stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עפרה קליסקי

| --- | --- |

 לידה:  1951 מקוה ישראל
 פטירה:  6 באוגוסט 2016 (בגיל 65 בערך)
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  מיתר
 עיסוק:  ניהול מוצרים, ייעוץ חדשנות, ניהול טכנולוגי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' מיכאל אוטולנגי
 מוסדות:  לשכת המדע"ר, המרכז האקדמי לב
 בן זוג:  ד"ר יהושע קליסקי
 צאצאים:  תומר, אפרת, איתי ועמינדב
עפרה מרים קליסקי (1951 – 6 באוגוסט 2016) הייתה כימאית ומובילת חדשנות טכנולוגית, אשר כיהנה כמנהלת מאגדים לאומיים למחקר ופיתוח בשנים 1999–2013, וכמרצה (2002–2016) וראש המחלקה (2005–2007) למנהל עסקים במרכז האקדמי לב. קליסקי הייתה מנהלת מוצרים בתעשייה הכימית, ויזמית ומיסדת חברות הזנק. בשנים 1996–2016 הייתה קליסקי יועצת למדען הראשי של משרד התעשייה והמסחר (כיום, רשות החדשנות) ולחברות שונות בתעשייה הישראלית והבינלאומית בתחום המחקר והפיתוח הטכנולוגי והשיווקי של מוצרים חדשים.
ביוגרפיה

עפרה נולדה במקוה ישראל בשנת 1951 לפרופ' אפרים גוטליב ולפראדל שמחה לבית בראון. בן זוגה ושותפה לחלק ממחקריה המדעייםהוא הכימאי ד"ר יהושע קליסקי.
קליסקי גדלה בירושלים והתגוררה בבאר-שבע ובמיתר. היא רכשה תואר שני בכימיה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית וב-1980 סיימה בהצטיינות תואר שלישי בכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בהנחית פרופ' מיכאל אוטולנגי. יחד עם פרופ' אוטולנגי חקרה קליסקי את החלבון הרגיש לאור הנמצא בעין, רודופסין. בהמשך הקריירה הרחיבה קליסקי את התעניינותה באינטראקציה בין חומר ואור לתחומים כמו לייזרים, גבישים אופטיים, ובולעים מתרווים. לאחר סיום הדוקטורט יצאה קליסקי בשנים 1981-1983להשתלמות בתר דוקטורט במחלקה להנדסת כימיה, אוניברסיטת רוצ'סטר, ניו-יורק.
מאוחר יותר, לאחר שצברה ניסיון רב בתעשייה הכימית, העשירה קליסקי את מומחיותה העסקית ברכישת תואר מוסמכת במנהל עסקים (MSM) מאוניברסיטת בוסטון בשנת 1996.
מחקר, תעשייה וייעוץ

עם חזרתה לארץ ב-1983 עסקה קליסקי במיקרו-אלקטרוניקה בבית הספר למדע שימושי באוניברסיטה העברית ורכשה מומחיות שסייעה לה מאוחר יותר בניהול מאגד מחקר ופיתוח EDCOT. ב-1984 עברה קליסקי להתגורר בנגב והחלה קריירה תעשייתית מגוונת שבמהלכה הוסיפה לעיסוקה במחקר ופיתוח היבט של ניהול מוצרים חדשניים, דבר שעשתה בשלוש חברות תעשייתיות, כרם אופטרוניקה (1984–1986), מכתשים (1986-1987) ופריקלאס (1988-1995). בשנת 1995 מונתה קליסקי למנהלת מיזם משותף (JV) בין התאגיד האמריקאי אמפצט לבין החברה הישראלית כפרית תעשיות. החברה עסקה עד 1997 בפיתוח תוספים לתעשיית הפלסטיקה. בנוסף, הייתה קליסקי יזמת ומנהלת של שני מיזמי חממת מטע שפעלה בפרק רותם, חברת טרלייט לאיתור ובדיקת רעלים, וחברת דיגיפמף לפיתוח משאבות רפואיות במינונים נמוכים.
בשנת 1996 החלה קליסקי לעבוד כיועצת עצמאית לחברות תעשייה אשר שקלו להיכנס לפיתוח מוצרים חדשים או טכנולוגיות חדשניות וסיכמה את עבודתה בלמעלה מ-20 מחקרי שוק והערכה טכנולוגית מקיפים. במקביל, בדקה קליסקי עבור המדען הראשי (מדע"ר) של משרד התעשייה והמסחר (כיום – רשות החדשנות) כ-170 בקשות תמיכה למיזמי מחקר ופיתוח אשר הגישו חברות תעשייתיות קימות וחברות הזנק . רבות מהבקשות שקיבלו המלצה חיובית על ידי קליסקי אושרו בוועדות המדע"ר וחלקן הניבו מוצרים מוצלחים של התעשייה הישראלית.
קליסקי תרמה מניסיונה וידיעותיה לקהילה המדעית והתעשייתית והייתה מרצה מוזמנת בכנסים מקצועיים רבים.
ניהול מאגדי מחקר ופיתוח

