת אצבע, או קשתית העין, באופן דיגיטלי כך שניתן יהיה להפוך אותם לתבנית ביומטרית. טכנולוגיות ביומטריות משתמשות במגוון כלים כדי להשוות בין התבנית הביומטרית לזהות המשתמש שמנסה להוכיח את עצמו, ולקבוע אם מדובר באותו האדם (ולא במתחזה) וכי הוא אדם אמיתי (ולא ניסיון להונאה באמצעות תמונה או סרטון). לדוגמה, חיישן ביומטרי לזיהוי פנים הוא מצלמה המופנית כלפי המשתמש, בעוד שלטביעות אצבעות משמש רכיב או משטח חיישן מיוחד, ולזיהוי קול משמש מיקרופון.
חלק מהטכנולוגיות הביומטריות דורשות חומרה מיוחדת. למשל, ביומטריה של הפנים דורשת רק מכשיר עם מצלמה המופנית אל המשתמש, בעוד שביומטריה של טביעות אצבעות דורשת טכנולוגיה מיוחדת כמו קוראי טביעות אצבעות, הזמינים רק לבעלי חומרה מסוימת או מודלים ספציפיים של טלפונים חכמים, טאבלטים או מחשבים ניידים.
רקע

ההתפתחות של טכנולוגיות ביומטריות החלה בשנות ה-60, כאשר מדענים התחילו לזהות את הרכיבים הפיזיולוגיים של דיבור אקוסטי וצלילים פונטיים, מה שהווה אבן דרך לטכנולוגיית הזיהוי הקולי המודרנית. ב-1969, ה-FBI דחף לקדם אימות טביעות אצבעות אוטומטי, מה שהוביל ללימוד נקודות מינוטיות למיפוי דפוסים וחריצים ייחודיים. לאורך שנות ה-70 וה-80, ה-FBI מימן פיתוחים ראשוניים בתחום, כולל יצירת הסורקים הראשונים לחילוץ נקודות טביעת אצבע. עלויות האחסון הדיגיטלי היו גבוהות מאוד, אך המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה פיתח דרכים לדחיסת הנתונים ואלגוריתמים להתאמה.
בשנות ה-90, התפתחות הביומטריה זינקה קדימה. משוואות אלגבריות הוכיחו שפחות ממאה ערכים יכולים להבדיל בין תמונות פנים מנורמלות. הסוכנות לביטחון לאומי האמריקאית הקימה את הקונסורציום הביומטרי וה-DoD שיתף פעולה עם DARPA למימון אלגוריתמים לזיהוי פנים לשווקים מסחריים. מוצרים מסחריים עקבו מיד אחר כך, כולל מערכות אימות טביעות אצבעות אוטומטיות שנבנו על ידי חברות כמו לוקהיד מרטין עבור ה-FBI.
השנים הראשונות של המאה ה-21 חוותו הפצה נרחבת של טכנולוגיה ביומטרית, עם הקמת תוכניות לימוד באוניברסיטאות, תקינה בינלאומית של טכנולוגיות ביומטריות והרחבת השימוש לזיהוי פנים כאותנטיקטור ביומטרי גלובלי. הפיכת הטכנולוגיה לנגישה יותר הובילה להטמעתה במכשירים ניידים ושימוש נרחב בציבור הרחב, עד להגעה לתקופה של אימות ללא סיסמאות, כאשר הטכנולוגיה הביומטרית מציעה פתרונות אבטחה חדשניים ובלתי ניתנים לזיוף.
סוגים של חיישנים ביומטרים

