stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנר חזקיהו
ביוגרפיה > בקולנוע ובטלוויזיה

חזקיהו שיחק בלמעלה מ-30 סרטי קולנוע, בהם:
"איי לייק מייק" (1960)
"חבורה שכזאת" (1962)
"אלדורדו" (1963)
"רק לא בשבת" (1965)
"המניע לרצח" (1966)
"פורטונה" (1966)
"ארבינקא" (1967)
"999... עליזה מזרחי" (1967)
"הדיבוק" (1968)
"42:6" (1969)
"להט במים" (1969)
"מרגו שלי" (1969)
"תעלת בלאומילך" (1969)
"השוטר אזולאי" (1971)
"שבע פעמים ביום" (1971)
"אני אוהב אותך רוזה" (1972)
"שוד הטלפונים הגדול" (1972)
"הגלולה" (1972)
"אבו אל בנאת" (1973)
"הבית ברחוב שלוש" (1973)
"איש רחל" (1974)
"דודי ורעי" (1975)
"חגיגה לעיניים" (1975)
"יהיה טוב סלומוניקו" (1975)
"הצילו את המציל" (1977)
"בלפר" (1978)
"על חבל דק" (1980)
"סופו של מילטון לוי" (1981)
"סוף שבוע מטורף" (1986)
"אהבה גנובה" (1986)
"האינסטלטור" (1987)
"כתר בראש" (1989)
"רצח בשבת בבקר" (1991)
"סיפור שמתחיל בלוויה של נחש" (1994)
חזקיהו הופיע בשנות ה-70 בסדרת הטלוויזיה הלימודית "הילדים משכונת חיים" בתפקיד לוי פקיד הדואר. בשנות ה-80, הופיע בסדרת הטלוויזיה "קרובים קרובים", בתפקיד מר גירשטיין, אבא של דורון, דייר המשנה של חנה (מרון).
ביוגרפיה > פרסים בהם זכה

פרס כינור דוד
פרס רובינא ב-1986 על עיצוב תפקידו בהצגה "אני לא רפופורט".
פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה של עיריית תל אביב ב-1991 על הישגיו בתחום המשחק.
פרס הדסה ורפאל קלצ'קין ב-1994 לשחקן המצטיין.
הנצחה

החל משנת 2000 מעניק התיאטרון הקאמרי מדי שנה פרס לשחקנים מצטיינים על שמו.
בנובמבר 2010 נקבע לוח הנצחה על הבית שבו התגורר חזקיהו ברחוב סירקין 12 בתל אביב.
אגודת שטוקה

אגודת האמנים הפולנים "שטוקה" (בפולנית: Towarzystwo Artystów Polskich "Sztuka") הייתה אגודה של אמנים חזותיים פולנים בולטים בתחילת המאה ה-20. האגודה נוסדה בשנת 1897 בקרקוב, ומטרתה העיקרית הייתה לאשר מחדש את חשיבותה ואופייה הייחודי של האמנות הפולנית בתקופה שבה פולין לא התקיימה כמדינה ריבונית.
הקמה

ההשראה המיידית להקמת האגודה הגיעה מתערוכת האמנות פורצת הדרך שנחנכה ב-27 במאי 1897 בסוקינניצה בכיכר המרכזית של קרקוב. בתערוכה הציגו ציירים מודרניסטים פולנים, והיו תערוכות נפרדות לציור ופיסול. באירוע ביקרו כ-6,000 אורחים והיא הייתה הצלחה גדולה. הפגישה הראשונה של אגודת שטוקה התקיימה ב-27 באוקטובר 1897. בין המייסדים היו דור אקדמאים מבית הספר לאמנויות יפות שהשתתפו בתערוכה, כולל רקטורים עתידיים של האקדמיה: ליאון ויצ'ולקובסקי, תאודור אקסנטוביץ', יאצק מלצ'בסקי, יוזף מהופר. כמו גם האמנים יוזף חלמונסקי, יוליאן פלאט,קז'ימייז סיחולסקי, אנטוני פיוטרובסקי,קונסטנטי לאשצ'קה, יאן רובצ'ק, ארווין אלסטר, יאן סטניסלבסקי, קז'ימייז' סטברובסקי, סטניסלב מסלובסקי, ולודז'ימייז' טטמאייר, גוסטב גוזדצקי, אברהם נוימן, וסטניסלב ויספיאנסקי.
עקרונות

