stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קואורדינטות קוטביות
המרה בין קואורדינטות קוטביות לקואורדינטות קרטזיות > מציאת הזווית

קל למצוא את הזווית באופן גרפי, אך חישובה באופן אלגברי מסובך יותר. ראשית, יש לקבוע אילו ערכים הזווית יכולה לקבל, כאשר עלינו לזכור שישנה מחזוריות של  \ 2\pi  מכיוון ש-θ מייצגת זווית.
בדרך כלל בוחרים לעבוד בקטע  \ [0,2\pi ), כלומר, הזווית מקבלת ערכים בין 0 ל-2π (לא כולל 2π). אזי ניתן למצוא את הזווית לפי הנוסחה הבאה:
כאשר arctan היא הפונקציה ההופכית לפונקציה הטריגונומטרית טנגנס.
אם עובדים באינטרוול  \ (-\pi ,\pi ], יש להשתמש בנוסחה הבאה:
הפונקציה המפוצלת הזאת נקראת לעיתים קרובות atan2 ("ארכטנגס 2") ורושמים  \theta =\operatorname {atan2} (y/x).
וקטורי היחידה

בקואורדינטות קרטזיות אפשר לרשום את מיקומה של כל נקודה או וקטור כ:
כאשר  \ {\hat {e}}_{i} ‏( i=\{x,y\}) הם וקטורי היחידה הקרטזיים (וקטורים אלה קבועים). באופן גאומטרי, וקטורי היחידה x ו־y הם וקטורים המצביעים בכיוון החיובי של ציר x ו־y, בתאמה, וגודלם הוא 1.
אנו נרצה להציג באותה צורה את הנקודה שלנו גם בקואורדינטות קוטביות:
כאשר הווקטורים  \ {\hat {e}}_{j}‏ ( j=\{r,\theta \}) נקראים "וקטורי היחידה הקוטביים".
אפשר לחשבם בכל נקודה במרחב (פרט לראשית) ולקבל שהם נתונים על ידי:
כלומר, וקטורים אלה אינם קבועים במרחב, אלא כיוונם משתנה בהתאם לנקודה.
קואורדינטות קוטביות ומספרים מרוכבים

כל מספר מרוכב ניתן לייצג כנקודה במישור המרוכב ולכן ניתן לבטאו באמצעות קואורדינטות קרטזיות:
או באמצעות קואורדינטות קוטביות
כאשר המעבר האחרון נעשה לפי נוסחת אוילר:  \ e^{i\theta }=\cos \theta +i\sin \theta  והזווית נמדדת ברדיאנים.
באמצעות ההצגה הקוטבית קל לבצע כפל, חילוק וחזקות של מספרים מרוכבים.
כפל:
חילוק:
חזקה (נוסחת דה-מואבר):
קואורדינטות קוטביות בפיזיקה

לעיתים שימוש בקואורדינטות קוטביות יכול לפשט בעיות בפיזיקה. למשל, תנועה מעגלית מנותחת בקלות רבה על ידי הקואורדינטות הקוטביות. הפשטות והפתרון האלגנטי של בעיית שני הגופים, היא במידה רבה בזכות ההמרה של השאלה לבעיה בציר אחד במערכת הקואורדינטות הקוטביות.
בקינמטיקה, ניתן לתאר את וקטור ההעתק של גוף על ידי:
{\vec {r}}=r{\hat {r}}
על ידי גזירה לפי הזמן נקבל תיאור גם למהירות ולתאוצה באופן הבא:
{\vec {v}}={\dot {\vec {r}}}={\dot {r}}{\hat {r}}+r{\dot {\hat {r}}}
לפי כלל הגזירה למכפלה. כאשר נשים לב שלפי כלל השרשרת נקבל:
{\dot {\hat {r}}}={\dot {\theta }}(-\sin \theta ,\cos \theta )={\dot {\theta }}{\hat {\theta }}
{\dot {\hat {\theta }}}={\dot {\theta }}(-\cos \theta ,-\sin \theta )=-{\dot {\theta }}{\widehat {r}}
לכן נוכל לקבל תיאור קוטבי עבור מיקום, מהירות ותאוצה כך:
{\vec {r}}=r{\hat {r}}
{\vec {v}}={\dot {r}}{\hat {r}}+r{\dot {\theta }}{\hat {\theta }}
{\vec {a}}=({\ddot {r}}-r{\dot {\theta }}^{2}){\hat {r}}+(2{\dot {r}}{\dot {\theta }}+r{\ddot {\theta }}){\hat {\theta }}
עקומות בקואורדינטות קוטביות

