stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בתוניסיה
היסטוריה > לאחר האביב הערבי

לאחר המהפכה התוניסאית והבחירות לאספה המכוננת של תוניסיה ב-2011 (אנ'), השר לזכויות אדם וצדק מעברי, סמיר דילו, העיר בערוץ בטלוויזיה הלאומית כי "הומוסקסואליות אינה סוגיה של זכויות אדם, אלא מצב הזקוק לטיפול רפואי". פעילי הארגון אמנסטי אינטרנשיונל גינו את אמירתו לאחר מכן.
ביוני 2012 הממשלה התוניסאית דחתה את המלצת ועדת האו"ם לזכויות אדם לבטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה במדינה וטענה כי "מדובר במושג מערבי העומד בסתירה לאסלאם ולתרבות התוניסאית". מבקרי עמדת הממשלה טענו באופן אירוני שהחקיקה לאיסור פעילות הומוסקסואלית הועברה תחת ממשלת תוניסיה הצרפתית, אם כי לצרפת המטרופוליטנית עצמה לא היו חוקים כאלה באותה עת.
מעמד בחוק > בדיקות אנאליות כפויות

לאורך השנים ממשלת תוניסיה השתמשה בעבר בבדיקות אנאליות כפויות כדי להוכיח האם הנאשמים הם בעלי נטייה מינית הומוסקסואלית ובכך לקבוע אם ביצעו "מעשי סדום". הפרקטיקה זכתה לביקורת שליליות רבות מצד ארגוני זכויות אדם ורופאים, בעוד אם הפרט, שהואשם בהומוסקסואליות, יסרב להיבדק באופן אנאלי, השלטונות יראו בסירוב כעדות לאשמה. עם זאת, דה פקטו, מדיניות זו ממשיכה להיות מיושמת גם בהווה. נכון ל-2019, דיווחים של עמותות מקומיות עבור זכויות אדם ואיגודי להט"ב מאשרים כי בדיקות אנאליות עדיין נקבעו על ידי בתי המשפט כדי לקבוע אם החשודים הם בעלי נטייה מינית הומוסקסואלית בשנים 2018 ו-2019. ביוני 2017 נער בן 16 נידון ל-4 חודשי מאסר בגין קיום פעילות הומוסקסואלית לאחר שסירב לעבור בדיקה אנאלית.
בספטמבר 2017 הסכים השר הממונה על היחסים עם גופים חוקתיים, חברה אזרחית וארגוני זכויות אדם, מהדי בן גרביה, להפסיק בדיקות אנאליות כפויות כהוכחה להומוסקסואליות. בן גרביה הצהיר לסוכנות הידיעות הצרפתית כי הרשויות עדיין יכולות לבצע בדיקות אנאליות לגברים החשודים בפעילות הומוסקסואלית, אך לא ניתן עוד לבצע את הבדיקות הללו "בכוח פיזי או מוסרי או ללא הסכמת האדם הנוגע בדבר". בנוסף, בן גרביה הצהיר כי תוניסיה "מחויבת להגן על מיעוטים מיניים מכל צורה של סטיגמטיזציה, אפליה ואלימות. החברה האזרחית צריכה להיות מוכנה תחילה לשינוי כזה במדינה מוסלמית".
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

תוניסיה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור). על פי סקר משנת 2014 שנערך במדינה על ידי האיגוד הבינלאומי "ILGA", כ-18% הנסקרים היו בעד הכשרה של נישואים חד-מיניים בתוניסיה, כאשר 61% התנגדו.
בשנת 2020 אישרו השלטונות בתוניסיה איחוד משפחות של זוג חד-מיני אשר נישא בחו"ל, מהלך שדווח בתחילה כ-"הכרה עקיפה בנישואים חד-מיניים", אך הממשלה הצהיר כי אינה מכירה בנישואים חד-מיניים בעוד ייתכן שהאישור היה "פיקוח מנהלי".
הגנה מפני אפליה

לא קיימים חוקים שמעניקים הגנה משפטית מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בתוניסיה.
זהות מגדרית

לא קיימת הכרה משפטית עבור טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית בתוניסיה עבור שינוי מגדרם במסמכי זהות רשמיים. ב-22 בדצמבר 1993 דחה בית המשפט לערעורים בתוניס בקשה של אישה טרנסג'נדרית לשנות את מגדרה המשפטי (מעמד אזרחי) מזכר לנקבה. עם זאת, בשנת 2018, טרנסג'נדר תוניסאי הצליח לשנות את מגדרו המשפטי בפסק דין שתואר בתקשורת הבינלאומית כ-"מהפכני".
תנאי מחיה

