stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכח לשחות

| --- | --- |

 בימוי:  ירון זילברמן
 הופק בידי:  ירון זילברמן, פיליפה קוברסקי, פול רוזנברג (מפיק קולנוע)
 תסריט:  ירון זילברמן
 שחקנים ראשיים:  יהודית הספל, טרודי הירשלר, אנני למפל, האני לוקס, אן מרי פיסקר, ננה סלינגר, גרטה ורטהיימר, אלישבע זוז
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית, ישראל, אוסטריה 
 חברה מפיצה:  סינפיל
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 2004
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, גרמנית, עברית
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט ספורט 
 הכנסות באתר מוג'ו:   watermarks
 פרסים:  פרס אופיר לסרט התעודה הטוב ביותר
 www.kino.com/watermarks/
 דף הסרט ב־IMDb
 
הכח לשחות הוא סרט תיעודי משנת 2004 בבימויו של ירון זילברמן, שמציג את סיפורן של נשות קבוצת השחייה של "הכח וינה" במהלך תקומת הפאשיזם באוסטריה של שנות ה-30. הסרט מציג את הצלחותיהן של השחייניות באוסטריה עד לתקופת האנשלוס. אז היגרו גיבורות הסרט מארצן לארץ ישראל, אנגליה וארצות הברית. בסופו של הסרט, חלק מהשחייניות חוזרות לווינה 65 שנים לאחר מכן, להתאחד בבריכת השחייה שלהן מתחילת המאה ה-20.
אחת הנשים שמוצגות בסרט, יהודית הספל, הייתה בעלת שיאים אוסטריים בשחייה חופשית, והיא נבחרה לייצג את אוסטריה בתחרויות אולימפיאדת ברלין, שנערכו בשנת 1936. הספל סירבה להשתתף באולימפיאדה, ובעקבות כך נלקחו ממנה שיאיה והיא לא הורשתה להתחרות עוד. שיאיה הוחזרו באופן רשמי לספרי השיאים האוסטריים בשנת 1995.
המנון אקוודור

| --- | --- |
 מילים:  חואן לאון מרה
 לחן:  אנטוניו נאומנה
 תאריך מעמד רשמי:  1948
 ‏האזנהקובץ:Anthem of Ecuador.ogg‏Ⓘ‏
 
"אנו מצדיעים לך מולדתנו" הוא ההמנון הלאומי של אקוודור. הוא נכתב על ידי המשורר חואן לאון מרה (Juan León Mera, שלימים היה לנשיא בית הנבחרים של אקוודור) והולחן על ידי אנטוניו נאומנה (Antonio Neumane) לבקשת בית הנבחרים האקוודורי.
ההמנון לא אומץ באופן רשמי על ידי המדינה עד 29 בספטמבר 1948. ההמנון כולל שש פסקאות. בצורה העממית שרים רק את הפסקה השנייה ואת הפזמון לפניה ואחריה.
הטקסט

פזמון (בא לפני ואחרי כל פסקה):
¡Salve, Oh Patria, mil veces! ¡Oh Patria,

gloria a ti! Y a tu pecho rebosa

gozo y paz, y tu frente radiosa

más que el sol contemplamos lucir.
פסקאות ההמנון:
Indignados tus hijos del yugo

que te impuso la ibérica audacia,

de la injusta y horrenda desgracia

que pesaba fatal sobre ti,

santa voz a los cielos alzaron,

voz de noble y sin par juramento,

de vengarte del monstruo sangriento,

de romper ese yugo servil.



Los primeros los hijos del suelo

que, soberbio, el Pichincha decora

te aclamaron por siempre señora

y vertieron su sangre por ti.

Dios miró y aceptó el holocausto,

y esa sangre fue germen fecundo

de otros héroes que, atónito, el mundo

vio en tu torno a millares surgir.



Cedió al fin la fiereza española,

y hoy, oh Patria, tu libre existencia

es la noble y magnífica herencia

que nos dio el heroísmo feliz:

de las manos paternas la hubimos,

nadie intente arrancárnosla ahora,

ni nuestra ira excitar vengadora

quiera, necio o audaz, contra si.



Cedió al fin la fiereza española,

y hoy, oh Patria, tu libre existencia

es la noble y magnífica herencia

que nos dio el heroísmo feliz:

de las manos paternas la hubimos,

nadie intente arrancárnosla ahora,

ni nuestra ira excitar vengadora

quiera, necio o audaz, contra si.



