stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציסטה שחלתית
אבחון > פונקציונליות

ציסטות פונקציונליות נוצרות כחלק רגיל של המחזור החודשי. ישנם מספר סוגים של ציסטות:
ציסטה זקיקית, הסוג הנפוץ ביותר של ציסטה בשחלה. אצל נשים המקבלות מחזור חודשי, זקיק המכיל את הביצית (ביצה מופרית) יתבקע במהלך הביוץ. אם זה לא התרחש, ציסטה של יותר מ-2.5 ס"מ קוטר עלולה להיווצר.
ציסטות גופיף צהוב מופיעות לאחר הביוץ. הגופיף צהוב הוא שריד של הזקיק לאחר שהביצית עוברת את החצוצרות. זו בדרך כלל מתפרקת בתוך 5–9 ימים. גופיף צהוב הגדול מ-3 ס"מ מוגדר כציסטה.
אבחון > לא פונקציונליות

ציסטות לא פונקציונליות עשויות לכלול את הציסטות הבאות:
שחלה עם הרבה ציסטות, אשר ניתן למצוא נשים רגילות, או בתוך ההגדרה של תסמונת השחלות הפוליציסטיות.
ציסטות נגרמת על ידי אנדומטריוזיס, המכונה ציסטות שוקולד.
ציסטה דימומית בשחלה
ציסטת דרמויד
אבחון > מצבים רפואיים קשורים

ציסטות שחלתיות קיימות אצל כ-75% מהקטינות הסובלות מתת-פעולה של בלוטת התריס.
תסמונת השחלות הפוליציסטיות מערבת את התפתחותן של הרבה ציסטות קטנות בשתי השחלות עקב חריגה ביחס של הורמון מחלמן יחסית להורמון מגרה זקיק, בדרך כלל יותר מ-25 ציסטות בכל שחלה או נפח שחלות גדול מ-10 מ"ל.
ציסטות דו-צדדית גדולות יותר יכולות להיווצר כתוצאה של טיפולי פוריות עקב מתן רמות גבוהות של HCG, במקרים קיצוניים והתוצאה היא מצב המכונה תסמונת שחלתית.
אבחון > סיכון לסרטן

שיטה מוערכת להערכת הסיכון של סרטן שחלות ממאיר בהתבסס על בדיקה ראשונית מקיפה היא מדד הסיכון של ממאירות - risk of malignancy index (RMI).
לנשים עם ציון RMI של מעל 200 מומלץ לפנות למרכז עם ניסיון בניתוחי סרטן השחלות.
ה-RMI מחושב כדלקמן: RMI = ציון אולטרסאונד x ציון גיל המעבר x CA-125 ברמת U/ml.
טיפול

ציסטות הקשורות לתת-פעילות בלוטת התריס או בעיות אנדוקריניות אחרות מנוהלות על ידי טיפול בבעיה הבסיסית.
כ-95% מהציסטות בשחלות הן שפירות, ולא סרטניים.
ציסטות פונקציונליות וציסטות מדממות בדרך כלל נרפאות באופן ספונטני. עם זאת ציסטות גדולות יותר הן בעלות סבירות פחותה להיעלם מעצמן. טיפול עשוי להיות נחוץ אם הציסטות נשארות למשך מספר חודשים, גדלות או גורמות לכאב מתגבר.
ציסטות הנותרות למעבר לשניים או שלושה מחזורי וסת חודשיים, או מתרחשות אצל נשים אחרי גיל המעבר, עשויות להצביע על מחלה רצינית יותר, אשר צריכה להיבדק באמצעות בדיקת אולטרה סאונד ולפרוסקופיה, במיוחד במקרים בהם סרטן השחלות הופיע במשפחה. ציסטות כאלו עשויות לדרוש ביופסיה כירורגית. .
טיפול > כאב

כאבים הקשורים לציסטות שחלתיות ניתנים לטיפול במספר דרכים:
משככי כאבים כגון אקמול, תרופות אנטי דלקתיות לא סטרואידיות, או אופיאטים.
בזמן שאמצעי מניעה הורמונליים מונעים את התפתחותן של ציסטות חדשות בשחלות אצל אלה אשר נוטלים אותם לעיתים קרובות, הדבר אינו שימושי בטיפול בציסטות קיימות.
טיפול > ניתוח

