ניקוי יבש
התהליך

מכונת ניקוי יבש נראית כמו הכלאה בין מכונת כביסה ביתית ומייבש כביסה גדולים. כלומר, הכביסה מוכנסת (ידנית) לתוך חלל הייבוש והסחיטה של המכונה (התוף) שנמצא במרכז המכונה. התוף של המכונה מחורר, והוא נתון בתוך מעטפת נוספת אטומה, מעטפת זו מתמלאת בממס ובתוכה נמצא התוף עם הכביסה, כאשר התוף יכול להכיל בין 9 ל-45 ק"ג כביסה.
במהלך תהליך הניקוי, כשליש מהתוף מתמלא בממס, והתוף מתחיל להסתובב. טמפרטורת הממס מבוקרת ל-29.4 מעלות צלזיוס (בניגוד למים, ממסים יבשים ממיסים את הזיהום בטמפרטורות נמוכות). טמפרטורה גבוהה יותר של הנוזל עלולה לגרום לדהיית הצבע מהבדים. במהלך עבודת המכונה, ממס חדש מוכנס לתוף ממכל הממס (הטנק), והממס המשומש מוצא החוצה ליחידת הסינון הכוללת זיקוק בחום ומערכת עיבוי, משם הוא חוזר למכל הממס (אם החומר לא יהיה נקי, הוא עלול ללכלך את הבדים לאחר מכן). כמות הנוזלים האידיאלית ביחס לכביסה היא כ-8 ליטר ממס לכל ק"ג כביסה בכל דקה, תלוי בגודל המכונה (לדוגמה, אם במכונה יש כעת 10 ק"ג כביסה, הרי שבכל דקה יכנסו 80 ליטר נוזל חדש וכנגדם יצאו 80 ליטר נוזל משומש).
לפני שהעובד מכניס את הכביסה לתוך המכונה, הוא בודק אם יש עליה לכלוך וכתמים. העובד מרסס את הכתם בזרז כימי בהתאם לסוג הכתם והבד (סבון נון-יוני או אנ-יוני או שילוב של שניהם). כתמים מבוססי שמן (כגון: שמן, גריז או שפתון) לא צריכים טיפול מוקדם, כיוון שהם מוסרים באמצעות הטטרהכלורואתילן שבמכונה. אך כתמים מבוססי מים (כגון: יין, קפה, זיעה או דם) זקוקים לטיפול מקדים באמצעות הזרז הכימי (שמתפקד כחומר מתחלב), כדי שהטטרהכלורואתילן יוכל להשפיע על הכתם. כתמי מזון שמנוניים מדורגים בין כתמי שמן ובין כתמי מים, ולכן, כדי להסיר אותם, יש לרסס אותם בזרז כימי חלש יחסית.
בנוסף לחיפוש מקדים אחר כתמים, לפני ניקוי יבש מוודאים שאין בבגד חפצים שנשכחו. עטים מפלסטיק למשל, עלולים להתמוסס על ידי הטטרהכלורואתילן והדיו שבהם תלכלך את שאר הבגדים בצורה בלתי הפיכה.
נזק נוסף שעלול להיגרם לכביסה הוא מעבר צבעים בין בגדים (בעיקר צבע אדום), ולכן יש להפריד את הכביסה הצבעונית מהכביסה הלבנה. בנוסף נבדק סוג הבגד עצמו, שהוא מתאים לניקוי יבש (כולל הרוכסן). רוכסני קישוט עלולים להינזק מנוזל הניקוי (הממס) או מתהליך הכיבוס (סחיטה ושטיפה). ולכן, מסירים אותם לפני הכיבוס, או לחלופין מגינים עליהם באמצעות ריפוד קטן. פריטים עדינים כגון כיסויי מיטה עטויי נוצות או שטיחים בעלי ציציות, מכניסים למכונה כשהם נתונים בתוך שקיות רשת רפויות.
לסוגי כביסה שונים, וברמות לכלוך שונות, ישנן תוכניות כיבוס שונות במכונה. במהלך שלוש הדקות הראשונות של הכיבוס, מוסרים הכתמים שמצליחים להתמוסס עם הטטרהכלורואתילן. בעשר (או שתים עשרה) הדקות הבאות מוסרים כתמים עקשניים יותר. לאחר מכן, משתמשת המכונה בממס העשוי מפחמימן, למשך כ-25 דקות. משך הזמן הארוך נובע ממשך הזמן הדרוש לממס להפוך לתמיסה יחד עם הכתמים שלא הוסרו בעזרת הטטרהכלורואתילן. לאחר מכן, מוסיפים סבון לכביסה.
בסופו של מחזור הכביסה, הבגדים נשטפים בממס חדש שמגיע ממכל הממס המטוהר (טנק).
לאחר מחזור השטיפה, מתחיל תהליך הסחיטה. מכונות ניקוי יבש חדשות מסוגלות להחזיר 99.99% מהממס המשומש (כלומר, בכל הפעלה של המכונה, היא מאבדת 0.01% חומר). מחזור הסחיטה מתחיל בניקוז הנוזלים הנמצאים בתוף, ולאחר מכן התוף מאיץ למהירות של 350- 450 סל"ד (פחות ממכונת כביסה ביתית). כאשר כל הנוזלים התנקזו, המכונה מתחילה במחזור הייבוש. במהלך הייבוש, מוזרם לתוף אוויר בטמפרטורה של 63 מעלות צלזיוס, שמייבש את שאריות הממס שנותר בכביסה (הטמפרטורה מבוקרת על מנת למנוע נזק לבד). האוויר החם שיוצא מהתוף מגיע ליחידת עיבוי, שמעבה את אדי הממס שיצאו איתו, ומפריד ממנו טיפות של נוזל. הממס מועבר חזרה למכל הממס המזוקק. מכונות חדשות משתמשות במערכת סגורה על מנת לנצל את האוויר החם שיצא מהתוף, ולחמם אותו שוב. בצורה כזו חוסכים באנרגיה, חוסכים בממס ומצמצמים זיהום אוויר. במכונות הישנות יותר, האוויר המזוהם בחומר יצא החוצה, לחלל האוויר, מכיוון שחשבו שהחומר זול ולא מזיק.
לאחר הייבוש בחום, מצננים את הכביסה באמצעות אוויר קר. בסופו של תהליך הקירור ניתן להוציא את הכביסה מהמכונה.