stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יונה נבון
קורות חייו

נולד בירושלים לרב חנון נבון ממנו התייתם בגיל תשע. בצעירותו למד בישיבת בית יעקב (פירירא) אצל הרב ישראל מאיר מזרחי, מחבר הספר שו"ת פרי הארץ. נמנה עם חכמי הישיבה "יפאר ענוים". בשנת תק"ב הקים רבי חיים בן עטר את כנסת ישראל והוא החל ללמד שם. החל משנת תק"ו עמד בראשות הישיבה, והוא בן 33. שנים לאחר מכן עמד בראשות ישיבת "גדולת מרדכי" יחד עם ידידו הדיין רבי שם טוב גבאי.
באותה עת נשלח כשד"ר לטורקיה, יוון, מצרים, אלג'יר ותוניס וכעבור שנתיים חזר לירושלים. בטורקיה הדפיס גם את ספרו נחפה בכסף חלק א (תק"ח).
הרב יונה נבון היה רבם המובהק של שניים מגדולי הדור הבא: הרב חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) והרב יום טוב אלגאזי. הוא הרגילם מגיל צעיר לכתוב תשובות בהלכה והיה בודק ומעיר את הערותיו.
לאחר שחזר מונה לדיין בבית דינו של הראשון לציון הרב יצחק הכהן רפפורט, והוא חתום על מספר תקנות בירושלים כמו בעניין צניעות מלבושי הנשים, איסור המשחק בקלפים (תקי"ד), ועוד. תלמידו החיד"א כותב עליו: "וכמעט לא הניח פסקן כמותו בגלילותינו, והיה חסיד ומקובל".
נפטר בט"ז בשבט תק"כ בגיל ארבעים ושבע ונקבר בירושלים.
משפחתו

אביו היה הרב חנון. הוא היה גיס של הרב יצחק זרחיה אזולאי (אביו של החיד"א). נכדו היה הראשון לציון הרב יונה משה נבון.
חיבוריו

נחפה בכסף, חלק א (קושטא תק"ח), (שו״ת על כל ד׳ הטורים ובאור על תוספות הרא״ם לסמ״ג)
נחפה בכסף, חלק ב (ירושלים תר"ג)
גט מקושר - דיונים בספר גט פשוט למהר"ם בן חביב.
באור להלכות פסח ושו״ת ודרושים וליקוטים.
לקריאה נוספת

שאלות ותשובות נחפה בכסף, כרך א, ירושלים תשפ"ד, מבוא.
הערות שוליים

↑  נחפה בכסף חלק א' סימן א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475218005171  ISNI: 0000 0004 3959 087X  LCCN: n92044129  NTA: 256321485  VIAF: 50880105   WorldCat (עם VIAF): 50880105
יהודה צבי לנגנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1845 ט' באלול ה'תר"ה
 פטירה:  28 באפריל 1907 (בגיל 61) י"ד באייר ה'תרס"ז רוהאטין האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 כינוי:  רבי יהודה צבי השני מסטרטין
 מקום קבורה:  רוהאטין אוקראינה אוקראינה
 מקום פעילות:  סטרטין האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 השתייכות:  חסידות סטרטין
 תחומי עיסוק:  אדמו"רות
 רבותיו:  סבו רבי אברהם מסטרטין; רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב
 בת זוג:  הינדה פרל (בת רבי שלמה טויב)
 אב:  רבי אורי לנגנר
 אם:  שרה
 
רבי יהודה צבי לנגנר מסטרטין (ט' באלול ה'תר"ה, 11 בספטמבר 1845 – י"ד באייר ה'תרס"ז, 28 באפריל 1907) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות סטרטין.
ביוגרפיה

