stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ARIA (צופן)
הערות שוליים

↑  New Block Cipher: ARIA
↑  A. Biryukov; C. De Canni're; J. Lano; B. Preneel; S. B. Ors (January 7, 2004). "Security and Performance Analysis of ARIA"(PostScript). Version 1.2-Final Report. Katholieke Universiteit Leuven. Retrieved March 2, 2007.
↑  Wenling Wu; Wentao Zhang; Dengguo Feng (2006). Impossible Differential Cryptanalysis of ARIA and Camellia (PDF). Retrieved January 19, 2007.
↑  Xuehai Tang; Bing Sun; Ruilin Li; Chao Li (March 30, 2010). "A Meet-in-the-Middle Attack on ARIA" (PDF). Retrieved April 24, 2010.
↑  Linear Cryptanalysis of ARIA Block Cipher
↑  Security Analysis of the Keyschedule of ARIA-128
תרשים כללי של צופן ARIA
סדר השימוש בתיבות ההחלפה
שכבת הפיזור של ARIA המבוצעת ככפל מטריצות
תיאור תהליך הרחבת המפתח של ARIA
אזור התעשייה קרני

אזור התעשייה קרני היה אזור תעשייה בסמוך למעבר קרני, ששימש בעיקר עובדים מרצועת עזה וכלל עסקים בבעלות של ישראלים ופלסטינים. אזור התעשייה הפסיק את פעילותו בשלהי האינתיפאדה השנייה.
באזור התעשייה היו לפני תחילת האינתיפאדה השנייה כ־57 מפעלים, אך בגללה מספר זה עמד על כ־21 מפעלים בלבד וכ־652 עובדים באמצע 2004.
מנכ"לי אזור התעשייה היה עד 2004 ואליד אל-מסר ומחליפו היה בשאר אל-מסרי (ממקימי העיר החדשה רוואבי שבסמוך לרמאללה).
היסטוריה

