stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בברמודה
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

בנובמבר 2015 קבע בית המשפט העליון של ברמודה כי יש אפשר לשותפים דו-לאומיים חד-מיניים זכויות שוות בתעסוקה ומתן הטבות כמו זוגות מהמין השני בברמודה. בתגובה, החליטו מספר פוליטיקאים לקיים משאל עם הצהרתי ולא מחייב על מעמדם של נישואים חד-מיניים, שנערך ב-23 ביוני 2016. הבוחרים נשאלו שתי שאלות, האם הם היו בעד הכשרת נישואים חד-מיניים והאם הם בעד הכשרת איחודים אזרחיים חד-מיניים. שתי ההצעות נדחו על ידי 60%–70% מהמצביעים, אם כי משאל העם נפסל שכן התקבלו פחות מ-50% קולות מבעלי זכות הבחירה במהלך קיומו לאחר שאזרחי להט"ב ומתנגדים למשאל העם החרימו את ההצבעה. בספטמבר 2020, נערך סקר בטריטוריה על ידי ארגון זכויות הלהט"ב המקומי "OUTBermuda" שמצא כי רוב של 53% מהנסקרים תמכו בהכשרת נישואים חד-מיניים בברמודה (נתון שהוגדר כעלייה של 17% משנת 2016), 35% התנגדו (ירידה של 23%) ו-11% לא היו בטוחים (עלייה של 5%).
בתחילת 2017, בית המשפט העליון דן בתיק שהוגש על ידי זוג הומוסקסואלים שבקשתם לרישיון נישואיהם החד-מיניים נדחתה ביולי 2016. במאי 2017, השופטת צ'ארלס אטה סימונס קבעה פסק דין תקדימי שבו הצהירה כי בני הזוג הופלו לרעה כתוצאה מדחייתם וכי חוק הנישואים 1944 אינו עולה בקנה אחד עם הוראות סעיף 2(2)(א)(ii) בסעיף 5 לחוק זכויות האדם של ברמודה, שכן חוק הנישואים מהווה יחס מפלה על בסיס נטייה מינית בעודו מכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד. בעקבות הפסיקה, נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים ברחבי הטריטוריה.
לאחר הבחירות הכלליות בברמודה באמצע 2017 (אנ'), הממשלה החדשה העבירה חוק שמבטל את ההכרה בנישואים חד-מיניים ומכיר במקומם בשותפויות מקומיות בין זוגות חד-מיניים בדצמבר 2017. הכתר הבריטי לא ערער על השינוי, ומושל ברמודה נתן הסמכה מלכותית לחוק ב-7 בפברואר 2018. החוק נכנס לתוקף ב-1 ביוני 2018. בכך, הפכה ברמודה לטריטוריה הראשונה בעולם שביטלה את הזכות עבור זוגות חד-מיניים להינשא לפי חקיקה. פוליטיקאים וארגוני זכויות להט"ב בינלאומיים מתחו ביקורות שליליות רבות על החקיקה והצהירו כי המהלך יפגע בכלכלתה ומעמדה של ברמודה כתוצאה מתיירות להט"ב ענפה שהתקיימה בה עד לאותה העת.
עד אפריל 2018, הוגשו שני עתירות נגד החוק לבית המשפט העליון. בית המשפט דן בעניין במאי 2018 ונתן את פסק דינו ב-6 ביוני 2018 בו ביטל את חלקי החוק שמנעו הכרה בזכותם של זוגות חד-מיניים להינשא, אם כי גם הסכים לעכב את קביעת פסק הדין כדי לאפשר לממשלה להגיש ערעור לבית המשפט לערעורים בנושא. לאחר בדיקת עתירת הממשלה, בית המשפט לערעורים אישר את פסיקת בית המשפט העליון ב-23 בנובמבר 2018 ובכך, הכשיר מחדש הכרה בנישואים חד-מיניים בברמודה. ב-14 במרץ 2022 פסקה הוועדה המשפטית של המועצה המלכותית שמוגדרת כבית המשפט האחרון שפוסק בכלל העניינים המשפטיים שעוברים בכל ערכאות בתי המשפט בברמודה כי איסור ההכרה בנישואים חד-מיניים שהוטל על ידי היועץ המשפטי לממשלה, שערער על פסיקת בית המשפט לערעורים, חוקתי. ביולי 2022, הועברו חוקים חדשים שעדכנו את חוקיותם של הנישואים החד-מיניים שהתקיימו בקרב זוגות חד-מיניים באופן רשמי לפני פסיקת הוועדה המשפטית במרץ 2022 שביטלה את הכרתם.
הורות ואימוץ

