stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגראסי

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "Whatever It Takes" (החל מהדור הבא)
 סוגה:  דרמת נעורים 
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 (הילדים מרחוב דגראסי)   3 (חטיבת הביניים דגראסי)   2 (תיכון דגראסי)   14 (הדור הבא)   4 (הכיתה הבאה)
 מספר פרקים:  525
 הפקה
 אתר צילומים:  DHX STUDIOS
 אורך פרק:  25-90 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הקנדית, נטפליקס, Teennick
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס, Teennick, הערוץ הראשון, ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 1979 – 7 ביולי 2017
 קישורים חיצוניים
 www.degrassi.tv
 
דגראסי היא זיכיון טלוויזיוני קנדי שעוקב אחר קורותיהם של בני נוער מרחוב דגראסי, שבטורונטו, קנדה.
שש הסדרות העיקריות בזיכיון הן הילדים מרחוב דגראסי (1979-1986), חטיבת הביניים דגראסי (1987-1989), תיכון דגראסי (1989-1991), דגראסי: הדור הבא (2001-2015) ודגראסי: הכיתה הבאה (2016-2017). הסדרות (מלבד "הילדים מרחוב דגראסי") פונות לבני הנעורים וייחודן בכך שהן משקפות באופן כן את הצדדים הלא זוהרים, ואת האפרוריות שנושא עמו גיל ההתבגרות.
הילדים מרחוב דגראסי

"הילדים מרחוב דגראסי" (The Kids of Degrassi Street) היא הסדרה הראשונה בזיכיון והיא נוצרה על ידי לינדה סקיילר. היא שודרה בין השנים 1979–1986 במשך 26 פרקים והופנתה בעיקר לילדים, מומנה על ידי הממשלה הקנדית. הסדרה התפתחה מתוך סדרה של ארבעה סרטים קצרים ששודרו כסרטים חינוכיים בטלוויזיה הקנדית: "איידה מכינה סרט" (1979), "קוקי הולכת לבית החולים" (1980), "איירין עוברת לגור" (1981) ו"נואל קונה חליפה" (1982). לאחר מכן הסדרה המשיכה עד שנת 1986. שחקנים רבים ששיחקו ב"ילדים מרחוב דגראסי" המשיכו גם ל"חטיבת הביניים דגראסי" ו"תיכון דגראסי", אבל גילמו דמויות אחרות מהדמויות המקוריות שלהם.
חטיבת הביניים דגראסי ותיכון דגראסי

"חטיבת הביניים דגראסי" (Degrassi Junior High) שודרה בין השנים 1987–1989 במשך 42 פרקים. רבים מהשחקנים המשיכו לגלם את אותן הדמויות גם בסדרת ההמשך, "תיכון דגראסי" (Degrassi High) ששודרה בשנים 1989–1991. התוכנית הושוותה רבות לצלצול הגואל ובוורלי הילס 90210, כשבוורלי הילס החלה את שידוריה בארצות הברית באותו הזמן כמו דגראסי. בניגוד לסדרות כמו בוורלי הילס שהשתמשו בשחקנים בני 20 פלוס לגלם בני נוער, בדגראסי ליהקו נערים אמיתיים לגלם את התפקידים. כמו בצלצול הגואל, תיכון דגראסי עוקבת אחר בני נוער כשהם עוברים אירועים ומכשולים בגיל הנעורים, אבל בדגראסי רבות הבעיות שלא נפתרות בסוף הפרק, והרבה מהן ממשיכות ללוות את הדמויות לאורך הסדרה. בניגוד למקבילותיה מאמריקה, דגראסי הופקה בתקציב נמוך ולרוב השחקנים הלבישו ואיפרו את עצמם, מה שעזר לתחושת האותנטיות בסדרה.
כשנה אחרי סיומה של תיכון דגראסי, שודר סרט טלוויזיה באורך 90 דקות בשם "School's Out", שתפקד כפרק האחרון של התוכנית. בניגוד ללשון הנקייה שהשתמשו בה בסדרה, השפה בסרט הייתה בוטה יותר והדמויות של הנערים סנייק (סטפן ברוגרן) וקייטלין (סטייסי מיסטישן) היו הראשונים שאמרו את המילה "Fuck" בשידורי ברודקאסט בטלוויזיה הקנדית.
דגראסי: הדור הבא

