stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טבע עירוני בירושלים
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר

תכנון העיר בירושלים מתבסס, עוד מתקופת המנדט, על בנייה בראשי שלוחות ההרים, כלומר על החלק הגבוהה טופוגרפית, אשר ביניהן ערוצים פתוחים. הקשר בין העמקים החודרים אל השטח הבנוי לבין השטחים הפתוחים הגובלים בעיר, מאפשר את קיומם של חיי בר בתוך המרקם העירוני. כ-40% משטחה של ירושלים מוגדר שטח פתוח.
במסגרת תוכנית מתאר מקומית 2000 ירושלים שהוצגה בפני הציבור בשנת 2004 הוקדשו פרקים לשימור אתרים ולטיפוח אתרי טבע עירוני. במסגרת זאת, העירייה ביקשה לנסח מדיניות אקולוגית כלל עירונית ובתהליך ארוך ומעמיק הפיקה מסמך שכזה. על מנת להבין את ערכם של שטחי הטבע העירוני בעיר כמכלול וערכו של כל אתר ביחס לאחר, סווגו ומופו כלל השטחים הפתוחים ונבחנו על פי קריטריונים, כאשר לכל קריטריון ניתן ציון על פי חשיבותו.
לדוגמה, הקריטריונים – 'קישוריות' האתר לאתרים אחרים ו'מספר תצורות הצומח הנדירות' באתר קיבלו ניקוד גבוה יותר ממיקום האתר בעיר.
מתוך הממצאים, האתרים סווגו ל-3 רמות פיתוח: אזור לשימור, אזור חיץ, ואזור מוטה פיתוח. בהתאם לכך נקבעו הנחיות התנהלות העיר באתרים. לדוגמה, קליטת קהל לא תתאפשר באזורים לשימור מלבד שבילים למעבר הולכי רגל, באזורי חיץ תתאפשר קליטת קהל בהתאם לגודלם ומיקומם ובאזורים מוטי הפיתוח, תתקיים קליטת קהל אינטנסיבית. נערך סקר מקיף שבמהלכו הוקם מסד נתונים של כ-150 אתרים. מתוך רשימת האתרים במסד הנתונים, נבחרו 5 אזורים לגביהם נקבע כי הם בעלי חשיבות וראויים להיכלל במסגרת ההגדרה של אתר טבע עירוני מחד ותוכנית המתאר מאידך. תוכנית המתאר קובעת הנחיות מפורטות המתוות דרכים להפעלת האתרים ולשמירת המגוון הביולוגי בשטחם. 15 אתרים נוספים הוגדרו "ייחודיים" ולגביהם ניתנו "הנחיות כלליות" האמורות להסדיר "פיתוח מבוקר".
בנוסף, בחנה העירייה את עצמה על פי מדד סינגפור, המעודד מעקב שוטף ומתעסק רבות בדרכי העלאת המודעות הציבורית בנושא, חינוך, קשרים בין-עירוניים ובינלאומיים והקצאת משאבים.
ארגונים ירוקים ובראשותם החברה להגנת הטבע מנהלים רשימה מקבילה, רחבה יותר של אתרי טבע עירוני ובראשם התחנה לחקר ציפורי ירושלים.
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר > בריכת ממילא ובית הקברות

בריכת ממילא היא בריכת אגירה בירושלים, הממוקמת במזרחו של גן העצמאות, בתחומו של בית הקברות ממילא בין רחוב הלל לרחוב אגרון. חלק מהבריכה בנוי וחלק ממנה חצוב בסלע. הבריכה היא בגודל 97×65 מטר ועומקה המרבי הוא 6.6 מטרים. למרות ניתוקה של הבריכה מאגן ההיקוות הטבעי שלה, בימי החורף מתנקזים אל הבריכה מי גשמים מועטים, ויוצרים שלולית חורף בכמחצית משטח קרקעית הבריכה. זוהי שלולית החורף היחידה באזור ירושלים. המערכת האקולוגית שמתקיימת בכל חורף בבריכה כוללת סרטנים זעירים, אצות וקרפדות, שמתעוררים לחיים עם הצפת השלולית.
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר > גבעת התנ"ך

