stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסס המילטון ארנולד
פעילותה המחקרית

תחום המחקר העיקרי של ארנולד הוא האבולוציה המכוונת. זהו תחום העוסק בשיפור תהליכים בגוף בעזרת הבנת פעולות של חלבונים.
אחד ממחקריה של ארנולד בנושא האבולוציה המכוונת הוא התפתחות מכוונת של אסטראז. היא בחנה את הקשר בין יציבות ופעילות אסטראז מסופילי בתוך מבחנה. מחקרים קודמים בחומרים אלו הראו כי אנזימים הומולוגיים התפתחו לתפקד בטמפרטורות שונות, וכי יציבות בטמפרטורות גבוהות אינה עולה בקנה אחד עם פעילות קטליטית גבוהה בטמפרטורות נמוכות, באמצעות דרישות סותרות על גמישות אנזים. יתר על כן, ניתוח של היציבות ופעילויות של מספר רב של מוטציות אקראיות עולה, כי חומרים אלה אינם בקורלציה הפוכה. האסטרז ששימש לניסוי הוא בעל תכונה של שימור תכונותיו בחשיפה לחום (thermostability). חלק מן המוטציות שנוצרו עקב ההקרנות היו בעלות תכונה זאת באופן מוגבר, ואף בעלי יכולת תפקוד בטמפרטורה נמוכה, שהיא תופעה נדירה.
ארנולד פיתחה שיטה בתחום זה, התורמת ליצירת מערכות ביולוגיות שימושיות כגון אנזימים, מסלולים מטבוליים, מעגלי ויסות גנטיים, ואורגניזמים. שיטתה של ארנולד תרמה לחוקרים רבים במחקריהם, ואף בזכות השיטה שלה, חברת התרופות "מרק" (Merck) פיתחה את התרופה "Januvia" לטיפול בסוכרת סוג 2.
פרסים

פרס דרפר - אחד הפרסים החשובים ביותר בתחום ההנדסה (2011)
המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות (2013)
כניסה לרשימת היכל התהילה הלאומי לממציאים (2014)
תואר כבוד של דוקטור למדעים מן המכון הטכנולוגי של ציריך (2015)
פרס המילניום לטכנולוגיה- ארנולד היא האישה הראשונה שזוכה בפרס (2016)
פרס נובל לכימיה (2018)- חציו לארנולד, וחציו לג'ורג' פ. סמית' וגרג וינטר
לקריאה נוספת

Frances Arnold's Directed Evolution, Bloomberg
Finland Current Affairs
Frances Arnold: Career path of a Caltech scientist; By Walter Hamilton, "Los Angeles Times" ,3/7/2011
PNAS
אהוד סגל

אהוד סגל (נולד בשנת 1984), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחי הגב ושיאן ישראל במשחי שליחים. ייצג את ישראל בשתי אליפויות עולם (מלבורן 2007 ורומא 2009) ובשלוש אליפויות אירופה (מדריד 2004, בודפשט 2006 ואיינדהובן 2008). בשנת 2006 דורג במקום עשירי באירופה ו-19 בעולם במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה

סגל התאמן בקבוצת ירושלים רבתי וקבוצת הפועל ירושלים בהדרכתם של מנו מאי, ברי אבנר ודימה ריבינסקי.
ביוגרפיה > 2004

באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 סיים סגל במקום 15 במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:05.24 דקות, במקום 27 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.07 שניות ובמקום 26 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.34 שניות.
ביוגרפיה > 2004 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.80 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.84 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.17 דקות.
ביוגרפיה > 2005

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו במכון וינגייט ביולי 2005 זכה סגל במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה מרשימה של 24.37 שניות, אחרי דשייל רותברג מארצות הברית (23.60 שניות) ועופר פינקלר מישראל (24.22 שניות) וסיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.89 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות אישיות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.74 שניות, אחרי יואב גת (56.47 שניות) ולפני איתי צ'מה (58.04 שניות). מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.13 שניות, אחרי אלון מנדל (26.56 שניות) ויואב גת (26.96 שניות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.10 דקות, אחרי יואב גת (2:00.17 דקות) ואיתי צ'מה (2:01.98 דקות).
ביוגרפיה > 2006

