stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איגור אויסטרך
לקריאה נוספת

Jean-Michel Molkhou - Les grands violonistes du XX  siècle, Tome 1, Buchet-Chastel, Paris 2011
, Alain Pâris - Dictionnaire des interprètes et de l'interprétation musicale au XXe siècle Bouquins, Robert Laffont, Paris 1995,
הערות שוליים

1 2 3 4  J.M Molkhou 2011 עמ' 267
1 2 3 4  1995 A.Pâris
1 2 3 4 5  J.M Molkhou 2011 עמ' 268
↑  J.M Molkhou 2011 עמ' 269
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307242105171  PLWABN: 9810643068705606  BNE: XX1051784  BnF: cb138980838 (data)  GND: 118736124  ISNI: 0000 0001 0931 6966  LCCN: n80008185  LNB: 000126961  MusicBrainz: f68018f5-24d4-4b23-ab17-747d9e8e9cce  NKC: mzk2003184144  NLA: 35959534  NTA: 072389117  SELIBR: 211387  SNAC: w6rk7h1t  SUDOC: 155960245  Trove: 1163546  VIAF: 108636777   WorldCat (עם VIAF): 108636777
אדוארד גראץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1930 (בן 94) אודסה, ברה"מ 
 סוגה מועדפת:  מוזיקה קלאסית 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1949 – אין ערך 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי למוזיקה במוסקבה 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  אמן העם של ברית המועצות  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 
אדוארד גראץ' (ברוסית: Эдуард Давидович Грач‏; נולד ב-19 בדצמבר 1930) הוא נגן כינור וויולה, מורה למוזיקה ומנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1991 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.
קורות חיים

אדוארד גראץ' נולד בשנת 1930 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה למשפחה יהודית.
גראץ' למד בבית ספר למוזיקה לילדים מחוננים אצל פיוטר סטוליארסקי באודסה משנת 1936. בתקופת מלחמת העולם השנייה למד בנובוסיבירסק.
בשנת 1944 גראץ' החל ללמוד בבית ספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה והמשיך ללימודים בקונסרבטוריון אותו סיים עם תואר שלישי בשנת 1958. בין מוריו היו אברם ימפולסקי ודוד אויסטרך.
בשנת 1949 גראץ' החל להופיע באופן קבוע בקונצרטים ככנר. בשנת 1964 הוא היה חבר בטריו לצד נגן פסנתר ונגנית ויולה.
בשנת 1979 גראץ' לראשונה היה מנצח תזמורת.
בשנת 1980 גראץ' החל להופיע כנגן ויולה.
בשנת 1990 גראץ' הקים תזמורת קאמרית "מוסקוביה" והיה מנהלו אמנותי ומנצח. התזמורת נתנה הופעות רבות ברוסיה ומחוץ לגבולותיה.
בשנת 1989 גראץ' החל ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה, בשנת 1990 התמנה לפרופסור והחל משנת 2007 היה ראש קתדרה לכינור. בנוסף לכך הוא מעביר שיעורי אמן ברוסיה ובמדינות רבות נוספות לרבות ישראל.
במהלך הקריירה גראץ' זכה בפרסים בתחרויות רבות. הוא היה שופט בתחרויות רבות ברוסיה ובמדיות אחרות.
רפרטואר של גראץ' כולל כ-700 יצירות. הוא היה המבצע הראשון של כ-50 יצירות.
על פעילותו בתחום התרבות לגראץ' הוענקו מספר עיטורים, הוא זכה בתחרויות רבות, קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1987) ופרסים ותוארי כבוד נוספים.
הדרבי של מדריד