בפברואר 2015 פסק השופט הלמן ג'יי מבית המשפט העליון בברמודה פסק דין שקבע כי בוצעה אפליה ישירה על רקע מצב משפחתי ועל רקע נטייה מינית כאשר נשללה מזוג חד-מיני היכולת להגיש בקשה לאימוץ בברמודה. כתוצאה מכך, חוק אימוץ הילדים החל להתייחס באופן שווה לבקשות אימוץ מזוגות נשואים ולא נשואים וכתוצאה מכך גם זוגות חד-מיניים.
הגנה מפני אפליה

בשנת 2013 אישר הפרלמנט של ברמודה (אנ') חקיקה האוסרת אפליה על רקע נטייה מינית. לפני החקיקה, ועדת זכויות האדם של ברמודה (אנ') המליצה שוב ושוב לממשלת ברמודה לתקן את חוקי האפליה של הטריטוריה כך שיכללו נטייה מינית כעילה מוגנת מאפליה. בסוף 2004, הממשלה הבטיחה לתקן את חוק זכויות האדם 1981 כדי לכסות נטייה מינית, אך עד סוף 2005 לא נעשה דבר בעניין, עד לשנה שלאחר מכן. בשנת 2006 הוצע תיקון לחוק בבית האספה (אנ'), אך הפרלמנט סירב אפילו לדון בנושא. בדצמבר 2006, הוקמה קבוצה אקטיביסטית בשם "שתי מילים ופסיק" כדי לגרום לממשלה לתקן את החוק. לאחר התפטרותו הפתאומית מהקבינט ב-2009 העלה שר התרבות לשעבר, דייל באטלר, את סוגיית התיקון, ואמר כי בכוונתו להגיש הצעת חוק מתוקנת בסתיו 2009, אך כעת באחריותה של שרת התרבות החדשה, נלתה באטרפילד לבצע את המעשה. באטרפילד הגיבה כי היא "עדיין מתעדכנת על הפעילות של משרדה" ולכן "אינה יכולה להגיב על ביצוע תוכניות עתידיות". בנובמבר אותה שנה, בעקבות אזכור בנאום השנתי מן הכס כי חוק זכויות האדם עומד להשתנות, נפוצה שמועה שהשינוי יכלול הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית. מזכיר העיתונות של ראש הממשלה יוארט בראון (אנ') אישר את השמועה, אך היא הופרכה הן על ידי ועדת זכויות האדם של ברמודה והן על ידי השרה באטרפילד, שהעירו כי הכללת סעיף הנטייה המינית עדיין נמצאת בדיקה. רק בשנת 2013 תוקן חוק זכויות האדם 1981 כך שיכלול נטייה מינית כעילה מוגנת מפני אפליה באופן מוחלט.
במשך השנים, אזרחי להט"ב בברמודה ניסו לפנות לפרלמנט הבריטי בנוגע לאיסור אפליה כלפי להט"ב בברמודה, מה שגרם לוועדה הנבחרת לענייני חוץ (אנ') של בית הנבחרים הבריטי להמליץ לממשלת הממלכה המאוחדת לנקוט בצעדים להרחבת זכויות האדם בטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, שעבורן בסופו של דבר הממלכה המאוחדת אחראית.
זהות מגדרית

אין הכרה משפטית עבור טרנסג'נדרים בברמודה עבור שינוי מגדרם במסמכי זהות רשמיים.
שירות צבאי

הממלכה המאוחדת אחראית על הגנתה של ברמודה. כתוצאה מכך, לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בגדוד ברמודה (אנ'). רשמית, חל איסור על חברי הגדוד להפלות או להטריד חיילים המוגדרים כלהט"ב בעת שירותם הצבאי. עם זאת, דיווח על נוכחותן של פעולות כאלה תוארו כנסבלות על ידי קצינים. לאורך השנים, אחד המתגייסים תיאר את הגדוד כ-"הסביבה ההומפובית ביותר שקיימת".
תרומת דם

גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) רשאים לתרום דם במועצת בתי החולים של ברמודה בתנאי שלא קיימו יחסים עם גבר אחר ב-12 החודשים האחרונים. כמו כן, נשים המקיימות יחסי מין עם גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיות גם כן לתרום את דמן רק לאחר תקופת דחייה של 12 חודשים.
תנאי מחיה

ברמודה מוגדרת כחברה דתית ושמרנית, אשר כתוצאה מכך גילויי חיבה גלויים בין בני זוג חד-מיניים עלולים להוות מטרה לפגיעה. מספר הומוסקסואלים ברמודאים, שעברו במשך השנים להתגורר בממלכה המאוחדת, ובבירה לונדון בפרט, דיווחו על "אקלים של הומופוביה עזה בברמודה" שבה אזרחי להט"ב "עוברים באופן שגרתי בריונות ומופלים לרעה". נכון לשנת 2018, ישנם מספר מקומות שפונים עבור קהל להט"ב בברמודה, שכוללים מסעדות, מלונות וגיי ברים. מצעד הגאווה הראשון שנערך בברמודה התקיים בבירה המילטון ב-31 באוגוסט 2019 כאשר על פי ההערכות, השתתפו במהלכו כ-6,000 מפגינים.
תנאי מחיה > תיירות

תיירות היא היבט משמעותי ביותר בכלכלת ברמודה. בשנת 2007, "R Family Vacations" (אנ'), חברת נופש של תיירות להט"ב המספקת טיולי אוניות תענוגות יוקרתיות, בתמיכתו של ראש הממשלה ושר התיירות והתחבורה יוארט בראון, שקלה להפוך את ברמודה לאחת מיעדיה באותה תקופה. בן ברית קרוב של בראון, אנדרה קרטיס, שניהל יוזמה של תיירות מבוססת אמונה עבור בראון בהיותו שר התיירות, התנגד ליוזמה וארגן התכנסות של כ-80 כנסיות שונות לקבוצה בשם "מאוחדים באמונה" כדי להפגין נגד הטיול המתוכנן. "R Family Vacations" החליטה לשנות את המסלול כדי להחליף את הגעתה לברמודה בשתי עצירות בפלורידה ובאי פרטי. אחד המארגנים הצהיר בתגובה כי:
"אם לא היו לנו ילדים על הסיפון והיו מפגינים, היינו הולכים. אבל לא רצינו לחשוף אותם לשנאה הזו בזמן שהם בחופשה".
עם זאת, ברמודה היוותה למעשה מקור לתיירות להט"ב כבר שנים רבות קודם לכן. חברת הנסיעות "Pied Piper" שמתמקדת בתיירות להט"ב, ארגנה טיולים בקנה מידה קטן יותר לטריטוריה מאז 1990, ללא תקריות. חברת הספנות קרניבל קרוז ליין, שמחזיקה בספינות רבות שרשומות בברמודה, הביעה תמיכה בשיפור מעמד זכויות הלהט"ב והכשרת נישואים חד-מיניים בטריטוריה.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1994)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  /  אין נתונים
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2013, עבור נטייה מינית)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  (מאז 2013, עבור נטייה מינית)
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה):  (מאז 2013, עבור נטייה מינית)
נישואים חד מיניים:  (היה חוקי מאז מאי 2017 עד יוני 2018 ושוב מנובמבר 2018 עד מרץ 2022)
הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור):  (מאז 2018)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים:  (מאז 2015)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  (מאז 2015)
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  (הממלכה המאוחדת אחראית להגנה)
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: (לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם: / (לאחר תקופת דחייה של 12 חודשים)
הערות שוליים

