stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב בן זבדי
חייו

יעקב היה בנם של זבדי ושלומית ואחיו של יוחנן השליח. בברית החדשה מתואר יעקב כאחד מתלמידי ישו הראשונים. מוזכר כי יעקב ויוחנן שהו עם אביהם על החוף כשישו קרא להם להפוך לתלמידיו . הוא ואחיו מכונים על ידי ישו "בני רעם" . יעקב היה אחד משלושת השליחים אשר נכחו בהשתנות של ישו (האחרים היו אחיו יוחנן ופטרוס) . ב"מעשי השליחים" מסופר כי אגריפס הראשון ציווה להוציא את יעקב להורג במכת חרב, וכך הפך אותו למרטיר הראשון מבין שנים עשר השליחים.
ראשו הופרד מגופו ונקבר בקתדרלת יעקב הקדוש ברובע הארמני בעיר העתיקה של ירושלים . מסופר עוד כי עצמותיו נדדו על גבי צדפה, עד שהגיעו לחופי חצי האי האיברי. על האתר שבו, על פי האגדה, מצוי קברו, נבנתה העיר סנטיאגו דה קומפוסטלה בספרד. (סנטיאגו הוא שמו הספרדי של יעקב בן זבדי, ובשם זה נקראו מקומות רבים בארצות הדוברות ספרדית). דרך סנטיאגו באותו אזור נקראת גם היא על שמו ומשמשת צליינים לעלייה לרגל לכנסיית קברו. הוא נחשב לקדוש המגן של ספרד.
ראו גם

סנטיאגו (פירושונים)
הערות שוליים

↑  הבשורה על פי מרקוס פרק א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  הבשורה על פי מרקוס פרק ג – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  הבשורה על פי מתי פרק יז – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  הקדוש של הרובע הארמני, באתר ynet, 17 בנובמבר 2005
| השליחים |
| --- | --- | --- |
| 12 השליחים | פטרוס הקדוש • אנדראס הקדוש • יעקב בן זבדי • יוחנן בן זבדי • פיליפוס הקדוש • ברתולומאוס הקדוש •  מתי (לוי) • תומאס הקדוש • יעקב בן חלפי • תדיאוס הקדוש (מזוהה גם עם יהודה, אחי ישו) • שמעון הקנאי • יהודה איש קריות ומחליפו מתיאס הקדוש |  |
| שליחים נוספים | פאולוס • סילא • ברנבא • יעקב הצדיק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263235205171  BNE: XX1142160  GND: 118556800  ISNI: 0000 0003 9503 8177  LCCN: n80004184  NKC: jn20001005092  NTA: 08660256X  VIAF: 289664662   WorldCat (עם VIAF): 289664662 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד לייב זילברשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1820  (בן 205 בערך) 
 
רבי דוד יהודה לייב זילברשטיין (ה'תק"פ, 1820 - ה'תרמ"ד, 1884) היה רב ופוסק הלכה ארץ-ישראלי. מחבר ספר ההלכה שבילי דוד על ה"שולחן ערוך".
ביוגרפיה

נולד בבוניהאד שבהונגריה לרב אהרן לייפניק וחנה. למד אצל הרב מאיר אייזנשטטר ואצל רבי קופל חריף מוורבוי. לאחר נישואיו עסק כמה שנים במסחר, ואחר כך התמנה כמו"צ באוהלי וגר בה ארבע שנים. אחר כך כיהן כאב"ד זנטה.
בשנת 1859, ה'תרי"ט, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, בה השתייך לקהילת כולל אונגרין והיה אחד מדייני בית הדין של הכולל. הוא גם הדפיס בה את ספריו הראשונים. בסביבות 1870 נאלץ לשוב להונגריה וכיהן בה כרב בקרסטור ובטרבש, משרתו האחרונה הייתה ברבנות הקהילה האורתודוקסית בואץ (וייטצען), שם גם עמד בראשות ישיבה. נפטר בי"ד בניסן ה'תרמ"ד, ונקבר בואץ.
לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו, הרב ישעיהו זילברשטיין, בעל "מעשי למלך".
הערות שוליים

↑  שו"ת ניר לדוד סימן קעו
↑  ק"ן סופר סימן פג-פז
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ועדת הרבנים לענייני תקשורת

חותמת ועדת הרבנים מופיעה בהפעלת המכשיר הכשר
ועדת הרבנים לענייני תקשורת היא עמותה חרדית שקמה בשנת 2005 כדי לפקח על תכנים הנגישים לציבור החרדי. הוועדה נעזרת באמצעי צנזורה וסינון תכנים, אשר לדעתה אינם צנועים ולכן בלתי מתאימים לאורח חיים חרדי. בייחוד עוסקת הוועדה בסינון טלפונים ניידים וחסימת גישה לשירותים אינטרנטיים, מפני מה שהם מזהים כאיומים הנשקפים לשמירת הדת.
רבני וחברי הוועדה

