stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרסל דאסו

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1892 הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  17 באפריל 1986 (בגיל 94) ניי-סיר-סן, צרפת 
 שם לידה:  Marcel Ferdinand Bloch 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Grave of Dassault 
 השכלה:  תיכון קונדורסה  Institut Supérieur de l'Aéronautique et de l'Espace  ESIEE Paris  אוניברסיטת טולוז 
 תפקיד:  חבר האספה הלאומית הצרפתית (17 ביוני 1951–1 בדצמבר 1955)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 באפריל 1973–2 באפריל 1978)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (11 ביולי 1968–1 באפריל 1973)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (3 באפריל 1967–30 במאי 1968)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (6 בדצמבר 1962–2 באפריל 1967)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (3 באפריל 1978–22 במאי 1981)  נשיא (1945–1947)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 ביולי 1981–1 באפריל 1986)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (9 בדצמבר 1958–9 באוקטובר 1962)  חבר האספה הלאומית הצרפתית (2 באפריל 1986–18 באפריל 1986)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מפלגה:  התעוררות הרפובליקה, Union for the New Republic, איחוד דמוקרטים למען הרפובליקה, אספת העם הצרפתי 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 בן או בת זוג:  Madeleine Dassault 
 פרסים והוקרה:  מדלית דניאל גוגנהיים (1976)  צלב גדול של לגיון הכבוד  מפקד בלגיון הכבוד  קצין בלגיון הכבוד  אביר בלגיון הכבוד  קצין גבוה בלגיון הכבוד  Grande médaille de l'Aéro-Club de France  צלב המלחמה  מדליית הזהב של החברה המלכותית לאווירונאוטיקה 
 
מרסל דאסו (בצרפתית: Marcel Dassault; נולד בשם מרסל בלוך, 22 בינואר 1892 – 17 באפריל 1986) היה תעשיין מטוסים יהודי צרפתי ומייסד חברת דאסו תעופה. אחיו היה פול בלוך דאסו, גנרל צרפתי.
קורות חיים

מרסל בלוך נולד להורים יהודים ב-1892 בפריז. לאחר שסיים את לימודיו במוסדות האקדמיים lycée Condorcet, Breguet School ו-Supaero, המציא בלוך דגם של מדחף מטוסים אשר שימש את הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה וייסד את החברה Société des Avions Marcel Bloch ("בלוך מטוסים"). לאחר הלאמת החברה בשנת 1936 על ידי ממשלת החזית העממית (צרפתית: Front populaire) השמאלית בראשות לאון בלום, המשיך בלוך לכָּהֵן בחברה בתפקיד דירקטור. במהלך מלחמת העולם השנייה גרמניה הנאצית אשר כבשה את צרפת, התעניינה בידע של בלוך לקידום תעשיית התעופה הגרמנית. בלוך סירב לשתף פעולה עם התעשייה הגרמנית ונעצר בשנת 1940 עם אשתו ושני בניו, קלוד וסרג'. באוגוסט 1944 גורש למחנה הריכוז בוכנוואלד בשל היותו יהודי ועדיין הופעל עליו לחץ כבד לשתף את הידע שלו עם שוביו. קבוצה מאסירי המחנה הצליחה להגן עליו כאשר קברה את אחד מנספי המחנה על שמו של בלוך, ואת בלוך המקורי הסתירו בזהות בדויה עד לשחרור המחנה ב-1945. בשנת 1949 שינה בלוך את שמו לבלוך-דאסו. דאסו היה הפסוודונים של אחיו דריוס פול בלוך ברזיסטנס (המחתרת הצרפתית) ופירושו "לתקיפה", שמקורו מ-char d'assaut - המילה הצרפתית לטנק. מרסל דאסו המיר[דרוש מקור] את דתו לנצרות קתולית בשנת 1950. לאחר המלחמה, דאסו הקים את יצרנית מטוסי הלחימה המתקדמת ביותר של צרפת, Avions Marcel Dassault.
החברה החדשה שאותה ייסד, דאסו תעופה ייצרה את מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים בשרות חיל האוויר הצרפתי והידועים שבהם: אוראגן (1949), המיסטר (1954), הסופר מיסטר (1955), המיראז' ועוד.
בשנת 1967, לאחר הטלת האמברגו הצרפתי על ישראל, איפשר דאסו את הברחתם של תוכניות הייצור וחלקים של מטוס המיראז' 5 לארץ, יחד עם כ-50 מנועים, אשר שימשו בסיס להקמת קו הייצור למטוס הנשר בתעשייה האווירית. בנוסף ערך סיור לילי בקו הייצור של המיראז' לאל שווימר, שלום אריאב ומשה קרת (השלושה כולם שימשו בתפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית).
מרסל דאסו נפטר בשנת 1986 בניי-סיר-סן, פרבר של פריז. גופתו נטמנה בבית העלמין פאסיי (Passy Cemetery) אשר ממוקם ברובע ה-16 של פריז.
את מקומו כראש החברה ירש בנו, סרג' דאסו.
הערות שוליים