כמעט עשור מאוחר יותר, בשנת 2001, לינדה סקיילר (היוצרת המקורית) וסטיבן סטון חידשו את התוכנית שמותגה מחדש בשם "דגראסי: הדור הבא" (Degrassi: The Next Generation). ב"חטיבת הביניים דגראסי" הדמות ספייק (אמנדה סטפטו) נכנסה להיריון בגיל 14 וילדה את בתה, אמה. "הדור הבא" עוקבת אחרי אמה (מרים מקדונלד) וחבריה, שעכשיו הולכים בעצמם לחטיבת הביניים (ומאוחר יותר לתיכון) דגראסי. התוכנית זכתה לפופולריות רבה בצפון אמריקה וברחבי העולם, והמשיכה את מסורת הסדרה בכך שעסקה בנושאים קשים ומורכבים, שסדרות נוער אחרות נמנעות על פי רוב מלגעת בהם. בין הנושאים האלה ניתן למנות נטייה מינית, אונס, התאבדות, הפרעות אכילה וירי בבית הספר. בישראל הסדרה שודרה ברציפות בערוץ הראשון, מדי יום לאורך השבוע.
בזמן שידור הסדרה דגראסי הדור הבא ודגראסי, בערוץ היוטיוב של דגראסי ובערוץ family האמריקאי עלו סדרות קטנות שהשחקנים עזרו בכתיבתם, השחקנים שיחקו בדמויותם המקוריות ובתור עצמם ולפעמים גם הסדרות החזירו שחקני עבר שכבר סיימו להשתתף בסדרה.
הסדרות המשיכו את העלילה ולפעמים אפילו העלילות שלא ממשיכות את העלילה נכנסו לתוך הסדרה המקורית. כל פרק ארך כ-7 דקות.
הסדרות נקראו "Degrassi Mini" אשר כללה 6 עונות, "חיי המעונות של איליי" שעסקה בחיים של איליי בזמן שהוא באוניברסיטה לקולנוע בניו יורק (העלילה מוזכרת בעונה 13 כשאיליי מספר לקלייר שהוא בגד בה בזמן שהוא היה באוניברסיטה) הסדרה כללה 4 פרקים באורך 5 דקות, "champagne supernova" שעסקה בזיג ומיילס אשר מוצאים את עצמם אזוקים זה לזה ומנסים להבין מה קרה ולמה הם אזוקים. הסדרה כללה 7 פרקים באורך דקה עד שתי דקות (הסדרה מתרחשת בין עונה 14 לעונה 1 של דגראסי הכיתה הבאה).
משנת 2010 (עונות 10–14) הסדרה שודרה בערוץ ניקלודיאון, "הדור הבא" הוסר משם התוכנית והיא שודרה תחת השם "דגראסי" בלבד. זו גם העונה שבה התוכנית עברה לפורמט של אופרת סבון והופקו כ-40 פרקים לעונה, כפול ממה שהיה נהוג עד אז.
הסדרה סיימה את שידוריה בערוץ ניקלודיאון בשנת 2015, לאחר הצלחה מסחררת בכל העולם ו-14 עונות מוצלחות, עקב שינוי תדמית של ערוץ ניקלודיאון.
דגראסי: הכיתה הבאה

בשנת 2015, לאחר שירדה "דגראסי" מהערוצים TeenNick ו־MTV קנדה, רשת נטפליקס קנתה את הזכויות והפיקה את דגראסי: הכיתה הבאה (אנ'), שהיא המשך ישיר ל"דור הבא" ובכיכובן של אותן הדמויות. הסדרה למעשה ממשיכה בקו העלילה של "דגראסי: הדור הבא", אך נטפליקס החליטה למתג את הסדרה עם שם חדש כדי לא לבלבל את הצופים החדשים שיצפו בסדרה בנטפליקס.
העונה הראשונה יצאה לנטפליקס ב-15 בינואר 2016, והחלה את שידוריה בערוץ Family ב-4 בינואר 2016.
העונה השנייה יצאה לנטפליקס ב-22 ביולי 2016, והחלה את שידוריה בערוץ Family ב-30 במאי 2016.
העונה השלישית עלתה לנטפליקס ב-6 בינואר 2017. העונה הרביעית והאחרונה שודרה ב-7 ביולי של אותה שנה.
באוקטובר 2018, הבמאי והשחקן (המנהל) סטפן ברוגרן הודיע שהוא לא חלק מהתוכנית יותר ושהסדרה לא תמשיך בזמן הקרוב. חודש לאחר מכן, הודיעו רשמית על ביטול הסדרה.
באפריל 2019 נמכר אתר הצילומים של הסדרה ששימש אותם לצילומי "דגראסי: הדור הבא" ו"דגראסי: הכיתה הבאה" מיוצרי הסדרה לקונה לא ידוע.
5 שנים לאחר סיום שידור הסדרה, ב-13 בינואר 2022 חברת הטלוויזה HBO הכריזה כי תחדש את הסדרה ותפיק לה עונות חדשות, עם דמויות חדשות. בנובמבר 2022 הוכרז כי הסדרה לא תופק.
הערות שוליים

