stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תימרה טרופית
תמרות טרופיות במזרח התיכון

תמרות טרופיות המתפתחות בצפון מזרח אפריקה מגיעות לעיתים למזרח התיכון ועשויות לגרום בו לסופות גשם, שלקיומן השפעה על
משטר הגשמים באזורים המדבריים והחצי-מדבריים של מזרח הים התיכון. מתמונות לוויין נראה כי המיקום המועדף שבו נמצא מקורן של תמרות אלה הוא 5°-15°N, 5°W-15°E (באזורים ההרריים הקרובים
למפרץ גינאה). לא ברור אם התמרה ממצה לחות שנמצאת כבר באזור, או שהיא עצמה מגבירה את הקונבקציה הטרופית. התמרה הטרופית מופרדת משכבת האוויר היבשה של הסהרה. תמונות לוויין מראות כי ברגע שחלקה האחורי של התמרה הטרופית מתקרבת למפרץ גינאה, הקונבקציה בו גוברת, וזו מגבירה את התכנסות הלחות אל עבר התמרה. התרחבות התמרה לאחר מכן, ממקורה ועד אזור היציאה, מאשרת השערה זו. העננות הנובעת מהתמרה הטרופית היא על פי רוב שכבתית ומלווה בגשם מתון ורצוף. מחקרם של שירה רובין ואחרים הראה שהסעת הלחות הגורמת לעננות זו מתרחשת בגובה בינוני, והם מציעים הסבר ליעילות התמרה הטרופית כמנגנון להעברת כמויות גדולות של לחות למרחקים העולים על 2000 ק"מ. משכה האופייני של התמרה הטרופית הוא 2-9 ימים.
תמרות טרופיות במזרח התיכון > מאפיינים קאנוניים

על סמך תמונות לוויין ומדידות גשם מישראל בשטח נרחב (ומעל 10 מ"מ) נקבעו לתמרה הטרופית מאפיינים קאנוניים, שיש בהם כדי להסביר את יעילותן בהסעת הלחות מהאזורים הטרופיים, דרך מדבר סהרה ועד לאזור הים התיכון:
תקופת דגירה - פרק זמן של יומיים עד שישה ימים שמתבטא בהימצאותו של אפיק רום סטציונרי (כלומר קבוע פחות או יותר במקומו), המאפשר התגברות ממושכת של קונבקציה באזור היווצרות התמרה, ובכך את הספקת הלחות שלה. יתרה מזו, קיומה של התמרה (אף ללא גשם) מעשירה את האזורים הסובטרופיים בלחות בגובה הבינוני. באורח זה, איבוד הלחות עקב פעפוע מהתמרה הבוגרת, באמצעות אידוי או ערבול, מופחת כתוצאה מהפחתה בגרדיינט הלחות בשולי התמרה.
היעדר זרמים אנכיים עולים בחלקים האמצעיים של התמרה מונעים איבוד לחות כתוצאה מעיבוי או ממשקעים.
היבדלות התמרה מגושי אוויר יבש מונע איבוד לחות על ידי ערבוב. הגורם לכך הוא שכבה אטמוספירית יציבה המונעת מהאוויר בתמרה להתערבב עם האוויר היבש מתחתיו.
קוהרנטיות הזרימה בתמרה - משמע, מהירות הרוח וכיוונה בגבהים 4-7 ק"מ אחידים פחות או יותר. הקוהרנטיות מפחיתה את תופעת המערבולות ומצמצמת פעפוע ערבולי של הלחות אל האוויר שמצדדיה.
גורם חושב באספקת הלחות הוא התכנסות אוויר בגובה נמוך בסמוך לקו
המשווה. גורם זה בא לידי ביטוי
על ידי רוחות הסחר מעל צפון מזרח האוקיינוס האטלנטי. כמו כן, גם לאפיקי רום
סובטרופיים יש חשיבות כגורם המגביר קובקציה טרופית.
תמרות טרופיות במזרח התיכון > הפרעה קוטבית לאחר התמרה הטרופית

ברוב אירועי התמרה הטרופית
באזור, 1-3 ימים לאחר הפסקת הגשמים במזרח הים התיכון, חודר אפיק רום מקווי הרוחב
הבינוניים למזרח הים התיכון, כשהוא מלווה בשקע קרקע. ניתן להסביר את התרומה של
התמרה הטרופית לשקע כזה בהתאבכות בונה בין אפיק הרום הסובטרופי האיטי אשר נמשך זמן
רב (במונחי זמן סינופטיים) והתחיל את התמרה, ובין אפיק קו רוחב בינוני שמרכזו
ב-40°-50°N. השני אחראי לאחר מכן ליצירת שקע קרקע ים
תיכוני מהסוג המוכר בחורף.
תמרות טרופיות במזרח התיכון > יצירת גשם

