ספינות שרבורג
ביאורים

↑  לספינה אח"י חץ לא הספיקו להתקין מכ"ם על התורן והיא הפליגה בלא מכ"ם
↑  שתי משחתות מסדרת Z שנרכשו בבריטניה, והשלישית, איברהים אל אוול, שנשבתה בידי צה"ל במלחמת סיני.
↑  קמחי היה מפקד הצוות הישראלי בשרבור. הוא לא היה אמור להפליג על אח"י "עכו", אך הקצין שהיה מיועד להפליג על האונייה, סא"ל שבתאי לוי, נאלץ להתעכב ברומא כאשר המתין לטיסת המשך לצרפת, ובשל כך הפליג קמחי במקומו. לוי וצוותו המשיכו ללונדון ומשם הגיעו בטיסה אזרחית לגיברלטר, שם עלו על הספינות והפליגו יחד לישראל. לוי היה בכיר מטבק והוגדר כמפקד ההפלגה, אך עקב חוסר ניסיונו בספינת הסער שימש במקביל כמתמחה לפיקוד אצל טבק, שראה עצמו כאחראי. מירון צור, עמ' 144.
↑  בחלק מהמקורות מופיע כאילו היציאה נעשתה בחיפזון לפי הוראות האלוף מרדכי לימון, ראש משלחת משרד הביטחון בפריז, אך למעשה היציאה לים קדמה למבצע תשורה בביירות ונעשתה בלא קשר אליו.
↑  נראה שהנציג מטעם ראש העיר הגזים בהערכת הפוליטיקאים המקומיים להשפיע על החלטות. לפי מרים רוסמן (עמ' 198) דיווח השגריר ולטר איתן ב-24 אוקטובר 1967 כי הצרפתים צמצמו את האמברגו לעסקת המיראז'ים בלבד.
↑  הספק המנוע ליחידת משקל היה גבוה לאין שיעור מזה של אונייה אזרחית, אפיון המיועד לשימוש צבאי.
↑  חלק מהמקורות מזכירים שיחה מיוחדת שהתקיימה בחוף הרחצה המיוחד שבתוך מפרץ עתלית, אך הדר קמחי מכחיש את קיומו של מפגש כזה. לדבריו תיאור מפגש כזה נוצר מטעות של תחקירני הערוץ הראשון שהכינו סרט על הפרשה, ופירשו לא נכון כמה מן הפרטים.
↑  כמו הספר מבצע פלומבאט
↑  דגל זה שימש את הספינות בעת הפלגות ניסויי הים במים הטריטוריאליים של צרפת.
↑  היועץ המשפטי של משרד הביטחון, יוסף צ'חנובר, הקים צוות משפטי שהיה מורכב מעורכי דין במילואים ובראשם עו"ד אורי ינובסקי, מומחה במשפט ימי. מסקנת הצוות שניתן לבצע את ההפלגה בלי להציג דגל.
↑  בשל השינוי בגובה הים הנוצר בגאות או בשפל, יש צורך להתאים את קשירת החבלים לרציף בכל כמה שעות. כדי לחסוך בעבודה זו, נקשרות כמה ספינות לדוברה. במצב כזה יש לטפל רק בקשירת חבלי הדוברה עצמה.
↑  בספרו של אברהם רבינוביץ שם האונייה מופיע שגוי כ"נתניה". הטעות הועתקה גם למקורות אחרים.
↑  נשיאת דלק במכלים שאינם מיועדים לכך היא בניגוד לאמנה SOLACE 60 שהייתה אז בתוקף. לא ניתן היה לקבל אישור מהמבטחים מחוץ לישראל מבלי לגלות את מטרת נשיאת הסולר לכן לא דווחה.
↑  היות שתדמור נמצא בים באונייה אחרת, ביצע רב חובל אברשה גרינברג את ניסויי התדלוק.
↑  הצולל היה צבי ציזלינג מעין חרוד, בנו של אהרן ציזלינג. צבי היה מוכר להדר קמחי והגיע לשייטת 13 בעקבותיו.
