stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חרב ארוכה
לקריאה נוספת

Neil Grant, The Medieval Longsword, United Kingdom: Osprey Publishing, 2020, ISBN 978-147-280-600-0
מבנה בסיסי של חרב ארוכה:
* תפוח הניצב – משמש לאזן את משקל החרב וגם מאפשר הכאת היריב.
* ידית אחיזה – משמשת לאחיזת החרב.
* שמורת הניצב או לעיתים שמורת צלב – משמשת להגנה על היד ולעצירת חרב היריב.
* לשונית מגן־גשם – לעצירת חדירת גשם לתוך הנדן.
* Ricasso (ריקאסו) – חלק שאינו מחודד בלהב, בגלל חוסר התועלת שבכך, בשל קרבתו לשמורת הניצב. תורם גם לחוזק בסיס החרב.
* שקע אורך (Fuller) – מרוקע בהלמות פטיש ובעזרת גליל פלדה ייעודי, בעוד הפלדה לוהטת בעת חישול החרב, כמעט או לכל אורכה.
 הדבר גורם לדחיסת הפלדה במרכז החרב ולחיזוקה ולעיתים משמש גם להורדת משקל החרב.
* רכס אמצע הלהב – השארת הרכס תורמת לחוזק הלהב, וממנו מתחיל מדרון עד לשפת החרב החדה ולחוֹדה.
* שפת הלהב – מחודדת בשני צידי החרב, מהריקאסו ועד לקצה הלהב.
* חוד – קצה הלהב המשמש לדקירת היריב.
הערה: ישנן עיצובים שונים בהם קיים "רכס אמצע" לכל אורך החרב או לחלופין "שקע אורך" (Fuller) לכל אורך החרב שהולך ו"נעלם" לקראת חוד החרב.
מיון Oakeshott לחרבות ארוכות
קלי מוריסון

קלי לואיז מוריסון (באנגלית: Kelly Louise Morrison; נולדה ב-2 בפברואר 1969) היא פוליטיקאית אמריקאית המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת מינסוטה. בשנים 2023–2024 הייתה חברת הסנאט של מינסוטה, ולפני כן הייתה חברת בית הנבחרים של מינסוטה מ-2019 ועד לתחילת כהונתה בסנאט המדינתי ב-2023.
ביוגרפיה

מוריסון נולדה במיניאפוליס שבמינסוטה. היא למדה בבית הספר היסודי ג'פרסון במיניאפוליס וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון בלייק. לאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת ייל, שם השלימה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה. אחר כך השלימה את דרישות לימודי הקדם-רפואה באוניברסיטת בוסטון וקיבלה תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. מוריסון היא רופאה מומחית למיילדות וגינקולוגיה.
בבחירות 2018 נבחרה מוריסון לראשונה אל בית הנבחרים של מינסוטה, כשגברה על מועמדת המפלגה הרפובליקנית סינדי פיו. היא נבחרה לתקופת כהונה שנייה בבחירות 2020. מוריסון ייצגה את המחוז 33B, הכולל חלקים ממחוזות הנפין וקרוור. במהלך מושב 2021–2022 שימשה מוריסון כסגנית יושב ראש הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים.
בעקבות חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה לקראת בחירות 2022, הודיעה מוריסון כי תתמודד לסנאט של מינסוטה במחוז הבחירה ה-45 שנוצר מחדש זה עתה. היא זכתה לתמיכתם של יו"ר בית הנבחרים של מינסוטה מליסה הורטמן ושל חבר הקונגרס דין פיליפס. לאחר שהמפלגה הדמוקרטית במינסוטה בחרה לתמוך במוריסון מאשר בסנאט המכהנת אן ג'ונסון סטיוארט, זכתה מוריסון בפריימריז ויריבתה הודיעה כי לא תתמודד נגדה בבחירות המקדימות ואף תמכה במועמדותה. בבחירות הכלליות ניצחה מוריסון את המועמדת הרפובליקנית קתלין פווק. במהלך מושב 2023–2024 שימשה מוריסון כסגנית יושב ראש הסיעה הדמוקרטית בסנאט.
מוריסון התפטרה מהסנאט של מינסוטה ב-6 ביוני 2024 כדי להתמקד במסע הבחירות שלה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של מינסוטה. ב-9 בנובמבר 2023 הודיעה מוריסון כי תתמודד לקונגרס לאחר שנציג המחוז המכהן, דין פיליפס, החליט להתמודד מול נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2024. מוריסון הביעה תמיכה חזקה בביידן, אותו כינתה "נשיא מחולל שינוי".
מוריסון ופיליפס תמכו זה בזה בבחירות קודמות, ומוריסון כינתה אותו "חבר טוב". בהכרזה שלה הדגישה מוריסון את פעילותה לחקיקה בעד זכות הבחירה, וציינה כי תהיה הרופאה הגינקולוגית-מיילדת היחידה בקונגרס אם תיבחר. מסע הבחירות שלה קיבל את תמיכתם של מחוקקים מדינתיים, מושל מינסוטה לשעבר מארק דייטון, חברת הקונגרס לואיס פרנקל והארגון רשימת אמילי. בבחירות הכלליות גרפה מוריסון 58.43% מקולות הבוחרים ונבחרה לקונגרס האמריקאי.
הערות שוליים