↑  Nick Duffy, Bermuda has legalised same-sex marriage for the second time, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news, ‏2018-11-23 (באנגלית בריטית)
↑  Bermuda’s ban on same-sex marriage is allowed, UK judges rule, the Guardian, ‏2022-03-14 (באנגלית)
↑  Same-sex ruling: the likely implications | The Royal Gazette:Bermuda News, web.archive.org, ‏2017-05-07
↑  Bermuda same-sex marriage referendum set for June 23, web.archive.org, ‏2018-09-07
↑  Voters roundly reject same-sex marriage | The Royal Gazette:Bermuda News, web.archive.org, ‏2016-06-25
↑  OUTBermuda: 53% Favour Same-Sex Marriage, Bernews, ‏2020-09-17
↑  Simon Jones, Landmark same-sex ruling, www.royalgazette.com, ‏2017-05-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Associated Press, Bermuda to ban same-sex marriage months after it was legalised, the Guardian, ‏2017-12-14 (באנגלית)
↑  Governor Gives Assent: Domestic Partnerships, Bernews, ‏2018-02-07
↑  Gay MP says Bermuda's ban on same-sex marriage will damage Britain's reputation, web.archive.org, ‏2018-09-07
↑  OutBermuda to challenge Domestic Partnership | The Royal Gazette:Bermuda News, web.archive.org, ‏2018-04-03
↑  Legal Challenge Filed: Same Sex Marriage - Bernews : Bernews, web.archive.org, ‏2018-02-28
↑  Court rules in favour of same-sex marriage | The Royal Gazette:Bermuda Same-Sex Marriage - Mobile, web.archive.org, ‏2018-06-12
↑  Court Rules In Favour Of SSM, Govt To Appeal, Bernews, ‏2018-06-06
↑  "Bermuda top court reverses government's gay marriage ban". Reuters (באנגלית). 2018-11-23. נבדק ב-2022-11-27.
↑  Gareth Finighan, Same-sex marriages validated, www.royalgazette.com, ‏2022-07-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2017-05-07
↑  Associated Press, Bermuda Senate approves bill prohibiting discrimination against gays, LGBTQ Nation
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2020-02-15
↑  As A Survivor Of Bermuda's Homophobia I Want To Do All I Can For Same-Sex Marriage Rights, HuffPost UK, ‏2018-03-06 (באנגלית)
↑  Gay and Lesbian travel in Bermuda - Lonely Planet, web.archive.org, ‏2018-09-08
↑  Sarah Lagan, Bermuda to hold first gay pride march, www.royalgazette.com, ‏2019-06-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Conflicted, conservative Bermuda stages first Pride parade". Reuters (באנגלית). 2019-08-30. נבדק ב-2022-11-28.
אוניית "השחר הנורווגי" שידועה דה פקטו כאונייה הרשמית של "R Family Vacations"
חתול שיש

| חתול שיש |
| --- | --- |
 פרט שצולם בבורנאו
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול שיש
מין:: חתול שיש
שם מדעי
 Pardofelis marmorata ‏מרטין, 1837
תחום תפוצה


חתול שיש (שם מדעי: Pardofelis marmorata) הוא מין של חתול בר אסייתי יחידי בסוגו. הוא קרוב יחסית למיני החתול האסייתיים, חתול זהוב בורנאי וחתול זהוב אסייתי מהסוג Catopuma, אף שיש מיונים המסווגים אותו באותו סוג. החתול בסכנת הכחדה במצב שימור פגיע ומעריכים שנותרו רק 10,000 פרטים בוגרים ממנו בטבע.
חתול זה דומה לחתול בית בגודלו, אך זנבו עבה ושעיר יותר, מה שעוזר לו לטפס על עצים ביערות הגשם בהם הוא חי.
אורכו של החתול 45–62 סנטימטר ומשקלו 2–5 קילוגרם. צבע הפרווה משתנה בין אפור-חום כהה לאפור-צהבהב ועד אדום-חום. פרוותו מזכירה את פרוות הנמר הערפילי החי באותם אזורים, וגם מנוקד בעיקר ברגליו ובזנבו הארוך.
החתול חי בעיקר ביערות גשם, הוא מיומן בטיפוס על עצים וניזון ממינים החיים בצמרות העצים כמו סנאים ומכרסמים דומים, עופות שונים וזוחלים ואף לטרוף טרף גדול יותר כמו גיבונים.
לחתול השיש יש שני תת-מינים:
P. m. marmorata - נפוץ בחצי האי המלאי, סומטרה, בורנאו וצפונה עד מיאנמר.
P. m. charltoni - נפוץ בצפון מיאנמר, מדינת סיקים שבהודו ובנפאל.
ראו גם

חתוליים
הערות שוליים

↑  חתול שיש באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
חצר סוסה

חֲצַר סוּסָה או חֲצַר סוּסִים היה יישוב מקראי. יש הסוברים, כי הוא היישוב המקראי סנסנה, המוזכר בספר יהושע.
בספר יהושע הוא נזכר כשייך לנחלת שבט שמעון:
” וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל הַשֵּׁנִי לְשִׁמְעוֹן לְמַטֵּה בְנֵי שִׁמְעוֹן לְמִשְׁפְּחוֹתָם וַיְהִי נַחֲלָתָם בְּתוֹךְ נַחֲלַת בְּנֵי יְהוּדָה: וַיְהִי לָהֶם בְּנַחֲלָתָם בְּאֵר שֶׁבַע וְשֶׁבַע וּמוֹלָדָה: ... וְצִקְלַג וּבֵית הַמַּרְכָּבוֹת וַחֲצַר סוּסָה:”
בספר דברי הימים מוזכר היישוב בשם "חצר סוסים", לצד יישובים אחרים בנחלת שבט שמעון, עד תקופת המלוכה:
”בְּנֵי שִׁמְעוֹן נְמוּאֵל וְיָמִין יָרִיב זֶרַח שָׁאוּל: ... וַיֵּשְׁבוּ בִּבְאֵר שֶׁבַע וּמוֹלָדָה וַחֲצַר שׁוּעָל: ... וּבִבְתוּאֵל וּבְחָרְמָה וּבְצִיקְלָג: וּבְבֵית מַרְכָּבוֹת וּבַחֲצַר סוּסִים וּבְבֵית בִּרְאִי וּבְשַׁעֲרָיִם אֵלֶּה עָרֵיהֶם עַד מְלֹךְ דָּוִיד:”
במאה ה-20 הציעו חוקרי המקרא וארץ ישראל, לזהותו במספר אתרים: בח'רבת אבו סוסין מדרום מזרח לתל אל פארעה, או בח'רבת סוסיֶה הסמוכה לאשתמוע, אולם שאינה בנחלת שבט שמעון.
לקריאה נוספת

יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 63.
הערות שוליים

↑  אברהם נגב, הערך: חצר סוסה, חצר סוסים, לכסיקון מקראי, עמ' 307.
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ל"א.
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים א'–ה'.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ל"א.
↑  אברהם נגב, הערך: חצר סוסה, חצר סוסים, לכסיקון מקראי, עמ' 307.
חוסה סרברייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1938 (בן 85) מונטווידאו, אורוגוואי 
 מוקד פעילות:  אורוגוואי 
 מקום לימודים:  מכון קרטיס למוזיקה 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 פרסים והוקרה:  פרס דיטסון לניצוח (1976)  מלגת גוגנהיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
חוסה סרברייר (בספרדית: Jose Serebrier; נולד ב-3 בדצמבר 1938 במונטווידאו) הוא מנצח ומלחין יהודי אורוגוואי תואר על ידי המנטור שלו, לאופולד סטוקובסקי במגזין טיים, כ"אמן הגדול של האיזון התזמורתי".
ביוגרפיה

סרברייר נולד בשנת 1938 במונטווידאו, בירת אורוגוואי, כבן להורים יהודים בעלי שורשים ברוסיה ופולין. בגיל 9 התחיל ללמוד לנגן בכינור אצל יאשה פידלון, אחד מתלמידיו של יאשה חפץ.  כמו כן התחיל ללמוד פסנתר ומוזיקה עממית לטינו-אמריקאית
בגיל 11 הקים סרברייר בבית הספר באישור שר התרבות,  תזמורת נוער ראשונה מסוגה, אליה גייס  כ-80 נגנים וניצח עליה. במופע של התזמורת  הזמנין את נשיא אורוגוואי ואת שרי הממשלה.  הוא סייר  עם התזמורת  ברחבי ארצו למשך 4 שנים. עד גיל 15  למד בבית הספר העירוני למוזיקה במונטווידאו,  ולמד נגינת כינור, סולפג' ופולקלור לטינו-אמריקאי. עם מוריו נמנו חואן פאברי (כינור)  מיגל פריץ' וויסנטה אסקונה. בהמשך למד בקונסרבטוריון של מוטווידאו  קונטרפונקט, אמנות הפוגה, הלחנה וניצוח אצל המוזיקאי ממוצא איטלקי גידו סנטורסולה וכן פסנתר אצל אשתו של סנטורסולה, שרה בורדיון סנטורסולה ואצל אסטראדה. אחר כך למד ניצוח.  כשארגנה התזמורת הלאומית של אורוגוואי תחרות הלחנה, יצירה של סרברייר, הפתיחה-פנטזיה  "אגדת פאוסט" (בהשראת תומאס מאן) שאותה הלחין בשבועיים שלפני התחרות,  זכת בפרס הראשון. מכיוון שהיה רק בן 15 לא הורשה לנצח על ביצוע הבכורה של היצירה והיא נוצחה על ידי המנצח הברזיליאי אלעזר דה קארווליו (1996-1912). בשנת 1956 היגר לארצות הברית  ולמד ניצוח שם אצל קרוואליו  בטנגלווד, מושב הקיץ של התזמורת הסימפונית של בוסטון. בטנגלווד השתלם למשך 4 שנים, בין היתר, אצל אהרן קופלנד .
בהמלצתם של קופלנד ושל וירג'יל תומסון נשלח סרברייר עם מלגה ממלכתית ללמוד עד שנת 1958 במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, הלחנה אצל ויטוריו ג'אניני ובשנת 1960 סיים גם תואר שני אצל המנצח אנטל דוראטי באוניברסיטת מינסוטה והיה לעוזרו של דוראטי. בנוסף השתלם בניצוח במדינת מיין אצל פייר מונטה.. בשנים 1966-1962 היה סגן מנצח לצד לאופולד סטוקובסקי, המנצל הראשי של התזמורת הסימפונית האמריקאית.
בגיל 17 כתב סרברייר את הסימפוניה הראשונה שלו שבוצעה בבכורה תחת שרביטו של לאופולד סטוקובסקי כתחליף של הרגע האחרון לסימפוניה הרביעית של צ'ארלס אייבס שהייתה מורכבת מאוד ועוררה עדיין קשיים בביצוע. בשנת 2010 יצאה הקלטת הקונצרט הזה על תקליטור. באותה שנה, 2010, ביצוע אחר של סימפוניה זו הוקלט על ידי המלחין כמנצח את התזמורת הסימפונית של בורנמות' והוקלט על ידי חברת ההקלטות נאקסוס.
ביוגרפיה > פעילותו כמנצח

