stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק אזורים
הערות שוליים

↑  אלעזר לוין, ‏חברת נכסי אזורים וכפר מל"ל יקימו בפ"ת קרית עסקים ב-100 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 בדצמבר 1997
↑  החלטה 717 מיום 20.6.1995 בדבר החכרת קרקע לדורות לצרכיי מפעל של קיבוצים, מושבים שיתופיים, מושבי עובדים. וכפרים שיתופיים. - החכרת קרקע למטרת תעסוקה במשבצות יישובים חקלאיים"
↑  אלעזר לוין, ‏חברת נכסי אזורים רכשה 19 דונם נוספים בקרית אריה - תקים פארק משרדים והיי-טק, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2000
↑  אלי דניאל, גנדן מכרה את נכסי אזורים לחברה בשליטת ליאו נואי ב-400 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 23 באוקטובר 2003
↑  אבי שאולי, אביב לוי, ‏עסקת בריטיש ישראל: כמה ירוויחו ליאו נואי והמנכ"ל בירם?, באתר גלובס, 6 בספטמר 2010
↑   אסא ששון, תמורת עוד 192 מיליון שקל: מליסרון רוכשת את השליטה בפארק עופר פתח תקווה, באתר TheMarker‏, 20 ביולי 2016
↑  יעל דראל‏, פארקי התעסוקה: איפה הכי מבוקש והיכן תמצאו ספא?, באתר וואלה, 1 במאי 2016
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
בת חפר

| --- | --- |
צילום אווירי של היישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎57 מטר
תאריך ייסוד: 1996
סוג יישוב: יישוב 2,000‏–4,999 תושבים
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף דצמבר 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 4,948 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 4,938 תושבי ישראל
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.7% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) בת חפר(למפת נתניה רגילה) בת חפר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בת חפר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בת חפר32°20′00″N 35°00′49″E﻿ / ﻿32.3333263393751°N 35.0136849163215°E﻿ / 32.3333263393751; 35.0136849163215  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר באדום - בת חפר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
אתר
בַּת חֵפֶר הוא יישוב קהילתי השייך למועצה האזורית עמק חפר והישוב הגדול במועצה. היישוב שוכן במזרח עמק חפר, בין קיבוץ יד חנה וכביש 6 ממערב, קיבוץ בחן מצפון, נחל שכם מדרום וגדר ההפרדה שלאורך תוואי הקו הירוק ממזרח. היישוב משתרע על שטח של כ-950 דונם ומתגוררים בו כ-5,200 תושבים (נכון לשנת 2022).
היסטוריה > קיבוץ יד חנה סנש

במקום בו הוקם בת חפר שכן קודם קיבוץ "יד חנה סנש" שהתפצל מיד חנה ב-1953. הקיבוץ הוקם על ידי תנועת הקיבוץ המאוחד עבור חברים שעזבו את יד חנה על רקע חילוקי הדעות במפ"ם (המפלגה עמה הזדהו חברי הקיבוץ המאוחד), מאחר שרוב חברי יד חנה תמכו במשה סנה ו"חטיבת השמאל" שהתפלגה ממפ"ם. בניגוד למצב בכל שאר הקיבוצים של התנועה שאנשי "השמאל" או חברי מק"י אולצו לעזוב, ביד חנה הם היו הרוב וסרבו. במהלך חודש מרץ 1953 נעשה ניסיון של מזכירות הקיבוץ המאוחד להשתלט בכוח על הקיבוץ, ולאחר מספר חודשים של סכסוכים בין שתי הקבוצות הוגש הסכם על פיצול. חברי המיעוט קיבלו כ-2,200 קרקע חקלאית שאותה התחילו לעבד בנפרד. בהמשך הקימו נקודת ישוב חדשה וקיבוץ "יד חנה סנש" נחנך באופן רשמי ב-3 באוגוסט 1955. עם הקמתו היו בו כ-34 חברים.
לאור הקשיים הכלכליים והסכנה מירי מכיוון ירדן, נטשו רבים מהחברים את הקיבוץ תוך שנים ספרות. והקיבוץ המאוחד שלח תגבורות של חברים מקיבוצים אחרים. באוקטובר 1959 נרצח יוחנן גולני, רועה צאן שהגיע לעזור מקיבוץ חפציבה.
בחורף 1960 הוצף כביש הגישה לקיבוץ וגשר שבכביש נהרס.
במהלך מלחמת ששת הימים הופגז הקיבוץ ונגרם נזק לרכוש, אך לא היו נפגעים בנפש.
הקיבוץ התפרק סופית בשנת 1972[דרוש מקור]. עם זאת ב-1978 נעשה ניסיון ליישבו מחדש.
היסטוריה > הקמת בת חפר