↑  Is there a doctor in the (state) House?, באתר MPR News‏, 9 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  ריקרדו לופז, In endorsement race for western suburban district, Rep. Kelly Morrison wins over Sen. Ann Johnson Stewart, באתר מינסוטה רפורמר, 11 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  ראיין פיירקלות', DFL senator resigns to focus on congressional run, putting control of Minnesota Senate on ballot, באתר סטאר טריביון, 7 ביוני 2024 (באנגלית)
↑  State Sen. Kelly Morrison launches bid for Phillips' U.S. House seat, באתר MPR News‏, 9 בנובמבר 2023 (באנגלית)
ז'ורז' מלייס

| --- | --- |

ז'ורז' מלייס במאי קולנוע מחלוצי הראינוע
 לידה:  8 בדצמבר 1861 פריז, צרפת 
 פטירה:  21 בינואר 1938 (בגיל 76) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 שם לידה:  Marie Georges Jean Méliès 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1895 
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול (1880)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  ז'אן ד'לסי (1925–21 בינואר 1938) 
 צאצאים:  ז'ורזט מלייס 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד הצרפתי
 http://www.melies.eu/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ז'ורז' מֶלְיֵס (בצרפתית: Georges Méliès; ‏8 בדצמבר 1861 – 21 בינואר 1938) היה במאי קולנוע צרפתי, מחלוצי הראינוע.
נחשב לבמאי הקולנוע הפנטסטי הראשון ולאחד מחלוצי ז'אנר סרטי האימה מדע בדיוני [סרטי מדע בדיוני]. בעבודתו שילב בין קולנוע, סיפור ותיאטרון והיה הראשון שביים קולנוע של בדיה. הוא שם דגש על אשליית מציאות. הוא נחשב אבי סרטי הפנטזיה ואבי הטריקים הקולנועיים.
מלייס החל את דרכו כקוסם, מומחה באשליות, והפך למנהל תיאטרון ב-1888. ב-1896 הוא צילם במקרה כרכרה ציבורית שהופכת לעגלת קברן עקב חשיפה כפולה על גבי סרט הצילום. לראשונה, הוא הבין את כוחה של האשליה לאחר שהסרט המוקרן מציג את החיים הופכים למוות. משם החל לבנות קולנוע המבוסס על פעלולים ואשליה.
מלייס נחשב לאחד ממובילי הנרטיב הטכני ולמוביל של התפתחויות רבות בקולנוע המוקדם. נחשב כממציא של אפקטים מיוחדים בקולנוע. גילה את הטריק של "טיים לאפס", השתמש בצילום אובייקט וחיתוכו כאשר הוזז ממקומו, גילה את הג'אמפ קאט, היה אחד מהראשונים שהשתמש בסרטיו בחשיפות מרובות (אפקט "ההכפלה" של דמויות), אפקט הדיזולב (התמוססות תמונה אחת לתמונה אחרת), השתמש באפקט הקרנה אחורית (מסך כחול מודרני), וצבע בצבע את סרטיו (ידנית על הפילם). בשל יכולתו לכאורה לתפעל ולשנות את המציאות בצילום, היה מכונה לעיתים "צלם קוסם" (Cinemagician).
את דמותו של מלייס מגלם השחקן בן קינגסלי בסרטו של הבמאי מרטין סקורסזה "הוגו".
ביוגרפיה