הרב אלימלך קורנפלד והרב אפרים רוטשילד נציגי דגל התורה
הרב ישראל פישביין והרב שלמה בינעט והרב משה ברזובסקי נציגי אגודת ישראל
הרב שלמה זעפרני והרב יעקב שרבני והרב אברהם זכותא נציגי מפלגת ש"ס
הרב נפתלי הייזלר נציג הפלג הירושלמי
הרב שמואל ברנדסדרופר נציג העדה החרדית
הרב חיים לנג נציג הוועדה הוותיקה
בעת הקמתה בשנת 2005 מונו לכהן כרבני הוועדה: הרב צבי פרידמן נציג הליטאים, הרב ישראל פישביין נציג חסידות גור, הרב ברוך שרגא נציג הספרדים, הרב יוסף בנימין ואזנר נציג החסידויות, הרב עמרם אופמן נציג העדה החרדית.
בשנת 2019 נתגלעו חילוקי דעות בין חברי הוועדה לגבי המספרים שצריכים להיות חסומים, הרב צבי פרידמן שהתנגד לחלק מפעולות הוועדה שלח מכתב לחברות התקשורת ובהן הבהיר כי הוא מתנגד לחסימות מספרים קולקטיביות וטענות נוספות. בתגובה, חברי העמותה האחרים הדיחו את הרב צבי פרידמן, ובמקומו מונה מזכיר הוועדה חיים לנג לחבר בוועדה.
בשנת 2023 בניסיון למנוע הקמת "קומה כשרה" חילופית, כינס הרב משה הלל הירש את ראשי מועצות גדולי וחכמי התורה, בכינוס חודש הרכב הרבנים החברים בוועדת הרבנים, עם נציגות לכל מגזר בציבור החרדי.
פתרונות טכניים

כדי למלא את מטרותיה, קידמה הוועדה מספר פתרונות טכניים שיצרו את מכשיר הסלולרי ה'כשר'.
מכשיר 'כשר' - הוועדה פעלה לייצור ושיווק טלפונים סלולריים המכונים טלפונים 'כשרים', החסומים מתכונות הקיימות במרבית הטלפונים הסלולריים המודרניים, כגון אפשרות שימוש באינטרנט, שליחת מסרונים, נגן MP3, מצלמה ועוד. כדי ליישם זאת בפועל, הוזמנו מכשירים בקווי יצור שונים לאורך השנים, כשרובם עברו התאמה טכנית, התקנת מערכת הפעלה חדשה, הרס עדשת המצלמה וכדומה.
סים 'כשר' - מלבד התאמת המכשיר עצמו והמגבלות שהוטמעו בו, הוא הותאם לשימוש רק עם כרטיס סים ספציפי המוגדר כ'כשר', אשר אמור להיקלט רק על מכשיר 'כשר', ולא ניתן להעבירו למכשיר שאינו מאושר על ידי החברה.
סינון תוכן - בנוסף למגבלות הטכניות על המכשיר הכשר, הוועדה אחראית גם על תחום קווי התוכן, ובאמצעות הסכם עם חברות הסלולר היא קובעת אילו מספרים ייחסמו, כך שבעלי "סלולרי כשר" לא יוכלו להתקשר אליהם. בחיוג לקווי תוכן שנפסלו על ידי הוועדה - מושמעת הודעה מוקלטת המודיעה כי "מספר זה אינו מורשה".
קידומת ייחודית (הקומה ה'כשרה') - בידול נוסף למשתמשי המכשיר הכשר הושג על ידי יצירת קידומת ייחודית שהוקדשה על ידי החברות, המוצמדת לכל מנוי בסים כשר. קידומת זו הוגדרה כך שלא ניתן יהיה להמירה לסים שאינו כשר בשום שלב, והנושא את מספר הקו מחויב להחזיק במכשיר ובסים כשר. כמו כן, החברות מונעות אפשרות לבצע הפניית שיחות מקו 'כשר' לשאינו כזה ולהפך. משכך, החפץ לעבור למכשיר שאינו 'כשר' - ייאלץ לוותר על מספר הקו שהוא נושא כעת. עם זאת, ניתן לנייד מחברה אחת לרעותה, אך להישאר על המסלול ה'כשר'. קידומות אלו זכו לשם "הקומה הכשרה" בחברות הסלולר.
פתרונות טכניים > זיהוי ואפיון בעל הקו

הקידומות הייחודיות של הקומות הכשרות הפכו, אפוא, לסימן היכר ולאמצעי זיהוי של בעל הקו בחברה החרדית, כאשר מי שמחזיק בקו שאינו בקומה הכשרה, מוברר מכך כי סביר להניח שהוא נושא מכשיר שאינו 'כשר'. זיהוי זה יצר השלכות מעשיות בתחומים שונים, בעיקר בתחום הרישום והקבלה למוסדות החינוך.
עובדה זו, גרמה לכך שישנם בחברה החרדית המחזיקים בשני קווי טלפון, האחד לתקשורת עם בני הקהילה, והשני לשימושים ויישומים נוספים ולתקשורת במסגרת העבודה.
ביקורות והתנגדויות

