stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכל לטובה (שיר של סטטיק ובן-אל תבורי)
הערות שוליים

↑  עמי פרידמן ודלית רצ'שטר, אתם בחרתם: "שני משוגעים" של עומר אדם הוא שיר השנה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2018
| סטטיק ובן-אל תבורי |
| --- | --- | --- |
| סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה | סטטיק • בן-אל תבורי   דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שבעה ירחים |  |
| מיני-אלבומים | לכאורה |  |
| סינגלים | "ברבי" • "כביש החוף" • "סלסולים" • "סתם" • "זהב"  • "טודו בום" • "הכל לטובה" • "נמסטה" • "קאוואי" • "גומיגם" • "Broke Ass Millionaire" • "יאסו" • "Tudo Bom" • "בננות" • "אמאלה" • "Further Up (Na, Na, Na, Na, Na)" • "We" • "חביב אלבי" • "Milli" • "קוביות" • "Shake Ya Boom Boom" • "קקטוס" • "כוסות ריקות" • "אפס מאמץ" • "אהבתי לך" • "מנגלים" • "אחלה גבר" • "קרנבל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "דוביגל" |  |
היימה הקז ג'וניור

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 2001  (בן 23) אירוויין, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד, קלע
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  11
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (2019–2023)
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2023 מיאמי היט
 קבוצות כשחקן
 2023–:  מיאמי היט
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז הראשונה (2024)
 
היימה הקז ג'וניור (בספרדית: Jaime Jaquez Jr., נהגה כחיימה חקס; נולד ב-18 בפברואר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי-מקסיקני המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע במיאמי היט.
קריירה

הקז נולד באירוויין, קליפורניה, להורים כדורסלנים. אביו הוא ממוצא מקסיקני. בעונתו הראשונה בתיכון העמיד ממוצעים של 15.3 נקודות, 10 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-2.6 חטיפות למשחק, בעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 24.1 נקודות, 10.9 ריבאונדים, 2.2 אסיסטים ו-2.6 חטיפות למשחק ובעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 31.7 נקודות, 11.7 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. בנוסף, במקביל לכדורסל, שיחק בתיכון גם בייסבול. הוא בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בעונתו הראשונה העמיד ממוצעים של 8.9 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק, בשנייה עלה ל-12.3 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק, בשלישית העמיד ממוצעים של 13.9 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק, ובעונתו האחרונה קבע את הממוצעים הגבוהים ביותר עבורו בכל הקטגוריות, עם 17.8 נקודות, 8.2 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק. במקביל, בשנת 2019, ייצג את נבחרת מקסיקו במשחקים הפאן-אמריקאיים.
ב-6 באפריל 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר הקז בבחירה ה-18 על ידי מיאמי היט. ב-1 ביולי חתם על חוזה רשמי בקבוצה, והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | מיאמי | 75 | 20 | 28.2 | 0.489 | 0.322 | 0.811 | 3.8 | 2.6 | 1.0 | 0.3 | 11.9 |
| קריירה | קריירה | 75 | 20 | 28.2 | 0.489 | 0.322 | 0.811 | 3.8 | 2.6 | 1.0 | 0.3 | 11.9 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2023/2024 | מיאמי | 4 | 4 | 30.5 | 0.404 | 0.231 | 0.857 | 3.3 | 3.0 | 0.8 | 0.5 | 12.8 |
| קריירה | קריירה | 4 | 4 | 30.5 | 0.404 | 0.231 | 0.857 | 3.3 | 3.0 | 0.8 | 0.5 | 12.8 |
הערות שוליים

