stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירקט
תוכנית המבצר ובנייתו

כמו שאר המבצרים הטבעתיים באגרסבור או טרלבור סמוך לסליילסה, הוא מעוצב כמעגל מדויק עם ארבעה שערים מנוגדים זה לזה ומחוברים בשתי דרכי עץ שחוצות בזווית ישרה באמצע המבצר בדיוק. דרך מעגלית אפשרה גישה לחומה. בכל אחד מארבעת הרבעים ניצבו ארבעה בתים ארוכים (אנ') מאותו עיצוב המסודרים בריבוע שבאמצע בית קטן יותר.
הקוטר הפנימי של החומות היה 120 מטר והרוחב בבסיס 12–13 מטר. הם נבנו משלוש שורות של מוטות עץ אנכיים. כל מוט מחובר לטבעת הבאה באמצעות קורות. השורה הפנימית ביותר הייתה הנמוכה ביותר והרווחים התמלאו אופקיים בקרשים היוצרים חומה לפנים המבצר. השורה האמצעית הייתה גבוהה כמו סוללת העפר ונשאה את הצד הפנימי של השביל. מילוי האדמה היה משופע פנימה כך שניתן היה לגשת בקלות אל החומות מכל נקודה בדרך המעגלית. שורת המוטות החיצונית חוזקה מבפנים ומבחוץ בקורות מלוכסנות בבסיסה. הם כנראה היו גבוהים מהשורה האמצעית ותמכו בחומת מגן. הרווחים בין העמודים שוב מולאו אופקית בקרשים אך מבחוץ היה גם קיר של גזעים אנכיים נוטה מעט לקיר. את החלל שבין שורות העמודים מילאו בכ-10,000 מ"ק של אדמת עשב. על החומה היה שביל עשוי מרישים. יש להניח שהחומה החיצונית התנשאה לגובה של כארבעה מטרים. הרובע הצפון-מזרחי היה מוגן בחפיר שתחתיתו מחודדת ברוחב של כ-7 עד 8 מטרים ועומקה מתחת ל-2 מטרים. החפיר בצד המערבי והדרום-מערבי מעולם לא הושלם. הצדדים האחרים היו מוגנים על ידי נהר ואזור ביצתי למדי. ייתכן שהמבנה מול השער המערבי היה בית שער כלשהו.
הדרכים בתוך המבצר הושתתו על שלוש עד חמש שורות של מוטות קצרים שהוחדרו לאדמה ותומכים בקורות חזקות לאורך השורות. על אלה היו אז קרשים חזקים המשתרעים על רוחב הדרך. הדרך המעגלית לאורך החלק הפנימי של הסוללות נשענה על שתי שורות של קורות.
16 הבתים הארוכים הזהים היו מסודרים בריבוע כשהפינות כמעט נוגעות. אורכם היה 28.5 מטר (96 רגל רומית (אנ') של 29.6 ס"מ), רוחב 5 מטר בקצוות ו-7.5 מטר באמצע, הקירות הארוכים מעט מעוקלים כלפי חוץ. הקירות היו מורכבים משורות כפולות של עמודים עם קרשים תחובים אופקית ביניהם כדי ליצור קיר. לאורך החלק החיצוני נמשכה שורה של עמודים מלוכסנים אל הקיר או כדי לתמוך בו בחלק העליון כמו תמיכות או אולי באיזה מבנה כמו קורות התומכות בגג. הדעות חלוקות בשאלה איך נבנה הגג בדיוק. יכול להיות שהוא היה מצופה בקנים או אולי ברעפי עץ או אפילו בבנייה של מרישים בדומה לספינות. בתוך הבתים, כל קצה היה מוקף בחומה כדי ליצור חדר קטן, אולי מזווה או מחסן. לשני החדרים הקטנים היו דלתות כלפי חוץ בקצה הקצר וניתן היה לגשת אליהם מהחדר האמצעי הגדול בפנים. ליד הקצוות של החדר האמצעי הגדול באורך 18 מטר לכל קיר ארוך הייתה דלת שניצבה באלכסון לדלת בצד השני שהובילה למרפסת קטנה עם דלת כלפי חוץ. בחלק הפנימי של החדר הגדול היה אח גדול באמצע ודרגשים רחבים מוגבהים לצד הקירות החיצוניים לשינה. מבין הבתים הארוכים בפירקט לפחות שניים הכילו נפחיות ועבדו בזהב בשניים האחרים. נראה כי כרבע מהבתים שנחפרו היו מחסנים מסוג כלשהו.
בית הקברות

