stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסוזו הילמן מינקס

| --- | --- |

Isuzu Hillman Minx, סדרה שנייה
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Isuzu Hillman Minx Ph10
 יצרן:  איסוזו
 שנות ייצור:  1953–1964
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל אחריו:  Isuzu Hillman Minx PH11
 אורך:  4,061 מ"מ
 רוחב:  1,575 מ"מ
 משקל:  962 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,362 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,265 סמ"ק, המפיק 42 כ"ס  (יוצר בין השנים 1956-1953, לדגם "Isuzu Hillman Minx Ph10") 4 צילינדרים, בטור, 1,494 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס, 62 כ"ס (יוצר משנת 1959) 4 צילינדרים, בטור, 1,592 סמ"ק, המפיק 68 כ"ס, 70 כ"ס (יוצר משנת 1962)
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  103 קמ"ש
 קשר:  הילמן מינקס
איסוזו הילמן מינקס (באנגלית: Isuzu Hillman Minx) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב היפני איסוזו (באנגלית: Isuzu Motors Ltd, ביפנית: いすゞ自動車株式会社) בין השנים 1953–1964 ברישיון Rootes Motors Limited, הבריטית.
גרסת "איסוזו הילמן מינקס" (סדרה שנייה) (דגם "PH10") אשר התבססה על דגם "Mk VI Hillman Minx" יוצרה בין השנים 1953–1954.
גרסת "איסוזו הילמן מינקס" (סדרה שלישית) יוצרה בין השנים 1954 - 1964, (סדרות: PH11 (Mk VII Minx), PH12 (Mk VIII Minx)).
סך הכל יוצרו 57,729 יחידות.
תאוצת "איסוזו הילמן מינקס" בין 0-100 קמ"ש היא 39.9 שניות.
תצורות

סדאן - 4 דלתות
קבריולה - 2 דלתות (סדרה שלישית)
סטיישן - 3 דלתות (סדרה שלישית)
רמות גימור

סטנדרט
דה לוקס (Deluxe)
סופר דה-לוקס  (Super Deluxe) (יוצר מינואר 1958)
תמונות

איסוזו הילמן מינקס - סדרה 2 (Mark Ⅵ)
איסוזו הילמן מינקס - סדרה 2 (Mark Ⅵ)
איסוזו הילמן מינקס - סדרה 3
איסוזו הילמן מינקס - סדרה 3
איסוזו הילמן מינקס - סדרה 3 - מבט לתא הנהג (מנוף מוט ההילוכים - בהגה)
ראו גם

הילמן מינקס
איסוזו פלורין
לקריאה נוספת

איסוזו - היסטוריה, isuzu.co.jp
הערות שוליים

↑  "איסוזו הילמן מינקס"   andymurkin.net/Hillman/Hillinfo/IsuzuMinx
↑  איסוזו הילמן מינקס - מפרט טכני  automobile-catalog
↑  איסוזו הילמן מינקס סדאן, 4 דלתות imcdb.org/vehicle_96883-Isuzu-Hillman-Minx-PH400-1961
↑  איסוזו הילמן מינקס flickr.com/photos
↑  איסוזו הילמן מינקס סטיישן imcdb.org/vehicle
אייר (סקוטלנד)

| --- | --- |
סמל איירסמל אייר

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  סקוטלנד סקוטלנד
 מחוז:  דרום איירשייר
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1205
 שטח:  17.9 קמ"ר
 גובה:  36 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  46,780 (2016)
 קואורדינטות:  55°27′28″N 4°37′44″W﻿ / ﻿55.45778°N 4.62889°W﻿ / 55.45778; -4.62889
 אזור זמן:  UTC
 http://www.south-ayrshire.gov.uk/about/ayr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אייר(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אייר(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אייר(למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני אייר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אייר (בסקוטית: Ayr; בגאלית סקוטית: Inbhir Àir – "שפך הנהר אייר") היא עיר המהווה את המרכז המנהלי של מחוז דרום איירשייר שבסקוטלנד.
היסטוריה

