stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלג'יריה במשחקים הפאראלימפיים
מדליות לפי אולימפיאדה

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992): 0
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 2 | 2 | 3 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 3 | 0 | 0 | 3 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 6 | 2 | 5 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 4 | 3 | 8 | 15 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 4 | 6 | 9 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 4 | 5 | 7 | 16 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 4 | 4 | 4 | 12 |
| סה"כ | 27 | 22 | 36 | 85 |
ראו גם

אלג'יריה במשחקים האולימפיים
אלג'יריה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Men's 100 m T36 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Men's 200 m T36 באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
אכילאס קאימקלי

אכילאס קאימקלי (ביוונית: Αχιλλέας Καϊμακλίου), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהפרוור קאימקלי בעיר ניקוסיה, המתמודדת בליגת העל הקפריסאית.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1943, כאחד המועדונים המייסדים של ליגת הכדורסל הקפריסאית. הקבוצה מייצגת את הפרוור הכי צפוני של העיר ניקוסיה, ליד הגבול עם הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
החל מעונת 1986/87 משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'.
בחודש אוקטובר 2011, הורדה הקבוצה לליגה השלישית עקב בעיות פיננסיות.
תארים והישגים

הליגה הקפריסאית :
אליפות (5): 1975, 1977, 1984, 1986, 1993
מקום שני: 1987, 1989, 1990, 1992, 1997, 1999
הגביע הקפריסאי :
זכייה (7): 1974, 1975, 1976, 1977, 1988, 1990, 2000
גמר: 1981, 1982, 1983, 1984, 2010
הסופרקאפ הקפריסאי :
זכייה (4): 1990, 1992, 1993, 1996
שחקנים בעבר ובהווה

קפריסין גריגוריס פנתוריס
קפריסין גאורגי תאוצ'רידס
קפריסין גיאורגוס גאוגרגיו
ארצות הברית מייקל ויליאמס
ארצות הברית כריס גארנר
ארצות הברית ג'וזף ג'ונס
בולגריה אמיל יונוב
בולגריה דימיטאר רנגלוב
בוסניה והרצגובינה זוראן סטבנוביץ'
בוסניה והרצגובינה מרקו מיליסביץ'
יוון גאורגיוס דיאמטופולוס
ארצות הברית טיירל ביגס
אחותי כבר לא סובלת אותך

"אחותי כבר לא סובלת אותך" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית שירה מרגלית, שיצא לאור ב-20 בנובמבר 2022, בהוצאת חברת התקליטים עננה. הוא נכתב על ידי מרגלית בשיתוף עם יובל מעיין, שגם הפיק את השיר.
רקע והוצאה

לפני צאתו, מרגלית קידמה את השיר באמצעות פוסטים שונים ברשתות החברתיות, שכללו סדרת פוסטים עם כיתוב בו מופיע שם מסוים ואחריו "כבר לא סובל/ת אותך". סרטונים שונים שלה בטיקטוק לקידום השיר זכו למאות אלפי צפיות. השיר עוסק במערכת יחסים רעילה של מרגלית עם בן זוגה ופרידתה ממנו. בפזמון השיר מופיעה התייחסות ליחסיה של אחותה לבן זוגה, ומכאן שם השיר.
הצלחה וקבלה

השיר היה לוויראלי וזכה למעל ל-23 אלף סרטונים בפלטפורמת טיקטוק. בסטרימינג זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כשהתברג בשיאו במקום ה-12 במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל, עם סך של כ-128,053 השמעות שנצברו באותה השבוע. בתחנות הרדיו, הושמע השיר פעמים רבות וכתוצאה מכך הגיע למקום השביעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם 83 השמעות ברדיו באותו השבוע.
וידאו קליפ

וידאו קליפ של השיר יצא במקביל להוצאתו לאור. בקליפ מופיעות מרגלית יחד עם 3 שחקניות (מיכאלה מזרחי, איה גולני וריף מזרחי) המבלות יחד במקומות שונים בתל אביב (תחנת דלק, בית הפנקייק, מועדון כולי עלמא ועוד) ובסופו הן מופיעות על הבמה.
במאי הקליפ הוא יועד מור, המפיק אנוש צוברי והצלם עמית מימוני.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | העשירייה | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 28 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 38 |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-ynet | 14 |  |
|  ישראל | כאן גימל וטיקטוק | 15 |  |
הערות שוליים