קליסקי מונתה על ידי לשכת המדע"ר לנהל שלושה תאגידי מחקר ופיתוח לאומיים כאשר כל אחד מהם פעל במשך מספר שנים בהשתתפות מוסדות אקדמיים וחברות תעשייתיות כדי לקדם תחום מדעי-טכנולוגי חלוצי ומבטיח.
המאגד הראשון שניהלה היה מאגד לייזרים שאובי דיודה (לש"ד) שפעל בשנים 1999–2001.  בשנים 2004–2008 ניהלה קליסקי את מאגד EDCOT לפיתוח טכנולוגיות ליישום מבודדים ומוליכים בהתקני העתיד. חברות המאגד היו החברות התעשייתיות אפלייד מטריאלס ישראל, טאואר סמיקונדקטורס, קרינה שימושית, KLA, נובה, ננו-אור וסלע וקבוצות מחקר מובילות מהטכניון, מאוניברסיטת תל אביב, מאוניברסיטת ב.ג. בנגב ומהאוניברסיטה העברית.
המאגד השלישי שניהלה קליסקי הוא מאגד MAIM למניעת יצירת משטחים מיקרוביאליים אשר פעל בשנים 2009–2013.
הוראה

ב-2002 החלה קליסקי להרצות על טכנולוגיה ויזמות עסקית לתלמידות המחלקה למנהל עסקים במרכז האקדמי לב, ובשנים 2005–2007 עמדה בראש המחלקה.
חיים אישיים

בעלה היה הכימאי ד"ר יהושע קליסקי. ילדיהם: ד"ר תומר קליסקי, ד"ר אפרת זקבך, ד"ר איתי קליסקי ועמינדב קליסקי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מ. ל. על פי מידע מד"ר יהושע קליסקי, מידע ביוגרפי על ד"ר עפרה קליסקי, ‏2.6.2020
1 2  Y. Kalisky, O.Kalisky, and M. R. Kokta, Passively Q-Switched Diode -
 Pumped Nd:YAG and Nd:YVO4 Using Cr4+, Ca2+):YAG and (Cr4+, Mg2+):YAG
 Saturable Absorbers, Optical Materials 30, 2008, עמ' 1775-1780
1 2  Y. Kalisky and O. Kalisky, The Status of High-Power Lasers and their
 Applications in the Battelfield, Optical Engineering (9)49, 2011
↑  O. Kalisky, J. Feitelson and M.Ottolenghi, Photochemistry and Fluorescence of Bacteriorhodopsin Excited in its 280-nm Absorption Band, Biochemistry 20, 1981, עמ' 205-209
↑  O. Kalisky and R. H. Heist, Photoinduced Nucleation of Carbon Disulfide, J. of Chemical Physics 83, 1985, עמ' 3668-3680
↑  כפרית תעשיות, מפעל לתרכיזים ותערובות פלסטיק, ‏24.6.2020
↑  מעיין ונצ'ורס, דוח תקופתי לשנת 2007 (עמ' 125), ‏30.3.2008
1 2  עפרה קליסקי, רשימת פרסומים, ‏7.6.2020
↑  אנוש מערכות, סקר הערכת פעילות מגנ"ט (עמ' 12, 17), ‏מרץ 2002
↑  ועדת מגנ"ט של התמ"ת אישרה המשך פעילות שני מאגדים בהיקף פעילות של 250 מיליון שקל ל-5 שנים, באתר גלובס, 10 ביוני 2003
↑  לשכת המדע"ר, מינהלת מגנ"ט, מגנ"ט - עידוד פיתוח טכנולוגיה גנרית והגברת שיתוף הפעולה בין האקדמיה לתעשייה- סיפורי הצלחה (עמ' 24, 36)
↑  המכון האקדמי לב, יסודות הטכנולוגיה למנהל עסקים-ד"ר עפרה קליסקי, ‏2014
↑  המכון האקדמי לב, יזמות עסקית -ד"ר עפרה קליסקי, ‏2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4270270   WorldCat (עם VIAF): 4270270
תומא פסקה

| --- | --- |

תומא פסקה
 לידה:  27 בפברואר 1978 (בן 46) רואן, צרפת
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות סוכנות החלל האירופאית / CNES
 לאום:  צרפת צרפת
 השכלה:  Institut Supérieur de l'Aéronautique et de l'Espace (2001)  אקול פוליטכניק דה מונטריאול (2001)  תיכון פייר-קורניי  אוניברסיטת טולוז 
 עיסוק בעבר:  מהנדס אווירונאוטיקה, טייס
 תקופת השירות:  2009–הווה (כ־16 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  396 יום, 11 שעות ו-34 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  6 ‏
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  39 שעות 54 דקות
 עיסוק נוכחי:  אסטרונאוט
 משימות
 סויוז MS-03, משלחות 50 / 51 לתחנת החלל הבינלאומית, משלחות 65 / 66 לתחנת החלל הבינלאומית
 