נולד בעיירה סטרטין לרבי אורי לנגנר ולשרה, ונקרא על שם סבו שנפטר מעט קודם לידתו. בילדותו למד אצל סבו רבי אברהם מסטרטין (ר' אברהם'טשי), שלמד עמו בחברותא מדי יום שיעור. החברותא נמשכה גם לאחר נישואיו. בשנת ה'תרי"ט נשא את הינדה פרל, בתו של רבי שלמה טויב (חתן רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין). תקופה קצרה אחר חתונתו נפטרה אשתו, והוא נשא את אחותה הצעירה, גיטל לאה. לאחר נישואיו נשאר להתגורר בעיר הולדתו סטרטין. לאחר נישואיו היה לתלמידו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.
בשנת ה'תרכ"ה, לאחר פטירת סבו רבי אברהם עברה אדמו"רות סטרטין לחתנו של רבי אברהם - רבי אורי לנגנר - אביו של רבי יהודה צבי. רבי יהודה צבי מונה תחת סבו לרבה של העיר סטרטין. על מנת למנוע חיכוכים, עבר רבי אורי לעיר רוהאטין. בי"ח באייר ה'תרמ"ט, לאחר פטירת אביו, מונה לממשיך דרכו באדמו"רות. בחג השבועות של אותה השנה התפלל עם חסידיו ברוהאטין, ובימים הנוראים של שנת ה'תר"ן החל בהנהגת החצר בעיר סטרטין.
רבי יהודה צבי התאפיין בתפילותיו הארוכות. היה משמש בעצמו כשליח ציבור בבית הכנסת שלו, ותפילתו הייתה בקול בוכים נעים ובניגון אחיד, אך ללא שירים וזמירות. היה מרבה בטבילה במקווה. סירב לקבל כסף מבני אדם, למרות שהיו בין חסידיו עשירים רבים. היה מיודד עם מנהיגים חסידיים בדורו כדוגמת רבי דוד משה מטשורטקוב, רבי יצחק מאלעסק, רבי יהודה צבי מדולינא, ורבי נחום מבורשטין. בתורתו היה מביא הרבה רעיונות קבליים, בדומה לרבו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב. במאמריו היה מסנגר על עם ישראל, תוך חידוד מעלתם על פני הגויים.
בשנת ה'תרס"ז, בעקבות מחלת נשימה שפקדה אותו, עבר לרוהטין ובה נפטר בי"ד באייר. נקבר בעיר רוהטין. ממשיך דרכו היה בנו רבי יצחק אייזיק לנגנר.
תלמידיו

בין תלמידיו נמנים:
רבי פנחס חיים טויב - אב"ד רוזדיל
רבי אברהם מרדכי שלום טויב - אב"ד סאסוב
רבי יחיאל מיכל היבנר - אב"ד ניזנוב
רבי ישראל לנדא - אב"ד זלוטשוב
רבי אלעזר לנדא - בעל ספר "זיכרון אלעזר", ונכדו של רבי אלעזר לנדא בעל ה"יד המלך".
רבי שבתי ליפשיץ - אב"ד אורשיווע
רבי בנציון גסנבויער מקומרנה
משפחתו

רבי אברהם (אברהם'טשי) - רב העיר קניהניטש (או').
רבי רבי יצחק אייזיק - ממשיך דרכו באדמו"רות בסטרטין.
רבי משה מקוזובה וטורונטו.
רבי שלמה - רבה של רוהטין ורודשין.
רבי ישראל מברודי.
רבי חיים הלוי אייזן - אב"ד סווירז'. בנו של רבי אביגדור. בנו של רבי חיים נשא את בת דודו רבי ישראל מברודי.
רבי יחיאל מיכל הורודנר - אב"ד סטרטין.
רבי משה פנחס פרנקל-תאומים מחודורוב.
רבי ישראל פרנקל מפרמישלן.
רבי נפתלי ישכר בער ברנדוויין מלמברג.
רבי דב בר מסטרטין - כיהן כאדמו"ר בלבוב.
הערות שוליים

↑  או:יהודא. כפי שרשם את שמו.
↑  רבי יחיאל מיכל היבנר, שו"ת הד"ר, חלק א', סימן י"ח, ד"ה ונהירנא, לבוב תרנ"ד, דף ט"ז, עמוד א', באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  וונדר; אהרן יעקב בראנדוויין, "ראשי פרקים מתולדות רבותינו", בסוף הספר דגל מחנה יהודה <מהדורה חדשה>, ניו יורק תשע"ב, עמ' תשנ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים). תאריך הפטירה המופיע אצל שוורץ כי"א באייר,  מוטעה הוא, והוא הועתק מסבו רבי רבי יהודה צבי ברנדויין.
↑  מרשימות רבי שלמה זלמינא ווינברג, אצל שוורץ, עמ' ע"ז ועמ' ע"ט.
↑  שוורץ, עמ' ע"ט.
↑  שוורץ, עמ' ע"ט–פ', על פי פאר יצחק, פרק ט"ו, אות י"ז.
↑  שוורץ, עמ' ע"ט–פ', ועל פי רשימת הפרונומרנטין, שבסוף ספר אופן הגלגלים.
↑  שוורץ, עמ' פ"א.
↑  שוורץ, עמ' פ"א. מפי רבי אהרן יעקב בראנדוויין אדמו"ר מסטרטין ששמע מפי רבי ישראל יוסף עקהויז.
1 2  וונדר, עמ' 582.
↑  קובץ בית ישראל, סי' קמ"ג.
↑  עיתון המצפה, י"ט באייר ה'תרס"ז.
↑  שוורץ, עמ' צ"א.
↑  שוורץ, עמ' פ'.
↑  שוורץ, עמ' פ"ב–פ"ג.
↑  שוורץ, עמ' צ"ב–צ"ג, על פי מיכלא דאתוותא, סי' קמ"א–קמ"ב (ציון יום הפטירה כי"א אייר, מוטעה, והוא לקוח מסבו); וונדר; אהרן יעקב בראנדוויין, "ראשי פרקים מתולדות רבותינו", בסוף הספר דגל מחנה יהודה <מהדורה חדשה>, ניו יורק תשע"ב, עמ' תשנ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  אהרן יעקב בראנדוויין, "ראשי פרקים מתולדות רבותינו", בסוף הספר דגל מחנה יהודה <מהדורה חדשה>, ניו יורק תשע"ב, עמ' תשנ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
יחסי אוסטרליה–לאוס

| יחסי אוסטרליה–לאוס |
| --- | --- |
אוסטרליה: לאוס


אוסטרליה: לאוס
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 236,800
אוכלוסייה
26,778,707: 7,795,710
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 15,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 2,032
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה עממית נשיאותית

יחסי אוסטרליה–לאוס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה ללאוס כוננו ב-15 בינואר 1952 עם מינויו של שגריר אוסטרלי, שהיה ממוקם בסייגון, דרום וייטנאם. זוהי מערכת היחסים הדיפלומטית הארוכה ביותר שיש ללאוס עם מדינה כלשהי. אוסטרליה הקימה נציגות דיפלומטית בוויינטיאן בדצמבר 1960, ושדרגה אותה לרמת שגרירות מלאה בינואר 1963 השגרירות נותרה פתוחה לאורך כל השינויים הפוליטיים בלאוס, בפרט ביטול המלוכה והקמת הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס בשנת 1975.
יחסים כלכליים

אוסטרליה היא שותפה ותיקה לפיתוח, סחר והשקעות ללאוס. ב-2019–2020 אוסטרליה סיפקה 45.3 מיליון דולר בסך הכל סיוע רשמי לפיתוח ללאוס. זה כלל 25.6 מיליון דולר במימון דו-צדדי. בפברואר 2022, אוסטרליה התחייבה להגדלה משמעותית בסיוע.
הסחר הדו-כיווני בסחורות ושירותים הסתכם בשווי 13,9 מיליון דולר ב-2019–2020. הסכם על קידום והגנה על השקעות בין אוסטרליה ללאוס קיים מאז 1995. אוסטרליה ולאוס הן צד להסכם הסחר החופשי ASEAN-אוסטרליה-ניו זילנד (AANZFTA). לשכת המסחר האוסטרלית בלאוס (AustCham Lao) הוקמה בשנת 2005 - לשכת המסחר הבינלאומית הראשונה במדינה.
הגירה

בזמן המפקד הלאומי של 2016, יותר מ-15,000 אנשים בקהילה האוסטרלית הזדהו כבעלי מוצא מלאוס. לפני מגפת הקורונה, אוסטרליה הייתה יעד מועדף עבור סטודנטים מלאוס הלומדים בחו"ל.
נציגויות דיפלומטיות

לאוס מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.
אוסטרליה מחזיקה בלאוס שגרירות בוויינטיאן.
יורי קופטב

| --- | --- |

2003
 לידה:  13 במרץ 1940 (בן 84) סטברופול, רוסיה 
 ענף מדעי:  הנדסת אווירונאוטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית ע"ש באומן במוסקבה 
 מוסדות:  רוסקוסמוס  רוסטך 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 2  מדלייה להנצחת 300 שנה לצי הרוסי  מסדר פארסאט  עיטור הכישרון של נשיא אוקראינה  פרס אוקראינה למדע ולטכנולוגיה  פרס הפדרציה הרוסית  Order of Gagarin  אביר בלגיון הכבוד  מדען כבוד של הפדרציה הרוסית  פרס ברית המועצות  עיטור מהפכת אוקטובר  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  לגיון הכבוד  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  מדליה על גבורת העמל  תעודת ההערכה של ממשלת הפדרציה הרוסית 
 
יורי ניקולאייביץ' קוֹפּטב (ברוסית: Ю́рий Никола́евич Ко́птев; נולד ב-13 במרץ 1940) היה מנכ"ל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה בשנים 1992–2004 והיה מיוזמי תחום תיירות החלל כאשר הפך את הסוכנות שלו לראשונה במומחיותה בתחום.
ביוגרפיה

