stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלמנט מאוחריד

| --- | --- |

 לידה:  840 האימפריה הבולגרית הראשונה
 פטירה:  17 ביולי 916  (בגיל 76 בערך) אוחריד, האימפריה הבולגרית הראשונה
 קדוש עבור:  הכנסייה האורתודוקסית המזרחית
 חג:  27 ביולי ו-5 בנובמבר (הלוח הגרגוריאני), 9 באוגוסט ו-8 בדצמבר (הלוח היוליאני)
 תכונות:  ממפתחי האלפבית הגלגוליטי והאלפבית הקירילי
 פטרון של:  אוחריד
הקדוש קלמנט מאוחריד (בבולגרית: Свети Климент Охридски‏; 840 – 17 ביולי 916) היה מלומד וסופר בולגרי שחי בימי הביניים, וכן היה הארכיבישוף הבולגרי הראשון. העדויות על חייו לפני שחזר ממורביה הגדולה לבולגריה הן קלושות, אולם לפי ההגיוגרפיה של תאופילוס מבולגריה, קלמנט נולד בחלק הדרום מערבי של האימפריה הבולגרית, באזור מקדוניה.
כיוון שהיה תלמידם של הקדושים קירילוס ומתודיוס, קלמנט השתתף במשלחת שלהם למורביה הגדולה. לאחר מותו של קירילוס, ליווה קלמנט את מתודיוס מרומא לפאנוניה ומורביה הגדולה. לאחר מותו של מתודיוס עצמו ב-885, קלמנט עמד בראש המאבק נגד הכמורה הגרמנית במורביה הגדולה לצידו של גוראזד. לאחר ששהה זמן מה בכלא, הוא גורש ממורביה הגדולה ובשנת 885 או 886 הגיע לגבולותיה של בולגריה ביחד עם נאום מפרסלב, אנגלריוס וייתכן שגם גוראזד (לפי מספר מקורות, גוראזד כבר היה מת באותה תקופה). לאחר מכן, ארבעתם נשלחו לעיר הבירה הבולגרית פליסקה, היכן שהם מונו על ידי בוריס הראשון מבולגריה ללמד ולהדריך את הכמרים בשפה הסלאבית הכנסייתית העתיקה.
לאחר קבלת הנצרות ב-865, טקסי הדת בבולגריה נוהלו ביוונית על ידי כמרים שנשלחו מהאימפריה הביזנטית. בעקבות חששו מגדילת ההשפעה הביזנטית והיחלשות המדינה ועל מנת לשמר את העצמאות והיציבות הפוליטיות של בולגריה, בוריס תמך באימוץ השפה הסלאבית הכנסייתית העתיקה בטקסים הדתיים. כאשר השקפתו בנושא גובשה, בוריס פעל לייסודם של שני בתי ספר לספרות (אקדמיות), בהם ילמדו את השפה הסלאבית הכנסייתית. בית הספר הראשון נוסד בעיר הבירה, פליסקה, והשני באזור קוטמיצ'ביצה (כיום במערב רפובליקת מקדוניה ומזרח אלבניה).
בעוד שנאום מפרסלב נשאר בפליסקה ועבד על ייסודו של בית הספר לספרות של פליסקה, קלמנט נשלח על ידי בוריס לאוחריד שבקוטמיצ'ביצה ביחד עם משלחת, על מנת לארגן שם את לימודי הסלאבית הכנסייתית העתיקה. במשך תקופה של שבע שנים – מ-886 ועד 893 – קלמנט לימד 3,500 תלמידים את השפה ואת האלפבית הגלגוליטי. ב-893 הוא התמנה לתפקיד הארכיבישוף של דרמביקה (וליקה), שהייתה גם כן בקוטמיצ'ביצה. לאחר מותו בשנת 916 הוא נקבר במנזר שלו, סנט פנטלימון, באוחריד.
קלמנט היה אחד הסופרים הפורים והחשובים שכתבו בבולגרית עתיקה (הגרסה הבולגרית של סלאבית כנסייתית עתיקה). קלמנט נחשב לכותב ההגיוגרפיה של קירילוס הקדוש ושל מתודיוס הקדוש. כמו כן, קלמנט תרגם את טריודת הפרחים, המכילה מזמורים כנסייתיים המבוצעים בין חג הפסחא לפנטקוסט, והדעה הרווחת היא שהוא הסופר שכתב את הטקס הקדוש ואת הספר חייו של האפיפיור קלמנס הראשון, כמו גם את הטקסים העתיקים המוקדשים לקירילוס הקדוש ולמתודיוס הקדוש.
המצאתו של האלפבית הקירילי מיוחסת אף היא לקלמנט, אף על פי שישנה דעה האומרת שהאלפבית התפתח תחת השפעה ביזנטית חזקה בבית הספר לספרות של פרסלב בתחילת המאה ה-10.
האוניברסיטה הבולגרית המודרנית הראשונה, אוניברסיטת סופיה, שנוסדה ב-1888, נקראה על שמו של קלמנט. האוניברסיטה שבעיר ביטולה (רפובליקת מקדוניה), שנוסדה ב-1979, נקראת גם כן על שם קלמנט.
בסיס המחקר המדעי הבולגרי סנט קלמנט אוחרידסקי הנמצא באי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה, נקרא גם כן על שם קלמנט.
הערות שוליים

