stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דואר קנדה
ציר זמן

| שנה | תיאור |
| --- | --- |
1693: משלוח דואר בתשלום ראשון בקנדה
1775: ממשלת בריטניה מתחילה להציע שירות דואר בקנדה
1851: ממשלות המחוז הבריטיות בקנדה משתלטות על משלוח הדואר
1867: בעקבות הקונפדרציה נוצרה מחלקת הדואר הפדרלית
1878: מחלקת משרד הדואר מצטרפת לאיגוד הדואר העולמי
1927: שירות דואר אוויר חוזי מתחיל לפעול במניטובה, דואר אוויר בין רימוסקי לקוויבק-מונטריאול-אוטווה מתחיל
1937: דואר קנדה מסייע במימון חברות תעופה טרנס-קנדה באמצעות חוזה דואר אוויר
1939: שירות דואר אוויר יומי מתחיל בין מונטריאול לוונקובר
1955: 2,500 תושבים מקומיים ביישוב הם המספר המינימלי הדרוש ליזום שירות משלוחים מדלת לדלת.
1957: ד"ר מוריס לוי ממציא את סדרן הדואר האוטומטי, שיכול לטפל ב-200,000 מכתבים בשעה.
1971: יישום ראשוני של מיקוד
1981: חוק תאגיד דואר קנדה מועבר על ידי הפרלמנט
1981: דואר קנדה מוגדר כתאגיד הכתר
1985: דואר קנדה מתחיל בהדרגה להפעיל תיבות דואר קהילתיות במקום משלוח מדלת לדלת בחטיבות משנה חדשות
1993: דואר קנדה רוכשת מניות רוב בחברת Purolator Courier
2006: הצגת בול ללא ערך נקוב, כחותמת שתמיד שווה את תעריף הדיוור הבסיסי המקומי. דואר קנדה מכריז על תוכניות לבחון האם להמשיך בשירותי משלוח דואר פרטיים לכפרים ול-843,000 לקוחות קנדים או לא.
2013: דואר קנדה מודיע על השלמת משלוח הדואר מדלת לדלת במרכזים עירוניים, ומכריז על עליית מחיר הבול מ-0.63 $ ל-1 $ (0.85 $ בתפזורת). מכירות החותמת הושעו עד לאחר עליית התעריפים במרץ 2014.
מכתבים לסנטה קלאוס

דואר קנדה מקבל מיליוני מכתבים המופנים לסנטה קלאוס בכל שנה, עם מיקוד ייעודי מיוחד, H0H 0H0. כ-15,000 עובדים מאוגדים בהווה ובגמלאות מגיבים בשפות רבות לכל מכתב שהתקבל ומתחזה לסנטה. במהלך 27 השנים האחרונות נכתבו יותר מ-15 מיליון מכתבים על ידי מתנדבים.
בשנת 2001 החל דואר קנדה לקבל הודעות דואר אלקטרוני לסנטה. בשנת 2006 נענו למעל 44,000 הודעות דוא"ל.
בשנת 1974, שלושה מעובדי דואר קנדה החלו להשיב לדואר שהופנה לסנטה במונטריאול, קוויבק. בשנת 1982, הדואר פרש את היוזמה ברחבי קנדה והתחייב שכל מכתב שנשלח יקבל תשובה. אין צורך בחותמת בעת שליחת מכתב לסנטה קלאוס. דואר קנדה מקבל גם מכתבים לאלוהים, ולעיתים גם לארנב הפסחא.
הערות שוליים

↑  "Canada Post Corporation Act". Department of Justice (Canada). Justice Laws. 1985. נבדק ב-1 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2016 Annual Report - Overview" (pdf). Canada Post Corporation. נבדק ב-9 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Randall Denley (3 במאי 2008). "Canada Post set to deliver fatal blow to rural mail service". The Ottawa Citizen. נבדק ב-2009-02-17. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Canada Post-Fast Facts". אורכב מ-המקור ב-3 באוקטובר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""The Postal System" article in the Canadian Encyclopedia online".
↑  Smith 2006
↑  "Canada Post hiking prices, ending door-to-door delivery in cities, urban areas". Calgary Herald. Calgary Herald. 2013. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-12 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Blaine Kyllo (22 בנובמבר 2007). "Santa's making a blog and checking it twice". straight.com. {{cite web}}:  (עזרה)
בריאן לי או'מאלי

| --- | --- |

בריאן לי או'מאלי, 2019
 לידה:  21 בפברואר 1979 (בן 45) לונדון, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מערב אונטריו, התיכון הקתולי סנט תומאס אקווינס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס מיוחד להומור (2007)  פרס שוסטר לקומיקסאי הטוב ביותר (2015)  פרס שוסטר לקומיקסאי הטוב ביותר (2006)  פרס מיוחד להומור (2010)  The Nipper (2005) 
 radiomaru.tumblr.com
 
