stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק הכוכבים העולים (NBA)
תוצאות המשחקים

| עונה | מנצחת | מפסידה | ה-MVP של המשחק |
| --- | --- | --- | --- |


| 2020 | ארצות הברית - 151 | העולם - 131 | ארצות הברית מיילס ברידג'ס (שארלוט הורנטס) |
| 2019 | ארצות הברית - 161 | העולם - 144 | ארצות הברית קייל קוזמה (לוס אנג'לס לייקרס) |
| 2018 | העולם - 155 | ארצות הברית - 124 | סרביה בוגדן בוגדנוביץ' (סקרמנטו קינגס) |
| 2017 | העולם - 150 | ארצות הברית - 141 | קנדה ג'מאל מארי (דנוור נאגטס) |
| 2016 | ארצות הברית - 157 | העולם - 154 | ארצות הברית זאק לאבין (מינסוטה טימברוולבס) |
| 2015 | העולם - 121 | ארצות הברית - 112 | קנדה אנדרו ויגינס (מינסוטה טימברוולבס) |
| 2014 | קבוצת היל - 142 | קבוצת ובר - 136 | ארצות הברית אנדרה דראמונד (דטרויט פיסטונס) |
| 2013 | קבוצת צ'אק - 163 | קבוצת שאק - 135 | ארצות הברית קנת' פאריד (דנוור נאגטס) |
| 2012 | קבוצת צ'אק - 146 | קבוצת שאק - 133 | ארצות הברית קיירי אירווינג (קליבלנד קאבלירס) |
| 2011 | רוקיז - 148 | סופמורז - 140 | ארצות הברית ג'ון וול (וושינגטון ויזארדס) |
| 2010 | רוקיז - 140 | סופמורז - 128 | ארצות הברית טייריק אוונס (סקרמנטו קינגס) ודואן בלייר (סן אנטוניו ספרס) |
| 2009 | סופמורז - 122 | רוקיז - 116 | ארצות הברית קווין דוראנט (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) |
| 2008 | סופמורז - 136 | רוקיז - 109 | ארצות הברית דניאל גיבסון (קליבלנד קאבלירס) |
| 2007 | סופמורז - 155 | רוקיז - 114 | ארצות הברית דייוויד לי (ניו יורק ניקס) |
| 2006 | סופמורז - 106 | רוקיז - 96 | ארצות הברית אנדרה איגודלה (פילדלפיה 76') |
| 2005 | סופמורז - 133 | רוקיז - 106 | ארצות הברית כרמלו אנתוני (דנוור נאגטס) |
| 2004 | סופמורז - 142 | רוקיז - 118 | ארצות הברית אמארה סטודמאייר (פיניקס סאנס) |
| 2003 | סופמורז - 132 | רוקיז - 112 | ארצות הברית גילברט ארינאס (גולדן סטייט ווריורס) |
| 2002 | רוקיז - 103 | סופמורז - 97 | ארצות הברית ג'ייסון ריצ'רדסון (גולדן סטייט ווריורס) |
| 2001 | סופמורז - 121 | רוקיז - 113 | ארצות הברית וולי זרביאק (מינסוטה טימברוולבס) |
| 2000 | רוקיז - 92 | סופמורז - 83 | ארצות הברית אלטון ברנד (שיקגו בולס) |
| 1998 | מזרח - 85 | מערב - 80 | ליטא ז'ידרונאס אילגאוסקאס (קליבלנד קאבלירס) |
| 1997 | מזרח - 96 | מערב - 91 | ארצות הברית אלן אייברסון (פילדלפיה 76') |
| 1996 | מזרח - 94 | מערב - 92 | ארצות הברית דיימון סטודמאייר (טורונטו ראפטורס) |
| 1995 | לבנים - 83 | ירוקים - 79 | ארצות הברית אדי ג'ונס (לוס אנג'לס לייקרס) |
| 1994 | פנומס - 74 | סנסיישנס - 68 | ארצות הברית פני הארדוויי (אורלנדו מג'יק) |
סגלי הקבוצות באולסטאר 2020

↑  מלי נבחר למשחק כמחליפו של דיאנדרה אייטון הפצוע.
↑  סקסטון נבחר למשחק כמחליפו של טיילר הירו הפצוע.
↑  ויליאמסון נבחר למשחק כמחליפו של ונדל קרטר הפצוע.
שיאי המשחק

נקודות:
קווין דוראנט - 46 (2009)
קנת' פאריד - 40 (2013)
ראסל וסטברוק - 40 (2010)
ריבאונדים:
אנדרה דראמונד - 25 (2014)
דואן בלייר - 23 (2010)
אלטון ברנד - 21 (2000)
אסיסטים:
ג'ון וול - 22 (2011)
כריס פול - 17 (2007)
דיארון פוקס - 16 (2019)
שלשות:
דניאל גיבסון - 11 (2011)
ג'מאל מארי - 9 (2017)
פרנק קמינסקי - 9 (2017)
הערות שוליים

