stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבן גיר קאיבאב
היסטוריה של המחקר

השם נקבע על ידי הגאולוג האמריקני נלסון דרטון (Nelson Horatio Darton‏; 1948-1865) ב-1910 על שם רמת קאיבאב, השוכנת מצפון לגרנד קניון במחוז קוקונינו באריזונה. מקור שם הרמה בשפת בני הפאיוט ופירושו "הר שוכב". השם התקבע כאשר חוקר הארצות ג'ון וסלי פאוול, שכינה לראשונה מקומות רבים לאורך הגרנד קניון, שמע כינוי זה מהם. במאמר שבו הגדיר דרטון את אבן גיר קאיבאב הוא לא קבע מיקום מייצג לתצורה. דרטון גם הגדיר את אבן גיר קאיבאב כתצורה העליונה ב"חבורת אוברי" (Aubrey Group), יחידה סטרטיגרפית שקיומה בוטל אחר-כך. ב-1921 בחנו הגאולוגים הארווי בסלר (Harvey Bassler‏; 1950-1883) וג'ון ריסייד (John Bernard Reeside‏; 1958-1889) מחדש את העבודה של דרטון והגדירו את פרט האריסברג (Harrisburg Member) של תצורת אבן גיר קאיבאב.
במונוגרפיה "הסביבה וההיסטוריה של תצורת טורוויפ ותצורות קאיבאב של צפון אריזונה ודרום יוטה" שכתב הגאולוג אדווין מקיי (Edwin Dinwiddie McKee‏; 1984-1908) הוא פיצל את "אבן גיר קאיבאב" כפי שהגדיר אותה דרטון לשתי התצורות המוכרות נכון לעשור השני של המאה ה-21, "אבן גיר קאיבאב" ו"תצורת טורוויפ". מקיי גם בחן מחדש את חלקה התחתון של תצורת אבן גיר קאיבאב וחילק אותה באופן בלתי רשמי לשלושה פרטים (בסדר עולה): אלפא, ביתא וגמא. מאוחר יותר, בשנות ה-70 של המאה ה-20, נבחן מחדש חלקה העליון של התצורה ונקבעו השטחים שבהם נחשפת התצורה לאוויר. כמו כן, נעשו ניסיונות, שנכשלו, לקדם את התצורה למעמד של חבורה ולחלק אותה לכמה תצורות. ב-1982 שינה וורן המילטון (Warren Bell Hamilton) את שם התצורה ל"שיש קאיבאב" (Kaibab Marble) וקבע את גבולותיה בקליפורניה. ב-1991 חילקו הגאולוגים ג'יימס סוראוף (James E. Sorauf) וג'ורג' בילינגסלי (George H. Billingsley) את אבן גיר קאיבאב מלמטה כלפי מעלה לשני פרטים: פרט פוסיל מאונטין (Fossil Mountain Member) (פרט חדש) ופרט האריסברג. השניים קבעו שהשכבה אותה כינה מקיי כפרט אלפא (השכבה העילית) היא פרט האריסברג והשכבה אותה כינה פרט ביתא (השכבה האמצעית) היא פרט פוסיל מאונטיין. הפרט קרוי על שם הר פוסיל שבגדה הדרומית של הגרנד קניון בסמוך לשביל בס. פרט גמא של מקיי נקבע כחלק מפרט פוסיל מאונטיין. במחקר נוסף שביצעו אנדרסון (Anderson) והינצה (Hintze) ב-1993 נקבעו מחדש הגבולות הגאוגרפיים של תצורת אבן גיר קאיבאב.
גיל התצורה

מחקרים פלאונטולוגיים מוקדמים של תצורת אבן גיר קאיבאב קבעו בוודאות את גיל התצורה על סמך שפע המאובנים הכלולים בה ובתצורת טורוויפ שמתחתיה. על סמך הפאונה הימית של ברכיופודים וספוגיים צורניים הגיעו החוקרים למסקנה שגיל התצורה הוא לאונארדיאן (בערך קונגוריאן (272.3–283.5 מיליון שנים) / שלהי פרם תחתון) מחקר שנערך מאוחר יותר שבחן קונודונטים (Conodonta) ומאובני ענק נוספים שנתגלו במחשופים המערביים של פרט פוסיל מאונטיין הרחיב את גיל התצורה לתקופת הרואדיאן (268.8–272.3 מיליון שנים, שלהי הפרם התחתון ותחילת הפרם התיכון).
תיאור