המשוואה המגדירה עקומה אלגברית המבוטאת בקואורדינטות קוטביות נקראת "משוואה קוטבית" (Polar equation). במקרים רבים, ניתן לתארה בפשטות על ידי הגדרת  \ r כפונקציה של הזווית θ. העקומה המתקבלת מורכבת מנקודות מהצורה  \ \left(r\left(\theta \right),\theta \right) ואפשר להתייחס אליה כאל הגרף של הפונקציה הקוטבית  \ r.
ניתן להסיק צורות שונות של סימטריה מהמשוואה של הפונקציה הקוטבית  \ r. אם  \ r(\theta )=r(-\theta ) אזי העקומה תהיה סימטרית סביב ציר-x (הקרן (0°/180°)). אם  \ r(\pi -\theta )=r(\theta ) אזי העקומה תהיה סימטרית סביב ציר y (הקרן (90°/270°)). אם  \ r(θ−α°) =  \ r(θ) העקומה תהיה סימטרית סביב הציר בזווית °α כנגד כיוון השעון.
בגלל הטבע המעגלי של מערכת קואורדינטות קוטביות, עקומות רבות ניתן לתאר באמצעות משוואה קוטבית די פשוטה, כאשר הצורה הקרטזית היא הרבה יותר מסובכת. בין העקומות הידועות מסוג זה נמנות הספירלה הארכימדית, השושן הקוטבי, הלמניסקטה של ברנולי, הלימצון והקרדיואיד.
עבור מעגל, קו ושושן קוטבי, אין הגבלה על התחום והטווח של העקומה.
עקומות בקואורדינטות קוטביות > מעגל

המשוואה הכללית עבור מעגל שמרכזו נמצא ב-( \ r0, φ) ורדיוסו a היא:
ניתן לפשט משוואה זו עבור מקרים פרטיים, כמו:
עבור מעגל שמרכזו בראשית הצרים ורדיוס a.
עקומות בקואורדינטות קוטביות > קו ישר

ישר העובר דרך ראשית הצירים ניתן לייצג באמצעות המשוואה:
כאשר φ היא זווית השיפוע של הקו (בנוסחה  m=\tan \varphi  כאשר m הוא השיפוע במשוואה בקואורדינטות קרטזיות).
המשוואה של ישר שאינו עובר דרך ראשית הצירים שניצב לישר θ = φ וחותך אותו בנקודה ( \ r_{0}, φ) היא:
עקומות בקואורדינטות קוטביות > שושן קוטבי

שושן קוטבי הוא עקומה מתמטית מפורסמת שנראית כמו עלי כותרת של פרח, וניתן לבטאה באמצעות משוואה קוטבית פשוטה:
לכל קבוע  \ \phi _{0}, כולל 0. אם k הוא מספר טבעי, המשוואה תיצור פרח עם k עלי כותרת כאשר k אי-זוגי ופרח עם 2k עלי כותרת כאשר k זוגי. אם k מספר רציונלי לא שלם, ייווצר פרח דמוי ורד שבו עלי הכותרת חופפים זה את זה. המשוואות לעולם לא מגדירות ורד עם 2, 6, 10, 14 וכו' עלי כותרת. המשתנה a מייצג את אורך עלי הכותרת של השושן.
עקומות בקואורדינטות קוטביות > ספירלת ארכימדס

הספירלה הארכימדית היא ספירלה מפורסמת שהתגלתה בידי ארכימדס, אותה ניתן לבטא באמצעות משוואה קוטבית פשוטה. היא מתוארת על ידי המשוואה:
שינוי הפרמטר  a יסובב את הספירלה ואילו שינוי הפרמטר  b ישנה את המרחק בין הזרועות, שעבור ספירלה נתונה הוא תמיד קבוע. לספירלת ארכימדס יש 2 זרועות, אחת עבור  \ \theta >0 ואחת עבור  \ \theta <0. שתי הזרועות מתחברות באופן חלק בחלק. לקיחת תמונת המראה של זרוע אחת מעבר לקו תיצור את הזרוע השנייה.
מקרה פרטי של הספירלה הוא ההיפרבולה הקוטבית,
עקומות בקואורדינטות קוטביות > חתכי חרוט

חתך חרוטי עם מוקד אחד על ראשית הצירים והשני במקום אחר על הקרן 0° (כך שחצי הציר הראשי נמצא על ציר ה-x) מתוארת על ידי המשוואה:
כאשר e היא האקסצנטריות ו- \ \ell  הוא חצי הלטוס רקטום (המרחק בציר y מהמוקד שנמצא על הציר הראשי אל העקומה). אם e > 1, המשוואה מגדירה היפרבולה, אם e = 1, היא מגדירה פרבולה, ואם e < 1 היא מגדירה אליפסה. המקרה הפרטי שבו e = 0 מגדיר מעגל עם רדיוס  \ \ell .
ראו גם

קואורדינטות
זווית
שדה המספרים המרוכבים
איור של מספר מרוכב z המשורטט על המישור המרוכב
איור של מספר מרוכב המשורטט בעזרת נוסחת אוילר
מעגל עם המשוואה  \ r(\theta )=1
שושן קוטבי עם המשוואה:   \ r(\theta )=2\sin(4\theta )
זרוע אחת של ספירלת ארכימדס של המשוואה (a=0, b=1):
 \ r(\theta )={\frac {\theta }{2\pi }}   עבור    \ 0<\theta <6\pi
אליפסה, ומראה החצי לטוס-רקטום
שלמה קוק