אייר נוסדה על ידי ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד ב-1205. מאז 1261 התקיימו בעיר ירידים שנתיים. בתקופה ההיא מנתה אוכלוסייתה 1,500 תושבים ופעל בה נמל מרכזי בחוף המערבי של סקוטלנד. בין השנים 1301 – 1312, במהלך מלחמות העצמאות של סקוטלנד, היא נכבשה על ידי אנגליה.
ב-26 באפריל 1315, התכנס באייר הפרלמנט הראשון של סקוטלנד בראשותו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד. מאוחר יותר, בתקופתו של אוליבר קרומוול, שימשה העיר כבסיס וכמבצר לחלק מאנשיו. קרומוול בנה חומה ענקית סביב לאזורים מסוימים בעיר, שאת רובם ניתן עדיין לראות עד היום והם מהווים את מצודת העיר. מגדל סנט ג'ון היה במקור חלק מכנסייה, אך זו נחרבה. כיום המגדל מוגן על ידי תושבי האזור המבוצר במסגרת אגודת ידידים. עם השלמת בנייתם של מחנות צבאיים באזור המצודה ב-1795 החלה להיות במקום נוכחות צבאית קבועה.
גאוגרפיה

אייר היא עיר חוף השוכנת על שפך הנהר אייר. נהר זה נשפך לשפך הנהר קלייד. מחופו של האי אראן הסמוך ניתן לראות ביום בהיר את הקצה הצפוני של צפון אירלנד. רוב השטח סביב לעיר שטוח ומשמש לגידול בקר למשק החלב. מדרום לאייר השטח גבוה יותר מרוב שטחי המחוז. אייר שוכנת כ-55 ק"מ מדרום-מערב לגלאזגו.
כלכלה

כלכלת אייר פרחה במשך השנים בעיקר בשל סמיכותה של העיר לנהר אייר. ספינות שנבנו על שפך הנהר במאה ה-18 שיפרו את כלכלת העיר. בין השנים 1833 – 1901, נבנו 143 ספינות ודוברות על ידי חברת בניית הספינות של סמואל ב, נייט. ב-1960 הופסקה עבודת תיקוני הספינות באייר כאשר החברה העביר את פעילותה לעיר טרון.
חלקו הצפוני של הנהר עדיין פועל כנמל מסחרי בימינו, בעיקר לייצוא פחם. בנוסף, שימשו נהר אייר והנהר דון לדיג של דגי סלמון. אלה יוצאו דרך נמל אייר.
תוצרי ענף הטקסטיל, כמו שטיחים ובטנות, היו חשובים לכלכלת העיר עד שבשנות השבעים של המאה ה-20 נסגרו בתי החרושת. בכך נגרמה אבטלה נרחבת באייר. רבים מבתי החרושת הישנים עדיין עומדים על תילם וניתן לראותם בשדרות מק'קאלס וברחוב ווקר שבצפון העיר, אף שרבים מהמבנים הללו נטושים ובלתי בטוחים. כמו כן היה קיים בעיר מפעל גדול לייצור דשנים ושאר מוצרים חקלאיים וגם מפעל זה נסגר, אך חלקים ממנו מושכרים לעסקים מקומיים.
אייר גם הייתה מרכז מסחרי לדרום סקוטלנד כאשר נפתחה בה חנות הכלבו הראשונה ב-1896. בשנות השבעים של המאה ה-20, פרחה אייר כאשר נפתח בה סניף של רשת מרקס אנד ספנסר וב-1988 נפתח בה מרכז הקניות הראשון, מרכז קייל. ב-1993 נפתחו באייר מרכזי קניות פתוחים וב-2006 נפתח מרכז הקניות המרכזי של העיר עם חניון תת-קרקעי של 500 מכוניות.
במהלך המאות ה-19 וה-20 הפכה אייר ליעד תיירות פופולרי, הודות לחופיה החוליים ולמסילת הברזל שנסללה ב-1840 וקישרה אותה לגלאזגו.
ערים תאומות

צרפת סן זרמן א-ליי, צרפת
הערות שוליים

↑  Ayr - City Population
↑  Tim Lambert, A BRIEF HISTORY OF AYR, SCOTLAND, AYR IN THE MIDDLE AGES
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559891405171  BNE: XX5600454  GND: 4212955-2  LCCN: n85207887  MusicBrainz: a45fe52e-ecab-4a30-b926-dcaea1a189ef  NARA: 10044585  VIAF: 1286145424665486831108   WorldCat (עם VIAF): 1286145424665486831108
אנסינו

