stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קבוצה קומפקטית
קומפקטיות ופונקציות רציפות

המשפט היסודי בעניין זה הוא:
תמונה רציפה של קבוצה קומפקטית היא קומפקטית.
כלומר, אם  X,Y מרחבים טופולוגיים ו- f\colon X\to Y פונקציה רציפה, ו- K\subseteq X קומפקטית, אז  f(K) קומפקטית. 
ההוכחה קלה מאד: אם  \{U_{\alpha }\} כיסוי פתוח של  f(K), אז  \{f^{-1}(U_{\alpha })\} כיסוי פתוח של  K, ולכן יש לו תת-כיסוי סופי, שתמונתו תחת  f היא תת-כיסוי סופי של  f(K).
בפרט, פונקציה ממשית רציפה על קבוצה קומפקטית היא בעלת תמונה סגורה וחסומה, ומכאן נובעים מיד שני משפטי ויירשטראס בנוסחם הכללי:
פונקציה ממשית רציפה על קבוצה קומפקטית מקבלת שם את המקסימום שלה.
ההכללה של משפט קנטור למרחבים מטריים קובעת כי:
פונקציה רציפה במרחב מטרי קומפקטי, היא רציפה במידה שווה.
הערות שוליים

↑  תת-כיסוי הוא כיסוי של הקבוצה בחלק מהקבוצות השייכות לכיסוי המקורי; תת-כיסוי הוא סופי אם יש בו מספר סופי של קבוצות
↑  Tsaban, Boaz; ``Menger's and Hurewicz's Problems: Solutions from ``The Book and refinements, Contemporary Mathematics 533 (2011), 211-226.
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
מאורו פיקוטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בדצמבר 1966 (בן 58) קאבור, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  טראנס, טכנו
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 האתר הרשמי
 
מאורו פיקוטו הוא דיג'יי ויוצר מוזיקת טראנס איטלקי. לשעבר חבר בהרכב היורו דאנס Cappella. בין היצירות המוכרות שלו אפשר למנות את "Come Together",‏ "Comodo", ‏"Pulsar", ‏"Lizard" ועוד. כיום פיקוטו נמנה בין התקליטנים הטובים בעולם[דרוש מקור] והטוב ביותר באיטליה[דרוש מקור].
נכון ל-2010 פיקוטו הוא בעלים של הלייבל 'Bakerloo Music' ומפיק של ליין 'Meganite' הנערך כל חמישי במועדון Privilege באיביזה, שנכנס לספר השיאים של גינס על היותו המועדון הגדול בעולם.
ביוגרפיה

פיקוטו נולד ב-25 בדצמבר 1966 בעיירה בשם 'קאבור' ליד טורינו. מגיל נעורים חלם להיות יוצר מוזיקה אך הבין שקודם עליו להיות דיג'יי. בשנת 1989 לאחר שניצח בתחרות תקליטנים מקומית הוא פגש את דניאל דבולי, חבר בהרכב הדאנס בלאק בוקס שהיה שם כדי לקדם את הסינגל שלהם "Ride on Time". פיקוטו ודבולי הפכו לחברים ודבולי נתן לפיקוטו להיכנס לתחום ההפקה. בשנת 1991 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "We Gonna Get" תחת השם RAF שהפך ללהיט באירופה[דרוש מקור]. עם הצלחת הסינגל הפך שמו לשם מבוקש וזמרים/הרכבים רבים שלחו אליו בקשות שיבצע הפקות לשירים שלהם ורמיקסים.
בשנת 1996 הוציא סינגל ראשון תחת שמו מאורו פיקוטו ""Bakerloo Symphony" הגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים האיטלקי ושהה שם במשך תשעה שבועות. באותה שנה פיקוטו הפך לבעלים של Media Records.
הסינגל ""Komodo (Save a Soul)" שיצא בשנת 2000 הגיע למקום ה-13 במצעד האנגלי (הגבוה ביותר שאליו הגיע) והפך את פיקוטו לאומן בעל שם עולמי ואף הגיע איתו לתוכנית המוזיקה הפופולרית של בי.בי.סי, 'Top of the Pops' והיה הדיג'יי הראשון שתיקלט בשידור חי בתוכנית. באותה שנה הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו "The Album". פיקוטו המשיך לשחרר להיטים וגם לעשות רמיקסים לאמנים רבים כגון: U2, יורק, ג'ימי סאמרוויל, Pet Shop Boys ועוד. בשנת 2002 פיקוטו הקים את הלייבל 'Bakerloo Music' והוציא דרכו חמישה אלבומים נוספים.
במהלך הקריירה שלו הוא זכה בפרסים רבים, ביניהם: התקליטן הבינלאומי הטוב ביותר, בטקסי פרסי המוזיקה בגרמניה, דנמרק, שוודיה, אירלנד, ספרד והולנד. המפיק הטוב ביותר והשיר הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה הגרמני, והדיג'יי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של איביזה בשנת 2005.
דיסקוגרפיה

