stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולי הלילה
הערות שוליים

↑  משה פרץ - אולי הלילה | Linktone, באתר www.linktone.co.il
↑  יערה יעקב, אור טרגן זכה בגמר "כוכב נולד 10", באתר ynet, 4 בספטמבר 2012
↑  אייל גולן עם מירי מסיקה, משה פרץ עם שלישיית הגמר, באתר ‏מאקו‏, 5 בספטמבר 2012
↑  השיר הכי מושמע השנה: "אולי הלילה" של משה פרץ, באתר ‏מאקו‏, 2 בספטמבר 2013
↑  נתן גושן עם השיר הכי מושמע השנה ברדיו, לפי אקו"ם, באתר ‏מאקו‏, 1 בספטמבר 2013
אוטו סירמאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1926 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  22 בינואר 1959 (בגיל 32) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Sagmeister Ottó 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הציבורי החדש בבודפשט 
 
אוטו סירמאי (במקור סאגמייסטר, בהונגרית: Szirmai Ottó; בודפשט, 16 בנובמבר 1926 – בודפשט 22 בינואר 1959) היה מחזאי יהודי-הונגרי, משתתף במרד ההונגרי של 1956, אחד הקורבנות של "נקמת המשטר" לאחר כישלון המרד.
ביוגרפיה ומשפחתו עד 1956

סירמאי נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין סגמייסטר ושל רוזה נובאק. בני משפחתו היו פעילים בתנועת הפועלים הקומוניסטית הבינלאומית ובתנועות מהפכניות אחרות במשך דורות. סבו היה מתנדב בצבאו של ג'וזפה גריבלדי, חברו ועמיתו לעבודה של לאו פרנקל שלקח חלק בארגון שביתות הקציר ותנועות הפועלים האחרות בטרנסדנוביה בסוף המאה ה-19. דודו היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות משנת 1917, חבר במשמר האישי הביטחוני של לנין, ומאוחר יותר שימש כשליחו. הבכור מבין ארבעת בניו נורה בגבול הסובייטי-רוסי-הונגרי בשנת 1921 כשניסה לברוח אל אביו בברית המועצות. מות אחיו השני אחריו בגיל נגרם על ידי אכזריות המשטרה ההונגרית. הוא פעל בקרב ארגון עובדי הייקבים. אחיהם הצעיר יותר איבד את חייו כתוצאה מגירוש למחנות ההשמדה, והצעיר מבין הארבעה (בן דודו הצעיר ביותר של אוטו סירמאי) מת בשנת 1945 בשל הרעלה במהלך עבודות פינוי הריסות. אביו של סירמאי, שהיה פועל יציקות מברזל, ודודו הצעיר ביותר לחמו בצבא האדום ההונגרי במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919. אביו היה כאמור עובד תעשיית הפלדה, שהיה מעורב בתנועה הקומוניסטית בתחילת המאה ה-20. אמו הייתה כובסת ונפטרה בשנת 1935. בתום סיום לימודיו בבית הספר, עבד סירמאי כפועל לא מקצועי זמן מה שכן המשפחה חיה בנסיבות כלכליות קשות מאוד. הוא הצטרף לתיאטרון הלאומי של בודפשט בשנת 1943 כחניך לעיצוב תפאורה ומאוחר יותר, אחר מלחמת העולם השנייה, סיים את האוניברסיטה לאמנות שימושית. הוא למד גם דרמטורגיה ועבד כמחזאי במחלקה הספרותית של הרדיו ההונגרי. סירמאי הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההונגרית בשנת 1945 ולאחר מכן היה חבר במפלגת העובדים ההונגרית. הוא התחתן בשנת 1950 ונולדו לו שלושה בנים, ביניהם פטר סירמאי, שהפך לשחקן.
פעילותו במהלך המרד