↑  Patron Saints Index
↑  "This great father of ours and light of Bulgaria was by origin of the European Moesians which the people commonly know as Bulgarians…". "The Ohrid Legend" or the short biography of St Clement by 13th-century Greek Archbishop of Ohrid Demetrius Chomatianus. Cited in Иванов, Й. (1931). Български старини из Македония (בבולגרית). София. p. 316.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300287205171  PLWABN: 9810669868905606  BIBSYS: 42389  BNE: XX1332591  BnF: cb12093942f (data)  CiNii: DA13158369  GND: 118563092  ISNI: 0000 0001 1683 2942  LCCN: n84079983  NKC: jn20000700909  NLA: 35847017  NSK: 000004527  SUDOC: 029278678  Trove: 1113943  VIAF: 74644851   WorldCat (עם VIAF): 74644851
קרחון גיבס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Peter McCausland Gibbs 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 אורך:  24.1 ק"מ 
 קואורדינטות:  68°28′00″S 66°00′00″W﻿ / ﻿68.4667°S 66°W﻿ / -68.4667; -66
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון גיבס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון גיבס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גיבס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גיבס
 
קרחון גיבס (באנגלית: Gibbs Glacier) הוא קרחון, בצידו המזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון דרום מזרח ונשפך אל חלקו הצפוני של הדום הקרח מרקטור.
אורכו של הקרחון 24.1 קילומטרים.
קרחון גיבס, כמו גם קרחון נני (הזורם לכיוון צפון - מערב) ממלאים את השקע הרוחבי שבין קרחון ההדום מרקטור לבין פיורד ניני שבצד המערבי של חצי האי האנטארקטי.
היסטוריה > גילוי הקרחון

קרחון גיבס צולם מהאוויר ומופה לראשונה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941 וכן על ידי משלחת המחקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של פיטר מ. גיבס (Peter M. Gibbs) שהיה חבר במשלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד, והיה סוקר באי הורסשו בשנת 1957, ובאי סטונינגטון פיקד על הסקר שנעשה בשנת 1958.
קרחון גוואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  79°07′00″S 85°39′00″W﻿ / ﻿79.1167°S 85.65°W﻿ / -79.1167; -85.65
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גוואן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גוואן
 
קרחון גׂוָואן או קרחון גוֹאוּאָן (באנגלית: Gowan Glacier) הוא קרחון ברכס הריטג' בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 28 קילומטרים.
גובהו של הקרחון 1,362 מטרים מעל פני הים, והוא זורם לכיוון צפון מפסגת קנינגהאם שבמצוק פאונדרז ונשפך אל קרחון מינסוטה, מזרחית לנונאטאק ולקאם.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שם סגן ג'ימי ל. גוואן (Jimmy L. Gowan), ששירת בחיל הרפואה של צי ארצות הברית, ושימש כמפקד וכרופא של תחנת מישור הקוטב בשנת 1966.
קלמנטה פינקני

קלמנטה קרלוס פינקני (באנגלית: Clementa Carlos Pinckney;‏ 30 ביולי 1973 - 17 ביוני 2015) היה איש דת וסנאטור מדינתי אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית, שנרצח בפיגוע הירי בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית בשנת 2015.
ביוגרפיה