מלייס נולד בפריז. למשפחתו הייתה חברה לייצור נעליים. היו לו שני אחים מבוגרים, אנרי וגאסטון. לפני עבודתו בתעשיית הסרטים, הוא היה קוסם בתיאטרון רובר-אודן.
בשנת 1895 החל להתעניין בצילום, לאחר שראה הדגמה של מצלמת האחים לומייר. בשנת 1897 הוא הקים סטודיו על גג בניין במונטריי, פריז. בין 1896 ל-1914 הוא ביים 531 סרטים שאורכם נע בין דקה לארבעים דקות. פעמים רבות עסקו סרטים אלו בדבר-מה בלתי אפשרי, פנטזיות ומדע בדיוני. סרטיו כללו "טריקים" ואירועים בלתי אפשרים, כגון חפצים נעלמים, שינוי גודל אדם לגמד או ענק, ראש מדבר ללא גוף ועוד. סרטים אלה, שהיו הראשונים בעלי אפקטים מיוחדים, היו ברובם נטולי עלילה.
סרטיו המוקדמים היו מורכבים ברובם באפקטים ממצלמה אחת. לדוגמה, לאחר ניסויים עם חשיפה כפולה, יצר מלייס את סרטו "להקה של אדם אחד", בו הוא גילם שבע דמויות שונות בו זמנית.
הסרט המפורסם ביותר שלו הוא "מסע אל הירח" (1902), שבו השתתפה אשתו ז'אן ד'לסי. הסרט כולל סצנה ובה חללית חגה מסביב לירח ופוגעת בעינו של איש הירח. עוד סרט מפורסם הוא "המסע הבלתי אפשרי" (1904). שניהם סרטי מסע מסוגת מדע בדיוני, ונחשבים לחלק חשוב בתולדות יצירת סרטי המדע הבדיוני. מלייס יצר בנוסף גם סרטי אימה, כגון סרטו "בית השטן" (1896). ההדפסה של הסרט אף נרכשה על ידי תומאס אדיסון, ששכפל את הסרט והפיץ אותו בארצות הברית, שם הוא זכה להצלחה רבה. בשנת 1899 צילם מלייס סרט המתאר את פרשת דרייפוס, שהייתה לאחת הפרשיות הפוליטיות הראשונות שתועדו במסרטה. מליס היה ידוע כאוהד דרייפוס. בעת הקרנת הסרט פרצו עימותים עם תומכי הרשעתו, ולבסוף אסרה המשטרה את הקרנת סיומו מעורר המחלוקת.
ב-1913 חברת הסרטים של מלייס פשטה רגל ונקנתה בתהליך של כינוס נכסים על ידי אולפנים צרפתיים ואמריקאיים גדולים. בזמן מלחמת העולם הראשונה נלקחו על ידי הצבא הצרפתי כ-500 מסרטיו, חלקם הושמדו ואחרים מוחזרו ונוצרו על גביהם סרטים חדשים. כתוצאה מכך רבים מסרטיו לא נשמרו. אחד מהם, סרטו הקצר "קלאופטרה" מ-1899, התגלה בפריז רק בשנת 2005.
לאחר פשיטת הרגל, הפך מלייס למוכר צעצועים בתחנת מונפרנס. בשנת 1932 הוענק לו "אות לגיון הכבוד", אשר הוגש לו על ידי לואי לומייר. מלייס מת בפריז ונקבר בבית הקברות "פר לשז".
הסרט "הוגו", שיצא לאקרנים ב-2011, ואשר מבוסס על הנובלה "התגלית של הוגו קברה" מאת בריאן סלזניק, מבוסס על חייו ופועלו של מלייס.
אפקטים מיוחדים בהם השתמש מלייס

הקפאת תמונה, הפסקת הצילום ביצוע הפעולה המשנה את הפריים המשך הצילום
תיאטרון האור השחור
מסך שחור (כיום: מסך כחול)
אנימציה - ציור על גבי סרט הצילום
קאט (Cut) ודיזולב (Dissolve)
סרטו מסע אל הירח

יצא לאקרנים בשנת 1902, ונחשב לסרט המדע הבדיוני הראשון. בסרט השתמש מלייס ב"מסך שחור" - צילום נוסף שמתבצע על רקע המסך, היוצר אשליה של שני צילומים שקורים בו זמנית. בסרט הוא מדלג על חלל בלתי רצוי וזמן בלתי רצוי ובכך יוצר סיפור, תוך עריכה פרימיטיבית, כל שוט באורך של דקה, והעמדה תיאטרלית. בסרט שיחקו שחקנים שהכיר מעבודתו כמנהל תיאטרון.
סרטים

| שנה | כותרת | משתתפים | אורך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1896 | The House of the Devil | ז'ורז' מלייס, ז'אן ד'לסי | 3 דקות |
| 1896 | לילה נורא | ז'ורז' מלייס | דקה |
| 1896 | A Nightmare |  | דקה |
| 1898 | The Four Troublesome Heads | ז'ורז' מלייס | דקה |
| 1899 | A Mysterious Portrait | ז'ורז' מלייס | 2 דקות |
| 1899 | Cinderella | ז'ורז' מלייס, ז'אן ד'לסי, Bleuette Bernon | 6 דקות |
| 1900 | Joan of Arc | ז'ורז' מלייס, ז'אן ד'לסי, Bleuette Bernon | 10 דקות |
| 1900 | Addition and Subtraction |  | דקה |
| 1902 | מסע אל הירח | ז'ורז' מלייס ו-Bleuette Bernon | 8 דקות |
| 1903 | The Infernal Cauldron | ז'ורז' מלייס |  |
| 1906 | The Witch |  | 12 דקות |
| 1908 | Humanity Through the Ages |  |  |
| 1908 | Excursion to the Moon |  | 7 דקות |
מתוך "מסע אל הירח" 1902
מוסקיטו (כטב"ם)

