stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלצות נגד חייזרים (זיכיון)
סדרות טלוויזיה > מפלצות נגד חייזרים: המוטציה מהחלל החיצון

'מפלצות נגד חייזרים: המוטציה מהחלל החיצון' (במקור: Monsters vs. Aliens: Mutant Pumpkins from Outer Space) היא סדרת טלוויזיה שנוצרה בטכנולוגיית אנימציה ממוחשבת. 'מפלצות נגד חייזרים: המוטציה מהחלל החיצון' היא סדרת הטלוויזיה הראשונה ששודרה בעקבות הסרט 'מפלצות נגד חייזרים'. הסדרה מספרת על עלילותיהם של ב.ו.ב, סוזן, החוליה החסרה וחרקוזאור לאחר אירועי הסרט 'מפלצות נגד חייזרים'. בסדרה, סוזן חזרה אל ביתה וגרה בו יחד עם בעלה, וב.ו.ב, החוליה החסרה וחרקוזאור נלחמים עם חייזרים שמאיימים על כדור הארץ. הפרק הראשון של הסדרה שודר בתאריך 26 באוקטובר 2009.
משחקי וידאו > מפלצות נגד חייזרים

'מפלצות נגד חייזרים' הוא משחק וידאו שנוצר ושווק על ידי חברת Beenox וחברת Amaze Entertainment. את המשחק ניתן לשחק במחשב עם מערכת הפעלה של Microsoft Windows, בפלייסטיישן 3, בפלייסטיישן 2, ב־xbox ובנינטנדו DS. במשחק ניתן לשחק את סוזי, ב.ו.ב, החוליה החסרה וחרקוזאור שנלחמת במפלצות ענקיות שמנסות להרוג אותה ובחייזרים מהחלל שמנסים לכבוש את כדור הארץ. המשחק עוקב אחרי עלילת הסרט בצורה מדויקת, ומתעד את כל האירועים שקרו בסרט.
משחקי וידאו > Super Star Kartz

משחק וידאו נוסף הוא 'Super Star Kartz' שהוא משחק וידאו שבו דמויות מסרטים שונים של דרימוורקס מתאחדים כדי לנצח רשעים שרוצים להרוג אותם (רשעים שלא מופיעים בסרטים של דרימוורקס). במשחק מופיעת הדמויות סוזי, ב.ו.ב, החוליה החסרה וחרקוזאור לצד דמויות מהזיכיונות מדגסקר, שרק ועידן הקרח.
סרטים קצרים > פריצתו הגדולה של ב.ו.ב

'פריצתו הגדולה של ב.ו.ב' (במקור: B.O.B.'s Big Break) הוא סרט קצר שצולם בעקבות יציאת הסרט 'מפלצות נגד חייזרים'. הסרט הקצר שודר בערוץ ניקלודיאון. בסרט הקצר מופיעים ב.ו.ב, סוזן, החוליה החסרה וחרקוזאור כלואים על מטוס, לאחר שנחטפו על ידי אויב לא ידוע. ב.ו.ב משתמש בכוחותיו כג'וק, פותח את דלת המטוס ומשחרר את שאר חבריו. עלילת הסרט 'B.O.B.'s Big Break' מתרחשת לאחר אירועי הסרט 'מפלצות נגד חייזרים'. הסרט הקצר שודר בארצות הברית בליל כל הקדושים 2009. הסרט נקרא 'פריצתו הגדולה של ב.ו.ב' מכיוון שב.ו.ב הוא הכוכב בסרט, הסרט הוא הפריצה שלו, וגם מפני שב.ו.ב פורץ את דלת המטוס ומציל אותו ואת חבריו.
הערות שוליים

↑  "הכנסות מפלצות נגד חייזרים", באתר Box office Mojo
↑  "הכנסות סרטי דרימוורקס", באתר Box office Mojo
↑  "מפלצות נגד חייזרים", במסד הנתונים והביקורת Rotten Tomatoes
↑  "מפלצות נגד חייזרים", במסד הנתונים והביקורות Metacritic
מפרצון פיל

| --- | --- |

מפת האי ת'רסטון, מפרץ פיל הוא המפרץ החמישי מימין בתמונה.
 מידע כללי
 על שם:  טישן ראמזי פיל 
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  72°01′00″S 98°58′00″W﻿ / ﻿72.0167°S 98.9667°W﻿ / -72.0167; -98.9667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון פיל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון פיל
 
מפרצון פיל (באנגלית: Peale Inlet) הוא מפרצון הממוקם בסמוך ממערב לחצי האי נוביל, בחוף הצפוני של האי ת'רסטון בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 30 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרצון

המפרצון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946, במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרצון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המפרצון נקרא על שמו של טישן ראמזי פיל (Titian Ramsay Peale) צייר וחוקר טבע, ששירת בסלופ המלחמתי "פיקוק" (Peacock) של משלחת החקר של ארצות הברית בין השנים 1838–1842.
הפיקוק הפליגה לאורך החוף הצפוני של האי ת'רסטון במרץ 1839, כשהיא עוקבת אחרי להקות של דגים מעופפים.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 210
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
מצפה (יישוב)

| --- | --- |
הכניסה ליישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל התחתון
גובה ממוצע: ‎86 מטר
תאריך ייסוד: 1908
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 125 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-2.3% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל העליון מוגדלת) מצפה(למפת הגליל העליון רגילה) מצפה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה32°47′24″N 35°30′35″E﻿ / ﻿32.7900959417024°N 35.5096466789475°E﻿ / 32.7900959417024; 35.5096466789475  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל התחתון (in English: Lower Galilee Regional Council) באדום - מצפה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10

מִצְפָּה היא מושבה באזור הצפון בבקעת ארבל ליד טבריה, בתחומי המועצה האזורית גליל תחתון.
שמו של היישוב ניתן לו בשל מיקומו הצופה על הכנרת.
היישוב הוקם כמושבה בשנת 1908 בתקופת העלייה השנייה על ידי חברת יק"א. הפיתוח המשמעותי של היישוב התרחש לאחר חיבור היישוב לקו המים ב-1979.
אמצעי הפרנסה העיקריים של היישוב הם חקלאות, יזמות, תיירות (חדרי אירוח) ועבודה מחוץ ליישוב.
היישוב משתייך לאזור עדיפות לאומית א'1 (כפרי) על פי הגדרת משרד הבינוי והשיכון.
ילדי היישוב לומדים ב"עלי גבעה" בגבעת אבני ואילו הנוער לומד במקיף חקלאי כדורי.
בניין הדואר במצפה, ינואר 2010
לקריאה נוספת

רגב יואב, מצפה - מושבה בגליל התחתון, הוצאת אחיאסף, 2005.
מרעה עדר יהודי במצפה, מזכרונות משה ז'לודין, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק צב: כיבוש המרעה, תרע"ד (1914), עמ' 988–990.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  https://www.glt.org.il/%D7%9E%D7%A6%D7%A4%D7%94/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465733505171  VIAF: 146955184   WorldCat (עם VIAF): 146955184
מסע (צבא)

מסע בגלגל רפאים, רמת הגולן.
מסעות רגליים הם פעילות נפוצה בצבאות מודרניים בשלב הטירונות בצבא. בעבר, עד מיכון הצבא (בערך באמצע המאה ה-20) הייתה זו הדרך העיקרית לתמרון בשדה הקרב ומחוצה לו. המסע היה אחד הדברים העיקריים שלמדו הטירונים החדשים עם גיוסם לצבא.
אמנם מנוע בעירה פנימית הומצא עוד במאה ה-19 וכלי הרכב ממנועים הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19, מספרם היה נמוך. השימוש הרחב הראשון בכלי רכב ממנועים לשינוע חיילים בוצע בעת הקרב הראשון על המארן במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך מיכון משמעותי של חילות הרגלים בוצע רק במלחמת העולם השנייה עם הופעת חיל רגלים ממוכן. גם במהלך מלחמת העולם השנייה למסעות היה תפקיד חשוב כי עיקר חיל הרגלים לא היה ממוכן ונאלץ לנוע ברגל.
במחצית השנייה של המאה ה-20 התפשט המיכון לכל ענפי הצבא, אך ליכולת לבצע מסע רגלי עדיין יש חשיבות טקטית מכרעת במצבים מסוימים.
בצה"ל

