stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסטה ריקה
היסטוריה

החוקר כריסטופר קולומבוס היה האירופי הראשון שהגיע לחופי קוסטה ריקה (המטבע הקוסטה ריקאי קרוי על שמו - "Colon" - קולומבוס בספרדית). קולומבוס נחת בחוף המזרחי של קוסטה ריקה ב-1502 במסגרת מסעו הרביעי והאחרון ליבשת אמריקה. הוא התרשם מהעושר המופגן שהציגו בפניו ראשי השבטים האינדיאנים וקרא למקום "Costa Rica" ("החוף העשיר" בספרדית). אולם למעשה הייתה קוסטה ריקה אזור קשה למחיה ונטול אוצרות טבע. ניסיונות ההתיישבות של ספרד על אזור החוף הקאריבי נכשלו וב-1521 הוקמה המושבה הספרדית הראשונה, קרטגו, באזור ההרים המרכזי בקוסטה ריקה. משום שלא נמצאו זהב וכסף נותרה המושבה מבודדת וענייה. ניסיונות ההתפשטות של הספרדים נכשלו והם הובסו פעמים רבות בקרבות עם שבטי האינדיאנים המקומיים. חמשת הרי הגעש הפעילים של קוסטה ריקה ורעידות אדמה תדירות מנעו הקמה של יישוב קבע מבוסס. כך נותרה המושבה קרטגו מבודדת וקוסטה ריקה הייתה מנותקת למעשה מן האירועים החשובים שהתרחשו באירופה ואמריקה המרכזית.
הבאת הקפה לקוסטה ריקה ב-1808 חיזקה את מצבה הכלכלי. משום שרוב אוכלוסיית האינדיאנים המקומית נתדלדלה בינתיים ממחלות שהביאו האירופים, נאלצו החוואים בקוסטה ריקה לגדל את הקפה בעצמם, לכן הצליחה קוסטה ריקה לשמור על אחוז אוכלוסייה אירופית גבוה ביחס לשאר מדינות אמריקה הלטינית. מספר עבדים ממוצא אפריקאי אמנם הובא לאזור החוף הקאריבי של קוסטה ריקה. עם זאת, קוסטה ריקה נותרה מבודדת, ולמעשה לא השפיעה כלל על מהלך האירועים במרכז אמריקה. הידיעות על שחרורה של קוסטה ריקה מספרד ב-1821 הגיעו באיחור של חודש. ב-1823 הדיח הגנרל המקסיקני אנטוניו לופס דה סנטה אנה את קיסר מקסיקו והכריז על רפובליקה. המחוזות של מרכז אמריקה הכריזו בתגובה על ניתוקם ממקסיקו ועל הקמת הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. הפדרציה החזיקה מעמד עד 1839, אך התפוררה ל-5 מדינות, אחת מהן היא קוסטה ריקה. עם הצלחת גידולי הקפה בקוסטה ריקה התחזק המאבק על השלטון בין 5 משפחות של בעלי אחוזות בקוסטה ריקה.
ב-1856 ניסה ההרפתקן האמריקאי ויליאם ווקר לשעבד את מדינות מרכז אמריקה כדי שאוכלוסייתן, בסיוע עבדים מאפריקה, תכרה תעלה בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט. הוא זכה לתמיכתו של הנשיא האמריקאי ג'יימס ביוקנן ולסיוע כספי של משקיעים אמריקאים נוספים. בעזרת שכירי חרב קובנים הוא השתלט על ניקרגואה. נשיא קוסטה ריקה, חואן רפאל מורה, הורה על גיוס ויצא להילחם בווקר ובחייליו. צבא קוסטה ריקה חסר הניסיון הצליח להדוף את צבא השכירים הקובנים לאחוזה במחוז גואנקסטה, על גבול ניקרגואה. הקרב לבסוף הוכרע בשריפת האחוזה על ידי החייל חואן סנטמריה, פעולה שעלתה לו בחייו, אך הפכה אותו לגיבור הלאומי של קוסטה ריקה. קוסטה ריקה ניצלה את ההזדמנות וסיפחה את כל מחוז גואנקסטה לשטחה. הנשיא מורה נלכד בדרכו חזרה על ידי בעלי אחוזות יריבים והוצא להורג. גם ויליאם ווקר הוצא להורג לאחר שנתפס בניסיון בריחה, בהונדורס.
לאחר תקופת שלטונו של הדיקטטור פדריקו טיקונו גרנדוס התייצבה קוסטה ריקה כדמוקרטיה. ב-1948 הוביל חוסה פיגרס פרר התקוממות נגד הממשלה בטענה שהבחירות היו מזויפות. מלחמת האזרחים נמשכה 44 יום, בסיומה נקבעה חוקה חדשה. במסגרת החוקה החדשה הוחלט על ביטול הצבא, וב-1 בדצמבר 1948 נערך טקס רשמי במהלכו הרס הנשיא חוסה פיגרס פרר את מגדל השמירה באחד מבסיסי הצבא - ובכך סימל את ביטולו של הצבא. קוסטה ריקה הייתה המדינה הראשונה בעולם שביטלה את הצבא באופן חוקתי. מ-1953 מתקיימות בחירות בקוסטה ריקה על פי החוקה החדשה.
פוליטיקה

