stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לויד LT 500
הערות שוליים

↑  Peter Kurze/Ralf Kiese: Lloyd – der Wagen für Dich, Delius Klasing Verlag, Bielefeld 2006, ISBN 3-7688-1725-3
↑  דגם " "לויד LT 500" car.info/en-se/lloyd/lt-500
↑  דגמי ""לויד LT 500" מפרט automobile-catalog.com/make/lloyd/lt-500/lt-500/1953
↑  Vor 20 Jahren: Test Lloyd LT500 (ie a page of extracts from the same magazine's edition of exactly twenty years earlier". Auto Motor u. Sport. Heft 9 1974: Seite 20. 27 April 1974.
↑  דגמי "לויד LT 500" - תמונות cars--reviews.com/content/lloyd-lt-500
מאה ילדים שלי (ספר)

| --- | --- |

כריכת הספר  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 מאת:  לנה קיכלר-זילברמן
 שפת המקור:  פולנית
 תורגם לשפות:  14 ובהן עברית, יידיש, אנגלית
 סוגה:  ספרות השואה
 הוצאה
 הוצאה:  יד ושם
 תאריך הוצאה:  ה'תשי"ט–1959
 מספר עמודים:  272
מאה ילדים שלי הוא ספר בסוגת ספרות השואה מאת לנה קיכלר-זילברמן, שיצא לאור בשנת 1959 בהוצאת יד ושם בתרגום שמשון מלצר. הספר היה לרב-מכר ותורגם ל-14 שפות ובהן יידיש, אנגלית, פולנית ויפנית. הספר הוא חלק מהטרילוגיה: "בית אמי", "מאה ילדים", ו"המאה לגבולם".
רקע

ב-1945, חודשיים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, במהלך חיפושיה אחר קרובי משפחה ששרדו, הגיעה לנה קיכלר למרכז לפליטים יהודים בבית הוועד היהודי ברח' דלוגה 38 בקראקוב אך מצאה מספר רב של ילדים ניצולי השואה, בגילאי 3 עד 15, יתומים וגוועים מרעב. חלק מהילדים, שרדו את מחנות הריכוז, לחמו כפרטיזנים וחלק אולצו להתנצר, לאחר שהוחבאו אצל משפחות נוצריות. במהלך איתור קרוביה, גילתה שאחותה הוסגרה כפרטיזנית ונהרגה. קיכלר סייעה להם בהשגת מזון ועזרה בשיקומם של הילדים. בהמשך, שכרה מבנה בעיירה הסמוכה זאקופנה, וגידלה את הילדים עם צוות שעבדה תחתיה, על פי משנתו של יאנוש קורצ'אק. במהלך השהות במבנה, סבלו קיכלר והילדים מגילויי אנטישמיות של תושבי הסביבה. לאחר מספר תקריות אלימות שבהן נפגעו ילדי המבנה, החלה לאמן קיכלר את הילדים להשתמש בנשק שקיבלה מהצבא הפולני.
במהלך שנת 1946, לאחר חילופי אש בין קבוצת הילדים לתושבי הכפר, בורחים קיכלר והילדים מפולין לצ'כוסלובקיה, ומשם לצרפת, בה התגוררו במשך שלוש שנים. בשנת 1949, עלו לישראל והתגוררו בקבוצת שילר.
הספר

ב-1948, בפריז, פרסמה קיכלר את ספרה הראשון "מיינע קינדער" (ילדיי), שחיברה בפולנית, ותורגם ליידיש על ידי הסופר אהרן צפנת. הספר עסק בסיפור הצלתם של ילדים יתומים ניצולי השואה.
לאחר עלייתה לישראל, פרסמה את הספר "מאה ילדים שלי", שתיאר את קורות חייהם של נשים ומשפחות בתקופת השואה. בספר נסקרים מעשי גבורה שביצעו הילדים בהיותם פרטיזנים, ובהם פיצוץ מסילות רכבת, הנחת מוקשים, הגנבת מזון לגטו וריגול במלחמה.
הספר זכתה לביקורות עיתונאיות אוהדות לאור סופו האופטימי, כאשר הילדים בסיפור מאבדים את הוריהם הביולוגיים אך נשארים בחיים ועולים לישראל.
הספר יצא במספר הוצאות ובהם ב-2004 בהוצאת שוקן בעריכה מחודשת של אושרה שוורץ.
הסבה לסרט

