stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הייד פארק (אתר אינטרנט)
הערות שוליים

↑  גלית ימיני, אתר חבר'ה רכש את אתר הפורומים החופשיים הייד פארק; הערכות: העסקה התבצעה לפי שווי של למעלה ממיליון שקל, באתר TheMarker‏, 9 במאי 2005
↑  ורד לי, “פינת הנואמים” גרסת גינת לוינסקי, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2015
↑  גל מור, אתר "הייד פארק" נמכר למפעילי "חבר'ה", באתר ynet, 9 במאי 2005
↑  יובל דרור, הקהילות החרדיות החדשות פועלות באינטרנט ואין להן רבנים, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2003
↑  תמר רותם, שומרים מרחק מהחילונים, גם באינטרנט, באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2004
↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש השלום בת"א בהחלטה יוצאת דופן: בעלי אתר אינטרנט לא אחראי לפרסומים בפורומים שלו, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2005
↑  רויטל סלומון, עלייה של 17% בשימוש בפורומים באינטרנט בשנת 2004, באתר TheMarker‏, 30 בנובמבר 2004
↑  דורה קישינבסקי, ככה ייעשה לאתר שיעצבן את גוגל, באתר כלכליסט, 22 ביוני 2009
↑  גל מור, אתר "הייד פארק" נמכר למפעילי "חבר'ה", באתר ynet, 9 במאי 2005
↑  שמוליק שלח, ‏גלובל נטוורקס קונה את אתר חבר'ה לפי 22–28 מ' ש', באתר גלובס, 17 באוקטובר 2007
הינדנבורג (ספינת אוויר)

הצפלין LZ-129 הינדנבורג (בגרמנית: LZ 129 Hindenburg) הייתה ספינת אוויר של גרמניה הנאצית מתוצרת צפלין, שנשרפה לחלוטין באירוע שנודע בשם "אסון הינדנבורג". השריפה התרחשה בעת ניסיון נחיתה בניו ג'רזי שבארצות הברית, ב-6 במאי 1937. בשריפה נהרגו 36 בני אדם: 13 נוסעים, 22 אנשי צוות ואיש צוות קרקע אחד. 62 בני אדם נוספים שהיו על הספינה ניצלו. התאונה קירבה את קיצן של ספינות האוויר כאמצעי תחבורה אווירי עיקרי, והאיצה את המעבר לעידן המטוסים.
ההינדנבורג הייתה ספינת האוויר הגדולה ביותר שנבנתה מעולם (במקביל לספינה התאומה, LZ-130 – "גראף צפלין 2" (אנ')), ונקראה על שם פאול פון הינדנבורג, נשיא גרמניה לשעבר.
אחד מארבעת המנועים (DB-602)
ההינדנבורג בוערת בלייקהרסט, 6 במאי 1937
שידור הרדיו המפורסם של הכתב הרברט מוריסון בעת האסון
אתר ההנצחה בלייקהרסט כיום
הספינה

ספינת האוויר "LZ-129 הינדנבורג" נבנתה בשנים 1931–1936, וטסה לראשונה ב-4 במרץ 1936. גופה נבנה מסגסוגת אלומיניום, אורכה היה 245 מטר, וקוטרה היה 41 מטר. היא הכילה 200,000 מטר מעוקב של גז מימן ב-16 תאים נפרדים, והונעה בארבעה מנועי דיזל מתוצרת חברת מרצדס-בנץ בעלי הספק של 1,200 כ"ס כל אחד. מהירותה המרבית הייתה 135 קמ"ש. היא נשאה 61 אנשי צוות ו-50 עד 72 נוסעים.
הספינה תוכננה להכיל גז הליום, אך בעקבות סירובה של ארצות הברית למכור הליום למדינות זרות, היא מולאה במימן, שהוא גז דליק ביותר. אמצעי הבטיחות הרבים שהורכבו בה איפשרו את התקנתו של חדר עישון מדוחס אוויר.
במהלך שנת 1936, השנה הראשונה להפעלתה, הספינה נשאה כ-2,800 נוסעים וכ-160 טון של מטען. היא טסה עשר פעמים לארצות הברית, ושבע פעמים לברזיל. ביולי 1936 רשמה שיא, כשהשלימה חצייה כפולה של האוקיינוס האטלנטי בפחות משישה ימים. ב-1 באוגוסט 1936 הופיעה בטקס הפתיחה של האולימפיאדה בברלין, וטסה מעל האצטדיון עם הדגל האולימפי, כאות להגעתו של הקנצלר הגרמני אדולף היטלר למקום.
הנחיתה האחרונה