אזור התעשייה הוקם ב־1999 ובמקור היה תכנון להעסיק שם כ־10,000 עובדים, אזור התעשייה הוא אחד מניסיונות המימוש של יוזמת עמק השלום אשר כוללת שיתוף פעולה כלכלי בין ישראל, ירדן והרשות הפלסטינית ברוח חזון מזרח תיכון חדש (אנ') והקמתם של אזורי התעשייה התעשייה "פארק השלום" בשטחי מועצה אזורית לב השרון, אזור תעשייה מוקבלה שבקרבת ג'נין, "אזור התעשייה טרכומיה" בסמוך לחברון ו"אזור התעשייה ח'דורי" בסמוך לטול כרם, המימון להקמת אזורי התעשייה יגיע בעיקר בעזרתן של המדינות התורמות, מלבדן גם גרמניה התכוונה עוד לפני האינתיפאדה השנייה לממן את בניית אזור התעשייה מוקבלה (בסכום שערכו היה בדצמבר 2003 כ־30 מיליון אירו), וארצות הברית התכוונה להשתתף בפיתוח אזור התעשייה ח'דורי.
במאי 2004 הפסיקה הפעילות באזור התעשייה בשל הסגר שהחליט צה"ל להטיל על העיר רפיח, ביתור הרצועה ואף סגירת מעבר קרני, בעקבות כך נגרם נזק כלכלי למפעלי האזור.
באוגוסט 2004 נפתח מחדש מעבר קרני אך אזור התעשייה לא נפתח ככל הנראה בעקבות סכסוך בין רשות שדות התעופה (שאחראית על ניהולו של מעבר קרני) להנהלת אזור התעשייה. מאז אזור התעשייה לא נפתח מעולן.
בהתייחסות למעשי השחיתות באזור התעשייה, פיגועי הטרור בהם המפגעים עברו במעבר קרני ולעיתים אף עבדו באזור התעשייה אמר מאהר אלמצרי, שר הכלכלה והמסחר של הרשות הפלסטינית כי "אסור לקבוצה כלשהי לנצל את מעבר קרני למטרות שאינן מסחריות, שיגרמו לסגירתו וימיטו נזקים על המגזר הפרטי ועל ציבור הצרכנים כאחד".
באוקטובר 2016 הוצעה יוזמה בנוגע לעתידו של אזור התעשייה במעבר קרני על ידי איש העסקים העזתי נביל בואב שקרא להקים כ־5 אזורי תעשייה בגבול בין ישראל לעזה וכן לחדש את פעילותו של אזור התעשייה במעבר קרני, מלבדו פורסם כי גם החמאס תומך בהצעתו של בואב בעקבות הקושי כלכלי של האוכלוסייה המתגוררת ברצועה, שסובלת משיעורי אבטלה של מעל ל־60%. בואב היה בעלים של כ־4 מפעלי טקסטיל, שפעלו באזור התעשייה קרני שסיפקו עבודה ל־2,000 פועלים אך נאלצו להיסגר ב־2007.
ביולי 2019 פורסם כי קטר הסכימה לממן את ההקמה המחודשת של אזור התעשייה בקרני לאחר שהדבר הומלץ על ידי מערכת הביטחון הישראלית שיהיה בפיקוח של הצבא, אזור התעשייה ייתן מענה תעסוקתי לכ־5,000 עובדים פלסטיניים, מלבד זאת קיימת תוכנית בה ישראל תצטרך לאשר את הכנסת החומרים הדו־שימושיים למתחם בלבד תוך פיקוח מלא על הפעילות הנעשית בתוך אזור התעשייה ועד ליציאת המוצרים דרך מעבר כרם שלום. רק כחודשיים לאחר מכן במסגרת כנס של ועדת הקישור לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית הוצעו כמה פתרונות שיעזרו לפיתוח הרצועה ובניהם: הקמת מתקן התפלה בחאן יונס, החזרת הפעילות באזור התעשייה קרני שנמצא בסמוך למעבר קרני וכן החזרת הפעילות של בית החולים שהיה במעבר ארז.
הערות שוליים

1 2  תני גולדשטיין, למרות פתיחת המסוף: אזה"ת קרני לא מתאושש, באתר ynet, 30 באוגוסט 2004
↑  בשבע 99: יש מעבר לטרור, באתר ערוץ 7, 1 ביולי 2004
↑  קחו את ארז כדוגמה, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2003
↑  תני גולדשטיין, אזור התעשייה קרני חדל לתפקד, באתר ynet, 19 במאי 2004
↑  עמירם ברקת, ‏"החמאס תומך בשת"פ בעזה. נתחיל בשלום כלכלי", באתר גלובס, 6 באוקטובר 2016
↑  גל ברגר | פרשנות, מתקן התפלה ובית חולים שדה: כך תשוקם הרצועה?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 בספטמבר 2019
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
אואולו

אואולו (בפינית: Oulu, בשוודית: Uleåborg) היא העיר השישית בגודלה בפינלנד, והגדולה ביותר בצפון המדינה.
גאוגרפיה