ערך זה עוסק ברב ישראלי. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1929 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1971 (בגיל 42 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1971 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 בן או בת זוג:  יהודית קוק 
 אב:  רפאל קוק 
 צאצאים:  בן ציון קוק 
 
הרב שלמה זלמן הכהן קוק (כ"ז באייר תרפ"ט, 6 ביוני 1929 - כ"ח בכסלו תשל"ב, 15-6 בדצמבר 1971) היה רבה של רחובות. נהרג בתאונת דרכים עם אשתו יהודית ושניים מילדיהם.
ביוגרפיה

נולד בבית מנדלבאום שבירושלים לרחל, בתו של הרב שמחה מנדלבוים, ולרב רפאל קוק (בן אחיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק), שכיהן לימים כרבה של טבריה. למד בבית הספר הירושלמי "גאולה" ובישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן בשנים תש"ו-תשט"ו בישיבת חברון בירושלים. בגיל שש עשרה הצטרף להגנה, ובעודו תלמיד בן שמונה עשרה היה בין ראשוני המגינים במלחמת העצמאות, והתנדב למבצעים נועזים, שזיכוהו באותות הצטיינות.
בשנת תשי"ד שימש זמנית כר"מ בישיבת עץ חיים במונטרה בשווייץ. בתום לימודיו בישיבת חברון נסמך לרבנות בידי הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, צבי פסח פרנק, יעקב חי זריהן, שלמה יוסף זוין ויחזקאל סרנא.
בשנת תשט"ו נישא ליהודית, בתו של הרב דב כ"ץ, מחבר סדרת "תנועת המוסר". לאחר נישואיו שהה במשך שלוש שנים בעיר רמסגייט שבאנגליה, וכיהן בה כראש ישיבה בבית המדרש לרבנים ומורים. בשנים תשי"ח-תשי"ט למד בכולל האברכים של ישיבת חברון. במקביל נתמנה לרב צבאי של מחוז ירושלים ושימש בתפקיד במשך שבע שנים. במלחמת ששת הימים היה בקבוצת הרבנים הצבאיים שהתלוותה אל חטיבת הצנחנים בכיבוש הכותל המערבי[דרושה הבהרה].
למד דיינות, ובשנת תשכ"ה (1965) נתמנה לדיין בבית הדין הרבני בתל אביב. באותו זמן התגורר בקריית ישמח משה, וייסד שיעורים בסביון הסמוכה. בשנת תשכ"ח (נובמבר 1967) התמנה כרב הראשי ואב"ד רחובות, שם חיזק את מוסדות התורה והעביר שיעורים לכל שכבות הציבור.
בחנוכה תשל"ב (1971) שב עם אשתו, שלושה מילדיהם ונוסע נוסף במכוניתם מירושלים לרחובות. במעבר המסילה בכביש 411, סמוך לקיבוץ חולדה, התנגשה מכוניתם ברכבת. ההורים, שני הילדים הבוגרים ונוסע נוסף נהרגו והניצולה היחידה הייתה בתם הקטנה יוכבד, שהייתה אז בת עשר. לפני ההלוויה נערכו דיונים היכן לקבור את ההרוגים - במקום מגוריהם רחובות או בסמוך לקבר אביו בטבריה. לבסוף הוחלט, על פי בקשת חותנו הרב דב כ"ץ, לקוברם בירושלים, עיר מגוריו. הזוג ובניהם מנחם-דן ונחמן-נתן נקברו בקבר משותף בחלקת הנביאים שבהר הזיתים, בסמיכות לרבים מבני משפחתם. לימים התגלתה צוואתו ובה נכתב שהוא מבקש לקוברו בהר הזיתים: "כן יזכנו ה' בתוך כל ישראל לקום לתחייה ולקפץ להר המוריה לעבודת בית המקדש אשר בה נשמח כולנו כהנים בעבודתם". לאחר מותם יצא לזכרם ספר הזיכרון "ראיתי בני עלייה".
בעצת הרב שך, עברה אמו, הרבנית רחל קוק, להתגורר בבית המשפחה ברחובות ולגדל את ארבעת היתומים. כעבור זמן התמנה אחיו הצעיר, הרב שמחה הכהן קוק, לרבה של רחובות. ביתו שברחובות שימש משכנה הראשון של ישיבת מאור התלמוד, וכיום שוכנת בו הישיבה לצעירים חכמת שלמה, הקרויה על שמו, בראשות הרב יעקב אליעזר ליזרוביץ', חתן הרב שמחה הכהן קוק.
חיים אישיים

