stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבא יעקב הכהן בורוכוב
ספרו

שאלות ותשובות חבל יעקב - כולל שלשה חלקים. הראשון יצא לאור בווילנה תרמ"א, החלק השני יצא יחד עם הראשון בווילנה תרפ"ג, והחלק השלישי יצא לאור בארץ ישראל לאחר מותו. החיבור יצא לראשונה בירושלים תרצ"ו.
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "הרב אבא יעקב ברוכוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 111
כתריאל לשוביץ, וולקוביסק סיפורה של קהילה יהודית ציונית, תל אביב תשמ"ח (1988), עמ' 67–68.
הרב צבי קפלן (בן הרב אברהם אליהו קפלן), מעולמה של תורה: על דרכים ועל יצירות שבתחומי ההלכה, בהוצאת 'תורה לעם על ידי מכון הרי פישל', ירושלים תש"ל.
מ. צינוביץ', "הרב אבא יעקב בורוכוב", "הצופה", ה' אדר ב תש"ו 8.3.1946.
ח.ג. הרכבי, "אישיותו ודרכו של הרב", וואלקאוויסקער לעבן 8.5.1936.
הערות שוליים

↑  אז ועד מלחמת העולם השנייה הייתה העיר במחוז ביאליסטוק בפולין, כיום במחוז גרודנו ברוסיה הלבנה.
1 2  דוד תדהר (עורך), "אבא יעקב הכהן בורוכוב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 111
1 2  כתריאל לשוביץ (מלבה"ד), וולקוביסק סיפורה של קהילה יהודית ציונית, דפוס מל"ן, 1988, עמ' 67-68
↑  חלקו הראשון כולל חידושים וביאורים לש"ס והדרנים על סיומי מסכתות התלמוד בהלכה ואגדה, ו חלקו השני כולל דרשות ומאמרים על דברי חז"ל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311553205171  VIAF: 97184147   WorldCat (עם VIAF): 97184147
חתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל

| --- | --- |
הנסיך הארי עם מייגן מרקל
הנסיך הארי עם מייגן מרקל
 מידע כללי
 סוג:  חתונה מלכותית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  קפלת ג'ורג' הקדוש, וינדזור 
 מארגן:  בית וינדזור 
 משתתפים:  הנסיך הארי, דוכס סאסקס, Florence van Cutsem, הנסיכה שארלוט מקיימברידג', Zalie Warren, The Kingdom Choir, Alexi Lubomirski, הנסיך ג'ורג' מוויילס, ג'סטין ולבי, הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג', מייגן, דוכסית סאסקס, David Conner, Michael Bruce Curry, Rose Hudson-Wilkin, Anba Angaelos, Jane Fellowes, Baroness Fellowes 
 תאריך:  19 במאי 2018 
 
הארי ומייגן באירוע לכבוד חג המולד,2017.
חתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל נערכה בטירת וינדזור בבריטניה ב-19 במאי 2018. הנסיך הארי, השישי בסדר הירושה לכתר הבריטי ומייגן מרקל, שחקנית אמריקאית, הכירו כשנתיים טרם החתונה והכריזו על אירוסיהם ב-27 בנובמבר 2017. בדומה לחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון, משכה החתונה תשומת לב תקשורתית רבה, ועל פי הערכה צפו בה מאות מיליוני אנשים מרחבי העולם, לאחר החתונה קיבלו בני הזוג את התוארים "הדוכס והדוכסית מסאסקס".
ההכנות לחתונה

הנסיך הארי, בנם הצעיר של דיאנה, הנסיכה מוויילס וצ'ארלס, נסיך ויילס ואחיו הצעיר של הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג', הכיר את מייגן מרקל, שחקנית אמריקאית אשר עיקר פרסומה בעקבות השתתפותה בסדרת הטלוויזיה Suits, במהלך חודש יוני 2016 ושניים החלו במערכת יחסים. הודעת האירוסים פורסמה ב-27 בנובמבר 2017. ההודעה עוררה הדים רבים עקב היותה של מרקל אפרו-אמריקאית למחצה (מצד אמה), וכן עקב היותה גרושה.
טרם הנישואין הוטבלה מרקל לכנסייה האנגליקנית וקיבלה אזרחות בריטית.
לכבוד החתונה הופצו ברחבי הממלכה המאוחדת מטבעות בשווי 5 לירות שטרלינג עם הטבעה של בני הזוג וכן בולים מיוחדים עם תצלומים של הזוג.
יום החתונה