בריאן לי או'מאלי (באנגלית: Bryan Lee O'Malley; נולד ב-21 בפברואר 1979) הוא כותב ומאייר קומיקס קנדי. מוכר בעיקר בזכות סדרת הרומנים הגרפיים "סקוט פילגרים".
בין השנים 2004 ל-2014 או'מאלי היה נשוי לקומיקסאית האמריקנית הופ לארסון.
ביוגרפיה

בריאן לי או'מאלי נולד בשנת 1979 בעיר לונדון הנמצאת בדרום מערב אונטריו שבקנדה להורים ממוצא קוריאני וקנדי-צרפתי.
החל בלימודי קולנוע באוניברסיטת מערב אונטריו, אך נשר לפני השלמתם.
או'מאלי עבד כמכתב בהוצאת הקומיקס אוני פרס, וגם אייר את המיני-סדרה "Hopeless Savages: Ground Zero", מאת ג'ן ואן מטר.
הרומן הגרפי המקורי הראשון שלו, "אבודים בים" (באנגלית: Lost at Sea), יצא לאור בהוצאת אוני פרס בשנת 2003. "אבודים בים" הוא סיפור התבגרות על ילדה ביישנית בת 18 בשם ראלי, שמאמינה שנשמתה נגנבה על ידי חתול, ועל המסע שלה ברחבי ארצות הברית.
בין 2004 ל-2010 כתב או'מאלי את ששת חלקי סדרת "סקוט פילגרים" שיצאו לאור בשחור-לבן בהוצאת אוני פרס. הסדרה זכתה להצלחה מסחרית ולשבחי המבקרים, ובהמשך להוצאה מחודשת בצבע מלא, עיבוד לסרט "האקסים של החברה שלי" ב-2010, עיבוד למשחק מחשב, ומספר אלבומי פסקול.
ב-2010 החלה הוצאת מודן בתרגום לעברית של סדרת "סקוט פילגרים", ועד כה יצאו הכרך הראשון, "סקוט פילגרים והחיים הקטנים והמתוקים שלו", והשני, "סקוט פילגרים 2 - נגד העולם".
ביולי 2014 יצא לאור הרומן הגרפי שלו שניות (באנגלית: Seconds) בהוצאת ספרי בלנטיין. ב-2016 או'מאלי הודיע שהרומן הגרפי הבא שלו ייקרא "העולם הגרוע" (באנגלית: Worst World). או'מאלי הוא גם היוצר, ביחד עם לסלי האנג, של סדרת הקומיקס "Snotgirl".
פרסים

2005 - פרס דאג רייט (אנ')
2006 - Joe Shuster Award עבור יוצר קומיקס קנדי בולט
2010 - פרס אייזנר בקטגוריית פרסום הומוריסטי עבור "Scott Pilgrim vs. the Universe"
2010 - Harvey Award, פרס מיוחד להומור בקומיקס
2015 - Joe Shuster Award עבור יוצר קומיקס קנדי בולט
ביבליוגרפיה > רומנים גרפיים

"Lost at Sea" ‏(2003, ISBN 1-929998-71-6)
סדרת ספרי "סקוט פילגרים":
"Scott Pilgrim's Precious Little Life" ‏(2004, ISBN 1-932664-08-4)
"Scott Pilgrim vs. The World" ‏(2005, ISBN 1-932664-12-2)
"Scott Pilgrim & The Infinite Sadness" ‏(2006, ISBN 1-932664-22-X)
"Scott Pilgrim Gets It Together" ‏(2007, ISBN 9781932664492)
"Scott Pilgrim vs. The Universe" ‏(2009, ISBN 1-934964-10-7)
"Scott Pilgrim's Finest Hour" ‏(2010, ISBN 978-1-934964-38-5)
"Seconds" ‏(2014, ISBN 978-0-345529-37-4)
ביבליוגרפיה > ספרי קומיקס

"Hopeless Savages: Ground Zero" (ציור) (ISBN 1-929998-99-6)
חוברת מס' 11 של "Sex Criminals" (יצר את האמנות בכריכה)
חוברת מס' 1 של "Young Avengers" (יצר את האמנות בכריכה)
חוברת מס' 5 של "Sacrifice (יצר את האמנות בכריכה)
חוברת מס' 1 של "The Wicked + The Divine" (יצר את האמנות בכריכה)
חוברת מס' 1 של "Kaijumax" (יצר את האמנות בכריכה)
חוברת מס' 1 של "Jonesy" (יצר את האמנות בכריכה)
"Snotgirl" (כתיבה)
"Street Angel" (אמנות פינאפ)
ביבליוגרפיה > סיפורים קצרים

