stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרים לפיד

| --- | --- |

דובר צה"ל תא"ל אפרים לפיד, 1986
 לידה:  29 בינואר 1942 (בן 83) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1963–1992 (כ־29 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 תפקידי פיקוד מטה והדרכה ביחידות 8200, "חצב" ומחלקת האיסוף  מדריך במכללה לביטחון לאומי  דובר צה"ל  מפקד גלי צה"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה   המערכה ברצועת הביטחון מלחמת המפרץ
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל יפעת  יועץ תקשורת לשר החינוך, התרבות והספורט  דובר הסוכנות היהודית  העורך הראשי של ביטאון המרכז למורשת המודיעין  מנכ"ל אולפן עקיבא  יו"ר "קרן ענבר"  חבר הנהלת "צוות - ארגון גמלאי צה"ל"  סגן יו"ר הוועדה המייעצת של המכון IFIMES, ליובליאנה, סלובניה  סגן ראש מכון אירופה באוניברסיטת בר-אילן  יו"ר ארגון מורשת "ההגנה"
 
טקס חילופי דובר צה"ל, 31.3.2023. מימין לשמאל: נציג דוברי העבר תא"ל מיל' אפרים לפיד, הדובר הנכנס תא"ל דניאל הגרי, הדובר היוצא תא"ל רן רנכו כוכב. מאחור: ראש אגף המבצעים אלוף עודד בסיוק
אפרים לפיד (נולד ב-29 בינואר 1942) הוא יושב ראש ארגון "מורשת ההגנה", איש תקשורת ישראלי וחוקר היסטוריה ציונית-יהודית. שירת כדובר צה"ל, כקצין מודיעין בכיר ביחידה 8200, וכמפקד גלי צה"ל. לאחר סיום שירותו הצבאי עמד, בין היתר, בראשות חברת "יפעת" למידע תקשורתי, וכיהן כדובר הסוכנות היהודית.
ביוגרפיה

לפיד נולד והתחנך בתל אביב. למד במגמת מזרחנות בתיכון עירוני ד'. היה יושב ראש מועצת התלמידים העירונית של תל אביב.
ביוגרפיה > השכלה אקדמית

בשנת 1960 הצטרף לעתודה האקדמית והחל את לימודי התואר הראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ושפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים.
לפיד הוא בעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותעודת הוראה מאוניברסיטת תל אביב.
במאי 2016 קיבל תואר דוקטור במדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן על מחקרו, בהנחיית שלמה שפירא, על קהילת המודיעין הישראלית. בשנים 2001–2012 לימד במחלקה לתקשורת באוניברסיטת בר-אילן. כיום עוסק בהוראה באוניברסיטת בר-אילן על נושאי הביטחון הלאומי של ישראל.
שירות בצה"ל

בשנים 1963–1982 שירת, בדרגת סג"ם עד אל"ם, בחיל המודיעין בתפקידי פיקוד, מטה והדרכה ביחידה 8200, ביחידת חצב, ובמחלקת האיסוף. השתתף בפעולת כראמה כמפקד צוות האזנה. בין תפקידיו האחרונים שימש מפקד "חצב" (1974–1976), מפקד יחידה 7143 (1977-1979), וראש מחלקת האיסוף (מונה ב-1979). בשנים 1982–1984 היה חניך ומדריך במכללה לביטחון לאומי. היה נציג אמ"ן בוועדת החקירה המטכ"לית בעקבות אסון צור השני.
דובר צה"ל

ב-1984 מונה לדובר צה"ל והועלה לדרגת תא"ל. את תפקידו זה מילא בתקופת כהונתם של הרמטכ"לים משה לוי ודן שומרון. שני המאמצים העיקריים בתקופה זו היו הפעילות המבצעית בלבנון בהיערכות באזור הביטחון (מינואר 1985) ודברור ההתקוממות העממית בשטחים ("האינתיפאדה הראשונה"), שהחלה בדצמבר 1987 וחייבה שינויים רבים בשיטת העבודה של דוברות צה"ל.
דובר צה"ל > אירועים מבצעיים מרכזיים בתקופה

