stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1975 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  16 בפברואר 1975 – 29 ביוני 1975 (134 ימים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  ארגנטינה אינדפנדיינטה
 מספר משחקים:  76
 מספר שערים:  209 (2.75 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (8) פרננדו מורנה אורוגוואי  פניארול  אוסבלדו רמירס פרו   אוניברסיטריו
 → 19741976 ←
עונת 1975 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-16 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-16 בפברואר 1975 ותחרות הסתיימה ב-29 ביוני 1975. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם השישית בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > שלב ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ילה אוניון אספניולה | 4 | 2 | 1 | 1 | 7 | 6 | 1 | 5 |
| פרו אוניברסיטריו | 4 | 1 | 2 | 1 | 4 | 4 | 0 | 4 |
| אקוודור ליגה דה קיטו | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 6 | 1- | 3 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 4 | 1 | 4 |
| ארגנטינה רוסאריו סנטראל | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 5 | 0 | 4 |
| ברזיל קרוזיירו | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 6 | 1- | 4 |
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 ביוני 1975 | צ'ילה אוניון אספניולה | 1 - 0 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 43,200 שיפוט: אורוגוואי חוסה לואיס מרטינס בסן |
| 18 ביוני 1975 | סרחיו אהומדה  87' |  |  | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 43,200 שיפוט: אורוגוואי חוסה לואיס מרטינס בסן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 ביוני 1975 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | 3 - 1 | צ'ילה אוניון אספניולה | אצטדיון לה דובלה ויסרה, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 60,000 שיפוט: אורוגוואי רמון ברטו |
| 25 ביוני 1975 | פרסי רוחס  1'   ריקרדו פבוני 57' דניאל ברטוני  82' |  | פרנסיסקו לס הראס  15' | אצטדיון לה דובלה ויסרה, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 60,000 שיפוט: אורוגוואי רמון ברטו |
כדי להגיע להכרעה נקבע משחק שלישי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביוני 1975 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2 - 0 | צ'ילה אוניון אספניולה | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 55,000 שיפוט: פרו אדיסון פרס |
| 29 ביוני 1975 | ריקרדו מורנו  29'  דניאל ברטוני  62' |  |  | אצטדיון דפנסורס דל צ'אקו, אסונסיון, פרגוואי צופים: 55,000 שיפוט: פרו אדיסון פרס |
נורת' יוטיקה

נורת' יוטיקה (באנגלית: North Utica) הוא כפר במחוז לה-סאל שבמדינת אילינוי, ארצות הברית. לפי מרשם האוכלוסין האמריקאי של שנת 2000 אוכלוסיית הכפר מונה 977 נפשות. בשנת 2004 פקדו את הכפר מספר אסונות ביניהם סופת טורנדו ורעידת אדמה שגבו מחיר בנפש בקרב אוכלוסיית הכפר. כיום מהווה נורת' יוטיקה את שער הכניסה לשמורת סטארבד רוק.
בעוד שנורת' יוטיקה הוא השם הרשמי של העיירה, פרסומים באזור, השילוט בדרכים המרכזיות וכן אוכלוסיית המקום מכנים את העיירה לפי שמה המקורי - יוטיקה.
היסטוריה

העיירה יוטיקה הוקמה על גדות נהר אילינוי בשנות השלושים של המאה ה-18. הצפות של הנהר, כמו גם בניית תעלת אילינוי ומישיגן הביאו להעתקת מיקום העיירה צפונה למקומה הנוכחי של נורת' יוטיקה.
היסטוריה > האסונות של 2004

ב-20 באפריל 2004 תקפה התפרצות של שלושים סופות טורנדו את המערב התיכון בארצות הברית. בשעה 18:09 פגע טורנדו בעיר לה סאל במדינת אילינוי. דקה לאחר מכן הגיע הטורנדו למרכז המסחרי של נורת' יוטיקה. הטורנדו דורג F3 בסולם פוג'יטה ורוחות הגיעו למהירות של למעלה מ-250 קמ"ש כאשר פגע בעיר. כמחצית מהאזור המסחרי של העיירה הוחרבה על ידי הטורנדו וכמאה בתי מגורים נהרסו.
מעוצמתו של הטורנדו פגע רכב באסם שהוסב למסעדה בשם מיילסטון. מבנה המסעדה קרס לתוך המרתף שבו מצאו תושבי המקום מקלט מן הסופה. שמונה ממוצאי המקלט נהרגו כתוצאה מקריסת המבנה ושישה נפצעו.
חודש לאחר הטורנדו נולד לפקידת העיירה עובר מת, העובר מת כל הנראה בעקבות מאמצי השיקום בהם לקחו חלק כל אנשי העיירה. בטקס זיכרון להרוגי הסופה שנה לאחר מכן נכלל העובר באופן רשמי ברשימת הקורבנות.
גאוגרפיה

