stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהבה
היבטים קוגניטיביים של אהבה

מחקר שביצעו מדענים מאוניברסיטת מקוורי הראה כי המוח האנושי מפתח תודעת זיכרון משותפת במהלך ניהול מערכת יחסים זוגית ממושכת. במחקר נתנו לאנשים המצויים בקשר זוגי תרגילי זיכרון משותפים, ומצאו כי זוגות אוהבים שהקשר ביניהם הוגדר כאינטימי הצליחו להשתמש במערכת ידע משותפת, מבוססת זיכרון, כדי להעלות זיכרונות בצורה טובה יותר.
מחקר מוקדם יותר
שנעשה על ידי חוקרים מאוניברסיטת וירג'יניה מצא שלרגש האהבה אפקט נוירולוגי: אדם שאוהב אדם אחר, מחשיב אותו כחלק מעצמו. במחקר הנבדקים עברו סריקות מוחיות, fMRI שבאמצעותן נבחנה הפעילות המוחית שלהם בסיטואציות מאיימות. המחקר כלל שלושה סוגי סיטואציות: הראשונה, הנבדקים עצמם היו תחת איום, בשנייה אדם שהם אהבו היה תחת איום ובשלישית אדם זר. השוואת הסריקות המוחיות הראתה כי התגובות הרגשיות בזמן שהנבדקים היו נתונים באיום וגם בזמן שאדם שאהבו היה נתון באיום היו זהות. נתונים אלו תומכים בהשערה כי האדם מזהה את האדם שהוא אוהב כחלק מעצמו: וברגע שהוא נתון בסכנה, הוא ירגיש כאילו הוא נתון בסכנה גם.
באמנות

באמנות, על כל סוגיה וגווניה, האהבה לוקחת חלק מרכזי, הן באמנות המקצועית והן באומנות העממית. ביצירות מוזיקליות, סיפורים, שירים, ציורים ופסלים האהבה היא נושא שכיח, המופיע באמנות של כל לאום או שכבת גיל.
באמנות > בתקופה היוונית והרומית

האהבה במיתולוגיה היוונית והרומית מאזכרת את דמותו של ארוס הוא קופידון (אמור) לעיתים עם ולעיתים בלי בת זוגו - פסיכה. בימי הביניים נמנעו אמנים מלתאר את מעשה האהבה עצמו ונטו לרוב לתאר אהבה מיוצגת באהבת אם לבנה, בעיקר בציורי המדונה.
באמנות > איורי המאה ה-19

במאה ה-19 נעשה שכיח יותר מופע האהבה הארוטית, בעיקר אהבה בין אישה צעירה לבין גבר. שאר סוגי האהבה כמו אהבת גברים, אהבת נשים ואף אהבה מבוגרת זוכים לייצוג מועט. במאה ה-20 הפכו ייצוגי האהבה באמנות להיות חושניים יותר, עירום מרומז הפך לעירום חזותי ואף הוצג מעשה האהבה עצמו.
באמנות > בשירה ובמוזיקה המודרנית

במוזיקה המודרנית (רוק, פופ, ראפ, מזרחית וכולי) מדובר על אהבה בחלק משמעותי מהשירים. והאהבה, על צורותיה וגווניה (רומנטית, עיוורת, אהבת רעים ועוד), גם כשאינה מוסברת בפירוש, מתפרשת בשירים.
 חיים נחמן ביאליק מתאר בשירו "הכניסיני תחת כנפך", את הגעגועים לאהבה במילים: "הכניסיני תחת כנפך / והיי לי אם ואחות / ויהי חיקך מקלט ראשי / קן תפילותי הנידחות". והוא שואל:
אומרים אהבה יש בעולם - מה זאת אהבה?
בשירו של אברהם חלפי "עטור מצחך" נאמר: "לא הייתי רוצה להיות לך אח / לא נזיר מתפלל לדמותו של מלאך" - מדובר על כך שהדובר רוצה את האהבה הפיזית והרומנטית, מעבר לאינטימיות והמחויבות). המשורר העכשווי אליעז כהן הרבה לעסוק בנושא, ספרו מחר הירח יזרע - נ"א שירי אהבה, עוסק כולו בנושא.
אהבה ביהדות

ביהדות קיימות שלוש מצוות הקשורות לאהבה, ממש מדאורייתא:
אהבת הָרֵעַ – "ואהבת לרעך כמוך" (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ח)
אהבת הגר - "ואהבת לו [לגר] כמוך" (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל"ד), "וַאֲהַבְתֶּם אֶת-הַגֵּר כִּי-גֵרִים הֱיִיתֶם בְּאֶרֶץ מִצְרָיִם" (ספר דברים, פרק י', פסוק י"ט)
אהבת ה' – "ואהבת את ה' אלוהיך". (ספר דברים, פרק ו', פסוק ה', פרק י"א, פסוק א')
נוסף לכך מורה היהדות על עוד מושאים הראויים לאהבה, למשל אהבת האדם את עצמו, בן/בת הזוג, המשפחה, ארץ-ישראל, התורה, החכמה ועוד. אופייני שביהדות, האהבה נטולת יצר ובאה לידי הגשמה על פי התניות.
אהבה ביהדות > אהבת הזולת

