stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וחושטי
חייו

וחושטי נולד בשנת 1696 בטביליסי למלך וחטנג השישי, הוואלי של כארתלי, כממזר מלכותי על פי הנוסע הצרפתי שארל דה פייסונל (צר') אימו הייתה איכרה צמיתה. הוא חונך על ידי סולחן-סבא אורבליאני (אנ'), האחים גָּארְסֶווָאנִישְׁווִילִי (אנ') יאסה וגיאורגי (גאו'). ומיסיונרים צרפתים קתוליים שהתגוררו בטביליסי. הוא שלט גם ביוונית, לטינית, צרפתית, טורקית, רוסית וארמנית.
משנת 1717–1724 השתתף וחושטי באופן פעיל בחיים הפוליטיים של הממלכה, כולל הוא השתתף פעמיים בקמפיינים נגד הקסאני האריסטאבי. בין השנים 1719 ו-1720, השתתף וחושטי בשני מסעות אחת אחרי השנייה כנגד הדוכס המורד (אריסתווי) שָׁאֶנְשֶׁה (אנ') האריסתווי של כְּסַאנִי (אנ'). בשנת 1721, יחד עם המדיוואנבג, גיוויי תומנישווילי, הוא ערך מפקד סטטיסטי של אוכלוסיית כארתלי תחתית.
מאוגוסט ועד נובמבר 1722, הוא היה מושל הממלכה במהלך היעדרותו של אביו שפתח במסע צבאי לגנג'ה במהלך מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723). הוא הצטרף לאביו כשברח לכארתלי הפנימית ושירת כמפקד במחוז. לאחר שהעות'מאנים כבשו את כארתלי, ביולי 1724, הוא הצטרף לאביו שהיגר לאימפריה הרוסית. צארביץ' וחושט (כפי שנודע ברוסיה) הוא פרש למוסקבה והוענקה לו קצבה. הוא נפטר במוסקבה בשנת 1757. הוא נקבר במנזר דונסקוי במוסקבה, מקום קבורה מסורתי של בני מלוכה ואצולה גאורגים שהיגרו לרוסיה.
חיבוריו

רוב יצירותיו נכתבו או הושלמו במוסקבה. הידועים ביותר הם "תיאור ממלכת גאורגיה" (אנ') (הושלם ב-1745) ו"התיאור הגאוגרפי של גאורגיה" (הושלם ב-1750) ושני אטלסים גאוגרפיים (גאו') של אזור הקווקז מלווים באיורים של מספר שלטי אצולה היסטוריים (1745–1746). החיבור המפורסם שלו על "תיאור ממלכת גאורגיה" הוא בעצם תקציר מעוטר של אוסף הטקסטים של כַּרתְּלִיס צחוֹברֶבָּה המתארים א תולדות גאורגיה בימי הביניים.
וחטנג השישי, אביו של וחושטי, הקים ועדה של מלומדים במטרה לכתוב חיבור על ההיסטוריה של גאורגיה מהמאות ה-14 ועד ה-17. החיבור נקרא כּאַרתּלִיס צחוֹרֶבִּיס גָּאגרדֶּזֶלֶבָּה – "ההמשך של חיי כארתלי" (גאו') בעת עריכת דברי הימים של "חיי כארתלי" השתמשו "המלומדים" במקורות בעל פה ובכתב. במיוחד הם השתמשו במסורות ובסיפורי עדי ראייה, כרוניקות גאורגיות, שירים היסטוריים ואמנות, כמו גם יצירות היסטוריות פרסיות וארמניות. וחושטי מצא ב"המשך חיי כארתלי" שגיאות רבות ביניהם שגיאות כרונולוגיות ואחרות, מתח עליו ביקורת קשה על היצירה וראה צורך לכתוב בעצמו את ההיסטוריה של גאורגיה של המאות ה-14 ועד ה-18. למרות ש"המלומדים" שאפו להעביר את ההיסטוריה של גאורגיה כולה, עבודתם רק מתארת את מאורעות בהיסטוריה של כארתלי. וחושטי אסף וריכז מידע מקיף משלו על ההיסטוריה והתיאור הגאוגרפי של העם והארצות הגאורגיות. אחת המטרות העיקריות של התיקונים שלו הייתה להדגיש את האחדות הפוליטית והתרבותית של כל גאורגיה למרות העובדה שגאורגיה הייתה מחולקת פוליטית בין מלכים ונסיכים מתחרים במהלך חייו של וחושטי. העובדה שנעשו עותקים מרובים של חיבוריו מעידה על הפופולריות של עבודתו, והנרטיב שלו עיצב באופן משמעותי את האופן שבו הדורות שבאו אחריו תפסו העבר הכלל-גאורגי. עבודתו היא גם מקור מרכזי להיסטוריה של גאורגיה במאות ה-16 וה-17.
חיבוריו של וחושטי תורגמו עד מהרה לרוסית ולאחר מכן גם לצרפתית ושימשו מדריך לנוסעים וחוקרי ארצות אירופאים רבים שערכו מסעות לקווקז עד תחילת המאה ה-20.
וחושטי גם השלים, יחד עם אחיו, הנסיך בַּכַּר (אנ'), את הדפסת התנ"ך (הנוצרי) בגאורגית, תרגום שעבודת התרגום החלה עוד בימיו של אביהם, וחטנג השישי. הוא הקים לשם כך, בביתו ליד מוסקבה, בית דפוס, לימד את אומנות הדפוס לכמה אנשי דת גאורגים, והשלים את המהדורה המודפסת הראשונה של התנ"ך בגאורגית בשנת 1743. הדפוס הועבר לאחר מכן למוסקבה, שם הודפסו כמה יצירות דתיות נוספות בגאורגית.
מורשת