גבעת התנ"ך היא גבעה חשופה מעל החאן הירושלמי ומול תחנת הרכבת ירושלים. הגבעה נמצאת על קו פרשת המים של ירושלים - מצד אחד עמק רפאים הזורם לים התיכון ומצד שני גיא בן הינום ונחל קדרון הזורמים לים המלח. במורד הגבעה נמצאת כנסיית סנט אנדרוז הצופה לעבר גיא בן הינום והר ציון. הגבעה היא אחת משש הכיפות האחרונות שנותרו ללא בנייה בעיר. על אף שטחה המצומצם, הגבעה מתמלאת בפריחה צפופה בעונות המעבר- בסתיו נמצא בה בעיקר את הפרח בן-חצב סתווני וריכוז מרשים של חצבים. באביב הגבעה מתכסה במרבדי כלניות ונוריות ירושלים. בחורף ניתן לחזות במעבר עופות דורסים ועופות דואים אחרים מעל הגבעה וכן במספר חוגלות הנוחתות לביקור.
יש הסוברים[דרוש מקור] כי זהו ההר המוזכר בספר יהושע (טו ח) בהקשר לגבולות נחלת שבט יהודה: "וְעָלָה הַגְּבוּל גֵּי בֶן-הִנֹּם, אֶל-כֶּתֶף הַיְבוּסִי מִנֶּגֶב--הִיא, יְרוּשָׁלִָם; וְעָלָה הַגְּבוּל אֶל-רֹאשׁ הָהָר, אֲשֶׁר עַל-פְּנֵי גֵי-הִנֹּם יָמָּה, אֲשֶׁר בִּקְצֵה עֵמֶק-רְפָאִים, צָפוֹנָה."
מקור שם הגבעה נולד בתחילת שנות ה-60 כאשר החברה לחקר המקרא בישראל ו"החברה היהודית העולמית לתנ"ך" רצו להקים על הגבעה מרכז בינלאומי לתנ"ך ובאוקטובר 1970 נערך בגבעה טקס הנחת אבן הפינה לבית התנ"ך העולמי, אך המבנה מעולם לא הוקם.
הגבעה ממוקמת בקואורדינטות31°46′05.13″N 35°13′31.79″E﻿ / ﻿31.7680917°N 35.2254972°E﻿ / 31.7680917; 35.2254972
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר > עמק הצבאים

עמק הצבאים, שנקרא עד 2005 בשם 'עמק פרי הר', הוא עמק פתוח המשתרע על שטח של כ-200 דונם בלב ירושלים, בין שכונת גבעת מרדכי, צומת פת וכביש בגין. הוא קרוי עמק הצבאים על שם עדרי הצבאים שחיו בו, מהם נותרה (נכון לאפריל 2015) צביה אחת, אשר אליה התווספו כמה צבאים מיובאים מגני חי ברחבי ישראל. במשך שנים נקרא עמק הצבאים בשם 'עמק פרי הר' על שם האגודה החקלאית של הקיבוצים מעלה החמישה וקריית ענבים, אשר חכרו את הקרקע ממינהל מקרקעי ישראל. הקרקע שימשה את הקיבוצים למטרות חקלאיות, עד שהשימוש החקלאי בה הפך לא כדאי מבחינה כלכלית.
ניתוק העמק על ידי כביש בגין ושאר הכבישים המרכזיים שסביבו יצר מעין מכלאת ענק בה התקיימו הצבאים בתנאים קשים. רבים מהם מצאו את מותם תחת גלגלי מכוניות, נטרפו על ידי תנים וכלבים משוטטים וגם נלקחו על ידי מבקרים. תוכניות בנייה שהוגשו על ידי הקיבוצים החל משנות ה-90 של המאה ה-20 עוררו התנגדות והביאו להתארגנות של תושבים וגופים חברתיים וסביבתיים. בעקבות ההתנגדות העזה בוטלה התוכנית והעמק הוכר כאתר המיועד לאתר טבע עירוני. מלבד הצבאים מקיים העמק מגוון ביולוגי הכולל מגוון מערכות צומח, מכרסמים, זוחלים וטורפים.
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר > נחל זמרי

נַחַל זִמְרִי הוא נחל אכזב בצפון ירושלים, המתחיל ברום של 750 מטרים מעל פני הים. הנחל עובר בתוך שכונת פסגת זאב, תוך שהוא חוצץ בין פסגת זאב מרכז (מצפון) ובין פסגת זאב מזרח (מדרום), ומתחבר מזרחה לאפיק נחל פרת. בנחל מתקיימת פעילות קהילתית ענפה שמטרתה לקדם את השמירה על השטחים הפתוחים שבפסגת זאב ולקרב את התושבים אל הטבע שנמצא מתחת לבית. בעתיד יוקם במקום פארק טבע עירוני השני בירושלים אחרי עמק הצבאים.
נחל זמרי נמצא בין ההר למדבר, והמערכת האקולוגית בתחומו עשירה בערכי טבע שחלקם ייחודים ואף בסכנת הכחדה. סקר הטבע העירוני האחרון שבוצע בנחל זמרי והאתרים הסמוכים יער מיר ויער ענתות (יער ענתא) התקיים בשנת 2010. מאז לא התקיימו סקרים עקביים ומקיפים בשטח. בשנת 2019 התקיים סקר טבע לקראת הקמת פארק טבע עירוני נחל זמרי, ובו תועדה אוכלוסיית צבאים מרשימה, ומיני צומח וציפורים מגוונים. בשנת 2020 ביוזמת תושבי השכונה ובשיתוף עם רשות הטבע והגנים התקיימה ספירת צבאים מקיפה בנחל זמרי ויער ענתות המחוברים, בסקר תועדה אוכלוסיית צבאים גדולה.
בעבר נחל זמרי היה חלק מרצועת שטחים פתוחים המקיפה את פסגת זאב ומתחברת לפרוזדור האקולוגי המזרחי ולמדבר יהודה ממזרח. מאז תחילת המאה ה-21, נחל זמרי נותק ממדבר יהודה על ידי בניית מכשול קו התפר, ובכך גם הופרד מיער מיר הנמצא מצפון. כתוצאה מכך הופרדו עדרי הצבאים מבתי הגידול הסמוכים ואלו שנותרו בנחל זמרי נותרו 'כלואים' בתא השטח הכולל את נחל זמרי ויער ענתות.
נחל זמרי הוא פרויקט שהוקם על ידי תושבי השכונה, וכן מתקיים כיום בשיתוף והובלת תושבים. החל משנת 2015 מתקיימת בנחל זמרי פעילות קהילתית ענפה, ובשנת 2019 התקבלה החלטה בעיריית ירושלים על הקמת פרק טבע עירוני הבא של ירושלים בנחל זמרי - שני לעמק הצבאים. תכנון הפרויקט נעשה בשיתוף התושבים הפעילות ותושבי השכונה. הפארק עתיד לכלול מתחם ספורט, מתחמים קולטי קהל, מרכז מבקרים ואגני מים, מסתורי תצפית, שביל מונגש, מצפה כוכבים ותוכנית פעילות שנתית בהמשך לפעילות המתקיימת כבר כיום.
תושבים בפעילות בנחל זמרי
נוער מתנדב בנחל זמרי
צבאים זכרים בנחל זמרי
מפה מאוירת של נחל זמרי מתוך דפדפת המידע
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני על פי תוכנית המתאר > נחל כוס ויער גילה