הופעת הבכורה של סרברייר כמנצח נערכה עם התזמורת הסימפונית האמריקאית בקרנגי הול בשנת 1965.
סרברייר השתתף יחד עם  סטוקובסקי  ועוד מנצח בביצוע הבכורה בשנת 1965 של הסימפוניה הרביעית של צ'ארלס אייבס הנחשבת לקשה במיוחד, 50 שנה אחרי הלחנתה. כעבור מספר שנים ניצח עליה סרברייר לבדו וזו הייתה הקלטתו הראשונה. 
המגזין Hi-Fi News and Record Review כתב על כך "זה באופן ודאי אחד מהישגיו הגדולים של הגרמופון".
החל משנת 1975 הפסיק להשתמש בשרביט המנצחים בעקבות פציעה בעת הניצוח.
בשנים 1983-1982 פעל סרברייר כמנצח האורח הראשי של התזמורת הסימפונית של אדלייד. הוצע לו תפקיד המנצח הראשי של תזמורת זו אבל לא היה יכול להסכים לתפקיד. לאופולד סטוקובסקי מינה אותו כסגן מנצח של התזמורת הסימפונית האמריקאית, תפקיד שבו כיהן חמש שנים עד שעבר לקליבלנד כמלחין הבית של תזמורת קליבלנד) 1970-1968 (לפי הזמנתו של גאורג סל, עם מלגה מקרן רוקפלר. סרברייר עבד גם כעוזרו של אנטל דוראטי בניצוח על תזמורת מינסוטה. בשנים 1968-1966 לימד באוניברסיטת מישיגן-איסט.
הסימפוניה השלישית והפנטזיה לכלי מיתר נמנות עם יצירותיו הידועות ביותר. סגנונו הוא אנרגטי, צבעוני ומלודי. אחת מיצירותיו היוצאות דופן היא הפסקליה  ופרפטואום מובילה לאקורדיון ולתזמורת קאמרית.
בשנת 2012 פרסם בחברת BIS Records קונצ'רטו לחליל עם טנגו לפי הזמנתה של החלילנית שרון בצלי.
סרברייר ערך סיורי הופעות רבים עם תזמורות רבות, ביניהן התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, תזמורת פילהרמוניה, תזמורת הנוער של האמריקות, התזמורת הקאמרית הסקוטית. עם   התזמורת הלאומית הרוסית הופיע בדרום אמריקה ובסין. את סיורו הבינלאומי הראשון  ערך עם תזמורת ג'וליארד ב-17 מדינות בדרום אמריקה.
בשנים 1964-1962 היה המנהל מוזיקלי של פסטיבל שייקספיר האמריקאי . סרברייר הקים את הפסטיבל הבינלאומי של האמריקות ופסטיבל מיאמי (1985) אותו ניהל כמנהל אמנותי.
בפברואר 2002 ניצח על התזמורת בטקס פרסי גראמי בלוס אנג'לס, שכלל קטע נגינה בכינור בביצועו של ג'ושוע בל.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