אף על פי שרוב המקרים של ציסטות שחלתיות כוללים ניטור, חלק מהמקרים דורשים ניתוח. דבר זה עשוי להיות כרוך בהסרת ציסטה, או באחת או בשתי השחלות. הטכניקה בדרך כלל לפרוסקופיה, אלא אם הציסטה הוא גדול במיוחד, או אם הדמיה טרום ניתוחית מצביעה על ממאירות או אנטומיה מורכבת. במצבים מסוימים מתבצעת הסרה של הציסטה בשלמותה, ואילו בציסטות עם סיכון חזרה נמוך, חולים צעירים יותר, או אשר נמצאות מבחינה אנטומית מעל תחומי האגן, הן יכולות להיות מנוקזות. תכונות אלו עשוי להצביע על הצורך בניתוח כוללים:
ציסטות שחלתיות עקשניות ומורכבות
ציסטות עקשניות הגורמות לתסמינים
ציסטות מורכבות הגדולות יותר מ-5 ס"מ
ציסטות פשוטות הגדולות מ-10 ס"מ, או גדולות מ-5 ס"מ אצל נשים לאחר גיל המעבר.
נשים בגיל המעבר או בטרום-גיל המעבר
תדירות

רוב הנשים בגיל הפריון מפתחות ציסטות קטנות בכל חודש. ציסטות גדולות הגורמות לבעיות מתרחשות אצל כ-8% מהנשים לפני גיל המעבר. ציסטות שחלתיות נמצאות אצל כ-16% מהנשים לאחר גיל המעבר, ואם הן נוכחות נוטים יותר להיות סרטן.
ציסטות שפירות בשחלות נפוצות אצל בנות בגילאי טרום ההתבגרות, והן נמצאות בשחלות של כ-68% מהבנות בגילאי 2–12, ובשחלות של 84% מהבנות בגילאים 0–2 שנים. רובן קטנות מ-9 מ"מ בעוד שכ 10-20% מהן הן מאקרוציסטות גדולות יותר. בעוד שציסטות קטנות נעלמות תוך כ-6 חודשים, הגדולות יותר נראות כעקשניות יותר.
ראו גם

ציסטה פרא-שחלתית
פריצת ציסטה בשחלה
לקריאה נוספת

MacKenna, A., Fabres, C., Alam, V., & Morales, V. (2000). Clinical management of functional ovarian cysts: a prospective and randomized study. Human reproduction, 15(12), 2567-2569.
Sivrioglu, A. K., & Ozturker, C. (2016). Diffusion-weighted imaging in hemorrhagic ovarian cysts. Acta Radiologica, 57(3), NP4-NP4.
היריון ולידה בישראל

היריון ולידה בישראל מתייחס לתהליכים ולתנאים שמדינת ישראל מעניקה ומאפשרת לזוגות בהתייחס ובהקשר להיריון וילדים במדינת ישראל.
קדם היריון

בבתי הספר השונים בישראל מתקיימים שיעורים לחינוך מיני וחינוך לחיי המשפחה. בשיעורי החינוך המיני מלמדים על הימנעות ממחלות מין, בין היתר על ידי ביצוע בדיקות לגילוי מחלות מין טרם קיום יחסים בוגרים, איך מקיימים יחסי מין וכן על אמצעי מניעה, כמו: גלולה למניעת היריון.
בקהילות שונות בישראל, במיוחד בקהילה החרדית, טרם הנישואים הזוג מבצע בדיקה גנטית על-מנת לוודא כי לילוד לא יהיו בעיות רפואיות או גנטיות. במקרים מסוימים השדכנים והשדכניות כבר מחזיקים בנתוני הזוג ומפגישים רק בין אלו שנמצאו מתאימים מבחינות אלו. כדאי לקיים גם בדיקת פוריות. אם רופא המשפחה או רופא הנשים לא הודיע ולא ביקש מזוג לאחר נישואיהם לבצע בדיקה גנטית, וגם אם לא ביקש לבצע בדיקת מי שפיר לאחר הכניסה להיריון ונולד תינוק בעל מום, ההורים יכולים לתבוע את הרופא בטענה להולדה בעוולה ואי כשירותו ומקצועיותו של הרופא שלא ביצע את מלאכתו כהלכה והפנה את ההורים לבדיקות המתאימות.
קדם היריון > בעיות פוריות

לעיתים מתגלים בעיות פוריות אצל זוגות, ניתן לטפל בזה דרך רופא נשים וטיפולי פוריות, כמו שימוש בתרומת זרע או תרומת ביציות ואם פונדקאית, במקרים חריגים אף בהפריה חוץ גופית. במקרי ההפריה חוץ גופנית יש לבצע בדיקת אבחון גנטי טרום השרשה.
זוגות הקהילה הגאה לרוב משתמשים בתרומת זרע מבנק זרע או באם פונדקאית, לעיתים גם בחברים או מכרים לצורך כך. מאחר שמדינת ישראל אינה מאפשרת שימוש באם פונדקאית לזוגות הומואים בישראל, הדבר מתאפשר רק מחוץ לישראל (ראו גם: פונדקאות להומוסקסואלים בישראל).
הקפאת זרע מתאפשרת במקרה של מוות בגיל צעיר או חלל צה"ל, לארבעה חודשים או יותר. במקרים מסוימים בהעברה להקפאה עמוקה בתנאים מיוחדים, ובין היתר בטמפרטורה של מינוס 196 מעלות. תנאים אלו יבטיחו כי הזרע יישמר במצב טוב למשך זמן רב – גם לחמש שנים ויותר.
היריון ולידה

