stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וקטורים קוואריאנטיים וקונטרוואריאנטיים
הגדרה > טרנספורמציה של בסיסים כאשר עוברים ממרחב אוקלידי למרחב כללי

אם הטרנספורמציה הייתה ממרחב אולקידי למרחב כלשהו ניתן יהיה להשתמש בנוסחאות הבאות. לכן אחרי שבוצעה הטרנספורמציה למערכת קואורדינטות השנייה, קיימים שני בסיסים למערכת הקואורדינטות החדשה. כלומר כדי לקבל את הבסיס הקוואריאנטי אשר מתאים לרכיבי הווקטור הקונטרוואריאנטיי נבצע את טרנספורמציית 
הבסיס הבאה:  {\vec {e}}_{i'}={\frac {\partial {\vec {r}}}{\partial x^{i'}}}={\frac {\partial x^{i}}{\partial x^{i'}}}{\vec {e}}_{i}.
כדי לקבל את הבסיס הקונטרוואריאנטי שמתאים לרכיבי הווקטור הקוואריאנטיים נבצע את טרנספורמציית הבסיס הבאה:  {\vec {e}}^{i'}={\vec {\nabla }}x^{i'}={\frac {\partial x^{i'}}{\partial x^{i}}}{\vec {e}}^{i}.
הגדרה > סיכום

כל וקטור  {\vec {V}} בכל נקודה במרחב ניתן לייצג את הווקטור הזה באמצעות שני בסיסים של מערכת הקואורדינטות  x': הבסיס  {\vec {e}}^{i'} והבסיס  {\vec {e}}_{i'}, נסמן בהתאמה את הרכיבים בבסיסים אלו הרכיבים הקוואריאנטים  V_{i'} והרכיבים הקונטרוואריאנטיים  V^{i'} . בכך מקבלים את ההצגה של הווקטור  {\vec {V}} בשני בסיסים שונים באותה מערכת הקוארדינטות 
 {\vec {V}}=V^{i'}{\vec {e}}_{i'}=V_{i'}{\vec {e}}^{i'}
ראו גם

4-וקטור
הורדה והעלאה של אינדקסים
מטריקה רימנית
מטריקה
טנזור
גאומטריה דיפרנציאלית
טנזור השדה האלקטרומגנטי
לקריאה נוספת

Schutz, B. F., & Schutz, D. B. F. (1980). Geometrical methods of mathematical physics. Cambridge university press.
הערות שוליים

↑  Alok Kumar, Covariant and Contravariant Vectors
↑  296.Coordinates, www.mysearch.org.uk
↑  Kelly, Solid Mechanics Part III, עמ' 140
↑  Cyril, Introduction to Tensors, einsteinrelativelyeasy.com (באנגלית בריטית)
↑  Charbel Tannous, [https://hal.archives-ouvertes.fr/hal-02973068/document Tensor calculus and anisotropic elasticity for the
impatient], עמ' 3
↑  Microsoft Word, Naming Contravariant and Covariant Vector Components
↑  Anna Vainchtein, Change of basis, reciprocal basis vectors, covariat and contravariant components of a vector and metric tensor, lecture notes
1 2  MURRAY R. SPIEGEL, VECTOR ANALYSIS, New York: McGraw Hill, 1956
1 2  Taha Sochi, Introduction to Tensor Calculus, עמ' 18
1 2  K.F.Riley,  M.P.Hobson, S.J.Bence, Mathenatical methods for physics and engineering, New York: Cambridge University Press, 2006, עמ' 955-962
איור 1: הרכיבים הקונטרוואריאנטים והרכיבים הקוואריאנטים של הווקטור.
איור 2: וקטור בבסיס הקוואריאנטי והקונטרוואריאנטי
הרכיבים הקונטרוואריאנטיים (מימין) והרכיבים הקווריאנטיים (משמאל) של וקטור בבסיס לא אורתוגונלי
חיים מרדכי לבטון

| --- | --- |
 לידה:  1780 לערך ה'תק"ם לערך
 פטירה:  30 במאי 1869 כ' בסיוון ה'תרכ"ט חלב, סוריה
 תקופת הפעילות:  ?–1869 
 תפקידים נוספים:  רבה הראשי של חלב
 חיבוריו:  שו"ת "נכח השולחן" וספר הדרושים "בן יאיר"
 
הרב חיים מרדכי לבטון (ה'תק"ם, 1780 - ה'תרכ"ט, 1869) היה דרשן, פייטן, אב בית הדין ורבה הראשי של חלב.
תולדות חייו

