stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיטת הממשל ביהדות
הערות שוליים

↑  אהרן קירשנבאום, "תיאוקרטיה יהודית". דיני ישראל ח (תשל"ז), עמ רכג–רלד.
↑  הרב הרצוג, תחוקה לישראל ע"פ התורה ב, עמ 76–77.
↑  הרב שלמה דיכובסקי, פסקי דין רבניים, מאגר מקוון, פס"ד רלא.
↑  שו"ת הרשב"א ג, תט.
↑  "דעת תורה בעניינים מדיניים (שיחה)", תחומין ח', עמ' 365.
↑  הרב יצחק הרצוג, תחוקה לישראל ע"פ התורה א, עמ' 3.
↑  הרב שלמה גורן, תורת הפילוסופיה, עמ' 24.
↑  הרב אליעזר וולדינברג, הלכות מדינה, עמ' 16–20.
↑  הלכות מדינה א, עמ' קמז.
↑  דמוקרטיה ותורה – הרב יעקב פילבר – מעלה – המרכז לציונות דתית, באתר www.maale.org.il
↑  דמוקרטיה ויהדות / שלום רוזנברג, באתר www.daat.ac.il
↑  פריט Q116764385 בוויקינתונים
תורת התנודות

תנודה של דיסקה אלסטית – זהו אופן תנודה אחד מתוך מספר רב של האופנים האפשריים לדיסקה.
בפיזיקה ובניתוח מערכות, תנודה היא שינוי במצב של מערכת לאורך זמן. בדרך כלל המונח מתאר שינוי מחזורי בקירוב. המונחים "ויברציה", "רעידה" או "רטט" משמשים כדי לתאר תנודה מכנית ולעיתים אף משמשים כשם נרדף לתנודה. תנודה מתרחשת לא רק במערכות פיזיקליות אלא גם במערכות ביולוגיות ובמערכות חברתיות.
הגורמים הבסיסיים לניתוח תנודות הם תגובת המערכת (אלסטיות למשל), כוח מאלץ (מתחיל ומקיים את התנודה) וריסון (משכך את התנודה).
ניתן לראות דוגמאות לתנודות בתחומים רבים מאוד. החל מתנודות הגלים בים ועד לתנודות מיתרי הגיטרה. תנודות אלה הן תנודות מרוסנות – כלומר דועכות עם הזמן, ומעבירות את האנרגיה שלהם לאנרגיה תרמית, כלומר לחום.
משוואת הגלים היא אחת המשוואות הפשוטות המתארות התקדמות של תנודה במרחב.
אחת התופעות המוכרות בתורת התנודות היא התהודה, שבה מופעל כוח בתדירות השווה לתדירות הטבעית של המערכת. ללא ריסון כלשהו (חיכוך למשל), המערכת מתנודדת יותר ויותר חזק עד להתמוטטות.
במכניקה הקלאסית > תנודות חופשיות – ריסון ויסקוזי

במערכת בעלת דרגת חופש אחת, כאשר הכוח F שווה לאפס, ניתן לתאר את משוואת התנועה של המערכת בצד שמאל כך:
 M{\ddot {x}}+C{\dot {x}}+Kx=0.
בתורת התנודות נהוג להגדיר שלושה ערכים המבטאים את השפעת התנודה על המערכת:
1. התדירות הטבעית של המערכת המתוארת על ידי  \omega _{n} ושווה ל- {\sqrt {K \over M}}.

2. ריסון קריטי המתואר על ידי  C_{cr} ושווה ל- 2{\sqrt {KM}}.

3. יחס הריסון המתואר על ידי  \zeta  ושווה ליחס בין  C ל- C_{cr}.
למשוואת התנועה, אם כן, ישנם שלושה פתרונות המבטאים התנהגות שונה של המערכת מבחינת תנודות:
1 ו-2. כאשר  \zeta \geq 1 – ריסון על קריטי וקריטי. פתרונות משוואת התנועה הם: 


 X=B_{1}e^{(-\zeta +{\sqrt {\zeta ^{2}-1}})\omega _{n}t}+B_{2}e^{(-\zeta -{\sqrt {\zeta ^{2}-1}})\omega _{n}t} כאשר  \zeta >1 (ריסון על קריטי)


 X=(B_{3}+B_{4}t)e^{-\omega _{n}t} כאשר  \zeta =1 (ריסון קריטי)



