stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסתברות פוסטריורית
הגדרה בהקשר של התפלגות > דוגמה 1 - התפלגות פוסטריורית של פרמטר במודל בינומי

נניח שרוצים למצוא מהו הסיכוי  \theta  שבהטלת מטבע מסוים, לא בהכרח מטבע הוגן, הוא ייפול על עץ. כדי לאמוד את הערך של   \theta  מבצעים סדרה של הטלות, ונניח ש-m פעמים הוא נפל על עץ, ו-n פעמים על פלי. נסמן ב X את סדרת התוצאות הללו. בהנחה שההטלות בלתי תלויות זו בזה, אז בהינתן מודל שבו ההסתברות לנפילה על עץ בהטלה בודדת היא  \theta , ההסתברות לסדרת התוצאות X היא  P(X|\theta )=\theta ^{m}(1-\theta )^{n}את האמונה הראשונית שלנו, שמטבעות הם בדרך כלל הוגנים, ניתן לנסח באמצעות פונקציית צפיפות הסתברות פריורית על הפרמטר  \theta . למען ההמחשה אפשר לבחור כהתפלגות הפריורית בפונקציה  P(\theta )={\frac {1}{6}}\theta (1-\theta ).להתפלגות פריורית זו מקסימום ב  \theta ={\frac {1}{2}} והיא סימטרית סביב נקודה זו. כעת ההתפלגות הפוסטריורית של  \theta  היא {\begin{aligned}p(\theta |X)=&{\frac {p(X|\theta )p(\theta )}{p(X)}}\\=&{\frac {\theta ^{m}(1-\theta )^{n}\theta (1-\theta )}{\int _{0}^{1}\theta ^{m}(1-\theta )^{n}\theta (1-\theta )\,d\theta }}\\=&{\frac {\theta ^{m+1}(1-\theta )^{n+1}}{B(m+1,n+1)}}\end{aligned}}כאשר  B היא פונקציית בטא.
הגדרה בהקשר של התפלגות > דוגמה 2 - התפלגות פוסטריורית של פרמטר בהתפלגות נורמלית

ניח  X_{1},...\ldots ,X_{n} הם משתנים מקריים בלתי תלויים שווי התפלגות בעלי התפלגות נורמלית  N(\theta ,\sigma ^{2}), כאשר התוחלת  \theta  אינה ידועה והשונות  \sigma ^{2} נתונה. נניח גם כי צפיפות ההתפלגות הפריורית של  \theta  היא  N(\mu _{0},\sigma _{0}^{2}) כאשר  \mu _{0} ו- \sigma _{0}^{2} נתונים. נסמן ב- X את וקטור המשתנים המקריים  (X_{1},...\ldots ,X_{n}) ונסמן ב- x=(x_{1},\ldots ,x_{n}) את ערכי התצפית שלהם. אם נתעלם מכל הגורמים שאינם תלויים ב- \theta , ההסתברות הפריורית המוכפלת בנראות היא מהצורה:
 p(\theta )p(x|\theta )\propto \exp \left[-{\frac {(\theta -\mu _{0})^{2}}{2\sigma _{0}^{2}}}-\sum _{i=0}^{n}{\frac {(x_{i}-\theta )^{2}}{2\sigma ^{2}}}\right]
באמצעות השלמה לריבוע נקבל:
 {\begin{aligned}{\frac {(\theta -\mu _{0})^{2}}{2\sigma _{0}^{2}}}-\sum _{i=0}^{n}{\frac {(x_{i}-\theta )^{2}}{2\sigma ^{2}}}=&\theta ^{2}\left({\frac {1}{\sigma _{0}^{2}}}+{\frac {n}{\sigma ^{2}}}\right)-2\theta \left({\frac {\mu _{0}}{2\sigma _{0}^{2}}}+{\frac {n{\bar {x}}}{2\sigma ^{2}}}\right)+C_{1}\\=&{\frac {1}{\sigma _{1}^{2}}}(\theta -\mu _{1})^{2}+C_{2}\end{aligned}}
כאשר  {\bar {x}}=\sum x_{i}/n וכאשר  C_{1} ו- C_{2} הם קבועים שאינם תלויים ב- \theta  (אך תלויים ב- x_{1},\ldots ,x_{n}), ו- \mu _{1} ו- \sigma _{1}^{2} הם:
 {\frac {1}{\sigma _{1}^{2}}}={\frac {1}{\sigma _{0}^{2}}}+{\frac {n}{\sigma ^{2}}}\ ,\qquad \mu _{1}=\sigma _{1}^{2}\left({\frac {\mu _{0}}{\sigma _{0}^{2}}}+{\frac {n{\bar {x}}}{\sigma ^{2}}}\right)
ולסיכום ההתפלגות הפוסטריורית היא התפלגות נורמלית עם תוחלת  \mu _{1} ועם שונות  \sigma _{1}^{2} p(\theta |x)\propto \exp \left[-{\frac {(\theta -\mu _{1})^{2}}{2\sigma _{1}^{2}}}\right]
ניתן לראות כי בגבול  n\rightarrow \infty  מתקבלות התוצאות המצופות ממדגם גדול,  \mu _{1}\approx {\bar {x}} ו  \sigma _{1}^{2}\approx \sigma ^{2}/n .
חישוב