2000 The Album
2002 The Others
2000 Live in Ibiza
2006 Superclub
2007 Now & Then
2008 Meganite Ibiza
Watch Dogs

| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  27 במאי 2014
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  יוביסופט מונטריאול
 הוצאה לאור:  יוביסופט
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, פורטוגזית ברזילאית, פולנית, הונגרית, שוודית, נורווגית, פינית, פורטוגזית, הולנדית, צ'כית, צרפתית, דנית, איטלקית, ספרדית, גרמנית, רוסית 
 סדרה:  Watch Dogs 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Havok,Disrupt
 מצבי משחק:  שחקן יחד, מרובה משתתפים
 דירוג:  +ACB: MA15 BBFC: 18 CERO: Z ESRB: M (מקורי), ‏AO (שונה) OFLC: R18 +‏PEGI: 18 USK: 16
 פלטפורמות:  Microsoft Windows   PlayStation 3   PlayStation 4   Xbox 360   Xbox One
 המשחק הבא:  Watch Dogs 2
 דרישות מערכת
 מעבד:  Intel Core 2 Quad Q8400 @ 2.66Ghz או AMD Phenom II X4 940 @ 3.0Ghz או יותר טוב
 זיכרון:  4GB ומעלה
 כרטיס מסך:  GeForce GTX 460 או יותר טוב
 מקום פנוי:  25GB
 בקרים:  מקלדת ועכבר
 
 אתר רשמי
 
Watch Dogs (מסוגנן כ-WATCH_DOGS) הוא משחק וידאו אקשן-הרפתקאות בגוף שלישי מסוג עולם פתוח שפותח על ידי Ubisoft Montreal ויצא לאור על ידי Ubisoft. המשחק יצא ב-27 במאי 2014 למחשב האישי, ל-PlayStation 3, ל-Xbox One, ל-PlayStation 4 ול-Xbox 360, ובסוף 2014 יצאה גם גרסה ל-Wii U.
ב-2016 הוכרז על משחק ההמשך שלו : Watch Dogs 2 שיצא ב-15 בנובמבר של אותה השנה.
שחקני המשחק נכנסים לנעליו של הגיבור הראשי, איידן פירס, האקר מחשבים מיומן שמסוגל לפרוץ למערכת ה-ctOS, מערכת ממוחשבת ששולטת על העיר שיקגו הבדיונית, אשר נבנתה בידי Blume. עלילת המשחק מתרחשת בשנת 2013 לערך ומתרכזת במאמציו של איידן לחיפוש אחר נקמה במותה של אחייניתו. מבנה העולם הפתוח מאפשר לשחקנים לשוטט בעיר שיקגו העתידית, באזורים הכפריים ובשכונות העוני .
דמויות

