stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
40 צעדים

| --- | --- |

 בימוי:  גד אייזן, מנור בירמן (במאי שותף)
 הופק בידי:  גד אייזן, מנור בירמן
 תסריט:  גד אייזן, מנור בירמן
 עריכה:  נוגה ויצמן
 מוזיקה:  חיים פרנק אילפמן
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2022 
 משך הקרנה:  77 דקות
 סוגה:  קולנוע תיעודי
 
40 צעדים הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2022 של היוצרים גד אייזן ומנור בירמן. הסרט הוקרן בבכורה קולנועית בפסטיבל דוקאביב וזכה במסגרתו בפרס "מעבר למסך". בכורתו הטלוויזיונית של הסרט הייתה בכאן 11, באוגוסט 2022. הסרט נתמך על ידי תאגיד השידור הישראלי, קרן מקור לקולנוע ולטלוויזיה ומפעל הפיס.
עלילה

בשכונת שפירא, בדרום תל אביב, ייסדה עיריית ת"א את "השכונתי" – בית ספר יסודי חילוני וחדשני הכולל את כל המגוון האתני של השכונה. מי שיחלוק איתו את המרחב המשותף למרות הניסיונות לפנותו, הוא בית הספר הדתי והוותיק "שורשים". שני בתי הספר נאלצים לחיות זה לצד זה, מרחק 40 צעדים, כשילדי זרים לומדים בחצר בית הספר הדתי.
הדמויות המרכזיות בסרט הם שחר פיינשטיין, מנהל "השכונתי" ואליאור תורג'מן, מנהל "שורשים". המורכבות העלילתית נשענת על הצורך שלהם להגיע לעמק השווה בחצר המשותפת. מצד אחד, פיינשטיין חורט על דגל בית הספר את הגיוון האתני כולל ילדי זרים ומאידך, תורג'מן וקהילת בית ספרו, מתקשים ליצור שותפות בשל חשש מהתבוללות.
הסרט מלווה שלושה ילדים ואת המורכבויות שלהם בחיים בכלל ובמרחב המשותף בפרט: ג'וניור, ילד להורים זרים שמתקשה לשתף את חבריו בכדורגל; ביסאן, ילדה ערביה שאימה הייתה קורבן לאלימות ונאלצת בכאב להעביר אותה לפנימיה; ואיבון-אשירה, בת למשפחה שמתמודדת עם קשיים בבית הספר וקשיים כלכליים.
דמות משמעותית נוספת היא שפי פז, מנהיגת החזית לשחרור דרום תל אביב, שמתנגדת עמוקות לזרים בשכונה וילדיהם ב"שכונתי". בסרט משתקפים כלל השסעים של החברה בישראל: דתיים-חילוניים, תושבים וותיקים-חדשים, מזרחיים-אשכנזיים, עניים-עשירים וערבים-יהודיים.
ביקורות

בזכייה בפרס "מעבר למסך", השופטים נמקו את בחירתם בסרט, בכך שהוא מוציא את הצופים מאזור הנוחות כשהוא מזכיר ש”למרות תפיסות העולם השונות שלנו, הדמיון בין בני האדם גדול מכפי שנדמה לנו.”
בנוסף, זכה הסרט לביקורות חיוביות באמצעי המדיה השונים.
הערות שוליים

↑  "שסעים ישנים וחדשים בחברה הישראלית – מבט מסקרי דעת קהל - המכון הישראלי…". 2022-10-20. אורכב מ-המקור ב-2022-10-20.
↑  גד אייזן - סקירה, סרטים וסדרות, באתר אידיבי
↑  מנור בירמן - פילמוגרפיה למקצוענים, באתר אידיבי
↑  40 צעדים, באתר דוקאביב 2022 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב
↑  ranidocaviv, זוכי פסטיבל דוקאביב 2022, באתר דוקאביב 2022 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב, ‏2022-06-01
↑  מערכת כאן חדשות, ארבעים צעדים, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 באוגוסט 2022
↑  בית הספר השכונתי שפירא Shapira Neighborhood School, באתר he-il.facebook.com
↑  דניאל רוט-אבנרי, הורים בדרום ת"א השביתו את בתי הספר, באתר ישראל היום, 2 בינואר 2019
↑  הזוכים – נימוקי חבר השופטים, באתר דוקאביב 2022 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב
↑  דורון ברוש, ‏פצצת זמן: סרט חדש על שכונת שפירא הבוערת, באתר מעריב אונליין, 26 באוגוסט 2022
↑  שני ליטמן - "הארץ": "הסרט הזה מזכיר אמת אחת נוקבת: מערכת החינוך הישראלית לא מתקיימת בתוך חלל ריק"
↑  סמדר שיר -"ידיעות אחרונות": "מסמך מטלטל, מתסכל ועוצר נשימה דווקא מפני שהוא שומר על נייטרליות זהירה"
↑  נועם פתחי - "ישראל היום": "בזכות שיעור הקומה והערכים המשותפים שמהם מגיעים שני המחנכים, כשעולות הכתוביות - עולה בגרון גם תחושה של אופטימיות"
שחר וג'וניור מבית הספר השכונתי
אליאור תורג'מן מנהל "שורשים"
Bazelevs