החלטת הממשלה מ־14 בינואר 1985 על היערכות צה"ל ברצועת הביטחון בדרום לבנון, כמעט שלוש שנים אחר תחילת מלחמת שלום הגליל.
פברואר 1985: טנק צה"ל פגע למוות בצלם CBS בדרום לבנון, מתוך זיהוי מוטעה כי המצלמה על הכתף היא טיל מוכן לירי. מחאה בינלאומית – סגן נשיא CBS הגיע לארץ כדי למחות על האירוע.
20 באפריל 1985: טיבוע אניית מחבלים אטבירוס בלב ים – סיכול פיגוע ימי ראשון בהיקף רחב.
20 במאי 1985: "עסקת ג'יבריל" – הוחזרו 3 חיילי צה"ל שבויים (2 חיילי נח"ל, גרוף וסאלם שנחטפו עם עוד 6 נחלאים ב-1983 וחזי שי, אשר נעדר מקרב סולטן יעקוב) תמורת שחרור 1150 מחבלים. האירוע עורר ביקורת ציבורית.
1 באוקטובר 1985: מבצע דרך נץ – תקיפת מפקדת אש"ף בתוניסיה. מבצע תקיפה ארוך הטווח ביותר שפעל צה"ל.
אוקטובר 1985 - מחבלים השתלטו על האנייה אקילה לאורו וזרקו לים נוסע נכה יהודי ליאון קלינגהופר. בצעד נדיר של שילוב מודיעין להסברה הופיע ראש אמ"ן, אלוף אהוד ברק, בטלוויזיה וחשף מידע מודיעיני שנקלט ביחידה 8200 להוכחת הקשר של ארגוני המחבלים לפיגוע.
פברואר 1986, פיצוץ פרשת קו 300 שלושה בכירים בשב"כ מסרו ליועץ המשפטי לממשלה כי ראש הארגון הורה על בידוי ראיות נגד תא"ל יצחק מרדכי, קצין צנחנים וחי"ר ראשי. בשב"כ התחולל ארגון מחדש בעקבות הפרשה החמורה. עוד קודם הועמד מרדכי לדין משמעתי וזוכה. הוא התקדם בצבא והיה למפקד שלושת הפיקודים, יחיד בתולדות צה"ל.
פברואר 1986: שני חיילי צה"ל (פינק ואלשיך) נחטפו בדרום לבנון - גופותיהם הוחזרו בשנת 1996.
16 באוקטובר 1986: הנווט רון ארד נטש מטוס בעקבות פגיעת נ"מ בדרום לבנון. הטייס ניצל והנווט רון ארד נעדר מאז ועד היום. צה"ל והמדינה ממשיכים לנסות לאתרו.
29 במרץ 1987: לאל"ם אביאם סלע נמנע קידום לתא"ל בעקבות אולטימטום אמריקני בפרשת יונתן פולארד דבר שעורר סערה בקרב הקצונה הבכירה בחיל האוויר.
אוגוסט 1987: הממשלה ביטלה את פרויקט הלביא המטוס הישראלי ופרויקט מרכזי של התעשיות הביטחוניות. צה"ל, בגיבוי שר הביטחון יצחק רבין, התנגד לפרויקט והצליח לשכנע את הממשלה. קדמו להחלטה מאמץ שדלנות נרחב ביותר של צה"ל, כולל פעילות דוברותית נרחבת מול מאמץ ציבורי – תקשורתי מקיף של התעשייה האווירית בגיבוי השר משה ארנס לאשר את הפרויקט.
נובמבר 1987: "ליל הגלשונים", פיגוע ראשון מסוגו על ידי מחבל שהגיע בגלשן למחנה חטיבת הנח"ל ליד קריית שמונה. בעקבות ועדת החקירה בנושא הועמד לדין הש"ג והמח"ט סיים שירותו בצה"ל. מכאן – "תסמונת הש"ג".
13 בדצמבר 1987 - התקוממות עממית האינתיפאדה הראשונה - מרי אזרחי אלים ללא נשק חם באזורי יו"ש ועזה. נמשכו עד הסכמי אוסלו 1993.
7 במרץ 1988 : "אוטובוס האימהות"– פיגוע מיקוח, השתלטות על ידי הימ"מ וחילוץ הנוסעים, ללא נוכחות תקשורתית, רק צילום שנעשה על ידי לפיד דובר צה"ל אישית.
16 באפריל 1988: מבצע הצגת תכלית - סיכול ממוקד של אבו ג'יהאד בתוניס. המבצע לא פורסם, ישראל לא הודתה רשמית, אלא כעבור שנים רבות.
באוקטובר 1988 נחשפו יחידת דובדבן ויחידת שמשון בפרסום מחוץ לישראל, שלא ביוזמת צה"ל. יחידות המסתערבים השתמשו, בין היתר, בלוחיות זיהוי דיפלומטיות ושילוט של רכב עיתונות. החשיפה הובילה למחאה של כתבי חוץ.
דובר צה"ל > דגשים בתפקוד היחידה