סרברייר נשוי החל משנת 1969 לסופרן האמריקאית קרול אן פארלי (ילידת מדינת איווה 1946)  לזוג נולדה בת. הם ערכו מספר הקלטות ביחד. סרברייר מתגורר לסירוגין בניו יורק ובלונדון.
פרסים ואותות הוקרה

1957, 1958  - שתי מלגות גוגנהיים
מענקים  מקרן רוקפלר
מאיגוד המוזיקה של אוניברסיטת הווארד- עבור הפנטזיה לרביעיית מיתרים
1956 - פרס הקרן קוסביצ'קי בטנגלווד
1956 - פרס BMI למלחינים צעירים - עבור הסימפונה הראשונה והרביעייה לסקסופונים
סרברייר נבחר למועמד ל-12 פרסי גראמי.
הפרס לניצוח של קרן פורד בבולטימור  (יחד עם ג'יימס לוויין)
1978 - פרס אליס דיטסון לניצוח מטעם אוניברסיטת קולומביה על מחויבותו למוזיקה האמריקאית.
2004 - פרס גראמי הלטיני על האלבום הקלאסי הטוב ביותר על הקלטת יצירתו, "סימופניית כרמן" (לפי ז'ורז' ביזה)
2005 - מועמדות לפרס גראמי הלטיני - על הקלטתו את הסימפוניה החמישית של אלכסנדר גלאזונוב
פרס של Deutsche Schallplatten עבור הקלטת שלושת התקליטורים הראשונים עם הסוויטות למוזיקת סרטים של דמיטרי שוסטקוביץ' עם תזמורת הרדיו הבלגית
מבחר יצירות > לתזמורת סימפונית ולתזמורת קאמרית

4 סימפוניות
1956 הסימפוניה מס.1  בחלק אחד Symphony No. 1, in one movement    -בוצעה בבכורה ביוסטון, טקסס בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי
1958 פרטיטה (הסימפוניה השנייה)  Partita (Symphony No. 2
2003 Symphony No. 3 for string orchestra & soprano ("Symphonie mystique") - הסימפוניה השלישית לתזמורת כלי קשת וסופרן "הסימפוניה המיסטית"
1957 רגע פסיכולוגי לחצוצרה ותזמורת  Momento Psicológico for trumpet & orchestra
1958   Poema Elegaico for orchestra פואמה אלגית לתזמורת    - בוצע בבכורה על ידי התזמורת הסימפונית האמריקאית בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי - החלק השני מתוך ה"פרטיטה"
1962 "צבעים מגיים" - קונצ'רטו לנבל ולתזמורת קאמרית -   "Colores Mágicos" Concerto for harp and chamber orchestra
1963 Symphony for Percussion (5 players) - סימפוניה לכלי הקשה (5 נגנים) - הוקלטה על ידי סר ג'ון אליוט גרדינר
1966 Passacaglia and Perpetuum Mobile, for accordion & chamber orchestra - פסקליה ופרפטואום מובילה לאקורדיון ולתזמורת קאמרית
1974 "Nueve" Concerto for double bass and chamber orchestra - קונצ'רטו לקונטרבס ולתזמורת קאמרית - הוזמנה על ידי נגן הקונטרבס גארי קאר
1999 Winterreise for orchestra  מסע  חורף  לתזמורת
כולל "ארבע  עונות" מאת מלחינים שונים, כשהחלק הרביעי הוא קונצ'רטו החורף של סרברייר:
קונצ'רטו של קיץ מאת חואקין רודריגו
קונצ'רטו של אביב מאת דריוס מיו
הסתיו מאת ססיל שמינאד
1998 - הקונצ'רטו "החורף " לכינור ולתזמורת מאת סרברייר עצמו - הולחן עבור הכנר מייקל גוטמן
Adagio לתזמורת - עיבוד לתזמורת של הווקליזה למקהלה
מבחר יצירות > מוזיקה כלית