נולד בבופור שבקרוליינה הדרומית (אנ') לתאופיה לבית ברומס וג'ון פינקניי. בני המשפחה היו חברי הכנסייה האפריקנית מתודיסטית אפיסקופלית (אנ'), וקלמנטה נשא את דרשתו הכנסייתית הראשונה כבר בגיל 13; בגיל 18 השלים את לימודיו הדתיים והתמנה לשמש ככומר. ב-1995 סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלן (אנ'), ובשנת 1999 קיבל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת קרוליינה הדרומית.
הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית של ארצות הברית ונבחר ב-1997 לכהן בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, בו כיהן עד שנת 2000. החל משנה זו ייצג את המחוז ה-45 בסנאט של קרוליינה הדרומית ‏15 שנה רצופות עד הירצחו.
בערבו של ה-17 ביוני 2015, נכנס צעיר בשם דילן רוף לכנסייה האפריקאית מתודיסטית אפיסקופאלית "עמנואל" בעת שיעור בתנ"ך ורצח את פינקי ותשעה חברי קהילה נוספים. הרצח נחשד כפשע שנאה ואף הועלתה סברה לפיה היה פינקני יעד לרצח כהתנקשות פוליטית.
פינקני, בן 41 במותו, הותיר אחריו את אשתו ושתי בנותיו.
קרחון גולדמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  צ'ארלס ר. גולדמן 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 רכס הרים:  גבעות קוקרי 
 קואורדינטות:  77°42′S 162°51′E﻿ / ﻿77.7°S 162.85°E﻿ / -77.7; 162.85
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גולדמן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גולדמן
 
קרחון גולדמן (באנגלית: Goldman Glacier) הוא קרחון בגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם 4 קילומטרים ממזרח לקרחון מאר.
הקרחון זורם לכיוון צפון מגבעות קוקרי, לעבר שפכו של קרחון טיילור.
גובהו של הקרחון 1,295 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

אזור גבעות קוקרי (ובכללן הר בארנס) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של צ'ארלס ר. גולדמן (Charles R. Goldman), ביולוג אמריקאי, שעשה מחקרים באזור הקרחון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.
קרחון גודספיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  77°30′00″S 162°28′59″E﻿ / ﻿77.5°S 162.483°E﻿ / -77.5; 162.483
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גודספיד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גודספיד
 
קרחון גּוּדְסְפִּיד (באנגלית: Goodspeed Glacier) הוא קרחון תלוי, הממוקם על המדרון הדרומי שגובל בעמק רייט בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם בין קרחון הארט וקרחון דנטון.
גובהו של הקרחון 455 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הגאולוג האמריקני רוברט ניקולס.
הקרחון נקרא על שמו רוברט גודספיד, גאולוג, שהיה עוזרו של ניקולס בתחנת מארבל פויינט הסמוכה, בעונת מחקר 1960–1959.
לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, , P 716
• Edmund Stump, , P 104
• James G. Bockheim, , P 129
• Denton, George H., Sugden David, E., Marchant, David R., Hall, Brenda L. and Wilch, Thomas I., ,  Geogr. Ann. 75 A (4): 155-204, P 192
קרב סדאן

נפוליאון השלישי לאחר נפילתו בשבי, עם ביסמרק
קרב סדאן (לעיתים: "קרב סדאן הראשון", על מנת להבדילו מקרב סדאן במלחמת העולם השנייה) היה קרב מכריע במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה. הקרב התחולל ב-1 בספטמבר 1870 ליד העיר הצרפתית סדאן סמוך לגבול בלגיה על גדת הנהר מז. בתום הקרב הובס הצבא הצרפתי על ידי הצבא הפרוסי וקיסר צרפת נפוליאון השלישי נלקח בשבי יחד עם כ-100,000 חיילים צרפתים. קרב זה מסמל את סופה של הקיסרות השנייה. בעוד שבצרפת מסמלת המילה "סדאן" תבוסה וההשפלה, באימפריה הגרמנית נחוג "יום סדאן" (Sedantag) כיום ניצחון והחג הלאומי של איחוד גרמניה.
רקע