הופק בשנת 1987, על בסיס הספר, הופק הסרט "מאה ילדים שלי". ב-2003, הופק הסרט התיעודי, מאה ילדים שלי, בבימוין של עמליה מרגולין ואושרה שוורץ, ובו מופיעים שבו מופיעים הילדים שהתבגרו, ובו נסקרים הזכרונות שלהם מתקופת השואה ופעילותם עם קיכלר. הסרט זכה ב"פרס החוויה היהודית" לשנת 2003 בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
לוי קרוחאנגה

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1956 Bushenyi District, אוגנדה 
 פטירה:  21 באפריל 2016 (בגיל 60) קמפלה, אוגנדה 
 מדינה:  אוגנדה 
 מקום מגורים:  קמפלה 
 השכלה:  Mbarara High School  National Defence College, Kenya 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 
לוי קרוחאנגה (24 בפברואר 1956 - 21 באפריל 2016) היה קצין צבא בדרגת מייג'ור גנרל בכוח ההגנה העממי של אוגנדה (UPDF).
קריירה צבאית

לוי קרוחאנגה נולד בעיירה במערב אוגנדה. לאחר סיום בית הספר הוא עבר לניירובי בה למד יחסים בינלאומיים.
בשנת 1981 הוא הצטרף לכוחות המורדים במלחמת האזרחים האוגנדית ולחם עד לסיום המלחמה בשנת 1986. בהמשך הוא עבר השתלמויות בתחום הצבאי בסין, מצרים, ניגריה וקניה.
בנשים 1990–1992 הוא היה מפקד הכוח בחטיבה הרביעית. בשנת 1994 הוא נשלח לליבריה והיה סגן מפקד הכוח האוגדני במדינה. עם חזרתו לאוגנדה לוי קרוחאנגה פיקד על מספר חטיבות. בשנת 2007 הוא נשלח לסומליה והיה מפקד כוח אוגנדי במקום. הוא חזר לאוגנדה בשנת 2008 ובשנת 2010 מונה למפקד כוחות המילואים של המדינה.
בשנת 2014 לוי קרוחאנגה מונה ליושב ראש בית משפט צבאי. בהיותו בתפקיד זה הוא זיכה מכל אמשה את מייג'ור גנרל מייקל אונדוגה.
הוא נפטר בשנת 2016 בעקבות בעיות לב.
הערות שוליים

↑  Hassan Hashi Awale, [https://ir.kiu.ac.ug/bitstream/20.500.12306/9737/1/Hassan%20Hashi%20Awale.pdf#page=16 FOREIGN INTERVENTION AND POLITICAL STABILITY IN
MOGADISHU, SOMALIA], RESEARCH THESIS, KAMPALA INTERNATIONAL
UNIVERSITY 1, 2014, עמ' 16
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לורה סטיבנס

לורה קתלין ג'יין סטיבנס (באנגלית: Laura Kathleen Jane Stephens; נולדה ב-2 ביוני 1999) היא שחיינית בריטית, אלופת עולם (דוחה 2024) וסגנית אלופת חבר העמים (ברמינגהאם 2022) במשחה ל-200 מטר פרפר, ופעמיים אלופת אירופה (לונדון 2016 ובודפשט 2020) במשחה שליחות ל-4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2015

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביוני בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.54 דקות.
ביוגרפיה > 2016 > אלופת אירופה בפעם הראשונה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב

באליפות אירופה שנערכה במאי בלונדון שבממלכה המאוחדת זכתה סטיבנס במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. במשחה ל-50 מטר פרפר סיימה במקום 30 בתוצאה של 27.37 שניות, ובמשחה ל-100 מטר פרפר סיימה במקום תשיעי בתוצאה של 58.84 שניות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה ביולי בהודמזוושרהיי שבהונגריה זכתה בשלוש מדליות ארד: במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:10.18 דקות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.94 שניות, ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.03 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בווינזדור שבקנדה סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.94 דקות, ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.19 שניות. בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2018

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה סיימה במקום 15 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.18 דקות, ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.46	דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם סיימה במקום השמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.35 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.05 דקות, במקום 23 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.84 שניות, ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.86 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה בפעם השנייה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב

באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא בריטי ושיא אליפות חדש של 3:54.01 דקות. במשחה ל-100 מטר פרפר סיימה במקום עשירי בתוצאה של 58.45 שניות, במשחה ל-200 מטר פרפר סיימה במקום שישי בתוצאה של 2:09.42 דקות, ובמשחה ל-50 מטר פרפר סיימה במקום 28 בתוצאה של 26.92 שניות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי בטוקיו שביפן סיימה במקום עשירי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.49 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום 15 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.71 דקות, ובמקום עשירי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.47 דקות. נבחרת השליחות 4x100 מטר מעורב נפסלה בשלב המוקדמות של המשחה.
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת חבר העמים במשחה ל-200 מטר פרפר

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.90 דקות, אחרי אליזבת דקרס מאוסטרליה (2:07.26 דקות), ולפני בריאנה תרוסל מאוסטרליה (2:08.32 דקות). בנוסף, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.44 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.47 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.27 דקות. בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב אישי.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.17 דקות, ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.93 שניות. בנוסף, סיימה עם נבחרת השליחות הבריטית במקום רביעי במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בשיא בריטי חדש של 1:47.66 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.35 דקות, לפני הלנה רוזנדהל באך מדנמרק (2:07.44 דקות) ולאנה פודר מבוסניה והרצגובינה (2:07.92 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר פרפר: 26.77 שניות (2023)
100 מטר פרפר: 57.98 שניות (2021)
200 מטר פרפר: 2:06.62 דקות (2023)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר פרפר: 26.31 שניות (2021)
100 מטר פרפר: 57.62 שניות (2018)
200 מטר פרפר: 2:04.86 דקות (2021)
ליה אפוסטולובסקי

ליה אפוסטולובסקי (בסלובנית: Lia Apostolovski; נולדה ב-23 ביוני 2000) היא אתלטית סלובנית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

אפוסטולובסקי נולדה וגדלה בסלובניה. אביה, סשו אפוסטולובסקי, אף הוא אתלט מצטיין, שיאן סלובניה בעבר בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיימה במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.87 מטר.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום 12 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיימה במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיימה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.82 מטר.
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד באליפות עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר, אחרי ניקולה אוליסלאגרס מאוסטרליה (1.99 מטר) וירוסלבה מהוצ'יך מאוקראינה (1.97 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2023)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2024)
לורה סיסק

| --- | --- |
 לידה:  ארצות הברית
 שם לידה:  לורה סיסק
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 עיסוק:  מהנדסת הקלטה, מוזיקאית
 סוגה:  פופ • אלטרנטיבי
 שיתופי פעולה בולטים:  טיילור סוויפט, לנה דל ריי
 https://www.laurasisk.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
לורה סיסק (באנגלית: Laura Sisk) היא מהנדסת הקלטה ומוזיקאית אמריקאית, אשר זכתה בשני פרסי גראמי בקטגוריית "אלבום השנה", כחלק מהיוצרים של שני האלבומים 1989 ו-Folklore של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. סיסק הועמדה פעמיים נוספות באותה הקטגוריה, כחלק מהיוצרים של Melodrama ‏של לורד ו-Norman Fucking Rockwell! של לנה דל ריי. ב-Sound on Sound נכתב כי "היכולת שלה לאזן בין הצדדים האנושיים והטכניים בהקלטה הפכה את לורה סיסק לאחת המהנדסות המבוקשות ביותר בארצות הברית".
ביוגרפיה