הוקמו נציגויות דובר צה"ל בפיקוד הדרום, אכ"א, אג"א, מפח"ש.
הונהג תדרוך קבוע לכוחות צה"ל בתעסוקה מבצעית כיצד לנהוג עם תקשורת, בעיקר בשטחים – הוכנה פקודה מטעם אג"ם/מבצעים, הופק מסמך הסברה וסרטי הדרכה: הסרט "המצלמה רואה הכל" (במאי וקריין מיכאל קרפין) וסרטים נוספים על צבא ותקשורת (אחד מהם בידי דן שילון).
הונהג תדרוך אישי של קציני היחידה לכל יחידה עם כניסתה לפעילות ביטחון שוטף. התדרוך תרם לשיפור ההתמודדות של החיילים עם נוכחות תקשורתית אינטנסיבית.
ניתן דגש על עדכון ותדרוך של תקשורת חוץ עם מינוי ראשון של סגן דובר צה"ל בדרגת אלוף-משנה לנושא תקשורת בינלאומית (תב"ל). הראשון בתפקיד זה – אל"ם רענן גיסין.
תרגיל "מסביר פנים" – לראשונה נערך תרגיל מקיף ביוזמת צה"ל לבחינת מערכת הסברה לאומית כולל סימולציה של הופעת בעלי תפקידים בתקשורת (יולי 1989).
לראשונה הוקמה מסגרת הדרכה פנים-יחידתית: קורס קציני דוברות (מחזור א' 1986)
הופקו פרסומים חדשים - IDF Journal - ביטאון תקופתי באנגלית על צה"ל; "נצנצ - נקודות ציון לנספח צבאי" – פרסום שבועי של דו"צ לנספחי צה"ל בעולם.
הופק לראשונה ביחידת דובר צה"ל סרט דוקו-דרמה באורך מלא "שתי אצבעות מצידון" בעקבות היערכות צה"ל באזור הביטחון, שלוש שנים של נוכחות צה"ל בלבנון אחרי המלחמה ביוני 1982. הסרט הוקרן בהצלחה רבה לציבור בישראל ומחוצה לה (1986).
לראשונה נקבע תג יחידה ותגית כתף "דובר צה"ל" לבעלי התפקידים המקצועיים ביחידה.
מפקד גלי צה"ל

ב-1 בספטמבר 1989 נכנס לתפקיד מפקד גלי צה"ל במקום נחמן שי. זה היה מינוי ראשון בתולדות התחנה של קצין בכיר משורות הצבא ובפרט לאחר תפקיד דובר צה"ל.
אירוע מרכזי בחיי המדינה היה מלחמת המפרץ בינואר-פברואר 1991. במהלכה נעשה מהלך תקשורתי יוצא דופן, אשר לא הופעל מאז מלחמת יום הכיפורים – איחוד שידורים של "קול ישראל" וגל"צ במסגרת אולפן משותף עם שדרים, עורכים ומפיקים משתי התחנות. האולפן המשותף פעל ממתקני הרדיו בירושלים, אשר היו מוגנים מפגיעה במלחמת המפרץ.
סמוך לכניסתו לתפקיד של הרמטכ"ל, אהוד ברק, במאי 1991 הורה ברק להעביר את האחריות לגל"צ לרשות השידור. לפיד הציע לרמטכ"ל לחבר את גל"צ לטלוויזיה החינוכית ולהקים "רשות שידור חינוכית", לאחר שקיבל את הסכמת שר החינוך זבולון המר. הצעד לא יצא אל הפועל בעקבות התנגדות ציבורית ופוליטית רחבה.
יוזמתו של ברק לוותה באי-שקט בולט בתחנה. הרמטכ"ל ברק הטיל על עוזר ראש אג"ם אלוף גיורא רום למצוא דרכים להעברת גל"צ מאחריות צה"ל, אך עבודת המטה נפסקה ללא כל שינוי במעמד התחנה.
תפקידים אזרחיים

בשנת 1992 סיים לפיד את שירותו הפעיל בצה"ל. בהמשך כיהן בשורת תפקידים במגזר הציבורי והפרטי: מנכ"ל "קבוצת יפעת" - המרכז למידע תקשורתי, הפצת מידע מהתקשורת למאות גורמים ציבוריים, עסקיים ומוניציפליים (1992–1996). יועץ תקשורת לשר החינוך, התרבות והספורט זבולון המר (1996–1997), מנכ"ל אולפן עקיבא בנתניה (1997–2000), מרכז ללימודי שפה ותרבות עברית וערבית.
בשנים 1997–2001 עמד לפיד בראש "עמותת שמ-2" בוגרי יחידה 8200, יחידת האיסוף המרכזית בחיל המודיעין.
בשנים 2000–2007 שימש לפיד דובר הסוכנות היהודית ומנהל יחידת ההסברה, ולאחר מכן מנהל "אזור ישראל", האחראי לקשרי הציבור של הסוכנות בישראל.
לפיד עוסק בהוראה, בהרצאות ובמחקר בישראל ובעולם. בשנים 2005 – 2015 היה חבר הנהלת המרכז למורשת המודיעין והעורך הראשי של מבט מל"מ.
בשנים 2008 – 2014 היה חבר הנהלת "צוות - ארגון גמלאי צה"ל", במסגרתו היה יושב ראש ועדת הסברה וקשרי ציבור והעורך הראשי של ביטאון הארגון.
ב-23 ביוני 2015 נבחר לפיד ליושב ראש עמותת בוגרי המכללה לביטחון לאומי (מב"ל) במקום אלוף (מיל') ח"כ איל בן ראובן.
לפיד הוא חבר הוועד המנהל של הארכיון הציוני המרכזי והעמותות להנצחת משה שרת ולוי אשכול.
בשנת 2020 נבחר לפיד לסגן יושב ראש הוועדה המייעצת של מכון IFIMES בליובליאנה, סלובניה.
באותה שנה נתמנה גם לסגן ראש מכון אירופה באוניברסיטת בר-אילן.
ב-7 בדצמבר 2022 נבחר ליושב ראש ארגון מורשת "ההגנה".
עיטורים ופרסים