Nadie, oh Patria, lo intente. Las sombras

de tus héroes gloriosos nos miran

y el valor y el orgullo que inspiran

son augurios de triunfos por ti.

Venga el hierro y el plomo fulmíneo,

que a la idea de guerra y venganza

se despierta la heroica pujanza

que hizo al fiero español sucumbir.



Y si nuevas cadenas prepara

la injusticia de bárbara suerte,

¡gran Pichincha! prevén tú la muerte

de la Patria y sus hijos al fin;

hunde al punto en tus hondas entrañas

cuando existe en tu tierra; el tirano

huelle solo cenizas y en vano

busque rastro de ser junto a ti.
הבית האחרון משמאל (2009)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הבית האחרון משמאל 
 בימוי:  דניס איליאדיס 
 הופק בידי:  וס קרייבן שון ס. קנינגהאם
 תסריט:  אדם אלקה קארל אלסוורת'
 עריכה:  פיטר מקנולטי 
 שחקנים ראשיים:  טוני גולדווין  מוניקה פוטר גארט דילהאנט ספנסר טריט קלארק מרתה מאקיאסק שרה פקסטון   אהרון פול
 מוזיקה:  ג'ון מרפי 
 צילום:  שרון מאיר 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Rogue Pictures
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 13 במרץ 2009
 משך הקרנה:  110 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה, סרט פשע, סרט מתח, סרט אונס ונקמה, סרט דרמה 
 תקציב:  $15,000,000
 הכנסות:  $44,388,363
 הכנסות באתר מוג'ו:   lasthouseontheleft09
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבית האחרון משמאל (באנגלית: The Last House on the Left) הוא סרט אימה ונקמה אמריקאי משנת 2009, אשר בוים על ידי דניס איליאדיס ונכתב על ידי אדם אלקה וקאל אלסוורת'. הסרט הוא חידוש לסרט בעל אותו שם משנת 1972, ושני הסרטים הם סרטי ניצול.
עלילה

לאחר שאספו את חפציהם, אמה, ג'ון ובתם מרי קולינגווד נוסעים לחופשה לבית הקיץ של המשפחה. זמן קצר לאחר הגעתם, מרי שואלת את המכונית של אביה ונוסעת לעיר לפגוש את חברתה פייג'. בזמן שפייג' עובדת בקופה הרושמת בחנות שבה היא עובדת, היא ומרי פוגשות את ג'סטין, נער צעיר המזמין אותן למלון בו הוא שוהה כדי לעשן מריחואנה. בזמן שהשלושה מבלים בחדר המלון, בני משפחתו של ג'סטין חוזרת: אביו של ג'סטין; קרוג, דודו של ג'סטין; פרנסיס וסיידי, החברה של קרוג.
קרוג מראה לג'סטין מודעה בעיתון מקומי שבו מראים את תמונתם של קרוג וסיידי בעמוד הראשי, ושמסביר איך סיידי ופרנסיס שחררו את קרוג מהכלא והרגו את שני השוטרים שהשגיחו עליו. בידיעה שזה מסוכן לאפשר לפייג' ומרי ללכת, קרוג חוטף אותן ומשתמש ברכבה של מרי כדי לעזוב את העיר. בזמן שקרוג מחפש את הכביש הראשי, מרי משכנעת אותו לנסוע בכביש שמוביל לבית הקיץ של הוריה. לאחר מכן, מרי גורמת למריבה ברכב הגורמת לרכב לסטות ממסלולו ולהתנגש בעץ. לאחר שגרמה לרכב להתנגש בעץ, סיידי ופרנסיס מכים את מרי בעוד היא זוחלת מן הרכב ההרוס. קרוג מנסה ללמד את בנו "להיות גבר" על ידי כך שהוא מכריח אותו למשש את שדיה של מרי. ג'סטין מסרב, וקרוג מחליט לאנוס את מרי. פייג' מנסה להניא את קרוג מלאנוס את מרי על ידי עלבונות, מה שגורם לקרוג להפסיק לרגע רק כדי לדקור את פייג' בסכין שלו. מרי נאנסת על ידי קרוג בעוד היא צופה בפייג' גוססת ולבסוף מתה. לאחר מכן, מרי אוספת את שארית כוחותיה, בורחת לאגם ומתחילה לשחות למקום מבטחים. לפני שהיא מספיקה להגיע לצד השני של האגם, קרוג יורה בה בגב ומשאיר אותה לדמם למוות באגם.
לאחר שמתחוללת סופה, החבורה מנסה למצוא מקום מבטחים ומגיעה לבית הוריה של מרי. לאחר שג'סטין מבין שבני הזוג הם הוריה של מרי, הוא משאיר בכוונה את השרשרת של מרי על הדלפק. בזמן שהרוצחים ישנים, מרי מצליחה לזחול לביתה. כאשר ג'ון ואמה מוצאים את מרי הגוססת ליד דלת ביתם, ומוצאים את השרשרת שג'סטין השאיר, הם מבינים שהאנשים שאחראים למצבה של מרי נמצאים בביתם. כאשר הם מוצאים את המפתחות לסירה שנמצאת מחוץ לביתם כדי שיוכלו לקחת את מרי לבית החולים, אמה וג'ון מחליטים לנקום בחבורה. כאשר פרנסיס מגלה את מרי בסלון, הוא מותקף ונהרג על ידי ג'ון ואמה. לאחר מכן, ג'ון ואמה עולים לחדרם של קרוג וסיידי ורגע לפני שג'ון יורה בשניהם, סיידי מתעוררת וגורמת למהומה בחדר. קרוג מנצל את ההזדמנות ובורח כאשר באותו זמן מבין שבני הזוג הם הוריה של מרי. לאחר שאמה יורה בראשה של סיידי, ג'ון יוצא לחפש את קרוג. במאמץ משותף מצד ג'ון, אמה וג'סטין, קרוג מוכנע ונופל ללא הכרה.
ג'ון קושר את קרוג מצווארו ומטה ושם את ראשו במיקרוגל הפועל, מה שגורם לראשו של קרוג להתפוצץ. לאחר מכן, ג'ון, אמה, מרי וג'סטין לוקחים את הסירה ונוסעים לבית החולים.
צוות שחקנים