↑   שירה מרגלית, ברשת החברתית אינסטגרם
↑   שירה מרגלית, ביישום טיקטוק
↑  ענבר פלד, סיכומוזיקלי: שירה מרגלית פותחת נושא חשוב, באתר פרוגי, ‏5 באוקטובר 2022
1 2  גיל משעלי, ‏אחותי כבר לא סובלת אותך: גילינו מי האקס מהלהיט של הרגע, באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2022
↑  המצעד השבועי, ישראל, 22 בדצמבר 2022, באתר ספוטיפיי
↑  המצעד העברי השבועי, שבוע 51, 2022, באתר מדיה פורסט
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023
אלוקסנה (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  לטביה לטביה
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  אלוקסנה
 תאריך ייסוד:  1949 
 שטח:  2,243 קמ"ר
 תאריך נטישה:  2009 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  24,159 (2009)
  ‑ צפיפות:  11 נפש לקמ"ר (2009)
 קואורדינטות:  57°25′00″N 27°00′00″E﻿ / ﻿57.416666666667°N 27°E﻿ / 57.416666666667; 27 
 http://www.aluksne.lv/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז אלוקסנה (בלטבית: Alūksnes rajons) היה אחד מתוך שלושים ושלושה מחוזות לטביה. גודלו המחוז הוא 2,243 קמ"ר והתגוררו בו כ-24,159 אנשים. בירת המחוז והעיר המרכזית והגדולה ביותר בו היא אלוקסנה שעל שמה קרוי המחוז.
המחוז, כשאר מחוזות (Rajons) לטביה, בוטל כחלק מהרפורמה המנהלתית של 2009.
איוור סילט

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1977 (בן 47) טאלין, ברה"מ 
 מדינה:  אסטוניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טאלין, Luua Forestry School 
 שפות היצירה:  אסטונית 
 סוגה:  שירה 
 
איוור סילט (באסטונית: Ivar Sild; נולד ב-24 במרץ 1977) הוא משורר ומבקר ספרות אסטוני.
ביוגפריה

אִיוָר סִילְט, יליד טאלין, למד יערנות במכללה חקלאית, וספר שיריו הראשון ראה אור בשנת 1996. מאוחר יותר למד שפה וספרות אסטונית באוניברסיטת טאלין ופרסם שישה קובצי שירה נוספים, שאחדים מהם זכו לתהודה רבה, בעיקר בזכות התמקדותם בטבע הקרוב ללבם של אסטונים רבים, בגלל הביקורת החברתית הכלולה בהם, ובשל האופן הישיר, שהמשורר מתייחס בהם להומוסקסואליות שלו.
עם ספרי השירה של סילט נמנים הקבצים "שירים לא-נבחרים" (1996), "מכונת הדימויים" (2001), "אמונה, טבע, אהבה" (2002), "דם כחול ותחליף סם" (2003) ו"עִם זֶרַע וּלְגַמְרֵי" (2006). בשנת (2007) הופיע רומאן ראשון מפרי עטו, "העיר המחוללת". סילט, העורך אתר ספרות ברשת האינטרנט וכותב בלוג משלו, מתגורר בכפר פיהקילה שבנפת סווה (מחוז האריו), כעשרים קילומטרים מערבה מבירת אסטוניה.
אייסאקו סאטו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
אייסאקו סאטו (ביפנית: 佐藤 榮作;‏ 27 במרץ 1901 - 3 ביוני 1975) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-39 במספר. נבחר לראשונה ב-9 בנובמבר 1964, וסיים את כהונתו, לאחר שלוש קדנציות, ב-7 ביולי 1972. סאטו היה ראש הממשלה היפני שכיהן במשך הזמן הארוך ביותר.
ראשית חייו

סָטוֹ נולד במחוז ימאגוצ'י, ולמד משפט גרמני באוניברסיטת טוקיו. ב-1923 הוא עבר את בחינות השירות הציבורי, ובשנה שלאחר מכן החל לעבוד במשרד הרכבות היפני. הוא שימש מנהל משרד הרכבות של אוסקה מ-1944 עד 1946, וסגן שר התחבורה מ-1947 ועד 1948.
סאטו נכנס לדיאט ב-1949 כנציג המפלגה הליברלית. הוא החל לטפס בסולם הדרגות וב-1951 עד 1952 שימש שר הדואר והתקשורת. לאחר מכן הפך למזכיר הקבינט לראש הממשלה שיגרו יושידה מינואר 1953 עד יולי 1954.
לאחר יסוד המפלגה הליברלית-דמוקרטית עקב מיזוג המפלגה הליברלית עם המפלגה הדמוקרטית, שימש סאטו יושב ראש המפלגה מדצמבר 1957 עד יוני 1958, ולאחר מכן התמנה לשר האוצר בממשלותיהם של נובוסוקה קישי ושל האיאטו איקדה.
סאטו שימש שר הסחר הבינלאומי והתעשייה מיולי 1961 עד יולי 1962, ולאחר מכן היה מנהל הסוכנות למדע ולטכנולוגיה, מנהל הסוכנות לפיתוח הוקאידו ושר האחראי לארגון אולימפיאדת טוקיו, שנערכה בטוקיו ב-1964.
ראש הממשלה

