stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבא אווז
פרסים

הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
וינדהוק

| --- | --- |
סמל וינדהוקסמל וינדהוק

קו הרקיע של העיר
 מדינה:  נמיביה נמיביה
 מחוז:  מחוז קומס
 ראש העיר:  מאטיו שיקונגו
 תאריך ייסוד:  1840
 שטח:  645 קמ"ר
 גובה:  1,650 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  431,000 (2020)
  ‑ צפיפות:  356.6 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  22°34′12″S 17°05′01″E﻿ / ﻿22.57°S 17.083611111111°E﻿ / -22.57; 17.083611111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.windhoekcc.org.na/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נמיביה מוגדלת) ואלוויס ביי סווקופמונד צואמב קיטמנסהופ אנגולה זמביה בוטסואנה דרום אפריקה האוקיינוס האטלנטי וינדהוק(למפת נמיביה רגילה) ואלוויס ביי סווקופמונד צואמב קיטמנסהופ אנגולה זמביה בוטסואנה דרום אפריקה האוקיינוס האטלנטי וינדהוק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וינדהוק (באפריקאנס: Windhoek, בגרמנית: Windhuk "פינת הרוחות", מבוטא "וינטהוּק" ‏האזנהקובץ:Windhuk.ogg‏Ⓘ‏) היא בירתה ומרכזה הגאוגרפי של נמיביה.
היסטוריה

ההתיישבות הראשונה בווינדהוק הוקמה בקרבת המעיינות החמים ב-1840, על ידי המנהיג הרביעי במספר של האורלם (אנ') ושמו : יונקר אפריקנר (אנ'). לימים חלק מהיישוב שהוקם נקרא בשם "קליין וינדהוק".
אפריקנר בנה בווינדהוק כנסייה, ששימשה גם כמוסד חינוכי.
בשנותיה הראשונות הקהילה שגשגה, אך בהמשך היישוב נהרס בהדרגה במלחמות.
ב-1878 סיפחה בריטניה את האזור. לאחר תקופה קצרה רכשה גרמניה את השטח מידי בריטניה. ב-1890 הקימה גרמניה במקום מושבה גרמנית. ב-18 באוקטובר 1890 הונחה אבן היסוד למצודת "האלט פסטה" (אנ'), על ידי סרן קורט פון (אנ'), שסימלה את הקמתה מחדש של וינדהוק. וינדהוק שגשגה וזכתה לפיתוח מואץ, ולהגירה מגרמניה, וממדינות אפריקה.
ב-1915 פסק השגשוג, לאחר שהעיר נכבשה במלחמת העולם הראשונה, מידי גרמניה, על ידי כוחות דרום אפריקה מטעם בריטניה. לאחר הכיבוש דרום מערב אפריקה, כולל וינדהוק, נוהלו על ידי ממשל צבאי בריטי.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלה וינדהוק להתפתח בקצב איטי, עד הכרזת העצמאות של נמיביה ב-1990, והכרזת ווינדהוק כבירתה. הכרזה זו הביאה השקעות לפיתוח העיר ולשיפור תשתיותיה.
משמעות השם

ישנן מספר תאוריות על איך המקום קיבל את שמו. הרוב מאמינים שהשם נגזר מהמילה "וינדהוק" באפריקאנס (פינת הרוחות). תאוריה נוספת אומרת שאפריקנר נתן לווינדהוק את שמה על שם הרי וינטרהוק, המצויים בסמוך לעיירה טולבג שבדרום אפריקה, מקום מגוריהם של אבותיו של אפריקנר. האזכור הראשון של השם "וינדהוק" היה במכתב ששלח אפריקנר לג'וזף טינדל, ב-12 באוגוסט 1844.
שלטון

העיר מנוהלת על ידי מועצת העיר. המועצה מונה 15 חברים, הנבחרים בבחירות דמוקרטיות. המועצה מתכנסת פעם בחודש ומקבלת החלטות בנוגע לניהול העיר. לחברי המועצה אין סמכויות אישיות לקבלת החלטות. רק החלטות המועצה, המתקבלות ברוב הנדרש, הן החלטות שהתקבלו בסמכות וישן להן תוקף מחייב.
כיום בראשות המועצה עומדת מפלגת (SWAPO (South West African People's Organisation שמחזיקה ב-13 מנדטים (2 מנדטים נוספים מחזיקות מפלגות האופוזיציה).
גאוגרפיה

