stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חפרית ניו מקסיקו
מאפיינים

החפרית היא קרפדה עגלגלה באורך של 3.8 עד 6.4 ס"מ ובמשקל ממוצע של 48 עד 99 גרם בקירוב. צבעה ירוק-אפור ועד חום, ועל גופה כתמים שחורים וכתומים באזור הגב, כשהבטן והגחון לבנים. עיניה של החפרית גדולות, וכפות הרגליים גדולות ודומות לאתי חפירה.
החפרית מצויה בטבע באזורי מדבריות ואדמות חול בין דרום ארצות הברית לצפון מקסיקו. היא פעילת לילה, ומתחבאת מתחת לקרקע ולסלעים. אם הקרפדה נתפסת, היא יכולה לשחרר ריח חזק של בוטנים מבלוטות בעורה.
החפרית מתרבה לרוב בקיץ לאחר ירידת גשמים הגורמת לפריחה ולגידול חרקים מואץ. החפריות מתרבות בבריכות גשם ומטילות ביצים בקצב מזורז של 48 שעות. הראשנים הבוקעים גדלים במהירות גבוהה ועוברים גלגול תוך 8 ימים בלבד מהבקיעה. אצל החפרית ישנם שני טיפוסי ראשנים: חלקם אוכלי כל הניזונים מאצות וחרקי מים, בעוד אחרים בעלי לסתות חזקות יותר, והם טורפים הניזונים לרוב מחסילונים וחרקי מים אך גם מראשנים אחרים, לרבות מאחיהם הקטנים. כאשר בריכות מדבריות נוטות להתייבש, הראשנים הטורפים יכולים לחסל את כל הראשנים אוכלי-הכל.
הערות שוליים

↑  חפרית ניו מקסיקו באתר הרשימה האדומה של IUCN
טאיפן מרחבי המרכז

| טאיפן מרחבי המרכז> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פתניים
סוג:: טאיפן
מין:: טאיפן מרחבי המרכז
שם מדעי
 Oxyuranus temporalis ‏דונלאן, 2007

טאיפן מרחבי המרכז (שם מדעי: Oxyuranus temporalis) הוא מין של נחש ארסי אוסטרלי מהסוג טאיפן שבמשפחת הפתניים ואחד מהמינים הארסיים ביותר בעולם.
מאפיינים

נחש זה סווג רק ב-2007 לאחר שהופרד מהמין טאיפן חופים, אחד מתוך חמישה מינים שהוגדרו בידי המכון הבינלאומי לחקר מינים של אוניברסיטת אריזונה. הוא התגלה בידי ד"ר מארק האצ'ינסון לאחר שנמצא פרט באורך מטר על מסלול עפר בקרבת העיר פרת' שבאוסטרליה המערבית. הוא הזכיר מעט את המין פתן חום מערבי אך מבנה הראש והקשקשים שלו דומה לזה של טאיפן. מבנה הקשקשים שלו הראה שמדובר במין חדש למדע. הנחש שנמצא היה פרט צעיר וההנחה היא שנחשים בוגרים עולים על אורך 3 מטרים.
לאחר שנמצא לראשונה הוא התגלה שוב במאי 2010 במדבר ויקטוריה הגדול באוסטרליה המערבית, סמוך לגבול של אוסטרליה הדרומית. הממצאים התגלו בידי אבוריג'ינים ומבדיקה של הנחש התברר שמדובר בנקבת טאיפן באורך 1.3 מטר.
לא ידוע הרבה על הכשת הנחש אך עקב קרבתו לטאיפנים הנוספים נראה שהוא אחד מהקטלניים שבנחשי העולם.
הערות שוליים

↑  טאיפן מרחבי המרכז באתר הרשימה האדומה של IUCN
לופרוסוכוס

| לופרוסוכוס |
| --- | --- |

תקופה
טריאס תיכון-טריאס עליון 236.7–235.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סוג:: לופרוסוכוס
מין:: Luperosuchus fractus
שם מדעי
 Luperosuchus ‏רומר, 1971

לופרוסוכוס (שם מדעי: Luperosuchus; מילולית: "תנין קשה או מעצבן") הוא סוג של זוחל ארכוזאור נכחד מקבוצת הפסאודוסוכיה, אשר התקיים במשך הטריאס התיכון עד הטריאס העליון שלפני 236.7 עד 235.5 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר בשנת 1971 בידי החוקר אלפרד רומר והוא כולל מין יחיד, Luperosuchus fractus.
תיאור

