stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמה לנצח
עלילה

ויליאם מנדלה הוא סטודנט לפיזיקה מגויס ב-1997 ליחידת עלית שהורכבה לצורך תקיפת גזע חייזרי המכונה טוראנים. הסיפור כתוב בגוף ראשון מנקודת הראות של מנדלה. לאחר הגיוס הוא נשלח למחנה אימונים בו כל חייל מקבל חליפת קרב בעלת אצבעות לייזר שהופכת לכלי הנשק העיקרי במלחמה. לאחר האימונים הם יוצאים בספינת קרב לאפסילון, שם הם נתקלים בטוראנים, שאינם רגילים בקרבות פנים מול פנים וטובחים בהם בעזרת חליפות הקרב. לאחר הקרב הם נתקלים לראשונה בהלם העתיד כאשר הטוראנים תוקפים אותם בנשק עתידני שהספיקו לפתח בזמן שהותם בחלל. אפקט התארכות הזמן של טיסה במהירות על דרך חורים שחורים גרם להם להרגיש כאילו הם הזדקנו בחודשיים, בעוד יחסית לכדור הארץ עבר עשור. לאחר הקרבות הוא חוזר לכדור הארץ עם אהובתו מהמחלקה מאריגאי ומגלים שהכוכב סובל מפיצוץ אוכלוסין ופשע. לאחר שהוריהם של מנדלה ומאריגאי מתים, הם מחליטים להתגייס שוב לצבא בתור מדריכי קרב, ומיד נשלחים שוב לחזית.
במהלך הקרבות מנדלה ומאריגאי נפגעים ומאבדים רגל ויד, אך שורדים בזכות חליפת הקרב ששומרת עליהם בחיים. הם חוזרים לבית חולים על כוכב "עדן" ומגלים שעברו כ-200 שנה מגיוסם האחרון. בעידוד הממשלה וכדרך להילחם בריבוי הטבעי, הטרוסקסואליות נחשבת כסטיה מינית וחלק גדול מהתושבים הם הומוסקסואלים ותינוקות נולדים אך ורק במעבדות על ידי ברירה גנטית. בעזרת הטכנולוגיה המתקדמת, בית החולים מסוגל להצמיח את היד והרגל שנקטעו, ולאחר שהבריאו הם חוזרים לחזית, להשלים את שירותם הצבאי בספינות נפרדות.
מנדלה, שמקבל פיקוד על חייליו לאור היותו אחד מהחיילים הוותיקים ביותר בצי, נשלח לקצה המרוחק של הגלקסיה. הזמן הרב שעבר מאז שנולד יצר בינתיים פערים תרבותיים משמעותיים בינו ובין פקודיו שמקשים עליו את הפיקוד ואף גורמים לאחד מהם לנסות לרצוח אותו. לאחר הגעת הספינה ליעדה החיילים יורדים לכוכב ומקימים בסיס בעוד מתקפה של ספינות טוראנס מחסלת את ספינת הקרב איתה הגיעו. לבסוף בתחבולות ומזל רב מצליח מנדלה לשרוד בתוך שדה סטטי עם 19 חיילים בלבד ולהשמיד את האויב בעזרת כמה פצצות נובה. כשהוא חוזר שוב לבסיס החלל של בני האדם הוא מגלה שהמלחמה כבר הסתיימה מזמן והאנושות כולה מורכבת מגבר ואישה אחת משוכפלים אין ספור פעמים וקוראים לעצמם "אדם". האנושות כתודעה קולקטיבית הצליחו לתקשר עם הטוראנס, שהתגלו בעצמם כתרבות משוכפלת עוד מתקופות קדומות. מתגלה שהמלחמה פרצה בעקבות בעיות תקשורת ולמעשה התנהלה לאורך כל השנים הללו כתוצאה מטעות. לאחר שהוא בוחן את תיקו האישי הוא מגלה שמאריגאי חזרה כ-200 שנה לפניו ובעזרת הממון הרב שצברה בכל השנים ששירתה הצליחה לרכוש ספינה ישנה שמשמשת אותה כ"מכונת זמן" המונעת ממנה להזדקן עד אשר מנדלה יחזור מהחזית. הם נפגשים ופורשים לכוכב מבודד כדי להקים משפחה ביחד עם עוד כמה חיילים פליטים שאינם מסוגלים להתמודד עם החיים בתרבות האנושית העתידנית.
עיבודים > מחזה

ב-1983 הבמאי סטיוארט גורדון, העלה גרסה מעובדת של הספר בחברת התיאטרון האורגני של שיקגו, כתגובה למה שהוא כינה הסגנון הסטרילי של משחקי המחשב שזיכיון מלחמת הכוכבים הציג בו את ז'אנר המדע בדיוני.
עיבודים > רומן גרפי

האמן הבלגי מרבאנו בשיתוף פעולה עם ג'ו הולדמן, יצרו טרילוגיה של רומנים גרפיים מהספר "מלחמה לנצח". הסדרה תורגמה לשפות רבות וזכתה לסדרת המשך שנעשתה בהתאם לספר "שלום לנצח".
עיבודים > עיבוד קולנועי