ב-23 באוקטובר (יום פרוץ המרד) השתתף סירמאי בהפגנה מול פסלי פטפי ובֶם. בערב הוא ניסה להרגיע את המפגינים ואחר כך, כשהחל המצור על תחנת הרדיו הממלכתית ההונגרית, הוא פינה את הנשים מהבניין. לאחר מכן בילה ימים בין החמושים ברחוב טיזאולטו בהנהגת חברו אישטוואן אנדייל. עם משלחת המורדים הוא אף הופיע כמתורגמן במשא ומתן בין המורדים, לבין המטה של הצבא הסובייטי. הוא כתב תחת השם טמאש טוואסי בעיתונות החופשית של אז, על מנת להנציח את האירועים.
ב-29 באוקטובר ניהל משא ומתן בבנין הפרלמנט ההונגרי לדמוקרטיזציה של פעולת הרדיו הממלכתי.
ב-30 באוקטובר שלח אותו יאנוש קאדאר אל המתקוממים ברחוב טיזאולטו כדי להעבירם לצד הממשלה. זה היה הרגע בו פגש בידידו הוותיק, אישטוון אנדייל ולמעשה הצטרף לקבוצת רחוב טיזאולטו שאנדייל הוביל. הוא לא היה יכול היה לבצע שירות עם נשק - שכן ידו הימנית הייתה משותקת מאז לידתו - אך הוא נשאר ביחידת רחוב טיזאולטו לאורך כל הדרך. עם המידע שנאסף בטלפון במהלך ההתקפה הסובייטית השנייה, הוא עזר לקבוצה להילחם.
ב-5 בנובמבר ניהל משא ומתן כפרלמנטר באקדמיה של קושוט עם המטה הסובייטי - ללא הועיל.
ב-6 בנובמבר ליווה עיתונאי אוסטרי פצוע לבית החולים שבכיכר בקאטש, ומכיוון ששדרות פרנץ כבר היו תחת אש על ידי טנקים סובייטים, הוא לא הצליח לחזור ובכך התנתק מהקבוצה. כעבור כמה ימים הצטרף להתנגדות שהתארגנה בבית החולים ברחוב פטרפי שאנדור ולקח חלק בעריכת ובהפקת עלונים. הוא שמר על קשר עם איגוד הסופרים, ועדי העובדים, ועדת המהפכה האינטלקטואלית. לאחר הפשיטה על בית החולים ומעצרו של אישטוואן אנדייל, ניסה לאחד את קבוצות האוניברסיטאיות השונות למפלגת נוער אחת. הוא יזם את הקמת מפלגת הנוער, ניסח את מצעה, בה סימן את המטרה העיקרית של המפלגה: להגן על המולדת ולהיאבק על עצמאותה, לשמר את ההישגים הסוציאליסטיים. הוא אימץ את רעיון קונפדרציית הדנובה וחשב לנחוץ את הקמת חזית האחדות ההונגרית-יוגוסלבית-פולנית נגד ברית המועצות.
ב-21 בנובמבר השתתף סירמאי בהקמת מועצת המהפכה של אנשי הרוח ההונגריים ובארגון הפגנת הנשים ב-4 בדצמבר.
לאחר כישלון המרד

חיפוש נערך מספר פעמים בדירתו, ולבסוף נעצר ב-14 בינואר 1957. בשלב הראשון מועצת בית המשפט של בודפשט בראשותו של גוסטאב טוצ'ק (שכונה "שופט הדמים") דן אותו למוות ב-17 באפריל 1958, באשמת הנהגת תנועת ההתנגדות ואישומים אחרים. גזר הדין אושר על ידי המועצה השיפוטית העממית של בית המשפט העליון ב-27 בנובמבר 1958, בראשותו של ויקטור ציזלאר. סירמאי לא ביקש חנינה, אלא פסק דין צודק מכיוון שלא הסכים לאשמה. אף שנציגת היועץ המשפטי לממשלה הציעה לדחות את הבקשה, מועצת בית הדין העממי המליצה על חנינה ושלחה את המסמכים למועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית. המלצת החנינה נדחתה על ידי מועצת הנשיאות. ב-21 בינואר 1959 הודיעה מועצת בית הדין העממי של בית המשפט המטרופוליטני על החלטת הדחייה של מועצת הנשיאות. סירמאי הוצא להורג ב-22 בינואר. פסק הדין שלו כלל גם הפקעת כל רכושו. בחדר היחיד שנותר לו עם שלוש המיטות שהשאירו, הביאה אשתו הביתה את בנו השלישי שנולד בינתיים, אותו אוטו סירמאי כבר לא הספיק לראות.
בספרות

לאסלו ארשי: קבוצת חמושים ברחוב טיזאולטו במרד (שנתון 1956 בודפשט, 1992)
אימרה מיץ' : אוטו סירמאי. מתינו - 1956. בודפשט 1989
ראו גם

gondola.hu "אני שונאת את אירופה החופשית!" זיכרון אלמנתו של אוטו סירמאי
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest X. kerületi állami halotti akv. 173/1959. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése az újpesti polgári házassági akv. 390/1919. folyószáma alatt".
אחלמה

