stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביוביו (מחוז)
פרובינציות וערים

מבחינה מנהלית, מחולק המחוז ל-3 פרובינציות הכוללות 33 קומונות:
פרובינציית אראוקו המערבית מבין פרובינציות המחוז שוכנת דרומית מערבית לקונספסיון. שטחה 5,457 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 166,087 תושבים. בירתה היא לבו.
פרובינציית ביוביו הפרובינציה המזרחית ביותר במחוז, ללא מוצא לאוקיינוס השקט. שטחה 14,988 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 395,060 תושבים. בירתה היא לוס אנחלס.
פרובינציית קונספסיון ממוקמת ממערב לפרובינציית ביוביו וצפונית מזרחית לפרובנצית אראוקו, והיא כוללת את המטרופולין של בירת המחוז, קונספסיון. שטחה  5,678 קמ"ר ובשנת 2017 התגוררו בה 995,658 תושבים.קונספסיון
| פרובינציה | בירה | מספר | שם | שם בשפת מקור | תושבים 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אראוקו | לבו | 1 | אראוקו | Arauco | 36,257 |
| אראוקו | לבו | 2 | קנייטה | Cañete | 34,537 |
| אראוקו | לבו | 3 | קונטולמו | Contulmo | 6,031 |
| אראוקו | לבו | 4 | קוראנילוואה | Curanilahue | 32,288 |
| אראוקו | לבו | 5 | לבו | Lebu | 25,522 |
| אראוקו | לבו | 6 | לוס אלמוס | Los Álamos | 21,035 |
| אראוקו | לבו | 7 | טירואה | Tirúa | 10,417 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 8 | אלטו ביוביו | Alto Biobío | 5,923 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 9 | אנטוקו | Antuco | 4,073 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 10 | קבררו | Cabreo | 28,573 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 11 | לאחה | Laja | 22,389 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 12 | לוס אנחלס | Los Ángeles | 202,331 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 13 | מולצ'ן | Mulchén | 29,627 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 14 | נסימיינטו | Nacimiento | 26,315 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 15 | נגרטה | Negrete | 9,737 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 16 | קילאקו | Quilaco | 3,988 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 17 | קייקו | Quilleco | 9,587 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 18 | סן רוסנדו | San Rosendo | 3,412 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 19 | סנטה ברברה | Santa  Bárbara | 13,773 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 20 | טוקאפל | Tucapel | 14,134 |
| ביוביו | לוס אנחלס | 21 | יומבל | Yumbel | 21,198 |
| קונספסיון | קונספסיון | 22 | צ'יגויאנטה | Chiguayante | 85,938 |
| קונספסיון | קונספסיון | 23 | קונספסיון | Concepción | 223,574 |
| קונספסיון | קונספסיון | 24 | קורונל | Coronel | 116,262 |
| קונספסיון | קונספסיון | 25 | פלורידה | Florida | 10,624 |
| קונספסיון | קונספסיון | 26 | אואלפן | Hualpén | 91,773 |
| קונספסיון | קונספסיון | 27 | אואלקי | Hualqui | 24,333 |
| קונספסיון | קונספסיון | 28 | לוטה | Lota | 43,535 |
| קונספסיון | קונספסיון | 29 | פנקו | Penco | 47,367 |
| קונספסיון | קונספסיון | 30 | סן פדרו דה לה פאס | San Pedro de la Paz | 131,808 |
| קונספסיון | קונספסיון | 31 | סנטה חואנה | Santa Juana | 13,749 |
| קונספסיון | קונספסיון | 32 | טלקאוואנו | Talcahuano | 151,749 |
| קונספסיון | קונספסיון | 33 | טומה | Tomé | 54,946 |
כלכלה

ביוביו הוא אחד המחוזות המתועשים ביותר בצ'ילה, והתעשייה מהווה כ-35% מהתוצר המקומי הגולמי. ענפי התעשייה העיקריים הם פלדה, פטרוכימיה, זיקוק נפט ומספנות. ענף היערנות אף הוא אחד הענפים הבולטים במחוז, וכפועל יוצא מכך גם תעשיית העץ והנייר מפותחת.
32% מתוצרת הדיג של צ'ילה כולה מקורה בביוביו, והדגה כוללת בעיקר דגי סרדין, אנשובי ומקרל, וכן מיני צדפות, רכיכות וסרטנים.
הערות שוליים

↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017 WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • חנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559528505171  LCCN: n79035875  MusicBrainz: 0dfb54b3-dd37-4a6e-8188-58cc3b579bf8   WorldCat (עם LCCN): n79-035875 
החלוקה לפרובינציות וקומונות של מחוז ביוביו
בית החולים על שם מנחם בגין

| --- | --- |

הדמיית בית החולים
 על שם:  מנחם בגין 
 מאפייני הארגון
 סוג:  בית חולים כללי-ציבורי
 שירותים
 מיטות:  2,200 
 גאוגרפיה
 מיקום:  קריית אתא
 קואורדינטות:  32°48′57″N 35°08′41″E﻿ / ﻿32.81593°N 35.14483°E﻿ / 32.81593; 35.14483
 he
 
בית החולים על שם מנחם בגין הוא מיזם להקמת בית חולים בקריית אתא, עליו החליטה ממשלת ישראל השלושים וארבע. בית החולים עתיד להקרא ע"ש ראש ממשלת ישראל השישי מנחם בגין, והוא צפוי להחליף את המרכז הרפואי כרמל במתן שירותים לאוכלוסיית הצפון ומטרופולין חיפה.
היסטוריה

האישור הראשוני להקמת בית החולים ניתן על ידי משרד הבריאות כבר בשנת 2000. בדצמבר 2013 אושרה תוכנית המתאר המחוזית. באוקטובר 2014 הציג משרד הבריאות תוכנית להוספת מיטות אשפוז ברחבי ישראל, במסגרתה הוצג בית החולים שאמור להיבנות על בסיס בית החולים "בני ציון" שיועבר מחיפה.
באוקטובר 2019, אישרה הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור את "תמ"ל 1025", תוכנית לפיתוח קריית אתא בהיקף 6,600 דונם הכוללת הקמת 15,700 יחידות דיור, בהן דירות לזוגות צעירים ו-1,400 יחידות לדיור מוגן שיוקמו במהלך עשר שנים.
התכנית מהווה הרחבה צפונית לעיר בהתאם לתוכנית המתאר המחוזית של מחוז חיפה ותוכנית המתאר המקומית. בתוכנית נכללת הוספת דרך מהירה, הכוללת נתיב רכבת קלה, שטחי מסחר, פארק עירוני ותוכניות להקמת מוסד להשכלה גבוהה.
היקף שטחי המסחר יגיע ל-1.2 מיליון מ"ר. מלבד ההרחבה המתוכננת, התחייבה רשות מקרקעי ישראל להשקיע בשיקום השכונות הישנות בקריית אתא ולהקים בהן מבני ציבור לשימוש התושבים.
בתכנון ההרחבה השתתפו רשות מקרקעי ישראל, משרד הבריאות, משרד התחבורה ועיריית קריית אתא.
על פי התכנית, ימוקם בית החולים בסמוך לצירי תנועה ראשיים בהם רכבת קלה עתידית שתחבר את חיפה ונצרת. הוא יכלול כ-2,200 מיטות אשפוז אשר מתוכן יוקצו מיטות לבית חולים גריאטרי ובית חולים פסיכיאטרי. התכנון האדריכלי נעשה בידי "דב קורן אדריכלים".
הקמת בית החולים תבוצע בשלושה שלבים כאשר בכל שלב יתווספו מחלקות ומיטות אשפוז במרכזים שייבנו, יוקמו מרפאות ומכונים רב-תחומיים. בעת השלמת הבנייה, יעמוד השטח הבנוי של בית החולים על 428 אלף מ"ר במגרש של 150 דונם. בית החולים יכלול מרפאות ומכונים רפואיים רב-תחומיים, יחידת שירותי רווחה וייתנו בו גם שירותים פרא-רפואיים. בנוסף ייבנו מגורי סגל בית החולים ומרכז החלמה למטופלים וקרובי משפחה.
לצד בית החולים יוקם מוסד אקדמי שישתף עימו פעולה ללימוד, מחקר רפואי וטכנולוגי.
בית החולים צפוי לשרת כ-650 אלף תושבים החיים במזרח מטרופולין חיפה משפרעם ועד כרמיאל.
ב-20 בפברואר 2020 הונחה אבן הפינה. ב-2 במרץ 2020, חתם משרד האוצר עם רשות מקרקעי ישראל על הסכם גג בגובה 3 מיליארד שקלים.
בשנת 2023 הודיע משרד הבריאות שמרכז רפואי כרמל בחיפה צפוי לעבור למתחם בית החולים בגין והורה לשירותי בריאות כללית להציג תוכניות לוגיסטיות למעבר.
בלה ברעם

