stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרניון הארגמן
מורפולוגיה

גרניון הארגמן הוא צמח עשבוני חד-שנתי או דו-שנתי שגובהו 15 עד 40 ס"מ.
הגבעולים, שרועים או מזדקפים, דו-קרניים ושעירים. מפרקי הגבעולים תפוחים לעיתים קרובות.
הלוואים קיימים.
העלים נגדיים, מורכבים, גזורים כעין כף-היד, ומתאר היקפם דמוי משולש. הטרף אינו ארוך מרוחבו, גזור לאונות ובעל עירוק כעין כף יד. כלומר, עורקים בגודל דומה מסתעפים מנקודה אחת אל האונות העיקריות של העלה. האונות גזורות אף הם.
התפרחות חיקיות נישאים על עוקץ בכל תפרחת בדרך כלל שני פרחים הנישאים על קוצים משלהם. עוקץ התפרחת ועוקץ הפרחים מתארכים לאחר הפריחה.
הפרחים קטנים, דו-מיניים, נכונים, בעלי עטיף כפול, מפורדי עלי כותרת ועלי גביע וצבעם בגוונים של ורוד וסגול בהיר.
הגביע בעל 5 עלים מפורדים, צמודים זה לזה וקודקודם מאורך מאוד כזנב שחופף מעט את עלה הכותרת שמעליו.
הכותרת בעלת 5 עלים מפורדים שאינם עולים באורכם על ס"מ אחד. עלי הכותרת תמימים בעלי ציפורן ארוכה וניכרת, קודקודיהם תמימים, קהים (מעוגלים) או קעורים קמעא, ובסיסיהם אינם ריסנים (בשונה מגרניון רך, גרניון נאה, וגרניון גזור שעלי הכותרת שלהם מפורצים עמוקות בקודקודם ובסיסם על פי רוב ריסני).
ישנם 5 צופנים, כאשר צופן אחד ממוקם בין כל שני עלי כותרת.
האבקנים הפוריים, שמספרם 10 כולם נושאי מאבקים (בשונה ממקור-חסידה שיש לו מאבקים רק ל-5 אבקנים). המאבקים נפתחים לאורכם. הזירים מאוחים בבסיסם.
השחלה עילית ובה 5 עלי שחלה מאוחים ומעורים בעמוד המרכזי של הפרח (המשכה של מצעית הפרח ו-5 מגורות בעלות 1 או 2 ביציות בכל אחת. 5 עמודי שחלה קצרים מאוחים, קירחים ודמויי מקור מחודד. בקודקוד כל עמוד שחלה צלקת קצרה. לעת ההבשלה הם מתכופפים כלפי מעלה בצורת קשת או קפיץ.
הפרי מפרדת בעלת מקור, שנגלל כלפי מעלה בהבשלה ונפרדת בהבשלתה ל-5 פרודות בעלות מקור, שניתקות מהעמוד המרכזי שהוא המשכה של מצעית הפרח. במילים אחרות חלקו החיצוני של העמוד המרכזי נפרד ל-5 מלענים ארוכים. המלענים נגללים מהבסיס כלפי מעלה אך לא מסתלסלים בחלקם התחתון. כל המינים מפיצים (יורים) את הזרעים על ידי הסתלסלות המקור כקפיץ או התקשות מהירה.
הפרודות בנות 2 זרעים, נפתחות בצדן הפנימי (המופנה אל העמוד) וחסרות גומות בראשן. יחידת ההפצה היא זרע בלבד (ללא דופן הפרודה או איבר נוסף).
תיאור ומאפיינים

גובהו 20 ס"מ, הגבעוליו ירוקים אדמדמים ושעירים, ואינם מבריקים כמו גם גביעי הפרחים. העלה בעל צורת משולש, אך לעיתים קשה להבחין בכך, שכן אלה שסועים מספר פעמים בצורת ככף-יד לאונות או לעלעלים עד בסיסם.
לפרחיו יש 5 עלי גביע, 5 עלי כותרת, 10 אבקנים פורים. צבע הפרח סגול בהיר. עלי הכותרת שלו שלמים, לעומת מיניו הקרובים שכל אחד מעלי הכותרת שלהם שסוע ל-2. עלי הגביע שעירים ומעורקים לאורכם, אך העורקים אינם בולטים. הפרח הוא נקבי תחילה, היינו הצלקות מבשילות לפני האבקנים. הצמחים מכילים ברקמותיהם חומרי הגנה בפני מזיקים, ובהם בורסן ושמנים אתריים.
תמונות