חיישן טביעות אצבע: אחד מהחיישנים הביומטריים הנפוצים ביותר, מזהה אנשים על פי התבניות הייחודיות של טביעות האצבע שלהם. השימוש בחיישן זה נפוץ במכשירים חכמים, מערכות גישה לבניינים ומערכות אבטחה.
חיישן זיהוי פנים: פועל באמצעות טכנולוגיית ראייה ממוחשבת לזיהוי תכונות פנים ייחודיות. חיישנים אלו יכולים לזהות תכונות כגון צורת הפנים, נקודות עיניים, חוטם, ופה, ולהשוותם למאגר מידע קיים.
חיישן רשתית: מזהה אנשים על פי תבניות ייחודיות ברשתית העין. זהו אחד המערכות הביומטריות המדויקות ביותר, מכיוון שהרשתית נשארת יציבה לאורך זמן רב.
חיישן קשתית: מזהה אנשים על פי תבניות הקשתית, החלק הצבעוני של העין. טכנולוגיה זו נחשבת לפחות פולשנית מזיהוי רשתית וניתן לבצע אותה ממרחק.
חיישן זיהוי חתימות: משמש לאנליזה ומדידה של הפעילות הפיזית הכרוכה בחתימה, כגון הלחץ המופעל, סדר המחוות, ומהירות החתימה.
חיישן טביעת כף יד: מזהה אנשים על פי תבנית הקווים והחריצים על כף היד. טכנולוגיה זו נמצאת בשימוש בעיקר במערכות אבטחה מתקדמות ונקודות גישה מאובטחות.
חיישן קול: מזהה אנשים על פי התכונות הייחודיות של קולם. הזיהוי מתבצע על ידי אנליזה של תכונות קוליות כגון טון, עוצמה, וקצב.
חיישן התנהגותי: מזהה אנשים על פי תבניות התנהגות ייחודיות, כגון אופן ההקלדה, הליכה, או אף התנהגות בשימוש במכשירים חכמים. טכנולוגיה זו מאפשרת זיהוי אדם באופן רציף ודינמי.
אתיקה ופרטיות

השימוש בטכנולוגיה ביומטרית לאימות זהות הפך לנפוץ במיוחד בשנים האחרונות. היא מאפשרת אימות מהיר ונוח של זהות אדם באמצעות מזהים ביומטרים כגון סריקת פנים או טביעת אצבע. עם זאת, השימוש הנרחב בטכנולוגיות אלו מעורר מגוון של אתגרים אתיים ודאגות בנוגע לפרטיות, הדורשים תשומת לב רבה.
ראשית, בעיית ההסכמה ובעלות על הנתונים מעוררת דאגה רבה. לעיתים, המשתמשים אינם מודעים באופן מלא לאופן איסוף, אחסון ושיתוף נתוניהם הביומטריים. הקמת מנגנוני הסכמה ברורים והבטחת שליטה של האנשים על נתוניהם היא חיונית לשמירה על אתיקה.
שנית, מערכות ביומטריות עלולות להציג הטייה ולגרום לאפליה סטטיסטית, דבר הגורם לטיפול שונה בין אנשים. זה יכול להיות כתוצאה מנתונים שבהם השתמשו לאימון המערכות, אשר לא מייצגים בהכרח את הדמוגרפיה המגוונת. במיוחד, מערכות זיהוי פנים נטו לזיהוי שגוי של פרצופים של אפרו-אמריקאים ואסייתים בקצב גבוה יותר מאשר פנים לבנות.
שלישית, אם נתונים ביומטריים יחדרו, לא ניתן לשנות אותם כמו סיסמה או מספר זיהוי. כך שנוצרות שאלות אתיות בנוגע לפגיעות במערכות ביומטריות, שעלולות להוביל לגניבת זהות או שימוש לרעה במידע אישי.
רביעית, אתגר נוסף הוא הגנת הנתונים. אחסון וטיפול בנתונים ביומטריים טומן בחובו אתגרים גדולים של פרטיות. חשוב להבטיח את בטיחות המסדי נתונים המכילים מידע ביומטרי רגיש.
חמישית, שימוש בזיהוי פנים למטרות מעקב מעורר דיונים על הפרת פרטיות. יש למצוא איזון בין צורכי הביטחון לבין הגנה על זכויות הפרט.
שיתוף נתונים עם גופים שלישיים מעורר דאגה לגבי השימוש בנתונים ואם הם נמסרים לצדדים אחרים. חשוב לקבוע מדיניות ברורה ומחמירה לשיתוף נתונים, תוך שמירה על פרטיות ואבטחת המידע.
הערות שוליים

