stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחפית דרומית

| שחפית דרומית |
| --- | --- |
 שחפית דרומית, בוגר בלבוש קיץ בערב הסעודית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיתיים
סוג:: סטרנולה
מין:: שחפית דרומית
שם מדעי
 Sternula saundersi ‏יום, 1877

שַׁחֲפִית דְּרוֹמִית או שחפית אפורת-זנב (שם מדעי: Sternula saundersi) היא מין של עוף ים בסוג Sternula, שהופרד מהסוג שחפית לאחר מחקרים גנטיים ב-2005. היא מצויה במספרים קטנים לאורך חופי צפון-מערב האוקיינוס ההודי (דרום סומליה, חצי האי ערב, סוקוטרה, פקיסטן, איי אנדמן וניקובר וצפון סרי לנקה).
בישראל נרשמו בעבר מספר תצפיות שלה, אך בעקבות מחקרים על השחפית הגמדית והמינים הקרובים אליה, החליטה ועדת הנדירים הישראלית בשנת 2019 לבטל את התצפיות הקודמות בשל היעדר תיעודים מספקים המאפשרים לשלול זיהוי שגוי של שחפית גמדית.
טקסונומיה ואטימולוגיה

המין תואר לראשונה בשנת 1877 על ידי הבוטנאי והאורניתולוג הבריטי אלן אוקטביאן יום במהלך שהותו בהודו הבריטית כחלק מהשירות האזרחי ההודי. שם הסוג Sternula הוא צורת הקטנה ל-Sterna, השם המדעי של הסוג שחפית, תחתיו סווגו בעבר המינים בסוג, אשר באמת קטנים משמעותית משאר השחפיות. Sterna מגיע מאנגלית עתיקה מהשמות Stern, Steam או Starn שניתנו במקור למרומית השחורה (מתבסס על “Sterna” שטבע קונרד גסנר ב-1555). שם המין הספציפי saundersi מנציח את האוורד סאונדרס, בנקאי ואורניתולוג בריטי שנחשב למומחה לשחפים.
הוא נחשב על ידי חלק מהמחברים לתת-מין של שחפית גמדית, עם פוטנציאל שהיא מהווה קבוצת מינים גדולה יותר.
תיאור

השחפית הדרומית חולקת רבות מהמאפיינים של קרובת משפחתה, השחפית הגמדית, כולל גוף לבן, מקור צהוב-שחור, ומסכה שחורה עם כתם לבן על המצח. בלבוש הקיץ שלה, היא נבדלת עם כתם מצח בעל גבול ישר, בעלת יותר אברות חיצוניות שחורות, ורגליים בצבע כהה יותר בהשוואה לרגליו הצהובות הבוהקות של השחפית הגמדית. בלבוש חורף, ייתכן שבתנאי שדה יהיה בלתי אפשרי להבדיל ביניהן.
אורכה של השחפית הדרומית הוא 20–28 ס"מ, משקלה 40–45 גרם ומוטת כנפיה של 50–55 ס"מ. יש לה אורך כנף ממוצע של 16.6 ס"מ, אורך מקור ממוצע של 2.8 ס"מ, ועומק מזלג הזנב כ-2.8 ס"מ בממוצע.
אקולוגיה

התנועות העונתיות של השחפית הדרומית אינן ידועות היטב, אם כי פרטים רבים חורפים מחוץ לטווח הקינון שלהם. המין מקנן בזוגות בודדים או במושבות קטנות רופפות של 5–30 זוגות. היא נצפית בחופים טרופיים וסובטרופיים רדודים, שפכי נהרות, לגונות גאות ונמלים, לעיתים קרובות משחרת מזון עד כ-15 ק"מ מהחוף, ומקננת עד 2 ק"מ בפנים היבשת.
מרבית התזונה של השחפית הדרומית מורכבת מבעלי חיים ימיים שונים, כולל דגים קטנים, סרטנים ורכיכות. היא תאכל לעיתים גם כמה סוגים של חרקים. היא נוהגת לרחף מעל המים במשך זמן נכבד, לפני ביצוע צלילה כדי לצוד דגים.
הקן הוא שקע (לפעמים בטביעת רגל של בעל חיים) בחול חשוף, חלוקי אבן קטנים או בוץ מיובש סמוך לקו הגאות בחופים, בשטחי בוץ או עד 2 ק"מ מהים. היא מעדיפה לבנות את קינה על תלוליות קטנות של חול המוקפות צמחים או פריטים דוממים אחרים, ובמושבות הקינון הקינים ממוקמים בדרך כלל במרחקים של בין 20 ל-100 מטר זה מזה.
סטטוס