בשנת 2015, שמס, הוקם כארגון זכויות הלהט"ב הראשון של תוניסיה. ב-18 במאי 2015 קיבל הכרה ממשלתית רשמית כארגון. ב-10 בדצמבר 2015 ביום זכויות האדם הבינלאומי הצטרף הארגון לקבוצות פעילים מקומיות כדי למחות על האפליה המתמשכת נגד אזרחי להט"ב בתוניסיה. לאורך השנים, הוקמו כ-7 קבוצות שונות למען זכויות להט"ב בתוניסיה בהן: שמס, מוג'ודין, דאמז, צ'ופ, קלמטי, אלוואני וקוויר של בלד. במאי 2016 מספר עמותות להט"ב ארגנו אירוע גאווה דיסקרטי בבירה תוניס. האגודות ארגנו בנוסף אירועים והפגנות פומביות לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה באותו החודש.
תחנת רדיו מקוונת שמשרתת את חברי קהילת הלהט"ב התוניסאית החלה לפעול בדצמבר 2017 אשר על פי הערכות, התחנה מוגדרת כראשונה מסוגה בשפה הערבית.
תנאי מחיה > מדיה

במרץ 2011 הושק המגזין המקוון הראשון של תוניסיה עבור קהילת הלהט"ב במדינה, "Gayday". כריכות הפרסומים החלו לכלול סיפורים וראיונות הקשורים לאזרח להט"ב במדינה ומאמרים באנגלית וצרפתית.
ב-2012 נפרץ אתר המגזין כאשר האקרים הומופובים השתלטו על חשבונות הדוא"ל, הטוויטר והפייסבוק שלו. הפריצות התרחשו בשיאו של קמפיין בינלאומי שהמגזין לקח חלק בו להעלאת המודעות לגבי רציחות אימואים בעיראק כולל הומוסקסואלים על ידי המדינה האסלאמית. בהתייחסו לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה, פאדי קרוז', העורך הראשי והיוצר של המגזין הצהיר בראיון בשנת 2012 באומרו "קהילת הלהט"ב התוניסאית מגבשת באופן דיסקרטי את בסיס התמיכה שלה".
תנאי מחיה > קולנוע

מספר סרטים תוניסאים נוצרו לאורך השנים שעוסקים ברומנטיקה הומוסקסואלית, שכוללים בין היתר את איש האפר (1986), בדווין האקר (2003), פרח השכחה (2005), המחרוזת (2010), והיסטוריות של תוניס (2011).
בינואר 2018 התקיים בהצלחה פסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין אשר נוסד על ידי הארגון מוג'ודין, והיה לפסטיבל הסרטים הראשון אי פעם שצוין בקרב אזרחי להט"ב בתוניסיה ובצפון אפריקה בכלל. המהדורה השנייה של הפסטיבל נערכה ב-22–25 במרץ 2019 במרכז הבירה תוניס.
תנאי מחיה > פוליטיקה

בשנת 2019 לקראת הבחירות לנשיאות תוניסיה באותה שנה, עורך הדין ופעיל זכויות הלהט"ב מוניר באטור הכריז על מועמדותו לנשיאות, מה שהפך אותו לגבר ההומוסקסואל הגלוי הראשון שהתמודד לנשיאות בתוניסיה ובעולם הערבי בכלל.
להט"ב תוניסאים ידועים

אויסם בלגזם (אנ'), שחקן כדורגל לשעבר, סופר ויזם הומוסקסואל תוניסאי-צרפתי.
קוקה מקוויר (אנ'), אמן ופעיל זכויות להט"ב קווירי תוניסאי-צרפתי.
איכה סנוסי (אנ'), אמנית קווירית תוניסאית-צרפתייה.
מוניר באטור (אנ'), פוליטיקאי, עורך דין ופעיל זכויות להט"ב הומוסקסואל תוניסאי-צרפתי.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (עונש: 3 שנות מאסר)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר: 
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: 
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
זכויות להט"ב במזרח התיכון
טסמניה ברלין