ערך זה עוסק במינרל ואבן חן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אחלמה
אחלמה
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  סיליקה (SiO2)
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  הקסגונלי, גביש בצורת פריסמה משושה המסתיימת בפירמידה בת 6 צלעות
 צבע:  שקוף, סגול, לבן
 ברק:  זגוגי בגבישים גדולים, לעיתים שומני בגבישים קטנים
 שקיפות:  שקוף עד עמום
 פצילות:  אין
 שבירה:  דמוית קונכייה
 קשיות:  7.0 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.65
 שרטוט:  לבן
 סוגים
 אמטרין:  שילוב של אמתיסט וסיטרין
אַחְלָמָה (באנגלית: Amethyst) הוא מינרל בעל גבישים גדולים ממשפחת הקוורץ, המשמש גם כאבן חן הידועה בצבעה הסגול. מקור השם הלועזי אָמֵטִיסְט ביוונית עתיקה: "א" = לא ו"מתוסטוס" = שיכור או מורעל, והוא נובע מן האמונה כי יש באבן משום הגנה מפני שכרות. אמונה זו רווחה גם ביוון הקדומה וגם ברומא, ואנשיהן ענדו את האבן על צווארם או שתו מגביעי אחלמה כדי להימנע משכרות. גם השם העברי אחלמה מייחס לאבן סגולות ריפוי.
היווצרות

האחלמה נוצרת כמושבות גבישיות בתוך גושי סלע. גבישי אחלמה ניתן לראות בגאודות רבות. בסלעים גרניטיים ניתן למצוא עורקי אחלמה.
הגבישים מתפתחים בשכבות מקבילות היוצרות איזוּר (zoning) כתוצאה משינוי הדרגתי בהרכב התמיסה שממנה הם מתגבשים. שינויים אלה באים לידי ביטוי בשכבות צבע שונות בתוך הגביש.
בתוך גבישי האחלמה אפשר להבחין בתכלילים שונים: בועות נוזל וסיכות או גבישים של מינרלים אחרים שחדרו בתהליך ההתגבשות.
הרכב כימי

אחלמה היא סוג סגול של קוורץ והרכבה הכימי זהה לשאר האבנים ממשפחה זו: SiO2. במהלך המאה ה-20 יוחס הצבע הסגול לנוכחות מנגן. אולם, מאחר שהצבע משתנה ואף נעלם בהשפעת חימום ולחץ עלתה סברה כי הצבע נוצר מנוכחותם של גורמים אורגניים, זאת לאחר שנמצאו גפרית ואניוני ברזל. מחקרים מאוחרים העלו את הסברה כי הצבע הסגול נגרם בשל זיהומים ברזליים, והמחקרים האחרונים מצביעים על השפעה הדדית של ברזל ואלומיניום כגורמי הצבע. בהשפעת חום ולחץ הופך הצבע הסגול באבן לצהוב, כמו בסיטרין. תהליך זה אינו הפיך. אמטרין הוא מינרל ביניים בין אחלמה לסיטרין שבו חל מעבר חלקי מסגול לצהוב.
אחלמה מופיעה בגוונים שונים של סגול ולבן ולעיתים מופיעים בה גוונים אדומים וכחולים.
קיימים מספר מונחים לתיאור הצבעים השונים באחלמה:
אמתיסט סיביר (Deep Siberian) - הגוון המשובח ביותר לשימוש כאבן חן אשר מכיל 75-80% סגול עמוק והשאר גוונים כחולים ואדומים. גבישי אחלמה בגוון זה נמצאים לא רק בסיביר אלא גם באורוגוואי ובזמביה.
עלה צרפתי (Rose of France) – גוון ורדרד כשל לבנדר או לילך.
אמתיסט שרוף (Burnt Amethyst) – גביש שצבעו הסגול נעלם בשל חימום ולחץ ונותרו בו גוונים צהובים.
אמטרין (Ametrine) – חילוף גוונים מסגול לצהוב.
אמתיסט מזרחי (Oriental Amethyst) – משמש בדרך כלל להגדרת קורונדום וספיר בעלי גוונים סגולים. תכשיטנים רבים נוהגים לקרוא כך גם לגבישים משובחים של אחלמה, אף אם אלה נכרו במקומות שונים בעולם, אולם איגודים גמולוגיים מתנגדים לכינוי זה מחמת הבלבול שהוא יוצר.
היסטוריה

השם אחלמה מופיע כבר במקרא, וכפי הנראה מדובר באותה אחלמה שהיא אחת מאבני החושן.
אחלמה שימשה כאבן חן במצרים העתיקה ולתחריטים של חפצי נוי ותכשיטים. חרוזי אחלמה נמצאו בקברים אנגלו-סקסונים באנגליה.
האחלמה גם משמשת כאבן ההולדת של חודש פברואר בארצות הברית.
תפוצה