תצורת אבן גיר קאיבאב היא מקבץ של סוגים מגוונים של סלעי משקע. היא מורכבת מסלעי משקע סיליקטיים וקרבונטיים בשכבות מתחלפות לסירוגין (interbedded) ומאוצבעות (interfingering) בצורה מורכבת. בנוסף, שינויים משמעותיים שהתחללו לאחר שלב הדיאגנזה יצרו הרכב מגוון עוד יותר באמצעות התמרת אבן הגיר לדולומיט וצירור של אבן הגיר תוך יצירת צור.
התצורה מורכבת משני הפרטים הבאים (למעלה למטה):
פרט הריסברג (Harrisburg Member) – יוצר את הצוקים העליונים ביותר ואת המדפים הנסוגים לאורך שתי הגדות של הגרנד קניון. הפרט מורכב ממקבץ של גבס, דולומיט, אבן חול, אבן חול אדומה, צור ומעט אבן גיר. הגוון הכללי של הפרט הוא אפור-אדמדם ואפור-חום. הפרט מחולק בחלוקה בלתי רשמית (מלמעלה כלפי מטה) למדרון עילי, צוק תיכון ומדרון תחתון. הגוון של המדרון העליון הוא אדמדם אפור והוא מורכב מגבס, אבן חול, אבן טין ואבן גיר בגוון אפור-צהבהב עשירה במאובנים. הצוק התיכון הוא שכבות דקות של אבן גיר הכוללות צור ואבן גיר חולית בגוון אפור, והמדרון התחתון משתנה בין אבן חול גירית ואבן טין עם גבס בגוון אפור-צהבהב לאדום חיוור, לבין אבן גיר חולית אפורה, לבין שכבת גבס עבה בגוון שבין אפור ללבן. לא ניתן להבחין בהבדל בין שלוש יחידות אלו ברמת קאיבאב. התמוססות הגבס שבמדרון התחתון גרמה בחלק מהמקרים לכיפוף ושבירה של אבן הגיר שבצוק התיכון. תופעה זו ניכרת ברמת קוקונינו וברמת קנאב בהן הצוק התיכון הוא שכבת הסלע העליונה. התמוססות הגבס גרמה גם להופעת בולענים בפרט האריסברג. עובי הפרט נע בין 80 מטרים בחלקו המערבי והוא יורד בהדרגה עד 36 מטרים במזרח. העובי הממוצע הוא כ-50 מטרים.
פרט פוסיל מאונטין (Fossil Mountain Member) – שכבת אבן גיר בגוון אפרפר יוצרת צוקים. בדרך כלל השכבה עוברת בליה לאפור כהה. באזור מערב הגרנד קניון, מורכב פרט זה מאבן גיר עשירה בעדשות צור (כ-20% מהפרט) לבנות עד אפורות העוברות בליה לאפור כהה עד שחור, ובמאובנים רבים ומגוונים שמקורם ימי. מזרחה לאזור זה, באזור רמת קוקונינו, משתנה באופן דרסטי הליתולוגיה, המינרלוגיה ומיני המאובנים שבפרט פוסיל מאונטין ובהדרגה הוא הופך לדולומיט חולי המכיל מגוון מוגבל של מאובנים של בעלי חיים ימיים ולאבן חול יוצרי "עמודים" המנותקים מהצוק. עובי הפרט בין 70 ל-107 מטרים.
נקודות מגע