טוני גולדווין - ג'ון קולינגווד
מוניקה פוטר - אמה קולינגווד
גארט דילהאנט - קרוג
אהרון פול - פרנסיס
ספנסר טריט קלארק - ג'סטין
ריקי לינדהום - סיידי
מרתה מאקיאסק - פייג'
שרה פקסטון - מרי קולינגווד
הערות שוליים

↑  The Last House on the Left (2009) (2009) - Box Office Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2009056760   WorldCat (עם LCCN): n2009-056760
זמון

ערך זה עוסק בעיר לשעבר בסרביה. אם התכוונתם לברכה יהודית, ראו .
בית הכנסת בזמון
זֶמוּן (בסרבית: Земун, בגרמנית: זֶמְלִין (Semlin)) היא אחת מ-17 הרשויות המקומיות המרכיבות את מחוז בלגרד, אשר מרכזו בלגרד בירת סרביה. עד 1934 הייתה זמון עיר בפני עצמה ואז סופחה לשטחי בלגרד רבתי.
היסטוריה

בכתביו של פליניוס הזקן מאוזכר היישוב הרומי טָאוּרוּנוּם אשר הוקם בראשית המאה ה-1 ומצוי בסמוך ליישוב המודרני. טאורונום מופיע גם במפת פויטינגר. במהלך המאה ה-5 הוחרב היישוב על ידי ההונים ונזנח. בשלהי המאה ה-8 נכבש האזור על ידי האימפריה הפרנקית ובמקום הוקם יישוב. בראשית המאה ה-9 נכבש השטח על ידי הממלכה הבולגרית הראשונה ולראשונה מופיע בכתובים השם זמלין כשמו של היישוב. בשלהי המאה ה-9 השתלט על זמלין צבא ממלכת הונגריה.
החל מראשית המאה ה-11 ועד אמצע המאה ה-12 הפכה העיר לשדה קרב בין ההונגרים, הביזנטים והצלבנים ונחרבה מספר פעמים. בהמשך, לאחר תקופה קצרה של שלטון מונגולי שלטו על היישוב לפרקים ההונגרים והסרבים. ב-1453, נכבשה העיר על ידי האימפריה העות'מאנית והעות'מאנים שלטו על העיר עד 1717 עת נכבשה על ידי הנסיך אויגן מסבויה מפקד צבא ממלכת הבסבורג. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה זמון על ידי צבא ממלכת סרביה ולאחריה נכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. ב-1934 הוכללה זמון בשטח השיפוט של בלגרד רבתי.
ב-12 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה זמון על ידי הוורמאכט ובהמשך צורפה למדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. ב-22 באוקטובר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחות הצבא האדום והפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה נכללה זמון בשטח יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה, בשטח סרביה.
הקהילה היהודית