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת אוגוסט 2006 סיים סגל במקום 14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.83 דקות, במקום 31 של במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 57.36 שניות ובמקום 30 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.15 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה הוא זכה ב-3 מדליות אישיות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 56.61 שניות, לפני גיא ברנע (56.78 שניות) ואיליה אייזנשטוק (57.90 שניות), ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:59.87 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של שחיין ישראלי באותה העת ומקום עשירי באירופה, לפני איתי צ'מה (2:02.11 דקות) ואייזנשטוק (2:06.71 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.92 שניות, אחרי אייזנשטוק (26.68 שניות) ולפני עידו פיינברג (26.97 שניות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2007 סיים אהוד סגל במקום 22 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.02 דקות ובמקום 29 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.76 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם מיקי מלול, גיא ברנע ושי לבנת בתוצאה של 3:42.96 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 56.33 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בתחילת אוגוסט הוא זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.77 דקות, לפני איתי צ'מה (2:02.64 דקות) ורוסטיסלב רויכל (2:07.22 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.61 שניות, אחרי איליה אייזנשטוק (26.44 שניות) ולפני איתי צ'מה (27.12 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.64 שניות, אחרי גיא ברנע שקבע שיא ישראלי חדש של 55.11 שניות ולפני איליה אייזנשטוק (56.83 שניות)
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר אותה שנה סיים סגל במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:55.75 דקות, 17 מאיות השנייה משלב הגמר והתוצאה השנייה בטיבה של שחיין ישראלי, במקום 14 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 53.56 שניות ובמקום 20 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש נוסף של 25.52 שניות. נוסף לכך, במקום שמיני במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ביחד עם גיא ברנע, מיקי מלול, ושי לבנת בשיא ישראלי חדש של 1:37.18 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" במשחה ל-50 מטר פרפר 24.08 שניות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן הולנד בסוף מרץ 2008 סיים סגל במקום 14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.09 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:02.10 דקות, במקום 19 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 56.02 שניות ובמקום 24 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.68 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.68 שניות, אחרי ברנע (55.63 שניות) ולפני אייזנשטוק (56.79 שניות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.59 דקות, אחרי איתי צ'מה (2:02.01 דקות) ולפני אייזנשטוק (2:03.90 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.84 שניות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ביולי 2009 סיים סגל במקום 49 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.91 דקות.
חייו האישיים

סגל אימן את קבוצת השחייה של הפועל כפר סבא בית ברל ומשנת 2017, הוא אימן את קבוצת השחייה של מכבי שהם. באוגוסט 2018 הצטרף לצוות המאמנים של נבחרת ישראל.
הערות שוליים

↑  אורי שטיפט, תוצאה אדירה לסגל ב-200 מטר גב, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2006
↑  סער הס, שחייה: שיא ישראלי וגמר אירופי לגוסטומלסקי, באתר ynet, 13 בדצמבר 2007
מאט ווגל

מתיו היינס "מאט" ווגל (באנגלית: Matthew Haynes "Matt" Vogel; נולד ב-3 ביוני 1957), הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם שהתמחה בסגנון פרפר.
ביוגרפיה

ווגל נולד בפורט ויין, אינדיאנה. הוא התאמן תחת הדרכתו של גלן האמר. בשנת 1975 עבר להתאמן באוניברסיטת טנסי תחת הדרכתו של ריי בסארד.
ווגל הצליח להתברג לנבחרת האמריקאית לאולימפיאדת מונטריאול (1976) לאחר שסיים במבחנים במקום השלישי בלבד. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.35 שניות, לפני חבריו לנבחרת ג'ו בוטם (54.50 שניות) וגארי הול (54.65 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ג'ון נייבר, ג'ון הנקן וג'ים מונטגומרי, בשיא עולם חדש של 3:42.22 דקות, לפני קנדה (3:45.94 דקות) ומערב גרמניה (3:47.49 דקות). הזמן שקבע בסגנון הפרפר בזינוק שליחים היה 54.26 שניות, המהיר בתחרות.
הוא בוגר אוניברסיטת טנסי ומאמן שחייה בעיר הולדתו.
השגים ותארים

בשנת 1996 זכה ווגל להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
מייק ברונר

מייקל לי "מייק" ברונר (באנגלית: Michael Lee "Mike" Bruner; נולד ב-23 ביולי 1956) הוא שחיין אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה

ברונר נולד באומהה, נברסקה. הוא למד באוניברסיטת סטנפורד תחת הדרכתו של ביל רוס.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה ברונר בשתי מדליות זהב לאחר שגילח את ראשו, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:59.23 דקות, שיפור לשיא הקודם של רוג'ר פיטל ממזרח גרמניה שנקבע חודש וחצי לפני כן ועמד על 1:59.63 דקות (פיטל שבר את שיאו של מארק ספיץ והיה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-2 דקות). הזוכים הנוספים במדליות היו חבריו לנבחרת סטיבן גרג (1:59.54 דקות) ואלוף העולם ביל פורסטר (1:59.96 דקות), פיטל סיים במקום רביעי (2:00.02 דקות). מדליית זהב נוספת במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ברוס פורניס, ג'ון נייבר וג'ים מונטגומרי בשיא עולם חדש של 7:23.22 דקות, לפני ברית המועצות (7:27.97 דקות) ובריטניה (7:32.11 דקות). כשחיין ראשון הוא שחה את המשחה בתוצאה של 1:52.35 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978 זכה ברונר במדליית זהב במשחה של-200 מטר פרפר בשיא תחרות חדש של 1:59.38 דקות, לפני גרג (1:59.80 דקות) ופיטל (2:01.22 דקות).
בשיא כושרו ניבחר ברונר לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980) בשלושה משחים אך הוא לא השתתף בה בגלל החרם האמריקאי.
תארים

בסך הכל קבע ברונר שני שיאי עולם חדשים, אחד במשחה ל-200 מטר פרפר ואחד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, 2 שיאים אמריקאים, זכה ב-7 תוארי אליפות ארצות הברית ו-2 תוארי NCAA.
ברונר זכה בתואר שחיין השנה בארצות הברית בשנת 1980.
בשנת 1988 זכה ברונר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
איביזה (עיר)

| --- | --- |
סמל איביזהסמל איביזה

מבט כללי מהעיר
 מדינה:  ספרד ספרד
 קהילה אוטונומית:  האיים הבלאריים האיים הבלאריים
 ראש העיר:  Rafa Triguero Costa
 בירת העיר:  איביזה 
 שפה רשמית:  קטלאנית, ספרדית 
 תאריך ייסוד:  654
 שטח:  11.16 קמ"ר
 גובה:  99 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  51,996 (2023)
  ‑ צפיפות:  3,834.85 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  38°58′N 0°11′W﻿ / ﻿38.967°N 0.183°W﻿ / 38.967; -0.183
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.eivissa.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ספרד מוגדלת) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהאיביזה(למפת ספרד רגילה) מדריד ברצלונה בילבאו חיחון סרגוסה ואיאדוליד מאלגה קורדובה סביליה גרנדה פלמה מורסיה ויגו ולנסיה מרידה צרפת צרפת פורטוגל מרוקו אלג'יריהאיביזה(למפת האיים הבלאריים רגילה) פלמה דה מיורקה קלביה מאון הים התיכוןאיביזה(למפת האיים הבלאריים מוגדלת) פלמה דה מיורקה קלביה מאון הים התיכוןאיביזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
איביזה (בספרדית: Ibiza, בקטלאנית ובאופן רשמי בספרדית: Eivissa) היא עיר בקהילת האיים הבלאריים, שממוקמת על החוף הדרום-מזרחי באי איביזה. העיר מחולקת לשני חלקים עיקריים: העיר העתיקה שמכונה "וילה דאלט", הממוקמת על הר קטן ליד הים; והחלק המודרני של העיר שמוכנה "הרחבה". נכון לשנת 2017, אוכלוסיית העיר מונה כ-49,986 אנשים.
אקלים

| אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> ינואר.23.8.-1.2.162 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> פברואר.23.5.-3.0.166 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> מרץ.26.5.0.8.211 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> אפריל.27.8.3.4.246 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> מאי.31.0.6.8.272 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> יוני.36.5.10.0.299 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> יולי.36.6.14.0.334 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> אוגוסט.36.6.11.0.305 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> ספטמבר.38.4.11.4.236 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> אוקטובר.32.0.6.3.205 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> נובמבר.28.4.1.0.157 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> דצמבר.23.8.0.4.151 | אקלים באיביזה (נכון ל־2010)> שנה.38.4.23.5.2,774 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: סוכנות המטאורולוגיה הממלכתית של ספרד
ספורט

מהעיר מגיע מועדון הכדורגל יוניון דפורטיבה איביזה המשחק (נכון לעונת 2023/2024) בליגה הספרדית השלישית.
הערות שוליים