קוסטה ריקה היא רפובליקה דמוקרטית. כל ארבע שנים נבחרת מחדש האספה המחוקקת בת 57 חברים והנשיא. 22 שופטי בית המשפט העליון נבחרים על ידי האספה המחוקקת.
עד סוף המאה ה-20, ובמידה מסוימת אף היום, היוותה ומהווה קוסטה ריקה את המדינה הדמוקרטית ביותר באמריקה הלטינית. מאז אמצע המאה ה-20 שורר בקוסטה ריקה משטר רב-מפלגתי יציב בצורה שאינה אופיינית כלל וכלל לאזור. לקוסטה ריקה מסורת ארוכת שנים של שמירה על זכויות האזרח ושל עזרה סוציאלית. למעט כוח משטרתי קטן, לא קיים צבא בקוסטה ריקה; המדינה לא הייתה מעורבת בכל סכסוך שהוא בעשרות השנים האחרונות. קוסטה ריקה הייתה בין המדינות המעטות שתמכו במלחמת עיראק באו"ם.
כלכלה

התמ"ג לנפש בקוסטה ריקה עמד ב-2005 על 11,100 דולר לשנה, מספר המציב אותה קרוב למדינות מזרח אירופה והרבה מעל לשכנותיה. התוצר הוא השני בגובהו באמריקה הלטינית.
באופן היסטורי התבססה הכלכלה על החקלאות: בעיקר גידול בננות, קפה, אננס וסוכר, וכן עץ ובקר.
אין בקוסטה ריקה משאבי טבע בכמויות משמעותיות - מלבד הטבע עצמו, שמהווה מוקד משיכה תיירותי. החל מסוף המאה ה-20 עלתה חשיבותה של התיירות, במיוחד התיירות הסביבתית, שמהווה את אחד התחומים העיקריים בכלכלת המדינה. בקוסטה ריקה פארקים לאומיים רבים המתוחזקים בצורה יעילה; מספר מיני הצומח והחי בקוסטה ריקה גבוה מאוד ומושך תיירים רבים. מספר התיירים השנתי עלה מ-780 אלף ב-1996 ל-1.5 מיליון ב-2004 ול-2.7 מיליון בשנת 2015. בשנת 2015 הכניסה התיירות יותר כסף זר מן הבננות והקפה, שני הגידולים החקלאיים הגדולים, יחד.
היציבות הפוליטית, רמת ההשכלה הגבוהה יחסית של האוכלוסייה, ועידוד מצד הממשלה, על ידי הקמת אזורי סחר חופשי, משכו השקעות גדולות מצד חברות זרות, ותרמו בתחילת המאה ה-21 לקידום מהיר של התעשייה במדינה. אינטל למשל פתחה מפעל גדול לייצור מיקרו-מעבדים, חלק מענף האלקטרוניקה המפותח במדינה, וחברת פרוקטר אנד גמבל קבעה במדינה את מרכז פעילותה בחצי הכדור המערבי. מיקומה של המדינה, באזור זמן של מרכז ארצות הברית ובטווח טיסה של שלוש שעות מלוס אנג'לס, לצד ההבדלים ברמות השכר בין ארצות הברית וקוסטה ריקה, הפכו אותה ליעד אטרקטיבי למיקור חוץ של חברות אמריקניות, למשל מרכזי תמיכה טלפונית או ניהול חשבונות.
החקלאות מהווה 8.5 אחוז מן התוצר, (2005), התעשייה 29.7% (2004), והשירותים, בכלל זה תיירות, 61.8% (2004).
ארצות הברית היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של קוסטה ריקה, חלקה בכלל הסחר הבינלאומי של המדינה הוא 41%. שותפות חשובות אחרות הן יפן (8.1%) ומקסיקו (7.3%).
שיעור האבטלה נמוך, 6.6% (2004), והמדינה גם מושכת מהגרי עבודה רבים, במיוחד מניקרגואה השכנה.
שיעור העוני עומד על 20.8% (2004). קיימת במדינה רשת ביטחון סוציאלית, שהפחיתה את העוני ב-15 השנים האחרונות.
האתגר הכלכלי המרכזי של המדינה הוא הפחתת הגירעון התקציבי, היות שהחזרי ריבית על חובות עבר מגיעים ל-30% מן ההכנסות השנתיות.
גאוגרפיה

