stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נופית
היסטוריה

תחילת דרכו של היישוב ביוזמה של שמונה משפחות (ארבל, גל, גפן, כהן, כרמלי, נאור, פרוינד, שפרינגר) מאזור חיפה והקריות להקמת יישוב בעל חיי קהילה בגליל. יוזמה זו תאמה את מדיניות הממשלה, שסיפקה את האישורים בשנת 1982. בשנת 1984 החלו עבודות התשתית: פריצת דרכים והכנת תשתיות תת-קרקעיות (חשמל, מים, טלפון, טלוויזיה מרכזית), באפריל 1986 החלה בניית בתי המגורים וטקס האכלוס ל־179 המשפחות הראשונות התקיים ב־9 בנובמבר 1987. היישוב נקרא בתחילה פי-נר על שמו של לודוויג פינר, מראשי חברת רסקו, והוחלף אחר כך לשם הנוכחי.
היוזמה להקמת היישוב הייתה של האדריכל צבי (ציבי) שפרינגר שגם תכנן את נופית כיישוב כפרי ירוק המשתלב בסביבה ובטבע, נוסע החולף בדרך שבין יגור לאחיהוד יתקשה להבחין כי על הגבעה המתנשאת מדרום לנחל ציפורי קיים יישוב הטובל כולו בירק וצמחייה, תוצאה של תכנון וחשיבה בת קיימא.
שלב ב' של היישוב, שנקרא "נופית הצעירה" נבנה במהלך שנות ה־90 ואכלוסו החל בשנת 1997. הבנייה והאכלוס התבצעו על ידי מינהל מקרקעי ישראל ללא תיאום עם האגודה השיתופית שאיגדה את תושבי שלב א', ובפועל נוצרו שני יישובים צמודים ומופרדים מבחינה מנהלתית. על רקע ההפרדה נוצרו מתחים בין תושבים ותיקים וחדשים, ובשנת 2003 החל תהליך למיזוג היישוב והוקם ועד מקומי סטטוטורי. התרחבות היישוב הביאה גם לפיתוח תשתיות, בהן בריכת שחייה ומרכז ספורט הכולל גם את קיר הטיפוס על שם ערן נאור, בית כנסת והרחבת מערך גני הילדים ובית הספר היסודי. מקיף את היישוב מחוצה לו מסלול טיול מסומן על שם אוהד זך, המשקיף על הוואדיות הסובבים את היישוב ועל מפרץ חיפה, ומקושר לשביל ישראל.
בימים אלה החלה העבודה על שלב ג' של היישוב (נופית ג') וצפויה להסתיים בשנים הקרובות.
חינוך

ביישוב פועל בית ספר יסודי שהוקם בשנת 1982 ולומדים בו תלמידים מהמועצה האזורית זבולון - רובם מנופית ומיעוטם משאר היישובים המועצה. בכל שכבה בבית הספר ישנה כתה או שתיים. עד לפני מספר שנים רק תלמידים מנופית למדו בבית הספר, אלא שבראשית שנות ה-20 של המאה ה-21, תלמידים משאר ישובי המועצה הצטרפו לאור הצמצום בכמות הילדים בגילאי בית הספר היסודי בני היישוב.
רוב תלמידי היסודי ממשיכים לאחר מכן לבית ספר העל-יסודי "כרמל זבולון", שנמצא בקיבוץ יגור למרגלות הר כרמל.
תרבות

בנופית מרכז ספורט בשם ״נופשית״, הזמין לתושבי נופית כמו גם לתושבי חוץ. במרכז מספר בריכות, חדר כושר ומגרש ספורט.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588152705171  VIAF: 317132634   WorldCat (עם VIAF): 317132634 
נופית, במבט מהרדוף
גומא אגייאר

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1977 ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 פטירה:  29 בינואר 2015 (בגיל 37) 
 מדינה:  ברזיל 
 השכלה:  אקדמיית ווסטמינסטר 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 מספר צאצאים:  4 
 
גוּמא אגייאר (בפורטוגזית: Guma Aguiar; נולד ב-31 במאי 1977, נעלם ב-19 ביוני 2012 והוכרז כמת ב-29 בינואר 2015) היה איש עסקים יהודי-אמריקאי שצבר את הונו בתחום האנרגיה בארצות הברית.
ביוגרפיה

