stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טייג'ין קיופושו
קטגוריות משנה

טייג'ין קיופושו מתוארת בדרך כלל כצורה של חרדה חברתית (פוביה חברתית), כאשר האדם מפחד ממגע חברתי ונמנע ממנו, וכתת-סוג של שינקיישיטסו (הפרעת חרדה ספציפית ליפן). עם זאת, במקום פחד להביך את עצמם או להישפט בחומרה על ידי אחרים בגלל חוסר היכולת החברתית שלהם, הסובלים מטייג'ין קיופושו מדווחים על חשש להעליב או לפגוע באנשים אחרים. ההתמקדות היא אפוא בהימנעות מפגיעה באחרים ולא בעצמו.
במהדורה החמישית של המדריך האבחוני והסטטיסטי להפרעות נפשיות (DSM-5) היא נחשבת במקום זאת תת-קטגוריה של הקטגוריה "הפרעה טורדנית-כפייתית וקשורה אחרת" [300.3 (F42)], שבה גרסאות של טייג'ין קיופושו הם "שובו קיופו [...] הדומה להפרעה דיסמורפית בגוף ומאופיינת בפחד מוגזם מלהיות בעל עיוות גופני" ו"ג'יקושו-קיופו [...] המאופיינת בפחד מלהיות בעל ריח גוף פוגעני".
מקור אחד אפילו מחלק את טייג'ין קיופושו לשני תת-סוגים שונים: נוירוטי ופוגעני. ניתן לחלק את תת-הסוג הראשון לשני חלקים שהם סוג קלאסי וסוג נמנע: הטיפוס הקלאסי החושש להישפט לשלילה בגלל סימנים פיזיים של חרדה ותחושת בושה בגלל חרדה, כאשר הסימנים הפיזיים שיכולים לגרום לפחד משיפוט כוללים הזעה ורעד. תת-הסוג השני עוסק באנשים שחושבים שמשהו בהם פוגעני, וכחלק מהפחדים שלהם נכללים ריח גוף, גזים, מגע עין מוגזם או לא מספיק, הסמקה וכו'.
במערכת האבחון היפנית הרשמית, טייג'ין קיופושו מחולקת לקטגוריות הבאות:
סקימן-קיופו (ביפנית: 赤面恐怖) – פוביה מהסמקה (אריתרופוביה)
שובו-קיופו (ביפנית: 醜貌恐怖) – פוביה מגוף מעוות, בדומה להפרעת גוף דיסמורפית
ג'יקושיסן-קיופו (ביפנית: 自己視線恐怖) – פוביה מקשר עין
ג'יקושו-קיופו (ביפנית: 自己臭恐怖) – פוביה מריח גוף מסריח (המכונה גם תסמונת ייחוס ריח, אוסמופוביה או ברומידרוסיפוביה)
פסיכולוגים יפניים מזהים גם סוגים נוספים של טייג'ין קיופושו על סמך החומרה:
חולף: סוג זה של טייג'ין קיופושו הוא קצר מועד וחומרתו בינונית. הוא מופיע לרוב בקרב בני נוער, אך עשוי להתרחש בכל עת.
הזייתי: זהו הסוג הנפוץ ביותר של טייג'ין קיופושו והוא הדומה ביותר לפוביה חברתית. הוא כרוני, מתחיל לרוב לפני גיל 30 ומשתנה בחומרתו מבינוני לחמור.
פובי עם סכיזופרניה: זוהי הפרעה מסובכת יותר. במקרים כאלה, במקום פוביה, טייג'ין קיופושו היא ביטוי של תסמינים סכיזופרניים.
אבחון

אדם עשוי להיות מאובחן כסובל מטייג'ין קיופושו אם הוא מרגיש כאילו גישתו, התנהגותו ומאפייניו הפיזיים אינם מתאימים במצבים חברתיים. כתוצאה מתחושות אלו, הוא גם חווה סבל מתמשך בצורה של מצוקה רגשית באמצעות בושה, מבוכה, חרדה, פחד ורגשות מתוחים אחרים המתרחשים בהתמודדות עם נסיבות חברתיות. בנוסף, אנשים גם דואגים מחוסר יכולת לשמור על קשרים בריאים עם אחרים. כשזה מגיע ליצירת קשרים חברתיים, הסובלים מטייג'ין קיופושו נמנעים ממצבים חברתיים ובין-אישיים כואבים, ובמקביל נרתעים מלעשות זאת. לאלו הצפויים לפתח טייג'ין קיופושו יש מאפיין רגשני של היפוכונדריה. האיזון בין מופנמות למוחצנות ברגשנות היפוכונדרית מכוון יותר למופנמות. המופנמות גורמת לסובלים להתמקד בעצמם ובבעיות שיש להם, ועל ידי התקבעות בחולשות שלהם הם הופכים לחרדים ומדוכאים יותר.
טיפול

