stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנייס אקסטה
הערות שוליים

↑  Reimink, J.R.,  et al., 2016, The birth of a cratonic nucleus: Lithogeochemical evolution of the 4.02-2.94 Ga Acasta Gneiss Complex, Precambrian Research, 281, pp.453-472.
↑  Reimink, Jesse R., et al., 2018, Petrogenesis and Tectonics of the Acasta Gneiss Complex Derived From Integrated Petrology and 142Nd and 182W Extinct Nuclide-Geochemistry, Earth and Planetary Science Letters, Volume 494, p. 12-22. via Harvard University
↑  Reimink, J.R., 2019, Chapter 3.2: The Acasta Gneiss Complex, Historical Geology - A free online textbook for Historical Geology courses Earth’s:    Oldest Rocks
רייצ'ל מוואנזה

| --- | --- |

רייצ'ל מוואנזה בועידת TED שבפריז, אוקטובר 2014
 לידה:  1997 (בת 28 בערך) קינשאסה
 מדינה:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 עיסוק:  שחקנית, שחקנית קולנוע, סופרת
 פרסים והוקרה:  דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (2012)  Québec Cinéma Award for Best Actress (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רייצ'ל מוואנזה (באנגלית: Rachel Mwanza, נולדה בשנת 1997) היא שחקנית קונגולזית. דמותה הידועה ביותר היא קומונה, מהסרט "מכשפת מלחמה" (אנ') שיצא בשנת 2012. לפני שהשתתפה בסרט, היא הייתה חסר בית וגרה ברחובות העיר קינשאסה.
חיים מוקדמים

רייצ'ל מוואנזה נולדה בשנת 1997 בעיר מבוג'י-מאיי שנמצאת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא האחות השלישית מבין ששת אחיה, והיא בילתה את רוב ילדותה במחוז קאסאיי (אנ'). עקב בעיה כלכלית, אביה שלח את אמה ואחיה לקינשאסה כשהייתה בת שמונה, והבטיח לחזור אליהם מאוחר יותר. בקינשאסה, הילדים כבר לא למדו בבית ספר. מוואנזה הואשמה בכישוף על ידי נביא שקר, שהאשים אותה בדברים הרעים שקראו למשפחתה, בנוסף הוא אמר שהיא צריכה לעבור גירוש שדים. בסופו של דבר, נזרקה מוואנזה לרחוב.
מוואנזה בילתה כמה שנים ברחוב עד שהשתתפה בסרט "מכשפת מלחמה". לאחר מכן, היא עברה למונטריאול, שם היא למדה בבית ספר "אקול לוסיין-פאגה" (École Lucien-Pagé) וחייה עם משפחתו של אן מארי גלינאס, מפיק הסרט "מכשפת מלחמה".
קריירת משחק

מוואנזה לוהקה לסרט "מכשפת מלחמה" לאחר שהבמאי קים נגוין (אנ') והמפיקים פייר אבן (אנ') ומארי-קלוד פולן ראו אותה בסרט דוקומנטרי על ילדי הרחוב של קינשאסה. עקב חוסר החינוך שלה, היא לא ידעה איך לקרוא ולכתוב שהיא השתתפה בסרט. בזכות ההשתתפות שלה בסרט, היא הרוויחה כסף ללימודים ולמגורים. בפברואר 2013, היא השתתפה באוסקר, עבור הסרט הטוב ביותר בשפה זרה. במהלך הביקור שלה בארצות הברית היא קודמה בעבודה.
במהלך הקריירה, מוואנזה זכתה במספר פרסים: השחקנית הטובה ביותר מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פסטיבל הסרטים טרייבקה ומעגל המבקרים בוונקובר (אנ').
מאוחר יותר, כתבה מוואנזה ספר בשם "Survivre pour voir ce jour" (בתרגום חופשי לעברית "תשרוד בשביל לראות את היום הזה"), המתאר את ילדותה וחוויותיה בתקווה שזה יעורר השראה לצעירים, ובנוסף יביא תשומת לב ל-20,000 הילדים שחיים הרחובות של קינשאסה.
לקריאה נוספת

רייצ'ל מוואנזה, "Survivre pour voir ce jour" (בתרגום חופשי לעברית "תשרוד בשביל לראות את היום הזה"), ינואר 2014
הערות שוליים

↑  Rachel Mwanza, une survivante à Kinshasa, ‏ Marie  Auffret-Pericone, ‏ 18 במרץ 2014
↑  Rachel Mwanza : "Je reviens du petit enfer de Kinshasa", ‏ 16 בינואר 2016
↑  Rachel Mwanza, the incredible destiny of a street child, ‏ 29 בפברואר 2012
↑  Rachel Mwanza, vedette du film Rebelle, de passage à l'école des Pionniers de Trois-Rivières, ‏ 20 באפריל 2015
↑  de Oscars 2013: Rebelle’s African teen star trying to get visa to attend awards, ‏ CASSANDRA SZKLARSKI, ‏ 30 בינואר 2013
↑  Oscars 2013: Congolese War Witch hopeful gets US visa, ‏ 21 בפברואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810576294905606  BIBSYS: 14009379  BnF: cb16754678s (data)  GND: 1081165057  ISNI: 0000 0004 1015 3369  LCCN: no2013035966  NTA: 357525280  SUDOC: 170346056  VIAF: 304715714   WorldCat (עם VIAF): 304715714 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רייצ'ל מוואנזה".
אימפריאליזם

