stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השולחן (כתב עת)
פעילות בחו"ל

בשנת 2007 יצא לאור הספר The book of New Israeli food, פרי עטה של ז'אנה גור, העורכת הראשית של השולחן. הספר זכה להצלחה רבה ובשנת 2008 יצא הספר לאור בניו יורק, על ידי הוצאת שוקן מבית רנדום האוס. הספר גם תורגם לגרמנית ויצא לאור בגרמניה על ידי הוצאת Umschau.
בשנת 2008 הוציאה מערכת השולחן לאור את הספר Fresh flavors from Israel – אוסף מתכונים ישראליים מסורתיים וחדשניים. הספר יצא לאור גם בצרפתית בשנת 2011.
במקביל מייצגת ז'אנה גור, העורכת הראשית של ההוצאה, את הגסטרונומיה של ישראל בהרצאות וסדנאות בישראל ומחוצה לה בעיקר בארצות הברית. הפעילויות מתבצעות בשיתוף גורמים כמו משרד החוץ, משרד התיירות וארגונים יהודיים שונים.
מדיות דיגיטליות

מערכת השולחן מפעילה מספר אתרים באינטרנט וכן אפליקציות לסמרטפונים ולטאבלטים:
אתר השולחן, הכולל אלפי מתכונים לצד כתבות וסקירות.
אתר "שפים", המיועד לאנשי השוק המקצועי.
אתר jannagur.com – אתר הבית של ז'אנה גור, העורכת הראשית, המוקדש לאוכל ישראלי ויהודי.
אפליקציית מתכונים לאייפון.
אפליקציית מתכונים לאייפד.
מועדון foodie

מועדון פודי הוא המועדון של מנויי השולחן. חברי המועדון נהנים מהנחות בבתי עסק בתחום האוכל בישראל – מעדניות, מסעדות, יקבים וכו'.
הערות שוליים

↑  אורנה יפת, לאחר 27 שנים - מגזין הקולינריה "על השולחן" נסגר, באתר כלכליסט, 23 באוקטובר 2017
↑  יונתן כיתאין, ‏קבוצת סיגלר תשיק מיזם תוכן חדש בתחום האוכל, באתר גלובס, 24 ביוני 2018
ויליאם גוט

| --- | --- |

ויליאם גוט
 לידה:  13 באוגוסט 1897 סקרבורו, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 נהרג:  7 באוגוסט 1942 (בגיל 44) קהיר, ממלכת מצרים מצרים (1922-1952)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 כינוי:  "Strafer"
 השכלה:  בית הספר הארו 
 בן או בת זוג:  Pamela Frances Mary Kays (30 ביוני 1934–?) 
 צאצאים:  Diana Elizabeth Gott, Jennifer Faith Gott 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1915–1942 (כ־27 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית השריון ה-7 מפקד הקורפוס ה-13 מפקד הארמייה השמינית (בפועל לא פיקד עליה מעולם)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   מסדר האמבט (עמית)  מסדר האימפריה הבריטית (מפקד)   אות השירות המצוין   הצלב הצבאי
 
ויליאם הנרי אוורט גוט (באנגלית: William Henry Ewart Gott; 13 באוגוסט 1897 – 7 באוגוסט 1942) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה, ונהרג כאשר מטוסו הופל בדרכו לקבל את הפיקוד על הארמייה השמינית.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

גוט נולד ב-13 באוגוסט 1897, ולמד בבית הספר הארו. הוא התגייס כלוטננט שני לקורפוס הקלעים המלכותי של צבא בריטניה ב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא לחם במלחמת העולם בחזית המערבית, שם העניקו לו חבריו את הכינוי "Strafer", משחק מילים על ססמת המלחמה של הגרמנים "Gott strafe England" ("אלוהים הענש את אנגליה"). בינואר 1921 הוא הועלה לדרגת קפטן, וב-1931 למד במכללת קימברלי לפיקוד ומטה. ביולי 1934 הועלה לדרגת מייג'ור, ושרת תקופה מסוימת בהודו הבריטית. ב-30 באוקטובר 1938 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, והועבר לצפון אפריקה שם קיבל פיקוד על הגדוד ה-1 של קלעי המלך, אשר היה חלק מהדיוויזיה הניידת, שמאוחר יותר הפכה להיות דיוויזיית השריון ה-7 ("חולדות המדבר").
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