 עיטורים
 אביר בלגיון הכבוד (13 ביולי 2019)  קצין בלגיון הכבוד (29 בדצמבר 2022)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל  מדליית האווירונאוטיקה  מדליית נאס"א לשירות ציבורי מצטיין 
 
תומא פֵסְקֵה (בצרפתית: Thomas Pesquet; נולד ב-27 בפברואר 1978) הוא אסטרונאוט של סוכנות החלל האירופית ומהנדס צרפתי. חבר צוות המשלחת 50/51 לתחנת החלל הבינלאומית, ששוגרה לתחנת החלל ב-17 בנובמבר 2016.
ביוגרפיה

פסקה נולד ברואן, צרפת ובילה את רוב ילדותו באזור דייפ. הוא הצעיר מבין שני אחים. הוא סיים את לימודיו בתיכון פייר-קורניי ב-1998. ב-2001 קיבל תואר שני מהאקול סופריור (בית הספר הלאומי הגבוה) לאווירונאוטיקה וחלל בטולוז, בהנדסת אווירונאוטיקה בתחום תכן ובקרת לוויינים וחלליות. בשנתו האחרונה בלימודים למד באקול פוליטכניק דה מונטריאול בקנדה, במסגרת חילופי סטודנטים בקורס לתואר שני בלימודי חלל ואווירונאוטיקה.
ב-2001 עבד פסקה כמהנדס בקרה ללוויינים עבור משימות חישה מרחוק בחברת GMV במדריד, ספרד. לאחר מכן, בין השנים 2002–2004 עבד פסקה בסוכנות החלל הצרפתית (CNES) כמהנדס מחקר למשימות אוטונומיות. בנוסף היה חלק מתכנון עתידי של המקטע הקרקעי של תוכניות חלל אירופיות עתידיות. בסוף 2002 היה הנציג של CNES בוועדת CCSDS (ועדה בינלאומית ליצירת תקן אחיד בין תחנות הקרקע וסוכנויות חלל שונות).
כיוון שאהב לטוס בזמנו החופשי, הוא הצליח לקבל מקום בתוכנית האימונים של אייר פראנס, והפך להיות טייס מסחרי על איירבוס A320 בשנת 2006. בשנת 2006 סיים קורס טיסה של אייר פראנס, וקיבל רישיון טיסת מכשירים מסוג (ATPL-IR). לפסקה יש יותר מ-2,000 שעות טיסה על מגוון מטוסים מסחריים. כמו כן הוא היה מדריך על מטוס ה-A320 וכן מדריך לניהול צוות אווירי.
פסקה הוא פוליגלוט ודובר צרפתית, אנגלית, ספרדית, גרמנית ורוסית. הוא חבר באיגוד האווירונאוטיקה והאסטרונאוטיקה של צרפת (3AF), וכן חבר באגודה האמריקאית לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיה (AIAA).
כטייס חלל

פסקה נבחר כאסטרונאוט של סוכנות החלל האירופית (ESA) במאי 2009, וסיים את האימונים בנובמבר 2010. לאחר סיום האימונים עבד כ-Eurocom (המקבילה האירופאית ל-CAPCOM של נאס"א), האדם המתקשר מהקרקע מול האסטרונאוטים בחלל.
היה אחראי על יצירת פרויקטים ושיתופי פעולה חדשים, כמו תוכנית שנעשתה בשיתוף עם סין. כמו כן עבר אימונים נוספים ברוסיה, ארצות הברית ואירופה על כלל המערכות הנמצאות בתחנת החלל.
היה חלק ממשימת סוכנות החלל האירופית לחקר מערות (ESA CAVES) ב-2011. בספטמבר 2013 היה חלק מהמשימה התת-מימית SEATEST II, שהתקיימה יחד עם האסטרונאוטים/אקוונאוטים ג'וזף אקבא, קייט רובינס, סוצ'י נג'וצי ואנדראס מוגנסן.
ב-10 ביוני 2014 היה פסקה אקוונאוט בתחנת המחקר התת-ימית אקווריוס, במסגרת משימת NEEMO 18 . המשימה, שהחלה ב-21 ביולי 2014, נמשכה תשעה ימים.
במרץ 2014, נבחר על ידי סוכנות החלל האירופית למשימה במשך שישה חודשים בתחנת החלל הבינלאומית החל מחודש נובמבר 2016, במהלך האימונים שימש פסקה כגיבוי לאסטרונאוט האירופי אנדראס מוגנסן שטס לתחנת החלל הבינלאומית ב-10 בספטמבר 2015.
פסקה הוא מהנדס הטיסה במהלך משלחת מס' 50/51 לתחנת החלל הבינלאומית. הוא שוגר ב-17 בנובמבר 2016, על סויוז MS-03, יחד עם פגי ויטסון ואולג נוביצקי, והגיע לתחנת החלל ב-19 בנובמבר 2016. בכך הוא האסטרונאוט האחרון מכיתת 2009 של סוכנות החלל האירופית שהגיע לחלל, והצרפתי הראשון בתחנה מאז שהאסטרונאוט ליאופולד אייהרטס עזר להתקין את מעבדת קולומבוס בתחנת החלל הבינלאומית ב-2008.
באפריל 2021 פסקה טס לחלל בחללית הדרגון C206 אנדוור במסגרת משימה SpaceX Crew-2. במהלך משימתם בת ששת החודשים הוא היה בין חברי משלחת מס' 65 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד שאנון ווקר ואקיהקו הושידה. לאחר סיום פעילות המשלחת הוא היה חלק של משלחת מס' 66 וחלק מהתקופה היה מפקדו. במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ רכבית באורך של כ-7 שעות.
כטייס חלל > משימת פרוקסימה