האימפריאליזם בשיאו (1898)




     האימפריה הבריטית     הרפובליקה הצרפתית השלישית
     האימפריה הספרדית     האימפריה הפורטוגזית
     האימפריה ההולנדית     הקיסרות הגרמנית
     האימפריה העות'מאנית     האימפריה הבלגית
     האימפריה הרוסית     האימפריה היפנית
     אימפריית צ'ינג הגדולה (סין הקיסרית)     האימפריה האוסטרו-הונגרית
     ממלכת דנמרק     האיחוד השוודי-נורווגי
     ארצות הברית     ממלכת איטליה
קריקטורה סאטירית המתארת את ראשי המדינה של אימפריות העיקריות של המאה ה־19: המלכה ויקטוריה (האימפריה הבריטית), וילהלם השני (האימפריה הגרמנית), ניקולאי השני (האימפריה הרוסית), מריאן (הרפובליקה הצרפתית השלישית) וסמוראים (כנראה רמז לקיסר מייג'י של האימפריה היפנית) המחלקים את שטחה של סין (המיוצג כעוגה) ביניהם, ברקע, ביורוקרט סטריאוטיפי משושלת צ'ינג (מנדרין) מנסה לעצור אותם, אך הוא חסר אונים.
אימפריאליזם היא שיטה מדינית הדוגלת בהרחבת שטח השלטון של המדינה, במטרה להגדיל את כוחה הפוליטי ואת עושרה על ידי השתלטות על ארצות אחרות וניצול משאביהן. מקור השם במושג אימפריה, ריבונות פוליטית, למשל מדינה, השולטת על שטחים נרחבים בהם מתגוררות אוכלוסיות השונות מבחינה אתנית ותרבותית ממרכזה השלטוני. במסגרת האימפריאליזם שלט מיעוט מהמדינה השולטת, על תושבי המדינה הנכבשת. השלטון היה שלטון מפלה, לתושבים המקומיים לא היו זכויות אזרח וכל התנגדות שלהם לשלטון האימפריאליסטי דוכאה תוך שימוש בכוח. במחצית השנייה של המאה ה־19 הפכו מדינות רבות לאימפריאליסטיות. כל אחת מהן ניסתה להשתלט על כמה שיותר שטחים ומדינות, והדבר הפך למרוץ.
שני גלי האימפריאליזם

הגל הראשון של האימפריאליזם החל במאה ה־15, ונמשך עד לשנות ה־70 של המאה ה־19 (תקופה שבה הואצה המהפכה התעשייתית). בתקופה זו, הרעיון שהוביל את האימפריאליזם היה רעיון הסחר העולמי החופשי. לשם כך, הוקמו תחנות מסחר אירופיות בחופי כל היבשות. כמו כן, נוצרו קשרים פוליטיים ועסקיים עם השליטים המקומיים למטרת סחר מוזל. התיישבות (קולוניאליזם) התבצעה רק באמריקה. המטרה בהתיישבות בשלב זה לא הייתה להשתלט על האוכלוסייה המקומית ו"לחנך" אותה בדרך אירופית, אלא לגרש או להכחיד אותה לשם ניצול מיטבי של חומרי הגלם שברשותה[דרוש מקור]. הגל הראשון של האימפריאליזם התאפיין במעשי אכזריות כלפי הילידים, בכפיית שיטות עיבוד מסוימות עליהם ובסחר עבדים מפותח (בעיקר בין אפריקה השחורה לקריביים ולברזיל).
הגל השני של האימפריאליזם, המכונה אימפריאליזם מודרני, החל עם המהפכה התעשייתית באמצע המאה ה־19, והסתיים עם תהליך הדה־קולוניזציה באמצע המאה ה־20, לאחר מלחמת העולם השנייה. בבסיס האימפריאליזם בתקופה הזו עמד רעיון עליונות האדם הלבן על העמים הנכבשים וחובתו להפיץ את תרבותו הנעלה (ואת הנצרות) גם ל"עמים הנחשלים". הגישה המרכזית קבעה כי העולם הטיל על האדם הלבן נטל – ללמד את המקומיים מהי התרבות "הנכונה" ולהביא אליהם את הקדמה האירופית. מבחינה כלכלית, חלה ירידה בגישת הסחר החופשי והמעצמות האימפריאליסטיות העלו מכסי מגן כדי להגן על מוצריהם. הקולוניות (מושבות) לא נתפסו רק כמקור לחומרי גלם, אלא גם כשווקים למוצרים אירופיים. לשם כך השיגו האירופאים, באמצעות עליונותם הטכנולוגית והצבאית, שליטה פוליטית מלאה בקולוניות, כלומר שליטה ישירה, ולא באמצעות שליטים מקומיים כפי שהיה נהוג בגל הראשון. תקופה זו הייתה לשיא ההתפשטות הטריטוריאלית, ומעל 75% מהעולם היה בידי המעצמות האימפריאליסטיות.
יש חוקרים הטוענים כי גם לאחר המאה ה־20 ולאחר תהליך העצמאות שעברו הקולוניות השונות במאה הזו, קיים אימפריאליזם בלתי־פורמלי. לפי גישה זו, הגל השלישי של האימפריאליזם הוא שליטה כלכלית ופוליטית עולמית של מספר קטן של מעצמות ובראשן ארצות הברית (בעבר גם ברית המועצות). המעצמות הללו קובעות את סדר היום העולמי ואוכפות אותו באמצעות גופים הנמצאים תחת שליטתן, כמו האו"ם.
התנאים המוקדמים להתפשטות אירופה