במהלך השנים עלו והתפרסמו ביקורות שונות על התנהלות הוועדה, חלקן הגיעו לדיון בבית משפט.
ביקורות והתנגדויות > ביקורות על חסימת יתר של קווי תוכן

במהלך השנים עלו ביקורות על חסימת קווי תוכן עקב מדיניות חסימה מחמירה מדי, ואף חסימה מסיבות לא ענייניות שאינן עולות עם מטרות הקמת הוועדה.
במהלך השנים חסמה הוועדה בין היתר, לפרקי זמן קצרים או ארוכים, קווי סיוע מסוגים שונים, ארגוני חסד ומספרי חירום נוספים. יש שטענו כי אחת הסיבות לחלק מהחסימות היא, שהקווים הופעלו על ידי חברת קווי תוכן שלא שיתפה פעולה עם הנחיות הוועדה.
בראשית 2019 חתמו כחמישים אלף בעלי מספר כשר על עצומה הקוראת לשר התקשורת להתערב ולמנוע חסימת קווים של שיעורי תורה, ישיבות, התראות "צבע אדום" ועוד. תביעות נגד מדיניות החסימה והשיווק של הוועדה מתנהלות בבתי משפט ובבתי דין.
בפברואר 2020 פורסם כי משרד התקשורת בודק את התנהלות ועדת הרבנים, בעקבות התערבות מבקר המדינה אשר קיבל פניות בנושא. באפריל 2020 פורסם כי ועדת הרבנים מאזינה לתכנים מוקלטים בשירותי ה"וואטסאפ-פון" כאשר היא מקבלת תלונות ביחס לקבוצה ספציפית, ושחלק מחברות התקשורת התחייבו לתת גישה כזו לוועדה כחלק מהסכם הכשרות שקיבלו ממנה.
באפריל 2020, בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, חסמה ועדת הרבנים את קו המידע הקולי של משרד הבריאות המיועד לציבור החרדי. בתגובה איים משרד התקשורת כי אם התופעה תימשך הוא יתערב בהסכמים בין ועד הרבנים וחברות התקשורת. בסוף אותו חודש הורה שר התקשורת דודי אמסלם על איסור חסימת מספרי טלפון המיועדים ללמידה מרחוק בעקבות התפרצות הנגיף.
בספטמבר 2019 חסמה הוועדה כחצי מיליון מספרים, רובם של בתים פרטיים ועסקים, כתגובה לכך שמשרד התקשורת חזר בו מכוונה לערוך שימוע למפעילי קווי תוכן טלפוניים שהוועדה מעוניינת למנוע שימוש בהם. ריבוי החסימות והיקפן עורר ביקורת בקרב הציבור החרדי, ואף נשמעו קולות האשמה כלפי משרד התקשורת, היות שאינו משתמש בסמכותו לעצור את חסימות הקווים.
ביקורות והתנגדויות > ביקורת על אי ציות לרבני הוועדה ועל התנהלות פיננסית לקויה

במרץ 2019 פורסם דו"ח של רשם העמותות, המעלה חשדות רבים כלפי העמותה, ובהם שקיבלה סכומי כסף ממפעילי הסלולר מבלי לדווח על כך, ושהעבירה נכסים לגופים עסקיים הקשורים לאנשיה. כמו כן קבע הרשם כי העמותה מסרה תשובות סותרות לשאלותיו.
בתחקיר שפורסם ב"דה מרקר" ביולי 2019 נטען שהוועדה נשלטת בעיקר על ידי יונתן לבקוביץ, עסקן חסיד גור, ואחד משני מזכירי הוועדה, לעיתים בניגוד לדעת רבני הוועדה. עוד נטען בתחקיר כי יהודה דוויק, מאנשי הוועדה המעורב באישור הכשרות, מפעיל חברה המשווקת בבלעדיות את המכשירים באמצעות רעייתו, והכנסות בני הזוג הן כמיליון ש"ח בחודש.
באוקטובר 2019 פרסם אתר כיכר השבת תחקיר שממנו עולה כי עסקני הוועדה אינם מתייעצים עם רבניה.
ביקורות והתנגדויות > ניסיון הקמה של גוף אלטרנטיבי

ביוני 2020 בעקבות הביקורות על פעילות הוועדה, התארגנו כעשרה רבנים חרדים ספרדים, בהם חברי מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס, בניסיון להקים גורם מתחרה לוועדת הרבנים לענייני תקשורת.
היוזמה נתקלה בקשיים טכניים, בהם חוסר היכולת של בעלי קווים כשרים להתנייד עם מספרם אל השירות המתחרה, בגלל הגבלות בהסכמים של חברות התקשורת עם ועדת הרבנים הוותיקה.
סקר שנערך במאי 2020 העלה כי 63% מהחרדים מחזיקי הטלפון הכשר נתקלו בחסימות מספרים שאינן לשביעות רצונם, וכי רק כשליש ממחזיקי הטלפון הכשר תומכים במתן בלעדיות לוועדת הרבנים ומעוניינים בכניסת גופי כשרות נוספים.
ביקורות והתנגדויות > פירוק העמותה