בהיותו מנכ"ל אולפן עקיבא בנתניה זכה האולפן בניהולו בשנת 1998 בפרס אונסק"ו לסובלנות.
בשנת 2011 קיבל לפיד את אות "יקיר האיגוד הישראלי ליחסי ציבור ודוברות" על תפקידיו בעולם התקשורת והדוברות.
בשנת 2018 קיבל את אות יקיר "עמותת שמ-2" על תרומתו לשימור והנחלה של מורשת היחידה.
בשנת 2023 קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו.
בפוליטיקה

בשנת 2008 הצטרף לרשימת "כח לגמלאים" בבחירות למועצת עיריית תל אביב ואף התמודד מטעמה על מושב במועצה בבחירות שנערכו ב-11 בנובמבר 2008, אולם לא נבחר. לאחר מכן שימש כחבר הנהלת "דור - מפלגת הגמלאים החברתית החדשה", בראשותו של רפי איתן, כיושב ראש ועדת הסברה וקשרי חוץ בה וכעורך הראשי של מידעון המפלגה "דורון".
לקראת בחירות 2013 החליף את רפי איתן בראש מפלגת הגמלאים והתמודד לכנסת ה-19 בראש רשימה שנשאה את השם "דור בוני הארץ".
חיים אישיים

לפיד תושב תל אביב. הוא נשוי לדרורה ואב לשלושה ילדים, בהם המתמטיקאי פרופ' ארז לפיד.
גלריה

קציני אמ"ן ושב"כ, (לפיד מימין), בקילומטר ה-101 לקהיר במהלך שיחות הפסקת האש עם מצרים ינואר 1974.
ראש אמ"ן שלמה גזית מארח בלשכתו קציני אמ"ן שעלו בדרגה,
אפריל 1977
מפגש פרידה ביחידה 8200 משלמה גזית - ראש אמ"ן היוצא,
1979
לפיד מברך בטקס סיום מחזור י' של המכללה לביטחון לאומי,
1983
הרמטכ"ל משה לוי מעניק דרגת תא"ל לאפרים לפיד. מימין רעייתו דרורה לפיד,
 7 בדצמבר 1984
תדרוך כתבים צבאיים עם הרמטכ"ל משה לוי ערב ראש השנה תשמ"ו
נחמן שי, אפרים לפיד ויום טוב תמיר לפני קורס מפקדי חטיבות 1986.
פורום הסברה בכיר לנושאי ביטחון,
1986
תדרוך כתבים צבאיים 1986.
לפיד מתדרך כתבים צבאיים לאחר נפילת המטוס עם הנווט רון ארד, בנוכחות מפקד חה"א עמוס לפידות, אוקטובר 1986
נשיא המדינה חיים הרצוג מקבל הסרטת בכורה של הסרט שתי אצבעות מצידון עם סגל דובר צה"ל, 1986.
לפיד מברך קורס חיילות מורות לערבית באולפן עקיבא נתניה. משמאל תא"ל עמירה דותן, קצינת ח"ן ראשית 1986.
לפיד בשיעור ערבית לחניכות קורס חיילות מורות לערבית באולפן עקיבא, 1988
תג יחידה חדש ראשון ליחידת דובר צה"ל מוענק לדובר על ידי סא"ל אלי דורי, ותיק המשרתים ביחידת הדובר - 1986.
אפרים לפיד בפורום מפקדים על תקשורת וביטחון  1986.
ביקור הרמטכ"ל משה לוי בביתו של גנרל אנטואן לאחד - מפקד צבא דרום לבנון 1986.
מפגש בכירי התקשורת הממלכתית ינואר 1987.
מקהלת חברי המטה הכללי בעצרת צה"ל לציון עשרים שנה למלחמת ששת הימים - יוני 1987.
לפיד עם שר הביטחון יצחק רבין ואלוף פיקוד הדרום יצחק מרדכי בתדרוך בתחילת האינתיפאדה על מדרגות הממשל הצבאי בעזה, דצמבר 1987.
הרמטכ"ל דן שומרון עם קצין רפואה ראשי - תא"ל ד"ר יהודה דנון ודובר צה"ל - תא"ל אפרים לפיד, בביקור פצועים בתל השומר, ערב פסח 1988.
דובר צה"ל לפיד בתדרוך כתבים צבאיים במסגרת תרגיל 1989.
הרמטכ"ל דן שומרון מבקר בתרגיל "מסביר פנים" לבדיקת מערכת ההסברה של צה"ל, אוגוסט 1989.
עם גיורא רום בתפקידו כעוזר ראש אג"ם במסיבת עיתונאים, 31.12.1987.
שר הביטחון יצחק רבין מבקר בגלי צה"ל בליווי אפרים לפיד, 1990.
שר הביטחון יצחק רבין עונה לשאלות מאזינים. לידו מפקד גלי צה"ל אפרים לפיד, 1990.
מפגש סיכום בין רשות השידור וגלי צה"ל בסיום מלחמת המפרץ והאולפן המשותף של "קול ישראל" וגלי צה"ל, ינואר-פברואר 1991.
אפרים לפיד בהרצאה מטעם מכללת הגליל בבית הספר למודיעין באבוג'ה לאנשי ביטחון בניגריה, 2013.
לפיד עם הזמרת שפרה פרץ (מימין), והסופרת עפרה נחמד (במרכז), בהשקת ספרה "לאור פרשות השבוע" יולי 2014.
אפרים לפיד 2016.
אפרים לפיד בהרצאת מורשת לחניכי קורס מש"קי דוברות 2015.
כנס מפקדי "חצב" 2018.
לפיד מנחה רב שיח מוקלט לגלי צה"ל במלאת עשור למלחמת ששת הימים שמארח אהרון יריב במכון למחקרי ביטחון לאומי.
פגישה בלשכת דובר צה"ל אפרים לפיד, בגבו, 1985.
תדרוך כתבים צבאיים עם הרמטכ"ל, משה לוי ודובר צה"ל, תא"ל אפרים לפיד, 1986.
עם השגריר בפינלנד דב שגב-שטיינברג על חוף מפרץ פינלנד, 2018
תדרוך סנטורים מארצות הברית, 1986, משמאל לימין: דובר צה"ל תא"ל אפרים לפיד, הרמטכ"ל רב-אלוף משה לוי, סגן הרמטכ"ל אלוף דן שומרון, ראש ענף תקשורת בינלאומית ביחידת דובר צה"ל סא"ל רענן גיסין
ספרים ומאמרים

