stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צנעא
הערות שוליים

↑  Sanaa Population 2023
↑  TuTiempo
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 15
↑  Claimate
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 20
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 22
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 23
↑  Yemen History
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 24
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 39
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 120
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 28
↑  The old walled city of San'a, Ronald Lewcock, עמ' 30
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Yemen's President Hadi declares new 'temporary capital' | DW | 21.03.2015, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  world aero data
↑  לפי אתר ה-CIA, הריבוי הטבעי בתימן מוערך בשנת 2008 ב-3.46%
↑  city population
↑  جامعة صنعاء]
↑  Yemeni Sheikh of Hate
↑  Yemen Campus
↑  התאחדות הכדורגל של תימן - מועדוני מחוז "אמאנת אל-עאסימה"
↑  nation master
↑  world stadiums
↑  The old walled city of San'a, עמ' 4
↑  המישור הצר בתימן ובערב הסעודית המשתרע לאורכו של ים סוף
↑  The old walled city of San'a, עמ' 13
↑  Icomos advisory body evaluatio
↑  אתר אונסק"ו
↑  אתר רשת הפיתוח אגא חאן
↑  בראשית פרק י
↑  נוסח תימן - מי בנה את תימן?
↑  בדבר אחינו ב"י במדינת תימן, המגיד, 30 ביוני 1875
↑  Icomos advisory body evaluation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552496005171  BNE: XX5276634  GND: 4051533-3  LCCN: n80086523  MusicBrainz: 9d6867ec-7c9b-481a-972a-a017f16d7ea4  NARA: 10044910  NKC: ge625816  SUDOC: 029383803  TDVİA: sana  VIAF: 148922407   WorldCat (עם VIAF): 148922407 
צנעא ומאריב - עריה הראשיות של ממלכת סבא (תכלת) בסביבות סוף המאה ה-1
מראה כללי
ארמון האימאם על צוק בוואדי דאהר צפונית-מערבית לעיר
השוק של צנעא
חלוקת תימן לדתות ולשבטים: ירוק - שיעים; צהוב - סונים
רחוב צדדי בעיר
"שער תימן" בכיכר הכניסה אל צנעא העתיקה
מפת העיר העתיקה בצנעא
אזור משופץ בעיר העתיקה
צנעא העתיקה בשנת 1962
מרכז העיר העתיקה של צנעא
בתים בעיר העתיקה בצנעא
פיג'ו 908 RC

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  2006 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  צרפת צרפת
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  5,123 מ"מ
 רוחב:  2,154 מ"מ
 גובה:  1,370 מ"מ
 משקל:  1,800 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,150 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, 5.5 ליטר המפיק 710 כ"ס מנוע דיזל טורבו מסוג "HDi", מנוע מרכזי אשר נלקח ממכונית המרוץ פיג'ו 908 HDi FAP)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות מסוג "Sequential manual transmission" (אנ')
 מהירות מרבית:  299.3 קמ"ש
 קשר:  פיג'ו 908 HDi FAP
פיג'ו 908 RC (בצרפתית: Peugeot 908 RC) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סלון, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר הוצגה בשנת 2006 בתערוכת הרכב של פריז.
מאפיינים

4 דלתות
מנוע מרכזי
מנוע דיזל טורבו מסוג "HDi"
מנוע הנעה אחורית
מנוע ה-"פיג'ו 908 RC" נלקח מדגם מכונית המרוץ פיג'ו 908 HDi FAP
תמונות

"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC" - מבט לתוך הרכב
"פיג'ו 908 RC" - מבט לתוך הרכב
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
"פיג'ו 908 RC"
ראו גם

פיג'ו
מכונית קונספט
הערות שוליים

↑  "פיג'ו 908 RC" The 908 RC – The ultimate by Peugeot" (PDF) (Press release). August 2006. Archived from the original (PDF) on 2007-09-28.
↑  "פיג'ו 908 RC" carmagazine.co.uk/car-news/first-official-pictures/peugeot/peugeot-908-rc-concept-2006-first-official-pictures
↑  "פיג'ו 908 RC" motorpasion.com/videos-de-coches/peugeot-908-rc-el-video
↑  "פיג'ו 908 RC" auto.howstuffworks.com/peugeot-908-rc
↑  "פיג'ו 908 RC" 4wheelsnews.com/forgotten/peugeot-908-rc
↑  "פיג'ו 908 RC" supercars.net/blog/2006-peugeot-908-rc-concept
שארל שאנואן

| --- | --- |

שארל שאנואן
 לידה:  18 בדצמבר 1835 דיז'ון, ממלכת הצרפתים צרפת
 פטירה:  9 בינואר 1915 (בגיל 79) בודמן, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מקום קבורה:  פר לשז  Grave of Chanoine 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 צאצאים:  Julien Chanoine, Jacques Chanoine 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1851–1900 (כ־49 שנים)
 דרגה:   ז'נרל דה דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-1
 פעולות ומבצעים
 הכיבוש הצרפתי של אלג'יריה מלחמת האופיום השנייה מלחמת בושין
 עיטורים
  קצין גבוה בלגיון הכבוד
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה
 
