stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגנוס מנסקה
ביוגרפיה > פיתוח תוכנת מדיה-ויקי

בעת היותו סטודנט היה מנסקה אחד מהתורמים הפעילים ביותר במיזם נופדיה, הוסיף תוכן רב במיוחד בתחום הביולוגיה ופיתח כלים והרחבות עבור נופדיה. מאוחר יותר, משום שלא היה מרוצה מהמגבלות של התוכנה, מנסקה פיתח את אחת הגרסאות הראשונות של מה שיהפוך בהמשך לימים ל"מדיה-ויקי". תוכנת הויקי החדשה שיצר מנסקה הותקנה במהלך 2002.
תוכנת הוויקי ששימשה בתחילת הדרך את ויקיפדיה נקראה UseModWiki (אנ') ונכתבה בשפת התכנות Perl. לאחר שהחלו לצוץ בעיות שונות בתוכנה בעקבות העלייה בשימוש בוויקיפדיה, מנסקה החל כתוצאה מכך במהלך קיץ 2001 לעבוד על יצירת התוכנה שתחליף את UseModWiki אשר תהיה מגובה בבסיסי נתונים ותכלול "תכונות ייחודיות לוויקיפדיה". ב-25 בינואר 2002 מנסקה פרסם את הגרסה הראשונה של מנוע ויקי מבוסס PHP אותו הוא כינה Phase II. אחד מהחידושים של מנסקה ב-Phase II כלל את ההתחלה של השימוש במרחבים שונים על מנת שניתן יהיה להבדיל בין הסוגים השונים של הדפים באתרי הויקי - כגון מרחב "שיחה" או מרחב "משתמש". גרסת ה-Phase II הכילה גם מספר תכונות חדשות אחרות שעדיין נמצאות בשימוש עד היום, כגון היכולת להעלות קבצים לאתר, פיצ'ר רשימת המעקב, חתימות אוטומטיות ורשימת השינויים האחרונים. גרסת ה-Phase II שפיתח מנסקה הקלה באופן מהותי על שילוב תצלומים בערכי ויקיפדיה, ותרם ליצירת קבוצת משתמשים חדשה: מפעילי מערכת, אשר הוסמכו לראשונה למחוק דפים ולחסום משתמשים אנונימיים במידת הצורך.
כל הגרסאות המוקדמות של מדיה-ויקי אותם פיתח מנסקה שוחררו תחת רישיון GPL‏.
בעקבות הצמיחה בפופולריות של ויקיפדיה ובעיות העומס בהן נתקלה גרסת ה-Phase II של מנסקה, המתכנת האמריקני לי דניאל קרוקר יצר בהמשך גרסה מחודשת לתוכנת הויקי של ויקיפדיה, אשר כונתה בתחילה Phase III, אשר הותקנה לראשונה ביוני 2002 כאשר משנת 2003 ואילך היא נקראת "מדיה-ויקי". תוכנת מדיה-ויקי משמשת כיום כפלטפורמת הליבה הן לוויקיפדיה ואתרי האחות של ויקיפדיה, והן לאתרי הויקי של ארגונים ומוסדות רבים ברחבי העולם.
מנסקה המשיך לפתח הרחבות שונות למדיה-ויקי וכלים המשמשים לבניית ויקיפדיה ואתרי הבת של ויקיפדיה, כולל כלים למיפוי קטגוריות, חישוב צמתים בקטגוריות, וייבוא תמונות מ-Flickr לויקישיתוף. מנסקה פיתח גם את הסיומת Cite שהביאה תחביר ויקי דמוי XML לצורך שילוב ציטוטים בדפים של תוכנת מדיה-ויקי.
הכרה

מנסקה הוא היוצר של הערך החמישי בוויקיפדיה הגרמנית, אשר עוסק ב-PCR, אותו הוא החל לכתוב במהלך שנת 2001. בעיה טכנית בהיסטוריית הגרסאות באתר ויקיפדיה הגרמנית, גרמה למצג שווא כאילו זהו הערך הראשון, ולכן מנסקה מוכר בתור יוצר הערך הראשון, למרות שהערך הראשון שעוסק בפילוס לא נכתב על ידו.
במהלך 2002 הצהיר ג'ימי ויילס כי 25 בינואר יהיה "יום מגנוס מנסקה" כהכרה על תרומותיו של מנסקה למיזם ויקיפדיה, וציין במהלך האירוע כי "הלילה בארוחת הערב, כל ויקיפד צריך להרים כוסית למגנוס ולהמצאותיו הרבות". לארי סנגר ציין בספר זיכרונותיו, שעסק בתחילת ההיסטוריה של ויקיפדיה, את תרומתו של מנסקה למיזם, ומייחס את הצלחתה של ויקיפדיה למספר אנשים אשר כללו את מנסקה.
לווייתן דלוע-ראש

| לווייתן דְּלוּעַ-רֹאשׁ |
| --- | --- |
  השוואה בין גודלו של לווייתן דלוע-ראש לגודלו של אדם ממוצע
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: לווייתני שיניים
משפחה:: דולפיניים
סוג:: Peponocephala
מין:: לווייתן דלוע-ראש
שם מדעי
 Peponocephala electra ‏גריי, 1846
תחום תפוצה