דרבי בין הקבוצות בנובמבר 2010
הדרבי של מדריד (בספרדית: El Derbi madrileño) הוא משחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר מדריד, ריאל מדריד ואתלטיקו מדריד, המשחקות בליגת העל הספרדית.
המשחקים בין שתי הקבוצות נערכים בסנטיאגו ברנבאו, אצטדיונה של ריאל, או במטרופוליטנו, אצטדיונה של אתלטיקו. בין שתי הקבוצות שוררת יריבות ארוכת שנים, ומשחקי הדרבי זוכים לתשומת לב רבה.
בתחילת המאה ה-20 שכן הסנטיאגו ברנבאו בסמוך למוסדות פיננסיים גדולים, ואילו הויסנטה קלדרון אצטדיונה הישן של אתלטיקו היה מקום צנוע בהרבה. ריאל זכתה לפופולריות רבה בשל הישגיה הרבים, ואילו אתלטיקו הייתה אהודה בעיקר בקרב אנשי מעמד הפועלים. באופן מסורתי נחשבה ריאל לקבוצה ממסדית, דבר שהתבטא במיוחד בתקופת שלטונו של פרנסיסקו פרנקו.
מבחינה סטטיסטית זכתה ריאל ליותר הצלחות, וניצחה במשחק הדרבי פעמים רבות יותר. ריאל מחזיקה בשיא של 13 שנים בלי הפסד בדרבי, החל משנת 2000 ועד לשנת 2013, אז ניצחה אתלטיקו בגמר גביע המלך הספרדי. הניצחון הגבוה ביותר בדרבי הוא 7–3, במשחק ידידות על אדמת ארצות הברית ב-27 ביולי 2019, בו ניצחה אתלטיקו את ריאל, כשדייגו קוסטה כבש רביעייה והורחק בכרטיס אדום.
בסוף עונת 2013/2014 ריאל ואתלטיקו נפגשו בגמר ליגת האלופות באצטדיון האור בליסבון. אתלטיקו הובילה 0-1, אך שער דרמטי של סרחיו ראמוס כפה הארכה. בהארכה ריאל כבשה 3 שערים וזכתה בתואר.
שנתיים לאחר, מכן בעונת 2015/2016, נפגשו ריאל ואתלטיקו פעם נוספת בגמר ליגת האלופות, באצטדיון סן סירו במילאנו. לאחר 1-1 בתום 120 דקות המשחק הגיע לפנדלים, בהם ריאל ניצחה 5:3 וזכתה פעם נוספת בתואר.
המפגשים בין ריאל ואתלטיקו מדריד בגמרי ליגת האלופות היוו את הפעמים החמישית והשישית ששתי קבוצות מאותה מדינה נפגשות בגמר מפעל זה אך את הפעם הראשונה והשנייה אשר שתי הקבוצות מגיעות גם מאותה העיר.
בעונת 2018/2019 נפגשו הקבוצות במסגרת הסופר קאפ האירופי ובה אתלטיקו מדריד ניצחה את ריאל 4:2. זו הפעם הראשונה שאתלטיקו מדריד מנצחת במפגש אירופי ביניהם.
ראו גם

הקלאסיקו
הערות שוליים

↑  נכון ל-12 בדצמבר 2021. כולל את המשחקים בליגה, בגביע הספרדי, בליגת האלופות, בגביע הליגה הספרדית, בסופר קאפ הספרדי וסופר קאפ האירופי.
↑  בלתי נשכח:7–3 משפיל של אתלטיקו על ריאל במשחק הכנה, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרוסלה (ערוץ)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך השקה:  2010 
 בעלות:  VGTRK ערוץ 1 הרוסי
 שפה:  רוסית
 משרד ראשי:  Akademika Korolyova street, מוסקבה, המרכז הטכני אוסטנקינו 
 פורמט תמונה:  576i (SDTV)   16:9 (HDTV)
 
 www.karusel-tv.ru
 
קרוסלה או קרוסלה אינטרנשיונל הוא ערוץ טלוויזיה רוסי המוקדש לילדים ונוער. הערוץ הוקם ביוזמת נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בדצמבר 2010. הערוץ זמין לצפייה בכל שטחי רוסיה, בצרפת באמצעות ספקית Free ובארצות הברית באמצעות DirecTV.
הערוץ משדר ממרכז הטלוויזיה אוסטנקינו במוסקבה מאז 27 בדצמבר 2010 והוא ממותג כערוץ הילדים העיקרי ברוסיה ועד 2011 היה אחד משני הערוצים הפדרליים היחידים ברוסיה ללא פרסומות.
שמו הבינלאומי — Carousel International, או Karusel International.
הפקות מקור

מאשה והדוב
קיקוריקי, בהפקת Bazelevs
התיקיות
טינה וטוני
היסטוריה

ערוץ קרוסלה נוצר בשנת 2010 לאחר שערוץ הילדים ביביגון (Бибигон) וערוץ טלנאני (ТелеНяня) התמזגו יחד ליצירת הערוץ החדש. התוכנית הראשונה שהוצגה הייתה "קבוצת הקפיצה" (Прыг-Скок Команда) ומאז משדר מדי יום.
מיכאיל גלוז

