הינוקא הפלאי
התייחסויות לסיפור

הרב יעקב ישראל קניבסקי הזכיר את הסיפור בספרו "חיי עולם" (עמ' כא) כהוכחה לאמיתות עניין גלגול נשמות: ”ופה בארץ נתפרסם בשנת תשט"ו בילד בן ד' שנים שהיה מגיד על פה בש"ס וראשונים, דברים שלא שמעתן אוזנו בגלגול זה כלל”.
במאמר שהתפרסם בגיליון מס' 698 של "שעה טובה", כתב הרב בן ציון גרוסמן ששמע מהרב בעריש רוזנברג (מחבר ספרים בנתניה), שהוא לומד בחברותא יומית עם ישראל משה, ובאמת הוא עדיין זוכר את כל התורה, אלא שאינו מדבר על כך לאור ציוויו של האדמו"ר מבעלזא. עוד כתב שם, שישראל משה אינו מסוגל להשתתף בשיעורים, כי כשמצטטים דברי חז"ל לפעמים לא מצטטים במדויק, וקשה לו לשמוע ציטוט שאינו מדוקדק.
הרב ברוך אבוחצירא מביא את הסיפור בגרסה שונה, לפיה האדמו"ר מבעלז שלח את הילד אל הבאבא סאלי (אביו של הרב ברוך), הוא העביר את ידו על פיו של הילד, ומיד שכח הכול והחל ללמוד הכול מחדש. הבאבא סאלי הסביר את התופעה על פי מדרש חז"ל במסכת נידה בשם רבי שמלאי העוסק בעניין עובר ברחם אמו, ובין הדברים נכתב: "ומלמדין אותו כל התורה כולה... וכיון שבא לאוויר העולם בא מלאך וסטרו על פיו ומשכחו כל התורה כולה". במקרה זה של הינוקא, לא סטר לו המלאך ולא השכיח ממנו את התורה שלמד. בראיון עם הנער לא נאמר סיפור זה.
בחוברת תורנית שפורסמה לקראת פסח ה'תשס"ד, הובאו דבריו של הרב לייב באקשט, שסיפר ששלח מכתב אל הרב יחזקאל לוינשטיין, ובו כתב לו שקשה לו להאמין לסיפור ("וכי ייתכן ששכח המלאך לסטור ילד אחד מישראל?"). הוא הוסיף שאם הסיפור אמת, ראוי להציג את הילד לעין כל, משום ש"בזה יתברר אמיתת דתינו לכל העולם, כי הנה הוכחה ברורה היא שיש ילד קטן היודע את כל התורה כולה!". הרב לוינשטיין ענה: "העובדה אמת היא. בתי וחתני [הרב ראובן גינזבורג] גרים שתי דירות לאותה משפחה, ובתי ראתה את הדבר וסיפרה לי אודותיו... כי אף שהילד גר בבני ברק לא רחוק ממני, הרי שמעתי אודות הדבר מבתי ומאמין אני לה", והוסיף: "כבר חשבתי לילך בעצמי לראות את הפלא, אמנם חזרתי בי, ומה שעלתה על לבי לראות בעצמי, עצת היצר הרע היא להרוס כל אמונתנו שנבנית על 'אבותינו סיפרו לנו', והיינו שדבר הנשמע לנו מאדם נאמן... די לנו בזה להאמין בו". בהמשך הדברים מסביר הרב לווינשטיין שאם לא נסמוך על אנשים נאמנים, מדוע שנסמוך על קבלת אבותינו?
בהקדמה לספר "ידות אפרים" (מהדורת ה'תשס"ט) מביא המהדיר רבי מרדכי בן יעקב פלדמן (ראש כולל אברכים "פרי העץ" בירושלים) בשם הרב חיים אריה שפיץ(יי') שכאשר התפרסם סיפור הינוקא הפלאי בעיתונות בארצות הברית, הסעיר הדבר את נפשו של ר' חיים אריה, והוא נסע לישראל ויחד עם חותנו, הרב יוסף אריה פלדמן, נפגש עם הילד בביתו של הרב מרדכי פלדמן ברחוב הקליר בירושלים. ר' חיים אריה הקריא בפני הילד קצת חומש, והילד המשיך בעל פה את הפסוקים הבאים אחרי הפסוקים ששמע. הדבר חזר על עצמו גם כשקראו לפני הילד קצת גמרא, אז הילד המשיך בעל פה את דברי הגמרא בצורה ברורה, אף שניכר היה שהילד לא הבין את מה שאמר. ר' חיים אריה חשב שאולי זו טלפתיה והילד קורא את המחשבה של זה העומד לפניו, ולכן יודע את מה שרואה הקורא הכתוב לפניו. על כן רצה לנסות את הילד באופן אחר, הוציא עיתון וקרא לפני הילד קטע מתוכו, אבל הילד לא הגיב כלל ולא ידע להמשיך אות אחת, אחר כך בדקו את הילד בעוד ספר וגם בזה המשיך הילד לקרוא. כיוון שכך, רצה ר' יוסף אריה לבדוק אם הוא יודע את הספר (של זקנו) "ידות אפרים" ומיד כשהתחילו לקרוא לפניו מספר זה, המשיך הילד ואמר כעשר מילים מהדברים הכתובים בספר, והדברים מעידים שהספר "ידות אפרים" הוא תורה מן השמים, אשר המלאך מלמדו לכל עובר טרם לידתו.
הרב יצחק רצאבי אמר שהסיפור הזה אכן מפורסם ושמע אותו מאחיו של הילד, ואף שמע מפי עדים נאמנים על כך שהילד נכנס לחדרו של האדמו"ר מבעלז וכאשר יצא משם התברר ששכח את כל תורתו, אבל הוא מחפש מקור מהימן להמשך הסיפור (פעולותיו של האדמו"ר מבעלז בתוך החדר).