אגייאר נולד בריו דה ז'ניירו להורים יהודים שהתנצרו. כאשר היה בן שנתיים עברו הוריו לפלורידה שבארצות הברית. בגיל 26 פגש את הרב טוביה זינגר שהחזירו אל היהדות. אגייאר למד באוניברסיטה בדרום קרוליינה אך לא סיים את לימודיו. לאחר מכן היה שחקן ומדריך טניס.
אגייאר הקים יחד עם דודו תומאס קפלן חברת אנרגיה בשם "ליאור אנרג'י" וכיהן כסגן נשיאה. החברה מצאה מצבור עצום של גז טבעי ונפט בטקסס, ובשנת 2007 נמכרה תמורת שניים וחצי מיליארד דולר. אגייאר זכה בתואר "מנהל השנה לשנת 2007" של הירחון "Oil and Gas Investor". ההערכות שפורסמו לגבי הונו של אגאייר הן 100 עד 200 מיליון דולר, אך הוא טען בראיון ב-2009 כי הונו מוערך ביותר ממיליארד דולר[דרוש מקור].
ב-10 בינואר 2010 פורסם כי אגייאר הוכנס על ידי משפחתו לאשפוז בביה"ח הפסיכיאטרי "אברבנאל", בעקבות לחצים נפשיים כבדים. בידיעה הוזכרו שני אירועים בהם אגייאר טען כי נפגש עם גלעד שליט שעה שזה היה בשבי החמאס, וכן כי אגייאר לא התייצב לריאיון עם המנחה אברי גלעד.
ב-19 ביוני 2012 נעלם אגייאר בעת שיצא לשיט בחופי פלורידה. ב-29 בינואר 2015, שנתיים ושבעה חודשים לאחר היעלמותו, הוכרז כמת על ידי שופט בית המשפט המחוזי בפלורידה בעקבות עתירה משותפת של אשתו ואמו.
ביוגרפיה > פעילות בישראל

אגייאר תרם למטרות ופרויקטים שונים הקשורים לקהילה היהודית ולישראל, הכוללים בין היתר את ארגון "נפש בנפש" (לו תרם 8 מיליון דולר), ומצעד החיים. על פעילותו הפילנתרופית נכלל ברשימת "36 היהודים המשפיעים מתחת לגיל 36" של שבועון "הג'ואיש ויק".
ביולי 2009, השקיע אגייאר למעלה מארבעה מיליון דולר בערבויות למועדון הכדורגל הישראלי בית"ר ירושלים והפך להיות המממן העיקרי שלו. ב-30 באוגוסט 2009 נחתמה עסקה בין אגייאר לבין דני קליין, יו"ר קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים, ועל פיה ימסור אגייאר 1.5 מיליון דולרים לקבוצה, ויקבל אפשרות לרכישתה בסיום אותה העונה.
בפברואר 2010 הודיע אגייאר, באמצעות עורך דינו, שיפסיק את תמיכתו הכלכלית בקבוצות הירושלמיות בשל נסיבות אישיות, ולא יפעל עוד לרכישת הבעלות. בספטמבר 2011 רכש אגייאר 60% מהבעלות על קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים. בעקבות היעלמותו, מונה האפוטרופוס הכללי למנהל נכסיו של אגייאר בישראל בנובמבר 2012. ביתו בישראל נמכר לאיל הון יהודי מרוסיה.
אגייאר היה נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  Israel's Abramovich uses football to unite Jerusalem, באתר ג'ואיש כרוניקל, 15 באוקטובר 2009 (באנגלית)
↑  EnCana buys Leor Energy's interests in Deep Bossier gas fields for 2.55 bln usd, באתר abcmoney,‏ 5 בנובמבר 2007 (באנגלית)
↑  Executive Of The Year: Leor Energy’s Guma Aguiar, באתר oilandgasinvestor‏, 22 בינואר 2008 (באנגלית)
↑  איזי עין דור, גומא אגייאר נלקח לאשפוז ב'אברבנל', באתר ynet, 10 בינואר 2010
↑  גלעד שוברט, חשש כבד לחייו של גומא אגייאר, באתר ynet, 20 ביוני 2012
יורי ילון, אהרל'ה ויסברג, נעלם בים, באתר ישראל היום, 29 ביוני 2012
↑  שופט בפלורידה קבע: גומא אגייאר הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 29 בינואר 2015
↑  Broward judge declares missing millionaire is dead, באתר sun-sentinel,‏ 29 בינואר 2015 (באנגלית)
↑  תרומה של 8 מיליון דולר לארגון "נפש בנפש", באתר נפש בנפש, 4 באוגוסט 2009
↑  36 Under 36, 2009: Guma Aguiar, 33, באתר thejewishweek‏, 24 באפריל 2009 (באנגלית)
↑  משה בוקר, הנוסחה שתציל את בית"ר ירושלים: גיידמק ישאר בעלים, אגאייר יהיה הספונסר, באתר הארץ, 22 ביולי 2009
↑  אור שקדי‏, עסקת אגייאר נסגרה, יתמוך בהפועל ירושלים, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2009
↑  ורד כהן, משה בוקר, ככה עזב גומא אגייאר, בלי ריקוד פרידה, באתר הארץ, 3 בפברואר 2010
↑  שי לוי, ‏אגייאר רכש 60% מהפועל ירושלים והפך לבעל הבית, באתר ONE‏, 25 בספטמבר 2011
↑  יסמין גואטה, האפוטרופוס הכללי מונה למנהל הנכסים של גומא אגייאר, באתר TheMarker‏, 14 בנובמבר 2012
↑  גיל בן נון, בית גומא אגייאר נמכר לאיל הון יהודי מרוסיה, באתר mynet‏ ירושלים, 22 במרץ 2015
גומא אגייר בביקורו בחסידות "תולדות אברהם יצחק"
ג'ייק פבלקה