במחצית הראשונה של המאה ה-18, התיר קרל ה-6, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ליהודים ממוראביה להתיישב בזמון. בהמשך, הגיעו לעיר פליטים יהודים מבלגרד בשל הקרבות בין האוסטרים לעות'מאנים. ב-1746 הכירו השלטונות ההבסבורגים רשמית בקהילה היהודית הקטנה שהתגוררה בזמון ובניה חויבו בתשלום מס שני של 100 פלורינים למשפחה. תיעוד מפנקסי הקהילה קיים מ-1782.
לקראת סוף המאה ה-18 הגיעו מהגרים נוספים מבוהמיה והקהילה התגוררה בעיר התחתית של זמון ברחוב אשר בחלוף הזמן כונה "רחוב היהודים". לקהילה הוקצתה חלקה בבית העלמין הישן וב-1802 חלקה בסמוך לבית העלמין הקתולי "החדש". המצבה הקדומה ביותר בבית העלמין הישן היא מ-1740. ב-1813 הוקם בזמון תלמוד תורה ונוסדה חברה קדישא. במועד זה היו בעיר שתי קהילות אשכנזית גדולה וספרדית קטנה. מ-1825 ועד 1874 כיהן כרב הראשי של יהודי העיר יהודה אלקלעי, ממבשרי הציונות. סבו של בנימין זאב הרצל שמעון לייב, וסבתו רבקה התגוררו בעיר במחצית השנייה של המאה ה-19.
ב-1850 הוקם בית הכנסת האשכנזי המרכזי(גר') וב-1867 בית הכנסת הספרדי. בין 1909 ל-1927 כיהן ד"ר הינקו אורבך כרב הראשי ליהודי העיר. בעיר פעל בית ספר יסודי יהודי ובו למדו כ-100 תלמידים, מקצתם מהאוכלוסייה הכללית. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגברה הפעילות הציונית בזמון ובבחירות שנערכו ביולי 1919 להנהגת הקהילה זכו הציונים לרוב. כלכלת הקהילה נסמכה על מסחר ותעשייה בתחום הטקסטיל ועיבוד העץ.
ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה החלו רדיפות יהודים. בסמוך לזמון הוקם מחנה הריכוז סיימישטה והוא מוכר בספרות המחקרית גם כ"מחנה זֶמְלִין" (בגרמנית: Lager Semlin). באביב 1942 בוצעה אקציה בעיר ובני הקהילה הובלו למחנה הריכוז טניה הסמוך לאוסייק. במהלך יולי ואוגוסט 1942 גורשו יהודי זמון למחנות ההשמדה יאסנובאץ וסטארה גרדישקה. מעריכים שכ-500 מיהודי זמון נרצחו בשואה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו שרידי הקהילה לזמון וחודשה הפעילות הקהילתית. ב-1969 התגוררו בעיר 136 יהודים.
ב-1962, הופקע בית הכנסת האשכנזי הממוקם ברחוב ע"ש יהודה חי אלקלעי מידי הקהילה על ידי הרשות המקומית ובמקום פועלים בית ספר ומסעדה. מ-2005 מנסה הקהילה היהודית לרכוש את המבנה מחדש.
הקהילה היהודית > רבני העיר

שמותיהם של חלק מרבני העיר ומורי ההוראה בה, במאות השנים האחרונות, השתמרו בעיתונות התקופה ובספרי השו"ת, מהם: רבי יעקב גליביץ (פעל בעיר בסביבות 1785); רבי ברוך בן שמואל זנוויל סג"ל מלייפניק (מכונה גם ר' ברוך לייפניקר), מחבר "זרע שמואל" (פעל בעיר בשנים שלפני 1795); רבי יהודה אלקלעי (מ-1825 ועד 1874), שבזמן כהונתו שימש כמורה הוראה בעיר הרב שמואל וולף בן מרדכי אסאד, תלמידו של החתם סופר; ד"ר הינקו אורבך (בין 1909 ל-1927).
ילידי המקום

ברנאט קונדור בשם קודם קוֹהְן (כהן) עד 1903) (בהונגרית: Kondor Bernát; זמון, 27 באוגוסט 1884 – בודפשט, 1942 . 29 במאי) היה תועמלן סוציאליסטי יהודי-הונגרי, עובד דפוס חבר במועצה הממשלתית המהפכנית (ממשלה) ברפובליקה הסובייטית ההונגרית.
ערים תאומות