↑  בספרו של רבינוביץ נרשמה א/מ נתניה כאונייה שתוכננה לגיבוי. מקור הטעות לא ברור. נציג קישור מחיל הים ר/ח מיכה זנד היה על א/מ נהריה שיצאה במיוחד מאנטוורפן לצורך זה. א/מ נתניה לא מוזכרת כלל בתיקי המבצע.
↑  התמונה מעובדת, בצילום המקורי היו רק ארבע ספינות, הימנית ביותר הוכפלה להמחשת החמשיה.
↑  לספינה אח"י חץ לא הספיקו להתקין מכ"ם על התורן והיא הפליגה בלא מכ"ם
↑  למעשה, שליט פורטוגל, אנטוניו דה אוליביירה סלזר, הביע נכונות לעזור בעניין האמברגו אך ממשלת ישראל לא רצתה להזדהות עם רודנות. מירון צור, עמ' 129–132
↑  בפקודת ההפלגה נקבע כי רס"ן שקד יפקד על אח"י חנית ורס"ן בן זאב יפקד על אח"י חרב. בפועל השתנה הפיקוד, כמפורט בטבלה. במקורות שונים מופיע השיבוץ השגוי, כפי שנכתב בפקודת ההפלגה.
↑  חלק מהמכשירים נקנו על ידי אנשי המשלחת בחנויות צעצועים בצרפת.
↑  בחלק מהמקורות מופיע בטעות כאילו התדלוק נעשה בחוף פורטוגל. גם בחוף הפורטוגלי יש מקומות מסתור טובים, אך היות שנמל קסיס בפורטוגל היווה את נמל היעד למטען הפוספטים, העדיף רב החובל אמנון תדמור שפעילות התדלוק החריגה לא תתרחש במימי פורטוגל.
↑  אף כי מבחינה אופרטיבית המקום המומלץ היה נכון, ייתכן שברמה המדינית נשקלה חוסר הכדאיות מהרחבת מלחמת ההתשה בפעולה בפרופיל גבוה.
↑  מימין לשמאל: הרמטכ"ל חיים בר-לב, מפקד חיל הים אברהם בוצר, מפקד אח"י חרב חיים שקד, שר הביטחון משה דיין, אריה רונה, הדר קמחי ומשה טבק.
↑  הדר קמחי מציין בדו"ח כי הורה שהספינות יצאו ללא אורות ניווט.
↑  לצורך כתיבת הערך נעשתה הצלבה בין המקורות, כולל בדיקת אסופת המברקים ותשאול המשתתפים. תיאורים שונים נבדקו והועדף הפרסום של מדור היסטוריה בחיל הים.
↑  נשלח דרך מנהל התפעול בחברת צים מר חוברס
↑  הסיבה לכניסת מים לדלק אינה ברורה. הדיווח מהים היה שמי ים נכנסו היות שלא נעשתה הפרדה מלאה של קו שאיבת המים מהמכל. טענה אחרת שהמים בדלק היו מי שתייה. היות שצינור מים מתוקים בקו העובר מקדמת האונייה למערכת החלוקה בחדר מכונה דלף בתוך מכל הדלק.
↑  חמישי מימין בשורה העליונה עם הזקן - הסיפונאי עזרא בנימין.
↑  ספינות שרבורג להקת חיל הים.
↑  מבצע המילוט קיבל את הכינוי "מבצע נועה", על שם נכדתו של תא"ל בנימין תלם – ראש מחלקת ים, לימים מפקד חיל הים.
↑  בחלק מהמקורות מופיעה בטעות, שם האונייה כ"א.מ. נתניה". מעבר להיות ה"נתניה" אונייה אחות ל"נהריה" לא היה לה קשר למבצע.
↑  פרסום מדור היסטוריה חיל הים נעשה בשנת 1985.  איסוף החומר ועיבודו הראשוני נעשו על ידי אל"ם שמואל פרס במסגרת המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה זרוע ים, 1981.
↑  בראיון מתאר ר/ח תדמור את התדלוק "בחוף הפורטוגזי" וחוזר על כך מספר פעמים. אך ברור למעלה מכל ספק שהתדלוק נעשה בקרבת החוף הספרדי וכי הספינה שהתקרבה והמסוק שעקב אחרי התדלוק היו ספרדיים.