stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס הארווי רובינסון
הערות שוליים

↑  James Harvey Robinson, Britannica.com, 1999
↑  Barnes, Harry Elmer (1927). "Chapter 10: James Harvey Robinson". In Odum, Howard Washington (1884–1954) (ed.). American Master of Social Science: An Approach to the Study of Social Sciences Through a Neglected Field of Biography. New York: Henry Holt & Company. pp. 321–408 – Internet Archive.
↑  J. R. Pole, The New History and the Sense of Social Purpose in American Historical Writing
↑  Harvard College: Class of 1887; Furber, George Pope (1864–1919), Class Secretary (1893). "Record of the Class: June 1890–June 1893 – James Harvey Robinson". Secretary's Report. Vol. 3. Burlington, Vermont: Free Press Association. p. 85. Retrieved via Google Books.
↑  New York Times, The (May 6, 1919). "History Professor Quits at Columbia – James H. Robinson Resigns to Lecture in the New School for Social Research" (PDF). Vol. 68, no. 22382. p. 10. Retrieved via TimesMachine.
↑  Luther V. Hendricks, James Harvey Robinson and the New School for Social Research
↑  Robinson, James Harvey; (introduction by Harry Elmer Barnes) (1937). "Introduction". The Human Comedy – As Devised and Directed by Mankind Itself (1st ed.). New York: Harper & Brothers. p. ix. Retrieved – via Internet Archive.
↑  Robinson, James Harvey; The Human Comedy – As Devised and Directed by Mankind Itself (1st ed.). New York: Harper & Brothers. p. ix. Retrieved via Internet Archive.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276531405171  PLWABN: 9810601418605606  BnF: cb12851010d (data)  CiNii: DA04628417  GND: 116577789  ICCU: SBLV300390  ISNI: 0000 0001 0956 4660  LCCN: n50048998  MGP: 249200  NDL: 00525602  NKC: xx0101078  NLA: 35456991  NLG: 155352  NTA: 086399969  SELIBR: 327551  SNAC: w66t0nj0  SUDOC: 079932460  Trove: 959490  VIAF: 15523655   WorldCat (עם VIAF): 15523655
ג'ו מורטון

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1947 (בן 76) הברונקס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הופסטרה  תיכון אנדרו ג'קסון 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1974)  פרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל סיטג'ס (1984)  פרס אמי להופעת אורח הטובה ביותר של שחקן בסדרת דרמה (2014)  Lucille Lortel Award for Outstanding Lead Actor in a Play (2017) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף תומאס מורטון ג'וניור. (באנגלית: Joseph Thomas Morton Jr נולד ב-18 באוקטובר 1947) הוא שחקן במה, טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה

מורטון נולד בהארלם, ניו יורק, בנם של אוולין, מזכירה, ושל ג'וזף תומאס מורטון האב, קצין מודיעין של צבא ארצות הברית. בגלל שירותו הצבאי של אביו, הוא בילה חלקים מילדותו במערב גרמניה ובאוקינאווה, יפן, אביו השלים חלק משירותו הצבאי במדינות אלו כעובד בשירות החשאי. כשמורטון היה בן 10, אביו מת.
מורטון גדל כקתולי ולמד זמן מה בבית ספר צבאי קתולי. הוא היה נער מזבח ושקל להיות כומר.
מורטון סיים את לימודיו בתיכון אנדרו ג'קסון וסיים את לימודיו עם תואר במשחק באוניברסיטת הופסטרה.
בין 1985 ל-2006 היה נשוי למפיקה נורה צ'בושיאן, הוא אב לשתי בנות ובן וסבא לנכד.
קריירה > בתיאטרון

מורטון ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי במחזמר "שיער". ב-1974 הוא היה מועמד לפרס טוני על המחזה "צימוק" (אנ'). ב-2002 הופיע על במת לונדון בהצגה. בשנת 2016, גילם את האקטיביסט והקומיקאי דיק גרגורי בהצגה "Turn Me Loose" בתיאטרון ווסטסייד במנהטן' ,תפקיד עליו זכה בפרס מעגל מבקרי הדרמה בלוס אנג'לס.
קריירה > בטלוויזיה