↑  זוהר בלומנקרנץ,יוסי מלמן, מת אל שווימר, מר התעשייה האווירית וממייסדי חיה"א, באתר הארץ, 12 ביוני 2011
↑  דן ארקין, ה"נשר" המריא, מעריב, 13 בדצמבר 1985
↑  אליהו חסין, ‏סרז' דאסו עומד לרכוש את השליטה בחברת ההוצאה של העיתונים לה פיגארו ול'אקספרס, באתר גלובס, 14 במרץ 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260276705171  BnF: cb118986960 (data)  GND: 11909259X  ISNI: 0000 0003 6841 9177  LCCN: n82210160  Léonore: 101080  NTA: 129465798  RERO: 02-A023916941  SUDOC: 027355683  VIAF: 29532598   WorldCat (עם VIAF): 29532598
נובה ארנה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מיקום:  רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
 קואורדינטות:  60°01′28″N 30°24′19″E﻿ / ﻿60.02436°N 30.40516°E﻿ / 60.02436; 30.40516
 בעלים:  קבוצת נובה
 קבוצות:  מועדון הכדורסל ספרטק מועדון הכדורגל לנינגראדץ קריסטל פוליטך דינמו סנקט פטרבורג
 מושבים:  1,598 (כדורגל)  751 עד 1,500 (כדורסל וקטרגל)  2,000 (כדורגל חופים)
 http://www.novaarena.ru/
 he
 
נובה ארנה הוא מתחם ספורט רב תכליתי בעיר סנקט פטרבורג. משמש כמגרש הבית של מועדון הכדורסל ספרטק משנת 2017. לאחר הקמת מועדון הכדורגל לנינגראדץ, בקיץ 2018, הפכה הארנה למגרש הבית של קבוצת הכדורגל החדשה.
המתחם כולל מגרשי כדורגל, אולמות כדורסל, כדורעף, רוגבי, ג'ודו, סמבו וכדורגל חופים.
מערת לאסקו

מערת לאסקו (בצרפתית: Grotte de Lascaux), היא מערכת של מערות המחוברות ביניהן המפורסמת בציורי הסלע מהתקופה הפלאוליתית העליונה. הציורים על קירות המערה הם ברובם של פרסתנים וטורפים גדולים, שרובם ידועים מתוך שרידי מאובנים שנמצאו באזור. הערכה היא שהציורים צוירו 17,300 שנים לפני זמננו, כנראה למטרות פולחן.
מערת לאסקו שוכנת ליד העיירה מונטיניאק (Montignac) במחוז דורדון בדרום-מערב צרפת. בשנת 1979 הוכרזה המערה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ביחד עם אתרים אחרים בעמק וזר. המערה כוללת מספר חדרים ביניהם: היכל השוורים, המעבר, הפיר וחדר החתולים.
גילוי המערה

