stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרים עבדול-ג'באר
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 | מילווקי | 10 | - | 43.5 | 0.567 | - | 0.733 | 16.8 | 4.1 | - | - | 35.2 |
| 1971* | מילווקי | 14 | - | 41.2 | 0.515 | - | 0.673 | 17.0 | 2.5 | - | - | 26.6 |
| 1972 | מילווקי | 11 | - | 46.4 | 0.437 | - | 0.704 | 18.2 | 5.1 | - | - | 28.7 |
| 1973 | מילווקי | 6 | - | 46.0 | 0.428 | - | 0.543 | 16.2 | 2.8 | - | - | 22.8 |
| 1974 | מילווקי | 16 | - | 47.4 | 0.557 | - | 0.736 | 15.8 | 4.9 | 1.3 | 2.4 | 32.2 |
| 1977 | ל.א. לייקרס | 11 | - | 42.5 | 0.607 | - | 0.725 | 17.7 | 4.1 | 1.7 | 3.5 | 34.6 |
| 1978 | ל.א. לייקרס | 3 | - | 44.7 | 0.521 | - | 0.556 | 13.7 | 3.7 | 0.7 | 4.0 | 27.0 |
| 1979 | ל.א. לייקרס | 8 | - | 45.9 | 0.579 | - | 0.839 | 12.6 | 4.8 | 1.0 | 4.1 | 28.5 |
| 1980* | ל.א. לייקרס | 15 | - | 41.2 | 0.572 | 0.000 | 0.790 | 12.1 | 3.1 | 1.1 | 3.9 | 31.9 |
| 1981 | ל.א. לייקרס | 3 | - | 44.7 | 0.462 | 0.000 | 0.714 | 16.7 | 4.0 | 1.0 | 2.7 | 26.7 |
| 1982* | ל.א. לייקרס | 14 | - | 35.2 | 0.520 | 0.000 | 0.632 | 8.5 | 3.6 | 1.0 | 3.2 | 20.4 |
| 1983 | ל.א. לייקרס | 15 | - | 39.2 | 0.568 | 0.000 | 0.755 | 7.7 | 2.8 | 1.1 | 3.7 | 27.1 |
| 1984 | ל.א. לייקרס | 21 | - | 36.5 | 0.555 | 0.000 | 0.750 | 8.2 | 3.8 | 1.1 | 2.1 | 23.9 |
| 1985* | ל.א. לייקרס | 19 | 19 | 32.1 | 0.560 | 0.000 | 0.777 | 8.1 | 4.0 | 1.2 | 1.9 | 21.9 |
| 1986 | ל.א. לייקרס | 14 | 14 | 34.9 | 0.557 | 0.000 | 0.787 | 5.9 | 3.5 | 1.1 | 1.7 | 25.9 |
| 1987* | ל.א. לייקרס | 18 | 18 | 31.1 | 0.530 | 0.000 | 0.795 | 6.8 | 2.0 | 0.4 | 1.9 | 19.2 |
| 1988* | ל.א. לייקרס | 24 | 24 | 29.9 | 0.464 | 0.000 | 0.789 | 5.5 | 1.5 | 0.6 | 1.5 | 14.1 |
| 1989 | ל.א. לייקרס | 15 | 15 | 23.4 | 0.463 | 0.000 | 0.721 | 3.9 | 1.3 | 0.3 | 0.7 | 11.1 |
| קריירה | קריירה | 237 | 90 | 37.3 | 0.533 | 0.000 | 0.740 | 10.5 | 3.2 | 1.0 | 2.4 | 24.3 |
ספריו