מורטון הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות החל מ-1970. בין השאר שיחק ב-"מ.א.ש" ב-1976 בתפקיד חוזר ב"עולם אחר" ב-1992 וב"רצח מאדום לשחור" ב-1994.
בין השנים 2000 ל-2005, הוא שיחק בסדרה "חוק וסדר" בתפקיד הסנגור לאון צ'ילס במספר פרקים. בין 2001 ל-2002 שיחק את דוקטור סטיבן המילטון בשתי העונות הראשונות של "סמולוויל". בין 2005 ל-2006 שיחק בתפקיד חוזר בסדרה "הפנטגון". בין 2006 ל-2012 שיחק בתפקיד הראשי את הנרי דיקון בסדרה "אאוריקה". ב-2009 שיחק בסדרה "אחים ואחיות". בין 2009 ל-2011 שיחק בתפקיד חוזר בסדרה "האישה הטובה". ב-2019 שיחק בסדרה "הפוליטיקאי".
בין השנים 2013 ל-2018 מורטון התפרסם בתפקיד אלי פופ, אביה של אוליביה פופ (קרי וושינגטון) בסדרת הדרמה "סקנדל", תפקיד עבורו הוא קיבל את פרס אמי עבור שחקן אורח מצטיין בסדרת דרמה.
קריירה > בקולנוע

מורטון עבד עם במאי הקולנוע ג'ון סיילס (אנ') בסרטים "האח מכוכב אחר" (אנ') (1984), "עיר של תקווה" (אנ') (1991) ו"כוכב בודד" (אנ')(1996).
סרטים אחרים בהם הוא הופיע כוללים את "שליחות קטלנית 2: יום הדין" (1991), "על עכברים ואנשים" (אנ') (1992),"ספיד" (1994), "האמת שמתחת לפני השטח" (2000), ו"אמריקן גנגסטר" (2007). בשנת 2000 שיחק את מלקולם אקס בסרט הטלוויזיה "עלי: גיבור אמריקני".
מורטון גילם את ד"ר סילס סטון, אביו של ויקטור סטון/סייבורג, בתפקיד קמיע בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" מ-2016, חלק מהיקום הקולנועי של DC. הוא שיחזר את הדמות בסרט "ליגת הצדק" (2017) ובאופן נרחב יותר בגרסת הבמאי.
פילמוגרפיה > רדיו

| שנה | תוכנית | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2021 | מארוול'ס Wastelanders: Hawkeye | מנהל זירה |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | משחק | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2003 | צייד רוחות | פרופסור ריצ'מונד |
| 2004 | Grand Theft Auto: San Andreas | פרסומת ברדיו |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור יצירה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזמר | צימוק (אנ') | מועמדות |
| 1974 | פרס עולם התיאטרון | פרס עולם התיאטרון | צימוק (אנ') | Honoree |
| 1991 | פרסי המנסרים של פנגוריה | שחקן המשנה הטוב ביותר | שליחות קטלנית 2: יום הדין | מועמדות |
| 2008 | פרסי גילדת שחקני המסך | הופעה יוצאת מן הכלל של צוות שחקנים בסרט קולנוע | אמריקן גנגסטר | מועמדות |
| 2014 | פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה | האורח הטוב ביותר בסדרת דרמה | סקנדל | מועמדות |
| 2014 | פרסי NAACP Image | שחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה | סקנדל | זכייה |
| 2014 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן אורח מצטיין בסדרת דרמה | סקנדל | זכייה |
| 2015 | פרסי NAACP Image | שחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה | סקנדל | זכייה |
| 2016 | פרסי NAACP Image | שחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה | סקנדל | זכייה |
| 2017 | פרסי NAACP Image | שחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה | סקנדל | מועמדות |
| 2018 | פרסי מעגל מבקרי הדרמה בלוס אנג'לס | הופעה מובילה במחזה | Turn Me Loose | זכייה |
| 2020 | פרס אודי | ספרות ספרותית וקלאסיקה | רקדן המים מאת טה-נהיסי קואטס | זכייה |
הערות שוליים