ניתן לחשב את התפלגות ההסתברות הפוסטריורית של משתנה מקרי אחד בהינתן ערכו של אחר באמצעות משפט בייס על ידי הכפלת התפלגות ההסתברות הפריורית בפונקציית הנראות, ולאחר מכן חלוקה בקבוע הנירמול, באופן הבא:
נותן את פונקציית צפיפות ההסתברות הפוסטריורית עבור משתנה מקרי  X, בהינתן שהמשתנה המקרי  Y מקבל ערך ספציפי  Y=y, כאשר
f_{X}(x) היא הצפיפות הפריורית של  X ,
{\mathcal {L}}_{X\mid Y=y}(x)=f_{Y\mid X=x}(y) היא פונקציית הנראות של  Y כפונקציה של  x ,
\int _{-\infty }^{\infty }f_{X}(u){\mathcal {L}}_{X\mid Y=y}(u)\,du הוא קבוע הנירמול, ו
f_{X\mid Y=y}(x) היא הצפיפות הפוסטריורית של  X בהינתן  Y=y.
סיווג (קלסיפיקציה)

בסיווג, הסתברות פוסטריורית משקפת את חוסר הוודאות של הערכת תצפית למחלקה מסוימת. בעוד שהפלט של שיטות סיווג סטטיסטיות הוא בהגדרה הסתברות פוסטריורית, שיטות של למידת מכונה לעיתים קרובות אינן מספקת הערכות הסתברותיות אמינות. אחת הדוגמאות הבולטות בהקשר זה הוא מסווג בייסיאני נאיבי, שנוטה להערכות הסתברות פוסטריורית מוטות בשל הנחת האי-תלות בין משתני הקלט.
הערות שוליים

↑  Press, S. James (1989). "Approximations, Numerical Methods, and Computer Programs". Bayesian Statistics : Principles, Models, and Applications. New York: John Wiley & Sons. pp. 69–102. ISBN 0-471-63729-7.
↑  Lambert, Ben (2018). "The posterior – the goal of Bayesian inference". A Student's Guide to Bayesian Statistics. Sage. pp. 121–140. ISBN 978-1-4739-1636-4.
↑  Etz, Alex (2015-07-25). "Understanding Bayes: Updating priors via the likelihood". The Etz-Files (באנגלית). נבדק ב-2022-08-18.
↑  Christopher M. Bishop (2006). Pattern Recognition and Machine Learning. Springer. pp. 21–24. ISBN 978-0-387-31073-2.
↑  Ross, Kevin. Chapter 8 Introduction to Continuous Prior and Posterior Distributions | An Introduction to Bayesian Reasoning and Methods.
↑  Andrew Gelman, John B. Carlin, Hal S. Stern, David B. Dunson, Aki Vehtari and Donald B. Rubin (2014). Bayesian Data Analysis. CRC Press. p. 7. ISBN 978-1-4398-4095-5.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2  G. A. Young , R. L. Smith, Essentials of Statistical Inference, US: Cambridge University Press, 2005
↑  "Posterior probability - formulasearchengine". formulasearchengine.com. נבדק ב-2022-08-19.
↑  Boedeker, Peter; Kearns, Nathan T. (2019-07-09). "Linear Discriminant Analysis for Prediction of Group Membership: A User-Friendly Primer". Advances in Methods and Practices in Psychological Science (באנגלית). 2 (3): 250–263. doi:10.1177/2515245919849378. ISSN 2515-2459.
ג'יימס ווטקינס (במאי)