↑  ben bolch, Jaime Jaquez Jr. giving Mick Cronin what he wants for UCLA's rebuild, Los Angeles Times, ‏2019-11-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  All in the family: how three generations of Jaquezes have ruled West Coast basketball, ESPN.com, ‏2023-03-03 (באנגלית)
1 2  Jaime Jaquez Jr. hopes to make familia proud, aims to inspire future Latino players, Daily Bruin
↑  Camarillo's Jaime Jaquez Jr. is The Star's Boys Basketball Player of the Year, Ventura County Star (באנגלית אמריקאית)
↑  Jaime Jaquez Jr. eyes hoop dreams at UCLA, Mexico, PanAms, ESPN.com, ‏2019-07-31 (באנגלית)
↑  'Making two countries proud' UCLA's Jaime Jáquez Jr. playing for both Mexican and American heritages, USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
↑  Factoids on UCLA Hoops Heading into Pac-12 Tourney, 247Sports (באנגלית)
1 2  ben bolch, Jaime Jaquez Jr. declares for the NBA draft, will forgo year of eligibility, Los Angeles Times, ‏2023-04-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  ben bolch, Jaime Jaquez Jr. will return to UCLA in hopes of winning a national title, Los Angeles Times, ‏2022-04-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  UCLA’s Jaime Jaquez Jr. named Pac-12 Player of the Year, Daily News, ‏2023-03-07 (באנגלית אמריקאית)
↑  UCLA's Jaime Jaquez Jr. declares for NBA draft, AP News, ‏2023-04-06 (באנגלית)
↑  ben bolch, UCLA's Jaime Jaquez Jr. drafted No. 18 by Miami Heat in 'surreal' moment, Los Angeles Times, ‏2023-06-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Noel Sanchez, UCLA Basketball: Heat Officially Sign Ex-Bruin Jaime Jaquez Jr., Complicating Damian Lillard Trade Options, Sports Illustrated UCLA Bruins News, Analysis and More, ‏2023-07-04 (באנגלית)
↑  California Classic Summer League: Jaquez Jr., Heat dispatch Lakers, NBA.com (באנגלית)
הסכם דייטון

| --- | --- |

 חותמים:  סלובודן מילושביץ', ז'אק שיראק, ג'ון מייג'ור, הלמוט קוהל, ביל קלינטון, אלייה איזטבגוביץ', פרניו טוג'מן, ויקטור צ'רנומירדין 
 מקום יצירה:  בסיס רייט פטרסון 
 תאריך יצירה:  14 בדצמבר 1995 
 
השליטה בשטח לפני הסכם דייטון
חלוקה מדינית של בוסניה והרצגובינה בעקבות הסכם דייטון
טקס החתימה על ההסכם
הסכם המסגרת הכללי לשלום בבוסניה והרצגובינה, הידוע גם כהסכם דייטון, הסכמי דייטון, פרוטוקול פריז והסכם דייטון–פריז, הוא הסכם מסגרת כללי לכינון שלום בבוסניה והרצגובינה, אשר שם קץ למלחמת בוסניה (אחת ממלחמות יוגוסלביה), שלוש שנים וחצי לאחר שפרצה.
ההסכם נוסח בחודש נובמבר 1995 בבסיס חיל האוויר האמריקאי רייט-פטרסון ליד העיר דייטון, אוהיו, ונחתם באופן רשמי ביום 14 בדצמבר 1995 בפריז.
המשא ומתן לקראת ההסכם החל לאחר ניסיונות כושלים קודמים להשכנת שלום באזור, ולאחר מבצע סופה (אנ') (בקרואטית: Operacija Oluja) של הצבא הקרואטי באוגוסט 1995, במהלכו הדף הצבא הקרואטי את צבא הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ממרבית שטחה של קרואטיה. ברקע למגעים לקראת ההסכם עמדו גם הפצצות נאט"ו כנגד הכוחות הסרביים של בוסניה במסגרת מבצע כוח מכוון (אנ'), הפעולות כנגד צבא רפובליקה סרפסקה, טבח סרברניצה וניסוח כתבי האישום כנגד מנהיגי הסרבים בבוסניה בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.
בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1995, הפעילה הקהיליה הבינלאומית, ובעיקר ארצות הברית ורוסיה, לחץ גובר על מנהיגי שלושת הצדדים המעורבים בסכסוך – הקרואטים, הסרבים והבוסניאקים – לקחת חלק בדיונים בדייטון. הדיונים התקיימו בין 1 בנובמבר ל-21 בנובמבר 1995 בהשתתפות סלובודן מילושביץ' מטעם הסרבים, פרניו טוג'מן בשם הקרואטים, ונשיא בוסניה אלייה איזטבגוביץ' בלווית שר החוץ שלו מוחמד סצירביי (Muhamed Sacirbey) בשמם של הבוסניאקים. הישיבות נוהלו על ידי ריצ'רד הולברוק האמריקאי יחד עם קארל בילדט מטעם האיחוד האירופי והמשנה לשר החוץ הרוסי איגור איוונוב (Игорь Иванов). עוד נכחו בדיונים גנרל וסלי קלארק (Wesley Clark) האמריקאי וקולונל ארונדל ליקי (Arundell Leakey) הבריטי.
ההסכם הסופי נחתם כאמור בפריז ב-14 בדצמבר 1995 גם על ידי נשיא צרפת ז'אק שיראק, נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור, קנצלר גרמניה הלמוט קוהל וראש ממשלת רוסיה ויקטור צ'רנומירדין. ההסכם ניסח את חלוקתה המדינית של בוסניה והרצגובינה לשתי ישויות נפרדות – רפובליקה סרפסקה והפדרציה של בוסניה והרצגובינה, לאורך קו הפרדת הישויות (IEBL, Inter-Entity Boundary Line) שאורכו 1,080 ק"מ. בנוסף קבע ההסכם את הרכב ממשלתה של בוסניה והרצגובינה והעניק מנדט למספר ארגונים בינלאומיים לפקח על ההסכמות שהושגו במסגרתו, ובין היתר לכוח היישום של נאט"ו (IFOR, Implementation Force) שהתפרס בשטח המדינה ב-20 בדצמבר 1995 והחליף את כוחות האומות המאוחדות.
קורט באוסנר, מומחה אמריקני לבוסניה, הגדיר את תוצאת ההסכם: "מערכת להכלת שרי צבא מקומיים, שהיא גם מערכת לסיפוק משאלותיהם".
בהסכם דייטון נעשה לראשונה שימוש בתצלומי לוויין תלת-ממדיים ובטכנולוגית מיפוי ממוחשב לשם קביעת קו גבול בהסכם רשמי.
ראו גם