לווייתנים דלועי-ראש
לוויתן דְּלוּעַ-רֹאשׁ (שם מדעי: Peponocephala electra) הוא סוג ומין יחיד במשפחת הדולפיניים. הוא קרוב של לווייתן קטלן גמדי ושל גלובי שחור, ויחד איתם, מינים אלה נקראים blackfish. הוא גם קרוב של עבשן קטלני.
לוויתן זה נפוץ באזורים טרופיים, אם כי לא נצפה על ידי האדם לעיתים קרובות שכן הוא מעדיף לשהות במים עמוקים.
תיאור

מבנה גופו של דלוע-הראש מזכיר טורפדו. צורת הראש קונוס מעוגל, מה שנתן את שמו בשפות רבות. הגוף אפור בהיר אחיד פחות או יותר, למעט הראש שהוא אפור כהה. הסנפירים ארוכים ומחודדים. סנפיר הגב גבוה וקצהו מחודד, מזכיר את בן דודו הקטלן.
בפרופיל, ראשו של דלוע-הראש אינו מעוגל כמו זה של הקטלן הגמדי דבר שיכול להקל על הזיהוי.
לווייתן זה יודע לשחות במהירות רבה, במיוחד כאשר מבהילים אותו. במנוסתו, לעיתים קרובות יבצע קפיצות נמוכות, קצרות מעל פני הים, ויתיז מים רבים. דלועי-ראש לרוב נאספים בקבוצות גדולות - לפחות 100 פרטים וייתכן שעד אלף פרטים במקרים נדירים, ולעיתים אף עולים על שרטון כמה וכמה פרטים ביחד.
לווייתן דלוע-ראש שוקל בלידה 10–15 ק"ג ואורכו 1 מטר. לוויתן בוגר יכול להגיע ל-3 מטר ולשקול מעל 200 ק"ג. אורך החיים הוא מעל 20 שנה, וכנראה מעל 30 שנה לנקבות.
מזונם העיקרי של דלועי-הראש הם דיונוני רחף (Teuthida).
אוכלוסייה ותפוצה

לווייתנים דלועי-ראש חיים רחוק מהחופים, בכל האוקיינוסים הטרופיים והסוב-טרופיים. בספר הצפוני של אזור המחיה שלו, דלוע-הראש יכול לחיות גם במים ממוזגים. פרטים נצפו מול החוף הדרומי של אירלנד. 
עם זאת, על פי רב, דלועי-הראש נמצאים מעבר למדף היבשתי בין 20° S ו-20° N. הוואי והאי Cebu שבפיליפינים הם מקומות טובים לפגוש דלועי-ראש כי המדף היבשתי שם צר. אף שאין מידע ספציפי, מין זה, בדומה למינים קרובים, ככל הנראה אינו נודד.
ב-10 בפברואר 2009, מעל 300 לווייתנים דלועי-ראש נצפו ליד החוף הרדוד בBataan שבפיליפינים. תושבים מקומיים ומתנדבים הינחו את הלווייתנים למים העמוקים. אף שהסיבה להתנהגות זו של הלווייתנים אינה ברורה, שניים משלושת הלווייתנים שנמצאו מתים סבלו מנזק לעור התוף.
בהוואי, גודל הקבוצות משתנה, בין פרטים שחיים לבדם לקבוצות של 800 פרטים. לרוב נצפים חיים בקבוצות גדולות יחסית (חציון 287 פרטים). 
נראה שיש שתי אוכלוסיות הוואיות:
קבוצה גדולה שחיה במים עמוקים ונעה לעיתים קרובות בין האיים, וקבוצה קטנה שמעדיפה מים רדודים וחיה ליד האי הוואי.
לווייתנים דלועי-ראש באזור הוואי מבלים חלק ניכר מזמנם ביום מעל פני הים, נחים.
שימור

