stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brothers in Arms

ערך זה עוסק באלבום. אם התכוונתם לשיר, ראו .
Brothers In Arms הוא אלבומה החמישי של להקת דייר סטרייטס. הוא יצא לאור ב־13 במאי 1985 על ידי ורטיגו רקורדס (אנ') ברחבי העולם ו־וורנר רקורדס בארצות הברית והיה לאלבומה המצליח ביותר של הלהקה, והביא לה הכרה והצלחה עולמית. הוא האלבום הראשון שיצא בפורמט תקליטור בהפצה מסיבית (זאת למרות שיצא בנוסף גם על גבי קלטת וגם על גבי תקליט). הוא נמכר בלמעלה מ־30 מיליון עותקים, והיה האלבום הנמכר ביותר באנגליה בשנות ה-80.
השירים הידועים ביותר מתוך האלבום הם "Money for Nothing" (שהיה גם הקליפ הראשון ששודר בתחנת MTV אירופה), "Walk of Life", והשיר שמסיים את האלבום, "Brothers in Arms".
על עטיפת האלבום מופיעה גיטרת רזונטור מעופפת בשמיים. גיטרה זו מאפיינת את סגנונות הבלוז והקאנטרי.
בשנת 2020 דירג מגזין "רולינג סטון" את האלבום במקום ה-418 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים המחודשת.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מארק נופלר (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | So Far Away  | 5:12 |
| 2. | Money for Nothing (מארק נופלר, סטינג)   | 8:26 |
| 3. | Walk of Life  | 4:12 |
| 4. | Your Latest Trick  | 6:33 |
| 5. | Why Worry  | 8:31 |
| 6. | Ride Across the River  | 6:58 |
| 7. | The Man's Too Strong  | 4:40 |
| 8. | One World  | 3:40 |
| 9. | Brothers in Arms  | 6:59 |
| משך כולל: | משך כולל: | 55:07 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 54 |
הערות שוליים

↑  "אחים לנשק" במקום ה־418 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, באתר "רולינג סטון", בדיקה אחרונה 27 בפברואר 2021
↑  Chart – Sverigetopplistan (ב־)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1985: פרינס אנד דה רבלושן – Purple Rain | פרס גראמי לביצוע הרוק הווקאלי הטוב ביותר של צמד או להקה   1986: דייר סטרייטס – "Money for Nothing"  | הבא: 1987: יורית'מיקס – "Missionary Man" |
| פרס המוזיקה הבריטית לאלבום השנה הבריטי |
| --- | --- | --- |
| 1977–2000 | Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band – הביטלס (1977) ‏•‏‏ Kings of the Wild Frontier – אדם והנמלים (1982) ‏•‏‏ Memories – ברברה סטרייסנד (1983) ‏•‏‏ Thriller – מייקל ג'קסון (1984) ‏•‏‏ Diamond Life – שאדיי (1985) ‏•‏‏ No Jacket Required – פיל קולינס (1986) ‏•‏‏ Brothers in Arms – דייר סטרייטס (1987) ‏•‏‏ ...Nothing Like the Sun – סטינג (1988) ‏•‏‏ The First of a Million Kisses –‏ Fairground Attraction (1989) ‏•‏‏ The Raw and the Cooked – פיין יאנג קניבלז (1990) ‏•‏‏ Listen Without Prejudice Vol. 1 – ג'ורג' מייקל (1991) ‏•‏‏ Seal – סיל (1992) ‏•‏‏ Diva – אנני לנוקס (1993) ‏•‏‏ Connected – ‏Stereo MC's (1994) ‏•‏‏ Parklife – בלר (1995) ‏•‏‏ (What's the Story) Morning Glory? – אואזיס (1996) ‏•‏‏ Everything Must Go – מאניק סטריט פריצ'רז (1997) ‏•‏‏ Urban Hymns –‏ The Verve (1998) ‏•‏‏ This Is My Truth Tell Me Yours – מאניק סטריט פריצ'רז (1999) ‏•‏‏ The Man Who – טראוויס (2000) |  |