טסמניה ברלין (בגרמנית: SV Tasmania Berlin) הוא מועדון כדורגל גרמני השוכן ברובע נויקלן שבברלין, אשר בסיום עונת 2020/21 עלתה לליגה הרביעית בחשיבותה בגרמניה.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – טסמניה 1900 ברלין
קודמו של המועדון, היה טסמניה 1900 ברלין (SC Tasmania 1900 Berlin), שסבל מבעיות כלכליות מתחילת שנות ה-70, ולכן שחקני הקבוצה החובבנית והנוער החליטו להקים מועדון משלהם ב-3 בפברואר 1973, אותו כינו בשם SV Tasmania 73 Neukölln. מאוחר יותר באותה שנה, מועדון הבונדסליגה לשעבר, טסמניה 1900 ברלין, הוכרז כפושט רגל והתפרק. פקידי ושחקני מועדון רבים הלכו בעקבותיהם כדי לתמוך בקבוצה החדשה בניוקולן.
טסמניה 73 שיחקה בעונות 1997–1998 וב-1998–1999 בליגה הרביעית דאז NOFV-Oberliga Nord. בדצמבר 2000 שונה שמו של המועדון ל-SV Tasmania-Gropiusstadt 1973. בעונת 2007/08 טסמניה התמודדה בליגה החמישית בחשיבותה (הליגה הברלינאית). לאחר ארגון מחדש של הליגה ושתי ירידות ברציפות, המועדון שיחק בעונת 2009/10 בליגה השמינית, בזירקסליגה, לפני שסיימה במקום השני ועלתה ללאנדסלגה ברלין סטאפל 2 (VII) לעונת 2010/11. בשנת 2011, שמו של המועדון שונה ל-SV Tasmania Berlin . לאחר שסיימה ראשונה בעונת 2011/12 המועדון חזר לליגה הברלינאית. טסמניה זכתה בעונת 2018/19 ועלתה לליגה NOFV-Oberliga, הליגה החמישית, בעונת 2019/20 ולאחר עונת 2020/21 עלתה לליגה הרביעית.
אצטדיון הקבוצה

המשחקים הביתיים של טסמניה מתקיימים ב-Werner-Seelenbinder-Sportpark בברלין-נויקלן, בעל 3,000 מושבים, ישירות ליד אתר נמל התעופה ברלין-טמפלהוף.
תארים

זכייה: 1997, 2019
זכייה: 2014, 2015
הערות שוליים

↑  Grüne, Hardy; Karn, Christian (2009). Das große Buch der Deutschen Fußballvereine (בגרמנית). Kassel: AGON Sportverlag. p. 58/348. ISBN 978-3-89784-362-2.
יונגרמנאים

| יונגרמנאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: טחבי כבד
מחלקה:: יונגרמנאים
סדרות
 Porellales  Ptilidiales  Jungermanniales
שם מדעי
 Jungermanniopsida ‏סטוטלר וקרנדול-סטוטלר
יונגרמנאים (שם מדעי: Jungermanniopsida) הם מחלקה של טחבי כבד שהם צמחים שאינם וסקולריים. היונגמנאים מתאפיינים בגמטופיט בעל עלעלים.
טרן, מלך הפיקטים

טרן (באנגלית: Taran mac Ainftech; נפטר ב-699 לערך) בנו של איינפטך (Ainftech) היה מלך הפיקטים. טרן מלך כארבע שנים, החל משנת 692 ועד הדחתו בשנת 696.
קורות חיים

טרן, הקרוי על שמו של אל הרעם הגאלי טרניס, היה בנו של איינפטך - שם שנכתב במספר צורות (ובהן אמפרדך (Amfredech), אטיפידיך (Entifidich), אנפודך (Anfudeg) ואמפודך (Amfodech)).
ככל הנראה היה טרן אחיו של המלך נכטאן השלישי, וייתכן שאימו הייתה הנסיכה הפיקטית דר איליי.
על פי חלק מהרשימות טרן מלך 14 שנים, אולם מדובר בכתיב לטיני ולכן מדובר שהאות x המסמלת 10 שנים נכתבה בטעות ומדובר ב-4 שנים בלבד.
על פי "דברי ימי אלסטר" נכתב שאיינפטך ובניו נהרגו בבואנדו, וייתכן שהכוונה לטרן ואביו או לאביו של טרן ואחד מאחיו.
על פי "דברי ימי אלסטר" הודח טרן בשנת 696, ואילו "דברי ימי טיגרנאך" מתארכים את ההדחה לשנת 697. "דברי ימי אלסטר" מציינים כי טרן ברח לאירלנד בשנת 698.
את טרן ירש ברידיי הרביעי, מלך הפיקטים.
טרמרקטיים

| טרמרקטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: דוביים
תת־משפחה:: טרמרקטיים
שם מדעי
 Tremarctinae ‏מריאם וסטוק, 1925