באזור הגרנד קניון משתרעת תצורת אבן גיר קאיבאב על שכבות הגבס ושכבות אבן החול המפותלות של תצורת טורוויפ. במקור חשבו הגאולוגים כי בין אבן גיר קאיבאב לבין תצורת טורוויפ קיימת אי התאמה בהתבסס על נוכחות של סלעי ברקציה ומשטחי סחיפה מקומיים בין-תצורתיים. עם זאת, מחקר נוסף הגיע למסקנה שסלעי ברקציה ומשטחי סחיפה מקומיים בין-תצורתיים אלו הם תוצאה של התמוטטות שבאה בעקבות התמוססות סלעי התאדות בחלקה העליון של תצורת טורוויפ. עקב כך מוגדר אזור המגע בין התצורות כתואם או שקיימת בו אי התאמה סחיפתית מקומית בלבד. דרומית ומזרחית לגרנד קניון, סלעי ההתאדות והשכבות המתפתלות של אבני החול (השקעה במלחה) של תצורת טורוויפ מאוצבעים בתוך ומחולפים על ידי אבן החול בעלת השיכוב הצולב של אבן חול קוקונינו. עקב כך באזור שולי מגיון מונחת תצורת אבן חול קאיבאב ישירות על אבן חול קוקונינו. בצפון מזרח אריזונה ובדרום מזרח יוטה מונחת תצורת אבן חול קאיבאב על אבן חול ויט רים (White Rim Sandstone).
אזור המגע העליון שבין תצורת אבן גיר קאיבאב (פרט האריסברג) לבין תצורת מואנקופי המונחת עליו הוא אזור של אי התאמה סחיפתית. בצפון מערב אריזונה, בדרום מזרח נבדה ובדרום מערב יוטה אזור המגע הוא אזור של אי התאמה סחיפתית שבחלקים ממנו יש עמקים קדומים, שעומקם כמה עשרות מטרים וקרסט שנסחף לתוך אבן הגיר קאיבאב שמתחתיו לפני שהושקעה תצורת מואנקופי. עמקים אלו התמלאו בסלעי קונגלומרט וברקציה הידועים כקונגלומרט רוק קניון (Rock Canyon conglomerate). בתוך קניון מרבל והאזורים המזרחיים של הגרנד קניון ודרומה לעמק ורדה (Verde Valley) אזור המגע העליון שבין תצורת אבן גיר קאיבאב ותצורת מואנקופי הוא אי התאמה סחיפתית. אי התאמה סחיפתית זו נראית בדמות תבליט קל ומזוהה באמצעות הבדלי צבע ניכרים, טופוגרפיה וסוגי סלעים שבין אבן החול הגירית החומה יוצרת הצוקים של תצורת אבן גיר קאיבאב לאבן הטין האדומה יוצרת המדרון של תצורת מואנקופי. משערים שאי ההתאמה מייצגת את מרבית תור הפרם וחלק מהטריאס התחתון.
אף על פי שתצורת מואנקופי מונחת על תצורת אבן גיר קאיבאב, הסלעים הרכים יחסית המרכיבים אותה נסחפו לחלוטין בחלק מהאזורים. משום כך מופיעה תצורת אבן גיר קאיבאב כשכבת הסלע העליונה ביותר ברוב הרמות הנרחבות שמשני צדי הגרנד קניון. בתוך רמות אלו נסחפו גם מרבית השכבות העליונות ביותר של תצורת אבן גיר קאיבאב.
מאובנים

בתצורת אבן גיר קאיבאב נתגלו שפע של מאובנים של חסרי חוליות ובעלי חוליות מתור הפרם. חסרי החוליות הנפוצים כוללים: ברכיופודים, קונודונטים, אלמוגים, חבצלות ים, רכיכות, זכוכנים וספוגיים אחרים וטרילוביטים. כמו כן נתגלו קוצים של קיפודי ים ומחילות של פראונים השייכים למשפחת ה-Callianassidae. בעלי החיים ממחלקת הסילוניות שנתגלו בתצורת אבן גיר קאיבאב כוללים נאוטילוסאים ענקיים בגודל של כדורגל. שיני כרישים מאובנות המייצגות קבוצה מגוונת של דגי סחוס, נתגלו בתצורת אבן גיר קאיבאב באריזונה.
מקומות שבהם נחשפת אבן גיר קאיבאב

תצורת אבן גיר קאיבאב נחשפת במקומות הבאים:
אגן בלק מסה (Black Mesa Basin)
פרובינציית אגן ורכס
אגן סלטון (Salton basin)
אגן פרדוקס (Paradox Basin)
פרובינציית רמת סלעי המשקע (Plateau sedimentary province)
פרובינציית האגן הגדול (Great Basin province)
אבן גיר קאיבאב נחשפת בפארקים הבאים (רשימה חלקית):
הפארק הלאומי גרנד קניון
הפארק הלאומי ציון
הפארק הלאומי קפיטול ריף
המונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה
לקריאה נוספת

Blakey, R., and W. Ranney, 2008, Ancient Landscapes of the Colorado Plateau. Grand Canyon Association, Grand Canyon Village, Arizona. 176 pp. ISBN 978-1934656037
Chronic, H., 1983, Roadside Geology of Arizona. 23rd printing. Mountain Press Publishing Company, Missoula Montana. 322 pp. ISBN 978-0-87842-147-3
Lucchitta, I., 2001, Hiking Arizona's Geology. Mountaineers's Books, Seattle, Washington. 269 pp. ISBN 0-89886-730-4
הערות שוליים