"Lost At Sea", קומיקס של שני עמודים בצבע מלא ב-"Oni Press Color Special 2002"
"Monica Beetle" ב-"Project: Superior" ‏(ISBN 0-9721794-8-8)
"Smiling Is Something Other People Do", ב-"The SPX 2003 Anthology"‏ (ISBN 0-9721794-3-7)
הערות שוליים

1 2  "National Post bio of O'Malley". Arts.nationalpost.com. אורכב מ-המקור ב-2012-03-07. נבדק ב-2019-07-10.
↑  Why 'Scott Pilgrim' Creator Bryan Lee O'Malley's Future Protagonists Will Be Mixed Race, NBC News, ‏2016-07-14 (באנגלית)
↑  RADIOMARU.COM, RADIOMARU.COM
↑  The Doug Wright Awards, web.archive.org, ‏2008-08-19
↑  2006 Nominees and Winners, THE JOE SHUSTER AWARDS, ‏2008-12-30 (באנגלית)
↑  The 2010 Eisner Awards: Winners, web.archive.org, ‏2010-11-21
↑  2010 Harvey Award winners | The Beat, web.archive.org, ‏2010-09-01
↑  2015 Nominees and Winners, THE JOE SHUSTER AWARDS, ‏2016-01-12 (באנגלית)
↑  Vidani, Peter. "Chip Zdarsky". Chip Zdarsky. אורכב מ-המקור ב-26 ביוני 2016. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Parting Shot: Young Avengers by 'Scott Pilgrim' Creator Bryan Lee O'Malley". אורכב מ-המקור ב-2016-09-15. נבדק ב-2016-06-26.
↑  "EXCLUSIVE: Bryan Lee O'Malley's Cover To Sacrifice #5 - Bleeding Cool News And Rumors". 4 בפברואר 2013. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "RADIOMARU.COM". נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Oni Press • We're excited to finally reveal the Issue #1..." נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BOOM! Studios debuts exclusive variant cover for new Valentine's Day comic". Entertainment Weekly. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525189105171  PLWABN: 9810543918305606  BNE: XX4864817  BnF: cb16204412d (data)  CANTIC: a10721204  GND: 131723464  ISNI: 0000 0000 8139 8719  LCCN: n2005091966  MusicBrainz: acae0957-4c05-43d6-8b26-9d87a6de0f9f  NKC: xx0126827  NLK: KAC201009523  NTA: 330809822  SUDOC: 155630296  VIAF: 60222134   WorldCat (עם VIAF): 60222134 
בריאן לי או'מאלי, 2008
אירית אלטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1948 (בת 76) 
 שם לידה:  אירית אבני 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  עלי מוהר  נפתלי אלטר 
 צאצאים:  רוני אלטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אירית אלטר-אבני (נולדה ב-20 במרץ 1948 בשם אירית אבני) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

אירית אלטר-אבני היא בוגרת לימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1971) ומשחק בבית הספר של ניסן נתיב (1976).
בשנים 1966–1968 שירתה אלטר בתיאטרון צה"ל.
ב-1971 שיחקה בסרט (הגרמני) "המנצח".
ב-1969 שיחקה בסרט "הגלולה" של דוד פרלוב.
בשנים 1974–1978 שיחקה בתיאטרון הקאמרי.
אלטר שיחקה בסרטו הראשון של יקי יושע, "שלום, תפילת הדרך". ב-1980 הופיעה בסרטה של מיכל בת-אדם, "על חבל דק", ובאותה השנה שיחקה בסרטו של אסי דיין, " מלך ליום אחד".
ב-1983 גילמה את אמה של אורנה, תלמידה בתיכון הנכנסת להיריון בסרט "בחינת בגרות". ב-1984 הופיעה בדרמת הנעורים של יקי יושע, "מכת שמש".
ב-1985 גילמה את אירית שור, עקרת בית הנשואה לרופא החושדת שבעלה בוגד בה בסרט "אירית עירית". באותה שנה שיחקה רופאה בסרטו של נדב לויתן, "בנות".
ב-1989 שיחקה בסרט "כח משיכה".
ב-1992 שיחקה בסרט "החיים על פי אגפא". באותה השנה שיחקה בתפקיד אורח את דינה, אמו של עידו מרקוביץ' בסדרה "עניין של זמן" של הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
בסדרה "שטיסל" שיחקה את דבורה, אימו של עקיבא שטיסל (מיכאל אלוני).
במהלך שנות ה-90 פרשה אלטר ממשחק, וכיום משמשת כדולה ועוסקת בהדרכת הכנה ללידה.
חיים אישיים