קוסטה ריקה שוכנת באזור הטרופי של מצר היבשה של אמריקה המרכזית, בין קו הרוחב 8° צפון לקו רוחב 12° צפון, ובין קו האורך 82° לקו האורך 86° מערב. קוסטה ריקה גובלת בים הקאריבי ממזרח, באוקיינוס השקט ממערב, כשסך כל אורך החופים 1,290 קילומטרים, שמתוכם 212 קילומטרים בחוף הקאריבי ו-1,106 קילומטרים בחוף האוקיינוס השקט. לקוסטה ריקה גבול באורך 309 קילומטרים עם ניקרגואה מצפון וגבול באורך 330 קילומטרים עם פנמה מדרום, דרום-מזרח. גודלה הכולל של קוסטה ריקה הוא 51,100 קילומטרים רבועים, אשר 50,660 מתוכם הם קרקע ו-440 הם מים ובנוסף 589 קילומטרים רבועים של מים טריטוריאליים.
הפסגה הגבוהה ביותר בקוסטה ריקה היא סרו צ'יריפו (Cerro Chirripó) בגובה 3,820 מטר מעל פני הים, הפסגה החמישית בגובהה באמריקה המרכזית. הר הגעש הגבוה ביותר הוא איראסו (Irazú Volcano) בגובה 3,431 מטרים והאגם הגדול ביותר הוא אגם ארנל.
בקוסטה ריקה יש 14 הרי געש, שמתוכם שישה היו פעילים ב-75 השנים האחרונות. המדינה חוותה לפחות עשר רעידות אדמה בעוצמה של לפחות 5.7 על פי סולם מגניטודה לפי מומנט (שלוש בעוצמה של 7.0 או גבוהה יותר) במאה האחרונה.
לקוסטה ריקה שייכים גם כמה איים. בולט בהם אי הקוקוס בשל מרחקו מהיבשת, כ-480 קילומטרים מפונטרנס, אבל האי הגדול ביותר הוא קאלרו ששטחו 151.6 קילומטרים רבועים. מעל ל-25% משטח קוסטה ריקה מוגן על ידי SINAC‏ (Sistema Nacional de Areas de Conservacion - "המערכת הלאומית לאזורי שימור"), המפקחת על כל שמורות הטבע והאזורים המוגנים של המדינה.
קוסטה ריקה מצטיינת בעושר ומגוון מיני בעלי חיים.
פארקים לאומיים

מנואל אנטוניו - 7 קמ"ר, לחוף האוקיינוס השקט עם מזג אויר חם ולח לאורך כל השנה, בה יש יערות גשם, חופים, שוניות ואלמוגים, בעלי כנף, קופי קפוצ'ין, זוחלים ועצלנים.
טורטוגרו (צבים) - 190 קמ"ר לחוף הים הקריבי, אזור מישורי המוקף בנהרות רבים, בו מגוון בעלי חיים של צפורים, דגים, קופים, תנינים צפרדעים, עצלנים ואלפי צבים מ-6 סוגים, המעניקים לפארק את שמו.
קורקובדו - 424 קמ"ר, לחוף האוקיינוס השקט, שהוכרז כפארק לאומי ב-1975, ונחשב על ידי המגזין נשיונל גאוגרפיק, כמגוון ביותר בעולם מבחינה ביולוגית.
מונטה ורדה - מכונה "יער העננים", כי נמצא בגובה של 2000 מ', ובקרבה לעיר הבירה סן חוסה. מזג האוויר קריר ונעים, ובפארק מגוון זוחלים, צפורים, צפרדעים ופרפרים.
לה אמיסטאד - אתר המורשת העולמית של אונסק"ו, הנמצא בחלקו בקוסטה ריקה ובחלקו בפנמה, בעל סביבה גשומה, ובו מגוון גדול של בעלי חיים.
הפארק לאומי ארנל, סביב הר הגעש ארנל, הר צ'אטו ואגם ארנל. הפארק כלול באזור השימר הלאומים של קוסטה ריקה.
פארקים לאומיים > מקדש העצלנים

מרכז הצלה, שיקום, קידום המחקר והשבה לטבע, לעצלנים פצועים, יתומים ונטושים, המוכר מאז 1997.
פארקים לאומיים > מרכז ההצלה יגואר

מרכז סיוע למגוון בעלי חיים הזקוקים לטיפול, על שם היגואר הצעיר, שהובא לטיפול במרכז.
דמוגרפיה