מצב השימור של המין, ע"פ IUCN הוא: ללא חשש.
לווייתנים דלועי-ראש מוזכרים בשני המזכרים הבאים שעניינם שימור לווייתנאים:
Memorandum of Understanding Concerning the Conservation of the Manatee and Small Cetaceans of Western Africa and Macaronesia (אנ')
Memorandum of Understanding for the Conservation of Cetaceans and Their Habitats in the Pacific Islands Region (אנ')
הערות שוליים

↑  לווייתן דְּלוּעַ-רֹאשׁ באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Cascadia Research Institute, Melon-headed whales in Hawai‘i, ‏ספטמבר 2010
↑  Froese, Rainer and Pauly, Daniel, eds. (2006), Peponocephala electra באתר FishBase, ‏אפריל 2006.
↑  "Hundreds of dolphins sighted in Bataan waters". ABS-CBN News and Current Affairs. 10 בפברואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dolphins rescued off Philippines". BBC News Online. 10 בפברואר 2009. נבדק ב-2012-12-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  IUCN 2008, Peponocephala electra, הרשימה האדומה של מינים בסיכון של IUCN
BBC: Hundreds of whales rescued in Philippines
Aschettino, J.M. 2010. Population size and structure of melon-headed whales (Peponocephala electra) around the main Hawaiian Islands: evidence of multiple populations based on photographic data. M.Sc. Thesis, Hawai‘i Pacific University. 117 pp.
Baird, R.W., J.M. Aschettino, D.J. McSweeney, D.L. Webster, G.S. Schorr, S. Baumann-Pickering and S.D. Mahaffy. 2010. Melon-headed whales in the Hawaiian archipelago: an assessment of population structure and long-term site fidelity based on photo-identification.
Southall, B.L., R. Braun, F.M.D. Gulland, A.D. Heard, R.W. Baird, S.M. Wilkin, and T.K. Rowles. 2006. Hawaiian melon-headed whale (Peponocephala electra) mass stranding event of July 3–4, 2004. NOAA Technical Memorandum NMFS-OPR-31.
Memorandum of Understanding Concerning the Conservation of the Manatee and Small Cetaceans of Western Africa and Macaronesia.
Official webpage of the Memorandum of Understanding for the Conservation of Cetaceans and Their Habitats in the Pacific Islands Region
| דולפיניים |
| --- | --- | --- |
| לווייתן דלוע-ראש (סוג ומין יחיד) | לווייתן דלוע-ראש |     |
| קטלן (סוג ומין יחיד) | קטלן |     |
| קטלן גמדי (סוג ומין יחיד) | קטלן גמדי |     |
| עבשן קטלני (סוג ומין יחיד) | עבשן קטלני |     |
| נתב | נתב גדול-סנפיר • נתב קטן-סנפיר |     |
| דולפין מצוי | דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפין מצוי ארוך-חוטם |     |
| דולפין לווייתני | דולפין לווייתני צפוני • דולפין לווייתני דרומי |     |
| דולפין הנהרות | טוקוקסי • דולפין גיאנה |     |
| סוסא | סוסא גיבן • סוסא הודי • סוסא אטלנטי • סוסא אוסטרלי |     |
| סטנלה | סטנלה מפוספסת • סטנלה ארוכת-חרטום • סטנלת קליימן • סטנלה פאנטרופית • סטנלה אטלנטית |     |
| דולפין תלום-שן (סוג ומין יחיד) | דולפין תלום-שן |  |
| דולפינן | דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • דולפינן אוסטרלי |  |
| דולפין קטן | דולפין צ'יליאני • דולפין דרום-אפריקאי • דולפין לבן-ראש • דולפין קומרסון |  |
| גרמפוס אפור (סוג ומין יחיד) | גרמפוס אפור |  |
| דולפין פראסר (סוג ומין יחיד) | דולפין פראסר |  |
| דולפין בקבוקי | דולפין פסיפי לבן-צד • דולפין מזנק • דולפין וילסון • דולפין שחור-סנטר • דולפין לבן-גב • דולפין אטלנטי לבן-צד |  |
| דולפין סלוד-סנפיר | דולפין איראוואדי • דולפין סלוד-סנפיר אוסטרלי |  |
למור במבוק אפור

| למור במבוק אפור |
| --- | --- |
 למור במבוק אפור
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: למוריים
סוג:: למור עדין
מין:: למור במבוק אפור
שם מדעי
 Hapalemur griseus ‏לינק, 1795
תחום תפוצה


