stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרעות תראקיה הטורקית (1934)
מהלך האירועים

במקביל לפרסומים האנטישמיים רווחה בתראקיה חרושת שמועות על כך שממשלת טורקיה בראשות איסמט אינני גמרה אומר לסיים את הנוכחות היהודית בה. דין וחשבון תקופתי שפרסם במאי 1934 מושל תראקיה איברהים טאלי אנגרן (בטורקית: İbrahim Talî Öngören) הכיל מאפיינים אנטישמיים וציין לכל אורכו את הבעיה היהודית הקיימת בתראקיה. פרסום הדו"ח חיזק את תחושת יהודי תראקיה בדבר המעורבות הממשלתית. החל לחץ כלכלי כבד של האוכלוסייה המקומית שמטרתו חיסול עסקיהם של יהודי הערים השונות. בשלהי יוני החל גל פרעות ביהודי תראקיה שלווה במעשי ביזה, אונס, הרס בתים ובתי עסק, וגם כמה פגיעות בנפש. בחלק מהיישובים גורשו בכוח כל בני הקהילות היהודיות. ב-21 ביוני 1934 התחוללו פרעות נגד יהודי צ'נקלה והם גורשו מבתיהם ומהעיר. ב-24 ביוני הותקפו יהודי קרקלארלי ועד 3 ביולי גורשו מבתיהם ומהעיר. ב-3 ביולי הותקפו יהודי אדירנה, אוזונקפרי, סיליברי, באבאסקי, לולבורגאז, צ'ורלו, ולאפסקי. סמיכות האירועים ביישובים השונים מעידה על תכנון מוקדם של האירועים.
השלטון המקומי גילה אוזלת יד בטיפול במהומות. בראשית יולי החלו פרסומים אודות הפרעות בעיתונות באנקרה ובאיסטנבול. בה בעת פנו ראשי יהדות איסטנבול לממשל הטורקי בבקשה שיפעל להרגעת השטח. ראש הממשלה הטורקי איסמט אינני הנחה את ראשי השלטון המקומי לפעול לאלתר להפסקת הפרעות ופרסם הודעה שבה הוא קורא לבני הקהילה היהודית לחזור לבתיהם. שר הפנים הטורקי יצא לתראקיה לפקח על פעולת כוחות המשטרה שנשלחו להפסקת הפרעות. בו בזמן, מחשש למעמדה הבינלאומי, פעלה הממשלה הטורקית ל"גימוד" האירועים, אשר תוארו בעיתונות הרשמית כ"אירועים מקומיים" וכ"היסטריה" של יהודי תראקיה, שנבעה מתעמולה שקרית. עוד הוטלה אחריות לפרוץ הפרעות על תושבים נוצרים שפעלו ממניעים דתיים. בלחץ השלטונות, גם ראשי יהדות טורקיה פרסמו הודעות דומות. הרב משה ונטורה פרסם הודעה שבה נאמר שבטורקיה אין אנטישמיות והאירועים הם מעשים בודדים של פורעי חוק.
השלכות הפרעות

ההערכות בנוגע למספר המגורשים נעות בין 3,000 לפי הגרסה הטורקית הרשמית ל-10,000 ואף ל-15,000 לפי גרסאות אחרות. בפועל, פסקו הקהילות היהודיות בתראקיה הטורקית מלהתקיים. ממשלת טורקיה הורתה על פתיחת חקירה רשמית של האירועים ובסיומה הושעו מתפקידם כמה פקידי שלטון מקומי. הפליטים הרבים הגיעו לאיסטנבול חסרי כול, והקהילה המקומית נקטה בפעולות לסייע להם ולשקמם.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אבנר לוי, הפרעות ביהודי תראקיה 1934, באתר מכון בן-צבי.
↑  Pogroms to the Jews for the “Secular Democratic” of Turkey – Part I, באתר yektauzunoglu.com (באנגלית).
↑  Pogroms to the Jews for the “Secular Democratic” of Turkey – Part II, באתר yektauzunoglu.com (באנגלית).
1 2  1934: A Rare Kind of Pogrom Begins, in Turkey, באתר הארץ (באנגלית).
1 2  Pogroms to the Jews at the time of “Secular and Democratic” Turkey – Part III, באתר yektauzunoglu.com (באנגלית).
↑  גירוש יהודי תראקיה 1934, באתר bpb.de/internationales (בגרמנית).
פרצראורוס

| פרצראורוס |
| --- | --- |

תקופה
אורדוביק, 485.4–443.4 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: טרילוביטים
סדרה:: Phacopida
משפחה:: Cheiruridae
סוג:: פרצראורוס
מינים
 Paraceraurus exsul  Paraceraurus aculeatus  Paraceraurus ingricus  Paraceraurus gladiator  Paraceraurus macrophthalmus  Paraceraurus spinulosus
שם מדעי
 Paraceraurus