ערך זה עוסק בשדרנית רדיו וסופרת ילדים. אם התכוונתם לאמנית בלה בריזל-ברעם, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1918 קייב, הרפובליקה העממית של אוקראינה 
 פטירה:  23 במאי 2006 (בגיל 87) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
בלה ברעם-לוטן (23 בדצמבר 1918 – 23 במאי 2006) הייתה שדרנית רדיו, במאית וסופרת ילדים ישראלית.
בלה ברעם בצילום משפחתי
בלה ברעם ב"פינת הילד"
בלה ברעם בחברת השחקנים רפאל קלצ'קין ויהושע ברטונוב בזמן צילומי הסרט "הזיקנה היא איפור" (1966)
ספרי בלה ברעם
ביוגרפיה

ברעם נולדה ב-23 בדצמבר 1918 בקייב, וב-1922, לאחר שהתייתמה מאביה שנרצח בפרעות פטליורה, עלתה לארץ ישראל עם אמה וגדלה בתל אביב. הייתה חברה בתנועת המחנות העולים בתל אביב ובהמשך עברה להתגורר בקיבוץ גבעת ברנר ועסקה שם בחינוך. עבדה ברשות השידור מ-1946. ניהלה את האולפן בתל אביב וערכה את המדור לתיאטרון, לקולנוע ולאמנות פלסטית ב"קול ישראל". את סיפורי הילדים שלה פרסמה ב"דבר לילדים" וב"משמר לילדים", ואחר-כך – בספרים. עיבדה מחזות לתסכיתים ("שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב), ויצירות ספרותיות אחרות למחזות (כמו אלי ויזל, יהודה פרדיס וקדיה מולודובסקי). בנוסף ביימה סרטים. בשנת 2004 הוענק לה עיטור יקירת תל אביב. הייתה נשואה לאדריכל ישראל לוטן (1913–1997) ואם לשניים. נפטרה ב-23 במאי 2006, בגיל 88. נקברה בבית העלמין קריית שאול.
רדיו

לאחר שעזבה את הקיבוץ פנתה לרדיו "קול ירושלים" והתקבלה כקריינית בפינת הנוער, הפיקה תוכנית לילדים "פינת הילד", ובמלחמת העצמאות הפכה לקריינית חדשות, משדרת התסכיתים ומספרת סיפורי הנוער עקב שריפת משדר התחנה וריכוז שאר הקריינים בירושלים הנצורה. משנפרצה הדרך לירושלים הגיעו כל אנשי הצוות לתל אביב והקימו את הרדיו העברי הראשון – קול ירושלים הפך לקול ישראל. שם מונתה למנהלת פינת הנוער. בתחנה החדשה ניהלה את פינת הנוער ולאחר זמן קצר קבלה את ניהול מחלקת האמנות והדרמה. בשנת 1957 יזמה את תוכנית "בימות ובדים"; התוכנית, ששודרה מדי שבת בצהריים, זכתה לפופולריות עצומה לאורך עשרים שנה והשפיעה על חיי התרבות במדינה. במקביל לעריכת "בימות ובדים" פיתחה ברעם את ז'אנר הדרמה הדוקומנטרית, כאשר נושאי התוכנית התבססו על מאורעות שהתרחשו בארץ. "חלמתי על פרחים" הייתה תוכנית שהפיקה בעקבות רצח ילדי מעלות ועוררה הדים רבים ברחבי העולם ואף נשלחה לייצג את מדינת ישראל בתחרות "פרס איטליה".
קולנוע