מלחמת בוסניה
הסכם וושינגטון
הערות שוליים

↑  ישי פלג על בסיס ספרו של ג'ורג' פאקר, ‏"מורשת הולברוק: בלקן בלי דם ובלי אדם", השילוח, גיליון 15, יוני 2019
↑  ^ Richard G. Johnson (25 February 1999). Negotiating the Dayton Peace Accords through Digital Maps. U.S. Institute of Peace. Retrieved on 23 January 2007. "Digital technology had matured enough by late 1995 that Dayton marked the first significant appearance of "digital maps" in diplomatic negotiations."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: unn20221155572
הלגיון השני טראיאנה

| --- | --- |
כתובת תיקונים של הלגיון השני טראיאנה מאמת המים בקיסריה, הכתובת מתוארכת לזמן מרד בר כוכבא 132-136
כתובת תיקונים של הלגיון השני טראיאנה מאמת המים בקיסריה, הכתובת מתוארכת לזמן מרד בר כוכבא 132-136
 פרטים
 מדינה:  רומא העתיקה רומא העתיקה
הלגיון השני טראיאנה (בלטינית: Legio II Traiana Fortis) היה לגיון רומאי שהוקם על ידי הקיסר טראיאנוס לקראת המלחמה הדאקית הראשונה.
היסטוריה

בתחילת שלטונו של טראיאנוס היו 28 לגיונות. מאחר שטראיאנוס הקים גם את הלגיון השלושים "אולפיה", שנלחם גם הוא במלחמות הדאקיות, ואף זכה בשל כך לשמו השני ("המנצח" "victrix"), חזקה שהקים את הלגיון השני טראיאנה קודם לכן. למרות זאת, העדות המוקדמת ביותר אודות הלגיון השני טראיאנה היא כתובת קבורה בצידון המתוארכת לשנים 117-118 .
היסטוריה > הלגיון בפרובינקית יהודה

אבן מיל משנת 120 לספירה משמשת עדות לנוכחותו של הלגיון בפרובינקיה יהודה. האבן נתגלתה בדרך שבין ציפורי ללגיו ("כפר עותנאי" וכיום חורבות הכפר הערבי לג'ון), מיקומו של הלגיון. סביר כי הלגיון השני טראיאנה הגיע ליהודה לפני שנת 120, והחוקרים קושרים את הגעתו למצב הצבאי ביהודה לאחר מרד התפוצות. בשנת 116–117 מינה הקיסר טראיאנוס את לוסיוס קווייטוס, שדיכא את המרידות במסופוטמיה, למושל יהודה, וזה הגיע עם חייליו המוּרִים הנאמנים, והוסיף בכך לגיון שני למצבת כוח האדם הרומאי בפרוביניקיה.
מזבח שנמצא באתר המשוער של מחנה הלגיון בלגיו, זוהה כמזבח הקדשה לסילוונוס הקדוש. קיום המזבח פורסם לראשונה על ידי טפר ואק, טפר קרא מחדש בשורה השלישית בכתובת את האותיות "Le[g] II [Traiana]". בחפירות נוספות שנערכו בגבעת המשטרה בלגיו, מצא טפר רעף ששייך ללגיון. עדויות אלו מוכיחות כי הלגיון השני טראיאנה התיישב ביהודה בתחילת המאה השנייה לספירה (כנראה בשנת 117), וקושרות אותו באופן מובהק למחנה הלגיון בכפר עותנאי.
בהיסטוריה אוגוסטה נמסר כי בשנת 123 ערך אדריאנוס את מסעו אל הפרת בעקבות איום למלחמה מצד האימפריה הפרתית. באותה השנה עמד קלאודיוס קוארטינוס (Ti. Claudius Quartinus) בראש יחידה שהורכבה מהלגיון השני טראיאנה והלגיון השלישי קירנאיקה, כנראה כליווי למסע של אדריאנוס לפרת. מסע זה מסביר את תזוזת הלגיונות במזרח בתקופת אדריאנוס: הלגיון השני עבר מיהודה למצרים, הלגיון השישי פראטה עבר מערביה ליהודה, והלגיון השלישי קירנאיקה עבר ממצרים לערביה. בשנת 127 הלגיון השני טראיאנה כבר נכח במצרים והוא נותר שם עד המאה השלישית.
היסטוריה > הלגיון בזמן מרד בר כוכבא

