stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכאל אומאנייה
קריירה

אומאנייה החל את הקריירה שלו בקבוצות קרמליטה וארדיאנו (Herediano) מהליגה העליונה בקוסטה ריקה לפני שעבר ב-2005 לקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS. בעקבות כישלון בקבוצה הוא חזר לקוסטה ריקה לאחר עונה אחת ושיחק בברוחס (Brujas) עונה, ב-2006 חזר לארדיאנו. לאחר עונה אחת הוא עבר למוניסיפאל ליבריה, שם שיחק במשך שלוש עונות.
ב-2010 חזר לליגה בארצות הברית לקבוצת צ'יבאס ארצות הברית. בינואר 2012 חתם בקבוצה הגואטמלית קומוניקאסיונס ולאחר שנה עבר לסאפריסה מהליגה בקוסטה ריקה.
ב-17 באוגוסט 2014 חתם בפרספוליס האיראנית לשנתיים.
אומאנייה שיחק במספר קבוצות נוער של נבחרת קוסטה ריקה ואף השתתף בטורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה. מ-2006 השתתף באופן קבוע במשחקי הנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
תארים

גביע ארצות הברית הפתוח: 2005
אליפות ה-MLS:‏ 2005
ליגת העל של קוסטה ריקה: 2009 קלאוסורה
ליגת העל של קוסטה ריקה: 2013 קלאוסורה
גביע קוסטה ריקה בכדורגל: 2013
קופה סנטרואמריקאנה: 2013
מטאל אוונגרדי

| --- | --- |

להקת משוגע מופיעה במלבורן, אוסטרליה ב-2008
 מקורות סגנוניים:  הבי מטאל • מוזיקה אוונגרדית • מוזיקה ניסיונית • מטאל קיצוני
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, סקנדינביה, שווייץ, יפן וארצות הברית
 מוצא:  אירופה 
 כלים:  גיטרה חשמלית • גיטרה בס • זמרה • תופים • קלידים • כלי נשיפה • כלי נגינה אלקטרוניים
 נגזרות:  פוסט-מטאל
 סצינות אזוריות
 בוסטון • לוס אנג'לס • אוסלו • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • סיאטל • טוקיו
 
מטאל אוונגרדי או מטאל ניסיוני (באנגלית: Avant-garde metal או experimental metal) הוא תת-זרם מוזיקלי, שהתפתח באמצע שנות השמונים מתוך הבי מטאל. המטאל הניסיוני מתאפיין לעיתים קרובות בשימוש תכוף בניסויים ואלמנטים חדשניים ואוונגרדיים, כולל צלילים לא סטנדרטיים ולא שגרתיים, כלים, מבני שירים, נגינה סגנונות וטכניקות ווקאליות. מטאל אוונגרדי מושפע מרוק מתקדם, מטאל קיצוני, ומדת' מטאל, וקשור לפרוגרסיב מטאל. סגנון זה נפוץ בלוס אנג'לס, אזור מפרץ סן פרנסיסקו, בוסטון ווסיאטל בארצות הברית, אוסלו בנורווגיה ווטוקיו ביפן.
ראו גם

מוזיקה ניסיונית
הבי מטאל
מוטו (מפלצת)

| --- | --- |
 סוג:  מפלצות-ענק
 הופעה ראשונה:  גודזילה (סרט, 2014)
 הופעה אחרונה:  גודזילה: מלך המפלצות
 יוצרים:  דייוויד קלהאם, גארת' אדוורדס 
 מידע
 שם אמיתי:  אורגניזם ארצי מאסיבי בלתי-מזוהה
 גזע:  לא ידוע
 נטייה:  רע
 כוחות:  כוח וסיבולת רבים, שליטה באנרגיה וחשמל, חסינות יתר מפני כל סוג קרינה
 דמויות קשורות
 אויבים:  גודזילה
 
מוטו (באנגלית: MUTO, ראשי תיבות בעברית: אורגניזם ארצי מאסיבי בלתי-מזוהה) הוא גזע מפלצות-ענק בדיוני שמופיע בסדרת סרטי MonsterVerse. המוטו מתואר כייצור דמוי-זוחל, פרימט או חרק עצום בעל שליטה בחשמל ואנרגיה. המוטו הופיע לראשונה ב-15 במאי 2014, בסרט גודזילה, מבית היוצר של טוהו ואולפני לג'נדרי.
עיצוב ומראה פיזי