↑  ערכים קלימטולוגיים נורמלים של איביזה באתר הסוכנות (בספרדית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560160605171  BnF: cb119507611 (data)  GND: 4276036-7  LCCN: n85331231  MusicBrainz: 120340e7-c06e-4498-baa9-29fd7f01f77e  SUDOC: 027475328  VIAF: 148999577   WorldCat (עם VIAF): 148999577 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גרהם סמית' (שחיין קנדי)

דונלד גרהם סמית' (באנגלית: Donald Graham Smith; נולד ב-9 במאי 1958) הוא שחיין קנדי בעבר. הוא אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, בעל מדליית כסף אולימפית במשחה שליחים ובעל 6 מדליות זהב ממשחקי חבר העמים הבריטי ובכך הפך למתחרה הראשון שזכה ב-6 מדליות זהב באירוע אחד של משחקי חבר העמים.
ביוגרפיה

סמית' נולד באדמונטון, אלברטה למשפחה של שחיינים, אחיו הבכור ג'ורג' סמית' סיים במקום חמישי באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה סמית' במדליית כסף בתוצאה של 3:45.94 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:42.22 דקות ולפני מערב גרמניה (3:47.29 דקות). הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:02.59 דקות, התוצאה השנייה בטיבה בתחרות. נוסף לכך, סיים פעמיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.26 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:03.92 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.42 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:28.64 דקות.
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.17 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:23.43 דקות) ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה במונטריאול ב-4 באוגוסט 1977 קבע סמית' במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:05.31 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ברוס פורניס מארצות הברית (2:06.08 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי אלכסנדר סידורנקו מברית המועצות (2:05.24 דקות).
ביוגרפיה > אלוף עולם

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון בתחילת חודש אוגוסט 1978 זכה סמית' ב-6 מדליות זהב, במשחים ל-100 מטר חזה (1:03.81 דקות), ל-200 מטר חזה (2:20.86 דקות), ל-200 מטר מעורב אישי (2:05.25 דקות), ל-400 מטר מעורב אישי (4:27.34 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:27.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 2:03.65 דקות, לפני ג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:04.99 דקות) ואלכסנדר סידורנקו (2:05.29 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה 1:03.60 דקות, אחרי ואלטר קוש שקבע שיא תחרות חדש של 1:03.56 דקות ולפני ג'רלד מרקן (1:03.62 דקות) שניהם ממערב גרמניה.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב (2:05.86 דקות), אחרי ג'סי ואסאלו ששיפר את שיאו העולמי והעמידו על (2:03.29 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.66 דקות).
גריפו, דוכס מיין

| --- | --- |
 לידה:  726? 
 פטירה:  753 (בגיל 27 בערך) Saint-Jean-de-Maurienne, צרפת 
 
גריפו, דוכס מיין (726–753) היה בנם של המאיורדומוס קרל מרטל ואשתו השנייה סוואנשילד.
לאחר מותו של קרל מרטל, ייתכן כי שטחי הממלכה הקרולינגית היו אמורים להתחלק בין גריפו, אחיו למחצה פפין הצעיר (פפין הגוץ) וקרלומן. גריפו, שנחשב לטוען בלתי לגיטימי לכס המלוכה על ידי פפין וקרלומן, נוצר בלאן על ידי אחיו למחצה, נתפס ונכלא במנזר.
עם בריחתו בשנת 747, דוד-רבא שלו מצד אמו, אודילו, דוכס בוואריה סיפק תמיכה וסיוע לגריפו, אך כאשר אודילו מת שנה לאחר מכן, גריפו ניסה לבסס שלטון משלו בבוואריה וחטף את בנו של אודילו, טסילו השלישי. עם זאת, בשנה שלאחר מכן הובס על ידי פפין הגוץ שמינה את טסילו השלישי בן השבע כדוכס בוואריה.
אצטדיון קונסטנט ואנדן סטוק

| --- | --- |

 על שם:  Constant Vanden Stock 
 כתובת:  רחוב תיאו ורביק 1070
 מיקום:  אנדרלכט, בלגיה
 קואורדינטות:  50°50′3″N 4°17′54″E﻿ / ﻿50.83417°N 4.29833°E﻿ / 50.83417; 4.29833
 אבן יסוד:  1917
 תקופת הפעילות:  1917–הווה (כ־107 שנים)
 שופץ:  1983
 בעלים:  אנדרלכט 
 מפעיל:  אנדרלכט
 משטח:  דשא היברידי
 קבוצות:  אנדרלכט
 מושבים:  22,500
 he
 