המערה התגלתה במקרה על ידי ארבעה נערים בשנת 1940. אחד הנערים, סימון קואנקס, סיפר שבמהלך מלחמת העולם השנייה שמעו מחבר אחר שבמהלך טיול הוא וכלבו מצאו בור מעניין באדמה. ארבעת הנערים שבו אל החור באדמה, הרחיבו אותו אט אט באמצעות סכין וכך גילו את "אולם השוורים" אשר נמצא במערה ומכיל 36 ציורי בעלי חיים שונים. הנערים חזרו יחד עם חוקר ציורי המערות האב אנרי בריי ב-21 בספטמבר 1940. בריי שירטט רבות מהתמונות במערה, שחלקן משמשות כחומר לימוד כיום בגלל הנזק הקיצוני שנגרם לרבים מהציורים. לאחר גילויה נפתחה המערה לציבור בשנת 1948. בעקבות ריבוי המבקרים (כ-1,200 ליום) נפגעו הציורים מפחמן דו-חמצני. בשנת 1963 נסגרה המערה לביקורים לצורך שחזור הציורים והחזרתם למצבם בעת מציאת המערה. חללי המערה והחדרים השונים מנוטרים על בסיס יומיומי. בשנת 1983 נפתחו חלק מהאולמות מחדש. מאז 1998 סובלת המערה מבעיית עובש הפוגע בציורים. הסיבות לכך הן מערכת המיזוג החדשה, אורות רבי עוצמה וריבוי המבקרים. בשנת 2008 נסגרה המערה לחלוטין, לאחר מכן נפתחה רק למדענים העובדים בה מספר ימים בחודש בלבד. המאמצים להורדת העובש פגעו בציורים והשאירו על גביהם כתמים כהים.
הציורים

הציורים במערה צוירו במקומות מיוחדים ולא בכל המערה, בעיקר במקומות גבוהים וחשוכים, סביר שצוירו לאור לפידים. רוב בעלי החיים צוירו בפרופיל המקל על זיהוי החיות.
המערה מכילה כ-2,000 דמויות אותן ניתן לחלק לשלוש קבוצות עיקריות: בעלי חיים, דמויות אנושיות, וסימנים מופשטים. רוב הציורים הגדולים צוירו על הקירות בעזרת פיגמנטים שמקורם במינרלים. מספר ציורים נחרטו בתוך קירות האבן.
מעל 900 מהדמויות זוהו כבעלי חיים, מתוכם 605 דמויות זוהו במדויק והם כוללים 364 ציורי סוס-בר ו-90 ציורי איילים. הציורים כוללים גם ציורים של בקר הבר וביזון אירופי, חתוליים, ציפורים, דובים, קרנף צמרי וכן דמויות אדם. הציורים לא כללו דמויות של אייל הצפון, אף על פי שזה היה מקור מזונם העיקרי של שוכני המערה.
האולם המפורסם ביותר במערה הוא האולם הגדול של השוורים הכולל ארבעה פרטים שחורים של שור הבר. באולם 36 ציורי חיות הכוללים גם סוסים ואיילים. אחד השוורים שמצויר בתנועה, אורכו 5.2 מטר והוא ציור החיה הגדול ביותר שנתגלה בציורי מערות.
מחקרים מהשנים האחרונות מציעים שהציורים במערה משלבים מפות כוכבים כפי שהן נראו בתקופות פרהיסטוריות. ד"ר מיכאל ראפנגליק (Michael Rappenglück) מאוניברסיטת מינכן טוען שצבירי נקודות בציורים ביחד עם הדימויים הפיגורטיביים מתאימים לקבוצת הכוכבים שור, פליאדות ומשולש הקיץ באותה עת.
בשנת 1983 נפתחה במרחק 200 מטר מהמערות המקוריות, מערת לאסקו 2 המיועדת לתיירים ולמבקרים השונים. במערה ניתן לראות העתקים מדויקים של ציורי שתי מערות: האולם הגדול של השוורים, ואולם הגלריה המצוירת. העתקים נוספים של ציורים מהמערות ניתן לראות במרכז לאמנות פרהיסטורית ב-Le Thot בצרפת. העתק של ציור השור הגדול ניתן לראות בארץ במוזיאון לפרהיסטוריה ע"ש משה שטקליס.
בשנת 2016 נוצר העתק מדויק ובגודל מלא של המערות וציורי הקיר, בשם מערת לאסקו 4, בעלות של 66 מיליון אירו ואפשר כניסת מבקרים.
הערות שוליים

↑   אביטל בורג, מבקרים יוכלו לראות את אחת התגליות הארכיאולוגיות החשובות ביותר - מערת לאסקו, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555610605171  BnF: cb119342678 (data)  GND: 4034608-0  NDL: 00956069  NKC: ge542490  VIAF: 260905473   WorldCat (עם VIAF): 260905473 
ציור של סוס במערה
מרסל הלסטנברג

מרסל הלסטנברג (בגרמנית: Marcel Halstenberg, נולד ב-27 בספטמבר 1991, בלאצן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בהנובר 96 ובנבחרת גרמניה בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

