stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הממלכה המאוחדת – צרפת
אומנות ותרבות

באופן כללי, היחס בבריטניה לרמתה התרבותית הגבוהה של צרפת הוא יחס של כבוד, ויחס זה ניתן להבחנה בכך שצרפת היא היעד התיירותי המועדף על הבריטים, בעוד שצרפת רואה בבריטניה כשותפה חשובה בתחום הסחר. שתי הארצות ידועות בבוז שהן רוחשות למטבח של שכנתה. רבים מהצרפתים טוענים שהמטבח הבריטי תפל ומשעמם, בעוד שבריטים רבים טוענים שהאוכל המבושל במטבח הצרפתי בלתי אכיל. רובו של הבוז הגלוי למטבח ולתרבות הצרפתים בבריטניה לובש צורה של הומור בעל אופי של ביטול עצמי והקומדיה הבריטית מתבדחת לא מעט על התרבות הצרפתית. קיים ויכוח אם הומור זה משקף את הדעות האמתיות של הבריטים ובין אם לאו. בסלנג הבריטי קיימים ביטויים כמו "נשיקה צרפתית" או "מכתב צרפתי" (כינוי לקונדום).
המוזיקה הקלאסית הצרפתית תמיד הייתה פופולרית בבריטניה. המוזיקה הפופולרית הבריטית תמיד זכתה לאהדה בצרפת. הספרות האנגלית, כמו יצירותיהם של אגאתה כריסטי ושל ויליאם שייקספיר הייתה תמיד פופולרית בצרפת. הצייר הצרפתי אז'ן דלקרואה ביסס את רבות מיצירותיו על סצנות ממחזותיו של שייקספיר. יצירותיהם של כותבים צרפתים כמו מולייר ווולטר תורגמו פעמים אין ספור לאנגלית. באופן כללי, רובם של הספרים הפופולריים שנכתבו בשתי הארצות תורגמו לשפתה של הארץ השנייה.
שפה

השפה הזרה הראשונה הנלמדת בבתי הספר בבריטניה היא צרפתית, והשפה הזרה הראשונה הנלמדת בבתי הספר בצרפת היא אנגלית; אלה הן גם השפות הנתפסות כ"מועילות ביותר ללמוד" בשתי המדינות. צרפתית היא שפתו של מיעוט מהגרים משמעותי בבריטניה, כשמעל 100,000 צרפתים מלידה חיים בבריטניה. על פי דוח של האיחוד האירופי מ-2006, 23% מתושבי בריטניה מסוגלים לנהל שיחה בצרפתית ו-39% מתושבי צרפת מסוגלים לנהל שיחה באנגלית. צרפתית היא גם שפה רשמית באיים ג'רזי וגרנזי.
הצרפתית והאנגלית הושפעו זו מזו במשך השנים. ההערכה היא שכ-30% מהמילים בשפה האנגלית מקורן בצרפתית וכיום קיימים ביטויים צרפתיים רבים שנכנסו לשפה האנגלית. החל מהפלישה הנורמנית לאנגליה ב-1066, נוצר מצב שהאצולה דוברת הצרפתית שלטה באוכלוסייה ששפתה הייתה מבוססת על מקור גרמני. הודות להיסטוריה המשולבת של הארצות וכתוצאה משליטתה של אנגליה בתקופות מסוימות בנחלות בצרפת, חלק ניכר ממונחי הממשל והמונחים המשפטיים בשפה האנגלית המודרנית, מקורן בצרפתית.
ספורט

בין אנגליה לצרפת קיימת יריבות במסגרת תחרויות הרוגבי. שתי הארצות מתחרות באליפות שש האומות (Six Nations Championship) ובגביע העולם ברוגבי. ברבים ממשחקי הגמר בטורנירים אלה התחרו נבחרות אנגליה וצרפת ביניהן. אף על פי שהרוגבי הוא במקורו ספורט בריטי, הוא התפתח בצרפת כך שכיום היא יריבה די שקולה לזו האנגלית.
השפעתם של שחקני ומאמני כדורגל צרפתים בכדורגל הבריטי גדלה בשנים האחרונות ומקובל לראותו כסוג של שיתוף פעולה. תופעה זו בולטת במיוחד בקבוצת הכדורגל ארסנל, שמאז עלייתו של המאמן ארסן ונגר ב-1996, שיחקו בה שחקנים צרפתים רבים. מסיבה זו נבחר במרץ 2008 אצטדיון האמירויות של הקבוצה כמקום לפגישה של נשיא צרפת בזמן הביקור הנשיאותי שלו בבריטניה. למרות היריבות הקשה במגרשי הרוגבי בין נבחרות שתי הארצות, לא קיימת יריבות משמעותית בין נבחרות הכדורגל שלהן.
רבים האשימו את נשיא צרפת ז'אק שיראק על תרומתו להפסד של פריז לטובתה של לונדון במכרז האולימפי של 2012, לאחר שהעיר הערות מעליבות על המטבח הבריטי, באומרו ש"רק המטבח הפיני גרוע ממנו". הוועדה שהחליטה על קיום המשחקים באותה שנה כללה שני חברים מפינלנד.
תחבורה > מעבורות

