stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנגב
לקריאה נוספת

שמואל אחיטוב (עורך), מחקרים בארכאולוגיה של נוודים: בנגב ובסיני, רשות העתיקות ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע, בשיתוף עם מדרשת שדה בוקר ומרכז ג'ו אלון, להב, תשנ"ח, 232 עמ'
מרדכי נאור (עורך), יישוב הנגב 1900–1960, יד יצחק בן-צבי, 1985
שמעון רובינשטיין, הנגב: המחדל הציוני הגדול 1919–1929, חלקים א–ד, הוצאת המחבר, ירושלים, 1988
זאב זיוון, ממעברת ירוחם ועד גבעת רחל: ההתיישבות ברמת הנגב, 1951–1956, הוצאת המכון לחקר תולדות קרן קיימת לישראל, הקרקע ויישוב הארץ 1997.
זאב זיוון, המעשה והמדיניות הישראליים בנגב הדרומי, 1949–1957, האוניברסיטה העברית בירושלים 1998
אבשלום שמואלי, יהודה גרדוס (עורכים), ארץ הנגב: אדם ומדבר, חלקים א–ב, הוצאת משרד הביטחון, תשל"ט
דותן גורן, תרומתה של קרן קיימת לישראל לפיתוח הנגב: עבר, הווה ועתיד, ירושלים 2007
זאב זיוון, מניצנה עד אילת, סיפורו של הנגב הדרומי, הוצאת מכון בן-גוריון 2012
זאב זיוון, ניצנה של לובה אליאב, הוצאת אריאל 2015
זאב זיוון, יחסי יהודים ובדווים בשנות הארבעים והחמישים בנגב, הוצאת מרכז הנגב לפיתוח, 2017
יעל זרובבל, מִדבר, אי, חומה: נופים סמליים והפוליטיקה של המרחב בתרבות הישראלית, הוצאת מכון בן-גוריון ומרכז זלמן שזר, 2023
הערות שוליים

↑  י' אליצור, מקום בפרשה – גאוגרפיה ומשמעות במקרא, הוצאת ידיעות אחרונות, 2014, עמ' 296–301.
↑  שיבוש לשון
↑  ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק ל"א
↑  מורן אזולאי, אושר בטרומית: הר חברון וקריית ארבע יוגדרו "חלק מהנגב"; לפיד: "אל תמציאו גאוגרפיה", באתר ynet, 22 במאי 2024
↑  ביקורת: זאב הרצוג, ‏הארכאולוגיה של הנוודות, קתדרה 93, ספטמבר 1999, עמ' 143–150
↑  ביקורת: יעקב שביט, ‏מחדל או הישג?, קתדרה 63, יוני 1992, עמ' 155–158
| אזורים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| רמת הגולן וסביבתה | הר חרמון • טרכון • חורן • הבשן • רמת הגולן |  |
| הגליל והעמקים | הגליל העליון • אצבע הגליל • הגליל המערבי • הגליל התחתון • עמק יזרעאל • עמק חרוד • בקעת בית שאן |  |
| מישור החוף | מישור החוף הצפוני • הכרמל • חוף הכרמל • השרון • מישור חוף יהודה • גוש דן • מישור החוף הדרומי |  |
| הבקע הסורי-אפריקני | בקעת הירדן • עמק החולה • ארץ כינרות • עמק בית שאן • הערבה • בקעת ים המלח |  |
| מרכז שדרת ההר המערבית | הגלבוע • השומרון • הרי בנימין • הרי ירושלים • גוש עציון • השפלה • יהודה • מדבר יהודה • הר חברון |  |
| שאר עבר הירדן | הגלעד • ארץ המישור • עמון • מואב • הרי אדום |  |
| הנגב | הנגב הצפוני • חבל אשכול (חבל הבשור) • בקעת באר שבע • מכתשים בנגב • הר הנגב • מדבר פארן • הרי אילת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562892105171  GND: 4041559-4  LCCN: sh85090633  NKC: ge130150  SUDOC: 027811786  VIAF: 236352352   WorldCat (עם VIAF): 236352352 
סלע דמוי פטרייה בבקעת תמנע אשר בנגב
מכתש רמון
רכס חצרה בהר הנגב
נוף מדברי בנגב
נוף לס בצפון הנגב (באל עראקיב מצפון לבאר שבע)
בשנים גשומות, ניתן לראות בהר הנגב הגבוה מרבדי פריחה מרהיבים. בתמונה נראים בפריחה צבעוני המדבר בצבע אדום, שמשון הדור בורוד ובן-שלח מנוצה בלבן.
בול "הנגב" משנת 1950 בעיצובו של ר. רובין
בול הנגב משנת 1971
יעל נובי על רקע מכתש רמון
אמיל פנייה