קופטב, יליד סטברופול, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות, למד בשנים 1957‏-1960 למד בבית הספר הצבאי הגבוה להנדסה אווירית בריגה, לטביה ובחמש השנים שלאחר מכן (1960‏-1965) למד במוסקבה במכון הטכני הגבוה על שם באומן.
במשך 3 שנים (מ-1965 עד 1969) עבד כמהנדס ומהנדס ראשי במפעל לבניית מכונות ע"ש לאבוצ'קין שהייתה לחברה לייצור טילים ורכיבי חלל. במשך 22 שנה (מ-1969 ועד 1991) עבד קופטב במשרד לבניין מכונות של ברית המועצות (המשרד הממשלתי שהופקד גם על תעשיית החלל) וגדל ממהנדס בכיר לסגן השר.
בשנים 1991–1992 היה סגן נשיא תאגיד "רוסאובצ'מאש" (חברת שהיא חלק מתעשיית החלל הרוסית) ומ-1992 ועד 1999 היה מנהל סוכנות החלל הרוסית. ב-1999 הסוכנות הפכה לסוכנות החלל והאוויר של רוסיה עד 2004 עת התפטר מתפקידו ובמסגרת הרפורמה הפדרלית של ולדימיר פוטין הפכה הסוכנות לסוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, ובראשה הועמד הגנרל אנאטולי פרמינוב.
עבור ההישגים בפיתוח תעשיית החלל הוענקו לו מספר עיטורים (כולל עיטור לנין בשנת 1990)) ופרס ברית המועצות (1978), עיטורים עבור שרות למען מולדת מדרגה ה-2, וה-3 ופעמיים פרס המדינה.
יחסי אנדורה–פרו

| יחסי אנדורה–פרו |
| --- | --- |
אנדורה: פרו


אנדורה: פרו
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 1,285,216
אוכלוסייה
82,180: 34,307,937
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 267,603
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 7,800
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי אנדורה–פרו הם היחסים הבילטרליים בין אנדורה לפרו. שתי המדינות חברות בארגון המדינות האיברו-אמריקניות ובאו"ם.
היסטוריה

היחסים הבילטרליים בין אנדורה לפרו כוננו ב-3 ביוני 1997. לפני כן, היחסים ביניהן היו מוגבלים למגעים ביניהן באו"ם ובארגון המדינות האיברו-אמריקניות.
לפני כינון היחסים, האזרח היחיד של אנדורה שחי בפרו היה אדוארדו וילנובה, שהגיע לפרו לראשונה ב-1955.
ב-2008 הקימה פרו קונסוליית כבוד באנדורה.
יחסי אנדורה–רוסיה

| יחסי אנדורה–רוסיה |
| --- | --- |
אנדורה: רוסיה


אנדורה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 17,098,242
אוכלוסייה
82,180: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 13,978
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי אנדורה–רוסיה הם היחסי החוץ הדו-צדדיים בין נסיכות אנדורה לפדרציה הרוסית.
סקירה כללית

היחסים בין המדינות מוגבלים. לאנדורה אין נציגות ברוסיה, אולם לרוסיה קיימת שגרירות באנדורה הממוקמת באנדורה לה ולה, שגריר רוסיה באנדורה הוא גם הקונסול בספרד (בברצלונה).
המגעים המשמעותיים ביותר בין רוסיה לאנדורה הם בתחום התיירות והתרבות. היחסים בין משרדי התיירות של שתי המדינות הולכות ומתפתחות, ונשקלת תוכנית שיתוף פעולה. בשנים 2002–2006 פעלה במוסקבה משרד תיירות של אנדורה.
מבחינת יחסי תרבות, משרד החוץ הרוסי מציין את השתתפותם הקבועה של פסנתרנים מרוסיה בתחרות הפסנתרים "אסקאלדס-אנגורדני", שנערכה באנדורה. בפברואר 2013 נערך שבוע התרבות הרוסית באנדורה, פתיחתו התקיימה ב-17 בפברואר באולם הקונצרטים של מרכז הקונגרסים באנדורה לה ולה.
מאז 2002, פבלובסקי פוסאד הרוסית ואסקלדס-אנגורדאני באנדורה הם ערים תאומות.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, בנוכחות שר החוץ סרגיי לברוב, מקבל את האמנת שגריר אנדורה פרה ג'ואן תומאס סוגרו.
יונתן פיין

ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם לסופר ומתרגם בשם זה, ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  25 ביולי 1958 תל אביב-יפו, ישראל 
 פטירה:  21 באוגוסט 2015 (בגיל 57) אוסטרליה 
 ענף מדעי:  היסטוריה, מדע המדינה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  מכון שכטר למדעי היהדות 
 בן או בת זוג:  רות פיין 
 
יונתן דוד פיין (25 ביולי 1958 – 21 באוגוסט 2015) היה היסטוריון, מומחה לטרור בינלאומי וסופר ישראלי.
קורות חיים

נולד בתל אביב, בנם הבכור של ברנרד פיין, מהנדס שעלה לישראל משיקגו והמשוררת זרובבלה ששונקין, בתו של המשורר אלכסנדר פן מאשתו הראשונה בלה דון. הייתה לו אחות אחת, הגר. התגייס לצה"ל ב-1976, שירת בגולני והשתחרר בדרגת סרן.
ב-1989 קיבל תואר שני ביהדות במכון שכטר בירושלים וב-1990 סיים בהצטיינות תואר שני נוסף גם בהיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-2005 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה, גם הוא מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נושא הדוקטורט שלו היה "משלטון קולוניאלי מנדטורי למדינה ריבונית: הקמת מערכת הממשל הישראלית בין השנים 1947-1951" והוא נכתב בהדרכת פיטר (פנחס) מדינג ודליה עופר. ב-2006 הוסמך כרב קונסרבטיבי במכון שכטר בירושלים.
היה נשוי לחוקרת הספרות, פרופסור רות פיין (מהאוניברסיטה העברית) ואב לשני בנים. התגורר בגבעה הצרפתית, בירושלים.
נפטר מדום לב במהלך מסע הרצאות באוסטרליה.
מומחה לטרור וסופר

פיין התמחה בתופעת הפונדמנטליזם בדתות השונות ובאידאולוגיות של ארגוני טרור. שימש מרצה בבית ספר לאודר לממשל במרכז הבינתחומי הרצליה ויועץ אקדמי לתוכנית הבינלאומית ללימודי ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במוסד זה ובבית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי. כמו כן היה עמית מחקר במכון הבינלאומי ללוחמה בטרור ומרצה בחוג להיסטוריה באוניברסיטת בן-גוריון.
את סיפוריו הראשונים פרסם ב"עיתון 77" וב"מאזנים".
כסרן במילואים השתתף במלחמת לבנון הראשונה ועלה על מטען צד, שלא התפוצץ. רבים מסיפוריו לאחר מכן נכתבו על רקע מלחמה זו.
ספריו > בעברית

מריו רץ רחוק: סיפורים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001
והגדולה שבהן היא האהבה, או, המנולטינה של פטיצ'יקה: רומן, הוצאת אסטרולוג, 2003
על שלושה גשרים, הוצאת כרמל, 2005
כך נולדה: הקמת מערכת הממשל בישראל 1947–1951, הוצאת כרמל, 2009
ספריו > באנגלית

Jonathan Fine, Political Violence in Judaism, Christianity, and Islam: From Holy War to Modern Terror, Rowman & Littlefield, 2015
Jonathan David Fine, A State is Born. The Establishment of the Israeli System of Government, 1947-1951,SUNY Press, 2018
יהדות העולם על ביתא ישראל: המאה ה-9 - המאה ה-15

במהלך תקופה זו שבין המאה ה-9 למאה ה-15 יהדות העולם שומעת על ממלכה יהודית עצמאית, במאה ה-9 ביתא ישראל נמצאים בתקופת תור הזהב של ממלכתם שהחלה עם תחילת שלטון יהודית המלכה בשנת 858 לאחר כיבוש קיסרות אקסום ומסתיימת בתחילת המאה ה-12 עם עלייתה לשלטון של השושלת הסולומונית. עדויות כתובות על גדולת הממלכה נכתבות במהמאה ה-12 וכן גם במאה ה-15 לאחר תור הזהב של ביתא ישראל בעדויות אלו נכתב שממלכת ביתא ישראל היא אכן ממלכה יהודית עם מלכים ושרים, לאחר מכן מתוארת נפילת הכוחות היהודים של הממלכה בפרעות מרקוס.
תור הזהב > אלדד הדני

