stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוויניוחי

| --- | --- |
סמל סוויניוחיסמל סוויניוחי
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז ווהלין ווהלין
 תאריך ייסוד:  1156 
 שטח:  2.031 קמ"ר
 גובה:  224 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,351 (2001)
 קואורדינטות:  50°38′N 24°44′E﻿ / ﻿50.633°N 24.733°E﻿ / 50.633; 24.733
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסוויניוחי(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסוויניוחי(למפת מחוז ווהלין רגילה) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןסוויניוחי(למפת מחוז ווהלין מוגדלת) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןסוויניוחי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוויניוחי (באוקראינית: Привітне - פריביטנה, פריבטנויה; בפולנית: Świniuchy; ביידיש: סווינעך) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

סוויניוחי החלה כיישוב בבעלות מלוכה, ובאמצע המאה ה-17 הייתה בבעלות האציל הפולני לשצ'ינסקי. במהלך המאה ה-18 הוענק ליישוב זכויות עירוניות שונות, ובשנת 1790 הוענקו לו זכויות מגדבורג.
בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי סוויניוחי

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16. בישיבת גליל ווהלין של ועד ארבע הארצות משנת 1700 עולה כי ביישוב ישבו באותה עת כ-100 יהודים. בשנת 1897 נמנו בעיירה 629 יהודים.
במהלך הכיבוש הרוסי בתחילת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מרעב, ורבים מהם עזבו אותה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 498 יהודים, קרוב למחצית מתושביה, ואלו השתייכו לקהילת הורוכוב הסמוכה. בתקופה זו נמנו רוב יהודי העיירה על חסידות אליק ועל חסידות טריסק, והתקיימו בה שני בתי כנסת.
יהודי סוויניוחי > בשואה

עם עזיבת הסובייטים את האזור, לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נותרה העיירה זמן מה ללא שלטון. לאחר כניסת הגרמנים אליה נמסרה השליטה בה לידי המשטרה האוקראינית, אשר הטילה על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ושוד מצד האוכלוסייה האוקראינית המקומית.
באוקטובר 1941 גורשו יהודי העיירה לגטו לוקאצ'י, ושם נערכה בהם סלקציה, כאשר ל"יעילים" הוקצבו 300 גרם לחם ליום ול"בלתי יעילים" הוקצבו 150 גרם לחם ליום.
ב-13 בספטמבר 1942 נרצחו יהודי העיירה יחד עם כל יהודי גטו לוקאץ' בבורות ירי.
נמל התעופה ורשה מודלין

נמל התעופה ורשה מודלין (בפולנית: Port Lotniczy Warszawa Modlin, באנגלית: Warsaw Modlin Airport) הוא נמל תעופה בינלאומי, שדה תעופה צבאי לשעבר, שנפתח ביולי 2012. הוא ממוקם 40 ק"מ (25 מייל) מצפון למרכז העיר ורשה בנובידבור מזובייצקי. נמל התעופה מיועד לשימוש על ידי חברות לאו קוסט המשרתות את ורשה, בירת פולין. החל משנת 2017, שדה התעופה הוא שדה התעופה החמישי העמוס ביותר בפולין, עם 2,932,639 נוסעים אשר משורתים באופן בלעדי על ידי ריינאייר. עם זאת, נמל התעופה הבינלאומי הראשי של העיר הוא נמל התעופה פרדריק שופן.
היסטוריה

השדה הוקם בשנת 1937 ושימש במלחמת העולם השנייה כבסיס של הלופטוואפה.
בשנת 2000 נסגר הנמל לאחר שמצבו היה גרוע ולא התאפשרו בו נחיתות.
בשנת 2010 החלו שיפוצים בנמל וב-2012 הוא נחנך מחדש. האוריינטציה הספציפית של נמל התעופה בחברות תעופה בעלות נמוכה באה לידי ביטוי ברכיבים מסוימים של התשתית, מסוף נוסעים מודרני בן שתי קומות עם שטח פנים של 13,380 מ"ר. מאז 2012 פועלות שתי חברות תעופה בעלות נמוכה, ויז אייר וריינאייר, מנמל התעופה ורשה מודלין ומציעות טיסות נוסעים בינלאומיות סדירות ל-26 ערים באירופה. כיום הוא משמש בעיקר את חברות התעופה הזולות, שאר הטיסות הבינלאומיות נוחתות בנמל התעופה פרדריק שופן.
מתקני הנמל > טרמינל

