stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת חרבות ברזל
מהלך הלחימה ברצועת עזה

רצועת עזה הייתה זירת הלחימה המרכזית במהלך רוב חודשי המלחמה, מ-7 באוקטובר 2023 ועד תחילת החלק השני בלחימה בחזית הצפונית ב-17 בספטמבר 2024. צה"ל חילק את הלחימה לארבעה שלבים עיקריים. השלב הראשון שהחל ב-7 באוקטובר והסתיים ב-27 באוקטובר כלל את ייצוב המצב בגבול, הריגה של כ-1,600 מחבלים בשטח ישראל וטיהור עורף ישראל ממחבלים. בהמשך השלב עבר צה"ל להתקפות מהאוויר על ידי חיל האוויר הישראלי, שאליו הצטרפו בהמשך חיל הים הישראלי וחילות היבשה וריכוך השטח לקראת כניסה הקרקעית. השלב השני הסתיים רשמית ב-7 בינואר 2024 והיה תמרון קרקעי בצפון ומרכז רצועת עזה בשילוב אש מהאוויר, מהקרקע ומהים, במטרה לטהר את רצועת עזה ממחבלים ולמוטט את התשתית הצבאית של חמאס, בשיא התמרון הקרקעי נלחמו ברצועה חמש אוגדות וכ-50 אלף חיילים. השלב השלישי כולל את העמקת השליטה הצבאית בשטח וביצוע השמדה שיטתית של תשתיות הטרור וכלל מעבר מפשיטות אוגדתיות לפשיטות חטיבתיות ממוקדות בצפון הרצועה והמשך הלחימה בדרום ומרכז הרצועה. נקבע כי השלב השלישי צפוי לכלול את סיום התמרון הקרקעי, צמצום כוחות, שחרור אנשי מילואים ומעבר לפשיטות ממוקדות. השלב הרביעי הוא ייצוב מנגנון היום שאחרי, והוא משלב מאמץ מדיני משמעותי.
מהלך הלחימה ברצועת עזה > טיהור עורף ישראל והתקפות מהאוויר

בערב יום המלחמה הראשון כבש צה"ל מחדש את מפקדת אוגדת עזה, לאחר קרב קשה. חיל האוויר הישראלי הפציץ ברצועת עזה ובין היתר החריב את "מגדל פלסטין" שהכיל תשתיות טרור של חמאס לאחר הפעלת נוהל הקש בגג, מאחר שבבניין גרו אזרחים ששימשו את חמאס כמגן אנושי. חיל הים הרג עשרות מחבלים שחדרו לישראל בסירות דרך הים. לפי דובר צה"ל, עד הבוקר השני למלחמה צה"ל תקף 426 מטרות ברחבי הרצועה, הרג מאות מחבלים ולקח עשרות שבויים. באותו ערב חתם שר האנרגיה ישראל כ"ץ על צו המורה להפסיק את אספקת החשמל לרצועת עזה.
ב-13 באוקטובר יזמה ישראל את פינוי צפון רצועת עזה על מנת למנוע פגיעה באוכלוסייה אזרחית בשל לחימה בשטח בנוי מאוכלס וצפוף. צה"ל הודיע לאו"ם ולתושבי רצועת עזה, באמצעות כרוזים בערבית, כי על כל האנשים המתגוררים צפונה לנחל הבשור בחלקו העזתי להתפנות דרומה בתוך 24 שעות, וכי תושבים שלא יתפנו יהיו בסכנת פגיעה. הוראה זו קראה לפינויים של כ-1.1 מיליון איש ממטרופולין עזה. ההוראה ניתנה במסגרת מנהלת התיאום והקישור. חמאס, שהאינטרס שלו היה שתושבי צפון הרצועה יישארו בבתיהם כמגן אנושי, קרא להם להימנע מפינוי וטען כי הוראות צה"ל נועדו לגרום לנכבה שנייה. הארגון ירה לכיוון תושבים שניסו להימלט מצפון הרצועה, כדי למנוע את פינוי האזור, ואף ירה לעבר בתי החולים, המשמשים מגן אנושי למפקדותיו.[דרוש מקור] למרות אזהרות חמאס, עד 15 באוקטובר התפנו מאות אלפי תושבים דרומה. למרות פקיעת האולטימטום, הכריז צה"ל על חלון זמן נוסף באותו היום, שבו התאפשר מעבר בטוח דרך כביש צלאח א-דין, החוצה את הרצועה. קריאות צה"ל לנוע לדרום נמשכו גם לאחר מכן. בניגוד לתוכניות צה"ל, הפינוי ארך כמה שבועות והתקיים בחלקו לצד שלב הלחימה השני. יותר מ-1.5 מיליון עזתים התפנו דרומה לנחל הבשור והתרכזו ברפיח ומערב ח'אן יונס. עם הידוק הכיתור הישראלי את צפון עזה, פתחה ישראל מסדרונות הומניטריים בכביש צלאח א-דין ודרך א-רשיד, שאפשרו יציאה מהעיר לכיוון דרום, ומאות אלפי תושבים נוספים התפנו דרומה. במקביל לפינוי וללחימה הזרימה ישראל סיוע הומניטרי לתושבים המפונים.
