stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנת אוטווה
יישום האמנה > השמדת מאגרי מוקשים

המדינות החתומות על האמנה השמידו יותר מ-48 מיליון מוקשים שהוחזקו במאגרים מאז כניסת ההסכם לתוקף ב-1 במרץ 1999. 159 מדינות השלימו את השמדת מאגרי המוקשים שברשותן, או הצהירו כי לא החזיקו ברשותן מאגרים שיש להשמיד.
יישום האמנה > השארת חלק מהמוקשים

סעיף 3 לאמנה מאפשר למדינות החתומות לשמור על מספר קטן של מוקשים לצורך הכשרת מומחים באיתור ופינוי מוקשים, או בטכניקות להשמדתם. 72 מדינות חברות עשו שימוש בזכותן זו. מתוך קבוצת מדינות זו, 26 המדינות בחרו להותיר ברשותן פחות מ-1,000 מוקשים. רק שתי מדינות הותירו ברשותן יותר מ-10,000 מוקשים: טורקיה (15,100 מוקשים) ובנגלדש (12,500 מוקשים). 83 מדינות חברות הצהירו שלא נותרו ברשותן מוקשים נגד אדם, בהן 27 מדינות שהחזיקו במאגרים של מוקשים נגד אדם בעבר.
יישום האמנה > מדינות ללא מוקשים

עד שנת 2015, 29 מדינות פינו מתחומן את כל האזורים אשר היו ידועים כממוקשים. המדינות הן: אוגנדה, אלבניה, בהוטן, בולגריה, בורונדי, ג'יבוטי, גואטמלה, גינאה ביסאו, גמביה, גרמניה, דנמרק, הונגריה, הונדורס, הרפובליקה של מקדוניה, הרפובליקה של קונגו, ונצואלה, יוון, ירדן, מוזמביק, מלאווי, ניגריה, ניקרגואה, סווזילנד, סורינאם, צרפת, קוסטה ריקה, רואנדה ותוניסיה. אל סלוודור סיימה את פינוי המוקשים מתחומה עוד בטרם הצטרפה לאמנה.
גם הרשות הפלסטינית חתמה על אמנת אוטווה, ודיווחה כי אין בבעלותה או בשטחה מוקשים. בשנת 2018 ביצעה משלחת של האו"ם ביקורת על מנת לוודא שלא נותרו מוקשים בשטחי הרשות.
ישראל והאמנה

ישראל לא חתמה על אמנת אוטווה, ואף ממשיכה להניח מוקשים נגד אדם סמוך לגדר הגבול עם סוריה ולבנון.
משנת 1967 נפגעו ממוקשים 69 דרוזים ברמת הגולן, מהם 18 נהרגו, מחציתם ילדים. גם אזרחים ישראלים, חיילי צה"ל ותיירים נפגעו מהתפוצצות מוקשים ברמת הגולן.
במרץ 2010 נפצע דניאל יובל, ילד בן 10, מהתפוצצות מוקש בזמן טיול משפחתי בהר אביטל. מאז הפך לפעיל בתנועה העולמית לפינוי מוקשים. בשנת 2011 הועבר בישראל חוק לפינוי שדות מוקשים ושטחי נפלים, אך הפינוי מתבצע בקצב איטי.
הערות שוליים

↑  "Treaty Status". ICBL. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stuart Maslen: The Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer of Anti-Personnel Mines and on their Destruction. Point 0.29, p. 16 in: Oxford Commentaries on International Law, Commentaries on Arms Control Treaties, Volume 1, Oxford University Press, 2004; ISBN 0-19-926977-7;
↑  Stuart Maslen, Peter Herby, An international ban on anti-personnel mines: History and negotiation of the “Ottawa treaty”, International Review of the Red Cross 38, 1998-12, עמ' 693–713 doi: 10.1017/S0020860400091579
1 2  Banning Anti-Personnel Mines - The Ottawa treaty explained, The International Committee of the Red Cross, 1998.
↑  Ottawa Treaty | The Canadian Encyclopedia, www.thecanadianencyclopedia.ca
↑  "Six Pillars of Victim Assistance - Finish the Job - ICBL". Icbl.org. אורכב מ-המקור ב-2014-05-08. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "International Cooperation and Assistance - Finish the Job". Icbl.org. אורכב מ-המקור ב-2013-11-02. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AP Mine Ban Convention: Destroying Stockpiled Mines". Apminebanconvention.org. אורכב מ-המקור ב-2018-07-24. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Landmine Monitor Report 2012, p. 8.
↑  "Anti-Personnel Mine Ban Convention". Apminebanconvention.org. אורכב מ-המקור ב-2018-07-24. נבדק ב-24 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Palestine, State of, באתר אמנת אוטווה, ‏נובמבר 2018 (באנגלית).
↑  מיכל דניאל, שגריר בן 11, באתר ynet, 19 בדצמבר 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384172405171  BIBSYS: 6020889  BnF: cb13755792f (data)  GND: 4798906-3  LCCN: nr2001005845  NKC: unn20221155646  NLG: 307118  VIAF: 178553014   WorldCat (עם VIAF): 178553014
היאבקות בשמן זית