ב-6 במאי 1937 הספינה הגיעה לבסיס חיל הים האמריקני בלייקהרסט (Lakehurst) שבניו ג'רזי, בסיום הטיסה הטרנס-אטלנטית הראשונה של שנת 1937. האירוע המיוחד משך עיתונאים רבים, לרבות צלמים וצוותי הסרטה. הקריין הרברט מוריסון שידר את האירוע בשידור מושהה ברדיו, בדיווח שזכור כאחד מהרגעים ההיסטוריים בתולדות הרדיו והעיתונות האלקטרונית כולה.
בעת ניסיון הנחיתה בשעה 19:21 החלה הספינה לבעור, ותוך פחות מדקה היא נשרפה לחלוטין. בשריפה נהרגו 13 נוסעים, 22 אנשי צוות וחייל אחד מצוות הקרקע. 23 נוסעים ו-39 אנשי צוות אוויר נותרו בחיים.
הגורם להצתה היה ככל הנראה ניצוץ של חשמל סטטי, אך הנסיבות המלאות של השריפה שנויות במחלוקת. ממשלת גרמניה טענה כי גז המימן היה החומר הראשון שבער, וחוקרים אחרים טענו כי בד דליק בער ראשון.
עדויות שנאספו לאחרונה מצביעות כי פנייה חדה שביצע קברניט הספינה גרמה להינתקות של מיתר בשלד הספינה, שכתוצאה מהמתיחות שלו קרע את דופן הספינה בדומה לאפקט של הצלפת שוט. כתוצאה מכך השתחרר גז מימן לאוויר.
ספינות אוויר נוטות להיטען בחשמל סטטי במהלך הטיסה, אך המטען מתחלק בצורה שווה בכל הספינה. עם הורדת כבלי העגינה הרטובים, הפוטנציאל החשמלי על השלד המתכתי התאפס. הפוטנציאל על חלקי הספינה הלא-מתכתיים, עם זאת, לא התאפס מיד, ובבקשו את הדרך המהירה ביותר להתאפס, נע ניצוץ בין גוף הספינה (הלא-מתכתי) לשלד הספינה (המתכתי), תוך שהוא מצית את המימן הדולף.
על אף שספינות האוויר נחשבו לאמצעי תחבורה בטוח מאוד מבחינה סטטיסטית (ורוב התאונות שלהן אירעו בגלל מזג אוויר גרוע) – הכיסוי התקשורתי הרחב של התאונה, לרבות סרטי הצילום ושידור הרדיו, הוביל לירידה חדה מאוד בביקוש לטיסה בספינות האוויר. למעשה, התאונה סימלה את קץ עידן ספינות האוויר כאמצעי תחבורה אווירי עיקרי, ואת המעבר לעידן הטיסה במטוסים.
בתרבות

התמונה של הספינה בוערת שימשה כבסיס לכריכת האלבום "Led Zeppelin"‏ (1969) של להקת הרוק הבריטית לד זפלין.
ב-1975 יצא לאקרנים סרט האסונות "ההינדנבורג", בבימויו של רוברט וייז, ובכיכובם של ג'ורג' סי. סקוט ואן בנקרופט. עלילת הסרט מתארת את אסון ההינדנבורג כחבלה מכוונת, למרות שבמציאות לא הייתה כל עדות לחבלה כזאת.
הפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה הבדיונית "טיימלס" מתרחש בניו ג'רזי ביום בו קרה האסון ומתמקד בהיבטים שונים של אסון ההינדנבורג.
ראו גם

ספינת אוויר
צפלין
בכור יוסף בנבנישתי

| --- | --- |

 לידה:  1846 ה'תר"ו ירושלים,האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  12 באפריל 1916 (בגיל 70 בערך) ה'תרע"ו ירושלים,האימפריה העות'מאנית
 מקום פעילות:  ירושלים, עיראק, סוריה, הודו, סינגפור וצפון אפריקה
 תקופת הפעילות:  ?–1916 
 תחומי עיסוק:  שד"רות וחזנות
 תפקידים נוספים:  אב בית דין
 צאצאים:  רבי סעדיה בנבנישתי
הרב בכור יוסף בנבנישתי (1846–12 באפריל 1916) היה חזן ושד"ר ירושלמי, ואב בית הדין של העדה הספרדית בעיר.
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת 1846 (ה'תר"ו) לרב רחמים שניאור בנבנישתי, בן למשפחת רבנים שמוצאה בספרד, ולרבקה בת הרב בנימין חמווי. בילדותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבות מקומיות, ונישא לרחל בת יצחק מודיאנו מסלוניקי.
בשנת 1874 (ה'תרל"ד) יצא כשד"ר לסוריה, טורקיה וכורדיסטן בשליחות מטעם ישיבת המקובלים בית אל, וחזר לירושלים בשנת 1875 (ה'תרל"ה). בשנת 1885 (ה'תרמ"ה) יצא בשליחות לערי המערב הפנימי בצפון אפריקה מטעם כוללות חברון, ובשנת 1887 (ה'תרמ"ז) יצא בשליחות נוספת מטעם ישיבת המקובלים בית אל לערי הודו וסינגפור.
בשנת 1900 (ה'תר"ס) יצא בשליחות כוללות הספרדים בירושלים לערי המערב הפנימי בצפון אפריקה, בשנת 1904 (ה'תרס"ד) יצא עבורם לתוניס וערי צפון אפריקה, ובשנת 1905 (ה'תרס"ה) יצא עבורם לקולקטה ושאר ערי הודו.
כשחזר משליחותו, החל לשמש כאב בית הדין של העדה הספרדית בירושלים, לצד הרב יעקב דאנון והרב אברהם פילוסוף. נודע כדרשן ובעל קול נעים, ובמשך שנים רבות שימש כחזן.
הלך לעולמו בירושלים ב-12 באפריל 1916 (ט' בניסן ה'תרע"ו).
בנו היה הרב סעדיה בנבנישתי; ואחד מצאצאי צאצאיו הוא גבריאל קרליק פררה.
בעיית הצמידות