לאחר שאיקדה התפטר מתפקידו בעקבות הידרדרות בבריאותו, מילא סאטו את מקומו. ממשלתו צברה כוח ובשלהי שנות ה-60 הוא שלט בכל ממשלת יפן. כראש ממשלה נהנה סאטו מפופולריות, הודות לכלכלה המשגשגת. עם זאת, מדיניות החוץ שלו, שאיזנה בין האינטרסים של ארצות הברית וסין, נחשבה חלשה. בשל תמיכתו של סאטו בהסכם שיתוף הפעולה וההגנה בין יפן וארצות הברית ובמלחמת וייטנאם התעוררו ברחבי יפן הפגנות סטודנטים כנגד סאטו, שהתרחבו לכדי הפגנות ענק, ובסופו של דבר אילצו את סאטו לסגור את אוניברסיטת טוקיו לשנה אחת ב-1969.
לאחר שלוש כהונות כראש הממשלה, החליט סאטו שלא לרוץ לכהונה רביעית. בבחירות הבאות זכה טקאו פוקודה במרבית הקולות של סיעתו של סאטו, אך שר המסחר והתעשייה קקואיי טנאקה נבחר לראשות הממשלה.
ראש הממשלה > יחסים עם סין וטייוואן

סאטו הביע תמיכה ברפובליקה הסינית. הוא אישר הלוואה בסך 150 מיליון דולר לטייוואן ב-1965, ואף ביקר במדינה שנתיים לאחר מכן. ב-1969 טען סאטו שההגנה על טייוואן היא חיונית להגנת יפן, והביע התנגדות להצטרפות סין לאומות המאוחדות ב-1971 ולביקור ניקסון בסין שנה לאחר מכן.
ראש הממשלה > נושא הגרעין

סאטו הגה את מדיניות שלושת הלַאווים ב-11 בדצמבר 1967, לפיה יפן לא תייצר, לא תכניס לתחומה ולא תביא לאזור נשק גרעיני. במהלך כהונתו ברשות הממשלה חתמה יפן על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, והדיאט אישר את עקרונות האמנה ב-1971.
עם זאת, על פי מסמכים סודיים מאותה תקופה שפרסמה ממשלת יפן ב-2008 עולה שסאטו דווקא תמך בפעולה גרעינית של ארצות הברית כנגד סין, וכן הסכים להצבת נשק גרעיני באוקינאווה, לאחר שזאת תשוב לריבונות יפנית.
ראש הממשלה > אוקינאווה

בסוף מלחמת העולם השנייה הייתה אוקינאווה נתונה תחת כיבוש אמריקאי. בעת ביקורו בארצות הברית ב-1965, ביקש סאטו מפורשות מהנשיא האמריקאי לינדון ג'ונסון להשיב את אוקינאווה ליפן, ובאוגוסט של אותה שנה היה לראש הממשלה היפני הראשון מאז המלחמה שביקר באי.
סאטו חתם על עסקה עם ריצ'רד ניקסון ב-1969, לפיה תשיב ארצות הברית את הריבונות על אוקינאווה ליפן, לאחר שתפנה את הנשק הגרעיני שהוצב באי, אך עם זאת, שמרה ארצות הברית על מספר בסיסים באזור. הריבונות על אוקינאווה שבה ליפן ב-1972.
לאחר הפרישה

סאטו זכה בפרס נובל לשלום עם שון מקברייד ב-1974, והיה לאסייני הראשון לקבל פרס זה.
חייו הפרטיים

סאטו נישא להירוקו מצואוקה ב-1926, ולזוג היו שני ילדים, ריוטרו ושינג'י. סאטו היה אחיו של ראש הממשלה היפני ה-56 נובוסוקה קישי.
אלבום העבריינים