בבית הספר התיכון לאמנות מוזיקלית בקליפורניה ניגנה לורה סיסק בפסנתר ובאבוב והתעניינה בקול. בהמשך, היא הגישה בקשה לקורסי הקלטה, והתקבלה לבית הספר למוזיקה ג'ייקובס באוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון. סיסק סיפרה כי התלמידים בבית הספר היו צריכים להקדיש שעות של עבודה בהקלטה, תוך שהתנסו עם סוגות מוזיקליות כמו ג'אז וקלאסי.
קריירה

את הקריירה שלה החלה סיסק בהנדסת שירים ואלבומים שונים. בשנת 2014, הגיעה לנקודת שיא בקריירה שלה כאשר הייתה למהנדסת של האלבום החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, 1989. היא זכתה עליו בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה". באותה השנה הייתה לחלק מיוצרות האלבום Shakira של שאקירה. בשנת 2015, הוציאה הזמרת אל קינג את אלבום הבכורה שלה Love Stuff אותו הנדסה סיסק. בדצמבר 2016 הייתה למהנדסת הלהיט "I Don't Wanna Live Forever" של זאין מאליק וסוויפט, מתוך הסרט "חמישים גוונים של אופל". בשנת 2017, הייתה שותפה ליצירת האלבום Reputation של סוויפט, וליצירת האלבום של Beautiful Trauma פינק ו-Melodrama של לורד. בשנת 2018, הייתה שותפה ליצירת השירים " Mariners Apartment Complex",‏ "Venice Bitch" ו-"Hope Is a Dangerous Thing for a Woman Like Me to Have – but I Have It" של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. בשנת 2019, הייתה שותפה ליצירת האלבום Arizona Baby של קווין אבסטרקט.
בדומה לשנת 2014, הייתה סיסק שותפה להנדסת האלבום Folklore של טיילור סוויפט, שיצא לאור בשנת 2020. האלבום שבר מספר שיאים בשירותי הסטרימינג, בהם מספר ההשמעות הגבוה ביותר ב-24 השעות הראשונות בספוטיפיי לאלבום מאת זמרת (והמקום השני בקטגוריה זו בכלל) ומספר ההשמעות הגבוה ביותר בשבוע הראשון לאלבום פופ באפל מיוזיק. במהלך טקס פרסי BreakTudo שהתקיים בשנת 2020, היה האלבום מועמד לפרס "אלבום השנה" ואילו סוויפט הייתה מועמדת לפרס "האמנית הבינלאומית של השנה". היא זכתה לשלוש מועמדויות בטקס פרסי בחירת הקהל ה-46, לרבות "האלבום של שנת 2020" עבור Folklore, ו"האמנית של שנת 2020". במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2020 זכתה לארבע מועמדויות: "אמנ/ית השנה", "הזמרת האהובה - פופ/רוק", "הווידאו קליפ האהוב" (עבור "Cardigan") ו"האלבום האהוב - פופ/רוק" (עבור Folklore), וזכתה בשלוש הקטגוריות הראשונות בין אלו. בטקס פרסי גראמי ה-63 זכו Folklore והשירים שבו לחמש מועמדויות. האלבום עצמו היה מועמד ל"אלבום השנה" ול"אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר", והיה לאלבום הרביעי שלה שמועמד בשתי הקטגוריות. הסינגל המוביל, "Cardigan", היה מועמד לפרס "שיר השנה" ולפרס "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר", ואילו "Exile" היה מועמד לפרס "ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה". לבסוף, זכה האלבום בקטגוריית "אלבום השנה" והיה לשלישי של סוויפט ולשני של סיסק שעשה זאת.
בשנת 2021 עבדה שוב עם טיילור סוויפט ולנה דל ריי; היא ביצעה הנדסה קולית ל-"Gold Rush" ו-"Dorothea" מ-Evermore ואת כל שירי האלבום Chemtrails over the Country Club מלבד "Yosemite". בהמשך, לקחה חלק בהנדסה הקולית של "Mr. Perfectly Fine",‏ "That's When",‏ "Don't You" ו-"Bye Bye Baby" של סוויפט, הלקוחים מ-Fearless (Taylor's Version).
ביאורים

