stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרך יפו (חיפה)
מאפייני הרחוב

אופיו של הרחוב אינו אחיד לכל אורכו. מתחילתו עד המושבה הגרמנית מאופיין בבנייה עירונית צפופה של בתים בסגנונות שונים. הבנייה ברחוב לא הייתה בנייה מתוכננת, והיא הביאה ליצירת קו רחוב לא ישר. אופייה הושפע מהסגנונות שהיו מקובלים בתקופות השונות על פי הצרכים באותה עת. ברחוב, בתים עם מאפיינים של אדריכלות עות'מאנית עם חללים בעלי קשתות, מבנים בסגנון האקלקטי וסגנון עם השפעה מודרניסטית. בקטע זה של הרחוב, רוב הבתים הם בעלי שלוש קומות ויותר, מצופים באבן ובעלי גג שטוח. קומת הקרקע שימשה למסחר והקומות העליונות משמשות למגורים והם בעלי מרפסות מעוטרות. לאורך הרחוב נוצר רצף של אזור מסחרי. כיום האזור המסחרי הפעיל יותר הוא קטע הרחוב בין רחוב נתנזון ורחוב הבנקים. ניתן למצוא בו מסעדות, פאבים, חנויות בגדים ועוד.
מערבה נמצאת המושבה הגרמנית, הבתים נבנו בסגנון האדריכלות הטמפלרי. בתים עם חצרות בבנייה לא צפופה. בקטע זה שוכן המרכז המסחרי "סיטי סנטר" הכולל שש קומות. המרכז נבנה בשנת 1990 וכולל אלמנטים המזכירים את סגנון הבנייה הטמפלרי. הפעילות העסקית בקטע רחוב זה בעיקרה כוללת משרדי עורכי דין, רופאים וכדומה. בשנת 2000 הוסב בקטע רחוב זה מבנה מגורים למלון גסט האוס "פורט אין".
ממערב למושבה הגרמנית הופך הרחוב לדו סטרי. בקטע רחוב זה נמצאים שלושה בתי קברות. הבנייה ברחוב היא שילוב של בתים מצופים אבן, שיכונים, ומגדלים מסחריים מודרניים. בקטע רחוב זה ניתן למצוא עסקים רבים הקשורים במסחר בכלי רכב וחלפיו כגון סוכנויות למכירת כלי רכב, חנויות כלי חילוף, משרדי חברות להשכרת רכב (למשל סאן קאר) ואחרות ומוסכים.
היסטוריה