נקראו על שמו:
המכון לגאוגרפיה על שם וחושטי (אנ')
גשר וחושטי (גאו') על נהר הקורה
רחובות בטביליסי וכותאיסי
פרס וחושטי בגרטיוני (גאו') – פרס בתחום הגאוגרפיה, שהוקם על ידי מועצת השרים של גאורגיה באוקטובר 1973 על מנת להנציח את שמו של וחושטי. הפרס הוענק בתקופות שונות ללוואן מָרוּאָשווִילִי (אנ')‏ (1977), גריגול חמַּלָּדזֶה (גאו') ‏(1982), גיווי סווָאנִידזֶה (גאו')‏ (1982) ואחרים.
פסגת וחושטי (גאו') פסגה מושלגת בגובה כ-4,000 מ' מעל פני הים. בהרי צפון הקווקז בסוואנתי.
בשנת 1948, הפסל ולנטין תּוֹפּוּרִידזֶה (גאו') יצר שני פסלים של וחושטי, יצוקי ברונזה.
משפחתו

וחושטי נישא בשנת 1717 למרים אבשידזה, בתו הצעירה של גיאורגי החמישי מאימרתי (אנ'), שהיה מלך ממלכת אימרתי בין השנים 1702–1707, והיו לו מספר ילדים:
הנסיך איוואן בגרטיון (אנ')‏ (1719–1781), גנרל בשירות צבא האימפריה הרוסית;
הנסיכה אלכסנדרה (12 אוגוסט 1712 – 8 אפריל 1789)
הנסיך דוד (1723–1819);
הנסיכה מרים (1724–1807);
הנסיך דוֹמנטי (1728–1737);
הנסיך ניקולוז (נפטר ב-6 נובמבר 1784)
הנסיכה אנה (1744–1779);
הנסיך יותם (אנ') ‏(פעל בשנת 1737)
הנסיך פטר (פעל בשנת 1737)
הנסיך גוּקה (פעל בשנת 1737)
גלריה

מפות
מפת טביליסי על פי וחושטי (גאו') ב"אטלס של גאורגיה", 1735
מפת אירופה לפי וחושטי, 1752
מפת גאורגיה ב"אטלס של גאורגיה" (כיתוב ברוסית)
קטע ממפה של וחושטי שבה מופיעה החומה הגדולה של אבחזיה (אנ').
שלטי אצולה
חאנות אוואר (אנ')
אוסטיה
נסיכות אבחזיה
אראן (אנ')
ממלכת כארתלי
ממלכת קאחתי
ממלכת אימרתי
ממלכת גאורגיה
אתאבגות סאמצחה
נסיכות סוואנתי
נסיכות אודישי (אנ')
נסיכות גוריה
אמירות שירוואן (אנ')
סומחיתי
שושלת בגרטיוני
הערות שוליים