לפיד מפרסם באופן קבוע מאמרים בביטאון המרכז למורשת המודיעין - "מבט מל"מ", בעיתון ובאתר "ישראל דיפנס" ובביטאון צוות - ארגון גמלאי צה"ל - "רוח צוות".
ערך יחד עם עמוס גלבוע את הספר "מלאכת מחשבת: 60 שנה למודיעין הישראלי: מבט מבפנים", שיצא ב-2009 בהוצאת המרכז למורשת המודיעין וידיעות ספרים. הספר תורגם לאנגלית בשם Israel's Silent Defender.
לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017.
מדוברות צבאית לעליונות תודעתית, מערכות 485-486, נובמבר 2019, עמ' 75-72.
רפי איתן, איש הסוד, בעקבות הספר על רפי איתן, הרצאה בעמותה הישראלית להיסטוריה צבאית 12 אוקטובר 2020.
גומרים את ההלל על שלמה הלל, IsraelDefense, ‏30.08.2023.
איש המשימות הלאומיות הגדולות, האומה, גיליון 232, נובמבר 2023, עמודים 121–124
כלילה מגן ואפרים לפיד, לשכת העיתונות הממשלתית - "הידיים" המסייעות ל"מוח" בדיפלומטיה הציבורית, קשר, גיליון מספר 50, סתיו 2017.
הדוברות הצבאית במלחמת יום הכיפורים, באתר צה"ל, 5 ביולי 2023
אפרים לפיד, ‏פרשנות | מילון המלחמה בטרור - 2023, באתר "IsraelDefense‏", 22 באוקטובר 2023
לוי אשכול ראש הממשלה ושר הביטחון - הרצאה בערוץ מ.ת.ג, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:08:56), 24.11.2023
על דובר צה"ל הראשון, באתר הארכיון הציוני, מרץ 2022
פרל הארבור – התרעה והחלטה (על 
הספר מאת רוברטה וולסטטר), ‏IsraelDefense, ‏27.12.2023
מבן של שומר לתותחן הראשי, על ספרו האוטוביוגרפי של אריה מזרחי, ‏IsraelDefense, ‏21.02.2024
יגאל אלון – מפקד למופת של יכולת צבאית ותבונה מדינית, ‏IsraelDefense, ‏25.02.2024
האוגדה הראשונה בקרבות של צה"ל – צדק היסטורי, ביקורת על ספר של בני מיכלסון, IsraelDefense, ‏ 1.4.2024
ההסברה ב"הגנה" – מקור ההשראה להשפעה ב"חרבות ברזל", ביקורת על ספר של צפרירה דין, IsraelDefense, ‏ 11.4.2024
השפה והתרבות – תהום פעורה בינינו לשכנינו ואויבינו, ביקורת על ספר של שגיא פולקה, IsraelDefense, ‏ 14.07.2024
אפרים לפיד, דובר צה"ל לשעבר, ניצחון מוחלט? כך יעבוד המודיעין בשירות ההסברה במלחמה, באתר אייס, 29 באפריל 2024
תרבות ארגונית של מודיעין במציאות משתנה, ביקורת על ספרו של מאיר פינקל, ‏IsraelDefense, ‏01.07.2024
אומץ לבקר בימים של מלחמה – זו חזות הכל, ביקורת על ספר של גיא חזות, ‏ IsraelDefense, ‏ 15.08.2024
הר הצופים – תצפית מחקרית על מאבק יהודי לשמירה על נכסים לאומיים, ביקורת על ספרה של יפעת וייס, IsraelDefense, 27.2.2025
Clila Magen, Ephraim Lapid, Facing peace and war: Israel’s government press office, 1948–2014, Elsevier, 2016
Clila Magena, Ephraim Lapid, Israel's military public diplomacy evolution: Historical and conceptual dimensions, a School of Communication, and Fellow, Center for International Communication, Department of Political Science, Bar-Ilan University, 2017.
Lapid Ephraim, Highlights in the development of the Defence Relations between Israel and Germany (2008) in M. Uhlmann (Hrsg.), Die Deutsch-israelischen Sicherheitsbeziehungen, Vergangenheit, Gegenwart, Zeukunft (p.68-75). Berlin: Berliner Wissenschafts-Verlag GmbH
Lapid Ephraim, The Israeli Intelligence Community: An Insider's View, Gefen - Jerusalem, 2020
ביאורים