לאחר שורת קרבות בהם נסוג הצבא הצרפתי מפני הצבא הפרוסי העדיף, הגיעה ב-19 באוגוסט 1870 ארמיית הריין בראשות המרשל פרנסואה אשיל בזן לעיר מץ, ונכלאה בעיר עליה צרו 150,000 חיילים פרוסים. בתגובה יצאו המרשל פטריס דה מק-מהון ונפוליאון השלישי עצמו בראש ארמיית שאלון (Châlons) במטרה להסיר את המצור. על מנת שלא להתקל בכוחות פרוסיים טרם הזמן, הובלה הארמייה באיגוף משמאל, לאורך גבול בלגיה במזג אוויר גרוע ובתנאי דרך ירודים. התנועה פתחה פער והותירה את הארמייה חשופה משני אגפיה.
ראש המטה הכללי הפרוסי, הלמוט פון מולטקה הזקן ניצל עובדה זו על מנת לתפוס את הכוח הצרפתי בתנועת מלקחיים. בהותירו את הארמיות הראשונה והשנייה במץ נטל מולטקה את הארמייה השלישית וארמיית המז ולכד את הצרפתים ליד העיירה בומון-אן-ארגון (Beaumont-en-Argonne) ב-30 באוגוסט. לאחר התקלות בה נהרגו 5,000 חיילים צרפתים, הסיג המרשל מק-מהון את צבאו לסדאן על מנת שיוכל לנוח, להתחזק, להתחמש ולהצטייד במבצר שבמקום המוגן על ידי גבעות ובערוץ הנהר מז. לאחר התאוששות קצרה יצא הגיס הראשון לסייר את הקווים הפרוסיים אך נלכד מיד על ידי כוח פרוסי עדיף, מנותק מעורפו ובלי תחמושת מספיקה.
מולטקה חילק את צבאו לשלושה חלקים: אחד לשם עיכוב הגיס הראשון במקומו, השני על מנת לרדוף אחר הכוח העיקרי במקרה שייסוג והשלישי (הקטן יותר) על מנת לחסום כל אפשרות נסיגה. הכוח הצרפתי כותר ומולטקה הכריז: "הכנסנו אותם למלכודת העכברים!".
סדר הכוחות > צרפת

ארמיית שאלון, בעמדות מגננה בסדאן.
120,000 חיילים
202 בטליוני חיל רגלים
80 אסקדרוני פרשים
564 תותחים
סדר הכוחות > פרוסיה, סקסוניה ובוואריה

הארמייה השלישית בראשות פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה.
200,000 חיילים
12 דיוויזיות רגלים (6 פרוסיות, 4 בוואריות, 2 מבאדן-וירטמברג)
2 דיוויזיות פרשים, הוסארים ואולאנים (נושאי רומח רכובים)
600 תותחים
מהלך הקרב