פרצראורוס (שם מדעי: Paraceraurus) הוא סוג נכחד של פרוקי-רגליים מקבוצת הטרילוביט, אשר התקיים במשך האורדוביק שלפני 485.4 עד 443.4 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים של יצור זה התגלו בסין, אסטוניה, שוודיה ובצפון אמריקה. הסוג תואר למדע בשנת 1958 בידי החוקר מגיל ונכללו בו מספר מינים.
לטרילוביט זה היה מבנה מעוגל וקמור באורך בינוני. הוא היה בעל "קסדת" ראש-חזה רחבה ומעט מלבנית. בית החזה שלו היה קטוע ל-11 חלקים ובקצהו בלטו זוג אונות דמויות-זנב ששימשו כנראה להנעה. עקב מבנה צורתו כנראה התקיים בדומה לחסילונים מודרניים וניזון משיריים על קרקעית הים הקדומה.
מינים

Paraceraurus exsul
Paraceraurus aculeatus
Paraceraurus ingricus
Paraceraurus gladiator
Paraceraurus macrophthalmus
Paraceraurus spinulosus
הערות שוליים

↑  Trilobites of the families Cheiruridae and Encrinuridae from Estonia.] Geoloogia Instituudi Uurimused [Trud Inst Geol Acad Sci Est SSR] Tallinn, 3 1958: 165–205, 210–212. [Zoological Record Volume 95]
קולאפ

קולאפ מדרום ניו אירלנד
קולאפ היא צלמית אבן גיר המיוצרת כחלק מטקס הקבורה באזור פונאם (Punam) שבדרום האי אירלנד החדשה שבארכיפלג ביסמרק בפפואה גינאה החדשה.
תושבי האי מפסלים צלמיות אלה מתוך אמונה שהם מחזיקים את הנשמה של הנפטר. כל צלמית גולפה תוך התחשבות במראו הפיזי של הנפטר ולכל צלמית מראה שונה. הצלמית מייצגת דמות עומדת זקופה, כאשר שתי ידי הדמות אחוזות זו בזו לפני בטנה של הדמות. על פי רוב הדמות מעוטרת בתכשיטים מפוסלים, ולראשה תסרוקת האופיינית לאדם אותו היא מייצגת.
הצלמיות הוצגו במהלך טקסי הלוויה, ונועד לשמש כביתה של נשמת הנפטר לאחר מותו, במקום הגוף. על פי האמונה המקומית, בלא צלמית זו הנשמה או הרוח תנוד בכפר ותגרום נזקים לאנשי הכפר החיים. לאחר תקופה מסוימת הוצאו הצלמיות מבקתת הנפטר ונופצו בטקס דתי, על מנת לאפשר לנשמת הנפטר להמשיך לעולם הבא. מסיבה זו נדירים פסלים אלה שנותרו שלמים עד ימינו; מספר מועט של פסלים נותרו שלמים, לרוב - מחשש לשחרור נשמה של אישיות מסוימת, והפסלים ניתנו לזרים על מנת להרחיק את הנשמה מהכפר, ורק פסלים אלה שרדו.
התפשטות הנצרות באי בשלהי המאה ה-19 הביאה להפסקת השימוש בצלמיות אלה.
פרצ'יסטנקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  1.125 ק"מ 
 מיקום
 עיר:  מוסקבה
 רובע:  חמובניקי
 קואורדינטות:  55°44′30″N 37°35′38″E﻿ / ﻿55.741705°N 37.593774°E﻿ / 55.741705; 37.593774
 he
 
רחוב פרצ'יסטנקה (ברוסית: Улица Пречи́стенка) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע חמובניקי.
פרצ'יסטנקה ביחד עם רחוב אוסטוז'נקה הוא אזור הדיור היקר ביותר של מוסקבה, המכונה מייל הזהב.
גלריה

המוזיאון הממלכתי של אלכסנדר פושקין
המוזיאון הממלכתי של לב טולסטוי
מבט על קתדרלת ישו המושיע מרחוב פרצ'יסטנקה
בית איסקוב
בניין מהמאה ה-19, בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית
הערות שוליים

↑  http://raravistour.ru/zolotaya-milya-ulitsy-ostozhenka-i-prechistenka
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוסקבה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוינזי

בית שלג מהסוג קוינזי
קוינזי הוא מבנה בנוי משלג, שנועד לספק הגנה זמנית מפני פגעי מזג האוויר.
להבדיל מהאיגלו הבנוי מלוחות שלג והמיועד למגורים עונתיים, הקוינזי נבנה ביתר קלות, משלג מהודק ביד.
קהינדה ויילי

| --- | --- |

צילום מ-2015  בטקס הענקת המדליה הלאומית לאמנויות
 לידה:  28 בפברואר 1977 (בן 47) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 לאום:  יורובה, אפרו-אמריקאים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל (2001)  מכון האמנות של סן פרנסיסקו (1999)  התיכון לאמנויות של מחוז לוס אנג'לס 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 יצירות ידועות:  Napoleon Leading the Army Over the Alps, President Barack Obama 
 פרסים והוקרה:  טיים 100 (2018)  אביר מסדר האמנויות והספרות (2020) 
 www.kehindewiley.com
 
קהינדה ויילי (באנגלית: Kehinde Wiley; נולד ב-28 בפברואר 1977) הוא אמן אפרו-אמריקאי מארצות הברית שנודע בדיוקנאות ריאליסטיים גדולי-ממדים של אפרו-אמריקאים, ידוענים או אלמונים, המוצגים לפעמים בתמונות הרואיות כמו גיבורי התרבות הקלאסית או בהשראת ציורים אירופיים ואמריקאים מן המאה ה-17–19.
חלק מציוריו מוצגים בגלריה הלאומית לדיוקנאות של המכון סמית'סוניאן, כולל תמונה רשמית של הנשיא ברק אובמה. יצירות אחרות מוצגות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, במוזיאון לאמנות בדנוור, מוזיאון האמר בלוס אנג'לס, מרכז האמנות ווקר במינאפוליס וכו'. ויילי יצר ציורים, אך גם פסלים, ויטראז'ים ומיצגים.
ביוגרפיה

ויילי נולד בלוס אנג'לס בשנת 1977 כבנם של אב ממוצא יורובה יליד ניגריה ושל אם אפרו-אמריקאית. בילדותו הוריו נפרדו, וויילי גדל לצד חמשת אחיו בבית אמו בדרום-מרכז העיר לוס אנג'לס. מגיל צעיר עודדה אמו את משיכתו לאמנות ורשמה אותו לחוגי ציור.
בגיל 11 קיבל שיעורי אמנות בקונסרבטוריון של אוניברסיטת המדינה של קליפורניה.
בגיל 12 למד במשך 6 שבועות בתוכנית ללימודי אמנות על ידי לנינגרד (סנט פטרסבורג) בברית המועצות, בחסות המרכז למיזמים U.S/U.S.S.R וקרן שהוקמה על ידי איש העסקים מייקל מילקן. בגיל 20 ביקר אצל אביו וחיפש את שורשיו בניגריה.
אחרי לימודים ב-Los Angeles County High School for the Arts, בשנת 1999 הוא סיים תואר ראשון באמנויות במכון לאמנות בסן פרנסיסקו ובשנת 2001 את התואר השני באמנות באוניברסיטת ייל.
בשנת 2001 כשהיה אמן הבית של Studio Museum ברובע הארלם בניו יורק, מצא
"פוטו רצח" של גבר שחור שנתן לו השראה לסדרת הציורים Conspicuous Fraud Smile.
הוא התיישב ופועל בברוקלין שבניו יורק והוא הומוסקסואל מוצהר.
בציוריו מטשטשים הגבולות בין אופני הייצוג המסורתי והעכשווי תוך כדי מיזוג סגנונות - החל מהרוקוקו הצרפתי, אדריכלות מורית, ציורי בדים ממערב אפריקה עד היפ-הופ עירוני ודוגמיות צבעוניות של עיצוב פנים לפי מרתה סטוארט.
לעיתים קרובות שימשו לו כמודלים גברים אלמונים מרובע הרלם, או ידוענים אפרו-אמריקאים מעולם הבידור, האמנויות והספורט, כשהתנוחה של המצויר והרקע לדמות לקוחים מאמנים ידועים בתולדות האמנות, כמו טינטורטו, טיציאן, רובנס,אנגר, ז'אק-לואי דוד ואחרים.
לפי הזמנתו של מייקל ג'ונסון צייר את הזמר בדמות המלך פיליפ השני רכוב על הסוס, לפי סגנונו של אנתוני ואן דייק.
אחרי שנת 2006 יצר שורה של דיוקנאות של גברים צעירים בסדרה שנקראה """The World Stage.
בשנת 2012 יצר את הציור "יהודית והולולפרנס" שבו הרקע צויר על ידי עוזריו.
ויילי יצר גם ויטראז'ים כמו "סמלו (אפשר להבין גם "זרועותיו") של ניקולס רוטריוס, בישוף אראס"
פרסים ואותות הוקרה