שארל סולפיס ז'ול שאנואן (בצרפתית: Charles Sulpice Jules Chanoine;‏ 18 בדצמבר 1835 – 9 בינואר 1915) היה ז'נרל דה דיוויזיה בצבא צרפת, אשר שימש כמפקד הכוחות הצרפתיים שהשתתפו במלחמת בושין, ובהמשך כיהן כשר המלחמה של צרפת לתקופה קצרה במהלך פרשת דרייפוס.
ביוגרפיה

שאנואן נולד בדיז'ון ב-18 בדצמבר 1835. אביו, סולפיס ז'ול שאנואן שימש כתובע ציבורי. אמו נקראה מארי פלורה אנדרה. ב-1851 הוא נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית סן-סיר, ולאחר מכן התגייס לצבא צרפת והוצב בחיל הפרשים. הוא השתתף בכיבוש הצרפתי של אלג'יריה, וב-1856 נשלח לסין ולחם במלחמת האופיום השנייה. ב-1867 הוא נשלח ליפן כמפקד הכח הצרפתי אשר נשלח בהוראת הקיסר נפוליאון השלישי לסייע לשוגון טוקוגאווה יושינובו במלחמת בושין. עם זאת, ב-1868 נאלץ שאנואן לעזוב עם מרבית החיילים והיועצים הצרפתיים בהוראתו של הקיסר מוצוהיטו. קצינים רבים (בייהם ז'ול ברונט) בחרו להישאר ולהילחם לצד השוגון, והגישו את התפטרותם מהצבא.
לאחר חזרתו מיפן, הוא שימש כנספח הצבאי של צרפת בסנקט פטרבורג ולאחר מכן בבייג'ינג, לפני שהוחזר לצרפת ופיקד על הדיוויזיה הראשונה במשך שמונה שנים. ב-20 בספטמבר 1898 הציע ראש ממשלת צרפת אנרי בריסון לשאנואן לקבל את תפקיד שר המלחמה. הייתה זו תקופה מתוחה ביותר מבחינה פוליטית. הארץ הייתה מפולגת בין אלו שדרשו הענקת משפט חוזר לקצין היהודי אלפרד דרייפוס שנאשם בריגול על לא עוול בכפו, לבין אלו שלא רצו לאפשר משפט כזה. בריסון, על אף שהאמין באשמתו של דרייפוס, רצה לערוך משפט חוזר, ושר המלחמה הקודם אמיל צורלינדן, לא אפשר לא לעשות זאת. לפיכך הוא גרם להתפטרותו של צורלינדן ומינה את שאנואן במקומו. אלא שאז הבין בריסון שנפל בפח, שכן שאנואן היה ידיד קרוב של צורלינדן והחל להתנגד בחריפות למשפט חוזר. הוא עקף את בריסון כאשר מינה את צורלינדן למושל הצבאי של פריז ואפשר לו לאסור את ז'ורז' פיקאר, אחד מתומכיו הבולטים של דרייפוס. ב-25 באוקטובר פרצו מהומות אל מול ארמון בורבון. המפגינים היו ברובם לאומנים ואנטישמים אשר דרשו את התפטרותו של בריסון. בעוד פלוגות פרשים משתלטות על גני טווילרי כדי למנוע מההמון המוסת לפרוץ לארמון, נשא שאנואן נאום תקיף נגד בריסון ונגד משפט חוזר, ולאחריו התפטר מתפקידו. מיד לאחר מכן נערכה הצבעת אי אמון בממשלה. ברוב של 286 נגד 254 נפלה הממשלה. נשיא צרפת פליקס פור הטיל על שארל דופוי את מלאכת הרכבת הממשלה החדשה, והוא מינה את אדווארד לוקרוי כשר המלחמה החדש.
ב-1900 פרש שאנואן מהצבא. הוא נפטר בבודמן ב-9 בינואר 1915 בגיל 79.
משפחתו

ב-21 בדצמבר 1870 הוא התחתן בפריז עם מרגריט פרוסארד, בתו של הגנרל שארל אוגוסט פרוסארד. נולדו להם שלושה בנים, אשר שלושתם המשיכו בדרכו של אביהם והתגייסו לצבא. שנים מהם התפרסמו ג'וליאן שאנואן אשר נודע כחוקר טבע, וז'אק שאנואן אשר הגיע לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. כמו כן היו להם שלוש בנות (הנרייט, ז'רמן ומדלן).
לקריאה נוספת

ז'אן דניס ברדן, פרשת דרייפוס, עם עובד, 2003.
מאיר קוטיק, פרשת דרייפוס, מלא, 1982.
מסורת

