stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בופור (סרט)
רקע

"בופור" הוא סרט מלחמה שמתמקד בחיילי צה"ל שאיישו את מוצב הבופור בחודשים האחרונים שלפני הנסיגה מרצועת הביטחון, התמודדותם עם חיי היום-יום במוצב, השגרה הקשה, היחסים ביניהם והנסיגה עצמה.
הסרט כולו צולם במבצר נמרוד למרגלות הר החרמון, אשר מדמה את מבצר הבופור. לצורך צילום הסרט נוסף למבצר ציוד רב, בין השאר מיגונים וציוד צבאי, רובו הושאל לסרט על ידי צה"ל. עלות הסרט נאמדת בכ-2 - 2.5 מיליון דולר. צילומי הסרט החלו בפברואר 2006.
הליהוק עורר ויכוח ציבורי לאור העובדה ששלושה מהשחקנים הראשיים, אושרי כהן, איתי טיראן ואיתי תורג'מן, לא שירתו בצה"ל או לא סיימו שירות צבאי מלא. גורמים אזרחיים וצבאיים, בהם גם הרמטכ"ל דאז גבי אשכנזי, סירבו לצפות בסרט בשל כך ואף קראו להחרימו.
הסרט, שנחשב לאחד מהסרטים הישראליים המצליחים ביותר, יצא לאקרנים בישראל ב-8 במרץ 2007, כשבועיים לאחר זכייתו של סידר בפסטיבל ברלין. הוא שבר את שיאי הפתיחה לסרט ישראלי כאשר בעשרת הימים הראשונים להקרנתו צפו בסרט למעלה מ-90,000 צופים. בחודשיים הראשונים להקרנתו צפו ב"בופור" כ-280,000 צופים.
רקע > מועמדות לאוסקר

הסרט "ביקור התזמורת" ניצח את "בופור" בהתמודדות על פרס אופיר לסרט הטוב ביותר של 2007, אך נפסל מהגשת מועמדות לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, בשל שימוש יתר בשפה האנגלית. בעקבות זאת הוחלט כי "בופור" ייצג את ישראל בקטגוריה זו. בינואר 2008 הוכרז "בופור" כאחד מחמשת המועמדים הסופיים לזכייה באוסקר בקטגוריית הסרט הזר בטקס האוסקר ה-80, שהתקיים ב-24 בפברואר 2008. הסרט לא זכה בפרס, והזוכה בפרס היה "הזייפנים" האוסטרי-גרמני העוסק בגורלם של יהודים בשואה שהוכרחו להשתתף בזיוף כספים במסגרת מבצע ברנהרד.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אושרי כהן: לירז (ארז) ליברטי, מפקד המוצב
אלי אלטוניו: אושרי הרס"פ של המוצב
איתי טיראן: עידן קוריס, החובש (ריבר בספר)
איתי תורג'מן: תומר זיתלאווי, נהרג מפגיעת טיל נ.ט בעמדת "הירוק" בה שמר.
אוהד קנולר: זיו פארן, לוחם ביחידת סילוק הפצצות של יהלם, נהרג מהתפוצצות מטען על הציר.
ארתור פרי: יונתן שפיצר. נהרג מפגיעת טיל נ.ט בעמדת "הירוק" בה שמר.
אלון אבוטבול: קמחי, אלוף פיקוד הצפון
נבו קמחי: אבישי
זהר שטראוס: רוסמן
איתי שור: אמיליו
דניאל ברוק: פאבל
גל פרידמן: בייליס
יגאל רזניק: רובי
חנן ישי: נדב הכלבן
דני זהבי: מאיר
פרסים

4 פרסי אופיר: צילום, עריכה, עיצוב אמנותי ופסקול. פסקול הסרט הולחן על ידי ישי אדר.
פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ברלין (פרס "דוב הכסף"; 2007).
מועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר (2008).
לקריאה נוספת

פבלו אוטין, קרחונים בארץ החמסינים - הקולנוע הישראלי החדש - שיחות עם במאים, רסלינג, 2008, הפרק "'בופור' – שיחה עם יוסף סידר", עמודים 31 - 53
קובי ניב, דפ"ר מפקד על ההר, בזרוע נטויה ובעין עצומה: הקולנוע הישראלי מביט לאחור אל מלחמת לבנון, תל אביב: עולם חדש הוצאה לאור, 2014, עמ' 15–70, מסת"ב 978-965-92049-6-0
יובל בניזמן, ‏"״אנחנו היינו בים״: הביקורת המאשרת בסרטי מקרה לבנון הישראליים שאחרי מלחמת לבנון השנייה, תיאוריה וביקורת 41, קיץ 2013, עמ' 313–325
הערות שוליים