אוקטובר 2011 - נבחר לאמן השנה על ידי הפדרציה המאוחדת של המורים בניו יורק. כמו כן-אמן השנה של המגזין "קנטין"
2015 - המדליה הלאומית לאמנויות של ארצות הברית - מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית
תערוכות

2017: Trickster, Sean Kelly Gallery, בניו יורק
2015–17: Kehinde Wiley: A New Republic at the Brooklyn Museum (2015), ברוקלין NY; עבר ל־Modern Art Museum of Fort Worth, פורט וורת', טקסס,
(2016); Virginia Museum of Fine Arts, ריצ'מונד, וירג'יניה (2016);
2017 Seattle Art Museum, סיאטל, וושינגטון
(2016); Phoenix Art Museum, פיניקס (2016);
Museum of Art, Toledo, OH (2017), בטולדו, אוהיו
(2017) באוקלהומה סיטי, Oklahoma City Museum of Art
2013: The World Stage: Jamaica at Stephen Freidman Gallery, לונדון, בריטניה
2013: Kehinde Wiley: Memling at Phoenix Art Museum, פניקס
2011–13: The World Stage: Israel at Roberts & Tilton, קאלוור סיטי, קליפורניה;
traveled to Jewish Museum (New York) (2012); המוזיאון היהודי העכשווי בסן פרנסיסקו, סן פרנסיסקו (2013)
2012: Kehinde Wiley/ The World Stage: Israel at The Jewish Museum, ניו יורק
2012: The World Stage: France - Galerie Daniel Templon, פריז, צרפת
2012: An Economy of Grace at Sean Kelly, בניו יורק
2011: Kehinde Wiley: Selected Works at the Savannah College of Art and Design (SCAD) Museum of Art, סאוואנה, ג'ורג'יה
2010: The World Stage: India, Sri Lanka at Rhona Hoffman Gallery, שיקגו, אילינוי
2010: Legends of Unity | World Cup 2010 | PUMA, several locations worldwide
2009: Black Light at Deitch Projects, ניו יורק
2009: The World Stage: Africa at ArtSpace, סן אנטוניו
2009: The World Stage: Brazil at Roberts & Tilton, לוס אנג'לס
2008: Three Wise Men Greeting Entry Into Lagos at (PAFA) Pennsylvania Academy Of Fine Arts, פילדלפיה
2006: Willem van Heythuysen at the Virginia Museum of Fine Arts, ריצ'מונד, וירג'יניה
2006: Kehinde Wiley: Columbus at the Columbus Museum of Art, קולומבוס, אוהיו
הערות שוליים

↑  כתבה על תערוכתו של ויילי במוזיאון לאמנות בקולומבוס באתר Artdaily בשנת 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291104705171  BIBSYS: 12042086  GND: 130090603  ISNI: 0000 0000 7872 5731  LCCN: no2008013883  NTA: 392856638  RERO: 02-A028962316  RKD: 335890  SNAC: w6dj6stm  SUDOC: 151197563  ULAN: 500126014  VIAF: 3570570   WorldCat (עם VIAF): 3570570
צ'ן גואנגצ'נג

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1971 (בן 52) Dongshigu, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  האוניברסיטה לרפואה סינית של נאנג'ינג (2001) 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מעסיק:  אוניברסיטת ניו יורק, מכון וית'רספון 
 פרסים והוקרה:  פרס רמון מגסאיסאי (2007)  פרס אינדקס (2007)  Human Rights First Award (2012)  פרס האומץ (2014)  טיים 100 (2006) 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
צ'ן גואנגצ'נג (בסינית: 陈光诚, נולד ב-12 בנובמבר 1971) הוא פעיל זכויות אדם ומתנגד משטר סיני. מאז שנמלט מסין הוא סטודנט בבית הספר למשפט באוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה

עיוור מילדות. גואנגצ'נג ידוע כ"עורך דין היחף", אשר פעל למען זכויות נשים ועניים. גואנגצ'נג הושם במעצר בית מספטמבר 2005 עד מרץ 2006 לאחר שהתראיין בטיים מגזין לגבי תחקיר שערך אודות הפלות כפויות בסין. ביולי 2006 נעצר רשמית, ובאוגוסט נגזר עליו עונש של ארבע שנים ו-3 חודשי מאסר בעוון "פגיעה ברכוש וארגון אספסוף להפרעה בתנועה", אולם עורכי דינו טענו לאי-סדרים במשפטו.
גואנגצ'נג שוחרר מהכלא ב-8 בספטמבר 2010 לאחר ריצוי עונשו, אולם הושם במעצר בביתו בדונגשיגו, שבמחוז שנדונג שבמזרח המדינה. בספטמבר 2011 דווח כי הוא ואשתו הוכו לאחר שארגון זכויות אדם פרסם סרטון בו מוצג המעקב שהמשטרה מקיימת על ביתו. באפריל 2012 ברח לשגרירות ארצות הברית בבייג'ינג. במאי ניתנה לו האפשרות לעזוב את המדינה לארצות הברית.
גואנגצ'נג הוא זוכה פרס רמון מגסאיסאי לשנת 2007. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכריז על גואנגצ'נג כאסיר מצפון.
קארל זוננפלד