נמל התעופה כולל טרמינל נוסעים חדש, בן קומה אחת, המכיל את כל מתקני היציאה וההגעה, כמו גם ישנן גם כמה חנויות במתחם. רחבת החניה בעלת קיבולת של 10 מטוסים. בנוסף, אין בנמל גשרי עלייה למטוס.
מתקני הנמל > מסלול טיסה

בנמל ישנו מסלול טיסה אספלט באורך 2,500 מטרים, ברוחב 60 מטר ובגובה של 104 מטר, אשר כולל גם מסלול הסעה מקביל על כל אורכו.
סטטיסטיקת נוסעים

| שנה | נוסעים | שינוי |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 857,481 |  |
| 2013 | 344,476 | 59.8% |
| 2014 | 1,703,219 | 394.4% |
| 2015 | 2,588,175 | 52% |
| 2016 | 2,860,874 | 11% |
| 2017 | 2,932,639 | 2.5% |
| 2018 | 3,080,699 | 5.9% |
תחבורה אל הנמל וממנו > ברכב

נמל התעופה ממוקם 35 ק"מ צפון מערבית לוורשה ליד כביש 62 הלאומי, אשר מחובר לכביש המהיר S7 שמוביל למרכז העיר וורשה ולעיר גדנסק.
תחבורה אל הנמל וממנו > באוטובוס

שתי מפעילות אוטובוסים, מודלינבוס ואוקבוס, מספקות שירותים מנמל התעופה לוורשה ולודז' ולערים ביאלא פודולסק, טורון, צ'חוצ'ינק, ולוצלאווק ופלוצק מספר פעמים ביום.
תחבורה אל הנמל וממנו > ברכבת

בנמל התעופה עצמו אין תחנת רכבת, אולם ישנם שירותי אוטובוסים תכופים לתחנת הרכבת במודלין (במרחק של 4 ק"מ), שם יש רכבות מקומיות או ארוכות טווח לוורשה עד 62 פעמים ביום. 21 משירותים אלה (כל 60 דקות) פועלים מתחנת הרכבת המרכזית של ורשה עד נמל התעופה פרדריק שופן בעוד אחרים מסתיימים בתחנת וורשה מערב.
הערות שוליים

↑  .aviontourism.com, WMI AIRPORT
WARSAW - MODLIN
1 2  "Warsaw Modlin Airport". Warsaw Modlin Airport.
↑  World Aero Data: MODLIN -- EPMO, www.worldaerodata.com (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 240560567   WorldCat (עם VIAF): 240560567 
אולם ה-Check-in
סמי סמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בן 52 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  מצרים, ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמי סמיר (בערבית: سامي سمير; נולד ב-25 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון ובמאי ערבי-ישראלי.
אודות

סמיר הוא בן למשפחה ערבית-מוסלמית שמוצאה במצרים. אחותו היא הזמרת חיה סמיר. אביו, ג'וזף סמיר, התבטא כנגד נשיא מצרים נאצר, ומצא מקלט מדיני בישראל.
סמיר למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב וסיים את לימודיו בשנת 1995.
בין השנים 1999 ל–2003 השתתף והדריך ב-"Work Center France". הוא השתתף במספר סרטים בארץ וחו"ל. הוא שיחק בסרטים גמר גביע של ערן ריקליס, בהפקה הבריטית "בני ערובה", ב"מאחורי סורגים II” של אורי ברבש, "אספלט צהוב" של דני ורטה (נוקיו), "טאהרה" של דורון ערן ובסרט "מינכן" של סטיבן ספילברג. סמיר שיחק בתפקיד משנה בסרט אגורא של הבמאי אלחנדרו אמנבר.
סמיר משמש כמנהל אמנותי ובמאי בתיאטרון פסיק בירושלים. כן השתתף בהצגות תיאטראות "המעבדה" ו"גשר", בו שיחק בתפקיד הראשי של דון ז'ואן בהצגה "דון ז'ואן", מאת מולייר, בבימויו של יבגני אריה (1998). הוא גם משמש כבמאי משנה באנסמבל "פנים חדשות".
עד לאן שהלב לוקח