אחת האהבות המקצועיות שלה הייתה בימוי והפקה של סרטים תיעודיים. בין סרטיה "הזיקנה היא איפור", על שחקן תיאטרון הבימה יהושע ברטונוב, סרט נוסף הפיקה וביימה על שחקן התיאטרון אהרן מסקין ובעקבותיהם ביימה סרט על תיאטרון 'הבימה' - "הבימה אתמול והיום", 1972 במטרה לתעד את דור המייסדים של תיאטרון הבימה את שחקניו–חנה רובינא, שמעון פינקל, פאני לוביץ ועוד. סרטה על יאנוש קורצ'אק "כיצד לאהוב ילדים", זכה בפרסים בגרמניה והתבסס על משנתו החינוכית, על כתביו בנושא חינוך ויהדות, מחזות שכתב ויומניו מהגטו. בין סרטיה הנוספים שביימה והפיקה ניתן למצוא סרטים על פרנץ קפקא, על הצייר מרדכי ארדון, על נחום גוטמן ועל אברהם שלונסקי. סרטים נוספים שהפיקה עבור הטלוויזיה הגרמנית היו "ילדי החממה" על החינוך בקיבוץ ו"הורים ובנים" על דור המייסדים בקיבוץ וממשיכי הדרך, וכן "ציירים של שבת". לקראת ביקורו של הנרי קיסינג'ר בארץ יזמה הפקת סרט בשיתוף עם המפיק הגרמני אינגו הרמן - "ישבנו וציירנו שלום" – על ילדים יהודים וערבים שציירו את הגיגיהם על השלום.
ספרי ילדים

לאחר שנולדו ילדיה, רמי וטלי, החלה בכתיבת ספרי ילדים. בין ספריה: צמד גוזלים לילדי הגן (1958), גוזלי (1961), חתלתולים (1963), הכבאים באים (בלה ברעם) (1963). כן תרגמה את המהדורה של עליזה בארץ הפלאות שאוירה על ידי מרג'ה.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  בלה ברעם באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  ישבנו וציירנו שלום, ארכיון הסרטים הישראלי
↑  הוצאת מסדה, (לואיס קרול ; ציורים - מרג'ה ; מאנגלית - בלה ברעם; 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299822105171  ISNI: 0000 0004 0260 1969  LCCN: no2008000967  VIAF: 44095009   WorldCat (עם VIAF): 44095009
בלה ברנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1868 וארפאלוטה, הונגריה 
 פטירה:  1944 (בגיל 75 בערך) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
בלה ברנשטיין (בהונגרית: Bernstein Béla; וארפלוטה, 7 בינואר 1868 – אושוויץ, יוני 1944 היה רב ראשי של וארפלוטה, היסטוריון, מתרגם תנ"ך. הוא היה עמית וכותב של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים.
ביוגרפיה

בלה ברנשטיין סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא קיבל דוקטור לפילוסופיה בלייפציג בשנת 1890 ומשנת 1890 עד 1892 היה תלמיד בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1892 קיבל סמיכה לרבנות. הוא הוזמן תחילה על ידי הקהילה היהודית בעיר סומבטהיי ולאחר מכן בשנת 1909 על ידי הקהילה היהודית בעיר נירג'האזה. הוא היה סגן נשיא התאחדות הרבנים הלאומית ההונגרית. נושא מחקריו וכתיבתו היה היסטוריה יהודית והיסטוריה של יהודי הונגריה במלחמת העצמאות ההונגרית (מהפיכת 1848 בהונגריה) אשר המונוגרפיה שלה פורסמה לראשונה בשנת 1898, במלאת חמישים שנה למהפכה ולמלחמת העצמאות בשנים 1848–1849. באביב 1944 גורש למחנה ההשמדה אושוויץ ומת שם מות קדושים. הוא ביצע מגוון רחב של פעילויות היסטוריוגרפיות וספרותיות. בין היתר תרגם את חמשת חומשי התורה להונגרית.
עבודותיו העיקריות

היסטוריה של בית הספר העממי היהודי בסומבטהיי (בודפשט, 1896)
התורה (תרגום תנ"ך, 1896)
מלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1848–1849 והיהודים ( 1898; עם הקדמה של הסופר מור יוקאי ) מקוון ; עריכה מקוצרת של היצירה: 1848 ויהודי הונגריה. 1906. באינטרנט
הפרופסור למשפט והמוסר יהודי (1917)
תאולוגיה יהודית (ספר לימוד, נירג'האזה, 1922)
תולדות היהדות א-ד. (ספר לימוד, נירג'האזה, 1923-1922)
צבא יהודי במלחמת העצמאות (1925)
מור יוקאי והיהודים (1925)
התורה - בראשית. לשימוש בית הספר (1935)
התורה - שמות. ספר לשימוש בית הספר (1922)
התורה - ויקרא. ספר לשימוש בית הספר (שנות השלושים)
התורה - במדבר. ספר לשימוש בית הספר (שנות השלושים)
התורה - דברים. לשימוש בית הספר (1909)
הנצחה