3. כאשר  0<\zeta <1 – ריסון תת-קריטי – כלומר יש תנודות.
ראו גם

מתנד הרמוני
מהוד
גשר מצר טקומה
אופני תנודה עצמיים
תנודות רבי
הערות שוליים

↑  במערכת בעלת מספר דרגות חופש, משוואת התנועה זהה, אך מיוצגת על ידי הפרמטרים כמטריצות: M – מטריצת המסה, K – מטריצת הקשיחות ו-C – מטריצת הריסון, כך שהמשוואה היא אוסף של מטריצות כפול וקטורי ה-X
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538793705171  NKC: ph127091 
מערכת בעלת מסה M עליה מופעל הכוח F. היא מחוברת באמצעות קפיץ בעל מקדם K ומרסן בעל מקדם C.
גרף של ריסון תת-קריטי. אמפליטודת התנודות בתנאים שונים.
שליו-שיחים מצויר

| שליו-שיחים מצויר |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
סוג:: שליו-שיחים
מין:: שליו-שיחים מצויר
שם מדעי
 Perdicula erythrorhyncha ‏סייקס, 1832

שליו מצויר ואפרוחו
שליו-שיחים מצויר (שם מדעי: Perdicula erythrorhyncha) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Perdicula), נמצא בגבעותיה המיוערות של הודו (Satpura Range) ממזרח ומדרום למומבאי כמו כן מדרום למערב בנגל עד לצפון אנדרה פרדש.
מאפיינים

שליו בשו מצויר נע בקבוצות קטנות על הגבעות וניתן להבחין בו על פי מקורו ורגליו האדומים, הבולטים לרחוק. הם נעים בקבוצות קטנות, בשורה עורפית לאורך שבילים בעשביה ובשעת סכנה הם מתעופפים למרחק של כמה מאות מטרים.
שליו הבוש המצויר בולט בצבעיו. על פני גופו מעין ציורים בצבעים כהים ובהירים ורגליו ומקורו האדומים בולטים אפילו בשעת תעופה. החלק התחתון של הנקבה לבן, אך אין לה פס לבן על הגרון והראש כמו לזכר. שלוים אלו נעים בקבוצות של 6–10 פרטים, ומתקשרים ביניהם בשריקה משולשת הנשמעת כ"קיריקי". שריקות אלו, מיועדות לשמור את הקבוצה מלוכדת, וכן משמשות את הזכר המכריז על עצמו בעונת הרבייה. שליו הבוש המצויר יוצא מבין העשבים, לאזורים פתוחים כגון דרכי ושבילי עפר, בבוקר ובערב, במטרה לחפש אוכל ולהתפלש בעפר.
שליו הבוש המצויר מסוגל לקנן במשך כל השנה. עונת הקינון משתנה בהתאם לאזור המחיה. הקן ממוקם בקרבת שורש של שיח, לעיתים מרופד בשכבה דקה של עשב. הנקבה מטילה בין 4–7 ביצים הבוקעות לאחר כ-18 יום.
הערות שוליים

↑  שליו-שיחים מצויר באתר הרשימה האדומה של IUCN
שעה לזריחה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה היסטורית, ספרות בלשית 
 בימוי:  איגור זייצב
 שחקנים:  קונסטנטין חבנסקי  ארתור סמוליאנינוב  אנדריי בורקובסקי  ארתור ואחה 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  16 
 הפקה
 מפיק:  פיודור בונדרצ'וק 
 חברת הפקה:  Art Pictures Studio 
 שידור
 רשת שידור:  NTV
 תקופת שידור מקורית:  11 במאי 2021 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שעה לזריחה (ברוסית: За час до рассвета) הוא מיני-סדרה רוסית, שפרק הבכורה שלה שודר בשירות הזרמת המדיה more.tv ב-16 בפברואר 2021. בסדרה מככב אנסמבל שחקנים כדוגמת קונסטנטין חבנסקי, אנדריי בורקובסקי, ארתור סמוליאנינוב ואחרים. ב-11 במאי 2021 פרק הבכורה עלה לשידור ברשת NTV.
עלילה

שנת 1946. קפטן דניס ז'וראבליוב, שלחם בחזית כחייל בצבא האדום, מצטרף למשטרה. מייג'ור שומייקו, המכונה "השטן", שאופיו הכבד הוא אגדי, הופך להיות לשותפו ביחידה למאבק בפשעי שוד. החייל לשעבר מוצא עצמו בחקירה סבוכה: עליו ללכוד חבורת עבריינים הפועלים בעיר ואת מנהיגה טיק. ז'וראבליוב מעלה תוכנית מיוחדת, אך מתברר שהיא קשה הרבה יותר ליישום ממה שנראה במבט ראשון. עד מהרה הוא מבין שהוא במלחמה הרבה יותר מסובכת, שבה כל חבר יכול להפוך לאויב.
שחקנים ודמויות

אנדריי בורקובסקי - קפטן דניס ז'וראבליוב, חייל החוזר מהחזית
קונסטנטין חבנסקי - מייג'ור סרגיי שומייקו, בלש ביחידה למאבק בפשעי שוד
הפקה

המיני סדרה צולמה בפרברי מוסקבה, בעיקר בשטח של מפעלים נטושים. את תפקידה של העיר הסגורה הקטנה מילאה רובע העיר מורוזובסקי בעיר טבר.
שיווק ושידור

פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-16 בפברואר 2021 בשירות הזרמת המדיה more.tv בשיתוף פעולה עם KinoPoisk. הצצה לסדרה הועלה ב-18 בינואר בדמות טיזר.
הערות שוליים

↑  More.tv, Wink и «КиноПоиск HD» объявили дату выхода сериала «За час до рассвета»
↑  Поиски убийцы в тизере сериала «За час до рассвета» с Константином Хабенским
↑  טריילר
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תורת התורים

תור
תורת התורים היא תורה מתמטית העוסקת בתורי המתנה באמצעות מודל תורים, ונחשבת לענף בחקר הביצועים. התורה כוללת מידול מתמטי של מספר תהליכים קשורים, כמו הגעה לסוף התור, המתנה בתור, ושירות בתחילת התור על ידי נותן השירות (למשל, השרת). תורת התורים מאפשרת חישוב של מספר מדדי ביצועים כמו זמן המתנה ממוצע בתור, זמן המתנה משוער, זמן המתנה מקסימלי, והסבירות של התור להגיע למצב מסוים כמו תור ריק, תור מלא, זמן המתנה גבוה במיוחד וכו'. המחקר בתחום עושה שימוש נרחב בסטטיסטיקה.
תורת התורים מיוחסת לחקר הביצועים, מכיוון שנעשה בה שימוש נרחב בקבלת החלטות עסקיות, על מנת לייעל את כמות המשאבים שצריך להקצות בתהליכים הכוללים תורים. לדוגמה, כמה טלפנים וטלפניות יש להציב בכל משמרת במוקד תמיכה, כדי שלקוחות לא ימתינו למענה יותר משתי דקות, אך גם לא יהיו נותני שירות מחוסרי תעסוקה בזמן המשמרת (כדי למנוע בזבוז כספים של המעסיק).
את תוצאות המחקר בתחום ניתן ליישם בקשת רחבה מאוד של תחומים: עסקים, מסחר, תעשייה, הנדסה ומחשבים. יישומים רבים של התורה ניתן לראות בתחומי המחשב, התקשורת והתחבורה, לרבות בנתבים (בהם הלקוחות הם חבילות מידע והשירות הוא ניתוב ברשת), מערכות הפעלה (בהן הלקוחות הן לרוב תהליכים ותהליכונים והשירות הוא לדוגמה הקצאת זמן מעבד), מערכות טלפוניה ועוד.
היסטוריה

הבעיות המוקדמות ביותר שנחקרו בתורת התורים היו אלה של עומס תנועה בטלפון. החוקר החלוץ היה המתמטיקאי הדני אגנר קרארוף ארלנג, אשר ב-1909 פרסם מאמר בשם "תורת ההסתברויות והשיחות טלפוניות". העבודה על יישום התיאוריה לטלפוניה נמשכה לאחר ארלנג. בשנת 1927, E. C. Molina פרסם את מאמרו "יישום תורת ההסתברות לבעיות התנעה טלפונית", ואחריו שנה לאחר מכן ספרו של תורנטון קרלה פריי Probability and Its Engineering Uses, שהרחיב חלק ניכר מעבודתו הקודמת של ארלנג.
בתחילת שנות ה-30, פליקס פולאצ'ק עשה עוד כמה עבודות חלוציות בנושא קלט פואסון, פלט שרירותי ובעיות חד ומרובה ערוצים. עבודה נוספת נעשתה באותה תקופה ברוסיה על ידי קולמוגורוב ואלכסנדר חינצ'ין, בצרפת על ידי Crommelin, ובשוודיה על ידי פאלם. העבודה בתורת התורים תפסה תאוצה די לאט בימיה הראשונים, אך הואצה בשנות ה-50, ומאז הייתה עבודה רבה בתחום.
דיסציפלינת תור

דיסציפלינת תור קובעת את הסדר בה נותן שירות יספק שירות ללקוחות הממתינים ואת חלוקת המשאבים בין הלקוחות.
דוגמאות אפשריות:
נכנס ראשון יוצא ראשון – לקוחות מקבלים שירות בזה אחר זה, לפי סדר הגעתם.
נכנס אחרון יוצא ראשון – הלקוח האחרון שמגיע מקבל שירות ראשון. בגישה זו ייתכן מצב היפותטי בו אדם ממתין לשירות ולעולם לא יקבל אותו. במדעי המחשב, מצב זה נקרא הרעבה.
תעדוף – מתן עדיפות ללקוחות מסוימים, על מנת להבטיח עבורם זמן המתנה נמוך יותר.
ראו גם

תור (סדר)
התפלגות פואסון
חוק ליטל
שלום אדוני הנסיך

שלום אדוני הנסיך הוא משחק קלפים המיועד ל-2 שחקנים ויותר. המשחק לרוב משוחק באירועים חברתיים [דרוש מקור].
הכנה

