stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה
היסטוריה > שנות 1940

החברה לאנרגיה אטומית של קנדה החלה בדרכה תוך כדי מלחמת העולם השנייה כשנוסדה המעבדה לחקר הגרעין במונטריאול ב-1942 בשיתוף עם הבריטים. ב-1944 הוחל בבניית כור גרעיני ניסויי בשם ZEEP המפיק אפס אנרגיה, במעבדות המחקר שבצ'וק ריבר ליד אוטווה. הכור ZEEP היה הראשון בעולם שהגיע לתגובת שרשרת גרעינית יציבה מחוץ לארצות הברית. מכאן ועד לפיתוח הכור הגרעיני המסחרי מסוג קנדו של החברה הדרך הייתה ברורה. ב-1946 נסגרו המעבדות במונטריאול, ומרכז הכובד של החברה עבר לצ'וק ריבר. שם נבנה הכור שנקרא NRX בעל הספק הכוח הגדול ביותר בעולם בזמנו. הכור שימש להפקה של איזוטופים רדיואקטיביים ולפיתוח דלקים גרעיניים וחומרים עמידים שבסופו של דבר מצאו שימוש במבנה כורי קנדו. הכור סיפק גם נייטרונים לניסויים בפיזיקה.
היסטוריה > שנות 1950

בשנת 1952 הוקמה רשמית החברה לאנרגיה אטומית של קנדה (AECL) שיעודה הוא פיתוח שימושים לאנרגיה גרעינית למטרות שלום.
תאונה שארעה בשנת 1952 גרמה לכיבוי הכור NRX. התאונה הצריכה ניקוי יסודי ונרחב של האתר ממים רדיואקטיביים ושרידי חומר מסוכן שנצטברו בו. הכור תוקן, ואחרי 14 חודשים הוא חזר לפעולה, והמשיך לשרת את קהיליית הפיזיקאים עד שנת 1992. אחד המדענים הנודעים שם היה הפיזיקאי חתן פרס נובל, דוקטור ברטרם ברוקהאוז, שפיתח שיטות בפיזור נייטרונים.
בשנת 1957 הושלמה בצ'וק ריבר הקמתו של הכור מסוג NRU. הכור מופעל באורניום טבעי, והנייטרונים בו מואטים על ידי מים כבדים. הכור מספק עד היום (2008)כ 60% מהצריכה העולמית של מוליבדן-99, שהוא איזוטופ רדיואקטיבי שנועד לאיבחון גרעיני רפואי. הקנדים היו חלוצים בייצור חומרים להקרנות רפואיות כגון לריפוי סרטן. הכור מייצר גם 85% מהצריכה העולמית של קובלט-60, שהוא איזוטופ שנועד להקרנות רפואיות ותעשייתיות.
הכור מסוג NRU היווה שיפור ניכר בהשוואה לקודמו, NRX. אבל גם כור זה חווה תאונה שדרשה ניקוי האתר. כמו בתאונה עם NRX, גם כאן לא היו נפגעים בנפש.
היסטוריה > שנות 1960

בעשור זה החברה לאנרגיה אטומית של קנדה בשיתוף עם חברת החשמל של חבל אונטריו, בנתה את הכור הראשון שהפיק חשמל בהספק מסחרי. הכור מסוג קנדו (CANDU) הפיק 200 מגה-ואט חשמל. בכור זה נתקלה החברה בבעיות דליפת מים כבדים. הפגמים תוקנו, וכך נסללה הדרך לבניית כורי קנדו בקנה מידה גדול עוד יותר. בו זמנית החברה פתחה עוד סניף בחבל מניטובה שבקנדה, בו פיתחה כור ניסויי שפעל על תוריום ולא על אורניום, וגם כור עם מחזור קירור בחומר אורגני. החברה הגישה הצעת מחקר בנושא טיפול בפסולת רדיואקטיבית.
היסטוריה > שנות 1970

בשנות השבעים החברה לאנרגיה אטומית של קנדה יחד עם חברת החשמל של חבל אונטריו הקימו שתי תחנות כוח באתרים פיקרינג וברוס, שבכל אחת מהן ארבעה כורים בהספק כולל של 5,600 מגה-ואט.
בו זמנית הודו פיתחה פצצה גרעינית שעשתה שימוש בתוצרים של אחד מהכורים שקנדה בנתה בהודו עוד בשנות 1950 למטרות אנרגיה בלבד. כתוצאה מכך ניתקה קנדה כל קשר עם התוכנית הגרעינית של אותה ארץ.
סניף החברה במניטובה החל בעבודת מחקר בנושא טיפול בפסולת רדיואקטיבית.
היסטוריה > שנות 1980

