יוניס קנדי שרייבר
עבודת צדקה ופרסים

בשנת 1957, נהייתה שרייבר סגנית הנשיאה של קרן ג'וזף פ. קנדי ג'וניור. היא העבירה את התמקדות הארגון מארגוני צדקה קתוליים למחקר על גורמים למוגבלות שכליות ודרכי טיפול הומניות בהן. ההתעניינות של שרייבר במוגבלויות שכליות הגיעה לשיאה בייסוד הSpecial Olympics, בין היתר.
שרייבר, פעילה ותיקה בנושאי בריאות ילדים ונכות, דגלה בהקמת פאנל הנשיא לפיגור שכלי ב-1961, שהיה משמעותי בתנועה לשילוב אנשים עם מובלויות בחברה בארצות הברית וברחבי העולם. שריבר הייתה המייסדת העיקרית של המכון הלאומי לבריאות הילד והתפתחות האדם (NICHD), חלק מהמכונים הלאומיים לבריאות, ב-1962.
בשנת 1962 ייסדה שרייבר את Camp Shriver, מחנה לילדים עם צרכים מיוחדים שהתקיים בביתה, חווה במרילנד. מחנה שרייבר התפתח ל-Special Olympics, שאותה ייסדה שרייבר בשנת 1968. המשחקים הראשונים נערכו בשיקגו, אילינוי, ונערכו בעזרת התכנון והמימון של קרן ג'וזף פ. קנדי הבן. בנאומה בטקס הפתיחה אמרה שרייבר כי אירוע זה מוכיח "עובדה בסיסית מאוד, שילדים יוצאי דופן - ילדים עם פיגור שכלי - יכולים להיות ספורטאים יוצאי דופן, העובדה שבאמצעות ספורט הם יכולים לממש את הפוטנציאל שלהם לצְמִיחָה.'" באותה השנה הקמו ה-Special Olympics כארגון צדקה ללא מטרות רווח. מאז השתתפו כמעט שלושה מיליון ספורטאים.
ב-1969 עברה שרייבר להתגורר בצרפת, שם המשיכה לעסוק במוגבלויות שכליות. החלה לארגן פעילויות עם ארגונים בפריז, שמטרתן העיקרית לסייע למשפחות של ילדים בעלי צרכים מיוחדים ולספק פעילויות עבור ילדיהם. בעודה בפריז פיתחה את היסודות להתרחבות בינלאומית של ה-Special Olympics.
בשנת 1982, הקימה את מרכז יוניס קנדי שרייבר הלאומי לקהילה של אכפתיות באוניברסיטת יוטה, סולט לייק סיטי. התוכנית נפרסת מגן חובה עד כיתה י"ב, ומהווה חינוך מקיף עם דגש על מוגבלויות. התוכנית אומצה על ידי כמעט 1,200 בתי ספר בארצות הברית ובקנדה.
בשנת 1984 קיבלה שרייבר את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא רונלד רייגן, הפרס האזרחי היוקרתי ביותר בארצות הברית. את הפרס קיבלה על עבודתה למען אנשים עם מוגבלות. בשנת 1988, היא קיבלה את מדליית Laetare, הנחשבת לפרס הגבוה ביותר עבור קתולים אמריקאים, על ידי אוניברסיטת נוטרדאם. בשנת 1990 הוענק לשרייבר פרס הנשר מאקדמיית הספורט של ארצות הברית. הפרס הוא הכבוד הגבוה ביותר של האקדמיה, וניתן לשרייבר כהוקרה על תרומתה לספורט הבין-לאומי. בשנת 1992 קיבלה שרייבר את הפרס השנתי על שם הסנאטור ג'ון היינץ, עבור שירות ציבורי לקהילות מוחלשות.
על עבודתה בהלאמת ה-Special Olympics קיבלה שרייבר את פרס האזרחות העולמית של Civitan. ההסברה שלה בנושא זה זיכתה אותה גם בפרסים ובהכרות אחרות, כולל תארים של כבוד מאוניברסיטאות רבות. שרייבר הייתה לאמריקאית השנייה ולאישה הראשונה והיחידה שהופיעה על מטבע אמריקני בעודה חיה. דיוקנה הופיע על דולר הכסף המיוחד שהופק בשנת 1995 לכבוד ה-Special Olympics. בצידו האחורי של המטבע מופיע הציטוט, "כאשר אנחנו מקווים לטוב שבהם, התקווה נולדת בנו מחדש", ציטוט המיוחס לשרייבר.
בשנת 1998, שרייבר נכנסה להיכל התהילה הלאומי לנשים.
בשנת 2002 הוענק לשרייבר פרס תיאודור רוזוולט, פרס שנתי המוענק על ידי האגודה הלאומית לאתלטיקה. ב-2006, במסגרת חגיגת המאה של ה-NCAA (ארגון הספורט האוניברסיטאי בארצות הברית), נבחרה שרייבר כאחת ממאה האנשים המשפיעים ביותר, במקום התשיעי ברשימה. עוד בשנת 2006, קיבלה תואר אבירותמהאפיפיור מהאפיפיור בנדיקטוס ה-16, והייתה לגבירה ממסדר גרגוריוס הקדוש הקדוש (DSG). אמה, רוז, קיבלה את התואר בשנת 1950 מהאפיפיור פיוס ה-12.
בשנת 2008 קיבלה שרייבר את פרס המייסדת מהמרכז הלאומי לחקר הבריאות כהוקרה על הישגיה.
עוד בשנת 2008, שינה הקונגרס האמריקאי את שמו של ה-NICHD למכון יוניס קנדי שרייבר הלאומי לבריאות הילד והתפתחות האדם. בדצמבר 2008, מגזין ספורטס אילוסטרייטד בחר בשרייבר לפרסספורטאית השנה, פרס המורשת הראשון של המגזין. ב-9 במאי 2009, גלריית הדיוקנאות הלאומית של מכון סמיתסוניאן (NPG) בוושינגטו חשף דיוקן היסטורי של שרייבר, הדיוקן הראשון שהוזמן עבור אדם שלא כיהן כנשיא ארצות הברית או כגברת ראשונה. בדיוקן מתוארת שרייבר עם ארבעה ספורטאים של ה-Special Olympics. הדיוקן צויר על ידי דייוויד לנז,, הזוכה בתחרות הפורטרטים של אאוטווין בוצ'בר ב-2006. בספטמבר 2010, אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בברוקפורט, שבה התקיימו משחקי ה-Special Olympics של 1979,שינתה את שמו של אצטדיון הכדורגל שלה ל"אצטדיון יוניס קנדי שריבר". ביולי 2017, קיבלה שרייבר את פרס האומץ על שם ארתור אש בטקס פרסי ESPY, כבר לאחר מותה.