הפילוסופיה האמנותית של שטוקה הייתה לא הומוגנית – האגודה הקיפה את כל ההיבטים של תנועת פולין הצעירה(אנ'), כולל הנאו-רומנטיקה, סימבוליזם, אימפרסיוניזם ואר נובו. את הפיסול ייצגו בשטוקה קסאורי דניקובסקי, בולסלאב ביגאס, קונסטנטי לאשצ'קה וצלאב שימנובסקי. זו הייתה שעתם היפה של המודרניסטים הפולנים, כתבה ההיסטוריונית מריה פופרצ'קה, משום שהמגמות הרווחות באמנות האירופית באותה תקופה (אדוורד מונק, יוהאן אוגוסט סטרינדברג) התיישרו לחלוטין עם פסימיות קיצונית של הפולנים תחת השלטון הזר.
החברות בחברה נשמרה בחוזקה על מנת להגן על זהותה. הדבר היה חשוב במיוחד בהתחשב בכך שהאמנים הפולנים נאלצו להציג מחוץ לארצם תחת דגל הכובשים של פולין עצמה. למשל, כאשר התערוכה הבינלאומית נערכה במינכן בשנת 1892 בחרו הציירים ליצור קבוצה פולנית נפרדת, מעשה אותו כינה נציג הצאר הרוסי בוורשה בשם "פרובוקציה פוליטית" במחאתו הרשמית. כתוצאה מכך, בשנת 1900 הוכרחו הציירים הפולנים בפולין הכבושה להציג רק עם הרוסים מרוסיה.
אגודת שטוקה שרדה את שתי מלחמות עולם. עם הזמן הצטרפו אמנים בולטים רבים אחרים כמו אולגה בוזננסקה ויוזף פאנקייביץ'. תפקידה החל להצטמצם בתקופה שבין מלחמות העולם. האגודה ספגה גם ביקורת על היותה בלעדית מדי והאשימו אותה באידיאלים לאומניים. עם זאת, היא נסגרה רק תחת השלטון הסטליניסטי, בשנת 1950.
הערות שוליים

1 2  Irena Kossowska, Out Looking In: Early Modern Polish Art, 1890–1918 by Jan Cavanaugh, Nineteenth-Century Art Worldwide 1, 2002
↑  "Report of the Committee of the Association of Polish Artists "Sztuka" for the year 1898" (ארכיון)
↑  Anna Brzyski, Partisan Canons, Duke University Press, 2007-10-08, ISBN 978-0-8223-4085-0. (באנגלית)
↑  Michelle Facos (2011). Individualism and collectivism. Introduction to 19th Century Art. Taylor & Francis. pp. 396–397
↑  Marek Bartelik, Early Polish Modern Art: Unity in Multiplicity, Manchester University Press, 2005-12-02, ISBN 978-0-7190-6352-7. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5179985-6  ISNI: 0000 0001 0699 4286  LCCN: n96117438  VIAF: 145084580   WorldCat (עם VIAF): 145084580 
פוסטר הלוגו של אגודת "שטוקה", 1897
איגוד תעשיית ההקלטות בהונג קונג

| --- | --- |
 תחום:  תעשיית המוזיקה 
 מטה הארגון:  הונג קונג 
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־57 שנים) 
 www.ifpihk.org
 
איגוד תעשיית ההקלטות בהונג קונג (IFPI Hong Kong; לשעבר Hong Kong Recording Industry Alliance ו-HKRIA) הוא הארגון המרכזי המייצג את ענף ההקלטות של הונג קונג מאז 1967. האיגוד חבר בפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית.
אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה

האיגוד אחראי על הענקת אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה בהונג קונג על סמך מכירות בלבד:
| סוג הסמכה | 1 בינואר 1976 (לאלבומים)/1 ביולי 1998 (לסינגלים) עד 2006 | 2007 | מאז 2008 |
| --- | --- | --- | --- |
|  זהב | 25,000 | 20,000 | 15,000 |
|  פלטינה | 50,000 | 40,000 | 30,000 |
|  פלטניה ×2 | 100,000 | 80,000 | 60,000 |
| סוג הסמכה | 1 ביולי 1975 (לאלבומים)/1 ביולי 1998 (לסינגלים) עד 2007 | מאז 2008 |
| --- | --- | --- |
|  זהב | 10,000 | 7,500 |
|  פלטינה | 20,000 | 15,000 |
|  פלטניה ×2 | 40,000 | 30,000 |
הערות שוליים