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  לוס אנג'לס 
 תאריך ייסוד:  1845 
 אוכלוסייה:  44,581 (2008)
 קואורדינטות:  34°09′33″N 118°30′01″W﻿ / ﻿34.159169444444°N 118.50028055556°W﻿ / 34.159169444444; -118.50028055556
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) אנסינו(למפת לוס אנג'לס רגילה) אנסינו
 
אנסינו (באנגלית: Encino) היא שכונה באזור עמק סן פרננדו בלוס אנג'לס, קליפורניה.
היסטוריה

בשנת 1769 פנתה משלחת פורטולה הספרדית, בה היו האירופאים הראשונים שחקרו אזורים פנימיים בקליפורניה, צפונה דרך מעבר ספולבדה אל עמק סן פרננדו ב-5 באוגוסט. המשלחת שהתה שני לילות בכפר ילידים ליד מה שהוא כיום הפארק ההיסטורי של מדינת לוס אנסינוס (אנ'). חואן קרספי (אנ'), מיסיונר פרנציסקני שהצטרף למשלחת, כינה את העמק "El Valle de Santa Catalina de Bolonia de Los Encinos" ("העמק של קת'רין הקדושה מבולוניה של אלוני הולם"). אותו השם הארוך קוצר ושונה לבסוף לאנסינו בלבד.
החווה של הולם אוקס (אנ') הוקמה בשנת 1845 כאשר חלקה גדולה של אדמות מיסיון סן פרננדו (אנ') לשעבר, הוענקה לשלושה אינדיאנים על ידי המושל פיו פיקו (אנ').
גלריית תמונות

מרכז רפואי, אנסינו
ברווזים באגם, אנסינו
כביש, אנסינו
הערות שוליים

↑  Juan Crespí, Robert Weldon Brower, Herbert Eugene Bolton, Fray Juan Crespi, missionary explorer on the Pacific coast, 1769-1774, Berkeley, Calif.: University of California press, 1927
↑  Encino, California | The Tony Hillerman Portal, ehillerman.unm.edu
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2013-05-14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557333205171  LCCN: n80115410  MusicBrainz: 466d0fb4-cc26-4cac-bfb7-4b1e2fc8754a  VIAF: 123800857   WorldCat (עם VIAF): 123800857
אסון אצטדיון אולמבה

| --- | --- |

 תאריך:  24 בינואר 2022
 מיקום:  יאונדה, קמרון
 גורם:  תדחוקת קהל 
 קואורדינטות:  3°57′03″N 11°32′26″E﻿ / ﻿3.9508333333333°N 11.540555555556°E﻿ / 3.9508333333333; 11.540555555556
 הרוגים:  8 
 פצועים:  38 
  (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה אסון אצטדיון אולמבה(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה אסון אצטדיון אולמבה
 
אסון אצטדיון אולמבה היה אסון תדחוקת קהל בקמרון שהתרחש ב-24 בינואר 2022 בכניסה הדרומית לאצטדיון אולמבה (אנ') שביאונדה, לקראת משחק שמינית גמר גביע אפריקה לאומות 2021 בין נבחרות קמרון וקומורו. באסון נספו שמונה בני אדם, ו-38 נוספים נפצעו.
האירוע

לפני המשחק הרביעי בשלב שמינית גמר גביע אפריקה לאומות 2021 בין נבחרות קמרון וקומורו באצטדיון אולמבה, אשר יצא לדרך ב-24 בינואר 2022 בשעה 20:00 (שעון קמרון), התרחשה תדחוקת קהל בכניסה הדרומית לאצטדיון, לאחר שאנשי האבטחה הכווינו את הקהל לשער נעול, וכאשר הוא נפתח, נכנס דרכו גל של בני אדם, אשר מעכו זה את זה. באסון נספו שמונה בני אדם, ונפצעו 38 נוספים.
לאחר האירוע

