stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק למניעת מימון והפצה של נשק להשמדה המונית
עיקרי החוק

החוק קובע כי אין להפיץ או לממן נשק להשמדה המונית, ואכיפתו תיושם באמצעות הטלת סנקציות על גורמים המפיצים ומממנים נשק להשמדה המונית, וכן על גורמים המסייעים בפעולות כאלו. על פי החוק, נקבע כי איראן וקוריאה הצפונית הן מדינות שעמן אסור לקיים קשרים הנוגעים לנשק כזה. החוק דן בהגדרתו של גורם מוכרז כגורם המסייע למדינה או לארגון לא מדינתי הפועל במדינות האמורות בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית. החוק אוסר לקיים קשרי מסחר ופעילות כלכלית עם גורם מוכרז, וחשד בקיום קשרים כאלו מחייב דיווח למשטרת ישראל.
החוק מאפשר לשר האוצר להכריז על גורם זר כמסייע בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית, אם הוכרז ככזה על ידי גורם מוסמך אחר מחוץ לישראל, לאחר שהתייעץ עם שר החוץ ועם שר הביטחון.
עיקרי החוק > ענישה

החוק קובע ענישה על עבירות הכוללות סיוע בפיתוח, בייצור, בהפצה או במימון של נשק להשמדה המונית וכן על קידום של פעילות כזו. העונש הנקבע בחוק על עבירה כזו הוא מאסר של תשע שנים. על קיום פעילות כלכלית עם גורם מוכרז נקבעה ענישה של שלוש שנות מאסר.
הערות שוליים

1 2 3  חוק למניעת הפצה ומימון של נשק להשמדה המונית, תשע"ח-2018, באתר www.nevo.co.il
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2013-03-11
↑  אריק בנדר, ‏הצעת החוק של זועבי וזחאלקה: להטיל פיקוח בינלאומי על הכור בדימונה, באתר מעריב אונליין, 4 ביולי 2018
1 2  ועדת החוץ והביטחון אישרה את הצעת החוק למניעת הפצה ומימון של נשק השמדה המונית לקריאות שניה ושלישית, באתר חדשות הכנסת
↑  שחר אילן, קשרים כלכליים עם 140 גופים מצפון קוריאה ואיראן יהפכו לעבירה פלילית, באתר כלכליסט, 1 במרץ 2018
↑  מליאת הכנסת אישרה בקריאה ראשונה את הצעת חוק למניעת הפצה ומימון של נשק להשמדה המונית או של אמצעים לנשיאתו, התשע"ח-2018, באתר משרד המשפטים - הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור
חנוך ננר

חנוך ננר (1923 – 20 בינואר 1992) היה פוליטיקאי ודיפלומט ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית הראשון של אילת מ-1953 עד 1959 וקונסול כללי במרסיי שבצרפת.
ביוגרפיה

נולד באמסטרדם בשם זיגמונד (זיג) ננר (בהולנדית: Siegmond (Sieg) Nenner) לברנרד (בן ציון) ננר וברטה לבית ארליך, ילידי פולין.
כבר מצעירותו היה פעיל בתנועת נוער ציונית. לאחר הכיבוש הנאצי הצטרף לקבוצת מחתרת יהודית, וב-1942 נמלט עם חברי הקבוצה לשווייץ. לאחר המלחמה אִרגן מחדש את הקבוצה, שהתכוננה לעלות לארץ.
ב-1947 עלה לארץ, והשתתף בהגנה על דגניה במלחמת העצמאות. לאחר המלחמה הצטרף לקבוצת עולים מהולנד לכפר הנוער בן שמן, שם עסק בחקלאות ויזם הקמת מפעל טקסטיל.
בתחילת שנות ה-50 נשלח לאילת לשמש בה נציג של רשויות המדינה, והחליף את אבי זכאי כמושל אילת והאזור. ב-8 בינואר 1953 הוקמה באילת מועצה מקומית, וננר נבחר פה אחד לראש המועצה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 1955 התמודדה באילת רשימת מפא"י בראשותו כרשימה יחידה, והוא נבחר שנית לראשות המועצה.
בפברואר 1960 נשלח לשיקגו כנציג "הרשות למשיכת השקעות הון לישראל", שליחות שבה שהה עד דצמבר 1961.
בפברואר 1964 החל לכהן כקונסול כללי במרסיי, עד מאי 1966.
הערות שוליים

