stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריתמטיקה של גבולות
הוכחות > הוכחת כלל ההרכבה

נוכיח במקרה בו  g\, רציפה.
יהי  \varepsilon >0\,. נתון ש- g רציפה בנקודה  y_{0}\,, לכן קיים  \delta _{1}>0\, כך שלכל  y המקיים  |y-y_{0}|<\delta _{1}\, (כולל  y_{0}) מתקיים  |g(y)-L|<\varepsilon 
(1).
\lim _{x\rightarrow x_{0}}f(x)=y_{0} ולכן קיים  \delta _{2}>0\, כך שלכל  x\, המקיים  0<|x-x_{0}|<\delta _{2}\, מתקיים  |f(x)-y_{0}|<\delta _{1}\,
(2).
מ-(2) נסיק כי לכל  x\, המקיים  0<|x-x_{0}|<\delta _{2}\, מתקיים  |f(x)-y_{0}|<\delta _{1}\, ולכן עבור  \,y=f(x) נקבל מ-(1) כי  |g(f(x))-L|<\varepsilon , כנדרש.
במקרה השני, אנחנו ניאלץ לדרוש ש- 0<|y-y_{0}|, ולכן נבחר  |x-x_{0}| קטן מספיק (כפי שחייב להיות לפי התנאי השני), שעבורו  0<|f(x)-y_{0}| כפי שרצינו.
| חשבון אינפיניטסימלי |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | חשבון אינפיניטסימלי • סדרה • סדרה מתכנסת • גבול • סדרת קושי • טור • אינפיניטסימל • שדה המספרים הממשיים • ערך מוחלט • אי-שוויון המשולש • אי-שוויון קושי-שוורץ |  |
| פונקציות | פונקציה • גרף פונקציה • פונקציה ליניארית • פונקציה מונוטונית • נקודת קיצון •נקודת פיתול •נקודת אוכף • פונקציה קעורה • פונקציה קמורה • פונקציה רציפה • פונקציה רציפה במידה שווה • נקודת אי רציפות • נגזרת • טור טיילור • סדרת פונקציות • התכנסות נקודתית • התכנסות במידה שווה |  |
| משפטים | משפט בולצאנו-ויירשטראס • משפטי ויירשטראס • משפט קנטור • משפט ערך הביניים • משפט פרמה • משפט רול • משפט הערך הממוצע של לגראנז' • משפט הערך הממוצע של קושי • משפט דארבו • כלל השרשרת • כלל הסנדוויץ' • כלל לופיטל • משפט שטולץ • אריתמטיקה של גבולות |  |
| האינטגרל | אינטגרל • אינטגרל לא אמיתי • אינטגרל רב-ממדי • המשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי • אינטגרציה בחלקים • שיטות אינטגרציה |  |
| אנליזה מתקדמת | פונקציה מרוכבת • אנליזה וקטורית • שיטת ניוטון-רפסון • משוואה דיפרנציאלית • טופולוגיה • תורת המידה |  |
אנליזה מתמטית • אנליזה וקטורית • טופולוגיה • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
מחוזות קפריסין

מבחינה אדמיניסטרטיבית, הרפובליקה של קפריסין מחולקת לשישה מחוזות (επαρχίες או אפארכיה) והעיר ניקוסיה, כאשר ארבעה מהם מחולקים עם הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין (מסומנים בכוכבית):
| # | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מחוז פאפוס | פאפוס | Πάφος | 101,106 | 1,389.8 |
| 2 | מחוז לימסול | לימסול | Λεμεσός | 262,157 | 1,393.3 |
| 3 | מחוז לרנקה* | לרנקה | Λάρνακα | 155,765 | 1,120.1 |
| 4 | מחוז פמגוסטה* | פמגוסטה | Αμμόχωστος | 54,318 | 1,985.3 |
| 5 | מחוז ניקוסיה* | ניקוסיה | Λευκωσία | 350,035 | 2,710 |
| 6 | מחוז קירניה* | קירניה | Κερύνεια | – | 643.9 |
ראו גם

מחוזות הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין
הערות שוליים

↑  מחוז פמגוסטה נמצא ברובו בשטח הטורקי, ובכלל זה בירתו הרשמית פמגוסטה. מוסדות המנהל של המחוז מצויים כיום בחלק היווני של המחוז.
↑  מחוז קירניה נמצא כולו בשטח הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
Red Evils

| --- | --- |

 פעילות:  שאיבת מידע, סייבר הגנתי, סייבר התקפי
 מדינה:  ישראל
 מוטו:  We Are Red Evils | Israel Hackers
 