יש שתי שורות של חורי עמודים העוברים דרך בית הקברות; מאמינים שהם מציינים דרך. הדרך הזו אינה אחידה; נראה שיש יותר תמיכות בחלק של המבנה הקרוב לחלק הארי של הקברים. היא מתנהלת במקביל לאחד מצירי המבצר, ולכן מאמינים שהיא נבנתה במקביל למבצר.
בסך הכל יש שלושים קברים במצבי שימור שונים. זה לא אומר שלא היו יותר משלושים קברים שכן קברים רדודים יותר היו נפוצים ואולי לא נמצאו. הקברים הם כולם בכיוון מזרח-מערב. ייתכן שהיו תלים על גבי הקברים; עם זאת, הם לא שרדו עד התקופה המודרנית. לשמונה עשר קברים היו שרידים של ארון מתים. אורכם היה כ-75 עד 220 סנטימטרים ולא ניתן לדעת את גובהם.
חלק מהחפצים שנמצאו כוללים: ארונות קבורה, פריטים יומיומיים, בדים ותכשיטים. כמו כן נמצאו עוד כמה כלים חריגים ששימשו להחזקת הגופה; אלה כוללים עגלה ושידה. עגלות נמצאו בקברים רבים ומשערים כי הן נועדו להעביר את הגופה בחיים שלאחר המוות וכי הן היו סמל למעמד. בעשרה מהקברים היו חפצי קבורה ובשלושה חפצים שכנראה מצאו את דרכם לקבר בטעות. רוב החפצים היו חרוזים ושאר תכשיטים או חפצים ביתיים ונמצא רק כלי נשק אחד (נמצא גם גרזן אבל נראה שהייתה לו רק משמעות סמלית בשל גודלו הקטן). חפצים הונחו לעיתים קרובות בגובה החזה או בקופסאות.
לקבר 4, הקבר המפואר ביותר, יש כמה קווי דמיון לקברים אחרים שנמצאו בסקנדינביה. האישה קבורה עם הרבה תכשיטים וכמה חפצים נכריים. היוקרה שלו מעידה על כך שקהילת פירקט הייתה עשירה. האינדיקציה הטובה ביותר לעושר של קבורה היא השילוב של חפצי קבורה וארון קבורה. בפירקט, קברים מסוג זה היו ממוקמים במרכז סביב פלטפורמה. קברים זוהו כשייכים לילדים אם גודל הקבר היה קטן מ-150 סנטימטרים ומין השרידים בקבר מוכתב בדרך כלל על ידי החפצים שנמצאו איתו. בדרך כלל, גרזנים מיועדים לקברים של זכרים, קופסאות, מפתחות וסיכות מיועדות לקברי נשים, וסכינים ואבני השחזה נמצאו בדרך כלל בקברי זכרים וגם בקברי נשים.
חפירות וממצאים

האתר נחפר בין השנים 1950 ל-1958 על ידי האדריכל ומפקח המוזיאונים C.G.Schultz. החומות, שכמעט נחרשו ויושרו לאורך הדורות, נערמו שוב וחורי העמודים של הדרכים והמבנים מולאו בבטון.
המוזיאון בהוברו מכיל את רוב הדברים שנמצאו בפירקט. רובם נמצאו בבית הקברות מצפון-מערב למבצר שהובילה אליו דרך מחופה עץ. הממצא היקר ביותר היה תכשיט זהב עם ראש ציפורים נחמד. עם סך של כ-30 קברים של גברים, נשים וילדים חלקם נקברו בארגזי עגלות כמו שנמצאו בספינת אוסבר, אחרים בארונות קבורה. העניים התערבבו באקראי עם העשירים.
תיארוך

המבצר הדומה מאוד של טרלבור ליד סליילסה תוארך בדיוק לאביב של 981 על ידי תיארוך באמצעות טבעות עצים, פירקט עשוי להיות עתיק יותר בשנה או שנתיים, אגרסבור יכול להיות מעט צעיר יותר. לא נמצא מספיק בנונאבגן כדי לאפשר תיארוך מדויק מספיק. עם זאת, המבצרים כל כך דומים עד שסביר להניח שהם נוצרו על ידי תכנון אחד. נראה כי פירקט היה מיושב רק לפרק זמן קצר למדי, אולי לא הרבה יותר מעשור, אולי אפילו פחות. עד שנת 1000 נראה שהמבצר היה נטוש וזמן קצר לאחר מכן פשוט נשרף עד היסוד ללא כל עדות ללחימה.
כיום

ב-1985 שוחזר בית ארוך ליד החומות, ממש מחוץ למבצר. נטען כי שחזור זה מדויק יותר משחזור הבית הארוך הראשון משנת 1948 בטרלבור ליד סליילסה.
כיום > המרכז הוויקינגי פירקט