1 2  Biometric Sensor | Biometric Encyclopedia | Definition | iProov, www.iproov.com (באנגלית בריטית)
1 2 3  Secure, private authentication for the future, LoginID (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Tarun Agarwal, Different Types of Biometric Sensors and Its Working, ElProCus - Electronic Projects for Engineering Students, ‏2016-02-26 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5 6  Ethical and Privacy Concerns of Biometric Verification, Innov8tif, ‏2023-11-03 (באנגלית אמריקאית)
איסוף נתונים ביומטריים
חד-מקור

| חד-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי-טירן
משפחה:: חד-מקוריים
סוג:: חד-מקור
מין:: חד-מקור
שם מדעי
 Oxyruncus cristatus ‏סווינסון, 1821
תחום תפוצה


איור של החד-מקור.
חד-מקור (שם מדעי: Oxyruncus cristatus) הוא מין של ציפור שיר יחידה בסוגה ובמשפחתה (Oxyruncidae), אם כי יש חוקרים המשייכים אותה למשחת הטיטירדיים. ציפור זו חיה באזורי היערות ההרריים של אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית בפנמה וקוסטה ריקה.
אורכו 17 ס"מ והוא בעל נוצות ירוקות ומוסוות ביותר בצמחייה הטרופית. לזכרים ישנו ראש עם כתם אדום למעלה ובעלי מקור אפור מחודד וקטן. הבטן צהובה ומעט מנומרת והזנב קטן מאוד. עוף זה ניזון מפירות ומחרקים שונים ביער, בשבילם הם מתהפכים על הענפים ומחפשים בין הזלזלים.
הוא מצוי בעיקר בחופות היער אך לפעמים יורד גם לקרקע והוא מקנן בחורי עצים. לעיתים הוא מצטרף לאכילה עם להקות עופות המחפשים חרקים.
תת-מינים:
Oxyruncus cristatus frater
Oxyruncus cristatus brooksi
Oxyruncus cristatus phelpsi
Oxyruncus cristatus hypoglaucus
Oxyruncus cristatus tocantinsi
Oxyruncus cristatus cristatus
הערות שוליים

↑  חד-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
חינוך ליין

יין אדום
חינוך ליין הוא לימוד והכשרה מקצועית בתחום היין ואוצרות היין. מטרתו היא להסמיך אנשי מקצוע כמו גם להרחיב ידע בקרב אנשים שאינם מקצועיים ושאינם עובדים בתעשיית הכורמות (מלשון כרם), הייננות ואוצרות היין.
ישנן מספר מוסדות שאמונים על השכלה, הכשרה והנגשת ידע בנושאי היין. המוסדות מציעים מסלולי לימוד שונים, כאשר היוקרתיים מביניהם הם: המאסטר ביין והמאסטר סומלייה.
מוסדות הלימוד לחינוך ליין

מוסדות הלימוד המובילים בתחום הם:
IMW) Institute of Masters of Wine) - המעניקים את התואר היוקרתי מאסטר ביין.
CMS) Court of Master Sommeliers) - המעניקים סדרה של הסמכות, כשהיוקרתית ביותר היא מאסטר סומלייה.
WSET) Wine & Spirit Education Trust) - המעניקים הסמכות בתחום היין והמשקאות החריפים, כשהיוקרתית מביניהן היא הדיפלומה.
SWE) Society of Wine Educators) - המעניקים תעודות בחינוך ליין.
WSG) Wine Scholar Giuld) - המלמדים חינוך ליין לפי אזורים גאוגרפיים (צרפת, איטליה וספרד).
המסלולים המקובלים ביותר

|  | השלב הראשוני |  |  |  |  |  |  | השלב היוקרתי ביותר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המסלול למאסטר ביין | WSET Level 1 | WSET Level 2 | WSET Level 3 | ניסיון תעסוקתי בתעשייה |  |  | WSET Level 4 Diploma | IMW Master of Wine |
| המסלול למאסטר סומלייה | Industry employment |  |  | ניסיון תעסוקתי בתעשייה | CMS Introductory Sommelier | CMS Certified Sommelier | CMS Adanced Sommelier | CMS Master Sommelier |
ראו גם