תפוצת האחלמה בעולם נרחבת, אולם גבישים מאיכות טובה מוגבלים למקומות אחדים. בין המקורות:
זמביה - מפיקה כ-1,000 טונות של אחלמה בשנה
מינאס ז'ראיס בברזיל - שפע של גאודות גדולות המכילות גבישי אחלמה
אוסטריה תחתית – נמצא בה המכרה הפתוח הגדול בעולם לכריית אחלמה
רוסיה
קוריאה הדרומית
אורוגוואי
הודו
ארצות הברית
ערך כלכלי

בעבר נחשבה האחלמה כאבן חן בעלת ערך כיהלום, ספיר, אודם ואזמרגד, אולם איבדה מערכה לאור תפוצתה הנרחבת. רק אמתיסט סיביר הנדיר שמר על ייחודו, וערכו נקבע לפי ביקושו על ידי אספנים. עם זאת, מחירו נמוך יותר מאבני חן ייחודיות אחרות, כספיר מסוג פדפרצ'ה או אודם מסוג דם היונה.
אמטרין
מרבץ אמטיסט המוצג בתחנה המרכזית החדשה בתל אביב
גבישי אחלמה מדרום אפריקה
אום עלי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח, פודינג 
 מרכיבים עיקריים:  מגדנאות, חלב 
 
| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 קלוריות:  167 קק"ל
 חלבונים:  4 ג'
 פחמימות:  22 ג'
 שומן:  7 ג'
 שומן רווי:  2%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 מקור: [דרוש מקור]
אום עלי (בערבית מצרית: أم على) הוא קינוח מסורתי מהמטבח המצרי הנחשב לקינוח לאומי של מצרים. הקינוח דומה לפודינג לחם, אך אינו מכיל ביצים. הקינוח מוגש כמאכל חם או קר, ונהוג לאכול אותו במהלך הרמדאן כחלק מסעודת האפטאר.
לקינוח גרסאות רבות במצרים. בירדן ובעיראק קיימת גרסה הנקראת "חומיאה".
הכנה

את האום עלי מכינים ממאפה (לחם או כל מאפה אחר) שנפרס לחתיכות. את החתיכות מערבבים עם פיסטוקים, קוקוס טחון, צימוקים והרבה סוכר. על התערובת יוצקים חלב, לעיתים מעורבב עם שמנת, ולאחר מכן מפזרים קינמון. לבסוף, נאפית התערובת בתנור עד להזהבתה.
מסורת

מקור המנה במצרים של ימי הביניים. על פי המסורת, לאחר ששג'ר א-דור נכשלה במזימתה לרצוח את אייבכ ואף נהרגה בעצמה, אום עלי, אשתו הראשונה של אייבכ, ביקשה מכל הטבחים והנשים המצריות להמציא את הקינוח הכי טעים שהם יוכלו ליצור. המתכון שנבחר הופץ ברחבי מצרים במטרה לחגוג את מותה של שג'ר א-דור. הקינוח זכה לפופולריות רבה, ונקרא מאז על שמה של אום עלי.
הערות שוליים

↑  7 Traditional Ramadan Delicacies You Must Try - NaTakallam, ‏2022-04-14 (באנגלית אמריקאית)
אונסט

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הצפוני 
 קואורדינטות:  60°45′N 0°53′W﻿ / ﻿60.75°N 0.89°W﻿ / 60.75; -0.89
 שטח:  121 קילומטר רבוע
 אורך:  20.4 קילומטר
 רוחב:  9.5 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  639 (27 במרץ 2011)
 אזור זמן:  UTC+0
 עיר ראשית:  Baltasound 
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אונסט(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אונסט
 
אונסט (באנגלית: Unst) הוא אי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד.
גאוגרפיה

