stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תפוח אדמה
צריכת תפוחי אדמה בישראל

בישראל תפוח האדמה הוא ירק בסיסי שנצרך בכמויות גדולות יחסית על ידי רוב משקי הבית. צריכת תפוחי האדמה לנפש בישראל עומדת על כ-45 קילוגרם לשנה. זו צריכה נמוכה בהשוואה לאירופה, שם הצריכה נעה בין 70 ל-120 קילוגרם לנפש בשנה. הסיבה לכך היא בעיקר מוצרים מתחרים, כמו אורז ופסטה.
בישראל מגדלים עשרות זנים. רוב הזנים מיועדים ליצוא. השוק המקומי צורך מספר מועט יחסית של זנים. נכון ל-2018, חמשת הזנים השכיחים ביותר ברשתות השיווק בישראל בעלי קליפה אדומה הם: דזירה, קנברה, רודאו, מוצארט ורוזנה, ו-5 הזנים בעלי קליפה לבנה השכיחים ביותר הם: סיפרה, מונדיאל, וינסטון, ואלור, וויואלדי. אולם, חלים שינויים מתמידים בהיקפי המזרע והשיווק של הזנים השונים.
השפעת שינוי האקלים על יבול תפוחי האדמה העולמי

על פי מחקר של חוקרים מאוניברסיטת פלורידה, שפורסם בשנת 2017, בו נבדקה ההשפעה הצפויה של שינוי האקלים העולמי על יבול תפוחי האדמה עד סוף המאה הנוכחית, נמצא ששינוי האקלים עלול להביא לירידה ביבולים בקווי רוחב שונים.
מחקר זה בדק את ההשפעה לעליה הצפויה בטמפרטורות ובריכוזי הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה על יבול זני תפוחי אדמה שונים בתנאי גידול שונים ובמקומות שונים בעולם, ותוצאותיו מראות שעד שנת 2055 צפויה ירידה של כ־6-2 אחוזים ביבול תפוחי האדמה, ואילו בשנת 2085 צפויה ירידה של 2–26 אחוז ביבול.
ראו גם

צ'יפס
רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד
חטיף תפוחי אדמה
אוכלי תפוחי האדמה
פטאטס בראבאס
הערות שוליים

1 2  נטע נסים, זווית, הלביבה שנעלמה: העתיד הקודר של תפוחי האדמה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2018
↑  "The Potato in Irish History". אורכב מ-המקור ב-2015-09-24.(הקישור אינו פעיל, 23.9.2019)
1 2  מהם ערכיו התזונתיים של תפוח האדמה? איזה זן הישראלים מעדיפים? איפה אנחנו ביחס לאירופה? ועל מה עלינו לשים לב בסופר לקראת הקומזיץ ומסביב למדורה?, באתר משרד החקלאות, 29 באפריל 2018
↑  Climate change impact on global potato production, פורסם ב-European Journal of Agronomy, Volume 100, October 2018, Pages 87-98
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529526105171  BNE: XX526145  GND: 4029804-8  HDS: 013858  LCCN: sh85105652  NKC: ph239948 
תפוחי אדמה על קברו של פרידריך הגדול בארמון סנסוסי בפוטסדאם. מייחסים לפרדריך את הבאת תפוחי האדמה לפרוסיה.
צמח תפוח אדמה
אסיף תפוחי אדמה באמצעות קומביין בשדות הנגב המערבי
זני תפוחי אדמה למכירה בשוק
מגוון מאכלי תפוחי אדמה
תקרית באניה לוקה

תקרית באניה לוקה הייתה עימות אווירי שהתרחש ב-28 בפברואר 1994, במהלך מלחמת בוסניה, כאשר שישה מטוסי תקיפה קלים מסוג J-21 Jastreb של חיל האוויר של רפובליקת סרפסקה הותקפו על ידי מטוסי קרב של נאט"ו מחיל האוויר של ארצות הברית. חמישה מתוך ששת המטוסים הופלו או התרסקו במהלך ניסיון בריחה. התקרית אירעה בתגובה לתקיפה של מטוסים סרביים על מפעל נשק בבוסניה. מטוסי F-16 אמריקאיים שפעלו מדרום-מערב לבניה לוקה יירטו והשמידו את מטוסי האויב בהצלחה, ללא נפגעים בצד האמריקאי.
אירוע זה נחשב לפעולת הלחימה הראשונה בהיסטוריה של נאט"ו, הן בקרבות אוויר-אוויר והן בכלל.
רקע – מבצע "מניעת טיסה" והפצצת נובי טרבניק