משימתו של פסקא לתחנת החלל נקראת פרוקסימה (Proxima) על שם הכוכב הקרוב ביותר. פסקה ביצע כ-50 ניסויים בשביל סוכנות החלל האירופית וסוכנות החלל הצרפתית, בנוסף על השתתפותו בפעילויות מחקר נוספות בתחנה.
ב-13 בינואר 2017 ביצע פסקה הליכת חלל יחד עם האסטרונאוט שיין קימברו להחלפת תשתית הבטריות של תחנת החלל, לקראת החלפתן. הליכת החלל נמשכה 5 שעות ו-58 דקות.
ב-23 במרץ 2017 ביצע הליכת חלל נוספת יחד עם האסטרונאוט שיין קימברו. הליכת החלל נועדה להכין את התחנה להתאמה למתאם עגינה אוניברסלי נוסף, לקראת הגעת חלליות מסחריות. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-34 דקות.
פסקה חזר לכדור הארץ ב-2 ביוני 2017, 14:10 UTC.
הערות שוליים

1 2  מארק גרסיה, משלחת 51 חוזרת לכדור הארץ לאחר 196 ימים, באתר נאס"א, 2 ביוני 2017
1 2  ביוגרפיה של תומא פסקה, באתר סוכנות החלל האירופאית, 8 בספטמבר 2014
↑  נאס"א מכריזה על שתי המשימות הבאות מתחת למים, באתר נאס"א, 10 ביוני 2014
↑  ESA astronaut Thomas Pesquet will fly to the International Space Station in 2016, באתר סוכנות החלל האירופאית, 17 במרץ 2014
↑  NASA, Space Station Partners Announce Crew Members for Missions in 2017, הודעת נאס"א, 6 באוגוסט 2015
↑  אסטרונאוט תומא פסקה מגיע לתחנת החלל הבינלאומית, 19 בנובמבר 2016
↑  הליכת החלל השנייה של 2017 הושלמה בהצלחה, באתר נאס"א, 13 בינואר 2017
↑  אסטרונאוטים מסיימים הליכת חלל הראשונה מתוך שלוש מתוכננות, באתר CBS news,‏ 24 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb171124572 (data)  GND: 120142013X  ISNI: 0000 0004 4214 8898  RERO: 02-A027117096  SUDOC: 170366596  VIAF: 304533892   WorldCat (עם VIAF): 304533892 
תומא פסקה במהלך משימת NEEMO 18, מבצע הליכה חוץ רכבית כאקוונאוט מתחת למים
לוגו משימת פרוקסימה
תומא פסקה בחליפת החלל מחוץ לתחנת החלל הבינלאומית, עם תחילת הליכת החלל, ינואר 2017
Throbbing Gristle

| --- | --- |

 מקום הקמה:  האל 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 זרם:  רוק
 סוגה:  תעשייתי
 סוג קול:  אינדסטריאל
 חברת תקליטים:  MUTE, לייבל עצמאי
 www.throbbing-gristle.com
 חברים
 קוזי פאני טוטי, ג'נסיס פי.אוררידג', פיטר "סליזי" כריסטופרסון, כריס קרטר
 
Throbbing Gristle (או TG ובתרגום חופשי: סחוס רוטט) הייתה להקה בריטית אוונגרדית, שנחשבה לחלוצה בז'אנר המוזיקה התעשייתית.
היסטוריה