בת חפר הוקם כחלק ממיזם יישובי הכוכבים, לעיבוי יישובי קו התפר, שהוביל בתחילת שנות התשעים שר השיכון אריאל שרון. התוכנית להקמת היישוב אושרה בדצמבר 1990. בתחילה נקרא היישוב בשם "סוכו", על שמה של שוכה ההיסטורית שיש המזהים את מיקומה בשוויכה הסמוכה. שמו הנוכחי הוא רעיון של עמוס דגני, ראש המועצה בהקמתה, שחשב על שם מתאים ליישוב החדש "כבת של עמק חפר".
הקמת היישוב בפועל החלה בשנת 1995 ואכלוסו החל ב-31 ביולי 1996. עם הקמת היישוב הוקמה גדר ההפרדה ממזרח לו, לאורך הקו הירוק, מאחר שהוא ממוקם מאות מטרים בלבד מבתי טולכרם ושוויכה.
ביישוב הוקמו רק בתים צמודי קרקע, על ידי מספר קבלנים שזכו במכרזים של מינהל מקרקעי ישראל, ביניהם חברת בוני התיכון, וחברת מריו לזניק. את עבודות הפיתוח ביצעה חברת "ערים" הממשלתית.
במהלך האינתיפאדה השנייה נורו על היישוב יריות מספר פעמים, והושלכו מטעני חבלה מעבר לחומת ההפרדה. עקב כך הוחלט, בדצמבר 2001, להגביה את החומה מ-2.5 מטר ל-4 מטר. בנוסף, היישוב כולו הוקף בגדר חשמלית עם שני שערי כניסה: ראשי המשמש ככניסה/יציאה ובו מוצבים שומרים 24 שעות ביממה ומשני אשר סגור במשך השנה ונפתח בימי הקיץ ומקשר ליישוב יד חנה.
היסטוריה > המאבק נגד כביש חוצה ישראל

בשנת 2001, החלה סלילתו של כביש חוצה ישראל לאורך צידו המערבי של היישוב. למרות שסלילתו של הכביש תוכננה ואושרה שנים רבות לפני הקמת היישוב, פתחו התושבים במאבק נגדו. התושבים מנעו את העבודות בתוואי למשך כשנה, לאחר שפגעו בציוד הטכני, הם דרשו הזזה של תוואי הכביש או כריית מנהרה בקטע הכביש הסמוך ליישוב. וזאת לאחר שהוסכם כבר לשקע את הכביש בניגוד לתכנון המקורי, ולשמור על הכניסה הקיימת ליישוב באמצעות הקמת גשר מעל לכביש המשוקע. הממשלה אישרה בפברואר 2003 את התקציב הנוסף לשיקוע ולגשר (אך לא למנהור) והכביש הושלם בקטע שסמוך ליישוב בתחילת 2004. פתיחתו של כביש חוצה ישראל הביאה לעליית מחירים מהירה ביישוב, בעקבות שיפור הנגישות אליו.
היסטוריה > במאה ה-21

בינואר 2013 סבל היישוב מנזק רב בעקבות שיטפון שבא בעקבות גשמים עזים שגרמו לנחל שכם, העובר בסמוך ליישוב, להיחסם מתחת לחומת ההפרדה כתוצאה מסחף ופסולת ולפרוץ את חומת ההפרדה לתוך בת חפר. חלק מן התושבים פונו מבתיהם כתוצאה מהשיטפונות, שיקום הנזקים נמשך זמן מה ובחלק מהמקרים למעלה משנה.
ביוני 2015, אישר קבינט הדיור תוכנית להכפלת גודלו של היישוב, כשלצד 1,500 יחידות הדיור שבו, יוקמו 1,400 יחידות דיור נוספות, שמהם 50% בבנייה צמודת קרקע ו-50% בבנייה רוויה נמוכה. בפברואר 2017, אישרה להפקדה הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור (ותמ"ל), את התוכנית, יחד עם אזור תעסוקה ומסחר חדש בהיקף של כ-67,000 מ"ר שטח עיקרי. ההרחבה מוקמת על קרקע חקלאית בחלקו הצפוני של היישוב, ותיצור רצף בנוי בין בת חפר לקיבוץ בחן.
במהלך מלחמת חרבות ברזל נורו מספר פעמים על היישוב יריות מכיוון טול כרם.
אופי היישוב