בחודש פברואר 1994, טייסת הקרב ה-526 (ה-"Black Knights"), אשר הייתה מוצבת בבסיס רמשטיין בגרמניה, הוצבה באופן זמני במסגרת הקבוצה המבצעית ה-401 (Provisional) שפעלה מבסיס אביאנו באיטליה כחלק ממבצע "מניעת טיסה" של נאט"ו, שנועד לאכוף את האזור האסור לטיסה בבוסניה.
בבוקר 28 בפברואר, שני מטוסי F-16 מהטייסת ה-526, שהזדהו כ-"Knight 25" ו-"Knight 26", חצו את המרחב האווירי הקרואטי בדרכם לבצע סיוע אווירי קרוב בקרבת סרייבו. במהלך הטיסה, זיהו השניים שישה מטוסים לא מזוהים שחדרו למרחב האווירי האסור לטיסה.
בשל תנאי השטח והמרחק, מטוסי ה-AWACS של נאט"ו, שסיירו מעל שטח הונגריה, לא הצליחו לזהות מיד את הכוח הפולש. רק לאחר מספר דקות הצליחו מטוסי השליטה של נאט"ו לאשר את נוכחותם של כלי הטיס הפולשים מדרום לבאניה לוקה, בשעה 06:35 בבוקר.
בתגובה, שני מטוסי F-16 נוספים מטייסת 526, שהזדהו כ-"Black 03" ו-"Black 04", הוזנקו לאזור וזיהו את ששת מטוסי ה-J-21 Jastreb, בליווי שני מטוסי תקיפה נוספים מסוג J-22 Orao, שהיו בעיצומה של תקיפה על מפעל הנשק "Bratstvo" בנובי טראבניק.
מטוסי האויב הבחינו במטוסי הקרב האמריקאיים ממש לפני תחילת התקיפה, אך הצליחו להשלים את משימתם ללא הפרעה. מטוסי ה-Orao פנו ליעד חלופי – מפעל הנשק "Slavko Rodić" בבוגויונו, שהופצץ בהצלחה. לאחר התקיפה, הצליחו שני מטוסי ה-Orao לנחות בבסיס אודבינה, עוד לפני שמטוסי הסיור של נאט"ו הצליחו לאתרם.
הקרב האווירי

בהתאם להוראות הקרב של האו"ם ונאט"ו, נמסרו למטוסים הסרביים שתי אזהרות – "נחתו מיד או צאו מהאזור האסור לטיסה, אחרת תותקפו". עם זאת, האזהרות לא נענו, ובזמן שהן ניתנו, המטוסים הסרביים כבר השליכו את פצצותיהם על היעד והשאירו את המפעל בלהבות.
במצבים כאלה, נאט"ו מאפשר מצב מיוחד לטייסים שלו, המאפשר פקודת פתיחה באש ללא צורך באישור של גורפ נוסף. בשל כך, מרכז המבצעים האוויריים המשולב של נאט"ו (CAOC) העניק מידית אישור לתקיפה.
ב-06:45 בבוקר, מטוסי הקרב של נאט"ו פתחו בקרב אוויר מול המטוסים הסרביים.
קפטן רוברט ג. רייט שיגר טיל AIM-120 AMRAAM לעבר מטוס Jastreb שטס בגובה של 1,500 מטרים, והפילו.
המטוסים הנותרים צללו לגובה של כמה מאות מטרים וניסו לברוח בשטח ההררי, בניסיון לחמוק מהרדאר של מטוסי הקרב האמריקאים.
רייט המשיך ברדיפה, נכנס לטווח טילי סיידוויינדר ושיגר שני טילים נוספים, שהפילו שני מטוסים נוספים.
לאחר ששיגר את כל הטילים שלו והיה קרוב לאזילת דלק, רייט מסר את הרדיפה לכנף שלו(wingman, כלי טיס שטס אחרי כלי טיס מוביל) – קפטן סקוט או'גריידי, ששהה בגובה רב ושימש ככוח חיפוי.
או'גריידי ירד לגובה נמוך ושיגר טיל סיידוויינדר, אשר פגע במטוס Jastreb נוסף והרס את זנבו.
בשלב זה, טייסי נאט"ו נכנסו למצב "Bingo Fuel" – שלב שבו מטוסי הקרב נמצאים על סף מחסור בדלק ואינם יכולים לשוב לבסיסם, ולכן פנו לתדלוק אווירי ממטוס KC-135 סטרטוטנקר שחג מעל הים האדריאטי.
במקביל, מטוסי "Knight 25" ו-"Knight 26" הוזנקו לקרב על ידי מטוסי ה-AWACS.
בשעה 06:50, קפטן סטיב "יוגי" אלן (Knight 25) הצליח להתמקם מאחורי מטוס Jastreb שטס בגובה נמוך מאוד, שיגר טיל סיידוויינדר והפילו.
בזמן זה, קולונל ג'ון "ג'ייס" מאייר (Knight 26) השיג נעילת מכ"ם על מטוס נוסף שנמלט לכיוון צפון-מערב. לאחר דקה של מרדף, הקשר עם המטוס הסרבי אבד, והכוח הפסיק את הרדיפה בשל מחסור בדלק.
בסופו של דבר, שני מטוסים סרביים בלבד הצליחו לנחות לאחר שאזל להם הדלק בבסיס אודבינה שבקריינה הסרבית (כיום קרואטיה).
הקרב האווירי > תוצאות והשלכות