אלטר נישאה לפזמונאי עלי מוהר ונולדה להם בת, שרון מוהר, שמתגוררת בצרפת והיא במאית תיאטרון בינלאומית. נישאה בשנית למלחין ואיש הקולנוע נפתלי אלטר ולהם בן ובת. כעבור שנים הם התגרשו. בנה אורי אלטר בהיותו ילד שיחק בסרט "השגעון הגדול" משנת 1986, לצידה של אמו אירית אלטר וספי ריבלין, וכן בסרט מעבר לים משנת 1991, שזכה להצלחה רבה, אורי משחק בסרט את חיים בתפקיד ראשי לצד אריה מוסקונה ודפנה רכטר. לימים אורי אלטר הפך לאחד ממייסדי חברת ההיי-טק סייברה.
בתה, רוני אלטר, היא זמרת ומלחינה, שהייתה שותפה בהרכב "מטרופולין". כיום מתגוררת בפריז ומופיעה ומקליטה שם.
לי זלדין

לי מייקל זלדין (באנגלית: Lee Michael Zeldin; נולד ב-30 בינואר 1980) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה בממשלו השני של הנשיא דונלד טראמפ, מאז ינואר 2025. בעבר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו יורק בין השנים 2025–2023. בשנת 2022 היה מועמד המפלגה הרפובליקני לתפקיד מושל ניו יורק, אך הפסיד למושלת המכהנת קת'י הוקול.
קורות חיים

זלדין נולד בלונג איילנד למשפחה יהודית רפורמית.
ב-1998 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ויליאם פלויד (אנ') בלונג איילנד, ב-2001 סיים תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של ניו יורק באולבני וב-2003 סיים תואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים של אולבני.
ב-1998 התגייס לתוכנית קצונת המילואים של צבא ארצות הברית, הוא עבר קורס קצינים והכשרה כצנחן בפורט בנינג. בתום לימודי המשפטים הוצב בחיל המודיעין ועבר קורס קציני מודיעין בפורט האוצ'וקה שבאריזונה. במרץ 2004 עבר לפרקליטות הצבא ושירת כתובע ושופט צבאי בדיוויזיה המוטסת ה-82. ביולי 2006 נשלח לעיראק עם יחידתו, הוא שירת באזור תיכרית עד ספטמבר 2006 והיה מעורב במבצעי איתור ולכידת מבוקשים. בספטמבר 2007 השתחרר משירות סדיר ועבר לשרת במסגרת כוחות המילואים כפרקליט צבאי. במאי 2012 קודם לדרגת מייג'ור. לאחר שירותו הסדיר עבד תקופה קצרה כיועץ משפטי ברשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי ובהמשך פתח משרד פרטי.
ב-2010 נבחר לסנאט של מדינת ניו יורק וב-2012 נבחר לכהונה נוספת. בנובמבר 2014 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז מס' 1 (מזרח לונג איילנד). הוא הדיח את טים בישופ מהמפלגה הדמוקרטית לאחר שש כהונות רצופות. זלדין הושבע לתפקיד בינואר 2015, הוא מכהן בבית הנבחרים בוועדת התחבורה והתשתיות, בוועדת החוץ ובוועדה לענייני חיילים משוחררים. זלדין הוא אחד משני חברי הקונגרס היהודים מהמפלגה הרפובליקנית, הוא כיהן כיו"ר משותף של השדולה הרפובליקנית למען ישראל בבית הנבחרים, יחד עם פיטר רוסקאם, דאג למבורן ולאונרד לאנס. בבחירות ב-2016 נבחר לכהונה נוספת ברוב של 59% ובבחירות 2018 זכה ברוב של 51.5%.
באפריל 2021 הכריז זלדין על התמודדותו לתפקיד מושל ניו יורק בבחירות 2022. בבחירות הכלליות הפסיד למושלת המכהנת קת'י הוקול, וכהונתו בקונגרס תמה בראשית ינואר 2023.
בנובמבר 2024 לאחר שדונלד טראמפ ניצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית הכריז הנשיא הנבחר כי ימנה את זלדין לתפקיד מנהל הסוכנות להגנת הסביבה האמריקנית הבא. ב-29 בינואר 2025 אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויו לתפקיד מנהל הסוכנות ברוב של 56 מול 42.
זלדין נשוי לדיאנה ואב לזוג תאומות זהות. הוא חבר בקהילה היהודית רפורמית באוקדייל שבניו יורק.
הערות שוליים