תוואי הדרך עליו נסלל הרחוב נולד וצמח עם התפתחות העיר שהוקמה על ידי דאהר אל-עומר. בעקבות גידול באוכלוסיית חיפה שבין החומות, החלה בשנות החמישים של המאה ה-19 תנועת בנייה מחוץ לחומות. עיקר הבנייה נעשה לאורך צירי התנועה המרכזיים באותה תקופה "דרך יפו" שהובילה מערבה ו"דרך עכו" שהובילה מזרחה. בתוואי ההיסטורי הדרך התחילה ממערב לכיכר חמרה הכיכר שלפני השער המערבי. לאחר התיישבות הטמפלרים במושבה הגרמנית בשנת 1868 החלה בנייה מואצת בשטח הפנוי שבין המושבה והעיר. כיכר חמרה הייתה תחנת היציאה של הכרכרות, ממנה הן יצאו לאורך רחוב דרך יפו לכוון המושבה הגרמנית וסטלה מאריס. בשנות השמונים של המאה ה-19 נסלל קטע הדרך שהוביל מהמושבה הגרמנית לעיר על ידי הטמפלרים. באותה עת עדיין לא היו שמות לרחובות העיר למעט הרחובות במושבה הגרמנית.
בשנת 1905 לאחר שהושלמה תחנת הרכבת הראשונה בחיפה השוכנת מדרום מזרח לדרך יפו, החלה תנופת פיתוח ברחוב. באזור כיכר חמרה התרכזו חלק גדול מהחנויות שמחוץ לעיר העתיקה.
ביום 23 בספטמבר 1918 יום סיום כיבוש חיפה במלחמת העולם הראשונה נערך בדרך יפו מצעד של הפרשים ההודים מחטיבה 15 של הצבא הבריטי.
לאחר התחלת המנדט הבריטי התפתח אופיו המסחרי של הרחוב. בשנת 1925 ניתן לרחוב שמו הפורמלי "דרך יפו" ובאנגלית נקרא Jaffa Road. כחלק מהתפתחות אופיו המסחרי, נפתח בשנת 1927 מרכז מסחרי בשטח שהשתרע מרחוב יפו לכוון הים מול כיכר חמרה. זה היה המבנה הראשון בחיפה אשר יועד מלכתחילה למסחר. מבנה זה נקרא מאוחר יותר "המרכז המסחרי הישן". ברחוב ובסביבתו פעלו עסקים בבעלות ערבית, יהודית וגם בבעלות משותפת. בניית נמל חיפה וסלילת רחוב "דרך המלכים" (דרך העצמאות) בשנת 1933 מצפונו הגבירו את הפעילות הכלכלית ברחוב. כיכר חמרה הפכה לתחנת האוטובוסים הראשית ממנה יצאו האוטובוסים לכל שכונותיה של חיפה. האזור הפך צפוף ובעל תנועת כלי רכב רבה. באוגוסט 1934 הוחלט לבטל את כל החניות של האוטובוסים בכיכר, התחנות הועברו לרחובות אחרים ביניהם רחוב המלכים ודרך יפו. בשנת 1946 נבנתה תחנה מרכזית לאוטובוסים בפינת הרחובות דרך יפו ושדרות בן-גוריון (לשעבר שדרות הכרמל). התחנה פעלה במקום זה עד 1973 עד שהועברה לצומת הרחובות חיל הים ושדרות ההגנה מדרום ובצמוד לתחנת הרכבת חיפה בת גלים. בשטח התחנה לשעבר, מתוכנן להיבנות מבנה שיכלול מלון, מעונות סטודנטים ושימושי מסחר נוספים.
בשנת 1948 לאחר שפרצה מלחמת העצמאות פסקה התפתחות הרחוב. תושבי הרחוב היו ברובם ערבים שעזבו ביחד עם רוב ערביי חיפה. הרחוב (במיוחד חלקו הדרום מזרחי) התרוקן מתושביו. כתוצאה מכך פסקה כמעט לחלוטין הפעילות המסחרית ברחוב, כולל הפסקת קווי התחבורה הציבורית. במשך השנים התדרדר הרחוב. כיום עיקר אוכלוסיית הרחוב היא אוכלוסייה ערבית.
בשנת 1964 שונה שמו של קטע הרחוב מקצה כיכר פריז (כיכר חמרה לשעבר) ועד רחוב כיאט 7 לרחוב נתנזון על שם שלמה זלמן נתנזון. מספרי הבתים בדרך יפו לא שונו, והם מתחילים מדרך יפו 19 ו-24.
אתרים

לאורכו של הרחוב נמצאים אתרים ומבנים היסטוריים (מדרום-מזרח לצפון-מערב):
המרכז המסחרי הישן - כיום בפינת הרחובות אליהו, נתנזון והעצמאות. המבנה נבנה בשנת 1927 על פי תוכניתו של האדריכל פריץ קורנברג.
"בניין הסיטי" - לשעבר בניין בנק אפ"ק בחיפה. כיום ברחוב נתנזון 1. בניין מאבן שנבנה בשנת 1925 ותוכנן על ידי אלכסנדר ברוולד. בחזיתו תבליטים של מטבעות מתקופת הבית השני וימי בר כוכבא.
"בתי ח'יאט" - דרך יפו 24–26. מתחם הכולל חמישה מבני מסחר ומשרדים. נבנו בשנות ה-30 של המאה ה-20 וקרויים על שם היזם הערבי שבנה אותם עזיז ח'יאט.
"בית הקברות הישן של העדה היוונית קתולית" - שוכן מול דרך יפו 67.
"בית הארחה גרמני" - באזור המושבה הגרמנית בדרך יפו 105. הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-19. גם היום משמש כאכסניה.
"סיטי סנטר" - מרכז מסחרי שנבנה במושבה הגרמנית בשנת 1990 בסגנון המזכיר אדריכלות טמפלרית. הסיטי סנטר נבנה במקום בו שכן בעבר בית הקולנוע הכרמל והגנים שנסגר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. על בית קולנוע זה מסופר בסרט פעם הייתי של אבי נשר.
"מבנים טמפלרים ברחוב במושבה הגרמנית" - בית סגן הקונסול הגרמני פרידריך קלר - דרך יפו 96. "בית משפחת רוף", למשפחה הייתה נגריה מכנית מהראשונות בארץ ישראל - דרך יפו 102. "בית משפחת אונגר" בחצרה קיימת עד היום בריכת נוי ובוסתן, מעל דלת הכניסה כתובת בגרמנית ”Herr, lass uns nicht zu Schanden werden vor unsern Feinden” ובתרגום מילולי לעברית: "אלוהים, אל נא תתן שנהיה לקלס בעיני אויבינו".- דרך יפו 106.
"בית העלמין היהודי הישן של חיפה" - בו נמצא ציון קבר המיוחס לרבי אבדימי דמן חיפה. ציון הקבר נמצא על גבול בית הקברות. על פי השערת יעקב עולמי, חלק מבית הקברות נהרס כדי לאפשר את סלילת הדרך חיפה-יפו.
"בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה" - במקום קבורים חללי האימפריה הבריטית שנהרגו במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
"בית הקברות הטמפלרי" - בית קברות זה שנפתח בשנת 1875 שימש לקבורת אנשי הקהילה בחיפה ואנשים נוספים שהיו קשורים לקהילה כגון אליס אוליפנט אשתו של לורנס אוליפנט.
ראו גם