חיל האוויר האמריקאי זקף לזכותו ארבע הפלות:
קפטן רוברט גורדון "וילבור" רייט הפיל שלושה מטוסים באמצעות טיל AIM-120 אמראם ושני טילי AIM-9 סיידוויינדר.
קפטן סטיבן ל. "יוגי" אלן הפיל מטוס אחד באמצעות טיל AIM-9.
הרשויות הסרביות אישרו את אובדנם של חמישה מטוסים בתקרית. ייתכן שהפער בין הדיווחים נובע מהתרסקות של מטוס נוסף, שנפגע מפיצוץ טיל במהלך ניסיון בריחה בגובה נמוך.
תקרית זו הייתה פעולת הקרב הראשונה של נאט"ו מאז הקמתו ב-1949.
הערות שוליים

↑  Banja Luka, NATO's first air combat and the retaliation against a Spanish aircraft, Defense and Aviation (באנגלית)
↑  First NATO military action | February 28, 1994, HISTORY (באנגלית)
↑  1993 - Operation Deny Flight, Air Force Historical Support Division (באנגלית)
1 2  MICHAEL O. BEALE, Major, USAF, [https://media.defense.gov/2017/Dec/27/2001861494/-1/-1/0/T_0013_BEALE_BOMBS_OVER_BOSNIA.PDF Bombs over Bosnia
The Role of Airpower in Bosnia-Herzegovina], Air University Press Maxwell Air Force Base, Alabama, 1997, עמ' 19
↑  Erik Lin-Greenberg, Allies and Artificial Intelligence: Obstacles to Operations and Decision-Making, Texas National Security Review, ‏2020-03-05 (באנגלית)
↑  Air Attack (Bosnia) (Hansard, 1 March 1994), api.parliament.uk
↑  Chris Gordon, F-16 With Three Air-to-Air Kills Flying Missions to Deter Iran, Air & Space Forces Magazine, ‏2023-07-21 (באנגלית)
↑  SHAPE History | that the first combat action by NATO forces took place in 1994, 45 years after the creation of the Alliance?, shape.nato.int (באנגלית)
נחל הירקון

.
| --- | --- |
נחל הירקון בצפון תל אביב
נחל הירקון בצפון תל אביב
 מידע כללי
 אורך:  27.5 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  8 (1969-1975) מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  1,800 קמ"ר
 מוצא:  בריכת הנופרים, מעיינות ראש העין
 גובה מוצא הנהר:  17 מטרים
 יובלים:  נחל שילה, נחל הדר, נחל פרדס, נחל הדרים, נחל רבה, נחל איילון, נחל קנה, נחל אחיה 
 שפך:  הים התיכון
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  מסלול  מפה דינמית  מהלך נחל הירקון והכבישים החוצים אותו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ספיקה חודשית ממוצעת בשנים 1969–1975 (מ"ק לשנייה)
ספיקה שנתית ממוצעת בשנים 1969–1975 (מ"ק לשנייה)
מקורות הירקון ליד ראש העין
בריכת הנופרים
מפל קטן בירקון
נחל הירקון, ליד רמת גן
שילוט של שביל ישראל בנחל הירקון
הירקון מתחת לגשר מבצע קדש בדרך ששת הימים שבבני ברק, סמוך לאתר "עשר טחנות"
הירקון בעשר טחנות
שבע טחנות
נחל הירקון חוצה את תל אביב, מבט אווירי מצפון
נַחַל הַיַּרְקוֹן (בערבית: نهر العوجا, בתעתיק מדויק: נהר אלעוג'א, בתרגום לעברית: הנהר הפתלתל) הוא הנחל בעל הספיקה הגבוהה מבין נחלי חוף הים התיכון של ארץ ישראל והשני בספיקתו בארץ ישראל לאחר הירדן.
אטימולוגיה

