stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת המודיעין הישראלית
מרכיבי קהילת המודיעין הישראלית

| סמל> משרד ראש הממשלה | ארגון> משרד ראש הממשלה | ייעוד> משרד ראש הממשלה |
| --- | --- | --- |
|  | המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים | ארגון הביון של ישראל, הממונה על איסוף מידע מסוג מודיעין אנושי ומשימות הפקת מודיעין חשאיות מחוץ לגבולות המדינה, דיפלומטיה חשאית, תפקידים מיוחדים וסיכול יעדים אזרחיים וצבאיים של האויב. |
|  | שירות הביטחון הכללי | ארגון ביון הפנים, נועד להגן על המדינה מפני ריגול, חתרנות פנימית וטרור המסכנים את ביטחון המדינה |
|  | המטה לביטחון לאומי | אגף המודיעין וועדות השרים במל"ל אחראי על גיבוש וריכוז הצעות שוטפות בנוגע לסדר היום של ישיבות הקבינט המדיני - ביטחוני, ודיונים ביטחוניים המתקיימים בראשות ראש הממשלה, גיבוש תמונת מצב לאומית רציפה ואינגרטיבית יומית, בניית תמונת מצב מודיעין אינטגרטיבית (איומי טרור ואיומים על העורף) ובכללם טיפול באיומי טרור על ישראלים בחו"ל. |
משרד הביטחון
|  | הממונה על הביטחון במערכת הביטחון | אחראי על אבטחת משרד הביטחון, תעשיות הנשק הישראליות והגופים בישראל העוסקים בפיתוח וייצור של נשק להשמדה המונית וכן האמצעים להתגוננות מנשק שכזה, בהם הקריה למחקר גרעיני, המכון למחקר ביולוגי וכן יחידות צה"ל העוסקות בתחומים אלו. |
מערך המודיעין בצה"ל
|  | אגף המודיעין | אחראי על איסוף וניתוח מודיעין צבאי. משמש גם כמעריך הלאומי. |
|  | מספן המודיעין | אחראי על גיבוש תמונת המודיעין בזירה הימית שבה פועל חיל הים הישראלי והעברתה לגורמי הפיקוד והתכנון במפקדת חיל הים וליחידות הלוחמות של החיל. במקביל אחראי מספן המודיעין על שילוב המרכיב הימי בתמונת המודיעין הכוללת שמגבש אגף המודיעין במטה הכללי של צה"ל. |
|  | להק המודיעין | יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי. הלהק מגבש ויוצר את תמונת המודיעין למשימות חיל האוויר, ומשתתף ביצירת תמונת המודיעין הכוללת. |
|  | יחידת המודיעין פיקוד הצפון | הגוף האחראי על גיבוש תמונת המודיעין בצפון המדינה ובגבולותיה של ישראל עם לבנון וסוריה, והעברתה לגורמי פיקוד הצפון. |
|  | יחידת המודיעין פיקוד המרכז | הגוף האחראי על גיבוש תמונת המודיעין במרכז המדינה ושטחי בקעת הירדן ויהודה ושומרון, והעברתה לגורמי פיקוד המרכז. |
|  | יחידת המודיעין פיקוד הדרום | הגוף האחראי על גיבוש תמונת המודיעין בדרום המדינה ובגבולותיה של ישראל עם רצועת עזה וחצי האי סיני, והעברתה לגורמי פיקוד הדרום. |
|  | יחידת המודיעין פיקוד העורף | הגוף האחראי על גיבוש תמונת המודיעין עבור צרכיו של פיקוד העורף ובכלל זה ניתוח האיומים הנשקפים מצד גורמי אויב על האוכלוסייה האזרחית בישראל. |
|  | יחידת המודיעין מפקדת העומק | הגוף האחראי על גיבוש תמונת המודיעין עבור צרכיו של מפקדת העומק |
משרד החוץ
|  | המרכז למחקר מדיני | גוף מחקר והערכה של משרד החוץ המתמקד במדינות ובנושאים העומדים במרכז הפעילות המדינית-דיפלומטית של ישראל. |
משטרת ישראל
|  | חטיבת המודיעין | הגוף המרכזי במשטרה שאחראי לאיסוף מודיעין בתחומי לוחמה בטרור ופלילים. |
משרד המשפטים
|  | הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור | יחידת המודיעין הפיננסי הישראלית. מטרתה לסייע במניעה ובחקירה של עבירות הלבנת הון, מימון טרור, ופעילות שעניינה פגיעה בביטחון המדינה. |
בעבר נכללו בקהילת המודיעין גם הארגונים הבאים:
לשכת הקשר ליהודי ברית המועצות ("נתיב") - הייתה אחראית על מתן סיוע והגנה ליהודי ברית המועצות. הוצאה מקהילת המודיעין לאחר נפילת מסך הברזל ב־1990.
הלשכה לקשרי מדע (לק"ם) - הייתה אחראית על השגת מודיעין טכנולוגי. נסגרה בעקבות חשיפתו של ג'ונתן פולארד שריגל מטעמה בארצות הברית.
הפיקוח הפרלמנטרי

