stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SQL
ראו גם

הזרקת SQL
Join
MySQL
Microsoft SQL Server
LINQ
שאילתות היררכיות ורקורסיביות ב-SQL
לקריאה נוספת

רז הייפרמן, מסד נתונים טבלאיים ושפת SQL, הוצאת הד עמי, 2000
ריאן ק. סטפנס ודונלד פלו, SQL ב-21 שיעורים, הוצאת פוקוס, 2000
סכימה המציגה אלמנטים מהשפה
חלוקה מקובלת של תחומי השפה. (ישנן חלוקות נוספות שמאחדות קטגוריות)
עורך של MySQL
טל אלכסנדרוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1973 (בת 51) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  מנכ"לית ובעלים של משרד האסטרטגיה בן חורין אלכסנדרוביץ'
 פרסים והוקרה:  אחת מ־50 הנשים המשפיעות בישראל לפי פורבס (2015)
 
טל אלכסנדרוביץ'-שגב (נולדה ב-4 במאי 1973) היא יועצת תקשורת, מנכ"לית שותפה ובעלים של משרד האסטרטגיה, הייעוץ התקשורתי וניהול המשברים - "בן חורין אלכסנדרוביץ'".
ביוגרפיה

אלכסנדרוביץ' נולדה וגדלה בתל אביב. אימה הייתה מורה ואביה עורך דין. במהלך לימודיה בתיכון עירוני ד' בתל אביב כיהנה כיו"ר מועצת התלמידים.
את שירותה הצבאי עשתה בענף תקשורת בדובר צה”ל. עם שחרורה החלה לעבוד במשרד העבודה והרווחה כעוזרת-דובר המשרד.
לאלכסנדרוביץ' תואר ראשון (בהצטיינות) בתקשורת ומדע המדינה ותואר שני בתקשורת מהאוניברסיטה העברית.
בשנת 1996 שימשה כעוזרת ראש המינהל לתקשורת בהסתדרות החדשה ודוברת האגף לאיגוד מקצועי.
בשנת 1999 הצטרפה לצוות של מתן וילנאי במהלך כהונתו כשר המדע, התרבות והספורט כיועצת תקשורת. במסגרת זו מיתגה את מיזוג מערכי התקשורת של המשרד המאוחד.
בהמשך מונתה לסמנכ"לית שיווק ותקשורת של ארגון "אמון הציבור", והייתה חלק מצוות ההקמה והפיתוח של הארגון.
בשנת 2008 הקימה את משרד האסטרטגיה והתקשורת "בן חורין אלכסנדרוביץ'" עם איתי בן חורין. המשרד הוביל קמפיינים שיווקיים ופוליטיים, בהם קמפייני בחירות של מפלגות וקמפיינים לרשויות המקומיות. בשנת 2019 הובילה יחד עם שותפה איתי בן חורין את קמפיין הבחירות הראשון של חוסן לישראל בראשות בני גנץ ובמסגרת זאת המציאה את הסיסמה – "ישראל לפני הכל" עבור כחול לבן. משמשת יועצת אסטרטגית לארגונים, ולגופים במשק הישראלי.
אלכסנדרוביץ' דורגה במגזין "פורבס" כאחת מ־50 הנשים המשפיעות בישראל בשנת 2015 וברשימת המשפיעים בתקשורת הישראלית של מגזין ליברל בשנים 2018–2020.
אלכסנדרוביץ' מרצה בנושאי תקשורת, ניו-מדיה, וניהול קמפיינים פוליטיים.
חברת הוועד המנהל (בהתנדבות) של זיכרון בסלון, עמיתת תוכנית מעוז מחזור י’.
נשואה לאיתן שגב ולהם שתי בנות. מתגוררת ברעות.
הערות שוליים

↑  אישיווק השבוע: טל אלכסנדרוביץ – שגב, סמנכ"לית מחוייבות עסקים ותקשורת (שיווק) בארגון 'אמון הציבור', באתר www.allmarketing.co.il
↑   רותם שטרקמן, "לנתניהו יש שיטה: מפרסמים באתר עלום ועד שמספיקים לאיים שיורידו את זה, זה כבר נשלח ב-SMS", באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2019
↑  מהנשים המשפיעות בשוק התקשורת המקומי: טל אלכסנדרוביץ', באתר Forbes Israel, ‏2015-08-23
↑  משפיעים 2018: כל השמות, באתר מגזין ליברל, ‏2018-09-12
↑  משפיעים 2019 - כל השמות, באתר מגזין ליברל
↑  משפיעים 2020 | המחוברים, באתר מגזין ליברל, ‏2020-09-16
↑  הסיפור שלנו, באתר זיכרון בסלון
↑  טל אלכסנדרוביץ - שגב, באתר Maoz
ישראל צליוק

