stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיר גניאל
ביוגרפיה > 1977 > המכביה ה-10

מספר שבועות אחר כך במכביה העשירית זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:14.36 דקות, שיפור לשיא של נדב בטשא (4:16.8 דקות). הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 קבע בשיא ישראלי חדש נוסף של 17:00.61 דקות, תוך כדי משחה זה הוא שיפר את השיא הישראלי גם במשחה ל-800 מטר חופשי והעמיד אותו על 9:02.60 דקות, במשחה ל-100 מטר חופשי קבע תוצאה של 54.9 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי קבע תוצאה של 1:59.94 דקות, ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת ל-2 דקות. כל השיאים האלו קיימים עד היום כשיאים לגילאי 14.
באליפות הגילאים בשחייה אותה שנה זכה ב-8 מדליות זהב במשחים ל-100 מטר, 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר חופשי, 100 מטר ו-200 מטר גב, 100 מטר ו-200 מטר פרפר ו-200 מטר מעורב אישי. הזמנים בגב ובמעורב אישי היו שיאי גילאים כמו הזמן ב-100 פרפר (1:05.88 דקות). במשחה ל-800 מטר חופשי קבע גניאל שיא ישראלי חדש לבוגרים בתוצאה של 8:44 דקות. בגלל גילו הצעיר לא איפשרו לו להתחרות במשחה ל-1500 מטר.
בספטמבר 1977 נסע גניאל עם משפחתו לקליפורניה והתאמן במסגרת התיכון ובאגודת El Monte Aquatics.
ביוגרפיה > 1978

בקיץ 1978 בתחרות שמונה האומות שנערכה בישראל, זכה גניאל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש 16:12.3 דקות, תוך כדי שיפור השיא גם במשחה ל-800 מטר ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. התוצאה היוותה קריטריון לאליפות העולם בשחייה. כשחיין ראשון במשחה השליחים הוא שיפר את השיא הישראלי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.52 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 חופשי בתוצאה של 4:05.56 דקות, בשיא גילאי 15 ועד בוגרים. שיא גילאי 15 זה נשבר לאחר 31 שנה, באליפות ישראל באוגוסט 2009.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי 1978 זכה גניאל ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.61 דקות, לפני ניר שמיר (1:59.63 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (2:01.10 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:36.37 דקות, לפני נדב בטשא (17:15.91 דקות) וניר שמיר (17:38.05 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:04.10 דקות, אחרי יורם כוכבי מאגודתו (4:50.10 דקות) ולפני ירון אילתי מהפועל שמיר (5:07.37 דקות).
ביוגרפיה > 1978 > אליפות העולם בברלין

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978 בגיל 15 סיים גניאל במקום ה-27 במשחה ל-200 חופשי בשיא ישראלי חדש בתוצאה של 1:55.78 דקות, שנותר שיא גילאים עד אוגוסט 2009. בנוסף, הוא סיים במקום ה-23 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.16 דקות, במקום ה-23 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:27.16 דקות. הוא היה שותף למקום ה-13 של נבחרת השליחים (יחד עם ניר שמיר, רון קרמן וזוהר וייס) במשחה ל-4x100 מטר חופשי שקבעה שיא ישראלי חדש בתוצאה של 3:35.45 דקות ובמקום ה-13 במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 7:55.64 דקות.
לאחר אליפות העולם, נסע גניאל לארצות הברית על מנת להתאמן לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) ובאפריל 1979 קבע את הקריטריון לאליפות ארצות הברית במשחי החתירה הארוכים.
ביוגרפיה > 1979

בתחרות שמונה האומות שנערכה בבלגיה ביולי 1979 זכה גניאל ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:57.94 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:02.49 דקות, שיפור לשיא הישראלי שקבע שבוע לפני כן בארצות הברית (4:03.33 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (16:17.47 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 4:36.12 דקות. נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 7:53.69 דקות, 3 מאיות השנייה איטי מנורווגיה המנצחת. בתחרות זו הוא קבע את הקריטריון לאולימפיאדה.
באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה גניאל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:54.62 דקות, לפני ניר שמיר (1:56.19 דקות) וזוהר וייס (1:57.59 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.82 דקות, לפני וייס (4:16.19 דקות) ושמיר (4:25.68 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:22.69 דקות, לפני בועז שעשוע מהפועל חולון/בת ים (17:25.06 דקות) וגיל הלפרין מהפועל העמקים (18:22.11 דקות).
ביוגרפיה > 1980