| 2001–הווה | Parachutes – קולדפליי (2001) ‏•‏‏ No Angel – דיידו (2002) ‏•‏‏ A Rush of Blood to the Head – קולדפליי (2003) ‏•‏‏ Permission to Land – ‏The Darkness (2004) ‏•‏‏ Hopes and Fears – קין (2005) ‏•‏‏ X&Y – קולדפליי (2006) ‏•‏‏ Whatever People Say I Am, That's What I'm Not – ארקטיק מאנקיז (2007) ‏•‏‏ Favourite Worst Nightmare – ארקטיק מאנקיז (2008) ‏•‏‏ Rockferry – דאפי (2009) ‏•‏‏ Lungs – פלורנס אנד דה משין (2010) ‏•‏‏ Sigh No More – ממפורד אנד סאנז (2011) ‏•‏‏ 21 – אדל (2012) ‏•‏‏ Our Version of Events – אמילי סאנדיי (2013) ‏•‏‏ AM – ארקטיק מאנקיז (2014) ‏•‏‏ x – אד שירן (2015) ‏•‏‏ 25 – אדל (2016) ‏•‏‏ Blackstar – דייוויד בואי (2017) ‏•‏‏ Gang Signs & Prayer – סטורמזי (2018) ‏•‏‏ A Brief Inquiry into Online Relationships – ה-1975 (2019) ‏•‏‏ Psychodrama – דייב (2020) ‏•‏‏ Future Nostalgia – דואה ליפה (2021) ‏•‏‏ 30 – אדל (2022) ‏•‏‏ Harry's House – הארי סטיילס (2023) ‏•‏‏ My 21st Century Blues – ריי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b02f651e-32a1-30ae-bc23-070b59170278
הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה
רקע > עימותים מקדימים

בקיץ 2006 התרחשה מלחמת לבנון השנייה בין ישראל לחזבאללה. המלחמה התרחשה ברובה בשטח לבנון בעוד שהעורף הישראלי ספג ירי כבד של אלפי רקטות ארטילריות. המלחמה הסתיימה בהפסקת אש בעקבות החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם והתחושה בקרב הציבור הישראלי הייתה שהמלחמה הסתיימה ב"תיקו" ולא הושגה הכרעה לטובת ישראל.
ב-6 בספטמבר 2007 התרחשה תקיפת הכור הגרעיני בסוריה בה השמידה ישראל כור גרעיני צבאי סורי שהיה בשלבי בנייה. רק כעבור עשור נטלה ישראל אחריות על המבצע.
ב-12 בפברואר 2008 חיסלו המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים וה-CIA בפעולה משותפת את עימאד מורנייה, המפקד העליון של הזרוע הצבאית של חזבאללה וטרוריסט בינלאומי מבוקש.
רקע > מלחמת האזרחים בסוריה

מלחמת האזרחים בסוריה היא סכסוך מתמשך שפרץ בסוריה בין כוחות הנאמנים לממשלת הבעת' בראשות הנשיא בשאר אל-אסד ובין אלה המבקשים להדיחה, ועם הזמן התרחב עם כניסת הכורדים, הג'יהאדיסטים, כוחות המזוהים עם ארגון הטרור המדינה האסלאמית ומדינות זרות למערכה. הסכסוך החל ב-15 במרץ 2011, כנחשול של הפגנות ומחאות בכל רחבי סוריה, שהיוו חלק מגל ההתקוממויות בארצות ערב. עם הזמן התפתחו ההפגנות להתקוממות עממית, למרידה ולמלחמת אזרחים, המאופיינת בקרבות קשים, פיגועי התאבדות, התערבויות חיצוניות, זליגות למדינות שכנות, שימוש בנשק קונבנציונלי ובנשק בלתי קונבנציונלי, מעשי טבח, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, אלימות עדתית, משבר פליטים ועוד.
תחילת שנת 2012 התאפיינה בהתערבויות חיצוניות במלחמה בסוריה: אסד הסתייע בכוחות שיעים, כגון משמרות המהפכה האסלאמית מאיראן וחזבאללה מלבנון, ונהנה מתמיכה בינלאומית של רוסיה וסין. לעומת זאת, מורדי האופוזיציה המתונה נתמכו צבאית על ידי מדינות סוניות כגון ערב הסעודית וקטר, וקיבלו תמיכה בינלאומית ממדינות המערב. ארגוני ג'יהאד סונים, כגון ג'בהת א-נוסרה נוסדו בתחילת המלחמה ונכנסו ללחימה מול כוחות אסד. בתחילת שנת 2013 החלו להופיע סימנים של קרעים פנימיים בין הצבא הסורי החופשי, הנחשב למתון יחסית, לבין חלק מארגוני הג'יהאד, שדוגלים באסלאם הקיצוני. בראש הארגונים הללו בלט ארגון המדינה האסלאמית, שבתחילה היה חלק מאל קאעידה, עד אשר האחרון התנתק ממנו, והכריז, ביולי 2014, על חליפות איסלאמית עצמאית בשטחים הנרחבים שכבש בסוריה ובעיראק.
על פי ההערכות של הארגון הסורי לזכויות אדם, נכון ל-7 במאי 2016, נהרגו במהלך המלחמה כ-500,000 בני אדם, מחציתם אזרחים. 2 מיליון איש נפצעו וכמעט 6 מיליון איש ברחו מהמדינה לטורקיה, לירדן, לעיראק וללבנון והם מוגדרים פליטים. בין ההרוגים כ-20,000 מורדים סורים, מעל 45,000 חיילים מצבא סוריה, יותר מ-3,000 לוחמי מיליציות שיעיות מעיראק ומאיראן, כולל לפחות 640 מחזבאללה, וכ-10,000 לוחמי ג'יהאד זרים, שלחמו בשורות ארגונים סונים קיצוניים בהם ג'בהת א-נוסרה והמדינה האסלאמית.
ב-27 בפברואר 2016 נכנסה לתוקף הפסקת אש בין הממשל הסורי לארגוני המורדים, שלא כללה את המדינה האסלאמית. הפסקת האש צמצמה במידה ניכרת את מספר ההרוגים בחודשים מרץ ותחילת אפריל אך לקראת סוף אפריל חלה עלייה במספר ההרוגים בעקבות קרבות עזים שהתרחשו בחלב וכללו הפצצה של מספר בתי חולים אשר טיפלו באזרחים ובחיילי המורדים על ידי כוחות צבא סוריה.
רקע > השפעות מלחמת האזרחים על חזבאללה

בזמן מלחמת האזרחים בסוריה נשלחו אלפי לוחמי חזבאללה לסייע לנשיא סוריה, בשאר אל-אסד.
חזבאללה שמר על קשר הדוק עם המשטר הסורי, ייעץ לבכיריו, החזיק בבסיסים ובמחסני נשק בשטח סוריה, ואף השתתף בפועל בלחימה לצד חייליו של אסד.
במחצית הראשונה של שנת 2013 התנהלו מספר קרבות בחומס ובקוסייר בהם השתתפו לוחמי חזבאללה בגלוי, ואף ספגו אבדות כבדות (כמאתיים הרוגים), בהם מספר בכירים מהארגון, ובראשם: עלי שביב, ראש אגף המבצעים בארגון (מחליפו של עימאד מורנייה).
המורדים תקפו בתגובה את רובע הדאחיה בביירות בשתי רקטות. ואף איימו על חזבאללה שאם לא ייסוג מסוריה, הם יתקפו אותו בלבנון. ביוני 2013 היו מספר עימותים בין תומכי סוריה לתומכי חזבאללה בלבנון. העימות הגדול שבהם התרחש בצידון. מיליציה סונית בהנהגתו של השייח אחמד אל אסיר תקפה את חיילי צבא לבנון ובעימות שהתפתח נהרגו עשרות אנשים משני הצדדים. המורדים גם תקפו את חזבאללה ומפעיליו בשרשרת של פיגועי תופת. בין יולי 2013 לינואר 2014 התרחשו חמישה פיגועי טרור שגבו קורבנות בנפש, ארבעה באזור הדאחיה ואחד נגד שגרירות איראן בביירות, שבו נהרגו 25 בני אדם, בהם נספח התרבות של שגרירות איראן. כמו כן, נורה למוות בכיר חזבאללה, חסאן א-לקיס. בעקבות ההתרחשויות הללו הוציא חזבאללה את בכיריו מאזור הדאחיה.
בספטמבר 2013, כשארצות הברית התכוננה לתקוף את משטרו של בשאר אל-אסד ואת חזבאללה שסייע לו, עקב השימוש בנשק כימי (ובסוף לא תקפה), יוסוף אל-קרדאווי, בכיר פוסקי האסלאם הסוני, תמך בהם ואמר: ”סוף סוף אנו יכולים בכל אופן להודות לאמריקה, ואנו מצפים ממנה ליותר, אנו מצפים שהיא תתייצב בעוז. חזבאללה היא מפלגת השטן! מפלגת הרוע! מפלגת העריצים!”.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה בוצעו מספר תקיפות אוויריות שיוחסו לישראל נגד משלוחי נשק מסוריה שיועדו לחזבאללה ונגד בכירים בארגון ששהו בסוריה, בהן תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק בינואר 2013, תקיפות משלוחי הנשק האיראניים לחזבאללה בדמשק במאי אותה שנה, תקיפת שיירת הנשק הסורית לחזבאללה בבעלבכ בפברואר 2014, ותקיפה אווירית בגבול ישראל–סוריה בינואר 2015 שבה נהרגו הגנרל האיראני עלי אללה דאדי וג'יהאד מורנייה, בנו של עימאד מורנייה. בתגובה לתקיפה האחרונה ירה חזבאללה טילי נ"ט על שיירת כלי רכב של צה"ל סמוך לכפר ע'ג'ר. מהירי נהרגו שני חיילים מחטיבת גבעתי ו-7 נפצעו. בנאום שנשא מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, הוא התייחס בהרחבה לתקיפה הישראלית ולתגובת חזבאללה.
במהלך הלחימה בסוריה איבד שם חזבאללה מאות (ואף אלפים) מלוחמיו (לפי אחת ההערכות: כ-2,000 הרוגים וכ-5,000 פצועים, נכון לסוף שנת 2015).
ב-13 במאי 2016 נהרג מוסטפא בדר א-דין, מפקד הזרוע הצבאית של חזבאללה.
רקע > הסכסוך האיראני-ישראלי

הסכסוך האיראני-ישראלי הוא מאבק אזורי בין איראן לבין ישראל, שמהצד האיראני אופיין עד לתחילת 2018 בלוחמת שליחים ומצד ישראל אופיין בלוחמת צללים. קדם לסכסוך שיתוף פעולה בין ישראל לאיראן תחת שלטון השאה. הסכסוך החל ב-1979 עם ההפיכה האסלאמית באיראן והפלת שלטון השאה, אז התגבשה התנגדות פוליטית ודתית של שלטון האייתולות באיראן לקיומה של ישראל, התנגדות זו ביקשה לשרת את המאבק האיראני להשפעה אזורית על חשבון ההשפעה האזורית של ישראל ועל חשבון ענייניה.
מאבקה של ישראל נגד ארגוני הטרור הפלסטיניים שאיימו עליה, יחד עם שאיפתה להחלפת השלטון בלבנון בהתערבות צבאית חיצונית (מלחמת לבנון) איפשרו לאיראן לחדור באופן מעמיק לתחום גבולה של ישראל ולהפעיל בו ארגוני טרור וגורמי התנגדות לפלישת ישראל ללבנון שהעיקרי שבהם הוא חזבאללה.
מערכה משמעותית נוספת היא בתוכנית הגרעין האיראנית שאחת ממטרותיה העיקריות הייתה פיתוח והשגת נשק גרעיני, דבר שגובה בתוכנית טילים בליסטיים ארוכי-טווח. מנגד, ישראל פעלה (ועדיין פועלת) נגד תוכנית הגרעין האיראנית באופן חשאי ודיפלומטי.
איראן מפעילה בעיקר כוחות שליחים למאבקה נגד ישראל, ובמיוחד את תנועת חזבאללה הלבנונית, אם כי חלה לתקופה מסוימת נסיגה בתמיכתה בחמאס ובג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ועדיין תומכת ומממנת מספר גופים פלסטיניים הפועלים בסוריה, לרבות החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית. בשל כך פעלה ישראל נגד התבססות של איראן ושלוחותיה בגבולות ישראל. מנגד, במהלך השנים האשימה איראן את ישראל בתמיכה בתנועות בדלניות של הכורדים והבלוצ'ים באיראן.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, כוחות איראניים של משמרות המהפכה האסלאמית (תחת פיקוד כוח קודס) נפרשו בסוריה ולראשונה הגיעו למגע ישיר עם גבול ישראל, מה שעורר, לפי דיווחים לא רשמיים, מספר התקלויות חמושות בין כוחות שתי המדינות. באפריל 2018, בעקבות מספר אירועים כאלה, צוטט ראש אמ"ן לשעבר האלוף במיל' עמוס ידלין כי ישראל נמצאת בעימות ישיר מול איראן.
כרוניקה > 2013

ב-31 בינואר 2013, התרחשה מתקפה אווירית במחוז ריף דמשק נגד שיירה, אשר ככל הנראה העבירה מערכת הגנה אווירית של 9K37 בוק או 9K33 אוסה מסוריה לחזבאללה. על פי מקורות מדיה שונים, ישראל היא זו שביצעה את ההתקפה אולם ישראל לא הגיבה לכך באופן רשמי. השיירה הותקפה בעודה חונה במתקן של המחקרים המדעיים הסורים לנשק ביולוגי וכימי בעיר ג'מראיא - מספר קילומטרים צפונית מערבית לבירה דמשק. בנוסף להשמדת טילי קרקע-אוויר מתוצרת רוסית, התרחשו פיצוצי משנה שגרמו נזק רב למתקן; כן נהרג בה כנראה הגנרל האיראני חסן שאטרי. תצלומי לווין לאחר התקיפה הראו את החניון במרכז שבו ככל הנראה חנתה השיירה בטרם היציאה הצפויה ללבנון חרוך לגמרי. ישראל לא נטלה אחריות, אך שר הביטחון אהוד ברק צוטט ש"אנחנו מתכוונים ברצינות כשאנו אומרים שלא נאפשר העברה של מערכות נשק מתקדמות ללבנון".
במאי 2013, התרחשה סדרה של תקיפות אוויריות על משלוחי נשק איראנים בסוריה ב-3 וב-5 במאי. התקיפות ב-3 במאי היו ממוקדות על מטרות בנמל התעופה הבין-לאומי דמשק (כנראה טילי פאתח 110). התקיפות ב-5 במאי התמקדו על מטרות בג'מראיא, א-דימאס ומייסלון בריף דמשק. אף על פי שבאופן רשמי ישראל לא אישרה או הכחישה את מעורבותה, ראש המוסד לשעבר דני יתום וחבר הממשלה לשעבר צחי הנגבי הניחו שישראל עומדת מאחורי התקיפות. מקורות רשמיים סוריים הכחישו שהתרחשה תקיפה על אדמתם ב-3 במאי, ומאידך האשימו את ישראל בתקיפות ב-5 במאי. לפי דיווחים של ארגונים סורים בתקיפות נהרגו למעלה מ-40 חיילים סורים, וייתכן שמספר החיילים ההרוגים עומד אף על 100–300, לפי דיווחים של גורמי אופוזיציה.
לדברי גורמים רשמיים בארצות הברית, ישראל הייתה מעורבת ביולי 2013 באירוע בלטקיה בו שוגרו באופן לא ברור טילי יאחונט נגד ספינות סמוך ללטקיה והרגו מספר חיילים סורים.
ב-30 באוקטובר 2013, אירע פיצוץ באתר הגנה האווירית בסנאוובאר 10 ק"מ דרומית ללטקיה; יש שחשדו שישראל אחראית לכך.
כרוניקה > 2014

גורמי אופוזיציה סוריים, כמו גם מקורות לבנוניים דיווחו, כי התרחשה הפצצה נוספת בלטקיה ב-26 בינואר 2014 כאשר היעד היה טילי S-300.
ב-24 בפברואר 2014, נמסר כי כלי טיס של חיל אוויר לא ידוע ביצע שתי תקיפות אוויריות נגד מתקני חזבאללה בלבנון ליד הגבול עם סוריה ובמהלכו נהרגו כמה חמושים. המצפה הסורי לזכויות אדם טען כי הפגיעה התמקדה בבסיס טילים של חזבאללה.
ב-1 במרץ 2014 נורו שתי רקטות לעבר מוצב ישראלי בחרמון מסוריה, ככל הנראה בפעולת תגמול על תקיפה אווירית ישראלית של מטרת חזבאללה סמוך לגבול סוריה–לבנון.
ב-18 במרץ 2014, ג'יפ ישראלי שנסע ברמת הגולן סמוך לגבול הסורי הותקף, כאשר מטען חבלה הופעל בקרבתו. חייל אחד נפצע באורח קשה ושלושה חיילים ספגו פציעות בינוניות. צה"ל פתח באש מסוללות תותחים אל מעבר לגבול ומספר פגזים כוונו למוצב סורי. ישראל הגיבה גם על ידי ביצוע של תקיפות אוויריות נגד מטרות סוריות, כולל מפקדה צבאית, סוללות ארטילריה ובסיס אימונים של צבא סוריה. הצבא הסורי דיווח שכתוצאה מהתקפות חיל האוויר הישראלי נהרג חייל אחד ונפצעו שבעה. אירוע זה התרחש לאחר מספר ימים שבהם אירעה תקרית דומה בגבול ישראל–לבנון כאשר ג'יפ עלה על מטען נפץ וישראל הגיבה בירי ארטילריה וטנקים לעבר לבנון. ישראל האשימה את חזבאללה בשתי התקריות.
ב-22 ביוני 2014, טיל נגד טנקים נורה מסוריה לעבר משאית מים של קבלן של משרד הביטחון שנעה לאורך גדר הביטחון. נער בן 14, בנו של הקבלן נהרג, ו-3 אזרחים ישראלים נוספים נפצעו מהפיצוץ.
ב-23 ביוני 2014, צה"ל הגיב לירי הנ"ט בסדרת התקפות אוויריות שהתמקדו בכוחות סוריים כפעולת תגמול על הפיגוע יום לפני כן. לפחות עשרה חיילים סורים נהרגו במהלך התקיפות.