אצטדיון קונסטנט ואנדן סטוק (בצרפתית: Stade Constant Vanden Stock, בהולנדית: Constant Vanden Stockstadion; ידוע גם כלוטו פארק) הוא אצטדיון כדורגל הנמצא באנדרלכט, אחד מרובעי העיר בריסל, בירת בלגיה. האצטדיון מכיל 22,500 מקומות ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל אנדרלכט.
היסטוריה

האצטדיון הוקם בשנת 1917 זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם יציע עץ אחד בלבד. שנה לאחר מכן נקרא שמו של האצטדיון על שם התעשיין אמיל ורסה, שהיה גם הנשיא הראשון של המועדון. במהלך השנים נבנו באצטדיון יציעים מבטון. בשנים 1946 ו-1969 האצטדיון הורחב. ב-20 בספטמבר 1980 פקדו את האצטדיון 38,349 צופים שהגיעו לראות את משחק הליגה של המועדון נגד סטנדרד לייז', שיא כל הזמנים עד היום.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, האצטדיון נהרס ונבנה מחדש. בשנת 1991 הסתיימה בנייתו והוחלט לקרוא לו על שם קונסטנט ואנדן סטוק, על שם שחקן העבר ויו"ר המיתולוגי של המועדון. עלות השיפוץ הסתכמה ב-1.5 מיליארד פרנק בלגי שנאספו באופן עצמאי.
בשנת 2010 רוג'ר ואנדן סטוק, הודיע כי ברצונם לבנות טבעת שלישית שתגדיל את האצטדיון ל-30,000 מקומות, אולם 4 שנים לאחר מכן התוכנית נגנזה בעקבות הכוונה לבנות אצטדיון לאומי חדש בבריסל שיכיל 60,000 מקומות.
בקיץ 2012 שופץ האצטדיון פעם נוספת, הפעם על מנת להתאים אותו לסטנדרטים של אופ"א על מנת שתוכל לארח את משחקי הבית שלה באצטדיונה הביתי ולא לנדוד כבעבר. בהתאם לכך, נבנו אזורי VIP וחדר עיתונאים חדש, אך הקיבולת של האצטדיון ירדה ל-21,500 מקומות.
בשנת 2019 נקרא האצטדיון בנוסף כ"לוטו פארק", על שם חברת לוטו שהפכה לנותנת חסות לאצטדיון.
דרו וייסמן

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1959 (בן 65) לקסינגטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת בוסטון
 תפקידים:  חוקר, פרופסור 
 פרסים והוקרה:  פרס נסיכת אסטוריאס למחקר טכני ומדעי (2021)  פרס לסקר-דיבייקי למחקר קליני (2021)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2023)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2023)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (2022)  Dr. Paul Janssen Award for Biomedical Research (2021)  פרס ויליאם ב' קולי (2021)  פרס המרכז הרפואי אלבני (2021)  מדליית ג'סי סטיבנסון קובלנקו (2022)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2022)  פרס פריצת דרך במדעי החיים (2021)  פרס קרן וורן אלפרט (2022)  מדלית ג'ון סקוט (2021)  פרס לואיזה גרוס הורביץ (2021)  פרס רוזנסטיל (2020)  פרס קמרון של אוניברסיטת אדינבורו 
 
דרו וייסמן (באנגלית: Drew Weissman; ‏7 בספטמבר 1959) הוא רופא-מדען יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2023. ידוע בעיקר בזכות מחקריו בביולוגיה של RNA, שהניחו את היסודות לחיסוני ה-mRNA ל-COVID-19, שפותחו על ידי ביונטק / פייזר ומודרנה. וייסמן הוא פרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה פרלמן באוניברסיטת פנסילבניה. הוא קיבל במשותף את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 2023 יחד עם קטלין קריקו.
השכלה

וייסמן קיבל תואר ראשון ותואר שני מאוניברסיטת ברנדייס בשנת 1981, שם התמחה בביוכימיה / אנזימולוגיה ועבד במעבדתו של ג'רלד פאסמן. את עבודות הגמר שלו ביצע באוניברסיטת בוסטון באימונולוגיה / מיקרוביולוגיה, שם קיבל את התואר ברפואה ואת הדוקטורט בשנת 1987. לאחר מכן, פעל וייסמן במרכז הרפואי "Beth Israel Deaconess", ואחריו כחבר במכון הלאומי לבריאות (NIH) בפיקוחו של אנתוני פאוצ'י - המנהל הנוכחי של המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות זיהומיות.
קריירה