ב-1939 מונה לראש מטה דיוויזיית השריון ה-7, וב-31 בינואר 1940 מונה לממלא מקום מפקד קבוצת התמיכה ה-7. ב-16 בפברואר של אותה שנה הועלה לדרגת קולונל, ומיד לאחר מכן לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד קבוע של קבוצת התמיכה ה-7. הוא השתתף עם הקבוצה שלו (שהייתה בגודל של בריגדה) בבלימת הפלישה האיטלקית למצרים כחלק מדיוויזיית השריון ה-7, ובדצמבר 1940 לחם עמה במבצע מצפן כנגד הארמייה האיטלקית העשירית. ב-8 באפריל 1941 הוא הועבר לפקד על קבוצת התמיכה ה-2, אולם כבר ב-16 באפריל הוחזר לקבוצה ה-7. ביוני של אותה שנה השתתף במבצע באטלקס כנגד קורפוס אפריקה הגרמני. המבצע נחל כישלון. ב-3 בספטמבר 1941 מונה למפקד דיוויזיית השריון ה-7, וב-6 בספטמבר הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בנובמבר של אותה שנה השתתפה הדיוויזיה שלו במבצע צלבן, כחלק מהקורפוס ה-13 אשר היה חלק מהארמייה השמינית. ב-9 בפברואר 1942 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הקורפוס ה-13. הקורפוס שלו השתתף בקרב גזאלה ולאחר מכן בקרב אל-עלמיין הראשון.
ביוגרפיה > מותו

ב-13 באוגוסט 1942 העביר וינסטון צ'רצ'יל את קלוד אוקינלק מהפיקוד על הארמייה השמינית. בהמלצתו של אנתוני אידן, מינה צ'רצ'יל את גוט כמפקד הארמייה, חרף הסתייגויותיהם של אוקינלק ואלן ברוק אשר העדיפו את ברנרד מונטגומרי. גוט נלקח מאזור הקרבות ונשלח במטוס לקהיר כדי לקבל שם את הפיקוד על הארמייה. המטוס, בריסטול בומביי של טייסת 216 של חיל האוויר המלכותי, הותקף בידי שני מטוסי מסרשמיט Bf 109 של כנף קרב 27 של הלופטוואפה. הטייס הצליח לבצע נחיתת אונס, אולם הגרמנים הפציצו את המטוס על הקרקע. גוט נהרג, וגופתו נקברה בבית הקברות הצבאי הבריטי באל עלמיין. מונטגומרי קיבל את הפיקוד על הארמייה השמינית במקומו.
זנבניים

| זנבניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: זנבניים
שם מדעי
 Leiothrichidae ‏סווינסון, 1832

זנבן ערבי.
זנבניים (שם מדעי: Leiothrichidae) הם משפחת ציפורי שיר ממוצא דרום אסייתי. אלו עופות בינוניים בעלי רגליים חזקות, הנמצאים רוב הזמן על הקרקע. כפי ששמם מרמז הם גם בעלי זנב ארוך העוזר לאזן את תנועתם. משפחה זו לעיתים נכללת במשפחה טימליים (Timaliidae) שגם היא ממוצא אסייתי.
רוב מיני העופות חומים או אפורים ומעט מינים הם צבעוניים. ההבדלים בין המינים אינם גדולים. הם חיים ביערות פתוחים, ערבות, ביצות ומדבריות. חלקם מנהלים חיים במושבות כמו הזנבן הערבי בהן יש מדרג חברתי ברור, ורק הזנבנים הבכירים יכולים להתרבות.
בישראל מין אחד של זנבניים – זנבן ערבי, הנפוץ בערבה ובסביבות ים המלח.
מיון

משפחת זנבניים (Leiothrichidae)
Babax – בו 3 מינים
Garrulax – בו 50 מינים
Trochalopteron – בו 21 מינים
זנבן Turdoides – בו 27 מינים
Kupeornis – בו 3 מינים
סוג ומין יחיד זנבן הקפוצ'ין (Phyllanthus atripennis)
Cutia – בו 2 מינים
Leiothrix – בו 2 מינים
Crocias – בו 2 מינים
Heterophasia – בו 8 מינים
Liocichla – בו 5 מינים
Actinodura – בו 7 מינים
Minla – בו 3 מינים
הערות שוליים

1 2  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר הצפרות הישראלי
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טבחת