אואולו שוכנת לשפת שפכו של נהר בעל שם זהה (Oulujoki) המתרוקן אל מפרץ בוטניה, במערב חלקה הצפוני של פינלנד, כ-200 ק"מ מדרום לחוג הארקטי, ו-130 ק"מ מגבול שוודיה. מיקומה העניק לה את שמה השוודי, שפירושו: "המצודה על נהר אואולו". היא נוסדה ב-8 באפריל 1605 על ידי קרל הרביעי, מלך שוודיה, לאחר הסכם שלום עם רוסיה שהסיר להלכה את איום התקיפה ממזרח בדרך-הנהר. האזור הסובב אותה היה מאוכלס כבר הרבה קודם, והנהר שימש ערוץ מסחר ותיק.
השריפה הגדולה באואולו שפרצה ב-1822 הרסה חלק נכבד מהעיר, והאדריכל קרל-לודוויג אנגל, שמזוהה עם המבנים המהודרים סביב כיכר הסנאט בהלסינקי, נקרא לתכנן את בנייתה מחדש. רק שינויים קלים עברו מאז הושלמה הבנייה של אואולו המודרנית ועד ימינו, כשצריח הקתדרלה - גם היא בעיצובו של אנגל - הושלם ב-1844.
העיר הפופולרית היא המרכז המנהלי, החינוכי, המסחרי והתעשייתי של צפון פינלנד, ובה חיי תרבות עשירים הכוללים פסטיבלי מוזיקה ואמנות, לרבות פסטיבל וידאו שנתי בקיץ ואליפות העולם בנגינה על גיטרת אוויר; אירועי ספורט ועוד. האוניברסיטה של אואולו נוסדה ב-1958 ובה למדו ב-2008 כ-16,600 תלמידים. קבוצת ההוקי קרח של העיר זכתה באליפות ליגת העילית הארצית 5 פעמים בין 1981–2008.
17%‏ מהתושבים באואולו הם תחת גיל 15, ו-12.5% הם בני 65 ומעלה.
כלכלתה של העיר מבוססת בעיקר על מגזר השירותים אולם גם על תעשייה (נייר). המעסיקים הגדולים ביותר, לפי הסדר, הם העירייה, קריית בית החולים של צפון אוסטרובוטניה, קבוצת נוקיה והאוניברסיטה. נמל אואולו הוא מהעמוסים בנמלי מפרץ בוטניה. אואולו מקושרת היטב עם כל חלקי פינלנד באמצעות כבישים מהירים, רכבות, אוטובוסים ותעופה.
סמל העיר מציג את דג הסלמון, שעליו התבססה כלכלתה של העיר בעת המוקדמת.
ערים תאומות

ניקרגואה מטגלפה, ניקרגואה
הערות שוליים

↑  זהו נתון שמתייחס לשטח הרשות המקומית, ומתוכו 6.8 אחוזים הם מים. שטח העיר-גופא הוא 384.9 קמ"ר.
↑  נתוני תום 2008 של הלשכה לסטטיסטיקה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566859405171  BnF: cb12187332d (data)  GND: 4116840-9  ISNI: 0000 0004 9294 9300  LCCN: n81068024  MusicBrainz: 637f0e8d-eed1-4190-aac7-4376c84cd232  NKC: xx0035615  SUDOC: 143788183  VIAF: 140728561   WorldCat (עם VIAF): 140728561 
רכבת פנדולינו בתחנת אואולו
אוגנדה במשחקים האולימפיים לנוער

אוגנדה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האוגנדים ארבעה מדליות, זהב, כסף ושתי ארד באתלטיקה.
השתתפות במשחקים > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של אוגנדה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה שישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחה הגיעה להישגים בענף האתלטיקה, וזכתה במדליית ארד בריצת 2000 מטר מכשולים נערים והעפילה לגמר בריצת 3,000 מטר נערים. הנציגים גם התחרו בבדמינטון, הרמת משקולות ושחייה.
השתתפות במשחקים > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת שפרה את הישגיה בענף האתלטיקה בה היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר נערים, והעפילה לגמר בריצת 3,000 מטר נערות. הנציגים התחרו לראשונה בענפי החתירה וטניס שולחן.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
ראו גם

אוגנדה במשחקים האולימפיים
אוגנדה במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
אורי רדליך

אורי רדליך, הוא שחיין עבר ישראלי, שיאן ישראל, שחיין נבחרת ישראל ובעל מדליית כסף מהמכביה השביעית (1965).
ביוגרפיה

רדליך גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
ביוגרפיה > 1964

באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה רדליך בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.9 דקות, אחרי משה גרטל (59.5 שניות) ועמית לובן, חבריו לאגודה ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.4 דקות, אחרי משה גרטל (4:39.3 דקות) ועמית לובן (4:59.1 דקות).
ביוגרפיה > 1965

בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה רדליך במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם עמית לובן, גרשון שפע ומשה גרטל בשיא ישראלי חדש של 3:58.7 דקות, אחרי ארצות הברית (3:48.3 דקות) ולפני אוסטרליה (4:00.3 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות, אחרי 3 שחיינים אמריקאיים והיה השחיין הישראלי הראשון במשחה זה. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכה רדליך במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.5 שניות, אחרי אברהם מלמד (58.9 שניות) ומשה גרטל (59.3 שניות), כולם מהפועל גוש זבולון.
הערות שוליים

↑  גרטל וזלץ - גיבורי אליפות השחייה, על המשמר, 29 בספטמבר 1964
↑  ספיץ חתר 1500 מטר ב-17:50.3 ד', ישראל הציבה שיא ב- 3:58.7 ד', דבר, 29 באוגוסט 1965
↑  עמירם קלאוס, רומנובסקי באה, ניצחה ונסעה, מעריב, 26 באוגוסט 1965
↑  שלמה מוזר, גרטל ב-100 מ' חתירה 58.8 ש': מלמד ב-200 מ' פרפר 2:18.4 ד': טוביס ב-100 מ' חתירה 1:04.8 ד', דבר, 26 בספטמבר 1965
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזור התעשייה תלפיות

| --- | --- |

קניון הדר ברחוב פייר קניג בתלפיות
 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1965 
 קואורדינטות:  31°44′54″N 35°12′51″E﻿ / ﻿31.74833°N 35.21416°E﻿ / 31.74833; 35.21416
 שכונות נוספות בירושלים
 he
 
אזור התעשייה תלפיות הוא אזור תעשייה, תעסוקה ומסחר בדרום ירושלים. האזור משתרע על שטח של כ-1200 דונם, ממערב לשכונת תלפיות הוותיקה. האזור הוא אחד ממתחמי המסחר, התעסוקה והקניות המרכזיים בבירה, הנהנה מסמיכות לשכונות מקור חיים, ארנונה, קטמון הישנה, בקעה, המושבה הגרמנית, קטמונים, בית צפאפא וארמון הנציב.
היסטוריה