↑  סיכום תוצאות המשחקים, באתר basketball-reference.com
↑  ynet ספורט, NBA, אולסטאר: בארקלי הביס את שאקיל, באתר ynet, 16 בפברואר 2013
נונדסוכוס

| נונדסוכוס |
| --- | --- |
  איור אפשרי של נונדסוכוס והשוואה לאדם
תקופה
טריאס תיכון 247 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סוג:: נונדסוכוס
מין:: Nundasuchus songeaensis
שם מדעי
 Nundasuchus ‏נסביט וואחרים, 2014

נונדסוכוס (שם מדעי: Nundasuchus; בסוואהילי: "nunda" - טורף, מילולית: "טורף תניני") הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת הארכוזאורים שהיה קרוב לפרסטוסוכוס וחי בתור הטריאס שבתחילת עידן המזוזואיקון לפני 247 מיליון שנה.
יצור זה למרות מראהו לא היה תנין אמיתי אלא טורף גדול מקבוצה נכחדת שהייתה קרובה לתנינים. היצור היה יבשתי ובעל רגליים חזקות והוא הגיע לאורך 2.7-3 מטרים. הלסתות שלו דמו לאלה של תנין והיו בעלי שיניים דמויי-סכינים ששימשו לביתור טרפו. על גופו הוא היה עטוי באוסטאודרם גרמי, "רעמת" קוצים מעל פלג הגוף העליון והיה בעל זנב ארוך ששימש לייצוב. מפרקיו הרגליים היו גדולים ומעידים שיכל לרוץ מהר בשונה מתנינים.
המאובנים של היצור התגלו ב-2014 בדרום טנזניה כשלד חלקי בעל חוליות, צלעות וגולגולת חלקית, כשלצידו התגלו מיני ארכוזאורים דמויי-תנין, קיינודונטיים דמויי-יונקים ואפילו דמויי דינוזאורים מהירים כמו הניאסזאורוס (Nyasasaurus). עם זאת דינוזאורים אמיתיים עוד לא התגלו באפריקה.
ראו גם

גרווילוסוכוס - ארכוזאור דומה אך קטן יותר מארגנטינה.
מקלות אכילה

מקלות אכילה רב פעמיים (למעלה) לצד מקלות אכילה חד פעמיים נהוג לקבל במסעדות.
מקלות אכילה חד פעמיים בתל אביב
מקלות אכילה, מקלות סיניים או צ'ופסטיקס (מאנגלית: Chopsticks), הם כלי אכילה הנהוגים במזרח אסיה והינם שני מקלות ארוכים המשמשים להרים את המזון לפה, ולמספר שימושים נוספים במטבח ובשולחן האוכל.
מקלות האכילה הראשונים היו עשויים מעץ ומקורם בסין. עם הפיכתה של סין לכוח תרבותי דומיננטי באזור, מקלות האכילה נדדו למדינות שכנות יחד עם אלמנטים תרבותיים סינים נוספים, כדוגמת הכתב והלבוש הסיניים. בעבר נהוג היה להכינם בפשטות מזרדים שנתלשו מעצים ולאכול באמצעותם [דרוש מקור]. כיום המקלות מיוצרים באופן תעשייתי, ובמדינות שונות עשויים מחומרים שונים. ברובה של אסיה נהוג לייצר מקלות אכילה מחזרן, מעץ או מפלסטיק, ובקוריאה נהוג לייצרם מפלדת אל-חלד בדומה לסכו"ם.
צורת ההחזקה המקובלת של מקלות אכילה
בעקבות הגירה ממזרח אסיה למערב ולעליית הפופולריות של המטבח הסיני והיפני, רבים ברחבי העולם החלו להשתמש במקלות אלו במהלך ארוחות בסגנון אסייתי.
שימוש

מקלות אכילה משמשות בעיקר לאכילה. מקל אחד מוחזק ללא תנועה באמצעות בסיס האגודל והקמיצה, והמקל השני מוחזק בדומה לעפרון בין האצבע המורה, האמה והאגודל. אך יש לו גם שימושים אחרים, בסין לדוגמה זוג מקלות נוסף משמש להגשה בארוחה בסגנון משפחתי, דבר שנחשב היגייני יותר משימוש במקלות האכילה האישיים.
נהוג גם להשתמש בזוג ארוך יותר (כ־30 ס"מ ויותר) לבישול. זוג זה ארוך מדי מכדי לאכול איתו בנוחות, אבל הוא מאפשר למבשל לערבב ולהוציא מאכלים מתוך סיר בישול חם מבלי להסתכן בכוויה. מקלות כאלה נהוגים בעיקר ביפן, שם הם נקראים סאיבּאשי (רומאג'י: Saibashi, קאנג'י: 菜箸) ווייטנאם, שם הם נקראים דוּאה קא (וייטנאמית: đũa cả) ועשויים גם הם מחזרן. ביפן נהוגים גם מקלות עשויים מתכת לבישול על אש גלויה, כך נהוג גם בסעודת הברביקיו הקוריאני והברביקיו היפני, בהם נהוג שהסועדים מבשלים נתחי בשר וירק דקים על מנגל משותף.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה

מקלות אכילה משמשים במדינות רבות בעולם, בעיקר במזרח ודרום-מזרח אסיה. בעוד עקרונות הנימוס דומים במדינות אלו, ישנן דקויות המבדילות בין מנהגי השולחן בתרבויות השונות.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה > סין

בעת אכילת אורז לבן מקערה, נהוג לקרב את הקערה לפה ולגרוף את האורז לפה.
אין זה מנומס להקיש במקלות או להשמיע כל סוג של צליל באמצעותם. מנהג זה מקושר לקבצנות.
אין זה מנומס להניח את המקלות כך שהם מצביעים על סועד אחר.
אין זה מנומס להשאיר את מקלות האכילה עומדים בתוך הקערה. מנהג זה מקושר לטקס האכלת המת, מנהג אבל מזרח-אסייתי.
כאשר ילד מחזיק לא נכון במקלות האכילה, זה נחשב כמשקף הורות גרועה, מכיוון שלהוריו יש אחריות ללמדו כיצד להשתמש במקלות אכילה.
כשיושבים לאכול, זה נחשב מנומס להראות כבוד לבכירים ולמבוגרים. נהוג להגיש להם אוכל לצלחת ולתת להם להרים את המקלות ראשונים.
מסורתית, על כל סועד להשתמש במקלות שלו כדי להעביר אוכל מהצלחות והקערות המשותפות לקערה האישית שלו, או מהקערות המשותפות לקערות המכובדים והמבוגרים. כיום נהוג להשתמש במקלות הגשה משותפים, ולא במקלות האישיים של כל סועד.
כאשר אין מקלות הגשה משותפים, נהוג להשתמש בצד ההפוך של המקלות כדי להעביר אוכל מהצלחות המשותפות לצלחת האישית. אין משתמשים בצד ההפוך של המקלות לכל מטרה פרט לזו.
אין "לחפור", או "לדוג" מהקערה למאכל או חתיכה ספציפית של מזון. לעיתים מנהג זה מכונה "חפירת קברים".
הנחת המקלות במאוזן על הצלחת מסמן כי הסועד סיים לאכול. כאשר הסועד לא סיים לאכול, אך רוצה להניח את המקלות, עליו להניחם לצד הקערה או על המנח הייעודי.
לא נהוג לאכול במקלות מנות המכילות אורז שאינן מוגשות בקערה, למשל אורז מטוגן. מנות אלו נהוג לאכול עם כף.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה > יפן

ביפן נהוגים כללים דומים לאלו הנהוגים בסין. הבדל ניכר אחד הוא שנהוג לאכול מזונות רבים בידיים ללא שימוש במקלות אכילה, לדוגמה סושי.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה > קוריאה

בקוריאה, נהוג להגיש לצד המזון מקלות אכילה עשויים מתכת ובנוסף להם כף. סט כלי אכילה זה נקרא סוּגֵ'אוֹ (수저).
את הסוג'או יש להניח מימין לאורז ולמרק ואת המקלות יש להניח מימין לכף בסעודות רשמיות.
את האורז והמרק יש לאכול בכף, בעוד את מנות הצד (השיתופיות לרוב) יש לאכול במקלות האכילה.
בניגוד לסין ויפן, בקוריאה אין זה מנומס לקרב את הקערה לפה.
במקרה שהמזון שהורם עם המקלות מטפטף, ניתן ללוות אותו עם כף תחתיו. שימוש בכף ובמקלות במקביל נחשב לא מנומס בכל מצב פרט למצב בו המזון מטפטף.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה > וייטנאם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בניגוד לסין, בווייטנאם נהוג לאכול כל מנה המכילה אורז עם מקלות אכילה, גם אם אינן מוגשות בקערה.
אין להניח את המקלות בצורת V. זה נחשב כמביא מזל רע.
כמו בתרבות היפנית, נהוג להשתמש בצד ההפוך של המקלות כשלוקחים אוכל מצלחת משותפת.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה > תאילנד

בהשפעת אירופה נהוג לאכול בתאילנד בכף ומזלג ולעיתים בידיים. ישנן מספר מנות איטריות שמוגשות עם מקלות אכילה, רובן מהמטבח הסיני. מסיבה זו הכללים הנהוגים שם דומים לאלו הנהוגים בסין, אך אכילת אורז במקלות נחשבת לא מנומסת בכל מצב. אורז רגיל יאכל לרוב בכף ומזלג, ואורז תאילנדי דביק יאכל בידיים, באמצעות כדרור האורז בכף יד שמאל וטבילתו ברטבים ותבשילים שונים.
ראו גם