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1951 מחוז סחלין, ברה"מ 
 פטירה:  8 ביולי 2021 (בגיל 69) מוסקבה, רוסיה 
 סוגה מועדפת:  אופרת רוק, אופרה, בלט 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1976–2021 (כ־45 שנים) 
 פרסים והוקרה:  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  אמן העם של הפדרציה הרוסית  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  מדליה לחיזוק אחוות הנשק  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה על חיזוק הברית הקרבית  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאיל גלוז (ברוסית: Михаил Семенович Глуз‏; 19 בספטמבר 1951 - 8 ביולי 2021) היה מלחין ומנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1996 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. הוא היה פעיל בארגונים יהודיים ברוסיה.
קורות חיים

מיכאיל גלוז נולד בשנת 1951 בכפר במחוז סחלין למשפחה יהודית.אביו היה רופא, יליד אוקראינה. אמו הייתה מורה למוזיקה ילידת אודסה. בשנת 1965 המשפחה עברה למוסקבה.
במוסקבה גלוז קיבל השכלה מוזיקאית. בשנים 1970-1975 הוא למד באקדמיה למוזיקה על שם גנסין במחלקת הלחנה.
בשנת 1977 הוקם "תיאטרון הקאמי המוזיקאי יהודי". באופן רשמי התיאטרון היה רשום בבירובידז'אן אך מעשית רוב פעילתו לרבות חזרות התקיימה במוסקבה. גלוז מונה למנצח ראשי ובהמשך משנת 1984 היה מנהל אמנותי של התיאטרון. הוא עזב את התיאטרון בשנת 1989. בתקופה זו גלוז כתב מספר אופרות, בלטים ומחזמר שהועלו על במת תיאטרון בו עבד ובתיאטראות נוספות במוסקבה. בנוסף כך הוא כתב מוזיקה לסרטים ומספר שירים.
בשנת 1989 גלוז הקים מרכז תרבות על שם מיכואלס והיה מנהלו. בשנת 1999 גלוז נבחר לנשיא של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה וכיהן בתפקיד עד לשנת 2005.
כמלחין ונציג ציבור גלוז השתתף במספר כנסים ותחרויות.
על פעילותו בתחום קידום התרבות גלוז קיבל מספר עיטורים. בשנת 1996 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. בשנת 2016 הוא קיבל פרס מטעם פדרציה הקהילות היהודיות של רוסיה.
גלוז נפטר במוסקבה בשנת 2021 ונטמן בחלקה יהודית בבית העלמין ווסטריאקובסקויה.
הערות שוליים

↑  קבר של גלוז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810666942305606  VIAF: 310639681   WorldCat (עם VIAF): 310639681
בולגריה באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  בולגריה בולגריה
 רשת שידור:  BNT
 השתתפות ראשונה:  אוקראינה קייב, 2005
 זכיות:  0
 השתתפויות:  14
 היעדרויות:  6
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  איטליה טורינו, 2022
בולגריה נטלה חלק באירוויזיון כ-14 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב-2005 ונעדרה מהתחרות שש פעמים ב-2014, 2015, 2019, 2023, 2024 ו-2025.
הישגים