עד לאן שהלב לוקח הוא אלבום הסולו השמיני של הזמרת יהודית רביץ. האלבום יצא בשנת 1994 בחברת הליקון. שירי האלבום הוקלטו במהלך אותה שנה במסגרת מספר הופעות שביצעה רביץ באותה עת: מסע ההופעות שליווה את הופעת האלבום "ומאוד לא פשוט לחכות", ההופעה "סטנדרט מקומי" שעלתה במסגרת פסטיבל הג'אז שהתקיים בסינמטק תל אביב, וכן מופע משותף שערכה עם גידי גוב ונקרא "יהודית רביץ וגידי גוב במופע משותף מאד". האלבום כולל מבחר שירים ישנים של רביץ ושירים של מוזיקאים אחרים שזכו כולם לעיבוד עדכני. האלבום נפתח בשיר "באה מאהבה" בביצוע משותף עם גידי גוב, בהפקת ועיבוד רמי קלינשטיין שגם ניגן וביצע קולות רקע בשיר. גם השיר "לקחת את ידי בידך" בוצע במסגרת המופע המשותף עם גוב בהפקת ועיבוד קלינשטיין.
רשימת רצועות

| עד לאן שהלב לוקח> מס' | עד לאן שהלב לוקח> שם | עד לאן שהלב לוקח> מילים | עד לאן שהלב לוקח> לחן | עד לאן שהלב לוקח> משך | עד לאן שהלב לוקח>  | עד לאן שהלב לוקח>  | עד לאן שהלב לוקח>  | עד לאן שהלב לוקח>  | עד לאן שהלב לוקח>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | באה מאהבה  | יענקלה רוטבליט | יהודית רביץ | 4:24 |  |  |  |  |  |
| 2. | דרך המשי  | צרויה להב | יהודית רביץ | 6:14 |  |  |  |  |  |
| 3. | ברחובות שלנו  | יובל בנאי | משינה, ראובן שפירא | 5:48 |  |  |  |  |  |
| 4. | לקחת את ידי בידך  | יענקלה רוטבליט | מתי כספי | 4:32 |  |  |  |  |  |
| 5. | שקט  | יונה וולך | יובל מסנר | 5:19 |  |  |  |  |  |
| 6. | כאן החיים שלנו  | צרויה להב | יהודית רביץ | 4:40 |  |  |  |  |  |
| 7. | טיול בשדרה (נקרא גם "יצאתי לטייל עם הכלב")   | יענקלה רוטבליט | יהודית רביץ | 3:05 |  |  |  |  |  |
| 8. | שבתות וחגים  | יענקלה רוטבליט | יהודית רביץ | 5:46 |  |  |  |  |  |
| 9. | סוף לסיפור  | יענקלה רוטבליט | יהודית רביץ | 5:42 |  |  |  |  |  |
| 10. | אהבה יומיומית (נקרא גם "שקרים קטנים")   | תרצה אתר | יהודית רביץ | 4:36 |  |  |  |  |  |
| 11. | לילה  | שלום חנוך | שלום חנוך | 4:36 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 54:42 |  |  |  |  |  |
השתתפו בהקלטות

יהודית רביץ - שירה, גיטרות, קלידים, קולות, הפקה מוזיקלית
רמי קלינשטיין - קלידים, קולות
עדי רנרט - קלידים
רביב גזית - קלידים
צוף פילוסוף - גיטרה בס
קובי איזנמן - גיטרה חשמלית, גיטרה קלאסית, קולות
עמוס הדני - גיטרות
זהר פרסקו - כלי הקשה
גורי אגמון - בס קלרינט
יוראי אורון - בס
אלכס פולק - גיטרות, קולות
ליאור יקותיאלי - גיטרות
מישל עמר - תופים
יקי לוי - תופים
אלי מגן - קונטרבס
אלון הלל - כלי הקשה, תופים
סמי בורארד

סמי בורארד (בצרפתית: Samy Bourard; נולד ב־29 במרץ 1996) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חדרה.
קריירת מועדונים