על הפסוק "ואהבת לרעך כמוך" אמר התנא רבי עקיבא "זהו כלל גדול בתורה". כלל זה גורס כי האדם יעניק לרעיו וסובביו את אותה אהבה שהוא מעניק לעצמו. לכן חז"ל דורשים מהאדם קודם כל לאהוב את עצמו, ואז הוא יוכל להעניק לרעיו ולסובביו את האהבה שהוא חש בעצמו. כהשלמה שלילית לציווי זה, אמר - עוד לפני רבי עקיבא - הלל הזקן: "דעלך סני, לחברך לא תעביד", כלומר: מה ששנוא עליך - אל תעשה לחבריך. הרמב"ן וגם הרמב"ם הבינו את הפסוק כדרישה מצד האוהב, שישאף לרווחת חברו, כלומר לספק לו עושר, כבוד, ידיעה וחכמה - במידה שהוא היה רוצה לעצמו (ספר המצוות, מצוות רו). את המצווה הזאת הוא מרחיב במשנה תורה והיא כוללת ביקור חולים, ניחום אבלים, לוויית המת, לשמח את הכלה והחתן וסיפוק צורכיהם (משנה תורה הלכות אבל יד, הלכות מתנות עניים ח ועוד). חז"ל לא הסתפקו בהדרכה כללית לאהבה, אלא גזרו מכך הלכות שונות ובהם להעניש חוטא באהבה ולא בשנאה ובנקמה. ולבחור לאדם שראוי לעונש, עונש שיסבול בו פחות. חז"ל הורו לגבר לא לקדש אישה מבלי שראה אותה, למשל על ידי שליח, בגלל החשש שהיא תתגנה עליו ברגע שיראה אותה, והוא יפגע בה בניגוד לצו של ואהבת לרעך כמוך. מכיוון שלא ניתן לצוות על אהבה, החכמים למעשה הימרו מצווה זו בפעולות שראוי שראוי שאדם יבצע כלפי הזולת.
מצוות אהבת הגר, היא מצווה מנומקת: "ואהבתם את הגר, כי גרים הייתם בארץ מצרים". היהודי מצווה לאהוב את הגר, ולספק לו את מחסורו, כפי שאלוהים נוהג כלפי האדם: 'לתת לו לחם ושמלה', 'כאזרח מכם יהיה לכם הגר הגר איתכם'. על פי ספר החינוך: ”אין לצער את הגר בשום דבר; אבל נעשה להם טובה ונגמול אותם חסד, כפי הראוי והיכולת” (ספר החינוך תל"א:). ביהדות ניטש ויכוח על מיהו 'גר', והרמב"ם נתן למילה משמעות מצמצמת (ספר המצוות רז), ואילו אלבו העניק לה משמעות אוניברסלית (ספר העיקרים, ג כה).
אהבה ביהדות > אהבת ה'

אהבת ה' (כינוי לאלוהים) היא מצוות עשה מהתורה הכתובה בפרשת שמע ישראל, פרשה מרכזית ביהדות שמונחת בתפילין ונקראת פעמיים ביום בקריאת שמע:
וְאָהַבְתָּ אֵת ה' אֱלֹהֶיךָ בְּכָל לְבָבְךָ וּבְכָל נַפְשְׁךָ וּבְכָל מְאֹדֶךָ.
בפרשת והיה אם שמוע, אלוהים מודיע לבני ישראל שאם הם יעבדו אותו באהבה בכל ליבם ובכל נפשם, הוא יברך אותם ואת יבולם:
וְהָיָה אִם שָׁמֹעַ תִּשְׁמְעוּ אֶל מִצְו‍ֹתַי אֲשֶׁר אָנֹכִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם הַיּוֹם לְאַהֲבָה אֶת ה' אֱלֹהֵיכֶם וּלְעָבְדוֹ בְּכָל לְבַבְכֶם וּבְכָל נַפְשְׁכֶם. וְנָתַתִּי מְטַר אַרְצְכֶם בְּעִתּוֹ יוֹרֶה וּמַלְקוֹשׁ וְאָסַפְתָּ דְגָנֶךָ וְתִירֹשְׁךָ וְיִצְהָרֶךָ. וְנָתַתִּי עֵשֶׂב בְּשָׂדְךָ לִבְהֶמְתֶּךָ וְאָכַלְתָּ וְשָׂבָעְתָּ
בשתי הפרשיות מצווים עם ישראל לקבוע את הפרשיות האלו בליבם, ללמד אותם לבניהם, לקשור אותם על ידיהם וראשם (תפילין), ולכתוב אותם על מזוזות ביתם (מזוזה).
הרמב"ם קובע שהדרך הראויה בעבודת ה' היא האהבה, כלומר אמונה לשמה, ואילו היראה, כלומר אמונה שלא לשמה, היא בדרגה פחותה יותר. חז"ל וכן רבים מהפילוסופים היהודים נדרשו לעניין אהבת האל בתמצית אהבת האל היא קודם כל להכיר את דבריו, לדבוק בדרכיו, ולהתענג בהשגת האל - וכדברי רמב"ם: 'שנתבונן ונסתכל במצוותיו וציוויו ופעולותיו, כדי שנשיגהו ונתענג בהשגתו תכלית התענוג (ספר המצוות ג'); ומתוך ש'יראה מהן חכמתו שאין לה ערך ואין קץ, מיד הוא אוהב [אותו] (משנה תורה, יסודי תורה ב'). על פי סטיבן הארווי:
כל הפרשנויות [המציע החוקר בדבריו על אהבת האל] מציעות פעולות מעשיות, אשר באמצעותן יכול האדם לקיים את המצווה לאהוב את אלוהים. שלא כבשתי המצוות הקודמות לאהוב, רוב הפעולות אינן פעולות של אהבה, אלא מובילות אליה. את רובן אפשר לבצע ללא יצר, ותכלית המצווה היא אידיאל. היהדות מצווה על ההולכים בדרכה לאהוב, במשמעות שהיא מצווה אותם לפעול כפי שהיו פועלים לו אהבו, ולפעול בדרכים שיביאו אותם לידי אהבה
אהבה ביהדות > אהבה שתלויה בדבר ואהבה שאינה תלויה בדבר