במהלך השבוע השני למלחמה (14 באוקטובר 2023 – 25 באוקטובר 2023) המשיך צה"ל בתקיפת תשתיות טרור מהאוויר והשמדת מפקדות חמאס, מאמצי פינוי צפון רצועת עזה מאזרחים וסיכולים ממוקדים מהאוויר של מפקדי ופעילי חמאס. ב-17 באוקטובר דיווחו מקורות ברצועת עזה על פיצוץ בבית חולי "אל-אהלי" בעזה. מקורות פלסטיניים רשמיים טענו כי בפיצוץ נהרגו קרוב ל־500 אנשים, וחמאס האשים את ישראל בתקיפה אווירית של בית החולים. טענות אלה דווחו באמצעי התקשורת הבין־לאומיים, ורק מאוחר יותר הודיע דובר צה"ל שלפי תחקיר צה"ל, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שיגר מטח רקטות שעבר בסביבת בית החולים, אשר אחת מהן נפלה והתפוצצה בבית החולים והתברר שגרסת חמאס אינה עומדת במבחן הביקורת. בתדרוך לתקשורת הזרה חשף דובר צה"ל דניאל הגרי מידע מודיעיני שמוכיח שחמאס מיקם את המפקדה הראשית שלו, מקלטים לבכירי הארגון, רשת מנהרות טרור ותשתיות טרור נוספות מתחת לבית החולים שיפא שבלב עזה במטרה להשתמש בבית החולים כמגן אנושי ולמנוע תקיפות של צה"ל על תשתיות הטרור ובכירי חמאס.
מהלך הלחימה ברצועת עזה > עסקת שחרור החטופים השנייה והפסקת אש

ב-17 בינואר 2025, נחתמה עסקת שחרור החטופים השנייה בין ארגון הטרור חמאס למדינת ישראל. במסגרת ההסכם תיפסק הלחימה ברצועת עזה וצה"ל יסוג מרובה, חמאס ישחרר חטופים ישראלים שנח טפו לרצועת עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, ובתמורה ישראל תשחרר אסירים ביטחוניים פלסטינים, בהם מורשעים ברצח במסגרת פיגועי טרור, ותכניס סיוע הומניטרי מוגבר. מבצע שחרור החטופים בצה"ל נקראה מבצע "כנפי דרור".
ב-15 במרץ הניו יורק טיימס דיווח כי ישראל ממשיכה בהתקפותיה על הרצועה למרות הפסקת האש, כאשר באותו היום נהרגו לפחות תשעה פלסטינים בתקיפות ישראליות, בהם שישה מחבלים לפי צה"ל. ישראל האשימה חמושים באיומים על כוחותיה. חמאס טען כי ההתקפות הללו הרגו יותר מ-150 בני אדם מאז מאז תחילת הפסקת האש.
מהלך הלחימה בחזית הצפון > לאחר הפסקת האש

מיד לאחר חתימת ההסכם הפסקת האש הופרה. לטענת צה"ל היא הופרה על ידי חזבאללה, וצה"ל הגיב להפרות כפי שסוכם בהסכם, ולטענת חזבאללה הוא הגיב להפרות הפסקת האש של צה"ל. הפרות שונות התקיימו בימים שלאחר מכן.
ב-1 בדצמבר 2024 טענה צרפת שישראל הפרה את ההסכם 52 פעמים ללא שעדכנה את המנגנון שנקבע, אך הודתה כי חזבאללה מנסה לחזור ולהעביר אמצעי לחימה לדרום לבנון. פעולות אלו הביאו למותם של שלושה אזרחים לבנונים. גם ארצות הברית הזהירה את ישראל כי היא מפירה את תנאי ההסכם.
ב-2 בדצמבר נורו שתי רקטות מלבנון לעבר הר דב. חזבאללה קיבל אחריות על הירי, שבוצע לדבריו כ"תגובה הגנתית ראשונה להפרות הישראליות, בתור אזהרה". בהודעתו המלאה טען הארגון כי ההפרות הישראליות מתנהלות בצורות שונות כמו ירי לעבר אזרחים ותקיפות אוויריות באזורים שונים בלבנון, וכי המרחב האווירי של לבנון ממשיך להיות מופר על ידי כלי טיס ישראלים עוינים. בתגובה לירי צה"ל תקף מחבלים, 20 משגרים ותשתיות של חזבאללה ברחבי לבנון.
