stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' ס. מייקלסון
הנצחתו

על שמו של מייקלסון נקראו בית ספר חטיבת ביניים בעיר בורקינגס, שביל בגבעות השחורות, ומרכז למדעי המוח בעיר ינקטון. על שמו נקרא גם מרכז לחינוך במכון הטכנולוגי הדרום-מזרחי בסו פולס, שנבנה כבר ב-1990. פרס השירות על שמו של מייקלסון מוענק מדי שנה על ידי משרד התיירות של דקוטה הדרומית. אוניברסיטת דקוטה הדרומית שבה למד, מעניקה מלגות לסטודנטים מצטיינים.
הערות שוליים

↑  George Mickelson, 52, Governor Of South Dakota, Dies in a Crash, The New York Times, April 21, 1993.
↑  Dubuque, IA Area Governors Plane Crashes, Apr 1993 Archived December 1, 2021, at the Wayback Machine at GenDisasters.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193112117  ISNI: 0000 0000 4133 5684  LCCN: n91120564  SNAC: w6t74cb7  VIAF: 48414069   WorldCat (עם VIAF): 48414069
ג'רי קלצ'קה

ג'רלד דניאל קלצ'קה (באנגלית: Gerald Daniel Kleczka‏; 26 בנובמבר 1943 – 8 באוקטובר 2017) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ויסקונסין, בו שוכנת העיר מילווקי. קלצ'קה היה חבר המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון דון בוסקו שבמילווקי, בשנת 1961 למד במשך שנתיים באוניברסיטת ויסקונסין–מילווקי. לאחר מכן שימש כרואה חשבון ושירת במשמר הלאומי המדינתי. קלצ'קה נבחר לאחר מכן אל בית המחוקקים של ויסקונסין, שם כיהן באספה המדינתית, הבית התחתון בין השנים 1969–1974. מאוחר יותר, היה חבר בסנאט של ויסקונסין שנים 1975–1984. קלצ'קה נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות לאחר מותו של חבר הקונגרס קלמנט ג'ון זַבְּלוֹקִי. בבחירות המקדימות ניצח קלצ'קה את התובע המחוזי של מחוז מילווקי א. מייקל מקאן.
במהלך כהונתו בקונגרס, היה קלצ'קה חבר בוועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים, האמונה על מיסוי, ובהמשך הוסיף לשבת בוועדת התקציב. הוא היה ידוע כאחד החברים הליברליים יותר בקונגרס וסייע להבטיח מימון למיזמים רבים בתחומי החינוך, העוני ושיפורי הדיור הציבורי. בשנת 1999 העניק את חסותו, ביחד עם הסנאטור הרפובליקני ויליאם רות', לחקיקה שהוציאה מחוץ לחוק מכירה או ייצור של מוצרים עם פרוות כלבים או חתולים כפשע פדרלי; נשיא ארצות הברית ביל קלינטון חתם על הצעת החוק בשנת 2000.
במשך תקופת כהונתו הראשונה ייצג קלצ'קה מחוז שכלל את רוב דרום העיר מילווקי, כמו גם חלק ממחוז ווקישו (Waukesha) המזרחי. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2000 בוטל מחוז הקונגרס החמישי, שהשתרע על מרכז העיר וצפון מילווקי ויוצג על ידי הדמוקרט טום בארט, ורוב שטחו של המחוז הבטל אוחד עם מחוז הקונגרס הרביעי. התצורה החדשה של מחוזו של קלצ'קה הייתה קומפקטית יותר הממוקמת אך ורק במחוז מילווקי, ובתוכה כל העיר עצמה; לפיכך היה מחוז בחירה זה לדמוקרטי ביותר בוויסקונסין. בעוד שמחוז הקונגרס הרביעי היה המחוז של בארט יותר מזה של קלצ'קה, בארט בחר להתמודד על תפקיד מושל ויסקונסין, ובכך העביר למעשה את השרביט לקלצ'קה.
קלצ'קה נעצר לפחות פעמיים בגין נהיגה בשכרות בזמן כהונתו. מעצר משנת 1995 על נהיגה בגילופין — תכולת האלכוהול בדם שלו הייתה כפולה מההגבלה החוקית בווירג'יניה — הובילה אותו להכיר באלכוהוליזם שלו ולפנות לטיפול. הוא הזכיר את הדת כחלק מהסיבה להחלמתו והמשיך להיפגש באופן קבוע עם אלכוהוליסטים אנונימיים.
קלצ'קה הודיע על פרישה בשנת 2004, ולא התמודד לתקופת כהונה נוספת. כהונתו נחתמה רשמית בינואר 2005 לאחר עשר תקופות כהונה בבית הנבחרים, והוחלף על ידי חברת הסנאט המדינתי גוון מור, גם היא דמוקרטית. ב-8 באוקטובר 2017 נפטר קלצ'קה מסיבות טבעיות.
הערות שוליים