↑  הוקמה המועצה המקומית באילת, דבר, 9 בינואר 1953
↑  נבחר ליו"ר מועצת אילת, הארץ, 7 באוגוסט 1955
↑  ילקוט הפרסומים 437, עמ' 1231
↑  7 נציגי רשות ההשקעות – לארצות הברית למשיכת השקעות הון, הארץ, 5 בפברואר 1960
↑  חנוך ננר – קונסול במרסיל, מעריב, 10 בפברואר 1964
↑  קונסוליות הועלו לקונסוליות כלליות, הצופה, 5 במאי 1966
חנוך מילוא

| --- | --- |

תא"ל מילוא, 1985
 לידה:  1940 פלשתינה (א"י)
 פטירה:  4 בינואר 2019 (בגיל 79 בערך) פתח תקווה, ישראל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין השלישות של גייסות השריון  ראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באכ"א  סגן ראש אכ"א
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 סגן ראש עיריית פתח תקווה  מנכ"ל תאגיד המים מיתב
חנוך מתתיהו מילוא (1940 – 4 בינואר 2019) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, סגן ומ"מ ראש עיריית פתח תקווה והמנכ"ל הראשון של תאגיד המים "מיתב".
ביוגרפיה

מילוא נולד ב-1940 בארץ ישראל, בנם של שמעון וזלמה אולמן. הוא גדל בפתח תקווה ולמד בתיכון אחד העם. התגייס לצה"ל ב-1958 לחיל השריון וסיים קורס מ"פים. הוא שירת בעוצבת סיני במלחמת ההתשה ושירת כקצין השלישות של גייסות השריון במלחמת יום הכיפורים. הוא התקדם עד לדרגת תת-אלוף וכיהן בין אוגוסט 1977 ליוני 1982 כראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באגף כוח אדם בצה"ל והחל מאוגוסט 1982 כסגן ראש אכ"א. לאחר סיום תפקידו כסגן ראש אכ"א ומשלא קודם לדרגת אלוף, השתחרר מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל התמנה בשנת 1988 לסמנכ"ל וראש חטיבת כוח אדם, ארגון ומינהל בקופת חולים כללית. לאחר מכן הוא כיהן גם כסמנכ"ל וראש אגף מינהל בחברת הביטוח הסנה, כדירקטור בחברת החשמל, בה כיהן גם כיושב ראש זמני וכחבר הנהלת מועדון הכדורגל הפועל פתח תקווה.
בשנת 1993 התמודד מול ראש העירייה המכהן גיורא לב בבחירות לראשות עיריית פתח תקווה מטעם מפלגת העבודה. בבחירות אלו הפסיד מילוא לראש העירייה לב לאחר שזכה ל-39.4% מהקולות, אך סיעתו הייתה לגדולה ביותר במועצת העיר עם שישה מושבים. בקדנציה זו בין השנים 1993 ל-1998 שימש מילוא כחבר מועצת העיר וכסגנו של ראש העירייה, גיורא לב. בבחירות 1998 זכתה סיעתו של מילוא לב ל-10.8% מהקולות ונחלשה לסיעה החמישית בגודלה במועצה עם שלושה מושבים. בין השנים 1998 ל-2002 שימש כממלא מקום ראש עיריית פתח תקווה.
החל מתחילת 2003 מילוא שימש כיושב ראש צוות ההקמה של תאגיד המים של פתח תקווה והסביבה – "מיתב" ולאחר מכן החל מינואר 2004 ועד ל-2014 שימש כמנכ"ל הראשון של התאגיד. בנוסף שימש מילוא כחבר בהנהלת איגוד מנהלי תאגידי מים, כחבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל וכחבר בתנועת אומ"ץ.
חנוך מילוא הלך לעולמו ב-4 בינואר 2019 והובא למנוחות בבית הקברות סגולה.
חיים אישיים

מילוא התגורר בפתח תקווה והיה נשוי ואב לשלושה. היה בוגר תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