סוג זוחל זה התגלה בתצורות צ'אנרס (אנ') שבפרובנצית לה ריוחה בארגנטינה. הממצאים נמאובנים שלו כללו שרידים קטועים של הגולגולת, עצם אטלס וכמה שכבות אוסטאודרם. הגולגולת שהייתה ארוכה, באורך של 60 ס"מ מרמזת שאורך הפרט המתואר הגיע לאורך 4.4 עד 3.7 מטרים בקירוב, כך שהיה זה זוחל גדול יחסית בסביבתו.
במראהו הוא דמה לדמויי-תנין פסאודוסוכים כמו הפרסטוסוכוס והזאורוסוכוס וכמתום היו לו גולגולת רחבה, בליטה קדמית דומה מעט ל"אף רומאי", לסתות גדולות מלאות שיניים חדות, גפיים חזקות שהתאימו להליכה יבשתית וזנב עבה. הזוחל היה טורף של זוחלים אחרים שחיו בסביבתו כמו דיצינודונטים, קיינודונטיים, רינצ'וזאורים וארכוזאורים מהמשפחה Erpetosuchidae.
הערות שוליים

↑  Sterling J. Nesbitt; Julia B. Desojo (2017). "The Osteology and Phylogenetic Position of Luperosuchus fractus (Archosauria: Loricata) from the Latest Middle Triassic or Earliest Late Triassic of Argentina". Ameghiniana. 54 (3): 261–282. doi:10.5710/AMGH.09.04.2017.3059. hdl:11336/49654. S2CID 132719170.
מקוסוכוס

| מקוסוכוס |
| --- | --- |
 איור של מקוסוכוס
תקופה
סוף אוליגוקן–הולוקן כ-25,000,000–3,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
סוג:: מקוסוכוס
מינים
 Mekosuchus inexpectatus  Mekosuchus kalpokasi  Mekosuchus sanderi  Mekosuchus whitehunterensis
שם מדעי
 Mekosuchus ‏בופטו & Balouet, 1987

מקוסוכוס (שם מדעי: Mekosuchus) הוא סוג של זוחל גדול ממשפחת התניניים, אשר חי באוקיאניה מסוף האוליגוקן ועד לתחילת ההולוקן שלפני 25 עד 0.003 מיליון שנה מהיום. תנין זה היה קרוב לקווינקנה ולצידו השתייך לתת-משפחת המקוסוכיניים הנכחדת שבמשפחת התניניים, שחיה רק ביבשת אוסטרליה והאיים סביבה. המאובנים והתת-מאובנים שלו התגלו בקווינסלנד, בקלדוניה החדשה ובאי ונואטו. הוא הוגדר ב-1987.
מאפיינים

תנין זה היה בינוני בגודלו, עד לאורך של 2 מטרים במינים הגדולים. בניגוד לתנינים המודרניים הוא התאים לאורח חיים חצי-יבשתי המקובל בימינו רק במינים מועטים כמו תנין קובני, תנין גמדי ובני הסוג קיימן גמדי, הקטנים שבתנינים והוא חי באזורים יבשתיים עם מעט מים. הוא היה בעל רגליים ארוכות יחסית, זנב ארוך ורחב וגבו היה עטור באוסטאודרם מוגבה. מבנה הלסתות היה קצר עם מבנה שהותאם לפיצוח קונכיות או פרוקי-רגליים כמו סרטנים ומזון דומה. עם זאת, נראה שניזון גם מדו-חיים, עופות וזוחלים אחרים כאשר נמצאו.
המין M. inexpectatus הוא הראשון בסוג זה שהתגלה והוא שרד עד להולוקן של קלדוניה החדשה שלפני 4,000 ואולי אף 3,000 שנה מהיום. שאר המינים נכחדו לפני כן במשך המיוקן או הפליסטוקן. למעשה תנין זה היה האחרון שבבני משפחתו, והוא ניצוד עד ההכחדה בידי האדם.
אצטדיון עראמקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מיקום:  ערב הסעודית ח'ובאר, ערב הסעודית
 קואורדינטות:  26°21′54″N 50°10′52″E﻿ / ﻿26.365°N 50.181°E﻿ / 26.365; 50.181
 בעלים:  Roshn
 מפעיל:  עראמקו הסעודית
 משטח:  דשא היברידי
 קבוצות:  אל-קאדסיה (מתוכנן)
 מושבים:  46,096 (מתוכנן)
 he
 