שמו של הנחל נזכר בספר יהושע כחלק מנחלת שבט דן ”מ) לְמַטֵּה בְנֵי-דָן, לְמִשְׁפְּחֹתָם, יָצָא, הַגּוֹרָל הַשְּׁבִיעִי. מא) וַיְהִי, גְּבוּל נַחֲלָתָם... מה) וִיהֻד וּבְנֵי-בְרַק, וְגַת-רִמּוֹן. מו) וּמֵי הַיַּרְקוֹן, וְהָרַקּוֹן; עִם-הַגְּבוּל, מוּל יָפוֹ” (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים מ'–מ"ו).
יש המזהים[דרוש מקור] את הנחל עם "מי פוגה" הנזכרים במשנה, על שם העיר העתיקה "פג'ה" ששכנה לידו.
איתמר בן-אב"י הציע ב-1912 לקרוא לירקון, לפי שמו הערבי, "העוגה" (ראו לעיל).
היסטוריה > זיהום הנחל

כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20 סבל הירקון מזיהום נרחב עקב הזרמת ביוב לנחל, והחלו תוכניות לטיהורו. אך הזרמת הביוב נמשכה.
בשנות ה-60 שאב מפעל ירקון-נגב כ-90 אחוז ממי הירקון לטובת תושבי תל אביב ודרום הארץ. כתוצאה מכך הדרדרה ספיקתו של הנחל עד כדי 500 מטרים מעוקבים בשעה ולעיתים נעצרה הזרימה כליל כך שאפיק הנחל החל להיסתם ולהפוך למפגע תברואתי. במקביל התחוללה תנופת בניה אדירה סביב הירקון שהוא, גם כיום, הנחל המיושב ביותר בישראל. כתוצאה מכך הופנתה כל פסולת הבניין, השפכים העירוניים, והפסולת התעשייתית של היישובים השונים אל הירקון שאיבד מצורתו ועוצמתו.
בשנות ה-70 וה-80 הפך הירקון לנחל ביוב שהכיל חומרים רעילים, יתושים, פסולת אורגנית, שלדי מכוניות וכדומה. הפגנת תושבים גדולה נערכה בשנת 1977 באתר שבע טחנות. בשנות השמונים אף הועלתה הצעה להפוך את הנחל לתעלת ביוב ירקון.
היסטוריה > שיקום 1988–1992

עקב הקשיים שנבעו מכך ש-22 יישובים קשורים אל הנחל בצורה זו או אחרת, הוקמה בשנת 1988 רשות נחל הירקון, המאגדת בתוכה אנשי שלטון מקומי מן היישובים שלאורך הירקון, אנשי סביבה וטבע, ואנשים בעלי ידע טכני בשיקום נחלים. מטרתם הייתה להפסיק בהדרגה את הזרמת השפכים לירקון, לנקות ולשקם חלקים ממנו, ולהשיב לו חלק מערכי הטבע וההיסטוריה שהיו בו. במשך שנתיים וחצי נוקה הנחל, ובשנת 1992 הסתיימו עבודות השיקום. חורף גשום במיוחד השלים את המלאכה והזרים כמויות עצומות של מים לנחל שלא נראו זה 50 שנה ונגרמו הצפות למספר שכונות. עם זאת, הזרמת השפכים לנחל נמשכה גם שנים לאחר מכן.
היסטוריה > אסון המכביה

ב-14 ביולי 1997, בטקס הפתיחה של המכביה ה-15, התמוטט גשר ארעי שהוקם כדי לאפשר את מעבר משלחות המכביה לאצטדיון רמת גן. בשל קריסת הגשר, נפלו למי נחל הירקון המזוהמים רוב חברי המשלחת האוסטרלית וחלק מחברי המשלחת האוסטרית. תוצאות האירוע: ארבעה מחברי המשלחת האוסטרלית קיפחו את חייהם, 69 ספורטאים נוספים נפצעו בדרגות שונות של פציעה, בין היתר עקב חומרים רעילים ממי הירקון. אירוע זה, שנודע כ"אסון המכביה", העלה את המודעות למצבו הגרוע והמסוכן של הנחל, והוגברו המאמצים להפסקת זיהום המים.
היסטוריה > שיקום, זיהומים, סינון וטיהור המים