עלה של גרניון הארגמן
עלה ופרי של גרניון הארגמן
עלה של גרניון הארגמן
כותרת
צדודית פרח של גרניון הארגמן
הערות שוליים

1 2  Geranium purpureum Vill., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Geranium purpureum Profile – California Invasive Plant Council (באנגלית אמריקאית)
↑  גרניון הארגמן, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  home, www.lomda.net
1 2  גרניון הארגמן, באתר www.wildflowers.co.il
1 2 3 4  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1989
1 2 3 4 5  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 272-3
↑  Zohary, M., Flora Palaestina – Part One, Jerusalem: The Israel Academy of Sciences and Humanities, 1972, עמ' 227-231
פרח של גרניון הארגמן
פרח של גרניון הארגמן
ד'קכ"ח

ד'קכ"ח (4128)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 367 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 368. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
דיאמינציה

דיאמינציה (באנגלית: Deamination) היא תגובת חמצון שבמהלכה ניתקת קבוצת אמינו (NH2) מתרכובת מסוימת. אנזימים שמזרזים תגובות דיאמינציה נקראים דיאמינצים (באנגלית: Deaminases).
בגוף האדם, דיאמינציה מתרחשת בעיקר בכבד, אך היא יכולה להתרחש גם בכליות. במצבים בהם הגוף צורך יותר מדי חלבונים, דיאמינציה משמשת כדי לפרק את חומצת האמינו מהם עשויים החלבונים לאנרגיה כימית. קבוצת האמינו שמוסרת מחומצת האמינו הופכת לאמוניה. שאר החומצת אמינו עשויה בעיקר מפחמנים ומימנים והיא תעבור חמצון או חיזור ותהפוך לאנרגיה. האמוניה היא רעילה לגוף האדם ולכן אנזימים ממירים אותה לשתנן או חומצת שתן על ידי הוספת מולקולות פחמן דו-חמצני כשלב הראשוני במעגל האוריאה, שגם הוא מתרחש בכבד. לאחר מכן השתנן וחומצת השתן יכולים בבטיחות לפעפע לדם ומשם לצאת בשתן.
תגובות דיאמינציה בDNA > ציטוזין (C)

תגובת דיאמינציה ספונטנית היא תגובה ההידרוליזה של ציטוזין (C) לאורציל (U), בה משתחררת מולקולת אמוניה. במעבדה תהליך זה יכול להתרחש באמצעות ביסולפיט שיכול לעשות דיאמינציה לציטוזין, אבל לא ל-5-Methylcytosine (צורה מתילטית של ציטוזין). תכונה זו אפשרה לחוקרים לרצף DNA שעבר מתילציה.
דיאמינציה של ציטוזין (C) לאורציל (U)
ד'קכ"ה

ד'קכ"ה (4125)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 364 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 2 בספטמבר 365. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דאנקן הראשון, מלך סקוטלנד

דאנקן הראשון (באנגלית: Duncan I; בגאלית סקוטית: דונכאד מק קריניין - Donnchad mac Crínáin באיות עתיק, Donnchadh mac Crìonain באיות מודרני, כלומר "דאנקן בנו של קריניין";‏ נפטר ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040) היה מלך סקוטלנד.
קורות חיים

