stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידות פיטסבורג
תולדות החסידות > רבי יוסף

רבי יוסף לייפר היה בנו של רבי ישכר בער מסאטמר, בנו של רבי מרדכי מנדבורנה. היה תלמידו של הרב יהודה גרינוולד מסאטמר, וחתנו של הרב אברהם אבא מיזנר, חסיד זידיטשוב. כיהן בהתחלה כאדמו"ר בעיר קראלי, ובשנת ה'תרפ"ו היגר בשל חובות כספיים לארצות הברית שם הקים את חצרו בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה והתפרסם בארצות הברית כצדיק גדול. את בניו שלח ללמוד בישיבות אירופה שלפני מלחמת העולם השנייה, שם נספו שניים מבניו, רבי ישכר בער ורבי מרדכי. היה לו בן נוסף בשם יצחק שנפטר בילדותו. בנותיו היו לאה הינדא אשת רבי שלמה מהורניסטייפול וחיה, אשת הרב אברהם טברסקי אחיו של גיסה רבי שלמה. דברי תורתו יצאו בספר "צדקת יוסף".
תולדות החסידות > רבי אברהם אבא

בנו בכורו רבי אברהם אבא לייפר ניצל מהמלחמה בנסים, בעוד שני אחיו נהרגו בשואה. בשנת ה'תש"ח נסע לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה ולאחר מכן עבר לניוארק שם הקים בית מדרש ופתח קהילה משלו. לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, הוכתר לכהן במקומו כאדמו"ר בעיר פיטסבורג. בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד, דברי תורתו נדפסו בספר "אמונת אברהם".
תולדות החסידות > רבי מרדכי

רבי מרדכי ישכר בער לייפר, כיהן החל משנת ה'תש"ן ועד לפטירתו בליל ב' דחוה"מ סוכות י"ז בתשרי תשפ"א ממגפת הקורונה. בהנהגתו של רבי מרדכי התבססה החסידות באשדוד, וקיימים בה מוסדות רבים. הוקמה קריית פיטסבורג בעיר, למגורי החסידים. רבי מרדכי כמו אביו הלחין ניגונים רבים, חלקם יצאו לאור בסדרת התקליטים "ניגוני חסידי פיטסבורג". כמה מניגוניו התפרסמו ביותר, בין השאר הניגון "וידע כל פעול" לראש השנה, והניגון "יה רבון" לשבת, דברי תורתו נדפסו בספרי "פתגמי אורייתא".
תולדות החסידות > רבי משולם אליעזר

רבי משולם אליעזר, בנו הבכור של רבי מרדכי, מכהן כאדמו"ר החל מתשרי תשפ"א.
ספרי החסידות

צדקת יוסף, תורותיו של רבי יוסף לייפר. יצא בשלוש מהדורות, ט"ו באדר ב' ה'תשמ"ו, ט"ו באדר ה'תשנ"ח, וח' בניסן ה'תשס"ח. בכל מהדורה נוספו דברי תורה ובמהדורה השנייה הודפס גם קונטרס "עדות ביהוסף" ובו תולדותיו של רבי יוסף.
אמונת אברהם, תורתו של רבי אברהם אבא.
פתגמי אורייתא, סדרת ספרים מתורתו של רבי מרדכי.
לקריאה נוספת

אהרן בארי, אבא לכולם - חייו של אברהם אבא לייפער מפיטסבורג, אשדוד, ה'תשנ"ג
רבי אברהם אבא לייפר עם חסידיו
האדמו"ר הקודם (מימין) עם קרובו, רבי שמעלקע מחוסט
חזי שירזי

חזי שירזי (נולד ב-7 בפברואר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. שירזי מזוהה בעיקר עם קבוצת בני יהודה תל אביב, ומהווה את אחד מסמלי המועדון.
קריירה

הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה הייתה בעונת 1986/1987 במשחק בין בני יהודה לבית"ר נתניה. בעונת 1989/1990 זכה עם בני יהודה באליפות המדינה היחידה שבה זכתה עד כה, תחת הדרכתו של גיורא שפיגל, ולצידם של משה סיני, יוסי זאנה ורוני לוי.
לקראת עונת 1991/1992 עבר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שלוש עונות, תחת הדרכתו של משה סיני ששימש כמנג'ר שחקן. בעונתו האחרונה במועדון שיתף פעולה עם שחקן נוסף שהגיע מבני יהודה, חיים רביבו, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר גביע המדינה. במדי הפועל תל אביב כבש שירזי 29 שערי ליגה, ובסך הכל 38 שערים בכל המסגרות.
לקראת עונת 1994/1995 עבר שירזי לקבוצת הפועל צפרירים חולון, ובעונת 1996/1997 הצטרף למכבי חיפה, עמה זכה בגביע המדינה בעונת 1997/1998.
בהמשך שיחק שירזי גם בהפועל באר שבע, אותה עזב במהלך עונת 1998/1999 וחזר לבני יהודה. בשנת 2001 ירד עם בני יהודה לליגה הלאומית, אך נשאר בקבוצה וסייע לה לסיים במקום השני בעונת 2001/2002 ולשוב לליגת העל לאחר עונה אחת.
שירזי הופיע פעם אחת במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול ארצות הברית ב-17 ביוני 1997.
בשנת 2004 פרש ממשחק פעיל לאחר 18 עונות כשחקן מקצוען, מתוכן שיחק בליגה הראשונה 17 עונות ובמדי בני יהודה שיחק 11 עונות.
לאחר סיום הקריירה כשחקן, מילא תפקידים שונים במועדון בני יהודה, כמו מאמן קבוצת הנוער של המועדון, עוזר מאמן של הקבוצה הבוגרת וסקאוט.
חיים אישיים

חזי שירזי הוא בנו של מאיר שירזי, כדורגלן ומנהל קבוצת בני יהודה תל אביב בעבר, ואחיו של שחקן ומאמן העבר, ניצן שירזי, אשר היה מאמנו בבני יהודה בעונתו האחרונה בקריירה. המאמן ניסן יחזקאל וכדורגלן העבר רוני מאיר הם בני דודו.
הערות שוליים

1 2 3 4  חזי שירזי, באתר מכבי חיפה און-ליין
1 2  רענן ברנובסקי‏, בני יהודה: חזי שירזי מונה לסקאוט, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2010
1 2  חזי שירזי, באתר ONE
↑  חזי שירזי פורש העונה מכדורגל, באתר ynet, 7 באפריל 2004
מלון ספקטור

| --- | --- |

מלון ספקטור (בית חולים הדסה), יוני 1926. (צילם אברהם סוסקין)
 מידע כללי
 סוג:  בית מלון, בית חולים, בית חרושת 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1921
 תאריך פתיחה רשמי:  1921 
 קואורדינטות:  32°04′03″N 34°46′12″E﻿ / ﻿32.067388888889°N 34.770083333333°E﻿ / 32.067388888889; 34.770083333333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מלון ספקטור(למפת תל אביב רגילה) מלון ספקטור(למפת גוש דן רגילה) מלון ספקטור(למפת גוש דן מוגדלת) מלון ספקטור  he מלון ספקטורhe מלון ספקטורמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מלון ספֶּקטור היה המלון הראשון בעיר תל אביב, ובמשך זמן מה הבניין הגדול ביותר בעיר.
היסטוריה

הבניין הוקם ברחוב נחלת בנימין 18 בתל אביב בשנת 1921 על ידי אלקנה ספקטור (רזניק), איש העלייה השנייה (עלה מרוסיה ב-1904), אשר הקים בשכונת מנשייה ביפו את "אכסניית ספקטור", שאליה הגיעו אנשי מפלגת פועלי ציון מיד עם הגיעם ארצה (לעומת אנשי מפלגת הפועל הצעיר, שהתארחו באכסניית חיים ברוך הסמוכה).
עם השלמת הבניין עבר ספקטור להתגורר בו, אך ב-1921 בעקבות מאורעות תרפ"א לא שימש כמלון אלא כבית חולים (בית חולים הדסה בתל אביב, שעבר לרחוב בלפור רק בשנת 1929). בחודש מאי טופלו במבנה 150 פצועים ובוצעו בו 43 ניתוחים.
המלון הושכר להדסה תמורת 1,020 לירות ארץ-ישראליות לשנה. מועצת עיריית תל אביב הבטיחה תמיכה של 500 לירות לשנה למטרה זו, וכ-700 לירות מכל הסכום הוצאו לתיקונים ושיפוצים. הותקנו בו 75 מיטות ובאוגוסט 1921, פחות משלושה חודשים לאחר הפרעות, התחיל המוסד לפעול. היו בו מחלקה פנימית, כירורגית, ילדים ועיניים.
בשנת 1929, עם מעבר בית החולים למשכנו ברחוב בלפור הוקם בבניין מפעל נקניקים וחנות המפעל של "נקניקיות אס" על ידי שלמה אס, חלוץ תעשיית הבשר המעובד בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "אלקנה ספקטור (רזניק)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4885.
↑  מיטל יסעור בית-אור, איך נפתח תחת אש בית החולים הראשון בת"א, באתר ynet, 30 באפריל 2009.
שי אבוטבול