1 2  תת אלוף במיל' וסגן ראש העיר לשעבר חנוך מילוא הלך לעולמו, באתר פ"ת עכשיו, ‏4 בינואר 2019
1 2 3  תא"ל חנוך מילוא - סגן ראש אכ"א, באתר מעריב, ‏2 באוגוסט 1982
↑  צוות ארגון גמלאי צהל, תא"ל חנוך מילוא ז"ל | חיל השריון, ידיעות אחרונות, ישראל היום, מנוח, צוות ארגון גמלאי צהל | 07.01.19, באתר מודעות אבל, ‏2019-01-07
1 2 3  טל סרוסי, הלך לעולמו סגן ראש העיר לשעבר, חנוך מילוא, באתר מלאבס, ‏4 בינואר 2019
1 2 3 4  חברי הנהלה, באתר מיתב - תאגיד אזורי למים וביוב בע"מ
↑  ד"ר שלמה צדוק, שלמה צדוק נפרד מחנוך מילוא: מי שהכירו לא היה יכול שלא לאהוב ולהעריץ אותו, באתר מלאבס, ‏9 בינואר 2019
↑  גילה רזין, רופאי קופ"ח: לא מוכנים להסתכן מעבר לקו הירוק, באתר חדשות, ‏27 ביוני 1988⁩
↑  ועד הסנה: ראש אגף המינהל הכה חבר ועד, באתר מעריב, ‏14 במרץ 1990⁩
↑  הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית פתח תקוה (עמ' 21-23), באתר רשומות, ‏22 בנובמבר 1993
↑  מועצה שתיים-עשרה (1993), באתר מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה
↑  הודעה בדבר תוצאות הבחירות למועצת עירית פתח תקווה (עמ' 16-19), באתר רשומות, ‏26 בנובמבר 1998
↑  עו"ד פרופ' רון שפירא, כתב הגנה - לינצר
↑  תאגיד המים מיתב, פרופיל החברה, באתר ארכיון האינטרנט, ‏2007-01-08
↑  חברי תנועה, באתר מפקדים למען ביטחון ישראל
↑  תנועת אומ"ץ מבקשת לקיים פגישה עם ראש המועצה המקומית פרדס חנה כרכור בנושא ליקויים חמורים בתשתיות אספקת המים ובמחירים שנדרשים התושבים לשלם, באתר תנועת אומ"ץ
ויביירו

ויביירו (בגליסית: Viveiro, בספרדית: Vivero) היא עיירת נופש ורשות מקומית (Municipio) (ספ') במחוז לוגו בקהילה האוטונומית גליסיה שבספרד.
גאוגרפיה

ויביירו שוכנת על גדות נהר לנדרו ((ספ') Landro) במקום שהוא הופך ל"ריה" (מספרדית ría, עמק נהר ששקע) הנשפכת למפרץ ביסקאיה בקצה הצפוני מערבי של חצי האי האיברי. 117 ק"מ צפונית מזרחית לסנטיאגו דה קומפוסטלה ו-380 ק"מ מערבית לבילבאו.
היסטוריה

ויביירו מוזכרת בכתובים לראשונה ב-1112 במסמך של אורקה, מלכת לאון, אבל המקום היה מיושב הרבה קודם. יישוב קלטי התקיים במקום כבר בתקופת הברזל. בהמשך היה יישוב רומי.
משך הכיבוש המוסלמי במקום היה קצר יחסית. כבר בשנת 722 הביס פלגיוס, מלך אסטוריה (אנ'), את המוסלמים בקרב קובאדונגה (אנ') והקים את ממלכת אסטוריאס שוויביירו נכללה בשטחה.
העיירה כפי שהיא מוכרת כיום החלה להתפתח החל מהמאות ה-12 וה-13, סביב הגשר על נהר הלנדרו ששרד מאז התקופה הרומית. תקופת הפריחה נמשכה במאות ה-14 וה-15. במהלך המאה ה-19 נוספו ענפי כלכלה חדשים: מפעלי המלח ומכרה ברזל.
אתרים מעניינים בעיירה

שער קרלוס החמישי, שנבנה באמצע המאה ה-16 בסגנון פלטרסקי (אנ').
כנסיית סנטה מריה דל קמפו (Iglesia de Santa María del Campo) הרומנסקית, ההנחה המקובלת היא שנבנתה במאה ה-12.
מלון ונציה, המשמש כיום את הקונסרבטוריון העירוני.
גלריה

שער קרלוס החמישי.
כנסיית סנטה מריה דל קמפו.
מלון ונציה, המשמש כיום את הקונסרבטוריון העירוני.
הגשר על נהר לנדרו.
בתים בויווירו.
וירג'ין אמריקה

