ציר זמן של ביטול העבדות והצמיתות
1800–1829

1800 – קוריאה, ממלכת ג'וסון, עבדות מטעם מדינה נאסרה בשנת 1800. עבדות פרטית נמשכה עד שנאסרה בשנת 1894.
1800 – חוק סחר עבדים נוסף אוסר על אזרחים אמריקאים על השקעה ותעסוקה בסחר בין-לאומי בעבדים.
1801–1804 – החוף המערבי של צפון אפריקה, המלחמה הברברית הראשונה ארצות הברית נלחמת מול טריפוליטניה, אלג'יריה ומרוקו, בדרישה להפסיק את הפשיטות של שודדי ים ברברים על אוניות סוחר אמריקאיות ששטו בים התיכון ושבו את הנוסעים לצורך מכירתם כעבדים באימפריה העות'מאנית. המלחמה הסתיימה בחוזה שלום בו שליט טריפוליטניה התחייב להימנע מלפגוע בספינות ומלחים אמריקאים, אך חוזה זה לא כובד בהמשך.
1802 – אוהיו, חוקת המדינה מבטלת את העבדות.
1802 – צרפת, נפוליאון בונפרטה מחדש את העבדות במושבות לגידול קני סוכר.
1804 – האיטי, סיומו המוצלח של מרד העבדים בהאיטי. האיטי מכריזה על עצמאות ומבטלת את העבדות.
1804 – ניו ג'רזי, המדינה מוציאה את העבדות אל מחוץ לחוק.
1805 – בריטניה, הצעת חוק לביטול עוברת בבית הנבחרים אך נדחית בבית הלורדים.
1805 – קרב טרפלגר בו הובס הצי של נפוליאון יחד עם הצי הספרדי על ידי הצי הבריטי. כישלון זה הנציח את שליטתה המוחלטת של בריטניה בימים שנמשכה עד מלחמת העולם הראשונה. דבר זה השפיעה החליש את כוחה של ספרד במושבות ספרד החדשה, במיוחד לאחר פרוץ מלחמת חצי האי האיברי (1807) שהחלישו עוד את ספרד ופורטוגל.
1806 – ארצות הברית, בהודעה לקונגרס, נשיא ארצות הברית, תומאס ג'פרסון קורא להוציא מחוץ לחוק את סחר העבדים הבין-לאומי, וביקש מהקונגרס "להוציא את אזרחי ארצות הברית מכל השתתפות נוספת באותן הפרות של זכויות אדם... אשר המוסר, המוניטין והטובים ביותר. של ארצנו להוטים לאסור כבר זמן רב".
1807 – בריטניה, "חוק ביטול סחר העבדים" מבטל את סחר העבדים ברחבי האימפריה הבריטית. קפטנים נקנסו ב-100 פאונד לכל עבד שהועבר בספינותיהן. נשלחו אוניות סיורי לחוף האפריקאי כדי לעצור אוניות עבדים. מוקמת "שייטת מערב אפריקה של הצי המלכותי" כדי לדכא סחר בעבדים; עד 1865, השייטת משחררת מעבדות כ-150,000 אנשים.
1807 – ונצואלה, סימון בוליבר חוזר למדינה והתייצב בראש קבוצה של קריאולים רדיקלים ששאפו למגר את השלטון הספרדי כשלב במאבק ליצירת איחוד של כל יבשת אמריקה הדרומית. תהליך השחרור גורר כרוך במלחמות אזרחים ומאבקים פנימיים ביבשת שמובילים בהמשך להכרזות על שחרור עבדים, כחלק מניסיון איחוד כוחות בין הקריאולים לבין קבוצות אתניות אחרות בדרום אמריקה כמו ילידים ועבדים שחורים.
1807 – פולין, החוקה הפולנית אוסרת על צמיתות.
1807 – פרוסיה, הרפורומת של פרוסיה (אנ') אוסרות על צמיתות.