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  אולפני קולנוע וטלוויזיה
 מייסדים:  טימור בקממבטוב
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־31 שנים)
 מיקום המטה:  מוסקבה, רוסיה
 ענפי תעשייה:  Cinema 
 מוצרים עיקריים:  סרטי קולנוע וטלוויזיה
  
 Bazelevs.ru
 
Bazelevs (ברוסית: Базелевс) היא חברת הפקות סרטים רוסית.
שם החברה נגזר מהמילה היוונית למונרך ושליטיה הקדומים של אתונה, מקדוניה וספרטה: בסילוס (Βασιλεύς).
החברה נוסדה על ידי הבמאי הרוסי-קזחי טימור בקממבטוב. החברה הפיקה סרטים כגון האירוניה של הגורל 2, משמר לילה, משמר היום ושוברי קופות שונים, לרבות סדרת סרטי עצי אשוח.
החברה הייתה מעורבת בהפקת סרט האנימציה 9, אשר היה מועמד לפרס סרט האנימציה הטוב ביותר בשנת 2010 בפרסי גילדת המפיקים של אמריקה.
רשימה סרטים שהופקו על ידי Bazelevs

הזירה (2001)
GAZ - מכונית רוסית (2003)
משמר הלילה (2004)
משמר יום (2006)
צחוק הגורל 2 (2007)
9 (2009)
מבוקש (2008)
ברק שחור (2009)
אפולו 18 (2011)
קיקוריקי: הקבוצה הבלתי מנוצחת (2011)
עצי אשוח (2010)
עצי אשוח 2 (2011)
צרות טובות (2011)
שעת האופל (2011)
אברהם לינקולן: צייד ערפדים (2012)
רבותי, בהצלחה! (2012)
מלכת השלג (2012)
עצי אשוח 3 (2013)
עצי אשוח 1914 (2014)
הסר חבר (2016; קופרודוקציה עם בלמהאוס הפקות האמריקאית)
עצי אשוח פרוותיים (2015)
הוא דרקון (2015)
הארדקור הנרי (2016)
בן-חור (2016)
עצי אשוח 5 (2016)
מעבר לכוכבים (2017)
עצי אשוח חדשים (2017)
דיוקן (2018)
דביאטאייב (2021)
ראו גם

Central Partnership
GOD TV

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  שידורי דת
 מייסדים:  וונדי אלק, רורי אלק
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 מיקום המטה:  פלימות', אנגליה ו-אורלנדו, פלורידה
 משרד ראשי:  פלימות', אנגליה ו-אורלנדו, פלורידה
 בעלות:  בבעלות כמה וכמה Angel Charities ברחבי העולם. רישיון השידור ברחבי העולם מוחזק על ידי Angel Christian Television Trust Inc
 מוצרים עיקריים:  תוכנית טלוויזיה
 הכנסות:  7,092,710 דולר אמריקאי (נכון ל־2017) 
 מנכ"ל:  וורד סימפסון (2016–)
 עובדים:  200
  
 godtv.com
 
צוות צילום של GOD TV בפעולה בישראל
GOD TV היא רשת נוצרית אוונגליסטית שהחלה בבריטניה והתרחבה לרחבי העולם. משרדיה העיקריים ממוקמים בפלימות' בבריטניה, ובאורלנדו, פלורידה, ארצות הברית. משרדים אזוריים ממוקמים בהודו, סרי לנקה, דרום אפריקה, קניה, גאנה ואוסטרליה.
הרשת משדרת תוכניות שלא מבוססות על זרם דתי מסוים, בהתאם לבסיס האמונה של הברית האוונגלית של בריטניה. לוח השידורים השוטף של 24 שעות ביממה משדר מנהיגים נוצרים מזרמים שונים - מאנגליקני לפנטקוסטל, Full Gospel ויהדות משיחית.
ההפקות המקוריות של GOD TV זכו בפרסים מטעם מועצת השידור הנוצרית של בריטניה. לוח השידורים כולל חמש גרסאות אזוריות: ארצות הברית; בריטניה ואירופה; אפריקה; אסיה ואוסטרליה, שכל אחת כוללת תוכניות מקומיות.
GOD TV מעסיקה 200 עובדים, כשוורד סימפסון משמש כנשיא ומנכ"ל. סימפסון מנחה את התוכנית "היום עם וורד" ב-GOD TV.
הטלוויזיה של GOD TV משדרת לכ-200 מדינות וטריטוריות, 24 שעות ביממה, וטוענת לצפייה פוטנציאלית של עד חצי מיליארד איש. בעיתון הפלימות' הראלד נטען כי GOD TV יכולה להגיע ל-262 מיליון בתים ברחבי העולם כולל 92.6 מיליון בתים בהודו.
הערות שוליים

↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תמר קדם סימן טוב

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1988  ירושלים
 נרצחה:  7 באוקטובר 2023 (בגיל 35) כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד ניר עוז
 שם לידה:  תמר שרה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מספר צאצאים:  3 
 tamarkedem.co.il
 
תמר שרה קדם סימן טוב (29 במאי 1988 – 7 באוקטובר 2023) הייתה אשת ציבור במועצה האזורית אשכול, אשר נרצחה יחד עם כל בני משפחתה בטבח בניר עוז ב-7 באוקטובר 2023. היא הייתה מועמדת בבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-31 באוקטובר 2023 לתפקיד ראש המועצה האזורית אשכול.
ביוגרפיה

תמר נולדה לראומה (לבית חוסני) וגדי קדם ב-1988. הסבים שלה מצד אביה, פופה ויהודה קדם, עלו מארגנטינה, והם ממייסדי קיבוץ עין השלושה. הורי אמה ראומה חוסני-קדם, עלו מחלב שבסוריה לישראל ב-1946. היא גדלה בירושלים. תמר בוגרת שבט מצדה. בצבא שירתה בחיל המודיעין, שם הכירה את ג'ון (יהונתן), בעלה. בתום השירות הצבאי השלימה לימודים אקדמיים לתואר בוגר בחינוך, גאוגרפיה וסביבה, ולתואר מוסמך בניהול ומדיניות ציבורית. לאחר שירותה הצבאי ריכזה את שבט "דותן" בצופי אשדוד במשך שלוש שנים. כמו כן, הייתה ממקימות התנועה החברתית-פוליטית "אשדודים".
בשנת 2008 עברה לגור בקיבוץ ניר עוז. במשך 15 שנים הייתה פעילה ציבורית במועצה אזורית אשכול, בתחומי החינוך, התרבות, האמנות, הניהול, הקהילה והיזמות. היא עסקה בשיתופי פעולה עם משרד הפנים ומשרד ראש הממשלה. במשרד הפנים עבדה כיועצת באגף אשכולות אזוריים, קידמה יוזמות חינוכיות וחדשניות בבתי ספר בדרום הארץ במסגרת הקרן לעידוד יוזמות חינוכיות. בין השנים 2019–2022 עבדה בעמותת "עתידים", כמנחה של קבוצת סטודנטים, במסגרת תוכנית "צוערים לשלטון המקומי" להשתלבות צעירים בתפקידי מפתח ברשויות המקומיות, בשיתוף משרד הפנים ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במקביל, השלימה תואר שני במדיניות ציבורית. בנוסף עסקה בהקמה ובניהול של כפר הנוער ביכורים, פנימייה למצוינות בתחומי אמנות ומוזיקה. היא הייתה מהמייסדות של הקהילה ומתחם האמנים 'הגילדה', שאיחד כ-100 אמנים ואמניות, במועצה אזורית אשכול והייתה גם ממקימות 'לב הנגב', בית חינוך ברוח היער, וחברת הוועד המנהל של המוסד.
ביוגרפיה > הבחירות לראשות המועצה האזורית אשכול

בבחירות 2023 לרשויות המקומיות התמודדה קדם סימן טוב לראשות המועצה האזורית אשכול. סיסמת הבחירות שלה הייתה לקדם "טוב משותף", המאפשר לכל חלק בחברה באשכול לשמור על הערכים, הצביון וההתנהלות שלו, ועם זאת להנמיך את החומות ולראות את השכנים בהרבה תחומים משותפים, כמו חינוך, פינוי הזבל, כבישים, חוגים, האיום הביטחוני והקהילתיות.
ביוגרפיה > מותה בטבח בניר עוז