באליפות ארצות הברית החורפית שנערכה באוסטין, טקסס באפריל 1980 סיים גניאל במקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 4:00.14 דקות, שיפור לשיא הקודם שלו (4:02.49 דקות). הוא קבע עוד שני שיאים ישראלים נוספים, אחד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.7 דקות, שיפור של כ-8 שניות לשיאו הקודם, תוך כדי המשחה ל-1500 מטר חופשי שבו קבע תוצאה של 15:55.19 דקות, שיפור לשיאו הקודם (16:02.40 דקות).
בקיץ 1980 בתחרות שמונה האומות שנערכה בסקוטלנד זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:15.30 דקות ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.63 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין קליפורניה באוגוסט אותה שנה ושימשה את המבחנים האולימפיים האמריקאים לבחירת הנבחרת שלא נסעה, קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.29 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-4 דקות. שיא זה החזיק מעמד 13 שנים ונשבר בשנת על ידי מורן זומרפלד. במשחה ל-1500 מטר חופשי סיים במקום 15 וקבע שיא ישראלי חדש בתוצאה של 15:49.62 דקות, שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי שגב פורת. במהלך המשחה ל-1500 מטר חופשי הוא שיפר גם את השיא במשחה ל-800 מטר חופשו בתוצאה של 8:24.87 דקות.
עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, החמיץ גניאל את המשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה > 1981

כחודש וחצי לפני המשימות הלאומיות לשנת 1981 התעקש גניאל לא לשחות בתחרות שמונה האומות המסורתית שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי וזאת כדי להתמקד בתחרויות השחייה של המכביה שהוגדרו כתחרות מטרה של הנבחרת הלאומית ונערכו מספר ימים לאחר מכן. תקופה זו לוותה באווירה קשה בינו לבין ראשי איגוד השחייה שאילצו אותו לבסוף להשתתף בתחרות שמונה האומות. בתחרות עצמה, במשחה ל-400 מטר חופשי הוא שחה לאיטו וסיים אחרון בתוצאה חלשה ביותר של 4:32.92 דקות, שהכעיסה מאוד את ראשי השחייה בישראל. נוסף לכך, הוא סיים במקום הרביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם חבריו וייס, קרמן ושמיר בתוצאה של 3:38.67 דקות.
ביוגרפיה > 1981 > המכביה ה-11

בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן זכה גניאל ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 16:14.50 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.35 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.83 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם שמיר, קרמן ווייס בשיא ישראלי חדש של 3:32.56 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם שמיר ווייס בשיא ישראלי חדש של 7:46.31 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע שיא ישראלי חדש של 1:54.31 דקות.
לאחר המכביה הודיע גניאל על פרישה מהנבחרת הלאומית ועל הקמת איגוד שחיינים שמטרתו להגן על "זכויותיהם הלגיטימיות".
גניאל הביע התמרמרות על כך שלא קיבל את דמי כרטיס הטיסה מלוס אנג'לס לישראל שם למד וכן את דמי המלגה ממוסדות הספורט. שבוע לאחר מכן חזר בו מפרישתו מהנבחרת תוך הבעת התנצלות כלפי הנהלת איגוד השחייה והיו"ר צבי רטרט.
ביוגרפיה > 1982

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1982 זכה גניאל ב-5 מדליות מהן 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.62 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.58 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.86 דקות. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות, אחרי שמיר שקבע שיא ישראלי חדש (24.05 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.27 שניות שוב אחרי שמיר (52.93 שניות).
ביוגרפיה > 1983