טִבְחַת הייתה אחת מערי הדדעזר בן רחוב, מלך ארם צובה, יחד עם כון, שמהן לקח דוד נחושת רבה מאוד. שלמה בנו, לאחר מכן, בנה מנחושת זאת את ים הנחושת.
ישנם חוקרים רבים, הסבורים כי שם העיר המקורי הוא טבח, כמו טבח בן נחור. בנוסף, העיר קרויה טבח בתעודות רבות בכתב יתדות ובכתובות המצריות.
על פי הכתוב בפפירוס אנאסטאזי א, העיר הייתה ממוקמת מדרום לקדש שעל גדת נהר ארנת. בנוסף, ויליאם פוקסוול אולברייט מצא שנכתב במכתבי אל-עמארנה על העיר Tubikhi, שממוקמת מדרום לקדש. העיר Tubikhi היא כנראה העיר דבח'ו, הנזכרת ברשימת ערי ארץ ישראל וסוריה של רעמסס השלישי, והיא כנראה שיבוש של השם טבחת.
חוקרים רבים סבורים כי העיר הייתה ממוקמת, כמו כון, בבקעת הלבנון. בנוסף, רבים מן החוקרים סבורים כי העיר בעלבכ, זאת העיר טבחת. לעומת זאת, חוקרים אחרים סוברים כי העיר טבחת המקראית היא כיום העיר א-טיבה שבלבנון.
רוב החוקרים אומרים כי העיר הייתה ממוקמת בהרי מול הלבנון.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אנציקלופדיה מקראית, כרך ג, עמוד 363
↑  ספר שמואל ב', פרק י', פסוק ט"ז
טבי (עיר)

| --- | --- |
סמל טבי

 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  סטוקהולם
 חבל ארץ:  אופלנד אופלנד
 שטח:  25.82 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  61,272 (31 בדצמבר 2010)
 קואורדינטות:  59°26′00″N 18°05′00″E﻿ / ﻿59.433333333333°N 18.083333333333°E﻿ / 59.433333333333; 18.083333333333 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.taby.se
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי טבי(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי טבי(למפת מחוז סטוקהולם רגילה) סטוקהולם מלארן סדרטליה טומבה אוקשבריה ולנטונה נורטליה הים הבלטי סדר. אופסלהטבי(למפת מחוז סטוקהולם מוגדלת) סטוקהולם מלארן סדרטליה טומבה אוקשבריה ולנטונה נורטליה הים הבלטי סדרמנלנד אופסלהטבי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טֵבִּי (בשוודית: Täby) היא עיר במחוז סטוקהולם, שוודיה, השוכנת 16 קילומטרים מצפון לבירה סטוקהולם.
גאוגרפיה

טבי מוכרת בזכות מסלול מרוצי הסוסים שבה, שנחנך ב-1960 כשהוא מחליף את המסלול הוותיק שהיה בסולנה. כפרוור של סטוקהולם, מצטיינת טבי בבנייה-למגורים צפופה וגבוהה יחסית בעיקר בחלקה המרכזי, כשאחד המבנים הדומיננטיים הוא בית-הדירות "סטורסטוגן" ("הבקתה הגדולה") שבשכונת טיבְּלֵה, שבנוי בחצי-סהר ובו 16 קומות שבהן 704 דירות. בנייתו הסתיימה ב-1970, והוא מבתי-הדירות הגדולים בשוודיה. המרכז המסחרי "טבי סֵנְטרוּם" שבחזיתו של הבניין, הוא מהקניונים הגדולים בשוודיה.
בשוודיה אין חפיפה בין שטח העיריות לשטח היישובים בפועל, וכך היישוב טבי, ששטחו 25.82 קמ"ר, מתחלק למעשה בין שלוש עיריות (קומינים) סמוכות, כשהנתח הגדול הוא עיריית טבי, נתח קטן יותר שייך לעיריית דנדריד וחלק קטנטן תחת עיריית סולנטונה. ב-2005 גרו בטבי כ-58,600 נפש ואילו בשטח המוניציפלי של עיריית טבי, שמקיף אוכלוסייה סמוכה, מתגוררים 63,335 תושבים נכון ל-2010.
הקהילה הכנסייתית של טבי היא הגדולה ביותר בשוודיה, ומונה קרוב ל-47,000 חברים.
בקרקע שעליה נבנתה טבי נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה.
חיים הלד