עוד שמונה כורים נבנו והופעלו בשתי תחנות קימות בחבל אונטריו, ובנוסף להם עוד שתי תחנות חדשות הוקמו, האחת בחבל קוויבק והשנייה בחבל ניו ברנזוויק שבקנדה, בכל אחת מהן כור אחד. בשנים אלה הטכנולוגיה של כורי קנדו נחשבה אז כאחת מעשר המתקדמות ביותר בקנדה. במקביל, כור ישן שסיפק 200 מגה-ואט בחבל אונטריו כובה וסיים את פעילותו.
תחנת כוח הושלמה בארגנטינה באתר אמבלסה שליד העיר קורדובה, ובה כור אחד שמספק 648 מגה-ואט חשמל.
תחנת כוח הושלמה בקוריאה הדרומית באתר וולסונג ובה כור אחד שמספק 679 מגה-ואט חשמל.
תקלה חמורה בתוכנה שהפעילה את המכונה להקרנות רפואיות מתוצרת החברה גרמה למותם של שישה חולים בארצות הברית.
היסטוריה > שנות 1990

תחנת כוח חדשה, שלישית, הוקמה בחבל אונטריו באתר דארלינגטון ובה ארבעה כורים.
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה מכרה את החטיבה לאספקת איזוטופים רדיאקטיביים לחברה ציבורית בשם נורדיון. שתי החברות שיתפו פעולה בבניית שני כורים מסוג MAPLE באתר המעבדות צ'וק ריבר כדי להחליף את הכור הישן ליצור איזוטופים. אך בעיות רישוי מעכבות את הפעלת הכורים האלה עד היום (2008).
תחנת כוח מסוג קנדו הושלמה ברומניה באתר צ'רנבודה על נהר הדנובה, ובה כור אחד שמספק 706 מגה-ואט חשמל שהם כ-10% מתפוקת החשמל ברומניה.
שלושה כורים מסוג קנדו נוספו לתחנת כוח וולסונג שבקוריאה הדרומית בהספק כולל נוסף של 2,145 מגה-ואט חשמל. תחנה זאת מצטיינת בכך שניצולת ההפקה שלה היא מהגבוהות בעולם לתחנות כוח גרעיניות.
היסטוריה > שנות 2000

בעשור הראשון של האלף החברה עוסקת במחקר היתכנות השימוש בדלק לכורים גרעינים המורכב מתערובת תחמוצות אורניום ופלוטוניום שנותרו מפירוק הנשק הגרעיני בתום המלחמה הקרה.
בשנת 2008 החברה עוסקת בפיתוח דגם חדש של כור קנדו מתקדם הצורך פחות מים כבדים. זאת, וגם לוח הזמנים המקוצר של הקמתו, אמורים לחסוך בהוצאות בנייתו.
כור נוסף נכנס לפעולה בתחנת כוח הקיימת בצ'רנבודה שברומניה. עבודות הכנה לעוד שני כורים באותו אתר כבר החלו.
כורים חדשים מתוכננים לתחילת בניה בעשור זה בחבל אונטריו וגם בחבל אלברטה שבקנדה.
היסטוריה > שנות 2010

חטיבת כורי הכוח של החברה לאנרגיה אטומית של קנדה עומדת למכירה לידיים פרטיות. ההפרטה אמורה להסתיים בשנת 2010. החטיבה למחקר ולייצור איזוטופים רפואיים ותעשייתיים שומרת על מעמדה כחברה ממשלתית.
ראו גם

קנדו (כור גרעיני)
אנרגיה גרעינית
כור גרעיני
הלן ניסנבאום

| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1954 (בת 70) 
 ענף מדעי:  תקשורת המונים, social communication 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת ויטווטרסראנד 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק  קורנל-טק 
 תלמידי דוקטורט:  Michael Zimmer 
 פרסים והוקרה:  Barwise Prize (2014)
 
הלן ניסנבאום (באנגלית: Helen Nissenbaum; נולדה ב-26 באפריל 1954) היא פרופסור למדעי המידע בקורנל טק. היא ידועה בעיקר בזכות המושג "שלמות הקשרית" ועבודתה על פרטיות, דיני פרטיות, אמון ואבטחה בעולם המקוון. באופן ספציפי, שלמות הקשרית השפיעה על החשיבה של ממשלת ארצות הברית על נושאי פרטיות.
ביוגרפיה