חז"ל לימדו: "כל אהבה שהיא תלויה בדבר, בטל דבר, בטלה אהבה. ושאינה תלויה בדבר, אינה בטלה לעולם. איזו היא אהבה התלויה בדבר? זו אהבת אמנון ותמר. ושאינה תלויה בדבר? זו אהבת דוד ויהונתן" (פרקי אבות ה:טז). אהבה התלויה בדבר היא אהבת הנעים, המענג והמועיל; ואילו אהבה שאינה תלויה בדבר, היא דאגה לנאהב ללא מניע או סיבה חיצוניים. אהבה זו למעשה אינה אנושית, ובהקשר התאולוגי היהודי היא באה לידי ביטוי בלימוד תורה לשמה או בעבודת ה' מתוך אהבה גרידא. היהודי נקרא לאהוב את השם, שלא מתוך יראה או מתוך ציפייה לשכר. החסידות בכלל וחסידות חב"ד בפרט הדגישו את חשיבותה של העשייה מאהבה בעבודת ה'.
על פי הרמב"ם, בפירושו למשנה אהבה שאינה תלויה בדבר היא אהבה שתוכן רוחני הוא המעורר אותה. וכיוון שהרוח היא נצחית, היא קיימת לעולם ואינה חולפת. על פי אלבו (מאמר שלישי) אהבה שאינה תלויה בדבר היא אהבת הטוב. על פי רבי עקיבא, מגילת שיר השירים היא קודש קודשים, בשל תפיסתו שהיא מבטאת את האהבה שיש בין האדם לה'. מעבר לאהבות אלו, גם האהבה הפשוטה שמגלמת שיר השירים, אהבת איש ואשה, תופסת מקום כשיאה של אהבת הרֵע, ומתוארת בשיר השירים:
ראו גם

התאהבות
אהבה אפלטונית
ט"ו באב
ולנטיין דיי
אגאפה
לקריאה נוספת

אריך פרום, אמנות האהבה, 1956
אליזבת בדינטר, גם אהבה: תולדותיה של אהבת אם מן המאה ה-17 ועד המאה ה-20, הוצאת ספרית מעריב 1985
יהודה אברבנאל, שיחות על האהבה, (תרגום מאיטלקית: מנחם דורמן), הוצאת מוסד ביאליק 1983
חוסה אורטגה אי גאסט, מסות על אהבה, (תרגום מספרדית: יורם ברונובסקי), כתר הוצאה לאור, 1985
רוברט ג' סטרנברג, החץ של קופידון - פסיכולוגיה של אהבה, הוצאת אריה ניר
ליאו בוסקאליה, לחיות ולאהוב, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1982
ליאו בוסקאליה, לאהוב זה את זה, הוצאת מודן
גדעון לב, אההבה, הוצאת מטר, 2015
איילה מלאך פיינס, התאהבות, הוצאת מודן
פסיכולוגיה חברתית - פרק 11, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
נפתלי רוטנברג, אילת אהבים, עיונים בחוכמת האהבה, ידיעות ספרים, 2004
יורם יובל, מה זאת אהבה, הוצאת קשת
צבי נאור, הכימיה של האהבה: גנים, הורמונים ואהבה, הוצאת משכל, 2011
אווה אילוז, מדוע האהבה כואבת, כתר הוצאה לאור, 2013
חיים שפירא, אהבה, זה כל הספר, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2014
גיליון המוקדש לנושא "אהבה", משקפיים, 18, אפריל 1993, מוזיאון ישראל
עדה למפרט, האבולוציה של האהבה, הוצאת משרד הביטחון - האוניברסיטה המשודרת, 1994
עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ), מילים פשוטות, הוצאת מגיד, 2023, הפרק "אהבה", עמ' 157–170
Sternberg, R. J. (1986). A triangular theory of love. Psychological Review, Vol 93 (2). 119-135
Sternberg, R. J. (1997). Construct validation of a triangular love scale. European Journal of Social Psychology, Vol 27 (3). 313-335
Sternberg, R. J. (1998). Triangulating love. The psychology of love (pp. 119–138). New Haven, CT, US: Yale University Press
ג'ון קירבי