אוכלוסיית קוסטה ריקה מונה כ-5.1 מיליון תושבים (נכון ליולי 2020).
שיעור תושביה הלבנים של קוסטה ריקה הוא בין הגבוהים ביותר באמריקה הלטינית, לצד צ'ילה. בקוסטה ריקה, כמו בכל מדינות אמריקה הלטינית, קבוצות של אינדיאנים ומסטיסוס - בני תערובת לבנים-אינדיאנים. אירופים או מסטיסוס מונים ביחד כ-94 אחוזים מן האוכלוסייה. שיעור הילידים נמוך במיוחד, פחות משני אחוז. כשלושה אחוזים מן התושבים הם שחורים, המרוכזים בחוף הקריבי. כאחוז אחד הם מהגרים ממוצא סיני. בתחילת המאה ה-21 נוספו לאוכלוסייה גם מהגרים מארצות הברית.
קוסטה ריקה מהווה יעד להגירה: מאזן ההגירה הוא חיובי (0.87 מהגרים ל-1,000 תושבים, ב-2011), ובכך היא נבדלת משכנותיה במרכז-אמריקה ואמריקה הלטינית בכלל, שהן בעלות מאזן הגירה שלילי.
אוכלוסיית קוסטה ריקה הנוכחית היא תוצאה של ערבוב בין האינדיאנים אשר מתגוררים במדינה, ספרדים, יהודים מומרים (ספרדים) ועבדים אפריקאים. במהלך השנים הגיעו גם מהגרים איטלקים, ג'מייקנים וסינים שהובאו לבנות את הרכבת אל האוקיינוס האטלנטי. כמו כן, חלה הגירה קטנה של יהודים אשכנזים מפולין, לאחר מלחמת העולם השנייה.
האוניברסיטה הראשונה במדינה הוקמה רק בשנת 1940. בשנת 1980 בהתאם להחלטת האומות המאוחדות הוקמה במדינה אוניברסיטה למען השלום במטרה "לתת לאנושות מוסד בינלאומי של השכלה גבוהה לחינוך לשלום" כמצוין בהחלטת הארגון על הקמת המוסד.
דמוגרפיה > זכויות להט"ב

במאי 2020 נכנס לתוקף פסק הדין של בית המשפט העליון המאפשר לזוגות להט"ב להינשא, כתוצאה מכך קוסטה ריקה נעשתה למדינה הראשונה במרכז אמריקה שמאפשרת לזוגות חד מיניים להינשא. בשל איסור ההתקהלות בזמן מגפת הקורונה נמנעה מהתומכים בהחלטה האפשרות לצאת לחגיגות ברחובות. הנשיא קרלוס אלברדו קסאדה בירך בטלוויזיה ואמר: "להומואים ולסביות יהיו זכויות – ואותן זכויות – כמו כל אדם, כזוג או כמשפחה".
דמוגרפיה > ערים מרכזיות

סן חוסה - עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר בקוסטה ריקה. היא גם משמשת כבירת מחוז סן חוסה. בעיר מתגוררים 333,288 תושבים (נכון ל-2015) ובאזור המטרופולין, 2.1 מיליון איש. העיר יושבת בעמק המרכזי של קוסטה ריקה ומוקפת הרים מכל עבר. מגמת כלכלית בעיר היא חקלאות.
קרטגו - קרטגו היא העיר השלישית בגודלה במדינה בירת מחוז קרטגו בקוסטה ריקה. בעיר מתגוררים 156 אלף תושבים. העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אירסו, תוצרת חקלאית מהאזורים הכפריים באזור. ישנו גם פארק תעשייתי שבו נמצאות חברות קוסטריקניות ותיירות. בה נמצא אחד ממוסדות החינוך היוקרתיים ביותר בקוסטה ריקה.
לימון - עיר תיירות, שפע כלכלי בעיקר של בתי מלון ובנייני יוקרה, והעיר שנייה בגודלה במדינה ומתגוררים בה 58 אלף איש.
ליבריה - בירת מחוז גואנאקאסטה. העיר נמצאת בצפון-מערב קוסטה ריקה, היא העיר הרביעית במדינה ומתגוררים בה 56 אלף איש.
דמוגרפיה > דת

הדת הדומיננטית בקוסטה ריקה היא הנצרות הקתולית - אמונה שבה החזיקו 52 אחוזים מן התושבים על-פי המפקד של 2018. 25 אחוזים הגדירו עצמם פרוטסטנטים, 17% חסרי דת/אתאיסטים/אגנוסטיקנים ו-3% בני דתות אחרות (יהדות, אסלאם, בודהיזם, הינדואיזם ונאו-פגניות).
דמוגרפיה > יהדות קוסטה ריקה