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1889 קאניז'ה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 באוגוסט 1980 (בגיל 91) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1909) 
 פרסים והוקרה:  אמן מצטיין של הונגריה (1964) 
 
אמיל פנייה (במקור פריד, בהונגרית: Fenyő Emil;‏ מדיארקניז'ה, 18 במרץ 1889 – בודפשט, 15 באוגוסט 1980) היה שחקן ובמאי קולנוע יהודי-הונגרי זוכה פרס האמן המצטיין.
קברו של אמיל פנייה בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
ביוגרפיה

אמיל פריד נולד במשפחה יהודית כבנם של מור פריד ושל מתילד פופר. הוא סיים את לימודיו ב-1909 כבוגר האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע.
בין השנים 1909–1910 ו-1911–1912 היה שחקן תיאטרון בנאג'ווארד.
בין 1910 ל-1911 שיחק בסובוטיצה.
בין 1911 ל-1912, שיחק בתפקידים גם בברטיסלאבה. (כל הערים היו אז בממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית)
הוא הופיע במישקולץ בין 1913 ל-1916.
בשנת 1917, הפך לחבר בלהקת תיאטרון הקומדיה של בודפשט .
בשנת 1921 שיחק בתיאטרון רויאל אורפאום (Royal Orfeum).
בין 1932 ל-1933 היה חבר ב"תיאטרון הקאמרי" (Kamaraszinház).
בשנת 1934, היה חבר בתיאטרון האופרטה של בודפשט.
בין 1936 ל-1938 הצטרף ללהקת תיאטרון מרכז העיר ול"תיאטרון האמנים".
בשנים 1939–1944, בתקופת מלחמת העולם השנייה לא היה יכול להופיע בתיאטרון בשל החוקים ה (אנטי)יהודים, אלא רק בתיאטרון גולדמארק בפני קהל יהודי במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך.
בין השנים 1945–1947, הוא הופיע שוב בתיאטרון הקומדיה של בודפשט ובתיאטרון ההונגרי בפשט.
ב-1948 שיחק בתיאטרון המודרני (Modern Szinház).
ב-1949 שיחק שוב ב"תיאטרון האמנים" (Művész Szinház).
בין השנים 1950 ל-1964, היה לו חוזה בתיאטרון הלאומי.
הוא פרש ב-1964, אך המשיך להופיע על הבמה עד 1974.
קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
משפחתו

גם אחיו היה השחקן אלדאר פנייה (1891–1981). אשתו לילה קיראי (1909–1980) הייתה מורה מוסמכת למוזיקה. בין השנים 1920–1930 היה נשוי לשחקנית מרגיט פילר.
תפקידי תיאטרון

מספר הבכורות הרשומות שלו במאגר התיאטרון: 36 .
Bíró Lajos: Felszállott a páva....Tarnay
Balázs Béla: Mozart....Puchberg
Sardou–Najac: Váljunk el!....Bafourdin
Zsolt Béla: Nemzeti drogéria....Dr. Paulovics
Bihari Klára: Férfi nélkül....Horváth
Molnár Ferenc: Liliom....Berkovics; Liliom
Molnár Ferenc: Az ördög....László
William Shakespeare: Hamlet....Pap
Csiky Gergely: Buborékok....Gombos
Nagy Lajos: Új vendég érkezett....Kvassay
William Shakespeare: III. Richárd....Lord Lovel
Karinthy Ferenc: Ezer év....Dr. Demeter Andor
Sartre: Főbelövendők klubja....Lerminter
Fekete Gyula: Májusi felhők....Orvos
Németh László: Galilei....Zacchia
Marceau: A tojás....Barbedart
Osborne: A komédiás....William Rice
Gosztonyi János: Rembrandt....Dr. Bueno
Trenyov: Ljubov Jarovaja....Báró
Darvas József: Kormos ég....Zsakettes úr
Kós Károly: Budai Nagy Antal....Gottfried
William Shakespeare: Antonius és Kleopátra....Diomedes
William Shakespeare: Sok hűhó semmiért....Ferenc barát
William Shakespeare: Vízkereszt, vagy amit akartok....Egy tengerészkapitány
Madách Imre: Az ember tragédiája....2. polgár; 1. udvaronc; Ékszerárus
Tolsztoj: Élő holttest....Sztahovics
Miller: A salemi boszorkányok....Hathorne bíró
William Shakespeare: Othello....Gratiano
Németh László: Az utazás....Kórházigazgató
Katona József: Bánk bán....Myska bán
William Shakespeare: Julius Caesar....Matellus Cimber
Németh László: II. József....Lascy
Darvas József: Részeg eső....Fodor Feri
Pálfy–Kazimir: A magyar kérdés....Beaunde
סרטיו > כשחקן