זהו מין בעל תפוצה נרחבת, ולמרות שמספרי האוכלוסייה מוערכים כמצומצמים עד גדולים ואפילו מפגינים סימנים לירידה, המין אינו מוערך כמתקרב לסף פגיעות, ומצב השימור שלו הוערך כ"ללא חשש" ברשימה האדומה של IUCN.
גלריה

בוגר בתעופה, ערב הסעודית
שחפית מתמתחת בחופי קרלה, הודו
שחפית בחופי קרלה, הודו
שחפית דרומית עם דג שתפסה במקורה
הערות שוליים

↑  שחפית דרומית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Bridge, E. S.; Jones, A. W. & Baker, A. J. (2005): A phylogenetic framework for the terns (Sternini) inferred from mtDNA sequences: implications for taxonomy and plumage evolution Molecular Phylogenetics and Evolution 35: 459–469.
↑  The Israeli Birding Website - IRDC - Bulletin 11, israbirding
↑  Moulton, Edward (2003).
↑  James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii], London : Christopher Helm, 2010, ISBN 978-1-4081-3326-2
1 2 3  Gochfeld, Michael; Burger, Joanna; Kirwan, Guy M.; Garcia, Ernest (4 במרץ 2020). "Saunder's Tern". Birds of the World. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Chandler, Richard; Wilds, Claudia (בפברואר 1994). "Little, Least and Saunders's Little Terns". British Birds. 87 (2): 60–66. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3  Saunders's Tern (Sternula saundersi) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
↑  Almalki, Mohammed (במרץ 2021). "Breeding biology of Saunders's tern (Sterna saundersi) in the Farasan Islands, Kingdom of Saudi Arabia". Saudi Journal of Biological Sciences. 28 (3): 1931–1937. doi:10.1016/j.sjbs.2020.12.044. PMC 7938151. PMID 33732079. {{cite journal}}:  (עזרה)
MIC

MIC (ראשי תיבות של: Mandatory Integrity Control) הוא רכיב ליבה משמעותי במערכות הפעלה ממשפחת Windows (החל מ-Vista), שמתפקד כ-MAC (בקרת גישה מנדטורית).‏ MIC מאפשר בידוד תהליכים מבוסס IL (ראשי תיבות של Integrity Levels), כאשר סיווג IL של אובייקט כלשהו במערכת מייצג את רמת המהימנות של האובייקט. מטרתו של מנגנון זה להשתמש במדיניות גישה מוגדרת מראש והאובייקטים המעורבים באופן סלקטיבי כדי להגביל הרשאות גישה בהקשרים (context) שנחשבים לפחות מהימנים, לעומת הקשרים אחרים, הפועלים תחת אותו חשבון משתמש, אך נחשבים יותר מהימנים.
תהליך אימות של NTLM כולל שלושה סוגי הודעות: NTLM_NEGOTIATE, NTLM_CHALLENGE ו-NTLM_AUTHENTICATE. על מנת לוודא כי התוקפים לא פגעו בתעבורה, נוסף שדה בשם MIC להודעת ה-NTLM_AUTHENTICATE. ה-MIC הוא HMAC_MD5 המתווסף לשרשור של שלוש הודעות ה-NTLM, באמצעות מפתח ה-session, אשר ידוע רק לחשבון היוזם את האימות ולשרת המטרה. כתוצאה מכך, התוקף שמנסה לשנות את אחת ההודעות (לדוגמה, לשנות את תהליך החתימה), אינו מסוגל לייצר MIC מתאים, והמתקפה נכשלת.
נוכחות ה-MIC מוכרזת בשדה msvAvFlag בהודעת NTLM_AUTHENTICATE (סמן 0x2 מראה כי ההודעה מכילה MIC), וכי הוא צריך להגן על השרתים מתוקפים המנסים להסיר את ה-MIC ולבצע מתקפת NTLM Relay. למרות זאת, התגלה כי שרתי מיקרוסופט אינם מנצלים את מנגנון ההגנה ומאפשרים מעבר של הודעות NTLM_AUTHENTICATE ללא חתימה (חסרות MIC).
מימושים

Windows Vista הגדיר ארבע רמות שלמות: נמוך (SID: S-1-16-4096), בינוני (SID: S-1-16-8192), גבוה (SID: S-1-16-12288), מערכת (SID: S-1-16-16384). כברירת מחדל, תהליכים שעלו על ידי משתמש רגיל קיבלו רמת סיווג IL בינוני ולאחר מכן שודרגו, עם מנגנון UAC בהתאם לצורך לרמת IL גבוה. על ידי היכולות של רמות שלמות, MIC מאפשר לסוגים של יישומים להיות מבודדים, להפעיל תרחישים כמו מנגנון 'ארגז חול' ליישומים בעלי פוטנציאל להזיק (כגון יישומי Internet-facing). תהליכים עם IL נמוך בעלי גישה מוגבלת ביחס לתהליכים עם IL גבוה יותר היכן שיש שליטה של בקרת הגישה (Access control enforcement).
לאובייקטים עם רשימות בקרת גישה, כגון אובייקטים בעלי שם, לרבות קבצים, Registry keys ואפילו תהליכים ותהליכונים, יש ערך ב SACL (או System Access Control List) המגדירים את הרשאות הגישה אליהם, או במילים אחרות את מינימום רמת התקינות הנדרשת של תהליך כדי להיות מורשה להשתמש באובייקט. Windows מוודא כי תהליך יכול לכתוב או למחוק אובייקט רק כאשר IL ברמה שווה או גבוהה יותר מאשר מה שצוין על ידי האובייקט (ברשימת בקרת הגישה). בנוסף, מטעמי פרטיות אובייקטים של תהליך עם IL גבוה הם מחוץ לתחום אפילו לקריאה מכל תהליכים בעלי IL נמוך יותר.
כתוצאה מכך, תהליך אינו יכול לקיים אינטראקציה עם תהליך אחר שיש לו IL גבוה יותר. תהליך כזה לא יכול למשל לבצע פעולות כגון להזריק DLL לתוך תהליך עם IL גבוה יותר באמצעות ()CreateRemoteThread או לשלוח נתונים לתהליך אחר באמצעות הפונקציה ()WriteProcessMemory.
הערות שוליים

↑  מרינה סימקוב וירון זינר, [https://www.digitalwhisper.co.il/files/Zines/0x6D/DW109-1-reNTLMRelay.pdf איך הצלחנו לעקוף את כל מנגנוני ההגנה כנגד מתקפת
NTLM Relay], ‏אוגוסט 2019
↑  Steve Riley. "Mandatory Integrity Control in Windows Vista". אורכב מ-המקור ב-2007-09-29. נבדק ב-2007-10-08.
↑  Mark Russinovich. "PsExec, User Account Control and Security Boundaries". אורכב מ-המקור ב-2010-04-15. נבדק ב-2007-10-08.
↑  "CreateRemoteThread Function (Windows)". MSDN. נבדק ב-2007-10-08.
↑  "WriteProcessMemory Function". MSDN. נבדק ב-2007-10-08.
Material Design

חלק מהרכיבים הנפוצים של Material Design
Material Design (או Quantum Paper) היא שפת עיצוב (אנ') שמפותחת על ידי גוגל.
Material Design הוכרזה לראשונה ב-25 ביוני 2014, בכנס המפתחים Google I/O. כל האפליקציות של גוגל לאנדרואיד ורוב גרסאות הווב שלהן מיישמות את השפה. רוב אפליקציות האנדרואיד מיישמות את השפה, אך המפתחים אינם מחויבים להתאים את האפליקציות לשפה.
כרטיסים

הכרטיסים הם הרכיב המרכזי ב-Material Design, וכל העיצוב מתבסס עליהם. הכרטיסים הוצגו לראשונה עוד לפני ה-Material Design, באפליקציית העוזרת האישית של גוגל שנקראת Google Now.
מעבר לכרטיסים, Material Design מציג קווים מנחים לפיתוח אפליקציות Native, אפליקציות היברידיות ורכיבים גרפיים כמו כפתורים, רשימות ותיבות טקסט.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תיכון רבין (כפר סבא)

תבנית:מוסד לימודי
תיכון רבין הוא בית ספר תיכון עיוני בכפר סבא על שם יצחק רבין. בית הספר נוסד בשנת 1996, וכיום מנוהל על ידי ליאת פטלוק.
פעילות

בבית הספר לומדים כ-600 תלמידים לאורך שלוש שנות הלימוד, מכיתה י' ועד יב'. עיקר התלמידים הם תושבי כפר סבא, וחלקם מן המועצה המקומית כוכב יאיר צור יגאל, אלפי מנשה, גינות שומרון וקרני שומרון. נוסף על מקצועות הלימוד הסטנדרטיים הנלמדים בבית הספר, קיימות בו מספר מגמות לימוד: קולנוע, פסיכולוגיה וקרימינולוגיה, מחשבים, מזרחנות, רפואה וכן מגמת כלכלה ומנהל עסקים.
בשנת 2010 החלה בתיכון רבין מסורת של "תיקון ליל שבועות", ערב המופק על ידי בוגרי מגמת מחשבת ישראל בבית הספר ונמשך עד השעות הקטנות של הלילה, ומהווה את פרויקט הסיום שלהם. בערב זה מתקיימות מספר הרצאות במקביל ובמספר סבבים על ידי אורחים נכבדים, לצד בוגרי בית הספר וסגל המורים.
לפי נתוני משרד החינוך, נכון לפברואר 2011 נמצא כי אחוזי הזכאות לבגרות הם 87.78%, וכי תיכון רבין הוא מבין 24 התיכונים המובילים בארץ מבחינה זו. גם אחוז המתגייסים לצה"ל מבית הספר הוא גבוה ביחס לממוצע הארצי.
בשנת 2015, אחרי שנים בהן צוות התיכון הפעיל תוכניות מיוחדות ללימודי יהדות ומורשת, ובראשן בית מדרש לתלמידים, הוענק לו הפרס לחינוך ע"ש ד"ר חיים קונסטנטינר, במעמד נשיא אוניברסיטת תל אביב והרקטור שלה.
בשנת 2019, נערכו בתיכון צילומים לסרט "פול גז", של הבמאי קובי מחט. בסופה של שנת הלימודים תשע"ט פרשה מנהלת התיכון רות לזר לאחר 20 שנה. אפרת חומסקי החליפה אותה בתפקיד. אפרת חומסקי פרשה מתפקידה מסיבות אישיות בנובמבר תשפ"א והוחלפה על ידי סימונה שאול, רכזת שכבת י"ב בתיכון. בשנת הלימודים תשפ"ג נכנסה טלי אביבי  לתפקיד מנהלת התיכון. בשנת הלימודים תשפ"ד נכנסה ליאת פטלוק לתפקיד מנהלת התיכון.
אירועים חריגים

במרץ 2013 בעקבות נסיעת משלחת תלמידים משכבת י"א בבית הספר למסע פולין, נשלח אל התלמידים בשוגג קובץ ובו שמות התלמידים ובחירותיהם האישיות לצוותים למסע לפולין. לצד חלק משמות התלמידים הופיעו הערות פדגוגיות, מנוסחות בשפה בוטה, בנוגע לתלמידים שיצאו למסע. תלמידי בית הספר יצאו לחצר בית הספר, עטו על עצמם שלטי מחאה עם כיתובי ההערות (סוציומט, בינונית, תינוקת מגודלת) והפגינו נגד כתיבת המסמך והדלפתו. צוות המורים התנצל בפני התלמידים וכעבור זמן מה שככו הרוחות בבית הספר.
בתחילת שנת הלימודים תשפ"א, רוססה על אחד הקירות בבית הספר כתובת גרפיטי בעלת אופי מיני ואלים. הכתובת נמחקה באותו הבוקר, אבל האחראי לאותה הכתובת לא נתפס. הכתובת בתיכון רבין הודלפה לתקשורת שבוע אחרי שהיא נכתבה, ובנוסף למקרה דומה בתיכון כצנלסון שנחשף גם הוא באותו היום הובילה להפגנות ושביתת תלמידים שמטרתה למחות על תרבות האונס ועל חוסר השקיפות שהנהלת התיכון הפגינה לפי מארגני המחאה. מספר שבועות לאחר מכן, התרחש בתיכון מקרה אלים נוסף, שבו תלמיד פצע שני תלמידים אחרים עם להב של מחדד.
הערות שוליים

↑  מגמת קולנוע תיכון רבין כפר סבא (2012-06-01), סיון רהב מאיר על תיקון ליל שבועות בתיכון רבין, נבדק ב-2025-01-26
↑  רועי הדרי, פרידה מרגשת מרות לזר, מנהלת תיכון רבין הפורשת לגמלאות, באתר צומת השרון כפר סבא, ‏2019-06-04
↑  אריה אברמזון, בהצלחה: הכירו את המנהלת החדשה של תיכון רבין, באתר צומת השרון כפר סבא, 19 באוגוסט 2019
↑  לירון סובול, מנהלת תיכון רבין פרשה במפתיע. רכזת שכבת י"ב תחליף אותה באופן מיידי, באתר צומת השרון כפר סבא, 11 בנובמבר 2020
↑  8 מנהלים חדשים מצטרפים למערכת החינוך בכפר סבא, באתר www.kfar-saba.muni.il
↑  שנת הלימודים תשפ"ד: הכירו את המנהלות החדשות בכפר סבא, באתר mynetkfarsaba, ‏2023-07-31
↑  שחר חי, "תינוקת מגודלת": ביקורת סודית דלפה בתיכון, באתר ynet, 10 במרץ 2013
↑  רענן בן צור ושחר חי, "אני תינוק מגודל": מחאת התיכוניסטים בשרון, באתר ynet, 11 במרץ 2013
↑  שחר חי וניר כהן, מנהלת בית הספר: לוקחים אחריות על הכשל, באתר ynet, 11 במרץ 2013
↑  לירון סובול, סערה בכפר סבא: שלטים שמעודדים אונס וגרפיטי עם תוכן מיני פוגעני בשני תיכונים בעיר, באתר צומת השרון כפר סבא, 7 בספטמבר 2020
↑  לירון סובול, בעקבות האירוע בכצנלסון: הפגנה תתקיים מול התיכון, קריאה להשבתת כל התיכונים בעיר, באתר צומת השרון כפר סבא, 7 בספטמבר 2020
↑  לירון סובול, מתברר: שני תלמידים, ולא אחד, נפצעו באירוע החמור בתיכון רבין. תלמידים סירבו להגיע לבית הספר, באתר צומת השרון כפר סבא, 29 בספטמבר 2020
שירת העשבים

"שירת העשבים" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר על בסיס שלוש אמרות של רבי נחמן מברסלב.
מקור המילים

הבית הראשון של השיר הוא פרפרזה על דבריו של רבי נחמן מברסלב בספר ליקוטי מוהר"ן (תורה ס"ג במהדורא תנינא):
וְכִי דַּע, כִּי כָל רוֹעֶה וְרוֹעֶה יֵשׁ לוֹ נִגּוּן מְיֻחָד לְפִי הָעֲשָׂבִים וּלְפִי הַמָּקוֹם שֶׁהוּא רוֹעֶה שָׁם, כִּי כָּל בְּהֵמָה וּבְהֵמָה יֵשׁ לָהּ עֵשֶׂב מְיֻחָד, שֶׁהִיא צְרִיכָה לְאָכְלוֹ. גַּם אֵינוֹ רוֹעֶה תָּמִיד בְּמָקוֹם אֶחָד. וּלְפִי הָעֲשָׂבִים וְהַמָּקוֹם שֶׁרוֹעֶה שָׁם, כֵּן יֵשׁ לוֹ נִגּוּן. כִּי כָּל עֵשֶׂב וָעֵשֶׂב יֵש לוֹ שִׁירה שֶׁאוֹמֵר, שֶׁזֶה בְּחִינַת פֶּרֶק שִׁירָה, וּמִשִּׁירַת הָעֲשָׂבִים נַעֲשֶׂה נִגּוּן שֶׁל הָרוֹעֶה.
הבית השני מקורו ב"שיחות הר"ן" (אות קס"ג):
אם היית זוכה לשמע את קול השירות והתשבחות של העשבים, איך כל עשב ועשב אומר שירה להשם יתברך בלי פניה ובלי שום מחשבות זרות ואינם מצפים לשום תשלום גמול, כמה יפה ונאה כששומעין השירה שלהם וטוב מאד ביניהם לעבד את ה' ביראה.
הבית השלישי הוא פרפרזה על משפט בליקוטי הלכות:
עַל כֵּן תֵּכֶף כְּשֶׁהָאָדָם נִתְעוֹרֵר לֵילֵךְ לְאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל, שֶׁאֲזַי כְּפִי הִתְעוֹרְרוּתוֹ וּתְשׁוּקָתוֹ לְאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל נִמְשָׁךְ עָלָיו הֶאָרָה.
השיר

שמר סיפרה לימים כי מי שהביא לתשומת לבה את דבריו של רבי נחמן מברסלב היה השחקן שלמה ניצן, בתוכנית לרגל ט"ו בשבט, ולכן הקדישה לו את השיר בספרה. לדבריה, מרגע ששמעה את הסיפור – המנגינה הייתה בה.
מכיוון ששלושת המשפטים של רבי נחמן קובצו יחד בספר המועדים על ט"ו בשבט, בעריכת יום-טוב לוינסקי סביר להניח שניצן לקח את הדברים מספר זה.
נעמי שמר כתבה את השיר בשנת 1976 עבור המחזה "מסעות בנימין השלישי", עיבוד לסיפורו של הסופר מנדלי מוכר ספרים, שעלה אז בתיאטרון בימות, שאת כל שיריו חיברה שמר. את השיר ביצעו לראשונה על בימת התיאטרון אברהם מור, ספי ריבלין ודינה גולן, לאחר מכן הוא זכה לגרסת כיסוי של אמנים שונים, בהם ירדנה ארזי, רוחמה רז, שולי נתן, אתי אנקרי, המדרגות, אברהם פריד ושולי רנד. כמו כן, השיר בוצע בידי שמר עצמה באלבומה "על הדבש ועל העוקץ" (1981).
חננאל מאק מונה את השיר בין שירי-תפילה ישראליים. השיר נדפס בברכונים, ונהוג לזמרו בסדר ט"ו בשבט.
בתרבות

ב-2009 עלה בצוותא רביו סאטירי מאת אפרים סידון בשם "שירת העצבים", פרפרזה לשם השיר. הרביו כלל פרפרזות לשירים עבריים קנוניים נוספים, ביניהן "ים הזיבולים" ו"גססנו אט", פרפרזה על "ים השיבולים" של יצחק קינן ועל "יצאנו אט" של חיים חפר.
הערות שוליים

↑  ליקוטי מוהר"ן, מכון פיתוחי חותם, תנינא, סי' סג, באתר היברובוקס.
↑  ליקוטי הלכות, הלכות ברכות ד', אות ד', באתר היברובוקס.
1 2  יוסי חרסונסקי, שירת העשבים, נעמי שמר, באתרו "חרסנוסקי מיוסיק", 12 בספטמבר 2012.
↑  יואל רפל, משירת העשבים נעשה ניגון של הלב, בבלוג הגיון בשיגעון", 4 בפברואר 2015.
↑  ספר המועדים, כרך ה', עמוד 398
↑  דוד אסף‏, מ'שירת העשבים' ועד 'ערוגות החשק': ספי ריבלין כזמר, בבלוג "עונג שבת", 10 בדצמבר 2013.
↑  חננאל מאק, תפילה ותפילות, ירושלים: ר. מס, תשס"ו 2006, עמ' 216–217.
↑  אפרים סידון, דף התוכניה באתר הספריה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 65db1913-5cfd-4092-a14a-425bbfe0dc19
יונת שלג

| יונת שלג |
| --- | --- |
 יונת שלג בוגרת. ארונאצ'ל פרדש, הודו
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יונאים
משפחה:: יוניים
סוג:: יונה
מין:: יונת שלג
שם מדעי
 Columba leuconota ‏ויגורס, 1811

יוֹנַת שֶׁלֶג (שם מדעי: Columba leuconota) היא מין של עוף בסוג יונה במשפחת היוניים, המצויה באזורים הרריים של מרכז אסיה. ניצויה אפור, שחור, חומות בהיר ולבן. ישנם שני תת-מינים מוכרים: C. l. leuconota ממערב ההימלאיה, ממערב אפגניסטן ועד סיקים; ו-C. l. gradaria מהרי מזרח טיבט וממזרח נאן שאן (צ'ינגהאי) ועד יונאן וצפון מיאנמר. יוני השלג משחרות מזון בשטח פתוח בזוגות או בקבוצות קטנות; הן ניזונות מדגנים, ניצנים, נצרים, פירות יער וזרעים. הן לנות בלילה במצוקים, מקננות בנקיקים בהם הן בונות קני זרדים מבולגנים ומטילות לרוב שתי ביצים לבנות. האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע סיווג את מצב השימור של המין ברמת ללא חשש.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Columba הוא המילה הלטינית ליונה, ושם המין הספציפי leuconota מגיע מיוונית, מהמילים  leukos, לבן; ו-nōtos, -גב.
ישנם שני תת-מינים מוכרים:
C. l. gradaria, תואר על ידי ארנסט הארטרט ב-1916, מצוי בהרי מזרח טיבט וממזרח נאן שאן (צ'ינגהאי) ועד ליונאן ולקצה צפון מיאנמר.
"יונת שלג נפאלית" (C. l. leuconota), תוארה על ידי ניקולס אילוורד ויגורס (אנ') ב-1831. מצויה במערב ההימלאיה ממערב אפגניסטן ועד סיקים; מקייצת בהרי אלאי (אנ') ופמיר.
תיאור

זוהי יונה ממוצעת בגודלה, אורכה 31–34 ס"מ ומשקלה 255–307 גרם. ראשה אפור כהה המנוגד לחלקים התחתונים הלבנים, אשר בתורם מתכהים לאפור מלוכלך בבטן התחתונה. חלקיה העליונים בצבע חום-אפור עם כתם לבן בגב התחתון. כנפיה אפורות בהירות עם שלושה פסי-כנף חומים. במרכז זנבה השחור פס לבן בולט שמתעקל החוצה ומגיע לקצה נוצות הזנב החיצוניות. לפרטים צעירים שוליים צרים ובהירים לנוצות החלקים העליונים והכנפיים, והלבן של החלקים התחתונים מלוכלך בצבע שחור.
אקולוגיה

