stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בגרינלנד 2021
תוצאות

מס' בעלי זכות בחירה: 41,126
מס' מצביעים: 27,079 (המהווים אחוז הצבעה של 65.84%)
מס' הקולות הכשרים: 26,486
מס' הקולות הפסולים: 593
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| רשימה | רשימה | רשימה | מושבים בפרלמנט | מושבים בפרלמנט | קולות | קולות | קולות | קולות |  |  |
| כינוי הרשימה | כינוי הרשימה | ראש הרשימה | מס' |  | מס' | אחוז |  | ± |  |  |
| אינואיט אטקטיגיט |  | מוצי בואורופ אגדה | 12 / 31 | 4 | 9,912 | 37.42% |  | 11.64% |  |  |
| סיומוט |  | אריק ינסן | 10 / 31 | 1 | 7,971 | 30.10% |  | 2.66% |  |  |
| נאלראק |  | הנס אנוקסן | 4 / 31 |  | 3,249 | 12.27% |  | 1.28% |  |  |
| הדמוקרטים |  | ינס פרדריק נילסן | 3 / 31 | 3 | 2,452 | 9.26% |  | 10.43% |  |  |
| סולידריות |  | אקאלו ירימיאסן | 2 / 120 |  | 1,879 | 7.09% |  | 1.13 |  |  |
הערות שוליים

↑  Greenland’s parliament calls an early election
↑  Results - Parliament Election 2021
↑  Anti-mine party wins Greenland election
↑  Greenland’s premier loses majority ahead of new legislative session
↑  Greenland Parliamentary Elections: Independence on the Horizon
הבטח לי, אבא

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ו ביידן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר זיכרונות 
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  הוצאת מקמילן
 תאריך הוצאה:  2017
 מספר עמודים:  272
 סדרה
 ספר קודם:  הבטחות שצריך לקיים
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-1250171672
 
הבטח לי, אבא: שנה של תקווה, קשיים ותכלית (באנגלית: Promise Me, Dad: A Year of Hope, Hardship, and Purpose) הוא ספר זיכרונות מאת נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן. הספר פורסם לראשונה ב־14 בנובמבר 2017 ויצא לאור בעזרת הוצאת Flatiron Books.
בדצמבר 2018 ערך ביידן אירוע שמטרתו הייתה קידום מכירות של הספר. האירוע התקיים במיזולה שבמונטנה.
מקור שמו של הספר

מקור שמו של הספר הוא משיחה שניהל ג'ו ביידן עם בנו, בו ביידן לאחר שהחלה החמרה במצבו של בו ומותו כבר נראה באופק. בשיחה התוודה בו בפני אביו כי הוא משלים עם כך שעומד למות והבטיח לאביו שלא משנה מה יקרה, הוא יהיה בסדר. לאחר מכן ביקש מאביו להבטיח לו הבטחה דומה.
לאחר השיחה ובעקבות מות בנו, המילים שאמר בו לאביו באותו לילה הפכו עבור ביידן לסוג של מוטו לתקווה, ובשל כך החליט לתת את השם "הבטח לי, אבא" לספר הזיכרונות שכתב.
תוכן הספר

בספר ביידן כותב על אירועים וזיכרונות בחייו, החל מיחסיו עם נשיא ארצות הברית לשעבר והבוס שלו, ברק אובמה, דעתו על קמפיין הבחירות של הילרי קלינטון בבחירות לנשיאות שנערכו ב-2016, ורצח של שוטר שנרצח בעקבות הריגתו של אריק גארנר.
ביידן מזכיר בספר בספר את בחירתו הראשונה לסנאט, לאחר ניצחנו בבחירות לסנאט בדלאוור שנערכו ב-1972. פחות משישה שבועות לאחר מכן אשתו ובתו נהרגו ושני בניו נפצעו בתאונת דרכים.
ביידן מסקר את מותו של בנו הבכור, בו ביידן שנפטר מסרטן המוח ואת השפעת מותו על משפחת ביידן. בנוסף לכך ביידן מדבר גם על ההשלכות הפוליטיות של מותו של בו, אחת מהבולטות שבהן הייתה ההחלטה שלא להתמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2016.
מלבד התייחסות למשפחתו כלל ביידן בספר גם זיכרונות מעבודותו כפוליטיקאי. כך למשל התייחס ביידן לנשיא הראשון של הרפובליקה של סרביה (שהייתה אז חלק ממסגרת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה), סלובודן מילושביץ' ולפגישה בין השניים לאחר נסיעה של ביידן לאזור הבלקן. בספר כתב ביידן כי מילושביץ' שאל אותו מה הוא חושב עליו וביידן ענה לו "אני חושב שאתה חתיכת פושע מלחמה ושצריך לשפוט אותך ככזה". בנוסף לכך ביידן כתב כי הדבר שהוא הכי גאה בו בחייו המקצועיים הוא פעילותו בתחום הדיפלומטיה ויחסי חוץ.
ביידן נותן לעצמו קרדיט על קבלת פסק הדין אוברגפל נגד הודג'ס בשנת 2015 וזאת לאחר הצהרתו של ביידן חרף חוסר התיאום עם הבית הלבן, כי הוא תומך בנישואים חד-מיניים. דבר זה בא לאחר התנגדותו של ביידן למינוי רוברט בורק לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית כאשר ביידן היה יו"ר ועדת המשפטים בסנאט.
ביקורות