ג'ון פרנסיס קירבי (באנגלית: John Francis Kirby; נולד ב-3 ביוני 1963) הוא אדמירל משנה לשעבר בצי האמריקאי אשר שימש בתפקידו האחרון כמתאם לתקשורת אסטרטגית במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית בבית הלבן מאז סוף מאי 2022 ועד ינואר 2025. בעבר שימש כמזכיר העיתונות של הפנטגון בשנה וחצי הראשונות של ממשל ביידן, ועבד כפרשן צבאי ודיפלומטי עבור CNN מ-2017 עד 2021. בין השנים 2015–2017 הוא שימש דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית בממשל אובמה.
ראשית חייו וחינוך

קירבי נולד ב-3 ביוני 1963 וגדל בסיינט פיטרסברג, פלורידה. הוא למד בבית הספר התיכון הקתולי סיינט פיטרסברג, וב-1985 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת דרום פלורידה (אנ') בטמפה. הוא בעל תואר שני ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת טרוי (אנ') ובביטחון לאומי ולימודים אסטרטגיים ממכללת המלחמה של הצי.[דרוש מקור]
קריירה צבאית

קירבי החל את שירותו הצבאי בצי ארצות הברית בספטמבר 1986, לאחר שסיים את בית הספר לקצינים בתחנת הצי ניופורט, רוד איילנד. הוא הוסמך כקצין לוחמת שטח על סיפון פריגטת הטילים המונחים USS אוברי פיץ' לפני שהועבר לתפקיד קצין לענייני ציבור.
בתפקיד זה שימש קירבי על סיפון נושאת המטוסים USS פורסטל (אנ') ובצוות מפקד הצי השני של ארצות הברית על סיפונה של ספינת הפיקוד והשליטה הר ויטני.
בזמן שהותו בחוף העביר קירבי סיורים כמדריך באקדמיה הימית של ארצות הברית, כקצין לענייני ציבור בטייסת הראווה והאווירובטיקה של הצי (בלו איינג'לס) והעורך הראשי של ירחון הדגל של הצי, All Hands. הוא גם שירת בצוותיהם של ראש הסגל של הצי, מפקד כוחות הצי באירופה, ראש המבצעים הימיים והעוזר המיוחד לענייני ציבור של יושב ראש המטות המשולבים. לאחר מכן שימש כסגן עוזר מזכיר ההגנה של ארצות הברית לפעולות תקשורת.
במאי 2012 הועלה קירבי הועלה לדרגת אדמירל משנה (מדרג נמוך) ושירת כראש המידע של הצי האמריקאי (CHINFO). בתפקיד זה הוא שימש כדובר הראשי של מחלקת הצי של ארצות הברית ושימש יועץ תקשורת אסטרטגי למזכיר הצי ולראש המבצעים הימיים.
קריירה אזרחית > ממשל אובמה

בדצמבר 2013 מונה קירבי, עדיין בזמן שירותו בצי, למזכיר העיתונות של הפנטגון על ידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית, צ'אק הייגל. במאי 2014 הועלה לדרגת אדמירל משנה (מדרג עליון). באוקטובר 2014 תקף אותו הסנאטור הרפובליקני ג'ון מקיין על שטען כי ארצות הברית מנצחת במלחמתה נגד המדינה האסלאמית, וכינה אותו "אידיוט".
ב-22 באפריל 2015 הוכרז כי קירבי יהיה דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית לאחר פרישתו מהצבא בהמשך השנה, וב-12 במאי 2015 מונה רשמית לתפקיד. במהלך כהונתו הגן קירבי על מבצע סופה נחרצת, התערבותה של קואליציית מדינות ערביות בראשות ערב הסעודית במלחמת האזרחים בתימן נגד החות'ים. הוא עזב את תפקידו בעקבות השבעתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית ב-20 בינואר 2017.
קריירה אזרחית > ממשל ביידן