אצטדיון עראמקו (בערבית: ملعب ارامكو, בתעתיק מדויק: מלעב אראמקו) הוא אצטדיון רב-תכליתי המתוכנן להיבנות בצפון העיר ח'ובאר שבערב הסעודית, ומיועד לארח משחקים בשלב הבתים, בשלב 32 הגדולות ובשלב שמינית הגמר ובשלב רבע הגמר של מונדיאל 2034. בנוסף, יארח האצטדיון משחקים במסגרת גביע אסיה בכדורגל 2027. האצטדיון מיועד להכיל 46,096 מקומות ישיבה.
האצטדיון נקרא על-שם חברת עראמקו הסעודית, חברת הנפט הממלכתית של ערב הסעודית, והוא נבנה בשיתוף פעולה בין החברה לחברת פיתוח הנדל"ן (אנ') Roshn (אנ') שבבעלות קרן ההשקעות הציבורית הסעודית.
בניית האצטדיון החלה בשנת 2024, והוא מתוכנן להיפתח בשנת 2026. עם סיום הבנייה, האצטדיון צפוי לשמש כאצטדיון הביתי של קבוצת אל-קאדסיה מליגת העל הסעודית.
הערות שוליים

1 2  הצעת ערב הסעודית לאירוח מונדיאל 2034 (באנגלית)
1 2  Saudi Aramco kicks off construction of new stadium in Al Khobar, ArgaamPlus (באנגלית)
1 2  Aramco breaks ground on 47,000-seat stadium in Al Khobar, Saudigazette, ‏2024-07-31 (ב־)
↑  ROSHN Partners with Aramco to Build Stadium in Khobar with Capacity for 47,000 Spectators, english.aawsat.com (באנגלית)
מנירפטורים

| מנירפטורים |
| --- | --- |

תקופה
יורה תחתון-הווה כ-167,000,000–0 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
קבוצה:: מנירפטורים
שם מדעי
 Maniraptora ‏גוטייה, 1986

קאודיפטריקס
דיינוניכוס
מנירפטורים (שם מדעי: Maniraptora) היא קבוצה של דינוזאורים מקבוצת הטטנורים שנחשבים לקרובים ביותר לעופות המודרניים וצורתם דומה מעט אליהם. כמה ממינים אלה אפילו נמצאו בעלי כסות נוצות לגופם.
בני קבוצה זו הם דו-רגליים בעלי לסתות קצרות שלעיתים חסרי שיניים, זרועות ארוכות וזנב ארוך. חלק ממינים אלה היו בעלי גוף גדול כמו התריזינוזאוריים ואילו אחרים היו קטנים ביותר ולמעשה הקטנים שבמיני הדינוזאורים. חלק מהם כמו המיקרורפטור ומיני דרומאוזאוריים החלו לדאות מבין העצים ולבסוף כמה ממיני הקבוצה הפכו לעופות הראשונים.
מיון

סוג ללא מקור אלופטריקס (Elopteryx)
סוג קקורו (Kakuru)
סוג יברלנדיה (Yaverlandia)
קבוצה אלברזאוריה (Alvarezsauria)
על-משפחה Alvarezsauroidea
משפחה אלברזאוריים (Alvarezsauridae)
קבוצה תריזינוזאוריה (Therizinosauria)
על-משפחה Therizinosauroidea
משפחה אלקסזאוריים (Alxasauridae)
משפחה תריזינוזאוריים (Therizinosauridae)
קבוצה פנרפטורה (Pennaraptora)
קבוצה אובירפטורוזאוריה (Oviraptorosauria)
משפחה קאודיפטריים (Caudipteridae)
קבוצה Caenagnathoidea
משפחה אבימימיים (Avimimidae)
משפחה קנגנתיים (Caenagnathidae)
משפחה אובירפטוריים (Oviraptoridae)
קבוצה פאראבס (Paraves)
קבוצה Eumaniraptora
משפחה דרומאוזאוריים (Dromaeosauridae)
משפחה טרודוניים (Troodontidae)
קבוצה אביאלאה (Avialae)
משפחה סקנסוריופטריגיים (Scansoriopterygidae)
משפחה ארכיאופטריקיים (Archaeopterygidae)
משפחה אנכיאורניטיים (Anchiornithidae)
קבוצה Euavialae
קבוצה אורניתורה (Ornithurae)
מחלקה עופות (Aves)
הבלטה

הבלטה (Priming) היא תאוריה מחקרית במדעי המדינה ותקשורת, שלפיה גופי תקשורת מבליטים סוגי ידיעות או נתונים שונים על פני סוגי ידיעות או נתונים אחרים, ועל ידי כך מקבעים תפיסות עולם בדבר החשיבות שבכל נושא סיקור. כאשר אמצעי התקשורת מבליטים אירוע או אישיות פוליטית בסדר היום הם מסבים את תשומת לב הציבור לסוגיות מסוימות ועל כן הם משנים את הסטנדרטים המקוריים לפיהם בני האדם נוטים להעריך אירועים או אישים.
ראשיתו של המחקר