המסעות הרגליים בצה"ל הם פעילות נפוצה בקרב יחידות הסדיר בשלבי הטירונות. מסעות רבים משלבים גם נשיאת של ציוד כבד או חיילים אחרים על גבי אלונקות. המסעות הם בראש ובראשונה אימון בקרב תנועה או בנסיגה, הם משמשים גם כאתגר ספורטיבי אשר נועד לשיפור הכושר של היחידה, כאמצעי ללמד את החיילים לעזור לחבריהם להתגבר על הקושי הפיזי והמנטלי ולעיתים אף כאמצעי ענישה. בסיומם של רבים מהמסעות הרגליים נהוג כי היחידה מעניקה לחיילים חפץ סמלי – דיסקית, חגורה לנשק, כומתה וכדומה שמעיד על מעבר של שלב קושי מסוים. אורכם של המסעות הרגליים משתנה מיחידה ליחידה בהתאם לסרגלי המאמצים וללוח הזמנים של היחידה.
במשך תקופת הטירונות נוהגות היחידות השונות לצאת למסעות קצרים רבים אשר אורכם הוא בין 2–35 קילומטר. מטרתם של מסעות אלה היא לעלות בצורה הדרגתית את כושר ההליכה המאומצת של החיילים. הקצב ברוב המסעות מגיע ל-6 קמ"ש, וביחידות מיוחדות עולה לעיתים הקצב עד 8 קמ"ש.
המסע הכי ארוך בהכשרת הלוחם הוא מסע הכומתה אשר מתבצע לרוב לקראת סוף האימון המתקדם, עם זאת ישנן מספר יחידות שעושות אותו כבר בסוף הטירונות כגון חיל התותחנים, ועוד:
היחידות המיוחדות עושות 80 קילומטר ויותר.
יחידות החי"ר עושות בין 40 ל70 קילומטר.
יחידות השדה עושות 20 עד 40 קילומטר.
בצה"ל > מסעות שונים

מסע רגלי - למעשה זהו סוג המסעות הסטנדרטי, הבסיס לכל מסע, את התנאים הבאים כל חייל בלי שיוך ליחידתו מקיים במסע בצה"ל: החייל ישא על גופו ווסט קרב עם לפחות 5 מחסניות מלאות, ליטר וחצי של מים או נוזל שתייה שאושר, ינעל נעלי שטח (כל נעל שוקלת 1.5 ק"ג), ילבש מכנסי עבודה וחולצת עבודה צה"ליים (מדי ב'), וכמובן ישא עליו את נשקו האישי.
לרב אחוז המשקל שחייל ממוצע ישא במסע בסיסי זה על גופו ממשקלו שלו הוא 12% לאחר חישוב כל הגורמים.
מסע אלונקות - כינוי צה"לי למסע רגלי הכולל נשיאת אלונקות במהלך אימונים צבאיים. בנוסף לאלמנט החישול, המסע נועד לתרגל נסיגה עם חיילים פצועים בעת קרב. במהלך המסע האלונקות מועמסות בציוד כבד, בשקי חול או לחלופין החיילים עצמם שוכבים באלונקה בסבב קבוע המתחלף מעת לעת. מסע אלונקות נפוץ במיוחד ביחידות חיל רגלים, בקורסי שדאות, בגיבושים ליחידות התנדבותיות וב"מסעות כומתה" הנהוגים בסיומה של הטירונות ביחידות רבות, וכסיום לרוב המסעות ממרחק מסוים. מסע האלונקות הפך לסמל בחברה הישראלית, לחישול הפרט כחלק מהקבוצה כולה.
מסע משקלים - השם הצה"לי למסע רגלי תוך כדי נשיאת משא כבד. מסע משקלים הוא מסע שלא רק מתרגל את יכולות הלוחמים ללכת לטווחים ארוכים בקצב רציף, אל גם נשען על כוח וסיבולת השרירים בכמעט כל אזורי הגוף בשל הצורך לשאת משקל כבד, ומתרגל נשיאת ציוד כבד ללחימה ושהייה ממושכת בשטח. מסעות מסוג זה מתקיימים ברוב יחידות החי"ר בצה"ל. המסעות מתקיימים תוך כדי השגחה מוקפדת על הסרגל הנוסף של המשקלים שעולה ביחד עם סרגל המאמצים של הקילומטרים. החוק בצה"ל מאשר להגיע עד סחיבת משא של 40% ממשקל גופו של כל חייל בהתאמה אינדיבידואלית.
מסע חולות - כינוי צה"לי למסע רגלי אשר מתקיימים באזור של חולות בהם קיים קושי פיזי רב יותר לנוע.
בצה"ל > חישובי מאמץ למסע