עם רכישת זכויות היוצרים של גודזילה, אולפני לג'נדרי החליטו ליצור שתי מפלצות-ענק בתור הנבלים הראשיים. גארט אדוארדס החליט ליצור סיפור שמסביר כי "כאשר היו לטאות-ענק (שגודזילה הוא חלק מהגזע המדובר) ששלטו בכדור הארץ בימי הקדם, היה יצור עצום דמויי חרק המכונה מוטו-פריים, שהרג את רוב הלטאות והחדיר את ביציו לגופתן (דרך הדומה ליתוש שמחדיר את ביציו בביצה)".
אדוארדס ציין כי לקח יותר משנה לעצב את הדמות. אדוארדס וצוות העיצוב קיבלו השראה מהיצורים והמפלצות מהסרטים פארק-היורה, הנוסע השמיני, גברים בחלל וקינג קונג ושיקפו את מה שהפך את המפלצות האלה ואת העיצובים שלהם אייקוניים. בנוסף, המוטו מתוארים כדו-זוויגיים: הנקבה גדולה בהרבה מהזכר בעוד שלזכר יש כנפיים ולנקבה לא.
כוחות ויכולות

למוטו יש הרבה כוח פיזי רב וכך גם סיבולת אך הכוח העיקרי שלהם הוא פליטת קרינה שמשביתה כל מעגל חשמלי. בנוסף לכוחות אלו, המוטו גם חסינים לכל סוג של קרינה מסוכנת, בדומה לגודזילה.
הופעת המוטו בסרטים > גודזילה (סרט, 2014)

בסרט "גודזילה" הם מתוארים כיצורים גדולים בעלי כנפיים ולסתות ארוכות כטרף הגודזילה אך לבסוף הם נהרגים.
הופעת המוטו בסרטים > גודזילה: מלך המפלצות

בסרט מופיעה נקבה נוספת, עם גוף קשיח וגדול יותר. בתחילה היא פועלת לצידו של קינג גידורה, טורף-העל אך בסוף הסרט יחד עם שאר המפלצות היא משתחווה לגודזילה, משום שהפך לאלפא שלה.
הופעת המוטו בקומיקסים > גודזילה: אחרי השוק

בקומיקס זה, שעלילתו מתרחשת לפני עלילת גודזילה: מלך המפלצות, מופיעה הנקבה של כל הגזע של המוטו: המוטו-פריים. המוטו-פריים היא נקבה גדולה ומסוכנת, ואף גדולה יותר מגודזילה עצמו שגרמה להכחדת רוב הגזע שלו. בקומיקס היא מתוארת עם רגליים שריריות, לסתות עוצמתיות וגב קוצני. לבסוף היא נהרגת בידי גודזילה.
מילת קריאה

מילת קריאה היא אחת מבין חלקי הדיבר הזוטרים. בדרך כלל אין למילת הקריאה קשר דקדוקי כלשהו לשאר המשפט ולרוב גם לא ניתן להטותה. כל מטרתה לאפשר לדובר להדגיש רגש כלשהו בנוגע לנאמר במשפט. שילוב מילת הקריאה נעשה בדרך כלל בתחילת המשפט או בסופו, ובמרבית המקרים מילת הקריאה אף יכולה להוות משפט של מילה אחת ("יש!").
מילות קריאה בעברית

בעברית הקריאה מופרדת בפסיקים משאר המשפט. משפטים המופיעה בהם מילת קריאה יסתיימו בסימן קריאה. מילת קריאה לא יכולה לבוא במשפט אחרי מילת יחס, וה' השאלה לא תבוא לפניה.
מילות קריאה בעברית > דוגמאות למילות קריאה