אונסט הוא האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים, והאי השלישי בגודלו באיי שטלנד (אחרי האיים מיינלנד ויל). שטחו של האי 121 קמ"ר.
האי מישורי, חופי האי צוקיים, והאי מכוסה ברובו בערבת דשא. היישוב העיקרי באי הוא הכפר בלטסאונד (Baltasound). כפר דייגים זה היה בעבר נמל דיג המליחים השני בגודלו באיים הבריטים. כיום עיקר כלכלת הכפר מתבססת על התיירות.
יישובים נוספים באי הם הכפר אויאסאונד (Uyeasound) בו נמצאת טירת מיונס (Muness Castle) שנבנתה בשנת 1598, והכפר הארולדסוויק (Haroldswick) בו מצוי מוזיאון ימי ומרכז תרבות.
באיים אונסט ופטלאר מתגוררים כ-806 תושבים (2001). כ-100 מהתושבים הועסקו בתחנת המכ"ם של חיל האוויר המלכותי שהייתה ממוקמת באי. סגירת התחנה בשנת 2006 הביאה לגידול משמעותי באבטלה באי.
הכפר סקוו (Skaw) הנמצא בצפון מזרח האי הוא היישוב הצפוני ביותר של הממלכה המאוחדת (אף שהמגדלור באי מאקל פלוגה צפוני יותר).
באי נמצא חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness) בשל המספר רב של מושבות ציפורי הים באזור.
מעבורות מקשרות את נמל בלמונט שבאי לנמל גוצ'ר באי יל ולנמל אודסטא באי פטלאר.
תחנת האוטובוס הייחודית שבאי נודעה בשל נוחיות ההמתנה בה. בתחנה הותקנו ספה, טלוויזיה, ומחשב לנוחות הממתינים.
בינואר 2007 פקדה את האי רעידת אדמה בעוצמה של 4.9 בסולם ריכטר.
תחנת אוטובוס מאובזרת באי אונסט.
אווסו קוואבנה

אווסו קוואבנה (באנגלית: Owusu Kwabena; נולד ב-18 ביוני 1997 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פרנצווארוש ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

קוואבנה גדל במחלקת הנוער של SC אקרה בגאנה, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בהמשך הושאל לטולדו מהליגה הספרדית השלישית, במדיה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
ב-23 באוגוסט 2017 חתם קוואבנה על חוזה לחמש שנים בלגנס מלה ליגה. שמונה ימים לאחר מכן הושאל לריאל אוביידו מהליגה הספרדית השנייה, במדיה ערך שמונה הופעות ליגה. בהמשך הושאל לקרטחנה, לסלמנקה ולקורדובה מהליגה הספרדית השלישית.
ב-23 בינואר 2020 חתם קוואבנה על חוזה לשלוש שנים וחצי בקרבאך מליגת העל האזרית. ב-16 ביולי 2021 הושאל למשך עונה אחת לאנקרגוג'ו מליגת המשנה הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים. לקראת עונת 2022/2023 חזר קוואבנה לקרבאך.
קריירה בינלאומית

ב-9 ביוני 2019 ערך קוואבנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 1-0 לנבחרת נמיביה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר.
תארים

אליפות אזרבייג'ן (1): 2019/2020
הערות שוליים

↑  El Leganés firma al joven delantero ghanés Owusu por cinco temporadas באתר הרשמי של לגנס, 23 באוגוסט 2017 (בספרדית)
↑  El delantero ghanés Owusu Kwabena, cedido una temporada al Real Oviedo באתר הרשמי של לגנס, 1 בספטמבר 2017 (בספרדית)
↑  Owusu, una apuesta importante del Efesé que llega cedido por el Leganés באתר הרשמי של קרטחנה, 3 בינואר 2018 (בספרדית)
↑  Moussa Camara y Owusu Kuabena, nuevas apuestas del Salamanca CF UDS para la zona de ataque באתר הרשמי של סלמנקה, 24 ביולי 2018 (בספרדית)
↑  El delantero ghanés Owusu Kwabena cedido una temporada al Córdoba C.F. באתר הרשמי של לגנס, 21 באוגוסט 2019 (בספרדית)
↑  Ovusu rəsmən Qarabağ ımızda ! באתר הרשמי של קרבאך, 23 בינואר 2020 (באזרית)
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 אופורי •  2 אטאמה •  3 ג'יאן •  4 מנסה •  5 פארטי •  6 אקווה •  7 אטסו •  8 קוואבנה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 אקובאן •  14 לומור • 15 קאסים • 16 אנאן • 17 רחמן • 18 אידו • 19 אווסו • 20 אסמואה • 21 בויה • 22 ייאדום • 23 אגייפונג • מאמן: אפייה |  1 אופורי •  2 אטאמה •  3 ג'יאן •  4 מנסה •  5 פארטי •  6 אקווה •  7 אטסו •  8 קוואבנה •  9 ג'. איו •  10 א. איו •   11 וקאסו •  12 אטי-זיגי • 13 אקובאן •  14 לומור • 15 קאסים • 16 אנאן • 17 רחמן • 18 אידו • 19 אווסו • 20 אסמואה • 21 בויה • 22 ייאדום • 23 אגייפונג • מאמן: אפייה | גאנה |
אופרה בפארק