איידן פירס - הדמות הראשית במשחק שאותו השחקן משחק. האקר שביכולותו לפרוץ למערכת ה-ctOS. איידן מחפש נקמה לאחר מות אחייניתו.
ניקול פירס - אחותו של איידן. נחטפה על ידי דיימיאן אך לבסוף ניצלה על ידי איידן. היא ובנה ג'קסון ברחו מחוץ לעיר לבקשתו של איידן בשביל שהיא וג'קסון לא יירדפו על ידי אותם אנשים הרוצים לפגוע באיידן.
ג'קסון פירס - אחיינו של איידן ובנה של ניקול. ג'קסון ברח ונרדף על ידי הכנופיה של דיימיאן אך ניצל על ידי איידן. ברח עם אימו מחוץ לעיר לבקשתו של איידן.
לינה פירס - אחייניתו של איידן, ביתה של ניקול ואחותו של ג'קסון. נהרגה בתאונת דרכים בגיל 6.
ג'ורדי צ'ין - חברו של איידן ממוצא אסיאתי אשר עובד בשבילו. ציני. בוגד באיידן בסוף המשחק לאחר שעבר לצד של דיימיאן כיוון שזה שילם יותר מאיידן אך לאחר מותו של דיימיאן חזר לעבוד בשביל איידן.
מוריס וגה - שותפו של איידן לשעבר. על פי לוגי אודיו מבינים כי מוריס אוים על חייו ועל חיי משפחתו אם לא יתנקש באיידן. מוריס עונה על ידי ג'ורדי. בסוף המשחק לשחקן ניתנת בחירה אם להרוג את מוריס או להשאירו חי.
קלרה "Badboy17" ליל - חברה לשעבר בארגון ה-DedSec. בתחילת המשחק הזדהתה כ-Badboy17 (ילדרע17) אך חשפה את עצמה לאיידן. קלרה היוותה עזר חיוני לאיידן במהלך המשחק. קלרה התבררה כבוגדת כאשר איידן גילה כי היא קיבלה כסף על כך שהיא הביאה מידע על האקרים כולל איידן ודיימיאן. קלרה נהרגה על ידי הכנופיה של דיימיאן בסוף המשחק, בעת שהלכה להניח פרחים על קברה של לינה פריס.
ריימונד "T-Bone" קני - אחד מין היוצרים של ctOS. פרש ומאז הסתתר בעיירה פאני. עזר לאיידן רבות במהלך המשחק.
דרמוט "לאקי" קואין - מאפיונר עשיר ידוע בשיקגו. הוא זה ששלח את ההתנקשות באיידן והיה הגורם בעקיפין למותה של לינה, כאשר בטעות חשב כי איידן רצה סרטון בוא נראה ראש העיר רוצח אישה בשם רוז וושינגטון ולא כסף. נהרג על ידי איידן בבית מלונו כאשר איידן פורץ לקוצב הלב שלו ועוצר אותו, דבר הגורם לדרמוט לקבל התקף לב.
דיימיאן ברנקס - הנבל הראשי במשחק שחטף את ניקול וניסה לגרום לאיידן לעבוד בשבילו. נהרג בסוף המשחק על ידי איידן שירה בו בראשו.
ג'יבי "Defalt" מרקוביץ' - האקר שהתנגד לארגון ה-DedSec. פרץ לבסיסם של איידן וקלרה, גנב את החומרים שהשיגו ומחק אותם מהשרתים. איידן מתגנב למסיבתו של Defalt אך הוא צפה זאת ולכן שיבש את מערכת הפרופיילר כך שהוא לא יצליח לזהות את אותו - במקום שמות האנשים הוא שינה את הכיתוב לשטויות ודברים כמו 127.0.0.1, ‏ "U MAD Aiden?" (אתה כועס איידן?) ו-"LOL". איידן מצליח לבסוף לזהות את Defalt, רודף אחריו, מחזיר את המידע שנגנב ולבסוף הורג אותו.
"bedbug (בעברית פשפש)" - עבד עם איידן די בתחילת המשחק עקב איומיו של איידן. "Bedbug" היה עובד פנימי של איידן. Bedbug מתואר בתור ילד, לא מקצועי. הוא היה יתום וגר אצל סבתו.
פסקול

הפסקול הרשמי למשחק הולחן על ידי בריאן רזיטל והופץ על ידי חברת ההקלטות Invada.
פסקול Watch Dogs:
| # | כותרת | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1 | "The Loop" | 4:40 |
| 2 | "Ded Sec" | 1:31 |
| 3 | "Creepy Caller" | 1:13 |
| 4 | "Donovan" | 3:45 |
| 5 | "Revelation Number 3" | 2:51 |
| 6 | "Computer Underground" | 3:13 |
| 7 | "Elevated Trains" | 1:25 |
| 8 | "IP Tracking" | 3:28 |
| 9 | "Vigilante" | 8:59 |
| 10 | "Ghosts of the Past" | 3:12 |
| 11 | "On the Lake" | 2:01 |
| 12 | "Hackers" | 6:10 |
| 13 | "Escape From Chicago" | 2:59 |
כלים במשחק

Lure - הכלי הראשון במשחק, שמופיע כבר בתחילת המשחק. כלי זה בנוי מחלקים אלקטרוניים ומטרתו להסיח את דעתם של אויבים ושומרים.
Blackout - הכלי השני שמופיע במשחק בתחילתו. כלי זה הוא ניצול חור אבטחה במערכת ה-ctOS שגורם לכיבוי זמנית של המערכת באזור שלם של העיר שגורם להפסקת חשמל זמנית באותו אזור.
Jam Communications - כלי זה הוא ניצול של חור אבטחה במערכת ה-ctOS שגורמת להשבתת מערכת ה-ctOS Scan לזיהוי פושעים זמנית וכן לשיבוש שיחות טלפון.
ctOS Scan - כלי שסורק את האזור הרצוי למציאת אויבים.
Frag Grenade - רימון יד פשוט שמתפוצץ לאחר כ-4 שניות.
IED - פצצה נדבקת שמופעלת באמצעות הטלפון של איידן. משמשת למילכוד אזורים.
Proximity IED - פצצה נדבקת שמופעלת על ידי גלאי תנועה. משמשת למילכוד אזורים.
Focus Boost - כדורים אשר מאפשרים לפוקוס להתמלא במהירות.
מצב מרובה משתתפים