באוגוסט 2020 פנתה רשות התאגידים לבית המשפט בבקשה לפרק את העמותה, בנימוק שפעילותה מתנהלת בניגוד לחוק ולמטרותיה.
מספר ימים לאחר מכן הודיע שר התקשורת יועז הנדל כי החליט להתערב בנושא החסימות השרירותיות של מספרים על ידי הוועדה.
באפריל 2021 הוציא בית המשפט המחוזי בירושלים צו פירוק לעמותה שלפיו ימונה לה מנהל מיוחד. בהחלטה צוין כי מטרת המהלך היא שהעמותה תחזור בסופו של דבר לתפקוד תקין.
מתווה השר הנדל

בספטמבר 2020 פרסם משרד התקשורת כי יערוך שימוע שמטרתו לאסור על חסימת מספרי חירום, וחסימות מסוגים נוספים, והעמדת חובה לשמור תיעוד של כל מספר שנחסם עם הנימוק לחסימתו. שתי עתירות שהוגשו לבג"ץ בהקשר לשימוע נדחו.
ביולי 2021 קבע משרד התקשורת כי רישיונות חברות הסלולר יעודכנו בהתאם להנחיות חסימת קווים או מנויים אותן הציגו אשתקד. את המהלך נימק שר התקשורת יועז הנדל: "במדינת ישראל אסור שיהיו מרחבי כאוס. ההחלטה היום מחייבת שקיפות מלאה מצד החברות על חסימת טלפונים, ותיאסר חסימה של קווים ממשלתיים ומוקדי חירום והצלה".
בנובמבר 2021 פורסם כי השר הנדל מקדם מהלך שיאפשר לנייד מספרים כשרים למסלול סלולרי רגיל.
המהלך נתקל בהתנגדות בציבור החרדי. נחתמו עשרות אלפי טפסי "ביטול מותנה", בהם בקשו מנויים חרדים רבים לבטל את המנוי שברשותם אם המהלך יצא אל הפועל. כמו כן, ב-29 בספטמבר 2021 נפגשו רבנים בכירים מהמגזר עם השר הנדל ובקשו ממנו שלא לקדם את הרפורמה.
באפריל 2022 פורסם על ההחלטה של שר התקשורת יועז הנדל, שהתקבלה לאחר שימוע ציבורי, על כך שיהיה ניתן לנייד מספרים כשרים למסלול סלולרי רגיל לכל מפעיל. הנדל קיבל את ההסתייגות בנושא הגבלת גיל המשתמשים וקבע שרק מגיל 18 יוכלו לבצע ניידות מספרים ובכך קיבל את הבקשה של המגזר בנושא הזה. נאמר כי לאחר חג הפסח יפורסם התאריך שבו ההחלטה תיכנס לתוקף.
ב-1 במאי 2022 פרסם משרד התקשורת על הכרעתו של שר התקשורת יועז הנדל על פתיחת שוק הטלפונים הכשרים לתחרות, מה שיאפשר ניידות מספרים מלאה בקווים הכשרים. נמסר כי הרפורמה תיכנס לתוקף ב־31 ביולי 2022.
ב-28 ביוני, עבר בקריאה ראשונה בכנסת חוק "הקומה הכשרה", שנועד בעיקרו לבטל את הרפורמה של השר הנדל.
ב-28 ביולי, לאחר עתירת מספר ארגונים חרדים נגד השר הנדל, קיבל בג"ץ את הבקשות לצו ביניים עד לדיון בעתירות לגופן, ובכך נדחה יישום הרפורמה לפחות עד לשנת 2023.
קידומות המספרים הכשרים בישראל

מספרים אלה מיועדים למכשירים המאושרים על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת:
| מספר | מפעיל |
| --- | --- |
 (0X) 80X-XXXX: בזק
 050-41X-XXXX: פלאפון
 052-71X-XXXX   052-76X-XXXX: סלקום
 054-84X-XXXX   054-85X-XXXX: פרטנר
 053-31X-XXXX 053-41X-XXXX: הוט מובייל
 058-32X-XXXX: גולן טלקום
 055-67X-XXXX: רמי לוי תקשורת
 055-32X-XXXX: פרי טלקום - x2one
טבע נאות

| --- | --- |


סניף טבע נאות
 נתונים כלליים
 מייסדים:  נאות מרדכי 
 תקופת הפעילות:  1942–הווה (כ־83 שנים) 
 מיקום המטה:  נאות מרדכי 
 ענפי תעשייה:  הנעלה 
 מוצרים עיקריים:  סנדלים, נעליים 
 עובדים:  600 
  
 www.tevanaot.co.il
 
סמליל החברה הקודם
טבע נאות היא חברה ישראלית לייצור נעליים וסנדלים. החברה ממוקמת בקיבוץ נאות מרדכי שבגליל העליון. נכון לאוקטובר 2024, החברה מחזיקה ב-55 חנויות, ומוצריה נמכרים בכ-150 נקודות מכירה מורשות בישראל. החברה מעצבת קו חדש של נעליים בכל שנה.
היסטוריה