ב-2008 הצהיר רידלי סקוט, שאחרי שחיכה 25 שנה שזכויות היוצרים יהיו זמינות לרכישה, שהוא מתכוון לחזור לביים מדע בדיוני וליצור עיבוד לספר "מלחמה לנצח". אולם, במשך שש שנים של הצהרות שונות ועבודה על גרסאות מרובות לתסריט, הפרויקט לא הצליח להגיע לידי מימוש. במאי 2015, הצהירו אולפני וורנר, שזכו בזכויות היוצרים, שבכוונתם לפתח את הפרויקט ולהוציאו לפועל. שמותיהם של הכותב ג'ו ספייטס וכוכב הקולנוע צ'נינג טייטום הוזכרו בהקשר זה.
לקריאה נוספת

ביקורת מלחמה לנצח / ג'ו הולדמן, מתוך אתר בלי פאניקה לספרות ספקולטיבית, 8 באפריל 2001
הערות שוליים

↑  1975 Award Winners & Nominees (באנגלית)
↑  1976 Award Winners & Nominees (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1407151656184308400004   WorldCat (עם VIAF): 1407151656184308400004
מפקדה

.
.
מפקדה צבאית אופיינית בזמן מלחמת העולם הראשונה – גרמניה
מפקדת פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה (NORAD), ארצות הברית, 2006
מפקדה היא מרכז פיקוד, שליטה ובקרה; מפקדה היא דרג הקובע מדיניות ונושא באחריות ההחלטות בתחום המדיניות. ניתן להבחין בין מפקדה (באנגלית: Headquarters) ובין מטה (באנגלית: Staff) – מטה הוא דרג מתאם ואחראי לפיקוח על הגשמת המדיניות שנקבעה על ידי המפקדה.
מפקדה צבאית היא צומת בו מרוכז כל המידע המוקדם (מידע לוגיסטי, תוכניות מלחמה, הערכות מודיעין), המידע המתקבל בזמן אמת משדה הקרב, הערכות מומחים, מתבצעת עבודת המטה, בו מתקבלות ההחלטות האופרטיביות וממנו מועברות ההנחיות למפקדי השטח, ובמקביל דיווחים וקבלת הנחיות ממפקדה ממונה.
מפקדות מכונות בשמות שונים, בהתאם לתווך שבו הן פועלות. לדוגמה, חדר מלחמה (חמ"ל) ברמת הממשלה, מוצב הפיקוד העליון (מִצפ"ה) בצה"ל ברמת המטכ"ל, חדר מצב – במשרד החוץ, מוצב פיקוד ימי (מצפ"י) ברמת מפקד חיל הים, מרכז ידיעות קרב (מי"ק) בספינה וכדומה. חפ"ק (חבורת פיקוד קדמית) ברמת היחידה הלוחמת, (באנגלית: Tac – Tactical HQ).
מפקדה של כוח לוחם יבשתי תמוקם בדרך-כלל בקו העורפי של החזית, במקום מוגן יחסית, מה שיאפשר סיורים של המפקדים הבכירים בשטחי הקרבות להתרשמות בלתי-אמצעית, מקום תדרוך והתייעצות למפקדי כוחות המשנה, התקפלות מהירה ללא אבדות במקרה של נסיגת הכוחות, הקמה מזורזת של המפקדה באזור חדש וחידוש השליטה בכוחות.
לקריאה נוספת

יהודה ואלך, תורות צבאיות: התפתחותן במאות ה-19 וה-20, תרגום: אליקים ואלך, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1977.
יהושפט הרכבי, מלחמה ואסטרטגיה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990.
מוריס דה סאקס, עיונים באמנות המלחמה, תרגום: אליקים ואלך, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980.
סון צ'ון וו, אמנות המלחמה, תרגום: רעות ידן, כפר מונש: עופרים הוצאה לאור, 2005.
ניקולו מאקיאוולי,  הנסיך, תרגום: גיאו שילוני, תל אביב: זמורה, ביתן – הוצאה לאור, 1988.
מירנה

מירנה (Mirena) היא התקן תוך רחמי המכיל את ההורמון לבונורגסטרל. התקן מירנה מאושר בישראל בשלוש התוויות: למניעת הריון, לטיפול בדימום וסת כבד, ולהגנה על רירית הרחם בזמן טיפול הורמונלי לגיל המעבר אצל נשים.
מירנה היא אמצעי מניעה מהיעילים ביותר והיא שייכת לקבוצת אמצעי המניעה לטווח ארוך, אשר פעילותם הפיכה: ניתן להפסיק את השימוש במירנה בכל עת. מירנה כלולה בסל התרופות לנשים שמלאו להן 45 וסובלות מדימום וסת מוגבר.
Mirena IntraUterine System
שימושים והתוויות, התקן מירנה

בנוסף למניעת הריון, להתקן מירנה יש התוויות נוספות והיא משמש ל:

• מניעת דימום וסת כבד. "דימום וסתי כבד" הוא דימום מוגבר באופן חריג או שנמשך תקופה ממושכת מהרגיל. אחת ההשלכות של דימום וסת מוגבר יכולה להיות אנמיה, לצד תסמינים כמו חולשה, סחרחורות, כאבי ראש ואף התעלפויות. מאפייני דימום מוגבר הם במקרים רבים החלפה תכופה מאוד של טמפונים או תחבושות, וכן שימוש בו זמנית הן בטמפון והן בתחבושת כדי למנוע זליגת דם. מירנה מותווית להפחתת דימום וסת כבד(ראו מירנה, התוויות והכללה בסל - משרד הבריאות האתר הרשמי).

