stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן לאור
חיים אישיים

דן לאור התגורר בירושלים. היה נשוי לפרופ' ליהי יריב-לאור, סינולוגית מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובתו של יוסף יריב, ואב לארבעה בנים.
בנו דוד הוא קונדיטור והבעלים של קונדיטוריית "דוד לאור".
בנו יצחק הוא יוצר תיאטרון, המשמש כשחקן, מחזאי ובמאי בתיאטרון האינקובטור.
נפטר ב-7 במאי 2023.
ביבליוגרפיה חלקית > ספרים

השופר והחרב: מסות על נתן אלתרמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד ומוסד אלתרמן, 1984.
אורי ניסן גנסין: מחקרים ותעודות (עורך, עם דן מירון), הוצאת מוסד ביאליק, 1986.
"שתי הדרכים", מרשימותיו של אלתרמן, 1989.
ש"י עגנון: היבטים חדשים, הוצאת ספרית פועלים, 1995.
חיי עגנון: ביוגרפיה, הוצאת שוקן, 1998.
ש"י עגנון, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, סדרת גדולי הרוח והיצירה בעם היהודי, 2008.
המאבק על הזיכרון: מסות על ספרות, חברה ותרבות, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 2009.
אלתרמן, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 2013.
בקרון החתום - פרשת חייו, נדודיו ומותו של המשורר דוד פוגל, עם עובד, ספרית אפקים, 2023.
ביבליוגרפיה חלקית > ספרים > בעריכתו

דן לאור ודב סדן, מאסף מוקדש ליצירת חיים הזז (ירושלים : אגודת הסופרים העבריים בישראל, תשל"ח) בשיתוף
דן לאור, יונתן רטוש: מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו (תל אביב: עם עובד, תשמ"ג 1983)
דן לאור, חיים הזז האיש ויצירתו: דברים שנאמרו במלאת עשר שנים לפטירתו (ירושלים: מוסד ביאליק, (תשמ"ד 1984)
דן לאור ודן מירון, אורי ניסן גנסין: מחקרים ותעודות (ירושלים: מוסד ביאליק, תשמ"ו 1986)
דן לאור, רחל סטפק, יגאל שוורץ, אהבה עד כלות: חילופי מכתבים בין המשורר דוד פוגל לבין רעייתו עדה נדלר-פוגל, תרגום: יעקב גוטשלק, אביבה שר־מעייני, ארנו בר (כנרת זמורה-ביתן, 2019)
לקריאה נוספת

שמואל הופרט, "עגנון בין חמדת וד"ר הרבסט, הערות בשולי "חיי עגנון" מאת דן לאור", הדאר 78, י' (תשנ"ט), 22–25.
הערות שוליים

1 2  חוקר הספרות דן לאור הלך לעולמו בגיל 79, באתר ynet, 7 במאי 2023
↑  דוד לאור - קונדיטור
↑  קורות חיים של יצחק לאור, באתר תיאטרון האינקובטור
↑  עופר אדרת, חוקר הספרות דן לאור מת בגיל 79, באתר הארץ, 7 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264247405171  PLWABN: 9811288956005606  BnF: cb144781978 (data)  CiNii: DA19432736  GND: 142168440  ISNI: 0000 0001 1042 6425  LCCN: n79090959  NKC: ola20241233723  NTA: 186450273  SUDOC: 076903591  VIAF: 19907375   WorldCat (עם VIAF): 19907375
המצור השישי על גיברלטר