בתורת החבורות, בעיית הצמידות היא בעיית הכרעה שבאה לקבוע האם שני איברים בחבורה בעלת הצגה הם צמודים. בעיה זו ובעיות דומות נוספות באות לידי ביטוי בעולם ההצפנה, והן מהסיבות לבטיחותם של פרוטוקולי הצפנה שונים.
הגדרה פורמלית

בהינתן חבורה G עם הצגה, בעיית הצמידות מוגדרת כך - בהינתן שני איברים x,y של G, האם קיים איבר c של G עבורו מתקיים  y={c}^{-1}xc.
האיבר c נקרא המצמיד של x ו-y.
לבעיה זו יש משמעות רק בחבורות לא אבליות, משום שבחבורה אבלית מחלקות הצמידות היחידות הן היחידונים.
הקשר לבעיות אחרות

בתורת החבורות מספר בעיות מפורסמות דומות, ביניהן בעיית המילה. בעיית הצמידות קשורה לבעיית המילה ולמעשה מהווה תנאי מספיק עבורה - כדי לדעת האם שתי מילים w,v שקולות, מספיק לדעת האם  {w}^{-1}v צמודה לזהות.
בעיה נוספת שנובעת ישירות מבעיה זו, היא בעיית חיפוש המצמיד, שמטרתה לא רק לקבוע האם קיים מצמיד, אלא גם למצוא אותו.
בעיית צמידות החזקות (power conjugacy problem) שואלת (בהינתן חבורה מוצגת סופית ושני איברים בה) האם לאברים יש חזקות צמודות. בעיה זו אינה תלויה בבעיית הצמידות: יש חבורות שבהן בעיית הצמידות פתירה ובעיית צמידות החזקות אינה פתירה, ולהפך.
כריעות הבעיה

עולה השאלה הטבעית, האם תמיד אפשר לפתור את הבעיה, כלומר האם בכל חבורה נוצרת סופית אפשר לקבוע האם כל שני איבריה צמודים. התשובה לכך היא שלילית, כלומר עבור חבורות רבות הבעיה היא לא כריעה.
ובכל זאת, ישנן חבורות רבות עבורן הבעיה פתירה, ביניהן חבורה חופשית, חבורת הצמות, חבורה היפרבולית ועוד רבות.
היותה של הבעיה פתירה אין הכוונה שהיא פתירה בקלות - כלומר לחבורות שונות (כמו חבורת הצמות) קשה מאוד למצוא איבר מצמיד (אפילו מתת-חבורה נתונה), כלומר לבעיה סיבוכיות קשה.
הקשר להצפנה

לבעיה זו ולבעיות דומות מתורת החבורות יש קשר הדוק להצפנה ולבטיחות פרוטוקולי הצפנה שונים בחבורות לא קומוטטיביות. הקושי בפענוח צפנים טומן בתוכו את הקושי בפתרון בעיית הצמידות.
בחבורות בהן סיבוכיות בעיית הצמידות ובעיית חיפוש המצמיד קשה יש שימוש נרחב בפרוטוקולי הצפנה רבים, כמו בפרוטוקולים של Anshel–Anshel–Goldfeld (אנ') ו-Ko–Lee et. al.
בעיית חיפוש המצמיד מכונה לעיתים בעיית לוגריתם בדיד, ובכך קושי פתירתה אנלוגי לקושי במציאת לוגריתם בדיד בחבורות אבליות, כמו בפרוטוקול דיפי-הלמן.
ראו גם

הצמדה (תורת החבורות)
הצגה על ידי יוצרים ויחסים
הערות שוליים

↑  Alexander Yu. Olshanskii; Mark V. Sapir. Algorithmic problems in groups with quadratic Dehn function. arXiv:2012.10417v1.
בראיין שו

