stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית ויסות המיקוד
תאוריית ויסות המיקוד ואישיות > ויסות המיקוד ואישיות

נטיית ויסות המיקוד של פרט אינה בהכרח קבועה. בעוד לאנשים מסוימים יש נטיות כרוניות לקראת קידום או מניעה, העדפות אלה אינן בהכרח עקביות בכל מצב, והן עלולות להיות מושפעות מגורמים מצביים. כך למשל, אדם בעל אוריינטציית הישג אשר נקרא לשיחה עם מעסיקו, יוכל מחד לתפוס את הסיטואציה כהזדמנות לקידום ומנגד, כאפשרות לנזיפה, בהתאם למאפייני הסיטואציה השונים. יתר על כן, מוקד רגולציה ספציפי יכול להוביל לתגובות שונות; בהתאם לכך, נטייה לקידום למשל, יכולה להוביל גם להתנהגויות מניעתיות בתנאים מסוימים ולהפך.
בנוסף, הערך שיחווה אדם מאינטראקציות שונות ומרמת ההישגיות שלו, יכול להיות חיובי או שלילי. להחלטה לפעול באופן מסוים כלפי מטרה יש ערך חיובי כאשר אנשים מנסים להשיג את מטרתם באופן שמתאים לאוריינטציית וויסות המיקוד שלהם ויהיה לה ערך שלילי כאשר אנשים ינסו להשיג את מטרתם בצורה שאינה תואמת את נטיית ויסות המיקוד שלהם. באופן זה ויסות המיקוד מאפשר יצירת ערך על ידי הגברת המחויבות, על בסיס אחת מאוריינטציות המיקוד. קבלת החלטות והשגת מטרות נחשבים כפעולות, ועם כל פעולה, אנשים יכולים להיות פחות או יותר מעורבים בקידומה. כאשר מעורבות זו חזקה, היא תגביר בתורה את הרגשות והערכים הקשורים באותה פעילות ותקבע האם האדם יהיה מסופק או שלא מהתוצאות ומהשיטות שננקטו להשגת המטרה.
לתאוריית ויסות המיקוד ישנה השלכות בדבר הגדלת ערך החיים. על מנת שאנשים יעריכו את חייהם, הם צריכים להיות מרוצים ולהרגיש כי בחירותיהם, פעולותיהם ומטרותיהם "תואמים" את ערכיהם ואמונותיהם. תאימות זו בין העולם הערכים והאמונות הפנימי לפעולות ולמטרות שננקטות בעולם החיצוני גורמת לאנשים להרגיש "נכונים" בדרכם ותחושה זו תוביל לתחושת סיפוק, הצדקה ועקביות.
לדוגמה, בקונפליקט בין אישי, במצב בו כל אדם חווה "תאימות" בין הסיטואציה לערכיו ואמונותיו, כל אחד מהם יהיה מרוצה ומחויב לתוצאה ולאופן שבו הם עושים זאת. מצב בו לא קיימת תאימות מכונה "חוסר תאימות", והוא יוביל את האדם לחוויית תסכול ועלול להביא למצב בו המטרה הרצויה לא תושג.
יישום > תאוריית ויסות המיקוד ושכנוע

כאשר מתייחסים לתאוריית ויסות המיקוד בהקשר של שכנוע, חשוב לזכור שתאוריה עוסקת בהשגת מטרות, אשר יכולה להוליד תחושות של נכונות או של חוסר נכונות אשר בתורן יניבו שיפוטים שונים הנוגעים למטרה.
תחושת נכונות גורמת לאדם לדבוק במידע הקשור למטרה ולכן היא מאפשרת להימנע מסיכון בוויסות התאימות של האדם כלפי מעשיו. שמירה על ויסות התאימות באמצעות שימת לב למידע עשוי בתורו לשנות את מיקוד הוויסות באמצעות קבלה של מידע חדש המהווה מוטיבציה לשינוי. אם אדם חווה רגשות של חוסר נכונות בנוגע לדרכו ולמטרתו הוא צפוי לסבול מרגשות שליליים ולכן הוא ייטה לתפוס מידע חדש כמאיים על ויסות התאימות שלו ולכן הוא יחווה גם איום על ויסות המיקוד שלו ועל המטרה עצמה.
מחקרים הנוגעים לוויסות התאימות ולוויסות המיקוד הראו השפעה רבה בתחומי שיווק צרכני, הרגלי בריאות ובעיות חברתיות. להיות משוכנע משמע לשנות רגשות קודמים, פעולות קודמות ואמנות מתוך הסכמה עם המשכנע.
התאימות שמעורבת בתיאורית ויסות המיקוד משחקת תפקיד משמעותי בשכנוע מכיוון שהיא משמשת ככלי עזר לאדם בסיטואציה בה הוא מקבל מסר שכנועי. חיזוק חיובי ותחושת נכונות בזמן פענוח מסר יוצרת קשרים חזקים בתהליך עיבוד המסר, בעוד חיזוק שלילי ותחושת חוסר נכונות יובילו להפחתה בסיכויי ההתחייבות למסר ויפחיתו החיבור אליו.
יישום > תאוריית ויסות המיקוד ותקשורת לא מילולית