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1912 אוקראינה אוקראינה
 פטירה:  11 בספטמבר 1984 (בגיל 71) ישראל חיפה, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 פעילות בולטת:  מייסד ומנכ"ל כלי זמר
 ידוע בשל:  יו״ר התזמורת הסימפונית חיפה
 השכלה:  תואר ראשון במשפטים
 מקצוע:  עורך דין, כנר
 בת זוג:  אהודה לבית נתנזון-פרידמן
 צאצאים:  יובל, רות ועידית
 מספר צאצאים:  3 
 
ישראל נחום צַלְיוּק (12 בדצמבר 1912 – 11 בספטמבר 1984) היה עורך דין, כנר, יו״ר התזמורת הסימפונית חיפה ומייסד ומנכ"ל רשת "כלי זמר".
קורות חיים > שנים ראשונות

ישראל (סויה) צליוק נולד באודסה שבאוקראינה לנחום ורבקה (לבית דינוביץ). לאביו הייתה חנות לממכר בדים מיובאים בעיקר מאיטליה. החנות הייתה בפסאז' אודסה (Odessa Passage), פסאז' ידוע בעיר, ודירתם הייתה מעל לחנות. השם צליוק (צאליק) מקורו בשם בצלאל, האומן הראשון בתנ"ך. ישראל התגלה כמחונן למוזיקה עם שמיעה אבסולוטית ובעודו ילד התקבל לכיתת הכינור בבית הספר למוזיקה על שם סטולרסקי (School of Stolyarsky), בו למדו גדולי הכנרים כגון דוד אויסטראך, נתן מילשטיין, ליאוניד כוגן והפסנתרן אמיל גיללס.
בית צליוק באודסה היה מרכז ציוני ומקום התכנסות לאנשי רוח יהודים וציונים כגון יוסף קלאוזנר ומנחם אוסישקין, שלימים מונה לאפוטרופוס של ישראל הנער, כשעלה ארצה בשנת 1925 עם אימו לאחר מות אביו נחום בטרם עת.
אחיו הגדול אברהם צליוק עלה ארצה לפניו באניית המעפילים רוסלאן והיה לרופא אף אוזן גרון ומדען בחיפה. אחיו השני, דוד, עורך עיתון טרוצקיסטי, ואחותו מינה, כימאית, נשארו ברוסיה. דוד הוצא להורג על ידי סטלין.
ישראל נסע לפריז להשתלם בלימודי המוזיקה ועם שובו הכיר את אהודה (הבת של הבנקאי שלמה זלמן נתנזון ושל דינה פרידמן נתנזון, בתו של שמעון פרידמן, בעלי יקב פרידמן) שגם היא שבה ארצה מפריז לאחר שהשלימה שם את לימודי הפסנתר, הם הכירו כשחברו בחזרה לקראת רסיטל.
קורות חיים > ככנר

הבית שישראל ואהודה הקימו במעלה הכרמל היה בית של מוזיקה, אמנויות וחברה, בו נערכו מפגשים רבים של אמנים, נגנים, סופרים וציירים. התקיימו בו קונצרטים לעידוד כישרונות צעירים מקרן התרבות אמריקה-ישראל.
ישראל צליוק היה מורה לכינור בחיפה. הופיע בהרכבים קאמריים כנגן עם רביעיית בור בתל אביב וברסיטלים עם אשתו אהודה. בהרכב הקאמרי שהקים בחיפה, הפסנתרן היה שופט בית המשפט העליון משה לנדוי, לפני שעבר מחיפה לירושלים.
בין הבאים הקבועים לבית צליוק היו הפסנתרן מינדרו כץ, המנצח סרג'יו קומיסיונה והצייר מאנה כץ, שעו"ד צליוק טיפל בענייניו ועזר להפוך את ביתו הפרטי למוזיאון מאנה כץ. גם הצייר השווייצרי הוברט מונטריה היה דייר קבוע בבית צליוק כששהה בישראל. צליוק נהג לומר: "אני הכנר הטוב ביותר בין עורכי הדין ועורך הדין הטוב ביותר בין הכנרים."
קורות חיים > קריירה עסקית

בעודו ממשיך ללמד כינור, למד צליוק משפטים ופתח משרד עורכי דין, צליוק, וולפסון, שאנן ושות'.
שנים רבות היה צליוק היועץ המשפטי של התעשיין אפרים אילין. צליוק זיכה את מפעל הרכב של אילין בפיצוי הולם מחברת רנו הצרפתית אשר הפרה את חוזה הרכש איתו בכניעה לחרם הערבי על ישראל. צליוק ניהל בטוקיו את המשא ומתן עם חברת הינו מוטורס היפנית לייבוא מכוניות קונטסה לישראל. הוא תיווך עם התעשיין האמריקני אדגר קייזר (Edgar Kaiser Sr.) ומפעל המכוניות שלו קייזר מוטורס (Kaiser Motors) לבין מפעלי תעשיית הרכב של אילין את הבאתן ארצה של מכוניות קייזר-פרייזר, הנרי ג'יי וג'יפ שנועד לשימושו של צה"ל. עקב עבודתם המשותפת, הזמין אדגר קייזר את עו"ד צליוק לעבור לקליפורניה להיות יועצו האישי, אולם צליוק בחר להישאר בארץ.
בין החברות הגדולות והחשובות שהיו לקוחותיו היו קבוצת בוני ערים וחברת אשדוד בע"מ מיסודו של עובד בן עמי שעסקה בפיתוח ובניית אשדוד וחברת הספנות בורכרד בע"מ. לקוח חשוב נוסף היה מלון ציון בחיפה.
קורות חיים > כיזם מוזיקלי