בתחרות שמונה האומות, בשחייה שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי 1983 זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.63 דקות, במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.78 דקות, במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.38 דקות ובמקום השישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.05 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה זכה גניאל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.34 דקות, 3 מאיות השנייה לאט מהשיא הישראלי שלו, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.34 דקות, לפני דרור גרינברג מהפועל גלבוע (4:13.23 דקות) ושגב פורת מהפועל גליל עליון (4:13.54 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:08.46 דקות, לפני יוחאי ליפשיץ מהפועל יזרעאל (16:21.45 דקות) ושגב פורת (16:54.84 דקות). כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי הצליח גניאל לשפר את השיא ישראלי לאחר שנתיים ללא שיא, כשקבע תוצאה של 1:54.28 דקות, שיפור של 3 מאיות השנייה לשיאו.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו משחייה תחרותית

לאחר פרישתו משחייה תחרותית למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועבד כמנתח חזה ולב במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, ובבית החולים איכילוב בתל אביב.
בשנת 2012 נבחר לעמוד בראש הוועדה הרפואית לאולימפיאדת לונדון 2012, שהכשירה ואשרה את כשירותם של הספורטאים הישראלים לקראת המשחקים האולימפיים.
נפטר ב-14 במאי 2018 לאחר מחלה קשה.
שיאים > גניאל החזיק בשיאי ישראל במשחים הבאים

200 מטר חופשי: 1:54.29 דקות, נקבע בשנת 1983, נשבר בשנת 1989 על ידי רז דר (1:53.50 דקות)
400 מטר חופשי: 3:59.29 דקות, נקבע בשנת 1980, נשבר בשנת 1993 על ידי מורן זומרפלד (3:58.43 דקות)
800 מטר חופשי: 8:23.33 דקות, נקבע בשנת 1980, נשבר בשנת 1989 על ידי רז דר (8:21.97 דקות)
1500 מטר חופשי: 15:49.62 דקות, נקבע בשנת 1980, נשבר בשנת 1986 על ידי שגב פורת (15:48.72 דקות)
שיאים > 2 שיאים ישראלים לגילאים שעדיין גניאל מחזיק בהם (נכון ל-2021)

800 מטר חופשי – גיל 13: 9:10.30 דקות (אוגוסט 1976)
1500 מטר חופשי – גיל 13: 17:30.00 דקות (אוגוסט 1976)
משפחתו

הוא נישא לדנה, פיזיותרפיסטית ונולדו להם שלושה ילדים, בנו הוא השחיין האולימפי אמרי גניאל, אלוף ושיאן ישראל אף הוא.
הערות שוליים

↑  אמיר גניאל ואוסנת ארליך שיפרו שיאים לנערים, נוער ובוגרים, מעריב, 29 באוגוסט 1976
↑  אורי ירון, כל אלופי הנוער בשחיה, מעריב, 15 באוגוסט 1976
↑  2 שיאי גילאים נשברו הערב במשחה 400 מטרים חופשי, באתר איגוד השחייה בישראל, 20 ביולי 2015
↑  יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978
↑  שמואל טל (עיתונאי), השחיינים התקדמו אך הם עדיין רחוקים מאירופה, דבר, 6 באוגוסט 1978
↑  תוצאות רשמיות של אליפות העולם בשחייה 1978
↑  יעקב פתאל, 12 שיאים לאומיים חדשים נקבעו באליפות השחיה, דבר, 26 באוגוסט 1979
↑  אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979
↑  אלכס פרלסמן, אמיר גניאל מחק שלושה שיאי שחיה, מעריב, 14 באפריל 1980
↑  אלכס פרלסמן, אמיר גניאל שיפר גם השיאים ב-800 ו-1500, מעריב, 4 באוגוסט 1980
↑  וייס ויתר לשמיר, מעריב, 30 באוגוסט 1982
↑  אלכס פרלסמן, 5 שיאים בפתיחת אליפות ישראל בשחייה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
↑  אלכס פרלסמן, 5 שיאים בפתיחה, מעריב, 29 באוגוסט 1982
↑  המנצחים ותוצאות, מעריב, 29 באוגוסט 1982
↑  אלכס פרלסמן, שבע פעמים "הידד" - להדר, מעריב, 31 באוגוסט 1982
↑  זיו סידרר, טבלת השיאים בשחיה נותרה שלמה ביום נעילת האליפות, דבר, 30 באוגוסט 1983
↑  זיו סידרר, שחייני הפועל גש"מ ומכבי ת"א סיפקו שיאים באליפות ישראל, דבר, 28 באוגוסט 1983
↑  ד"ר אמיר גניאל בראש הוועדה הרפואית ללונדון 2012, באתר איגוד השחייה בישראל
↑  אורן אהרוני, שחייה: ד"ר אמיר גניאל הלך לעולמו, באתר ynet, 15 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011596265105171  VIAF: 4023166479520007840007   WorldCat (עם VIAF): 4023166479520007840007
ארכף שחור-רגל