Mire megvénülünk (1917)
A bánya titka (1918)
Páris királya (1918)
Az aranyborjú (1918)
A hazugság (1918)
Éj és virradat (1919)
A tizenegyedik (1920)
Vörösbegy (1920)
Az aranyszemű hölgy (1920)
A szerelem mindent legyőz (1920)
Leánybecsület (1923)
Az ördög mátkája (1926)
Rákóczi induló (1933)
Egy éj Velencében (1934)
Helyet az öregeknek (1934)
Barátságos arcot kérek (1936)
Az aranyember (1936)
Évforduló (1936)
Hetenként egyszer láthatom (1937)
Úrilány szobát keres (1937)
A 111-es (1938)
Tanítónő (1945)
Dalolva szép az élet (1950)
Becsület és dicsőség (1951)
Gyarmat a föld alatt (1951)
Déryné (1951)
Láz (1957)
Sakknovella (1959)
Csutak és a szürke ló (1961)
Katonazene (1961)
Két félidő a pokolban (1961)
Már nem olyan időket élünk (1964)
Rab Ráby (1964)
A kőszívű ember fiai 1-2. (1964-1965)
A fehér Kór (1970)
סרטיו > כבמאי

בשם ההגינות (1920)
הרפתקאות בבוסטונוויל (1920)
פרסים

פרס האמן המצטיין (1964)
ראו גם

Filmkatalogus.hu
אמיל פנייה באתר hangosfilm.hu
אמיל פנייה באתר arcanum.hu
אמיל פנייה באתר port.hu
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי)
הערות שוליים

↑  "Fried (Fenyő) Emil és Piller Margit házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 567/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-06.
↑  2013. november 12-i lekérdezés
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061304647  VIAF: 311609396   WorldCat (עם VIAF): 311609396
אפורית חלודית

| אפורית חלודית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: הספריתיים
סוג:: Muschampia
מין:: אפורית חלודית
שם מדעי
 Muschampia proteides ‏וגנר, 1929

אֲפֹרִית חֲלֻדִּית (שם מדעי: Muschampia proteides; שם קודם: הספרית חלודית) מין של פרפר ממשפחת ההספריתיים.
במרץ 2009 הוכרז תת-המין stepporum (אפורית חלודית ערבתית) של פרפר זה כפרפר מוגן בישראל, כחלק מ-14 מיני פרפרים שהוכרזו כמוגנים בהתאם לחוק.
אטימולוגיה

השם המדעי מרמז על הדמיון למין ל-Muschampia proto. האפרית החלודית הייתה בעבר תת-מין של מין ונקראה Muschampia proto Ochsenheimer. פרוטו (מיתולוגיה יוונית) - נימפת ים, בתו של ניראוס.
תיאור

מבחינה מורפולוגית, המין Muschampia proto נבדל ממין זה, ברקע לבן בצד התחתון של הכנפיים האחוריות עם גוון צהבהב-זית אצל זכרים, התפתחות משמעותית של האבקה לבנבנה בצד העליון של הכנפיים, בעוד שהצד התחתון של הכנפיים בצבע חום בהיר.
בין שני המינים קיים שוני בהדפס וצבע הכנפיים. עם זאת, לכל הפריטים הנחקרו באזורי העם הטלישי (אזור בין איראן, אזרבייג'ן, דרום עבר הקווקז ועד הים הכספי בדרום-מזרח) יש כתם לבן נוסף ברצועה הקרובה לקצה גבול הכנף הקדמית. תכונה זו נצפתה גם אצל פרטים מסוימים של אפורית חלודית בטורקיה.
השוואה של רצפי נוקלאוטידים וגנום מיטוכונדרי שהתקבלו מדגימות של אוכלוסיית אפורית חלודית מאזור הטליש (דרום אזרבייג'ן) הראתה הבדלים קטנים מאוכלוסיית אפורית חלודית הנמצאה בטורקיה.
זחלים מהקווקז המערבי, הקווקז הקטן (אזרבייג'ן) והקווקז המזרחי (אזרבייג'ן, דאגסטן) נבדלים בצבע אפור, אחיד ברובו. לזחלים ממערב אירופה ומחצי האי קרים יש את אותו הצבע. זחלים באזורי הטלישים מגוונת ובעלת מספר הופעות.
תפוצה ובתי גידול