נפוליאון השלישי, שחשש מכיתור, הורה למק-מהון לחתור לפרוץ אותו ממזרח, דרך הכפר לה מונסל (La Moncelle) ממזרח לעיר.
בשעה 04:00 בבוקר 1 בספטמבר חצו כוחות בווארים בפיקודו של הגנרל לודוויג פון דר טן (Ludwig von der Tann) את המז ליד הכפר באזיי (Bazeilles) מדרום לסדאן והביסו בקרבות רחוב את כח הנחתים (Infanterie de Marine) הצרפתי שהגן על הגזרה. הקורפוס הסקסוני ה-12 פרץ במקביל דרך הכפר לה מונסל בפיקוד גאורג, נסיך סקסוניה. ב-06:00 בבוקר, כאשר ערפילי הבוקר החלו להתפוגג החלה הרעשה ארטילרית מתותחי הסקסונים על פאתי סדאן המזרחיים. ארטילריה רחוקת-טווח הונחתה על העיר מעבר למז בהמשך אותו בוקר. כוח פרוסי תחת פיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה חצה את המז בשעה 07:30 וכיתר את העיר סדאן עצמה.
המתקפה המשולבת מדרום וממזרח וההרעשה הארטילרית הקשה זרעו פאניקה ובלבול בשורות הצרפתים. לכך הצטרפה גם הפציעה של מק-מהון בשלבים הראשונים של הקרב. מחליפו, גנרל אוגוסט-אלכסנדר דוקרו (General Auguste-Alexandre Ducrot) הבין את המתרחש והורה על נסיגה צפון-מערבה. הוא ידוע באמרתו על המצב אליו נקלע: "אנחנו נמצאים בסיר לילה ועומדים לחרבן עלינו". מולטקה, שצפה את המהלך, הניע שני גייסות פרוסיים צפון-מערבה לסנט מנג'ס (St. Menges) על מנת לבלום את נתיב הנסיגה.
מיד לאחר שניתנה פקודת הנסיגה נטל גנרל אחר, עמנואל-פליקס דה וימפפן (Emmanuel Félix de Wimpffen), את הפיקוד, שינה את הפקודה והורה על עמידה והתנגדות. אולם, ההתקדמות האמיצה של הכוחות הצרפתים בהנהגתו של וימפפן לכיוון לה מונסל נבלמה ונהדפה על ידי כוחות פרוסיים רעננים שנעו בחיפוי אש ארטילרית עזה. בשעה שהפרוסים מתקיפים מצפון-מזרח וממזרח והבווארים מדרום-מזרח, תחת אש ארטילרית עזה וכשדרך הנסיגה מצפון-מערב חסומה, נכנעו לבסוף הצרפתים לפני השעה 12:00 בצהריים. עם זאת, הגנרל ז'אן-אוגוסט מרגריט (Jean Auguste Margueritte) הורה על התקפת-פרשים אחרונה ונואשת לכיוון צפון-מערב, שהתנפצה אל מול תותחי הפרוסים ובה נפצע מרגריט באורח אנוש. הכוחות של דה וימפפן בדרום המשיכו להילחם בחירוף-נפש עד אחר הצהריים, אז פקד עליו נפוליאון להפסיק את הטבח חסר התוחלת. בערבו של יום הורה נפוליאון השלישי על הנפת דגל לבן ושלח את חרבו עם איגרת כניעה לאוהל של וילהלם.
מיד למחרת היום, ב-2 בספטמבר, נכנס נפוליאון לשיחות כניעה מול וילהלם מלך פרוסיה ואוטו פון ביסמרק, שנדהמו לגלות מי הוא היושב מולם במפקדתו של מולטקה בשדה הקרב.
לאחר הקרב > אבדות

עם תחילת שיחות הכניעה דיווחו הצרפתים על למעלה מ-17,000 הרוגים ופצועים ו-21,000 נעדרים ושבויים. הפרוסים דיווחו על 2,300 הרוגים, 5,980 פצועים ו-700 שבויים ונעדרים. כל 103,000 החיילים הצרפתים הנותרים נלקחו כשבויים ובראשם נפוליאון השלישי, שבילה את שלוש השנים הבאות לחייו בגלות באנגליה. נפוליאון השלישי מעולם לא התאושש. מילותיו האחרונות לרופאו טרם מותו היו: "האם הייתי בסדאן?" ולאחר שנענה בחיוב המשיך "לא נהגנו שם כפחדנים, נכון?" ומת.
לאחר הקרב > השפעה הרסנית על צרפת

ההפסד הצרפתי במלחמה גרם לחוסר יציבות פוליטי בצרפת. לאחר התבוסה בסדאן, ושביו של הקיסר בידי הפרוסים, הפכה צרפת לרפובליקה דה פקטו, שכונתה "ממשלת ההגנה הלאומית", שהוכרזה בפריז ב-4 בספטמבר 1870. צבא פרוסיה הטיל מצור על פריז, אשר נמשך עד לינואר 1871.
ב-28 בינואר 1871 נחתם הסכם שביתת נשק עם ביסמרק, בפרנקפורט. תנאי ההסכם היו חמורים ביותר לצרפת: אובדן חבל אלזס לוריין, תשלום פיצויי מלחמה בסכום כבד, וצבא כיבוש החונה בצפון צרפת. במשך חודשיים בין מרץ 1871 ומאי 1871 פרץ בפריז ובערי השדה המרד המכונה "הקומונה הפריזאית", במהלכו אילצו חוגים מהפכניים וסוציאליסטים את ממשלת הרפובליקה השלישית הצעירה לצאת מפריז לורסאי, והכריזו על ממשלה סוציאליסטית בפריז עצמה. לאחר דיכוי הקומונה הפריזאית, נותרה שאלת המשטר בצרפת פתוחה וקרועה בין קבוצות מלוכנים ורפובליקאים. בפברואר 1875, סדרה של חוקים שחוקק הפרלמנט כוננו לבסוף את הבסיס החוקתי לרפובליקה החדשה, הרפובליקה הצרפתית השלישית. במרכז הרפובליקה עמדה דמותו של נשיא צרפת.
התבוסה המשפילה הייתה מקור לשנאה צרפתית עמוקה כלפי גרמניה ושאיפת נקם שלא באה על סיפוקה עד מלחמת העולם הראשונה, 44 שנים מאוחר יותר. לפיכך ההפסד בקרב סדאן טמן את אחד מהזרעים לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
לאחר הקרב > חג לאומי בגרמניה