כף סינית
הערות שוליים

↑  "Eating Sushi the "Proper" Way". GaijinPot Blog (באנגלית). נבדק ב-2017-02-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539247205171  BnF: cb15093145p (data)  LCCN: sh88007029  NDL: 00562990  NKC: ph879249 
צורת האכילה הנהוגה בברבקיו קוריאני ויפני
ילד אוכל אורז כפי שמקובל בסין וביפן
סוּגֵ'אוֹ (수저) (זוג מקלות אכילה וכף) מכסף מהמאה ה-12
ניהול סיכונים משפטיים

ניהול סיכונים משפטיים הוא תהליך לאיתור והערכה של סיכונים משפטיים. סיכון משפטי הוא סיכון הנובע ממצב משפטי נתון המבוסס על החקיקה והפסיקה הרלוונטיים.
כנהוג בעולם ניהול הסיכונים, גם סיכון משפטי נמדד במונחים של מכפלת ההסתברות שאירוע בלתי צפוי יתרחש, ובהשפעת הנזק של אירוע כזה על העסק. בהקשר הניהולי מדובר בנזק העלול להיגרם כתוצאה מכך שהעסק אינו ממלא חובה לעשות מעשה או להימנע ממנו המוטלת עליו מכוח חוק, תקנה או פסיקה.
ניהול סיכונים יכול שיעשה ליחיד - למשל, לצורך הערכת סיכון משפטי בהגשת תביעה או הגשת כתב הגנה, ויכול שיעשה לתאגיד - למשל, על ידי ניתוח פעילות העסק וחשיפתו המשפטית לסיכונים כגון תביעות ייצוגיות, ותביעות אחרות.
סקר סיכונים משפטיים נבנה באמצעות ניתוח פעילותו של העסק ובעיקר של מצבו המשפטי, היינו החובות החלות עליו מכוח החקיקה והפסיקה, ההתחייבויות החוזיות שנטל על עצמו והתחייבויות שקיבל מאחרים.
באמצעות בניית סקר סיכונים משפטיים מקיף ניתן לזהות את הסיכונים המשפטיים להם חשוף העסק, ולתת בידי מנהליו כלים משפטיים ותפעוליים להקטנת הנזק הצפוי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניהול מטריציוני

סכמת מבנה ארגוני המתארת ארגון בניהול מטריציוני
ניהול מטריציוני היא שיטת בניית ארגון ואופן מבנהו, כך שעובדים מקצועיים (למשל עובדי מחקר ופיתוח או אנשי מכירות) אינם כפופים בהכרח לעבודה על פרויקט מסוים או מוצר כלשהו, אלא מוקצים באופן דינאמי לפרויקטים שונים לפי דרישה ומנוהלים מקצועית על ידי גורם אחד וכפופים פרויקטלית לגורם אחר.
מבנה זה מאפשר גמישות והתאמה מהירה לצורכי השוק, למשל בנייה מהירה של צוות כאשר קם הצורך בפיתוח מוצר חדש ופירוק הצוות בסיומו. כמו כן מאפשר הדגם התמקצעות ושיתוף ידע בין אנשי מקצוע, השייכים ארגונית לקבוצה אחת ומקיימים בדרך כלל ערוצי שיח והעשרה משותפים. צורת ניהול זו גם ממזערת "זמנים מתים" של בעלי מקצועות מסוימים במהלך פרויקט או פיתוח מוצר שיש בו עליות ומורדות בצרכי ההעסקה של כל בעל מקצוע, כיוון שבשעת שפל העסקה בפרויקט אחד ניתן לנצלו בפרויקט אחר.
החסרון העיקרי של מבנה זה הוא הקונפליקט שעשוי להיווצר אצל העובדים, שבמצב זה כפופים לשני מנהלים: מנהל המחלקה הפונקציונלית/ מקצועית מחד ומנהל המוצר או מנהל פרויקט מאידך, שלעיתים יכולים לפעול תחת מניעים שונים ואף סותרים. כמו כן, מנהל הפרויקט אינו שולט בכל משימות העובדים המוקצים לו ועל המנהל הפונקציונלי/ מקצועי לדאוג להעסקה מלאה של כל עובד ולחלוקת נטל שווה בין כל עובדיו, בכל נקודת זמן.
ניגודיות

הצד הימני של התמונה מציג ניגודיות גבוהה יותר מהצד השמאלי.
נִגּוּדִּיוּת (בלועזית: קוֹנְטְרַסְט) היא הבדל במאפיינים חזותיים אשר גורם לעצמים להיות נפרדים מסביבתם. הניגודיות מתבטאת בהבדל בתאורה ובצבע בין עצם לעצם בשדה הראייה או בתמונה.
הניגודיות המקסימלית של תמונה נקראת טווח דינמי או יחס הניגודיות.
הגדרה