ב-24 בדצמבר לבנון הגישה למועצת הביטחון של האו"ם תלונה רשמית נגד ישראל, בטענה להפרות חוזרות ונשנות של ההסכם. בתלונה נטען כי בין 27 בנובמבר ל-22 בדצמבר נרשמו יותר מ-816 הפרות צבאיות – באוויר וביבשה, ומצוינים בין היתר הפצצת כפרים בגבול, הנחת מטענים בבתים, הרס אזורי מגורים וחסימת דרכים.
מכניסת הפסקת האש לתוקף ועד ל-25 בדצמבר 2024 הרגו כוחות צה"ל מעל ל-40 מחבלי חזבאללה שהפרו את הפסקת האש וביצעו פעילות טרור בדרום לבנון.
ב-26 בינואר 2025, במלאת 60 יום להסכם, צה"ל לא נסוג מלבנון מכיוון שצבא לבנון טרם ביסס את נוכחותו במרחב. מאות תושבי כפרים בדרום לבנון ניסו לחזור לבתיהם, אך צה"ל לא אפשר זאת ואף ירה אל עבר התושבים. לפי משרד הבריאות הלבנוני, 21 תושבים נהרגו וכ־124 נפצעו. לטענת ישראל מדובר בפרובוקציה של חזבאללה וכי כוחות צה"ל ירו רק לעבר מי מהם שהיווה איום על כוחות צהל באזור.
מהלך הלחימה בחזיתות נוספות

כוחות צה"ל נאלצו לפעול ביהודה ושומרון למיגור וסיכול תשתיות טרור בעקבות התגברות מאמציהם של ארגוני טרור פלסטיניים, בעיקר חמאס, ליזום פיגועים ולגרום לתסיסה ציבורית על רקע אירועי המלחמה.
החזית המזרחית במלחמה (או בשמותיה הנוספים: הלחימה מול "השלוחים האיראנים" והלחימה במדינות "המעגל השלישי") כוללת איומים על ישראל מצד שלושה גורמים ב"ציר ההתנגדות" הפועל בהובלת איראן: החות'ים בתימן, מיליציות פרו-איראניות ושליחים אחרים בעיראק, ואיומים ישירים מצד איראן עצמה. הלחימה התנהלה ברובה על ידי חיל האוויר, כוחות אמריקאים ומספר קואליציות בין-לאומיות, הן בהגנה והן בהתקפה, מכיוון שמדינת ישראל ומדינות אלו אינן חולקות גבול יבשתי משותף.
מהלך הלחימה בחזיתות נוספות > הלחימה בסוריה ומעורבות טורקיה

ב-8 בדצמבר 2024, בעקבות נפילת משטר אל-אסד בסוריה והשתלטות המורדים על המדינה, הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על קריסת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. צה"ל פתח במבצע חץ הבשן הנועד לצורך השמדת הנכסים האסטרטגיים של צבא סוריה. כוחות צה"ל נכנסו לרצועת השטח המפורז שבגבול ישראל-סוריה ברמת הגולן, כדי למנוע אפשרות לכניסת מורדים לשטח ישראל בחסות ההפיכה. ויחידת שלדג השתלטה על עמדות צבא סוריה בחרמון הסורי. שר הביטחון ישראל כ"ץ הורה לצה"ל להיערך לשהייה בפסגת החרמון בתקופת החורף, וללא הגבלת זמן כפי שיידרש.
חיל האוויר תקף כ-320 יעדים צבאיים ברחבי סוריה והשמיד שדות תעופה צבאיים, כ-30 מטוסי קרב מסוג מיג 29, מטוסי סוחוי, מסוקי קרב, מערכות הגנה אווירית, טילי קרקע-קרקע, מספר רב של מחסני אמל"ח ומפעלי ייצור נשק, כמו כן, חיל הים הטביע כלי שיט רבים של הצי הימי הסורי. בסך הכל הושמדו כ-80% מהיכולות האסטרטגיות של הצבא הסורי תוך מספר ימים.
ב-6 בינואר 2025 דו"ח ועדת נגל שפורסם דיווח רשמית כי טורקיה הפכה לאיום שמערכת הביטחון צריכה לקחת בחשבון מבחינת היערכותה לשנים הקרובות.
בין 4 ל-10 בפברואר היאת תחריר א-שאם ניהל מבצע בגבול לבנון-סוריה בו הארגון הביס את חזבאללה, השתלט בחזרה על הגבול וכבש את העיר קאסר (אנ'), ניסיונות השיקום של יחידה 4400 נכשלו ועשרות מחבלי חזבאללה נהרגו.
מהלך הלחימה בחזיתות נוספות > מעורבות המיליציות מעיראק

מאז נובמבר 2023, המיליציות הפרו-איראניות בעיראק לקחו אחריות על התקפות מל"טים וטילים נגד מטרות בתוך ישראל כנקמה על הלחימה ברצועת עזה. המיליציות הצהירו כי ימשיכו "להכות במעוזי האויב" כל עוד הלחימה בעזה נמשכת. המיליציות טענו כי תקפו באילת, ים המלח, רמת הגולן, אסדת כריש, מפרץ חיפה, אשדוד, קריית שמונה ותל אביב, טענות שרובן התגלו כשקריות. בנוסף המיליציות ביצעו התקפות על בסיסי ארצות הברית במזרח התיכון.