1 2  A reconnaissance of parts of northwestern New Mexico and northern Arizona
↑  הגאולוגים מקבצים את שכבות הסלעים ליחידות ליתוסטרטיגרפיות (יחידות סלע) הקרויות פרטים (באנגלית members) המוכלות בתוך תצורות (formations) המקובצות לחבורות (groups).
↑  Kaibab Limestone Capitol Reef National Park
1 2 3 4 5  Kaibab Limestone
↑  Grand Canyon Place Names!!
↑  Bassler, H., and J. B. Reeside, Jr., 1921, Oil prospects in Washington County, Utah
↑  McKee, E. D., 1938, The environment and history of the Toroweap Formation and Kaibab formations of northern Arizona and southern Utah. Publication, no. 492. Carnegie Institution of Washington, Washington, DC. 268 pp.
↑  Sorauf, J. E. and G. H. Billingsley, 1991, Members of the Toroweap and Kaibab Formations, Lower Permian, northern Arizona and southwestern Utah. The Mountain Geologist, 28(1):9-24
↑  צורת מגע בין שכבות מתחלפות הדומה לאצבעות משולבות
↑  בפטרולוגיה של סלעי משקע דיאגנזה (diagenesis) היא כלל התהליכים המתרחשים אחרי ההשקעה, לפני ההתקשות, במהלכה ואחריה
↑  סיליפיקציה, החלפת מרכיבי הסלע בסיליקה
↑  באנגלית redbed - מקבץ של אבן חול, אבן טין ופצלים בגוון אדום בשל תחמוצות ברזל
↑  Hodnett, J.-P., D. K. Elliott, and T. J. Olson, 2013, A new basal hybodont (Chondrichthyes, Hybodontiformes) from the Middle Permian (Roadian) Kaibab Formation of northern Arizona. In, S. G. Lucas, W. A. DiMichele, J. A. Barrick, J. W. Schneider, and J. S. Spielman, eds., pp. 103-108, The Carboniferous-Permian Transition. Bulletin no. 60. New Mexico Museum of Natural History and Science, Socorro, New Mexico.
↑  Geologic Unit: Kaibab
רמת קאיבאב מהחלל
קניון אוק קריק (Oak Creek Canyon ) באריזונה, סדר השכבות (למעלה למטה) תצורת אבן גיר קאיבאב, תצורת אבן חול קוקונינו, חבורת סופאי
מאובן של ברכיופוד ושברים של חבצלות ים בתצורת אבן גיר קאיבאב
מבט מרמת קאיבאב לגרנד קניון. החלק העליון הוא תצורת אבן גיר קאיבאב
נרמברן

| --- | --- |

הכנסייה הקתולית של סיינט לנארדס, נרמברן
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 עיר אם:  דרום הגדה הצפונית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  5,924 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°49′09″S 151°11′59″E﻿ / ﻿33.81925°S 151.19971°E﻿ / -33.81925; 151.19971
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןנרמברן(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןנרמברן(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן נרמברן(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן נרמברן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נרמברן (באנגלית: Naremburn) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית וילובי (City of Willoughby). הוא ממוקם כ-6 ק"מ צפונית למרכז העסקים הראשי של סידני.
גאוגרפיה

נרמברן הוא פרוור עירוני ואינו כולל גופי מים, יערות או פארקים. הפרוורים המקיפים אותו הם נורת'ברידג' מצפון, קרואוז נסט מדרום, סיינט לנארדס, ארטרמון ווילובי ממזרח ובמערב קמריי.
היסטוריה

מקור שמו של הפרוור לא ברור, אך ניכר שנקרא כך במהלך המאה ה-19. בדרך כלל התייחסו אליו רק כמרכז העיירה. שטרות הקניין הראשונים ניתנו בפרוור בשנת 1794, להמפרי אוונס ופיטר דרגן.
משרד הדואר של הפרוור נפתח בשנת 1882 ונסגר סופית ב-1996.
תרבות

נרמברן הוא בעיקר פרוור מגורים, עם מיעוט שטחי מסחר ותרבות. יש רחוב מסחרי אחד (דרך וילובי) ליד המעבר לפרוור הסמוך קרואוז נסט.
בפרוור ממוקמת הכנסייה הקתולית של סיינט לנארדס, עם צריח מצופה נחושת בולט בירוק על רק הבניינים הנמוכים סביבו. הכנסייה נקראת על שם הפרוור הסמוך סיינט לנארדס, שבתורו קרוי על שם הכפר אפטון-סיינט-לנארדס בגלוסטרשר באנגליה. הכפר האנגלי נקרא על שם הכנסייה בו, שמקודשת ללאונרד הקדוש מנובלאק, קדוש-פטרון של האסירים.
תחבורה

שני קווי אוטובוס משרתים את הפרוור, 114 ו-115. תחנת הרכבת הסמוכה בסיינט לנארדס נותנת גישה למערכת הרכבות במרחק הליכה קצר.
להקת חינוך מיוחד

| --- | --- |
 פיקוד:  חיל חינוך והנוער
 תקופת הפעילות:  1994–1998 (כ־4 שנים)
 