הרחבת אזור העיר- מלבד המגבלות הפיננסיות- הוכחה כמאתגרת בשל מיקומה הגאוגרפי. בחלקה הדרומי, המזרחי, והמערבי, וינדהוק מוקפת באזורים סלעיים, הרריים, אשר הופכים את פיתוח הקרקע ליקר. הצד הדרומי אינו מתאים לפיתוח תעשייתי בשל נוכחותם של אקוויפרים תת-קרקעיים. רק השטח מצפון לעיר הוא מקום אפשרי להרחבתה של העיר.
למועצת העיר של וינדהוק יש תוכניות להרחיב את גבולות העיר לכיוון צפון. על פי התוכניות וינדהוק צפויה להפוך לעיר ענקית.
מזג אוויר

העיר וינדהוק ממוקמת באזור מדברי. גשמים יורדים בעיקר בקיץ בחודשים ינואר-מרץ. ממוצע המשקעים הוא 370 מ"מ לשנה. ברוב ימות השנה ומזג האוויר יבש, עם שמש ורוח חלשה.
בתקופת הקיץ בדרך כלל חם ביום ובערב קר. בחודשי החורף, יוני-אוגוסט, במהלך היום קריר ובלילה קר מאוד. הטמפרטורה יכולה לרדת מתחת לאפס.
תחבורה > רכבת

וינדהוק מחוברת על ידי רכבת לשלושה יעדים:
אוקהנדג'ה (צפון)
רהובות (דרום)
גובאביס (מזרח)
תחבורה > כבישים

בשנת 1928 נסלל הכביש הראשון בווינדהוק. לימים נקראה הדרך - שדרות העצמאות. עשר שנים לאחר מכן נסללה דרך "גובאביס", ששמה שונה ל- "סם נוג'ומה דרייב".
מתוך 40,000 קילומטר של דרכי גישה בנמיביה, כיום כ-5000 ק"מ סלולות.
שלושה כבישים ראשיים מחברים בין וינדהוק לערים שונות (רהובות, גובאביס וקהנדג'ה) כבישים אלה עמידים בפני שיטפונות חזקים ויכולים לשאת תנועה שנוסעת במהירות 120 קמ"ש.
תחבורה > שדות תעופה

בווינדהוק יש שני שדות תעופה. הקרוב יותר לעיר הוא נמל התעופה ארוס, המיועד לתנועת כלי טיס קטנים. זהו שדה תעופה קטן הממוקם 7 קילומטרים דרומית ממרכז העיר.
נמל התעופה הבינלאומי חוזה קוטאקו (Hosea_Kutako_International_Airport), הוא שדה התעופה הגדול הממוקם 42 קילומטרים מזרחית לעיר. משדה תעופה זה יוצאות טיסות בינלאומיות, של חברות תעופה זרות ואליו גם מגיעות טיסות של חברות זרות, מיעדים שונים.
יהודים

בווינדהוק יש קהילה יהודית משנת 1917. בעיר קיימים מבנים יהודיים- בית כנסת שנבנה ב-1925, תלמוד תורה ואולם קהילתי, ומתקיימת בה פעילות של התנועה הציונית, הנתמכת על ידי תרומות.
ספורט

רוגבי הוא ספורט פופולרי בנמיביה. הקבוצה הלאומית נקראת "וולויצ'אס". נמיביה התמודדה בגביע העולם ברוגבי חמש פעמים, בשנים 1999, 2003, 2007, 2011 ו-2015, אך מעולם לא זכתה.
בווינדהוק יש מספר קבוצות כדורגל - "אפריקן סטארס", "בלאק אפריקן", "סיביקס וינדהוק", "אורלנד פיירטס", "רמבלרס" ו"ספורט קלאב וינדהוק".
מספר מתאגרפים מפורסמים, גדלו בווינדהוק - פאולוס מוזס, פאולוס אמבונדה ואבמרק.
בווינדהוק גם קבוצת הקריקט הלאומית של נמיביה, "הנשרים", שאת רוב משחקי הבית שלה משחקת במגרש הקריקט "וונדררס קירקט גראונד" שבוינדהוק. יש עוד מספר מגרשים בעיר, כמו "יונייטד גראונד" ו"טראנס נמיביה גרואנד".
הנשרים השתתפה בגביע העולמי בקריקט ב-2003 בדרום אפריקה, אך הפסידו בכל המשחקים. הקבוצה גם שיחקה בכל טורניר של "גביע אינטרקונטיננטל ICC".
בייסבול גברים הגיע לראשונה לנמיביה ב-1950 במועדון הספורט רמבלרס בווינדהוק.
מסלול המרוצים "מסלול מרוץ טוני ראסט" נפתח בשנת 2007, והוא מצוי מערבית לווינדהוק בדרך "דאן וילחואן".
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין נאנג'ינג, ג'יאנגסו, הרפובליקה העממית של סין
יחסי בוטסואנה–הודו

| יחסי בוטסואנה–הודו |
| --- | --- |
בוטסואנה: הודו


בוטסואנה: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 3,287,263
אוכלוסייה
2,545,200: 1,458,538,047
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 2,434
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