המגזין האמריקאי, ואניטי פייר תיאר את הספר כ"תוצאה של עליזות וכנות של כותב הספר".
ראו גם

פנקס שירות
חלומות מאבי
הערות שוליים

↑  Biden, Joe (14 בנובמבר 2017). Promise Me, Dad: A Year of Hope, Hardship, and Purpose. ISBN 978-1250171672. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  המרוץ ל-2020: ביידן מכריז כי הוא בעל הכישורים הרבים ביותר להיות נשיא, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2018
↑  Trombetta, Sadie (15 בנובמבר 2017). "This Is The Tragic Story Behind The Title Of Joe Biden's Memoir". Bustle. נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kaiser, Charles (26 בנובמבר 2017). "Promise Me, Dad review – moving Biden memoir that wonders: could he have beaten Trump?". The Guardian. נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אייל להמן, דוד ג'ו בא להציל את אמריקה. הכירו את ביידן, באתר ynet, 1 באוגוסט 2020
↑  קריסטי פרסונס, Biden 'comfortable' with equal rights for gays who wed, באתר לוס אנג'לס טיימס, 6 במאי 2012 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבריגדה הראשונה (דנמרק)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 שיוך:  כוחות ההגנה של דנמרק
 בסיס האם:  הולסטברו
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 2005 – הווה (19 שנים)
 מלחמות:  מלחמת קוסובו מלחמת אפגניסטן מלחמת עיראק
 פיקוד
 יחידת אם:  כוח התגובה של נאט"ו
 דרגת המפקד:   בריגדה גנרל
 מפקד נוכחי:  הנריק ליהנה
 
הבריגדה הראשונה (בדנית: 1. Brigade או בראשי תיבות: 1BDE) היא אחת משתי הבריגדות של הצבא המלכותי הדני. הבריגדה הוקמה ב-2005 וממוקמת בהולסטברו.
היסטוריה

הבריגדה הוקמה ב-1 בינואר 2005 כתוצאה ממיזוג בריגדות יוטלנד ה-1 וה-3. הבריגדה ממוקמת בהולסטברו והיא חלק מכוח התגובה של נאט"ו. הבריגדה היא הכוח הגדול ביותר בצבא הדני והיא אמורה לספק מענה מהיר לכל אתגר בכל רחבי העולם. הבריגדה השתתפה מטעם נאט"ו במלחמת קוסובו, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק, ובכמה פעילויות קטנות יותר מטעם האו"ם.
סדר כוחות

גדוד החי"ר הממוכן של המשמר המלכותי הדני
גדוד החי"ר הממוכן של רגימנט ההוסרים של המשמר
גדוד החי"ר הממוכן של רגימנט הדרגונים יוטלנד
גדוד המודיעין ה-1
רגימנט הארטילריה הדני
רגימנט התקשורת
גדוד ההנדסה המשוריין ה-1
גדוד הלוגיסטיקה ה-1
גדוד ההכשרה ה-1
הבריגדה השנייה (דנמרק)

| --- | --- |
סמל הבריגדה
סמל הבריגדה
 פרטים
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 שיוך:  כוחות ההגנה של דנמרק
 בסיס האם:  סליילסה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 2005 – הווה (19 שנים)
 פיקוד
 דרגת המפקד:   בריגדה גנרל
הבריגדה השנייה (בדנית: 2. Brigade או בראשי תיבות: 2BDE) היא אחת משתי הבריגדות של הצבא המלכותי הדני. הבריגדה הוקמה ב-2005 וממוקמת בסליילסה.
סדר כוחות

רגימנט הרגלים שלזוויג
גדוד השריון ה-1 של רגימנט הדרגונים יוטלנד
גדוד הסיור ה-3 של רגימנט ההוסרים של המשמר
גדוד ההדרכה של רגימנט ההוסרים של המשמר
גדוד ההדרכה של רגימנט הדרגונים יוטלנד
הבעיה השלוש-עשרה של הילברט