בוסניה והרצגובינה באניה לוקה, בוסניה והרצגובינה.
מקדוניה הצפונית ביטולה, מקדוניה הצפונית.
לוקסמבורג אש סור-אלזט, לוקסמבורג.
מונטנגרו הרצג נובי, מונטנגרו.
סלובניה קראן, סלובניה.
יוון קורפו, יוון.
הממלכה המאוחדת טאוור האמלטס, לונדון, הממלכה המאוחדת.
אוסטריה מדלינג, אוסטריה.
גרמניה אופנבך על המיין, גרמניה.
מקדוניה הצפונית אוחריד, מקדוניה הצפונית.
קרואטיה אוסייק, קרואטיה.
צרפת פיטו, צרפת.
סוריה ריף דמשק, סוריה.
הולנד טילברך, הולנד.
איטליה ולטרי, איטליה.
יוון וריה, יוון.
הרשות הפלסטינית א-ראם, הרשות הפלסטינית
הערות שוליים

↑  מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 315.
↑  הקהילה היהודית בזמון, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 156-153.
↑  Bringing The Zemun Synagogue Back, באתר joz.rs אוחזר ב-9 בספטמבר 2014 (באנגלית).
↑  יש המזכירים את רבה הראשון של הקהילה היהודית בעיר, בשם רבי יהודה ירוחם (שם משפחתו היה אשכנזי). שד"ר מירושלים בשם זה שישב בזמון, מוזכר לגנאי אצל אברהם אליהו הרכבי, חדשים גם ישנים, עמ' 80, במכתב שעיקרו הזמת השמועה שנפוצה באירופה על ידי גבאי צדקה אחר, שלפיה גבאי כוללות הספרדים בירושלים מקפחים את העניים ממוצא אשכנזי: ”תמהים אנחנו על... פרנסי ומנהיגי ורבני העיירות הגדולות שבערי אשכנז, איך לא זכרו ונשכח מלבם את אשר נהיתה וכבר פעל ועשה כזאת הר' יהודה ירוחם נע' [?] זה עשרים שנה [התקי"ב 1752], אשר עלה בהקב"ץ ופנה לסובב וקבץ ממון רב מכל המקומות ההם וילך וישב לו בקצה הגבול בזימילין יע"א ואכל ושבע ודשן כאשר כל זה נודע ומפורסם”. ייתכן ושימש בקהילת זמון כרב, אך אפשר ואזכורו של רב זה בזמלין, הטעה את כותבי קורות הקהילה באתר איחוד הקהילות היהודיות בסרביה. להרחבה אודות שד"ר-נוכל זה, ראו: אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, ירושלים, תשי"א. עמ' 525-527.
↑  יעקב גליביץ, עטרת שלמה, ברנו, תקמ"ח, באתר היברובוקס
↑  ברוך בן שמואל זנויל, זרע שמואל, וינה: אנטון שמיד, תקנ"ו, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467862305171  BnF: cb16110352f (data)  GND: 4208303-5  LCCN: n2004113592  MusicBrainz: 551bc664-e9a3-4294-aace-6c95d0bede76  NKC: ge368932  VIAF: 240395495   WorldCat (עם VIAF): 240395495
המנון אנדורה

| --- | --- |

 מדינה:  אנדורה אנדורה
 שפה:  קטלאנית
 מילים:  אנריק מרפני בונס
 לחן:  ז'ואן בניוצ' אי ויוו
 תאריך מעמד רשמי:  1921
 ‏האזנהקובץ:El Gran Carlemany.ogg‏Ⓘ‏
 
"קרלמן הגדול" (קטלאנית: "El gran Carlemany" - קרל הגדול) הוא המנון אנדורה. ההמנון שנכתב בידי אנריק מרפני בונס (Enric Marfany Bons) והולחן על ידי ז'ואן בניוצ' אי ויוו (Joan Benlloch i Vivo), אומץ כהמנון המדינה בשנת 1921. ההמנון חוזר על המסורת המקומית כי היה זה קרל הגדול אשר הקים את המדינה. לאחריו ועד 1993 הייתה אנדורה כפופה לשני נסיכים, האחד מצרפת אותו ירש נשיא צרפת והאחר הוא הבישוף מאורז'יי בקטלוניה.
מילות השיר

