stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם סייקס–פיקו
תחולת ההסכם והשלכותיו > ההסכם בוועידת סן רמו

ועידת סן רמו שנערכה ב-1920 אישרה מחדש ובהרחבה את תנאי הסכם סייקס-פיקו בין צרפת לבריטניה לחלוקת האזור. הוועידה החליטה למסור לבריטניה את השלטון על ארץ ישראל במנדט. המנדט כלל גם את עבר הירדן המזרחי, שהופרד בשנת 1922 והפך לאמירות עבר הירדן. אמירות זו קיבלה עצמאות בשנת 1947 ושינתה את שמה לשם "הממלכה הירדנית ההאשמית".
כמו כן החליטה הוועידה לכלול במנדט את הצהרת בלפור ולהטיל על בריטניה, כמעצמה המנדטורית, את האחריות למימוש ההצהרה. בהחלטה על מסירת המנדט נאמר: "בעלת המנדט תהיה אחראית להגשמת ההצהרה שממשלת בריטניה פרסמה ביום 2 בנובמבר 1917, ושנתקבלה על ידי ממשלות ההסכמה האחרות, לטובת ייסוד "הבית הלאומי" לעם היהודי בארץ-ישראל", כמו כן, הוחלט על מסירת סוריה ולבנון במנדט לצרפת, למרות התנגדות הערבים וכן על חלוקת מדינות צפון אפריקה בין המעצמות עצמן ולכונן מנדט בריטי בשטח המחוזות העות'מאניים לשעבר בגדאד, מוסול ובצרה שייקרא המנדט הבריטי על מסופוטמיה.
קביעת גבולות ארץ ישראל

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה, לא הייתה ארץ ישראל אלא מושג היסטורי. גבולותיה באותה עת לא תאמו לגבולותיה ההיסטוריים. גם הגבולות ההיסטוריים השתנו פעמים רבות החל מההבטחה האלוהית לאברהם (בראשית, י"ב, א'–ג') ועד ליציאה לגלות רומא, אולם גבולות ההתנחלות של שנים עשר השבטים, נחשבו לגבולות ההיסטוריים של עם ישראל (יהושע, י"ג).
קביעת גבולות ארץ ישראל > גבולות הארץ לפי "הסכם סייקס-פיקו"

ב"הסכם סייקס-פיקו", ארץ ישראל חולקה לחמש טריטוריות נפרדות, בעלות שלטון שונה:
"השטח הכחול" – תחת שליטה צרפתית ישירה: מצפון לקו העובר מים כנרת ועד לאזור ראש הנקרה.
"השטח הכתום" – תחת שליטה בריטית ישירה: מפרץ חיפה, עכו וחיפה, והשטח סביב עמק זבולון.
"השטח הסגול" – נועד להיות תחת שליטה בינלאומית של: צרפת, בריטניה, רוסיה ואיטליה: "מרכז ארץ-ישראל, מדרום לשטח הכחול ועד לקו המים העובר ממרכז ים המלח ועד לים התיכון בקרבת עזה".
"שטח A" – מדינת חסות צרפתית; השטח שממזרח לנהר הירדן, ממוצאו בצפון ועד להתחברותו עם נהר הירמוך.
"שטח B" – מדינה ערבית תחת חסות בריטית ("השטח האדום") בעבר הירדן, מנהר הירמוך עד עקבה. בארץ ישראל המערבית, מקו ים המלח-עזה עד גבול מצרים.
לויד ג'ורג' שהתמנה לראשות ממשלת בריטניה בדצמבר 1916, התעניין בציונות ובארץ-ישראל ותמך בסיפוחה עוד מתחילת המלחמה. הוא ראה ב"הסכם סייקס-פיקו" – מסמך מיותר ולא רצוי. במיוחד הוא כעס על חיתוכה הגס של ארץ-ישראל. הסכם סייקס-פיקו לא התממש, אבל הוא היה השלב הראשון בקביעת גבולותיה של ארץ ישראל, והיו לו השלכות לגבי התוויית הגבולות בעתיד.
קביעת גבולות ארץ ישראל > הגבולות הזמניים שנקבעו על ידי אלנבי