שחזור של דוב הבולדוג
טרמרקטיים המכונים דובים קצרי-פנים (שם מדעי: Tremarctinae) היא תת-משפחה של יונקים דמויי כלב ממשפחת הדוביים שחיו החל מסוף תקופת המיוקן עד הפליסטוקן. כיום יש רק נציג אחד מקבוצה זו - דוב המשקפיים (Tremarctos ornatus), שהוא הדוב היחיד החי בטבע באמריקה הדרומית.
מוצא הטרמרקטיים באמריקה הצפונית, ובמהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה עברו חלק מהמינים לאמריקה הדרומית, לרבות סוג הדוב הגדול ביותר מעולם - הארקטותריום, שהגיע למשקל 2.5 טונות בממוצע. באמריקה הצפונית שלט אז דוב ענק נוסף - דוב הבולדוג, שכונה כך עקב מבנה הלסתות שלו שעוצבו לנשיכה חזקה של טרפו, והגיע למשקל של 900 קילוגרם. רבים מהם התפתחו לטורפי-על קרניבורים כמעט לגמרי. עם זאת, הדובים הקטנים יותר במשפחה היו אוכלי כל, בדומה לדוב המשקפיים המודרני.
דובים אלה נחשבים לרחוקים יחסית משאר הדובים והם קרובי האיילורופודים, בה מצוי הפנדה הענקית.
מיון

סוג פליוארקטוס (Plionarctos ) - נכחד
מין Plionarctos harroldorum
מין Plionarctos edensis
סוג דוב הבולדוג (Arctodus ) - נכחד
מין Arctodus simus
מין Arctodus pristinus
סוג ארקטותריום (Arctotherium ) - נכחד
מין Arctotherium angustidens
מין Arctotherium vetustum
מין Arctotherium wingei
מין Arctotherium bonariense
מין Arctotherium tarijense
סוג טרמרקטוס (Tremarctos )
מין דוב המשקפיים (Tremarctos ornatus)
מין דוב משקפיים פלורידה (Tremarctos floridanus) - נכחד
יואב שוהם

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1956 (בן 68) ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, בינה מלאכותית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל 
 מנחה לדוקטורט:  קווין מקדרמוט 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  קווין לייטון-בראון, Ryan W. Porter, Karen Arman Pivazyan, Eugene Nudelman, Samuel Sze Ming Ieong, Christopher Archibald, Michael Munie, Thuc Vu, Sarah Rebecca Thomas, Nita Goyal, Marko Balabanovic, Pedrito Maynard-Reid, II, Eyal Mozes, Ari Kristinn Jonsson, Ron Kohavi, רונן ברפמן, Fangzhen Lin 
 פרסים והוקרה:  פרס ACM - AAAI Allen Newell (2012)  עמית האגודה האמריקאית לבינה מלאכותית (1998)  עמית ACM (2012) 
 אתר רשמי
 
יואב שוהם (נולד ב-22 בינואר 1956) הוא פרופסור אמריטוס למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד. מחקריו עוסקים בבינה מלאכותית, בתחום מערכות מרובות סוכנים ובתורת המשחקים.
ביוגרפיה

שוהם סיים תואר ראשון בטכניון. לאחר התואר רצה להתמחות בבינה מלאכותית, אך הענף היה בחיתוליו בארץ ולכן בשנת 1982 נסע לאוניברסיטת ייל כדי להמשיך את לימודיו. בשנת 1987 קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ייל והמשיך ללימודי פוסט-דוקטורט במכון ויצמן למדע. בשנת 1987 החל ללמד באוניברסיטת סטנפורד ושם לימד עד 2015.
שוהם הקים מספר חברות העוסקות בעסקים מקוונים. המוכרת ביותר בהם היא חברת טריידינג דיינמיקס, אשר עסקה בניהול מכרזים מקוונים. החברה נמכרה לחברת אריבה תמורת 458 מיליון דולר. בשנת 2014 פיתח יחד עם פרופ' דן אריאלי אפליקציית ניהול זמן בשם Timeful, שנמכרה בשנת 2015 לחברת גוגל.
בשנת 2016 יזם שוהם את ״מדד הבינה המלאכותית״ (AI Index) שהושק פומבית בסוף 2017.
שוהם הוא מנכ"ל ומייסד משותף (יחד עם פרופ' אמנון שעשוע ואורי גושן) של חברת ההזנק AI21 Labs, העוסקת ביישומי בינה מלאכותית.
הוא נשוי בשנית לנועה אליאסף-שוהם, ממייסדי מכון ראות, ואב לארבעה ילדים.
ספריו

Multiagent Systems: Algorithmic, Game Theoretic and Logical Foundations, Y. Shoham and K. Leyton-Brown, Cambridge University Press, 2009
Essentials of Game Theory: A Concise, Multidisciplinary Introduction, K. Leyton-Brown and Y. Shoham Morgan Claypool Publishers, 2008
Combinatorial Auctions, P. Cramton, Y. Shoham, and R. Steinberg (editors), MIT Press, 2006
Artificial Intelligence Techniques in Prolog, Morgan Kaufman Publishers, 1994
Reasoning about Change: Time and Causation from the Standpoint of Artificial Intelligence, MIT Press, 1988
הערות שוליים