הלסטנברג שיחק כנער בהנובר 96, ובשנת 2010 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 2011 החל לשחק בקבוצת המילואים של בורוסיה דורטמונד, ששיחקה אז בליגה האזורית, הרביעית בהיררכיית הליגות בגרמניה. הלסטנברג רשם העפלה לליגה הגרמנית השלישית בעונתו הראשונה בקבוצה, 2011/12. בעונתו השנייה בקבוצה, הלסטנברג סיים במקום ה-16 בליגה השלישית עם קבוצת המילואים של דורטמונד, שנשארה בליגה. בכל אחת משתי העונות בקבוצה הבקיע הלסטנברג שלושה שערים. בקיץ 2013, לאחר שנגמר חוזהו בבורוסיה דורטמונד, חתם הלסטנברג בפ.צ. סנט פאולי, ששיחקה בבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2013/14, סיים הלסטנברג עם סנט פאולי במקום השמיני בליגה והבקיע שער אחד. בעונת 2014/15 הלסטנברג וסנט פאולי היו בתחתית הליגה, וניצלו מירידה כשסיימו את העונה במקום ה-15. הלסטנברג ערך בעונה זו 20 הופעות והבקיע שלושה שערים.
את עונת 2015/16 פתח הלסטנברג בסנט פאולי ואף הבקיע שני שערים בשלושה משחקים, אך עבר לקראת תום חלון ההעברות של הקיץ לר.ב. לייפציג, במטרה לחזק את הקבוצה שנבנתה כדי להשתלב בצמרת הכדורגל הגרמני. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, רשם הלסטנברג עלייה היסטורית לבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם וילי אורבן ומרווין קומפר. בעונת 2016/17, הלסטנברג היה חלק מעונה מוצלחת של ר.ב. לייפציג, שכבר בעונת הבכורה שלה בבונדסליגה סיימה במקום השני עם 67 נקודות, והבטיחה מקום בליגת האלופות. את עונת 2017/18 פתח הלסטנברג היטב, אך נפצע באימון קבוצתו בינואר 2018 כשקרע את הרצועה הצולבת, ועל כן גמר את העונה. לקראת עונת 2018/19 חזר הלסטנברג להרכב הקבוצה. ב-2 באפריל 2019 העלה הלסטנברג את ר.ב. לייפציג לחצי גמר הגביע הגרמני, לאחר שהבקיע בפנדל בדקה ה-120 של המשחק מול  אאוגסבורג, וקבוצתו ניצחה 1–2.
ב-19 ביולי 2023 חזר לאחר 11 שנה לקבוצת נעוריו הנובר 96.
קריירה בינלאומית

ב-9 בנובמבר 2017 ערך הלסטנברג את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה, כאשר שיחק 90 דקות במשחק ידידות מול נבחרת אנגליה, שהסתיים בתיקו 0-0.
תארים

ר.ב. לייפציג
הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
מרצלגרגיי

מרצלגרגיי (בהונגרית: Marcalgergelyi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם במרצלגרגיי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 524 ובשנת 2020 רק 311 תושבים.
יהודי מרצלגרגיי

במרצלגרגיי חיו יהודים בתקופות זמן שונות. וחלק מתושביה נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 5 |  |
| 1880 | 13 | 444 |
| 1910 | 5 |  |
| 1920 | 12 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 6 | 473 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים שנרצחו בשואה ממרצלגרגיי, באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
מרקוס יוניוס פארה

מרקוס יוניוס פארה (בלטינית: Marcus Iunius Pera; המאה ה-2 לפנה"ס) היה דיקטטור רומאי בתקופת המלחמה הפונית השנייה.
ביוגרפיה

הוא היה בנו של יוניוס ברוטוס פארה מצאצאיו של לוקיוס יוניוס ברוטוס. שימש כקונסול בשנת 230 לפנה"ס יחד עם מרקוס אמיליוס ברבולא, וכקנסור בשנת 225 לפנה"ס יחד עם גאיוס קלאודיוס קנטאו. לאחר קרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס מונה לדיקטטור יחד עם מרקוס פאביוס בוטאו, אולם בוטאו התפטר עוד באותו היום שמונה בטענה שלא ייתכן שיהיו שני דיקטטורים ברומא. הוא פעל בכל דרך אפשרית להגדלת הצבא הרומאי כולל גיוס פושעים ועבדים לשורותיו. אם כי סירב לפדות את השבויים שנפלו בידי חניבעל. חניבעל שלח את אחד מקציניו קרתאלו למשא ומתן, אולם פארה רק הורה לקרתאלו לעזוב את העיר. הוא ניהל גם את הקונסולאט של שנת 215 לפנה"ס מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר.
הערות שוליים