בחודש דצמבר 2014, עיתון הארץ דיווח כי סדרת תקיפות אוויריות ישראליות פגעו בדמשק ב-7 בדצמבר. המטרות היו בשטח צבאי של אזור א-דימאס ובנמל התעופה הבין-לאומי דמשק. על פי המרכז הסורי לזכויות אדם, התקיפה ליד נמל התעופה הבין-לאומי של דמשק הייתה ממוקדת במחסן שבו נאגר נשק שהגיע לשם לא מזמן. התקיפה בא-דימאס הייתה ממוקדת במחסני נשק סביב בסיס אווירי קטן. עשרה פיצוצים נשמעו בא-דימאס והצבא הסורי דיווח שמספר מתקנים נפגעו. על פי המרכז הסורי לזכויות אדם, שלושה אנשי חזבאללה נהרגו כתוצאה מההפצצות בא-דימאס. סוריה טענה שהיא הפילה מל"ט.
כרוניקה > 2015

ב-18 בינואר 2015, תקפו מסוקי קרב שיירה של חזבאללה בגולן הסורי והרגו 6 לוחמים של חזבאללה וכ-6 לוחמים של משמרות המהפכה, כולל תת-אלוף האיראני מוחמד עלי אלעדאדי וג'יהאד מורנייה. התקיפה יוחסה לישראל, וב-28 בינואר ירו בתגובה מחבלי חזבאללה שישה טילי קורנט לעבר כלי רכב של כוח צה"ל בסמוך לע'ג'ר. מהירי נהרגו קצין ולוחם מחטיבת גבעתי.
ב-25 באפריל 2015, דווח שחיל האוויר הישראלי הפציץ מאגרי טילי קרקע-קרקע ועמדות חזבאללה בסוריה סמוך לגבול לבנון.
ב-26 באפריל 2015, חוליית חזבאללה המורכבת מ-8 מחבלים זוהתה וכוח מחטיבת גולני הרג את ארבעת המפגעים וחיל האוויר הישראלי הפציץ והרג את ארבעת החמושים הנותרים שנעו לאורך השטח המפורז ברמת הגולן. מקורות צבאיים ישראליים אמרו כי החמושים תכננו להניח מטענים על גדר הגבול סמוך למג'דל שמס.
ב-29 ביולי 2015, דווח שמטוסי קרב ישראליים פגעו ברכב בכפר דרוזי בדרום מערב סוריה, והרגו מספר לוחמי חזבאללה ואנשי מיליציות פרו-סוריות. כן התרחשה תקיפה של בסיס צבאי פלסטיני בגבול סוריה–לבנון.
ב-20 באוגוסט 2015, שוגרו ארבע רקטות לשטח ישראל – 2 מהם נפלו בגולן ו-2 בגליל העליון. צה"ל הגיב לירי הרקטות במתקפה חריפה על מחסני צבא סוריה ותשתיות באזור ריף דמשק וקוניטרה באותו יום, בסדרת תקיפות הגדולות ביותר מאז מלחמת יום כיפור. ישראל האשימה את תנועת הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני שמגובה על ידי איראן בירי, אך דובר הג'יהאד האיסלמי דאוד שהאב הכחיש את המיוחס לארגון. ישראל הודיעה כי סוריה אחראית לנעשה בשטחה והיא גם תישא בתוצאות. האתרים שהותקפו על ידי צה"ל היו אל-בעת', אל-האמידיאן, אל-קאום, ומאגר נשק של חטיבה 90; לאחר שש שעות, צה"ל חידש את ההתקפות על סוריה, ותקף מאגר נשק של חטיבה 68 בחאן אל-שייח (מחוז ריף דמשק), ובבסיס חטיבה 90. לדברי גורמים בצה"ל ובממשלה הסורית, התקיפות השניות נעשו עמוק יותר בשטח סוריה. למחרת ב-21 באוגוסט, צה"ל תקף כלי רכב והרג 4–5 חמושי הג'יהאד האסלאמי שביצעו ככל הנראה את ירי הרקטות. הממשלה הסורית טענה שבהתקפה נהרגו חמישה אזרחים.
לפי דיווחי התקשורת הסורית, ב-31 באוקטובר 2015, כלי טיס ישראלי תקף מטרות רבות של חזבאללה בדרום סוריה, סמוך לגבול עם לבנון באזור הרי קלמון. התקיפות התמקדו כנראה בשיירת נשק שיועדה לחזבאללה.
ב-11 בנובמבר 2015, נמסר כי התרחשה תקיפה ישראלית על מחסני חזבאללה סמוך לשדה התעופה בדמשק.
ב-23 בנובמבר 2015, האופוזיציה הסורית דיווחה על תקיפה ישראלית באזור הרי קלמון בגבול סוריה–לבנון המשמש כנקודת מעבר עיקרית ללוחמי חזבאללה וציוד לוגיסטי מלבנון לסוריה. על פי מקורות אלו, בהתקפה נהרגו 13 חיילים סורים ולוחמי חזבאללה.