היה נשוי ליהודית (לבית כ"ץ) ילדיו:
הרב בן ציון - ראש בית הוראה הכללי בירושלים, מחבר ספרי הלכה ונחשב למקורבו של הרב יוסף שלום אלישיב.
הרב אוריאל - איש חינוך, הקים רשת תלמודי-תורה, ועומד בראש 'בית ועד למחנכים' - ארגון להכשרת מחנכים ומורים במגזר החרדי.
בתו - אשת הרב אליאב מאיר, רבו לשעבר של היישוב גמזו.
בתו - אשת הרב דוד וילמן, ר"מ בישיבה בירושלים.
נכדיו הם העיתונאים ידידיה מאיר ושלמה קוק, והזמר יצחק מאיר.
אחיו הם: הרב שמחה קוק, הרב אברהם יצחק קוק והרב נחום קוק.
חלק מכתביו על פרשת השבוע ונושאים נוספים קובצו על ידי בנו הרב בן ציון בספר מחשבת שלמה
הערות שוליים

↑  ראו איגרת המלצה משנת תשט"ו שכתב עבורו ראש ישיבת חברון הרב יחזקאל סרנא.
↑  ראו: תיק הרב שלמה הכהן קוק באתר ארכיון המדינה
↑  הרב שלמה הכהן קוק נבחר כרבה של רחובות, הצופה, 20 בנובמבר 1967
↑  נהרגו הרב קוק מרחובות רעייתו, שני בניהם וקרובם, מעריב, 16 בדצמבר 1971
↑  ידידיה מאיר, ‏אסון הרכבת של משפחתנו, באתר כיכר השבת, 12 באוגוסט 2010
↑  כשעלתה ההתלבטות לנוכח גילה המבוגר (מעל 70), השיב הרב שך: "מי שחי עם צעירים נשאר צעיר".
↑  הרב שמחה קוק נבחר לרב ראשי ברחובות, דבר, 11 באוקטובר 1972
↑  ישיבה ע"ש הרב קוק ז"ל תוקם ברחובות, מעריב, 14 בינואר 1972
↑  בּן ציון הכהן קוק, מחשבת שלמה, ‏ירושׁלים תשעב, באתר היברובוקס
↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282286905171  ISNI: 0000 0003 7808 6521  VIAF: 256010327   WorldCat (עם VIAF): 256010327
יחסי בוטסואנה–צרפת

| יחסי בוטסואנה–צרפת |
| --- | --- |
בוטסואנה: צרפת


בוטסואנה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 643,801
אוכלוסייה
2,545,200: 66,608,755
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 45,503
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי בוטסואנה–צרפת הם יחסי החוץ בין בוטסואנה וצרפת.
סקירה כללית

בהתבסס על ערכים דמוקרטיים משותפים, היחסים הדו-צדדיים בטוחים וידידותיים. צרפת פתחה שגרירות בגאבורונה ביולי 2000, כאשר מטה הקהילה לפיתוח דרום אפריקה (SADC) עבר לעיר. ראש הנציגות הדיפלומטית הצרפתית הוא גם הנציג המיוחד של צרפת ב-SADC. במרץ 2019 פתחה בוטסואנה שגרירות מתפקדת במלואה בפריז (צרפת הייתה בעבר מכוסה מבריסל) המסמלת את עוצמת הקשרים בין שתי המדינות.
ב-31 בדצמבר 2017 היו רשומים 96 צרפתים (כולל 34 בעלי אזרחות כפולה), בעוד 26 בוטסואנים היו רשומים בצרפת בשנת 2016.
נציגויות דיפלומטיות

בוטסואנה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בבוטסואנה שגרירות בגאבורונה.
השמדת שנהב

שרפה של חטי פיל בקניה, 2016.
השמדת שנהב (באנגלית: "Destruction of ivory"), היא פעולה אסטרטגית המשמשת ממשלות וקבוצות שימור כדי להרתיע ציד לא חוקי של פילים לצורך השנהב שלהם וכן כדי לדכא את סחר השנהב הלא חוקי. נכון לשנת 2016, יותר מ-263 טון של שנהבי פילים הושמדו באירועים מתוקשרים ב-21 מדינות ברחבי העולם - בדרך כלל על ידי שרפה או ריסוק השנהב. אירוע ההשמדה הראשון התרחש בקניה בשנת 1989, והאירוע הגדול ביותר עד כה של השמדת שנהב התרחש בשנת 2016 באותה מדינה כאשר כמות שנהב בסך 105 טון נשרפה.
ממשלות, ארגוני שימור וארגונים לא-ממשלתיים אחרים מאמצים את אסטרטגיה זו בטענה שהיא מגדילה את התמיכה הציבורית בהגנה על הפילים וכן שולחת מסר לציידים שעבודתם היא חסרת תועלת. מבקרי השיטה טוענים שהיא דווקא עשויה להגדיל את הציד הלא חוקי בשל מחסור בשנהב שמגביר את ערכו בשוק השחור, וכי יעילותה אינה מספיקה כדי להצדיק את אובדן הרווח הפוטנציאלי עבור מדינות אפריקניות חלשות שנאבקות בעוני.
רקע

ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על שימוש האדם בשנהב כבר לפני כ-35,000 שנים. השנהב יוצא לאירופה מאז ימי קדם, יצוא שהואץ מאוד עם הקולוניאליזם של אפריקה. בשיאו, בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, יוצאו כ-1,000 טון שנהב מדי שנה לאירופה. במהלך הרבעון האחרון של המאה ה-19, העיר שפילד באנגליה ייבאה לבדה 180 טון שנהב עבור ידיות סכו"ם. בשנת 1970, יפן הפכה לצרכן הגדול ביותר של השנהב ולקראת העשורים האחרונים בעיקר סין העממית. מרכז הסחר העולמי בשנהב נמצא בהונג קונג.
ציד השנהב היה אחראי במידה רבה להפחתה משמעותית במספרי הפילים באזורים שונים באפריקה. בין 1979 ו-1989, אוכלוסיית הפילים האפריקנית חוותה ירידה מ-1.3 מיליון ל-600,000 בלבד. שוק השנהב גלגל מדי שנה כמיליארד דולר, וכ-80% ממנו הגיעו מפילים שנהרגו באופן בלתי חוקי. נכון לשנת 2014, על פי דיווח של החברה לשימור חיות הבר, כ-96 פילים אפריקנים נהרגים מדי יום באפריקה לצורך החטים שלהם.
בשנת 1986, CITES הציגה מערכת בקרה המבוססת על היתרים, רישום מאגרי שנהב, וניטור. זמן קצר לאחר מכן, התקנות לא נאכפו ביעילות, ופעמים רבות הוענק מעמד חוקי לשנהב חלוט. לדוגמה, במדינות כמו בורונדי וסינגפור, אשר לא היו בהם פילים בבר, רשומות העלו כמות של 89.5 ו-297 טונות של שנהב נסחר בהתאמה. כפי שנחשף על ידי משרד חקירות הסביבה (EIA), "מערכת הבקרה" התבררה כקלה לתמרון על ידי פושעים ומבריחים, ובסופו של דבר רק גרמה להגדלת הערך של שנהב. באוקטובר 1989 הנציגים של טנזניה באמנה הציעו חרם גורף על סחר השנהב הבינלאומי. לאחר ויכוחים לוהטים, האיסור נחקק, ונכנס לתוקף בינואר 1990.
האיסור הוכיח עצמו כיעיל במשך כעשר שנים, ואוכלוסיות הפילים החלו לעלות בהדרגה, אך אז בשנת 1997, CITES נתנה אישורים חריגים לאפשר למדינות כמו זימבבואה, בוצוואנה, נמיביה ודרום אפריקה למכור כמות מוגבלת של שנהב, כמו גם מתן אישור חריג ליפן לצורך קניית כמות מוגבלת של שנהב וזאת על בסיס האמון המוצהר של המדינות בשליטה האפקטיבית שלהם על הסחר. בין שנת 1998 עד 2011, גם סין העממית קיבלה היתר לקנות שנהב, והסחר הלא חוקי פרח ושגשג תוך כדי שמחיר השנהב שולש. רוב השנהב במאה ה-21 מופץ בעיקר בשווקים באסיה - במיוחד בסין, שבה החומר מכונה "זהב לבן". בשנת 2015, פקידים סיניים הביעו כוונות לבטל בהדרגה את מעורבותה של סין בסחר השנהב, ועל פי דו"ח משנת 2016, המחירים ירדו כמעט במחצית מהמחיר בשנה הקודמת.
היסטוריה ואירועים > השמדת שנהב בקניה

בשנת 1989, מונה הפליאונטולוג-אנתרופולוג ריצ'רד ליקי לראש מחלקת הניהול לשימור חיות הבר של קניה. ציד פילים היה מוחרם כבר בשנת 1973, אך סחר השנהב נותר חוקי. עד 1980, ציד לא חוקי של פילים הפך לנפוץ בהדרגה, בשל המחיר ההולך וגדל של השנהב. במאמר בניו יורק טיימס משנת 1989, תיאר ליקי את הפארק הלאומי צאבו כבית קברות של פילים: "ערימות של עצמות פיל לבנות נותרו בפארק בבתי הגידול ההיסטוריים של הפיל". גורמים רשמיים בקניה הכירו בערכו של הפיל ביחס לתיירות ספארי, ורצו לשכנע את CITES לכלול את הפיל בנספח א' באוקטובר 1989 כדי להקשות על הציידים בסחר.
כאשר קיבל ליקי את ניהול המחלקה, היו ברשותה 12 טונות של שנהב חוקי שהוחרם, ופקידים דחקו בליקי למכור אותם כדי לממן פעולות שימור. ליקי התנגד לכך, ותחת זאת הורה לערום את כל החטים בערימה אחת ולצד נשיא קניה דניאל אראפ מוי העלה אותה באש. השנהב אמנם לא נשרף בקלות, אך הבחירה להשתמש באש ולא באמצעים אחרים כדי להשמיד את השנהב נבעה מכך שליקי רצה להפיק מהשרפה תמונות רבות עוצמה עבור התקשורת העולמית. כדי להפוך את השרפה למרהיבה יותר, ליקי הביא אפקטים מיוחדים מהוליווד - כולל דבק דליק - כדי ליצור פירוטכניקה שתמשוך תשומת לב מרבית.
אירוע השרפה התברר כתעלול פרסומי מוצלח, ומשך תשומת לב רבה מהעיתונות הבינלאומית כשהאש בערה במשך שלושה ימים. האירוע השפיע על אנשי שמורות טבע אחרים שהשמידו אף הם את המאגרים שלהם בצורה דומה - בין השאר כדי להוביל מהלך לגרימת חרם בינלאומי על הסחר בשנהב החוקי. פול אודוטו - פקח במחלקת חיות הבר של קנייה - הגדיר את האירוע "לשלוח לעולם מסר נואש על החורבן שממיט הציד הלא חוקי על אוכלוסיות הפילים בקניה". מאז השרפה הראשונה ב-1989, התקיימו 3 שרפות נוספות בקניה שהשמידו שנהב בשווי 250 מיליון דולר. השרפה השנייה הייתה ב-1991 שבה הושמדו 6.8 טונות. נשיא קניה מוואי קיבאקי השתתף בטקס השרפה השלישי במדינה בשנת 2011 שבה הושמדו עוד 5 טונות של שנהב.
היסטוריה ואירועים > השמדת השנהב הגדולה ביותר