↑  מג ג'ונס, Former U.S. Rep. Jerry Kleczka of Wisconsin recalled for hard work ethic and easy-going style, באתר Milwaukee Journal Sentinel‏, 8 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  Jerry Kleczka, liberal Democrat who served 20 years in U.S. House, dies at 73, באתר וושינגטון פוסט, 10 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  Former US Rep. Jerry Kleczka of Wisconsin dies at 73, באתר AP‏, 10 באוקטובר 2017 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3430 509X  LCCN: n98003553  US Congress: K000259  VIAF: 70699155   WorldCat (עם VIAF): 70699155
ג'ק גרינוול

ג'ון ריצ'רד "ג'ק" גרינוול (באנגלית: John Richard "Jack" Greenwell;‏ 1884–1942) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי שהתפרסם כשהיה שחקן ומאמן בברצלונה.
קריירה

גרינוול שיחק במדי קרוק טאון, קבוצה מצפון מזרח אנגליה, ובברצלונה בתחילת המאה ה-20. את הבכורה בברצלונה ערך ב-1912 במשחק מול נבחרת ספרד. גרינוול היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות קטלוניה פעמיים, בעונות 1912/1913 ו-1915/1916. בנובמבר 1913 כבש שער בניצחון ברצלונה 7 - 0 על יריבתה ריאל מדריד בביתה, יריבות שלימים תיוודע בשם "הקלאסיקו".
הוא פרש ממשחק ב-1916, כשלרשותו 96 הופעות ו-12 שערים במדי ברצלונה, ולאחר שג'ון בארו פוטר ממשרת האימון באותה שנה, מונה על ידי נשיא המועדון ז'ואן גאמפר להיות מאמנה הרשמי הראשון של ברצלונה. הוא אימן את הקבוצה שבע שנים רצופות, עד 1924, למרות קריאות אוהדים שיפוטר משום שניסה להציב את פאולינו אלקנטרה בעמדת הבלם. הוא היה אחראי על הקבוצה בתחילת עידן הזהב הראשון שלה. תחתו שיחקו כדורגלנים מפורסמים כגון ריקארדו סאמורה וז'וזפ סמיטייר שגרינוול היה האחראי על הבאתם, ואלקנטרה, אמילי סאז'י-ברבה ופרנץ פלאטקו. הקבוצה זכתה עם גרינוול כמאמן בחמש אליפויות קטלוניה ופעמיים בגביע המלך.
בעקבות סכסוך עם ההנהלה ב-1924, עזב גרינוול את המועדון ועבר לקבוצה השנייה מהעיר ברצלונה - אספניול. הוא היה מאמנה בעונה הראשונה של לה ליגה, בה הקבוצה לא הצליחה וסיימה במקום השביעי בלבד. עם זאת, עונה זו הייתה הצלחה במסגרות האחרות - אספניול זכתה באליפות קטלוניה ולראשונה בגביע המלך ב-1929, לאחר ניצחונות על האלופה ברצלונה בחצי הגמר ועל ריאל מדריד בגמר. גרינוול עזב את הקבוצה בתום העונה הבאה, שהסתיימה ללא זכייה בתארים.
ב-1931 שב גרינוול לברצלונה בזכות שכנוע של נשיא המועדון. הוא אימן את מועדונו הקודם במשך שנתיים, בהן התואר היחיד שבו זכה המועדון היה אליפות קטלוניה ב-1932.
בסוף עונת 1932/1933 הצטרף לוולנסיה. בליגה, סיימה הקבוצה במקום השביעי. גרינוול הוביל את הקבוצה לזכייה ב'אליפות ולנסיה' ולגמר הגביע הספרדי. בגמר הפסידה ולנסיה 2-1 לריאל מדריד, ששיחקו בה חבריו בברצלונה בעבר, סמיטייר וסאמורה.
ב-1939 עבר לפרו, שם אימן הן את אוניברסיטריו דה דפורטס והן את הנבחרת הלאומית. גרינוול עזר לקבוצה לזכות באליפות ליגת העל הפרואנית, ולנבחרת לזכות בקופה אמריקה של אותה שנה שנערכה על אדמת פרו. בטורניר השתתפו חמש נבחרות בלבד - נבחרת צ'ילה, נבחרת אקוודור, נבחרת פרגוואי, פרו ונבחרת אורוגוואי. בטורניר שיחקו כל הנבחרות אחד כנגד השנייה. נבחרות פרו ואורוגוואי נפגשו במחזור החמישי לאחר ששתיהן צברו שלושה ניצחונות, לכן המפגש נחשב למשחק הגמר של הטורניר. במשחק ניצחה נבחרת פרו 2 - 1, ובכך זכתה באליפות.
ברבי ושלושת המוסקטרים