כל סוג של מסע דורש מאמץ פיזי שונה מהגוף ובשל כך קיימים מספר חישובים המתחשבים בשריפת הקלוריות, כושר הלוחם והתשת הגוף שעוזרים להבנת העצימות של כל מסע מסוגו:
כל ק"מ במסע רגלי נחשב לק"מ 1 בחישוב.
כל ק"מ במסע אלונקות נחשב ל-3 ק"מ בחישוב.
כל ק"מ במסע חולות נחשב ל-1.5 ק"מ בחישוב.
כל ק"מ במסע משקלים מחושב בהתאם לאחוז הנשיאה ממשקלו של החייל: אם החייל נושא 20% ממשקל גופו החישוב הוא 1.5 לק"מ, אם החייל נושא 30% ממשקל גופו החישוב הוא 2 לק"מ, אם החייל נושא 40% ממשקל גופו החישוב הוא 2.5 לק"מ.
בהתאם לחישובים אלו יינתנו הדוגמאות הבאות:
אם לוחם מבצע מסע של 20 ק"מ ולאחר מכן עוד 5 ק"מ עם אלונקות אז נכפיל את ה-5 פי 3 ונקבל 15, נוסיף את ה-15 ל-20 שהיו לפני פתיחת האלונקות ונקבל מאמץ פיזי השווה להליכה של 35 ק"מ במסע רגלי.
אם לוחם יוצא למסע משקלים של 40% ממשקל גופו בו הוא הולך 10 ק"מ ולאחר מכן כ-10 ק"מ נוספים עם אלונקות, אז כפעולה ראשונה נכפיל את ה-10 ק"מ אלונקות פי 3 ונקבל 30 ק"מ, נוסיף אותם אל 10 ק"מ שהוא הלך לפני ונקבל 40 ק"מ, את ה-40 ק"מ האלו נכפיל פי 2.5 מכיוון שהוא צעד כל המסע עם מנשא של 40%, נקבל שהעצימות של מסע כזה היא כשל 100 ק"מ במסע רגלי.
אם לוחם מבצע מסע חולות של 50 ק"מ אז החישוב יהיה הכפלה של ה-50 ב-1.5 מכיוון שהמסע התקיים בשטח חולי, ונקבל כי המסע שעבר היה שווה ל-75 ק"מ מסע רגלי.
מסעות בצבאות אחרים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אזכורים בתרבות

מסע האלונקות זכה להנצחה בסרט הישראלי "מסע אלונקות" (1977) בבימויו של יהודה נאמן.
מסע אלונקות בצה"ל
מפרצון פאלאקאריה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרצון 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°00′05″S 61°58′10″W﻿ / ﻿64.0014°S 61.9694°W﻿ / -64.0014; -61.9694
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון פאלאקאריה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרצון פאלאקאריה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון פאלאקאריה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרצון פאלאקאריה
 
מפרצון פאלאקאריה (באנגלית: Palakariya Cove ; בבולגרית: ׂзалив Палакария) מפרצון בחוף הצפון-מערבי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרצון 3.2 קילומטרים, ואורכו של המפרצון (כניסתו לתוך היבשה) 2 קילומטרים.
הכניסה למפרצון נמצאת דרומית לנקודת בברש.
היסטוריה > מיפוי המפרצון

המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
היסטוריה > מקור השם

המפרצון נקרא על שם הנהר פאלאקאריה שבמערב בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
מלצוב

מלצוב (בסלובקית: Malcov) הוא שמו של כפר ורשות מקומית בנפת ברדיוב במחוז פרשוב בצפון מזרח סלובקיה.
רשומות היסטוריות מזכירות את העיר החל משנת 1338 כאשר האזור היה בשליטת ממלכת הונגריה. מלכיה הונגריה העבירה את השליטה בכפר לאצילים שונים. מסוף המאה ה-15 ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-16 הכפר היה בשליטת ברדיוב.
הרשות המקומית ממוקמת בגובה של 410 מטרים, ומשתרעת על שטח של 18.876 קמ"ר. האוכלוסייה המשוערת היא כ-1460 נפשות.
מלחמת ארצות הברית–מקסיקו

מלחמת ארצות הברית–מקסיקו התחוללה בין השנים 1846–1848. בארצות הברית היא נקראת גם "מלחמת מקסיקו", ובמקסיקו - "ההתערבות האמריקנית", "הפלישה האמריקנית למקסיקו" או "מלחמת התוקפנות הצפונית". המלחמה הסתיימה בניצחון אמריקני מכריע, שבעקבותיו סופחו לארצות הברית הטריטוריות (לפי הגבולות של היום) של קליפורניה, נבדה, יוטה, אריזונה, וחלקים מוויומינג, קולורדו, וניו מקסיקו.
רקע > השאיפה האמריקנית להתפשטות מערבה