נתיב המים העמוס ביותר בעולם תעלת למאנש (או "התעלה האנגלית"), מקשרת בין נמלים בבריטניה כמו: דובר, ניוהייבן (Newhaven), פול (Poole), ויימות' (Weymouth), פורטסמות' ופלימות' לבין נמלים בצרפת כמו: רוסקו (Roscoff), קאלה, בולון-סור-מר, דנקרק, דייפ, שרבור, קן, סן-מלו ולה האבר. חברות רבות מפעילות שירותי מעבורות החוצות את התעלה.
תחבורה > מנהרת התעלה

מנהרת התעלה (באנגלית: Channel Tunnel, בצרפתית: Tunnel sous la Manche), היא מנהרת רכבת תת-ימית באורך של 50.5 ק"מ, המקשרת את פולקסטון (Folkestone) שבקנט, אנגליה, עם קוקל (Coquelles) שבמחוז פה-דה-קאלה שבצרפת, והיא עוברת מתחת לקרקעית התעלה לרוחב מצר דובר. הרעיונות לכרייתה של מנהרה כזו הועלו לדיון כבר בראשית המאה ה-19, אך לחץ פוליטי ותקשורתי בבריטניה הוריד את הנושא מעל הפרק מסיבות ביטחוניות. המיזם המוצלח החל להיבנות ב-1988 ונפתח על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ועל ידי נשיא צרפת, פרנסואה מיטראן, בטקס שהתקיים בקאלה ב-6 במאי 1994. באותה שנה בחרה האגודה האמריקאית להנדסה אזרחית את מנהרת התעלה כאחד מפלאי העולם המודרניים.
תחבורה > טיסות

בשנת 2008 טסו 11,675,910 נוסעים בטיסות בין בריטניה לבין צרפת.
אוסטין פיי

אוסטין פיי (באנגלית: Austin Peay; 1 ביוני 1876 – 2 באוקטובר 1927) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-35 של מדינת טנסי בין השנים 1923 ל-1927. פיי היה המושל הראשון של טנסי מאז מלחמת האזרחים האמריקאית שנבחר לשלוש כהונות רצופות והראשון שנפטר במהלך כהונתו. לפני היבחרו למושל, כיהן שני כהונות בבית הנבחרים של טנסי בין השנים 1901 ל-1905.
בתפקידו כמושל, פיי איחד סוכנויות ממשל, ביצע רפורמה במערכת המס ובמערכת ההשכלה הגבוהה, וכן הרחיב את מערכת הכבישים המהירים במדינה. כהונתו החלה עם גירעון תקציבי של 3 מיליון דולר והסתיימה עם עודף תקציבי. הוא הקים את הפארק המדינתי הראשון בטנסי וקידם את הקמת הפארק הלאומי גרייט סמוקי מאונטיינז. בתקופתו גם חל גידול בסמכויותיו של המושל על חשבון כוחם של המחוקקים.
בשנת 1925 חתם פי על חוק באטלר, אשר אסר את לימוד תורת האבולוציה בבתי הספר הציבוריים והוביל למשפט הקופים.
קאהים פאריס

קאהים אנתוני פאריס (באנגלית: Kaheem Anthony Parris; נולד ב-6 בינואר 2000 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא ג'מייקני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סבאך מליגת העל האזרית, בהשאלה מדינמו קייב, ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים

פאריס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת קבליר מליגת העל הג'מייקנית. הוא הושאל מהקבוצה לדומז'אלה מליגת העל הסלובנית, ובהמשך לנ.ק. קרקה מליגת המשנה הסלובנית.
ב-10 ביולי 2021 חתם פאריס בקופר מליגת העל הסלובנית. הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-2 בספטמבר 2022 חתם פאריס על חוזה לארבע שנים בדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. ב-2 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מינאי במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה בעונה זו.
ב-6 בספטמבר 2023 הושאל פאריס למשך עונת 2023/2024 לסבאך מליגת העל האזרית.
קריירה בינלאומית

ב-25 באוגוסט 2017 ערך פאריס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בניצחון 2-1 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לטורניר גביע הזהב 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.
תארים