• טיפול באנדומטריוזיס וכאב אגני כרוני. אנדומטריוזיס היא מחלה גינקולוגית, הנגרמת כאשר תאי רירית רחם (אנדומטריום) נודדים אל מחוץ לרחם, ומתמקמים באזורים שונים בגוף. סיבוך שכיח של אנדומטריוזיס הוא הצטלקות של אברי מערכת הרבייה וגרימת אי פריון. מירנה מותווית לטיפול באנדומטריוזיס.

• טיפול באדמוניוזיס וכאבי מחזור קשים במיוחד (דיסמנוריאה) [דרוש מקור] 

• במקרים מסוימים, שימוש בהתקן מירנה יכול למנוע את הפרוצדורה של כריתת רחם [דרוש מקור]
למי מתאים התקן

המלצות האיגוד הגינקולוגי הישראלי: התקן תוך רחמי מומלץ לנשים בכל גיל בשנות הפוריות, ללא קשר לשאלה אם ילדו או לא. נייר העמדה של האיגוד הגינקולוגי מציין כי "התקן הוא אמצעי בטוח ויעיל גם צילום רנטגן המדמה את ההתקן בתוך הרחםלמתבגרות ונשים בגיל העשרה שטרם ילדו ולרוב זקוקות להגנה ארוכת טווח". נייר העמדה של האיגוד הגינקולוגי אושר והתפרסם בספטמבר 2017.
המלצות איגוד רופאי הילדים האמריקאי: התקן תוך רחמי ושתל תת-עורי צריכים להיות הבחירה הראשונה של רופאים המטפלים בנערות ובצעירות. הנימוק: ההתקן יעיל, בטוח וקל לשימוש.
המלצות האיגוד הגינקולוגי האמריקאי: האיגוד קורא לגינקולוגים האמריקאים להיות פעילים בהרחבת השימוש באמצעי מניעה ארוכי טווח (התקן תוך רחמי ושתל תת-עורי) גם לנערות, לנשים צעירות ולנשים שטרם ילדו, בשל יעילותם ובטיחותם.
המלצות המרכז הלאומי לבקרת מחלות ולמניעתן: ב-2015 פרסם ה-CDC המלצה על הרחבת השימוש באמצעי מניעה לטווח רחוק בנערות החל מגיל 15.
מבנה ההתקן ומנגנון הפעולה

התקן מירנה מורכב מגוף פלסטיק קטן בצורת האות T המכיל את ההורמון לבונורגסטרל, סוג של פרוגרסטרון. החלק הגלילי של ההתקן מכיל את ההורמון והוא מצופה בממברנה שמבקרת את הפרשתו לחלל הרחם. ההתקן משחרר את הלבונורגסטרל ישירות אל חלל הרחם, ומכאן שהשפעתו של ההורמון היא מקומית בלבד, ברחם, ולא חלה על כלל הגוף. רמת הלבונורגסטרל בדם של משתמשות מירנה היא עשירית מהכמות הנמדדת בדם של נשים שמשתמשות בגלולה המכילה לבונורגסטרל לבד. שחרור ההורמון אל הרחם יוצר ריר צמיגי בצוואר הרחם ועל ידי כך מונע כמעט באופן מוחלט את כניסת תאי הזרע לתוך הרחם. המפגש של תא זרע עם ההורמון גורם לדיכוי תנועתיות הזרע ויכולתו לחדור את הביצית. התקן מירנה מפעיל כמה תהליכים הכרוכים במניעת הפריה והשרשה:עיבוי ריר צוואר הרחם, דיכוי תנועתיות הזרע והיכולת לחדור את הביצית, דיכוי צמיחת רירית הרחם. בחלק קטן מהנשים, הביוץ מדוכא. מחקרים רבים הראו שעיקר פעולת התקן מירנה הוא מניעת הפריה, ולא מניעת השרשה. בניסוי אחד שכלל שטיפת החצוצרות, ביציות מופרות נמצאו במחצית מהנשים שלא השתמשו באמצעי מניעה, אך לא נמצאו כלל ביציות מופרות בנשים שהשתמשו בהתקן תוך רחמי הורמונלי. בנוסף, התקן תוך רחמי הורמונלי מפחית את הסיכון להריון מחוץ לרחם, דבר שמחזק את הטיעון שהוא מונע הפריה.
יעילות