ערך זה עוסק במושג כללי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מסורת היא מערכת תרבותית של מנהגים, טקסים, דעות ואמונות, ערכים וכללי התנהגות, הנמסרים מדור לדור (גם בעל פה) בקבוצה או בחברה. לרוב המסורת מהווה למעשה את הבסיס להגדרה של הקבוצה, הן כלפי חוץ והן כלפי פנים.
צבר פעולות הקשורות אחת לשנייה, אשר מבוצעות על ידי פרטים כפעולה חברתית וחוזרות על עצמן כרוטינה, מתוך תנאי מוסכם. עבור רוב המסורות:
בתחילתן, בטרם היות ה'מסורת', לכל פעולה היה ייעוד פרקטי תועלתני עצמאי.
בהמשך, בעת קיום פעולות אלה, צבר הפעולות הפך לישות מובחנת, עצמאית, חשובה ונעלה מסט הפעולות הפרקטיות היחידניות המרכיבות את המסורת.
פרקטית, בהתייחסות לאחור, קיום מסורת נתפש חברתית כמקדם ערך מורכב, מופשט, של הקמת ושימור מבנה חברתי במתכונת מסוימת, אשר משרתת את רצון מבצעי צבר הפעולות.
במקרה שבו צורך בשימור צביון קולקטיבי של מבנה חברתי אינו מתקיים, לא יימצאו פרטים שיקיימו את צבר הפעולות. הן לא יתקבעו כמסורת, ושימורן ייפסק.
מוטיבציה לקיום מסורת

תכלית יישום מסורת – שימור תפישה ערכית של קבוצה מובחנת עם ערכים התנהלותיים משותפים שמתבטאים בקיום המסורת.
מוטיבציה לייזום, שימור, יישום פעולות מסורתיות יכולה לנבוע מהרצון לקדם אחד או יותר מהמטרות הבאות:
זהות – יצירת, הטמעת, שימור תפישת זהות קולקטיבית של יוזמי ומקיימי מסורת – חגיגת חתונה, צום ביום כיפור, קיום טקסי השבעה בצבא ובמדינה.
הנאה – ספיחת סיפוק אישי מעצם יישום פעולות מסורת קונקרטיות – שילוב של אכילה או שתייה מסיביים בהקשרים טקסיים.
תחושת שייכות – יישום נורמה חברתית מקובלת ששימורה מכריזה באופן בלתי מודע להשתייכותו של פרט לחברה - שירת המנון באירועים לאומיים, דיבור אל מת בלוויה, עריכת ברית מילה, השקת כוסות אלכוהול, עניבת עניבה לאירועי החצנת הישג, רשמיים או לאומיים.
פעולות יישום מסורת- טקסים המסמלים אידיאות מופשטות באמצעות פעולות פרקטיות, מעניקות למי שמיישם אותן, תחושת הנאה פנימית של ספיחת ערך. תחושת הערך החיובית נובעת מהיות פעולות מסורתיות מטפלות באידיאות מופשטות של קשרים מיתיים:
'פרט-פרט'- נישואין/גירושין,
'פרט-קבוצה' – קבלה והשתייכות לקבוצות, כתות, ארגונים, צבא,
'פרט-מדינה' – שבועת אמונים,
'פרט-אמונה/אל/דת' – טקסי השתייכות לדת.
לעיתים קרובות פרטים המקיימים מסורות חשים אי-נוחות לנוכח בירור הסיבה לקיום המסורת, וזאת בשל כך שהם חשים שהם מבצעים פעולה קולקטיבית נעלה, ולא יכולים לגייס את הרציונל והניסוח להצדקה. עצם השאלה עלולה להעמידם באי נוחות מתגוננת מפני פגיעה בערך שאינם יכולים להגן על הסמלתו.
במקרים כאלה, הרציונל הוא הסתמכות על הנורמטיביות, הנוהג הקיים, לא על הרציונל.
בהיעדר ממד ההאצלה של סימול אידיאה מופשטת, מסורת תצטמצם להיותה רוטינה, שכן אבד ממד מיתי נעלה והפעולה ירדה לממד פרקטי נמוך- כפעולת צחצוח שיניים.
על פי רוב, מקיימי מסורת, שאינם רואים את עצמם כדתיים, בהשאלם, האם הם מעדיפים שאחרים יצטרפו ליישום המסורת ושימורה יכולים לנוע בן 'כן' לבין 'חסרי העדפה.
עם זאת, סביר להניח שרוב מקיימי המסורת, היו מעדיפים שאחרים יצטרפו לשימורה, שכן, אם יהיו מעטים שישמרו את המסורת, אלה שישמרו אותה לא נתפשים כ'ערכיים' למשמרים, או שיוותר משמר בודד, יש להניח שאף הוא יחדל לשמר את המסורת, והרי עיקרה הוא המשך קיומה.
מסורתיות ביהדות