הבעיה השלוש-עשרה של הילברט, ה-13 בסדרת 23 הבעיות שהציג דויד הילברט בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים של שנת 1900, עוסקת באפשרות להציג פונקציות של שלושה משתנים כהרכבה של פונקציות של שני משתנים.
תורת גלואה קובעת שפעולות השדה והוצאת שורש מספיקות כדי למצוא שורש של פולינום רק עד מעלה 4. עוד ב-1683 הראה Tschirnhaus שאפשר להביא משוואה ממעלה חמישית לצורה  \ z^{5}+az+b=0, שאותה אפשר לפתור באמצעות פונקציות היפרגאומטריות של שני המשתנים a ו-b.
הילברט צפה שאי-אפשר יהיה להציג את הפתרון למשוואה ממעלה שביעית  \ z^{7}+az^{3}+bz^{2}+cz+1=0 (מעל המרוכבים), שהוא - בהגדרה - פונקציה אלגברית של הפרמטרים a,b,c, באמצעות הרכבה של מספר סופי של פונקציות בשני משתנים. הילברט לא הגדיר את אופיין המדויק של הפונקציות האלה, וכך יש לבעיה ה-13 מספר וריאציות הנובעות באופן טבעי מן השאלה המקורית.
אחת המרכזיות שבהן - האם אפשר להציג כל פונקציה רציפה בשלושה משתנים, כהרכבה של פונקציות רציפות בשני משתנים? לנוסח הזה נתן ולדימיר ארנולד (אז סטודנט בן 19 של אנדריי קולמוגורוב) תשובה חיובית ב-1957, שנה לאחר שקולמוגורוב הראה שכל פונקציה רציפה בכמה משתנים אפשר להרכיב מפונקציות של שלושה משתנים. (למעשה הראה ארנולד שכל פונקציה רציפה ב-n משתנים, בקוביה  \ [0,1]^{n}, אפשר להציג כסכום של פונקציות רציפות של סכומים של פונקציות רציפות במשתנים הבודדים; ב-2009 הראו Feng ו-Gartside שהמשפט תקף גם לפונקציות המוגדרות על כל המרחב האוקלידי).
זמן מה קודם לכן, ב-1954, הראה Vitushkin שיש פונקציות ב-n משתנים עם נגזרת ראשונה רציפה, שלא ניתן להציג כהרכבה של פונקציות בפחות משתנים עם נגזרת ראשונה רציפה.
הגרסה האלגברית של הבעיה עדיין פתוחה - האם אפשר להציג כל פונקציה אלגברית בשלושה משתנים, כהרכבה של פונקציות אלגבריות בשני משתנים?
דפוס מ"ץ

דפוס מָ"ץ (לעיתים: מאץ; בכתיב גרמני: Matz; בפולנית: Mac) היה בית דפוס והוצאת ספרים יהודיים שפעלו בעיר וילנה, בהפסקות, משנת תקצ"ד (1833/34) ועד אמצע שנות העשרים של המאה ה-20.
בית הדפוס נוסד בווילנה שברוסיה בשנת תקצ"ד (1833/34) על ידי בנימין רוטנברג (ראָטענבערג), יליד פולנאה, שלמד כנראה את אמנות הדפוס בעיר מולדתו. בבית הדפוס של רוטנברג נדפסו רק ספרים שימושיים, כמו סידורים. לדברי חוקר בתי הדפוס העבריים חיים דב פרידברג, ספריו נדפסו כולם באותיות ברמה גבוהה, "שיש להעמידן בשורה אחת עם אלה מדפוס ראָם".
בסוף שנת תקצ"ו (1836) העביר רוטנברג את בית הדפוס שלו לחתנו אליעזר ליפמאן מ"ץ, והוא ניהל אותו עד שממשלת הצאר הורתה לסגור את מרבית בתי הדפוס העבריים. לאחר שבוטלה הוראה זו, פתח אליעזר ליפמאן מ"ץ את בית הדפוס מחדש, וניהל אותו עד יום מותו. בתקופה זו נדפסו בו ספרים חשובים, שהוגהו על ידי המגיהים בן-ציון אלפס ואברהם מ"ץ.
בשנת תרל"ד (1873/74) ירש את בית הדפוס יהודה ליב מ"ץ, בנו של אליעזר ליפמאן מ"ץ, והוא ניהל אותו עד תרס"ב (1901/02).
אחרי מותו עברו הדפוס ומסחר הספרים לידי אלמנתו, פריידל מ"ץ, עד מותה בשנת תרע"ח (1917/18).
סמליל הוצאת הירש מ"ץ, 1924 (בתמונה איור של צבי – פירוש השם "הירש" ביידיש)
בנם צבי הירש (גרישה) מ"ץ נסע ללמוד רפואה ברוסיה, אך עם פרוץ מלחמת העולם נפסקו לימודיו והוא שב לווילנה וישב בה בתקופת הכיבוש הגרמני. מ"ץ היה עסקן ציבור, שכיהן כמזכיר טאָז (טוֹ"ז; האגודה למען בריאות היהודים) בווילנה, היה פעיל באגודת התיאטרון היידי בעיר ועוד. לאחר המלחמה – ומותה של אמו – ניסה לחדש את הוצאת הספרים. הוא הוציא לאור כמה ספרי לימוד בעברית וביידיש וספרים נוספים, בהם ספרו של ש"ל ציטרון "מאחורי הפרגוד: מומרים, בוגדים, מתכחשים" (2 כרכים, 1923-25). לבסוף, כנראה באמצע שנות העשרים, מכר הירש מ"ץ את בית הדפוס ומסחר הספרים לחבורת סוחרים מוורשה.
נכדיהם של פריידל מ"ץ ואחייניו של הירש מ"ץ (בני אחותו מאשה) הם רות וייז – הוגת דעות, סופרת, חוקרת ובלשנית יהודייה אמריקאית, פרופסור אמריטה לספרות יידיש וספרות משווה באוניברסיטת הרווארד; ודוד רוסקיס (אנ') – היסטוריון תרבותי של יהדות מזרח אירופה, פרופסור לספרות ותרבות יידיש ולספרות יהודית בבית המדרש לרבנים באמריקה, חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
לקריאה נוספת