אלדד הדני היה סוחר ונוסע יהודי במאה ה-9 אשר השמיע באוזני יהודי קירואן שבצפון אפריקה סיפורים מרחיקי לכת על שבט דן שממנו הוא בא ועל שבטים אחרים בעשרת השבטים האבודים, הנמצאים "מעבר לנהרי כוש", תחילה מספר על מוצאם של יהודים אלו שבכוש:
וכשעמד עליהם ירבעם בן נבט שהחטיא את ישראל ועשה שני עגלי זהב נחלקה מלכות בית דוד ונקבצו השבטים ואמרו קומו והילחמו עם רחבעם ועם ירושלים. אמרו לו למה אנחנו נלחמים עם אחינו ועם בן אדונינו דוד מלך ישראל ויהודה, חלילה וחלילה! באותה שעה אמרו זקני ישראל אין לך בכל שבטי ישראל כמו שבט דן גיבורים. מיד אמרו לבני דן קומו והילחמו עם בני יהודה. אמרו לו בחיי ראש דן אבינו אין אנו עושין מלחמה עם אחינו ולא נשפוך דמם. מיד נטלו בני דן חרבות ורמחים וקשתות ונתנו עצמם למות לילך מארץ ישראל, כי ראינו שאין לעמוד. נלך מעתה ונמצא לנו מנוחה ומקום, ואם נמתין עד לסוף יוליכו אותנו.
אלדד ממשיך ומספר על המסע של שבט דן לארץ כוש, המעבר דרך מצרים ובכיבוש של האזור בו רצו להתיישב:
ויהי כי הקרבנו למצרים וייקחו רעדה כל מצרים וישלחו אלינו אם למלחמה ואם לשלום? ונאמר להם לשלום! נעבור בארצכם לנהר פישון, כי שם נמצא מקום מנוחה. ויהי כי לא האמינו ויעמדו על משמרתם כל מצרים עד שעברנו ארצם והגענו לארץ כוש, ומצאנו אותה ארץ טובה ושמנה, ובה שדות וכרמים גגות ופרדסים, ולא מנעו לבני דן לשבת עימהם כי בחזקה לקחו את הארץ. ויהי כי רצו להרוג לכולם ויהיו למס פורעים לישראל וישבו עימהם שנים רבות עד שפרו ורבו עד מאד ויהי לנו עושר גדול.
הסיפור ממשיך ונאמר בו שלאחר מותו של סנחריב שלושה משבטי ישראל אשר הגלה שבט נפתלי, שבט גד, ושבט אשר, הצטרפו לשבט דן שיישב בכוש וממשיכים להילחם באויביהם:
והללו ארבעה שבטים שהם דן ונפתלי גד ואשר חונים בחוילה הקדומה אשר שם הזהב והם מקומות טובים וקיימים במלכות פרויים ממשלת הורינוס, ובוטחים בקונם תחלה והאל בעזרם. והשבטים האלה שמו ידיהם בעורף אויביהם, ובכל שנה ושנה עושים מלחמה עם שבע מלכויות ושבע ארצות. ושמות הארצות האלה תוסינ"א וקמת"ו וקוב"א ותריאוג"י ותקול"א וכרמ"א וקאלו"ם והם מעבר לנהרי כוש
אלדד מספר על גבורתם של שבט ישראל היושבים "מעבר לנהרי כוש":
ושם מלכם עוזיאל, ושם הנשיא הגדול אליצפן מבני אהליאב למטה דן, ודגלו לבן כתוב בשחור: שמע ישראל ה' אלוהינו ה' אחד. ובעת אשר יבקש לצאת למלחמה יצעק הצועק בקול שופר ויבא שר הצבא ויצאו החיילות מאה ועשרים אלף דגלים לבנים קטנים. וכל חדש וחדש (צ"ל שלשה חדשים) יוצא שבט אחד למלחמה והשבט עומד בחוץ שלשה חדשים, וכל מה שיביאו משלל אויביהם יחלקו עם שבט שלהם.
אלדד מספר על ההלכות השונות שלהם כיוון שלא הכירו את הלכות מתקופת בית שני:
ככה למדונו רבותינו מפי יהושע בן נון מפי רבנו משה מפי הגבורה. ואינם יודעים בחכמים כי בבית שני היו ולא השיגום. ואינם יודעים לדבר כ"א בלשון הקדש, וכולם טהורים בעלי טבילה, ואינם נשבעים כלל, ומי שזוכר השם לבטלה יצעקו עליו ויאמרו כי בעוון שבועה בניכם ימותו קטנים.
סיפורו של אלדד על הממלכה עוררו את יהדות העולם על ממלכה יהודית, חלק מן הרבניים כגון אברהם אבן עזרא ומהר"ם מרוטנבורג לא העלו בדעתם על ממלכה יהודית עצמאית ולכן ראו את סיפוריו בגדר דמיון, אך רוב הרבנים כגון רב צמח גאון, רבנו חננאל, הראב"ד השני, רבנו אברהם בן הרמב"ם, המרדכי, בעלי התוספות, יצחק בן משה, משה מקוצי, רא"ש, חסדאי אבן שפרוט ועוד רבים אחרים ראו בסיפורו סיפורים אמיניים ממקור ראשון.
תור הזהב > רב צמח גאון

יהודי קירואן אשר לא ידעו אם אלדד הדני דובר אמת שלחו מכתב לרב צמח גאון ושם כתבו את כל אשר אמר להם אלדד ואחרי כן נשאל האם דבריו אמת הם:
נודיע לאדונינו כי נתארח בינינו אדם אחד ושמו אלדד הדני משבט דן, וספר לנו כי ארבעה שבטים הם במקום אחד, דן ונפתלי גד ואשר, שם המקום חוילה הקדומה אשר שם הזהב. ויש להם שופט עבדון שמו, ודנין בארבע מיתות בית דין ויושבים באהלים ונוסעים וחונים ממקום למקום, ונלחמים עם חמשת (צ"ל שבעת) מלכי כוש, ומהלך ארצם שבעה חדשים, אבל חמישה מאותם המלכים סובבים אותם מאחוריהם ומשני צדיהם ונלחמים עמם בכל עת, ומי שהוא רך לבב נותנים אותו לנחלת ה'.
הרב גאון משיב להם וכותב שאכן שבט דן לא גלה יחד עם שאר עשרת השבטים אלא גלה לדעתו 135 שנים לפני חורבן בית המקדש הראשון:
לפי כשעלה סנחריב והגלה שבטי זבולון ונפתלי בשנת ח' לאחז המלך, ומן יסוד המקדש עד שמונה לאחז קרוב לס"ד שנה. וכיון שראו בני דן שהיו גיבורי חיל שהתחיל מלך אשור לשלוט בישראל, יצאו מארץ ישראל לכוש וחנו שם
הרב ממשיך מציין וסופר את מספר הגלויות שהיו לעם ישראל ומדגיש ששבט דן לא נזכר בשום הגלייה:
ושנו רבותינו עשר גליות גלו ישראל, ד' על ידי סנחריב וד' על ידי נבוכדנצר, ואחת על ידי אספסיינוס ואחת על ידי אנדריינוס, ולא הוזכר שבט דן בכל הגליות, לפי שמעצמו הלך לכוש קודם החורבן קל"ה שנה. נראה לו שאין פגם בדבר זה שמא לא נסע דן עד גלות שלישית.
תור הזהב > בנימין מטודלה

