stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנחס רובין
ביוגרפיה

רובין סיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב ועוסק בתחומי המשפט המסחרי, מיסוי, חברות, הגבלים עסקיים, בנקאות ופיננסים, תביעות ייצוגיות, תביעות צווארון לבן ושוק ההון. בשנות עבודתו התמחה באינטראקציה שבין דיני המיסים, דיני החברות ודיני ניירות ערך ומקרקעין, ולעיתים גם בהשקה לתחום המשפט הפלילי. בין לקוחותיו חברות ציבוריות רב-לאומיות, בנקים, חברות ביטוח, וכן ייצוג לקוחות צווארון לבן.
רובין מרצה במשך שנים רבות באוניברסיטת תל אביב בתחומי משפט שונים, בין היתר מיסוי ומשפט מסחרי, ופעיל במסגרות שונות, לרבות ראשות ועדת המיסים של לשכת עורכי הדין. בנוסף הוא מונה על ידי שר האוצר כחבר ועדת רבינוביץ' לרפורמה במס הישיר, מונה על ידי שר המשפטים כחבר הוועדה לבדיקת מבנה בתי המשפט (ועדת אור), והיה חבר בצוות שניסח את פרק המיזוגים והפיצולים בפקודת מס הכנסה.
מדריכי דירוג בתחום עריכת דין ציינו את רובין מספר פעמים כעורך הדין מהמובילים בישראל בתחומי הפעילות שלו. בשנת 2019 העניק לו מדריך הדירוג העולמי צ'יימברס פרס מפעל חיים.
בין פעולותיו הבולטות בתחום הייצוג המשפטי ניתן למנות את הבאות:
ייצוג קבוצת אריסון וגרעין השליטה מחו"ל ברכישת השליטה בבנק הפועלים ובמכירת בנק אוף ניו-יורק אינטרמריטיים ז'נבה (ברוס רפפורט) לבנק.
ייצוג משפחת חכמי- בעלי השליטה בחברת הפניקס חברה לביטוח במכירת מניות לקבוצת שחר-קז.
מתן ליווי משפטי לפעילות העסקית של קובי מימון, לרבות ייעוץ להשקעות ברכישת גרעין השליטה בקבוצת אקוויטל, וטיפול משפטי בפרשת קווי אשראי לישראל.
מתן ליווי משפטי לפעילות העסקית של יצחק תשובה, לרבות ייעוץ להשקעות בצפון אמריקה, הנפקת איגרות חוב בשוק המוסדי וטיפול בהשקעות של קבוצת דלק.
ייצוג שרי אריסון מול רשות המיסים.
מינויו כמפרק של שתי החברות הציבוריות, רוגוזין ובולוס.
ניהול תיקי מס בעלי עניין ציבורי: זיכוי אלי הורוביץ בפרשת פרומדיקו, ייצוג חלק מנאשמי פרויקט בזל ובערעורי מס הכנסה בבית המשפט המחוזי ובית המשפט העליון, ניסקו, פועלים ליסינג ועוד.
טיפול ברכישת צים על ידי החברה לישראל.
טיפול במיזוג בין שטראוס גרופ ועלית ובהנפקתה.
טיפול ברכישת השליטה בבנק הבינלאומי הראשון על ידי קבוצת בינו-ליברמן.
ייצוג משרד האוצר והשר יורם ארידור בפני ועדת בייסקי שדנה בפרשת ויסות המניות הבנקאיות.
בשנת 2016 מונה רובין, יחד עם ירון אלכאוי, להיות כונס נכסים על נכסים ששעבדו חברות שהיו בשליטת אליעזר פישמן שהיה חייב לבנק הפועלים 1.1 מיליארד ש״ח. בין היתר נמנו בבעלות פישמן מניות של ידיעות אחרונות, חברת הדלק טן, חברת אופיס טקסטיל ומניות כלכלית ירושלים. נכסים אלו מומשו על ידי רובין ואלכאוי בשווי של למעלה מ-500 מיליון ש"ח. מניות ידיעות אחרונות נמכרו ב-171 מיליון ש״ח, ובכך החזיר רובין לבנק 15% מהחוב של פישמן. עסקה זו נחשבת לכושלת מפני שהיא הובילה רק להחזרת סכום זעום מערך החוב, ומפני שהיא פוגעת באינטרס הציבורי. על אף זאת, כונסי הנכסים קיבלו עבור העסקה 1.8 מיליון שׁ״ח, ואף ביקשו תשלום נוסף של 2 מיליון ש"ח בגין "מאמץ מיוחד".
הערות שוליים