הלגיון השני טראיאנה השתתף בדיכוי מרד בר כוכבא כפי שעולה מכמה עדויות שונות. כתובת מתקופת אדריאנוס נמצאה באמת המים בקיסריה, וזו מזכירה את הלגיון השני טראיאנה. הכתובת היא בבירור כתובת תיקונים לאמה וקרבתה לכתובת של הלגיון העשירי ולכתובת של לגיון נוסף ששמו לא נשמר (כנראה הלגיון העשרים ושניים דיאוטריאנה) מראה כי התיקונים נעשו בזמן מרד בר כוכבא. כתובת נוספת נמצאה בירושלים, שבמקור הזכירה חמישה לגיונות, אך מופיעים בה שמותיהם של שלושת הלגיונות: הלגיון העשירי פרטנסיס, הלגיון השנים עשר פולמינטה, והלגיון השני טראיאנה. נוכחותם של הלגיונות האלו בו זמנית יכולה לקשור את הכתובת אך ורק למרד בר כוכבא.
כתובת הקדשה בלטינית נמצאה במחנה הלגיון השני טראיאנה שחנה במצרים והיא מתוארכת לשנת 157. זוהי הקדשה של 136 וטראנים של הלגיון השני טראיאנה לקיסר אנטוניוס פיוס לכבוד שחרורם משירותם הצבאי. המשתחררים גויסו בשנת 132/133, 15 מתוכם התגייסו באיטליה, ורק אחד גויס במצרים. גיליאם הציע גיוס זה היה גיוס חריג בגלל מרד בר כוכבא, ולכן היה גיוס גדול מהרגיל. הלגיון תוגבר למלוא כוחו וכל החיילים שגויסו במצרים הופנו לשירות בחיל המצב ביהודה. עדות נוספת לפעולתו של הלגיון השני טראיאנה היא פפירוס משנת 136 שפורסם על ידי נפתלי לואיס. כותב המסמך הוא ווטרן מלגיון לא ידוע, שחוזר לביתו במצרים לאחר עיכוב בשחרורו משירות בגלל מרד בר כוכבא עם זאת, הווטרן חייב להיות יוצא הלגיון השני טראיאנה, שכן שמו רומאי, וברור שהוא השתחרר מלגיון ולא מיחידות עזר. בשנת 136 הלגיון השני טראיאנה היה הלגיון היחיד שמוצב במצרים. ברור, אם כן, שהוא שירת מחוץ למצרים בשנה זו כחלק מהשתתפות הלגיון השני טראיאנה בדיכוי מרד בר כוכבא.
היסטוריה > היסטוריה מאוחרת

כתובות רבות קושרות את הלגיון השני טראיאנה למצרים עד למאה השלישית. דוגמה לכך היא כתובת משנת 142 לספירה, המזכירה את אנטוניוס סילבנוס, פרש השייך לאלה תארקום מאוריטנה היושבת באלכסנדריה בסמיכות למחנה של הלגיון השני טראיאנה. כתובת חלקית נוספת היא הקדשת שחרור משנת 194 של חיילים מהלגיון השני טראיאנה.
ראו גם