הטיפול היפני הסטנדרטי לטייג'ין קיופושו הוא טיפול מוריטה, שפותח על ידי שומה מוריטה בשנות ה-10 של המאה ה-20 כטיפול בהפרעות הנפש היפניות טייג'ין קיופושו ושינקיישיטסו (חרדה). המשטר המקורי כלל בידוד חולים, מנוחה כפויה במיטה, כתיבת יומן, עבודת כפיים והרצאות על החשיבות של קבלה עצמית ומאמץ חיובי. מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, הטיפול שונה כך שיכלול טיפולים קבוצתיים וטיפולי חוץ. גרסה שונה זו ידועה כטיפול נאו-מוריטה. גם תרופות מקובלות כאפשרות טיפולית בטייג'ין קיופושו. טיפולים אחרים כוללים הקהיה שיטתית, הכוללת חשיפה איטית לפחד ולמידת מיומנויות רגיעה, כדי לכבות פחד וחרדה.
מילנציפרן, מקבוצת תרופות ה-SNRI, משמש בטיפול בטייג'ין קיופושו והוכח כיעיל להפרעת חרדה חברתית זו. ההיבט העיקרי בטיפול בהפרעה זו הוא לגרום למטופלים למקד את תשומת לבם בחלקי גופם ובתחושותיהם.
שכיחות

בדרך כלל, מחלה זו מתבטאת בהיסטוריית ילדות של עיכוב חברתי וביישנות. ייתכן שהיא נובעת מחוויה טראומטית משפילה, או שהיא יכולה לנבוע מהתפרצות של המחלה לכל החיים שעולה לשטח רק לאחר זמן.
נתונים קליניים מצביעים על כך שיותר גברים סובלים מהמצב מאשר נקבות, למרות העובדה שנשים קיבלו ציונים גבוהים יותר בסולם פוביה חברתית מגברים, ומדווחות על ציונים גבוהים יותר עבור נטייה לתחושות מבוכה. זה בשונה מהחברה המערבית שבה השכיחות של נשים עם פוביות חברתיות גבוהה במידה מסוימת מזו של גברים. בנוסף, מחקרים מצאו כי ההפרעה שכיחה בדורות מבוגרים יותר. שכיחות ההפרעה לכל החיים היא בין 3% ל-13% כאשר שינויים בחומרה מתרחשים לאורך כל חיי הסובלים ממנה. ההערכה היא שכ-17% מהאנשים הסובלים מטייג'ין קיופושו חוששים להיות בעלי ריח גוף מסריח. אף על פי שלפעמים הם אינם מאובחנים, תסמינים של טייג'ין קיופושו אינם נדירים ביפן.
ראו גם

חרדה חברתית
הפרעת אישיות נמנעת
היקיקומורי
צעירים שאינם לומדים ואינם עובדים
הפרעה טורדנית-כפייתית
הערות שוליים