ב-18 באוקטובר הותקפו בסיסים אמריקאים בצפון עיראק ובמזרח סוריה על ידי רחפנים. ההתקפות בוצעו על ידי מיליציות שיעיות פרו-איראניות ותומכות משטר אסד. בין 17 באוקטובר ל-16 בנובמבר ביצעו מיליציות בתמיכת איראן לפחות ארבעים התקפות שונות, ובהן התקפות מל"טים ורקטות, נגד בסיסים בשימוש כוחות ארצות הברית בעיראק ועל בסיס אמריקאי בדרום מזרח סוריה. במתקפות השתתפו גם כוחות אל-קודס האיראניים. בתגובה למתקפות על בסיסיה, תקפו מטוסי קרב של ארצות הברית מתקנים ומחסני נשק של משמרות המהפכה האירנית בסוריה והרגו מספר פעילים. צבא ארצות הברית המשיך לתקוף באזור גם בשבועות הבאים, כך, ב-4 בינואר, נהרגו בבגדאד בהפצצה אמריקאית, מספר בכירים במיליציית א-נוג'בא ובהם מושתק טאלק א-סעידי, סגן מפקד אל-חשד א-שעבי בבגדאד. ב-28 בינואר בתקיפה פרו-איראנית על כוחות אמריקאים בגבול ירדן–סוריה, נהרגו 3 חיילים אמריקאים ונפצעו עוד 34. נכון ל-28 בינואר, בוצעו כ-158 תקיפות נגד כוחות אמריקניים בסוריה ועיראק.
ב-22 בדצמבר ארגון גדודי חזבאללה, מליציה עיראקית פרו-איראנית שיגרה כטב"מ לעבר אילת שיורט על ידי צבא ירדן מעל שטחה. בליל 1 באפריל 2024 הותקף מחסן בבסיס חיל הים באילת על ידי כטב"מ ששוגר מעיראק על ידי המיליציה הפרו-איראנית "ההתנגדות האיסלאמית בעיראק".
בתחילת אוקטובר, נהרגו 2 חיילים ונפצעו 24 חיילים נוספים בעקבות שיגור כטב"ם מעיראק לצפון רמת הגולן.
ב-23 בדצמבר 2024 בעקבות חשש מתקיפה ישראליות בעיראק ונפילת משטר אסד בסוריה, המיליציות הפרו-איראניות בעיראק הגיעו להסכם עם ראש ממשלת עיראק על הפסקת הפעולות הצבאיות נגד ישראל.
טקטיקה ואמצעי לחימה > ישראל > אמצעי לחימה

במהלך מלחמת חרבות ברזל, אמצעי לחימה רבים עברו טבילת אש מבצעית.
באוקטובר 2023 נגמ"ש ה"איתן" הופעל מבצעית לראשונה במסגרת הלחימה נגד מתקפת הטרור והרג מספר מחבלים שחדרו לאזור זיקים באמצעות ירי מקלעים. במלחמה נעשה שימוש מבצעי ראשון בפצצת מרגמה "עוקץ פלדה" ותקיפה ימית מבצעית ראשונה של ספינת סער 6 באמצעות תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. כמו כן נעשה שיגור מבצעי ראשון של רקטת "רומח" ממשגר מנתץ לעבר מטרה צבאית של חמאס בעזה, שפגעה ברמת דיוק גבוהה. לאחר מכן נעשה שימוש גם במשגר רקטות "להב" על מנת לשגר כ-100 רקטות "רומח" על מטרות ברצועה. במהלך התמרון הקרקעי נכנסו לשימוש טילי כתף אמריקאיים שצה"ל נתן להם את השמות "חולית" ו"יתד", והם בעלי רש"ק כבד יותר מה-M72 לאו והמטאדור. על פי הערכות של חוקרים השתמשה ישראל בטיל מסוג אנקור כחול או טיל דומה בתקיפתה באיראן בלילה בין 18 ל-19 באפריל 2024.
בנוסף, נעשה שימוש מבצעי במקלע נגב NG7 (מכונה בצה"ל "נגב 7"), בכוונת "פגיון" (ששיפרה את דיוק הירי ב-350%) ובאמצעי ראיית הלילה "עידו". צה"ל הפעיל באופן נרחב צלפים שהיו חמושים ב-M24 צה"לי משודרג, ברק 338, בארט MRAD ובארט REC10 המותאמים ללוחמה בשטח בנוי והם הרגו מאות מחבלים בירי מדויק. יחידת האיסוף ניצן 636 מפעילה רחפנים מסוגים שונים.