| --- | --- |

 מבוסס על:  שלושת המוסקטרים 
 בימוי:  ויליאם לאו 
 מדבבים:  טים קארי (פיליפ השני, דוכס אורליאן) Bernard Cuffling (הרוזן דה טראוזוויל) מארק הילדרת' קלי שרידן וילו ג'ונסון 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Rainmaker Entertainment 
 חברה מפיצה:  Lionsgate Home Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 2009 
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט סייפים נועזים, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט לכל המשפחה, סרט פנטזיה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברבי ושלושת המוסקטרים (באנגלית: Barbie and the Three Musketeers) הוא סרט הנפשה ממוחשבת משנת 2009, המשמש כסרט ה-16 בסדרת סרטי ברבי. עלילת הסרט מבוססת על "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב.
הסרט יצא לאור ישירות לווידאו ב-15 בספטמבר 2009. הסרט לא דובב לעברית.
עלילה

קורין (שתפקידה משוחק על ידי ברבי) היא נערה כפרית החולמת להיות מוסקטרית בצרפת. היא נוסעת לפריז עם מכתב למיסייה טרוויל, קפטן המוסקטרים וחבר ותיק של אביה, בתקווה להתקבל כמוסקטרית.
אבל חיי המוסקטר אינם קלים בעבור קורין; עושים ממנה צחוק, ובמקום מוסקטרית, היא נשכרת כמשרתת בארמון. היא פוגשת בעובדות נוספות, שלוש בנות שחולמות גם הן להיות מוסקטריות: ויוסה, ארמינה ורנה. ביום העבודה למחרת, נופלת נברשת והשלוש מפגינות את יכולותיהן כמוסקטריות. קורין מוצאת אבן אודם, וחשוב מזה, היא מגלה שהנברשת הופלה.
משרתת זקנה בשם הלן שומעת את שיחתן ולוקחת אותן דרך מעבר סודי, שמוביל אל חדר אימון מוסקטרים ישן, ומסכימה לאמן את ארבעת הבנות להיות מוסקטריות אמיתיות. תוך זמן קצר, ובעזרתה של הלן, הארבע שולטות במיומנויות רבות.
יום אחד, בזמן שקורין מנקה את החלונות, היא רואה את הנסיך נתלה ממכונת התעופה שלו ורצה לעזור לו. הנסיך מודה לקורין ומתאהב בה. מאוחר יותר, היא מגלה שגם במכונת התעופה חיבלו, בדיוק כמו בנברשת.
לילה אחד, קורין, ויוסה, ארמינה ורנה מחליטות לחגוג את מיומנויות המוסקטרים שלהן ויוצאות אל הרחובות החשוכים והשקטים. הן נתקלות באדם ששולף לעברן סכין, וקורין מגלה שזו תואמת את אבן הרובי שמצאה ליד הנברשת שנפלה. הן מגלות במהרה כי אנשיו של יורש העצר מתכננים להגניב כלי נשק אל נשף המסכות ולהרוג את הנסיך. לבסוף, קורין וחברותיה חושבות על תוכנית מחוכמת שתאפשר להן להציל את הנסיך לואי מבן-דודו המרושע. הן מתחפשות ומתגנבות אל הנשף. הנסיך לואי מכתיר אותן כמוסקטריות מלכותיות. בסוף הסרט, קורין ושלוש חברותיו רוכבות על סוסים ואומרות "כולן בשביל אחת, ואחת בשביל כולן".
רמיזות לסיפור המקורי

הסרט ממוקם בפריז, בירת צרפת וזירת התרחשות "שלושת המוסקטרים" של דיומא.
בתחילת הסרט מזכירה קורין את שמו של אביה ומתגלה לנו שזהו דארטניאן, שהוא לא אחר מן הגיבור הראשי בנובלה המקורית.
אחת האורחות בנשף המסכות היא הרוזנת דה וינטר, מי שהייתה אחת האנטיגוניסטיות בספר.
מיסייה טרוויל, קפטן המוסקטרים בסרט, נקרא על שמו של הקפטן בספרו של דיומא, מיסייה דה טרוויל.
החלק בו קורין נתקלת בטעות בכל אחת משלוש הבנות מזכיר את תחילת הנובלה של דיומא, בה דארטניאן נתקל בכל אחד מהמוסקטרים, מעצבן אותם שלא בכוונה ומוזמן לדו-קרב.
ביתה של קורין, בגסקוני, הוא גם מקום מגוריהם של משפחתו של דארטניאן בספר.
טים קארי, שמדובב את פיליפ בסרט, משחק את הקרדינל רישלייה בגרסת דיסני לשלושת המוסקטרים.
ארמינה ככל הנראה נקראת אחרי ארמיס, אחת הדמויות בספר. שמו השני של ארמיס הוא רנה, כך שנראה כי גם שמה של רנה נקרא על שמו.
הבנות מזכירות שותפה לשעבר בשם קונסטנס. בספרו של דיומא, קונסטנס בונסייה היא אהובתו של דארטניאן, כנראה רק השם תואם מכיוון שבתחילת בסרט מתגלה שאביה של קורין הוא למעשה דארטניאן.
ראו גם