לאחר ההתקנה, המירנה יעילה לתקופה של חמש שנים, אם כי ישנם מחקרים שהראו כי מירנה יעילה למשך 7 שנים. זהו אמצעי מניעה ארוך טווח הפיך, אחד מאמצעי המניעה היעילים ביותר. יעילותו גבוהה יותר מזו של התקני הנחושת. אחוז הכישלנות בשנה הראשונה הוא 0-0.2% ובתום 5 שנים 0.5-1.1%. השיעורים הללו זהים לאלו של עיקור באמצעות קשירת חצוצרות, אך בשונה מקשירת חצוצרות, פעילות המירנה היא הפיכה. עם הוצאת המירנה החזרה לפוריות היא מהירה.
התקן מירנה נחשב יעיל יותר מרוב אמצעי המניעה ההפיכים, כגון הגלולה למניעת הריון, מאחר שהוא אינו דורש כמעט דבר מהמשתמשת לאחר ההתקנה. הוא אינו דורש כלל פעילות של האישה המשתמשת במירנה – לא נטילת גלולות על בסיס יומי, לא החלפת מדבקה הורמונלית על בסיס שבועי או חודשי, לא הזרקת הורמונים וכיוצא באלה. מחקר בריטי רחב היקף שבדק את הסיבות להריונות לא מתוכננים מצא שהם נובעים במידה רבה מהתמדה נמוכה בשימוש בגלולות: 47% מהנשים שנבדקו במחקר דיווחו שלא הקפידו בעקביות ובהתמדה על משטר הנטילה המומלץ, ו-22% דיווחו שהחסירו גלולה או יותר בכל חודש.
התקנת ההתקן והוצאתו

תהליך התקנת המירנה דומה מאוד לזה של התקן הנחושת, התהליך צריך להתבצע על ידי רופא שהוסמך לכך. לפני ההתקנה, נעשית בדיקת אגן לצורך בדיקה של הצורה והמיקום של הרחם. מומלץ למטופלות לעבור לפני ההתקנה גם בדיקת זיבה וכלימידיה מאחר שנוכחות של מחלת מין בעת ההתקנה עלולה להגדיל את הסיכון לזיהום באזור האגן. בזמן ההתקנה הנרתיק מוחזק פתוח באמצעות ספקולום, אותו מכשיר בו משתמשים בעת בדיקת פאפ. לעיתים הרופא משתמש במכשיר נוסף המשמש לייצוב צוואר הרחם והחזקתו, אורך הרחם נמדד לצורך התאמת המוליך וההתקן מוכנס תוך כדי שימוש במוליך דק דרך הפתח בצוואר הרחם המוביל אל הרחם.
חוט ההתקן מאפשר לרופאים ולמטופלות לבדוק שההתקן עדיין במקומו ומאפשר את הוצאתו הקלה.
התכווצויות ברמה קלה עד בינונית עלולות להתרחש בעת ההחדרה של ההתקן, תהליך שנמשך לרוב חמש דקות או פחות. התקנת המירנה צריכה להיעשות בימים האחרונים של הדימום הווסתי. לאחר לידה ההמלצה היא להתקין את המירנה לאחר שהרחם חזר למצבו הרגיל ולפחות 6 שבועות מהלידה.
גם הוצאת ההתקן כדאי שתתבצע על ידי איש מקצוע. לאחר ההסרה, יש חזרה לפוריות מלאה בזמן קצר יחסית.
יתרונות וחסרונות של השימוש בהתקן המירנה

מדובר בצורה היעילה ביותר של אמצעי מניעה הפיך.
ניתן להשתמש במירנה תוך כדי הנקה.
היכולת להרות חוזרת במהירות לאחר הסרת ההתקן.
מפחית התכווציות וסתיות.
מפחית את כמות הדימום הווסתי (ישנן נשים שיפסיקו לדמם בעת הווסת לחלוטין).
יעילותו נמשכת לאורך חמש שנים.
סבירות נמוכה לאינטראקציה עם תרופות אחרות ובטוח עבור נשים עם בעיות רפואיות מסוימות.
בעל התוויה לטיפול בדימום וסת כבד וכלול בסל התרופות להתוויה זו.
מחזור לא סדיר דימומים /הכתמות לאחר ההתקנה, ברוב המקרים יש שיפור לאחר שלושה עד שישה חודשים.
עלולים להיות התכווציות וכאב גב בזמן ההתקנה.
אי נוחות ברמה קלה עד בינונית בזמן תהליך ההתקנה של ההתקן.
ייתכנו תופעות לוואי הורמונליות, אך שכיחותן נמוכה [דרוש מקור]
היסטוריה

ההתקן ההורמונלי הוא ורסיה חדשנית ויעילה יותר של התקן הנחושת שפותח בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים. דר' אנטוניו סקומנג'ה, שעבד בבית החולים ע"ש מייקל ריס בשיקגו, גילה שמתן של פרוגרסטרון לתוך הרחם מונע הריון. על סמך מידע זה, רופא פיני בשם ג'ורי וולטר טאפאני לוקיינן יצר את ההתקן בעל צורת ה – T שמפריש פרוגסטרון אשר שווק כמערכת פרוגסטסרית. ההתקן הזה היה בעל תוקף קצר יחסית של שנה ומעולם לא השיג פופולריות רחבה. בעקבות הכישלון היחסי הזה, דר לוקיינן החליף את הפרוגסטרון בהורמון לבונורגסטרל אשר מופרש לאורך תקופה של חמש שנים, ובכך יצר את ההתקן "מירנה".
באמהות מניקות