נולד בשנת 1780 (ה'תק"ם) לערך בחלב שבסוריה לרב חלפון לבטון, בן למשפחה מצאצאי מגורשי ספרד. כשבגר התפרנס ממסחר בשותפות עם הגביר חביב מצרי. בשנת 1858 (תרי"ח) כשנפטר הרב אברהם ענתיבי, התמנה לרבה הראשי של חלב, וכיהן במשרה זו עד לפטירתו.
התפרסם בחכמתו ויושר דינו בקרב כל תושבי עירו, יהודים וערבים כאחד, ואף זכה לאות כבוד מהממשל הטורקי על פעילותו הציבורית. מופתים רבים נקשרו בדמותו, ובזמנו פרחה עירו מבחינה רוחנית. בית דינו התפרסם בכל האזור, ורבים[דרוש מקור] הכתירוהו כגדול רבני ארם צובא (חלב). עסק גם בכתיבה, וחלק מפיוטיו מושרים על ידי בני קהילתו בשירת הבקשות.
לאחר פטירתו, הוציא נינו הרב יום טוב ידיד הלוי ספר הכולל את תולדותיו ומופתיו בשם שבחי מהר"ם. כן נכתבו תולדותיו על יד הרב עזרא בצרי ונדפסו בספריו בן יאיר ונכח השולחן. הרב עובדיה יוסף מזכיר רבות מדברי תורתו בשיעוריו.
לרב לבטון נולדו שלושה בנים מאשתו הראשונה, ולאחר פטירתה, כשהיה כבן 70, כתב בספרו תשובה הלכתית לפיה אדם שאין לו בנות (או שיש לו בנות ואין לו בנים), וכוחו עדיין במותניו, כל זמן שאשתו חיה הוא לא מחויב להביא בנות לעולם מתוקף מצוות פרו ורבו, אך אם אשתו מתה הוא מחויב להינשא שוב כדי להביא בנות לעולם. וכן עשה והתחתן עם אישה צעירה. לפני נישואיו בשנית, התחייב לאשתו לעתיד כי ישיא את הבת שתוולד להם. ואכן נולדה להם בת אחת בלבד, והוא חיתן אותה עם הרב עזרא בן הרב משה סוויד, מרבני חלב
תולדות חייו > פטירתו

בכ' בסיוון תרכ"ט, 30 במאי 1869, נפטר רבי חיים מרדכי ונקבר במערת הצדיקים בחלב המכונה "מלכבי" סמוך למערת אליהו הנביא. נינו רבי יום טוב ידיד הלוי מתאר בקונטרס "שבחי מהר"ם" את פטירת סבו
בליל סילוקו של ארון הקודש - שהוא ליל עשרים בסיוון תרכ"ט - היה ליל מוצאי שבת קודש, ושם נמצאו כל הרבנים הגדולים מלבד כל יוצאי ירכו, ושם התפללו תפילת ערבית. והרב הקדוש ענה "אמן יהא שמיה רבה" בכל כחו, כדרכו בקודש, והיו פניו מאירים ומבריקים כאור החמה שבעתיים, לאחר ההבדלה, השתנו סדרי בראשית, פתאום באה רוח סערה וכיבתה כל הנרות ונכנס מן הפתח ברק אחד והלך ישר אל המיטה אשר הרב ז"ל שוכב עליה, ונשבר חלון על ידו שיצא הברק דרך חלון הבית, באותו הרגע נפלו כל העם על פניהם ואמרו פסוק "שמע ישראל" וידעו כי עלתה נשמתו הטהורה...ונקבר בכבוד גדול במערת הצדיקים...
משלושת בניו ומבתו זכה להעמיד צאצאים רבים שהמשיכו את מורשתו למשפחות: הדאיה, הלוי, לבטון, סוויד, עטיה ושוויכה. מצאצאיו הידועים: נכדו, הדיין הרב יצחק לבטון, הרב שלום הדאיה, הרב עובדיה הדאיה והמקובל הרב מרדכי עטיה.
נינו הוא הרב יעקב שוויכה מרבני קריית מלאכי ומראשי ישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד.
את מקומו ברבנות מילא הרב שלום כאסכי, אחריו הרב שאול עזרא דוויק, הרב מנשה סתהון, הרב משה כהן, והרב אהרן שוויכה יחד עם הרב משה סוויד.
ספריו

נכח השלחן - שו"ת וחידושים על ארבעת חלקי השו"ע, נדפס לראשונה בשנת תרכ"ח, 1868 באיזמיר, שבטורקיה, יצא לאור במהדורה מחודשת בשנת תשס"א, 2001 בירושלים, וכן מופיע בפרויקט השו"ת של בר-אילן.
בן יאיר - דרושים על התורה, נדפס בירושלים לראשונה בשנת תרפ"ה, 1925, ויצא לאור במהדורה מחודשת בשנת תשנ"א, 1991.
ספרי מופתיו