אין תמונה חופשית
חיים הלד (1950 – נובמבר 2005) היה מורה ואיש צבא. חתן פרס ביטחון ישראל.
הלד נולד בחדרה ובהיותו בן ארבע עברה משפחתו לפתח תקווה. בילדותו לקה בשיתוק ילדים. בסיום לימודיו בישיבת נחלים המשיך בלימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון ושני במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן.
לאחר מלחמת יום הכיפורים התנדב לצה"ל ושירת ביחידה 8200. בשנת 1979 הוענק לו פרס ראש אמ"ן לחשיבה יוצרת ובשנת 1980 פרס ביטחון ישראל. הלד פרש משירותו בשנת 1992.
לאורך שנות שירותו הצבאי לימד הלד בהתנדבות לימודי מתמטיקה בבית ספר תיכון ברמלה. לאחר שחרורו מהצבא הוא התמסר להוראת מתמטיקה ופיזיקה במוסדות שונים, בהם אוניברסיטת בר-אילן ובית הספר יואל גבע, וכן בבתי ספר תיכוניים ובמכללות חרדיות.
הלד כיהן כחבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון.
נישא לשושנה ולזוג נולדו שני ילדים.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוקת קונפדרציית המדינות של אמריקה

חוקת הקונפדרציה
חוקת קונפדרציית המדינות של אמריקה היא החוקה שאומצה ב-11 במרץ 1861 על ידי קונפדרציית המדינות של אמריקה והייתה בתוקף עד תום מלחמת האזרחים האמריקנית. קדמה לה חוקה זמנית, ששררה בין 8 בפברואר ל-11 במרץ 1861.
חוקת הקונפדרציה זהה ברובה הגדול לחוקת ארצות הברית. עיקר ההבדל בין שני המסמכים מתבטא בדגש ששמה החוקה הקונפדרטיבית על זכויות המדינות הבודדות ובכך שהיא תומכת במפורש במוסד העבדות ומבצרת את קיומו. מעבר להבדלים חדים אלה, ישנם מספר הבדלים בולטים פחות אך ראויים לציון, משום שהם שופכים אור על מהות הסכסוך בין מדינות הדרום לשאר האיחוד. ניתוח ההבדלים מראה שהמחלוקת המהותית והעמוקה בין הצדדים הניצים במלחמת האזרחים נסובה סביב סוגיות כלכליות ומידת הכח שראוי לתת לממשלה הפדרלית - ולאו דווקא סביב נושא העבדות שתפס את מרבית הכותרות.
תמצית השינויים ביחס לחוקת ארצות הברית

החוקה הקונפדרטיבית מגנה במפורש על הזכות לבעלות על עבדים שחורים, בכל מדינה וטריטוריה של הקונפדרציה.
נאסר יבוא של עבדים חדשים, בדומה לחוקת ארצות הברית (החל מ-1808). מספר מניעים עמדו מאחורי איסור זה, ביניהם הרצון למצוא חן בעיני המעצמות האירופיות ובריטניה בראשן, כמו גם הרצון למשוך את וירג'יניה ומרילנד, שעוד לא הצטרפו לקונפדרציה, ושבהן פעל סחר עבדים פנימי בהיקף נרחב.
נשיא הקונפדרציה נבחר לכהונה בודדת בת שש שנים. חוקת ארצות הברית לא הגבילה בזמנו את מספר הכהונות של הנשיא, בנות ארבע שנים כל אחת, אולם באופן מסורתי לא היה נהוג לרוץ לכהונה שלישית.
בסמכותו של הנשיא להטיל וטו על סעיפים בודדים של הקצבות מתוך חוק, ולא רק על חוקים שלמים.
כל התיקון מהראשון עד השמיני לחוקת ארצות הברית, המצויים בתוך מגילת הזכויות, נכללים בחוקה הקונפדרטיבית גופא.
מספר שינויים טכניים ובכללם מספור הפסקאות בתוך פרקי החוקה, שימוש מודרני יותר באותיות גדולות, והחלפת מופעי הביטוי "ארצות הברית" ב"ארצות הקונפדרציה".
המבוא לחוקה הקונפדרטיבית הוסיף את הביטוי "כל מדינה בתוקף ריבונותה ואופייה העצמאי", לאחר הפתיח "אנו, בני ארצות הברית". במקום "איחוד שלם יותר" נאמר "ממשל פדרלי קבוע". כמו כן התווסף הביטוי הדתי "בקריאה לחסדו ולהכוונתו של האל הכול יכול".
אחד מהשינויים המהותיים ביותר, הוא ההשמטה של סמכות הקונגרס להטיל מיסים על מנת לספק רווחה כללית (General Welfare) למדינות. הביטוי הזה שימש (ועדיין משמש היום) כהצדקה של כל מיני הוצאות של הממשל הפדרלי, כמעט ללא הגבלה. מייסדי הקונפדרציה ראו לנכון להגביל את גביית המיסים של הממשל הפדרלי למה שדרוש להגנתן המשותפת של המדינות, להחזר חובות הממשל ולניהול הממשל עצמו.
נשללה זכות ההצבעה ממי שאינו אזרח המדינות.
לבתי המחוקקים של המדינות השונות ניתנה הזכות, שאין לה מקבילה בחוקת ארצות הברית, להדיח את נושאי המשרות הפדרליות במדינותיהם.
הליך קל יותר של העברת תיקונים לחוקה, ברוב של שני שלישים במקום שלושה רבעים.
החוקה הקונפדרטיבית תומכת בפירוש בסחר חופשי, אוסרת על הממשל הפדרלי לתת תמריצים ליצוא (bounty) או להטיל מכסים כדי להגן על תעשיות ספציפיות.
הקצאות הקונגרס חייבות להיות חתומות לסכום כסף מדויק, כדי למנוע את המצב המוכר של עלויות בלתי צפויות שמאושרות מראש ללא פיקוח.
נאסר על הקונגרס להקצות כספים ל"שיפורים פנימיים", שם קוד ידוע לכספים שהועברו לשימושם הפרטי של אזורים מסוימים. כל הוצאה של הממשל הפדרלי נדרשה להיות לטובת הכלל, במקום קבוצת לחץ כזו או אחרת.
נאסר על הקונגרס לחוקק חוקי "כלבו", אלא כל חוק חייב לעסוק בנושא ספציפי אחד המצוין בכותרתו.
זכות הפרישה