↑  רבקה שאבאד, GOP Rep. Lee Zeldin announces run for governor of New York, באתר NBC News‏, 8 באפריל 2021 (באנגלית)
↑  קורל דוונפורט, Senate Confirms Lee Zeldin to Head E.P.A., באתר הניו יורק טיימס, 29 בינואר 2025 תבנית:Tנגלית
| הקבינט של ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בעלי תפקידים על פי חוק | נשיא ארצות הברית: דונלד טראמפ   סגן הנשיא: ג'יי. די. ואנס   מזכיר המדינה מרקו רוביו • מזכיר האוצר סקוט בסנט • מזכיר ההגנה פיט הגסת' • התובעת הכללית פאם בונדי • מזכיר הפנים דאג בורגום • מזכירת החקלאות ברוק רולינס • מזכיר המסחר בפועל ג'רמי פלטר • מזכיר העבודה בפועל וינס מיקון • מזכיר הבריאות ושירותי האנוש רוברט קנדי ג'וניור • מזכירת השיכון והפיתוח העירוני סקוט טרנר • מזכיר התחבורה שון דאפי • מזכיר האנרגיה כריס רייט • מזכירת החינוך בפועל דניז קרטר • המזכיר לענייני חיילים משוחררים דאג קולינס • מזכירת ביטחון המולדת קריסטי נואם |  |
| בעלי תפקידים ברמת קבינט | מנהל הסוכנות לעסקים קטנים בפועל אוורט וודל • ראש ה-CIA ג'ון רטקליף • מנהל הסוכנות להגנת הסביבה לי זלדין • ראש סגל הבית הלבן סוזי ויילס • מנהל משרד הניהול והתקציב ראסל ווט • השגרירה באו"ם בפועל דורותי שיאה • נציב הסחר בפועל חואן מילאן • ראשת המודיעין הלאומי טולסי גבארד • היועץ לביטחון לאומי מייקל וולץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w61m02ks  US Congress: Z000017
גרם המדרגות הצורח

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ונתן סטראוד
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה, מותחן
 הוצאה
 הוצאה:  רנדום האוס 
 הוצאה בשפת המקור:  רנדום האוס (הממלכה המאוחדת) דיסני-הייפריון (ארצות הברית)
 תאריך הוצאה:  29 באוגוסט 2013 
 מספר עמודים:  384
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך:  2014
 תרגום:  איריס ברעם
 סדרה
 סדרת ספרים:  לוקווד ושות'
 הספר הבא:  הגולגולת הלוחשת
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003686342
 
גרם המדרגות הצורח (באנגלית: The Screaming Staircase) הוא ספר פנטזיה לנוער שנכתב על ידי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2013. זהו הספר הראשון בסדרת לוקווד ושות'. הסדרה מספרת את סיפורה של לוסי קרלייל, כשהיא מצטרפת לאנתוני לווקוד ולג'ורג' קבינס בחקירותיהם על רוחות רפאים ברחבי לונדון, כאשר הספר מתמקד בחקירת טירת קומב קרי.
עלילה

הספר מתרחש בלונדון, ששטופה ברוחות רפאים (המכונות 'אורחים'), בשל גורם לא ידוע שהתחיל לפני חמישים שנה. לנערים צעירים יש יכולות על-טבעיות שמאפשרות להן לחוש ולהילחם ברוחות - יכולות שמחולקת לכישרון הראייה, לכישרון השמיעה ולכישרון המגע. בשל כוחותיהם של הילדים מוקמות באנגליה סוכנויות המעסיקות ילדים למלחמה ברוחות הרפאים. הסוכנויות כולן מפוקחות על ידי הממשב"ט - המחלקה למחקר ולשליטה בתופעות על טבעיות.
עלילתו של הספר נסובה סביב סוכנות לוקווד ושות'. שלושת הסוכנים, אנתוני לוקווד, לוסי קרלייל וג'ורג' קבינס נקלעים לבעיה כספית לאחר ששרפו בטעות בית של לקוחה בעת לחימה ברוח רפאים מרושעת בשם אנני וורד. כדי להשיג את הכסף הם לוקחים על עצמם את תיק החקירה של טירת קומב קורי, טירה רדופה ביותר שאיש לא הצליח להישאר בה לילה ולשרוד.
רוחות הרפאים מסווגות לשלושה טיפוסים, על פי רמת הכוח, התבונה ופוטנציאל הנזק שלהן. הסוכנים משתמשים בכסף, מלח ואש כדי להרתיע את הרוחות, ובכוחות שלהם כדי לחוש את הרוחות ואת העבר הטרגי שהביא למיתתן.
בד בבד עם חקירת הטירה חוקרים השלושה את נסיבות מותה של אנני וורד, שלוסי מצאה תליון שלה וגילתה ממנו שהיא נרצחה בידי אהוב שלה. אנשים שונים לא מרוצים מחשיפת הפרשה והם מנסים לצוד את לוקווד ואת חבריו.
דמויות