אלבום העבריינים הוא מאגר של תצלומי עבריינים מורשעים.
שימושי אנשי המשטרה באלבום:
הדרכת יחידות העיקוב אחר בדוקאיים
הדרכת השוטרים על העבריינים המצוים בתחום פעילותם
זיהוי חשוד על פי תיאור שנמסר מפי עדים
פרסום ברבים, לשם קבלת עזרת הציבור באיתור עבריינים נמלטים או דרושים לחקירה
זיהוי עבריינים על ידי עדי ראייה
ביצוע מסדר זיהוי תמונות
איתור נעדרים או חולי נפש שנשקף סכנה לשלומם.
ראו גם

קלסתרון
אלג'יר (להקה)

| --- | --- |

להקת אלג'יר בהופעה במועדון בארבי
 מקום הקמה:  תלמי אליהו, ישראל
 מוקד פעילות:  תלמי אליהו, ישראל
 תקופת הפעילות:  1992–2006 (כ־14 שנים)
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית
 חברת תקליטים:  הד ארצי, בארבי רקורדס
 חברים לשעבר
 אביב גדג' גבריאל בלחסן דביר לביא גיל פדידה אביב ברק עמי רייס עופר קורן
אלג'יר הייתה להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 1992 במושב תלמי אליהו בידי הסולן והגיטריסט אביב גדג', המתופף דביר לביא וגבריאל בלחסן. הלהקה התפרסמה עם יציאתו של אלבום הבכורה שלה "נאמנות ותשוקה" בשנת 1995, שם החלו חברי הלהקה לפעול גם בתל אביב.
הלהקה פרצה לתהילה והכרה רחבה ברחבי ישראל בזכות אלבומה השני והאחרון "מנועים קדימה" בשנת 2004, שם השתנה הרכב הלהקה אחרי שלביא עזב ובמקומו הגיע אביב ברק ואת בלחסן החליף הגיטריסט עופר קורן לסירוגין בעקבות מצבו הנפשי של בלחסן. על אלבום זה זכתה הלהקה בפרס אקו"ם. הלהקה התפרקה כשנתיים לאחר מכן.
היסטוריה

אלג'יר הוקמה בתחילת שנות התשעים על ידי אביב גדג', יחד עם חבריו למושב תלמי אליהו - גבריאל בלחסן ודביר לביא. חיים שמש, מפיק מחברת הד ארצי, ראה את הלהקה מופיעה בתל אביב והחתים את הלהקה על חוזה בחברה. בדצמבר 1995 יצא האלבום הראשון של הלהקה שנקרא "נאמנות ותשוקה" והופק על ידי אסף שריג, חבר להקת "איפה הילד?". להקלטות הצטרף אחיו של אביב גדג', שלום גד, בגיטרה בס. סגנון האלבום היה רוק שהושפע ממוזיקה אתנית ומחזנות והוא לא הצליח מסחרית. לאחר הוצאת האלבום הראשון עברו חברי הלהקה חוויות שונות, ביניהן תקופה של חזרה בתשובה, ניסיונות התאבדות ואשפוז מרצון של גיטריסט הלהקה בלחסן בבית החולים הפסיכיאטרי "אברבנאל".
שמונה שנים אחרי הוצאת "נאמנות ותשוקה" חתמה הלהקה על חוזה עם שאול מזרחי מנהל הבארבי, בלייבל "בארבי רקורדס", בו הוציאו בשנת 2004 את אלבומם השני, "מנועים קדימה", מתוכו בעיקר בלטו השירים "בתוך הצינורות", "דם על הים", "דבר אליי", "קיטש" ועוד. הרכב הלהקה באלבום השני השתדרג, וכלל את המייסדים גדג, ובלחסן, אביב ברק בתופים (מלהקת נקמת הטרקטור), עמי רייס בקלידים וגיל פדידה בגיטרה בס. אל ההקלטות הצטרף הגיטריסט רון בונקר (רון בונקר הוא כיום חלק מההרכב הקבוע שמלווה את גדג' בהופעותיו כאמן סולו). האלבום השני הצליח מבחינה מסחרית וזכה לביקורות נלהבות. לאחר צאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ארוך, שבחלקו לא השתתף בלחסן מסיבות בריאותיות, ועופר קורן החליף אותו כגיטריסט.
חלק מההופעות לוו על ידי רביעיית מיתרים ובחלקן התארחו אמנים שונים, כמו אהוד בנאי, ברי סחרוף, שלום גד ועוד. אלג'יר קיימה גם שתי הופעות עם הרכב מיוחד שהקים גדג' לצורך ההופעות ונקרא התזמורת האנדרלמוסית. ביוני 2005 סיימו את סיבוב ההופעות ויצאו להפסקה.
ב-2005 הודיע גדג' על פירוק הלהקה.
דיסקוגרפיה