על פי מקורות סוריים, מטוסים ישראליים תקפו שוב את הצבא סורי ויעדים של חזבאללה באזור קלמון ב-28 בנובמבר, תוך כדי גרימת הרוגים ופצועים רבים לחזבאללה.
ב-19 בדצמבר 2015, אירע פיצוץ בבניין מגורים בן שש קומות של ג'אראמאנה בו נהרגו 9 אנשים ממליציות פרו-אסד ומפקדי שטח של חזבאללה, בהם המחבל סמיר קונטאר. חזבאללה טען שהמבנה נהרס על ידי תקיפה אווירית ישראלית.
מקורות המזוהים עם האופוזיציה הסורית דיווחו כי מטוסים ישראליים תקפו שבע עמדות של חזבאללה באזור הרי קלמון ב-26 בדצמבר 2015.
כרוניקה > 2016

ב-12 במאי 2016, "רמטכ"ל" חזבאללה מוסטפא בדר א-דין נהרג בפיצוץ במתקן של חזבאללה באזור דמשק. יש שסברו שישראל אחראית לכך, אך חזבאללה הכחיש זאת וטען שהמורדים אחראיים לכך.
ב-4 באוגוסט 2016, ישראל תקפה על פי דיווחים זרים שיירה של חזבאללה בסוריה שהובילה לוחמים ואמצעי לחימה.
ב-24 באוגוסט כלי טיס ישראלים כל הנראה, תקפו והשמידו מפקדה של חזבאללה סמוך להרי הקלמון בגבול הסורי-לבנוני.
ב-13 בספטמבר - כלי טיס של חיל האוויר הישראלי תקפו בקוניטרה סוללת תותחים בתגובה לירי הפצמ"ר ב-12 בספטמבר. צבא סוריה שיגר לעברם שני טילי קרקע-אוויר אך הטילים החטיאו ולא הפילו את כלי הטיס.
ב-17 בספטמבר רשמה מערכת כיפת ברזל יירוט ראשון בגזרת רמת הגולן כאשר יירטה ירי תלול מסלול מסוריה. לא ברור אם האיום שיורט היה פצצת מרגמה או רקטה ארטילרית. כשעתיים לאחר היירוט, בוצע יירוט נוסף.
ב-27 בנובמבר התרחשה תקרית ירי בין כוח צה"ל לחוליית טרור של המדינה האסלאמית. חמושים, שהשתייכו לצבא ח'אלד בן אל-וליד המסונף לארגון המדינה האסלאמית, פתחו באש מקלעים ופצצות מרגמה אל עבר כוח מפלחה"ן גולני שביצע פעילות בגבול. הכוח מפלחה"ן גולני השיב באש וקיבל סיוע מטנק, מכוח של פלנ"ט גולני ומחיל האוויר הישראלי. 8 מחבלים נהרגו.
ב-28 בנובמבר, בתגובה לתקיפת כוח צה"ל ב-27 בנובמבר על ידי חוליה של מיליציה המסונפת למדינה האסלאמית, הפציצו מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי מוצב נטוש של UNDOF ששימש כבסיס צבאי ללוחמי הארגון. בתקיפה הוטלו 10 פצצות של טון והושמדו אמצעי לחימה רבים ששימשו את פעילי המדינה האסלאמית בגזרה.
ב-30 בנובמבר, כלי תקשורת ערביים דיווחו שמטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי ביצעו שתי תקיפות סביבות דמשק. על פיהם, התקיפה הראשונה פגעה במצבור תחמושת של חטיבה 38 בדיוויזיה 4 של צבא סוריה, והתקיפה השנייה פגעה במספר כלי רכב נושאי תחמושת ליד הכביש המהיר על ציר ביירות–דמשק – ככל הנראה של חזבאללה. לא דווח על נפגעים.
ב-7 בדצמבר, התרחשו לפנות בוקר פיצוצים עזים בשדה התעופה הצבאי "אל-מאזה" שבדמשק. רשת אל-מיאדין המזוהה עם חזבאללה האשימה את ישראל בתקיפה אווירית של מוצבים צבאיים בשדה התעופה מתוך שטח לבנון.
כרוניקה > 2017

ב-13 בינואר, צבא סוריה דיווח שמטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי תקפו בחצות הלילה את שדה התעופה הצבאי אל-מאזה בדמשק. בתקיפה הושמדו על פי סוריה מבני מכ"ם, מחסני תחמושת, בסיס חיל שריון ובסיס הגנה אווירית, וכן נהרגו ונפצעו מספר קצינים סורים. הצבא הסורי טען שהתקיפה נועדה לסייע למורדים הסורים, והזהיר את ישראל שלתקיפה תהיה השלכות חמורות.