1808 – ארצות הברית, יבוא וייצוא של עבדים הופכת לעבירה פלילית.
1810 – מושבת ספרד החדשה מנהיג העצמאות מיגל הידאלגו אי קוסטילה (אנ') הכריז על ביטול העבדות שלושה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העצמאות של מקסיקו בין מקסיקו לספרד.
1811 – בריטניה, מסחר בעבדים גרר לעבירה פלילית שעונשה הגליה הן לנתינים בריטיים והן לזרים.
1811 – ספרד, הקורטס של קדיס מבטלים את הזכויות הבעלות {seigneurial rights} האחרונות שנותרו.
1811 – חברת הודו המזרחית הבריטית מפרסמת תקנות 10 האוסרות על הובלת עבדים לשטח החברה, דבר שמחמייר את ההגבלות משנת 1774.
1811 – צ'ילה, הקונגרס הלאומי הראשון מאשר הצעה של מנואל דה סאלאס (Manuel de Salas) המכריזה על חופש הרחם, לשחרר את ילדיהם של עבדים שנולדו בשטח צ'ילה, ללא קשר למצב הוריהם. סחר בעבדים נאסר והעבדים השוהים יותר משישה חודשים בשטח צ'ילה מוכרזים אוטומטית כבני חורין.
1812 – ספרד, הקורטס של קדיס מעביר את החוקה הספרדית משנת 1812, המעניקה אזרחות ושוויון זכויות לכל התושבים בספרד ובשטחיה, למעט עבדים. במהלך דיונים, הסגנים חוסה מיגל גורידי אי אלקוסר (אנ') ואגוסטין ארגולס (אנ') מנסים לשכנע לבטל את העבדות, אך ללא הצלחה.
1813 – מושבת ספרד החדשה, מנהיג העצמאות, José María Morelos y Pavón, הכריז על ביטול העבדות במקסיקו במסמכים Sentimientos de la Nación (אנ').
1813 – הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה, ("המחוזות המאוחדים" – כיום בשטח ארגנטינה), חוק הרחם החופשי עובר באספת השנה י"ג. עבדים שנולדו לאחר 31 בינואר 1813 זוכים לחופש כשהם נשואים, או ביום הולדתם ה-16 לנשים ו-20 לגברים, ועם הוצאתם לחופשי יקבלו אדמה וכלים לעבודה.
1814 – הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה, לאחר כיבוש מונטווידאו, כל העבדים שנולדו בשטח אורוגוואי המודרנית מוכרזים חופשיים.
1814 – הולנד, נאסר מסחר בעבדים.
1815 – צרפת, נפוליאון מבטל את סחר העבדים.
1815 – פורטוגל, סחר בעבדים נאסר מצפון לקו המשווה בתמורה לתשלום של 750,000 פאונד על ידי בריטניה.
1815 – קונגרס וינה מכריז על התנגדותו לסחר בעבדים, בקונגרס נציגי המדינות בריטניה, צרפת, פרוסיה, האימפריה האוסטרית, פורטוגל, ספרד, רוסיה והאיחוד השוודי-נורווגי.
1815 – המלחמה הברברית השנייה לחץ על המדיניות הברבריות להפסיק את הפשיטות על אוניות מסחר אמריקאיות.
1815 – ארצות הברית, הנסיגה הבריטית לאחר מלחמת 1812 משאירה מבצר חמוש במלואו בידיהם של Maroons, עבדים נמלטים וצאצאיהם, ובני בריתם Seminole . המקום נודע בשם "מבצר כושי" (Negro Fort) (אנ').
1816, אסטוניה, ביטול הצמיתות.
1816 – פלורידה, "מבצר כושי" נכבש ונהרס על ידי כוחות ארצות הברית בפיקודו של הגנרל אנדרו ג'קסון.