↑  ב-"False God" מבצעת לורה סיסק קולות רקע.
הערות שוליים

1 2 3 4  Laura Sisk, GRAMMY.com, ‏2020-12-15 (באנגלית)
1 2 3 4  Laura Sisk: Engineer, www.soundonsound.com
↑  1989 - Taylor Swift | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Shakira - Shakira | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Love Stuff - Elle King | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Fifty Shades Darker (Original Motion Picture Soundtrack) (2017, Vinyl) (באיטלקית), נבדק ב-2021-03-18
↑  reputation - Taylor Swift | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Beautiful Trauma - P!nk | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Melodrama - Lorde | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Lana Del Rey – Mariners Apartment Complex (2018, File) (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Jaxsta, jaxsta.com
↑  Lana Del Rey –  hope is a dangerous thing for a woman like me to have - but i have it (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
↑  folklore - Taylor Swift | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-18
↑  Most day-one streams of an album on Spotify (female), Guinness World Records (באנגלית בריטית)
↑   ציוץ של פרסי BreakTudo ברשת החברתית אקס (טוויטר), 19 באוגוסט 2020
↑   ציוץ של פרסי BreakTudo ברשת החברתית אקס (טוויטר), 19 באוגוסט 2020
↑  People's Choice Awards 2020 Winners: The Complete List, E! Online, ‏Mon Nov 16 13:00:00 GMT+0 2020
↑  Ellise Shafer, Ellise Shafer, American Music Awards 2020: The Full Winners List, Variety, ‏2020-11-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  2021 GRAMMYs: Complete Nominees List, GRAMMY.com, ‏2020-11-24 (באנגלית)
↑  Coscarelli, Joe (2021-03-15). "Taylor Swift takes album of the year, becoming the first woman to win three times". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-03-16.
↑  Evermore - Taylor Swift | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-19
↑  Chemtrails Over the Country Club - Lana Del Rey | Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-03-19
↑  Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
טיילור סוויפט, עימה עבדה סיסק על שני האלבומים 1989 ו-Folklore, שזכו בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה".
לנה דל ריי, עימה עבדה סיסק על שני האלבומים Norman Fucking Rockwell! ו-Chemtrails over the Country Club.
כ"ז באדר

כ"ז באדר הוא היום העשרים ושבעה בחודש השישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושבעה בחודש השנים עשר 
למניין החודשים מניסן.
חגים ומועדים

פורים שני ליהודי קהיר, לזכר ההצלה בשנת ה'רפ"ד.
אירועים היסטוריים

היום החמישי של שבעת ימי המילואים
ג'שס"ה (על פי המקרא והמסורת היהודית) – אויל מרדך משחרר מכלאו את יהויכין מלך יהודה ומעניק לו מעמד רם (ע"פ ספר מלכים, ע"פ ספר ירמיהו היה זה בכ"ה באדר, אך ראה רש"י שם)
ה'רפ"ד – לאחר שאברהם קסטרו, מנהל המטבעה העות'מאנית בקהיר הודיע לסולטאן סולימאן המפואר על כוונתו של אחמד פאשא (אנ') למרוד בו, ביקש האחרון להרוג את כל יהודי קהיר. התנקשות שבוצעה בו הצילה את יהודי קהיר
ה'תס"א (אדר ב') – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה
ה'תש"ג (אדר א') – תחילת גירוש יהודי תראקיה ומקדוניה לטרבלינקה
ה'תש"ה – היינריך הימלר מורה, שלא על דעתו של היטלר, להפסיק את השמדת היהודים
ה'תשכ"ט – גולדה מאיר מתמנה לראש ממשלת ישראל, ומציגה את ממשלת ישראל הארבע עשרה בפני הכנסת
ה'תשל"ט – הסכם השלום בין ישראל למצרים נחתם על ידי ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, נשיא מצרים אנואר סאדאת ונשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר
ה'תשנ"ב (אדר א') – מנחם מנדל שניאורסון הרבי מליובאוויטש מחב"ד לקה בשבץ מוחי באוהל קברו של חמיו
ה'תשנ"ד – הרב מנחם מנדל שניאורסון לקה בשבץ מוחי בחדרו שבמרכז חב"ד העולמי – 770 איסטרן פארקווי בקראון הייטס, ניו יורק. מאז אושפז במרכז בית ישראל עד פטירתו בג' בתמוז.
ה'תשס"ג (אדר ב') – אבישי רביב, סוכן שב"כ שפעל בקרב הימין הקיצוני בישראל מזוכה מכל אשמה, לאחר שהואשם בבית המשפט שלא מנע את רצח יצחק רבין
נולדו