(1995) נאמנות ותשוקה
(2004) מנועים קדימה
חברי הרכב

אביב גדג' - שירה, גיטרה, קלידים
גבריאל בלחסן - שירה, גיטרה
גיל פדידה - גיטרה בס, כינור
אביב ברק - תופים
עופר קורן - גיטרה
עמי רייס - קלידים, אקורדיון
דביר לביא - תופים
הערות שוליים

1 2  נחום מוכיח, להקה שיגעון, באתר ynet, 30 ביוני 2004
1 2  קובי בן-שמחון, היישר מתלמי אליהו - ריאיון, באתר הארץ, 24 ביוני 2004
↑  ביקורת על נאמנות ותשוקה, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
↑  מערכת וואלה!‏, הגענו לנירוונה, באתר וואלה, 8 ביוני 2004
↑  נדב מנוחין‏, קשוב מאוד 50: עשר שנים ל"מנועים קדימה" של אלג'יר, באתר וואלה, 17 ביוני 2014
↑  ביקורת על מנועים קדימה, באתר השרת העיוור (עותק שמור)
↑  בארבי רקורדס‏, אלג'יר - הסוף, באתר וואלה, 27 בפברואר 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298296405171  MusicBrainz: 20586e4d-8161-4ca9-a659-7e1aaf592471  VIAF: 137744584   WorldCat (עם VIAF): 137744584
אלג'ין ביילור

| --- | --- |

שער התוכנית של לוס אנג'לס לייקרס עבור "Elgin Baylor Night" ב-21 במרץ 1969
 לידה:  16 בספטמבר 1934 וושינגטון די. סי.
 פטירה:  22 במרץ 2021 (בגיל 86) לוס אנג'לס, קליפורניה
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.95 מטר
 מספר:  22
 מכללה:  מכללת איידהו   אוניברסיטת סיאטל
 דראפט:  בחירה ראשונה, 1958 מינאפוליס לייקרס
 היכל התהילה:  הוצג כשחקן בשנת 1977
 קבוצות כשחקן
 1958–1972:  מינאפוליס/לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כשחקן
 10 בחירות לחמישיית העונה הראשונה (1959–1965, 1967–1969)   11 בחירות למשחק האולסטאר (1959–1965, 1967–1970)   MVP של משחק האולסטאר (1959)   רוקי השנה (1959)   אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA   מספר 22 הופרש על ידי לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כמאמן
 1974   1976–1979:  ניו אורלינס ג'אז   ניו אורלינס ג'אז
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1986–2008:  לוס אנג'לס קליפרס
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 זכייה בפרס מנהל העונה (2006)
אלג'ין גיי ביילור (באנגלית: Elgin Gay Baylor;‏ 16 בספטמבר 1934 – 22 במרץ 2021) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA במשך 13 עונות בקבוצת מינאפוליס/לוס אנג'לס לייקרס, בעמדת הסמול פורוורד. שימש כג'נרל מנג'ר של לוס אנג'לס קליפרס במשך 22 שנים, בין 1986–2008. כשחקן, ביילור היה קלע מחונן, ריבאונדר חזק ומוסר מוכשר. כונה "Mr. Inside" בזכות קליעות הפנים שלו, בניגוד לחברו לקבוצה ג'רי וסט שכונה "Mr. Outside" בזכות קליעותיו מבחוץ. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 27.4 נקודות, 13.5 ריבאונדים ו-4.3 אסיסטים למשחק.
נעורים וקריירת מכללות

כילד, ביילור לא היה תלמיד מוכשר ואפילו פרש מלימודים לפרק זמן מסוים לטובת עבודה בחנות רהיטים, בזמן ששיחק בליגות כדורסל מקומיות. יכולת לימודית לא הולמת השאירה אותו מחוץ לקולג', עד שחבר ארגן לו מלגת לימודים במכללת איידהו, שם היה אמור לשחק כדורסל ופוטבול. לאחר עונה אחת הקולג' פיטר את מאמן הכדורסל והגביל את המלגה, וביילור עבר לאוניברסיטת סיאטל. בשנת 1958 הוביל ביילור את קבוצת הכדורסל של המכללה לגמר אליפות המכללות, אך הפסידה לאוניברסיטת קנטקי בתוצאה 72–84. בשתי עונותיו בסיאטל רשם ממוצעים של 31.2 נקודות ו-19.8 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק

ביילור נבחר בבחירה הראשונה של דראפט ה-NBA לשנת 1958 על ידי קבוצת מיניאפוליס לייקרס, לאחר שסיימה את העונה הקודמת במאזן של 19 ניצחונות ו-53 הפסדים. ביילור חתם בקבוצה על חוזה בגובה 20,000 דולר, סכום גבוה מאוד לאותה תקופה. בעונת 1958/1959, עונת הרוקי שלו, סיים ביילור רביעי בליגה בין הקלעים עם 24.9 נקודות למשחק, שלישי בליגה בריבאונדים עם 15 למשחק, ושמיני בליגה באסיסטים עם 4.1 למשחק. הוא אף קלע שיא של 55 נקודות במשחק יחיד, התוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה באותה העת. ביילור זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA והזניק את הלייקרס מהמקום האחרון ישירות לגמר ה-NBA, שם הפסידה לבוסטון סלטיקס בתוצאה 0–4, שהיה ה"סוויפ" הראשון בגמר ה-NBA. במהלך הקריירה שלו סייע ביילור להוביל את הלייקרס לגמר ה-NBA שמונה פעמים, ללא אף זכייה.
ב-1959, בעת ביקור עם קבוצתו בעיר צ'ארלסטון, במדינת וסט וירג'יניה, סירב להופיע במשחק ראווה מול קבוצה מקומית כמחאה על מדיניות ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה באותה העת במדינה. בכך הפך לשחקן ה-NBA הראשון שמחרים משחק במחאה על שוויון זכויות.
בעונות 1960/1961 עד 1962/1963 קלע ביילור 34.8, 38.3 ו-34.0 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. העונה בה קלע 38.3 נקודות למשחק היא עונת השיא לכל שחקן שהוא מלבד וילט צ'מברלין. ביילור, שהיה חלק מכוחות המילואים של ארצות הברית, נקרא לשרת במדינת וושינגטון במהלך אותה עונת שיא, ושיחק בה רק 48 משחקים. עם זאת, קלע באותה עונה סך של למעלה מ-1,800 נקודות. ב-15 בנובמבר 1960 קלע ביילור 71 נקודות במשחק, שיא של כל הזמנים באותה עת. כמו כן קלע ביילור 61 נקודות במשחק מספר 5 בגמר ה-NBA של עונת 1962, הישג שעדיין מהווה שיא קליעה לשחקן יחיד במשחק בסדרת גמר ה-NBA. ביילור, לצד וילט צ'מברלין וקובי בראיינט, הוא אחד משלושה שחקנים בלבד בתולדות ה-NBA, שקלעו לפחות 45 נקודות למשחק בארבעה משחקים ברציפות.
בעונת 1963/1964 החל ביילור לסבול מבעיות ברכיים, שהגיעו לשיאן בפציעה חמורה בברך בפלייאוף של עונת 1964/1965. הפציעה פגמה ביכולותיו של ביילור, שלא השיג שוב עונות של מעל ל-30 נקודות בממוצע למשחק. הלייקרס הוסיפו להיות כוח מרכזי בליגה, אולם המשיכו לחסות בצלם של הסלטיקס.
ביילור פרש ממשחק תשעה משחקים בתוך עונת 1971/1972, בשל הפציעות המציקות. פרישתו לוותה בשני ציוני דרך אירוניים: ראשית, המשחק הראשון שלאחר פרישתו ממשחק היה הניצחון הראשון של הלייקרס מתוך סדרה של 33 ניצחונות רצופים, הישג שיא בליגה. שנית, בסיומה של אותה עונה זכו הלייקרס באליפות, דבר שביילור לא השיג מעולם. הוא סיים את הקריירה שלו עם סך של 23,149 נקודות, 11,463 ריבאונדים ו-3,650 אסיסטים, ב-846 משחקי עונה סדירה. ביילור נבחר 10 פעמים לחמישיית העונה ו-11 פעמים למשחק האולסטאר. בשנת 1977 נבחר ביילור להיכל התהילה של הכדורסל. בשנת 1996, בחגיגות היובל של הליגה, לאחר ששיחק במשך 14 עונות ב-NBA, נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
לאחר הפרישה

