עבירות המתה בישראל
מדרגי עבירות ההמתה

הנושא המרכזי ביותר במבנה החוק הוא קביעת מדרגי ההעברה על פי הרקע למעשה, קביעת מדרג העברה הוא הגורם המשמעותי ביותר על גזר הדין של הנאשם שכן אם מדובר בגרימת מוות ברשלנות העונש יהיה שלוש שנות מאסר ואם בית המשפט יכריע כי המקרה הוא רצח בנסיבות מחמירות העונש יהיה מאסר עולם חובה. לאחר תיקון החוק שנכנס לתוקף ב-1 ביולי 2019 מדרגי העבירה הם כדלהלן:
גרימת מוות ברשלנות (סעיף 304 לחוק העונשין) - נותרה כפי שהייתה בדין הקודם. הגדרתה היא מרכיב אי המודעות של מבצע העבירה להשלכות האפשריות שלה, כלומר, גרימת מותו של אדם אחר. ("מודעות בכוח"). לדוגמה: מקרים מסוימים של מוות בעקבות רשלנות רפואית, מקרי רשלנות בשימוש בנשק או מכונות, מקרים מסוימים של תאונות דרכים שהתרחשו בעקבות התנהגות פזיזה של הנהג, ונסיבות אחרות שבמסגרתן החשוד או הנאשם נמנעו מנקיטת אמצעי הבטיחות הדרושים כלפי זולתם. עבירה זו נותרה כשהייתה בדין הקודם ועונשה שלוש שנות מאסר.
המתה בקלות דעת (סעיף 301ג לחוק העונשין) - עבירת ההריגה פוצלה לשתי עבירות: המתה בקלות דעת ורצח באדישות. בעבר, לא היה הבדל לעניין סוג העבירה שנעברה בין אדם שגרם למותו של אדם באדישות, לבין אדם שגרם למותו של אחר בקלות דעת (לקיחת סיכון בלתי סביר לגרימת המוות, תוך רצון להימנע מהתממשות התוצאה). לאחר התיקון, נוצרה עבירה חדשה של המתה בקלות דעת, שעונשה המרבי הוא 12 שנות מאסר.
המתה בנסיבות של אחריות מופחתת (סעיף 301ב לחוק העונשין) - העבירה האמורה, בדומה לעבירת הרצח, דורשת הוכחת יסוד נפשי בדמות "אדישות" או "כוונה". עם זאת, בהתקיימות אחת או יותר מהנסיבות המנויות בסעיף, ובהוכחת היסוד הנפשי הדרוש, עונש שונה עשוי להיגזר על עובר העבירה. בעבירה זו קבוע מדרג ענישה, המשתנה בהתאם לנסיבה שבכוחה להבחין באדם כעונה על יסודות העבירה. ראשית, ענישה מרבית של 15 שנות מאסר, עשויה להיגזר בעת שהנאשם היה נתון במצב של מצוקה נפשית קשה, עקב התעללות חמורה ומתמשכת בו או בבן משפחתו, בידי מי שהנאשם גרם למותו. שנית, ענישה מרבית של 20 שנות מאסר, עשויה להיגזר בעת שעובר העבירה עברה תוך אחת מהנסיבות המפורטות בסעיף 301ב(1)-(3) לחוק. למשל, כאשר המעשה נעשה בתכוף להתגרות כלפי הנאשם ובתגובה לאותה התגרות, ובהתקיימות שני התנאים הקבועים בנסיבה זו. שלישית, יש לציין כי ענישה מרבית של 20 שנות מאסר, עשויה להיגזר בעת שעובר העבירה עברה באדישות, ובהתקיים הנסיבה המנויה בסעיף 301ב(ג) לחוק.
רצח באדישות או בכוונה (סעיף 300 לחוק העונשין) - לשון החוק הוא 'הגורם בכוונה או באדישות למותו של אדם', מדרג זה הוא חמור יותר מגרימת מוות ברשלנות ומהמתה בקלות דעת, וזהו מדרג ה'רצח' שהיה קיים גם בחוק הקודם (ומכונה כעת גם 'רצח סתם'). במדרג זה אין צורך בהתקיימות נסיבות מחמירות נוספות כגון תכנון מקדים, אכזריות מיוחדת, וכו', ודי בהתגבשות היסוד העובדתי והיסוד הנפשי כי מעשה ההמתה נעשה בכוונה או באדישות.
רצח בנסיבות מחמירות (סעיף 300א לחוק העונשין) - רצח הנעשה באדישות או בכוונה וכלל גם נסיבות מחמירות. נסיבות מחמירות הן בין היתר: תכנון מוקדם, התאכזרות לקורבן, מניעים גזעניים, הקורבן הוא עד או שופט בהליך פלילי וההמתה נועדה לשבש את ההליך, ועוד. בהתקיימן של נסיבות אלו דינה של עבירת הרצח הוא מאסר עולם חובה, בניגוד למדרג הפחות חמור 'רצח באדישות או בכוונה' ('רצח סתם') שבו דין הרוצח הוא עד מאסר עולם ועונשו נתון לשיקול בית המשפט.
המתה בנסיבות של אחריות מופחתת (סעיף 300ב לחוק העונשין) - לצד קביעת עונש מאסר עולם על רצח באדישות או בכוונה המחוקק מכיר במספר נסיבות יוצאות דופן שבהתקיימן ניתן לבית המשפט שיקול דעת בקביעת העונש והוא יהיה מופחת ממאסר עולם (עד 15–20 שנים, תלוי בנסיבה המפחיתה). בין הנסיבות המקלות ניתן למצוא את ההמתה בעקבות התעללות (סעיף 300ב(א)), או את ההמתה בעקבות קנטור (300ב(ב)).