ב־31 באוגוסט 2016 חתם על חוזה בסנט טרוידן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב־4 בנובמבר 2017, בתיקו 4–4 עם אופן.
ב־31 באוגוסט 2018 חתם על חוזה לשלוש שנים באיינדהובן. ב־7 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לספרטה רוטרדם. הוא כבש שער בכורה ב־18 בינואר 2019 בניצחון קבוצתו 1–3 על פולנדם.
ב־2020 חתם בדן האג, בה ערך את הופעת הבכורה ב־13 בספטמבר 2020 בהפסד 0–2 להראקלס אלמלו. ב־11 בנובמבר 2020 כבש שער בכורה בהפסד 2–4 לטוונטה.
הוא עזב את דן האג לאחר עונה אחת וב־9 בפברואר 2021 חתם בפהרוואר. הוא ערך בה חמש הופעות בלבד, ולאחר חצי עונה חזר לדן האג.
ב-22 ביוני 2022 חתם בהפועל חדרה מליגת העל הישראלית, והפך לרכש היקר  בתולדות המועדון.
הערות שוליים

↑  R. B, Mol Fehérvár: aláírt a belga középpályás – hivatalos - NSO, NSO.hu, ‏9 בפברואר 2022 (בהונגרית)
↑  Samy Bourard keert terug bij ADO Den Haag, ADO Den Haag
סמי שילט

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1973  (בן 50) רוטרדם, הולנד
 מידע כללי
 שם לידה:  Sem Schilt 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 משקל:  116 ק"ג
 גובה:  211 ס"מ
 www.semschilt.com
 ספורט
 ענף ספורט:  אמנויות לחימה משולבות
 משקל:  כבד
 תקופת הפעילות:  1996–2013 (כ־17 שנים)
 
סֶמי שילט (בהולנדית: Semmy Schilt; נולד ב-11 באוקטובר 1973) הוא קיקבוקסר ולוחם אמנויות לחימה משולבות עבר הולנדי. ארבע פעמים זכה בטורניר הגרנד פרי העולמי K-1 במשקל כבד, זכה בתואר ב-2005, 2006, 2007, ו-2009.
שילט הוא אחד מהקיקבוקסרים המעוטרים והטובים ביותר בהיסטוריה, ומחזיק בשיא הזכיות בגראנד פרי K-1 לצד ארנסטו הוסט (4 זכיות).
לשילט יש מאזן קרבות מרשים בקיקבוקס: מתוך 50 הקרבות, ניצח ב-43 והפסיד רק ב-6.
הערות שוליים

↑  https://medium.com/martial-arts-unleashed/glory-days-of-k-1-who-were-the-best-fighters-24c5cfd18e65
↑  https://www.glorykickboxing.com/fighters/semmy-schilt:7e59b182-f875-4709-ab6c-51527935665e
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16663527d (data)  ISNI: 0000 0004 0164 8351  VIAF: 296342060   WorldCat (עם VIAF): 296342060
סמי אליקים

סמי אליקים (נולד ב-30 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

אליקים התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא. ב-19 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה בתיקו 0-0 נגד מכבי פתח תקווה בליגת העל. בינואר 2008 הושאל לבית"ר שמשון תל אביב מהליגה הארצית, ובתום העונה היה שותף להישג השיא של הקבוצה, עת העפילה לחצי גמר גביע המדינה. אליקים שיחק במדי בית"ר שמשון גם בעונה שלאחר מכן, וב-17 באפריל 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–6 נגד הפועל בני-ג'דידה. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן חזר להפועל כפר סבא, בה הפך לשחקן הרכב וסיים את העונה עם 32 הופעות בליגה הלאומית.
ב-31 במאי 2011 חתם אליקים בהפועל ניר רמת השרון, העולה החדשה לליגת העל. אליקים לא מצא את מקומו בקבוצה ובינואר 2012 חזר להפועל כפר סבא. בקיץ 2012 חתם בקוקאלי בירליק ספור מהליגה השנייה בטורקיה, ובאמצע העונה חזר לישראל וחתם בהפועל רעננה, במדיה מיעט לשחק ועמה עלה בסיום העונה לליגת העל. בקיץ 2013 חזר לקדנציה רביעית בהפועל כפר סבא, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה א'. אליקים היה שותף למסע העלייה של המועדון אשר חזר תוך שנתיים לליגת העל, והיה מהשחקנים הבודדים שהיו שותפים לעליות ונשארו במועדון גם לאחר שעלה לליגת העל.
ב-17 במאי 2017 הודיע על פרישה מכדורגל.
הערות שוליים

↑  אופיר סער‏, עירוני רמת השרון: אורן ניסים ממשיך, סמי אליקים חתם, באתר וואלה, 31 במאי 2011
↑  יניב טוכמן‏, סמי אליקים הודיע על פרישה מכדורגל, סתיו שחם: "בטוח שהוא יכבוש את העולם", באתר וואלה, 17 במאי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמי באו