לוסי קרלייל: הסוכנת החדשה בלווקוד ושות' והמספרת של הספר. לוסי מתוארת כחמת מזג ומהירה להילחם. היא בתו של מנהל תחנה בצפון אנגליה, והצטרפה למשמר הלילה בגיל צעיר. עם זאת, לאחר מקרה אסון, לוסי משאירה את הסוכנות הישנה ומשפחתה מאחור, כדי לעבור ללונדון ולהתחיל שם מחדש. הכישרונות החזקים של לוסי הם שמיעה ומגע.
אנתוני לווקוד: המנהל של לווקוד ושות'. מתואר כנועז ופזיז. לרוב מכונה בפשטות לווקוד. הכישרון שלו הוא ראייה, והוא טוב בו מלוסי וג'ורג' גם יחד. עם זאת הכישרון שלו בשמיעה הוא חלש. הוריו מתו בנסיבות לא ידועות. הוא ידוע בגישה מהירה אך יסודית לרוחות רפאים, בה הוא מתגאה. הוא חכם מאוד ובעל ביטחון עצמי לא מבוטל.
ג'ורג' קבינס: סגנו של לוקווד. די ציני, שמנמן מרושל במקצת אך חכם. ג'ורג' מצטיין במחקר ומאמין בהכנה נרחבת לפני פעולה. הוא מבצע ניסויים שונים על רוחות בניסיון להבין אותן יותר.
אנני וורד: אישה צעירה שחוזרת לעולם כרוח רפאים מטיפוס 2 לאחר מותה. לווקוד ושות' נתקלים בה בתחילת סיפורם, ולאחר מכן פותרים את תעלומת הרצח שלה.
המפקח בארנס: חוקר של ממשב"ט. לא אוהב את לווקוד ושות', אך למרות זאת משתף איתם פעולה בפיענוח מקרה הרצח של אנני וורד.
סר ג'ון ויליאם פיירפקס: תעשיין עשיר המחזיק בטירת קומב קרי. ממנה את לווקוד ושות' לפתירת התעלומה באחוזה, ומציע להם את הכסף הדרוש להם כדי להציל את החברה מסגירה בתמורה.
הוגו בלייק: החבר של אנני וורד. לוקווד ושות' חושדים בו שרצח את אנני וורד.
עיבוד לסרט

הזכויות לסרט נרכשו על ידי Illumination Entertainment וסרטי יוניברסל, מה שהיה הופך אותו לסרט הראשון שלהם מסוגת הלייב אקשן. הסרט היה אמור להיות מופק על ידי מייסד והעומד בראש אילומיניישן אנטרטיינמנט, כריס מלדנדרי. עם זאת, בספטמבר 2017 הוכרז ש-Big Talk Productions קנו את הזכויות של לוקווד ושות', עם הכוונה להפוך את זה לסדרה. בדצמבר 2020, הוכרז שהסדרה תעלה בנטפליקס, בעיבודו של ג'ון קורניש. הצילומים לסדרת הטלוויזיה לוקווד ושות' החלו ב-5 ביולי 2021, והסדרה עלתה ב-27 בינואר 2023.
הערות שוליים

↑  Kroll, Justin (24 באוקטובר 2012). "Illumination, U acquire 'Lockwood' series". Variety. נבדק ב-21 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tartaglione, Nancy (19 September 2017).
↑  Ravindran, Manori (13 December 2020). Variety.
↑  Daniels, Nia (5 July 2021). The Knowledge. Retrieved 17 July 2021.
↑  Netflix. Lockwood & Co. | Official Teaser | Netflix. Retrieved 26 October 2022 – via YouTube.
בסמה עבד אל-עזיז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בת 49 בערך) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים מצרים
 השכלה:  אוניברסיטת עין שמס 
 פרסים והוקרה:  Sawiris Cultural Award 
 
בסמה עבד אל-עזיז (בערבית: بسمة عبد العزيز;נולדה ב־1976) היא סופרת, רופאה פסיכיאטרית, אמנית חזותית, ואמנית קליגרפיה מצרית. נולדה בקהיר בשנת 1976, סיימה לימודי רפואה במכללת עין אלשמס בקהיר בשנת 2000. בהמשך, בשנת 2005 השלימה לימודי תואר שני תוך התמקדות במחלות נפש ומחלות עצבים. עבד אל-עזיז פרסמה רומנים וספרות מחקרית. עבד אל-עזיז זכתה בפרס ע"ש אחמד בהאא' אלדין בשנת 2009, ובפרס סאווירס (אנ') לספרות מצרית בשנת 2008.
נושא בולט בכתביה הוא סוגי האלימות שהשלטון מפעיל כלפי האזרח הרומן הבולט של עבד אל-עזיז הוא "התור" (אלטאבור, الطابور), רומן קפקאי שמתאר את הדיכוי החברתי במצרים אחרי האביב הערבי באמצעות סיפורי אנשים הממתינים בתור ארוך מול שער ביורוקרטי מסתורי שלא נפתח לעולם. רומן זה זכה לשבחים רבים על המקוריות שלו בתיאור הדיכוי וההתנגדות. ספר המחקר שלה "מעבר לעינויים" (ما وراء التعذيب) עוסק בסוגיית העינויים בבתי הכלא ובתחנות המעצר במצרים.
נעורים והשכלה