לאחר רכישת לואיזיאנה בשנת 1803, החל גל הגירה של אלפי אמריקנים ממזרח ארצות הברית לשטחים המערביים החדשים, וגם לשטחים שעדיין לא נשלטו בידי ארצות הברית. השטחים שמדרום מערב לשטחי "רכישת לואיזיאנה", נשלטו תחילה בידי ספרד, והחל מ-1821 נשלטו בידי מקסיקו, לאחר שזו השיגה את עצמאותה.
בארצות הברית השתררה תחושה שכונתה "הייעוד הגלוי", שלפיה יש לארצות הברית זכות בסיסית, שמקורה אלוהי, להנחיל את האידיאלים האמריקנים של דמוקרטיה, שוק חופשי, חופש ושגשוג כלכלי, על כל השטחים עד האוקיינוס השקט במערב. הסנאטור ה.ו. ג'ונסון אמר באותם ימים: "אני מאמין שתהיה זו בגידה במשימתנו הנאצלת אם נסרב לשרת את מטרותיה הנשגבות של החוכמה האלוהית. המלחמה היא תמיד יצירתו של המפיק בחוכמתו את כל האירועים, ולכן היא אמצעי בהשגת המטרה הגדולה קידום האדם וקידום אושרו... בהתאם לכך, אני מקבל את דוקטרינת הייעוד הגלוי."
השאיפה האמריקנית הזאת גרמה לקונפליקטים עם כל שכנותיה, החל בבריטים שבקנדה ובאורגון, וכלה במקסיקנים שבדרום מערב. לא דובר בהכרח בפעולות צבאיות, והחל מ-1827 אף הציעו האמריקנים למקסיקו לרכוש שטחים אלו תמורת סכומים גבוהים. הנשיא ג'יימס פולק, שהיה ממובילי תחושת "הייעוד הגלוי", הציע מיד עם כניסתו לתפקיד ב-1845, לרכוש את כל השטחים המקסיקנים שבדרום מערב תמורת 25 מיליון דולר, אך מקסיקו סירבה לוותר על כמחצית משטחה לשכנתה ממזרח, גם תמורת סכום גבוה שכזה. בסופו של דבר הדרדרו הדברים עד לידי מלחמה בין ארצות-הברית ובין מקסיקו.
רקע > סכסוכי גבולות

הגורם המיידי לפרוץ המלחמה היה סכסוכי הגבולות בין מקסיקו לבין ארצות הברית.
ב-1835 מרדה טקסס כנגד השליטה המקסיקנית, ולאחר קרבות קשים נאלץ נשיא מקסיקו, אנטוניו לופס דה סנטה אנה, לחתום ב-1836 על הסכם ולסקו, שהביא להקמתה של רפובליקת טקסס העצמאית. אלא שההסכם לא פתר את חילוקי הדעות בדבר הגדרת הגבול שבין מקסיקו לרפובליקת טקסס, וסכסוכי גבול מזוינים פרצו בין שתי המדינות.
בהימשך סכסוך הגבולות, החליטה לבסוף רפובליקת טקסס, לשמחתם ובעידודם של האמריקנים, להסתפח בשנת 1845 לארצות הברית, וב-4 ביולי אושר בקונגרס האמריקני צירופה של טקסס כמדינה פדרלית.
מקסיקו ראתה בעין רעה את סיפוחה המהיר של טקסס לארצות הברית, ועניין הגבול שבין ארצות הברית למקסיקו הפך לנושא מרכזי שעל סדר היום של שתי המדינות. ארצות הברית טענה שהגבול הדרומי של טקסס הוא נהר הריו גראנדה. מקסיקו טענה לעומתה, שהגבול עובר בנהר הנואסס (בספרדית: Nueces) שמצפון לריו גראנדה.
הכרזת המלחמה

לאחר שנכנס לתפקידו כנשיא, הורה ג'יימס פולק לגנרל זאכרי טיילור, להציב כוחות בין נהר ריו גראנדה ונהר נואסס. טיילור חצה את הנואסס, התעלם מדרישת מקסיקו לסגת, והמשיך דרומה אל מעבר לריו גראנדה, שם החל בבניית פורט בראון.
הקרבות החלו ב-24 באפריל 1846, כשפרשים מקסיקנים שבו פלוגה אמריקנית ליד הריו גראנדה. לאחר תקריות גבול בפאלו אלטו (ליד העיר בראונסוויל שבטקסס) וברסקה דה לה פלמה, ביקש פולק הכרזת מלחמה פורמלית, כשהוא מסביר בקונגרס שהמקסיקנים "פולשים לטריטוריות שלנו ושופכים דם אמריקני על אדמה אמריקנית". הקונגרס אישר הכרזת מלחמה ב-13 במאי 1846 ברוב של 174 קולות בעד לעומת 14 קולות נגד. באופן כללי, מרבית מדינות הצפון והוויגים התנגדו למלחמה, והדרום והדמוקרטים תמכו בה ברובם. מקסיקו, מצידה, הכריזה מלחמה מיד אחר כך, ב-23 במאי.
מהלך המלחמה > מהלכים ראשונים