ברבי במפצח האגוזים
ג'יי. אר. ברמר

| --- | --- |
 לידה:  19 בספטמבר 1980 (בן 44) קליבלנד שבאוהיו
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.88 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת סנט בונבנטור
 דראפט:  לא נבחר, 2002
 קבוצות כשחקן
 2002–2003 2003–2004 2004 2004–2005 2005–2006 2007 2007 2007–2008 2008–2009 2009–2011 2011–2012 2012 2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015 2015 2015–2016 2016–2017:  בוסטון סלטיקס קליבלנד קאבלירס גולדן סטייט ווריורס אוניקאחה מאלגה פלקנסטרו ביאלה פאוק סלוניקי בוסנה סרייבו ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק זניט סנקט פטרבורג קרסניה קריליה סמרה ניז'ני נובגורוד אולימפיה מילאנו פנרבחצ'ה אולימפיה מילאנו גזיאנטפ בסקטבול פאוק סלוניקי טורקו קוניאספור פאוק סלוניקי טורקו קוניאספור לימוז'
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA‏ (2003)
ארנסט לנל "ג'יי. אר." ברמר (באנגלית: Ernest Lenell "J. R." Bremer; נולד ב-19 בספטמבר 1980 בקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית), הוא כדורסלן עבר אמריקאי-בוסני ששיחק בעמדת הרכז. ברמר התחיל את הקריירה שלו באוניברסיטת סנט בונבנטור. הוא שיחק עד 2004 בליגת ה-NBA, אז עבר לאירופה. ברמר הוא שמאלי ומתנשא לגובה 1.88 מטר. בשנת 2008 היה אחד ממקבלי השכר הגבוהים ביותר מבין הרכזים באירופה.
קריירת ה-NBA

ברמר הוחתם על ידי הבוסטון סלטיקס ב-17 ביולי 2002 לאחר שלא נבחר בדראפט; באותה שנה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. לאחר שנתיים בסלטיקס הועבר ביחד עם ברונו סונדוב, לאחר בחירה בסיבוב השני של הדראפט, לקליבלנד קאבלירס, תמורת גומיין ג'ונס. ב-3 במרץ 2003 הוא שוחרר מקליבלנד וב-11 במרץ חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס, בה נודע בשל הצלחתו בקליעה מעבר לקשת השלוש נקודות.
בדראפט ההרחבה שהתבצע ב-2004 לאחר צירוף קבוצת השארלוט בובקאטס ל-NBA, הועבר ברמר מגולדן סטייט לשארלוט (יחד עם מרכוס פייזר מקבוצת שיקגו בולס ושחקנים נוספים); עם זאת, הוא שוחרר מהקבוצה מבלי ששיחק בה ולו משחק אחד.
קריירה באירופה

ב-2004 עבר ברמר באירופה. תחילה שיחק במלאגה מהליגה הספרדית, ולאחר מכן בביילה מהליגה האיטלקית. כן שיחק בפאוק סלוניקי מהליגה היוונית, בבוסנה מהליגה הבוסנית, בספרטק פרימורג', בטריומף ליוברצי ובצסק"א סמרה מהליגה הרוסית.
הערות שוליים