↑  Verel, Patrick (באוגוסט 2012). "Joe Morton to Teach at Fordham" (הודעה לעיתונות). אורכב מ-המקור ב-17 בינואר 2016. נבדק ב-25 במרץ 2016. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Joe Morton Biography". Yahoo Movies. אורכב מ-המקור ב-22 במאי 2011. נבדק ב-16 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maykuth, Andrew. "The avenging actor". maykuth.com. נבדק ב-16 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheridan, Patricia (17 באוגוסט 2015). "Patricia Sheridan's Breakfast With ... Joe Morton". Pittsburgh Post-Gazette. אורכב מ-המקור ב-13 ביוני 2018. נבדק ב-12 במאי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The mysteries of "God Friended Me": Brandon Micheal Hall and the rest of the cast talk about the hit TV show - CBS News". www.cbsnews.com (באנגלית אמריקאית). 2019-09-22. נבדק ב-2024-01-15.
↑  Hill, Michael E. (1989-12-03). "JOE MORTON". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-01-15.
↑  "Joe Morton | Biography and Filmography | 1947". Hollywood.com. 26 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור ב-28 במרץ 2016. נבדק ב-19 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Greenberg, Ginny (21 באוגוסט 2014). "Alum Joe Morton Wins Emmy for Scandal". Hofstra University. נבדק ב-25 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McCall, Tulis (31 במאי 2016).  Carboni, Monique (ed.). "Off-Broadway Theatre Review: Turn Me Loose". New York Theatre Guide. אורכב מ-המקור ב-1 ביולי 2016. נבדק ב-18 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joe Morton - IMDb". IMDb.com. נבדק ב-9 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meslow, Scott (16 בנובמבר 2017). "Justice League's Biggest Sin: Wasting Its Great Actors". GQ. נבדק ב-9 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Carras, Christi (19 במרץ 2018). "'Hamilton,' 'Rotterdam' Tie for Top Award From L.A. Drama Critics". Variety. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442310505171  PLWABN: 9810581223305606  BIBSYS: 7030342  BNE: XX1172784  BnF: cb14021575n (data)  CiNii: DA11495608  GND: 141493925  ISNI: 0000 0000 7975 0453  LCCN: n92029516  MusicBrainz: 75d0e8c3-81c0-4882-9f13-3683332fe47c  NKC: xx0051754  NLA: 42512988  NLK: KAC2020O3317  NTA: 120371847  SNAC: w6863bz6  SUDOC: 161904467  VIAF: 49421557   WorldCat (עם VIAF): 49421557
ג'ו גיבס

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1940 (בן 83) מוקסוויל, ארצות הברית 
 היכל התהילה:  חבר היכל התהילה של ה-NFL משנת 1996
 קבוצות כמאמן
 1973–1977     1978     1979–1980     1981–1992     2004–2007:  סנט לואיס קרדינלס   (מאמן רצים אחוריים)   טמפה ביי באקנירס   (מתאם התקפה)   סן דייגו צ'רג'רס   (מתאם התקפה)   וושינגטון רדסקינס   (מאמן ראשי)   וושינגטון רדסקינס   (מאמן ראשי)
 
ג'וזף ג'קסון גיבס (באנגלית: Joseph Jackson Gibbs; נולד ב-25 בנובמבר 1940) הוא מאמן פוטבול אמריקני לשעבר ובעלים של קבוצת נאסקאר. גיבס נודע בזכות הצלחתו כמאמנה הראשי של וושינגטון רדסקינס, אותה אימן 12 עונות שכונו "העשור של הרדסקינס", והפך לאחת הדמויות הבולטות בהיסטורית הקבוצה. במהלך 12 עונות אלו העלה את הרדסקינס לפלייאוף שמונה פעמים. ארבע פעמים הוביל את הקבוצה לסופרבול ומתוכן ניצח בשלושה סופרבולים. ב-1992 פרש מקריירת האימון. ב-1996 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.
לאחר שפרש מקריירת האימון התמקד גיבס בקבוצת הנאסקאר שבבעלותו, "ג'ו גיבס רייסינג" (באנגלית: Joe Gibbs Racing) שתחת בעלותו זכתה בשלוש אליפויות. ב-7 בינואר 2004 חזר לאמן את הרדסקינס. ב-2008 הודיע גיבס על פרישה לאחר שלא הצליח לשחזר את הישגיו מהעבר. גיבס נשאר ברדסקינס כיועץ המיוחד של בעלי הקבוצה, דניאל סניידר.
קריירה מוקדמת

