stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרפורמציה באנגליה

מדליון זהב בלטינית, עברית ויוונית שנטבע לכבוד מינויו של המלך הנרי למושל העליון ("ראש עליון") של כנסיית אנגליה ואירלנד ("ובעדת אנגליאי והיברניאי").
הרפורמציה האנגלית היא סדרת שינויים בחוקי הדת והמדינה שהתחוללו באנגליה במאה ה-16, במהלכם התפלגה הכנסייה האנגליקנית מן הכנסייה הקתולית, והשליטה בה עברה מן האפיפיור אל השלטון החילוני.
אירועים אלו היו מקושרים בחלקם לתהליך האירופאי הרחב יותר של הרפורמציה הפרוטסטנטית, שערערה את שלטונה של רומא ואת המסורת הכנסייתית בכל היבשת. גורמים רבים תרמו לתהליך הרפורמציה באנגליה בפרט ובאירופה בכלל: דעיכת הפיאודליזם ועליית ממלכות חזקות, עלייתו של המשפט המקובל, המצאת מכונת הדפוס והפצתה המתגברת של הביבליה, הפצתם של ידע ורעיונות חדשים בין המלומדים והמעמדות הגבוהים, הסוחרים והאומנים. אך שלביה השונים של הרפורמציה באנגליה (שהתפשטה גם לאירלנד וויילס), הונעו בעיקר משינויים במדיניות הכתר והסתגלות הדרגתית של דעת הקהל אליה.
תחילתה של הרפורמציה האנגלית נגרמה עקב רצונו של הנרי השמיני, מלך אנגליה לבטל את נישואיו, ולפיכך הייתה הרפורמציה יותר לעניין פוליטי מאשר לוויכוח תאולוגי. מציאות הפערים הפוליטיים המשמעותיים בין רומא לאנגליה היוותה מצע להתפתחותם של ויכוחים תאולוגיים חדשים. לפני תחילתה של הרפורמציה הדוקטרינה נקבעה על ידי האפיפיור והכנסייה הקתולית על פי המשפט הקאנוני, מיסי הכנסייה שולמו ישירות לרומא והאפיפיור היה הפוסק העליון לגבי מינוי הבישופים. ההתפלגות מרומא הפכה את השליט האנגלי למושל העליון של הכנסייה האנגליקנית על פי שורת חוקים שחוקק הפרלמנט בין 1532 ל-1534, ביניהם "חוקי העליונות", כך שהכנסייה האנגליקנית הפכה לכנסיית המדינה. המלוכה הפכה להיות הסמכות הסופית בסכסוכים דוקטרינריים ומשפטיים, הבעלים של הכנסות הכנסייה והפוסקת לגבי מינוי הבישופים.
מבנה ותאולוגיית הכנסייה הפכו לנושא מחלוקת חריף בין אנשי הדת והשלטון באנגלייה למשך דורות רבים. ויכוחים אלו נסתיימו עם המהפכה המהוללת בשנת 1688, שלאחריה נקבעו ההסדרים הדתיים הנוגעים לכנסייה. לאחר המהפכה המהוללת, הקתולים באנגליה התקיימו במחתרת, כשהם נתונים לאפליה חוקית חמורה ולענישה, עד ראשית האמנציפציה שלהם ב-1791.
ראו גם

פירוק המנזרים באנגליה
לקריאה נוספת

Eamon Duffy‏, The Stripping of the Altars: Traditional Religion in England, 1400-1580.‏ הוצאת אוניברסיטת ייל, 2005.
השביתה הכללית בבריזבן ב-1912

נשים צועדות במהלך השביתה
בשביתה הכללית בבריזבן ב-1912 השתתפו עשרות אלפי עובדים, היא נמשכה חמישה שבועות, המשטרה ניסתה לדכא אותה באכזריות, והיו לה תוצאות חשובות, גם בתחום העבודה וגם בתחום הפוליטיקה.
הגורמים לשביתה

בריזבן נמצאת בקצה המזרחי של אוסטרליה. בשנת 1910 הוקם האיגוד המקצועי של עובדי החשמליות, וב-18 בינואר 1912 החליטו המעסיקים שאסור לעובדים לענוד את סמל האיגוד המקצועי. העובדים החלו לשבות וערכו הפגנה בהשתתפות של 10,000 תושבים. המעסיקים היו בבעלות אנגלית, והמנכ"ל היה אמריקאי. הוא סירב לשאת ולתת עם איגוד הוועדים של קווינסלנד QCU, ולכן הוקם ארגון שכלל 43 איגודים מקצועיים, שהכריזו על שביתה כללית החל מה-30 בינואר.
מהלך השביתה