בשנת 1993 נבנה מרכז המבקרים של המרכז הוויקינגי פירקט כקילומטר אחד ממבצר הטבעת. המרכז מזכיר חווה ויקינגית גדולה, עם בית ארוך גדול, נפחיה, אסם וכמה מבנים קטנים יותר, כולל מבני תצוגה וחנות מוזיאון - תשעה מבנים בסך הכל. למרכז יש דגש חינוכי ומטרתו להציג כאן סביבה שלמה מתקופת הוויקינגים בדגם של ספק למבצר. זה כולל שחזורים קבועים של פעילויות עבר ופעילויות שונות המערבות מבקרים סקרנים. לא נמצאה חווה ויקינגית ליד מבצר הטבעת של פירקט, הבניינים שוחזרו לאחר דוגמאות שנחפרו בוורבאסה (אנ'), עיירה קטנה בדרום יוטלנד.
הערות שוליים

↑  Viking-Age Ring Fortresses
↑  "Vikingecenter Fyrkat" (בדנית). The Historical Museum of Northern Jutland.
שחזור של בית ויקינגי במבצר הטבעת של פירקט.
רשימת מבצרים קולוניאליים של פורטוגל

המסעות המשמעותיים בעידן גילוי הארצות (הפורטוגזים - בכתום)
ערך זה מפרט את כל המבצרים והביצורים שנבנו, נבנו בחלקם, או תוכננו על ידי הפורטוגזים ברחבי העולם. המבצרים שברשימה זו נמצאים מחוץ לטריטוריה המודרנית של פורטוגל, ונבנו למטרת הקולוניאליזם והאימפריה הפורטוגזית.
היסטוריה