ב-30 באפריל 2016, נשיא קניה אוהורו קניאטה הצית את הערימה הגדולה ביותר אי הפעם של שנהב מוחרם בפארק הלאומי ניירובי. הערימה כללה 105 טונות של שנהבי פילים שנלקחו מכ-8,000 פילים בנוסף ל-1.35 טונות קרני קרנפים שנלקחו מ-343 קרנפים. השווי הכולל של הערימה שנשרפה מוערך בשוק השחור ביותר מ-172 מיליון דולר. השנהב הועבר לאתר בפארק במכולות, ושם החטים נערמו אחד על השני למגדלים בגובה של 3 מטר ובקוטר של 6.1 מטר. את מגדלי השנהב בנו פקחי מחלקת חיות הבר של קניה במשך 10 ימים. המדורה הכילה בנוסף לחטים וקרני קרנפים גם פרוות של בעלי חיים אקזוטיים אחרים שניצודו באופן לא חוקי. כמות השנהב שהושמדה מהווה כ-5% מכלל מאגרי השנהב העולמיים. נשיא גבון - עלי בונגו אונדימבה השתתף אף הוא באירוע ונאם בו. נשיא קניה כתב במאמר מערכת בעיתונים במדינה ש"זה יהיה תענוג בשבילו לשרוף את השנהב, ולהרוס לציידים ועוזריהם את כל האפשרויות להפיק תועלת מטבח הפילים בקניה.
טכניקות השמדה

מבחינה מעשית, הריסת השנהב לחלוטין היא עבודה קשה. הבערת השנהב במדורה גדולה היא השיטה הנפוצה ביותר להשמדת כמויות שנהב בקנה מידה גדול. כאשר קניה שרפה 12 טונות של שנהב בשנת 1989, האירוע יצר מחזה מרהיב שגרם לתקשורת המרכזית ברחבי העולם לעסוק בו וכן נתן השראה לפעולות דומות ברחבי העולם. לאחרונה, החלו להשתמש גם בשיטות ריסוק או בשילובים של ריסוק ושרפה.
טכניקות השמדה > שרפה

כאשר הפקידים הקנייתים החליטו להשמיד את המאגר שלהם בשנת 1989, הם היו צריכים למצוא דרך שתעשה זאת בצורה עוצמתית. ריצ'רד ליקי פנה לבחור ברשות השימור בשם קוקי גאלמאן, שאף כתב מאוחר יותר בזכרונותיו את הדיונים והניסויים שהם ביצעו על השנהב. קוקי פנה לרובין הוליסטר - מומחה בהוליווד לאפקטים מיוחדים - בשאלה מה הוא ממליץ לו והציג לו את ליקי. הוליסטר שהבין את מטרתו של ליקי ואת החשיבות של הפקת התלקחות דרמטית מיידית, הציע שילוב של דבק דליק לציפוי החטים, ומערכת נסתרת של צינורות מרוססים בדלק. תוכניותיו אומצו, וכאשר נשיא קניה השליך את הלפיד לערימת השנהב, הלהבות התלקחו בפתאומיות לגובה רב והשנהב הושחר ונחרך בין רגע. הקהל שנכך בשרפה פרץ במחיאות כפיים מחרישות אוזניים, בעוד צוותי טלוויזיה מכל רחבי העולם תיעדו את האירוע בקניה לעשרות מדינות ברחבי הגלובוס.
מחקרים אשר נערכו על ידי שירות הדגים וחיות הבר בארצות הברית (FWS) בשנת 2008, מצאו כי בעירה היא דרך מאוד מאתגרת להשמדת השנהב ביחס לריסוק. בדומה לשיני האדם, חטי הפיל עמידים בפני האש. שרפה רגילה בדרך כלל רק חורכת ומשחירה את השנהב מבחוץ, ועל מנת להרוס אותו ביעילות דרוש תנאים קיצוניים של חום במשך תקופה ארוכה. אפילו באמצעות ציוד מיוחד, שריפת חט בטמפרטורה של 1,800 מעלות צלזיוס מורידה ממשקלו כ-7 גרם בלבד לדקה בעוד שניב ממוצע של פיל אפריקני שוקל 23 קילו ומגיע לעיתים אף למשקל של 59 ק"ג. בכל השמדות השנהב בקניה השתמשו בקרוסין של מטוסי סילון כדי להגדיל את הטמפרטורה ועם כל זאת השרפה הייתה צריכה להתרחש במשך שבוע כדי להשמיד לגמרי את השנהב.
הבעיה העיקרית בשריפת החלק החיצוני של השנהב, היא שהחלקים הפנימיים שלו עדיין מתאימים למכירה מסחרית. למרות שאין עדיין טכניקות לזיהוי שנהב שרוף, ארגוני שימור העלו חשש כי חלק מהמאגרים השרופים נמכרו שוב ברחבי העולם. רובין הוליסטר - "האדריכל השורף" שהמציא את הטכניקה לשריפת השנהב בשנת 1989, התבקש להוביל גם את שריפת השנהב הגדולה בעולם בשנת 2016, שהייתה גדולה בהרבה מהשרפה הראשונה. הוא הודה כי השנהב לא ממש נשרף בקלות:
אנחנו צריכים להעלות את טמפרטורת השרפה במידה כזו שהשנהב ממש מתפורר וזה נעשה על ידי שאנו משלבים נפט, סולר ואוויר דחוס, הדוחף את הדלק בלחץ גבוה מאוד של כ-16 בר במורד צינור כדי להגיע להשמדה מקסימלית.
טכניקות השמדה > ריסוק