ב-14 בינואר 2021 מונה קירבי על ידי הנשיא ג'ו ביידן למזכיר העיתונות של הפנטגון. בזמן כהונתו הוא דברר את נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן ב-2021 ואת מלחמת אוקראינה–רוסיה.
ב-19 במאי 2022 הודיע הבית הלבן כי קירבי יעזוב את הפנטגון ויצטרף כמתאם תקשורת אסטרטגית למועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. בתפקיד זה עסק בנושאים רבים הקשורים בישראל, ביניהם הרפורמה המשפטית, המשא ומתן לנורמליזציה של יחסי ישראל–ערב הסעודית ומלחמת חרבות ברזל.
קירבי נודע בדעותיו הליברליות. למשל, ב-11 במרץ 2021 גינה קירבי את עיתונאי פוקס ניוז טאקר קרלסון על כך שטען כי התאמות לשירות צבאי לנשים, בפרט תקנות הלבשת היריון ותספורות, מפחיתות את מוכנותם ויעילותם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. עם כניסתו לתפקיד דובר המועצה לביטחון לאומי הצהיר קירבי כי "זכויות להט"ב הן חלק ליבה ממדיניות החוץ של ארצות הברית".
פרסים

קירבי זכה בכמה וכמה מעיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, ביניהם מדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, לגיון ההצטיינות, מדליית השירות הראוי לשבח (ארבע פעמים), מדליית הציון לשבח של השירות המשותף, מדליית הציון לשבח של הצי וחיל הנחתים (ארבע פעמים).
חיים אישיים

לקירבי ולאשתו דונה, גם היא יוצאת הצי, שני ילדים בוגרים.
לייבור חדשה, סכנה חדשה

Poster
לייבור חדשה, סכנה חדשה (באנגלית: New Labour, New Danger) הוא סלוגן שהוטבע על ידי המפלגה השמרנית בבריטניה במהלך הבחירות הכלליות ב-1997, כקונטרה למיתוגה של מפלגת הלייבור בראשותו של טוני בלייר כ"הלייבור החדש" (New Labour).
את הסלוגן ואת המודעה שליוותה אותו יצר מנהל הקריאייטיב מרטין קאסון במשרד הפרסום M&C Saatchi.
עיצוב המודעה

הכרזה המרכזית ששימשה את הקמפיין כללה תמונה של מנהיג מפלגת הלייבור טוני בלייר על רקע שחור, עם רצועה של הכרזה שכביכול נתלשה לרוחב עיניו של בלייר. העיניים הוחלפו בזוג של 'עיני שד' כשהסיסמה "New Labor New Danger" מוצבת מתחת לתמונה בצבע אדום.
גרסה מאוחרת יותר של הקמפיין השתמשה ב'עיני השד' על ארנק וליוותה אותו בסיסמה של "לייבור חדשה, מיסים חדשים".
תגובות וביקורת

הפרסומת זכתה לשבחים על המקוריות ומשום שהיא עמדה במשימתה - לפקפק בדמותו של בלייר. נטען כי החשיפה של הפרסומת והבאזז סביבה הביאו לשמרנים פרסום חינם בשווי 5 מיליון ליש"ט, תמורת הוצאה של 125 אלף ליש"ט בלבד.
עם זאת, למרות שהיא הוכרזה כ"פרסומת הטובה ביותר של השנה", היא לא הייתה יעילה מבחינה פוליטית, וסקר מצא ש-64% לא אהבו את הקמפיין.
במפלגת הלייבור תקפו את הפרסום הנגטיבי, ובספטמבר 1996 הצטרף לביקורת גם ראש הממשלה השמרני לשעבר, אדוארד הית'. בבחירות עצמן, השמרנים חוות את התבוסה הגרועה ביותר שלהם במשך למעלה מחצי מאה.
ASA (הארגון הפנימי של המפרסמים בבריטניה) קיבל תלונות רבות על הקמפיין, כולל מהבישוף של אוקספורד. הארגון הורה לשמרנים שלא להשתמש בכרזה, הן משום הרעיון המוצג בה והן משום שלא היה להם אישור להשתמש בתמונתו של בלייר.
ראו גם

הבחירות הכלליות בבריטניה 1997
הערות שוליים

↑  "'Demon Eyes' campaign". נבדק ב-2025-02-13.
↑  "Tories revive 'demon eyes'". The Independent (באנגלית בריטית). נבדק ב-2025-02-13.
1 2  Culf, Andrew; correspondent, media (1997-01-10). "Demon eyes ad wins top award". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2025-02-13.
↑  "Heath damns 'demon eyes' poster". The Independent (באנגלית בריטית). נבדק ב-2025-02-13.
אצבעות כף הרגל

| --- | --- |
אצבעות כפות רגליים עם לק ציפורניים
אצבעות כפות רגליים עם לק ציפורניים
 שיוך:  כף רגל 
 מזהים
 לטינית (TA98):  digiti pedis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A01.1.00.046 
 TA2 (2019):  170 
 FMA:  25046 
 קוד MeSH:  A01.378.610.250.300.792 
 מזהה MeSH:  D014034 
 