שי אבוטבול (נולד ב-16 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והיה קפטן קבוצת הפועל תל אביב.
קריירה

אבוטבול גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ושיחק בנבחרות הצעירות של ישראל. אבוטבול הופיע 16 פעמים במדי נבחרת הנערים, במדיה כבש 6 שערים, ולאחר מכן רשם 6 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער.
הופעתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב הייתה בשנת 2002, במשחק מול בני יהודה תל אביב במסגרת גביע הטוטו. מאז מופיע אבוטבול עם המספר 18 על גבו. בפברואר 2003 הופיע אבוטבול לראשונה במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק מול הנבחרת הצעירה של ארמניה. בסך הכל הופיע 17 פעמים במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, וכבש שלושה שערים. ב-20 באפריל 2005 כבש את שערו הראשון בהפועל תל אביב, במשחק מול הפועל נצרת עילית במסגרת המחזור ה-20 של ליגת העל.
עד לשנת 2007 לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה באופן קבוע, אך בשנה זו חל שיפור גדול ביכולתו, כשהגיע לקבוצה המאמן אלי גוטמן, ואבוטבול הפך לשחקן מפתח בקישור. בעונת 2008/2009 הוביל את הקבוצה להתמודדות על האליפות מול מכבי חיפה. בתחילת העונה כבש את שערו הראשון במסגרת אירופית, במשחק מול וויוודינה נובי סאד הסרבית בסיבוב המוקדמות של גביע אופ"א. ב-28 בפברואר 2009, במהלך משחק ליגה מול בני סכנין, תוקל אבוטבול בחריפות על ידי אייזיק אובודו אוקוצ'ה ושבר את קרסולו. כתוצאה מהפציעה עבר אבוטבול סדרת ניתוחים ונזקק לתקופת החלמה ארוכה, כך שלא חזר עוד לשחק בעונה זו. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני ובפגרת הקיץ האריך אבוטבול את חוזהו לעוד 5 עונות.
במהלך עונת 2009/2010 חזר אבוטבול בהדרגה לסגל הקבוצה והיה שותף להישגים הגדולים של הקבוצה בעונה זו – זכייה בדאבל ומקום ראשון בשלב הבתים של הליגה האירופית. בסיבוב הראשון של עונת 2010/2011 כבש אבוטבול שער בניצחון 2–0 על מכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר, אחרי כמעט שנתיים שלא הבקיע. בעונה זו העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות וזכה עמה בגביע נוסף.
בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתו של גילי ורמוט, מונה אבוטבול לקפטן שני בהפועל תל אביב, והוא ענד את סרט הקפטן כאשר ואליד באדיר לא שיחק. עם זאת, לקראת סיום העונה הושעה אבוטבול על ידי הבעלים דאז, אלי טביב, לאחר שתקף אותו בראיון. בעקבות השעייתו ופציעה ממנה סבל, החמיץ אבוטבול את גמר הגביע בו ניצחה הפועל 2–1 את מכבי חיפה. עם זאת, בתום המשחק ועל אף התנגדות טביב, הצטרף אבוטבול לבאדיר וליגאל אנטבי בהנפת הגביע השלישי ברציפות בו זכתה הקבוצה. את פתיחת העונה שלאחר מכן החמיץ אבוטבול עקב פציעה, וחזר לשחק רק בינואר 2013. בפלייאוף של עונת 2012/2013 כבש אבוטבול לראשונה בקריירה צמד שערים, במשחק מול מכבי חיפה באצטדיון בלומפילד שהסתיים בתיקו 2–2.
לקראת עונת 2013/2014, בעקבות פרישתו של באדיר, מונה אבוטבול לקפטן הפועל תל אביב בצוותא עם גילי ורמוט. בעונה זו בישל אבוטבול שני שערים וכבש שער אחד, בניצחון 4–0 על מכבי חיפה באצטדיון בלומפילד. בעונת 2014/2015 כבש שלושה שערי ליגה.
ב-27 במאי 2015, לאחר 13 שנים בקבוצה הבוגרת של המועדון, שוחרר אבוטבול מהפועל תל אביב. ב-11 באוקטובר 2015 חתם במכבי שעריים מליגה א', במדיה שיחק עונה אחת.
ב-1 בספטמבר 2016 הודיע אבוטבול על פרישה ממשחק פעיל.
חייו האישיים

אבוטבול נישא לקרן בשנת 2005, ולהם חמישה ילדים משותפים. בשנת 2014 השתתפו אבוטבול ואשתו בתוכנית הדוקו-ריאליטי ״מאמא ליגה״ בערוץ 10, העוסקת בנשות כדורגלנים.
תארים