↑  אלה לוי-וינריב, ‏דירוג Legal 500: כספי, רובין וקלגסבלד הם "super lawyers", באתר גלובס, 5 באפריל 2011
↑  עיתון ד'ה מרקר, 10 בספטמבר 2008, עורך הדין פנחס רובין- ברשימת 100 האנשים המשפיעים בכלכלה הישראלית לשנת 2008
↑  עו"ד פנחס רובין- מספר 15 ברשימת 'אנשי השנה' של מגזין גלובס, 9/12/2007
↑  Who's your representative / Best lawyers in Israel, Published in Yedioth Achronot, by Lital Dubrovichky, 6 October, 2006
↑  אלה לוי-וינריב, ‏עו"ד פנחס רובין, מבכירי עורכי הדין בישראל, קיבל פרס על מפעל חיים, באתר גלובס, 18 ביולי 2019
↑   רפאלה גויכמן, עורך דין צמרת ושותפו דורשים 2 מיליון שקל בגין "מאמץ מיוחד" - על חוב שלא הצליחו להשיב, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2021.
פרידריך לפלר

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1852 פרנקפורט על האודר, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  9 באפריל 1915 (בגיל 62) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 שם לידה:  Friedrich August Johannes Loeffler 
 ענף מדעי:  בקטריולוגיה, וירולוגיה
 מקום מגורים:  הקיסרות הגרמניתהקיסרות הגרמנית
 מקום קבורה:  בית הקברות העתיק של גרייפסוואלד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וירצבורג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט קוך 
 מוסדות:  אוניברסיטת גרייפסוואלד 
 פרסים והוקרה:  מכון פרידריך לפלר באי Isle of Reims
 צאצאים:  Friedrich Loeffler 
 תרומות עיקריות
 גילוי החיידק Corynebacterium diphtheriae, גילוי הגורם למחלת הפה והטלפיים, ניסוח העיקרים של קוך
 
פרופ' פרידריך אוגוסט יוהאנס לפלר (בגרמנית: Friedrich August Johannes Loeffler, ‏24 ביוני 1852 – 9 באפריל 1915) היה רופא ומיקרוביולוג גרמני, תלמידו של רוברט קוך. התפרסם רבות בעקבות מחקרים פורצי דרך במיקרוביולוגיה ובפרט בעקבות גילוי החיידק שגורם למחלת הדיפתריה (קרמת) - Corynebacterium diphtheriae, ויחד עם מורהו ניסח את ארבעת העיקרים של קוך.
הנצחה

בשנת 1952 נקרא על שמו מכון פרידריך לפלר שהקים באי רימס (Isle of Reims), מפרץ גרייפסוולד (Bay of Greifswald)
שבים הבלטי, מקלנבורג-מערב פומרניה. רחובות בגרמניה נקראו על שמו, וכן הונפקו שני בולי דואר לזכרו בשנת 2002 ו-2010.
פרסומיו

במהלך חייו פרסם לפלר מאמרים ודוחות בתחום המיקרוביולוגיה וכן כתב והוציא לאור את הכרך הראשון של הספר Historical Development of Bacteriology (את הכרך השני לא הספיק להשלים).
הערות שוליים

↑  ‏Friedrich-Loeffler-Instituts
1 2 3 4 5 6  ‏Friedrich August Johannes Löffler
1 2 3 4 5 6 7 8  ‏Loeffler (Löffler), Friedrich August Johannes
↑  Friedrich Loeffler (1852-1915). Klebs-Loeffler bacillus. (1969). JAMA. Nov 10;210(6):1096-7. PMID 4898725.
1 2 3 4 5 6 7  ‏Friedrich August Johannes Löffler (Loeffler), German Bacteriologist.
1 2  ‏Friedrich-Loeffler-Institut - Friedrich Loeffler.
1 2  ‏Friedrich August Johannes Löffler - Overview.
↑  ‏Friedrich-Loeffler-Institut - History and Developement.
↑  ‏Zu Ehren von Friedrich Loeffler: Ärztetags-Sonderstempel.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452916705171  BIBSYS: 90561024  CiNii: DA04986122  GND: 117147869  ISNI: 0000 0001 0979 5864  LCCN: n88146277  NKC: nlk20010096942  NLG: 224597  NTA: 070234418  RERO: 02-A003527984  SUDOC: 188641491  VIAF: 62318773   WorldCat (עם VIAF): 62318773 
קברו של פרופסור פרידריך לפלר בבית הקברות בגרייפסוואלד
פסיק, הספרייה הדיגיטלית

| --- | --- |

 סוג:  ספרייה דיגיטלית
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים) 
 מייסדים:  ניצן גאלדור, אבישי שטכלברג
 ebooks.psik.io
 
פסיק, הספרייה הדיגיטלית היא ספרייה מקוונת של ספרי עיון, פרוזה וכתבי עת בעברית. אוסף הספרייה גדל באופן שוטף ומכיל נכון ל-2024 כ-5,000 ספרים דיגיטליים בעברית לצד עשרות כתבי עת דיגיטליים.
היסטוריה