דאנקן היה בנו של קריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד, ושל בת'וק, בתו של מלך סקוטלנד מלקולם השני.
בעת עלייתו לשלטון, לאחר מותו של סבו ב-25 בנובמבר 1034 היה דאנקן איש צעיר (בניגוד למתואר במחזהו של ויליאם שייקספיר), וככל הנראה בחר מלקולם בדאנקן כיורשו.
ג'ון מפורדון טוען כי דאנקן היה מלך סטרת'קלייד בעת הכתרתו כמלך סקוטלנד (וכי שלט בממלכת סטרת'קלייד בתקופת שלטונו של מלקולם). עוד טוען ג'ון מפורדון כי דאנקן נשא לאישה את אחותו של סיגורד הדני, רוזן נורת'מבריה. כיום היסטוריונים מפקפקים בשתי טענות אלה. בדברי ימי מלכי אלבה מצוין כי אשתו של דאנקן הייתה סות'ן (או סוזן).
לדאנקן ולסות'ן נולדו שני בנים: הבכור, מלקולם מלך בסקוטלנד בין השנים 1057–1093, והצעיר דונלד, מלך אחריו.
ישנה סברה לפיה מאל מוייר, רוזן את'ול היה בנו השלישי של דאנקן.
ראשית תקופת שלטונו של דאנקן עברה ללא אירועים מיוחדים, כאשר אחד מיועציו היה הדוכס מקבת'.
בשנת 1039 יצא דאנקן בראש צבא במטרה לצור על דרהאם - אולם מסע מלחמה זה הסתיים בכישלון. שנה לאחר מכן יצא דאנקן בראש צבא למוריי, ובמהלך מסע צבאי זה נהרג דאנקן בפיטגאווני (Pitgaveny) הסמוכה לאלג'ין שבמוריי, ככל הנראה ב-14 או ב-15 באוגוסט 1040 (מיקום האירוע מוזכר במאריאנוס סקוטוס ותאריכו מצוין בדברי ימי טיגרנאך).
אזכורים ספרותיים

דאנקן הראשון הוא המלך הזקן המוזכר במחזה "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר. במחזה, נרצח דאנקן על ידי מקבת' השאפתן, שחשק בכסאו.
דיאמנטינזאוריה

| דיאמנטינזאוריה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה::  דמויי זאורופודים 
קבוצה:: דיאמנטינזאוריה
שם מדעי
 Diamantinasauria ‏2021

דיאמנטינזאוריה (שם מדעי: Diamantinasauria; מילולית: "לטאות ארוכות") היא קבוצה של דינוזאורים זאורופודים טיטאנוזאורים שהתקיימו במשך הקרטיקון העליון של הקנומן עד הטורון והיא התקיימה באמריקה הדרומית ובאוסטרליה (ואולי גם באנטארקטיקה ששימשה בעבר גשר יבשתי ביניהם) במספר אתרים מאובנים ובעיקר ב-"Bajo Barreal Formation" שבפטגוניה ותצורת וינסטון "Winton Formation" שבקווינסלנד.
קבוצה קטנה זו מכילה רק 4 סוגים בעלי מאפיינים דומים והיא הוגדרה ב-2021 בידי החוקר Poropat על סמך מספר מאפיינים דומים, כשהיא קרויה על שם הסוג דיאמנטינזאורוס. חוקרים רבים לעומת זאת לא רואים בה קבוצה תקפה ומכלילים את סוגיה בין שאר הטיטאנוזאורים.
מיון

סוג אוסטלוטיטאן (Australotitan)
סוג דיאמנטינזאורוס (Diamantinasaurus)
סוג סרמיאנטוזאורוס (Sarmientosaurus)
סוג סוואנזאורוס (Savannasaurus)
דאנקן הולדיין

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1951 (בן 73) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Frederick Duncan Michael Haldane 
 ענף מדעי:  פיזיקה של חומר מעובה 
 מקום מגורים:  פרינסטון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  כרייסט'ס קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  פיליפ אנדרסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון (1 בספטמבר 1990)  אוניברסיטת ליידן (2008–2008)  אוניברסיטת ליידן (2008)  Institut Laue–Langevin  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו  מעבדות נוקיה בל  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 תלמידי דוקטורט:  Srinivas Raghu, Ashvin Vishwanath 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (2016)  פרס דיראק של המרכז הבינלאומי לפיזיקה תיאורטית (2012)  פרס אוליבר באקלי (1993)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  עמית המכון לפיזיקה  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמית החברה המלכותית 
 אתר רשמי
 
דאנקן הולדיין (באנגלית: Duncan Haldane; נולד ב-14 בספטמבר 1951) הוא פיזיקאי בריטי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית, חוקר במכון פרימטר לפיזיקה תאורטית וזוכה פרס נובל לפיזיקה ב-2016.
ביוגרפיה