בנימין מטודלה היה מגלה ארצות יהודי, בשנת 1165 יצא בנימין למסע ארוך ועבר בחלק גדול של אירופה, אסיה ואפריקה. הוא החל את מסעו בעיר סרגוסה וסיים אותה גם בעיר זו בשנת 1173, לאחר מסע שארך 13 שנים. את רשמי מסעו כתב בספרו "מסעות בנימין". בסיפרו מובא גם אזכור ככל הנראה על יהודים באתיופיה:
ומשם שמונה ימים להודו אשר ביבשה הנקרא בעדאן והיא עדן אשר בתלסר ובה הרים גדולים ושם מישראל הרבה ואין עליהם עול גוים ולהם ערים ומגדלים בראשי ההרים ויורדים לארץ המעטום הנקראת לוביא והיא ממשלת אדום והבז הלובים אשר בארץ לוביא ונלחמים עמהם היהודים ולוקחין שלל ובזה ועולין אל ההרים ואין אדם יכול להלחם עמהם ובאים שם מאותם היהודים אשר בארץ עדא רבים לארץ פרס וארץ מצרים ומשם לארץ אסואן מהלך עשרים יום במדבר שבא על נהר פישון היורד מארץ כוש
בקטע זה מובא האזכור, חלק מהחוקרים כגון רוברט הס וקרלו קונטי רוסיני ("Carlo Conti Rossini") טוענים כי בנימין אינו מתייחס לביתא ישראל, בעוד ההיסטוריונים ריצ'רד פנקהורסט ("Richard Pankhurst"), ספנסר טרימינגהם ("Spencer Trimingham") רואים זאת כבלבול היסטורי שהרי ייתכן והתבלבל בין "עדן" לבין "אדעל" כמו נוסעים אחרים באותה התקופה ובכללם מרקו פולו כמו כן על פי מסורת ישראל "אדום" הם הנוצרים והרי אין ממלכה נוצרית בחצי האי ערב אלא רק בשטח אתיופיה יש שתי ממלכות שאחת מוסלמית (אדעל) והשנייה נוצרית (חבש).
תקופת ההישרדות > אליהו מפרארה

הרב אליהו מפרארה כותב באיגרתו משנת ה'קצ"ה (1435) עדויות שקיבל מיהודי שהגיע מהממלכה היהודית באתיופיה. באיגרת נכתב שממלכת ביתא ישראל היא ממלכה עצמאית ששולטים בה מלכים, שרים ויש לה צבא גדול שאיתו הם נלחמים כנגד החבשים הנוצרים:
כמדומה לי שקדמתי להודיעכם מה שספר לי בחור אחד יהודי על אודות אנשי מקומו שהם אדונים לעצמם ואינם ברשות אחרים וסביבותיהם אומה גדולה נקראת חוב"ש ומתנצרים בשתי וערב על פניהם, ותמיד נלחמים הם בהם רק לעתים...
הרב אליהו מפרארה ממשיך וכותב על שפתם של היהודים הללו וכן מגלה באיגרת זו שאין להם את התלמוד והמשנה הכתובה, בהמשך מדווח שבחלק מהמנהגים מזכירים את הקראים ובחלק את הרבניים:
...והעברים ההם, להם לשון בפני עצמם לא עברי ולא ישמעאלי ויש להם התורה ופירוש עליה על פה, ואין להם לא התלמוד ולא הפוסקים שלנו וחקרתי ממנו בכמה מצות, בקצתם נוטים לדעתינו ובקצתם נוטים לדעת הקראים ויש להם מגלת אסתר אבל לא חנוכה ורחוקים ממנו מהלך ו' חדשים ובארצם נהר גוזן...
תקופת ההישרדות > עובדיה מברטנורא