Giant Steps, with Peter Knobler (1987) ISBN 0-553-05044-3
Kareem (1990) ISBN 0-394-55927-4
Selected from Giant Steps (Writers' Voices) (1999) ISBN 0-7857-9912-5
Black Profiles in Courage: A Legacy of African-American Achievement, with Alan Steinberg (1996) ISBN 0-688-13097-6
A Season on the Reservation: My Sojourn with the White Mountain Apaches, with Stephen Singular (2000) ISBN 0-688-17077-3
Brothers in Arms: The Epic Story of the 761st Tank Battalion, WWII's Forgotten Heroes with Anthony Walton (2005) ISBN 978-0767909136
On the Shoulders of Giants: My Journey Through the Harlem Renaissance with Raymond Obstfeld (2007) ISBN 978-1416534884
What Color Is My World? The Lost History of African American Inventors with Raymond Obstfeld (2012) ISBN 978-0-7636-4564-9
Streetball Crew Book One Sasquatch in the Paint with Raymond Obstfeld (2013) ISBN 978-1-4231-7870-5
Streetball Crew Book Two Stealing the Game with Raymond Obstfeld (2015) ISBN 978-1423178712
Mycroft Holmes with Anna Waterhouse (September 2015) ISBN 978-1-7832-9153-3
Writings on the Wall: Searching for a New Equality Beyond Black and White with Raymond Obstfeld (2016) ISBN 978-1-6189-3171-9
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של עבדול-ג'באר, באתר nba.com
↑  טבלת הקלעים הגדולים בתולדות ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הודעת הבית הלבן על הזוכים במדליית החירות הנשיאותית, נובמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445072805171  PLWABN: 9810696776505606  BNE: XX819712  BnF: cb14147933v (data)  CiNii: DA12932038  GND: 119222981  ICCU: UBOV639333  ISNI: 0000 0000 8109 0255  LCCN: n50034816  MusicBrainz: 1426134c-73a9-41ae-9ee6-cc569e27ac02  NDL: 00444377  NKC: xx0139680  NLA: 35000255  NTA: 421444533  SNAC: w6c2844d  SUDOC: 196161177  Trove: 784450  VIAF: 29741129   WorldCat (עם VIAF): 29741129 
עבדול-ג'באר זורק מקו העונשין ב-1974
עבדול-ג'באר זורק מעל שמירה של רוברט פאריש וקווין מקהייל
כרים עבדול-ג'באר בחברת הנשיא ג'ורג' בוש
רוג'ר ווטרס

| --- | --- |

ווטרס, 2015
 לידה:  6 בספטמבר 1943 (בן 81) אנגליה גרייט בוקהאם, סארי, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  ג'ורג' רוג'ר ווטרס
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1964
 מקום לימודים:  תיכון קיימברידג'שייר, אוניברסיטת וסטמינסטר 
 עיסוק:  זמר, מלחין, מוזיקאי, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  רוק מתקדם, רוק פסיכדלי, ארט רוק, הארד רוק, אופרה
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה 
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס, קולומביה רקורדס, סוני רקורדס, Harvest
 שיתופי פעולה בולטים:  פינק פלויד
 בן או בת זוג:  Judith Trim (1969–1976) Carolyne Christie (1976, 1986–1992) Kamilah Chavis (2021–?) 
 צאצאים:  Harry Waters, India Waters 
 www.roger-waters.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' רוג'ר ווטרס (באנגלית: George Roger Waters; נולד ב-6 בספטמבר 1943) הוא זמר, מלחין, ומוזיקאי רוק אנגלי אשר התפרסם בעיקר בזכות היותו בסיסט להקת הרוק המתקדם פינק פלויד (לאחר עזיבתו של בוב קלוז את הלהקה והחלפת תפקידו כגיטריסט הראשי, בראשית ימיה טרם פרסומה הרחב). הוא כתב את רוב המילים לשירי הלהקה, והיה לדמות הדומיננטית בה עד לעזיבתו ב-1985.
לאחר שעזב את פינק פלויד הוציא ווטרס חמישה אלבומי סולו מקוריים. בנוסף, הוציא את האלבום "החומה - הופעה חיה בברלין", שהוקלט בהופעה היסטורית שנערכה בעיר באוגוסט 1990, פחות משנה לאחר נפילת חומת ברלין.
יצירתו של ווטרס נשענת לרוב על טקסטים בעלי אג'נדה פוליטית מובהקת ומופע ה"חומה" בברלין, היא הדוגמה הבולטת ביותר לכך.
מאז תחילת העשור השני של המאה העשרים ואחת (מרץ 2011 בראיון לאל ג'זירה) הפך ווטרס לאחד הפעילים המזוהים ביותר עם תנועת ה-BDS, הפועלת לחרם נגד ישראל, ומהקולות הבולטים והקיצוניים ביותר נגד ישראל. הוא ידוע במיוחד בקריאתו לאמנים אשר מתכננים להופיע בישראל, לחזור בהם ולהחרימה. בהרבה מפעולותיו בנושא הואשם שהשתמש בסממנים אנטישמיים, ועקב כך הוא סופג ביקורות קשות ואף לעיתים מוחרם על ידי אנשים רבים בישראל ומחוצה לה.
מאז מתקפת הטרור ב-7 באוקטובר 2023 התבטא ווטרס נגד מדיניות ישראל ברצועת עזה - כאשר הביע תמיכה מלאה בזכותם של הפלסטינים להתנגדות נגד הכיבוש הישראלי ואף הכחיש חלק ממעשי הטבח ואת הפגיעות המיניות שביצע ארגון חמאס.
ראשית חייו