הולדיין למד בלונדון ואחר כך באוניברסיטת קיימברידג', שם קיבל את תואר הדוקטור שלו בשנת 1978.
בשנת 2012 קיבל את פרס דיראק.
הולדיין זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-2016, יחד עם דייוויד ג'יימס ת'אולס וג'ון מייקל קוסטרליץ, על גילויים תאורטיים של מעברי פאזה טופולוגיים בחומר מעובה (ת'אולס קיבל מחצית מסכום הזכייה, ושני האחרים קיבלו רבע מהסכום כל אחד).
חי כיום בפרינסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית.
מחקר מדעי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דיאמונד בול

| --- | --- |
לוגו הטורניר של שנת 2008
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2000
 תאריך פירוק:  2008
 ארגון מפעיל:  פיב"א
 מספר מתמודדים:  6
 www.fiba.com
 
דיאמונד בול (באנגלית: Diamond Ball) הוא טורניר כדורסל בינלאומי רשמי המאורגן על ידי פיב"א, ונערך אחת לארבע שנים כהכנה לטורניר הכדורסל האולימפי. הטורניר הראשון נערך בשנת 2000 כאשר הוא כלל תחרות לגברים בלבד; החל משנת 2004, הטורניר כולל תחרויות גם לגברים וגם לנשים.
הנבחרות הלאומיות המשתתפות בדיאמונד בול הן הנבחרת מהמדינה המארחת של הטורניר, הנבחרת מהמדינה המארחת של האולימפיאדה באותה שנה, זוכת אליפות העולם וזוכות האליפויות היבשתיות השונות. נבחרת הגברים של ארצות הברית אינה משתתפת בטורניר במקרה שהיא אלופת אמריקה, ועל כן סגניתה במקרה כזה משתתפת בטורניר. נבחרת הנשים של ארצות הברית לא השתתפה בטורניר ב-2004 על אף שהייתה אלופת העולם ב-2002, אך שיחקה בטורניר של 2008.
בטורניר האחרון שנערך ב-2008, אלופת העולם ספרד לא השתתפה ובמקומה שיחקה מחזיקת הדיאמונד בול ב-2004, נבחרת סרביה.
כל הזוכות > גברים

| שנה | מארחת | אלופה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | הונג קונג הונג קונג | אוסטרליה אוסטרליה | יוגוסלביה יוגוסלביה |
| 2004 | סרביה ומונטנגרו בלגרד | סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו | ליטא ליטא |
| 2008 | הרפובליקה העממית של סין נאנג'ינג | ארגנטינה ארגנטינה | אוסטרליה אוסטרליה |
כל הזוכות > נשים

| שנה | מארחת | אלופה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | יוון הרקליון | אוסטרליה אוסטרליה | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2008 | הרפובליקה העממית של סין היינינג | ארצות הברית ארצות הברית | אוסטרליה אוסטרליה |
ד'קכ"א

ד'קכ"א (4121)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 באוגוסט 360 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 361. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דיאמנט (משגר)

דיאמנט היה משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל שלושה שלבים, אשר שימש את צרפת לשיגור חלליות. הוא היה המשגר הראשון שפותח מחוץ לברית המועצות או ארצות הברית. ראש הפרויקט, שארלי אטאלי, קיבל את אות לגיון הכבוד עבור עבודתו על הדיאמנט בשנת 1965, מספר שנים לפני שעלה לישראל.
הטכנולוגיה הייתה מבוססת על טילים צרפתים. המשגר כלל שלושה שלבים. השיגור הראשון בוצע בשנת 1965 כאשר שוגרה חללית ראשונה מתוצרת צרפת. השיגורים הראשונים בוצעו מנמל חלל בשטח אלג'יריה. בהתאם להסכם צרפת התחייבה לפנות את האתר. בשנת 1970 החלו שיגורים ממרכז החלל הגיאני.
במהלך השנים פותחו מספר דגמים: A‏, B‏, BP4. בדגם B הוכנסו שיפורים בשלב השני של המשגר ובדגם BP4 שופר השלב השלישי.
בסך הכול בוצעו 12 שיגורים מהם 2 נכשלו. למרות ההצלחה של הפיתוח, צרפת החליטה לסגור את הפרויקט לטובת פיתוח משגר חדש בשיתוף פעולה עם מדינות אחרות של האיחוד האירופי במסגרת סוכנות החלל האירופית שהסתיים בפיתוח משגר אריאן 1.
הערות שוליים

