stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקסתון

| --- | --- |


ויקיפדיה העברית בדפדפן Maxthon 3.3.3.1000
 מפתח:  Maxthon International Limited
 מחזור חיים:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 גרסה אחרונה:  1.0.5.3 (9 בספטמבר 2014) 
 מערכת הפעלה:  חלונות, OS X, IOS, אנדרואיד, לינוקס
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  קניני
 קטגוריה:  דפדפן
 www.maxthon.com
 
מקסתון (Maxthon, נקרא בעבר MyIE2) הוא דפדפן אינטרנט חינמי אשר מפותח בסין. הוא משתמש במנוע פריסת תצוגה Trident אשר בו משתמש הדפדפן אינטרנט אקספלורר אך מסוגל אף להשתמש בטכנולוגיית מנוע פריסת התצוגה Gecko אשר בו משתמש הדפדפן פיירפוקס. הדפדפן פועל בפלטפורמות שונות במחשבים ובמכשירים ניידים.
במקסתון קיימות מגוון של תכונות חדשות בדומה לדפדפנים מהדור החדש כדוגמת פיירפוקס ואופרה אך זאת מבלי לאבד תאימות לאינטרנט אקספלורר. בשל השימוש במנוע פריסת התצוגה Trident, הוא חשוף ליתרונות ולחסרונות של המנוע, על אף היותו מאובטח יותר מאינטרנט אקספלורר.
בחודש ינואר 2006, מפתחי מקסתון הפכו לפרטנרים של מיקרוסופט בדוכן שלה ביריד צרכני מוצרי אלקטרוניקה.
ב-2005 קיבל הדפדפן מימון ראשוני מצד מורטן לונד (שהשקיע גם בסקייפ) ו-WI Harper Group. ב-2006 קיבלה מקסתון השקעה נוספת מקרן הון סיכון Charles River Ventures.‏
ב-2007 השקיעה גוגל כמיליון דולר בדפדפן, ככל הנראה מדובר בהשקעה אסטרטגית מצד גוגל.
גרסה 2.0 של הדפדפן שוחררה ביולי 2007 ומציגה מספר שיפורים ותכונות נוספות.
גרסה 3 יצאה באמצע שנת 2009.
בדצמבר 2012 יצאה גרסה 4 תחת השם Maxthon Cloud Browser.
תכונות

להלן חלק מהתכונות הרבות של מקסתון:
שימוש בלשוניות
מחוות עכבר הניתנות לתכנות (mouse gestures)
שירות עדכון אוטומטי בשם MaxUpdate
חוסם פרסומות החוסם חלונות קופצים, מודעות (banners), פרסומות פלאש צפות, וכולל גם אפשרות ליצירת רשימת אתרים לחסימה
סרגל כלים חיצוני המאפשר פתיחת תוכנות צד שלישי
אפשרות לשינוי מראה התוכנה (skining)
קורא RSS
תומך בהרחבות – התקני-תקע (plugins) – רבים של אינטרנט אקספלורר ושל עצמו
תמיכה חלקית במנוע פריסת התצוגה Gecko באמצעות תוכנות צד שלישי
סרגל חיפוש מובנה אשר תומך במנועי חיפוש שונים אם אפשרות להוספת אחרים
השלמת מילות חיפוש (Auto suggest)
תכונת "קבוצות" המאפשרת לפתוח מספר דפים בלחיצה אחת
"כינויי URL" המאפשר פתיחת דפים על ידי הקלדת מילה אחת בתיבת הכתובות (address bar)
אספן פשוט - חלון קטן של Notepad המאפשר לאסוף כל טקסט מאתר אינטרנט. ניתן להתאים אישית את הגופן, את צבע הרקע ואף את מידת שקיפות החלון. ניתן אף לכתוב בו פקודות Javascript ולהריץ אותן על האתר הנוכחי.
הערות שוליים

↑  ‏Maxthon Goes to Global Market - A New Way to Surf The World in 2007 (באנגלית)
↑  אבי שאולי, גוגל השקיעה מיליון דולר בחברה בבעלות ישראלית וסינית, באתר ynet, 10 באפריל 2007
↑  תכונות חדשות במקסתון 2.0 (באנגלית)
| דפדפנים |
| --- | --- | --- |
| למחשב | גוגל כרום •‏ מוזילה פיירפוקס •‏ אינטרנט אקספלורר •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ ספארי •‏ אופרה •‏ Midori •‏ QupZilla •‏ מקסתון •‏ Avant Browser •‏ Konqueror •‏ Web •‏ קמינו •‏ נטסקייפ •‏ Flock • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
| לנייד | פיירפוקס לאנדרואיד •‏ ספארי •‏ גוגל כרום •‏ מיקרוסופט אדג' •‏ אופרה מיני •‏ Bolt •‏ UC Browser • יאנדקס. דפדפן • Brave |  |
מפתח זר