המפעל התחיל את דרכו בשנת 1942 בקיבוץ נאות מרדכי שבגליל העליון. את המפעל הקימו חברי קיבוץ עולים מאירופה, שייצרו את כל סוגי הנעליים לכל הקהלים: נשים, גברים וילדים.
בשנת 1998, בעת שהמפעל עמד בפני סכנת סגירה, החליט מיכאל אילוז, שמונה למנכ"ל החברה על שינוי האסטרטגיה השיווקית של החברה, ומעבר מנעלי נוחות קלאסיות לקונספט "פיל פרי" (Feel free) – נעליים נוחות אופנתיות, תחת המסר הפרסומי: "את הכי יפה כשנוח לך". השינוי האסטרטגי העביר את המפעל תהליך הבראה שהחזיר את רווחיותו.
בשנת 2006 רכשה קרן ההשקעות העולמית "שמרוק" את השליטה בטבע נאות. בבעלותה, ביצעה טבע נאות שתי רכישות משמעותיות נוספות בשנים העוקבות: בשנת 2008 רכשה טבע נאות את מותג הנעליים הגרמני Theresia M, על מנת לבסס את מעמדה באירופה. בשנת 2009 היא רכשה גם את מותג נעלי הבית דפנה, מתוך מטרה להציע ללקוחות בארץ ובעולם מוצרים משלימים.
בנעלי טבע נאות מדרך המעוצב כתשליל של כף הרגל. המדרך עשוי מחומרים גמישים ורכים, המשמשים לבלימת זעזועים ולמנח רגל נכון מבחינה אורתופדית. המנעלים עשויים מחומרים טבעיים כמו שעם, לטקס (גומי טבעי) ועורות המיוצרים באיטליה. המנעליים כולם עשויים בעבודת יד.
בשנת 2013 העסיקה טבע נאות בישראל כ־600 עובדים, מתוכם כ-400 עובדים תושבי הגליל.
החברה פיתחה רפידה נשלפת ייחודית, המיוצרת משעם טבעי ומשקלה מועט. הרפידה היא בעלת גמישות גבוהה, המאפשרת התאמה למבנה הרגל באופן מהיר.
טבע נאות זכתה פעמיים בפרס האפ"י, תחרות הפרסום והשיווק האפקטיבי, לראשונה בשנת 2006 בזכות האסטרטגיה החדשה - Feel Free. הפעם השנייה הייתה בשנת 2010 עבור המהלך השיווקי בשנת 2009.
בשנת 2011 זכה מיכאל אילוז בפרס התעשייה לתואר "מנכ"ל מצטיין" כאות הוקרה על תרומתו לתעשייה בישראל ועל הפריצה של טבע נאות בהנהגתו לשווקים בינלאומיים רבים.
עשייה חברתית

בשנת 2012, זכתה טבע נאות בפרס אות הוקרה על מובילות חברתית וסביבתית הכוללת פעילות מתמשכת לטובת הקהילה והסביבה בצפון, ועל מעורבות המפעל ותרומתו למען החברה והקהילה בישראל.
החברה גם מקדמת תוכנית תרומות עולמית תחת השם '#NaotGivesBack', בה היא תורמת אלפי זוגות נעליים וסנדלים לארגוני צדקה שונים מדי שנה. לאחר מלחמת חרבות ברזל, תרמה אלפי זוגות נעליים לטובת המפונים מעוטף עזה.
יצוא

בשוק הבינלאומי טבע נאות מוכרת בשם נאות (NAOT) כחברת הנעלה המתמחה בתחום הנוחות.
כיום, כ־75%
מהתוצרת של טבע נאות מיוצאת למגוון מדינות בהן ארצות הברית, אנגליה, גרמניה, יפן, סינגפור, אוסטרליה וקנדה. החברה מוכרת על ידי משרד הכלכלה כ"יצואן בכיר". בשנת 2010 זכתה החברה בפרס "יצואן מצטיין" מטעם בית הנשיא.
יואל רוזנקיאר

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1986 (בן 38) ישראל יחיעם, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  דניאל גל (ספטמבר 2020–?) 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
יואל ברונו רוזנקיאר (נולד ב-18 בספטמבר 1986) הוא סטנדאפיסט, שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע ישראלי.
הוא אחיו של השחקן והבמאי יונה רוזנקיאר.
ביוגרפיה