נשיא הודו עבדול קאלאם (מימין) נפגש עם נשיא בוטסואנה פסטוס מוגאה בעת ביקור האחרון בהודו, 2006
יחסי בוטסואנה–הודו הם יחסי החוץ בין בוטסואנה להודו.
סקירה כללית

הודו הכירה בבוטסואנה זמן קצר לאחר עצמאותה של זו בשנת 1966, ופתחה שגרירות בגאבורונה בשנת 1987. בוטסואנה פתחה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 2006.
נשיא בוטסואנה, פסטוס מוגאה, ביקר בהודו פעמיים במאי 2005 ובדצמבר 2006. במהלך הביקור השני, הודו הסכימה לספק קו אשראי של 20 מיליון דולר ומענק סיוע של 50 מיליון רופיות עבור תחומי הבריאות וחינוך של בוטסואנה בהתאמה.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים הקשורים לסחר דו-צדדי, מיסוי, חילופי תרבות ומדע וטכנולוגיה. בוטסואנה היא גם חלק מפרויקט הרשת האלקטרונית של הודו. בספטמבר 2014 סיכמו שני הצדדים הסכם לפיו הצבא ההודי יספק הכשרה לכוחות ההגנה של בוטסואנה.
אזרחי בוטסואנה זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכנית והכלכלית ההודית והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
יחסים כלכליים

הסחר הדו-צדדי בין בוטסואנה להודו הסתכם ב-1.1 מיליארד דולר בשנים 2014–2015. הסחורה העיקרית שמייבאת הודו מבוטסואנה היא יהלומים. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לבוצואנה הן פריטים מיוצרים, מתכות, מכונות וציוד, חוטי כותנה, בדים, בגדים מוכנים, תרופות וציוד תחבורה.
עתודות היהלומים הגדולות של בוטסואנה מעניינות מאוד את תעשיית היהלומים ההודית, במיוחד בסוראט. סוראט היא מרכז עיקרי לחיתוך וליטוש של יהלומי גלם. לחברות ההודיות Shrenuj, Blue Star ו-KGK Diamonds יש משרדים ומפעלים בבוטסואנה. בשנת 2008 חתם מכון היהלומים ההודי על הסכם עם ממשלת בוטסואנה להקמת מכון יהלומים הודו–אפריקה במדינה. המכון יאויש בפקולטה ההודית שיעבירו קורסים בנושא חיתוך יהלומים, ליטוש ודירוג יחד עם ייצור תכשיטים.
Jindal Steel & Power Limited (JSPL) רכשה את חברת CIC Energy הקנדית העוסקת בכריית פחם וייצור חשמל בבוטסואנה. JSPL מתכוונת להקים שתי תחנות כוח פחם של 300 מגוואט באזורי מממבולא שבהן נמצאו מרבצי פחם עצומים.
בוטסואנה פתחה משרד סחר בשם רשות לפיתוח והשקעות יצוא בוטסואנה (BEDIA) במומבאי בשנת 2010. לאחר מכן שונה שמו של המשרד למרכז ההשקעות והסחר בבוטסואנה (BITC). לאחר פגישה בין BITC ל-CII ביולי 2010, עוזר שר המסחר והתעשייה בבוטסואנה הכריז כי "בוטסואנה מצאה את הסביבה העסקית ההודית תואמת ומבקשת ליהנות ממומחיות בתחומי טכנולוגיית מידע, בריאות, תחבורה וחינוך."
בנק ברודה החל לפעול בבוטסואנה בשנת 2001. בנק הודו פתח סניף ראשון בגאבורונה ב-9 באוגוסט 2013, וסטייט בנק אוף אינדיה פתח סניף באותה עיר ב-26 בנובמבר 2013.
הודים בבוטסואנה

נכון לשנת 2016, לפי הערכות 7,000–8,000 תושבי בוטסואנה הם ממוצא הודי, מתוכם 3,000–4,000 אזרחי בוטסואנה. מרבית ההודים מועסקים במקצועות הקמעונאות, הייצור, ההוראה וחשבונאות. מהגרים הודיים לבוטסואנה מגיעים בעיקר ממדינות גוג'ראט, קראלה, אנדרה פראדש וטמיל נאדו.
איליאס קנצוריס

| --- | --- |

 לידה:  11 באוגוסט 1973 (בן 51) יוון 
 קבוצות כמאמן
 2020 2020–2022 2022–2023 2023–2024 2024:  היראקליס קולוסוס רודוס א.א.ק. אתונה לימוז' הפועל ירושלים
 
איליאס קנצוריס (ביוונית: Ηλίας Καντζούρης; נולד ב-11 באוגוסט 1973) הוא מאמן כדורסל יווני.
קריירת אימון