האזור הרחב ביותר מבין האתרים. יער גילה גולש משולי שכונת גילה שבה הוא גובל לכוון נחל כוס. היער הוא תוצאה של פעולות נטיעה אינטנסיביות מעשה ידי אדם ומגוון העצים בו כולל אורן ירושלים, ברוש מצוי ועצי זית. ביער ניתן למצוא בעלי חיים מקומיים ובהם תן זהוב, שועל מצוי, צבי ארץ ישראלי וחוגלה, ביער נתגלו אתרי קינוי של בז מצוי.
נחל כוס, הוא אחד מיובליו של נחל רפאים. הנחל יורד מכוון גילה לגן הטכנולוגי מלחה. הנחל נקרא על שם כוס החורבות שפרטים ממנו מקננים בנחל.
ערוץ הנחל הוא כמיקרוקוסמוס המייצג ומכיל בתוכו את הנופים האופייניים להרי ירושלים, בסמוך למעלה הנחל מצויים שרידיה של מצודת דרכים ממנה נותרו מבנה קמרונות בנוי אבני גזית.
במורד חורש, כרמי זיתים מעובדים על ידי חקלאים מהכפר שרפאת, בכל סתיו נערך בנחל מסיק זיתים חגיגי. בין הזיתים מצויים שרידים של מדרגות חקלאיות ושומרות עתיקות, בין הבודדות שנותרו בתחום העיר. בין הזיתים נמצאות שקדיות ענק.
בערוץ הנחל ניטע -בתקופת המנדט- יער אורנים עבות. אחד המאפיינים הגאולוגיים הייחודיים לנחל היא כיפת כוס שהיא כיפת קירטון במרכז אגן נחל כוס. על הכיפה גדלים עוזרר חד-גלעיני, עצי תאנה, אלה ארצישראלית, וזית, על הכיפה פורחים באביב מרבדי פריחה של דבורנית שחומה ושיחי קורנית. בחודשי האביב והקיץ משמשת הכיפה כמקום הזדווגות לאלפי פרפרים וחיפושיות פרת משה רבנו.
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני נוספים > מצפתל

מצפתל הוא אתר טבע על הגבעה שבין שכונת תלפיות מזרח לבין ארמון הנציב ושכונת ג'אבל מוכאבר. מהגבעה נשקף נוף למדבר יהודה כולל הרי מואב, ים המלח, הרודיון, אגן העיר העתיקה והר הבית. בסתיו מכוסה הגבעה מרבד חצבים ובחודש פברואר היא מכוסה במרבדי תורמוס ההרים. חברי מכינת בית ישראל וכפר הסטודנטים של ארמון הנציב מטפחים את המקום מאז 2017 והקימו במקום ספסלי תצפית ופרגולת עץ.
במצפתל מתקיימת גם פעילות קהילתית ענפה:
פעילות למשפחות בכל יום ראשון בשעה 16. סיירת נוער שכונתית, כיתות לימוד בטבע ופסטיבלים שנתיים.
אתרי טבע עירוני בירושלים > אתרי טבע עירוני נוספים > חלמוניות בית צפאפה

בקצה הצפוני של בית צפאפה לצד כביש ברעם וישיבת איתרי, היה אתר טבע עירוני ובו פריחה עונתית של חלמוניות צהובות לצד כרכומים לבנים וסתווניות ירושלים. בחורף 2024 האתר נהרס לטובת הקמה של חניון אוטובוסים.
ראו גם