עם תום מלחמת העולם הראשונה, רוב שטחה של ארץ-ישראל נכלל תחת שלטון צבאי בריטי שנקרא: "מנהלת שטחי האויב הכבושים – דרום" (Occupied Enemy Territory Administration – South) (אנ'). ארץ זו השתרעה מגבולה של ארץ-ישראל עם מצרים (גבול 1906) – בדרום, צפונה עד קו שנמשך (ממערב למזרח) מחוף הים התיכון מצפון לעכו (בקירוב לצפון נהריה) ועד לחוף הדרומי של ים החולה (ליד יסוד המעלה). בקו זה הייתה סטייה לרעת צרפת, מהקו שב"הסכם סייקס-פיקו", אבל גבול זה הוציא מתחומי ארץ-ישראל את רוב הגליל העליון ועמק החולה עם היישובים היהודיים שכבר היו קיימים בהם. עבר הירדן המזרחי ודרום סוריה ומזרחה נקראו "ארץ האויב הכבושה – מזרח" ואותה התכוונו הבריטים למסור לממשל ערבי. השטח שמצפון לגבול זה ועד לצפון סוריה, נקרא "ארץ האויב הכבושה – צפון" ונועד להיות תחת ממשל צרפתי. בפועל לא היה ברור מקומו המדויק של הגבול הצפוני, ובמפות שונות הותוו קווי גבול שונים.
קביעת גבולות ארץ ישראל > הגבולות שנקבעו בעקבות ועידת סן רמו

עקבותיו של הסכם סייקס-פיקו שמעולם לא יצא לפועל והתבטל משפטית ב-1918 ניכרים בקווי הגבול ששרטט חבר הלאומים בועידת סן רמו ב-1920 אם כי התפיסה המנחה של שני מנגנוני ההסדרה הללו הייתה שונה בתכלית. לא עוד שליטה ישירה של המעצמות על שטחים אימפריאליים אלא משטר מנדטים בה הופקדו השטחים הערביים של האימפריה העות'מאנית בידי הנאמנים - המעצמות האירופאיות שניצחו במלחמת העולם הראשונה לתקופת ביניים בה יעצבו תושבי האזור ישויות ריבוניות שבבוא היום יזכו לעצמאות. אחת מנקודות החיכוך הבסיסיות בין הצרפתים לבריטים בהסכם סייקס-פיקו, שאלת עתידה של ארץ ישראל והמקומות הקדושים, שיושבה בפשרה - בינאום השטח שלימים נודע כפלשתינה-א"י, באה על פתרונה בוועידת סן רמו שהחלטותיה כללו את הצהרת בלפור ומסירתה של כל ארץ ישראל תחת המנדט הבריטי.
הפתרון לבעיית המים בצפון נדחה עד להשגת הסדר שיסוכם בעזרת סקר שייערך על ידי מומחים בריטיים, צרפתיים וציוניים. ב-23 בדצמבר 1920 נחתם הסכם הגבולות בין אנגליה לצרפת. הסכם זה קבע את הגבול, כדלהלן:" עמק הירמוך יהיה בתחום שלטונה של צרפת, אם כי הגבול ייקבע בצורה שתאפשר לבריטים לבנות מסילת-ברזל ולהניח צינור נפט לעיראק. אם יהא על אלו לעבור בשטח הנתון לשלטון צרפת, ייהנו מזכויות אקסטריטוריאליות. קו הגבול יחצה את עמק הירמוך מול צמח ויגיע לחוף הכנרת בצמח. על חוף הכנרת בצמח, ייקבע הגבול כך שכל אחת משתי המעצמות תוכל להקים לעצמה נמל ולידו תחנת רכבת. מצמח צפונה יחצה הגבול את ים כנרת עד לשפך נחל מסעודיה (כ-2.5 ק"מ מדרום-מזרח לשפך הירדן לכנרת). משם יפנה הגבול צפונה-מזרחה, תחילה במעלה נחל מסעודיה ואחר כך במעלה נחל משושים עד למקורו בקרבת האתר בו מצוי עין זיוון. משם צפונה לדרך המובילה מקוניטרה לבניאס, בה יפגע הגבול מרחק קצר מצפון לקוניטרה. משם לאורך דרך זו עד לבניאס, מבניאס יפנה הגבול מערבה לעבר מטולה ויקיף אותה כך שמטולה תישאר בשטח הבריטי (ארץ-ישראל). ממטולה מערבה יימשך הגבול בתחילה לאורך פרשת המים שבין אגן הירדן לבין אגן הליטני ואחר כך לאורך פרשת המים שבין הנחלים הזורמים לים התיכון מדרום לראש הנקרא (נחל בצת ונחל כזיב ויובליהם) לבין הנחלים הזורמים לים התיכון מצפון לראש הנקרה (ואדי עין עזיה, ואדי סמרה וואדי חמרה ויובליהם). סולם צור לכל אורכו, כולל המעגן הסמוך לקצהו הדרומי, יימצאו בתחום השטח הצרפתי. בהסכם זה הצרפתים ויתרו על חלקו הדרומי של הגליל העליון ועל עמק החולה, לעומת הקו שנקבע בהסכם סייקס-פיקו, מכיוון שהקו שסוכם תואם את הגבול התנ"כי הצפוני של ארץ-ישראל שהשתרעה "מדן ועד באר שבע". בהכללת מה שקרוי "אצבע הגליל" בגבולות ארץ-ישראל היה מענה לדרישות השדולה הציונית לכלול את היישובים היהודיים שבצפון רצועה זו בתחומי השטח שנועד להיות "בית לאומי" לעם היהודי.
קביעת גבולות ארץ ישראל > ועדת ניוקומב – פולה וסימון הגבול