במרבית המקרים שהתמרה הטרופית הביאה עמה משקעים הם היו מתונים, רצופים
ונרחבים, ונבעו מעננות שכבתית. גשמים מתונים אלה אינם מאפיינים את האזורים מדבריים
שבהם נצפו, ובדרך כלל המשקעים בהם נובעים מעננים ערמתיים נקודתיים הנובעים מקונבקציה.
לתמרה הטרופית עשויים להיות שני תפקידים ביצרת גשם במזרח הים התיכון.
הראשון הוא מקרה שבו התמרה עצמה היא מקור הלחות והשני הוא שהתמרה מהווה מקור
לעליית אוויר המביא למשקעים מהלחות שכבר קיימת. אם המקרה הראשון גובר אזי שעל מקור
הלחות להיות בגובה בינוני, היכן שנמצאת התמרה. בדיקות של הלחות היחסית והסגולית
בגבהים השונים הראו כי מקור הלחות הוא בגבהים הבינוניים, במשטחי הלחץ 600-700mb.
תמרות טרופיות במזרח התיכון > משטר הגשמים בישראל

משטר הגשמים בישראל ובמדינות השכנות לה נקבע בעיקר על
ידי שקעים ים תיכוניים שמזרימים לחות מהים
התיכון, נעים מזרחה ויוצרים גשמים בעיקר מעל חלקה הצפוני המושפעים
מהים. לעומת זאת, בחלקה הדרומי, הנגב, חלק ניכר מהמשקעים מקורו בלחות שמגיעה מהאזורים
הטרופיים. גשם כזה, היורד בנגב, עשוי להגיע לצפון הארץ. גשמים אלה משויכים על פי
רוב לאפיק ים סוף (אפיק קרקע המביא להתפשטות מזג אוויר בעל מאפיינים טרופיים למזרח
התיכון), אך יכולים גם להיות קשורים גם בתמרה הטרופית. אחד המקרים שנחקרו, בדצמבר
1988, התאפיין בגשמים בפיזור ארצי הומוגני יחסית. הגשם שנמדד בשנה שזו היה מתון
ורציף, מעל כל הארץ, כולל הנגב, זאת בניגוד לאופיו הערמתי של הגשם שבדרך כולל שולט
באזור. תמרה טרופית משמעותית בודדת עשויה להגיע במשקעיה לממוצע הגשמים השנתי בנגב שעומד לעיתים על פחות מ-100 מילמטרים לשנה.
תמרות טרופיות במזרח התיכון > מכ"ם השירות המטאורולוגי

ממחקר שנערך במערב צפון אפריקה נמצא כי הגשמים הקלים שמניבות התמרות
הטרופיות קלים יותר לחיזוי מאשר גשמים הנובעים מענני קונבקציה באזור. כמו כן, במערב אפריקה, תמרות טרופיות
וגשמים שמקור הלחות שלהם באזוריים הטרופיים נפוצים יותר בעונות המעבר מאחר
שמתקיימים שני תנאים בד בבד: התפתחויות ברוקליניות חזקות, והימצאות לחות
טרופית באזורים צפוניים באופן יחסי. תנאי הברוקליניות חסר בקיץ ואי יציבות חסרה בחורף.
בקיץ באזורים אלה עשויים לרדת גשמים קלים בלבד, כאשר אי יציבות מתפתחת ביבשה
כתוצאה מחימום הקרקע
הערות שוליים

1 2 3  James P.McGuirk and J. Ulsh, Evolution of Tropical Plumes in VAS Water Vapor Imagery, Monthly Weather Review
↑  Fröhlich L; Fink AH; Knippertz P;ohberger E, An objective climatology of tropical plumes, Journal of Climate, 26, 2013, עמ' 5044-5060
1 2 3 4  Shira Rubin and Baruch Ziv, Tropical Plumes over Eastern North Africa as a Source of Rain in the Middle East, Monthly Weather Review, December 2007
↑  "Inter-Tropical Convergence Zone". JetStream - Online School for Weather. NOAA. 2007-10-24. נבדק ב-2009-06-04.
↑   ניו יורק טיימס, מדוע אירופה הופכת למוקד חום עולמי? זה מה שמדענים אומרים, באתר הארץ, 20 ביולי 2022
↑  Lyndon State College Meteorology. Jet Stream Formation – Subtropical Jet. Retrieved on 8 May 2008.
↑  Kuhnel, I, Tropical–extratropical cloudband climatology based on satellite data., International Journal of Climatology 9, 1989, עמ' 441–463 doi: 10.1002/joc.3370090502
1 2 3  Peter Knippertz;Jonathan E. Martin, Tropical plumes and extreme precipitation in subtropical and tropical West Africa, Volume 131, Quarterly Journal of the Royal Meteorological Society, 2005, עמ' 2337–2365
↑  J. MATTHEWS; N. KILADIS, The Tropical–Extratropical Interaction between High-Frequency Transients and the Madden–Julian Oscillation, Monthly Weather Review 127, 1999, עמ' 661-677
1 2  Dayan, U., and D. Sharon, Meteorological parameters for discriminating between widespread and spotty storms in the Negev, Israel J. Earth Sci., 1980, עמ' 253-256
↑  Goldreich, Y., The Climate of Israel: Observation, Research
and Application, Kluwer Academic, 2003, עמ' 298