המשחק עצמו בין נבחרות קמרון וקומורו הסתיים בניצחון 2–1 של נבחרת קמרון.
משחק שלב רבע הגמר של הטורניר שהיה אמור להיערך באצטדיון אולמבה, הועתק לאצטדיון אחמדו אהידג'ו (אנ').
הערות שוליים

1 2  AFCON: Report into deadly stadium crush will focus on who closed gate that led to loss of lives באתר CNN, ‏ 24 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  Afcon 2021: Quarter-final at Olembe Stadium to be moved after fatal crush באתר BBC, ‏ 25 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  'Why did people have to die?': Cameroon mourns after stadium tragedy באתר הגרדיאן, 25 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  Cameroon vs Comoros Afcon 2021 Quarterfinal: Cameroon don knock 10-man Comoros out of Afcon 2021 באתר BBC, ‏ 24 בינואר 2022 (באנגלית)
אלי להר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביולי 1971 (בן 53)
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 
אלי להר (נולד ב-10 ביולי 1971) הוא סופר, מתמטיקאי, מרצה ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה

להר השלים את לימודיו לדוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב בין השנים 2003–2007 ובמקביל שימש כמרצה למתמטיקה במוסד.
במהלך תקופה זו החל להיות מעורב במאבקים על רקע הקיצוצים במערכת ההשכלה הגבוהה. בשנת 2005 התמנה ליו"ר ארגון הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת תל אביב והוביל את המאבק כנגד הקיצוצים בהעסקת תלמידי מחקר והמרתם במורים מן החוץ. בשנת 2007 נבחר ליו"ר הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות ובמסגרת תפקיד זה הנהיג את המאבק להסדרת תנאי ההעסקה של המורים "מן החוץ" באוניברסיטאות, מאבק שהסתיים ביצירת מסלול העסקה נורמטיבי חדש. כיום, להר נמנה בין המרצים באוני' לקורסי אלגברה ליניארית, חדו״א ופונקציות מרוכבות.
להר עוסק גם בכתיבה דרמטית וסאטירית. "אני אוהב את תמיר", רומן פרי עטו אשר עוסק בלבטי ההתבגרות של נער הומוסקסואל, ראה אור ב-2005 בהוצאת ספרית מעריב.
אסון אולמי עדיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תאריך:  23 ביוני 2015
 שעה:  00:30
 מיקום:  ישראל אולם האירועים "עדיה" ביבנה, ישראל
 גורם:  קריסת נברשת
 קואורדינטות:  31°53′29″N 34°43′57″E﻿ / ﻿31.89125°N 34.73255°E﻿ / 31.89125; 34.73255
 הרוגים:  1
 פצועים:  21
 he
 
ב-23 ביוני 2015 במהלך חתונה באולם האירועים "עדיה" שביבנה, נותקה נברשת מתקרת האולם וצנחה על החוגגים.
21 אנשים נפצעו, ואחת נהרגה כתוצאה מפגיעת גוף התאורה.
האסון

במהלך חתונה של מור וקארין לוי, שהתקיימה באולם האירועים "עדיה" שביבנה, בזמן שהחוגגים רקדו, גוף תאורה ממונע גדול וכבד, המדמה נברשת עם אלפי דיודות פולטות אור היה תלוי מעל רחבת הריקודים, ירד ועלה לסירוגין והאיר את הרחבה. בשעה 00:30 בערך, התנתק גוף התאורה כתוצאה מתכנון וביצוע לקוי וצנח על הרוקדים מתקרת האולם.
כ-21 חוגגים נפצעו, ואחת האורחות אביבה חיון שהייתה אשתו של דוד של הכלה, נפגעה מגוף התאורה באופן ישיר ונהרגה.
האשמים באסון