מוסקיטו הוא מיקרו-כטב"ם מתוצרת מפעל "מלט" של התעשייה האווירית לישראל המאפשר לאסוף מודיעין חוזי בזמן אמת באזורים מוגבלים ובשטח בנוי. פותחו שתי גרסאות של ה"מוסקיטו": "מוסקיטו 1" ו"מוסקיטו 1.5".
ה"מוסקיטו" נושא מצלמת וידאו זעירה ויכול לשדר את המידע בזמן אמת. הוא מסוגל לטוס באופן אוטונומי בעזרת GPS על-פי נתיב טיסה שהוגדר לו לפני המשימה, עם אפשרות התערבות של המפעיל במהלכה. קשר דו-כיווני בין ה"מוסקיטו" למפעילו נעשה באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה. ה"מוסקיטו" משוגר מהיד או בעזרת בנג'י [דרושה הבהרה] ונוחת על גחונו. הוא מונע על ידי מנוע חשמלי קטן עם מדחף דו להבי מדגם B-013 מתוצרת בנטל אינדוסטריז.
פיתוח ה"מוסקיטו" החל ב-2001. טיסת הבכורה של ה"מוסקיטו 1" נערכה ב-1 בינואר 2003. משקל ההמראה המרבי של ה"מוסקיטו 1" הוא 250 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוא עד 40 דקות. משקל ההמראה המרבי של הגרסה המתקדמת יותר של הכטב"ם, ה"מוסקיטו 1.5", הוכפל ל-500 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוארך ל-60 דקות.
הכטב"ם הוכנס לשימוש בזרוע היבשה של צה"ל.
מאפיינים (מוסקיטו 1.5) > מאפיינים כלליים

מוטת כנפיים: 34 ס"מ
אורך: 30 ס"מ
משקל המראה מרבי: 500 גרם
מאפיינים (מוסקיטו 1.5) > ביצועים

שהות באוויר: עד 60 דקות
טווח: 1.5 ק"מ
סייג רום: 300 רגל
מלאכים בשמי ברלין

| --- | --- |

 בימוי:  וים ונדרס 
 הופק בידי:  אנטול דאומן, וים ונדרס 
 תסריט:  וים ונדרס   פטר הנדקה   ריכארד ריטינגר
 עריכה:  פטר פְּשִיגוֹדָה 
 שחקנים ראשיים:  פיטר פאלק   ברונו גנץ   אוטו סאנדר
 מוזיקה:  יירגן קְניפּר 
 צילום:  הנרי אלקן 
 מדינה:  צרפת, גרמניה 
 חברת הפקה:  רדיו מערב גרמניה, Argos Films 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 בספטמבר 1987
 משך הקרנה:  128 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית, אנגלית וצרפתית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ברלין 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 הכנסות באתר מוג'ו:   wingsofdesire
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן המשנה הטוב ביותר (קורט בואה)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לבמאי הטוב ביותר (וים ונדרס)  פרס קורד לסביץ  פרס אינדפנדנט ספיריט 
 סרט הבא:  כה רחוק, כה קרוב 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלאכים בשמי ברלין (בגרמנית: Der Himmel über Berlin, "השמיים מעל ברלין"; באנגלית: Wings of desire) הוא סרט קולנוע מערב-גרמני מ-1987, שבוים על ידי הבמאי הגרמני וים ונדרס. הסרט עוסק בחיים בברלין באותה תקופה, וכן, באמצעות הדמויות, קורץ לעברה ולעתידה של ברלין וגרמניה כולה. הסרט זכה לשבחים רבים, כולל מועמדות לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן וזכייה בפרס הבמאי. כיום הסרט נחשב ליצירת מופת ולאחד מטובי הסרטים בכל הזמנים.[דרוש מקור]
עלילת הסרט