מיד לאחר הכרזת המלחמה פלשו כוחות ארצות הברית למקסיקו במספר חזיתות.
בחזית האוקיינוס השקט נשלח הצי בפיקודו של ג'ון סלואוט לכבוש את קליפורניה, וזאת בשל החשש שבריטניה תרצה אף היא לכבוש שטח זה. סלואוט חבר לבדלנים בצפון קליפורניה, שהכריזו עוד קודם לכן על עצמאות בכמה שטחים ואף כבשו מספר ערי מפתח.
בחזית שנייה, כבשו כוחות יבשתיים בפיקודו של סטיבן קירני את סנטה פה שבניו מקסיקו, ופנו מערבה לכיוון קליפורניה. כאן נעזר קירני בתגבורת מחיל הים בפיקודו של רוברט סטוקטון, וכבש את מונטריי, לוס אנג'לס וסן דייגו שבקליפורניה.
הלחימה בקליפורניה הוכרעה, וב-13 בינואר 1847 נחתם הסכם קאוונגה (Cahuenga), שעל פיו תושבי קליפורניה המקסיקנים הורשו לשוב לארצם, ושוחררו שבויים משני הצדדים.
הכוח המרכזי בפיקודו של זאכרי טיילור, המשיך להתקדם מעבר לריו גראנדה ולתוך מקסיקו, ובספטמבר 1846 הביס את הכוחות המקסיקנים בקרב מונטריי שארך שלושה ימים וגבה קורבנות רבים משני הצדדים.
מהלך המלחמה > המשך המלחמה

הנשיא המקסיקני, אנטוניו לופס דה סנטה אנה, פיקד בעצמו על כוחות שנעו צפונה כדי להילחם בטיילור, אך הובס ב-22 בפברואר 1847 בקרב בואנה ויסטה.
במקום לחזק את טיילור בהתקדמותו, החליט הנשיא פולק לפתוח במרץ 1847 חזית נוספת על ידי כוחות בפיקודו של הגנרל וינפילד סקוט, שהונחתו מהים וחדרו לליבה של מקסיקו. סקוט צר על העיר וראקרוס, כבש אותה, ולאחר קרבות קשים שנמשכו כשבעה חודשים בסרו גורדו ובצ'פולטפק, התקדם לעבר הבירה המקסיקנית מקסיקו סיטי וכבש אותה באוקטובר 1847.
אחד המפקדים בצבא מקסיקו, פדרו מריה אנאייה, שהגן על אזור מנזר סנטה מריה צ'ורובוסקו, אמר את המשפט המפורסם ביותר במלחמה לגנרל האמריקני טוויגס, כשזה נכנס למנזר לאחר ניצחונו: "אילו היו לנו כדורים לא הייתם פה", המדגים את הנחיתות המקסיקנית גם במשאבים.
אחד הגדודים שהשתתפו במלחמה היה גדוד סנט פטריק, שכלל כמה מאות מהגרים קתולים (רובם אירים שהיגרו לאמריקה לאחר הרעב הגדול באירלנד), שעזבו את הצבא האמריקני וחברו ללוחמים המקסיקנים. על פי גרסה אחת, ערק הגדוד בעקבות אפליה קשה מצד האמריקנים, והצטרף לפיכך למקסיקנים הקתולים. מספר היסטוריונים גורסים, שהיו אלה שבויים אמריקנים שהוחזקו בידי מקסיקו ואולצו להילחם עבורה, ובגרסאות אחרות מדובר בעריקים אמריקנים שבגדו במדינתם.
מרבית חיילי הגדוד נהרגו בקרב צ'ורובוסקו, ואחרים, שנשבו בידי האמריקנים, נחנקו או נתלו באכזריות כאקט של נקמה, לאחר שנצרבה בעורם האות "D" (עריק - Deserter) בברזל מלובן.
עד היום נחשבים חיילים אלה במקסיקו כגיבורים, ובמספר מקומות במקסיקו מוצבות אנדרטאות לזכרם.
מהלך המלחמה > סיום המלחמה