וירג'ין אמריקה (באנגלית: Virgin America) הייתה חברת תעופה אמריקאית. בסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו, והיא הפעילה טיסות ליעדים בארצות הברית ומקסיקו. בעבר הפעילה החברה גם קו טיסות לטורונטו אך זה הופסק ב-6 באפריל 2010.
למרות שהחברה הוקמה על ידי היזם הבריטי ריצ'רד ברנסון, מחזיקה קבוצת וירג'ין ב-25% בלבד ממניות החברה, מכיוון שעל פי החוק האמריקאי, חברת תעופה הרשומה בארצות הברית חייבת להיות תחת "שליטה בפועל" של אזרחים אמריקאים. 75% הנותרים שייכים לקבוצת ההשקעות VAI Partners LLC.
החברה הוקמה באביב 2003, והיא החלה לפעול רק ב-8 באוגוסט 2007, מכיוון שהיו התנגדויות רבות לחברה החדשה. המתנגדים; חברות התעופה האמריקאיות ובראשם קונטיננטל איירליינס, טענו שאין לאפשר לחברה להירשם בארצות הברית מכיוון שבעליה אינו תושב המדינה.
בדצמבר 2016 הושלמה רכישת החברה על ידי אלסקה איירליינס, אך החברה המשיכה להפעיל טיסות תחת וירג'ין אמריקה עד 24 באפריל 2018, שאז היא מוזגה לחלוטין עם אלסקה איירליינס.
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים>  F | נוסעים>  Y+ | נוסעים>  Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319-112 | 10 | — | 8 | 12 | 99 | 119 |  |
| איירבוס A320-214 | 53 | 8 | 8 | 12 | 129 | 149 |  |
| איירבוס A320-214 | 53 | 8 | 8 | 12 | 126 | 146 |  |
| איירבוס A321neo | 4 | 30 | לא נקבע | לא נקבע | לא נקבע | לא נקבע | קבלת ההזמנה בין השנים 2020-2022 |
| סה"כ | 67 | 38 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Alaska Air completes Virgin America acquisition, באתר רויטרס, 14 בדצמבר 2016
חנוך ניסני

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1963 (בן 61) תל אביב-יפו, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  מרוץ מכוניות 
 
חנוך ניסני (נולד ב-29 ביולי 1963 בתל אביב) הוא נהג מרוצי מכוניות ישראלי שמתגורר כיום בבודפשט, הונגריה.
ניסני הוא איש עסקים, שהתחיל לנהוג במכוניות מרוץ כתחביב. הוא נהג המרוצים הישראלי הראשון שהתחרה ברמות הגבוהות יותר בענף מרוצי המכוניות, בהם International Formula 3000 ו-World Series Lights. ניסני הוא הישראלי הראשון שהשתתף בסופשבוע של פורמולה 1 בגרנד פרי, ביום הולדתו, 29 ביולי 2005, בגרנד פרי הונגריה (הונגרורינג), כאחד מנהגי המבחן הרשמיים של צוות מינארדי F1.
בנו, רוי ניסני, הוא גם נהג מרוצים.
קריירה

ניסני החל להתחרות בגיל מאוחר יחסית,  בהיותו בן  38. הוא החל את הקריירה שלו בשנת 2002 באליפות הונגריה בפורמולה 3000. בשנה זו סיים את האליפות במקום השני.
בשנה שלאחר מכן,2003,  הוא זכה באליפות זו, כנהג בקבוצת Szasz Motorsport במכונית  Coloni CN-98.
משנת 2003, הוא החל להתחרות באירועים בינלאומיים נוספים כגון FIA אזור מרכז אירופה ו-(Renault Sport Series).
בשנת 2004, הגן ניסני על תואר האליפות שלו,  כשזכה שוב באליפות הונגריה בפורמולה 3000.
באותה שנה, 2004, חתם ניסני על חוזה עם קולוני מוטורספורט. מאז שחתם בקולוני, ניסני השלים ארבע בדיקות כנהג מבחן - שתיים עם ג'ורדן גרנד פרי, ושתיים עם מינארדי.
ב-2 בפברואר 2005, ערך פול סטודארט, הבעלים של קבוצת מינארדי פורמולה 1, מסיבת עיתונאים במלון הילטון בתל אביב. במסיבת עיתונאים זו, הודיע סטודרט כי ניסאני הוחתם  לכנהג מבחן של הקבוצה לעונת 2005.
ניסני היה הנהג השלישי של מינארדי בגראנד פרי 2005 שנערך בהונגריה. הסכם עם מינארדי הוצג כעסקה חד פעמית, אם כי הסכם החסות עם הספונסור האישי  של ניסני, UPEX, התיר לו להשתתף בתור הנהג השלישי של מינארדי במרוצים נוספים.
ביום הולדתו ה-42 השתתף ניסני בסשן הראשון בגראנד פרי ההונגרי. הקצב שלו היה בסופו של דבר 12.9 שניות איטי יותר מהמכונית המהירה ביותר בסשן. המקצה הראשון שלו בפורמולה 1 הסתיים מחוץ למסלול לאחר ספין. למרות זאת, הוא התלונן כי למכונית יש יותר מדי אחיזה. בהמשך העונה, הוא הוחלף על ידי אנריקו טוקאצ'לו.
בשנת 2005, מכיוון שניסני התמקד בהתחייבויות הבינלאומיות שלו לקבוצת מינארדי, הוא  נאלץ להפסיד כמה מרוצים מכריעים באליפות הלאומית של הנוגריה בפורמולה 2000 . היעדרות זו עלתה לו באובדן התואר בהפרש של 6 נקודות. שנה לאחר מכן, ב-2006, הוא השיג שוב את התואר, בפעם השלישית,  ובשנת 2007 הוא זכה באליפות הלאומית של הונגריה בפורמולה 2000 בפעם הרביעית. בשנת 2008 עבר מקבוצת Szasz Motorsport לקבוצת Fonix Motorsport . עם קבוצה זו זכה בתואר אליפות הונגריה בפורמולה 3000  בפעם החמישית והאחרונה בשנת 2009 .  כמו כן סיים שני באליפות בשנים 2002 ו- 2005, שלישי בשנת 2010, ובמקום הרביעי בשנת 2008.  הוא התחרה באליפות זו בין השנים 2002 ל-2014.
רקורד