טבע עירוני בישראל
התחנה לחקר ציפורי ירושלים
אתר טבע עירוני נחל זמרי
הערות שוליים

↑  התוכנית המוצעת ועיקרי מדיניות התכנון - קובצי PDF להורדה, דבר המנכ"ל, באתר עיריית ירושלים
↑  טבע בעיר ירושלים- מדיניות אקולוגית כלל עירונית, עיריית ירושלים החברה להגנת הטבע, יולי 2013
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'ניר חסון,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'בירושלים, גם שיקום של שלולית מעורר מחלוקת, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2015
↑  גבעת התנ"ך, באתר ארכיון החדשות של התחנה לחקר ציפורי ירושלים
↑  אושרה התכנית להקמת בית התנ"ך העולמי, מעריב, 20 במרץ 1972
↑  עלייה לקרקע בית התנ"ך העולמי, דבר, 26 באוקטובר 1970
↑  נחל זימרי - סקר טבע עירוני (2010), באתר greenmap.org.il
↑  פארק הצבאים גרסת צפון ירושלים: נחנך אתר הטבע העירוני נחל זמרי | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2019-01-28
↑  דוד קרויאנקר,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'המצורעים, החורשה ומקום החנייה, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2002
↑  בית הנשיא הנוכחי - משכן קבע לנשיאי ישראל, למרחב, 17 ביוני 1963
↑  יהודה האזרחי,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'מהרסיך ומחריביך ממך יצאו, מעריב, 17 בפברואר 1966
↑  גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'‏אט"ד מתנגדת למגורים בחורשת הירח, באתר גלובס, 16 ביוני 2002
↑  יהונתן ליס,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'תיאטרון ירושלים מגייס את 20 אלף מנוייו למאבק נגד השכנים, באתר הארץ, 29 ביולי 2002
↑  אליסה אודנהיימר,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'חורשת הירח בירושלים: נדחתה בקשה לדיון חוזר בתוכנית להקמת 42 דירות וחניון תת-קרקעי, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2002
↑  גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'‏ירושלים: "תוכנית חורשת הירח תפגע בעשרות עצים", באתר גלובס, 20 באוקטובר 2002
↑  גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'‏מתנגדי תוכנית חורשת הירח לא נכנעו: יעתרו לביהמ"ש, באתר גלובס, 22 בפברואר 2004
↑  גל ניסים,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'‏חורשת הירח: דיון חדש בהתנגדויות במחוזית, באתר גלובס, 2 במאי 2004
↑  אורית בר-גיל,'"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"'‏פרויקט יוקרה נוסף בירושלים: 42 דירות ב"חורשת הירח", באתר גלובס, 25 ביולי 2006
↑  רנית נחום-הלוי,'"`UNIQ--nowiki-0000001C-QINU`"'חברת הנדל"ן האחים חסיד זכתה במכרז "משכנות התיאטרון" בירושלים ב-36 מ' ש'; תבנה 42 יחידות דיור, באתר TheMarker‏, 17 בפברואר 2009
↑  ירושלים: מלון חדש יבנה בבירה
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000001F-QINU`"'צפריר רינת,ניר חסון,'"`UNIQ--nowiki-00000020-QINU`"'לאתרי הטבע בירושלים יש תוכנית מתאר משלהם, באתר הארץ, 14 בפברואר 2017
↑  חורף בחורשת הירח, באתר בית אבי חי
↑  סלעים בחורשת הירח באתר בית אבי חי
↑  עמיר בלבן, הפינה של עמיר בכל העיר - סחלב עם בולבול על כיפת כוס, באתר ארכיון החדשות של התחנה לחקר ציפורי ירושלים
↑  מסלולים: פריחת תורמוסים מצפה מצפתל ארמון הנציב
↑  אתר טבע נדיר ומיוחד בירושלים נהרס; הסיבה מרגיזה אפילו יותר, באתר mynetjerusalem, ‏2024-11-20
עמק הצבאים במבט מבית וגן
בריכת ממילא בקיץ 2004. ניתן לראות את חלוקת קרקעית הבריכה לשטח מרובה צמחייה (הקרוב יותר לצופה) ולשטח עקר. היקוות המים בחורף מתקיימת בשטח העקר - השטח המזרחי של הבריכה.
חצבים פורחים על גבעת התנך. ברקע חומת ירושלים, ומגדל כנסיית הגואל
גבעת התנ"ך בצילום משנת 2017. ברקע, כנסיית אנדרו הקדוש
עמק הצבאים, תמונה מ-2009 בעת שהעמק היה בתהליך שיקום.
עמק הצבאים. מבט מהעמק אל כוון צומת פת. תמונה משנת 2009.
דבורנית דינסמור בנחל זמרי
חורשת הירח
חורשת הירח
הרודיון באופק בין שני פרחי תורמוס ההרים במצפתל
דונלד סאת'רלנד