↑  אסף גלעד, אקזיט לדן אריאלי ויואב שוהם: גוגל רכשה את אפליקציית Timeful, באתר כלכליסט, 4 במאי 2015
↑   אתר האינטרנט הרשמי של AI21 Labs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524239805171  ACM DL: 81100437589  BIBSYS: 90412799  BnF: cb13603827k (data)  CiNii: DA02357669  dblp: s/YoavShoham  GND: 137137915  ISNI: 0000 0000 8108 930X  LCCN: n87873273  MGP: 71053  NKC: vse2006316050  NTA: 074813110  RERO: 02-A003828387  SUDOC: 053525272  VIAF: 29704322   WorldCat (עם VIAF): 29704322
טירת פישצ'לאוסקי

| --- | --- |
טירת פישצ'לאוסקי ממעוף הציפור
טירת פישצ'לאוסקי ממעוף הציפור
 מידע כללי
 סוג:  טירה
 שימוש:  בית סוהר
 כתובת:  רחוב ולדארסקי
 מיקום:  מינסק
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1825
 תאריך פתיחה רשמי:  1825 (יוליאני) 
 אדריכל:  קזימיר חרשצ'אנוביץ' ורודולף פישצ'אלה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  53°53′56″N 27°32′53″E﻿ / ﻿53.898888888889°N 27.548055555556°E﻿ / 53.898888888889; 27.548055555556
  (למפת מינסק מוגדלת) טירת פישצ'לאוסקי(למפת מינסק רגילה) טירת פישצ'לאוסקי
 
טירת פישְצָ'לָאוּסקי (בבלארוסית: Пішчалаўскі замак; ברוסית: Пищаловский замок – טירת פישצ'אלובסקי) היא מבנה ברחוב ולדארסקי בעיר מינסק שבבלארוס המשמש כבית סוהר וידוע רשמית כמתקן הכליאה מספר 1, אך מכונה בציבור "ולדארקה" על שם הרחוב שהוא שוכן בו, או בשם "הבסטיליה הבלארוסית".
המבנה תוכנן על ידי האדריכלים קזימיר חרשצ'אנוביץ' ורודולף פישצ'אלה שעל שמו נקרא המקום.
היסטוריה

בנייתו הושלמה בשנת 1825 ומאז הוא משמש כבית הסוהר המרכזי של העיר מינסק וכולאים בו אסירים פוליטיים. לאורך השנים נכלאו בו אסירים פוליטיים רבים כדוגמת יאקוב קולאס, איוואן פוליחוב ופליקס דזרז'ינסקי, שהיה היחיד לאורך שנות קיומו של הכלא שהצליח לברוח מהמתחם; שני ניסיונות של אסירים אחרים הסתיימו בכישלון.
כיום

מתקן הכליאה מס' 1 של מינסק (СИЗО № 1) הוא בית הכלא היחיד[דרושה הבהרה] בבלארוס המשמש לכליאת עצורים לפני משפט והוא בית הסוהר היחיד באירופה המוציא לפועל עונשי מוות (באמצעות כיתת יורים).
ראו גם

מערכת הביטחון הבלארוסית
כלא אוקרסטין
אמריקאנקה
טורפדו מוסקבה (כדורגל אולמות)

מועדון טורפדו מוסקבה (ברוסית: Студенческий футбольный клуб «Торпедо-МАМИ» Москва) הוא מועדון כדורגל אולמות רוסי ממוסקבה, המשתתף באליפות רוסיה בכדורגל אולמות ולרשותו שלוש זכיות באליפות הלאומית והעפלה לגמר הגביע וגמר גביע UEFS.
המועדון נוסד בנובמבר 2004 על ידי ארגון האיגודים המקצועיים של סטודנטים מאוניברסיטת "MAMI" (האוניברסיטה להנדסת מכונות) במטרה לקדם אורח חיים בריא, לפופולריות ולפתח סוגים שונים של כדורגל (כדורגל, קטרגל, כדורגל אולמות בחסות AMF, כדורגל חופים) באוניברסיטה ומחוצה לה.
תארים

זכייה (3): 2017, 2018, 2019
סגנות (1): 2013
זכייה (1): 2013
סגנות (1): 2014
הערות שוליים

↑  גביע רוסיה
↑  פדרציית כדורגל אולמות של רוסיה
↑  איגוד כדורגל אולמות האירופי
↑  ליגת כדורגל אולמות הלאומית
↑  הפדרציה המחוזית לכדורגל אולמות של מוסקבה
↑  מידע באתר האוניברסיטה להנדסת מכונות
טאקין סיצ'ואני

| טאקין סיצ'ואני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: יעלים
שבט:: כבשי שור
סוג:: טאקין
מין:: טאקין
תת־מין:: טאקין סיצ'ואני
שם מדעי
 Budorcas taxicolor tibetana ‏מילנה-אדואר, 1868
תחום תפוצה