בשנת 2003 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את תוכנית המתאר המחוזית לנחל הירקון במחוז מרכז (תממ 3/10) ובמחוז תל אביב (תממ 5/2), לפיתוח לאורך הירקון כריאה ירוקה וציר מרכזי לפעילות פנאי ונופש.
תחילה שוקם החלק העליון של הירקון ובו אתרים היסטוריים (טחנת אבו רבאח, טחנת הקמח מיר, מבצר אנטיפטריס, כפר הבפטיסטים, בית הבטון ועוד). שיקום חלקו המרכזי (מנחל קנה ועד אזור שבע טחנות) שהיה המזוהם ביותר, ובו התרחש אסון המכביה, ארך שנים רבות. במסגרתו המים עוברים תהליך טיהור, דרך מערכת בריכות שנקראת "אגנים ירוקים", שתוכננה כמרכיב הגנה על הנחל מפני תקלות במתקנים לטיפול בשפכים. בבריכות נשתלו מגוון צמחים, כולם שייכים לאזור הירקון, כדי לסייע בטיפול במים וכדי לייצר בית גידול כפי שהיה בשנותיו היפות של הנחל.
חלקו האחרון (מאזור שבע טחנות ועד מוצא הירקון לים) מהול במי ים חמים שמוזרמים מתחנת הכוח רדינג, וסובל מזיהומים תקופתיים שמקורם בחלקו המרכזי, בעיקר בעונת החורף.
ב-10 בנובמבר 2008 הזרים מפעל חברת "סנו" כמות גדולה של סבון אל הנחל, כתוצאה משרפה. הזרמה זו גרמה לזיהום קשה, קצף וריחות כלור חריפים בנחל, שגרמו למותם של דגים במשקל 100 טון. הפגיעה גרמה להפרת האיזון בשרשרת המזון – מצד אחד לפגיעה בחי ומצד אחר לריבוי זחלי יתושים. כתוצאה מכך החלה חברת "מקורות" להזרים כמויות נוספות של מים לנחל כדי לדלל את הזיהום.
במאי 2017 המשטרה הירוקה פתחה בחקירה פלילית כנגד איגוד ערים דרום השרון המזרחי לביוב עקב הזרמת שפכים לא מטופלים לנחל ממכון טיהור השפכים שבאחריותו.
למעלה מ-85 מיליון ש"ח תוקצבו לתוכנית אב לשיקומו של הנחל. במסגרת הפעולות לשיקום הנחל הוקמה בשנת 2004 מערכת ניסיונית של בריכות אקולוגיות בגדה הדרומית של אתר שבע טחנות. משאבה המחוברת לצינור שהושקע מזרחית לסכר של שבע טחנות שואבת מים מן הנחל ומזרימה אותם אל הבריכות שעל הגדה. בבריכות נשתלו מיני צמחים בעלי תכונות לסינון המים מן המתכות, הפסולת האורגנית ומרכיבים רעילים אחרים, וניצולם לתועלת הצמח. המטרה היא לטהר את המים לרמה שתאפשר להשקות בהם את פארק הירקון ובכך לשחרר את המים המושבים המשקים כיום את הפארק לשימושים אחרים. חזון השקיית הפארק במים המטופלים קשור קשר בל יינתק בנכונותה של חברת מקורות להקצות כמויות נכבדות נוספות של מים שיוזרמו לערוץ הנחל בסמוך למקורותיו.
כחלק מהעלאת המודעות למיזם טיהור מי הירקון (אגנים ירוקים) התראיין רון חולדאי במרץ 2011 לתקשורת וכשנשאל האם כעת יקפוץ לשחות בירקון, השיב שיעשה זאת בקרוב. כעבור מספר חודשים, בקיץ אותה שנה קיים חולדאי את הבטחתו ולעיני המצלמות קפץ ראש העיר לתוך הירקון וביצע שחיית חתירה במימיו.
על אף זאת, מי הירקון עודם מזוהמים ומסוכנים לשחייה. משנת 2016 מובילה עמותת השכנים של הירקון מתווה לשיקום הנחל תוך דרישה להשתמש במי המקור של הירקון ולהחזירם לנחל. חברי העמותה טוענים כי הדבר יאפשר שיקום מהיר ומלא של נחל הירקון ואף שחייה במימיו. העמותה פועלת מאז הקמתה לעצור הזרמת מי קולחין ברמת טיפול נמוכה לנחל ומי ביוב שמזהמים את הירקון. חבריה נאבקים לשמור על ערכי הטבע ובעלי החיים במקום ובריאות הציבור. חזון העמותה הוא להפוך את נחל הירקון לרצועת החוף השנייה של גוש דן. לחץ ציבורי שהפעילו חברי השכנים של הירקון, הביא בשנת 2017 לפתיחת חקירה פלילית נגד מנהלי מט"ש דרום שרון מזרחי על חלקם בזיהום נחל הירקון.
במאי 2024 הושג הסדר פשרה בין תושבים מאזור השרון ועמותת צלול לבין המדינה, כמה תאגידי מים ואיגודי ערים. במסגרתו התחייבו הרשויות לפעול למניעת זיהום הנחל ולהגדלת כמות המים הטבעיים המוזרמת אליו. ההסדר ממתין להכרעת בית המשפט אם לאשרו.
רשות נחל הירקון