יונת השלג יציבה בגבעות סלעיות של אפגניסטן, בהוטן, סין, הודו, קזחסטן, מיאנמר, נפאל, פקיסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן.
היונים פוקדות צדי גבעות סלעיות ועמקים מבודדים עד לקו השלג. הן ניזונות לעיתים קרובות בשדות במהלך היום, אך לנות במצוקים. הן בדרך כלל ביישניות וזהירות. התקהלויות של 150 פרטים או יותר מתרחשות בחורף, לעיתים קרובות בחברת יוני הרים (אנ') ובאזורים מסוימים עם גם יוני סלעים.
בקיץ הן יורדות לגבהים נמוכים יותר ונצפות בזוגות או להקות קטנות. הן מקננות במושבות. הקינים ממוקמים בנקיקים או מערות מול צוקים או מדפי סלע. קיניהן בנויים באופן לא סדור, ממקלות, דשא, קש, נוצות וחומרים דומים. בדרך כלל נעשה שימוש חוזר בקינים מדי שנה עם תיקונים קלים. לרוב התטולה כוללת שתי ביצים.
הן ניזונות מפירות יער, דגנים, ניצנים, פקעות, זרעים ונבטים.
סטטוס

זהו מין מצוי ובעל טווח תפוצה גדול במיוחד, ומאמינים כי האוכלוסייה יציבה. מסיבות אלו העריך האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע את מצב השימור שלה ברמת ללא חשש.
גלריה

פרט בוגר
פרט בוגר. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
פרט צעיר. פקיסטן
יונת שלג בתעופה. פקיסטן
בתעופה, מבט מלמטה. פקיסטן
יונת הרים (משמאל) לצד יונת שלג (מימין). פקיסטן
להקת יוני שלג עפה ברום מעל 4,000 מטר בשמורת חיות הבר Pangolakha בסיקים, הודו
איור של יונת שלג מ-1913
הערות שוליים

↑  יונת שלג באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Helm Dictionary of Scientific Bird Names by James A.... (PDF), PDF Room (באנגלית)
↑  Luis F. Baptista, Pepper W. Trail, H. M. Horblit, Peter F. D. Boesman, Snow Pigeon (Columba leuconota), version 1.0, Birds of the World, 2020 doi: 10.2173/bow.snopig1.01species_shared.bow.project_name
↑  Rasmussen PC & JC Anderton (2005). Birds of South Asia: The Ripley Guide. Volume 2. Smithsonian Institution & Lynx Edicions. p. 204.
1 2 3  Baker, ECS (1928). Fauna of British India. Birds. Volume 5 (2nd ed.). Taylor and Francis, London. pp. 224–225.
↑  Gibbs, David; Eustace Barnes; John Cox (2001). Pigeons and Doves: A Guide to the Pigeons and Doves of the World. United Kingdom: Pica Press. p. 624. ISBN 1-873403-60-7.
↑  Snow Pigeon (Columba leuconota), BirdLife International datazone
נקר תלת-אצבעי

| נקר תלת-אצבעי |
| --- | --- |
 נקר תלת-אצבעי עם זחל במקורו   קריאות של בוגר וצעיר המתחנן למזון, סלובקיה 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: נקראים
משפחה:: נקריים
סוג:: נקר פיקואיד
מין:: נקר תלת-אצבעי
שם מדעי
 Picoides tridactylus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


נקר תלת-אצבעי (שם מדעי: Picoides tridactylus) הוא מין של נקר בינוני בגודלו שתפוצתו משתרעת מצפון אירופה ומרכזה מזרחה דרך צפון אסיה ועד לצפון יפן.
טקסונומיה ואטימולוגיה

הנקר התלת-אצבעי תואר בשנת 1758 על ידי חוקר הטבע השוודי קרל לינאוס במהדורה העשירית של Systema Naturae שלו. הוא טבע את השם המדעי Picus tridactylus. הטיפוס על-פיו תואר נאסף בשוודיה. שם המין הספציפי tridactylus מגיע מיוונית עתיקה, פירושו "שלוש אצבעות" (מהמילים tri- "שלוש-"; ו-daktulos "אצבע"). המין ממוקם כיום בסוג Picoides שתואר על ידי חוקר הטבע הצרפתי ברנרד ז'רמן דה לאצ'פ בשנת 1799. נקר תלת-אצבעי נחשב בעבר למין יחיד יחד עם הנקר התלת-אצבעי האמריקאי (Picoides dorsalis).
ישנם שמונה תת-מינים מוכרים:
P. t. tridactylus (לינאוס, 1758) – מצפון אירופה עד דרום הרי אורל ועד דרום-מזרח סיביר וצפון-מזרח סין
P. t. alpinus כריסטיאן לודוויג ברם, 1831 – מרכז ודרום-מזרח אירופה עד מערב אוקראינה ורומניה
P. t. crissoleucus (רייכנבך, 1854) – צפון הרי אורל עד מזרח סיביר
P. t. albidior שטיינגר, 1885 – מזרח סיביר וחצי האי קמצ'טקה
P. t. tianschanicus בוטורלין, 1907 – מזרח קזחסטן ומערב סין
P. t. kurodai יאמאשינה, 1930 - צפון-מזרח סין וצפון קוריאה
P. t. inouyei יאמאשינה, 1943 - צפון יפן (הוקאידו)
P. t. funebris ז'יל ורו, 1871 - מרכז סין
לפעמים מתייחסים לתת-מין P. t. funebris כמין נפרד.
תיאור