הפיקוח הפרלמנטרי על קהילת המודיעין מבוצע על ידי ועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, המקבלת דיווחים שוטפים מבכירי הקהילה. הוועדה מונה שישה חברים לכל היותר, ובראשה עומד יו"ר ועדת החוץ והביטחון. הוועדה מתכנסת בחשאיות, פרוטוקולי דיוניה אינם מתפרסמים ברשומות, וכל דיווח על פעולותיה טעון אישור מראש של הצנזורה הצבאית.
ועדת ראשי השירותים

ועדת ראשי השירותים (ור"ש) היא הפורום הבכיר ביותר שבו נפגשים ראשי ארגוני המודיעין. בוועדה חברים באופן קבוע שלושת ראשי הארגונים בקהילת המודיעין: ראש אמ"ן, ראש השב"כ וראש המוסד. כמו כן משתתף בוועדה ראש המטה לביטחון לאומי. ראשי גופי מודיעין אחרים (המרכז למחקר מדיני (ממ"ד) של משרד החוץ ואגף החקירות והמודיעין במשטרת ישראל) מוזמנים על פי העניין. עם זאת, ועדה זו אינה פורום מחייב לשיתוף פעולה ואין לה מנגנון הכרעה במחלוקות בין הארגונים.
יו"ר הוועדה הוא ראש המוסד.
מבנה וחלוקת התפקידים

ועדות שונות ובודקים יחידים מונו במרוצת השנים לצורך בחינת הסוגיות של המבנה הראוי לקהילת המודיעין של מדינת ישראל, שאלת חלוקת האחריות והסמכויות בין אמ"ן, השב"כ והמוסד, ומתכונת העבודה של שלושתם מול ראש הממשלה והשרים, לשם גיבוש המלצות, בין אם בעקבות אירועים טראומטיים, ובין אם בדרך שיגרה. בין אלו ניתן למנות את הבאים:
דו"ח שאול אביגור (1957)
ועדת ידין-שרף (1963)
ועדת אגרנט (1973/4)
ועדת זמיר (1974)
ועדות האלוף אהרון יריב (1984, 1986)
הוועדה הבינשרותית של קהיליית המודיעין (1987)
דו"חותיו של האלוף ר. ורדי, משנות התשעים.
הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק (2004)
הממשלה נדרשה לנושא בהזדמנויות שונות וקיבלה החלטות בנדון. מבקר המדינה הציב את הנושא על סדר יומו והגיש לכנסת את ממצאיו ומסקנותיו. גם ועדת המשנה למודיעין ושירותים חשאיים של ועדת החוץ והביטחון כבר עסקה בסוגיה בשנת 1994 והניחה שורה של המלצות בפני ראש הממשלה.
חלוקת העבודה בין זרועות המודיעין, אמ"ן, השב"כ, והמוסד, מושתתת, במבנה הנוכחי של הקהילה, על בסיס גאוגרפי בדרך כלל. קיימים קווי השקה ורצועות חפיפה, לעיתים רחבות למדי, בין הארגונים. מידת התיאום ושיתוף הפעולה הבינזרועי לקתה בעבר באופן מהותי בחסר, ופגמה לעיתים ביעילות העשייה המודיעינית בנושאים שונים. בשנים האחרונות חל שיפור של ממש בתחום זה. הארגונים הטמיעו את ההכרח בהיזון הדדי של מידע מודיעיני ובסנכרון פעילויות מסוימות, המהווים מכפיל כח ותורמים להעלאת רמת ההישגים ושיעור ההצלחה. נותרו עדיין נושאים פתוחים לדיון ואף שנויים במחלוקת באשר לחלוקת האחריות וגבולות הגזרה הבינזרועית. במסמך המכונה "המגנא כרטא", ממשיכים ראשי השירותים לנסות ולגבש הסכמות ביחס למכלול העניינים של הפרק. ועדת המשנה למודיעין ולשירותים חשאיים מקיימת מעקב בנושא ובוחנת את המהלכים הננקטים לצורך יישוב סלעי המחלוקת בדרך עניינית. על פי הצורך תגלה ועדת המשנה מעורבות פעילה בתחום זה על מנת להבטיח נוהלי עבודה סבירים ותקינים לתועלת עבודת המודיעין.
ההתפתחות ההיסטורית של קהילת המודיעין הועידה לאגף המודיעין של צה"ל מטלות ותחומי פעולה, אשר אינם בתחום אחריותו של מודיעין צבאי על-פי הרוֹוֵח והמקובל במרבית מדינות המערב. דוגמאות לכך הם האחריות על המחקר המודיעיני בתחום המדיני והובלת תחום מודיעין האותות, גם בנושאים שאינם צבאיים מובהקים. מדינת ישראל בשנות קיומה הראשונות נשענה על צה"ל גם כעוגן וכמכשיר לביצוע משימות לאומיות בהיותו מערכת בעלת כושר ארגוני, משאבים וכוח אדם זמין. בתוך כך נטל על עצמו המודיעין הצבאי גם פונקציות שהוא אינו הכתובת הטבעית והמתבקשת מאליה למילוין.
תחום נוסף בו עסקה ועוסקת קהילת המודיעין הוא הצלת יהודים והעלאתם לארץ. עסקו בכך "המוסד" ו"נתיב". עם הזמן התגבשה בישראל התפיסה שמדינת ישראל צריכה להיות אחראית להגנה על קהילות יהודים בחו"ל הנתונות במצוקה ולהעלותם לישראל, אם המצב ידרוש זאת ואם ירצו בכך. הטיפול במשימה זאת הוטל על "המוסד". הניסיון שנצבר בפעילות עם יהודי מרוקו, באמצע שנות ה-50, הצלתם והסיוע לעלייתם לישראל תורגמו לפעילות סיוע לקהילות בעולם.
מבנה וחלוקת התפקידים > שינויים מבניים

הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק סברה כי למרות ההתקבעות ההיסטורית של המבנה הנתון, וחרף היתרונות שצברו חטיבת המחקר של אמ"ן ויחידה 8200 מתוקף ניסיונן רב השנים, מן הראוי להשתית סוף-סוף את מבנה קהילת המודיעין על חלוקת עבודה נכונה הן מהבחינה הייעודית והמקצועית, והן מהבחינה החוקתית-דמוקרטית. בשל כך סברה הוועדה כי קיים צורך לשקול מחדש את מעמדו ומקומו של מודיעין האותות (הסיגינט) וכן את העברתם של תחומים מדיניים אסטרטגיים מסוימים ותחומים לא צבאיים הנתונים כיום לאחריות אמ"ן לגורם מודיעיני אזרחי.
הוועדה המליצה על רפורמה שבסופה יכלול מערך המודיעין שלושה או ארבעה גופי מודיעין עצמאיים, וכן את המועצה לביטחון לאומי. ההבחנה ביניהם (להוציא רשות סיגינטית, אם תקום) תהא מבוססת על נושאי ותחומי האחריות של כל אחד מהגופים:
אמ"ן - אגף במטה הכללי של צה״ל, האמון על מתן התרעה מפני מלחמה ועל פעולות טרור. מופקד על הערכת המודיעין הלאומית במישור הצבאי, המדיני והטכנולוגי ועל מתן מודיעין שוטף והפצתו לדרגי צה"ל, לשר הביטחון, לממשלה ולגורמים ממלכתיים ונשיא המדינה.
המוסד - תחום אחריותו העיקרי, בנוסף לסיכול, הוא מודיעין מדיני-אסטרטגי, כולל יציבות משטרים, מודיעין טכנולוגי וגרעיני וכן טרור גלובאלי.
שב"כ - תחום אחריותו העיקרי הוא ביטחון המדינה, מנגנוניה ואזרחיה, אל מול איומי טרור פלסטיני ואחר ואל מול איומים של חתרנות פנימית.
רשות סיגינטית - תשרת את כלל השירותים שלעיל על-פי הצי"ח ובהתאם לעדיפויות שיקבעו על ידי הדרג המדיני, אם תוקם.
מועצה לביטחון לאומי - אמונה על גיבוש הערכת המצב הלאומית לאור תמונת המודיעין הכוללת, והכנת דרכי פעולה אפשריות (דפ"אות) מדיניות וביטחוניות כמענה.
מבנה וחלוקת התפקידים > שינויים בפעילות

פעילותה של הלשכה לקשרי מדע, שהייתה בתוך משרד הביטחון, נחשבה כחלק מקהילת המודיעין עד למעצרו של ג'ונתן פולארד בארצות הברית. הפעלתו נחשבה כחריגה מהמדיניות שהייתה נהוגה בקהילה שלפיה לא מבוצעות פעילויות ריגול בארצות הברית, גם אם עשויה להיות לכך תרומה מודיעינית חשובה.
מבנה וחלוקת התפקידים > פעילות בזמן מגפת הקורונה

