פרשת XYZ
רקע

| --- | --- |
 :  ראו גם – מלחמות המהפכה הצרפתית, הסכם ג'יי
במלחמת העצמאות של ארצות הברית תמכה ממלכת צרפת במורדים האמריקאים, אך למורת רוחם של הצרפתים, כשפרצו המלחמות בין הרפובליקה הצרפתית לבין בריטניה ויריבות אחרות של צרפת ב-1793, הכריז נשיא ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון על נייטרליות. בקבינט של וושינגטון כולם הסכימו שעל הפדרציה הצעירה להימנע ככל הניתן ממלחמה ולשמור על נייטרליות, אך בעוד שהפדרליסטים העדיפו הכרזה רשמית על נייטרליות וסברו שלנשיא יש זכות להכריז על נייטרליות ללא אישור הקונגרס, תומאס ג'פרסון ועמיתיו הדמוקרטים-רפובליקנים העדיפו גישה זהירה יותר ובאופן כללי נטו לתמוך בשאיפות הרפובליקניות של הצרפתים. בעצם הצהרת הנייטרליות (אנ'), הביע וושינגטון את תמיכתו בעמדת הפדרליסטים, וכך הייתה ההכרזה לנושא פנים-פוליטי ולזרז בהתגבשות המערכת הדו-מפלגתית בארצות הברית. בצרפת ידעו על היריבות בין הפדרליסטים לבין הדמוקרטים-רפובליקנים בארצות הברית. הם החשיבו את וושינגטון, ולאחר מכן את אדמס, למייצגים של עמדת מיעוט אנטי-צרפתית בארצות הברית. החל מ-1793 ניסו הצרפתים בדרכים שונות להביא להקמה של ממשלה פרו-צרפתית בארצות הברית. פרשת "האזרח ז'נה" – פעולותיו של השגריר הצרפתי בארצות הברית, אדמון-שארל ז'נה (אנ'), שנועדו לעורר הפגנות ופעולות נגד נייטרליות ואשר עוררו את חמתו של וושינגטון – היו נקודת שפל דיפלומטית ביחסים עם צרפת.
למרות הצהרת הנייטרליות, פעל הצי המלכותי הבריטי נגד ספינות סוחר אמריקאיות שהובילו סחורות מהמושבות הצרפתיות באיי הודו המערביים ותפס מאות מהן. גם בהקשר זה פרץ ויכוח בין המפלגות בארצות הברית, כאשר הדמוקרטים-רפובליקנים הפרו-צרפתים דרשו נקיטת יד קשה נגד הבריטים, והפדרליסטים העדיפו להגיע להסכם עם הבריטים. אמנת ג'יי בין ארצות הברית לבריטניה ב-1794, שלה היו אחראים ג'ון ג'יי ומזכיר האוצר הפדרליסט אלכסנדר המילטון, נחתמה על ידי וושינגטון ואושרה על ידי הסנאט בזמן שבצרפת המהפכנית התרחשה הריאקציה התרמידורית. האמנה הכעיסה את הצרפתים שראו עצמם נבגדים וסיימה סופית כל יומרה להמשך הברית הצרפתית-אמריקאית (אנ') מימי המהפכה האמריקאית. היא גם סייעה לחידוד המחלוקת בין המפלגות בארצות הברית.
בקמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1796 נושא היחסים של ארצות הברית עם המעצמות באירופה היו במרכז הדיון הציבורי. הדמוקרטים-רפובליקנים, בראשות ג'פרסון, גינו את אמנת ג'יי וטענו שהתמיכה הפדרליסטית בבריטניה מורה על נטייתם למלוכנות. הפדרליסטים מצידם גינו את הפרנקופיליה של ג'פרסון ותומכיו. הבחירות הסתיימו בניצחונו של ג'ון אדמס הפדרליסט, שנכנס לתפקידו במרץ 1797, ותומאס ג'פרסון היה לסגן הנשיא.
בינתיים, בצרפת החל שלב חדש המהפכה עם תחילת שלטון הדירקטורט. לפי תנאי "ברית הידידות והמסחר" משנת 1778, שתי המדינות היו מחויבות לשמירה על סחר חופשי ולהימנע מפגיעה בספינות סוחר. עם זאת, חוק שעבר בצרפת ב-1793 (ואשר בוטל וחוקק מחדש מספר פעמים בשנים הבאות) אישר לפריבטירים להחרים משא של ספינות ממדינות נייטרליות, ומדי פעם הותקפו ספינות סוחר אמריקאיות. מאמריו של אלכסנדר המילטון, תחת הפסאודונים אמריקוס בחודשים ינואר–מרץ 1797 ייצגו את העמדה הפדרליסטית: "ענייני המדינה נגררים במהירות למשבר רב-חשיבות... צרפת אימצה, כלפי האומות הנייטרליות הסוחרות בים, מדיניות שאינה נופלת בהרבה מעוינות של ממש". ב-2 במרץ 1797, יומיים לפני כניסת אדמס לתפקידו, פרסם הדירקטוריון צו חדש שאישר לפריבטירים לתפוס ולהחרים כל כלי שיט של מדינה נייטרלית אשר ישא פריט כלשהו השייך למדינת אויב. ההיסטוריון סטנלי אלקינס כתב ש"לכל אורך אותה תקופה פעולות הצרפתים היו שרירותיות, בלתי-יציבות ולא צפויות, כתלות פחות בסעיפי האמנות או במדיניות הנוכחית של אנגליה, ויותר במידת המחסור במזון והלחץ של סוחרים מקומיים לקיום מסחר סדיר, מצד אחד, או המשיכה למטען האמריקאי היקר והלחצים שנבעו מהידלדלותה של קופת המדינה, מהצד השני". בין אם מסיבות כלכליות ובין אם מסיבות פוליטיות, שלטון הדירקטורט בצרפת היה עוין יותר כלפי ארצות הברית, וביולי 1796 נחתם צו שאיפשר למעשה לימאים הצרפתים לתקוף ספינות של מדינות נייטרליות כמעט ללא הפרעה. כך, בחודשים שקדמו לכניסתו של אדמס לתפקיד גברו המתקפות על ספינות אמריקאיות. בין אוקטובר 1796 ליוני 1797, תפסו הצרפתים 316 כלי שיט אמריקאים, שהיוו יותר מ-6% מהצי הסוחר של ארצות הברית, וגרמו להפסד של בין 12–15 מיליון דולר לסוחרים.