הלהקה הוקמה בסוף שנת 1969 על ידי קוזי פאני טוטי ו-ג'נסיס פי. אוררידג' (שמו המקורי, ניל אנדרו מגסן). בשנת 1974 הצטרפו אליהם המעצב והטכנאי פיטר "סליזי" כריסטופרסון ובשנה שלאחר מכן הצטרף המוזיקאי, כריס קרטר.
הלהקה החלה להופיע בחללים לא שגרתיים, כמו בתערוכה שכותרתה "זנות" ב-ICA (המכון לאמנות עכשווית) היוקרתי בלונדון באוקטובר 1976. בתערוכה ובהופעה הוצגו אובייקטים כמו טמפונים משומשים ודימויים ממגזינים פורנוגרפים, מופע חשפנות ועוד. התערוכה שמומנה באופן עקיף על ידי הממשלה הבריטית, עוררה שערורייה לאומית.
זמן קצר לאחר מכן הקימו חברי הלהקה חברת התקליטים משלהם בשם Industrial Records, הלייבל העצמאי הראשון באנגליה.
הלהקה השתמשה אז בטכניקות מוזיקליות כמו לולאות סרט ודיסטורשן קיצוני, עבודה עם מכשירים אלקטרוניים (כולל סינתיסייזרים שחברי הלהקה בנו בעצמם) ומכשירי אפקטים חדשים.
הטקסטים הפרובוקטיבים עסקו בין השאר ברצח שרון טייט בידי צ'ארלס מנסון ובמעשי הזוועה של פעולת גרילה ברחבי העולם על רקע מוזיקה אלקטרונית רגועה, קטעי דיבור מוקלטים, סיפורם של זוג רוצחי המור (איאן בריידי ומיירה הינדלי) ועלבונות כלפי המאזינים. הלהקה אהבה גם "לפלרטט" עם אלמנטים לאומיים וסוציאליסטים. הם הציגו תצלומים של מחנות ריכוז בפרסומיהם או הראו קופסאות משומשת של ציקלון בה והופיעו במדי צבא. האלמנטים שלא היו מקובלים בזמנו בסצנה המוזיקלית הבריטית, גררו אמנים רבים שהלכו בעקבותיה.
במהלך חמש השנים הבאות של העבודה המשותפת, חברי "Throbbing Gristle" יצרו שישה אלבומי אולפן ואלבומי הופעה רבים, פסקול לסרט "בצל השמש" של דרק ג'רמן, ובנוסף מספר רב של סינגלים ומיקסים.
בשנת 1981 סיימו חברי הלהקה את שיתוף הפעולה שלהם. כריס קרטר וקוזי פאני טוטי הקימו הרכב בשם כריס וקוזי כריס קרטר גם פרסם מחדש הקלטות היסטוריות רבות של Throbbing Gristle מאז 1981. ג'נסיס פי. אוררידג' ופיטר כריסטופרסון הקימו יחד עם המוזיקאי אלכס פרגוסון, את ההרכב סייקיק טי.וי (Psychic TV). ב-2004 התאחדה הלהקה להופעה יחידה במסגרת פסטיבל (RE-TG).
בערב השנה החדשה 2005 הופיע הלהקה בפולקסתיאטר בברלין. בינואר 2006 נחשף. מאז הקבוצה הופיעה שוב בקביעות. במהלך האיחוד נוצר אלבום חדש עם הכותרת "חלק שני: אין סוף", שיצא לבסוף בתחילת אפריל 2007 לאחר כמה עיכובים.
הופעתה האחרונה של הלהקה בקאסט המקורי התקיימה ב־23 באוקטובר 2010 בלונדון.
הלהקה נתפסת כמי שייסדה את ז'אנר המוזיקה התעשייתית, יחד עם בני דורם, קברט וולטייר והלהקה הגרמנית איינשטירצנדה נויבאוטן. באלבום הבכורה שלה טבעו חברי הלהקה את הסיסמה "מוזיקה תעשייתית לתעשיינים".
לקריאה נוספת

ארז מירנץ. ניתוח לשינוי להקה. סוכן תרבות.
אתר רשמי של הלהקה
הערות שוליים

↑   Brandon Stosuy, Throbbing Gristle The Taste of TG: A Beginner's Guide to the Music of Throbbing Gristle Pitchfork
↑  Charles Manson’s Long History In The Music Industry: Part 1
↑  Jon Savage, England's dreaming

https://archive.org/details/englandsdreaming00sava
↑  Kilpatrick, Nancy (2004). The Goth Bible: A Compendium for the
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 7050609  BnF: cb139070313 (data)  GND: 16041966-9  ISNI: 0000 0000 9959 390X  LCCN: n94062957  MusicBrainz: e135d690-9c53-4333-8f11-98aec8c9f434  NKC: xx0180304  SUDOC: 08398836X  ULAN: 500350676  VIAF: 147905580   WorldCat (עם VIAF): 147905580
בני לוריאן – דמויות

רשימת הדמויות שמופיעות בסדרת ספרי המדע בדיוני, פעולה, עתידני לנוער "בני לוריאן" מאת פיטקוס לור (שם העט של ג'יימס פריי (James Frey) ושל ג'ובי היוז).
מושגים