↑  REPORT: Degrassi Next Class Debuts January 15th, Kary's Degrassi Blog, ‏2015-11-22
↑  Family Channel's new teen block F2N launches January 4 with the premiere of Degrassi: Next Class, www.newswire.ca
↑  Andy Swift, Andy Swift, Degrassi: Next Class Renewed for Season 2 — Find Out When It Returns, TVLine, ‏2016-04-11
צוות השחקנים בעונה הרביעית של "דגראסי: הדור הבא". (2004)
דה היט פקטורי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  אולפן הקלטות
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 מיקום המטה:  ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  מוזיקה
  
 www.germanostudios.com
 
דה היט פקטורי (באנגלית: The Hit Factory) הוא אולפן הקלטות בעיר ניו יורק בבעלותו ובניהולו של טרוי גרמנו.
באולפני קונווי התארחו מגוון להקות, מפיקים, אמני מיקסינג ומוזיקאים, כמו סטיבי וונדר, פול סיימון, דייוויד בואי, Talking Heads,‏ Hall & Oates, מיט לוף, פורינר, וילג' פיפל, פיטר גבריאל, הרולינג סטונז, ג'ון לנון, ברוס ספרינגסטין, U2,‏ E Street Band, סינדי לאופר, בילי איידול, רוברט פאלמר, ג'ואן ג'ט, האיגלס, אריק קלפטון, קית' ריצ'רדס, מייקל ג'קסון, ניל יאנג, טינה טרנר, ראן די אם סי, בילי ג'ואל, מארק רונסון, מריה קארי, סלין דיון, ביונסה, TLC, מדונה, אן סינק, פרנק סינטרה, מרי ג'יי בלייג', לותר ואנדרוס, ג'נט ג'קסון, סיל, קולדפליי, פיט טאונסנד, ג'ורג' מרטין, אנדראה בוצ'לי, שאדיי, אליסון מויה, ג'רי גולדסמית', טראוויס סקוט, פוסט מאלון, קנדריק לאמאר, ליידי גאגא, אדל, פרנק אושן, קניה וסט, ג'ון לג'נד, ג'יי באלווין, ניקי מינאז', ליל עוזי ורט, קארדי בי, וינטון מרסליס, בון ג'ובי, מייקל בובלה, ג'סטין ביבר, דה ויקנד, ריהאנה, קייטי פרי, ליל ויין ובאדי גאי.
אלבומים ידועים

בדה היט פקטורי הוקלטו מאות אלבומים, ביניהם כמה מהמצליחים ביותר בכל הזמנים:
Songs in the Key of Life של סטיבי וונדר
Dangerously in Love של ביונסה
Daydream של מריה קארי
Falling into You של סלין דיון
The Bodyguard של ויטני יוסטון
Unforgettable... with Love של נטלי קול
The Velvet Rope של ג'נט ג'קסון
Bedtime Stories של מדונה
Back to Broadway של ברברה סטרייסנד
Hollywood's Bleeding של פוסט מאלון
Born This Way של ליידי גאגא
21 של אדל
Music של מדונה
Let's Talk About Love של סלין דיון
Ray of Light של מדונה
Bad של מייקל ג'קסון
True Blue של מדונה
הערות שוליים

1 2  Germano Studios - State-of-the-art recording & mixing studios in the heart of Manhattan’s Noho district, germanostudios.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0734af74-2945-4df1-9784-72c4e6b6d2a5
דבורנית הקטיפה

| דבורנית הקטיפה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: דבורנית
מין:: דבורנית הקטיפה
שם מדעי
 Ophrys sphgodes ‏מילר
דבורנית הקטיפה (שם מדעי: Ophrys Sphegodes) גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.
מאפיינים