המסורת היהודית היא מכלול המנהגים, הטקסים, הדעות והאמונות, התורה שבעל-פה, החוקים, הערכים וכללי ההתנהגות שנמסרו מדור לדור בקהילות יהודיות.
מסורת בנצרות

בכנסיות הקתולית, האורתודוקסית ואחרות מסורת הכנסייה מעניקה לה סמכות הוראה והיא מקור התגלותי כמעט שווה-ערך לכתבי הקודש עצמם. הפרוטסטנטים דוחים זאת ומקבלים אותם לבדם כמקור סמכות (Sola Scriptura).
ערדליים

זוג ערדליים
ערדליים וביחיד ערדל, הם מין נעל או מגף העשויים גומי הנלבשים מעל לנעל, לשם שמירתה מפני בוץ, רטיבות וכו'.
על-פי רוב ערדליים מגיעים עד מעט מתחת לברך, אולם יש סוגי ערדליים (כמו בתמונה) שנמוכים אף מהנעל עצמה וכל תכליתם להגן על סוליית הנעל מפני לכלוך או חדירת מים ושלג.
בימים עברו היו נעליים אלו עשויות עור ועץ. כשהרומאים כבשו את גאליה, היא צרפת של ימינו, הם שאלו את סגנון המגף הגאלי, והאצילים אף אימצו בשמחה דגם ערדל מעור אדום וסוליית עץ מגולפת ומקושטת להצגת מעמדם. עם זאת, בדרך כלל באותם ימים לא היו אלו אלא פלטפורמות-עץ מוגבהות שחוזקו אל הנעל הפנימית ברצועות, למניעת מגע של הנעל ברפש בתקופה שדרכים סלולות לא היו נפוצות בערים.
בשימוש המודרני הערדל הוא נעל חיצונית שנועלים בעת מזג אוויר סוער כדי לשמור על זו הפנימית יבשה. ערדליים מיוצרים כיום כמעט תמיד מגומי. עד לגיפור הגומי, סבל החומר מהשפעות של הטמפרטורה, ועם תהליך הגיפור שהביא גודייר השתפר המוצר ובשנות ה-90 של המאה ה-19 היה לערדליים אלסטיים שקל היה לנעול ולחלוץ אותם.
שני הסוגים הבסיסיים של הערדל המודרני הם –
הסוג הגבוה והרחב, שנועד לעמוד בתנאים קשים, עשוי גומי עבה וסוליה כבדה
הערדל הדק והפשוט, העשוי חומרים גמישים וקלים ונועד רק להגנה מפני רטיבות.
הסוג הראשון, לבד מתפקידו בארצות שבהן יש שלג כבד - משמש למעשה גם בארצות כישראל, כחלק מציוד רכיבה על אופנוע בתנאי שטח בחורף, במקרה כזה הערדל עשוי להיות מיוצר מבד לייקרה עבה. הסוג השני, הנמוך - מתאים לערים שבהן ימי גשם מרובים, ובאחדות מהן (כאוסלו) הגיע למעמד של פריט אופנה עירוני שזוכה למגוון עיצובים וצבעים.
ברוסיה יש לערדליים (גָאלוֹשִי) מעמד מסורתי חשוב לצד מגפי לבד רוסיים, הנקראים וָלֵנְקִי, כשהראשונים ננעלים מעל האחרונים אשר אינם חסיני גשם.
ראו גם

נעלי שלג
כרונולוגיה של אירועי אוקטובר 2000

ערך זה מכיל את הרשימה של האירועים באירועי אוקטובר 2000. למידע כללי יותר על האירועים, הסיבות להם, וכן על תוצאותיהם, ראו אירועי אוקטובר 2000.
הערה: ערך זה מסתמך על השער השני במסקנות ועדות אור, לגבי כמעט כל המאורעות המתוארים כאן יש השגות של הצדדים המעורבים בהם.
גל ראשון (1 באוקטובר - 3 באוקטובר)

ככלל, האירועים בגל זה היו החריפים ביותר באירועי אוקטובר ולפי מערכת הביטחון הם מהווים את האירועים החמורים ביותר בתחומי מדינת ישראל מאז מלחמת העצמאות.
גל ראשון (1 באוקטובר - 3 באוקטובר) > 3 באוקטובר