קנצוריס החל את קריירת האימון שלו בשנת 2000, כעוזר מאמן באפולון פטרס היוונית. לאחר מכן שימש עוזר מאמן בניר איסט (אנ'), אריס סלוניקי, ספורטינג אתונה (אנ'), א.א.ק. אתונה ופאנליניוס.
בעונת 2011/2012 שימש עוזר מאמן בז'לגיריס קובנה הליטאית מה-LKL והיורוליג, ובעונת 2013/2014 היה עוזר באוניקס קאזאן מהליגה המאוחדת של VTB וזכה עימה בגביע הרוסי בכדורסל ובסגנות היורוקאפ.
בשנים 2014–2018 כיהן כעוזר מאמן בברוזה במברג מהבונדסליגה הגרמנית, ולאחר שהמאמן הראשי אנדראה טרינקיירי (שקנצוריס היה עוזרו גם בנבחרת יוון בכדורסל) פוטר ב-19 בפברואר שימש מאמן זמני עד למינויו של לוקה באנקי ב-3 במרץ. ב-2019 זכה כעוזרו של באנקי בא.א.ק. אתונה בגביע הבין-יבשתי בכדורסל.
ב-28 בינואר 2020 מונה קנצוריס לראשונה למאמן ראשי, כשהחליף בהיראקליס מליגת העל היוונית את יואניס קאסטריטיס (אנ') שעזב להפועל תל אביב.
ב-3 ביולי 2022, לאחר שתי עונות בקולוסוס רודוס, מונה למאמן א.א.ק. אתונה מהליגה היוונית וליגת האלופות בכדורסל. ב-11 במאי 2023 הוא נפרד מהמועדון, ב-22 במאי חתם בלימוז' מהליגת העל הצרפתית וליגת האלופות בכדורסל.
ב-10 בינואר 2024 שוחרר מלימוז' וחתם בהפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל וליגת האלופות. אף על פי שלא עמד בקריטריונים שקבע משרד הספורט, שכוללים אימון במשך ארבע עונות מלאות בליגה ראשונה במדינה ושלוש עונות מלאות בקבוצה ששיחקה ביורוקאפ או בליגת האלופות, קיבל קנצוריס החרגה עד לסוף עונת 2023/2024 מאיגוד הכדורסל הישראלי בשל "המצוקה הלא צפויה" שנגרמה לקבוצה לאחר עזיבת מאמנה הקודם אלכסנדר דז'יקיץ' בעקבות מלחמת חרבות ברזל. ב-20 במרץ פוטר מאימון הקבוצה לאחר שהודחה מליגת האלופות.
הערות שוליים

↑  ברק חקלאי, אנדראה טרינקיירי פוטר מבאמברג, באתר ynet, 19 בפברואר 2018
↑  לוקה באנצ'י מונה למאמן החדש של באמברג, באתר ONE‏, 3 במרץ 2018
↑  AEK tabs Ilias Kantzouris as the new head coach, Eurohoops, ‏3 ביולי 2022
↑  AEK parts ways with Kantzouris, Promitheas releases Christopoulos, Eurohoops, ‏11 במאי 2023
↑  עמרי מנהיים, ‏רשמית: קאנצוריס מונה למאמן הפועל י-ם, באתר ערוץ הספורט, 10 בינואר 2024
↑  אפרת עמורבן, "מצוקה לא צפויה": כך קיבל איליאס קאנצוריס אישור לאמן בישראל – למרות שהוא לא עומד בקריטריונים, באתר ynet, 10 בינואר 2024
↑  משה ברדה, ‏רשמית: איליאס קאנצוריס פוטר מהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 20 במרץ 2024
AS9100

סדרת תקני AS9100 היא מוצר מרכזי של ארגון IAQG
AS9100 הוא תקן בשימוש נרחב למערכת ניהול איכות בתעשיות תעופה, חלל וביטחון.
התקן פורסם לראשונה ב-1999, על ידי SAE International והאיגוד האירופי לתעשיות תעופה וחלל.
AS9100 החליף את התקן שקדם לו בתחום - AS9000.
התקן מבוסס על הגרסה העדכנית של תקן ISO-9001 ומכיל אותה בשלמותה, בתוספת דרישות והערות.
נכון להיום, זהו התקן המחמיר ביותר בתחום התעופה.
יצרנים וספקים מרכזיים בתעשיות התעופה, החלל והביטחון דורשים התאמה או הסמכה ל-AS9100 כדרישה חוזית.
היסטוריה