↑  "Players in Europe Ponder A N.B.A. Pension". הניו יורק טיימס". 13 בדצמבר 2009. נבדק ב-5 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ברבי   בן המלך והעני
 בימוי:  אזקיאל נורטון
 מדבבים:  קלי שרידן, אשלי באל, אשלין דראמונד, פיטר קלאמיס, אדריאן פטריוו, אלי קינג, אליסון וורניקה, כריסטופר גיז, לורן לאבויה, ליאלה סלינה, לילי סנוודן-פיין
 מדבבים בעברית:  מאיה מיטלפונקט, לורן סביר, לורה שופוב, לירון לב, יהונתן מגון, גדי לוי, ענת ניב, רונה בקרמן, ליאנה עיון
 מוזיקה:  גבריאל מאן, בקי קנאובוהל, פול סמית'
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית   קנדה קנדה
 חברת הפקה:  Universal Studios Home Entertainment, Rainmaker Entertainment 
 חברה מפיצה:  Universal Pictures Home Entertainment   Rainmaker Entertainment Inc.
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  בריטניה 27 באוגוסט 2012   ישראל 2012
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית)
 סוגה:  סרט מוזיקלי   אנימציה
 סרט קודם:  ברבי בת הים 2
 סרט הבא:  ברבי בנעליה הורודות
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ (באנגלית: Barbie: The Princess & the Popstar) הוא סרט אנימציה מוזיקלי אמריקאי-קנדי המבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל".
הסרט הופץ ב-DVD על ידי חברות "Universal Pictures Home Entertainment" ו-"Rainmaker Entertainment Inc.". בבריטניה הופץ הסרט לראשונה ב-27 באוגוסט 2012, ובישראל הוא שודר לראשונה בשנת 2012 בערוץ הילדים בדיבוב לעברית.
זהו סרט ה-23 מסרטי הזיכיון של סרטי ברבי, והסרט השני של סרטי "ברבי" המבוסס על הסיפור "בן המלך והעני" שכתב מארק טוויין (הסרט הראשון היה "ברבי הנסיכה ובת הכפר", אשר סרט זה מהווה לו רימייק). אורך הסרט הוא 86 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
תקציר העלילה

הסרט מספר על הנסיכה טורי אשר חולמת להיות כוכבת פופ ולצאת להרפתקאות, ועל כוכבת הפופ קירה אשר חולמת להיות נסיכה במקום קבוע. יום אחד שתי הבנות נפגשות, ובעזרת הכתר של טורי והמיקרופון של קירה, שתי הבנות מחליפות את המראה למראה של אחת של שנייה. טורי מלמד את קירה איך להיות נסיכה, וקירה מלמדת את טורי איך להיות כוכבת פופ. במהלך הסרט הן מגלות איך זה להיות מישהי אחרת, עוברות הרפתקאות, מסתבכות, ומבינות שהכי טוב להיות מי שהן.
הדמויות והמדבבים

במאי הדיבוב בעברית היה עמי מנדלמן, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ודן שצברג.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| טורי | קלי שרידן (דיבור) ג'ניפר וואריס (שירה) | מאיה מיטלפונקט |
| קירה | אשלי בול (דיבור) טיפאני ג'יארדינה (שירה) | לורן סביר |
| טרווי | אשלין דראמונד | לורה שופוב |
| קריידר | פיטר קלאמיס | לירון לב |
| הנסיך ליאם | אדריאן פטריוו | יהונתן מגון |
| ריף | אדריאן פטריוו | גדי לוי |
| הדוכסית אמיליה | אלי קינג | ענת ניב |
| נורה | אליסון וורניקה | רונה בקרמן |
| פייג' | כריסטופר גיז | לירון לב |
| מרדית' | לורן לאבויה | ליאנה עיון |
| וונסה | ליאלה סלינה | נעה קשפיצקי |
| אמילי | לילי סנוודן-פיין | רונה בקרמן |
פסקול > שירי הסרט כפי סדר הופעתם בסרט

Here I Am / Princesses Just Want to Have Fun
I Wish I Had Her Life
To Be a Princess / To Be a Popstar
Perfect Day
Look How High We Can Fly
(Here I Am (Tori Version
Princess & Popstar Finale Medley
Princesses Just Want to Have Fun
(Here I Am (Keira Version
ראו גם

ברבי
סרטי ברבי
בן המלך והעני
ג'ק גוסלינג

ג'ק גוסלינג (באנגלית: Jake Gosling; ‏נולד ב־11 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן גיברלטרי המשחק בעמדת הקשר ברושל אולימפיק.
קריירת מועדונים

גוסלינג, יליד העיר אוקספורד, הממלכה המאוחדת, החל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של סווינדון טאון ולאחר מכן שיחק בפלימות' ארגייל. בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של אקסטר סיטי. במשחקי טרום-עונה של עונת 2012/2013 הבקיע שער מרהיב במשחק ידידות נגד דורצ'סטר טאון והצוות המקצועי של המועדון התרשם מביצועיו ובספטמבר 2012 הושאל למועדון לחודש אחד, אך לאחר שהציג יכולת טובה תקופת השאלתו הוארכה עד ינואר 2013. ב-12 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור אקסטר בניצחון 0-3 נגד סאות'אנד יונייטד. ב-2 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד נורת'המפטון יונייטד. ב-13 במרץ 2014 הושאל שוב הפעם לגלוססטר סיטי עד לסיום העונה. כעבור 3 ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. ב-17 במאי 2014 סיים את חוזהו במועדון ובחר שלא לחדש אותו ובכך הפך לשחקן חופשי בתום העונה.
ב-24 ביוני 2014 גוסלינג חתם בבריסטול רוברס מהליגה החמישית באנגליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-9 באוגוסט בתיקו 0-0 נגד גרימסבי טאון. ב-16 בספטמבר הוא הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון. בסיום העונה העפיל עם קבוצתו לליגה הרביעית. ב-26 בפברואר 2016 גוסלינג הושאל לניופורט קאונטי לתקופה של חודש. במדי ניופורט רשם 6 הופעות ובסיום תקופת ההשאלה חזר לבריסטול עימה העפיל להפוטבול ליג הראשונה. ב-16 בינואר 2017 הושאל לפורסט גרין רוברס עד לסיום העונה.
ביוני 2017 חתם בטורקי יונייטד.
קריירה בינלאומית