↑  בָּטוֹנִישְׁווִילִי (אנ') (מילולית: ילד של אדון) היה תואר לנסיכים ונסיכות מלכותיים שיצאו ממלכי גאורגיה משושלת בגרטיוני.
↑  “Description of Georgian Kingdom” and the Geographical Atlas of Vakhushti Bagrationi, אתר אונסק"ו, (באנגלית)
↑  ‏Tea Chkheidze‏ (Q131546152),‏ GEORGIA v. LINGUISTIC CONTACTS WITH IRANIAN LANGUAGES, עמ' 486–490 אנציקלופדיה איראניקה מסת"ב 978-0-933273-53-5
↑  ממזר מלכותי (אנ') היה ילד שנולד למונרך מכהן מחוץ לנישואים. למלך יכול להיות ילד עם פילגש, או שהלגיטימיות של נישואים עשויה להיות מוטלת בספק מסיבות הנוגעות בירושה.
↑  מדיוואנבג או דיוואן-בג (בערבית-פרסית: dīvānbegī – שופט עליון) באיראן הספווית, שופט עליון, מבכירי מועצת המדינה. גאורגים החזיקו לעיתים קרובות בתפקיד מדיוואנבג באיראן. בממלכות גאורגיות ייצג המדיוואנבג את בית המשפט של המלך. המדיוואנבג היה בעל סמכויות ביצוע וחקירה והיה בקיא בתקנון. מקור: მდივანბეგი בספרייה הלאומית של גאורגיה
↑  וחטנג השישי מלך ממלכת כארתלי שאולץ להתאסלם היה שבוי בפרס שבע שנים לפני שהורשה לחזור לממלכתו בשנת 1719. דאגתו הראשונה הייתה לשים קץ לפלישות התמידיות מצפון הקווקז, במיוחד של שבטים לזגינים מדגסטן. וחטנג היה בהכנות להנחתת המכה המוחצת על הלזגינים כאשר הפרסים הספווים התערבו ומנעו ממנו לעשות זאת. פעולה שהביאה לסיום את נאמנות קצרת הימים של וחטנג לשאה. הוא יצר קשר סודי עם הצאר הרוסי, פיוטר הגדול, וקיבל ממנו הבטחה על הגעה עתידית של הרוסים לקווקז. לאחר מספר דחיות, ביולי 1722, החל פיוטר בראש כוח צבאי את המערכה בחופי הים הכספי. במהלך המלחמה במקביל לההתקדמות הרוסית לכיוון פרס פתח וחטנג באוגוסט-ספטמבר 1722 הוא פתח במסע צבאי לגנג'ה. כשהרוסים לא הצטרפו אליו, הוא חזר לטביליסי בנובמבר. התגרות זו כלפי הפרסים הובילה לפלישה פרסית הרת אסון לממלכתו.
↑  საქართველოს გეოგრაფიული აღწერა
↑  סטפן ראפ (אנ') (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts, p. 423-4. Peeters Bvba מסת"ב 90-429-1318-5 (הספר בקטלוג ULI)
↑  רונלד גריגור סאני (אנ') (1994), The Making of the Georgian Nation, מהדורה שנייה, הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, מסת"ב 9780253209153
↑  תרגום לצרפתית לחיבור של וחושטי על ידי מארי-פליסיטה ברוסה (אנ'),‏ Description Geographique de la Georgie, סנקט פטרבורג 1842
↑  ‏מרים אבשידזה‏ (Q131928778)
↑  החומה הגדולה של אבחזיה או חומת קֶלָּסוּרִי (אנ') הייתה חומה שהוקמה להגנה מפני פלישות של האבחזים תושבי צפון מערב הקווקז על פי המפה. צפונית לאזור אבחזיה כיום. הדבר מחזק את הטענה הגאורגית בסכסוך האבחזי-גאורגי כי האזור היה אזור גאורגי במקורו והאבחזים הגיעו מאוחר יותר כשהם ברחו מפני אויביהם ונתקבלו כאורחים באזור.
↑  סוֹמְחִיתִי (אנ') הוא מונח גיאוגרפי דו-משמעי המשמש במקורות היסטוריים גאורגים מימי הביניים ומודרניים מוקדמים המתייחסים לארמניה מחד ולאזורי הגבול הארמנו-גאורגיים לאורך עמקי הנהרות דבד וחרמי (אנ') מאידך.
↑  ‏הלקסיקון הביוגרפי של גאורגיה‏ (Q58357743)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810703767505606  GND: 115783989  NKC: ola2002150685  SUDOC: 194482189  VIAF: 25339153   WorldCat (עם VIAF): 25339153 
וחושטי על בול דואר גאורגי שהונפק בשנת 2018. איור מאת גיאורגי כַּרְתּווֵלִישְׁווִילִי (גאו')
חוק ועדות חקירה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  30 בדצמבר 1968
 תאריך חקיקה עברי:  ט' בטבת תשכ"ט
 גוף מחוקק:  הכנסת השישית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 548 מ-8 בינואר 1969, עמ' 28
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 מספר תיקונים:  6
 נוסח מלא:  חוק ועדות חקירה, תשכ״ט–1968
 
חוק ועדות חקירה, תשכ"ט–1968 הוא חוק המסדיר את מינויה, הרכבה ופעילותה של ועדת חקירה ממלכתית בישראל.
היסטוריה חקיקתית

קודם לחקיקת חוק ועדות חקירה, ועדות חקירה הוקמו מתוקפה של פקודת ועדות חקירה, 1921 - פקודה מנדטורית שנשארה בתוקפה מכוח פקודת סדרי השלטון והמשפט. החוק שהוצע להחליפה כלל שינויים אחדים בדרכי הקמת ועדת חקירה ובסמכותה, בין השאר לפי המלצותיה של ועדה באנגליה שבחנה נושא זה. החוק אושר בכנסת השישית ב-30 בדצמבר 1968.
מאז אישורו תוקן החוק שש פעמים. תיקונים עיקריים:
בתיקון ראשון לחוק, משנת 1972, נוספו לו סעיף המאפשר לוועדה להגיש דו"ח חלקי או דו"ח ביניים, וסעיף הקובע עונש על המשפיע או המנסה להשפיע שלא כדין על ועדת חקירה או על חבר מחבריה בכל הקשור לעבודת הוועדה.
בתיקון מס' 5 משנת 2005 נוספו לחוק אפשרויות אחדות להגבלת פרסומו של דו"ח ועדת החקירה.
הוראות החוק > מינוי הוועדה

הסמכות להקמת הוועדה נתונה לממשלת ישראל, כאשר ”קיים עניין שהוא בעל חשיבות ציבורית חיונית אותה שעה הטעון בירור” (סעיף 1 לחוק ועדות חקירה). לאחר החלטת ממשלה להקים ועדת חקירה, נשיא בית המשפט העליון ממנה את חברי הוועדה, המונה שלושה חברים (או מספר אי-זוגי גדול יותר). על יושב ראש הוועדה להיות שופט של בית המשפט העליון או שופט של בית משפט מחוזי או שופט כזה בדימוס, ונדרש שיינתן בה ביטוי הולם לייצוגם של בני שני המינים.
בנוסף למינוי ועדת חקירה לפי החלטת הממשלה מכוח חוק זה,  בהתאם לסעיף 14(ב) לחוק מבקר המדינה, תשי"ח-1958 רשאית גם הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת להורות על הקמת ועדת חקירה, בעקבות דו"ח ביקורת שהוגש לה על ידי מבקר המדינה.
הוראות החוק > פעילות הוועדה

על ועדת החקירה לחתור לחקר האמת. עם זאת, הוועדה אינה כפופה לסדרי דין כמו בבית משפט, וגם לא לדיני הראיות. סדרי הדין של ועדת חקירה נקבעו בתקנות ועדות חקירה (סדרי דין), תש״ל–1969.
הוועדה מוסמכת להזמין עדים על מנת לחקור אותם, לדרוש מהם תשובות שאינן מתחמקות, להשביע עדים ולדרוש מהם להראות מסמכים שברשותם. הוועדה מוסמכת להטיל קנס על מי שמסרב לבצע הוראות אלו של הוועדה. זימון העדים נעשה בהתאם לתקנות ועדות חקירה (התייצבות עדים לחקירה), תשכ״ד–1964.
יושב־ראש הוועדה רשאי להוציא צו חיפוש, לשם הצגתו של מסמך או מוצג אחר הדרוש לחקירה. לשם איסוף חומר הדרוש לחקירה, רשאי יושב־ראש הוועדה להטיל תפקיד זה על אדם הכשיר לכך.
עדות שנמסרה לפני ועדת חקירה או לפני מי שהוטל עליו לאסוף חומר לחקירה, לא תשמש ראיה בהליך משפטי, חוץ ממשפט פלילי בשל מסירת אותה עדות.
ראתה ועדת חקירה שאדם עלול להיפגע מן החקירה או מתוצאותיה, יודיע לו יושב־ראש הוועדה במה הוא עלול להיפגע ויעמיד לרשותו את חומר הראיות הנוגע לאותה פגיעה והנמצא בידי הוועדה. מי שקיבל הודעה כזו רשאי להתייצב לפני הוועדה, בעצמו או על ידי עורך דין, להשמיע דברו ולחקור עדים, אף אם כבר העידו לפני הוועדה, ורשאית הוועדה להתיר לו להביא ראיות, והכל בעניין הפגיעה כאמור.
דיוני הוועדה יהיו בפומבי, אך היא רשאית לקיים דיון בדלתיים סגורות אם שוכנעה שהדבר דרוש לשם שמירה על ביטחון המדינה, על יחסי החוץ של המדינה, על עניין כלכלי חיוני של המדינה או על דרכי הפעולה החסויות של משטרת ישראל, או לשם הגנה על המוסר או על שלומו של אדם.
בגמר דיוניה תערוך ועדת חקירה דו"ח על תוצאות חקירתה ועל המלצותיה, אם תמצא לנכון להוסיף המלצות, ותגיש את הדו"ח לממשלה. הוועדה רשאית לערוך דו"חות חלקיים או דו"חות ביניים שעניינם המלצות לנקיטת צעדי ביניים. הוועדה תפרסם ברבים את הדו"ח שלה סמוך אחרי הגשתו לממשלה, אך היא רשאית שלא לפרסם את הדו"ח, כולו או מקצתו, אם שוכנעה שהדבר דרוש למניעת פגיעה של ממש בביטחון המדינה, ביחסי החוץ של המדינה, בעניין כלכלי חיוני של המדינה בשלומו או בפרטיותו של אדם, או בדרכי הפעולה החסויות של רשות או גוף שיש להם סמכות חקירה על פי דין. דו"ח הוועדה לא ישמש ראיה בכל הליך משפטי.
מימוש החוק