למשחק גם יש מצב מרובה משתתפים אשר כולל 6 מצבי משחק שונים:
Online Hacking - מצב של אחד נגד אחד - מצב שבו על שחקן אחד לפרוץ לשחקן השני ולגנוב מידע ועל השחקן הקורבן למצוא את השחקן הפורץ ולהרוג אותו לפני שיגנוב את כל המידע.
Online Talling - מצב של אחד נגד אחד - מצב שבו על שחקן אחד לבחון את השחקן השני על ידי הפרופיליר המצוי ברשותו ולעקוב אחריו. הדבר דורש קשר ראייה של השחקן הראשון לשחקן השני. אם הקשר אובד אזי המעקב מושהה עד שנוצר קשר עין מחדש. החוקים זהים לזה שב-Online Hacking - על השחקן הקורבן למצוא את השחקן התוקף ולהרוג אותו.
ctOS Mobile Challange - מצב של אחד נגד אחד - מצב שבו על שני שחקנים להתחרות זה בזה במירוץ תוך כדי בריחה מהמשטרה.
Online Racing - מצב של 2 - 4 שחקנים - מצב שבו על השחקנים להתחרות זה בזה במירוץ מכוניות עד לנקודת הסיום. המנצח הוא מי שמגיע ראשון.
Online Decryption - מצב של 2 - 8 שחקנים - מצב שבו השחקנים מתחלקים לשתי קבוצות. כל קבוצה צריכה למצוא ולקחת קובץ מסוים שמוצפן ולפענח אותו. הקבוצה המנצח היא זאת שפיענחה את הקובץ. מצב זה אינו זמין בקונסולות ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3.
Online Free Rom - מצב של 1 - 8 שחקנים - מצב שבו על השחקנים לחקור את שיקגו ועל הדרך למצוא אחד את השני. כמו Online Decryption, מצב זה אינו זמין בקונסולות ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3.
משחק המשך

בינואר 2016, ישנו פוסט באתר 4chan, שנכתב על ידי כביכול מפתח מיוביסופט באופן אנונימי, שגם כן מה שנכתב שם הועלה באופן אנונימי לקוטאקו, שבו נטען כי משחק ההמשך, Watch Dog 2 יצא בחגים של שנת 2016, כאשר זה יתפוס את מקומו של Assassin's Creed לשנה הזאת, ושהמשחק יתרחש בסן פרנסיסקו. ב-11 בפברואר 2016 יוביסופט אישרה שמשחק ההמשך יצא בשנה הפיננסית שלהם במשך 2017 (מ-1 באפריל 2016 עד ל-31 במרץ 2017). ב-6 ביוני 2016 יוביסופט הוציאה טיזר ל-Watch Dogs 2 ולאחר יומיים מהטיזר יוביסופט גילתה לחלוטין את המשחק, לאחר סדרה של הדלפות.
הערות שוליים

↑  אף על פי שבדרישות הרשמיות נכתב 6GB ראם לפחות, המשחק יפעל גם עם 4GB ראם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb170963081 (data)
ג'וזפה גריבלדי

.
ג'וזפה גריבלדי (באיטלקית: Giuseppe Garibaldi;‏ 4 ביולי 1807 – 2 ביוני 1882) היה גנרל, פטריוט, מהפכן רפובליקני ומנהיג איטלקי. מכונה גם 'גיבור של שני עולמות' בעקבות פעולותיו הצבאיות הן באירופה והן באמריקה הדרומית. הוא נחשב לגיבור לאומי איטלקי ולאחת הדמויות המרכזיות במאבק לאיחוד איטליה במאה ה-19.

פסלו של גריבלדי המוצב באי קאפררה ומשקיף לעבר איטליה
מונומנט פסל רכוב במילאנו
חייו ופעולותיו > שנותיו המוקדמות

גריבלדי נולד בעיר ניס, אז בקיסרות הצרפתית, למשפחה של דייגים וסוחרים יורדי ים, אביו היה דומניקו גריבלדי (1766–1841) ואימו הייתה מריה רוזה ניקולטי רימונדי (1776–1852). הוא היה הבן השני מבין 6 ילדים, את רוב לימודיו עשה בלימוד עצמי ולא במסגרת לימודית מסודרת. בצעירותו עבד כמלח באוניות סוחר בים התיכון, וב-1833 הצטרף לצי הצבאי של ממלכת סרדיניה-פיימונטה, שבו רכש ניסיון צבאי ראשון. ב-1834 השתתף במרד על ספינת קרב בצי של פיימונטה שמטרתו הייתה להצית מהפכה להפיכתה של פיימונטה לרפובליקה, אך הקשר התגלה וסוכל בידי כוח מקומי. הוא הועמד למשפט ונידון למוות שלא בפניו בידי בית משפט בג'נובה, אך הצליח להימלט לצרפת, שם חלה בכולרה, וממנה לדרום אמריקה.
חייו ופעולותיו > דרום אמריקה