תמונת אינפרה-אדום מ-GOES 14 של ה-ITCZ
קטע וידאו המדגים את תנועת זרם הסילון
ציד לווייתנים

מספר הלווייתנים שנהרגו לאורך המאה ה-20 והמאה ה-21
ציד לווייתנים הוא פעילות לתפיסה והריגת לווייתנים בעיקר על בשביל השמן (אנ') והבשר שלהם (אנ'). זהו נוהג עתיק אשר בוצע לאורך ההיסטוריה על ידי תרבויות שונות ברחבי העולם. ציד הלווייתנים היה נפוץ במיוחד לאורך ההיסטוריה באזורים כמו ניו אינגלנד, האיים האזוריים, ארכיפלג מדיירה, איי פארו, איסלנד ואיי סבאלברד.
לציד הלווייתנים היו השפעות שליליות ניכרות על אוכלוסיות הלווייתנים בעולם, והיא הובילה מספר מיני לווייתנים לסף הכחדה. בעקבות כך מדינות רבות בחרו לאסור את הנוהג במאמץ לשמר את מיני הלווייתנים.
היסטוריה

ישנם עדויות ארכאולוגיות לכך שהאינואיטים ועמים אחרים בצפון האוקיינוס האטלנטי עסקו בציד לווייתנים עוד בסביבות שנת 3000 לפני הספירה. בימי קדם ציד הלווייתנים בוצע באמצעות כלים פשוטים וסירות קטנות. הבאסקים במפרץ ביסקאיה היו בין הראשונים שעסקו בציד מסחרי בקנה מידה גדול של לווייתנים במהלך תקופת ימי הביניים. עד המאה ה-17, ציד הלווייתנים התפתח לתעשייה רווחית, עם ציים מאורגנים של אוניות ציד לווייתנים, כאשר האנגלים וההולנדים הלכו והתבלטו בענף בשלושה מרכזים עיקריים - גרינלנד, שפיצברגן ואיסלנד. המהפכה התעשייתית הפכה את תעשיית ציד הלווייתנים לרווחית ביותר. הפיתוח של ספינות ציד הלווייתנים המודרניות ותותחי הצלצל (הרפון) אפשרו ציד של מיני לווייתנים גדולים יותר באזורים מרוחקים של האוקיינוס, והדבר הוביל לעלייה דרמטית בהיקף וביעילות של פעולות ציד הלווייתנים. במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הפך ציד הלווייתנים לענף מרכזי במדינות כמו נורווגיה, ארצות הברית, בריטניה ויפן, כאשר באותה העת שמן הלווייתנים היה בשימוש נרחב במנורות, בסבונים ובמוצרים אחרים. הביקוש הגובר לשמן הלווייתנים הוביל לכך שמינים שונים של לווייתנים כמעט ונכחדו במהלך המאה ה-20. ההערכה היא שמעל ל-50,000 לווייתנים נהרגו על ידי תעשיית ציד הלווייתנים מדי שנה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20.
בעקבות כך בשנת 1946 נוסדה הוועדה הבינלאומית לציד הלווייתנים (IWC) במטרה להסדיר את תעשיית ציד הלווייתנים ולהבטיח את השימור של מיני הלווייתנים השונים. בשנת 1982, אימץ ה-IWC מורטוריום לציד לווייתנים מסחרי, אשר נכנס לתוקף בשנת 1986 והוביל לצמצום ניכר בפעילות ציד הלווייתנים ברחבי העולם. המורטוריום נשאר בתוקף עד היום, למרות שמדינות מסוימות, כמו קנדה, איסלנד, יפן, נורווגיה, רוסיה, קוריאה הדרומית, ארצות הברית, איי פארו וגרינלנד ממשיכות לצוד לווייתנים גם במאה ה-21. מדינות התומכות בציד לווייתנים מסחרי - בעיקר איסלנד, יפן ונורווגיה - מעוניינות להסיר את האיסור של ה-IWC על ציד לווייתנים ממינים מסוימים. מדינות שמתנגדות לציד לווייתנים ופעילים סביבתיים מתנגדים להסרת האיסור. על פי ה-IWC ציד לווייתנים של עמים ילידים המוכרים על ידי ה-IWC מותר כל עוד שהדבר נעשה בקנה מידה קטן לצריכה מקומית של אותן האוכלוסיות.
במהלך העשורים האחרונים, צפייה בלווייתנים, אשר הפכה אלטרנטיבה פופולרית ורווחית לציד לווייתנים באזורים רבים בעולם.
גלריית תמונות