לורים - לורים, ביחיד "לורי" הם תושבי הכוכב "לוריאן".
מוגדוריאנים - גזע חייזרי אשר פלש ללוריאן ולכדור הארץ.
מוגים - כינוי למוגדוריאנים.
כימרות - יצורים לוריים בעלי היכולת לשנות את צורתם לצורת חיות אחרות.
הגארד

כמו שמתואר בספר אני מספר ארבע, הגארד הם המגנים של לוריאן, ואלה שבשנות הנעורים שלהם, מפתחים מורשות - כוחות על-אנושיים שעוזרים להם להגן על עצמם ועל לוריאן. כשלוריאן הותקפה על ידי מוגדוריאנים, תשעה ילדים גארדים נשלחו הרחק מכוכב הלכת שלהם לכדור הארץ, (בהמשך התגלה שנשלחה עוד אחת בחשאי). לפני שהתשעה נפרדים מוטל עליהם כשף שיגן עליהם מפני המוגדוריאנים, על ידי כך שניתן יהיה להרוג אותם רק על פי הסדר, אחד עד תשע, כל עוד הם לא מתאחדים. בספר "כוחה של מספר שש" נחשף כי הם נבחרו על לוריאן בעצמו ללכת בעקבות תשעת זקני השבט של לוריאן. בנספח של הספר "אני מספר ארבע" ("המסמכים האבודים: מורשות הנופלים"), אדם מחשב כמה מהגארד היו בנים וכמה בנות, אבל מספר אחת מוצאת אותו כרוח רפאים, והוא לעולם לא חושף את מה שחישב. סביר להניח שיש חמישה בנים וחמש בנות.
אם הטבע יעשה את שלו ללא הפרעה, עשרת הגארד יפתחו מורשות שיעלו בכוחן על המורשות של זקני השבט המקוריים.
הגארד > מספר אחת

מספר אחת על פי הכריכה האחורית של הרומן "אני מספר ארבע", היא נערה בת 14, נהרגה במלזיה, כשמספר ארבע היה בן תשע. בסרט, מספר אחת הוזכרה, אך לא נכתב כיצד היא מתה. ההיסטוריה שלה נחשפת ב"מורשות הנופלים". אחת התגלתה על ידי המוגדוריאנים על ידי תמונה שלה ושל הצלקת על קרסולה שהמשטרה צילמה, לאחר שניסתה לגנוב מחנות על מנת להרשים בחור. על פי דבריה של הילד, היא הייתה נערה מרדנית. המוגים עקבו אחריה למלזיה, שם היא מצאה את מותה. היא פיתחה את המורשת הראשונה שלה, אך היא הייתה חלשה מדי, הטלקינזיס שלה לא עבד ורעידות האדמה שיצרה היו חלשות מדי, מכיוון שבילתה זמן עם ווייד במקום להתאמן, וכשהיא לא ציפתה לזה, מוג בא מאחוריה ודקר אותה עם חרב. הגופה שלה נלקחה על ידי המוגים, על מנת לחדור לזיכרונותיה ולמצוא מידע. המסתנן היה מוגדוריאני צעיר, אדאמוס, בנו של גנרל מוגדוריאני. היא מופיעה כרוח רפאים במהלך החדירה, ושולטת על אילו זיכרונות אדאמוס רואה. לאחר התרדמת בת שלוש השנים של אדאמוס סוטק, אחת עדיין מופיעה כרוח בתודעתו. היא מעבירה אליו את כוחותיה. היא משכנעת את אדם לעבור לצדם של הלורים ומנסה לעזור למספר שתיים ומספר שלוש, אך שני הניסיונות נכשלים. היה לה עור שזוף ושיער בלונדיני ארוך, פרטים אליהם אדם שם לב כאשר הוא "בוחן" אותה.
מורשות:
הגברה - כל הגארד יורשים כוח פיזי, מהירות, רפלקסים, סיבולת ויציבות מוגברים.
טלקינזיס - כל הגארד מפתחים מורשת זו, כמעט מיד לאחר המורשת הראשונה שלהם.
רעידות אדמה - בנספח של הספר הראשון, היא יצרה רעידות סייסמיות בזמן המלחמה במוגדוריאנים.
הגארד > מספר שתיים / מגי הויל