רחוב יפו
דרך יפו-שכם
לקריאה נוספת

תמיר גורן, "דרך יפו - דרך העיר", כתב עת אתרים - לגעת בעבר ולשמרו למחר, הוצאת החברה להגנת הטבע והמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, 33, 2006
יעקב שורר, לטייל בחיפה בין כרמל וים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2003 עמ' 32–36, 62-60
הערות שוליים

↑  תמיר גורן, "מתן שמות לרחובות העיר בתקופת המנדט הבריטי", חיפה, ביטאון העמותה לתולדות חיפה, גיליון 4, 2006, עמ' 2
↑  שמעון שטרן, התפתחות המערך העירוני של חיפה בשנים 1948-1918, עמ' 151
1 2 3  תמיר גורן, "דרך יפו - דרך העיר", אתרים, 33, 2006
↑  אלכס כרמל, תולדות חיפה בימי הטורקים, הוצאת יד בן צבי, עמ' 162
↑  אמציה פלד, דרך יפו, בתוך "מדריך רחובות חיפה", באתר האינטרנט של עיריית חיפה
↑  שמעון שטרן, התפתחות המערך העירוני של חיפה בשנים 1947-1918, 1974, עמ' 29
↑  יעקב שורר, לטייל בחיפה בין כרמל לים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2003, עמ' 60
↑  הודעה שפורסמה על ידי הוועדה לתכנון ובנייה ב-25 באוקטובר 2010
↑  יעקב עולמי, "קברו של רבי אבדימי דמן חיפה", חיפה ואתריה, הוצאת אריאל, 1985, עמ' 98
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524670905171 
העיר התחתית. מימין לשמאל: ליד מסילת הרכבת רחוב הנמל, משמאלו רחוב רחב - דרך העצמאות, משמאלו למטה רחוב נתנזון והמשכו כרחוב צר ומתפתל דרך יפו, משמאלם למטה שדרות הפלי"ם והמשכן כשדרות המגינים. בחזית מגדל המפרש, ומשמאלו בניין משרדי מס הכנסה ומע"מ, חלק מ"קריית הממשלה".
דרך יפו בתחילת שנות השלושים, מבט לכיוון דרום-מזרח. משמאל מפרץ חיפה
כיכר חמרה בשנת 1934 מבט לכוון צפון מערב, האוטובוס נכנס לדרך יפו היום רחוב נתנזון.
בניין הסיטי, לשעבר בנק אפ"ק
"סיטי סנטר", מרכז מסחרי במושבה הגרמנית שעוצב עם אלמנטים של אדריכלות טמפלרית
ה'תקכ"ו

ה'תקכ"ו (5,526) ובקיצור תקכ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 1765, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 1766.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 8 שעות ו-859 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-291. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 10 (סימנה ילאז) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,697 לחורבן הבית, ושנת 2,077 לשטרות.
אירועים

הושלמה הדפסת סדרת הספרים "פני יהושע" מאת הרב יעקב יהושע פלק, אבן דרך בהתפתחות פרשנות התלמוד וספר יסוד בלימוד הישיבתי עד היום.
כ"ז בניסן - הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה.
ח' באלול - החלה פרשיית הגט מקליווא, שהסעירה את העולם הרבני והיהודי.
נולדו

רבי יעקב יצחק רבינוביץ ("היהודי הקדוש"), מייסד חסידות פשיסחה (נפטר ה'תקע"ד).
כ"ח באב – אהרן חורין, רב באראד שבהונגריה, בעל עמדות משכיליות שתמך בשינויים רדיקליים בהלכה, נחשב ממבשרי התנועה הרפורמית. (נפטר בט' באלול ה'תר"ד)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ה'תקכ"א