הספרייה הוקמה בשנת 2020 על ידי ניצן גאלדור ואבישי שטכלברג יחד עם חנות הספרים המקוונת "עברית", ובשיתוף פעולה עם מעל מאה מוציאים לאור מסחריים ואקדמיים בישראל. הספרייה מכסה מגוון תחומים ומציעה את כלל הספרים היוצאים לאור בתחומי החברה והרוח בישראל לצד מבחר גדול של ספרי פרוזה ושירה. כל הכותרים באתר ניתנים לקריאה כטקסט מלא ומוצגים בפורמט PDF.
החל משנת 2024 מפעילה הספרייה גם את מאגר הספרים המקוון של האוניברסיטה הפתוחה – למדא לאקדמיה.
האתר משרת את רוב האוניברסיטאות והמכללות בישראל ועשרות בתי ספר בגישה של מינוי לחבילת ספרים או כתבי עת, וכן מציע אפשרויות רכישה מוסדיות לספרים ומאמרים בודדים.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא ספריות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צ'ימבואה

| --- | --- |

 לידה:  סביב 1240 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  סביב 1302 פיזה, רפובליקת פיזה 
 תחום יצירה:  ציור, פסיפס, פרסקו 
 זרם באמנות:  פרוטו-רנסאנס 
 יצירות ידועות:  Madonna and Child Enthroned with Angels and Prophets. ˋSanta Trinità Maestà´, Maestà di Santa Maria dei Servi, Saint Francis 
 
מאסטה מאת צ'ימבואה, גלריית אופיצי
צ'ימבואה או בשמו המלא צ'ני די פפו (ג'ובאני) צ'ימבואה (באיטלקית: Cenni di Pepo (Giovanni) Cimabue‏; סביבות 1240 – סביבות 1302) היה צייר ואמן פסיפסים מפירנצה. ידוע גם בזכות תלמידו ג'וטו די בונדונה. צ'ימבואה וג'וטו שייכים לתקופת הפרוטו-רנסאנס באמנות, ונמנים עם מבשרי הרנסאנס האיטלקי. צ'ימבואה נחשב לאחרון הציירים האיטלקים שציירו בסגנון ביזנטי, וחלוץ הגישה הנטורליסטית, משום שהדמויות שצייר היו בעלות פרופורציות והצללה מציאותיות יחסית.
ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע על חייו של צ'ימבואה. הוא נולד בפירנצה ונפטר בפיזה. בתקופת עבודתו בפירנצה, פעל דוצ'ו בסיינה הסמוכה. הקריירה האמנותית של צ'ימבואה תוארה בספר Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori (חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר) מאת ג'ורג'ו וזארי, הנחשב לספר הראשון העוסק בהיסטוריה של האמנות. הספר פורסם יותר ממאתיים שנים לאחר מותו של צ'ימבואה ורמת מהימנותו מוטלת בספק.
התמונות שנשכר לצייר מעידות כי צ'ימבואה היה אמן מוערך ביותר בתקופתו. בין היתר נשכר לצייר שני פרסקאות גדולים על קירות הטרנספט בבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי: האחד עוסק בצליבת ישו והשני בהורדה מן הצלב. ברם, שתי היצירות הללו נראות עתה כצל חיוור של גרסתן המקורית. בעת כיבושה של העיר על ידי צרפת פרצה במקום שרפה שפגעה קשות בפרסקאות. הצבע הלבן התבסס על כסף, אשר התחמצן והפך שחור.
צ'ימבואה צייר את ישו הצלוב התלוי בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה. הצלב המצויר ניזוק קשות בשיטפון שפקד את פירנצה ב-4 בנובמבר 1966, כאשר נהר הארנו עלה על גדותיו.
מורשת

דנטה אליגיירי השתמש בצ'ימבואה כדוגמה לזמניותה של התהילה האנושית בחלקה השני של הקומדיה האלוהית - כור המצרף. כותב דנטה:
תרגום: "צ'ימבואה חשב כי הוא ראש לציירים, אולם ג'וטו נטל ממנו את תהילתו והשליכו אל תהום הנשייה".
נראה שדנטה אמנם צדק בעניין זמניותה של התהילה. אולם צ'ימבואה לא ממש צלל אל תהום הנשייה.
פנתר דה ויל

| --- | --- |

Panther De Ville
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Panther Westwinds
 שנות ייצור:  1974–1985
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 אורך:  5,182 מ"מ
 רוחב:  1,803 מ"מ
 גובה:  1,550 מ"מ
 משקל:  1,982 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,607 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 4,200 סמ"ק (מנוע יגואר סוג "Jaguar XK6 engine")   V12 צילינדרים,  5,343 סמ"ק, יחס דחיסה 7.8:1 (מנוע יגואר סוג "Jaguar V12 engine")
 הילוכים:  תמסורת  אוטומטית - 3 מהירויות (יוצר בין השנים 1974-1976)  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (יוצר בין השנים 1977-1985)
 קשר:  יגואר
 מעצב:  Robert Jankel
פנתר דה ויל (באנגלית: Panther De Ville) היא מכונית סלון בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1974–1985.
סך הכול יוצרו 60 יחידות.
בדגמי "פנתר דה ויל" הורכבו מנועי יצרנית הרכב הבריטית יגואר.
דגם "פנתר דה ויל קופה" כיכב בסרט 102 כלבים וגנבים.
דגמי "פנתר דה ויל"