רצוי לשחק את המשחק על שולחן עגול או בעיגול על הרצפה (ובכך לתת לכלל השחקנים הזדמנות שווה להגיע עם ידם למרכז).
מערבבים חפיסת קלפים (כמה חפיסות אם יש הרבה אנשים) ומחלקים לכל משתתף מספר קלפים זהה ככל הניתן, כך שלכל משתתף חפיסה משלו שאותה אינו יכול להרים או לראות את קלפיה (לרוב מחלקים בכיוון השעון).
השחקן הראשון הוא בעל הכי הרבה קלפים או, לחלופין, המנצח בסיבוב הקודם.
המשחק מתנהל בכיוון השעון.
מטרה

מטרת המשחק היא להיפטר מכל הקלפים בחפיסה שלך, ולאסוף כמה שפחות קלפים וזאת באמצעות שמירה על הכללים ושמירה על מהירות תגובת טובה.
מהלך המשחק

בכל תחילת תור, על השחקן לעשות שני דברים במקביל:
1) להכריז מספר מ-2 עד 10 לפי הסדר (כלומר - השחקן הראשון יגיד "שתיים", השני "שלוש" השלישי "ארבע" וכך הלאה, וכשמגיעים ל-10 חוזרים ל-2. הכרזת המספרים נמשכת כל המשחק).
2) להפוך את הקלף העליון מהחפיסה שלו (מבלי להסתכל עליו לפני) ולשים אותו במרכז השולחן כך שכולם יוכלו לראות אותו (המטרה היא ליצור ערימת קלפים במרכז).
חוקים > קלפים מיוחדים

אס - אם נשלף אס, כל השחקנים צריכים להושיט את ידיהם (לא משנה איזו) לכיוון מרכז השולחן ולהניחם על ערימת הקלפים מהר ככל הניתן. האדם ששם את ידו אחרון (האדם הכי איטי) לוקח את הקלפים שבאמצע אליו ומוסיף אותם אל תחתית חפיסתו (לאחר שטרף אותם).
נסיך - אם נשלף נסיך, כל המשתתפים חייבים להגיד בקול רם: "שלום הנסיך!"
מלכה - אם נשלפת מלכה, כל המשתתפים חייבים להשתחוות לכיוונה.
מלך - אם נשלף מלך, כל השחקנים חייבים להצדיע לכיוונו ביד ימין.
ג'וקר - אם נשלף ג'וקר, כל שחקן חייב לשים את האגודל על האף ולהזיז את שאר הצבעותיו (תנועת "נה נה נה") וגם להוציא לשון תוך כדי.
חוקים > מקרים בהם כל השחקנים מושיטים את ידם במהירות אל הערימה שבאמצע

1) אם נשלף אס.
2) אם נשלפו שני קלפים רודפים זהים (3 ולאחר מכן עוד 3, נסיך ולאחר מכן עוד נסיך וכו').
3) אם הקלף שנשלף זהה למספר שהוכרז בתחילת התור (השחקן הכריז "חמש" ונשלף 5 וכו').
כאמור - כולם משיטים את ידם במהירות והאחרון לוקח את הקלפים שבאמצע.
חוקים > מקרים בהם שחקן לוקח את הקלפים שבאמצע

1) אם היה השחקן הכי איטי כשהיה צריך לשים את היד באמצע.
2) אם לא הכריז מספר בתחילת התור או הכריז מספר לא נכון.
3) אם התבלבל במחווה לקלפים מיוחדים (הכריז: "שלום אדוני הנסיך!" במקום: "שלום הנסיך!", השתחווה לג'וקר, הצדיע ביד שמאל וכו').
4) אם שם ידו במרכז כשלא היה צריך.
5) למעשה כל תזוזה שהיא מהחוקים הרשומים או התבלבלות של שחקן - עליו לקבל את הערימה שבאמצע כעונש.
מנצח

השחקן שנשאר ראשון ללא קלפים בחפיסתו הוא המנצח (ניתן להמשיך לשחק עד שנשאר מפסיד אחרון).
הבהרות

לצורת הקלף (עלה/תלתן/יהלום/לב) אין חשיבות.
במקרה בו צריך לשים את הידיים באמצע וגם לבצע מחווה לקלף מיוחד- יש לשים את הידיים באמצע ולא לעשות את המחווה.
אם יש כמה אנשים שהתבלבלו באותו התור, הקלפים יחולקו ביניהם באופן שווה.
המטרה היא שכל משחק התנהל בצורה מהירה כך שיהיה ניתן לשחק מספר רב של משחקים אחד אחרי השני.
על השחקנים להיות אמינים ולדעת לקבל טעויות שעשו.
תורת הקירובים