בשנת 1988 הוקמה על ידי המשרד להגנת הסביבה "רשות נחל הירקון", כתאגיד סטטוטורי, שמטרתו לשקם את המערכת האקולוגית של נחל הירקון ויובליו, לשמור על המבנים הארכאולוגיים לאורך הנחל ועוד. כמו כן, הרשות מאגדת בתוכה 18 גופים שונים, בהם 7 רשויות מקומיות הנמצאות לאורך הנחל, משרדי ממשלה ותאגידים נוספים.
פעילות בירקון

פעילות שיט וספורט ימי מתקיימות בחלק המערבי של הירקון, משבע טחנות עד לים.
פעילות בירקון > בית זבולון

על גדתו הדרומית של הירקון, ברחוב אוסישקין 9, נמצא בית זבולון המשמש את אגודת יורדי ים זבולון. האגודה הימית הראשונה בארץ ישראל החליפה את משכנה בחוף גורדון לצד הבית האדום והקימה את בית הסירות הראשון על מגרש שניתן לה על ידי ראש העיר מאיר דיזנגוף והפעילה בו בית ספר ימי ראשון ביישוב. הוכשרו בו מאות בני נוער שהפכו ימאי הצי העברי ולימים, הצטרפו לצי הסוחר הבריטי וממנו לקראת מלחמת העולם השנייה אף התנדבו אל הצי המלכותי הבריטי. במקביל לקחו חלק בהעפלה כפעילות הסקציות הימיות של תנועות כמו זבולון מכבי ובית"ר, הפועל וצופי ים, ואף בהגנה ובפלי"ם הפלוגה העשירית של הפלמ"ח. בני נוער אלה כקודמיהם ייסדו את הצי הישראלי ובכלל זה את חיל הים ומפקדיו. מאז פועלת האגודה במקום וסניף המרכז כמו 11 סניפים בישראל שהתחדשו בשנת 2006, מפעילים מאות בני נוער בפעילות ימית ענפה.
פעילות בירקון > מועדון השייטים

מועדון השייטים ת"א נוסד ב-1935 בגדה הדרומית של הירקון. מייסדי המועדון היו יהודים שברחו מגרמניה הנאצית. עם הזמן התפתח המועדון ונהיה למועדון הדומיננטי והמצליח בארץ ומרבית חברי נבחרת ישראל באו ממועדון זה. רביעייה ממועדון זה (דני רוטנברג, דורון סרטנה, רם גולומביק ורזי פלד) העפילה לאולימפיאדת מוסקבה (1980), אך בעקבות החרם של מדינות המערב נבצר מרביעייה זו לייצג את ישראל באולימפיאדה.
פעילות בירקון > צופי-ים תל אביב

שבט תל אביב של תנועת הנוער הימית צופי ים ממוקם בגדה הדרומית של הירקון. הוא השבט הגדול והוותיק מבין שבעה שבטים בארץ והוקם עוד בשנות השלושים של המאה ה-20. חניכים בצופי ים לומדים בכיתה ה' לחתור בנחל הירקון בסירות של כ-6 חניכים ומדריך ולאחר מכן לומדים להפליג בסירות מפרש בים ואף מחוץ לארץ. בכיתה י' הופכים החניכים למדריכים ועושים זאת במשך שלוש שנים בהתנדבות. בצופי הים לא לובשים מדים כמו בתנועת הצופים והדגש הוא על ימאות ועבודת צוות. אחוז המסיימים שממשיכים לשנת שירות לפני הצבא הוא מהגבוהים בתנועות הנוער.[דרוש מקור]
פעילות בירקון > מרכז דניאל עמיחי לשיט וימאות

מרכז דניאל עמיחי ללימודי חתירה וימאות נחנך בגדה הצפונית של הנחל בשנת 2003, ע"ש דניאל עמיחי מרכוס חותר מועדון השייטים ת"א שנהרג בתאונת דרכים. הבניין מעוצב כסירה הפוכה. במרכז פועלות קבוצות חתירה אקדמית. למתכנן המבנה, האדריכל אולריק פלסנר, הוענק פרס רוקח לאדריכלות על תכנונו.
פעילות בירקון > פעילות שיט פרטית

לאורך הנחל ממוקמות תחנות להשכרת סירות פדלים, חתירה ומנוע להנאת הנופשים המבלים בפארק הירקון.
הידרולוגיה

