stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי באקו-היידר אלייב
סטטיסטיקות

|  | נוסעים | שינוי משנה קודמת | תנועת מטוסים | שינוי משנה קודמת | מטען (טון) | שינוי משנה קודמת |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | 2,729,611 | 13.50% | 32,582 | 11.90% | 11,239 | 12.10% |
| 2013 | 2,856,371 | 4.64% | 32,846 | 0.81% | 12,937 | 15.11% |
| 2014 | 2,966,725 | 3.86% | 34,794 | 5.93% | 14,204 | 9.79% |
הערות שוליים

↑  תומר הדר, ישראייר משיקה קו תעופה חדש לאזרבייג'ן מאוקטובר, באתר כלכליסט, 1 באוגוסט 2017
נורד נורקרין

נורד נורקרין (בצרפתית: Nord Norécrin) היה מטוס קל בעל שניים עד ארבעה מושבים מתוצרת צרפת, שנבנה על ידי חברת נורד אוויאסיון בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20.
פיתוח ואפיון

המטוס נבנה כמענה לתחרות לפיתוח מטוסים קלים בחסות משרד התחבורה של צרפת. תכנונו של המטוס הושפע מתכנון המטוס הגרמני מסרשמידט BF-108 טייפון. הנורקרין הוא מטוס חד כנפי, בעל כנף נמוכה הנתמכת בקורה מרכזית. למטוס כן נסע מתכנס בעל שלושה גלגלים. מנוע המטוס מותקן בחרטומו, ולכתחילה נועד להיות מנוע בוכנה של חברת מאת'יס מדגם G4-R, בעל 100 כוחות סוס, אך בטיסתו הראשונה, ב-15 בדצמבר 1945 צויד במנוע מתוצרת רנו מדגם 4Pei.
בגרסת הייצור היו במטוס שלושה מושבים, ונקראה נורד 1201 נורקרין I. פותחו מספר גרסאות ולהן מנועים שונים, ובגרסאות המאוחרות יותר נוסף למטוס מושב רביעי. גרסה צבאית בעלת שני מושבים סומלה נורד 1203 נורקרין V, שהייתה חמושה במקלעים ורקטות. המטוס זכה ככלל להצלחה, ויוצרו 378 יחידות ממנו, על תתי הדגמים השונים.
שני מטוסי נורקרין, מדגמים שונים, נתרמו לחיל האוויר הישראלי על ידי משפחה יהודית מצרפת, למטרות פינוי רפואי. המטוסים הדיעו לישראל בספטמבר 1948, וסימולם היה ב-45 ו-ב-46. מאוחר יותר, עם שינוי שיטת הסימול, שונה מספרם ל0701 ו-0702. המטוסים שימשו למטרות תובלה קלה - טיסות בין בסיסים ותובלת מפקדים.
לאחר מלחמת העצמאות הוצאו המטוסים מהשירות בחיל האוויר והועברו לקלוב התעופה לישראל. המטוסים שימשו להדרכה במשך כמה שנים, עד שהוצאו משירות.
גרסאות

נורקרין 1200
נורקרין 1200 I
נורקרין 1202
נורקרין 1203 II
נורקרין 1203 III
נורקרין 1203 IV
נורקרין 1203 V
נורקרין 1203 IV
נורקרין 1203 M1
נורקרין 1204
נורקרין 1204/II
מפעילות

ברזיל ברזיל
מפעילים צבאיים:
ארגנטינה ארגנטינה
צרפת צרפת
ישראל ישראל
שווייץ שווייץ
נתונים כלליים

נתונים לדגם נורקרין 1203/II
נתונים כלליים > מאפיינים כלליים

צוות: 1
אורך: 7.21 מטר
מוטת כנפיים: 10.22 מטר
גובה: 2.90 מטר
שטח כנף: 13 מ"ר
משקל ריק: 1437 ליברות (652 ק"ג)
משקל ההמראה מקסימלי: 2,314 ליברות (1,050 ק"ג)
הנעה: מנוע בוכנה מקורר אוויר רנייר 4L-00,‏ 135 כוח סוס
נתונים כלליים > ביצועים

מהירות מקסימלית: 174 קשר (280 קמ"ש)
טווח: 900 ק"מ
תקרת שירות: 16,405 רגל (כ-5,000 מטרים)
לקריאה נוספת

דני שלום: מטוסי חיל האוויר, מהטייגר מות' עד הסופה. באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ראשון לציון. תשס"ן, 2005
הערות שוליים