ב-7 באוקטובר 2023 נרצחה קדם סימן טוב, יחד עם כל בני משפחתה, בעלה יהונתן (ג'וני) וילדיה ארבל ושחר, תאומות בנות חמש וחצי, ועומר בן השנתיים, בטבח שבקיבוץ ניר עוז. חמותה קרול נרצחה גם היא בביתה שבקיבוץ. בבוקר שמחת תורה, עם האזעקות ונפילת הטילים במתקפת הפתע על ישראל, כתבה תמר בוואטסאפ בקבוצות רבות. בקבוצת האימהות בקיבוץ היא כתבה ב-06:32: ”חברות אהובות. כולן בסדר? מישהי צריכה עזרה?” ולאחרים כתבה ”היי אנחנו בממ"ד. מתקפת טילים רצינית. כולנו בטוחים מקווה שגם אתם באשר אתם”. מחבלי הנוח'בה של חמאס חדרו לבית, ירו לכל עבר ועל דלת הממ"ד, אך לא הצליחו לפרוץ אותה. ג'וני, שהיה איש טכני, תיקן אותה היטב ואחז בידית. בהודעות הוואטסאפ התקבלו דיווחים על כך שנורו ונפצעו. מאז אבד איתם הקשר. המחבלים העלו באש את הבית ובו המשפחה כולה. כוחות הביטחון הגיעו רק לאחר כתשע שעות ונאלצו לקבוע את מותם.
ביוגרפיה > הנצחה

אירוע הצדקה "זה מהלב" לקראת ראש השנה ה'תשפ"ה, 29 בספטמבר 2024, בהשתתפות אחותה, נועה. באירוע הוכרז על קריאת המיזם על שם תמר קדם סימן טוב.
ב-27 בפברואר 2024 פורסמה כתבה שיצרה שני ויצמן בכאן חדשות על תמר ומשפחתה, בהשתתפות הוריה, אחותה, חברותיה, ונשים ממטה הבחירות שלה. אביה, גדי, אמר, "אנחנו חייבים להמשיך את מפעלה של תמר שיסלול דרך חיים חדשה לאורה של תמר. אנחנו בעצם כבר בעיצומה של הקמת תנועת תושבים, וממשיכים בדברים שתמר עשתה כבר, כמו עיסוק בפסולת חקלאית". מיכל שצקי מקיבוץ מגן, המנטורית של תמר, אמרה: "עד אתמול היינו מטה בחירות, ממחר אנחנו מטה הנצחה, אנחנו נעשה הנצחה חיה תוך עשייה יום-יומית ולא איזה אנדרטה באיזשהו מקום".
תנועת "אשדודים", שקדם סימן טוב הייתה ממייסדיה, קראה למיזם "זה מהלב" לתמיכה במשפחות נזקקות בעיר בפאב "הזה" על שמה. שבט דותן בצופי אשדוד קרא לגדודי שכבה ד' ארבל, שחר ועומר על שם ילדיה של תמר.
ראו גם

מלחמת חרבות ברזל
טבח שבעה באוקטובר
חיים פרי (אמן)
הבית הלבן
הערות שוליים

↑  דוח על חשבונות המועמדת תמר קדם סימן טוב בבחירות לראש המועצה האזורית אשכול, באתר www.mevaker.gov.il
↑  יוגב כרמל, ‏"פנטזנו על יום שמח שמתחיל בצ'ייסר ומסתיים בראשות המועצה", באתר ‏מאקו‏, 27 בפברואר 2024
1 2  תמר קדם סימן טוב לראשות המועצה האזורית אשכול, באתר תמר קדם סימן טוב
1 2  הדר גיל-עד, משפחה שלמה נמחקה ברגע: תמר, יונתן, חמותה, ושלושת הילדים נרצחו בניר עוז, באתר ynet, 9 באוקטובר 2023
1 2 3 4  תמר קדם סימן טוב מתמודדת לראשות המועצה האזורית אשכול, באתר www.yeshuvnik.net
↑  תמר קדם סימן-טוב, באתר ההנצחה של תנועת הצופים
↑  מאור לוי, "הדמעות לא מפסיקות לרדת והלב לכאוב": נפרדים מתמר קדם ז"ל, באתר אשדודי, ‏9 באוקטובר 2023
↑  הקמת תנועת תושבים בעוטף עזה, בעמוד הפייסבוק של יניב קקון, 27 בנובמבר 2023
1 2  תמר קדם סימן טוב לראשות המועצה האזורית אשכול, באתר תמר קדם סימן טוב
↑  עדכון הערך על פי הערות שנוספו לדף השיחה.
↑  אילנה קוריאל, מועצת אשכול מפנה את גילדת האמנות, האמנים גילו רגע לפני שנלקחו היצירות, באתר ynet, 7 בינואר 2024
↑   לב הנגב - מרעיון למציאות (יום יבוא - יניב אלמנך), סרטון בערוץ "לב הנגב - בית חינוך דיאלוגי ברוח יער", באתר יוטיוב (אורך: 01:09)
1 2 3  נמרוד אלירן סבח יועץ תקשורת ואסטרטגיה‏, תמר קדם סימן טוב, הקיבוצניקית שחלמה להיות ראש מועצה נרצחה יחד עם כל בני משפחתה, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2023
1 2   בחירות ללא תמר: המועמדת מניר עוז שנרצחה עם משפחתה ב-7 באוקטובר, כתבה בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב (אורך: 10:58), 27 בפברואר 2024
↑  זה מהלב: לזכרם של תמר קדם ובני משפחתה, באתר אשדודי, ‏18 בספטמבר 2024
↑  זיכרון הצופה: שבט 'דותן' באשדוד מנציחים את תמר קדם סימן טוב, באתר אשדודי, ‏7 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012803632105171  VIAF: 8171973791218030876   WorldCat (עם VIAF): 8171973791218030876 
תמר קדם ומשפחתה שנרצחו בטבח בניר עוז
שליית פנינים