למור במבוק אפור (שם מדעי: Hapalemur griseus) הוא מין של למור מהסוג למור עדין שבמשפחת הלמוריים החי רק במדגסקר. הוא התגלה ב-1975 בידי החוקר הגרמני יוהאן לינק (1767–1851). הוא חי רק ביערות חזרן הצומחים במערב מדגסקר ובדרום-מזרחה.
אורך הלמור 24–30 ס"מ ואורך זנבו 32–40 ס"מ. משקלו 0.75–1.05 ק"ג. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הלמור בעל פרווה צמרירית אפורה ומעט זהובה והוא בעל עיניים מגודלות אדומות ובעל חוטם קטן. למור זה מתבסס לתזונתו (מעל 80% מהתזונה) על עלי חזרן שיכולים להיות רעילים, אך הוא עמיד לרעילותם. הוא מגוון בעלים צעירים יותר מעצים אחרים, פירות, ניצנים ופטריות. הוא עלול להיטרף בידי הפוסה, חנק עצים מלגשי ועופות דורסים כמו איה זרונית מדגסקרית ונצים.
למור זה חי רק בקבוצות קטנות, והנקבות יולדות גור אחד בסביבות אוקטובר-נובמבר. למור זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולו, שריפת יער וגם מציד לא חוקי.
תת-מינים

Hapalemur griseus griseus
Hapalemur griseus gilberti
Hapalemur griseus ranomafanensis
Hapalemur griseus meridionalis - לעיתים נחשב לתת-מין עצמאי
באנדרו (Hapalemur griseus alaotrensis) - לעיתים נחשב למין עצמאי והוא תת-המין היחיד של למור החי על תזונה מפפירוס.
הערות שוליים

↑  למור במבוק אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| למוריים |
| --- | --- | --- |
| למור זנב-טבעת (סוג ומין יחיד) | למור זנב-טבעת |  |
| למור אמיתי | למור חום • למור סנפורד • למור לבן-ראש • למור אדום • למור אדום-חזית • למור חום-צוואר • למור אפור-ראש • למור שחור • למור שחור כחול-עין • למור מוכתר • למור אדום-בטן • למור הנמייה |  |
| למור צווארון | למור צווארון שחור לבן • למור צווארון אדום |  |
| למור עדין | למור במבוק אפור • למור במבוק מוזהב • למור במבוק מערבי |  |
| למור במבוק ענק (סוג ומין יחיד) | למור במבוק ענק |  |
מגנוס לינדברג

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1958 (בן 66) הלסינקי, פינלנד 
 שם לידה:  Magnus Gustaf Adolf Lindberg 
 מוקד פעילות:  הלסינקי, פריז 
 מקום לימודים:  אקדמיית סיבליוס, Svenska normallyceum 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  פינית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  מדליית פרו פינלנדיה (2012)  פרס סיבליוס (2003)  פרס המוזיקה של המועצה הנורדית (1988) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מגנוס לינדברג (בפינית: Magnus Lindberg; נולד ב-27 ביוני 1958) הוא מלחין ופסנתרן פיני.
לימודים

לינדברג, יליד הלסינקי, למד באקדמיית סיבליוס בהלסינקי אצל ראוטאווארה והיינינן, החל בפסנתר. הוא השתתף בקורסי קיץ בסיינה שבאיטליה, בהנחיית דונאטוני ובדרמשטאדט בהנחיית בריאן פרניהאף. לאחר סיום לימודיו ב-1981 יצא לסיורים ברחבי אירופה, למד באופן פרטי אצל גלובוקאר וגריזי בפריז. ועיין בתיפוף יפני ובפאנק רוק בברלין.
יצירות וסגנון