1 2 3 4  דני שלום, עמ' 79
↑  Nord 1203/II Norecrin I, באתר Jewishvirtuallibrary.org
| מטוסי הדרכה ואימון של חיל האוויר הישראלי |
| --- | --- | --- |
על פי שנת הכניסה לשירות
| 1948–1950 | דה הבילנד טייגר מות' • פייפר סופר-קאב • נורת' אמריקן AT-6 (הרווארד) • טמקו בוקרו • נורד נורקרין • וולטי BT-13 וליאנט • אוורו אנסון • בואינג-סטירמן |  |
| 1950–1959 | איירספיד אוקספורד/איירספיד AS-65 קונסול • פוקר S-11 אינסטרוקטור • דה הבילנד DHC-1 צ'יפמנק • פוגה מגיסטר |  |
| 1960–1969 | פיאג'יו P.149 |  |
| 1980–1989 | התעשייה האווירית לישראל צוקית • דאגלס A-4 סקייהוק עיט |  |
| 2000–2010 | גרוב G-120 סנונית • ביצ'קראפט T-6 טקסאן II עפרוני • אלניה איירמאקי M-346 מאסטר לביא |  |
ניהאון

| --- | --- |

הצד הצפוני של ניהאון
 מידע כללי
 סוג:  תעלת מים, רחוב 
 כתובת:  קופנהגן/אינדרה בו 
 מיקום:  קופנהגן 
 מדינה:  דנמרק 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  6 מ' 
 קואורדינטות:  55°40′48″N 12°35′25″E﻿ / ﻿55.67987°N 12.59041°E﻿ / 55.67987; 12.59041
  (למפת קופנהגן מוגדלת) ניהאון(למפת קופנהגן רגילה) ניהאון he
 
סירות על גדת ניהאון
ניהָאוּן (בדנית: Nyhavn, משמע "הנמל החדש") הוא נמל, תעלה ואזור בילוי בקופנהגן, בירת דנמרק, שנבנה במאה ה-17. הנמל נפרס לאורך 450 מטרים: קצהו המערבי בכיכר קוֹנגְנס ניטוֹרב ("כיכר המלך החדשה"), וקצהו המזרחי הנשפך לים נמצא מעט דרומית לתיאטרון המלכותי הדני. הנמל משופע לאורכו בבתים צבעוניים מהמאות ה-17 וה-18, ובברים, בתי קפה ומסעדות. עוגנות בנמל סירות עץ עתיקות רבות.
היסטוריה

נמל ניהאון נבנה בשנים 1670 עד 1673 ביוזמת מלך דנמרק, כריסטיאן החמישי. את התעלה חפרו אסירי מלחמה שוודים שנשבו במלחמת דנמרק-שוודיה (1658-1660) (חלק מהמלחמה הצפונית הקטנה). הנמל שימש שער ימי לעיר העתיקה של קופנהגן, כאשר כיכר המלך החדשה שימשה נקודת שינוע לסחורות של ספינות סחר ולשלל דגים. בעבר היה ידוע האזור לשמצה בשל ריבוי המסבאות ובתי הזונות ונודע כמעוזם של מלחים שיכורים.
ב-8 בפברואר 1875 נחנך לראשונה גשר החוצה את ניהאון. היה זה גשר עץ זמני, שהוחלף ב-1912 לגשר הנוכחי.
בהמשך גדלו ממדיהן של ספינות היוצאות לשיט ימי בינלאומי, וקוטרו הקטן של הנמל לא התאים לצורכיהן. כך החל הנמל לשמש בלעדית לתעבורת כלי שיט קטנים לשם הובלת מטענים בתוך דנמרק עצמה. לאחר מלחמת העולם השנייה תפסה תעבורה יבשתית תפקיד זה, ותנועת כלי שיט קטנים להעברת מטען נעלמה מהנמל, שנשאר כמעט ריק מספינות.
באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 נוסדה "אגודת ניהאון" (בדנית: Nyhavnsforeningen) במטרה להפיח חיים חדשים באזור הנמל. בשנת 1977 הוכרז ניהאון על ידי ראש עיריית קופנהגן כנמל במעמד מוזיאון של סירות עתיקות. בשנת 1980 הותאם רציף הנמל למעבר הולכי רגל - קודם לכן הוא שימש כאזור חנייה, בשנים שבהן נרשמה ירידה בפעילות בנמל. מאז הפך הנמל לאזור פופולרי בקרב תיירים ותושבי העיר, והחל לשמש פרקטית ככיכר לפי האדריכלים יאן גהל ולארס גמזו.
מבנים

על הגדה הצפונית של ניהאון בנויים בתים צבעוניים מעץ, לבנים וטיח. הבית העתיק ביותר, בית מס' 9, נבנה ב-1681.
במשך כ-18 שנה, בשנים 1845 עד 1864, התגורר הסופר הנס כריסטיאן אנדרסן בבית מס' 67 בניהאון, והכניסה לביתו כיום מסומנת עם לוחית זיכרון. בין השנים 1871 ו-1875 התגורר אנדרסן בניהאון 18, וכיום נמצאת במקום חנות מזכרות העוסקת במורשתו.
בגדה הדרומית של ניהאון בנויות אחוזות מפוארות לאורך התעלה, בהן טירת שרלוטנבורג בקצה המערבי ליד כיכר המלך החדשה.
ניהאון 9, הבית העתיק ביותר על גדת הנמל (נבנה ב-1681)
ניהאון 67, ביתו של הנס כריסטיאן אנדרסן משך 18 שנה
ניהאון 18, בו התגורר אנדרסן במשך כארבע שנים
שימור ספינות עתיקות