מפתח זר (באנגלית: Foreign Key) במסדי נתונים הוא מונח מעולם מסדי הנתונים היחסיים, המתאר שדה (עמודה) בטבלה אשר ערכיו האפשריים (Domain) נשאבים משדה מקביל בטבלה אחרת אשר בה משמש השדה כמפתח ראשי.
ערכי המפתח הזר אינם בלעדיים (Unique) בטבלת הבן (הטבלה שמכילה מפתח זר) ויכולים לחזור על עצמם. המפתח הזר הוא לעולם לא ריק, מאחר שהוא מצביע למפתח ראשי שתמיד חייב להכיל ערך ייחודי (למשל ת.ז של האב). מפתח זר כמו מפתח ראשי יכול להיות מפתח מורכב, כלומר מפתח שמכיל בתוכו מספר ערכים.
ניתן להגדיר קשר זה כאילוץ מפורש (Constraint) בהגדרת הטבלה, כך שמערכת ניהול מסד הנתונים (DBMS) תמנע מופעים של המפתח הזר שאינם עונים לאילוץ, כלומר אינם נמצאים בטבלת האב. כתוצאה מהגדרת אילוץ כזה, לא נוכל גם למחוק רשומה מטבלת האב כל עוד ישנן רשומות בטבלת הבן המכילות את מפתח הרשומה כמפתח זר.
על ידי שימוש במפתח זר מגדירים ולמעשה יוצרים את הקשרים בין הטבלאות השונות במסד הנתונים.
דוגמאות למפתחות זרים

נתונות שתי הטבלאות הבאות: טבלה של חברות שמייצרות ממתקים וטבלה של ממתקים.
לכל חברה יש מספר ייחודי משלה (מזהה חברה) שאינו יכול להתקיים עבור שתי חברות, כלומר הוא מפתח ראשי של הטבלה.
בטבלת הממתקים, ישנה עמודה של מזהה חברה - כלומר הפנייה לטבלת החברות.
מספר ממתקים יכולים להצהיר שהחברה שמייצרת אותם היא אותה חברה, כלומר העמודה מזהה חברה הוא מפתח זר בטבלת הממתקים.
זהו קשר של רבים ליחיד: לכל ממתק יש רק חברה אחת שמייצרת אותו, ומצד שני כל חברה מייצרת הרבה ממתקים.
| מזהה החברה (מפתח ראשי) | שם החברה | שנת יסוד |
| --- | --- | --- |
| 12345 | פלית | 1960 |
| 54321 | אטראוס | 1970 |
| 21345 | לרמית | 1980 |
| מזהה מוצר (מפתח ראשי) | מזהה חברה (מפתח זר) | שם המוצר |
| --- | --- | --- |
| 67890 | 12345 | נילקי |
| 9876 | 54321 | נקופלת |
| 76890 | 21345 | אמבה |
| 98760 | 12345 | ליפלי |
| 87690 | 21345 | גיסלי |
מניתוח של הנתונים אפשר להסיק את הבאות:
חברת אטראוס מייצרת רק את הממתק נקופלת.
חברת פלית מייצרת את הממתקים נילקי וליפלי.
חברת לרמית מייצרת את הממתקים אמבה וגיסלי.
אם מספר חברות יכולות לייצר את אותן הממתקים (שלא כמו בדוגמה הקודמת שכל ממתק מיוצר רק על ידי חברה אחת) אז יש להיעזר בקשר הנקרא קשר של רבים לרבים. קשר זה מושג על ידי טבלת קשר שמצליבה בין מזהה ייחודי של ממתק (מפתח ראשי) לבין מזהה ייחודי של חברה (מפתח ראשי). בטבלה זו דוגמה למפתח ראשי מורכב: הוא מכיל שני שדות שכל אחד מהם הוא מפתח זר לטבלאות האחרות, להלן דוגמה:
| מזהה חברה מייצרת | מזהה מוצר |
| --- | --- |
12345: 67890
12345: 9876
12345: 76890
54321: 9876
54321: 76890
54321: 98760
21345: 76890
21345: 98760
21345: 87690
ניתוח של המידע בטבלת הקשר מעלה את הבאים:
חברת פלית מייצרת נילקי, נקופלת ואמבה.
חברת אטראוס מייצרת נקופלת, אמבה וליפלי.
חברת לרמית מייצרת אמבה, ליפלי וגיסלי.
מריה קונופניצקה