ד"ר קארל זוננפלד
ד"ר קארל זוננפלד (בצ'כית: Karel Sonnenfeld; נולד: 15 מרץ 1883 מת: 20 באוקטובר 1944) היה מנהיג ציוני ומשפטן במוראביה שבצ'כיה. בשנת 1911 היה ממייסדי מכבי צ'כיה ופעיל בה. הוא ייסד ושימש כיו"ר איגוד ההתעמלות (JÜDISCHE TURNVEREIN) בברנו ובין 1927 ל-1928 שימש שסגן יו"ר תנועת מכבי העולמית. ב-1935 הוא היה נושא הדגל וראש המשלחת של צ'כיה במכביה השנייה בפלסטינה. בכל אותם שנים היה גם פעיל בהסתדרות הכללית וחבר במפלגת הציונים הכלליים. בקונגרס בברנו (מרץ 1919), אישר הוועד היהודי הלאומי בצ'כיה את הקמת המועצה הלאומית היהודית של מוראביה, והעמיד בראשה את ד"ר זוננפלד. בנוסף הוא שימש גם כחבר במועצת העיר ברנו (כנציג היהודים) וחבר בדירקטוריון חברת החשמל והגז שם.
משפחתו

קארל זוננפלד נולד בשנת 1883 בעיירה אוהרסקי ברוד במוראביה, והיה אחד מתשעה צאצאים לשמואל ושרלוט (לבית: קצלר) זוננפלד. ב- 1923 נשא לאשה את אירמה (לבית לוונטל) וב-1924 נולדה בתם הבכורה. בסוף 1925 נולדו להם שתי בנות תאומות, מרגלית ורות.
מלחמת העולם השנייה

ב- 15 במרץ 1939 לאחר כיבוש הרפובליקה הצ'כית על ידי גרמניה הנאצית, נעצר ד"ר זוננפלד ושהה כשבועיים במעצר, שם נתן הרצאות ליהודים שהיו איתו במעצר בנושאי יהדות, מכיוון שרבים מהם כלל לא ידעו על יהדותם. באותה תקופה הוא שימש אחד מראשי קהילת היהודים בברנו.
בקיץ 1939 הוא השתתף בקונגרס הציוני העולמי בז'נבה, הקונגרס האחרון לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם פרוץ המלחמה הוא חזר לברנו (הוא חתם לגרמנים בברנו על הסכם, שאם לא יחזור יעצרו את אשתו ושלוש בנותיו).
ב-1939 הוא הצליח להשיג שני סרטיפיקטים למשלוח שתי בנותיו התאומות לארץ ישראל. רות נסעה בספטמבר לפלסטינה ומרגלית (שהסרטיפיקט שלה עוכב חצי שנה בברלין) נסעה לבדה ברכבת, במרץ 1940, לטריאסטה ומשם באניה לחיפה. ד"ר זוננפלד המשיך לנהל את קהילת היהודים בברנו עד תחילת 1942. ב-28 בינואר 1942 נשלח, עם אשתו ובתו הבכורה למחנה הריכוז טרזין, שם הוא שימש ביודנראט והצליח לשמור על קשר התכתבויות מוגבל עם קרובים בארץ ישראל. בשלב מסוים יכול היה לקבל סרטיפיקט לעצמו אך סירב ל"נטוש את הספינה הטובעת". 
ב-16 באוקטובר 1944 הוא נשלח, בטרנספורט, האחד לפני אחרון, מטרזין לאושוויץ, ושם, לאחר שלושה ימים, נרצח.
הערות שוליים

↑  קטרינה קפקובה, [https://www.amazon.com/Czechs-Germans-Jews-National-Identity/dp/1782386793 Czechs, Germans, Jews?: National Identity and the Jews of Bohemia. ], עמוד 193
פתיחת תחרות ההתעמלות - ברנו 1919. בתמונה יו"ר ארגון ההתעמלות של ברנו - ד"ר זוננפלד
צ'ן דון