לראשונה נקבע בתוכנית הולידיי, תוכנית המתאר שהכין האדריכל ומתכנן הערים הבריטי קליפורד הולידיי לירושלים, שאושרה בשנת 1930, כי שימושי הקרקע באזור, לאורך מסילת הברזל, יוקדשו לתעשייה ומלאכה. גם בתוכנית הבאה שהכין האדריכל הנרי קנדל בשנת 1944, נקבע אזור תעשייה ומלאכה, אך בשטח גדול יותר מצפון לכפר בית צפאפא. עם זאת בפועל, בתקופת המנדט הבריטי לא הוקם דבר באזור.
בתקופת ירושלים המחולקת עבר קו הגבול העירוני, בדרום האזור (רחוב משה ברעם של היום). ממערב לדרך חברון, ושכונת תלפיות הוותיקה, הוקמה מעברת "מערב תלפיות" (מעברה נוספת הוקמה גם ב"צפון תלפיות"). בפברואר 1959, הוחלט לפנות את המעברה, להקים שיכונים ואזור תעשייה במקומה. ההחלטה הרשמית להקים את אזור התעשייה, התקבלה על ידי החברה הכלכלית לירושלים ומועצת העיר ירושלים ביוני 1960, אך עבודת ההקמה בפועל החלו בתחילת 1965, על שטח של כ-600 דונם. עד סוף 1970 הוקצו כבר כל המגרשים שהוכשרו להקמת מפעלים. בין המפעלים שהוקמו במקום היו מפעל לייצור הלבשה תחתונה של חברת טריומף אינטרנשיונל, ומפעל "מגדנית הדר", לייצור ביסקוויטים קרקרים, עוגיות וופלים (המפעל נהרס בסוף שנות ה-90 ובמקומו נבנה קניון הדר). עם זאת רוב המבנים שנבנו היו בין 2 עד 6 קומות, והיו מיועדים לתעשייה קלה, מוסכים ובתי מלאכה. בסוף שנות ה-70 עברו לאזור מוסכים ובתי מלאכה אשר פונו ממתחם ממילא, שבמרכז העיר, על ידי חברת קרתא.
החל משנות ה-80, הוקמו באזור גם מבנים למסחר ומשרדים והחלו להתפתח במקום חיי לילה ובילוי. בצד המפעלים ובתי המלאכה נפתחו בו קניונים, מועדוני לילה (כגון האומן 17) ומוזיקה, (כגון הצוללת הצהובה). הוקמו גם סדנאות אמנים ומספר מוסדות לימוד, ביניהם בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ובית הספר לתיאטרון חזותי. עם כי ב-1988 ביקשה עיריית ירושלים להגביל את האישורים להקמת מבני מסחר ומשרדים נוספים באזור, מחשש ליצירת עודף בשטחי מסחר ופגיעה בפרויקט קניון מלחה ופרויקט ממילא שהיו אז בראשית בנייתם. במקומם ביקשה להקים במקום מבנים לתעשיות עתירת ידע ("היי-טק").
ב-2010 החלה הקמתו של פארק המסילה, ממערב לאזור התעשייה, במקום כביש גישה חדש שתוכנן.
בינואר 2013, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של מחוז ירושלים את תוכנית האב החדשה לאזור התעשייה תלפיות. התוכנית יוצרת עירוב שימושים ומבדילה בין אזור תעסוקה, אזור תעשייה המיועד למלאכה, ובדפנות האזור- בנייה למגורים, תוך מטרה להפוך את האזור למגוון ועשיר בשימושים כגון משרדים, היי טק, מוסדות השכלה גבוהה, אולמות אירועים, בתי קולנוע, מרפאות, סדנאות אומנות וגלריות. התוכנית כוללת שדרה עירונית של קילומטר וחצי לאורך רחוב פייר קניג, מצומת אורנים ועד לדרך ברעם בה ישולב קו הרכבת הקלה העתידי. התוכנית מאפשרת הרחבת שטחי מגורים בשולי אזור התעסוקה בהיקף של כ-3,500 יחידות דיור. בפברואר 2021, אישרה הוועדה המחוזית, תוכנית אב חדשה, במסגרתה הוגדל היקף הבנייה לכ-8,250 יחידות דיור במגדלים של עד 30 קומות.
אחי-נצרן קווי

| אחי-נצרן קווי |
| --- | --- |
 אחי-נצרן קווי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: נפוחיתאים
משפחה:: נצרניים
סוג:: Balistapus
מין:: אחי-נצרן קווי
שם מדעי
 Balistapus undulatus ‏פארק, 1797

אחי-נצרן קווי (שם מדעי: Balistapus undulatus) הוא מין יחיד בסוגו של דג ממשפחת הנצרניים, והחי באזור האינדו-פסיפי כולל מפרץ אילת.
אחי-נצרן קווי מגיע לאורך 50 סנטימטרים וצבעו מגוון בצעירים והופך לחום בבוגרים.
דג זה ניכר בסנפיר הגב הראשון שהוא גבוה מסנפיר הגב השני.
אחי-נצרן קווי ניזון בעיקר מחסרי חוליות כמו קיפודי ים, תולעים, רכיכות וסרטנאים.
דג זה פעיל יום, חי לבדו, טריטוריאלי ויכול להיות אגרסיבי כלפי דגים אחרים.
אבנדינוס