השביתה הייתה מאורגנת היטב. 500 פעילים דאגו לסדר ולעזרה ראשונה. כל יום היו הפגנות וצעדות. הממשלה הגיבה רק כשהשביתה התרחבה ושיתקה את תנועת הרכבות. הם תקפו את המפגינים בכוח ב-2 בפברואר, מה שכונה מאוחר יותר "יום שישי השחור". ראש ממשלת קווינסלנד היה שמרן ופנה לממשלה המרכזית להתערב בכוחות צבא. אך ראש הממשלה המרכזית היה אנדרו פישר, איש מפלגת הלייבור האוסטרלית, פועל לשעבר במכרות של קווינסלנד, והוא סירב להפסיק את השביתה בכוח. גם השובתים פנו לפישר וביקשו עזרה צבאית, אך הוא החליט לתמוך בהם כספית.
דנהם שקל להפעיל אוניית מלחמה גרמנית נגד השובתים. בית המשפט דן בבקשת הממשלה להעניש את השובתים, אך בית המשפט זיכה את השובתים, והיא הופסקה כעבור חמישה שבועות ב-6 במרץ.
תוצאות השביתה

השביתה חיזקה מאוד את הסולידריות ואת ההזדהות הפנימית של תנועת הפועלים של קווינסלנד. שלוש שנים אחרי השביתה נבחרה מפלגת הלייבור האוסטרלית בפעם הראשונה בקווינסלנד לראשות הממשלה האזורית. פעילי השביתה פוטרו מעבודתם, אך כשהולאמו החשמליות של קווינסלנד, בשנת 1922, הוחזרו פעילי השביתה המפוטרים לעבודה.
הנער מממילא

| --- | --- |

כריכת הספר הנער מממילא
 מידע כללי
 מאת:  אורי מלמיליאן, אלי עזור 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1984 
 
הנער מממילא הוא ספר אוטוביוגרפי שכתב אורי מלמיליאן, בעת שהיה כדורגלן בבית"ר ירושלים. בספר שיצא לאור בשנת 1984, מתאר מלמיליאן את ילדותו הקשה בשכונת מצוקה, ממילא בירושלים. אלי עזור כתב יחד עם מלמיליאן את הביוגרפיה שלו.
על המחברים

אורי מלמיליאן, כותב "הנער מממילא", נולד ב־24 באפריל 1957. גדל בשכונת ממילא שבירושלים (בתפר בין הערבים ליהודים בירושלים - בין מזרח ומערב העיר), ילדותו הקשה של מלמיליאן מתוארת בספרו. אורי מלמיליאן היה כדורגלן בבית"ר ירושלים, ואחר כך מאמן קבוצות כדורגל, כתב שני ספרים, והדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-69 למדינת ישראל.
אלי עזור נולד בשנת 1958 בתל אביב. עזור הוא איש עסקים כיום, אך בגיל צעיר יותר היה כתב ספורט ואיש תקשורת. עוד בצעירותו החל לקדם את הקריירה העיתונאית שלו כשהתחיל לעבוד ב"חדשות הספורט", שם היה מקושר היטב לאורי מלמיליאן ולשחקנים בכירים אחרים. השניים, עזור ומלמיליאן, כתבו יחד את הספר "הנער מממילא", ובעזרת מומחיותו של עזור בעסקים הספר הצליח גם מבחינה מסחרית.
תקציר העלילה

הספר נכתב כאוטוביוגרפיה, ומספר על חייו הקשים בילדותו בשכונת ממילא שבה גדל. בספר הוא מספר על הילדות בשכונת המצוקה הממוקמת על גבול העיר העתיקה, על החיים בצל הפחד מפני ירי של צלפים ירדנים, על הצפיפות והעוני שבה חיו 12 נפשות בדירה אחת , הקושי בחיים בעיר חצויה וההתמודדות איתו, על "הרומן" עם בית"ר ירושלים, על הצטרפותו לנבחרת ישראל ועוד. זהו סיפור חיים על נער שגדל בשכונת עוני וחי בבית עם זוג הורים ותשעה אחים, בבית של שלושה חדרים בלבד. אורי היה ילד שבא מבית דתי ושיחק כדורגל בשבת ללא ידיעת הוריו, עד ששמו הלך לפניו בגילאים הצעירים והמידע הגיע לאוזניהם, וכך הפך לאחת הדמויות המרגשות במדינת ישראל באותם הימים.
רקע היסטורי

ממילא היא שכונה במרכז ירושלים, המקשרת בין שער יפו בעיר העתיקה לבין העיר החדשה. במלחמת העצמאות, בשנת 1947, תושביה, ערבים ויהודים, נסו ממנה והפכה ממילא לשטח הקרב במלחמה. כאשר הסתיימה המלחמה בשנת 1949, והוכרזה שביתת הנשק בין מדינת ישראל לבין צבאות מדינות ערב, ירושלים חולקה לשניים. הגבול החוצה אותה נקרא "הקו העירוני" המקיף את העיר המערבית ממזרח, ומצפון ודרום. מרכז העסקים הראשי בעיר שהיה גם בחלק העתיק שלה וגם בחלק החדש שלה חולק גם הוא לשניים. השכונות הסמוכות לקו העירוני הידרדרו בעקבות ירי צלפים ופגיעות נוספות, בעיקר השכונות מוסררה וממילא. במשך 19 שנים, עד מלחמת ששת הימים בשנת 1967 שבה כבשה ישראל את שטחי ירושלים מהירדנים, נמשך מצב זה בירושלים. "דני, הבן של השכנים נורה על ידי חייל הלגיון הירדני שעל החומות. תמיד שמענו את ההורים, שהזהירו אותנו שלא להתקרב לחומות. באותו יום הבנו למה. אז ידעתי לראשונה, שירושלים, היא עיר ובליבה חומה" . בתקופה שמלמיליאן מתאר בספרו, אנשים פחדו לצאת מהבתים בגלל המצב המתוח והקשה עם הירדנים שהיו מעבר לחומות.
ציטוט נבחר