במהלך הלחימה בוצע שימוש מבצעי ראשון של רכב ממוגן מדגם "בארי". כחלק מהתמרון היבשתי נעשה שימוש רב בדחפורי די-9 משוריינים מכל הדגמים (L,N,R) וכן שימוש מבצעי ראשון ב"פנדה" – דחפור די-9 רובוטי נשלט מרחוק. בקרב ברפיח עשה צה"ל שימוש בנגמ"שי M-113 נשלטים מרחוק, שהיו חמושים ברקטות ובמצלמות תצפית 360 מעלות. הנגמ"שים משמשים כחימוש משוטט, לסיור ותצפית וכן למשימות לוגיסטיות. בד בבד עם שימוש בכלי נשק ומערכות חדשות, צה"ל השמיש מחדש טנקי מרכבה סימן 3, על מנת שיסייעו במגננה תוך פינוי אמל"ח מתקדם יותר ללחימה. טנקים אלה פעלו במסגרת יחידת עוף החול.
במהלך המלחמה קיבלה ישראל סיוע צבאי רב ממספר מדינות, ארצות הברית הייתה התורמת המרכזית, וסייעה לישראל במגוון רחב של דרכים ולאורך כל תקופת המלחמה. מתחילת המלחמה ועד יוני 2024 העבירה ארצות הברית לישראל לפחות 14 אלף פצצות MK-84 במשקל 908 ק"ג (2,000 פאונד), 6,500 פצצות במשקל 225 ק"ג (500 פאונד), 3,000 טילי אוויר-קרקע מונחים מדגם "הלפייר", 1,000 פצצות חודרות בונקרים, 2,600 פצצות חכמות חודרות בונקרים שמוטלות מהאוויר ותחמושת נוספת. ביוני 2024 עצר ממשל ביידן זמנית אספקה של פצצות במשקל 2,000 פאונד, לאחר מספר תקריות בהן השתמשו בפצצות אלה באזורים מאוכלסים.
טקטיקה ואמצעי לחימה > ישראל > לוחמה אווירית

חיל האוויר הישראלי הפעיל את כל טייסות הקרב, טייסות המסוקים וטייסות הכטמ"ם לתקיפת מטרות וסיוע באש לכוחות היבשה. מטוסי F-15 (רעם ובז), מטוסי F-35I אדיר ו-F-16 לסוגיו השונים יירטו איומים אוויריים בנוסף לתקיפות. מערך מסוקי הקרב הפעיל את כל מסוקי ה-AH-64 אפאצ'י במהלך המלחמה ובעקבות כך הוחלט על הזמנת טייסת אפאצ'י נוספת. כלי הטיס הבלתי מאוישים של חיל האוויר ביצעו גיחות תקיפה ומודיעין. חיל האוויר הישראלי ויחידה 5252 של חיל התותחנים הרבו להשתמש בכלי טיס בלתי מאוישים מסוג הרמס 450 "זיק" לתקיפת והשמדת חוליות טרור ותשתיות טרור, הן ברצועת עזה והן בגבול ישראל–לבנון. כ-500 מחבלים נהרגו בידי יחידה 5252.
במהלך המלחמה התמודד מערך ההגנה האווירית בלחימה רב-זירתית עם מספר רב של איומים, ששוגרו מזירות שונות ברחבי המזרח התיכון. במטח הראשון שנורה מרצועת עזה לישראל כחלק ממתקפת הפתעה ב-7 באוקטובר בשעה 6:28 נורו בתוך 4 שעות כ-3,000 רקטות לעבר ישראל. מדובר במתקפה האווירית הגדולה ביותר לעורף מדינת ישראל אי פעם. עם כניסת הכוחות הקרקעיים לתמרון ברצועה, נראתה ירידה משמעותית בכמות שיגור הטילים וקצב השיגורים מעזה פחת מכ-1,000 רקטות בממוצע בימים הראשונים לסביבות 100–150 ביממה בהמשך החודש הראשון. בסה"כ נורו לעבר שטח מדינת ישראל כ-9,500 שיגורים במהלך החודש הראשון למלחמה.
מערך ההגנה האווירית נפרס בפריסה הגדולה והרחבה ביותר שלו אי פעם, המכוונות הן לזירה הצפונית והן לזירה הדרומית. לראשונה, כלל אמצעי ההגנה האווירית של צה"ל נפרסו והופעלו בפריסת שיא של סוללות הגנה אויירית ברחבי הארץ, ובהם סוללות כיפת ברזל, יהלום (פטריוט), חץ, קלע דוד (שרביט קסמים) וכיפת מגן (כיפת ברזל ימית המופעלת על ידי חה"י), לצד אמצעי הגנה נוספים כמו לוחמה אלקטרונית, שהפילו מטרות עוינות בשמיים.