על פי מרשם התושבים לשנת 2000 שטחה של העיירה הוא 4 קמ"ר. השטח כולו הוא יבשה והוא גובל בנהר אילינוי ושמורת סטארבד רוק בדרום ובשמורת מכרות בלקבול במערב.
הערות שוליים

↑  Ofelia Casillas, (20/4/2005): "Utica tornado is gone, but new storms brew - Year after tragedy killed 8, town divided over honoring victims". Chicago Tribune.
נורת' ביי (אזור מפרץ סן פרנסיסקו)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  38°18′N 122°30′W﻿ / ﻿38.3°N 122.5°W﻿ / 38.3; -122.5 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטנורת' ביי(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטנורת' ביי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
העיר סן פרנסיסקו נמצאת בחזית התמונה אשר צולמה לכיוון צפון. מפרץ סן פבלו נמצא בחלק המרוחק יותר של התמונה והוא מוקף בחלקים של (משמאל לימין) מחוז מרין, סונומה, סולאנו ונאפה.
אזור נורת' ביי הוא תת-האזור הצפוני של אזור מפרץ סן פרנסיסקו אשר נמצא במדינת קליפורניה שבארצות הברית. סנטה רוזה היא העיר הגדולה בנורת׳ ביי והחמישית בגודלה באזור מפרץ סן פרנסיסקו.
אזור נורת' ביי נודע במיוחד בשל היותו המיקום של אזורי גידול היין במחוזות נאפה וסונומה, והוא תת-האזור הכי פחות מאוכלס של אזור מפרץ סן פרנסיסקו. הנורת' ביי כולל את המחוזות מארין, סונומה, נאפה וסולאנו.
תחבורה

אזור נורת' ביי מחובר לסן פרנסיסקו באמצעות גשר שער הזהב ולאזור איסט ביי באמצעות גשר ריצ'מונד-סן רפאל, גשר קרקיינז וגשר בניסיה -מרטינז. ישנם מספר נתיבי מעבורת הפועלים בין אזור נורת' ביי לסן פרנסיסקו, ממסופים הממוקמים באי אנג'ל, לארקספר, סוסאליטו, ואלחו, וטיבורון.
קו רכבת הנוסעים "The Sonoma–Marin Area Rail Transit" (אנ'), פועל בין לרקספר לקלוברדייל.
היסטוריה

לפני שהחלה ההתיישבות האירופית באזור הנורת' ביי, האזור אוכלס על ידי אינדיאנים משבט פומו. בשלב מסוים האימפריה הרוסית הקימה התיישבויות בפורט רוס בה הם הקימו תחנת מסחר בפרוות. במהלך המאה ה-19 הוקמה באזור הפרובינציה הספרדית-מקסיקנית אלטה קליפורניה. בקיץ 1846 התקיים בעיירה סונומה מרד דגל הדובים (אנ') אשר במסגרתו בדלנים אמריקאים ניסו למרוד ברשויות המקסיקניות.
אזור נורת' ביי נשאר מבודד וכפרי גם במהלך המאה ה-20. הקמתו של גשר שער הזהב במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הפכה את מחוז מרין מאזור בו ענף החקלאות היה הענף הכלכלי העיקרי לאזור פרברי יוקרתי. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 האזור צמח בקצב הדרגתי, זאת על כף שבשנות ה-70 הוטלו הגבלות משמעותיות על הפיתוח של המחוזות מרין ונאפה.
ערים מרכזיות