החתונה נערכה ב-19 במאי 2018 בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. בניגוד לחתונתם של ויליאם וקייט, יום חתונתם של הארי ומייגן לא הוכרז בבריטניה כיום שבתון.
שמלת הכלה של מרקל עוצבה על ידי המעצבת קלייר וייט קלר מבית האופנה של ז'יבנשי, הארי היה לבוש במדי שרד של הצבא הבריטי, התקנות בצבא הבריטי אוסרות על חייל להופיע עם זקן בעת שהוא לבוש במדים, על כן הארי היה צריך אישור מיוחד מהמלכה אליזבת על מנת להופיע בחתונתו עם זקן.
הנסיך ויליאם שימש כשושבינו של הארי ואילו למייגן לא הייתה שושבינה, במקום זאת, ילדים קטנים, אשר בני הזוג בחרו בקפידה, ליוו אותם לחופה. כמו כן, נבצר מאביה של מייגן, תומאס, להגיע לחתונה עקב ניתוח שעבר בליבו, על כן אביו של הארי, צ'ארלס ליווה אותה לחופה. טקס החופה הונחה על ידי הארכיבישוף מקנטרברי, ג'סטין ובלי. במהלך הטקס הבישוף מייקל קורי נשא דרשה בת 14 דקות בה ציטט בין השאר מדבריו של מרטין לותר קינג על אהבה. הדרשה זכתה לתשומת לב מיוחדת.
טקס החתונה אובטח על ידי כ-250 אנשי הכוחות המזוינים של בריטניה ועלותו מוערכת בכ-32 מיליון ליש"ט.
לחתונה הוזמנו כ-600 אורחים, רובם הוגדרו כ"קרובים של בני הזוג", בין האורחים אשר שייכים למשפחת המלוכה ניתן למנות את הנסיך אנדרו, דוכס יורק וגרושתו שרה פרגוסון וכן את בן דודו של הארי, פיטר פיליפס ורעייתו. בין הידוענים שנכחו בחתונה ניתן למנות את ויקטוריה ודייוויד בקהאם, אלטון ג'ון, סרינה ויליאמס, אופרה וינפרי, טום הארדי ואידריס אלבה. כמו כן רוב השחקנים אשר כיכבו לצד מרקל בסדרה Suits נכחו בחתונה.
בני הזוג ביקשו מהאורחים שלא להביא להם מתנות אלא לתרום מכספם לאחד משבעת ארגוני צדקה אותם בחרו אשר פועלים בשטח בריטניה
הסיקור התקשורתי

אירועי החתונה שודרו באופן נרחב ברשתות טלוויזיה רבות ברחבי העולם. בבריטניה צפו בחתונה 18 מיליון בני אדם, ובארצות הברית צפו בחתונה למעלה מ-29 מיליון בני אדם, עלייה של 6 מיליון לעומת נתוני הצפייה בחתונתם של וויליאם וקייט. ההערכה כי מאות מיליוני צופי טלוויזיה שמספרם המדויק איננו ידוע, צפו בחתונה מרחבי העולם, אם כי מספר הצופים לא עבר את זה של חתונת הנסיך צ'ארלס וליידי דיאנה ספנסר.
ראו גם

חתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון
הערות שוליים

1 2  Royal wedding confirmed as year's biggest UK TV event
↑  נאוה סילוורה, מייגן מרקל היא לא האייקון הפמיניסטי שאתן חושבות שהיא, באתר את, ‏16 במאי 2018
↑  דיווחים: האם מייגן מרקל בהיריון?, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2017
↑  Diana Pearl, Prince Harry and Meghan Markle Are Getting Two Commemorative Stamps in Honor of Their Wedding, People, ‏17 במאי 2018
↑  Prince Harry and Meghan: No wedding bank holiday planned, BBC
↑  Wedding Princes: Harry and William Wear Military Uniforms, The New York Times, ‏19 במאי 2018
↑  Royal wedding: Meghan Markle's father to walk her down aisle, BBC, ‏4 במאי 2018
↑  Royal wedding preacher: Who is Michael Curry?, BBC
↑  military-prince-harry-and-ms-meghan-markles-wedding
↑    Danny Boyle; Gareth Davies; Rob Crilly, ‏Prince Harry and Meghan Markle’s royal wedding day: Best moments, pictures and talking points, The Telegraph, 20 May 2018
↑  World leaders to miss union of Prince Harry and Meghan Markle
↑  Royal Wedding Charity Donations
↑  Royal wedding: Harry and Meghan ask for charity donations, BBC
↑  White, Peter (2018-05-20). "Royal Wedding Ratings: 18M Watch Prince Harry & Meghan Markle's Big Day In The UK". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-24.
↑  America’s Mad About Harry & Meghan; Nearly 30M Watch Royal Wedding Live
↑  Largest TV audience for a wedding, Guinness World Records (באנגלית בריטית)
אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1937
 תאריך פירוק:  1992
 מדינות משתתפות:  ברית המועצות ברית המועצות
 הכי הרבה זכיות:  ט.ט.ט ריגה (20)
 
אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים (ברוסית: Чемпионат СССР по баскетболу среди женщин) היא אליפות הכדורסל לנשים הוותיקה במזרח אירופה. האליפות הראשונה התקיימה ב-1937.
עם התפרקות ברית המועצות האליפות הוחלפה בליגת העל הרוסית בכדורסל נשים.
אלופות ברית המועצות

ט.ט.ט ריגה: 20 פעם (1960-1962, 1964-1966, 1968-1973, 1975-1977, 1979-1984).
נבחרת לטביה בכדורסל נשים: 2 פעמים (1963, 1967)
דינמו מוסקבה: 11 פעם (1937-1945, 1948, 1950, 1953, 1957-1958)
מאי מוסקבה: 5 פעמים (1946-1947, 1951, 1954-1955)
דינמו נובוסיבירסק: 3 פעמים (1986-1988)
דינמו קייב: 3 פעמים (1949, 1991-1992)
צסק"א מוסקבה: 2 פעמים (1985, 1989)
אלקטרוסילה לנינגרד: פעם אחת (1990)
ספרטק מוסקבה: פעם אחת (1978)
ספרטק לנינגרד: פעם אחת (1974)
סטרויטל מוסקבה: פעם אחת (1952)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גסטון אווילה

גסטון לוסיאנו אווילה (בספרדית: Gastón Luciano Ávila; נולד ב-30 בספטמבר 2001 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פורטלזה  מליגת העל הברזילאית.
קריירת מועדונים

אווילה גדל במחלקות הנוער של בוקה ג'וניורס ורוסאריו סנטראל. ב-3 בפברואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס, בניצחון 2-1 על טאז'רס במסגרת המחזור ה-18 בליגת העל הארגנטינאית לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במועדון.
ב-10 בפברואר 2021 הושאל אווילה לרוסאריו סנטראל מליגת העל הארגנטינאית למשך עונת 2021. ב-15 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ארחנטינוס ג'וניורס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-3 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאלדוסיבי במסגרת הליגה. הוא ערך 27 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-23 ביולי 2022 חתם אווילה ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על אויפן במסגרתת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון, וזכה עם המועדון באליפות בלגיה, בגביע הבלגי ובסופר קאפ הבלגי.
ב-22 באוגוסט 2023 חתם אווילה על חוזה לארבע שנים באייאקס מליגת העל ההולנדית.
ב-18 בינואר 2025 הושאל אווילה לפורטלזה הברזילאית לעונה אחת.
חיים אישיים

אחיו, צ'ימי אווילה (אנ'), הוא כדורגלן אוססונה.
הערות שוליים

↑  Gastón Avila renovó con Boca pero se va a préstamo a Central באתר Olé, ‏ 10 בפברואר 2021 (בספרדית)
↑  Ajax signs Gaston Avila באתר הרשמי של אייאקס, 22 באוגוסט 2023 (באנגלית)
משטר הקיסרות הרומית

הקיסרות הרומית (בלטינית: Imperium Romanum) הייתה מדינה באגן הים התיכון שנוצרה כתוצאה מהחלפת השלטון הרפובליקני ברומא העתיקה. הקיסרות הרומית התקיימה מהמאה ה-1 לפנה"ס עד תחילת ימי הביניים במאה ה-5 לספירה. המדינה התאפיינה בצורת ממשל אוטוקרטית ובשטחים רחבי הידיים אותם כבשה באירופה ובמזרח התיכון.
תקופת הפרינקיפט היא שמה של התקופה הראשונה באימפריה הרומית, שהשתרעה מתחילת שלטונו של אוגוסטוס קיסר בשנת 27 לפנה"ס ועד תום משבר המאה ה-3 בשנת 284, אז התפתח משטר חדש המסמל תקופה חדשה – תקופת הדומינט.
קיסר