בעקבות האירוע המשטרה הוציאה צו סגירה זמני לאולם ועיכבה לחקירה את בעלי המקום.
בסוף אוקטובר 2016 הוגש הסדר טיעון מטעם הפרקליטות עם שני בעלי האולם עובדיה כהן ויגאל עקליאן, במסגרת הסדר הטיעון יודו בעלי האולם בגרימת מוות ברשלנות ואף ירצו כמה חודשים של עבודות שירות. שאר הנאשמים בתיק אורן זרוג ועתניאל מדר ימשיכו למשפט. לאחר סיום המשפט השופטת אפרת פינק קבעה כי יש להרשיע את המהנדס, עתניאל מדר, בעבירות של גרימת מוות ברשלנות וגרימת חבלה ברשלנות. בנוסף קבעה השופטת כי יש להרשיע את מנהל התאורה אורן זרוג באותן העבירות. סוכם של כי אורן זרוג ישלם פיצויים בסך 10,000 שקלים למשפחה וגם ירצה כחצי שנה של עבודות שירות.
ב-22 בינואר 2019 הרשיע בית משפט השלום ברחובות את אורן זרוג שהיה מנהל התאורה באולם ועתניאל מדר שהיה מהנדס הקונסטרוקציה בגרימת האסון.
אורן זרוג היה אחראי לתכנונה, שרטוטה והקמתה של הנברשת ונתן הוראות למתקינים, מבלי שהוכשר לכך. עתניאל מדר המהנדס שהוזמן לבדיקת הנברשת אישר את השימוש בה לאחר שביצע בדיקה שטחית בלבד בניגוד מוחלט לתקנות שאומרת כי רק מהנדס מכונות מוסמך יכול לתת אישור לגוף התאורה משום שהופעלה על ידי מנוע הרמה ואף למד כיצד לתכנן את הנברשת בעזרת סרטוני יוטיוב.
עותניאל מדר ואורן זרוג ערערו על החלטת השופטת אפרת פינק והגיעו לעליון שם נדחו והורשעו בגרימת מוות ברשלנות.
עותניאל מדר קיבל 6 חודשי מאסר לנשיאה בעבודות שירות ועד ל-14 חודשי מאסר בפועל.
אורן זרוג קיבל 6 חודשי עבודות שירות.
הערות שוליים

↑  סרטון המראה את הנברשת שקרסה באולם האירועים עדיה
↑  אבי אשכנזי, דנה ירקצי‏, "חרב עולמי בחתונת בני": הרוגה ועשרות פצועים באסון ביבנה, באתר וואלה, 23 ביוני 2015
↑  אלי סניור, רותם אליזרע ומאיר תורג'מן, אסון בחתונה: הרוגה מקריסת מערכת תאורה, באתר ynet, 23 ביוני 2015
↑  אסון הנברשת: הסדר עם בעלי האולם, באתר ‏מאקו‏, 27 באוקטובר 2016
↑  אלמז מנגיסטו, אסון החתונה ביבנה: 6 חודשי עבודות שירות וקנס לאחראי התאורה, באתר חדשות 13, 26 במאי 2019
↑  כתבה על האסון
↑  דניאל הרץ, ‏התקינו את הנברשת שקרסה דרך יוטיוב, באתר כיכר השבת, 27 באוקטובר 2016
אמפיבוליט

| --- | --- |
אמפיבוליט
אמפיבוליט
 סוג הסלע:  סלע מותמר
 סביבת היווצרות:  מטמורפית
 הרכב:  הורנבלנדה, אקטינוליט, פלגיוקלז, טרמוליט, זואיסיט, גארנט (אלמנדין) ואפידוט
 תכונות וזיהוי:  צבע ירוק עד שחור עם כתמים לבנים (מרקם המכונה "מלח ופלפל") גרגרים בגודל בינוני עד גדולים
אמפיבוליט מפולין
אַמְפִיבּוֹלִיט הוא סוג סלע מותמר פנריטי נפוץ הבנוי בעיקר ממינרלים מקבוצת האמפיבול (בעיקר הורנבלנדה ואקטינוליט) ופצלת השדה מסוג פלגיוקלז, עם מעט קוורץ או בלעדיו. זהו סלע כבד יחסית (משקלו הסגולי 3.4-3.0) וגונו כהה. מבנהו מעט עלעלי או צפחתי (עשוי מפתיתים). הפתיתים הקטנים בסלע בגוונים של שחור ולבן משווים לו לעיתים קרובות את המראה המכונה "מלח ופלפל".
אמפיבוליטים נוצרים מההתמרה אזורית של מגוון רחב של פרוטוליתים (סלעי המקור שעברו את ההתמרה). סלעי יסוד דוגמת בזלת מותמרים יוצרים את הסוג המכונה "אורתו-אמפיבוליטים", בעוד שהתמרה של סלעי משקע, דוגמת חוואר וחרסית יוצרת "פארה-אמפיבוליטים".
אין הכרח שהסלע המקורי ששימש מקור להתמרה שיצרה את האמפיבוליט יהיה מאפי. מכיוון שהתמרה גורמת ליצירת מינרלים המבוססים אך ורק על ההרכב הכימי של הפרוטולית (סלע המקור), כמה סוגים של "חוואר מזוהם" ומשקעים געשיים עשויים להיות מותמרים למקבץ אמפיבוליט. מרבצים המכילים דולומיט וסידריט מותמרים בקלות לאמפיבוליטים (טרמוליט-צפחה, גרונריט-צפחה, ואחרים), בייחוד אם הייתה מעורבת בתהליך התמרת מגע מסוימת עם מחדר פלוטוני גרניטי.
אורתו-אמפיבולטים לעומת פארה-אמפיבוליטים