בקוסטה-ריקה חיים כ-3,000 יהודים, רובם בסן חוסה ובפרבריה. קיימים מוסדות חינוך, תנועות נוער ומוסדות קהילה. מרבית היהודים אורתודוקסים ממוצא אשכנזי. קיימת גם קהילה רפורמית קטנה, שמקורה במהגרים מצפון אמריקה.
החל מסוף שנות התשעים של המאה ה-20 ניכרת תנועה של הגירת ישראלים לקוסטה ריקה[דרושה הבהרה], המונעת מכוח פסטורליות המקום, היציבות השלטונית, קלות ההגירה ורכישת הקרקע.
הרשומות מצביעות על כך ש-12 מתוך 50 המשפחות האירופאיות הראשונות שהיגרו לקוסטה ריקה היו מקרב היהדות הספרדית. אלו היו מהגרים, שהגיעו בסוף המאה ה-16 או ה-17, וברחו מהרדיפות בספרד[דרוש מקור].
חינוך ותרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קוסטה ריקה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
יחסי קוסטה ריקה-ישראל

במשך שנים רבות, הייתה קוסטה ריקה אחת המדינות היחידות שהחזיקה את שגרירותה בירושלים. רק בשנת 2006 העבירה קוסטה ריקה את שגרירותה לרמת גן.
חיה לאומית

העצלן נבחר לחיה הלאומית ונמצא גם על שטרות מקומיים.
לקריאה נוספת

קנת בראואר, 'הענק הכחול', נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  שלמה פפירבלט, קוסטה ריקה החליטה: העצלן הוא סמל לאומי, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2021
↑  שלמה פפירבלט, מדינה בלי צבא. כך זה עובד בקוסטה ריקה, באתר הארץ, 22 באפריל 2011
↑  Estado de la Biodiversidad en Costa Rica
1 2 3 4  החיים הטובים של העצלנים, באתר ynet, ‏2021-09-30 (ארכיון)
↑  ספר העובדות העולמי של ה-CIA
↑  סוכנויות הידיעות, היסטוריה בקוסטה ריקה: הותרו נישואים חד-מיניים, באתר ynet, 26 במאי 2020
| מדינות ושטחים תלויים באמריקה הצפונית (לרבות אמריקה המרכזית) |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • איי בהאמה • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מרטיניק • מונטסראט • נבאסה • סנט מארטן • סן מרטן • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564233105171  BNE: XX451070  BnF: cb11943356v (data)  GND: 4010618-4  HDS: 003382  ISNI: 0000 0001 2248 346X  KulturNav: 6615d415-6ce6-4043-966e-faba74ac8ee7  LCCN: n79070075  MusicBrainz: ba544658-8266-36cb-ac0e-3bdfbf52cb00  NARA: 10044685  NDL: 00566755  NKC: ge129641  SUDOC: 026591928  UKPARL: BZynxGgv  VIAF: 126073638   WorldCat (עם VIAF): 126073638 
הר הגעש ארנל
ראובן ריבלין ושר החוץ של קוסטה ריקה, מנואל גונזאלס סאנז (ספ'), מאי 2017
שסתום

ערך זה עוסק בהתקן המווסת זרימה. אם התכוונתם למושג משפטי, ראו .
ברזים בעלי שסתומים לוויסות זרימת המים
שסתום (באנגלית: Valve) הוא התקן (בדרך כלל מכני), אשר משמש לפתיחת מעבר, לסגירת מעבר או לוויסות הזרימה של נוזל או גז. המלה "שסתום" היא מונח עברי מודרני, ומורכבת משתי מילים: שָׁתוּם - שפירושו פתוח, וסָתוּם - שפירושו סגור.
שסתומים במערכות צנרת

את השסתומים במערכות צנרת ניתן לחלק לחמש קטגוריות עיקריות:
שסתומי סגירה (stop valves) משמשים לפתיחה, לסגירה או לוויסות הזרימה של נוזל במערכת.
שסתומים אל-חוזרים (check valves, non-return valves) מונעים זרימת הנוזל במערכת בכיוון הפוך.
שסתומי סגירה אל-חוזרים (screw-down non-return valves) הם שילוב של שסתום סגירה ושל שסתום אל-חוזר.
ברזים (cocks), בדרך כלל קטני ממדים, המצויים במצב סגור או פתוח ואינם מיועדים לוויסות הזרימה.
שסתומים מיוחדים מסוגים שונים, כגון שסתומי ויסות לחץ, שסתומי ביטחון ועוד.
שסתומים במערכות צנרת > שסתום דיסקה