דבורנית הקטיפה מופיעה בחבל הים תיכוני, ובארץ באזור ההר והשפלה. זהו מין נדיר למדי, הצומח במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. היא צומחת על אדמת חוואר וקירטון, באזורי בתה, גריגה וחורש וכן ביערות אורנים. במרכז השפית הכהה מצויים שני פסי אורך מקבילים שצבעם כחול מתכתי מבהיק. לשפית עצמה יש לעיתים צורת ביצה הפוכה, ולעיתים צורה של משולש מחודד. עלי העטיף ירוקים עם פסים חומים וגבעול התפרחת מכיל 3-15 פרחים ומתנשא לגובה של עד 70 ס"מ.
כנראה שיש מספר תת-מינים של המין דבורנית הקטיפה.
זמן הפריחה בארץ ישראל: פברואר, מרץ, ואפריל.
דבורנית גדולה

| דבורנית גדולה |
| --- | --- |
 דבורנית גדולה
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: דבורנית
מין:: Ophrys fuciflora
שם מדעי
 Ophrys fuciflora subsp. fuciflora ‏מואנך, 1802
דבורנית גדולה (שם מדעי: Ophrys fuciflora subsp. fuciflora או Ophrys holoserica) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים, מהיפים והמרשימים בסוג דבורנית.
מאפיינים

השפית פרושה ועלי העטיף ורודים. הפרחים גדולים למדי וגבעול התפרחת גבוה (עד לגובה של כ-80 ס"מ). פורחת בארץ ישראל בכל האזורים ההרריים בחבל הים תיכוני: חרמון, הגולן, הגליל, הכרמל השומרון והרי יהודה.
בישראל זהו הטקסון המאחר ביותר לפרוח בסוג דבורנית. ברוב האזורים מסוף אפריל לסוף מאי. באזורים נמוכים כגון הכרמל הפריחה עשויה להתחיל מוקדם יותר. דבורנית גדולה יוצרת בני כלאיים עם מינים אחרים מהסוג דבורנית. בארץ תועדו בני כלאיים עם  דבורנית נאה ועם דבורנית הדבורה. אתרים מומלצים בארץ: שמורת המסרק ליד בית מאיר, שמורת הר מירון, פארק הכרמל.
דבורנית דינסמור

| דבורנית דינסמור |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: דבורנית
מין:: דבורנית דינסמור
שם מדעי
 Ophrys umbilicata ‏דפונטיין
דבורנית דינסמור (שם מדעי: Ophrys umbilicata) גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים. הדבורנית הנפוצה ביותר בארץ. מופיעה בכל החבל הים תיכוני (כל אזור ההר, השפלה ומישור החוף). תפוצתה מגיעה עד לנגב הצפוני וספר המדבר בהרי יהודה.
מאפיינים

השפית קטנה יחסית (כ-1 ס"מ) ושוליה מקופלים פנימה. עלי העטיף עשויים להופיע בצבעים שונים אך לרוב בצבעים שבין ירוק ולבן. הפרח דומה במיוחד לדבורה בממדים, בצבעים ובצורה.
זמן הפריחה משתנה מאוד באזורים השונים. בהרי יהודה עשויה הפריחה להתחיל בדצמבר. ברוב האזורים שיא הפריחה הוא בפברואר-אפריל. בגליל העליון הפריחה נמשכת עד תחילת מאי.
דבורנית דינסמור יוצרת בני כלאיים עם מינים אחרים מהסוג דבורנית. בארץ תועדו בני כלאיים עם דבורנית צהובה, דבורנית הדבורה ודבורנית נאה. אתרים מומלצים בארץ: שמורת בתרונות בארי בנגב המערבי, שמורת נחל פולג בשרון, פארק הכרמל, יער בן שמן.
ואריאנט של המין, המכונה דבורנית צהובת-שוליים, מוגדר על ידי חוקרים מסוימים בתור מין נפרד.
דבורנית דינסמור בהרי ירושלים
ד'תתס"ה

ד'תתס"ה (4865)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1104 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1105. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
נפטרו