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1914 טמפל, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בדצמבר 2008 (בגיל 94) רוטאן, ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עמדה:  קוורטרבק, סייפטי, פאנטר
 גובה:  1.88 מטרים
 משקל:  83 קילוגרם
 מספר:  33, 45
 מכללה:  אוניברסיטת TCU
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1937, וושינגטון רדסקינס, סבב 1, מספר 6
 היכל התהילה:  חבר היכל התהילה של ה-NFL משנת 1963
 קבוצות כשחקן
 1937 - 1952:  וושינגטון רדסקינס
 הישגים כשחקן
 בחירה למשחק הפרובול (1951)   מספר חולצה שהופרש, 33   בחירה ל-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס
 
סמואל אדריאן באו (באנגלית: Samuel Adrian Baugh;‏ 17 במרץ 1914 - 17 בדצמבר 2008) היה שחקן ומאמן פוטבול אמריקני. באו שיחק פוטבול ובייסבול באוניברסיטת TCU. לאחר לימודיו נבחר בדראפט ה-NFL על ידי וושינגטון רדסקינס, שם שיחק משנת 1937 עד 1952. באו נודע בכך שהפך את המסירה הקדמית לחלק אינטגרלי ממהלכי ההתקפה ב-NFL. בשנת 1963 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL וב-1951 להיכל התהילה של פוטבול המכללות.
קריירה מקצוענית

באו נבחר בסיבוב הראשון (בחירה שישית בסך הכל) בדראפט של שנת 1937 על ידי וושינגטון רדסקינס, באותה שנה בה עברו לוושינגטון. באו חתם על חוזה לשנה אחת בסך 8,000 דולר והפך לשחקן בעל השכר בגבוה בקבוצה.
כבר בעונתו הראשונה כקוורטרבק, פאנטר וסייפטי, הוביל באו את הרדסקינס לזכייה באליפות ה-NFL לאחר ניצחון על שיקגו ברס. במשחק הגמר באו היה אחראי לשלושה טאצ'דאונים. ב-1940 העפיל באו שוב למשחק גמר ה-NFL אך הפסידו בו לשיקגו ברס. באו הוביל את הקבוצה לאליפות נוספת ב-1942 בה ניצח יחד עם הרדסקינס את שיקגו ברס. הרדסקינס העפילו שוב לגמר ה-NFL בשנת 1945. את המשחק הרדסקינס הפסידו בתוצאה 15-14 לקליבלנד ראמס. במהלך המשחק מסר באו את הכדור לאחד השחקנים אבל הכדור פגע בעמוד השער ונזרק אל מחוץ למגרש. השופט קבע שזה סייפטי, שהקנה לראמס שתי נקודות שהובילו לניצחונם. בעקבות המקרה פנה ג'ורג' מרשל, הבעלים של הרדסקינס באותה עת להנהלת הליגה שתשנה את החוק. החוק שונה ומעונת 1946 כדור שפגע בעמוד השער נחשב כמסירה שלא הושלמה ולא כסייפטי. החוק קיבל את השם "חוק באו-מרשל".
קריירת אימון