↑  "Charley Chalom ATTALI : ingénieur" (PDF). Association des Juifs Originaires du Constantinois (בצרפתית). 2021-05-15. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2021-10-26. נבדק ב-2024-06-29.
↑  אורי דרומי, לגיונר של כבוד שהניח את התשתית לתעשיית המטוסים, באתר הארץ, 10 במאי 2006
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏  • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה •   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M) •   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה • הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏ •  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון •   איראן סימורג • Qaem •  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3) •  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏ •  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 • Stratolaunch |  |
ד'תתקמ"ו

ד'תתקמ"ו (4946)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-29 באוגוסט 1185 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1186. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
נולדו

כ"ח בסיוון – רבי אברהם בן הרמב"ם, פרשן תורת אביו הרמב"ם, הוגה דעות, נגיד יהודי מצרים ומנהיג זרם חסידי מצרים. (נפטר בי"ח בכסלו ד'תתקצ"ח)
נפטרו

רבי זרחיה הלוי, פרשן התלמוד, פוסק ופייטן מחכמי פרובנס. נודע בחיבורו ספר המאור הכולל השגות על הלכות רב אלפס לרי"ף.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דחיסת נתונים

במדעי המחשב, דחיסת נתונים היא התחום העוסק בהקטנת נפחם של נתונים, כך שיתפסו פחות מקום מאשר בצורתם המקורית.
עקרונות דחיסת הנתונים

דחיסת נתונים אפשרית משום שבצורתם הגולמית של הנתונים קיימת פעמים רבות יתירות גבוהה, כלומר מידע החוזר על עצמו או מידע שניתן לייצג בצורה חסכונית יותר. העיקרון הבסיסי בדחיסה הוא כי במידע שאנו עושים בו שימוש יש "סדר" מסוים. מציאת הסדר הזה מאפשרת לייצג את המידע בדרך יעילה יותר. מידע שהוא מקרי (רעש) לא יכול להידחס. מידת אי-הסדר מכונה "אנטרופיה".
דחיסת הנתונים מאפשרת לנו לעשות שימוש יעיל במדיה (תמונות, קול, וידאו). הדחיסה מאפשרת יעילות גבוהה בפעולות כגון העברת תמונות על גבי האינטרנט, שמירת סרט על תקליטור DVD ודיבור בטלפון סלולרי.
כמו כן, דחיסת הנתונים מאפשרת אחסון קבצים על אמצעי לאחסון נתונים בנפח הקטן מנפחם המקורי, וכך ניתן לאחסן מידע רב יותר בשטח זיכרון פיזי נתון. דחיסת קבצים לשם מטרה זו מתרחשת לרוב במחשבים ביתיים ומשרדיים, או בשרתים המאפשרים אחסון קבצים על-ידי שירותי ענן. דחיסת הקבצים יכולה להתרחש בין באופן יזום על-ידי המשתמש, ובין באופן אוטומטי; דחיסה אוטומטית יכולה להתבצע, למשל, כאשר נעשה שימוש, על-ידי המשתמש, בקובץ בפורמט מסוים הכולל דחיסת נתונים, או על ידי שרת המשמש לאחסון קבצים, ללא צורך בידיעת המשתמשים בשירות הענן.
בעולם המחשב קיימים פורמטים שונים לקבצים דחוסים, ובהם: ZIP, MP3, JPEG, DIVX, MPEG. לעומתם, קיימים סוגי קבצים של מידע לא דחוס כגון: BMP ו-WAV (קובץ WAV גם הוא דחוס לעיתים). מידע שמאוחסן בקבצים כאלו גדול משמעותית מהקבצים הדחוסים. כך תמונה לא דחוסה (בקובץ BMP) יכולה להגיע לגודל של כ-1,000,000 בתים (1MB) ואילו אותה תמונה דחוסה (בקובץ JPEG) בדחיסה מאבדת יכולה להיות בגודל של כ-50,000 בתים (50KB) – יחס של 1:20.
חסרונה העיקרי של הדחיסה הוא שהיא מגדילה את הסיבוכיות של השימוש במדיה, ולכן במערכות רבות עושים שימוש במדיה לא דחוסה למען הפשטות. תקליטור מוזיקה רגיל (CD) לדוגמה מכיל מוזיקה לא דחוסה, ולכן הנגנים שלו פשוטים מנגנים שקוראים פורמטים כגון MP3.
בדחיסה ניתן להבחין בין שני סוגים עיקריים: דחיסה משמרת (Lossless) ודחיסה מאבדת (Lossy). בדחיסה משמרת, המידע הדחוס משוחזר בדיוק מלא למידע המקורי. לעומת זאת בדחיסה מאבדת המידע המשוחזר קרוב מאוד אך לא זהה למידע המקורי. פורמט PNG הוא דוגמה לדחיסה משמרת של תמונה, ולכן מתאים לשמירת תמונות כלליות. JPEG הוא פורמט של דחיסה מאבדת של תמונה, ולכן תמונת JPEG לעולם לא תהיה זהה לתמונה המקורית. ה-JPEG מתוכנן בצורה כזו שעין אנוש לא תבחין בהבדל.
טכניקות דחיסה > דחיסה משמרת מידע