בין השנים 1836–1848 היה גריבלדי בגלות בדרום אמריקה. הוא התנדב לחיל הים של ריו גראנדה דו סול, שתכנן לערוק מהצי של ברזיל, ועד מהרה הפגין כישורי מנהיגות צבאית יוצאי דופן. למרות מאמציו היה צבא ברזיל חזק דיו ופעולת המרי של ריו גראנדה דו סול הקטנה לא צלחה. ב-1842 עברו גריבלדי, בת זוגו אניטה ובנם לאורוגוואי, שנלחמה באותה עת על עצמאותה מארגנטינה. גריבלדי התנדב לצי של אורוגוואי ובתוך מספר חודשים הפך למפקד הצי. ב-15 באוגוסט פיקד על קבוצת גולים איטלקים בקרב הגנה על מונטווידאו בירת אורוגוואי. קבוצה זו הפכה בהמשך לגרעין שממנו נבנתה בריגדת "החולצות האדומות" שלו. ב-15 באפריל 1848, לאחר סדרת ניצחונות, החליטו גריבלדי וכ-60 מחברי "החולצות האדומות" לחזור לאיטליה במטרה להתחיל בה מהפכה שתוביל לכינון רפובליקה איטלקית מאוחדת.
חייו ופעולותיו > חזרה לאיטליה

לאחר שובו לאיטליה ב-1848, הצטרף גריבלדי לתנועה לשחרורה ולאיחודה של איטליה שנודעה בהמשך כ"ריסורג'ימנטו" (חלקיה השונים של איטליה הוחזקו על ידי אוסטריה וצרפת וחלקים אחרים על ידי מלכים מקומיים כמו מלך נאפולי). הוא הציע את שירותיו לאפיפיור פיוס התשיעי ולמלך סרדיניה-פיימונטה קרלו אלברטו, אך נדחה על ידי שניהם. צבא סרדיניה-פיימונטה בז לכישוריו הצבאיים שנרכשו באופן עצמי ולא במסגרת מוכרת, ויעץ לפיכך למלך לסרב לקבל את שירותיו של גריבלדי. הוא פנה למילאנו והתקבל בה בחום. למרות מספר הצלחות מול האוסטרים, שהחזיקו ברוב שטחה של לומברדיה, הכוח שהציב במילאנו מול האוסטרים היה קטן מדי, וגריבלדי נאלץ להימלט לשווייץ.
חייו ופעולותיו > הגנת רומא

ב-1849 נמלט האפיפיור פיוס התשיעי מרומא בעקבות מרד רפובליקני, וגריבלדי הוביל את כוחות המתנדבים שלו לרומא כדי לתמוך בהקמתה של רפובליקה ברומא. גריבלדי הגן בגבורה על העיר מול התקפות של כוחות נפוליטניים מחוזקים בידי צרפתים, אך נאלץ לבסוף לסגת. אף שהותר לו לעזוב את העיר יחד עם כ-5,000 מתומכיו, דרך הנסיגה שלהם עברה בשטחים שבשליטת האוסטרים, ומרבית הכוח נהרג (כולל אהובתו אניטה), נשבה, או התפזר, וגריבלדי נאלץ שוב לברוח מאיטליה כדי להציל את חייו. גם כך, ההגנה ההרואית של רומא והנסיגה שביצע לאורך השטח האיטלקי, הפכה אותו לגיבור בעיני האיטלקים. הוא ברח תחילה לטנג'יר, ובהמשך לסטטן איילנד שבניו יורק, שבה עסק בייצור נרות, ולבסוף הגיע לפרו.
חייו ופעולותיו > בצפון איטליה

ב-1854 הזמין אותו הרוזן קמילו קאבור, ראש ממשלת סרדיניה-פיימונטה, לשוב לאיטליה, בתנאי שיימנע מלהצטרף לרדיקליזם של מציני. גריבלדי חזר לאיטליה, וקנה לעצמו בית באי קאפררה, צפונית-מזרחית לאי סרדיניה. גריבלדי היה משוכנע שהדרך לשחרור ולאיחוד איטליה קשורה בשיתוף פעולה עם השליט הליברלי של סרדיניה-פיימונטה, המלך ויטוריו אמנואלה השני. קאבור הצטרף לגריבלדי בהנהגת כוח של מתנדבים נגד האוסטרים השולטים בלומברדיה, ובאמצע 1859 השתלטו גריבלדי ואנשיו על וארזה, קומו, ורוב שטחה של דרום טירול שבצפון איטליה.
אלפי איטלקים נוספים, פטריוטים ומהפכנים, הושפעו מעמדתו של גריבלדי, דבר שהגביר מאוד את כוחה של המלוכה בסרדיניה. גריבלדי נעשה מעורב באופן ישיר ועמוק במאבקים הצבאיים והפוליטיים המורכבים החל משנת 1860. המלך ויטוריו אמנואלה השני וראש ממשלתו קאבור הבינו את ערכו של גריבלדי כמנהיג צבאי, אך חששו שכל התקדמות במהלכים לאיחוד איטליה תביא לפלישה אוסטרית-צרפתית. גריבלדי עצמו היה מתוסכל מהססנות המלך, במיוחד לאחר שניס, עיר הולדתו, הוחזרה לצרפת ב-1860.
חייו ופעולותיו > 'החולצות האדומות'