תנובת הנעורים של לינדברג כוללת יצירה תזמורתית גדולה בשם Donor, שחוברה בגיל 16. מקובל לראות ב- Quintetto dell’Estate מ-1979 את האופוס הראשון שלו. יצירתו הראשונה שבוצעה בתזמורת מקצועית הייתה "פסל II בשנת 1982, החלק השני בטרילוגיה, שהראשון והשלישי בחלקיה לא נכתבו עוד זמן רב. להצלחתו הגדולה הראשונה זכה ב-"Action-Situation-Signification" משנת 1982, התנסותו הראשונה במוזיקה קונקרטית.
יצירה זו נכתבה למען ובוצעה על ידי הרכב המוזיקה החדשה "טואימי" ("זה עובד" בשפה הפינית), שלינדברג ייסד בקיץ 1980. בערך באותו זמן ייסד לינדברג קבוצה לא-רשמית שנודעה בשם "אגודת אוזניים קשובות", שכללה יחד איתו את ארו המניימי, אולי קורטקאנגאס, יוני קאיפאינן, קאייה סארייאהו ואסה-פקה סאלונן. לינדברג הוא פסנתרן מנוסה וביצע כמה מיצירותיו כחבר בטואימי.
"מלאכת מחשבת" (Kraft), שנכתבה בשנים 1983-86, גם היא בשביל טואימי, היא היצירה הגדולה ביותר של לינדברג עד היום, עם הרמוניות של יותר מ-70 צלילים ופרטיטורה בגובה מטר. היא עושה שימוש באינסטרומנטאציה מסורתית לצד הקשה על גרוטאות מתכת וקריינות. לאחר סיום "מלאכת מחשבת" התקשה לינדברג בהלחנה, ופרט ל"אוּר" (Ur) משנת 1986, שאותה כינה "מלאכת מחשבת בצורה קאמרית", השתלטה עליו תקופה של הפסקת יצירה, שנמשכה למעלה משנתיים. את הזמן הזה הקדיש הן לחשיבה מחודשת על סגנונו והן להחלמה ממחלה טרופית, שדבקה בו במסע באינדונזיה.
"מלאכת מחשבת" השתמשה במבנה דמוי-שאקון, שמהלך היצירה בו מבוססת על מחרוזת נשנית וחוזרת של אקורדים. רעיון זה היווה בסיס לסגנון החדש של לינדברג. הוא חזר בטרילוגיה תזמורתית המורכבת מ"קינטיקה" (1988), "מריאה" (1989-90) ו"שמחה" (Joy) ‏(1990). אף כי עניינו של לינדברג בתפעול אלקטרוני של הצליל פחת עם הזמן, הוא המשיך לבחון את האפשרויות הגלומות בתוכנת הלחנה, ו"מנוע" מדגימה קונטרפונקט מורכב שנוצר במחשב. מאז "שמחה" חל בסגנון, בתזמור ובהרמוניות של לינדברג זיכוך הדרגתי, שניכר לראשונה ביצירות "קורנטה" להרכב קאמרי (1992) (וגרסת ההמשך התזמורתית שלה, "קורנטה II" מאותה שנה), ו"דואו קונצ'רטנטה" (1992). ביצירות אלה גילה לינדברג קשת השפעות, מפייר בולז וטריסטאן מורייועד איגור סטרווינסקי ומינימליזם. יצירתו הסימפונית "הילה" (Aura) ‏ (1994) משקפת סגנון חדש ואקלקטי יותר.
מאז ממשיך לינדברג לבנות על ההתפתחויות הללו, מוסיף ומלטש את סגנונו, הנוטה כיום לעבר סוג של טונאליות חדשה, שרמזים לה הופיעו ביצירות כמו "שמחה" ו"הילה". התפתחות זו מגיעה לשיאה באחת מיצירותיו הפופולריות ביותר עד כה, בקונצ'רטו לקלרינט ב-2002, שיש בו מלודיה בעלת אופי עממי ותזמור עשיר.
פרסים ואותות הוקרה

לינדברג קיבל כמה וכמה פרסי יצירה, בהם פרס איטליה (1986), בימת המלחינים של אונסק"ו הבינלאומי (1986), פרס המוזיקה הנורדית (1988) על "מלאכת מחשבת", ופרס האגודה הפילהרמונית המלכותית על יצירה רחבת-יריעה (1992).
בעונת 2009-10 היה לינדברג למלחין הבית של הפילהרמונית של ניו יורק, בהזמנת המנהל המוזיקלי הנכנס, אלאן גילברט. בתוכנית של קונצרט הפתיחה החגיגי של הפילהרמונית בספטמבר 2009 נכללה יצירה חדשה של לינדברג, "אקספו", שהתקבלה היטב.
יצירות