מאז חקיקת החוק ועד סוף שנת 2023 הוקמו 16 ועדות חקירה מכוח חוק ועדות חקירה וארבע ועדות חקירה הוקמו מכוח חוק מבקר המדינה.
לקריאה נוספת

אביגדור קלגסבלד, ועדות חקירה ממלכתיות, נבו הוצאה לאור, 2001.
הערות שוליים

↑   היסטוריית החקיקה של פקודת ועדות חקירה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
↑  הצעת חוק ועדות חקירה, התשכ"ח-1967, ה"ח 747 מ-15 בנובמבר 1967
↑  חוק ועדות חקירה, התשכ"ט-1968, ס"ח 548 מ-8 בינואר 1969
↑  חוק ועדות חקירה (תיקון), התשל"ב-1972, ס"ח 645 מ-14 בינואר 1972
↑  חוק ועדות חקירה (תיקון מס' 5), התשס"ה-2005, ס"ח 1977 מ-26 בינואר 2005
↑   תקנות ועדות חקירה (סדרי דין), תש״ל–1969, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   תקנות ועדות חקירה (התייצבות עדים לחקירה), תשכ״ד–1964, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  קריאה מודרכת בחוק ועדות חקירה, באתר התנועה לחופש המידע, ‏23 בנובמבר 2023
לינדזי דאנקן

| --- | --- |

לינדזי דאנקן
 לידה:  7 בנובמבר 1950 (בת 74) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Lindsay Vere Duncan 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון  בית הספר לבנות המלך אדוארד השישי 
 בן או בת זוג:  הילטון מקריי 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס פסטיבל הקולנוע של סיטגס לשחקנית הטובה ביותר (1990)  פרס עולם התיאטרון (1987)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2002)  פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית הטובה ביותר  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית  פרס דרמה דסק לשחקנית הטובה ביותר במחזה  פרס אוליבייה 
 פרופיל ב-IMDb
 
לינדזי דאנקן (באנגלית: Lindsay Duncan; נולדה ב-7 בנובמבר 1950 באדינבורו) היא שחקנית סקוטית זוכת פרס טוני.
ביוגרפיה

דאנקן למדה בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת לונדון.
קריירה

במהלך לימודיה השתתפה בכמה מחזות בתיאטראות קטנים, ומאוחר יותר, במהלך שנות ה-80, הופיעה גם במספר סדרות טלוויזיה. מאוחר יותר גילמה את דמותה של המרקיזה דה מרטיי במחזה "יחסים מסוכנים" בהפקת רויאל שייקספיר קומפני, לצדו של אלן ריקמן. המחזה הוצג בסטרטפורד אפון אייבון, בלונדון ובניו יורק.
בשנות ה-90 המשיכה דאנקן להופיע במקביל בסדרות טלוויזיה, בקולנוע ועל בימות התיאטרון. בין היתר, השתתפה בסרט "זקוף ת'אוזן" (1987), בגרסה הטלוויזיונית של "אוליבר טוויסט", בסרט הקולנוע "מנספילד פארק" (בו גילמה תפקיד כפול) ובגרסה הקולנועית של "חלום ליל קיץ".
בשנת 2002 זכתה דאנקן בפרס טוני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, על תפקידה במחזה "Private Lives", מאת נואל קאוורד.
בין 2005 ל-2007 גילמה את דמותה של סרוויליה קפיאוניס בסדרת הטלוויזיה "רומא".
בשנת 2009 שיחקה דאנקן לצד דייוויד טננט בתפקיד אדלייד ברוק בפרק "מי המאדים" של סדרת המדע בדיוני הבריטית המצליחה "דוקטור הו".
מלבד פרס הטוני, זכתה דאנקן גם בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של קטלוניה בסיג'ס ב-1990 על משחקה ב-"The Reflecting Skin", ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע של ברטיסלאבה ב-2004 על משחקה ב-"AfterLife". כן הייתה מועמדת שלוש פעמים לקבלת פרס באפט"א.
בשנת 2013 גילמה את תפקיד אימו של טים בסרט "כל הזמן שבעולם" ושיחקה בסרט הדרמה הבריטי-צרפתי "סוף שבוע בפריז".
בשנת 2014 שיחקה בסרט הקומדיה השחורה "בירדמן" שביים אלחנדרו גונסלס איניאריטו וזכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, בכיכובו של מייקל קיטון.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אליס מבעד למראה" בהפקתו של טים ברטון, ובכיכובם של ג'וני דפ ואן האת'וויי.
בשנת 2017 גילמה את אוולין אדלר בסרט "חיבור פשוט", בבימויו של מארק ווב. שיחקה גם בעונתה השלישית של סדרת המתח של HBO "הנותרים", בדמותה של גרייס.
בשנת 2019 שיחקה בדרמה "לב שקט", שביים רוג'ר מיטשל (בין סרטיו נוטינג היל, אין סוף לאהבה), לצידן של סוזן סרנדון וקייט וינסלט.
ב-2020 שיחקה בסרט "הבית באיטליה" לצדו של ליאם ניסן.
בשנת 2021 שיחקה בסרט האימה הבריטי "A Banquet".
בינואר 2025 לוהקה לתפקיד בסרט "The Entertainment System Is Down" של הבמאי השוודי רובן אוסטלונד.
חיים אישיים