אַבַּנְדִינוּס (Abandinus) הוא אל במיתולוגיה הקלטית, שפולחנו היה נפוץ באזור גודמנצ'סטר שבקיימברידג'שייר בבריטניה בתקופה הקלטית ובתקופה הרומית.
מזבח המוקדש לאל אבנדינוס התגלה בקיימברידג'שייר. בשל העובדה שלא התגלו מזבחות נוספים ברחבי האימפריה הרומית, סבורים כי מדובר באל מקומי, וייתכן שמדובר באל של מעיין או נחל מקומי.
באתר התגלתה כתובת המוקדשת לאל. הכתובת מופיעה על גבי נוצה עשויה ברונזה.
הערות שוליים

↑  כתובות בריטניה הרומית
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
אומונזאורוס

| אומונזאורוס |
| --- | --- |
 איור של אומונזאורוס
תקופה
קרטיקון תחתון, 115 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: לפטוקלידיים
סוג:: אומונזאורוס
מינים
 Umoonasaurus demoscyllus
שם מדעי
 Umoonasaurus ‏קיר ושרודר ולי, 2006

אומונזאורוס (שם מדעי: Umoonasaurus) הוא סוג של זוחל ימי מקבוצת הפלסיוזאורודים אשר חי באוסטרליה בקרטיקון התחתון לפני 115 מיליון שנה מהיום. הוא היה קצר-צוואר וקטן בהרבה מרוב הפליוזאורים. הוא נמצא כשלד כמעט שלם ב-2006 בדרום אוסטרליה. השם שלו מגיע מהמילה האבוריג'ינים "Umoona" שפירושה: "מפלצת ים", לצד הסיומת היוונית: "זאורוס" שפירושה: "לטאה".
מאפיינים

זוחל זה הגיע לאורך 2.5 מטר בלבד והיה בעל סנפירים רחבים ובעל לסתות גדולות אך צוואר קצר. על הגולגולת שלו היו 3 בליטות קרניות. אורח חייו כנראה דמה לזה של כלבי ים מודרניים והוא ניזון בעיקר מדגים, אחריהם רדף בסנפיריו הרחבים כדי לתמרן במהירות. זוחל זה חי דרומה ממרבית הזוחלים הימיים והיה אולי בעל דם חם כדי לשרוד בימים הממוזגים.
בתרבות

זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
ראו גם

לפטוקלידוס
אבנאא אלבלד

אבנאא אלבלד (בערבית: ابناء البلد; "בני הארץ", מכונה גם "בני הכפר") היא תנועה ערבית הפועלת בישראל בעיקר בקרב ערבים ישראלים, כשבשורותיה גם מספר יהודים. התנועה הוקמה בשנת 1969 אך התפרסמה בקרב הציבור הרחב לאחר אירועי יום האדמה בשנת 1976.
התנועה מגדירה עצמה כ"תנועה פלסטינית בתוך תחומי הקו הירוק" הקוראת לזכות השיבה לכלל הפליטים הפלסטינים, סיום "הכיבוש הישראלי" בארץ ישראל וכינון מדינה ערבית, חילונית ודמוקרטית בכל שטחי המנדט הבריטי בארץ ישראל ("פלסטין ההיסטורית"). התנועה קוראת ופועלת להחרמה אקטיבית של הבחירות לכנסת.
התנועה היא ממייסדי ותומכי מפלגת בל"ד והיא מזדהה עם המאבק הפלסטיני ופעיליה מפגינים רבות עם דגלי פלסטין בהפגנות נגד ישראל.
הרשעת בכירים בתנועה

ב-7 בפברואר 2004 נעצרו ארבעה בכירים בתנועה עקב חשד שהעבירו לפעילי פת"ח בג'נין הנחיות להרכבת מטעני חבלה ורקטות בעקבות הוראה של סוכן חזבאללה. בית המשפט המחוזי בחיפה גזר על מוחמד כנאענה מאסר של שנתיים וחצי בגין יצירת קשר עם סוכן זר, ואילו על אחיו חוסאם נגזרו עשר וחצי שנות מאסר על סיוע לאויב. בנובמבר 2005, בעקבות ערעור של הפרקליטות, החליט בית המשפט להאריך את עונשו של כנאענה בשנתיים נוספות. התנועה טענה בתגובה כי זהו חלק מהרדיפות הפוליטיות נגדה ונגד ערביי ישראל בכלל.
הערות שוליים