המצור השישי על גיברלטר (1411) היה קרב שהתנהל בין שתי ממלכות אסלאמיות, גרנדה ומרוקו, על השליטה בגיברלטר.
לאחר כישלון המצור החמישי על גיברלטר בשנים 1349-1350, שהסתיים עם מותו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה כתוצאה ממגפת המוות השחור, הייתה קסטיליה טרודה במלחמת האזרחים הקסטיליאנית ותוצאותיה. בשנת 1369 ניצל מוחמד החמישי, סולטאן גרנדה את היסח הדעת של קסטיליה והטיל מצור על אלחסירס, עיר הנמל שבצד המערבי של מפרץ גיברלטר אותה כבש אלפונסו בשנת 1344. מוחמד החמישי הצליח לכבוש את העיר, ולאחר שהפך אותה לעיי חורבות, חתם על שלום עם אנריקה השני, מלך קסטיליה, המנצח במלחמת האזרחים.
ההסכם חודש שוב על ידי יורשיו של אנריקה, חואן הראשון ואנריקה השלישי. בנקודת זמן מסוימת במהלך ההסכמים, השליטה בגיברלטר עברה מן המרינים ממרוקו, שהחזיקו בה משנת 1333, לידי אמירות גרנדה. הסיבה לכך אינה ברורה כל צרכה; יש המשערים כי העברת השליטה על גיברלטר הייתה התנאי שהציבה גרנדה בתמורה לעזרתה בדיכוי מרידות שפרצו במרוקו.
בפברואר 1407, במהלך תקופת שלטונו של חואן השני, מלך קסטיליה המטורף, קרס הסכם השלום בין גרנדה לקסטיליה כתוצאה מהתנגשות קטנה בין הממלכות; צי קסטיליאני הנחיל תבוסה לכוח מורי במצר גיברלטר. השליטים של מרוקו וגרנדה נפגשו בגיברלטר והחליטו לכרות ברית ביניהם, אך הברית הופסקה לאחר זמן קצר עקב מחלוקות בין שני השליטים.
חיל המצב של גיברלטר מרד בשנת 1410 כנגד סולטאן גרנדה, יוסוף השלישי, והצהיר אמונים לאבו סעיד עות'מאן השלישי, מלך מרוקו. אבו סעיד עות'מאן שלח את אחיו, שמו אבו סעיד גם כן, לגיברלטר בראש צבא שמנה 1,000 פרשים ו-2,000 חיילי רגלים. בהמשך כבש אבו סעיד מספר מבצרים באזור וכן את הנמלים של אסטפונה ושל מרבייה.
מתקפת הנגד של גרנדה בשנת 1411 אילצה את אבו סעיד לשוב לגיברלטר, שם הוא מצא מקלט. בנו של יוסוף השלישי סולטאן גרנדה, אחמד, הטיל מצור על גיברלטר והצליח להכשיל מספר ניסיונות הימלטות מרוקניים. לבסוף, חייל מחיל המצב הנאמן לגרנדה סייע לצרים להיכנס. הם הסתערו על המצודה המורית והכניעו את אבו סעיד, והחזירו את השליטה בגיברלטר לידי גרנדה. הסולטאן אבו סעיד עות'מאן השלישי כתב ליוסוף השלישי שיוציא להורג את אבו סעיד בגלל חוסר הנאמנות שלו. במקום זאת, שלח יוסוף השלישי את אבו סעיד עם צבא בשביל לחולל מרידה במרוקו אך הניסיון לא צלח.
ביבליוגרפיה

Hills, George (1974). Rock of Contention: A History of Gibraltar. London: Robert Hale & Company. ISBN 0-7091-4352-4.
הערות שוליים

↑  הילס, עמ' 88
1 2  הילס, עמ' 89
| גיברלטר המצורים על גיברלטר |
| --- | --- | --- |
| תקופת השלטון המוסלמי | 1309 • 1316 • 1333 (פברואר-יוני) • 1333 (יוני-אוגוסט) • 1349-50 • 1411 • 1436 |  |
| תקופת השלטון הקסטיליאני | 1462 • 1467 • 1506 • 1704 |  |
| תקופת השלטון הבריטי | 1704 • 1727 • 1779 |  |
יחיאל אבוחצירא

| --- | --- |

הרב יחיאל אבוחצירא, פברואר 2019.
 לידה:  1944 (בן 81 בערך) תש"ד מרוקו
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  רמלה
 רבותיו:  הרב עזרא עטיה ראש ישיבת פורת יוסף נחשב כתלמיד של חבר מועצת חכמי התורה, הרב שמעון בעדני
 אב:  יצחק אביחצירא 
 
הרב יחיאל אבוחצירא (נולד בשנת התש"ד, 1944) הוא רבה הספרדי של העיר רמלה.
תולדות חייו

נולד במרוקו, לרב יצחק אבוחצירא (ה"בבא חאקי", אחיו של הבבא סאלי).
בשנת התש"ט (1949) עלה כילד עם משפחתו לישראל.
לאחר פטירת אביו שכיהן כרב הערים רמלה ולוד, התמנה אחיו הרב אברהם אבוחצירא (הבבא הנא) לכהן כרב ערים אלו. כשנתיים לאחר פטירתו, בשנת התשל"ו (1975), נבחר הרב יחיאל לכהן תחתיו כרבה של רמלה.
הקים בעירו את מוסדות "אהל יצחק", על שם אביו.
משפחתו