האזור המערבי של ניהאון, מכיכר המלך החדשה ועד לגשר, מוגדר כמוזיאון לספינות עתיקות. מאז הכרזתו כנמל לשימור היסטורי ב-1977, יועדה הגדה הדרומית של התעלה לעגינת ספינות עתיקות בבעלות המוזיאון הלאומי הדני, שקיבל מחברת התחבורה אה. פה. מולר תרומה של אוסף ספינות עתיקות ששוחזרו בדיוק רב. הגדה הצפונית הופקדה בידי "אגודת ניהאון" ועוגנות בה ספינות עץ בבעלות פרטית שהן עדיין ברות-שימוש. עם הספינות העוגנות בנמל נכללות:
אוניית המגדלור 17 גדסר רב (Fyrskib XVII Gedser Rev) - נבנתה באודנסה ב-1895, שימשה עד ל-1972, ואז נרכשה על ידי המוזיאון הלאומי הדני וכיום משמשת לתצוגה מוזיאלית. זוהי ספינה דנית אייקונית ומפורסמת, ובשנת 2009 אף הנפיק הבנק הדני מטבע של 20 כתר דני עם תחריט של הספינה.
Svalan af Nyhavn - גליאצה שנבנתה ביונגפרוסונד (Jungfrusund) ב-1924.
"אנה מולר" (Anna Møller) - גליאצה שנבנתה בראנס (Randers) ב-1906.
"מא-רי" (MA-RI) - ספינה לצורכי הברחה שנבנתה בשנת 1920. הספינה נתפסה על ידי רשויות המכס בחופי אלסינור ב-1923 ועליה סחורות מוברחות. היא הוחרמה ואז נמכרה במכירה פומבית. היא שימשה לאחר מכן כספינת דיג וכמעבורת מפולין לבורנהולם, אז שוב שימשה גם לצורכי הברחה.
"מירה" (Mira) - סקונר בעל שני תרנים, שנבנה בפוֹבּוֹרג (Fåborg) ב-1898, ונחשב לאחת מספינות התעבורה הקטנות המעולות ביותר בדנמרק של התקופה. במשך שנים רבות הוא שימש להעברת גיר מחצי האי סטאוס (Stevns) שבשלן. זוהי הספינה הראשונה בגדה הצפונית של ניהאון, כשמגיעים מכיכר המלך החדשה.
"ספינת התיאטרון" (Bådteatret) - ספינה שחורה מסוג ארבה פורקת שנבנתה בקופנהגן ב-1898, ומשמשת מאז 1972 כספינת תיאטרון. היא עוגנת לצד "גדסר רב", מעט מערבית אליה.
אוניית המגדלור 17 גדסר רב
"ספינת התיאטרון"
"עוגן הזיכרון"

בקצה המערבי של ניהאון, ישנו פסל הנצחה בשם "עוגן הזיכרון" (בדנית: Mindeankeret), לזכרם של מעל 1,700 קצינים וימאים דנים ששירתו בצי המלכותי, צי הסוחר או בכוחות בעלות הברית, והקריבו את חייהם במלחמת העולם השנייה. הפסל נחנך ב-1951, והחליף צלב עץ זמני שהוצב במקום ב-1945. העוגן, שעליו חותמת המלך פרדריק השביעי, נוצר ב-1872 ושימש את הפריגטה Fyn שעגנה בבסיס הצי הדני הולמן במהלך מלחמת העולם השנייה. בכל שנה ב-5 במאי - יום השחרור הדני ב-1945 - נערך טקס רשמי לזכר הנופלים בעוגן הזיכרון.
אטרקציות

לאורך הצד הצפוני והשמשי יותר של ניהאון, ישנן מסעדות וברים רבים, הפונים לנמל. כמו כן סיורי שיט מודרכים לאורך התעלה יוצאים מהנמל.
תחבורה

בקצהו המערבי של ניהאון ממוקמת תחנת המטרו קונגנס ניטורב, אם כי היא נמצאת בצד הרחוק יותר של הכיכר. קווים M1 ו-M2 של המטרו של קופנהגן עוצרים בתחנה.
בשנת 2016 נחנך הגשר Inderhavnsbro ("גשר הנמל הפנימי") המחבר בין ניהאון לכריסטיאנסהאון, לאחר שנים של עיכובים ודחיות. זהו גשר מתרומם הכולל מסלול הולכי רגל ואופניים באורך 180 מטרים, והוא מכונה "גשר הנשיקה" מכיוון שצורתו מזכירה שתי לשונות נפגשות.
הערות שוליים