↑  יואנס זונאראס, "תמצית ההיסטוריה", ספר שמיני, 19.
↑  פלוטרכוס, "חיי פאביוס" 9.
↑  ולריוס מקסימוס, 7, 6, 1.
↑  ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", עמ' 143.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושלושה, 24 - 25.
נדבך (אדריכלות)

חדר חשמל בנוי לבנים בברמינגהם, אנגליה.
נדבך הוא שכבה של יחידה חזרתית העוברת בכיוון אופקי בקיר. ניתן להגדיר אותו גם כשורה רציפה של כל יחידת בנייה כגון לבנים, בלוקי בטון (CMU), אבן, רעפים, אריחים וכו'.
בנייה בלבנים מסותתות בשיטת הנדבכים יוצרת סדרת יחידות בנדבכים מסודרים לעין. מנגד, בנייה משברי אבנים לא מסותתות יוצרת יחידות אקראיות לא חתוכות, ממולאות בטיט או באבנים קטנות יותר.
אם נדבך הוא הסידור האופקי, אז ה-wythe הוא קטע אנכי מתמשך של בנייה בעובי של יחידה אחת. WYTHE עשוי להיות בלתי תלוי, או שלוב עם, WYTHE הסמוכים לו. מבנה בעובי יחידה אחת של לבנים שאינו מבני באופיו מכונה חיפוי בנייה (אנ').
בלוק בטון סטנדרטי בעובי 20 סנטימטרים שווה בדיוק לשלושה נדבכים של לבנים. דפוס קשר (או חיבור) הוא סידור של מספר נדבכים של לבנים.
תחילה בונים פינות קיר בנייה, ולאחר מכן ממלאים את הרווחים ביניהן בנדבכים הנותרים.
הערות שוליים

1 2  Harris, Cyril (2006). Dictionary of Architecture and Construction (Forth ed.). United States of America. ISBN 978-0071452373.
1 2  Ballast, David; O'Hara, Steven (2016). ARE 5 Review Manual for the Architect Registration Exam. United States of America: Professional Publications Inc.
↑  Allen, Edward; Iano, Joseph. Fundamentals of Building Construction (Sixth ed.). Wiley.
↑  McKee, Harley (1973). Introduction to Early American Masonry. United States: National Trust for Historic Preservation.
משפט האידיאל הראשי

משפט האידיאל הראשי של ולפגנג קרול קובע שבתחום שלמות נתרי, אידיאל ראשוני שהוא מינימלי מעל איבר, הוא מינימלי. משפט זה, והכללות שלו, מאפשר לחשב את הגובה של אידיאלים ראשוניים, ודרך זה את ממד קרול של חוגים שונים.
אומרים שאידיאל ראשוני  P הוא מינימלי מעל  a אם אין ראשוני  \ a\in Q\subset P, וסתם מינימלי אם אין ראשוני  Q כך ש-  \ 0\subset Q\subset P. לפי ההגדרה, ראשוני מינימלי הוא ראשוני בעל גובה 1 לכל היותר.
מן המשפט נובעת גם התוצאה הכללית יותר ("משפט האידיאל הראשי המוכלל"), שאידיאל ראשוני שהוא מינימלי מעל  \ a_{1},\dots ,a_{n} הוא מגובה  n לכל היותר. בפרט, הגובה של אידיאל ראשוני חסום (מלמעלה) על ידי מספר היוצרים שלו. ולהפך: אידיאל מגובה  n אי-אפשר ליצור בפחות מ- n איברים. בפרט, בחוג נתרי קומוטטיבי לכל אידיאל ראשוני יש גובה סופי. מכיוון שממד קרול הוא הסופרימום של גבהי האידיאלים המקסימליים, נובע מכאן גם שלתחום שלמות מקומי יש ממד קרול סופי.
משה טאובה (חזן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1927 פולין קרקוב, פולין 
 פטירה:  11 בנובמבר 2020 (בגיל 93) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
משה טאובה (Moshe Taube;‏ 17 ביוני 1927 - 11 בנובמבר 2020) היה חזן, אקדמאי ומוזיקאי.
ביוגרפיה