הסרט, המתרחש בברלין המחולקת לקראת סוף שנות ה-80, עוסק בשני מלאכים – דמיאל (ברונו גנץ), וקסיאל, (אוטו סאנדר). דמיאל וקסיאל משוטטים בחוצות ברלין, רואים ואינם-נראים ולא מסוגלים לקשר גשמי כלשהו עם העולם, ומאזינים למחשבותיהם של הברלינאים.
דמיאל וקסיאל היו קיימים עוד לפני שהייתה קיימת ברלין; למעשה, עושה רושם שהם היו קיימים מאז ומעולם.
הם אינם עוסקים במלאכת מלאכים רגילה, אלא עסוקים ב"לאסוף, לתעד, לשמר" את המציאות. מדי יום הם משוטטים בברלין ומתעדים מחשבות ואירועים מעניינים הנקרים בדרכם. ("מישהו הרוצה לשים לחייו סוף, הדביק בולים ממהדורה ראשונה על מכתבי-הפרידה שלו, על כל אחד בול אחר. אחר-כך דיבר אנגלית עם חייל אמריקאי, בפעם הראשונה מאז ימי חוק-לימודיו, ועשה זאת באופן רהוט").
דמיאל מואס בקיומו הרוחני ומייחל לגוף גשמי. הוא חולק מחשבות אלו עם קסיאל. ("עם כל צעד ועם כל משב-רוח רוצה הייתי לומר: "עכשיו ועכשיו ועכשיו", לא עוד "לנצח" ו"לעולם").
דמיאל מתאהב באמנית טרפז יפהפייה ששמה מריון (סולוויג דומרטין). בדידותה, יופייה וחוכמתה של מריון שובים את דמיאל והוא מתחיל לקבל מאפיינים גשמיים. (הסרט צולם בשחור-לבן, המשקף את העולם כפי שרואים אותו המלאכים, וקטעי צבע משקפים את העולם כפי שנראה לבני-האדם). לאחר התאהבותו במריון מתחיל דמיאל לראות את העולם בצבע.
דמיאל נתקל בפיטר פאלק ("קולומבו", בתפקיד עצמו) המגלם בסרט שחקן המגיע לברלין כדי לצלם סרט על מלחמת העולם השנייה. דמיאל מגלה שפיטר הוא מלאך לשעבר, שלבש צורה גשמית לאחר שמאס בקיום הסטרילי של המלאכים.
לבסוף, הופך דמיאל לאנושי ומתעורר ברחוב כששריון - המלאך שלו לידו וראשו מדמם. הוא מבין שהפך לאנושי ויוצא לחוות את העולם ולחפש את מריון.
עוד דמות בסרט היא הומר (קורט בואה, בקריצה ברורה להומרוס), משורר גרמני זקן שחולם לכתוב "אפוס של שלום".
("מה הפגם בו, בשלום, שהשראתו אינה בת-קיימא, שסיפורו לעיתים רחוקות מסופר?", הומר).
המלאך קסיאל עוקב אחר הזקן בעודו מחפש את כיכר פוטסדאם ומוצא במקומה חורבות שבמרכזן עוברת חומת ברלין.
בסוף הסרט מוצא דמיאל את מריון והם משוחחים כאילו הם מכירים זה את זה זמן רב. דמיאל מתאחד עם האישה שאליה השתוקק זמן כה רב.
מקורות השפעה

הדיאלוג בסרט, וכן מחשבותיהן של הדמויות, מתאפיינות לעיתים בסגנון לירי מאוד, השאוב מכתיבתו של המשורר הגרמני ריינר מריה רילקה וממחזותיו וספריו של הסופר האוסטרי פטר הנדקה, אשר אחראי למוטיב "הילדות" החוזר על עצמו בסרט. הנדקה עצמו היה שותף לכתיבת התסריט.
מקורות השראה נוספים היו ציוריו של האמן השווייצרי פאול קלה, וציורו אנגלוס נובוס, בהשראתו כתב ולטר בנימין לקראת סוף ימיו את ה"תזה על מושג ההיסטוריה".
פסקול

פסקול הסרט כולל שני שירים של הלהקה ניק קייב והזרעים הרעים. שניים מחברי הלהקה, ניק קייב ובליקסה ברגלד, מופיעים בסרט בתפקיד עצמם. כמו כן, הפסקול כולל את השיר "When I Go" של להקת מינימל קומפקט הישראלית.
סרט המשך ועיבוד הוליוודי

ונדרס ביים סרט המשך, בהשתתפות חברי הקאסט המקורי בשם "כה רחוק, כה קרוב" (אנ') שזכה לביקורות מעורבות.
הסרט עובד לאנגלית וצולם ב-1998 תחת השם "עיר של מלאכים", בכיכובם של ניקולס קייג' ומג ראיין. הגרסה האמריקאית רומנטית יותר ומלבד קווי-העלילה הבסיסיים, אין דמיון רב בינה לבין המקור. הסרט עובד גם לתיאטרון.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  אשר טללים, קולנוע - מלאך, בשר ודם "מלאכים בשמי ברלין", במאי: וים ונדרס, כל העיר, 22 בינואר 1988
↑  מרב יודילוביץ', "הקולנוע האמיתי לא ייעלם", באתר ynet, 20 בנובמבר 2009
↑  "כנפיו העמוסות לעייפה של המלאך הקטן – וולטר בנימין והמלאכים". יְקוּם תַּרְבּוּת. נבדק ב-2018-07-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590848305171  GND: 4194872-5  VIAF: 316753719   WorldCat (עם VIAF): 316753719
אורי הר-לב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בספטמבר 1989 (בן 35) י"ב באלול ה'תשמ"ט ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 עיסוק:  מדבב, שחקן, דוגמן
 פרופיל ב-IMDb
 
אוּרי הר-לב (נולד ב-12 בספטמבר 1989) הוא מדבב, שחקן ודוגמן ישראלי. הוא התחיל את קריירת הדיבוב בגיל 12 (2001). הדמות שהכי מזוהה איתו היא גוהאן צ'אן מדרגון בול אותה החל לדבב ב-2004.
ביוגרפיה