בולט בהיעדרו בחוקה הקונפדרטיבית, הוא אזכור מפורש של הזכות של כל מדינה לפרוש מהאיחוד (secession) כרצונה. בעקבות הוויכוח המשפטי החריף בין הדרום לצפון, האם מותר או אסור למדינה לפרוש מארצות הברית (דבר שלא הוזכר בחוקה המקורית לכאן או לכאן), ניתן היה לצפות שתומכי זכות הפרישה יפתרו את העניין אחת ולתמיד על ידי תמיכה מפורשת בזכות זו, כפי שנהגו בעניין העבדות.
ההסבר המקובל לכך שמנסחי החוקה הקונפדרטיבית נמנעו מלהכניס את זכות הפרישה, היא חוסר הרצון שלהם להחליש את העמדה שנקטו כאשר פרשו מהאיחוד ב-1860-1861. לו היו מוסיפים סעיף המאשר את זכות הפרישה, היו שומטים את הקרקע תחת רגליהם ומודים כביכול שהזכות לא הייתה קיימת קודם לכן, כפי שטענו אנשי הצפון.
בכל זאת ניתן לראות בביטוי שהוסיפו לפתיח: "כל מדינה בתוקף ריבונותה ואופייה העצמאי", מעין אישור מרומז של הזכות של כל מדינה לפרוש מהקונפדרציה, מכח אותה ריבונות.
זויה צ'אושסקו

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1949 בוקרשט, הרפובליקה העממית הרומנית 
 פטירה:  20 בנובמבר 2006 (בגיל 57) בוקרשט, רומניה 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית 
 מקום מגורים:  בוקרשט 
 מקום קבורה:  בית הקברות גנצ'אה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוקרשט 
 מנחה לדוקטורט:  Ciprian Foias 
 בן או בת זוג:  Mircea Oprean (1980–?) 
 
זויה צ'אושסקו (ברומנית: Zoia Ceaușescu‏; 1 במרץ 1949 - 20 בנובמבר 2006) הייתה בתם של נשיא רומניה ניקולאה צ'אושסקו ושל אלנה צ'אושסקו, מתמטיקאית בהכשרתה.
ביוגרפיה