להקת "חינוך מיוחד" היא להקה צבאית שהוקמה בינואר 1994. הלהקה השתייכה לחיל החינוך והיו בה שישה חברים: ליאת אחירון (מפקדת הלהקה), טל מוסרי, רוני אבני וניר גדסי, הגיטריסט רוביק רוזנברג והקלידן אבי קוצקי. הלהקה הייתה הראשונה זה שנים מבין הלהקות הצבאיות שהופיעה עם חומר מקורי. חומר זה כלל שירים מקוריים שנכתבו עבורה על ידי הבמאי והמחזאי שמואל הספרי, שגם ביים את תוכנית המופע, והמלחין אורי וידיסלבסקי, שכתב את רוב הלחנים לשירי הלהקה. השיר הידוע ביותר של הלהקה, "חורף 73'", אשר בוצע לראשונה בטלוויזיה בערוץ הראשון ביום העצמאות 1994, נבחר למקום הראשון במצעד שירי הלהקות הצבאיות, ולמקום השני במצעד שיר ה-60 של רשות השידור.
בנוסף, ראה אור השיר "אבינו אברהם", אשר נכתב בעקבות הטבח במערת המכפלה באותה תקופה בה נכתב השיר "חורף 73", אך נאסר לביצוע במסגרת צה"ל.
הלהקה הופיעה בהרכבה המקורי כשנה. לאחר מכן הבנות השתחררו, והבנים המשיכו להופיע עם זמרות חדשות: זוהר עטר ואפרת כהן.
תצורת מוריסון

| --- | --- |
תצורת הפסים האופיינית לתצורת מוריסון, אוסף של שכבות סלע נפוצות בכל רחבי המונומנט הלאומי דינוזאור, ומקור למאובנים כמו אלו שנתגלו במחצבת דינוזאור.
תצורת הפסים האופיינית לתצורת מוריסון, אוסף של שכבות סלע נפוצות בכל רחבי המונומנט הלאומי דינוזאור, ומקור למאובנים כמו אלו שנתגלו במחצבת דינוזאור.
 תכונות
 סוג:  תצורה
 גיל:  מלם 156.3–146.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
 ליתולוגיה:  אבן טין, אבן בוץ, אבן חול ואבן גיר
 קרויה על שם:  העיירה מוריסון בקולורדו
 השם נקבע על ידי:  ג'ורג' אלדרידג' ב-1896
 מיקום
 אזור:  מרכז אמריקה הצפונית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 קואורדינטות:  40°26′29″N 109°18′04″W﻿ / ﻿40.44138889°N 109.3011111°W﻿ / 40.44138889; -109.3011111
 יחידת סלע מתחת:  (רשימה חלקית): תצורת סנדאנס, תצורת לייקינס, תצורת סמרוויל ועוד
 יחידת סלע מעל:  חבורת דקוטה
 עובי:  בין 30 מטרים ל-300 מטרים
 
המיקום המייצג של תצורת מוריסון ברכס דינוזאור (Dinosaur Ridge) מערבית לדנוור בקולורדו
תקריב של תצורת מוריסון במיקום המייצג
תצורת מוריסון (באנגלית: Morrison Formation) היא תצורה גאולוגית של סלעי משקע מהיורה העליון, (לפני 146.8-156.3 מיליון שנים) שהורבדה ביבשה: בנהרות, אגמים, ביצות, או כתוצאה מתהליכים אאוליים. התצורה נחשפה במערב ארצות הברית, והיא המקור הפורה ביותר למאובנים של דינוזאורים באמריקה הצפונית. התצורה בנויה משכבות של אבן טין, אבן בוץ, אבן חול ואבן גיר בגוונים של אפור בהיר, אפור ירקרק או אדום. מרבית המאובנים נחשפו בשכבות אבן הטין הירקרקה ובשכבות התחתונות של אבן החול, שרידים מנהרות ומישורי הצפה של תקופת היורה.
התצורה נחשפה בעיקר בוויומינג ובקולורדו עם מחשופים במונטנה, דקוטה הצפונית, דקוטה הדרומית, נברסקה, קנזס, בפנהנדל של טקסס (Texas Panhandle) ובפנהנדל של אוקלהומה (Oklahoma Panhandle), ניו מקסיקו, אריזונה, יוטה ואיידהו, כחלק מהאזורים הפיזיוגרפיים של רמת קולורדו, פרובינציית אגן ורכס ובחלק הדרומי של המישורים הגדולים בארצות הברית. שכבות סלע זהות הקרויות בשמות אחרים נחשפו באלברטה ובססקצ'ואן שבקנדה. התצורה מכסה שטח של כ-1.5 מיליון קילומטרים רבועים, אם כי רק חלק קטנטן נחשף וזמין למחקר של גאולוגים ופלאונטולוגים. מעל ל-75% משטח התצורה קבור עדיין מתחת לערבה שבמזרח, ומרבית השטח המערבי נסחף במהלך התרוממות הרי הרוקי.
בקולורדו, ניו מקסיקו ויוטה הייתה תצורת מוריסון מקור עיקרי לעפרת אורניום.
היסטוריה גאולוגית