במקרים של חשד לבעיות בתינוק מבצעים בישראל בדיקות סקר בהיריון כמו בדיקת אולטרה סאונד להיריון וכן בדיקת מי שפיר.
הפלה ניתן לרוב לבצע רק עד שלושה חודשים לאחר הכניסה להיריון[דרוש מקור]. קיימים ארגונים כמו אגודת אפרת המסייעים לאמהות או זוגות שאינם רוצים לבצע הפלה אך המתקשים במימון התינוק. זאת בסיוע באוכל, מיטה וביגוד.
קיימים בתי חולים ובתי החלמה בהם ניתן ללדת בבריכות מים, כמו בבית החולים הדסה הר הצופים והמרכז הרפואי שערי צדק.
חופשת לידה

לפני קבלה לעבודה אין לחייב מועמדת לגלות את עובדת היריונה. חוק עבודת נשים אוסר בפירוש אפליית עובדת מחמת היריונה בכל ההיבטים הקשורים בעבודה (קבלה לעבודה, תנאי עבודה, קידום בעבודה, פיטורים - חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה). לאחר הקבלה לעבודה בחודש החמישי להיריון, קיימת חובת גילוי של העובדת על היריונה למעסיק. לאחר מסירת ההודעה העובדת פטורה משעות נוספות ועבודה במנוחה השבועית עד הלידה. בנוסף יש לשלם לעובדת על היעדרות מעבודה עקב בדיקות היריון וטיפולי פוריות, כשפיטורין במהלך תקופה זו אסורים.
עובדת שעבדה 12 חודשים באותו מקום עבודה, זכאית לחופשת לידה של 26 שבועות, ניתן לבקש גם להאריך את חופשת הלידה לחל"ת (חופשה ללא-תשלום). ניתן לעביר חלק מחופשת הלידה לבן הזוג. כלומר, אם האישה צמצמה לעצמה את חופשה הלידה ל-23 שבועות, באפשרותו של בן הזוג לקחת חופשה של 3 שבועות. אך אסור שחופשה זו תחפוף בין שני בני הזוג. במקרה של פיטורים בזמן היריון או אחרי לידה ניתן לתבוע את המעסיק לפיצויים.
חופשת לידה > שיקום לאם

מדינת ישראל מממנת את הוצאות הלידה והאשפוז.
כנוהל יש לפנות בתקופה של 6 שבועות אחרי הלידה לגינקולוג בקופת החולים למעקב לאחר לידה לבדיקות הבאות:
צניחת איברי אגן,
היפרדות בטנית
שאריות שליה
כאבי אגן
בצקות
דלקת בתפרים אחרי לידה
ובריחות שתן אחרי לידה.
במקרי כאבים קיצוניים ולא טבעיים יש לקבוע תור מוקדם יותר.
לעיתים מתגלים אצל האם תסמינים של דיכאון אחרי לידה ובדידות לאור כך שבן הזוג ממשיך לעבוד והיא נשארת לבדה בבית, במשרד הבריאות דרך טיפות החלב עושים מאמצים לאתר מקרים אלו ולהפנות לטיפול.
בנוסף קיימים מקרים של בטן נפוחה, סימני מתיחה ונפילת חזה. המדינה וקופת החולים מממנים חלק מהוצאות השיקום והניתוחים הפלסטים כחלק סל השירותים של קופות החולים. במקרה של לידה קיסרית, ניתן לבצע פעולות ניסיון העלמת צלקות.
קצבאות והטבות להורים

סל ומענק הריון ולידה הניתן על ידי קופות החולים למימוש בנושאי בדיקות גנטיות רחבות, שימור דם טבורי, וייעוצים נוספים במהלך ואחרי לידה בנושאי מיניות ויחסי מין במהלך ההיריון, קורס הכנה ללידה, מיניות אחרי לידה, הנקה, תזונה, היגיינת שינה, התפתחות הילד או היפוך עובר והבראה.
המוסד לביטוח לאומי מעניק מענק לידה וקצבת ילדים על כל ילד שיוולד. בנוסף לקצבה חודשית על יולדת שנפטרה.
תוכנית חיסכון לכל ילד של ביטוח לאומי.
קצבת ילדים.
קיימים מוסדות, בעיקר ממשלתיים ומוסדות להשכלה גבוה, המעניקים הטבות וגמול מסוים על כל ילוד. כמו תוספת מעונות, קייטנות, תוכניות לימודיות ועוד.
ראו גם