הגביע הסלובני (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  V Domžale prihaja mladi jamajški vezist באתר RTV Slovenija, ‏ 4 בספטמבר 2019 (בסלובנית)
↑  Kim v Domžale באתר הרשמי של נ.ק. קרקה, 14 בפברואר 2020 (בסלובנית)
↑  Parris joins Slovenian club באתר jamaica-star, ‏ 29 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Uradno: Parris končno okrepil vrste Kopra באתר Slovenski nogometni portal, ‏ 10 ביולי 2021 (בסלובנית)
↑  Uradno: Kaheem Parris zapušča Koper, ta je realiziral rekordni prestop באתר Nogomania, ‏ 2 בספטמבר 2022 (בסלובנית)
↑  Динамо оголосило про трансфер екзотичного легіонера – другий новачок киян באתר Футбол 24, ‏ 2 בספטמבר 2022 (באוקראינית)
↑  "Sabah" FK ailəsinin yeni üzvü – Kahim Parris! באתר הרשמי של סבאך, 6 בספטמבר 2023 (באזרית)
| נבחרת ג'מייקה – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 בלייק •  2 למביקיסה •  3 למברט •  4 בל •  5 פינוק •  6 ברנרד •  7 ביילי •  8 ג'ונסון •  9 ברק •  10 דקורדובה-ריד •   11 ניקולסון •  12 גריי • 13 בויס-קלארק •  14 ריצ'רדס • 15 לטיבודיר • 16 פאריס • 17 לואו • 18 אנטוניו • 19 מריאפה • 20 לורנס • 21 בראון • 22 ראסל • 23 ווייט • מאמן: האלגרימסון |  1 בלייק •  2 למביקיסה •  3 למברט •  4 בל •  5 פינוק •  6 ברנרד •  7 ביילי •  8 ג'ונסון •  9 ברק •  10 דקורדובה-ריד •   11 ניקולסון •  12 גריי • 13 בויס-קלארק •  14 ריצ'רדס • 15 לטיבודיר • 16 פאריס • 17 לואו • 18 אנטוניו • 19 מריאפה • 20 לורנס • 21 בראון • 22 ראסל • 23 ווייט • מאמן: האלגרימסון | ג'מייקה |
דרחאן-אול

דרחאן-אול (במונגולית: Дархан-Уул аймаг) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. האיימאג ממוקם בצפון המדינה. בירתו היא דרחאן, שהיא העיר השלישית בגודלה במונגוליה.
סומים (תת מחוזות)

דרחאן (Darhan)
חונגור (Hongor)
שרין-גול (Sharïn gol)
רכס סלייט (אלברטה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  לווחה 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הרי הרוקי הקנדיים 
 קואורדינטות:  51°29′46″N 116°07′20″W﻿ / ﻿51.496111111111°N 116.12222222222°W﻿ / 51.496111111111; -116.12222222222
  (למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתרכס סלייט(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתרכס סלייט
 
רכס סלייט (באנגלית: Slate Range) הוא רכס הרי הרוקי הקנדיים, שנמצא בפארק הלאומי באנף שקנדה. הרכס נקרא "סלייט" נקרא על שם הסלע לווחה (slate באנגלית), ההרכב העיקרי של ההרים באזור.
אתר הסקי לייק לואיז נמצא במורדות הדרומיים של רכס זה.
| הר/פסגה | גובה (במטרים) | גובה (ברגל) |
| --- | --- | --- |
| הר ריצ'רדסון | 3,086 | 10,125 |
| פסגת פטרמיגן | 3,059 | 10,036 |
| פסגת פיקה | 3,053 | 10,017 |
| הר פוסיל | 2,946 | 9,666 |
| הר רידאוט | 2,902 | 9,521 |
| הר ליפליאן | 2,710 | 8,892 |
| הר סקוקי | 2,707 | 8,882 |
| הר אנתוזואן | 2,695 | 8,842 |
| הר ברכיופוד | 2,667 | 8,750 |
| הר וייטהורן | 2,637 | 8,652 |
| רכס הת'ר | 2,636 | 8,650 |
הערות שוליים