ביישוב מעונות, גני ילדים, בית הספר היסודי "שדות", סניפים של שירותי בריאות כללית ומכבי שירותי בריאות, סניף דואר, תחנת הזנקה של מגן דוד אדום, ונקודת שיטור קהילתי. בבת חפר פועלות תנועות הנוער "שבט גולן" של הצופים העבריים, מד"צים ובני עקיבא. בצידו המערבי של היישוב משתרע "פארק דרך ארץ" (שהוקם על ידי חברת דרך ארץ) שאורכו כקילומטר וחצי ושטחו 110 דונם, החוצץ בין בתי היישוב לכביש 6. בפארק יש אמפיתיאטרון, מגרש גלגיליות ומתקני כושר ומשחקים. בקצהו הדרומי של הפארק מפל קטן בנחל שכם, שהוא למעשה מגלשת מים בגובה של חמישה מטרים.
גלריה

גן משחקים במרכז היישוב
המתנ"ס וגני ילדים בבת חפר
פארק דרך ארץ וכביש 6 מימין לו
רחוב השומרון בצידו המזרחי של היישוב, ולאורכו גדר ההפרדה
המפל בנחל שכם
נזקי ההצפה, ינואר 2013
חומת ההפרדה השבורה אחרי ההצפה, ינואר 2013
מראה כללי של מרכז היישוב, אפריל 2023
חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים)

| --- | --- |


 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  10 באוגוסט 1967
 תאריך חקיקה עברי:  ד' באב תשכ"ז
 גוף מחוקק:  הכנסת השישית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 506, עמ' 108
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד החקלאות
 מספר תיקונים:  2
 נוסח מלא:  חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים), תשכ"ז-1967
חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים), תשכ"ז-1967 קובע בעיקרו כי מי שחוכר קרקע חקלאית ממינהל מקרקעי ישראל ומחזיק במכסת מים ממדינת ישראל, יעבד את הקרקע ויעשה שימוש במכסת המים שהוקצתה לו בעצמו, ולא יעבירם לשימושם של אחרים. מטרת החוק היא למנוע ספסרות בקרקעות ומכסות מים, ולהבטיח שקרקע חקלאית תשמש לחקלאות ולא למטרות אחרות.
מטרת החוק

מטרת החוק, הייתה בראש וראשונה, למנוע ממתיישבים שימוש במשאבי המדינה לצבירת רווחים קלים וליצירת מעמד של בעלי רנטה, שאינם חיים מעיבוד הקרקע או מאחריות ישירה לעיבודה; מטרתו השנייה הייתה ליצור מסגרת חוקתית שתבטיח שרק אנשים הרוצים להתקשר לחקלאות ולחיות ישירות ממנה, יהיו זכאים לקבל מכספי המדינה את האדמה ואת התקציב ההתיישבותי, או התמיכה הכספית האחרת שהמוסדות המיישבים מעניקים למתיישבים.
עיקרי החוק