בהתאם להסכם משנת 1920, הוקמה ועדת גבול בריטית-צרפתית שתפקידה היה לקבוע בשטח את קווי הגבול ולסמנם בצורה ברורה. בראש הוועדה עמדו לויטננט קולונל ניוקומב (בריטי) ולויטננט קולונל פולה (צרפתי). לוועדה הוענקו סמכויות רחבות לחרוג מקו הגבול שהותווה בהסכם הנ"ל, אם תנאי השטח ושיקולים מקומיים יצדיקו זאת. עם זאת, הופנו נושאים עקרוניים וחילוקי דעות לראשי שלטון המנדט בירושלים ובדמשק וגם לממשלות של שני הצדדים. עיצוב קו הגבול התבסס על כמה עקרונות: הצמדת קו הגבול לגורמי נוף בולטים, הקטנת השיבושים בחיים ובפעילות של האוכלוסייה בשטחי הספר, הימנעות מחציית אדמות כפרים לשני עברי הגבול, הימנעות מניתוק כפרים ממרכזים עירוניים. בגבול המזרחי בוצעו כמה שינויים משמעותיים. בהסכם המקורי נקבע שקו הגבול יחצה את הכנרת לאורכה, אך הוועדה קבעה שקו הגבול לאורך הקטע הצפון-מזרחי של ים כנרת (בקעת בית צידה) יעבור במרחק 10 מטרים מקו החוף. בחלק התיכון והדרומי של חופה המזרחי של הכנרת (הכפרים נוקייב ו: א-סמרה, שעל אדמותיהם הוקמו הקיבוצים עין גב והאון), מכיוון שהקרקעות ברובן היו בבעלות עבאס אפנדי (מנהיג הבהאים שהתגורר בחיפה),לכן, במרחק 2 ק"מ מדרום לכורסי, פונה הגבול מזרחה, ועולה על מתלול הגולן, ולמרבית אורך מהלכו עד לעמק הירמוך, קו הגבול נמשך במרומי המתלול. בתמורה, הבריטים ויתרו על הפינה הצפון-מערבית של הגולן, שבה היו אדמות ששייכות לאמיר מחמוד אל פאור שהיה אזרח של סוריה. הדו"ח של הוועדה אושר על ידי שתי הממשלות ב־7 במרץ 1923, אולם חלפה עוד שנה עד שקווי הגבול שהותוו, היו בפועל הגבולות הצפוני והצפון-מזרחי של ארץ ישראל.
גלריית מפות

מפות המציגות את גבולות ארץ ישראל החל מהסכם סייקס-פיקו עד ועדת ניוקומב-פולה
ראו גם

תקרית פשודה
ההסכמה הלבבית
המנדט הבריטי על ארץ ישראל
המנדט הבריטי על מסופוטמיה
המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון
לקריאה נוספת

ג'יימס באר, קו בחול: בריטניה, צרפת והמאבק שעיצב את המזרח התיכון, תרגם מאנגלית: בועז וייס. תל אביב: אופוס, 2016.
יצחק גיל-הר, קתדרה, לתולדות ארץ ישראל ויישובה, הפרדת עבר-הירדן המזרחי מארץ ישראל, גיליון 12, יולי 1979, עמודים 47–69.
גדעון ביגר, קתדרה, לתולדות ארץ ישראל ויישובה, הערות והארות ל: הפרדת עבר-הירדן המזרחי מארץ ישראל, גיליון 20, יולי 1981, עמודים 203–206.
משה ברור, גבולות ישראל, הוצאת יבנה, תל אביב, 1988.
גדעון ביגר, סוגיות גאוגרפיות ופוליטיות בתהליך קביעת גבול הצפון של ארץ-ישראל בתקופת המנדט, ארצות הגליל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983.
ג'ורג' אנטוניוס, התעוררות הערבים. Antonius, "The Arab Awakening". New York: Lippincott, 1939
תחנת הרכבת נתניה