↑  מימין לשמאל: רס"ן יגאל שפי, תא"ל אריה בנטוב, אל"מ מוטי דוראון, אל"מ טוביה פיינמן, אל"מ משה קריסטל, אל"מ אפרים לפיד, אלוף שלמה גזית.
↑  מימין לשמאל: אל"מ ראובן ירדור - סגן מפקד היחידה, אלוף שלמה גזית, תא"ל אריה בנטוב - מפקד היחידה, אל"מ אפרים לפיד, מפקד מרכז הקומינט.
↑  מימין לשמאל: הרמטכ"ל רב אלוף משה לוי, שר הביטחון משה ארנס, מפקד מב"ל אלוף יעקב אבן ונציג המסיימים אל"מ אפרים לפיד.
↑  הפורום התכנס מעת לעת לעדכון ותיאום נושאי הסברה על הפרק. מימין לשמאל: תא"ל יצחק שני - הצנזור הראשי, איתן הבר - יועץ התקשורת לשר הביטחון, תא"ל אפרים לפיד - דובר צה"ל (המארח), אבי פזנר - יועץ התקשורת לראש הממשלה וישראל פלג - מנהל לשכת העיתונות הממשלתית.
↑  מימין לשמאל: אלוף עמרם מצנע - עוזר ראש אג"מ, תא"ל אפרים לפיד, דובר צה"ל, אלוף חיים ארז - ראש אג"א.
↑  מימין לשמאל אל"מ יואב דייגי - רמ"ח ביטחון שדה, דובר צה"ל - אפרים לפיד, תא"ל יצחק שני - הצנזור הראשי,
↑  מימין לשמאל: תא"ל יצחק שני - הצנזור הראשי, איתן הבר - יועץ התקשורת של שר הביטחון יצחק רבין, תא"ל אפרים לפיד - דובר צה"ל, אבי פזנר - יועץ התקשורת לראש הממשלה יצחק שמיר, וישראל פלג - מנהל לשכת העיתונות הממשלתית. צילום: דובר צה"ל.
↑  מימין לשמאל: אלוף יוסי פלד, תא"ל חגי רגב, תא"ל עזריאל נבו, אלוף דורון רובין, תא"ל ראובן הרשקו, תא"ל אפרים לפיד, אלוף אורי שגיא.
↑  משמאל לימין: אלוף במילואים רפאל ורדי - מפקד התרגיל, הרמטכ"ל דן שומרון, תא"ל אפרים לפיד - דובר צה"ל ויאיר עמיקם - רע"נ קשר לעיתונות ביחידת דובר צה"ל.
↑  מימין לשמאל: אמנון נדב - מנהל הרדיו, אריה מקל - יו"ר רשות השידור, אפרים לפיד - מפקד גלי צה"ל, סא"ל שלמה כסיף, רמ"ח טכנית גלי צה"ל.
↑  מימין דן אבידן (יושב בצד), עיתונאי "דבר"; אל"מ זלמן ז'מקה גנדלר, תא"ל יהושע בר מסדה, אל"מ חגי מן, מוסתר תא"ל ישעיהו ברקת, אהרון יריב, מראיין אל"מ אפרים לפיד, לידו ערד ניר מגלי צה"ל.
↑  מימין תא"ל מאיר דגן, מפקד אוגדה; משמאל הצנזור הצבאי הראשי, תא"ל יצחק שני; סא"ל רענן גיסין, רע"ן תקשורת בינלאומית, יחידת דובר צה"ל; סא"ל יהודה ויינראוב, עורך בטאון צה"ל באנגלית.
↑  ליד הרמטכ"ל רס"ן מיה דרפל, מזכירת הפיקוד העליון. מימין: תא"ל יצחק שני, הצנזור הצבאי הראשי וצנזור נוסף, ראובן פדהצור (הארץ) טלי זלינגר (דבר), יאיר עמיקם (ידיעות אחרונות), אבי בניהו (על המשמר) יוסי ולטר (מעריב), שמואל טל (קול ישראל, מקליט), לא מזוהה וגיא זוהר (גלי צה"ל). בקצה השמאלי: יצחק טוניק, רע"ן קשר ועיתונות, יחידת דובר צה"ל.
הערות שוליים