רבי יחיאל הוא חלק ממשפחת אבוחצירא, בנו של רבי יצחק אביחצירא.
אחיו, אהרן אבוחצירא, היה ראש העיר רמלה, חבר הכנסת ושר.
חתנו רבי משה, בנו של רבי ברוך אבוחצירא.
הערות שוליים

↑  רשימת חברי האספה הבוחרת את מועצת הרבנות הראשית לישראל באתר נבו
↑  בני טוקר, ההילולא של ה"אביר יעקב" במצרים, הועתקה לרמלה, באתר ערוץ 7
↑  יפה נבו, רמלה: ספר תורה חדש ב"אוהל יצחק", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 7 ביולי 2009
↑  חיים גריידינגר וחיים איסרוביץ, הילולת אבוחצירא במצרים בוטלה בשל התרעות, באתר nrg‏, 11 בינואר 2012
↑  אהרן פריאל, מי ייבחר כרב ספרדי ראשי?, מעריב, 2 באוקטובר 1975
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007392488505171  VIAF: 29150940083826602003   WorldCat (עם VIAF): 29150940083826602003 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רומן סורקין

| --- | --- |

סורקין במדי מכבי תל אביב, דצמבר 2022
 לידה:  11 באוגוסט 1996 (בן 28) מינסק, בלארוס
 עמדה:  פאוור פורוורד/סנטר
 גובה:  2.08 מ'
 מספר:  9
 מכללה:  אוניברסיטת אורגון
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2021   2021–:  מכבי חיפה   מכבי תל אביב
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הלאומית בכדורסל (2018/2019)  אליפות ליגת העל בכדורסל (2022/2023)  גביע ווינר סל (2021)  חמישיית העונה בליגת העל בכדורסל (2022/2023)  חמישיית העונה השנייה בליגת העל בכדורסל (2021/2022)  חמישיית העונה בליגת העל בכדורסל (2023/2024)  שחקן העונה הישראלי של ליגת העל בכדורסל (2023/2024)  שחקן העונה של ליגת העל בכדורסל (2023/2024)  גביע המדינה בכדורסל (2025)  גביע ווינר סל (2024)
רומן סורקין (בבלארוסית: Раман Соркін; נולד ב-11 באוגוסט 1996) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. גובהו 2.08.
קריירת נוער

סורקין נולד במינסק, בלארוס לשני הורים יהודיים ועלה לארץ בגיל שנתיים, גדל באשדוד והחל את צעדיו הראשונים בכדורסל באליצור אשדוד. בשנים 2014–2018 שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אורגון. ב-10 בנובמבר 2017 קבע את שיא הקריירה שלו בליגת המכללות עם 23 נקודות ו-7 ריבאונדים בניצחון 54-70 על מכללת קופין סטייט. בעונה הטובה ביותר שלו במכללה הוא קלע בממוצע 3.2 נקודות ולקח 1.9 ריבאונדים. סורקין העפיל בעונת 2016/17 לפיינל פור טורניר אליפות המכללות בכדורסל של NCAA. בקריירת המשחק של סורקין בליגת המכללות הוא שמר על אחוזי קליעה של 56.9% לשתי נקודות, וקלע ב-83.3% מהקו.
למרות הבטחות שקיבל מאיגוד הכדורסל, סורקין לא קיבל מצה"ל דחיית שירות, ולכן נחשב לעריק. ב-2018, לרגל חגיגות 70 שנה למדינה, הכריזה מערכת הביטחון על חנינה לעריקים שיחזרו ארצה ויסדירו את מעמדם. סורקין החליט לשוב ולהתגייס, אך הוא לא קיבל את אותו היחס כמו כל ספורטאי מצטיין. באמצע משחק ברוממה של קבוצתו מכבי חיפה מול עירוני נס ציונה, נאלץ סורקין לנטוש את המשחק בין הרבע השלישי לרביעי כדי להגיע לתורנות שמירה של ארבע שעות בבסיס בו שירת.
קריירת בוגרים > מכבי חיפה (2021-2018)