שמחה, תרועה: "יש", "הידד", "האח" ("ניצחנו בתחרות, הידד!")
צער: "אוי ואבוי", "אויה", "שוד ושבר" ("שכחתי את המפתח בבית, אויה!")
תדהמה: "חזיז ורעם", "שומו שמיים" ("שומו שמיים, נגמר החלב!")
הזמנה וזירוז: "הבה", "קדימה", "נוּ" ("הולכים לאכול, קדימה!")
משאלה: "הלוואי", "אמן" ("יום יבוא ויגיע השלום, אמן!")
תשובה חיובית: "בבקשה" ("בבקשה, לא אוכל לסרב לאדם מבוגר!")
זירוז: "נוּ!" ("נו! זוז כבר!"; המילה משמשת גם לציפייה לתשובה ("נוּ?"; "נו? ומה הוא ענה?") או כמילת השלמה עם מצב ("נו, טוב, שיהיה")
מדין

ערך זה עוסק בארץ ועם המוזכר במקרא ובקוראן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

מִדְיָן היא חבל ארץ ועם המוזכר במקרא ובקוראן.
המקרא מזכיר אותם בלוח העמים כצאצא השישי שיצא מאברהם לאחר פטירת שרה, מאשתו (או פילגשו) קטורה.
משפחתו

בתנ"ך, מדין היה בנו של אברהם מאשתו האחרת או פילגשו, קטורה. למדין היו חמישה אחים – זמרן, יקשן, מדן, ישבק ושוח, בנוסף לשני אחים למחצה: ישמעאל ויצחק. הוא היה הבן הרביעי של קטורה, אחרי זמרן, יקשן ומדן, ובנו השישי של אברהם, אחרי ישמעאל, יצחק, זמרן, יקשן ומדן.
יוסף בן מתתיהו מספר כי "ואברהם כונן להם מוצאות בארץ הטראגלאדיטיס ובחבל ארץ ערב המאשרה עד ים האדום".
בניו של מדין הם: עיפה, עפר, חנוך, אבידע ואלדעה. מחמשת בניו אלו נוסדו חמישה שבטים כאשר בראש כל אחד מהם עמד מלך. במקרא מוזכרים חמשת מלכי מדין אֱוִי, רֶקֶם, צוּר, חוּר ורֶבַע במלחמת מדין. לפי ספר הישר, היו אלו בניהם של חמשת בניו של מדין: אוי בן עיפה, רקם בן חנוך, צור בן עפר, חור בן אבידע, רבע בן אלדעה.
ארץ מדין

לפי התנך, המדיינים התיישבו בצפון מערב חצי האי ערב, בחלק ניכר מהחלק המזרחי של ים המלח (אשר מאוחר יותר נושב על ידי העמונים, המואבים והאדומים) וכן בערבה. בזמן בו מתרחש המתואר בספר שמות, שטחם כלל ככל הנראה חלקים מחצי האי סיני.[דרוש מקור]
היום, הטריטוריה העתיקה של מדין נמצאת בחלקים מערב הסעודית, דרום ישראל ודרום ירדן. שם הארץ השתמר בשם רכס הרי מדין (אנ') שלמזרח מפרץ אילת.
הופעות מקראיות

על פי המסופר בספר בראשית, מדיינים סוחרים קנו את יוסף והורידהו למצרים, שם מכרו אותו לעבד.
מאוחר יותר, מדין היה האזור אליו ברח משה ממצרים לאחר הריגת המצרי אשר הכה איש עברי, עד חזרתו לשם הנהגת בני ישראל. בשנים אלה, הוא נישא לצפורה, בתו של יתרו (רעואל), כהן מדין.
בשנת הארבעים לצאת ישראל ממצרים, זמן קצר לפני הכניסה לארץ, בעצתו של בלעם בן בעור, הכשילו בנות מדין את בני ישראל בחטאי עבודה זרה וגילוי עריות, וכתוצאה מכך פרצה מגפה בבני ישראל. לאחר שתמה המגפה יצאו ישראל למלחמה במדין, הרגו את הגברים, הנשים והילדים ולקחו שלל את הילדות, המקנה והרכוש.
בתקופת השופטים היו המדיָנים עוינים לעם ישראל. המדינים ומלכיהם זבח וצלמונע אשר הובלו על ידי שני שרי הצבא, עורב וזאב, פשטו על ישראל בעזרת גמלים מהירים כדי לשדוד יבול ובעלי חיים, וגרמו להתרוששות של ישראל, עד שהובסו בידי גדעון. שם גם מזהים את המדיָנים כישמעאלים, אשר בניגוד לרוב עמי האזור נהגו שם הגברים לעדות נזמים באזניהם.
קשרים חוץ מקראיים

שבט עיפה, מבני מדין, מזוהה עם ה־Ḫayappa המוזכרים בכתובות המלכותיות של תגלת-פלאסר השלישי יחד עם משא, תימא, אדבאל ושבטים נוספים.
בקוראן

המדיינים מוזכרים במספר מקומות בקוראן.
תוכנית להתיישבות יהודית במדין 1892-1891

בשנת 1891 יזם יהודי מומר, גרמני בשם פאול פרידמן תוכנית להקמת מדינת יהודים בארץ מדין, שהייתה אז בשטחה של האימפריה העות'מאנית. הוא חקר את האזור, מצא בו תנאים טובים להקמת מדינה ואף קנה שטח אדמה ליד עקבה. הוא חזר עם משלחת שכללה גם קצינים גרמנים, על גבי כמה ספינות וביניהן אחת בשם "ישראל" ששטו דרך תעלת סואץ והקיפו את סיני. התכנית לא יצאה אל הפועל ולא ידוע כיצד הסתיימה הפרשה. הדים מהתכנית וניסיון ההתיישבות קיבלו ביטוי בעיתון הצפירה.
ראו גם

חמשת מלכי מדין
בריחת משה למדין
בני קטורה
ההשערה המדיינית-קינית
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוקים א'–ו'
↑  יעקב ליוור, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "מדין, מדיני", עמ' 686, 688 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק א'.
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק ל"ב.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, 1.15.1
↑  ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ד'
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק ל"ג
↑  פרק 77
↑  ספר בראשית, פרק ל"ז, פסוק כ"ח
↑  ספר שמות, פרק ב', פסוקים י"א–ט"ו
↑  ספר שמות, פרק ד', פסוק י"ח
↑  ספר שופטים, פרק ו' עד פרק פרק ח'
↑  ספר שופטים, פרק ח', פסוק כ"ד
↑  יעקב ליוור, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "מדין, מדיני", עמ' 688 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
↑  Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 107, 111, 122
↑  כמו: "ואל בני מדין שלחנו את (הנביא) שועיב אחיהם. אמר:'הוי, בני עמי! עיבדו את אלוהים, כי אין לכם אלוה אחר מלבדו...'". (סורה 11 - הוד, 84)
↑  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, עם עובד, 1976, עמ' 4222-4219
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556373805171
מטופה

מטופה מהפרתנון
מטופה הוא לוח מלבני הנמצא בין שני טריגליפים, והוא היה אלמנט חשוב באדריכלות יוון העתיקה. המטופה עשוי להיות חלק, או נושא עליו תבליט. כך למשל המטופות של החזיתות החיצוניות במקדש זאוס באולימפיה הם חלקים, ואילו כל אחד מן המטופות הפנימיים מציגים את אחת מן המטלות שהוטלו על הרקולס.
האדריכל הרומי ויטרוביוס, בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר רביעי, פרק ב', 4-1) משער שאיברים אלה הם חיקויים באבן למקדשים קדומים יותר שנבנו בעץ, כך שהטריגליפים הם הקצוות החיצוניים של קורות הקירוי של המקדש, ואילו המטופות אינם חיקוי לחלונות כלשהם אלא הם סגירה בלוחות עץ מנוסרים - של המרווחים שבין קורות הקירוי.
תמונות של מטופות

מטופה (משמאל) וטריגליף (מימין) חתוכים מבלוק של סטראטוס
לבנות טריגליף עם חריצים להכנסת מטופות במרמרייה בדלפי
מטופות עשויות שיש מוכנסות לשקעי אפריז של סטואת בראורון
חלק של אפריז מטופה ממקדש ליד פאסטום, מתוארך ל-510 לפנה"ס
מטופות עם קישוטים מגולפים באפריז הדורי של אוצר האתונאים של דלפי
האפריז של מקדש אפאיה עם טריגליפים עם שקעים למטופות
האנטבלטורה של מקדש הפאיסטיון באתונה, המציג אפריז דורי עם מטופות מגולפות
מטופה ששרדה מהפטולמאיון בלימירה, ליקיה, המאה ה-3 לפנה"ס
מטופות אמריקניות מתחילת המאה ה-20 המשתמשות בביזון במקום בגולגולות פרה (בוקרניום)
מטאטא כבישים