ב-2 בפברואר 1848 נחתם הסכם גואדלופה אידלגו שסיים את המלחמה בין שתי המדינות.
על פי ההסכם קיבלה ארצות הברית שליטה מלאה בכל שטחי קליפורניה, נבדה, יוטה, אריזונה, ובחלקים מויומינג, קולורדו, וניו מקסיקו. למקסיקו הוחזרו שטחים שנכבשו מדרום לנהר ריו גראנדה, והועבר לה סכום של 18,250,000 דולרים (שווי ערך לכ-630 מיליון דולר של היום) - תמורת השטחים שעברו לארצות הברית.
במהלך המלחמה מתו כ-13,000 חיילים אמריקנים, אך רק כ-195 מהם נהרגו בלחימה עצמה (כ-1.5% בלבד). השאר נספו ממחלות שנגרמו מתנאי סניטציה ירודים. מספר המתים האמריקנים לאחר המלחמה, וכתוצאה ממנה, מוערך באלפים רבים נוספים (יש הנוקבים בסה"כ של כ-20,000 מתים, כשליש מהכוחות הלוחמים). אבדות מקסיקו אינן ידועות, ומוערכות בכ-25,000 אנשים.
התפתחויות פוליטיות כתוצאה מהמלחמה > השפעות מיידיות במקסיקו ובארצות הברית

מקסיקו איבדה במלחמה חלק גדול משטחה, ומאז היא נוטרת טינה ארוכת שנים לארצות הברית. נשיאה, אנטוניו לופס דה סנטה אנה, נמלט לגלות בוונצואלה. נשיא מקסיקו בין השנים 1877–1911, הגנרל פורפיריו דיאס, התבטא כמה שנים לאחר המלחמה ואמר: "מקסיקו המסכנה! כל כך קרובה לארצות הברית, וכה רחוקה מאלוהים".
בארצות הברית הביא הניצחון לגל של פטריוטיזם ולאמונה גוברת בייעודה ובכוחה של המדינה, בעקבות ההתפשטות הטריטוריאלית הגדולה מערבה עד לאוקיינוס השקט (ב-1846 נרכשו שטחים נוספים לטריטוריה של אורגון, כך שההתפשטות במערב התגברה גם צפונה). המלחמה הפכה את זאכרי טיילור לגיבור לאומי, ובבחירות 1848 היה מועמד הוויגים לנשיאות ונבחר.
התפתחויות פוליטיות כתוצאה מהמלחמה > ארצות הברית: חידוש הוויכוח בשאלת העבדות

האופוריה הלאומית בארצות הברית לא נמשכה זמן רב. המלחמה הבליטה שוב את הקיטוב בין הדרום (שתמך במלחמה) לבין הצפון (שהתנגד לה), וההתפשטות הטריטוריאלית העלתה שוב את שאלת העבדות בשטחים החדשים. באותם ימים התירה טקסס את העבדות, אך מקסיקו אסרה אותה. רבים ממתנגדי העבדות בצפון ראו במלחמה ניסיון של תומכי העבדות להביא להתפשטותה גם לטריטוריות החדשות שייכבשו, ולהגדיל בכך את השפעתם בממשל הפדרלי.
פשרת מיזורי מ-1820 אסרה עבדות מצפון לגבולה הדרומי של מיזורי בקו הרוחב '30 36° (למעט במדינת מיזורי עצמה), ומאז גם נשמר האיזון בין מספר המדינות המתירות עבדות לבין אלו האוסרות אותה. איסור העבדות בכל השטחים הצפוניים, כפי שקבעה פשרת מיזורי, יצר יתרון לשוללי העבדות. מסיבה זו נתמכה מלחמת מקסיקו בעיקר במדינות הדרום, שראו בה הזדמנות להגברת כוחם.
במהלך השנה הראשונה למלחמה, הציע חבר הקונגרס דייוויד וילמוט, חוק שיאסור עבדות בשטחים החדשים שייכבשו ממקסיקו. החוק קומם את נציגי הדרום, הוצג על ידם כניסיון להפר את האיזון בסנאט בשאלה זו, והצית במלוא עוזו את הוויכוח בעניין זה. החוק עבר בקונגרס אך נדחה בסנאט.
ב-1848 הציעו הדמוקרטים את עקרון "ריבונות העם", הקובע שכל מדינה תקבע באופן עצמאי ובאמצעות בחירות דמוקרטיות, אם תותר בה העבדות אם לאו. עיקרון זה התקבל ב-1854 כחוק קנזס נברסקה, וביטל למעשה את פשרת מיזורי.
ב-1848 גם נבחר זאכרי טיילור, גיבור המלחמה המהולל, כנשיא, אך כהונתו הייתה קצרה (מת ב-1850), ולפיכך לא הספיק להפעיל את השפעתו בשאלה זו שהתעוררה עקב המלחמה. ממשיכו, הנשיא מילרד פילמור, אף הוא מהמפלגה הוויגית, החל לטפל באופן נמרץ בשאלות שהציפה המלחמה - גבולות טקסס ושאלת העבדות. פילמור נעזר בחבריו הוויגים הנרי קליי ודניאל ובסטר, כדי להעביר את פשרת 1850, ולפתור באמצעותה את שתי הבעיות המרכזיות שעוררה המלחמה. אלא שפשרת 1850 דווקא יצרה, למרבה האירוניה, חילוקי דעות קשים, ואף זירזה את פירוקה של המפלגה הוויגית.
יוליסס גראנט, ששירת במלחמה תחת פיקודו של וינפילד סקוט, אמר שהמלחמה הייתה אחד הגורמים החשובים למלחמת האזרחים האמריקנית: "הכיבוש, החלוקה והסיפוח [של טקסס] היו ... קשר להשגת טריטוריה, כך שמדינות עבדות חדשות יצטרפו לאיחוד".
ואכן, מספר שנים לאחר מלחמת מקסיקו, פרץ העימות המכריע בשאלת העבדות - מלחמת האזרחים (1861–1865). רבים מהמפקדים האמריקנים במלחמת מקסיקו מילאו תפקידי מפתח במלחמת האזרחים, כמו יוליסס גראנט, רוברט לי ואף ג'פרסון דייוויס, שהיה נשיא הקונפדרציה של מדינות הדרום במהלך מלחמת האזרחים.
התפתחויות פוליטיות כתוצאה מהמלחמה > השפעות מאוחרות