תחנת הרכבת נתניה היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל על מסילת החוף, אשר נמצאת בצדו המזרחי של כביש 2 בסמוך למחלף נתניה. לפני פתיחת תחנת נתניה – ספיר, הייתה זאת תחנת הרכבת העמוסה ביותר מחוץ לתל אביב וחיפה.
היסטוריה

בתחילת 1953, נטען במעריב שהרכבות בין תל אביב לחיפה לא עצרו בנתניה, ותושבי העיר נסעו לתחנת כפר ויתקין כדי לעלות לרכבות. ביוני 1953 טען מנהל הרכבת שהרכבות בקו תל אביב חיפה עוצרות בנתניה.
תחנת הרכבת נתניה תוכננה ב-1953 ונחנכה בתחילת מאי 1954, במעמד תזמורת מכבי האש של נתניה ופלוגה של צה"ל. באותה עת עצרו בתחנה 12 רכבות ביום, 10 בקו תל אביב חיפה ו-2 בקו לירושלים. באותה עת טרם זופת כביש הגישה לתחנה שהייתה בשלבי סיום. בתחילת יוני 1955, במהלך ביקור ראש ממשלת בורמה או נו בישראל, נערך לו טקס קבלת פנים בתחנה. בשנת 1957 עברה התחנה לשימוש במערכת איתות חשמלית במקום המערכת המכנית.
בשנת 1986 הוכשר מגרש חניה גדול ליד התחנה.
בתחילת שנות ה-90 שופצה התחנה, במסגרת שיפוץ מקיף שערכה הרכבת לכלל התחנות. כמו כן משנת 1993 החלה לפעול מהתחנה רכבת פרוורית והייתה תחנת עצירה של הרכבת בקו תל אביב - חיפה. מאוחר יותר עם הפיכת תחנת בנימינה לתחנה ההתחלית של הרכבת הפרברית, בוטלו כל העצירות של הרכבת הבין-עירונית בין התחנות בנימינה ותל אביב אוניברסיטה (למעט מספר רכבות לילה לנתב"ג).
ב-2021 החלו להתבצע בתחנה עבודות להתקנת מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית וב-3 בספטמבר 2022 התבצעה נסיעה ראשונה של רכבת חשמלית בתחנה. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
מבנה התחנה

לתחנה יש שתי כניסות ושלושה רציפים, המחוברים במעבר תת-קרקעי: רציף צד אשר ממוקם בכניסה המערבית לתחנה ורציף "אי", בין המסילות.
שירות רכבות בתחנה

בתחנה עוצרות בשעות השיא שתי רכבות בשעה לכיוון דרום וצפון בקו בנימינה - אשקלון ובשאר השעות רכבת אחת בשעה בקו בנימינה - רחובות.
מהתחנה יוצאת רכבת אחת בשעה בשעות השיא לרחובות.
התחנה מהווה כתחנת קצה שממנה יוצאת רכבת אחת בשעה לבית שמש.
בתחנה עוצרות רכבות לילה מנתב"ג/לנתב"ג.
בשעות השיא יוצאות רכבות מתחנה זו אל תחנת באר שבע מרכז דרך תחנות הנגב המערבי.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — בנימינה   אשקלון • אשדוד • יבנה מזרח • רחובות • באר יעקב • לוד • לוד גני אביב • כפר חב"ד • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב  האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • בית יהושע • נתניה ספיר • נתניה • חדרה מערב • קיסריה – פרדס חנה • בנימינה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת בית שמש — נתניה   בית שמש • רמלה • לוד • כפר חב"ד • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • בית יהושע • נתניה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת נתניה — באר שבע מרכז   נתניה • בית יהושע • הרצליה • תל אביב  האוניברסיטה / אקספו • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב השלום • תל אביב ההגנה • לוד • רחובות • יבנה מזרח • אשדוד • אשקלון • שדרות • נתיבות • אופקים • באר שבע צפון / אוניברסיטה • באר שבע מרכז |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת הלילי ירושלים יצחק נבון — בנימינה  ירושלים יצחק נבון • נמל התעופה בן-גוריון • תל אביב סבידור מרכז • הרצליה • נתניה • חדרה מערב • בנימינה |  |
גלריה

הכניסה המזרחית לתחנת רכבת נתניה
גשר הולכי רגל בתחנת נתניה מחבר את הכניסה המערבית עם הכניסה המזרחית ועם פלטפורמה
מערכת המפלגים מצפון לתחנה
כלים הנדסיים של חברת Semi החונים בתחנה ומשתתפים בפרויקט החשמול
ראו גם