גיבס נולד במוקסוויל, קרוליינה הצפונית. הוא סיים את לימודיו בתיכון סנטה פה, קליפורניה ב-1959 שם שיחק כקוורטרבק בקבוצת הפוטבול. גיבס למד באוניברסיטה המדינה בסן דייגו, שם שיחק פוטבול כקיצוני צמוד, גארד וליינבקר. הוא סיים את לימודיו ב-1964 וקיבל ב-1966 תואר שני. גיבס החל את קריירת האימון שלו כמאמן קו התקפה באוניברסיטת המדינה בסן דייגו (1964 - 1966), באוניברסיטת המדינה של פלורידה (1967–1968 ) ואוניברסיטת דרום קליפורניה (1969–1970). ב-1971 עבר לאוניברסיטת ארקנסו שם היה מאמן רצים אחוריים. ב-1973 עבר לאמן ב-NFL, בסנט לואיס קרדינלס כמאמן רצים אחוריים. ב-1978 עבר גיבס להיות מתאם הגנה עבור טמפה ביי באקנירס ובשנים 1979–1980 היה מתאם ההגנה של סן דייגו צ'רג'רס. ב-1981 גיבס קיבל את משרת המאמן הראשי בוושינגטון רדסקינס.
אימון בוושינגטון רדסקינס

את עונתו הראשונה כמאמנה הראשי של הרדסקינס, פתח גיבס עם חמישה הפסדים רצופים אבל ניצח שמונה מ-11 המשחקים הבאים של העונה וסיים את שנתו הראשונה עם מאזן של שמונה ניצחונות ושמונה הפסדים. עונת 1982 התחילה 57 ימים מאוחר יותר בעקבות שביתת שחקני הליגה. נקבע שבעונה זו יהיו תשעה משחקים בלבד וששמונה קבוצות מכל חטיבה יעפילו לפלייאוף. גיבס הוביל את הרדסקינס למקום הראשון בחטיבת ה-NFC והם העפילו לסופרבול XVII בו ניצחו את מיאמי דולפינס וזכו בסופרבול הראשון שלהם ובאליפות הליגה הראשונה מאז 1942.
בדראפט של שנת 1983 בחר גיבס את מגן הפינה דארל גרין, לימים חבר היכל התהילה. בעונה זו הוביל את הרדסקינס לסופרבול בפעם השנייה ברציפות אך הפעם הפסיד בו ללוס אנג'לס ריידרס בתוצאה 38-9. בעונת 1984 הוביל גיבס את הרדסקינס לפלייאוף בו הפסידו לשיקגו ברס בחצי גמר אליפות ה-NFC. במהלך עונת 1985 נפצע הקוורטרבק ג'ו תייסמן על ידי הליינבקר לורנס טיילור. תיקול זה סיים את הקריירה המקצוענית של תייסמן וזכור כרגע המחריד ביותר בתולדות ה-NFL על פי הוושינגטון פוסט. בעקבות פציעה זו גיבס נכשל בניסיונו להעפיל לפלייאוף בעונה זו אך ב-1986 הוביל את הרדסקינס לפלייאוף בו העפילו למשחק גמר חטיבת ה-NFC, אותו הפסידו לניו יורק ג'איינטס.
עונת 1987 החלה כרגיל ובשבוע השלישי פתחו השחקנים בשביתה בת 24 ימים. רק 89 מהשחקנים בליגה לא שבתו ולכן רק מחזור המשחקים השלישי לא התקיים. החל ממחזור המשחקים הרביעי משחקי הליגה התקיימו כרגיל עם השחקנים שלא שבתו ושחקנים מחליפים. גיבס נותר עם סגל של שחקנים מחליפים בלבד, סגל הקבוצה היחיד שכל שחקניו שבתו. למרות זאת הצליח גיבס להוביל את המחליפים לנצח בשלושת המשחקים ששוחקו במהלך השביתה. בעקבות הצלחת השחקנים המחליפים ברדקסינס, בשנת 2000 יצא הסרט המחליפים המבוסס על סיפור זה. ניצחונות אלו עזרו לרדסקינס להעפיל לפלייאוף ובו בהנהגת גיבס גם להעפיל לסופרבול XXII. במשחק ניצחו הרדסקינס את דנוור ברונקוס בתוצאה 42-10 לאחר שהברונקוס הובילו 10-0 ברבע הראשון של המשחק. גיבס הוביל את המהפך וזהו החזרה מפיגור בניקוד הגדולה ביותר בתולדות הסופרבול. את עונת 1991 החל גיבס עם 11 ניצחונות רצופים, שיא המועדון ברצף ניצחונות. בסוף העונה העפילו הרדסקינס לסופרבול XXVI בו ניצחו את באפלו בילס בתוצאה 37-24.
בעקבות ההצלחה של הרדסקינס בשנות אימונו של גיבס תקופה זו נקראת ה"עשור של הרדסקינס". ב-5 במרץ 1993 גיבס הודיע על פרישה מאימון הקבוצה לאחר 12 עונות אימון. במהלך 12 עונות אלו העלה את הרדסקינס לפלייאוף שמונה פעמיים. ארבע פעמים הוביל את הקבוצה לסופרבול ומותכם ניצח בשלושה. ב-1996 נכנס גיבס להיכל התהילה של ה-NFL.
ב-2004 דניאל סניידר, הבעלים של הוושינגטון רדסקינס שכנע את גיבס לחזור לאמן את הרדסקינס. גיבס חזר להיות מאמנה הראשי של הקבוצה לראשונה מאז 1993. עונתו הראשונה מאז החזרה הייתה לא מוצלחת, למרות שברשותו הגנה החזקה, נזקק גיבס לחזק את ההתקפה. לקראת עונת 2005 על ידי הדראפט, החתמת שחקנים חדשים, וטריידים שיפר את התקפת הקבוצה. כבר בעונת 2005 הוביל את הרדסקינס להעפיל לפלייאוף. בעונת 2007 גיבס הוביל את הקבוצה לפלייאוף נוסף, אך הרדסקינס הפסידו כבר בשלב הראשון והודחו מהפלייאוף. גיבס לא הצליח לשחזר את הישגיו מהעבר והודיע על פרישה לפני תחילת עונת 2008. אולם גיבס נשאר ברדסקינס כיועץ המיוחד של בעלי הקבוצה, דניאל סניידר.
אימון בוושינגטון רדסקינס > סגנון משחק