לוקיוס קוסוניוס גאלוס
הלגיון השישי פראטה
התקופה הרומית בארץ ישראל
לקריאה נוספת

B. Isaac and I. Roll, Legio II Traiana in Judaea, ZPE 33, (1979), pp.149-156.
J. Rea, Legio II Traiana in Judaea?, ZPE 38, (1980), pp. 220-221.
B. Isaac and I. Roll, Legio II Traiana in Judaea – a reply, ZPE 47, (1982), pp.131-132.
Daris, Legio II Traiana Fortis, in Y. Le Bohec (ed.), Les Légions de Rome sous le Haut-Empire, Lyon, 2000, p.359-363.
D. C. Blommaert, Tribunus equitum singularium? Two Fragmentary Inscriptions concerning Egyptian Legionary Prefects, ZPE 79, (1989), pp. 297-307.
J. D. Thomas and R. W. Davies, A New Military Strength Report on Papyrus, JRS 67, (1977), pp. 50-61.
J. F. Gilliam, The Veterans and Praefectus Castrorum of the II Traiana in A. D. 157, The American Journal of Philology 77, No. 4 (1956), pp. 359-375.
Speidel, M.P, Centurions and horsemen of legio II Traiana, Aegyptus 66, (1986), pp. 163-168.
Radu Urloiu, legio II Traiana Fortis and Judaea under hadrian's reign, Cogito Vol 4., 2010
הערות שוליים

↑  J. Mann, Raising of new legions during the principate, Hermes 91, 1963, pp. 483.
↑  CIL III 151=E. Ritterling,' Zur Geschichte der leg. II Traiana unter Traian', Rheinisches Museum fur Philologiev 58, 1903, p. 476
↑  B. Isaac and I. Roll, 'Legio II Traiana in Judaea',  ZPE 33, (1979),  pp.149-156.; J. Rea, ' Legio II Traiana in Judaea?', ZPE 38, (1980), pp. 220-221.; B. Isaac and I. Roll, 'Legio II Traiana in Judaea – a reply',  ZPE 47, (1982),  pp.131-132; Isaac, The Near East under Roman Rule. Selected Papers, (1997), p. 198-220.
↑  Cassius Dio LXVIII, 32,5
↑  Werner Eck, Yotam Tepper, 'A dedication to Silvanus near the Camp of the Legio VI Ferrata near Lajjun', SCI 20 (2001), pp. 85-88
↑  . טפר יותם, סקר מרחב לגיו ליד מגידו – מחקר גאוגרפי היסטורי, עבודת מוסמך – M.A, אוניברסיטת תל אביב, 2003, עמ' 71
↑  Yotam Tepper - Leah Di Segni, A Christian prayer hall of the third century CE at Kefar `Othnay (Legio) : excavations at the Megiddo prison, Jerusalem 2005, p. 14.
↑  SHA, Hadr. XII 7-8.
↑  CIL 13, 1802 ; לא ברור אם מדובר ביחידה או כל הלגיון.
↑  19 באפריל 127 (CIL III 42), 5 בפברואר 128 (CIL III 79=CIL III 1417(6), p.2300)
↑  A. Negev,'The High Level Aqueduct at Caesarea', Israel Exploration Journal 14, 1964, pp. 237-249; אברהם נגב,'כתובות חדשות מאמת-המים העליונה של קיסריה',  ידיעות ל, (תשכ"ו), 1966, עמ' 136-141
↑  R. Savignae, 'Inscription Romaine er se[ultres ati Nord de jerusalem' RB 1, (1904), p. 94
↑  AE 1955, 239 + AE 1969, 633
↑  J. F. Gilliam, 'The Veterans and Praefectus Castrorum of the II Traiana in A. D. 157', The American Journal of Philology, Vol. 77, No. 4 (1956), pp. 359-375.
↑  N. Lewis, 'A veteran in quest of a home', TAPA 90 (1959), 139-46
↑  CPL 221=AE 1948, 168;
↑  CIL III 6580=R. P. Wright, 'New Readings of a Severan Inscription from Nicopolis, near Alexandria', JRS 32, 1942, pp. 33-38
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375515505171 
כתובת שלושת הלגיונות שהתגלתה בירושלים וכוללת את הלגיון השני טראיאנה. הכתובת מתוארכת לזמן מרד בר כוכבא
היילסטורם

| --- | --- |

היילסטורם בהופעה אקוסטית בשנת 2009. משמאל לימין: ג'וש סמית', ארג'י הייל (מאחורה), לזי הייל, ג'וי הוטינגר.
 מקום הקמה:  Red Lion 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  הארד רוק, מטאל אלטרנטיבי, פוסט ג'ראנג', הבי מטאל.
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  איימי לי The Pretty Reckless בן מודי לינדסי סטירלינג
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להופעת רוק כבד/מטאל הטובה ביותר (2012) 
 אתר רשמי
 חברים
 לזי הייל ארג'י הייל ג'וי הוטינגר ג'וש סמית'
 חברים לשעבר
 רוג'ר הייל ליאו נסינגר
 