רוזנקיאר נולד וגדל בקיבוץ יחיעם. הוא אחיו הצעיר של הבמאי והשחקן יונה רוזנקיאר. התחנך בקיבוצו ובמוסד החינוכי "אופק" שבקיבוץ עברון, במהלך הלימודים הופיע באירועים של המוסד בערבי תרבות.
שירת בצה"ל בסיירת גולני. למד משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. במהלך לימודיו הופיע במספר סרטים קצרים של אחיו הבמאי יונה רוזנקיאר.
לאחר סיום לימודיו התקבל רוזנקיאר להופיע כשחקן משלים במספר הצגות, לרבות ההצגה "אהבה וכסף". בהמשך התקבל לתיאטרון חיפה והופיע בין היתר בהצגות "איך לקום מהכיסא", "אמסטרדם" ועוד.
יואל כתב והופיע בקטעי סטנד-אפ לצד חברים מקיבוץ יחיעם.
ב-1 באוגוסט 2018 הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים סרט הביכורים של יונה רוזנקיאר "הצלילה" בו מככב יואל בתפקיד הראשי לצד שני אחיו. על משחקם בסרט קיבלו יואל ואחיו את פרס השחקן המצטיין של הפסטיבל. הסרט יצא לאקרנים בישראל בקיץ 2019.
ב-2020 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "קיבוצניקים". בשנת 2021 שיחק ב"תוכנית א'".
ב-2023 יצא לאקרנים הסרט הדרך לאילת, בבימוי אחיו, יונה. בסרט מופיעים יואל ושמואל וילוז'ני כדמויות הראשיות. ב-2024 שיחק בסרט סודה.
בשנת 2025 עלתה הסדרה "תחריר" בה הוא משחק בתפקיד אחראי האבטחה בשגרירות ישראל בקהיר, מצרים.
חיים אישיים

בספטמבר 2020 פורסם שנמצא בזוגיות עם השחקנית דניאל גל, והם מתגוררים יחדיו בקיבוצו, יחיעם. ב-7 בדצמבר 2022 נולד בנם הבכור, אלישע ישראל רוזנקיאר.
הערות שוליים

↑  יואל רוזנקיאר, באתר תיאטרון חיפה
↑  אמסטרדם, באתר תיאטרון חיפה
↑   נירית אנדרמן, "הצלילה": סרט ביכורים שמתפוצץ על המסך, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2018
↑  רועי אבן, ‏פרט קריטי אחד יכול להפוך את "תחריר" להצלחה, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2025
↑  מאיה כהן, "אני עושה דברים שגורמים לי לבעור": דניאל גל אינטימית מאי פעם, באתר ישראל היום, ‏7/4/2022
מוזיאון ארץ ישראל

#invoke:תבנית מידע
הסמליל הראשון שעיצב פרנץ קראוס בשנת 1959. הדימוי המרכזי הסימטרי התבסס על ממצא עתיק שהתגלה בחפירות ארכאולוגיות ובו שני איילים נשענים על עץ תמר
סמליל המוזיאון עד ראשית 2016
מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב (קריית המוזיאונים) (בעבר נקרא: מוזיאון הארץ) הוא מוזיאון בתל אביב, המציג ממצאים ארכאולוגיים העוסקים בארץ ישראל מזמנים שונים ומתארים את רב התרבותיות שלה, בעבר ובהווה. לצד זאת, מעלה המוזיאון תערוכות אמנות מגוונות.
שם

המוזיאון נקרא בראשיתו "מוזיאון הארץ". בשנת 1983 שונה שם המוזיאון ל"מוזיאון ארץ ישראל" על ידי מנכ"ל המוזיאון רחבעם זאבי, במקביל להפיכת המוזיאון מאגודה עות'מאנית לחברה. השם החדש נתקל בהתנגדות של מוזיאון ישראל שטען שהשם החדש עלול לבלבל תורמים בחוץ לארץ. באמצע 1987 הוציא בית המשפט המחוזי בירושלים צו האוסר על המוזיאון להשתמש בשם מוזיאון ארץ ישראל. הצו בוטל לאחר מספר ימים.
#invoke:הערה
בראשית 2016 עבר המוזיאון תהליך של מיתוג מחדש, בו אימץ לעצמו את השם "מוז"א", לצד סמליל חדש.
חזון

המוזיאון הוקם על ידי עיריית תל אביב על בסיס עזבונו של התעשיין ולטר מוזס, שאסף ממצאים אומנותיים וארכאולוגיים מהתרבות הארצישראלית הקדומה והחדשה. הוא קבע בצוואתו להקים מוזיאון בתל אביב שיהווה מוסד מדעי ברמה גבוהה, יפרסם עבודות מחקר וספרים מדעיים וחינוכיים, יערוך חפירות ארכאולוגיות וישים דגש מיוחד על חינוך לאהבת הארכאולוגיה.
תבנית:הערה
המוזיאון הוקם במטרה לשלב ארכאולוגיה, תרבות ופולקלור של ארץ ישראל בכל הזמנים, כשהמודל לתכנונו היו מוזאוני הארץ (Landesmuseum) באירופה, המציגים היסטוריה בשילוב פולקלור ייחודי של כל מחוז ומדינה. בשנותיו הראשונות פעל בתחומי המוזיאון גם מוזיאון למדע. במוזיאון ביתנים בתחומים שונים, כגון ארכאולוגיה יודאיקה, פולקלור, מלאכה ואמנות ישראלית.
הנהלת המוזיאון