"הרקוויאם של ורדי", 16 ביולי 2009
אופרה בפארק הוא מיזם משותף של עיריית תל אביב-יפו עם האופרה הישראלית. מטרת המיזם היא להביא את האופרה, סוגה של אמנות במה המזוהה בעיקר עם בעלי ממון רב, לקהל רחב ככל האפשר. מסיבה זו נערכים מופעי האופרה בגני יהושע שבפארק הירקון, לעיני עשרות אלפי צופים. הכניסה למופעים היא ללא תשלום.
מופעי אופרה בפארק החלו בשנת 2001, בהעלאה של האופרה לה טראוויאטה בכיכר רבין. לאחר שנת הפסקה שבה האופרה להופיע בפארק הירקון, שלימים הפך למקום משכנה הקבוע באירועים אלו, ומאז הפכו המופעים למסורת שנתית הנערכת לרוב בחודשים יולי או אוגוסט.
הפקות שהעלתה האופרה הישראלית החדשה בפארק עד כה:
| שנה | האופרה | מאת | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | לה טראוויאטה | ג'וזפה ורדי | אירוע זה היה הראשון מסוגו שפתח במסורת, וכלל לא התקיים בפארק, אלא בכיכר רבין |
| יולי 2003 | נבוקו | ג'וזפה ורדי | כמות הקהל שהגיעה לאירוע נאמדה בכ-120,000 צופים |
| 13 ביולי 2005 | שמשון ודלילה | קאמי סן-סנס | כמות הקהל נאמדה בכמה עשרות אלפי צופים |
| 26 ביולי 2006 | ריגולטו | ג'וזפה ורדי | האופרה הועלתה בזמן ולמרות מלחמת לבנון השנייה |
| 26 ביולי 2007 | שיקוי האהבה | גאטנו דוניצטי |  |
| 10 ביולי 2008 | לה טראוויאטה | ג'וזפה ורדי | כמות הקהל שהגיעה לאירוע נאמדה בכ-70,000 צופים, ואת המופע הנחה ראש העיר דאז רון חולדאי |
| 16 ביולי 2009 | הרקוויאם | ג'וזפה ורדי | את המופע ביצע בית האופרה האיטלקי לה סקאלה ממילאנו, שהגיע לישראל לרגל חגיגות המאה לתל אביב, לפני קהל של למעלה מ-100,000 צופים. על התזמורת ניצח דניאל בארנבוים |
| 29 ביולי 2010 | כרמן | ז'ורז' ביזה | כמות הקהל שהגיעה לאירוע נאמדה בכ-80,000 צופים, ואת המופע הנחה ראש העיר דאז רון חולדאי |
| 14 ביולי 2011 | חליל הקסם | מוצרט | הפקה חדשה. כמות הקהל שהגיעה לאירוע נאמדה בכ-100,000 צופים |
| 19 ביולי 2012 | ריגולטו | ג'וזפה ורדי | גרסה מקוצרת של הפקה חדשה, מול קהל של כ-100,000 צופים |
| 15 בספטמבר 2016 | מאדאם באטרפליי | ג'אקומו פוצ'יני | לאחר הפסקה של שלוש שנים האירוע חוזר |
| 10 באוגוסט 2017 | טוסקה | ג'אקומו פוצ'יני | כ-30,000 צופים |
| 9 באוגוסט 2018 | נבוקו | ג'וזפה ורדי |  |
| 18 באוגוסט 2022 | כרמן | ז'ורז' ביזה | אחרי הפסקה ובשל מגפת הקורונה, האופרה בפארק חוזרת עם ההפקה "כרמן" |
| 3 באוגוסט 2023 | מאדאם באטרפליי | ג'אקומו פוצ'יני |  |
הערות שוליים

↑  ויקיפדיה - האנציקלופדיה החופשית, ערך נבוקו (פסקת "נבוקו בישראל")
↑  ביקורת, חגיגה בפארק, באתר ynet, 17 ביולי 2009
↑  מרב יודילוביץ', מעבר לה סקאלה, באתר ynet, 16 ביולי 2009
↑  מנחה נופה, עכבר העיר אונליין, מצגת תמונות: כך זה נראה - האופרה "כרמן" בפארק, באתר הארץ, 30 ביולי 2010
↑  מאשה צור גלוזמן, עכבר העיר אונליין, בין מוצארט לרון חולדאי: כך נראתה האופרה בפארק, באתר הארץ, 15 ביולי 2011
↑  אתר עיריית תל-אביב-יפו
ערך זה הוא קצרמרבנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזורים אדומים