כ"ט בתמוז – רש"י, גדול פרשני המקרא והתלמוד, מגדולי הראשונים וממכונני יהדות צרפת בימי הביניים. פירושו לתורה ופירושו לתלמוד הבבלי הפכו לפירושים הבסיסיים בלימוד החיבורים הללו. (נולד כנראה בד'תת"א)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דוד רידלי-כוהנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באפריל 1812 וספרם, ממלכת הונגריה,  האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  דצמבר 1892 (בגיל 80) מאגלוד, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 כלי נגינה:  כינור 
 
דוד רידלי-כוהנה, שמו הלידה: דוד כהן (Kohn) (בהונגרית: Ridley Kohne Dávid;‏ 5 באפריל 1812 וספרם - דצמבר 1892 מאגלוד) היה כנר, מורה ומלחין יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

נולד כדוד כהן בשנת 1812 בעיר וספרם שבהונגריה, אז חלק מהאימפריה האוסטרית. למד כינור אצל איגנאץ רוזיצ'קה בעיר הולדתו, אחר כך החל משנת 1830 בווינה אצל יוזף בהם וניגן שם בתזמורת של אחד התיאטראות. בשנת 1838 חזר להונגריה - קודם לאתר הנופש באלאטונפירדה, אחר כך לפשט.
בשנים 1850–1870 לימד בקונסרבטוריון של פשט ובו זמנית היה קונצרטמייסטר של תזמורת האופרה בפשט.
בשנות ה-1850 ייסד בהונגריה רביעיית מיתרים שהפכה לפופולרית, יחד עם פרנץ קירכלנר (כינור שני), קרל מלדנר או אדולף שפילר (ויולה) ועם ליפוט סוק (צ'לו). בשנים 1871–1886 ניהל את הקונסרבטוריון בדברצן. בשנת 1886 לפי הזמנתו של ינה הובאי שב לבודפשט על מנת ללמד באקדמיה למוזיקה של הונגריה אחרי מותו של קרל הובר. תלמידו הידוע ביותר היה הכנר לאופולד אאואר (אחרי שנת 1853) . עם תלמידיו האחרים נמנו אלאיוש גובי, וימוש גרינפלד ואדן (אדמונד) זינגר (שבגיל 12 ב-1841 התלווה אליו לסיור קונצרטים בערים קולוז'וואר (קלוז') וסיביו בטרנסילבניה).
מבין יצירותיו המוזיקליות הידועה ביותר היא הפנטזיה ההונגרית לכינור סולו. כמו כן הלחין קונצ'רטו ל־4 כינורות ותזמורת.
יצירות

קונצ'רטו לארבעה כינורות ותזמורת
1852 - יחי! - צ'רדש לכינור בליווי פסנתר
- Scène délirante (Bánk Bán) - סצנת שגעון מן האופרה "באנק באן" מאת פרנץ ארקל
Éolienne לכינור
3 פנטסיות הונגריות (Magyar Ábránd)
„Hej be fényes csillag ragyog az égen“ es „Befordultam a konyhára“. 2. „Nagypénteken mossa holló fiát“ és „Helyre Kati“. 3. „Szeretlek én egyetlen egy virágom“ és „Szerelmes kántor dalai“
לקריאה נוספת

עמ' 430 Hungary. Vallás- és Közoktatásügyi Minisztériumm pr. V. Hornyánszky, 1900
דגל ברלין

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 הונף לראשונה:  26 במאי 1954
 מוטיבים עיצוביים:  דגל לבן, פסים אדומים עליוניים ותחתונים (חמישית מעובי הדגל, דוב שחור מוטען במרכז (מוזח לשמאל)
 דגלים היסטוריים   :       הדגל המדיני של ברלין  1954 - 2007      דגל ברלין המזרחית   1945 - 1990
דגל ברלין משמש הן את העיר ברלין, בירת גרמניה והן את מדינת ברלין (אחת ממדינות גרמניה).
הדגל כולל שלושה פסים: אדום, לבן ואדום. אורך שני הפסים האדומים החיצוניים כחמישית מאורכו של הדגל, ואורך מרכז הדגל הלבן כשלוש חמישיות מהדגל. במרכז הדגל (קרוב יותר לניצב הדגל, היינו לשמאל הדגל) מופיע דוב שחור - המופיע גם על סמל ברלין.
הדגל הנוכחי אומץ על ידי מערב ברלין ב-26 במאי 1954. דגל זה עוצב על ידי אוטפריד נויבקר (Ottfried Neubecker) וזכה במקום השני בתחרות שנערכה בשנה זו (הדגל שזכה במקום הראשון נדחה). הדב נבחר בשל היותו בסמל העיר ובשל הדמיון בין שמו לשמה של העיר. לאחר איחוד העיר ב-1990 הפך דגל זה לדגלה של העיר המאוחדת.
דגלים היסטוריים