מתאבקים בטורניר בקרקפנאר
היאבקות בשמן זית (בטורקית: Yağlı güreş) היא ענף ספורט לחימה טורקי מסורתי.
היסטוריה

ההיאבקות הייתה ענף ספורט חשוב במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. המתאבקים משחו עצמם בשמן זית, הן כדי להגן על עורם מקרינת השמש (התחרויות נערכו בעירום) והן על מנת להקשות על היריב.
תחרויות ההיאבקות בטורקיה נערכו באופן מעט שונה. ראשית, ההיאבקות הייתה בסגנון חופשי, ולפיכך הותר שימוש ברגליים. שנית, לא נעשה שימוש בשמן זית. החל מהמאה העשירית החלו המתאבקים הטורקים לכסות את פלג גופם התחתון (בין הטבור לברכיים), בהתאם לחוקי האסלאם. מאוחר יותר, אומץ גם שמן הזית היווני.
בתקופת האימפריה העות'מאנית החלה ההיאבקות לבסס את מעמדה כענף ספורט חשוב. בתי ספר מיוחדים שהוקמו ברחבי האימפריה שימשו גם כמרכזים רוחניים.
הטורניר בקרקפנאר

אף שתחרויות נערכו ברחבי טורקיה במהלך כל השנה, הטורניר המרכזי נערך במהלך שלושה ימים בקיץ בקרקפנאר (Kırkpınar) הסמוכה לאדירנה, והמנצח מבין 1,000 המשתתפים מוכרז כ-"başpehlivan" ("ראש הגיבורים"). הטורניר בקרקפנאר נערך באופן כמעט רצוף מאז 1361, מה שהופך אותו לטורניר הספורט הוותיק בעולם. לפי אגדה מקומית, ראשיתו של הטורניר בתחרות בין 40 מלוחמיו של מורט הראשון ששהו באזור. קרב הגמר התנהל ללא הכרעה, ושני הלוחמים נאבקו עד שמתו מתשישות.
המקום בו נערך הטורניר הוזז בכמה קילומטרים ב-1924, בעקבות הסכם לוזאן, שבמסגרתו הועברו שטחים ליוון.
הטורניר בקרקפנאר > כללי הטקס

מתאבק בטורניר בקרקפנאר מכונה פֶּהְלִיוַואן ("גיבור"). המתאבקים לובשים מכנסי עור, הכרוכים סביב מתניהם בחבל. הטורניר נפתח בטקס שבו המתאבקים מושחים עצמם בשמן זית, תוך כדי שירה של שירים מסורתיים. ראש הטקס, הג'אזגר (Cazgır), מזמין את המתאבקים לתפילה, ולאחר מכן נותן את האות לפתיחת הטורניר. בשלב זה מבצעים המתאבקים פעולות חימום, שכוללות הצגה מופגנת של שריריהם, לצלילי תופים וזורנה, שילוו גם את המשך הטורניר. החימום עצמו כולל אף הוא אלמנטים טקסיים - המתאבקים הולכים קדימה ואחורה 3 פעמים, ולאחר מכן כורעים על ברכם השמאלית, ונוגעים בידם הימנית באדמה, בברך, בשפתיים ובמצח (גם על פעולה זו חוזרים 3 פעמים).
גם ההכנה לקרב כוללת פעולה טקסית. משיחת הגוף בשמן זית נעשית בסדר מסוים - ראשית יד ימין מושחת את פלג הגוף השמאלי, לאחר מכן יד שמאל מושחת את פלג הגוף הימני.
הטורניר בקרקפנאר > החוקים