ארכף שחור-רגל (שם מדעי: Elephantulus fuscipes) הוא מין ממשפחת הארכפיים המצוי במרכז אפריקה.
מאפיינים

הארכף מגיע לאורך 12–14 ס"מ ולמשקל 52–77 גרם. הוא בעל אף ארוך וכפוף בעל שערות חישה ועיניים גדולות כמו לקרוביו. הם יודעים לקפץ במהירות בעזרת זנבם ורגליהם הארוכות.
הארכפים פעלתנים תמיד ומחפשים חרקים רוב שעות היממה. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי דורסים, חתולים שונים, נחשים ולטאות גדולות. בשעת סכנה הם נמלטים בשבילים בצמחייה והטורף מאבד את עקבותיהם.
הם חיים בסוואנות טרופיות וכרי דשא ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן ואוגנדה. לא ידוע מה מצב שימורם.
הערות שוליים

↑  ארכף שחור-רגל באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חדפי פיל |
| --- | --- | --- |
| ארכף | ארכף קצר-אף • ארכף הכף • ארכף שחור-רגל • ארכף שחור • ארכף הסבך • ארכף סלע מזרחי • ארכף קארו • ארכף סומלי • ארכף אדמוני • ארכף סלע מערבי |  |
| ארכף צפון-אפריקני | ארכף צפון-אפריקני |  |
| ארכף עגול-אוזן | ארכף עגול-אוזן נמיבי • ארכף עגול-אוזן קארו • ארכף עגול-אוזן אטנדקה |  |
| ארכף ארבע אצבעי | ארכף ארבע אצבעי |  |
| ארכף גדול | ארכף זהוב-גב • ארכף משובץ • ארכף אדום-ראש  • ארכף אפור-פנים |  |
Don't

Don't הוא סינגל הבכורה של הזמר האמריקאי ברייסון טילר. הוא יצא לאור ב-20 במאי 2015, כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלו, Trapsoul. השיר הופק על ידי אפיק פרו. השיר מכיל אינטרפולציה מתוך "Shake It Off" של מריה קארי בבית השני. בשיאו הגיע השיר למקום ה-13 במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי, שם היה לשיר הראשון של טילר ב-20 הראשונים במצעד.
רקע והוצאה

במקור פרסם טילר את השיר באוקטובר 2014 בדף הסאונדקלאוד שלו, והוא החל לקבל תשומת לב ממעריצים באינטרנט ומקורבים בתעשיית המוזיקה, צבר ארבע מיליון האזנות בששת החודשים הראשונים, ובסופו של דבר הגיע למעל ל-35 מיליון האזנות. טילר, לאחר הגברת הפופולריות של הסינגל, ציין כי הוא "עשה את החרא הזה בסלון" שלו.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה לשיר פורסם ב-17 באוקטובר 2015, בחשבון ה-Vevo של טילר ביוטיוב. מאז צאתו, זכה הקליפ למעל ל-400 מיליון צפיות.
הצלחה מסחרית