ניסנבאום למדה מתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת וויטווטרסרנד בדרום אפריקה, וסיימה את לימודיה ב-1976. לאחר מכן היא המשיכה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, שם השלימה תואר שני במדעי החברה של החינוך ב-1978, ותואר דוקטור בפילוסופיה ב-1983.
קריירה

לפני שהצטרפה לקורנל טק ב-2016, היא שימשה כפרופסור למדיה, תרבות ותקשורת ולמדעי המחשב באוניברסיטת ניו יורק, שם הייתה גם מנהלת המכון לדיני מידע. קודם לכן שימשה כמנהלת שותפה של המרכז לערכי אנוש באוניברסיטת פרינסטון.
באוניברסיטת קורנל היא מנהלת את פרויקט "יוזמת החיים הדיגיטליים", שהושק ב-2017, כדי לחקור נקודות מבט חברתיות סביב הפיתוח והיישום של טכנולוגיה דיגיטלית, תוך התמקדות באתיקה, מדיניות, פוליטיקה ואיכות חיים.
קריירה > מענקים

ניסנבאום קיבלה מענקים מהקרן הלאומית למדע בארצות הברית, משרד חיל האוויר למחקר מדעי, קרן פורד, משרד הבריאות האמריקאי ושירותי אנוש של המתאם הלאומי, וסוכנות ההגנה לפרויקטים מתקדמים למחקר.
קריירה > הרחבות לדפדפן

היא גם תרמה למספר הרחבות דפדפן עבור Firefox ו-Chrome. טראק-מי-נוט הייתה ההרחבה הראשונה שהיא יצרה במשותף עם אחרים ב-2006. טראק-מי-נוט משתמשת ברעיון של פרטיות דרך ערפול כדי להגן על המשתמש מפני זיהוי מקוון, מעקב ויצירת פרופילים. AdNauseam, שנוצרה ב-2009, פועלת לפי אסטרטגיית ערפול דומה עבור מודעות מקוונות. Adnostic נוצרה בשנת 2013 כדי לאפשר מיקוד מודעות מקוון מבלי לפגוע בפרטיות המשתמש.
פרסומים

ניסנבאום כתבה מאמרים וספרים רבים. להלן כמה מהם:
ניסנבאום, הלן (1986). רגש ומיקוד. הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. ISBN 9780937073209.
ג'ונסון, דבורה ג.; ניסנבאום, הלן, eds. (1995). מחשבים, אתיקה וערכים חברתיים. פרנטיס הול. ISBN 9780131031104.
ניסנבאום, הלן; פרייס, מונרו א., eds. (2004). האקדמיה והאינטרנט. פיטר לאנג. ISBN 9780820462035.
ניסנבאום, הלן (2009). פרטיות בהקשר: טכנולוגיה, מדיניות ושלמות החיים החברתיים. סטנפורד, קליפורניה: הוצאת אוניברסיטת סטנפורד. ISBN 9780804772891.
לן, ג'וליה; סטודן, ויקטוריה; בנדר, סטפן; ניסנבאום, הלן, eds. (2014). פרטיות, ביג דאטה וטובת הציבור: מסגרות למעורבות. הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. ISBN 9781107067356.
פלנגן, מארי; ניסנבאום, הלן (2014). ערכים במשחקים דיגיטליים. קיימברידג': MIT פרסומים. ISBN 9780262027663.
פין, ברונטון; ניסנבאום, הלן (2015). ערפול: מדריך למשתמש לפרטיות ומחאה. קיימברידג': MIT פרסומים. ISBN 9780262029735.
כבוד ופרסים נבחרים

פרס ברוויס לשנת 2014 של האגודה האמריקאית לפילוסופיה
דוקטור לשם כבוד לשנת 2017 מאוניברסיטת ליאופנה של לונבורג
עמית מכובד לשנת 2019 של מכון סטנפורד לבינה מלאכותית ממוקדת באדם
פרס Covey לשנת 2021 של האיגוד הבינלאומי למחשוב ופילוסופיה
ראו גם