דחיסה משמרת היא דחיסה המאפשרת לנו להפעיל פונקציה הפוכה לפונקציית הדחיסה, כך שהתוצאה שתתקבל תהיה זהה למקור. טכניקות דחיסה אלו מנצלות את העובדה שבמידע הנבדק יש חוקיות מתמטית.
טכניקות דחיסה > דחיסה משמרת מידע > קידוד אורך חזרה RLE

טכניקת דחיסה פשוטה שאינה מאבדת מידע היא הטכניקה המכונה "קידוד אורך חזרה" או RLE (ראשי תיבות של Run Length Encoding) כאשר יחידת מידע החוזרת על עצמה מספר פעמים תקודד על ידי ציון יחידת המידע ומספר הפעמים בו יחידת המידע חוזרת על עצמה.
לדוגמה: נניח שאנחנו מבקשים לאחסן תמונה בשחור-לבן, כאשר האות ל תציין לבן ו-ש תציין שחור. המידע הלא דחוס עשוי להיות:
ואילו המידע הדחוס יהיה (הפסיקים והרווחים הוספו להבהרת הדוגמה):
כפי שניתן לראות בדוגמה זו, המידע הדחוס מיוצג באמצעות 15 תווים במקום 65 תווים, שזה חיסכון של 77 אחוז.
טכניקות דחיסה > דחיסה משמרת מידע > קידוד גודל משתנה וקוד האפמן