מפת האזורים האדומים והאזורים שזוהמו בצורה קלה יותר מיד לאחר המלחמה
מראה ביער דלוויל, שטח שחרב באזור קרב הסום, 1916
שטח באזור קרב ורדן ב-2005. השקעים בקרקע הם מכתשים שנוצרו עקב התפוצצויות פגזים
אזורים אדומים (בצרפתית: Zone Rouge) הוא כינוים של שטחי קרקע בחלקה הצפון מזרחי של צרפת, שממשלתה הכריזה עליהם לאחר מלחמת העולם הראשונה כסגורים וכבלתי ראויים למגורי אדם. הגדרה זו ניתנה להם לאחר שחרבו וזוהמו באופן חמור ביותר בנפלי תחמושת ובזיהום כימי וביולוגי ולאחר שהוחלט כי עלות טיהורם מכל אלו היא גבוהה מדי. למרות זאת היקף האזורים האדומים הופחת עם השנים לאחר פעולות טיהור ושיקום.
האזורים האדומים

האזורים האדומים הקיפו במקור במצטבר שטח של כ-1,200 קילומטר רבוע מצפון מזרח לפריז, שבהם התנהלה הלחימה האינטנסיבית ביותר בשנות המלחמה בין הצבא הגרמני לבין צבאות צרפת והאימפריה הבריטית.
האזורים שהוגדרו כאדומים, שבהם התקיימו יישובים, מבנים ושטחי חקלאות, חרבו כליל במהלך המלחמה כתוצאה מלחימה ומהפגזות. בנוסף לכך התברר לאחריה שהם זוהמו באופן מסיבי ביותר לעומק גדול בדרכים שונות:
מיליוני נפלי תחמושת ארטילרית ורימונים שלא התפוצצו
גזים שדלפו מפריטי נשק כימי
ריכוזים גבוהים של חומרים מסוכנים נוספים שמקורם בפריטי תחמושת מתפוררים - עופרת, כספית, כלור, ארסן וחומצות, אשר זיהמו גם את מקורות המים
שרידים ביולוגיים בהיקף גדול של גופות אדם וגופות של בעלי חיים.
לפי מקור אחד נותרו בצרפת בשנת 2015 שטחים בהיקף של 100 קילומטר רבוע המוגדרים כאזורים אדומים. לפי מקור אחר נותרו ב-2014 בגזרת קרב ורדן בלבד 169 קילומטרים של שטחים המוגדרים כאזורים אדומים.
האזורים האדומים > מגבלות שימוש

בהתאם לחוק הצרפתי האזורים שהוגדרו כאדומים אסורים לכניסה ואין לקיים בהם פעילות של מגורים, ניהול חקלאות וייעור. בהתאם לכך היישובים ששכנו באזורים האדומים לא הוקמו מחדש. מחלקם פונו בכפייה תושבים ששבו להתגורר במקומות שבהם עמדו בעבר בתיהם.
בחלק מהאזורים האדומים שגשגה הצמחייה מאז המלחמה היטב באין מפריע. בחלקים אחרים שלהם נפגע השיקום העצמי של הצמחייה וחיי הבר עקב נוכחות הרמות הגבוהות של חומרים מסוכנים בקרקע ובמים.
אזורים ברמת זיהום מופחתת

בנוסף לאזורים האדומים הוגדרו בצרפת לאחר המלחמה שטחים נרחבים בהרבה כמזוהמים ברמות קלות יותר של חומרה, והם טוהרו עם השנים והוחזרו לשימוש אזרחי. כלים חקלאיים הפועלים באזורים אלו נתקלים עדיין בכל שנה בנפלי תחמושת שחלקם מתפוצצים וגורמים לאבדות בנפש. בנוסף, התוצרת החקלאית המופקת באזורים אלו טעונה פיקוח ומעקב אחרי רמות החומרים המסוכנים שהיא מכילה.
עד היום מאותרים מדי שנה באתרי מלחמת העולם הראשונה בצרפת מאות טונות של נפלי תחמושת, וההערכה היא כי יידרשו 300 עד 700 שנים עד שיימצאו כולם.
ראו גם

קציר ברזל
הערות שוליים

↑  מקור: https://www.messynessychic.com/2015/05/26/the-real-no-go-zone-of-france-a-forbidden-no-mans-land-poisoned-by-war/.
↑  מקור: https://www.nationalgeographic.org/news/red-zone/.
איימן עבד א-נור

איימן עבד א-נור (בערבית: أيمن عبد النور, בצרפתית: Aymen Abdennour, נולד ב-6 באוגוסט 1989 בסוסה שבתוניסיה) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק באום סלאל ובנבחרת תוניסיה בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