עידן גילויי הארצות, שהחל במאה ה-15, סימן תקופה משמעותית של חקר והתרחבות ימית שיזמו מעצמות אירופה, בעיקר פורטוגל וספרד. מגלי ארצות פורטוגלים, שפעלו בחסות הנסיך הנריקה הספן ומאוחר יותר בחסות מלך פורטוגל ז'ואאו השני, מילאו תפקיד מרכזי בעידן זה. הבולטים בין מגלי הארצות מפורטוגל היו:
ברתולומאו דיאש - שהקיף בהצלחה את הקצה הדרומי של אפריקה, המכונה כף התקווה הטובה, (1488-1487) ופתח נתיב ימי לאוקיינוס ההודי. פריצת דרך זו אפשרה לספינות לעקוף את נתיבי הסחר היבשתיים שהיו בשליטת הסוחרים הערבים והוונציאנים.
וסקו דה גאמה - שהיה הראשון שהגיע להודו דרך הים (1498-1497), בהפליגו סביב אפריקה. הוא הגיע לקליקוט, ויצר קשרי סחר ישירים בין פורטוגל למזרח.
שליטתה של פורטוגל בדרכי הים הללו, במיוחד הקמת נתיב ימי ישיר להודו, אפשרה להם לשלוט ולקיים, בין היתר, מונופול על סחר תבלינים רווחי, דבר שהעשיר מאוד את הכתר הפורטוגלי. הפורטוגזים הקימו עמדות סחר אסטרטגיות ומושבות שהוגנו על ידי ביצורים ומבצרים, לאורך חופי אפריקה ואסיה, ובכך הבטיחו לעצמם את השליטה הבלעדית, באזורי סחר מרכזיים.
בהמשך, הדומיננטיות הפורטוגזית באזורים אלו, אותגרה על ידי מעצמות אירופיות אחרות ובמיוחד הולנד ואנגליה, מה שהוביל לסכסוכים, מלחמות ובהדרגה אבדן שליטה של פורטוגל.
רשימת מבצרים לפי אזור > יבשת אפריקה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארץ | עיר / אזור | שם בפורטוגזית | שם באנגלית | נבנה | מצב | שליטים היסטוריים |
| אנגולה | קָמבָּמבֶּה (פו') | Fortaleza de Cambambe | Fortress of Kambambe | 1604 | חורבה | פורטוגל (1604–1975) |
| אנגולה | לואנדה | Fortaleza de São Miguel | Fortress of Saint Michael | 1576 | שמור | פורטוגל (1576–1641, 1648–1975), הולנד (1641–1648) |
| אנגולה | מוּקסימה (אנ') | Fortaleza da Muxima | Fortress of Muxima | 1599 | שמור | פורטוגל (1599–1641, 1648–1975), הולנד (1641–1648) |
| בנין | אואידה (אנ') | Fortaleza de São João Batista de Ajudá | Fortress of Saint John the Baptist of Ouidah | 1721 | שמור | פורטוגל (1721–1961) |
| גאנה | אקסים (אנ') | Forte de Santo António | Fort Saint Anthony | 1515 | שמור | פורטוגל (1515–1642), הולנד (1642–1872), בריטניה (1872–1957) |
| גאנה | אלמינה | Castelo de São Jorge da Mina | Elmina Castle | 1482 | שמור | פורטוגל (1482–1637), הולנד (1637–1872), בריטניה (1872–1957) |
| גאנה | שאמה (אנ') | Forte de São Sebastião de Xama | Fort Saint Sebastian | 1520–1526 | שמור | פורטוגל (1520–1642), הולנד (1642–1872), בריטניה (1872–1957) |
| גינאה ביסאו | ביסאו | Fortaleza de São José da Amura | Fortress of Saint Joseph Amura | 1697 | משופץ | פורטוגל (1697–1974) |
| גינאה ביסאו | קָצ'או (פו') | Forte de Cacheu | Fort Cacheu | 1588 | שמור | Portugal (1588–1974) |
| מוזמביק | מוזמביק | Forte de São Sebastião | Fort Saint Sebastian | 1558 | שמור | פורטוגל (1558–1975) |
| מוזמביק | סנט לורנס | Fortim de São Lourenço | Stronghold of Saint Lawrence | 1695 | שמור | פורטוגל (1695–1975) |
| מוזמביק | סופאלה (אנ') | Forte de São Caetano de Sofala | Fort Saint Cajetan | 1505 | נהרס | פורטוגל (1505–1975), |
| מרוקו | אסואירה | Castelo Real de Mogador | Royal Castle of Mogador | 1506 | נהרס | פורטוגל (1506–1510) |
| מרוקו | אל-ג'דידה | Fortaleza de Mazagão | Fortress of Mazagan | 1514 | שמור | פורטוגל (1514–1769), מרוקו (1769–1912), צרפת (1912–1956) |
| סאו טומה ופרינסיפה | סאו טומה | Forte de São Sebastião | Fort Saint Sebastian | 1575 | שמור | פורטוגל (1575–1641, 1644–1975), הולנד (1641–1644) |
| ספרד | סאוטה | Muralhas Reais de Ceuta | Royal Walls of Ceuta | 1540s | שמור | פורטוגל l (1415–1668) |
| קייפ ורדה | סידאדה וליה | Forte Real de São Filipe | Royal Fort of Saint Philip | 1587–1593 | שמור | פורטוגל (1587–1975) |
| קייפ ורדה | איהו דה סאל רי (פו') | Forte Duque de Bragança | Fort Duke of Braganza | 1820 | חורבה | Portugal (1820–1975) |
| קניה | מומבסה | Forte Jesus de Mombaça | Fort Jesus | 1593–1596 | שמור | פורטוגל (1593–1698, 1728–1729), עומאן (1698–1741, 1837–1895), ממשל מקומי (1741–1837), בריטניה (1895–1963) |
רשימת מבצרים לפי אזור > יבשת אמריקה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארץ | עיר / אזור | שם בפורטוגזית | שם באנגלית | נבנה | מצב | שליטים היסטוריים |
| אורוגוואי | דיסיאוצ'ו די יוליו (פו') | Forte de São Miguel | Fort of Saint Michael | 1737 | שמור | פורטוגל (1737–1763), ספרד (1763–1816), פורטוגל (1816–1822), ברזיל(1822–1828) |
| אורוגוואי | פרקו נסיונל די סנטה תרסה (אנ') | Fortaleza de Santa Teresa | Fortress of Saint Teresa | 1762 | שמור | פורטוגל (1762–1763), ספרד (1763–1816), פורטוגל (1816–1822), ברזיל (1822–1828) |
| ברזיל | פרננדו די נורוניה | Forte de Nossa Senhora dos Remédios | Fort of Our Lady of Medicines | 1737 | חורבה | Portugal (1737–1822) |
| ברזיל | פרננדו די נורוניה | Forte de Santana | Fort Santana | 1775 | חורבה | פורטוגל (1775–1822) |
| ברזיל | פורטלזה | Fortaleza de Nossa Senhora da Assunção | Fortress of Our Lady of the Assumption | 1812 | שמור | פורטוגל (1812–1822) |
| ברזיל | גוברנדור סלסו ראמוס (פו') | Fortaleza de Santa Cruz de Anhatomirim | Fortress of the Holy Cross of Anhatomirim | 1739–1744 | שמור |  |
| ברזיל | גוּרוּפאו (פו') | Forte de Santo Antônio de Gurupá | Fort Saint Anthony of Gurupá | 1601–1619 | משופץ | הולנד (1601–1623) פורטוגל (1623–1822) |
| ברזיל | איטָפָּריקה (פו') | Forte de São Lourenço | Fort of Saint Lawrence | 1631 | משופץ | פורטוגל (1631–1822) הולנד (1647) |
| ברזיל | ניטרוי | Fortaleza de Santa Cruz da Barra | Fortress of the Holy Cross of Barra | 1612 | שמור | פורטוגל (1612–1822) |
| ברזיל | פָּרָנָגוּ (פו') | Fortaleza de Nossa Senhora dos Prazeres | Fortress of Our Lady of Pleasures | 1767–1769 | שמור | פורטוגל (1767–1822) |
| ברזיל | סלבדור | Forte de Santo Antônio Além do Carmo | Forte de Santo Antônio Além do Carmo | 1695–1703 | שמור | פורטוגל (1695–1822) |
| ברזיל | סלבדור | Forte de Santo Antônio da Barra | Fort of Saint Anthony Barra | 1596 | משופץ | פורטוגל (1596–1822), הולנד (1624–1625) |
| ברזיל | סלבדור | Forte de Santa Maria | Fort of Saint Mary | 1614 | שמור | פורטוגל (1614–1822) הולנד (1624–1625) |
| ברזיל | סלבדור | Forte de São Diogo | Fort of Saint James | 1609 | שמור | פורטוגל (1609–1822) הולנד (1624–1625) |
| ברזיל | סלבדור | Forte de São Marcelo | Fort of Saint Marcellus | 1608–1623 | שמור | פורטוגל (1608–1822) הולנד (1624–1625) |
| ברזיל | ריו דה ז'ניירו | Fortaleza de Nossa Senhora da Conceição | Fortress of Our Lady of Conception | 1718 | שמור | פורטוגל (1718–1822) |
| ברזיל | נאטאל | Forte dos Reis Magos | Fort of the Three Wise Men | 1599 | שמור | פורטוגל (1599–1633), (1654–1822) הולנד (1633–1654) |
הערות שוליים

↑  בפניו חשף קולובוס את הגעתו לאמריקה. ראה: https://www.britannica.com/biography/John-II-king-of-Portugal
↑  Bartolomeu Dias | Biography, Voyage, Significance, Accomplishments, Areas Explored, Death, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Vasco da Gama | Biography, Achievements, Route, Map, Significance, & Facts | Britannica, www.britannica.com, ‏2023-12-20 (באנגלית)
אוניית מפרש מדגם קרוואל שהייתה בשימוש הספנים הפורטוגזים
יאנוח (צור)

ערך זה עוסק בכפר בלבנון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צור
 שטח:  0.3 קמ"ר
 גובה:  210 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,200
 קואורדינטות:  33°15′34″N 35°18′16″E﻿ / ﻿33.259444444444°N 35.304444444444°E﻿ / 33.259444444444; 35.304444444444 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןיאנוח(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןיאנוח  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
יאנוח (בערבית: يانوح) הוא כפר לבנוני שיעי בנפת צור, במחוז דרום לבנון, כארבעה ק"מ מזרחית לצור, כק"מ מזרחית לאל-באזוריה, מדרום למערכה ומצפון לוואדי ג'ילו.
אטימולוגיה

על פי המחקר, מקורם של תושבי יאנוח שבנפת צור הוא מהכפר יאנוח (ער') שבמחוז הר הלבנון, נפת גְ'בּייל, והם אלו שהביאו עמם את השם. מקור השם הוא מילה שמית שנגזרה מהשרש YNO, שמשמעותו מנוחה, הרגעה וכן: שקט. שם זהה מוזכר, לדעת החוקרים, במקרא, בתיאור גבולות נחלת שבט אפרים: ”וַיְהִי גְּבוּל בְּנֵי אֶפְרַיִם, לְמִשְׁפְּחֹתָם... וְעָבַר אוֹתוֹ, מִמִּזְרַח יָנוֹחָה. וְיָרַד מִיָּנוֹחָה, עֲטָרוֹת... וְנַעֲרָתָה; וּפָגַע, בִּירִיחוֹ, וְיָצָא, הַיַּרְדֵּן”, וכן גם: ”בִּימֵי פֶּקַח מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל בָּא תִּגְלַת פִּלְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר וַיִּקַּח אֶת... וְאֶת יָנוֹחַ וְאֶת קֶדֶשׁ... וַיַּגְלֵם אַשּׁוּרָה”.
גאוגרפיה ונתונים

הכפר יאנוח בנוי על רכס בגובה ממוצע של כ-210 מ' מעל פני הים. שטח הכפר הוא כ-300 דונם שרובם חקלאיים על מורדות הרכס ובוואדיות הסמוכים. בין הגידולים העיקריים: דגנים, ירקות ופרי הדר.
אוכלוסייה

מספר תושביה הרשומים ביאנוח הוא כ-1,200 איש, מתוך כ-400 הם בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
המשפחות הגדולות הן: גָ'אבֶּר (جابر) וחיידַר (حيدر) – שקרוביהם נמצאים ביאנוח הצפונית, ו-סָלָאמי (سلامي).
חינוך

ביאנוח פועלים שני בתי ספר: בית ספר יסודי ובית ספר תיכון.
הערות שוליים

↑  אין פרטים על אודות מועד ונסיבות עזיבת הצפון והירידה דרומה
↑  ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוקים ה'–ז'
↑  ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק כ"ט
1 2 3 4  طوني مفرّج, موسوعة قرى ومدن لبنان, دار نوبليس, עמ' 252
העקבות שנותרו ממאות השנים האחרונות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אבו ראיאן אל-בירוני
 שפת המקור:  ערבית 
 נושא:  לוח שנה, היסטוריה של הדתות, אסטרונומיה, מתמטיקה, היסטוריה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  גורגאן 
 
העקבות שנותרו ממאות השנים האחרונות (בערבית: کتاب الآثار الباقية عن القرون الخالية, בתעתיק: Kitāb al-āthār al-bāqiyah `an al-qurūn al-khāliyah), הידוע גם ככרונולוגיה של אומות עתיקות או מראות העבר (בתרגום שפרסם אדוארד סכאו (C. Eduard Sachau, מזרחן גרמני, 1845–1930) ב-1879) הוא מחקר השוואתי של לוחות שנה של תרבויות וציוויליזציות שונות, המשלב מידע מתמטי, אסטרונומי והיסטורי, ובוחן את המנהגים והדתות של עמים שונים.
הספר הושלם בשנת 1000 לספירה, זוהי יצירתו הגדולה הראשונה של אל-בירוני, שחוברה בגורגן, בחצר קאבוס אבן וושמאג'יר כשהיה בסוף שנות העשרים לחייו.
סקירה כללית

הטקסט שרד בכתב יד אילחאנידי, משנת 1307–1308 (מראשית המאה ה-14), מאת אבן אל-קוטבי, מכונה קודקס אדינבורו, הוא בן 179 דפים, כיום הוא נשמר באדינבורו, בספריית האוניברסיטה, תחת MS Arab 161). כתב היד מכיל 25 ציורים ושרד גם בעותק עות'מאני נוסף מהמאה ה-17 בקרוב (עותק 1489 MS Arab, נשמר בספרייה הלאומית של צרפת). מוצאו מצפון מערב איראן או צפון עיראק (המיקום המדויק של המקור אינו ודאי. על פי הצעה אחת הוא מתבריז או ממראגה, על פי מקור אחר הוא ממוסול על בסיס השוואה של מספר איורים לאחרים.
פרופסור רוברט הילנברנד מאוניברסיטת אדינבורו וקיימברידג', מפרש את בחירת ומיקום האיורים בתוך הטקסט כשרשרת המדגישה את העניין של השושלת האילח'אנית בתחומים שמחוץ להשפעת האסלאם. איורים רבים מציגים אפיזודות הקשורות למניכאיזם, לבודהיזם ליהדות ולנצרות. איורים אחרים מציגים עניין נלהב בנושאים היסטוריים ומדעיים. למשל: לידת יוליוס קיסר, מוצגת באמצעות איור מציאותי של ניתוח קיסרי.
הנטייה השיעית של האחראים להפקה, בולטת במיוחד בשתי התמונות המסכמות, הגדולות והמוצלחות ביותר בכתב היד, הממחישות שני פרקים בחייו של מוחמד, בשתיהן מעורבים באופן מרכזי עלי, חסן וחוסיין: "יום הקללה" (פוליו 161r) והסמכתו של עלי ב-חדית' ע'דיר ח'ום (פוליו 162r). בכתב היד יש בסך הכל חמש תמונות המתארות את מוחמד, כולל המיניאטורה הראשונה המציגה את הנביא כשהוא אוסר על נסיא (פוליו 6v). (שרשרת איורים זו היא בין התיאורים המוקדמים ביותר של מוחמד באמנות הפרסית. הייצוג הקדום ביותר של מוחמד שקיים בכתב יד פרסי נמצא ב - מרזבן-נמה (אנ') מ-1299 (ספריית המוזיאון לארכאולוגיה, איסטנבול, MS 216).)
סגנון התמונות מאחד באופן היברידי בין זה של פרס לפני התקופה המונגולית לבין הסגנון הסיני שחדר לאזור עם הפלישות המונגוליות.
היסטוריה