↑  "Slate Range", peakfinder.com
רכבות בישראל

רכבת דו-קומתית בדרכה לנהריה
תחבורת הרכבות בישראל כוללת הן רכבות כבדות (רכבת בינעירונית, רכבות פרווריות, ורכבת משא) והן רכבות קלות. למעט הרכבת הקלה, רשת קווי הרכבת בישראל הייתה נכון ל-2019 באורך כולל של 1,700 קילומטרים (1,100 מיל), והיא עוברת הרחבה מתמדת. כל הקווים הם מסוג Standard-gauge (אנ'). חברת רכבת ישראל, אשר נמצאת בבעלות ממשלתית, מנהלת את כל רשת הרכבות הכבדות. רוב רשת הרכבות הכבדות ותחנות הרכבת בישראל פרוסה באזור מישור החוף, אשר בעל צפיפות אוכלוסייה גבוהה יותר. ישנם קווי רכבת קלה קיימים בירושלים וגוש דן, וקווי רכבת קלה נוספים נמצאים בשלבי בנייה בירושלים, בגוש דן ובגליל.
רכבות רבות עברו באזור בו נמצאת ישראל עוד לפני קום המדינה. תשתית הרכבות נחשבה פחות חשובה מתשתית הכבישים בשנים הראשונות של המדינה, ולכן מלבד בניית מסילת החוף בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, רשת הרכבות לא הורחבה עד סוף שנות ה-80. ב-1993 נחנך קו רכבת שחיבר בין רכבת החוף בצפון לרכבות בדרום (הרכבת לירושלים והרכבת לבאר שבע) אשר עברו דרך תל אביב. בניית מסילות הרכבת שעברו בלב תל אביב היו הגורם המרכזי להרחבה של רשת הרכבות בישראל במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21 וכתוצאה מההשקעה העצומה בתשתית, עלתה כמות הנוסעים באופן משמעותי מ-2.5 מיליון בשנה ב-1990 לכ-53 מיליון נוסעים בשנה ב-2015.
ישראל חברה באיגוד הרכבות הבינלאומי (אנ'). נכון ל-2019 אין קווי רכבת בינלאומיים שעוברים בישראל, אף על פי שישנן תוכניות להקים קו רכבת שיתחבר לירדן. שלא בדומה לכלי הרכב, תנועת הרכבות בישראל מתנהלת בצד שמאל של הדרך.
היסטוריה > בתקופת האימפריה העות'מאנית

תשתית הרכבות שעוברת באזור בו נמצאת כיום מדינת ישראל הוקמה לראשונה במהלך התקופה בה שלטה באזור האימפריה העות'מאנית. הרכבת הראשונה בארץ ישראל, הייתה מסילת הרכבת יפו–ירושלים, שנפתחה ב-26 בספטמבר 1892. נסיעה בקו רכבת זה נמשכה 3 שעות ו-30 דקות. הקו הוקם ביוזמת היזם היהודי יוסף נבון. הקו השני שהוקם באזור בו נמצאת כיום מדינת ישראל היה קו רכבת העמק שחיבר בין חיפה לבית שאן, והוקם בשנת 1904. במהלך מלחמת העולם הראשונה הורחבה רשת הרכבות באזור בו תוקם מדינת ישראל - העות'מאנים, בסיוע גרמני, הקימו מסילת ברזל מעפולה דרך ג'נין, טול כרם ולוד אל באר שבע, וממנה עוד דרומה עד לקדש ברנע אשר נמצאת בחצי האי סיני, וממנה התפצלו מסילות נוספות אל שכם ואל חדרה.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במהלך מלחמת העולם הראשונה הבריטים פלשו לאזור הלבנט, החריבו את מסילת קדש ברנע, ובנו קו חדש ממצרים דרך עזה ללוד, כאשר מרפיח התפצלה ממנו מסילה לבאר שבע.
במהלך השנים 18–1917 הבריטים שידרגו חלק מקווי המסילה הצרה שהקימו העות'מאנים לרוחב סטנדרטי (1435 מ"מ) והמשיכו את המסילה מלוד דרך חדרה עד לחיפה. הבריטים הרחיבו גם חלק מקווי הרכבת הקיימים והקימו קווי רכבת שהמשיכו לתוך המדינות הסמוכות, והקימו גם מסילות צרות ביפו ובירושלים. הבריטים הלאימו את כל קווי הרכבת בתחומי המנדט הבריטי ובשנת 1920 הקימו את חברת "Palestine Railways", אשר הייתה מעתה אחראית על ניהול רשת הרכבות בתחומי המנדט הבריטי. בתקופת המנדט הבריטי עלה באופן מהותי השימוש ברכבת. במהלך תקופה זו הוקם קו רכבת חדש בין פתח תקווה לראש העין ולוד (אשר היה בקרבת שדה התעופה המרכזי) אשר הפך לאזור מרכזי ומפותח בהרבה עד מהלך מלחמת העולם השנייה. כמו כן, במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-1942, הקימו הבריטים קו רכבת שחיבר בין חיפה ביירות וטריפולי ועבר דרך מנהרת ראש הנקרה, אשר איפשרה נסיעה ברכבת לישראל מלבנון.
היסטוריה > מקום מדינת ישראל ואילך