↑  פבלו אוטין, ‏לחיות או למות, באתר גלובס, 25 ביולי 2007
↑  נועה רום, חוזרים ללבנון, באתר ynet, 10 במאי 2006
↑  המלט בבופור, באתר גלובס, 10 בינואר 2006
↑  מרב יודילוביץ', חייל בעל כורחו, באתר ynet, 16 באוקטובר 2009.
↑  ארי שביט, מניפסט השמאל החדש של אלדד יניב ושמואל הספרי, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009
↑  גורי גרוסמן, הלוחמים והמשתמטים של הבופור, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוגוסט 2007
↑  מתן שירם, ‏סיפור ההצלחה הגדול והמפתיע של הקולנוע הישראלי: יוסי סידר, באתר גלובס, 25 בספטמבר 2011
↑  אכזבה לאופטימיים: "בופור" לא זכה באוסקר, באתר הארץ, 25 בפברואר 2008
↑  נירית אנדרמן, אוקטבה של שמונה פרסים, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2007
↑  מרב יודילוביץ' וקרן נתנזון, פרס הבימוי ליוסף סידר בברלין, באתר ynet, 17 בפברואר 2007
↑  אחרי 24 שנה ללא ייצוג בטקס: הסרט "בופור" מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, באתר גלובס, 22 בינואר 2008
| מועמדים ישראליים לפרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| הסרט הזר הטוב ביותר | 1964: "סאלח שבתי" • 1971: "השוטר אזולאי" • 1972: "אני אוהב אותך רוזה" • 1973: "הבית ברחוב שלוש" • 1978: "מבצע יונתן" • 1985: "מאחורי הסורגים" • 2008: "בופור" • 2009: "ואלס עם באשיר" • 2010: "עג'מי" • 2012: "הערת שוליים" |  |
| השחקן הטוב ביותר | 1971: חיים טופול - "כנר על הגג" בתפקיד טוביה החולב |  |
| הצילום הטוב ביותר | 1991: אדם גרינברג - "שליחות קטלנית 2: יום הדין" |  |
| הסרט התיעודי הטוב ביותר | 1974: "המכה ה-81" • 2012: "חמש מצלמות שבורות" • 2012: "שומרי הסף" |  |
| הסרט הקצר הטוב ביותר | 2014: "איה" • 2018: גיא נתיב - על הפקת "Skin" (זכייה) • 2021: עין לבנה |  |
| מיקס הסאונד הטוב ביותר | 2013: ניב אדירי - "כוח משיכה" (זכייה) |  |
לקסוס RX

| --- | --- |

דור רביעי הגרסה היברידית
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לקסוס
 שנות ייצור:  1998 - הווה
 הרכבה:  יפן יפן קנדה קנדה
 חברת אם:  טויוטה
 סיווג:  רכב שטח/פנאי פרימיום
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 קשר:  טויוטה הארייר
 
לקסוס RX (באנגלית: Lexus RX) היא מכונית משפחתית יוקרתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לקסוס משנת 1998. היא נחשפה בדצמבר 1997. דגם זה נחשב כרכב הקרוסאובר היוקרתי הראשון אי פעם.
דור ראשון (שם קוד XU10)

הדור הראשון יוצר בין ינואר 1998 לינואר 2003. הדור הראשון נחשף בדצמבר 1997 ביחד עם טויוטה הארייר המקבילה של טויוטה ל-RX. הרעיון לייצר רכב שטח/פנאי יוקרתי עלה ב-1993 על ידי מכירות טויוטה מוטור (TMS) ומנהלי טויוטה. עד 1994, הדגם הוצע באופן רשמי על ידי מנהלי TMS בפגישת תכנון מוצר בטויוטה סיטי, יפן והוכנס לפיתוח. בדצמבר 1995 אושר העיצוב הסופי לייצור, אבות טיפוס עברו בדיקות מאוחר יותר בשנת 1996. בתערוכת הרכב הבילאומית של שיקגו ב-9 בפברואר 1997 הציגה לקסוס את דגם הקונספט המקדים. העיצוב של הדור הראשון הזכיר מעט מרכב סטיישן בחלק האחורי של הרכב.
הדור הראשון כלל מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר המספק 220 כ"ס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים והנעה כפולה.
דור ראשון (שם קוד XU10) > מתיחת פנים שנת 2000