אליפות: 2009/2010
גביע המדינה: 2005/2006, 2006/2007, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
הערות שוליים

↑  רועי גלדסטון, אלי גוטמן: אוקוצ'ה עשה פאול של לשבור רגל, באתר ONE, ‏ 28 בפברואר 2009
↑  עמית גולדשטיין‏, שי אבוטבול שוחרר מהפועל תל אביב, באתר וואלה, 27 במאי 2015
↑  ארז נעמן, ‏בגיל 33: שי אבוטבול החליט לפרוש מכדורגל, באתר ONE‏, 1 בספטמבר 2016
אמיר קריאף

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1971 (בן 53) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
משמאל לימין: אמיר קריאף, גלוריה בס ושירי גולן, "איפיגניה"
אמיר קריאף (נולד ב-7 בפברואר 1971) הוא שחקן תיאטרון ישראלי.
קורות חייו

אמיר קריאף נולד בחיפה שם גדל עד שעבר עם הוריו לנתניה, בה עברה עליו נערותו, בצבא שירת במודיעין. הוא בן להורים יוצאי תוניס, הבכור במשפחתו ולו שתי אחיות. מגיל שש עשרה שיחק קריאף בקבוצת החובבים של תיאטרון נתניה, בניהולו של הבמאי חנן יבין. הפעם הראשונה שקריאף שיחק בתיאטרון, עוד לפני שלמד משחק, הייתה בעקבות מודעה שקרא בעיתון על כך שמחפשים שחקנים להצגה "אמדאוס" בתיאטרון חיפה, הוא הופיע כסטטיסט.
הלך ללמוד משחק בבית צבי. גרי בילו שהפך לחברו ומדריכו עד למותו, השפיע עליו רבות. בתום לימודי המשחק שיחק קריאף במשך שנה בתיאטרון הספרייה.
קריאף שיחק בתחילה בתיאטרון חיפה, בניהולו של רוני פינקוביץ', כעבור שנה שיחק את יאגו ב"אותלו" של שייקספיר ושיחק גם בתפקיד הראשי של אסף בהצגה "מרחב מוגן". אחר-כך שיחק במשך שנתיים בתיאטרון בית ליסין. התיאטרון הבא בו שיחק היה תיאטרון הקאמרי, בו עבד כשמונה שנים. כששיחק בקאמרי טלפן רמי דנון אל קריאף, איתו שיחק ביחד בעבר בהצגה "ציד המכשפות" והודיע לו שהוא כתב לכבודו מחזה ביחד עם אמנון לוי בשם "הצמה של אבא". כעבור חצי שנה, בינואר 2004, הועלתה ההצגה והיא רצה מאז כחמש מאות פעמים בקאמרי, תורגמה לסינית והוצגה בתיאטרון העם בבייג'ינג ביולי 2007. ההצגה עוסקת במשפחה ספרדייה כשאב המשפחה עזרא ספיר, לשעבר ספדייה (איציק כהן) שוכב על ערש הדווי, ואשתו (גאולה נוני), בנו הבכור (אלון דהן) ובתו (תחיה דנון) סועדים אותו. מאידך, בנו הצעיר אמיר (אמיר קריאף), שלא עמד בציפיותיו של אביו, נעדר. אמיר מגדל צמה, לומד רפואה סינית, כדי להתרחק ממשפחתו ומשורשיו המזרחיים והוא הולך לפסיכולוג שלו (אלי גורנשטיין) ושם הוא מגלה שהוא קשור מאוד למשפחתו והולך להתפייס עם אביו.
מאז שנת 2009 אמיר קריאף משחק בתיאטרון באר שבע. הוא היה מועמד לפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית השחקן בתפקיד המשנה בשנת 2010, על תפקידו בהצגה "החולה המדומה". בבאר שבע גם גילם את דמותו של גליליאו גליליי במחזה "גליליאו" פרי עטו של ברטולט ברכט בבימויו של עידו ריקלין. קריאף מועמד על תפקידו ב"גליליאו" לפרס התיאטרון הישראלי לשחקן ראשי לשנת 2012.
נכון למאי 2012, קריאף משחק בארבע הצגות בתיאטרון באר שבע: הוא משחק את ד"ר טומי דואני בהצגה "בוגד", משתתף בהצגה "הכל אודות חוה"; מגלם את דמותו של הרוזן ממונטה כריסטו בהצגה "הרוזן ממונטה כריסטו", פרי עטו של אלכסנדר דיומא האב, בבימויו של עידו ריקלין ומשחק את בעלה של נורה (אביטל פסטרנק) בהצגה "נורה" מאת אינגמר ברגמן. במהלך אותה שנה החל לשחק במחזמר "פרח השכונות", פרי עטו של קובי אוז, בתפקיד עמיליהו.
קריאף משתתף במופע האלתורים "פרוביזורי", ביחד עם אורי גוטליב, יעל לבנטל, אלון נוימן, דרור קרן, משה פרסטר וערן איווניר.
ב-2014 החל לדבב את דמותו של בלי-אפ בסדרת האנימציה "זאק וקוואק" בערוץ ניק ג'וניור. ב-2016 החל לדבב את דמותו של ג'ימבו בסדרת האנימציה "מטוסי על" בערוץ הופ!.
בשנת 2018 החל לשחק בסדרת הדרמה של כאן 11, "פמת"א" את דמותו של אופיר ברגמן, לצידם של חן אמסלם-זגורי, אושרי כהן ושלמה בראבא.
הוא מרבה לקריין, היה קריין חסויות של קשת והשתתף בפרסומות רבות ברדיו ובטלוויזיה.
קריאף עובד גם כצלם ועורך צילום ווידאו. דיבב את החתול כראמל בסדרה ״כראמל״ שיצאה ב-2 בינואר 2022 בכאן חינוכית ומבוססת על סדרת הספרים "כראמל" שכתבה הסופרת מאירה ברנע-גולדברג.
הערות שוליים