התפשטות מבחינה כלכלית: במאה ה־15 עברה אירופה תהליך של גידול דמוגרפי, שהוביל לפיתוח כלכלי. החל להתפתח מוסד ההלוואות. מנגנון זה אפשר לסוחרים ליטול הלוואות, ששימשו אותם למסעות תגלית; ולקניית סחורות ולמכירתן. בדרך זו התפתח מעמד הבורגנות, והעושר התחלק לעוד ועוד שכבות באוכלוסייה. גופים חדשים כמו בנקים ובורסות אפשרו לאנשים להתאגד ולהשקיע בפרויקטים גדולים כמו מסעות תגלית.
עיור (אורבניזציה): התפתחות מעמד הבורגנות בערים הוביל לתהליך עיור. העיר הגדולה תלויה בסחורות מבחוץ לצורך קיומה, בניגוד לכפר, שיכול לקיים את עצמו.
סקרנות: רצון להבין את העולם ולחקור אותו. תקופה זו התאפיינה בריבוי מאמצים למיפוי. בנוסף, תקופת הרנסאנס העמידה את האדם במרכז (במקום האל) ואת יכולותיו להבין את העולם שסביבו ולהגיע בעצמו למסקנות כלפיו.
הקשר בין הנצרות והאסלאם: מסעות הצלב נכשלו בסופו של דבר, והאסלאם השתלט על השטחים הנוצריים במזרח התיכון. בשנת 1453 כבשה האימפריה העות'מאנית את קונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית. מצד שני, הנוצרים הצליחו ב־1492 לגרש את המוסלמים מגרָנָדָה (בספרד של ימינו) ורצו להמשיך את המלחמה במוסלמים לתוך צפון אפריקה. המונח המקובל באירופה הוא רקונקיסטה, כלומר כיבוש מחדש של אזורים מוסלמיים. ההשתלטות המחודשת על חצי האי האיברי הייתה חשובה עבור העולם הנוצרי האירופי.
במקביל, האסלאם התפשט לאגן הים התיכון והשתלט על החלק הדרום־מזרחי של אירופה (הבלקן). נוצרה מעין סתימה של האזור מבחינת דרכי מסחר ותרבות. הדבר הוביל לכוח דחף למעבר בדרכים חדשות, כך נוצר הדחף לצאת לסחר האטלנטי, שהחל בפורטוגל.
השלטון המרכזי תמך פיזית ותרבותית במסעות השונים. אחד האנשים הבולטים בתקופה זו היה אחיו של מלך פורטוגל, אנריקה הספן, שהיה נוצרי אדוק וראה במסעות הגילוי והכיבוש דרך להפצת הנצרות.
אסיה הייתה מקור למוצרי מותרות עבור אירופאים עשירים: בשמים, משי, פורצלן, תבלינים (ששימשו הן לשימור בשר, שאפשר לספק מזון לקהל רחב יותר, והן כתרופות), סוכר וכו'. אנשים אלו הם שתמכו בכספם את המסעות.
טכנולוגיה ימית – פורטוגל הייתה הראשונה שנתנה את הטון בתחום זה, לא רק מבחינת המשא שמועמס על האוניות אלא גם המרחק שמגיעים אליו. הספינות החדשות שהתפתחו החל במאה ה־15 אפשרו התפשטות למרחקים גדולים.
תאוריות בדבר התפתחות האימפריאליזם