העיר הגדולה ביותר בצפון המפרץ היא סנטה רוזה, אשר מכילה כ-178,127 תושבים (נכון ל-2020).
ערים מרכזיות נוספות באזור נורת' ביי:
ואייחו - 126,090 תושבים (נכון ל-2020)
פיירפילד - 119,881 תושבים (נכון ל-2020)
ואקאוויל - 102,386 תושבים (נכון ל-2020)
נאפה - 76,915 תושבים (נכון ל-2010)
פטלומה - 59,776 תושבים (נכון ל-2020)
סן רפאל - 57,713 תושבים (נכון ל-2010)
נובאטו - 53,225 תושבים (נכון ל-2010)
גלריית תמונות

רצועת החוף של צפון קליפורניה באזור מחוז מארין
כרם בעמק נאפה
סנדל הזכוכית (ספר)

| --- | --- |

כריכת המהדורה השנייה
 מידע כללי
 מאת:  אלינור פרג'ן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1955
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 208 מהדורה שנייה - 197
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - מחברות לספרות מהדורה שנייה - הוצאת אוקיינוס
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1959 מהדורה שנייה - 2011
 תרגום:  מהדורה ראשונה - דליה רביקוביץ מהדורה שנייה - מיכל סנונית
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-397-32180-3
 הספרייה הלאומית:  002043245, 003454580, 001143665
סנדל הזכוכית (באנגלית: The Glass Slipper) הוא רומן לנוער של הסופרת הבריטית אלינור פרג'ן, משנת 1955. זהו עיבוד לאגדה סינדרלה של האחים גרים. בשנת היציאה של הספר יצא גם סרט באותו שם המבוסס על המחזה, עם לסלי קארון בתפקיד הראשי.
עלילה

אלה חיה עם אמה החורגת ושתי אחיותיה החורגות, הרואות בה משרתת שלהן ורודות בה בכל הזדמנות. אביה הביולוגי של אלה מתואר כאדם זקן וחלש שאינו נמצא הרבה בבית, ולא מסוגל להתנגד לאשתו גם כך. אלה מתוארת כמי שמקבלת את תפקידה הנחות בבית, וחולקת את לחמה עם בעלי חיים ומי שזקוק לכך יותר ממנה. יום אחד מגיע אל הבית שליח מטעם הנסיך ומזמין את המשפחה לנשף בארמון, שבו יבחר הנסיך את אשתו מבין כל הנשים הלא נשואות בממלכה. גם אלה מקבלת הזמנה, אך האם החורגת לא מאפשרת לה לצאת מהבית. אחרי שהמשפחה יוצאת לארמון, נכנסת אל הבית פייה טובה שאלה פגשה קודם לכן בדמות אישה זקנה. היא הופכת אותה ליפה ונקייה, ושולחת אותה לארמון עם אזהרה שהקסם יפוג בשעה שתים עשרה בדיוק. אלה מגיעה לנשף ומקסימה את כל הנוכחים, כולל הנסיך שמתאהב בה מיד. הם רוקדים ומשוחחים, ובחצות היא בורחת במהירות מהארמון, ומשאירה אחריה את אחד מסנדלי הזכוכית שלה. למחרת מצווה המשפחה להגיע שוב אל הארמון, לאחר שהנסיך הכריז שהאישה שהסנדל יתאים לה תהיה אשתו. האם החורגת שוב לא מאפשרת לאלה להגיע לארמון, ושוב היא מגיעה בכוחות עצמה, מוכיחה שהסנדל שייך לה, ומתחתנת עם הנסיך.
תרגומים לעברית

תרגום דליה רביקוביץ', צייר ארנסט ה' שפרד, מחברות לספרות תל אביב, 208 עמודים, 1959
תרגום מיכל סנונית, איורי פנים קרן אסף, הוצאות מודן ואוקיינוס, 197 עמודים, 2011
נמל התעופה טולוז-בלאנייק

נמל התעופה טולוז-בלאנייק (בצרפתית: Aéroport de Toulouse–Blagnac, באנגלית: Toulouse-Blagnac Airport;‏ IATA:‏ TLS,‏ ICAO:‏ LFBO) הוא נמל תעופה בין-לאומי הממוקם כ-6.7 ק"מ מצפון-מערב לטולוז, חלקית בבלאנייק, שתי הקומונות של מחוז גארון עילית בחבל אוקסיטניה בצרפת. בשנת 2017 שירת נמל התעופה 9,264,611 נוסעים. נכון לאפריל 2017, נמל התעופה כולל טיסות ל-74 יעדים, בעיקר באירופה ובצפון אפריקה עם מספר קווים ארוכי-טווח עונתיים נוספים.
גם איירבוס וגם ATR מייצרות מטוסים במתקנים סמוכים ובודקים בנמל התעופה.
נמל התעופה משתרע על 1,927 דונם של קרקע.
מתקנים > טרמינל