אמצעי מניעה הורמונליים אינם אמצעי הבחירה בנשים מניקות. בשימוש במירנה בהנקה, כ-0.1% מהמינון של לבונורגסטרל המצוי בדם האם יכול לעבור בחלב אל התינוק היונק. לא סביר כי מינון מזערי זה של ההורמון מסכן את התינוק, כאשר המירנה מותקנת ברחם [דרוש מקור]. נראה כי מירנה לא משפיעה על תפוקת החלב או על התפתחות התינוק, כאשר היא מותקנת שישה שבועות לאחר הלידה. במקרים נדירים דווחו דימומים בנשים מניקות המשתמשות במירנה.
שימושים לא מוכחים מדעית

שיעורי סרטן: על פי הערכה שנעשתה ב–1999 שהתבססה על מחקרים שבוצעו באמצעי מניעה המכילים פרוגסטרון בלבד על ידי הסוכנות הבינלאומית למחקר הסרטן, נראה שיש מעט הוכחות לכך שאמצעי מניעה המכילים פרוגסטרון בלבד מפחיתים את הסיכון לסרטן של האנדומתריום. בנוסף, הסוכנות קבעה כי אין עדויות לכך שאמצעי מניעה המכילים פרוגסטרון בלבד מגבירים את הסיכון לחלות בסרטן, אך המחקרים שנעשו היו קטנים מכדי לקבוע מסקנה מובהקת.

צפיפות עצם: לא נמצאו הוכחות לכך שמירנה משפיעה על צפיפות המינרלים בעצמות. שני מחקרים קטנים שהוגבלו לבדיקה של צפיפות העצם בזרוע מראים מירנה לא מורידה את צפיפות העצם. מחקר אחד שנעשה על נשים שהשתמשו במירנה לאורך 7 שנים הראה אותה צפיפות עצם במרפק ובאמה לעומת נשים שלא השתמשו במירנה. בנוסף, מדדי צפיפות עצם במשתמשות היו זהים לערכים הנורמליים על פי התאמה לקבוצת גיל. כותבי המאמר ציינו שהתוצאות הללו היו צפויות מאחר שידוע שהגורם העיקרי לאובדן רקמת עצם בנשים הוא רמות נמוכות מהנורמה של אסטרוגן ובהתאם לתוצאות קודמות, הם מצאו רמות אסטרדיול נורמליות בקרב משתמשות במירנה.
מצודת פרדנבורך

מצודת פרדנבורך (בהולנדית: Fort Vredenburg) היא מצודה הרוסה בחלקה, השוכנת על גדת נהר קומנדה, סמוך לחופי האוקיינוס האטלנטי, בדרומה של גאנה.
המצודה הוקמה בין השנים 1688-1689 בידי חברת הודו המערבית ההולנדית במקום בו שכנה תחנה מסחר הולנדית נטושה בתחילת המאה ה-17, כ-15 ק"מ ממערב לאלמינה. המצודה שמשה בעיקר לסחר עבדים ולמסחר בזהב. בשנת 1695 הקימו הבריטים את מצודת קומנדה על הגדה הנגדית של נהר קומנדה. המצודה ההולנדית הייתה גדולה למדי והיא יכלה להכיל 32 תותחים וחיל מצב שמנה כשישים איש. למצודה נודע תפקיד מרכזי במאבקי השליטה בין הבריטים וההולנדים על השליטה בחוף הזהב. הבריטים כבשו את המצודה בין השנים 1781 ו-1785; ולבסוף, בעקבות הסכם סומטרה מ-1871, הועברה לידי הבריטים בשנת 1872, יחד עם כל מושבת חוף הזהב ההולנדית. בשנת 1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות לאורך חופי גאנה, כאתר מורשת עולמית.
מילר בלום תכנון סביבתי

מילר בלום תכנון סביבתי בע"מ הוא משרד אדריכלי נוף ותכנון סביבתי שסניפיו בחיפה ובתל אביב. המשרד הוא מוותיקי ומבכירי המשרדים בישראל ובאמתחתו אלפי פרויקטים בארץ ובעולם המתפרשים על למעלה מ-50 שנות עשייה.
היסטוריה