אחד מציורי ציד הלווייתנים העתיקים ביותר של ציידי לווייתנים הולנדים צדים לווייתנים בשפיצברגן. 1645 לערך
ציד לווייתנים בשנת 1760 לערך
תחריט מהמאה ה-18 של ציידי לווייתנים הולנדים צדים לווייתני בלנה גרינלנדית באזור הארקטי
ציור של ציד לווייתנים משנת 1885
ציד לווייתנאים מסוף המאה ה-19
צלצל מודרני המשמש לציד
לווייתנים שנתפסו במסגרת ציד הלווייתנים באיי פארו
ראו גם

הלווייתנאים והאדם
הערות שוליים

↑  "whaling". Britannica Online Encyclopedia. 2001. נבדק ב-16 במאי 2010. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  Francis, Daniel. "Whaling". The Canadian Encyclopedia. Historica Dominion Institute. נבדק ב-16 במאי 2010. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  ABC News. "Japan, Norway Move to End Whaling Ban". ABC News.
↑  "Aboriginal substance whaling". About Whales and Dolphins. נבדק ב-24 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556029405171  BnF: cb119316560 (data)  GND: 4064438-8  LCCN: sh85146357  NARA: 10643617  NDL: 00563334  NKC: ph135098
פול ארליך

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1932 (בן 92) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  סטנפורד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנזס  אוניברסיטת המדינה של קנזאס  אוניברסיטת פנסילבניה  תיכון קולומביה 
 מנחה לדוקטורט:  צ'ארלס דנקן מיצ'נר 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד 
 תלמידי דוקטורט:  הארי פרדריק ריצ'ר 
 פרסים והוקרה:  עמיתי מקארתור  פרס חזית הידע של קרן BBVA (2013)  פרס היינקן  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  חבר זר של החברה המלכותית (2012)  עמית החברה האקולוגית של אמריקה (2012)  פרס רמון מרגלף באקולוגיה (2009)  פרס האקולוג הדגול (2001)  פרס הכוכב הכחול (1999)  פרס דר א"ה היינקן למדעי הסביבה (1998)  פרס טיילר להישג סביבתי (1998)  פרס הינז (1995)  פרס ECI (1993)  פרס הסביבה של וולוו (1993)  פרס קראפורד למדעי החיים (1990)  פרס ג'ון מיור מטעם מועדון הסיירה (1980) 
 אתר רשמי
 
פול ראלף ארליך (באנגלית: Paul Ralph Ehrlich; נולד ב-29 במאי 1932) הוא ביולוג אמריקאי-יהודי. ארליך הוא פרופסור אמריטוס לחקר אוכלוסין במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד ונשיא המרכז לשימור ביולוגי (אנ') באוניברסיטה. התפרסם בעיקר עקב אזהרותיו מפני ההשלכות של ריבוי טבעי על המשאבים הארציים המוגבלים. הוא גם עמית באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית ובאגודה האמריקאית לקידום המדע.
ביוגרפיה

ארליך נולד בפילדלפיה לוויליאם ארליך ורות רוזנברג, וגדל במייפלווד שבניו ג'רזי. ב-1953 קיבל תואר ראשון בזואולוגיה מאוניברסיטת פנסילבניה, בשנת 1955 קיבל תואר שני מאוניברסיטת קנזס ובשנת 1957 קיבל תואר דוקטור מאותה אוניברסיטה. בשנת 1959 הצטרף לסגל אוניברסיטת סטנפורד, ובשנת 1966 החל לשמש כפרופסור לביולוגיה.
ביוגרפיה > פצצת האוכלוסין