בשנת 2000 חשפה לקסוס את מתיחת הפנים ל-RX. מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש לפנסים הקדמים והאחורים ותאורה חדשה. בתחום ההנעה החליפה לקסוס את מנוע ה-V6 בנפח 3.0 ליטר במנוע I4 צילינדרים בנפח 2.4 ליטר המספק 157 כ"ס. הנעה קדמית או כפולה היו כאופציה לבחירה.
דור ראשון (שם קוד XU10) > מידות

אורך הדור הראשון היה 4,580 מ"מ, רוחב הדור הראשון היה 1,815 מ"מ, גובה הדור הראשון היה 1,670 מ"מ, בסיס הגלגלים בדור הראשון עמד על 2,615 מ"מ.
דור שני (שם קוד XU30)

הדור השני יוצר בין פברואר 2003 לדצמבר 2008. הדור השני הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2003. פיתוח פלטפורמת טויוטה K עליה נבנתה ה-RX החדשה החלה ב-1998 עם אישור סופי בשנת 2002. העיצוב החיצוני היה מודרני יותר ויוקרתי יותר מאשר הדור הראשון שלא היה מושך בעיצובו. פנים הדגם היה יוקרתי בעיצוב של מכונית מנהלים.
הדור השני כלל שלושה מנועי בנזין כולם בתצורת V6, הראשון בנפח 3.0 ליטר המספק 204 כ"ס, השני בנפח 3.3 ליטר המספק 228 כ"ס והשלישי בנפח 3.5 ליטר המספק 276 כ"ס. לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת חמישה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורך 9.0 שניות (3.0 ליטר), 10.4 שניות (3.3 ליטר) ו-7.8 שניות (3.5 ליטר), המהירות המרבית לכל המנועים עמדה על 200 קמ"ש.
דור שני (שם קוד XU30) > לקסוס RX 400h

בינואר 2004 חשפה לקסוס בתערוכת הרכב הבינלאומית של צפון אמריקה את הגרסה היברידית ל-RX. היא המכונית פרימיום היברידית הראשונה. היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.3 ליטר עם שני מנועים חשמליים, יחד הם מספקים 211 כ"ס ב-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים רציפה והנעה קדמית. נתון התאוצה עומד על 7.6 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 8.1 ליטר לכל 100 ק"מ.
דור שני (שם קוד XU30) > מתיחת פנים שנת 2008

בסוף 2007 הציגה לקסוס לשנת 2008 את מתיחת הפנים ל-RX. מתיחת הפנים כוללת עיצוב מעודכן ופגושים חדשים.
דור שני (שם קוד XU30) > מידות

אורך הדור השני היה 4,740 מ"מ, רוחב הדור השני היה 1,845 מ"מ, גובה הדור השני היה 1,730 מ"מ, משקל הדור השני עמד בין 1,910 ל-2,380 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השני עמד על 2,715 מ"מ.
דור שלישי (שם קוד AL10)

הדור השלישי יוצר בין נובמבר 2008 ל-2015. הדור השלישי נחשף ב-19 בנובמבר 2008 בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס. העיצוב החדש התבסס על שפת העיצוב החדשה של לקסוס "L-finesse" המתאפיינת בעיקר בעיצוב פרימיום יוקרתי ונוח מאוד. בתחום ההנעה שיווקה לקסוס את הדור השלישי עם שתי יחידות הנעה. מנוע בנזין V6 בנפח 3.5 ליטר משופר המספק כעת 277 כ"ס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. את הדגם היברידי חשפה לקסוס תחת השם "450h" והוא כולל מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V6 בנפח 3.5 ליטר עם שני מנועים חשמליים, יחד הם מספקים 300 כ"ס. תיבת הילוכים רציפה ונתון תאוצה של 7.8 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 6.3 ליטר לכל 100 ק"מ. פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 148 גרם לק"מ.
דור שלישי (שם קוד AL10) > מתיחת פנים שנת 2012

ב-11 במרץ 2012 חשפה לקסוס בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה את מתיחת הפנים ל-RX. מתיחת הפנים עדינה יחסית וכוללת עדכון לחלק הקדמי, עם גריל ופנסים חדשים המיישרים קו עם הלקסוס GS. בחלק האחורי ובפנים הרכב המצב נשאר כמעט זהה, עם גלגל הגה חדש ועיצוב מעט שונה לדשבורד.
דור שלישי (שם קוד AL10) > מידות