| --- | --- |

צ'ן דון, 2022
 לידה:  12 בדצמבר 1978 (בן 45) לוו-יאנג, חנאן, סין
 מידע כללי
 בשירות:  טייקונאוטית בשירות CNSA
 לאום:  הרפובליקה העממית של סין סינית
 השכלה:  PLA Air Force Aviation University  אוניברסיטת שיאן ג'יאוטונג 
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 דרגה:  קולונל בכיר
 זמן שהייה בחלל:  214 ימים ו-16 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  3
 משימות
 שנג'ואו 11 שנג'ואו 14
 עיטורים
 Spaceflight Exploit Medal (26 בדצמבר 2016)  Spaceflight Exploit Medal (3 במרץ 2023) 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
צ'ן דון (בסינית: 陳冬, בפין יין: Chén Dōng; נולד ב-12 בדצמבר 1978) הוא טייס קרב בחיל האוויר הסיני והטייקונאוט בתוכנית החלל הסינית ששוגר לחלל במספר משימות.
ביוגרפיה

צ'ן דון נולדה בלוו-יאנג, חנאן בשנת 1978 למשפחת פועלים.
הוא בעל תואר שני בהנדסה מאוניברסיטת שיאן ג'יאוטונג.
בשנת 1997 צ'ן דון הצטרף לחיל האוויר של צבא השחרור העממי וסיים קורס טיס. הוא היה טייס קרב במטוס תוצרת סין שהיה גרסה סינית למטוס "מיג-17".
צ'ן דון עבר קורס הכנה לטיסות לחלל לאחר שנבחר לצוות בשנת 2009.
בשנת 2016 דון טס לחלל בחללית שנג'ואו 11 כטייס (ג'ינג האיפנג היה מפקד. החללית שהתחברה לתחנת החלל טיינגונג 2. הם שהו בתחנת החלל 33 ימים וחזרו לכדור הארץ בהצלחה.
בשנת 2022 דון טס לחלל בחללית שנג'ואו 14 כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת החלל טיינגונג 2 לשהות ממושכת של 6 חודשים. במהלך שהות בחלל דון ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית (אורך הפעילות לא דווח). הצוות חזר לכדור הארץ בדצמבר 2022.
בעקבות פעילות בתחום החלל הוא קודם לדרגת "קולונל בכיר".
קו איטקורה

קו איטקורה (ביפנית: 板倉 滉; נולד ב-27 בינואר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בבורוסיה מנשנגלדבך.
קריירת מועדונים

איטקורה התחיל את הקריירה בקבוצת הנוער של קוואסאקי פרונטייל, אליה הצטרף בגיל 9 ושימש כקפטן קבוצת הנוער. ב-6 באוגוסט 2016, איטקורה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 נגד קאשימה אנטלרס. ב-1 במרץ 2017, איטקורה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד איסטרן.
בעונת 2018, איטקורה הושאל לוגאלטה סנדאיי עד לסיום העונה. ב-25 בפברואר 2018, איטקורה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל היפנית בניצחון 0–1 נגד קאשיווה רייסול.
בינואר 2019, איטקורה חתם במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, אך לא הצליח להשיג אישור עבודה והושאל לחרונינגן מליגת העל ההולנדית. בעונת 2018/2019 שיחק בצעירי חרונינגן ובעונה לאחר מכן הצטרף לקבוצה הבוגרת.
ב-2 ביולי 2022 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך.
קריירה בינלאומית