בינואר 2014 פורסם כי גוסלינג ייצג את נבחרת גיברלטר. הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת לקראת משחקי הידידות נגד אסטוניה ומלטה שנערכו ב-26 במאי וב-4 ביוני 2014 בהתאמה. גוסלינג ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במשחק נגד אסטוניה בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת והמשחק נגמר בתוצאה 1-1. שער זה היה גם השער הראשון של הנבחרת מאז הצטרפותה לאופ"א. ב-7 בספטמבר 2015 הבקיע בהפסד 1-8 לפולין ובכך הפך לשחקן הראשון שכובש יותר משער אחד במדי הנבחרת מאז שהצטרפה לאופ"א ונכון ל-24 במרץ 2016 הוא מלך השערים שלה עם שני שערים.
ברוך הורוויץ

אין תמונה חופשית
הרב ברוך הורוויץ (נולד בשנת תר"צ, 1930) הוא מייסד וראש ישיבת דבר ירושלים לחוזרים בתשובה בירושלים.
קורות חייו

נולד בפרנקפורט, גרמניה בשנת תר"ץ. שם שימש סבו הרב דר. מרדכי הלוי הורוויץ כרב ראשי. נינו של הרב יעקב אטלינגר בעל "ערוך לנר". בצעירותו היגרה משפחתו לאנגליה. כנער למד בישיבת "שערי ציון" שלצד קהילת הרב מונק בלונדון לאחר מכן למד בישיבת גייטסהד, משם עבר לישראל כדי ללמוד בישיבת חברון בירושלים. כשחזר ללונדון הוסמך לרבנות על ידי הרב שמואל יוסף רבינוב ונבחר לכהן כרב הקהילה המרכזית "סנטרל שול" במנצ'סטר. שם ייסד כולל אברכים, סמינר לבנות, שיעורי תורה לבעלי בתים, ועד לשחיטה כשרה וועד לשמירת שבת. כיהן כחבר בית הדין במנצ'סטר שבראשות הרב יצחק יעקב וייס. שימש כרב הסטודנטים באוניברסיטאות מנצ'סטר, ובמסגרת תפקידיו היה פעיל בהפצת יהדות בקרב סטודנטים וצעירים יהודים באנגליה. ארגן שבתות אירוח לנוער חילוני בישיבת גייטסהד.
בשנת 1971 עלה לישראל והתיישב בירושלים. עם בואו ייסד את ישיבת דבר ירושלים לחוזרים בתשובה לצעירים ממדינות אנגלוסקסיות.
יחד עם בנו הרב יהודה אהרן הורוויץ עומד בראש "מכון הערוך לנר" העוסק בההדרת כתבי הרב אטלינגר. בניו האחרים: הרב ישעיה הורוויץ מארגון ערכים, והעיתונאי יצחק הורוויץ. אחד מחתניו הוא נכדו של הרב אברהם פרבשטיין, ראש ישיבת חברון.
ג'ונתן קייפ

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  Jonathan Cape, Wren Howard 
 תקופת הפעילות:  1921–הווה (כ־103 שנים) 
 מיקום המטה:  לונדון 
  
 אתר רשמי
 
ג'ונתן קייפ היא חברת הוצאה לאור לונדונית שנוסדה ב־1921 על ידי הרברט ג'ונתן קייפ, שניהל אותה עד מותו ב־1960.
קייפ הקים את ההוצאה עם שותפו העסקי רן הווארד. עד מהרה יצאו לה מוניטין בשל עיצוב והפקה באיכות גבוהה, ובשל רשימה משובחת של סופרים בשפה האנגלית, שטיפח העורך והלקטור הראשי של החברה, אדוארד גארנט. רשימת הסופרים של קייפ כללה משוררים ובהם רוברט פרוסט וססיל דיי-לואיס, סופרי ילדים כמו יו לופטינג וארתור רנסום, ספרות מתח כגון ספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג, ועד ספרות יפה מאת ג'יימס ג'ויס ותומאס אדוארד לורנס ("לורנס איש ערב").
לאחר מות קייפ, התמזגה ההוצאה בזו אחר זו עם שלוש הוצאות אחרות בלונדון. ב־1987 עברה לבעלות רנדום האוס. השם ג'ונתן קייפ עודו משמש כאחד המותגים של רנדום האוס.
חיי ג'ונתן קייפ