במלחמה נעשה שימוש מבצעי ראשון במערכות ההגנה האווירית "חץ 2" ו"חץ 3": ב-31 באוקטובר חץ 2 יירט מעל הים האדום טיל בליסטי ששיגרו החות'ים מתימן וב-4 בנובמבר יירט רקטת קרקע-קרקע מדגם עיאש 250 ששיגר חמאס מרצועת עזה לעבר אילת; ב-9 בנובמבר יירט חץ 3 מחוץ לאטמוספירה טיל בליסטי ששיגרו החות'ים. לצד מערכות ה"חץ" נעשה שימוש רב בכיפת ברזל וקלע דוד ליירוט רקטות ארטילריות וכלי טיס בלתי מאוישים עוינים. ב-8 באפריל 2024 מערכת כיפה ימית על גבי סער 6 רשמה יירוט בכורה כשהפילה כטב"ם ליד אילת. מערכת ה"חץ" רשמה יירוטי בכורה מבצעיים באמצעות מיירטי חץ 2 וחץ 3, כולל יירוטים של טילים בליסטיים מחוץ לאטמוספירה. הפעילות הגיעה לשיא בתקיפה האיראנית על ישראל ב-13 ו-14 באפריל 2024, שבה יירט מערך ההגנה האווירית לצד מטוסי חיל האוויר טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים שלראשונה שוגרו מאדמת איראן. מערכות ההגנה האווירית הישראליות יחד עם קואליציית ההגנה האווירית הבין-לאומית רשמו 99% הצלחה, דבר שנחשב להישג היסטורי בתולדות הלוחמה האווירית.
ב-30 באפריל 2024, הודיע חיל האוויר על סגירת סוללות היהלום (פטריוט) במערך ההגנה האווירית. ב-21 במאי 2024, הודיע צה"ל על פתיחתו מחדש של גדוד 139 במערך ההגנ"א כגדוד "כיפת ברזל" נוסף לאור הצורך המבצעי לחַלק את מרחבי הפיקוד בצורה שתאפשר ניהול לחימה מותאם לגזרות הפעילות השונות. נכון ל-10 ביוני 2024 מתחילת המלחמה שוגרו לעבר מדינת ישראל מעל 19,000 שיגורים מכלל הזירות, בנוסף מעל 150 כטב"מים יורטו על ידי מערך ההגנה האווירית.
טקטיקה ואמצעי לחימה > ציר ההתנגדות > ארגוני הטרור ברצועת עזה

אחרי טבח שבעה באוקטובר המשיך חמאס בניסיונות חדירה דרך היבשה והים. מחבלי חמאס השתמשו במגוון רובי סער, הן רובי קלשניקוב למיניהם (AK-47 ו-AK-74), הן רובים סיניים מדגמי AK-56 (אנ') ונורינקו QC (אנ') (שהוא העתק סיני לא מורשה של ה-M16 האמריקאי). האחרון שימש בעיקר את יחידת הנוח'בה והקומנדו של חמאס. המחבלים עשו שימוש רב ב-RPG-7 והעתקים לא מורשים שלו, לצד שימוש בטילי נ"ט מתקדמים יותר. כמו כן, חמאס החל להשתמש ברחפנים לצורכי תקיפה, וצה"ל יירט אותם.
לאחר המתקפה, המשיך חמאס בירי רקטות על עוטף עזה, השפלה וגוש דן, מולם השתמשה ישראל בכיפת ברזל. ב-13 באוקטובר שיגר רקטת עיאש 250 לעבר הצפון, אך זו יורטה על ידי קלע דוד. ב-4 בנובמבר שיגר רקטת עיאש 250 לעבר אילת, אך היא יורטה בידי מערכת חץ 2. חמאס משתמשים גם בטיל נ"ט מונחה מתוצרת סין. טיל הנ"ט HJ-8L הוא חלק ממשפחת טילי HJ-8 הסינית שמיוצרת מאז 1985, כאשר האות L משקפת את המילה "Light" (קל). משגר HJ-8L יכול לכלול שני טילים: אחד בעל טווח של 3 ק"מ ואחד גדול יותר ל-4 ק"מ.
חמאס פיתח רשת מנהרות לחימה ברצועת עזה. כאשר צה"ל נכנס לרצועת עזה, חמאס הפיץ סרטונים שבהם אנשיו מגיחים ממנהרות נסתרות כשהם חמושים ברקטות נ"ט (לרוב מדגם RPG-7) וטילי נ"ט (לרוב מדגם קורנט) ומטענים, מְשגרים את הנ"ט על הכלים ומצמידים מטענים לכלי הרכב המשוריינים של צה"ל. מערכת "מעיל רוח" הישראלית יירטה טילים אלו. בישראל פותחו כלים ללוחמת מנהרות ובפרט להריסתן של מנהרות.