היילסטורם (באנגלית: Halestorm) היא להקת הארד רוק והבי מטאל אמריקאית זוכת פרס גראמי שהוקמה בשנת 1997 על ידי לזי וארג'י הייל. כיום הלהקה מונה את לזי וארג'י הייל, ג'וי הוטינגר וג'וש סמית'.
פעילות

הלהקה הוקמה בשנת 1997 כשהאחים לזי וארג'י הייל (בני 13 ו10 בהתאם) החליטו להקים להקה שעוסקת ברוק ובמטאל.
ללהקה ארבעה אלבומים. אלבום הבכורה Halestorm שוחרר בשנת 2009 והגיע למקום ה-11 במצעד הרוק של מגזין בילבורד. האלבום השני, The strange Case of..., יצא בשנת 2012 והגיע למקום ה-7 במצעד. הסינגל Love bites (So Do I) מהאלבום זיכה אותם בפרס "הופעת הרוק/המטאל הטובה ביותר" בטקס פרסי גראמי בשנת 2012. שיר נוסף של האלבום "Here's to Us" יצאה בהמשך כסינג.
בשנת 2015 יצא האלבום Into the Wild Life שהגיע למקום החמישי במצעד הכללי של מגזין בילבורד.
בשנת 2018 יצא אלבומם הרביעי, Vicious. האלבום הגיע למקום ה-8 במצעד הכללי ולפסגת מצעד אלבומי הרוק של בילבורד.
היילסטורם שיתפו פעולה עם אמנים רבים, הבולטים שבהם הם איימי לי, The Pretty Reckless, בן מודי ולינדסי סטירלינג.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2009: Halestorm
2012: The Strange Case Of...‎
2015: Into the Wild Life
2018: Vicious
2022: Back From the Dead
חברי הלהקה

לזי הייל - סולנית, קלידים, פסנתר, גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית. (1997-הווה)
ארג'י הייל - תופים, כלי הקשה, קולות רקע. (1997-הווה)
ג'וי הוטינגר - גיטרה מובילה, קולות רקע. (2003-הווה)
ג'וש סמית' - גיטרת בס, קולות רקע. (2004-הווה)
חברים לשעבר

ליאו מסינגר - גיטרה ראשית. (2000-2003)
רוג'ר הייל - גיטרת בס. (1998-2003)
הערות שוליים

↑  Halestorm, Billboard
↑  Halestorm, Billboard
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16627626g (data)  GND: 16060362-6  ISNI: 0000 0001 0518 1742  LCCN: no2009076759  MusicBrainz: eaed2193-e026-493b-ac57-113360407b06  NKC: xx0155462  SUDOC: 165119543  VIAF: 157506610   WorldCat (עם VIAF): 157506610 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפארק הלאומי קוטניי

הפארק הלאומי קוטניי (אנגלית: Kootenay National Park) הוא פארק לאומי השוכן בדרום-מזרח פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה, ומשתרע על פני 1,406 קילומטרים רבועים. ב-1984 הכריז אונסק"ו על הפארק כאתר מורשת עולמית ביחד עם פארקים לאומיים ופרובינציאליים נוספים בקנדה, תחת השם הקיבוצי "הפארקים בהרי הרוקי הקנדיים".
היסטוריה