ב-1950 הוקמה התזמורת הסימפונית חיפה. התזמורת נתקלה בקשיים מיום הווסדה ועמדה בסכנת סגירה. ב-1957 מונה צליוק ליו״ר התזמורת. במרץ, כישרון, והשקעה בלתי נדלית הקים תזמורת חדשה משגשגת ופעילה, ייסד תוכנית מנויים, הנהיג קונצרטים קבועים בערים שונות, הזמין נגנים בעלי שם עולמי, והבריא את מצבה הכלכלי. ב-1959 מינה צליוק את המנצח סרג'ו קומיסיונה למנצחה ומנהלה המוזיקלי של התזמורת. הוא הביא סולנים גדולי שם מחוץ לישראל, בהם יהודי מנוחין ועברי גיטליס, להופיע בהתנדבות עם תזמורת חיפה ואירח אותם בביתו.
בשנת 1967 ייסד את רשת כלי זמר למכירת כלי נגינה מתוצרת ימאהה היפנית. שתי חנויות הרשת הראשונות היו בחיפה ובתל אביב. החזון היה שהחנויות תהוונה גם מרכז פעילות להוראת מוזיקה לילדים בקבוצות כשהם מוקפים בכלי הנגינה. בשנת 1972 מכר את הרשת ליואל ברנד.
משפחתו

לישראל ואהודה צליוק נולדו שלשה ילדים, המנצח יובל צליוק, רות ועידית.
הערות שוליים

↑  סיום עונת קונצרטים בחיפה, חרות, 11 ביולי 1960
↑  הספד על אהודה צליוק(באנגלית)
↑  דוד תדהר (עורך), "שלמה זלמן נתנזון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 305
↑  אוסף האפמרה, באתר הספרייה הלאומית
↑  ראובן בן-צבי, אילין פועל לביטול אביפה של בעלי מניות שזימן גונן בלב הג'ונגל, מעריב, 15 בספטמבר 1978
↑  חיפה - מלון ציון
↑  מיכל הולצמן, צלילי הכסף, מעריב, 17 במאי 1988
↑  אהודה נתנזון וישראל צליוק נישאים, דבר, 8 בדצמבר 1937
↑  יובל צליוק, באתר zaliouk
↑  על יובל צליוק, באתר הבמה
כביש 6953

| --- | --- |

 מידע כללי
 כינוי:  כביש ג'וערה
 סיווג:  כביש מקומי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  6.7 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  עין השופט
 נקודת התחלה:  כביש 66, סמוך למשמר העמק
 נקודת סיום:  כביש 672, סמוך לדליה
 כבישים מסתעפים:  כביש 6954
 
 קואורדינטות:  32°35′59″N 35°06′09″E﻿ / ﻿32.599817°N 35.102362°E﻿ / 32.599817; 35.102362
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) כביש 6953(למפת הכרמל רגילה) כביש 6953(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 6953(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 6953  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 6953 (מכונה גם "כביש ג'וערה", על שם הבסיס ההיסטורי שנמצא במסלולו) הוא כביש מקומי באזור רמות מנשה המחבר את כביש 66 (בסמוך לקיבוץ משמר העמק) לכביש 672, בסמוך לקיבוץ דליה. הכביש נמצא כולו בתחום השיפוט של מועצה אזורית מגידו, והיישוב היחידי שנמצא בסמוך אליו הוא קיבוץ עין השופט וכן המוסד החינוכי חברת הנעורים רעות שלידו. לאורך הכביש ישנן יציאות למסלולי טיולים באזור המרחב הביוספרי שבפארק רמות מנשה.
צמתים עיקריים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 6953 ממערב למזרח
| 0 | צומת עין השופט |   | ליד דליה |   כביש 672 |
| 1.4 | כיכר ללא שם |  | ליד עין השופט | כביש 6954, כביש גישה אל התיכון האזורי "מגידו" |
| 1.7 | צומת ללא שם |  | עין השופט | כביש גישה אל עין השופט |
| 2.4 | צומת ללא שם |  | ג'וערה | כביש גישה אל ג'וערה |
| 6.1 | צומת ללא שם |  | משמר העמק | כביש גישה אל משמר העמק |
| 6.7 | צומת משמר העמק |  | משמר העמק |   כביש 66 |
ראו גם

כבישי ישראל
שומרי הגן

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  עופר ישראלי ויעל פינקרפלד-ישראלי
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 www.shomreihagan.org
 