בעקבות הקמתה של מדינת ישראל ב-1948 הוקמה חברת רכבת ישראל אשר הייתה מעתה אחראית על ניהול רשת הרכבות בתחומי מדינת ישראל. במהלך מלחמת העצמאות, במהלך השנים 1947–1949, נגרם נזק רב למסילות הרכבת בתחומי ישראל, ובמיוחד למסילת העמק, אשר לא הוקמה מחדש לאחר המלחמה בשל אילוצים כלכליים ומשום שהמסילה הייתה מיושנת ולא תאמה את יתר מסילות הרכבת בישראל.
בשנים הראשונות לעצמאותה של ישראל, תנועת הנוסעים ברכבות גדלה במהירות, והגיעה ל-4.5 מיליון נוסעים בשנה עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר בתקופה זו החל השימוש ברכבת לדעוך בעקבות השיפורים המהותיים שבוצעו בתשתית הכבישים, בעקבות העלייה בשיעור הבעלות על כלי רכב, ובעקבות היעדר ההשקעות ברשת הרכבות, והמשך התעדוף של תחבורה ציבורית כגון אוטובוסים על פני רכבות. מגמה זו הגיעה לשפל ב-1990 כאשר באותה השנה רק 2.5 מיליון נסעו ברכבת. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 החל פיתוח מהותי של תשתיות הרכבת בישראל, אשר הוביל לחידוש החשיבות של הרכבת כאמצעי תחבורה מרכזי במדינת ישראל.
תשתית הרכבות > רכבת כבדה

נכון לשנת 2010 רשת הרכבות בישראל הייתה באורך כולל של על כ-1,000 קילומטרים (620 מיל), כאשר השלמתם של מסילות באורך של כ-250 קילומטרים (160 מיל) נוספים הייתה צפויה במהלך תחילת העשור. לאורך רוב רשת הרכבות הוקמו שני מסלולים כתוצאה מעבודות שדרוג נרחבות שהחלו עוד משנות ה-90 במטרה להגדיל את הקיבולת של התעבורה לאורך רשת הרכבות.
רשת הרכבות כוללת את מסילת החוף אשר מחברת בין נהריה לתל אביב, ועוברת בין היתר דרך עכו, חיפה, נתניה וערים נוספות. ישנם תוכניות לבנות מחדש את המסילה המזרחית ההיסטורית שתחבר בין חדרה לראש העין, ושתהיה לה שלוחה לעפולה.
שישה קווי רכבת יוצאים מתל אביב לכיוון דרום, בהם שני קווים שממשיכים לראשון לציון, כאשר אחת מהן ממשיכה ליבנה (מסילה זו מורחבת כעת כך שתמשיך עד אשדוד), קו אחד ממשיך לאשקלון דרך לוד ורחובות עם שלוחה לנמל אשדוד, קו אחד מגיע ללמודיעין דרך נמל התעופה בן-גוריון, קו אחד ממשיך לירושלים (חלק ממסילת הרכבת יפו–ירושלים), וקו אחד מגיע לבאר שבע, כאשר ישנם גם שלוחות שמגיעים לרמת חובב ולמפעלי כימיקלים לישראל בדימונה.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלה ממשלת ישראל בפרויקט גדול לשדרוג רשת הרכבות הקיימת ולבנות מספר קווים חדשים. במסגרת פרויקט זה נבנו מחדש מסילות הרכבת לכפר סבא ולבאר שבע, תוך הפיכתן למסילה דו-מסלולית. במהלך העשור השני של המאה ה-21 נבנתה מחדש רכבת העמק ונוצרו הקווים החדשים מסילת עכו-כרמיאל, מסילת ירושלים - גנות, ומסילת אשקלון - באר שבע (אשר עוברת דרך שדרות, נתיבות ואופקים). חלק מהפרויקטים הללו החלו בעשור הראשון של המאה ה-21 אך בסופו של דבר הוקפאו, וחלקם חודשו בשנים 2009 עד 2010, כאשר הם נכללו בתוכנית ממשלתית מרכזית לחיבור כמעט כל הערים בישראל לרשת הרכבת.
תשתית הרכבות > רכבת כבדה > הרחבת רשת הרכבות