לפני פיתוח תקני AS9100 למערכות ניהול איכות, צבא ארצות הברית יישם שתי תוכניות דרישות לאיכות ספקים:
MIL-Q-9858A, דרישות תוכנית איכות.
MIL-I-45208A, מפרט צבא: דרישות מערכת פיקוח.
במשך שנים דרישות אלה ייצגו את עקרונות הבסיס של תעשיית התעופה והחלל. כאשר ממשלת ארצות הברית אימצה את תקני ISO 9000 היא גנזה את שני תקני האיכות הללו. חברות תעופה גדולות החלו לדרוש מספקיהן לפתח תוכניות איכות המבוססות על ISO 9001.
ספקי תעופה וחלל גילו במהרה שתקן ISO9001:1994 לא עונה על הדרישות הספציפיות של לקוחותיהם, כולל מחלקת ההגנה של ארצות הברית, נאס"א, רשות התעופה הפדרלית וחברות תעופה מסחריות. הם כתבו את AS9000 המבוסס על ISO9001 ומספק תקן למערכת ניהול איכות המותאמת לתעשיית התעופה והחלל. בכתיבת התקן השתתפו נציגים מחברות בואינג, לוקהיד מרטין, נורת'רופ גראמן, ג'נרל אלקטריק ופראט אנד ויטני.
אמנם תקן AS9000 ענה על הצרכים המיידיים, אך כיוון שיצרני ציוד מקורי פועלים גלובלית נדרש תקן בינלאומי. התקן החדש, AS9100, התבסס גם הוא על מהדורת 1994 של ISO-9001, אך כלל 55 דרישות נוספות ספציפיות לתעשיית התעופה והחלל.
במהלך הכתיבה מחדש של תקן ISO-9001 למהדורת 2000, קבוצת התעופה והחלל עבדה באופן צמוד עם ארגון התקינה הבינלאומי. במקביל לכתיבה מחדש של תקן ISO-9001, גם תקן AS9100 עבר תהליך כתיבה מחדש והם פורסמו באותו זמן.
התקן הכיל שני חלקים, אחד עבור ארגונים המסתמכים על המהדורה החדשה ואחד עבור ארגונים המסתמכים על מהדורת 1994.
לאחר חלוף תקופת המעבר למהדורת 2000 של ISO-9001, שוחררה ב-2004 מהדורה B כמהדורה מנהלית לעדכון התקן כך שלא יאפשר הסתמכות על מהדורת 1994.
העדכון ממהדורה B למהדורה C בא בעיקרו לענות על בעיות עמידה בדרישות ובלוחות הזמנים של ארגונים המוסמכים לתקן. המענה לבעיה היה באמצעות הוספת דרישות לניהול סיכונים.
אתגר מרכזי לארגונים שעברו ממהדורה B היה עמידה בתקן המבדקים החדש - AS9101 - ששלל מבדק מבוסס סעיפים ודרש לספק ראיה לאפקטיביות של המערכות והתהליכים.
סיכום שינויי מהדורה C:
ניהול סיכונים
דרישות מיוחדות
פריטים קריטיים
אופייני מפתח
מדידת עמידה בדרישות ובלוחות זמנים
העדכון למהדורה D בא בעקבות מהדורת 2015 של ISO-9001 וכולל אותה בשלמותה. בנוסף על שינוי מבנה התקן בהתאם למבנה החדש של ISO-9001 שכלל הזזה וניסוח של תוספות התקן, הוכנסו התוספות הבאות:
סעיף חדש על בטיחות מוצר
סעיף חדש על מניעת חלקים מזויפים
הסעיף על ניהול סיכונים צומצם לניהול סיכונים תפעוליים וניהול שאר הסיכונים מבוצע בהתאם לדרישה לחשיבה מבוססת סיכונים ב-ISO-9001
הדרישה למודעות הפרט הורחבה למודעות לתרומה לאיכות המוצר, בטיחותו והתנהגות אתית
גורמים אנושיים נוסף כשיקול במציאת סיבות השורש לאי התאמות
ראו גם

תקני ISO 9000
הערות שוליים

↑  Aerospace's AS9100 QMS Standard, באתר Quality Digest,‏ 5 בינואר 2002
↑  AS9100 C - מערכת ניהול איכות בתעופה, חלל וביטחון, באתר מכון התקנים הישראלי
↑  MIL-Q-9858 Specification, באתר Quality Control Plan
↑  MIL-I-45208A, MILITARY SPECIFICATION: INSPECTION SYSTEM REQUIREMENTS (16 DEC 1963), באתר EverySpec
↑  Aerospace Launches AS9000, באתר Quality Digest, ‏דצמבר 1997
↑  New Quality Standards: A Status Report, באתר Quality Digest, ‏פברואר 1997
↑  One Approval Accepted Everywhere, באתר Quality Digest, יוני 2003
בנימין בלומנפלד

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1884 וולקוביסק, בלארוס 
 פטירה:  5 במרץ 1947 (בגיל 62) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות
 הערות:  יהודי
 