המין נפוץ באסיה הקטנה, במזרח התיכון בעיראק ולבנון, ישראל, איראן, עבר הקווקז, הקווקז הגדול, חצי האי קרים, דרום אירופה, רוסיה ועד דרום מזרח אוקראינה.
המין נצפה מהחוף הדרומי של חצי האי קרים. טווח התפוצה שלו משתרע מאזורי חרקוב ולוגנסק למזרח אוקראינה, בהמשך לחלקו הדרומי של אגן נהר הדון, אזור הוולגה התחתון, ערבות צ'סקאוקסיה והקווקז הגדול.
בתי הגידול עבור מין זה הם ערבות אחו, מדשאות למרגלות הרים ואזורים סלעיים.
ביולוגיה

האפורית החלודית מקימה דור אחד בשנה. זמן ההתעופפות הנצפה הוא סוף יוני - ספטמבר. שיא ההתעופפות הוא לרוב באמצע אוגוסט עד סוף ספטמבר. הפרפרים נוטים להתעופף מעל אזורים של צמחייה פורחת וניזונים מצוף של צמחים עשבוניים. הזחלים ניזונים מצמחים מהסוג שלהבית.
הערות שוליים

↑  מתנה לחג האביב: לראשונה הוכרזו פרפרים כערכי טבע מוגנים באתר רשות הטבע והגנים
↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
↑  Hesselbarth G., Van Oorschot H., Wagener S. 1995. Die Tagfalter der Turkei. Band 1-3. Selbstverlag Sigbert Wagener. 1354 pp.
1 2  Kemal, Muhabbet ; Koçak, Ahmet Ömer, Notes on Muschampia proteides (Wagner) (Lepidoptera, Hesperiidae), Cesa News
↑  Bulavousye češuekrylye vostočnoj Evropy, Moskva: Tovarišestvo Naučnych Izdanij KMK, 2007, ISBN 978-5-87317-362-4
אפרים שרגא

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1891 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  20 באוקטובר 1961 (בגיל 70) 
 ידוע בשל:  פעיל ציבור יהודי
 
אפרים (פרד) שרגא (ברומנית: Fred Șaraga; ‏16 באוקטובר 1891 – 20 באוקטובר 1961) היה פעיל ציבור יהודי, שעיקר תרומתו היא עזרה ליהודי רומניה שהוגלו לטרנסניסטריה בתקופת השואה והשבתם לרומניה. רבים מהמגורשים, ובייחוד הילדים, ראו בו מלאך מושיע ועל כן כונה "אבי יתומי טרנסניסטריה" .
ראו גם