| --- | --- |

 לידה:  20 במאי 1973 (בן 51) נוטינגהאם, אנגליה
 שם לידה:  ג'יימס תומאס ווטקינס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 יצירות בולטות:  אגם גן עדן האישה בשחור הג'וב הצרפתי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס תומאס ווטקינס (באנגלית: James Thomas Watkins; נולד ב-20 במאי 1973 בנוטינגהאם, אנגליה) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אנגלי, המוכר בעיקר בזכות עבודתו בסרטי אימה, בעיקר "אגם גן עדן", "הג'וב הצרפתי", "האישה בשחור" ו"אל תוציא מילה".
הוא כתב וביים את המותחן זוכה השבחים "אגם עדן", בכיכובם של מייקל פסבנדר וקלי ריילי. הסרט זכה בפרס הסרט האימה הטוב ביותר בטקס פרסי האימפריה 2009, בפרס חבר השופטים בפסטיבל הפנטזיה סיטג'ס ובפרס הבמאי הטוב ביותר בפנטספורטו. הוא היה מועמד לפרס דאגלס היקוקס בטקס פרסי הקולנוע העצמאי הבריטי לשנת 2008.
ווטקינס כתב תסריטים עבור האחים וורנר, וורקינג טייטל, Film4 ו-BBC Films.
יצירות > קולנוע

| מספר | שנה | שם הסרט בעברית | שם הסרט באנגלית | תפקידיו בסרט> במאי | תפקידיו בסרט> מפיק | תפקידיו בסרט> תסריט | תפקידיו בסרט> שחקן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2002 | העין הקטנה שלי | My Little Eye |  |  |  |  |
| 2 | 2007 | גון | Gone |  |  |  |  |
| 3 | 2008 | אגם גן עדן | Eden Lake |  |  |  |  |
| 4 | 2009 | המדרון 2 | The Descent Part 2 |  |  |  |  |
| 4 | 2012 | האישה בשחור | The Woman in Black |  |  |  |  |
| 5 | 2016 | הג'וב הצרפתי | Bastille Day |  |  |  |  |
| 6 | 2024 | אל תוציא מילה | Speak No Evil |  |  |  |  |
יצירות > טלוויזיה

| מספר | שנה | שם הסרט בעברית | שם הסרט באנגלית | תפקידיו בסרט> במאי | תפקידיו בסרט> מפיק | תפקידיו בסרט> תסריט | תפקידיו בסרט> שחקן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2016 | מראה שחורה | Black Mirror |  |  |  |  |
| 2 | 2018 | מקמאפיה | McMafia |  |  |  |  |
| 3 | 2022 | תיק איפקרס | The Ipcress File |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  James Watkins | United Agents, www.unitedagents.co.uk
↑  jbindeck2015, James Watkins interview: Eden Lake, modern horror & The Descent 2, Den of Geek, ‏2009-01-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390849805171  PLWABN: 9810703960305606  BnF: cb160941739 (data)  GND: 139497374  ISNI: 0000 0001 2321 2637  LCCN: n2009042470  NKC: xx0097515  NTA: 331198150  SUDOC: 16098033X  VIAF: 90614732   WorldCat (עם VIAF): 90614732
קינואה

| קינואה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: ירבוזיים
סוג:: כף האווז
מין:: קינואה
שם מדעי
 Chenopodium quinoa ‏וילדנו, 1798
תחום תפוצה
   תפוצה טבעית  גידול תרבותי
קינואה (שם מדעי: Chenopodium quinoa, ידוע גם ככף אווז הקינואה) הוא מין של כף האווז, צמח בעל פרחים השייך למשפחת הירבוזיים (Amaranthaceae). בעבר שויכה הקינואה למשפחת הסלקיים. לרוב, מיוחסת המילה קינואה לזרעיו של הצמח, המשווקים תחת שם זה כמזון. עליו של צמח הקינואה אכילים אף הם, אך אינם משווקים באותו היקף כזרעיו.
אף על פי שהקינואה משווקת כדגן, לצד זרעי שעורה, חיטה ותירס, היא אינה דגן אמיתי, היות שאינה שייכת למשפחת הדגניים, (בלבול זה השתרש גם עם כוסמת, שאף היא משווקת כדגן ואינה נכללת במשפחת הדגניים). הקינואה כונתה דגן עוד בתקופת האינקה, ושימשה כדגן בדרום אמריקה.
צריכה בישראל

הצריכה השנתית בישראל עומדת על 2,500 טון (250 גרם לנפש) ונמצאת במגמת עלייה. השוק מגלגל כ-20 מיליון שקל. ארצות הייבוא המרכזיות הן פרו (1,500 טון), אקוודור (670 טון) ובוליביה (300 טון). בשנת 2017 עמדה הצריכה על 1,600 טון בלבד. נתון זה משקף עליה של פי 1.5 בצריכה במהלך 3 שנים בלבד.
היסטוריה