הקהילה היהודית בסומבטהיי קראה למוסד הקהילתי המחודש שלה על שם בלה ברנשטיין, רבה הראשי לשעבר של העיר: מרכז התרבות בלה ברנשטיין. המוסד נחנך בסתיו 2011; מטרתו היא "פתיחה החוצה" - כלומר לספק הזדמנות לציבור המעוניין בתרבות היהודית באמצעות אירועיו בנושאים שונים.
ראו גם

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Gutenberg nagy lexikon. Minden ismeretek tára. Bp., Nagy Lexikon Kiadóhivatal, 1931-1932.
Szögi László: Magyarországi diákok németországi egyetemeken és főiskolákon 1789-1919. Bp., Eötvös Loránd Tudományegyetem Levéltára, 2001.
Emlékkönyv a Ferenc József Országos Rabbiképző Intézet ötvenéves jubileumára 1877-1927. 1-2. köt. [2. köt.] Kiadják Blau Lajos, Hevesi Simon, Friedman Dénes. Bp., 1927.
Reményi Mihály: Emlékmorzsák. Nyíregyháza, Városvédő Egyesület, 2005.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új Idők lexikona. Bp., Singer és Wolfner, 1936-1942.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
Veszprém megyei életrajzi lexikon. Főszerk. Varga Béla. Veszprém, Veszprém Megyei Önkormányzatok Közgyűlése, 1998.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. בלה ברנשטיין
אתר הקהילה היהודית של סומבטהיי: בלה ברנשטיין מקוון
Mazsihisz.hu: מרכז התרבות בלה ברנשטיין הוא זירת הטעינה הרוחנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258678005171  GND: 1031298738  ISNI: 0000 0001 1447 6681  LCCN: n2001034519  NTA: 373665814  SUDOC: 191815403  VIAF: 71773032   WorldCat (עם VIAF): 71773032 
אבן נגף לזכרו במקום מגוריו
בולאן

ערך זה עוסק בשליט כוזרי. אם התכוונתם למוזיקאי בריטי, ראו .
דמותו של המלך בולאן  מופיעה במכתבו של המלך הכוזרי יוסף לחסדאי אבן שפרוט כחלק מסיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים. בין החוקרים אין הסכמה על האותנטיות של התכתובת הכוזרית וגם על עצם סיפור ההתגיירות.  מלך כוזרי בשם בולאן אינו נזכר באף מקור אחר, יהודי, מוסלמי או ביזנטי. לא בהקשר להתגיירות הכוזרים ולא בהקשר אחר. בספר הכוזרי של יהודה הלוי לא מצוין שמו של המלך שזכה בהתגלות מלאך ה' והחליט להתגייר. במכתב שכטר, המספר אף הוא על ההתגיירות המלך נקרא סבריאל.
על פי מכתבו של המלך הכוזרי יוסף, הרי שבולאן היה אחד משליטי ממלכת הכוזרים (ישות מדינית שהתקיימה בין המאה ה-7 לתחילת המאה ה-11). בולאן היה המלך הראשון שהחליט להתגייר, והשליט הראשון שהביא להפיכה דתית של ממש בממלכה כולה. גיורו הביא להתיהדות חצר המלוכה, חלק ניכר מתושבי עיר הבירה איטיל ומיעוט מאוכלוסיית ערי הממלכה האחרות.
פירוש שמו הוא דישון, בטורקית עתיקה. זמן מלכותו אינו ידוע ומועד התגיירותו מצוי במחלוקת עזה. חוקרים הסוברים שהוא דמות היסטורית משערים  שבולאן מלך זמן מה בין אמצע המאה השישית ומחצית המאה השביעית. אין תמימות דעים אם בולאן היה הבק או הכגן של הכוזרים. דאגלס מורטון דנלופ היה בטוח שבולאן היה כגן. אמנם מחקרים חדשים יותר, כמו "The Jews of Khazaria" מאת קווין ברוק, מניחים שהוא היה בק, בשל ההתייחסות אליו כמנהיג צבאי בקרבות, אך דנלופ סבור שהכגן היה מלך צללים אצל הכוזרים בתקופה מאוחרת יותר ולכן אין מניעה להתייחס אליו כאל כגן.
לפי הסיפור, טרם התגיירותו לא שִיֵיך עצמו בולאן לאף דת. במסעו לגילוי איזו מבין שלוש הדתות המונותאיסטיות עתידה לעצב את אמונותיו הדתיות, הוא הזמין נציגים מכל אחת מהן, כדי שיסבירו לו את עיקרי אמונתם.
בתכתובת הכוזרית, עוקב המלך יוסף אחר שושלת היוחסין שלו עד בולאן. הוא מתייחס לשליט הכוזרי הרפורמיסט עובדיה כאחד "מבני בניו של בולאן". בעוד שברוק בוחר לפרש את המשפט כפשוטו, כך שעובדיה היה נכדו של בולאן, הרי שלפי כללי המשפט העברי יכול הדבר לרמוז אף לקרבה רחוקה יותר.
השם סבריאל נמצא במכתב שכטר הידוע גם כתעודת קיימברידג' (בת זמנה, בערך, של איגרת המלך יוסף לחסדאי אבן שפרוט). תעודת קיימברידג' נותנת לסבריאל ייחוס יהודי, לפחות חלקי. סבריאל מתואר בו כמי שניהל מבצעים מוצלחים בקווקז ובאזרבייג'ן האיראנית, אולי כחלק מהמלחמה הערבית-כוזרית.
רעייתו סרח מתוארת כיהודיה וכמי שעודדה אותו ללמוד ולאמץ את היהדות. מסמך קיימברידג' מחריש בשאלה האם סבריאל היה למעשה בולאן. למעשה, השם בולאן כלל אינו מופיע במסמך הזה.
בין חוקרי הכוזרים יש המתייחסים למלך שהוביל את הכוזרים להתגיירות כ"בולאן סבריאל", אף על פי שמתקבל על הדעת שהם היו אנשים שונים. בהיסטוריה של הכוזרים היהודים, למשל, בחן דנלופ את התאוריה של החוקרים הסוברים שסבריאל היה למעשה עובדיה, אך דחה אותה.[דרוש מקור]
ראו גם

סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים
לקריאה נוספת

Kevin Alan Brook. The Jews of Khazaria. 2nd ed. Rowman & Littlefield Publishers, Inc, 2006.
Douglas Morton Dunlop, The History of the Jewish Khazars, Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1954.
Norman Golb and Omeljan Pritsak , Khazarian Hebrew Documents of the Tenth Century. Ithaca: Cornell Univ. Press, 1982.
Shaul Stampfer Did the Khazars Convert to Judaism? Jewish Social Studies, Vol. 19, No. 3 2013,Indiana University Press
הערות שוליים

↑  Shaul Stampfer, Did the Khazars Convert to Judaism?, Jewish Social Studies, Indiana University Press, 2013
| ממלכת הכוזרים |
| --- | --- | --- |
| עדויות | סיפור ההתגיירות במכתבים הכוזריים • מכתב שכטר • מכתב קייב |  |
| אישים (אנ') | חסדאי אבן שפרוט • יוסף, מלך הכוזרים • בולאן |  |
| ספרות בנושא | הכוזרי • השבט השלושה עשר • מטה דן • מילון הכוזרים • אבירי הדרך • ממלכה במבחן • (איסתרק • מהללאל • יוזבד • פדהאל) • עם נסוך תרדמה • מקום קטן עם דבי • אל הרקיע השביעי • כזריה – תולדות ממלכה יהודית באירופה |  |
| שונות | תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים • איטיל |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בן ציון הכהן רבין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 סיוון ה'תרע"א בוכרה
 פטירה:  4 במרץ 1995 (בגיל 84 בערך) ב' באדר ב' ה'תשנ"ה ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ישראל, בוכרה וגלילותיה
 תקופת הפעילות:  ? – 4 במרץ 1995 
 תחומי עיסוק:  רבה של העדה הבוכרית בתל אביב, דיינות
 
הרב בן ציון הכהן רבין (ה'תרע"א, 1911 - ב' באדר ב' ה'תשנ"ה, 4 במרץ 1995) היה רבה של העדה הבוכרית בתל אביב.
תולדותיו