כוחו וסמכותו של הקיסר הרומי (אימפריום) נבעו, לפחות תאורטית, מתוקף סמכויותיו הטריבוניות והפרוקונסלוליות. בתאוריה, הסמכויות הטריבוניאניות (שהיו דומות לאלה של טריבון הפלבס בתקופתה של הרפובליקה) הפכו את האיש ואת משרדו למקודשים, והעניקו לו שליטה על ממשלתה האזרחית של רומא, כולל גם את הסמכות לשלוט בסנאט.
כוחותיו הפרוקונסוליים (הדומים לאלה של הפרוקונסולים ברפובליקה) העניקו לו שליטה על הצבא הרומאי. בנוסף, ניתן לו כוח שבתקופת הרפובליקה נשמר לסנאט, כולל הזכות להכריז מלחמה, לחתום על אמנות ולשאת ולתת עם מנהיגים חיצוניים. על הקיסר היה גם לבצע מגוון של מטלות שבעבר בוצעו על ידי הקנסורים, כולל הזכות לבחור חברי סנאט. בנוסף, שלט הקיסר על המוסדות הדתיים באימפריה, כיוון, שכקיסר, הוא נשא את התואר פונטיפקס מקסימוס והיה חבר בכל אחד מארבעת המסדרים המרכזיים של הדת הרומית. בשעה שהבחנות אלה היו מוגדרות וברורות בשלביה הראשונים של הקיסרות, בסופו של דבר הן אבדו, והקיסר שאב את כוחו פחות ממקורות חוקתיים ויותר ממקורות מונארכיים.
באופן מעשי, התמיכה העיקרית עליה ביסס הקיסר את כוחו ואת סמכותו הייתה הצבא. מאחר שאת משכורתם קיבלו מאוצר הקיסרות, נשבעו הליגיונרים שבועה נאמנות צבאית שנתית אליו, שבועה זו נקראה סקרמנטום.
מותו של קיסר הביא לתקופה קריטית של חוסר ודאות ואף לאווירת משבר. בתאוריה הייתה לסנאט הזכות לבחור את הקיסר החדש, אך רוב הקיסרים בחרו בעצמם את יורשיהם, בדרך כלל חבר משפחה קרוב. הקיסר החדש היה חייב למצוא תמיכה גורפת למעמדו ולסמכותו כדי לייצב את המפה הפוליטית. אף קיסר לא היה יכול לקוות לשרוד, יתרה מכך לשלוט, ללא שבועת אמונים של המשמר הפרטוריאני ושל לגיונות הצבא. כדי להבטיח את נאמנותם, שילמו חלק מהקיסרים תשורות כספיות למשמר הפרטוריאני ואף ללגיונות.
סנאט

בשעה שאספות העם המשיכו להתקיים גם לאחר היווסדה של הקיסרות, כל סמכויותיהן הועברו אל חיקו של הסנאט הרומי וכך צווי הסנאט הפכו למלוא כוחו של החוק.
בתאוריה, היוו הסנאט והקיסר שני ענפים שווים של הממשל, אך בפועל סמכותו של הסנאט הייתה זניחה ובעיקרה היוותה כלי דרכו היסווה הקיסר את כוחו האוטוקרטי במעטה של רפובליקה. הסנאט זכה ליוקרה ולהערכה, אך למרות זאת, שימש לרוב מוסד זה כחותמת גומי מהוללת שהופשטה מרוב כוחה, והייתה נתונה בעיקר לחסדיהם של הקיסרים.
קיסרים רבים הראו רמה מסוימת של כבוד כלפי מוסד עתיק זה, בשעה שאחרים נודעו כמי שהציגו אותו באור מגוחך. במאה ה-3 הופחתה חשיבותו של הסנאט לכדי מוסד מוניציפלי מכובד.
סנאטורים ואקווסטריאנים

קיסר לא היה יכול לשלוט ללא תמיכת מעמד הסנאטורים ומעמד הפרשים. רוב העמדות והתפקידים החשובים בממשל היו שמורים לחברים בשני מעמדות אריסטוקרטים אלה. מבין שורות שני המעמדות נבחרו מושלים אזוריים, מפקדי לגיונות, ותפקידים חשובים אחרים.
החברות של בני המעמדות הועברה בירושה וכמעט ולא התאפשר לחברים חדשים להתקבל. במקרים נדירים בלבד התאפשרה קבלתם של אנשים מצליחים במיוחד או כאלה שזכו ליחס מועדף. הקריירה של האריסטוקרטים הצעירים הושפעה מקשרי המשפחה שלהם ומחסדיהם של הפטרונים שלהם. כמו חשיבותן של תכונות כגון: יכולת, ידע, מיומנות, וכשירות, גם חסותו של הפטרון הייתה הכרחית לקריירה מוצלחת ולעמדות ולתפקידים הרמים ביותר היה דרוש חסדו ואמונו של הקיסר.
קונסולים