איסור שימוש חורג (סעיף 2)
המחזיק או הזכאי להחזיק קרקע חקלאית ממקרקעי ישראל כמשמעותם בחוק־יסוד: מקרקעי ישראל – על פי הסכם חכירה או על פי רשות (להלן – מחזיק), לא ינהג בקרקע שימוש חורג אלא על פי היתר בכתב מאת שר החקלאות או מאת מי שהשר הסמיכו לכך ברשומות, ובלבד שאם סירוב להתיר שימוש חורג ניתן על ידי מי ששר החקלאות הסמיכו כאמור, יהיה המחזיק רשאי לבקש עיון מחדש על ידי השר עצמו
איסור להעביר מכסת מים (סעיף 3)
מחזיק שנקבעה לו מכסת מים על ידי מנהל הרשות הממשלתית, או על ידי רשות אחרת המוסמכת לכך על פי דין, או שהוקצתה לו כמות מים מתוך מכסה שנקבעה כאמור לחבר בני־אדם שהוא נמנה עמו (לשתיהן ייקרא להלן – מכסה אישית), לא יעביר מכסתו האישית לאחר, ולא ישתמש בה ולא יניח לאחר להשתמש בה, לצרכי קרקע שנוהגים בה שימוש חורג, אלא על פי היתר בכתב מאת שר החקלאות או מאת מי שהשר הסמיכו לכך בהודעה ברשומות. בסעיף זה, ”מנהל הרשות הממשלתית“ – מנהל הרשות הממשלתית למים ולביוב, שמונה לפי סעיף 124יט לחוק המים, התשי״ט–1959.
שימוש חורג בקרקע חקלאית הוגדר כ:
העברה או הקנייה של כל זכות שיש למחזיק בקרקע או בחלק ממנה, או שעבוד הזכות; ואולם עיבוד הקרקע על ידי שכירים או על ידי מי שקיבל על עצמו את העיבוד בקבלנות ועל חשבון המחזיק לא יראו כשימוש חורג.
יצירת שותפות בקרקע או ביבול, מלבד אם השותפות היא בין תושבי אותו ישוב והשותפים עובדים במידה שווה.
הקניית זכות אריסות בקרקע או ביבול.
הקנית זכות רכישת היבול בשדה (דמאן).
שעבוד היבול, למעט שעבוד שנעשה על פי הוראות פקודת המלוות לזמנים קצרים על יבול (ערובה), 1935, או שעבוד שתנאיו מנעו מהנושה את הטיפול ביבול.
הקניית זכות מגורים.
פיקוח ואכיפה

לצורך החוק, ועדת הכרעה לפי חוק ההתיישבות החקלאית. גוף הפועל ליד בית משפט השלום בתל אביב, שתפקידו לטפל בעבירות על החוק. לוועדה שיש סמכות לקנוס את מפירי החוק (בעבירה הראשונה) ואף להפקיע מהם את הקרקע בה נעשתה העבירה.
הערות שוליים

↑  שמואל שורש, משמעות החוק נגד החכרת קרקע לאומית, למרחב, 1 באוקטובר 1967
1 2  חוק ההתיישבות החקלאית המבטיח עיבוד עצמי של אדמת המתיישב, על המשמר, 1 בנובמבר 1966
↑  תנועת המושבים תומכת בחוק ההתיישבות, על המשמר, 12 בדצמבר 1966
↑  האיחוד החקלאי הגיש השגות על הצעת חוק ההתיישבות, דבר, 22 בינואר 1967
↑  ח"כ טופיק טובי, חוברת ג ישיבה ק"ג עמ' 168, באתר דברי הכנסת, ‏31 באוקטובר 1966
↑  חוק שיחייב עיבוד עצמי של קרקע הלאום - אושר בקריאה ראשונה, דבר, 1 בנובמבר 1966
↑  שיניים לחוק, למרחב, 7 בינואר 1969
↑  עיקרו של החוק להבטיח עבודה עצמאית על אדמה לאומית, דבר, 6 בנובמבר 1970
↑  דרישה להחמיר במפירים חוק ההתיישבות, דבר, 27 בנובמבר 1975
↑  קנסות כבדים יוטלו על קיבוצים שיחכירו קרקעות, דבר, 15 במרץ 1976
↑  אהרן פריאל, סוחרים וסיטונאים משתלטים על אדמות חקלאיות ועל היבולים, מעריב, 9 בפברואר 1981
↑  מנהם רהט, 12 דונם יופקעו ממושבניק שהלין ערבים במשקו, מעריב, 4 באוקטובר 1984
↑  חגי שבתאי, ‏ניוד זכויות בקרקע חקלאית: צעד מהוסס קדימה, באתר גלובס, 20 בינואר 2002
↑  רונן מנור, ‏נטישת הנחלה: הקניין מול האגודה, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2003
↑  בג"ץ 6331/00 עמיר דרורי נ' מינהל מקרקעי ישראל - משרד השיכון והבינוי
↑  שמואל דקלו, ‏בג"ץ הורה למינהל לדון בחתימת חוזי חכירה לדורות עם החקלאי עצמו בלי האגודה השיתופית, באתר גלובס, 23 באפריל 2001
↑  משה ליכטמן, ‏ישראל מתביישת: המספסרים בקרקע ובמים, באתר גלובס, 3 ביוני 2009
↑  משה ליכטמן, ‏חקלאים מספסרים במים, ומשרד החקלאות עוצם עיניים, באתר גלובס, 1 במאי 2012
↑  משה ליכטמן, ‏כך עבדה שיטת הספסרות במים במושב תלמי אליהו, באתר גלובס, 2 בספטמבר 2013
↑  משה ליכטמן, ‏שוד המים הגדול - כך מספסרים חקלאים במכסות מים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2015
↑  משה ליכטמן, ‏חקלאים לבג"ץ: חייבו את המדינה למנוע ספסרות במים, באתר גלובס, 6 בדצמבר 2017
↑  משה ליכטמן, ‏בג"ץ הספסרות במים: שר החקלאות הבא יתווה את המדיניות, באתר גלובס, 13 בפברואר 2019
בן שמן