Red Evils הוא שמה של קבוצת האקרים אנונימיים הפועלת בעיקר באפליקציית המסרים טלגרם. לטענת הקבוצה, היא מורכבת מישראלים בוגרי יחידות טכנולוגיות בצה"ל ואנשי הייטק שהצטרפו בזכות מיומנותם. היא הוקמה אחרי תחילת מלחמת חרבות ברזל ומתמקדת בעיקר במטרות אנטי ישראליות כגון פעילים אנטי ישראליים וארגונים הקשורים לאיראן. הקבוצה מודיעה על הישגיה בטלגרם.
יש המפקפקים בטענה כי מדובר בישראלים, וטוענים כי מדובר בגורמים איראנים.
Trustwave Holdings (אנ'), חברת סייבר אמריקאית, הגדירו את Red Evils כ-"קבוצה מאוד מרוכזת ופעילה. הם תקפו מספר אתרים של החמאס ומספר עסקים במגזרי הגרעין, הנפט והאנרגיה של איראן". ב-Trustwave טענו כי מדובר בקבוצה ישראלית ופרו-ישראלית.
היסטוריה

במהלך מלחמת חרבות ברזל, ב-10 באוקטובר 2023 הצליחו הקבוצה לפרוץ לוואטסאפים ולטלפונים של מחבלי חמאס להפיל אתר חדשות של חמאס.
ב-18 באוקטובר טענה הקבוצה שפגעה במערכת החשמל בטהראן וניתקה עשרות אלפי תושבים למשך שעות מאספקת החשמל, אולם גורמים אחרים פקפקו בכך, בטענה שמדובר בפעולה קשה ואין לכך ראיות.
ב-24 באוקטובר טענה הקבוצה שחדרה למערכות מידע של משמרות המהפכה האסלאמית, וחשפה לכאורה את שמות הקבלנים שמספקים להם שירותי בנייה של כורים גרעיניים. ידיעה זו לא אומתה על ידי גורמים רשמיים המקושרים למשמרות המהפכה, ושמות הקבלנים לא אומתו גם הם על ידי גורם רשמי מה שגרם לגורמים אחרים לפקפק באמיתות המקרה. ביממה לאחר מכן, טענה הקבוצה כי חדרה למערכות של ארגון הטרור השיעי חזבאללה, וחיבלה במגוון מערכות שבידיהם, כולל במערכות הנשק המתקדמות ביותר שברשותם המתבססות AI. הקבוצה אף שלחה איומים ישירים לחסן נסראללה, גם כאן אין אימות מגורמים מקורבים לחזבאללה, והמקור לידיעה זו הוא רק מהתקשורת הישראלית מה שגם תורם לפקפוק לגבי נכונות הידיעות מטעם הקבוצה.
ב-26 באוקטובר, טענה הקבוצה כי חדרה למערכות ISP של ספקי אינטרנט בלבנון ושיש לה גישה לניתוק 250,000 אזרחים מרשת האינטרנט. בליל 29 באוקטובר, טענה הקבוצה כי ניתקה כמיליון לבנונים מהאינטרנט, אולם אין ראיות לכך.
בנובמבר 2023, אנונימוס סודאן, קבוצה אנטי-מערבית אשר הייתה מעורבת במספר תקיפות נגד ישראל וגורמים מערביים, טענו כי הם מחזיקים בזהותו של "Red Evils". בנוסף, טענו כי אותו בנאדם קנתה מהם שירותי התקפת מניעת שירות.
ב-27 בנובמבר טענה הקבוצה שהצליחה לחדור למערכות בית החולים האימאם חוסיין באיראן המשרת גורמים בכירים במשמרות המהפכה, והצליחה לקחת מאות אלפי מסמכים, פרטיים אישים, ולהרוס להם את המערכות הפנימיות ולהצפין אותם יחד עם הגיבויים. לאחר מכן ביקשו כופר של 5 BTC בתמורה למפתחות לשחרור ההצפנה ושלא נענו אחרי 6 שעות העלו ל־15 BTC ולאחר שבית החולים לא נענה לבקשה טענו שמחקו לחלוטין את המפתחות.
ב-29 בנובמבר טענה הקבוצה שפרצה למערכות הממוחשבות של מערכת המשפט והפרלמנט האיראניים והצליחה להשיג אלפי מסמכים מסווגים של מקבלי ההחלטות מטעם משמרות המהפכה.
לאחר מכן טענה שחדרה למערכת ניהול (Kara) של מערכות הנפט באיראן, הצפינה ושיבשה שרתים רבים והדליפה מסמכים מסווגים ממספר חברות נפט איראניות. יממה לאחר מכן הקבוצה פרסמה 4 ג'יגה בייט נוספים של נתונים מחברות הנפט וטענה כי הצליחה לחדור לחברה אחזקת חשמל באיראן שאחראית על תחזוקה של מעל ל-15% מאספקת החשמל באיראן.
הקבוצה טוענת כי היא פורצת באופן תדיר לערוצי חדשות ערביים, ערוצי טיקטוק, וחשבונות ברשתות חברתיות של עיתונאים, אנשים פרטיים, ארגונים או מדינות שלטענתם מוטים נגד ישראל ומשחיתה אותם.
יש מי שמפקפק בהיותם ישראלים ותוהה האם מדובר ברשת האקרים איראנים לאור ניסוחים שלהם לגבי איראן שתואמים לדוברי פרסית, וגם קשיים טכניים בכתיבתם בעברית.
מספר העוקבים בערוץ הטלגרם של הקבוצה נכון לחודש דצמבר 2023 עומד על כ-60,000.
ראו גם