עבד א-נור החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון הפאר התוניסאי אטואל דו סאהל בשנת 2007, והפך במהרה ליקיר האוהדים על אף גילו הצעיר. בעונת 2009 הבקיע עבד א-נור חמישה שערים למרות היותו בלם, וסייע למועדון לסיים במקום השלישי בליגה התוניסאית. בזכות יכולתו הטובה גרר התעניינות ממועדונים באירופה, ובינואר 2010 הושאל לחצי עונה לורדר ברמן מהבונדסליגה, עם אופציה לרכישתו בתום החוזה. עבד א-נור לא השתלב בורדר ברמן, אף על פי שהקבוצה סיימה באותה עונה במקום השלישי בבונדסליגה, וברמן לא מימשה את אופציית הרכישה. בתום ההשאלה חזר עבד א-נור לעונה נוספת באטואל דו סאהל. בסיום עונת 2010/11 עזב עבד א-נור שוב את הקבוצה, וחתם על חוזה לארבע שנים בטולוז מליגת העל הצרפתית. עבד א-נור הציג בטולוז משחק הגנה משובח, וסייע לקבוצה הצנועה להתמקם במרכז הטבלה של הליגה הצרפתית, ובמהלך תקופתו בקבוצה, הוארך חוזהו עד 2016. עם זאת, בפגרת החורף של עונת 2013/14 הושאל עבד א-נור עד לתום העונה למונקו, שהתמודדה על מקום בליגת האלופות והזדקקה לחיזוק בהגנה. עבד א-נור הציג יכולת מצוינת במחצית העונה ששיחק במונקו, ובסיומה חתם על חוזה קבוע בקבוצה למשך ארבע שנים.
בעונת 2014/15 המשיך עבד א-נור להציג יכולת מצוינת, וסייע לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה הצרפתית, כאשר בליגת האלופות עבד א-נור היה חלק מחוליית הגנה שספגה חמישה שערים בלבד בעשרה משחקים, והודחה ברבע הגמר על ידי יובנטוס. יכולת זו זיכתה את עבד א-נור במקום בנבחרת השנה של התאחדות הכדורגל האפריקאית לשנת 2015.
בעונת 2015/16 חתם נמכר עבד א-נור ממונקו לולנסיה הספרדית, תמורת סכום בלתי ידוע, וחתם על חוזה לחמש שנים, במטרה להחליף את ניקולאס אוטמנדי שעזב למנצ'סטר סיטי. ב-29 באוגוסט 2017 הושאל לעונה אחת למרסיי.
ב-12 ביולי 2019 חתם עבד א-נור בקוניאספור הטורקית לעונה אחת.
ב-16 בספטמבר 2020 חתם באום סלאל הקטארית.
קריירה בינלאומית

עבד א-נור היה הקפטן של נבחרת תוניסיה בכדורגל עד גיל 21, ובשנת 2009 החל לשחק בנבחרת תוניסיה הבוגרת. עבד א-נור השתתף עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2012, ממנו הודחה תוניסיה ברבע הגמר על ידי נבחרת גאנה, בגביע אפריקה לאומות 2013 ממנו הודחה תוניסיה בשלב הבתים, ובגביע אפריקה לאומות 2015, בו הודחה תוניסיה ברבע הגמר על ידי המארחת, נבחרת גינאה המשוונית בהארכה.
בשנת 2017 השתתף עבד א-נור עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2017, שם הודחה תוניסיה ברבע הגמר על ידי נבחרת בורקינה פאסו.
תארים

נבחרת השנה של התאחדות הכדורגל האפריקאית: 2015, 2016
איסט ראנצ'ו דומינגז

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 שטח:  1.30 קמ"ר
 גובה:  22 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  15,114 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  11,642 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  33°53′52″N 118°11′39″W﻿ / ﻿33.897777777778°N 118.19416666667°W﻿ / 33.897777777778; -118.19416666667 
 אזור זמן:  UTC -8
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה איסט ראנצ'ו דומינגז(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה איסט ראנצ'ו דומינגז(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטאיסט ראנצ'ו דומינגז(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטאיסט ראנצ'ו דומינגז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
איסט ראנצ'ו דומינגז (באנגלית: East Rancho Dominguez; ידוע גם בשם "איסט קומפטון" – East Compton) הוא יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין (Census-designated place) בדרום מחוז לוס אנג'לס. לפי נתוני שנת 2005, גרים  בשכונה זו 9,286 תושבים. זהו המקום בו התחילו חברי להקת ה-N.W.A ודה גיים את דרכם.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אטיין קפו

אטיין רנה קאפו (בצרפתית: Étienne Capoue; נולד ב-11 ביולי 1988) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת קשר הגנתי בויאריאל.