הזכות לפרטיות
הערות שוליים

1 2  הלן ניסנבאום, באתר nissenbaum.tech.cornell.edu
↑  Alexis Madrigal (29 במרץ 2012). "The Philosopher Whose Fingerprints Are All Over the FTC's New Approach to Privacy". The Atlantic. נבדק ב-20 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CV Helen Nissenbaum". New York University. נבדק ב-2013-04-11.
↑  הלן ניסנבאום, 28 באוקטובר 2019, באתר The Mudd Center for Ethics, ‏28 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  הלן ניסנבאום, באתר טק קורנל
↑  "Helen Nissenbaum Bio". New York University. נבדק ב-20 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Howe, Daniel C. (2016). "Surveillance Countermeasures: Expressive Privacy via Obfuscation". aprja.net. APRJA. נבדק ב-14 בנובמבר 2016. Some critics questioned TrackMeNot's effectiveness against machine-learning attacks, some cast it as a misuse of bandwidth, and others found it unethical. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Adnostic: Privacy Preserving Targeted Advertising". crypto.stanford.edu. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nissenbaum, Helen. "From preemption to circumvention" (PDF). נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Toubiana, Vincent; Narayanan, Arvind; Boneh, Dan; Nissenbaum, Helen; Barocas, Solon (1 במרץ 2010). "Adnostic: Privacy Preserving Targeted Advertising". Network and Distributed System Security Symposium. Internet Society. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nissenbaum, Helen (Fall 2011). "A Contextual Approach to Privacy Online" (PDF). Daedalus. Cambridge, MA: American Academy of Arts & Sciences. 140 (4): 32–48. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  "Curriculum Vitae: Articles". Helen Nissenbaum. tech.cornell.edu. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "K. Jon Barwise Prize". American Philosophical Association. נבדק ב-20 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Honorary Doctorates". Leuphana Universität Lüneburg (באנגלית). נבדק ב-20 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Distinguished Fellows". Stanford HAI (באנגלית). נבדק ב-20 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454982105171  PLWABN: 9810541794805606  BIBSYS: 90987643  BnF: cb145514228 (data)  CiNii: DA02059729  dblp: 15/4947  GND: 106583084X  ISNI: 0000 0001 1618 3006  LCCN: n85362957  LNB: 000174680  NKC: mub2014842216  NLA: 35260928  NLK: KAC201724412  NTA: 071239790  RERO: 02-A016320054  SUDOC: 151152136  VIAF: 34696927   WorldCat (עם VIAF): 34696927
היחידה המשטרתית לשמירת השלום

היחידה המשטרתית לשמירת השלום (בפורטוגזית: Unidade de Polícia Pacificadora; לעיתים מכונה בשם "יחידת ההשקטה") היא גוף אכיפת חוק של מדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל, שמטרתו להשיב לידי המדינה שטחים, לרוב בשכונות עוני, שנשלטו על ידי כנופיות של סוחרי סמים. התוכנית נוצרה ויושמה על ידי מזכיר ביטחון הציבורי, ז'וסה בלטראמה, בגיבוי מושל מדינת ריו דה ז'ניירו, סרג'יו קברל. המטרה המוצהרת של ממשלת ריו היא להציב 40 יחידות עד 2014. עד מאי 2013, 231 פאבלות כבר עברו לשליטת UPP.
רקע

במשך עשרות שנים נשלטות הפאבלות בריו דה ז'ניירו על ידי חבורות סוחרי סמים מזוינים. החל מהקמת UPP בדונה מרטה בשנת 2008, רבות מהפאבלות הגדולות של ריו קיבלו כוחות משטרה שכאלה. במשך עשרות שנים ריו ראתה מעגל של שוטרים הפושטים על הפאבלות, עורכים קרבות ירי עם סוחרים ואז נסוגים שוב. היו מלחמות תכופות בין סוחרים שונים, שהובילו לעוד יריות וסיכנו את חייהם של האנשים שחיו בפאבלות הללו.
הפאבלות שנבחרו לתוכנית UPP לא שילמו בעבר עבור השירותים הציבוריים אלא נאלצו לשלם אגרות לכל ארגון פשע השולט באזור; לעיתים קרובות זה הוביל להישנות של מקרי סחיטה והעלמות מס.
לפיכך, הרעיון של UPP (שקיבל תנופה עוד יותר מרגע שנבחרה ריו לארח את גביע העולם בכדורגל והמשחקים האולימפיים) הוכנס לבסוף לפעולה כפתרון ראשוני להתמודדות עם מעגל האלימות העירוני.
יישום