הר-לב התחיל את דרכו כמדבב בגיל 12. לאור הערצתו לאומנות המשחק, אמו הפגישה אותו עם אחת העובדות באולפני נ.ל.ס שחשבה שתחום זה יוכל להתאים לו. תפקידו המרכזי הראשון של הר-לב היה הדמות  הראשית שון שרינקלס מהסדרה אמא התכווצתי, מאז הר-לב פנה למספר אודישנים של פרסומות ודיבוב בהם נדרש לגלם דמויות ילדים ולעבור קורס. הוא לא סיים את הקורס לאחר שנבחר לדבב את הדמות - ג'והן צ'אן. החל מכיתה ו' ועד גיוסו לצבא גילם מספר רב של תפקידים (ראו למטה). לאחר שירותו הצבאי הר לב עבר להתמקד יותר במשחק מול מצלמה ובפרסומות בתחום האופנה והספורט. עם חזרת הסדרה דרגון בול תחת הכותרת "דרגון בול סופר" שב הר-לב חזר לגלם את דמותו של סון גוהאן (המבוגר).
פילמוגרפיה > דיבוב

2023: ההרפתקאות המטורללות של ג'יימס ומקס - טוסטי
2020: ג'ולי והפאנטומים - רג'י
2018: הרפתקאות הסוכן הנרי - ג'ספר דאנלאפ (פרק 1)
2018: לאו דה וינצ'י - שודדי האוצר - לורנזן
2018: חבורת הלג'נדריז - קלו
2018: ספיידרמן - ג'ון גיימסון, הרמן שולץ, ודמויות שונות
2018: דרגון בול סופר - גוהן (המבוגר)
2006: גלקטיק פוטבול - ט'ארן
2005: ראיגאנדר - אקירה אקבונו
2005: שאמן קינג - לייסרג
2004: דרגון בול Z - סון גוהן (הצעיר והמתבגר)
2003: דיג'ימון פרונטייר - טאקויה
2003: ההרפתקאות החדשות של פינוקיו - לאמפוויק
2003: ליגת הצדק - מורדרד
2002: דיג'ימון טיימרס - קאזו
2002: הצב הגיבור - קצ'י
2002: מדבוט - קוג'י קאראקוצ'י
2002: בנות הפאוור פאף - פרופסור
2001: אמא התכווצתי - שון שרינקס
פילמוגרפיה > משחק

2012: נשואים פלוס
2011: השנים הכי יפות
הערות שוליים

↑  משה אבוטבול, הקול מאחורי הדרגון בול: אורי הר-לב חוזר בגדול, באתר פרוגי, 4 באוגוסט 2016
↑   ראיון עם אורי הר לב! המדבב של גוהן!, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 22:58)
↑  אורי הר לב, באתר www.ishim.co.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בעיית בזל

בעיית בזל היא בעיה מפורסמת באנליזה מתמטית, שהוצגה לראשונה בשנת 1644 על ידי פייטרו מנגולי, ונפתרה על ידי לאונרד אוילר בשנת 1735. כיוון שהבעיה נשארה לא פתורה לנוכח ניסיונות מתמשכים של המתמטיקאים המובילים באותה תקופה, פרסום פתרונו של אוילר, כאשר היה בן 28, הביא לו תהילה מיידית. אוילר הכליל את הבעיה באמצעות פונקציית זטא ופתר את הבעיה הכללית, ורעיונותיו שימשו השראה לברנהרד רימן, אשר בעבודתו משנת 1859 השתמש בפונקציה בהקשר למשפט המספרים הראשוניים. הבעיה נקראת על שם בזל, עירו של אוילר כמו גם של בני משפחת ברנולי, שלא הצליחו לפתור את הבעיה.
בעיית בזל היא מציאת סכום הטור האינסופי של הערכים ההופכיים של ריבועי מספרים הטבעיים. כלומר הסכום:
 \sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{n^{2}}}=1+{\frac {1}{2^{2}}}+{\frac {1}{3^{2}}}+{\frac {1}{4^{2}}}+\cdots
סכום טור זה שווה בקירוב ל-1.644934. בעיית בזל דורשת את הערך המדויק של סכום הטור. אוילר הוכיח שהסכום המדויק הוא  \,{\frac {\pi ^{2}}{6}} ופרסם את התגלית הזו בשנת 1735. ההוכחה שלו התבססה על שיטות שלא נראו עד אז.
פתרונו של אוילר