תורת הקירובים היא תחום באנליזה מתמטית, העוסק בקירוב מיטבי של פונקציות ממשיות ומרוכבות באמצעות פונקציות פשוטות יותר, ובהערכת השגיאה הכרוכה בקירוב שכזה.
במחשב, המתוכנן לבצע רק מספר פעולות לוגיות ואריתמטיות, לרבות ארבע פעולות החשבון, אפשר לחשב בקלות פולינומים. בין השימושים החשובים של תורת הקירובים אפשר למנות את החישוב המהיר של פונקציות מורכבות יותר (כגון פונקציות טריגונומטריות, לוגריתם או פונקציה מעריכית), שאותן מקרבים באמצעות פולינומים או מנות של פולינומים.
השגיאה בקירוב הפונקציה  \ e^{x} באמצעות שני פולינומים ממעלה 4. גובה המשבצות בציר האנכי הוא  \ 10^{-4}
בקירוב של פונקציה נתונה, המטרה המרכזית היא הקטנת גודל השגיאה. מטרה זו אפשר להשיג על ידי הגדלת המעלה של הפולינום בו משתמשים לקירוב. משפט הקירוב של ויירשטראס מבטיח שאם  \,f היא פונקציה רציפה בקטע, אז קיימת סדרה של פולינומים המתכנסים אליה במידה שווה באותו קטע. במילים אחרות, אפשר להבטיח שגיאה מקסימלית קטנה ככל שנרצה, אם רק נרשה למעלת הפולינום להיות גדולה מספיק. במקרים אחרים יש לחלק את הקטע לקטעי-משנה, ולהשתמש בפולינום מתאים בכל אחד מאלו.
לאחר שנקבעו הפונקציה  \ f(x), מעלת הפולינום  \ n, והקטע  \,I שמעליו יחול הקירוב, מחפשים את הפולינום  \ P(x) מן המעלה הרצויה, שעבורו הערך המקסימלי של השגיאה  \ |f(x)-P(x)| יהיה הקטן ביותר האפשרי. באיור משמאל מובאת השוואה בין שני קירובים של הפונקציה  \ e^{x} בקטע  \ [-1,1], באמצעות פולינומים ממעלה 4: פולינום צ'בישב (כחול), והפולינום האופטימלי (אדום).
סדרות של פונקציות וקירובים

אפשר לנסח את הבעיה הכללית של קירוב פונקציות באופן הבא. נתונה משפחה של פונקציות שאותן רוצים לקרב (למשל, פונקציות רציפות בקטע מסוים, נאמר  \,I), ומשפחה של פונקציות "פשוטות", שבהן מותר להשתמש לצורך הקירוב (למשל, פולינומים). אם מטרת הקירוב היא להבטיח שגיאה קטנה בכל מחיר, נדרוש שלכל פונקציה  \,f במשפחה הראשונה ולכל  \ 0<\varepsilon , אפשר יהיה למצוא פונקציה פשוטה  \,p, כך ש-  \ |f(x)-p(x)|<\varepsilon  לכל  \,x בקטע. בדרישה זו אפשר לטפל במסגרת האנליזה הפונקציונלית, באופן הבא: מניחים ש- \,B הוא מרחב בנך של פונקציות המוגדרות בקטע, למשל, מרחב הפונקציות הרציפות, עם נורמת הסופרימום. תנאי השגיאה החסומה שקול פורמלית לכך שמרחב הפונקציות הפשוטות  \,V יהיה צפוף במרחב הפונקציות שרוצים לקרב,  \,B.
באופן דומה אפשר לטפל גם בקירוב סימולטני של הפונקציה ושל נגזרות שלה, וכן הלאה.
במקרים אחרים מעוניינים יותר בגודל השגיאה הממוצעת, ומוכנים להרשות שגיאות גדולות יותר באופן נקודתי, בתנאי שהשגיאה הממוצעת תהיה קטנה. בבעיות כאלה מטפלים על ידי בחירת המשפחה  \,B להיות מרחב הילברט (למשל, מרחב הפונקציות  \,f כך שהאינטגרל  \ \int _{I}f^{2}(x)\,dx קיים וסופי). במקרה כזה אפשר לצפות שלקבוצת הפונקציות הפשוטות יהיה בסיס אורתונורמלי, תכונה המאפשרת לחשב את הקירוב באמצעות נוסחאות אינטגרליות. אנליזת פורייה, העוסקת בקירובים באמצעות פונקציות טריגונומטריות, מיוסדת על כך שהפונקציות  \ {\frac {1}{\sqrt {2\pi }}},{\frac {\cos(nt)}{\sqrt {\pi }}},{\frac {\sin(nt)}{\sqrt {\pi }}} מהוות קבוצה אורתונורמלית של פונקציות במרחב  \ L^{2}[-\pi ,\pi ].
דוגמה חשובה בכיוון זה נותנים פולינומי צ'בישב  \ T_{n}(x), המהווים קבוצה אורתוגונלית מעל הקטע  \ [-1,1], עם המכפלה הסקלרית  \langle f,g\rangle =\int _{-1}^{1}{\frac {f(x)g(x)}{\sqrt {1-x^{2}}}}\,dx. את הפולינומים אפשר להגדיר לפי הזהות  \ T_{n}(\cos(t))=\cos(nt), ומנוסחאות דה-מואבר נובע שמעלתו של הפולינום ה- \,n בסדרה היא  \,n. אם  \ f(x)=\sum _{k=0}^{\infty }c_{k}T_{k}(x), אז  \ \sum _{k=0}^{n}c_{k}T_{k}(x) הוא פולינום ממעלה  \,n, המהווה בדרך כלל קירוב טוב מאוד (גם אם לא אופטימלי) לפונקציה  \,f בקטע  \ [-1,1]. סדרות אחרות של פולינומים המופיעים בהקשרים דומים הן הסדרות של פולינומי לז'נדר והרמיט.
ראו גם