| תרגום לעברית | קטלאנית |
| --- | --- |
קרלמן הגדול, אבי,  יגאלני מהערבים  וממרומים העניק לי את חיי  ממריצ'ל, האם הגדולה  נסיכה נולדתי, ובין שתי אומות,  עלמה נייטרלית הייתי  נותרתי בתה היחידה  של האימפריה הקרולינגית  מאמינה וחופשית במשך אחת-עשרה מאות,  מאמינה וחופשית אשאר  אצעד בדרכי מורי,  ונסיכיי המגינים!  ונסיכיי המגינים!: El gran Carlemany, mon Pare  dels àrabs em deslliurà  I del cel vida em donà  de Meritxell, la gran Mare  Princesa nasquí i Pubilla  entre dues nacions neutral  Sols resto l'única filla  de l'imperi Carlemany  Creient i lliure onze segles  creient i lliure vull ser  Siguin els furs mos tutors  i mos Prínceps defensors  I mos Princeps defensors
ראו גם

דגל אנדורה
סמל אנדורה
המנון אלבניה

| --- | --- |

 מדינה:  אלבניה אלבניה
 שפה:  אלבנית
 מילים:  אלכסנדר סטאברה דרנובה
 לחן:  צ'יפריאן פורומבסקו
 שמות נוספים:  התאחדו סביב הדגל (Rreth flamurit te përbashkuar)
 ‏האזנהקובץ:Hymni i Flamurit instrumental.ogg‏Ⓘ‏
 
הימני אי פלאמוריט (באלבנית: Himni i Flamurit - "המנון לדגל") הוא ההמנון הלאומי של אלבניה. ההמנון חובר על ידי המשורר האלבני אלכסנדר סטאברה דרנובה. ההמנון פורסם לראשונה בעיתון האלבני לירי א שקיפריה (באלבנית: חופש לאלבניה), שהתפרסם בסופיה שבבולגריה בשנת 1912. לאחר מכן הודפס ההמנון במסגרת ספר השירים של דרנובה שנקרא "אנדרה א לוטה" (באלבנית: Ëndra e lotë, חלומות ודמעות), שיצא לאור בבוקרשט.
ההמנון הולחן על ידי המלחין הרומני צ'יפריאן פורומבסקו.
מילות השיר

| תרגום לעברית | אלבנית |
| --- | --- |
מאוחדים סביב הדגל  עם רצון אחד ומטרה אחת,  הבה נתחייב מילה של כבוד,  להילחם עבור גאולתנו.    ממאבק נמנע  רק מי שהוא בוגד מלידה.  מי שהוא אמיץ, לא יודע מורא,  אבל מת, מת כמו גיבור.    ביד נחזיק בנשק,  בשביל להגן תמיד על המולדת,  לא נטוש אף אחת מזכויותינו,  כאן אין זה המקום של האויבים.    אלוהים אמר במו פיו,  עמים נמחקים מעל האדמה,  אבל אלבניה היא חיה,  משום, משום שאנחנו נלחמים.  : Rreth flamurit te përbashkuar  Me një dëshirë dhe një qëllim,  Të gjithë atje duke iu betuar,  Të lidhim besën për shpëtim.    Prej lufte veç ai largohet,  Që është lindur tradhëtor,  Kush është burrë nuk frikësohet,  Po vdes, po vdes si një dëshmor.    Në dorë armët do t'i mbajmë,  Të mbrojmë Atdheun në çdo vend,  Të drejtat tona ne s'i ndajmë,  Këtu armiqtë s'kanë vend.    Se Zoti vet e tha me gojë,  Që kombe shuhen përmbi dhé,  Po Shqiptaria do të rrojë,  Për të, për të luftojmë ne.
ראו גם

דגל אלבניה
סמל אלבניה
חופית מפוספסת

| חופית מפוספסת |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: Aphriza
מין:: חופית מפוספסת
שם מדעי
 Aphriza virgata ‏יוהאן פרידריך גמלין, 1789
תחום תפוצה


חופית מפוספסת (שם מדעי: Aphriza virgata) היא מין של עוף ממשפחת החרטומניים. בעבר סווגה  כמין יחיד בסוג Aphriza אך כיום ממויינת לסוג חופית (עוף).
אזור הרבייה הוא בסלעי טונדרה באלסקה ויוקון. הנקבה מטילה 4 ביצים על הקרקע ומכסה אותם בצמחייה. שני ההורים משגיחים על הגוזלים שדואגים להזין את עצמם.
החופיות נודדות מעל חופי האוקיינוס השקט מצפון אמריקה לדרומה, מדרום אלסקה ועד לארץ האש.
החופיות ניזונות מחרקים וזרעים. ישנן תקופות בשנה בהן החופיות ניזונות מרכיכות מסרטנים קטנים.
גבן כהה-אפור עם נקודות לבנות ושחורות. על רגליהן הצהובות פס שחור והן בעלות פסים כהים על ראשן החום. יש להן כתמים כהים על הגחונן הלבן. מקורן דק ובצבע שחור-צהבהב ובטנן לבנה.
הערות שוליים