בשנת 1968 כתב ארליך יחד עם אשתו אן את הספר "פצצת האוכלוסין" (אנ'), בו חזה כי בשנות השבעים ובשנות השמונים יפרוץ רעב המוני בשל התפוצצות אוכלוסין הנגרמת עקב ריבוי טבעי, ודגל בביצוע פעולה מיידית להגבלת גידול האוכלוסין. בשנות האלפיים ארליך הודה שחלק ממה שהוא חזה לא התרחש, אך טוען שהתחזיות שלו לגבי מחלות ושינויי אקלים היו נכונות במהותן וכי ריבוי האוכלוסין זו בעיה מרכזית.
בשנת 2012 נאם בישראל בכנסים אודות המדבור, וטען כי "לציוניים אמיתיים צריכות להיות משפחות קטנות".
ספריו > Books

How to Know the Butterflies (1960)
Process of Evolution (1963)
Butterflies and Plants: A Study in Coevolution (1964)
The Population Bomb (1968, revised 1971, updated 1978, re-issued 1988, 1998, 2008 and 2018)
Population, Resources, Environments: Issues in Human Ecology (1970)
How to Be a Survivor (1971)
Man and the Ecosphere: Readings from Scientific American (1971)
Population, Resources, Environments: Issues in Human Ecology Second Edition (1972)
Human Ecology: Problems and Solutions (1973)
Introductory Biology (1973)
The End of Affluence (1975)
Biology and Society (1976)
Ecoscience: Population, Resources, Environment (1978)
The Race Bomb (1978)
Extinction (1981)
The Golden Door: International Migration, Mexico, and the United States (1981)
The Cold and the Dark: The World after Nuclear War (1984, with Carl Sagan, Donald Kennedy, and Walter Orr Roberts)
The Machinery of Nature: The Living World Around Us and How it Works (1986)
Earth (1987, co-authored with Anne Ehrlich)
Science of Ecology (1987, with Joan Roughgarden)
The Cassandra Conference: Resources and the Human Predicament (1988)
The Birder's Handbook: A field Guide to the Natural History of North American Birds (1988, with David S. Dobkin and Darryl Wheye)
New World, New Mind: Moving Towards Conscious Evolution (1988, co-authored with Robert E. Ornstein)
The Population Explosion (1990, with Anne Ehrlich)
Healing the Planet: Strategies for Resolving the Environmental Crisis (1991, co-authored with Anne Ehrlich)
Birds in Jeopardy: The Imperiled and Extinct Birds of the United States and Canada, Including Hawaii and Puerto Rico (1992, with David S. Dobkin and Darryl Wheye)
The Stork and the Plow : The Equity Answer to the Human Dilemma (1995, with Anne Ehrlich and Gretchen C. Daily)
A World of Wounds: Ecologists and the Human Dilemma (1997)
Betrayal of Science and Reason: How Anti-Environment Rhetoric Threatens Our Future (1998, with Anne Ehrlich)
Wild Solutions: How Biodiversity is Money in the Bank (2001, with Andrew Beattie)
Human Natures: Genes, Cultures, and the Human Prospect (2002)
One With Nineveh: Politics, Consumption, and the Human Future (2004, with Anne Ehrlich)
On the Wings of Checkerspots: A Model System for Population Biology (2004, edited volume, co-edited with Ilkka Hanski)
The Dominant Animal: Human Evolution and the Environment (2008, with Anne Ehrlich)
Humanity on a Tightrope: Thoughts on Empathy, Family, and Big Changes for a Viable Future (2010, with Robert E. Ornstein)
Conservation Biology for All (2010, edited volume, co-edited with Navjot S. Sodhi)
Hope on Earth: A Conversation (2014, co-authored with Michael Charles Tobias) ISBN 978-0-226-11368-5
Killing the Koala and Poisoning the Prairie: Australia, America and the Environment (2015, co-authored with Corey J. A. Bradshaw)
The Annihilation of Nature: Human Extinction of Birds and Mammals (2015, with Anne Ehrlich and Gerardo Ceballos)
הערות שוליים

↑   קלייד הברמן, התחזיות על התפוצצות האוכלוסין בעולם היו מוקדמות מדי. כנראה, באתר הארץ, 5 ביוני 2015
↑  עודד כרמלי, האביב האנושי, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2012
↑  Paul Ehrlich, famed ecologist, answers questions | Grist Magazine | InterActivist | 09 Aug 2004, web.archive.org, ‏2004-11-15
↑  נטע אחיטוב, תביאו פחות ילדים, או צפו לגרוע מכל, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2012
↑  "New World New Mind — Pdf Edition". Ishkbooks.com. אורכב מ-המקור ב-2012-02-05. נבדק ב-2012-05-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273790505171  BNE: XX1024984  BnF: cb12325021j (data)  CANTIC: a10077017  CiNii: DA01148131  GND: 120995174  ISNI: 0000 0001 0931 9657  LCCN: n80067102  LNB: 000040492  MGP: 287266  NKC: vse2005299872  NLK: KAC199607913  NTA: 071129499  ORCID: 0000-0001-8753-9292  SELIBR: 186108  SNAC: w6ph449d  SUDOC: 032166540  VIAF: 108789304   WorldCat (עם VIAF): 108789304
מנחם ציוני