אף על פי שמקסיקו השלימה עם אובדן השטח, ניסתה גרמניה לשדלה להצטרף למלחמת העולם הראשונה על ידי הכרזת מלחמה על ארצות הברית, כשבתמורה תפעל גרמניה להחזיר לה את השטחים שכבשו ממנה. ההצעה הסודית שהועברה למקסיקו נקראה מברק צימרמן, על שמו של שר החוץ של גרמניה, והייתה גורם מרכזי להצטרפותה של ארצות הברית למלחמה נגד גרמניה ולניצחון מדינות ההסכמה.
לקריאה נוספת

הווארד זין, היסטוריה עממית של ארצות הברית: מ-1492 ועד ימינו (תרגם מאנגלית: מתן קמינר; ערכו: ורד בן-ימי ואייל דותן), תל אביב: בבל, תשס"ז-2007. (הספר בקטלוג ULI)
דייוויד זוק ורובין הייאם, קיצור תולדות המלחמות, הוצאת מערכות, 1981, עמ' 152–157.
קרב מונטריי, האמריקנים מפלסים את דרכם לכיכר הראשית (ליתוגרפיה, 1846)
שטחים שעברו לארצות הברית במלחמת ארצות הברית-מקסיקו (אדום), וברכישת גדסדן ב-1853 (כתום)
מסע

ערך זה עוסק במעבר ממקום למקום. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פסל המוקדש לנוסע - אוביידו, ספרד
אופנת המטיילים בארץ ישראל בשנות ה-30
מסע הוא מעבר של נוסע בין מקומות שונים. לעיתים מסתיים המסע בחזרה לתחנת המוצא, ולעיתים תכליתו היא מעבר למקום אחר. טיול הוא מסע שנועד להנאה, לימוד ובילוי, ובדרך כלל בסופו חוזר המטייל לתחנת המוצא. משך המסע משתנה, החל ממסע קצר שמשכו נמדד בשעות, וכלה במסע ארוך הנמשך חודשים ואף שנים. בשונה מטיול, מסע עשוי להיערך כחלק מאילוץ.
בני האדם ערכו מסעות מאז שחר האנושות. האדם גילה את המרחב שסביבו, העשיר את קניינו החומרי והרוחני ויצא למלחמות וכיבושים באמצעות תנועה, כיחיד או בקבוצה, ממקום מושבו הקבוע למקום אחר. בתוך כך בנה האדם ערים, מצא אוצרות ושינה את תוואיי-הטבע המוכרים.
מטרות נפוצות

מסחר: לקטגוריה זו משויכים מסעותיהם של מגלי-הארצות שביקשו להעביר סחורות בין יבשות שונות ואגב כך מצאו טריטוריות חדשות.
הגירה: מעבר לארץ חדשה.
תיירות: חוויה בלתי-אמצעית, שמהותה מפגש עם מקומות בעלי משמעות סמלית, דתית (עלייה לרגל), תרבותית, היסטורית או רגשית. פעולת הטיול היא גם נסיעה או הליכה לצורכי נופש, כשהמטרה היא לגלות מקומות או להינפש משגרה או מהרגל מסוים.