↑  חופית מפוספסת באתר הרשימה האדומה של IUCN
חופית מגלית

| חופית מגלית |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: חופית
מין:: חופית מגלית
שם מדעי
 Calidris ferruginea ‏1763
תחום תפוצה


חופית מגלית (שם מדעי: Calidris ferruginea) הוא מין של עוף מהסוג חופית ממשפחת החרטומניים. חופית זו היא נודדת יבשתית. היא נודדת בעיקר בחורף באפריקה, אבל גם בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה. משם היא נודדת לצפון אמריקה.
מזון החופית הם חרקי מים תולעים וסרטנים. חיה בעיקר בבריכות מים רדודות ובחופי ים, מקום מוצאה הוא אירופה, אסיה, וצפון אמריקה.
החופית גדולה יותר מסוגי הביצניות ב-19.5-21 ס"מ. היא בעלת צוואר ורגליים ארוכים, מקור ארוך ועגול, ראש מפוספס, ועיניים שחורות. גב כהה עם כתמים לבנים ואפור בהיר ומקור שחור דק וארוך.
הערות שוליים

↑  חופית מגלית באתר הרשימה האדומה של IUCN
המנון אפגניסטן

| --- | --- |

 מדינה:  אפגניסטן אפגניסטן
 שפה:  פאשטו
 מילים:  עבד אל-ע'ני בראדר
 לחן:  עבד אל-ע'ני בראדר
 תאריך מעמד רשמי:  1996–2001  2021 ואילך
 שמות נוספים:  "זהו ביתם של האמיצים"
 https://en.wikipedia.org/wiki/File:Af-tal.ogg
זה הבית של האמיצים (בפשטו: دا د باتورانو کور) הוא ההמנון הלאומי של האמירות האיסלאמית של אפגניסטן זהו שיר א-קפלה ללא כלי נגינה שנחשבים לאיסור בעיני האסלאם.
ההמנון היה בין השנים 1996–2001 ששלט הטאליבן באפגניסטן עד לפלישה האמריקאית ב-2001. ב-2021 אחרי סיום נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן ועליית הטליבאן לשלטון הוחזר ההמנון.
בהמנון מתואר שאפגניסטן היא הבית של האמיצים (השהידים) ושהם יילחמו נגד כל מי שרוצה לכבוש את ארצם.
מילות ההמנון

| פאשטו | אנגלית | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- |
| ساتو يې پۀ سرو وينو دا د شهيدانو کور دا د باتورانو کور دا د باتورانو کور ستا کاڼې او بوټي ټول مونږه ته لعلونه دي وينه پرې توی شوې ده سرۀ لکه ګلونه دي کله يې څوک نيولای شي دا دی د زمريانو کور دا د باتورانو کور دا د باتورانو کور تا به تل آزاد ساتو څو چې وي ژوندون زمونږ ستا تاريخ به ياد ساتو څو چې وي ژوندون زمونږ دې کښې به بازان اوسي دا دی د بازانو کور دا د باتورانو کور دا د باتورانو کور ای ګرانه وطن زما ځار شمه لۀ تا نه زۀ ای ښايسته چمن زما ځار شمه لۀ تانه زۀ خلاص کۀ لۀ انګرېز نه وو شو د اورسانو ګور دا د باتورانو کور دا د باتورانو کور ډېرۍ ککرۍ ګوره پاتي د روسانو شوې شنډېدۀ هر يو دښمن واړۀ ارزوګانې شوې هرچا ته معلوم شولو دا د افغانانو کور دا د باتورانو کور دا د باتورانو کور | We defend it with our blood, this is the home of the martyrs! This is the home of the brave, this is the home of the brave! All your stones and bushes look like rubies to us! Blood is spilt upon them, they are all red like roses! Do you think it can be conquered? It is the home of the lions! This is the home of the brave, this is the home of the brave! We will protect your freedom, as long as our lives last! We will remember your history, as long as our lives last! Eagles will inhabit you, this is the home of the eagles! This is the home of the brave, this is the home of the brave! Oh, the dear land of mine, I have offered my life for your sake! Oh, the beautiful lawn of mine, I have offered my life for your sake! Once we were liberated from the English, we became a grave for the Russians! This is the home of the brave, this is the home of the brave! Look at these numerous skulls, that's what was left by the Russians! Every enemy has failed, all their hopes got shattered! Now it is obvious to everyone, this is the home of the Afghans! This is the home of the brave, this is the home of the brave! | אנחנו מגנים עליו בדמנו, זה ביתם של הקדושים! זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים! כל האבנים והשיחים שלך נראים לנו כמו אבני אודם! דם נשפך עליהם, כולם אדומים כמו ורדים! אתה חושב שאפשר לכבוש אותו? זה הבית של האריות! זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים! אנחנו נגן על החופש שלך, כל עוד חיינו נמשכים! נזכור את ההיסטוריה שלך, כל עוד חיינו יימשכו! נשרים יאכלסו אותך, זה הבית של הנשרים! זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים הו, הארץ היקרה שלי, הצעתי את חיי למענך! הו, הדשא היפה שלי, הצעתי את חיי למענך! ברגע ששוחררנו מהאנגלים, הפכנו לקבר עבור הרוסים! זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים! תראו את הגולגולות הרבות האלה, זה מה שנשאר על ידי הרוסים! כל אויב נכשל, כל התקוות שלהם התנפצו! עכשיו ברור לכולם, זה הבית של האפגנים! זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים! |
ראו גם