תאוריית ויסות המיקוד עשויה להוות מתווה שימושי להבנה טובה של השפעות של רמזי שכנוע לא מילוליים בתחומי השכנוע והרושם הראשוני. תאוריית ויסות התאימות טוענת כי לא ניתן להבין את ההשפעה של רמז מבלי להיזכר במה משמעות הרמז עבור אוריינטציית המיקוד של הנמען.
רמזים לא מילוליים יכולים לשמש את המשכנע כדי לשנות את סגנון העברת המסר באופן מותאם עבור הנמען כך שיתאים למיקוד התאימות שלו ולמיקוד הוויסות שלו.
תנועות גוף המעידות על התקדמות כלפי המשכנע, נלהבות, תנועות ידיים כלפי חוץ, דיבור מהיר, תנועות גוף מהירות והישענות קדימה עשויים להעיד על אוריינטציה של מיקוד בקידום. מנגד, תנועות גוף המופנות פנימה, אל האדם עצמו, הישענות לאחור, דיבור אטי וזהיר עשויים להעיד על אוריינטציה של מיקוד בהימנעות. לאחר זיהויי אוריינטציית ויסות המיקוד של הנמען, על המשכנע להתאים את שפת הגוף שלו לזו של הנמען ובכך ההתנהגות הלא מילולית של המשכנע ערוץ שכנוע נוסף. סגנון שכנוע לא מילולי להוט, יגרום ליעילות הודעות גבוהה יותר עבור בעלי מיקוד לקידום בעוד שעבור מי שממוקד מניעה ההפך הוא הנכון.
יישום > דוגמאות

המחקרים הראו כי התמקדות באחת משתי אוריינטציות ויסות המיקוד וסוגי התאימות המקבילים שלהן, פועלת כתהליך יעיל המסייע בהבנת המסר המשכנע, במצבים בהם מסגור המסר נגע לאוריינטציית ויסות המיקוד של המשוכנע ללא תלות במסר עצמו. במחקרים אילה מסגור המסר היה לעיתים תואם את הנטייה ההגיונית של האדם לדבוק באוריינטציית ויסות המיקוד שלו ולעיתים המסגור נגד את אותה אוריינטציה.
החוקרים לי ואקר ערכו ניסוי שעסק במסגור מסר באופן שתואם את שתי אוריינטציות ויסות המיקוד. במחקרם הם הראו לנחקרים פרסומת למיץ ענבים בשתי גרסאות שונות- הגרסה הראשונה כללה מסגור של מיקוד בהימנעות (מיץ ענבים תורם למניעת מחלות), בעוד שבגרסה השנייה מוצג המוצר תוך שהוא ממוסגר באופן של מיקוד בקידום (מיץ ענבים מוסיף לך אנרגיה). הם הראו כי במקום לנסות ולגלות את התכונות והמאפיינים של כל נחקר, עדיף להתחיל את הצגת המסר באופן שמבליט את המיקוד (הימנעות או קידום) ולאחר מכן למסגר את המסר באופן שייתן תחושת נכונות.
במחקר שעסק בקידום תהליכי נאדג' (קישור לערך), שנערך בצרפת נעשה שימוש בעקרונות תאוריית ויסות המיקוד בניסיון להשפיע על קידום בנייה ירוקה עבור אנשים שמשפצים את בתיהם. החוקרים פיתחו אפליקציה הכוללת מאגר מידע של אנשי מקצוע בתחום הבנייה וחנויות רלוונטיות. בעת התקנת האפליקציה נתבקשו מתקיני האפליקציה לענות על שאלון קצר, אשר מבלי ידיעתם ניטר את אוריינטציית ויסות המיקוד שלהם. בהתאם לסוג האוריינטציה שנתקבלה, מוסגר התוכן באופן שתאם את אותה אוריינטציה (קידום או הימנעות) לעבר בנייה ירוקה. תוצאות המחקר הראו כי ישנה השפעה גדולה על התאמת אוריינטציית השכנוע לאוריינטציית ויסות המיקוד של המשוכנע.
מחקר אחר הראה כי קיים קשר בין אופן המסגור של מסר ומידת התאימות שלו לאוריינטציית ויסות המיקוד של הלקוח, משפיעים על נכונות הלקוח לצרוך מזון אורגני. במחקר ניטרו החוקרים את אוריינטציית ויסות המיקוד של הנחקרים באמצעות שאלון ויסות המיקוד של היגינס (קישור) וחילקו את הנחקרים לארבע קבוצות לפי התאמה ואי התאמה של המסר לאוריינטציית ויסות המיקוד של הנחקר ולפי מסגור מעודד או מאיים של המסר. התוצאות הראו כי שילוב של מסר תואם אוריינטציית ויסות בשילוב עם מסגור תואם אוריינטציה הניבו שינוי בהרגלי צריכת המזון האורגני אצל המשתתפים.
שריונית דיימלר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שריונית
 מדינה מייצרת:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 יצרן:  Daimler Company 
 משתמשים עיקריים:  הצבא הבריטי 
 שנת ייצור:  1939–1945
 תקופת השימוש:  1941–הווה (כ־83 שנים) 
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  2,694 
 מידע טכני
 אורך:  4 מטר
 רוחב:  2.46 מטר
 גובה:  2.26 מטר
 משקל:  7.6 טון
 מהירות:  80 קמ"ש
 טווח פעולה:  320 ק"מ
 מנוע:  מנוע בנזין דיימלר דגם 27, 4.1 ליטר, 6 צילינדרים, 95 כ"ס
 שריון:  7–16 מ"מ
 צוות:  3
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 2 ליטראות (40 מ"מ)
 חימוש משני:  מכונת ירייה בזה 7.92 מ"מ, מקלע ברן ".303 נגד מטוסים
 הערות:  יוצר על ידי Daimler works coventry,‏ 2,694 יחידות יוצרו
 