בעזרת מדידות בשיטת התיארוך הרדיומטרי נקבע כי גיל תצורת מוריסון נע בין 2‏±156.3 למ"ש (לפני מיליון שנים) בבסיס התצורה לבין 1‏±146.8 למ"ש בגג התצורה. תיארוך זה מציב את התצורה בשלהי גיל האוקספורדיאן (Oxfordian), בקימרידגיאן (Kimmeridgian) ובתחילת גיל הטיתוניאן (Tithonian) השייכים ליורה העליון. תקופה זו זהה לתקופה של תצורת אבן גיר זולנהופן (Solnhofener Kalkstein) בגרמניה, תצורת לאוריניה (Formação Lourinhã) בפורטוגל ותצורת טנדגורו (Tendaguru Formation) בטנזניה.
זמן קצר לפני תקופה זו התפצלה יבשת העל לאוראסיה ליבשות אמריקה הצפונית ואירואסיה, אם כי הן היו מחוברות עדיין בגשרים יבשתיים. אמריקה הצפונית נעה צפונה ועברה דרך האזורים הסובטרופיים.
אגן מוריסון שהשתרע מניו מקסיקו בדרום ועד אלברטה וססקצ'ואן בצפון, נוצר במהלך האורגנזה הנבדית (Nevadan orogeny - אירוע אורוגנזה (בניית הרים) שקדם לאירועים אורוגניים מאוחרים יותר שייצרו את הרי הרוקי) שהחלה לדחוף כלפי מעלה שכבות סלע במערב. המשקעים מאגני הניקוז שכיוונם מזרחה, שנסחפו על ידי פלגים ונהרות מרמות אלקו (Elko Highlands, לאורך הגבולות שבין נבדה ליוטה של ימינו) והושקעו בשפלות הביצתיות, באגמים, בערוצי הנחלים ובמישורי ההצפה, הפכו לאחר תהליך של מילוט לתצורת מוריסון.
בצפון שכנה התצורה מתחת לים סנדאנס (Sundance Sea), זרוע של אוקיינוס הקרח הצפוני, שהשתרע דרך קנדה עד לארצות הברית. בתצורת מוריסון במונטנה נתגלה פחם. משמעות עובדה זו שהחלק הצפוני של התצורה, לאורך חופי הים, היה לח וביצתי, ועשיר יותר בצמחייה מהחלק הדרומי. בחלק הדרום-מערבי נתגלו אבני חול שמקורם בשחיקה רוחית, דבר המעיד שאזור זה היה צחיח הרבה יותר - מדבר ובו דיונות.
מאובנים