↑  Slayor, A. (2012, July 20). Taijin Kyofusho in Japan and South Korea. Retrieved June 19, 2013 from (אורכב 11.08.2015 בארכיון Wayback Machine)
↑  Jackson, Yo (2007-09-15). SAGE Reference – Culture-Bound Syndromes: Taijin Kyofusho. Knowledge.sagepub.com. doi:10.4135/9781412952668. ISBN 9781412909488. נבדק ב-2018-09-17.
1 2 3 4 5  Saunders, Dustin. "Taijin Kyofusho: A Culture-Bound Syndrome". BrainPhysics.com. The Deep Health Network. אורכב מ-המקור ב-2013-04-25. נבדק ב-2013-04-22.]
↑  Tarumi, S.; Ichimiya, A; Yamada, S; Umesue, M; Kuroki, T (2004). "Taijin Kyofusho in University Students: Patterns of Fear and Predispositions to the Offensive Variant". Transcultural Psychiatry. 41 (4): 533–46. doi:10.1177/1363461504047933. PMID 15709650.
↑  Tanaka-Matsumi, J (1979). "Taijin Kyofusho: Diagnostic and cultural issues in Japanese psychiatry". Culture, Medicine and Psychiatry. 3 (3): 231–45. doi:10.1007/bf00114612. PMID 520018.
↑  Kawai, T., Minabe, Y., ori, N., Suzuki, K., Takei, N., (2003)., Is Taijin Kyofusho a Culture-Bound Syndrome?. http://ajp.psychiatryonline.org/article.aspx?articleID=176343
↑  Diagnostic and statistical manual of mental disorders: DSM-5 (5th ed.). Arlington, VA: Amer. Psychiatric Pub. Incorporated. 2013. pp. 263–264, 837. ISBN 9780890425541.
↑  Sana Loue, Martha Sajatovic, Culture specific diagnoses, Encyclopedia of Immigrant health, ניו יורק: Springer, 2012, ISBN 978-1-4419-5659-0
↑  Fritscher, L. (2013, April 01). Taijin Kyofusho. Retrieved from www.about.com. June 21, 2013.
1 2 3  Maeda, F; Nathan, J. H. (1999). "Understanding taijin kyofusho through its treatment, Morita therapy". Journal of Psychosomatic Research. 46 (6): 525–30. doi:10.1016/S0022-3999(98)00113-5. PMID 10454167.
↑  Kora, T. (1965). "Morita Therapy". International Journal of Psychiatry. The ToDo Institute. 1 (4): 611–45. PMID 5840512.
↑  Nagata, Toshihiko; Wada, Akira; Yamada, Hisashi; Iketani, Toshiya; Kiriike, Obuo (2005). "Effect of milnacipran on insight and stress coping strategy in patients with Taijin Kyofusho". International Journal of Psychiatry in Clinical Practice. 9 (3): 193–198. doi:10.1080/13651500510029228. PMID 24937790.
1 2  Ono, Yutaka; Yoshimura, Kimio; Yamauchi, Keita; Asai, Masahiro; Young, Jerome; Fujuhara, Shigeki; Kitamura, Toshinori (בדצמבר 2001). "Taijin Kyofusho in a Japanese Community Population". Transcultural Psychiatry. 38 (4): 506–514. doi:10.1177/136346150103800408. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Feusner, Jamie D.; Phillips, Katharine A.; Stein, Dan J. (2010). "Olfactory reference syndrome: Issues for DSM-V". Depression and Anxiety. 27 (6): 592–9. doi:10.1002/da.20688. PMC 4247225. PMID 20533369.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01063189
טכנולוגיה ראויה

מקרר סולארי לחיסונים המיועד לשימוש באזורים בהם אין אספקת חשמל
קולפן בוטנים אוניברסלי, המאפשר קילוף 50 ק"ג בוטנים בשעה
טכנולוגיה ראויה (באנגלית: Appropriate technology) היא תנועה (ורעיונותיה) לבחירה ושימוש בכלים טכנולוגיים שהם בקנה מידה קטן, מבוזרים, עתירי עבודה, בעלי יעילות אנרגטית טובה, סביבתיים, ואוטונומיים ברמה מקומית, ללא תלות בתשתיות. רעיון זה נוסח במקורו במונח טכנולוגיית ביניים על ידי הכלכלן ארנסט פרידריך שומאכר בעבודתו "קטן זה יפה" (Small is Beautiful).  שומאכר ותומכים נוספים ברעיון הטכנולוגיה הראויה מדגישים טכנולוגיות השמות את האדם במרכז.
טכנולוגיה ראויה שימשה כדי לטפל בבעיות במגוון רחב של תחומים. דוגמאות ידועות של טכנולוגיה ראויה הם היישומים כוללים: משאבות מים המופעלים באופניים, או ידנית (וציוד אחר המופעל באותו אופן), קולפן בוטנים אוניברסלי, נורות ופנסי רחוב סולאריים,  ובניינים סולאריים פסיביים. במאה ה-21 טכנולוגיה ראויה מפותחת לעיתים קרובות באמצעות עקרונות קוד פתוח, דבר שהוביל לטכנולוגיה ראויה בקוד פתוח (OSAT). באופן זה ניתן למצוא תוכניות רבות של הטכנולוגיה באופן חופשי באינטרנט. OSAT הוצע גם כמודל חדש של המאפשר חדשנות לצורך פיתוח בר-קיימא.
השיח על טכנולוגיה ראויה מתנהל לעיתים קרובות ביחס לפיתוח כלכלי וכאלטרנטיבה להעברת טכנולוגיות עתירות הון ממדינות מתועשות למדינות מתפתחות. עם זאת, ניתן למצוא פעילים בתנועת טכנולוגיה ראויה במדינות מפותחות ומתפתחות גם יחד. במדינות מפותחות תנועת טכנולוגיה ראויה צמחה מתוך משבר האנרגיה העולמי בשנות ה-70 של המאה ה-20 והתמקדה בעיקר בנושאי סביבה וקיימות. היום לרעיון טכנולוגיה ראויה היבטים רבים. בחלק מן ההקשרים ניתן לאפיין טכנולוגיה ראויה כרמת טכנולוגיה הפשוטה ביותר אשר בעזרתה ניתן להשיג מטרה נתונה. בנסיבות אחרות רעיון טכנולוגיה ראויה מתייחס לתכנון הנדסי המתחב באופן נאות בהשלכותיו החברתיות והסביבתיות. המאפיינים המקשרים בין היבטים אלה הם בריאות וסגנון חיים בר-קיימא.
היסטוריה > רעיונות מוקדמים