נולד בבוכרה, אביו הרב פנחס הכהן רבין, התחתן בישראל עם בת משפחת הרב יצחק ברוך, ראב"ד ירושלים, וחזר לבוכרה, שם היה לנשיא הקהילה שפעל רבות למען היהודים, ונרצח בשנת ה'תרפ"א על ידי הבולשביקים. סבו הוא הרב יצחק חיים הכהן רבין, רבה של בוכרה וגלילותיה ובנו ממלא מקומו של הרב פנחס הכהן רבין "הגדול".
למד אצל דודו, הרב חזקיה הכהן רבין שסמך אותו לרבנות, בהמשך נשא לאשה את בת דודו. כשעלה דודו-רבו לישראל דרך ערי פרס בשנת ה'תרפ"ט, מילא הוא את מקומו, עד לשנת ה'תרצ"ג, אז יצא בעצמו בדרך זו לכיוון ישראל.
בשנת ה'תרצ"ה (1935) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. למד אצל הרב שלמה יהודה ליב אליעזרוב ובישיבה בשכונת הבוכרים. הוסמך על ידי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב יצחק הלוי הרצוג והרב עובדיה הדאיה.
בשנת תש"ה (1945) התמנה כרבו של בית הכנסת "צופיוף" שבשכונת הבוכרים, ובמקביל התמנה באותה שנה על ידי הרב עוזיאל כחבר בית הדין הספרדי בירושלים. עם קום המדינה התמנה לרבה של שכונת הבוכרים, יחד עם עמיתו ורבו הרב אריה חיימוב. כיהן כרבו של בית הכנסת הגדול של קהילת הבוכרים בירושלים "בבא תמא".
למחייתו עבד כשוחט בתל אביב, ובשנת תשכ"א (1961) מונה לראש השוחטים בעיר. בשנת תשכ"ג (1983) עבר להתגורר בתל אביב, ושימש במשרתו עד פרישתו לגמלאות בשנת תשמ"ז (1987).
בשנת תשכ"ו (1966) מונה לרבה הראשי של העדה הבוכרית בתל אביב.
נפטר בשבת בב' באדר ב' תשנ"ה.
משפחתו

בנו וממלא מקומו הרב פנחס הכהן רבין, שימש כאב"ד תל אביב (נפטר בנובמבר 2019). נכדו-הרב בן ציון, בנו של הרב פנחס הכהן רבין משמש כדיין בבית הדין הרבני פתח תקווה. בנו-נכדו מאיר רבין היה ממורשעי פרשת הולילנד. חתניו הם: הרב אליהו זירקיוף; הרב אברהם סלים, ראש ישיבת "מאור התורה" בירושלים; והרב יעקב עבאדי, ראש ישיבת "אמת ליעקב" בירושלים.
בית הספר סדברי ואלי

| --- | --- |

 בית ספר
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  42°19′28″N 71°27′53″W﻿ / ﻿42.324444444444°N 71.464722222222°W﻿ / 42.324444444444; -71.464722222222
 www.sudburyvalley.org
 he
 
בית הספר סדברי ואלי (במקור: Sudbury Valley) נוסד בשנת 1968 בפריימינגהאם, מסצ'וסטס, שבארצות הברית. כיום קיימים למעלה מ-40 בתי ספר המבוססים על דגם סדברי בארצות הברית, בקנדה, בדנמרק, בהולנד, באוסטרליה, בגרמניה, ובישראל. לדגם החינוכי של סדברי יש שני עמודי-תווך עיקריים: חופש חינוכי, ושלטון עצמי דמוקרטי. אספת בית הספר השבועית היא מרכזית בבתי ספר בדגם סדברי, והיא מבוססת על אסיפות העיירה המסורתיות של ניו-אינגלנד. תלמידים והצוות החינוכי כאחד מוזמנים להשתתף בניהול בית הספר, עם קול שווה לכל. כך מכריעה קהילת בית הספר לגבי כל תחומי החיים בבית הספר, לרבות ענייני תקציב, חוקים חדשים, ובחירת צוות. בבית הספר לומדים תלמידים בגילאים 4 עד 19.
הצוות

אין קביעות בבית הספר סדברי ואלי. בחירות לצוות מתקיימות מדי שנה. כמה מהמייסדים המקוריים עדיין נמצאים בבית הספר, וכמה מהם כתבו רבות עליו ועל המודל החינוכי הייחודי שלו: דניאל גרינברג, חנה גרינברג ומימסי סדובסקי.
תוכנית לימודים