ההשבה לרומניה של שארית המגורשים לטרנסניסטריה
הערות שוליים

↑  שמואל בן-ציון, ילדים יהודים בטרנסניסטריה בתקופת השואה, הוצאת המכון לחקר השואה אוניברסיטת חיפה, 1989
↑  יעקב גלר, פעילים בתקופת השואה ביהדות רומניה, בדף שבועי 948, שפורסם באוניברסיטת בר-אילן, בפקולטה למדעי היהדות
↑  משה אוסוסקין, "מאבק לקיום" - קורות קואופרטיבים יהודים לאשראי בבסרביה, רומניה הישנה, בוקובינה וטרנסילבניה, הוצאת דפוס אקדמי בירושלים.
↑  M.H.Bady, Din trecutul judaismului roman ("מן העבר של יהדות רומניה", אסופת מאמרים, עמודים 107–108), תל אביב, 1985
↑  יעקב גלר, "העמידה הרוחנית של יהודי רומניה בתקופת השואה" - Rezistența spirituală a evreilor români în timpul Holocaustului (1940 - 1944), הוצאת הספר, 2004, עמודים 298 - 299 (ברומנית)
↑  אפרים שרגא, דפים מספר שלא נכתב, העתון SLIHA גליונות מהתאריכים 22/3/56, 5/4/56, 19/4/56, 31/5/56 ,28/6/56, 12/7/56 (ברומנית)
↑  Alexandre Safran, Resisting the Storm, Romania 1940-1947, Memoirs, 1987
↑  יעקב גלר, "העמידה הרוחנית של יהודי רומניה בתקופת השואה" - Rezistența spirituală a evreilor români în timpul Holocaustului (1940 - 1944), הוצאת הספר, 2004, עמודים 300 - 301 (ברומנית)
↑  יחיאל בנדיטר, מעמדם המשפטי של יהודי רומניה בעת מלחמת העולם השניה, תל אביב: המכון לחקר התפוצות אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' עמוד 121, הערה 15
↑  יצחק ארצי, דוקא ציוני, ידיעות אחרונות, 1999
↑  אפרים שרגא, זכרונות, עיתון Viata Noastra מתאריך 3/4/59 (ברומנית)
↑  שמואל בן-ציון, ילדים יהודים בטרנסניסטריה בתקופת השואה, חיפה, 1989, עמ' 231
↑  יעקב גלר, העמידה הרוחנית של יהודי רומניה בתקופת השואה (1940–1944), ישראל, 2003, עמ' 312
↑  אפרים דקל, שרידי חרב, ישראל, 1963, עמ' 299
↑  אפרים דקל, "שרידי חרב - הצלת ילדים יהודים בשנות השואה ולאחריה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1963, עמוד 289
↑  יעקב גלר, פעילים בתקופת השואה ביהדות רומניה, הפקולטה למדעי היהדות - בר אילן, דף שבועי 948, 2011
↑  Felicia (Steigman) Carmelly ,SHATTERED! 50 years of silence, Abbeyfield Publishers, 1997.
↑  רות גלסברג-גולד, אתמולים אבודים, יד ושם, 1966
↑  הלווית פרד שרגא
↑  M.H. Bady, Din trecutul judaismului roman ("מן העבר של יהדות רומניה", אסופת מאמרים, תל אביב, 1985, עמ' 74
↑  מצילי יהודים
↑  תיקי שרגא בארכיון יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012340976705171  VIAF: 5527168290800657610001   WorldCat (עם VIAF): 5527168290800657610001 
לקראת החזרת הילדים (שרגא יושב מימין, בכובע בהיר)
יתומי טרנסניסטריה עם אפרים שרגא וחנה קווה, בוקרשט, רומניה, 1944
אמיל וידור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במרץ 1867 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  8 ביוני 1952 (בגיל 85) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 
בתי פלטינוס
בתי פלטינוס על שפת הדנובה
כל קומלקס בתי פלטינוס
אמיל וידור (במקור לוסטיג, בהונגרית: Vidor Emil; פשט, 27 במרץ 1867 – בודפשט, 8 ביוני 1952) היה אדריכל יהודי-הונגרי בסגנון אר-נובו, מעצב בתי הפלטין באויליפוטווארוש (חלק מרובע 13 בבודפשט), אמן באדריכלות וילות בורגניות למעמד הגבוה.
קורות חייו

אמיל לוסטיג נולד במשפחה יהודית ובהיותו בן עשרים החל את לימודיו הגבוהים בבודפשט, לאחר מכן במינכן, שם לימדו אותו פרידריך פון תירש (אנ') והיינריך פון שמידט (גר') ולבסוף סיים את לימודיו ב-Technische Hochschule בברלין (כיום שמה האוניברסיטה הטכנית של ברלין), ב-1891. לאחר שחזר הביתה, עבד במשרדו של מיקלוש איבל, ולאחר מכן פתח משרד משלו בבירת הונגריה. הוא מילא תפקיד משמעותי בהפצת האר-נובו הגרמני ושמו קשור לתכנון של בנייני דירות רבים מאוד בבירת הונגריה. בנוסף לכל אלה, נקשר בשמו גם עיצוב וילות יקרות של המעמד הבורגני הגבוה ולמצבות קברים (כגון זה של משפחת פרוינד היהודית מטוסג - תואר אצולה - ב-1910) וכן מבני בתי חרושת. מ-1894 ניהל את משרד התכנון של רובע הבילויים הגדול בשם Ős-Budavára, שנבנה עבור תערוכת המילניום (1896 היה 1000 שנים להתיישבות המדיארים במרכז אירופה, דהיינו ייסוד הונגריה) ותכנן את קבוצת הבתים בסגנון ימי הביניים כ-Ősbudavár בפארק העירוני של בודפשט. בשנת 1904, התקבל לתא הבונים החופשיים "דמוקרטיה". ב-1934 הפך לנשיא הראשון של פדרציית האדריכלים ההונגריים.
אמנותו