תאוריה היסטורית־פוליטית גורסת כי האימפריאליזם הוא למעשה המשך ישיר של הקולוניאליזם שהחל במאה ה־15. תאוריה זו טוענת שהקולוניאליזם היה השלב הראשון של האימפריאליזם, השלב שבו התרחשה אירופניזציה – הטמעת התרבות האירופית על ידי קבוצות פריפריאליות בקולוניות. השלב השני היה יישום המרקנטליזם, שמשמעו הגדלת הייצוא והקטנת הייבוא באותה קולוניה, ולאחר מכן הוצאת העושר מתוכה אל המעצמה השולטת. השלב השלישי, לפי תאוריה זו, הוא השלב האימפריאליסטי, שבו הקולוניות משועבדות לטובת המעצמה.
התאוריה הפסיכולוגית: מניעים של גאווה וכמיהה למעמד ולעוצמה הם שהניעו את המעצמות למעין תחרות לכיבוש טריטוריות. המדינות המערביות חשות עליונות על מדינות הדרום מצד אחד, אך חסרות ביטחון אל מול המעצמות השכנות מצד שני.
התאוריה הכלכלית טוענת שהאימפריאליזם הוא השלב האחרון של הקפיטליזם. היות שלא נשארו מקומות להשקיע בהם באירופה, הייתה יציאה אל טריטוריות בעלות משאבי טבע שונים. זוהי טענה שהועלתה לראשונה על ידי לנין ומאוחר יותר בגישות סוציאליסטיות אחרות.
תאוריה נוספת גורסת כי האימפריאליזם התפתח בעקבות הקמת המפעלים כחלק מהמהפכה התעשייתית שגרמו לייעול ייצור הסחורה. בעקבות הקמת המפעלים נוצרו כמויות גדולות של סחורה באמצעות כוח אנושי מועט, מה שגרם לגידול בשיעורי האבטלה (גורם נוסף לגידול באבטלה היה הגידול הדמוגרפי) ובכמויות הסחורה המיותרת. לכן, נוצר רצון בקרב הממשלות לפתוח שווקים למכירת הסחורה ולהגירה של אזרחים מובטלים למדינות הפחות מפותחות על מנת שיפתחו גם אותן.
את ניתוח התפתחות האימפריאליזם לא ניתן לנתק משני מרכיבים חשובים:
גישת עליונות האדם הלבן – הגישה באותה תקופה הייתה שהעמים באפריקה ובמזרח הם עמים נחותים, ללא תרבות וללא ערכים. גישה זו מכונה "דרוויניזם חברתי". אחד ההוגים שהשפיעו על גישה זו היה הרברט ספנסר, מחבר הספר "שרידותם של החזקים", תפיסתו השפיעה באופן ישיר על המעצמות האימפריאליסטיות.
התפתחות יכולת טכנולוגית – התפתחות אוניות, גשרים, כלי נשק חדשים – כל אלו סייעו להאיץ ולפשט את התהליך האימפריאליסטי.
ראו גם

אימפריה
רשימת אימפריות
תאוריית התלות (מדעי החברה)
אימפריאליזם מודרני
אימפריאליזם לשוני
אימפריאליזם תקשורתי
לקריאה נוספת

ד"ר קציעה אביאלי־טביביאן, מסע אל העבר - העולם המודרני במשבר 1870-1939 (עמ' 10–14), כותר
ג'וש הלמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בפברואר 1986 (בן 38) אדלייד, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע הלמן (באנגלית: Joshua Helman נולד ב-22 בפברואר 1986) הוא שחקן אוסטרלי.
ביוגרפיה