הדרור הטורף
הערות שוליים

1 2 3  שי רינגל, ‏פעילים ישראלים או מתחזים איראניים? מי היא קבוצת ההאקרים Red Evils, באתר ‏מאקו‏, 8 בנובמבר 2023
1 2  "פרצנו לוואטסאפ ולטלפונים של מחבלים מחמאס", באתר ‏מאקו‏, 10 באוקטובר 2023
↑  שי רינגל, ‏פעילים ישראלים או מתחזים איראניים? מי היא קבוצת ההאקרים Red Evils, באתר ‏מאקו‏, 8 בנובמבר 2023
↑  Overview of the Cyberwarfare used in Israel – Hamas War, www.trustwave.com (באנגלית אמריקאית)
↑  אחרי שהפילו את החשמל בטהרן: האזהרה של ההאקרים לנסראללה, באתר JDN‏, 26 באוקטובר 2023
↑  פז אבוחצירה, לאחר הודעת קבוצת ההאקרים: תושבים בטהראן ללא חשמל, באתר חדשות 0404‏, 18 באוקטובר 2023
↑  time news, Israeli Hackers Cause Major Disruptions in Iranian Electricity Grid, Time News, ‏18 באוקטובר 2023 (באנגלית)
↑  שי רינגל, ניר דבורי, ‏קבוצת ההאקרים הישראלית: "פרצנו לחברות פיתוח כורים באיראן", באתר ‏מאקו‏, 24 באוקטובר 2023
↑   רפאלה גויכמן, האקרים פרו ישראלים: "השבתנו מערכות פיתוח כורים ומתקנים של משמרות המהפכה", באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2023
↑  The Judean Staff, Pro-Israel Hacker Group 'Red Evil' Strikes Iran With Second Cyber Atta, The Judean, ‏24 באוקטובר 2023 (באנגלית)
↑  סתיו נמר, ‏"נמצאים עמוק במערכות שלכם": האקרים ישראלים באיום מפורש על נסראללה, באתר מעריב אונליין, 25 באוקטובר 2023
↑  דותן גבאי, קבוצת האקרים ישראלית במסר תקיף ומאיים למזכ"ל חיזבאללה, "צופים בך", באתר חדשות מבזק לייב, ‏25 באוקטובר 2023
↑  Red Evil Hacker Group Targets Lebanon, Warns Of Cyberattack, ‏26 באוקטובר 2023 (באנגלית)
↑  Pro-Israel Hacker Group ‘Red Evils’ Issues Warning to Hezbollah Leader, Israel News Pulse, ‏25 באוקטובר 2023 (באנגלית)
↑  WATCH: Israeli hacker group Red Evils issues warning to Hezbollah, newsrael.com
↑  WeRedEvils - הורדנו למיליון לבנונים את האינטרנט, רוטר
↑  Research Team, Behind the Mask of Anonymous Sudan: An Analysis, Cyberint, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  "חמינאי ייצטרך לקבל טיפולים ב'שיפא'": האקרים ישראלים טוענים שפרצו לבי"ח באיראן, באתר מעריב אונליין, 27 בנובמבר 2023
↑  https://t.me/WeRedEvils/298
חלוקה מנהלית של פקיסטן

מבחינה מנהלית פקיסטן מחולקת לארבע פרובינציות (בלוצ'יסטן, ח'ייבר פח'טונח'ווה, סינד ופנג'אב), שתי טריטוריות אוטונומיות (אזאד קשמיר וגילגיט-בלטיסטן) וטריטוריה פדרלית (של עיר הבירה אסלאמאבאד). כמו כן, בתוך המחוזות קיימת חלוקה משנית לנפות, ובתוך הנפות חלוקה משנית לאזורים.
היסטוריה