וידור עיצב בעיקר מבנים למעמד הגבוה, ובתחילה אמנותו הראתה קווי דמיון עם יצירותיו של האדריכל הבלגי ויקטור הורטה. בשנים שלאחר תחילת המאה ה-20 נבנו הבתים הראשונים שתוכננו על ידו, הנושאים את מאפייני הסגנון של האר נובו, כמו וילת אגר. הוא תוכנן עבור בלה בדה בשנת 1903 ואז נבנה בית בדה, שהפך לבית האר נובו ההונגרי, ניתן לראות על עבודתו גם את השפעתו של פול הנקר (אנ'), אך יש לו גם עיצובים הונגריים אופייניים, כמו פסלי הפאיאנס ז'ולנאי.
הוא תכנן לפחות 25 מבנים בין השנים 1900–1915, בשל היעדר מקורות כתובים אמינים לא ניתן לקבוע את המספר המדויק.
משפחתו

וידור הוא בנם של ז'יגמונד (לוסטיג) וידור, רופא יליד נאג'קאלו, ושל זא'נטה דוידסון, ילידת פשט, הוריו התחתנו ב-20 ביוני 1866. לווידור היו כמה אחים/אחיות :
מרגיט (1868)
לאו (1870–1877)
טקלה (1871)
הדוויג (1873–1877
בלה (1874–1875)
אלפרד (1876)
דיולה (1878–1880)
יוליה (1880)
זולטאן שמואל (1887–1888)
חמישה מהם מתו מוקדם.
ב-6 ביוני 1903 בבודפשט, ביוז'פווארוש, נשא לאישה את רגינה פרוינד טוסגי (תואר אצולה), בתם של וילמוס פרוינד ומתילד אבלס טוסגי.
בנו וידור ז'גמונד אנטל (1908–?) היה מהנדס מכונות מוסמך.
יצירותיו > בניינים

1896: Ős-Budavára: XIV. Városliget
1901–1902: VI. Városligeti fasor 24: Egger villa
1902–1903: VII. Városligeti fasor 23: Schwarz villa
1901–1903: V. Báthory utca 9: Davidsohn-ház (építtető: Davidsohn Horác)
1903: VI. Andrássy út 20.
1903: V. Honvéd utca 3: Bedő-ház
1905–1906: VII. Városligeti fasor 33: Vidor villa
1906: XI. Minerva utca 2. (Révai Mór villája; akkoriban Gyopár utca 2. - a második világháborúban elpusztult, csak a kapu és kerítés maradt fent)
1906: VI. Liszt Ferenc tér 2: lakóház
1906: VIII. Népszínház utca 22: Polgári Serfőzde bérháza/Dreher lakóház
1907: VI. Liszt Ferenc tér 5: lakóépület
1906–1907: VII. Városligeti fasor 45: Wodianer-ház
1907: VI. Rippl-Rónai utca 13: gr. Apponyi-ház
1908: XI. Kemenes utca 10: villa
1908: XI. Kemenes utca 12-14: Rosenfeld-ház
1911–1912: V. Falk Miksa uta 6-8: lakóház
1911–1912: V. Falk Miksa utca 5: lakóház
1911: XIII. Pozsonyi út 2-18: Palatinus-házak
1912: V. Honvéd utca 14 / Alkotmány utca 4: lakóház
1912: V. Honvéd utca 16: lakóház
1912: V. Honvéd utca 18: lakóház
1913–1914: II. Ady Endre utca 15-17: lakóház
1914–1915: X. Gitár utca 23 / Sörgyár utca 1: Polgári Serfőzde Rt. igazgatósági épülete
1916: X. Maglódi út 6: lakóház (gyártelep kapuépülete? (Opaterny Flórissal közösen)
1916: XI. Minerva utca 2. (Révai Mór 1906-ban épült villájának emeletráépítése - a második világháborúban elpusztult, csak a kapu és kerítés maradt fent)
1922: X. Sörgyár utca 16: Kőbányai Polgári Serfőző Rt. igazgatói villája
1924: II. Házmán utca 7.; Pintér-villa
1925: XIV. Hungária Körút 167. (Mann Józseffel közösen); a Sínylők Menházának rekonstrukciója, eredetileg apósa, Freund Vilmos tervezte
1927–1928: V. Váci utca 24.
1927: IX. Ráday utca 24.
1931: II. Mandula utca 27.
1932: II. Eszter utca 12/C (Pajzs utca 10-12.); Poitzer Sándor lakóháza
יצירותיו > מצבות (חלקי)

1910: קברו של וילמוש פרוינד (משפחת טוסגי-פרוינד) בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני
1934: קברו של לאסלו ואגו בבית הקברות פרקשרט
עבודתו הכתובה