דוד רוסקיס, בארץ מאמע-לשון; מאנגלית: אנה הרמן, בני ברק: הקיבוץ המאוחד ('הכבשה השחורה'), 2011. (במקור: David G. Roskies, Yiddishlands: A Memoir, Detroit: Wayne State University Press, 2008)
הערות שוליים

1 2  חיים דוב פרידברג, ווילנא, תולדות הדפוס העברי בפולניה: מראשית הוסדו בשנת רצ"ד והתפתחותו עד זמננו, הוצאה ב מושלמת ומתוקנת, מעובדת על פי המקורות, תל אביב: ברוך פרידברג (דפוס גוטנברג), תש"י, עמ' 131, באתר היברובוקס.
↑  ישראל קלויזנר, וילנה, ירושלים דליטא: דורות אחרונים 1881–1939, כרך ב, לוחמי הגיטאות: בית לוחמי הגיטאות, תשמ"ג 1983, עמ' 494.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011946368905171
הבריון של ארצ'ר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דיאנה ווין ג'ונס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  גרף
 תאריך הוצאה:  1984
 מספר עמודים:  241 
 הוצאה בעברית
 תאריך:  2009
 תרגום:  יעל אכמון
 מספר עמודים:  304
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-416-49260-6
 
הבריון של ארצ'ר (באנגלית: Archer's Goon) הוא רומן פנטזיה משנת 1984 מאת דיאנה וין ג'ונס שנועד לבני נוער ומבוגרים. בשנת 1992 עובד הספר לסדרת טלוויזיה בת שישה פרקים על ידי ה-BBC.
תקציר העלילה

הווארד סייקס בן ה-13 חי בעיר אנגלית עם הוריו קוונטין, פרופסור וסופר, וקטרינה, מורה למוזיקה, אחותו אנתיאה המכונה תמיד "איומה" בגלל צרחותיה המתמשכות, ופִיפִי, סטודנטית שעוזרת להם בבית כשהוריהם אינם נמצאים.
חייהם מופרעים אחר צהריים אחד כשאדם ענק שלא נוקב בשמו, או "בריון של מישהו" כמו שפיפי מכנה אותו, נכנס לביתם ומודיע שהוא בא לאסוף אלפיים מילים שקוונטין חייב לאדם בשם ארצ'ר.
מתגלה שלפני שלוש עשרה שנה קוונטין סבל ממחסום כתיבה נוראי ולא הצליח לכתוב שום דבר במשך שנה, עד שמאונטג'וי, עובד עירייה שהוא פגש הציע לו פתרון: להתחייב לכתוב 2,000 מילה כל רבעון על כל נושא שעולה בדעתו, ולדמיין שאם הוא לא יכתוב אותם מאונטג'וי יוכל להפסיק את החשמל והגז, להפסיק לפנות לו את הפחים וכדומה. בתמורה למילים הוא הציע לו פטור ממיסי העירייה. הבריון טוען שהמילים למעשה נשלחו לארצ'ר ושהמילים לא נשלחו אליו ברבעון הזה.
המשך הספר מתאר מאבק בין שבעת האחים שמנהלים את העיר שבה המשפחה גרה להשיג את המילים שקוונטין כתב על מנת להבין את הסיבה שהם לא מסוגלים לצאת מהעיר.
הערות שוליים