בתנועת טכנולוגיה ראויה מפנים לעיתים קרובות למנהיג ההודי מהטמה גאנדי, כאבי הרעיון העומד בבסיס התנועה. אף שגאנדי מעולם לא נתן לרעיונותיו את השם "טכנולוגיה ראויה" הוא תמך וקידם טכנולוגיות "קטנות", מקומיות ובעיקר כאלה הישימות בסביבה כפרית, כדי לסייע לכפרים בהודו להפוך עצמאיים. הוא הסתייג מטכנולוגיות המניבות תועלת למיעוט על חשבון הרוב, או שהן גורמות לעלייה באבטלה. בשנת 1925 גאנדי ייסד את "אגודת הטווים של כלל הוודו" ובשנת 1935 פרש מן הפוליטיקה והקים את "התאחדות תעשיות הכפר של כלל הודו". שני הארגונים התמקדו בטכנולוגיות אשר מוקדן בכפרים בדומה לתנועת טכנולוגיה ראויה.
אף בסין יושמה מדיניות העולה בקנה אחד עם טכנולוגיה ראויה בתקופת שלטונו של מאו דזה-דונג ובתקופת המהפכה התרבותית. בתקופת המהפכה התרבותית מדיניות הפיתוח הייתה מבוססת על הרעיון של "הליכה על שתי רגליים", המקדמת פיתוח תעשייה בקנה מידה גדול לצד תעשיות בקנה מידה קטן ברמת הכפר.
היסטוריה > ארנסט פרידריך שומאכר

אף שהיו לו קודמים ברעיון, תנועת טכנולוגיה ראויה מייחסת את יסודה לארנסט פרידריך "פריץ" שומאכר. שומאכר היה כלכלן נודע אשר עבד במועצת הפחם הלאומית של בריטניה יותר מ-20 שנה, שם האשים את גודלה של תעשיית הפחם ביחסה המבטל לנזקי למחלת כורי הפחם. עבודתו במדינות מתפתחות, הודו ובורמה, סייעה לשומאכר לנסח את העקרונות העומדים בבסיס טכנולוגיה ראויה.
תחילה שומאכר כינה את הרעיון בשם "טכנולוגיית ביניים", בדו"ח שהגיש לוועדת התכנון ההודית בו הוא תיאר את הודו כמדינה עשירה בכוח אדם וענייה במימון. הוא קידם רעיון של "טכנולוגיית ביניים תעשייתית" הרותמת את עודפי כוח האדם של הודו. שומאכר פיתח את רעיונותיו באשר לטכנולוגיית ביניים במשך מספר שנים טרם הגיש את הדו"ח לוועדת התכנון ההודית. בשנת 1955, לאחר שעבד כיועץ כלכלי לממשלת בורמה, הוא פרסם מאמר קצר "כלכלה במדינה בודהיסטית", בו הוא מותח לראשונה ביקרות על השפעות הכלכלה המערבית על מדינות מתפתחות. בנוסף לבודהיזם, שומאכר ייחס את רעיונותיו לגאנדי.
בתחילה, רעיונותיו של שומאכר נדחו על ידי ממשלת הודו ועל ידי כלכלנים מובילים בתחום הפיתוח. לאחר שחשש כי רעיונותיו ישכחו ולא ייושמו, שומאכר, בעזרת קבוצת חברים קטנה קיבץ כ-20 איש ויצר, בחודש מאי 1965, את "קבוצת פיתוח טכנולוגיית ביניים" (ר"ת ITDG). מאוחר יותר בשנת 1965 שומאכר פרסם מאמר בעיתון האובזרבר אשר עורר עניין בציבור ותמיכה בקבוצה. בשנת 1967 הקבוצה פרסמה את הספר "כלים לקידמה: מדריך לציוד בקנה מידה קטן לפיתוח הספר" אשר נמכר ב-7000 עותקים. קבוצת ITDG יצרה פורומים של מומחים ואנשי מקצוע בנושאי צרכים טכנולוגיים (למשל, בנייה, אנרגיה ומים), כדי להציע טכנולוגיות פשוטות ובסיסיות לצרכים אלה, ולא טכנולוגיות מורכבות ומתקדמות. בשנת 1973 שומאכר פרסם את רעיונותיו בספרו המרכזי "קטן הוא יפה: כלכלה בהנחה שבני אדם חשובים..."
היסטוריה > גידול התנועה