מקורה של חלוקת המחוזות של פקיסטן בחלוקה שהייתה בהודו הבריטית בשעה שפקיסטן קיבלה את עצמאותה ב-14 באוגוסט 1947. באותה שעה, פקיסטן הייתה מחולקת לשני חלקים נפרדים, שביניהם נמצאת הודו:
החלק המערבי (מערבית להודו) כלל את מחוז הסְפָר הצפוני-מערבי, את מערב פנג'אב, את סינד, את בלוצ'יסטן של הנציב הראשי, 13 שלטונות מקומיים וחלקים מקשמיר.
החלק המזרחי (מזרחית להודו) כלל את מזרח בנגל ואת אזור סילהט, שהיו שייכות לפרובינציה הבריטית של אסאם.
בשנת 1948 הופרדה העיר קראצ'י ממחוז סינד כדי ליצור את מחוז הבירה הפדרלי הראשון של פקיסטן.
בשנת 1950 מחוז הסְפָר הצפוני-מערבי קלט לתוכן את השלטונות המקומיים אמב ופורלה, ומחוז מערב פנג'אב שינה את שמו לפנג'אב.
בשנת 1952, ארבעת השלטונות המקומיים שבדרום-מערב יצרו ביחד את איחוד מדינות בלוצ'יסטן.
בשנת 1955, בעקבות מדיניות ה-"One Unit Policy" שנועדה לחסוך בהוצאות ולהפחית את האפליה בין המחוזות, אוחדו כל המחוזות שמערבית להודו ל"מערב פקיסטן" שבירתה העיר לאהור, ואילו שמה של מזרח בנגל שונה ל"מזרח פקיסטן", והעיר דאקה נקבעה להיות בירתה.
בשנת 1960, הבירה והאזור האוטונומי שסביבה הועבר מקראצ'י לרוואלפינדי, ובשנת 1961, האזור האוטונומי של עיר הבירה מוזג לתוך מערב פקיסטן. בשנת 1966 הבירה עברה לאסלאמאבאד.
בשנת 1970, הנשיא הצבאי השני של פקיסטן, יאיה חאן, פירק את מערב פקיסטן ל-4 מחוזות: סינד, בלוצ'יסטן, מחוז הסְפָר הצפוני-מערבי ופנג'אב. באותה שנה, אזור סוכנות גילגיט ואזור בלטיסטן אוחדו ויצרו את "האזורים הצפוניים". בשנת 2009 שונה שמם לגילגיט-בלטיסטן, שבאותה עת קיבלה רשמית מעמד של מחוז.
בשנת 1971, מזרח פקיסטן הופרדה מפקיסטן והפכה להיות מדינה עצמאית נפרדת: בנגלדש.
בשנת 1975 הופרדו חלקים מהנפות פשאוור ודרה איסמאיל חאן ויצרו את האזורים השבטיים המנוהלים פדרלית, שמוזגו לתוך מחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה בשנת 2018.
בשנת 1981, האזור שסובב את העיר אסלאמאבאד הופרד ממחוז פנג'אב, והפך לאזור הבירה האוטונומי של אסלאמבאד.
בשנת 2010 שונה שמו של מחוז הסְפָר הצפוני-מערבי לח'ייבר פח'טונח'ווה.
רשימת המחוזות

| דגל | סמל | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה (2023) | שטח (קמ"ר) | מעמד | מפה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ‏ | אזאד קשמיר | מוזפראבאד | آزاد کشمیر | 4,045,366 (2017) | 13,297 | טריטוריה אוטונומית |  |
|  |  |  טריטוריית הבירה הפדרלית (אנ') | אסלאמאבאד | وفاقی دارالحکومت | 2,363,863 | 906 | טריטוריה פדרלית |  |
|  | ‏ | בלוצ'יסטן | כוויתה | بلوچستان | 14,894,402 | 347,190 | פרובינציה |  |
|  | ‏ | גילגיט-בלטיסטן | גילגיט | گلگت-بلتستان | 2,441,523 (2017) | 72,496 | טריטוריה אוטונומית |  |
|  | ‏ | ח'ייבר פח'טונח'ווה (בעבר: אזור הספר הצפון מערבי) | פשאוור | خیبر پښتونخوا (פשטו) خیبر پختونخوا (אורדו) | 40,856,097 | 74,521 | פרובינציה |  |
|  | ‏ | סינד | קראצ'י | سندھ (אורדו) سنڌ (סינדית) | 47,886,051 (2017) | 140,914 | פרובינציה |  |
|  | ‏ | פנג'אב | לאהור | پنجاب | 127,688,922 | 205,344 | פרובינציה |  |
הערות שוליים

↑  Sohail Khattak, Iftikhar Firdous, New dawn for FATA as K-P approves merger, The Express Tribune, May 27, 2018

Arif Hayat, KP Assembly approves landmark bill merging Fata with province, Dawn.Com, May 27, 2018

Amir Wasim, President signs KP-Fata merger bill into law, Dawn.Com, May 31, 2018
↑  Northern Areas renamed Gilgit-Baltistan, Dawn.Com, August 30, 2009