זויה הייתה האמצעית מבין שלושת ילדי משפחת צ'אושסקו, היא נולדה בבוקרשט, רומניה ונקראה על שמה של הפרטיזנית הסובייטית זויה קוסמודמיאנסקיה. לאחר סיום הלימודים התיכוניים החלה בלימודי מתמטיקה באוניברסיטת בוקרשט והמשיכה בהם עד להשגת תואר דוקטור. היא עבדה כאסיסטנטית באוניברסיטת בוקרשט, אך רצתה להיות חוקרת, לכן עברה למכון למתמטיקה. המכון פורק והיא המשיכה ל-INCREST (ראשי התיבות של המכון ליצירה מדעית וטכנולוגית), שם התקדמה עד שעמדה בראש מחלקת המתמטיקה. היא פרסמה עשרות עבודות עד למהפכה הרומנית, אך אחרי המהפכה נעצרה בחשד ל"פגיעה בכלכלת רומניה" ושוחררה רק כעבור שבעה חודשים. ההאשמות בוטלו לבסוף, אך במכון סירבו לקבלה בחזרה לעבודה. היא פנתה לבתי משפט, אולם לאחר שחלתה ויתרה והסכימה לצאת לגמלאות.
חיי החברה של זויה סבלו מהתערבות הוריה, בעיקר אמה אלנה צ'אושסקו, שפיקחה עליה בעזרת סוכני סקוריטטה והתערבה כדי להרחיק בני זוג שלא היו לטעמה. פטרה רומאן, איתו פיתחה קשר טוב, נשלח ללמוד בצרפת, כי לדעת אמה הוא לא התאים להיות בן זוגה של זויה מסיבות מוצא (אב יהודי ואם ספרדיה). אחריו טיפחה זויה קשר עם הרופא הגינקולוג דן וינצה (Dan Vincze) שאיתו נפגשה כל שבוע במשך שבע שנים, אך עקב מוצאו ההונגרי הוריה לא הסכימו לזוגיות זו והשניים נפרדו. לאחר שנה וחצי יצרה קשר עם העיתונאי מיכאי מתיי, אך הוריה הזועמים שלחו אותו לגינאה שבה מת לבסוף ממחלה. זויה הגיבה להתערבויות אלה בחייה באופן קשה. היא הרבתה לשתות משקאות אלכוהוליים, בעיקר וודקה, ועישנה הרבה.
זויה התחתנה לבסוף בהסכמת הוריה עם מירצ'אה אופראן והזוג התגורר בווילה במתחם המגורים של הוריה. לאחר המהפכה הרומנית (1989) השניים נעצרו ונכלאו באשמת "חבלה בכלכלת רומניה" משום שלא שילמו על כל מה שקיבלו. באוגוסט 1999 הם זוכו ושוחררו ואופראן הגיש תביעה משפטית נגד המדינה על מעצר שווא והחרמת חלק מרכושו וזכה בה. זויה פרסמה ספר בשם "237 ימים בקבר" (מספר הימים ששהתה במעצר), שכלל את חליפת מכתביה בתקופת מעצרה.
זויה הייתה מעשנת כבדה ובגיל 57 נפטרה מסרטן הריאות.
לקריאה נוספת

Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun,‏ 2015.
הערות שוליים

↑  Legaturi primejdioase: Petre Roman si Zoe Ceausescu (ברומנית)
↑  Copiii Dictatorului. Zoia Ceaușescu, fiica boemă ce purta numele unei eroine sovietice (ברומנית)
↑  Viața tumultuoasă a Zoiei, singura fiică a familiei Ceaușescu (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 15583438X  ISNI: 0000 0000 5884 1524  LCCN: n2013030179  MGP: 138942  NKC: jx20080909004  NLR:   VIAF: 84425107   WorldCat (עם VIAF): 84425107
חוק העתיקות (ארצות הברית)

| --- | --- |
סמל ארצות הברית
מגדל השטן, המונומנט הלאומי הראשון
מגדל השטן, המונומנט הלאומי הראשון
 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 גוף מחוקק:  59th United States Congress 
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 
חוק העתיקות (באנגלית: Antiquities Act) הוא חוק שעבר בקונגרס של ארצות הברית ונחתם רשמית על ידי נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט ב-8 ביוני 1906. החוק מעניק לנשיא ארצות הברית את הסמכות להשתמש בהצהרה נשיאותית על מנת להקים מונומנט לאומי על אדמה פדרלית במטרה להגן על משאבי טבע, משאבים תרבותיים או משאבים בעלי ערך מדעי. בחוק נעשה שימוש יותר ממאה פעמים מאז נחקק.
היסטוריה