המחקר ביחס שבין אמצעי התקשורת ואופן הסיקור וההבלטה שלהם החל להתפתח באמצע שנות השמונים. בתקופה זו החלו לזהות את חשיבותה של התקשורת ככלי המשמש סוכן המעביר את תוכן האירועים, וכן מפרש את חשיבותם והשפעותיהם. תשתיתו של מחקר ההבלטה מצוי כבר בשנות השבעים, בתאוריות פסיכולוגיות וקוגניטיביות על התכנים שבני האדם צורכים. מחקרים אלו הראו כי האדם המקבל את הידיעות מהתקשורת, מבין באופן לא מודע את חשיבות הדברים על פי הסדר בהם האירועים מופיעים. המשך המחקר היה לנסות ולהגדיר את השפעותיו הרבות של המסגור. מחקרים חלוציים בתחום זיהו כי מרבית ההפנמה שנוצרה אצל הצופה בידיעה חדשותית, איננה נוצרה מתוכן הידיעה, כי אם ממיקומה, גודלה, והחשיבות שהוקרנה ממנה. מחקרים אחרים מצאו כי ההשפעות הגדולות שנמצאות בתחום ההבלטה, מקורם ברצון האנושי לפרשנות ולתרגום התכנים, כך שאמצעי התקשורת משמש עבור הצופה כסוכן חברות.
כיום המחקר מסווג בין כמה קטגוריות שונות, אשר כולם נכללות תחת השפעה ההבלטה:
הבלטה מעמדית

בעולם התקשורת המודרני חדשות מיוצרות בכמויות עצומות. לעורך החדשות, אשר מחליט היכן תמוקם כל חדשה, השפעה חשובה על הפיכת חדשה זו לחשובה ומשמעותית. במחקר שנעשה בין מדינות קוראות בשפה האנגלית, אשר נקראת בשמאל לימין, ובין מדינות הקוראות בשפה העברית, אשר נקראת בימין לשמאל, הראו כי החדשות אשר הודפסו בצד הבולט של העיתון נתפסו כחדשות החשובות יותר. בשפה העברית, הצד השמאלי, אשר דרך הדפדוף בעמודי העיתון נפגשת עם הקורא לפני העמוד הימני, ועל כן החדשות אשר הודפסו שם נתפסו כחשובות ומעניינות יותר מאשר החדשות בעמוד הימני. נכון הדבר גם בעיתונים בשפה האנגלית, אשר הדפדוף בה הוא כך שהעמוד הימני הוא הנצפה ראשון, הראו תוצאות זהות, כך שהעמוד השמאלי נתפס כחשוב יותר אצל ציבור הקוראים.
מחקר נוסף, שנערך על מדיה שונה - הטלוויזיה, מצא כי הדיווחים שנתנו בתחילת מהדורות החדשות נתפסו על ידי 92% מהציבור כחשובים יותר מאשר הדיווחים שבאו לאחריהם. מחקר זה מצא כי במדינות בהם מרבית הדיווחים הראשוניים היו בנושא מסוים, דוגמת טרור, חינוך, או כלכלה, נושאים אלו היו הגורמים המכריעים במערכי הבחירות של המתמודדים למשרה ציבורית.
בדומה לכך מחקר נוסף אודות ההבלטה בטלוויזיה מצא כי הצמדת אירועים שונים גורמת ל-78% מהציבור לחוש כי יש בין אירועים אלו זיקה וקשר. הצמדתן של תאונות דרכים לפיגועי טרור הביאה לתחושה כי עבור שניהם אין פתרון קסם, הנותן מענה אמיתי לבעיה. הצמדת מפלגות סוציאל-דמוקרטיות לסיקור בנושאי חינוך הביאה לתחושה כי מפלגה זו תתמודד בצורה הטובה ביותר אל מול אתגרי החינוך וההוראה.
הבלטה תוכנית

מחקרים עכשוויים מוצאים כי תחום ההבלטה ממשיך ומשפיע גם ביציקת תכנים למקרים עתידיים. כאשר ראש ממשלה נשאל בסיקור החדשותי שאלות בנושאים מסוימים, שאלות אלו מתקבעות כחשובות ביותר, ועל כן הם ישאלו גם בראיונות הבאים. כאשר נשיא ארצות הברית נשאל בראיונות אודות חוק בריאות חינם לפני שנשאל בנושאי ביטחון, שאלות אלו נשאלו גם בראיונות הבאים בסדר דומה. מחקר המשך מצא כי אף ההבלטה כה משפיעה, עד כי גם יריביו של הנשיא החלו להישאל על נושאים אלו, ובכך נתפסו נושאים אלו כמהותיים ביותר הניצבים לפתחו של המועמד הבא לנשיאות.
ראו גם