עבד אל-עזיז נולדה בקהיר בשנת 1976. בילדותה ניגנה וציירה ורצתה ללמוד אומנות, אך לבסוף נרשמה ללימודי רפואה. היא מעידה כי עשתה זאת בשל לחץ מהוריה, שרצו שתלמד רפואה או הנדסה, לאור הציונים הגבוהים שקיבלה בתיכון. לאחר לימודי הרפואה הבסיסיים היא עדיין חשבה על אומנות, ובחרה להמשיך למסלול פסיכיאטריה. לדבריה, זה היה "פתרון קסם" שאיפשר לה לעסוק באדם כחלק שלם, ולא באיבריו. בנוסף, היא ראתה בפסיכיאטריה ענף הרפואה הקרוב ביותר לאומנות, וחשבה שלמידת פסיכולוגיה תעמיק את היצירה האומנותית שלה, שאותה לא זנחה (באותו זמן היא גם למדה הלחנה בבית האופרה, לצד כתיבה וציור). עבד אל-עזיז המשיכה לתואר שני נוסף בסוציולוגיה, שבו עסקה בחקר השיח במוסד הדתי הנחשב "אלאזהר", שיושב בקהיר. עבד אל-עזיז למדה אומנות פלסטית עם האומן צברי נאשד, וחברה באיגוד הקליגרפים במצרים.
"התור"

הרומן המצליח ביותר של עבד אל-עזיז הוא ה"תור" (אלטאבור, الطابور), שהוא רומן הביכורים שלה. היא החלה לכתוב אותו בתקופת ממשלת האחים המוסלמים במצרים ב-2012, לאחר נפילתו של חוסני מבארכ. ההשראה לסיפור הוא אירוע ספציפי שבו הוא ראתה תור ארוך של אנשים מחכים מחוץ למשרד ממשלתי סגור. לאחר שעתיים היא עברה ליד אותו התור ושמה לב שהמשרד עודנו סגור והאנשים נשארו במקומם.
העלילה מתארת שער ששולט לחלוטין על חיי האזרחים במדינה לא ידועה במזרח התיכון. האזרחים עומדים בתור כדי לקבל אישורים הנחוצים לקיום חיי היומיום שלהם. גיבור הרומן הוא יחיא, צעיר שנורה במהלך על ידי כוחות הממשלה לאחר פרעות שמכונות "האירועים המבישים". כדי להוציא את הקליע מגופו, עליו לקבל אישור מה"שער". ולכן הוא נאלץ לעמוד ב"תור" במשך 114 ימים עד לקבלת האישור. מהר מאוד מצטרפים לגיבור עשרות אנשים עם חלומות, כאבים, מטרות וסיפורים שונים, שמרכיבים את הרומן. הרומן מתאר מציאות של משבר ואת יכולתם של חלק מהאנשים לחיות לצד עריצות. אף על פי שהשער אינו נפתח, כל העומדים בתור ממשיכים להמתין בו. אף שאין עונש על עזיבת התור, אף אחד לא מעז לעזוב. רומן זה מציג מטאפורה ברורה עבור האבסורדיות של עיר שלמה שבוחרת לשתף פעולה עם משטר עריצות שרירותי.
ייתכן שעבד אל-עזיז שאבה השראה מהסופר הרוסי ולדימיר סורקין, שכתב ב-1983 ספר שנושא את אותו שם ומציג מטאפורה דומה. בנוסף, הייצוג הדיסטופי של אי צדק, עינויים ושחיתות, גרר השוואות בין "התור" לבין "1984" של ג'ורג' אורוול ו"המשפט" מאת פרנץ קפקא.
מוטיב העריצות והדיכוי נוכח גם ברומנים אחרים של עבד אל-עזיז. לדוגמה, הספר "יש פה גוף" (הנא בדן, هنا بدن) מתאר שתי קבוצות של ילדים – האחת מדוכאת ונשלטת על ידי בעלי ממון, והשנייה מדוכאת על ידי הראשונה.
השקפותיה ודעותיה