בנימין בלומנפלד (ברוסית: Бениамин Маркович Блюменфельд;‏ 24 במאי 1884, בוולקוביסק שבבלארוס – 5 במרץ 1947, מוסקבה) היה שחמטאי יהודי-רוסי. למד משפטים באוניברסיטאות ברלין ומוסקבה.
נולד בוולקוויסק שבאימפריה הרוסית, כמו דוד ינובסקי המבוגר ממנו ב-16 שנים. בשנת 1905/6 חלק בלומנפלד מקום 2-3 עם עקיבא רובינשטיין אחרי גרז סלווה בתחרות סנקט פטרבורג (האליפות הרביעית של רוסיה). בשנת 1907 חלק מקום 2-3 עם גאורג מרקו אחרי מיכאיל צ'יגורין בתחרות מוסקבה.
בשנת 1920 הגיע בלומנפלד למקום השמיני בתחרות מוסקבה (אליפות ברית המועצות הראשונה, ניצח: אלכסנדר אלכין. בשנת 1925 חלק מקום 2-3 עם בוריס ורלינסקי אחרי אלכסנדר סרגייב באליפות מוסקבה.
בלומנפלד פיתח את הגמביט הנגדי הקרוי על שמו.  1. ד4 פו6 2. ג4 ג5 3. ד5 ה6 4. פו3 ב-5.
ספרים שכתב

Rol endschpila w schachmatnoj parti [תפקיד הסיום במשחק השחמט], Leningrad 1931
Matsch  Alexander Aljechin - Efim Bogoljubow  , Moskau 1931
Kombinazja w schachmatnoj parti [התחבולות במשחק השחמט], Moskau 1938
כ"ח בחשוון

כ"ח בחשוון הוא היום העשרים ושמונה בחודש השני 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש השמיני 
למניין החודשים מניסן. כ"ח בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה.
פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ח חשוון היא תמיד פרשת תולדות.
אירועים היסטוריים

ד'תרפ"ג – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה
ה'תשמ"ד – "אסון צור השני", פיגוע התאבדות של ארגון הג'יהאד האיסלאמי במפקדת צה"ל בצור. 60 איש נרצחים: 28 ישראלים ו-32 לבנונים
ה'תשס"ט – תחילתה של מתקפת הטרור במומבאי.
נולדו

ה'תקס"ו – הרב צבי הירש חיות (מהר"צ חיות), אב בית דין בז'ולקווה ובקאליש ומחבר הגהות על התלמוד הבבלי (נפטר ל' בתשרי ה'תרט"ז)
ה'תש"ה – הרב יצחק גינזבורג, רבה של ישיבת עוד יוסף חי ביצהר.
ה'תשכ"א – יעקב מרגי, פוליטיקאי חרדי. שר הדתות
ה'תשל"ד – יפעת קריב, חברת הכנסת מיש עתיד
ה'תשל"ח – מאיה בוסקילה, זמרת ישראלית
ה'תשמ"ו – יניר קוזין עיתונאי ישראלי
נפטרו

ה'כ"ד – רבי יונה גירונדי, רב בספרד מתקופת הראשונים, מחבר הספר "שערי תשובה"
ה'תקל"א – הרב ליבר הגדול מברדיצ'ב, מגדולי החסידות
ה'תקנ"ד – הרב מולא אור שרגא, מקובל מהעיר יזד באיראן
ה'תקפ"ט – בר יצחק בר, מנהיג יהדות לורן, פעיל להשגת אמנציפציה ליהודים בצרפת, ומראשי הסנהדרין של פריז. (נולד בה'תק"ד)
ה'תרס"ב – הרב חיים רחמים יוסף פרנקו (החרי"ף), רבה הספרדי של חברון ומייסד בית החולים חסד אברהם (נולד ב-ה'תקצ"ה)
ה'תשל"ג – סגן-אלוף מרסל טוביאס, לוחם, צנחן, מפקד ואיש קומנדו אשר כונה "אבי הצנחנים". נהרג בצניחה ה-1,950 שלו בזאיר (נולד ב-ה'תרע"ד)
ה'תשנ"ז – רבי שמואל הלוי אשלג, האדמו"ר מאשלג-רחוב חזון אי"ש בבני ברק
כ"ז בחשוון – כ"ט בחשוון
חשוון
שערי תשובה, ספרו של רבנו יונה גירונדי
בל הליקופטר