פירוט לפי יישוב:
כפר כנא - עימותים בין משטרה ובין מפגינים. במהלך העימותים נפצע ברגלו מוחמד ח'מאיסי שמת מאוחר יותר מפצעיו.
כפר מנדא - תחילה היו מספר השלכות אבנים שטופלו על ידי ההנהגה המקומית. מאוחר יותר התפתחו בכניסות ליישוב מהומות שכללו זריקת אבנים, יידוי בקבוקים, ויריית זיקוקים לעבר כוח המשטרה. כוח המשטרה הגיב תחילה בגז ובגומי וכשאלו נגמרו עבר לשימוש באש חיה באוויר. לאחר ניסיון הדברות כושל בוצעה הסתערות של שוטרים לעבר המפגינים שבמהלכה נהרג ראמז עבּאס בּושנאק.
ואדי עארה - נותר חסום כל היום, לא נערכו עימותים במקום.
אום אל-פחם - הפגנות ומניעת פתיחת כביש ואדי עארה על ידי כלים מכניים של העירייה.
טייבה - השלכת שלושה בקבוקי תבערה לעבר מג"ב.
טירה - יידוי אבנים בתחומי היישוב הביאו לסגירתו.
צומת בּיר אל מכּסור - יידוי אבנים והבערת צמיגים (בחלק מהזמן ליד תחנת דלק).
עכּו - זריקות אבנים ובקבוקי תבערה.
עראבה - הלוויה של הרוגי אתמול הסתיימה יחסית בשקט.
סכנין - ניסיון להתקיף את תרדיון נכשל, בלי עימות אלים, לאור נוכחות השוטרים במקום.
עילוט - יידוי אבנים מעטים וניסיון לחסימת כביש.
נצרת - ההלוויה של ההרוג מהיום הקודם עברה בשקט. לאחר ההלוויה נזרקו על ידי קלע אבנים וגולות לעבר השוטרים והוצתה חנות. התגובה של השוטרים הייתה ירי של כדורי גומי וגז מדמיע וכן שימוש בצלפים. מאוחר יותר היה גם אירוע של הבערת צמיגים וחסימת כביש.
דבוריה - שריפת צמיגים ויידויי אבנים, נפצע שוטר.
יפיע - שריפת צמיגים ויידויי אבנים, שני אזרחים נפצעו קשה.
יפו - בעקבות זריקת אבנים על אוטובוס נסגר רחוב יפת לתנועה.
כללי:
המשטרה תוגברה (בעיקר על ידי מג"ב) בצורה משמעותית באזור הצפון.
הן השר לביטחון פנים והן מפכ"ל המשטרה התראיינו והצהירו על כך שלמדינה יש כוח לפרוץ את ואדי עארה אבל היא נמנעת מכך. השר הוסיף גם שהפגנות הן ראויות אבל לא במתכונת של האירועים הנוכחיים. המפכ"ל הוסיף כי האירועים התדרדרו ויצאו משליטתם של המארגנים.
ח"כ דהאמשה הצהיר כי מטרת עלייתו של שרון להר הבית הייתה לגרום לשפיכת דם וכן על מחיקת הקו הירוק בעקבות כך.
בבוקר נערכה פגישה בין ראש הממשלה ונציגים נוספים שלה לבין ראשי הציבור הערבי. הפגישה הייתה טעונה והועלו בה דרישות רבות של הנציגים הערביים אולם היא הסתיימה באווירה טובה ובהחלטה על הקמת ועדת בירור.
ראש הממשלה הצהיר על כוונתו לטפל בבעיות של המגזר הערבי וקרא לו לשמור על החוק והסדר.
השר לביטחון פנים הודיע למשטרה על מתן גיבוי מלא וביקש ממנה להתאפק, לא להפעיל כוח מעבר להכרחי ולהשתמש במידת האפשר בכלי נשק לא קטלניים.
הוצתו 5 שריפות.
ועדת המעקב הוציאה הודעה המשווה את מעשי ישראל לאפרטהייד וקוראת לשיבה לשגרה.
בלילה החליט ראש הממשלה על פתיחת כביש ואדי עארה.
רגיעה יחסית (4 באוקטובר - 6 באוקטובר)

בעקבות הפגישה בין אהוד ברק וועדת המעקב ביום ב־3 באוקטובר חלה רגיעה בתקופה זו, אולם לא השתרר שקט. המאורעות התחזקו שוב לאחר חטיפת החיילים בהר דוב.
רגיעה יחסית (4 באוקטובר - 6 באוקטובר) > 4 באוקטובר