ועדת מור יוסף
הערות שוליים

↑  הריון ולידה, באתר משרד הבריאות
↑  לפני הריון. משרד הבריאות.
↑  מהי הקפאת זרע? כיצד היא מתבצעת?
↑  תהליך הקפאת הזרע
↑  שימור זרע
↑  האם קיימת חובה לגלות על היריון בראיון עבודה?, פורטל העובדים
↑  תשלום עבור היעדרות מהעבודה עקב בדיקות היריון, באתר כל זכות
↑  היעדרות מהעבודה וימי מחלה בגין טיפולי פוריות, באתר כל זכות
↑  איסור פיטורי עובד/ת במהלך טיפולי פוריות, באתר כל זכות
↑  פורטל העובדים.
↑  מימון הוצאות אשפוז היולדת, ביטוח לאומי
↑  תקופת משכב לידה לאחר לידה נרתיקית, כללית
↑  מעקב היריון, כללית
↑  הורות והרוים - אחרי הלידה, משרד הבריאות
↑  נוהל לאיתור נשים בסיכון לדיכאון בהריון ולאחר לידה, משרד הבריאות.
↑  צלקת אחרי ניתוח קיסרי? יש מה לעשות!, כללית
↑  סל לנשים בהריון ולאחר הלידה
↑  חבילת הריון ולידה
↑  חבילת היריון ולידה
↑  מענק לידה, באתר כל זכות
↑  ילדים, קצבאות והטבות
↑  קצבה חודשית ותגמול בגין יולדת שנפטרה, באתר כל זכות
↑  תוספת מעונות לעובדים בשירות המדינה, באתר כל זכות
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
רוסקו קונקלינג

רוסקו קונקלינג (באנגלית: Roscoe Conkling;‏ 30 באוקטובר 1829 – 18 באפריל 1888) היה פוליטיקאי מניו יורק ששירת כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית. הוא היה מנהיג סיעת ה"איתנים" בתוך המפלגה הרפובליקנית, הסנאטור הרפובליקני הראשון מניו יורק שנבחר לשלוש כהונות, והאחרון שסירב למינוי לבית המשפט העליון של ארצות הברית לאחר שהסנאט אישר את מינויו. בבית הנבחרים, היה שומר ראשו של חבר בית הנבחרים תדיאוס סטיבנס, מתנגד חריף לעבדות, ותמך במאמץ המלחמתי הרפובליקני. קונקלינג תמך בתנועת ההתנזרות והתנגד לטבק, ועסק באגרוף באופן קבוע. קונקלינג נבחר לסנאט ב-1867 ותמך בזכויותיהם של אפרו-אמריקאים במהלך תקופת השיקום.
כמנהיג סיעת האיתנים, שלט קונקלינג במינויים הפוליטיים בבית המכס בניו יורק. למרות שזכה לתמיכה מצד הנשיא יוליסס ס. גרנט, לא תמך קונקלינג בניסיונו של גרנט לבצע רפורמה בשירות הציבורי. בנוסף לכך סירב להתמנות לנשיא בית המשפט העליון מתוך אמונה שעליו לשרת בסנאט. המינויים הפוליטיים הובילו לעימות בין קונקלינג והנשיא רתרפורד הייז. קונקלינג התנגד גם למינויו של ויליאם אברטס לתפקיד מזכיר המדינה. קונקלינג הוביל את ההתנגדות לביצוע רפורמה בבית המכס של ניו יורק. במהלך הבחירות של 1880, תמך קונקלינג בגרנט לנשיאות, אולם ג'יימס גרפילד נבחר לבסוף. העימות של קונקלינג עם הנשיא גרפילד בנושא המינויים הפוליטיים בבית המכס בניו יורק הובילה להתפטרותו מהסנאט במאי 1881. לאחר ההתנקשות בגרפילד ב-1881, הפך סגן הנשיא צ'סטר ארתור לנשיא. ארתור הציע לחברו קונקלינג תפקיד שופט בבית המשפט העליון, וקונקלינג הסכים ואושר בידי הסנאט. מאוחר יותר הוא סירב לכך. הוא עסק בעריכת דין בניו יורק עד למותו ב-1888.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קונקלינג נולד ב-30 באוקטובר 1829, באולבני, ניו יורק, לאלפרד קונקלינג, חבר בית הנבחרים ושופט ולאשתו, אלייזה קוקבורן. משפחתו הייתה מקושרת לפוליטיקאים ולעורכי דין חשובים, כולל הנשיאים לשעבר מרטין ואן ביורן וג'ון קווינסי אדמס. רוסקו נשלח בגיל שלוש עשרה אל פרופסור שיחנך אותו. לאחר לימוד תורת הנאום, החל ללמוד באקדמיית אובורן ב-1843 במשך שלוש שנים.
גם כילד, משך רוסקו תשומת לב. בגיל שבע עשרה בחר לוותר על לימודים גבוהים כדי ללמוד משפטים. בפגישה של כפר מקומי, התבקשו מעסיקיו לספק דובר וויגי שיתנגד לבריונים מטעם המפלגה הדמוקרטית. הם בחרו בקונקלינג. קונקלינג הביע את דעתו במגוון נושאים, בעיקר בנושאי זכויות אדם. הוא נאם בשם קורבנות הרעב הגדול באירלנד. בנוסף, חמש עשרה שנים לפני מלחמת האזרחים הביע טינה כנגד העבדות. הוא נישא לג'וליה קתרין סימור, אחותו של הורשיו סימור מהמפלגה הדמוקרטית. הוא החל להתנסות בפוליטיקה ב-1848, כשנאם נאומי בחירות לכבוד זאכרי טיילור ומילרד פילמור. הוא הוסמך לעריכת דין ב-1850 והפך לתובע מחוזי.
ב-1852 חזר לביתו וביסס את מעמדו כעורך דין. ב-1852, השנה בה סייע במאמץ הבחירות של הגנרל וינפילד סקוט, זיהה את עצמו עם המפלגה הוויגית, והיה חבר בתנועה שהפכה אל המפלגה הרפובליקנית. ב-1856 סיע לג'ון פרימונט לזכות במדינת ניו יורק.
ביוגרפיה > נבחר ציבור