מספר פרויקטים מרכזיים צפויים להתבצע במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 הפרויקט הראשון כולל הוספת מסילת רכבת רביעית שתעבור ב"צוואר הבקבוק" של תעבורת הרכבות במרכז - בין תחנת הרכבת תל אביב - מרכז לתחנת הרכבת תל אביב - ההגנה. במסגרת הפרויקט מתוכננת גם הוספת שתי מסילות נוספות בקו תל אביב-לוד. פרויקט חשוב נוסף הוא קו הרכבת שיעבור בין ראשון לציון למודיעין דרך כביש 431, אשר יאפשר לנוסעים לעבור לקו הרכבת החדש תל אביב-ירושלים. הדבר יאפשר נסיעה ישירה ברכבת בין ירושלים למודיעין ולפרברי גוש דן. הפרויקט המרכזי השלישי שצפוי להתחיל עד 2020 הוא הבנייה המחודשת של קו כפר סבא-חדרה.
תוכניות ארוכות טווח קיימות גם להקמה של קו רכבת לאילת, קו לערד דרך נבטים וכסייפה, קו לנצרת והמשך בניית קו רכבת העמק כך שיגיע לכרמיאל, נוסף לקווים לקריית שמונה, אריאל[דרוש מקור], צפת וטבריה.
תשתית הרכבות > רכבת קלה > ירושלים

הקו האדום בירושלים הוא קו הרכבת הקלה הראשון בישראל, שנפתח בשנת 2011. אורך הקו הוא 13.8 קילומטרים, והוא עתיד להתארך.
תשתית הרכבות > רכבת קלה > חיפה

נוסף אליו, החל משנת 1959 פועל באזור חיפה קו הפוניקולר התת-קרקעי, הכרמלית.
גוש דן
הקו האדום של המערכת יוצא מפתח תקווה שנמצאת בחלק הצפון-מזרחי של המטרופולין ויגיע עד ראשון לציון שבקצה הדרום-מערבי, כאשר חלק ניכר מהמסלול עובר מתחת לפני הקרקע. הקו היה אמור להתחיל לפעול עוד בשנת 2021 אך תקלה שגרמה לבלימות חירום דחתה את הפתיחה, מאז הפתיחה נדחתה מספר פעמיים והוא נפתח לבסוף באוגוסט 2023.
תשתית הרכבות > רכבות קלות בבנייה > ירושלים

שני קווי רכבת קלה נמצאים כיום בשלבי בנייה בירושלים, נוסף לבניית המשך צפוני ודרומי לקו האדום.
הקו האדום הקיים צפוי להמשיך ארבע תחנות צפונה מתחנת חיל האוויר לשכונת לנווה ליעקב, ושבע תחנות דרומה מהתחנה בהר הרצל להדסה עין-כרם. לאחר ההארכה הוא יכלול 34 תחנות (23 קיימות ו-11 חדשות). הקו המוארך יחל את פעילותו בספטמבר 2023, לשני הכיוונים.
הקו הירוק יעבור בין שכונת גילה לגבעה הצרפתית והר הצופים, עם שלוחות בדרומו, מכיוון בית צפאפא, למלחה ולתלפיות. הקו צפוי לעבור בין 42 תחנות ולהיפתח בשנת 2025 או 2026. נוסף לקו העיקרי שבבנייה, לקו מתוכננים שלושה קווים משלימים, ביניהם הקו הירוק הבהיר, שישען על תשתיותיו ועל תשתיות הקו האדום המורחב ויפעל משכונת נווה יעקב עד הר נוף. אורכו של הקו המתוכנן 25 תחנות.
הקו הכחול יעבור בין שכונת רמות שבצפון ירושלים לשכונת גילה שבדרומה, עם שלוחה בודדת מהחאן הירושלמי למלחה דרך תלפיות ובית צפאפא. הקו צפוי להיות הארוך ביותר, עם 53 תחנות, ויפתח בשנת 2028.
תשתית הרכבות > רכבות קלות בבנייה > גוש דן

רשת קווי רכבת קלה ומערכת אוטובוסים מהירה גדולה מפותחת כיום באזור גוש דן, כאשר בסך הכל צפויים לפעול שלושה קווי רכבת קלה אשר אורכם הכולל יהיה 90 קילומטרים והם יחברו בין 139 תחנות.
הקו הירוק יעבור מראשון לציון וחולון בדרום המטרופולין ויגיע עד צפון תל אביב והרצליה, וחלקו יהיה מתחת לפני הקרקע. בדרומו ובצפונו הוא יפוצל לשתי שלוחות, כאשר רק בין תחנות יד לבנים ואיינשטיין הוא ימצא בקו אחד. הקו יכלול 62 תחנות והוא צפוי להיפתח בשנת 2028.
הקו הסגול, שלישי במספר, צפוי לעבור בין מסוף ארלוזורוב שבתל אביב עד לרמת אפעל שברמת גן, ושם להתפצל לשתי שלוחות: הצפונית, שתגיע לבר-אילן (ומתוכננת להגיע עד כפר גנים שבפתח תקווה), והדרומית צפויה להגיע עד לתחנת הטייסים. השלוחה הדרומית צפויה לעבור בשיבא, אור יהודה ויהוד. הקו יכלול 43 תחנות וצפוי להיפתח בשנת 2026.
תשתית הרכבות > רכבות קלות בבנייה > גליל