בספר מציג אל-בירוני את דעתו שלו לגבי ההיסטוריה. הוא מזכיר את לידתם ומותם של הח'ליפים, האימאמים השיעים, פאטימה (בתו של מוחמד) וחדיג'ה (אשתו של מוחמד).
גאוגרפיה מתמטית

בדיון על האצטרולב מחשיב אל-בירוני את ההשלכה הגלילית האורתוגרפית כהמצאה משלו, ומרחיב את עבודתו של אל-סג'אני (Abu Hamid Ahmed ibn Mohammed al-Saghani al-Asturlabi, אסטרונום והיסטוריון של המדע . הוא גם מתאר שתי השלכות חדשניות, אשר נקראות בימינו היטל אזימוט משמר מרחק (אנ') והיטל ניקולוזי כדורי.
מהדורות

השוואה בין שתי הגרסאות של הספר
מיניאטורה מהמהדורה מהמאה ה-14
מיניאטורה מהמהדורה מהמאה ה-17
C. Eduard Sachau (עורך), Chronologie orientalischer Völker von Alberuni, לייפציג 1878 (קישור לארכיון האינטרנט), נדפס מחדש לייפציג 1923, בגדאד 1963
C. Eduard Sachau (תרגום), "הכרונולוגיה של האומות העתיקות": גרסה באנגלית של הטקסט הערבי של ה-Athâr-ul-Bâkiya של Albîrûnî, או "פרשות העבר", שנאספו והצטמצמו ... מאת המחבר ב־1000, London 1879 (קישור לארכיון האינטרנט)
הדפסה מחודשת 1969: מינרווה-ורלג; מהדורת Unverand.
1984 הדפסה מחודשת: Aristide D Caratzas Pub. מסת"ב 978-0-89241-178-8
הדפסה מחודשת 2002: Adamant Media Corporation, מסת"ב 978-1-4021-6079-0
הדפסה מחודשת 2004: הוצאת קסינגר,מסת"ב 0-7661-8908-2
לקריאה נוספת

בלייר, שילה ס. (1993). התפתחות הספר המאויר באירן (The Development of the Illustrated Book in Iran). Muqarnas.
סליבה, ג. (2006). "Al-Biruni and the sciences of his time". דת, לימודים ומדע בתקופה העבאסית (Religion, Learning and Science in the 'Abbasid Period). Cambridge University Press. p. 316. ISBN 0-521-02887-6.
הופקינס, ג'. אפ. פי (2006). "Geographical and navigational literature". דת, לימודים ומדע בתקופה העבאסית (Religion, Learning and Science in the 'Abbasid Period). Cambridge University Press. pp. 405–423. ISBN 0-521-02887-6.
הערות שוליים

↑  Seyyed Hossein Nasr., An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines, 1993, עמ' 108, ISBN 0-7914-1515-5
↑  Soucek, Priscilla P., Peter J. Chelkowski (ע), The Scholar and the Saint: Studies in Commemoration of Abul-Rayhan al-Biruni and Jalal al-Din al-Rumi., An Illustrated Manuscript of al-Biruni's Chronology of Ancient Nations, New York: New York University Press. New York: Hagop Kevorkian Center for Near Eastern Studies, 1975, עמ' 156
↑  Stefano Carboni, IL-KHANIDS iii. Book Illustration (עמ' 658-664), iranicaonline.org, ‏March 27, 2012 (באנגלית אמריקאית)
1 2  רוברט הילנברנד, תמונות של מוחמד ב"כרונולוגיה של אומות עתיקות" של אל-בירוני. ציורים פרסיים מהמוגולים עד השושלת הקאג'ארית : מחקר לכבוד בזיל וו. רובינסון., Pembroke Persian Papers 3, לונדון וניו יורק: Tauris in association with the I. B. Centre of Middle Eastern Studies, University of Cambridge., 2001, עמ' 129–146
↑  Marianna Shreve Simpson, תפקיד בגדד בעיצוב הציורים הפרסיים מחקר של הציוויליזציות הגדולות סינטזה,9. איור 49., אמנות וחברה בעולם האירני, המכון הצרפתי לאירניות של טהרן, הספרייה האירנית, 26, פריס, 1982, עמ' 91–116
↑  M. S. Khan (1976). "al-Biruni and the Political History of India", Oriens 25, pp. 86-115.
↑  אדוורד סכאו, מתרגם, הכרונולוגיה של אומות קדומות, לונדון, 1879, עמ' 325–334
↑  Boris Abramovich Rozenfelʹd, A History of Non-Euclidean Geometry, trans. Abe Shenitzer, Springer (1988), מסת"ב 0-387-96458-4, p. 127.
↑  Fiorini, M. (באפריל 1891). "Le proiezioni cartografiche di Albiruni". Bollettino della Società geografica italiana: 287–294. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: el-asarul-bakiye 
סיפורם של אדם וחוה
מוחמד האוסר על הנאסי' (סורה ט' :36ו), פוליו. 5v. מהעותק מהמאה ה-17 (MS Arabe 1489), המקביל לפוליו 6v של הקודקס של אדינבורו.
Little Nightmares II