באו שפרש מהרדסקינס ב-1952 החליט לא לחזור לאמן את וושינגטון. באו אימן את קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת הארדין-סימונס בשנים 1955 עד 1959. ב-1960 באו הפך למאמן הראשון של ניו יורק טייטאנס מליגת ה-AFL, אותה אימן עד 1961. לאחר מכן, ב-1963 עבר להיות עוזר מאמן באוניברסיטת טלסה. ב-1964 אימן את יוסטון אוילרס מה-AFL.
עונת 1941/1942 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של רומא, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של רומא, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  26 באוקטובר 1941 – 14 ביוני 1942 (232 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  רומא
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  687 (2.86 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ממלכת איטליה אלדו בופי   (22 שערים)
 → 1940/19411942/1943 ←
עונת 1941/1942 בסרייה א' הייתה העונה ה-42 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-26 באוקטובר 1941 והסתיימו ב-14 ביוני 1942.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
סמפיירדרנסה ומודנה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.
רומא זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו נאפולי ומודנה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו בארי וויצ'נצה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רומא | 30 | 16 | 10 | 4 | 55 | 21 | 34 | 42 |  |
| 2. | טורינו | 30 | 16 | 7 | 7 | 60 | 39 | 21 | 39 |  |
| 3. | ונציה | 30 | 15 | 8 | 7 | 40 | 25 | 15 | 38 |  |
| 4. | גנואה | 30 | 13 | 11 | 6 | 53 | 35 | 18 | 36 |  |
| 5. | לאציו | 30 | 14 | 9 | 7 | 55 | 37 | 18 | 36 |  |
| 6. | יובנטוס | 30 | 12 | 8 | 10 | 47 | 41 | 6 | 32 | זכייה בגביע איטליה |
| 7. | בולוניה | 30 | 12 | 5 | 13 | 50 | 37 | 13 | 29 |  |
| 8. | טריאסטינה | 30 | 8 | 13 | 9 | 29 | 32 | 3- | 29 |  |
| 9. | פיורנטינה | 30 | 11 | 5 | 14 | 51 | 50 | 1 | 27 |  |
| 10. | מילאן | 30 | 10 | 7 | 13 | 53 | 53 | 0 | 27 |  |
| 11. | סמפיירדרנסה | 30 | 10 | 7 | 13 | 39 | 56 | 17- | 27 |  |
| 12. | אמברוזיאנה | 30 | 7 | 12 | 11 | 31 | 47 | 16- | 26 |  |
| 13. | אטאלנטה | 30 | 8 | 8 | 14 | 34 | 47 | 13- | 24 |  |
| 14. | ליבורנו | 30 | 9 | 6 | 15 | 35 | 57 | 22- | 24 |  |
| 15. | נאפול | 30 | 8 | 7 | 15 | 32 | 51 | 19- | 23 | ירדה ליגה |
| 16. | מודנה | 30 | 6 | 7 | 17 | 23 | 59 | 36- | 19 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

אלדו בופי שחקנה של מילאן כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים. הוא עשה זאת בפעם השלישית בקריירה.
סיאניט

| --- | --- |
סיאניט

סוג הסלע: סלע יסוד
סביבת היווצרות: פלוטונית
הרכב: אורתוקלז, מוסקוביט, ביוטיט וכמויות קטנות של קוורץ.
תכונות וזיהוי: קשה, אפור, גס גביש
סיאניט הוא סלע יסוד פלוטוני גס גביש המורכב מגבישי אורתוקלז (ורודים, לבנבנים, בעלי ברק משיי) לעיתים מצויים בו גם גבישים של מוסקוביט וביוטיט. סיאניט נבדל מגרניט בכך שיש בו מעט קוורץ. 
המונח סיאניט נגזר מהמילה סיינה (Syene) כיום אסואן במצרים.
היווצרות

סיאניט נוצר כתוצאה מהמסה חלקית של סלע געשי או גרניט כאשר מאגמה בינונית בהרכבה מתגבשת בתוך גופי חדירה גדולים. תהליך זה מתרחש מעל אזור הפחתה, לרוב באזורי קשת איים (שרשרת איים געשיים), ובאזורים בהם נוצרים רכסי הרים בתהליכי אורוגנזה.
הרכב הסיאניט

סיאניט דל מגרניט ב {SiO-2} כי אין הוא מכיל קוורץ חופשי. הסיאניט עשיר מגרניט ב {Al_{2}O_{3}} וב {K_{2}O} בשל הפלדשפר, בעיקר מפלדשפר אשלגני, שהוא מרכיב ראשי בו.
ההרכב של סיאניט הוא בעיקר אלקלי (בדרך כלל אורתוקלז). מוסקוביט וביוטיט עשויים להיות נוכחים בשיעורים קטנים, פחות מ -10%. מוסקוביט וביוטיט לעיתים קרובות משולבים כרכיבים פתטים של הסלע.
תפוצת הסיאניט

תפוצתם של סלעים אלה אינה נרחבת כשל הגרניט, והם מופיעים בדרך־כלל, יחד עמו או בקרבתו.
בצפון אמריקה נמצא בארקנסו ומונטנה. יש אזורים בניו אינגלנד המכילים גם כמויות גדולות. 
באירופה סיאניט ניתן למצוא בחלקים של שווייץ, גרמניה, נורווגיה, בפלובדיב בבולגריה, רומניה.
באפריקה הסיאניט נמצא באסואן, מצרים, ובמלאווי בולאנג'ה בשמורת היער.
אפיסיאניט