לאור מחקרים ארכאולוגיים שנערכו באזור הפארק הועלתה השערה ולפיה המקום מיושב מזה אלפי שנים, וכי האומות הראשונות השתמשו במעיינות החמים זמן רב לפני בואו של האדם הלבן. ובנוסף ייחסו קדושה לבריכות הבוץ. אזורים אלו בפארק שימשו כאתרי עריכת טקסים עבור אינדיאנים מכל הרי הרוקי. הועלתה גם השערה כי האומות הראשונות השתמשו בפארק באופן עונתי כנתיב תנועה מכיוון מזרח לכיוון מערב. בני שבט הקטונאקסה נהגו להגיע לשטחי הציד שלהם דרך מספר מעברי הרים באזור הפארק.
ככל הנראה הזרים הראשונים שהגיעו לפארק היו סוחרי פרוות והרפתקנים. התיעוד הראשון לביקור כזה מתוארך לשנת 1841, כאשר סר ג'ורג' סימפסון עבר דרך הפארק במהלך הקפת כדור הארץ. לאחר מכן עבר במקום ג'יימס סינקלייר, שהוביל משלחת מתיישבים לכיוון העיר ואללה ואללה באזור שבו נמצאת כיום מדינת וושינגטון בארצות הברית. ב-1858 הגיעה לקצה הצפוני של הפארק משלחת פאליסר.
בתחילת המאה ה-20 הופעל לובי למען בניית כביש שיקשר בין וינדרמיר לבאנף. הפארק הוקם ב-1920 מתוקף הסכם בין פרובינציית קולומביה הבריטית לממשלת קנדה, שבו נקבע כי ייבנה כביש מהיר ששני צדדיו יוכרזו כשטח מוגן. רצועת קרקע ברוחב 8 קילומטרים מכל צד של כביש באנף-וינדרמיר החדש הוכרזה כפארק הלאומי קוטניי. במשך השנים הורחב תפקידו של הפארק להגנה גם על נכסי תרבות, וכיום יש בו 97 אתרים ארכאולוגיים, אתר היסטורי לאומי ואתר ועדת המונומנטים, בניין מורשת פדרלי אחד, ועתיקות רבות.
גאוגרפיה, אקלים וגאולוגיה

גובהו של הפארק הוא בין 918 מטרים בכניסה הדרום-מערבית, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת הר דלתאפורם (3,424 מטרים). קוטניי הוא אחד מבין ארבעה פארקים הרריים בהרי הרוקי הקנדיים. הפארקים האחרים הם הפארק הלאומי באנף במזרח, הפארק הלאומי יוהו בצפון, והפארק הלאומי ג'ספר שאינו גובל בקוטניי. בשל הסמיכות הגאוגרפית והמבנה הגאולוגי-גאוגרפי הדומה, הפלורה והפאונה של הפארק דומות במידה רבה מאוד לפלורה ולפאונה של הפארקים הסמוכים אליו (יוהו ובאנף). הפארק קרוי על שמו של נהר קוטניי, שהוא אחד משני הנהרות העיקריים הזורמים דרך הפארק ביחד עם הנהר ורמיליון. נהר ורמיליון נמצא כולו בתוך הפארק, ובניגוד לו מוצאו של נהר קוטניי נמצא בסמוך לגבול הפארק והוא מצטרף לבסוף לנהר קולומביה.
האטרקציות העיקריות בפארק הן המעיינות החמים, אגם אוליב, קניון השיש, קניון סינקלייר ובריכות הבוץ. במעיינות החמים ניתן להתרחץ בטמפרטורת מים שנעה בין 35 ל-47 מעלות צלזיוס. בריכות הבוץ הן מקבץ של מעיינות עשירים בברזל, המבעבעים במספר בריכות קטנות שצבע המים בהן הוא אדום-כתום. עד למאה ה-20 השתמשו בני האומות הראשונות בבריכות הבוץ כמקור עיקרי להפקת הפיגמנט הדרוש לייצור צבע האוכרה. כיוון שהפארק צר מאוד (שמונה קילומטרים מכל צד של הכביש), רוב האטרקציות נגישות מהכביש. כמו כן, מהכביש ניתן לצפות באזורים של הפארק שנהרסו בסדרת שריפות שפקדה אותו ב-2003 וב-2004 בנהר סימפסון, מעבר ורמיליון ופלו קריק.
הכניסה הצפון-מזרחית של הפארק מתחברת אל צומת קאסל שבפארק הלאומי באנף ואל הכביש המהיר טראנס-קנדה דרך מעבר ורמיליון, שהוא מעבר הרים בגובה 1,651 מטרים הנמצא על קו פרשת המים של אמריקה בגבול בין אלברטה לקולומביה הבריטית.
מזג האוויר בפארק נקבע בהתאם לקו הרוחב, הגובה ותופעת מדבר צל גשם. עונת הקיץ קצרה יותר לעומת החורף. טווח הטמפרטורות בעמקים שבפארק פארק הוא מינוס 7 מעלות צלזיוס (ינואר) עד 22 מעלות צלזיוס (יולי). הטמפרטורה יורדת ככל שעולים בגובה. כמות המשקעים השנתית היא בין 380 מילימטרים ל-1,250 מילימטרים.
הגאולוגיה של הפארק נשלטת על ידי הרים העשויים מסלעי משקע חשופים, ומעמקים המכילים מרבץ מורנה קרחוני שנוצר בפלייסטוקן. מחוץ לשטח הפארק ובסמוך לפינתו הצפון-מערבית נמצא מחדר פלוטוני הידוע כקומפלקס נהר הקרח, ובו נמצאים מרבצים של סודליט. הגבעות שמסביב למעיינות החמים בפארק מורכבות בעיקר מטופה, שהוא מרבץ עשוי מסידן פחמתי הנוצר על ידי שקיעה של מי מעיין חם רוויים בעודף כאשר הם מגיעים לפני השטח הקרים. הסלעים בפינה הדרום-מערבית של הפארק הם חלק מרכס פרצל העתיק, וההרים שבמזרח הפארק הם חלק מרכס הרי הרוקי הצעיר יותר.
המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה

המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה (ידועה גם בתור מלחמת סוריה הראשונה) הייתה סכסוך צבאי שהתרחש בשנים 1831–1833 בין האימפריה העות'מאנית ואיילט מצרים האוטונומי, בראשות מוחמד עלי. שליט מצרים דרש מהשער הנשגב שליטה עצמאית על סוריה הגדולה בתמורה לפועלו במלחמת העצמאות היוונית. הצבא המצרי הוכיח עליונות בשדה הקרב בעיקר בזכות יכולתו הימית וההנהגה שלו והגיע עד לקוטהיא (מחוז הים האגאי).
רקע

לפי ממצאים אחרונים, מוחמד עלי תכנן להעשיר את השפעתו לעבר ירושלים ודמשק עוד משנת 1812, כאשר היחידים אשר ידעו על כן היו קונסולים דיפלומטים בריטים אתם התייעץ. תוכניות אלו נדרשו לחכות שכן קודם לכן פעל עלי בנושאים דחופים יתר על כן כבנייתה מחדש של מצרים, מודרניזציה ותיעוש של המדינה כמו גם הפלת מרידות של ממלוכים ומהדים בסודאן וכיבוש זמני של אמירות דעריה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-19.
בשנת 1825, עם מלחמת העצמאות היוונית קרא הסולטאן העות'מאני (פאדישאה) מהמוט השני לעזרת מצרים נגד היוונים המורדים ובתמורה לכך יזוכה עלי בקפריסין, כרתים ומוראה. עלי שלח במהירות את בנו, אבראהים פאשא המיומן, אל שדה הקרב, שם הוכיח עליונות הצבא המצרי על המורדים היוונים. מאוחר יותר, עם התערבויות אירופאיות כמלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829) וכקרב נאווארינו, בו הצי הצרפתי השמיד את כוחותיו הימיים של עלי, ממלכת יוון הפכה מדינה עצמאית.
עם עצמאות יוון, קפריסין וכרתים נותרו בידי העות'מאנים, אך אלו לא היו מעוניינים עוד להעבירם לידי השפעת עלי עקב הפסדו. דבר זה, שימש כתירוצו של עלי ליציאה למלחמה.
המלחמה > עכו

מושל עיר הנמל האסטרטגית עכו, עבדאללה פאשא, סירב להצטרף למאמץ המלחמה המצרי, גם לאחר ששוחד. אבראהים פאשא נשלח מהעיר אלכסנדריה, בראש הצי המצרי, לכבוש את העיר וב-8 בדצמבר 1831, עם כ-3,500 חיילים הנאמנים לעבדאללה לוחמים בכוחות המצרים, אבראהים נאלץ להטיל מצור על העיר.
באותו הזמן גייס הסולטאן כ-12,000 חיילים מתוך צבא האימפריה העות'מאנית אשר החלו נעים דרומה לתוך ארץ ישראל. במרץ חיל הרגלים בראשות מוחמד עלי נע צפונה ולאחר שכבש את ירושלים, ערי החוף ובקעת הירדן הגיע אל עכו וביקע את חומות העיר. כ-9,000 חילי רגלים ו-2,000 פרשים בחסות אבראהים התאחדו עם כוחותיו של עלי והחלו נעים צפונה לשטחי סוריה ולבנון המודרניות.
המלחמה > חומס

כוחותיו של עלי נעו על עבר החוף וכבשו את צור, צידון וביירות. מאוחר יותר בעבר הצפוני פנו הכוחות בפעולת כיתור מזרחה ומשם דרומה, בדרכם נתקלו בחיל עות'מאני מרכזי בתוך העיר חומס. גם לאחר הניצחון המצרי על העיר תהיה חומס המורדת הגדולה ביותר לשלטון המצרי עליה. בינתיים הכוחות המצרים השלימו את ההקפה וכבשו את דמשק ורבת עמון. מאוחר יותר המשיכו בפעולה צפונה ובמסגרתה כבשו את טריפולי וחלב.