מאוכזב משיתוף הפעולה עם ויטוריו אמנואלה השני וראש ממשלתו קאבור, החליט גריבלדי לפתוח במערכה עצמאית ב-1860 שתביא בסופו של דבר לשחרורה ולאיחודה של איטליה. הוא הפליג מג'נובה ב-6 במאי עם כאלף איש לבושים בחולצות אדומות ששימשו להם כמדים, והחל במסע מלחמה שכונה "מסע האלף". הוא הגיע עמם למרסלה שבסיציליה ב-11 במאי. תושבי סיציליה, במיוחד האיכרים והסוחרים, נהרו לצבאו והצטרפו לשורותיו שגדלו באופן ניכר. אנשי החולצות האדומות וגריבלדי בראשם כבשו את פלרמו בירת סיציליה ממלך נאפולי, וב-19 באוגוסט חצו את מצר מסינה ועברו לדרום איטליה היבשתית. בספטמבר הדיחו גריבלדי וכוחותיו את מלך נאפולי וכבשו את העיר נאפולי עצמה. הקרב על הנהר וולטורנו נגד חיילים משרידי צבא נאפולי הסתיים בניצחון מכריע של גריבלדי, וכתוצאה מכך עברה ממלכת שתי הסיציליות לידיו, והוא העבירה במהירות לשלטונו של מלך פיימונטה, ויטוריו אמנואלה השני.
חייו ופעולותיו > התכתשות עם המלך

למרות הצלחותיו יוצאות הדופן בהשתלטותו על כל דרום איטליה, עדיין חשש ממנו ויטוריו אמנואלה השני. גריבלדי הפך לדמות פופולרית ודיבר בתקיפות ובנחרצות על רצונו לאחד את איטליה כולה לרפובליקה אחת. הגנרלים בצבא סרדיניה-פיימונטה חשו קנאה והשפלה, ולכן שכנעו את המלך ויטוריו אמנואלה השני לסרב למנות את גריבלדי לתפקיד שלטוני בשטחים שזה עתה כבש. גריבלדי העביר ביקורת על חוסר השליטה של המלך בשטחים אלה, והתלונן שחייליו המתנדבים, שסיכנו את חייהם עבור המלך, כלל לא תוגמלו על מעשיהם, אך המלך התעלם מטענותיו. במצב עניינים זה החליט גריבלדי לפרוש לביתו באי קאפררה שבמחוז סרדיניה. מאידך, זכה גריבלדי לפרסום ולהערכה רבה בעולם, ואף קיבל הצעה מאברהם לינקולן לתפקיד פיקודי בצבא האיחוד בארצות הברית, ובביקור שערך בבריטניה התקבל בתשואות בכל מקום שבו שהה.
ב-1862 תכננו ויטוריו אמנואלה השני ויועציו לכבוש את ונציה מידי האוסטרים, ושכנעו את גריבלדי לפקד על כוח מתנדבים במערכה זו. התוכנית הייתה לתקוף את האוסטרים במתקפת הסחה בבלקנים, ואז לפלוש לוונציה.
גריבלדי, לעומתם, לטש את עיניו לרומא, שנחשבה בעיניו כבירתה הטבעית של איטליה המאוחדת. הוא ריכז כוחות והתקדם עמם למדינת האפיפיור ולרומא. ברומא שהה חיל מצב צרפתי שהופקד על הגנתה. ויטוריו אמנואלה השני חשש מהתערבות צרפתית, ושלח כוחות צבא כדי לעצור את התקדמותו של גריבלדי לרומא. ב-29 באוגוסט נפצע גריבלדי בהיתקלות כוחותיו באספרומונטה עם כוחות צבא המלך, ונלקח למעצר.
חייו ופעולותיו > קרבותיו האחרונים