כבר בשלבי גסיסתה של הרפובליקה חלה דעיכה בכוחו הממשי של הקונסול הרומי. אוגוסטוס שינה את טבעה של המשרה, לקח ממנה את כל כוחה הממשי, ולמעשה הפך אותה למשרה ממונה. לעיתים קרובות מינו הקיסרים את עצמם לקונסולים, את בני חסותם, או קרובי משפחה, ולעיתים אף לא התחשבו במגבלות הגיל לתפקיד. לדוגמה, הקיסר הונוריוס מונה לקונסול על ידי אביו, הקיסר תאודוסיוס הראשון, בהיותו בן שנתיים בלבד. ההיסטוריון דיו קסיוס מציין כי הקיסר קליגולה התכוון למנות את סוסו אינקיטאטוס לקונסול, אך נרצח בטרם עלה בידו הדבר.
תפקיד הקונסול טמן בתוכו כבוד רב, כתפקיד בעל סמליות מרובה במערכת ששמרה, לפחות כלפי חוץ, על מראה רפובליקני. אחת מהרפורמות בהן נקט הקיסר קונסטנטינוס, הייתה למנות אחד מהקונסולים לעיר רומא ואת השני לקונסטנטינופול. לכן, כאשר חולקה הקיסרות באופן סופי, עם מותו של תאודוסיוס הראשון, הקיסר השולט על כל אחד מהחלקים השיג את הזכות למנות אחד מהקונסולים — על אף שלעיתים איפשר קיסר אחד לעמיתו למנות את שני הקונסולים מסיבות שונות.
איידיל

תחת שלטונו של אוגוסטוס איבדה המשרה את רוב חשיבותה, סמכויותיה השיפוטיות, כמו גם את תפקידה במשחקים ובחגיגות שנערכו בעיר רומא, שהועברו לידי הפראיטור, בעוד שתפקידיה העירוניים של המשרה הוגבלו למינוי פרפקטוס אורבי. אוגוסטוס לקח על עצמו את סמכויותיו הדתיות המגוונות של האיידיל. אוגוסטוס הרס לחלוטין את המשרה כאשר נטל ממנה את הסמכויות על המקדשים, שהיו חלק מתפקידה המקורי.. לאחר מכן, מעט מאוד אנשים היו מוכנים להחזיק במשרה כה נטולת סמכויות, ואף נודע כי אוגוסטוס כפה ואילץ מועמדים להחזיק במשרה. אוגוסטוס הצליח בכך כאשר מינה לתפקיד טריבונים וקוואיסטורים לשעבר. קיסרים אחרים המשיכו לדלל את כוחה של משרה זו על ידי העברת עוד ועוד סמכויות למשרות חדשות אחרות. למרות זאת, המשיכה המשרה להחזיק כוח מסוים על הפריצות ועל אי סדר, בעיקר בכל הקשור לבתי המרחץ ובתי בושת, כמו גם על רישומן של פרוצות. במאה ה-3 נעלמה משרה זו.
תחת שלטונה של הקיסרות, החזיקו, לעיתים קרובות, המושבות והערים הרומיות, פקידים רשמיים שתפקידם היה דומה לאלו של האיידיל הרפובליקני, אף על פי שתפקידם היה מגוון בהרבה. נראה היה כי הם נבחרו לתפקיד מדי שנה בשנה.
פראיטור

אוגוסטוס עשה שינויים בתפקיד שנועדו להפחית את כוחו של הפראיטור והפכו למנהלן במקום שופט שלום. הגוף הבוחר שונה לסנאט הרומי, שעתה היה מכשירו של הקיסר השליט לאשרור החלטותיו. יסוד הפרינסיפט היה למעשה חזרה למונרכיה תחת שם אחר. ומכאן שהקיסר החזיק בכוח שקודם לכן הוחזק בידי מלכי רומא, אך הוא השתמש במנגנון הרפובליקה כדי ליישם אותו. לדוגמה: הקיסר ניהל את בית הדין הגבוה לערעורים.
הצורך במנהלנים נשאר קריטי, גם לאחר הקמת הקיסרות. לאחר מספר שינויים תיקן אוגוסטוס את מספרם לשנים עשר. תחת שלטונו של טיבריוס גדל מספרם לשישה עשר, כמנהלני הקיסרות תפקידם הורחב לנושאים שהיו מוגדרים ברפובליקה כמזעריים (minima). שני פראיטורים נוספים מונו בידי הקיסר קלאודיוס לנושאים הקשורים לאמון והתחייבויות, כאשר נושאים אלו הפכו לבולטים בחוק הרומי, אך הקיסר טיטוס צמצם את מספרם לאחד. הקיסר נרווה מינה פראיטור נוסף לדיונים הקשורים בין הפרט לאוצר הקיסרי. מרקוס אורליוס מינה פראיטור מיוחד בכל הקשור לנושא האפוטרופוסות.
עד לחלוקתה הסופית של הקיסרות הרומית, בשנת 395, הופחתה האחריות שהייתה נתונה בידיהם של הפראיטורים לנושאים עירוניים בלבד. תפקידם היחיד היה לנהל את הוצאת הכספים על תצוגות המשחקים או על העבודות הציבוריות. למרות זאת, עם הידרדרותם של משרות מסורתיות אחרות כמו זו של הטריבון, משרת הפראיטור נותרה שע חזוב דרכו יכלו אריסטוקרטים להשיג כניסה אל הסנאט (בין עם המערבי ובין אם המזרחי). משרת הפראיטור הייתה משרה יקרה להחזקה מאחר שציפו מפראיטורים להחזיק כצות גדולה של כספים מהם יכלו למשוך ממון לפעילותם העירונית.
מושל