בשנת 1997 עבר וייסמן לאוניברסיטת פנסילבניה כדי להתחיל במעבדתו בחקר RNA וביולוגיה מולדת של מערכת החיסון. באוניברסיטת פנסילבניה, גילה, רשם פטנט ופרסם, יחד עם קטלין קריקו, את השינויים ב-RNA שנדרשו כדי להפוך אותו למתאים כטיפול. בשנת 2006, הוא וקטלין קריקו הקימו יחד את RNARx, כדי לנסות לפתח טיפולי RNA חדשים.
וייסמן הוא חבר בפדרציה האמריקאית למחקר קליני, באיגוד הרופאים האמריקאים ובאיגוד האימונולוגים האמריקני.
תרומות מדעיות

וייסמן, אימונולוג החוקר חיסונים, פגש את שותפתו קטלין קריקו בחנות צילום באוניברסיטת פנסילבניה, שם שניהם שיתפו זה את זה בתיסכולם מהיעדר המימון למחקר RNA. באותה תקופה ניסתה קריקו טיפול ב-RNA במחלות מוחיות ושבץ מוחי. וייסמן החל לשתף פעולה עם קריקו, שהעבירה את המיקוד שלה לחיסונים מבוססי RNA. המכשול העיקרי שעמד בפניהם היה שה - RNA עצמו גרם לתגובות חיסוניות ודלקתיות לא רצויות. בשנת 2005 הם פרסמו מחקר פורץ דרך שהשתמש בנוקלאוזידים סינתטיים כדי לשנות את ה-RNA ולהפוך אותו לבלתי מזיק לגוף. פריצת דרך זו הניחה את היסודות לשימוש בתרופות ה-RNA, ובסופו של דבר שימשה את ביונטק/פייזר ומודרנה לפיתוח חיסוני COVID-19 שלהם. וייסמן גם שיתף פעולה עם מדענים בתאילנד כדי לפתח ולספק חיסונים מסוג COVID-19 למדינה ולמדינות שכנות בעלות הכנסה נמוכה שאולי אין להן גישה מיידית לחיסון.. בספטמבר 2023 הוכרזו כמקבלי פרס נובל על תגליותיהם. לשניהם הוענק פרס רוזנסטיאל לשנת 2020.
פטנטים

וייסמן הוא הממציא של פטנטים רבים, כולל US8278036B2 ו-US8748089B2, המפרטים את השינויים הנדרשים כדי להפוך את ה-RNA למתאים לחיסונים ולטיפולים אחרים. פטנטים אלה נרשמו על ידי גארי דאהל, המייסד והמנכ"ל של חברת CELLSCRIPT, שהעניקה לאחר מכן את הטכנולוגיה למודרנה ולביונטק ושימשה בסופו של דבר לחיסוני ה-COVID-19 שלהם.
גנדיה

גנדיה (בספרדית: Gandía, בוולנסית: Gandia) היא עיר במחוז ולנסיה בקהילה האוטונומית ולנסיה בספרד. העיר שוכנת על חוף הים התיכון בצדה המזרחי של ספרד, במרחק של כ-70 קילומטרים דרומית לוולנסיה, בירת המחוז והקהילה האוטונומית. בעיר מתגוררים 74,814 תושבים (נכון ל-2016).
היסטוריה