ערך זה עוסק ברב גרמני. אם התכוונתם לראש המועצה המקומית אור עקיבא, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  תחילת המאה ה-14 שפייר, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  סביב 1410
 תקופת הפעילות:  ?–1410 
 
מנחם ציוני (או ציון, בין השנים ה'ק'–ה'ק"ע, 1340–1410 בערך) היה מקובל, ופייטן, מחכמי אשכנז. התפרסם בעיקר על ידי ספרו "ציוני" על התורה, בו ליקט פירושים שונים על התורה, על פי תורת הנסתר. הוא האדם הראשון שידוע שבחר לכנות עצמו בתואר "ציוני".
ביוגרפיה

נולד בעיר שפיירא שבגרמניה לרבי מאיר, ואמו של רבי מאיר נקראת "יינטא", שהייתה בתו של רבי יקר בן רבי שמואל מקולוניה. חיבר שני ספרים, ספר ה"ציוני" וספר "צפוני ציוני".
בצעירותו נסע לירושלים ולמד בישיבתו של רבי יצחק מבילשטיין. את השם שאימץ לו ולספריו "ציוני" הוא בחר בגלל לימודו בירושלים כדבריו בהקדמתו לספר. אחר כך חזר לפרנקפורט. ובשנת קל"ג היה בקלן. ובשנת קמ"ח, היה גר בוונציה.
חיבר עשרות שירים, בהם נוכחות רבה לציון. בין היתר הוא ככל הנראה מחברה של הקינה לתשעה באב "ציון מעון חשקי" (מפיוטי ה"ציונים", חיקויי "ציון הלא תשאלי"), הכלולה בסדר הקינות לתשעה באב כמנהג אשכנז המערבי, אשר האקרוסטיכון שלה הוא "מנחם ציון בן הרב רבי מאיר מלא דבר חזק".
ספרו 'הציוני'

הספר מבוסס על ליקוט מספר הזוהר וספר הבהיר, וכן מדברי הראשונים ביניהם אמונות ודעות לרב סעדיה גאון, הרמב"ם במורה הנבוכים, אברהם אבן עזרא, הרמב"ן ועוד (בפרשת וישב הוא מביא מדברי הרשב"א).
בהיותו פייטן ומשורר, מתאפיין גם ספרו בשימוש בכלים אלו. בראשי וסופי פרקיו מופיעים חרוזים, בראש הספר מופיע שיר, ובסופו עוד שניים. באחד מהם הסביר שמקור שם הספר הוא על שם מקום לימודו:
ו"ציוני" קראתיהו גלל כי בהר ציון למדוני חסידים
המחבר סיים לכתוב את הספר בשנת קמ"ד.
הספר נדפס לראשונה בעיר קרימונה בשנת 1559 בכתב רש"י, אך הוצאה זו נשרפה כפי הנראה כחלק מגזירת שריפת התלמוד. הספר נדפס שנית בשנת 1560 באותיות מרובעות. בשער הספר נכתב ”ספר ציוני ביאור על התורה על דרך האמת להחכם השלם הקדוש רבי מנחם ציוני בן מהר"ר מאיר זלה"ה ממדינת שפיירא”.
ספרו 'הציוני' > על הספר

החיד"א בספרו "שם הגדולים" שיבח את הספר בדברים: ”ציוני חיברו רבי מנחם ציוני על התורה על פי סוד ויש בו חידושים נוראים ובנה ספרו על הזוהר וספר הבהיר...”.
רבי יוסף שלמה דלמדיגו כתב פירוש על הספר.
ברבים מספרי האחרונים הובאו דברים בשם ה"ציוני", ביניהם השל"ה רבי שמשון מאוסטרופולי המגלה עמוקות וכן המגן אברהם, ורבי אברהם ראובן הכהן סופר בילקוט ראובני ועוד.
ספרו 'הציוני' > על הספר > הפולמוס אודות הספר