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת של תאגיד
 מייסדים:  לורנס דייל בל (אנ')
 תקופת הפעילות:  1935–הווה (כ־90 שנה)
 חברת אם:  טקסטרון 
 מיקום המטה:  פורט וורת', טקסס, ארצות הברית
 בעלות:  תאגיד טקסטרון
 ענפי תעשייה:  תעופה
 מוצרים עיקריים:  מסוקים, מטי רוטור
 נשיא:  ליסה את'רטון
 מנכ"ל:  ליסה את'רטון
  
 www.bellhelicopter.com
 
בל הליקופטר (Bell Helicopter ידועה גם בשם .Bell Textron Inc) או בקיצור בל היא חברה אמריקאית המייצרת כיום כלי טיס רוטוריים – מסוקים ומטי רוטור (Tiltrotors). מטה החברה מצוי בהורסט (טקסס) ליד פורט וורת', והיא חברת בת של תאגיד טקסטרון. בל מייצרת כלי טיס צבאיים בפורט וורת' ובסביבתה וכן באמרילו (טקסס), וכלי טיס אזרחיים בנמל התעופה מירבל (קוויבק, קנדה). בל מספקת שירותי הדרכה ותמיכה למוצריה בכל רחבי העולם.
סמלילה הקודם של החברה, עד 2018
היסטוריה

החברה נוסדה ב-10 ביולי 1935, בשם "חברת בל כלי טיס" (בל איירקראפט) על ידי לורנס דייל בל (אנ') בבאפלו שבמדינת ניו יורק. החברה התמקדה בתכנון ובנית מטוסי קרב. מטוסי הקרב הראשונים שלה היו ה-XFM-1 Airacuda, מטוס קרב דו-מנועי שיועד לתקיפת מפציצים וה- P-39 איירקוברה. ה-P-59 איירקומט (מטוס הקרב הסילוני האמריקאי הראשון) וה- P-63 Kingcobra (יוֹרשו של ה־P-39) וה- X-1 היו גם הם מוצרים של חברת בל.
בשנת 1941, שכרה בל לשורותיה את הממציא הכשרוני ארתור מ. יונג, כדי לרכוש לעצמה מומחיות בתחום מחקר ופיתוח מסוקים. צעד זה היווה את היסוד למה שבל קיוותה שיהיה בסיס כלכלי נרחב יותר לחברה, שלא הייתה תלויה בחוזי ממשל. בל-30 היה מסוקה הראשון של החברה בגודל-מלא (טס לראשונה ב-29 בדצמבר 1942). ה- בל-47 שפוּתח ממנו, היה למסוק הראשון בעולם שעבר בחינה והערכה על ידי רשות תעופה אזרחית, והפך להצלחה אזרחית וצבאית.
טקסטרון רכשה את "בל ארוספייס" בשנת 1960. "בל ארוספייס" הייתה מורכבת משלוש מחלקות של "חברת בל כלי טיס", כולל את מחלקת המסוקים שלה, שהפכה למחלקתה היחידה שעדיין יצרה כלי טיס בשלמותו. שמה של "מחלקת המסוקים" שונה ל- "חברת בל הליקופטר", ובתוך מספר שנים, עם הצלחתו של המסוק UH-1 במהלך מלחמת וייטנאם, ביססה עצמה החברה כמחלקתה הגדולה ביותר של טקסטרון. בינואר 1976, שינתה טקסטרון את שמה של החברה שוב, והפעם ל- "בל הליקופטר טקסטרון".
היסטוריה > היום

לבל שיתוף פעולה צמוד עם "אגוסטה וסטלנד" (AgustaWestland). השותפוּת עם אַגוּסטה החלה בהסכמי ייצור וטכנולוגיה (לייצור בל 47 ובל 206) ובתת-הסכם עם ווסטלאנד דרך אגוסטה (לייצור בל 47). כששתי החברות הארופאיות התמזגו, נמשכה השותפות, למעט ייצור ה־AB139, הידוע עכשיו כאגוסטה וסטלנד AW139 ומיוצר בלעדית על ידי אגוסטה וסטלנד.
רשימת מוצרים > מטוסים (1937-1949)

XFM-1 Airacuda
P-39 Airacobra
P-59 Airacomet
P-63 Kingcobra
בל X-1
רשימת מוצרים > מסוקים אזרחיים, סיור ותובלה

בל 30 – לא מיוצר עוד.
בל 47 – לא מיוצר עוד.
בל 204 – גרסה אזרחית של UH-1 – לא מיוצר עוד.
בל 205 – גרסה אזרחית של UH-1 – לא מיוצר עוד.
בל 206 – לא מיוצר עוד (ייצורו הסתיים ב-2017).
בל 210 – מיוצר מחדש, גרסה אזרחית של UH-1H.
בל 212 – לא מיוצר עוד.
בל 214 – לא מיוצר עוד.
בל 214ST – לא מיוצר עוד.
בל 222 – לא מיוצר עוד.
בל 230 – לא מיוצר עוד.
בל 407 – נמצא בייצור.
בל 412 – נמצא בייצור.
בל 417 (ARH-70/Bell 417) – ייצור הדגם בוטל.
בל 427 – לא מיוצר עוד.
בל 429 – נמצא בייצור.
בל 430 – לא מיוצר עוד.
רשימת מוצרים > מסוקים צבאיים