אורך הדור השלישי היה 4,770 מ"מ, רוחב הדור השלישי היה 1,885 מ"מ, גובה הדור השלישי היה 1,685 מ"מ, משקל הדור השלישי עמד בין 2,050 ל-2,280 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השלישי עמד על 2,741 מ"מ.
דור רביעי (שם קוד AL20)

הדור הרביעי יוצר בין ספטמבר 2015 למאי 2022. הדור הרביעי נחשף בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ב-1 באפריל 2015
. בנושא העיצוב הפעם לקסוס עיצבה את הדגם באופן יוקרתי אך גם קרבי וספורטיבי. בתא הנוסעים השינוי מורגש עוד יותר כאשר ציידה אותו לקסוס בחומרים אכותיים ובעיצוב יוקרתי, לקסוס ציידה את ה-RX בלוח מחוונים חדש, מערכת מולטימדיה עם מסך מרכזי "צף" בגודל של 12.3 אינץ' ובתצוגה עילית צבעונית גדולת ממדים. לקסוס RX מצויד במערכת הבטיחות האקטיבית החדשה של לקסוס " Lexus Safety System+" הכוללת מערכת בלימה אוטונומית, בקרת שיוט אדפטיבית, התראה על סטייה מנתיב הנסיעה, התראה על תנועה חוצה מאחור, תאורה ראשית אדפטיבית מסוג LED, מבט 360 מעלות, מערכת חנייה אוטונומית ועוד. שיווק הדור הרביעי בישראל החל ב-10 בינואר 2016.
בתחום ההנעה שיווקה לקסוס את הדור הרביעי עם שלושה מערכות הנעה משודרגות 2 משווקת בשווקים נרחבים בעולם כולל ישראל ו-1 משווקת בישראל ובאירופה בלבד. הראשונה, מנוע בנזין V6 בנפח 3.5 ליטר המספק 300 כ"ס ו-37.7 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה עומד על 8.2 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת בדגם זה עומדת על 10.9 ק"מ לליטר. השנייה, מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V6 בנפח 3.5 ליטר עם שני מנועים חשמליים, יחד יוצרים שלושת המנועים הספק של 313 כ"ס. תיבת הילוכים רציפה עם בקרה אלקטרונית E-CVT. נתון התאוצה עומד על 7.7 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת בדגם זה עומדת על 18.2 ק"מ לליטר.
לישראל ואירופה הציגה לקסוס מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק 238 כ"ס בין 4,800 ל-5,600 סל"ד ומומנט מרבי של 35.7 קג"מ בין 1,650-4,000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים והנעה כפולה, נתון נתאוצה עומד על 9.5 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת בדגם עומדת על 12.7 ק"מ לליטר.
דור רביעי (שם קוד AL20) > לקסוס RX L

היא גרסה בעלת 7 מקומות ובסיס גלגלים גדול יותר. היא נחשפה ב-30 בנובמבר 2017 בתערוכת הרכב הבינלאומית של לוס אנג'לס והגיעה לישראל ב-4 ביוני 2018. היא משווקת עם שתי יחידות ההנעה הבסיסיות.
דור רביעי (שם קוד AL20) > מתיחת פנים שנת 2020

ב-30 במאי 2019 חשפה לקסוס את מתיחת הפנים ל-RX. היא כוללת מגוון שינויים עיצוביים חדשים ומעודכנים לעיצוב החיצוני, ובפנים הרכב ישנפ אפשרויות למסכים בגדלים שונים ולראשונה תוספת של ממשק אנדרואיד אוטו ואפל קאר-פליי למערכת המולטימדיה, ממשקים המאפשרים בנוסף לשלל האפליקציות הזמינות, כגון ספוטיפיי, וויז ווואטסאפ, גם תפעול קולי באמצעות העוזרת של גוגל או SIRI של אפל. בתחום ההנעה אין כל שינוי. מתיחת הפנים הגיעה לישראל ב-9 בדצמבר 2019.
דור רביעי (שם קוד AL20) > מידות

אורך הדור הרביעי היה בין 4,890 ל-5,000 מ"מ, רוחב הדור הרביעי היה 1,895 מ"מ, גובה הדור הרביעי היה בין 1,685 ל-1,710 מ"מ, משקל הדור הרביעי עמד בין 1,995 ל-2,275 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור הרביעי עמד על 2,790 מ"מ.
דור חמישי (שם קוד AL30)