↑  http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?ArticleId=17986&Subj=1&Area=1
הודא עזרא נונו

הודא עזרא איברהים נונו (בערבית: هدى عزرا نونو; נולדה ב-7 בספטמבר 1964) היא אשת עסקים, פוליטיקאית, ודיפלומטית יהודייה-בחריינית. כיהנה כשגרירת בחריין בארצות הברית בין יולי 2008 לסוף 2013 ובמקביל כשגרירת בחריין בקנדה מיוני 2009.
קורות חיים

נונו היא בת למשפחה יהודית שהיגרה מעיראק  לבחריין בתחילת המאה ה-20 (בבחריין גרים עשרות יהודים שהיגרו מעיראק ומעוד מקומות). אביה וסבה עסקו בבנקאות ובחלפנות כספים.
נונו היא בעלת תואר ראשון בחשבונאות מאוניברסיטת העיר לונדון ותואר שני במנהל עסקים. היא עבדה בחברת מחשבים גדולה, וכיהנה כמנכ"לית ארגון פיקוח על זכויות האדם בבחריין. בסוף 2006 מונתה על ידי מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה כחברה במועצת השורה (הפרלמנט הבחרייני), כאשר חברת הפרלמנט אליס סמעאן מונתה לתפקיד סגנית יושב ראש הפרלמנט. בפרלמנט הבחרייני מכהנים 80 חברים, מחציתם ממונים על ידי המלך ומחציתם על ידי האזרחים. ביולי 2008 התמנתה נונו לשגרירת ארצה בארצות הברית, השגרירה היהודייה הראשונה ממדינה ערבית, והאישה הבחריינית הראשונה שמונתה לתפקיד שגריר בארצות הברית.
חיים אישיים

נונו נשואה לסלמן אידאפאר, יהודי בריטי שהכירה במהלך לימודיה, ואם לשני בנים. בנוסף לכך היא קרובת משפחתו של איברהים דאוד נונו, אשר כיהן, החל משנת 2000, ובמשך שתי קדנציות, כחבר הפרלמנט הבחרייני.
הערות שוליים

↑  Bahrain's Next Ambassador in Washington, www.washingtoninstitute.org
↑  Duin, Julia (2012-05-26). "Bahrain protests have complicated job for Houda Nonoo, first Jewish ambassador from an Arab nation". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2018-02-25.
↑  Mozgovaya, Natasha (2011-03-14). "Meet Houda Ezra Ebrahim Nonoo, Bahrain's Jewish U.S. Ambassador". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2018-02-25.
חיים לוק

| --- | --- |

 לידה:  1942 (בן 82 בערך) קזבלנקה, מרוקו
 מוקד פעילות:  מרוקו, ישראל, ארצות הברית - לוס אנג'לס.
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  עברית, ערבית מרוקאית 
 כלי נגינה:  תוף, דרבוקה
 
ר' חיים לוק (נולד בשנת 1942 בקזבלנקה) הוא מחנך, חזן ופייטן ישראלי השר בסגנון מרוקאי-מסורתי. לוק הוא מהמובילים והמייצגים של הפיוט הצפון אפריקאי בעולם.
אודות