נמל התעופה מורכב מטרמינל נוסעים אחד המחולק לארבעה אולמות המספקים 68 דלפקים ו-34 שערי עלייה למטוס על שטח רצפה של 100,000 מ"ר:
אולם A כולל 14 דלפקי צ'ק-אין ושמונה עמדות מטוסים למטוסים אזוריים בטיסות פנים.
אולם B הוא האזור הישן ביותר, שנפתח ב-1978, ומכיל 16 דלפקי צ'ק-אין ו-10 שערים.
אולם C מצויד ב-24 דלפקים ו-6 שערי עלייה למטוס ליעדי אירופה.
אולם D הוא התוספת החדשה ביותר לנמל התעופה, שנפתח ב-2010, ומשמש לשירותים בין-לאומיים וארוכי-טווח עם 14 דלפקי צ'ק-אין ו-10 שערי עלייה למטוס.
בעלות

טולוז-בלאנייק איירפורט SA היא חברה בערבון מוגבל; הון המניות הוא 148,000 אירו ויש לו סמכות להפעיל את נמל התעופה עד 2046 במסגרת הסכם זיכיון שניתן על ידי ממשלת צרפת. המנכ"ל הנוכחי הוא פיליפ קרבאסה.
גישה > חשמלית

מאז אפריל 2015, קו החשמלית T2 מחבר את העיר טולוז לנמל התעופה כל 15 דקות. החשמלית מתחברת למטרו ליין A ב-Arènes ולמטרו ליין B ב-Palais de Justice. לוקח בערך 35 דקות עם החלפה להגיע למרכז העיר בחשמלית.
גישה > אוטובוס

אוטובוסים הסעות למרכז העיר טולוז עוצרים מחוץ לאולם B כל 20 דקות. מהר יותר מהחשמלית, לוקח להם בערך 20 דקות להגיע למרכז העיר, ועוצרים ב-Compans-Caffarelli וב-Jeanne d'Arc (שתיהן בקו המטרו B), Jean Jaurès (קווי המטרו A ו-B) ובתחנת הרכבת טולוז-מטביאו. שלושה שירותי אוטובוס יומיים מחברים את נמל התעופה טולוז-בלאנייק אל אנדורה, שאין לה נמל תעופה מסחרי משלה.
הערות שוליים

↑  "Résultats de trafic" (בצרפתית). Toulouse Aeroport. n.d. אורכב מ-המקור ב-6 במאי 2013. נבדק ב-2013-10-29. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "List of Destinations". Toulouse Airport. 2022. נבדק ב-2022-08-12.
↑  "Toulouse-Blagnac Airport Civil Engineering Projects". peri.ng. נבדק ב-17 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Toulouse-Blagnac Airport (TLS)". World Travel Guide. n.d. ארכיון מ-2022-08-12. נבדק ב-2022-08-12.
↑  "Airport Overview". Toulouse-Blagnac Airport. אורכב מ-המקור ב-2015-06-15. נבדק ב-19 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Public transport". נבדק ב-2022-08-12.
↑  "Flybus, the airport shuttle". Toulouse Aeroport. 24 במאי 2010. אורכב מ-המקור ב-2010-05-24. נבדק ב-2013-10-29. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HOW TO GET FROM Toulouse Airport (TLS) to Andorra BY BUS OR CAR". Rome 2 Rio. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 17273648X  VIAF: 305843587   WorldCat (עם VIAF): 305843587 
מבט אווירי של נמל התעופה עם אתר מפעל איירבוס בחזית
אזור המראות
חיבור חשמלית לנמל התעופה
סיור וירטואלי

סיור וירטואלי הוא הדמיה של מיקום ממשי קיים, המורכבת בדרך כלל מרצף של קטעי וידאו, תמונות סטילס או תמונות פנורמיות. הסיורים עשויים לכלול גם מרכיבי מולטימדיה אחרים, כגון אפקטים קוליים, מוזיקה, קריינות וטקסט. האפשרות להציע סיור וירטואלי נולדה הודות לשלל ההתפתחויות הטכנולוגיות שהתרחשו בעשורים האחרונים. סיור וירטואלי יכל לשמש "ביקור" במוזיאונים, במבנים היסטוריים, וכן לשימוש  בתחום העסקים ושיווק למשל, בתחום תיווך דירות.
היסטוריה

השימוש הראשון במונח "סיור וירטואלי" היה בשנת 1994. למבקרים במוזיאון הוצע אז "לצעוד" בתוך הדמיה תלת-ממדית של טירת דאדלי באנגליה, כפי שנראתה בשנת 1550. הסיור הממוחשב תוכנן על ידי המהנדס הבריטי קולין ג'ונסון. אחת המשתמשות הראשונות בסיור הווירטואלי הייתה המלכה אליזבת השנייה, בפתיחה הרשמית של מרכז המבקרים בחודש יוני 1994. המערכת כונתה "סיור וירטואלי" ("virtual tour") כיוון שכללה מציאות מדומה (virtual reality) וסיור מלכותי (royal tour). המערכת הוצגה בכנס שנערך על ידי המוזיאון הבריטי בנובמבר 1994. ב־1996 פרסם המוזיאון הבריטי ספר בנושא.
בתקופת משבר הקורונה, החל משנת 2020, עלה השימוש בטכנולוגיות סיור וירטואלי באתרי תיירות ומורשת רבים ברחבי העולם, כדי להתגבר על ההגבלות שמנעו מאנשים להגיע פיזית למקומות עצמם. מוזיאונים רבים פתחו את שעריהם הווירטואליים לקהל הרחב מהבית.
שימושים

הביטוי "סיור וירטואלי" משמש לעיתים קרובות לתיאור מגוון רחב של צילומי וידאו מבוססי מדיה. פנורמה מציינת נוף רצוף. פנורמה יכולה להיות סדרה של תמונות או קטעי וידאו פנורמיים. עם זאת, משפטים כגון "סיור פנורמי" ו- "סיור וירטואלי" קשורים בעיקר לסיורים וירטואליים שנוצרו באמצעות מצלמות סטילס. סיורים וירטואליים כאלה בנויים ממספר תמונות שצולמו מאותה זווית צילום. את המצלמה ואת העדשה מסובבים סביב מה שמכונה נקודת קטרי (הנקודה המדויקת בחלק האחורי של העדשה שבה מתכנס האור). סיור וידאו הוא סיור בתנועה מלאה של מיקום. שלא כמו סיור וירטואלי סטטי שנותן תחושה של עטיפה מסביב, סיור וידאו מדמה כאילו אתה הולך דרך המיקום. באמצעות מצלמת וידאו, מיקום מצולם תוך כדי תנועה ממקום למקום. סיורי וידאו נמצאים בתנועה מתמדת ומצולמים בקצב הליכה.
שימושים > נדל"ן

סיורים וירטואליים הם פופולריים מאוד בענף הנדל"ן. קיימים מספר סוגים של סיורים כאלה, הכוללים אפשרויות פשוטות כגון תוכניות רצפה אינטראקטיביות, ואפשרויות מתוחכמות יותר, כגון שירות סיורים וירטואליים מלאים. תוכנית אינטראקטיבית של הרצפה, תמונות של הנכס בעזרת תוכנית הרצפה וחיצים כדי לציין את מיקומה של כל נקודה. לחיצה על חצים מציגה למשתמש איפה המצלמה הייתה ולאיזה כיוון המצלמה הייתה מכוונת. סיורים וירטואליים נוצרים בדרך כלל על ידי צלם מקצועי אשר יבקר בנכס הנמכר, יצלם מספר תמונות, ויהפוך אותן באמצעות תוכנה ייעודית לסיורים וירטואליים מלאים.
שקופיות מחופשות לסיורים וירטואליים - בשנים האחרונות, הצגות שקופיות הפכו לא ברורות וחדלו מלשווק אותן כמו "סיורים וירטואליים". הצגת שקופיות מאפשרת להחליק ימינה ושמאלה, להתקרב ולהתרחק. לעומת זאת סיור וירטואלי יאפשר למשתמש להיכנס הביתה, ללחוץ על העכבר כדי לנוע מעלה, מטה ומסביב ולנווט עם החץ כדי לעבור אל המיקום הבא. זהו "סיור וירטואלי". כמובן שישנם סיורים מתקדמים יותר אשר כוללים מפות, רדארים (מכ"ם), אובייקטים תלת־ממדיים, סרטונים ועוד.
שימושים > שימור אתרים היסטוריים

טכנולוגיית הסיורים התלת-ממדיים משמשת גם לתיעוד ושימור של אתרים היסטוריים שעלולים להיות בלתי-נגישים לציבור מסיבות שונות. הסיורים הווירטואליים של אתרים כאלה יכולים לשמש למחקרים וגילויים עתידיים.
שימושים > אירוח

בתעשיית האירוח נעשה שימוש רב בסיורים ווירטואליים. בתי מלון ובתי הארחה רבים משתמשים בסיורים הווירטואליים ככלי שיווקי שמאפשר לקהל הלקוחות הפוטנציאלי להתרשם מהמקום הפיזי ומהאפשרויות שהוא מציע.
הערות שוליים

↑  The First Use of Virtual Reality in a Museum or Archaeological Context : History of Information, www.historyofinformation.com
↑  Tony Higgins, Peter Main, Janet Lang, British Museum, Imaging the Past: Electronic Imaging and Computer Graphics in Museums and Archaeology, British Museum, 1996, ISBN 978-0-86159-114-5. (באנגלית)
↑  Osman El-Said, Heba Aziz, Virtual Tours a Means to an End: An Analysis of Virtual Tours’ Role in Tourism Recovery Post COVID-19, Journal of Travel Research 61, 2022-03, עמ' 528–548 doi: 10.1177/0047287521997567
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000332001
סנדל ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1951 (בת 72) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  תיכון שוני מישן איסט 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנדל ברגמן (באנגלית: Sandahl Bergman; נולדה ב-14 בנובמבר 1951) היא שחקנית, רקדנית ופעלולנית אמריקאית.
ברגמן התפרסמה בזכות תפקידה כואלריה בסרט "קונן הברברי" ובתור המלכה ג'דרן בסרט "סוניה האדומה".
ביוגרפיה

ברגמן נולדה בקנזס סיטי, סיימה את לימודיה ב"תיכון סווין מיסיון".
כשהייתה בת 20 עברה לניו יורק שם הופיעה במספר הפקות בברודוויי וצדה את עינייו של המחזאי בוב פוסי שליהק אותה בתור רקדנית מחליפה במחזמר "פיפין". תפקידיה הבאים על בימות התיאטרון היו במחזות הזמר "גיגי", "מאק ומייבל" ו"שורת המקהלה".
הופיעה לראשונה בסרטים כרקדנית רקע בסרטים "זאנאדו" ו"כל הג'אז הזה". הופיעה בסרט ההרפתקאות "קונאן הברברי", בסרט גילמה ברגמן את ואלריה, גנבת לוחמת ומושא אהבתו של קונן (ארנולד שוורצנגר), לקראת סוף הסרט נרצחת בידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס). המפיקים של הסרט לא הצליחו למצוא פעלולנית בגודלה הרחב יחסית של ברגמן ולכן היא נאלצה לבצע את הפעלולים בכוחות עצמה.
על הופעתה המרשימה בסרט זכתה ברגמן בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית החדשה הטובה ביותר.
שיחקה לצידו של שוורצנגר בפעם השנייה ב-1985 בסרט "סוניה האדומה" בו גילמה את המלכה הרעה ג'דרן. בנוסף כיכבה בסרטו הזר הראשון של הבמאי הישראלי אבי נשר "היא". ב-1988 הופיעה לצידו של המתאבק רודי "ראודי" פייפר בקומדיית האקשן "הגיהנום מגיע לפורגרטוון". היא הופיעה גם בטיסה נעימה 2 ב-1982. הופעתה האחרונה עד כה הייתה ב-2003 בקומדיית הפשע המוזיקלית "הבלש המזמר".
לברגמן בת אחת בשם טריסטיאן מהשחקן ג'וש טיילור (אנ').
הערות שוליים

↑  אתר סרטים, קונאן הברברי (1982)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810610671705606  BNE: XX1547750  BnF: cb14155148d (data)  ISNI: 0000 0001 0863 4823  MusicBrainz: c6017591-37f3-4de9-a0e3-0e11c61d4e68  VIAF: 2679881   WorldCat (עם VIAF): 2679881
סלסו אורטיס

סלסו פביאן אורטיס גאמארה (בספרדית: Celso Fabián Ortiz Gamarra; נולד ב-26 בינואר 1989) הוא כדורגלן פרגוואי, המשחק בעמדת הקשר במונטריי ובנבחרת פרגוואי.
קריירה

אורטיס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של סרו פורטניו. בשנת 2007 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2009 היה שותף להישג שיא של הקבוצה, שהגיעה עד לחצי גמר גביע סודאמריקנה.
ב-26 באוגוסט 2009 חתם על חוזה לארבע וחצי עונות במדי א.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית, ועבר רשמית למועדון בינואר 2010.
ב-6 ביוני 2016 חתם במונטריי מליגת העל המקסיקנית. הוא זכה עם הקבוצה באליפות אפרטורה 2017 ו-2019.
בשנת 2019 זכה עם מונטריי בליגת האלופות של CONCACAF. הוא שיחק עם הקבוצה בגביע העולם למועדונים 2019, בה הודחה הקבוצה בחצי הגמר כשהפסידה 1–2 לליברפול.
קריירה > קריירת נבחרות

אורטיס שיחק בנבחרת פרגוואי עד גיל 20 והתמודד יחד איתה במונדיאל עד גיל 20 2009 שנערך במצרים. הנבחרת סיימה את שלב הבתים במקום השני, אך הפסידה בשלב שמינית הגמר 0–3 לנבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 20 והודחה.
ב-9 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ליפן.
הוא שיחק עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016, בה סיימה הנבחרת במקום האחרון בשלב הבתים.
בקופה אמריקה 2019 הגיעה נבחרתו עד לרבע הגמר, שם הפסידה 4–3 לנבחרת ברזיל. אורטיס פתח בהרכב נבחרתו במשחק והשלים 90 דקות.
תארים

אפרטורה: 2009
הגביע ההולנדי: 2012/2013
הגביע המקסיקני:
זכייה: אפרטורה 2017, אפרטורה 2019
סגנות: אפרטורה 2018
ליגת האלופות של CONCACAF:‏ 2019
הערות שוליים

↑  Celso Ortiz viaja para fichar por el Alkmaar de Holanda
↑  AZ contracteert Celso Ortiz (אורכב 30.08.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  Nicholas Koopman, Celso Ortiz leaves AZ Alkmaar, Football Oranje, ‏2016-06-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  AZ land Paraguay starlet
↑  Official: AZ Sign Paraguay Under-20 Star Celso Ortiz
| נבחרת פרגוואי – קופה אמריקה 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 ויאר •  2 בלבואנה •  3 גומס •  4 א. פיריס •  5 ב. ואלדס •  6 סמודיו •  7 ח. בניטס •  8 רוחאס •  9 סנאבריה •  10 גונסאלס •   11 א. בניטס •  12 סילבה • 13 ריברוס •  14 דה סילבה • 15 איטורבה • 16 אורטיס • 17 אלמירון • 18 נ. ואלדס • 19 לסקאנו • 20 איילה • 21 רומרו • 22 בארטו • 23 ר. פיריס • מאמן: דיאס |  1 ויאר •  2 בלבואנה •  3 גומס •  4 א. פיריס •  5 ב. ואלדס •  6 סמודיו •  7 ח. בניטס •  8 רוחאס •  9 סנאבריה •  10 גונסאלס •   11 א. בניטס •  12 סילבה • 13 ריברוס •  14 דה סילבה • 15 איטורבה • 16 אורטיס • 17 אלמירון • 18 נ. ואלדס • 19 לסקאנו • 20 איילה • 21 רומרו • 22 בארטו • 23 ר. פיריס • מאמן: דיאס | פרגוואי |
| נבחרת פרגוואי – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 סילבה •  2 פיריס •  3 גומס •  4 בלבואנה •  5 ולדס •  6 ארסמנדיה •  7 איטורבה •  8 ח. רוחאס •  9 קרדוסו •  10 גונסאלס •   11 סנטאנדר •  12 פרננדס • 13 אלונסו •  14 אסקובר • 15 מ. רוחאס • 16 ס. אורטיס • 17 פרס • 18 ר. אורטיס • 19 דומינגס • 20 טורס • 21 רומרו • 22 אגילר • 23 אלמירון • מאמן: בריסו |  1 סילבה •  2 פיריס •  3 גומס •  4 בלבואנה •  5 ולדס •  6 ארסמנדיה •  7 איטורבה •  8 ח. רוחאס •  9 קרדוסו •  10 גונסאלס •   11 סנטאנדר •  12 פרננדס • 13 אלונסו •  14 אסקובר • 15 מ. רוחאס • 16 ס. אורטיס • 17 פרס • 18 ר. אורטיס • 19 דומינגס • 20 טורס • 21 רומרו • 22 אגילר • 23 אלמירון • מאמן: בריסו | פרגוואי |
סמואיל שטיינברג