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1842 סובאלק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  8 באוקטובר 1910 (בגיל 68) לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ליצ'קוב 
 תחום יצירה:  שירה, מסה 
 יצירות ידועות:  Mendel Gdański, Rota, Pan Balcer w Brazylii, O krasnoludkach i sierotce Marysi 
 חתימה:   
 
מריה קונופניצקה (בפולנית: Maria Konopnicka; הגייה בפולנית: marja kɔnɔpˈɲit͡ska‏; 23 במאי 1842 – 8 באוקטובר 1910) הייתה משוררת, סופרת פולנית, סופרת ילדים, מתרגמת, עיתונאית, מבקרת ופעילה למען זכויות נשים זכויות ולמען עצמאות פולין. היא השתמשה בשמות בדויים. היא הייתה אחד המשוררים החשובים בתקופתה בפולין.
ביוגרפיה

קונופניצקה נולד בסובאלקי ב-23 במאי 1842. אביה, יוזף וסילובסקי, היה עורך דין. היא למדה בבית הספר ובילתה שנה (1855–56) במנזר בוורשה.
את הופעת הבכורה שלה בתור סופרת בשנת 1870 בשיר "על בוקר של חורף". היא צברה פופולריות לאחר פרסום 1876 של שירה "בהרים" שזכה לשבחים על ידי חתן פרס נובל לעתיד סינקביץ'. בשנת 1862 היא התחתנה עם ירוסלב קונופניצקי. נולדו להם שישה ילדים. הנישואין לא היו מאושרים, מכיוון שבעלה הסתייג מקריירת הכתיבה שלה.
במכתב לחבר היא תיארה את עצמה כ"אין לה משפחה ושהיא ציפור נעולה בכלוב ". בסופו של דבר בשנת 1878, נפרדה לא רשמית -היא עזבה את בעלה ועברה לוורשה כדי להמשיך בכתיבה. היא לקחה איתה את ילדיה. לעיתים קרובות היא טיילה באירופה; המסע הגדול הראשון שלה היה לאיטליה בשנת 1883. היא בילתה את השנים 1890–1903 באירופה.
חייה תוארו כ"סוערים ", כולל רומנים מחוץ לנישואין, מקרי מוות ומחלות נפש במשפחה. היא הייתה חברה של משוררת פולנייה מהתקופה הפוזיטיביסטית, אליזה אורז'שקובה, ושל הציירת והפעילה מריה דולמביאנקה (איתה היא חיה אולי בקשר רומנטי). משערים שהיא הייתה דו-מינית או לסבית (במיוחד ביחס לדולמביאנקה), הנושא אינו מוזכר בדרך כלל בביוגרפיות של קונופניצקה.
בנוסף להיותה סופרת פעילה, הייתה גם פעילה חברתית, ארגנה והשתתפה במחאות נגד דיכוי מיעוטים אתניים (בעיקר פולניים) ודתיים בפרוסיה. היא הייתה מעורבת גם בפעילות לזכויות נשים.
עבודתה הספרותית בשנות השמונים של המאה ה-19 זכתה להכרה רחבה בפולין. בשנת 1884 החלה לכתוב ספרות ילדים, ובשנת 1888 הופיעה לראשונה כסופרת פרוזה למבוגרים עם "ארבעה סיפורים קצרים". בשל הפופולריות הגוברת של כתביה, בשנת 1902 החליטו מספר פעילים פולנים לתגמל אותה בקניית בית אחוזה. הוא נרכש בכספים שנאספו על ידי מספר ארגונים ופעילים. מכיוון שפולין לא הייתה מדינה עצמאית באותה תקופה, וכיוון שכתביה לא היו נאמנים לרשויות הפרוסיות והרוסיות, נבחר מקום באזור האוסטרי הסובלני יותר של פולין. בשנת 1903 קיבלה אחוזה בסארנובייץ, לשם הגיעה ב-8 בספטמבר. היא הייתה מבלה שם את מרבית האביב והקיץ, אך היא עדיין נסעה באירופה בסתיו ובחורף.
היא נפטרה בלבוב ( אוקראינה) ב-8 באוקטובר 1910.
יצירה