4 דלתות - סלון
2 דלתות - קופה
2 דלתות - קבריולה
6 דלתות - לימוזינה
תמונות

פנתר דה ויל, סלון, 4 דלתות
פנתר דה ויל, קופה, 2 דלתות
פנתר דה ויל, קופה, 2 דלתות
פנתר דה ויל, סלון, שנת 1978, 4 דלתות
פנתר דה ויל, קבריולט
פנתר דה ויל, קבריולט
פנתר דה ויל, סלון, שנת 1978, 4 דלתות
פנתר דה ויל, סלון, שנת 1982, 4 דלתות
ראו גם

פנתר לימה
פנתר J72
פנתר ריו
פנתר קליסטה
לקריאה נוספת

מועדון מכוניות פנתר - בריטניה (pantherclub.co.uk)
פנתר דה ויל בסרטים(הקישור אינו פעיל) (autologia.net/la-carica-dei-101-la-panther-de-ville)
הערות שוליים

↑  פנתר דה ויל, שנת 1975 - נתונים טכנייםsupercars.net/blog/1975-panther-de-ville
↑  פנתר דה ויל classicandperformancecar.com/panther/deville
↑  פנתר דה וילclassics.honestjohn.co.uk/reviews/panther/deville
↑  פנתר דה ויל בסרטים (imcdb.org/vehicle_31017-Panther-DeVille-1974)
צ'ימיצ'ורי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  רוטב סלסה 
 מוצא:  ארגנטינה, אורוגוואי 
 מרכיבים עיקריים:  פטרוזיליה, שום, red wine vinegar 
 
צ'ימיצ'ורי הוא רוטב ומשרה (מרינדה) לבשר צלוי על הגריל. מקור הרוטב במטבח הארגנטינאי, אך הוא מקובל במדינות רבות. ברוטב זה ניכרות השפעות מהמטבח הספרדי והמטבח האיטלקי, כמו במטבח הארגנטינאי ככלל. בפרט, קיימת השפעה של רוטב הפסטו על מרכיבי הצ'ימיצ'ורי ואופן הכנתו.
מקור השם

ישנן טענות המייחסות את השם צ'ימיצ'ורי לשם ממציאו, קולוניאליסט דובר אנגלית. אך אלו ככל הנראה שגויות. גרסה אחת טוענת כי היה זה אירי בשם ג'ימי מק'קארי, שהיה חייל בצבאו של מנואל בלגראנו במאה ה-19, אשר צידד בעצמאות לארגנטינה. בגרסה שונה מסופר על ג'ימי קארי, יבואן בשר אנגלי. גרסה שלישית מספרת על סקוטי בשם ג'יימס צ. הארי שנדד עם הגאוצ'וס.
טענות מבוססות יותר הן שמקור המילה מספרד, מהמילה הספרדית "צ'יריבּוּרי" (בספרדית: chirriburri) שמשמעותה בקירוב הוא "המולה", או מהמילה הבסקית טסימיטסורי, שמשמעותה "ערבוב של מרכיבים ללא סדר מיוחד" או "בלגאן".
מרכיבי הרוטב והשימוש בו

מרכיבי הצ'ימיצ'ורי הם שמן זית (או שמן אחר), פטרוזיליה קצוצה, אורגנו יבש, שום, מלח, פלפל שחור, מים, חומץ. לעיתים מתווספים בצל, פפריקה או פלפל אדום. בארגנטינה מקפידים להשתמש בפפריקה טחונה באופן גס שמכונה "אחי מולידו" (Ají molido).
בארוחת אסאדו ארגנטינאית זהו לרוב הרוטב היחיד לאומצות, לצ'וריסו ולשאר מיני הבשר הצלוי על הגריל. לעיתים הוא משמש כמשרה לבשר לפני צלייתו. קיים גם צ'ימיצ'ורי מוכן בבקבוקים וצנצנות, וכן אבקת צ'ימיצ'ורי, להכנה עם מים ושמן.
הערות שוליים

↑  Steven Raichlen, Planet Barbecue!: 309 Recipes, 60 Countries, Workman Publishing, 2010-05-01, ISBN 978-0-7611-4801-2. (באנגלית)
פרנסיס רפאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1965 (בת 59) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של סילביה יאנג, תיכון ואנסטד 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  ג'ון קאירד (1990–1992) 
 צאצאים:  אליזה, נתניאל ג'ורג' קאירד 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1987)  פרס טוני לשחקנית משנה במחזמר 
 www.francesruffelle.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנסיס רפאל (באנגלית: Frances Ruffelle; נולדה ב-29 באוגוסט 1965) היא זמרת ושחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