ה'תשי"ז – אברהם מיכאלי, חבר כנסת מטעם מפלגת ש"ס
ה'תש"ל – הרב שמואל רבינוביץ, רבה הנוכחי של הכותל
ה'תשל"ד – בנימין ליפקין, עיתונאי וסופר חרדי, חסיד חב"ד, עורך עיתון "המבשר".
נפטרו

ה'ת"ח – הרב יהודה אריה ממודנה, רב, דרשן, סופר ומשורר יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'של"א).
ה'תרל"ה (אדר א') – רבי יוסף שאול נתנזון, רבה של לבוב, בעל "שואל ומשיב" (נולד בשנת ה'תק"ע)
ה'תרצ"ו – רבי מרדכי זוסיא טברסקי, האדמו"ר מטריסק
ה'תשי"ט (אדר ב') – ליאו אריה מאיר, מזרחן וחוקר תולדות האמנות האיסלאמית (נולד ב-ה'תרנ"ה)
ה'תשל"ט – רבי חיים סינואני, רב מקובל, מרבני יהדות תימן (נולד ה'תרנ"ח)
ה'תשנ"ז (אדר ב') – אלן גינסברג, משורר "ביט" אמריקאי יהודי (נולד ה'תרפ"ו)
ה'תשע"ב – רבי חיים פינחס שיינברג, ראש ישיבת תורה אור בעל "טבעות החושן" (נולד ה'תר"ע)
כ"ו באדר – כ"ח באדר
אדר
כיכר קרייר

פרט ממזרקה בפינה הדרום-מזרחית
כיכר קרייר (בצרפתית: Place de la Carrière, מילולית "כיכר הקריירה") היא כיכר עירונית במרכז העיר נאנסי בצפון-מזרח צרפת. מאז 1983 המתחם המרכיב את "כיכר סטניסלאס, כיכר קרייר וכיכר אליאנס" רשום כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מיקום

הכיכר ממוקמת צפונית-מערבית לכיכר סטניסלאס המרכזית בעיר העתיקה. כיכר סטניסלאס וכיכר קרייר מחוברים דרך רחוב ארה (Rue Héré) ומופרדים מבחינת התכנון העירוני על ידי שער הניצחון של ארה (Arc Héré). כהרחבה של רחוב ארה, הכיכר מהווה ציר חזותי בין ארמון הדוכס ל"ארמון הממשל" (Palais du Gouvernement).
אטימולוגיה

בתקופת הדוכסות שימשה הכיכר הארוכה לאימון סוסים ושימשה כזירת תחרות הפלה ברומח וטורנירים. מכאן שמה של הכיכר, "Carrière", שפירושו מסלול מרוצים, המקור למילה "קריירה" המשמשת מתחילת המאה ה-19 לתאר גם את מסלול הקידום המקצועי של אדם.
אדריכלות