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להעביר ולסדר את טבלאות הזכיות מויקי אנגלית.
הערות שוליים

↑  "Béke, egészség és több lóerő a Minardinak". index.hu. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Ori. "F1 news: Minardi Sign Nissany as Test Driver". AUTOSPORT.com. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Roy Nissany joining Muecke Motorsport". roynissany.com. 13 בפברואר 2010. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2014. נבדק ב-21 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.mnasz.hu/letoltes/agyob2003.pdf(הקישור אינו פעיל)
↑  "Magyar Nemzeti Autósport Szövetség" (PDF). www.mnasz.hu. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Raikkonen leads, Nissany debuts at Silverstone". formula1.com. 15 ביולי 2004. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Minardi sign Nissany as test driver". formula1.com. 2 בפברואר 2005. אורכב מ-המקור ב-9 ביולי 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Edmondson, Laurence (5 בפברואר 2010). "Drivers who failed to make the grade". ESPN. נבדק ב-17 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Magyar Nemzeti Autósport Szövetség" (PDF). www.mnasz.hu. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Magyar Nemzeti Autósport Szövetség" (PDF). www.mnasz.hu. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Magyar Nemzeti Autósport Szövetség" (PDF). www.mnasz.hu. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Magyar Köztársaság" (PDF). www.mnasz.hu. אורכב מ-המקור (PDF) ב-21 בדצמבר 2014. נבדק ב-28 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ניסני ואדי ג'ורדן, לאחר שניסני סיים את המבחן הראשון שלו עם מכונית פורמולה אחת ( ג'ורדן גרנד פרי ) בסילברסטון ב -14 ביולי 2005.
וירג'ין רקורדס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  ריצ'רד ברנסון סיימון דרייפר ניק פאוול טום ניומן
 תקופת הפעילות:  וירג'ין רקורדס בע"מ 1972; לפני 49 שנים וירג'ין רקורדס אמריקה, Inc. 1986; לפני 35 שנים – הווה
 חברת אם:  יוניברסל מיוזיק גרופ
 מיקום המטה:  לוס אנג'לס
 מוצרים עיקריים:  תקליטים • תקליטורים
  
 www.virginmusic.com
 
וירג'ין רקורדס (באנגלית Virgin Records) היא חברת תקליטים בריטית, שהוקמה על ידי היזמים ריצ'רד ברנסון, סיימון דרייפר וניק פאוול בשנת 1972, לאחר תקופה בה מכרו אלבומי מוזיקה במחירים זולים, דרך חנותם הקטנה בלונדון. החברה נחשבת לחברת תקליטים מרכזית ביחד עם חברות כמו A&M רקורדס ואיילנד רקורדס.
החברה זכתה להצלחה והוחתמו בה אמנים מסוגות מוזיקליות שונות, כמו רוי אורביסון, דיבו, ג'נסיס, קית' ריצ'רדס, ג'נט ג'קסון, מועדון תרבות, סימפל מיינדס, לני קרביץ, הסמאשינג פאמפקינס ומייק אולדפילד. בשנת 1992 נמכרה וירג'ין ל-EMI ושמן מוזג יחד לשם וירג'ין EMI". בהמשך, הוקמה גם קפיטול רקורדס דרך שתי חברות התקליטים האלו. (EMI ויוניברסל מיוזיק גרופ היו חברות האם שלה) חברת התקליטים נרכשה לבסוף על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ בשנת 2012.
היסטוריה