הדור החמישי והנוכחי נחשף ב-1 ביוני 2022. הדור החדש משווק לראשונה בדגם פלאג-אין לצד דגם ביצועים היברידי RX 500h עם 371 כ"ס. העיצוב החיצוני של הדור החמישי זהה ברובו לדור הרביעי אך יותר מודרני, תא הנוסעים שונה לגמרי מהדור הרביעי וכולל מערכת מולטימדיה חדשה גדולה ומהירה יותר מהמערת של הדור הרביעי.
בתחום ההנעה משווקת לקסוס את הדור החמישי עם ארבעה מערכות הנעה. מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר עם שתי מנועים חשמליים המספקים יחד 306 כ"ס והנעה כפולה. סוללת ליתיום-יון בקיבלות של 18.1 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 65 ק"מ. מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 2.4 ליטר טורבו עם שתי מנועים חשמליים המספקים יחד 371 כ"ס והנעה כפולה, תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים וצריכת דלק משולבת של בין 11.8 ל-12.2 ק"מ לליטר. מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר עם שתי מנועים חשמליים המספקים יחד 245 כ"ס. צריכת דלק משולבת של בין 14.9 ל-15.6 ק"מ לליטר. מנוע בנזין בנפח 2.4 ליטר טורבו המספק 279 כ"ס והנעה כפולה. תיבת הילוכם אוטומטית בעלת שמונה הילוכים וצריכת דלק משולבת של 11.4 ק"מ לליטר.
דור חמישי (שם קוד AL30) > מידות

אורך הדור החמישי עומד על 4,890 מ"מ, רוחב הדור החמישי עומד על 1,920 מ"מ, גובה הדור החמישי עומד על 1,710 מ"מ, בסיס הגלגלים בדור החמישי עומד על 2,850 מ"מ.
הערות שוליים

↑  Antuan Goodwin, 2020 Lexus RX first drive review: Sharper image, CNET (באנגלית)
↑  Dawson, Chester (2004). Lexus: The Relentless Pursuit. NJ: Jon Wiley & Sons. p. 218. ISBN 0-470-82110-8.
↑  "A Sport-Ute in Every Driveway?, BusinessWeek.com". Bloomberg BusinessWeek. 1997-02-07. נבדק ב-2011-02-03.
1 2  Used 1999 Lexus RX 300 for Sale Near Me, Edmunds (באנגלית אמריקאית)
↑  Used Lexus for Sale Near Me, Edmunds (באנגלית אמריקאית)
↑  2001 Lexus RX 300 Reviews, Specs, Photos, Autoblog (באנגלית)
↑  型式:TA-ACU10W｜ハリアー(トヨタ)の総合情報 | 【グーネット】, www.goo-net.com
↑  לקסוס RX300 חדש - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  Detroit Auto Show: New Lexus 330 Debuts, www.theautochannel.com
↑  Lexus Vehicle Information, web.archive.org, ‏2006-06-15
↑  Lexus RX 400h: Mit doppelter Antriebskraft in die Zukunft, Motor1.com (בגרמנית)
↑  motorway.chicoer.com - AUTOReviews, web.archive.org, ‏2006-03-02
↑  לקסוס RX400h – טכנולוג - אוטו, באתר www.auto.co.il
1 2  תערוכת לוס-אנג'לס: לקסוס RX חדשה - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  לקסוס RX מותח פניו ומשתדרג - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  מאת רן אלקובי, נחשף: לקסוס RX החדש 2016, באתר cartube
↑  cartube, לקסוס RX החדש 2016 – מחיר החל מ-445,000 שקל, באתר cartube
↑  מפרט טכני מלא - לקסוס RX דור רביעי, באתר קארטיוב
↑  cartube, לקסוס RX 200t בישראל – מחיר החל מ-399,000 שקל, באתר cartube
↑  לקסוס RX200t - מפרט טכני, באתר קארטיוב
↑  cartube, 2018 לקסוס RX L: גרסת 7 מושבים ללקסוס RX, באתר cartube
↑  cartube, בישראל: 2018 לקסוס RX L שבעה מושבים - מחיר החל מ- 489 אלף שקל, באתר cartube
↑  cartube, מתיחת פנים: 2020 לקסוס RX החדש, באתר cartube
↑  cartube, דור חמישי: לקסוס RX החדש 2022 נחשף, באתר cartube
↑  לקסוס RX 2022 החדש נחשף רשמית: לראשונה יוצע עם מערכת פלאג-אין הייבריד - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  2023 Lexus RX Debuts With New Plug-In Hybrid And Performance Trims, Motor1.com (באנגלית)
↑  Lexus RX 2022, ora il SUV ibrido premium è anche plug-in o turbo, Motor1.com (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559141205171  LCCN: sh2007003490 
דור ראשון
דור ראשון מתיחת פנים
דור שני
דור שני הגרסה היברידית
דור שני מתיחת פנים
דור שלישי
דור שלישי הגרסה היברידית מתיחת פנים
דור רביעי
דור רביעי הגרסה היברידית
גרסת ה-RX L
דור רביעי מתיחת פנים
דור חמישי
דינמו סנקט פטרבורג (קטרגל)