בשנת 1958 מונה חיים אלפרין למנהל אדמיניסטרטיבי של המוזיאון. הוא ניהל את המוזיאון
תבנית:הערה
עד לפטירתו בשנת 1967. לאחר פטירתו של אלפרין מונה ד"ר בן ציון כדורי, עובד בכיר בעירית תל אביב יפו, למנהל זמני של המוזיאון,
תבנית:הערה
שהפך למינוי של קבע בו כיהן כדורי עד פטירתו באפריל 1972. בנובמבר 1972 מונה ניצב יהודה פראג למנכ"ל המוזיאון והוא כיהן בתפקיד עד שנת 1977.
תבנית:הערה
בשנת 1977 מונה יוסף כלב למנהל את המוזיאון.
תבנית:הערה
הוא פרש מהתפקיד בסוף מאי 1980 לאור דרישתו של יו"ר הנהלת המוזיאון, נחום שמיר.
תבנית:הערה
בספטמבר 1980 התפטר מתפקיד המנכ"ל, אסא לפן בגלל התנגדותו להקמת מוזיאון הפלמ"ח על שטח המוזיאון אך לא תחת הנהלתה.
תבנית:הערה
לאחר מספר מנכ"לים שכיהנו תקופות מאוד קצרות,
תבנית:הערה
מונה רחבעם זאבי ליו"ר הנהלה ומנכ"ל המוזיאון בסוף 1981.
תבנית:הערה
תבנית:הערה
מספר פעמים הגיש זאבי את התפטרותו,
תבנית:הערה
אך בכל פעם הוא חזר בו.
תבנית:הערה
תבנית:הערה
בסוף 1987 המליצה ועדת הביקורת של עיריית תל אביב להפריד בין תפקיד יו"ר ההנהלה והמנכ"ל.
תבנית:הערה
תבנית:הערה
שנה לאחר שזאבי נבחר לכנסת קבע היועץ המשפטי של עיריית תל אביב שזאבי אינו יכול לקבל משכורת כמנהל המוזיאון בנוסף למשכורת מהכנסת.
תבנית:הערה
הוא התפטר מתפקיד יו"ר הנהלת המוזיאון כשהתמנה לשר בממשלה.
תבנית:הערה
בשנים 1989–1990 כיהן ששון שילה כמנהל המוזיאון.
תבנית:הערה
אילן כהן כיהן כמנכ"ל המוזיאון במשך 20 שנה, משנת 1998 עד סוף שנת 2017. בינואר 2018 מונה למנכ"ל המוזיאון עמי כץ שמסר כי "בכוונתו להפוך את מוז"א לאחד משלושת המוזיאונים המובילים במדינה".
תבנית:הערה
הנהלת המוזיאון > אוצר ראשי

בסוף 1986 התמנה מאיר בן דב לאוצר ראשי של המוזיאון.
תבנית:הערה
צחי בקר היה אוצר ראשי של המוזיאון מסוף שנות ה-90 עד סוף 2016.
תבנית:הערה
בסוף 2016 נבחרה ד"ר דבי הרשמן לאוצרת ראשית של המוזיאון החל משנת 2017.
תבנית:הערה
באפריל 2023 מונתה רז סמירה לסמנכ״לית ואוצרת ראשית של המוזיאון.
תבנית:הערה
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
תבנית:בקרת זהויות
↑  מוזיאון ארץ ישראל תל אביב, דבר, 4 באוגוסט 1983
↑  רן לוי, מוזיאון ישראל ניצח במאבק על "ארץ ישראל", חדשות, 2 ביוני 1987
↑  תבנית:קישור כללי
↑  תבנית:קישור כללי
מפת המוזיאון (הצפון למטה)
תל קסילה
חוגי סיירות של קק"ל

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים) 
 www.sayarut.org.il
 קואורדינטות:  32°04′32″N 34°46′37″E﻿ / ﻿32.075465375595°N 34.776946219738°E﻿ / 32.075465375595; 34.776946219738
 he
 
חוגי סיירות של קק"ל ע"ש סמל ראשון (צה"ל) אורי מימון היא עמותה רשומה ללא מטרות רווח ומשמשת כארגון נוער. עמותת חוגי סיירות של קק"ל מאמינה בהעברת ערכים באמצעות לימוד מיומנויות שטח, טיולים והכרת ארץ ישראל על כל מרכיביה.
רקע