1816 – אלג'יריה, הפגזת אלג'יר. ב-27 באוגוסט 1816 אוניות מלחמה של בריטניה והולנד ירו בתותחים על ספינות ועל הגנות הנמל של אלג'יר בניסיון להשפיע על עומר אגה, ה"דיי" של אלג'יר, להפסיק את הפיראטיות הצפון אפריקאית ופשיטות עבדים בים התיכון. 3,000 עבדים משוחררים.
1817 – בריטניה וספרד חותמות על אמנה דו-צדדית לביטול סחר בעבדים.
1817 – ספרד, פרננדו השביעי חותם על חוק האוסר על יבוא עבדים ברכוש ספרד החל משנת 1820, בתמורה לתשלום של 400,000 פאונד מבריטניה. עם זאת, כמה עבדים עדיין מוברחים פנימה לאחר תאריך זה. בעלות על עבדים וגם מסחר פנימי בעבדים נותרו חוקיים.
1817 – ונצואלה, סימון בוליבר קורא לביטול העבדות.
1817 – מדינת ניו יורק ב-4 ביולי 1827 נקבע כתאריך לשחרור כל העבדים מהחוזים.
1817 – הפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה חוקת המחוזות המאוחדים תומכת בביטול העבדות, אך אינה אוסרת אותה.
1817 – פלך קורלנד באימפריה הרוסית מבטל את הצמיתות.
1818 – בריטניה ופורטוגל חותמות על אמנה דו-צדדית לביטול סחר בעבדים.
1818 – בריטניה והולנד חותמות על אמנה דו-צדדית לנקיטת צעדים נוספים כדי לאכוף ביטול סחר בעבדים, ולחזק אמנה שהתקיימה משנת 1814.
1818 – צרפת, נאסר סחר בעבדים.
1820 – אינדיאנה, בית המשפט העליון מורה על שחרור כמעט כל העבדים במדינה בעקבות תיק -Polly v. Lasselle.
1820 – ספרד, ביטול סחר העבדים שהוכרז ב-1817 נכנס לתוקף.
1821 – מקסיקו, תוכנית איגואלה משחררת את העבדים שנולדו במקסיקו.
1821 – ארצות הברית, ספרד, בהתאם להסכם אדמס-אוניס משנת 1819, פלורידה הופכת לטריטוריה של ארצות הברית. סיבה עיקרית הייתה חוסר היכולת או חוסר הנכונות של ספרד ללכוד ולהחזיר עבדים נמלטים.
1821 – פרו, ביטול סחר העבדים ויישום תוכנית להפסקת העבדות בהדרגה.
1822 – האיטי, ז'אן פייר בוייר (אנ') מספח את האיטי הספרדית ומבטל שם את העבדות.
1822 – ליבריה, ליבריה נוסדה על ידי "האגודה האמריקנית לקולוניזציה" כמושבה לעבדים משוחררים.
1822 – בריטניה, מוסקט ועומאן, הסכם דו-צדדי ראשון המגביל את סחר העבדים בזנזיבר.
1823 – צ'ילה, ביטול העבדות בצ'ילה.
1825 – צרפת, עם ספינות מלחמה מוכנות, דורשת מהאיטי לפצות את צרפת על אובדן העבדים ומושבת העבדים שלה.
1827 – הסכם בין בריטניה ושוודיה-נורווגיה לביטול סחר העבדים.
1827 – בניו יורק בוטלו שרידי העבדות האחרונים. ילדים שנולדו בין השנים 1799 ו-1827 מובטחים עד גיל 25 (נקבות) או גיל 28 (גברים).
1827 – סנט הלנה שחרור הדרגתי של למעלה מ-800 עבדים תושבים, כשש שנים לפני שהפרלמנט הבריטי העביר חקיקה לאסור עבדות בכל המושבות.
1829 – מקסיקו העבדים האחרונים ששוחררו בדיוק כשנבחר ויסנטה גררו (אנ'), הנשיא הראשון ממוצא אפריקאי חלקי.