↑  "Rules of ifpi hkg gold disc award". International Federation of the Phonographic Industry (Hong Kong Group) Limited. אורכב מהמקור ב-14 באוגוסט 2012. נבדק ב-22 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  The Recording Industry in Japan Yearbook 2005. (ארכיון)
1 2  Certification Award Levels 2007 (ארכיון)
1 2  Certification Award Levels 2008 (ארכיון)
אדולף אדם

| --- | --- |
ציור מאת ניקולא אסטאש מורן
ציור מאת ניקולא אסטאש מורן
 לידה:  24 ביולי 1803 former 3rd arrondissement of Paris, צרפת 
 פטירה:  3 במאי 1856 (בגיל 52) former 2nd arrondissement of Paris, צרפת 
 שם לידה:  Adolphe-Charles Adam 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מוקד פעילות:  צרפת צרפת
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Chérie-Louise Couraud 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא  קצין בלגיון הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדולף שרל אדם (בצרפתית: Adolphe Charles Adam, מבטאים "אדאן" עם ן מאונפף;‏ 24 ביולי 1803 – 3 במאי 1856) היה מלחין ומבקר מוזיקה צרפתי. אדם, מלחין פורה של אופרות ובאלטים, נודע כיום בעיקר בבאלטים שלו, ז'יזל (1844) ו"שודד הים" (1856, יצירתו האחרונה), באופרה "העגלון מלונז'ימו" (1836) ובמזמור חג המולד "Cantique de Noël", הידוע בשמו האנגלי "O Holy Night". נחשב למבשר ז'אנר האופרטה בצרפת (האופרה הקומית "הבית הכפרי" Le chalet).
קורות חייו > לימודים

אדם נולד בפריז לאביו ז'אן-לואי (1758–1848), מורה לפסנתר ממוצא גרמני, שנולד במוטרסהולץ, אלזס בשם יוהאן לודוויג אדם והיה גם הוא מלחין ופרופסור בקונסרבטואר של פריז. אמו, אליזה לבית קוסט, הייתה אשתו השלישית של אביו, בת רופא. כילד, נשלח על ידי הוריו לפנימיה בבלוויל ולאחר מכן למד בתיכון נפוליאון בפריז. התחבר עם אחד התלמידים, אז'ן סי, לימים סופר מפורסם. בתקופה זאת למד כמה מיסודות המוזיקה אצל חברו, המלחין לעתיד פרדינאן ארולד (Ferdinand Hérold), זאת בניגוד לרצון אביו, שהתנגד בתוקף לשאיפות המוזיקליות של בנו. אדם התקשה בלימודים בבית הספר ולבסוף, אחרי תחנונים רבים מצידו, הסכים אביו להוציאו מהתיכון ולאפשר לו ללמוד מוזיקה באופן פרטי, בתנאי שההלחנה תהווה בשבילו תחביב בלבד ולא מקצוע.
אדם התקשה להתמיד גם בשיעורי מוזיקה אלה. על אף כישרון מוזיקלי טבעי, התקשה בקריאת סולפג' ולא רצה להשקיע יותר מדי מאמצים בלימוד התחום החביב עליו. כעבור כמה שנים סבר שהגיע לרמה גבוהה דיה בנגינה בפסנתר והוזמן לאלתר על עוגבים בכמה כנסיות של פריז. אחרי שקיבל שיעורי הרמוניה אצל ז'אק וידרקהר (Widerkehr), נכנס בסופו של דבר בשנת 1817 לקונסרבטואר של פריז. מסגרת הלימוד שם התאימה לו יותר והוא הצליח להסתגל, אם כי לא בלי מאמצים.
אחרי שלמד קורס הרמוניה אצל אנטון רייכה, התחיל אדם לחבר אריות ודואטים, סצנות מוזיקליות, שהצטיינו פחות בסגנון ויותר בפשטות המנגינות. מלחין האופרה הנודע פרנסואה-אדריאן בואלדייה זיהה ניצוצות של כישרון אמיתי בניסיונות אלה של הצעיר ולקח אותו תחת חסותו. בקורס שלו להלחנה מצא אדם סוף-סוף קרקע פורייה להעמיק בה ולשכלל את אמנותו. המורה והתלמיד התאימו זה לזה בגלל היותם שניהם "מלודיסטים" - מוכשרים בכתיבת לחנים למילים ובעלי חוש בימתי מפותח.
קורות חייו > התחלת דרכו כמלחין