Kamal Siddiqi, Disputed Northern Areas renamed as Gilgit-Baltistan, Hindustan Times, August 30, 2009
↑  From NWFP to Khyber Pakhtunkhwa, Dawn.Com, April 1, 2010
| חלוקה מנהלית של מדינות אסיה |
| --- | --- | --- |
|  | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה[3] • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה[1] • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טאיוואן[2] • טג'יקיסטן • טורקיה[1] • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור[3] • מיאנמר • מלזיה • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • הרשות הפלסטינית[2] • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן[1] • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה[1] • תאילנד • תימן |  |
1 חלק משטח המדינה נמצא באירופה. 2 המדינה לא מוכרת על ידי האומות המאוחדות כמדינה רשמית. 3 חלק משטח המדינה נמצא באוקיאניה.
כימרות קצרות חוטם

| כימרות קצרות חוטם |
| --- | --- |
 Hydrolagus colliei
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כימראים
תת־סדרה:: Chimaeroidei
משפחה:: כימרות קצרות חוטם
שם מדעי
 Chimaeridae ‏בונפרטה, 1831

כימרות קצרות חוטם (שם מדעי: Chimaeridae) היא משפחת דגי סחוס מסדרת הכימראים החיים במי האוקיינוס. הם הפרימיטיביים ביותר מבין דגי הסחוס וגם הקטנים שבהם.
מאפיינים

הכימרות ממשפחה נבדלות בחוטם קצר ומעוגל יותר מקרוביהם, אך דומיות להם באורח החיים. זנבן הארוך מהווה את מרבית אורכן ומסתיים בקצה דק, חוטם גדול, עיניים גדולות המותאמות לחשכה ועל סנפיר הגב שלהם ישנם קוצים עם ארס. אורכם 38–150 סנטימטר.
הכימרות חיות בימים ממוזגים וטרופיים. רובם חיים עד עומק 200 מטר אך כמה מינים, ביניהם הכימרה, יכולים לצלול מתחת ל-1,500 מטר. הם ניזונים מדגים ומחסרי חוליות ימיים.
מיון

משפחה כימרות קצרות חוטם (Chimaeridae)
סוג Chimaera - בו 14 מינים
סוג Hydrolagus - בו 23 מינים כולל כימרת רפאים חיוורת וכימרת רפאים כחלחלה
מאט ברקי

| --- | --- |

ברקי ב-2019
 לידה:  29 בינואר 1982 (בן 42) ליצ'ברג, ארצות הברית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Matthew Jon Berkey 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת אלגני  אוניברסיטת גאנון 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 
מאט ברקי (באנגלית: Matt Berkey; נולד ב-29 בינואר 1982) הוא שחקן פוקר אמריקאי, והבעלים של "Solve For Why".
ביוגרפיה

ברקי גדל בליצ'ברג, פנסילבניה, עיירת פועלים בקרבת פיטסבורג. בגיל צערי עבר לגור אצל הורי אימו. מגיל צעיר ניסה להיות שחקן בייסבול, ואף זכה במלגה ושיחק באוניברסיטת גאנון, שם עשה תואר ראשון במדעי המחשב. בזמן הלימודים שיחק פוקר בקזינו אינדיאני בקרבת האוניברסיטה.
ברקי משחק על סכומים גבוהים במיוחד, והוא אחד המשתתפים במשחק הגדול בבלאג'יו. הוא משתתף קבוע בתוכניות משודרות, ולעיתים בשידורי "Live at the Bike". בעבר השתתף בשידורי "Hustler Casino Live" עד לריב מתוקשר בין האחראים על השידור לבינו. את הישג השיא שלו באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר עשה ב-2010, כאשר סיים במקום ה-43.
נכון לפברואר 2023, ברקי זכה בסך של כ-4.6 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-1.8 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.
Solve For Why

ברקי הקים את "Solve For Why" יחד עם כריסטיאן סוטו, כחברה המרכזת נושאים שונים ללמידת פוקר ותכני פוקר.
Academy - אקדמיית הפוקר בה הנרשמים מגיעים למספר ימים בסטודיו של Solve For Why, בהם הם עוברים קורסים שונים על ידי חברי הצוות של האקדמיה
Poker Out Loud - תוכנית בה השחקנים מדברים במהלך המשחק ומסבירים לצופים על קו המחשבה שלהם והסיבות לפעולותיהם
קורסים - קורסים מקוונים בנושאים שונים, הכוללים אסטרטגיות משחק ועד ניהול נכון של כסף עבור שחקני פוקר
Only Friends Podcast - הסכת יומי בו ברקי ומשתתפים קבועים מדברים על נושאים שונים הכוללים פוקר, החיים בלאס וגאס וספורט
הערות שוליים

↑  Career Records, אוניברסיטת גאנון (באנגלית)
↑  About, Solve For Why (באנגלית)
ישראל מאיר ביטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בן 51 בערך) ה'תשל"ד (לערך)
 תפקידים נוספים:  רב העיר חדרה
 רבותיו:  הרב שמחה זיסל ברוידא, הרב דוד כהן
 חיבוריו:  טל ישראל
 אב:  הרב שמעון ביטון
הרב ישראל מאיר ביטון (נולד ב-1973) הוא רב ישראלי ממוצא מרוקאי, המכהן מאז 2020 כרבה של חדרה.
ביוגרפיה