שומרי הגן הוא ארגון סביבתי-חברתי שנוסד בשנת 2000 ועוסק בחיבור האדם לטבע, לעצמו ולאחר דרך לימוד ותרגול של מיומנויות חיים בהשראת חברות ציידים-לקטים. הארגון עוסק בחינוך פורמלי ובחינוך בלתי פורמלי, וגישתו החינוכית מתאפיינת בתרגול מלאכות ומיומנויות עתיקות, באנימיזם ואקולוגיה עמוקה, ובחינוך לקיימות.
החל משנת 2000 הארגון מכשיר מדריכים ואנשי חינוך, וחבריו ובוגרי מסלול ההכשרה שלו הניעו מספר יוזמות בולטות בחינוך הסביבתי בישראל ובתחום הקיימות, כגון הקמת גני היער הראשונים בארץ ובנית והובלת השתלמויות גמול השתלמות של משרד החינוך לגננות הרוצות להפוך לגננות יער במשותף עם רון מלצר; ביסוס והרחבת תחום הליקוט בישראל (ליקוט צמחי בר לרפואה ולמאכל); הקמת שני בתי ספר יער ושותפות ביצירת מסלול מורי יער במכללת אורנים וביצוע חלק משמעותי מהכשרת המורים במסלול. כמו כן הארגון השפיע על יוזמות כגון תכנון והקמת יערות מאכל, הפעלת חוות אקולוגיות לימודיות, הנעת פסטיבל אקטיביזם, וארגון התכנסות "אבני דרך" למלאכות עתיקות.
שמו של הארגון נלקח מספר בראשית:”וַיִּקַּח ה' אֱלֹהִים, אֶת-הָאָדָם; וַיַּנִּחֵהוּ בְגַן-עֵדֶן, לְעָבְדָהּ וּלְשָׁמְרָהּ” (ספר בראשית, פרק ב', פסוק ט"ו).
מבנה הארגון והפעילות

במסגרת "שומרי הגן" מתקיימות מספר פעילויות נפרדות אך קשורות זו לזו. הארגון מפעיל קורסים וסדנאות למבוגרים, שהבולט בהם הוא מסלול הכשרה למדריכים האורך כשנה וחצי בשיטה החינוכית של "שומרי הגן". בוגרי מסלול ההכשרה עשויים להצטרף ל'מעגל מדריכים' ולעסוק כעצמאים בהדרכת חוגי ילדים תחת שם הארגון. מעגל המדריכים עצמו מהווה מעין קהילה מקצועית וחברתית, שבמסגרתה מתהווים שיח מקצועי ושיתופי פעולה בין החברים. בנוסף ממשיכה הכשרה על בסיס קבוע במסגרת השתלמויות מדריכים.
כיום פעילים בארגון כ-110 מדריכים, המפעילים כ-150 קבוצות בכל רחבי הארץ, ובהן כ-2000 חניכים. כמו כן ישנם שני בתי ספר יסודיים הפועלים בהובלה החינוכית של הארגון ובהם כ-200 תלמידים. בנוסף מלווה הארגון עוד 2 יוזמות הנמצאות בתהליך הכרה על ידי משרד החינוך.
אריאל אפל, ראש החוג לחינוך במכללת אורנים הוא בוגר קורס המדריכים וחבר בארגון. במסגרת תפקידו במרצה הוא מעביר קורסים על חינוך יער ומלאכות קדומות.
גישה חינוכית

הארגון הוקם בשנת 2000 על ידי עופר ישראלי ויעל פינקרפלד-ישראלי, במטרה להחדיר רעיונות אקולוגיים הוליסטיים לחברה הישראלית ולהשפיע באמצעות יצירת אלטרנטיבה לחינוך הקונבנציונלי בישראל. הגישה החינוכית של הארגון שמה דגש על תרגול מלאכות ומיומנויות עתיקות כאמצעי לחיבור לטבע כמו גם על תפישת העולם האקוצנטרית שנובעת מכך. גישה חינוכית זו שואבת השראה מדימויים של חברות ציידים-לקטים כמי שמהוות בעיני הארגון מודל לאורח חיים מקיים שפגיעתו בסביבה מינימלית. מייסדי הארגון למדו חלק מהתכנים אותם הם מלמדים בבית הספר של טום בראון ג'וניור.
חברי הארגון מלמדים ומתרגלים מלאכות ומיומנויות כגון ליקוט צמחי בר לרפואה ולמאכל, גששות, הקמת מחסות טבעיים, הדלקת אש בשיטות עתיקות, סיתות צור, קליעת סלים ורשתות, עיבוד עורות, תרגול התגנבות והסוואה, עריכת סימולציות ציד (ללא ציד בפועל), ועוד. כמו כן, מושם דגש מיוחד גם על היבטים חברתיים ורוחניים של אורח חיים כמו-שבטי, כגון קיום שיח במעגלי הקשבה, שאיפה לקבלת החלטות במשותף, ואף קיום יחסי הקשבה ותקשורת עם יצורים לא-אנושיים כגון חיות וצמחים.
לפי גישת שומרי הגן, תרגול של מלאכות ומיומנויות אלו יוצר אצל האדם חיבור עמוק לטבע, יכולת הבחנה בין צרכים קיומיים אמיתיים לבין תשוקות או התניות, והכרת מקומו ותפקידו של האדם בעולם - הן כאינדיבידואל והן ברמת החברה האנושית ככלל. ניתן לאפיין את האידאולוגיה של הארגון במונחים של אנימיזם, אקוצנטריות, ואנרכו-פרימיטיביזם, וככזו ששואפת לקיים את החברה האנושית על בסיס של מקומיות, שוויוניות (egalitarianism), והכללה של מערכות יחסים עם יצורים שאינם אנושיים.
הארגון הוא חלוץ בישראל במגמה שהינה עולמית, הנפוצה בעיקר במדינות מערביות, של תרגול מלאכות עתיקות ומיומנויות פרימיטיביות כאלטרנטיבה לאורח החיים המודרני-מתועש. ניתן לראות דוגמאות למגמה זו בתופעות כגון rewilding, ובתנועת ההאטה, בנייה בחומרים טבעיים כמו עץ וחיפויי דקלים וקש או מחצלות קלועות כמו גם בוץ אשר זוכים לתחיה בתמיכה של ידע הנדסי עכשיווי.
יוזמות קשורות