לפני הקמת UPP, מנהיגי הכנופיות היו מוטרדים מגדודי העילית של משטרת ריו, BOPE, שנטו לפשוט ולתור אחר נשק כבד ומלאי סמים (בשלב זה, ואחרי כן, היה מאמץ לעודד את התושבים לדווח על פעילות פלילית) למספר טלפון אנונימי המנוהל על ידי ממשלת ריו בשם Disque Denúncia). הקצת UPP תוזמנה עם יציאת BOPE מהפאבלות והחלפתם של מאות שוטרים שהוכשרו לאחרונה, שעובדים באזור מסוים בפאבלות ככוח משטרתי קבוע.
נכון לספטמבר 2013, 34 יחידות UPP הוקמו בתוך ריו דה ז'ניירו עם מטרה המוצהרת של ממשלת ריו להקים עוד 40 יחידות עד 2014. חלק מהיחידות, כגון כאלה שהשתלטו על רוסיניה, רק כיסו שטח ספציפי בפאבלה, בעוד יחידות אחרות כמו Manguinhos או Jacarezinho, כל אחת מהן כיסתה גם קהילות פאבלה קטנות יותר תחת ניהולן.
פאבלות אחרות שיש להן כיום יחידות UPP כוללים את סידדה דה דאוס, דונה מרטה ומורו דה בבילוניה. באופן כללי, במקום בו הוצבו יחידות משטרתיות לשמירת שלום, רמת הפשיעה האלימה צנחה באופן דרמטי, בעוד ערכי הנדל"ן עלו.
תוצאות

מכיוון שהפאבלות נשלטו בעבר על ידי סוחרי סמים חמושים במשך יותר מעשרים וחמש שנים, החשש מפני תגמול, שהיה עמוד התווך של "חוק הסוחרים", נמצא בדעיכה. לדוגמה, באפריל 2012, כאשר סוחר סמים ששלט בעבר על הפאבלה של מנגוויירה נורה ונהרג במהלך פעולה משטרתית בג'קארז'ינו (לפני שהאזור קיבל יחידת UPP משלו), חברים אחרים מאותה סיעה פלילית הורו לעסקים לסגור את דלתותיהם מוקדם במנגוויירה, זאת על אף שלפאבלה יש כוח משטרתי קבוע של היחידה לשמירת השלום. התרחשות דומה של עסקים שסגרו את שעריהם מוקדם במנגוויירה מכיוון שסוחרי הסמים הורו על כך, התרחש בפברואר 2013.
בשנת 2011, לאחר מאצר של ברון הסמים אנטוניו פרנסיסקו בונפים לופס, היחידה השתלטה על אזור רוסיניו.
במאי 2012, חוסה בלטרמה הודה כי פושעים חמושים נדדו מאזורים בריו שיש להם נוכחות משטרתית רבה לאזורים עם פחות משטרה וללא מעצורים, כמו למשל ניטרוי הסמוכה, מעבר למפרץ. עם זאת, בלטרמה הצהיר כי הוא מאמין על סמך ניתוח נתוני פשע שרק מנהיגי כנופיות הגבוהים בהיררכיה יוכלו להתבסס מחדש בקהילות פאבלה אחרות; וכי לסוחרי סמים בדרגה נמוכה יותר קשה להשתלב באזורים גאוגרפיים אחרים.
בעוד שחל שיפור באזורי הפאבלה שבשליטת UPP, הריכוז של פושעים גדל באזורים אחרים בריו דה ז'ניירו שאינם בעלי היתרונות הישירים של כוחות משטרה קבועים המפטרלים באופן פעיל בשכונות. בין אלה ניתן למנות את Baixada Fluminense, Niterói, ושכונות מסוימות באזור הצפון.
מוקדם היה ברור שהפושעים ברחו מפאבלות מסוימות לפני כניסת BOPE. בעבר, כאשר המשטרה ניסתה להקיף פאבלה למעצר והרגה סוחרים בתקיפות פתע, היו קרבות יריות בקנה מידה גדול, ותושבים חפים מפשע נקלעו לאש.
בעוד שמנהיגי כנופיה בעלי פרופיל גבוה יותר (המכונים גם בתקשורת של ריו כ"סוחרים", בפשטות) נאלצו להשאיר את הפאבלות לניהול המשטרה, קשריהם המשפחתיים נותרו. כמו כן, חברי כנופיה מפאבלות אחרות הנמצאות באותה סיעה, עדיין מתואמים ומבקרים אחד את השני. בדוגמה של נקודה זו, דיווח אחד העיתונים של ריו ב-9 ביולי 2012 כי קבוצות פושעים ירו על שוטרים במקומות שונים בתוך המתחם באלמאו באותו היום בו הכשירו כוחות הצבא את הנסיגה הסופית שלהם מהאזור.
קיימת היסטוריה ידועה של התעללות ושחיתות במשטרה בריו דה ז'ניירו, ובמשך שנים זה רק הוסיף דלק למלחמה בין סוחרי הסמים השולטים על הפאבלות של ריו והמשטרה עצמה.
בשנים האחרונות נעשו מאמצים משותפים תחת מזכיר ביטחון הציבור חוסה בלטרמה להשמיד את המשטרה המושחתת; וזו בדיוק הסיבה לכך שהשיטור הקהילתי של הפאבלות במסגרת תוכנית UPP מאויש על ידי מתגייסים חדשים המגיעים היישר מהאקדמיה לשוטרים - כמו 750 הקצינים שנשלחו לפטרל ברוסיניה החל מאוגוסט 2012.
בלטרמה הצהיר כי המטרה העיקרית של אנשי ה-UPP היא יותר לעצור חמושים מלשלוט ברחובות מאשר לשים קץ לסחר בסמים. דו"ח של הארגון העולמי נגד עינויים בשנת 2010 (OMCT) ציין את הירידה בשיעור הרצח בפאבלות של ריו דה ז'ניירו.
תוצאות > סממנים אחרים