בולגריה השתתפה באירוויזיון לראשונה בשנת 2005 בתחרות שנערכה בקייב. להקת הג'אז "קפה" ייצגה אותה בתחרות עם השיר "Lorraine" ("לוריין"). השיר קיבל 49 נקודות והוא סיים את התחרות במקום ה-19 בשלב חצי הגמר. לאירוויזיון 2006 שנערך באתונה שלחה בולגריה את הזמרת מריאנה פופובה עם השיר "Let Me Cry" ("תן לי לבכות"). השיר לא העפיל לשלב הגמר, והוא סיים את התחרות במקום ה-17 בשלב חצי הגמר.
לאירוויזיון 2007 שלחה בולגריה את הזמרים אליטסה טודורובה וסטויאן ינקולוב עם השיר "Water" ("מים") שבוצע בשפה הבולגרית, לראשונה בתולדות התחרות. השיר העפיל מהמקום ה-6 בחצי הגמר אל הגמר, בו הוא סיים במקום ה-5. עד שנת 2007 קבעו חוקי התחרות שכל המדינות שסיימו את התחרות באחד מעשרת המקומות הראשונים ישתתפו אוטומטית בשלב הגמר בשנה שאחרי. אולם בשנת 2008 שונו חוקי התחרות, וכל המדינות (מלבד "4 הגדולות" והמדינה המארחת) יהיו חייבות להשתתף בשלב חצי הגמר, ולכן נאלצה בולגריה להשתתף באחד מחצאי הגמר בשנת 2008. לאירוויזיון 2008 שלחה בולגריה את הלהקה Deep Zone ודי-ג'יי בלתזאר עם השיר "DJ, Take Me Away" ("די-ג'יי, קח אותי מכאן"). השיר לא העפיל לשלב הגמר והוא סיים את התחרות במקום ה-11 בשלב חצי הגמר, וזאת על-אף היותו אחד מהשירים המועדפים על המעריצים.
לאירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה שלחה בולגריה את הזמר קראסימיר אברמוב עם השיר "Illusion" ("אשליה"), שיר בסגנון פופ-אופרה. בולגריה כשלה שוב להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה את התחרות במקום ה-16 בשלב חצי הגמר. לאירוויזיון 2010 שלחה בולגריה את הזמר מירו עם השיר "Ангел си ти" ("את מלאך") בשפה הבולגרית, לראשונה מאז שנת 2007. אולם לבסוף החליטה בולגריה שחלק מן השיר יבוצע גם באנגלית. בולגריה שוב כשלה להעפיל לשלב הגמר והיא סיימה במקום ה-15 בשלב חצי הגמר.
בולגריה מדורגת במקום ה-37 ברשימת המדינות המצליחות ביותר באירוויזיון, מתוך 51 מדינות שלקחו חלק בתחרות.
בשנת 2017 שלחה בולגריה את הזמר קריסטיאן קוסטוב עם השיר "Beautiful Mess" ("בלגן יפה") שהיה כולו באנגלית. השיר הגיע למקום השני בגמר עם 615 נקודות שזה הניקוד הכי גבוה שבולגריה השיגה באירוויזיון. בחצי הגמר בולגריה הגיעה למקום הראשון.
השירים שייצגו את בולגריה באירוויזיון

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | להקת "קפה" | "Lorraine" | "לוריין" | X | X | 19 | 49 |
| 2006 | מריאנה פופובה | "Let Me Cry" | "תן לי לבכות" | X | X | 17 | 36 |
| 2007 | אליטסה וסטויאן | "Water" | "מים" | 5 | 157 | 6 | 146 |
| 2008 | פרוג'קט דיפ זון ודי-ג'יי בלתזאר | "DJ, Take Me Away" | "די-ג'יי, קח אותי מכאן" | X | X | 12 | 56 |
| 2009 | קראסימיר אברמוב | "Illusion" | "אשליה" | X | X | 16 | 7 |
| 2010 | מירו | "Ангел си ти" | "את\ה מלאך" | X | X | 15 | 19 |
| 2011 | פולי ג'נובה | "(На Инат (Na inat" | "עקשן" | X | X | 12 | 48 |
| 2012 | סופי מרינובה | "Love unlimited" | "אהבה ללא הגבלה" | X | X | 11 | 45 |
| 2013 | אליטסה וסטויאן | "Само Шампиони" | "רק אלופים" | X | X | 12 | 45 |
לא נטלה חלק בין השנים 2014-2015
| 2016 | פולי ג'נובה | "If Love Was a Crime" | "אם אהבה הייתה פשע" | 4 | 307 | 5 | 220 |
| 2017 | קריסטיאן קוסטוב | "Beautiful Mess" | "בלגן יפה" | 2 | 615 | 1 | 403 |
| 2018 | איקווינוקס | "Bones" | "עצמות" | 14 | 166 | 7 | 177 |
לא נטלה חלק ב-2019
| 2020 | ויקטוריה גאורגייבה | "Tears Getting Sober" | "דמעות מפכחות" | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת |
| 2021 | ויקטוריה גאורגייבה | "Growing Up Is Getting Old" | "להתבגר זה להזדקן" | 11 | 170 | 3 | 250 |
| 2022 | אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט | "Intention" | "מטרה" | X | X | 16 | 29 |
לא נטלה חלק בין השנים 2023-2025
גלריה

אליטסה וסטויאן בהלסינקי (2007)
פרויקט דיפ זון ודי-ג'יי בלתזאר בבלגרד (2008)
סופי מרינובה בבאקו (2012)
אליטסה וסטויאן במאלמה (2013)
פולי ג'נובה בסטוקהולם (2016)
קריסטיאן קוסטוב בקייב (2017)
איקווינוקס בליסבון (2018)
ראו גם