בראיין קית' שו (באנגלית: Brian Keith Shaw; נולד ב-22 במרץ 1966) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, המאמן את ג'י ליג איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA. שו שיחק באופן פעיל בין השנים 1988–2003 וזכה ב-3 אליפויות NBA כשחקן לוס אנג'לס לייקרס (2000–2002). לאורך 14 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 6.9 נקודות, 4.2 אסיסטים ו-3.4 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 2013–2015 היה המאמן הראשי של קבוצת דנוור נאגטס.
קריירת מכללות ונבחרת ארצות הברית

שו נולד וגדל בעיר אוקלנד שבקליפורניה, ובין השנים 1983–1988 למד במכללת סנט מרי בקליפורניה ובאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של סנטה ברברה הוביל את שחקני קבוצתו בממוצעי נקודות (13.3), ריבאונדים (8.7), אסיסטים (6.1) וחטיפות (1.6) למשחק, והוליך את הקבוצה להעפלתה הראשונה אי פעם לטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בסיום אותה עונה זכה בפרס "השחקן המצטיין של מחוז PCAA".
בין עונתו השלישית לרביעית באוניברסיטה נבחר שו להשתתף באליפות העולם בכדורסל 1986 כשחקן נבחרת ארצות הברית. במשחק הגמר של הטורניר גברה ארצות הברית על נבחרת ברית המועצות בתוצאה 87–85, ובכך זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר מאז 1954.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1988 נבחר שו בבחירה ה-24, על ידי בוסטון סלטיקס. בעונת הרוקי שלו הציג יכולת מעודדת עם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק, אולם בשל אי-הסכמות לגבי תנאי החוזה שלו, עזב את הקבוצה בשנת 1989 וחתם על חוזה בקבוצת וירטוס רומא מליגת העל האיטלקית. בעונת 1990/1991 חזר לשחק בבוסטון, ורשם שיאי קריירה של 13.8 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק. את אותה עונה סיימו הסלטיקס במקום השני באזור המזרחי, אך הודחו מהפלייאוף כבר בסדרת הסיבוב השני על ידי דטרויט פיסטונס.
בינואר 1992 הועבר שו בטרייד למיאמי היט בתמורה לשרמן דאגלס. ב-8 באפריל 1993 שבר את שיא ה-NBA לסך שלשות במשחק בודד, כאשר קלע 10 שלשות במשחק מול מילווקי באקס, בדרך לשיא אישי של 32 נקודות. שיאו של שו נותר שיא הליגה במשך כ-3 שנים, עד ששבר אותו דניס סקוט באפריל 1996. בשתיים וחצי עונותיו במיאמי קלע 7.9 נקודות וחילק 4.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1994/1995 חתם על חוזה באורלנדו מג'יק. באותה עונה העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות ו-5.2 אסיסטים למשחק כמחליפו מהספסל של פני הארדוויי, וסייע למג'יק להעפיל לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הפסידה אורלנדו מול יוסטון רוקטס בתוצאה 0–4, על אף יכולת טובה של שו אשר קלע 12.5 נקודות בממוצע למשחק.
באוקטובר 1997 הועבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס תמורת מארק פרייס, ובפברואר 1998 נשלח יחד עם ג'ו סמית' לפילדלפיה 76', בתמורה לג'ים ג'קסון וקלרנס ות'רספון. באפריל 1999 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס ועד לסיום העונה השתתף עמה במשחק אחד בלבד. לקראת עונת 1999/2000 הועבר לצד חמישה שחקנים נוספים ליוסטון רוקטס בתמורה לסקוטי פיפן, אך מיד נופה מסגל הקבוצה.
באוקטובר 1999 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, במדיה שיחק ב-4 העונות הבאות. לאורך עונת 1999/2000 שימש כמחליפו מהספסל של קובי בראיינט, וסייע ללייקרס להשיג את המאזן הטוב ביותר בליגה (67–15). במשחק השביעי והמכריע של גמר האזור המערבי, מול פורטלנד טרייל בלייזרס, לקח תפקיד משמעותי בקאמבק של קבוצתו אשר נכנסה לרבע האחרון בפיגור 58–71; בדקות הסיום של המשחק קלע שו שתי שלשות חשובות, כחלק מריצת 31–13 לטובת הלייקרס ברבע האחרון, שהעניקה לקבוצתו את הניצחון בתוצאה 89–84. בסדרת גמר הליגה גברו הלייקרס על אינדיאנה פייסרס בתוצאה 4–2, בדרך לזכייתם הראשונה מזה 12 שנים באליפות ה-NBA. בשתי העונות העוקבות המשיך שו לתפקד כמחליף בלוס אנג'לס לייקרס, וזכה עמה בשתי אליפויות נוספות. בסיום עונת 2002/2003 פרש שו ממשחק, בגיל 37.
קריירת אימון