זהו שסתום הסגירה הבסיסי ביותר, שנועד לפתוח, לחסום או לווסת זרימת נוזל או גז במערכת. לשסתום גוף דמוי כדור, ומכאן שמו באנגלית (globe valve). דיסקת השסתום נסגרת על תושבת השסתום באמצעות סיבוב כוש[דרושה הבהרה] בעל תבריג. זרימת הנוזל נעשית מהצד התחתון של התושבת בכיוון מעלה. זרימה בכיוון הפוך מפעילה לחץ על הדיסקה, מקשה על פתיחת השסתום ועלולה במקרים מסוימים לנתק את הדיסקה מהכוש. זאת ועוד, במצב סגור יפעל לחץ גבוה יותר של נוזל על התקן האטימה סביב הכוש, והאפשרות לדליפות תגדל. מאחר שהדיסקה והתושבת נמצאות בזווית ישרה לקו הציר של הצנרת, שינוי כיוון הזרימה בתוך השסתום יוצר מערבולת והפסדי זרימה. במקרים רבים הדבר אינו מהווה בעיה, אך לעיתים הדבר לא רצוי, ויש להשתמש בשסתום בעל מבנה שונה.
שסתומים במערכות צנרת > שסתום שער

שסתום סגירה, הנקרא באנגלית gate valve, ומאפשר לנוזל לזרום דרכו מבלי לשנות כיוון ועם מינימום הפסדי זרימה. החלק האוטם הוא מעין סכר ניצב לכיוון הזרימה, המועלה ומורד למקומו באמצעות כוש בעל תבריג. לסכר צורת דיסקה עגולה מקבילה או קונית, והיא מתיישבת על תושבות מתאימות בבית השסתום. שסתום שער צריך להימצא במצב סגור לגמרי או פתוח לגמרי, ואינו נועד לוויסות הזרימה בשל המערבולות הנוצרות סביב הסכר כשהוא פתוח חלקית. יתרה מכך, במצב זה הסכר רועד ונע לצדדים ופוגם בתושבות.
שסתומים במערכות צנרת > שסתום פרפר

זהו שסתום סגירה, הכולל דיסקה אשר נעה בתנועה סיבובית על ציר בתוך בית השסתום. לפתחי השסתום ממדים זהים לאלו של הצינורות המחוברים אליו. מאחר שהנוזל זורם למלוא שטח החתך של השסתום ובקו ישר, הפסדי הזרימה ומפל הלחץ קטנים מאוד. ניתן להשתמש בשסתום מסוג זה כשסתום פתיחה מהירה או סגירה מהירה, מאחר שנחוץ לסובב את הדיסקה רבע סיבוב בלבד ממצב סגור למצב פתוח ולהפך. שסתומי פרפר גדולים ניתנים להפעלה גם באמצעות מנגנון פנאומטי או הידראולי.
שסתומים במערכות צנרת > שסתום דיאפרגמה

שסתום סגירה, המצויד בדיסקת גומי סינתטי גמישה, אשר נלחצת על ידי כוש מתברג ואוטמת את מעבר הנוזל. סוג זה של שסתום מתאים במיוחד לכימיקלים ולנוזלים קורוזיביים בטמפרטורה נמוכה.
שסתומים במערכות צנרת > שסתום סגירה מהירה

זהו שסתום דיסקה או שער, המצויד בקפיץ דרוך ובמנגנון הפעלה מרחוק (כבל פלדה או בוכנה הידראולית). הפעלת המנגנון גורמת לקפיץ להשתחרר ולסגור את השסתום באופן מיידי. שסתומים מסוג זה מותקנים למשל במכלי דלק ושמן, על מנת לאפשר את ניתוקם המיידי מן המערכת במקרה שרפה. קיימים בשימוש גם שסתומים לפתיחה מהירה, הפועלים על פי עיקרון זהה.
שסתומים במערכות צנרת > שסתומים אל-חוזרים

שסתומים אל-חוזרים או חד-כיווניים מותקנים במקומות שונים לאורך הצנרת, כדי למנוע זרימה חוזרת. הם נסגרים ונפתחים בלחץ הנוזל ולא ניתן לשלוט עליהם ידנית. מצויים בשימוש שני סוגים עיקריים: בעלי דיסקה, הנעה אנכית באמצעות מובילים, ובעלי דיסקה הנעה על ציר.
שסתומים במערכות צנרת > שסתומי סגירה אל-חוזרים

אלו הם שסתומי דיסקה, שהכוש שלהם אינו מחובר לדיסקה בצורה קשיחה, אלא נשען עליה. צורת מבנה זו מאפשרת להם לתפקד הן כשסתומי סגירה הן כשסתומים חד-כיווניים. כאשר מבריגים את הכוש בכיוון מטה, הוא לוחץ על הדיסקה וסוגר את השסתום. כאשר מבריגים את הכוש בכיוון מעלה, יכולה הדיסקה לעלות ולרדת ולתפקד כשסתום חד-כיווני. דיסקת השסתום מצוידת במוביל, כדי להבטיח שתתיישב כיאות על תושבתה.
שסתומים במערכות צנרת > ברזים