ערך זה עוסק במושב בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חבל מודיעין
גובה ממוצע: ‎65 מטר
תאריך ייסוד: 1952
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 850 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 847 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בן שמן(למפת גוש דן רגילה) בן שמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בן שמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בן שמן31°57′10″N 34°55′22″E﻿ / ﻿31.9528727911403°N 34.9228768777454°E﻿ / 31.9528727911403; 34.9228768777454  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל מודיעין באדום - בן שמן (מושב) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

בֵּן שֶׁמֶן הוא מושב השוכן כ-2.5 קילומטר ממזרח ללוד בתחום המועצה האזורית חבל מודיעין. יער בן שמן מקיף את המושב ממזרח, דרום ומערב. מצפון למושב נמצא כביש 443 ומושב גנתון.
היסטוריה

בתקופה הממלוכית התקיים במקום יישוב בשם בית עריף (כפר ערבי שניטש במהלך המאה ה-16, להבדיל מהכפר דיר טריף שעליו הוקם היישוב "בית עריף" לאחר הקמת המדינה), שאדמותיו נרכשו לשם התיישבות יהודית בשנת 1904. המושב נוסד בדצמבר 1952 על ידי עולים מרומניה, מדרום לכפר הנוער בן שמן, על אדמות שהיו בעבר חלק משטחי החווה החקלאית במקום, ומשטחי מושב בן שמן הוותיק, שהפך לימים ליישוב כרם בן שמן.
היסטוריה > מקור השם

הצירוף לקוח מספר ישעיהו:
„אָשִׁירָה נָּא לִידִידִי שִׁירַת דּוֹדִי לְכַרְמוֹ כֶּרֶם הָיָה לִידִידִי בְּקֶרֶן בֶּן שָׁמֶן.”
היסטוריה > הפשרת קרקעות המושב לבנייה

בשנת 1997 החל המושב ליזום במהלך להפשרת הקרקעות החקלאיות שהוחכרו למושב לצורך בניית שכונה חדשה, שתסופח לעיר לוד. זאת על בסיס החלטה 737 של מינהל מקרקעי ישראל שנתנה הרשאה למושבים לשינוי יעוד של קרקע חקלאית. לצורך מימוש התוכנית חבר המושב לחברה הממשלתית - החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה (לור"ם). מנכ"ל החברה יעקב אטרקצ'י, אף רכש בית במושב. החברה החלה בתכנון השכונה, על שטח של 550 דונם ממזרח ללוד וממערב למושב. באוגוסט 1999 הגישה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מרכז, תוכנית להפשרת הקרקע ובניית 2,000 יחידות דיור. בדצמבר 1999 נכנסה חברת דלק נדל"ן כשותפה לפרויקט יחד עם לור"ם, שתי החברות שילמו למושב 8.5 מיליון. ארגוני איכות הסביבה, בראשם החברה להגנת הטבע הגישו התנגדויות לתוכנית והוועדה קיבלה את טענת הארגונים הירוקים, לפיה שטח התוכנית מוגדר בתוכנית המתאר המחוזית כנחל. מאחר שבמרכז השטח שבו תוכננה השכונה זורם נחל גזר. למרות ביטול התוכנית, הודיעה המועצה האזורית חבל מודיעין כי היא מוכנה להעביר את השטח לתחום השיפוט של לוד.
בשנת 2017, חודשה שוב התוכנית לבנייה על אדמות המושב, לאחר שהממשלה חתמה על הסכם גג עם עיריית לוד להקמת 17 אלף דירות בעיר, מתוכן 4,000 שייבנו של קרקעות המושב בן שמן. בינואר 2019 חתמה חברת אאורה השקעות שבבעלות יעקב אטרקצ'י (ששימש קודם כמנכ"ל לור"ם) על הסכם עם ועד אגודת מושב בן שמן לרכישת מגרשים להקמת 500 יחידות דיור, תמורת 45 מיליון שקל. המושב קיבל לידיו את הקרקע בפטור ממכרז. ההסכם נחתם זמן קצר לאחר שתוכנית השכונה החדשה אושרה בוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור. חברת אאורה דיווחה כי היא צופה רווח של 100 מיליון שקל מהפרויקט. ביוני 2020, זכתה חברת פרשקובסקי
במכרז שפורסם על ידי החברה הממשלתית דירה להשכיר ורשות מקרקעי ישראל לבניית מאות דירות להשכרה במתחם. פרשקובסקי זכתה במכרז לאחר שהציעה 104 מיליון שקל בעבור הקרקע.
כלכלה

שטח המושב כ-2,500 דונם, ותושביו מתפרנסים בעיקר מחקלאות - גידול תבואה, ירקות, זיתים, פרדס ולול אווזים.
אישים

האישים הבאים קשורים למושב בן שמן:
דוד מנחם - קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. מתגורר במושב בן שמן.
איריס ברנע - שחקנית ישראלית בעבר, וכיום עוסקת בטיפולי גוף ונפש. מתגוררת במושב בן שמן.
עומר ברנע - שחקן, דוגמן וקריין ישראלי. נולד וגדל במושב בן שמן.
רום ברנע - שחקן ישראלי. נולד וגדל במושב בן שמן.
שמעון סוסן - ראש המועצה האזורית חבל מודיעין משנת 2004. מתגורר במושב בן שמן.
אנג'לה קליין - אמנית ישראלית. נולדה במושב בן שמן.
ראו גם

כרם בן שמן
מושבת בצלאל
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 30.
↑  ישובים חדשים באזור לוד-מודיעין, הארץ, 4 בדצמבר 1952
↑  737: מחכים לפסיקה בעליון, באתר גלובס, 2 ביוני 1997
↑  יואב יצחק, ‏דירקטוריון לור"ם מתכנס לדון בתלונות על אי סדרים לכאורה במיליוני שקלים, באתר גלובס, 22 בספטמבר 1999
↑  נתן ליפסון, (16/11/99) חשד לאי-סדרים בפעילותו של מנכ"ל לור"ם יעקב אטרקצ'י, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2004
↑  דליה טל, ‏מושב בן-שמן יבקש להפשיר 550 דונם ליד לוד כדי להקים 2,000 יח"ד, באתר גלובס, 17 באוגוסט 1999
↑  דוד חיון, ‏דלק ולור"ם ישקיעו 65 מיליון ד' במיזם דיור ליד בן-שמן-לוד, באתר גלובס, 22 בדצמבר 1999
↑  דליה טל, ‏משרד השיכון: איננו מתערבים בהכרעות בוועדות התכנון, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2002
↑  זיו מאור, שרנסקי: ביטול התוכנית להקמת 1,200 דירות  במושב בן שמן שיסופחו ללוד - פוגע בעיר, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2002
↑  אירית חודורוב, דני זאק, הסכמה בין לוד וחבל מודיעין על העברת שטחים, באתר ynet, 11 במרץ 2003
↑   נמרוד בוסו, הממשלה חתמה על הסכם גג עם עיריית לוד: 17 אלף דירות ייבנו בעיר, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2017
עינת אלפסה, הסכם גג ענק בלוד: יצורפו שטחים מהמושבים הסמוכים, באתר ynet, 16 במאי 2017
↑  שלומית צור, ‏נחתם הסכם בין אאורה לוועד אגודת מושב בן שמן לרכישת מגרשים להקמת 500 יחידות דיור, באתר גלובס, 27 בינואר 2019
↑   יורם גביזון, גילי מלניצקי, אאורה צופה רווח של 100 מיליון שקל מפרויקט להקמת 500 דירות בבן שמן, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2019
↑  אורי חודי, ‏פרשקובסקי רוכשת קרקע בלוד לשכירות טווח ארוך ב-104 מ' שקל, באתר גלובס, 15 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007351698505171  LCCN: no2015159358  VIAF: 316601376   WorldCat (עם VIAF): 316601376
נעמן סתוי

| --- | --- |

נעמן סתוי, 1966
 לידה:  28 בנובמבר 1911
 פטירה:  18 בפברואר 1982 (בגיל 70)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1938–1947 (הסוכנות)  1948–1950 (משטרת ישראל)  1950 – 1953 (צה"ל)
 דרגה:  ניצב (משטרה)  סגן-אלוף (צה"ל)
 