שריונית דיימלר היא רכב קרבי משוריין נושא תותח קל תוצרת מפעלי דיימלר באנגליה. שירתה בהצלחה רבה בתקופת מלחמת העולם השנייה ונשארה בשרות עד סוף שנות החמישים. תוכננה במקור למטרות סיור, מודיעין אבל הוכיחה את עצמה גם בתפקידי שיטור כטנק על גלגלים.
היסטוריה

שריונית הדיימלר פותחה על ידי אותו מפעל במקביל לפיתוח שריונית הסיור הקלה - דיימלר דינגו. היא יוצרה בעיר בירמינגהאם במפעל BSA‏ (Birmingham Small Arms).
נבנתה כשריונית עם יכולות גדולות מאחותה הקטנה- דינגו ולכן צוידה במנוע גדול יותר, בצריח עם תותח זהה לזה של טנק הטטרה מסוג סימן 7, תותח 2 ליטראות מהיר ירי בקוטר 40 מ"מ. שריונית זו נחשבה לרכב הסיור הבריטי הטוב ביותר שייוצר באנגליה בתקופת מלחמת העולם השנייה. המנוע בן 95 כ"ס הותקן מאחור והפעיל את הגלגלים באמצעות גלגל תנופה מסוג וילסון שנחשב למתקדם ביותר לתקופה. בעקבות ניסיון רע שהצטבר עם שריונית הסיור הקלה מסוג דינגו בה נוסה לראשונה הנעה נפרדת לארבעת הגלגלים, הוחלט לוותר על הטכנולוגיה הזאת.
הדגם הניסיוני הראשן יוצר בשנת 1939 אולם בעיות שנבעו ממשקל ייתר שהשפיעו על העברת הכוח, גרמו לעיכובים ולהתחלת ייצור שוטף רק באמצע שנת 1941.
בסך הכול ייוצרו 2,694 יחידות.
השריונית צוידה במערכת קפיצים עצמאית ונפרדת לכל גלגל. מערכת זו יחד עם הנעה של כל ארבעת הגלגלים הביאה לעבירות גבוהה. נעשה בה שימוש בתיבת הילוכים מתקדמת מאוד מסוג אפיסייליק שאפשרה לרכב להגיע ליחס העברה נמוך בהילוכים נמוכים של 1:2. המבנה המאסיבי בשילוב אמינות ואיכות הפכה אותה לרכב האמין ביותר למטרות סיור אלים ומודיעין.
שרות מבצעי

השריונית הייתה בשימוש נרחב בחזית צפון אפריקה ובמדבר המערבי. הן שרתו את רגימנט ההוסרים ה-11 ואת יחידות היומנארי מדבנשייר. כמו כן פעלו בחזית האירופאית ומספר לא רב הגיע ופעל גם בדרום מזרח אסיה.
מבנה ארגוני אופייני של יחידת סיור (במיוחד בחזית האירופאית) כלל 2 שריוניות קלות מסוג דינגו ו-2 שריוניות כבדות מסוג דיימלר.
על מנת לשפר את ביצועי התותח שלהן, צוידו חלק מהן במתאם מיוחד שפותח מסוג "ג'ון הקטן". מתאם זה פעל על בסיס העיקרון של "קדח לחוץ" (Squeezbore).
הכנסת המתאם הביאה להגדלת כושר החדירה של פגזי התותח ואיפשר להם לחדור גם את שריון הטנקים הגרמניים בצדדיו ובאחוריו.
לאחר מלחמת העולם היו השריוניות בשימוש נרחב על ידי יחידות המשטרה הקולוניאלית הבריטית ברחבי האימפריה כולל בארץ (ראו תמונה), הן נותרו בשימוש עד שנות ה-60.
בעיראק הייתה ב-1948 חטיבת שריון שכללה 120 שריוניות, רובן מסוג דיימלר והאמבר IV, כ־70 מהן נשאו תותחי 2 ליטראות ו-6 ליטראות.
שימוש בעימותים צבאיים