ריסוק השנהב יכול גם הוא להיות מאתגר. בשנת 2013, הוחלט בפיליפינים למחוץ מאגר של חמישה טון שנהב - בין השאר בשל התנגדות סביבתית להצית אש גדולה שתזהם את האוויר. הם השכיבו את החטים לאורך הכביש ואז עברו עליהם ומעכו אותם באמצעות מכבש עד שנותרו חתיכות קטנות. במקרים שבהם השנהב לא נכתש לחלוטין השתמשו בניפוצו על ידי מחפר. שרידי השנהב שנותרו נלקחו למשרפה.

כאשר ארצות הברית קיימה אירוע דומה כעבור כמה חודשים, היא בחרה להשתמש במגרסת סלע גדולה; זמן קצר לאחר מכן, צרפת השתמשה בריסוס חומצה כדי להפוך את השנהב שנתפס לאבקה שלאחר מכן עורבבה עם חומר אחר כדי להבטיח שאף אחד לא יוכל להשתמש בו יותר.
Assassin's Creed Unity

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  PlayStation 4, ‏Xbox One, ‏Microsoft Windows: 11 בנובמבר 2014 Google Stadia: 15 בדצמבר 2020
 סוגה:  פעולה-הרפתקאות, התגנבות
 פיתוח:  יוביסופט מונטריאול
 הוצאה לאור:  יוביסופט
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, קוריאנית, יפנית, פולנית, רוסית, פורטוגזית ברזילאית, סינית מסורתית, צ'כית, ספרדית, צרפתית, ערבית, איטלקית, גרמנית, הולנדית 
 סדרה:  Assassin's Creed
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  AnvilNext 2.0
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 4, Xbox One, Microsoft Windows, Google Stadia
 המשחק הקודם:  Assassin's Creed Rogue
 המשחק הבא:  Assassin's Creed Syndicate
 