כשהציג מועמדותו לפרס רומא להלחנה של האקדמיה לאמנויות יפות, עמדו השופטים על הדמיון בין סגנונו לזה של מורו, בואלדייה. לאכזבתו, האופרה שכתב, Le mal du pays ("הגעגועים לחבל הארץ") זכתה רק בפרס השני. עם זאת, הוא התאושש תוך זמן קצר מאכזבתו והשלים עם רוע הגזרה מתוך מחשבה, כי במקום לטייל באירופה על חשבון המדינה, יוכל להתפנות מיד לקריירה של מלחין ולחבר יצירות בימתיות, כפי שרצה.
בגיל 20 התחיל לעבוד כנגן משולש בתזמורת של הגימנסיה לדרמה, שם התמנה בהמשך למנצח המקהלה ולקורפטיטור. במשך הזמן התוודע לכמה משוררים ומחזאים, שהביאו לו שירים ויצירות אחרות להלחנה. המנגינות שיצר בדרך זו ששימשו אותו בוודווילים כמו Le batelièr, Caleb, Le Hussard de Felsheim והפכו ללהיטים.
קורות חייו > קריירה

כמו מלחינים צרפתים רבים, השתכר אדם למחייתו בעיקר בנגינת עוגב. ב-1825 עזר לבואלדייה להתקין חלקים מן "הגברת הלבנה" ועיבד את הפרטיטורה שלה לפסנתר. הכסף שהשתכר במשימה זו אפשר לו לתור את אירופה. בז'נבה פגש את אז'ן סקריב, מחזאי ולבריתן, שיהיה לשותפו לכתיבת אופרות בשנים הבאות. עד 1830 השלים 28 יצירות לתיאטרון. בעזרת גיסו, פרנסואה לאפורט, שהיה מנהל מוזיקלי בקובנט גארדן, הועלו בשנת 1832 שתיים מיצירותיו על הבמה בלונדון, ובהמשך לכך חיבר בלט בשם "פאוסט", שהוצג בשנת 1833 בתיאטרון הוד מלכותו בלונדון.
אחרי מריבה עם מנהל האופרה של פריז, השקיע אדם את כספו, בתוספת סכום נכבד שלווה, בפתיחת בית אופרה שלישי בפריז: "התיאטרון הלאומי". הבית נפתח ב-1847 אבל נסגר בגלל מהפכת 1848 ואדם שקע בחובות כבדים. מאמציו להיחלץ מן החובות כללו עיסוק קצר-ימים בעיתונאות. מ-1849 עד מותו בפריז, לימד קומפוזיציה בקונסרבטואר.
משערים כי עומס העבודה עלה לו בבריאותו. הוא נפטר בשנתו בגיל 53.
"מזמור חג המולד" שלו, "Cantique de Noël" התחבב על הקהל בעולם כולו וייתכן שהיה לשידור המוזיקה הראשון ברדיו.
פרסים ואותות הוקרה

1847 - אות לגיון הכבוד בדרגת אביר
יצירות > בלטים

La chatte blanche (1830)
Faust (1833)
La fille du Danube (1836)
Les Mohicans (1837)
L'écumeur des mers (1840)
Les Hamadryades (1840)
Giselle ou Les willis (1841) ז'יזל
La jolie fille de Gand (1842)
Le diable à quatre (1843)
La fille de marbre (1845)
Griseldis ou Les cinq sens (1848)
Le filleule des fées (1849)
Orfa (1852)
Le Corsaire (1856) (הפיראט)
יצירות > אופרות

Le mal du pays ou La bâtelière de Brientz (1827)
Le jeune propriétaire et le vieux fermier (1829)
Pierre et Catherine (1829)
Danilowa (1830)
Les trois Catherine (1830)
Trois jours en une heure (1830)
Joséphine ou Le retour de Wagram (1830)
Le morceau d'ensemble (1831)
Le grand prix ou Le voyage à frais communs (1831)
Casimir ou Le premier tête-à-tête (1831)
His First Campaign (1832)
The Dark Diamond (1832)
Le proscrit ou Le tribunal (1833)
Une bonne fortune (1834)
Le chalet (1834)
La marquise (1835)
Micheline ou L'Heure de l'esprit (1835)
Le postillon de Lonjumeau (1836) (הדוור מלומז'ימו)
Le fidèle berger (1838)
Le brasseur de Preston (1838)
Régine ou Les deux nuits (1839)
La reine d'un jour (1839)
La rose de Péronne (1840)
La main de fer ou Un mariage secret (1841)
Le roi d'Yvetôt (1842) (המלך מאיווטו)
Lambert Simnel (1843)
Cagliostro (1844)
Richard en Palestine (1844) (ריצ'רד בארץ הקודש)
La bouquetière (1847)
Les premiers pas ou Les deux génies ou Les mémoires de la blanchisseuse (1847)
Le toréador ou L'accord parfait (1849)
Le fanal (1849)
Giralda ou La nouvelle psyché (1850)
Le farfadet (1852)
La poupée de Nuremberg (1852) " ׁ("הבובה מנירנברג") על פי הסיפור איש החול מאת א.ת.א הופמן
Si j'étais roi (1852) (לו הייתי מלך)
Le sourd ou L'auberge pleine (1853)
Le roi des halles (1853)
Le bijou perdu (1853)
Le muletier de Tolède (1854)
À Clichy, épisode de la vie d'un artiste (1854)
Mam'zelle Geneviève (1856)
Falstaff (1856)
Les pantins de Violette (1856)
הערות שוליים