↑   "הבריון של ארצ'ר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הבזאר הגדול

ערך זה עוסק בשוק באיסטנבול. אם התכוונתם לשוק בטהראן, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  באזאר, אטרקציה תיירותית, שוק מקורה 
 כתובת:  איסטנבול 
 מיקום:  פאתיח 
 מדינה:  טורקיה 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 קואורדינטות:  41°00′38″N 28°58′05″E﻿ / ﻿41.010580555556°N 28.967933333333°E﻿ / 41.010580555556; 28.967933333333
 www.kapalicarsi.org.tr
  (למפת איסטנבול מוגדלת) הבזאר הגדול(למפת איסטנבול רגילה) הבזאר הגדול
 
חנות מוצרי קרמיקה בשוק
שער באיזיט בצידו המערבי של הבזאר הגדול
השדרה המרכזית בבזאר (Kalpakçılar Başı Caddesi)
הבזאר הגדול או הבזאר המקורה (בטורקית: Kapalıçarşı) הוא שוק ברובע אמיננו שבאיסטנבול, הנחשב לאחד השווקים המקורים הגדולים בעולם. הוא משתרע על פני 58 רחובות בגבעה השנייה באיסטנבול, יש בו כ-3,000 חנויות, ומבקרים בו בין 250,000 ל-400,000 קונים מדי יום.
היסטוריה

את הבזאר הקים הסולטאן מהמט השני בין השנים 1461-1455, והוא הורחב באופן משמעותי במהלך המאה ה-16 על ידי סולימאן הראשון. הבזאר שימש לצרכים מקומיים וגם כנקודת מעבר בין סחורות מהמזרח לתוך אירופה.
ב-1894 שופץ לאחר שניזוק ברעידת אדמה, ולפי סקר כלל באותה עת לא פחות מ-4,399 חנויות, 2,195 בתי מלאכה וכ-500 מחסנים. נוסף על החנויות יש כיום בבזאר המקורה חמישה מסגדים, בית ספר וכ-40 אכסניות.
מבנה הבזאר

השוק ידוע בעיקר בשל חנויות התכשיטים, הקדרות, התבלינים והשטיחים שבו. רבות מהחנויות בשוק מיועדות כיום לתיירים, ועליהן נוספו מסעדות ובתי קפה רבים, אך יש בו גם חנויות ששמרו על צביונן המקורי.
בשוק שני בדסטנים - "הבדסטן הפנימי" (İç bedesteni) במרכזו ואשר שימש לאחסון ולממכר הסחורות היקרות ביותר בשוק (תכשיטים, אבני חן ואריגים יקרים), ו"בדסטן הסנדלים" (Sandal bedesteni) מהמאה ה-16 בפינה הדרום-מזרחית של הבזאר, ששימש למכירות פומביות.
אל הבזאר מובילים 18 שערים, וארבעה מהם הניצבים בארבעה כיוונים שונים נחשבים לשערים העיקריים. אל שערים אלה מובילים שני רחובותיו הראשיים של הבזאר - האחד חוצה את אותו מדרום לצפון במרכזו, והאחר ממזרח למערב בצידו הדרומי. השערים הם "שער השוק" (Çarşıkapı) בדרום, שער באיזיט (Beyazıt kapı) המוליך אל מסגד באיזיט (Bayezid Camii) במערב, "שער הנפחים" (Kuyumcular kapı) המוביל אל מסגד נורואוסמנייה (Nuruosmaniye Camii) במזרח ו"שער אריג'ילר" (Örücüler kapı) המוביל לכיוון קרן הזהב בצפון.
הערות שוליים

↑  טורקיה הקלאסית, גילי חסקין ושרון טלמור, 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87844786  VIAF: 129100461   WorldCat (עם VIAF): 129100461
הגטו היהודי של פרנקפורט

מראה של סמטת היהודים בפרנקפורט ב-1868
ביזת רחוב היהודים בפרנקפורט במרד פטמילך, 1614
מוזיאון הגטו, המכיל ממצאים ארכאולוגים שנחשפו בתחומיו
סמטת יהודי פרנקפורט (בגרמנית: Frankfurter Judengasse), הנקראת גם הגטו היהודי של פרנקפורט, הייתה הגטו היהודי הראשון בעיר פרנקפורט ואחת הגטאות הראשונים בגרמניה. הגטו התקיים מ-1462 עד 1811 והיה ביתה של הקהילה היהודית הגדולה ביותר בגרמניה בתקופה המודרנית המוקדמת, יהדות פרנקפורט.
בסוף המאה ה-19 נהרסו רוב המבנים בסמטה. האזור ספג הרס גדול במהלך מלחמת העולם השנייה והשיקום לא הותיר סימנים גלויים של הגטו בנוף העירוני של פרנקפורט של היום.
השימוש בשטח לאחר המלחמה כלל חניון, תחנת דלק ושוק פרחים סיטונאי. ההחלטה על הקמת מתחם מנהלי עוררה דיון ציבורי בשאלה מה יש לעשות עם השרידים הארכאולוגיים שנחשפו במהלך החפירה בשנת 1977. נמצאו יסודות של 19 מבנים וחמישה מהם ניתן לראות ב"מוזיאון יודנגאסה" ששולב במבנה החדש של הסמטה.
מיקום הגטו

הגטו היה ממוקם מחוץ לחומות העיר ממזרח לחומת העיר העתיקה (Staufenmauer) ויצר עיקול קל מהקונסטבלרוואכה של היום ועד בורנהפלאץ, ליד נהר המיין. אורכו של הרחוב היה כ-330 מטרים, רוחבו שלושה עד ארבעה מטרים, והיו בו שלושה שערים. השערים ננעלו בלילה וכן בימי ראשון וחגים נוצריים. בשל הרחוב הצר והגישה המוגבלת, נהרס הגטו שלוש פעמים בשריפה במאה ה-18 בלבד, ב-1711, 1721 ו-1796.
בתחילה התגוררו ביודנגאסה בפרנקפורט כ-15 משפחות עם כ-110 חברים, כאשר הוצאו מהעיר בכוח והועברו לגטו בצו של פרידריך השלישי בשנת 1462. עד המאה ה-16 עלה מספר התושבים ליותר מ-3,000, שהתגוררו ב-195 בתים. בגטו הייתה אחת מצפיפות האוכלוסין הגבוהות באירופה. מסמכים בני זמננו תיארו אותו כצר, מעיק ומלוכלך.
הבריגדה השוודית

| --- | --- |
דגל הבריגדה
דגל הבריגדה
 פרטים
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 שיוך:   המשמר הלבן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מרץ 1918 – מאי 1918 (כ־62 ימים)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים הפינית
חיילי הבריגדה במהלך מצעד הניצחון בהלסינקי ב-16 במאי 1918
הבריגדה השוודית (בשוודית: Svenska brigaden, בפינית: Ruotsalainen prikaati) הייתה בריגדה של מתנדבים שוודים שהשתתפה במלחמת האזרחים הפינית. הבריגדה כללה 400 לוחמים, ונטלה חלק בקרב טמפרה.
היסטוריה

בינואר 1918 הכריזה פינלנד על עצמאותה מהאימפריה הרוסית, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות, למשמר הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. מצבם של הלבנים נראה בכי רע, והאדומים הצליחו להשתלט על עיר הבירה הלסינקי.
את היוזמה להקמת יחידה של מתנדבים שוודים שתסייע למשמר הלבן במלחמתו, נטלה אגודת "ידידי פינלנד" שנוסדה בסטוקהולם במקביל להכרזת העצמאות הפינית. יו"ר האגודה היה אחיו של קארל גוסטף אמיל מנרהיים - ממפקדיו הבולטים של המשמר הלבן. אגודת ידידי פינלנד קראה ליחידה בשם "הבריגדה השוודית" עוד בטרם החלה לגייס אליה חיילים. בשל המצב הדחוף בפינלנד, הקציבה האגודה חודשיים לגיוס וארגון הבריגדה. כתוצאה מכך, רק 400 שוודים הספיקו להתנדב. עם זאת, רבים מהם היו קצינים מנוסים מהצבא השוודי, והם היוו תוספת משמעותית לצבא הפיני חסר הניסיון. כמו כן, 600 קצינים שוודים נוספים התגייסו למשמר הלבן ישירות, ולא דרך ידידי פינלנד.
בסוף מרץ הגיעו השוודים לפינלנד, וצוידו בידי הפינים בנשק רוסי. בשלב זה, נמצאו הלבנים בעיצומה של מתקפת נגד מוצלחת שמוטטה את הקווים האדומים. השוודים נשלחו למערכה הקשה שהתנהלה סביב העיר טמפרה. הם לחמו באומץ והצליחו ללכוד את תחנת הרכבת של העיר. ב-6 באפריל הסתיים כיבוש טמפרה. בשלב זה התמוטטו האדומים כליל בעקבות כניסתו של הצבא הגרמני לפינלנד. השוודים השתתפו במרדף אחר האדומים, וכבשו מספר כפרים ועיירות.
ב-16 במאי השתתפה הבריגדה בצעדת הניצחון בהלסינקי. חייליה זכו להערכה ושבחים בטרם חזרו לשוודיה. ב-30 במאי ערכה הבריגדה מצעד ניצחון בסטוקהולם, ויום למחרת פורקה. חיילי הבריגדה חזרו איש איש לחייו, אולם רבים מהם נרדפו בידי האיגודים המקצועיים הסוציאליסטיים והתקשו למצוא עבודה.
34 מחיילי הבריגדה נהרגו במהלך הלחימה, ו-50 נפצעו. בין הלוחמים המפורסמים בבריגדה ניתן למנות את הארכאולוג אקסל בואטיוס, וההיסטוריון אולוף פלמה שהיה ממפקדי הכוח ונהרג בטמפרה.
ראו גם