למרות שגיבס פיתח בסן דייגו התקפת מסירות יציבה, סגל שחקניו ברדסקינס נודע בהתקפת ריצה אגרסיבית. על ידי בניית קו התקפה חזק, הנודע בשם ה"חזירים", גיבס יכל לשלוט בקו המגע (line of scrimmage) ולאפשר לרצים אחוריים כמו ג'ון ריגנס, ג'ורג' רוג'רס וארנסט ביינר להיות דומיננטיים בריצה. בנוסף גיבס פיתח התקפת מסירות עומק כשלרשותו שלישית התופסים ארט מונק, גארי קלארק וריקי סנדרס שכונו "הפלוגה". ההתקפה החזקה של גיבס נעזרה ביחידת הגנה אגרסיבית שבנה. שיטת ההתקפה של גיבס הייתה חזקה מספיק גם ללא הנהגת קוורטרבק שעתיד להיבחר להיכל התהילה. הרדסקינס זכו בשלושה סופרבולים בהנהגת הקוורטרבקים ג'ו תייסמן, דאג וויליאמס ומארק ריפין, שחקנים מוכשרים שהצליחו בזכות סגל ההתקפה שאיתם.
אימון בוושינגטון רדסקינס > סטטיסטיקה

| קבוצה | שנה | עונה סדירה> ניצחונות | עונה סדירה> הפסדים | עונה סדירה> תיקו | עונה סדירה> אחוז ניצחונות | עונה סדירה> מיקום | פלייאוף> ניצחונות | פלייאוף> הפסדים | פלייאוף> אחוז ניצחונות | פלייאוף> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רדסקינס | 1981 | 8 | 8 | 0 | 0.500 | 4 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 1982 | 8 | 1 | 0 | 0.889 | 1 בחטיבת ה-NFC | 4 | 0 | 1.000 | אלופת סופרבול XVII |
| רדסקינס | 1983 | 14 | 2 | 0 | 0.875 | 1 ב-NFC מזרח | 2 | 1 | 0.667 | הפסד ללוס אנג'לס ריידרס בסופרבול XVIII |
| רדסקינס | 1984 | 11 | 5 | 0 | 0.687 | 1 ב-NFC מזרח | 0 | 1 | 0.000 | הפסד לשיקגו ברס בחצי גמר אליפות ה-NFC |
| רדסקינס | 1985 | 10 | 6 | 0 | 0.625 | 3 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 1986 | 12 | 4 | 0 | 0.750 | 2 ב-NFC מזרח | 2 | 1 | 0.667 | הפסד לניו יורק ג'איינטס בגמר אליפות ה-NFC |
| רדסקינס | 1987 | 11 | 4 | 0 | 0.733 | 1 ב-NFC מזרח | 3 | 0 | 1.000 | אלופת סופרבול XXII |
| רדסקינס | 1988 | 7 | 9 | 0 | 0.437 | 3 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 1989 | 10 | 6 | 0 | 0.625 | 3 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 1990 | 10 | 6 | 0 | 0.625 | 3 ב-NFC מזרח | 1 | 1 | 0.500 | הפסד לסן פרנסיסקו 49' בחצי גמר אליפות ה-NFC |
| רדסקינס | 1991 | 14 | 2 | 0 | 0.875 | 1 ב-NFC מזרח | 3 | 0 | 1.000 | אלופת סופרבול XXVI |
| רדסקינס | 1992 | 9 | 7 | 0 | 0.562 | 3 ב-NFC מזרח | 1 | 1 | 0.500 | הפסד לסן פרנסיסקו 49' בחצי גמר אליפות ה-NFC |
| רדסקינס | 2004 | 6 | 10 | 0 | 0.375 | 4 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 2005 | 10 | 6 | 0 | 0.625 | 2 ב-NFC מזרח | 1 | 1 | 0.500 | הפסד לסיאטל סיהוקס בחצי גמר אליפות ה-NFC |
| רדסקינס | 2006 | 5 | 11 | 0 | 0.312 | 4 ב-NFC מזרח |  |  |  |  |
| רדסקינס | 2007 | 9 | 7 | 0 | 0.562 | 3 ב-NFC מזרח | 0 | 1 | 0.000 | הפסד לסיאטל סיהוקס בשלב הווילד קארד |
| סה"כ | סה"כ | 154 | 94 | 0 | 0.621 |  | 17 | 7 | 0.708 | עשר העפלות לפלייאוף ושלוש זכיות בסופרבול |
גיבס במחנה אימונים, 2005
גלקסיית סקסטנט A

| --- | --- |
גלקסיית סקסטנט A. הכוכבים הצהובים הבהירים הם של שביל החלב והם קרובים בהרבה.
גלקסיית סקסטנט A. הכוכבים הצהובים הבהירים הם של שביל החלב והם קרובים בהרבה.
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  סקסטנט
 מגלה:  פריץ צוויקי
 תאריך גילוי:  1940
 סוג:  גלקסיה לא-סדורה ננסית
 בהירות נראית:  11.9
 סיווג מורפולוגי:  IBm
 עלייה ישרה:  10ʰ 11ᵐ 00.5ˢ
 נטייה:  ‏30″ ‏41′ ‏04°‏-