סלעים מותמרים המורכבים בעיקר מאמפיבול, אלביט עם מינרלים משניים כדוגמת אפידוט, זואיסיט, כלוריט, קוורץ, טיטניט ומינרלים נלווים: לאוקוקסן, אילמניט ומגנטיט שהפרוטולית שלהם הוא סלע יסוד מכונים "אורתו-אמפיבולטים". "פארה-אמפיבוליטים" יכילו אותו מקבץ מינרלים כמו ה"אורתו-אמפיבולטים", עם ביוטיט, ויכללו כמות גדולה יותר של קוורץ, אלביט, וכתלות בפרוטולית, קלציט/ארגוניט ווולאסטוניט.
לעיתים קרובות הדרך הקלה ביותר לקבוע את טבעו האמיתי של אמפיבוליט היא לבחון את היחסים בינו לבין לסלעים אחרים בסביבה, בייחוד האם הוא משולב עם משקעים אחרים, בייחוד גריווקה ומשקעים אחרים הממוינים רע. אם נראה לעין שהאמפיבוליט חורג משכבות הפרוטולית הוא אורתו-אמפיבוליט, משום שתופעה זו מעידה כי היה דייק. קשה יותר יהיה לאתר סיל או קילוחי לבה דקים.
שיטה בטוחה יותר להבדיל בין אורתו-אמפיבוליט לפארה-אמפיבוליט היא באמצעות ניתוח גאוכימי של הסלע.
המונח "מטא-בזלת" נטבע, בעיקר על מנת להימנע מהבלבול שבין אורתו-אמפיבוליטים לפארה-אמפיבוליטים. אף שאין זה שם אמיתי של סוג סלע מותמר, זהו מונח שימושי.
סוגי סלעים קרובים

סלע יסוד פלוטוני הבנוי כמעט אך ורק מגבישים של הורנבלנדה מכונה הורנבלנדיט שהוא סוג של סלע הצטברות גבישי. סלעים מעל ל-90% מינרלים מקבוצת האמפיבול שמסת האם שלהם היא פצלת השדה יכולים להיות למפרופיר. טרמוליט, אף שהוא תוצר התמרה של אמפיבול, נוצר בעיקר מסלעים אולטרה-מאפיים, ולכן צפחות טרמוליט-טלק אינן נחשבות בדרך כלל לאמפיבוליטים.
פאצייס אמפיבוליט