אצבעות כף הרגל במבט מלמטה.
אצבעות כף הרגל של האדם הן עשר אצבעות הנמצאות בכפות הרגליים. האצבעות מורכבות מעצמות קצרות המכונות גלילים ומונעות על ידי שרירים הממוקמים בשוק ובכף הרגל. שרירי האצבעות פועלים בקבוצות המשתתפות בשמירה על מבנה כף הרגל, ובהנעת הגוף קדימה בעת הליכה או ריצה. קולטנים תחושתיים בשרירי האצבעות ובאצבעות לוקחים חלק בשמירה על שיווי משקל.
מבנה אצבעות כף הרגל הוא תוצר של התפתחות אבולוציונית שהקבילה להתפתחות המין האנושי הניצב זקוף, מאצבעות קופיות המתאימות לטיפוס על עצים לאצבעות המתאימות לעמידה זקופה ותנועה על שתי רגליים. באצבעות כף הרגל מתגלים לעיתים ליקויים הנובעים מסיבות תורשתיות או סביבתיות, כאשר האחרונות קשורות בדרך כלל לטיפוח לקוי של האצבעות או הנעלה לא מתאימה.
בעברית חדשה נפוץ להשתמש במילים "בוהן" ו"בהונות" לכינוי כל האצבעות ברגליים, אולם בלשון התקנית "בוהן" היא מילה נרדפת לאגודל, הן ביד והן ברגל. המילה העברית התקנית לכל אצבעות הרגליים היא "אֶצְבַּע הָרֶגֶל".
'זרת' – המציין את האצבע הקטנה של היד – משמש גם לאצבע הקטנה של הרגל. לאצבעות האמצעיות של הרגל אפשר לקרוא כשמות אצבעות היד – אצבע, אמה וקמיצה; ואולם בקרב אנשי מקצוע כגון רופאים מקובל לכנותן במספרים – האצבע השנייה, האצבע השלישית והאצבע הרביעית.
אנטומיה

בכף רגל אנושית ישנן חמש אצבעות. זו הקרובה ביותר לקו האמצע של הגוף היא גם הגדולה מהן ומכונה בוהן או האצבע הראשונה. יתר האצבעות מכונות על פי מקומן היחסי, כלומר האצבע השנייה, האצבע השלישית וכן הלאה עד האצבע החמישית (המקבילה לזרת בכף היד). בקצה כל אצבע נמצאת ציפורן.
שלד האצבעות מורכב משלוש עצמות קטנות בכל אצבע, המכונות גלילים. יוצאת דופן היא הבוהן, שלה רק שני גלילים. גלילי כל אצבע מופרקים זה עם זה ועם עצם המסרק המשויכת לאצבע. מתחת לחלקה המקורב של הבוהן, שתי עצמות ססמואידיות זעירות. העצמות הססמואידיות של הבוהן, משולבות בגידי השריר כופף הבוהן הקצר ונושאות את משקל הגוף.
חלק מהשרירים המניעים את האצבעות נמצאים מחוץ לכף הרגל (שרירים בשוק המכונים אקסטרינסים או חוּצִיִים) וחלק בתוכה (אינטרינסים או תּוֹכִיִים). האצבעות עצמן יכולות לנוע לכיוון כיפוף, יישור, הרחקה וקירוב במפרקים עם עצמות המסרק, ולכיוון כיפוף ויישור בלבד במפרקים הבין-גליליים. מרבית האנשים לא עושים שימוש מדויק באצבעות הרגליים, ולכן, למרות יכולתם של שרירי ומפרקי האצבעות להניע אותן לכיוונים שונים ונפרדים, פועלים השרירים בקבוצות ומבצעים תנועות גסות. חלקם ממלאים תפקידים כגון שמירה על קשתות כף הרגל. אולי הבולט מבין שרירי האצבעות הוא השריר כופף הבוהן הארוך, המסייע בהנעת הגוף קדימה בשלב ניתוק האצבעות מהקרקע בעת הליכה או ריצה.
שרירי האצבעות הממוקמים בשוק מעוצבבים על ידי עצב השוקה ועל ידי העצב השוקיתי העמוק, כאשר הכופפים מעוצבבים על ידי הראשון והפושטים על ידי השני. כמעט כל שרירי האצבעות הממוקמים בכף הרגל, כמו גם העור העוטף את האצבעות, מעוצבבים על ידי שני הענפים הסופיים של עצב השוקה, עצב כף הרגל הצדי ועצב כף הרגל התיכון.
אבולוציה