כדי לנצח בקרב, על המתאבק להפוך את יריבו על גבו. לשם כך, מותר להכות, להיעזר ברגליים ואף להכניס ידיים למכנסי היריב ולמעוך את אשכיו. הפעולות האסורות הן נשיכה, פגיעה בעיניים או דיבור עם היריב.
בעבר לא הוגבלו זמני הקרבות, אך ב-1975 נקבע כי כל קרב ייערך 40 דקות, מחשש לבריאותם של המתאבקים. אם לא מושגת הכרעה בזמן זה, מוארך הקרב ב-15 דקות נוספות, שבמהלכן צוברים המתאבקים נקודות על פעולותיהם, בדומה לקרבות אגרוף או ג'ודו.
הטורניר בקרקפנאר > מבנה הטורניר

המתאבקים מחולקים ל-11 מקצים, לפי הבדלי הרמות. המקצה החזק ביותר הוא מקצה ה-Baş Güreşler ("המתאבקים הראשיים"). המנצח בכל מקצה זוכה בתואר באשפהליוואן, וביומו האחרון של הטורניר מתחרים כל הבאשפהליוואנים ביניהם, עד לקרב הגמר. המנצח בקרב זה, ולמעשה בטורניר כולו, זוכה בגביע מזהב ובפרס כספי, שהחליף את הסוסים והפרים שהיו מוענקים בעבר. מתאבק שמצליח לזכות בטורניר 3 פעמים ברציפות זוכה גם בחגורת זהב.
קרבות היאבקות
מתאבקים צעירים בטורניר בקרקפנר
גיטרה

ערך זה עוסק בכלי המיתר. אם התכוונתם למושג במגדנאות, ראו .
| --- | --- |

גיטרה קלאסית
 
 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי פריטה, כלי מיתר
 נגנים:  גיטריסטים
 מנעד
 
הגִּיטַרַה היא כלי נגינה נפוץ מקבוצת כלי המיתר. הנגינה על הגיטרה מתבצעת באמצעות האצבעות או באמצעות מפרט. הגיטרה מבוססת על כלי מיתר עתיקים יותר כמו העוד או הלאוטה.
היסטוריה

מקורה של הגיטרה מיוחס לעיתים לכלי נגינה יווני קדום בשם קיטרה, הקרוב מבחינת השם לגיטרה (מילה ספרדית). על פי תיאוריות אחרות, הגיטרה "הושפעה" מן הלאוטות ארוכות הצוואר אשר נמצאו במסופוטמיה ובאנטוליה. המחלוקת העיקרית היא בין אלה התומכים בסברה שהתפתחות הגיטרה היא למעשה מאירופה (בהשפעת הלאוטות) לבין אלה הגורסים כי היא התפתחה מן העולם הערבי (בהשפעת העוד).
אף על פי שבתקופות מוקדמות בהיסטוריה הגיטרה לא נחשבה לכלי "קלאסי", היא תמיד תפסה מקום נכבד ככלי פופולרי. עם הזמן הגיעה הגיטרה גם למוזיקה הקלאסית ולאולמות הקונצרטים.
היסטוריה של הגיטרה באירופה שייכת לתקופת הרנסאנס. מבנה הגיטרה היה בדומה לוויולה וללאוטות העתיקות מתקופות מאוחרות יותר. השם "גיטרה" הגיע מספרד, אשר הבחין למעשה בין גיטרת הרנסאנס לבין הגיטרה הספרדית.
סוגי גיטרות

ישנם סוגים רבים של גיטרות, המשמשות למטרות שונות ובסגנונות שונים ועונות על צרכים שונים.
הגיטרות הנפוצות ביותר הן גיטרות בעלות שישה מיתרים שמשמיעים את התווים מי לה רה סול סי ומי (מהנמוך לגבוה), אם כי ישנם גם מוזיקאים שמשתמשים בגיטרות בעלות שבעה מיתרים (מיתר בס נוסף) ואף שמונה. ישנן גם גיטרות 11 מיתרים, הנקראות "גיטרות וואר", אך בניגוד לגיטרות אחרות, טכניקות הפריטה בהן שונות עקב ריבוי המיתרים. וישנן גם גיטרות בעלות יכולת להחזיק מיתרים כפולים - גיטרות 12 מיתרים (בעיקר אקוסטיות). כמו כן, קיימות גם גיטרות בס בעלות 4, 5 או 6 מיתרים, ואף בעלות 13 מיתרים (צ'אפמן סטיק).
למרות הבדלים בבנייה ובסגנון הצליל אותו הם מפיקים, הגיטרות השונות, בהנחה שהן מכוונות באותו אופן, יפיקו את אותו התו בנגינה על אותם המיתרים והסריגים, ועל כן צורת האקורדים ביניהם אינה משתנה.
קיימות אף גיטרות בעלות צוואר (שחיף) כפול, במטרה להרחיב את טווח הצלילים האפשרי, או כדי להוסיף צלילים להרמוניה באקורדים, תוך ניגון ריף או סולו. בדרך כלל בשחיף העליון יהיו 12 מיתרים, ובתחתון 6–7 מיתרים, קיימות גם גיטרות בהן שחיף אחד הוא בעל 6–7 מיתרי גיטרה והשני ארוך יותר ובעל 4–5 מיתרי בס.
נהוג לשייך את הגיטרות השונות תחת שתי קטגוריות־על - הגיטרות האקוסטיות והגיטרות החשמליות:
סוגי גיטרות > גיטרות אקוסטיות