ה'תקכ"א (5,521) ובקיצור תקכ"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1760, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 בספטמבר 1761.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 11 שעות ו-293 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג החא. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-291. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 5 (סימנה הלבא) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,692 לחורבן הבית, ושנת 2,072 לשטרות.
נולדו

י"ט בכסלו – רבי אפרים זלמן מרגליות, מחכמי הקלויז בברודי ופוסק הלכה נודע. (נפטר בכ"ד באב ה'תקפ"ח)
נפטרו

כ"ה באדר א' – רבי אברהם גרשון מקיטוב, מקובל בגליציה וגיסו של הבעש"ט, מראשי עליית החסידים. לאחר עלייתו היה לתלמידו של רבי שלום שרעבי.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
הגיבור פראג

תג של מועדון הספורט הגיבור פראג
הגיבור פראג (בצ'כית: ŽSK Hagibor Prague) היה מועדון ספורט יהודי, מפראג, צ'כיה. המועדון כלל ספורטאים ממספר תחומים - אתלטיקה, כדורמים, שחייה, כדורגל, הוקי שדה, חתירה, טניס, שחמט ענפי ספורט החורף ביניהם הוקי קרח וקבוצות ספורט לנשים.
במהלך 25 שנות קיומו של המועדון, הוא הצליח להגיע לפסגת הספורט הצ'כוסלובקי בכדורמים, שחייה ובאתלטיקה. קבוצת הכדורמים של הגיבור פראג זכתה באליפות צ'כולוסבקיה 4 פעמים.
היסטוריה

הגיבור פראג נוסד בשנת 1914 מספר חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בראש המועדון עמד ד"ר רודולף בק וסגנו היה אוסקר קמינסקי. כדורגל היה ענף הספורט הראשון שהתחילו להפעיל. בתום מלחמת העולם הראשונה נפתחו קבוצות שחייה וטניס והוקמו במועדון קבוצות הוקי שדה והוקי קרח. בהמשך נוספו למועדון ענפי ספורט נוספים כמו חתירה, שחמט ענפי ספורט החורף וקבוצות ספורט לנשים.
בשנת 1926 עבר מועדון הספורט היהודי לשטח שנמצא ממזרח לעיר העתיקה של פראג בשכונת מגורים הנקראת בשם "הגיבור" (אנ'). הקהילה היהודית המקומית רכשה את הקרקע בתחילת המאה ה-20, על מנת להקים בית חולים ובית אבות, תוכנית שלא יצאה לפועל. ב-12 ביוני 1927 נחנך האצטדיון החדש של הגיבור פראג.
מרכז הספורט המשיך לתפקד גם במהלך השנים הראשונות של תקופת הכיבוש של הנאצים. בשנת 1943 הוחרם המקום על ידי השלטונות ופסק מלפעול. בקיץ 1944 הוקם באתר מחנה עבודה, של עובדי כפייה מקרב אוכלוסיית היהודים "המועדפים" (מישלינג) שנכלאו במחנה "הגיבור".
בתום מלחמת העולם השנייה שימש מחנה "הגיבור" תקופה קצרה את הסובייטיים ולאחר מכן הוחזקו במקום שבויי מלחמה גרמניים ומשתפי פעולה צ'כים. בתחילת שנות ה-50 הוחזר השטח לקהילה היהודית, אשר הקימה במקום בית חולים. בשנת 2006 עבר המבנה שיפוץ יסודי, והפך לבית אבות לאנשי הקהילה היהודית.
היסטוריה > אתלטיקה

אביגדור אנגל אלוף ושיאן צ'כוסלובקיה בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר, אלוף משחקי הסטודנטים הבינלאומיים (טורינו 1933) בריצת 200 מטר. ייצג את ארצו בריצות אלה באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932).
אוסקר הקש פעמיים ברציפות אלוף צ'כוסלובקיה (1929 ו-1930) ושיאן צ'כוסלובקיה בריצת מרתון, ייצג את ארצו במרתון באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932). אתלטים בולטים נוספים שהצטיינו במכביה האירופית הראשונה שנערכה בסוף יוני 1929 היו: פ. פולק בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר, ולטר פרנקל בריצות למרחקים בינוניים, ד"ר צנדר בקפיצות לגובה ולרוחק וקלמפפנר בהדיפת כדור ברזל. במכביה השנייה הצטיינו: בדריך ווסר זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק, וילי פטשאו זכה במדליית זהב בקרב עשר.
היסטוריה > כדורמים > אלופת צ'כוסלובקיה