הלמן נולד באדלייד, דרום אוסטרליה.
קריירה

קריירת המשחק של הלמן החלה כששיחק בסדרת הטלוויזיה האסטרלית, קרוב רחוק. לאחר מכן הוא קיבל תפקיד קטן בסרט הקצר Aidan's View, שבו שיחק את התפקיד של פולש המנסה לפרוץ לביתו של הגיבור.
כמה שנים לאחר מכן, לוהק לתפקיד רב"ט. לו "צ'קלר" יורגן בסדרת הטלוויזיה האמריקאית, The Pacific. הוא הופיע בשישה פרקים. לאחר מכן הוא הוחתם על ידי סוכנות הכישרונות האמריקאית "The Gersh Agency".
הלמן ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בשנת 2012 כאשר לוהק לתפקיד ג'ב אוליבר במותחן האקשן ג'ק ריצ'ר. הוא חזר לאוסטרליה ולוהק לסרט Blinder.
בשנת 2011, הלמן שיחק בהפקה המקורית של המחזה "Small Engine Repair" בתיאטרון בלוס אנג'לס.
בשנת 2014 שיחק בסרט אקס-מן: העתיד שהיה. שנה לאחר מכן שיחק בסרט מקס הזועם: כביש הזעם.
ב-2016 שיחק בתפקיד ראשי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "עיירה ללא מוצא".
בשנת 2024 שיחק בסרט פיוריוסה: מסאגת מקס הזועם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | All My Friends Are Leaving Brisbane | אורח במסיבה ובחתונה | סרט עצמאי |
| 2009 | Aidan's View | פולש | סרט קצר |
| 2010 | ממלכת החיות | פיטר סימונס |  |
| 2012 | ג'ק ריצ'ר | ג'ב |  |
| 2013 | Blinder | מורטס |  |
| 2014 | אקס-מן: העתיד שהיה | ויליאם סטרייקר/מיסטיק |  |
| 2015 | מקס הזועם: כביש הזעם | סליט |  |
| 2015 | At Home with Mystic | ארני | סרט קצר |
| 2015 | A Country Called Home | ג'יימס |  |
| 2016 | Falling | מלקולם וושינגטון |  |
| 2016 | אקס-מן: אפוקליפסה | ויליאם סטרייקר |  |
| 2016 | Crazy Cat Lady | הדייט |  |
| 2017 | Kate Can't Swim | ניק |  |
| 2017 | My Name Is Lenny | לני מקלין |  |
| 2018 | Undertow | ברט |  |
| 2019 | Feast of the Seven Fishes | ג'וק |  |
| 2019 | Washland Express | ג'יימס | סרט קצר |
| 2020 | ציידי המפלצות | סטילר |  |
| 2021 | חוויה מתקנת | אנתוני |  |
| 2022 | שלושה עשר חיים | מ'ייגור הודג'ס |  |
| 2024 | פיוריוסה: מסאגת מקס הזועם | סקראבוס סקרוטוס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | קרוב רחוק | דני מייטלנד | 5 פרקים |
| 2009 | בנות מקלאוד | זנדר המבוגר | פרק: "The Long Paddock" |
| 2010 | The Pacific | לו 'צ'קלר' יורגן | מיני סדרה, 6 פרקים |
| 2015 | Flesh and Bone | בריאן | מיני סדרה, 8 פרקים |
| 2016 | עיירה ללא מוצא | זנדר בק | 10 פרקים |
| 2018 | The End of the World As We Know It | קווין | סרט טלוויזיה |
| 2019 | בקול רם | ג'יימס מרדוק | 2 פרקים |
| 2019 | פסקול | פיט פיירמן | פרק: "רצועה 8: ג'יג'י וג'ין" |
| 2020 | השריף | סגן קרטר | 6 פרקים |
| 2022 | Troppo | ברייס | 3 פרקים |
| 2023 | הארלי קווין | קפטן בומרנג | פרק אחד |
הערות שוליים

↑  Josh Helman takes his 'One Shot' (אורכב 21.07.2013 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Aussie Rules film Blinder kicks off in Victoria" (אורכב 25.02.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Small Engine Repair". StageSceneLA (באנגלית אמריקאית). 21 באוגוסט 2011. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Perry, Spencer (15 ביולי 2013). "Characters and Story Details Revealed for X-Men: Days of Future Past". נבדק ב-16 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trumbore, Dave (13 August 2012). "Updated Cast for Mad Max: Fury Road Includes One-Time Wonder Woman Megan Gale". Collider.
↑  "Anya Taylor-Joy and Chris Hemsworth go inside 'Furiosa,' their full-throttle 'Mad Max' prequel". EW.com (באנגלית). נבדק ב-6 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345243105171  GND: 123581646X  ISNI: 0000 0001 1347 2195  LCCN: no2011000413  VIAF: 165746035   WorldCat (עם VIAF): 165746035
כתובות פיניקיות-יווניות אתונאיות

מצבת שם־אנטיפטרוס האשקלוני, ועליה אפיטף, תבליט ואפיגרמה
הכתובות הפיניקיות־יווניות האתונאיות הן 18 כתובות עתיקות שנמצאו באזור אתונה (ארץ אטיקה). הן הקבוצה השנייה בגודלה של כתובות זרות באזור אחרי 25 הכתובות התראקיות. 9 מהמצבות נושאות כתובת פיניקית־יוונית דו־לשונית. כמעט כולן נושאות את ציון עיר מוצאו של הנפטר, ולא רק את המוצא הכללי, כמו רוב הכתובות הלא יווניות האחרות באזור. רובן עשויות משיש פנטלי (גר') או הימטי (אנ').
מהכתובות עולה כי הפיניקים ביוון לא התייוונו לחלוטין, ושמרו על מורשתם הילידית, כפי שגם עולה מהכתובות הפיניקיות־יווניות מרודוס.
רשימת הכתובות ופרסומיהן

מקום הגילוי, התארוך והמיקום המוזיאוני לפי בלבינה בבלר.
רשימת הכתובות ופרסומיהן > כתובות דו־לשוניות