פתרונו של אוילר לבעיה נחשב מקורי ומבריק. הוא תקף את הבעיה מנקודת מבט שונה לגמרי ממה שנראה עד אז. טיעונו של אוילר הוא כזה: נפתח את טור טיילור של הפונקציה  \ \sin x ונקבל:
נחלק ב-x ונקבל:
כעת, פונקציה זו מתאפסת בנקודות מהצורה  \,n\cdot \pi  כאשר  \,n=\pm 1,\pm 2,\pm 3\dots . נניח, לפיכך, כי ניתן, בדומה לפולינומים להביע את  \,\sin x/x כמכפלת האפסים שלה:
כעת, אם נכפול בצורה פורמלית ביטוי זה, ונאסוף את המקדמים של  \,x^{2}, נקבל כי המקדם של  \,x^{2} ב- \,\sin x/x הוא
אך מטור טיילור של  \,\sin x/x, אנו יודעים כי המקדם של  \,x^{2} הוא  \,-1/3!=-1/6.
אך שני מקדמים אלו חייבים להיות שווים זה לזה, ולפיכך
ועל ידי הכפלת שני האגפים ב- -\pi ^{2} נקבל את הדרוש.
פתרונו של אוילר אינו ריגורוזי לחלוטין בסטנדרט המתמטי המודרני. זאת משום שלא הצדיק את ההנחה שניתן להביע את  \,\sin x/x כמכפלת גורמים ליניאריים המאפסים את האפסים. ביטוי זה מוצדק בדיעבד על ידי משפט הפירוק של ויירשטראס.
קשר למכפלת וואליס

ג'ון ואליס גילה ב-1665 את נוסחת המכפלה שלו לפאי:
\prod _{n=1}^{\infty }\left({\frac {2n}{2n-1}}\cdot {\frac {2n}{2n+1}}\right)={\frac {2}{1}}\cdot {\frac {2}{3}}\cdot {\frac {4}{3}}\cdot {\frac {4}{5}}\cdot {\frac {6}{5}}\cdot {\frac {6}{7}}\cdot {\frac {8}{7}}\cdot {\frac {8}{9}}\cdots ={\frac {\pi }{2}}.
וואליס גזר את המכפלה האינסופית הזאת בצורה שנעשית בטקסטים של חשבון אינפיניטסימלי כיום - באמצעות השוואת  \scriptstyle \int _{0}^{\pi }\sin ^{n}xdx בעבור ערכים זוגיים ואי זוגיים של  n. בדיעבד, כפי שאוילר הבחין, נוסחת המכפלה של וואליס היא מסקנה פשוטה מן השיטות שלו לפתרון בעיית בזל. נראה זאת:
נציב  x={\frac {\pi }{2}} ונקבל:
פתרון באמצעות אנליזה הרמונית

את הבעיה אפשר לפתור כמקרה פרטי של טור פורייה: פיתוח פונקציה מחזורית בקטע לטור של סינוסים וקוסינוסים.
תהי  f פונקציית הזהות  f(x)=x בקטע  [-\pi ,\pi ]. כדי שטור פורייה שלה יהיה תקף גם מחוץ לקטע זה, נצטרך להמשיך אותה באופן מחזורי. נשים לב, שבהמשכה זה הפונקציה איננה רציפה ובכל זאת קיים לה פיתוח לטור פורייה.
נחשב את מקדמי פורייה שלה. מאחר שזו פונקציה אי-זוגית נשתמש בהצגה הטריגונומטרית שלה, כי אז כל המקדמים של הקוסינוסים מתאפסים ורק מקדמי הסינוסים נשארים (זאת מאחר שהסינוס היא פונקציה אי-זוגית והקוסינוס היא פונקציה זוגית).
לכן,
כעת, נחשב את מקדמי הסינוסים:
בסך הכל, טור פורייה של x הוא
כעת נשתמש בזהות פרסבל
כדי לקבל ש
נחלק ב-2 את הביטוי ונצמצם את פאי באגף הימני ונקבל
כמבוקש.
ההוכחה של קושי