קיימות מספר הגדרות העוסקות בשאלה כיצד לקבוע ניגודיות בתמונה נתונה. בפשטות, ניתן לבטא ניגודיות על ידי היחס שבין ההבדל בבהירות בין עצמים לבהירות הממוצעת. בהתאם לחוק ובר-פכנר, כאשר הבהירות נמוכה קל יותר להבחין בהבדלים קלים בבהירות מאשר במצב שבו הבהירות הממוצעת בתמונה גדולה. בכתיבה כללית ניתן לסכם כ:  {\frac {I-I_{b}}{I_{b}}} כאשר  I ו- I_{b} מיצגים את הבהירות של העצם והבהירות של הרקע, בהתאמה.
נבחרת אוקראינה בכדורגל נשים

נבחרת אוקראינה בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של אוקראינה ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של אוקראינה. נבחרת אוקראינה הוקמה בתחילת שנות ה-90 לאחר שאוקראינה הכריזה על עצמאותה, בעקבות פירוק ברית המועצות.
נבחרת אוקראינה שיחקה את משחקה הראשון נגד נבחרת רוסיה ב-29 באוגוסט 1993.
הדירוג הנוכחי של נבחרת אוקראינה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-35 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 16 נמדד לראשונה ביוני 2008, והדירוג הכי נמוך 35 נמדד לראשונה בדצמבר 2021.
כל גביעי העולם

1991 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
1991 עד 2015 - לא העפילה
כל אליפויות אירופה

1984 עד 1993 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
1995 עד 2005 - לא העפילה
2009 - שלב הבתים
2013 - לא העפילה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל באוקראינה אוקראינה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוקראינית • מנהלת ליגת העל האוקראינית בכדורגל • ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל האוקראינית • הליגה האוקראינית הראשונה • הליגה האוקראינית השנייה • ליגת הנשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע האוקראיני • הסופר קאפ האוקראיני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • אוקראינה עד גיל 20 • נבחרת הנשים |  |
משפט עפולה (1925)

משפט עפולה (שנקרא גם "מאורע עפולה") היה השם שניתן בעיתונות התקופה למשפט מתוקשר מתקופת העלייה על הקרקע של העיר עפולה. במשפט, שנערך בשנת 1925, הואשם תושב בלפוריה בשם יעקב סגל ברצח של ערבי תושב עפולה. באישום נאמר כי בעת שמתיישבי בלפוריה יצאו לחרוש את השטח עליו עמדה לקום העיר עפולה, הם הותקפו על ידי ערביי המקום במטר אבנים, ובהתנגשות עמם נהרג אחד הערבים מירייה שירה הנאשם. יעקב סגל נידון ל-12 שנות מאסר ועורך דינו, הוראס סמואל, הביא לזיכויו במסגרת ערעור בשנת 1926.
הרקע

העיר העברית עפולה נוסדה בשנת 1925 על ידי חברה ציונית מיישבת בשם קהילת ציון אמריקאית. החברה רכשה את אדמות עפולה כיחידה אחת בשטח של 16,000 דונם מידיו של פאודל ערבי נוצרי בשם אליאס סורסוק ששכן בביירות והיה הבעלים שלהן. האריסים שעיבדו עבורו את הקרקע שכנו בכפר זעיר בשם "איל פולה" שמיקומו היה בלב השטח העירוני של עפולה כשזו נבנתה. בכפר, שבתיו היו בקתות חימר רעועות, התגוררו כחמש מאות תושבים. עם מכירת אדמות עפולה לחברת קהילת ציון, פונו מהם האריסים הערבים תמורת פיצוי נמוך. המועצה המוסלמית העליונה בירושלים הציעה לממשלת המנדט הצעה חלופית, לפיה תימכרנה האדמות לאריסים באותו מחיר שהוצע על ידי חברת קהילת ציון, שישולם על ידי המועצה המוסלמית. המועצה שכרה עורך דין, אך עד שזה הכין את הצעתו, הסתיימה עסקת רכישת האדמות על ידי חברת קהילת ציון. למרות זאת, בהמלצת בית המשפט שילמה חברת קהילת ציון לאריסים המתפנים פיצוי כספי בסכום של עשרות לירות מצריות לכל משפחה, ורוב תושבי הכפר עזבו אותו.
להקמת עפולה קדמה הקמתו של מושב בלפוריה שהוקם בשנת 1922 על אדמות שהיו שייכות לחברת קהילת ציון. לקראת ראשית יישובה של עפולה על ידי ראשוני מתיישביה שכרה חברת קהילת ציון אנשים מחקלאי בלפוריה להכשיר את הקרקע להתיישבות. תפקידם היה לחרוש את הקרקע ולנקותה מפסולת ומקוצים. ב-28 בנובמבר 1924 יצאו לעפולה כ-80 איש מתושבי בלפוריה ומהמושבים הסמוכים ועמם סוסים ומחרשות. בראש הקבוצה עמד יעקב סגל מבלפוריה שהיה אז בן שמונה עשרה שנה.
ההתנגשות