הכיכר המוארכת מחברת את העיר העתיקה עם העיר החדשה של המאה ה-18, שהוקמה על ידי סטניסלאב לשצ'ינסקי דוכס לורן. הצדדים המערבי והמזרחי גובלים בשתי שורות של עצי טיליה. קיר נמוך מקיף את הכיכר, הפינות נוצרות על ידי ארבע מזרקות עם דמויות ילדים. בקצוות הדרומיים והצפוניים גדר ברזל יצוקה גבוהה תוחמת את הכיכר.
היסטוריה

כיכר קרייר החדשה (Place Neuve Carrière) נוצרה במאה ה-16 כאשר הוגדלו הביצורים של העיר מימי הביניים, ואצילי נאנסי בנו בה את ארמונותיהם. מיום הקמתה היה זה מקום של טורנירים, משחקים ופעילויות רכיבה אחרות. תחריט נאמן של הכיכר מתקופת הרנסאנס הזו, על ידי החרט ז'אק קאלו, ניתן לראות במוזיאון לורן (צר') בנאנסי.
בסוף המאה ה-16 פרצו הכובשים הצרפתים שער בחומות, "פורט רויאל" (Porte Royale, "השער המלכותי"), כדי ליצור דרך ישירה לעיר החדשה של נאנסי שנבנתה בדרום, מאחורי החומות. מצפון היה אגף של ארמון הדוכסים של לורן (אנ'), אגף שנהרס על ידי לאופולד, דוכס לורן שרצה לבנות ארמון לובר חדש שלעולם לא יושלם. בדרום-מזרח נבנה בתחילת המאה ה-18 הארמון "אוטל דה בובו-קראון" (Hôtel de Beauvau-Craon), כיום בית משפט לערעורים, פרי תכנונו של האדריכל ז'רמן בופרן (אנ').
סטניסלאס לשצ'ינסקי, הדוכס האחרון של לורן, החליט לאחד את העיר העתיקה עם העיר החדשה על ידי שימוש מחודש בכיכר קרייר, בפורט רויאל ובטיילת ענקית שתהפוך לכיכר סטניסלאס. מצפון, על חורבותיו של ארמון הלובר החדש הבלתי גמור של לאופולד, נבנה "פלה דה ל'אנטנדנס" (Palais de l'Intendance, ארמון הממשל הנוכחי) המוקף בקולונדה גדולה חצי עגולה מעוטרת בפסלים ובפרוטומות של אלים אולימפיים, הגובלת בשני ארמונות המתיישרים עם אלה של הרנסאנס הצרפתי, "אוטל ארה" (Hôtel Héré) ואוטל דה מורווייה (Hôtel de Morvilliers). ארמון ממשל נאנסי (Palais du gouvernement de Nancy), בהתייחס לממשל הצרפתי שניהל בפועל את לורן בתקופת שלטונו של סטניסלאס לשצ'ינסקי, קרוי בטעות "ארמון המושל", לכבודו של המושל הצבאי של נאנסי שישב בבניין מאמצע המאה ה-19 עד סוף המאה העשרים.
לאורך כיכר קרייר, בצד המזרחי והמערבי, אוחדו חזית ארמונות הרנסאנס הגובלים בכיכר על ידי האדריכל עמנואל ארה דה קורני (Emmanuel Héré de Corny‏; 1705–1763) בסגנון קלאסי. מדרום, נבנה פורט רויאל מחדש כשער ניצחון. מדרום-מערב, גם למען הסימטריה הקלאסית, בנויה "בורסת הסוחרים" (Bourse des Marchands), מקום מושבו הנוכחי של בית המשפט המנהלי של נאנסי. הבניין הוא העתק של "אוטל דה בובו-קראון" שמולו. במרכז הוקמה טיילת נעימה, שלאורכה עצי תפוז (כיום עצי טיליה), אגרטלי אבן בסגנון רוקוקו, ובפינות מסודרות מזרקות המייצגות קבוצות ילדים.
הכיכר הייתה קרויה "הרחוב החדש" (rue Neuve) בשנת 1551, "רחוב קרייר" (rue de la Carrière) בשנת 1573, "רחוב קרייר החדש" (rue Neuve de la Carrière) בשנת 1600, "כיכר קרייר" (Place de la Carrière) בשנת 1764, "כיכר הרפובליקה הדמוקרטית" (Place de la République Démocratique) בשנת 1793, "רחוב קרייר" (Rue de la Carrière) בשנת 1839, ואז "כיכר קרייר", "כיכר הפריפקטורה" (place de la Préfecture), "כיכר הארמון" (place du Palais) לפני שקיבלה את שמה הסופי.
גלריה