מיד עם פרישתו ממשחק בשנת 2003 מונה שו לסקאוט של הלייקרס, ושנה לאחר מכן עבר לתפקיד עוזר המאמן. עד לשנת 2011 שימש כעוזרם של רודי טומג'נוביץ', פרנק המבלן ופיל ג'קסון בלייקרס, ולאורך התקופה זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות NBA, בעונות 2009 ו-2010.
בעונת 2011/2012 היה עוזרו של פרנק ווגל, מאמן אינדיאנה פייסרס.
ביוני 2013 מונה למאמן הראשי של קבוצת דנוור נאגטס, במקומו של ג'ורג' קארל. בעונתו הראשונה בתפקיד העמידו הנאגטס מאזן שלילי 36–46, והחמיצו את הפלייאוף לאחר 10 העפלות רצופות. ב-3 במרץ 2015, לקראת סיום עונתו השנייה, פוטר לאחר שהוביל את הקבוצה למאזן שלילי 20–39.
בין השנים 2016–2019 חזר לצוות האימון של הלייקרס, כעוזרו של המאמן הראשי לוק וולטון.
חייו האישיים

ב-26 ביוני 1993 נהרגו בתאונת דרכים שני הוריו ואחותו של שו.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המשחק של שו ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות האימון של שו, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של שו, באתר sports-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית במונדובאסקט 1986, באתר USA Basketball
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1988, באתר basketball-reference.com
↑  שו נשלח בטרייד למיאמי, באתר nbatrades.com,‏ 10 בינואר 1992
↑  שו שבר את שיא ה-NBA לשלשות, באתר sun-sentinel.com,‏ 9 באפריל 1993
↑  סטטיסטיקות המשחק בין מיאמי למילווקי, באתר basketball-reference.com
↑  שו חותם על חוזה באורלנדו, באתר orlandosentinel.com,‏ 23 בספטמבר 1994
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר 1995, באתר basketball-reference.com
↑  שו וסמית' נשלחים בטרייד לפילדלפיה, באתר Associated Press,‏ 18 בפברואר 1998
↑  שו מעלה זיכרונות ממשחק הקלאץ' שלו, באתר rappler.com,‏ 29 ביולי 2015
↑  סטטיסטיקות המשחק השביעי בין הלייקרס לבלייזרס, באתר basketball-reference.com
↑  שו ממונה למאמן הראשי של דנוור נאגטס, באתר הקבוצה, 25 ביוני 2013
↑  הנאגטס מפטרים את שו מתפקיד המאמן, באתר הקבוצה, 3 במרץ 2015
↑  שו ממונה לעוזר מאמן בלייקרס, באתר bleacherreport.com
↑  שלושה מבני משפחתו של שו נהרגו בתאונת דרכים, באתר לוס אנג'לס טיימס, 27 ביוני 1993
↑  שו נפתח לגבי רגשות האשמה שבמות הוריו ואחותו, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 18 בנובמבר 2013
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 1986 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 אמאקר •  5 בוגס •  6 אליוט •  7 גיליאם •  8 האמונדס •  9 קר •  10 מקי •   11 רובינסון •  12 סייקלי • 13 שו •  14 צ'. סמית' • 15 ק. סמית' • מאמן: אולסון |  1  •  2  •  3  •  4 אמאקר •  5 בוגס •  6 אליוט •  7 גיליאם •  8 האמונדס •  9 קר •  10 מקי •   11 רובינסון •  12 סייקלי • 13 שו •  14 צ'. סמית' • 15 ק. סמית' • מאמן: אולסון | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1ceb8762-0e94-45bf-bbc6-838337422ee4
בראיין קולנג'לו

| --- | --- |

קולנג'לו בשנת 2007
 לידה:  1 ביוני 1965 (בן 59) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  ג'נרל מנג'ר
 מכללה:  אוניברסיטת קורנל
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1994–2006   2006–2013   2016–2018:  פיניקס סאנס   טורונטו ראפטורס   פילדלפיה 76'
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 2 זכיות בפרס מנהל העונה (2005, 2007)
בראיין סם קולנג'לו (באנגלית: Bryan Sam Colangelo; נולד ב-1 ביוני 1965) הוא מנהל קבוצות כדורסל (ג'נרל מנג'ר) בליגת ה-NBA. אביו הוא איש העסקים וטייקון הספורט ג'רי קולנג'לו.
קריירת ניהול ב-NBA > פיניקס סאנס