אותיות מסוימות באלפבית שכיחות יותר מאותיות אחרות. כך האותיות יוּד ו-וו נפוצות בעברית פי עשרה לערך מהאותיות צ ו-ז. אם נרצה לייצג טקסט נוכל להקטין את גודלו תוך שימוש בקוד קצר לאותיות נפוצות וקוד יותר ארוך לאותיות נדירות, כפי שהדבר נעשה בקוד מורס. השיטה הנפוצה ביותר לדחיסה כזו קרויה קוד האפמן. רוב פורמטי הדחיסה עושים שימוש באלגוריתם זה.
רוב קובצי הטקסט משתמשים בקידוד ASCII על מנת לייצג את התווים שבהם. לפי קידוד זה לכל תו יש ערך בעל 7 ביטים (כלומר סה"כ 2 בחזקת 7 – 128 תווים שונים), או בעל ערך של שמונה ביטים כאשר הביט השמיני הוא ביט זוגיות. בקבצים כאלה כדי לשמור n תווים בעצם כותבים 8*n ביטים. בהרבה מקובצי הטקסט לא משתמשים בכל התווים ובנוסף לתווים מסוימים יש סיכוי יותר גדול להופיע מאשר לתווים אחרים (למשל האותיות י' או ו' מופיעות הרבה יותר מאשר צ' או ט'). כלומר, קודם כל ניתן לייצג את כל התווים בקובץ מסוים בפחות ביטים – למשל כדי לייצג שמונה תווים צריך סה"כ 3 ביטים לכל תו. חוץ מכך, ניתן לתת לתווים מסוימים, שמופיעים יותר פעמים, קוד קצר יותר ולעומת זאת תווים שמופיעים לעיתים רחוקות ניתן קודים ארוכים יותר (על מנת לשמור על הקוד ניתן לפענוח).
קידוד כזה נקרא "קידוד גודל משתנה", מאחר שלכל תו יכול להיות גודל שונה. הבעיה בגודל משתנה היא שהמפענח של הקוד לא יכול לדעת מה מספר הביטים שהוא צריך לקרוא לכל תו, ואיך להפוך את אותו קוד חזרה לתו. עבור קבצים רגילים כל מה שהמפענח צריך לעשות זה לקרוא 7 או שמונה ביטים ולהמיר אותם לפי טבלת ה-ASCII. כדי להתגבר על הבעיה הזאת נותנים לכל תו קוד משלו שתלוי במספר הפעמים בו הוא מופיע בטקסט וכדי להבדיל בין הקודים השונים לכל קוד יש תחילית שונה.
לדוגמה ניקח את הטקסט "אאבגאדאב". כאשר מספר הפעמים שהאותיות מופיעות הם: א-4, ב-2, ג-1, ד-1.
אם היינו מייצגים כל אות על ידי שני ביטים, היינו מקבלים מחרוזת בגודל של 4*2+2*2+1*2+1*2=16.
לעומת זאת ניתן לתווים את התחיליות הבאות:
א – 1
ב – 01
ג – 001
ד – 000
כעת נחשב כמה ביטים צריך על מנת לקודד את ההודעה. מאחר שא' מופיעה 4 פעמים על מנת לקודד אותה אנחנו צריכים 4 ביטים. ב' מופיעה פעמיים ומאחר שכל קידוד שלה הוא שני ביטים אז הסך הכול שווה ל-4. ג' וד' מופיעות פעם אחת כל אחת ותורמות שלושה ביטים כל אחת. לכן הגענו סך הכול ל-4+4+3+3=14.
מאחר שהתחיליות שונות נדע תמיד איפה מסתיים הקוד. למשל אם המפענח קורא 0 הוא יודע שחייבים להגיע עוד ביטים לאותו תו. אם לאחר מכן הוא קורא 1 אז הוא יודע שהתו הוא ב', אם לעומת זאת הוא קורא עוד 0 אז הוא שוב מחכה לעוד ביטים וחוזר חלילה. קוד זה נקרא גם "קוד תחיליות".
קוד התחיליות הנפוץ ביותר כיום הוא קוד הופמן, שמקצה את התחיליות על ידי בניית עץ בינארי. קוד נוסף למציאת תחיליות הוא קוד שאנון פאנו.
אפשר להראות שכל קבוצת מילים (סופית או בת מנייה) בעלת תחיליות שונות, חייבת לקיים את אי-שוויון קראפט.
טכניקות דחיסה > דחיסה משמרת מידע > אלגוריתם למפל-זיו

מלבד קוד הופמן ו-RLE, אחת מטכניקות הדחיסה ללא איבוד מידע המקובלת ביותר כיום מבוססת על אלגוריתם שפיתחו פרופ' אברהם למפל ופרופ' יעקב זיו מהטכניון בחיפה. וריאציות שונות של אלגוריתם למפל-זיו (LZ, LZW) מיושמות כיום בתוכנות דחיסה פופולריות כגון PkZip ו-gzip, ובפורמטים ליצוג תמונות כגון GIF ו-PNG.
האלגוריתמים והווריאציות של למפל זיו מבוססים על בניית מילון בו נשמרים צירופים של אותיות שהופיעו בקובץ וכאשר אותו צירוף מופיע שוב במקום לכתוב אותו לקובץ, פשוט כותבים מצביע לאותו ערך במילון. השיטה אפקטיבית כאשר יש קובץ ובו ישנם צירופים שחוזרים על עצמם לעיתים קרובות (כמו למשל הצירוף "צירו" שהופיע 4 פעמים בפסקה הנוכחית עד עתה).
טכניקות דחיסה > דחיסה משמרת מידע > טכניקות נוספות

טכניקות דחיסה נוספות כגון PPM, CTW, ו-BWT משיגות ביצועים טובים יותר (חיסכון בתווים) בתמורה לאיטיות מסוימת יחסית ל-LZ.
טכניקות דחיסה > דחיסה מאבדת מידע