אחד הנושאים המרכזיים בעבודותיה של עבד אל-עזיז הוא האביב הערבי. היא כתבה והתבטאה רבות על ההפגנות והמאבק לדמוקרטיה ולזכויות אדם בעולם הערבי. בהקשר זה, ביקרה אנשי רוח ומשכילים שמנסים לעשות לגיטימציה למעשים של השלטון שמפרים עקרונות בסיסיים של צדק, שוויון וחופש הביטוי. עבד אל-עזיז העבירה ביקורת דומה בהקשר הסכסוך הישראלי-פלסטיני, כאשר התאכזבה מאנשי רוח שלא נאבקים למען הסוגיה הפלסטינית. עבד אל-עזיז גם סיפרה על סירובה לעטות חג'אב באוניברסיטה בתקופת האחים המוסלמים, ועל ביקורת שספגה בגין כתיבתה הרבה על זכויות נשים.
פרסומים > ספרותיים

שאלוהים ייקל עלינו (عشان ربنا يسهل), 2007
הילד אשר נעלם (الولد الذي اختفى), 2008
התור (الطابور), 2013
יש פה גוף (هنا بدن) 2018
שנות תות העץ (اعوام التوتة), 2022
פרסומים > מחקריים

פיתוי השלטון המוחלט (إغراء السلطة المطلقة), 2011
מעבר לעינויים (ما وراء التعذيب), 2011
זיכרון הדיכוי (ذاكرة القهر), 2014
שליטת הטקסט – דרשות אלאזהר ומשבר השלטון (سطوة النص خطاب الأزهر وأزمة الحكم), 2016
הערות שוליים

1 2  A. B. Makar, K. E. McMartin, M. Palese, T. R. Tephly, Formate assay in body fluids: application in methanol poisoning, Biochemical Medicine 13, 1975-06, עמ' 117–126 doi: 10.1016/0006-2944(75)90147-7
↑  CBC Egypt (2013-03-03), زي الشمس - رواية الطابور لبسمة عبد العزيز, נבדק ב-2024-08-21
↑  ما وراء التعذيب تأليف: بسمة عبد العزيز عن دار ميريت, ما وراء التعذيب تأليف: بسمة عبد العزيز عن دار ميريت, ‏2007-08-09
1 2  Basma Abdel Aziz: ‘The Worst Thing Is That Publishers Are Scared, Too’, ARABLIT & ARABLIT QUARTERLY, ‏2015-12-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  بسمة عبد العزيز (of الطابور), web.archive.org, ‏2018-06-30
↑  Waiting for Egypt’s Next Revolution, Los Angeles Review of Books, ‏2016-07-09
↑  «الطابور».. شخصيات مستلبة في واقع مأزوم, صحيفة الخليج (בערבית)
↑  John C. Hawley, Coping with a Failed Revolution: Basma Abdel Aziz, NaelEltoukhy, Mohammed Rabie & Yasmine El Rashidi, כרך 35, Boydell & Brewer, 2017, עמ' 7–21, ISBN 978-1-78744-235-1
↑  Carmen Maria Machado, 'The Queue' Carries On A Dystopian Lineage
↑  "هُنا بدن" لـ بسمة عبد العزيز.. كيف ينحاز الأدب إلى الإنسان - اليوم السابع, web.archive.org, ‏2021-09-28
↑  بسمة عبد العزيز: "هنا بدن" أصابتني بالاكتئاب.. والمثقف الحقي...مصراوى, web.archive.org, ‏2018-12-09
↑  بسمة عبد العزيز, قضية فلسطين.. أقل ما يجب لإثارة الوعي العام
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308941305171  GND: 1112096906  ISNI: 0000 0003 6948 0957  LCCN: no2007083834  SUDOC: 235885711  VIAF: 238828410   WorldCat (עם VIAF): 238828410
סרגיי שויגו

סרגיי קוז'וגטוביץ' שוֹיגוּ (ברוסית: Сергей Кужугетович Шойгу, בטובאנית: Сергей Күжүгет оглу Шойгу; נולד ב-21 במאי 1955 בצ'אדאן, טובה) הוא מדינאי רוסי ממוצא טובאני, שמכהן כמזכיר המועצה לביטחון לאומי של רוסיה מאז 12 במאי 2024. קודם לכן שימש כשר ההגנה של רוסיה (בשנים 2012–2024) והשר למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה משנת 1994 ועד לשנת 2012. הוא החזיק במשרת שר במשך הזמן הרב ביותר מכל שר אחר במרחב הפוסט-סובייטי, ונאבק באסונות טבע ובמצבי חירום תחת כל ממשלות רוסיה מאז 1991. מאז 1999 הוא נושא את עיטור גיבור רוסיה על פועלו לזירוז הליכי קליטתם של הפליטים מצ'צ'ניה המופגזת. מ-10 במאי ועד 6 בנובמבר 2012 שימש כממלא מקום מושל מחוז מוסקבה.
שויגו נחשב לאחד ממייסדי מפלגת אחדות שהפכה לרוסיה המאוחדת (יחד עם יורי לוז'קוב ומינטימר שאימייב) והוא כיום חבר במועצה העליונה של המפלגה.