בשנת 2009 הוענק לדאנקן תואר CBE (מפקדת במסדר האימפריה הבריטית).
דאנקן נשואה לשחקן הילטון מקריי. לזוג בן אחד.
ינון צור

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1965 (בן 59) ישראל ישראל
 שם לידה:  ינון צור
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 עיסוק:  מלחין
 סוגה:  תזמורת, פסקול, משחקי וידאו
 שפה מועדפת:  עברית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קרן יער, פסנתר 
 האתר של ינון צור
 פרופיל ב-IMDb
 
ינון צור (נולד ב-4 ביולי 1965) הוא מלחין ומנצח ישראלי-אמריקאי.
בתחילת דרכו הוא הלחין לסרטים ולסדרות טלוויזיה, הוא לאחר מכן עבר להלחין פסקולים למשחקי וידאו.
ביוגרפיה

נולד בישראל. כילד, למד צור לנגן על קרן יער ופסנתר, והחל להלחין בגיל 10. למד לתואר ראשון באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ושירת בצה"ל 4 שנים. לאחר שהיגר לארצות הברית ב-1990, למד בבית הספר למוזיקה "דיק גרוב" כשנה, אחר כך למד אצל מלחין המוזיקה לטלוויזיה ג'ק סמאלי (אנ') וכשנתיים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
צור התחיל את הקריירה שלו בשנת 1994, כשעבד על פסקול לסרטים (כמו "הלוטוס הצהוב"). לאחר מכן עבד בערוץ Fox Family (אנ') וכתב מוזיקה לסדרות אנימציה לילדים כדוגמת דיג'ימון ופאוור ריינג'רס. עבור עבודתו על סדרת פאוור ריינג'רס טורבו הוא זכתה בפרס Telly. בעקבות ההצלחה, והרצון באתגר חדש ובמקום בו יעריכו יותר מוזיקה איכותית, עבר צור לעבוד בתעשיית משחקי הווידאו. משחק הווידאו הראשון שהולחן בידי צור הוא סטאר טרק: אקדמיית הקלינגונים משנת 2000 (אנ').
בשנות ה-2000 המשיך לעבוד על כתיבת מוזיקה למשחקי וידאו, כדוגמת Men of Valor (אנ') משנת 2004, הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות משנת 2005, קרייסיס משנת 2007, Fallout 3 משנת 2008 ו-Dragon Age: Origins (אנ') משנת 2009.
סגנונו המוזיקלי

היצירות של צור מתמקדות בדרך כלל בהרכבים גדולים של תזמורת סימפונית, מקהלה, ולפעמים תוספת של כלי נגינה אתניים (כמו חליל ערבי ודודוק).
לרוב, שיתופי הפעולה שלו הם עם תזמורת Northwest Sinfonia (אנ') מהעיר סיאטל שעובדת עם תעשיית הקולנוע, הטלוויזיה ומשחקי הווידאו. צור מנצח על יצירותיו בעצמו.
בין המלחינים שהשפיעו עליו: סרגיי פרוקופייב, איגור סטרווינסקי, בטהובן, ג'ון ויליאמס, ג'רי גולדסמית' וג'ורג' גרשווין.
לפי עדותו, הלחץ שבכתיבה שכוללת דדליין, מאיץ ותורם את תהליך היצירה. צור גם משתף פעולה עם אמנים אחרים, כמו להקת פלורנס אנד דה משין לצורך הסאונדטראק של Dragon Age II.
מעבודותיו