אפיסיאניט (או עלית סיאניט) הוא מונח בפטרולוגיה המתאר הפיכת חומר עשיר בSiO2, לאבן ענייה ב-SiO2.
תהליך שגורם לדלדול SiO2 לעיתים קרובות מכונה episyenitization. המונח מתייחס רק להשפעה המיקרוסקופית של דלדול הSiO2 היחסי בסלע; זה לא מרמז דבר על טבעם של התהליכים הפיזיים שמובילים לדלדול SiO2, משום שתהליכים רבים ושונים בסביבות מותמרות שונות עלולים ליצור אפי סיאניט.
סיאניט
עובדיה יוסף (1976)

| --- | --- |

הרב עובדיה יוסף (מימין) עם אביו הרב יצחק יוסף (משמאל).
 לידה:  23 באוגוסט 1976 (בן 48) כ"ז באב תשל"ו ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  ירושלים
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבה, פוסק הלכה
 רבותיו:  הרב עובדיה יוסף, הרב דוד כהן
 חיבוריו:  עין המשפט
 אב:  יצחק יוסף 
 
הרב עובדיה יוסף (נולד בכ"ז באב ה'תשל"ו, 23 באוגוסט 1976) הוא ראש ישיבת אוהל יוסף - היכל צבי. פוסק הלכה, ומחבר. זוכה פרס בני ברק לספרות תורנית. הרב הוא בנו של הראשון לציון הרב יצחק יוסף ונכדו של הראשון לציון הרב עובדיה יוסף.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב יצחק יוסף ורות, ונקרא על שם סבו, הרב עובדיה יוסף.
למד בתלמוד תורה המסורה, ולאחר מכן בישיבה הקטנה "ישיבת קול תורה לצעירים", ובישיבה הגדולה "חברון כנסת ישראל".
נשוי ליהודית רחל, בתו של הרב שלמה משה עמאר, ואב לשבעה.
לאחר נישואיו למד בכולל "מאור ישראל" של דודו, הרב משה יוסף, שם הוציא תעודת יורה יורה, ובכולל חושן משפט "אהל יוסף" של הרב יוסף פליישמן והרב נפתלי נוסבוים, שם גם פרסם כמה מאמרים ב'עלון המשפט'. כמו כן פרסם מאמרים בקובץ "בית יוסף" וקובץ "קול סיני".
במשך כ-10 שנים שימש כר"מ בישיבת חזון עובדיה. לאחר היבחרות אביו לרב הראשי לישראל בשנת ה'תשע"ג, נתמנה לעמוד בראשות הישיבה. בשנת ה'תשע"ד פרש מחזון עובדיה והקים יחד עם הרב יוסף עבאדי את ישיבת אהל יוסף הקרויה על סביו מרן הרב עובדיה יוסף בשכונת גוש 80 בירושלים, משרבו הבחורים והמקום היה צר מהכילם עברה הישיבה לשכונת רמות 06 בירושלים. בהמשך התרחבה עוד הישיבה ועברה לבני ברק למבנה ישיבת אוצרות התורה של מוסדות אור גאון,
בשנת 2021 מנתה הישיבה כ-300 בחורים.
פרסים

בשנת ה'תשע"א זכה בפרס על שם הרב ציון לוי על ספרו "עין המשפט – חלק א'". על ספרו זה כתב סבו – הרב עובדיה, כי הספר "הולך מישרים בחכמה ובתבונה בהיקף רב של ראשונים ואחרונים לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא".
בשנת ה'תשע"ג נבחר לחתן "נזר הוראה" על ידי קרן אברהם הכהן.
בשנת תשע"ח זכה בפרס לספרות תורנית בני ברק על ספרו "עין המשפט חלק ג'".
חיבוריו

דברי יוסף – על הלכות מקוואות (ה'תשס"ב)
עין המשפט – ה' חלקים על חושן משפט. חלק א' על הלכות טוען ונטען (ה'תשע"א); חלק ב' על גביית חוב וערב (ה'תשע"ג); חלק ג' על חזקת מטלטלין, חזקת קרקעות, ושותפין (ה'תשע"ז) חלק ד' על שלוחין, ו מקח וממכר (התשע"ט); חלק ה' על אבדה ונזיקין (התשפ"א).
עיוני סוגיות – ב' חלקים על מסכתות הש"ס חלק א' על מסכת 'בבא קמא' (התשפ"א); חלק ב' על מסכת 'שבועות' (התשפ"ב).
הערות שוליים