בין השנים 1974–1979 אימן ביילור את קבוצת ניו אורלינס ג'אז, בשתי קדנציות שונות, והקבוצה השיגה תחתיו מאזן כולל של 86 ניצחונות ו-135 הפסדים. בין השנים 1986–2008 שימש כג'נרל מנג'ר של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, אך גם היא התקשתה להציג תחתיו יכולת טובה: לאורך התקופה רשמו הקליפרס שתי עונות בלבד עם מאזן ניצחונות חיובי (1992 ו-2006), והעמידה מאזן כולל של 607 ניצחונות ו-1,153 הפסדים.
נפטר ב-22 במרץ 2021.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958/1959 | מיניאפוליס | 70 | 40.8 | 0.408 | 0.777 | 15.0 | 4.1 | 24.9 |
| 1959/1960 | מיניאפוליס | 70 | 41.0 | 0.424 | 0.732 | 16.4 | 3.5 | 29.6 |
| 1960/1961 | ל.א. לייקרס | 73 | 42.9 | 0.430 | 0.783 | 19.8 | 5.1 | 34.8 |
| 1961/1962 | ל.א. לייקרס | 48 | 44.4 | 0.428 | 0.754 | 18.6 | 4.6 | 38.3 |
| 1962/1963 | ל.א. לייקרס | 80 | 42.1 | 0.453 | 0.837 | 14.3 | 4.8 | 34.0 |
| 1963/1964 | ל.א. לייקרס | 78 | 40.6 | 0.425 | 0.804 | 12.0 | 4.4 | 25.4 |
| 1964/1965 | ל.א. לייקרס | 74 | 41.3 | 0.401 | 0.792 | 12.8 | 3.8 | 27.1 |
| 1965/1966 | ל.א. לייקרס | 65 | 30.4 | 0.401 | 0.739 | 9.6 | 3.4 | 16.6 |
| 1966/1967 | ל.א. לייקרס | 70 | 38.7 | 0.429 | 0.813 | 12.8 | 3.1 | 26.6 |
| 1967/1968 | ל.א. לייקרס | 77 | 39.3 | 0.443 | 0.786 | 12.2 | 4.6 | 26.0 |
| 1968/1969 | ל.א. לייקרס | 76 | 40.3 | 0.447 | 0.743 | 10.6 | 5.4 | 24.8 |
| 1969/1970 | ל.א. לייקרס | 54 | 41.0 | 0.486 | 0.773 | 10.4 | 5.4 | 24.0 |
| 1970/1971 | ל.א. לייקרס | 2 | 28.5 | 0.421 | 0.667 | 5.5 | 1.0 | 10.0 |
| 1971/1972 | ל.א. לייקרס | 9 | 26.6 | 0.433 | 0.815 | 6.3 | 2.0 | 11.8 |

| קריירה |  | 846 | 40.0 | 0.431 | 0.780 | 13.5 | 4.3 | 27.4 |
| אולסטאר |  | 11 | 29.2 | 0.427 | 0.796 | 9.0 | 3.5 | 19.8 |
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958/1959 | מיניאפוליס | 13 | 42.8 | 0.403 | 0.770 | 12.0 | 3.3 | 25.5 |
| 1959/1960 | מיניאפוליס | 9 | 45.3 | 0.474 | 0.840 | 14.1 | 3.4 | 33.4 |
| 1960/1961 | ל.א. לייקרס | 12 | 45.0 | 0.470 | 0.824 | 15.3 | 3.6 | 38.1 |
| 1961/1962 | ל.א. לייקרס | 13 | 43.9 | 0.438 | 0.774 | 17.7 | 3.6 | 38.6 |
| 1962/1963 | ל.א. לייקרס | 13 | 43.2 | 0.442 | 0.825 | 13.6 | 4.5 | 32.6 |
| 1963/1964 | ל.א. לייקרס | 5 | 44.2 | 0.378 | 0.775 | 11.6 | 5.6 | 24.2 |
| 1964/1965 | ל.א. לייקרס | 1 | 5.0 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 1.0 | 0.0 |
| 1965/1966 | ל.א. לייקרס | 14 | 41.9 | 0.442 | 0.810 | 14.1 | 3.7 | 26.8 |
| 1966/1967 | ל.א. לייקרס | 3 | 40.3 | 0.368 | 0.750 | 13.0 | 3.0 | 23.7 |
| 1967/1968 | ל.א. לייקרס | 15 | 42.2 | 0.468 | 0.679 | 14.5 | 4.0 | 28.5 |
| 1968/1969 | ל.א. לייקרס | 18 | 35.6 | 0.385 | 0.630 | 9.2 | 4.1 | 15.4 |
| 1969/1970 | ל.א. לייקרס | 18 | 37.1 | 0.466 | 0.741 | 9.6 | 4.6 | 18.7 |