ב-24 במאי 2019, איטקורה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019. ב-21 ביוני 2019, איטקורה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד אורוגוואי.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  Hajime Moriyasu announces Japan squad for World Cup באתר The Japan Times, ‏ 1 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  🔹𝗦𝗔𝗠𝗨𝗥𝗔𝗜 𝗕𝗟𝗨𝗘🔹⚽メンバー発表⚽ בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל היפנית, 1 בינואר 2024 (ביפנית)
| נבחרת יפן – קופה אמריקה 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 קוואשימה •  2 קוגיושה •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 נ. אואדה •  6 ווטנאבה •  7 שיבסאקי •  8 איטו •  9 מאדה •  10 נקאג'ימה •   11 מיושי •  12 קוג'ימה • 13 א. אואדה •  14 הארה • 15 סוגה • 16 טומיאסו • 17 מאטסומאטו • 18 אוקזאקי • 19 איוואטה • 20 אבה • 21 קובו • 22 טאטסוטה • 23 אוסאקו • מאמן: מוריאסו |  1 קוואשימה •  2 קוגיושה •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 נ. אואדה •  6 ווטנאבה •  7 שיבסאקי •  8 איטו •  9 מאדה •  10 נקאג'ימה •   11 מיושי •  12 קוג'ימה • 13 א. אואדה •  14 הארה • 15 סוגה • 16 טומיאסו • 17 מאטסומאטו • 18 אוקזאקי • 19 איוואטה • 20 אבה • 21 קובו • 22 טאטסוטה • 23 אוסאקו • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו |  1 אוסאקו •  2 סאקאי •  3 נקאיאמה •  4 איטקורה •  5 יושידה •  6 אנדו •  7 קובו •  8 מיושי •  9 מאדה •  10 דואן •   11 מיטומה •  12 טאני • 13 הטאטה •  14 טומיאסו • 15 האשיוקה • 16 סומה • 17 טנאקה • 18 אואדה • 19 האיאשי • 20 מצ'ידה • 21 סקו • 22 סוזוקי • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 קוואשימה •  2 ימאנה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 נגטומו •  6 אנדו •  7 שיבסאקי •  8 דואן •  9 מיטומה •  10 מינאמינו •   11 קובו •  12 גונדה • 13 מוריטה •  14 ג'. איטו • 15 קמאדה • 16 טומיאסו • 17 טנאקה • 18 אסאנו • 19 סאקאי • 20 מאצ'ינו • 21 אואדה • 22 יושידה • 23 שמידט • 24 סומה • 25 מאדה • 26 ה. איטו • מאמן: מוריאסו |  1 קוואשימה •  2 ימאנה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 נגטומו •  6 אנדו •  7 שיבסאקי •  8 דואן •  9 מיטומה •  10 מינאמינו •   11 קובו •  12 גונדה • 13 מוריטה •  14 ג'. איטו • 15 קמאדה • 16 טומיאסו • 17 טנאקה • 18 אסאנו • 19 סאקאי • 20 מאצ'ינו • 21 אואדה • 22 יושידה • 23 שמידט • 24 סומה • 25 מאדה • 26 ה. איטו • מאמן: מוריאסו | יפן |
| נבחרת יפן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 מאקאווה •  2 סוגאווארה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 מוריטה •  6 אנדו •  7 מיטומה •  8 מינאמינו •  9 אואדה •  10 דואן •   11 הוסויה •  12 נוזאווה • 13 נקמורה •  14 ג'. איטו • 15 מצ'ידה • 16 מאיקומה • 17 הטאטה • 18 אסאנו • 19 נקאיאמה • 20 קובו • 21 ה. איטו • 22 טומיאסו • 23 סוזוקי • 24 וטאטנבה • 25 מאדה • 26 סאנו • מאמן: מוריאסו |  1 מאקאווה •  2 סוגאווארה •  3 טאניגוצ'י •  4 איטקורה •  5 מוריטה •  6 אנדו •  7 מיטומה •  8 מינאמינו •  9 אואדה •  10 דואן •   11 הוסויה •  12 נוזאווה • 13 נקמורה •  14 ג'. איטו • 15 מצ'ידה • 16 מאיקומה • 17 הטאטה • 18 אסאנו • 19 נקאיאמה • 20 קובו • 21 ה. איטו • 22 טומיאסו • 23 סוזוקי • 24 וטאטנבה • 25 מאדה • 26 סאנו • מאמן: מוריאסו | יפן |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרעות קמפבל

| --- | --- |
פרעות קמפבל



תוצאות הפרעות

שוטרים יוונים בכניסה לשכונת קמפבל
פרעות קמפבל (ביוונית: Πογκρόμ του Κάμπελ) היו פרעות נגד יהודים שהתרחשו בלילה שבין 29 ל-30 ביוני 1931 בשכונת קמפבל שבסלוניקי, יוון.
רקע היסטורי

בסלוניקי התקיימה אחת הקהילות היהודיות הגדולות באירופה ולפרקים הקהילה היהודית הגדולה בעולם. החל משלהי המאה ה-15 גדלה הקהילה באופן משמעותי בעקבות הגעתם של מגורשי ספרד ופורטוגל לעיר. הקהילה שגשגה באופן יחסי עד תחילת המאה ה-20 עת התחלף השלטון בסלוניקי וחזר להיות שלטון יווני בעקבות מלחמת הבלקן הראשונה. לאחר הכיבוש היווני של סלוניקי החלה באופן הדרגתי הרעה במצב הקהילה היהודית. החוגים הלאומנים מקרב היוונים ניסו לדחוק את רגלי היהודים מתחומי החברה והכלכלה ומעשי האנטישמיות הלכו וגברו.
ב-20 ביוני 1931 פורסמה כתבה בעיתון היווני "מקדוניה" ובה הואשמו היהודים ובפרט חברי הסתדרות 'מכבי' בבגידה באומה היוונית בשל תמיכתה, לכאורה, בקריאת הבולגרים שקראו להחזרת מקדוניה שהייתה בשליטת יוון לשלטון בולגרי. לאחר מספר ימים נודע לקהילה היהודית על כוונת הפורעים היוונים לפגוע ביהודים תושבי שכונת קמפבל. היהודים מיהרו לשלוח מכתב אזהרה למושל הכללי באתונה ובסלוניקי אך ללא הועיל. תחת השפעת הפרסום בעיתון ואווירה אנטישמית התארגנו אנשי הארגון הפשיסטי "האיחוד הלאומי של יוון" ב-23 ביוני 1931 במטרה לפגוע בתושבי השכונה היהודית קמפבל.
רקע היסטורי > שכונת קמפבל