ב-17 במרץ תקפו מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי מטרות בשטח סוריה. צבא סוריה שיגר לעברם מספר טילי S-200 (נקראים גם SA-5), ואחד הטילים הסורים יורט באזור בקעת הירדן על ידי מערך ההגנה האווירית של צה"ל, באמצעות טיל חץ 2.
ב-19 במרץ דיווחו מקורות סוריים שחיל האוויר הישראלי הרג פעיל מיליציה התומכת באסד בפרברי קוניטרה: כלי טיס בלתי מאויש שיגר טיל והשמיד את כלי הרכב והנהג שבתוכו. לפי דיווחים אחרים הסורי שנהרג היה מפקד מערך ההגנה האווירית באזור קוניטרה.
ב-20 במרץ דווח באמצעי התקשורת כי חיל האוויר הישראלי שוב תקף בסוריה שיירת נשק לחזבאללה.
ב-21 במרץ נפל מזל"ט "רוכב שמיים" באזור קוניטרה. הסורים טענו שהם אלו שהפילו את כלי הטיס.
ב-23 באפריל לפנות בוקר דיווחו הסורים שכלי טיס של חיל האוויר הישראלי הפציץ את בסיס נבע-א-פוואר שבאזור קוניטרה, בפיצוץ הושמד מצבור תחמושת ונהרגו 3 לוחמים במיליציית "כוחות הגנת המולדת" התומכים במשטר בשאר אל-אסד ונפצעו לוחמים נוספים. בישראל לא התייחסו רשמית לתקיפה.
ב-27 באפריל טענו ממשל אסד וחזבאללה שישראל תקפה בטילי קרקע-קרקע מספר מוצבים ליד שדה תעופה בדמשק, ושבתקיפה נפגעו מצבורי תחמושת ודלק. השר ישראל כ"ץ רמז שישראל הייתה מעורבת בתקיפה ולפי הערכות הנשק שהושמד היה נשק מתקדם שאוחסן שם במטרה להעבירו לחזבאללה.
תקיפת מפעל הנשק בסוריה: ב-7 בספטמבר האשים ממשל אסד את ישראל בתקיפת מתקן צבאי סורי במסיאף ואמר ששני חיילים סורים נהרגו בתקיפה. המתקן שהותקף הוא המרכז למחקרים מדעיים של סוריה (CERS), שפיתח ומייצר נשק כימי וטילים.
ב-22 בספטמבר דיווחו הסורים שחיל האוויר הישראלי תקף מחסני נשק ואמצעי לחימה סמוך לנמל התעופה של דמשק.
ב-23 באוקטובר הודיע המצפה לזכויות אדם בסוריה שחיל האוויר הישראלי תקף באזור בו שולט צבא ח'אלד בן אל-וליד, סניף המדינה האסלאמית בחורן. בתקיפה נהרגו עשרה מפעילי הארגון ושתי נשים נוספות שהיו במקום.
ב-1 בנובמבר דיווחו כלי תקשורת ערביים שכלי טיס של חיל האוויר הישראלי תקפו מפעל נשק ומצבורי טילים שיועדו לחזבאללה באזור חסייא, 35 ק"מ דרומית לחומס, ושצבא סוריה ירה לעברם טיל נגד מטוסים אך החטיא.
בלילה שבין 1 בדצמבר ל-2 בדצמבר תקפה ישראל בסיס צבאי שבנתה איראן כ-15 ק"מ מדמשק. לפי רוב הדיווחים את התקיפה ביצעו מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי באמצעות ירי טילי אוויר-קרקע מלבנון, אך לפי חלק מהפרסומים בתקיפה שוגרו גם טילי קרקע-קרקע אל עבר הבסיס. לבסיס נגרם נזק כבד ולפי ההערכות בין 10 ל-12 חיילים נהרגו, בהם איראנים, הסורים הגיבו בירי נ"מ וטענו שהצליחו ליירט חלק מהטילים. צילומי לוויין צילום שפורסמו בתקשורת מספר ימים אחרי הראו שלבסיס נגרם נזק כבד ומספר מבנים הושמדו כליל.
ב-4 בדצמבר, קצת לפני חצות, תקפה ישראל בסיס צבאי ליד דמשק. כך דיווחו כלי תקשורת בסוריה ולבנון, שטענו שגם הפעם ההגנה האווירית הסורית הצליחה ליירט 3 טילים, מתוך 6 ששוגרו.