stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עציץ שאינו נקוב
הערות שוליים

↑  משנה דמאי ה י
1 2  רמב"ם הלכות תרומות ה טו
↑  משנה כלאים ז ח
1 2  משנה עוקצין ב י
↑  בבלי מנחות פד ב
↑  רמב"ם הלכות שמיטה ויובל א ו
↑  הרדב"ז שם
↑  הרב שלמה זלמן אוירבך, שו"ת מנחת שלמה א מ
↑  הרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי, ספר השמיטה עמ' טז הערה 1
↑  הרב יונה נבון, שו"ת נחפה בכסף א, יורה דעה ד. וכן בספר שדה הארץ ג, יורה דעה כח.
↑  שו"ת מנחת שלמה א מא ד. וכתב שגם החזון איש נטה להקל בזה. וכן שו"ת מנחת שלמה תניינא קכג.
↑  שו"ת מנחת שלמה תניינא קכג
↑  הרב שמואל הלוי ואזנר, שו"ת שבט הלוי ח רמו
↑  קטיף שביעית, בהוצאת מכון התורה והארץ, אשקלון ה'תשס"ח. פרק ד סימן ד.
↑  שבת צה ב
↑  הרב חיים קנייבסקי, "דרך אמונה" תרומות א כה ס"ק תעה, בשם החזון איש.
↑  הרב שניאור זלמן רווח, יבולי השדה חוברת א עמ' קעג-קעד
↑  הרב חיים קנייבסקי, דרך אמונה, ציון ההלכה, הלכות שמיטה א ו, ציון קז, בשם הרב יוסף שלום אלישיב.
↑  חזון איש שביעית כב א
↑  הרב משה שטרנבוך, תשובות והנהגות ד רנח
↑  שו"ת הרא"ש כלל ב סימן ד
↑  אגלי טל, קוצר סימן ג. והוא מצטט את רמב"ם הלכות טומאת מת יב ב, שכתב שכלי מידה (בנפח ארבעים סאה או יותר - בערך 375 ליטר) נחשבים ל"אוהל" ולא ל"כלי" לעניין טומאה.
↑  והרב שלמה משה עמאר, יבולי השדה חוברת א עמ' קמו-קמז
↑  הרב שניאור זלמן רווח, חלקת השדה, שביעית ו
פינו גרי

ענבי פינו גרי
פינו גרי, פינו גריג'יו או גראובורגנדר הוא זן ענבי יין לבן. הזן נחשב לשיבוט מוטנטי של זן הפינו נואר. הפרי עצמו גדל בצבעים שונים וכך גם היינות המופקים מענב זה משתנים בצבעם מזהוב ועד נחושת ואף גוון בהיר של ורוד.
בחבל אלזס, מגדלים כרמים שלמים של פינו גרי. ובאיטליה, ענבי פינו גרי נבצרים לעיתים קרובות מוקדם כדי לשמור על החומציות המרעננת ולמזער חלק מהפירותיות הגלויה של הזן, וליצור פרופיל טעם נייטרלי יותר.
היסטוריה

פינו גרי ידוע מאז ימי הביניים באזור בורגונדי, שם כנראה נקרא פרומנטו. הוא התפשט מבורגונדי, יחד עם פינו נואר, והגיע לשווייץ בשנת 1300. לפי הדיווחים, הענב היה חביב על הקיסר קרל הרביעי, אשר ייצאו להונגריה על ידי נזירים ציסטרציאנים שנטעו את הגפנים על מורדות באדקסוני על גבול אגם בלטון ב-1375.
עד למאות ה-18 וה-19, הענב היה נטיעה פופולרית בבורגונדי, אך יבולים ברמה נמוכה גרמו לחקלאים להפסיק לגדל אותם. אותו הדבר כמעט התרחש גם בגרמניה, אבל מגדלי גפנים בתחילת המאה ה-20 הצליחו לפתח זנים שייצרו יבול עקבי ואמין יותר.
חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה, דייוויס, קבעו שלפינו גרי יש פרופיל DNA דומה להפליא לפינו נואר ושההבדל בצבע נגזר ממוטציה גנטית שהתרחשה לפני מאות שנים. העלים והגפנים של שני הענבים כל כך דומים שהצבע הוא ההיבט היחיד שמבדיל בין השניים.
קבוצת היין סנטה מרגריטה, יצרנית יין, הממוקמת בצפון איטליה, הייתה החברה הראשונה בעולם בשנת 1961 להפיכת ענבי פינו גרי ורודים ליין לבן.
בסביבות 2005, פינו גרי נהנה מפופולריות גוברת בשוק, במיוחד בשם פינו גריג'יו.
אזורים