ישנן מספר קטגוריות משנה בולטות בקבוצת הגיטרות האקוסטיות: גיטרות קלאסיות וגיטרות פלמנקו, גיטרות מיתרי־פלדה, אשר כוללות את גיטרות הפלאט־טופ, גיטרות 12 מיתרים וגיטרות העץ הקמור (Arch Top). קבוצת הגיטרות האקוסטיות כוללת גם גיטרות שלא הוגברו ותוכננו לנגן סגנונות שונים, כגון גיטרת הבס האקוסטית, אשר בעלת כוונון דומה לזה של גיטרת הבס החשמלית.
קשור באופן איקוני לז'אנר המוזיקלי הפאדו.
כל שלושת הסוגים העיקריים של גיטרות התהודה הומצאו על ידי המוזיקאי הסלובקי־אמריקאי ג'ון דופירה (1893–1988) עבור החברות National ו־Dobro. גיטרות התהודה דומים במראם לגיטרות הפלאט־טופ, אף על פי שגוף הגיטרה עשוי לרוב מפליז, ניקל, כסף, פלדה או עץ, והצליל של גיטרות התהודה מופק על ידי אחד או יותר מחרוטי תהודה עשויים אלומיניום הממוקמים באמצע החלק העליון של הגיטרה. העיקרון הפיזי של הגיטרה לכן דומה לזה של הרמקול. המטרה המקורית של גיטרת התהודה הייתה להפיק צליל חזק מאוד - מטרה זו כבר הוחלפה ברובה באמצעות הגברה חשמלית, אף על פי כן גיטרת התהודה עדיין פופולרית כיום בשל הצליל הייחודי אותו היא מפיקה.
סוגי גיטרות > גיטרות חשמליות

גיטרות חשמליות יכולות להכיל גוף מוצק, חצי חלול או חלול, ויפיקו לרוב צליל חלש ללא מגבר. לגיטרות החשמליות אין תיבת תהודה והן מוגברות באמצעות פיקאפים מגנטיים הממירים את תנודות מיתרי המתכת לזרם חשמלי. האות המתקבל מן הפיקאפים מוזן אל תוך המגבר באמצעות כבל או משדר רדיו לשם הגברת הצליל. הצליל משתנה לעיתים קרובות באמצעות מכשירים אלקטרוניים אחרים או בשל דיסטורשן (עיוות) טבעי של השסתומים במגבר. לגיטרה החשמלית יש צורות שונות והיא משמשת ככלי נגינה מרכזי בבלוז, ברוק ובמטאל. בניגוד לגיטרה קלאסית, הנגינה בגיטרה חשמלית מתבצעת לרוב בעזרת מפרט.
גיטרה בס דומה בצורתה לגיטרה חשמלית ומוגברת כמוה, באמצעות פיקאפים ומגבר. גיטרת הבס החשמלית מפיקה צלילים נמוכים מאוד (אוקטבה מתחת לגיטרה רגילה) והיא למעשה הצורה החשמלית של הקונטרבס. בגיטרת הבס הנפוצה יש ארבעה מיתרים עבים. גיטרת הבס משמשת באותם סגנונות בהם משמשת הגיטרה החשמלית הרגילה, והנגינה בה מתבצעת לרוב בעזרת האצבעות, באותה טכניקה בה מנגנים פלמנקו ("אפאיינדו").
חלק מדגמי הגיטרות החשמליות ודגמי גיטרות הבס החשמליות מכילות פיקאפים פיאזואלקטרים אשר מתפקד כמתמרים ומספקים צליל קרוב יותר לזה של גיטרה אקוסטית בלחיצת כפתור או בהזזת ידית ובכך חוסכים החלפת גיטרות.
הצלילים העיקריים