הרברט ג'ונתן קייפ נולד בלונדון ב־15 בנובמבר 1879, הצעיר מבין שבעת ילדיהם של ג'ונתן קייפ, פקיד מאיירבי במה שהיא כיום קאמבריה, על גבול סקוטלנד, ושל אשתו קרוליין, לבית פייג'. הוא קיבל השכלה בסיסית ובגיל 15 מצא עבודה בחנות הספרים האצ'רדס בפיקדילי כנער שליחויות.
כארבע שנים מאוחר יותר, ב־1899, הצטרף קייפ למשרד הלונדוני של המוציאים לאור האמריקאים Harper and Brothers, שם עבד כפקיד, ואחר כך כאיש לוגיסטיקה וכסוכן נוסע, תחילה ברחבי אנגליה ואחר כך בלונדון. בשנת 1904 הצטרף קייפ לבית ההוצאה של Duckworth כסוכן נוסע בלונדון, ומ־1911 כמנהל. ב־1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל לידיו את האחריות הבלעדית על העסק כאשר הבעלים, ג'רלד דאקוורת', נעדר בשל שירותו במלחמה. ב־1915 חזר דאקוורת'. בדצמבר של אותה שנה התגייס קייפ לצבא, ושירת למשך שארית המלחמה.
בתום המלחמה שב קייפ להוצאת דאקוורת'. ב־1920 מונה למנהל אגודת מדיצ'י, אשר הוציאה לאור בעיקר הדפסי ציורים, אך גם רשימה קטנה של ספרים. בתפקיד זה פגש את ג'ורג' רן הווארד, הצעיר ממנו ב־14 שנים, שלמד את מקצוע ההוצאה לאור באגודת מדיצ'י. הביוגרף (ובמשך תקופה מסוימת שותף זוטר) של קייפ, רופרט הארט-דייוויס כותב:
קייפ ראה עד מהרה שלהווארד חוש עיצוב מעולה לספרים, וגם ראש לעסקים; השניים הפכו חברים ובעלי ברית. מקץ כמה חודשים החליטו שאין להם עתיד במקום הנוכחי, ושכדאי להם לצאת לדרך עצמאית.
חיי ג'ונתן קייפ > מו"ל עצמאי

הווארד הצליח לגייס כסף ממשפחתו. קייפ, שלא נהנה מאפשרות כזו, גייס את חלקו בהון ההתחלתי על ידי מכירת מהדורות זולות של רומנים מאת אלינור גלין. דאקוורת' החזיקה בזכויות על ספריה, אך לא רצתה להוציא מהדורות מוזלות; קייפ ניהל משא ומתן על הזכויות בתחילת 1920 והצליח להוציא את המהדורות הזולות, בכריכה רכה, תחת המותג Page & Co. משגויס ההון, החלה חברת ג'ונתן קייפ לפעול ב־1 בינואר 1921, בכתובת גאוור 11, ברובע בלומסברי בלונדון.
קייפ והווארד גייסו את אדוארד גארנט כעורך וכלקטור ראשי. גארנט, שתואר על ידי "הטיימס" כ"נסיך הלקטורים", עבד בחברה עד מותו ב־1937. כל אחד משלושתם הביא תרומה משלו להצלחת החברה: קייפ היה מנוסה בהוצאה לאור; הווארד דאג לעיצוב ולייצור באיכות גבוהה; וגארנט קיבל את החופש לטפח כישרונות ולבנות רשימת מחברים משובחת. הארט־דייוויס זוקף לזכות השיפוט הספרותי של גארנט וההפקה של הווארד את "מוניטין יוצאי דופן של איכות במהלך שני העשורים הבאים".
הפרסום הראשון של ההוצאה נתפס כהימור: קייפ פרסם מהדורה חדשה בת שני כרכים, במחיר גבוה של תשע גינאות, של הספר "מסעות בערב המדברית" ("Travels in Arabia Deserta") מאת צ'ארלס מונטגיו דוכטי. הספר, שפורסם לראשונה ב־1888 ולא זכה להצלחה, אזל מהדפוס במשך 30 שנה. מהדורת קייפ נמכרה כולה והיה צורך להדפיס את הספר במספר מהדורות נוספות. בין אלה שהעריצו את הספר היה תומאס אדוארד לורנס, שהתיידד עם קייפ, וכתב הקדמה למהדורה בת הכרך היחיד של הספר, שהוציאה קייפ בשנת 1926. ג'ונתן קייפ בע"מ הפכה למו"ל של לורנס, והוציאה את "מרד במדבר" (1927), "שבעת עמודי החכמה" (1935) ואת "המטבעה" (1955).
ב־1922 רכשה חברת ג'ונתן קייפ את השליטה בבית ההוצאה לאור הקטן AC Fifield, ואיתה את הזכויות על יצירות של מחברים כמו הרברט ג'ורג' ולס, ויליאם הנרי דייויז, סידני וב וסמואל באטלר. קייפ היה בין המו"לים הבריטיים הראשונים שחיפשו גם סופרים אמריקאים. הארט־דייוויס מציין שההוצאה גייסה שלושה זוכי פרס נובל לעתיד – סינקלר לואיס, ארנסט המינגוויי, יוג'ין או'ניל – וסופרים אמריקאים רבים אחרים כגון ה. ל. מנקן, רוברט פרוסט ומרגרט מיד. סופרים בריטים ואירופים אחרים שספריהם ראו אור בהוצאת קייפ הם הרברט ארנסט בייטס, פיטר פלמינג, רוברט גרייבס, כריסטופר אישרווד, ג'יימס ג'ויס, מלקולם לאורי, אנדרה מורואה, דאגלס ריד והנרי וויליאמסון. על רבי המכר של החברה נמנו ספרי ההרפתקאות של ארתור רנסום, סיפורי דוקטור דוליטל של יו לופטינג, והרווחיים מכולם, ספרי סדרת ג'יימס בונד של איאן פלמינג.
בשנת 1929 פתחה ההוצאה בית הוצאה בארצות הברית, תחילה בשותפות עם האריסון סמית', ולאחר מכן עם רוברט באלו. החברה לא הצליחה, ופשטה רגל בשנת 1932.
חיי ג'ונתן קייפ > נישואים ומשפחה