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  13.9-
 מרחק:  4,670,000  שנות אור 1,431,812.61  פארסק
 קוטר:  8,010 שנות אור
 מסה:  ‎109‎~‏ ☉M
 הסחה לאדום:  324 ק"מ/שנייה 0.001081±0.000013  z
גלקסיית סקסטנט A היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים סקסטנט במרחק של כ-4.7 מיליון שנות אור ממערכת השמש ונמצאת סמוך לקצה של הקבוצה המקומית. בסביבת הגלקסיה נמצאות גם גלקסיית סקסטנט B, גלקסיית משאבה הננסית ו-NGC 3109 שמהוות ביחד תת-קבוצה של גלקסיות שנקראת קבוצת NGC 3109 או קבוצת משאבה - סקסטנט. גלקסיות הקבוצה נמצאות במרחק של בין 5.2 מיליון שנות אור ל-5.8 מיליון שנות אור ממרכזה של הקבוצה המקומית (גלקסיית סקסטנט A היא הרחוקה ביותר מביניהן) וחלק מהחוקרים רואים בה קבוצת גלקסיות נפרדת מהקבוצה המקומית, כך ששייכותה של גלקסיית סקסטנט A לקבוצה המקומית מוטלת בספק. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 11.9 והיא התגלתה ב-1940 על ידי האסטרונום פריץ צוויקי בצילומים של מצפה הכוכבים פאלומר. הגלקסיה נמצאת כ-6.3 מעלות מדרום-מערב ל-β בסקסטנט וכ-5.8 מעלות מצפון-מזרח ל-γ בסקסטנט, מעט דרומית לקו המחבר את שני הכוכבים. כ-10 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאת גלקסיית סקסטנט B שמרחקה ממערכת השמש דומה, כך שהמרחק ביניהן הוא כ-840,000 שנות אור.
מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-6 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-8,000 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎109‎ מסות שמש, כרבע אחוז ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ-‎4.4×107‎ מסות שמש ובנוסף יש בה יחסית הרבה מימן נייטרלי שמסתו כ-‎7.7×107‎ מסות שמש. שאר מסת הגלקסיה, כ-87%, מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. בהירותה הנראית הכוללת של הגלקסיה היא פי 41 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה נמוכה למדי ועומדת על כ-3.5% מזו של השמש, מה שמצביע על אוכלוסיית כוכבים זקנה יחסית לזו של שביל החלב, אך למרות זה יש בגלקסיה גם אזורים שבהם קיימת אוכלוסייה של כוכבים חמים וצעירים מסוג ספקטרלי B ו-O שקרינתם החזקה בתחום העל-סגול מייננת את המימן החופשי ויוצרת אזורי H II. אזורים אלה נראים בצורה של כתמים כחולים בולטים על רקע הצבע הצהבהב של רוב כוכבי הגלקסיה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Sextans A
↑  NED: Sextans A
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 10 (2012)
1 2  M. Bellazzini, G. Beccari, F. Fraternali, T. A. Oosterloo, A. Sollima, V. Testa, S. Galleti, S. Perina, M. Faccini & F. Cusano : The extended structure of the dwarf irregular galaxies Sextans A and Sextans B. Signatures of tidal distortion in the outskirts of the Local Group, Astronomy & Astrophysics, Vol. 566, id. A44, p. 4 (1014)
↑  S. van den Bergh: The Nearest Group of Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 517, Iss. 2, pp. L97 (1999)
↑  E. Hubble: Problems of Nebular Research, The Scientific Monthly Vol. 51, p. 397-9 (1940) (1940)
↑  A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 24 (2012)
↑  I. Camacho, M. Garcia, A. Herrero & S. Simón-Díaz: OB stars at the lowest Local Group metallicity GTC-OSIRIS observations of Sextans A, Astronomy & Astrophysics, Vol. 585, id. A82, p. 1-2 (2016)
גרדן גרוב