הכיוון המקובל ביותר לגיטרת שישה מיתרים מכונה "כיוון תקני" או EADGBe לפי שמות התווים באנגלית, מן הנמוך לגבוה, על שם התווים המתקבלים בפריטה על מיתרים פתוחים (ללא לחיצה באף סריג). כיוון זה מאפשר פריטה של כל האקורדים והתווים בקלות יחסית. משמאל "מפת תווים", כאשר השורה הראשונה מציינת את מספר הסריג הלחוץ, מאפס (מיתר פתוח).
| 12 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 | 0 | סריג\מספר מיתר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מי | רה דיאז | רה | דו דיאז | דו | סי | לה דיאז | לה | סול דיאז | סול | פה דיאז | פה | מי | 1 (צליל גבוה) (e) |
| סי | לה דיאז | לה | סול דיאז | סול | פה דיאז | פה | מי | רה דיאז | רה | דו דיאז | דו | סי | 2 (B) |
| סול | פה דיאז | פה | מי | רה דיאז | רה | דו דיאז | דו | סי | לה דיאז | לה | סול דיאז | סול | 3 (G) |
| רה | דו דיאז | דו | סי | לה דיאז | לה | סול דיאז | סול | פה דיאז | פה | מי | רה דיאז | רה | 4 (D) |
| לה | סול דיאז | סול | פה דיאז | פה | מי | רה דיאז | רה | דו דיאז | דו | סי | לה דיאז | לה | 5 (A) |
| מי | רה דיאז | רה | דו דיאז | דו | סי | לה דיאז | לה | סול דיאז | סול | פה דיאז | פה | מי | 6 (צליל נמוך) (E) |
לפי שיטה זו, הגיטרה ניתנת לכיוון על ידי ניצול העובדה שבלחיצה על שריג 5, למעט מיתר סול (שבו לחיצה על שריג 4), כל מיתר מפיק את הצליל של המיתר הפתוח הסמוך אליו והגבוה ממנו בצלילו.
בנוסף לכיוון התקני הנפוץ, משתמשים לעיתים נדירות יותר גם בכיוונים חלופיים רבים. כיוונים חלופיים בדרך-כלל מתקבלים על-ידי הנמכת הצליל של מיתר אחד או יותר, בחצי טון (סריג אחד) או יותר. ניתן גם ליצור כיוון חלופי באמצעות הגבהת הצליל, אך בכך מוגדלת מתיחות המיתר וגדל הסיכון לקריעתו, לכן נהוג קודם להנמיך את הצליל בעזרת מפתחות הכיוון, ובאם יש צורך להגביה מוסיפים קאפו על כל המיתרים.
כיוונים חלופיים מאפשרים נגינה קלה יותר של סולמות, צירופי אקורדים וסגנונות מסוימים. למשל, כיוון כל המיתרים לאקורד "פתוח" כמו G או D שימושי לנגינת סלייד, וכיוון DADGAd פופולרי בעיקר במוזיקה קלטית לנגינה בסולם D מז'ור, כאשר ניתן לפרוט את המלודיה על המיתרים הגבוהים בו-זמנית עם נגינת ליווי הטוניקה D והדומיננטה A על המיתרים הנמוכים ה"פתוחים".
אביזרים לגיטרה > קאפו

קאפו (קיצור של קאפוטסקטו) הוא אביזר אשר משמש לקיצור כל המיתרים, ובכך לטרנספוזיציה של הנגינה לסולם גבוה יותר. הקאפו שימושי בייחוד לצורך ליווי שירה או כלי אחר בסולם גבוה יותר, ללא צורך לשנות את פוזיציות אצבעות יד שמאל שנוגנו בסולם המקורי.
אביזרים לגיטרה > סלייד

טכניקת "סלייד" היא טכניקה מיוחדת לנגינה בגיטרה בה נעזרים בסלייד מיוחד אותו מחליקים על המיתרים לאורך צוואר הגיטרה על מנת לשנות את אורך הרעידות וגובה הצליל. טכניקת "גיטרת סלייד" משמשת בעיקר על מנת להפיק גליסנדו או "אפקט הוואי". כיום ישנם שני סוגים של "סלייד": סלייד מזכוכית וסלייד ממתכת. לכל אחד מהם צליל שונה ומגוון.
חלק מהאמנים אשר נודעים בשימוש בטכניקה זו הם רוברט ג'ונסון, מאדי ווטרס ודייוויד גילמור.
אביזרים לגיטרה > מפרט