תחנת הרכבת נתניה – ספיר
הערות שוליים

↑   אורן דורי, ארבע תחנות הרכבת העמוסות ביותר בישראל — בתל אביב, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2017
↑  הרכבת וילדי נתניה, מעריב, 9 ביוני 1953
↑  הרכבת וילדי נתניה, מעריב, 23 ביוני 1953
↑  נחנכה תחנת הרכבת בנתניה, הצופה, 10 במאי 1954
↑  נחנכה תחנת הרכבת בנתניה, דבר, 10 במאי 1954
↑  בתחנת הרכבת של נתניה, דבר, 3 ביוני 1955
↑  נפתחה תחנת הרכנת החדשה בחדרה, הצופה, 28 בנובמבר 1957
↑  מרדכי אלקן, מגרשי חניה לרכב יוקמו בתחנות נתניה, מעריב, 21 באוקטובר 1986
↑  רכבת סימנס חשמלית יצאה לנסיעת מבחן בקטע המחושמל שבין תחנות הרצליה ונתניה, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 3 בספטמבר 2022
תחנת הרכבת ומתחם התחזוקה שלצידה, ספטמבר 2022
תרשים התחנה
תחנת הרכבת ומתחם התחזוקה שלצידה, ספטמבר 2022
מבנה מסילאים במתחם ציוד הנדסי מסילתי ליד הכניסה המזרחית של התחנה
מנוף מסילתי "ליטל גיאנט" במסילת דיור של התחנה התפעולית
תחנת הרכבת קיסריה – פרדס חנה

תחנת הרכבת קיסריה – פרדס חנה היא תחנה של רכבת ישראל על קו חיפה – תל אביב, הנמצאת על הגבול בין פארק תעשייה קיסריה לבין המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור. התחנה ממוקמת בקילומטר ה-44.450 של הקו הראשי.
היסטוריה

בתקופת המנדט הבריטי הייתה פרדס חנה על קו הרכבת חיפה - לוד. במשך תקופה קצרה בשנות ה-30 הוגדרה תחנה בפרדס חנה בה עצרה קרונית שנסעה בקו זה.
לאחר קום המדינה, בשנת 1949, עם הקמת מחנות העולים במושבה, ובעקבות פניה של המועצה המקומית פרדס חנה להנהלת הרכבת, חודשה התחנה ביישוב. מיקומה היה מעט דרומית לתחנה של היום, מול בית-החרושת "איטונג". בתחנה עצרו שתי רכבות ביום. בשנת 1954 בוטלה עצירת הרכבת בתחנה, עד לפתיחת התחנה החדשה בשנת 2001.
ב-2022 החלו להתבצע בתחנה עבודות להתקנת מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית וב-7 בינואר 2023 התבצעה נסיעה ראשונה של רכבת חשמלית בתחנה. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
התחנה החדשה

הקמת התחנה החדשה החלה באוגוסט 2000, והיא נפתחה ביוני 2001, תחילה עם שערים ממערב בלבד - מהחלק הצפוני של פארק העסקים, ללא גישה מכיוון מזרח, מהיישוב פרדס חנה. בהקמתה הושקעו 7 מיליון שקלים, עלויות מימון התחנה התחלקו באופן שווה בין רכבת ישראל והחברה לפיתוח קיסריה. בשנת 2006, נפתחה הכניסה המזרחית עם כביש גישה וחניון מכיוון פרדס חנה.
בתחנה עוצרות רכבות פרווריות בלבד, בקו שבין בנימינה ללוד, רחובות ואשקלון.
את התחנה תכנן האדריכל שאול שפיץ ממשרד פלנקון תכנון אדריכלי והנדסי בחיפה, שתכנן גם את התחנות בעתלית, בנימינה, חדרה מערב, נתניה, ועוד.
בכניסה לתחנה מוצב מאז 2006 פסל בשם "הסביבון הגדול בעולם" בתכנונו של האמן ערן גרבלר, הידוע ביצירתו בתחום הסביבונים, בעיקר סביבוני קרמיקה, ובמימון החברה לפיתוח קיסריה. גובהו של הפסל, העשוי מברזל על בסיס בטון, הוא חמישה מטרים וחצי ורוחבו הוא חמישה מטרים, משקלו הוא חצי טון. על אף שמו של הפסל, הוא אינו מסוגל להסתובב וגם אינו מוכרז באופן רשמי כסביבון הגדול בעולם בספר השיאים של גינס.
קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה > מקרא סימנים