קבוצת הכדורמים של הגיבור פראג זכתה 4 פעמים באליפות צ'כוסלובקיה בשנים 1928, 1935, 1936 ו-1937. בין השחקנים המובילים היו פרנטישק גטרויר, פרנטישק שולץ והוגו קלמפפנר שייצגו את צ'כוסלובקיה בכדורמים במשחקים האולימפיים (אמסטרדם 1928), פרידריך טורברג, פרנטישק קראוס. שחקנים נוספים היו: סמי פוליאקוב, גוסטב וולנר, אדא פוליאקוב וד"ק פיק.
היסטוריה > קפיצה למים

יוליוס בלס אלוף צ'כוסלובקיה בקפיצה למים, בעל מדליית ארד מאליפות אירופה (בודפשט 1926). ייצג את ארצו בקפיצה למים בשתי אולימפיאדות (פריז 1924 ואמסטרדם 1928).
היסטוריה > שחייה

פרנטישק גטרויר התאמן בקבוצת השחיה של הגיבור פראג וקבע 25 שיאים לאומיים סיים במקום רביעי באליפות אירופה (פריז 1931) וזכה ב-3 מדליות זהב במכביה השנייה (1935), פרנטישק קראוס. אבלס (H. Abeles) זכה במדליית כסף במכביה השנייה ואלוף משחקי הסטודנטים הבינלאומיים (טורינו 1933).
ראו גם

יהודים וספורט
הערות שוליים

↑  מחנה "הגיבור", גלויה ממחנה ריכוז לא מוכר
בפאתי העיר פראג
↑  לקראת התחרויות השחייה במכביה השניה, דואר היום, 17 בפברואר 1935
הבנק הלאומי הרוסי למסחר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 חברת אם:  בנק VTB
 מיקום המטה:  רוסיה 
 ענפי תעשייה:  בנק 
 רווח:  927,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2016) 
 הון עצמי:  21,926,280,000 רובל רוסי (נכון ל־30 ביוני 2017) 
 עובדים:  2,700 (נכון ל־2014) 
  
 www.rncb.ru
 
הבנק הלאומי הרוסי למסחר (ברוסית: Российский национальный коммерческий банк) הוא בנק מסחרי לאומי רוסי שהוקם ב־25 בינואר 1991 במוסקבה. זהו הבנק הגדול ביותר ברפובליקת קרים והעיר סבסטופול, כשהמשרד הראשי ממוקם בסימפרופול.
בשנת 2014 הפך לבנק הרוסי הראשון שפעל בשטח הרפובליקה של קרים והעיר הפדרלית סבסטופול. מאז ינואר 2016, בעל המניות היחיד בבנק הוא המדינה, 100% מהמניות הן בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול נכסי המדינה (Rosimushchestvo). זהו הבנק הגדול ביותר בחצי האי קרים עם יותר מ־2.1 מיליון לקוחות פרטיים וכ־65 אלף עסקים.
הבנק מפתח באופן פעיל קווי עסקים קמעונאיים וארגוניים. פעילות הבנק מכוונת לפיתוח השוק הפיננסי האזורי וליצירת כלכלה אזורית יציבה על ידי מתן שירותים ללקוחות המבוססים על קו מוצרים רחב המשתמש בערוצי שירות מרוחקים. הבנק לוקח חלק ביישום פרויקטים הגדולים ביותר של השקעות ובנייה בשטח חצי האי קרים, כמו גם תוכניות משמעותיות מבחינה חברתית בתחומים כמו מדע, תרבות, אמנות, ספורט, חינוך ובריאות.
החל מ־1 באוגוסט 2020 החברה מדורגת במקום ה־31 מבחינת גודל הנכסים בקרב הבנקים הרוסים. מהווה לספונסר הראשי של מועדון הכדורגל סבסטופול
הערות שוליים

↑  Финансовые показатели
↑  № 708 от 24.02.2005
↑  № 1354 от 06.02.2003
↑  Banki.ru (31 במרץ 2014). "РНКБ первым из российских банков начал обслуживать клиентов в Крыму". Banki.ru. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  РНКБ. "Общие сведения о банке". Корпоративный сайт РНКБ Банка.
↑  "О банке". Корпоративный сайт банка.
↑  Рейтинги банка «РНКБ» | Банки.ру
הבנק הלאומי השווייצרי

| --- | --- |


מרכז הבנק בעיר ברן
 מטה מרכזי:  Swiss national bank (building), Swiss National Bank, Zürich 
 קואורדינטות:  46°56′50″N 7°26′42″E﻿ / ﻿46.947114°N 7.444906°E﻿ / 46.947114; 7.444906
 הקמה:  20 ביוני 1907 
 נגיד:  Thomas Jordan 
 מדינה:  שווייץ 
 מטבע:  פרנק שווייצרי
 www.snb.ch
 