מלחמת העולם השנייה 1939–1945
מלחמת העצמאות של ישראל 1948–1949
מלחמת הודו פקיסטן 1947–1999
מלחמת וייטנאם 1956–1975
מלחמת האזרחים בסרי לאנקה 1983–2009
סוגים

סימן I
סימן I CS - החלפת תותח לקוטר 76 מ"מ
סימן II - צריח משופר, שיפור התקן התותח, מצנן מנוע משופר, שינוי ושיפור פתח מילוט לנהג, הכנסת מתקן לרימוני יד לצריח ושיפור התקנים לשיגור פצצות עשן
דגם SOD - דגם פיקודי ללא צריח
מלחמת העצמאות

בשנים האחרונות של המנדט הבריטי שקדמו לפריצת מלחמת העצמאות, הפעילו הבריטים את השריוניות בעימותים רבים. אחד הבולטים היה בכפר בית דראס.
מספר קטן של שריוניות נרכש על ידי ארגון ההגנה מהכוחות הבריטים. בדרך כלל הבריטים מכרו ליהודים ציוד מלחמתי כזה שהיה בעל ערך מבצעי נמוך עקב מצבו הכללי.
הם גם העבירו שריוניות כאלה ישירות לידי הצבא המצרי.
במסגרת הסכם פורטסמות מינואר 1948 יצא במרץ 1948 משלוח שכלל 30 שריוניות לעיראק בשתי אניות בריטיות.
בפעם הראשונה שהתאפשר לקציני צה"ל לראות את השריונית מקרוב היה לאחר התקפת העונשין שביצע גדוד 53 של גבעתי על העיירה פאלוג'ה. שיירת המשוריינים שחזרה מהכפר לכיוון מערב נעצרה ליד משטרת עיראק סוידאן. המשטרה היוותה בסיס לסיורים של המשטרה הבריטית אותם ביצעו עם השריוניות האלה. אותו בוקר ב-14 באפריל 1948 חנו שלוש שריוניות על הכביש הסמוך טרם צאתן לסיור. שיירת המשוריינים התעכבה לידן והמג"ד יצחק פונדק יחד עם קצין החבלנים בן הדור נגשו לשוטרים הבריטים, פתחו עמם בשיחה ואף הורשו לעלות על השריונית ולבדוק אותה.
ב־20 באפריל 1948 תקפו מאות מערביי בית דראס תחת פיקודו של מנהיג הכנופיות אל-אפריקי את קיבוץ ניצנים. מפקד גדוד 53 של גבעתי שהקיבוץ היה תחת אחריותו תקף למחרת היום את הכפר על מנת לאלץ את תושביו לעזוב את ניצנים ולשוב אל כפרם. כפריי בית דראס הזעיקו את המשטרה הבריטית וזו שלחה מחלקה בת 3 שריוניות דיימלר נושאות תותחים לעזרת הכפר. עם הגעתם פתחו מייד השריוניות באש תותחים ומקלעים לעבר לוחמי הגדוד וגרמו לנפגעים רבים. עקב עוצמת האש הבריטית שלא היה ללוחמים כל נשק מקביל, נאלצו האחרונים לסגת תוך המשך האש הבריטית על הנסוגים והפצועים. שלושה פצועים שלא ניתן היה לפנותם נתפסו על ידי ערביי הכפר, נרצחו והערבים התעללו בגופותיהם.
אחד האירועים הראשונים של הצד המצרי לשימוש בשריוניות אלה, היה ב-9 ביולי 1948. באותו יום פתחו המצרים בהתקפת נגד על כוחות חטיבת גבעתי שהחזיקו את משלט עיבדיס. 6 שריוניות כאלה יצאו ממשטרת עיראק סווידאן, עברו דרך היחידות שלהם בכפר בית עפה ומשם נעו לכיוון צפון בתקפם את משלט עיבדיס.
מדינות מפעילות

הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
אוסטרליה אוסטרליה
קנדה קנדה
בלגיה בלגיה
הודו הודו
ניו זילנד ניו זילנד
ישראל ישראל
עיראק עיראק
סרי לנקה סרי לנקה
מלזיה מלזיה
קטר (מדינה) קטר
הערות שוליים