↑  ראו בערך ברית לאומית דמוקרטית#היסטוריה
↑  אחיה ראב"ד, אישום: תושבי עראבה תיווכו בין חיזבאללה לטרור בג'נין, באתר ynet, 4 במרץ 2004
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Time Out

ערך זה עוסק בהוצאה לאור אנגלית המפיצה מגזין בשם זה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  טוני אליוט 
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־56 שנים) 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור
 מוצרים עיקריים:  מגזינים, מדריכי טיולים
  
 www.timeout.com
 
טיים-אאוט (באנגלית: Time Out) היא חברת הוצאה לאור שמרכזה בלונדון, ומוכרת בעיקר בשל המגזין בעל אותו שם המופץ על ידה בגרסאות מקומיות בערים רבות בעולם.
החברה החלה לפעול בלונדון בלבד, בשנת 1968, ובהמשך הרחיבה את שירותיה ל-333 ערים ב-59 מדינות ברחבי העולם.
בשנת 2012, המהדורה הלונדונית החלה להיות מופצת חינם, עם קהל קוראים שבועי של למעלה מ-307,000. הנוכחות בשוק העולמי של טיים אאוט כוללת שותפויות עם נוקיה ואפליקציות סלולריות למערכות הפעלה iOS ו-Android. טיים אאוט היה "חתן פרס מגזין הצרכן הבינלאומי של השנה" הן ב-2010 והן ב-2011 ושמות המותג הבינלאומי ל"צרכן המדיה של השנה" ב-2013 וב-2014.
תוכן מערכתי

מגזיני "טיים אאוט" מכילים בתוכם מידע ספציפי וממויין בנושאים שונים בתחומי הפנאי, התרבות, והבילוי. המגזין ממיין ומתייג באופן שיטתי מידע בנושאי קולנוע, תיאטרון, אופנה, ספרות, וחיי לילה אשר רלוונטיים לאותה עיר בה הוא מופץ.
בכל מהדורה משולבות כתבות מגזיניות בנושאים שונים המשיקים לתחום תרבות הפנאי והבילוי, וכן כתבות סקירה וביקורת של אירועי תרבות ובילוי.
מיזמים נוספים

בנוסף למגזינים וספרי תיירות ואתרי אינטרנט, טיים אאוט השיק את "טיים אאוט מרקט" (Time Out Market), חווית שוק אוכל ותרבות המבוססת כולה על יצירת עריכה, החל מחנות "טיים אאוט מרקט" בליסבון, פורטוגל. חנויות נוספות נפתחו במיאמי, ניו יורק, שיקגו, בוסטון ומונטריאול ב-2019; ובשנת 2021 בדובאי. מיקומים חדשים אמורים להיפתח בעתיד.
בישראל

Time Out תל אביב יוצא לאור בתל אביב, על פי זיכיון מרשת המגזינים. המו"ל והעורך הראשי הוא יובל סיגלר והעורך הוא אלכס פולונסקי. השבועון החל לצאת לאור בשנת 2002, והוא מופץ בגוש דן.
התוכן המערכתי של המגזין ובעיקר הצגתו באופן ממויין, שימשה השראה ל"רשת שוקן" לעיצובו של מגזין "עכבר העיר".
לקריאה נוספת

Phillips, A. (2007). "The Alternative Press". In K. Coyer, T. Dowmunt & A. Fountain (eds.), The Alternative Media Handbook (p. 54). London; New York: Routledge.
Frum, David (2000). How We Got Here: The '70s. New York: Basic Books. p. 51. ISBN 0-465-04195-7.