דגל אפגניסטן
סמל אפגניסטן
חופית מערבית

| חופית מערבית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חרטומניים
סוג:: חופית
מין:: חופית מערבית
שם מדעי
 Calidris mauri ‏קבאניס, 1857
תחום תפוצה


חופית מערבית (שם מדעי: Calidris mauri) היא מין של עוף מהסוג חופית ממשפחת החרטומניים והיא מצויה לאורכה של אמריקה הצפונית שלחופי האוקיינוס השקט וכן בסיביר.
חופית זו דומה מאוד למינים חופית אמריקאית וחופית להקנית ולעיתים קרובות מצויה לצידם. היא מגיעה לאורך ממוצע של 14 עד 17 ס"מ, למשקל של 22 עד 35 גרם בקירוב ובעלת מוטת כנפיים של 35 עד 37 ס"מ בממוצע. החופית בעלת גוף בהיר-אפרפר עם נוצות גב וכנפיים חומות-אדמוניות והבטן לבנה. הראש אפור מהכיפה ואחורה כשהלחיים אדמוניות ופס לבן עובר מאחורי העיניים. המקור ארוך ושחור והסנטר והחזה לבנים.
החופית מצויה לאורך האזור הארקטי שבקנדה ואלסקה ומגיעים גם למזרח סיביר. בחורף היא נודדת דרומה לאורך קנדה, ארצות הברית, מקסיקו ואמריקה המרכזית לעבר אמריקה הדרומית. פרטים תועים מגיעים גם למערב אירופה והקריביים, אך זה נדיר.
בעונת הרבייה החופיות ממלאות את עתודות השומנים שלהן לחורף, לפני הנדידה הגדולה. הן מלקטות מהחופים מזון של ביופילם על משטחי בוץ חופי. הן משחרות למזון הן בטונדרה ובכרי דשא והן לאורך החופים.
חופית זו מקננת בקן מוסווה על הקרקע הארקטית, לרוב מתחת לצמחייה. הנקבה מטילה עד 4 ביצים המטופלות על ידי שני ההורים.
הערות שוליים

↑  חופית מערבית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551658605171
המנון אסוואטיני

| --- | --- |

 מדינה:  אסוואטיני אסוואטיני
 שפה:  סיסוואטי
 מילים:  אנדריאס סימלנה
 לחן:  דייוויד ריקרופט
 תאריך מעמד רשמי:  1968 (סווזילנד)
 ‏האזנהקובץ:Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati (instrumental).ogg‏Ⓘ‏
 
אלוהים, שמור על סווזילנד (סיסוואטי: Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati) הוא ההמנון הלאומי של אסוואטיני.
ההמנון, שבנוי כבית אחד, הוא שילוב בין המקורות האפריקאיים של המדינה ובין סגנונות מערביים ששלטו באזור עד לקבלת העצמאות בשנת 1968, שהיא גם השנה בה אומץ ההמנון.