"לאורך כל שנות חיי הראשונות לא ידעתי מהי שינה על מיטה, לא ידעתי מהו חדר. לא ידעתי מהי פרטיות. היינו ישנים על הרצפה. 12 נפשות בבית. מיטות לא היו. על מקרר חשמלי יכולנו רק לחלום באותם ימים. בימי הקיץ הלוהטים היינו מביאים בלוקים של קרח הביתה. הקיץ היה קשה, אבל החורף הירושלמי לעומתו היה גיהנום. בשנים הללו עברנו חודשי חורף קשים מנשוא. בבית פשוט לא היה תנור להסקה".
הערות שוליים

1 2  אסף כרמל, ישראל כבר קטנה עליו, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2004
↑  "הנער מממילא": המסע של מלמיליאן משכונת הספר ועד לצמרת הכדורגל הישראלי, באתר sport(הקישור אינו פעיל)
↑  אופיר סער‏, קונצנזוס: הכל על תופעת אורי מלמיליאן, באתר וואלה, 1 במאי 2017
↑  שמעון אלבז, אבינעם פורת, כל משואה מלמיליאן, באתר ynet, 19 באפריל 2017
↑  בכירי המשק, אלי עזור - תקשורת בונה, באתר מובילים במשק
↑  אורי מלמיליאן, הנער מממילא, ירושלים: לא ידוע, 1984, עמ' 8-9
1 2  אורי מלמיליאן, הנער מממילא, ירושלים: לא ידוע, 1984, עמ' 15
↑  אורי מלמיליאן, הנער מממילא, ירושלים: לא ידוע, 1984, עמ' 19
↑  אורי מלמיליאן, הנער מממילא, ירושלים: לא ידוע, 1984, עמ' 105
↑  ממילא - מורשת מתישבי ממילא - אודות ממילא, באתר www.mamila.net
↑  אורי מלמיליאן, הנער מממילא, ירושלים: לא ידוע, 1984, עמ' 7
ויד'ר

| --- | --- |

ויד'ר, כפי שהוא מופיע על עטיפת New X-Men Vol.2 #32 מינואר 2007. אמנות מאת פאקו מדינה.
 סוג:  גיבור-על/נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  New Mutants Vol.2 #3 (ספטמבר 2003)
 יוצרים:  נונזיו דה פיליפיס, כריסטינה וייר (כותבים) קרון גראנט (מאייר)
 מידע
 שם אמיתי:  קווין פורד
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כילוי חומרים אורגנים באמצעות מגע, יכולות ערפד
 חבר לשעבר בקבוצה:  יחידת המוטאנטים החדשים, יחידת הליונס, אגף התלמידים של מכון אקסבייר, החוג הפנימי של סלנה
 דמויות קשורות
 משפחה:  טרבור ואנג'לה פורד (הורים, מתים)
 אויבים:  אליקסיר 
 