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  גוגל סטדיה, נינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4,  המחשב האישי, Xbox One: 11 בפברואר 2021 פלייסטיישן 5, Xbox Series X/S 25 באוגוסט 2021
 סוגה:  משחק פלטפורמה, משחק חשיבה ממוחשב, משחק הישרדות-אימה
 פיתוח:  Tarsier Studios (אנ') Supermassive Games (אנ') (גרסה משודרגת)
 הוצאה לאור:  Bandai Namco Entertainment (אנ')
 ארץ מקור:  שוודיה 
 שפות:  אנגלית, קוריאנית, יפנית, פולנית, סינית מפושטת, פורטוגזית ברזילאית, Spanish language in the Americas, ערבית, גרמנית, צרפתית, ספרדית, רוסית, איטלקית, סינית מסורתית 
 סדרה:  Little Nightmares
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unreal Engine 4
 מצבי משחק:  משחק וידאו לשחקן יחיד
 פלטפורמות:  גוגל סטדיה נינטנדו סוויץ' פלייסטיישן 4  המחשב האישי Xbox One פלייסטיישן 5 Xbox Series X/S
 המשחק הקודם:  Little Nightmares (אנ')
 המשחק הבא:  Little Nightmares III (אנ')
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת מחשב ג'ויסטיק
 
 אתר רשמי
 
Little Nightmares II (בעברית: "סיוטים קטנים 2") הוא משחק פלטפורמה ואימה שפותח על ידי אולפני "Tarsier Studios (אנ')" והופץ על ידי "Bandai Namco Entertainment (אנ')". המשחק משמש כפריקוול למשחק "Little Nightmares (אנ')" משנת 2017. עלילת המשחק עוקבת אחרי מונו (Mono), שחייב לשתף פעולה עם שש (Six), גיבורת המשחק הקודם במטרה לשרוד בעיר בשם "העיר החיוורת" ולגלות את סודותיה האפלים. המשחק הופץ עבור הקונסולות גוגל סטדיה, נינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4, המחשב האישי ו-Xbox One ב-11 בפברואר 2021. גרסה משודרגת של המשחק בשם "Little Nightmares II: Enhanced Edition" פותחה על ידי "Supermassive Games (אנ')" והופצה ב-25 באוגוסט 2021 עבור הקונסולות פלייסטיישן 5, המחשב האישי ו-Xbox Series X/S.
המשחק זכה בעיקרו לביקורות חיוביות ששיבחו את הגרפיקה, האטמוספירה (העולם בו המשחק מתקיים), המשחקיות והפסקול. מנגד, חלק מהמבקרים ציינו לרעה באגים שונים. כחודש לאחר שחרורו, המשחק מכר מיליון יחידות. משחק המשך בשם "Little Nightmares III (אנ')" נמצא כרגע בפיתוח על ידי "Supermassive Games" ועתיד לצאת בשנת 2024.
משחקיות

בדומה למשחק הקודם, גם משחק זה מתקיים בעולם בעל גרפיקת 2.5D (אנ'). על השחקנים לחקור את עולם המשחק, שמכיל בתוכו אלמנטים של משחק פלטפורמה ופתירת חידות על מנת להתקדם בעלילה. בניגוד למשחק הקודם, השחקנים הפעם מסוגלים להרים חפצים שונים ובעזרתם לשבור מחסומים או לתקוף אויבים. למרות זאת, חלק מהאויבים במשחק מצריכים מהשחקנים להשתמש בהתגנבות ובבריחה במטרה להתקדם. לשחקנים ניתנת האפשרות לקרוא לדמותה של שש על מנת שזו תבוא לעזרתם וכן לאחוז בידה במטרה לוודא שהיא נשארת קרובה אליהם. על הצמד לעבוד ביחד במטרה לפתור חידות שונות ולהתגבר על מכשולים בכדי להתקדם בעלילה. לדוגמה, באחד הרגעים במשחק, מונו נעזר בשש כדי לתפעל שוטגאן ענקי. במהלך המשחק, השחקנים יכולים לאסוף כובעים שונים וכן דמויות בשם "גליצ'ים". איסוף כל הגליצ'ים במהלך המשחק פותח סוף סודי למשחק.