מקור הקינואה באזור הרי האנדים שבדרום אמריקה, שם שימשה מקור מזון חשוב מזה כ-6,000 שנה. מקור שמה של הקינואה הוא בשפת הקצ'ואה, והשם המקובל נבע מההגייה הספרדית של השם המקורי קִינְוָּה (kinwa). הקינואה הוא צמח עמיד ביותר ומסוגל לגדול בתנאי סביבה קשים, ולכן מסוגל לגדול בקלות גם בהרי האנדים עד גובה של 4,000 מטרים מעל פני הים.
צמח הקינואה הוא קדוש לבני האינקה, והם כינו אותו "אם הדגן" (Chisaya mama), ובאופן מסורתי היה קיסר האימפריה זורע את הזרעים הראשונים כל שנה. צמח הקינואה שימש כמנחה בפולחן אלי האינקה.
לאחר כיבוש דרום אמריקה על ידי הספרדים (קונקיסטאדור), נאסר על בני האינקה לגדל את צמח הקינואה עקב מעמדו המקודש, והוא נתפס על ידי הספרדים כצמח מספוא לבהמות. כיום, המדינות המובילות בייצור קינואה הן פרו ובוליביה.
ערך תזונתי

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם ‏(בממוצע)
 
 מים:  13 ג'
 
 קלוריות:  368 קק"ל
 
 חלבונים:  14 ג'
 פחמימות:  64 ג'
 שומן:  6 ג'
 כולסטרול:  0 מ"ג
 
 ברזל:  4.6 מ"ג
 סיבים תזונתיים:  7 ג'
 
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
לזרעי הקינואה ערך תזונתי גבוה, בעיקר בגלל תכולת חלבון גבוהה. קינואה מכילה 14 גרם חלבון ל-100 גרם (לא מבושל), לעומת כ-4 גרם חלבון בחיטה. עוד יתרון לקינואה: היא מכילה את כל שמונה חומצות האמינו שמרכיבות חלבון. בניגוד לחיטה, תירס ואורז, הקינואה עשירה בכל חומצות האמינו החיוניות, כולל ליזין. חומצות אמינו חיוניות נוספות שקיימות בקינואה ובדרך כלל חסרות ברוב הקטניות, הן מתיונין וציסטאין ומסיבה זו ארגון הבריאות העולמי דירג את איכות החלבון של קינואה כחלבון מלא הדומה באיכותו לחלב.
הקינואה עשירה בסיבים תזונתיים, בזרחן, בברזל ובמגנזיום. במצבו הטבעי מכוסה זרע הקינואה בציפוי סאפונינים, חומרים רעילים ובעלי טעם מר, אך הקינואה נמכרת לרוב בצורתה המעובדת שבה שכבת הסאפונינים מוסרת. עלי הקינואה מכילים כמות קטנה של חומר רעיל בשם חומצה אוקסלית (אשר נמצאת גם בצמחי משפחת הסלקיים כגון תרד וסלק, ובבני משפחת הירבוזיים כגון כף אווז האשפות), שעלול להיקשר לסידן ולברזל שבמזון ולמנוע את ספיגתם (ראו עוד על ספיגת סידן וברזל). הקינואה איננה מכילה גלוטן, ועל כן מהווה תחליף דגן טוב עבור חולי צליאק.
קינואה נבחרה כגידול ניסיוני במערכת התמיכה האקולוגית המבוקרת של נאס"א לטיסות חלל ממושכות מאוישות, בזכות מספר יתרונות: תכולת חלבון גבוהה, היות מקור טוב למיקרו-נוטריאנטים רבים, גמישות בהכנה ופוטנציאל לגידול במערכות סגורות ומבוקרות.
ביהדות

בקרב יהודים אורתודוקסים משמשת הקינואה כמאכל נפוץ בחג הפסח, משום שאינו חמץ. ארגוני כשרות אחדים נמנעו מלאשר קינואה כמאכל כשר לפסח, עקב הדמיון שלו לגרעינים אסורים ומחשש לתערובת שלו עם גרעינים אסורים. בדצמבר 2013 החליט ה-OU, מהגדולים והוותיקים בארגוני היהודים האורתודוקסים הפועלים בארצות הברית, להעניק לקינואה כשרות לפסח. בישראל יש המתירים אכילת קינואה בפסח רק לאוכלי קטניות, ויש המתירים זאת גם לאלה שאינם אוכלים קטניות בפסח.
ברכות הנהנין על אכילת קינואה:
ברכה ראשונה: אם הגרעינים ניכרים ולא התרסקו - מברכים בורא פרי האדמה, אם נטחנו לקמח - מברכים "שהכול נהיה בדברו".
ברכה אחרונה - בורא נפשות.
Chenopodium quinoa -red faro- - Museum specimen
הערות שוליים