אף שמרבית המאובנים בתצורת מוריסון הם חלקיים בלבד, די בהם על מנת ליצור תמונה טובה של הצמחייה ובעלי החיים באגן מוריסון בגיל הקימרידגיאן. האקלים היה יבש, דומה לסוואנה, אבל מכיוון שלא היו צמחים בעלי פרחים (דשאים, פרחים ומרבית סוגי העצים), הצמחייה הייתה שונה לגמרי. מחטניים, הצמחים הדומיננטיים בתקופה זו, צמחו במקביל למינים של גינקגו, ציקסינים, שרכי עצים (Cyatheales) וסמריים (Juncaceae). מרבית הצמחייה גדלה על גדות הנהרות או מישורי ההצפה של נהרות. החרקים היו דומים מאוד למינים מודרניים, כאשר טרמיטים בנו קנים בגובה 30 מטרים. בנהרות ולאורכם היו דגים, חסרי זנב, בעלי זנב, לטאות, תנינאים, צבים, פטרוזאורים, סרטני נהרות, צדפות ויונקי הביב (יונקים מתת-מחלקה פרוטותריה (Prototheria), שהגדול בהם היה בגודל של חולדה).
הדינוזאורים היו ככל הנראה שוכני גדות גם הם. בתצורה נתגלו מאות מאובנים של דינוזאורים, כגון אלוזאורוס, קמפטוזאורוס, אורניתולסטס, כמה מינים מהאינפרא-סדרה סטגוזאוריה, הכוללים לפחות שני מינים של סטגוזאורוס וההספרוזאורוס הקדום יותר במקצת, ואנקילוזאורים קדומים: מיימורפלטה (Mymoorapelta) וגרגוילאוזאורוס, אבל במיוחד בולטים מגוון רחב מאוד של זאורופודים (הענקים של עידן המזוזואיקון). מכיוון שידוע שלפחות חלק מהמינים קיננו באזור (נתגלו עוברים של קמפטוזאורוס), יש סימנים לכך שהייתה זו סביבה טובה עבור הדינוזאורים ולא רק משכן לאוכלוסיות עונתיות נודדות.
הזאורופודים שנתגלו כוללים דיפלודוקוס (השלד הידוע ביותר, הכמעט שלם, של D. carnegiei, שכיום מוצג במוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע בפיטסבורג, פנסילבניה) קמרזאורוס (הזאורופוד שהמאובנים ממנו הם הנפוצים ביותר), ברכיוזאורוס, אפטוזאורוס, בארוזאורוס, ההפלוקנטוזאורוס הנדיר, והסופרזאורוס. המגוון הגדול מאוד של הזאורופודים מעורר כמה תמיהות. כיצד יכלו כולם לחיות בעת ובעונה אחת. בעוד שמבנה גופם דומה מאוד (צוואר ארוך, זנב ארוך וגוף עצום דמוי גוף הפיל) מניחים כי למינים השונים היו אסטרטגיות תזונה שונות, על מנת שכולם יתקיימו באותה מסגרת זמן ובסביבה דומה.
לקריאה נוספת

Foster, J. (2007). Jurassic West: The Dinosaurs of the Morrison Formation and Their World. Indiana University Press. 389pp.
Foster, J.R. 2003. Paleoecological Analysis of the Vertebrate Fauna of the Morrison Formation (Upper Jurassic), Rocky Mountain Region, U.S.A. Albuquerque, New Mexico: New Mexico Museum of Natural History and Science. Bulletin 23.
Mateus, O. 2006. Late Jurassic dinosaurs from the Morrison Formation, the Lourinhã and Alcobaça Formations (Portugal), and the Tendaguru Beds (Tanzania): a comparison. in Foster, J.R. and Lucas, S. G. R.M., eds., 2006, Paleontology and Geology of the Upper Jurassic Morrison Formation. New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin 36: 223-231.
ביאורים

↑  הגאולוגים מקבצים את שכבות הסלעים ליחידות ליתוסטרטיגרפיות (יחידות סלע) הקרויות פרטים (באנגלית members) המוכלות בתוך תצורות (formations) המקובצות לחבורות (groups).
↑  מילולית "ידית המחבת" הוא כינוי בארצות הברית לרצועת אדמה החורגת מתחומי המדינה, במקרה של טקסס רצועה צפונית
↑  באנגלית mudflat, אזורים המוצפים על ידי הים בגאות ושוקע בו בוץ שמקורו בגאות או בשפך נהר
↑  באנגלית alluvial plain, מישור שנוצר כאשר פני השטח מתיישרים עקב הסחיפה
הערות שוליים

1 2  Utah’s Morrison Formation: A Fossil Treasure Chest
↑  Morrison Formation
↑  Trujillo, K.C.; Chamberlain, K.R.; Strickland, A. (2006). "Oxfordian U/Pb ages from SHRIMP analysis for the Upper Jurassic Morrison Formation of southeastern Wyoming with implications for biostratigraphic correlations"
↑  The Morrison Formation באתר Academy For Math, Engineering & Science
↑  המונוגרפיה מופיעה בשלמותה ב-Geology of the Denver basin in Colorado בספריית אוניברסיטת קונטיקט
1 2  הדף המוקדש לתצורת מוריסון במאגר GEOLEX
↑  mmerville Formation
1 2  Stratigraphy And Sedimentology Of The Morrison Formation (Jurassic), Ojito Spring Quadrangle, Sandoval County, New Mexico: A Preliminary Discussion
↑  Morrison Formation, Unkpapa Sandstone, Sundance Formation, and Gypsum Spring Formation הערה: אבן חול אונקפאפה (Unkpapa Sandstone) המוזכרת בכתבה כשכבת סלע נפרדת נחשבת כיום לפרט התחתון בתצורת מוריסון באזור זה.
↑  Nonopaque Heavy Minerals, Black Hills מתוך Geological Survey Bulletin, עמוד C7
↑  Geologic Unit: Lykins במאגר GEOLEX של USGS
1 2  ראו לדוגמה את השרטוט בעמוד 3 ב-Walking the Mesozoic מתוך האתר של המונומנט הלאומי דינוזאור
↑  Geologic Unit: Tidwell במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Windy Hill במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Salt Wash במאגר המידע GEOLEX
↑  Morrison Formation באתר USGS
↑  Geologic Unit: Bluff במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Bullington במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Casamero במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Chavez במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Fiftymile במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Jackpile במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Prewitt במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Recapture במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Unkpapa במאגר המידע GEOLEX
↑  Geologic Unit: Westwater Canyon במאגר המידע GEOLEX
אבני הבוץ האדמדמות של פרט טידוול המכסים את אבני החול הלבנבנות של פרט סולט ווש, דרומית לסיסקו (Cisco) ביוטה
פרט בראשי באסין ברמת קולורדו
מרקם "פופקורן" בשל בנטוניט שנוצר מאפר געשי המאפיין את פרט בראשי באסין
עובדים בבניין מחצבת דינוזאור במונומנט הלאומי דינוזאור
פרוקול הארום