בין השנים 1618–1861 נעשה שימוש בדגל דו צבעי - בחלקו העליון שחור, ובחלקו התחתון לבן. עד שנת 1861 נעשה שימוש בדגל תלת צבעי אופקי - כאשר צבעיו היו שחור בראשו, אדום במרכזו, ולבן בחלקו התחתון. דגל זה תוכנן על ידי ארנד פידיקין בעקבות הכתרתו של הקייזר וילהלם הראשון ב-19 בדצמבר 1861 - ועושה שימוש בצבעי בית ברנדנבורג.
בין השנים 1913–1954 נעשה שימוש בדגל הדומה לדגל הנוכחי, אולם צורת הדב הייתה שונה מהצורה הנוכחית.
ראו גם

סמל ברלין
דולפין (קבוצת כוכבים)

| דולפין Delphinus |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים דולפין
 סמליות:  דולפין
 עלייה ישרה:  20.7 שעות
 נטייה:  °‏+13.8
 שטח נראה:  189 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־69
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  0
 הכוכב הבהיר ביותר:  β בדולפין (רוטנב)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  3.63
 מטר מטאורים:  אין
 מערכות כוכבים גובלות:  דלי  חץ  נשר  סוסון  פגסוס  שועלון
 נראית בין קוי הרוחב °‏90 ו־°‏70- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש ספטמבר
דולפין הוא קבוצת כוכבים קטנה באזור קו המשווה השמימי שנכללה כבר ברשימת 48 הקבוצות של תלמי. כוכבי הקבוצה יוצרים צורת מעוין עם זנב הנראה כעפיפון קטן, אך היוונים הקדומים זיהו את הצורה כדולפין. למרות שכל כוכבי הקבוצה עמומים, קל יחסית לזהותה בשל צורת המעוין הבולטת.
כוכבי הקבוצה

α בדולפין (סואלוצ'ין) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-240 שנות אור, המורכב מכוכב לבן - כחלחל עם בהירות נראית מדרגה 3.9 ובן זוג כחול עמום יותר עם דרגת בהירות 6.4. בהירותם המשותפת היא 3.8. בסמוך לזוג הכוכבים ניתן לראות באמצעות טלסקופ 5 כוכבים נוספים, אך הם נמצאים רחוק יותר ואינם קשורים לזוג הכוכבים.
β בדולפין (רוטנב) הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-100 שנות אור, המורכב מזוג כוכבים לבנים עם בהירות כוללת מדרגה 3.6, כלומר זהו הכוכב הבהיר בקבוצה. בסמוך לזוג נמצאים 3 כוכבים נוספים שאינם קשורים לזוג.
γ בדולפין הוא גם כן כוכב זוגי במרחק של כ-100 שנות אור ונחשב לאחד הזוגות היפים שניתן לצפייה בטלסקופ חובבים. הזוג מורכב מתת-ענק כתום עם בהירות מדרגה 4.3 ומכוכב הסדרה הראשית לבן - צהבהב עם דרגת בהירות 5.1. בסמוך לזוג נמצא זוג נוסף, עמום בהרבה עם דרגות בהירות 7 ו-8.
δ בדולפין הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-200 שנות אור, בהירותו משתנה בין דרגות 4.4 ו-4.5.
ε בדולפין (דנב דולפים) הוא ענק כחול-לבן במרחק של כ-360 שנות אור, ובהירות מדרגה 4. פרוש שמו הוא "זנב הדולפין" בערבית.
גרמי שמיים מעניינים נוספים

NGC-6891 היא ערפילית פלנטרית עם בהירות נראית מדרגה 10.5.
NGC-6934 הוא צביר כדורי שמרחקו אינו ידוע והוא נראה ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 8.9.
NGC-7006 הוא צביר נוסף עמום יותר עם בהירות מדרגה 10.6 ובמרחק 185 אלף שנות אור.
היסטוריה