סקר שנערך בקרב תושבי הפאבלות של ריו ביולי 2012 (שם הוצבו יחידות UPP) הראה כי חלה ירידה במספר פשעי האלימות והמוות. פשעים אחרים שלפני כן הוצגו ללא דיווחים בתיקים הופיעו כעת בסטטיסטיקה של הפשע כמו גנבה, אלימות במשפחה ואונס. תוצאות אחרות של הסקר הראו כי האנשים הרגישו חופשיים יותר לדון בנושאי טאבו שהיו בעבר כמו אלימות ברחוב ופעילות סמים בלתי חוקית, אך רבים עדיין מאוימים לדבר בה, מחשש כי אמצעי ה-UPP הוא זמני בלבד.
על פי הדיווחים, האבטלה נמוכה למדי בחלק מהפאבלות של אזור הדרום כמו פאבאו-פאבוזיניו, (בקופקבנה), שם דווח על שיעור אבטלה כ-5% ביולי 2012, בהשוואה לשכונות באזור הצפוני בו החיים בדרך כלל קשים יותר, שם חציון ההכנסה היא 34.4% פחות מאשר בפאבלות החזקות באזור הדרום. באזור הפאבלה הדרומית של צ'אפו מנגיירה, (בסמוך לחופים המפורסמים של ריו) 92.2% מהתושבים הם בעלי טלפון סלולרי.
עיתונאים בריו בחנו את תוצאות ההצבעה בבחירות המוניציפליות ב-2012 וצפו כי אלה החיים בפאבלות המנוהלות על ידי אנשי UPP חילקו את קולותיהם בקרב קשת מועמדים רחבה יותר, לעומת אזורים שנשלטו על ידי ראשי קרטלי סמים או קבוצות פשע מאורגנות אחרות כמו ה"מיליציות".
אלימות

ב-23 ביולי 2012 נורה למוות על ידי פושעים באזור נובה ברסיליה שבקומפלקסו דו אלמאו, השוטר הראשון של UPP שנורה. בזמן הירי, הקצינה, פביאנה אפרסידה דה סוזה בת ה-30, ששירתה בכוח רק כמה חודשים, הייתה בתחנת UPP קטנה בתוך הפאבלה, כאשר 12 חמושים פרצו לבניין והיא נפגעה בבטנה מכדור רובה. עשר דקות לפני שזה קרה, שמונה תוקפים ירו לעבר שני קצינים שסיירו בשכונת פדרה דו סאפו במתחם, אך איש לא נפצע.
בשבוע שקדם לו סיירו כוחות המשטרה באזור פזנדינה במתחם כאשר הותקפו בשתי פעמים שונות. באחד המקרים הושלך רימון שהתפוצץ בסמוך לניידת שלהם. (כתוצאה מההתקפה שהובילה למותו של קצין משטרה, הוקצו למתחם 500 שוטרים נוספים של UPP, מה שהגדיל את המספר הכולל ל-1,800 קצינים העובדים באותה קהילה מסוימת).
ראו גם