השם וירג'ין (באנגלית: Virgin), על פי ריצ'רד ברנסון (באוטוביוגרפיה שלו), הגיע מעמית ששוחח איתו במסגרת פגישת עסקים. הוא הציע את השם וירג'ין מהמשמעות האנגלית: בתולה. הלוגו המקורי של חברת התקליטים עוצב על ידי המעצב והמאייר הבריטי רוג'ר דין.
האלבום הראשון שיצא על ידי וירג'ין היה Tubular Bells בשנת 1973; אלבום של המוזיקאי מייק אולדפילד, שזכה להצלחה מסחרית רבה. מאוחר יותר, להקת ג'נסיס הקליטה את האלבומים שלה במסגרת חברת התקליטים הזו. במרוצת השנים, אמנים רבים כמו ג'נט ג'קסון, קית' ריצ'רדס, סימפל מיינדס ולני קרביץ הוציאו את אלבומיהם דרך חברת התקליטים הזו.
הערות שוליים

1 2 3  Terry Southern, Virgin: A History of Virgin Records, A Publishing Company, 1996, ISBN 978-1-899116-00-3. (באנגלית)
↑  Forty years of Virgin: How Richard Branson’s eccentric record label, The Independent, ‏2013-05-23 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347625305171  LCCN: no2001030425  MusicBrainz: 84009bd4-0ba1-411e-a952-78e6f9428572  VIAF: 152381675   WorldCat (עם VIAF): 152381675
חוסה מריה בסנטה

חוסה מריה בסנטה פאבונה (בספרדית: José María Basanta Pavone; נולד ב-3 באפריל 1984) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו 12 הופעות בנבחרת ארגנטינה, אותה ייצג במונדיאל 2014.
קריירה

בסנטה החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2003, במועדון הארגנטינאי אסטודיאנטס. ב-2006 עבר לאולימפו דה באיה בלנקה, אשר התמודדה בליגת המשנה. באותה העונה סייע לאולימפו לזכות בטורניר ה"אפרטורה" (Apertura) ובטורניר ה"קלאוסורה" (Clausura) ובכך להבטיח את עלייתה של אולימפו לליגת העל הארגנטינאית.
ב-2007 חזר לשחק באסטודיאנטס למשך עונה אחת.
ביוני 2008, נמכר בסנטה למונטריי מליגת העל המקסיקנית לבקשתו של מנהלה המקצועי. מאז, זכה עם מונטריי באליפות טורניר הפתיחה ב-2009 ו-2010, ו-3 פעמים בליגת האלופות של CONCACAF בין השנים 2010-2013.
בקיץ 2014 חתם בקבוצה האיטלקית פיורנטינה.
טגרה

NVIDIA Tegra T20 (טגרה 2) משמאל ו־NVIDIA Tegra T30 (טגרה 3) מימין
טגרה (Tegra) הוא שמה של סדרת רכיבי מערכת על שבב של חברת NVIDIA. השבבים מבוססים על ליבות ARM ועל המעבד הגרפי GeForce של החברה. הם מיועדים לשימוש במערכות כגון טלפונים חכמים וטאבלטים.
סדרות > Tegra 2

Tegra 2 היא סדרת שבבים הכוללים שתי ליבות ARM A9 ועובדות בקצב שעון של 1-1.2GHz.
סדרות > Tegra 3

Tegra 3‏ (Kal-El) היא סדרה של שבבים הכוללים ארבע ליבות ARM A9 רגילות וליבה חמישית אטית יותר. הליבה האיטית אמורה לאפשר עבודה חסכנית כאשר אין צורך בכל ארבע הליבות.
Nvidia Tegra 2 T20
טד, החוקר המבולבל