גרדן גרוב (באנגלית: Garden Grove) היא עיר בצפון מחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית, הממוקמת כ-55 ק"מ דרום-מזרח ללוס אנג'לס. אוכלוסיית העיר בשנת 2016 הוערכה בכ-174,000 נפשות.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-170,883 תושבים בכ-46,037 משקי בית, כאשר הצפיפות היא כ-3,673.9 נפש לקמ"ר. הגיל החציוני הוא 35.6 שנים. 15.5% מהאוכלוסייה מתחת לקו העוני הפדרלי.
ההרכב הגזעי של גרדן גרוב הוא:
68,149 תושבים (39.9%) לבנים
63,451 תושבים (37.1%) אסייתים
2,155 תושבים (1.3%) אפרו-אמריקאים
983 תושבים (0.6%) אינדיאנים
30,026 תושבים (16.9%) מגזעים אחרים
6,119 תושבים (3.6%) משני גזעים או יותר
גוש שקד

| --- | --- |

שלושה מיישובי הגוש: שקד, חיננית וטל מנשה.
 מספר יישובים:  4
 מדינה:  ישראל ישראל
 חבל ארץ:  השומרון
 עיר אם:  חריש
 תאריך ייסוד:  1977
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בגוש:  2,977 (2021)
 קואורדינטות:  32°28′41″N 35°09′05″E﻿ / ﻿32.478166666667°N 35.151333333333°E﻿ / 32.478166666667; 35.151333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) גוש שקד(למפת הכרמל רגילה) גוש שקד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גוש שקד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גוש שקד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גוש שקד (נקרא גם: גוש ריחן) הוא גוש התנחלויות בקצה הצפון–מערבי של השומרון, על גבול הקו הירוק מצידו המזרחי. הגוש שוכן על רכס אמיר והוא הוקם בשנת 1977. בשנת 2021 התגוררו בו קרוב ל-3,000 תושבים.
הגוש מכיל ארבע התנחלויות: שקד, חיננית, ריחן וטל מנשה, כולן חלק מהמועצה האזורית שומרון. מלבד היישובים, בגוש אזור תעשייה אחד: אזור התעשייה שח"ק.
גבולותיו הם: גדר ההפרדה במזרח, הקו הירוק במערב ויער ריחן בדרום. הגוש נמצא כולו בתחומי גדר ההפרדה. הכוונה בגוש לעיתים כוללת את כל השטח בין גדר ההפרדה באזור הגוש לקו הירוק, כולל החלקים שמדרום ליער ריחן.
טל מנשה, מיישובי הגוש.
בתחומי הגוש נמצאים גושים קטנים של מבנים ערביים, כאשר אום א-ריחאן הוא הכפר היחיד בהם. הגדרת הגוש המורחבת כוללת בתוכו גם את ברטעה. הגוש מוקף מארבעת כיווניו ביישובים ערביים. בגוש ישנם שני יערות, יער שקד ויער ריחן, שביחד מהווים את רוב שטחו של הגוש. מיקומו של הגוש וגובהו מקנה לו ראות טובה, עד החרמון.
| מספר | שם | צורת היישוב | שנת הקמה | מספר תושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שקד | יישוב קהילתי | 1981 | 1,128 |