הרפתקה בעולם המילים (1942, Hungária Kiadó)
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי, עורכת ראשית אגנש קניירש)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
"אמיל וידור, האדריכל". Magyar Szecesszió Háza. magyarszecessziohaza.hu. אורכב מ-המקור ב-2019-04-24. נבדק ב-2015-08-11.
"Budapest Architects around 1900 - Emil Vidor (1867-1952)". Budapest Architect. budapestarchitect.com. אורכב מ-המקור ב-2015-08-10. נבדק ב-2015-08-11.
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny. (יוז'ף פלטינוס: חטאי הבהייה החופשית)
וילה פרי תכנונו. תמונה מקורית
ביבליוגרפיה

Berényi Zsuzsanna Ágnes: Budapest és a szabadkőművesség. Budapest, Szerző, 2005
Szögi László: Magyarországi diákok németországi egyetemeken és főiskolákon 1789-1919. Budapest, Eötvös Loránd Tudományegyetem Levéltára, 2001
Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1965-1968
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 254/1867. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-10.
↑  A házasságkötés bejegyezve Budapest VIII. ker. polgári akv. 550/1903. folyószám alatt.
↑  "Vidor Antal házasságkötési bejegyzése". נבדק ב-2022-06-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2023000716  ULAN: 500122565  VIAF: 96585241   WorldCat (עם VIAF): 96585241
תסמונת קושינג

ערך זה עוסק בהפרעה הורמונלית. אם התכוונתם לתגובה פיזיולוגית של מערכת העצבים לעלייה בלחץ התוך גולגולתי, ראו .
| --- | --- |

 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  (RS)-mitotane  (RS)-aminoglutethimide 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/2233083  article/117365 
 MeSH:  D003480
 MedlinePlus:  000410
 סיווגים
 ICD-10:  E24
 ICD-11:  5A70 
 
תסמונת קושינג (באנגלית: hyperadrenocorticism, Cushing's Syndrome) היא הפרעה אנדוקרינית הנובעת מהפרשה מוגברת של קורטיקוסטרואידים מקליפת בלוטת יותרת הכליה. הרופא המנתח הארווי קושינג דיווח על התסמונת בשנת 1932. זוהי תסמונת נדירה יחסית, וההיארעות שלה נעה בין 1-2:100,000 איש בשנה.
קליפת בלוטת יותרת הכליה מפרישה הורמונים קורטיקוסטרואידים בתגובה לאותות שמקורם בהיפותלמוס ובבלוטת יותרת המוח. שיבוש בציר זה יכול להביא להפרשתם בעודף. חשיפת יתר להורמונים יכולה להיגרם גם עקב מינון יתר של נטילת קורטיקוסטרואידים כתרופה.
תסמונת קושינג מוגדרת כתסמונת הכוללת מספר ממצאים קליניים שונים והנגרמת כתוצאה מחשיפה כרונית לעודף של גלוקוקורטיקואידים ("סטרואידים")- מכל סיבה שהיא.
התסמונת או ההפרעה האמורה יכולה להיות תלויה בהפרשה של ההורמון ACTH (הורמון אדרנוקורטיקוטרופי), ואז תיקרא ACTH-dependent (כלומר, יש עודף של הפרשת סטרואידים כתוצאה מהפרשת יתר של ההורמון הנ"ל, המופרש כתוצאה מאדנומה בבלוטת ההיפופיזה או ממקור אחר כגון סרטן), או תסמונת שאינה תלויה בהפרשה עודפת של ACTH, ואז תיקרא ACTH-independent (למשל, אדנומה בבלוטת האדרנל המפרישה סטרואידים, קרצינומה בבלוטת האדרנל, היפרפלזיה של בלוטות האדרנל או למשל טיפול ארוך טווח בסטרואידים.
המונח "מחלת קושינג" (ולא תסמונת קושינג) מתייחס באופן ספציפי רק למצב אחד - בו יש הפרשה בעודף של ההורמון ACTH מבלוטת ההיפופיזה כתוצאה מאדנומה (סוג של גידול) בהיפופיזה.
אבחנה של תסמונת קושינג נעשית באמצעות מבחן דיכוי דקסמתזון.
אטיולוגיה