טבח קומפלקסו דו אלמאו
הערות שוליים

↑  כך היחידה הזאת מתוארת בתרגום העברי של הספר "כנופיות ריו".
↑  Rodrigues, Robson (2014). "The Dilemmas of Pacification: News of War and Peace in the 'Marvelous City'". Stability: International Journal of Security & Development. נבדק ב-14 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Novo comandante das UPPs já esteve à frente do Bope e do 12º BPM (Niterói)". O Globo (בפורטוגזית). 18 בדצמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UPPs do Jacarezinho e de Manguinhos serão inauguradas nesta quarta-feira". O Dia (בפורטוגזית). 15 בינואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Beltrame admite: bandidos migraram para Niterói" (בפורטוגזית). oglobo.com. 1 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Magalhaes, Maria Inez; Savedra, Paloma (18 בפברואר 2013). "Mangueira revive passado de terror com luto por morte de traficante". O Dia (בפורטוגזית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chart showing from which pacified favelas have criminals migrated to Niterói" (בפורטוגזית). oglobo.com.
↑  Goulart, Gustavo (9 בספטמבר 2012). "Beltrame diz que UPP da Rocinha vai quebrar paradigmas". O Globo (בפורטוגזית). נבדק ב-6 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barros, Jorge Antonio (24 בדצמבר 2012). "Repórter de Crime: Dores de Natal" (בפורטוגזית). O Globo. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trezena, Bruno (1 בספטמבר 2012). "Dois homens morrem em operação na Nova Holanda". O Dia. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Exército sai e traficantes atacam PM no Alemão" (בפורטוגזית). 9 ביולי 2012. נבדק ב-12 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Cunha, Vania (20 ביולי 2012). "Pesquisa aponta que UPPs provocaram redução no número de assassinatos". Jornal O Dia (ODia.com.br). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Baena,V. Favelas in the spotlight: Transforming the slums of Rio de Janeiro. Harvard International Review. Spring 2011: 34-37.
↑  Dia, Diogo, Alves, Edson Francisco (20 ביולי 2012). "Cidade partida também cria abismo entre UPPs". O Dia (בפורטוגזית). {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Bruno, Cassio; Onofre, Renato (10 בנובמבר 2012). "Liberdade política é reforçada com implantação das UPPs". O Globo (בפורטוגזית). נבדק ב-11 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Magalhaes, Maria Inez (5 באוגוסט 2012). "Polícia encontra explosivos em casa na Fazendinha". O Dia (בפורטוגזית). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barreto, Diego (23 בספטמבר 2012). "Tráfico ataca UPP do Alemão e mata uma PM" (בפורטוגזית). O Globo. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mais 500 policiais para tentar pacificar o Alemão". O Dia. 28 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
שוטרי המשטרה הצבאית (PMERJ) מגיעים לחיזוק ה-UPP ברוסיניה לאחר תקרית ירי.
הדלתא של קרונקר

הדלתא של קרונקר (על שם המתמטיקאי הגרמני לאופולד קרונקר) היא סימון שימושי ביותר באלגברה ליניארית בפרט ובמתמטיקה ובפיזיקה בכלל.
כלומר, זו פונקציה של שני משתנים (בדרך כלל שלמים) המקבלת את הערך 1 כאשר המשתנים שווים זה לזה, ואת הערך 0 כאשר הם שונים זה מזה. פעמים רבות מתייחסים לדלתא של קרונקר כאל כתיב מקוצר, ולא כאל פונקציה.
משמעות

אפשר להבין את ההגדרה לעיל פשוט כסימון מקוצר, שאפשר לשלב בביטויים בהם יש הפרדה למקרים, במקום לרשום ניסוח מילולי מייגע.
אפשר להבין את ההגדרה לעיל ככתיב טנזורי של מטריצת היחידה, שכן אם נתייחס לאינדקסים של טנזור הדלתא כאל קואורדינטות במטריצה נקבל מטריצה שבה כל איברי האלכסון הם 1 ואילו כל השאר הם 0. לכן מקובל לרשום  {\text{Id}}=I=\delta _{ij}.
כאשר מתייחסים לדלתא של קרונקר בתור טנזור, מקובל לרשום אותו בצורה  \delta _{i}^{j} כאשר אחד האינדקסים הוא קו-וריאנטי ואילו השני הוא קונטרה-וריאנטי.
תכונות

סימטריה ביחס לאינדקסים:  \delta _{ij}=\delta _{ji}
מבצע שינוי אינדקסים:  \sum _{i}\delta _{ij}A_{i}=A_{j}
זהות העקבה:  \sum _{i=1}^{n}\delta _{ii}=n
ראו גם

טנזור לוי-צ'יויטה
פונקציית דלתא של דיראק
טנזור
אלגברה ליניארית
מטריצה
אורתוגונליות
לאופולד קרונקר
הנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם

הנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם (באנגלית: Henry Stafford, 2nd Duke of Buckingham;‏ 4 בספטמבר 1455 - 2 בנובמבר 1483), אביר הבירית היה איש מפתח בעליית ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה לשלטון. בין היתר הוא מהווה נאשם מרכזי ברצח הנסיכים שבמצודה. בסוף ימיו הוביל מרד כנגד המלך והוצא להורג.
תולדות חייו