ברזים הם שסתומים קטני מידות, שהחלק האוטם שלהם הוא מגופה (plug) קונית, גלילית או כדורית. הם משמשים כברזי סגירה on-off או כברזי מעבר רב-כיווניים. בברזים קוניים מושגת האטימה על ידי השחזה וליטוש של המגופה ותושבתה. בברזים כדוריים התושבות הן טבעות עשויות חומר אלסטי, המהודקות לשני צדי המגופה הכדורית. בברזים גלילים, התושבת בצורת שרוול גלילי, עשוי אף הוא מחומר אלסטי וניתן להחלפה.
שסתומים במערכות צנרת > שסתומי ביטחון והקלת לחץ

הגנת המערכת מפני לחץ יתר נעשית על ידי שסתומי הקלת לחץ (relief valve) או שסתומי ביטחון (safety valve). השסתום כולל דיסקה, הנשענת על תושבתה בכוח קפיץ דרוך. את לחץ הפתיחה של השסתום ניתן לכוון על ידי הקשחה או הרפיית הקפיץ באמצעות אומי כיוון. לחץ הפתיחה של שסתומים מסוג זה הוא בדרך כלל עד 10% מלחץ העבודה של המערכת. תחזוקת השסתום ובדיקתו בפרקי זמן קבועים חיוניים להגנת המערכת.
נשם הוא שסתום ביטחון פשוט המשמש לשחרור לחץ גזים במערכות אטומות. הנשם הוא חד כיווני. קיימים נשמים שמאפשרים זרימת אוויר רק לתוך המערכת, למשל למניעת היווצרות ריק במכל דלק מבלי לאפשר לדלק להישפך החוצה, ונשמים המאפשרים זרימת גזים רק אל מחוץ למערכת - למשל במכלי תסיסה. נשם כזה עשוי להיות פשוט עד כדי צינור גמיש המוטה לתוך כלי פתוח המכיל מים.
תמונות

|  |
| --- | --- | --- |
| שסתום פרפר מברזל יצוק | שסתום אל-חוזר | שסתום שער |
ונטיל

ונטיל הוא שסתום חד-כיווני, המאפשר כניסת אוויר על ידי כך שלחץ האוויר מתגבר על כוח הקפיץ אשר מחזיק את ליבת השסתום לחוץ כנגד אטם, וכאשר מופסקת אספקת לחץ האוויר, הלחץ שבכלי נשאר הודות למנגנון זה.
במידת הצורך ניתן לשחרר את הלחץ ששורר בכלי על ידי לחיצה על ליבת השסתום ובכך משווים לחצים עם הסביבה.
השם ונטיל לקוח מהשפה הגרמנית, בארץ השתרש המושג ונטיל בהקשר של שסתום חד-כיווני למילוי אוויר בצמיגי אופניים ורכב, כדורי משחק ועוד.
שסתומים בגופם של אורגניזמים

גם בגופם של אורגניזמים נמצאים שסתומים, שתפקידם דומה לתפקיד בו הם משמשים במכונות שונות - פתיחת מעבר, סגירת מעבר או וויסות זרימה. מספר שסתומים נמצאים במערכות שונות בגופם של אורגניזמים והם הכרחיים לשמירת ההומאוסטזיס בגוף היצור החי, ולתפקודו התקין. דוגמאות:
שסתום השוער: שסתום הנמצא בחיבור בין הקיבה לבין התריסריון, תחילתו של המעי הדק ונסגר בעת הצורך, כאשר התריסריון מלא ונדרש עיכוב ביציאת המזון על מנת להמשיך בתהליך עיכולו התקין.
מסתמי העליות-חדרים: מסתמי העליות-חדרים הם שסתומים הנמצאים בין העליות והחדרים בלב. הם נפתחים במהלך הדיאסטולה, ונסגרים במהלך הסיסטולה. תקלה במסתמים אלו עשויה לגרום לאיוושה או למחלת מסתמי לב.
ראו גם

מסתמי הלב
אינה קנבארו לוקאס

| --- | --- |

אינה קנבארו לוקאס, בשנת 2023
 לידה:  8 ביוני 1908  (בת 116) São Francisco de Assis, ברזיל 
 מדינה:  ברזיל 
 מקום מגורים:  מונטווידאו 
 
אינה קנאבארו לוקאס (בפורטוגזית: Inah Canabarro Lucas; נולדה ב-8 ביוני 1908) היא נזירה ברזילאית ואדם שחי מעל גיל 110, האדם הכי מבוגר בעולם מאז מותה של טומיקו איטואוקה ב-29 בדצמבר 2024. והיא כיום בת 116 שנים ו-257 ימים. כמו כן, היא הנזירה המבוגרת ביותר בעולם מאז מותה של לוסיל רנדון ב-17 בינואר 2023.
ביוגרפיה