לאחר ייסוד הקיסרות על ידי אוגוסטוס, היה הקיסר עצמו למושל הישיר על הפרובינקיות החשובות ביותר בקיסרות (אלא נקראו פרובינקיות קיסריות), אך גם בפרובינקיות בהן לא משל האופן ישיר היה הקיסר בכיר על אחרים דרך התואר אימפריום מאיוס (תואר גבוה יותר של אימפריום). בפרובינקיות הקיסריות, מינה הקיסר לגאטוס למשול בשמו. הקיסר היה שיכול למנות לגאטוס, שדרגתם הייתה נמוכה יותר ממושלי הפרובינקיות האחרים, כי באופן רשמי הם היו רק נציגיו של הקיסר, המושל האמיתי של הפרובינקיה.
בעוד שלקיסר היה המושל הישיר בפרובינקיות שבהן שהו הלגיונות, הפרובינקיות הסנאטוריות היו פרובינקיות בהן לסנאט הייתה הסמכות למנות מושלים. פרובינקיות אלה היו רחוקות מגבולות הקיסרות ובעלות סבירות נמוכה למרידה, ולכן שהוו בהן, אם בכלל, מספר נמוך של לגיונות (וכך קטנו הסיכויים כי הסנאט ינסה לתפוס את השלטון בכוח מידי הקיסר).
הפרובינקיות הסנאטוריות היו תחת שליטתו של פרוקונסול סנאטורי, עם צורך מועט להתערבות מצידו של הקיסר (על אף שלקיסר היה הכוח למנות את המושל, אם רצה בכך). רוב הפרובינקיות הסנאטוריות, מכיוון שהיו תחת סמכותו הישירה של הקיסר, לא העניקו למושל לגיונות לפקד עליהם. הפרובינקיה היוצא דופן היחידה הייתה הפרובינקיה אפריקה, שם הוצב לפחות לגיון אחד כדי להגן עליה מפני פלישות הברברים.
בעקבות הרפורמות של דיוקלטיאנוס, רק רומא וסביבתה המשיכו להיות מנוהלות על ידי הסנאט והיו פטורים ממסים.
ראו גם

רומא העתיקה
הערות שוליים

↑  משה הדס, רומא הקיסרית, ספרית מעריב, 1976, עמ' 57
↑  ו. א. קולדוואל, קורות העולם, מסדה, 1957, עמ' 194
↑  ו. א. קולדוואל, קורות העולם, מסדה, 1957, עמ' 195
↑  משה הדס, רומא הקיסרית, ספרית מעריב, 1976, עמ'125
↑  ו. א. קולדוואל, קורות העולם, מסדה, 1957, עמ' 199-200
↑  ישראל שצמן, סנאט, אנציקלופדיה של העולם הקלאסי (כרך ב' עמ' 339-340)
↑  קסיוס דיו, היסטוריית הרומאים, 59.14.7; 59.28.6
↑  דיו קסיוס, היסטוריה של רומא, ספר 55, פרק 24 עמ' 459
↑  טקיטוס, האנאלים, ספר שני, פרק 85
↑  היסטוריה אוגוסטה, חייו של מרקוס אורליוס, פרק 10 עמ' 161
↑  אנציקלופדיה בריטניקה, פראיטור
↑  משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 עמוד 801
הקוריה הוסטיליה, מקום מושבו של הסנאט הרומי בפורום רומאנום ברומא העתיקה
אמל אסעד

| --- | --- |

אמל אסעד (משמאל) עם שייח' דרוזי בלבנון
 לידה:  7 בספטמבר 1955 (בן 69) עספיא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1973–1999 (כ־26 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד פלחה"ן צנחנים  מפקד גדוד 932  מפקד חטיבת מנשה  מפקד חטיבה 5  סגן מפקד היק"ל  מפקד מנהלת תיאום וקישור
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים  מבצע ליטני   מלחמת לבנון    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 חבר דירקטוריון בתעשייה הצבאית ורשות שדות התעופה  מנכ"ל חברת טיירק
 