↑  "Nyhavns historie". Nyhavns Skipperlaug (בדנית). נבדק ב-20 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Gehl, Jan; Gemzøe, Lars (1996). Public Spaces, Public Life, Copenhagen. The Danish Architectural Press and the Royal Danish Academy of Fine Arts. p. 20. ISBN 877-407-305-2.
↑  "Nyhavn 18". H. C. Andersen Information (בדנית). אורכב מ-המקור ב-16 באפריל 2017. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fyrskib nr. XVII". feuerschiffseite.de. נבדק ב-2012-11-07.
↑  "Mindeankeret i Nyhavn". navalhistory.dk (בדנית). אורכב מ-המקור ב-2011-01-10. נבדק ב-20 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Surprise! Long-delayed Copenhagen Bridge Opens". The Local DK. 8 ביולי 2016. נבדק ב-19 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155416531 (data)  VIAF: 37144648232863774901   WorldCat (עם VIAF): 37144648232863774901 
מבט פנורמי על הגדה הצפונית של ניהאון
"עוגן הזיכרון" בקצה המערבי של ניהאון
ברים ומסעדות בקצה הצפוני של ניהאון
משיכת חבל במשחקים האולימפיים

תחרות משיכת החבל באולימפיאדת פריז (1900)
משיכת חבל באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
שוטרי משטרת סטוקהולם שזכו במדליית הזהב באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
משיכת חבל הייתה ענף במשחקים האולימפיים בין אולימפיאדת פריז (1900) לאולימפיאדת אנטוורפן (1920). בתחרויות השתתפו גברים בלבד.
היסטוריה

בטורניר משיכת החבל הראשון, באולימפיאדת פריז (1900) התחרו רק שתי קבוצות: נבחרת צרפת ונבחרת מעורבת של ספורטאים שוודים ודנים. ארצות הברית הייתה אמורה להשתתף אף היא, אך היא ביטלה את השתתפותה בשל סמיכות לתחרויות האתלטיקה שבה השתתפו חבריה. כל נבחרת כללה שלושה ספורטאים, והתחרות נערכה בשיטת הטוב משלושה ניסיונות. הנבחרת המעורבת ניצחה בשני הסיבובים, ולא נזקקה לסיבוב נוסף.
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) השתתפו 6 מועדונים, מהם חמישה אמריקנים ואחד יווני, שבכל אחד מהם חמישה ספורטאים. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, כאשר ארבע מהקבוצות החלו בשלב רבע הגמר, ושתיים נוספות העפילו אוטומטית לשלב חצי הגמר. המנצחת בשלב הגמר, קבוצה ממילווקי, זכתה במדליית זהב. המפסידה, קבוצה מניו יורק, הייתה אמורה להמשיך להתחרות מול שתי המפסידות האחרות בחצאי הגמר על מדליות הכסף והארד, קבוצות מסנט לואיס, אך לא התייצבה, והפסידה להן אוטומטית.
באולימפיאדת לונדון (1908) השתתפו שלוש קבוצות של שוטרים בריטים, וכן נבחרות של ארצות הברית ושוודיה. הקבוצות כללו הפעם שמונה ספורטאים. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, כאשר שתיים מהנבחרות החלו בשלב רבע הגמר, והיתר העפילו אוטומטית לשלב חצי הגמר. בשלב הגמר גברה משטרת לונדון על משטרת ליברפול. נבחרת משטרת המטרופולין של לונדון זכתה במדליית ארד לאחר שנבחרת שוודיה לא התייצבה.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) השתתפו רק שתי קבוצות - משטרת לונדון מטעם בריטניה ומשטרת סטוקהולם מטעם שוודיה, שזכתה בתואר.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) נערכו תחרויות משיכת חבל בפעם האחרונה. 5 נבחרות השתתפו בטורניר. 2 מהן החלו בשלב רבע הגמר, ו-3 בשלב חצי הגמר. נבחרת בריטניה זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על נבחרת הולנד. לאחר מכן המשיכו הנבחרות שבריטניה ניצחה לטורניר על מדליית הכסף, שבו זכתה הולנד, לאחר ניצחון על בלגיה. שלוש הנבחרות הנותרות (איטליה, ארצות הברית ובלגיה) המשיכו לטורניר על מדליית הארד, והזוכה הייתה בלגיה.
מדליות

|  | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בריטניה בריטניה | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 2. | ארצות הברית ארצות הברית | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3. |  קבוצה מעורבת | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. | שוודיה שוודיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. | הולנד הולנד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. | צרפת צרפת | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
ננס שחור