1 2  שרה איבר, "אדולף שארל אדם", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273061005171  PLWABN: 9810570421705606  BIBSYS: 90366046  BNC: 000203480  BNE: XX1514314  BnF: cb122821962 (data)  CANTIC: a10233039  CiNii: DA09881303  GND: 11864372X  ICCU: LO1V143565  ISNI: 0000 0001 2120 9397  KulturNav: f294b080-9f7b-43b4-bc34-5c764797ccf3  LCCN: n80057007  LNB: 000035655  Léonore: 815  MusicBrainz: ece590a3-ae0e-4311-bcf3-ee07cfb7b4f0  NDL: 01039113  NKC: ola2002139911  NLA: 35646727  NLG: 65851  NLK: KAC199600111  NSK: 000101878  NTA: 070741360  RERO: 02-A000003673  SELIBR: 206439  SNAC: w68k7ff1  SUDOC: 031645925  Trove: 1025737  VcBA: 495/7366  VIAF: 12370239   WorldCat (עם VIAF): 12370239
איוואן ז'יבנוביץ'

איוואן ז'יבנוביץ' (בסרבית: Ивaн Живaнoвић; נולד ב-10 בדצמבר 1981 בשאבאץ שבסרביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם.
התחיל את הקריירה במאצ'בה בוגאטיץ'. ב-2000 עבר למאצ'בה שאבאץ וב-2002 לסמדרבו. ב-2006 חתם עם סמפדוריה, אך לא הצליח להפוך לשחקן הרכב בקבוצה ושיחק במועדון האיטלקי רק משחק אחד בגביע האיטלקי. מ-2008 עד 2012 שיחק ברוסטוב (חלק מהזמן לצד בלם סרבי נוסף דושאן אנג'לקוביץ'.
תארים

הליגה הרוסית הראשונה: 2008
איגוד תעשיית ההקלטות האורוגוואי

| --- | --- |
 תחום:  business and professional associations, unions 
 מדינה:  אורוגוואי 
 מטה הארגון:  מונטווידאו 
 תקופת הפעילות:  1960–הווה (כ־64 שנים) 
 www.cudisco.org
 
איגוד תעשיית ההקלטות האורוגוואי (בספרדית: Cámara Uruguaya de Productores de Fonogramas y Videogramas; מוכר גם כ-Cámara Uruguaya del Disco; בראשי תיבות: CUD) הוא הארגון המרכזי המייצג את ענף ההקלטות של אורוגוואי. האיגוד, שהוקם ב-1960, חבר בפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית.
האיגוד מפרסם מדי חודש מצעדי מוזיקה.
אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה

האיגוד אחראי על הענקת אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה באורוגוואי על סמך מכירות בלבד:
| סוג הסמכה | עד 2006 | מאז 2007 |
| --- | --- | --- |
|  זהב | 2,000 | 3,000 |
|  פלטינה | 4,000 | 6,000 |
|  פלטניה ×2 | 8,000 | 12,000 |
הערות שוליים

↑  "Quiénes somos". CUD (בספרדית). אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2015. נבדק ב-6 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Premios". Cámara Uruguaya de Productores de Fonogramas y Videogramas (בספרדית). אורכב מ-המקור ב-9 בדצמבר 2004. נבדק ב-6 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Certification Award Levels 2007" (PDF). נבדק ב-6 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
איביס באדג'ט