מספר שתיים, או מגי הויל, ילדה לורית בת 12 בעלת משקפיים, נמשים ושיער חום-אדמדם, יצרה חשבון אינטרנטי בניסיון למצוא את האחרים, כנראה מתוך ייאוש לאחר שהספאן שלה נהרג בתאונת דרכים. עקב כך, המוגדוריאנים מצאו אותה והרגו אותה באנגליה. היא הייתה צעירה מכדי לפתח מורשות. בספר "כוחה של מספר שש", מספר ארבע, שש וחברם סאם מדברים על הודעה שפרסמה מספר שתיים. בהודעה נכתב "תשעה, עכשיו שמונה. ואתם, כל השאר, נמצאים שם?". שש אומרת שהיא והספאן שלה, קטרינה, כתבו בתשובה "אנחנו פה". הספאן של מספר ארבע הנרי ראה את ההודעה וניסה לפרוץ למחשב על מנת להציל את שתיים, אבל לא הספיק. לאחר מכן, ההודעה נמחקה מיד אחרי ששתיים נהרגה על ידי איווניק, והם משערים שהמוגדוריאנים מחקו אותה. אולם ב"מורשות הנופלים", מתברר שהיה זה אדמוס סוטק, נער מוגי צעיר שניסה לעזור ללורים, שמחק את ההודעה בבלוג. הוא עשה זאת, גם לאחר שמספר שתיים מתה, על מנת להציל את הלורי שהגיב, אבל זה לא עזר משום ששש, שהגיבה, נתפסה. אדמוס מנסה לעזור לשתיים על ידי העמדת פנים שהוא לורי, אך זה לא עבד משום ששתיים ידעה שהוא מוג, אבל אחד טוב. אולם אז איוון מוצא את שתיים ואת אדם, ומשסף את גרונה של שתיים בחרבו. גם שבע כמעט הגיבה להודעה, אך החליטה שעדיף שלא תעשה זאת, החלטה שהתגלתה כנבונה מאוד.
הגארד > מספר שלוש / האנו

מספר שלוש, או האנו, נער לורי בן 14, מופיע בתחילת הספר הראשון כאשר הוא ניצוד על ידי המוגדוריאנים בקניה ונרצח במהרה לאחר מותו של הספאן שלו. ב"מורשות הנופלים", האנו מקבל את פניהם של אדם ואיוון בכפר אפריקני, ואומר שהוא גר בקניה כל חייו, ובכך מתכוון לכך שהוא והספאן שלו נשארו בקניה גם לאחר שמספרים אחת ושתיים מתו. אדמוס מנסה לעזור להאנו לאחר שהוא שם לב שהאנו לובש גרביים גבוהים בעודו משחק כדורסל, ובכך מגלה שהאנו לורי. בעקבות כך הוא מנסה ללכת להגיד להאנו שהמוגים באים, אך איווניק עוקב אחריו וכך האנו פוגש במותו. באני מספר ארבע, ג'ון אומר ששלוש היה חשוף לחלוטין כשהמוגים מצאו אותו. מסופר שהוא נמצא לאחר שמישהו ראה את הצלקות על קרסוליו, מה שהוביל את המוגים ישירות אליו. בסרט, משחק אותו גרג טאונלי.
מורשות:
הגברה - כל הגארד יורשים כוח פיזי, מהירות, רפלקסים, סיבולת ויציבות מוגברים. בספר, שלוש השתמש בזה על מנת לקפוץ מעל עמק.
טלקינזיס - כל הגארד מפתחים מורשת זו, כמעט מיד לאחר המורשת הראשונה שלהם.
לא ידוע אילו עוד מורשות היו לשלוש, או האם הוא בכלל הספיק לפתח מורשות נוספות.
הגארד > מספר ארבע / ג'ון סמית