ציון "בשביל הבנים הדרוזים" באתר נבי שועייב
אמל אסעד (נולד ב-7 בספטמבר 1955) הוא קצין צה"ל דרוזי-ישראלי בדימוס בדרגת תת-אלוף. במהלך שירותו הצבאי לחם בקרב החווה הסינית, פיקד על גדוד 932 בחטיבת הנח"ל, היה מפקד חטיבת מנשה, סגן מפקד היק"ל ומפקד מנהלת תיאום וקישור.
קורות חיים > ילדותו

אסעד נולד בכפר עספיא שעל הר הכרמל, למשפחה של חקלאים דרוזים. הוא השני מבין עשרה אחים ואחיות. סיים את לימודי בית הספר היסודי וחטיבת הביניים בבית הספר הממלכתי בכפר עוספיא, ולאחר מכן עבר ללמוד בבית הספר התיכון עירוני א' שבחיפה.
קורות חיים > שירותו הצבאי

במאי 1973 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. אסעד הוא בין הדרוזים הראשונים שהתגייסו לחטיבה. בצנחנים עבר אסעד מסלול הכשרה כלוחם וכן השתתף במלחמת יום הכיפורים, לחם בקרב החווה הסינית ונפצע מרסיס קרוב לעינו. בהמשך עבר קורס מ"כים חי"ר ושירת כמפקד כיתה. אסעד השלים קורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד 890. לאחר מכן שימש כסגן מפקד פלוגת מאי 76' בגדוד, ועזב כחודש לפני אסון הנ"ד בו נספו 44 מבין החיילים וחברי הסגל בפלוגה בהתרסקות מסוק בבקעת הירדן. לאחר מכן שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה ובהם: מפקד פלוגה של מחזור פברואר 1977, כולל במהלך מבצע ליטני ולאחר מכן סגן מפקד גדוד 890. בשנים 1978–1980 שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים, בין היתר במבצע סיגל. אסעד לחם במלחמת לבנון הראשונה, בקרבות שניהלה החטיבה, בפיקוד יורם יאיר, מן הנחיתה מן הים בשפך אוואלי ועד מבואות ביירות.
בשנת 1983 מונה למפקד גדוד 932, בתפקידו כיהן עד שנת 1984. ב-1991 מונה למפקד חטיבת מנשה האחראית על מרחב ג'נין. בזמן פיקודו בג'נין קיבלה חוליית 'הפנתר השחור' מכה קשה כאשר מרבית חבריה נעצרו או חוסלו. מספר המבוקשים ירד מ-230 ל-30 בשנת 1993, בהמשך שימש מפקד חטיבה 5, לאחר מכן מונה לסגן מפקד יק"ל. ב-1998 הועלה לדרגת תת-אלוף, והיה לדרוזי השלישי המגיע לדרגה זו. תפקידו האחרון היה מפקד מנהלת תיאום וקישור. שנה לאחר מכן פרש מצה"ל, לאחר 26 שנות שירות.
קורות חיים > חייו הפוליטיים

לאחר פרישתו מהצבא, הצטרף אסעד למפלגת המרכז בראשותו של יצחק מרדכי. סמוך למועד הבחירות שובץ ברשימה במיקום לא ריאלי (17), והחליט לעזוב את המפלגה החדשה. הוא הצהיר על תמיכתו בליכוד באותן בחירות, ואף מונה לסגן יו"ר מטה הבחירות בליכוד, אך החליט לא להצטרף ולסיים את הניסיון הפוליטי.
קורות חיים > עסקים ופעילות חברתית

לאחר הניסיון הפוליטי של אסעד, הוא החל לעבוד במגזר העסקי הפרטי, והחל לייעץ לחברות (בהן "בזק", "קליל" ו"דור פילם"), בנושא פנייה למגזר הערבי בישראל ובארצות ערב. הצטרף לדירקטוריון התעשייה הצבאית לישראל, בה היה הדרוזי הראשון שכיהן כחבר דירקטוריון. כן כיהן בדירקטוריון רשות שדות התעופה. כיום משמש גם מנכ"ל חברת 'טיירק' למיחזור צמיגים. במאי 2012 מונה לחבר דירקטוריון התעשייה האווירית לישראל.
ב-2012 יזם את פרויקט בשביל הבנים הדרוזים במטרה להנציח את החיילים הדרוזים. הפרויקט כולל יצירת מסלול טיולים שיעבור בכל כפרי הדרוזים, מהכרמל, הגליל העליון והגליל התחתון. פתיחת המסלול צפויה בסוף אוקטובר 2015.
ב-15 במרץ 2017 נעצר בחשד לקשירת קשר לביצוע פשע, הלבנת הון, מרמה והפרת אמונים.
הוא נחשד שניצל את מעמדו כדירקטור בתעשייה האווירית, כדי להשיג עבודות עבור חברת "דרוזנט", שבה יש לו אחזקות. החקירה הובילה לעסקת טיעון.
אסעד הוא מהפעילים בעדה הדרוזית בעד ביטול ושינוי חוק הלאום שעבר ביולי 2018.
קורות חיים > בטלוויזיה