↑  עמיצור אילן, אמברגו עוצמה והכרעה ע' 42
↑  עמיצור אילן, אמברגו עוצמה והכרעה בתש"ח, ע' 129
↑  עודד נגבי, קובץ סיפורי קרבות, ע' 38
↑  עדותו ראייה של לוחם גדוד 53, גבעתי תש"ח - עודד נגבי, 1 בדצמבר 2013
שריונית דיימלר בירי תותח, קרב טריפולי, ינואר 1943
שריונית דיימלר (מקדימה) של חטיבה 7, במפגן צבאי בחיפה, אפריל 1949
תוכנית פיוניר

פיוניר 10. פיוניר 10 ופיוניר 11 הם המפורסמות ביותר מגשושיות פיוניר. גשושיות אלו היו הראשונות לבקר במערכת השמש התיכונה והראשונות לעבור את פלוטו
תוכנית פיוניר (באנגלית: Pioneer program) היא סדרת משימות בלתי מאוישות של נאס"א לחקר היקום. המשימות המפורסמות ביותר בתוכנית הם פיוניר 10 ופיוניר 11 שחקרו את כוכבי הלכת במערכת השמש התיכונה ובסופו של דבר יצאו ממערכת השמש אל החלל החיצון בדרכם למערכות כוכבים אחרות. שתי הגשושיות נשאו לוחיות זהב שתיארו איש ואישה ונתנו מידע אודות הגשושיות עצמם למקרה שהם יאספו יום אחד על ידי יצורים תבוניים אחרים מרחבי היקום.
משימות מוקדמות (1958-1960)

המשימות הראשונות ביותר היו ניסיונות להגיע אל מהירות המילוט מכוח המשיכה של כדור הארץ כדי להוכיח שדבר זה מעשי וכדי להגיע אל הירח. השיגור הראשון בוצע על ידי נאס"א שהוקמה מתוך הסוכנות הלאומית לאווירונאוטיקה (NACA). משימות אלו הופעלו על ידי חיל האוויר האמריקאי והצבא האמריקאי.
גשושיות אלו שוגרו על גבי משגרים בעלי שלב אייבל:
פיוניר 0 (ת'ור־אייבל 1, פיוניר) - מקפת ירחית, שוגרה ב־17 באוגוסט 1958 והושמדה לאחר 77 שניות בעקבות כשל במשגר.
פיוניר 1 (ת'ור־אייבל 2, פיוניר I) - מקפת ירחית, פספסה את הירח (כשל במנוע) ב־11 באוקטובר 1958.
פיוניר 2 (ת'ור־אייבל 3, פיוניר II) - מקפת ירחית, חזרה לכדור הארץ ונשרפה באטמוספירה בגלל כשל במנוע ב־8 בנובמבר 1958.
פיוניר P-1 (אטלס־אייבל 4A, פיוניר W) - הגשושית אבדה ב־24 בספטמבר 1959.
פיוניר P-3 (אטלס־אייבל 4, אטלס־אייבל 4B, פיוניר X) - גשושית ירחית, אבדה בעת השיגור ב־26 בנובמבר 1959.
פיוניר 5 (פיוניר P-2, ת'ור אייבל 4, פיוניר V) - שוגרה ב־11 במרץ 1960 למסלול בין כדור הארץ ונוגה. פעלה עד 20 באפריל 1960.
פיוניר P-30 (אטלס־אייבל 5A, פיוניר Y) - גשושית ירחית, נכשלה בכניסה למסלול סביב הירח ב־25 בספטמבר 1960.
פיוניר P-31 (אטלס־אייבל 5B, פיוניר Z) - גשושית ירחית, התפוצצה בגלל כשל במנוע ב־15 בדצמבר 1960.
גשושיות אלו שוגרו על גבי משגר ג'ונו 2 (1958-1959):
פיוניר 3 - ביצוע יעף על הירח, פספסה את הירח בעקבות כשל חלקי במשגר ב־6 בדצמבר 1958.
פיוניר 4 - ביצוע יעף על הירח, השיגה מהירות המילוט מכח המשיכה של כדור הארץ, שוגרה ב־3 במרץ 1959.
משימות מאוחרות (1965-1978)

5 שנים לאחר סיום התוכנית להשגת מהירות מילוט השתמשה נאס"א בשם פיוניר עוד פעם, עבור סדרת משימות שבמקור תוכננו לחקור את מערכת השמש הפנימית לפני ביצוע היעפים הנועזים על פני צדק ושבתאי. למרות הצלחתם, סיפקו גשושיות פיוניר תמונות באיכות גרועה יחסית לגשושיות הוויאג'ר ששוגרו 5 שנים מאוחר יותר. ב־1978 חזרו הפיונירים לחקור את פנים מערכת השמש עם פרויקט פיוניר־ונוס, שבו הם נכנסו למסלול סביב נוגה במקום ביצוע יעף.
משימות מאוחרות (1965-1978) > פיוניר 6, 7, 8 ו־9 - "רשת מזג אוויר" בחלל הבין־כוכבי