אָמָה, שולת פנינים יפנית, בעבודתה.
שליית פנינים (באנגלית: Pearl diving) היא צלילה וליקוט של צדפות פנינים מקרקעית הים או מקרקעית אגמים ונהרות. הצולל המתמחה בסוג זה של "דיג" תת-מימי נקרא דולה או שולה פנינים. שליית פנינים בצלילה חופשית, שהייתה נפוצה מאז ימי קדם בעיקר במפרץ הפרסי וביפן, נעלמה כמעט לגמרי בימינו. את מקומה תופסות כיום חוות תת-ימיות בהן מגדלים פנינים מתורבתות, הן של מים מתוקים הן של מי ים.
תולדותיה

עד שנות השלושים של המאה ה-20 ניתן היה להשיג פנינים רק בצלילה חופשית וליקוט ידני של צדפות פנינים (Pearl oysters) מקרקעית הים וגם מקרקעית אגמים ונהרות. לאחר שמשו את הצדפות הדו-קשוויות מן המים, פתחו אותן ופשפשו בבשרן. הייתה זו מלאכה מתישה, שכן היה צורך לשלות ולבדוק למעלה מטונה של צדפות על מנת למצוא בהן 3–4 פנינים איכותיות לפחות. זאת ועוד, כדי ללקט כמות עצומה שכזו, נאלצו הצוללים לעיתים קרובות לרדת לעומק גדול מ-30 מטרים בנשימה אחת, כשהם חשופים לתקיפה של יצורים ימיים עוינים ולסכנת טביעה, לא פעם כתוצאה מעילפון מים רדודים כשעשו את דרכם מעלה אל פני המים. בשל קשיי הצלילה וחוסר האפשרות לזהות מי מבין הצדפות הנחות על הקרקעית ראויה יותר מהאחרות, היו הפנינים באותם זמנים נדירות ביותר ומאיכות משתנה.
באסיה ניתן היה למצוא צדפות פנינה ברְדֵדוֹת בעומק 1.5-2 מטרים מתחת לפני המים, אבל על פי רוב נדרשו הצוללים לרדת לעומק של 12 מטרים ואפילו עד 40 מטרים כדי לאסוף כמות מספקת מהן. צלילות עומק אלו היו, כמובן, מסוכנות מאין כמותן. במאה ה-19 נעזרו הצוללים באסיה באמצעים פשוטים ביותר כדי להוסיף ולשרוד בעומקים שכאלה. במקומות אחדים הם נהגו למרוח את גופם בשומן כדי לשמור על חומו, תחבו כותנה ספוגה בשומן לאוזניהם, והשתמשו באטב עשוי שריון-צב לאטימת נחיריהם. כדי לרדת אל הקרקעית מבלי לבזבז את כוחותיהם בשחייה מטה, אחזו בדרך כלל בידיהם אבן כבדה. את הצדפות שליקטו הניחו בסל או רשת רחבי-פה שקשרו לגופם.
מאז ימי קדם מגיעות רוב פנינות מי הים מן האוקיינוס ההודי, ממקומות כמו המפרץ הפרסי, הים האדום ומפרץ מנאר (בין סרי לנקה להודו). פרגמנט מספרו האבוד של הגאוגרף היווני בן המאה ה-1 איסידורוס מכאראקס, "תחנות דרכים בפרתיה", מתאר שליית פנינים. כאראקס שוכנת בקצה הצפוני של המפרץ הפרסי, והקטע השתמר בספרו של אתנאיוס.
פנינים גדולות במיוחד נשלו גם ממימי הפיליפינים, ובמיוחד בארכיפלג סולו. אלו האחרונות נחשבו ל"יפות בעולם כולו" ונמצאו בקונכיות "מפותחות מאוד" שחיו במים עמוקים וצלולים והיו חשופות לזרמי גאות מהירים. הגדולות שבפנינים היו רכושו על פי חוק של הסולטאן, וכל המוכר אותן היה צפוי לעונש מוות. למרות האיסור מצאו פנינים רבות את דרכן אל מחוץ לארכיפלג, וסופן שהגיעו לידי המשפחות העשירות ביותר של אירופה. שליית פנינים הייתה נפוצה בקטר, בבחריין ובעוד כמה מקומות בנסיכויות המפרץ הפרסי.
גם האינדיאנים באמריקה נהגו לשלות פנינים מקרקעיותיהם של אגמים ונהרות, כמו נהרות אוהיו, טנסי ומיסיסיפי. אחרים דלו פנינים ממימי הים הקריבי וחופי אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית.
בתקופת הקולוניאליזם, הועסקו בחלקה הצפוני של אמריקה הדרומית עבדים בשליית פנינים, לאורך החופים הצפוניים של קולומביה וונצואלה של ימינו. רבים מהם קיפחו את חייהם, מאחר שהמים בהם צללו שרצו כרישים. עם זאת, עבד שמצא פנינה גדולה במיוחד יכול היה לעיתים לזכות בחירות.
שליית פנינים בימינו