קונקלינג נבחר לראש עיריית יוטיקה, ניו יורק ב-1858, ואז לנציג רפובליקני בבית הנבחרים, בין ה-4 במרץ 1859 ל-3 במרץ 1863. הוא היה יושב ראש ועדת בית הנבחרים בנושא מחוז קולומביה. הוא סירב לתמוך במדיניות הכלכלית של מפלגתו ב-1862, ונאם נגד חוק שאישר תשלום חובות בשטרות. באותה השנה הוא הובס בניסיונו להיבחר מחדש.
בין 1863 ל-1865 היה יועץ משפטי למחלקת המלחמה, וחקר השתמטויות מגיוס בניו יורק. ב-1864, הצליח להיבחר שוב לקונגרס ושירת בין ה-4 במרץ 1865 ל-3 במרץ 1867. הוא שירת בוועדה לנושאי השיקום, שניסחה את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. קונקלינג נבחר מחדש בנובמבר, 1866, אבל לא תפס את מקומו ובמקום זאת נכנס לסנאט.
קונקלינג נבחר בינואר 1867 לסנאט מטעם ניו יורק, ונבחר שוב ב-1873 ו-1879, כשהוא מכהן בין ה-4 במרץ 1867 ל-16 במאי 1881. במהלך נשיאותו של יוליסס ס. גרנט (ה-4 במרץ 1869 עד 4 במרץ 1877), תמך בנשיא והפך למנהיג המפלגה בסנאט. ב-1873, ביקש ממנו גרנט להתמנות לנשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, וקונקלינג סירב. קונקלינג היה פעיל בחקיקה בנושאי השיקום, והעביר את חוק זכויות האזרח השני של 1875. הוא היה חבר בוועדת הסחר.
קונקלינג התנגד לכל ניסיון לרפורמה מתוך מפלגתו. העימות הראשון שלו עם הנשיא רתרפורד הייז התרחש באפריל 1877, כשמזכיר האוצר ג'ון שרמן מינה ועדה לחקירת בית המכס בניו יורק. החקירה חשפה שחיתות במוסד ומינויים פוליטיים רבים.
הנשיא הייז החליט לפטר את צ'סטר ארתור, גובה המכס. הסנאטור קונקלינג הגן על ארתור והצליח למנוע את החלפתו. הוא הצליח למנוע כל ניסיון להחליף אותו עד לינואר 1879.
לקראת הבחירות של 1880, הפך קונקלינג למנהיג התומכים בגנרל גרנט. הוא תמך בגרנט והתנגד לשאר המועמדים: שרמן, איתו היה מסוכסך, וג'יימס בליין, אויבו הפוליטי. הוועדה הרפובליקנית הלאומית לא הכריעה בין המועמדים במשך שלושים ושלושה סיבובים, ולבסוף החליטה לבחור בג'יימס גרפילד בסיבוב ה-36. קונקלינג ותומכי גרנט, סיעת ה"איתנים", בחרו בצ'סטר ארתור כסגנו של גרפילד.
מיד לאחר השבעתו של גרפילד, שלח קונקלינג לנשיא רשימת מינויים פוליטיים. גרפילד הצליח למנות את בליין לתפקיד מזכיר המדינה במקום מועמדי קונקלינג, ולכן קונקלינג סירב להתפשר איתו בנושא המינויים בניו יורק. גרפילד החליט לבחור בחבר בסיעת "בני התערובת" במפלגה לתפקיד גובה המכס בניו יורק, מהלך שאושר בסנאט למרות התנגדותו של קונקלינג.
במחאה, התפטר קונקלינג מהסנאט בביטחון שהמועצה המחוקקת בניו יורק תבחר בו מחדש. אולם הוא הובס בניסיונו להיבחר שוב אחרי מאבק בן חודשיים במועצה המחוקקת.
לאחר מכן חזר לעריכת דין בניו יורק. הוא נבחר לשרת בבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1882, אולם סירב לכך.
ביוגרפיה > פעולות בבית הנבחרים ובסנאט