רפאל נולדה בלונדון, בתחילת הקריירה שלה שיחקה במספר סרטים וביניהם סרט הקומדייה "The Wildcats of St Trinian's" וסרט ההתבגרות "P'tang, Yang, Kipperbang" בבימויו של מייקל אפטד.
הופעתה הראשונה בוסט אנד הייתה במחזה "The Sleeping Prince", אחרי כן הופיעה באופרת הרוק סטארלייט אקספרס. ב-1987 זכתה בפרס טוני על הופעתה במחזמר עלובי החיים.
באירוויזיון 1994 היא ייצגה את בריטניה עם השיר "Lonely symphony" והגיעה במקום העשירי. בשנה זו גם הוציאה את האלבום שלה "Fragile".
היא הייתה נשואה לבמאי ג'ון קאירד ולהם שני ילדים.
פרידריך שרפקה

פרידריך שרפקה (בפולנית: Friedrich Scherfke;‏ 7 בספטמבר 1909 – 15 בספטמבר 1983) היה כדורגלן פולני, ששיחק בעמדת הקשר. אחד מגדולי כובשי הליגה הפולנית בכל הזמנים עם 131 שערים.
ביוגרפיה

פרידריך שרפקה נולד ב-7 בספטמבר 1909 בפוזנן שבאימפריה הגרמנית של אותם הימים. אחיו הגדול ממנו בשנה, גינתר שרפקה, היה גם כן לכדורגלן ושניהם הצטרפו למועדון ורטה פוזנן שמעיר הולדתם, שהייתה בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 לאחת הקבוצות הטובות בפולין. שרפקה שיחק שם למשך רוב הקריירה מגיל 16 וזכה עימה באליפות ב-1929 וסיים במקום השני ב-1938. עם 235 הופעות ו-131 שערי ליגה הוא מיקם את עצמו כאחד מגדולי כובשי הליגה הפולנית בכל הזמנים. הוא פרש ממשחק בפברואר 1942, בגיל 32 בלבד.
במדי פולין ערך 12 הופעות וכבש 2 שערים, כשהופעתו הראשונה הגיע ב-1932 במשחק נגד לטביה. שרפקה ביסס את מעמדו בנבחרת רק כעבור שלוש שנים מאז, והיה שותף בהגעתה למקום הרביעי באולימפיאדת 1936. במונדיאל 1938 כבש בהפסד 6–5 לברזיל בשמינית הגמר במשחק בו חברו לנבחרת, ארנסט וילימובסקי, כבש רביעייה. שערו של שרפקה הגיע מהנקודה הלבנה בדקה ה-23' ובכך היה לשחקן הראשון לכבוש עבור פולין במונדיאל. בספטמבר 1938 היה בפעם הראשונה לקפטן במשחק נגד לטביה בריגה, הופעה שגם הייתה לאחרונה שלו במדים הלאומיים.
שרפקה במהלך מלחמת העולם השנייה הפך לגרמני אתני וזומן להיות בורמאכט. בפברואר 1940 היה למנהל מדור הכדורגל באזור פוזנן וכחודשיים אחר כך הוחלף על ידי קצין הוורמאכט. בנוסף לכך היה באותו זמן גם בתפקיד הנשיא והקפטן במועדון הגרמני החדש, FC פוזן, שם הצליח להגן על כמה מחבריו מורטה פוזנן לשעבר בידי הנאצים. בין אילו שהציל היה שוער ורטה, מריאן פונטוביץ', שנלכד על ידי הוורמאכט במהלך פלישת גרמניה הנאצית אל אדמת פולין. ב-1942 הודיע לחבריו כי הוא לא יכול לשמור עליהם יותר כי הרגיש שהגסטפו מסתכלים עליו. שרפקה הצטווה שנה אחר כך לחזית המזרחית, שם נפצע בינואר 1945 במהלך מלחמה ביוגוסלביה והפך לשבוי מלחמה בידי החיילים הבריטים בתום המלחמה.
הוא שוחרר ב-25 ביולי 1945 ומצא לעצמו בית חדש במערב ברלין, שם פתח חנות רהיטים. בתחילת שנות השמונים מכר את החנות וב-15 בספטמבר 1983 הוא נפטר בבית החולים בבאד סודן שבאזור פרנקפורט בגיל 74.
צ'ימאזי מבה

צ'ימאזי מבה (נולד ב-10 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם ולעיתים כקשר אחורי.
קריירה