עם פרוץ מגפת הקורונה בישראל, נרתמה קהילת המודיעין לסייע למערכות הממשלתיות להתמודד עם השלכותיה. הסיוע התבטא הן בתחומי השגת המידע על המגפה בעולם ובארץ, במאמץ לקטוע את שרשרות ההדבקה, והן במאמץ להשיג ולפתח מערכות וציוד לבדיקות וטיפולים בחולים, ובטיוב השליטה בנתונים על המגפה והחולים. התפנית הזו בהרתמותה של קהילת המודיעין לעסוק בתחומי פנים אזרחיים, בכלל זה ניטור ומעקב על אזרחי המדינה, עוררה ויכוח בציבור על כך.
ראו גם

קהילת המודיעין האמריקאית
לקריאה נוספת

עמוס גלבוע ואפרים לפיד (עורכים): מלאכת מחשבת - 60 שנות מודיעין ישראלי - מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2008.
משה זונדר, "סיירת מטכ"ל", כתר ספרים, 2000.
גד שמרון, המוסד והמיתוס, ירושלים: הוצאת כתר, 1996.
יוסי מלמן, מרגלים לא מושלמים: המבצעים הגדולים של המוסד הישראלי, פרשות הריגול והתקלות שהדהימו את העולם, הוצאת תכלת, 2020.
אפרים הלוי, אדם בצל, הוצאת מטר, 2006.
רונן ברגמן, "נקודת האל חזור", הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2007.
רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009.
יוסי מלמן ואיתן הבר, המרגלים, תל אביב : הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2002.
תומאס גורדון, מרגלי גדעון, הוצאת אור-עם, 1999.
מייקל רוס, המתנדב, ביוגרפיה של סוכן מוסד, (תרגום מאנגלית: עמירה שגב), תל אביב : הוצאת משכל, תשס"ח-2007.
דני יתום, "שותף סוד: מסיירת מטכ"ל ועד המוסד", ידיעות ספרים, 2009.
צבי זמיר, בעיניים פקוחות: ראש המוסד מתריע: האם ישראל מקשיבה?, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2011.
יועז הנדל ויעקב כץ, "ישראל נגד איראן, מלחמת הצללים", בהוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011.
מיכאל בר-זהר ונסים משעל - המוסד: המבצעים הגדולים, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2010.
אהרן זאבי-פרקש ודב תמרי, "ואיך נדע? מודיעין, מבצעים, מדינאות", הוצאת ידיעות אחרונות, 2011.
אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998.
יואל בן-פורת, "נעילה - סיפור ההפתעה של מלחמת יום הכיפורים", הוצאת ידיעות אחרונות, 1991.
אורי בר-יוסף, "הצופה שנרדם - הפתעת יום הכיפורים ומקורותיה", הוצאת זמורה ביתן, 2001.
אלי זעירא, "מלחמת יום הכיפורים: מיתוס מול מציאות", מהדורה שנייה, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2004.
עמוס גלבוע, "מר מודיעין", ידיעות ספרים, 2013.
דוד סימנטוב ושי הרשקוביץ, "אמ"ן יוצא לאור - העשור הראשון לאגף המודיעין בצה"ל", מערכות, 2013.
אפרים לפיד, לוחמי הסתר: המודיעין הישראלי - מבט מבפנים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2017.
הערות שוליים

↑  מבנה קהילת המודיעין, באתר המרכז למורשת המודיעין
↑  המרכז למורשת המודיעין, המודיעין הישראלי, ארגון המודיעין היחיד העוסק בהצלת יהודים (עמ' 5-3), באתר מל"מ, ‏מאי 2021
↑  אפרים הלוי, ישראל מחלצץ יהודים הנתונים במצוקה למרות הקשיים (עמ' 5-4), באתר מל"מ, ‏מאי 2021
↑  שלמה גזית, מקורות מודיעין אמריקאים (עמ' 26), באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏דצמבר 2008
↑  מיטל יסעור בית אור, השב"כ: בזכות האיכונים אותרו יותר מ-100 אלף חולי קורונה, באתר ישראל היום, ‏4.3.2021
↑  קובי מורן-גלעד ולייה מורן-גלעד, המודיעין האפידמי בשירות בריאות הציבור – הקורונה כמקרה בוחן, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏2021
| קהילת המודיעין הישראלית |
| --- | --- | --- |
| יחידות מודיעין בצה"ל | אגף המודיעין • חיל המודיעין• להק המודיעין • מספן המודיעין • מחלקות המודיעין בפיקודים המרחביים |  |
| משרד ראש הממשלה | המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים • שירות הביטחון הכללי• המטה לביטחון לאומי |  |
| משרד החוץ | המרכז למחקר מדיני |  |
| משטרת ישראל | אגף המודיעין במשטרת ישראל |  |
| ארגונים לשעבר | נתיב (לשכת הקשר) • הלשכה לקשרי מדע • ש"י • חיל האיסוף הקרבי • משרד המודיעין |  |
| ארגונים נוספים | ועדת ראשי השירותים • המרכז למורשת המודיעין |  |
צינתוק