שבחי מהר"ם.
דבש וחלב תחת לשונך.
חכמי ארם צובה בערכו.
ספרים נוספים נמצאים בכתבי יד.
הערות שוליים

↑  היה חמיו של הרב אליהו שוויכה בן הרב אהרן שוויכה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297391905171  ISNI: 0000 0000 6696 8111  LCCN: nr96002959  VIAF: 2320157704203644440000   WorldCat (עם VIAF): 2320157704203644440000
חארמאנלי

חארמאנלי (בבולגרית: Харманли) היא עיר בדרום בולגריה, השלישית בגודלה במחוז חאסקובו ושוכנת 228 קילומטרים דרומית מזרחית מהבירה סופיה ו-27 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.
היסטוריה

היישוב מתועד לראשונה ב-1510 בהקשר בנייתו של חאן על גדות נהר חארמאנלי. החאן שניצב על אם הדרך בין בלגרד לאיסטנבול קיבל בהדרגה גם חשיבות צבאית ובוצר על ידי העות'מאנים. בהדרגה החל להתפתח ישוב מסביב לחאן. ב-1585 נבנה גשר מעל הנהר חארמאנלי שנועד להקל על התעברוה אל החאן והיישוב. ב-1835, תקופת התחייה הלאומית הבולגרית נבנתה ביישוב כנסיית אנסטסיה הקדושה, שהפכה לאחד מסמליו. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך בהמשך נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, באופן חד צדדי על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה ומאז נכללת חארמאנלי בשטח בולגריה.
דמוגרפיה

בין 1985 ל-1998 חל גידול מתון בכמות האוכלוסין, בשיעור של 1.8 אחוזים. בעשור הראשון של המאה ה-21 חל קיטון בכמות האוכלוסין בשיעור של 7.33 אחוזים, שרובו נובע בשל הגירת עבודה מהאזור, אך גם בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. 49.4 אחוזים מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.6 אחוזים הן נשים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 85.68 אחוזים הם בולגרים, 7.42 אחוזים ממוצא טורקי ו-6.44 אחוזים הם צוענים.
כלכלה ותחבורה

בשטח הרשות המקומית קיימים שטחים חקלאיים ובהם מגדלים בעיקר דגנים וירקות. מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע מתעשייה קלה, בעיקר עיבוד מזון, טקסטיל וטבק. העיר סמוכה לנתיבם של שני כבישים מהירים. האחד הכביש המהיר סופיה – פלובדיב – איסטנבול, והשני הכביש הפנים בולגרי בין רוסה לחאסקובו. בסמוך לעיר עובר עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים ובעתיד אמור לעבור בסמיכות אליה עורק מספר 9.
הערות שוליים

↑  תקציר ההיסטוריה של חארמאנלי, באתר bulgaria.domino (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548030405171  LCCN: n81010986  VIAF: 127847193   WorldCat (עם VIAF): 127847193
חצי האי לינזלי

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  72°03′00″S 98°11′00″W﻿ / ﻿72.05°S 98.1833°W﻿ / -72.05; -98.1833
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי לינזלי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי לינזלי
 
חצי האי לינזלי (באנגלית: Linsley Peninsula) הוא חצי אי רחב, מכוסה קרח, בצפון האי ת'רסטון, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
צורת חצי האי מלבנית.
חצי האי בולט לחלקו הדרומי של מפרצון מרפי - כך שהוא מחלק את המפרצון לשני מפרצונים, משני צדדיו של חצי האי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה לראשונה מהאוויר בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
חצי האי נקרא על שמו של לוטטנט קומנדר ריצ'רד ג'י. לינזלי (Richard G. Linsley), מצי ארצות הברית, שהיה טייס מטוס הרקולס LC-130, אשר שימש לטיסות תמיכה עבור משלחת החקר הגאולוגית של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, אשר עבדה באי ת'רסטון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1968–1969.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
חולין בעזרה

| --- | --- |
מקום העזרה בבית המקדש (בכחול)
 מקרא:  ספר דברים, פרק י"ב, פסוק כ"א
 תלמוד בבלי:  מסכת קידושין, דף נ"ז, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק ב', הלכות א'–ד'
 ספרי מניין המצוות:  ספר יראים (השלם) סימן קח
חולין בעזרה הוא איסור הלכתי לשחוט בעלי חיים כשרים שהם חולין, (=שאינם קודשים) בתוך שטח העזרה שבבית המקדש. במקרה ונשחטו באיסור, הם נאסרים באכילה ובהנאה.
לשיטת ספר היראים איסור זה הוא אחד מתרי"ג המצוות.
מקורות האיסור ותוקפו