ווטרס נולד במחוז סארי, אנגליה שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית אדוקה. הוריו הם מרי (לבית וייט; 1913–2009) ואריק פלצ'ר ווטרס (1913–1944). אמו עבדה כמורה ומאוחר יותר הפכה למנהלת בית ספר. אביו, שנולד למשפחה ממעמד הפועלים, היה מורה ופעיל במפלגה הקומוניסטית הבריטית. סבו מצד אביו היה כורה פחם ופעיל למען מפלגת הלייבור הבריטית.
בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, סירב אביו להתגייס לצבא מטעמי מצפון ושירת כנהג אמבולנס בתקופת הבליץ. מאוחר יותר, שינה את עמדותיו והיה לקצין בגדוד הרובאים המלכותי השמיני של הצבא הבריטי. הוא הוכרז כנעדר וכחלל שמקום קבורתו לא נודע ב-18 בפברואר 1944, במהלך הנחיתה באנציו באיטליה, כאשר ווטרס היה בן חמישה חודשים.
בעקבות מות אביו, עברה אמו יחד עם ווטרס ואחיו הגדול לקיימברידג', בה בילה ווטרס את ילדותו. בגיל 15 ווטרס היה יושב ראש תנועת הנוער של התנועה לפירוק נשק גרעיני בקיימברידג', עיצב את הכרזה שלהם והשתתף בארגון פעילויות. במהלך לימודיו פגש ווטרס את סיד בארט, הצעיר ממנו ב-3 שנים. ווטרס עבר ללונדון כדי ללמוד ארכיטקטורה ב"ריג'נט סטריט פוליטכניק" (Regent Street Polytechnic),
פעילותו במסגרת פינק פלויד

בשנת 1966, במהלך שהותו בלונדון, הקים ווטרס להקה עם המתופף ניק מייסון ונגן הקלידים ריצ'רד רייט. ווטרס ניגן בגיטרה-בס. סיד בארט, חברו של ווטרס מהלימודים, חבר אליהם בתור סולן וגיטריסט. יחד הם הקימו את להקת הרוק פינק פלויד. על אף שבארט היה הכותב והמלחין המרכזי של הלהקה בתחילת דרכה, ווטרס השתתף בכתיבתם של שלושה שירים בתקליטה הראשון של הלהקה, The Piper at the Gates of Dawn, שיצא לראשונה בספטמבר 1967.
במהלך עבודתם על האלבום השני, A Saucerful of Secrets (יולי 1968), הוחלף בארט בתפקידו כסולן הלהקה בדייוויד גילמור. ווטרס התחיל להשתלב בלהקה כסולן תוך תרומה של שלושה שירים ויצירה אחת לתקליט. ווטרס אף כתב את השירים, למעט אחד, בפסקול שיצרה הלהקה לסרט More (יולי 1969).
יצירות הסולו הראשונות של ווטרס באו לידי ביטוי באלבום Ummagumma (נובמבר 1969) - שני תקליטים שהרכיבו אלבום אחד מחומרים שהוקלטו באופן חי באולפן, ואלבום שני בו כל חבר להקה ניגן קטעי סולו משלו.
יחד עם רון גיסין, כתב ווטרס פסקול לסרט "The Body" (דצמבר 1970), ששימש כעבודתו הראשונה שלו מחוץ למסגרת הלהקה. ווטרס כתב שמונה מתוך עשרת השירים והמנגינות הנמצאות באלבום Obscured by Clouds (יוני 1972) ששימש אף כפסקול לסרט "The Valley".
שנות ה-70 היו עידן הזהב של פינק פלויד. הם פתחו את העשור עם האלבומים Atom Heart Mother ו-Meddle והגיעו לשיא הצלחתם עם האלבום The Dark Side of The Moon (מרץ 1973) - אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריית המוזיקה. ווטרס כתב את כל המילים והלחין את רוב שירי האלבום.
לווטרס הייתה תרומה מכרעת ליצירתם של אלבומי פינק פלויד. כמשורר הבלעדי של הלהקה הוא כתב את כל המילים לכל השירים מ-1972 ואילך והשתתף בהלחנה של Wish You Were Here (ספטמבר 1975) ו-Animals (פברואר 1977) ו-The Wall (30 בנובמבר 1979). ווטרס היה הכותב היחיד של הסינגל הבולט באלבום, "Another Brick in the Wall Part II" וכתב והלחין את כל שירי האלבום The Final Cut (מרץ 1983). אחרי צאת האלבום פרש מפינק פלויד ופנה לקריירת סולו.
קריירת סולו