משימות אלו נשלחו למקומות שונים ברחבי מערכת השמש כדי לבחון ולחקור תופעות שונות.
פיוניר 6 (פיוניר A) - שוגר ב-16 בדצמבר 1965.
פיוניר 7 (פיוניר B) - שוגר ב-17 באוגוסט 1966.
פיוניר 8 (פיוניר C) - שוגר ב-13 בדצמבר 1967.
פיוניר 9 (פיוניר D) - שוגר ב-8 בנובמבר 1968.
פיוניר E - אבד בעת שיגורו ב-27 באוגוסט 1969.
פיוניר 6 ופיוניר 9 נמצאות במסלול סביב השמש במרחק 0.8 יחידות אסטרונומיות ולכן זמן הקפתם את השמש קטן מזה של כדור הארץ.
פיוניר 7 ופיוניר 8 נמצאים במרחק 1.1 יחידות אסטרונומיות מהשמש ולכן זמן הקפתם את השמש ארוכה יותר מזו של כדור הארץ.
משימות מאוחרות (1965-1978) > משימות אל מערכת השמש החיצונית

פיוניר 10 (פיוניר F) - שוגר במרץ 1972 כדי לבצע יעף על צדק אותו ביצע בהצלחה. כיום נמצא בתווך הבין־כוכבי.
פיוניר 11 (פיוניר G) - שוגר באפריל 1973 כדי לבצע יעפים על פני צדק ושבתאי אותם ביצע בהצלחה. כיום נמצא בתווך הבין־כוכבי.
פיוניר H - זהה לפיוניר 10 ו11 אך מעולם לא שוגר.
משימות מאוחרות (1965-1978) > פרויקט פיוניר־ונוס

משימות אלו נשלחו כדי לחקור את כוכב הלכת נוגה:
מקפת ונוס־פיוניר (פיוניר־ונוס 1, פיוניר 12) - שוגר בדצמבר 1978.
פיוניר־ונוס מולטיפרוב (פיוניר־ונוס 2, פיוניר 13) - שוגר באוגוסט 1978. היה מורכב בעצם מחמש גשושיות ש"התאבדו" על נוגה:
פיוניר־ונוס פרוב באס - רכב נשיאה ל־4 הגשושיות הבאות, שימש גם כגשושית לאטמוספירה העליונה של נוגה.
פיוניר־ונוס פרוב לארג' - גשושית מצנח במשקל 300 ק"ג.
פיוניר־ונוס נורת' פרוב - גשושית "התאבדות" - 75 ק"ג.
פיוניר־ונוס נייט פרוב - גשושית "התאבדות" - 75 ק"ג.
פיוניר־ונוס דיי פרוב - גשושית "התאבדות" - 75 ק"ג.
ראו גם

תוכנית החלל האמריקאית
חקר החלל
תוכנית וויאג'ר
פרויקט פיוניר־ונוס
הערות שוליים

↑  הקליע לירה סטה מדרכו, הארץ, 12 באוקטובר 1958
"פיוניר"־ למרחק 160 אלף ק"מ מן הארץ, על המשמר, 13 באוקטובר 1958
↑  שוב נכשל נסיון אמריקאי לשגר טיל לירח, קול העם, 7 בדצמבר 1958
↑  ארה"ב שיגרה בהצלחה לוויין למסלול סביב השמש, הארץ, 13 במרץ 1960
<<שיחה>>  בטווח מיליון מילין עם "פיוניר 5", הארץ, 20 במרץ 1960
↑  נכשל נסיון ארה"ב לשגר לוויין למסלול סביב הירח, הארץ, 26 בספטמבר 1960
↑  "פיוניר 4"  בקרבת הירח, הַבֹּקֶר, 5 במרץ 1959
↑  מצפים לתוצאות מרשימות ממסע ״פיוניר 10״ ליד "צדק", על המשמר, 4 בדצמבר 1973
| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- | --- | --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר •  חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |  |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550922605171  LCCN: sh85102307 
פיוניר 2
שנות ה-20 של המאה ה-18

שנות ה-20 של המאה ה-18 היו העשור השלישי של המאה ה-18, שהחל ב-1 בינואר 1720 ותם ב-31 בדצמבר 1729.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