ויטוריו אמנואלה השני הבין את ערכו של גריבלדי, ושחרר אותו, וב-1866 קיבל גריבלדי שוב פיקוד עצמאי כשפרצה בטירול מלחמה נגד אוסטריה. המלחמה הסתיימה כשכוחותיו של ויטוריו אמנואלה, כולל כוחותיו של גריבלדי, כבשו את ונציה. האיטלקים נלחמו היטב, אך ניצחונם הושג בעיקר מכיוון שהאוסטרים היו עסוקים באותה שנה במלחמתם עם פרוסיה, ולא יכלו להפעיל את מלוא כוחם בטירול.
בשנת 1867, ניסה גריבלדי שוב לתפוס את רומא, אך ההתקפה הייתה בלתי מתואמת כראוי ונכשלה, וגריבלדי נעצר בידי חיילים צרפתים. לאחר ששוחרר, חי גריבלדי בשנתיים הבאות בחוותו באי קאפררה שמצפון לסרדיניה.
בשנים 1870–1871 עמד גריבלדי בראש צבא מתנדבים שנלחם לצד צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה. גם כאן הוא התגלה כמפקד מצוין עם הבנה טובה של שדה הקרב ושל טקטיקות לחימה. לאחר שצרפת הפסידה במלחמה זו, שב גריבלדי לאיטליה.
באוקטובר 1870 צורפה רומא לאיחוד האיטלקי, וב-1874 נבחר גריבלדי לפרלמנט של איטליה המאוחדת.
חייו ופעולותיו > שנותיו האחרונות והערכת פועלו

בסוף ימיו השתקע גריבלדי באחוזתו באי קאפררה שבצפון סרדיניה. הוא הביע תמיכה בתנועה הסוציאליסטית של איטליה ובתנועות סוציאליסטיות במדינות נוספות. גריבלדי נפטר באי ב-1882, ונקבר שם. באי הוקם אתר לזכרו, קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה, ובו שחזור של אחוזתו ובית קברות של בני משפחתו.
גריבלדי הצטרף לבונים החופשיים בשנת 1844, ובהמשך אף נבחר לנשיא גדול של הלשכות שהיו קיימות אז באיטליה.
הפופולריות של גריבלדי, יחד עם תעוזתו הצבאית, כושרו להוביל מערכות צבאיות, וכישרונו להלהיב את ההמונים, היוו גורם מכריע במאבק שהביא לאיחוד איטליה.
חיים אישיים

גריבלדי נישא שלוש פעמים: הוא נישא לאניטה ריביירו בשנת 1842 בברזיל לאחר מספר שנות זוגיות והיא הצטרפה אליו בחזרתו לאיטליה ולחמה לצידו, נולדו להם 5 ילדים, היא נפטרה בלידה החמישית יחד עם התינוק בשנת 1849. 
ילדיו מנישואין אלו היו: דומניקו מנוטי גריבלדי (1840–1903), רוזה (רוזיטה) גריבלדי (1843–1845), תרזה גריבלדי-קנציו (1845–1903), ריצ'וטי גריבלדי (1847–1924) ובן נוסף שמת בלידה בשנת 1849.
בשנת 1859 נולדה לו בת מרומן עם בטיסטינה רבלו, אנה מאריה אימני גריבלדי (1859–1875)
בשנת 1860 נישא לג'וזפינה רימונדי האיטלקייה בת ה-18 וקרובת משפחה רחוקה, מייד לאחר טקס הנישואין היא גילתה לו שהיא הרה מאדם אחר והוא עזב אותה.
נישואיו האחרונים היו עם פרנצ'סקה ארמוסינו בשנת 1880, עימה כבר הביא לעולם 3 ילדים טרם נישואיהם.
סיסיליה גריבלדי-גראציאדי (1867–1959), רוזה גריבלדי (1869–1871) ומנליו גריבלדי (1873–1900)
ייתכן וג'יאנינה רפובליקה פאדיגאטי (1868–1954) הייתה בתו הביולוגית, לא כתוצאה מרומן אלא כתוצאה מבקשתו של ידידו האציל פאולו פאדיגטי ואשתו לגדל צאצא מדמו הנאצל של גריבלדי.
צאצאיו הקימו אגודה משפחתית לזכרו.
ראו גם

איחוד איטליה
היסטוריה של איטליה
לקריאה נוספת

דניס מק-סמית, ג'וזפה גריבלדי, עברית: מיה מבורך, הדר, תל אביב 1965; המקור:
Mack Smith, Denis Garibaldi a great life in brief
ג'. מ. טרווליין, גריבלדי ו"מסע האלף", עברית: ארנון בן-נחום, משרד הביטחון, תל אביב 1969; המקור:
G. M. Trevelyan, Garibaldi and the Thousand: May 1860
Garibaldi, Giuseppe. Memoire, ed. Ugoberto Alfessio Grimaldi. Verona: Bertani editore, 1972.
Ron Field, Garibaldi: Leadership, Strategy, Conflict (illustrated by Peter Dennis), Osprey Publishing.
הערות שוליים