ויד'ר (באנגלית: Wither; בעברית: קמילה) היה דמות בדיונית של מוטאנט אשר הופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #3 מספטמבר 2003, והיא נוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
ויד'ר הוא האלטר אגו של קווין פורד, מוטאנט צעיר בעל היכולת לכלות חומרים אורגניים במגע. הוא נכנס לפאניקה כשכוחותיו התגלו והרג בשוגג את הוריו, והתגורר לבדו במגרש גרוטאות. הוא אותר בידי דניאל מונסטאר והוא למכון אקסבייר, שם פיתח חברות קרובה עם  דייוויד אליין, לורי קולינס וסופיה מנטגה. קווין עוזב את מכון אקסבייר אחרי שתקף את דונלד פירס בתגובה למתקפה על המכון, וגילה כי נהנה משימוש בכוחותיו לרעה. הוא שוכנע בידי אמה פרוסט להצטרף ליחידת המוטאנטים החדשים בכינוי "ויד'ר", ובחברותו בצוות פיתח יריבות עם אליקסיר ומערכת יחסים רומנטית עם מרקורי. הוא עזב את המוטאנטים החדשים אחרי שראה כי לא ניסו להגן עליו מידי סוכני ה-FBI המבקשים את מעצרו, והצטרף ליחידת הליונס.
עקב אירועי "בית אם" שהובילו לביטול כוחותיהם של רוב המוטאנטים בכדור הארץ, קווין האמין כי נרפא מכוחותיו והושיט יד לגעת במושא אהבתו לורי קולינס. מגעו גורם לידה להרקיב, והוא בורח ממכון אקסבייר כששמע את חברי הצוות מדברים עליו כאיום. הוא גר בעיר המוטאנטים כשכן של סלנה, שהתחפשה לאישה זקנה והסתירה את זהותה האמיתית. אחרי שצפה בה נורית בידי כוחות המשטרה, הרג קווין את השוטרים וקיבל את הצעתה של סלנה לחבור אליה. הוא חי חיי מותרות במימד שיצרה סלנה, אך סירב להשתמש בכוחותיו עקב מותה של לורי. סלנה יצרה אשליות בדמותם של לורי ואליקסיר כדי להניע אותו להשתמש בכוחותיו, והוא נראה כחבר בחוג הפנימי שלה באירועי "נקרושה".
קווין נשלח בידי סלנה להשיג פגיון מיסטי מידי האקס-מן, ובקרב המתחולל הרג את אוניקס. במהלך ריב עם הערפד איליי בארד משנה צורה קווין לערפד אלמותי בדומה לאיליי, וחושף כי סלנה השתמשה בכוחותיה כדי להעצימו. איליי נהרג בידי סלנה, שיוצאת לקרב נגד האקס-מן. קווין נכנס לקרב נגד אליקסיר, אותו הוא מאשים שלא הציל את לורי ממותה בידי המטהרים. אליקסיר משתנה מצורת הזהב המרפאת שלו לצורת השחור הממיתה שלו, וכוחותיו הורגים את קווין ומפוררים את גופתו לאפר. שנים לאחר מכן נראה קווין בחיים כחלק מאומת המואנטים על האי קרקואה, לאחר שככל הנראה הוחיה בידי קבוצת "החמישייה" של הופ סאמרס.
ויל צ'מפיון

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1978 (בן 46) סאות'המפטון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון, בית הספר קנטל, תיכון פטר סיימונדס 
 סוגה:  רוק • רוק אלטרנטיבי • פופ רוק • פוסט-בריטפופ • פופ • סינת'-פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ויל צ'מפיון (באנגלית: Will Champion; נולד ב-31 ביולי 1978) הוא המתופף של להקת הרוק הבריטית קולדפליי.
חייו

צ'מפיון נולד בסאות'המפטון, המפשייר, אנגליה. שני הוריו היו מורים.
הושפע בין היתר מטום וייטס וממוזיקת פולק אירית, וכשגדל הוא למד לנגן על גיטרה, פסנתר וגיטרת בס. למד אנתרופולוגיה באוניברסיטת לונדון, שם הכיר את שאר חברי הלהקה העתידיים של קולדפליי. הוא למד לנגן על תופים בשביל להצטרף לחבריו ולהקים את הלהקה.
ב-2003 הוא התחתן עם מריאן דרק.
הנרי ויקטור

| --- | --- |
הנרי ויקטור
הנרי ויקטור
 לידה:  2 באוקטובר 1892 לונדון, אנגליה
 פטירה:  15 במרץ 1945 (בגיל 52) הוליווד, קליפורניה
 מקום קבורה:  Oakwood Memorial Park Cemetery 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1916–1941 (כ־25 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
הנרי ויקטור (באנגלית: Henry Victor;‏ 2 באוקטובר 1892 – 15 במרץ 1945) היה שחקן אנגלי, שגדל בגרמניה.
קורות חייו

הנרי ויקטור נולד ב-2 באוקטובר 1892 בלונדון, אנגליה. בשנת 1916 החל את הקריירה הקולנועית שלו בסרט "The Picture of Dorian Gray". ככל הנראה, ויקטור זכור בעיקר בשל תפקידו כאיש השרירים "הרקולס" בסרטו של טוד בראונינג "פריקס" משנת 1932. לפני כן היה מהשחקנים הבולטים של הסרט האילם בבריטניה. בהמשך הקריירה הוא גילם, עם מבטאו הגרמני שהיה לסימן היכר, בעיקר תפקידי רשעים או נאצים, בסרטים אמריקאיים ובריטיים כאחד.
בגיל 52 מת ויקטור בשל גידול במוח. הוא קבור בצ'טסוורת' (Chatsworth), קליפורניה, בבית הקברות אוקלנד ממוריאל פארק סמטרי (Oakwood Memorial Park Cemetery).
פילמוגרפיה חלקית

תמונתו של דוריאן גריי‏ (1916) - לפי תמונתו של דוריאן גריי
John Heriot's Wife‏ (1920)
As God Made Her‏ (1920)
Sheer Bluff‏ (1921)
Bentley's Conscience‏ (1922)
A Bill of Divorcement‏ (1922)
The White Shadow‏ (1923)‏
Henry, King of Navarre‏ (1924)
The Fourth Commandment‏ (1926)
The Beloved Rogue‏ (1927)
L'Argent‏ (1928)
Tommy Atkins‏ (1928)
Seas Beneath‏ (1931)
פריקס‏ (1932)
המומיה‏ (1932) - לוחם סקסוני
Murder at Monte Carlo‏ (1934)
וידויו של מרגל נאצי‏ (1939)
Mystery Sea Raider‏ (1940)
King of the Zombies‏ (1941)
הערות שוליים