מפרט הוא משטח קטן של חומר נוקשה המוחזק באצבעות יד ימין, ומשמש לפריטה על המיתרים. מפרטים משמשים בעיקר לצורך נגינה בגיטרות חשמליות, אך גם עבור נגינה בגיטרה האקוסטית והקלאסית. פריטה באמצעות מפרט בדרך-כלל מפיקה צליל חד וצלול יותר מאשר פריטה באצבעות, ונפוצה במיוחד בסגנונות שונים של רוק, קאנטרי וג'אז. המפרטים כיום מופקים ממגוון חומרים שונים, ביניהם פלסטיק, סיבי פחמן, טרטקס, קרן, שנהב, שריון צב, עץ או מתכת, ובמגוון צורות וגדלים. עוביים של המפרטים נע לרוב בין 0.5 מ"מ ל־2 מ"מ.
בפריטה באצבעות יש הנעזרים לעיתים במפרט בוהן בצורת טבעת הנענד על הפרק האחרון של האגודל, ובכך מותיר את האצבעות האחרות חופשיות לפריטה. נדירים יותר מפרטי אצבע הנענדים על שאר האצבעות, בדומה למפרטים המשמשים בנגינה על בנג'ו.
בתרבות > גיטרות וינטג'

בדומה לכלי-נגינה מסוגים אחרים, ובעיקר כינורות, הערך הכספי של גיטרות מובחרות עשוי לעלות עם השנים, כך שגיטרות עתיקות, נדירות ומשובחות עשויות להימכר בסכומי כסף גבוהים בהרבה ממחירן המקורי, ולהפוך לפריטי אספנות נחשקים.
לתופעה זו תורמת גם דעה המקובלת על בוני ונגני גיטרות אקוסטיות וקלאסיות, כי הצליל של גיטרות מובחרות "נפתח" (בעגה אנגלית: open), כלומר משביח עם השנים, ככל שהעץ ממנו נבנתה הגיטרה ממשיך להתייבש, ובתנאי שממשיכים לנגן בה תכופות. השבחת הצליל נחשבת לתכונה של עץ "מלא" (היינו – שגולף בחתיכה אחת ואיננו עץ לבוד) ובעיקר של "עצי צליל" (אנגלית: tonewood), שיש להם מוניטין של עצים מתאימים לבניית כלי-נגינה, כגון אשוחית סיטקה, ארז, סיסם ומהגוני. המילה האנגלית vintage פירושה בציר, והיא נשאלה מתחום היין, שאף הוא נחשב כמשביח עם השנים.
חברות ובוני גיטרות בעלי-שם לעיתים מנסים להגדיל את הסיכויים שמקצת מן הגיטרות שלהם תהפוכנה עם השנים לגיטרות וינטג'. שיטות אופייניות הן בניית גיטרות בודדות או בסדרות מוגבלות במספרן, מסוגי עץ נדירים, באיכות גבוהה ועם עיטורים רבים. לפעמים גיטרות מסדרות אלו חתומות על-ידי אמנים וגיטריסטים ידועי-שם, ואז הן נקראות "גיטרות חתומות" (Signature guitars). גיטרות כאלו נקראות על שם האמן החותם, ולעיתים יש לו תרומה לעיצובן. גיטרות חתומות וגיטרות ייחודיות אחרות לפעמים נרכשות במיוחד כהשקעה כספית, מתוך תקווה שערכן בשוק האספנות יעלה עם השנים.
ראו גם

פריטה על גיטרה
גיטריסט
אסקופטרה
גיטרה רומנטית
גיטרה מזרחית
גיטרת אוויר
קאבוסי
רשימת יצרני גיטרות
הערות שוליים