קורפוס המתנדבים השוודי
דפוס חשיבה

דפוס חשיבה הוא קבוצת הנחות, שיטות או סממנים שנטמעו עמוק אצל אדם או קבוצת אנשים, והתבססו עד כדי כך עד שאותם אנשים נמנעים מלאמץ או לקבל גישות התנהגות, בחירות או כלים שונים[דרוש מקור]. המונח שימושי בתחום תורת ההחלטות. תופעה זו של הטיה קוגניטיבית מכונה לעיתים גם "חשיבת יחד" או "פרדיגמה", ולעיתים קשה לנטרל את השפעותיה על תהליכי ניתוח החלטות וקבלתן.
שינוי דפוסי חשיבה

על אף הקשיים הכרוכים בכך, ישנן דרכים לשינוי דפוסי חשיבה.
למשל, פעולת האלתור מעודדת אנשים לשבור דפוסי חשיבה קיימים.
ראו גם

הטיה קוגניטיבית
הטיית אישור
פרדיגמה
יצירתיות
חוט מחשבה
הערות שוליים

↑  Lewis, C., & Lovatt, P. J. (2013). Breaking away from set patterns of thinking: Improvisation and divergent thinking. Thinking Skills and Creativity, 9, 46-58.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4114570-7 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דריל אימפי

| --- | --- |

אימפי ב-2014
 לידה:  6 בדצמבר 1984 (בן 39) יוהנסבורג, דרום אפריקה
 כינוי:  אימפי
 גובה:  183 ס״מ 
 משקל:  70 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצה נוכחית:  מיצ'לטון - סקוט
 קבוצות עבר:  קבוצת רדיושק (2010)   Team MTN Qhubeka (2011)   קבוצת נטאפ (2011)
 הישגי שיא:  טור דאון אנדר (2018–2019)   הטור של טורקיה (2009)    אליפות דרום אפריקה בנגד השעון (2011, 2013, 2014–2020)   אליפות דרום אפריקה (2018, 2019)   הטור של צ'כיה (2019)   קטע בטור דה פראנס (2019)
 www.darylimpey.com
 
דריל אימפי (באנגלית: Daryl Impey; נולד ב-6 בדצמבר 1984) הוא רוכב אופני כביש דרום אפריקאי בקבוצת מיצ'לטון סקוט. אימפי הוא אלוף דרום אפריקה בנגד השעון 10 פעמים, כשניצח ב-2011, 2013 ומ-2014 עד 2020. במקצה הרגיל אימפי הוא אלוף דרום אפריקה פעמיים, לאחר שניצח ב-2018 ו-2019. בנוסף לכך, אימפי הוא מנצח טור דאון אנדר באותן שנים.
ביוגרפיה

אימפי נולד ביוהנסבורג, בירת דרום אפריקה.
ביוגרפיה > ברלוורלד (2008–2009)

אימפי הצטרף לקבוצת "ברלוורלד" הבריטית ב-2008, שכללה עוד רוכבים בתחילת דרכם כמו גריינט תומאס וכריסטופר פרום.
ב-2009 סיים אימפי שני באליפות דרום אפריקה אך ההישג הגדול שלו באותה שנה הגיע בטור של טורקיה, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ ואת המרוץ כולו.
ביוגרפיה > רדיושק (2010)

אימפי הצטרף לקבוצת רדיושק ב-2010 אך לא בלט במדיה.
ביוגרפיה > Team MTN Qhubeka (2011)

ב-2011, הצטרף אימפי לקבוצת Team MTN Qhubeka, הוא ניצח במדיה את אליפות דרום אפריקה בנגד השעון וסיים שלישי בטור של דרום אפריקה, אימפי גם סיים שני בטור של מרוקו וניצח את הקטע השביעי במרוץ.
ביוגרפיה > קבוצת נטאפ (2011)

אימפי עזב את Team MTN Qhubeka לאחר כמה חודשים בלבד והחל לרכוב בקבוצת נטאפ אך לא הצליח לרשום הישגים גדולים במדיה.
ביוגרפיה > (–Israel Start-Up Nation (2021

ב-5 באוגוסט 2020 פורסם שאימפי יצטרף לקבוצת Israel Start-Up Nation הישראלית לחוזה של שנתיים, בעידוד חברו כריס פרום. בכך יעזוב אימפי את מיצ'לטון - סקוט האוסטרלית לאחר תקופה של כ-9 שנים.
הערות שוליים

↑  South Africa 2020 - NC, procyclingstats.com
↑  ‘SUPER DOMESTIQUE’ AND ‘ROAD CAPTAIN’ DARYL IMPEY TO JOIN ISN IN 2021, Israelcyclingacademy.con
[[קטגוריה::ספורטאים אולימפיים דרום אפריקאים]]
אימפי במהלך טור דה פראנס 2019.
הבזיליקות הפטריארכליות

הבזיליקות הפטריארכליות (איטלקית Basiliche patriarcali) הן ארבע כנסיות מרכזיות ברומא בירת איטליה, הנהנות מפריבילגיות ייחודיות וממעמד ליטורגי ראשון במעלה. הבזיליקות 
הפטריארכליות נמנות עם שבע הבזיליקות העיקריות (לטינית Basilicae Maiores) הכפופות ישירות לאפיפיור בכובעו כפטריארך המערב (השימוש בתואר זה הופסק בשנת 2006).
ארבע הבזיליקות הפטריארכליות

ארבע הבזילקות הפטריארכליות ואחת מהבזיליקות העיקריות מייצגות באופן מסורתי את הפנטארכיה - חמש הפטריארכיות המסורתיות של הכנסייה העולמית לפני הפילוג הגדול, ואלה הן:
בזיליקת פטרוס הקדוש (Basilica di San Pietro in Vaticano) בקריית הוותיקן מייצגת את פטריארכיית קונסטנטינופול
בזיליקת יוחנן הקדוש בלטרנו (Basilica di San Giovanni in Laterano) מייצגת את פטריארכיית רומא
בזיליקת סנטה מריה מג'ורה (Basilica di Santa Maria Maggiore) מייצגת את פטריארכיית אנטיוכיה
בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות (Basilica di San Paolo fuori le mura) מייצגת את פטריארכיית אלכסנדריה
כל ארבע הבזיליקות שייכות למדינת קריית הוותיקן למרות שרק הראשונה שוכנת בתחומי הקריה. יתר השלוש הוכרו בהסכמים הלטרניים ב-1929 כשטחים אקס-טריטורייליים של המדינה, בדומה למעמדן של שגרירויות, והאבטחה בתוכן נעשית על ידי חיילי המשמר השווייצרי.
בכל אחת מהבזיליקות הפריארכליות ישנה דלת קדושה (Porta Santa) הנפתחת על ידי האפיפיור רק בשנות יובל, ומזבח אפיפיורי, המיועד לעריכת מיסות על ידי האפיפיור לבדו, ובמקרים יוצאי דופן, על ידי עוזרו.
בזיליקת פטרוס הקדוש
בזיליקת יוחנן הקדוש בלטרן
בזיליקת סנטה מריה מג'ורה
בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות
שלוש הבזיליקות העיקריות

אחת משלוש הבזיליקות העיקריות, בזיליקת לורנצו הקדוש מחוץ לחומות (Basilica di San Lorenzo fuori le mura) ברומא, מייצגת את הפטריארכיה ההיסטורית החמישית, היינו, הפטריארכיה הלטינית בירושלים. שתי הבזיליקות העיקריות האחרות אינן מייצגות מי מחמש הפטריארכיות, והן שוכנות באסיזי:
בזיליקת פרנציסקוס הקדוש (Basilica di San Francesco) - הוכרזה על ידי האפיפיור ב-1756
בזיליקת מרים הקדושה של המלאכים (Basilica di Santa Maria degli Angeli) - הוכרזה על ידי האפיפיור ב-1906.
בזיליקת לורנצו הקדוש מחוץ לחומות
בזיליקת פרנציסקוס הקדוש
בזיליקת מרים הקדושה של המלאכים
כנסיות פטריארכליות בהקשרים אחרים

התואר "כנסייה פטריארכלית" רווח בהקשרן של כנסיות נוספות ברחבי העולם המשמשות בהווה או ששימשו בעבר כמושבו של פטריארך. בין אלה נמנות כנסיות בליסבון, ונציה, אקוויליה, גואה ועוד.
הבחירות הכלליות בגרמניה 2017

הבחירות הכלליות בגרמניה הן הבחירות לבונדסטאג שנערכו ב-24 בספטמבר 2017.
המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית נותרה המפלגה הגדולה ביותר חרף צמצום בכוחה, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ספגה את השפל הגדול ביותר בתולדותיה מאז 1945, בעוד מפלגת הימין "אלטרנטיבה לגרמניה" נכנסה לראשונה לפרלמנט של הרפובליקה הפדרלית עם 95 מושבים.