אפיק הירקון מתחיל בבריכת הנופרים, באזור מעיינות ראש העין. רום פני הקרקע בתחילת הנחל הוא 17 מטר. אורך האפיק ממוצא הנחל ועד הישפכו לים בחופה של תל אביב הוא 27.5 ק"מ. השיפוע הממוצע הוא אם כן כ–0.6 פרומיל. המרחק בקו אווירי הוא כ–15 ק"מ.
שטח אגן ההיקוות של הירקון הוא כ-1,800 קמ"ר והחלק המישורי הוא כרבע ממנו. נחל הירקון מנקז אזור המשתרע מקו פרשת המים הארצית בהרי יהודה והרי השומרון ועד לים התיכון, יובלי הנחל יוצאים רובם בהר ועוברים בשפלה ובמישור החוף. אגן ההיקוות מחולק לשני תת-אגנים: ירקון ואיילון. שניהם מנקזים שטח דומה, כ-900 קמ"ר כל אחד. היובלים העיקריים של תת-אגן הירקון הם הנחלים: קנה, רבה ושילה. היובלים העיקריים של תת-אגן איילון הם הנחלים: בית עריף ונטוף.
מבחינת כמויות המים הזורמים בירקון, הוא שני רק לנהר הירדן בישראל. מבחינת שטח אגן ההיקוות, הירקון נמצא במקום שלישי אחרי אלה של נהר הירדן ונחל הבשור.
הממוצע הרב שנתי של הגשם באגן הוא כ-600 מ"מ באזור המערבי ו-500 מ"מ באזור המזרחי. בעבר זרמו בירקון כ-25 אלף מ"ק לשעה של מי מעיינות, קרי 220 מיליון מ"ק לשנה. כיום אין שפיעה כי מפלס מי התהום הוא נמוך מרום הנביעה משום שאיבת יתר מהאקוויפר.
מקורות המים

הירקון ניתן לחלוקה של שלושה קטעים על פי איכות המים:
קטע עליון (מעלה הירקון), באורך של כשבעה קילומטרים מהמקורות עד למפגש ירקון-קנה. בתוכנית האב של נחל הירקון נקבע כי רק מים שפירים יזרמו בקטע שבין המעיינות למפגש נחל קנה. נציבות המים הקצתה 200 מ"ק לשעה מים שפירים כדי לשמור על החי והצומח באפיק. קטע זה הוא יחסית בלתי מופרע, זורמים בו מי נביעות ראש העין המגיעים מקידוחים ומי המוביל הארצי במקום מי המעיינות בשנים שחונות. (מוליכות חשמלית של כ-1000 מיקרומוס ב-20 מעלות צלזיוס, עומס אורגני של פחות מ-5 מ"ג בליטר צח"ב).
קטע מרכזי (הירקון התיכון) של כ-16 קילומטרים ממפגש ירקון-קנה עד שבע טחנות, המזוהם בדרגות זיהום שונות, בעיקר ממי קולחין ביתיים (מוליכות חשמלית של 1,400–15,000 מיקרומוס ב-20 מעלות צלזיוס, עומס אורגאני ברמה של כ-50 מ"ג לליטר צח"ב). בעבר, כאשר הוקמו מערכות לאיסוף שפכים ונבנו מתקנים לטיפול בשפכים בכפר סבא וברמת השרון, הוזרמו לירקון שפכים וקולחים באיכות ירודה. במקביל התגבר הניצול של מי המעיינות, והתוצאה הייתה זיהום של הירקון והפיכתו למטרד סביבתי.
מורד הירקון (הירקון המלוח) שאורכו כ-4.5 קילומטרים, שבו זורמים מים מלוחים המעורבים במים מתוקים מזוהמים (המליחות משתנה ממי ים לכשליש מליחות מי ים, עומס אורגני משתנה בהתאם ליחסי הערבול שבין המים המתוקים והמלוחים). המים המלוחים מקורם במי ים המשמשים לקירור תחנת הכוח מופעלת הגז טבעי "רדינג" ומוזרמים לירקון, כדי להעלות את מפלס מימיו לצורכי קיט ונופש.
בעלי חיים בירקון > הדגה בירקון