קו בין חיפה לנצרת ונוף הגליל נמצא כיום בבנייה, אחרי שבינואר 2019 הוכרזה חברת "דנה הנדסה בע"מ" כזוכה במכרז לניהול הפרויקט, שישפר את הנגישות של גוש נצרת למפרץ חיפה. הקו בין נצרת ונצרת-עילית לחיפה יעבור גם בערים שפרעם, קריית אתא וקריית ביאליק וביישובים ביר אל-מכסור, ריינה ומשהד. הקו יכלול 20 תחנות וצפוי להיפתח בשנת 2028.
תנועת נוסעים

בעוד שבשפל היו רק 2.5 מיליון נוסעים ברכבות בישראל ב-1990, ההשקעות הנרחבות בתשתית הרכבות הכבדות בישראל, שהחלה בראשית שנות התשעים גרמו לכך שהנסיעה ברכבת הפכה אטרקטיבית יותר, במיוחד לאור העומס ההולך וגובר בכבישים, וכתוצאה מכך השימוש ברכבות הנוסעים החל לגדול אופן חד - בין 1990 ל-2015 כמות הנוסעים ברכבות הכבדות גדלה פי 20. יתר על כן, תשתית הרכבות עדיין נמצאת בפיתוח ועל כן הצמיחה במספר הנוסעים צפויה להימשך.
תנועת נוסעים > סטטיסטיקה > כמות הנוסעים ברכבות כבדות

הטבלה הבאה כוללת נתונים סטטיסטיים של רכבות כבדות בלבד.
| שנה |  |  |  |  |  | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| נוסעים (מיליונים) |  |  |  |  |  | 5.1 | 5.6 | 6.4 | 8.8 | 12.7 |

| שנה | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| נוסעים (מיליונים) | 15.1 | 17.5 | 19.8 | 22.9 | 26.8 | 28.4 | 31.8 | 35.13 | 35.93 | 35.87 |

| שנה | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 |  |  |  |
| נוסעים (מיליונים) | 35.93 | 40.37 | 45.1 | 48.5 | 52.8 | 59.5 | 64.6 |  |  |  |
 מקור: רכבת ישראל
תנועת נוסעים > סטטיסטיקה > סך מרחק הנסיעה שעברו הנוסעים ברכבות בישראל

הטבלה שלהלן מציגה את סך מרחקי הנסיעה לכל הנוסעים ברכבות בישראל לאורך השנים.
| שנה | 1980 | 1980 | 1980 | 1980 | 1980 | 1980 | 1980 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סך הקילומטרים שהנוסעים נסעו (במיליונים) | 264 | 264 | 264 | 264 | 264 | 264 | 264 | 264 | 204 | 169 | 267 | 781 | 1616 | 1986 | 2608 |
 מקור: הבנק העולמי
הובלה של מטענים

על פי נתונים רשמיים, רכבת ישראל הובילה כ-7 מיליון טון של משא במהלך 2010. מינרלים וכימיקלים מאזור ים המלח, כגון זרחה, אשלג וגופרית, מהווים למעלה ממחצית מהמטענים הללו. ממשלת ישראל חותרת להגביר את השימוש בתשתית הרכבת להובלה של מטענים.
קווי רכבת בינלאומיים שעברו בארץ ישראל לפני קום המדינה

בעוד שבמקור קווי הרכבת המנדטורית הגיעו לקנטרה שמצפון לתעלת סואץ במצרים, ולטריפולי שבלבנון. ב-1912 הצרפתים יצרו הרחבה למסילת הברזל ברלין-בגדאד אשר המשיכה דרומה מחלב שבסוריה לטריפולי שבלבנון. הקו הורחב במהלך מלחמת העולם השנייה ידי שני מהנדסים אוסטרליים ולאחר מכן על ידי מהנדסים ניו זילנדים.
קווי הרכבת שעברו בארץ ישראל לפני קום המדינה הוקמו בעיקר מהצורך הלוגיסטי של הצבאות באזור. עם הקמתה של מדינת ישראל ב-1948 ועם פרוץ מעשי האיבה במהלך מלחמת העצמאות בשנים 1947–1949 כל הקווים שיצאו החוצה מתחומי המדינה חדלו להתקיים.
הכוחות הישראליים הפציצו את גשר הרכבת ללבנון. את השרידים של קו זה ניתן לראות כיום באזור ראש הנקרה, שם מוצג הסרט "רכבת לשלום" בתוך המנהרה שדרכה עברה במקור הרכבת ללבנון. המסילה המשיכה מראש הנקרה ועד נהריה, ובכך אפשרה נסיעה מלבנון דרך תל אביב למצרים.
בתרבות הישראלית