ב-28 באפריל 2018 חתם סורקין במכבי חיפה מליגת העל על חוזה עד לסיום עונת 20/21. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק סורקין 3 משחקים בלבד בהן הציג ממוצעים של 5 נקודות ו-2 ריבאונדים. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום האחרון בטבלה, וירדה לליגה הלאומית. בעונתו השנייה בקבוצה כאשר היא משחקת בליגה הלאומית, הציג סורקין ממוצעים משופרים של 7.9 נקודות ו-4 ריבאונדים, כשהוא עוזר למכבי חיפה להעפיל בחזרה לליגת העל כאשר היא מנצחת בסדרת הגמר על הכרטיס לליגת העל 1-3 את הפועל גליל עליון. ב-8 בדצמבר 2019, קלע סורקין את זריקת הניצחון כאשר נשארו 1.6 שניות לסיום המשחק, והעניק לחיפה ניצחון 77–75 על הפועל באר שבע/דימונה. באותה עונה, סורקין הציג ממוצעים משופרים של 10.8 נקודות ו-4.7 ריבאונדים והוביל את מכבי חיפה לסיים במקום החמישי בסיום העונה הסדירה, והודח איתה בסדרת רבע הגמר למכבי ראשון לציון כאשר ממוצעיו בפלייאוף יורדים ל-8 נקודות ו-4 ריבאונדים. ב-20 במרץ 2021 רשם סורקין את משחק השיא שלו בליגת העל בהפסד קבוצתו 79-70 להפועל חולון, כאשר הוא קולע 27 נקודות ולוקח 10 ריבאונדים. במרץ 2021 נבחר לשחקן החודש של ליגת העל בכדורסל, עם 17.1 נקודות, 8.6 ריבאונדים ו-2 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה בקבוצה שיפר שוב סורקין את ממוצעיו ל-13.5 נקודות ו-7.2 ריבאונדים והיה למלך הריבאונדים הישראלי. למרות היכולת המצוינת שהפגין סורקין, הוא לא הצליח למנוע את ירידת הליגה של מכבי חיפה, כאשר היא מסיימת במקום ה-12 בסיום העונה הסדירה ושוב פעם יורדת לליגה הלאומית.
קריירת בוגרים > מכבי תל אביב (2021-הווה)

ב-21 ביולי 2021 סורקין חתם לעונה עם אופציה לעונה נוספת במכבי תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה סורקין עם קבוצתו בגביע ווינר בכדורסל. בעונתו הראשונה בקבוצה, היה שותף סורקין לאחת העונות הרעות ביותר שידע מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, כאשר היא מודחת בשלבי חצי הגמר בגביע המדינה ובפלייאוף הליגה להפועל תל אביב ובני הרצליה בהתאמה, ומודחת ברבע גמר פלייאוף היורוליג לריאל מדריד, למרות הופעה מצוינת של סורקין במשחק 1 של סדרת רבע הגמר מול ריאל בו הוא קולע 12 נקודות ולוקח 5 ריבאונדים. למרות העונה הרעה מבחינת הצלחה קבוצתית, סיפק סורקין עונת בכורה אישית טובה במכבי בה הוא סיפק ממוצעים של 9 נקודות ו-3.6 ריבאונדים ב-18.7 דקות משחק בלבד. בסיום העונה נבחר סורקין לחמישיית העונה השנייה בליגת העל. בעונתו השנייה במכבי, המשיך סורקין להציג מגמת עלייה, נבחר לחמישיית העונה בליגת העל, הציג ממוצעים של 11 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-15.8 נקודות מדד ב-18 דקות משחק בלבד, עזר לקבוצה לסיים במקום הראשון בסיום העונה הסדירה, ולזכות באליפות המדינה כאשר מכבי מנצחת את הפועל תל אביב בגמר הפלייאוף 1-2. בגביע המדינה הפסיד סורקין ביחד עם קבוצתו בגמר המפעל להפועל ירושלים 67-61. במפעל היורוליג הציג סורקין שיפור בכל עמודה סטטיסטית, כשהוא מציג ממוצעים של 6.8 נקודות 3.2 ריבאונדים ו-0.8 חסימות ב-16.3 דקות משחק, והגיע עד למשחק 5 המכריע בסדרת רבע גמר הפלייאוף שם הפסידה מכבי תל אביב למונקו.
ביולי 2024 זומן סורקין לסגל של גולדן סטייט ווריורס לליגת הקיץ בעוד מכבי תל אביב מנסה להשאירו בקבוצה. הוא העמיד ממוצעים של 7.5 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק בליגת הקיץ במדי גולדן סטייט.
ב-18 ביולי 2024 סיכם סורקין במכבי תל אביב לחמש עונות נוספות תמורת שכר של 850 אלף דולר לעונה.
קריירת נבחרות

סורקין שיחק במדי נבחרות ישראל הצעירות - קדטים, נוער ובנבחרת העתודה בטורנירי אליפות אירופה בשנים 2015-2013. בטורניר האחרון שלו בנבחרת הנוער בדרג ב' העמיד סורקין ממוצעים של 14.1 נקודות, 9.9 ריבאונדים ו-1.4 חסימות ב-21.3 דקות משחק.
במהלך טורניר מוקדמות אליפות העולם ב-2019 זומן לראשונה לסגל הרחב של הנבחרת הבוגרת, אך נופה ולא היה בסגל הסופי. נמנה עם הסגל של נבחרת ישראל למשחקי האוניברסיאדה.
במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022 נמנה סורקין בסגל הנבחרת, אך מיעט לשחק. סורקין היה גם חלק מסגל הנבחרת באליפות אירופה בכדורסל 2022, שם העמיד ממוצעים של 7.2 נקודות ו-3.8 ריבאונדים ב-15 דקות משחק. בסיום הטורניר ישראל סיימה במקום ה-17.
בטורניר טרום המוקדמות האולימפי 2023 שהתקיים בפולין, היה סורקין לסנטר הפותח של הנבחרת, והציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 19.5 נקודות (שני בטורניר), 7.8 ריבאונדים (שני בטורניר) ו-0.8 חסימות ב-29.1 דקות משחק. סורקין הצטיין במיוחד במשחק האחרון של הנבחרת בחצי הגמר מול נבחרת בוסניה והרצגובינה ומול שחקן ה־NBA יוסוף נורקיץ' כאשר הוא קולע 28 נקודות (שיא קריירה במשחקים רשמיים) ולוקח 9 ריבאונדים בהפסד הנבחרת.
תארים

אליפות המדינה (2): 2022/2023, 2023/2024.
גביע ווינר (2): 2021/2022, 2022/2023.
שיאים
MVP העונה השלישי בתולדות ליגת העל הישראלית (אחרי ליאור אליהו ודני אבדיה) הזוכה בדאבל שחקן העונה: MVP כלל השחקנים בליגה, ו-MVP כלל השחקנים הישראלים בליגה בלבד (2023/2024).
הערות שוליים

↑  לי נוף, ‏מ-4 תצא 1: פיינל פור המכללות יוצא לדרך, באתר ONE‏, 1 באפריל 2017
↑  אילן גופר, רומן סורקין חתם לשנתיים נוספות במכבי תל אביב. הנער מאשדוד עשה דרך ארוכה עד שהפך לדמות אהובה בהיכל, באתר יוטיוב, ‏28.3.2023
↑  אור שקדי‏, מכבי חיפה: רומן סורקין חתם על חוזה לשלוש שנים, באתר וואלה, 28 באפריל 2018
↑   אריה ליבנת, מכבי חיפה הביסה את גלבוע/גליל, אך ירדה ללאומית, באתר הארץ, 17 במאי 2018
↑  כפיר חודרה, ‏ברוכה השבה: מכבי חיפה עלתה לליגת העל!, באתר ONE‏, 24 במאי 2019
↑  שחקן החודש הישראלי: רומן סורקין
↑   אריה ליבנת, תחילתו של רומן חדש: סורקין חתם לעונה אחת במכבי תל אביב, באתר הארץ, 21 ביולי 2021
↑  רומן סורקין נבחר לחמישיית מצטייני העונה בליגת ווינר סל
↑  בתום סדרת גמר סוערת: מכבי תל אביב שוב אלופת המדינה, באתר וואלה, 13 ביוני 2023
↑  אפרת עמורבן, עכשיו זה רשמי: רומן סורקין ישחק במדי גולדן סטייט בליגת הקיץ, באתר ynet, 30 ביוני 2024
↑  סתיו איפרגן, עם חוזה לחמש שנים: רומן סורקין נשאר במכבי ת"א, באתר ynet, 18 ביולי 2024
↑  רומן אמיתי: טורניר המוקדמות המופלא של סורקין בנבחרת ישראל, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2023
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2022 (מקום 17) |
| --- | --- | --- |
|  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  |  1 סורקין •  2 מקל •  3 אבדיה •  4 פניני •  5 מדר •  6 מנקו •  7 כהן •  ‏8‏ ‏זלמנסון‏‏  •‏ 9 לוי • 10 גינת • 11 בלאט • 12 זוסמן • מאמן: גודס  | ישראל |
(סורקין במדי מכבי תל אביב במשחק יורוליג מול אלבה ברלין, 2022)
חור שחור קדמון