המשרד הוקם בשנת 1961 על ידי צבי מילר. את הכשרתו קיבל מילר כגנן כחבר קיבוץ ולאחר מכן עשה תואר באדריכלות גנים באנגליה. כששב לארץ מונה בשנת 1948 לנהל את מחלקת הגנים בראשון לציון. לאחר כמה שנים של עשייה בראשון לציון נתבקש מילר על ידי ראש עיריית חיפה, אבא חושי, לבוא ולנהל את מחלקת הגנים בחיפה. בעיר פעל רבות בהקמת גנים רבים, גדולים וקטנים ובהפיכת העיר חיפה לירוקה יותר. בין השאר יזם גם חוק עזר עירוני של כופר עץ, לימים התפתח החוק והיווה בסיס לתקנה 89 של פקודת היערות. במחלקת הגנים של העיר פגש לראשונה את משה בלום. ביחד החלו השניים לעבוד במשרה פרטית חלקית ולאחר מכן הקימו יחדיו את המשרד שבו היו השניים שותפים שווים. תחילה נוהל המשרד מחדר ביתו של מילר בקריית ים וזמן קצר לאחר מכן עבר למיקום חדש בשכונת הכרמל בחיפה. באותה עת גם החל מילר ללמד בטכניון בפקולטה לאדריכלות ולבינוי ערים. שם הכיר לראשונה את רות אניס אשר את התמחותה עשתה לאחר מכן במשרדו של מילר.
ישראל של שנות ה-60 הייתה מדינה ענייה בתקופת מיתון ובתהליכים של קליטת עולים מסיבית. מכאן שרמת התכנון והביצוע נעשו בהתאם לתקציבים קטנים יחסית, אך עם זאת הרצון להפוך את הארץ לירוקה יותר וגננית והשורשים לעשייה זאת בפועל החלו כבר אז.
המשרד התפתח וגדל ובשנת 1967 לאחר מלחמת ששת הימים ביקש ראש עיריית ירושלים, טדי קולק, לפתוח סניף של המשרד בעירו על מנת לטפל ולאחד נופית את ירושלים המשוחררת. המשרד נוהל על ידי אדריכל יאיר אשל, אחד האדריכלים שעבדו במשרד בחיפה. בסניף הירושלמי פעלו כ-16 עובדים עד לסגירתו בשנת 2011. בשנת 1972 הוקם סניף נוסף בת"א. בסניף התל אביבי פעלו כ-20 אדריכלים אך עדיין הסניף החיפאי נותר המשרד המרכזי. באותה שנה הצטרף בנו של צבי מילר, יורם, שחזר מלימודי אדריכלות נוף בארצות הברית. עשר שנים לאחר מכן הצטרף למשרד גם בנו של משה בלום - אמיר. לימים הפכו הבנים לממשיכי דרכם של האבות וכיום הם המנהלים ובעלי השליטה של המשרד. כיום מועסקים במשרד כ-50 עובדים.
לאורך השנים הגיע המשרד להישגים בולטים וזכה בפרסים רבים, צבי מילר, שהקים את המשרד, היה ממקימי איגוד אדריכלי הנוף בישראל ובמשך שנים מספר גם עמד בראשו, מילר גם היה חבר ב-IFLA (איגוד אדריכלי הנוף העולמי) ואף עמד בראשו בין השנים 1982-1986. לימים זכה מ-IFLA בתואר נשיא של כבוד.
בשנת 1988 זכה המשרד בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף עבור מצפור נוף ברמת הדר בחיפה.
היקף פעילות

המשרד עסק בשעתו וגם כיום בתכנונם ועיצובם של כל הנושאים הקשורים לגנים ולנוף. פארקים, גנים לאומיים, חופים, טיילות, שמורות טבע, גינות פרטיות וציבוריות, תכנון ערים ושכונות, גני חיות ותכנון ועיצוב כבישים.
לאורך שנות העשייה התפתח המשרד ויצר תקדימים רבים בתחום אדריכלות הנוף רבות בגודל בהיקף הפרויקטים אשר הביא את המשרד ממשרד של אדריכלות גנים לתכנון סביבתי המשרת את כלל הנוף וחייב את האדריכלים הפועלים בו לאמץ ראייה סביבתית וכוללנית הרבה מעבר לראייה עיצובית ואסתטית גרידא. כמו כן יצר המשרד תקדימים בכל הנוגע לשימוש בכלים הנדסיים ובטכנולוגית חדשניות. דוגמאות לכך ניתן למצוא בכמה מקומות למשל בראש הנקרה שם תוכנן ונבנה הרכבל הראשון בארץ, ומעבר לכך כל התכנון הכולל של שמורת הטבע נעשה בלי שנשתל ולו עץ אחד באזור. דוגמה נוספת היא תכנון הכבישים בטכניון, באוניברסיטה ובעמק המצלבה בירושלים שם נעשו לראשונה הפרדות מפלסיות של כיווני התנועה בהתאם לטופוגרפיה הטבעית באזור, דבר שהביא לחסכון בעלות ובזמן לצורך ביצוע עבודות הנדסיות לבניית הכבישים. דוגמה נוספת היא עמוד הלייזר באשדוד שם נעשה שימוש באמצעי חזותי בצורה שטרם נעשתה בארץ ועד היום לא תוכנן עוד משהו שעושה שימוש בטכנולוגיה הזאת.
רשימת פרויקטים

לאורך שנות פעילותו תכנן המשרד למעלה מ-8500 פרויקטים בארץ ובעולם, להלן רשימה חלקית ביותר של פרויקטים נבחרים:
רשימת פרויקטים > ירושלים