| --- | --- |

דונלד סאת'רלנד, 2016
 לידה:  17 ביולי 1935 סנט ג'ון, קנדה 
 פטירה:  20 ביוני 2024 (בגיל 88) מיאמי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Donald McNichol Sutherland 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  1957–2024 (כ־67 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון ברידג'ווטר  אוניברסיטת ויקטוריה, קולומביה הבריטית  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
 בת זוג:  לויס הארדוויק (1959–1966)  שירלי דאגלס (1966–1970)  פרנסין ראסט (1972–2024)
 צאצאים:  קיפר סאת'רלנד  רייצ'ל סאת'רלנד  אנגוס סאת'רלנד  רוסיף סאת'רלנד  רוג סאת'רלנד
 פרסים והוקרה:  1978: קצין במסדר קנדה (OC)  1983: פרס ג'יני לשחקן הראשי הטוב ביותר  2000: שדרת הכוכבים של קנדה  2000: פרס המושל הכללי לאומנויות הבימה  2005: דוקטור לאומנויות לשם כבוד ממידלברי קולג'  2011: כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד  2017: פרס אוסקר לשם כבוד  2019: שותף במסדר קנדה (CC)  2023: הטבעה על בול דואר ברשות הדואר של קנדה
 פרופיל ב-IMDb
 
דונלד מק'ניקול סאת'רלנד (באנגלית: Donald McNicol Sutherland; ‏17 ביולי 1935 – 20 ביוני 2024) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי, שקריירת המשחק שלו נמשכה יותר מ-60 שנים. אביו של השחקן קיפר סאת'רלנד.
בין הסרטים בהם שיחק נמנים "12 הנועזים" (1967), "מ.א.ש" (1970), "הנועזים בעורף האויב" (1970), "נערת הטלפון והבלש" (1971), "הנשר נחת" (1976), "פלישת חוטפי הגופות" (1978) ו"אנשים פשוטים" (1980).
ראשית חייו

סאת'רלנד נולד ב-17 ביולי 1935, בסנט ג'ון שבניו ברנזוויק, קנדה. הוריו היו דורות'י איזבל (לבית מק'ניקל) ופרדריק מקלי סאת'רלנד, שעבד במכירות וניהל את חברת הגז, החשמל והאוטובוסים המקומית. משפחתו הייתה ממוצא סקוטי, גרמני ואנגלי. בילדותו סבל מקדחת שיגרונית, דלקת כבד ושיתוק ילדים. הוא ומשפחתו חיו בבית חווה בלייקסייד, קהילה כפרית במחוז קינגס ליד המפטון, לפני שעברו לברידג'ווטר, נובה סקוטיה, כשהיה בן 12. בגיל 14 השיג לראשונה עבודה במשרה חלקית, ככתב חדשות של תחנת הרדיו המקומית CKBW.
סאת'רלנד סיים את לימודיו בתיכון ברידג'ווטר. לאחר מכן למד באוניברסיטת ויקטוריה, שלוחה של אוניברסיטת טורונטו, וסיים עם תואר דו-חוגי בהנדסה ובדרמה. במהלך לימודיו הכיר את אשתו הראשונה, לויס מאי הארדוויק. בשלב מסוים היה חבר בקבוצת קומדיה בטורונטו ושינה את דעתו לגבי קריירה כמהנדס. ב-1957 עזב את קנדה לבריטניה, שם למד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירה

בתחילת שנות ה-60 החל סאת'רלנד לגלם תפקידים קטנים בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה בבריטניה. ב-1967 זכה בתפקיד גדול ראשון בסרט 12 הנועזים, לצד לי מרווין, צ'ארלס ברונסון, טלי סוואלס וכוכבים נוספים. תפקיד זה הוביל לשני סרטי מלחמה נוספים, ב-1970: "מ.א.ש" בבימויו של רוברט אלטמן, ו"הנועזים בעורף האויב".
סרטים אלה הקנו לו שם עולמי. בשנים שלאחר מכן הופיע בעשרות סרטים נודעים, ביניהם: "חוד המחט", "יומו של הארבה", "גאווה ודעה קדומה", "JFK תיק פתוח", "אדום חם", "קולד מאונטן", "הג'וב האיטלקי", "אמנות המלחמה", "אקדח אמריקאי", "המשימה קרלוס", "עת להרוג" (לפי ספרו של ג'ון גרישם), "שמור עלי", "מקס דוגן חוזר", "פאניקה", "המירוץ לזהב". דיבב בסרט ההנפשה הממוחשבת "פיינל פנטזי".
בשנת 1984 כיכב לצד ג'ק וורדן בקומדיית השודים "Crackers" בבימויו של לואי מאל.
בשנת 1992 השתתף במותחן הטלוויזיה "חול טובעני: אין לאן לברוח". סרט ידוע נוסף שבו דיבב (דמותו הייתה מסתורית, חסרת שם וחסרת פנים, ורק קולו נשמע בסרט) היה שר המלחמה (2005).
בשנת 2002 שיחק בדרמת הטלוויזיה של HBO "השביל למלחמה", בדמותו של מזכיר ההגנה האמריקאי קלארק קליפורד תחת שלטונו של לינדון ג'ונסון. על תפקידו בסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן משנה במיני-סדרה או סרט.
בשנים 2005–2006 הופיע בסדרת הדרמה של רשת ABC "גבירתי הנשיא".
בשנת 2008 כיכב בסרט "המירוץ לזהב" בתפקיד נייג'ל האניקאט. באותה שנה שיחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC את דמותו של פטריק דארלינג השלישי. ב-2009 שב לעונה השנייה של הסדרה. בשנת 2011 שיחק בסרט "המכונאי" עם גייסון סטאייתם
בשנת 2012 השתתף בסרט "משחקי הרעב" בתפקיד סנואו, נשיא פאנם. הוא המשיך לשחק באותו תפקיד בסרטי ההמשך: "משחקי הרעב: התלקחות" בשנת 2013, "משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'" בשנת 2014 ו"משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום" בשנת 2015.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "הסוד של מילטון".
בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בדרמה הקומית "אהבה בדרכים", בקומדיה "ערכו של אדם" ובסרט הדרמה "בסמטי בלוז". שיחק גם בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת FX Networks "נאמנות" בדמותו של ז'אן פול גטי.
בשנת 2019 שיחק בסרט "אד אסטרה" ובסרט האוסטרלי "הציור".
בשנת 2020 שיחק במיני-סדרת הדרמה הפסיכולוגית "היית צריכה לדעת" של רשת HBO. שיחק גם בסרט האימה "Alone" את דמותו של אדוארד, שורד בודד של מגפת הזומבים.
בשנת 2022 שיחק במותחן האסונות של רולנד אמריך "הספירה לאחור" אשר יצא לאקרנים בפברואר 2022. באותה שנה שיחק בסרט האימה-נעורים "הטלפון של מר הריגן" שעלה ב-15 באוקטובר 2022 לשירות הזרמת המדיה נטפליקס. בהמשך השנה גילם את רדמונד אייזקסון במיני-סדרה "לשחות עם כרישים" של שירות הסטרימינג רוקו (אנ').
בשנת 2023 שיחק בתור השופט פארקר בסדרה "Lawmen: Bass Reeves" העוקבת אחר אופיו וחיו של באס ריבס (אנ'), הסוכן השחור הראשון בשירות המרשלים של ארצות הברית. הסדרה היא פריקוול רביעי לסדרת הדרמה והמערבון "ילוסטון" מבית רשת פרמאונט (אנ') והיא עלתה לאוויר בסוף שנה זו.
בשנת 2024 דיבב בסרט האנימציה "להציל את היער" (אנ') את קולו של הקרוקודיל הלבקן.
קריירה > פרסים והוקרה

הוא זכה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב ב-1995 על תפקיד המשנה בסרט הטלוויזיה "האזרח איקס". ב-2002 זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט הטלוויזיה "השביל למלחמה".
בינואר 2011 קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2017 זכה בפרס אוסקר לשם כבוד על תרומתו לקולנוע.
חיים אישיים

סאת'רלנד התחתן שלוש פעמים. נישואיו הראשונים, ללויס מיי הארדוויק, נמשכו בין השנים 1959 ל-1966. נישואיו השניים, שנמשכו בין השנים 1966 ל-1970, היו לשירלי דאגלס, בתו של הפוליטיקאי הסוציאל-דמוקרטי הקנדי ומי שנחשב ל"אביה" של מערכת הבריאות של קנדה, טומי דאגלס. לסאת'רלנד ולדאגלס נולדו שני ילדים, התאומים קיפר ורייצ'ל. מ-1970 עד 1972, הוא ניהל רומן עם ג'יין פונדה, ששיחקה עמו בסרט "נערת הטלפון והבלש". בשנת 1972 התחתן עם השחקנית הקנדית-צרפתייה פרנסין ראסט, לאחר שפגש אותה על הסט של הדרמה הקנדית "רעם זר". נולדו להם שלושה בנים: רוסיף, אנגוס רדפורד, ורוג.
כל בניו של סאת'רלנד קרויים על שם במאים שאיתם עבד. קיפר נקרא על שם הבמאי והסופר יליד ארצות הברית וורן קיפר שביים את סאת'רלנד בסרטו העלילתי הראשון, סרט האימה האיטלקי דל התקציב "טירת המתים החיים" (Il castello dei morti vivi). רוסיף נקרא על שם הבמאי הצרפתי פרדריק רוסיף. אנגוס רדפורד נקרא בשמו האמצעי על שם רוברט רדפורד. רוג נקרא על שם הבמאי ניקולס רוג, שביים את סת'רלנד בסרט "המבט".
סאת'רלנד נפטר ב-20 ביוני 2024 במיאמי שבפלורידה, ארצות הברית, לאחר מאבק במחלה ממושכת.
טונה (נהר)

| --- | --- |
נהר טונה בנריטה וקאוואצ'י
נהר טונה בנריטה וקאוואצ'י
 מידע כללי
 אורך:  322 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  256 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  16,840 קמ"ר
 מוצא:  הר אומינקמי (大水上山)
 גובה מוצא הנהר:  1,831 מטרים
 יובלים:  Kokai River, Tega River, Hayakawa River, Hirose River, Kurobe River, Chūō Haisuiro, Ono River, Nagato River, Naramata River, Agatsuma River, Kinu-gawa River, Karasu River, Watarase River, Katashina River, Koyama River, Fuku River 
 שפך:  האוקיינוס השקט
 מדינות באגן הניקוז:  יפן
 