השכונה בה התגוררו למעלה ממאתיים משפחות יהודיות, הוקמה על ידי הקהילה היהודית עבור פליטים יהודים מיעוטי יכולת שהתגוררו בשכונת "אקג'י מג'יד" עד השריפה הגדולה של 1917(אנ'). השכונה הייתה מורכבת בעיקר מצריפים למגורים ובה גם בית כנסת ובית ספר.
הפרעות

בליל ה-29 יוני 1931 נכנסו לשכונה מאות פורעים חלקם פליטים יוונים, מהגרים מאסיה הקטנה וחלקם חברי התנועה הלאומנית-יוונית E.E.E. והחלו להצית את בתי השכונה ולפגוע פיזית בתושבים היהודים. בפרעות נרצח אזרח יווני שניסה להגן על היהודים, נפצעו עשרות מתושביה היהודים של השכונה, עלו באש מרבית בתי המגורים, בית-הכנסת ובית-הספר היהודי נשרפו כליל. המשטרה היוונית מנעה מיהודים בשכונות סמוכות לבוא לעזרתם של המותקפים ולא הפסיקה את התקיפה.
לאחר הפרעות הקהילה היהודית לא קיבלה סיוע או פיצויים כלשהם מהשלטונות היוונים על הנזקים שנגרמו שנגרמו למבנים הציבוריים ולבתי המגורים ולאחר זמן השכונה הופקעה מידי היהודים. את הפליטים שיכנו בתחילה בבית הכנסת "בית שאול" ולאחר זמן העבירו אותם לצריפים קטנים ('קוליבאס') שנבנו בעזרת תרומות של יהודי ניו יורק וארגון הג'וינט.
שלטונות סלוניקי ובהם מושל סלוניקי הגנרל גונאטאס התנערו לרוב מאחריות ובתי הדין בסלוניקי, לאחר משפט זיכו את מרבית הפורעים מאשמה.
השלכות

מאורעות אלו השפיעו על הקהילה היהודית בסלוניקי ועל התפתחות התנועה הציונית. הפרעות היו גורם מכריע בעליית חמישה עשר אלף איש מבני הקהילה היהודית בסלוניקי לארץ ישראל ולהגירתם של אלפים למדינות שונות באירופה, באגן הים התיכון ובאמריקה הלטינית.
הערות שוליים

↑  ברכה ריבלין (עורכת), התנועה הציונית בסלוניקי, פנקס הקהילות - יוון, יד ושם, ירושלים תשנ"ט, (עמ' 263-259)
↑  יצחק ציטרין, השתקפות יחסם של יהודי סלוניקי לארץ-ישראל, לעלייה ולהתיישבות בין שתי מלחמות העולם: דימוי ומציאות (עמ' 106)
↑  אברהם בן יהודה כהן, שאלוניקי עיר ואם בישראל (1967) (עמ' 228), באתר ספריית העיר ניו יורק
↑  אחרי הפרעות בסלוניקי, הארץ, 17 ביולי 1931, באתר עיתונות יהודית היסטורית
↑  ⁨לאחר הפרעות בסאלוניקי, דבר,⁩ 21 יולי 1931, באתר עיתונות יהודית היסטורית
קהיר 52

סירת המלכה
המונח קהיר 52 (באנגלית: Cairo 52) מתייחס ל-52 גברים שנעצרו ב-11 במאי 2001, על סיפון מועדון לילה צף בשם "סירת המלכה" (באנגלית: Queen Boat), שעגנה על הנילוס בקהיר, מצרים.
אישומים

מתוך 52 הגברים שנעצרו, הואשמו 50 מהם ב-”הפקרות רגילה” וב-”התנהגות מגונה” על פי סעיף 9 ג' לחוק מס' 10 מ-1961 למאבק בזנות. שניים נוספים הואשמו ב-”ביזוי הדת” על פי סעיף 98 ו' לחוק העונשין. כל חמישים ושניים הגברים היו חפים מפשע.‏
טיפול במעצר

על פי הארגון OutRight Action International, הגברים הוכו ובוצעו עליהם בדיקות פליליות כדי ”להוכיח את ההומוסקסואליות שלהם”. כל 52 הגברים הוחזקו 22 שעות ביום ב-2 תאים צפופים ללא מיטות.