חוק העתיקות נחתם על ידי הנשיא תאודור רוזוולט בתקופת כהונתו השנייה. החוק הוא תגובה על החששות כיצד יש להגן על החורבות והחפצים, ברובם פרהיסטוריים, של הילידים האינדיאנים בארצות הברית שכונו במקובץ "עתיקות" - על אדמות פדרליות במערב, כמו למשל בפארק ההיסטורי הלאומי של תרבות צ'אקו בניו מקסיקו. נטילת חפצים מאדמות אלה על ידי אספנים פרטיים, "ציידי הכדים" (pot hunters), הפכה לבעיה רצינית בסוף המאה ה-19. ב-1902 נסע נציג בית הנבחרים מאיווה ג'ון לייסי (John F. Lacey‏ 1841–1913), שעמד בראש ועדת הקונגרס שטיפלה באדמות ציבוריות, יחד עם האנתרופולוג אדגר לי יואיט (Edgar Lee Hewett‏; 1865–1946), על מנת לראות בעצמו את מידת ההשפעה של ציידי הכדים. ממצאיו, שנתמכו על ידי דו"ח מקיף שהכין יואיט לקונגרס, המפרט את המשאבים הארכאולוגיים של האזור, סיפקו את התמריץ הנדרש להעברת החקיקה.
מאז שחוק העתיקות אושר בחרו כל הנשיאים, למעט ארבעה, ריצ'רד ניקסון, ג'רלד פורד, רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש, להקים מונומנט לאומי או להרחיב מונומנט קיים. הנשיא ברק אובמה הכריז במהלך כהונתו השנייה על המספר הרב ביותר של מונומנטים לאומיים 26. השיא הקודם היה שייך לנשיא תאודור רוזוולט שהכריז על הקמת 18 מונומנטים.
ב-26 באפריל 2017 חתם הנשיא דונלד טראמפ על צו נשיאותי המורה על בחינה מחדש של החוק והשימושים בו.
שימושים

החוק נועד לאפשר לנשיא להקצות אזורים ציבוריים מסוימים בעלי ערך כפארקים ואדמות לשימור. בחוק מ-1906 צוין כי הוא נועד למען "..ההגנה על האובייקטים בעלי חשיבות היסטורית ומדעית". אזורים אלו מקבלים את התואר מונומנטים לאומיים. החוק גם מתיר לנשיא לשמור או לקבל אדמות פרטיות למען תכלית זו. המטרה היא להגן על כל האתרים ההיסטוריים והפרהיסטוריים באדמות הפדרליות של ארצות הברית ולאסור חפירות או הרס של עתיקות אלו. באמצעות חוק זה, ניתן היה לבצע זאת מהר יותר מאשר לעבור דרך תהליך החקיקה בקונגרס להקמת פארק לאומי. החוק הצהיר ששטח המונומנטים יוגבל לאזור הקטן ביותר הנדרש להשגחה נאותה ולניהול האובייקטים המוגנים.
בית המשפט העליון של ארצות הברית תמך שוב ושוב בהצהרות נשיאותיות על בסיס חוק העתיקות, כשהוא פוסק בכל פעם שהחוק מעניק לנשיא שיקול דעת כמעט בלתי מוגבל לגבי האופי של האובייקט שיש להגן עליו ולגבי גודל השטח הנדרש להגנה זו.
חלק מהאזורים שהוכרזו כמונומנטים לאומיים שודרגו אחר כך למעמד של פארק לאומי או שולבו בפארק לאומי קיים.
הפעם הראשונה שבה השתמשו בחוק הייתה על מנת להגן על תוואי נוף גאוגרפי. הנשיא תאודור רוזוולט הכריז על מגדל השטן ב-24 בספטמבר 1906. הנשיא רוזוולט השתמש בחוק גם כדי להקים את המונומנט הלאומי גרנד קניון (כיום הפארק הלאומי גרנד קניון).
המונומנט הלאומי הגדול ביותר שהוכרז הוא המונומנט הלאומי פפהאנאומוקואקאה המשתרע על פני שטח בגודל 1,510,000 קמ"ר של מי האוקיינוס השקט. המונומנט היבשתי הגדול ביותר שהוכרז היה המונומנט הלאומי ראנגל-סנט אליאס (כיום הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס) בשטח של 40,000 קילומטרים, והמונומנט הלאומי הקטן ביותר היה המונומנט הלאומי הצלב של האב מילה (Father Millet Cross National Monument), כיום חלק מפארק מדינתי ששטחו היה 30 מטרים רבועים.
על מנת לבצע חפירות בתחומי מונומנט לאומי החוק מחייב לקבל אישור (Antiquities Permit) מהמזכיר במחלקה שהאדמה של המונומנט הלאומי המסוים נמצאת בתחום השיפוט שלה.
צמצום סמכויות