בין השנים 1485–1488 פוגש רבי עובדיה מברטנורא שני שבויים יהודים מאתיופיה, שנמכרו לעבדות ונפדו בידי יהודי מצרים. רבי עובדיה כותב באיגרתו שממלכת היהודים שוכנת בגבולות האימפריה האתיופית והנוצרים הצליחו להכניע את היהודים לאחר קרבות דמים שנמשכו מאות שנים:
אכן מה שנתברר אצלי וידעתי מאין ספק כי באחת מגבולות ממלכת הפרישטי יואני (חבש)... שם בוודאי חונים בני ישראל, ויש להם חמישה נשיאים או מלכים, ואומרים כי יש יותר ממאה שנה שנלחמו עם הפרישטי יואני, מלחמות גדולות ועצומות, ובאחרית, בעונות, גברה יד הפרישטי יואני עליהם והכה בהם מכה רבה ועצומה מאד, ונכנס בארצותם והשמיד והחרים וכמעט אבד זכר ישראל מן המקומות ההם.
הרב ממשיך וכותב על השבויים אש מגיעים למצרים חלק ממנהגי הקהילה שנראה שהם לא קראים אך גם לא רבנים, על מוצאם של יהודים אלו משבט דן וכן על שפתם שהיא אינה עברית אלא שפה ערבית כלשהי:
והנשארים בהם גזר עליהם גזרות משונות להפר דתם כעין גזרות שגזרה מלכות יון בימי החשמונאים... ושונאיהם שבו בהם כמה נפשות אנשים ונשים ומכרום לגויים רחוק, והביאו מהם למצרים ופדו אותם היהודים במצרים. ואני ראיתי שנים מהם במצרים והם שחורים מעט, אבל לא כבני כושיים, ולא יכלו להבחין מהם אם הם שומרים תורת הקראים או תורת הרבנים, כי בקצת דברים היו נראים כשומרים תורת הקראים, במה שאמרו שלא היה נמצא אש בבתיהם ביום השבת, ובשאר דברים נראים כשומרים תורת הרבנים, והם אומרים שמתייחסים לשבט דן... זהו מה שראיתי בעיני ואוזני שמעו אף כי שני האנשים לא היו יודעים לשון הקודש אלא מעט מזעיר וגם לשון ערב שלהם בקושי אנשי הארץ מבינים אותו".
איגרת נוספת של הרב לאחר שקבל איגרות מיהודי תימן על מצבם הקשה של יהודי אתיופיה לאחר פרעות מרקוס שהתחוללו בין 1465–1472:
... ויראים אנחנו פן חס ושלום השמועה אמת כי הקול הולך וחזק מאד. ה' יגן על עמו ועל עבדיו אמן.
באיגרת שכתב ושלח רבי עובדיה לאחיו ב-1489 הוא כותב שביתא ישראל הם עם רב ועצום החיים מעבר לסמבטיון:
"ומעבר לנהר סמבטיון, רבים ישראל כחול הים".
לקריאה נוספת

מנחם ולדמן, דעת חכמי ישראל על יהודי אתיופיה, תחומין, כרך ד', (תשמ"ג) 1983
מיכאל קורינאלדי, יהדות אתיופיה - זהות ומסורת, הוצאת ראובן מס תשס"ה, חלק ג': יהודי חבש בספרות העברית בכלל ובהלכה הרבנית בפרט, עמודים 85–97
אהרון זאב אשכולי, ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם, מוסד הרב קוק, תש"ג 1943
הערות שוליים

↑  Marco Polo, Travels, book 3, chapter 35
↑  J. Spencer Trimingham, Islam in Ethiopia, p. 69
↑  Richard P.K. Pankhurst, History of Ethiopian Towns, p. 55
↑  פרישטי יואני - זהו פרסטר ג'ון או בעברית הכומר יוחנן, כינויו של קיסר אתיופיה בפי האירופאים.
↑  ככל הנראה שפת הגעז שהיא שפה הקרובה לערבית.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אתיופיה ויהודיה במקרא | יהדות העולם על ביתא ישראל  המאה ה-9 - המאה ה-15 | הבא: המאה ה-16 - המאה ה-18 |
| הקשר בין ביתא ישראל לתפוצות ישראל |
| --- | --- | --- |
| רקע | מוצא ביתא ישראל | ילד שעלה במסגרת מבצע שלמה |
| ימי הביניים | יהדות העולם על ביתא ישראל: המאה ה-9 - המאה ה-15 • יהדות העולם על ביתא ישראל: המאה ה-16 - המאה ה-18 • ממלכת הגדעונים | ילד שעלה במסגרת מבצע שלמה |
| העת החדשה | יהדות העולם על ביתא ישראל: המאה ה-19 • יהדות העולם על ביתא ישראל: המאה ה-20 • אגרות ביתא ישראל • תכתובות לוצאטו | ילד שעלה במסגרת מבצע שלמה |
יחסי אנדורה–קנדה

| יחסי אנדורה–קנדה |
| --- | --- |
אנדורה: קנדה


אנדורה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 9,984,670
אוכלוסייה
82,180: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 53,718
משטר
דיארכיה: מונרכיה חוקתית

יחסי אנדורה–קנדה הם הדיפלומטיים שבין נסיכות אנדורה לבין קנדה.