מבה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ווארי וולבס ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר 2013 חתם בהכח עמידר רמת גן מליגה הלאומית. ב-1 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 נגד מכבי אום אל-פחם. ב-22 בפברואר 2013 קיבל כרטיס אדום בתיקו 2-2 נגד מכבי יבנה.
ב-12 ביוני 2013 חתם בואסלנד-בוורן הבלגית. לאחר שלא זכה לדקות משחק, בינואר 2014 חזר לישראל כאשר בהפועל בני לוד עד לסיום העונה. ב-25 באפריל 2014 הורחק בהפסד 2-0 להפועל פתח תקווה.
ב-22 בספטמבר 2014 חתם בהפועל פתח תקווה עד לינואר 2015 עם אופציה עד לסיום העונה. ב-28 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 3-1 למכבי חיפה. בינואר 2015 פתח תקווה מימשה את האופציה על השחקן והוא חתם עד לסיום העונה.
ביולי 2015 חתם בזירה מליגת העל האזרית. ביולי 2015 חתם בזירה מליגת העל האזרית. בשנת 2016 חתם בהפועל נצרת עילית, אך שוחרר לאחר מספר חודשים.
ביוני 2011 השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 עם ניגריה.
הערות שוליים

↑  ארז נעמן, ‏זה החיזוק? צ'ימאזי וקונדה חתמו בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 21 בספטמבר 2014
↑  ארז נעמן, ‏הפ' פ"ת רוצה את מרגוליס, אופציית צ'ימאזי מומשה, באתר ONE‏, 8 בינואר 2015
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צ'ימאזי מבה".
פסגת נאט"ו בוושינגטון 2024

| --- | --- |

בפעם הראשונה, תמונה בפסגת וושינגטון לוכדת את כל 32 קבוצות המשלחות של מדינות החברות בנאט"ו יחד (9 ביולי 2024)
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תאריכים:  9 ביולי 2024 – 11 ביולי 2024 (3 ימים) 
 
פסגת וושינגטון 2024 הייתה הפסגה ה-33 של ראשי המדינות והממשלות של שלושים ושניים החברים בארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו), מדינות השותפות והאיחוד האירופי, שהתקיימה בוושינגטון די.סי, ארצות הברית בתאריכים 9-11 ביולי 2024. הפסגה ציינה את יום השנה ה-75 לנאט"ו, שנוסד ב-4 באפריל 1949 עם חתימת האמנה הצפון-אטלנטית בוושינגטון הבירה. זו הייתה גם הפסגה הרביעית של נאט"ו שהתקיימה בארצות הברית, לאחר פסגת וושינגטון 1978, פסגת וושינגטון 1999 ופסגת שיקגו 2012. היא גם מסמלת את הפסגה הראשונה מאז שוודיה הצטרפה לנאט"ו והאחרונה עבור ינס סטולטנברג כמזכ"ל נאט"ו.
רקע

הכותרת הרשמית של פסגת וושינגטון 2024 היא "אוקראינה והביטחון הטרנס-אטלנטי". הכותרת נועדה להדגיש את המיקוד בתגובת נאט"ו לאיומים הגוברים על השלום והדמוקרטיות בעולם, עם דגש מיוחד על הפלישה המתמשכת של רוסיה לאוקראינה והמעורבות של צפון קוריאה לצד רוסיה באמצעות אספקת נשק ושליחת חיילים לחזית האוקראינית.    בעקבות ההכרזה על הסכמי שיתוף פעולה בין רוסיה לצפון קוריאה, סטולטנברג הצהיר כי שיתוף הפעולה בין אוקראינה לדרום קוריאה יידון בפסגה. הברית גם צפויה לדון באיומים הנתפסים מצד סין ובמצב הביטחוני באזור האינדו-פסיפי. בנוסף, סדר היום כולל דיונים על הגברת ייצור ההגנה ואשרור מחויבותן של בעלות הברית למוכנות צבאית ולהגנה על כל שטחי נאט"ו.
רקע > ציפיות

במהלך האירוע, נציגת ארצות הברית הקבועה בנאט"ו ג'וליאן סמית' (אנ') ציינה כי נאט"ו לא הייתה מוכנה להעניק הזמנה רשמית לאוקראינה להצטרפות במהלך הפסגה הקודמת בוילנה וסביר שלא תעשה זאת גם בפסגה הקרובה בוושינגטון. במקום זאת, היא ציפתה שבעלות הברית בנאט"ו יספקו לאוקראינה צעדים קונקרטיים ומעשיים שיקרבו את המדינה להצטרפות לברית. צעדים אלו כוללים הרחבת התמיכה הצבאית והלוגיסטית, שיפור האימון וההכשרה של הכוחות האוקראינים, חיזוק התשתיות הביטחוניות והטכנולוגיות של אוקראינה, והגדלת הסיוע הכלכלי לצורכי הביטחון של אוקראינה. מטרת צעדים אלו היא לחזק את מעמדה של אוקראינה ולהכין אותה להצטרפות עתידית לנאט"ו, תוך כדי מתן ביטחון ותמיכה מול האיומים הנוכחיים. סמית הדגישה את המחויבות המתמשכת של נאט"ו לאוקראינה דרך אמצעים כמו מועצת נאט"ו-אוקראינה, שהוקמה בפסגת נאט"ו ב-2023.
ב-27 ביוני 2024, נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי ביקר במטה נאט"ו שם קיבל את פניו מזכ"ל נאט"ו, ינס סטולטנברג. השניים דנו על ההכנות הסופיות לפסגת וושינגטון. סטולטנברג הצהיר כי הוא מצפה שבעלות הברית בנאט"ו יסכימו שנאט"ו תיקח את ההובלה בתיאום ובאספקת סיוע ביטחוני והכשרה לאוקראינה. הוא גם הציע התחייבות פיננסית לטווח ארוך שתספק לאוקראינה יותר יציבות וודאות בתמיכה שהיא מקבלת.
התפתחויות לפני הפסגה > חוק הגיוס האוקראיני משנת 2024