לכל אורך המלחמה, כולל במתקפת הפתע ובמהלך התמרון הקרקעי, חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הרבו להשתמש באזרחים ובתשתיות אזרחיות כמגן אנושי, כולל בתי חולים ובפרט בבית החולים שיפא, שבו הוחזקו חטופים ומתחתיו נחשפה רשת מנהרות טרור של חמאס. גם בבתי החולים רנתיסי וכמאל עדואן נחשפו תשתיות טרור. אמצעי לחימה ותחמושת, כולל רקטות ארטילריות, הוסתרו בבתים, מתחת למיטות ילדים, בגני ילדים, במסגדים ובבתי ספר ומשגרי רקטות מוקמו ליד תשתיות אזרחיות, כולל בצמוד למסגדים. חלק מהקרבות התנהלו כאשר מחבלים תקפו את כוחות צה"ל מתוך בתי ספר ומסגדים. בנוסף, אמצעי לחימה ותחמושת הוסתרו בתוך מבנים של אונר"א ובשקי סיוע הנושאים את סמל הארגון.
כחלק מהלחימה, הם נהגו לצאת ממקומות המחבוא שלהם בבגדים אזרחיים או אימוניות – לפני שהם החלו לירות על חיילי צה"ל, או להצמיד מוקשים לרכב שלהם, או לירות רקטות ממשגרים באזורים אזרחיים. הם נהגו למלכד בתים נטושים בחומרי נפץ ובחוטי מעידה, לפעמים פיתו חיילי צה"ל להיכנס למבנים הממולכדים על ידי פיזור סימנים לנוכחות של חמאס.
ביוני 2024, דווח ה"החישוב האכזרי של ראש עזה: שפיכות דמים אזרחית תעזור לחמאס", שאבדות גבוהות של אזרחים ייצרו לחץ עולמי על ישראל, אמר יחיא סינוואר.
טקטיקה ואמצעי לחימה > ציר ההתנגדות > חזבאללה בלבנון

חזבאללה פעל בגבול ישראל–לבנון וביצע ירי נק"ל, צלפים, נ"ט ומרגמות על מוצבי צה"ל, על גדר המערכת, על מתקני תצפית ועל יישובים צמודי גדר. כמו כן אִפשר חזבאללה לחוליות טרור פלסטיניות לבצע פיגועי חדירה, מטעני חבלה וירי נגד ישראל בגבול הצפון, וכן לבצע ירי תלול מסלול לעבר ערים ויישובים ישראליים בצפון. בהמשך הגדיל חזבאללה את כמות פיגועי הנ"ט, וחוליות טרור שיגרו עשרות טילי נ"ט כל שבוע לכל אורך הגזרה, גם על מטרות אזרחיות, ורבות מהן נהרגו על ידי צה"ל. החל מאמצע נובמבר הגביר חזבאללה את כמות הירי הרקטי לעבר ישראל לעשרות שיגורים ליום, ואת התדירות של שליחת כטב"מים מתאבדים לתוך ישראל (רובם יורטו). החל מדצמבר הגדיל חזבאללה את כמות פיגועי הנ"ט ואף השתמש בטילי קורנט EM שלהם טווח של 10 ק"מ וטילי אלמאס 3 שלהם טווח של 16 ק"מ, על מנת לפגוע בבסיסים מרכזיים של צה"ל בצפון ובבתים של אזרחים ביישובים הסמוכים לגבול. בתגובה הגביר צה"ל את הסיכולים הממוקדים נגד מפקדי שטח בכירים של חזבאללה, ובפרט של כוח רדואן, והרג מספר מפקדים בכירים ויועצים איראנים.
ב-1 באוקטובר 2024, פחות מיממה לאחר הפתיחה הרשמית של התמרון הקרקעי בלבנון, חשף דובר צה"ל כי במהלך החודשים שקדמו לתמרון הקרקעי בוצעו עשרות מבצעים חשאיים של צה"ל שהכינו את הקרקע לתמרון, חלקם הגיעו לעומק של 5–10 ק"מ בתוך שטח לבנון, במטרה לאתר ולהשמיד את יכולות חזבאללה במקום. הפעולות כוונו נגד תשתיות של כוח רדואן, כולל רשת מנהרות תת-קרקעיות מלאות באמצעי לחימה, שיועדו לשמש את חזבאללה בעת הפלישה לישראל. בפשיטות הקומנדו נוטרלו מנהרות רבות ונלקחו ללמידה מפות, מסמכים ואמל"ח רב שכלל נשק קל, רובי צלפים, רקטות RPG, טילי נ"ט, מוקשים ומטעני חבלה. אמל"ח רב נוסף הושמד בשטח.
דובר צה"ל חשף תיעודים של "תוכנית לכיבוש הגליל", שאליה נערך חזבאללה במשך 15 שנים, שכללה מתחמי תת-קרקע שפעילי חזבאללה הכינו במשך השנים, תוך חימושם בכלי נשק רבים, על מנת להוציא מתקפת פתע על יישובי הצפון בדומה למתקפת הפתע שהוציא חמאס ב-7 באוקטובר 2023, וכן מפות שיועדו לחלוקה לפעילי חזבאללה לשם מטרה זו. ב-14 באוקטובר חשף צה"ל מנהרה באורך כ-800 מטרים בלב שכונה אזרחית בדרום לבנון, שאובזרה באמצעי לחימה רבים כולל טילי מסוקים, פגזים ואופנועים, ואמצעי שהייה לזמן ממושך, כחלק מהתוכנית לכיבוש הגליל.