 תוואי הנהר במפת הונשו
 
תחנה מדידת גובה המים בקוריהאשי
נהר טוֹנֶה (ביפנית: 利根川) הוא נהר בחבל קאנטו ביפן. הוא הנהר השני באורכו ביפן, עם אורך כולל של כ-322 ק״מ, שני רק לנהר שינאנו. אגן הניקוז שלו הוא הגדול במדינה, בשטח של כ-16,840 קילומטרים רבועים. הנהר מכונה גם "בּנדוֹ טארוֹ" (ביפנית: 坂東太郎), כאשר "בּנדוֹ" הוא כינוי מיושן לחבל קאנטו ו"טארו" הוא שם פופולרי לבן הבכור.
הוא אחד מ״שלושת האחים״, שלושה מהנהרות הגדולים ביפן (השניים האחרים הם נהר יושינו בשיקוקו ונהר צ'יקוגו בקיושו).
גאוגרפיה

מקור הנהר הוא בהר אומינקמי (大水上山), המשתרע על הגבול בין מחוזות גונמה וניאיגטה. במהלכו נשפכים אליו יובלים והוא נשפך לאוקיינוס השקט בעיר צ'ושי שבמחוז צ'יבה. הנהר אדו מתפצל מהנהר ונשפך למפרץ טוקיו. היובלים הראשיים של הנהר כוללים את הנהרות אגצומה, ואטרסה, קינוּ, אומוי וקוקאי.
היסטוריה

הנהר היה ידוע פעם באופיו ההפכפך, ונתיבו השתנה בכל פעם שהתרחשו שיטפונות. כיום קשה לשרטט את נתיבו הקדום של הנהר.
במקור זרם הנהר למפרץ טוקיו, ויובלים כדוגמת הנהרות ואטרסה וקינוּ היו פעם מערכות נהרות עצמאיות. על מנת לאפשר תעבורה בנהר, ועל מנת למנוע שיטפונות, החל מפעל בנייה נרחב במאה ה-17, כשאזור קאנטו הפך למרכז הפוליטי של יפן. מסלולו הנוכחי של הנהר נקבע במהלך תקופת מייג'י. אגן הניקוז הרחב שלו הוא לכן בעיקר מלאכותי.
שימושי האדם

הנהר היה אמצעי תחבורה חשוב עד להופעת מסילת הברזל במאה ה-19. בנהר נעשה שימוש להובלת מוצרים מקומיים כמו רוטב סויה מצושי, אבל גם מוצרים מאזור טוהוקו, במטרה לחסוך זמן ולהימנע מהסיכון של שיט בים הפתוח.
כיום יש על הנהר מספר סכרים שנועדו לספק מים ליותר מ-30 מיליון התושבים באזור המטרופוליטני של טוקיו.
מינאקמי אונסן במחוז גונמה הוא מוצא הנהר טונה. במהלך תקופת הפשרת השלגים באביב, אפריל עד יוני, יש קטע בן 12 קילומטרים, הקרוי מומיג'יקיו, ובו שבעה אשדות בדרגה 3-4 (על פי סולם קושי הנהר הבינלאומי). הנהר הוא אחד האתרים הטובים ביותר ביפן לשיט קיאקים ורפטינג, והוא אירח את גביע העולם ברפטינג באביב 2007. הפשרת השלגים באביב מגבירה את כמות המים עד לדרגה קושי 4, אבל בקיץ הנהר שקט הרבה יותר ודרגת הקושי שלו יורדת ל-2.
הערות שוליים

↑  Rivers and Japan Magazine, גיליון 18, מרץ 2003
מוחמד עבדו

מוחמד עבדו (בערבית: محمد عبده, תעתיק מדויק: מחמד עבדה; 1849 - 11 ביולי 1905) היה תאולוג, משפטן והוגה רפורמיסט אסלאמי מצרי, המופתי של מצרים ותלמידו וממשיך דרכו של ג'מאל א-דין אל-אפגאני. בנוסף, עבדו חבר במסדר הבונים החופשיים.
מוחמד עבדו
קורות חייו ופועלו