↑  יבוא של סחורות נבחרות - נתונים מפורטים לפי שנה וארץ, 2020
↑  יבוא של סחורות נבחרות - נתונים מפורטים לפי שנה וארץ, 2020, באתר old.cbs.gov.il
↑  יבוא של סחורות נבחרות - נתונים מסוכמים לפי שנה לכל הארצות, 2017 - 2020, באתר old.cbs.gov.il
↑  Greg Schlick; David L. Bubenheim (בנובמבר 1993). "Quinoa: An Emerging "New" Crop with Potential for CELSS" (PDF). NASA Technical Paper 3422. NASA. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abugoch, James L. E. (2009). "Quinoa (Chenopodium quinoa Willd.): Composition, chemistry, nutritional, and functional properties". Advances in Food and Nutrition Research (review). 58: 1–31. doi:10.1016/S1043-4526(09)58001-1. ISBN 9780123744418. PMID 19878856.
↑  Jews divided by great Passover debate: Is quinoa kosher?, National Post, March 25, 2013
↑  Hody Nemes, Quinoa Ruled Kosher for Passover, Forward, December 23, 2013
↑  הקינואה בפסח, באתר "למעשה"
↑  הרב יעקב אריאל, ברכה על קינואה ואכילתה בפסח, באתר "למעשה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553297305171  GND: 4314944-3  LCCN: sh85109886
ויאהב אומן

תחילת הקרובה 'ויאהב אומן', מקושטת ומאוירת, מתוך מחזור ליפסיא, מחזור כתב יד מן המאה ה-14.
"ויאהב אומן", מתוך סדר עבודת ישראל נוסח פולין (רעדעלהיים, 1901) שהו"ל זליגמן בר. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 744
וַיֶאֱהַב אוֹמֵן יְתוֹמַת הֶגֶן (מקובל גם השם הכללי קרובות לפורים או קרובץ לפורים) היא קרובת י"ח (פיוט המקדיש קטע אחד עבור כל אחת מברכות חזרת הש"ץ) המיועדת לפורים, שחוברה בידי הפייטן הארץ-ישראלי בן המאה השביעית רבי אלעזר בירבי קליר. אמירת הקרובה הייתה מנהג נפוץ בתקופת הגניזה הקהירית, ובגניזה נתגלו העתקות רבות שלה. היא הגיעה גם לאירופה, נקלטה במחזור התפילה בנוסח אשכנז לתפילת שחרית של פורים, והפכה לחלק מנוסח התפילה של פורים בנוסח זה. בעקבות ירידת מעמדם של הפיוטים בנוסח אשכנז במאה השנים האחרונות, במרבית הקהילות הקרובה אינה נאמרת, אך היא עודנה מודפסת במרבית הסידורים ונאמרת בבתי כנסת רבים.
הקרובה עוסקת בסיפור מגילת אסתר ונס פורים, בעיקר על בסיס מדרשי חז"ל על המגילה. לשון הפיוט היא מייצגת נאמנה של הסגנון הקלירי החידתי, ולעיתים אף מובאת כדוגמה לסגנון זה. בין הגורמים היוצרים את הסגנון החידתי בקרובה הם השימוש במילים ספורות על מנת לרמוז לקטעים שלמים במדרש או במגילה; הלשון הפייטנית שלו, הכוללת חידוש פעלים ושמות, שימוש רב בצורות מקוצרות (דוגמאות: הֶגֶן הנגזר מ"הגונה", חַל במקום "חילל") והצמדת אותיות שימוש לפעלים (לדוגמה, כְּחָז כקיצור ל"כאשר חזה"); והעדפת השימוש בכינויים על מנת לרמוז לדמויות, במקום להשתמש בשמותיהן. כל המאפיינים הללו באים לידי ביטוי בצורה נרחבת בקרובה (ובפיוטים קליריים רבים).
בכתיבת הקרובה בנה הפייטן מבנה מורכב במיוחד, המקצה מחרוזת אחת לכל ברכה ומשלב – לצד אקרוסטיכון אלפביתי וחתימת שם הפייטן לאורך המחרוזות השונות – גם שני פסוקים שלמים מהמגילה, שמילה אחת מהם מובאת בכל מחרוזת. בחלק מהעתקות הקרובה בגניזה הקהירית התגלה נוסח מורחב, שגם הוא חתום בשמו של הקליר, הכולל גם מחרוזת-משנה אחת לכל ברכה. מחרוזות-משנה אלה כתובות בסגנון פשוט יותר מהמחרוזות הראשיות, ולכן כנראה אינן חלק מקורי, אלא נוספו לקרובה (בידי המחבר) בעיבוד מאוחר. הן משמשות כלי מחקרי בניתוח סגנונות שונים ביצירתו של הקליר. בברכת המינים נוספו לקרובה כמה פיוטי הרחבה ארוכים, אך מקורם של אחדים מהם הביא לספקות ולדיונים נרחבים.
חסרונה של מחרוזת המיועדת לברכת מצמיח קרן ישועה נובעת מחסרונה של הברכה כולה בנוסח ארץ ישראל שבו נהג הקליר. אמנם, פרט זה לא היה תמיד ידוע, ועל כן הביא חסרון הברכה בקרובה לשפע של טעמים דרשניים-חסידיים.
רקע