נקר תלת-אצבעי הוא נקר בינוני באורך 21–22 ס"מ, רק קצת יותר קטן מנקר עקוד. לבוגר יש ניצוי בצבעי שחור-לבן למעט הכיפה הצהובה של הזכר. לאף זוויג אין נוצות אדומות (בשונה ממיני נקרים אחרים בתפוצתו). העל-כנף והעל-שת שחורים, ואילו הגרון והבטן לבנים; צדדיו וגבו לבנים עם פספוס שחור. הזנבו שחור עם נוצות חיצוניות לבנות עפ פסים שחורים. לצעירים משני הזוויגים יש כיפה צהובה.
בניגוד למרבית הנקריים, להם יש מבנה רגל בו שתי אצבעות מופנות קדימה ושתיים אחורה, לנקר התלת-אבצעי שלוש אצבעות בלבד כמשתמע משמו; הוא בעל אצבע בודדת המופנית לאחור.
הקריאה של הנקר התלת-אצבעי היא "קיק" או "צ'יק" חזק.
אקולוגיה

בית הגידול לקינון של הנקר הוא יערות מחטניים ברחבי האזור הפלארקטי, מנורווגיה ועד קוריאה. ישנן גם אוכלוסיות בהרי הרי האלפים ובהרי הקרפטים.
נקר תלת אצבעי מקנן בחלל בעץ מחטני מת או לפעמים גם בעץ חי או עמוד. הזוג קודח בעץ קן חדש בכל שנה.
זהו מין יציב לרוב, אך פרטים מהאוכלוסיות הצפוניות עשויים לנדוד דרומה, ופרטים מאוכלוסיות ברום גבוה עשויים לרדת לרמות נמוכות יותר בחורף.
אקולוגיה > תזונה

הנקר התלת-אצבעי משחר מזון בסביבת עצי מחט, בחיפושו אחר זחלי חיפשית החיות בעצים או חרקים אחרים. הם עשויים גם לאכול פירות ושרף עצים.
הנקרים משוטטים לעיתים קרובות לאזורים עם מספר רב של עצים נגועים בחרקים, לעיתים קרובות בעקבות שרפת יער או שיטפון.
סטטוס

בסקר שנערך על-ידי BirdLife International בשנת 2015 נאמדה אוכלוסיית המין באירופה בכ-1,200,000–2,900,000 פרטים בוגרים. כיוון שהאוכלוסייה האירופאית מוערכת לכ-20% מכלל האוכלוסייה העולמית, נאמדת האחרונה באופן גס בכ-6,000,000–14,500,000 פרטים בוגרים בכל העולם.
למרות שנצפתה ירידה מסוימת באוכלוסייה האירופית בין השנים 1970–2000, האוכלוסייה הכוללת נחשבת ליציבה דיה; ובשל היות המין בעל תחום תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה הוא מסווג על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע במצב שימור "ללא חשש".
גלריה

פרט מבלארוס
מבט מהגב. יער ביאלובייסקה, פולין
שני פרטים. יער ביאלובייסקה, פולין
הורה מביא אוכל לקן, שוודיה
פרחון בקן
ביצת נקר תלת-אצבעי מאוסף מוזיאון טולוז
סרטון של פרט משחר מזון בעץ. רכס בוצ'ג', רומניה
הערות שוליים

↑  נקר תלת-אצבעי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Linnaeus, Carl (1758). Systema Naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis (בלטינית). Vol. 1 (10th ed.). Holmiae (Stockholm): Laurentii Salvii. p. 114.
↑  Peters, James Lee, ed. (1948). Check-List of Birds of the World. Vol. 6. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. p. 215.
↑  Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 390. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Lacépède, Bernard Germain de (1799). "Tableau des sous-classes, divisions, sous-division, ordres et genres des oiseux". Discours d'ouverture et de clôture du cours d'histoire naturelle (בצרפתית). Paris: Plassan. p. 7.
1 2  Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela, eds. (2020). "Woodpeckers". IOC World Bird List Version 10.1. International Ornithologists' Union. נבדק ב-15 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zink, Robert M.; Rohwer, Sievert; Andreev, Alexander V.; Dittman, Donna (ביולי 1995). "Trans-Beringia comparisons of mitochondrial DNA differentiation in birds" (PDF). Condor. 97 (3): 639–649. doi:10.2307/1369173. JSTOR 1369173. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Three-toed Woodpecker (Picoides tridactylus) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4699293-5