H-13 Sioux – לא מיוצר עוד.
בל HSL – לא מיוצר עוד.
בל UH-1 – יואי – נמצא בייצור בגרסאות שונות.
בל UH-1N טווין יואי – מיוצר בגרסתו המשודרגת (UH-1Y Venom).
בל 309 קינג קוברה (KingCobra) – יוצרו 2 יחידות בלבד. לא מיוצר עוד.
בל 533 – גרסת יואי נסיונית לצורכי מחקר, עם מנועי עזר טורבו־סילון.
AH-1 קוברה או יואי־קוברה (HueyCobra) – לא מיוצר עוד (ייצורו הסתיים ב-2019).
AH-1 קוברה־ים (SeaCobra/SuperCobra) – לא מיוצר עוד.
YAH-63/דגם 409 – מבוסס-קוברה, מתחרה לדגם YAH-64 של "יוז מסוקים" – לא מיוצר עוד.
OH-58 Kiowa – לא מיוצר עוד.
תוכנית שדרוג H-1 :
UH-1Y Venom – וֵנוֹם (ארס) – נמצא בייצור.
AH-1Z Viper (אנ') – וַייפֵּר (צפע) – נמצא בייצור.
ARH-70/דגם 445 – ייצור הדגם בוטל.
רשימת מוצרים > כלי טיס מטי רוטור (Tiltrotors)

V-22 אוספרי – מיוצר במשותף עם בואינג – נמצא בייצור.
AW609 ‏ (לשעבר בל/אוגוסטה ווסטלנד BA609) – היה בתהליך פיתוח וטיסות ניסוי במשותף עם "אגוסטה-ווסטלאנד", בל נטשה את הפרויקט ואוגוסטה-ווסטלנד המשיכה אותו לבד.
TR918‏ (TR918 Eagle Eye UAV) – כלי טיס בלתי מאויש – ייצור הדגם בוטל.
קווד טילטרוטור – נמצא בתהליך פיתוח במשותף עם "בואינג BDS".
רשימת מוצרים > פרויקטים המיוצרים על ידי חברות אחרות

אגוסטה וסטלנד AW139 – המסוק יוצר בעבר במשותף כ- בל/אגוסטה AW139, היום מיוצר על ידי אגוסטה וסטלנד בלבד.
ראו גם

בל איירקראפט
הערות שוליים

1 2  היסטוריה של "בל הליקופטר".
↑  "Our History". האקדמיה להכשרה של בל. אורכב מ-המקור ב-2007-09-27. נבדק ב-2020-02-19.
↑  Helicopter history site - Westland Helicopters, Part IV
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336055705171  ISNI: 0000 0001 0700 9460  LCCN: n81113331  NLA: 36562163  SNAC: w67m8d06  Trove: 1293889  VIAF: 146509732   WorldCat (עם VIAF): 146509732 
בל 206B JetRanger III
בל-212 של הצי האמריקאי ליד בל-412 של חברת Mercy Air
בל-412EP-גריפין של חיל האוויר המלכותי הבריטי
V-22 אוספרי בטיסה
קהילת ויקיפדיה

תמונה קבוצתית מהכנס העולמי השנתי, ויקימניה 2012
תמונה קבוצתית של עורכי ויקיפדיה העברית בחגיגות יום הולדתה ה־20, יולי 2023
קהילת ויקיפדיה היא קהילת התורמים של האנציקלופדיה האינטרנטית ויקיפדיה. אנשי קהילת ויקיפדיה מכונים ויקיפדים. הרוב המוחלט של הוויקיפדים הם מתנדבים.
גודל

מחקרים על גודלה של קהילת ויקיפדיה הראה גידול אקספוננציאלי במספר התורמים במהלך השנים הראשונות. באפריל 2008, הסופר והמרצה קליי שירקי ומדען המחשב מרטין ווטנברג (אנ') העריכו את משך הזמן הכולל לבניית ויקיפדיה בכ-100 מיליון שעות. בחודש נובמבר 2011, היו כ-31.7 מיליון חשבונות משתמש רשומים בסך הוויקיפדיות שבכל השפות, מתוכם כ-270,000 "פעילים" (ויקיפדים עם לפחות עריכה אחת מדי חודש).
בוויקיפדיה העברית ישנם, נכון ל־12 בפברואר 2025 3,182 עורכים שביצעו לפחות עריכה אחת ב-30 הימים האחרונים ("עורכים פעילים"), ומספר בלתי ידוע של תורמים אנונימיים (ללא חשבון משתמש בוויקיפדיה). כמחצית מהעורכים הפעילים מבלים לפחות שעה ביום בעריכה, וחמישית מהם מבלים יותר משלוש שעות ביום.