מוזיקה לשני פסנתרים (Musik för två pianon) (1976)
"ערבסק" לחליל, אבוב, קלרינט, בסון וקרן (1978)
חמישייה לחליל, לקרנית, כינור, צ'לו ופסנתר (1979) (Quintetto dell' estate
Linea d'ombra ‏ (1981)
...de Tartuffe, je crois לחמישיית פסנתר (1981)
"פעולה-מצב-משמעות (Action-Situation-Signification ) ‏ (1982)
Tendenza ל-21 נגנים (1982)
"קץ" (Ablauf) ‏ (1983)
"בס יסודי לצ'מבלו" (1983)
"מלאכת מחשבת" (Kraft) ‏ (1983-85)
"מעשה מתכת" (Metal Work) ‏ (1984)
"נקישה" לצ'לו (Stroke ) ‏ (1984)
"אוּר" (1986)
"גדיל" לפסנתר סולו ( Twine) ‏ (1988)
"קינטיקה" (1988-89)
Marea ‏ (1989-90)
"שמחה" (1989-90)
"מוטו" (1990)
"ספינת הקיטור ביל ג'וניור" (1990)
Jeux d'anches לאקורדיון סולו
חמישיית קלרינט (1992)
דואו קונצ'רטנטה לקלרינט וצ'לו (1992)
"קורנטה" לתזמורת קאמרית (1992)
"קורנטה II" לתזמורת סימפונית (1992)
"דקורנטה" (1992)
"קירי" (1993)
"שירים מצפון ומדרום" למקהלה א'קאפלה (1993)
"קויוט בלוז" להרכב קאמרי גדול (1993)
"הרחק" (Away ) לקלרינט סולו (1994)
"הילה" (Aura) (לזכר ויטולד לוטוסלבסקי) לתזמורת (1994)
קונצרטו לפסנתר (1994)
Zungenstimmen ‏ (1994)
"ארנה" לתזמורת (1995)
"ארנה II" לתזמורת (1996)
"מנוע" (1996)
"סלעים סמוכים" (1997)
"פריה" (1997)
"קנטיגאס" (1997-99)
"קמפאנה אין אריה" לקרן ותזמורת (1998)
קונצ'רטו לצ'לו ותזמורת (1999)
קורנטה - גרסת סין (2000)
"חגיגות" לפסנתר (2001)
פרטיטה לצ'לו סולו (2001)
"אטיוד I" לפסנתר (2001)
"שני קויוטים" (2002)
"בּוּבּוֹ בּוּבּוֹ" (2002)
"ססיליה הזוהרת: וריאציות על נושא מאת פרסל" לתזמורת (2002)
כוראל לתזמורת (2002)
קונצ'רטו לקלרינט ותזמורת (2002)
"חגיגות" להרכב קאמרי (2002)
פסוקים נוגדים" להרכב קאמרי (2002-03)
קונצ'רטו לתזמורת (2003)
"יד ביד" (Mano a mano) לגיטרה (2004)
"מנחה" לתזמורת (2004)
"אטיוד II" לפסנתר (2004)
"אוטוני" להרכב כלי נשיפה ממתכת" (2005)
"פסל" לתזמורת (2005)
קונצ'רטו לכינור ותזמורת (2006) (חובר בשביל ליסה בטיאשווילי)
קטע קונצרטי לצ'לו ופסנתר (2006)
"ראה את השמש" לתזמורת (2007)
שלישייה לקלרינט, צ'לו ופסנתר (2008)
"גרפיטי" למקהלה ותזמורת (2008-09)
"אקספו" לתזמורת (2009)
"אל לארגו" לתזמורת (2010)
הערות שוליים

↑  נורמן לברכט, "אנציקלופיה למוזיקה של המאה העשרים", עמ' 30, 538, 707
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439385205171  PLWABN: 9810601855405606  BIBSYS: 12014721  BnF: cb13936704h (data)  GND: 119287862  ISNI: 0000 0001 1477 3459  LCCN: no89021092  MusicBrainz: ca23d6ea-6e57-4636-b285-4dd35fc354d3  NKC: js20090609007  SELIBR: 213018  SUDOC: 032972156  VIAF: 5145971560032332390   WorldCat (עם VIAF): 5145971560032332390
למור אפור-ראש

| למור אפור-ראש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: למוריים
סוג:: למור
מין:: למור אפור-ראש
שם מדעי
 Eulemur cinereiceps ‏גרנדידייה ומילנה-אדוארד, 1890
תחום תפוצה


למור אפור-ראש (שם מדעי: Eulemur cinereiceps) הוא מין של פרימט מהסוג למור החי באי מדגסקר ונחשב בעבר לתת-מין של המין למור חום (Eulemur fulvus), אך בשנת 2001 הופרד למין עצמאי.
מאפיינים

הלמור אפור הראש הוא אחד הגדולים שבלמורים. אורכו מגיע למטר ללא הזנב. הלמור אפור הראש בעל פרווה בצבע חום-אדמדם, עיניים בצבע צהוב-כתום או אדום וראש בצבע אפור וזה מקור שמו של הלמור. הלמור אפור הראש חי ביערות הגשם של דרום-מזרח מדגסקר וניזון בעיקר מפירות, עלים, פרחים ופטריות. הטורפים של הלמור אפור הראש כוללים עופות דורסים כמו עקב מדגסקר ואיה זרונית מדגסקרית, טורפי מדגסקר כמו הפוסה וחנק קרקע מלגשי. הלמור אפור הראש מסווג על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר וציד. על פי הערכות נותרו בטבע פחות מ–10,000 למורים אפורי ראש והוא אחד מ–25 הפרימטים הנדירים ביותר בעולם.
הערות שוליים