כשהיה בן 4 שנים, אביו נפטר. אמו התפרנסה מעבודות משק בית. ר' חיים החל את דרכו המוזיקלית במקהלת "אם הבנים" במרוקו ולמד בישיבת "עץ חיים" בטנג'יר. בגיל 10 הפך לתלמידו של רבי דוד בוזגלו, שנודע כאחד מגדולי הפייטנים-חזנים של החזנות המרוקאית. בגיל 13 נשלח ללונדון ללמוד בישיבת תורת אמת (שניידר'ס).
במרוקו לוק שימש כמורה ומחנך. בהיותו כבן 20 הקים בית ספר יהודי בהוראת הרב אהרון מונסונגו לימים הרב הראשי של מרוקו. לוק עלה לישראל בשנת 1964 והוא כבר נשוי ואב לילד. גם בישראל עסק בהוראה. ב-1987 עקר לארצות הברית ושימש כחזן ופייטן בלוס אנג'לס. בשנת 2004 שב לישראל. ב-2011 זכה בפרס שרת התרבות למבצעי מוזיקה. בנימוקי השופטים נכתב כי הפרס מוענק לו "על מפעל חיים בהנצחת המורשת המוזיקלית של יהדות מרוקו, על הנחלתה לדורות של צעירים ומבוגרים מכל שדרות החברה הישראלית ועל קידום הסובלנות הבין-דתית והשלום באמצעות המוזיקה".
ללוק אחד עשר ילדים.
בן אחיו הוא הפייטן משה לוק.
מאלבומיו

חי גואלנו 2009
אברהם אבינו 2009
הפטרות השבוע 2008
פרשיות השבוע והפטרות 2008
פיוטים משירי ידידות 2007
התיקון הכללי המדויק 2007
פרקי אבות 2006
תיקון הכללי 2006
בארמון המלך במרוקו 2006
טעמי המקרא 2006
הפטרות לסוכות, שמחת תורה ושמיני עצרת 2005
הפטרות לחג הפסח 2005
הפטרות לראש השנה ויום הכיפורים 2005
אדון הסליחות - לימים הנוראים 2005
שיר השירים 2005
מוזיקה אנדלוסית מקורית 2005
קסידות 2004
פיוטים משירי ידידות - חלק 1 2004
פיוטים משירי ידידות - חלק 2 2004
בשירה ובפיוט 2004
פיוטים - חלק א' 2004
פיוטים - חלק ב' 2004
פיוטים - חלק ג' 2004
בשירה ופיוט 2004
אדון הסליחות 2004
אלא אנדלוסית 2004
יש לציין שהקלטת רוב האלבומים נעשתה כבר בשנות ה-70 וה-80 והתאריכים המצוינים לעיל הם תאריכי העריכה המחודשת והעברתם מקלטות טייפ לצריבה על גבי דיסקים.
הערות שוליים

↑  אמירה של פרופסור אדווין סרוסי המצוטטת בכתבתו של  בן שלו, תזמורת ירושלים החדשה ופווארוטי של עולם הפיוט, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296610105171  ISNI: 0000 0000 6846 1840  MusicBrainz: 612209f6-dab6-4075-8d37-088d65a0676a  VIAF: 97487794   WorldCat (עם VIAF): 97487794
אירוע טונגוסקה

| --- | --- |
עצים שנפלו בפיצוץ וצולמו על ידי משלחת המחקר של 1927
עצים שנפלו בפיצוץ וצולמו על ידי משלחת המחקר של 1927
 סוג:  פגיעת מטאוריט
 תאריך התרחשות:  30 ביוני 1908 
 שעה:  7:17
 משך האסון:  שניות
 במדינות או באזורים:  אגן נהר טונגוסקה הסלעי בסיביר שברוסיה
 הרוגים:  דיווח לא מאומת על שלושה
 פצועים:  כנראה כמה עשרות
 נזק:  נפלו כשישים מיליון עצים בשטח של כ-2,150 קמ"ר
 קואורדינטות:  60°55′00″N 101°57′00″E﻿ / ﻿60.916666666667°N 101.95°E﻿ / 60.916666666667; 101.95
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאירוע טונגוסקה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניאירוע טונגוסקה מיקום ותחומי ההשפעה של אירוע טונגוסקה. צבע אדום: יערות אשר נהרסו (רדיוס 20 ק"מ), צבע כתום: כמות נזקים גבוהה (רדיוס 100 ק"מ), צבע כחול: אזורים אשר הושפעו מהרעש של הפיצוץ (רדיוס 1,500 ק"מ)
 
אירוע טוּנְגּוּסְקָה (ברוסית: Тунгусский феномен) היה פיצוץ עז שאירע באגן נהר טונגוסקה הסלעי, בלב יער הטייגה בסיביר, בשעה 7:17 ב-30 ביוני 1908. האירוע גרם להרס סביבתי עצום, ואולם בשל הריחוק ממקום יישוב, לא ידוע אם היו אבידות בחיי אדם. עד היום לא ידוע בוודאות מה היה הגורם לפיצוץ, אך הסברה המקובלת היא כי הוא נגרם כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ.
חקר האירוע

אירוע טונגוסקה נחקר לראשונה רק לאחר שנים רבות מאז שהתרחש אותו פיצוץ מסתורי, בשל תנאי הגישה הקשים למקום, המרוחק מכל יישוב. המשלחת הראשונה מטעם האקדמיה הסובייטית למדע בראשות המינרלוג ליאוניד קוליק הגיעה לאזור רק ב-1921 - 13 שנים לאחר האירוע. המשלחת חשפה במקום עצים מוטלים ברדיוס של 25 ק"מ ממקום הפיצוץ, וכיום מעריכים כי מעוצמת הפיצוץ נפלו כשישים מיליון עצים בשטח של כ-2,150 קמ"ר. מסקנתה של המשלחת הייתה שהאירוע נגרם כתוצאה מהתנגשות מטאוריט ענק. קוליק שכנע את השלטונות הסובייטים לממן משלחת נוספת לאזור הפגיעה בטענה שברזל מטאוריטי מאזור הפגיעה יוכל לשמש את התעשייה הסובייטית. ב-1927 הגיעה משלחתו השנייה של קוליק אל אזור הפגיעה, אך להפתעתו לא נמצא כל מכתש שיעיד על פגיעת מטאוריט באזור, עובדה שהקשתה על הבנת נסיבות האירוע. קוליק גם הצליח לערוך סקר אווירי של האזור, אשר חשף שהאירוע החריב עצים בצורה של פרפר ענק. אך גם הסקר האווירי לא מצא כל מכתש פגיעה.
גם כיום, יותר מ-100 שנה לאחר האירוע, עדיין מבחינים בבירור בתצלומי לוויין, בסימני פגיעה ביער.
ממצאים והסברים

התאוריה המקובלת כיום היא שאסטרואיד או חלק משביט התפוצץ מעל שמי סיביר. גוף כזה, המורכב בעיקר מקרח ומאבק, התפרק באטמוספירת כדור הארץ בגובה רב תוך שהוא יוצר כדור אש וגלי הדף. ההערכה היא שהגוף היה בקוטר של כ-60 מטרים, מסה של 100,000 עד מיליון טונות ונע במהירות של 100,000 קמ"ש. הגוף התפוצץ בגובה של 5 עד 10 ק"מ מעל פני השטח ויצר פיצוץ אווירי בעוצמה של 10 עד 20 מגהטון TNT, עוצמה השקולה ל-1,000 פצצות מהסוג שהוטל על הירושימה. פיצוץ זה, למרות עוצמתו, לא יצר מכתש פגיעה, מאחר שרוב האנרגיה התפזרה באוויר, חלקי הגוף התאדו בחום הרב והגזים נבלעו באטמוספירת כדור הארץ. מאידך, הרעש שיצר הפיצוץ היה גדול יחסית לעוצמתו - מוערך כ-197 דציבל, אחד הרעשים העזים ביותר לאירוע יחיד בהיסטוריה של המין האנושי.
מוקד האירוע נראה בבירור היות שכל העצים נמצאו מוטלים ארצה בצורה מעגלית, פונים החוצה מהמוקד, ברדיוס של כ-15 עד 30 ק"מ מהמוקד. בטווח זה הושמד כל החי והצומח, וגם שני עשורים לאחר הפיצוץ נצפו מעט מאוד חיים בסביבה והצמחייה לא התאוששה.
עדי ראייה שצפו באירוע מרחוק דיווחו על כדור אש ענק שהגיח מהשמיים מלווה ברוחות עזות וחמות שהפילו אנשים אל הקרקע. לאחר הפגיעה הורגשו גלים סייסמיים שזעזעו את הבתים ודמו לגלי רעידת אדמה. גלים אלה גם נרשמו בגלאים במערב אירופה. הפיצוץ היה כה עז, עד שנצפה במרחק של 800 ק"מ. עקב התאיידות השביט בפיצוץ, נבלעו הגזים באטמוספירה וגרמו לשמי הערב בסיביר ובאירופה לבהוק בצורה מוזרה חודשים רבים לאחר האירוע.
בתחילת המאה ה-21 העלו חוקרים איטלקים את הסברה שאגם צ'קו (Lake Cheko), הנמצא כ-5 ק"מ צפונית מערבית למרכז ההרס, הוא המכתש של פגיעת המטאוריט. בדיקת סונאר אקוסטי שנעשתה באגם הראתה שקע בקרקעיתו שייתכן כי הוא המכתש. החוקרים משערים כי המטאוריט אכן התפוצץ באוויר, אך חתיכה ממנו פגעה בקרקע ויצרה את מכתש צ'קו.[דרוש מקור]
ממצאים והסברים > השערות חלופיות