↑  ארגון ומשימות בקהילות מודיעין מלחמות מול מדינות, התמודדות עם טרור, היערכות לשלום : ישראל בשנים 1979-1964, בקטלוג הספריות של אוניברסיטת בר-אילן
↑  יענקלה מן, ‏מבצע כראמה - "תופת" ו"אסותא", מבט מל"מ 48, מרץ 2007, עמ' 24
↑  כך פעלה ועדת החקירה, דבר, 19 בדצמבר 1983
↑  פאר-לי שחר וסילבן שלום, הממשלה תאשר היום את תכנית הנסיגה מלבגון בארבעה שלבים. השלב הראשון: לצודר תוך חודש וחצי, חדשות, 14 בינואר 1985
↑  בן כספית, "מחבלים מנוולים הרגו אותי" ־ כתבה דייזי במכתב פרידה לילדיה, מעריב, 8 במרץ 1988
↑  הוועדה המייעצת של מכון IFIMES באתר המכון.
↑  NEWS, אתר The Europa Institute, ‏6.11.2020
↑  רשימת המפלגה באתר ועדת הבחירות המרכזית
↑  מלאכת מחשבת - 60 שנות מודיעין ישראלי, בעריכת עמוס גלבוע ואפרים לפיד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288658005171  BIBSYS: 12036082  GND: 126497499X  ISNI: 0000 0000 6698 0735  LCCN: n2009018754  NDL: 001207851  SUDOC: 171152972  VIAF: 83501445   WorldCat (עם VIAF): 83501445
הכחדת פרם-טריאס

תרשים שמראה את עוצמת ההכחדה של בעלי חייים ימיים לפי תקופה – אחוז הסוגים של בעלי חיים ימיים שנמצאו מאובנים שלהם בתקופה אחת אבל לא נמצאו מאובנים שלהם בתקופה העוקבת. הכחדת פרם-טריאס היא ההכחדה הגדולה ביותר (מעט יותר מ-50% מהסוגים לפי מחקר זה).
הכחדת פֶּרְם–טְרִיאָס או אירוע ההכחדה פרם–טריאס (Permian–Triassic extinction event; נקראת גם הכחדת P–Tr, וידועה גם בשם "המוות הגדול", The Great Dying) היא הכחדה המונית שהתרחשה כ-252 מיליון שנים לפני זמננו. הייתה זו ההכחדה הנרחבת ביותר שהתרחשה אי-פעם על פני כדור הארץ. באירוע זה נכחדו כ-90 אחוזים מחסרי החוליות,[דרוש מקור] כ-81 אחוזים ממיני החיים הימיים, וכ-70 אחוזים מבעלי החוליות היבשתיים.[דרוש מקור] כמו כן הוכחדו מספר אוכלוסיות כגון טרילוביטים ואלמוגים שונים. ההכחדה התחילה בהדרגה לקראת סוף תקופת הפרם, לפני כ-252 מיליון שנה, והיא מהווה נקודת מעבר בין עידן הפלאוזואיקון למזוזואיקון. אחריה התחיל תור הטריאס. כיוון שחלק גדול כל כך מהמגוון הביולוגי אבד, לחיים על פני כדור הארץ לקח עד כ-10 מיליוני שנים להשתקם, זמן ארוך יחסית לאירועי הכחדות אחרים.
הגורמים

קיימות מספר השערות לגבי הגורם להכחדה זו:
הגורמים > השערת המטאוריט

אפשרות אחת היא שבדומה להכחדת קרטיקון-שלישון פגע בכדור הארץ עצם שמימי, כנראה מטאוריט, המכיל אחוז גבוה של אירידיום וייצר מצב דומה של כיסוי אור השמש. מקומות פגיעה אפשריים מצויים באוסטרליה ובוילקסלנד, אנטארקטיקה.
הגורמים > השערת הגעשיות

אפשרות נוספת היא התפרצויות געשיות ברחבי העולם, שיצרו ענן שחור של אפר וגזים שחסם את אור השמש מיצורים פוטוסינתטיים, ובעקבות כך נגרמה התמוטטות שרשרת המזון. בנוסף חלה עלייה בריכוז פחמן דו-חמצני שהוביל להתחממות גלובלית ולגשם חומצי שבתורו קטל גם הוא מהצמחייה. התפרצויות געשיות נרחבות התרחשו במדרגות אומיישאן בסצ'ואן שבסין ומדרגות סיביר ברוסיה, מקומות בהם כיסתה הלבה שטחים נרחבים מאוד שגילם מתוארך לתקופה זו.
חיזוק להשערה זו התקבל לאחרונה משכבות אפר פחם שהתגלו לאחרונה באזור הארקטי של קנדה, המאשרות את התאוריה כי התפרצות מסיבית ב"מדרגות סיביר" – הגדולה ביותר הידועה היום – חדרה שכבות פחם קדומות וגרמה להכחדה. בראיון שפורסם בדיילי מייל מספרים החוקרים מהאוניברסיטה בקלגרי כי מחקרם מעלה לראשונה עדות ישירה לכך שההתפרצות גרמה לשריפת פחם נרחבת, ששחררה חומרים רעילים והניעה את אירוע ההכחדה.
הגורמים > פנגיאה