↑  Rare Alfred Hitchcock film footage uncovered - BBC News, 3 August, 2011, retrieved 4 August, 2011.
↑  The White Shadow - IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14703730h (data)  GND: 1061920348  ISNI: 0000 0000 7692 1851  LCCN: no90007274  NKC: xx0183047  SNAC: w6b122pt  SUDOC: 192191594  VIAF: 58637594   WorldCat (עם VIAF): 58637594 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היריון ו-HIV

אמהות חולות איידס או נשאיות נגיף ה-HIV עלולות להעביר את הזיהום לילדיהן. הזיהום עלול להתפשט במהלך ההיריון, בזמן הלידה או דרך חלב האם, בהנקה. בהיעדר טיפול, הסיכוי להדבקה מוערך בכ-30%, אולם כאשר האם מטופלת כיאות, סיכויי ההדבקה עומדים על פחות מ-2%.
אפידמיולוגיה

הדבקה בנגיף ה-HIV מאם לתינוק נפוצה בעיקר במדינות אפריקה שמדרום למדבר סהרה, שבהן אחוז נשאי הנגיף גבוה יחסית, וזמינות הטיפולים נמוכה. ב-21 מדינות באזור זה, מרוכזים כ-85% מהילדים הנשאים עד גיל 14, כאשר מרביתם נדבקו מאמם. על פי נתונים משנת 2013, כ-3.2 מיליון ילדים ברחבי העולם היו נשאי HIV. ללא טיפול, כשליש מהתינוקות שנולדים עם HIV נפטרים בתוך שנה אחת, וכמחצית בתוך שנתיים. בעשור האחרון פעלו ארגונים כדוגמת ארגון הבריאות העולמי והתוכנית המשותפת של האו"ם בנושא HIV/איידס (UNAIDS), להפחתה של שיעור הנשאות בקרב ילדים, בין היתר על ידי ביצוע בדיקות סקר לנשים הרות באופן שגרתי, ועל ידי שיפור זמינות הטיפולים במדינות שבהן הדבקה מאם לתינוק נפוצה. על פי נתוני ארגון הבריאות העולמי, בין שנת 2009 ל-2015 חלה ירידה של 48% במספר ההדבקות בקרב ילדים באזור שמדרום לסהרה.
בשאר מדינות העולם היארעות ההדבקה מאם לתינוק נמוכה יותר. בארצות הברית למשל, שיעור ההדבקה עמד בשנת 2013 על 2.6 לכל 100,000 לידות. בשנת 2015 הוכרזה קובה על ידי ארגון הבריאות העולמי כמדינה הראשונה שהצליחה להוריד את שיעור ההדבקה מאם לתינוק לאפס.
בישראל, בין השנים 1988–2013 התקבלו דיווחים על 204 ילדים שנדבקו מאימותיהם ב-HIV, מתוכם 87 נולדו בישראל. אמותיהם של 33 מתוכם לא ידעו על נשאותן טרם הלידה. בין השנים 2002–2011 מימן משרד הבריאות את טיפוליהן של 54 נשים הרות שאינן אזרחיות. באף אחד מהמקרים הללו לא אובחנה הדבקה של התינוק בנגיף ה-HIV .
תכנון היריון