מטאטא רחוב מדגם Bucher CityCat 5006 של עיריית מודיעין
מטאטא רחוב קטן במקסיקו סיטי
מטאטא כבישים (או כפי שהוא נקרא בסקטור התעשייתי: "מכונת טיאוט" או "רכב טיאוט") הוא כלי רכב מנועי (תת סוג של משאית) המשמש לניקוי כבישים ורחובות. רכבים מסוג זה נפוצים בערים, ומופעלים על ידי העירייה המקומית, אך משמשים גם ארגונים גדולים בעלי קרקעות נרחבות לצורכי תחזוקה.
היסטוריה

בשנת 1840 הפכה העיר מנצ'סטר שבאנגליה לעיר המתועשת הראשונה, והכילה את מערכת רכבות הנוסעים הראשונה בעולם ואת אחת מתעשיות הטקסטיל הגדולות ביותר. במהרה קיבלה מנצ'סטר מוניטין של "העיר הכי מזוהמת באנגליה". בתגובה למצבה התברואתי של העיר, המציא ג'וזף ויטוורת' את מטאטא הרחובות המכני הראשון.
מטרתו של המטאטא הראשון הייתה טיפול בחלקי פסולת גדולים בלבד, והוא השאיר אחריו את חלקי הפסולת הקטנים. היות שחלקי הפסולת הקטנים נשטפו בקלות בגשמים (אשר פוקדים את אנגליה תדירות), לא נתפסה עובדה זו כבעייתית עד שנות ה-70 של המאה ה-20, אז החלו לשקול טיפול גם בבעיית זיהום המים שגורמת הפסולת הנשטפת בגשמים.
ראו גם

מכונה לשטיפת רצפות
מזארע א-נובאני

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 גובה:  500 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,600 (2013)
 קואורדינטות:  32°02′58″N 35°09′57″E﻿ / ﻿32.049444444444°N 35.165833333333°E﻿ / 32.049444444444; 35.165833333333 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) מזארע א-נובאני(למפת גוש דן רגילה) מזארע א-נובאני(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מזארע א-נובאני(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מזארע א-נובאני  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מָזָארֵע אל-נוּבָּנִי (בערבית: مزارع النوباني) הוא כפר פלסטיני, בגדה המערבית, בנפת רמאללה ואל־בירה, כ־16 ק"מ צפונית־מערבית לעיר רמאללה, בגובה ממוצע של כ־500 מטר מעל פני הים.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

בשנת 1596, הופיע לראשונה שם המקום, ברישומי המס העות'מאניים תחת השם חוות עבאס, שהיה שייך מנהלית לסנג'ק של ירושלים. התושבים שילמו מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים. בשנת 1838 ביקר בכפר החוקר האמריקני אדוארד רובינסון וקבע[דרושה הבהרה] כי מדובר בכפר אסלאמי באזור בני זייד, מצפון לירושלים.
בשלהי התקופה העות'מאנית, ב-1870, הגיע למקום הארכאולוג הצרפתי ויקטור גוארין והעריך שבמקום יושבים כ־600 איש. בשנת 1870, מצא אלברט סוסין שברשימה הרשמית של הכפר רשומים 560 גברים ב-163 בתים.
בשנת 1882 נערך סקר של הקרן לחקר ארץ ישראל והכפר תואר כ"כפר בגודל בינוני בשטח גבוה." בשנת 1896 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-1,008 נפש.
היסטוריה > הרשות הפלסטינית

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית הכפר משויך לנפת רמאללה ואל-בירה.
גאוגרפיה

מזרע אל-נובני הוא אחד הכפרים במועצה המקומית בני זייד. הוא צמוד גאוגרפית ודמוגרפית לכפר ערורה, הגובל בו מדרום. המועצה כוללת את הכפרים: מזרע אל-נובני, ערורה ועבווין.[1]
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין
| שנה | תושבים | מקור |
| 1870 | 600-560 |  |
| 1896 | 1,008 |  |
| 1922 | 611 |  |
| 1931 | 864 |  |
| 1945 | 1,090 |  |
| 1961 | 1,358 |  |
| 1978 | 1,600 | [דרוש מקור] |
| 2013 | 3,600 | [דרוש מקור] |
אחת המשפחות הוותיקות ביותר בכפר היא משפחת אל-פקיס (ال فقيس) שנחשבת למשפחה שהקימה את הכפר.
אדמה חקלאות ומים

במפקד של שנת 1945, האוכלוסייה מנתה כ-1,090 איש ושטח האדמה היה כ-9,631 דונם, מתוכם כ־59 דונם בנויים.
הגידול העיקרי הוא עצי זיתו, שחלקם מתוארכים לתקופה הרומית ובנוסף גם: גידול שקדים, ענבים ותאנים. מי שתייה מסופקים לתושבים באמצעות רשת צנרת של רשות המים ברמאללה. בכפר ובסביבתו הקרובה יש יותר מ-50 מעיינות, אך לא כולם שופעים מים במשך כל השנה והם משמשים לחקלאות.
אדמה חקלאות ומים > חשמל

החשמל מסופק על ידי חברת החשמל הירושלמית.
אתרים

ממזרח לכפר נמצאת ח'רבת א-דֵיר (خربة الدير) ובעברית: חורבת המנזר. השם וכן שרידי אבנים מהוקצעות מעידים על מבנה קדום, אך לא ידועים פרטים.
קיים בכפר מקום תפילה לזכר השיח' קָנבָּר (الشيخ قنبر). לא ידועים פרטים.
חינוך

בכפר שלושה בתי ספר יסודיים ותיכוניים וכן גן ילדים.
הערות שוליים

↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 114
↑  Toledano, 1984, p. 296, has Mazari at location 35°09′35″E 32°03′00″N.
↑  Robinson and Smith, 1841, vol 3, Appendix 2, p. 125 (אורכב 11.12.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Guérin, 1875, p. 170 (אורכב 15.09.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Socin, 1879, p. 157 (אורכב 15.09.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Hartmann, 1883, p. 107, noted 103 houses (אורכב 15.09.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑  meaning "The sown land", according to Palmer, 1881, p. 239 (אורכב 22.11.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 291 (אורכב 23.10.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Schick, 1896, p. 124 (אורכב 15.09.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑  Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Ramallah, p. 17 (אורכב 15.09.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑  Mills, 1932, p. 50.
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 162 (אורכב 07.11.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 65 (אורכב 20.01.2020 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26 (אורכב 03.11.2020 בארכיון Wayback Machine)
↑  Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 24 (אורכב 27.11.2020 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584239105171
מטאל בלייד רקורדס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  בריאן סלאגל
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 מיקום המטה:  קליפורניה 
 משרד ראשי:  קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  הבי מטאל
  
 http://www.metalblade.com/
 
מטאל בלייד רקורדס (באנגלית: Metal Blade Records או בקיצור Metal Blade) היא חברת תקליטים אמריקאית שנוסדה בשנת 1982 על ידי בריאן סלאגל. המטה הרשמי של החברה נמצא בקליפורניה שבארצות הברית, אך ישנם שלוחות של החברה גם בגרמניה, יפן, קנדה ובריטניה.
כיום, מעל מאה להקות חתומות על חוזה עם החברה.
אמנים מובילים > נוכחי

אמון אמארת'
ארמורד סיינט
בהמות
קניבל קורפס
הייט איטרנל
קינג דאימונד
אמנים מובילים > לשעבר

אס איי ליי דאיינג
אימוליישן
קריידל אוף פילת'
דה קראון
דארק פיונרל
מנוואר
מטאליקה
סייקרד רייך
סלייר
מיכאל אוחיון