שמות שני הכוכבים הראשיים של הקבוצה - סואלוצ'ין (α בדולפין) ורוטנב (β בדולפין) מקורם בתעלול: הם הופיעו לראשונה בקטלוג הכוכבים שפורסם על ידי מצפה פלרמו (איטליה) ב-1814. עוזרו של מנהל המצפה באותה תקופה היה איש בשם ניקולו קסיאטורה, ושמו הלטיני היה ניקולאוס ונטור (Nicolaus Venator). שמות שני הכוכבים (Sualocin ו-Rotanev) הם היפוכים של השם ושם המשפחה של העוזר (וכן שם המשפחה הן באיטלקית ובלטינית פירושו "צייד").
מיתולוגיה

ישנם שני סיפורים מרכזיים מהמיתולוגיה היוונית הנוגעים לקבוצת הדולפין.
ע"פ הסיפור הראשון, האל פוסידון רצה לשאת לאישה את הנימפה אמפיטריטה. היא, מצד שני, רצתה לשמור על בתוליה וברחה להרי האטלס. פוסידון שלח אנשים למצוא אותה, ביניהם אלמוני בשם דלפינוס. במקרה, דלפינוס היה זה שנתקל בנימפה והצליח לשכנע אותה להיענות לחיזוריו של פוסידון. כהכרת תודה, האל שם דמות של דולפין בין הכוכבים.
האגדה השנייה מספרת על המשורר היווני אריון מהאי לסבוס (שחי במאה השביעית לפנה"ס), שהיה מוזיקאי החצר בארמונו של פריאנדרוס, שליט קורינתוס. במהלך מסעותיו לסיציליה ואיטליה, אריון צבר הון מכובד, אשר בהפליגו חזרה מטרנטום, גרם לצוות הספינה לתכנן נגדו מזימה. תחת איום מוות, אריון ביקש לקבל משאלה אחרונה, והצוות נענה לו. משאלתו הייתה לשיר קינה אחרונה. בזמן ששר, אריון הניף את עצמו מעבר למעקה הספינה וקפץ לים, שם הציל אותו דולפין שהוקסם מנגינתו. הדולפין נשא את אריון בבטחה לחופי יוון והשאירו שם.
גביע העולם בכדורגל נשים 1999

| --- | --- |

 מארחת:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת התחרות:  19 ביוני 1999 – 10 ביולי 1999 (22 ימים) 
 מספר משתתפות:  16  (מתוך 67 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   ארצות הברית
 מספר משחקים:  32
 מספר שערים:  123 (3.84 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  600,000 (18,750 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  הרפובליקה העממית של סין סון ון   ברזיל סיסי (7 שערים)
 שחקנית מצטיינת:  הרפובליקה העממית של סין סון ון
 → 19952003 ←
גביע העולם בכדורגל נשים 1999 (אנגלית: 1999 FIFA Women's World Cup) הוא גביע העולם בכדורגל נשים השלישי שארגנה פיפ"א. הטורניר נערך בארצות הברית, החל ב-19 ביוני והסתיים ב-10 ביולי 1999. גביע עולם זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו בדצמבר 1997, שבהם שיחקו 67 נבחרות לאומיות.
בטורניר זה הוגדל מספר הנבחרות המשתתפות מ-12 ל-16, וארבע נבחרות ערכו בו את הופעת הבכורה שלהן - גאנה, מקסיקו, קוריאה הצפונית ורוסיה. בנוסף, טורניר זה אופיין במספר צופים גבוה יחסית לשאר גביעי העולם לנשים, כאשר ממוצע הצופים למשחק עמד על 37,319 איש (הכי גבוה אי פעם).
משחק הגמר בין המארחת ארצות הברית לבין נבחרת סין, שנערך באצטדיון רוז בול בפסדינה, קליפורניה, הסתיים בניצחון אמריקאי של 4-5 לאחר דו-קרב בעיטות עונשין. משחק זה נחשב למשחק כדורגל הנשים הכי נצפה מאז ומעולם - נכחו בו 90,185 צופים, ושימש כנקודת מפנה בתולדות הענף. בעקבות הניצחון, הפכה ארצות הברית למדינה הראשונה שזוכה פעמיים בגביע העולם לנשים.
אצטדיונים