קונופניצקה כתבה פרוזה (בעיקר סיפורים קצרים) וכן שירים. אחד הסגנונות האופייניים לה היו שירים שעוצבו כשירי עם. היא ניסתה את כוחה בז'אנרים רבים של ספרות, כגון זיכרונות סיפוריים, מחקרי דיוקן פסיכולוגיים ואחרים.
הנושא המקובל בעבודותיה כלל את הדיכוי והעוני של האיכרים, העובדים ויהודי פולין עבודותיה היו גם מאוד פטריוטיות ולאומניות. בשל אהדתה לעם היהודי היא תוארה כפילושמית.
אחת היצירות הידועות ביותר שלה היא האפוס הארוך בשישה חלקים, "מיסטר בלסר בברזיל" (1910), על המהגרים הפולנים בברזיל. שיר נוסף היה רוטה (שבועה, 1908) שהולחן על ידי פליקס נובובייסקי שנתיים לאחר מכן, והפך להמנון לא רשמי של פולין, במיוחד בשטחי האזור הפרוסי. שיר פטריוטי זה מתח ביקורת חריפה על מדיניות הגרמניזציה וכך תואר כאנטי-גרמני.
עבודת ספרות הילדים המפורסמת ביותר שלה היא מ-1896 "מריה היתומה הקטנה והגמדים". עבודות ספרות ילדיה התקבלו היטב בהשוואה ליצירות רבות אחרות בתקופה.
מורשת

בשנת 1922 הוקם מתחם בית הספר לחינוך מיוחד על שם מריה קונופניצקה במביאניצה.
אחוזת קונונפניצקה הוסבה במוזיאון, שנפתח בשנת 1957. מוזיאון נוסף, מוזיאון מריה קונופניצקה בסובאלקי, נפתח בשנת 1973. מספר בתי ספר ומוסדות אחרים, כולל כמה רחובות וכיכרות, נושאים את שמה בפולין.
אונייה של חיל הסוחר הפולני MS מריה קונופניצקה נקראה גם על שמה.
הוקמו כמה לוחות ומונומנטים. אחד האחרונים שבהם הוא אנדרטה שנבנתה בסובאלקי בשנת 2010.
מכתש על כוכב ונוס נקרא על שמה בשנת 1994.
בוורשה, בשנת 2010, במלאת מאה שנים למותה של המשוררת נוצר פרס בינלאומי למריה קונופניצקה כהוקרה על יצירה אורגנית.
הערות שוליים

↑  itzhak Zuckerman (1993). A surplus of memory: chronicle of the Warshaw Ghetto uprising. University of California Press. p. 501.
↑  Stanley S. Sokol, Sharon F. Mrotek Kissane, Alfred L. Abramowicz, The Polish biographical dictionary : profiles of nearly 900 Poles who have made lasting contributions to world civilization, Wauconda, Ill. : Bolchazy-Carducci Publishers, 1992, ISBN 978-0-86516-245-7
1 2  Maria Konopnicka, literat.ug.edu.pl
↑  Maria Szypowska, Konopnicka jakiej nie znamy, Wydawn. Spółdzielcze, 1990, ISBN 978-83-209-0761-2. (בפולנית)
↑  Maria Konopnicka, Korespondencja, Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1971. (בפולנית)
↑  Przekładaniec, 2 (2010) vol 24 - English Version, Wydawnictwo UJ, ISBN 978-83-233-8669-8. (באנגלית)
↑  "Muzeum Marii Konopnickiej w Żarnowcu – Historia Muzeum"
↑  Ahmet Ersoy, Maciej G¢rny, Vangelis Kechriotis, Modernism: The Creation of Nation-States: Discourses of Collective Identity in Central and Southeast Europe 1770?1945: Texts and Commentaries, Volume III/1, Central European University Press, 2010-01-01, ISBN 978-963-7326-61-5. (באנגלית)
↑  Stephen Cushman, Clare Cavanagh, Jahan Ramazani, Paul Rouzer, The Princeton Encyclopedia of Poetry and Poetics: Fourth Edition, Princeton University Press, 2012-08-26, ISBN 978-1-4008-4142-4. (באנגלית)
↑  Ilya Prizel, National Identity and Foreign Policy: Nationalism and Leadership in Poland, Russia and Ukraine, Cambridge University Press, 1998-08-13, ISBN 978-0-521-57697-0. (באנגלית)
↑  היא חיברה את הסיפור "מנדל גדנסקי" 1890 שיצא נגד האנטישמיות בפולין Mendel Gdański (אנג')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263900905171  PLWABN: 9810584868905606  BIBSYS: 90199402  BNE: XX989051  BnF: cb12159381g (data)  CiNii: DA0320675X  GND: 118777807  ISNI: 0000 0001 0463 3057  LCCN: n50043909  LNB: 000175978  MusicBrainz: 1ff8e207-db6b-484b-b6fa-c831ecd27876  NKC: xx0004102  NLA: 35807247  NLG: 170587  NLK: KAC201003350  NSK: 000040433  NTA: 067959199  RERO: 02-A003467357  SELIBR: 194112  SNAC: w6kd986n  SUDOC: 030112664  Trove: 1096313  VcBA: 495/133340  VIAF: 89496348   WorldCat (עם VIAF): 89496348 
מריה דולוביאנקה, דיוקן, של בת זוגה מריה קונופניצקה, 1910
הקבר של מריה קונופניצקה בלבוב
מרכז התערוכות והכנסים של מאסטריכט

| --- | --- |


 מיקום:  הולנד מאסטריכט, הולנד
 קואורדינטות:  50°50′17″N 5°42′40″E﻿ / ﻿50.838056°N 5.711111°E﻿ / 50.838056; 5.711111
 תקופת הפעילות:  23 בספטמבר 1988 – הווה (36 שנים)
 מפעיל:  עיריית מאסטריכט
 אדריכל:  Wilma Bouw 
 mecc.nl
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרכז התערוכות והכנסים של מאסטריכט, המוכר גם בשם MECC Maastricht, הוא מרכז כנסים שנמצא במאסטריכט, הולנד. מרכז כנסים זה מארח כל שנה את יריד האמנות האירופי (אנ').
גלריה

הפנים של אולם הכנסים
כניסה ראשית
המראה של אולם הכנסים מכיכר הפורום
לקריאה נוספת

Ubachs, P.J.H. & I.M.H. Evers, Historische Encyclopedie Maastricht. Zutphen, 2005 (S. 331)
מרכז התיאטרון והקולנוע בניהולו של ניקיטה מיכאלקוב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון, חברת תיאטרון 
 כתובת:  רחוב פוברסקאיה 
 מיקום:  מוסקבה 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1945
 תאריך פתיחה רשמי:  1945 
 קואורדינטות:  55°45′24″N 37°35′11″E﻿ / ﻿55.7568°N 37.5863°E﻿ / 55.7568; 37.5863
 centrteatraikino.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מרכז התיאטרון והקולנוע בניהולו של ניקיטה מיכאלקוב(למפת מוסקבה רגילה) מרכז התיאטרון והקולנוע בניהולו של ניקיטה מיכאלקוב
 
מרכז התיאטרון והקולנוע בניהולו של ניקיטה מיכאלקוב (ברוסית: Центр театра и кино под руководством Никиты Михалкова) הוא תיאטרון דרמה ממלכתי, הממוקם ברחוב פוברסקאיה, במרכז מוסקבה, בירת רוסיה.
היסטוריה

ההיסטוריה של התיאטרון מתחילה ב-1940, אז נוצרה להקה קבועה באולפן הקולנוע מוספילם במוסקבה, שמנהלה האמנותי היה במאי התיאטרון והקולנוע, התסריטאי, המורה גריגורי רושל (אנ').
המנהל הראשון של התיאטרון היה שחקן הקולנוע האילם, במאי הקולנוע, התסריטאי והמורה גריגורי אלכסנדרוב, והמנהל האמנותי הראשון היה במאי התיאטרון והקולנוע, האמן, המורה ותאורטיקן הקולנוע סרגיי יוטקביץ'.
משנת 2017 ניקיטה מיכאלקוב הוא המנהל האמנותי של התיאטרון. התיאטרון כפוף למחלקת התרבות של העיר מוסקבה.
הערות שוליים

↑  Центр театра и кино под руководством Никиты Михалкова, Кино-Театр.Ру, ‏2023-08-19
מפתח השיבה

שער הכניסה למחנה הפליטים עאידה ומעליו מפתח השיבה
המפתח הפלסטיני (בערבית: مفتاح فلسطين) או מפתח השיבה (בערבית: مفتاح العودة) הוא סמל פלסטיני המייצג את הבתים שהולאמו או נחרבו בנכבה, אשר היו שייכים ליותר ממחצית מאוכלוסיית פלשתינה המנדטורית שגורשה או נמלטה במלחמת העצמאות, ולאחר מכן נשלל ממנה הזכות לחזור.
מאז הנכבה המפתח נהיה לסמל בולט ותזכורת לאובדן פיזי ורגשי ולחוסר צדק. המפתח נחשב לחלק מהתקווה של העם הפלסטיני לשוב לארצו שנכבשה ותביעה על נכסיו.
העתקים מוגדלים של המפתח נמצאים לרוב סביב מחנות פליטים פלסטינים (ברצועת עזה, יהודה שומרון, ירדן, סוריה ולבנון), ונמצאים בשימוש בהפגנות פרו פלסטיניות ברחבי העולם כסמלים קולקטיביים.
מאז 2016, מסעדה פלסטינית בדוחה, בירת קטר, מחזיקה בשיא גינס למפתח הגדול בעולם.
ב-14 בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הרס צה"ל אנדרטה לזכרו של יאסר ערפאת בכניסה למחנה הפליטים בטולכרם, מעין שער המורכב משני עמודים גדולים שמעליהם מוצג המפתח הפלסטיני.
הערות שוליים

↑  שמעון מיג'אן כרמל דנגור, 7 מחבלים חוסלו בטולכרם, אנדרטה של יאסר ערפאת נהרסה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בנובמבר 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז התמיכה של מוזיאון הסמית'סוניאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום:  סוטלנד, מרילנד
 סוג:  מחסן, מעבדות
 תאריך ייסוד:  1983
 גודל האוסף:  54 מיליון פריטים
 קואורדינטות:  38°50′34″N 76°56′23″W﻿ / ﻿38.8428°N 76.9397°W﻿ / 38.8428; -76.9397
 https://naturalhistory.si.edu/research/msc
  (למפת מרילנד מוגדלת) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. מרכז התמיכה(למפת מרילנד רגילה) אנאפוליס בולטימור פרדריק רוקוויל הייגרסטאון סולסברי קמברלנד וושינגטון דלאוור פנסילבניה מע. וירג'יניה וירג'יניה האוק. האטל. מרכז התמיכה
 
מרכז התמיכה של מוזיאון הסמית'סוניאן (באנגלית: Smithsonian Museum Support Center, בראשי תיבות: MSC) הוא מתקן לאחסון ושימור של מכון סמית'סוניאן הממוקם בסוטלנד שבמרילנד, כשני קילומטרים מזרחית לוושינגטון הבירה.
במרכז יש יותר מ-54 מיליון פריטים, המהווים כ-40% מכלל הפריטים של אוספי הסמית'סוניאן שאינם מוצגים לקהל הרחב. שאר הפריטים שלא מוצגים מאוחסנים במוזיאונים עצמם או במתקני אחסון אחרים. האוספים שוכנים בחמישה אגפים ממוספרים, המכונים "פודים" (Pods), כל אחד בגודל מגרש פוטבול בן 3 קומות לערך. הפודים כוללים שטחי אחסון של מעל 55,000 מטר רבוע. מגוון הפריטים המאוחסנים במרכז הוא נרחב. אפשר למצוא בו בעלי חיים וצמחים מיקרוסקופיים לצד עמוד טוטם בגובה של 44 מטר. הפריט הקדום ביותר המאוחסן במרכז התמיכה הוא מטאוריט מברזל המתוארך לתקופה של לפני 4.56 מיליארד שנים, ויש בו פריטים שמשומרים בטמפרטורה של 130 מעלות צלזיוס.
המרכז נוסד במאי 1983, לאחר עשר שנות תכנון ושנתיים של בנייה. הוא הושק תחילה עם ארבעה "פודים" לאחסון לצד משרדים ומעבדות. הפוד החמישי הוקם באפריל 2007 בקצה המזרחי של מרכז התמיכה וכיום הוא מאכלס את "האוספים הרטובים" – רוב האוספים הביולוגיים של המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע (כ-25 מיליון דגימות). המקום בדרך כלל לא פתוח לקהל, אם כי לעיתים מתקיימים בו סיורים מיוחדים. במרחב המעבדות של מרכז התמיכה שוכנים מכון מוזיאון הסמית'סוניאן לשימור (אנ') (MCI), המעבדות לביולוגיה אנליטית (LAB), מחלקות שונות מהמוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, הארכיון הלאומי האנתרופולוגי (NAA), ארכיון הקולנוע למדעי האדם (HSFA), היחידה הביו-סיסטמטית ע"ש וולטר ריד (אנ') (WRBU), וכן סניף ספריות מכון הסמית'סוניאן.
ראו גם

גני הסמית'סוניאן
הערות שוליים

1 2  Museum Support Center, The Smithsonian Institution
↑  Megan Gambino, "Dan Brown’s Smithsonian: Fact or Fiction?". OCTOBER 13, 2009. SMITHSONIAN.COM
↑  Museum Support Center Library, Smithsonian Libraries
מפרק תת-טלארי

| --- | --- |

מפרק תת-טלארי
 שיוך:  כף רגל, Intertarsal articulations 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (352) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  articulatio talocalcanea 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A03.6.10.101 
 TA2 (2019):  1924 
 FMA:  35198 
 קוד MeSH:  A02.835.583.378.831.780 
 מזהה MeSH:  D013380 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0038593 
 
רצועות של ההיבט המדיאלי של כף הרגל.
באנטומיה של גוף האדם, המפרק התת-טלארי, (באנגלית: Subtalar joint) הידוע גם בשם מפרק הטלוקלקנאלי, הוא מפרק של כף הרגל. שהוא בנקודת המפגש של עצם הטאלוס ועקב כף הרגל (קלקנאוס).המפרק מסווג מבחינה מבנית כמפרק סינוביאלי, ובאופן תפקודי כמפרק מישורי (מפרק מישורי, הנקרא גם מפרק גלישה, באנטומיה, סוג של מבנה בגוף שנוצר בין שתי עצמות שבהן המשטחים המפרקיים, או החופשיים, של העצמות השטוחות, או הכמעט שטוחות, מה שמאפשר לעצמות להחליק זו על זו).
מבנה

הטאלוס מכוון מעט באלכסון על פני השטח הקדמיים של עצם השוק.
ישנן שלוש נקודות מפגש או מגע בין שתי העצמות: שתיים מלפנים ואחת אחורנית. שלושת המפרקים ידועים בתור פיאות או דפנות, והם האחורי, האמצעי והקדמי.
הרצועה הקדמית הטלוקלקנית.
הרצועה הקצרה של הרצועה האחורית הטלוקלקנית.
הרצועה הקצרה והחזקה של הטלוקלקנה.
הרצועה המדיאלית הטלוקלקנית.
מבנה > רצועות וממברנות

הרצועה העיקרית של המפרק היא הרצועה הטלוקלקנית הבין-רוסית (Interosseous talocalcaneal ligament), רצועה עבה וחזקה של שני סיבים מחוברים חלקית הקושרים את הטאלוס ואת השוק. היא עוברת דרך הסינוס טרסי (Sinus tarsi), תעלה בין מפרקי שתי העצמות.
ישנן ארבע רצועות נוספות היוצרות חיבורים חלשים יותר בין הטאלוס לעצם השוק שיפורטו שוב להלן:
הרצועה הקדמית הטלוקלקנית
הרצועה הקצרה של הרצועה האחורית הטלוקלקנית
הרצועה הקצרה והחזקה של הטלוקלקנה
הרצועה המדיאלית הטלוקלקנית
קרום סינוביאלי מצפה את הקפסולה של המפרק, והמפרק עטוף בקפסולה של סיבים קצרים המשכיים עם מפרקי כף הרגל ה-talocalcaneonavicular וה-calcaneocuboid.
התפקוד

המפרק מאפשר היפוך פנימה (inversion) והיפוך החוצה (eversion) של כף הרגל, אך ממלא תפקיד מינימלי בכפיפה למעלה או למטה של כף הרגל (כמו בלרינה בבלט). מרכז הסיבוב של המפרק התת-טלארי נחשב באזור הפאה האמצעית.
דוגמה שמראה את ההיפוך פנימה ואת היפוך החוצה של הרגל
היפוך החוצה של רגל ימין
היפוך פנימה שלרגל ימין
המפרק התת-טלארי יכול להיחשב גם כשילוב של המפרק התת-טלארי האנטומי שנדון לעיל, וגם החלק הטלוקלקנאלי של המפרק הטלוקלקנאונוויקולרי. זוהי ההשקפה הנפוצה יותר של המפרק התת-טלארי כאשר דנים בתנועתו. כאשר שני המפרקים הללו נחשבים יחד, זה מאפשר להתרחש סיבוב ימינה ושמאלה של אמצע כף הרגל כלומר פרונאציה וסופינציה (pronation and supination).
פתולוגיה

המפרק התת-טלארי רגיש במיוחד לדלקת מפרקים, במיוחד כאשר הוא הושפע בעבר מנקעים או שברים כגון אלו של עצם השוקה או הטאלוס. תסמינים של דלקת מפרקים תת-טלארית כוללים כאב בהליכה, אובדן תנועה דרך טווח התנועה של המפרק וקושי ללכת על משטחים לא אחידים. פיזיותרפיה, אורתוטיקה וניתוח הן אפשרויות הטיפול העיקריות. ברגליים שטוחות (פלטפוס), המפרק בדרך כלל אופקי יותר.
תמונות נוספות

חתך קורונלי דרך מפרקים טלוקרורליים ומפרקים טלוקלקנים ימניים.
מפרקים טלוקלקנים וטלוקלקנים אונווויקולריים נחשפים מלמעלה על ידי הסרת הטאלוס.
הערות שוליים

↑  Magee, David J. (1 בינואר 2008). Orthopedic Physical Assessment. Elsevier Health Sciences. p. 847. ISBN 978-0-7216-0571-5. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kolt, Gregory; Snyder-Mackler, Lynn (22 באוגוסט 2007). Physical Therapies in Sport and Exercise. Elsevier Health Sciences. p. 421. ISBN 978-0-443-10351-3. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "Article Metrics - Centre of Rotation of the Human Subtalar Joint Using Weight-Bearing Clinical Computed Tomography | Scientific Reports". Scientific Reports (באנגלית). ISSN 2045-2322.
↑  Kyung Won, PhD. Chung (2005). Gross Anatomy (Board Review). Hagerstown, MD: Lippincott Williams & Wilkins. p. 123. ISBN 0-7817-5309-0.
↑  Michael J. Coughlin; Charles L. Saltzman; Roger A. Mann (6 בספטמבר 2013). Mann's Surgery of the Foot and Ankle E-Book: Expert Consult - Online. Elsevier Health Sciences. pp. 20–22. ISBN 978-1-4557-4861-7. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A03.6.10.101 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מפרק תת-טלארי".
מפתח הלב (אלבום)

מפתח הלב הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר רפי פרסקי שיצא בספטמבר 1991.
שנתיים לאחר אלבום הבכורה המצליח "כמה פעמים ספרת עד עשר", הוציא פרסקי את אלבומו השני. בדומה לאלבום הקודם גם כאן כתב והלחין פרסקי את כל שירי האלבום, ששניים ממנו זכו להיכנס למצעדי הפזמונים: "דוניה" ו"טעות אנוש".
שירי האלבום

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מפתח הלב  | 2:43 |
| 2. | דוניה  | 4:45 |
| 3. | כל נגיעה  | 4:06 |
| 4. | נדנדות  | 4:32 |
| 5. | מותק שלי  | 4:56 |
| 6. | יא חלילי  | 3:37 |
| 7. | טעות אנוש  | 4:32 |
| 8. | חבל על הזמן  | 3:38 |
| 9. | בזמן האחרון  | 2:43 |
| משך כולל: | משך כולל: | 35:34 |
השתתפו ביצירת האלבום

רפי פרסקי - שירה, גיטרה חשמלית

אורן אליעזרי - גיטרה חשמלית

חיים אזיקרי - גיטרה בס

גדי פוגטש - סינטי בס ב"כל נגיעה" 

תמיר קליסקי - קלידים

אלי בן-שושן - תופים וכלי הקשה

יהודה פוליקר - אקורדיון ב"זמן האחרון"

יהודית תמיר - קולות רקע ב"יא חלילי" 

גיא יפה - קולות רקע ב"דוניה" וב"חבל על הזמן" 

יעקב גלעד - מפיק מוזיקלי

ציפי כהן - מפיקה בפועל
הקלטות ומיקס באולפני "טריטון", מלבד מיקס ל"כל נגיעה" באולפני "המון", ומיקס ל"מפתח הלב" באולפני "קולינור"
טכנאי הקלטות ומיקס: מרק רוטוול
עוזרי טכנאי: גילי בראון, גדי פוגץ', עמי איילי
רון קדמי - צילומים
מסמרים

ערך זה עוסק בכתב עת ספרותי ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 תדירות:  4 שנה 
 תאריכי הופעה:  2005–2013 (כ־8 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 
מסמרים היה כתב עת ספרותי ישראלי שיצא לאור משנת 2005 עד 2013. כתב העת נוסד על ידי נועה דנציגר ולצידה אמיר רותם, עורך וכותב, בהשראת כתב העת הבריטי "גרנטה". כל גיליון נשא כותרת (למשל "ארוטיקה", "ניסיון", "ביקור מאחורי הגדר", "ילדות") והיו בו סיפורים קצרים, תרגומים, שירה, תצלומים ואיורים. בכתב העת השתתפו הן יוצרים חדשים והן מוכרים, בהם אלונה פרנקל, רוני סומק ויורם קניוק. עלית קרפ הצטרפה לצוות העורכים של כתב העת בשנת 2007.
כתב העת ראה אור כארבע פעמים בשנה, עד לגיליון מס' 17 ("שקרים"), שיצא ביוני 2011; גיליון מס' 18 ("אגדות") יצא ביוני 2013, ואז חדל כתב העת לצאת לאור.
בשנת 2017 נערך מעין "ערב פרידה" מכתב העת, בשם "מסמר אחרון ודי", בהנחיית עלית קרפ.
הערות שוליים

↑  סתיו שפיר, מסמרית עצמאית, באתר Xnet‏, 5 ביולי 2011
↑  דפנה לוי, עלית-יסטית?, ‏14 באוקטובר 2010.
↑  גלעד סרי-לוי, מסמרים 17 - "שקרים", ‏6 ביוני 2011.
↑  המסמר האחרון ודי - אירוע פתיחת שבוע הספר 2017, באתר "המגדלור".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.