בורסת הסוחרים לשעבר
אוטל דה מורווייה
ארמון הממשל
שער הניצחון של ארה
יריד ספרים בכיכר ב-2011
לקריאה נוספת

Pierre Marot, « Nancy. La Carrière », dans Congrès archéologique de France. 96e session. Nancy et Verdun. 1933, Société française d'archéologie, Paris, 1934, p. 60-62
Pierre Simonin, Nancy. La ville de Stanislas, éditions Serpenoise (collection Itinéraires du patrimoine 54) Metz, 1994, P. 12, ISBN 2-87692-209-6
Christian Corvisier, Mireille-Bénédicte Bouvet, « Nancy-Place de la Carrière et palais de l'Intendance », dans Congrès archéologique de France. 164e session. Nancy et Lorraine méridionale. 2006, Société française d'archéologie, Paris, 2008, p.|296-302, ISBN 978-2-901837-32-9
הערות שוליים

↑  Place Stanislas, Place de la Carrière and Place d'Alliance in Nancy
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2456147871997875170009   WorldCat (עם VIAF): 2456147871997875170009
לותאר ביסקי

לותאר ביסקי (בגרמנית: Lothar Bisky;‏ 17 באוגוסט 1941 – 13 באוגוסט 2013) היה פוליטיקאי גרמני.
ביוגרפיה

ביסקי נולד בעיירה בפומרניה שכיום מהווה חלק של פולין. בשנת 1945 הוא ומשפחתו עברו למחנה פליטים בגרמניה המערבית. בגיל 18 הוא היגר לגרמניה המזרחית. בשנת 1963 הוא סיים לימודים באוניברסיטת ברלין והתקבל למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ששלטה במדינה. למרות היותו חבר מפלגה פעיל הוא לא הצליח להגיע למשרה בכירה. בשנים 1986–1990 הוא היה מנהל אוניברסיטה לקולנוע וטלוויזיה.
לאחר איחוד גרמניה לותאר ביסקי היה חבר במועצות מנהלים של ערוץ טלוויזיה מקומי ובשנת 1990 נבחר לפרלמנט של ברנדנבורג. בשנים 1993–2000 הוא היה יושב ראש מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי. בשנת 2005 הוא נבחר לבונדסטאג והיה מועמד למשרת סגן נשיא המוסד. אומנם גם לאחר ארבעה סיבובים של הצבעות הוא לא הצליח להיבחר ככל הנראה על רקע היותו סוכן שטאזי בעבר.
בשנת 2007 הוא עבר לדי לינקה והיה חבר במפלגה זו עד לשנת 2013. לותאר ביסקי נפטר בשנת 2013 בלייפציג.
ללותאר ביסקי נולדו שלוש בנים, אחד מהם הוא נורברט ביסקי.
ליפוט גרוסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1821 סוצ'אני, סלובקיה 
 פטירה:  30 באפריל 1900 (בגיל 79 בערך) אויפשט, הונגריה 
 תפקידים:  רופא, רופא עיניים 
 צאצאים:  גרוסמן גוסטב 
 
ליפוט גרוסמן (בהונגרית: Grossmann Lipót;‏ סוצ'אני, 1821 – אויפשט, 30 באפריל 1900)  היה דוקטור לרפואה (MD) רופא עיניים יהודי-הונגרי, רופא ראשי ומנהל מחלקה בבית החולים. אביו של הפיזיקאי גוסטב גרוסמן.