במחצית תקפות הפרם התקבצו כל היבשות יחד ליצירת יבשת-העל פנגיאה. פנגיאה נמשכה מצפון לדרום תוך שהיא מוקפת באוקיינוס פנטלסה. התחברות היבשות גרמה להקטנת שטחי הים הרדוד ויצרה לחץ על המינים באזורים אלה. משטר הרוחות וזרמי האוקיינוס השתנו וגרמו לשינוי אקלים, כשפנים היבשת הופך צחיח. בעלי החיים הימיים סבלו משינויים אלו, אולם נראה כי להיווצרות פנגיאה לא הייתה השפעה חמורה על החיים ביבשה.
הגורמים > תאוריית אקדח המתאן

במקומות מסוימים באוקיינוס קיימים סלעי משקע המכילים בתוכם כיסים של גז מתאן. בנסיבות מסוימות, למשל בעקבות ירידת מפלס האוקיינוס, יכול המתאן להשתחרר מהסלע. המתאן הוא גז חממה יעיל וייתכן כי שחרור מהיר של כמות גדולה של מתאן הוא שגרם לעלייה של 6 מעלות צלזיוס בסוף תקופת הפרם.
קיימות תאוריות נוספות לפיהן ההכחדה נגרמה משילוב של כמה גורמים.
שינויים במגוון הביולוגי

במהלך הפרם התרבו מינים שונים בהם שרכים, מחטניים, חרקים וכן מינים שונים של זוחלים קדומים. בסוף הפרם נעלמו שרכים, צמחים עילאיים שונים ובעלי חיים רבים – שהיוו את המגוון הביולוגי של עידן הפרם. במקומם נמצאו בשכבת הסלעים המייצגת את התקופה שפע של נבגי פטריות, שעל-פי הערכות נוצרו על-גבי מצע הרקב שהתפתח מהיצורים הרבים שנכחדו. גם היחס בין האיזוטופים של פחמן 12 ופחמן 13 מאושש את העובדה שלא היו כמעט יצורים פוטוסינתטיים במהלך תקופה קצרה זו (כ-30,000–50,000 שנה) והפטריות מילאו את הגומחה האקולוגית. לאחר מכן חזרו והתפשטו האצות, ובמהלך 10 מיליון השנים הבאות התאוששה גם אוכלוסיית המחטניים והשתלטה על הגומחות האקולוגיות. מספרם של הסינאפסידים הצטמצם גם הוא, ואת מקומם תפסו הארכוזאורים וצאצאיהם כמו הדינוזאורים, הפטרוזאורים וארכוזאורים דמויי-תנין. רק לאחר כ-50 מיליון שנה התאוששה האוכלוסייה היבשתית ומילאה את החלל שנוצר, וכ-100 מיליון שנה התאוששו גם המינים הימיים.
ראו גם

אבולוציה
הכחדה המונית
הכחדת קרטיקון-שלישון
הערות שוליים

↑  Rohde, R. A., & Muller, R. A. (2005). Cycles in fossil diversity, Nature, 434, 208–210. https://doi.org/10.1038/nature03339
↑  Steven M. Stanley, Estimates of the magnitudes of major marine mass extinctions in earth history, 113(42), E6325–E6334, doi:10.1073/pnas.1613094113
↑  כתבה בדיילי מייל
↑  שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, עמ' 227-229.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575237505171  LCCN: sh2020001106 
טרילוביט – אחד מן המינים שנכחדו
ליסטרוזאורוס, הרביוור שהתפשט בתחילת הטריאס
יוסף קארו

| --- | --- |
 לידה:  1488 ה'רמ"ח כתר קסטיליה טולדו, כתר קסטיליה
 פטירה:  24 במרץ 1575 (בגיל 87 בערך) י"ג בניסן ה'של"ה האימפריה העות'מאנית (1453–1844) צפת, האימפריה העות'מאנית
 כינוי:  מרן, השולחן ערוך, הבית יוסף, המחבר
 מקום קבורה:  ישראל בית הקברות העתיק בצפת, ישראל
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 במרץ 1575 
 תחומי עיסוק:  הלכה, קבלה
 רבותיו:  רבי יעקב בירב
 תלמידיו:  רבי משה קורדובירו, רבי משה אלשיך, רבי משה גאלנטי
 חיבוריו:  כסף משנה, בית יוסף, שולחן ערוך, מגיד מישרים, אבקת רוכל, כללי התלמוד.
 
 חתימה:  
 
קברו בצפת
רבי יוסף קארו (מכונה גם השולחן ערוך, הבית יוסף, מרן והמחבר; 1488, ה'רמ"ח – 24 במרץ 1575, י"ג בניסן ה'של"ה), מגדולי הפוסקים, מחבר השולחן ערוך, כסף משנה והבית יוסף. עסק גם בקבלה. מקובל לסמנו כפותח תקופת האחרונים.