תעמולה
ספירלת השתיקה
נטאי
מסגור
אפקט התקשורת העוינת
מרחב הדהוד תקשורתי
הטיות פוליטיות בתקשורת
הטיית דיווח
לקריאה נוספת

דניאל דור, עיתונות תחת השפעה, הוצאת בבל, 2001.
אברהם גור, הטיה בתקשורת: מסגרת למחקר ויישומה לתקשורת הישראלית ו"תהליך אוסלו" 1994 - 2004
נחמן שי, 'מלחמדיה: ישראל, העולם והקרב על התודעה', הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2013, עמודים 71-86.
לוקאס אדוארד, 'המלחמה הקרה החדשה: כיצד מאיים הקרמלין של רוסיה על המערב', (תרגמה מאנגלית כרמית גיא), ספריית אפיקים, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשס"ט-2009, בתת-הפרק- 'מודל תקשורת חדש-ישן', עמודים 82-107.
הערות שוליים

↑  Meyer, D.E.; Schvaneveldt, R.W. (1971). "Facilitation in recognizing pairs of words: Evidence of a dependence between retrieval operations". Journal of Experimental Psychology 90: 227–234.
↑  Kolb & Whishaw: Fundamentals of Human Neuropsychology (2003), page 453-454, 457.
↑  Gruber, T; Müller, MM (2002). "Effects of picture repetition on induced gamma band responses, evoked potentials, and phase synchrony in the human EEG". Brain research. Cognitive brain research 13 (3): 377–92.
↑  Reisberg, Daniel: Cognition: Exploring the Science of the Mind (2007), page 255, 517.
↑  McCombs, M; Reynolds, A (2002). "News influence on our pictures of the world". Media effects: Advances in theory and research.
↑  McCombs, M (2005). "A look at agenda-setting: Past, present and future.". Journalism Studies 6 (4).
↑  Kim, S. T. Lee (2006). "New functions of Internet mediated agenda-setting: Agenda-rippling and reversed agenda-setting". Korean Journal of Journalism & Communication Studies 50 (3): 175–205.
↑  Coleman, Renita; Wu, H. Denis (Summer 2010). "Proposing Emotion as a Dimension of Affective Agenda Setting: Separating Affect into Two Components and Comparing Their Second-Level Effects". Journalism & Mass Communication Quarterly.
תשטיפי פסולת

תשטיפי פסולת הם תמיסות של חומרים שונים המצויים בפסולת, או הנוצרים בתהליכי התפרקותה, החל מחומרים אורגניים וכלה במתכות כבדות. הם מחלחלים בכוח הכבידה דרך קרקעות וסלעים, ועלולים להגיע למי התהום ולזהם אותם. לחלופין עלולים התשטיפים לזרום אופקית על פני שכבות אטימות למים, להגיע לנחלים ולזהם גם אותם.
רקע

כמות הפסולת המוצקה המיוצרת בישראל הולכת וגדלה משנה לשנה, עם העלייה ברמת החיים, והגידול במספר התושבים – הנובע מקליטת עלייה וריבוי טבעי. מצבורי פסולת הם מקור למפגעים סביבתיים חמורים שעיקרם זיהום המים, מפגעי ריחות ועשן, מטרדי ציפורים, חרקים מעופפים, מכרסמים, לכלוך ברשות הרבים ומפגעים חזותיים. המענה הנפוץ ביותר כיום לצורך להיפטר מפסולת ביתית ותעשייתית הוא ריכוז והטמנה באתרי סילוק פסולת. בשיטה זו הפסולת משונעת לאתרים המיועדים לכך, מרוכזת בבורות ומכוסה. הטמנת פסולת כפתרון "קצה" (פתרון לבעיה העולה בסופו של תהליך, במקרה זה טיפול בפסולת) מולידה שלוש בעיות סביבתיות חדשות: פליטת ביו-גז, היווצרות תשטיפים, וסכנה ליציבות המדרונות והר הפסולת כולו.
תשטיפים

תוצר נוסף של פירוק הפסולת הוא תשטיפים העלולים לגרום לזיהום קשה של הקרקע ומי-התהום. המקור העיקרי למים בתשטיפים הוא מי גשמים המחלחלים לגוף הפסולת, ומים הנוצרים בתהליכי הפירוק הביולוגיים של הפסולת האורגנית.
הגבלות על הטמנת פסולת