ב-18 בינואר 1871 הכריז ביסמרק על איחוד גרמניה והקמת האימפריה הגרמנית באולם המראות שבארמון ורסאי ליד פריז. רוב החגים והמועדים הלאומיים לאחר איחוד גרמניה היו קשורים עדיין לישויות שהרכיבו אותה ובפרט למשפחת המלוכה הפרוסית. לעמה של הקיסרות החדשה היה חסר מועד לאומי חדש ומלכד. ב-2 בספטמבר 1871, שנה לאחר הקרב, נחוג יום הניצחון בסדאן ברוב עם בברלין. אף על פי שהקיסר והממסד הפוליטי לא תמכו בחג ואף איגודי הפועלים הסתייגו ממנו, הפך יום סדאן ליום חג לאומי כלל-גרמני ונחוג עד 1918. ימים ספורים לפני המועד בשנת 1919 הודיעה ממשלת רפובליקת ויימאר על ביטול כל אירועי החג והוא חדל להתקיים.
ניצחון סדאן נחגג גם בדרכים נוספות. כך למשל אולם מרכזי בבניין הרייכסטאג בברלין קושט בתמונת ענק המראה את הקיסר וילהלם יחד עם ביסמרק ומולטקה בסדאן, כאשר חייל גרמני שוטח את דגל צרפת לרגלי סוסו של הקיסר, הרומס אותו בפרסותיו.
הערות שוליים

↑  הקרב באתר היסטוריה צבאית
↑  Field Artillery and Firepower By Jonathan B. A. Bailey p. 217 rem. 53
↑  "Nous sommes dans un pot de chambre, et nous y serons emmerdés" פרק 20 בספר Histofig
↑  רגעים מוזרים בהיסטוריה
↑  ברברה טוכמן, אוגוסט 1914, הוצאת דביר 1999, פרק ג:"בצל סדן", עמ' 38-54
↑  ברברה טוכמן, אוגוסט 1914, הוצאת דביר 1999, עמוד 137
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529487005171  BnF: cb12074269c (data)  GND: 4385195-2  LCCN: sh85119486  NKC: ph369384 
אנדרטה צרפתית בסדאן
שער ברנדנבורג בברלין מקושט ומואר לרגל יום סדאן ב-1898
קפה ואקום

צורת פעולת קנקן הוואקום
צורת מזיגת הקפה החלוט בוואקום
קפה הוואקום הומצא בגרמניה בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי לואף מברלין. שיטה זו נקראת גם קפה סיפון. שני המכלים המהווים את הקנקן עשויים מפיירקס. בשיטה זו שמים גרגירי קפה טחון בחלק העליון, מים בחלק התחתון ושמים בחימום. המים שמתאדים יוצרים לחץ רב ודוחפים את שאריות המים דרך צינורית אל החלק העליון. לאחר הקירור נוצר ואקום ששואב את הקפה החלוט חזרה אל החלק התחתון. לאחר מכן מפרקים את החלק העליון, וניתן למזוג את הקפה שיש לו טעם חלק ורך.
קשת (קבוצת כוכבים)

| קַשָּת sagittarius |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים קַשָּת
 סמליות:  קנטאור נושא חץ וקשת
 עלייה ישרה:  19 שעות
 נטייה:  °‏25-
 שטח נראה:  867 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־15
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  7
 הכוכב הבהיר ביותר:  קאוס אוסטרליס (ε בקשת)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  1.79
 מערכות כוכבים גובלות:  נשר  מגן  נחש  נושא הנחש  עקרב  כתר דרומי  טלסקופ  אינדיאני (פינתי)  מיקרוסקופ  גדי
 נראית בין קוי הרוחב °‏55 ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש אוגוסט
קַשָּת ♐︎ היא קבוצת כוכבים על גלגל המזלות ששוכנת בין עקרב במערב וגדי במזרח. השמש נמצאת בקבוצה זו מסוף דצמבר עד לסוף ינואר ובה היא מגיעה לנקודה הדרומית ביותר במסלולה המדומה על פני השמיים. מרכז שביל החלב נמצא בקבוצה זו שעשירה בערפיליות ובצבירי כוכבים, וחור שחור על מסיבי, קשת A*, אשר ככל הנראה מניע את גלקסיית שביל החלב ומתפקד כגרעין גלקטי.
כוכבים בולטים