1 2  Charlotte Guillain, Portugal, Capstone, 2012, ISBN 978-1-4329-6109-1. (באנגלית) עמ' 28
↑  Franz Jahnel, Manual of Guitar Technology: The History and Technology of Plucked String Instruments, Bold Strummer, 2000, ISBN 978-0-933224-99-5. (באנגלית) עמ' 32
↑  Maria F. Allen, The Routledge Portuguese Bilingual Dictionary (Revised 2014 edition): Portuguese-English and English-Portuguese, Routledge, 2011-04-19, ISBN 978-1-136-99725-9. (באנגלית) עמ' 173
↑  Fiona Dunlop, National Geographic Traveler Portugal, National Geographic Books, 2013, ISBN 978-1-4262-1024-2. (באנגלית)
| כלי נגינה מרכזיים במוזיקה המערבית |
| --- | --- | --- |
| כלי נשיפה ממתכת | חצוצרה • קרן יער • טרומבון • בריטון • טובה |  |
| כלי נשיפה מעץ | פיקולו • חליל צד • אבוב • קלרינט • בסון • סקסופון • קרן אנגלית |  |
| כלי פריטה | נבל • גיטרה • גיטרה בס |  |
| כלי קשת | כינור • ויולה • צ'לו • קונטרבס |  |
| כלי הקשה | תופים • מצלתיים • קסילופון • טימפני • צ'יימס |  |
| כלי מקלדת | פסנתר • עוגב • צ'מבלו • אורגן חשמלי • מקלדת אלקטרונית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543298305171  GND: 4124933-1  LCCN: sh85057803  MusicBrainz: 63021302-86cd-4aee-80df-2270d54f4978  NDL: 00562497  NKC: ph122070 
נגן צעיר שר ומנגן בקיטרה על גבי אמפורה מסוף המאה ה-5 לפנה"ס במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
נגינה בגיטרה - ציור משנת 1898
נגינה על גיטרה קלאסית
"נגנית הגיטרה", יאן ורמיר, 1672 לערך
גיטרה חשמלית מסוג ריקנבקר לצד מגבר מסוג Vox
שימוש בקאפו בגיטרה אקוסטית
מגוון מפרטים לגיטרות
גאנה (ראפר)

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1993 (בן 31) קולג' פארק (אנ'), ג'ורג'יה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  סרג'יו גיאבני קיצ'נס
 שם במה:  Gunna 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  North Springs High School 
 עיסוק:  ראפר, זמר, פזמונאי
 סוגה:  היפ הופ • טראפ
 שפה מועדפת:  אנגלית אפרו־אמריקנית 
 כלי נגינה:  קולות
 חברת תקליטים:  YSL • 300 • אטלנטיק
 שיתופי פעולה בולטים:  א בוגי ויט דה הודי, ליל בייבי, ליל דורק, נאב, פלייבוי קרטי, רודי ריץ', טראוויס סקוט, יאנג ת'אג
 https://www.only1gunna.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סרג'יו גיאבני קיצ'נס (באנגלית: Sergio Giavanni Kitchens; נולד ב-14 ביוני 1993), ידוע בשם הבמה גאנה (Gunna), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
קריירה