קולנג'לו הוא בוגר אוניברסיטת קורנל, בה למד ניהול עסקי וכלכלה יישומית. עם סיום לימודיו הוא עבד בחברת נדל"ן מסחרית בוול סטריט במשך ארבע שנים.
בשנת 1994 החל את קריירת הניהול שלו כג'נרל מנג'ר של קבוצת פיניקס סאנס, כשהחליף את אביו אשר החזיק בתפקיד מאז הקמת המועדון בשנת 1968. אביו, שכיהן גם כבעלים של הקבוצה, נשאר בתפקיד נשיא הקבוצה במקביל לבראיין. באותה תקופה הייתה פיניקס אחת הקבוצות החזקות בליגה, ואף העפילה לגמר ה-NBA בעונת 1992/1993 תחת הדרכתו של המאמן פול וסטפאל. בשנים הראשונות שלו בפיניקס מיעט קולנג'לו בפעולות קיצוניות, ודאג לבסס את סגל הקבוצה סביב צמד שחקני האולסטאר צ'ארלס בארקלי וקווין ג'ונסון; הפעולות המשמעותיות ביותר שביצע באותן שנים היו החתמתו של דני מאנינג ל-6 עונות (עבור כ-40 מיליון דולר), בחירתו של מייקל פינלי בבחירה ה-21 של דראפט 1995 ושליחתו של חביב הקהל המקומי, דן מארלי, לקליבלנד קאבלירס בתמורה לסנטר המאכזב ג'ון "הוט רוד" ויליאמס.
בינואר 1996, לאחר שתי הדחות רצופות בשלב חצי גמר המערב, פיטר קולנג'לו את וסטפאל מתפקיד המאמן ומינה במקומו את קוטון פיטסימונס, שאימן בעבר את הסאנס בשתי קדנציות שונות. בסיום אותה עונה המשיך קולנג'לו עם בניית הקבוצה מחדש כשהעביר את בארקלי בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה לחבילה שכללה את סם קאסל ורוברט הורי, ובחר את סטיב נאש בבחירה ה-15 של דראפט 1996. במהלך עונת 1996/1997 החליף דני איינג' את פיטסימונס בתפקיד המאמן הראשי, וכן נפרדו הסאנס בטריידים שונים מפינלי, הורי וקאסל וצירפו את הרכז הצעיר ג'ייסון קיד ואת הפורוורד קליפורד רובינסון. הקבוצה המשיכה להעפיל לשלב הפלייאוף בכל העונות עד 2000/2001, הודות ליכולת טובה שהפגינו קיד ורובינסון, אך לא צלחה את שלב חצי גמר המערב באף אחת מהעונות.
בשנים הבאות ביצע קולנג'לו מספר עסקאות שהקנו לו שבחים רבים ברחבי הליגה והחזירו את הסאנס למעמד אחת הקבוצות החזקות באזור המערבי. לצד בחירות דראפט מוצלחות, כגון שון מריון (בחירה תשיעית ב-1999), אמארה סטודמאייר (בחירה תשיעית ב-2002) ו-ליאנדרו ברבוזה (בחירה 28 ב-2003), צורפו לקבוצה ג'ו ג'ונסון (ב-2002), סטיב נאש וקוונטין ריצ'רדסון (ב-2004).
ששת השחקנים המוזכרים היוו את הבסיס לקבוצה שפרצה בעונת 2004/2005, תחת מאמן הקבוצה מייק ד'אנטוני, והובילה את פיניקס למאזן הטוב בליגה, 62–20. בסיום אותה עונה זכה נאש בתואר ה-MVP של העונה הסדירה וד'אנטוני נבחר למאמן העונה, בעוד סטודמאייר ומריון נבחרו לחמישייה השנייה והשלישית של העונה, בהתאמה. על הרכבת הקבוצה זכה קולנג'לו בתואר מנהל השנה ב-NBA. בפלייאוף 2005 הגיעו הסאנס עד שלב גמר המערב, לראשונה מאז 1993, אך הפסידו לסן אנטוניו ספרס בתוצאה 4–1, בין היתר בשל פציעה של ג'ונסון.
לקראת עונת 2005/2006 החליף קולנג'לו את ג'ונסון וריצ'רדסון בבוריס דיאו, ראג'ה בל וקורט תומאס, שלצד נאש ומריון הובילו את פיניקס להופעה נוספת בגמר המערב, על אף היעדרותו של סטודמאייר הפצוע מהעונה כולה. בסדרת גמר המערב, מול דאלאס מאבריקס, הפסידו הסאנס בתוצאה 4–2.
לצד הפעולות החיוביות הרבות שביצע בפיניקס, ניתן לציין לרעה את ויתורו על לואל דנג, הבחירה שביעית בדראפט 2004, עבור ג'קסון ורומן ובחירת דראפט עתידית.
קריירת ניהול ב-NBA > טורונטו ראפטורס