מכיוון שהטמנת פסולת מסוכנת היא מאוד יקרה, חשוב לדרג ולסווג את הפסולת. סיווג זה מבטיח הטמנה בטוחה מחד, והפחתה של תשלום על פסולת "נקיה" מאידך. לפיכך, במדינות מפותחות נוהגים להפריד את סוגי הפסולת על פי קטגוריות ולהטמין אותן במטמנות מתאימות. באירופה, המטמנות מחולקות ל-4 קטגוריות עיקריות: מטמנה לפסולת אינרטית (A), מטמנה לפסולת לא מסוכנת (B), מטמנה לפסולת מסוכנת (C) ומטמנה תת-קרקעית לפסולת מסוכנת (D). אחד הפרמטרים שקובעים באיזה מטמנה ניתן להטמין סוגי פסולת שונים הוא פרמטר התשטיפיות שנבדק בבדיקת תשטיפיות.
בדיקת תשטיפיות

בדיקת תשטיפים Toxicity characteristic leaching procedure היא שיטה למיצוי מדוגמת קרקע לאנליזה כימית, שמשמשת כשיטה אנליטית לסימולציה של יצירת תשטיפים במטמנה. השיטה בודקת אם הפסולת מסווגת כמסוכנת. המיצוי עובר אנליזה לריכוזי חומרים שונים על פי הפרוטוקול, כגון מתכות כבדות,
מטרת בדיקת התשטפיות היא לקבל ריכוז מרכיבים בפאזה הנוזלית, שמשתחררים כאשר החומר מועבר למטמנה.
בבדיקה מעבירים נוזל כלשהו דרך הדוגמה ומודדים את ריכוזי החומרים השונים בתשטיף (אלואט).
הפרקציות של התשטיף שיעברו אנליזה מחושבות על פי יחס נוזל השטיפה (L) למשקל הדוגמה (S), והן L/S=2 ו- L/S=10 ליטר נוזל לקילוגרם דוגמה.
לדוגמה, עבור 1 ק"ג חומר נבדק, הפרמטרים ימדדו בפרקציית נוזל שתצא מהדוגמה אחרי מעבר של 2 ליטר (L/S=2) ואחרי מעבר של 10 ליטר נוזל (L/S=10).
הדגימה הראשונה שנאספת נקראת "מבחן פרקולציה" (C0) והיא דוגמת הנוזל הראשונה שיוצאת, אחרי מעבר של 0.1 ליטר הנוזל הראשונים.
בדיקות מקובלות לתשטיפיות:
TCLP
SPLP
prEN 14405
EN 12457/1-4
גורמים המשפיעים על תשטיפיות עופרת

במחקר שבדק את הגורמים המשפיעים על תשטיפיות של יוני עופרת מחומר מיצוק-מיצוק נמצא שהגורם העיקר שמשפיע על תשטיפיות של עופרת בפסולת הוא ה-pH הסופי בתשטיף (leachate). ה-pH הסופי נקבע בין השאר מחומציות נוזל השטיפה (leachant). נמצא שעבור pH נתון, לסוג נוזל השטיפה (leachant) יש השפעה זניחה על התשטיפיות. ניתן לחלק את תחום החומציות בתשטיף ל-3 שלבים בהקשר לתשטיפיות העופרת: תחום מאוד בסיסי ב- pH > 12, שם העופרת יוצרת קומפלקסים מסיסים עם אניונים של הידרוקסיד ולכן נשטפת החוצה. תחום קיבוע נייטרלי בטווח pH בין 6 ל-12, בו העופרת נספגת ושוקעת ולכן מקובעת, ואזור תשטיפיות חומצי ב- pH < 6, בו קיבולת ניטרול החומצה של חומר המיצוב-מיצוק נהרסה לגמרי ולכן יוני העופרת נשטפו החוצה.
טרמינולוגיה

באנגלית יש מספר מינוחים רב יותר, בהשוואה לעברית, המשמשים כדי לתאר תשטיפיות. לכן חשוב להבהיר את הטרמינולוגיה כאשר מדברים על תשטיפים.
תשטיפיות (תכונה) leachability – הקיבולת של פסולת לתשטיף. הרחקה של מרכיבים מסיסים מפסולת על ידי מגע עם נוזל, כגון גשם, מי תהום ועוד.
תשטיפיות (תהליך) leaching - תהליך בו מרכיבים מסוימים יוצאים מחומר כלשהו, כתוצאה ממעבר נוזל דרכו.
תשטיף leachant - הנוזל שמשמש לביצוע בדיקת התשטיפיות או שגורם לתשטיפים נקרא באנגלית leachant ובעברית תשטיף, או נוזל שטיפה.
תשטיף leachate - מים/נוזל שזרם דרך פסולת ולכן מכיל מומסים (חומרי זיהום) רבים.
הערות שוליים