את מקומה של שליית הפנינים המסורתית תופסות כיום חוות לגידול פנינים מתורבתות, הפועלות בשיטות ייצור שפותחו והופצו על ידי היזם היפני קוקיצ'י מיקימוטו. מחדירים חתיכה זעירה של שריון ורקמת צדפה אחרת לתוך בשר הצדפה כדי לגרות ולעורר אותה ליצור סביבה פנינה. תעשיית גידול הפנינים מפיקה כיום מיליארדים של פנינים מתורבתות בכל שנה. שולי הפנינים היפנים, המכונים אמה, שרבים מהם היו נשים, מוסיפים לצלול גם כיום, אך בעיקר למענם של תיירים. שליית פנינים בצלילה נמשכת גם בנהרות אוהיו וטנסי בארצות הברית.
לקריאה נוספת

Al-Hijji, Yacoub Yusuf (2006). Kuwait and the Sea. A Brief Social and Economic History. Arabian Publishing.
al-Shamlan, Saif Marzooq (2001). Pearling in the Arabian Gulf. A Kuwaiti Memoir. The London Centre of Arab Studies.
Bari, Hubert; Lam, David (2010). Pearls. SKIRA / Qatar Museums Authority. Especially chapter 4, pp. 189–238: "The Time of the Great Fisheries (1850-1940)"
Ganter, Regina (1994). The Pearl-Shellers of Torres Strait: Resource Use, Development and Decline, 1860s-1960s. Melbourne University Press.
George Frederick Kunz. Book of the Pearl. Digitized copy in: Farlang.com.
נחמיה דוב האפֿפֿמאנן (נחמיה דב הופמן). ספורי הטבע. ווארשא, דפוס יצחק גאלדמאן, תרמ"ז (1887). כולל פרק על "שולי הפנינים". עותק צילומי של הפרק בתוך: דן בן אמוץ, כליל תפארת המליצה. זמורה, ביתן - מוציאים לאור - זב"מ בע"מ, 1985, עמ' 256–258.
"פליניוס על אוצרות הים" (Plinius, Naturalis Historia, ix.54-59). תרגם מלטינית מאיר שש. "ים - קובץ לענייני ימאות, אביב 1962. העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
ידיעות עיתונאיות היסטוריות על פנינים ושליית פנינים בתוך: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.
הערות שוליים

↑  Rahn (1965), p. 369
↑  Rahn (1965), p. 369; Catelle (1907), p. 171
↑  De Silva (1995), vol. 2, p. 56
↑  Athenaeus, 3.93-94
↑  אדווין סטריטר (Streeter) מקדיש פרק שלם לאיי סולו. סטירר היה סוחר אבני־חן אנגלי רב השפעה במאה ה-19. ב-1880 יצא בספינת המפרשים שלו, הסקונר Shree-Pas-Sair, כדי לשלות פנינים. לימים עמד בראש קונסורציום שהתחרה עם הברון רוטשילד על חכירת מכרות אבני אודם בבורמה
↑  Rout (1976), p. 78
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531446905171  LCCN: sh85099028 
בגדי הצלילה שלבשו לפנים דולי הפנינים של כוויית
ברברה וולטרס