נאמר בתורה: ”כִּי יִרְחַק מִמְּךָ הַמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' אֱלֹקיךָ לָשׂוּם שְׁמוֹ שָׁם וְזָבַחְתָּ מִבְּקָרְךָ וּמִצֹּאנְךָ אֲשֶׁר נָתַן ה' לְךָ כַּאֲשֶׁר צִוִּיתִךָ וְאָכַלְתָּ בִּשְׁעָרֶיךָ בְּכֹל אַוַּת נַפְשֶׁךָ” (ספר דברים, פרק י"ב, פסוק כ"א)
ומכאן למדו חכמים במסכת קידושין איסור שחיטה של חולין בעזרה: ”...כי ירחק ממך המקום וזבחת, ברחוק מקום אתה זובח, ואי אתה זובח במקום קרוב, פרט לחולין שלא ישחטו בעזרה...” (תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ז, עמוד ב')
מלבד הדרשה לאסור את השחיטה הובאו בתלמוד גם דרשות המלמדות שהבשר שנשחט באופן זה נאסר באכילה.
בתלמוד דנו האם איסור זה הוא מדאורייתא או מדרבנן.
הרמב"ם כותב שהאיסור הוא "מדברי קבלה". לדעת הכסף משנה האיסור הוא מדאורייתא, ואילו לדעת המגיד משנה האיסור הוא מדרבנן, ודרשות הפסוקים הן רק אסמכתא.
פרטי דינים

בשר ששחיטתו נעשתה בעזרה נאסר באיסור הנאה.
שחיטה שאינה ראויה שנעשתה בעזרה, אינה בכלל איסור זה, והבשר מותר בהנאה. וכן הדין לחיות טמאות שנשחטו בעזרה.
העונש לעובר על איסור זה (השוחט חולין בעזרה או אוכל מבשר כזה) הוא מכת מרדות. יש ראשונים שנראה מדבריהם שהעונש הוא מלקות.
אין להכניס לעזרה גם בשר שחוט או פירות.
המקדש אשה בחולין שנשחטו בעזרה אינה מקודשת (כדין המקדש אשה באיסורי הנאה).
ראו גם

שחוטי חוץ
הערות שוליים

↑  ספר יראים השלם סימן קח (מהדורה קודמת שצא).
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף כ"ב, עמוד א', ודף כ"ג, עמוד ב' שנחלקו בזה רבי מאיר ורבי יהודה, וכן חזקיה ורבי אבהו
1 2 3  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק ב', הלכה ג'
1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות שחיטה, פרק ב', הלכה ב'
↑  ראו תוספות, מסכת פסחים, דף כ"ד, עמוד ב', ד"ה הכל ובצל"ח שם.
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ו, עמוד ב'
חצי האי לברדור

| --- | --- |

צלע גבעה בניין, ניו פאונדלנד ולברדור, על החוף המזרחי של חצי האי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ ג'יימס, מפרץ סנט לורנס, מפרץ הדסון, ים לברדור, מצר הדסון, האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  55°N 69°W﻿ / ﻿55°N 69°W﻿ / 55; -69
 שטח:  1,400,000 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קנדה 
 על שם:  João Fernandes Lavrador 
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי חצי האי לברדור(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי חצי האי לברדור
 
 
חצי האי לברדור (באנגלית: Labrador Peninsula) הוא חצי אי גדול במזרח קנדה. ממערב תוחם אותו מפרץ הדסון, מצפון מצר הדסון ממזרח ים לברדור ומדרום-מזרח מפרץ סנט לורנס. חצי האי כולל את מחוז לברדור, המהווה חלק מפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור, ואת מחוזות סאגנה-לאק-סה-ז'ה, קוט-נורד ונורד דו-קוובק, השוכנים בקוויבק. שטחו הוא 1,400,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-150,000 נפש, לפי מפקד האוכלוסין של 2006.
מיקום וגאוגרפיה