צילום מסך מתוך תוכנה לשליחת צינתוקים. בתוכנה זו נקרא הצינתוק "צילתוק".
טלפון נייד מקבל צינתוק
צִנְתּוּק או צִלְתּוּק (הלחם של "צלצול–ניתוק") הוא מושג עממי המתאר התקשרות טלפונית קצרה שלא על מנת להתחיל שיחה אלא לשם העברת נתון מספרי או כדי לפתות את מקבל הצינתוק להשיב שיחה למספר הטלפון ממנו הגיע הצינתוק.
לרוב מבוצע הצינתוק על ידי מערכת ממוחשבת, ומשמש לשליחה אוטומטית של נתון מספרי (בדרך כלל מספר טלפון) באמצעות זיהוי השיחה או לשם תזכורת.
השימוש בצינתוק כדי לשלוח מספר או התראה נפוץ במגזר החרדי, שבו רבים המשתמשים בטלפון כשר, שאינו מאפשר תקשורת נוספת מלבד שיחה.
טכניקה

מבחינה טכנית, בכל שיחת טלפון יכול הצד היוזם לקבוע איזה מספר יראה מקבל השיחה על צג מכשירו כזיהוי המתקשר. אלא שחברות התקשורת משדרות בדרך כלל את מספר הטלפון האמיתי של יוזם השיחה. במקרים מסוימים מאפשרות החברות ללקוח לשדר כל זיהוי שירצה. בכך מתאפשר ליצור מערכת אוטומטית היוזמת שיחות טלפון רבות ממספרים שונים.
שימושים

במערכות וואטסאפ-פון משתמשים בצינתוק על מנת להודיע לחברי קבוצה על הודעה חדשה שקיימת בקו המידע שהוקצה לקבוצה. קווי נייעס משתמשים בצינתוקים על מנת לפרסם את המספרים החדשים של הקו. מערכות שונות משתמשות בצינתוק לשליחת קוד לאימות מספר הטלפון של הלקוח כדי לוודא שלא התקשר מזיהוי מזויף (אנ'), כמו כן ישנן מערכות המאפשרות חיפוש מספרי טלפון וקבלתם לצג המכשיר באמצעות צינתוק. בשנת 2018 פורסם על מנויים שקיבלו צינתוק ממספר בקידומת בינלאומית על מנת שישיבו שיחה למספר ויחויבו בסכומים גבוהים.
ספאם

השימוש בצינתוקים לפרסומת וכדומה גרם לא פעם להטרדת משתמשים רבים
ב-1 בדצמבר 2008 נכנס לתוקפו סעיף 30א לחוק התקשורת (בזק ושידורים) לפיו "לא ישגר מפרסם דבר פרסומת באמצעות פקסימיליה, מערכת חיוג אוטומטי, הודעה אלקטרונית או הודעת מסר קצר, בלא קבלת הסכמה מפורשת מראש של הנמען." מקבל צינתוק בניגוד לחוק יוכל לפנות לבית משפט, ובסמכות בית המשפט לקבוע פיצויים של עד 1,000 ש"ח לכל צינתוק, ללא הוכחת נזק, וכן להטיל קנס נוסף על השולח.
בשנת 2011 אישר בית המשפט המחוזי בתל אביב תובענה ייצוגית נגד חברות שהתקשרו לטלפון הסלולרי וניתקו, במטרה שהנמען יחזור אליהן וישמע פרסומת. בדיון אמרה השופטת: "צינתוק זה פרסום בכפייה".
בשנת 2018 אישרה הכנסת תיקון לחוק התקשורת (בזק ושידורים) האוסר לבצע שיחות צינתוק. דברי ההסבר להצעת החוק נימקו את הצורך בתיקון זה:
ראו גם

רשימת תפוצה
דיוור אוטומטי
דואר זבל אלקטרוני
הערות שוליים

↑  צִלתוּק באתר דורבנות; שירה הימן, אושרה הגשת תובענה ייצוגית בגין שיטת ה'צלתוק'/'צנתוק', פסקדין - אתר המשפט הישראלי, 5 באפריל 2011; פסק דין בבית המשפט המחוזי בתל אביב ת"א 1586/09, עמוד ראשון
↑  זהירות, עוקץ לפניך: קיבלתם שיחה ממרוקו? אל תעזו לענות, באתר הידברות, ‏15 באפריל 2018
↑  חיים אבני, ‏תופעה מטרידה: קווי הנייעס "מצנתקים" באמצע הלילה, באתר כיכר השבת, 23 באוגוסט 2014
↑  מירב קריסטל, אושרה תביעה ייצוגית: צינתוק זה ספאם, באתר ynet, 5 באפריל 2011
↑  מורן רגב, אושר סופית: סוף ל"צינתוק" ולפרסומות המטרידות בסלולרי, באתר ynet, 22 במאי 2018
חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 72), התשע"ח-2018, ס"ח 2719 מ-23 במאי 2018
↑  הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 67) (הרחבת האיסור על שיגור דבר פרסומת), התשע"ז–2017, ה"ח הכנסת 731 מ-25 ביולי 2017
השבט השלושה עשר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארתור קסטלר 
 שפת המקור:  אנגלית
 נושא:  ממלכת הכוזרים
 הוצאה
 הוצאה:  Hutchinson (אנ')
 תאריך הוצאה:  1976 
 מספר עמודים:  244
 