| --- | --- |

 לידה:  1831 מוהיליב-פודילסקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1909 (בגיל 78 בערך) סראטוב, האימפריה הרוסית 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה 
 מקום קבורה:  סראטוב 
 מקום לימודים:  Medical department of Kyiv Emperor University of St. Vladimir 
 צאצאים:  סרגיי שטיינברג 
 
סמואיל שטיינברג (ברוסית: Самуил Иванович Штейнберг‏; 1831–1909) היה רופא ופסיכיאטר רוסי ממוצא יהודי.
קורות חיים

סמואיל שטיינברג נולד בשנת 1831 (בחלק מהמקורות ב-1832 ואף 1835) במוהיליב-פודילסקי (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו עסק במסחר. לאחר מספר שנים הם עברו לקישינב בה שטיינברג סיים לימודי גימנסיה בשנת 1854.
בשנת 1860 שטיינברג סיים לימודי רפואה באוניברסיטת קייב ועבד כרופא בבתי חולים בקייב, נובגורוד וסנקט פטרבורג.
בשנים 1869/1877 שטיינברג עבר מספר השתלמויות והתמחות בפסיכיאטריה באירופה. החל משנת 1872 הוא עבד כרופא ראשי בבית חולים לחולי נפש במוסקבה.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוא היה רופא צבאי במבצר בברסט.
בשנת 1883 שטיינברג הוזמן לסראטוב בו הקים וניהל בית חולים לחולי נפש. הוא כיהן בתפקיד מנהל ורופא ראשי עד שלנת 1905 כאשר פרש לגמלאות. כיום בית חולים פעיל ורחוב בו הוא נמצא נקרא על שם שטיינברג.
שטיינברג פרסם מספר עבודות בתחום פסיכיאטריה קלינית ורפואה משפטית. הוא תרגם מגרמנית ספרות מקצועית בנושא.
שטייבנרג נפטר בשנת 1909 בסראטוב ונטמן בשטח בית חולים אותו הקים וניהל
שטיינברג עבר לנוצרות, אשתו הייתה ממוצא רוסי. לזוג היו מספר ילדים. בנו סרגיי (1872-1940) היה פרופסור לייצור מתכות. בנו דמיטרי (1874-1934) היה פרופסור לפיזיקה.
הערות שוליים

↑  קבר של סמואיל שטיינברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Botanist: S.I.Steinb.
עונת 1976/1977 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  4 בספטמבר 1976 – 22 במאי 1977 (261 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אתלטיקו מדריד
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  829 (2.71 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה מריו קמפס   (24 שערים)
 → 1975/19761977/1978 ←
 
עונת 1976/1977 הייתה העונה ה-46 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-4 בספטמבר 1976 והסתיימה ב-22 במאי 1977.
מהלך העונה

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו בורגוס, סלטה ויגו, ומאלגה.
אתלטיקו מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השמינית בתולדות המועדון.
סרגוסה, סלטה ויגו ומאלגה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים

"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: מריו קמפס (ארגנטינה ארגנטינה), ולנסיה, שכבש 24 שערים ב-34 משחקים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: מיגל ריינה (ספרד (1945–1977) ספרד), אתלטיקו מדריד, שספג 29 שערים ב-30 משחקים.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
הספרדי המצטיין: חואניטו (ספרד (1945–1977) ספרד), בורגוס
הזר המצטיין: יוהאן קרויף (הולנד הולנד), ברצלונה
מאמן העונה: לואיס אראגונס (ספרד (1945–1977) ספרד),  אתלטיקו מדריד