| מוקדש ל> ...מוקדש ל... | גילוי | תארוך (לפנה"ס) | מיקום נוכחי ומספר מוזיאוני | קונקורדנציה> KAI | קונקורדנציה> CIS / RÉS | קונקורדנציה> NE | קונקורדנציה> KI | קונקורדנציה> NSI | קונקורדנציה> TSSI | קונקורדנציה> IG |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם | אתונה | סוף המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: NM 1488 | 54 | CIS I 115 | 424,1 | 46 | 32 |  | II2 8388 (II 2836) |
| עבדתנת | אתונה | 340–317 | המוזיאון הבריטי | 53 | CIS I 116 | 424,2 | 45 |  | III 40 | 10270 |
| מחדש | פיראוס | עד אמצע המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: EM 9261 | 57 | RÉS 388 | 425,2 | 49 |  |  | 9035 |
| בנחדש | אתונה | עד אמצע המאה ה־4 | הלובר: AO 4834 | 55 | CIS I 117 | 424,3 | 47 | 34 |  | II2 9034 |
| אספת | צפון פיראוס | השליש האחרון של המאה ה־4 | לא ידוע | 59 | CIS I 119 | 425,3 | 51 | 35 |  | 10271 |
| בנחדש פיניקית בלבד | פיראוס | 100 | המוזיאון הארכאולוגי של פיראוס (אנ') | 58 | CIS I 118 | 425,5 | 50 |  |  |  |
| הרנא | פיראוס | המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי של פיראוס (אנ'): 3582 | 56 | CIS I 120 | 425,1 | 48 |  |  | II2 8440 |
| עבד[...] הכתי | לא ידוע | המאה ה־5–4 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: EM 9260 |  |  |  |  |  |  | II2 9031 |
| עבדאשמן | פיראוס | המחצית הראשונה של המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי של פיראוס (אנ'): 3850 |  | CIS I 121 |  |  |  |  |  |
| הרקליידס | לא ידוע | המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: EM 8843 |  |  |  |  |  |  | 9033 |
| כתובת המרזח | פיראוס | אמצע המאה ה־3, או 96 | הלובר: AO 4827 | 60 | RÉS 1215 | 425,4 | 52 | 33 | III 41 |  |
רשימת הכתובות ופרסומיהן > כתובות ביוונית

| מוקדש ל> .. | גילוי | תארוך (לפנה"ס) | מיקום נוכחי ומספר מוזיאוני | קונקורדנציה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הרקליידס | פיראוס | עד אמצע המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי של פיראוס (אנ'): 1402 | 9032 |
| סוטרידס | פיראוס | 340–317 | המוזיאון הארכאולוגי של פיראוס (אנ'): 1261 | 9036 |
| אפולודורוס | שער דיפילון (אנ') | המאה ה־4 | לא ידוע | 10265a |
| גרוש | לא ידוע | המאה ה־4 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: EM 9341 | 10995 |
| מליכה | לא ידוע | המאה ה־4 | לא ידוע (בעבר בבית הספר הציבורי בקורופי (אנ')) | 12027 |
| מליכה וקלימכה | ליד הפריטנאיון (אנ') | אמצע המאה ה־4 | אבד | 12028 |
| בן אנטיפטרוס | בשימוש משני ליד האגורה | עד אמצע המאה ה־4 | מוזיאון האגורה מספר סידורי 4122 |  |
| פויניקס | ממערב לסטואת אטלוס | המאה ה־4 | מוזיאון האגורה מספר סידורי I 4178 |  |
| טיטתה וסימכוס | בין פיראוס לפלרון (אנ') | המאה ה־3 | המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה: NM 3671 | 10472 |
כתובות דו־לשוניות > כתובת שם

מצבת שיש פנטלי עם גמלון, בראשה כתובת אפיטף, מתחתיה תבליט, ומתחתיו כתובת אפיגרמה ארוכה יותר. האפיטף והאפיגרמה נחקקו, כנראה, על־ידי שני בעלי מלאכה שונים.
כתובות דו־לשוניות > כתובת שם > האפיטף

האפיטף בראש המצבה הוא:
ΑΝΤΙΠΑΤΡΟΣ ΑΦΡΟΔΙΣΙΟΥ ΑΣΚΑ[ΛΩΝΙΤΗΣ]

ΔΟΜΣΑΛΩΣ ΔΟΜΑΝΩ ΣΙΔΩΝΙΟΣ ΑΝΕΘΗΚΕ

אנכ שם בן עבדעשתרת אשקלני

אש יטנאת אנכ דעמצלח בן דעמחנא צדני
זמנה המשוער של הכתובת הוא המאה ה־2 לפנה"ס. הכתובות הפיניקית דומה בסגנונה לכתובות אש נדר, אף שלא מדובר בכתובת דתית. הכתובות הפיניקית משתמשת בגוף ראשון בעוד היוונית משתמשת בגוף שלישי. הקבלה בין השמות מעלה שהשם "שם" משמעו "מזכיר או מנציח את שם אבותיו", שכן השם היווני המקביל הוא אנטיפטרוס; שמו מקביל לשמו של שם בן נח, ואולי זהו שמו השמי של אנטיפטרוס האדומי. הקבלה נוספת היא בין אפרודיטה לעשתרת (שמה של אפרודיטה הוא שיבוש קדום לשמה של עשתרת). השמות דעמצלח ודעמחנא רומזים על אלוהות לא מוכרת בשם "דעם", והם לא תורגמו ליוונית, אלא הועתקו אליה בצורות Δομσάλως ו־Δομανῶ, כאשר האות ח' מושמטת.
כתובות דו־לשוניות > כתובת שם > התבליט