עבדו נולד ב-1849 בכפר שבדלתא המצרית, למשפחה בעלת מסורת של למידה ואדיקות. אביו היה כנראה ממוצא טורקי, אמו ממשפחה ערבית. בגיל 13 נשלח ללמוד באחמדי בטאנטה שהיה בית הספר הטוב ביותר באותה התקופה אחרי אל-אזהר. הוא לא היה מרוצה משיטת הלימוד - למידת פרשנות הטקסטים העתיקים בעל-פה. הוא רצה לנטוש את לימודיו, אך דודו השייח' דרוויש  שכנע אותו לחזור. עבדו חזר לטאנטה ואחרי סיום הלימודים שם, נסע ללמוד באל-אזהר בקהיר בין השנים 1869-1877.
אל-אפגאני עבר דרך קהיר בדרכו לקונסטנטינופול, ולאחר שהפגישם השייח' דרוויש הפך עבדו לאחד מתלמידיו והקדיש את עצמו להפצת תורתו של אל-אפגאני.
עבדו התפרסם ככתב לענייני חברה ופוליטיקה. כמה ממאמריו התפרסמו בעיתון חדש שהוקם בקהיר - "אל-אהראם". 
ב-1877 הוא סיים את לימודיו והתחיל את הקריירה שלו בתחום ההוראה, כשהוא מלמד באל-אזהר. הוא החל ללמד בדאר-אל-עולום שהיה קולג' חדש שהוקם על מנת לספק השכלה מודרנית לתלמידים שסיימו את אל-אזהר ורצו להמשיך ולהיות שופטים או מורים בבתי ספר ממשלתיים.
ב-1880 הוא מונה על ידי הנשיא ריאד פאשא לאחד העורכים, ואחר כך לעורך הראשי, של העיתון הרשמי "וקאיל אל-מיסטיריה" (وقائل الميسطيرية). בתור העורך הראשי של העיתון היה לו תפקיד חשוב בעיצוב דעת הקהל על ידי פרסום סדרה של מאמרים בנושאי חברה, פוליטיקה והשכלה. לאחר הכיבוש הבריטי, בעקבות תמיכתו האקטיבית בהתנגדות הוא נעצר, עונה וגורש לשלוש שנים, והצטרף לאפגאני בפריז, שם עזר לו לפרסם את "אל-ערוה אל-ות'קה" (פירוש: הקשר האמיץ).
ב-1888 הרשה לו הח'דיו לחזור למצרים, תוך תיווך מגורמים שונים. הוא קיווה להמשיך ללמד, אך הח'דיו לא רצה לתת לו את האפשרות להשפיע על צעירים. הוא נהיה שופט בבית דין מקומי וב-1899 הוא הפך למופתי של מצרים, בתפקיד זה יכול היה עבדו לפעול לשינוי המשפט הדתי וניהול הווקף. הפתוות שלו נועדו להתאים את החוק הדתי לצורכי התקופה. הוא הקים מועצה מנהלית לייעוץ לאל-אזהר ובמשך עשר שנים הצליח לחולל כמה רפורמות באוניברסיטה העתיקה.
הוא כתב מספר פירושים לחלקים מן הקוראן ושיתף פעולה עם אחד מתלמידיו, רשיד רידא, כדי להכין פירוש מפורט המבוסס על הרצאותיו, אך פרויקט זה לא נשלם עד זמן מותו. כמו הכתיבה והפעילות הציבורית שלו, כך גם הוא עצמו הפך לאדם המוכר ביותר והאהוד ביותר במצרים.
מוחמד עבדו נפטר ב-11 ביולי 1905 באלכסנדריה שבמצרים.
לקריאה נוספת

Malcolm H. Kerr, Islamic Reform: The Political and Legal Theories of Muhammad Abduh and Rashid Rida. Berkeley & Los Angeles: University of California Press, 1966
הערות שוליים

↑  What did Muhammad Abduh do?, Arab News, ‏2010-03-31 (באנגלית)
↑  קונדוס, זהייה. "הקשר האמיץ שלא ינותק": אל-אפגאני ועבדה אודות האסלאם המודרניסטי כביקורת המודרניות. תקציר עבודת דוקטורט שהוגשה לסנאט של אוניברסיטת תל אביב, ספטמבר 2017:  https://www.tau.ac.il/sites/humanities.tau.ac.il/files/media_server/Culture%20School/Files/%D7%96%D7%94%D7%99%D7%99%D7%94%20%D7%A7%D7%95%D7%A0%D7%93%D7%95%D7%A1%20-%20%D7%AA%D7%A7%D7%A6%D7%99%D7%A8%20%D7%A2%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%AA.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300397405171  PLWABN: 9810619874005606  BIBSYS: 90075337  BNE: XX868132  BnF: cb130882132 (data)  CiNii: DA05432104  GND: 118643584  ICCU: RMSV061638  ISNI: 0000 0001 2125 4286  LCCN: n50012949  NDL: 00472008  NKC: jo20010092671  NLA: 35946351  NTA: 07368614X  RERO: 02-A016349134  SELIBR: 195601  SNAC: w64z2p4j  SUDOC: 067232388  TDVİA: muhammed-abduh  Trove: 1158023  VcBA: 495/51594  VIAF: 27297150   WorldCat (עם VIAF): 27297150