לאחר מותו של אורי מימון, התכנסו חבריו והחליטו על הקמת מפעל חינוכי אשר יוקדש לזכרו וישמר את רוחו. הרעיון גובש להקמת מרכז פעיל לטיפוח אהבת הסיירות בקרב הנוער הישראלי ולגרום לאיחוד העם לאחר הפירוק במלחמת יום כיפור[דרושה הבהרה].
החוגים נפתחו ב-1974. תחילה, היו החוגים גוף עצמאי אשר אותו הפעילו וניהלו בהתנדבות חבריו של אורי מימון והצליחו להוציא טיול להרי ירושלים. לאחר שהתפתחו החוגים, והגיעו לסדרי גודל שלא אפשרו לגרעין ההקמה לפקח על החוגים רק במשרה חלקית, הם חיפשו גוף כלכלי שיעזור להם לנהל את החוגים, ולכן התחברו לחברה להגנת הטבע.
ב-1997, בשל חילוקי דעות בין החוגים לחברה להגנת הטבע, התפצלו החוגים מהחברה להגנת הטבע. תחילה ניסו החוגים להיות עצמאיים, אך כעבור שנה, בשל קשיים כלכליים חתמו על הסכם עם קק"ל כדי שקק"ל תעזור לחוגי הסיירות בבניית המבנה הארגוני.
מאז פועלים חוגי סיירות בשיתוף קק"ל וכיום[דרושה הבהרה] יש כ-3,700 חניכים בחוגי סיירות של קק"ל.
פעילות החוגים

הבסיס לפעילות חוגי הסיירות הוא חוגים עצמאיים המאוגדים יחד באזור. החוג הבודד מונה בין 7 ל-17 חניכים ומובל על ידי מדריך. המדריך יכול להיות מד"ב (מדריך בוגר), מדריך בשנת שרות או זוג מדריכים צעירים (מדצ"ים) בכתות י"א-י"ב.
הפעילות בחוגים מיועדת לחניכים בכתות ד' עד י"ב. הקבוצות נבנות על בסיס גילאי ופעילותן מתבססת על מפגש שבועי (פעולה) בן שעתיים-שלוש, טיולים חודשיים בני יום וחצי ועל מחנות בני 2–5 ימים בחופשות הארוכות מבית הספר.
הפעולה השבועית היא עמוד השדרה של החוגים ועליה מבוסס הקשר הרציף בין המדריך לחניכים ובין החניכים עצמם. בפעולה מועברים תכנים שונים, הקשורים למטרות חוגי הסיירות על ידי משחקים ובאופן חווייתי ומהנה.
בטיולים ובמחנות מועברים תכנים שמטרתם הכרות עם אזור הטיול על המיוחד בו (לדוגמה - הגאולוגיה, הבוטניקה, הזואולוגיה, האקולוגיה, ההיסטוריה של האזור) וכמו כן תכנים הקשורים למיומנויות סיירות כגון ניווט, התמצאות, מעבר מכשולים, שדאות, והישרדות.
פעילות החוגים > עיקרי הפעילות בחוגי הסיירות

איכות הסביבה- הגברת המודעות אצל חניכי התנועה לאהבת הסביבה וחשיבות השמירה עליה.
מנהיגות- הקניית תכונות הנהגה לחניכי התנועה והכשרת מדריכים צעירים אשר ידריכו את החניכים הצעירים.
תרומה לקהילה- האגודה מאמינה בהגברת חשיבות הקהילה הסובבת את החניך אצל החניך ויצירת תחושת מחויבות אליה ואל האנשים בה.
מבנה ניהולי

חוגי סיירות של קק"ל פועלים ופעילים בכל הארץ.
מבנה ניהולי > אזורים

| אזור | תיאור אזור |
| --- | --- |
דרום: פעילים באזור באר שבע, רמת נגב, דימונה, בני שמעון והערבה
ירושלים: פעילים באזור ירושלים,
שורק: פעילים באזור גן יבנה, רחובות, נס ציונה, לוד וכרמי יוסף
שפלה: פעילים באזור בית שמש, מועצה אזורית מטה יהודה ובשוהם
שרון (תת אזור ירקון): פעילים באזור הוד השרון, כפר סבא, תל מונד, קדימה-צורן ועמק חפר
ירקון: פעילים באזור תל אביב ורמת גן
כרמל עמקים: פעילים בחיפה וקריית טבעון
גליל: פעילים באזור הגליל העליון והתחתון, המערבי והמרכזי
גליל מזרחי: פעילים באזור בית שאן, עמק החולה, הגליל התחתון המזרחי, הכנרת ורמת הגולן
חרמון (תת אזור גליל מזרחי): פעילים בעמק החולה ורמת הגולן
תנינים: פעילים באזור גבעת עדה-בנימינה, פרדס חנה, עמיקם, זכרון יעקב וחדרה
נגב מערבי: פעילים באזור נתיבות, מועצה אזורית אשכול ושדרות.
מיכל אגמון-גונן

| --- | --- |

מיכל אגמון-גונן שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב
 לידה:  26 בפברואר 1961 (בת 63) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1985)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1999) 
 תפקידים בולטים:  שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב
 
מיכל אגמון-גונן (נולדה ב-26 בפברואר 1961) היא שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב.