stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היינץ
פעילות בישראל > הקמת היינץ ישראל

בשנת 1999 רכשה היינץ 51% ממניות "רמדיה", תחת הסכם לפיו תקבל אופציה לרכוש את יתרת המניות תוך חמש שנים באותו המחיר. בנוסף באותה שנה רכשה מקבוצת גבע 51% מחברת "שקדיה" יצרנית של פיצוחים, מוצרי שוקולד וחבילות שי.
החברה החלה לפעול בשם "קבוצת היינץ רמדיה" והרחיבה את פעילותה בענף המזון בישראל, על ידי רכישה והפצה של מוצרים נוספים. בין השאר החלה לשמש כחברת הפצה של יקבי תשבי, החלה לשווק בישראל את מותג התה האנגלי טוויינינגס, נכנסה לשוק העוגיות עם המותג "קוקי", והחלה לשווק את מותגי מזון חיות מחמד של היינץ בישראלת כולל מזון הכלבים Cycle ומזון החתולים 9 Lives.
בנובמבר 2000 רכשה היינץ, שהיא בעלת מותג הטונה "סטארקיסט", 51% מחברת פודור סחר, משווקת סטארקיסט בישראל. זמן קצר לפני כן רכשה פודור עצמה את מפעל "טונה יונה" בטירת כרמל, מפעל שהיה קודם בבעלות קונצרן כור תעשיות. המפעל המשיך לייצר שימורי טונה תחת המותג "סטארקיסט" עד שנסגר ב-2018.
בתחילת שנת 2003, תרכובות המזון לתינוקות של רמדיה היו בעלות נתח השוק הגדול בישראל, על פני שתי המתחרות שלה "מטרנה" של חברת מוצרי מעברות ו"סימילאק" של תאגיד מעבדות אבוט. באותה עת החלה הקבוצה לפעול תחת השם "היינץ ישראל" ובאוגוסט 2003 התמנה גידי לנדסברגר למנכ"ל הקבוצה. במסגרת השינוי הארגוני אוחדו כל החברות הבנות של היינץ ישראל, הכוללת את החברות היינץ-רמדיה, פורבייבי, היינץ-פודליין ושקדיה.
פעילות בישראל > פרשת רמדיה והפסקת הפעילות הישירה בישראל

בנובמבר 2003 נחשף כי חסר בוויטמין B1 באבקת "רמדיה סופר פורמולה צמחית", תרכובת מזון לתינוקות על בסיס חלבון סויה, שייצרה חברת הבת הגרמנית של היינץ "הומנה" עבור רמדיה, גרם למקרי מוות ותחלואה חמורה בתינוקות. מיד עם היוודע הדבר הפסיקו הצרכנים בישראל לקנות את כל מוצרי "רמדיה", שהייתה חלק גדול מפעילות התאגיד בישראל. שלושה ימים לאחר תחילת הפרשה הודיעה היינץ כי היא לא צפויה לממש האופציה לרכישת יתרת האחזקות בפעילות בישראל. אופציה שניתנה לה למימוש עד ינואר 2004. בהיינץ העריכו כי סיכוייו של מותג רמדיה לשרוד את המשבר קלושים והחליטו להתרכז בפעילות האחרות, כולל "סטארקיסט", ו"שקדיה" בה הגדילה את חלקה עד 95% מהחברה במרץ 2004.
אולם עם התמשכות והחשיפה כי חברת הבת "היינץ" הייתה האחראית העיקרית לייצור המוצרים הפגומים, התקבלה החלטה אסטרטגית של החברה לחסל את עסקיה בישראל, על ידי מכירתם.
היינץ ניהלה מגעים למכירת פעילות היינץ-רמדיה לחברת שמן תעשיות, שכללה גם ייצור דייסות במותג רמדיה במפעל בראשון לציון שפעל מאז 1963 ויבוא ושיווק אביזרים לתינוקות; ונעשה מאמץ להביא לכך ששמן תעסיק את מרב עובדי החברה. אולם ברגע האחרון הודיעה שמן כי אינה מוכנה לעסקה ואיננה מתכוונת לרכוש את החברה, לאחר שחתמה כבר על הסכם עקרונות. באפריל 2005 הודיעה קדונלדס ישראל כי היא מפסיקה להשתמש ברטבים של היינץ; ועוברת למותג פרטי. במאי 2005 רכש לבסוף איש העסקים יובל לוי רכש מהיינץ את פעילות רמדיה. באוגוסט 2005 מכרה היינץ את פעילות ההפצה של מוצריה בישראל לחברת דיפלומט אחזקות בנובמבר 2005 היינץ מכרה את אחזקותיה בסטארקיסט ישראל. בינואר 2006 רכשה חברת "דין שיווק וקליה", המתמחה ביבוא ושיווק פיצוחים ופירות יבשים, את מפעל שקדיה.
קטשופ היינץ

היינץ המציא את ה"קטשופ היינץ" בשנת 1869. והוא הפך לנמכר ביותר בעולם. חברת היינץ היא צרכנית העגבניות הגדולה בעולם ומשתמשת בכ-2 מיליון טון עגבניות בשנה לצורך ייצור הקטשופ. עם פתיחתן של מסעדות המזון המהיר בשנות ה-60, הפך קטשופ היינץ לחלק מתרבות הצריכה האמריקנית.
בישראל החל תאגיד היינץ לשווק ישירות ולפרסם את מותג הקטשופ שלה בשנת 1999 ותוך שלוש שנים כשלוש שנים הגיע נתח השוק של המוצר לכ-25%. ב-2001 החלה לשווק קטשופ המיועד לילדים, תחת שם המותג "הקשקשנים", הסדרה כללה קטשופ בשני צבעים - ירוק ואדום. באוגוסט 2015 נקבע שהמוצר יימכר בישראל בשם "מתבל עגבניות" ולא קטשופ, עקב תקן ישראלי הדורש לפחות 10% רכז עגבניות במוצר, בעקבות לחץ שהפעילה המתחרה חברת "אסם". אולם חברת "דיפלומט", משווקת קטשופ היינץ, החלה במאבק נגדי ושבסופו הודיעו שר האוצר והכלכלה, משה כחלון, ושר הבריאות, יעקב ליצמן, כי חתמו על תיקון לצו הגנת הצרכן, שמשמעותו ביטול הצורך בכמות מינימלית של עגבניות במוצר על-מנת שיהיה ניתן לקרוא לו קטשופ. בפברואר 2017 שונה התקן כך שהיינץ יכולה לחזור ולשווק את המוצר בשם "קטשופ".
האוניברסיטה המרכז-אירופית

| --- | --- |


 אוניברסיטת מחקר
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 מייסדים:  ג'ורג' סורוס 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  מייקל איגנטייף 
 סגל:  392 (נכון ל־2017) 
 תלמידים
 :  1,500 (נכון ל־2022) 
 מיקום
 מיקום:  Quellenstraße 51 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 קואורדינטות:  48°10′26″N 16°23′19″E﻿ / ﻿48.173972222222°N 16.3885°E﻿ / 48.173972222222; 16.3885
 www.ceu.edu
 he
 
בניין הספרייה של האוניברסיטה בבודפשט
הכניסה לבניין הראשי של האוניברסיטה בבודפשט
האוניברסיטה המרכז-אירופית (באנגלית: Central European University; בהונגרית: Közép-európai Egyetem) היא אוניברסיטת מחקר פרטית המוסמכת להעניק תארים באוסטריה, הונגריה וארצות הברית, בעלת קמפוסים בווינה ובבודפשט. האוניברסיטה ידועה בהתמקדותה במדעי החברה והרוח, יחס נמוך של סטודנטים לסגל ומגוון הסטודנטים הבין-לאומי הלומדים בה. עיקרון מרכזי במשימת האוניברסיטה הוא קידום חברה פתוחה. האוניברסיטה המרכז-אירופית היא אחד משמונה המרכיבות את ברית CIVICA, קבוצה של מוסדות להשכלה גבוהה אירופיים במדעי החברה, מדעי הרוח, מנהל עסקים ומדיניות ציבורית, כגון המכון למדע המדינה פריז, בית הספר לכלכלה ולמדע המדינה של לונדון ובית-הספר לכלכלה של סטוקהולם.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1991 על ידי הפילנתרופ המיליארדר ג'ורג' סורוס, שהעניק לה קרן של 880 מיליון דולר, מה שהפך את האוניברסיטה לאחת העשירות באירופה, יחסית למספר הסטודנטים הלומדים בה. האוניברסיטה מורכבת מ-13 מחלקות אקדמיות ו-17 מרכזי מחקר, בנוסף לבית הספר למדיניות ציבורית ובית הספר ללימודי דוקטורט במדעי המדינה, מדיניות ציבורית ויחסים בין-לאומיים. בוגרי האוניברסיטה כוללים פוליטיקאים, אקדמאים ופעילים בולטים, דוגמת נשיא גרוזיה לשעבר, גיורגי מרגוולשווילי.
היסטוריה

האוניברסיטה התפתחה מסדרת הרצאות שהתקיימה בדוברובניק, יוגוסלביה (כיום קרואטיה). באביב 1989, כאשר השינוי ההיסטורי של נפילת הגוש המזרחי תפס תאוצה באזור, ועלה הצורך באוניברסיטה בין-לאומית חדשה ועצמאית. בפרוטוקול ההתכנסות שנערך באפריל 1989 מתועד דיון בקרב חוקרים כמו רודולף אנדורקה, פטר האנאק, מרטון טרדוס, איסטוואן טפלן, טיבור ואמוס ומיקלוש ואשארלי מבודפשט, ויליאם ניוטון-סמית' וקתלין וילקס מאוקספורד, יאן האברנק, מיכל אילנר וג'ירי קווראלקה מפראג, קריסטשט מיכאלסקי וולודז'ימייז' סיווינסקי מוורשה. בשנים 1989–1990 בוצע ניסיון להקים את אוניברסיטת מרכז אירופה בבירת ברטיסלבה בסלובקיה. אך היא נפלה בגלל התנגדותם של פוליטיקאים לאומניים.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1991 בתגובה לנפילת הגוש המזרחי. החזון המכונן היה ליצור אוניברסיטה המוקדשת לבחינת האתגרים העכשוויים של "חברות פתוחות" ודמוקרטיזציה. המטרה הראשונית הייתה ליצור מוסד בסטנדרטים מערביים, אך עם זאת בעל אופי אירופי-מרכזי מובהק, שיעודד שיתוף פעולה בין אזורי ויחנך קבוצה חדשה של מנהיגים אזוריים שיעזרו למעבר למשטר דמוקרטי ברחבי האזור. האוניברסיטה הוקמה בבודפשט, פראג וורשה. ובמקור היה הקמפוס הראשי ממוקם בפראג, אך בגלל "סכסוך פוליטי וכלכלי בין מייסדה לבין ממשלת צ'כיה", בעיקר ראש הממשלה, ואצלב קלאוס, היא הועברה לבודפשט.
בעשור השני לקיומה, הרחיבה האוניברסיטה את המיקוד שלה מאזורי לגלובלי, עם דגש מיוחד על קידום דמוקרטיה וזכויות אדם ברחבי העולם. מאז פיתחה גישה אקדמית, המשלבת מחקרים אזוריים עם נקודת מבט בין-לאומית, תוך שימת דגש על מחקר השוואתי ובין תחומי במטרה לייצר מחקר חדש, לקדם ממשל תקין ואת שלטון החוק. האוניברסיטה הרחיבה את תוכניות ההסברה והסיוע הכספי שלה לאזורים מסוימים בעולם המתפתח. החלה להציע תוכניות לתואר השני בלימודי מגדר ומדעי הסביבה. והקימה את המרכז למדיה, נתונים וחברה, שהוא המרכז המוביל למחקר בנושא מדיניות מדיה, תקשורת ומידע באזור מרכז אירופה.
ב-14 באוקטובר 2007 התפטר ג'ורג' סורוס מתפקיד יו"ר מועצת האוניברסיטה. ליאון בוטשטיין, שכיהן כסגן יו"ר הדירקטוריון, נבחר כיו"ר חדש לתקופת כהונה של שנתיים. ב-1 באוגוסט 2009 הוחלף הרקטור יהודה אלקנה בידי חוקר המשפט ג'ון שאטוק. ב-5 במאי 2016 הוכרז כי מייקל איגנטייף ירש את מקומו של שאטוק, והיה לנשיא החמישי והרקטור באוניברסיטה.
באפריל 2017, יזם ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן, חוק המטיל מגבלות על האוניברסיטאות הזרות בהונגריה, מגביר את הפיקוח עליהן ומטיל מגבלות על העסקת מרצים זרים. החוק נוסח במיוחד במטרה למנוע מהאוניברסיטה המרכז-אירופית לפעול במדינה, מאחר שהיא אחד מהמוסדות האקדמיים העצמאיים היחידים במדינה. בתגובה יצאו עשרות אלפי מפגינים לרחובות בודפשט בקריאה לבטל את החוק. באוגוסט 2018 הורה אורבן לסגור את החוגים ללימודי מגדר במדינה, בפועל רק האוניברסיטה המרכז-אירופית לימדה לימודי מגדר באותה עת, ל-11 סטודנטים בלבד. בדצמבר 2018 הודיעה האוניברסיטה כי היא נאלצת לעזוב את הקמפוס שלה בבודפשט ושהיא תעביר את פעילותה לווינה החל מספטמבר 2019. באוקטובר 2020 קבע בית הדין האירופי לצדק כי שינויים שעשתה הונגריה בחקיקה הנוגעת להשכלה גבוהה אינם עולים בקנה אחד עם המשפט האירופי.
תוכניות לימודים

עד שנת 2020 תוכניות הלימודים של האוניברסיטה המרכז-אירופית כללה רק לימודים לתארים מתקדמים, תואר שני ודוקטורט. החל מ-2020 באוניברסיטה יש מסלול לתואר ראשון משולב בפכ"מ (פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה) ותואר ראשון משולב בתרבות, פוליטיקה וחברה. מסלולי הלימוד לתארים מתקדמים כוללים:
תוכניות לימודי לתואר שני הנמשכים שנה אחת: היסטוריה השוואתית; יחסים כלכליים גלובליים; לימודי העת העתיקה המאוחרת, ימי הביניים והעת החדשה; לימודי מגדר; זכויות אדם; יחסים בין-לאומיים; לימודי לאומיות; פִילוֹסוֹפִיָה; מדע המדינה; מדיניות ציבורית; סוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית; מדעי הסביבה; ניתוח עסקי; מימון; מתמטיקה יישומית; טכנולוגיה, ניהול וחדשנות, משפט חוקתי השוואתי; זכויות אדם; דיני עסקים בין-לאומיים.
תוכניות לימודי לתואר שני הנמשכים שנתיים, וכוללים הגשת עבודת מחקר מקורית: היסטוריה השוואתית; לימודי מגדר; לימודי מורשת תרבותית (מחקר אקדמי והגנה על מורשת תרבותית); לימודי מורשת תרבות (ניהול ומדיניות מורשת תרבותית); מדיניות כלכלית בשווקים גלובליים; כלכלה; היסטוריה אירופית של נשים ומגדר; היסטוריה במרחב הציבורי; ענייני ציבור בין-לאומיים; יחסים בין-לאומיים; לימודי לאומיות; פִילוֹסוֹפִיָה; מדע המדינה; מדיניות ציבורית; סוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית.
מסלול לדוקטורט בתחומים: מנהל עסקים; מדע קוגניטיבי; לימודי מגדר השוואתיים; היסטוריה השוואתית; כלכלה; מדעי הסביבה ומדיניות סביבתית; מתמטיקה יישומית; פִילוֹסוֹפִיָה; מדע המדינה (פוליטיקה השוואתית); מדע המדינה (יחסים בין-לאומיים); מדע המדינה (כלכלה פוליטית); מדע המדינה (תאוריה פוליטית); מדע המדינה (מדיניות ציבורית); סוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית.
סגל

עם חברי הסגל של האוניברסיטה בעבר ובהווה נמנים:
מייקל איגנטייף – פרופסור להיסטוריה משמש מאז 2016 כנשיא האוניברסיטה. ב-2019 זכה בפרס דן דוד מטעם אוניברסיטת תל אביב, על תרומתו המתמשכת להגנת הדמוקרטיה ברחבי העולם.
יהודה אלקנה – פרופסור להיסטוריה של המדע ופעיל חינוך ישראלי שבין 1999 ל–2009 שימש כנשיא ורקטור המוסד.
פיטר בראון – היסטוריון של הנצרות וחוקר העת הקלאסית, שימש כמרצה באוניברסיטה.
ויל קימליקה – פילוסוף קנדי, שימש כפרופסור אורח בתוכנית ללימודי הלאומיות.
ליאון בוטשטיין – מוזיקולוג, פדגוג ומנצח יהודי אמריקאי משמש כיושב ראש חבר הנאמנים של האוניברסיטה.
שלמה אבינרי – משמש כפרופסור אורח קבוע בתוכנית ללימודי לאומיות באוניברסיטה.
חנוך בן ימי – פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה.
ארנסט גלנר – פילוסוף, אנתרופולוג חברתי, סוציולוג וחוקר מדע המדינה היה מרצה באוניברסיטה בשנים הראשונות לאחר הקמתה.
סטיבן פלאוט – שהיה פרופסור לכלכלה ומנהל עסקים בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת חיפה, שימש כמרצה באוניברסיטה.
פיטר גרוס – פרופסור אמריקאי לתקשורת, משמש כמרצה באוניברסיטה.
יאנוש קורנאי – כלכלן הונגרי-יהודי, שימש כמרצה באוניברסיטה.
פטר לקס – מתמטיקאי יהודי-אמריקאי יליד הונגריה, סייע בפיתוח תוכנית הדוקטורט במתמטיקה של האוניברסיטה.
פטר האנאק – ראש החוג להיסטוריה משנת 1993 עד מותו ב-1997.
סגל > הכרה אקדמית

האוניברסיטה מאורגת כמוסד אקדמי לפי הדגם האמריקאי, ומנוהל על ידי חבר נאמנים, עם הסמכה של מועצת אוניברסיטת מדינת ניו יורק, ומטעם מחלקת החינוך של מדינת ניו יורק, בארצות הברית. האוניברסיטה הוסמכה גם על ידי הנציבות להשכלה גבוהה בהונגריה, ומוכרת רשמית כאוניברסיטה פרטית. באוסטריה האוניברסיטה מוכרת כמוסד להשכלה גבוהה פרטי, ומוסמכת על ידי הסוכנות לאבטחת איכות והסמכה אקדמית של אוסטריה.
סגל > שיתופי פעולה אקדמיים

לאוניברסיטה מספר שיתופי פעולה אקדמיים עם מוסדות ברחבי העולם, בין השאר עם בית הספר המתקדם ללימודי סביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
הוצאת הספרים

הוצאת הספרים של האוניברסיטה המרכז-אירופית (CEU Press) היא המו"ל הגדול ביותר בשפה האנגלית במרכז ומזרח אירופה. מאז הקמתה בשנת 1993 מילאה תפקיד חשוב בהוצאת ספרים על השינויים הכלכליים, החברתיים והפוליטיים של האזור, כולל ספרים רבים של סופרים וחוקרים הונגרים או על נושאים הונגריים. הוצאת הספרים פרסמה גם עשרות ספרים על ההיסטוריה של יהדות אירופה ובפרט יהדות הונגריה. בין שאר את הספרים:
Kinga Frojimovics, Géza Komoróczy, Viktoria Pusztai, Andrea Strbik, Jewish Budapest: Monuments, Rites, History, 1998, ISBN 978-963-9116-38-2
Rudolf Klein, Synagogues In Hungary, 1782-1918, 2002, ISBN 978-615-544-508-8
Heiko Haumann, A History of East European Jews, 2002, ISBN 978-963-9241-37-4
Moshe Idel, Ascensions on High in Jewish Mysticism: Pillars, Lines, Ladders, 2005, ISBN 978-963-7326-02-8
Howard N. Lupovitch, Jews at the Crossroads: Tradition and Accommodation during the Golden Age of the Hungarian Nobility, 2007, ISBN 978-963-7326-66-0
Leonid Smilovitsky, Jewish Life in Belarus: The Final Decade of the Stalin Regime, 1944–1953, 2015, ISBN 978-963-386-025-0
András Koerner, How They Lived: The Everyday Lives of Hungarian Jews, 1867-1940, 2015, ISBN 978-963-386-002-1
Susanne Cohen-Weisz, Jewish Life in Austria and Germany Since 1945, 2016, ISBN 978-963-386-079-3
הערות שוליים

↑  About CIVICA
1 2  Central European University 1989–1999 – Ten Years in Images and Documents, ISBN 963 85230 4 2
1 2   עודד רענן, מחאת המונים בהונגריה על חוק המגביל אוניברסיטאות זרות, באתר הארץ, 14 באפריל 2017
↑  שירות בלומברג, ‏כך הפכה האוניברסיטה של סורוס לשדה קרב על הדמוקרטיה בהונגריה, באתר גלובס, 3 באפריל 2017
↑   ראש ממשלת הונגריה הורה לסגור את החוגים למגדר באוניברסיטאות במדינה, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2018
↑   ניו יורק טיימס, ממשלת אורבן אילצה אוניברסיטה שייסד סורוס לעזוב את הונגריה, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2018
↑   ד-פ-או איי.פי ורויטרס, בית הדין האירופי לצדק: חוק בהונגריה שפגע באוניברסיטה של סורוס — נוגד את הדין, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2020
↑   דפנה מאור, "ההשוואה של שמאלנים לבוגדים מחפירה. זה רעל", באתר TheMarker‏, 25 במאי 2019
↑   עופר אדרת, זוכי פרס דן דוד: מתנגד משטר של אורבן, היסטוריון הודי ופעילה למען אקלים, באתר הארץ, 6 בפברואר 2019
↑  בית הספר המתקדם ללימודי סביבה  - שיתוף פעולה בין-לאומי עם האוניברסיטה המרכז-אירופית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300233505171  PLWABN: 9810569452905606  BIBSYS: 90943214  BNE: XX100045  BnF: cb124975540 (data)  GND: 5095127-0  ISNI: 0000 0001 2149 6445  LCCN: no92012349  LNB: 000008604  NKC: kn20020411005  NLA: 35043152  NSK: 000192478  RERO: 02-A000192901  SUDOC: 034192247  VIAF: 121948978   WorldCat (עם VIAF): 121948978
הייפא והבי

| --- | --- |

והבי, 2007
 לידה:  10 במרץ 1976 (בת 48) לבנון מחרונה, לבנון 
 שם לידה:  هيفاء محمد وهبي 
 מוקד פעילות:  מצרים מצרים
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 סוגה:  פופ ערבי
 שפה מועדפת:  ערבית, אנגלית, צרפתית 
 חברת תקליטים:  רוטנה רקורדס, Melody Music Records, עאלם אל פן 
 בן או בת זוג:  Ahmed Abou Hashima (2009–2012) 
 צאצאים:  Zeinab Fayyad 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
הייפא מוחמד והבי (בערבית: هيفاء محمد وهبي, תעתיק מדויק: היפאא מוחמד והבי; נולדה ב-10 במרץ 1976) היא דוגמנית, שחקנית וזמרת לבנונית. בנוסף להיותה דמות מוכרת בעולם הערבי, מרבה להופיע גם בארצות הברית ובאירופה.
ביוגרפיה

והבי נולדה בנפת צור שבדרום לבנון, למשפחה מוסלמית-שיעית (מתואלים), לאב לבנוני בשם מוחמד והבי, ולאם מצרייה בשם סעידה עבד אל-עזיז. גדלה בבירת לבנון, ביירות. יש לה שלוש אחיות, ואח שנהרג בתקרית בין פעילי טרור לבין חיילי צה"ל בגיל 24.
היא גרושה, ואם לבת. בשנת 2005 הודיעה על אירוסיה לאיש העסקים הסעודי טארק אל-ג'פלי, אך לאחר מספר שבועות בני הזוג נפרדו.
קריירה

ב-25 ביוני 2007 צילמה והבי קליפ בשדה התעופה ריאק שבמזרח לבנון. בעת הצילומים נסעה הזמרת ברכב פתוח, ומטוס קל שצילם אותה מהאוויר הנמיך מסיבות לא ברורות והתנגש ברכבה. והבי נחבלה בראשה ובכתפיה והובהלה לבית החולים. לאחר התאונה נפוצו שמועות שמדובר בניסיון חיסול שמאחוריו עומדת הזמרת המתחרה, רולא סעד, אך מתחרתה הכחישה את הטענות.
קריירה > דוגמנות

את קריירת הדוגמנות שלה החלה והבי בשנת 1992, בגיל 16, כאשר זכתה בתחרות היופי המקומית "מיס דרום לבנון". בעקבות זכייתה, התמודדה גם בתחרות הכלל-ארצית, "מיס לבנון", והגיעה למקום השני. בתקופה זו הייתה כבר נשואה ואם לתינוקת. היות שתקנון התחרות אפשר רק לנשים רווקות וללא ילדים, ולהן בלבד, להשתתף בתחרות, ולאחר שהונאתה נתגלתה - הוחלט לשלול ממנה את כתרה ותוארה.
פרשה זו השפיעה רבות על והבי. לאחר שהתאוששה ממנה החלה בקריירת דוגמנות וכיכבה על רבים משערי המגזינים המובילים בלבנון, וברחבי העולם הערבי. בין השאר היא פרסמה את חברת פפסי קולה, ועיצבה קו תכשיטי יהלומים.
קריירה > מוזיקה

והבי התפרסמה כזמרת בזכות אלבומה הראשון, שיצא בשנת 2002 ונחל הצלחה כבירה. אלבומה השני הצליח אף יותר והציב את והבי בראש הזמרות המפורסמות בעולם הערבי.
סגנונה המוזיקלי של והבי מכונה "פופ ערבי", סוגה חדשה במוזיקה הערבית. שיריה מתבססים בעיקר על מוזיקת דאנס עם נגיעות חזקות של מוזיקת טראנס ומלווים גם בכלים מסורתיים כמו דרבוקה, תוף מרים וכלים נוספים המאפיינים את המוזיקה הערבית הקלאסית.
ב-10 ביוני 2006 הייתה והבי המופע הפותח של הראפר קרטיס ג'קסון, המכונה 50 סנט, בביירות. הופעה זאת הפכה את והבי לזמרת הערבייה הראשונה שהופיעה כמופע הפותח לראפר בינלאומי.
כיום, והבי היא הזמרת הערבייה היקרה ביותר: שכרה להופעה אחת נאמד ב-65 אלף דולר אמריקני. אחריה מדורגות נאנסי עג'רם, אליסה וניקול סאבא - שלושתן זמרות לבנוניות.
קריירה > דמותה הציבורית והפוליטית

והבי היא זמרת שנויה במחלוקת בקרב הציבור הערבי. בעוד צעירים ליברלים תומכים בה ומעודדים את תרבות הפופ המערבית המתפתחת במדינות ערב, חוגים שמרניים ובעיקר אסלאמיים אשר סולדים מהתרבות המערבית מתנגדים לווהבי ולזמרות מסוגה, אותן הם רואים כפרובוקטיביות. יש שמשווים אותן לזונות, בטענה שלבושן חשוף והתנהגותן אינה צנועה - כאישה ערבייה ובפרט כמוסלמית.
האתר המצרי חמאסנה דירג את והבי במקום הראשון ברשימת הזמרות הפרובוקטיביות ("הערומות" לדבריהם) וקבע כי חצתה את כל הגבולות בתחום השירה ובעיקר בלבושה החשוף.
בסקר שנערך בסוריה, התברר כי והבי אינה זוכה לפופולריות רבה במדינה זו, ככל הנראה בגלל לבושה והתנהגותה הפרובוקטיבית.
והבי ידועה כתומכת מוצהרת בארגון חזבאללה הלבנוני; במלחמת לבנון השנייה ניהלה תעמולה למען הארגון והצהירה בראיונות רבים על תמיכתה. בנוסף לתמיכה המילולית, אף שכנעה אחד מידידיה הקרובים, איש עסקים מצרי, לייצא מתכות למען הארגון. בתום המלחמה שיבחה הזמרת את מזכ"ל הארגון, חסן נסראללה, על "ניצחונו במלחמה".
למרות תמיכתה של והבי בחזבאללה, במהלך מלחמת לבנון השנייה היא בחרה לעזוב את לבנון, ולעבור זמנית לסוריה ומשם למצרים. במצרים השתתפה בערב התרמה שהוקדש לתושבי לבנון בהשתתפותם של אמנים רבים. על החלטה זו ספגה ביקורות רבות על בריחתה ממולדתה. בשובה ללבנון, תקפה את מבקריה וטענה כי המלחמה נכפתה גם עליה.
לאחרונה הודיעה והבי כי בכוונתה להיכנס לפוליטיקה בלבנון.
ב-2 בנובמבר 2011 התפרסם סרטון ביוטיוב שבו רואים תמונה של והבי מתנשקת עם מועתסם קדאפי, בנו של שליט לוב לשעבר מועמר קדאפי, שנהרג באוקטובר 2011. בעקבות סרטון זה געשו הפורומים הערביים והושק קמפיין מחאה אגרסיבי נגד הזמרת. והבי מכחישה כל קשר לפרשה, וטוענת כי מי שמופיעה בו היא בכלל אישה אחרת. "זו לא אני בתמונה, לכולנו שיער שחור", אמרה לכלי התקשורת הערבי "א-נשרה".
ביולי 2013 הודיעה הזמרת על סגירת דף הפייסבוק שלה בשל השמצות בלתי פוסקות נגדה, לאחר השתתפותה בתוכנית מתיחות לרגל חודש הרמדאן בשם "ראמז ענח' אמון".
פילמוגרפיה

| שנה | שם במקור | תרגום | הדמות הראשית |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | بحر النجوم | ים של כוכבים (בחר אלנגום) | היא בעצמה |
| 2009 | دكان شحاتة | חנות הקבצנית (דוקאן שחאתה) | ביסה |
| 2014 | حلاوة روح | מתיקות הרוח (חלאוית רוח) | רוח |
| 2017 | خير وبركة | טוב וברכה (ח'יר וברכה) | אורח כבוד |
| 2022 | اشباح اوروبا | רוחות רפאים של אירופה (אשבאח אורופה) | לילי |
| 2023 | رمسيس باريس | רמסיס פריז (Ramsis Paris) | חנין |
| שנה | שם הסדרה (במקור) | תרגום | שם הדמות בסדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | كلام على ورق | דיבורים על הנייר (קלאם עלה ורק) | חביבה ביתר |
| 2015 | مولد وصاحبه غايب | הוא נולד ובעליו נעדר (מולוד וסאחבו גאייב) | נוסה |
| 2015 | مريم | מרים | מרים ומלק (תאומים) |
| 2017 | الحرباية | זִקִית (אלחרבאיה) | עסליה |
| 2018 | لعنة كارما | קללת קארמה (לענת קארמה) | קארמה |
| 2020 | إسود فاتح | שחור בהיר (אסואד פאתח) | ראניה חטאב |
וידאו קליפי

| שנה | שם השיר | מְנַהֵל | יַצרָן |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | "אני אוהבת אותך" (agoul ahwak) | סלים אל טורק | rotana |
| 2002 | אני לבד (wahdi) | סאמח עבד אל עזיז | dream |
| 2003 | הצטרפו אליי לשתף קבוצת אמנים(elhakni) | לילה באצי, פואד סולימאן | אגודת מרתון ביירות |
| 2003 | לא קרה (ma sar) | סאמח עבד אל עזיז | rotana |
| 2004 | יא חיי לבי (ya hayat albi) | סלים אל טורק | rotana |
| 2005 | אני רוצה לחיות (baddi eish) | סעיד אל מרוק | rotana |
| 2005 | לא סיימתי את הסיפור בהשתתפות קבוצת אמנים (la ma khelset alhikay) | LBC | טוני קאוואגי |
| 2005 | איך מגיע? (tigi ezzay) | האדי אלבגורי | MAZIKKA |
| 2005 | רג'פ (ragab) | האדי אלבגורי | MAZIKKA |
| 2005 | אני הייפא (ana haifa) | האדי אלבגורי | melody |
| 2006 | תנשק את הכאב (boos el wawa) | אמיל סלייטי | melody |
| 2007 | אני לא יכולה לחכות (mosh adra astna) | יחיא סעאדה | MAZIKKA |
| 2008 | אל תגיד לאף אחד (matkolesh le had) | לילה כנען | MAZIKKA |
| 2008 | אני מרגישה שיש בינינו משהו (hasa ma bina fi haga) | יחיא סעאדה | MAZIKKA |
| 2008 | נראה (sanara) | אחמד אל-מהדי | pepsi |
| 2008 | בן חלאל (eben el halal) | יחיא סעאדה | MAZIKKA |
| 2009 | איפה אבא? & כשהשמש יורדת (papa fin? & lamma elshams terawah) | לילה כנען | rotana |
| 2010 | 80 מיליון רגשות (80 million ehsas) | מוחמד סמי | melody |
| 2010 | אתה שוב (enta tani) | מוחמד סמי | melody |
| 2010 | כמה לילות (yama layali) | יחיא סעאדה | melody |
| 2011-2012 | מחר תראה! (bokra bfarjik) | ג'יאני מגנוני | rotana |
| 2012 | מיס עולם (MJK) | אמריקאי | rotana |
| 2013 | איך אני יכולה לשכוח אותך (ezzay ansak!) | אנג'י ג'מאל | rotana |
| 2014-2015 | breathing you in | טאריק פריך | vevo |
| 2018 | תותה (TOUTA) | סלים אל טורק | ייצור עצמי |
| 2019 | מעניינת את כל האנשים (shaghla kol ennas) | הייפא והבי (שידור חי + תגובות הקהל) | ייצור עצמי |
| 2021 | אם היית עם אכרם חוסני (Law kont) | חוסאם אל חוסייני | ייצור עצמי |
| 2022 | האם תבוא؟ (Tigi) | סלים אל טורק | ייצור עצמי |
| 2022 | ילד (Walad) | אלי פהד | ייצור עצמי |
| 2023 | שתף - סרט רמסיס פריז (Ee'mel share) | אחמד חאלד מוסא | AKA |
| 2023 | לא אחלש (ma badaa'fsh) | אלי פהד | ייצור עצמי |
| 2024 | הגעתה אליה (woseltelha) | אלי פהד | ייצור עצמי |
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שנה | שם במקור | תרגום |
| --- | --- | --- |
| 2002 |  هو الزمن  | זה הזמן (הוא אלזמאן) |
| 2005 |  بدي عيش  | רוצה לחיות (בדי עיש) |
| 2008 |  حبيبي أنا  | אהובי(חביבי אנא) |
| 2010 |  Baby Haifa  | בייבי הייפא |
| 2012 |  ملكة جمال الكون (MJK)  | מיס תבל(MJK) |
| 2018 | حوا | חוה (HAWWA) |
אקישורים חיצוניים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הייפא והבי, ברשת החברתית פייסבוק
הייפא והבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
הייפא והבי, ברשת החברתית אינסטגרם
הייפא והבי, סרטונים בערוץ היוטיוב
הייפא והבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הייפא והבי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
הייפא והבי, באתר ספוטיפיי
הייפא והבי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
הייפא והבי, באתר Last.fm (באנגלית)
הייפא והבי, באתר AllMusic (באנגלית)
הייפא והבי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
הייפא והבי, באתר דיזר
הייפא והבי, באתר Discogs (באנגלית)
הייפא והבי, באתר Songkick (באנגלית)
הייפא והבי, באתר Genius
הייפא והבי, באתר טיידל (באנגלית)
כתבות רכילות
צבי בראל, בשמלה ירוקה ובלי מחשוף, באתר הארץ, 6 במאי 2008
הערות שוליים

↑  زواج هيفاء وهبي على الطريقة الشيعية رغم معارضة أحمد، تاريخ الوصول: 13 أغسطس 2010
↑  הארון תחאוכו, הייפא והבי נפגעה ממטוס וניצלה, באתר nana10‏, 26 ביוני 2007
↑  חדשות נענע10, הייפא והבי מתגייסת לטובת נסראללה, באתר nana10‏, 12 ביולי 2007
↑  איתמר ענברי, "נינט של העולם הערבי" מסייעת לחזבאללה, באתר nrg‏, 11 ביוני 2007
↑  רויטרס, נינט של העולם הערבי בעד נסראללה, באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2006
↑  ראו הייפא והבי סגרה את חשבונה בפייסבוק לאחר השמצות כנגדה חדשות העולם הערבי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155079675 (data)  ISNI: 0000 0000 6314 6868  LCCN: no2008085171  MusicBrainz: 4aed3268-3863-4387-b9af-9edb5c4cd087  VIAF: 54453305   WorldCat (עם VIAF): 54453305
המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה

| --- | --- |


 שפה רשמית:  איטלקית
 מדינה:  איטליה 
 משרד ראשי:  רומא, איטליה
 מטה הארגון:  Via Cesare Balbo 16
 עובדים:  2330
 תקופת הפעילות:  1926–הווה (כ־98 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס איג נובל (2014) 
 https://www.istat.it/en
 
המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה (באיטלקית: Istituto nazionale di statistica בראשי תיבות: ISTAT) הוא הגוף הממונה על סטטיסטיקה ואיסוף נתונים באיטליה, פעילות המכון כוללת את מפקד האוכלוסין של איטליה, מפקדים כלכליים ומספר סקרים וניתוחים חברתיים, כלכליים וסביבתיים. Istat הוא המפיק הגדול ביותר של מידע סטטיסטי באיטליה, והוא חבר פעיל במערכת הסטטיסטיקה של האיחוד האירופי Eurostat (אנ').