ווטרס החל את קריירת הסולו שלו עם אלבום סולו ראשון - The Pros and Cons of Hitchhiking (אפריל 1984), שהגיע למעמד אלבום זהב.
לאחר הוצאת האלבום Radio K.A.O.S (יוני 1987), יצא ווטרס לסיבוב הופעות לקידום האלבום. בינתיים דייוויד גילמור החליט לאחד את פינק פלויד יחד עם רייט ומייסון. ווטרס תבע את השלושה, בניסיון להוציא צו-מניעה על השימוש בשם 'פינק פלויד' בלעדיו. ווטרס הפסיד במשפט ופינק פלויד כשלישייה יצאה לסיבוב הופעות מוצלח, שהוקלט ויצא כאלבום הופעה (בשם Delicate Sound Of Thunder).
בעקבות נפילת החומה בברלין בשנת 1990, החל ווטרס לארגן מופע בכיכובם של זמרים רבים, על מנת לבצע גרסה מיוחדת של המופע 'החומה' בברלין ב-21 ביולי באותה השנה. המופע הוקלט והוסרט לאלבום ולסרט The Wall: Live in Berlin (ספטמבר 1990).
ווטרס הוציא אלבום סולו שלישי Amused to Death (ספטמבר 1992), אך לא יצא למסע הופעות, אף על פי שהופיע בקונצרט התרמה ב-1993. בשנות התשעים עסק בעיקר בעבודה על אופרה העוסקת במהפכה הצרפתית בשם "Ca Ira" (תוך התבססות על שיר צרפתי מהמאה ה-18 באותו שם), באנגלית ובצרפתית.
ביולי ובאוגוסט 1999 הופיע בארצות הברית לראשונה מזה 12 שנים. בעקבות ההצלחה נדרש לסיבוב הופעות נוסף ביוני-יולי 2000, ושני הקונצרטים היוו בסיס לאלבום הכפול In the Flesh Live. ווטרס לא הוציא מאז אלבומים, אם כי בשנת 2004 הוציא סינגל דו-צדדי: "To Kill the Child/Leaving Beirut" ("להרוג את הילד/עוזב את ביירות"). השיר הראשון, "To Kill the Child", הוא שיר בלוז ובו יוצא ווטרס נגד הורים המחנכים את ילדיהם לערכים בורגניים של צריכה, תחרותיות, דוגמטיות ונורמות חברתיות שמרניות, וחוזר טוען כי "זו הדרך הבטוחה להרוג את הילד". השיר השני, "Leaving Beirut" הוא שיר אוטוביוגרפי ובו מתאר ווטרס את חוויותיו בעיר ביירות בגיל 17. ווטרס ביצע את "Leaving Beirut" לא אחת בהופעותיו, וגם בהופעתו בישראל.
בקיץ 2005 הסכים ווטרס לקיים איחוד חד-פעמי של פינק פלויד לכבוד מופע Live 8 בהייד פארק, לונדון. סר בוב גלדוף הצליח לשכנע אותו לפגוש את גילמור, רייט ומייסון על הבמה לראשונה מזה 24 שנים לצורך איחוד חד פעמי. ההופעה הייתה מוצלחת ביותר, זכתה לאחוזי צפייה גבוהים במיוחד אך גילמור הצהיר שהיה זה אירוע חד-פעמי.
בסוף 2005 יצאה לאור האופרה Ca Ira שכתב ווטרס במשך שנים רבות, העוסקת במהפכה הצרפתית. זהו הפרויקט המורכב ביותר שעסק בו ווטרס מאז "החומה", אך הוא שייך לעולם המוזיקה הקלאסית, ולא לתחום הרוק והפופ.
קריירת סולו > The Dark Side of The Moon Live 2006

במרץ 2006 הודיע ווטרס על כוונתו לצאת לסיבוב הופעות אירופאי הכולל 17 הופעות ברחבי היבשת, ביניהן הופעה אחת בישראל, שבו ביצע את "The Dark Side of the Moon" במלואו. המופע כלל בימוי משוכלל שתוכנן על ידי מארק פישר (ארכיטקט הבמה של מופעי החומה), שכלל בובות גדולות, פרוז'קטורים ענקיים ומערכת סאונד קוואדרופונית. ההופעות חולקו לשני חלקים: הראשון היה אוסף שירים של פינק פלויד ומקריירת הסולו של ווטרס; השני, ביצוע האלבום הצד האפל של הירח בנוסף להדרן.
קריירת סולו > The Dark Side of The Moon Live 2006 > שירתו של ווטרס