נחלי החוף בישראל קיימו בעבר אוכלוסיות גדולות של דגים ממינים שונים, ממוצא אפריקני וממוצא אסייתי. לאחר זיהום הנחלים האלה נעלמו מהם אוכלוסיות הדגים כמעט כליל. נחל הירקון, על אף שגם הוא סבל מבעיות זיהום ומהפחתת הזרימה בשל שאיבת יתר ממקורותיו, מקיים עד היום חברה מגוונת של דגים, החיים בשלושת קטעי הנחל. במעלה הנחל שהוא הקטע הנקי מתקיימים לבנוני הירקון, שפמנונים, קרפיונים, צלופחים, אמנונים וגמבוזיות. בקטע הירקון התיכון שהוא גם המזוהם, מתקיימים קרפיונים, שפמנונים, אמנונים, צלופחים וגמבוזיות. בקטע המלוח של הירקון מתקיימים קיפונים, צלופחים ואמנונים, בעיקר סמוך לגדות הנחל, באזורים עם תשתית אבן ומקומות מסתור.
הדגים המצויים כיום בירקון הם:
משפחת הקרפיוניים (Cyprinida)
לבנון הירקון (Acnthobrama telavivensis)
קרפיון מצוי (Cypinus carpio)
משפחת הקיפוניים (Mugilidae)
קיפון בורי (Mugil cephalus)
קיפון טובר (Liza ramada)
משפחת הגמבוזיים (Poecilidae)
גמבוזיה (Gambusia affinis)
משפחת האמנוניים (Cichlidae)
אמנון הגליל (Sarotherodon galilaeus)
אמנון היאור (Oreocromis niloticus)
אמנון מצוי (Tilapia zillii)
משפחת השפמנוניים (Clariidae)
שפמנון מצוי (Clarias gariepinus)
משפחת הצלופחיים (Anguillidae)
צלופח אירופי (Anguilla angulla)
משפחת הנאוויתיים (Cyprinodontidae)
נאווית כחולה (Aphanius mento)
בעלי חיים בירקון > פרויקט השבת לבנון הירקון

בקיץ 1999 התייבשו לחלוטין מספר קטעים מנחל הירקון כתוצאה מהבצורת החמורה. המין לבנון הירקון (Acnthobrama telavivensis) עמד בפני סכנת הכחדה. רשות נחל הירקון, הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב ורשות הטבע והגנים יזמו פרויקט להצלת המין על ידי שימור גרעין הרבייה וריבויו במערכת מנוטרת של מכלים ואקווריומים שהוקמה בגן הזואולוגי. בסוף 1999 מנה גרעין הרבייה 100 דגים שנאספו מן הירקון.
בדצמבר 2005 נחנכה לצד הירקון בריכה המשמשת כמערכת חצי טבעית, מימיה מי הירקון, אך תנאיה מבוקרים – איננה מאפשרת יציאת לבנונים לנחל או חדירה של מיני דגים מן הנחל לבריכה. הבריכה תאפשר ניטור ומעקב אחר דגי הלבנון מגרעיני הרבייה של הגן הזואולוגי ותסייע בפתרון חידת אי התרבותם של הדגים המושבים בסביבתם הטבעית – הירקון.
בתחילת 2002 הושבו לירקון העליון ולאגמונים בגני יהושע 2,000 דגים צעירים. באביב 2003 הושבו 600 דגים בוגרים נוספים. ההצלחה הייתה חלקית. הדגים שרדו רק בחלק הנקי של הנחל. ב-2012 נמצאו, בפעם הראשונה לאחר עשרות שנים, דגי לבנון הירקון גם בקטע המרכזי של הנחל שהיה בעבר מזוהם במיוחד. וב-2016 גם באזור תל אביב, למעט הקטע בו זורמים מי ים.
בעלי חיים בירקון > יונקים, עופות וזוחלים בבית הגידול

לאורך נחל הירקון מצויות הנוטריות שניזונות מצמחי מים הגדלים בנחל ומצמחי גדות. בריכת הנופרים במעלה הירקון זכתה להיקרא כך משום שהנוטריות אוכלות את כל הצמחייה הטבולה האחרת, מלבד צמחי הנופר. במעלה הנחל ישנה גם אוכלוסייה של חתולי ביצות וגם של דורבנים. לאורך הנחל חיים מינים רבים של עופות ימיים. מבין היציבים בולטים הסופיות, אנפות לילה ופרפור עקוד. בירקון חורפים מינים אחדים של אנפות: לבנית גדולה, לבנית קטנה, אנפה אפורה, קורמורנים ושלדג גמדי. בסביבת הנחל, בצמחייה ובעצים, מצויים עורבים, בזים, דררות וציפורי שיר רבות. בפארק הירקון נמצא הצפארי ממנו נמלטות מדי פעם ציפורים אקזוטיות, כמו המיינה המצויה שהתנחלה באזור ובהדרגה פולשת לשטחים נוספים. בנחל הירקון חיים צבים רכים בכל הקטעים, כולל בזה המלוח, ואילו צבי ביצה מצויים רק בקטעים שזורמים בהם מים מתוקים ומי קולחים.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 שבו ונצפו תנים זהובים באזור פארק הירקון. מספר התנים בפארק הוא כשלושים פרטים. הם ניזונים בעיקר מאשפה ומבני אדם המאכילים אותם, ועל כן אוכלוסייתם משגשגת. לאחר תלונות של חלק מתושבי השכונות הצמודות לפארק ברמת גן ובתל אביב, רשות הטבע והגנים החלה לנסות ללכוד את התנים ולהעבירם לאזורים פחות מיושבים, אך בעקבות התנגדות לפעילות זו היא הופסקה.