התכנסות אבני דרך ושבע אבנים: החל משנת 2014 מתקיימת התכנסות למלאכות קדומות בשם אבני דרך ומשנת 2016 נוספה התכנסות נוספת המיועדת להעמקה בלימוד מיומנויות קדומות תחת אותו ארגון בשם שבע אבנים. התכנסויות אלה מושכות מאות משתתפים בכל שנה, כאשר כל אחת מההתכנסויות נמשכת חמישה ימים. מרבית מייסדי ההתכנסויות הם בוגרים של ארגון שומרי הגן ורבים ממדריכי הארגון לוקחים חלק בהובלת ההתכנסויות כיום.
ראו גם

גן יער
עמים ילידים ביבשת אמריקה
ציידים לקטים
טום בראון ג'וניור
סיתות באמצעות הקשה
הערות שוליים

↑  בית, באתר שומרי הגן
↑   עפרה אידלמן, מחזירים את ילדי הגן לטבע, באתר הארץ, 18 במרץ 2016
↑  אילן לוקאץ', ‏ישראל 2013: שובם של הציידים-לקטים, באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2013
↑  בית ספר יער במושבה, באתר yavneel.muni.il
↑  http://facebook.com/adamolam, חנוך ביער על פי דרכו, באתר הוצאת אדם עולם, ‏2021-06-07
↑  חינוך יער - מחנכי יער, באתר www.oranim.ac.il
↑  אפל אריאל, באתר www.oranim.ac.il
↑  עופר ישראלי, מצב האפס - הבלוג של עופר ישראלי
↑  Cob Research Institute, www.cobcode.org (באנגלית)
↑  חזון אבני דרך התכנסות מלאכות קדומות, באתר avneiderech
דראג (לבוש)

פאות קדושות במופע דראג במצעד הגאווה בתל אביב, 2009
דראג (באנגלית: Drag) הוא כינוי סלנג ללבישת ביגוד בעל משמעות סמלית כלשהי, אך לרוב מתייחס ללבישת ביגוד המזוהה עם התפקיד המגדרי ההפוך למינו של המתלבש.
דראג נקשר לעיתים בהומוסקסואליות, אם כי קשר כזה אינו קיים בהכרח ובמקרים רבים לבישת הבגדים מתבצעת עקב רצון לביטוי עצמי כלשהו או לצורכי בידור, ולאו דווקא מטעמי זהות מינית או מגדרית.
בדרן גבר בלבוש דראג המגלם דמות דראג של אישה מכונה "דראג קווין". בדרנית אישה בלבוש דראג המגלמת דמות דראג של גבר מכונה "דראג קינג".
אטימולוגיה

המונח התפתח במקור מסלנג התיאטרון או מסלנג להט"בי של שנות ה-70 של המאה ה-19, בעוד המונח הרשמי לקרוס-דרסינג במסגרת הופעה על במה היה "travesti" (בצרפתית: קרוס-דרסר. המונח הביא להתפתחות המילה באנגלית "travesty" שמשמעה לעג ופרודיה). השימוש במונח "דראג" התרחב ככל הנראה בקרב המשתמשים בז'רגון "פולאר", ז'רגון רחוב אשר היה נפוץ באנגליה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. בניגוד למונחים אחרים אשר תיארו בגדים בלבד, המונח "דראג" התייחס לא רק לביגוד אלא לתופעה עצמה.
המונח "מלכת דראג" (או "דראג קווין", באנגלית: Drag Queen) הופיע לראשונה בדפוס בשנת 1941, כאשר הביטוי המדויק היה "לעשות דראג". אטימולוגיה עממית אשר ניתן ללמוד ממנה על הדעות הקדומות בנושא הרווחות במאה ה-20, היא תפיסת המונח "דראג" כראשי תיבות של הביטוי באנגלית "dressed as girl" (תרגום לעברית: "לָבוש כמו בחורה") לתיאור פטישיזם טרנסווסטי.
בדומה, המונח "דראג קינג" מתייחס לאישה שמופיעה בלבוש או מבע גברי. המונח נמצא לראשונה בדפוס בשנת 1972, למרות שיש היסטוריה ארוכה הרבה יותר בעולם התיאטרון של נשים המופיעות באופן הזה, שגם נכלל תחת המונח "en travesti".
דראג ואמנות הבמה