חצי האי מוקף ים מכל עבריו פרט לדרום-מערב, שם הוא מתחבר עם קנדה גופא. החלק הצפון-מערבי של חצי האי לברדור הוא בצורת חצי-אי קטן, חצי האי אונגבה, המוקף במפרץ הדסון, מצר הדסון ומפרץ אונגבה. הנקודה הצפונית ביותר של חצי האי אונגבה, כף וולסטנהולם, היא גם הנקודה הצפונית ביותר של חצי האי לברדור ושל נפת קוובק.
חצי האי מהווה רמה שעמקי נהרות חוצים אותה. כמה רכסי הרים מתנוססים מעליה. הרי טורנגאט, בחלקו הצפוני של חצי האי, כוללים את הנקודה הגבוהה ביותר של חצי האי, מאונט קובוויק, המגיע לרום של 1652 מטרים והוא גם הנקודה הגבוהה ביותר בקנדה מזרחית לאלברטה. בהרים אלה נמצא גם הפארק הלאומי הרי טורנגאט, הפארק הלאומי היחיד של קנדה בחצי האי לברדור. הפארק שוכן בנפת ניופאונדלד ולברדור, ואילו הפארק הלאומי קורויואג שייך לנפת קוובק.
היסטוריה

חצי האי קרוי על שם חוקר ארצות פורטוגזי, ז'ואאו פרננדש לוורדור (João Fernandes Lavrador). מנואל הראשון מלך פורטוגל מסר לו בשנת 1499 כתב הרשאה, שנתן לו את הזכות לחקור חלק זה של האוקיינוס האטלנטי כפי שנקבע בחוזה טורדסיאס.
יחד עם פרו דה ברסלוש (Pêro de Barcelos), צפה לראשונה בלברדור בשנת 1498. פרננדש מיפה את חופי דרום-מערב גרינלנד והודיע על קיומם בפורטוגל ובאירופה. מעמדו כבעל נחלה איפשר לו להשתמש בתואר "לָוְרָדוֹר", שמשמעו בפורטוגזית איכר או "בעל חזקה בנחלת אדמה". פרננדש נתן למעשה את השם "טרה דה לוורדור" לגרנלנד, היבשה הראשונה שצפה, אבל עם הזמן התפשט השם לכל האזורים ובסופו של דבר התקבע בלברדור.
הערות שוליים

↑  http://www.heritage.nf.ca/exploration/portuguese.html=Memorial University of Newfoundland
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4033939-7  NKC: ge384810  VIAF: 246514375   WorldCat (עם VIAF): 246514375
חוקת 1793

חוקת 1793
חוקת 1793 (בצרפתית: Acte constitutionnel du 24 juin 1793 או Constitution montagnarde (חוקת ההר) או Constitution de l'an I (חוקת השנה הראשונה)) הייתה החוקה השנייה שכוננה בצרפת בימי המהפכה הצרפתית והחוקה הראשונה שהתקבלה תחת הרפובליקה הצרפתית הראשונה. החוקה הייתה אמורה להחליף את חוקת 1791 שלא הייתה רלוונטית לאחר שבוטל מוסד המלוכה. החוקה החדשה נוסחה על ידי ועדה של חמישה אישים, ביניהם לואי אנטואן דה סן-ז'וסט, שנבחרו לצורך תפקיד זה על ידי הוועידה הלאומית ואשר מתוקף בחירתם הפכו גם לחברי הוועד לשלום הציבור.
הנוסח הסופי של החוקה התבסס על הצהרת זכויות האדם והאזרח, שגרסה חדשה ורדיקלית שלה הופיעה כפתיח לחוקה (הצהרת זכויות האדם והאזרח של 1793). ההצהרה החדשה הכריזה כי כל בני האדם שווים על פי הטבע ובפני החוק. היא כללה הגנות מפני פגיעה של הממשלה בזכויות האדם, שהן הזכות לשוויון, לחירות, לביטחון ולרכוש. היא כללה הגנה על חירויות שונות, כגון חירות הדת והמצפון, חופש העיתונות, חופש ההתאגדות, והחופש למסחר. ההצהרה קבעה כי אדם אינו יכול למכור את עצמו או להימכר על ידי אחר, ובכך קבעה שעבדות אינה חוקית.
אחד החידושים העיקריים בפתיח של החוקה הוא ההוספה של מספר זכויות חברתיות וכלכליות כזכויות מוגנות של האדם והאזרח, ביניהן, זכות האזרח לרווחה, זכותם של נזקקים לקבל סיוע מהחברה, והזכות לחינוך.
ההצהרה בפתיח לחוקה קובעת גם מספר זכויות פוליטיות, שהחשובה והרדיקלית ביניהן היא זכות המרד. כך למשל נכתב כי "כאשר הממשלה פוגעת בזכויות של העם, המרד יהיה, עבור העם ועבור כל חלק ממנו, הזכות המקודשת ביותר והחובה ההכרחית ביותר" (סעיף 34).
על אף שהתקבלה על ידי הוועידה הלאומית ב-24 ביוני 1793 ואשררה במשאל עם עם 1,800,000 קולות בעד ו-11,000 קולות נגד, החוקה הושעתה מייד עם כינונה הרשמי ולמעשה מעולם לא שימשה כחוקה בפועל. הוועידה, שנשלטה על ידי היעקובינים, הכריזה על מצב החירום בשל מצב המלחמה בו הייתה צרפת שרויה. למרות שלא שימשה בחוקה בפועל, ההיסטוריון ולטר גראב טוען ש"חוקה יעקובינית זו... מסמנת את פסגת הדמוקרטיה הבורגנית שהמהפכה הצרפתית הגיעה אליה והיא שימשה דוגמה ומופת לחוקות הדמוקרטיות במאות ה-19 וה-20.
לאחר תקופת שלטון הטרור, שלטון תרמידור הביא לכינון חוקת 1795, שהייתה שמרנית יותר מחוקת 1793, שאפה ליצירת סדר חברתי ופוליטי ליברלי ולמנוע מרד.
הערות שוליים

↑  ולטר גראב, המהפכה הצרפתית, עמ' 75
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007361995405171  BnF: cb16684241s (data)  GND: 4155190-4  LCCN: no90010779  SUDOC: 034631887  VIAF: 176798666   WorldCat (עם VIAF): 176798666
חוקר נוער

חוקר נוער הוא שוטר המוסמך לחקור קטינים בגילאי 14–18 החשודים במעורבות בפלילים.
המחוקק בישראל רואה בקטינים כמי שראויים לשיקום ולהגנה. בהתאם לתפיסה זו, חוקר הנוער פועל על מנת להוציא את הקטין מהסביבה הפלילית ולסייע לשיקומו, תוך השתדלות להימנע מתיוגו ומפגיעה בו.
חוקרי הנוער עוברים הכשרה מיוחדת ופועלים בלבוש וברכבים אזרחיים. עבודתם אינה מופרדת מזו של המשטרה הכללית. חקירת בני הנוער מתבצעת בתוך תחנת המשטרה, אלא בנסיבות מיוחדות. חוקרים אלו פועלים בשיתוף גורמי חינוך וטיפול.
קטינים מתחת לגיל 14 נחקרים על ידי חוקר ילדים.
הערות שוליים

↑  חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול)
↑  הגדרת התפקיד באתר משטרת ישראל
↑  פקודות משטרת ישראל של המפקח הכללי - חקירת קטין
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זוראן זאאב

זוֹרָאן זָאאֶב (במקדונית: Зоран Заев; נולד ב-8 באוקטובר 1974 בסטרומיצה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) הוא כלכלן ופוליטיקאי מקדוני שכיהן כראש הממשלה השמיני של מקדוניה הצפונית ממאי 2017 עד ינואר 2020, ובשנית מאוגוסט 2020 עד ינואר 2022.
בתפקות כהונתו נחתם הסכם פרספה (אנ') עם יוון שסיים מחלוקת סביב השימוש בשם מקדוניה ואפשר את הצטרפות מקדוניה הצפונית לברית נאט"ו.
ביוגרפיה

זוראן זאאב נולד בסטרומיצה, סיים בית ספר תיכון בעירו, והוסמך בכלכלה באוניברסיטת סקופיה. לאחר לימודיו השתלב במערכת הפוליטית בארצו והצטרף למפלגת האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה. הוא כיהן כראש עיריית סטרומיצה ונבחר לפרלמנט המקדוני. בהמשך נבחר ליושב ראש מפלגתו. לאחר הבחירות שנערכו במקדוניה ב-2016 הקים זאאב ממשלת קואליציה ומ-31 במאי 2017 מכהן כראש ממשלת מקדוניה.
ממשלתו של זאאב מקיימת יחסים קרובים עם ישראל וקיים שיתוף פעולה כלכלי ותרבותי נרחב. בחודש מרץ 2018 נערכו בביטולה ובסקופיה שבמקדוניה מספר אירועים לציון יום השנה ה-75 לגירוש יהודי מקדוניה לטרבלינקה. ב-10 במרץ נערך בסקופיה "מצעד החיים" ואליו הצטרפו ראש ממשלת בולגריה בויקו בוריסוב, סגן שר הביטחון אלי בן דהן, חבר הכנסת זוהיר בהלול ושר החוץ הפולני. בהמשך נערכה ישיבת פרלמנט מיוחדת ובה נאמו זאאב ואלי בן דהן.
באותה שנה זאאב הוביל מהלך לחתימת הסכם עם ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס שסיים סכסוך ארוך שנים בין שתי המדינות על שמה של רפובליקת מקדוניה, שבמסגרתו ב-2019 שונה שם המדינה ל"מקדוניה הצפונית".
באוקטובר 2021 זאאב התפטר מתפקידו כראש מפלגתתו, האיחוד הסוציאל-דמוקרטי המקדוני, בבחירות המקומיות. דימיטר קובצ'בסקי נבחר להחליפו בראשות המפלגה בדצמבר באותה שנה, ובסופו של דבר החליף אותו בראשות הממשלה ב-16 בינואר 2022.
הערות שוליים

↑  Macedonia: 75th anniversary of Jewish deportations observed, באתר apnews (באנגלית).
↑  חוה פנחס-כהן, אחרי 75 שנים בולגריה לא מתנצלת, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2018.
↑  אלפים השתתפו בצעדה לזכר יהודי מקדוניה שנרצחו בשואה, באתר ynet, 12 במרץ 2018.
↑  אלדד בק, להציל את הזיכרון, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2018.
↑  AP, סופית: מקדוניה נקראת מעתה "צפון מקדוניה", באתר ynet, 13 בפברואר 2019
↑  TESTORIDES, KONSTANTIN (2021-11-01). "North Macedonia PM announces resignation after election loss". AP (באנגלית). נבדק ב-2022-06-24.
↑  "North Macedonia Ruling Party Elects Dimitar Kovacevski as Leader". Balkan Insight (באנגלית). 2021-12-13. נבדק ב-2022-06-24.
↑  "North Macedonia's Newly Elected PM Faces Raft of Challenges". Balkan Insight (באנגלית). 2022-01-17. נבדק ב-2022-06-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811491548205606  GND: 1168157110  LCCN: n2020047093  VIAF: 1962153895174602410004   WorldCat (עם VIAF): 1962153895174602410004
חארה (תוניס)

| --- | --- |

רובע החפסיה כיום
 מידע
 עיר:  תוניס 
 קואורדינטות:  36°47′56″N 10°10′12″E﻿ / ﻿36.798888888889°N 10.17°E﻿ / 36.798888888889; 10.17
 he
 
בית הכנסת הגדול של החארה ב-1960.
חארה (בערבית: الحارة), המכונה כיום חפסיה, היה הרובע היהודי ברובע המדינה בתוניס, בירת תוניסיה.
אטימולוגיה

"חארה", שפירושו "רובע" בניב הערבי התוניסאי, נגזר מארבע המשפחות היהודיות שהקימו את השכונה על פי הפולקלור המקומי. בערבית תוניסאית, ḥāra מתייחס אך ורק לשכונות יהודיות; בערבית תקנית, המונח פשוט פירושו "שכונה". החארה של תוניס בלט מרוב המלאחים משום שלא היו לו חומות שהפרידו בין האזור המיושב היהודי לשאר אזורי הרובע.
בית הכנסת ברובע נבנה בימי הביניים ונהרס ב־1961.
היסטוריה > סידי מחרז

לפי האגדה, היהודים ביקשו את התערבותו של סידי מחרז (אנ') (חי 951 - 1022) שהיה ולי מלומד ונחשב כיום הפטרון של תוניס, כדי לשכנע את הביי לאפשר להם להתיישב בתוך המדינה ולהגן על עצמם. לשם כך, הם הכינו שני פגיונות מצופים בזהב והציעו אחד מהם לביי כאות כבוד והערצה. ואז הרב שהוביל את המשלחת לפגוש את הביי אמר לו שיש עותק בקונסטנטינופול, ושסידי מחרז, משרתו הנאמן של הביי, יכול להחזיר אותו בעזרת כוחות הקסם שלו. בינתיים, היהודים הפצירו בסידי מחרז לשחק את המשחק ולהביא את הפגיון הנוסף אל הביי, ואז לבקש, כפרס, את הכנסתן של ארבע משפחות יהודיות למדינה. מחרז הסכים. מאחר שמשפחות יהודיות היו מעטות ומפוזרות, על פי הסכם זה הצליחו להיכנס כל האנשים שחיו בכפר מלאסין.
כדי לבחור את המיקום הטוב ביותר עבור הרובע החדש, הביי ביקש מסידי מחרז לזרוק את המקל שלו מראש הצריח לכיוון הפרבר של באב סויקה. היהודים בנו את בתי המגורים הפנימיים הראשונים שלהם בהיסטוריה של תוניס, היכן שנפל המקל.
דעיכה ושיקום

הקהילה היהודית של תוניס התגוררה בחארה מהמאה ה-13 עד שהחלו לעבור ללה גולט במהלך התקופה הצרפתית של תוניסיה. הרובע עבר תהליך שיקום ארוך, שהחל בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונמשך לאחר עצמאותה של תוניסיה ב-1956. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1956 היו בחארה 11,258 תושבים, מתוכם 7,638 יהודים. ישנן תוכניות בקרב התושבים לשחזר את סלא אל-כבירה, בית הכנסת הגדול של החארה, ולהסב אותו למוזיאון יהודי.
ראו גם

בית הכנסת אור תורה (תוניס)
בית הכנסת חארה
יהדות תוניסיה
הערות שוליים

↑  La Hara de Tunis en 40 photos de la collection de Bernard Allali
1 2  Fitoussi, Margaux. Ḥāra of Tunis. Encyclopedia of Jews in the Islamic World
1 2  Tunis: The Hara, 19th & 20th-century photographs
↑  Nostalgia, Memory, Place: Margaux Fitoussi on the Hara of Tunis. Harvard University
↑  Muslim locals seek Tunis synagogue revival to honour once vibrant Jewish quarter. The Times of Israel
החארה, המכונה כיום חפסיה.
זורבינג

זורבינג ברוטורואה
שני אנשים מתכוננים לזורבינג
זורבינג (באנגלית: Zorbing) הוא שעשוע ספורטיבי, שהמשתתפים בו מתגלגלים, במורד גבעה או רמפה כשהם בתוך כדור פלסטיק גמיש ושקוף. חלק מכדורי הזורבינג מכילים רתמות, ובהם יכולים להשתמש אדם אחד או שניים, בעוד שכדורים שאין בהם רתמות יכולים להכיל עד שלושה אנשים.
היסטוריה

כדורים עם מאפיינים דומים, אך קטנים יותר, יוצרו כבר בשנות ה-70 של המאה ה-20, כשעשוע למכרסמים שהם חיות מחמד. בשנות ה-80 פיתח מועדון הספורט האתגרי הלונדוני Dangerous Sports Club כדור ענק בקוטר של 23 מטרים, אך הוא פורק תוך זמן קצר.
ב-1994 הגו את רעיון הזורבינג שני ניו זילנדים, והם שנתנו לו את שמו. הם ייסדו באוקלנד, יחד עם שותפים נוספים, את חברת ZORB Limited, במטרה להפעיל את הזורבינג ברחבי העולם באמצעות זכיינים. האתר הראשון הוקם באותה שנה ברוטורואה שבניו זילנד, ומאז הוקמו אתרים נוספים ברחבי העולם, בין היתר באוסטרליה, אסטוניה, ארצות הברית בריטניה, הודו, יפן, סלובקיה, פולין, צ'כיה, קנדה, רוסיה, שוודיה, שווייץ ותאילנד. במשך השנים הוקמו חברות נוספות המפעילות אתרי זורבינג.
ב-2001 נכללה לראשונה המילה Zorbing במילון אוקספורד, והיא הוגדרה בו כ"ספורט שבו המשתתף מאובטח בתוך כמוסה פנימית בתוך כדור גדול ושקוף, שמגולגל לאורך הקרקע או במורד גבעות".
ב-2009 אירעה באתר זורבינג צ'כיה תאונה במהלכה נהרגה מורה ותלמיד נפצע קשה. בתאונה אחרת, שאירעה ב-2013 בעיירה דומבאי ברפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה שברוסיה, יצא כדור זורבינג מכלל שליטה, פגע בסלעים, ונבלם באגם קפוא במרחק קילומטר. אדם אחד נהרג לאחר ששבר את צווארו, ושני נפצע קשה.
מבנה הכדור

הכדור מורכב למעשה משני כדורים, אחד פנימי ואחד חיצוני, וביניהם שכבת אוויר, שמאפשרת לבודד את הנוסעים מפגיעות אפשריות ורצועות ניילון המחברות ביניהם. קוטרו המקובל של הכדור החיצוני הוא 3 מטרים ושל הכדור הפנימי 2 מטרים. רוחב שכבת האוויר הוא כ-50 ס"מ.
ראו גם

כדור מים
חוקת אוסטריה (1849)

חוקת מרץ או חוקת האצטדיון (בגרמנית: Märzverfassung או Stadionverfassung) הייתה[דרושה הבהרה] חוקה שהוכרזה ברחבי האימפריה האוסטרית ב-4 במרץ 1849, בעקבות אביב העמים ומהפכת 1848 בהונגריה. החוקה, בין השאר, העניקה אמנציפציה ליהודים באוסטריה.