פרשה הקשורה למופע היא שירתו של ווטרס. אנשים רבים תהו האם שירתו של רוג'ר מבוצעת באופן חי. מבקרים רבים שמו לב לניגוד בין תנועות שפתיו לבין הצלילים שנשמעו. השירים היחידים שבהם צוינה הפרשה הזו הם "Have A Cigar", "Sheep" ו-"The Fletcher Memorial Home".
הטלוויזיה הפורטוגזית שידרה את המופע שנערך בליסבון. בשורה "in the corner of some foreign field" מתוך "The Gunner's Dream", ווטרס שכח לחקות את שירתו. הוא הסתכל על הגיטרה שלו בבירור בפה סגור, כאשר קולו נשמע חזק.
קריירת סולו > The Wall Live 2010-2013

בשנים 2010–2013 העלה את מופע "החומה" בהפקה מחודשת, וכמו בסיבוב ההופעות הקודם, גם כאן ניגן ווטרס את כל שירי האלבום מההתחלה עד הסוף. ב-12 במאי 2011, התארחו גילמור ומייסון בהופעת "החומה" של ווטרס בלונדון וביצעו איתו כמה שירים.
סיבוב ההופעות הוקלט ותועד ב-DVD ובאלבום הופעה, שיצאו ב-2015.
בשנת 2017 יצא לאור אלבום חדש שלו, "Is This the Life We Really Want?" (״האם אלה החיים שאנו באמת רוצים?״).
בשנת 2023 הוציא ווטרס גרסה מחודשת לאלבום "The Dark Side of the Moon" אותו הקליט לבד, האלבום לא כולל את קטעי הסולו של הגיטרה החשמלית כמו באלבום המקורי.
ב-30 בינואר 2024 פורסם כי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ סיימה את החוזה שלה עם ווטרס עקב אמירותיו לגבי ישראל, אוקראינה וארצות הברית, לאחר שחתמה איתו על חוזה בשנת 2016. זאת לאחר שאמירותיו של ווטרס הרחיקו קונים פוטנציאליים המעוניינים לרכוש את קטלוג המוזיקה המוקלטת של פינק פלויד. ווטרס האשים את החברה בפיטוריו עקב לחץ מצד גורמים פרו-ישראליים.
חיים אישיים

ווטרס התחתן 4 פעמים.
ב-1969 נישא ווטרס לקדרית ג'ודית טרים וב-1975 התגרשו השניים.
ב-1976 נישא ווטרס בשנית לקרולין קריסטי לזוג זה 2 ילדים אינדיה, והארי (מוזיקאי גם הוא) וב-1992 התגרשו השניים.
ב-1993 נישא ווטרס בשלישית לפריסילה פיליפס לזוג ילד בשם ג'ק פלטשר וב-2001 התגרשו השניים.
ב-2012 נישא ווטרס ברביעית לשחקנית לורי דרנינג וב-2015 הזוג התגרש. ב-2016 היה בקשר זוגי עם הסופרת והאקטיביסטית הפלסטינית-ישראלית-איטלקייה, רולא ג'בריל.
לווטרס נכדים יהודים מכלתו היהודיה.
ווטרס הוא אתאיסט.
דיסקוגרפיה > כאמן סולו

1984 - The Pros and Cons of Hitch Hiking
Radio K.A.O.S - 1987
Amused to Death - 1992
Is This the Life We Really Want? - 2017
Igor Stravinsky's The Soldier's Tale - 2018
The Lockdown Sessions - 2022
The dark side of the moon Redux - 2023
דיסקוגרפיה > עם פינק פלויד

1967 - The Piper at the Gates of Dawn
1968 - A Saucerful of Secrets
1969 - Soundtrack from the Film More
1969 - Ummagumma
1970 - Atom Heart Mother
1971 - Meddle
1972 - Obscured by Clouds
1973 - The Dark Side of the Moon
1975 - Wish You Were Here
1977 - Animals
1979 - The Wall
1983 - The Final Cut
וידאוגרפיה > כאמן סולו

The Wall - Live in Berlin - 1990
In the Flesh - Live - 2000
Roger Waters: The Wall - 2015
Roger Waters: Us + Them - 2019
וידאוגרפיה > עם פינק פלויד

1972 - Pink Floyd: Live at Pompeii
1982 - Pink Floyd The Wall
1983 - The Final Cut
סיבובי הופעות

The Pros and Cons of Hitch Hiking (1984-1985)
K.A.O.S. On the Road (1987)
In the Flesh (1999-2002)
The Dark Side of the Moon Live (2006-2008)
The Wall Live (2010-2013)
Us + Them Tour (2017-2018)
This Is Not a Drill (2022-2023)
רודיארד קיפלינג

ערך זה עוסק בסופר ומשורר אנגלי. אם התכוונתם לחברה שקרויה על שמו, ראו .
| --- | --- |