טאקין סיצ'ואני (שם מדעי:Budorcas taxicolor tibetana; קרוי גם טאקין טיבטי), הוא אחד מ-4 תת-המינים של הסוג טאקין האנדמי לדרום-מרכז סין העממית. הוא תואר מדעית בשנת 1868 על ידי הזואולוג הצרפתי הנרי מילן - אדוארדס. שמו ניתן לו עקב הימצאותו במחוז סצ'ואן וכן במזרח הרמה הטיבטית. מבחינה חיצונית, הוא דומה בעיקר לקרובו הטאקין הזהוב. שמו המדעי נגזר כדלהלן: "Budorcas" = שור צבי" מתייחס לכך שהוא נראה כשילוב של שור עם אנטילופה ועז. "taxicolor" = צבע גירית, ומתייחס לצבעו פרוותו הצהוב-אפור שמזכיר את הגירית; "tibetana" = "טיבטי" ומתייחס לתפוצתו על גבול הרמה הטיבטית.
אנטומיה

לטאקין הסיצ'ואני כקרוביו יש זוג קרני-חרוט מיוחדות שמזכירות יותר קרניים של פרסתנים מתת-משפחת הפרים או הבובאלים: הקרן צומחת לכיוון הצדדים תוך כדי התעקלות חדה כלפי אחורה, כשלבסוף היא מתעקמת כלפי מעלה. בבסיס יש מעין בליטה עבה יחסית לשאר הקרן, והמשטח העליון של הקרן נראה שטוח מעט. מיקום קרניו של הטאקין הוא במרכז המצח וביניהם מפריד לעיתים קרובות רק פס דקיק של שערות. קרני הטאקין חלקות יחסית עם רכסי טבעת או חריצים עדינים לאורכם; החלק העליון של הקרן יהיה לרוב חלק לחלוטין. צבע הקרניים הוא אפור כחלחל, אפור בהיר או חלודה.
הפרווה של הטאקין הסיצ'ואני דומה לזו של הטאקין הזהוב בכך שהיא גסה וחלקה בניגוד לפרווה המתולתלת של 2 תת-המינים האחרים. הצפיפות של השערות גדולה יחסית כשל הבקר. צבע הפרווה הוא כדלהלן: פלג הגוף האחורי, הצלעות, המותניים, הגחון והרגליים בצבע חום-אפור כהה עם גוונים של צהבהב, לבנבן, חום ושחרחר באזורים מסוימים, בעוד שהגב יהיה בצבע חום דהוי. הצוואר, החזה והכתפיים יהיו בדרך כלל בצבע זהוב בהיר ולעיתים חום זהוב כהה. לאורך הגב יש לטאקין שידרת שיער שחרחר שנעדרת לעיתים קרובות. 

צבע ראשו של הטאקין הסיצ'ואני הוא זהוב בהיר באזור הלחיים והמצח, וחום אדמוני/זהבהב באזור הקרניים. סביב אזור הלוע והחרטום יהיה כתם שחור גדול ורחב, וחזית השפתיים תהיה בהירה. סביב העיניים יהיו טבעות בהירות, ולעיתים עלול להיות כתם לבנבן קרמי במרכז החרטום ופסים בהירים מהעיניים לשפתיים. הזקן יהיה בצבע זהה ללחיים ולעיתים דווקא בהיר או כהה יותר. צבע האוזניים זהוב בצד החיצוני ושחרחר בצד הפנימי.
לטאקין הסיצ'ואני יש מבנה גוף גדול ורחב כשל פר וצוואר קצר ועבה. ראשו גדול ורחב כשהחרטום המעוגל בולט על רקע הפנים. האוזניים שלו קצרות ומקופלות בצורה עגלגלה, וזנבו קצר ועגלגל וכמעט שאינו נראה. רגליו קצרות יחסית לגופו ופרסותיו גדולות ורחבות. הלוע והאף גדולים ושחורים ויש לו זקן קטן עד בינוני בסנטר. הטלאים של הטאקין הסיצ'ואני נולדים עם פרווה בצבע חום אדמדם, עם פס ערמוני לאורך הגב, רגליים שחרחרות וראש בצבע אפרפר וחום דהוי. הצבע הכהה שלהם מספק להם הסוואה מטורפים בימיהם הראשונים.
מידות הגוף שלו זהות לשאר תת-המינים: גובה כתפו: 130-100 ס"מ; אורך ראשו וגופו: 220-170 ס"מ; אורך זנבו 20-15 ס"מ, אורך קרניו: 30-25 ס"מ, ומשקל גופו עד 350 ק"ג.
תפוצה ובית גידול