דינמו סנקט פטרבורג (ברוסית: Мини-футбольный клуб «Динамо СПб" Санкт-Петербург) הוא מועדון קטרגל מהעיר סנקט פטרבורג, שהיה קיים בשנים 2002–2009. עד אוגוסט 2007 נקרא "STAF-אליאנס", באוגוסט 2007 הפכה לחלק מאגודת דינמו.
היסטוריה

מועדון הקטרגל הוקם תחת השם "STAF-אליאנס" בסתיו 2002.
בשנים הראשונות הקבוצה התמודדה באליפות העיר בה זכתה בעונת 2004/2005. בעונת 2005–2006, המועדון התמודד בליגה הבכירה, ליגת המשנה ב קטרגל וכבר בעונת הבכורה סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה אך הפסידה בגמר לקבוצת "מיטישצ'י". הקבוצה קיבלה הזדמנות להעפיל ללידת העל אך נציגיה סירבו ובעונה הבאה הקבוצה זכתה בפעם השלישית ברציפות באליפות העיר. וגם בעונה זו הקבוצה שחזרה את התוצאה מהשנה שעברה, סיימה כאלופת העונה הסדירה והעפילה עד לגמר הפלייאוף, הפעם הפסידה ל"סרטוב". שוב הייתה לקבוצה ההזדמנות להעפיל בעונה הבאה לליגת על, הפעם הקבוצה השתמשה בה ועלתה.
לקראת פתיחת העונה בליגת העל המועדון שינה את שמו ונקרא "דינמו סנקט פטרבורג". את עונת 2007/2008, דינמו סיימה במקום העשירי. בעונה הבאה הקבוצה פתחה בצורה מוצלחת אבל לא הצליח לסיים את העונה עד הסוף. ב-5 בינואר 2009 מסיבות כלכליות, המועדון חדל להתקיים.
הישגים לפי עונה

| עונה | ליגה | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 2005-2006 | הליגה הבכירה (II) | 1 (פלייאוף: 2) |
| 2006-2007 | הליגה הבכירה (II) | 1 (פלייאוף: 2) |
| 2007-2008 | ליגת העל (I) | 10 |
| 2008-2009 | ליגת העל (I) | פורקה |
תארים

אליפות סנקט פטרבורג (3): 2004-2005, 2005-2006, 2006-2007
הערות שוליים

↑  МФК "Динамо СПб", ООО
↑  Мини-футбольный клуб «Динамо СПб» развалился
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל רוסי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דינה בנקלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1932 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  14 במאי 2019 (בגיל 87)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום בת ים
 פעילות בולטת:  מייסדת בית הספר לטבע ממקימי עמותת "ידיד לחינוך"
 עיסוק:  חינוך והוראה
 פרסים והוקרה:  פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
 
דינה בנקלר (1 באפריל 1932 – 14 במאי 2019) הייתה מורה, מנהלת ומחנכת. מייסדת בית הספר לטבע בתל אביב, ממקימי עמותת "ידיד לחינוך".
תחילת דרכה

דינה בנקלר נולדה ב-1 באפריל 1932 בתל אביב, שם גם למדה בנעוריה. לאחר סיום בית הספר התיכון, התקבלה לסמינר לוינסקי לחנוך. כבר בגיל 19 הייתה מורה.
דינה לימדה בבית הספר במעברת סלמה. תלמידיה היו עולים חדשים שזה אך הגיעו לארץ. משם עברה ללמד בבית ספר דובנוב בתל אביב.
בשנת 1968 יצאה עם משפחתה בשליחות לאנגליה שם לימדה עברית בבית-ספר ברקלי בלונדון. כשחזרה ארצה, עברה ללמד בית-ספר למקצועות הדפוס-עמל, בדרום תל אביב.
לאחר מכן עברה ללמד בבית ספר כצנלסון בגבעתיים, שם שימשה גם כסגנית המנהל. משם עברה לבית ספר "אוהל" בשכונת הארגזים שבדרום מזרח תל אביב. לאחר מכן, עברה לנהל את בית ספר "כפיר" בתל אביב אותו ניהלה במשך עשר שנים והביאה אותו להישגים גבוהים.
בית הספר לטבע