| --- | --- |
 :  ראו גם – דמות דראג
ישנה היסטוריה ארוכה של דראג באמנות הבמה, והתופעה משתרעת על מגוון רחב של תרבויות וסגנונות אומנותיים. בתיאטרון מתאר המונח דראג שתי תופעות: הראשונה היא הופעה שבה יש שימוש בקרוס-דרסריות על מנת לגלם את הדמות. אמצעי מבע זו הוא חלק מההיסטוריה החברתית של התיאטרון. השנייה היא תיאור דמות שהיא בעצמה מבצעת קרוס-דרסריות. תמה זו היא חלק מההיסטוריה של הספרות והקולנוע, כמו למשל בסרטים מולאן וגברת דאוטפייר. לרוב, ייעשה שימוש בדראג לצורך השגת אפקט קומי, כמו בסרט חמים וטעים, במופעי בנות פסיה או בסדרה הממלכה הקטנה. מופעי דראג רבים כוללים חיקויים של ידועניות ומופעי שירה.
דראג ואמנות הבמה > בתיאטרון

אלמנטים של לבישת ביגוד של המין השני בעת הופעה על במה הם תופעה תרבותית נרחבת. באנגליה, שחקנים במחזותיו של ויליאם שייקספיר ובכל תיאטרון הרנסאנס האנגלי, גם בטרגדיות וגם בקומדיות, היו כולם גברים. תפקידי נשים גולמו על ידי גברים צעירים בדראג. שייקספיר השתמש במוסכמה זו על מנת להעשיר את הבלבול המגדרי במחזה "כטוב בעיניכם", ובן ג'ונסון עשה דבר דומה במחזה "Epicœne, or The silent woman" משנת 1609. עם עלייתו לשלטון של צ'ארלס השני הותר לנשים שחקניות להופיע על במות אנגליה, ומוסכמות ה-travesti הנוקשות נעלמו.
דראג ואמנות הבמה > באופרה

בעולם האופרה רווחת קונבנציה שבה מגלמת זמרת דמות גברית. תפקיד כזה מכונה בעברית "תפקיד מכנסיים". על פי רוב, נכתב תפקיד-מכנסיים אופראי לדמות נער צעיר או עלם חמודות. פעמים שמדובר בילד ממש, לפני שקולו התחלף; פעמים בבחור בשנות העשרים לחייו, על מנת להבדילו משאר הדמויות הגבריות אשר בשיא כוחן. מספר תפקידים בולטים נכתבו לנערי-חצר (פאז'); רבים אחרים נכתבו למאהבים צעירים ו/או בלתי מנוסים. בעבר נכתבו תפקידי-מכנסיים רבים לאצילים ולמפקדי צבא.
זמרת המגלמת דמות גברית גם תלבש בגדי גבר, ובמובן זה מקורב תפקיד-המכנסיים לאומנויות הדראג השונות. עם זאת, ובניגוד אליהן, לעיתים נדירות ייעשה שימוש בתפקיד-מכנסיים להדגשת נשיותה של הזמרת, וככלל אין לפרקטיקה זאת כוונות סאטיריות, גרוטסקיות או מיניות.
ישנן באופרה גם דמויות נשיות המתחפשות לגברים מסיבות עלילתיות שונות. אולם דמות שכזאת איננה בגדר "תפקיד מכנסיים".
דראג ואמנות הבמה > במוזיקה