באופן כללי, מרבית המקרים או הסיבה העיקרית לתסמונת זו, היא מתן של סטרואידים לטיפול במחלות שונות. מעבר לכך, תסמונת קושינג מחולקת בהתאם למחלות המביאות לעודף של סטרואידים המיוצרים אנדוגנית בגוף כמתואר להלן:
ברוב גדול (75%) של המחלות הללו התסמונת מתרחשת כתוצאה מאדנומה (לרוב, מיקרו-אדנומה שגודלה מילימטרים ספורים) בהיפופיזה המפרישה עודף של ACTH ("מחלת קושינג") - כפי שתיאר הרופא הארווי קושינג בשנת 1912.
הפרשה של ACTH שאיננה מבלוטת ההיפופיזה קרויה "הפרשה אקטופית" ויכולה לנבוע למשל מסרטן. סוגי סרטן אשר מפרישים ACTH יהיו בעיקר מסוג סרטן ריאה אולם גם סרטן של בלוטת התימוס או סרטן הלבלב כמו גם סוגי סרטן אחרים אם כי באופן נדיר יותר.
רק מיעוט מן המחלות (10%) מתאפיינות בהפרשת יתר של סטרואידים מבלוטת האדרנל שאינה תלויה ב־ACTH. להלן חלק מהסיבות לכך:
אדנומה של האדרנל מהווה את עיקר המקרים שאינם תלויים בהפרשת ACTH- גידול זה מביא להפרשה אנדוגנית של קורטיזול ונפוץ יותר אצל נשים.
קרצינומה של האדרנל היא יחסית סיבה נדירה יותר להפרשת סטרואידים באופן אנדוגני מבלוטת האדרנל.
סיבה נדירה נוספת הקשורה להפרשת סטרואידים אדרנלית היא היפרפלזיה (גדילה, התעבות) של בלוטות האדרנל.
מחלות נדירות שונות קשורות אף הן בייצור עודף של סטרואידים- כך למשל, במחלה הקרויה primary pigmented nodular adrenal disease, וכן בתסמונת מקון אולברייט- מחלות אלו קשורות במוטציות גנטיות המביאות להתבטאויות שונות לרבות עודף סטרואידים.
תסמינים קליניים

מאחר שסטרואידים פועלים כמעט על כל תא בגוף, הרי שעודף בסטרואידים יכול לבוא לידי ביטוי במערכות שונות בגוף מבחינה פיזיולוגית, כאשר ההפרעות הבולטות הן ייצור גלוקוז בעודף ("גלוקונאוגנזה"), פירוק רקמות שומן ופירוק חלבון. להלן הסימנים העיקריים בתסמונת:
השמנה: עלייה במשקל, השמנה מרכזית (יותר בבטן, פחות בגפיים), פנים עגולות ("פני ירח"), רקמת שומן עודפת בגב ובצוואר האחורי (הנקראת גם buffalo hump).
עור: אדמומיות בפנים, עור דק ושברירי, נטייה להיפצע בקלות, סימני מתיחה ("סטריאות") סגולים, אקנה, הירסוטיזם (תשעורת גברית), היפרפיגמנטציה.
עצם: אוסטאופניה ואוסטאופורוזיס, אצל ילדים - בעיה בגדילה לגובה.
שריר: חולשת שרירים, מיופתיה של השרירים (בעיקר בשרירי הרגל העליונים).
לב: יתר לחץ דם, בצקות, טרשת עורקים.
סוכרת או אי סבילות לגלוקוז.
הפרעה בשומני הדם ("דיסליפידמיה").
מערכת המין: ירידה בליבידו, אל וסת.
מערכת העצבים המרכזית: עצבנות, מצבי רוח, דיכאון, לעיתים הפרעות קוגניטיביות. במצבים חמורים תיתכן פסיכוזה.
מערכת החיסון והדם: עלייה בסיכון לזיהומים, עלייה ברמות תאי הדם הלבנים, ירידה ברמות האאוזינופילים, קרישיות יתר וסיכון מוגבר לפקקת ורידים עמוקה ולתסחיף ריאתי.
בנוסף לכך, עודף של סטרואידים מביא להפרעה בבקרה ובפעולה של הורמונים אחרים. כך לדוגמה:
עודף של סטרואידים מביא לכך שהם פועלים בדומה להורמון אחר ("אלדוסטרון") ומביאים להפרשת יתר של אשלגן מהדם ואגירת נוזלים ונתרן. מצב זה מביא ליתר לחץ דם, לבצקות ולהיפוקלמיה, היות שיש להם תכונות הדומות להורמון זה כאשר הם נקשרים עם הרצפטור הספציפי.
עודף של סטרואידים מפריע גם לתהליכי בקרה אחרים ומביא לעיכוב של גונדוטרופינים (הורמונים האחראים על מערכת המין) וכתוצאה מכך לאל ווסת ולסממנים של היפוגונדיזם.
עודף סטרואידים מביא גם לעיכוב של הציר הפועל על בלוטת התריס, וכתוצאה מכך לירידה ברמות ההורמון TSH ולתת פעילות של בלוטת התריס.