שמונה אצטדיונים, בשמונה ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי גביע העולם, כאשר בכל אצטדיון היו לפחות 20,000 מקומות. משחק הגמר נערך באצטדיון רוז בול, פסדינה ומשך אליו מספר שיא של 90,185 צופים.
| פסדינה, קליפורניה | פאלו אלטו, קליפורניה | מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי | לנדובר, מרילנד |
| --- | --- | --- | --- |
| רוז בול | אצטדיון סטנפורד | אצטדיון ג'איינטס | מגרש פדקס |
| תכולה: 92,542 | תכולה: 85,500 | תכולה: 80,242 | תכולה: 80,116 |

| שיקגו, אילינוי | פוקסבורו, מסצ'וסטס | סן חוזה, קליפורניה | פורטלנד, אורגון |
| סולג'ר פילד | אצטדיון פוקסבורו | אצטדיון ספארטן | פרובידנס פארק |
| תכולה: 66,944 | תכולה: 60,292 | תכולה: 31,218 | תכולה: 21,144 |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 13 | 1 | 12 |
|  ניגריה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 5 | 8 | -3 |
|  קוריאה הצפונית | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 6 | -2 |
|  דנמרק | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 8 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 3 – 0 | דנמרק   |
|  קוריאה הצפונית | 1 – 2 | ניגריה   |
|  ארצות הברית | 7 – 1 | ניגריה   |
|  קוריאה הצפונית | 3 – 1 | דנמרק   |
|  ניגריה | 2 – 0 | דנמרק   |
|  ארצות הברית | 3 – 0 | קוריאה הצפונית   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 12 | 4 | 8 |
|  גרמניה | 5 | 3 | 1 | 2 | 0 | 10 | 4 | 6 |
|  איטליה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 0 |
|  מקסיקו | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 15 | -14 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ברזיל | 7 – 1 | מקסיקו   |
|  גרמניה | 1 – 1 | איטליה   |
|  ברזיל | 2 – 0 | איטליה   |
|  גרמניה | 6 – 0 | מקסיקו   |
|  גרמניה | 3 – 3 | ברזיל   |
|  מקסיקו | 0 – 2 | איטליה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נורווגיה | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 13 | 2 | 11 |
|  רוסיה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 10 | 3 | 7 |
|  קנדה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 12 | -9 |
|  יפן | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 10 | -9 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יפן | 1 – 1 | קנדה   |
|  נורווגיה | 2 – 1 | רוסיה   |
|  נורווגיה | 7 – 1 | קנדה   |
|  יפן | 0 – 5 | רוסיה   |
|  קנדה | 1 – 4 | רוסיה   |
|  נורווגיה | 4 – 0 | יפן   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סין | 9 | 3 | 3 | 0 | 0 | 12 | 2 | 10 |
|  שוודיה | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3 |
|  אוסטרליה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 7 | -4 |
|  גאנה | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 10 | -9 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סין | 2 – 1 | שוודיה   |
|  אוסטרליה | 1 – 1 | גאנה   |
|  אוסטרליה | 1 – 3 | שוודיה   |
|  סין | 7 – 0 | גאנה   |
|  סין | 3 – 1 | אוסטרליה   |
|  גאנה | 0 – 2 | שוודיה   |
שלב הנוק אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   סין |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   סין |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   רוסיה |  0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   רוסיה |  0 |   |   |   ארצות הברית |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   ארצות הברית |  2 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |   ברזיל |  0 |   |   |  |  |
|  |   נורווגיה |  3 |   |   |   ברזיל |  0 |   |   |  |  |
|  |   נורווגיה |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   שוודיה |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   שוודיה |  1 |   |   |  |  |   |   |   ארצות הברית |  0 (5) |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   ארצות הברית |  0 (5) |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |   סין |  0 (4) |
|  |   ארצות הברית |  3 |   |   |  |  |   |   |   סין |  0 (4) |
|  |   ארצות הברית |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   גרמניה |  2 |   |   |  |  |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   גרמניה |  2 |   |   |   סין |  5 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |  |  |   |   |   סין |  5 |   |   |   |   |
|  |  |  |   |   |   נורווגיה |  0 |   |   |   |   |
|  |   ברזיל |  4 |   |   |   נורווגיה |  0 |   |   |   ברזיל |  0 (5) |
|  |   ברזיל |  4 |   |   |  |  |   |   |   ברזיל |  0 (5) |
|  |   ניגריה |  3 |   |   |  |  |   |   |   נורווגיה |  0 (4) |
|  |   ניגריה |  3 |   |   |  |  |   |   |   נורווגיה |  0 (4) |