חור שחור
חור שחור קדמון (באנגלית: Primordial black hole) הוא חור שחור תאורטי שייתכן כי נוצר זמן קצר לאחר המפץ הגדול, כאשר צפיפות המסה ביקום הייתה גדולה.
בשנת 1966 יעקב בוריסוביץ זלדוביץ ואיגור דמיטריביץ נוביקוב הציעו לראשונה את התאוריה על קיומם של חורים שחורים אלו, התאוריה שמאחורי מקורותיהם נחקרה לעומק על ידי סטיבן הוקינג ב-1971. מאחר שחור שחור קדמון לא נוצר כתוצאה מהקריסה הכבידתית של הכוכבים, המסה שלהם יכולה להיות קטנה יותר מזו של הכוכבים. הוקינג העריך כי חורים שחורים קדמונים יכלו להיות בעלי מסה של כ-(8-)^10 ק"ג.
היסטוריה תאורטית

בהתאם לתיאוריה, מסת החורים השחורים הקדמונים מתחילה בכ-(8-)^10 ק"ג ויכולה להגיע ליותר מפי אלף ממסת הכוכבים. עם זאת חורים שחורים קדמונים שמסתם הייתה נמוכה מ-11^10 ק"ג היו מתאדים בשל קרינת הוקינג בזמן קצר יותר מגיל היקום, וכך לא יכלו לשרוד עד היקום הנוכחי. השפע של החורים השחורים הקדמונים יכול להיות חשוב לחקר של החומר האפל, שעבורו הם מועמדים סבירים. חורים שחורים קדמונים הם גם מועמדים טובים בשביל להיות זרעי חור שחור על-מסיבי וחור שחור בינוני.
היווצרות

חורים שחורים קדמונים יכלו להיווצר ביקום מוקדם מאוד (בפחות משנייה לאחר המפץ הגדול) במהלך מה שנקרא עידן הקרינה. המרכיב החיוני להיווצרותו של חור שחור קדמוני הוא תנודה בצפיפות היקום שגרם לקריסה כבידתית. וגם הניגודים בצפיפות הם הדרישה האופיינית להיווצרות חור שחור.
תצפיות ואסטרטגיות לזיהוי

מגוון של התצפיות פורשו כדי להציב גבולות על השפע והמסה של חורים שחורים קדמונים:
קרינת הוקינג וקרינת גמא: דרך אחת לזהות חורים שחורים קדמונים או להגדיר את המסה והנפח שלהם, היא על ידי קרינת ההוקינג שלהם. בשנת 1974 סטיבן הוקינג העלה תאוריה שייתכן כי מספר גדול של חורים שחורים קדמונים קטנים קיימים בשביל החלב. תאורטית, כל החורים השחורים פולטים קרינת הוקינג ביחס הפוך למסה שלהם. מפני שפליטה זו מקטינה את המסה שלהם, חורים שחורים בעלי מסה קטנה היו מתאדים לגמרי ויוצרים התפוצצות עצומה של הקרינה, השווה לפצצת מימן. חור שחור רגיל לא יכול לאבד את כל המסה שלו בעידן הנוכחי של היקום (ייקח כ-69^10 שנים לעשות זאת). עם זאת, משום שחורים שחורים קדמונים לא נוצרו על ידי קריסת הליבה הכוכבית, הם עשויים להיות בכל גודל. חור שחור עם מסה של כ-11^10 ק"ג יכול להיות בערך בגיל של היקום. אם חורים שחורים בעלי מסה קטנה כזאת נוצרו בכמות מספיקה, אנו אמורים להיות מסוגלים לצפות בהתפוצצויות של כמה מאלה שנמצאים קרוב יחסית בגלקסיית שביל החלב. טלסקופ החלל פרמי של נאס"א, שאותו שיגרו ביוני 2008, נועד בחלקו לחיפוש חורים שחורים קדמוניים כאלה. לפי הנתונים של "פרמי" ייתכן כי פחות מאחוז אחד של החומר האפל  מורכב מחורים שחורים קדמונים שמסתם עד 13^10 ק"ג. חורים שחורים קדמונים מתאדים יכלו להשפיע גם על הנוקליאוסינתזה במפץ הגדול ולשנות את השפע של יסודות החומר ביקום. למרות זאת, אם קרינת הוקינג לא קיימת במציאות, היה קשה, אם לא בלתי אפשרי לזהות כוכבים שחורים קדמוניים עקב גודלם הקטן והעובדה שאין להם השפעה כבידתית גדולה.
לכידת חורים שחורים קדמונים על ידי כוכב נייטרונים: אם כמות החורים השחורים הקדמונים עם המסה בין 15^10 ק"ג ל-22^10 ק"ג הייתה דומה לזו של החומר האפל, כוכבי נייטרונים יכלו ללכוד חלק מהם, וזה היה מוביל להרס של הכוכבים. ולכן, תצפית בכוכבים נייטרונים יכולה לשמש לקביעת גבולות הכמות של החורים השחורים הקדמוניים.
בעתיד, גבולות חדשים ייקבעו על ידי תצפיות שונות:
טלסקופ הרדיו שיחקור את ההשפעות של החורים השחורים הקדמוניים על ההיסטוריה של היקום על ידי הזרקת אנרגיה לתוך הגלקסיה, המופיעה על ידי תפיסה של החומר לתוך חור שחור.
גילויים חדשים של גלקסיות ננסיות ותצפיות על צביר הכוכבים המרכזי שלהם, יכולים לשמש לבדיקת ההשערה כי החומר האפל מכיל חורים שחורים קדמונים בשפע.
הוצע כי חור שחור קטן העובר דרך כדור הארץ ייצר אותות אקוסטיות הניתנות לזיהוי. בגלל הקוטר הזעיר שלו, מסה גדולה לעומת הנוקלאון, ומהירות גבוהה יחסית, חורים שחורים קדמונים אלה פשוט יעברו דרך כדור הארץ כמעט ללא השפעה.
דרך נוספת לזהות חורים שחורים קדמונים היא על ידי צפייה באדווה על פני השטח של הכוכבים. כאשר חור שחור קדמון עובר דרך הכוכב, הצפיפות שלו תגרום לרטט שניתן להבחין בו.
הערות שוליים