נעמן סתוי (סטבסקי) (28 בנובמבר 1911, תל אביב – 18 בפברואר 1982, בנימינה) היה מראשוני משטרת ישראל, המושל הצבאי של חבל הגליל (1950–1953) ואגרונום ישראלי.
ביוגרפיה

סתוי נולד בשם נעמן סטַבסקי בשנת 1911 בתל אביב, בנו של הסופר משה סתוי (שלעיתים חתם את יצירותיו בשם "אבו נעמן"), ושל המשוררת היידית אנה מרגולין (שם עט של רוזה לבנסבוים). ב-1931 למד במכללה החקלאית בנאפולי שבאיטליה וב-1936 סיים את לימודיו באוניברסיטת ננסי שבצרפת והוכשר כאגרונום.
משנת 1938 ועד 1947 שירת במחלקת הביטחון של הסוכנות היהודית בירושלים. בראשית שנות ה-40 החליף את יהושע אלוף כקצין הקשר של הסוכנות, האחראי על חיל הנוטרים במחוז ירושלים. מ-1947 כיהן כקצין המנהלה הראשי של צה"ל במחוז ירושלים.
ב-1948, עם הקמת מדינת ישראל, הצטרף למשטרת ישראל. היה מפקדו הראשון של מחוז הצפון (1948–1950) ועמד בראש אגף החקירות (1950). (ב-1948 עִברת את שמו ל"סתוי".) בתפקידו האחרון היה העוזר הראשי למפקח הכללי.
בשנת 1950 הצטרף סתוי לצה"ל ומחודש דצמבר 1950 שימש ראש הממשל הצבאי בגליל בדרגת סגן-אלוף, עד התפטרותו בפברואר 1953.
לאחר מכן עבר לעבוד כראש האגף לסיוע חקלאי במשרד החקלאות וכמנהל חבל הצפון במחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית. במסגרת תפקידו לקח חלק במאמצי הסיוע הבין-לאומי, ובשנת 1960 יצא לגאנה כיועץ בתהליך הקמת משרד החקלאות במדינה. ב-1966 התמנה ליועץ לבעיות קרקע חקלאית למינהל מקרקעי ישראל.
היה נשוי לשולמית לבית ברניצקי ואב לשושנה.

התגורר בבנימינה. נפטר ב-18 בפברואר 1982.
לקריאה נוספת

בג"ץ 288/51 ג'מאל מחמוד אצלאן נ' מפקד ומושל צבאי של הגליל (נעמן סתוי)
'Stavi, Naaman,' in: Harry Schneiderman, Itzhak J. Carmin, Who's who in world Jewry, Pitman Publishing Corporation, 1955, p. 744.
הערות שוליים

↑  גרשון ריבלין (עורך), לאש ולמגן: תולדות הנוטרות העברית, מהדורה ג, תל אביב: מערכות, 1964, עמ' 163.
↑  על פני הארץ: שינוי את שמותיהם, על המשמר, טור 2, 21 בנובמבר 1948.
↑  הקצין סתוי נכנס לתפקידו בצבא, חרות, 4 בדצמבר 1950; נעמן סתוי ראש הממשל הצבאי, דבר, 11 בדצמבר 1950.
↑  מושל־צבאי חדש בגליל, על המשמר, 4 בפברואר 1953.
↑  סגן־אלוף נעמן סתוי יועץ חקלאי לגאנה, מעריב, 15 באוגוסט 1960.
↑  אישים ומוסדות, מעריב, 25 באוקטובר 1966.
גליל ים