בארץ ישראל בתקופה הביזנטית נוצר הפיוט. מטרתו המקורית של הפיוט, כפי שבאה לידי ביטוי בתקופה זו, הייתה לגוון את נוסח התפילה כאשר הוא נאמר בציבור, ולהציע לשליח הציבור נוסחים שיריים של התפילה, במקום הנוסח הקבוע שהוא פרוזאי בעיקרו. בכתיבת הפיוט, הושארו על כנם הקטעים בתפילה שאמירתם מחויבת הלכתית (בעיקר חתימות הברכות), ושאר כל נוסח התפילה הוחלף בנוסח פיוטי. בנוסף לעצם גיוון התפילה וקישוטה, הפיוט אפשר לציין ימים ואירועים מיוחדים (למשל חגים, תעניות או יום חתונה) גם בנוסח תפילתם, כך שיעסוק בתכנים הקשורים לימים אלה.
הצורך להצמיד את הפיוט למסגרת ההלכתית המחייבת של התפילה יצר מבנים שונים של פיוטים, בהתאם למבנים שונים של התפילות המקוריות. הפיוטים המיועדים לתפילת העמידה (לחזרת הש"ץ) מכונים "קרובות" (ביחיד: קרובה). מאחר שתפילת העמידה, בימי חול, מורכבת מ-שמונה עשרה ברכות שלכל אחת חתימה משלה, מבנה הקרובה שהתעצב עבור תפילות עמידה בימי החול כולל שמונה עשר קטעים, אחד לכל ברכה. באופן זה, הוחלף הנוסח הקבוע של הברכה הראשונה (ברכת אבות) בקטע הראשון של הפיוט, ולאחריו נאמרה חתימת הברכה "ברוך אתה ה' מגן אברהם". לאחר מכן נאמר הקטע השני, במקום נוסח הקבע של הברכה השנייה, ולאחריו חתימת הברכה, וכך הלאה עד לסיום התפילה. קרובה כזו לימי החול מכונה "קרובת י"ח".
גם לפורים נכתבו קרובות ייעודיות, העוסקות בנושאים הקשורים לחג. מכיוון שפורים מוגדר הלכתית כיום חול ומתפללים בו תפילת שמונה עשרה, גם הקרובות שיועדו לו משתייכות לסוג "קרובת י"ח". בגניזת קהיר נתגלו שרידים של לכל הפחות שבע קרובות לפורים, אולם הקרובה שלפנינו היא המפורסמת ביותר. בגניזה נתגלו מספר העתקות שלה (אף על פי שהקרובה הנפוצה ביותר בגניזה היא דווקא קרובה אחרת), אך את עיקר פרסומה קיבלה הקרובה שלפנינו בזכות הפיכתה לחלק קבוע מתפילת הפורים בנוסח אשכנז. בעקבות זאת, היא נדפסה וממשיכה להידפס שוב ושוב וזכתה לפירושים רבים שנכתבו עליה. למעשה, בשל היותה קרובת הי"ח היחידה בנוסח אשכנז המזרחי, ייתכן כי מדובר בקרובת הי"ח הידועה ביותר והנפוצה ביותר.
לשון וחריזה