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1978 (בן 46) דאלאס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת צפון טקסס  אונ׳ אמבריי-רידל לאווירונאוטיקה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 
ג'ייק פבלקה (באנגלית: Jake Pavelka; נולד ב-27 בינואר 1978) הוא טייס, דוגמן וידוען אמריקאי שהשתתף בתוכניות מציאות בין היתר כוכב העונה ה-14 של "הרווק".
ביוגרפיה

פבלקה נולד בדאלאס כאמצעי מבין שלושה בנים, הוא גדל בדנטון והחל לקחת שיעורי טייס בגיל שתים עשרה.
ב-1999 גילם את צ'אק נוריס הצעיר בסדרה ווקר, ב-2000 ביצע זאת גם בסרט הטלוויזיה "אנשי הנשיא" (The President's Man).
הוא עובד כטייס בחברת התעופה "Atlantic Southeast Airlines", בנוסף הוא הופיע במספר פרסומות לטלוויזיה בטקסס.
ב-2009 היה פבלקה בין המתמודדים בתוכנית המציאות "הרווקה" שם הודח בשבוע השישי. ב-2010 נבחר בעצמו לשמש כרווק בעונה הארבע עשרה של התוכנית הרווק הנקראה "הרווק: על כנפי האהבה", בתוכנית הוא בחר להציע נישואים לוויינה ג'ירארדי אך לבסוף ביוני 2010 הזוג נפרד.
ב-2010 הופיע בתוכנית האמריקאית של רוקדים עם כוכבים.
ב-2011 החל להופיע במספר פרקים של אופרת הסבון היפים והאמיצים, בשנה זו גם השתתף בתוכניות המציאות "Bachelor Pad" ו"Famous Food".
ב-2012 השתתף במופע החשפנים של "צ'יפנדיילס".
ב-2020 פתח חשבון באתר "Cameo" שם הוא מעלה סרטוני ברכות ואיחולים לכל מי שמבקש. נכון להיום החשבון עדיין פעיל.
מאז 2020 הוא מכהן כמנכ"ל חברת "Rhino Removal".
הערות שוליים

↑  New 'Bachelor' Jake Pavelka IS Chuck Norris, Screener, ‏2009-11-27 (באנגלית)
↑  יערה רובינזון, אל תקנה לי ורד: רגעי "הרווק" הגדולים ביותר, באתר nrg‏, 14 ביולי 2011
↑  A. B. C. News, Bachelor Done 'Dancing,' No Wedding Date Yet, ABC News (באנגלית)
↑  'Bachelor' Jake Pavelka -- I'm With CHIPPENDALES Now!, TMZ (באנגלית)The Bachelor's Jake Pavelka Joins Chippendales in Las Vegas | TV Guide, TVGuide.com, ‏2012-02-08 (באנגלית)
| זיכיון הרווק |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | הרווק (2002 – הווה) • הרווקה (2003 – הווה) • הפנטהאוס (2010 – 2012) • הרווק בגן עדן (2014 – הווה) • הרווק מציג: הקשב לליבך (2020) |  |
| מתמודדים בולטים | טרוויס ליין סטורק • ג'ייק פבלקה • קייטלין בריסטו • קתלין בוטזאטו (גרסה רומנית) • דודו אהרון (גרסה ישראלית) |  |
| מנחה | כריס הריסון |  |
| גרסאות בינלאומיות | ישראל |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Wish You Were Here Tour

Wish You Were Here Tour או North American Tour היה סיבוב הופעות של להקת הרוק המתקדם פינק פלויד שהחל ב-8 באפריל 1975 והסתיים ב-5 ביולי באותה שנה. סיבוב זה נועד לקדם את אלבום האולפן התשיעי של הלהקה, Wish You Were Here.
ההופעה האחרונה במסגרת סיבוב ההופעות התקיימה בפסטיבל קנבוורת' באנגליה. באותו פסטיבל הופיע רוי הרפר, שעלה לבמה בעת הופעת פינק פלויד, וזה ביצע עמם את השיר "Have a Cigar". הופעה זו הייתה האחרונה בה ביצעה הלהקה את האלבום The Dark Side of the Moon במלואו עם רוג'ר ווטרס.
רשימת שירים

רשימת השירים המוצגת מתארת את הופעה הלהקה בבית קנבוורת', קנבוורת', אנגליה ב-5 ביולי 1975 ואינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב ההופעות בו הערך עוסק.
"Raving and Drooling"
"You've Got to Be Crazy"
"Shine On You Crazy Diamond, Parts I-V"
"Have a Cigar" (עם רוי הרפר)
"Shine On You Crazy Diamond, Parts VI-IX"
The Dark Side of the Moon
"Speak to Me"
"Breathe"
"On the Run"
"Time" / "Breathe (Reprise)"
"The Great Gig in the Sky"
"Money"
"Us and Them"
"Any Colour You Like"
"Brain Damage"
"Eclipse"
הדרן
"Echoes"
הופעות

| #> לג 1: אמריקה הצפונית | תאריך> לג 1: אמריקה הצפונית | עיר> לג 1: אמריקה הצפונית | מדינה> לג 1: אמריקה הצפונית | מתחם> לג 1: אמריקה הצפונית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 8 באפריל 1975 | ונקובר | קנדה | קולוסיאום פסיפיק |
| 2. | 10 באפריל 1975 | סיאטל | ארצות הברית | זירת האקלים |
| 3. | 12 באפריל 1975 | דיילי סיטי | ארצות הברית | קאו פאלאס |
| 4. | 13 באפריל 1975 | דיילי סיטי | ארצות הברית | קאו פאלאס |
| 5. | 17 באפריל 1975 | דנוור | ארצות הברית | הקולוסיאום של דנוור |
| 6. | 19 באפריל 1975 | טוסון | ארצות הברית | מרכז הכנסים של טוסון |
| 7. | 20 באפריל 1975 | טמפה | ארצות הברית | מרכז הפעילות של ASU |
| 8. | 21 באפריל 1975 | סן דייגו | ארצות הברית | זירת הספורט של סן דייגו |
| 9. | 23 באפריל 1975 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | זירת הספורט של לוס אנג'לס |
| 10. | 24 באפריל 1975 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | זירת הספורט של לוס אנג'לס |
| 11. | 25 באפריל 1975 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | זירת הספורט של לוס אנג'לס |
| 12. | 26 באפריל 1975 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | זירת הספורט של לוס אנג'לס |
| 13. | 27 באפריל 1975 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | זירת הספורט של לוס אנג'לס |
לג 2: אמריקה הצפונית
| 14. | 7 ביוני 1975 | אטלנטה | ארצות הברית | אצטדיון אטלנטה |
| 15. | 9 ביוני 1975 | לנדוור | ארצות הברית | מרכז הבירה |
| 16. | 10 ביוני 1975 | לנדוור | ארצות הברית | מרכז הבירה |
| 17. | 12 ביוני 1975 | פילדלפיה | ארצות הברית | ספקטרום |
| 18. | 13 ביוני 1975 | פילדלפיה | ארצות הברית | ספקטרום |
| 19. | 14 ביוני 1975 | ג'רזי סיטי | ארצות הברית | אצטדיון רוזוולט |
| 20. | 16 ביוני 1975 | יוניונדייל | ארצות הברית | הקולוסיאום של נסאו |
| 21. | 17 ביוני 1975 | יוניונדייל | ארצות הברית | הקולוסיאום של נסאו |
| 22. | 18 ביוני 1975 | בוסטון | ארצות הברית | בוסטון גארדן |
| 23. | 20 ביוני 1975 | פיטסבורג | ארצות הברית | אצטדיון שלושת הנהרות |
| 24. | 22 ביוני 1975 | מילווקי | ארצות הברית | האצטדיון המחוזי של מילווקי |
| 25. | 23 ביוני 1975 | דטרויט | ארצות הברית | אצטדיון אולימפיה |
| 26. | 24 ביוני 1975 | דטרויט | ארצות הברית | אצטדיון אולימפיה |
| 27. | 26 ביוני 1975 | מונטריאול | קנדה | אוטוסטייט |
| 28. | 28 ביוני 1975 | המילטון | קנדה | אצטדיון אייבור ווין |
לג 2: אנגליה
| 29. | 5 ביולי 1975 | קנבוורת' | אנגליה | בית קנבוורת' |
פסטיבלים

| הופעה | פסטיבל |
| --- | --- |
29: פסטיבל קנבוורת'
שירים שבוצעו בסיבוב ההופעות

| אלבום | שיר | פעמים |
| --- | --- | --- |
| Meddle (1971) | "Echoes" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Speak to Me" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "(Breathe (In the Air" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "On the Run" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Time" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "(Breathe (Reprise" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "The Great Gig in the Sky" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Money" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Us and Them" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Any Colour You Like" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Brain Damage" | 29 |
| The Dark Side of the Moon (1973) | "Eclipse" | 29 |
| Wish You Were Here (1975) | "Shine On You Crazy Diamond (Parts I-V)" | 29 |
| Wish You Were Here (1975) | "Have a Cigar" | 29 |
| Wish You Were Here (1975) | "Shine On You Crazy Diamond (Parts VI-IX)" | 28 |
| Animals (1977) | "You've Got to Be Crazy" (גרסת דמו של "Dogs") | 29 |
| Animals (1977) | "Raving and Drooling" (גרסת דמו של "Sheep") | 29 |
משתתפים > פינק פלויד

דייוויד גילמור - זמרה, גיטרה
רוג'ר ווטרס - זמרה, גיטרת בס
ריצ'רד רייט - זמרה, קלידים
ניק מייסון - תופים
משתתפים > משתתפים נוספים

דיק פרי - סקסופון
ונטה פילדס - קולות רקע
קלרינה ויליאמס - קולות רקע
רוי הרפר - זמרה (הופעה 29 בשיר "Have a Cigar")
קרב מוצב מארס

קרב מוצב מארס התחולל בין לוחמי הפלוגה המסייעת של גדוד 51 מחטיבת גולני לבין מחבלים המשתייכים לזרוע הצבאית של חמאס, שניסו לפשוט על מוצב מארס במסגרת טבח שבעה באוקטובר. בקרב הבלימה במוצב מארס נהרג לוחם מהפלוגה המסייעת של גדוד 51. לוחמי המוצב לחמו במחבלים במשך שעות ארוכות, בקרבות אש ובתנאים קשים ולאחר שעות של לחימה הצליחו לבלום את המתקפה ולטהר את סביבת המוצב ממחבלים. מוצב מארס היה המוצב היחיד בכל יום המתקפה שאליו מחבלי חמאס לא הצליחו לחדור.
רקע

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 301 חיילים, 55 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
מהלך הקרב