סמכויות הנשיא על בסיס החוק צומצמו פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בעקבות ההכרזה הבלתי פופולרית על "המונומנט הלאומי ג'קסון הול" (Jackson Hole National Monument) ב-1943. החוק מ-1950 שצירף את ג'קסון הול לפארק הלאומי גרנד טיטון המורחב תיקן גם את חוק העתיקות, כשהוא מחייב הסכמה של הקונגרס לכל הקמה או הרחבה של מונומנטים לאומיים בוויומינג. הפעם השנייה אירעה בעקבות השימוש המסיבי של הנשיא ג'ימי קרטר בחוק העתיקות על מנת להקים סדרה של מונומנטים לאומיים על שטח כולל של 230,000 קילומטרים רבועים באלסקה. "חוק שימור האדמות של אלסקה" (Alaska National Interest Lands Conservation Act), בראשי תיבות ANILCA, שאושר ב-1980, מחייב אשרור של הקונגרס לשימוש בחוק העתיקות באלסקה להקמה או הרחבה של מונומנטים לאומיים ששטחם עולה על 20 קילומטרים רבועים.
ממשל טראמפ בחן כנראה את האפשרות לשנות או אף לבטל את המונומנטים שהוקמו על בסיס חוק העתיקות מ-1906. באפריל 2017 חתם טראמפ על צו נשיאותי שקרא לבדוק מחדש את כל המונומנטים הלאומיים שהוכרזו מ-1996 שגודלם מעל ל-100,000 אקרים (כ-400 קילומטרים רבועים). וב-4 בדצמבר אותה שנה קוצצו שני מונומנטים לאומיים ביוטה. המונומנט הלאומי ברס אירס (Bears Ears National Monument), שהוכרז על ידי הנשיא אובמה בסוף תקופת נשיאותו איבד 1.1 מיליון אקרים (כ-4,500 קילומטרים רבועים), כ-85% משטחו, ופוצל לשני מונומנטים נפרדים. המונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה, שהוכרז על ידי קלינטון, קוצץ ב-800,000 אקרים (כ-3,200 קילומטרים רבועים), כ-45% משטח המונומנט, ופוצל לשלושה מונומנטים.
ביאורים

↑  presidential proclamation, אחד הכלים שעומדים לרשות נשיא ארצות הברית, בדומה לצו נשיאותי (Executive Order) ליזום פעולות
הערות שוליים

↑  "Americian Antiquities Act of 1906". National Park Service.
↑  Map: Obama established more national monuments than any other president
↑  Merica, Dan. "Trump order could roll back public lands protections from 3 presidents". CNN. CNN.
↑  Cameron v. United States, 252 U.S. 450
↑  Cappaert v. United States, 426 U.S. 128
↑  "Devils Tower First 50 Years" (PDF). National Park Service. ארכיון (PDF) מ-31 במאי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pruning the Parks: Father Millet Cross National Monument, 1925-1949, Was the Smallest National Monument Ever Established
↑  Robert W. Righter. "National Monuments to National Parks: The Use of the Antiquities Act of 1906". אורכב מ-המקור ב-2006-05-27. נבדק ב-2019-01-16.
↑  U.S. Fish and Wildlife Service. "Digest of Federal Resource Laws of Interest to the U.S. Fish and Wildlife Service: Alaska National Interest Lands Conservation Act of 1980". ארכיון מ-26 ביוני 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sarah Frostenson, Trump’s executive order to remove protections for national monuments, explained
↑  Trump slashed Utah national monuments by 2 million acres. Now comes the legal battle
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345677105171  LCCN: n86085588  VIAF: 177040662   WorldCat (עם VIAF): 177040662 
קיר סלע עם מאובנים במונומנט הלאומי דינוזאור
המונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה
חוק העבד הנמלט 1793

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית 
 שם רשמי:  An Act respecting fugitives from justice, and persons escaping from the service of their masters
 גוף מחוקק:  הקונגרס השני של ארצות הברית
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 תאריך תחולה:  12 בפברואר 1793
 
חוק העבד הנמלט 1793 (באנגלית: Fugitive Slave Act of 1793) הוא חוק הקובע כלים ליישום סעיף העבד הנמלט בחוקת ארצות הברית (סעיף 4 בפרק השלישי, אשר בוטל בתיקון ה-13 לחוקה) כדי להבטיח את זכותו של בעל עבדים להשיב אליו עבד שנמלט. חוק העבד הנמלט משנת 1793 יצר מנגנון חוקי באמצעותו ניתן להגשים מטרה זו.