טור פורייה
לקריאה נוספת

A.F.Timan, Theory of approximation of functions of a real variable, 1963 ISBN 048667830X
Linear Operators and Approximation Theory, P. P. Korovkin.
K.-G. Steffens The History of Approximation Theory: From Euler to Bernstein Birkhauser, Boston 2006.
תותי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הנילוס הכחול 
 קואורדינטות:  15°37′09″N 32°30′20″E﻿ / ﻿15.619176°N 32.505495°E﻿ / 15.619176; 32.505495
 שטח:  8 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  סודאן סודאן
 he
 
מפת מפגש הנילוס הכחול והנילוס הלבן: הערים ח'רטום, אום דורמאן, צפון חרטום והאי תותי במרכז.
תוּתִי (בערבית: توتي) הוא אי המצוי בחיבור הנהרות הנילוס הלבן, הנילוס הכחול וכך יוצרים את הנילוס הראשי, בסודאן. אזור חיבור שלושת נהרות אלה מוקף ב"שלוש הערים": ח'רטום בירת סודאן, אום דורמאן העיר השנייה בגודלה ביותר בסודאן וצפון ח'רטום (אנ') הידועה גם בשם באחרי (בערבית: بحري), מרכז תעשייתי גדול.
חצר בכפר שעל האי תותי
שטח האי כשמונה קמ"ר אך למרות מיקומו האסטרטגי במרכז כרך של מיליונים, באי תותי יש רק כפר אחד קטן שנוסד בסוף המאה ה-15 ורובו שדות חקלאיים המספקים את מרבית הפירות והירקות הנצרכים בחרטום הסמוכה. בעבר הגישה היחידה לאי תותי הייתה בהפלגה מאחד מהגדות הסמוכות, אבל בשנת 2009 נחנך גשר תותי (אנ') המחבר את האי גם לתנועת רכבים. הגשר נבנה בין השנים 2009-2004 ואורכו 210 מטרים.
שמואל אליס

פרופ' שמואל (מולי) אליס
שמואל (מולי) אליס (נולד ב-1947) הוא חוקר בתחום הניהול וההתנהגות הארגונית. פרופסור אמריטוס בפקולטה לניהול ע"ש קולר (לשעבר רקנאטי) באוניברסיטת תל אביב. היה פרופסור אורח בבית הספר למנהל עסקים סלואן במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT Sloan), ובאוניברסיטת הוואי במנואה. לאחר פרישתו מאוניברסיטת תל אביב, היה פרופסור בחוג לפסיכולוגיה במסלול האקדמי של המכללה למינהל בראשון לציון.
ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב. אמו, מרים (לבית איצקוביץ'), היא ילידת הארץ. אביו, שלמה, נולד ברוסיה, עלה בילדותו לארץ ישראל, והיה מנהל חשבונות בעיסוקו. למד בבית ספר יסודי "יוסף הגלילי" ובתיכון עירוני ה' (סיים ב-1965).
בשנת 1965 התגייס לצה"ל, שירת בנח"ל מוצנח, והיה בגרעין המאזרח של קיבוץ גרופית בערבה.
לאחר תום שירותו הצבאי החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1968–1971 למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה וסוציולוגיה.
בשנים 1971–1975 למד לתואר שני בפסיכולוגיה חברתית וסיים בהצטיינות את לימודיו.
בשנים 1981–1985 למד לתואר שלישי בפסיכולוגיה חברתית. את עבודת הדוקטור שלו שעסקה בהשפעת הסמכות האפיסטמית העצמית על יעילותן היחסית של שיטות שינוי קוגניטיבי כתב בהדרכת פרופ' אריה קרוגלנסקי (אנ').
במקביל ללימודיו עבד כעוזר הוראה בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, וכמרצה ומפתח חומרי למידה, בעיקר בקורסים "שיטות מחקר במדעי החברה" ו"פסיכולוגיה חברתית", באוניברסיטה הפתוחה.
לאחר סיום התואר החל לעבוד כמרצה בפקולטה לניהול ע"ש קולר באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2015 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס מאוניברסיטת תל אביב, והחל לעבוד במסלול האקדמי של המכללה למינהל בראשון לציון. בשנים 2015–2017 שימש כראש החוג לפסיכולוגיה שם, ובשנים 2016–2017 היה סגן נשיא לעניינים אקדמיים (רקטור) של המוסד.
כיום, הוא ממשיך למלא תפקידי ייעוץ אקדמי במכללה, ובמקביל ממשיך לעסוק במחקר.
אליס היה מנחה מבוקש עבור סטודנטים לתארים מתקדמים, בשלבי כתיבת עבודות המ.א. או הדוקטור שלהם. במהלך השנים הוא הנחה כ-80 סטודנטים בכתיבת עבודות מ.א., ו-8 סטודנטים בכתיבת עבודות דוקטור.
תחומי מחקרו