♿ - אוטובוס עירוני נגיש
⬅️ - קו חד כיווני
| קו | מפעילה | מסלול | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 4 | אגד | רכבת קיסריה פרדס חנה - דרך למרחב - הבנים - כרכור - נאות יובלים | ♿ קו פנימי פרדס חנה |
| 10/11 | קווים | אור עקיבא - רכבת קיסריה פרדס חנה - פרדס חנה-כרכור - בנימינה | ♿ |
| 28 | אגד | כרכור ← דרך למרחב ← נווה פרדסים ← רכבת קיסריה פרדס חנה ← צומת פל ים ← חדרה | ♿⬅️נסיעה ביום. |
| 67 | קווים | רכבת קיסריה פרדס חנה - צומת פל ים - חדרה | בשעות העומס בלבד |
| 80 | קווים | רכבת קיסריה פרדס חנה  - שדות ים - קיסריה - מחלף אור עקיבא - רכבת בנימינה |  |
| 160 | קווים | רכבת קיסריה פרדס חנה -  פרדס חנה כרכור - מחנה 80 - צומת כרכור - חריש |  |
| 202 | אגד | רכבת קיסריה פרדס חנה - פרדס חנה-כרכור - תחנת רכבת בנימינה - בנימינה - זכרון יעקב - חיפה - מרכזית חוף הכרמל |  |
| 241 | קווים | ג'סר א-זרקא - כביש 4 - רכבת קיסריה פרדס חנה - פרדס חנה כרכור - כביש 65 - כפר קרע - אום אל-פחם |  |
| 716 | קווים | רכבת קיסריה פרדס חנה - צומת פל ים - חדרה - צומת רופין - צומת נווה איתמר - נתניה | נסיעה ביום. |
| 852 | אגד | רכבת קיסריה פרדס חנה - פרדס חנה-כרכור - צומת גן שמואל - חדרה - מחלף נתניה - מחלף הסירה - תל אביב-יפו |  |
שירות רכבות בתחנה

בימים א'-ה' עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה לכיוון רחובות ואשקלון, ואילו לכיוון בנימינה עוצרות שתי רכבות בשעה עד שעה 10:00 ורכבת אחת בשעה אחרי שעה זו.
בימי ו' וערבי חג עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה לכל כיוון.
במוצאי שבת וחג עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה לכל כיוון.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — בנימינה   אשקלון • אשדוד • יבנה מזרח • רחובות • באר יעקב • לוד • לוד גני אביב • כפר חב"ד • תל אביב ההגנה • תל אביב השלום • תל אביב סבידור מרכז • תל אביב  האוניברסיטה / אקספו • הרצליה • בית יהושע • נתניה ספיר • נתניה • חדרה מערב • קיסריה – פרדס חנה • בנימינה |  |
לקריאה נוספת

תלמה לוי, טלי גורדון; חוברת מידע על תולדות פרדס-חנה בהוצאת "המרכז לתולדות פרדס-חנה" ע"ש יעקב תבורי; 1989 - עמ' 21
הערות שוליים

1 2  שרון קדמי, ‏קיסריה: נפתחה תחנת הרכבת בפארק התעשייה בהשקעה של 7 מיליון שקל, באתר גלובס, 1 ביולי 2001
↑  שבתשתיות - ביצוע פרויקטים בתחבורה, התחנה המחושמלת הבאה: בנימינה! ולפניה חדרה מערב, באתר Facebook, ‏7 בינואר 2023
↑  משרד התחבורה יסייע במימון כביש גישה לתחנת הרכבת בקיסריה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2001
↑  לי אברמוביץ', ‏שיאי גינס הכי הזויים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2010
רכבת בתחנה
הכניסה לתחנה, דצמבר 2022
בומברדיה דאבל דק קוץ' דו-קומתיים בתחנה, דצמבר 2022
הפסל "הסביבון הגדול בעולם" בכניסה לתחנה
תרשים התחנה
קרפצ'יו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  המטבח האיטלקי, מאכל מבשר נא, מנת בקר 
 על שם:  ויטורה קרפצ'ו 
 מטבח:  המטבח האיטלקי 
 מוצא:  איטליה 
 תאריך יצירה:  1950 
 מרכיבים עיקריים:  בשר בקר 
 