| --- | --- |

ברברה וולטרס, 2007
 לידה:  25 בספטמבר 1929 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  30 בדצמבר 2022 (בגיל 93) מנהטן, ארצות הברית 
 שם לידה:  Barbara Jill Walters 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  קולג' שרה לורנס  תיכון מיאמי ביץ'  בית הספר בירץ' ויית'ן לנוקס  בית הספר פילדסטון לאתיקה תרבותית 
 תקופת הפעילות:  1953–2016 (כ־63 שנים) 
 מעסיק:  NBC, חדשות ABC 
 בן או בת זוג:  מרוו אדלסון (1981–1992) לי גובר (1963–1976) Robert Henry Katz (1955–1957) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  אגדות דיסני (2008)  פרס TCA למפעל חיים (2013)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (2009)  פרס אמי לבידור בשעות היום למנחה תוכנית האירוח הטוב ביותר (1975)  היכל התהילה של הטלוויזיה (1989)  Primetime Emmy Award for Outstanding Hosted Nonfiction Series or Special (1983)  אשת השנה של Ladies' Home Journal (1974)  פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (1996)  פרס אמי לחדשות ולתעודה (2000)  פרס לוסי (1998)  IWMF Lifetime Achievement Award (1992)  פרס NAACP Image  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת המדינה של אוהיו  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הופסטרה  פרסי WIFTI לנשים בקולנוע 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  BarbaraJWalters
 
ברברה ג'יל וולטרס (באנגלית: Barbara Jill Walters;‏ 25 בספטמבר 1929 – 30 בדצמבר 2022) הייתה עיתונאית יהודייה-אמריקאית.
קורות חיים

וולטרס נולדה בבוסטון שבמסצ'וסטס. אביה היה סוכן כרטיסים ומפיק תיאטרון.
בצעירותה איבד אביה את רשת מועדוני הלילה שהייתה ברשותו ואת דירת הגג שבסנטרל פארק. את לימודיה היסודיים עשתה בניו יורק ובפלורידה, וקיבלה תואר BA בספרות אנגלית מטעם מכללת שרה לורנס בברונקסוויל.
בשנת 1961, לאחר קריירה קצרה כעוזרת לעיתונאי וככתבת ב-CBS, הצטרפה לתוכנית The Today Show ברשת NBC ככותבת וכתחקירנית. וולטרס התקדמה בתוכנית ועברה להגיש כתבות צבע קלילות יותר בתוכנית, שעסקה בעיקר בתחקירים ובראיונות כבדי ראש. בתוך שנה הפכה לכתבת כללית שאחראית באופן עצמאי על התחקיר והעריכה של משימותיה.
החל משנת 1979 הייתה חלק מצוות תוכנית התחקירים 20/20 ברשת ABC. וולטרס נודעה בראיונות שהביאה לתוכנית עם שורה ארוכה של מנהיגים בעולם, ביניהם: ראיון משותף בנובמבר 1977 עם מנחם בגין ואנואר סאדאת, מוחמד רזא שאה פהלווי ואשתו פארה דיבה, בוריס ילצין וולדימיר פוטין, פידל קסטרו, אינדירה גנדי מהודו, מועמר קדאפי מלוב ורבים אחרים.
הראיון של וולטרס עם מוניקה לווינסקי ב-1999 שבר את שיאי הרייטינג לתוכנית חדשות בארצות הברית, עם כ-74 מיליון צופים.
ב-28 במרץ 2013 פורסם כי וולטרס תפרוש מעיסוקיה הטלוויזיוניים בשנת 2014, וזאת אחרי יותר מ-50 שנים על המסך.
חיים אישיים

וולטרס הייתה נשואה ארבע פעמים לשלושה בעלים (עם בעלה השלישי היא התחתנה והתגרשה פעמיים). יש לה ילדה אחת, אותה אימצה עם בעלה השני. בשנת 2021 העיתונאית סוזן פייג' הוציאה לאור את הביוגרפיה של וולטרס בהוצאת סיימון אנד שוסטר.
וולטרס נפטרה ב-30 בדצמבר 2022, בגיל 93, אחרי מאבק במחלת אלצהיימר.
פרסים והוקרה

ב-14 ביוני 2007 קיבלה כוכב במדרכת שדרת הכוכבים בהוליווד.
ספריה

How to Talk with Practically Anybody About Practically Anything, Doubleday, 1970 (הספר בקטלוג ULI)
Audition: a Memoir, Vintage Books, 2009 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  Corporate Communications, Simon & Schuster to Publish Biography of Barbara Walters, News and Corporate Information about Simon & Schuster, ‏2021-06-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Barbara Walters, legendary news anchor, has died at 93 - CNN ‏31 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291520205171  PLWABN: 9810601170205606  GND: 118952102  ISNI: 0000 0001 2020 8392  LCCN: n79122391  NARA: 10583035  NLA: 46943052  NLK: KAC199629204  NTA: 186513828  SNAC: w6gg1m9v  Trove: 1478076  VIAF: 10645329   WorldCat (עם VIAF): 10645329 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
BET