לשון הפיוט היא מייצגת נאמנה של הסגנון הקלירי החידתי, הידוע כמאפיין רבות מיצירותיו של רבי אלעזר הקליר. לעיתים אף מובאת קרובה זו כדוגמה לסגנון זה. שולמית אליצור מונה מספר גורמים היוצרים את הסגנון החידתי בקרובה: השימוש במילים ספורות על מנת לרמוז לקטעים שלמים במדרש או במגילה; הלשון הפייטנית שלו, הכוללת חידוש פעלים ושמות, שימוש רב בצורות מקוצרות (דוגמאות: הֶגֶן הנגזר מ"הגונה", נֶשֶׁם כקיצור ל"נשמה" וחַל במקום "חילל") והצמדת אותיות שימוש לפעלים (כך לדוגמה, כְּחָז כקיצור ל"כאשר חזה"); והעדפת השימוש בכינויים על מנת לרמוז לדמויות, במקום להשתמש בשמותיהן. כל המאפיינים הללו באים לידי ביטוי בצורה נרחבת בקרובה (ובפיוטים קליריים רבים). השימוש בכינויים בקרובה הוא רב מאד: שלום שפיגל מונה 75 כינויים בקרובה הבסיסית, ובהם עשרה כינויים שונים למרדכי (בשתי המחרוזות הראשונות: אומן, אריה בן זאב, מור).
החריזה בפיוט תואמת את כללי החריזה המחמירים של ראשי הפיוט הקלאסי, המכונים לעיתים "חרוז קלירי". כללים אלה דורשים באופן עקרוני זהות של שנים מעיצורי השורש בין המילים הנחרזות. מאידך, בשיטה זו עיצורים דומים רשאים לחרוז זה בזה במקרים אחדים, בעיקר עיצורים גרוניים. לדוגמה, במחרוזת השנייה שהובאה קודם הקליר אינו מסתפק בחרוז "יֶה", ומוסיף עיצור נוסף משותף: "ח" או "ה" (שתיהן אותיות גרוניות ולכן הקליר מתיר לעצמו לחרוז אותן יחד כעיצור נוסף).
מחרוזות המשנה

בכתבי היד שנמצאו בגניזה הקהירית מופיעות העתקות רבות של הקרובה, ובמקצתן היא מופיעה בנוסח מורחב הכולל מחרוזות משנה שאינן מופיעות בהעתקות האירופאיות של הקרובה. בנוסח זה, במקום מחרוזת אחת לכל ברכה במבנה שתואר קודם, מופיעה בכל ברכה מחרוזת נוספת בת ארבע שורות המשורשרת (אנ') לסוף המחרוזת הראשית. השורה הרביעית בכל מחרוזת כזו היא פסוק מהתנ"ך הפותח בשם ה', עוסק בנושא הברכה ומעביר שנית לחתימתה. מחרוזת המשנה יוצרות חתימה נוספת של שם הפייטן אלעזר הודיה מקרית ספר. ההבדל הסגנוני בין מחרוזות המשנה למחרוזות הראשיות בולט והן מתאפיינות בלשון פשוטה יותר (שגם אם היא קשה להבנה, אין בה צורות פייטניות סבוכות כבקרובה הראשית) ובמיעוט התבססות על המדרש. גם כללי החריזה בהן נוקשים פחות, ואין הקפדה על שני עיצורי שורש זהים. מובאת לדוגמה מחרוזת המשנה לברכה השנייה, הבאה לאחר המחרוזת "המלך בכס יה" דלעיל:
ביחס בין שני הנוסחים של הקרובה, הקצר והמורחב, עסקה שולמית אליצור. היא הסיקה שהנוסח הקצר, המצוי במחזורי אירופה ובחלק מקטעי הגניזה, הוא הנוסח המקורי שכתב הפייטן. הראיות לכך הן בעיקר פערי הסגנון המשמעותיים שאינם מאפשרים להניח שהמחרוזות הראשיות והמשניות נכתבו יחד. כמו כן, ההקפדה לסיים את המחרוזת הראשית בלשון הרומזת לחתימת הברכה מלמד שהחתימה באה מיד לאחריה. היא מעלה את האפשרות שמחרוזות המשנה נכתבו בידי פייטן מאוחר, שסגנונו שונה משל הקליר, אך מעדיפה לדחות אפשרות זו שכן ידועים פייטנים שכתבו ביותר מסגנון אחד, ואף לקליר יש מספר סגנונות בפיוטיו, ואילו מחרוזות המשנה חתומות בפירוש בשמו של הקליר. עם זאת, בשל הסגנון הפשוט יותר של מחרוזות המשנה, משערת אליצור שהן נכתבו כהרחבה מאוחרת של הקרובה הבסיסית, כנראה לצורך אמירה בבית כנסת שהייתה בו מקהלה, ומחרוזות המשנה נועדו לאמירת המקהלה.
דברים אלה משתלבים במחקר נוסף של אליצור, בו הראתה כי הסגנון החידתי המתבסס רבות על המדרש ומשתמש ברמזים דקים, מאפיין רק את יצירתו המוקדמת יותר של הקליר. בתקופות מאוחרות יותר עבר הקליר לכתוב באופן פשוט יותר, ויתר על "החרוז הקלירי", ומיעט ברמיזות דקות.
פיוטי הרחבה