בתל כביר אשר בדרום ת"א, שכנה שלוחה של אוניברסיטת ת"א. לצד אותו מבנה, היה גן בוטני, אשר גידל מיני צמחים נדירים וגן זואולוגי, אשר שימשו את האוניברסיטה לצורכי מחקר ולימוד. בשנת 1985, פינתה האוניברסיטה את המקום והפקולטה לביולוגיה הצטרפה לאוניברסיטת ת"א, ברמת אביב.
באותה עת, הועלה על ידי ראש מנהל החינוך בת"א, שמשון שושני, רעיון להקמת בית ספר על-אזורי, אשר ימשוך אליו תלמידים מכל רחבי העיר ליום לימודים ארוך ויהיה אטרקטיבי הן באווירת הלימודים, הן בייחודיות התכנים והן בשיטות ההוראה. הרעיון היה להקים בית ספר, שיהיה מחויב לתוכנית הלימודים הפורמלית של משרד החינוך ועם זאת יישא אופי ייחודי. תנאי השטח (מבנה פנוי אליו צמודים גן זואולוגי וגן בוטני) והעדר "נישה" בית סיפרית בתחום זה בעיר תל אביב - הולידו את הרעיון של "בית הספר לטבע, סביבה וחברה".
למימוש הרעיון, נבחרה מנהלת מנוסה, בעלת גישה חדשנית, חזון ומרץ רב - דינה בנקלר, שניהלה את בית ספר 'כפיר'. דינה חלמה להקים בית ספר, אשר אליו יגיעו תלמידים ברצון ועם חיוך. בית ספר, שתוכנית הלימודים תוגש לתלמידים בצורה מעניינת ומושכת, ללא שעורי בית מפרכים וללא אימת מבחנים וציונים. בית ספר שיטפח מצוינות אישית, למידה ברמות שונות המותאמת ליכולות של כל תלמיד. בית ספר אסתטי, פורח, עם פינות למידה לא קונבנציונליות, עם מודעות לנושאי טבע, סביבה וחברה.
היא אספה סביבה צוות צעיר ובלתי מנוסה, אך מעודכן בתפיסות חינוכיות - חדשות, שהיה מוכן למשימה של הקמת בית ספר חדש וייחודי. הפעילות הראשונה שלהם כללה הכנת בית הספר לפתיחת שנת הלימודים. הם עבדו במהלך החודשים יולי ואוגוסט 1986, ועד תום אוגוסט – היה בידיהם מסמך שנהגה, עובד ונוסח על ידי כל הצוות וכלל הגדרה של ה"אני מאמין" הבית ספרי בתחום הלימודי, הרגשי והחברתי. בית הספר היווה, לאורך השנים, מוקד עלייה לרגל מכל מוסדות החינוך בארץ ואף אורחים רבים מחוץ לארץ הגיעו, כדי להתרשם וללמוד משיטות ההוראה החדשניות שהונהגו בו. רעיונות אשר יושמו בבית הספר לטבע סביבה וחברה, הופצו במערכת החינוך, נטמעו בה והפכו עם הזמן לנורמה.
דינה בנקלר ניהלה את בית הספר במשך 10 שנים, במהלכן זכתה בפרס החינוך על פועלה והישגיה בתחום החינוך. דינה הטביעה את חותמה באופי בית הספר ובשיטות ההוראה ובתקופתה עוצבה "רוח בית הספר". בשנת 1996 פרשה דינה לגמלאות.
ידיד לחינוך

כשפרשה ממערכת החינוך, אחרי 43 שנות עבודה, החליטה להמשיך לתרום לעתיד הדורות הבאים. בשנת 2007 הקימה דינה, יחד עם נמרוד אקרמן ומשה רביב את עמותת "ידיד לחינוך", שבמסגרתה מתנדבים גמלאים בבתי ספר. המטרה הייתה לסייע הן למערכת הקורסת מחוסר כוח אדם והן לגמלאים שמחפשים לתרום מזמנם ומהידע שלהם.
דינה עמדה בראש המזכירות הפדגוגית של העמותה, והובילה את פעילות הרכזים היישוביים של הארגון, כחונכת ומנחה רכזי קבוצות ומציגה את המיזם בפני אגפי החינוך היישוביים.
כשאמרה יום אחד, ״שצריך לדעת מתי ללכת״, קמה ופרשה מתפקידה כיו״ר המזכירות הפדגוגית בעמותה, אך כדרכה, באותה נשימה, ייסדה, בתוך עמותת ידיד לחינוך, את ״בית הלורדים״ לגמלאים בקריירה השנייה או השלישית שלהם, ומילאה אותו בצורה ובתוכן הולמים.
דינה נפטרה בט' באייר תשע"ט, 14 במאי 2019 ונקברה בבית העלמין הדרום.
בדברים לזכרה, אמר עליה משה רביב יו"ר עמותת ידיד לחינוך:”ללא צ'רצ'יל ונחישותו, ספק אם בעלות הברית היו מנצחות את הצורר. ללא ביל גייטס לא הייתה מיקרוסופט ועולם האינטרנט היה שונה. ללא דינה "ידיד לחינוך" לא הייתה אותה עמותה כפי שאנו מכירים אותה היום”.
פרסים והוקרות