בולגריה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
בולגריה באירוויזיון לרוקדים צעירים
הערות שוליים

↑  לפי אתר האירוויזיון (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f8af67d4-f553-42c7-9214-76c633f0619d
דימיטרי טיומקין

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1894 (יוליאני) קרמנצ'וג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 בנובמבר 1979 (בגיל 85) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 מוקד פעילות:  סנקט פטרבורג, הוליווד, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1929 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  פסקול סרטים 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Albertina Rasch (1927–1967) Olivia Cynthia Mary Patch (1972–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (1951)  פרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר (1961)  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר  פרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (1960)  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר  מסדר איזבלה הקתולית  קצין בלגיון הכבוד  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 dimitritiomkin.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דימיטרי טיומקין, 1933
דימיטרי טיומקין (10 במאי 1894 - 11 בנובמבר 1979) היה מלחין ומנצח אמריקאי יהודי, יליד אוקראינה, שהתפרסם כמלחין מוזיקה לפסקולים מצליחים של סרטים הוליוודיים רבים בשנות ה-40, ה-50 וה-60 של המאה ה-20, רבים מהם מערבונים.
משיריו המפורסמים

High Noon ‏(Do Not Forsake Me) - מילים: נד וושינגטון, התפרסם בביצוע הקולנועי של טקס ריטר ולאחר מכן על ידי פרנקי ליין. השיר זכה גם לנוסחים עבריים של אברהם ברושי ("בצהרי יום", בביצוע שרונה אהרון), אילן גולדהירש ("בצהרי היום", בוצע על ידי אריק לביא) ורזי בן-עזר ("יקירתי", בוצע על ידי פוליאנה פרנק).
Wild Is The Wind - מילים: נד וושינגטון, התפרסם בביצוע נינה סימון ודייוויד בואי. הופיע בסרט "הרוח היא פראית" (1957).
"הגבוהים והאדירים" מילים נד וושינגטון, היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר
"עיר ללא רחמים" - מילים: נד וושינגטון, התפרסם בביצוע ג'ין פיטני
"דו-קרב באו. קיי. קוראל" מילים: נד וושינגטון, התפרסם בביצוע פרנקי ליין.
Rawhide - מילים: נד וושינגטון, התפרסם בביצוע המקורי של פרנקי ליין ובביצועים מחודשים בסרטים האחים בלוז ושרק.
The Green Leaves of Summer - מילים: פול פרנסיס ובסטר, התפרסם בביצוע ארבעת האחים. זכה לנוסחים עבריים של עפרה אליגון ב-2000, ("שלכת", הושר על ידי שמשון בר-נוי), ושל איזי מן ב-2013, ("עלים של קיץ" - הושר על ידי "שלישיית גראמי").
So Little Time ‏(Days At Peking‏ 55) - מילים: פול פרנסיס ובסטר, התפרסם בביצוע ארבעת האחים. הלחן מופיע בפסקול הסרט 55 יום בפקין.
My Rifle, My Pony, and Me - מילים: פול פרנסיס ובסטר, התפרסם בביצוע דין מרטין בסרט ריו בראבו (1959) (במקור, הלחן ליווה את כתוביות הסרט נהר אדום (1948)). לחן השיר העברי "אבא סיפור" שהולחן על ידי מיקי גבריאלוב דומה מאוד ללחן של טיומקין.
סמייל (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "Laura Hasn't Slept" מאת פארקר פין
 בימוי:  פארקר פין
 תסריט:  פארקר פין
 עריכה:  אליוט גרינברג
 שחקנים ראשיים:  סוסי בייקון ג'סי אשר קייל גאלנר קייטלין סטייסי קאל פן רוב מורגן
 מוזיקה:  כריסטובל טאפיה די ויר
 צילום:  צ'ארלי סארוף
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט פליירס טמפל היל אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 הקרנת בכורה:  ישראל 29 בספטמבר 2022 ארצות הברית 30 בספטמבר 2022
 משך הקרנה:  כ-115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה על-טבעי
 תקציב:  17 מיליון דולר
 הכנסות:  215.8 מיליון דולר
 סרט הבא:  "סמייל 2" (2024)
 www.smile.movie
 דף הסרט ב־IMDb
"סמייל" (באנגלית: Smile; "'חיוך") הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי פארקר פין, כאשר הוא מבוסס על סרטו הקצר "Laura Hasn't Slept" משנת 2020. הסרט הולחן על ידי כריסטובל טאפיה די ויר וחברות ההפקה שלו הן פרמאונט פליירס וטמפל היל אנטרטיינמנט. בסרט מככבת סוסי בייקון בתור רוז קוטר, דוקטור שלאחר שהייתה עדה להתאבדות מוזרה של מטופלת היא עוברת חוויות מטרידות ומפחידות, דבר שגורם לה להאמין שמה שהיא חווה הוא על-טבעי. בסרט מככבים גם ג'סי אשר, קייל גאלנר, קייטלין סטייסי, קאל פן ורוב מורגן.
העבודה על הסרט החלה ביוני 2020, כאשר הצילומים החלו באוקטובר 2021 בניו ג'רזי בצילומו של צ'ארלי סארוף. תחילה הסרט היה אמור להיות מופץ דרך שירות הסטרימינג פרמאונט+, אך לבסוף הוחלט להוציא אותו לביתי הקולנוע לאחר הקרנות מבחן חיוביות. הסרט הופץ על ידי סרטי פרמאונט, כאשר הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-Fantastic Fest ב-22 בספטמבר 2022. בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-29 בספטמבר 2022, ובארצות הברית ב-30 בספטמבר 2022. אורך הסרט כ-115 דקות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, ששיבחו את קטעי ההפחדות ואת המשחק של בייקון, אף על פי שחלקם ציינו קווי דמיון למדיות אימה אחרות, כמו "It Follows" ו"הצלצול". הסרט נחשב להצלחה קופתית, כאשר הוא הכניס 215.8 מיליון דולר לעומת תקציב של 17 מיליון דולר.
באפריל 2023 הוכרז באופן רשמי שלסרט יופק המשכון, "סמייל 2", אשר יצא לאקרנים ב-18 באוקטובר 2024. בסרט ההמשך מככבת בתפקיד הראשי נעמי סקוט.
עלילה

במחלקה פסיכיאטרית, הפסיכיאטרית דוקטור רוז קוטר נפגשת עם לורה וויבר, שכמה ימים קודם לכן חזתה בפרופסור שלה מתאבד לנגד עיניה. לורה מצהירה שהיא נרדפת על ידי ישות שלובשת צורה של אנשים המחייכים אליה, ושאותה ישות אמרה לה שהיא הולכת למות. לאחר שהיא אומרת פתאום לרוז שהישות נמצאת איתם בחדר (אך רוז לא רואה אותה), לורה מתמוטטת ומתחילה לפרכס. רוז פונה לקרוא לעזרה, אך כשהיא מסתובבת לאחור היא רואה את לורה מחייכת אליה בשלווה בזמן שהיא חותכת לעצמה את הגרון עם חתיכת חרס, אותה לקחה מן אגרטל שנשבר כאשר עפה לאחור.
לאחר ההתאבדות, רוז רואה את קארל, מטופל אחר, מחייך אליה וצועק שהיא הולכת למות. היא מורה לרסן את קארל, אבל פתאום רואה שקארל בכלל ישן לאורך כל הזמן. מודאג לשלומה הנפשי של רוז, הממונה עליה, דוקטור מורגן דסאי נותן לה שבוע חופש בתשלום.
ההתרחשויות העל טבעיות נמשכות, ופוגעות במערכות היחסים של רוז עם ארוסה טרבור ואחותה הולי, שמאמינים שהיא יוצאת מדעתה. לרוז הייתה מערכת יחסים מתוחה עם הולי, מאז מותה של אמן המתעללת וחולת הנפש, ממנת יתר וגופתה התגלתה על ידי רוז הצעירה. במסיבת יום ההולדת של אחיינה, המתנה העטופה של רוז הוחלפה בדרך לא מוסברת בחתול המת שלה, שנעלם בלילה הקודם. רוז מתחילה לראות דמות מחייכת אליה, שאחרים אינם רואים.
כשהיא מגלה שהפרופסור של לורה גם חייך אליה ברגע מותו, רוז מבקרת אצל אלמנתו ויקטוריה, שטוענת שבעלה התחיל להתנהג אחרת לאחר שחזה באישה מתאבדת. רוז מבקרת את בן זוגה לשעבר, ג'ואל, בלש משטרה שאחראי על חקירת מותה של לורה. כשהם עוברים על רישומי המשטרה, הם מוצאים שרשרת של מקרים שבהם בכל פעם מישהו סבל מרדיפות על טבעיות עד שהתאבד, תוך כדי חיוך, ולאחר מכן הרדיפות עברו למי שהיה עד להתאבדות.
ג'ואל מגלה שאף אחד מהקורבנות המקוללים לא החזיק מעמד יותר משבוע מלבד רוברט טאלי, שנמצא בכלא על הריגה. רוז וג'ואל מבקרים את טאלי בכלא, שם הוא מסביר שהדרך היחידה לשבור את השרשרת היא להרוג מישהו אחר מול עד שלישי, שאליו תעבור הקללה.
מאוחר יותר, הישות לובשת את צורתה של המטפלת של רוז, דוקטור מדלין נורת'קוט. היא תוקפת אותה בביתה במהלך פגישת טיפול מאולתרת, ואומרת לה שזה "כמעט הזמן". מאוחר יותר בחניון בית החולים, לרוז יש חלום בו היא רוצחת את קארל מול דסאי. דסאי אז, תולש את העור מפניו בזמן שקארל צורח בלעג על רוז הלחוצה. במציאות, לאחר שגילה סכין בתוך המכונית שלה, דסאי מתריע למשטרה על רוז. רוז נוסעת אל בית משפחתה לשעבר, שהוא מרוחק ונטוש, בזמן שג'ואל מנסה לאתר אותה.
רוז מתכננת לשלול מהישות עדים שאליהם תעבור הקללה. היא מתחבאת בבית הישן שם היא מגלה את הישות לבושה בדמות אמה המתה. בשלב זה מתגלה שרוז למעשה מצאה את אמה זמן קצר לאחר שלקחה מנת יתר, היא צפתה בה גוססת ולא קראה לעזרה, מפני שהיא לא רצתה להמשיך להתמודד עם ההתעללות והפחד שגרמה לה. רוז מתעמתת עם הישות, אשר הופכת לגרסה גבוהה ומעוותת של אמה של רוז. רוז מציתה את הישות עם פנס גז, לכאורה הורגת אותה ומסיימת את הקללה בזמן שבית ילדותה נשרף. רוז נוסעת לדירתו של ג'ואל ומתנחמת אצלו עד שהיא מבינה שהישות לובשת את צורתו. כשהיא בורחת, רוז מגלה שהיא עדיין בבית הישן בדיוק כשג'ואל האמיתי מגיע מבחוץ - כל מה שקרה מהרגע שנכנסה לבית היה הזיה.
בבהלה, רוז נועלת את עצמה בבית. הישות מופיעה ותולשת את פניה מול רוז, חושפת את צורתה האמיתית - יצור חסר עור בעל צוואר ארוך ולסתות כפולות - ממש לפני שהיא פותחת בכוח את הפה של רוז וזוחלת לתוך גופה. ג'ואל פורץ לבית ובסופו של דבר מוצא את רוז ספוגת בנזין. רוז פונה אליו, מחייכת, מציתה את עצמה מולו, מעבירה אליו את הקללה.
צוות השחקנים

סוסי בייקון - דוקטור רוז קוטר
מייגן בראון פראט - רוז בת העשר
קייל גאלנר - ג'ואל
קייטלין סטייסי - לורה וויבר
ג'סי אשר - טרוור
רוב מורגן - רוברט טאלי
קאל פן - דוקטור מורגן דסאי
רובין וייגרט - דוקטור מדלין נורת'קוט
ג'ודי ריס - ויקטוריה מוניוז
ג'יליאן זינסר - הולי
דורה קיש - אמא
קווין קפי - האמא בסיוט
ניק ארפוגלו - גרג
שרה קפנר - סטפני
ג'ק סוצ'ט - קרל רנקן
מרטי מתוליס - מפלצת
הפקה

ביוני 2020 פארקר פין החל לכתוב ולביים עיבוד עלילתי לסרט הקצר שלו, "Laura Hasn't Slept", אשר זכה להכרה מיוחדת מחבר השופטים ב-South by Southwest. בספטמבר 2021 הסרט הוכרז תחת השם "Something's Wrong with Rose" ונודע שאת הדמות הראשית תגלם סוסי בייקון. כמו כן, פורסם שהפקת הסרט תעשה על ידי פרמאונט פליירס וטמפל היל אנטרטיינמנט. חודש לאחר מכן הוכרז שישחקו יחד עם בייקון בסרט ג'סי אשר, קייל גאלנר, רוב מורגן, קאל פן, ג'ודי ריס, ג'יליאן זינסר וקייטלין סטייסי.
הצילום העיקרי של הסרט החל ב-11 באוקטובר 2021 בניו ג'רזי, והסתיים ב-24 בנובמבר באותה שנה. העריכה והפוסט-פרודקשן של הסרט החלו ב-3 בדצמבר 2021, ונמשכו עד סוף מאי 2022. האפקטים החזותיים נעשו על ידי The-Artery בפיקוחם של ויקו שרבני ויובל לוי. המוזיקה בסרט הולחנה על ידי כריסטובל טאפיה די ויר.
הסרט היה אמור להיות מופץ בהתחלה דרך שירות הסטרימינג פרמאונט+, אך לבסוף הוחלט להוציא אותו לביתי הקולנוע לאחר הקרנות מבחן חיוביות. הסרט הופץ על ידי סרטי פרמאונט, כאשר הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-Fantastic Fest ב-22 בספטמבר 2022. בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-29 בספטמבר 2022, ובארצות הברית ב-30 בספטמבר 2022.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | הסרט הכי טוב | סמייל | מועמדות |
| פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | ההופעה הכי מפוחדת | סוסי בייקון | מועמדות |
| פרס סאטורן | סרט האימה הטוב ביותר | סמייל | מועמדות |
ביאורים

↑  גיבורת הסרט הקצר "Laura Hasn't Slept"
הערות שוליים

↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית

אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית היא מיזם שנוסד בחודש מאי 2012 באתר של נילי דגן.
האנתולוגיה מאגדת מאות משוררים, ותיקים וצעירים, המייצגים מבחר מגוון של שירה עברית עכשווית ואלפי שירים. את האנתולוגיה יזמה, מפיקה ועורכת המשוררת נילי דגן. ייעוץ תוכן המשורר והעורך עמוס לויתן, הזנת תכנים ועיצוב שרית שץ מייסדת ועורכת כתב העת המקוון הראשון "עיין ערך שירה".
האנתולוגיה דינמית והיא גדלה ומתפתחת על בסיס קבוע. היא מהווה מרקם פואטי רב דורי ושיקוף של פני השירה הישראלית כיום. כמו כן מספקת האנתולוגיה במה למשוררים בתחילת דרכם. האנתולוגיה מייצגת משוררים חילוניים, דתיים-לאומיים, חרדים וערבים, במטרה להציף את ריבוי הקולות בשירה הישראלית.
שירי האנתולוגיה מופצים בקרב תלמידים, סטודנטים, אנשי הוראה, משוררים, סופרים, וקהלים שוחרי שירה ותרבות ברחבי האינטרנט. במסגרת שיתוף פעולה בין האתר, לבין עיתונים וכתבי עת לשירה, מתפרסמים שירי האנתולוגיה במדורי התרבות בעיתון ישראל היום, בעיתון 77 בערב ערב באילת ואחרים.
האתר של נילי דגן פועל ברישיון אקו"ם ובסיוע מועצת הפיס לתרבות ואמנות. האתר פועל להפצת השירה ללא מטרות רווח.
לקריאה נוספת

אנתולוגיה מקוונת לאמרות שיר וסיפור, אוסף אמרות עכשווי ורענן מתוך הספרות העברית הנכתבת כיום.
מסע כורסה מסביב לעולם ב-80 שירים, אנתולוגיה לשירה פרי עטם של יוצרים עכשוויים.
להאזנה

אסופת מלחיני משוררים ישראלים, אסופה נבחרת של מלחינים מתחומי המוזיקה הקלה הפופולרית.
הערות שוליים

↑  האתר של נילי דגן, מיזם שנוסד במאי 2012.
↑  אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, במה מרכזית באתר של נילי דגן.
↑  המשוררים המשתתפים באנתולוגיה המקוונת לשירה עברית.
↑  בשיר ובאומר - האתר של שרית שץ.
↑  משה גנן, עיין ערך שירה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 ביוני 2008
↑  רוני סומק, באתר אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית.
↑  אשר רייך, באתר אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית.
↑  פארוק מואסי - فاروق مواسي, באתר אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית.
↑  סיון הר-שפי, באתר אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית.
↑  הארה ותובנה - על כנפי אמרות.
↑  מסע כורסא - מונגוליה.
↑  מלחיני משוררים ישראלים, תשרי התשעה.
↑  מלחיני משוררים ישראלים, כסלו התשעז.
↑  נועם גיל-אור קורא שירה, 3 שירים מאת המשורר גיורא פישר.