רודיארד קיפלינג בציורו של ג'ון קולייר, 1891
 לידה:  30 בדצמבר 1865 מומבאי, הראג' הבריטי 
 פטירה:  18 בינואר 1936 (בגיל 70) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Joseph Rudyard Kipling 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר 
 מקום לימודים:  United Services College 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  ספר הג'ונגל, קים, אם
 תקופת הפעילות:  1886–1936 (כ־50 שנה)
 הושפע מ:  רוברט לואיס סטיבנסון 
 השפיע על:  רואלד דאל
 בן או בת זוג:  Caroline Starr Balestier (1892–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  ג'ון קיפלינג, Elsie Bambridge, Josephine Kipling 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1907)  דוקטור לשם כבוד מאת אוניברסיטת פריז (1921)  Lektorix (2009)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת שטרסבורג (26 בנובמבר 1921)  עמית החברה המלכותית לספרות 
 חתימה:   
 
ג'וזף רודיארד קיפלינג (באנגלית: Joseph Rudyard Kipling;‏ 30 בדצמבר 1865 – 18 בינואר 1936) היה מספר סיפורים קצרים, סופר ומשורר אנגלי, שהתפרסם בימיו כמפארה של האימפריה הבריטית וחייליה, וכיום מפורסם בעיקר בזכות ספרי הילדים שלו ובפרט, "ספר הג'ונגל". זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1907 (היה הסופר הבריטי הראשון שזכה בפרס).
חייו

ג'וזף רודיארד קיפלינג נולד בבומביי (כיום מומבאי) שבהודו, שם עסק אביו בניהול מוזיאון ובית ספר לאמנות, והתחנך על ידי אומנת ומטפל מקומיים שנהגו לספר לו מעשיות הודיות. בגיל 6 נשלח עם אחותו הצעירה לאנגליה, כדי שיקבלו את חינוכם שם. באנגליה היה נתון בתחילה להשגחתה של אישה דתית קפדנית. קיפלינג ראה תקופה זו כתקופה האומללה בחייו.
בגיל 12 נשלח לפנימייה צבאית בדרום-מערב אנגליה. בשנותיו בפנימייה הרבה לקרוא ספרות ושהייתו שם נחשבה בעיניו כשיפור לעומת התקופה הקודמת באנגליה. בגלל ליקויים בבריאותו ובראייתו לא היה יכול קיפלינג הצעיר להמשיך בקריירה צבאית, ובשנת 1882 חזר להודו.
בהודו הוא התיישב בלאהור (בפקיסטן של היום) ולמד באוניברסיטה המקומית. עם הזמן התקבל כמרצה באוניברסיטה זו. הוא החל לכתוב עבור עיתון מקומי, ובהמשך שימש כסגן עורך בעיתון אחר שהתפרסם באללהאבאד. בעיתון זה הוא שימש גם ככתב נוסע, והרבה לסייר ברחבי הודו, אוסטרליה והמזרח הרחוק. בתקופה זו כתב מעל 100 סיפורים והחל לפרסמם. ספריו צברו לאט לאט הצלחה גם באנגליה, ובשובו לשם בשנת 1889, אחרי שטייל גם באמריקה, כבר נחשב לסופר מוכר והיו מי שהכתירו אותו כיורשו של צ'ארלס דיקנס. הוא חי בלונדון שלוש שנים והמשיך לפרסם בתקופה זו ספרים ושירים נוספים.
בשנת 1892 נשא קיפלינג לאישה את קרולין בלסטייר האמריקאית, והם השתקעו בוורמונט שבארצות הברית, בבית שהם כינו "נאולאקה" (שם של יהלום שחור). בשנים הבאות כתב כמה מהטובות שביצירותיו. ב-1895 סירב לקבל תואר של "משורר החצר" שהוצע לו על ידי ממשלת אנגליה והעדיף לצאת למסעות ארוכים בדרום אפריקה, שם גם הכיר את ססיל רודס שהיה אחד ממייצגי האימפריאליזם הבולטים בדרום אפריקה. לאחר מות בתו ולאחר שהסתכסך עם משפחתה של אשתו, חזרו קיפלינג ואשתו לאנגליה ב-1902 ועברו להתגורר במחוז סאסקס. בשנים הבאות המשיך קיפלינג במנהגו ויצא למסעות ארוכים ברחבי העולם. בשנת 1907 הוענק לו פרס נובל לספרות (הסופר הבריטי הראשון שזכה בפרס) "על כושר התבוננות, דמיון מקורי, עוצמת התפיסה והתאור, המאפיינים את יצירתו של סופר רב מוניטין זה".
בשנים שלאחר הזכייה בפרס נובל פחתה יצירתו של קיפלינג הן בכמותה והן בהצלחתה אצל הקוראים. בנו הבכור ג'ון נהרג ב-1915 במלחמת העולם הראשונה ויותר מאוחר, ב-1923, כתב קיפלינג ספר המתאר את תולדות הגדוד שבו שירת בנו. קיפלינג זכה בעיטורים, מדליות ותוארי כבוד רבים.
בליל ה-12 בינואר 1936 סבל קיפלינג מדימום במעי הדק. הוא עבר ניתוח, אך נפטר בבית החולים מידלסקס בלונדון ב-18 בינואר 1936, בגיל 70, מסיבוכים של כיב עיכולי. הוא נקבר בפינת המשוררים בכנסיית וסטמינסטר.
מחקר שנערך בשנת 2017 על ידי ד"ר גג'נדרה סינג מאוניברסיטת אקסטר באנגליה, גילה שקיפלינג פעל בשירות המודיעין הבריטי בשנות מלחמת העולם הראשונה.
בן דודו של קיפלינג, סטנלי בולדווין, כיהן שלוש פעמים כראש ממשלת בריטניה.
יצירתו