פּוֹרִיוּתָם של גברים ונשים עם HIV מושפעת ככל הנראה מנוכחות הנגיף. בקרב גברים, נמצאה התאמה בין איכות הזרע לבין ריכוז תאי T מסוג CD4+, המושפעים מהנגיף. במילים אחרות, ככל שהמחלה פעילה יותר, כך יורדת איכות הזרע של הגבר. בקרב נשים, מחקרים מצביעים על משך זמן ארוך יותר עד להתעברות בנשים נשאיות, לעומת נשים שאינן נשאיות. כמו כן, קיימות עדויות לפגיעה במחזור החודשי ולסיכויים גבוהים יותר להפלה, בנוכחות הנגיף. תופעות אלו פוחתות עם טיפול הולם בנגיף.
בזוגות שבהם אחד מבני הזוג הוא נשא HIV והשני אינו נשא, קיום יחסי מין לא מוגנים לצורכי רביה אינו מומלץ, מחשש להדבקת בן הזוג שאינו נשא, וכן מחשש להדבקת העובר. קיימות שיטות להפריה מלאכותית שמסוגלות להקטין את הסיכון הן לבן הזוג שאינו נשא והן לעובר. כאשר הגבר הוא נשא והאישה אינה נשאית, מומלץ לרוב להשתמש בשיטות לעיבוד הזרע, עד שמבודדת דגימה נקיה מהנגיף. בדגימה זו ניתן להשתמש להפריה חוץ גופית (IVF), או להפריה תוך רחמית. בשיטות הפריה אלו ניתן להשתמש גם כאשר האישה נשאית והגבר אינו נשא, ללא צורך בעיבוד הזרע. גם כאשר שני בני הזוג נשאים, מומלץ לעיתים להשתמש בשיטות הפריה מלאכותיות, נוכח העובדה שקיימים זנים שונים של נגיף ה-HIV, ובני הזוג עלולים להדבק בזן שונה בעת המגע המיני.
הסיכוי להדבקה בנגיף ה-HIV במגע מיני תלוי בעומס הנגיפי (באנגלית: viral load) בדמו של הנשא, וכאשר בן הזוג הנשא מטופל היטב והעומס הנגיפי הוא מתחת לסף הנמדד, סיכויי ההדבקה הם נמוכים ביותר. יתרה מכך, טיפול מונע שלפני חשיפה מפחית את סיכויי ההדבקות בקרב בן הזוג שאינו נשא. לפיכך, קיימים זוגות שבהם רק אחד מבני הזוג הוא נשא, שבוחרים בהפריה טבעית, תוך שימוש בתכשירים להפחתת הסיכון להדבקה. בכל מקרה, על מנת למזער את הסיכוי להדבקת העובר, מומלץ שכל אחד מבני הזוג שהוא נשא HIV יהיה מטופל היטב ויגיע לעומס נגיפי לא נמדד בדם, טרם הכניסה להיריון.
בדיקות לגילוי HIV בהיריון

קיימות שתי גישות עיקריות לסקירת נשים בהיריון לנשאות של HIV. הגישה המכלילה (opt-out) גורסת שיש לסקור כל אישה בתחילת הריונה באמצעות בדיקת דם להמצאות נוגדנים לנגיף. אישה שאינה מעוניינת להיבדק נדרשת להצהיר על כך במפורש, ולעיתים אף לחתום על טופס סירוב. מנגד, על פי הגישה המבדילה (opt-in) יש לסקור רק נשים המשתייכות לקבוצות סיכון ונשים המביעות רצון מפורש לעבור בדיקת סקר. בעוד שארגוני בריאות בינלאומיים ממליצים על הגישה המכלילה כאמצעי להפחתת שיעור ההדבקה מאם לתינוק, בישראל נהוגה כיום הגישה המבדילה, ונשים הרות שאינן משתייכות לקבוצת סיכון, אינן מתבקשות לעבור בדיקת סקר ל-HIV באופן שגרתי.
מניעת הדבקה מאם לתינוק

הדבקה בנגיף ה-HIV מאם לתינוק, המכונה גם הדבקה אנכית, עלולה להתרחש במהלך ההיריון, בלידה עצמה או בהנקה. הדבקה במהלך ההיריון מופיעה לרוב לקראת סוף ההיריון, כאשר שני שלישים מההדבקות מתרחשים ב-14 הימים האחרונים להיריון. מנגנון ההדבקה במהלך ההיריון לא ברור עד תום, אולם השערה מקובלת היא שתאים מגוף האם שנושאים את הנגיף חוצים את השליה, ובכך מדביקים גם את תאי העובר.
מניעת הדבקה מאם לתינוק > במהלך ההיריון

קיימת קורלציה ברורה בין הסיכוי להדבקה מאם לעובר במהלך ההיריון ובין העומס הנגיפי של האם הנשאית. כאשר העומס הנגיפי בדמה של האם גבוה מ-100,000 עותקים למיליליטר, הסיכוי להדבקה גבוה מ-50%, ואילו כאשר העומס הנגיפי נמוך מ-1000 עותקים למיליליטר, הסיכוי להדבקה מוערך בכ-1%. באופן כללי ניתן לומר שככל שהעומס הנגיפי בדמה של האם גבוה יותר, כך גדל הסיכוי להדבקה. עם זאת, שרידים של הנגיף בהפרשות נרתיק נתגלו גם בנשים נשאיות שהעומס הנגיפי בדמן היה מתחת לסף הנמדד, ולכן גם בנשים עם עומס נגיפי בלתי מדיד, הדבקה של העובר אפשרית.
טיפול אָנְטִירֵטְרוֹוִירָלִי (באנגלית: antiretroviral therapy, ART) הוא שם כולל לטיפולים כנגד נגיף ה-HIV, המשתייך למשפחת הרטרו-וירוסים. נשים בהיריון או שמעוניינות להיכנס להיריון, המאובחנות כנשאיות ל-HIV, יקבלו טיפול אנטירטרווירלי בין אם יש עדות למחלה בשל נוכחות הנגיף בגופן ובין אם לא קיימת עדות למחלה שכזו. זאת משום שהתחלת טיפול מוקדם משפרת את הסיכויים למניעת הדבקה של העובר, ללא קשר לעומס הנגיפי בדמה של האם. עם זאת, קיימות עדויות לכך שנטילת הטיפול האנטירטרוירלי עלולה להעלות את הסיכוי ללידה מוקדמת, לקָטְנוּת לגיל ההיריון ואף ללידת ולד מת. לפיכך, קיימת חשיבות ראשונה במעלה להתייעצות עם מומחים מתחום ה-HIV והמיילדות בשלב מוקדם, על מנת לבחור את תוכנית הטיפול הבטוחה ביותר.
לכל אישה בהיריון שנמצאה כנשאית HIV יומלץ על טיפול אנטירטרווירלי, מתוך תפיסה שהתועלת שבמניעת הדבקת העובר בנגיף עולה על הסיכונים הכרוכים בנטילת הטיפול. בין השיקולים לבחירת הטיפול נמנים בטיחות התרופה לשימוש בהיריון, מידת העמידות של הנגיף, יכולתה של התרופה לחדור את השליה ולשמש כטיפול מונע שלפני חשיפה עבור העובר, יכולתה של האם לדבוק בטיפול וכן התאמת המינון עבור ההיריון. באופן כללי, מרבית הטיפולים המקובלים באוכלוסייה הכללית ניתנים לשימוש גם בהיריון. הטיפולים הנפוצים כיום כוללים קוקטייל של שלוש תרופות אנטירטרווירליות שונות. על פי רוב, שתיים מסוג מעכבי רוורס טרנסקריפטאז (כדוגמת טנופוביר (אנ'), זידובודין (אנ'), למיבודין (אנ'), אמטריציטבין {{אנ{Emtricitabine}} ותרופה נוספת מסוג מעכבי פרוטאז או מעכבי אינטגרז.
מניעת הדבקה מאם לתינוק > בזמן הלידה