קרפצ'יו
קרפצ'יוֹ (נהגה קרפצ'וֹ; באיטלקית: Carpaccio) הוא מאכל מבשר בקר, עגל או דג לא מבושל שנחתך לפרוסות דקיקות, המוגש לרוב כמתאבן. שם המאכל נגזר משמו של הצייר ויטורה קרפצ'ו שנהג להשתמש בגוון אדום המזכיר את צבעו של בשר בקר נא.
בדרך כלל הפרוסות הדקיקות מוגשות ברוטב של שמן זית ומיץ לימון או חומץ בלסמי, לרוב עם עלים ירוקים כגון רוקט (ארוגולה) ופרוסות דקיקות של גבינת פרמזן.
קרפצ'יו בקר נעשה בדרך כלל מחלקי פילה או סינטה. כיוון שבשר בקר לא מבושל קשה מאוד לחיתוך לפרוסות דקיקות ישנם שפים ובשלנים ביתיים המכניסים את נתח הבשר למקפיא לזמן מה, כדי להקל על פריסתו.
המונח קרפצ'יו הושאל למגוון מאכלים המוגשים כפרוסות דקיקות, כשמשתמשים בחומרי גלם שונים - לדוגמא סלק, חצילים, תפוחים, עגבניות, לובסטר, טונה, טרוטה. מבושלים למחצה ומבושלים באופן מלא.
המנה מבוססת על מאכל בשר נא מאזור פיימונטה, והיא הוגשה לראשונה בשם זה במסעדת "הרי'ס בר" בוונציה. לפי סיפור אחד היא נוצרה ב-1950 על ידי ג'וזפה צ'יפריאני, בעבור ידידה שמסיבות רפואיות נמנעה מאכילת בשר מבושל. .
ראו גם

סטייק טרטר
סביצ'ה
הערות שוליים

1 2   דוד שושן, קרפצ'ו, מה הסיפור של המנה האיטלקית המפורסמת?, באתר הארץ, 9 במאי 2022
המשרד להגנת הסביבה

| --- | --- |
סמל המשרד להגנת הסביבה
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 תאריך הקמה:  1988
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 שר:  עידית סילמן
 תאריך כניסה:  29 בדצמבר 2022
 מנכ"ל:  רמי רוזן
 מטה מרכזי:  ירושלים
 שמות קודמים:  המשרד לאיכות הסביבה
 אתר רשמי
 
פקח זיהום ים של המשרד להגנת הסביבה בעת סיור במרינה של אילת
המשרד להגנת הסביבה הוא משרד ממשלתי בישראל האחראי על שמירת הסביבה בישראל.
תפקידו של המשרד להגנת הסביבה הוא קביעת מדיניות ארצית, פיתוח אסטרטגיות, הכנת תקנים, קביעת קדימויות להגנת הסביבה וכן אכיפת המדיניות באמצעות המשטרה הירוקה שהיא הזרוע הביצועית של המשרד.
תחת אחריותו של השר להגנת הסביבה נמצאים גם גופים וחברות ממשלתיות בתחומי הגנת הסביבה וביניהם: רשות הטבע והגנים, החברה לשירותי איכות הסביבה, חברת פארק אריאל שרון, החברה להגנות מצוקי הים התיכון, רשות נחל הירקון ורשות נחל הקישון.
עד יוני 2006 היה שם המשרד המשרד לאיכות הסביבה. בהחלטת ממשלה מס' 193 מיום 25 ביוני 2006, אישרה הממשלה את בקשת השר הממונה על המשרד, גדעון עזרא, לשנות את שם המשרד, והוא נקרא מאז "המשרד להגנת הסביבה".
היסטוריה > המשרד בראשית ימיו

בשנת 1973 הוקם תחת משרד ראש הממשלה "השירות לשמירת איכות הסביבה", ביוזמתו של יגאל אלון ואורי מרינוב אשר מונה לעמוד בראשו. בשנת 1976 השירות הועבר במהרה להיות תחת משרד הפנים, כגוף המופקד על איכות הסביבה בישראל וב-25 בדצמבר 1988 החליטה הממשלה על הקמת המשרד לאיכות הסביבה כמשרד עצמאי.
ימיו הראשונים של המשרד לאיכות הסביבה היו בכנסת ה-12, בממשלה ה-23. הראשון שכיהן בתפקיד זה היה רוני מילוא, מטעם הליכוד, כאשר מרינוב החל לכהן כמנכ"ל המשרד עד 1992. בממשלה ה-24 החזיק במשרד ראש הממשלה, יצחק שמיר, ויגאל ביבי מהמפד"ל היה לסגנו.
טיפול באיכות הסביבה > איכות הסביבה בימי רבין, פרס ונתניהו

ראש ממשלת ישראל יצחק רבין מינה את חברת הכנסת אורה נמיר לשרה לאיכות הסביבה. ב־31 בדצמבר 1992 הועברה נמיר למשרד העבודה והרווחה, ובמקומה מונה יוסי שריד ממרצ. שריד המשיך לכהן בתפקיד זה גם בממשלת פרס. בכנסת ה-14 ובממשלה ה-27, לאורך כל ימיה, היה רפאל איתן, יו"ר צומת, לשר החקלאות ואיכות הסביבה.
טיפול באיכות הסביבה > איכות הסביבה ואקולוגיה בכנסת ה-15 ובתחילת המאה ה-21