פאציאס (מלטינית "פרצוף") הוא המראה הכללי של סלע או קבוצת סלעים הנובע מצבע, מרקם, נוכחות מאובנים ומאפיינים נוספים מהם ניתן להסיק על סביבת ההיווצרות שלהם. אמפיבוליטים מגדירים קבוצה של תנאי טמפרטורה ולחץ מסוימים הידועים כ"פאצייס אמפיבוליט". עם זאת, נדרשת זהירות לפני שמתחילים במיפוי של ההתמרה בהתבסס על אמפיבוליטים בלבד. לא כל האמפיבוליטים יוצרים פאצייס אמפיבוליט ופאצייס אמפיבוליט לא מורכב מאמפיבוליטים בלבד.
ראשית, כדי ש(אורתו)אמפיבוליט יסווג כאמפיבוליט מותמר, חייבים לוודא שהסלע הוא תוצר של התמרה מתקדמת ולא תוצר של התמרה נסוגה. לדוגמה, אמפיבול מסוג אקטינוליט הוא תוצר נפוץ של התמרה נסוגה של בזלות בחלק העליון של תנאי פאצייס צפחות ירוקות. לעיתים קרובות, המינרל יופיע בצורת הגביש של מקבץ הפרוטולית המקורי. פסאודומורפיזם שבו אקטינוליט מחליף פירוקסן הוא סימן שהאמפיבוליט בסלע אינו מייצג שלב מתקדם בהתמרה בפאצייס אמפיבוליט.
צפחות אקטינוליט הן לעיתים קרובות תוצאה של שינוי הידרותרמי או מטאסומטיזם, ולכן אינן יכולות בהכרח להיות אינדיקטור טוב לתנאי התמרה, כאשר מתייחסים אליהן בנפרד מסביבתן.
שנית, המבנה המיקרוסקופי וגודל הגביש של הסלע חייבים להיות מתאימים. פאצייס אמפיבוליט נוצר בתנאי חום הגבוהים מ-500°C ולחצים הגבוהים מ-1.2 ג'יגה-פסקל. מרקם גנייסי יכול להיווצר בקרבה, ולא, אזורים של סלעי מיילוניט, לווחיות וצורות אלסטיות היכולות לכלול תופעות של קוויות-רצועתיות.
אף שבמקרים נדירים אפשר לגלות שרידים מהמינרלוגיה של הפרוטולית, בדרך ימצאו בסלע פנוקריסטים של פירוקסן, אוליבין, פלגיוקלז ואפילו אמפיבול מגמטי כדוגמת מעוינונים של פאראגסיט שהוחלפו באופן פסאודומורפי על ידי האמפיבול הורנבלנדה. המרקמים המגמטיים המקוריים, בייחוד השיכוב המגמטי הגס של מחדר שכבתי, נשמרים לעיתים קרובות.
שווי המשקל של הרכב המינרלים בפאצייס אמפיבוליט עבור סלעי פרוטולית שונים כולל את:
אורתו-אמפיבוליט בזלתי - הורנבלנדה/אקטינוליט ± אלביט ± ביוטיט ± קוורץ ± מינרלים נלווים, לעיתים קרובות שרידים ממקבצי מינרלים של פאצייס צפחות ירוקות, בייחוד כלוריט
בזלות עם תכולת מגנזיום גבוהה - כמו אורתו-אמפיבוליט, אבל יכול להכיל אנתופיליט, אמפיבול עשיר במגנזיום.
סלעים אולטרה-מאפיים - טרמוליט, אמפיבול אזבסטי, טלק, פירוקסן, וולאסטוניט ולעיתים נדירות אוליבין של התמרה נסוגה.
פארה-אמפיבוליט של סלעי משקע - הורנבלנדה/אקטינוליט ± אלביט ± ביוטיט ± קוורץ ± גארנט (קלציט ± וולאסטוניט)
פליטים - קוורץ, אורתוקלז ± אלביט ± ביוטיט ± אקטינוליט ± גארנט ± סטאורוליט ± סילימניט
פאצייס אמפיבוליט הוא בדרך כלל תוצר של אחד ממסלולי ההתמרה: "רצף פאצייס בארובי" או "רצף פאצייס אבוקומה". פאצייס אמפיבול הוא תוצאה של חימום ולחץ מתגברים מעבר לגבולות בהם נוצר פאצייס צפחות ירוקות. לחץ נוסף בשל קבורת הסלע עמוק יותר (אבל כמעט ללא הגברת החום) יובילו להתמרת פאצייס גרנוליט, כשהחום מתגבר עוד יותר, מרבית סוגי הסלעים יתחילו לעבור התכה בטמפרטורות שמעל ל-650°C עד 700°C בנוכחות מים. בסלעים יבשים תגרום עליית הטמפרטורה (והלחץ) ליצירת תנאי פאצייס אקלוגיט.
אורליט