קייפ היה נשוי שלוש פעמים ושלוש פעמים התאלמן. ב־1907 התחתן עם אדית לואיזה קריק, והוליד איתה שתי בנות. אדית קייפ מתה ב־1919. ב־1927 נישא קייפ לאוליב וידה ג'יימס, והוליד איתה בן ובת; אוליב קייפ מתה ב־1931. ב־1941 התחתן עם קת'לין מרי ווב, והוליד איתה בן; קת'לין קייפ מתה בשנת 1953.
בשנת 1954 לקה קייפ פעמיים בשבץ מוחי, שפגע בכושר הדיבור שלו, אך הצליח להתאושש. כשחגג את יום הולדתו ה־80, בנובמבר 1959, עדיין ניהל את ההוצאה. הוא מת בפתאומיות בדירתו בלונדון ב־10 בפברואר 1960. הוא נקבר בכנסיית פטרוס הקדוש, פיטרשם.
ההוצאה אחרי מות ג'ונתן קייפ

בהמשך שנות ה-60, חיזרה ההוצאה בהצלחה אחר מחברים שייצגו את הדור הצעיר, ופרסם ספרים מאת ג'ון לנון, סולן הביטלס ו"הצעיר הזועם" לשעבר קינגסלי אמיס. קייפ החתימה והוציאה לאור גם את לן דייטון, שסדרת רומני הריגול שלו (תיק איפקרס, הלווייה בברלין [תורגם בשם "מבצע ברלין"]) היוותה אלטרנטיבה עגומה להרפתקאות המופרכות של ג'יימס בונד. בשנות ה-70 פרסמה הוצאת ג'ונתן קייפ סופרים פופולריים בז'אנרים רבים, כולל הסופרים ג'יימס גראהם באלארד וסלמאן רושדי, וסופר הילדים רואלד דאל.
בשנת 1969 התמזגה ההוצאה עם צ'אטו ווינדוס כדי להימנע מלהיקנות בידי אחרים; לאחר מכן נוספו לקבוצה ההוצאות The Bodley Head ו־Virago Press. בשנת 1987 נרכשה קייפ והפכה למותג של רנדום האוס.
סדרות ספרים

Academy Books
Cape Editions
Cape Paperbacks
Flexibles
Florin Books
Life and Letters Series
The New Library
Odyssey Library
Saint Giles Library
The Travellers' Guides
The Travellers' Library
לקריאה נוספת

Howard, Michael Spencer (1971). Jonathan Cape, Publisher: Herbert Jonathan Cape, G. Wren Howard. London: Jonathan Cape. ISBN 0224619667.
Lyttelton, George; Rupert Hart-Davis (1978). The Lyttelton/Hart-Davis Letters, Volume 5. London: John Murray. ISBN 0-7195-4381-9.