בעולם המוזיקה הפופולרית ישנה היסטוריה מכובדת של תרבות דראג. מרלן דיטריך הייתה שחקנית קולנוע וזמרת גרמניה מוכרת אשר הופיעה מדי פעם לבושה כגבר. בעידן הגלאם רוק נהגו אמנים רבים כגון דייוויד בואי או ניו יורק דולס להופיע בתלבושת דראג מלאה או חלקית. מסורת זו אמנם דעכה מעט בשנות ה-70, אך התחדשה עם עליית הגל החדש של שנות ה-80 כאשר זמרים מובילים כמו בוי ג'ורג' (מלהקת Culture Club) או אנני לנוקס (מההרכב יורית'מיקס) בלטו בהופעה חיצונית בעלת מגדר מעומעם.
בנוסף, נכתבו המון שירים על חיי הדראג קווין. בין הזמרים הבולטים אפשר למנות את הזמרת סינדי לאופר שכתבה ב-1997 את השיר "הבלדה על קלאו וג'ו" שמספר על החיים ההפוכים של מלכת דראג קווין, ואף הייתה הראשונה ששילבה דראג קווינס בקליפ ללהיט שלה משנת 1994 - "Hey Now". ב-2013 היא כתבה מוזיקה למחזמר "קינקי בוטס" המצליח אשר מספר על מפעל נעליים שנקלע לקשיים ומחליט למכור נעליים גבוהות לדראג קווינס.
מוזיקאים גברים מזרם הגראנג' של שנות ה-90 לבשו לעיתים בהופעות שמלות מכוערות באופן מכוון, וזאת מבלי להתאפר או לנסות להראות נשיים כלל (למשל בוידאו-קליפ של השיר "In Bloom" של להקת נירוונה). ככל הנראה, המוזיקאי המפורסם ביותר בהופעות הדראג שלו בשנות ה-90 הוא רופול. ביפן, קיימות להקות רבות בזרם הויזואל קיי אשר נוהגות להופיע בדראג חלקי או מלא.
דראג ואמנות הבמה > בקולנוע

1937 - Upstairs, בבימויו של פייטרו ויזל, היה הסרט הראשון בסגנון דראג. יוג'ניוס בודו כיכב.
1953 - גלן או גלנדה, אחד הסרטים הקלאסיים של אד ווד, בו הוא כיכב בשני תפקידי הכותרת.
1959 - חמים וטעים, בכיכובם של מרילין מונרו, טוני קורטיס, וג'ק למון.
1967 - Thoroughly Modern Millie, סרט מוזיקלי בכיכובה של ג'ולי אנדרוז יחד עם מרי טיילר מור, קרול צ'אנינג, ועוד.
1972 - פינק פלמינגוס, בכיכובה של דיוויין
1975 - מופע הקולנוע של רוקי, עם טים קארי וסוזן סרנדון
1977 - Outrageous! בכיכובו של קרייג ראסל, בגרסה בדיונית של עצמו
1982 - טוטסי, בכיכובו של דסטין הופמן יחד עם טרי גאר וג'סיקה לאנג
1982 - ויקטור ויקטוריה, בכיכובה של ג'ולי אנדרוז
1983 - קוני למל בקהיר, סרט ישראלי בכיכובם של מייק בורשטיין ו-חנה לסלאו
1985 - Lust in the Dust, בכיכובה של דיוויין
1988 - היירספריי, בכיכובה של דיוויין
1988 - סיפור אהבה בשלושה פרקים של הארווי פירסטיין, בכיכובם של מתיו ברודריק ואן בנקרופט.
1990 - פריז בוערת בבימויה של ג'ני ליוויגנסון, תיעדה את סצנת הנשפים של קהילת הדראג והקהילה הטרנסג'נדרית בניו יורק.
1991 - Vegas in Space, בכיכובן של דוריס פיש, מיס X, ג'ינג' קווסט, ובהופעת הבכורה של טיפי
1993 - גברת דאוטפייר בכיכובם של רובין ויליאמס, סאלי פילד ופירס ברוסנן.
1994 - הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר, בכיכובם של טרנס סטמפ, הוגו ויבינג, וגאי פירס.
1995 - קאדילק של סופשבוע, בכיכובם של פטריק סווייזי, ווסלי סנייפס וג'ון לגוויזאמו, עם הופעת קמאו של רופול
1995 - ויגסטוק: הסרט, סרט תיעודי על הפסטיבל השנתי שהתקיים בגריניץ' וילג' בשנות השמונים והתשעים.
1996 - כלוב הציפורים, בכיכובם של רובין ויליאמס, נייתן ליין, ג'ין הקמן ודיאן ויסט.
1998 - חצות בגן הטוב והרע, בכיכובם של קווין ספייסי ג'ון קיוזאק וליידי שאבלי בתפקיד עצמה. ביום של קלינט איסטווד.
1999 - אנשים מושלמים, בכיכובם של פיליפ סימור הופמן ורוברט דה נירו
2001 - הדוויג והשארית העצבנית, בכיכובו של גון קמרון מיצ'ל
2003 - בנות (סרט) בכיכובן של מיס קוקו פרו, איבי האריס, ווארלה ג'ין מרמן.
2003 - !Die Momma Die, בהשתתפות נטשה ליון, ג'ייון פריסטלי, צ'ארלס בוש, ופיליפ בייקר הול.
2004 - קוני וקרלה, עם ניה ורדלוס, טוני קולט ודייוויד דוכובני
2005 - קינקי בוטס, עם ג'ואל אדג'רטון, ציווטל אג'יופור, שרה-ג'יין פוטס, וניק פרוסט.
2005 - רנט
2007 - A Shade Before Pink, כלל ייצוגים של קרוס-דרס, מלכות דראג, ותהיות מגדריות. עם קרי וודוורת', ורודה ג'ורדן.
2007 - St. Trinian's, בכיכובו של רופרט אוורט
2009 - תמיד אותו חלום, מיני-סדרה ישראלית על חיי הדראג בתל אביב, המבוסס על שיריו של צביקה פיק
2019 - ילדי הדראג
דראג בישראל