הדבקת הילוד בזמן הלידה מהווה, לפי הערכות מסוימות, כ-70% מכלל ההדבקות בנגיף ה-HIV מאם לתינוק. טיפול תוך ורידי בזידבודין (מעכב רוורס טרנסקריפטאז), משמש לעיתים במקרים בהם העומס הנגיפי בדמה של האישה לקראת הלידה איננו מתחת לתחום המדיד. בשלהי שנות ה-90 נמצא כי ניתוח קיסרי מפחית באופן משמעותי את סיכון ההדבקה בלידה, ובלבד שהוא מבוצע טרם פקיעת הקרומים. ניתוחים שבוצעו לאחר פקיעת הקרומים לא הראו עדיפות ברורה על פני לידה וגינלית. לפיכך, נקבעו בשנת 2000 על ידי האיגוד האמריקני לגינקולוגיה ומילדות, וכוח המשימה האמריקני למניעה, הנחיות לבחירה בניתוח קיסרי. על פי ההנחיות, כאשר העומס הנגיפי בדמה של היולדת נמוך מ-1000 עותקים למיליליטר, בשל סיכויי ההדבקה הנמוכים, אין התוויה לביצוע ניתוח קיסרי מתוכנן. מנגד, כאשר העומס הנגיפי גבוה מערך זה, יש להמליץ ליולדת לבחור בניתוח קיסרי. הניתוח הקיסרי נקבע לרוב לשבוע ה-38 להיריון, במטרה להפחית את הסיכוי לפקיעת קרומים או להתחלת לידה ספונטנית.
מניעת הדבקה מאם לתינוק > בהנקה

נגיף ה-HIV מצוי בחלב של אמהות נשאיות, ועלול לעבור לתינוק בהנקה. כאשר האם אינה מטופלת, סיכויי ההדבקה דרך חלב אם (בקרב תינוקות שלא נדבקו בהיריון ובלידה) מוערך בכ-14%. במחקרים שבדקו את סיכויי ההדבקה של תינוקות לאמהות נשאיות שאינן מקבלות טיפול אנטירטרווירלי, נמצא כי סיכויי ההדבקה הם גבוהים יותר בחודשים הראשונים לחיים, וכ-80% מההדבקות דרך חלב אם מתרחשות בחודשיים הראשונים לחיי התינוק. בסך הכל, כ-10-15% מהתינוקות שנדבקים בנגיף מאמם, נדבקים דרך הנקה. בין גורמי הסיכון להדבקה דרך הנקה ניתן למנות הדבקה חדשה של האם (המקושרת עם סיכויי הדבקה של 33%), עומס נגיפי גבוה בדמה של האם, רמות נמוכות של תאי T מסוג CD4+, מסטיטיס ומשקל נמוך מ-2500 גרם בלידה.
על מנת למנוע הדבקה דרך חלב אם, ניתן להשתמש בתרכובות מזון תינוקות (פורמולה). גישה זו בעייתית, מפני שחלק גדול מהאמהות הנשאיות בעולם משתייכות לקבוצות סוציואקונומיות נמוכות, ולא בהכרח יכולות להרשות לעצמן לספק לתינוק הזנה באמצעות פורמולה. לכן, במקרה שלא מתאפשר להעניק לתינוק הזנה מלאה באמצעות פורמולה, ממליץ ארגון הבריאות העולמי לבחור בהנקה למרות הסיכון שבהדבקה, על מנת שלא לסכן את התינוק בחסרים תזונתיים, שעלולים לגרום לנזק בלתי הפיך. יש נשים שבוחרות להשתמש בתרומת חלב אם במקום בפורמולה, על מנת להעניק לתינוק את יתרונותיו של חלב האם.
טיפול אנטירטרווירלי מפחית באופן משמעותי את הסיכון להדבקה באמהות מניקות, כמו גם טיפול מונע שלפני חשיפה עבור העובר. כך למשל, מחקר אקראי מבוקר שהשווה את הסיכון להדבקה בקרב אמהות מניקות המקבלות טיפול אנטירטרווירלי ובקרב אמהות שאינן מקבלות טיפול, הצביע על הבדל של 40% בשיעור הדבקת התינוקות. שיעור ההדבקה דרך חלב אם בקרב אמהות המטופלות היטב מוערך בכ-1.3%. בשל היתרונות הבריאותיים של חלב אם, ממליץ כיום ארגון הבריאות העולמי לאמהות נשאיות HIV המקבלות טיפול, להניק את תינוקן.
טיפול בתינוק