ביטון נולד לאביו, הרב שמעון ביטון, ולאימו מרים, ביתו של הרב ישועה לוי ואחותו של "הבאבא ליאון".
הוא למד בישיבה הקטנה "אור אלחנן", ולאחר מכן למד ב"ישיבת חברון כנסת ישראל". הוא נישא לביתו של הרב פנחס אדרי, רבה של גבעתיים.
ביטון ערך את ספרי אביו, "מעשה חושב" ו"חשב האפוד". הוא חיבר את הספר "טל לישראל" על מסכת שבת, ועל ספרו זה זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית.
בדצמבר 2020, לאחר כ-42 שנים, סיים אביו את תפקידו ברבנות העיר חדרה, ובנו נבחר לתפקיד לאחר סאגה משפטית מתמשכת. מי שעתרה לבג"ץ נגד מינויו הייתה תנועת נאמני תורה ועבודה, שטענה כי בחירתו הייתה "מחטף".
בשנת 2023 הקים את ישיבת צעירים חדרה ומשמש שם כראש ישיבה.
הערות שוליים

↑  לאחר סאגת בחירות ארוכה: נבחר רב חדש לעיר חדרה, באתר "סרוגים", 6 בדצמבר 2020
↑  הבחירות לרב העיר חדרה יידחו ב-21 ימים, באתר mobile.kikar.co.il
↑  ש"ס חוששת לאבד את רבנות חדרה: בקשה להקדים דיון בבג"צ, באתר mobile.kikar.co.il
↑  ישראל מאיר ביטון הוא רב העיר חדרה, "נאמני תורה ועבודה": "מחטף", באתר mynethadera, ‏2020-12-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007503143605171  LCCN: nr2001002669  VIAF: 66393746   WorldCat (עם VIAF): 66393746 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניסיונות התנקשות בנשיאי ארצות הברית

ניסיונות התנקשות ורצח פוליטי וניסיונות פגיעה בנשיאי ארצות הברית היו רבים, החל מהמאה ה-19 ועד למאה ה-21. ב-30 בינואר 1835, אנדרו ג'קסון היה הנשיא הראשון שחווה ניסיון התנקשות, כאשר ריצ'רד לורנס ניסה לירות בו פעמיים במזרח הפורטיקו של הקפיטול לאחר שג'קסון עזב הלוויה שהתקיימה באולם בית הנבחרים. הניסיון נכשל כאשר שני האקדחים של לורנס לא ירו.
ארבעה נשיאים נרצחו בזמן כהונתם: אברהם לינקולן (1865, על ידי ג'ון וילקס בות'), ג'יימס גרפילד (1881, על ידי צ'ארלס גיטו), ויליאם מקינלי (1901, על ידי ליאון צ'ולגוש), וג'ון פ. קנדי (1963, על ידי לי הארווי אוסוואלד). בנוסף, שלושה נשיאים נפצעו בניסיונות התנקשות: רונלד רייגן, בזמן כהונתו (1981, על ידי ג'ון הינקלי ג'וניור), ונשיאים לשעבר תאודור רוזוולט (1912, על ידי ג'ון שרנק) ודונלד טראמפ (2024, על ידי תומאס מת'יו קרוקס). בכל המקרים הללו, כלי הנשק של התוקף היה נשק חם. ערך זה מפרט ניסיונות התנקשות בנשיאים לשעבר ונשיאים נבחרים, אך לא באלו שהתמודדו וטרם נבחרו לנשיאות, כמו למשל רצח רוברט קנדי.
ניסיונות התנקשות רבים הונעו על ידי רצון לשנות את מדיניות ממשלת ארצות הברית. עם זאת, לא כל ההתקפות הללו היו ממניעים פוליטיים. רבים מהתוקפים היו בעלי יציבות נפשית מפוקפקת, וחלקם אף הוכרזו כחולי נפש מבחינה משפטית. ההיסטוריון ג'יימס וו. קלארק מציע שרוב המנסים להתנקש בנשיאים היו שפויים ובעלי מניעים פוליטיים, בעוד שהמדריך המשפטי של מחלקת המשפטים טוען כי רובם הגדול היו בלתי שפויים. חלק מהמתנקשים, במיוחד אלו חולי הנפש, פעלו באופן עצמאי לחלוטין, בעוד שאלו שרדפו אחר אג'נדות פוליטיות מצאו לעיתים קרובות תומכים בקונספירציה. רוב הקושרים לניסיונות ההתנקשות נעצרו ונענשו בהוצאה להורג או במאסר ממושך בכלא או במוסד לחולי נפש.
העובדה שיורשו של נשיא מודח הוא סגן הנשיא, וכל סגני הנשיא מאז אנדרו ג'ונסון חלקו את השתייכותו למפלגה הפוליטית של הנשיא, עלולה להרתיע התקפות כאלה, לפחות מסיבות מדיניות, אפילו בתקופות של סכסוך מפלגתי. עם זאת, האדם השלישי בתור, יושב ראש הבית, כפי שמתואר בחוק הירושה הנשיאותי, הוא לעיתים קרובות של הצד שכנגד.
איומי אלימות נגד הנשיא נעשים לעיתים קרובות למטרות רטוריות או הומוריסטיות ללא כוונה רצינית, בעוד שאיום אמין על נשיא ארצות הברית הוא עבירה פדרלית (אנ') מאז 1917.
נשיאים שנרצחו > אברהם לינקולן