בינואר 2006 עזב קולנג'לו את פיניקס לטובת טורונטו ראפטורס, אליה הצטרף כחודש לאחר מכן בתפקידי הג'נרל מנג'ר והנשיא לענייני כדורסל. בדראפט 2006 זכו הראפטורס בבחירה הראשונה, אותה ניצל קולנג'לו כדי לבחור את אנדראה ברניאני האיטלקי. בהמשך אותו קיץ שלחה טורונטו את שחקן השנה השנייה צ'ארלי וילנואבה למילווקי באקס בתמורה לרכז טי ג'יי פורד, והחתימה שניים משחקני היורוליג הבולטים בשנים האחרונות - אנתוני פארקר (ממכבי תל אביב) וחורחה גרבאחוסה (מאוניקאחה מאלגה). כמו כן דאג קולנג'לו להשאיר את כוכב הקבוצה, כריס בוש, כשהחתים אותו על הארכת חוזה בראפטורס ל-4 עונות נוספות עבור 65 מיליון דולר. בסך הכול צירף קולנג'לו תשעה שחקנים חדשים באותה פגרת משחקים, והרכיב סגל בעל אוריינטציה אירופית, כאשר מלבד ברניאני האיטלקי וגרבאחוסה הספרדי, שיחקו בקבוצה גם חוסה קלדרון הספרדי וראשו נסטרוביץ' ואורוס סלוקאר הסלובנים.
בעונת 2006/2007 שיפרו הראפטורס את מאזנם ב-20 ניצחונות לעומת העונה הקודמת כשהשוו את שיא המועדון לניצחונות בעונה (47), והעפילו לפלייאוף מהמקום השלישי באזור המזרחי. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידה טורונטו לניו ג'רזי נטס בתוצאה 4–2, ובסיום העונה זכה קולנג'לו בתואר מנהל השנה בפעם השנייה בקריירה. בעונה העוקבת הציגו הראפטורס סגל דומה והודחו שוב בשלב הפלייאוף הראשון, כשהפסידו לאורלנדו מג'יק בתוצאה 4–1.
במהלך עונת 2008/2009 פיטר קולנג'לו את המאמן סם מיצ'ל לאחר כ-4 וחצי עונות בקבוצה, ומינה במקומו את ג'יי טריאנו, שהפך בכך למאמן הקנדי הראשון ב-NBA. ביולי 2010 עזב את טורונטו כריש בוש, הקלע המוביל של הקבוצה במשך 5 עונות רצופות, ובהיעדרו הובילו את הקבוצה ברניאני ודמאר דרוזן, שנבחר תשיעי בדראפט 2009. באותה תקופה צורפו לקבוצה מספר שחקנים בכירים שהיו מעבר לשיאם, דוגמת ג'רמיין אוניל, שון מריון, הידו טורקוגלו ופג'ה סטויאקוביץ', אך הגעתם לא מנעה את הידרדרות הקבוצה ל-5 עונות רצופות עם מאזן ניצחונות שלילי.
לקראת עונת 2011/2012 מונה דוויין קייסי למאמן הראשי של הראפטורס, ונבחר הסנטר הליטאי יונאס ולנצ'יונאס בבחירה החמישית של דראפט 2011. שנה לאחר מכן המיר קולנג'לו בחירת דראפט עתידית בתמורה לרכז קייל לאורי, ובחר את טרנס רוס בבחירה השמינית של דראפט 2012.
בעקבות התוצאות המאכזבות של הקבוצה התפטר קולנג'לו מתפקידיו בקיץ 2013, לאחר כ-7 וחצי עונות בטורונטו. בדיעבד, ועל אף סיום הקדנציה הכושלת לכאורה, הסגל אותו הרכיב קולנג'לו הוביל את הראפטורס לשלוש העפלות רצופות לפלייאוף ה-NBA מיד עם עזיבתו, בעוד הקבוצה שברה את שיא ניצחונותיה לעונה במשך שלוש עונות רצופות. לשיאה הגיעה הקבוצה בעונת 2015/2016, אותה סיימה טורונטו עם מאזן 56–26 והעפילה עד לגמר המזרח, הודות לכוכבי הקבוצה דרוזן, לאורי וולנצ'יונאס, אותם צירף קולנג'לו.
קריירת ניהול ב-NBA > פילדלפיה 76'