↑  Zel'dovitch & Novikov (14 במרץ 1966). "The Hypothesis of Cores Retarded During Expansion and the Hot Cosmological MOdel". Soviet Astronomy. 10 (4): 602–603. Bibcode:1966AZh....43..758Z. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hawking, S (1971). "Gravitationally collapsed objects of very low mass". Mon. Not. R. Astron. Soc. 152: 75. Bibcode:1971MNRAS.152...75H. doi:10.1093/mnras/152.1.75.
עבד א-רחמן זועבי

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1932 סולם, ישראל 
 פטירה:  12 בספטמבר 2014 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  בית המשפט המחוזי בנצרת 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 מספר צאצאים:  3 
 
עבד א-רחמן זועבי (בערבית: عبد الرحمن زعبي; 19 בנובמבר 1932 – 12 בספטמבר 2014) היה שופט ערבי-ישראלי במערכת בתי המשפט. ב-2002 פרש ממשרתו כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. קודם לכן, היה לשופט הערבי הראשון שכיהן בבית המשפט העליון (במינוי זמני בלבד).
ביוגרפיה

זועבי נולד בסולם למשפחת זועבי המוסלמית. למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב וסיים את לימודיו בשנת 1958. בשנת 1960 קיבל רישיון עריכת דין, הצטרף למשרד של משה עמאר ופעל כעורך דין בחיפה ובנצרת, עד שבשנת 1978 מונה כשופט מחוזי בנצרת. בתחילת שנת 1996 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. מ-1 במרץ 1999 כיהן כשופט בפועל בבית המשפט העליון, לתקופה של תשעה חודשים, שהוארכה לשנה. בכך היה הערבי הראשון המכהן בבית המשפט העליון. בהמשך חזר לתפקידו בבית המשפט המחוזי כסגן נשיא לעניינים מנהליים, עד לפרישתו.
בכהונתו כשופט דרש את סמכות בתי הדין השרעי לקבוע תשלום מזונות. בנוסף מיוחסת לו יצירת תקדים "העד השותק", שלפיו קיים תוקף לעדות המתקבלת לפני הרשות המבצעת, אף אם האדם סירב לחזור על עדותו לפני הרשות השופטת. כשופט היה זועבי תקיף מאוד בנוגע לסמים.
זועבי היה חבר בוועדת שמגר שהוקמה לאחר טבח מערת המכפלה, היה סגן יו"ר ההנהלה הבינלאומית והוועד המנהל של יוזמות קרן אברהם הפועל לדו-קיום בין ערבים ליהודים במדינת ישראל. לאחר פרישתו מכס המשפט עסק בבוררות משפטית.
בשנת 1996, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים

זועבי היה אב לשלושה.
הערות שוליים

↑  עבד א-רחמן זועבי, באתר הרשות השופטת
↑  יואל דר, השופט היוצא והשופט הנכנס, דבר, 16 באפריל 1978
1 2  שופט -בדימוס - בית משפט עליון - עבד אל-רחמן זועבי | בוררות | בוררים | יתרו
↑  שופטים חדשים הושבעו במשכן הנשיא בירושלים, דבר, 30 במרץ 1978
↑  הודעה על מינוי שופטים, ילקוט הפרסומים 2431, התשל"ח, 29 במרץ 1978, עמ' 1616
↑  הודעה על מינוי שופט, 1 במאי 1998, ילקוט הפרסומים 4653, עמ' 3987
↑  משה גורלי, ‏דתי, ערבי, אשה ואולי באר-שבעי, באתר גלובס, 23 בפברואר 2000
↑  הודעה על מינוי סגן נשיא, 1 באוגוסט 2000, ילקוט הפרסומים 4910, עמ' 4503
↑  זועבי עבד אל-רחמן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 בנובמבר 2001
↑  אולם ראו: יצחק בן חורין, נאשם בסחר סמים נעצר עד סיום משפטו, מעריב, 18 בנובמבר 1980
↑  אודות קרן אברהם > ההנהלה הבינלאומית, באתר "יוזמות קרן אברהם"
↑  מקבלי התואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת חיפה
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
פרשת ניסוי האנתרקס

דוגמת כרטיס אישי שהונפק למשתתפי ניסוי "עומר 2" על ידי חיל הרפואה
הניסוי בחיסון נגד גחלת (אנתרקס) בצה"ל, שם קוד: עומר 2, או: ניסוי האנתרקס, היה ניסוי בבני אדם שערכו משרד הביטחון, חיל הרפואה והמכון הישראלי למחקר מדעי הביולוגיה, הכימיה והסביבה ("המכון הביולוגי"), בין השנים 1998–2006, במטרה לבדוק את יעילותו, רעילותו ובטיחותו של תרכיב חיסון שפותח בישראל נגד חיידק הגחלת, לשימוש באוכלוסייה הכללית במדינה. הניסוי, אשר סווג כסודי, נעשה בגופם של 716 חיילים וחיילות בשירות חובה שהתנדבו לשמש כנסיינים, וגרם לחלקם תופעות לוואי ומחלות כרוניות.
את דבר קיומו של הניסוי חשף במאי 2007 העיתונאי עמרי אסנהיים, בתוכנית התחקירים "עובדה" של ערוץ 2. זאת, לאחר שחיילים ששוחררו בינתיים משירות, התלוננו על בעיות רפואיות שהתגלו אצלם בעקבות הניסוי, ועל התנערות הצבא ומערכת הבריאות מאחריותם כלפיהם. החשיפה גררה תגובות חריפות במערכת הפוליטית, וחברי כנסת דרשו לקיים דיון דחוף של ועדת חוץ וביטחון.
כתבה נוספת של "עובדה" שודרה בדצמבר 2008, אחרי שבית המשפט הגבוה לצדק (בג"ץ) התיר לפרסם את מסמכי הניסוי. התחקיר זיכה את אסנהיים בפרס סוקולוב לשנת 2009 לתחקיר עיתונאי מצטיין בתקשורת האלקטרונית.
ועדת בדיקה שהוקמה מטעם ההסתדרות הרפואית בישראל, קבעה שלניסוי לא הייתה הצדקה מדעית, הוא לווה בכשלים ובליקויים, והמתנדבים גויסו בניגוד לכללי האתיקה של ניסויים בבני אדם. הוועדה לא הצליחה לאתר החלטה מתועדת רשמית על פיתוח החיסון, מלבד עדויות בעל-פה. בעקבות המלצת הוועדה, גיבשו חיל הרפואה ומשרד הבריאות הסדר שהכפיף ניסויים רפואיים בחיילים לפיקוח ובקרה של משרד הבריאות. ב-1 בנובמבר 2007 הוגשו לבג"ץ שתי עתירות נגד ניסויים רפואיים בחיילי צה"ל, בדרישה להקים ועדת בדיקה חיצונית: עתירה אחת מטעם עמותת רופאים לזכויות אדם (רל"א), ושנייה ביוזמת קבוצת חיילים שהשתתפו בניסוי. עמותת רל"א צירפה לעתירתה חוות דעת, לפיה תהליך ההסכמה מדעת שקדם לניסוי, נעשה שלא כדין.
מהבחינה המשפטית, הפרשה הסתיימה ב-12 בינואר 2014, עם חתימת הסכם פשרה שבו התחייבה המדינה לשלם פיצויים לחיילים שתבעו את משרד הביטחון, ולהקים קרן פיצויים לטובת מאות החיילים שהשתתפו בניסוי, אך לא הגישו תביעה משפטית.