למרות חוק גיוס שעבר בשנת 2024 שהוריד את גיל הגיוס מ-27 ל-25, אוקראינה עדיין מתמודדת עם מחסור חמור בכוח אדם. עם אוכלוסייה של 144 מיליון איש, רוסיה עולה בהרבה במספרה על 38 מיליון התושבים של אוקראינה בשנת 2022. יתרון דמוגרפי זה מעניק לרוסיה משאבי כוח אדם גדולים יותר. עם זאת, ההפסדים של רוסיה במלחמה נחשבים בדרך כלל לגבוהים יותר מאלו של אוקראינה. שני הצדדים איבדו כמות משמעותית של כוח אדם, אם כי המספרים המדויקים אינם ידועים.
התפתחויות לפני הפסגה > תמיכה בינלאומית באוקראינה

ב-14 במאי 2024 הגיע מזכיר המדינה של ארצות הברית אנתוני בלינקן לקייב כדי לאשר מחדש את תמיכת ארצות הברית, פחות מחודש לאחר שהקונגרס אישר חבילת סיוע בסך 60 מיליארד דולר. עם משלוח מזורז של סיוע צבאי, כולל מערכות ארטילריה והגנה אווירית, הביקור הדגיש את מחויבות ממשל ביידן לביטחונה של אוקראינה בטווח הארוך על רקע הסכסוך המחריף.
בבוקר 24 במאי אמר ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן בשידור ברדיו ההונגרי Magyar Rádió כי ממשלתו מתכננת להגדיר מחדש את חברותה של הונגריה בנאט"ו "ללא השתתפות במבצעים של נאט"ו מחוץ לשטח נאט"ו" בשל עמדתו על הסיוע לאוקראינה. אורבן הוא המנהיג היחיד של מדינה חברה באיחוד האירופי ונאט"ו אשר ממשיך לשמור על קשרים קרובים עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
התפתחויות לפני הפסגה > היחסים עם רוסיה

ב-24 במאי 2024 הודיע מחלקת המדינה כי מזכיר המדינה אנתוני בלינקן יבקר במזרח אירופה על רקע דאגות גוברות מההתקדמות של רוסיה באוקראינה לאחר שפתחה חזית צפונית חדשה עם התקפה על אזור חרקוב, התערבות פוטנציאלית של רוסיה במולדובה והפגנות בגיאורגיה נגד הצעת חוק "סוכן זר" הדומה לזו שאומצה ברוסיה. בלינקן ביקר בקישינב ב-29 במאי ובפראג ב-30 וב-31 במאי. הוא נפגש עם שר החוץ הצ'כי יאן ליפבסקי ועם גורמים רשמיים אחרים כדי לדון בתמיכה באוקראינה, לצד הצעת החוק הגיאורגית "סוכן זר".
התפתחויות לפני הפסגה > שינויים במדיניות השימוש בנשק