בין השנים 1966–1975 חל גידול משמעותי במספר הארגונים העוסקים בטכנולוגיה ראויה, חל גם גידול בארגונים שיישמו רעיונות של טכנולוגיה ראויה לפתרון בעיות במדינות תעשייתיות, באופן מיוחד בעיות בתחום האנרגיה והסביבה. ב-1977 ה-OECD פירט ב"מדריך לטכנולוגיה ראויה" 680 ארגונים העוסקים בפיתוח וקידום של טכנולוגיה ראויה. בשנת 1980 מספר הארגונים גדל ליותר מ-1000. אף סוכנויות בינלאומיות ומשרדי ממשלות אימצו את רעיונות התנועה ותרמו לחידושים בתחום הטכנולוגיה הראויה. כך לדוגמה, הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח הקים בשנת 1976 ועדה ליישום טכנולוגיית ביניים ובשנת 1977 ה-WHO הקים תוכנית לקידום בריאות בטכנולוגיה ראויה.
היסטוריה > ירידת התנועה

בשלהי המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21 חלה ירידה בפעילות התנועה. הארגונים המובילים בתחום זה בגרמניה ובהולנד הפסיקו לפעול. מחקר משנת 2011 קבע כי המחסומים הבולטים להמשך התפתחות התנועה הם תדמית הטכנולוגיה הראויה כ"טכנולוגיה לעניים", הקושי בפיתוח טכנולוגיה עמידה והעברתה, וקשיים ארגוניים במימון ובייצור המוני של הטכנולוגיה.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו להתגבר גישות המאמצות רעיונות של כלכלת שוק לפתרון אותן בעיות שלמטרתן פועלת תנועת טכנולוגיה ראויה. כך לדוגמה, פול פולק, מנהל הארגון "יוזמות לפיתוח בינלאומי", פרסם בלוג שכותרתו: "מות הטכנולוגיה הראויה..." לטענת פולק פיתוחי תנועת הטכנולוגיה הראויה יקרים מדי לאוכלוסייה שלה נועדו, וכי הוחלפו על ידי מוצרים זולים בייצור המוני שאותם יכולות לרכוש אוכלוסיות כפריות עניות. רעיון זה זכה לכינוי "עיצוב ל-90% האחרים", דהיינו עיצוב מוצרים זולים ונגישים ל-90% מאוכלוסיית העולם להם אין גישה למוצרים ולמשאבים הנגישים לכל במדינות מפותחות.
רבים מן הרעיונות של טכנולוגיה ראויה אומצו בתנועת פיתוח בר-קיימא, אשר דוגלת בין היתר בבחירות טכנולוגיות המתאימות לצורכי האדם תוך שמירה על הסביבה לדורות הבאים. נכון לשנת 2018, מילון המונחים של האומות המאוחדות מפנה מן המונח "טכנולוגיה ראויה" למונח "פיתוח בר-קיימא".
לקריאה נוספת

Huesemann, Michael H., and Joyce A. Huesemann (2011). Technofix: Why Technology Won’t Save Us or the Environment, Chapter 13, “The Design of Environmentally Sustainable and Appropriate Technologies”, New Society Publishers, Gabriola Island, British Columbia, Canada, ISBN 0865717044, 464 pp.
Mohammad Omar Farooq (1988) Basic Needs Approach, Appropriate Technolgy, and Institutionalism, Journal of Economic Issues, 22:2, 363-370, DOI: 10.1080/00213624.1988.11504765
Edward Tenner, Why Things Bite Back: technology and the revenge of unintended consequences. Vantage Books, 1997. ISBN 0679747567
Barrett Hazeltine, Christopher Bull (eds.), Field Guide to Appropriate Technology. Elsevier, 2003. ISBN 0080469809
הערות שוליים