המלחמה הצפונית הגדולה (1700–1721) – מלחמה שהתנהלה בין קואליציה שכללה את רוסיה הצארית, דנמרק-נורווגיה וסקסוניה-האיחוד הפולני ליטאי (והחל מ-1715 גם את פרוסיה והנובר) נגד שוודיה בין השנים 1700–1721. המלחמה החלה במתקפה מתואמת של הקואליציה על שוודיה ב-1700, ונסתיימה ב-1721 עם חתימת חוזה נישטאד והסכמי סטוקהולם. כתוצאה מהמלחמה רוסיה דחקה את רגליה של שוודיה מעמדת הכח הדומיננטי בים הבלטי, וכך נעשתה, למעשה, למעצמה אירופאית מן המעלה הראשונה.
פלישה סינית לטיבט (1720) – שושלת צ'ינג פולשת לטיבט, ומקימה באזורים של טיבט ובהוטן יחידות שלטוניות פרו-סיניות.
מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723) – מסתיימת בהסכם לפיו פרס מעבירה לרוסיה מספר ערים ומחוזות המהווים את רצועת החוף הדרומית של הים הכספי. ההסכם מנתק מן הים את פרס ומעניק לרוסיה אחיזה בשני צידי הים.
פלישה דזונגרית לקזחסטן (1723) – הפלישה של הדזונגרים (אנ') הרסנית במיוחד עבור הקזחים, וגם בראשית המאה ה־21 עדיין חלק מהזיכרון הקולקטיבי ומכונה "האסון הגדול".
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

11 בפברואר 1720 – שוודיה ופרוסיה חותמות על הסכם שלום
24 במרץ 1720 – אולריקה אלאונורה, מלכת שוודיה מוותרת על כס מלכותה, ובעלה, הרוזן פרדריק מהסן-קאסל נבחר כמלך, והיא ממשיכה כמלכה רעיה של שוודיה
4 באפריל 1721 – רוברט וולפול הופך לראש הממשלה הראשון של הממלכה המאוחדת
10 בספטמבר 1721 – נחתם חוזה נישטאד, בין רוסיה הצארית לבין שוודיה; סיום מלחמת הצפון הגדולה. בעקבות ניצחונו הכריז פיוטר הראשון על עצמו כקיסר רוסיה ובכך הקים את האימפריה הרוסית.
1724 – בהסכם בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה הרוסית מכירים הרוסים בשליטתם של העות'מאנים בשטחיהם באזורי הקווקז ואזרבייג'ן.
18 במאי 1725 – המלך ג'ורג' הראשון מייסד את מסדר האמבט
24 בדצמבר 1726 – ייסוד מונטווידאו
9 בנובמבר 1729 – ספרד, צרפת ובריטניה חותמות על אמנת סביליה
אירועים בולטים בעולם > כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1720 - משבר כלכלי באירופה מוביל לאובדן האמון במודל חברות הצ'ארטר (אנ'), שפועלות כמונופולים של סחר או קולוניזציה מטעם ממשלות.
הפורטוגזים הקולוניאליים מגלים לאורך העשור מצבורי יהלומים משמעותיים בברזיל, שמחזקים את חשיבותה הכלכלית של ברזיל. התגלית משפיעה על הכלכלה של הכובשים והנכבשים גם יחד.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
טבע ואיכות הסביבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1720 בערך - טכניקה של חיסון ראשוני וחלקי לאבעבועות שחורות מגיעה מסין לאירופה.
5 באפריל 1722 – יאקוב רוחבן הוא האירופי הראשון שמגיע לאי הפסחא.
תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית > ספרות

ספרים בולטים שרואים אור לראשונה בעשור זה: מסעי גוליבר (1726)
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  בהוטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
1 2  יחסי רוסיה איראן, באתר iranica
↑  קזחסטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  חברת צ'ארטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Kendall Brown, כרייה (חלק מלימודי אמריקה הלטינית), באתר Oxford Bibliographies
↑  היסטוריה של הרפואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| עשורים במאה ה-18 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 1700–1709 • 1710–1719 • 1720–1729 • 1730–1739 • 1740–1749 • 1750–1759 • 1760–1769 • 1770–1779 • 1780–1789 • 1790–1799 • >> |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: bcb9eaf5-82e1-415d-8515-0bd3380e289e
תזמורת קולון

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1873 
 מייסד:  אדואר קולון
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  פריז
 מנצח:  Laurent Petitgirard 
 אתר רשמי
 
תזמורת קולון (בצרפתית: Concerts Colonne) היא תזמורת סימפונית צרפתית שמקום מושבה בפריז. את התזמורת ייסד בשנת 1873 הכנר והמנצח אדואר קולון.
תולדות התזמורת

כאשר קולון כיהן כמנהל תזמורת האופרה של פריז, הזמינו המו"ל ז'ורז' הרטמן לנהל סדרה של קונצרטים פופולריים, שארגן תחת השם "קונצרטים לאומיים" במרץ 1873. על אף הצלחתם הראשונית הגדולה של הקונצרטים, נאלץ הרטמן לפרוש מן המפעל בשל הנטל הכספי הכבד שהטילו עליו.
בשלב זה החליט קולון להקים תזמורת משלו, Association artistique des Concerts Colonne שתשכון בתיאטרון דו שאטלה. התזמורת קמה בנובמבר 1873 ושמה דגש מיוחד על מוזיקה עכשווית של אותם ימים (סן-סנס, מאסנה, שרפנטייה, פורה, ד'אנדי, דביסי, ראוול, וידור, דיקא ושברייה). לצד מלחינים אלה הופיעו בתוכניות וגנר וריכרד שטראוס, וקולון השיב לחיים יצירות של ברליוז, כמו "קללת פאוסט", שבוצעה 172 פעמים עד מלחמת העולם הראשונה.
מאהלר, צ'ייקובסקי, דביסי, גריג, ריכרד שטראוס ופרוקופייב ניצחו במשך השנים על התזמורת בביצוע יצירותיהם.
גם לאחר פרישת מייסדה, המשיכה התזמורת לתמוך במוזיקה חדישה, ועונת 1923-24 כללה 22 ביצועי בכורה.
המנהל המוזיקלי הנוכחי, לורן פטיז'יראר, מכהן בתפקידו מאז שנת 2004. בשנת 2007 חודש החוזה שלו עד שנת 2014.
מנהלים מוזיקליים