בבוקר 7 באוקטובר, מוצב מארס הוחזק בידי כ-20 לוחמים מהפלוגה המסייעת של גדוד 51 מחטיבת גולני אשר איישו את המוצב באותו זמן. ב-06:30 בבוקר, בעוד השמים מלאים במטחים, מפקד המוצב, סרן יובל בן שלומי, פקד על הלוחמים להיכנס למיגונית כדי להבטיח את ביטחונם. בן שלומי ניגש לרכב הדוד במטרה להתעדכן במצב השטח ולקבל מידע עדכני על הנפגעים. תוך כדי שהוא בודק את הקשר, הוא ראה לפתע שלושה מחבלים רצים לעבר קיבוץ כיסופים. מבלי להסס, סרן בן שלומי יחד עם שלושת לוחמי החפ"ק שלו עולים על רכב הדוד ויוצאים לעבר המחבלים. בדרך, הם נתקלים באש מחבלים קשה ומנהלים קרב אש אינטנסיבי. בסופו של הקרב, הצליחו לחסל את המחבלים.
במקביל, כוח החפ"ק זיהה שיירה של מחבלים רכובים על אופנועים, ומצד שני, שיירה של טנדרים מתקרבת. הם נכנסו למארב והחלו להילחם. ג'יפ הדוד ספג פגיעת RPG ויריות רבות מהמחבלים, והמצב בשטח הפך למאוד קשה. במהלך הקרב, סמ"ר בר רוזנשטיין,מש"ק הקשר של הפלוגה, נהרג מפגיעת כדור.
בתוך המוצב, הלוחמים התמקמו בנגמ"שים וסמ"ר שלם ענאקי, ששמר על קשר עם השטח, הכריז בקשר על כוננות "גשם סגול". כל הלוחמים רצו לחדר האוכל, שהוסב למרחב מוגן, והתמקמו שם. סמ"ר ענאקי נשאר בשטח הנגמ"שים כדי לחכות למטרות נוספות. לאחר מספר דקות, פצמ"רים החלו ליפול בתוך שטח המוצב. הנפילות פגעו במערכת התקשורת של המוצב וגרמו לניתוק הקשר. כוחות המוצב, שחלקם היו בחוץ להדוף את המחבלים בשטחים הסמוכים לגדר, השאירו רק 10 לוחמים בתוך המוצב. הלוחמים קיבלו החלטה קשה – לצאת ולהילחם פנים מול פנים מחוץ למוצב.
כוח הלוחמים הראשון שיצא מהמוצב הצליח לחסל שלושה או ארבעה מחבלים, אך תוך כדי הקרב, הכוח ספג פגיעת RPG בסמוך אליו. לאחר הקרב, הכוח חזר למוצב והחל להתארגן לקרב פנים אל פנים. סמ"ר ענאקי ורס"פ הפלוגה, רס"ל ניב דאדו, תיאמו את ההגנה הפנימית של המוצב.
במקביל, מחלקה 5 של הפלוגה המסייעת פעלה באזור הסמוך לכיסופים. שם, תוך קרבות עזים והסתערות על המחבלים, חיסלה המחלקה מספר רב של מחבלים.
לפי הערכות, הלוחמים במוצב מארס ובסביבות כיסופים הצליחו לחסל כ-30 מחבלים. מוצב מארס היה המוצב היחיד שבו מחבלי חמאס לא הצליחו לחדור, והלוחמים, בגבורתם ובאומץ הלב שלהם, שמרו עליו בכל מחיר.
ראו גם

חטיבת גולני במלחמת חרבות ברזל
הערות שוליים

↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※ אלון חכמון, ‏הותרו לפרסום שמותיהם של 55 שוטרים שנרצחו במתקפת הטרור, באתר מעריב אונליין, 18 באוקטובר 2023
↑  ※ ראיון של ראש השב"כ רונן בר לדני קושמרו, חדשות 12 – makoVOD (וידאו)
1 2  הלל ביטון רוזן, קרב גבורה: סיפורו של המוצב שאליו מחבלי חמאס לא הצליחו לחדור, באתר עכשיו 14, ‏21/05/24
↑   סמ"ר בר רוזנשטיין ז"ל, באתר צה"ל
↑   יהיה טוב | עשרים ותשעה חיילים מגדוד 51 של גולני נפלו בקרבות הקשים של השבת השחורה, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 24:59), 17 בדצמבר 2023
↑  הלל ביטון רוזן, קרב גבורה: סיפורו של המוצב שאליו מחבלי חמאס לא הצליחו לחדור, באתר עכשיו 14, 21 במאי 2024
אקסל בולטהאופסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 1966 (בן 58) מלה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 
אקסל בולטהאופסט (בגרמנית: Axel Bulthaupt; נולד ב-21 בפברואר 1966) הוא עיתונאי ומנחה טלוויזיה גרמני.
ביוגרפיה

בולטהאופסט נולד בסקסוניה התחתונה, הוא למד היסטוריה וספרות באוסנבריק ובהמבורג, במהלך לימודיו באוניברסיטה החל לעבוד במערכת של עיתון ולאחר סיומם החל לעבוד בתחנת הטלוויזיה הציבורית "Norddeutscher Rundfunk", שם הגיש בין היתר את המגזין הטלוויזיוני "Jetzt kommt's" ואת התוכנית "LebensArt".
בשנת 1994 עבר לעבוד ברשת הטלוויזיה "MDR" וב-2000 היה בין הזוכים בפרס במבי (Bambi Award), פרס טלוויזיה גרמני.
בשנים 1997 ו-1998 הנחה את טקס פרסי המוזיקה "Echo Music Prize".
מ-1998 ועד 2003 הנחה את "Grand Prix Eurovision de la Chanson", קדם האירוויזיון הגרמני.
מ-2000 ועד 2003 היה הדובר של הניקוד הגרמני בתחרות.
ב-2006 לקח חלק בעונה הראשונה של "רוקדים עם כוכבים" של גרמניה אך הודח בשלב הראשון.
בולטהאופסט גם הבן-זוג שלו בלייפציג.
הערות שוליים