מאסטר ביין
Wine & Spirit Education Trust
חולצת סטרפלס

חולצת סטרפלס
חולצת סטרפלס (באנגלית: Tube top או boob tube) היא חולצה ללא כתפיות ושרוולים לנשים, המהודקת סביב חלקו העליון של בית החזה.
עיצוב

החולצה מתחילה מעל החלק העליון של השדיים, ובדרך כלל מהודקת ברצועות אלסטיות בחלקה העליון כדי למנוע את נפילתה. החולצה החלה להפוך לפופולרית לאחר עיצובים של המעצב אלי טהרי בשנות ה-70 של המאה ה-20.
ביקורת

חולצת סטרפלס אסורה במגוון בתי ספר בשל קוד לבוש המוביל קו צנוע, משום שנטען כי הן מפגינות מיניות.
ראו גם

שמלת סטרפלס
הערות שוליים

↑  What’s the origin of “booby trap”?, The Straight Dope, ‏2002-10-01 (באנגלית)
↑  Kennedy, Pagan (2012-08-17). "Who Made That Tube Top?". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-23.
↑  Sarasota Herald-Tribune - חיפוש בארכיונים באמצעות חדשות Google, באתר news.google.com
↑  Megan Willett, NJ Middle School Bans Strapless Dresses At Upcoming 8th Grade Dance, Business Insider
↑  Jennifer McClellan, California school's no-shame dress code empowers students to wear what they want, USA TODAY (באנגלית)
↑  Dara Kerr, Scantily clad booth babes at tech trade shows get wardrobe check, CNET (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חד-צלע חלק

| חד-צלע חלק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: בותוסיים
סוג:: חד-צלע
מין:: חד-צלע חלק
שם מדעי
 Compsobuthus levyi

חד-צלע חלק, (שם מדעי: Compsobuthus levyi, מכונה בטעות בשם הלא-רשמי "חד-צלע דרומי") הוא עקרב נפוץ וקטן יחסית, שגודלו עד כ-4 סנטימטרים (נקבות בוגרות), וצבעו הכללי צהוב. שם הסוג, "חד-צלע", נובע משלושה רכסים בולטים המסתיימים בחודים, מעין צלעות, על גבו של העקרב. את שמו המדעי קיבל ברוויזיה משנת 2012, על שמו של חוקר העכבישנים גרשם לוי.
מקומות חיות ותפוצה

חד-צלע חלק נפוץ בישראל, בסיני, ובירדן.
תפוצתו של חד-צלע חלק בישראל משתרעת בדרום הארץ ובמזרחה, באזורים מדבריים ולמעט שטחי חולות. בטבע שוכן תחת אבנים קטנות עד בינוניות ובקירות אבן.
עקיצה

עקיצתו של עקרב זה אינה מסוכנת לאדם, עם זאת - ראוי שלא להקל בו ראש - וככל עקרב אחר, עקיצתו עשויה לגרום לתגובה אלרגית. מדובר בעקרב רגוע יחסית הממעט לעקוץ, אך תנועתו מהירה וכך גם עשויה להיות עקיצתו. ככלל, עקיצתו אינה מכאיבה בהרבה מעקיצת דבורת הדבש, ומסתכמת בדרך כלל בכאב מקומי, המותיר לאחריו עקצוץ שחולף בדרך כלל לאחר מספר שעות. עקרב זה אינו מרבה לחדור למגורי אדם.
חד-זנב צהוב-מקור

| חד-זנב צהוב-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ברווזיים
סוג:: ברווז
מין:: חד-זנב צהוב-מקור
שם מדעי
 Anas georgica ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


חד-זנב צהוב-מקור (שם מדעי: Anas georgica) הוא מין ברווז מהסוג ברווז החי באמריקה הדרומית והוא אחד ממיני הברווזים בעלי זנב מחודד (באנגלית: pintail).
כפי ששמו מרמז, הוא בעל מקור צהוב גדול עם פס שחור עליו וגוף חום מנומר בנוצות חומות כהות עליו והראש חום כהה יותר לא מנומר והכנפיים חומות כהות. הזנב מוארך ובעל קצוות מחודדים, גם הוא נתן לו את שמו. לעיתים מתבלבלים בינו למין Anas flavirostris, אך למין זה מקור עם פס שחור.