בעוד שמרבית ההוכחות משתמשות בכלים מענפים מתקדמים במתמטיקה כגון אנליזת פורייה, אנליזה מרוכבת או חשבון אינפיניטסימלי, ההוכחה שתוצג בהמשך אינה עושה שימוש כלל בחשבון אינפיניטסימלי, למעט שימוש בגבול בסוף ההוכחה.
הוכחה זו נמצאה על ידי קושי ב-1821 ופורסמה מחדש ב-1954 על ידי עקיבה ויצחק יגלום בספרם "Nonelementary Problems in an Elementary Exposition".
רעיון ההוכחה הוא לתת חסם עליון וחסם תחתון לסכומים החלקיים  \sum _{j=1}^{m}{\frac {1}{j^{2}}}, כפונקציות של  m, כך שהן החסם העליון והן החסם התחתון שואפים ל- {\frac {\pi ^{2}}{6}}. בדרך זו ניתן לסיים את ההוכחה באמצעות כלל הסנדוויץ'.
יהי  x מספר ממשי המקיים  0<x<{\frac {\pi }{2}}, ויהי  n שלם חיובי אי-זוגי. על פי משפט דה מואבר והגדרת הקוטנגנס מתקיימת הנוסחה
{\begin{aligned}{\frac {\cos(nx)+i\sin(nx)}{\sin ^{n}x}}&={\frac {(\cos x+i\sin x)^{n}}{\sin ^{n}x}}\\&=\left({\frac {\cos x+i\sin x}{\sin x}}\right)^{n}\\&=(\cot x+i)^{n}.\end{aligned}}
על פי הבינום של ניוטון מתקיים
(\cot x+i)^{n}=\sum _{k=0}^{n}{\binom {n}{k}}(\cot x)^{n-k}i^{k}.
נסמן  n=2m+1. אם נשווה את החלק המדומה של שתי התוצאות הנ"ל, נקבל את הזהות
{\frac {\sin((2m+1)x)}{\sin ^{2m+1}x}}=\sum _{k=0}^{m}(-1)^{k}{\binom {2m+1}{2k+1}}(\cot x)^{2m-2k}.
הצבת  x={\frac {j\pi }{2m+1}} כאשר  1\leq j\leq m מאפסת את אגף שמאל, ולכן גם את אגף ימין. בנוסף, פונקציית הקוטנגנס חיובית ויורדת ממש בקטע  \left(0,{\frac {\pi }{2}}\right). לפיכך, לפולינום
p(t)=\sum _{k=0}^{m}(-1)^{k}{\binom {2m+1}{2k+1}}t^{m-k}
יש  m שורשים שונים והם  \left\{\cot ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}\right\}_{j=1}^{m}. על פי נוסחאות ויאטה נקבל את הזהות
\sum _{j=1}^{m}\cot ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}={\frac {\binom {2m+1}{3}}{\binom {2m+1}{1}}}={\frac {2m(2m-1)}{6}}.
על פי הזהות  \cot ^{2}x+1=\csc ^{2}x נקבל כי
\sum _{j=1}^{m}\csc ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}=\sum _{j=1}^{m}\left(\cot ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}+1\right)={\frac {2m(2m-1)}{6}}+m={\frac {2m(2m+2)}{6}}.
לכל  x\in \left(0,{\frac {\pi }{2}}\right) ממשי מתקיים אי השוויון  \sin x<x<\tan x (להוכחה, ראו כאן). לאחר היפוך, שינוי כיוון והעלאה בריבוע נקבל את אי השוויון
\cot ^{2}x<{\frac {1}{x^{2}}}<\csc ^{2}x.
מכאן נקבל כי
{\frac {2m(2m-1)}{6}}=\sum _{j=1}^{m}\cot ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}<\sum _{j=1}^{m}\left({\frac {2m+1}{j\pi }}\right)^{2}<\sum _{j=1}^{m}\csc ^{2}{\frac {j\pi }{2m+1}}={\frac {2m(2m+2)}{6}}.
לאחר כפל ב- \left({\frac {\pi }{2m+1}}\right)^{2} נקבל כי
{\frac {\pi ^{2}}{6}}\left({\frac {2m}{2m+1}}\right)\left({\frac {2m-1}{2m+1}}\right)<\sum _{j=1}^{m}{\frac {1}{j^{2}}}<{\frac {\pi ^{2}}{6}}\left({\frac {2m}{2m+1}}\right)\left({\frac {2m+2}{2m+1}}\right).
נשים לב שהחלק השמאלי והחלק הימני שניהם שואפים ל- {\frac {\pi ^{2}}{6}} כאשר  m שואף לאינסוף. לכן על פי כלל הסנדוויץ' החלק האמצעי שואף גם כן ל- {\frac {\pi ^{2}}{6}}, שזה בדיוק מה שרצינו.
ההוכחה של קאלאבי

ב-1993 מצא קאלאבי (אנ') הוכחה קצרצרה למשפט של אוילר , שאפשר להכליל לחישוב ערכים נוספים של פונקציית זטא. ההוכחה משתמשת בהחלפת משתנים דו-ממדית, כלדקמן.
נסמן ב- S את ריבוע היחידה  [0,1]\times [0,1] וב- T את המשולש  \{u,v\mid 0<u,v,\,u+v<\pi /2\}.
הפונקציה  \ h(u,v)=({\frac {\sin u}{\cos v}},{\frac {\sin v}{\cos u}})=(x,y) מעתיקה את  T לפנים של  S באופן חד-חד-ערכי ועל, והיעקוביאן שלה הוא  1-x^{2}y^{2}. לכן
 {\frac {\pi ^{2}}{8}}=\iint _{T}du\,dv=\iint _{S}(1-x^{2}y^{2})^{-1}dx\,dy=\iint _{S}\sum _{n=0}^{\infty }(xy)^{2n}dx\,dy=\sum _{n=0}^{\infty }\int _{0}^{1}x^{2n}dx\int _{0}^{1}y^{2n}dy=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {1}{(2n+1)^{2}}}=(1-{\frac {1}{4}})\zeta (2).
ראו גם

ההסתברות ששני מספרים יהיו זרים - שימוש בפתרון בעיית בזל
קבוע אפרי
הערות שוליים

↑  .אוילר משתמש כאן, ללא הוכחה, במשפט הפירוק של ויירשטראס