ב-3 במאי במהלך ביקורו בקייב אמר שר החוץ של בריטניה דייוויד קמרון כי אוקראינה היא שתקבע כיצד להשתמש בסיוע הבריטי ויש לה הזכות לתקוף בעזרתו בתוך רוסיה. דובר הקרמלין דמיטרי פסקוב ודוברת משרד החוץ מריה זכארובה גינו את ההחלטה. ב-29 במאי נציגי פינלנד, קנדה ופולין פרסמו הצהרות נפרדות שאמרו כי לאוקראינה מותר לתקוף מטרות צבאיות לגיטימיות בתוך רוסיה באמצעות נשק שהוענק לה על ידם.
בסוף מאי מספר מנהיגים תמכו בהסרת האיסור על שימוש בנשק שסופק על ידי המערב כולל נשיא צרפת עמנואל מקרון, נשיא לטביה אדגארס רינקביצ'ס, נשיא אסטוניה אלאר קאריס, קנצלר גרמניה, אולף שולץ,  ראש ממשלת בלגיה אלכסנדר דה-קרו, ראש ממשלת צ'כיה פטר פיאלה וראש ממשלת דנמרק מדה פרדריקסן. הצהרות דומות נאמרו על ידי שרי החוץ של קנדה, ליטא, נורווגיה, הממלכה המאוחדת ופולין; ושרי ההגנה של פינלנד, הולנד ושוודיה. לעומת זאת, בלגיה ואיטליה התנגדו לשימוש בנשק שסופק על ידי המערב על ידי אוקראינה לתקיפת מטרות בתוך רוסיה.
ב-30 במאי נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן נתן במשתמע לאוקראינה אישור לתקוף בתוך רוסיה, אך רק בקרבת מחוז חרקוב, ללא הגדרת גבולות מדויקים. ההחלטה התקבלה לאחר שנשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, וגורמים רשמיים אחרים הפצירו בבעלות בריתם לאפשר לאוקראינה לתקוף בתוך רוסיה עם נשק שסופק על ידי המערב, בתגובה להפצצות היומיות של ערים אוקראיניות על ידי כוחות רוסיים מבסיסים צבאיים הנמצאים בתוך רוסיה. זמן קצר לאחר שארצות הברית הסירה את המגבלות הללו, ממשלת גרמניה נתנה אישור לאוקראינה להשתמש בנשק שסופק על ידה בתוך רוסיה. זאת עם מדיניות תקיפה "קצת מעבר לגבול" המוגבלת לאזור מחוז חרקוב שבו רוסיה פתחה במתקפה והשיגה הישגים טקטיים.
ב-19 ביוני 2024 חתמו צפון קוריאה ורוסיה על הסכם הגנה הדדי במהלך ביקורו של ולדימיר פוטין בפיונגיאנג. ב-20 ביוני היועץ לביטחון לאומי של דרום קוריאה, צ'אנג הו-ג'ין, הצהיר, "נבחן מחדש את נושא אספקת הנשק לאוקראינה." הצהרה זו סימנה שינוי בדוקטרינה הצבאית של דרום קוריאה, אשר מסורתית אוסרת על משלוחי נשק למדינות המעורבות בעימותים צבאיים פעילים.
התפתחויות לפני הפסגה > הוצאות הביטחון של מדינות החברות

ב-17 ביוני במהלך ביקורו של הנשיא ביידן בוושינגטון די. סי. לקראת הפסגה הודיע מזכ"ל נאט"ו ינס סטולטנברג, כי שיא של 23 מתוך 32 המדינות החברות בנאט"ו עומדות ביעדי ההוצאה על ביטחון של 2% מהתמ"ג של מדינותיהן. לפי נאט"ו ההוצאה על ביטחון למדינות החברות האירופיות ולקנדה עלתה ב-18%.
כמה מחברות הברית המזרחיות דחפו לתקציבי ביטחון גבוהים יותר. נשיא פולין אנדז'יי דודה, קרא למדינות נאט"ו להגדיל בדחיפות את ההוצאה הביטחונית ל-3% מהתמ"ג שלהן.  פולין צפויה ומחויבת להקצות יותר מ-4% מהתמ"ג שלה לביטחון בשנת 2024, מה שיחרוג באופן משמעותי מהוצאות של מדינות אחרות, בעוד שהמדינות הבלטיות התחייבו במשותף להשקיע לפחות 2.5% מהתמ"ג בביטחון.
ראש ממשלת בריטניה קיר סטארמר קרא לחברות נאט"ו להגדיל עוד יותר את הוצאות הביטחון, בהתאם לתוכניותיו להקצות עשרות מיליארדי פאונד נוספים לתקציב הצבאי בתגובה לאיומים הגלובליים הגוברים העומדים בפני חברות הברית. סטארמר התחייב גם להעלות את ההוצאה הביטחונית של הממלכה המאוחדת ל-2.5%, אך לא ציין מתי ההוצאה תעלה.
אוקראינה > עמדה ציבורית אוקראינית לגבי נאט"ו

המהפכה הכתומה באוקראינה בשנת 2004, שביטלה את בחירתו של המועמד הפרו-רוסי לנשיאות ויקטור ינוקוביץ', עדיין לא באה לידי ביטוי בדעת הקהל עם הצבעה משמעותית של 60% נגד הצטרפות לנאט"ו.
בעקבות סיפוח קרים על ידי רוסיה והמהומות הפרו-רוסיות בשנת 2014, התמיכה של הציבור האוקראיני בחברות בנאט"ו גדלה בהדרגה. לאחר הפלישה הרוסית בשנת 2022, עמדות הציבור לגבי החברות השתנו באופן משמעותי מ-59.2% בעד ו-28.1% נגד בשנת 2021 ל-89% בעד במאי 2023. לאחר מכן, שיעור התמיכה התייצב על 77% בעד ו-5% נגד עד שנת 2024.