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים) 
 חברת אם:  אקור 
 חברות בנות:  איביס  Ibis Styles 
 מיקום המטה:  אוורי 
 ענפי תעשייה:  מלונאות 
  
 ibis.accor.com
 
איביס באדג'ט (באנגלית: Ibis Budget) לשעבר איטפ (Etap) היא רשת אירופאית של מלונות בעלות נמוכה, בבעלות קבוצת אקור. סניפיה נמצאים בערים גדולות ובקרבת עורקי תחבורה כגון מסוף מנהרת התעלה.
עיצוב

חדרי המלון מרוהטים בפשטות וברוב המקרים הקירות צבועים לבן; תכולת חדר כוללת שולחן קטן, טלוויזיה (לעיתים עם כבלים), מיטה כפולה או מיטה כפולה עם מיטה מתקפלת, מקלחת, כיור ובית שימוש. נעילת לחדרים נעשית באמצעות מנעול צירופים כדי לספק אבטחה תוך שמירה על עלויות נמוכות, מאחר שלא נדרש מפתח.
לכל מלונות איביס באדג'ט ישנו אזור ארוחת בוקר, קבלה (מאוישת רק בחלק מהשעות) ומערכת אוטומטית להשכרת חדרים מעבר לשעות הפעילות המאוישות.
פריסה

נכון ליוני 2018 ישנם 603 מלונות ב-19 מדינות, רובם בצרפת.
איביס באדג'ט נמצאים בצרפת, ספרד, בריטניה, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, הונגריה, פולין וישראל.
שני סגנונות חיצוניים למלון

מלונות איביס באדג'ט בנויים בשני סגנונות עיצוב מובחנים. הסגנון החדש, במלונות שנבנו אחרי שנת 2000 או כחלק מנכסי אקור כמו אלו בנמל התעופה שארל דה גול; אלו ידועים בצרפת כ"זון הוטילר". הסגנון הישן מצוי במלונות שנבנו לפני שנת 2000.
מלון איבס באדג'ט באוסנבריק, גרמניה
אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה
 על שם:  עבדאללה, מלך ערב הסעודית 
 מוטו:  Through Inspiration, Discovery (בהשראה, (תבוא) תגלית)
 תקופת הפעילות:  5 בספטמבר 2009 – הווה (15 שנים)
 קמפוס:  36,000 דונם
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ז'אן-לו שמו
 רקטור:  לואיג'י פראטי
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  1200
 סטודנטים לתואר ראשון:  0
 שונות
 הון עצמי:  20 מיליארד דולר
 מיקום
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 קואורדינטות:  22°18′35″N 39°06′19″E﻿ / ﻿22.30972222°N 39.10527778°E﻿ / 22.30972222; 39.10527778
 kaust.edu.sa
  (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה
 
אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה (בערבית: جامعة الملك عبد الله للعلوم و التقنية - كاوست; ידועה אף בר"ת KAUST) היא אוניברסיטה ציבורית המתמקדת במחקר ונמצאת כ-20 קילומטרים דרומית לקריה הכלכלית על שם המלך עבדאללה, סמוך לעיר ת'ול, בערב הסעודית.
האוניברסיטה הוקמה והופעלה במשך שלוש השנים הראשונות לקיומה על ידי תאגיד עראמקו הסעודית. הקרן המוקדשת לפעילותה של האוניברסיטה היא השלישית בגובהה בעולם לאחר אוניברסיטאות הרווארד וייל. יש המכנים את האוניברסיטה "MIT הערבית".
האוניברסיטה הוקמה בשנת 2009 במטרה להעלות מחדש את קרנו של המדע בעולם המוסלמי ולהתמקד בתוכניות לימודים לתארים מתקדמים ובמחקר. שפת ההוראה הרשמית באוניברסיטה היא אנגלית. באוניברסיטה תוכניות לימוד המשלבות בין לימודי הנדסה ללימודי ביולוגיה ומדעי הסביבה, מדעי המחשב, חשמל, מתמטיקה ופיזיקה. בתקופה הקצרה מאז יסודה השיגה האוניברסיטה הישגים משמעותיים במחקר מדעי.
היסטוריה

ב-23 בספטמבר 2009 צוין אירוע החנוכה הרשמי של האוניברסיטה אליו הזמין עבדאללה, מלך ערב הסעודית כ-3,000 נכבדים מרחבי תבל, בהם ראשי מדינות וחתני פרס נובל. במהלך האירוע העניק המלך מדליות כבוד לסגל המנהלי של האוניברסיטה לאות הערכה, ביניהם לשר הנפט הסעודי שקיבל מדליה עשויה פלטינה.
קמפוס האוניברסיטה