כשהחלו אנשי הקבוצה בחריש יצאו לקראתם מספר אנשים מאריסי איל פולה שנותרו עדיין במקום, לאחר שרוב תושביו עזבו אותו. הם ירדו עם נשיהם וטפם ממורד הגבעה עליה שכנה המזבלה של הכפר (לימים התברר כי היה זה תל עתיקות ומתחת לערימות האשפה והפסולת היו שרידי היישוב הקדום של עפולה) והחלו לרגום את החורשים באבנים. למרות שנאסר על אנשי קבוצת החורשים לשאת נשק, נשמעו לפתע שלוש יריות ואחד התוקפים נפל ארצה כשהוא הרוג, בקרבתו של יעקב סגל הרכוב על סוסו.
סגל פקד מיד על אנשיו למסור לו את כלי הנשק שברשותם. אחד מחברי הקבוצה מסר לו אקדח וסגל טמן אותו בקרקע. למקום האירוע הגיעו שוטרים וקציני משטרה ונתנו הוראה להביא את כל חברי הקבוצה למעצר וחקירה בנצרת.
שמונה יהודים ושני ערבים נפצעו מאבנים, ארבעה מהפצועים היהודים ושני הפצועים הערבים הועברו לבית החולים הממשלתי בנצרת.
היה זה יום שישי וסגל ביקש מהקצין הבריטי שאנשי הקבוצה יתייצבו לחקירה רק ביום ראשון, מאחר שביניהם נמצאים אנשים דתיים, אך הקצין סירב. אנשי הקבוצה הצליחו להעביר הודעה טלפונית לשמואל צ'ארלס פסמן, מנהל חברת קהילת ציון אמריקאית בארץ, שמושבו בירושלים. עם חשיכה הגיע פסמן לנצרת כשאליו נלווה עורך הדין ברנרד ג'וזף (לימים דב יוסף) שותפו של עורך הדין הוראס סמואל.
אנשי הקבוצה נחקרו במעצר עד לשעת לילה מאוחרת ואז שוחררו לבתיהם למשך השבת בערבותו של פסמן. ביום ראשון שבו מחציתם לנצרת להמשך החקירה. בגמר החקירה הם שוחררו, והמחצית האחרת של חברי הקבוצה שבה לחקירה. בזמן החקירה זוהה יעקב סגל על ידי נער ערבי שצעק לעברו כי הוא הרוצח. סגל נשאר במעצר להמשך חקירתו במשך שבועיים. בתום חקירתו שוחרר עד למשפט בערבות של 500 לירות ארץ ישראליות, סכום עתק באותם ימים.
המשפט

בהגיע יום המשפט הועמדו לדין יעקב סגל ויחד עמו סעדיה פז, מוותיקי השומר, שהיה עוזרו של יהושע חנקין בגאולת אדמות העמק, שנכח בחריש. המשפט החל ב-14 ביוני 1925 בפני הרכב של בית המשפט המחוזי בשכם שישב לדין בנצרת. עורכי הדין סמואל וג'וזף הגנו על הנאשמים. המשפט ארך ארבעה ימים בלבד וב-17 ביוני ניתן פסק הדין: יעקב סגל הורשע בהריגה וסעדיה פז הורשע בירי לשם איום. בית המשפט גזר על סגל 12 שנות מאסר ועבודת פרך ועל פז גזר שישה חודשי מאסר. סגל הובל לריצוי עונשו לכלא עכו כשהוא לבוש בגדי אסיר וכבול באזיקים. הוא הושם בתא בו נכלאו 24 רוצחים ושודדים.
הערעור

הסניגורים מיהרו להגיש ערעור. ב-27 באוגוסט 1925 החל הערעור להישמע בבית המשפט המנדטורי לערעורים בירושלים. בפני השופטים הבריטים תומאס הייקראפט ואוון קורי והשופט הערבי עזיז. מטעם המערערים הופיעו עורכי הדין הוראס ושלום הורוביץ.
בנאום הפתיחה הציג עו"ד סמואל את עמדת ההגנה לפיה הזיהוי לא בוצע כדין ואין להסתמך עליו וכן כי פסק הדין הסתמך על עובדות שלא נאמרו מפי העדים. ב-3 בספטמבר נמשך הדיון בערעור ונשמעו טיעוני הצדדים. כבר בשלב זה פסק בית המשפט כי הוא מאשר את העונש של שישה חודשי מאסר שהוטל על זכריה פז ולגבי יעקב סגל הוא קובע את המשך הדיון לספטמבר.
בישיבת בית המשפט ב-12 בספטמבר הודיעו השופטים כי אין בדעתם לאשר את פסק הדין וכי עומדות בפניהם שלוש דרכים: לבטל את פסק הדין, או להעביר את הדיון לשופט חוקר, או להחזיר את הדיון לבית המשפט המחוזי לשיקול נוסף. בסופו של דבר בחר בית המשפט באפשרות השלישית וב-22 באוקטובר 1925 פסק כי הוא מבטל את פסק הדין של בית המשפט המחוזי והורה להחזיר את הדיון לבית המשפט המחוזי למשפט חוזר.
הזיכוי