הכוכבים הבהירים יותר בקבוצת כוכבים זו יוצרים אסטריזם הדומה לקומקום תה. בצירוף הכוכבים החלשים יותר קבוצה זו מייצגת קנטאור האוחז קשת ומכוון חץ אל העקרב שלידו.
קאוס אוסטרליס (ε בקשת) הוא ענק כחול - לבן מסוג ספקטרלי B9.5 III במרחק של כ-145 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 1.79. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
קאוס מדיה (δ בקשת) הוא  ענק כתום הנמצא במרחק של כ- 350 שנות אור ממערכת השמש עם בהירות מדרגה 2.67 המייצג את מרכז הקשת.
קאוס בוראליס (λ בקשת) הוא ענק כתום הנמצא במרחק של כ- 78 שנות אור ממערכת השמש עם בהירות מדרגה 2.81.
נונקי (σ בקשת) הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B2.5 V במרחק של כ-225 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.06. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
אסקלה (ζ בקשת) הוא כוכב כפול המורכב מענק לבן ומכוכב הסדרה הראשית או תת-ענק לבן במרחק של כ-88 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.6. זהו הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצה.
אלנסל (γ2 בקשת) הוא ענק כתום הנמצא במרחק של כ-97 שנות אור ממערכת השמש עם בהירות מדרגה 2.99. הוא מייצג את ראש החץ של הקנטאור שאותו מייצגת הקבוצה כולה.
KW בקשת היא על-ענק אדום, בין הכוכבים הגדולים הידועים.
גרמי שמים עמוקים

קבוצת קשת היא אחת הקבוצות האהודות על ידי חובבי התחום בשל הגיוון והעושר של אובייקטים המצויים בקרבתה. מיקומה על רקע שביל החלב הוא הסיבה העיקרית לכך. מרכז הגלקסיה (קשת A*) נמצא בקבוצה זו, ולכן ניתן לראות צבירי כוכבים וערפיליות רבות. 15 עצמי מסיה נמצאים בקבוצה זו.
M23 הוא צביר פתוח גדול בקוטר של כחצי מעלת קשת וניתן לצפייה במשקפת. בטלסקופ ניתן להבחין בכ-100 כוכבים מדרגת בהירות 9 וחלשים יותר.
M8 היא "ערפילית הלגונה" אותה ניתן לראות ללא ציוד עזר ככתם מעורפל בבהירות מדרגה 5. בתוך הערפילית נמצא צביר כוכבים (NGC 6618) הכולל כ-25 כוכבים בבהירות סביב דרגה 7 אותם ניתן לראות במשקפת או בטלסקופ חובבים. טלסקופים מקצועיים מאפשרים להבחין באזור חשוך בתוך הערפילית שכביכול חוצה אותה ומכאן מקור שמה.
M17 היא ערפילית חלשה יותר שנראית במשקפת כמו כתם מעורפל המכיל צביר קטן של כמה עשרות כוכבים. טלסקופים גדולים מגלים שלערפילית צורת פרסה ולכן היא מכונה "ערפילית הפרסה" או "ערפילית Ω".
M20 היא "ערפילית הטריפיד" - ענן גז עצום שפסי אבק כהים מחלקים אותו לשלושה חלקים. במרכז הערפילית יש צביר כוכבים בבהירות מדרגות 7 ו-8. הצורה המיוחדת של הערפילית ניתנת להבחנה רק בצילום ארוך חשיפה. בקרבת הערפילית נמצא הצביר הפתוח M21.
IRAS 17423-1755 היא ערפילית פלנטרית עם עוצמת ההארה פי 12 אלף מהשמש.
מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית מזוהה הקבוצה בדרך כלל עם כיירון הקנטאור (ממותניו ומעלה אדם ממותניו ומטה סוס), המכוון את קשתו אל העקרב.
ראו גם