השיר נכנס למצעד בילבורד הוט 100 במקום ה-84 ב-17 באוקטובר 2015, והגיע בשיאו למקום ה-13. זהו הסינגל הראשון של טילר ב-20 הראשונים במצעד. ב-16 בנובמבר 2017, הסינגל זכה בתואר הפלטינה המרובעת מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) עבור מכירות ויחידות שקולות לאלבום משולבות של למעלה מארבעה מיליון עותקים בארצות הברית.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 13 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 10 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 84 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 71 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 52 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 35 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ הופ | 14 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה ×4 | 320,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 20,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 600,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×7 | 7,000,000 |
הערות שוליים

↑  "Bryson Tiller Signs Creative Partnership With RCA And Announces Release For Debut LP, TRAPSOUL | Vibe". נבדק ב-2015-10-04.
↑  "Bryson Tiller's Instagram | Instagram". נבדק ב-2015-12-12.
↑  Bryson Tiller - Don't (Explicit Version). 20 באוגוסט 2015 – via YouTube. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Suarez, Gary. "Bryson Tiller Scores 8 RIAA Awards In A Single Day". Forbes (באנגלית). נבדק ב-31 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a9ef640d-81b3-4d17-9ece-f3547e757447
ארכף עגול-אוזן אטנדקה

| ארכף עגול-אוזן אטנדקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: חדפי פיל
משפחה:: חדפי פיל
סוג:: ארכף עגול-אוזן
מין:: ארכף עגול-אוזן אטנדקה
שם מדעי
 Macroscelides micus ‏Dumbacher & Rathbun, 2014
תחום תפוצה


ארכף עגול-אוזן אטנדקה (שם מדעי: Macroscelides micus) הוא מין ממשפחת הארכפיים המצוי רק באזור נידח במערב נמיביה הקרוי אטנדקה.
מאפיינים

ארכפים אלה קטנים ביותר ומגיעים לאורך 19 ס"מ ולמשקל 28 גרם. הם דומים לארכפים הנמיבים, אך קטנים יותר ולמעשה הם הקטנים ביותר במשפחתם. הם בעלי פרווה ורודה ואוזניים עגולות והם פעילי לילה החיים במדבריות וערבות בדרום נמיביה. כמו רוב קרוביהם הם משתמשים באפם הארוך והכפוף מעט כדי לצוד חרקים שונים.
הארכפים הם מונוגומיים וחיים יחדיו לכל חייהם - דבר נדיר מאוד אצל יונקים. הם משתדלים להישאר בין השיחים כדי לא להיטרף על ידי עופות דורסים וטורפים נוספים, ובעת הצורך רצים בנתיבים עקלתוניים כדי לבלבל את הטורפים.
הערות שוליים

↑  ארכף עגול-אוזן אטנדקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חדפי פיל |
| --- | --- | --- |
| ארכף | ארכף קצר-אף • ארכף הכף • ארכף שחור-רגל • ארכף שחור • ארכף הסבך • ארכף סלע מזרחי • ארכף קארו • ארכף סומלי • ארכף אדמוני • ארכף סלע מערבי |  |
| ארכף צפון-אפריקני | ארכף צפון-אפריקני |  |
| ארכף עגול-אוזן | ארכף עגול-אוזן נמיבי • ארכף עגול-אוזן קארו • ארכף עגול-אוזן אטנדקה |  |
| ארכף ארבע אצבעי | ארכף ארבע אצבעי |  |
| ארכף גדול | ארכף זהוב-גב • ארכף משובץ • ארכף אדום-ראש  • ארכף אפור-פנים |  |
אץ'

ערך זה עוסק בכפר במחוז גיור-מושון-שופרון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אץ' (בהונגרית: Écs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בית הכנסת בכפר
יהודי אץ'

יהודים התיישבו בכפר באמצע המאה ה-18 והקימו קהילה יהודית במקום. היהודים קראו לכפר "אטש" ולקהילה היו בית כנסת, חברה קדישא, מקווה ובית ספר.
בשנת 1941 נלקחו נערים מהכפר לעבודות כפייה ובשנת 1944 נאספו יהודי הכפר והועברו לגטו קישבר (Kisbér) ומשם הועברו למחנה ההשמדה באושוויץ.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 25 | 2,114 |
| 1910 | 5 |  |
| 1920 | 3 |  |
| 1930 | 3 |  |
| 1941 | 2 | 2,076 |
לקריאה נוספת

פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 164
אץ'(אטש), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 41-42. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת פנונהלמה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פנונהלמה • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • רומאנד • שיקאטור • טאפ • טאפסנטמיקלוש • טריאנפוסטה • וספרמוורשאן |  |
אריה לייב בארון

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1912 
 פטירה:  3 באוקטובר 2011 (בגיל 99) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  ישיבת מיר (בלארוס) 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 באוקטובר 2011 
 
הרב אריה לייב בארון (י"ג באדר תרע"ב, 2 במרץ 1912 – ו' בתשרי תשע"ב, 3 באוקטובר 2011), היה ראש ישיבת "מרכז התורה" ורב בית המדרש "מרכז התלמוד" במונטריאול.
תולדותיו

נולד לראובן ברנוביץ', בעיירה הרדוק (הסמוכה לוולוז'ין), מחוז מינסק, בלארוס. בצעירותו למד בישיבה קטנה בעיירה ראקוב, בראשות הרב אברהם קלמנוביץ', ובישיבה בסטויבץ. בבחרותו למד בישיבת ברנוביץ' אצל הרב אלחנן וסרמן והרב דוד רפפורט, מחבר הספר "צמח דוד". היה מקורב למשגיח הרב ישראל יעקב לובצ'נסקי, ובמשך תקופה היה סועד את סעודות השבת בביתו. העלה על הכתב את שיעורי רבו הרב וסרמן, ולימים שימשו מחברותיו את הרב וסרמן בהוצאת ספרו "קובץ הערות" על מסכת יבמות.
בשנת תרצ"ב, בגיל 20, עבר ללמוד בישיבת מיר, שם למד עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת ת"ש (1940) שהה יחד עם תלמידי ישיבת מיר בווילנה, וכעבור שנה נסע עם תלמידי הישיבה לקובה שביפן ומשם לשאנגחאי, בה שהו כחמש שנים.
בקיץ תש"ו (1946) הגיע עם תלמידי הישיבה לארצות הברית. הוא נישא לבתו של הרב חיים אליעזר סמסון, ראש ישיבת "חפץ חיים" בבולטימור. את חופתו ערך הרב חיים שמואלביץ.
בשנת 1948 מונה לראש ישיבת "מרכז התורה" במונטריאול, כמחליפו של הרב אליהו חזן, שעבר לכהן כראש ישיבת תורה ודעת בארצות הברית. עמד בראשות הישיבה עשרים וארבע שנים, ויזם את הנוהג לשלוח תלמידי ישיבה ממונטריאול לישיבות הגדולות בארצות הברית. בשנת תשל"ג (1973) ייסד את בית המדרש "מרכז התלמוד" ועמד בראשו עד שנת תשס"ו (2006) שבה עלה לישראל.
כתב ספרים רבים על התלמוד ועל התורה. את ספרו האחרון הוציא בהיותו בן למעלה מתשעים. כמו כן פרסם מאמרים רבים של חידושי תורה, מחשבה והשקפה בירחונים וכתבי עת תורניים ובהם "הפרדס" ויתד נאמן[דרושה הבהרה].
נפטר בליל ו' בתשרי תשע"ב, חודשים ספורים לפני מלאות לו 100 שנה. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
ספריו

ברכת ראובן
ברכת יהודה
נתיבות לב
ישרי לב
משמחי לב
ישמח חיים
נצח יעקב
הגדת הלב על הגדה של פסח
דת יהודית - על התורה
באלי