גאנה הוצג בפני הראפר האמריקאי יאנג ת'אג דרך קיית' "קינג" טרופ, חבר משותף ואיש קהילה שנפטר בדצמבר 2015. מאוחר יותר, הוצג לצד הראפרים האמריקאים טראוויס סקוט וגוצ'י מיין בשירו של ת'אג, "Floyd Mayweather", מתוך המיקסטייפ המסחרי של ת'אג, Jeffery.
ב-14 באוקטובר 2016 הוציא גאנה את מיקסטייפ הבכורה שלו, Drip Season, תחת הלייבל YSL רקורדס. המיקסטייפ מכיל הופעות אורח של חברים מ-YSL, כמו יאנג ת'אג, ליל דוק ונצ'י. ב-11 במאי 2017, הוציא את המיקסטייפ Drip Season 2, שהכיל הופעות אורח של אמנים פופולריים רבים מאטלנטה כגון יאנג ת'אג ופלייבוי קרטי. ב-30 בנובמבר 2017 הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו, Drip or Down, בהפקת המפיק וחברו הקרוב של גאנה ויזי (אנ'). באלבום הופעת אורח של יאנג ת'אג.
ב-2 בפברואר 2018 הוציא גאנה את המיקסטייפ Drip Season 3, המציג הופעות אורח של ליל דורק, נאב, מטרו בומין וליל יאכטי, בין היתר. ב-17 באפריל 2018 הוציא גאנה יחד עם ליל בייבי סינגל בשם "Sold Out Dates", שהפך לאחד משיריו הפופולריים של גאנה וזכה למיליוני השמעות בפלטפורמות המוזיקה. ב-12 בספטמבר, הוציאו גאנה וליל בייבי סינגל משותף נוסף בשם "Drip Too Hard", הסינגל המוביל מתוך המיקסטייפ המשותף שלהם, Drip Harder, שיצא ב-5 באוקטובר ובו הופעות אורח של ליל דורק, נאב, יאנג ת'אג ודרייק. המיקסטייפ והשיר הגיעו בשיאו למקום הרביעי במצעדי הבילבורד 200 והבילבורד הוט 100 בהתאמה.
ב-1 בפברואר 2019 הוציא גאנה את הסינגל "One Call" שזכה בתואר הפלטינה ושימש כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלו. ב-11 בפברואר, הוציא את הסינגל השני מתוך האלבום, "Speed It Up". ב-22 בפברואר, הוציא את האלבום, שנקרא Drip or Drown 2, ובו הופעות אורח של ליל בייבי, יאנג ת'אג ופלייבוי קרטי. האלבום הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
ב-22 במאי 2020 הוציא גאנה את אלבומו השני, Wunna, שהיה לאלבומו הראשון של גאנה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. ב-14 באוגוסט, הוציאו גאנה וחברת התקליטים "אינטרנט מאני" את הסינגל "Lemonade", בהשתתפות דון טוליבר ונאב, שהיה ללהיט והגיע בשיאו למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 2023 יצא אלבומו הרביעי, A Gift & a Curse, מתוכו יצא הסינגל "FukUMean", שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-10 במאי 2024 הוציא לאור את אלבומו החמישי, One of Wun. שמונה שירים מתוכו נכנסו למצעד הבילבורד הוט 100.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: Drip or Drown 2
2020: Wunna
2022: DS4Ever
2023: A Gift & a Curse
2024: One of Wun
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2013: Hard Body
2016: Drip Season
2017: Drip Season 2
2018: Drip Season 3
2018: Drip Harder
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Drip or Drown
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 2020 | ביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר | "Drip Too Hard" (עם ליל בייבי) | מועמדות |
| פרס גראמי | 2022 | אלבום השנה | Planet Her (Deluxe) (כאמן משתתף) | מועמדות |
| פרס גראמי | 2023 | ביצוע הראפ הטוב ביותר | "Pushin P" (עם פיוצ'ר בהשתתפות יאנג ת'אג) | מועמדות |
| פרס גראמי | 2023 | שיר הראפ הטוב ביותר | "Pushin P" (עם פיוצ'ר בהשתתפות יאנג ת'אג) | מועמדות |
| פרס בחירת הקהל | 2024 | שיר השנה | "FukUMean" | מועמדות |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 2024 | ההיפ הופ הטוב ביותר | "FukUMean" | מועמדות |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2024 | שיר אפרוביטס מוביל | "Jump" (עם טיילה ו-Skillibeng) | מועמדות |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2024 | שיר גוספל מוביל | "This Year (Blessings)" (עם ויקטור תומפסון בהשתתפות אהיס דיגרייטסט) | מועמדות |
| פרס ה-BET | 2024 | אלבום השנה | A Gift & a Curse | מועמדות |
| פרס ה-BET | 2024 | פרס בחירת הצופה | "Fukumean" | מועמדות |
| פרס ה-BET | 2024 | זמר ההיפ הופ הטוב ביותר |  | מועמדות |
| פרס המוזיקה של iHeartRadio | 2024 | שיר ההיפ-הופ של השנה | "FukUMean" | מועמדות |
| פרס המוזיקה של iHeartRadio | 2024 | אמן ההיפ-הופ של השנה |  | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Coe, Kairi (16 בפברואר 2018). "The Break Presents: Gunna". XXL. נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hussein, Wandera (14 בפברואר 2018). "Buzzing Atlanta Rapper Gunna Talks 'Drip Season 3,' Working With Young Thug & Meeting Wyclef Jean". Billboard. נבדק ב-5 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Peisner, David (12 בדצמבר 2018). "Chartbreaker: How Gunna Went From 'Only Knowing Struggle' to Having Nine Hot 100 Hits". Billboard. נבדק ב-7 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gunna & Wheezy's "Drip Or Drown" EP Has Arrived". HotNewHipHop. נבדק ב-2019-11-25.
↑  Saponara, Michael. "Gunna Announces 'Drip or Drown II' Release Date". Billboard. נבדק ב-26 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Caulfield, Keith (31 במאי 2020). "'Wunna' Wins: Gunna Earns First No. 1 Album on Billboard 200 Chart". Billboard. נבדק ב-14 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Billboard Hot 100™, בילבורד, ‏25 במאי 2024
↑  Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית)
↑  Katie Atkinson, Here Are the 2024 Billboard Music Awards Winners: Full List, Billboard, ‏2024-12-13 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019013417  MusicBrainz: 100b8734-f4f0-4536-9960-47f7c59d1b4c  VIAF: 54154921337363592839   WorldCat (עם VIAF): 54154921337363592839