לפי דיווח בוול סטריט ג'ורנל מנובמבר 2024, בצה"ל הופתעו מכמות, היקף ואיכות הנשק הרוסי שנתפס במעוזי חזבאללה בדרום לבנון. כ-60%-70% מכלל הנשק ואמצעי הלחימה שצה"ל תפס בימים הראשונים של הלחימה בדרום לבנון היו מתוצרת רוסיה – חלקם ישנים, מימי ברית המועצות, וחלקם חדישים מאוד ויוצרו בשנת 2020. בצה"ל לא יודעים לקבוע בוודאות אם רוסיה העבירה את הנשק ישירות לחזבאללה, או שהוא הועבר למחסני הצבא הסורי ומשם "זלג" לחזבאללה. הנשק שבאמצעותו פגע חזבאללה בהכי הרבה חיילי צה"ל במלחמה הוא טיל הנ"ט הרוסי "קורנט" שנמצא בדרום לבנון בכמות גדולה ובדגמים חדישים.
טקטיקה ואמצעי לחימה > ציר ההתנגדות > ארגוני טרור אחרים

החות'ים נמצאים בתימן, מרחק של למעלה מאלף קילומטר מישראל, דבר שהקשה עליהם להיכנס לעימות ישיר עם ישראל. מסיבה זו הם שיגרו טילים ארוכי טווח כגון טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים מתאבדים מתוצרת איראנית. רובם יורטו בידי מערך ההגנה האווירית של ישראל, רובם מעל ים סוף מחוץ לשטח ישראל. בעקבות הכישלון לפגוע בישראל באמצעות טילים, החלו החות'ים בתקיפת אוניות אזרחיות בטענה שהן בבעלות ישראלית ואף פרסמו שמות של ישראלים שלכאורה היו על הסיפון. בהמשך הרחיבו את הפגיעות גם לאוניות שאינן בבעלות ישראלית אך עושות דרכן לנמלים ישראליים, וגרמו לחברות ספנות גדולות לחדול משיט בים סוף. כהתמודדות עם פעילות חבלנית זו פתחה ארצות הברית במבצע שומר השגשוג, שבו כוח הגנה ימי רב-לאומי שומר על חופש התנועה בים סוף.
בנוסף לארגוני הטרור הפלסטיניים, חזבאללה והחות'ים, ארגוני טרור ומיליציות נוספות ביצעו מספר תקיפות נגד ישראל וארצות הברית. עם הארגונים הללו נמנים אמל, אל-חשד א-שעבי וגדודי חזבאללה.
אבידות והרס > בצד הישראלי > הרוגים ופצועים

במתקפת הפתע נרצחו ונהרגו כ-1,163 ישראלים וזרים, ביניהם כ-766 אזרחים, 334 חיילי צה"ל, 60 שוטרי משטרת ישראל ועשרה אנשי שירות הביטחון הכללי. בין האזרחים הזרים שנרצחו נמנים אמריקאים, צרפתים, ארגנטינאים, תאילנדים, נפאלים, אוקראינים ואזרחי מדינות נוספות. מעדויות חיילים וכוחות זק"א, ההרג רובו בוצע בירי, אך ניכר שחלק מגופות ההרוגים הושחתו, כולל תיאורים של עריפת ראשים, שיסוף גרונות, מלכוד גופות במִטענים, ברימונים ושריפת גופות. כמו כן התגלו עדויות למקרי אונס והתעללות מינית בנשים בטרם נרצחו. פעולות הטבח תועדו בשידור חי ובסרטונים שהופצו ברשתות החברתיות. בחלק מהעדויות צפו ללא צנזורה גם גורמים מדיניים. בעוד שתחקירים של "ידיעות אחרונות" ו"הארץ" אישרו כי צה"ל הפעיל נוהל חניבעל ב-7 באוקטובר, המספר המדויק של ישראלים שנהרגו מכוחות צה"ל אינו ידוע.
בלוחמה ברצועת עזה נהרגו עוד 407 חיילי צה"ל, בהם 15 שנהרגו במהלך פיגועים ופעולות ביהודה ושומרון, ו-84 שנהרגו בתקיפות חזבאללה בגבול ישראל–לבנון. 46 אזרחים נהרגו בתקיפות חזבאללה, בהם אזרח הודי אחד.
יותר מ-24,184 פצועים הובאו לבתי חולים, בהם המרכזים הרפואיים סורוקה, קפלן, שמיר, שיבא, ברזילי, בילינסון, וולפסון ואיכילוב.