פירוט לפי יישוב:
יפו - הפגנה שאורגנה על ידי ערבים והשתתפו בה גם יהודים יצאה משליטה לאחר ניסיון לנאום של מיכאל רועה, סגן ראש עיריית תל אביב. לאחר מכן הוצתו צמיגים, נופצו שמשות, יודו אבנים וכן הוכו צוותי צילום של ערוץ שתיים וצוות איטלקי (6 עיתונאים פצועים בסה"כ). בעצורים בעקבות האירוע, שלושה תושבי עזה.
כפר כנא - בעקבות פטירתו של פצוע מיומיים קודם לכן יודו אבנים, נחסם צומת בית רימון על ידי צמיגים ונהרס. המתפרעים ערכו סלקציה בין כלי רכב של יהודים וערבים ופגעו בכלי הרכב של היהודים. מסוק של המשטרה חג מעל האזור בשל התרעה (שלא התממשה) על ניסיון תקיפה של בית רימון. נהג מונית שנקלע למקום הותקף ביריות שפגעו במונית אולם לא גרמו לנפגעים.
כפר מנדא - במהלך ההלוויה של ההרוג מהיום הקודם, הובערו צמיגים, יודו אבנים, השוטרים הגיבו בגז, גומי וכדורים חיים באוויר.
לוד, תל שבע, יפיע, ריינה, דבורייה, אזור טמרה - יידויי אבנים והבערת צמיגים שגרמו נזק לכלי תחבורה, האירועים ללא נפגעים.
כללי:
הצתות רבות בצפון.
האסירים הפלסטיניים פרסמו הודעת תמיכה וכן האסירים הביטחוניים הישראלים.
במרבית המקומות הייתה רגיעה יחסית בעקבות ההחלטה של ועדת המעקב.
רגיעה יחסית (4 באוקטובר - 6 באוקטובר) > 5 באוקטובר

כאבול, יפיע, נצרת עילית, ריינה, צומת טורעאן וסמוך לערוער בנגב - זריקות אבנים והצתות צמיגים.
כפר כנא - הלווית ההרוג מ־3 באוקטובר התדרדרה לחסימת כביש (שהמשטרה חסמה אותו משני צדדיו בשביל למנוע הגעת נוסעים אליו) והתקפת הנוסעים היהודים בו. אזרח יהודי שעקף את המחסומים המשטרתיים הותקף, חולץ על ידי חבר הכנסת מוחמד כנעאן ופונה ברכב של תושב הכפר לבית החולים. במהלך החילוץ נכנסו כוחות משטרה ליישוב עקב חשש שמדובר בחטיפה.
ועדת המעקב פרסמה הודעה הקוראת להשתתף בתפילות ובביקורי אבלים ביום הזעם שחל למחרת.
עיריית אום אל-פחם פרסמה הודעה משבחת לתושבים שהשתתפו באירועים אולם קראה להם לא לפגוע ברכוש ובמוסדות ציבור.
הצתות רבות התרחשו במהלך היום.
רגיעה יחסית (4 באוקטובר - 6 באוקטובר) > 6 באוקטובר

באקה אל־גרבייה - תהלוכה ושריפה צמיגים.
טייבה - יידוי אבנים.
יקנעם - בקבוק תבערה הושלך על רכב של קבלן ערבי.
היו הצתות רבות.
היום הוכרז כ"יום הזעם" על ידי הרשות הפלסטינית.
כוח המשטרה ליד הר הבית הותקף וכן נערכו עימותים אלימים בין המפגינים (שזרקו בקבוקי תבערה ואבנים) לבין השוטרים שהגיבו באמצעים לפיזור המון.
גל שני (7 באוקטובר - 10 באוקטובר)

גל זה החל להתפתח בעקבות חטיפת החיילים שאירעה ב־7 באוקטובר. בניגוד לאירועים לפני כן הוא עירב באופן פעיל גם את המגזר היהודי.
גל שני (7 באוקטובר - 10 באוקטובר) > 7 באוקטובר

לפי יישובים:
ג'סר אל זרקא - לאחר התפשטות שמועות על מות אחד מתושבי הכפר התפתחה במקום הפגנה סוערת (כולל שריפת צמיגים וקרשים), ניסיון להגיע לכביש החוף על מנת לזרוק אבנים נחסם בקושי על ידי ראש המועצה המקומית אולם מאוחר יותר נזרקו בכל זאת אבנים על כביש החוף מהגשר ליד היישוב, כתוצאה מזריקת האבנים נהרג ג'אן בכור.
נצרת עילית - חבלה וניסיון הצתה של המסגדים, פגיעה ברכוש ערבי וניסיונות פגיעה בערבים.
טבריה - בדומה לנצרת עילית, המתפרעים פוזרו על ידי גז מדמיע, לטענת המשטרה לא נשמר הטווח המינימלי על מנת להפעיל כדורי גומי.
רמלה, לוד, פסגת זאב, אבו גוש ובאחד משערי הר הבית - זריקת אבנים.
גת שמנים - הצתת נקודת משטרה לא מאוישת.
כביש 444 (סמוך לטייבה) - ירי לעבר מכונית משטרתית.
עפולה - זריקת אבנים וניסיון לעלות לעבר נין (כפר), התפזרות לאחר אזהרה לגבי שימוש בכוח.
מגדל העמק, קריית אתא ובחיפה - השלכת אבנים על כלי רכב ערביים.
חדרה - התפרעות.
פרדס חנה - הצתת בתי עסק של ערבים.
בני ברק - ניסיון לחסום את ציר ז'בוטינסקי, הבערת צמיגים וזריקת רימוני עשן לכיוון השוטרים.
בת ים - פגיעה ברכוש ערבי.
צומת אשקלון, צומת ניר עם, צומת פז - הבערות צמיגים על ידי יהודים.
יבנה, רחובות, רמלה ונתניה - הפרות סדר של יהודים.
כללי:
קבר יוסף פונה על ידי צה"ל בלילה ונהרס על ידי הפלסטינים.
חטיפת החיילים בהר דוב התרחשה בצהרי היום הזה.
רמת הכוננות במשטרה מועלית במהלך היום.
גל שני (7 באוקטובר - 10 באוקטובר) > 8 באוקטובר