אמו הייתה מרגרט ביופורט, דרך קשרי הנישואין במשפחתה היה קשור הן לבית לנקסטר והן לבית טיודור. אביו היה האמפרי סטאפורד, רוזן סטאפורד, שנטל חלק במלחמת השושנים לצד בית לנקסטר. הוא נהרג כאשר הנרי סטאפורד היה בן שלוש. לפיכך גדל הילד תחת השגחת סבו, האמפרי סטאפורד, הדוכס הראשון מבקינגהאם, אציל בחצר המלך, שנהרג שנתיים מאוחר יותר. הנרי הוכרז כדוכס מבקינגהאם ונלקח לגדול כבן-חסותה של אליזבת וודוויל, מלכתו ורעייתו של אדוארד הרביעי, מלך אנגליה. הנרי נשא לאשה את אחותה, קתרינה וודוויל אך לא מרצון, מה שהוביל את הנרי לרקום מזימות על אליזבת.
עם מותו של אדוארד הרביעי ב-1483, צידד הנרי בטענתו של ריצ'רד דוכס גלוסטר (לימים המלך ריצ'רד השלישי), אחי-המלך המנוח אדוארד הרביעי, להיות עוצר יורש-העצר הילד אדוארד החמישי, בניגוד לדעת בני משפחת וודוויל. הנרי היה זה שעצר את שיירת אדוארד החמישי ואחיו בן התשע, ריצ'רד, דוכס יורק בדרכם מטירת לדלו ללונדון באפריל 1483 והובילם למצודת לונדון, עד להכתרה הרשמית.
אולם, במקום הכתרה רשמית הוביל ריצ'רד החלטה בפרלמנט הבריטי לפיה היה יורש העצר ממזר. ההחלטה, שהתקבלה ב-25 ביוני 1483 הכריזה במקביל על ריצ'רד השלישי כעל מלך אנגליה. הנסיכים, אדוארד וריצ'רד, לא נראו עוד. לפי מסמך שהתגלה ב-1980 באוסף מוזיאון אשמוליאן הנסיכים נרצחו במצודת לונדון "על ידי ה-vise של הדוכס מבקינגהאם". לפי הכתוב לא ברור לגמרי מה כוונת התיבה vise, האם הכוונה ל"advice" (עצה) או "devise" (מכשיר), כך או כך קושר הכתוב את הנרי מבקינגהאם לביצוע מעשה הרצח.
זמן קצר לאחר מכן ניצב בקינגהאם בראש מרד נגד ריצ'רד השלישי ובעד החזרת הנרי טיודור (אחיינו של הנרי דרך שושלת אמו) מגלותו על מנת שיתפוס את השלטון. ריצ'רד גילה את כוונת המרד ובמקביל נקלעה ספינתו של הנרי טיודור לסערה ונאלצה לשוב לבריטני. הנרי סטאפורד ניסה להימלט אך נלכד, נשפט בעוון בגידה חמורה וראשו נערף בעיר סולסברי ב-2 בנובמבר 1483.
צאצאיו

אדוארד סטאפורד, הדוכס השלישי מבקינגהאם (1478–1521), הוצא להורג על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה
אליזבת סטאפורד (נפטרה ב-1532), רוזנת סאסקס
הנרי סטאפורד (1479–1522/1523), רוזן וילטשייר
האמפרי סטאפורד (נולד ומת בילדותו ב-1480)
אן סטאפורד (1483–1544), דוכסית האנטינגדון
לקריאה נוספת

Harris, Barbara (1986). Edward Stafford: Third Duke of Buckingham, 1478-1521. Stanford University Press. ISBN 0-8047-1316-2.
Rawcliffe, Carole. The Staffords, Earls of Stafford and Dukes of Buckingham 1394–1521. Cambridge University Press, 1978.
הערות שוליים

↑  ראו אתר שושלת סטאפורד, ליד Henry STAFFORD (2° D. Buckingham) וכן : Firth Green, Richard (July 1981). "Historical Notes of a London Citizen, 1483-1488". The English Historical Review 96: 585–590 גרסה מקוונת למנויים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007362270305171  GND: 121689697  ISNI: 0000 0000 3244 6446  LCCN: n99056476  NTA: 190518596  SNAC: w6f78q2w  SUDOC: 06142949X  VIAF: 8249200   WorldCat (עם VIAF): 8249200