ננס שחור (באנגלית: Black dwarf) הוא סוג של כוכב היפותטי ביקום. זה צפוי להיות מצבו הסופי של ננס לבן, לאחר שהפסיק לפלוט קרינה (כלומר אינו פולט עוד אור וחום) עקב התקררות הדרגתית. ננס לבן עצמו מהווה את השארית של כוכב עם מסה התחלתית של עד 8 מסות שמש.
לא התגלו ולא צפויים להתגלות ננסים שחורים ביקום, משום שהזמן הדרוש ליצירתם כנראה גדול מגילו הנוכחי של היקום.
השוואה מקורבת בין גודלם של ננס שחור או ננס לבן (בשחור), ננס חום (בחום), ננס אדום (באדום) והשמש (בצהוב)
השוואה מקורבת בין גודלם של חור שחור (בשחור), כוכב נייטרונים (בסגול) וננס שחור או ננס לבן (באפור)
התפתחות

אחרי שכוכב בעל מסה התחלתית נמוכה מ-8 מסות שמש סיים לבצע היתוך גרעיני של היסודות הקלים (מימן בננס אדום ומימן והליום בכוכבים גדולים יותר) ומסתו לא מספיקה כדי לבצע היתוך של יסודות כבדים יותר (כגון פחמן, חמצן וחנקן) לחץ הקרינה לא מספיק כדי לשמור על שיווי משקל הידרוסטטי והכוכב קורס בשל כח הכבידה. התוצר הסופי הוא כוכב קטן (בסדר גודל של כדור הארץ) ודחוס, הקרוי ננס לבן. מסתו של כוכב זה לאחר השלת המעטפת נמוכה מגבול צ'נדראסקאר, כלומר קטנה מ-1.44 מסות שמש.
הננס הלבן מתקרר באיטיות רבה תוך פליטת קרינה תרמית, ובסופו של דבר הוא צפוי להפוך לננס שחור קר ואפל. למעשה, הוא מתקרר בתהליך של איבוד אנרגיה קינטית על ידי גרעיני האטומים, בעוד שהאלקטרונים ממשיכים להיות "חמים", משום שעקרון האיסור של פאולי מונע מהם לרדת לרמות אנרגיה נמוכות יותר.
תהליך ההתקררות מננס לבן לננס שחור לפי התאוריה יכול לקחת משמעותית יותר זמן מגיל היקום, כך שלא צפויים להיות ננסים שחורים ביקום בימינו.
אפיון

גילוים של ננסים שחורים צפוי להיות קשה, גם אם הם אכן קיימים. לפי הגדרתם, ננסים שחורים הם גופים שאינם פולטים קרינה, כלומר הם נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי עם קרינת הרקע הקוסמית, ועל כן גילוי ישיר שלהם בשיטות ספקטרוסקופיות בלתי אפשרי. גילוי ננס שחור יהיה אפשרי בעיקר על ידי השפעתו הכבידתית על בן הזוג שלו במערכת כפולה.
בנוסף על ננסים שחורים, קיימים ביקום מספר סוגי כוכבים שכמעט או בכלל אינם פולטים קרינה. ננסים חומים הם גופים דמויי כוכב שמסתם נמוכה מדי מהמסה הנחוצה ליצירת אנרגיה בעזרת היתוך גרעיני של מימן רגיל, אם כי הם מפיקים מעט אנרגיה בהיתוך מימן כבד. בניגוד לננסים שחורים (או לבנים) ננסים חומים אינם כוכבים מנוונים, מסתם נמוכה יותר וגם צפיפותם נמוכה.
כוכבי נייטרונים וחורים שחורים גם הם כוכבים שאינם פולטים קרינה בעצמם, וגם הם מהווים מצב סופי של חיי כוכב, אלא שמסתם גבוהה לפחות פי 10 (מעל גבול צ'נדראסקאר), ועל כן קל יותר לגלות אותם, הן בעזרת השפעתם הכבידתית על סביבתם, והן בעזרת פליטת קרינה מדיסקת הספיחה סביבם, אם זו קיימת.
סורבאוקונכה

| סורבאוקונכה |
| --- | --- |
 מגדלית הנחלים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות עילאיים
סדרה:: Sorbeoconcha
שם מדעי
 Sorbeoconcha ‏Ponder & Lindberg, 1997
סורבאוקונכה הוא ענף של חלזונות הכולל את מרבית החלזונות הימיים שמאופיינים בזימים ומכסה קונכייה (אופרקולום), וכן מספר קטן של חלזונות מים מתוקים וחלזונות יבשה. פירוש השם הוא "קונכייה ספוגה". ענף זה נטבע ב-1997 אך טרם נכנס לשימוש נרחב, בין השאר בגלל היותו רחב מידי: הוא כולל את הרוב הגדול של המינים בטקסון האב Caenogastropoda
("חלזונות עילאיים"), ולכן הוצע לבטלו ולהפכו לסינונים ל-Caenogastropoda.
סוראמין

| --- | --- |

 נתונים כימיים
 מסה מולרית:  1,296.047 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 מזהים
 מספר CAS:  145-63-1
 PubChem:  5361
 ChemSpider:  5168
 