סיפוריו של קיפלינג זכו לפופולריות בזכות כישרונו הנדיר כמספר ספורים טבעי. אופיינית לסיפוריו ההילה הרומנטית של גיבוריו, וסיפורי ההרפתקאות המתרחשים בארצות אקזוטיות (עבור הקורא המערבי). בסיפורי הילדים שלו, שזכו וזוכים עד היום להצלחה רבה, קיפלינג מגלה סימפתיה לעולמם של הילדים, ולצד זה נוכחת בסיפוריו גישה סאטירית לעולם המבוגרים. קיפלינג היה חלוץ בהצגת בעלי חיים כדמויות בספרות הילדים.
שירתו של קיפלינג, שירה בעלת חריזה סדורה, איבדה עם הזמן מעט מחינה בעיני מבקרי הספרות וחובבי השירה, אך נשארה פופולרית בקרב הקהל הרחב. במיוחד ידוע ומצוטט לעתים קרובות שירו "אם", שהקהל האנגלי בחר בו ב-1995 כשיר המוכר והאהוב ביותר בשפה האנגלית.
שירו "אחרוני הבריגדה הקלה" מבקר את היחס בבריטניה לשורדי הסתערות הבריגדה הקלה.
האשמות כלפיו בגזענות

קיפלינג נחשב למייצג של תקופת האימפריאליזם. בכתיבתו עסק רבות בנושאים המושפעים מרקע זה. רבים ביקרו אותו על גישתו הקולוניאליסטית כלפי ההודים והעמים האחרים שאינם אירופאים, והציגו עקרונות גזעניים בכתביו. במיוחד עורר סערה שירו "משא האדם הלבן" שפורסם בעת שחי בארצות הברית ב-1899. השיר הציג את האדם הלבן כמי שתפקידו לדאוג לגזעים הלא אירופאים, הדומים ל"חצי שד וחצי ילד". עיתוי פרסום השיר היה משמעותי ומעורר ויכוח, שכן הוא פורסם מיד עם תום מלחמת ארצות הברית–ספרד והשתלטותה של ארצות הברית על גואם, פוארטו ריקו, קובה והפיליפינים (שבה החלה מיד מלחמה כנגד האמריקאים). הוויכוח בין מצדדי האימפריאליזם ובין מתנגדיו היה אז בשיאו, ושירו של קיפלינג עורר סערה.
עם זאת, יש שראו בקיפלינג דווקא את דוברו של "האימפריאליזם הנאור" של העם הבריטי, וקראו בשיר זה (כמו בשירים "בעייתיים" אחרים) תביעה מהאדם הלבן לנהוג בצדק ובחמלה כלפי הילידים. מצדדיו של קיפלינג מציגים לראיה גם את שירו "תרועת נסיגה" (Recessional), שנכתב ב-1897 לכבוד יום הולדתה של המלכה ויקטוריה. בשיר זה מזהיר קיפלינג את העם הבריטי מפני הידרדרות לשאננות וליהירות, בניגוד לחוקי המוסר הנוצרי. מה שעלול להמיט עליו את גורלן של אימפריות אליליות שחרבו, כמו אשור.
קיפלינג הואשם גם באנטישמיות שקיבלה ביטוי עיקרי במכתבים פרטיים שכתב שהתפרסמו רק אחרי מותו. בביקורו בארץ ישראל ב-1929 למשל, שלח מכתב לבתו אלסי, בו כתב בין היתר: "יקירתי, יש הרבה גזעים שפלים, אך היהודי, כשהוא מצוי במסה במקום הולדתו, הוא הנתעב מכולם". בהמשך המכתב תיאר קיפלינג לבתו את הכותל המערבי במילים: "האבא והאמא של הסירחון גרים ליד כותל הדמעות של היהודים, שאותו ביקרנו לאחר הביקור במקום המקדש ומסגד עומר המקסים."
הערותיו של קיפלינג כלפי היהודים נתגלו, כאמור, רק לאחר מותו, מה שמסביר אולי מדוע זכה לביקורו האדיב של נחום סוקולוב, נשיא ההסתדרות הציונית העולמית ב-1935, במלאת לו 70 שנה. סוקולוב פגשו בלונדון, התרשם ממנו עמוקות ותיארו במילים "המתורגמן הנאמן ביותר של האופי האנגלי." הוא גם ציין כי "קיפלינג איננו סופר אנגלי, אלא בריטי, ובריטי משמע: מרא דעלמא (בעברית: אדון העולם). הוא הראה את הבריטי הדורך על במתי ארץ בפנים כאלה, שהוא מכיר את עצמו בהם". דברים אלה נכתבו על ידי סוקולוב במאמר שכתב לכבודו בעיתון הארץ שיצא ב-17 בינואר 1936, תחת הכותרת "רודיארד קיפלינג בן 70".
ספריו