אין בבית הספר תוכנית לימודים או חובה על התלמידים להשתתף בשיעורים, ולמעשה אין בית הספר מתבסס על שיעורים. עם זאת, התלמידים בבית הספר חופשיים ליזום או לבקש שיעורים משלהם, ואף ליצור ולהעביר בעצמם שיעורים.
בוגרים

במשך שלושים וחמש השנים האחרונות, פרסם בית הספר שני מחקרים על בוגריו. התגלה, בין השאר, כי בערך 80% מהתלמידים ממשיכים ללמוד במוסדות חינוך אחרים לאחר שהשלימו את לימודיהם בסדברי ואלי. רובם התקבלו לאוניברסיטה שהייתה עבורם הרצויה ביותר.[דרוש מקור] עם זאת, ללא השוואה של נתוני רקע, אי אפשר להסיק מעובדה זו על הצלחת השיטה הלימודית של סדברי ואלי כשלעצמה.
ראו גם

דגם סדברי
חינוך דמוקרטי
סאדברי ירושלים
הערות שוליים

↑   ניר חסון, בית הספר הירושלמי שיש בו חופש כל השנה, באתר הארץ, 15 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007385471905171  ISNI: 0000 0001 2227 4115  LCCN: no94013541  SUDOC: 183350316  VIAF: 149216910   WorldCat (עם VIAF): 149216910
בוסטון קולג'

| --- | --- |


 מכללה
 מוטו:  Αἰέν ἀριστεύειν (מתוך האיליאדה: "להצטיין תמיד")
 תקופת הפעילות:  1863–הווה (כ־161 שנים)
 מייסדים:  John McElroy 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ויליאם ליהי
 סגל:  3,800 
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  14,100 (2015)
 סטודנטים לתואר ראשון:  9,100
 שונות
 כינוי קבוצת הספורט:  איגלס (עיטים)
 מיקום
 מיקום:  צ'סנט היל, מסצ'וסטס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  42°20′06″N 71°10′13″W﻿ / ﻿42.335083333333°N 71.170361111111°W﻿ / 42.335083333333; -71.170361111111
 www.bc.edu
  (למפת מסצ'וסטס מוגדלת) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי בוסטון קולג'(למפת מסצ'וסטס רגילה) בוסטון ספרינגפילד ווסטר לוול קיימברידג' ניו בדפורד פיטספילד פלימות' ניו המפשייר ורמונט ניו יורק  קונטיקט רוד איילנד  האוקיינוס האטלנטי בוסטון קולג'
 
ספריית ברנס
בוסטון קולג' (באנגלית: Boston College) היא אוניברסיטה פרטית קתולית הממוקמת בצ'סנט היל שבסמוך לעיר בוסטון במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה ב-1863 על ידי מסדר הישועים ולומדים בה 14,100 סטודנטים.
היסטוריה

המוסד הוקם ב-1863 על ידי מסדר הישועים במטרה לספק שירותי השכלה גבוהה לקהילת המהגרים האירים קתולים. בתחילה פעל המוסד מבניין בשכונת סאות' אנד בבוסטון ב-1909 עברה האוניברסיטה לצ'סנט היל, הסמוכה לבוסטון על שטח של כ-31 אקר. במהלך השנים הורחב שטח הקמפוס הראשי בצ'סנט היל לכ-130 אקר, בנוסף הוקמו שלוחות נוספות במדינת מסצ'וסטס: קמפוסים בניוטון ובברייטון, מרכז אקדמי בדובר ומצפה כוכבים ומעבדה בווסטון.
מבנה ארגוני

קולג'ים ובתי ספר:
מוריסי קולג' לאומנות ומדעים
בית הספר למשפטים
בית הספר לעבודה סוציאלית
וודס קולג' ללימודים מתקדמים
בית ספר קרול לניהול
בית ספר ויליאם פ. קונל לאחיות
בית הספר ללימודי דת וכמורה
בית ספר לינץ' לחינוך
ספורט

נבחרות הספורט של האוניברסיטה מתחרות ב-29 ענפים שונים. הענף הבולט הוא הוקי קרח בו זכתה נבחרת הגברים בחמש אליפויות ה-NCAA בשנים 1949, 2001, 2008, 2010, 2012. נבחרת הפוטבול זכתה באליפות ב-1940.