טלוויזיה:
פאוור ריינג'רס טורבו
פאוור ריינג'רס הגלקסיה האבודה
פאוור ריינג'רס כוח הזמן
משחקי וידאו:
Men of Valor (אנ')
Dragon Age: Origins (אנ')
Dragon Age II (אנ')
Dragon Age: Inquisition
Neverwinter Nights
Prince of Persia: The Warrior Within
Prince of Persia: The Two Thrones
Prince of Persia (2008)
Crysis
Crysis: Warhead
Fallout 3
Fallout 4
Fallout: New Vegas
Fallout 76
Assassin's Creed: Project Legacy
Assassin's Creed: Embers (בשיתוף עם ג'ספר קיד)
World of Tanks
Starfield
The Lord of the Rings: War in the North
Syberia II
Syberia III
Syberia: The World Before
Soulcaliber V
The Elder Scrolls: Blades
OUTRIDERS
הערות שוליים

↑   נועה ליברמן-פלשקס, המלחין הישראלי שהגיע לפסגת הגיימינג, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307865905171  BnF: cb141473665 (data)  GND: 1144925479  ISNI: 0000 0000 0133 824X  LCCN: no2022112939  MusicBrainz: ba23bac1-2b00-43fb-95e5-c3c0fd286e7e  NLK: KAC201956451  SUDOC: 083489312  VIAF: 69138417   WorldCat (עם VIAF): 69138417
מיקיאגי

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1968 (בן 56) פתח תקווה, ישראל 
 שם במה:  מיקיאגי 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  גל חדש • פופ רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 
מייקל (מיקי) הירשמן (נולד ב־24 באפריל 1968), הידוע בשם הבמה מיקיאגי, הוא זמר ומאפר ישראלי, המוכר בעיקר כסולנה של להקת נוער שוליים.
ביוגרפיה

הירשמן נולד וגדל בפתח תקווה. הוא התפרסם כ"מיקיאגי" כשהיה לסולן להקת "נוער שוליים", שפעלה מ־1986 עד 1991. לאחר התפרקות הלהקה הופיע בפסטיגל של שנת 1991 בשיר "רציתי להחליף" שדורג במקום הרביעי אך הגיע למקום הראשון במצעד התוכנית "להיט בראש" בערוץ הראשון וב-1992 ונכלל ב"תקליט ילדים", אלבום הסולו הראשון והיחיד שהוציא מיקיאגי ויצא ב-3 ביולי 1992. האלבום כלל גם את השירים "חרק במרק" ו"אני והצל שלי" שהושמעו גם הם ברדיו, אך האלבום לא זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. לאחר מכן הופיע גם בפסטיגל 1992 עם השיר "זה פחד" שהגיע למקום החמישי. לאחר כישלון קריירת הסולו שלו פנה לתחום האיפור.
מראהו של מיקיאגי בתקופת נוער שוליים היה חריג ובלתי מובחן מבחינה מגדרית (מראה שאינו לחלוטין נשי או גברי). נטייתו המינית לא עלתה בתקשורת עד שיצא מהארון בריאיון לעיתון "העיר" במרץ 2006. מיקיאגי עצמו טען כי ”היית צריך להיות אידיוט בשביל לא להבין שאני גיי”.
בשנת 2007 הלחין שיר שכתבה קרן פלס עבור אמיר פרישר גוטמן, בשם "יום אחרון". השיר נכלל באלבומו של פיי גוטמן "דבש בכוורות". באותה שנה השתתף באלבומו של אלון אולארצ'יק "רוק & רוך", בו שר יחד עם אולארצ'יק את "מתגעגע לזמר שלך".
ב-9 בספטמבר 2013 הוציא מיקיאגי סינגל ראשון מתוך אלבום שני, "לא כל אחד יכול". את הסינגל כתב שמוליק קלוסקי. הלחן והעיבודים של מיקיאגי. בעקבות הצלחתו הרבה של הסינגל, הוציא מיקיאגי ב-11 בנובמבר 2013 את הסינגל השני והקצבי, "נפשי" אותו כתב שמוליק קלוסקי, הלחן והעיבוד של מיקיאגי.
השתתף בעונה השישית של תוכנית המציאות "האח הגדול", והודח עשירי, לאחר 88 ימי השתתפות בתוכנית. במהלך תקופה זו, סיפר על מחלת הסוכרת שהוא מתמודד איתה מאז גיל 13.
ב-6 בנובמבר 2014 מיקיאגי התחיל לשדר תוכנית רדיו ראשונה מסוגה לקהילה הגאה בישראל (קהילת להט"ב) בתחנת הרדיו האינטרנטית, תוכנית לילית על הכרויות, יחסי מין ורוחניות. התוכנית ירדה משידור ב-2 ביוני 2015, לאחר 7 חודשי שידור.
בפברואר 2018 שיתף פעולה לצד דודי לוי בשיר שאביב גפן כתב בשם "את לא לבד", שיר שבמקורו היה מכתב תגובה של גפן למעריצה.
ב־2018 הוציא את Separated at birth, אלבומו הראשון העצמאי באנגלית.
ב־2020 בזמן סגר הקורונה מיקיאגי חיבר אלבום בשם Alone.
מתגורר בשדה ורבורג.
הערות שוליים