הוא תמך בממשלו של אברהם לינקולן ובמלחמת האזרחים האמריקנית.
הוא תמך בהקמת קו טלגרף שיחצה את היבשת.
הוא התנגד לפסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד.
הוא התנגד למנהיגותו הצבאית של ג'ורג' מקללן.
הוא עזר בניסוח התיקון ה-14 והתיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית.
הוא היה רפובליקני רדיקלי שתמך בזכויות שוות לעבדים לשעבר ובסנקציות נגד תומכי קונפדרציית המדינות של אמריקה. הוא העביר חקיקה בתקופת השיקום ואת חוק זכויות האזרח השני של 1875.
ב-1876, השיג 93 קולות בוועידה הרפובליקנית הלאומית בהתמודדות על הנשיאות. לאחר מכן תמך ברתרפורד הייז כדי לחסום את ג'יימס בליין.
הוא העביר את החוק שקבע שתוצאות הבחירות של 1876 יוכרעו בידי ועדה.
ב-1881, הפך לעורך דין. כמי שניסח את התיקון ה-14, העיד בבית המשפט וטען שהשורה "לא תשלול מאף אדם שבתחום שיפוטה הגנה שווה על ידי החוקים" משמעה שתאגידים זכאים להגנה שווה בפני החוק. רבים טענו שהעיד עדות שקר לטובת חבריו מאיגודי הרכבת.
ביוגרפיה > מערכת יחסים עם צ'סטר ארתור

קונקלינג, שהיה רפובליקני מהמנגנון המפלגתי, הוביל את סיעת ה"איתנים" תומכי גרנט במפלגה, מול סיעת "בני התערובת" של ג'יימס בליין. קונקלינג היה פטרונו של צ'סטר ארתור ומינה אותו לתפקיד גובה המכס בניו יורק. ב-1878 הפסיד קונקלינג בקרב מול רפורמת השירות הציבורי של רתרפורד הייז. הייז מינה נאמן שלו מעל ארתור כדי לפקח עליו. קונקלינג וארתור זעמו כל כך, עד שלאחר ההתנקשות בנשיא ג'יימס גרפילד ב-1881, רבים חששו שקונקלינג שלח את המתנקש כדי שארתור ימונה לנשיאות. ארתור הציע לקונקלינג מינוי לבית המשפט העליון, ורבים חשבו שקונקלינג המפלגתי לא ימלא את תפקידו נאמנה. קונקלינג היה מנוסה בעריכת דין והסכים להצעתו של ארתור, שאושרה בידי הסנאט. לאחר מכן סירב קונקלינג, והפך למועמד האחרון שאושר אבל סירב לשרת.
מערכת היחסים בין קונקלינג וארתור נהרסה עקב הפיכתו של האחרון לנשיא. ה"איתנים" התנגדו לרפורמה בשירות הציבורי ותמכו במינויים פוליטיים. גרפילד (חבר בסיעת "בני התערובת") לא התייעץ עם קונקלינג בנוגע למינויים, וגרם להתפטרותו במחאה מהסנאט. קונקלינג ניסה לאלץ את הרוב הרפובליקני במועצה המחוקקת לבחור בו מחדש, כדי לאמת את מעמדו כמנהיג הרפובליקני בניו יורק, אולם בני התערובת מנעו את היבחרו מחדש וסיימו את הקריירה שלו. כשארתור הפך לנשיא, ניסה קונקלינג להשפיע על תלמידו לשעבר. ארתור, שהפך לתומך נלהב ברפורמה, סירב. שניהם מעולם לא יישרו את ההדורים. ללא מנהיגות קונקלינג, התפרקה סיעת ה"איתנים". לאחר מותו של ארתור ב-1886, נכח קונקלינג בלווייתו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קונקלינג נודע כרודף נשים ופלרטטן, והואשם שקיים רומנים עם נשים נשואות. אף סופר עליו שנאלץ לברוח ממסיבה בבית הקיץ שלו בעקבות איומים מאקדח מבעל של אישה שהיה לו איתה רומן.
קונקלינג נחשב לפוליטיקאי חזק, ולכן רבים קראו לילדיהם על שמו בתקווה שיחבב אותם. מצד שני, אביו של רוסקו ארבוקל קרא לילדו על שמו מתוך חשד שהילד לא שלו.
ביוגרפיה > מותו