↑  Hazeltine, B.; Bull, C. (1999). Appropriate Technology: Tools, Choices, and Implications. New York: Academic Press. pp. 3, 270. ISBN 0-12-335190-1.
1 2 3 4  Akubue, Anthony (Winter–Spring 2000). "Appropriate Technology for Socioeconomic Development in Third World Countries". The Journal of Technology Studies. 26 (1): 33–43. נבדק ב-2018-09-01.
↑  A. J. Buitenhuis, I. Zelenika and J. M. Pearce, "Open Design-Based Strategies to Enhance Appropriate Technology Development", Proceedings of the 14th Annual National Collegiate Inventors and Innovators Alliance Conference : Open, March 25–27th 2010, pp. 1–12.pdf
↑  Pearce, Joshua M. (2012). "The Case for Open Source Appropriate Technology". Environment, Development and Sustainability. 14 (3): 425–431. doi:10.1007/s10668-012-9337-9.
↑  Pearce J., Albritton S., Grant G., Steed G., & Zelenika I. 2012. A new model for enabling innovation in appropriate technology for sustainable development . Sustainability: Science, Practice, & Policy 8(2), pp. 42-53, 2012. PDF
↑  I. Zelenika and J.M. Pearce, Innovation Through Collaboration: Scaling up Technological Solutions for Sustainable Development, Environment, Development and Sustainability 16(6): 1299-1316 (2014).
↑  Todaro, M.; Smith, S. (2003). Economic Development. Boston: Addison Wesley. pp. 252–254. ISBN 0-273-65549-3.
↑  The National Center for Appropriate Technology. "The History of NCAT". אורכב מ-המקור ב-2018-09-08. נבדק ב-20 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bombay Sarvodaya Mandal/Gandhi Book Centre and Gandhi Research Foundation. Complete Information on Gandhi: Timeline
1 2  McRobie, George (1981). Small Is Possible. New York: Harper & Row. p. 19. ISBN 0-06-013041-5.
↑  E.F. Schumacher, How To Help Them Help Themselves
↑  Tools for Progress: A Guide to Small-scale Equipment for Rural Development
↑  E. F. Schumacher, Small Is Beautiful: Economics as if People Mattered
1 2  Jéquier, N.; Blanc, G. (1983). The World of Appropriate Technology. Paris: Development Center of the OECD, 1983. p. 9.
↑  I. Zelenika and J.M. Pearce, Barriers to Appropriate Technology Growth in Sustainable Development, Journal of Sustainable Development 4(6), 12–22 (2011).
↑  Paul Polak, The Death of Appropriate Technology I: If You Can't Sell It Don't Do It. September 10, 2010
↑  Design Other 90 Network
↑  Appropriate technology
טקסודיון

| טקסודיון |
| --- | --- |
 יער של טקסודיון דו-טורי באגם במרכז מיסיסיפי
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: ברושיים
סוג:: טקסודיון
מינים
 Taxodium ascendens  טקסודיון דו-טורי (Taxodium distichum)  Taxodium mucronatum  Taxodium dubium - נכחד
שם מדעי
 Taxodium ‏Rich.

ברכי ברוש בשפל, אגם וי טי בקרוליינה הדרומית
טַקְסוֹדִיוֹן (שם מדעי: .Taxodium Rich) הוא סוג של עצים מחטניים עמידים מאוד לשיטפונות השייך למשפחת הברושיים הכולל בין מין אחד לשלושה מינים (כתלות בהשקפה הטקסונומית). לפי שיטת המיון העכשווי הסוג טקסודיון כולל רק מין אחד טקסודיון דו-טורי ולו 3 זנים. מקור השם המדעי של הסוג הוא שילוב בין המילה בלטינית Taxus (סוג עץ כדוגמת טקסוס מעונב) והמילה ביוונית εἶδος (איידוס) שפירושה "דומה ל". הסוגים הקרובים ביותר לסוג זה בתוך משפחת הברושיים הם Glyptostrobus וקריפטומריה.
זנים של טקסודיון גדלים באופן טבעי במקסיקו, וגואטמלה ובחלק הדרומי של יבשת אמריקה הצפונית והם נשירים בצפון וירוקי-עד למחצה בדרום. אלו הם עצים גדולים המגיעים לגובה שבין 30 ל-46 מטרים ולקוטר בגובה חזה שבין 2 ל-3 מטרים (11 מטרים במקרה יוצאי דופן). העלים דמויי מחטים שאורכם 0.5–2 סנטימטרים צומחים בצורה סלילית על הנצרים, מפותלים בבסיס כך שהם נראים כשתי שורות מכל צד של הנצר. האצטרובלים כדוריים בקוטר של 3.5 סנטימטרים, וכוללים 10–25 קשקשים כשבכל אחד זרע אחד או שניים. האצטרובלים מבשילים 7–9 חודשים לאחר ההאבקה, ואז מתפרקים על מנת לשחרר את הזרעים. האצטרובלים הזכריים (אצטרובלי האבקה) מיוצרים באשכול מטלטל, המשחרר את האבקה בתחילת האביב. מיני הטקסודיון מצמיחים שורשי אוויר המכונים ברכי ברוש, כאשר הם גדלים בתוך מים או לידם. המטרה של ברכיים אלו היא נושא למחקר מתמשך.
מינים

