עלייה לתורה
זמני הקריאות ומספר העולים

שחרית של שבת – בכל שבת, למעט שבתות שחל בהם חג מדאורייתא, קוראים בתורה אחר תפילת שחרית את פרשת השבוע. הקריאה מתחלקת לשבעה עולים, ועולה נוסף הנקרא מפטיר. כאשר לא קוראים באותה שבת קריאה נוספת (כגון במקרה של חג או ראש חודש שחלים בשבת), חוזר המפטיר על כמה פסוקים מסוף הפרשה. בתלמוד הבבלי במסכת מגילה כתוב שמכיוון שעליית המפטיר חשובה פחות מהעליות הקודמות הוא מקבל כ'בונוס' את קריאת ההפטרה ואף מקבל את הזכות לגשת כחזן לתפילת מוסף.
מנחה של שבת – בתפילת מנחה של שבת קוראים בתורה את תחילת הפרשה של השבוע הבא (יוצאת מן הכלל, היא שבת שחל בה יום הכיפורים שבה קוראים במנחה את הקריאה המיוחדת עבור מנחה של יום הכיפורים). קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים, אין בה מפטיר ולא הפטרה.
שני וחמישי – בימי חול רגילים בימי שני וחמישי (כשלא חל שום מועד אחר) קוראים בתפילת שחרית את תחילת הפרשה של שבת הבאה. קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים, אין בה מפטיר ולא הפטרה.
ראש חודש – בראש חודש שחל ביום חול קוראים בתפילת שחרית את פרשת קרבן התמיד ואת פרשת קרבן מוסף של שבת ושל ראש חודש. קריאה זו מתחלקת לארבעה עולים, אין בה מפטיר ואין הפטרה. בראש חודש טבת, אשר תמיד חל בחנוכה, הקריאה הזו מתחלקת לשלושה עולים (במקום לארבעה) ולעולה הרביעי קוראים בפרשת קורבנות הנשיאים. כאשר חל ראש חודש בשבת, קוראים את פרשת השבוע כרגיל ובמפטיר (במקום חזרה על סוף הפרשה) קוראים את פרשת קרבן מוסף של שבת ושל ראש חודש (כמו כן, מפטירים ב"הפטרת ראש חודש" במקום בהפטרה הרגילה של השבת), אך אם עליית המפטיר כבר משמשת עבור קריאה של מועד אחר שחל בשבת זו (חנוכה או אחת מארבע פרשיות) אז קוראים את פרשת קרבן מוסף של שבת ושל ראש חודש לעולה השביעי, במקרה כזה פרשת השבוע מתחלקת לשישה עולים בלבד.
שחרית של תענית – בימי תענית (למעט יום הכיפורים ותשעה באב) קוראים בתפילת שחרית את פרשת י"ג מידות. קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים, אין בה מפטיר ואין בה הפטרה. בנוסח איטליה נוהגים בי"ז בתמוז לקרוא את כל פרשת העגל (הסמוכה לפרשה הרגילה שקוראים) מפני שעניין שבירת הלוחות שייך ליום זה. בתשעה באב קוראים קטע מפרשת ואתחנן והפטרה מספר ירמיהו.
מנחה של תענית – בתפילת מנחה של התעניות קוראים את פרשת י"ג מידות, כמו בשחרית, והיא מתחלקת לשלושה עולים, אחרון העולים קורא את ההפטרה בקהילות שנהגו להפטיר. בתשעה באב קוראים את אותה פרשה כמו בתעניות הרגילות. לאחר קריאת התורה במנחה נהגו בני אשכנז לקרוא במנחה את הפטרת דרשו ה' בהמצאו, העוסקת בקריאת ה' אל העם (על ידי הנביא ישעיהו) לחזור בתשובה. אך בקרב בני עדות המזרח נחלקו הדעות, ישנם קהילות שלא נהגו להפטיר, וישנם קהילות שנהגו להפטיר, וקוראים את הפטרת 'שובה ישראל' שבספר הושע, מלבד צום גדליה שבו קוראים את הפטרת 'דרשו ה' בהמצאו'. משום שבשבת הסמוכה לצום (שבת שובה) קוראים את הפטרת 'שובה ישראל' ולא רוצים שיקראו פעמיים בשבוע את אותה הפטרה.
שחרית של יום הכיפורים – ביום כיפור אחר תפילת שחרית קוראים את תחילת פרשת אחרי מות (ספר ויקרא, פרק ט"ז, שעוסק בענייני יום כיפור), קריאה זו מתחלקת לשישה עולים. אם יום כיפור חל בשבת הקריאה לא משתנה אך היא מתחלקת לשבעה עולים. לאחר הקריאה עולה המפטיר וקורא את פרשת קרבן מוסף של יום כיפור שבפרשת פינחס ואת ההפטרה.
מנחה של יום הכיפורים – במנחה של יום הכיפורים קוראים את פרשת העריות שבפרשת אחרי מות, קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים, כאשר האחרון שבהם קורא את ההפטרה בספר יונה.
ימים טובים – בכל יום טוב אחרי תפילת שחרית קוראים בתורה מעניין היום טוב, קריאה זו מתחלקת לחמישה עולים (אם היום טוב חל בשבת הקריאה לא משתנה אך היא מתחלקת לשבעה עולים, ולפעמים צריכים להוסיף פסוקים לקריאה כדי שיהיו מספיק פסוקים לז' עולים). לאחר מכן עולה המפטיר הקורא את פרשת קרבן מוסף של אותו יום מתוך פרשת פינחס ואת ההפטרה. ביום טוב שלא חל בשבת לא קוראים בתורה בתפילת מנחה.
חול המועד – בחול המועד סוכות קוראים את פרשת קרבנות המוסף של סוכות. ברוב הקהילות בארץ, נוהגים לקרוא את הקרבן של אותו היום (כל יום יש קרבן אחר) ארבע פעמים – פעם אחת עבור כל עולה לתורה, ובחו"ל (וגם בקצת קהילות בארץ) נוהגים לקרוא את הקרבנות של כמה ימים. בחול המועד פסח קוראים כל יום פרשה אחרת המתחלקת לשלושה עולים, והרביעי (בכל הימים) קורא את פרשת קרבן מוסף של פסח (בכל הימים יש קרבן זהה). בחול המועד אין הפטרה. בשבת חול המועד קוראים בספר שמות מענייני החג. קריאה זו מתחלקת לשבעה עולים ולאחר מכן עולה מפטיר שקורא את פרשת קרבן מוסף של אותו חג ואת ההפטרה.
חנוכה – בחנוכה קוראים כל יום קטע מפרשת קורבנות הנשיאים (שלפי המדרש היו אמורות להיות בתאריך של חנוכה). קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים ואין בה מפטיר או הפטרה. בשבת חנוכה קוראים במפטיר את הקרבן של אותו יום ומפטירים בהפטרה מיוחדת לחנוכה. בראש חודש טבת, אשר תמיד חל בחנוכה, הקריאה של ראש חודש מתחלקת לשלושה עולים (במקום לארבעה) ולעולה הרביעי קוראים בפרשת קורבנות הנשיאים.
פורים – בפורים קוראים בתורה את פרשת מלחמת עמלק. קריאה זו מתחלקת לשלושה עולים ואין בה מפטיר או הפטרה. כאשר חל פורים בשבת (יכול לצאת רק בערים מוקפות חומה בפורים משולש) קוראים במפטיר את פרשת מלחמת עמלק ומפטירים הפטרה מיוחדת.