פירוט לפי יישוב:
נצרת/נצרת עילית - זריקות אבנים הדדיות בין צעירים יהודים וערבים על הגבול בין שתי הערים, המשטרה הגיבה בגז מדמיע ובכדורי גומי שכוונו יותר לצד הערבי, לאחר מכן התפנו כמעט כל היהודים בתמורה לשחרור העצורים במקום. באותו זמן חדרו מספר יהודים לשכונה המזרחית של נצרת ועוררו בכך גל שמועות על הרס וחורבן אצל התושבים הערביים. בצד הערבי נחסם כביש הגישה לשכונה המזרחית של נצרת על ידי אבנים, ברזלים ומכל אשפה, הושלכו אבנים וחפצים בוערים הן לעבר השוטרים והן לעבר תחנת כיבוי אש, כוח משטרה חדר בסיוע ג'יפ לתוך השכונה תוך ירי גומי. ניסיון של אישי ציבור ערביים להרגיע את המצב נכשל, לאחר כישלון הניסיון נורה מטח כבד של גז מדמיע, כדורי גומי ואף קליעים חיים אל עבר המתפרעים. במהלך האירוע נורו למוות עומר מוחמד עכּאוי וויסאם חמדאן יזבכּ וכן נפצעו קשה עוד שלושה ערבים, כולם מאש חיה. כמו כן, צעירים יהודים הציתו חנות בבעלות ערבית בתחומי נצרת עילית.
מצפה עדי - השלכת אבנים והשמעת קללות על ידי תושבים משפרעם. המפגינים פוזרו בגז ועל ידי הסתערות של המשטרה.
צומת עדי (ליד המצפה) - גרימת נזק לתמרורים, יידויי אבנים, ניסיון חסימה של הכביש ותקיפת ניידת משטרה בברזלים ובאבנים.
שפרעם - השחתת בית כנסת עתיק, הצתות של אוטובוסים, סניף בנק ומבנה העירייה. ניסיון לפגוע בבית הקברות היהודי במקום נמנע על ידי איום באלימות מצד התושבים הדרוזים.
צומת דייר אל-אסד - חסימת כביש עכו צפת על ידי צמיגים בוערים, הרס תמרורים, הצתת כרמי זיתים, מבנה של חברת החשמל וכן ליד תחנת דלק שבסמוך לקניון. זריקות אבנים לעבר השוטרים נענו בגז ובבקשה לירות כדורי גומי שנדחתה. האירוע פוזר על ידי המנהיגות המקומית.
מג'ד אל־כרום - חסימת הכביש על ידי צמיגים ואבנים, ללא עימות עם המשטרה.
כרמיאל - בזיזת חנויות השייכות לערבים וכן לתחנת דלק עם שומר ערבי שרכבו נפגע אף הוא. רכבו של ראש העיר נרגם באבנים כאשר ניסה להגיע למקום ההתפרעות. נזרקו אבנים מגשר על כביש 85.
עכו - זריקות אבנים וגרימת נזק למסעדה.
ריינה - זריקת בקבוקי תבערה לעבר נצרת עילית הציתה שדה.
רמלה - זריקת אבנים והצתת רכב.
אזור מושרייפה - זריקת אבנים על שני כלי רכב.
אום אל-פחם - ניסיון חסימה של כביש ואדי עארה נמנע על ידי שייח ראיד סלאח.
חיפה - זריקת בקבוקי תבערה לעבר בית כנסת. במקביל פגיעה ברכוש ערבי.
יפו - זריקת בקבוקי תבערה לעבר בית כנסת והצתת שניים אחרים.
כפר יאסיף - ניסיון לפגיעה בבית הקברות נמנע על ידי התושבים.
מחלף עתלית - אבן שנזרקה גרמה לניפוץ שמשת רכב.
צומת גן שמואל - זריקת אבנים על ידי יהודים, ניסיון פגיעה בערבים ותקיפת שוטרים.
חדרה - פגיעה ברכבים ובחנויות של ערבים.
פסגת זאב (בירושלים) - זריקות אבנים הדדיות בין יהודים וערבים.
כללי:
יום זה היה ערב יום כיפור, לעניין זה היו גם השלכות על התמודדות המשטרה עם חלק מזריקות האבנים ביום זה על ידי יהודים, שבתחילה נחשבו לזריקות "הרגילות" של יום כיפור.
הכוננות של המשטרה הורדה בצהרי היום והועלתה מאוחר יותר.
אירעו הצתות רבות, בעיקר בצפון.
גל שני (7 באוקטובר - 10 באוקטובר) > 10 באוקטובר