| 2 | חיננית | יישוב קהילתי | 1981 | 1,659 |

| 3 | ריחן | מושב | 1977 | 408 |

| 4 | טל מנשה | יישוב קהילתי | 1981 | 140 משפחות |
תחבורה

לגוש שתי יציאות מערבה, לכביש 65: הדרך הדרומית היא כביש 6513, שעובר ליד קציר ועוקף מדרום את אחד היישובים הערביים הסוגרים על הגוש ממערב, ערערה, והדרך הצפונית היא כביש 6535 המתחבר למי עמי ועוקף את היישובים הערביים אום אל-פחם וערערה.
העיר חריש מהווה את היישוב היהודי הגדול הקרוב ביותר לגוש, ולכן גם משמשת כעיר האם שלו.
שלוש ההתנחלויות בעמק דותן - חרמש, מבוא דותן ומעוז צבי, המוקפות ביישובים ערביים כמעט מכל עבריהן, יכולות להתחבר לשאר חלקי המדינה רק דרך גוש שקד בכביש 596, מאחר שמשאר הכיוונים ישנם יישובים ערביים.[דרושה הבהרה]
בסכסוך הישראלי-פלסטיני

הגוש, יחד עם היישובים קציר ומי עמי, מייצר חוצץ טריטוריאלי בין הערים והיישובים הערביים של צפון המשולש לבין הערים והיישובים הערביים בצפון השומרון. בכך, הוא מונע קשר ישיר בין יישובים ערביים משני צידי הקו הירוק, ומונע בפועל צירוף של יישובי המשולש למדינה פלסטינית, במידה ותקום. שיטת הפרדה זו, הפועלת לכל אורך המשולש, נוצרה לראשונה בבניית יישובי הכוכבים, ופועלת בין היתר גם בגוש חורשים. בעקבות עובדה זו, ובתוספת גובהו הרב של הגוש, הוא מהווה אזור שישראל רואה בו כבעל חשיבות אסטרטגית גבוהה.
בהצעות לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני, גוש שקד נכלל מאז ומתמיד (למעט בהצעות הפלסטיניות בועידת אנאפוליס ובועידת טאבה) בתחומי יהודה ושומרון שיישארו בשטחי ישראל, למרות גודלו הקטן יחסית.
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  מקרה גדר הביטחון בגדה המערבית" יניב גמבש, הוצאת אוניברסיטת חיפה עמ' 26-27
| מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת יהודה ושומרון חופפת את שטח המחוז | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| ערים | אריאל • ביתר עילית • מודיעין עילית • מעלה אדומים | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות מקומיות | אורנית • אלפי מנשה • אלקנה • אפרת • בית אל • בית אריה-עופרים • גבעת זאב • היישוב היהודי בחברון • הר אדר • מעלה אפרים • עמנואל • קדומים • קריית ארבע • קרני שומרון • שער השומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות אזוריות | גוש עציון • הר חברון • מגילות • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
גדעון רקמן

| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 61 בערך) אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  קולג' גונוויל וקאיוס 
 מעסיק:  Financial Times 
 פרסים והוקרה:  פרס אורוול (2016)  European Press Prize (2016) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  gideonrachman
 
גדעון רקמן (באנגלית: Gideon Rachman; ‏נולד ב־1963) הוא עיתונאי יהודי-בריטי, מאז יולי 2006 בעל הטור הראשי לענייני חוץ בפייננשל טיימס.