ערך זה עוסק בקיבוץ השוכן בקרבת הרצליה ורמת השרון. אם התכוונתם לשכונה בהרצליה, מצפון לקיבוץ גליל ים, ראו .
גְּלִיל-יָם הוא קיבוץ באזור השרון, ליד הערים הרצליה ורמת השרון, מדרום לכביש 541. הקיבוץ שייך למועצה אזורית חוף השרון ומהווה היישוב הדרומי ביותר בה.
היסטוריה > כקיבוץ עירוני בתל אביב

הקיבוץ נוסד ב-13 בפברואר 1932, כקיבוץ עירוני בתל אביב, בידי 5 עולים חדשים מברית המועצות במסגרת תנועת הבחרות הסוציאליסטית של תנועת העבודה, שעסקה בהגשמה של התארגנויות פועלים במסגרת עירונית. החברים התיישבו ב-2 צריפים בשכונת מחלול, שהייתה ממוקמת ליד חוף הים. ביולי 1933 כשהיו כבר 12 חברים בקבוצה, הם עברו לשכונת בורוכוב בגבעתיים (רחוב בן צבי בגבעתיים), וגרו שם בצריפים ובאוהלים וניהלו חיי שיתוף שכללו גם בית ילדים.
הקבוצה האמינה בכיבוש העבודה העברית בתוך הערים, והחברים עבדו בנמל יפו בסבלות, ועם הקמת נמל תל אביב עברו לעבוד בו. בנות הקבוצה עבדו במפעל הטקסטיל לודז'יה ובחלוקת עיתון "דבר". בעקבות המרד הערבי הגדול, עובדים ערבים עזבו את שירות הרכבת המנדטורית, חברי הקבוצה נכנסו לעבודה במקומם, וחבר הקיבוץ מיזיה דקל היה לנהג הקטר העברי הראשון. במסגרת זו הם הצליחו להעלות בחשאי 1,000 עולים מקהיר. בנוסף סייעו בהברחת נשק עבור ההגנה.
הקבוצה גדלה במהירות, וב-1940 מנתה כ-300 חברים. כדי שיהיה לכל החברים מקום, וגם כדי להתקרב לעבודה בנמל תל אביב, חלק מחברי הקבוצה עברו לשלושה בנייני שיכון על גדות הירקון (ברחוב בני דן בתל אביב). בשני האתרים שבהם חיו החברים היו תנאים תברואתיים קשים, המגורים היו ארעיים וצפופים, והיה מחסור באוכל. בנוסף, החלוקה ל-2 מחנות לא אפשרה ליכוד חברתי וארגון חיי משפחה בריאים. בעקבות כך, בשנים אלו הייתה עזיבה גדולה וב-1942 נשארו בקיבוץ רק 50 חברים.
היסטוריה > העלייה על הקרקע

במקביל למגורים בתל אביב, חברי הקבוצה חיפשו שטח קרוב שבו יוכלו להתגורר, להתרחב ולעבוד בחקלאות, ורכשו בשיתוף הקרן הקיימת לישראל קרקע בשטח של 420 דונם מהכפר הערבי "אג'ליל", ליד הרצליה. תחילה רק עיבדו את הקרקע ולא גרו במקום. הקבוצה עלתה על הקרקע ב-7 בינואר 1943. בטקס העלייה על הקרקע נכחו ראשי מוסדות ההסתדרות, נציגים של יישובי הסביבה, ונכבדים ערבים מהכפרים השכנים. עם העלייה על הקרקע הוקמו 24 צריפים. הקיבוץ באותן השנים היה חבר בתנועת הקיבוץ המאוחד.
השם "גליל ים" נזכר בספרות השומרונית והוא השתמר כנראה בשם הכפר הערבי "אג'ליל", ששכן באזור עד שנחרב בעקבות מלחמת העצמאות, והוא נבחר כשם הקיבוץ.
עוד לפני העלייה על הקרקע, הפקיעו שלטונות המנדט הבריטי, חלק מהשטח. גבעה שעליה הוקם מחנה של חיל האוויר המלכותי ובו מכ"ם, כחלק ממערך ההגנה במהלך מלחמת העולם השנייה לגילוי מטוסי מדינות הציר, בעקבות הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב. על המתקן שמרו חיילים מאוגנדה הבריטית. לכן חברי הקיבוץ התיישבו תחילה בשיפולים הדרומיים של הגבעה. לאחר פינוי המחנה ב-1944, הושב השטח שהופקע לקיבוץ.