שלושה טקסונים מוזכרים להלן כמינים נפרדים, אם כי חלק מהבוטנאים מתייחסים אליהם כמין אחד או כשני מינים, ואחרים מתייחסים אליהם כתת-מינים של המין הראשון. האקולוגיה של שלושתם נבדלים, והם גדלים בסביבות שונות, אבל יוצרת רביית כלאיים כשהם נפגשים.
| תמונה | שם מדעי | שם בעברית או באנגלית | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Taxodium distichum var. imbricarium (Nutt.) Croom | pond cypress | גדל בתוך תחום התפוצה של טקסודיון דו-טורי, אבל רק במישור החוף הדרום-מזרחי מקרוליינה הצפונית ועד לואיזיאנה. הוא מוגבל לבתי גידול של מים עומדים, בנהרות וביצות דלים בחומרי הזנה מהסוג המכונה "מים שחורים" (blackwater). |
|  | Taxodium distichum (L.) Rich. | bald cypress טקסודיון דו-טורי ברוש הביצות | גדל במרבית אזור דרום-מזרח ארצות הבריתף מדלאוור עד לטקסס, בייחוד בלואיזיאנה וגם פנימה במעלה נהר המיסיסיפי עד לדרום אינדיאנה. הוא גדל בעיקר לאורך נהרות עשירים במשקעים של סחף. בישראל עצים מועטים גדלים כעצי נוי, למשל בפארק הזהב בקריית שמונה. |
|  | Taxodium huegelii C.Lawson . | טקסודיון מקסיקני ברוש מונטזומה, ahuehuete, sabino |  גדל מעמק ריו גרנדה התחתון דרומה עד לרמות של גואטמלה, ושונה משני המינים האחרים בהיותו בדרך כלל ירוק-עד. גובהו של פרט המכונה העץ של טולה, הגדל בחצר כנסייה בעיירה סנטה מריה דל טולה (אנ') שבמדינת אואחאקה במקסיקו, הוא 43 מטרים והיקף הגזע 42 מטרים, הרחב ביותר מכל מיני העצים בעולם. זהו עץ הגדל על גדות נחלים ונהרות, ולא בביצות כמו שני המינים האחרים. |
Taxodium dubium (Sternb.) Heer - נכחד
שימושים

לעצה של סוג זה יש ערך רב מכיוון שעצת הגלעין עמידה מאוד כנגד ריקבון וטרמיטים. העצה מכילה ססקוויטרפן המכונה סיפרסן (cypressene), הפועל כחומר משמר טבעי. הסיפרסן נאגר לאט במשך כמה עשורים בעץ, ולכן עצה מיער ראשוני עמידה יותר לריקבון מעצים שהתחדשו. עם זאת, ככל שהעץ מזקין כך גדלה הרגישות שלו להידבקות במין הפטרייה Lauriliella taxodii הגורמת לריקבון. הפטרייה תוקפת את עצת הגלעין של עצים חיים בדרך כלל מהצמרת מטה אל השורשים וגורמת לעצים הפגועים להפוך לחלולים ובכך חסרי ערך כחומר גלם. בעצה של טקסודיון דו-טורי היה בעבר שימוש רב בדרום-מזרח ארצות הברית לייצור רעפים. שבבים מקליפה של עצים משמשים ככיסוי לאדמה (mulch).
אבולוציה

הסוג טקסודיון היה בהיסטוריה של כדור הארץ נפוץ בחצי הכדור הצפוני הרבה יותר מבימינו. המאובנים העתיקים ביותר שנתגלו היו במרבצים מתור הקרטיקון העליון באמריקה הצפונית. בתקופת השלישון יצר הסוג יערות גדולים. העצים שרדו באירופה עד לפני כ-2.5 מיליון שנים, במהלך הפליוקן ונעלמו עם התקדמות הקרחונים באירופה, ולא צמחו שם שוב עם נסיגתם. בתוך הביצות בהן גדלו בעבר נוצרו כמויות עצומות של פחם חום.
ביאורים

↑  הצעת האקדמיה ל-heartwood, הליבה של הגזע
הערות שוליים

↑  Taxodium Rich., POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  Taxodium distichum (L.) Rich., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Everett, Thomas H. (1982). The New York Botanical Garden Illustrated Encyclopedia of Horticulture. Vol. 10. Taylor & Francis. p. 3299. ISBN 978-0-8240-7240-7.
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל-אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, הדפסה שלישית 2002, עמ' 69
↑  Taxodium mucronatum
↑  Naturally Durable
↑  Observation 312068: Lauriliella taxodii (Lentz & H.H. McKay) S.H. He & Nakasone
↑  Taxodium distichum (L.) Rich.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532149205171 
עלה מאובן של Taxodium dubium בן 8 מיליון שנים, מכרה הליגניט הפתוח המבאך בגרמניה
יחס סימטרי