המבנה הכימי של סוראמין
סוראמין (Suramin) היא תרופה המשמשת לטיפול במחלת השינה ובמחלות נוספות הנגרמות על ידי פרוטיסטים מהסוג טריפאנוזומה (Trypanosoma), וכן בעיוורון הנהרות (אונכוצריאזיס), מחלה הנגרמת על ידי התולעת Onchocerca volvulus.
סוראמין, אשר פותחה ב-1916 על ידי הכימאי הגרמני אוסקר דרסל (Oskar Dressel) מחברת באייר (Bayer), מפתחת האספירין, היא מולקולה סימטרית שבמרכזה קבוצת שתנן (NH-CO-NH). סוראמין, שנוסחתה C51H34N6O23S6, מכילה בנוסף שש קבוצות סולפונט (HSO2OH), שתי קבוצות מתיל (CH3), ארבע קבוצות אמיד (בנוסף לזו של קבוצת השתנן) ושמונה טבעות בנזן, מהן ארבע מאוחות בשני זוגות (נפתלן). כשהמולקולה ניתנת כתרופה היא מכילה בדרך כלל שישה אטומי נתרן הקשורים לקבוצות הסולפונט.
את התרופה נוטלים באמצעות זריקה שבועית בת גרם אחד במשך שישה שבועות. בין תופעות הלוואי ניתן למנות בחילה, הקאות, פריחה בעור ולעיתים נדירות נזק לכליות ודלקות עור.
לאחרונה התגלה השפעה מרפאת של סוראמין על חולים בסוגים מסוימים של סרטן.[דרוש מקור]
המינונים לא ידועים ולכן יכולים לגרום תופעות לוואי.
אין לקחת ולצרוך על דעת עצמכם
סוון קנוטסון

סוון קנוטסון (בנורדית עתיקה: Sveinn Knútsson;‏ 1016 – 1035) היה מלך נורווגיה מ-1030 עד מותו. סוון היה בנם של קנוט הגדול, מלך דנמרק, נורווגיה ואנגליה, ושל אשתו אלגיפו מנורת'האמפטון. ב-1017 נשא קנוט לאישה את אמה מנורמנדיה, אך לא קיימת כל עדות לכך שהוא התכחש לאלגיפו וב-1030 שלח אותה קנוט יחד עם סוון להיות עוצרי ממלכת נורווגיה. עם זאת, שלטונם נחשב כמדכא על ידי הנורווגים והם הודחו ב-1034. בתקופת שלטונם הם הטילו מיסים וחוקקו חוקים קשים, שהפכו אותם לבלתי אהודים. במחזהו של ויליאם שייקספיר "מקבת'" קיימת דמות בשם "סוונו, מלך נורווגיה" (Sweno), המבוססת על סוון.
שמו

סוון קנוטסון מופיע גם בתוספת המטרונים שלו בנוסח "סוון אלפיפוסון" (Sveinn Alfífuson) וכן בכינוי óforsynjukonungr ("המלך הבלתי צפוי"). בנורווגית שמו הוא Svein Knutsson ובדנית: Svend Knudsen. נמצאות בשימוש גרסאות רבות של שמו, כולל Sven ו-Sweyn שמקורם ב-Swegen האנגלו-סקסי. סוון היה השליט השני של נורווגיה שנשא שם זה לאחר סבו, סוון הראשון, מלך דנמרק.
ביוגרפיה