| קריירה |  | 134 | 41.1 | 0.439 | 0.769 | 12.9 | 4.0 | 27.0 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ביילור ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של ביילור, באתר sports-reference.com
↑  ניצן פלד, סיפורו של חד־פעמי: פרידה מאלג'ין ביילור, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2021-03-23
↑  Billups, Bryant Named Players of the Month  January 2006
↑  בגיל 86: אלג'ין ביילור הלך לעולמו, באתר ynet, 22 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2015019215  VIAF: 315175280   WorldCat (עם VIAF): 315175280
אלון בן דור

אלון בן דור (נולד ב-18 במרץ 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הבלם. מזוהה עם קבוצת הפועל באר שבע, במדיה שיחק במשך רוב הקריירה, ולזכותו 10 הופעות במדי נבחרת ישראל.
ביוגרפיה

נולד בקיבוץ דורות (מכאן גם שם משפחתו המעוברת) לחיים ואראלה בן דור, זוג עולים מגרמניה. כשהיה בן חמש עברה משפחתו לבאר שבע בעקבות עבודת אביו במפעלי ים המלח.
בן דור הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע בשנת 1969, תחת הדרכתו של המאמן משה (מוסי) ליטבק, ובמדיה שיחק עד 1980. במהלך שנותיו במועדון היה שותף לזכייה באליפות בעונות 1975/1974 ו-1976/1975. ב-1979 עזב את הפועל באר שבע עקב סכסוך כספי ועבר לבית"ר באר שבע שם שימש במשך שנתיים כמאמן-שחקן. לאחר מכן שיחק בהפועל אשקלון ששיחקה בליגת המשנה בהדרכת גיגי כהן, ובהפועל מרמורק, וב-1985 שב להפועל באר שבע כעוזר מאמן של נחום סטלמך.
באמצע שנות ה-70, בעת היותו שחקן פעיל, למד בן דור במכללה לחינוך גופני בבאר שבע. כיום משמש כרכז תחום הכדורגל במכללת וינגייט ומתגורר עם משפחתו בכפר סבא.
אשתו, נילי, בתו של יוסף טוליפמן מנהל קמ"ג, הייתה בין חטופי מטוס "אייר פרנס" לאנטבה בשנת 1976.
תארים

אליפות: 1974/1975, 1975/1976
אלוף האלופים: 1975
הערות שוליים

1 2 3 4  אביעד פוהורילס‏, כך כמעט גילו המחבלים מאנטבה את סודות הגרעין של ישראל, באתר וואלה, 2 ביולי 2016
1 2 3  האידיאולוג, מעריב, 12 בדצמבר 1985
↑  מאיר ריפמן, חבל שעכשיו לא מחזור אחרון..., מעריב, 6 בדצמבר 1982
↑  אשר גולדברג‏, "אשתי בחרה להחליף מטוס - ואז נחטפה לאנטבה", באתר וואלה, 17 במרץ 2022
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מונטריאול (1976)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אסתר רוט |  |
|  ג'ודו | יונה מלניק |  |
|  היאבקות | רמי מירון |  |
|  הרמת משקולות | אדוארד וייץ |  |
|  התעמלות מכשירים | דב לופי |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (אלון בן דור, אהוד בן טובים, חיים בר, יהושע גל, גדעון דמתי, יצחק ויסוקר, רפעת טורק, אבי כהן, אברהם לב, אלי לוונטל, עודד מכנס, מאיר נמני, יוסף סורינוב, ירון עוז, ויקי פרץ, משה שווייצר, יצחק שום) |  |
|  סיף | נילי דרורי |  |
|  קליעה | מיכה קאופמן |  |
|  שחייה | דב ניסמן • עדי פרג |  |
|  שיט | יהודה מעיין • יואל סלע |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלון גילון

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1942
 פטירה:  9 באוקטובר 2014 (בגיל 72)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת כהונה:  ? – 9 באוקטובר 2014 
 תקופת הפעילות:  ? – 9 באוקטובר 2014 
 
אלון גילון (8 בינואר 1942 – 9 באוקטובר 2014) היה משפטן ישראלי, מזכיר ורשם בית המשפט העליון וסגן מנהל מערכת בתי המשפט הישראלית.