כנהוג בקרובות רבות, נוספים פיוטי הרחבה באחת הברכות, השייכת במיוחד לנושא הקרובה. בהתאם, מתרחבת הקרובה שלפנינו בברכת המינים העוסקת באובדן הרשעים ואויבי ישראל, וככזו קשורה במיוחד לפורים. בסידורי אשכנז נדפסו חמישה פיוטי הרחבה, שהם למעשה שני פיוטים בלבד שנתחלקו בכתבי היד ובדפוסים עקב שינוי האקרוסטיכון באמצעם. הראשון כולל את "אזרח בט חוץ" (על סדר א"ב), "תמימים כרשו" (על סדר תשר"ק) ו"אותו מבהלת" (חתום בשם המחבר), ומתאר את מלחמות ישראל בעמלק החל מיציאת מצרים ומלחמת עמלק ועד לסיפור המגילה המתואר בפירוט רב יותר. הפיוט השני כולל את החלקים "אספרה אל חוק" (א"ב) ו"אמל ורבך" (שם המחבר), ומתאר את הגורל שהטיל המן כדי לבחור את יום השמדת היהודים על פי המדרש, ואת חוסר יכולתו לבחור בכל ימות השבוע ובכל החדשים מלבד חודש אדר.
בעוד מקומה של סדרת ההרחבות הראשונה בקרובה "ויאהב אומן" ברור, ואין ערעור על היותה חלק מקורי בקרובה, על הסדרה השנייה הועלו פקפוקים שמא הם שייכים במקורם לקרובה אחרת. בקטעי הגניזה ובמחזור רומניא מועתקת סדרת ההרחבות השנייה בתוך קרובה קלירית אחרת לפורים, המתחילה "אמתך וחסדך בל תרחק". טענה זו מופיעה כבר ב"ספר קרובה" שנתחבר באשכנז בימי הביניים המוקדמים. שולמית אליצור העירה כי על אף עדות כתבי היד הללו, סגנון סדרת ההרחבות השנייה מפואר משמעותית מזה של קרובת "אמתך וחסדך", וגם תחכומו ועושר רמיזותיו גבוהים בהרבה משל "אמתך וחסדך" ודומים יותר דווקא לסגנונה של "ויאהב אומן", ועל כן הותירה את שאלת מקומן המקורי של ההרחבות הללו בספק. לעומת זאת, עדן הכהן טוען כי דווקא מחזורי אשכנז משמרים את הרכבה המקורי של הקרובה, וקטעי הגניזה ומחזורי רומניא הממקמים את הסדרה השנייה ב"אמתך וחסדך" הם שימוש משני בפיוטים אלה. אולם, עקב העובדה שכבר ישנם פיוטי הרחבה לברכת "מכניע זדים" בקרובת "ויאהב אומן", מציע הכהן שבמקורה, נכתבה סדרת ההרחבות השנייה כהרחבה של פסקת על הניסים (או בנוסחה הארץ-ישראלי "וכנסי פלאך") בברכת מודים, אלא שבשלב מוקדם צרפו אותה המתפללים להרחבות שבברכת מכניע זדים. בפרסום מאוחר יותר דחתה אליצור את הצעת הכהן, שאין לה בסיס בכתבי היד, אך קבעה גם, לאור מחקרה על סגנונותיו השונים של הקליר, המצביעים לדעתה על תקופות שונות ביצירתו שיש ביניהן התפתחות, כי לא ניתן לשייך את ההרחבות ל"אמתך וחסדך" בשל פערי הסגנון, המצביעים לדעתה גם על פער בזמן הכתיבה, וכן לא ל"ויאהב אומן" שכבר יש בה פיוטי הרחבה אחרים. היא מציעה שסדרת ההרחבות השנייה שייכת לקרובה שלישית שאבדה, או שנכתבה כדי לגוון ולהחליף את הסדרה הראשונה שב"ויאהב אומן".
שולמית אליצור מציינת, כי בחלק מקטעי הגניזה מופיעים פיוטי הרחבה רבים נוספים, שאינם מוגבלים לברכת המינים בלבד, אלא מופיעים בכל ברכה וברכה מברכת המינים ואילך. אליצור קובעת כי לא ניתן להכריע האם פיוטי ההרחבה הנוספים הם חלק מקורי בקרובה ונכתבו בידי הקליר, או שמא תוספת מאוחרת בידי מחברים אחרים, בעוד הנוסח האשכנזי המכיל הרחבות בברכת המינים בלבד הוא המקורי.