הטאקין הסיצ'ואני אנדמי לדרום-מרכז סין העממית. הוא מצוי בעיקר במחוז סצ'ואן ובמידה פחותה יותר במחוזות: יונאן וגאנסו.
בית הגידול של הטאקין המישמי דומה למדי לזה של דוב הפנדה - בעיקר יערות במבוק צפופים, וכן יערות אורן, יערות סובטרופים ויערות סובאלפינים הנמצאים בגבהים של 3,000-1,500 מטר מעל פני הים. בית הגידול מורכב מפסיפס של שיחים, סלעים, צוקים ומדרונות. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-0 מעלות וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-500 מילימטר לשנה.
אקולוגיה

לטאקין יש מספר מאפיינים שעוזרים להיות מותאם לקור העז באזורים הגבוהים בחורף. החוטם הגדול והרחב שלו שמזכיר את האייל הקורא מחמם את האוויר הקפוא בטרם יגיע לריאות, ובכך גורם לטאקין לשמור על טמפרטורה יציבה ולמנוע אובדן חום בעת הנשימה. הפרווה העבה מגינה עליו מפני הצינה, בעוד שהחומר השמנוני שמרוח על הפרווה דוחה רטיבות ומשמש כמעיל גשם שטבעי מפני סופות מונסונים. הטאקין חסר בלוטות ריח אולם החומר השמנוני הוא בעל ריח מוזר המזכיר מושק וסוס, והטאקין נוהג להשאיר פסי ריח על ידי שפשוף בעצים ושיחים.
הטאקין פעיל בשעות הבוקר המוקדמות ושוב לאחר מכן בשעות אחר הצהריים, ואת שאר הזמן הוא מבלה במנוחה באזורים סבוכים. הוא ניזון כמעט מכל סוגי הצמחייה בבית הגידול ההררי שלו - כולל מינים רבים של עצים נשירים וירוקי-עד, שיחים ועשבים אלפינים; כאשר הטאקין מגיע לאזור עשיר בצמחייה הוא אוכל כמעט את הצמחים שבהישג יד - החל מעלים קשים של רודודנדרון, אלונים ערבה וקליפות עץ אורן, וכלה בעלים ונצרים של חזרן, ובמגוון רחב של עלים נוספים ועשבי תיבול. למרות כובד גופו, כדי להגיע לעלים וענפים גבוהים הטאקין עומד בקלות על רגליו האחוריות תוך כדי הישענות עם הרגליים הקדמיות על גזע העץ ומתיחת הצוואר למעלה.
עם בוא האביב, הטאקינים נאספים בעדרים גדולים ועולים לאזורים הגבוהים שלמעלה מקו-העצים. כאשר המגיע החורף והמזון מידלדל באזורים הגבוהים בעקבות גלי הקור, הטאקינים יורדים בחזרה לאזורים המיוערים. במהלך הנדידה העונתית לאזורים הגבוהים או הנמוכים, הטאקינים נוהגים להשתמש באותם שבילים שוב ושוב. בעקבות כך נוצרת מערכת שבילים קבועה ומסועפת בתוך סבך השיחים ויערות במבוק שמובילה לעיתים קרובות גם לאזורי מרעה ואתרי ליקוק מינרלים.
גודל עדרי הטאקין משתנה בין עונות השנה: באביב ובתחילת הקיץ העדרים יכולים למנות עד 300 פרטים. במהלך החודשים הקרירים כאשר המזון נדיר יותר, הטאקינים הגדולים מתחלקים לקבוצות קטנות של 35-10 פרטים שפעילים יחדיו עד בוא האביב וחוזר חלילה. העדרים מורכבים בדרך כלל מנקבות בוגרות, טלאים ונקבות וזכרים מתבגרים. "שורי" הטאקין המבוגרים פעילים בדרך כלל בבדידות למעט בעונת הרבייה בסוף הקיץ.
נקבות הטאקין ממליטות טלה אחד בתחילת האביב. בתוך 3 ימים מהלידה הטלה מסוגל כבר לעקוב אחרי אימו ברוב האזור ההררי והתלול. התנהגות זאת משמעותית ביותר כאשר יש נוכחות של טורפים בסביבה, או כאשר יש נדידה למרחקים ארוכים בעקבות חוסר במזון. 
בגלל מבנה גופם החזק והמאסיבי של הטאקינים כמו גם קרניהם החדות, יש להם מעט מאוד אויבים טבעיים - בעיקר דובים וזאבים טיבטים. למרות שהטאקינים נראים מגושמים מעט והליכתם איטית, הם יכולים לנוע במהירות כאשר הם נרגזים או נבהלים, ובעת הצורך אף לזנק בזריזות מסלע לסלע. כאשר הטאקין חש בסכנה הוא מזהיר את שאר הפרטים שבאזור על ידי קריאת אזהרה רמה המזכירה שיעול, ובעקבות כך העדר יימלט במהירות לתפוס מחסה בסבך. הטאקינים גם יכולים להשמיע קולות שמזכירים שאגות כאשר הם מאיימים אחד על השני.
איומים ושימור