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אנריקה גאטו 
 הופק בידי:  אדמון רוץ'   ג'ורדי גסול   ניקולס מטג'י
 תסריט:  איגנצ'יו דאל מורל   ג'ורדי גסול   ורוניקה פרננדס איי   ניל לנדו אי   ג'ייוויר לופז ברירה   גורקה מגלון
 עריכה:  אלכסנדר אדמס איי
 מדבבים:  פיאונה גלאסקוט   אדם ג'יימס   קארי שאל
 מוזיקה:  Zacarías M. de la Riva 
 מדינה:  ספרד 
 חברת הפקה:  Las aventuras de Tadeo Jones   Tadeo jones y el tesoro de los incas
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ספרד 21 באוגוסט 2012   ישראל 21 בפברואר 2013
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  ספרדית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט הרפתקאות 
 פרסים:  פרס גאודי לסרט המונפש הטוב ביותר 
 סרט הבא:  טד החוקר החופר 
 www.tadeojones.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
טד, החוקר המבולבל (בספרדית: Las aventuras de Tadeo Jones; בתרגום חופשי: הרפתקאותיו של טד ג'ונס) הוא סרט אנימציה ספרדי משנת 2012. את הסרט ביים אנריקה גאטו. הסרט הופץ ומופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט. הסרט היה מועמד בפרס גויה לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2012.
בשנת 2017 יצא סרט המשך בשם "טד החוקר החופר" ובשנת 2022 יצא סרט המשך נוסף ששמו "טד החוקר החופר חוזר".
עלילה

בילדותו, טד חלם על הרפתקאות מסוכנות ותגליות מדהימות. הוא העריץ את אינדיאנה ג'ונס, אבל המציאות היא אחרת, טד הוא רק עובד בניין רגיל, אבל גורלו עומד להשתנות לאחר שבטעות לוקחים אותו לארכאולוג ידוע לשמצה אשר שולח אותו לפרו לצורך חפירות ארכאולוגיות כדי למצוא את אוצרות האינקה העתיקים. שם חושבים שהוא הארכאולוג וטד מנצל זאת.
הערות שוליים

↑  מועמדות לפרס גויה (בספרדית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוק לעידוד של שילוב וקידום נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  2 באפריל 2008
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ו באדר ב' ה'תשס"ח
 גוף מחוקק:  הכנסת השבע עשרה
 חוברת פרסום:  ס"ח 2149, עמ' 482
 משרד ממונה:  משרד הכלכלה והתעשייה
 מספר תיקונים:  1
 נוסח מלא
 
חוק לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח-2008 אושר בכנסת ב-2008. מטרת החוק מוצגת בקצרה בסעיף 1 שלו: "חוק זה מטרתו להביא לשינוי התרבות העסקית ולטפח מודעות ציבורית כדי לעודד שילוב וקידום של נשים בעבודה והתאמת מקומות עבודה לנשים וכן להורות."
מטרת החוק

תיאור מפורט של מטרת החוק ושל הרקע לחקיקתו מופיע בדברי ההסבר להצעת החוק:
היסטוריית החקיקה

במסגרת דיוני הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, הציעה, יו"ר הוועדה בשנת 2008, עמירה דותן, את הצעת החוק לקידום ושילוב נשים בתעסוקה.
בתיקון ראשון (ויחיד) לחוק בשנת 2020 נוסף לחוק סעיף 4א שקובע שמעסיק שהעסיק עובדת, ששהתה במקלט לנשים מוכות, במשך 150 ימים לאחר תום היעדרותה יהיה זכאי בתום תקופת העסקתה למענק חד־פעמי בסכום של 5,000 ש"ח.
עיקרי החוק

החוק קובע ששר התעשייה המסחר והתעסוקה יעניק מענקים ואותות הכרה למעסיקים במגזר הפרטי, על פי אמות מידה שיקבע, לפי המלצת המועצה הציבורית ולאחר אישור הוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת. מעסיקים שיתמודדו על קבלת המענק יצטרכו לאסוף ולהציג נתונים על הנעשה בארגונם בנוגע לנשים, בהתאם למפורט בתקנות לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשע״ד–2013.
המענקים יינתנו אחת לשנה לאחר בחינתם של המעסיקים המועמדים לפי אמות המידה המפורטות בתקנות:
מדיניות רשמית וכתובה של המעסיק לשילוב וקידום נשים בעבודה והתאמת מקומות עבודה לנשים ולהורות.
גישור בין פערי השכר בין נשים לגברים.
גיוס וקידום העסקת נשים אצל המעסיק בדרגות בכירות ועמדות ניהול.
הכשרה, הדרכה ופיתוח מסלולי קריירה לנשים.
עידוד ומתן אפשרות לאיזון בין מקום העבודה ומשפחה.
נקיטת מדיניות אדיבה כלפי עובדות בהריון ובני זוגן, נשים מניקות ועובדים הנמצאים בחופשת לידה ואחריה, וכן כלפי עובדים המצויים בטיפולי פוריות או בני זוגם בהתאם לחוק עבודת נשים התשי"ד-1954.
ייזום פעילויות ותוכניות מיוחדות ויעילות במטרה לקדם תעסוקת נשים.
ההבדלים בין תעסוקת נשים בישראל לעומת מדינות אחרות