במאי 2023 השתתף בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11.
חיים אישיים

נישא לסוהיר אסעד בשנת 1983, בכפר עספיא. ב-1984 נולדה בתם הבכורה, ראיה, וב-1987 נולד בנם אמיר. ב-1989 עברו להתגורר בקיבוץ יד מרדכי במסגרת תפקידו הצבאי, וב-1991 עברו לקיבוץ בית אלפא במסגרת תפקידו כמח"ט ג'נין. ב-1992 נולד בנם השלישי רם, וכעבור שנתיים נולדה בתו הרביעית של אסעד, רים.
באותה שנה נהרג אביו אסעיד, בהתהפכות טרקטור בכפרו. שנה לאחר מכן חזרה המשפחה להתגורר בכפר עוספיא.
ב-12 בספטמבר 1993 נהרג אחיו הצעיר, וופא אסעד ממארב של חוליית מחבלים בפיקודו של עימאד עקל בזמן סיור ברצועת עזה.
כיום מתגוררת המשפחה בכפר עספיא.
הערות שוליים

↑  רשימת מפקדי פלוגת ההנדסה החטיבתית של הצנחנים, באתר חטיבת הצנחנים.
↑  "תא"ל (מיל') אמל אסעד סמג"ד ב' 890 בשל"ג", במחנה, ‏ 6 ביוני 2012, עמוד 27
↑  אמל אסעד התמנה לסגן יו"ר מטה הבחירות של הליכוד, באתר גלובס, 18 באפריל 1999
↑  אמל אסעד הוגה פרויקט בשביל הבנים, פורטל הכרמל והצפון, 6 באוקטובר 2015
↑  אלי סניור, תא"ל במיל אמל אסעד חשוד בשחיתות בתעשייה האווירית, באתר ynet, 15 במרץ 2017
↑  עסקת טיעון בפרשת תא"ל אמל אסעד, פורטל הכרמל והצפון, 18 בפברואר 2020
↑   סדרה תיעודית חדשה 📽️ מדורות השבטים | פרק 1 - הסדר יחזור על כנו: שנים 1993 עד 2000, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:42)
↑  סמל וופא אסעד, באתר גל-עד
הר ארגמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  כ-500 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  דרום הנגב
 רכס הרים:  הרי אילת
 קואורדינטות:  29°50′54″N 34°59′44″E﻿ / ﻿29.84846°N 34.99559°E﻿ / 29.84846; 34.99559
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר ארגמן(למפת דרום הנגב רגילה) הר ארגמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ארגמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ארגמן
 
הר ארגמן הוא הר חרוטי שנמצא בהרי אילת. גובהו כ-500 מטר. שמו ניתן לו על שם צבעו, הוא משקיף על עין יטבתה (עין ע'דיאן) ומכאן שמו הערבי "ג'בל אלע'דיאן". בפסגת ההר יש תצפית על דרום הערבה.
גאוגרפיה

הר חרוטי בהרי אילת על מדרגת מצוק ההעתקים שמעל דרום הערבה. כ-7 קילומטרים מדרום מערב ליטבתה. בפסגת ההר יש תצפית על דרום הערבה, יטבתה והרי אדום.
ההר מתרומם בירכתי הנגב הדרומי ובגבול הערבה, בין יטבתה ותמנע. פסגתו גבוהה מ-500 מטר מעל פני הקרקע. במורדו המזרחי עובר נחל צאלה לערבה.
גאולוגיה

בראש ההר גיר מתוצרת גרופית שבתחתיתו מחשופים של עורקים אדמדמים בשכבות החרסית. ג'בל ע'דיאן משום הוא צופה אל עין ע'דיאן (יטבתה).
מקור שמו הוא בעורקיו האדומים-צהבהבים של תחמוצת ברזל הנראים במחשופי החרסית שבבסיס ההר.
לקריאה נוספת

וילנאי אריאל, ז', (1969). "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ספריית השדה תל אביב, עמוד 292.
מרקוס, מ' ואלעזרי, י' (2000). "אנציקלופדיה מפה - כרך 1", מפה- מיפוי והוצאות לאור, עמוד 95.
הערות שוליים

1 2  מרקוס, מ' ואלעזרי, י', אנציקלופדיה מפה - כרך 1, מפה- מיפוי והוצאות לאור, 2000
↑  וילנאי אריאל, אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת ספריית השדה תל אביב, 1969
↑  שני מסלולים באזור שחרות, באתר מדרשת שדה בוקר (ארכיון)
הר ארגמן בצילום מקרוב