ב-12 במרץ 1888, במהלך סופת שלגים, ניסה קונקלינג ללכת ממשרד עריכת הדין שלו בוול סטריט אל ביתו בכיכר מדיסון. קונקלינג הגיע עד לכיכר יוניון לפני שהתמוטט. הוא סבל מדלקת ריאות ומת ב-18 באפריל 1888. הוא קבור בבית הקברות ביוטיקה. פסל שלו עומד בפארק כיכר מדיסון בניו יורק. העיר רוסקו בניו יורק נקראת על שמו.
כתב המועמדות של קונקלינג לבית המשפט העליון
קונקלינג מנסה להרכיב מועמד נשיאותי ב-1880.
פסל של קונקלינג
אורלי פרומן

אורלי פרומן (נולדה ב-14 ביוני 1955, כ"ד בסיון ה'תשט"ו) היא פוליטיקאית שכיהנה כחברת הכנסת מטעם תל"ם בסיעת יש עתיד – תל"ם, כמנכ"לית משרד התרבות והספורט (2009–2015) וכמנהלת מחוז תל אביב במשרד החינוך (2001–2009).
ביוגרפיה

פרומן נולדה וגדלה בראשון לציון, בתם של ישראל לולק ודבורה פופקו. למדה בבית ספר חביב ובגימנסיה הריאלית, הדריכה בתנועת מכבי הצעיר, ובהמשך הייתה רכזת סניף. בתקופת הלימודים החלה לשחק כדוריד, שיחקה בתפקיד המרכזת והייתה חברה בנבחרת הגימנסיה הריאלית, במכבי ראשון לציון ובנבחרת ישראל בכדוריד. כמו כן הייתה פעילה בענפי האתלטיקה קלה והייתה רקדנית בלט ומחול ג'אז.
בצה"ל שירתה כמפקדת פלוגת טירוניות בבה"ד 12 וכמדריכה בקורס קצינות. השתחררה בדרגת סגן.
בעלת תואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בעלת תעודת הוראה במתמטיקה ובעלת תואר שני בתקשורת משלוחת אוניברסיטת קלארק בישראל. כמו כן למדה בתוכנית למדיניות חברתית ומינהל באגף לפיתוח כוח אדם (אלכא) של ג'וינט ישראל. ובתוכנית לדירקטורים ונושאי משרה מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
במהלך לימודי התואר הראשון עבדה כמדריכת של"ח בבית ספר תיכון. בשנת 1976 החלה לעבוד כעוזרת מחקר במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך כיהנה כסגנית מנהלת בתי הספר תל"ם בבאר שבע ובגבעתיים, הייתה שותפה בהקמת בית הספר תיכון חדש ברמת גן והייתה המנהלת שלו בשנים 1990 עד 1996. מ-1996 כיהנה כסמנכ"לית למינהל ומשאבי אנוש במסלול האקדמי המכללה למינהל.
ב-1997 מונתה למשנה לראש אגף החינוך וכמנהלת החינוך העל יסודי בעיריית רמת גן. בין השנים 2001 עד 2009 שימשה מנהלת מחוז תל אביב במשרד החינוך, ובמהלך כהונתה זכתה בפרס המצוינות בניהול בשירות המדינה מטעם נציבות שירות המדינה. ב-2001, זכתה פרומן גם ב"אות הוקרה אישי" מטעם מנהל חברה ונוער, במשרד החינוך מחוז תל אביב. בספטמבר 2009 מונתה על ידי לימור לבנת למנכ"לית משרד התרבות והספורט וכיהנה בתפקיד עד יולי 2015, עת עזבה לבנת את המשרד.
באוקטובר 2016 החלה לכהן כמנהלת אגף החינוך בעיריית כפר סבא. בתפקיד זה שימשה עד סוף 2018.
ב-1 בינואר 2019 הודיעה על סיום תפקידה כמנהלת אגף החינוך בעיריית כפר סבא ועל כוונתה להתמודד לכנסת בבחירות לכנסת העשרים ואחת מטעם מפלגת תל"ם של הרמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר משה יעלון. היא שובצה במקום ה-31 ברשימת כחול לבן לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת. הרשימה קיבלה 35 מנדטים ופרומן נכנסה לראשונה לכנסת העשרים ואחת.
היא כיהנה גם בכנסת ה-22 וכנסת ה-23. לפני הבחירות לכנסת ה-24 מפלגת תל"ם החליטה לא להתמודד ופרומן לא נכנסה לכנסת.
ועדות ודירקטוריונים > ועדות ציבוריות