תינוק שנולד לאם נשאית HIV ייבדק לנוכחות של הזיהום בדמו מקץ שלושה שבועות, חודשיים ושישה חודשים להיולדו. תינוק שנולד לאם שמצב הנשאות שלה מוטל בספק, כגון אמהות המשתייכות לקבוצות סיכון אשר אין בידיהן בדיקת HIV עדכנית, יבדקו מיד לאחר הלידה, על מנת לאפשר התחלת טיפול מוקדם במידת הצורך. נהוג להתייחס לשתי בדיקות שליליות ברצף כשוללות הדבקה בנגיף, ולשתי בדיקות חיוביות כמאששות הדבקה. נוגדנים המצויים בדמה של האם עשויים לחצות את השליה ולהגיע לדמו של העובר במהלך ההיריון, ולכן בדיקת נוגדנים ל-HIV בדמו של התינוק, בדיקת הסקר המקובלת להדבקה ב-HIV במרבית האוכלוסייה, אינה יעילה. במקום, יש להשתמש בבדיקות מסוג PCR לנוכחות RNA או DNA של הנגיף בדם.
מתן טיפול אנטירטרווירלי לתינוק שאמו נשאית HIV מקטין משמעותית את סיכויי ההדבקה. לזמן תחילת הטיפול קיימת חשיבות רבה, וטיפול שהוחל ב-42 השעות הראשונות לחיי התינוק נמצא יעיל יותר מטיפול שהוחל 72 שעות לאחר הלידה.על פי ההמלצות המקובלות, לכל תינוק שנולד לאם נשאית ל-HIV, בין שטופלה בטיפול אנטירטרווירלי במהלך הריונה ובין שלא, יש לתת טיפול אנטירטרווירלי מניעתי. סוג הטיפול ומשכו אינם קבועים ותלויים בסיכון להדבקה במקרה המסוים. טיפולים יכללו לרוב תרופות כגון זידובודין (אנ') או נבירפין (אנ'), וימשכו לרוב מספר שבועות עד מספר חודשים.
תינוקות נשאי HIV מצויים בסיכון מוגבר להדבקה בזיהומים אופורטוניסטיים (זיהומים שמנצלים את חולשת המערכת החיסונית בנוכחות נגיף ה-HIV), ובעיקר לדלקת ריאות מסוג PCP, הנגרמת על ידי פטריה. לפיכך, עבור כל תינוק לאם נשאית, יש לשקול מתן טיפול אנטיביוטי מניעתי בטרימטופרים/סולפמתוקסזול (אנ'), בין השבוע השני והשבוע הרביעי לחיים. בתינוקות שנמצאו כחיוביים ל-HIV, מומלץ להמשיך את הטיפול לפחות במשך השנה הראשונה לחיים.
ראו גם

הנקה ו-HIV
HIV
איידס
יתומי איידס
זיהום אופורטוניסטי
EuResist
לקריאה נוספת

Mushahwar, I. K. (2007).Congenital and Other Related Infectious Diseases of the Newborn. Amsterdam: Elsevier Science.
Ammann, A. J. (2017). Lethal Decisions: The Unnecessary Deaths of Women and Children from HIV/AIDS. Vanderbilt University Press.
World Health Organization. (2008). HIV transmission through breastfeeding: a review of available evidence. 2007 update.
השריר הישר העליון

| --- | --- |

מבט על של גלגל העין, המראה את פעולת השריר הישר העליון.
 שיוך:  extraocular muscle 
 מיקום אנטומי:  גלגל העין
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1022) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. rectus superior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.2.07.010 
 TA2 (2019):  2042 
 FMA:  49035 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0582818 
 
השריר הישר העליון (באנגלית: Superior rectus muscle) הוא אחד משבעת השרירים החוץ-עיניים (אנ') ואחד מארבעת השרירים הישרים, לצידם של השריר הישר התחתון, המדיאלי והצידי.