ב-1029 אבד בים הוקון אריקסון, המלך הווסאל של נורווגיה, ואולף האראלדסון, שהודח על ידי קנוט מתפקידו כמלך נורווגיה, ניסה לכבוש מחדש את הממלכה, אך הובס בקרב סטיקלסטד ונהרג בו. לאחר מכן שלח קנוט לנורווגיה את סוון ואת אלגיפו, כשזו האחרונה משלה כעוצרת בשמו של בנה בן ה-14. מהלך זה נתפש כאכזבה מרה לנורווגים רבים שקיוו לתפוס את מקומם של רוזני לאדה. אצילים כמו אינר תמברסקלפיר וקלב ארנסון היו מאוכזבים במיוחד בשל העובדה שהם האמינו שקנוט הבטיח להם את השלטון.
שנות השלושים של המאה ה-11 היו שנים קשות באירופה. המדיניות הדנית בנורווגיה השתנתה. הייתה מעורבות גבוהה יותר של המלוכה ותקנות קשות יותר בתחומים רבים. היה זה בסיס להתנגדות עממית למשטר החדש שניתן היה לאפיין אותו כאותו סוג משטר שקודם לכן יצא נגדו אולף הקדוש. על פי הסאגות, הדרישות לגביית מיסים מצדם של אלגיפו וסוון והחוקים החדשים שהם חוקקו, עוררו תרעומת קשה.
סנורי סטורלוסון כותב ש"המלך סוון חוקק חוקים חדשים בנושאים רבים. חוקים אלו היו בדגם של החוק הדני, אך כמה מהם היו מחמירים יותר. לאף אחד לא הותר לעזוב את הארץ ללא רשותו של המלך. מי שעשה כן, רכושו הפך להיות רכוש המלך. אדם שביצע מעשה רצח איבד את הזכות להיות בעל קרקע או בעל רכוש. במקרה של אדם שהוצא מחוץ לחוק וזכה בירושה, הירושה עברה לבעלותו של המלך. בחג המולד היה על כל איכר לתת למלך כמות מסוימת (בין 15 ל-20 ליטרים) של לתת, ירך של שור בן שלוש שנים ודלי מלא בחמאה. מנחות אלו נקראו 'מס קרקעות' (vinjartodde)".
על פי הכתוב ב"מחזור העולם", ב-1033 התנהל קרב סקונסונד במחוז ריפילקה. טריגבי המתחזה הגיע לשם מאנגליה בראש צבא. הוא טען שהוא בנו של אולף הראשון, מלך נורווגיה ולפיכך טען לזכותו לכתר בזכות עצמו. כאשר הגיעו הידיעות על הפלישה של טריגבי לסוון ולאלגיפו, הם זימנו את בעלי הקרקעות במחוזות הלוגלנד וטרונדהיים להצטרף לצבא המלכותי כדי לבלום את טריגבי. סוון קנוטסון וצבאו, שכלל ככל הנראה את יחידות העילית של הצבא הדני, עמד מול הפולשים. סוון וכוחותיו עשו את דרכם דרומה למחוז אגדר, בהאמינם שטריגבי ינסה לחמוק דרך מצר סקגרק כדי להצטרף לתומכיו בוויקן. בכל אופן, טריגבי נחת במקום זאת בהורדלנד ואז הפליג לרוגלנד כדי לתקוף את הצי של סוון. שני הציים נפגשו ליד חופי האי בוקן. בקרב שהתפתח ניצח סוון וטריגבי נהרג. דיווח על כך השתמר במקור הקרוי "הקלף העבש" (Morkinskinna) ובו נאמר כי טריגבי נהרג על ידי איכר לאחר הקרב.
מאוחר יותר באותו חורף נפגשו אינר תמברסקלפיר וקלב ארנסון והחליטו לצאת לרוס של קייב ולהביא משם את בנו של אולף האראלדסון, מגנוס. כאשר הגיע מגנוס לנורווגיה, הוא זכה לתמיכה עממית שיצאה נגד הדנים. סוון נמלט לדנמרק, שם הוא מת זמן קצר לאחר מכן. עקב כך ויתר מלך דנמרק על תביעתו לכתר הנורווגי.
דמותו במקבת'

דמותו של סוון מופיעה במערכה הראשונה במחזה "מקבת'" כסיפור רקע, שם מכנה אותו שייקספיר בשם "סוונו" (Sweno). הצבא בפיקודו הגיע למחוז פייף והחל לטבוח בסקוטים. הוא צר על מקבת' כאשר זה היה בטירת ברת'ה. דנקן, המלך הסקוטי, שלח מזון ומשקאות לנורווגים, אך ערבב בהם שיקוי שגרם להם לשקוע בשינה. לאחר מכן טבח מקבת' בצבאו של סוונו, אך סוונו עצמו הצליח להימלט. קנוט והדנים הגיעו לנקום על התבוסה, אך הסכימו לשביתת נשק:
" כך שכרגע סְוֵונוֹ, המלך הנורווגי, מתחנן לברית פיוס ואנו לא נותנים לו גם לקבור את אנשיו עד שיפקיד באי סנט-קולם עשרת אלפים לכל שימוש שיראה לנו"
הערות שוליים

↑  ויליאם שייקספיר, מקבת, תרגום לעברית: דורי פרנס, באתר "שייקספיר ושות'", מערכה ראשונה תמונה שנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1180666747  VIAF: 6360155286624687180004   WorldCat (עם VIAF): 6360155286624687180004
משחק מאוזן

בתחום המשחקים השיתופיים ישנו נושא העוסק במשחקים בצורה קואליציונית. משחק בצורה קואליציונית יכול להיות (או לא להיות) משחק מאוזן. 