מיכאל אוחיון, בלש משטרתי, הוא דמות בדיונית, גיבור סדרת הספרים הבלשיים של הסופרת הישראלית בתיה גור. דמותו מבוססת, ככל הנראה, על שוטר אמיתי בשם זה.
אוחיון נולד בשנת 1945 והוא ממוצא מרוקאי. בתיכון למד בפנימייה למחוננים בירושלים. היה נשוי לנירה ונולד להם בן אחד בשם יובל. לאחר מספר שנים התגרש מאשתו. מאז ניהל כמה מערכות יחסים, בהם רומן אחד ארוך עם אישה נשואה.
קיבל תואר שני בהיסטוריה כללית מהאוניברסיטה העברית. לאחר סיום למודיו פנה אליו קצין משטרה בשם עמנואל שורר, והציע לו לעבוד כבלש במשטרת ירושלים. אוחיון קיבל את ההצעה, קיבל דרגת קצונה והשתלב כבלש חוקר במשטרה. רוב הזמן היה במחוז ירושלים, אך תקופה מסוימת פעל ביחידה הארצית לחקירת פשעים. בדרך כלל הוא פועל בצוות חקירה מיוחד (צח"מ) עם קצין המודיעין דני בלילתי ועם הבלש אלי בכר ורעייתו צילה, אף היא שוטרת. במהלך שירותו במשטרה עלה מדרגת פקד עד דרגת סגן ניצב.
אוחיון חוקר פרשות רצח המתרחשות בקבוצות חברתיות סגורות, כמו אגודה של פסיכיאטרים, מרצים בחוג לספרות או חברי קיבוץ. השיטה שהוא משתמש בה בחקירת רצח היא בירור מערכות היחסים בין הדמויות הפועלות בפרשה והתחקות אחר המניעים העמוקים שלהם. הוא מנסה להתבונן מנקודת המבט של החשודים, ולפענח את מה שהביא אותם לפעול כפי שפעלו. ההזדהות שלו עם נחקריו מביאה לפתיחות מצדם ובסופו של דבר להודאתם במעשה. בחקירותיו הוא נעזר בידע האקדמי ובהשכלה התרבותית שרכש באוניברסיטה.
אוחיון חובב ספרות יפה ומוזיקה קלאסית. רוב חייו עישן, אך בשלב מסוים ניסה להיגמל. דעותיו הפוליטיות, שאותן איננו מרבה לבטא, ממוקמות בשמאל הציוני המתון. הוא מתאפיין במלנכוליה תמידית המלווה אותו ובדאגנות רבה כלפי בנו.
ב-1991 יצא בערוץ 1 הסרט "רצח בשבת בבוקר" המבוסס על הספר ובו מיכאל אוחיון גולם על ידי השחקן ארנון צדוק.
סדרת ספרי "מיכאל אוחיון"

רצח בשבת בבוקר (כתר, 1988)
מוות בחוג לספרות (כתר, 1989)
לינה משותפת (כתר, 1991)
המרחק הנכון (כתר, 1996)
רצח בדרך בית לחם (כתר, 2001)
רצח, מצלמים (כתר, 2004) (לפי תסריט שכתבה גור עבור סדרת טלוויזיה בשם זה, שביים רם לוי בשנת 2000)
לקריאה נוספת

דוד גורביץ', ‏הבלש כגיבור תרבות : ספרות, קולנוע, טלוויזיה, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2013, הפרק "מיכאל אוחיון והאליטות הנפשעות: מהקיבוץ אל 'מנזר השתקנים'", עמ' 300–310.
הערות שוליים

↑  יונתן אסתרקין, אני מיכאל אוחיון, מוסף סופשבוע של "מעריב", 1.1.2010
מטאל אירלאן

| --- | --- |
הלוגו המקורי של העיתון
 סוגה:  אנתולוגיית קומיקס, מגזין קומיקס
 פורמט:  דפוס
 מייסד:  ז'אן ז'ירו פיליפ דרויל ז'אן פייר דיוננט ברנרד פרקס
 תאריכי הופעה:  1974–2004 (כ־30 שנה)
 שפה:  צרפתית תורגם ל: אנגלית גרמנית יפנית
 מדינה:  צרפת צרפת
 אתר רשמי
 