 אתר רשמי
 
Assassin's Creed Unity (בתרגום לעברית: אמונת המתנקש: אחדות) הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2014 שפותח בידי חברת יוביסופט מונטריאול והופץ בידי יוביסופט. המשחק הוא השמיני בסדרת משחקי Assassin's Creed, והוא משחק ההמשך ל-"Assassin's Creed IV: Black Flag". המשחק מקושר גם למשחק הקודם בסדרה, "Assassin's Creed Rogue", שיצא לדור הקודם של קונסולות המשחקים באותו יום בו יצא "Unity". המשחק יצא ב-11 בנובמבר 2014 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 4, Xbox One ולמערכת ההפעלה Microsoft Windows.
עלילת הסיפור עוקבת אחרי נרטיב היסוד של זיכיון משחקי Assassin's Creed ומתרחשת בהיסטוריה בדיונית, שבה יריבות מתמשכת בין שתי חברות סודיות - מסדר המתנקשים ומסדר הטמפלרים - מציבה אותן בפני שתי אידאולוגיות שונות ומנוגדות. סיפור המסגרת מתרחש בתקופת המאה ה-21 ועוקב אחר פרוטגוניסט חסר שם, שמצטרף למתנקשים כחניך ועוזר להם לאתר את גופתו של ראש הטמפלרים מהמאה ה-18. הסיפור הראשי מתרחש בפריז במהלך המהפכה הצרפתית בין השנים 1789 ל-1794, ועוקב אחרי המתנקש ארנו דוריאן במאמציו לחשוף את הכוחות האמיתיים שעומדים מאחורי המהפכה, בעוד הוא מחפש נקמה באלה שאחראים לרצח של אביו המאמץ. המשחק שומר על משחקיות העולם הפתוח בנקודת מבט מגוף שלישי, בו בעת שהוא מציג שיפורים במערכת הקרב, בריצה החופשית בסגנון פארקור ובמערכת ההתגנבות. המשחק גם מציג לראשונה אלמנט רב-משתתפים קואופרטיבי לסדרת המשחקים, שמאפשר עד לארבעה שחקנים להשתתף במשימות העלילתיות ולחקור את מפת העולם הפתוח.
לאחר יציאתו, המשחק קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים. הוא קיבל תשבחות על הגרפיקה, הגדרות ההתאמה החדשות, הרקע ואפיון הדמויות. אולם, נוצרה מחלוקת לגבי נרטיב הסיפור, אופן המשחקיות, עיצוב המשימות ונוסחאתיות הפורמט החדש לריבוי משתתפים. המשחק גם זכה לביקורת שלילית על בעיות גרפיות שונות ועל באגים רבים, מה שהוביל את יוביסופט לפרסם הודעת התנצלות ולשחרר בחינם את חבילת ההרחבה "מלכים מתים", שמשמש כאפילוג הסיפור. שחקנים אשר רכשו את הכרטיס העונתי (שבהמשך בוטל עקב המחלוקת הרבה), קיבלו עותק חינם של משחק נוסף של יוביסופט לבחירתם. למרות הביקורות, המשחק נחל הצלחה מסחרית ומכר למעלה מ-10 מיליון עותקים נכון למאי 2020. המשחק הבא בסדרה, "Assassin's Creed Syndicate", המשיך את הקו העלילתי מהזמנים המודרניים, אך עלילת התקופה ההיסטורית מתרחשת בלונדון של התקופה הוויקטוריאנית.
סיפור > רקע ודמויות

בעלילה שהחלה עוד מהמשחק הקודם, "Assassin's Creed Rogue", המתנקש שהפך לטמפלר שיי פטריק קורמק חיפש אחר תיבת הקדומים של הציוויליזציה הראשונה, חייזרים קדומים שהיו קיימים עוד משחר האנושות ונכחדו מהקיום אך השאירו מאחור ממצאים עתיקים ורבי עוצמה שיכולים להשפיע על טקטוניקת הלוחות של כדור הארץ. בשלב מסוים, נעשה ניסיון לגרום להתפרצות סולארית - כפי שתואר במשחק "Assassin's Creed III" - ולהתפרצותן של רעידות האדמה בליסבון ובפורט-או-פרנס - כפי שתואר במשחק "Rogue". מסעו הממושך של קורמק הביא אותו לאירופה, ליתר דיוק אל ארמון ורסאי בשנת 1776, שם נודע שהמתנקשים מחזיקים בתיבת הקדומים, והוא מתנקש בחייו של המתנקש צ'ארלס דוריאן כדי להשיג אותה. סיפורו של בנו ארנו דוריאן מתחיל בורסאי כילד, לאחר שאומץ בידי משפחה שהייתה נאמנה ללא ידיעתו למסדר הטמפלרים, ואביו המאמץ הפך לגראנד מאסטר, ראש מסדר הטמפלרים.
מרבית הסיפור מתרחש בפריז, והרפתקאתו של ארנו מתחילה עם פרוץ המהפכה הצרפתית בשנת 1789, שנמשכת עד לריאקציה התרמידורית בשנת 1794, ובה ארנו יוצא למסע כפרה בניסיון לגלות את נסיבות מותו של אביו המאמץ שנרצח - מסע שמוביל אותו אל אחוות המתנקשים, שם הוא מקודם בדרגות באותה מידה שקרה לאלטאיר אבן לא-אחד ואציו אודיטורה דה פירנצה. מושא אהבתו של ארנו היא אליז דה לה סר, בתו של ראש הטמפלרים שאימץ את ארנו. דמויות היסטוריות נוספות מהתקופה כוללות את המרקיז דה סאד, מקסימיליאן רובספייר, אונורה מירבו, מאדאם טוסו, נפוליאון בונפרטה וז'וזפין דה בוארנה.
הסיפור בזמנים המודרניים מתמקד במתנקשים שיוצרים קשר עם דמות השחקן ומבקשים את עזרתו לחקור את עברו של ארנו, בנוסף לעזרה בזמן ההווה. משימות המולטיפלייר הקואופרטיביות עוקבות אחר התפתחותה של אחוות המתנקשים במהלך המהפכה הצרפתית. בנוסף מוצגים בסיפור "עיוותים בזמן", והגישה אליהם לוקחת את ארנו לנקודות שונות בהיסטוריה של פריז, כמו בל אפוק וכיבוש צרפת בידי גרמניה הנאצית בזמן מלחמת העולם השנייה.