↑  למור אפור-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
| למוריים |
| --- | --- | --- |
| למור זנב-טבעת (סוג ומין יחיד) | למור זנב-טבעת |  |
| למור אמיתי | למור חום • למור סנפורד • למור לבן-ראש • למור אדום • למור אדום-חזית • למור חום-צוואר • למור אפור-ראש • למור שחור • למור שחור כחול-עין • למור מוכתר • למור אדום-בטן • למור הנמייה |  |
| למור צווארון | למור צווארון שחור לבן • למור צווארון אדום |  |
| למור עדין | למור במבוק אפור • למור במבוק מוזהב • למור במבוק מערבי |  |
| למור במבוק ענק (סוג ומין יחיד) | למור במבוק ענק |  |
מבנה ליגות הכדורגל בגרמניה

שיטת ליגות הכדורגל בגרמניה, מתייחסת לשיטת הליגות המקושרות באופן היררכי לכדורגל בגרמניה, שבעונת 2016/17 כללה 2,235 ליגות, 13 רמות ו-31,645 מועדונים, שבהן כל החטיבות קשורות יחדיו על ידי עקרון העלייה והירידה. שלוש הרמות המקצועניות המובילות מכילות חטיבה אחת כל אחת. מתחת לזה, לרמות החצי-מקצועניות והחובבניות יש חטיבות מקבילות יותר בהדרגה, שכל אחת מכסה אזורים גאוגרפיים קטנים יותר. קבוצות שמסיימות בראש החטיבה שלהן בסוף כל עונה יכולות לעלות גבוה יותר בפירמידה, בעוד אלו שמסיימות בתחתית ירדו ליגה. לכן, בתיאוריה, ייתכן שאפילו מועדון החובבים המקומי הקטן ביותר יעלה לפסגת הפירמידה ויהפוך לאלוף גרמניה בכדורגל יום אחד. מספר הקבוצות שעלו וירדו בין החטיבות משתנה, והעלייה לדרגים העליונים של הפירמידה מותנית בדרך כלל בעמידה בקריטריונים נוספים, בעיקר בנוגע למתקנים וכספים מתאימים.
מבנה

מערכת ליגת הכדורגל הגרמנית מתנהלת בסמכות השיפוט של פדרציית הכדורגל הגרמנית והגוף המקצועי שלה ליגת הכדורגל הגרמנית, יחד עם חמש ההתאחדויות האזוריות שלה ו-21 ההתאחדויות המדינתיות שלהן.
על בראש המערכת נמצאות הבונדסליגה ברמה 1 והבונדסליגה השנייה ברמה 2. שתיהן מאורגנות על ידי ליגת הכדורגל הגרמנית המקצועית. אחרי הליגות האלו נמצאת הליגה השלישית, החטיבה המקצוענית הנמוכה ביותר בגרמניה, המוחזקת על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית עצמה.
הרמה המקצועית הרביעית מחולקת ל-5 חטיבות מרחביות, המאורגנות בדרך כלל על ידי אחת או שתיים מחמש ההתאחדויות האזוריות של התאחדות הכדורגל הגרמנית:
התאחדות הכדורגל של צפון גרמניה
התאחדות הכדורגל של צפון-מזרח גרמניה
התאחדות הכדורגל של מערב גרמניה
התאחדות הכדורגל של דרום-מערב גרמניה
התאחדות הכדורגל של דרום גרמניה
בבוואריה התאחדות הכדורגל הבווארית, חברה בהתאחדות הכדורגל של דרום גרמניה, מנהלת את החטיבה העליונה שלה תחת תחום השיפוט שלה.
החל מרמה 5, החטיבות השונות של חובבים מלאים מנוהלות בדרך כלל על ידי 21 האגודות המדינתיות. עבור התאחדות הכדורגל של צפון מזרח גרמניה והתאחדות הכדורגל האזורית הדרום-מערבית, שני הגופים האזוריים עדיין מנהלים את החטיבות ברמה 5 שבתחום השיפוט שלהם, ולכן הפירמידות של ההתאחדויות החברות במדינה שלהם מתחילות ברמה 6.
| רמה | חטיבה | חטיבה | חטיבה | חטיבה | חטיבה | חטיבה | חטיבה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
: ליגות מקצועיות
1: בונדסליגה 18 קבוצות 2 מקומות הדחה + מקום פלייאוף ירידה
2: הבונדסליגה השנייה 18 קבוצות 2 מקומות עלייה + מקום פלייאוף עלייה 2 מקומות ירידה + מקום פלייאוף ירידה
3: הליגה השלישית 20 קבוצות 2 מקומות עלייה + מקום פלייאוף עלייה 4 יורדות
: ליגות לא מקצועיות
| 4 | הליגה האזורית - צפון 18 קבוצות מקום עלייה או מקום פלייאוף עלייה עד 4 מקומות ירידה | הליגה האזורית - צפון מזרח 18 קבוצות מקום עלייה אחד או מקום פלייאוף עלייה עד 5 מקומות ירידה | הליגה האזורית - מערב 18 קבוצות מקום עליה אחד עד 4 מקומות הדחה | ליגה אזורית - דרום מערב 19 קבוצות מקום עלייה אחד עד 6 מקומות ירידה | הליגה האזורית - בוואריה  מקום עלייה אחד או מקום פלייאוף עלייה |  |  |
| 5 | אוברליגה - לכל מדינה יש ליגה משל עצמה | אוברליגה - לכל מדינה יש ליגה משל עצמה | אוברליגה - לכל מדינה יש ליגה משל עצמה | אוברליגה - לכל מדינה יש ליגה משל עצמה |  |  |  |
לווייתן בריד