על אף שהספר נזכר ברבים מספרי האחרונים, יש שפקפקו בכשרותו של הספר, בעקבות מספר פירושים שנמצאו בו. אחד מהחידושים שעוררו את הפולמוס הם דברים שנכתבו בו בשם רבי יהודה החסיד על הפסוק "אז ישיר ישראל":
אז ישיר - ”זה הלל הגדול, אחר שניצולו מסיחון ועוג ועברו נחל ארנון נעשה זה השיר. והיה כתוב בחומש עד שבא דוד המלך עליו השלום והסיר מזמורים דמשה וחיברם בתהלים"” (פרשת חוקת)
רבי משה פינשטיין טען כי דברים אלו בעניין דוד המלך הם דברי כפירה:
אחרי כתבי השיגו הספר ציוני של ר' מנחם ציוני ומצאתי מה שמר פ' אמר לכם שמביא זה בשם הרי"ח, אבל זה אינו מתרץ כלום שודאי הוא כפירה בתורה ומי שיאמר זה הוא כפירה בתורה וגם ענין גדוף על דוד המלך, ולא ידוע לנו בברור מי הוא ר' מנחם ציוני וכנראה שהעתיק מה שנמצא באיזה ספר על שם ריה"ח בלא עיון, ואני הייתי אומר שאסור למכור ולקנות גם ספר ציוני מאחר שנמצא דבר כפירה זו וטוב לכתוב זה לגדולי א"י
אך יש שדחו את דבריו, מאחר שרבים מגדולי האחרונים הזכירוהו בספריהם, ונדחקו לבאר את דבריו באופן שלא יסתור את עיקרי האמונה וההלכה. כך למשל כתב הרב מנשה קליין לאחר שהביא רשימה של אחרונים שהזכירהו:
ובכל העולם כולו יצא שמו ואומרים עליו מקודש מקודש, הוא קדוש וגופו טהור וספרו קדוש כאחד השרפים העומדים ממעל לו והוא רחום יכפר
ספרו 'הציוני' > צפוני ציוני

ספר נוסף שחיבר נקרא "צפוני ציוני", והוא עוסק בעיקר בענייני שדים וחכמת הכישוף ובסודות טעמי המקרא והסברים בפסוקים על פיהם. בהקדמתו כתב שחיבר חיבור זה נגד אותם המכחישים מציאות השדים וחכמת הכישוף וכך כתב:
אני הגבר, צל עובר, העליתי אבר... ראיתי ומצאתי מאנשים והגים בסדר נזיקין, ושיחות דקלים מחזיקים, ובילדי נכרים מספיקים, בספרי פלוסופים לאובדן ומות, ומכחישים זכר כל בריות הנמצאות, הגדולות והנוראות, מציאות השדים ואיכותם, הוויתם וסיבתם, וחיוב מציאותם עמוקים, והדברים עתיקים...
לקריאה נוספת

ישראל פלס, "רבינו מנחם ציון (הציוני)", מוריה, יא [ה–ו] (ניסן תשמ"ב).
הערות שוליים

↑  עולם קטן, גיליון 896, עמ' 26
↑  כפי שכתב בעצמו בכתב ייחוס שלו, נדפס ב"המזכיר", ט, עמ' 24.
↑  כן כתב תלמידו בהקדמה לספרו תעלמות חכמה יוסף שלמה דלמדיגו, תעלמות חכמה, באתר היברובוקס.
↑  במקומות רבים, ראו למשל פרשת בלק בהערה, ועוד.
↑  בספרו ניצוצי שמשון פרשת קרח.
↑  על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ה', סעיף א'.
↑  כמעט בכל פרשה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301370905171  GND: 103401571  ISNI: 0000 0001 2023 3424  LCCN: nr93036592  VIAF: 31872191   WorldCat (עם VIAF): 31872191
קריסה כבידתית

קריסה כבידתית של כוכב לפי שלבים:
 (a) כוכב מסיבי הוא בעל מבנה שכבות של יסודות המכונה "קליפות בצל". ליבת הברזל נוצרת מהיתוך גרעיני של צורן (b) ליבת הברזל מגיעה לגבול צ'נדראסקאר ומתחילה בקריסה, כאשר השכבות החיצוניות (חצים שחורים) נעים במהירות על קולית והשכבות הפנימיות יותר נעים במהירות תת-קולית (c) הליבה הפנימית הופכת לנייטרונום והאנרגיה הכבידתית הופכת לחלקיקי ניוטרינו (d) החומר הנופל ניתז מהגרעין ויוצר גל הלם הנע החוצה מן המרכז (חץ אדום) (e) ההלם מתחיל לדעוך, אך הוא מופעל מחדש על ידי אינטראקציה עם נייטרונים (f) החומר שמחוץ לליבה מושלך החוצה ומשאיר אחריו שריד מנוון.
קריסה כבידתית (אנגלית Gravitational collapse) הוא תהליך בו גרם שמיים מסיבי מתכווץ תחת השפעת הכבידה של עצמו. לתהליך זה חשיבות רבה בהיווצרותם ומותם של כוכבים.
בכל גוף יציב, כוחות הכבידה מאוזנים על ידי הלחץ הפנימי של הגוף. הלחץ הפועל בכיוון המנוגד לכבידה, הפועלת לכיוון מרכז המסה של הגוף. כך נוצר מצב של שיווי משקל בו הכוחות השואפים לכווץ את הגוף שווים בגודלם ומנוגדים בכיוונים לכוחות הפנימיים. אם כוחות הכבידה אל תוך מרכז הגוף גדולים מסך כל הכוחות הפנימיים הפועלים החוצה מהגוף, הגוף אינו בשיווי משקל והוא ילך ויתכווץ עד להשגת שיווי משקל.
מכיוון שכוח הכבידה הוא הכוח החלש מבין כוחות היסוד, קריסה כבידתית יכולה להתרחש אך ורק בגופים מאוד מאסיבים, כדוגמת כוכבים או בגרמי שמיים בעלי צפיפות מאוד נמוכה, כדוגמת ענן מולקולרי ובקבוצות גדולות של כוכבים (כדוגמת צביר כדורי).
לידת כוכבים