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ארצות הברית 
 תאריך השקה:  1980, 1 ביולי 1983 
 בעלות:  Paramount Media Networks 
 משרד ראשי:  וושינגטון די. סי. 
 
 www.bet.com
 
BET (ראשי תיבות של Black Entertainment Television) הוא ערוץ כבלים אמריקאי המיועד לקהל אפרו-אמריקאי. הערוץ בבעלות קבוצת המדיה BET, חברה בת של קבוצת CBS של פרמאונט גלובל. הערוץ הושק במקור כחלק מתוכנית ב-25 בינואר 1980, ולבסוף הפך לערוץ עצמאי ב-1 ביולי 1983.
נכון לנובמבר 2023, BET זמין לכ-67 מיליון משקי בית בעלי טלוויזיה בתשלום בארצות הברית, ירידה משיאו ב-2011, אז היה זמין ב-92 מיליון משקי בית.
היסטוריה

לאחר פרישתו כלוביסט של תעשיית הכבלים, רוברט ל. ג'ונסון, יליד פריפורט, אילינוי, החליט להקים רשת טלוויזיה בכבלים. ג'ונסון קיבל הלוואה של 15,000 דולר (שווה ערך ל-55,648 דולר ב-2023) והשקעה של 500,000 דולר (שווה ערך ל-1,854,921 דולר ב-2023) ממנכ"ל המדיה ג'ון מלון כדי להקים את הרשת.הרשת, שנקראה Black Entertainment Television ‏(BET), הושקה ב-25 בינואר 1980. שריל ד. מילר עיצבה את הלוגו של הרשת, שהכיל כוכב לסמל את "כוח הכוכב השחור".
בתחילה שודרה הרשת שעתיים בשבוע כחלק מתוכנית של רשת הספורט מדיסון סקוור גארדן (ששינתה את שמה ל-USA Network שלושה חודשים לאחר השקת BET), והמערך של הרשת כלל וידאו קליפים ושידורים חוזרים של קומדיות שחורות פופולריות.
ב-1983, הפכה BET לערוץ עצמאי, לא תלוי בשום ערוץ או תוכנית אחרת, אף על פי שהמשיכה לחלוק מקום בערוץ עם רשתות כבלים אחרות במערכות כבלים מקומיות עקב מחסור במקומות לערוצים בלוח השידורים שלהם, עד לתקופת הכבלים הדיגיטליים שאפשרה קיבולת ערוצים גדולה יותר. בחלק מהשווקים, הערוץ לא הגיע כלל עד לתחילת שנות ה-2010, ו-ויאקום ראתה חובה בניהול משא ומתן לנשיאת ערוצי BET יחד עם רשתות המדיה של ויאקום, עקב טענות חלק מהספקים כי היה חוסר ביקוש כללי לערוץ, או שהייתה אוכלוסייה אפרו-אמריקאית נמוכה עד לא קיימת בתחום השירות שלהם.
BET השיקה תוכנית חדשות, BET News, ב-1986, עם פול ברי כמגיש הראשון שלה. ברי היה גם מגיש מקומי ב-WJLA-TV בוושינגטון, באותה תקופה. אד גורדון הפך למגיש ב-1988. גורדון הנחה מאוחר יותר תוכניות ואירועים מיוחדים אחרים ב-BET, כמו For Black Men Only: The Aftermath, הקשור למהומות לוס אנג'לס ב-1992, ותוכנית ראיונות חוזרת, Conversations with Ed Gordon. ב-1996, תוכנית האירוח BET Tonight החלה עם טוויס סמיילי כמנחה; ב-2001, אד גורדון החליף את סמיילי כמנחה התוכנית.
ב-1991 הפכה הרשת לחברת הטלוויזיה הראשונה בשליטה שחורה שנרשמה בבורסה של ניו יורק. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 התרחבה הרשת עם השקת רשתות כבלים דיגיטליות: מה שהוא כיום ערוץ כללי בשם BET Her הושק במקור כ"BET on Jazz" (מאוחר יותר בשם "BET Jazz", "BET J", ו-"Centric"), שנוצר במקור להציג תוכניות הקשורות למוזיקת ג'אז, במיוחד של מוזיקאים שחורים אמריקאים. ב-1997, BET נכנסה למיזם משותף עם Starz (אז בבעלות Liberty Media של ג'ון מלון, אך מאוחר יותר נרכשה על ידי Lionsgate) כדי להקים שירות רב ערוצי של ערוץ הפרימיום המציג סרטים המיועדים לשחורים אמריקאים בשם "BET Movies: Starz! 3" (מאוחר יותר בשם "Black Starz" לאחר ש-BET פרשה מהשותפות לאחר רכישתה על ידי ויאקום, אז הבעלים של המתחרה שואוטיים, וכיום בשם "Starz InBlack").