גם בישראל נפוצו מופעי הדראג ואף פרצו מעבר לקהילת הלהט"ב הישראלית. כך, לדוגמה, להקת מלכות הדראג בנות פסיה, אשר פעלה במחצית השנייה של שנות ה-90 זכתה לפינה קבועה במסגרת תוכנית האירוח של אמנון לוי בערוץ הראשון והוציאה מספר אלבומים ובהם שיתופי פעולה עם אמני מיינסטרים. מלכות דראג ישראליות אחרות, כגון ההרכב "פאות קדושות", קיי לונג, רמה רימינג, מיס לילה קרי וציונה פטריוט זכו אף הם לפופולריות ולעיתים אף הופיעו במדינות שונות באירופה עם מופעיהן.
משנת 1995 ועד שנת 2002 התקיים בישראל פסטיבל הדראג "ויגסטוק ישראל" שהיה אירוע התרמה לארגון "בלה דואגת" שמטרתו העלאת המודעות למחלת האיידס, ורוכזו בו הופעות דראג יחד עם נוכחות רבה של דראג קווינס. ההשראה לאירוע הייתה פסטיבל ויגסטוק המתקיים מדי שנה בניו יורק מאז שנות השמונים של המאה העשרים. בשנת 2010 חזר הפסטיבל, והתקיים בגן מאיר בתל אביב בהשתתפות כ-30 אמנים. בשנת 2018, פסטיבל הוויגסטוק התקיים בהנחיית ציונה פטריוט ורמה רימינג.
יש בישראל גם היסטוריה ענפה וסצנה חיה של מופעי דראג קינגס, במיוחד החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 בירושלים ובתל אביב. ב-2007 נולדה תחרות "מלך הדראג הלבנטיני" הראשון, שפמים ונשיכות, וב-2009 הורחב האירוע לפסטיבל של שלושה ימים במרכז הגאה בתל אביב. באותן שנים, החלו ליינים של מסיבות ומופעי דראג קינגס, כמו ליין ה"DressUp" בניהולו של שוקי הרזה, שפעל במגוון מועדונים כמו מועדון המינרווה והרוגטקה, וליין ה"Sugar Trash" בבית השואבה בשנים 2011–2012. מאז, מופעי דראג קינגס נהיו חלק מוכר מסצנות להט"ביות, ולדראג קינגס פופולריים - כמו גיילורד רוטשילד, קינג ג'ונג', לורד שלג ועוד - יש קהל מעריצות ומעריצים שעוקב אחרי הופעותיהם, בין אם בתור יחידים, או בהרכבים שנוצרים לעיתים, כמו ה"ElleBoyz".
מופעי דראג קבועים מתקיימים בברים ומועדונים שונים, בעיקר בתל אביב, בחיפה, בירושלים ובבאר שבע. מופעים מתקיימים גם באירועים אשר אינם מכוונים לקהילת הלהט"ב.
בסוף העשור השני של המאה ה-21 זינקה הפופולריות של אמנות הדראג בישראל, בין היתר בזכות תוכנית הטלוויזיה המרוץ לדראג של רו פול. מלכות דראג בעלות שם מרחבי העולם כמו שאנג'לה, אלסקה, ביאנקה דל ריו, בוב דה דראג קווין, אליסה אדוורדס ואחרות החלו להגיע להופעות ענק בישראל תחת חברת ההפקות One Night Only בהיכל התרבות בתל אביב, המשכן לאמנויות הבמה, מוזיאון תל אביב לאמנות, רידינג 3 והאנגר 11. המופעים נערכו בהשתתפותם של מלכות ומלכי דראג ישראלים לרבות ג'נדריקה, ואיפשרו חשיפה רחבה לאמנים המקומיים על במות מרכזיות בתרבות הישראלית.
ראו גם

ויגסטוק
קאמפ
דמות דראג
דראג קווין
דראג קינג
קרוס-דרסינג
יום הדראג הבין-לאומי
לקריאה נוספת

איריס רחמימוב, קסמו המערער של ה"דראג" – תיאטרון חוצה-מגדר במחנות שבויים ברוסיה במלחמת העולם הראשונה, באתר Academia
בן-כנען, נ. וקפלן, ד. (2000). דראג בישראל: יכולת העמידה על עקבים. במה, 159-160, 81-97.
The Drag Kings Book דל לה-גראס וולקנו, ג'ודית הלברשתם, הוצאת Serpent Trail 1999
Eden Sarid, Don ’t Be a Drag, Just Be a Queen—How Drag Queens Protect their Intellectual Property without Law, 10:1 Florida International University Law Review, 2014