תכנון שכונת ארמון הנציב
מגדל דוד - פיתוח סביבתי
גן לאומי סובב חומות ירושלים
בריכת הסולטאן
בית הנשיא
גבעת התחמושת
גן החיות התנ"כי
הספרייה הלאומית
רשימת פרויקטים > חיפה

טיילת לואי
חוף דדו
טיילת בת גלים
קריית הטכניון
אוניברסיטת חיפה
מצפור נוף ברמת הדר
רשימת פרויקטים > ברחבי הארץ

טיילת חומת הים בעכו
פארק הקריות
פארק מתם
פארק אזורים ברחובות
הפקולטה לחקלאות ברחובות
הספארי ברמת גן
ועוד מאות גנים, שכונות ופארקים ברחבי הארץ
לקריאה נוספת

מילר, צבי, ירושלים :שדרות בן-צבי, קטע רופין-הרצוג /הוכן על ידי צ' מילר, מ' בלום. החברה למדידות והנדסה אזרחית, ירושלים, 1967
Examples of Their Work, Miller-Blum Environmental Planning, Pete Lederer, Zvi Miller, Iris Wachs, Miller-Blum LTD, Haifa, 1979
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים בפרס קרוון באתר עיריית תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007323891805171 
גן לאומי סובב חומות ירושלים
טיילת לואי
מערכת לא-טרנזיטיבית של משתנים מקריים

בתורת ההסתברות, קבוצה של n משתנים מקריים היא מערכת לא-טרנזיטיבית אם היא כוללת שרשרת של משתנים  \ X_{0},\dots ,X_{n-1} כך ש- \ P(X_{i}>X_{i+1{\pmod {n}}})>1/2 לכל  i=0,\ldots ,n-1, בדומה לדירוג המצבים המעגלי במשחק אבן נייר ומספריים.
אומרים שמשתנה מקרי X עדיף על משתנה מקרי Y, אם הסיכוי לכך ש- X>Y הוא יותר מחצי. העובדה שקיימות מערכות לא-טרנזיטיביות של משתנים מקריים מדגימה שיחס העדיפות אינו טרנזיטיבי, בניגוד לתפיסה האינטואיטיבית המכתיבה שאם X עדיף על Y ו-Y עדיף על Z, אז יש לצפות גם לכך ש-X עדיף על Z.
את העדר הטרנזיטיביות אפשר לנסח גם כך: לכל אחד מן המשתנים X בשרשרת, יש משתנה Y ש- X עדיף ממנו, ויש משתנה Z העדיף על X. כלומר, לא קיים משתנה בעל עדיפות גבוהה ביותר או נמוכה ביותר.
דוגמה > קוביות אפרון

את המשתנים המקריים אפשר לממש באמצעות קוביות משחק שהסיכוי שלהן ליפול על כל פאה הוא שישית. מערכת הקוביות של אפרון (שגילה הסטטיסטיקאי ברדלי אפרון) מורכבת מארבע קוביות באופן הבא:
A: הערכים 4, 4, 4, 4, 0, 0
B: הערכים 3, 3, 3, 3, 3, 3
C: הערכים 2, 2, 2, 2, 6, 6
D: הערכים 5, 5, 5, 1, 1, 1
במערכת הזו A עדיף על B; B עדיף על C; C עדיף על D; ו- D עדיף על A - בכל מקרה, הסיכוי לערך גבוה יותר במשתנה העדיף הוא 2/3. לכן השרשרת A, B, C, D אינה טרנזיטיבית. הסיכוי ל- C>A הוא 5/9, ולכן גם השלשה A,B,C אינה טרנזיטיבית (הסיכוי ל- B>D ול- D>B הוא 1/2, כך שאף אחד משני משתנים אלה אינו עדיף על רעהו).
דוגמה > משתנים בעלי שני ערכים

נסמן  \ \phi ={\frac {{\sqrt {5}}+1}{2}}\approx 1.618, יחס הזהב, ו-  \ \phi '=\phi -1\approx 0.618. נגדיר משתנים X, Y, Z כך ש-X מקבל את הערכים 3,0 בסיכויים  \ \phi ',1-\phi ', בהתאמה; Z מקבל את הערכים 1,4 באותם סיכויים, ואילו Y=2 קבוע. אז X עדיף על Y, העדיף על Z, וזה עדיף על X - כל העדיפויות בסיכוי  \ \phi '>{\frac {1}{2}}.
עדיפות בתורת המשחקים

את עקרון העדיפות אפשר להדגים באמצעות משחק לשני שחקנים. השחקן הראשון בוחר קובייה ממערכת קוביות נתונה, והשחקן השני בוחר אחריו; אז מטילים שני השחקנים את הקוביות שלהם, והשחקן שקיבל תוצאה גבוהה יותר מנצח. אם מערכת הקוביות היא שרשרת לא-טרנזיטיבית, אז השחקן השני יכול להבטיח ניצחון בהסתברות גדולה מ-1/2, אף על פי שלראשון יש, לכאורה, היתרון שבזכות הבחירה.
מצודת שלוחה