קמפוס האוניברסיטה נמצא על חוף ים סוף בת'ול ושטחו כ-36 קמ"ר הכוללים אף שמורה ימית ומתקני מחקר. אוניברסיטת המלך עבדאללה היא הראשונה בערב הסעודית שבה תלמידים משני המינים, זאת ברוח הקדמה שאותה מייצגת האוניברסיטה. אנשי הוועדה לקידום הערכים ומניעת חטאים, הידועה כ"משטרת הדת" בערב הסעודית, אינם פועלים בשטח קמפוס האוניברסיטה ולנשים יש את החופש להימצא בקמפוס בחברת גברים, לנהוג ברכב בשטח הקמפוס ולא חלה עליהן חובה לעטות רעלה בעת השיעורים.
בין המתקנים בקמפוס מצויים מספר מתקני ספורט, ספריות, ובתי קפה. בכיכר הקמפוס קיים בית קולנוע, מרכול ומספר מסעדות. קמפוס האוניברסיטה נבנה על פי עקרונות של שמירה על הסביבה ונבחר על ידי המכון האמריקני לאדריכלים כאחד מעשרת הפרויקטים ה"ירוקים" לשנת 2010.
קמפוס האוניברסיטה > מעבדות האוניברסיטה

בין מתקני מעבדות האוניברסיטה בולטים המתקנים הבאים:
מחשב-על מתוצרת IBM שהוא אחד מן המחשבים הטובים בעולם מבחינת יכולות החישוב שלו והמהיר ביותר במזרח התיכון, נכון לתחילת העשור השני למאה ה-21. יכולת החישוב של מחשב זה היא 222 טרהפלופס בשנייה.
מתקן מציאות מדומה בו ניתן ליצור הדמיות של מבנים תלת-ממדיים ולשנותם. המתקן נבנה בשותפות עם אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
מתקן ננוליתוגרפיה הכולל חדר נקי ובו ציוד לתמיכה במחקר בתחום "חומרים חכמים", ביוטכנולוגיה, אלקטרוניקה, פוטוניקה ומערכות ננו-אלקטרומכניות. במתקן עשרה מכשירי תהודה מגנטית גרעינית, ומתקנים נוספים להדמיה וסריקה המאפשרים בחינה של מבנים ננו-מטריים עד לרמה של אטומים בודדים.
מתקני מחקר ימי הכוללים מעבדות ובהן ציוד מחקר אוקיינוגרפי, כולל ציוד צלילה ודגימה, ובריכות מי ים פנימיות וחיצוניות בהן ניתן לגדל בעלי חיים ימיים.
מתקן אנליטי ובו מעבדות ציוד ספקטרוסקופיה, כרומטוגרפיה, בדיקות הימצאות מתכות, ועוד.
מתקן הנדסה ביולוגית ובו מעבדות גנטיות בהן ניתן לבצע ריצוף DNA ומחקר על תהליכים בתא. במעבדה רובוטים המאפשרים ביצוע אוטומטי של בדיקות.
תוכניות לימוד

אוניברסיטת המלך עבדאללה מאורגנת בקבוצות מחקר המשלבות דיסציפלינות שונות בהן שותפים חברי סגל ותלמידים, וזאת בשלוש חטיבות אקדמיות: מדעי החיים והסביבה והנדסה; מדעי מחשב, חשמל ומתמטיקה והנדסה; מדעים מדויקים והנדסה. באוניברסיטה שתי תוכניות לתואר: תואר שני במדעים ותואר דוקטור. קיימים 11 תחומי לימודים לתואר:
מתמטיקה שימושית ומדעי המחשב
מדעי הטבע
כימיה
מדעי המחשב
מדעי כדור הארץ והנדסה
הנדסת חשמל
מדעי הסביבה והנדסה
מדעי הים
הנדסת חומרים
הנדסת מכונות
המחקר המתנהל באוניברסיטה מתמקד במדע וטכנולוגיה ישומיים הבאים לענות על צרכים אנושיים, קידום חברתי ופיתוח כלכלי. נתוני הקבלה לאוניברסיטה הם גבוהים ושיעור המתקבלים מבין המועמדים הוא קטן: 200-250 סטודנטים מתקבלים מדי שנה מתוך 5000–8000 מועמדים.
הערות שוליים