אורליט הוא סוג סלע מותמר, פירוקסניט העובר שינוי הידרותרמי. המינרלוגיה הראשית של סלעים אלו, הכוללת פירוקסן ופלגיוקלז, עוברת התמרה הידרותמית לאקטינוליט וסאוסוריט (תערובת של המינרלים אלביט ואפידוט). לסלע יש מרקם מובהק שבו הפירוקסן הותמר לאקטינוליט מעורפל המאורגן בצורת קרניים פסאודומורף של פירוקסן והסאוסוריט הוא פסאודומורף של פלגיוקלז.
במקור הוגדר האורליט כמינרל השייך לקבוצת האמפיבול דמוי הורנבלנדה שהוא תוצר התמרה של פירוקסן, שכינויו הגיע מהמקום בו נמצא לראשונה - הרי אורל. השם נפסל על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה, אבל הוא עדיין קיים בספרות.
אורליט > אפידיוריט

במונח הארכאי "אפידיוריט" נוהגים לעיתים להשתמש על מנת להתייחס לאורתו-אמפיבוליט שהוא תוצר התמרה של פרוטולית של דיוריט, גברו או סלעי מחדר מאפיים אחרים. באפידיוריט הוחלף הקלינופירוקסן המקורי (בדרך כלל אוגיט) ב"אורליט" סיבי.
שימושים

אמפיבוליט היה חומר מקובל בסיתות קרדומי יד במרכז אירופה בתחילת התקופה הנאוליתית, למשל בתרבות רזן (Rössen).
אמפיבוליט היא אבן לבנייה נפוצה בשימוש בבנייה, ריצוף, חיפוי של בניינים, בייחוד בשל המרקמים המושכים של האבן, צבעה הכהה, קושיה, האפשרות ללטשה וזמינותה. באמפיבוליט נעשה גם שימוש כאבן מרוסקת כמצע לתשתית כבישים או למסילות ברזל. מכיוון שלאחר ליטוש מקבלת האמפיבוליט ברק נוהגים לשלב אמפיבוליט מעוגל ומלוטש בתכשיטים. שימושים נוספים כוללים משטחי עבודה למטבחים (אחד מהסוגים המכונים בלשון העממית "שיש גרניט") ומהסוגים המכילים גארנט נוהגים לחלץ את הגארנט על מנת שישמש כאבקת ליטוש.
הערות שוליים

1 2  Myron G. Best ,Igneous and Metamorphic Petrology, John Wiley & Sons, 2009, ISBN 9781444311297, Page 460
↑  Glossary: Amphibolite
↑  כלומר מכילים גרגירים בגדלים שונים
↑  באנגלית foliation, מרקם לווחי של הסלע
↑  באנגלית lineation, היערכות בקווים
↑  באנגלית Barrovian Facies Sequence - רצף של אזורים מותמרים המתארים עלייה הן בטמפרטורה והן בלחץ. על שמו של הגאולוג האנגלי ג'ורג בארו (George Barrow‏; 1932-1853) שתיאר את הרצף לראשונה ב-1912
↑  באנגלית Abukuma Facies Sequence גם "רצף פאצייס ביוקן" (Buchan) - על שם מקום בסקוטלנד. רצף שבו הטמפרטורה עולה בהדרגה, אבל הלחץ לא משתנה.
↑  Uralite
↑  Uralite
↑  Amphibole
↑  על האמפיבוליט בתעשיית התכשיטים בארצות הברית ניתן למצוא בהרחבה ב-Amphibole-Rich Rocks
↑  Amphibolite
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294061505171  LCCN: sh85004613 
פאצייס אמפיבוליט נוצר בטמפרטורה גבוהה ובלחץ בינוני עד גבוה
אמפיבוליט המכיל גארנט מואל די פלרס באיטליה
איציק לרנר

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1952 (בן 71) חיפה, ישראל 
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי 
 מדינה:  ישראל 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה בתחום הציונות (2014) 
 פרופיל ב-IMDb
 
איציק לרנר (נולד ב-28 בנובמבר 1952) הוא במאי קולנוע, מפיק ויוצר דוקומנטרי ישראלי.