↑  עיתון הדרך, מגזין "עולם התורה הספרדי", סוכות תשע"ח
↑  טכס פרס ספרות תורנית בני ברק התשע"ח, באתר עיריית בני ברק
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיאנדה קולו

סיאנדה קולו (באנגלית: Siyanda Xulu; נולד ב-30 בדצמבר 1991 בדרבן) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בעמדת הבלם בסופרספורט יונייטד ובנבחרת דרום אפריקה.
קריירה

קולו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של רויאל קוסטאל במולדתו, ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של קייזר צ'יפס.
בשנת 2009 חתם בקבוצת ממלודי סאנדאונס, במדיה שיחק שלוש עונות.
בספטמבר 2012 חתם לארבע שנים ברוסטוב מליגת העל הרוסית, ובשנת 2014 זכה עם הקבוצה בגביע הרוסי. בסך הכל שיחק שלוש שנים במועדון וערך 31 הופעות בליגה הבכירה ברוסיה.
בשנת 2015 חזר קולו לדרום אפריקה וחתם בקייזר צ'יפס, אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. כעבור שנתיים חתם בקבוצת מריצבורג יונייטד, במדיה שיחק שלוש עונות.
ב-19 באוגוסט 2020 הגיע קולו לישראל וחתם לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–4 למכבי פתח תקווה בגביע הטוטו. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–2 למ.ס. אשדוד.
ב-20 באפריל 2021 כבש קולו את שערו הראשון במדי הפועל תל אביב בניצחון 0–1 על הפועל כפר שלם ברבע גמר גביע המדינה. קולו העפיל עם הקבוצה עד לגמר גביע המדינה, אך לא שותף בהפסד הפועל 2-1 למכבי תל אביב בהארכה.
ב-25 בפברואר 2022 פורסם שהבלם עזב במפתיע את ישראל.
קריירה > נבחרת לאומית

את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת דרום אפריקה ערך קולו ב-15 ביוני 2012, בניצחון 3–0 על נבחרת גבון, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-80. ב-5 ביוני 2018 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4–1 על נמיביה.
נכלל בסגל נבחרת דרום אפריקה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

הגביע הרוסי: 2013/2014
הערות שוליים

↑  סיאנדה קולו: האיש שישדרג את הגנת הפועל ת"א?, באתר ערוץ הספורט, 19 באוגוסט 2020
↑  שירי אלג'ם, ‏חיזוק להגנה: הבלם סיאנדה קולו חתם בהפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 19 באוגוסט 2020
↑  ‏הפועל ת"א בחצי גמר גביע המדינה לאחר שגברה על כפר שלם, באתר ספורט1, 20 באפריל 2021
↑  The final squad באתר הרשמי של נבחרת דרום אפריקה, 28 בדצמבר 2023 (באנגלית)
| נבחרת דרום אפריקה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ויליאמס •  2 מובי •  3 משגו •  4 מוקואנה •  5 קולו •  6 מודיבה •  7 אפוליס •  8 אדמס •  9 מגקופה •  10 טאו •   11 זוואנה •  12 מאסקו • 13 סיטהולה •  14 מבאלה • 15 מונארה • 16 מוטווה • 17 לפאסה • 18 קקאנה • 19 סיביסי • 20 מודאו • 21 מייאמבלה • 22 גוס • 23 מורנה • 24 קוקי • 25 מתת'ווה • 26 מוקוואנה • 27 ריינרס • מאמן: ברוס |  1 ויליאמס •  2 מובי •  3 משגו •  4 מוקואנה •  5 קולו •  6 מודיבה •  7 אפוליס •  8 אדמס •  9 מגקופה •  10 טאו •   11 זוואנה •  12 מאסקו • 13 סיטהולה •  14 מבאלה • 15 מונארה • 16 מוטווה • 17 לפאסה • 18 קקאנה • 19 סיביסי • 20 מודאו • 21 מייאמבלה • 22 גוס • 23 מורנה • 24 קוקי • 25 מתת'ווה • 26 מוקוואנה • 27 ריינרס • מאמן: ברוס | דרום אפריקה |