יעקב סגל הוחזר לכלא והמתין למשפט החוזר. המשפט החוזר נערך הפעם בחיפה בפני הרכב של שלושה שופטים, ויליאם ליט הבריטי, מלכיאל מני היהודי ועלי אפנדי הערבי.
בישיבה שנערכה ב-4 באפריל 1926 דנו בעניינו של עד ערבי שלא התייצב לדיון. התובע ביקש לדחות את המשך הדיון עד שהמשטרה תמצא את העד. בית המשפט החליט לדחות את המשך הדיון ל-3 במאי. עו"ד סמואל ביקש לשחרר את יעקב סגל בערבות עד לדיון, אך בית המשפט דחה את הבקשה.
הישועה (כהגדרתו של יעקב סגל בזכרונותיו) הגיעה בדיון המחודש בבית המשפט בחיפה שהחל ב-3 במאי. היא באה מעדותו של עד מומחה שהוזמן על ידי ההגנה. היה זה רופא מקהיר. הרופא העיד בפסקנות כי בעוד שבמהלך האירוע היה סגל רכוב על סוסו, הירייה שגרמה למוות נורתה על ידי אדם שוכב או כורע ולא על ידי רוכב. לאחר התייעצות של שעתיים וחצי קיבל בית המשפט את העדות כראיה מכרעת לחפותו של סגל ופסק ב-6 במאי 1926, ברוב של שני שופטים נגד אחד, כי יעקב סגל זכאי מאשמה והורה על שחרורו לאלתר.
תלאותיו של סגל במשך שנה שלמה, של מאסר, משפט וערעור עוררו עניין רב והזדהות בכל היישוב וזיכויו גרם לפרץ של שמחה כללית בארץ. חבריו של סגל ובני משפחתו קידמו את פניו בצאתו מבית המשפט ונסעו ביחד אתו לבלפוריה, שם נערך נשף לכבודו.
לאחר זיכויו של סגל פינו מעט האריסים שנותרו בכפר ומשפחותיהם את הכפר איל פולה וקבוצת עבודה של חברים מקיבוצי העמק הרסה את בקתות החומר הריקות.
גילוי מאוחר

בשנת 1999 ראה אור ספר זכרונותיו של שלמה בן עזר, בן בלפוריה ומוותיקי המושב. בספר העלה המחבר פרקים מתולדות המושב, כאלה שהיה עד להם בעצמו וכאלה ששמע מפי מייסדי המושב. בפרק המתייחס לאירוע חשף המחבר את זהותו האמיתית של היורה וסיפר כי אחד מאנשי בלפוריה שבאו לחרוש את השטח היה יעקב יחזקאלי. כאשר החלה התקרית והחורשים הותקפו על ידי ערביי המקום, הוא ואחרים הניחו את המחרשות וחשו לעזרת המותקפים. עוד בטרם הגיע אל מקום התגרה, הוא הופל ארצה ואחד מהערבים ניצב מעליו והחל לבעוט בו. אז החליט יחזקאלי כי ההנחיה שניתנה לחורשים, לבל ישתמשו בנשק חם, אינה תקפה באירוע כה חמור ותוך כדי שהוא שוכב על הקרקע שלף מחגורתו אקדח שנשא אתו תמיד וירה בתוקף והרגו. חבריו של יחזקאלי הושיבו אותו על סוס וסילקו אותו מן המקום כשאקדחו עמו. המחבר המשיך וסיפר כי מוסדות היישוב הבריחו את יחזקאלי בספינה לצרפת וכי מפחד נקמת דם לא חזר יחזקאלי לארץ ישראל. בצרפת למד הנדסה, נשא אישה והקים משפחה, התבסס והצליח בעסקיו ושרד את השואה. לאחר קום מדינת ישראל הגיע לביקור בארץ ותרם ביד רחבה למושב ובזכות תרומתו חודש בית העם של המושב, אך הוא לא חזר לגור בארץ.
לקריאה נוספת

עבר הדני (עורך), עיר יזרעאל – עפולה בת כ"ה, הוצאת המועצה המקומית עפולה, 1950 בעמ' 58.
תום שגב, ימי הכלניות:. ארץ ישראל בתקופת המנדט, הוצאת כתר, 1999 בעמ' 200.
שבתאי גל-און,  עפולה לגבורות, 80 לעיר-יזרעאל, הוצאת עיריית עפולה, 2005 בעמ' 122.
שלמה בן עזר, בשיפולי הגבעה, הוצאת שבתאי גל-און, 1999. עמ' 31 – 36.
נו סקין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (NUS) 
 מייסדים:  Blake Roney 
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־40 שנה) 
 מיקום המטה:  פרובו 
 ענפי תעשייה:  מוצרים לטיפוח אישי 
 מוצרים עיקריים:  מוצרים לטיפוח אישי 
 שווי שוק:  311.13 מיליון דולר (10 באוקטובר 2024)
  