הבנק הלאומי השווייצרי (בגרמנית: Schweizerische Nationalbank; בצרפתית: Banque Nationale Suisse; באיטלקית: Banca Nazionale Svizzera; ברומאנש: Banca Naziunala Svizra, מוכר כ-SNB) הוא הבנק המרכזי של שווייץ, האחראי על המדיניות המוניטרית של המדינה ועל הנפקת שטרות פרנק שווייצרי. הבנק הוקם בשנת 1907 ומרכזיו בברן ובציריך.
למעלה ממחצית ממניות הבנק נמצאת בבעלות ממשלתית, על ידי ממשלות הקנטונים בשווייץ, שאר המניות נסחרות בבורסות לניירות ערך.
הבנק אחראי גם על מאגרי הזהב של שווייץ. נכון ל-2013 החזיק הבנק במאגרי זהב בהיקף של 1,040 טון, כ-70 אחוזים מהם בשווייץ, 20 אחוזים בבנק אנגליה וכ-10 אחוזים נוספים בבנק קנדה.
הבנק מחזיק במניות רבות של חברות אמריקאיות, נכון לנובמבר 2017 מחזיק הבנק ב-87.8 מיליארד דולר במניות אמריקאיות.
הערות שוליים

↑  Die Nationalbank hat kein Gold in den USA (בגרמנית)
↑  עמית טל, הפך למפלצת - הגוף שרוכש מניות בסכומי עתק המשיך במלאכה גם ברבעון השלישי, באתר ביזפורטל, 5 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588703105171  BnF: cb12791349x (data)  GND: 37904-9  HDS: 013747  ISNI: 0000 0001 0941 3061  LCCN: n50054479  NKC: kn20090505015  SUDOC: 031265758  VIAF: 128973236   WorldCat (עם VIAF): 128973236
ה'תקכ"ה

ה'תקכ"ה (5,525) ובקיצור תקכ"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1764, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 1765.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 23 שעות ו-1063 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-291. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 9 (סימנה טלזא) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,696 לחורבן הבית, ושנת 2,076 לשטרות.
אירועים

י"ב בתשרי - הקבוצה המאורגנת הראשונה של עליית החסידים, בראשות רבי נחמן מהורדנקא ורבי מנחם מנדל מפרמישלן, יורדת בחוף עכו.
נולדו

ל' בכסלו – רבי אברהם טיקטין, רב גרמני, רבן של לונטשיץ, גלוגאו וברסלאו. (נפטר בכ"ב בטבת ה'תקפ"א)
ה' בטבת – רבי יוסף מייא, אב"ד ברסלאו ומדפיס עברי. (נפטר בד' בכסלו ה'תקע"א)
ב' באייר – רבי פנחס אליהו הורביץ, מקובל ומחבר ספר הברית השלם, שנועד להפיץ את מדעי הטבע והטכנולוגיה באוכלוסייה היהודית לצד חיזוק האמונה והללכה והפצת הקבלה. (נפטר בי"ט בניסן ה'תקפ"א)
רבי שלמה זלמן ליפשיץ, הרב הראשי הראשון של ורשה, מחבר שו"ת 'חמדת שלמה'. (נפטר בי"א בניסן ה'תקצ"ט)
רבי משה אייכנשטיין, רב ואדמו"ר בסאמבור. (נפטר בו' באייר ה'ת"ר)
רבי ישכר דוב בארון, אדמו"ר, רב ברדושיץ ופשדבורז, ומייסד חסידות רדושיץ. (נפטר בי"ח בסיוון ה'תר"ג)
רבי יהושע אברהם יהודה, רב ומפקידי הקהילה היהודית באיזמיר. (נפטר בח' בטבת ה'תר"ט)
רבי אברהם ענתיבי, מרא דאתרא של יהדות חלב, דיין, מקובל, דרשן ופייטן. (נפטר בכ"ח בטבת ה'תרי"ח)
נפטרו