וי וילי וינקי (1888)
חיילים שלושה (1888)
סיפורים פשוטים מן הגבעות (1888)
האור שכהה (1890)
ספר הג'ונגל (1894. תר' יצחק לייב ברוך בשם ספר היער, 1927; לאה נאור, 1969; אוריאל אופק, 1975; בינה אופק, 1997; יואב כ"ץ, 2012) — הידוע בספריו, ובו מתוארים בעוצמה פיוטית ובסגנון עשיר חייו של גור-האדם מוגלי ("צפרדעון") שגודל בין זאבים ולמד להכיר את חיות היער, עולמן הייחודי וחוקיהן, תוך הקבלה סמויה אל העולם האנושי. הספר אומץ בין השאר על ידי חברי תנועת הצופים ששאלו ממנו את הכינוי "גורים".
ספר הג'ונגל השני (1895. תר' אוריאל אופק, 1984) — עוד סיפורים על מוגלי וחיות-הפרא ויחסיהם עם האדם.
קפיטנים אמיצים (1897. תר' יוסף ליכטנבום בשם יורדי-ים אמיצים, 1947; אמציה פורת בשם ספנים אמיצים, 1966) — בן-עשירים מפונק, שנפל לים ונמשה על ידי צוות של ספינת דייגים, לומד לעבוד קשה, מתחשל ורוכש חכמת-חיים.
סטוקי ושות' (1899) — סיפורי-הווי על החיים בפנימייה אנגלית (מושתת על חוויות נעוריו).
מים אל ים (1899) — מכתבי מסע.
גונגה דין (1900.  עובד לקולנוע) — בלדה על גבורת מחצצר הודי.
קים (1901. תר' אריה סואן, 1948, תר' שמואל (מולי) ורד, 2014,) — הרפתקאות נער אירי בהודו הגדולה, המצטרף אל השירות החשאי הבריטי.
סיפורי סתם כך (1902. תר' אברהם רגלסון בשמות מעשיות סתם וכן היה, 1935; פסח גינזבורג בשם ארבע מעשיות, 1946; א. בן-פנחס בשם סיפורי קיפלינג, 1957; יערית בן-יעקב, 1999) — תריסר סיפורי אגדה, שנמזגו מהם הומור ובינת חיים.
פק מגבעות פוק (1906) — הנער-הקוסם פוק מספר לשני ילדים על תקופות שונות בדברי ימי אנגליה.
פרסים ופיות (1910) — המשך הספר הקודם.
שירת הקוקיה (1910)
הכלב משרתך, מסופר על ידי בוטס (1930)
סיפורי חיות (1932)
משהו על עצמי, לידידיי הידועים והפחות-ידועים (1937) — אוטוביוגרפיה.
האיש שרצה להיות מלך (1888). תרגום לעברית: רעיה ג'קסון, הוצאת נהר, (2016)
רודיארד קיפלינג - מבחר שירים, מאנגלית: צור ארליך, הוצאת דחק (2019)
הכפר שהחליט שכדור הארץ שטוח (1917). תרגום לעברית: רעיה ג'קסון, נהר ספרים (2020)
סרטים שנעשו לפי ספריו

ספר הג'ונגל - כמה גרסאות
האיש שרצה להיות מלך (בכיכובם של שון קונרי ומייקל קיין)
נער הפילים (אנ')
גונגה דין (לפי פואמה)
ספנים אמיצים