 www.nuskin.com
 
נו סקין (באנגלית: Nu Skin Enterprises) היא חברת שיווק רשתי אמריקאית המשווקת מוצרי טיפוח ויופי (תחת המותג Pharmanex). החברה נוסדה בשנת 1984 בעיר פרובו שביוטה. ראשית דרכה פעלה החברה בתוככי ארצות הברית בלבד והחלה את דרכה הבינלאומית בקנדה בשנת 1990. שנה לאחר מכן החלה החברה לפעול גם באסיה כאשר פתחה את הסניף שלה בהונג קונג. בשנת 1996 נרשמה החברה למסחר בבורסה בניו יורק. החברה משווקת את פעילותה כיום ב-54 מדינות מסביב לעולם באמצעות כ-1.2 מיליון מפיצים עצמאיים.
במהלך שנות ה-90, הוועדה הפדרלית למסחר של ארצות הברית (FTC) החלה בחקירה כנגד החברה בחשד להיותה תרמית פירמידה. בשנת 1992 הגיעה החברה להסדר טיעון מול 5 מדינות אשר האשימו אותה בהטעיות בפרסום ובכך שהכנסותיה העיקריות של החברה נבעו מדמי ההצטרפות של משקיעים. בעקבות אירועים אלה, חתמה החברה בשנת 1994 על הסדר טיעון נוסף לפיו יהיה אסור עליה לפרסם טענות בלתי מבוססות באשר למוצרים אותם היא משווקת. במסגרת הסדר זה, שילמה החברה סכום של מיליון דולר. בשנת 1997 הוכח כי הפרה את החוזה ושילמה 1.5 מיליון דולרים נוספים.
בינואר 2014 הודיעה ממשלת סין כי החלה בחקירה מאסיבית כנגד פעילות החברה בשל חשש לתרמית. מניית החברה, אשר עמדה אז על ערך של כ-139.15$ למנייה, צנחה במהירות ובמשך שנתיים עד אשר הגיעה לערך של כ-23.51$ בחודש פברואר 2016, עת חתמה על הסדר הטיעון הגדול שלה שכלל 46.75 מיליון דולרים. 46 מיליון מתוכם בגין פעילות פירמידה ו-750,000$ מתוכם בגין ניסיון למתן שוחד לוועדה הבודקת.
מותגים ומוצרים

תחת השמות Nu Skin ו-Pharmanex, החברה פיתחה ושיווקה למעלה מ-200 מוצרים לטיפוח אישי אשר שווקו ככאלה שיסייעו לאנשים להיראות ולהרגיש טוב יותר. בשנות ה-90 המאוחרות, השקיעה החברה במותג Big Planet, חברה לשיווק רשתי אשר שיווקה שירותי אינטרנט. הניו יורק טיימס פרסם כי חברת Big Planet גייסה לשורותיה אנשים "אף אם היה להם מעט ידע או לא היה להם ידע בכלל בתחומים אותם הם אמורים לשווק". באותה הכתבה, טען נציג החברה כי "אני מאמין שגם אנשים שלא נגעו במחשב בחייהם יכולים להפוך לעשירים".
בשנת 1996 רכשה החברה את Pharmanex, חברה למוצרי דיאטה. החברה מפרישה מרווחיה תחת מותג זה לקרן למען נזקקים אותה הקימה. החברה גם מחזיקה בפטנט שלשיטתה יכול למדוד את רמת הקרוטנואיד בעור הגוף. על פי ארגונים לבריאות נשים, מדובר בהונאה שמטרתה היא להגביר את שיווק יתר המוצרים של החברה. הדו"ח השנתי של Nu Skin עצמו משנת 2002 טוען אף הוא כי מטרת הפטנט היא לגרום לאנשים להמשיך ולצרוך את המוצר שלה, LifePak.
מודל עסקי וחסויות

המודל העסקי של החברה הוא מודל של שיווק רשתי (וכן שיווק רב -שכבתי, שבו כל זכיין אשר מביא זכיין אחר תחתיו, מרוויח חלק מהעמלה של הזכיין הנמוך יותר). כל אחד מהזכיינים משווק בעצמו את המוצרים באופן ישיר אל הצרכנים הפוטנציאליים באמצעים רבים כאשר הפלטפורמה הבולטת ביותר היא הרשתות החברתיות ובעיקר פייסבוק ואינסטגרם. בנוסף לכך, יכול כל מפיץ לגייס ולהדריך מפיצים חדשים, בעיקר מתוך הלקוחות עצמם. המפיצים מקבלים עמלות כנגזרת מהמכירות שאותן הם מבצעים וכן יש להם מודל בונוסים מתוך מפיצים חדשים שהם מצרפים. נו סקין טוענת כי היא משלמת כ-43% מתוך רווחיה כעמלות למפיצים.