טאובה נולד בקרקוב ב-1927. בגיל 8 החל לשיר במקהלה של יוסלה מנדלבאום. בשנת 1939, בזמן מלחמת העולם השנייה, גורשה משפחתו לגטו. אביו והוא ניצלו על ידי חסיד אומות העולם אוסקר שינדלר. לאחר המלחמה התיישבו משה ואביו ברומניה, אך זמן קצר לאחר מכן עלו לארץ ישראל. בארץ הופיע בקונצרטים ושימש כחזן הראשי של בית הכנסת בוגרשוב בתל אביב.
בשנת 1957 היגר לארצות הברית והמשיך את לימודי המוזיקה שלו בג'וליארד בניו יורק. במקביל ללימודיו הוא לימד חזנות בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTS), ובשנת 1965 נתמנה כחזן בבית הכנסת בית שלום בפיטסבורג שם שימש כחזן למעלה מ-40 שנה.
נפטר ב-11 בנובמבר 2020.
מרצלטה

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת פאפה
 שטח:  22.09 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  711 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  47°25′55″N 17°21′55″E﻿ / ﻿47.43195°N 17.365380555556°E﻿ / 47.43195; 17.365380555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.marcalto.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מרצלטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מרצלטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרצלטה (בהונגרית: Marcaltő) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם במרצלטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 920 ובשנת 2020 רק 711 תושבים.
יהודי מרצלטה

במרצלטה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. וחלק מתושביה נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 44 | 1,092 |
| 1910 | 37 |  |
| 1920 | 7 |  |
| 1930 | 17 |  |
| 1941 | 15 | 1,159 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מהכפר שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
משה טאובה (בלשן)

אין תמונה חופשית
משה טאובה (נולד ב-1948 בשצ'צ'ין, פולין) הוא בלשן ישראלי, מומחה לשפות סלאביות, פרופסור אמריטוס לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

טאובה קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מהסורבון בשנת 1979 ומונה למרצה בחוג לבלשנות בירושלים בשנת 1983. תחומי המחקר של פרופסור טאובה כוללים את הלשונות והספרויות הסלאוויות-מזרחיות בימי הביניים: רוסית עתיקה, רוּתֶנית (קודמתן של האוקראינית והביילורוסית של היום), ובמיוחד התרגומים מעברית ללשונות אלה בימי הביניים. תרגומי תנ״ך סלאוויים. ספרות חוץ-קאנונית סלאווית. הכרוניקות הרוסיות העתיקות, לשון היידיש וספרותה על כל פניה, ובמיוחד התחביר, הסמנטיקה, הפרגמטיקה והפראזיאולוגיה של הלשון הכתובה של המאות הי״ט-כ׳, אך גם שלבי לשון מוקדמים יותר. ההתפתחות ההיסטורית של הלשון וניביה והתדלדלותה לאחרונה בפי דובריה החרדים בישראל ובארה״ב. השפעתן של הלשונות הקו-טריטוריאליות (פולנית, אוקראינית וביילורוסית) על הדקדוק ואוצר המלים של היידיש, וגם השפעתן של העברית המודרנית ושל האנגלית על היידיש הנוכחית, הכתובה והמדוברת, והשפעתן של היידיש והסלאווית על תחביר העברית המודרנית.
בשנת 1981 תרגם מפולנית את הספר "להקדים את אלהים" מאת הסופרת חנה קראל העוסק במרד גטו ורשה וכולל ראיונות עם מארק אדלמן, ממנהיגי המרד.
טאובה פרסם מספר מאמרים בנושא דקדוק יידי, ובכתובים מהדורות ביקורתיות פרי עטו של טקסטים אשר תורגמו מעברית לסלאבית עתיקה במאה ה-15.
מרקוס יוליוס אלכסנדר

| --- | --- |
 לידה:  12 אלכסנדריה, האימפריה הרומית 
 פטירה:  44 (בגיל 32 בערך) 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  ברניקי (41 לספירה–44 לספירה) 
 
מרקוס יוליוס אלכסנדר (16–44 לספירה) היה סוחר יהודי אלכסנדרוני ממשפחה עשירה, בנו של אלכסנדר האלבארכס, אחיו הצעיר של טיבריוס יוליוס אלכסנדר ובעלה הראשון של הנסיכה ברניקי.