1948  סונטה לכינור סולו אופוס 1
1955  סונטה לוויולה סולו
1958סונטה לפסנתר  Piano Sonata
1966 At dusk, in shadows for solo flute -  "בין הערביים, בצללים"  לחליל  סולו
מבחר יצירות > עוד יצירות קאמריות נוספות

1952  אלגיה לכלי קשת - בוצעה בבכורה בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי
1955 רביעייה לסקסופונים "טנגו בבלו" Tango in blue
1956  מוזיקה  קטנה לחמישיית כלי נשיפה  - "Pequeña Música" for woodwind quintet
1957  סויטה קאנינה  לשלישיית כלי נשיפה Suite Canina (Canine Suite) for woodwind trio - נכתבה לזכר כלבו של המלחין
1960 Fantasia for strings פנטזיה לכלי קשת
1963 Variations on a Theme from Childhood, for trombone (or bassoon) & strings  וריאציות  על נושא ילדות לטרומבון (או פאגוט) ולכלי קשת
1965 Preludio Fantastico & Danza Mágica for 5 percussionists פרלוד פנטסטי וריקוד מאגי ל-5 נקשנים
1965 Passacaglia & Perpetuum Moboile, for solo accordion פסקאליה ופרפטואום מובילה לאקורדיון סולו
1965 "Six on TV" for wind quintet and 1 percussionist "- לרביעיית כלי נשיפה וכלי הקשה
1966 Manitowabing, for flute and oboe - מניטוואבינג לחליל ולאבוב
1967 "12 X 12" for winds, brass and   - לכלי נשיפה,  ויולה ו 12"
1973 Seis por Television   -שישייה לטלוויזיה
1986 George and Muriel, for double bass, double bass choir & chorus -ג'ורג' ומוריאל - לקונטרבס, למקהלת קונטרבסים ולמקהלה
1991 Dorothy and Carmine!, for flute & strings - דורותי וכרמינה לחליל וכלי שקת
2009 Flute Concerto with Tango, for flute and string orchestra - קונצ'רטו לחליל עם טנגו לחליל ולתזמורת כלי קשת
Tango en Azul - Tango in Blue  2001
Casi un Tango - Almost a Tango  2002, - לקרן אנגלית
מבחר יצירות > מוזיקת במה > באלטים

Orpheus x Light
סרברייר הלחין מוזיקה ללהקת הבלט ג'ופרי בלט. הקונצ'רטו שלו לנבל ולתזמורת, היצירה "צבעים מגיים" שימשו למופעים של להקת הבלט ג'ופרי בניו יורק, הפנטזיה לכלי קשת שימשה למופעים של להקת הבלט של פיטסבורג.
מבחר יצירות > מוזיקה קולית

1955 שיר הגורל למקהלת א קאפלה Song of Destiny
1956 ווקליזה למקהלת א קאפלה Vocalise for choir a capella
1956 Song without name or words No. 1 שיר ללא שם וללא מלים מס.1
1958 שיר ללא שם וללא מלים מס.2   Song without name or words No. 2
Erotica לקולות גבוהים ומקהלה
Orpheus Times Light לקולות גבוהים ומקהלה
מוזיקת סרטים

1965 Music for the film "The Star Wagon"  מוזיקה לסרט "The Star Wagon" (בכיכובו של דסטין הופמן)
2009-They Rode Into the Sunset - Music for an Imaginary Film  (לסרט דמיוני)
לקריאה נוספת

2002 ,Michel Faure -José Serebrier, A Conductor And Composer At The Dawn Of The New Century
Alan Pâris  Dictionnaire des interprètes et de de l'interprétation musicale au XXe siècle, Bouquins, Robert Laffont, Paris  1995 p.871
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי
↑  A.Pâris
↑  "People", TIME Magazine, April 7, 1975; "Conductor stabs himself... but the band plays on", Chronicle Telegram (Elyria, OH), March 25, 1975, p1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303746605171  PLWABN: 9810542898805606  autores.uy: 194  BnF: cb144232859 (data)  CiNii: DA08913029  GND: 124212581  ISNI: 0000 0001 1453 1564  LCCN: n81043283  LNB: 000140576  MusicBrainz: 31dbc319-ea4c-4ddd-acf8-8716dbcd085c  NDL: 01063991  NKC: xx0066192  NLA: 35996587  NTA: 073920525  SNAC: w6r51sjf  SUDOC: 069206848  VIAF: 98458338   WorldCat (עם VIAF): 98458338