בשנת 2012 זכתה דינה בנקלר, ב"פרס יו"ר הכנסת" על מפעלה החינוכי.
זכתה בפרס גמלאית מתנדבת מצטיינת וקיבלה את מגן סגנית השר לאזרחים ותיקים.
הערות שוליים

↑  בית הספר לטבע
↑  מידעון, באתר www.pulseem.com
↑  דברים לזכרה, באתר "ידיד לחינוך"
↑  פרס יו"ר הכנסת, באתר כנסת ישראל
↑  מפעל חיים של אישה אחת, באתר מוטק'ה
דיר ראפאת (כפר)

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 גובה:  249 מטרים
 קואורדינטות:  31°46′27″N 34°57′31″E﻿ / ﻿31.774166666667°N 34.958611111111°E﻿ / 31.774166666667; 34.958611111111 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) דיר ראפאת(למפת השפלה רגילה) דיר ראפאת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר ראפאת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר ראפאת  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דיר ראפאת (בערבית: دير رفات) היה כפר ערבי פלסטיני בנפת ירושלים המנדטורית. הוא שכן 26 ק"מ מערבית לירושלים. הוא נכבש במהלך מלחמת העצמאות על ידי חטיבת הראל ופונה מתושביו.
היסטוריה

בשנת 1883, הקרן לחקר ארץ ישראל, במפתה, תיארה את דיר ראפאת ככפר קטן השוכן על רכס עם מעיין ממערב.
היסטוריה > המנדט הבריטי

בסקר הכפרים של 1945 מנה הכפר 430 תושבים, 330 מוסלמים ו-100 נוצרים, 13,242 דונם קרקע מתוכם 216 דונם למטעים להשקיה, 10,563 דונם לדגנים ו-10 דונם קרקע בנויה.
בכפר היו מסגד על שם חג' חסן ושלוש חירבות.
היסטוריה > מלחמת העצמאות

דיר ראפאת, יחד עם ארבעה כפרים נוספים, נכבשו על ידי חטיבת הראל ב-17–18 ביולי 1948 במבצע דני. הכפרים היו בקו החזית מאז אפריל 1948 ורוב תושבי הכפרים הללו כבר עזבו את האזור לפני כן. רבים מאלה שנשארו ברחו כאשר כוחות ישראליים תקפו, והמעטים שנותרו בכל כפר גורשו. במהלך שלושת החודשים הבאים ביצע צה"ל פיצוץ והריסת כפרים נטושים באזור, כולל דיר ראפאת.
בשנת 1992 תואר אתר הכפר: "האתר מכוסה בערימות גדולות של הריסות אבן וטרסות אבן; חלק מהאחרונות עדיין שלמות, בעוד שאחרות נהרסו וכעת מעורבות בהריסות הבתים. קקטוסים גדלים על הקצה הצפון מערבי של האתר. יש אוהלים של שבט הנגב של אל-סאני שחבריהם שכרו קרקע מהמנזר [מנזר דיר ראפאת], בעל אדמות הכפר. המנזר ממוקם 2 ק"מ מערבית לאתר, בראש חזיתו יש פסל גדול של מריה הבתולה, וחלקים מהמבנה מכוסים באריחים אדומים. בקצה המערבי של הכפר יש מעיין ובדרום שוכן בית קברות. בולט קבר אחד גדול. ממערב יש מטע זיתים גדול".
הערות שוליים

↑  Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 13, Quoted in Khalidi, 1992, p. 287
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 102
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 152
↑  Morris, 2004, p. 436
דיר ראפאת - 1942. מפה בקנה מידה של 1:20,000
דיר ראפאת - 1945. מפה בקנה מידה של 1:250,000