| --- | --- |

פרוקול הארום, 1967
 מקום הקמה:  סאות'אנד-און-סי 
 תקופת הפעילות:  1967 – 1977, 1991–2022 
 סוגה:  רוק מתקדם, בארוק פופ, רוק פסיכדלי, ארט רוק, רוק סימפוני 
 חברת תקליטים:  ריגל זונופון רקורדס, רפרייז רקורדס, קריסליס רקורדס, איילנד רקורדס, פליי רקורדס, IL, דרים רקורדס, A&M רקורדס, DJM רקורדס 
 www.procolharum.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Mick Grabham בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברים לשעבר
 Robin Trower 
 
פרוקול הארום, 2006
פְּרוֹקוֹל הארוּם (באנגלית: Procol Harum) הייתה להקת רוק מתקדם, שנוסדה בלונדון ב-1967 והתקיימה עד 1977. להיטה הגדול ביותר היה "בהיר יותר מחיוורון" (A Whiter Shade of Pale) שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952.
תולדות הלהקה

הלהקה הוקמה על ידי הפסנתרן והמלחין גארי ברוקר והפזמונאי קית' ריד ב-1966. עד אביב 1967 הצטרפו ללהקה מת'יו פישר באורגן האמונד, רי רוור בגיטרה (שהוחלף מאוחר יותר על ידי רובין טרוור), דייוויד נייט בגיטרה בס ובי.ג'יי וילסון בתופים.
השיר הראשון שהקליטו, ב-12 במאי 1967, היה "בהיר יותר מחיוורון", שיר סוריאליסטי שהולחן על ידי ברוקר ופישר למילים של ריד. הפתיחה המפורסמת של השיר מבוססת על י.ס. באך – air
ב g string. גארי ברוקר ניסה לנגן את באך אך טעה מעט ויצר לחן משלו. ערן צור (במאמר ב-MOOMA) מוצא בלחן השפעות מסוויטה מספר 3 ברה מז'ור וקנטטה מספר 140 של יוהאן סבסטיאן באך. הסינגל הופק על ידי דני קורדל והגיע עד מהרה למקום הראשון במצעד המכירות הבריטי והחמישי במצעד האמריקאי. בהמשך נמכרו ממנו למעלה מ-6 מיליון עותקים. דווקא המילים הלא הגיוניות שלא יצרו כל נרטיב, משכו את הקהל לנסות ולמצוא פרשנויות. את השיר הקליטו מאז אמנים רבים, בגרסאות כיסוי והוא מוזכר בספרים ובסרטים.
באותה שנה הוקלט אלבומה הראשון של הלהקה שנקרא אף הוא "פרוקול הארום", תקליט זה משויך לפרוטו פרוג, סגנון המאפיין להקות שקדמו לז'אנר הרוק המתקדם.
בשנת 1968 הופיעה הלהקה בארצות הברית יחד עם צ'אק ברי ולהקת פליטווד מק.
בשנת 1969 הוציאה הלהקה את התקליט Salty Dog, שהיה אלבומם האחרון עם פישר וכלל את שיר הנושא המצליח.
בשנת 1973 יצא התקליט Grand Hotel. בשיר אחד משתתפת זמרת הסופרן של הסווינגל סינגרס, כריסטיאן לגראן.
בשנת 1977 הגיעה הלהקה לסוף דרכה.
בשנת 1991 התאחדה הלהקה מחדש וחזרה להופיע בהרכב שברובו היה חדש וכן הקליטה את שני אלבומים "The Prodigal Stranger" שיצא ב-2003 ו-"Novum" שיצא ב-2017.
גארי ברוקר נפטר ב-19 בפברואר 2022 בגיל 76.