התבליט מתאר גופה, לפי האפיגרמה גופת שם־אנטיפטרוס, שוכבת על שולחן מתים (אנ'); משמאל גוהרת מעליה חיית טרף, אריה לפי האפיגרמה, כאשר ראש הגופה נמצא בפיה. הגופה מוצגת בצדודית (פרופיל), אך ראש האריה פונה לכיוון המתבונן במצבה. מנגד לאריה, מימין, נראית דמות אנושית שסיתות פניה וידיה נפגם, שלפי האפיגרמה מייצגת את חברי המת, ואולי בפרט את דעמצלח. הדמות ערומה, שרירית, גודלה כמעט כפול מגודל הגופה, והיא הודפת את האריה. מאפייניה קרובים למסורות אמנותיות יווניות. האיש דוחף כה חזק, עד שכף רגלו בולטת ממסגרת התבליט (בפינה הימנית התחתונה). מעל כתף האיש משתרע חרטום אניה; זיהוי החרטום נעשה לפי האפיגרמה, אף שהוא דומה יותר לחלק האחורה באניה (אנ'). החרטום מסותת עמוק יותר מהאיש, הגופה והאריה.
כתובות דו־לשוניות > כתובת שם > האפיגרמה

האפיגרמה מתחת לתבליט היא:
ΜΗΘΕΙΣ ΑΝΘΡΩΠΩΝ ΘΑΥΜΑΖΕΤΩ ΕΙΚΟΝΑ ΤΗΝΔΕ

ΩΣ ΠΕΡΙ ΜΕΝ ΜΕ ΛΕΩΝ ΠΕΡΙ ΔΕΓ ΠΡΩΙΡ ΙΓΚΤΕΤΑΝΥΣΤΑΙ

ΗΛΘΕ ΓΑΡ ΕΙΧΘΡΟΛΕΩΝ ΤΑΜΑ ΘΕΛΩΝ ΣΠΟΡΑΣΑΙ

ΑΛΛΑ ΦΙΛΟΙ Τ ΗΜΥΝΑΝ ΚΑΙ ΜΟΥ ΚΤΕΡΙΣΑΝ ΤΑΦΟΝ ΟΥΤΗΙ

ΟΥΣ ΕΘΕΛΟΝ ΦΙΛΕΩΝ ΙΕΡΑΣ ΑΠΟ ΝΗΟΣ ΙΟΝΤΕΣ

ΦΟΙΝΙΚΗΝ Δ ΕΛΙΠΟΝ ΤΕΙΔΕ ΧΘΟΝΙ ΣΩΜΑ ΚΕΚΡΥΝΜΑΙ
משמעות האפיגרמה בעברית:
אל תתנו לאיש להתפלא על תמונה זאת – שבצדה האחד מתארת
אריה ובשני מתארת חרטום. כי
בא אריה־שונא, בתקוותו את איבריי לפזר, אך חבריי
הרתיעו האריה וקברוני בקבר זה, הם
אשר אני אוהב ולהם (לישועתם) קיוויתי, בבואם
מהאניה הקדושה. עזבתי את פיניקיה ובזאת האדמה בגופי נקברתי.
דו־לשוניות בכתובות, הנפוצה בכתובות הפיניקים ביוון, לא מעידה בהכרח על דו־לשוניות בחיים, אך במקרה זה, התחכום בתרגום הכתובת ליוונית והאפיגרמה היוונית הארוכה מעידים על מיומנות המאפיינת דו־לשוניות.
כתובות דו־לשוניות > כתובת עבדתנת

מצבת שיש פנטלי (גר') ועליה כתובת:
ΑΡΤΕΜΙΔΩΡΟΣ

ΗΛΙΩΔΩΡΟΥ

ΣΙΔΩΝΙΟΣ

מצבת סכר בחים לעבדתנת בן

עבדשמש הצדני
זמנה המשוער של הכתובת הוא המאה ה־4 לפנה"ס. המצבה היא מצבת זיכרון שהקים לו האיש בחייו. הקבלה בין השמות היווניים לשמות הפיניקיים מעלה הקבלה בין ארטמיס לתנית ובן הליוס לשמש.
כתובות דו־לשוניות > כתובת מחדש

מצבת שיש הימטי עם גמלון, ועליה הכתובת:
אנך מחדש בן פנסמלת אש כתי

ΝΟΥΜΗΝΙΟΣ ΚΙΤΙΕΥΣ
השם "מחדש" תורגם ליוונית כמו השם "בנחדש" מכתובת בנחדש מאתונה ומכתובת מנחם מתמש. משמעות השם "פנסמלת" היא "פני הסמל" – סמל הוא פסל, גם במקרא, ונראה שהפסל היה כה קדוש שהיווה רכיב תיאופורי בשמות.
כתובות דו־לשוניות > כתובת בנחדש מאתונה