השבט השלושה עשר הוא ספר מאת הסופר והעיתונאי ארתור קסטלר שיצא לאור בשנת 1976. הספר פורש את הטענה שלפיה מקורם של היהודים האשכנזים אינו מהעברים בני העת העתיקה, אלא מהכוזרים, עם ממוצא טורקי. קסטלר מעלה את ההיפותזה שהכוזרים שהתגיירו היגרו מערבה אל מזרח אירופה כשהאימפריה הכוזרית קרסה.
קסטלר השתמש בעבודות קודמות מאת דאגלס מורטון דנלופ, רפאל פטאי ואברהם פולק כמקורות לעבודתו. כוונתו הנקובה הייתה לשלול את האנטישמיות על ידי הפרכת הבסיס הגזעי שלה.
הביקורות הפופולריות על הספר היו מעורבות, וביקורות אקדמאיות על הספר היו שליליות באופן כללי, והביוגרפים דייוויד סזרני ומייקל סקאמל, שחיברו ביוגרפיות על קסטלר, ביקרו זאת.
הספר תורגם לעברית על ידי חיים לוי ויצא לאור בהוצאת מאזנים בתש"ס.
סיכום > תוכן

קסטלר מקדם את הטענה שהיהודים האשכנזים הם לא צאצאיהם של בני ישראל ההיסטוריים, אלא של הכוזרים, עם טורקי שמוצאו בין הים השחור לים הכספי וצפונית לשם, שם הוקמה ממלכה כוזרית. ההיפותזה של קסטלר היא שהכוזרים, שהמירו את דתם ליהדות במאה ה-8, נדדו מערבות אסיה אל השטח שהוא כיום מזרח אירופה (בעיקר אוקראינה, פולין, בלארוס, ליטא, הונגריה וגרמניה) במאות ה-12 וה-13, בזמן שהאימפריה הכוזרית קרסה.
בסופו של הפרק האחרון בספר, קסטלר מסכם את תוכן הספר ואת כוונותיו כך:
בחלק הראשון של הספר ניסיתי לגלות את ההיסטוריה של האימפריה הכוזרית בהתבסס על מעט המקורות הקיימים. בחלק השני, פרקים 5–7, אספתי את הראיות ההיסטוריות שמעידות שחלק הארי של יהדות מזרח אירופה - וכך יהדות העולם - היא ממוצא טורקי-כוזרי, ולא שמי. בפרק האחרון ניסיתי להראות שהראיות האנתרופולוגיות מצטרפות להיסטוריות בהפרכת האמונה הנפוצה בגזע יהודי שמוצאו בשבט התנ"כי.
המקור באנגלית
In Part One of this book I have attempted to trace the history of the Khazar Empire based on the scant existing sources. In Part Two, Chapters V-VII, I have compiled the historical evidence which indicates that the bulk of Eastern Jewry — and hence of world Jewry — is of Khazar-Turkish, rather than Semitic, origin. In the last chapter I have tried to show that the evidence from anthropology concurs with history in refuting the popular belief in a Jewish race descended from the biblical tribe.
סיכום > סיבתו של קסטלר לכתיבת הספר

מייקל סקאמל, שכתב את הביוגרפיה של קסטלר, כתב שקסטלר סיפר לביולוג הצרפתי פייר דבריי-ריצן שהוא "היה משוכנע שאם הוא יוכל להוכיח שרוב יהודי מזרח אירופה (אבותיהם של האשכנזים המודרניים) היו צאצאיהם של הכוזרים, הבסיס הגזעי לאנטישמיות יופרך והאנטישמיות עצמה תוכל להיעלם". על פי ג'ורג אורבן (אנ'), הרצון של קסטלר לקשר בין היהודים האשכנזים לכוזרים היה "מבוסס על אמונה מרומזת שהעושר האינטלקטואלי וההשפעה הבינלאומית של ההונגרים והיהודים, בפרט היהודים ההונגרים, היה בגלל זיקה לא מוסברת אבל בפירוש עתיקה בין שני העמים".
קבלה והערכה > מחקר גנטי