דירוגו של מבצר מונפור לאורך השלוחה עליה הוא יושב
מצודת שלוחה (באנגלית ובמחקר המדעי: spur castle) היא מבצר שנבנה על שלוחת הר לפי קווי הגובה התלולים שלו, על-מנת להעצים את מערכות ההגנה של המבצר תוך הצמדות לנתונים הטבעיים של המדרון.
המבצר הצלבני - קראק דה שבלייה שבסוריה מהווה את הדוגמה הטובה והשלמה ביותר למבצרים אלו במזרח התיכון. הצלבנים בחרו בפסגות גדולות מספיק על מנת להכיל את כל מכלול המבנים הדרושים לקיום חיל המצב ולהגנה על המבצר תוך שליטה על כל שטח ההר. טופוגרפיה מסוג זה איפשרה שימוש באלמנטים פשוטים יחסית, ובדרך כלל חומות חיצוניות איתנות, המוגנות על ידי מגדלים בולטים. אלה הפכו את המצודה לקלה להגנה וקשה לחדירה. בנייה זו הקשתה ואף מנעה את הצבת כלי הארטילריה של האויב מול החומות, ובאותה עת הקשתה על חיל הרגלים והפרשים של האויב להגיע אל שערי המבצר. שערים אלו, ודרכי הגישה אליהם, היו למעשה נקודות התורפה העיקריות, אם לא היחידות, של המבצר, וריכזו את מירב מאמצי הביצור של המתכננים והבונים. הדבר איפשר לחיל מצב קטן יחסית להגן על המבצר גם בפני צבא גדול. לסוג מצודות אלו שייכות גם מצודות אי, שביצוריהן עקבו אחר קו חוף שמנע התקפה ישירה על המבצר כמו במבצר עתלית או במבצר הים בצידון.
בארץ ישראל מהווה מבצר המונפור שנבנה על ידי המסדר הטבטוני דוגמה יפה למבצר שלוחה. המונפור נבנה בצורת מבנה ארוך וצר, הבנוי מאגפים מדורגים אשר הוקמו לאורך השלוחה הטבעית עליה הוא שוכן.
לקריאה נוספת

Hugh Kennedy. Crusader castles .Cambridge University Press, 2001
David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1097-1192 (Fortress 21). Osprey Publishing, 2004
David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1192-1302 (Fortress 32). Osprey Publishing, 2005
Kristian Molin. Unknown crusader castles. Continuum International Publishing Group, 2001
Adrian J. Boas. Archaeology of the Military Orders. Taylor & Francis, Inc., 2006
מייקל בול

| --- | --- |

מייקל בול, אוקטובר 2006
 לידה:  27 ביוני 1962 (בן 62) ברומסגרוב, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  מייקל אשלי בול
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של גילפורד, Plymouth College, Farnham College 
 עיסוק:  שחקן, זמר, קומיקאי, שדרן
 סוגה:  פופ, רוק, קומדיה, תיאטרון מוזיקלי
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Universal Records
 בן או בת זוג:  קאתי מקגוואן 
 פרסים והוקרה:  פרס אוליבייה  קצין במסדר האימפריה הבריטית  Classic Brit Awards 
 www.michaelball.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל אשלי בול (באנגלית: Michael Ashley Ball;‏ נולד ב-27 ביוני 1962) הוא שחקן, זמר, קומיקאי ושדרן אנגלי, הידוע בעיקר בגין עבודותיו בתיאטרון המוזיקלי. הופעת הבכורה שלו בווסט אנד הייתה בשנת 1985, כאשר גילם את דמותו של מריוס פונמרסי במחזמר "עלובי החיים", כחלק מצוות השחקנים המקורי של לונדון; לאחר מכן, בשנת 1987, כיכב בתפקיד הוויקונט ראול דה־שאניי במחזמר "פנטום האופרה"; בשנת 1989 הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי עם "Love Changes Everything", שיר נלקח מתוך המחזמר "היבטים של אהבה", בו הוא גילם את דמותו של אלכס דילינגהם, הן בלונדון והן בברודוויי.
בשנת 1992, בול ייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון, והגיע למקום השני עם השיר "צעד אחד מחוץ לזמן". בשנת 1995 הוא חזר לגלם את תפקידו של מריוס בקונצרט לציון 10 שנים למחזמר "עלובי חיים". בין התפקידים האחרים שגילם בווסט אנד: ג'ורג'יו ב-"Passion"‏ (1997); קראקטוס פוטס במחזמר "צ'יטי צ'יטי בנג בנג" (2002). הוא זכה פעמיים בפרס אוליבייה עבור השחקן הטוב ביותר במחזמר: בשנת 2008, על תפקידו כעדנה טורנבלאד ב-"היירספריי", ובשנת 2013 על תפקידו כסוויני טוד ב-"סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט".
בול הוא חבר במסדר האימפריה הבריטית, תואר שהוענק לו בשנת 2015 כחלק מאירועי יום הולדתה של המלכה, בגין הישגיו בתיאטרון המוזיקלי.