↑  Saudis open hi-tech science oasis, BBC 23/09/2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1082429139  ISNI: 0000 0001 1926 5090  LCCN: no2011053325  VIAF: 170487209   WorldCat (עם VIAF): 170487209
איגוד תעשיית ההקלטות האוקראיני

| --- | --- |
 תחום:  תעשיית המוזיקה 
 מדינה:  אוקראינה 
 מטה הארגון:  קייב 
 תקופת הפעילות:  28 במרץ 2007 – הווה (17 שנים) 
 www.uami.org.ua
 
איגוד תעשיית ההקלטות האוקראיני (באוקראינית: Асоціація Музичної Індустрії України; בראשי תיבות: UAMI או IFPI Ukraine) הוא הארגון המרכזי המייצג את ענף ההקלטות של אוקראינה מאז 28 במרץ 2007. האיגוד היה חבר בפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית.
אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה

האיגוד אחראי על הענקת אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה באוקראינה.
| סוג הסמכה | סף ההסמכה |
| --- | --- |
 זהב: 50,000 (מקומי) 25,000 (בין-לאומי)
 פלטינה: 100,000 (מקומי) 50,000 (בין-לאומי)
 יהלום: 500,000 (מקומי) 100,000 (בין-לאומי)
הערות שוליים

↑  "Certification Award Full List – OCTOBER 07" (ארכיון)
איבים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שער הנגב
גובה ממוצע: ‎84 מטר
תאריך ייסוד: 1991
סוג יישוב: יישוב מוסדי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 774 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎7.4% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) איבים(למפת מערב הנגב רגילה) איבים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום איבים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום איבים31°32′02″N 34°36′35″E﻿ / ﻿31.5337941598526°N 34.6097285053632°E﻿ / 31.5337941598526; 34.6097285053632  heמפת היישובים של מועצה אזורית שער הנגב (in English: Sha'ar HaNegev Regional Council) באדום - איבים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 1 מתוך 10

אִיבִּים הוא שמה של חווה חקלאית שהוסבה לכפר סטודנטים-עולים. הכפר מנוהל על ידי הסוכנות היהודית. הוא נמצא באזור הנגב המערבי ליד שדרות, בתחום מועצה אזורית שער הנגב.
היסטוריה

חוות איבים הוקמה כחווה חקלאית על ידי חברת "ייצור ופיתוח" של איחוד הקבוצות והקיבוצים, ופעלה על פי מודל של עבודה שכירה בחקלאות. לצידה, הוקם בתחילת 1955 מחנה הכשרה לגרעינים של נוער ישראלי שיצאו להתיישבות בנגב. במשך שנה וחצי שהה בחווה "חיל חלוץ" של מקימי אור הנר עד הקמת היישוב ביולי 1958. באמצע שנות ה-60 שימשה החווה כמפקדת גדוד 903 של הנח"ל. כעשור לאחר מכן, באמצע שנות ה-70 ביקשה מועצה אזורית שער הנגב להקים במקום מרכז קהילתי אזורי, ובשנת 1978 הוקם אמפיתיאטרון בסמוך לחוות איבים. באוגוסט 1979 נחנך במקום כפר נוער של משרד החינוך לנוער נושר.
הכפר הוקם בשנת 1992 כדי לספק מקום מגורים לעולים מברית המועצות לשעבר ואתיופיה הלומדים במכללת ספיר הסמוכה. איבים הוא היישוב הדתי היחיד במועצה אזורית שער הנגב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  חווה להכשרה נחנכה בנגב, זמנים, 4 ביולי 1954
נחנכה איבים - השלישית בחוות החקלאיות של "ייצור ופיתוח", דבר, 4 ביולי 1954
↑  ישוב שני בחבל לכיש, הַבֹּקֶר, 28 בפברואר 1955
בני הארץ להתיישבות בלכיש, זמנים, 20 במרץ 1955
↑  אור הנר - יישוב חדש בדרום, דבר, 11 ביולי 1958
↑  מתכננים הקמתו של מרכז קהילתי אזורי, דבר, 6 באוגוסט 1976
↑  הוקם אמפיתיאטרון בחוות איבים, דבר, 31 ביולי 1978
↑  נערים עובדים ולומדים יהנו מחוק לימוד חינם, מעריב, 7 באוגוסט 1979
דני צדקוני, איבים - נסיון חדש בשיקום נוער, דבר, 3 ביולי 1980
דני צקוני, איבים ותקוות, דבר, 4 בפברואר 1981
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.