רמות ציד גבוהות גרמו להכחדות מקומיות של הטאקין הסיצ'ואני באזורים מסוימים בטווח ההיסטורי שלו, והתאוששות של האוכלוסייה הייתה איטית למרות נקיטת צעדי הגנה במשך זמן רב. אובדן בית הגידול והפרעה על ידי תיירים מהווים גם הם איומים לטאקין. 
הטאקין הסיצ'ואני מוגן יחד עם שאר תת-המינים במחלקה הראשונה של רשימת החיות המאוימות בסין, וישנה אפשרות לצוד באופן חוקי מספר פרטים כל שנה.
בין שנת 1963 ל-1978, הוקמו כ-10 שמורות טבע בסיצ'ואן כדי להגן על חיות נדירות כדוב פנדה וחרומף זהוב, ורוב שמורות אלו מספקות בעקיפין הגנה גם לטאקין הסיצ'ואני. בין האזורים המוגנים שבהם מצוי תת-מין זה, ניתן למנות: שמורת באישויג'יאנג (גאנסו); שמורת באיה, שמורת פאנגטונג'זאי, שמורת ג'יוזאיגו, שמורת לאבאה, שמורת מאדיאו-דאפנדינג, שמורת טאנגג'יאה, שמורת ואנגלונג, שמורת וולונג ושמורת קסיאוזאיזיג'ו (סיצ'ואן). 

מאז, המערכת של שמורות הטבע עם בית גידול מתאים עבור הטאקין המשיכה להתרחב, והיא כוללת כיום גם את שמורות הואנגלנגסי ומיגודאנפנג'דינג (סיצ'ואן), ושמורות ג'יאנשאן וטאורסאנטאן (גאנסו). מרכזי רבייה בשבי מצויים בגן החיות צ'נגדו, מרכז מחקר ושימור חיות הבר בשאאנשי ובגן החיות קמברלנד שבאוהיו. צעד השימור העיקרי שנחוץ כיום הוא מחקר מדעי על האקולוגיה של תת-המין.
בשבי

הטאקין הסיצ'ואני מצוי בעשרות גני חיות ברחבי העולם. להלן חלק מהם: גן החיות של סינסינטי, גן החיות של דטרויט, גן החיות עמק אדמונטון, גן חיות של ריצ'רדון בקנזס, גן החיות לינקולן פארק, גן החיות אסיניבוין, גן החיות של לוס אנג'לס, גן החיות והפארק הבוטני מאסקר באינדיאנה, גן החיות של מינסוטה, גן החיות פאוריה, גן החיות פוטאמאטמי, גן החיות הנהר האדום, גן החיות נהר ויבה באונטרוי, גן החיות רוג'ר ויליאמס, גן החיות בסלינה, גן החיות סנט לואיס, גן החיות של סן דייגו, הספארי האפריקני באונטרוי וגן החיות של פואבלו.
טאקין סיצ'ואני מתחכך בגזע עץ.
נוף אופייני לבית הגידול של הטאקין הסיצ'ואני.
טאקיו סיצ'ואני שואג.
טאקינים סיצ'ואנים מתעמתים ביניהם.
טאקין סיצ'ואני אוכל חציר בגן חיות.
טאקנה

| --- | --- |
דגל טאקנהדגל טאקנה
פוטומונטאז' של טאקנה
פוטומונטאז' של טאקנה
 מדינה:  פרו פרו
 מחוז:  טאקנה
 תאריך ייסוד:  25 ביוני 1875 
 שטח:  14,766.63 קמ"ר
 גובה:  552 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  286,240 (2017)
 קואורדינטות:  18°03′20″S 70°14′54″W﻿ / ﻿18.055555555556°S 70.248333333333°W﻿ / -18.055555555556; -70.248333333333 
 אזור זמן:  UTC -5
 www.munitacna.gob.pe
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו אקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטטאקנה(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו אקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטטאקנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טאקנה (בספרדית: Tacna) היא בירת מחוז טאקנה בדרום פרו, במרחק של 35 קילומטרים מצפון לגבול עם צ'ילה.