2000–2001 – חברה בוועדה הארצית לקביעת קדימויות ביישום דו"ח מרגלית, חוק החינוך המיוחד.
2003–2004 – חברה בוועדת משנה ובוועדות יישום של התוכנית הלאומית לחינוך.
2005–2009 – חברת הנהלת התאחדות הספורט לבתי-הספר, משרד הספורט.
2006–2009 – הוועד המנהל של מכון "אבני ראשה" (מכון מנהלים).
2006–2009 – הוועד המנהל של המכון לאינטגרציה באוניברסיטת בר-אילן.
2006–2009 – ועדה לפרס ע"ש מקס רואו בחינוך, יד הנדיב.
2007–2009 – הנהלת הקרן לקליטת חיילים משוחררים במשרד הביטחון; יו"ר ועדת החינוך.
2007–2009 – המועצה הציבורית לאירועי שנת המאה לעיר העברית הראשונה, תל אביב.
2007–2009 – המועצה הפדגוגית של מכון מופ"ת.
2008–2009 – הוועד המנהל של אלכ"א – אגודה לפיתוח ולקידום כוח אדם בשירותים החברתיים בישראל.
2008–2009 – ועדת החינוך של המכביה ה-18.
מנכ"לית משרד התרבות והספורט:
2009–2015 – יו"ר ועדת השלושה – ועדת המעקב אחר יישום תוכנית ההבראה של התיאטרון הלאומי הבימה.
2013–2014 – ועדת המשילות – ועדה לשיפור עבודת המטה של משרדי הממשלה, חברה.
2013–2015 – ועדת שירות המדינה, חברה.
2013–2015 – יו"ר ועדת ההיגוי לתוכנית הלאומית "פרחי ספורט".
2013–2015 – יו"ר צוות היישום של המלצות הוועדה הציבורית לבדיקת המבנה הניהולי של ענף הכדורגל בישראל.
2014–2015 – יו"ר הוועדה המייעצת לעניין יישומו של החוק להגנה על הספרות והסופרים.
לאחר סיום תפקידה במשרד התרבות:
2015 עד 2017 – יו"ר אגף חינוך ותרבות, המכביה העשרים.
ועדות ודירקטוריונים > דירקטורית ועוד

2015 עד 2017 – חברה בחבר הנאמנים של המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה.
2016 עד 2018 – חברה בדירקטוריון "הבית לעברית", ראשון לציון.
החל מיוני 2016 – חברה בעמותת הקאמרטה הישראלית ובדירקטוריון שלה, ירושלים.
החל מ-2018 – חברת דירקטוריון של הבלט הישראלי.
החל ממאי 2018 – מ"מ יו"ר תנועת מכבי (ספורט).
ציונים לשבח בשירות הציבורי

1980 - פרס החינוך הארצי לבי"ס תל"ם בבאר - שבע, כסגנית המנהל.
1995 - פרס החינוך הארצי לתיכון חדש ברמת - גן, כמנהלת בית הספר.
2001 - "אות הוקרה אישי" מטעם מינהל חברה ונוער, משרד החינוך, מחוז ת"א.
2007 - פרס המצוינות בניהול בשירות המדינה מטעם נציבות שירות המדינה.
חיים אישיים

נשואה לשמיל ואם לשלושה. היא אחותם של שחקני מכבי ראשון לציון ונבחרת ישראל בכדוריד אמיר פופקו וארנון פופקו (פלד).
הערות שוליים

↑  פרומן (פופקו) אורלי, באתר אלבום המשפחות של ראשון לציון
אורלי פרומן, באתר מפלגת תל"ם
↑  עטרה גרמן, ‏באיזו תנועת נוער חברים חברי הכנסת?, באתר "סרוגים", 13 ביולי 2020
↑  אביעד ברטוב, אורלי פרומן, מנהלת אגף החינוך בעיריית כפר סבא, הודיעה על פרישה: תמודד בבחירות הקרובות לכנסת כנבחרת ציבור, באתר מקומונט כפר סבא, ‏1 בינואר 2019
↑  אריק בנדר, ‏משה יעלון רשם את מפלגתו תל"ם: "הגיע הזמן למנהיגות שתוכלו לסמוך עליה", באתר מעריב אונליין, 2 בינואר 2019
↑  אלבום משפחות עדת ראשון לציון