↑  הזמר מיקיאגי יוצא מהארון, אתר גוגיי, 1 באפריל 2006
↑   הזמר המיתולוגי שנכנס לבית האח הגדול, באתר nana10‏, 14 במאי 2014 - מתוך התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס"
↑  "את לא לבד": מכתב העידוד של אביב גפן למעריצה שלו הפך לשיר, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 13 בפברואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 487f908b-3cf4-4bd0-97bf-b69426fd5660
בנג'מין אינגרוסו

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1997  (בן 27) פרוכיית אוסקר, שוודיה 
 שם לידה:  Benjamin Daniele Wahlgren Ingrosso 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  זמר, שחקן, פזמונאי
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין אינגרוסו (בשוודית: Benjamin Ingrosso, נולד ב-14 בספטמבר 1997) הוא זמר, שחקן ויוצר שוודי. הוא בן דודו של הדי ג'יי סבסטיאן אינגרוסו.
קריירה

הוריו הם הזמרים השוודים המפורסמים אמיליו אינגרוסו ופרנילה וולגרן (שהתחרתה גם היא מספר פעמים על הזכות לייצג את שוודיה באירוויזיון). כילד, הופיע במספר מחזות זמר, ואף זכה בשנת 2006 עם השיר "Hej Sofia" בתוכנית "פסטיבל שירי הילדים" (ילדי מלודיפסטיבלן במקור).
בנימין השתתף במספר מחזות זמר ומחזות, כמו "נילס קרלסון". ב-2006 זכה בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "Hej Sofia" ונבחר לייצג את שוודיה בתחרות השירים של מחוז סקנידנביה.
ב-2014, הודיע כי הוא עובר מתחום המחזמר לטובת התעסקות בכתיבת שירים ובשירה. באוקטובר 2016 הוציא את הסינגל הראשון שלו בשם "Fall in Love". באותה שנה חתם על חוזה עם חברת ההקלטות "TEN".
ב-2017 השתתף בפסטיבל השירים השוודי עם שיר שהוא כתב ויצר והצליח להגיע לגמר, אך בסופו הגיע למקום החמישי. ב-2018 השתתף בשנית בתוכנית עם השיר "Dance You Off" והגיע למקום הראשון. הוא נבחר לייצג את שוודיה בחצי השני באירוויזיון 2018 שבליסבון עם השיר "Dance You Off". הסינגל עצמו קיבל בשוודיה מעמד של תקליט פלטינה. ב-10 במאי 2018 הופיע אינגרוסו בחצי הגמר השני של האירוויזיון. שירה של שוודיה היה מספר 15 בסדר ההופעות. בתום הערב הוכרזה שוודיה כעולה החמישית מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018. בגמר האירוויזיון הגיע אינגרוסו למקום השביעי עם 274 נקודות, לאחר שצוותי השיפוט העניקו לו את המקום השני עם 253 נקודות, והצבעות הצופים העניקו לו את המקום ה-24, עם 21 נקודות בלבד.
דיסקוגרפיה

סינגלים
"Dance You Off"
"Crystal clear"
"Good lovin"
"Behave"
"i wouldn't know"
ג'ונו טמפל

| --- | --- |

ג'ונו טמפל בפסטיבל סאנדנס, 2011
 לידה:  21 ביולי 1989 (בת 35) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Juno Violet Temple 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  בית הספר בדאלס  King's College 
 בן או בת זוג:  מייקל אנגרנו (2013–2016) 
 פרסים והוקרה:  פרס הכוכב העולה, באפטא (2013)  פרס פסטיבל הקולנוע של סיטגס לשחקנית הטובה ביותר (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וּנוֹ ויולט טֶמְפֶּל (באנגלית: Juno Violet Temple; ‏נולדה ב-21 ביולי 1989) היא שחקנית אנגלייה, זוכת פרס באפט"א לכוכב העולה לשנת 2013. היא ידועה בזכות תפקידיה בסדרת הקומדיה "טד לאסו" (2020-2023) בתור קילי, ובעונה החמישית של סדרת דרמת הפשע "פארגו" (2023-2024).
ביוגרפיה

ג'ונו טמפל נולדה בלונדון ובתם של הבמאי ג'וליאן טמפל והמפיקה אמנדה טמפל. גדלה בסאמרסט ולה שני אחים צעירים, ליאו ופליקס. דודתה היא הפוליטיקאית נינה טמפל שהייתה המזכירה הכללית האחרונה של המפלגה הקומוניסטית של בריטניה. טמפל למדה ב"קינגס קולג'" שבעיירה טונטון, דרום מערב אנגליה.