ישנם מקרים רבים בהם נסכים לאבד חלק מן המידע כדי לקבל דחיסה טובה הרבה יותר מזו שניתן היה לקבל ללא איבוד מידע. במקרים של מידע חושי כגון תמונה, קול או סרט, ההנחה היא שהחושים האנושיים ממילא אינם מסוגלים להבחין בווריאציות קטנות ולכן לא נורא אם אובד חלק מהמידע, בתנאי, שהמידע שהולך לאיבוד יהיה שולי מבחינת חשיבותו ומבחינת יכולת ההבחנה של התפיסה החושית שלנו. כך לדוגמה פורמט MP3 מסוגל לדחוס שיר שאורכו 3 דקות ל-3MB במקום 32MB בגודלו המקורי מבלי שרוב האנשים יוכלו להבחין בין השיר המקורי לדחוס. המצאת פורמט ה-MP3 אפשרה הפצה יעילה של מוזיקה על גבי האינטרנט ובניית נגנים זעירים שלא מכילים חלקים נעים.
באופן דומה, בקובץ JPEG מפורקת התמונה לתמונת שחור-לבן ולתמונות הצבע שלה. תמונת השחור לבן נשמרת בדיוק גבוה ואילו הצבעים יכולים להישמר בדיוק יותר נמוך כי הם לא משפיעים על חדות התמונה וכי העין האנושית לא מסוגלת להבחין בהבדלים בין כל הגוונים השונים. לאחר מכן נדחסות כל התמונות על ידי פירוק לתדרים המרחביים שבהם (ולבסוף הפעלת קוד הופמן).
בטלפונים סלולרים, לדוגמה, דוחסים את הקול המשודר במספר טכניקות. אחת היעילות ביותר שבהם היא שכאשר צד מסוים בשיחה שותק, הטלפון שלו משדר סימן מיוחד שמפורש על ידי הצד השני בהשמעת רעש שקט במיוחד. כך נחסך שידור של מידע לא רלוונטי בתשתיות סלולריות יקרות. מדובר על מעל ל-50% חיסכון (בהנחה ששני הצדדים לא מדברים במקביל). טכניקות נוספות עושות שימוש במאפיינים של הקול האנושי. מסיבה זו בטלפונים חדשים, במהלך שיחת טלפון, קול אדם נשמע ברור וחד ואילו מוזיקה נשמעת מעוותת ומתכתית.
בווידאו מקובלת דחיסה שבה שומרים רק את ההבדל בין תמונה אחת (frame) לזו שבאה אחריה. ולא את כל התמונות באופן מלא. כך קובץ MPEG יכול להכיל לא 24 או 30 תמונות לשנייה אלא תמונה אחת לשנייה (Key Frame) ואת השינויים בה (דלתא) לאורך אותה השנייה.
תוכנות דוחסות ומפענחות במחשב האישי

קיימים מקודדים שדוחסים את המידע (encoders) ופורסים אותו (decoders) בפורמטים שונים. בגלל שהתקנים בתחום הגרפי הם ותיקים ויציבים, לתוכנות גרפיות בדרך כלל יהיו את שתי האופציות, והדחיסה והפריסה הן שקופות למשתמש בזמן קריאת הקובץ ושמירתו. לעומת זאת בקובצי אודיו ווידאו התקנים משתנים ולכן לעיתים לא בכל מחשב זמינות יכולות פענוח של כל הפורמטים, ויהיה צורך להוריד פורס חדש לפורמט הנדרש (קודק). ישנם פורמטים שאי אפשר להוסיף תמיכה בהם לתוכנות סטנדרטיות, ויש צורך בתוכנה ייעודית שמטפלת בהם.
הדחיסות מתחלקות לסוגי קבצים שונים:
קבצים כלליים – ZIP ,‏GZ, ARJ‏ ,LAZ ,‏RAR ‏,CAB ,‏ACE (אנ')‏ ,‏TAR ,‏KGB
קובצי התקנה – MSI, RPM, DEB
קובצי תמונה – JPEG, GIF, TIFF, PNG, WebP
קובצי קול – MP3, WMA, Vorbis, AAC, Ape, Ram, Rmm, FLAC
קובצי וידאו – MPEG1-4, DIVX, MJPEG, WMV, Theora