הזמר אריק לביא ביצע את "שיר הקטר" בשנת 1958, בו הוא מתאר את קטר הקיטור האחרון בישראל במסעו לחיפה, שם הוא נידון לגריטה עקב המעבר לקטרי דיזל.
בשנת 1985 הוציאה להקת משינה את שירם "רכבת לילה לקהיר".
הערות שוליים

↑  רשות החברות הממשלתיות - רכבת ישראל, באתר mof.gov.il
↑  "Famous Engine Saved from the Scrap Yard". ERETZ Magazine. נבדק ב-2010-05-29.
↑  ליאור גוטמן, מפעילת הרכבת הקלה בירושלים עוזבת את העיר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2019
↑  רכבת קלה | קווי הרכבת הקלה בגוש דן | נת"ע - NTA, באתר www.nta.co.il
↑  הקו הירוק רכבת קלה | תחנות רכבת קלה | נת"ע - NTA, באתר www.nta.co.il
↑  הקו הסגול רכבת קלה | תחנות רכבת קלה | נת"ע - NTA, באתר www.nta.co.il
↑  יואב איתיאל‏, 20 תחנות לאורך כ-41 ק"מ: הרכבת הקלה מחיפה לנצרת יוצאת לדרך, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2020
↑  "Statistical Data". Israel Railways. אורכב מ-המקור ב-2012-03-15. נבדק ב-2012-04-10.
↑  Shahar, Michael. "Annual Report, 2009" (PDF). Israel Railways. p. 17. נבדק ב-20 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Weissman, Shahar. "Annual Report, 2017" (PDF). Israel Railways. pp. 22–24. נבדק ב-7 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
תחנת הרכבת ירושלים שבה עברה מסילת הרכבת יפו–ירושלים, אחד המסילות הראשונות במזרח התיכון והראשונה בישראל.
מפה טופולוגית של קווי רכבות הנוסעים בישראל
תל אביב השלום, אחת מתחנות הרכבת בישראל בהן עוברת כמות הנוסעים הגדולה ביותר
רכבת משא באזור לוד
מריון מושקט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1909 סובאלק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  30 בספטמבר 1995 (בגיל 85) חיפה, ישראל 
 מדינה:  פולין, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 השכלה:  אוניברסיטת נאנסי 
 מעסיק:  אוניברסיטת וילנה 
 מפלגה:  מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה  מדליית יום העצמאות ה-10 של פולין העממית  מדליית העוז 
 חתימה:   
 
מריון מושקט או מריאן מושקט (בגרמנית: Marian Muszkat;‏ 5 בנובמבר 1909 - 30 בספטמבר 1995), היה משפטן פולני, אלוף-משנה בצבא הפולני שהוקם בברית המועצות בתקופת מלחמת העולם השנייה, ושופט צבאי בפולין בעידן סטלין (עד 1956) שהתמחה במשפט ציבורי בינלאומי, משפט צבאי ויחסים בינלאומיים. מושקט עלה לארץ בסוף התקופה הסטליניסטית בפולין והיה פרופסור באוניברסיטת תל אביב. הוא נפטר בחיפה.
אותות כבוד

מדליית העוז
מדליה על הצטיינות בקרב
פולוניה רסטיטוטה
צלב גרונוולד (דרגה ג') א(אנ')
מדליית הרפובליקה הדמוקרטית הפולנית
פרסומים נבחרים

Polish Charges against German War Criminals submitted to the UN War Crimes Commission, Warsaw 1948;
The Protection of Human Rights, Warsaw 1948;
Some Problems of Israel's Development: An Outline, Hamburg 1971;
The Evolution of the Situation in Poland in 1980, Koln 1981;
The Third World and Peace: Some Aspects of the Interrelationship of Underdevelopment and International Security, New York-Hampshire 1982;
Philo-Semitic and Anti-Jews Attitudes in Post-Holocaust Poland, Lewiston-Queenstown-Lampeter 1992.
Polish Charges against German War Criminals submitted to the UN War Crimes Commission, Warsaw 1948;
The Protection of Human Rights, Warsaw 1948;
Some Problems of Israel's Development: An Outline, Hamburg 1971;
The Evolution of the Situation in Poland in 1980, Koln 1981;
The Third World and Peace: Some Aspects of the Interrelationship of Underdevelopment and International Security, New York-Hampshire 1982;
Philo-Semitic and Anti-Jews Attitudes in Post-Holocaust Poland, Lewiston-Queenstown-Lampeter 1992.
ראו גם

פילושמיות