↑  טרווליין, עמ' 9.
↑  טרווליין, עמ' 10.
↑  Peter Browning, Revolutions and Nationalities: Europe, 1825-90, Cambridge University Press, 2000, עמ' 34, ISBN 978-0521786072
↑  טרווליין, עמ' 11–12.
↑  טרווליין, עמ' 13.
↑  טרווליין, עמ' 14.
↑  טרווליין, עמ' 16.
↑  טרווליין, עמ' 17.
↑  טרווליין, עמ' 18ס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261547505171  PLWABN: 9810660155905606  BIBSYS: 12037708  BNC: 000110999  BNE: XX1150475  BnF: cb11904146d (data)  CANTIC: a10836482  CiNii: DA09727507  GND: 118689592  HDS: 024614  ICCU: CFIV001869  ISNI: 0000 0001 2145 1298  LCCN: n79021124  LNB: 000139301  NDL: 00620709  NKC: jn20000700591  NLA: 35113312  NLG: 65138  NSK: 000005470  NTA: 068678282  RERO: 02-A003280283  SELIBR: 232048  SNAC: w6qf8zf8  SUDOC: 026881950  Trove: 830421  VcBA: 495/70786  VIAF: 100192194   WorldCat (עם VIAF): 100192194
נדיה רגין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1931 ממלכת יוגוסלביה ניש, ממלכת יוגוסלביה
 פטירה:  6 באפריל 2019 (בגיל 87) הממלכה המאוחדת לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Nadežda Poderegin 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1949–1968 (כ־19 שנים)
 מקום לימודים:  הפקולטה לאמנויות הדרמה של בלגרד  הפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת בלגרד 
 פרופיל ב-IMDb
 
נדיה רגין (בסרבית קירילית (אנ'): Нађа Регин;‏ 2 בדצמבר 1931 – 6 באפריל 2019) הייתה שחקנית, סופרת ומוציאה לאור סרבית. הופיעה בסרטים יוגוסלביים משנת 1949 ובשנות ה-50 של המאה ה-20 פצחה בקריירה בין-לאומית.
רגין כיכבה, בין היתר, בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "המופע של בני היל" ושיחקה בשני סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד: "מרוסיה באהבה" ו"גולדפינגר".
הערות שוליים

↑  Bond actress Nadja Regin dies aged 87, BBC, ‏8 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810560086305606  BnF: cb142196034 (data)  GND: 1062318072  ISNI: 0000 0001 3350 8298  LCCN: no2013068948  VIAF: 303675614   WorldCat (עם VIAF): 303675614
מרסל דושאן

| --- | --- |
מרסל דושאן, 1927
מרסל דושאן, 1927
 לידה:  28 ביולי 1887 בלנוויל-קרבון, צרפת 
 פטירה:  2 באוקטובר 1968 (בגיל 81) ניי-סיר-סן, צרפת 
 שם לידה:  Henri-Robert-Marcel Duchamp 
 מקום קבורה:  Cimetière monumental de Rouen 
 לאום:  צרפתי, הפך לאזרח ארצות הברית בשנת 1955
 מקום לימודים:  אקול נסיונל דה שרט  תיכון פייר-קורניי  אקדמיה ז'וליאן 
 תחום יצירה:  ציור ופיסול
 זרם באמנות:  דאדא, סוריאליזם, אמנות מושגית
 יצירות ידועות:  נתון, L.H.O.O.Q., עירום יורד במדרגות 
 בן או בת זוג:  אלכסינה דושאן (16 בינואר 1954–2 באוקטובר 1968)  Lydie Sarazin-Levassor (1927–1928)  Gabriële Buffet-Picabia  מריה מרטינס 
 צאצאים:  Yo Savy 
 
מרסל דוּשאן (בצרפתית: Marcel Duchamp; ‏28 ביולי 1887 – 2 באוקטובר 1968) היה אמן צרפתי-אמריקני. על פי רוב משויך דושאן לתנועת הדאדא, שעמה היה בקשרים שונים, ולתנועת הסוריאליזם. השפעתו על האמנות במחצית השנייה של המאה ה-20 היא רבה. מושג ה"רדי מייד", אותו פיתח דושאן, הוא אחד המקורות העיקריים להתפתחותה של אמנות הפופ ארט ושל האמנות המושגית. דושאן היה בין הדמויות הבולטות בהתפתחותה של האמנות המודרנית האמריקאית, ועבודתו מהווה סמל לאמנות האוונגרד. החל מאמצע חייו, החל דושאן לעסוק גם בשחמט וזכה בתואר "אמן שחמט". את עניינו בשחמט שילב גם ביצירותיו המאוחרות.