על פי מחקר האבולוציה של האדם המעבר מהליכה על ארבע להליכה בלעדית על שתיים כלל שינויים רבים בגפה התחתונה ובגוף. השינויים באצבעות הרגליים משניים לחלק גדול מהתמורות בגוף אך עדיין משמעותיים למכלול, שכן כף הרגל והאצבעות הן נושאות משקל כל גופם של הולכים על שתיים ועליהן להתאים מבחינה מבנית ותפקודית להנעה ולשמירה על שיווי משקל. בבחינת אצבעות הרגליים של אוסטרלופיתקוס אפרנסיס (כמו "לוסי") ושל האדם הנבון בהשוואה לקופים מאפריקה, בולט במיוחד מיקום הבוהן ביחס לאצבעות האחרות. הבוהן הקופית מרוחקת מיתר האצבעות ומאפשרת אחיזה בעזרת כף הרגל על ידי תנועתה המנוגדת ואילו הבוהן של ההומינינים קרובה יותר לאצבעות ומתאימה יותר לתמיכה במשקל הגוף. אצבעות ההומנינים קצרות יותר והמשטחים המפרקיים של הגלילים המקורבים שלהם מתאימים לתנועה גבית יותר, כלומר ליישור האצבעות כפי שקורה בהליכה, לעומת כיפוף האצבעות כפי שקורה באחיזה.
מאידך, בהשוואת אצבעות הרגליים של האדם המודרני לאלו של האוסטרלופיתקוס אפרנסיס, מותאמות יותר אצבעות האדם להליכה, שכן באצבעות האוסטרלופיתקוס עדיין מתגלים מאפיינים המתאימים יותר לתנועה על עצים ובהם גלילים מקורבים ארוכים יותר ומעוקלים, אצבעות אמצעיות ארוכות יחסית לשכנותיהן ויכולת תנועה סיבובית של האצבעות.
תפקידים

אצבעות כף הרגל משמשות בשמירה על שיווי משקל ובהנעת הגוף קדימה בהליכה ובריצה.
כדי לשמור על שיווי משקל, קולטנים הנמצאים באזור האצבעות ובשריריהן מעבירים מידע על שינויים בעומס המופעל עליהן (פועל יוצא של תנועת מרכז הכובד של הגוף במישור המקביל לקרקע) ומשתתפות בתיקונים לשמירת הגוף במצב יציב.
בזמן הליכה וריצה פועלים השרירים האקסטרינסים של האצבעות לריסון תנועת השוק מעבר לכף הרגל או להאצת תנועתה. לפני הרמת הרגל מהקרקע חולקות האצבעות את משקל הגוף עם ראשי עצמות המסרק ונושאות ב־40 אחוזים ממשקל הגוף, כשהבוהן נושאת ברוב העומס. בזמן מאוצים פועלים ללא הפסק השרירים האינטרינסים של האצבעות. הוצע שהאצבעות פועלות כאמצעי להארכת או לקיצור מנוף הפעולה של השרירים הדוחפים את כף הרגל מטה. בדרך זו יכולים לפעול השרירים הללו באופן אופטימלי בזמן האצה (מנוף קצר היוצר כוח רב ומעט מהירות) ובזמן שמירה על המהירות (מנוף ארוך בעל פחות כוח אך יותר מהירות). אך יש הסבורים כי תפקיד האצבעות בזמן ריצה מסתכם בקליטת אינפורמציה המשמשת לשמירה על שיווי המשקל.
אצבעות כף הרגל אינן הכרחיות לעמידה, הליכה או ריצה. אפילו אובדן הבוהן אינו גורם למגבלה תפקודית. קטועי אצבעות יכולים לבצע פעולות אלו תוך ביצוע שינויים קלים בדרך הביצוע. תותבות מותאמים לקטועי אצבעות מטעמים אסתטיים בלבד. הדוגמה העתיקה ביותר לתותב כלשהו נמצאה בדמות תותב עץ של בוהן רגלה של אישה מצרייה משנת 1000 לפנה"ס לערך.
ליקויים נפוצים