בין השנים 2013–2016 עסק קולנג'לו בסקאוטינג כפרילנסר המייעץ לקבוצות וסוכני שחקנים ב-NBA. לקראת סוף עונת 2015/2016, באפריל 2016, מונה קולנג'לו לתפקידי הנשיא והג'נרל מנג'ר של קבוצת פילדלפיה 76', במקומו של סם הינקי. מוקדם יותר באותה עונה התמנה אביו ג'רי לתפקיד יושב הראש הקבוצה, אך הוא עבר לתפקיד יועץ עם הצטרפותו של בנו למועדון.
בסיבוב הראשון של דראפט 2016 בחר קולנג'לו את בן סימונס האוסטרלי (בחירה הראשונה), טימותי לואוו הצרפתי (בחירה 24) ופורקאן קורקמז הטורקי (בחירה 26). כן החתים את ג'ריד ביילס, ג'רלד הנדרסון וסרחיו רודריגס.
במהלך העונה העביר את הסנטר נרלנס נואל לדאלאס מאבריקס תמורת אנדרו בוגוט, ג'סטין אנדרסון ושתי בחירות דראפט בסיבוב השני. ביוני 2017 העביר קולנג'לו את הבחירה השלישית בדראפט ה-NBA‏ 2017 ובחירת דראפט עתידית לבוסטון סלטיקס תמורת הבחירה הראשונה באותו דראפט, שבאמצעותה בחר את מרקל פולץ.
ב-29 במאי 2018 פרסם אתר "The Ringer" של ביל סימונס מאמר שבו נטען כי קולנג'לו השתמש בחמישה חשבונות סודיים בטוויטר כדי לתקוף את קודמו, הינקי, כמו גם את שחקני הקבוצה, בהם ג'אליל אוקפור וג'ואל אמביד. ב-7 ביוני התפטר קולנג'לו מתפקידיו במועדון בשל הפרשה.
הערות שוליים

↑  How the Toronto Raptors’ Bryan Colangelo plans to reinvent his team, באתר torontolife.com,‏ 16 בנובמבר 2012
↑  Manning Signs 6-year Pact With Suns, באתר philly.com,‏ 13 באוקטובר 1995
↑  Suns Trade Majerle to Cavs, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 1995
↑  Barkley Confirms His Trade To Rockets, באתר הניו יורק טיימס, 19 באוגוסט 1996
↑  Kidd Is Traded to Suns for Cassell, Finley, Green, באתר לוס אנג'לס טיימס, 27 בדצמבר 1996
↑  Suns Sign Clifford Robinson, באתר שיקגו טריביון, 26 באוגוסט 1997
↑  Suns President Bryan Colangelo Named NBA Executive of the Year, באתר הרשמי של פיניקס סאנס, 17 במאי 2005
↑  Another SUN-believable Season, באתר הרשמי של פיניקס סאנס, 2006
↑  Phoenix Suns: Worst Trades of the Last Decade, באתר bleacherreport.com,‏ 8 בינואר 2008
↑  Bryan Colangelo Bio, באתר הרשמי של טורונטו ראפטורס
1 2  Raptors’ Bryan Colangelo Named Executive of the Year, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 14 במאי 2007
↑  Raptors deal Villanueva to Bucks for Ford, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2006
↑  Raptors Sign Free Agent Anthony Parker, באתר הרשמי של טורונטו ראפטורס, 13 ביולי 2006
↑  Raptors sign Spanish star Garbajosa, באתר cbc.ca,‏ 24 ביולי 2006
↑  2006-07 Toronto Raptors Roster and Stats, באתר basketball-reference.com
↑  Raptors fire coach Sam Mitchell; Triano takes over, באתר thestar.com,‏ 3 בדצמבר 2008
↑  Raptors Name Dwane Casey Head Coach, באתר הרשמי של טורונטו ראפטורס, 21 ביוני 2011
↑  You Can Count on Me, באתר grantland.com,‏ 23 בספטמבר 2014
↑  Colangelo steps down as president of Raptors, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 26 ביוני 2013
↑  The (New) Life of Bryan Colangelo, באתר sportsnet.ca,‏ 30 בינואר 2015
↑  Sixers Name Bryan Colangelo President of Basketball Operations, באתר הרשמי של פילדלפיה 76',‏ 10 באפריל 2016
↑  רשימת הנבחרים בדראפט ה-NBA‏ 2016, באתר basketball-reference.com
↑  Cooney, Bob (18 במאי 2017). "Bryan Colangelo is smoothly guiding the 76ers in the right direction". Philly.com. נבדק ב-22 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mahoney, Rob (23 בפברואר 2017). "Trade Grades: Mavs Steal Nerlens Noel From 76ers In Savvy Deadline Move". Sports Illustrated. נבדק ב-22 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Camerato, Jessica (22 ביוני 2017). "SIXERS SELECT MARKELLE FULTZ WITH NO. 1 OVERALL PICK IN NBA DRAFT". CSN Philly. נבדק ב-23 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Curious Case of Bryan Colangelo and the Secret Twitter Account". The Ringer. נבדק ב-2018-05-30.
↑  Philadelphia 76ers team president Bryan Colangelo resigns from post, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 7 ביוני 2018
קולנג'לו (מימין) בשנת 2009