שני תחומי המחקר המרכזיים של אליס הם למידה ארגונית ויזמות.
למידה ארגונית - בתחום זה חקר את מרכיבי אי-הוודאות בסביבה העסקית והשפעתם על מבנים ארגוניים, ואינטנסיביות השימוש במנגנוני למידה ארגונית לצורך הגברת האפקטיביות הארגונית. בסדרת מחקרים אחרת בדק את ההשפעה של כישלונות והצלחות על למידה באמצעות תחקירים. מחקריו הראו, שבניגוד לתפיסה המסורתית, שלמידה מתרחשת בעיקר לאחר אירועי כישלון, אם משתמשים בתחקיר לאחר הביצוע, הלמידה של אלו שהתנסו גם בהצלחות, משתפרת במידה רבה יותר מאשר של אלו שהתנסו רק באירועי כישלון.
בתחום היזמות הוא בחן את כיצד תכונות יזמיות מתעצבות על ידי הסביבה, עוברות בין יזמים לאורך שנים, ומשפיעות על התפתחות התעשייה ואופייה היזמי. אליס ושותפיו (הפרופסורים ישראל דרורי, ברק אהרונסון וצור שפירא) טבעו לראשונה את המונח גנאלוגיות ארגוניות (Organizational Genealogies), והראו כיצד תכונות של האבות המייסדים של גנאלוגיות ארגוניות עוברות "בהורשה" ומשפיעות על קצב הגידול של הגנאלוגיה ושל התעשייה כולה. בסדרת מחקרים אחרת אליס ואהרונסון הראו שלאו דווקא הצלחות מעודדות יזמים להמשיך ולייסד מיזמים נוספים. בעוד שהכישלונות משמשים כגירוי עוצמתי להמשיך ולהגיע להישגים, ההצלחה עלולה למתן את המוטיבציה והסיכוי לייסד מיזמים נוספים. הדבר בולט יותר אצל יזמים מבוגרים שחלון ההזדמנויות שלהם להגיע להצלחות, קטן יחסית.
תפקידי ניהול אקדמי

במקביל לעיסוקו במחקר ובהוראה מילא אליס תפקידי ניהול אקדמי באוניברסיטת תל אביב ובמסלול האקדמי של המכללה למינהל.
היה המנהל האקדמי של לה"ב (לימודי ניהול בכיר), ושל התוכנית לייעוץ ארגוני בלה"ב באוניברסיטת תל אביב
היה ראש החוג לניהול (לתואר ראשון) ובהמשך עמד בראש התוכנית של התואר השני בהתנהגות ארגונית/ התמחות בייעוץ ארגוני באוניברסיטת תל אביב.
היה ראש החוג לפסיכולוגיה במכללה למינהל
כיהן כסגן נשיא לעניינים אקדמיים (רקטור) במכללה למינהל
משפחתו

נשוי לסיטה (לבית אופנהיימר), פסיכולוגית קלינית. אב לשלושה.
מתגורר בכפר סבא.
פרסומיו > ספריו

Drori, I., Ellis, S., & Shapira, Z., (2012), The evolution of a new industry: A genealogical approach, Stanford University Press. הספר תורגם לסינית: 创新的族谱 —以色列新兴产业的演进 .
Aharonson, B., Stettner, U., Ellis, S., Drori, I., & Amburgey, T. (Eds.), (2013),Understanding the relationship between networks and technology, creativity and innovation, Emerald Group Publishing
פרסומיו > מבחר ממאמריו