ערך זה עוסק באי באינדונזיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
באלי הוא אחד ממחוזות אינדונזיה והאי המערבי ביותר בשרשרת איי סונדה הקטנים. האי שוכן מדרום לקו המשווה, במרחק כשעתיים טיסה מסינגפור. שטחו כ-5,780 קמ"ר. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר בו היא דנפסאר.
גאוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית באלי מונה כ-4.317 מיליון תושבים, כ-651 אלף מהם מרוכזים בעיר הבירה, דנפסאר. לפי מרשם האוכלוסין לשנת 2010, כ-85% מתוכם הם הינדים. האוכלוסייה הנותרת ברובה מוסלמית כ-13%, והשאר בודהיסטים ונוצרים כ-2%. רוב האוכלוסייה בשאר איי אינדונזיה היא מוסלמית. מרבית ההכנסה של תושבי האי באה מתיירות, מחקלאות, מתעשיית הטקסטיל, עשבי תיבול וקופי לואק (קפה יקר במיוחד) המיוצאים אל רחבי העולם. שפת הדיבור באי היא באלינזית.
באי, המושך אליו תיירים מכל העולם, יש ג'ונגל טרופי, הרי געש, חופים ארוכים ושדות אורז. יש בו שילוב של אתרי תיירות מודרניים ומקומות היסטוריים, בהם מקדש האם בכפר בְסָאקי, הבירה העתיקה של באלי, על מורדות הר אגונג, הר געש שהוא גם ההר הגבוה בבאלי (3,031 מטרים), והארמון הצף באוג'נג. האי מכונה גם "אי אלף המקדשים" בשל אלפי המקדשים הפזורים בו. חופו המערבי של האי נחשב לאחד מחופי הגלישה הטובים בעולם. האי ידוע בייצור יהלומים מקומי, בעבודות מלאכת יד ובמוצרי עור זולים.
באלי מאוכלס מאז התקופה הפרה-היסטורית, ואולם השרידים העתיקים ביותר שנמצאו במקום הם כלים מאבן ומחרס בני 3,000 שנה. באלי יושבה על ידי אוסטרונזים שהגיעו מדרום מזרח אסיה. בנוסף, חלק מתושבי באלי הם צאצאי הקאסטה השלטת של האי ג'אווה. כאשר הגיע האסלאם לאי ג'אווה במאה ה-16, הייתה בג'אווה ממלכה הינדית, שהנהגתה החליטה להימנע ממאבק ובמקום זאת לסגת לאי באלי ולהתיישב בו.
תושבי באלי גאים בכך שהצליחו לשמר את המסורת ההינדית הייחודית שלהם אל מול התפשטות האסלאם באזור. תרבותם משתקפת בחי היום-יום בטקסים, בפסטיבלים ובמקדשים פרטיים, בכל בית ומקדשים משותפים לקהילה.
האי היה יעד לשני פיגועי טרור גדולים של ארגון אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה. ב-12 באוקטובר 2002 נרצחו 202 אנשים, מרביתם תיירים מאוסטרליה, בפיגוע מכונית תופת בסמוך למועדון לילה. בפיגוע טרור שני, ב-1 באוקטובר 2005, נרצחו 20 בני אדם בכמה פיצוצים בו זמנית במסעדות באי ונפצעו כ-130. גם בפיגוע זה היו חלק מהנפגעים אזרחים זרים.
ב-2013 התקיימה באי תחרות מיס עולם.
ראו גם

סובאק
הערות שוליים

↑  INDONESIA: Administrative Division
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559497705171  LCCN: n80015517  NARA: 10037031  NDL: 00628991  VIAF: 151216682   WorldCat (עם VIAF): 151216682
אנדראש שיף

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1953 (בן 70) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מוקד פעילות:  הונגריה, אוסטריה, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 עיסוק:  פסנתרן, מנצח
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ECM, דקה רקורדס, Denon, Hungaroton, Philips Classics Records 
 בן או בת זוג:  Yūko Shiokawa 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1996)  מדליית באך (2022)  פרס בך של האקדמיה המלכותית למוזיקה (2007)  דוקטור לשם כבוד מהקולג' המלכותי למוזיקה (2018)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (2013)  פרס רוברט שומאן של צוויקאו (2011)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (2011)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (1997)  Austrian Decoration for Science and Art First Class (2024)  פרס פרנץ ליסט (1976)  פור לה מריט  Knight Bachelor 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדראש שיף (בהונגרית: Schiff András; בודפשט, 21 בדצמבר 1953) הוא פסנתרן ומנצח הונגרי-יהודי-בריטי, שזכה במספר פרסים חשובים.