אברהם לינקולן הנשיא ה-16 של ארצות הברית, היה הנשיא האמריקאי הראשון שנרצח (אם כי לא הראשון שמת במהלך כהונתו). ההתנקשות התרחשה ביום שישי הטוב, 14 באפריל 1865, בתיאטרון פורד בוושינגטון די.סי. בסביבות השעה 10:15 בערב. המתנקש, ג'ון וילקס בות' היה שחקן ידוע ותומך הקונפדרציה ממרילנד; למרות שמעולם לא הצטרף לצבא הקונפדרציה, היו לו קשרים בשירות החשאי של הקונפדרציה. בשנת 1864, בות' גיבש תוכנית לחטוף את לינקולן בתמורה לשחרור שבויי קונפדרציה. לאחר שנכח בנאום ב-11 באפריל 1865, שבו קידם לינקולן זכויות הצבעה לשחורים, החליט בות' להתנקש בנשיא במקום זאת. כשנודע לו שהנשיא ישתתף בהצגה בתיאטרון פורד, בות' גיבש תוכנית עם שותפים לקנוניה להתנקש בלינקולן בתיאטרון, וכן בסגן הנשיא אנדרו ג'ונסון ובמזכיר המדינה ויליאם סיוארד בבתיהם. לינקולן השתתף בהצגה "בן דודנו האמריקאי" בתיאטרון פורד. כאשר הנשיא ישב בתא הממלכתי במרפסת וצפה בהצגה עם אשתו מרי ושני אורחים, הנרי ראת'בון וארוסתו קלרה האריס, נכנס בות' מאחור. הוא כיוון אקדח דרינגר קליבר 44 לראשו של לינקולן וירה, מה שגרם לפציעה קטלנית. רת'בון ניסה להיאבק בבות' לרגע, אך בות' דקר אותו ונמלט. לינקולן, שהיה מחוסר הכרה, נבדק על ידי רופאים והועבר מעבר לרחוב לבית פיטרסן. לאחר שנשאר בתרדמת במשך תשע שעות, מת לינקולן בשעה 7:22 בבוקר ב-15 באפריל.
מעבר למותו של לינקולן, העלילה נכשלה: סוורד רק נפצע, והתוקף של ג'ונסון לא המשיך בפעילותו. לאחר שהיה במנוסה במשך 12 ימים, בות' אותר ונמצא ב-26 באפריל 1865 על ידי חיילי צבא האיחוד בחווה בווירג'יניה, כ-70 מיל (110 קילומטרים) מדרום לוושינגטון. לאחר שסירב להיכנע, בות' נורה למוות על ידי פרשי האיחוד בוסטון קורבט. ארבעה קושרים נוספים נתלו מאוחר יותר בשל תפקידם בקונספירציה.
נשיאים שנרצחו > ג'יימס א. גארפילד

ההתנקשות בג'יימס א. גארפילד הנשיא ה-20 של ארצות הברית החלה בתחנת הרכבת בולטימור ופוטומק בוושינגטון די.סי. בשעה 9:20 בבוקר ביום שבת, 2 ביולי 1881. פחות מארבעה חודשים לאחר שנכנס לתפקיד. כאשר הנשיא הגיע לתחנת הרכבת, הסופר ועורך דין צ'ארלס גיטו ירה בו פעמיים באקדח רוולבר בריטי מדגם 442. קליע אחד שפשף את כתף הנשיא, והקליע השני חדר לגבו. במשך אחד עשר שבועות גרפילד סבל מכאבים ומסבל שנגרמו כתוצאה מהירי, לפני שנפטר ב-19 בספטמבר 1881 מסיבוכים שנגרמו על ידי זיהומים יאטרוגניים, שנגרמו על ידי חדירתם המתמדת של הרופאים לפצעו עם אצבעות וכלים לא מעוקרים. הוא שרד בסך הכל 79 ימים לאחר שנורה.
גיטו נעצר מיד. לאחר משפט מתוקשר שנמשך מ-14 בנובמבר 1881 עד 25 בינואר 1882, הוא נמצא אשם ונידון למוות. ערעור שהגיש נדחה, והוא הוצא להורג בתלייה ב-30 ביוני 1882 במחוז קולומביה, יומיים לפני יום השנה הראשון לירי. במהלך משפטו ונתיחתו שלאחר המוות, נקבע כי גיטו היה לא יציב נפשית או סבל מהשפעות של נוירוסיפיליס. הוא טען שירה בגרפילד מתוך אכזבה שלא מונה לשגריר בצרפת. הוא ייחס לעצמו את ניצחון הנשיא בבחירות לנאום שכתב בתמיכה בגרפילד.
נשיאים שנרצחו > וויליאם מקינלי