המשחק  \;\left(N;v\right)\; יקרא משחק מאוזן אם לכל אוסף קואליציות מאוזן  \;D\; ולכל וקטור מקדמים מאזנים של האוסף מתקיים:  \;\sum \limits _{S\in D}{\delta _{S}v\left(S\right)\leq v\left(N\right)}\;
משחק מאוזן הוא משחק אשר עונה על תנאי בונדרבה שפלי, לכן נוכל לתת ניסוח שקול למשפט זה – "הליבה של משחק איננה ריקה אם ורק אם המשחק הוא משחק מאוזן".
מושגים

משחק בצורה קואליציונית  \;\left(N;v\right)\; מוגדר על ידי קבוצת שחקנים  \;N=\left\{1,2,...,n\right\}\; ופונקציה קואליציונית  \;v:2^{N}\to \mathbb {R} \;. פונקציה זו "נותנת" רווח כלשהו לכל תת-קבוצה (קואליציה) של השחקנים. כך לדוגמה, אם שחקנים 1,2,3 יתאגדו לקואליציה, הרווח המשותף שלהם במשחק יהיה  \;v\left(\left\{1,2,3\right\}\right)\;. בהמשך גם יצטרכו להחליט איך לחלק את הרווח ביניהם. 
 
הסימון המקובל לקואליציה הוא  \;S\;. ( \;S\in 2^{N}\;).
מושגים > וקטור החילה

לכל קואליציה  \;S\;, נגדיר וקטור  \;\chi \;, ( \;\chi \in \mathbb {R} ^{n}\;) באופן הבא:  \;\chi _{i}^{S}=\left\{{\begin{matrix}1&i\in S\\0&i\notin S\\\end{matrix}}\right.\;. 

כלומר, וקטור החילה של הקואליציה  \;S\; הוא וקטור שהקואורדינאטה ה  \;i\;'ית שלו היא 1 אם שחקן  \;i\; נמצא בקואליציה, ו 0 אחרת.
מושגים > אוסף קואליציות מאוזן

נתבונן באוסף קואליציות  \;D\;, המכיל  \;K\; קואליציות: \;D=\left\{S_{1},...,S_{K}\right\}\;. נרצה לקבוע האם אוסף  \;D\; הוא אוסף מאוזן או לא.
מושגים > אוסף קואליציות מאוזן > הסבר 1

אם קיים וקטור  \;\delta >0\; (באורך  \;K\;) כך שיתקיים:  \;\sum \limits _{S_{i}\in D}{\delta _{i}\chi ^{S_{i}}=\left(1,...,1\right)}\;(הכוונה ב  \;\delta _{i}\; היא הרכיב ה  \;i\; בווקטור  \;\delta \;).
נאמר שהאוסף הוא אוסף מאוזן והווקטור  \;\delta \; הוא וקטור מקדמים מאזנים.
סכום זה הוא למעשה סכום של וקטורים, כאשר כל וקטור הוא כפל של הקבוע  \;\left(\delta _{i}\right)\; בווקטור החילה המתאים לקואליציה  \;S_{i}\;. אם סכום הווקטורים (חיבור "רכיב-רכיב") מסתכם לווקטור  \;\left(1,...,1\right)\; נאמר שהאוסף הוא אוסף מאוזן והווקטור  \;\delta \; הוא וקטור מקדמים מאזנים.
מושגים > אוסף קואליציות מאוזן > הסבר 2

לכל קואליציה  \;S_{i}\in D\; נסמן את וקטור החילה שלה ב- \;\chi ^{S_{i}}\;. 
נתבונן במטריצה   \;A=\left({\begin{matrix}-&\chi ^{S_{1}}&-\\{}&\cdots &{}\\-&\chi ^{S_{K}}&-\\\end{matrix}}\right)_{K\times n}\; (מספר העמודות הוא  \;n\; - כמספר השחקנים).
אם קיים וקטור  \;\delta >0\; (באורך  \;K\;) כך ש 
 \;\delta \cdot A=\left(1,...,1\right)\; (מכפלת מטריצות) אזי נאמר שהווקטור  \;\delta \; הוא וקטור מקדמים מאזנים וגם נאמר על אוסף הקואליציות  \;D\; שהוא אוסף מאוזן.
נשים לב שמשני ההסברים נובע בקלות שכל חלוקה של  \;N\; מהווה אוסף מאוזן עם וקטור מקדמים מאזנים  \;\left(1,...,1\right)\;.
ניתן לראות במושג האוסף המאוזן הכללה של מושג החלוקה. נניח שהשחקנים יכולים לחלק את זמנם בין הקואליציות השונות: כל שחקן יכול לקבוע איזה חלק מזמנו יקדיש לכל קואליציה שאליה הוא שייך. למשל החלוקה  \;\{N\}\; מתאימה למצב שבו כל השחקנים מקדישים את מלוא זמנם לקואליציה  \;N\;. ב"אוסף מאוזן" כל שחקן מקדיש מזמנו לכל קואליציה בה הוא נמצא את המקדם של קואליציה זו, ומשמעות העובדה שהסכום הנ"ל הוא 1 לכל שחקן היא שאף שחקן לא יעבוד "שעות נוספות" או "יתבטל".
ראו גם

מונחים בתורת המשחקים
משפט בונדרבה שפלי