מחקר משנת 2005 שנערך בידי נבל (Nebel) ואחרים, שמתבסס על סימנים פולימורפיים של כרומוזום Y, הראה שיהודים אשכנזים קרובים לקבוצות יהודיות ומזרח-תיכוניות אחרות יותר מלאוכלוסיות שבקרבן הם חיו באירופה. עם זאת, נמצא ש-11.5 אחוזים מהאשכנזים הזכרים משתייכים להפלוגרופ (אנ') R1a, שושלת כרומוזום Y הדומיננטית בקרב אנשי מזרח אירופה, מה שמעיד על זרימת גנים אפשרית. בהתייחסם ל"השבט השלושה עשר", עורכי המחקר כתבו ש"כמה מחברים טוענים שאחרי קריסת הממלכה שלהם בחצי השני של המאה ה-10, הכוזרים שהתגיירו נטמעו באוכלוסייה היהודית-אשכנזית המופיעה במזרח אירופה". הם סיכמו: "לעומת זאת, אם הכרומוזומים R-M17 בקרב היהודים האשכנזים אכן מייצגים שרידים מהכוזרים המסתוריים, אז לפי המידע שבידינו, התרומה שהותירו מיוחסת לאב מייסד אחד או כמה גברים קרובים, ולא עולה מעבר לכ-12 אחוזים מהאוכלוסייה האשכנזית בהווה".
מייקל בלטר (אנ') כתב בכתב העת Science שהטענה של קסטלר "מתעמתת עם כמה וכמה מחקרים אחרונים שמראים שליְהוּדִיּוּת, כולל הגרסה האשכנזית, יש שורשים גנטיים עמוקים". הוא מאזכר מחקר משנת 2010 של הגנטיקאי הארי אוסטרר (אנ') שמצא שיהודים אשכנזים "מקובצים קרוב יותר ליהודים ספרדים או מזרח תיכוניים, ממצא שהחוקרים אומרים שלא עקבי עם ההיפותזה הכוזרית" ומסכם ש"כל שלוש הקבוצות היהודיות - מזרחים, ספרדים ואשכנזים - חולקות סימנים גנטיים משותפים שמבדילים אותן מאוכלוסיות אחרות ברחבי העולם". הגנטיקאי נואה רוזנברג (אנ') טען שלמרות שמחקרי DNA אחרונים "לא נראה שתומכים" בהיפותזה הכוזרית, הם "גם לא סותרים אותה לחלוטין".
ראו גם

תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים
דוויין בייקון

| --- | --- |

בייקון במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2015
 לידה:  30 באוגוסט 1995 (בן 29) לייקלנד, פלורידה, ארצות הברית
 שם מלא:  דוויין לי בייקון הבן
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של פלורידה
 דראפט:  בחירה 40, 2017 ניו אורלינס פליקנס
 קבוצות כשחקן
 2017–2020   2017–2020   2020–2021   2021–2022   2022   2022–:  שארלוט הורנטס   ←גרינסבורו סווארם   אורלנדו מג'יק   מונקו   לוס אנג'לס לייקרס   פנאתינאיקוס
דוויין לי בייקון הבן (באנגלית: Dwayne Lee Bacon Junior; נולד ב-30 באוגוסט 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
קריירה בתיכון

דוויין בייקון למד באקדמיית מק'קיל בלייקלנד, פלורידה, עיר הולדתו, עד שעבר לאקדמיית IMG בבראדנטון לעונת הג'וניור שלו. באקדמיית מק'קיל רשם בייקון ממוצעים של 23 נקודות, 7 ריבאונדים ו-3 חטיפות כסופומור בעונת 2012/13. הוא הוביל את מק'קיל למאזן 17–8 ולחצי גמר טורניר אליפות האזור ב-2013. בעונת הג'וניור שלו באקדמיית IMG, בייקון היה הקלע המוביל של קבוצתו. בעונתו היחידה ב-IMG הוא העמיד ממוצעים של 19.3 נקודות למשחק והוביל את קבוצתו באסיסטים עם 4.0 למשחק, וקלע ב-42% מהשדה ו-70% מהעונשין ב-12 משחקים. בייקון עבר לאקדמיית אוק היל לעונת הסיניור שלו. ב-5 בספטמבר 2014 התחייב בייקון לאוניברסיטת פלורידה סטייט, כשהעדיף אותה על הצעות מאוקלהומה סטייט, ג'ורג'יה טק ואובורן. בשנתו האחרונה באוק היל, בייקון הוביל את אוק היל לעונה סדירה ללא הפסד עם מאזן 45–0 והעמיד ממוצעים של 24.4 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק. הוא דורג במקום ה-14 ב-100 השחקנים הטובים ביותר של ESPN.
קריירת מכללות