בארצות הברית, סעיף 7 של חוק זכויות האזרח משנת 1964 אוסר על אפליה מטעמי גזע, צבע, דת, מין ומוצא לאומי. חוק שכר שווה משנת 1963 אוסר אפליה בשכר בין גברים ובין נשים המבצעים עבודה שווה. שני החוקים הללו אינם מספקים קריטריונים ברורים לאילו פעולות של המעסיק יחשבו לפעולות מפלות וכיצד ניתן לקבוע מה היא עבודה שווה. הגדרות מדויקות אלה נוצרו לאורך השנים במסגרת תקדימים שיצרו בתי המשפט בארצות הברית בתביעות שהובאו בפניהם.
בשונה מארצות הברית, באירופה, לפי החקיקה שיזם בשנים האחרונות האיחוד האירופי, החקיקה מעוגנת בנושא שוויון הזדמנויות בתעסוקה במטרה חברתית של הרחבת השתתפות בכוח העבודה, תפיסת אחריות המדינה לרווחת האזרח והעובד, ובשנים האחרונות גם בשאיפה לעידוד ילודה עקב שיעורי ילודה נמוכים המאפיינים את מרבית מדינות היבשת ומכבידים על כלכלותיהן. (2003, Meyers and Gornick)
הערות שוליים

1 2  הצעת חוק לעידוד התאמה של מקומות עבודה לנשים ולשילוב ולקידום נשים בעבודה, התשס"ח–2008, ה"ח הכנסת 201 מ-29 בינואר 2008
↑  חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62), התשפ"א-2020, ס"ח 2886 מ-24 בדצמבר 2020
1 2   תקנות לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשע״ד–2013, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  מיכל פרנקל, לקראת יישום החוק לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים (2008): רקע והיבטים השוואתיים, משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אפריל 2010
טגלאש

טֵגלָאש (בהונגרית: Téglás, ביידיש: טעגלאש) היא עיירה במחוז היידו-ביהר במזרח הונגריה. בשנת 2012 התגוררו בעיר 6,637 תושבים, ושטחה כיסה כ-38 קמ"ר.
הקהילה היהודית בטגלאש

טגלאש היא עיירה עתיקה. בשנת 1830 היגר לשם הרב שמואל רוזנפלד וייסד שכונה יהודית במקום. עם הזמן הוקמו בעיירה בית כנסת ומקוה טהרה, וערב השואה מנתה הקהילה היהודית עשרות משפחות יהודיות. מנהיגי יהודי העיר היו רבי שמואל רוזנפלד ובנו רבי מאיר שכיהן גם כדיין העיר. לאחר מכן נכדו רבי ישראל משה מנדל (גרינפעלד), שהיה חסיד בעלזא, ורבי ישראל זאב פנט מדעעש (כיום דז'). בחודש מרץ 1944 נשלחו בני הקהילה, יחד עם יהודי הסביבה, לברגן-בלזן ולמחנות השמדה אחרים.
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 296-297
טאגלאש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 159-160. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
ועידת ח'רטום

| --- | --- |

ועידת ח'רטום. משמאל לימין: המלך פייסל, גמאל עבד אל נאצר, עבדאללה סלאל, סבאח א-סלים א-סבאח ועבד א-רחמן עארף
 עיר:  ח'רטום
 מדינה:  סודאן 1956 רפובליקת סודאן
 תאריכים:  29 באוגוסט 1967 – 1 בספטמבר 1967 (4 ימים)
 עילה:  תוצאות מלחמת מלחמת ששת הימים
 תוצאה:  קביעות מדיניות משותפת למדינות ערב כלפי מדינת ישראל: לא להכרה בישראל  לא למשא ומתן עם ישראל  לא לשלום עם ישראל
 משתתפים
 ערב הסעודית המלך פייסל  מצרים גמאל עבד אל נאצר  ירדן המלך חוסיין  לבנון שארל חילו  תימן עבדאללה סלאל  כווית סבאח א-סלים א-סבאח  עיראק עבד א-רחמן עארף  סודאן אסמאעיל אל-אזהרי
ועידת ח'רטום נערכה בסוף אוגוסט 1967 בעיר ח'רטום, בירת סודאן. הוועידה התכנסה בעקבות מלחמת ששת הימים והשתתפו בה מנהיגי שמונה מדינות ערביות. ההצהרה שנוסחה בסופה (1 בספטמבר) הנחתה את המדיניות הערבית כלפי מדינת ישראל עד מלחמת יום כיפור.