1 2  מילון מתעדכן למונחים במדעי הסביבה של חברת איזיטופ בע"מ, באתר איזיטופ בע"מ
1 2  The Council of the European Union, establishing criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills, Official Journal of the European Communities, 2003
↑  The EPA TCLP: Toxicity Characteristic Leaching Procedure and Characteristic Wastes (D-codes), web.archive.org, ‏2014-12-31
↑  Chuanyong Jing, Xiaoguang Meng, George P. Korfiatis, Lead leachability in stabilized/solidified soil samples evaluated with different leaching tests, Journal of Hazardous Materials 114, 2004-10-18, עמ' 101–110 doi: 10.1016/j.jhazmat.2004.07.017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560411505171  BnF: cb12410617q (data)  GND: 4054819-3  LCCN: sh85075433
מרכז חינוכי אנה פרנק (פרנקפורט)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  15 ביוני 1997 – הווה (27 שנים)
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  50°08′11″N 8°40′07″E﻿ / ﻿50.136422222222°N 8.6686305555556°E﻿ / 50.136422222222; 8.6686305555556
 www.jbs-anne-frank.de
  (למפת פרנקפורט מוגדלת) מרכז חינוכי אנה פרנק(למפת פרנקפורט רגילה) מרכז חינוכי אנה פרנק
 
מרכז חינוכי אנה פרנק  (בגרמנית: Jugendbegegnungsstätte Anne Frank) הוא מרכז לקידום הסובלנות ולחינוך על תוצאות הנאציזם, גזענות ואפליה. המרכז הוקם בשנת 1997 וממוקם בסמוך לבית שבו נולדה אנה פרנק בשכונת דורנבוש (Dornbusch) שבפרנקפורט, גרמניה.
בתערוכה הקבועה שבמרכז משתמשים בביוגרפיה וביומניה של אנה פרנק בצורה אינטראקטיבית על-מנת לעורר שאלות אצל המבקר ובמיוחד את שאלת הזהות.
היסטוריה

אוטו פרנק, אביה של אנה פרנק, רצה להקים מרכז חינוכי על שמה כבר בשנת 1950. כעבור 44 שנים הוקמה אגודת נוער על שם אנה פרנק (גרמנית: Jugendbegegnungsstätte Anne Frank e.V) וב-15 ביוני 1997 נפתח המרכז החינוכי אנה פרנק בקרבת בית הולדתה של אנה. בשנת 2003 נפתחה במקום תערוכת המולטימדיה "אנה פרנק: נערה מגרמניה". תערוכה זו הופקה בעזרתם של בית אנה פרנק באמסטרדם, הולנד ומרכז אנה פרנק בברלין, גרמניה.
התמיכה העיקרית של המרכז מגיעה מקרן אנה פרנק בבזל, שווייץ.
תערוכות

במקום מוצגות שתי תערוכות: אחת קבועה והשנייה מתחלפת. בתערוכה הקבועה "אנה פרנק: נערה מגרמניה" המבקר מסייר בעזרת מולטימדיה בדירת המסתור שבאמסטרדם ובין דמויות שונות מתקופת השואה. התערוכה המתחלפת מתרכזת בחינוך על נושאים של זכויות אדם וביצירת שיח בין אנשים מרקעים שונים כגון מוצא, רקע סוציאלי ואורך חיים.
פעילויות נוספות

המרכז מעביר סמינרים, הרצאות וקורסים בנושאי זהות וזכויות אדם.
ראו גם

בית אנה פרנק
יד אנה פרנק
השואה
יהדות גרמניה
לקריאה נוספת

אנה פרנק - יומנה של נערה, הוצאת דביר
מליסה מילר, הנערה אנה פרנק, ביוגרפיה, הוצאת דביר
קרול אן לי, ורדים מן האדמה - ביוגרפיה של אנה פרנק, הוצאת מחברות לספרות
יוסף שה-לבן, יומנה של אנה פרנק - הערות והנחיות ללימוד וקריאה, הוצאת אור עם
אנה פרנק - ביוגרפיה לילדים", הוצאת דני ספרים
בעיני האמן, סיפורה של אנה פרנק באמצעות עיון ביצירות אמנות, בתיה ברוטין ואבריאלה עמית, התוכנית ללימודי שואה בית ברל
מנו מטסלאר, רוד ון דר רול, אנה פרנק - בין מילים לתמונות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2012.
הערות שוליים