אדואר קולון (1873-1910)
גבריאל פיירנה (1910-1932)
פול פאריי (1932-1956)
שארל מינש (1956-1958)
פייר דברו (1958-1992)
אנטונלו אלמנדי 1992-1997)
לורן פטיז'יראר (מ-2004 - )
הערות שוליים

↑  אליזבת ברנרד, "אדואר קולון", גרוב אונליין
↑  ברנרד, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308371405171  BIBSYS: 8082312  BnF: cb139053930 (data)  CiNii: DA09610259  GND: 1215108-7  ISNI: 0000 0001 2298 6622  LCCN: n82099824  LNB: 000112573  MusicBrainz: 81f8f40f-0cd4-4961-9415-b8d2c982868e  NKC: xx0070550  NLA: 35364521  NSK: 000663254  SUDOC: 08230498X  Trove: 926576  VIAF: 278880411   WorldCat (עם VIAF): 278880411
תשלומי כפל

תשלומי כפל בהלכה, הם תשלומי קנס בהם מחויב גנב, או שומר פיקדון שטען בשבועת שקר שנגנב, על מנת להיפטר - והוכח שהחפץ עודנו ברשותו. במקרה כזה בתוספת להחזרת עצם הגנבה עליו לשלם שנית כפי ערכה. מודה בגנבה פטור מתשלומי כפל, ככל מודה בקנס.
הרמב"ם בספרו משנה תורה מסביר שחיוב כפל הוא מדין מידה כנגד מידה ”נמצא מפסיד כשיעור שבקש לחסר את חבירו”.
היחס בין גנב לגזלן

תשלומי כפל הם דווקא לגנב ואילו גזלן, שעושה זאת בגלוי ובזהות ידועה, אינו משלם אלא קרן. הגמרא במסכת בבא קמא מנמקת זאת בכך שגנב הגונב בחשאי כדי שלא יראוהו, מחשיב בכך את כבודו בעיני הבריות יותר מכבוד הקדוש ברוך הוא, שכן הוא מראה שהוא מפחד מהבריות, ואילו מבוראו אינו ירא, ועל כן עונשו גדול יותר, מגזלן שאינו ירא גם מהבריות.
הרמב"ם מבאר שהיות והגזל נדיר יותר - ששייך רק בתוך העיר ואינו שייך אלא בדברים הגלויים, ועוד שהגזלן ידוע וניתן להשתדל להשיב גזילתו, לא ראתה התורה צורך ליצור הרתעה חמורה כבדין גניבה.
סכום הכפל

סכום הכפל נקבע לפי שווי החפץ הנגנב בזמן המשפט. ולא לפי שוויו בזמן הגנבה. בגמרא מובא כי לפי רב יש לשלם ”טלאים כדמעיקרא, תשלומי ארבעה וחמשה כשעת העמדה בדין”.
פירוש המילים לפי שיטת רש"י הוא, שחלוק הדבר אם הוא משלם טלאים - כלומר בהמות במקום בהמה שלקח, שאז עליו לשלם כעין שגנב, בעוד שאם משלם ממון עליו לשלם כשעת העמדה בדין. יש המסבירים זאת בכך שתשלום על ידי שמשלם בהמה דומה לזו שנגנבה, נחשב ל"החזרה" שהרי הוא מחזיר את מה שגנב, ולכן אם מחזיר כמו שהיה שווה בשעת הגנבה יצא ידי חובתו למפרע כאילו לא הייתה גנבה, ותשלום ממוני אינו החזרה מליאה, אלא שהוא משלים את חסרונו הממוני, ואם כן עליו לשלם כפי שבהמה זו שווה בשעת הדיון.
לפי דעת התוספות והרבה מהראשונים, הפירוש הוא כך: לעניין השתנות גוף בהמה מכבש לאיל, עליו לשלם כעין שגנב, ואילו לעניין הממון - השתנות המחירים, עליו לשלם כמו המחיר של שעת העמדה בדין.
ראו גם

תשלומי ארבעה וחמישה
הגונב מגנב פטור