עיקום הבוהן או בוהן קלובה (hallux valgus) - מצב שבו הבוהן במנח של קירוב, כלומר פונה יתר על המידה לכיוון יתר האצבעות. הסיבות להופעת עיקום הבוהן תורשתיות וכן סביבתיות, למשל שימוש בהנעלה צרה מדי. באזור המפרק בין עצם המסרק לגליל, הופך המבנה הגרמי לבולט והרקמות הרכות שעליו נחשפות לכוחות חיכוך ולמאמצים. במקרים מסוימים יכול עיקום בוהן לא מטופל להחמיר וגם להשפיע לרעה על מבנים סמוכים. הליקוי מטופל בעזרת שורת אמצעים, החל מהתאמת נעליים ועד לניתוח לתיקון העיוות הגרמי.
נוירומה על שם מורטון - פגיעה מכנית בעצב העובר בין שתי עצמות מסרק. נפוצה במיוחד פגיעה של העצב העובר בין עצם המסרק השלישית ועצם המסרק הרביעית. העצמות לוחצות על העצב והגירוי מעורר יצירת רקמה סיבית מסביב לעצב ולכאב אופייני בין שתי האצבעות. הליקוי מטופל בעזרת ריפוד מתאים מתחת לעצמות המסרק, זריקות קורטיקוסטרואידים, ובמקרים חמורים במיוחד בעזרת ניתוח לשחרור העצב או להסרתו.
ציפורן חודרנית - צמיחה של ציפורן לתוך מצע הציפורן או בדרך הגורמת לחתך במצע הציפורן, ליקוי היכול להתרחש בכל ציפורן אך כזה הנפוץ יותר בבוהן כף הרגל. ציפורן חודרנית מתרחשת בעיקר בעקבות טיפול לקוי בציפורניים, שימוש בהנעלה צרה מדי או טראומה של האצבע. טיפול שמרני כולל מניעה (הנעלה רחבה וגזירת ציפורניים בקו ישר ולא על פי קו המתאר המעוגל של הציפורן) והשריית האצבעות במים חמימים עם חומר חיטוי. במידת הצורך מבוצע ניתוח במסגרתו מסירים חלק מהציפורן או את כולה, ולעיתים משתמשים בפנול להריסת שכבת הנבט של הציפורן למניעת חזרה של הליקוי.
אצבע פטיש/פטישון
אצבע על אצבע
פטרת - פטרת רגליים (Tinea Pedis) היא פטרת נפוצה, שבדרך כלל מופיעה בין האצבעות השלישית והרביעית או בין הרביעית והחמישית. היא גורמת לעור להיות רטוב, אדום וקשקשי. הפטרת שבין אצבעות כפות הרגליים היא השכיחה ביותר בישראל. החום והלחות הנוצרים בעיקר בין האצבעות הרביעית והחמישית של כפות הרגליים מהווים סביבה אידיאלית להתפתחות הפטריות. התרבותן גורמת לגרד, למסמוס של העור ובהמשך לסדקים כואבים. נעילה ממושכת של נעלי התעמלות בעלות סוליות גומי או נעלי צבא מגבירה את הסיכון ללקות בזיהום פטרייתי בכפות הרגליים. אם אין מטפלים בפטרת באמצעות תכשירים אנטי-פטרייתיים מקומיים או בנטילה פומית, היא עלולה להתפשט לעור כף הרגל ולציפורני הרגליים ולגרום לפטרת הציפורניים.
פדיקור

פדיקור משמעו טיפול בכף רגל. בעוד שהמושג עשוי להתייחס לכל טיפול בכף הרגל, בפועל הכוונה לרוב לטיפוח וקוסמטיקה של כף הרגל המשפרים את מראה כף הרגל והציפורניים. המונח "פדיקור רפואי" אינו מקצוע אמיתי אלא מונח שיווקי. פדיקור כולל בדרך כלל ניקוי וגזירה של הציפורניים והסרת עודפי עור יבש מאזור הציפורניים ומעור סוליית כף הרגל. במהלך הפדיקור מושרת כף הרגל במים חמים ובסופו נמשחת כף הרגל בקרם לחות או בשמנים תוך כדי עיסויה. יש המוסיפים לטיפול מריחת לק ציפורניים שקוף, צבעוני או טיפולי (למילוי סדקים, מניעת שבירה וכדומה). לעיתים אף מעטרים את הציפורניים בציורים וב"אבני חן" מודבקות.
תמונות נוספות

איור של כף רגל שמאל במבט מלמטה המציג את השכבה השטחית ביותר של שרירים אינטרינסים של האצבעות
שכבת ביניים של שרירים אינטרינסים של האצבעות וגידי שרירים אקסטרינסים
מבט קדמי על שוק וכף רגל שמאל המציג בין היתר שרירים אקסטרינסים של האצבעות ואת חיבורם לאצבעות
צילום רנטגן של כפות רגליים עם עיקום הבוהן
ראו גם

כריכת רגליים
אקטרודקטיליה
פולידקטיליה
פטיש לכפות רגליים
ריח כף הרגל
ויקיפיט
כרית כף הרגל
טבעת לאצבע כף הרגל
אצבע#אצבעות_האדם
לקריאה נוספת

Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, The Lower Limb, 1992 ISBN 068306133X
Harcourt-Smith WE, Aiello LC. Fossils, feet and the evolution of human bipedal locomotion. Journal of anatomy. 2004 May;204(5):403-16. PMID 15198703
McHenry HM. Tempo and mode in human evolution. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 1994 Jul 19;91(15):6780-6. PMID 8041697
Mann RA, Hagy JL. The function of the toes in walking, jogging and running. Clinical orthopaedics and related research. 1979 Jul-Aug;(142):24-9. PMID 498642
Hughes J, Clark P, Klenerman L. The importance of the toes in walking. The Journal of bone and joint surgery. British volume. 1990 Mar;72(2):245-51. PMID 2312564
Carl Zimmer. The purpose of toes - analogous to gears in improving running efficiency.(הקישור אינו פעיל, 23.6.2021) Discover. Feb 1995.
Ayub A, Yale SH, Bibbo C. Common foot disorders. Clinical medicine & research. 2005 May;3(2):116-9. PMID 16012132