ה' בטבת – רבי שמואל הילמן, רב אשכנזי, מרא דאתרא ואב"ד במנהיים ובקהילה היהודית במץ.
כ"ג בטבת – רבי רפאל יצחק זרחיה אזולאי, דיין מרבני ירושלים ואביו של החיד"א. (נולד בה'תס"ב)
כ"א בסיוון – רבי שבתי מרשקוב, מקובל בראשית ימי החסידות ואבי חסידות רשקוב. ערך סידור על פי נוסח האר"י שמהווה גרסה קדומה של נוסח ספרד.
ב' בתמוז – רבי נחמן מהורדנקא, חסיד ותלמיד חבר של הבעש"ט, מראשוני הצדיקים בתנועת החסידות וממנהיגי עליית החסידים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הוסטלר

| --- | --- |

Hustler, דגם "6"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "British Leyland" (אנ')
 שנות ייצור:  1978–1981
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 843 סמ"ק  4 צילינדרים, 998 סמ"ק  4 צילינדרים, 1,071 סמ"ק  4 צילינדרים, 1,275 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 4 מהירויות
 קשר:  סדרה Mark II Mini
 מעצב:  William Towns (אנ')
הוסטלר (באנגלית: Hustler car) היא מכונית סופרמיני ממשפחת "Kit car" (אנ') מתוצרת קונצרן הרכב הבריטי "British Leyland" (אנ'), אשר מבוסס על דגמי מיני (מותג מכוניות) (סדרה "Mark II Mini"), שתוכננה ועוצבה בשנת 1978 בבריטניה.
יוצרו כ-500 יחידות, במספר תצורות בין השנים 1978–1981.
גרסאות "הוסטלר"

4 גלגלים.
6 גלגלים (4 אחוריים).
"הוסטלר"

גוף הדגם בנוי מפיברגלס.
מנוע 4 צילינדרים במספר גרסאות.
דגמי "הוסטלר"

"Hustler 4" - מבוססת מיני (מותג מכוניות), בעלת 4 גלגלים.
"Hustler 6" - מבוססת מיני (מותג מכוניות), בעלת 6 גלגלים.
"Hustler Huntsman " - מנועים: 1,100 סמ"ק, 1,300 סמ"ק בגרסאות 4/6 גלגלים.
"Hustler Hellcat " - רכב שטח, בגרסאות 4/6 גלגלים.
"Hustler Sport" - דגם 2 מושבים.
"Hustler Sprint" - מבוסס על דגם ה"מיני קופה".
"The Hustler in Wood" - דגם ימי.
"Hustler Holiday" - בגרסאות 4/6 גלגלים.
"Hustler Force" - דלתות קונבנציונליות, עומק מלא במקום זכוכית הזזה, בגרסאות 4/6 גלגלים.
"Hustler Highlander" - גרסה מהודרת, 6 גלגלים.
"Hustler Harrier" - גרסת גג מוגבה.
"Hustler Rag Top" - יוצרה 1 יחידה, גרסת גג מבד, בתצורת 4 גלגלים.
תמונות

"הוסטלר" דגם "H6"
"הוסטלר" - 6 גלגלים
"הוסטלר" - 4 גלגלים
לוגו "הוסלר"
הערות שוליים

↑  "Kit car" - מכוניות אשר אינם נמכרים ומוכנות לשימוש, אלא מורכבים באמצעות חלקים אסתטיים ומכנים המאפשרים להפוך מכונית רגילה למודל מיוחד
↑  Kitcars International Guide to Kit Cars and their Values: 1964–1991 by Hadyn Davies and Ian Hyne (1991)
↑  פיתוח רכבי "הוסטלר" autocar.co.uk/car-news/anything-goes-throwback-thursday/developing-hustler-kit-car-throwback-thursday-1984
↑  גרסאות "הוסטלר" aronline.co.uk/facts-and-figures/the-converters/william-towns/hustler
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הוסטלר".
הבחירות לפרלמנט האירופי 2024

| --- | --- |
 6 ביוני עד 9 ביוני 2024
 → 2019 2029 ← 
הבחירות לפרלמנט האירופי נערכו ב-28 המדינות החברות באיחוד האירופי, ב-6 ביוני עד 9 ביוני 2024. נבחרו 720 חברי הפרלמנט האירופי, לעומת 751 שנבחרו בבחירות הקודמות, ב-2019. הם מייצגים את 448 מיליון אזרחי האיחוד האירופי. אחוז ההצבעה עמד על כ-51.08%, עלייה של כ-0.42% לעומת בחירות 2019. בבחירות אלו חלה עליה משמעותית בכוחו של הימין בפרלמנט.
תוצאות > לפי קבוצות