↑  Hamburger Abendblatt- Hamburg, Die Echo-Moderatorin, www.abendblatt.de, ‏29 בינואר 1999 (בגרמנית)
↑  KG, imfernsehen GmbH & Co, Let’s Dance Staffel 1 Episodenguide (בגרמנית), אורכב מ-המקור ב-2019-02-28, נבדק ב-2019-02-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133273407  ISNI: 0000 0000 2234 3160  VIAF: 13495403   WorldCat (עם VIAF): 13495403
Fearless

Fearless (בעברית: ללא פחד) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. האלבום יצא לאור ב-11 בנובמבר 2008, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. האלבום נכתב במהלך קידומו של אלבום הבכורה שלה, Taylor Swift, כשסוויפט הופיעה כאמנית חימום של מספר אמני קאנטרי. סוויפט כתבה שמונה משירי האלבום לבדה, ושאר השירים נכתבו במשותף עם ליז רוז, הילרי לינדזי, קולבי קאליי וג'ון ריץ'. זהו האלבום הראשון שסוויפט השתתפה בהפקתו, יחד עם נייתן צ'פמן.
הסינגל המוביל מהאלבום, "Love Story", הוא השיר הנמכר ביותר של סוויפט נכון לשנת 2015 - הוא הגיע למעמד פלטינה מתומנת מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). הסינגל הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים והיה שיר הקאנטרי הנמכר ביותר בכל הזמנים. הסינגל הבא, "White Horse" זכה גם הוא להצלחה בארצות הברית וזכה בשני פרסי גראמי: שיר הקאנטרי הטוב ביותר וביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר לאישה. "You Belong with Me" זכה להצלחה בינלאומית, הפך לשיר השני הנמכר ביותר של סוויפט והגיע למקום השני במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100. "Fifteen" ו-"Fearless" הבאים אחריהם הגיעו למעמד פלטינה כפולה ופלטינה בהתאמה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
האלבום היה פריצת דרך בינלאומית והצלחה מסחרית אדירה עבור סוויפט. בארצות הברית, האלבום היה במקום הראשון במצעד 200 האלבומים של הבילבורד במשך אחד-עשר שבועות, והיה האלבום שנשאר הכי הרבה זמן בפסגת המצעד עבור אמנית קאנטרי. האלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר בשנת 2009 בארצות הברית בכלל הז'אנרים, עם מכירות של 3.2 מיליון עותקים בשנה זו. בכך הפכה סוויפט לאמן הצעיר ביותר (בת 20 בתקופה זו) שמגיע להישג זה. האלבום היה האלבום ה-18 בתולדות מצעד 200 האלבומים של הבילבורד שנשאר במשך שנה שלמה בעשרת הגדולים של המצעד. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית, עם מכירות של 6.9 מיליון עותקים, והגיע למעמד מולטי-פלטינה בקנדה, בניו זילנד ובמדינות נוספות. בפיליפינים, הגיע האלבום למעמד פלטינה מתושעת לפי איגוד תעשיית ההקלטות הפיליפיני (PARI), האלבום הבינלאומי שהגיע למעמד הגבוה ביותר אי פעם במדינה זו. בסך הכל, נמכר האלבום ביותר מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם. הוא זכה לשבחים רבים והפך לאלבום הקאנטרי המעוטר ביותר בהיסטוריה; הוא זכה בפרס האלבום הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-52, בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי ובטקס פרסי האקדמיה למוזיקת הקאנטרי.
האלבום מיצב את סוויפט ככוכבת הקאנטרי הצעירה ביותר, שהצליחה להביא את מוזיקת הקאנטרי לקהל הצעיר של המאה ה-21. השפעתו על סוגת מוזיקת הקאנטרי הייתה בכך שמשך אותה לכיוון מיינסטרימי יותר, במיוחד לקהל ביבשות כמו אירופה ואסיה.
ההוצאה המחודשת של האלבום, Fearless (Taylor's Version), יצאה ב-9 באפריל 2021 וזאת בעקבות מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט.
רקע