ההתנקשות בנשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי התרחשה בשעה 4:07 אחר הצהריים ביום שישי, 6 בספטמבר 1901, במקדש המוזיקה בבפאלו, ניו יורק. מקינלי, שנכח בתערוכת פאן-אמריקה, נורה פעמיים בבטן מטווח קצר על ידי ליאון צ'ולגוש, אנרכיסט, שהיה חמוש באקדח רוולבר מדגם Iver Johnson "Safety Automatic" בקוטר 32, שהוסתר מתחת למטפחת. הקליע הראשון ניתז מכפתור או מדליית הצטיינות על ז'קט של מקינלי ונתקע בשרוולו; הירייה השנייה חדרה לקיבתו. אף על פי שמקינלי נראה כמתאושש בתחילה, מצבו הידרדר במהירות בשל התפשטות נמק סביב פצעיו והוא נפטר ב-14 בספטמבר 1901, בשעה 2:15 לפנות בוקר.
האנשים בקהל, בהנהגת ג'יימס בנג'מין פארקר, השתלטו על צ'ולגוש ותפסו אותו. לאחר מכן התערבו אנשי בריגדה 4, חיל האותות של המשמר הלאומי והמשטרה, והכו את צ'ולגוש כה חזק שהיה חשש בתחילה שהוא לא ישרוד לעמוד למשפט. ב-24 בספטמבר, לאחר משפט שנמשך יומיים, שבו הנאשם סירב להגן על עצמו, הורשע צ'ולגוש ונידון למוות. הוא הוצא להורג בכיסא חשמלי בבית הסוהר אובורן ב-29 באוקטובר 1901. פעולותיו של צ'ולגוש היו ממניעים פוליטיים, אם כי לא ברור מה התוצאה, אם בכלל, שהוא ציפה להשיג מהירי.
בעקבות ההתנקשות בנשיא מקינלי, הקונגרס הנחה את השירות החשאי להגן על נשיא ארצות הברית כחלק מתפקידו.
נשיאים שנרצחו > ג'ון פ. קנדי

ההתנקשות בנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי התרחשה בשעה 12:30 בצהריים ביום שישי, 22 בנובמבר 1963, בדאלאס במהלך שיירה נשיאותית בכיכר דילי. קנדי נסע עם אשתו ג'קלין, מושל טקסס ג'ון קונלי ואשתו של קונלי, נלי, כאשר נורה למוות על ידי לי הארווי אוסוואלד נחת אמריקאי לשעבר ועריק, מהקומה השישית של מחסן ספרי הלימוד של טקסס. קנדי נורה פעם אחת בגב, כאשר הקליע יצא דרך גרונו, ופעם אחת בראשו. המושל קונלי נפצע קשה, ועובר אורח בשם ג'יימס טייג' נפצע קל בפניו מקטע קטן של אבן שפה שהתפצל לאחר שנפגע מאחד הכדורים. השיירה מיהרה לבית החולים פארקלנד ממוריאל שם הוכרז על מותו של הנשיא קנדי בשעה 1:00 בצהריים. אוסוולד נעצר והואשם על ידי משטרת דאלאס בהתנקשות בקנדי וברצח השוטר ג'יי. די. טיפיט שנורה למוות בשכונת מגורים באזור אוק קליף בדאלאס שעות ספורות לאחר מכן. ביום ראשון, 24 בנובמבר, בזמן שהועבר מבית המעצר העירוני לבית הכלא המחוזי, נורה אוסוולד למוות במרתף מטה משטרת דאלאס על ידי בעל מועדון לילה בדאלאס, ג'ק רובי. רובי הורשע ברצח של אוסוולד, אם כי הרשעתו בוטלה מאוחר יותר בערעור. בשנת 1967, מת רובי בכלא בזמן שהמתין למשפט חדש.
בספטמבר 1964 קבעה ועדת וורן כי קנדי וטיפיט נרצחו שניהם על ידי אוסוולד, כי אוסוולד פעל לבדו בשני מקרי הרצח, וכי רובי פעל לבדו כאשר רצח את אוסוולד. עם זאת, סקרים שנערכו בין השנים 1966 ל-2004 מצאו כי עד 80% מהאמריקאים שנשאלו חשדו כי הייתה מזימה או טיוח לרצח הנשיא קנדי. תיאוריות הקונספירציה ממשיכות להתקיים עד היום.