בממשלת ברק כיהנה דליה איציק כשרה לאיכות הסביבה. בממשלת שרון הראשונה, כיהן צחי הנגבי בתפקיד זה, בתקופתו מונו עשרות חברי הליכוד למשרות במשרדו ועל כך הוגש כתב אישום נגד הנגבי.
בהיכנסה של שינוי לממשלה, דרשה ח"כ יהודית נאות את משרד זה, וכיהנה בו עד התפטרותה באוקטובר 2004. בתקופת כהונתה נחקק חוק שמירת הסביבה החופית האוסר על בנייה עד 100 מטרים מקו המים ומקשה על בנייה 300 מטרים מקו החוף.
נאות הוחלפה בשר אילן שלגי, ולאחר כניסת מפלגת העבודה לממשלה מונה שלום שמחון לתפקיד. אחרי יציאתה של העבודה מן הממשלה, התמנה השר לביטחון פנים, גדעון עזרא לתפקיד, ובמהלך כהונתו במשרד הורה על סגירת תחנת הכוח רדינג וקידם את מעברה לשימוש בגז טבעי.
במרץ 2022 הכריז המשרד להגנת הסביבה על הקמת מנהלת ניקיון שמטרתה ליצור בסיס לעבודה משותפת לטובת השמירה על ניקיון הארץ.
תפקיד המשרד

המשרד להגנת הסביבה פועל בשלוש רמות:
תפקיד המשרד > רמה ארצית

המשרד הוא הגורם האחראי על ניסוח מדיניות ארצית בנושא ההגנה על הסביבה. באחריותו קביעת התקנים של המשרד והגדרת קדימויות להגנת על הסביבה.
תפקיד המשרד > רמה מחוזית

המשרד פועל באמצעות שישה מחוזות, לפי החלוקה הגאוגרפית אותה הגדיר משרד הפנים (ירושלים, צפון, חיפה, מרכז, תל אביב ודרום) ובמחוז יו"ש. כל מחוז פועל על פי מאפייניו והצרכים הסביבתיים הנהוגים בו.
תפקיד המשרד > רמת השלטון המקומי

המשרד תומך בכ-52 יחידות סביבתיות מקומיות ואזוריות, השייכות לשלטון המקומי ברחבי ישראל. היחידות המקומיות מוציאות לפועל את המדיניות הסביבתית ברמה המקומית ואף מייעצות לרשות המקומית בנושאי איכות הסביבה.
שרי המשרד > סגני שרים

| תמונה | שם (תקופת חיים) | סיעה | סיעה | סגן לשר | תחילת כהונה | סיום כהונה | ממשלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | יגאל ביבי (1942-) |  | המפד"ל | יצחק שמיר | 20 בנובמבר 1990 | 13 ביולי 1992 | ממשלת ישראל העשרים וארבע |
|  | אופיר אקוניס (1973-) |  | הליכוד | בנימין נתניהו | 9 בדצמבר 2014 | 14 במאי 2015 | ממשלת ישראל השלושים ושלוש |
|  | ירון מזוז (1962-) |  | הליכוד | זאב אלקין | 2 באוגוסט 2016 | 30 באפריל 2019 | ממשלת ישראל השלושים וארבע |
מערכת היחסים בין המשרד לבין חברות התעשייה

מערכת היחסים של המשרד להגנת הסביבה עם חברות ומפעלים בתעשייה הישראלית מורכבת, כאשר בסמכות המשרד להגנת הסביבה לקבוע מגבלות שונות הקשורות לפליטת חומרים מזהמים, ובאחריותו לפקח על הנושא. לצד זאת, משתף המשרד פעולה במקרים שונים עם התאחדות התעשיינים במטרה למצוא את האיזון הנכון בין פיתוח התעשייה לבין שמירה על הסביבה.
מערכת היחסים בין המשרד לבין חברות התעשייה > האמנה הוולנטרית

בשנת 1998 חתמו 140 מפעלים על אמנה וולנטרית, ביזמה משותפת של המשרד להגנת הסביבה ושל התאחדות התעשיינים, במטרה לגרום להפחתת הזיהום. בדיקות שנעשו על ידי כלי תקשורת הראו שתרומתה של האמנה זניחה, ושמפעלים רבים מפרים באופן קבוע את האמנה ללא כל השלכות, והדבר עורר ביקורת מטעם פעילי סביבה על המשרד.