דוויין בייקון חתם בפלורידה סטייט ב-5 בספטמבר 2015. הוא הופיע בכל משחק במהלך עונת 2015/16 עבור הסמינולס והעמיד ממוצעים של 15.8 נקודות ו-5.8 ריבאונדים ב-28.8 דקות למשחק. ב-23 במרץ, בייקון הודיע בטוויטר שהוא יבחן את מועמדותו לדראפט ה-NBA ב-2016. הוא לא שכר סוכן ובכך שמר על מעמד החובבן שלו ועל היכולת לחזור לפלורידה סטייט לעונת 2016/17. ב-28 במרץ הוא הודיע שהוא יחזור לקולג' ולא יתמודד בדראפט.
במהלך עונת הסופומור שלו, בייקון נבחר כחבר בחמישיית העונה השנייה של אזור ה-ACC. לאחר שקבוצתו הודחה מטורניר אליפות המכללות 2017, בייקון הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA לשנת 2017 ב-22 במרץ 2017.
קריירה מקצועית > שארלוט הורנטס (2017–2020)

ב-22 ביוני 2017, בייקון נבחר על ידי ניו אורלינס פליקנס בבחירה ה-40 בדראפט ה-NBA לשנת 2017. מאוחר יותר הוא הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס בליל הדראפט. ב-6 ביולי 2017 הוא חתם בהורנטס. בייקון ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-18 באוקטובר 2017, בהפסד לדטרויט פיסטונס, וקלע 8 נקודות עם 2 ריבאונדים ו-2 אסיסטים. בייקון קלע שיא קריירה של 18 נקודות מול סן אנטוניו ספרס ב-3 בנובמבר 2017, עם 7 ריבאונדים, אסיסט וחטיפה. ב-26 בדצמבר 2017, בייקון ומליק מונק הועברו מההורנטס לקבוצת ליגת הפיתוח שלה, גרינסבורו סווארם.
קריירה מקצועית > אורלנדו מג'יק (2020–2021)

ב-24 בנובמבר 2020 חתם בייקון בקבוצת עיר הולדתו, אורלנדו מג'יק. ב-28 במרץ, בייקון קלע שיא קריירה של 26 נקודות בהפסד 96–93 ללוס אנג'לס לייקרס. מאוחר יותר הוא שיפר את שיא הקריירה שלו ל-28 נקודות בהפסד 122–112 לשארלוט הורנטס.
ב-8 באוגוסט 2021 נחתך בייקון מסגל המג'יק. 11 ימים לאחר מכן, הוא חתם בניו יורק ניקס, אך הם ויתרו עליו ב-14 באוקטובר.
קריירה מקצועית > מונקו (2021–2022)

ב-26 באוקטובר 2021 חתם בייקון במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג. הוא הגיע עם מונקו לגמר הליגה הצרפתית, שם הפסידה לאסוול ליון-וילרבאן, ולרבע גמר עונת 2021/2022 ביורוליג.
קריירה מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס (2022–הווה)

ב-26 בספטמבר 2022 חתם בייקון בלוס אנג'לס לייקרס מה-NBA.
הערות שוליים

↑  "Dwayne Bacon – Player Profile". Seminoles.com. נבדק ב-29 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Jason (12 במרץ 2015). "Oak Hill Academy star Dwayne Bacon hasn't lost but all he wants to be is a winner". usatodayhss.com. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Payne, Terrence (5 בספטמבר 2015). "Five-star small forward Dwayne Bacon commits to Florida State". nbcsports.com. נבדק ב-16 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dwayne Bacon-Recruiting-Player Profiles". ESPN.com. נבדק ב-29 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Florida State freshman Dwayne Bacon declares for NBA draft". Sports Illustrated. 23 במרץ 2016. נבדק ב-26 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Florida State's Bacon withdraws from NBA draft consideration | NCAA Men's Basketball". אורכב מ-המקור ב-22 באפריל 2016. נבדק ב-29 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pelicans Acquire Draft Rights to Frank Jackson". NBA.com. 23 ביוני 2017. נבדק ב-6 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hornets Sign Guard Dwayne Bacon". NBA.com. 6 ביולי 2017. נבדק ב-6 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Orlando Magic Sign Free Agent Dwayne Bacon". NBA.com. 24 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Orlando Magic Waive Dwayne Bacon". NBA.com. 8 באוגוסט 2021. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Knicks Sign Dwayne Bacon". NBA.com. 19 באוגוסט 2021. נבדק ב-19 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Knicks Sign Brandon Goodwin". NBA.com. 14 באוקטובר 2021. נבדק ב-15 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DWAYNE BACON UN NBAER SIGNE À MONACO". asmonaco.basketball (בצרפתית). 26 באוקטובר 2021. נבדק ב-26 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dwayne Bacon signs with Lakers, basketnews.com (באנגלית)
פביאן ג'ונסון

פביאן מרקו ג'ונסון (באנגלית: Fabian Marco Johnson; נולד ב-11 בדצמבר 1987) הוא כדורגלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת המגן הימני.