לתהליך של קריסה כבידתית יש חשיבות גבוהה ביצירת גרמי השמיים. לדוגמה קדם-כוכב נולד מקריסה כבידתית של ענן מולקולרי וכוכב בזמנו נולד מקריסת המשך של קדם-כוכב. הדחיסה הנוצרת כתוצאה מהקריסה מעלה את הטמפרטורה עד לרגע בו התגובות היתוך גרעיני מתחילות בליבת הכוכב ובכך יוצרות לחץ הבולם את הקריסה.
מות כוכבים

ככל שכוכב חי יותר זמן, יותר הליום מצטבר בליבתו מכיוון שהתהליך העיקרי של הפקת אנרגיה גרעינית הוא מיזוג של אטומי מימן להליום. כאשר רוב המימן נשרף, כלומר הופך להליום, ליבת ההליום מתחילה להתכווץ תחת הכבידה העצמית שלה ולכן מתחממת. תהליך ההיתוך מתקדם החוצה מן המרכז לקליפה המקיפה את הליבה בה יש אזור עשיר במימן. במהלך שלב זה הכוכב מגדיל את רדיוסו פי עשרות מגודלו המקורי. פני השטח שלו מתרחקים מן המרכז ולכן הכוכב מתקרר. שלב זה נקרא ענק אדום.
בסופו של חייו נגמר הדלק הגרעיני של הכוכב, כלומר רוב המימן וההליום כבר הפכו ליסודות כבדים יותר ואין כוח שיכול לאזן את כבידה של הכוכב. עקב כך, הכוכב מאבד את היציבות ומתחיל להתכווץ במהירות כלפי מרכזו. תוצאת התהליך מכונה "כוכב דחוס" (Compact star). תיתכנה 3 אפשרויות לכוכב דחוס:
ננס לבן - כוכב קטן וצפוף מאוד בו כוח הכבידה מאוזן על ידי לחץ ניוון של אלקטרונים, כלומר לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי.
כוכב נייטרונים -במהלך הקריסה הכבידתית אלקטרונים ופרוטונים מתמזגים לנייטרונים. הקריסה נבלמת על ידי לחץ ניוון של הנייטרונים הנוצרים.
חור שחור כוכבי -גרם שמים בו מהירות המילוט גבוהה ממהירות האור. אם מסת הכוכב מעל גבול טולמן-אופנהיימר-וולקוף הוא יקרוס לחור שחור.
חייו של כוכב מסיבי מספיק יכולים להסתיים בסופרנובה שתשאיר אחריה את אחד הכוכבים הדחוסים הנ"ל.
הקריסה לננס לבן יכולה לקחת עשרות אלפי שנים, כשכוכב הקורס זורק החוצה את המעטפת שלו, שיוצרת בזמנה ערפילית פלנטרית. במקרה וננס לבן הוא כוכב במערכת של כוכבים כפולים, הוא יכול לספוח אל עצמו חומר מבן-זוגו עד להשגת גבול צ'נדראסקאר, בו הקריסה הכבידתית מתחילה בשנית. תוצאת השלב הוא סופרנובה מסוג Ia.
במידה והכוכב הקורס הוא מסיבי מאוד (מעל 3 מסות שמש), לחץ הניוון של הנייטרונים לא יצליח להתגבר על הכבידה העצמית. במקרה כזה, הכוכב ילך ויתכווץ עד לרדיוס שוורצשילד ולכן יהפוך חור שחור.
ראו גם

ערפילית פלנטרית
הבזק הליום
אי יציבות ג'ינס