מזל קשת
הערות שוליים

↑  באתר ויקיסקיי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4053417-0
רוברט דאנקן מקניל

| --- | --- |

רוברט דאנקן מקניל, מעניק חתימות, 2009.
 לידה:  9 בנובמבר 1964 (בן 59) ראלי, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 עיסוק:  שחקן, מפיק, במאי
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 http://www.robertduncanmcneill.net/
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט דאנקן מקניל (באנגלית: Robert Duncan McNeill; נולד ב-9 בנובמבר 1964‏) הוא שחקן, מפיק ובמאי אמריקאי הידוע בתפקידו כלויטננט טום פאריס בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
קריירה > משחק

מקניל גדל באטלנטה, והחל את קריירת המשחק שלו בהפקות מקומיות ואזוריות, לפני שהפך לסטודנט בבית הספר ג'וליארד שבניו יורק. הוא זכה להכרה כשחקן מקצועי בשלב מוקדם, ולוהק לתפקיד צ'ארלי ברנט באופרת-הסבון "כל ילדיי" ולתפקיד בסרט הקולנוע "Masters of the Universe".‏ הוא כיכב בפרק זוכה השבחים של הסדרה "אזור הדמדומים" (של שנות ה-80), "A Message From Charity".‏ לאחר מכן הוא הופיע בברודוויי יחד עם סטוקארד צ'אנינג בהפקה של המחזה "קשר בכל מחיר", לפני שחזר ללוס אנג'לס על מנת להופיע בטלוויזיה. הוא הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות, לרבות "פרקליטי אל איי", "זינוק לאתמול" ו-"Murder, She Wrote". הוא היה חבר בצוות השחקנים של סדרת דרמה קצרת ימים מ-1992 בשם "Going to Extremes",‏ ובאותה שנה השתתף בתפקיד אורח בפרק "The First Duty" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בו הוא שיחק את דמותו של ניק לוקרנו, צוער באקדמיה של צי הכוכבים ומפקד חוליה אשר לוחץ על עמיתו, הצוער וסלי קראשר, שיסייע בחיפוי על עוולותיהם. מאוחר יותר, הוא הפך לשחקן קבוע בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", שבו החל משנת 1995 הוא שיחק את דמותו של טום פאריס, קצין צי הכוכבים עם סיפור רקע הדומה לזה של לוקרנו.
קריירה > בימוי

מקניל החל את קריירת הבימוי שלו עם כמה פרקים של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". באותו הזמן הוא גם כתב, הפיק וביים שני סרטים קצרים עטורי פרסים, "The Battery" ו-"mm of Love‏ 9",‏ והתחיל לביים פרקים בסדרות טלוויזיה אחרות. במקביל להופעותיו ככוכב אורח בסדרות כגון "בגבולות המסתורין" ו-"Crossing Jordan", החל מקניל להתמקד בקריירת הבימוי שלו, במסגרתה ביים מספר פרקים של ""דוסון קריק", "Everwood", "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", "מתים במשרה חלקית", "The O.C.", "מגרש ביתי", "Las Vegas",‏ "Summerland" ו-"על טבעי". בשנים 2006–2007 הוא ביים פרקים של ""עקרות בית נואשות", "מדיום", "Standoff",‏ "The Nine",‏ "The Knights of Prosperity",‏ "In Case of Emergency",‏ "What About Brian" ו-"My Boys". בשנת 2007 הוא ביים את הפרק הראשון של עונה 5 של הסדרה "לאס וגאס", וכן את הפיילוט של "?‏Samantha Who" (בו הופיע עמיתו ל-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" - טים רוס); לאחר מכן הפיק את הסדרה "צ'אק" ברשת "NBC", ואף ביים מספר מפרקי הסדרה. בשנת 2010 ביים מקניל פרק בסדרת המדע בדיוני של רשת ABC "וי", אשר הופקה על ידי סקוט רוזנבאום, לשעבר כותב ומפיק בסדרה "צ'אק".
בשנת 2018 ביים מקניל ארבעה פרקים מתוך העונה השנייה של הסדרה הקומית "יחסים בהסכמה" של רשת הטלוויזיה E!.
בשנת 2022 ביים את הפרק השלישי במספר מתוך סדרת הדרמה המשפטית "So Help Me Todd" מבית רשת CBS.