קבוצת מפלגת העם האירופית, מפלגת ימין - מרכז בראשות אורסולה פון דר ליין הנשיאה הנוכחית, המפלגה הגדולה בפרלמנט האירופי מאז 1999 - 188 נציגים (עליה של 1)
הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים, מפלגת שמאל - מרכז, המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט האירופי מאז 1999 - 136 נציגים (ירידה של 12)
השמרנים והרפורמיסטים האירופים, מפלגת ימין - 83 נציגים (עליה של 21)
התחדשות באירופה, מפלגת מרכז - 75 נציגים (ירידה של 22)
זהות ודמוקרטיה, מפלגת ימין אירוסקפטי - 58 נציגים (ירידה של 18)
הברית החופשית של הירוקים האירופאים, מפלגת שמאל - 54 נציגים (ירידה של 13)
השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק, מפלגת שמאל רדיקלי - 39 נציגים (ירידה של 1)
אחרים ועצמאים - 87 נציגים (עליה של 50)
השלכות הבחירות

בעקבות הפסד מפלגתו של נשיא צרפת עמנואל מקרון למפלגת האיחוד הלאומי של מארין לה פן, פיזר מקרון את האספה הלאומית של צרפת והודיע על בחירות בזק לאספה. בבלגיה ניצח הימין בפרלמנט המקומי וגם האירופי. בעקבות כך ראש הממשלה אלכסנדר דה קרו מהמחנה הליברלי הודיע שהוא לוקח אחריות מלאה על התוצאות והתפטר.
הערות שוליים

↑  2024 European election results, האתר הרשמי של הפרלמנט האירופי
↑  איתמר אייכנר, תמר שבק, פריז, זאב אברהמי, ברלין, תוצאות היסטוריות לימין הקיצוני באירופה: מקרון פיזר את האספה הלאומית, ר"מ בלגיה התפטר, באתר ynet, 10 ביוני 2024
הבנק הלאומי הרומני

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מטה מרכזי:  National Bank of Romania (new building), Bucharest 
 קואורדינטות:  44°25′57″N 26°05′58″E﻿ / ﻿44.432594°N 26.099397°E﻿ / 44.432594; 26.099397
 הקמה:  אפריל 1880 
 נגיד:  Mugur Isărescu 
 מדינה:  רומניה 
 www.bnr.ro
 
הבנק הלאומי הרומני הוא הבנק המרכזי של רומניה שנוסד ב-1880. מטה הבנק ממוקם בבוקרשט, בירת המדינה. הבנק אחראי לעניינו של המטבע לאו רומני.
היסטוריה

במהלך שואת יהודי רומניה, הבנק היה אחראי להחרמת רכושם של היהודים.
הערות שוליים

↑  National Bank of Romania, באתר "The Free Dictionary"
↑  ז'אן אנצ'ל, "צ'רנוביץ", בתוך האנציקלופדיה של השואה, תל אביב: יד ושם וספריית פועלים, כרך רביעי, עמ' 1050–1051, 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257997005171  BnF: cb128611802 (data)  ISNI: 0000 0001 2187 1268  LCCN: n85150852  NKC: ko2009549557  SUDOC: 070425566  VIAF: 152460546   WorldCat (עם VIAF): 152460546 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ה'תקכ"ג

ה'תקכ"ג (5,523) ובקיצור תקכ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 1762, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 1763.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 17 שעות ו-678 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-291. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-198.
שנה זו היא שנת 1,694 לחורבן הבית, ושנת 2,074 לשטרות.
אירועים

נדפס ספר כרתי ופלתי על שולחן ערוך יורה דעה, ספרו ההלכתי החשוב ביותר של רבי יהונתן אייבשיץ (לצד אורים ותומים) והיחיד שיצא לאור בחייו.
נולדו

ז' בתשרי – החת"ם סופר, אב"ד וראש ישיבה במטרסדורף ובפרשבורג, ומגדולי הרבנים והפוסקים בדורות האחרונים, ממעצבי ההשקפה היהודית-אורתודוקסית (נפטר בה'ת"ר).
רבי הלל פריד, המשנה לראש ישיבת וולוז'ין בתקופת היסוד שלה לצד חותנו רבי חיים מוולוז'ין, ורבה של הורדנה.
נפטרו

י"א בכסלו – רבי יצחק סג"ל, בנו של רבי יקותיאל זלמן סג"ל, אב"ד דוקלה, צילץ ופרשבורג, ומחבר "אמרי רברבי".
ז' באלול – רבי יצחק זעקיל עטהויזן, מרבני יהדות אשכנז, רבה מיינץ ואחר כך של פפערשא ומדינת שוואביה. (נולד בה'תמ"ה)
רבי דוד בן מאמאן, פוסק, אב"ד ומרא דאתרא  במרקש.