רובה של פסקה זו אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
היעדר מכתש פגיעה והעובדה כי לא נמצאו במקום שברי מטאוריט, גרמו למדענים ולחוקרים לחפש הסברים אחרים לאירוע ולהעלות תאוריות שונות במידות אמינות משתנות בתקווה למצות את מה שראו כסתירות. תאוריות אלה נחשבות כיום ספקולטיביות, משום שהן מתארות תופעות שעדיין לא נצפו באופן טבעי ויש פחות ראיות לנכונותן. בין התאוריות שהועלו:
חור שחור זעיר: ב-1973 העלו הפיזיקאים אלברט ג'קסון ומיכאל ראיין את הסברה שהאירוע נגרם בשל מעבר חור שחור זעיר דרך כדור הארץ. לסברה זו אין תומכים רבים מכמה סיבות: ראשית, לא נתגלו הוכחות לפיצוץ ביציאה מכדור הארץ. כמו כן, על פי התאוריה של סטיבן הוקינג, חור שחור זעיר פולט אנרגיה דרך קרינת הוקינג, והיה מתאדה הרבה לפני שהיה מגיע לכדור הארץ.
אנטי-חומר: ב-1965 הציעו שלושה מדענים (קוואן, אטלורי וליבי) סברה שהפיצוץ נגרם מפגיעה של אנטי-חומר שהגיע מהחלל, והתאיין כשפגע באטמוספירה המורכבת ברובה מחומר. סברה זו אינה מתיישבת עם העובדה שבאזור נמצאו רסיסים המכילים מינרלים. אין גם הוכחות אסטרונומיות שגושי אנטי-חומר בכלל קיימים באזורנו בגלקסיה. לו היו קיימים, היו פולטים תוך כדי תנועתם אנרגיה בצורת קרינת גמא, והיו מושמדים מפגיעה באבק קוסמי וברסיסים בין כוכביים לפני שהיו מגיעים אל כדור הארץ.
פצצת מימן טבעית: האסטרונומים ד'אלסיו והרמס הציעו ב-1989 תאוריה שלפיה שביט שהתקרב לכדור הארץ והכיל אחוז גבוה במיוחד של דאוטריום, עבר תהליך היתוך גרעיני והתפוצץ כמו פצצת מימן טבעית, תוך שחרור אנרגיה עצומה. סזר סירוונט הציע ב-1990 תאוריה דומה: פיצוץ ראשוני שחרר אנרגיה קינטית רבה, שהתניעה תהליך פיצוץ תרמו-גרעיני.
סערה גאומגנטית: מספר תאוריות מנסות לקשר את האירוע לסופה אלקטרומגנטית דומה לזו המתרחשת לאחר פיצוץ תרמו-גרעיני בסטרטוספירה. ולרי בוארקוב פיתח מודל של כדור אש אלקטרומגנטי אשר כביכול מסביר את הפיצוץ.
מגדל טסלה: אוליבר ניקלסון, היסטוריון של המדע, הציע שהאירוע הוא תוצאה של ניסוי בידי ניקולה טסלה, תוך שימוש במגדל טסלה (מגדל וורדנקליף), שנעשה באחת המשלחות של רוברט פירי אל הקוטב הצפוני. תאוריה זו לא זכתה להערכה, לאור העובדה שבעת ההיא מגדל וורדנקליף היה ברובו בלתי פעיל, או שלא היה פעיל כלל.
התרסקות עצם בלתי מזוהה: מספר תאוריות חלופיות שהועלו לאורך השנים עסקו בסברה שאירוע טונגוסקה נגרם כתוצאה מפעילות של יצורים תבונתיים מהחלל החיצון, בהם לפי אחת התאוריות חללית חייזרית התפוצצה מעל שמי רוסיה. בשנת 2004, קבוצה מטעם קרן "Tunguska Spatial Phenomenon" טענה כי מצאה שברים מהחללית החייזר באתר בו אירע אירוע טונגוסקה. בשנת 2009, ד"ר יורי לאבווין, נשיא קרן "Tunguska Spatial Phenomenon", חזר על הטענות הללו וציין כי הטענה מסתמכת על ממצאים של לוחות קוורץ שנמצאו באתר בעלי סימנים יוצאי דופן, אשר לטענתו, הם שרידים של לוח הבקרה בחללית שהתרסקה.