מטאל אירלאן (בצרפתית: Métal hurlant. בתרגום מילולי: "מתכת צורחת") היה מגזין ואנתולוגיית קומיקס, שפורסם בצרפת וכלל סדרות קומיקס בסגנון מדע בדיוני, פנטזיה ואימה. כתב העת נוצר בדצמבר 1974 על ידי אמני הקומיקס ז'אן ז'ירו (הידוע יותר בכינויו "מוביוס") ופיליפ דרויל יחד עם העיתונאי-סופר ז'אן פייר דיוננט והמנהל הפיננסי ברנרד פרקס.
הארבעה נודעו כקבוצה בשם "Les Humanoïdes Associés", שהיה בהמשך לשמה של הוצאת הספרים שניהלו, עמה הוציאו לאור את גליונות המגזין. לאחר הצלחתו הרבה בצרפת, הוא תורגם והופץ בארצות הברית על ידי המגזין ההומוריסטי "National Lampoon" תחת הכותרת 'Heavy Metal'. במקביל פורסם בגרמניה בשם 'Schwermetall'.
הערות שוליים

↑  Elsa Keslassy, Elsa Keslassy, Syfy Acquires French Skein “Metal Hurlant” (EXCLUSIVE), Variety, ‏2014-02-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Wikiwix's cache, archive.wikiwix.com
1 2  Patrick Gaumer, Larousse de la BD, Larousse, 2004, עמ' 543, ISBN 978-2-03-505416-6. (בצרפתית)
1 2  Heavy Metal Magazine Fan Page - About - History, www.heavymetalmagazinefanpage.com. מאורכב
↑  Gilles Poussin, Christian Marmonnier, Métal hurlant, 1975-1987: la machine à rêver, Denoël graphic, ((2005, עמ' 296, ISBN 978-2-207-25503-2. (בצרפתית)
↑  (Gilles Poussin, Christian Marmonnier (2005, עמ' 9-10
↑  (Patrick Gaumer (2004, עמ' 544
↑  Garth Franklin, Cast Announced For "Metal Hurlant" TV Series, Dark Horizons, ‏2011-10-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Surprise : Métal Hurlant revient en 2021, ActuaBD (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12080125q (data)  GND: 1064956483  VIAF: 183734918   WorldCat (עם VIAF): 183734918
מטאכולין

| --- | --- |
 
 כתיב כימי:  C₈H₁₈NO₂⁺ 
 מספר CAS:  55-92-5
 
מטאכולין (Methacholine) (שם מסחרי בעברית: פרובוכולין) הוא חומר סינתטי שעובד כאגוניסט על הרצפטורים המוסקרינים הלא סלקטיביים במערכת העצבים הפאראסימפתטית.
מאטאכולין משמשת לאבחנה של מחלה האסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית. התרופה מחקה את פעילותו של אצטילכולין, היא גורמת לברדיקרדיה ולתת לחץ דם ועל כן אינה משמשת למטרות נוספות.
במהלך הבדיקה נבדק ריכוז התרופה הדרוש על מנת לייצר תגובת היצרות של דרכי האוויר. מבחן זה משמש בעיקר כאשר בדיקות אחרות נמצאו תקינות (למשל תפקוד ריאות) ולא כאשר האבחנה היא ודאית בכל אופן.
בבדיקה מוחדרות כמויות הולכות וגדלות של החומר לריאות, כשהמטרה היא לראות מתי יורד ערך ה-FEV1 (נפח הנשיפה בשנייה הראשונה) בכ־20% ביחס לתחילת הבדיקה.
פרמקולוגיה

התרופה בעלת אפיניות גבוהה לרצפטורים מוסקרנים ופחותה לרצפטורים הניקוטינים.
מטאכולין אינה מסיסה בסביבה שומנית כגון דופן התא ולכן אין ביכולתה לעבור את מחסום דם-מוח (blood brain berier) והיא אינה נספגת במערכת העיכול.
התרופה עוברת פירוק באיטיות רבה בעקבות העמידות לאצטילכולין אסטראז.
התוויות נגד

אינה מומלצת לחולים שעברו אוטם שריר הלב או שבץ מוחי.
אינה מומלצת לסובלים מלחץ דם גבוה, מחלות בדרכי הנשימה או מפרצת עורקית.
יש להשתמש במשנה זהירות בזמן הריון והנקה ובחולים הלוקחים תרופות נגד מיאסטניה גראביס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.