אליס פרסם יותר מ-50 מאמרים מדעיים. להלן מבחר מהם:
Ellis, S., & Kruglanski, A.W., (1992). Self as epistemic authority: Effects on experiential and instructional learning. Social Cognition, 10, 155-177.
Ellis, S., & Davidi, I. (2005). After event reviews: Drawing lessons from failed and successful events. Journal of Applied Psychology, 90(5), 857-871.
Ellis, S., Mendel, R., & Nir, M. (2006). Learning from successful vs. failed events: The moderating role of kind of after-event-review. Journal of Applied Psychology, 91(3), 669-680.
Ellis, S., Ganzach, Y., Castle, E., &amp; Sekely, G. (2010). Can filmed AERs of relevant others improve trainees&#39; performance? The mediating and moderating role of self- efficacy. Journal of Applied Psychology, 95(1), 122–131.
Drori, I., Wrzesniewski, A., &amp; Ellis, S. (2013). One out of many? Boundary negotiation and identity formation in post-merger integration. Organization Science. 24 (6): 1717-1741.
Ellis, S., Carette, B., Anseel, F., & Lievens, F. (2014). Systematic reflection: Implications for learning from failures and successes. Current Directions in Psychological Science, 23 (1), 67-72.
Ellis, S., Aharonson, B., Drori, I., & Shapira, Z. (2017). Imprinting through inheritance: A multi-genealogical study of entrepreneurial proclivity. Academy of Management Journal, 60(2): 500-522.
Shenkar, O., & Ellis, S. (2022). The rise and fall of structural contingency theory: A theory's autopsy. Journal of Management Studies, 59(3): 782-818.
פרסומיו > כתיבה לאוניברסיטה הפתוחה

בשנים 1986–1990, בראשית דרכו המקצועית, כתב אליס מגוון חומרי למידה עבור האוניברסיטה הפתוחה. להלן הבולטים שבהם:
"הניסוי" (יחידת לימוד מס' 6) בקורס "שיטות מחקר במדעי החברה" (ראש צוות הפיתוח של הקורס: פרופ' רות בייט-מרום), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1986 (מהדורה נוספת, 2016).
כתיבת יחידות לימוד 9–10 בקורס "רגרסיה וניתוח שונות" (ראש צוות הפיתוח של הקורס: פרופ' רות בייט-מרום), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1988 (מהדורה נוספת, 2020).
"פסיכולוגיה חברתית" (יחידת לימוד מס' 9) במסגרת הקורס "מבוא לפסיכולוגיה" (ראש צוות הפיתוח של הקורס: פרופ' אריה נדלר), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1990.
מדריך למידה ללימוד הקורס "מבחנים פסיכולוגיים" (ראש צוות הפיתוח של הקורס: פרופ' רות בייט-מרום), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1990.
הערות שוליים

↑  שמואל אליס, השפעת הסמכות האפיסטמית העצמית על יעילותן היחסית של שיטות שינוי קוגניטיבי (הוראה) בתחומי תוכן שונים (בהדרכת פרופ' אריה קרוגלנסקי), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, החוג לפסיכולוגיה, 1984
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311821105171  VIAF: 97310585   WorldCat (עם VIAF): 97310585
תה ירוק

| --- | --- |

 סוג:  תה
 
הכנת תה מאצ'ה כחלק מטקס התה היפני.
תה ירוק הוא תה שעבר חימצון מינימלי בתהליך העיבוד, בשונה מתה שחור שעובר חימצון מלא. כדי למנוע מהתה להתחמצן מעבירים את העלים תהליכים שעוצרים ומונעים המשך התחמצנות. תה ירוק נפוץ במיוחד בסין וביפן ונהיה פופולרי גם במערב, בו שותים בעיקר תה שחור.
סוגי תה ירוק סיני

בסין נהוג לעצור את תהליך החימצון של תה באמצעות חימום עז בווק גדולה לפני יבוש העלים. תהליך זה מעניק לתה טעם יותר "אדמתי" מלתה יפני.
לונְג גִ'ינְג (בסינית: 龙井, בפין-יין: lóngjǐng, מילולית "באר הדרקון") הוא תה מפורסם מאתר סמוך לאגם המערבי ליד האנגג'ואו במחוז ג'ג'יאנג. הלונגג'ינג מחולק לשבע דרגות: משובח (צ'יצ'יאנג), מיוחד (צ'וושה) ולאחר מכן מ-1 עד 5.
מאו פנג (פסגת מאו) הוא תה מפורסם מהר חואנגשאן.
אבקת שרפה הוא תה ירוק בסיסי ממחוז אנהוי. שם התה לקוח מעלי התה המגולגלים בצבע ירוק-אפור.
צ'ון מי (סינית: 珍眉, מילולית: גבות יקרות) הוא התה הכי נפוץ בסין ונקרא על שם צורת עלי התה. [דרוש מקור]
תה יסמין.
היסון הוא תה שנקטף מוקדם ועליו מקורזלים וארוכים.