| לווייתן בריד |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני ענק
סוג:: לווייתן
מין:: לווייתן בריד
שם מדעי
 Balaenoptera brydei ‏Olsen, 1913
תחום תפוצה


לווייתן בריד (שם מדעי: Balaenoptera brydei) הוא מין של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן החי במרבית האוקיינוסים הטרופיים. לווייתן זה נחקר פחות מקרובי משפחתו הענקיים (כמו לווייתן כחול ולווייתן מצוי). נקרא ע"ש החוקר שגילה אותו, יוהאן בריד (1858 – 1925).
מאפיינים

לווייתניי בריד בינוניים בגודלם ביחס לסוג, קטנים מהלווייתן הצפוני אך גדולים יותר מלווייתן אומורה ומלווייתן מינקי. אורכם המקסימלי יכול להגיע ל-14.5 מטרים ונמצאה אפילו נקבה שאורכה 15.51 מטרים. משקלם יכול להגיע ל-12–25 טון בממוצע. ישנם תת-מינים קטנים בהרבה מהממוצע, כמו אלו שליד חופי דרום אפריקה או יפן שאורכם רק 11–12 מטרים.
כמו רוב בני המשפחה, ללווייתן זה אין שיניים כלל, ובמקום יש לו מזיפות מחוספסות העוזרות לסנן חלקיקי פלנקטון מהמים. צבעם בדרך כלל כחול או אפור בהיר עם בטן לבנה ולעיתים מנומר מעט מלמטה. הזנב ארוך ושריר ועוזר ללווייתן לשעוט קדימה במהירות. לאורך הלסת האפורה ישנם קפלים לאורך כל פלג הגוף התחתון. ישנו סנפיר גב קטן בקצה הזנב שגובהו כ-30–37 ס"מ.
תפוצה

הלווייתנים חיים בכל האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים מוושינגטון ודרום קליפורניה עד פרו ואקוודור וכן צפון צ'ילה במערב ומהונשו עד ניו זילנד במזרח. הם נפוצים גם ברחבי האוקיינוס ההודי עד לדרום אפריקה וממשיכים עד לקצה המערבי אך לא נכנסים לים סוף. גם באוקיינוס האטלנטי הם לא נכנסים לים התיכון.
לווייתנים אלה חיים לבד או בזוגות ויכולים לצלול עד 20 דקות לעומק 1,000 מטר מתחת למים. הם ניזונים מיצורי פלנקטון קטנים אותם הם מסננים אך גם יזללו להקות של דגי סרדין ואנשובי וכן דיונונים קטנים.
לווייתנים נדירים ומצב שימורם אינו ידוע.
גלריה

לווייתן שנצפה בניו זילנד
לווייתני בריד ניזונים ליד תאילנד
הערות שוליים

↑  לווייתן בריד באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01003352
למור אדום-חזית

| למור אדום-חזית |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: למוריים
סוג:: למור
מין:: למור אדום-חזית
שם מדעי
 Eulemur rufifrons ‏בנט, 1833
תחום תפוצה


למור אדום-חזית (שם מדעי: Eulemur rufifrons), הוא מין יונק קטן מהסוג למור שבמשפחת הלמוריים, החי בדרום-מערב מדגסקר בקרבת חופי מצר מוזמביק.