מצבת שיש פנטלי, ועליה כתובת:
לבנחדש בן עבדמלקרת

בן עבדשמש בן תגנץ אש כתי

ΝΟΥΜΗΝΙΟΣ

ΚΙΤΙΕΥ[Σ]
בין הכתובת הפיניקית ליוונית מופיעות שתי רוזטות. בכתובת הזאת מובאת שושלת בעל־הכתובת בפיניקית ומוצאו (כתיון), וביוונית רק שמו הפרטי ומוצאו; תופעת קיצור זאת מאפיינת כתובות קבורה וכתובות נדר שמיות־יווניות. השם "בנחדש" קשור כנראה במולד הירח, ותרגומו ליוונית בכתובת מנחם הדו־לשונית מתמש הוא Νομενίος ‏(no-me-ni-o-ne בכתב קיפרי הברתי (אנ')), ומופיע גם בכתובת נדר מקרבת קונסטנטין. אדם כתי בשם "תגנץ" מופיע גם בכתובת פיניקית־יוונית מרודוס המתוארכת לתחילת המאה ה־2 לפנה"ס: ”ΗΡΑΚΛΕΙΔΕΣ ΚΙΤΙΕΥΣ לעבדמלקרת בן עבדססם בן תגנץ”.
כתובות דו־לשוניות > כתובת אספת

כתובת על שיש הימטי:
ΑΣΕΠΤ ΕΣΥΜΣΕΛΗΜΟΥ ΣΙΔΩΝΙΑ

אנכ אספת בת אשמנשלם צדנת אש יטנא לי

יתנבל בן אשמנצלח רב כהנם אלם נרגל
בכתובת הועתקו שמות המקדישה ואביה ליוונית, ולא תורגמו. מציב הכתובת הוא "יתנבל... רב כהנם אלים נרגל".  השומרונים הקדומים עבדו את נרגל, וייתכן שיתנבל היה מהשומרונים בשכם שקראו לעצמם צידונים. "רב כהנם אלם" הוא "רב כהני האל" – ריבוי הכבוד ל"אל" וסיומת מ' לרבים בסמיכות מצויים בכתובות אחרות.
כתובות דו־לשוניות > כתובת בנחדש מפיראוס

מזבח ז אש ינח בנחדש בן בעליתן השפט. בן עבדאשמן החתם. לאסכן אדר. יברך
הכתובת, בפיניקית בלבד, נחרטה על מזבח אבן, ומתוארכת למאה ה־3 לפנה"ס בקירוב (יש המתארכים למאות ה־2 או ה־1 לפנה"ס). "ינח" הוא "הניח" בצורה הפיניקית לבניין הפעיל. למשמעות השם "בן־חדש" ראו בפירוש לכתובת בנחדש מאתונה לעיל. התואר "החתם" אולי קשור לחתימה בחותם הממשלה, משרה חשובה הנקראת בלטינית sigillarius. האל לו מוקדש המזבח הוא "אסכן אדר", "סכן (עם א' פרוסתטית) האדיר". הכתובת דומה בסגנונה לכתובות אש נדר.
כתובות דו־לשוניות > כתובת הרנא

מצבת שיש פנטלי עם גמלון בראשה כתובת:
הרנא בעלת בזנתי ΕΡΗΝΗ ΒΥΖΑΝΤΙΑ
הרנא (במקור Έἰρήνη, היוטא נשמטה בטעות) הוא שם יווני שפירושו שלום. אותה הרנא מתוארת כ"בעלת בזנתי", המקביל לתיאורי "בעלי ערים" שונים במקרא (בעלי שכם, בעלי יריחו), וכן לתארים דומים מהמושבות הפיניקיות.
כתובות דו־לשוניות > כתובת עבד[...] הכתי

מצבת שיש הימטי, ועליה כתובת:
ΑΒΔ[ΑΙΟΣ]

ΚΙΤΙ[ΕΥΣ]

[עבדי ה]כתי
הכתובת היא, ככל הנראה, הכתובת הפיניקית־יוונית הקדומה ביותר ששרדה; בניגוד לכתובות רבות אחרות, השם הפיניקי לא תורגם ליוונית אלא תועתק בנאמנות למקור הפיניקי. ההשלמה "עבדי"־"Αβδαῖος" איננה וודאית, ייתכן שהשם הפיניקי הועתק כ־"Αβδης", והיו שהציעו להשלים "עבדשמש", כשם סבו של בנחדש הכתי.
כתובות דו־לשוניות > כתובת עבדאשמן

שבר מצבת שיש פנטלי, ועל גמלונה כתובת:
עבדאשמן בן שלם בן עב[...]

                                   [...]Ξ
הכתובת נמצאה על מצבה או איידיקולה (אנ') שרק חציה הימני שרד. קורפוס הכתובות השמיות משלים את תחילת השם האחרון ששרד כ"עב[דאשמן]".
כתובות דו־לשוניות > כתובת הרקליידס הדו־לשונית

מצבת שיש ועליה כתובת:
ΗΡΑΚΛ[Ε]ΙΔΗΣ ΚΙΤΙΕΥΣ
מתחת לכתובת היוונית ניכרים שרידי אותיות פיניקיות, במקום בו המצבה שבורה.