באזור גנדיה ובמערות סביבה נמצאו שרידים מהתקופה הרומית המצביעים על קיומה של התיישבות בתחילת השלטון הרומי באזור.
מקורה של ההתיישבות הנוכחית הוא בשלטון המוסלמי על חצי האי האיברי בסוף ימי הביניים. גנדיה נזכרת לראשונה במסמך מ-1249 שנכתב על ידי חיימה הראשון, מלך אראגון, ובו נאמר שהמלך העביר את השליטה בעיירה לבנו פדרו (שהפך ברבות הימים לפדרו השלישי, מלך אראגון).
בהמשך השלטון בעיירה עבר בין אצילים שונים עד שבמאה ה-14 נוצר התואר "דוכס גנדיה". הדוכסים ביססו את כלכלת העיר על גידול קנה סוכר ופיתחו את העיר. העיר הפכה למרכז תרבותי אזורי ופעלו בה סופרים כמו ז'ואנוט מרטורל, שגם נולד בעיר. בסוף המאה ה-16 פרננדו השני, מלך אראגון, העביר את התואר לידי בית בורג'ה.
ב-1548 הוקמה בעיר אוניברסיטת גנדיה, על ידי הדוכס פרנסיסקו דה בורג'ה, שהייתה אחת האוניברסיטאות החשובות באזור. האוניברסיטה נסגרה ב-1772 על ידי קרלוס השלישי, מלך ספרד, לאחר שהוא גירש את הישועים שניהלו אותה מספר שנים קודם לכן.
העיר שמרה על המעמד הגבוה שלה במשך המאה ה-16 והשנים הראשונות של המאה ה-17, אך ב-9 באפריל 1609 פליפה השלישי, מלך ספרד, הורה על גירושם מספרד של המוריסקוס, צאצאי מורים שהתנצרו. גירוש המוריסקוס, שהיו בעלי תפקידי מפתח בגידול הסוכר באזור העיר, גרם להידרדרות גדולה בכלכלתה של גנדיה.
במחצית השנייה של המאה ה-18 הדוכסים פסקו לשבת בגנדיה עצמה ועברו לשבת במדריד, בירת ספרד. באותה תקופה העיר החלה לשגשג מחדש תחת שלטונו של קרלוס השלישי. בהמשך העיר החלה לעבור הליך תיעוש.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד, בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, גנדיה הופצצה מספר פעמים על ידי חיל האוויר של איטליה הפשיסטית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 העיר החלה לגדול באופן משמעותי והיא סיפחה אליה מספר ערים קטנות שהיו צמודות אליה.
כלכלה

עד המאה ה-19 כלכלת העיר התבססה בעיקר על ייצור משי וצימוקים. בסוף המאה ה-19 הכלכלה עברה להסתמך על כריית פחם, גידול תפוזים ודיג. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 הכלכלה מסתמכת גם על תיירות.
חינוך

בעיר נמצא קמפוס של האוניברסיטה הפוליטכנית של ולנסיה.
ערים תאומות

צרפת לאוואל, צרפת
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552493405171  BnF: cb144152351 (data)  GND: 4357522-5  LCCN: n80089396  MusicBrainz: 63220493-c9ac-4805-94cb-234f0a805ba5  NKC: ge1062235  VIAF: 151269356   WorldCat (עם VIAF): 151269356
ארז הלבנון

| ארז הלבנון |
| --- | --- |
 ארז הלבנון
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחי זרע
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: ארז
מין:: ארז הלבנון
שם מדעי
 Cedrus libani ‏ריצ'רד, 1823
תחום תפוצה


ארז הלבנון (שם מדעי: Cedrus libani) הוא מין עץ ארז במשפחת האורניים. ארז הלבנון הוא עץ הררי הגדל בעיקר בקרקע סלעית בגובה של 400 מטרים ומעלה. עץ מחטני גדול שאינו גדל בר בארץ ישראל. גדל בלבנון בה הוא משמש סמל המדינה. מגיע לגובה של 40 מטר ומאריך ימים. עליו מחטניים, קצרים, נוקשים וערוכים בקבוצות.
ארז הלבנון נחשב לעץ בניה חזק. עץ ארז מופיע על דגל לבנון, ובתנ"ך הוא מופיע כעץ חזק (תהילים, כ"ט, ה'), הניגוד המוחלט לעלוב שבצמחים, אזוב הקיר (מלכים א', ה', ט'–י"ג), וסמל לשגשוג (תהילים, צ"ב, י"ג). ארזי הלבנון אף שמשו את שלמה לבניין בית המקדש הראשון (דברי הימים ב', ב', ג'–ז').
אטימולוגיה

השם הלטיני של ארז הלבנון, Cedrus libani, מורכב מהמילה היוונית Κέδρος (בתעתיק: Kedros), שמשמעה "מחט", ו־libani, כלומר "לבנוני".
תפוצה

ארז הלבנון נפוץ כיום בלבנון (באזורים רבים), סוריה (בהרי אנסריה), טורקיה (בהרי הטאורוס, ובסביבות אפיונקרהיסר (אנ'), מולה, קוניה וצפון אמסיה) וקפריסין (זן brevifolia, בסביבות פאפוס), בעיקר בהרים בין 1500–1800 מטר מעל הים, על קרקע סלעית. בעבר היה נפוץ ארז הלבנון בשטחי הרים נרחבים יותר במזרח התיכון, אך כיום עיקר התפוצה היא בדרום הרי הטאורוס.