לפני פריצתה ככוכבת מוזיקת קאנטרי, חתמה סוויפט על חוזה הוצאה לאור עם סוני. במהלך תקופה זו, היא יצרה מעל 250 שירים באופן עצמאי או בשיתוף פעולה עם כותבים אחרים, אך סירבה למסור אותם לאמנים פעילים מתוך כוונה לשיר אותם בעצמה יום אחד. כשחתמה מאוחר יותר עם חברת התקליטים ביג משין רקורדס, יצרה סוויפט את אלבום הבכורה Taylor Swift מהחומר שכתבה במהלך תקופת החוזה עם סוני, וציפתה לעשות כך גם באלבומה השני. עם זאת, כשיצאה לסיבוב הופעות כאמנית חימום של רסקל פלאטס וג'ורג' סטרייט, המשיכה סוויפט ליצור שירים נוספים, בדרך כלל במקום בו הופיעה. כתוצאה מהכתיבה תוך כדי סיבוב הופעות, רוב החומר של סוויפט היה פרי עטה בלבד, ללא כותבים נוספים. במהלך חופשה מסיבוב ההופעות, היא כתבה שירים במשותף עם הפזמונאית ליז רוז, המוזיקאי ג'ון ריץ' (אנ'), והזמרת קולבי קאליי.
בתהליך כתיבת השירים לאלבום, הושפעה סוויפט מאוד מהכתיבה הנוגעת, הישירה אך הפגיעה של שריל קרואו, ומהכתיבה של בראד פייזלי המסוגלת לעורר רגשות שונים לדעתה של סוויפט. היא החליטה שהנושא המרכזי באלבום יהיה אהבה ורומנטיקה כיוון שזה הדבר שריתק אותה יותר מכל דבר אחר באותה תקופה. היא הסבירה שהשירים באלבום עוסקים ברגשות שהיא עצמה חשה ולכן היא מחוברת לכל אחד משירי האלבום. אף על פי שכתבה שירים חדשים רבים, החליטה סוויפט לכלול גם רצועות שנכתבו בעבר, משום שהרגישה שהיו סיפורים שלא הייתה לה ההזדמנות לספר באלבום הראשון.
לאחר שאספה מעל 75 שירים, ניגשה סוויפט לתהליך ההקלטה עם נייתן צ'פמן. הייתה זו הפעם הראשונה שסוויפט עסקה גם בהפקה מוזיקלית. היא וצ'פמן החליטו שלא לכלול באלבום שירים רבים כדי שיישאר בו רק החומר הטוב ביותר. בסופו של דבר, נכללו באלבום שלוש עשרה רצועות, בשל חיבתה למספר, אותו היא מגדירה אותו כמספר המזל שלה. כדי לסייע בבחירת השירים, ביצעה שירים חדשים שונים - "Permanent Marker",‏ "Missing You",‏ "I'd Lie",‏ "Sparks Fly"‏ ו-"Fearless" - בקזינו Gold Country שבלאס וגאס, נבדה במאי 2007 - רק השיר האחרון נכלל באלבום. כשהתבקשה סוויפט לתאר את האלבום, אמרה שהאלבום דומה לאלבום הבכורה ושהשירים בו הם שירי קאנטרי שעשויים להצליח גם במצעדי הפופ בגלל הנושאים והמנגינה שלהם.
שם האלבום, עטיפתו והוצאתו

לאחר שהרצועה הראשונה, "Fearless", הייתה מוכנה, התלבטה סוויפט לגבי ההגדרה האישית שלה למילה. עבורה, "להיות חסר פחד לא אומר שאתה לא פוחד לגמרי וזה לא אומר שאתה חסין מכל פגע. זה אומר שיש לך הרבה פחדים, אבל אתה קופץ בכל מקרה". לאחר שעברה על שאר השירים באלבום, היא מצאה שהאלמנט הזה נוכח בכולם והחליטה לקרוא לאלבום Fearless.
בדומה לאלבום הבכורה, גם באלבום זה הייתה סוויפט מעורבת מאוד בעיצוב עטיפת האלבום. התמונות באלבום צולמו על ידי ג'וזף אנתוני ברקר, אש ניואל ושריל נילס ועל העטיפה והעיצוב הגרפי הייתה אחראית לין אן ריימי. האלבום יצא ב-11 בנובמבר 2008 בארצות הברית ובקנדה, וב-15 בנובמבר 2008 באוסטרליה. האלבום יצא מחדש ב-27 בפברואר 2009 באוסטרליה במהדורה מוגבלת עם רצועות בונוס מתוך אלבום הבכורה ויצירות אמנות חדשות. מהדורה בינלאומית יצאה ב-2 במרץ 2009 בספרד, ובמדינות רבות אחרות בשבועות שלאחר מכן.