ג'ון סמית (לשעבר דניאל ג'ונס) בן 16. ג'ון הוא אחד הפרוטגוניסטים וחלקים מכל ספר מסופרים מנקודת מבטו. ג'ון הוא מספר ארבע בכשף המגן על תשעת הילדים הגארדים מלוריאן שגרים ומתחבאים על כדור הארץ. הוא מתואר כבחור צעיר, בכושר טוב ובעל שיער בלונדיני. יש לו ארבע צלקות מעגליות על קרסולו הימני, אשר מסמלות את שלושת הילדים הלורים המתים ואת מספר שמונה (שמת ב"מפלה של מספר חמש"), וצלקת הדומה לתליון שכל הילדים הלורים עונדים, המסמלת את הכשף שמגן עליהם. ג'ון מתאהב בשרה הארט, תלמידת כיתה י"א בתיכון בעדן, אוהיו, בו הוא לומד, בספר הראשון. ב"כוחה של מספר שש" הוא מפתח רגשות גם כלפי מספר שש, אך בוחר באהבתו לשרה, על אף שהדילמה והמשיכה לשש מטרידות אותו לאורך כל הסדרה. לג'ון יש חבר מהתיכון בשם סאם גוד. לספאן שלו קראו הנרי. בסוף הספר השני, ארבע ותשע יוצאים לחפש את מספר שש ולחבור לשאר חברי הגארד. בספר השישי בסדרה, "גורלה של מספר 10", מגלים כי ארבע הוא היורש של פיטקוס לור, מה שמקנה לו את מורשת ה"קסימיקס", היכולת להחזיק בכל מורשת בה צפה בעבר. בספר "נלחמים כאחד", הוא מתאבל על שרה, לומד תעופה מחמש וטלפתיה (ככל הנראה מאלה) ומחליש מאוד את סטרקוס רא עד ששש הורגת אותו לבסוף.
באפילוג שנה לאחר מכן, מסופר שהוא גר בהימאליה וסידר את ההר אותו מצא שמונה כך שישמש כמפקדה למקרים בהם יצטרך העולם להגן על עצמו שוב, אך בניגוד ללוריאן - אין דווקא תשעה כיסאות, אלא מקום נרחב לכמה שירצו להשתתף. המשפט האחרון של הספר, שהוא מחשבה של ג'ון, הוא "אני עם מספרים סיימתי" - כלומר, הם כבר לא עשרה (ובעצם, שישה) חברי גארד אלא חיים כל אחד את חייו. הוא יוצר קשר עם כל הלורים, וכן עם דמויות בולטות אחרות, כולל אדאם סוטק וקרן ווקר, ומעניק להם תליונות כדי שיוכלו להתאחד בקלות.
מורשות:
טלקינזיס - כל הגארד מפתחים מורשת זו, כמעט מיד לאחר המורשת הראשונה שלהם.
לומן - היכולת לייצר אור וחום מיידי ונותן חסינות מאש ומכוויות. לסבו של ג'ון הייתה מורשת זו. זו המורשת הראשונה שג'ון מודע לה.
טלפתיה עם חיות - היכולת לתקשר עם בעלי חיים. הוא מגלה את המורשת הזאת אחרונה, כמעט בסוף הספר, למרות היותה המורשת הראשונה שלו, אשר מופיעה לפני הזמן שמתואר בספר.
הגברה - כל הגארד יורשים כוח פיזי, מהירות, רפלקסים, סיבולת ויציבות מוגברים.
קסימיק - לג'ון יש את היכולת לחקות כל מורשת שראה. הוא גילה שחלק מהמורשות שלו מועתקות מגארד אחרים. ייתכן שהוא יכול להשתמש ב'ידיעה מראש' לחיקוי מורשות, מפני שבספר השלישי הוא ראה את עצמו (בחלום) משתמש ב'פיירוקינסיס' (שליטה באש) תת-מורשת של לומן, ובהמשך, הוא אכן השתמש בה.
מורשות מועתקות:
פיירוקינסיס- היכולת לשלוט וליצור אש. הועתק מעצמו/פותח ללא חיקוי.
ריפוי - יכולת לרפא צמחים, חיות ואנשים. כשג'ון מרפא, הוא מרגיש תחושה חמימה עוברת באצבעותיו. הועתק ממרינה/ מספר שבע.
טלפתיה - היכולת לתקשר עם גארד אחרים ועם בני אדם בעזרת המחשבה. הועתק מאלה.
אי נראות - לג'ון, כמו לשש, יש את היכולת להעלים את עצמו, וכל מה שנוגע בו תוך כדי הופך גם הוא לבלתי נראה. הועתק משש.
איבון - היכולת להפוך כל דבר לאבן, באמצעות מבט. הועתק מדניאלה מוראלס, אחת מחברי הגארד האנושיים החדשים.
ידיעה מראש - היכולת לראות את העתיד. הועתק ככל הנראה מאלה.
תעופה - היכולת לעוף. הועתק מחמש
שליטה בקרח - הועתק ממרינה/מספר שבע
דריינן -היכולת לבטל מרשות של גארד אחרים על ידי נגיעה בהם או טעינת חפצים בדריינן. הועתק מאלה.
הגארד > מספר חמש

מספר חמש נתפס אחרי שישה חודשים מיום נחיתתם על כדור הארץ. הספאן שלו מת ממחלה ארצית. המוגדוריאנים שטפו לו את המוח ושינו את דעתו לגבי המשימה של הגארד. הם מאמנים אותו. בספר "המפלה של מספר חמש" הוא מצטרף לחברי הגארד בתור נער חלש, ומעמיד פנים שאין לו יכולות מיוחדות, אבל לבסוף הוא בוגד בהם, פוגע בשש ובתשע, ומנסה לשכנע את שבע ושמונה שיצטרפו אליו. הוא מנסה להרוג את תשע, ובטעות הורג במקום את שמונה. מרינה (שבע) מוציאה לו עין בעזרת מורשת קרח, ומאיימת בנקמה. הוא בורח, אך מסייע לחברי הגארד לקראת סוף הסדרה, נכנס להסגר, ומלמד את ג'ון תעופה.
באפילוג, מסופר שמרינה איתרה את חמש ששרד וחי באי בודד הרחק מכולם.
מורשות:
טלקינזיס - כל הגארד מפתחים מורשת זו, כמעט מיד לאחר המורשת הראשונה שלהם.
הגברה - כל הגארד יורשים כוח פיזי, מהירות, רפלקסים, סיבולת ויציבות מוגברים.
תעופה - הוא יכול לעוף ולפי הכישורים שלו רחוק או גבוה או עם משקל.
אקסטרנה - הוא יכול לספוג את החומר שהוא נוגע בו ולהפוך אליו.