↑  http://www.jbs-anne-frank.de/english
האתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296532805171  GND: 10010230-X  ISNI: 0000 0001 2220 6745  LCCN: nb2008011365  SUDOC: 136653529  VIAF: 137465625   WorldCat (עם VIAF): 137465625
מטאטריגון מיקרופוס

מטאטריגון מיקרופוס (שם מדעי: Megatrygon microps) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, המצוי לאורך האזור האינדו-פסיפי שבין הודו לצפון אוסטרליה וצפונה עד הפיליפינים. דג זה הוא המין היחיד בסוגו. המין תואר בידי החוקר הסקוטי נלסון אנננדייל (אנ') ב-1908. עם זאת הסוג עצמו תואר ב-2016.
מאפיינים

הטריגון בעל הוא דג פלאגי השוכן בים הפתוח אך גם בשוניות אלמוגים, לגונות ושפכי נהרות שונים בתפוצתו, כמו הגנגס. למעשה טריגון זה הוא חצי-פלגי מאחר שהוא שוכן גם בשוניות עמוקות יחסית וקרירות בהרבה מפני השטח.
טריגון זה מגיע למוטת סנפירים של 2.2 מטרים ואורך כולל של 3.2 מטרים, מה שהופך אותו לגדול ביחס לקרוביו. הוא מאופיין בסנפירי חזה בצורת יהלום והוא בעל זנב ארוך ופחוס, מזוקר מעט מעלה ועליו עוקץ הנושא שורת זיזים. בניגוד לשאר קרוביו הוא בולט יתר לרוחב כשרוחב "כנפיו" ארוך פי 1.4 מאורך הגוף. העיניים שלו קטנות מאוד, מה שהביא לשמו העממי באנגלית: "Smalleye stingray", ומסתיימות עם פתחי הזימים הגדולים מהם בהרבה. הטריגון משריץ טריגונים קטנים המתפתחים ברחם. כמו טריגונים אחרים הוא ניזון מדגים, סרטנים ומסילוניות.
שימורו של טריגון זה קשה להערכה מאחר שהוא נדיר גם באזורי תפוצתו, אך הדבר מוסבר מאחר שהוא נודד במים עמוקים יחסית. לעיתים די רחוקות הם נתפסים כשלל לוואי של דיג מסחרי ובאזרים כמו מוזמביק לעיתים דגים אותם למאכל בצלצלים.
הערות שוליים

↑  מטאטריגון מיקרופוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
נאוקנוס

| נאוקנוס |
| --- | --- |
 איור של נאוקנוס
תקופה
פליסטוקן-הולוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פילוסאים
תת־סדרה:: עצלנאים
משפחה:: עצלני דו-אצבע
סוג:: נאוקנוס
שם מדעי
 Neocnus ‏ארדונדו, 1961

נאוקנוס (שם מדעי: Neocnus; מילולית: "עצלן חדש") הוא סוג נכחד של עצלן קרקע ממשפחת עצלני דו-אצבע שחי באיים קובה והיספניולה בסוף הפליסטוקן ואף בתחילת ההולוקן. שני מינים נמצאו בסוג זה.
עצלן קרקע זה היה קרוב משפחתו של המגלוניקס שחי ביבשת אמריקה הצפונית אך היה קטן ממנו בהרבה. כמו כן, הוא היה קרוב לעצלני הקריביים שהיגרו לאיים אלה מאמריקה הדרומית.
הנאוקנוס היה קטן מספיק בכדי לטפס על עצים, בשונה מרוב עצלני הקרקע, וככל הנראה ניזון מעלים. היו לו זרועות ארוכות בעלות זוג טפרים חדים, צלעות גדולות וזנב ארוך וחזק יחסית וייתכן שהוא יכול היה לעמוד זקוף. שיני העצלן היו קצרות ומשולשות ולסתו שרירית.
מאובני הנאוקנוס התגלו לראשונה ב-1961 בכמה מערות בהאיטי, והם מתוארכים לתקופה שלפני כ-5,000 שנה. ככל הנראה נכחד סוג זה, בדומה לעצלני קרקע קריביים אחרים, בידי האדם שצד אותו לבשרו.
הערות שוליים

↑  www.itis.gov
↑  www.tandfonline.com
↑  David W. Steadman, Paul S. Martin, Ross D. E. MacPhee, A. J. T. Jull, H. Gregory McDonald, Charles A. Woods, Manuel Iturralde-Vinent, Gregory W. L. Hodgins, Asynchronous extinction of late Quaternary sloths on continents and islands, Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 102, 2005-08-16, עמ' 11763–11768 doi: 10.1073/pnas.0502777102