לוקאס נולדה ב-8 ביוני 1908 בברזיל. בתם של ז'ואאו אנטוניו לוקאס ומריאנה קנאבארו לוקאס. היא עבדה כגננת בבית הספר התיכון סנטה טרזה דה ז'זוס, שם לימדה את ז'ואאו פיגיירדו, הנשיא ה-30 של ברזיל. בנוסף, היא נכדתו של הגנרל דייוויד קנבארו (אנ'), שלחם במלחמת לבושי הבלויים. האפיפיור פרנציסקוס שלח לה מסר של מזל טוב ליום הולדתה ה-110.
אינה הפכה לאדם החי המבוגר ביותר בברזיל בעקבות מותה של אנטוניה דה סנטה קרוז (שנולדה בשנת 1905 ונפטרה ב-23 בינואר 2022). במאי 2023, חגג הארכיבישוף המקומי את יום הולדתה ה-115.
אינה היא הנזירה השנייה בגיל הכי מבוגר בהיסטוריה, מאחורי לוסיל רנדון, והאדם החי המבוגר בעולם.
הערות שוליים

↑  "Supercentenarian Data -- Table E". grg.org. נבדק ב-29 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Supercentenarians: Longevity secrets of those who live to be 110, and older". gulfnews.com (באנגלית). 15 באוגוסט 2022. נבדק ב-11 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inah Canabarro Lucas". LongeviQuest (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-11 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Inah Canabarro Lucas, 114". Gerontology Research Group. אורכב מ-המקור ב-9 בדצמבר 2022. נבדק ב-29 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Figueiredo ve conciliacao como ato de dar e receber". Jornal do Brazil (בפורטוגזית). 21 בספטמבר 1979. p. 2C. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Schuler, Roberta (3 ביוני 2016). "Freira de Porto Alegre tem 108 anos e está sempre em atividade: "Eu não sou velha!"". GZH (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-29 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chaves, Ricardo (26 במאי 2018). "Freira gaúcha completa 110 anos e recebe parabéns do papa Francisco". GZH (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-29 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inah Canabarro Lucas". LongeviQuest (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-08-18.
↑  "Irmã Inah Canabarro celebra 115 anos". Roman Catholic Archdiocese of Porto Alegre. 27 במאי 2023. נבדק ב-29 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
אחיה ראב"ד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1966 (בן 58)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  כתב
 מעסיק:  ynet
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  @AhiyaRaved
 
אחיה ראב"ד (נולד ב-25 באוגוסט 1966) הוא עיתונאי ואיש תקשורת לשעבר.
ביוגרפיה

ראב"ד החל דרכו ככתב ועורך ברשת עיתונות מקומית צפון ולאחר מכן שימש סגן עורך בידיעות תקשורת. משנת 2004 ראב"ד משמש ככתב ynet בצפון וכן בתפקידי כתב ועורך במקומונים בצפון.
בין השאר סיקר ראב"ד עבור ynet את משפטו החוזר של רומן זדורוב, שהואשם ברצח הילדה תאיר ראדה, את ההתנתקות, בשנת 2005, את מלחמת לבנון השנייה ואת המשא ומתן על שחרורם של החיילים החטופים גלעד שליט ושל אודי גולדווסר ואלדד רגב. הוא סיקר גם את השריפה הקטלנית בכרמל בשנת 2010. ראב"ד מרבה לעסוק בנושאים הקשורים לאיכות הסביבה. בשנת 2012 פרסם תחקיר ובו תרחיש האימה שעלול להתרחש במקרה ומתקפת טילים תפגע במתחמים הפטרוכימיים במפרץ חיפה. בהזדמנויות אחרות עסק בחשש מפני רעידות האדמה באזור, ובסיקור שוטף של המאבק על פינוי מכל האמוניה, והתקלות הרבות במפעלי המפרץ.
במהלך השנים עסק בנושאים חברתיים ואנושיים רבים, ובשנת 2018 זכה בפרס "מגן הצדק החברתי" מטעם עמותת יד עזר לחבר, המסייעת לניצולי שואה.
בשנים 2006–2008 עמד בראש אגודת העיתונאים בחיפה. ב-2012 היה בין מקימי "תא כתבי חיפה והצפון".
ב-2022 עשה הסבה לתחום הטיפול והעיסוי.
מאז שנות ה-90, ראב"ד מתגורר בכרמיאל. הוא נשוי למזל, אמנית ומורה לחינוך מיוחד ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  אחיה ראב"ד, באתר ynet
1 2 3  עליזה רוזן הברמן, מגן הצדק החברתי הוענק לעיתונאי אחיה ראב"ד, באתר הד הקריות, ‏8 לפברואר 2018
↑  x.com, X (formerly Twitter)