פירוט לפי יישוב:
תל שבע - הבערת צמיגים וזריקת אבנים לעבר שוטרים. האירוע הסתיים בסיוע המנהיגות המקומית.
עכו - תקיפת תחנת משטרה על ידי ערבים, ניסיון לפיזור על ידי מנהיגי ציבור נכשל וראש העיר נפגע מאבן, ההתקפה פוזרה על ידי השוטרים באמצעות גז. מאוחר יותר הותקפה, באמצעות אבנים ובקבוקי תבערה, נקודת משטרה אחרת בעיר וההתקפה נהדפה באמצעות גז וגומי. כמו כן הותקפו בתי עסק של יהודים וערבים וכן נחסמה העיר העתיקה על ידי המשטרה.
הרצליה - הפגנה אלימה וניסיון להצית מסגד.
כפר שלם (תל אביב) - שריפת מסגד.
רמלה - זריקת בקבוקי תבערה על ידי יהודים וערבים, כמו כן נפרץ בית כנסת, הוצתו מכולות אשפה ונזרקו אבנים.
לוד - יידויי אבנים לעבר כלי רכב.
טייבה - הבערת צמיגים ויידויי אבנים.
צומת קסטינה, צומת ניר בנים - הבערת צמיגים.
בכבישים המובילים אל עומר ואל דימונה - זריקות אבנים.
ליד עתלית - נזרקו אבנים על הרכבת.
קריית אתא - הבערת צמיגים ושריפת רכב.
קריית ים - הצתת רכב של ערבי.
חדרה - התקהלות פוזרה בכוח על ידי המשטרה.
צומת אום אל-פחם, ליד מג'ד אל־כרום, צומת פאחורה - השלכת אבנים לעבר כלי רכב.
צומת ערערה - זריקת בקבוק תבערה.
נצרת עילית - קטטה בין עובדים יהודים וערבים במלון ותקיפת שוטרים.
כפר כנא - שריפת קברו של רבן שמעון בן גמליאל.
עפולה - לפנות בוקר בוצע הרס של רכוש ערבי, השוטרים שעצרו את המעורבים הותקפו ליד תחנת המשטרה.
תל אביב - ניסיון התקפה של תושבי שכונת התקווה על יפו נחסם בהסתערות של המשטרה עם אלות.
כללי:
ביום זה ניכרה ירידה משמעותית ברמת החומרה של האירועים ובכמותם.
היו הצתות רבות.
נשמעו קריאות של אנשי ציבור ערבים להפסיק את האירועים.
ראו גם

ועדת אור
הערות שוליים

↑  השער השני במסקנות ועדות אור
↑  ניתן לצפות במפת אתרי ההתנגשויות העיקריים במחוז הצפוני
איוולגה (רכבת)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מפעל הקרונות של טבר 
 
איוולגה (המכונה EG2Tv), שמשמעותו זהבן מחלל, היא רכבת נוסעים חשמלית שתוכננה על ידי מפעל הקרונות של טבר (TVZ) שבבעלות Transmashholding לשירות ברכבות הנוסעים ברוסיה. הרכבת מיוצרת מאז 2014 ונכנסה לשירות רכבת מוסקבה בשנת 2017.
שתי הרכבות הראשונות היו בשימוש במסלול האקספרס ממוסקבה - לנובופרדלקינו בשנים 2017–2018 לפני הארכת קו המטרו במוסקבה וקו סולנצבסקאיה. מאז 2018 הרכבות משמשות את סניף אוסובו של קו בלארוס לקראת ההשקה של קו D1 בטבעת המרכזית במוסקבה.
נכון לאוקטובר 2019 נוצרו 46 יחידות שמסוגלות לאכלס 1,638 נוסעים ברכבת בעלת 5 קרונות.
גלריה

עיצוב ראשוני
עיצוב סופי
עיצוב חדש לקווי הטבעת המרכזית במוסקבה
תא הנהג
מראה הפנים
מראה פנים
הרכבת בשימוש קווי הטבעת המרכזית במוסקבה
ראו גם

לאסטוצ'קה
ספסאן
סטריז' (רכבת)
הערות שוליים

↑  "В Ново-Переделкино запустят «Иволгу»". Government of Moscow Official Site. Municipal authority of the Novo-Peredelkino District. 2016-09-22. נבדק ב-2018-12-04.
↑  "«Иволги» в тактовом режиме: как железнодорожники готовятся к открытию диаметральных маршрутов в Москве". Официальный сайт газеты (электронная версия). ИД «Гудок». 2018-10-26. נבדק ב-2018-12-04.