במתמטיקה, ובפרט בתורת הקבוצות, יחס בינארי  {\mathcal {R}} מעל קבוצה  A ייקרא יחס סימטרי אם מ- a{\mathcal {R}}b נובע  b{\mathcal {R}}a; תנאי זה שקול לכך ש- {\mathcal {R}}={\mathcal {R}}^{-1} (היחס ההופכי).
לדוגמה: יחס השוויון הוא יחס סימטרי, וכך גם כל יחס שקילות. יחס סימטרי הוא גם יחס אנטי-סימטרי אם ורק אם הוא מוכל (כקבוצה) ביחס השוויון.
תכונות של יחסים סימטריים

החיתוך של אוסף יחסים סימטריים הוא סימטרי. לכן לכל יחס בינארי  {\mathcal {R}} קיים יחס סימטרי קטן ביותר המכיל אותו; יחס זה, הנקרא הסגור הסימטרי של  {\mathcal {R}}, שווה ל- {\mathcal {R}}\cup {\mathcal {R}}^{-1} (האיחוד של  {\mathcal {R}} עם היחס ההופכי לו).
הרכבה של יחסים סימטריים היא סימטרית.
כהכללה להגדרה שבראש הערך, יחס  n-ארי הוא סימטרי אם הוא כולל כל תמורה של כל n-יה בתוכו.
ראו גם

יחס אנטי-סימטרי
טעות אנוש

טעות אנוש היא שגיאה שביצע אדם אחד או יותר עקב אי-ידיעה, שיפוט לקוי, היסח הדעת, שיקול דעת פגום, רשלנות וכדומה. טעות אנוש היא פעמים רבות הסיבה העיקרית או גורם תורם באסונות ותאונות בתחומים שונים ובהם: תעופה, רפואה (רשלנות רפואית) ועוד. מניעת טעות אנוש תורמת רבות לאמינות ובטיחות של הפעלת מערכות מורכבות.
הגדרה

הגדרות שונות נתנו למושג טעות אנוש.
סווין וגוטמן 1983 הגדירו כטעות אנוש במערכת, פעולה של אדם החורגת מגבולות הסובלנות של המערכת. הגדרה זאת היא הגדרה תוצאתית.
ריזון 1990 הגדירו כטעות אנוש את כל המקרים בהם סדרה מתוכננת של פעולות אינה משיגה את המטרה, ולא בגלל אירוע אקראי.
הולנגל 1993 הגדיר טעות אנוש כפעולה שאינה משיגה את מטרתה או שיוצרת תוצאה בלתי רצויה.
ויטנגהאם 2004 מגדיר טעות אנוש ככישלון בלתי רצוי של פעולה מכוונת להשיג מטרה בתוך גבולות סבולת של הפעולה או התוצאה.
סנדרס ומוריי הגדירו טעות אנוש כמשהו ש"שלא התכוון לכך האדם; לא רצוי על ידי מערכת הכללים או התנהגות חיצונית; או שהוביל את המשימה או המערכת אל מחוץ לגבולות המקובלים שלה".
באופן לוגי פעולות אנושיות יכולות להכשל בהשגת מטרותן בשתי דרכים שונות: הפעולה יכולה להתקיים כמתוכנן, אך התוכנית יכולה להיות לקויה (מה שמוביל לטעויות); או שהתוכנית יכולה להיות מותאמת ומשביעת רצון, אך הביצוע לקוי (מוביל לטעות פרוידיאנית ושכחה). עם זאת, כישלון בפני עצמו הוא לא טעות אם לא הוגדרה תוכנית להשגת יעד מסוים.
ביצוע

טעות אנוש וביצוע הם שני צדדים לאותו מטבע: מנגנוני "טעות אנוש" הם זהים למנגנוני "ביצוע אנוש"; ביצועים מסווגים כ"טעות" רק במבט לאחור: לכן פעולות המוגדרות מאוחר יותר כ"טעות אנוש" הן למעשה חלק מהספקטרום הרגיל של התנהגות אנושית.
מחקרים

המחקר בתחום טעות אנוש הוא תחום מחקר פעיל מאוד, וכולל עבודות מחקר הקשורות למגבלות זיכרון וקשב, וכן לאסטרטגיית קבלת החלטות והתנהגויות הכרתיות אחרות.
נושא אי ההבנות בתקשורת אנושית נחקר בניתוח שיחות, וכן נחקרו הפרות בנושא עקרון שיתוף הפעולה.
מחלוקות

ישנם חוקרים הטוענים כי הדיכוטומיה של פעולות אנושיות כ"נכונות" או "לא נכונות" היא פשטנות יתר מזיקה של תופעה מורכבת. גישה מועילה יותר יכולה להיות התמקדות בהשתנות של ביצועים אנושיים וכיצד האדם פועל (וארגונים). גישות חדשות יותר כמו הנדסת חוסן, מדגישות את התפקיד החיובי של האדם במערכות מורכבות.
ראו גם

פוקה-יוקה