השטח הכולל בו גדל זן זה ברחבי העולם הוא כ-115,000 דונם. וכולל:
ארגנטינה – סן חואן ומנדוזה
אוסטרליה - טסמניה, עמק יארה, אדלייד הילס, אורנג', ניו סאות' ויילס, חצי האי מורנינגטון, אזור קנברה.
אוסטריה - 300 דונם או 0.6% משטח גידול היין הכולל.
קנדה - קולומביה הבריטית, אונטריו
צ'ילה - קזבלנקה, צ'ילה
צ'כיה - בוהמיה, מורביה
קרים
צרפת – בורגונדי, לואר, אלזס.
גרמניה – באדן, פאלץ.
הונגריה – Badacsony, Mátraalja
איטליה - אלטו אדיג'ה, פריולי-ונציה ג'וליה, אולטרפו פאבסה, רוברה דלה לונה, טרנטינו
לוקסמבורג
מולדובה
ניו זילנד.
רומניה – מחוז קונסטנצה, Jidvei
דרום אפריקה
סלובקיה
סלובניה – Primorska, Podravje
שווייץ - ואלה.
טורקיה – אזור תרקיה, קירקלרלי, כרמי ארקדיה
ארצות הברית - אורגון, קליפורניה, ניו מקסיקו, איידהו, מישיגן, אוהיו, אריזונה, וירג'יניה, ניו ג'רזי, וושינגטון, פנסילבניה וניו יורק
שמות נוספים

פינו גרי נקרא בשמות רבים באזורים שונים של העולם:
| מילה נרדפת לפינו גרי | מדינה / אזור |
| --- | --- |
Auxerrois gris: צרפת אלזס
Fauvet: צרפת צרפת
גריס קורדלייר: צרפת צרפת
פרומנטאו / פרומנטו: צרפת לנגדוק
Grauburgunder / Grauer Burgunder: אוסטריה אוסטריה גרמניה גרמניה
גרואר מונש: גרמניה גרמניה
גרוקלבנר: גרמניה גרמניה
Malvoisie: צרפת עמק הלואר שווייץ שווייץ
Μονεμβασία: יוון יוון
פינו גריג'יו: איטליה אִיטַלִיָה אוסטרליה אוֹסטְרַלִיָה
פינו ביו: צרפת עמק הלואר, בורגונדי
Ruländer: אוסטריה אוֹסְטְרֵיָה גרמניה גרמניה רומניה רומניה
Rulandské šedé: צ'כיה הרפובליקה הצ'כית סלובקיה סלובקיה
סיווי פינו: קרואטיהקרואטיה סלובניה סלובניה
Szürkebarat: הונגריההונגריה
טוקאי ד'אלזס: צרפת אלזס
פינו הורי, פינו סירי: אוקראינהאוקראינה
Пино-гри: רוסיהרוסיה
灰皮诺: הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

1 2  J. Robinson: Vines Grapes & Wines, p. 158. Mitchell Beazley 1986 מסת"ב 1-85732-999-6ISBN 1-85732-999-6.
↑  K. MacNeil: The Wine Bible, p. 745. Workman Publishing 2001 מסת"ב 1-56305-434-5.
↑  Barlow, Seth (29 במרץ 2016). "5 Things You Never Knew About the World's Most Popular Pinot Grigio". olooneys.com. O’Looney’s Wine & Liquor. נבדק ב-2022-02-17. Santa Margherita Pinot Grigio is one of the world’s most popular wines. Available in over 70 countries, it’s a common site on dinner tables and wine lists all over America, but how much do you know about this famous wine? {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wine Business Insider Pinot grigio and Pinot gris Poised to Overtake White Zinfandel 10/10/2005.
↑  "Areas of vines and grape production by variety – 2007–08". Annual Report 2008–2009 (באנגלית). Australian Wine and Brandy Corporation. 2009. p. 89. נבדק ב-2014-11-25.
↑  LES CEPAGES NOIRS DANS LE VIGNOBLE (pdf), Statistics on red wine varieties per major region, part 1, publication by ONIVINS, 2008.
↑  LES CEPAGES NOIRS DANS LE VIGNOBLE (PDF), Statistics on red wine varieties per major region, part 2, publication by ONIVINS, 2008.
↑  Deutsches Weininstitut (2013), Statistik 2013/2014 (בגרמנית), Mainz
↑  "New Zealand Winegrowers Annual Report 2019". New Zealand Winegrowers. 2019. נבדק ב-11 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Rulandské šedé – Wines of Slovakia ::|:: Imagine". www.winesofslovakia.com. נבדק ב-2019-01-05.
↑  Das Weinjahr 2008 (PDF), published by the Office fédéral de l'agriculture OFAG.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553908705171  GND: 7598017-4  LCCN: sh95006231 
פינו בלאן (מימין), פינו גרי (במרכז) שהם מוטציית צבע של פינו נואר (משמאל) .
פינו גריג'יו איטלקי מאזור אלטו אדיג'ה.
צחיח מוסלם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מוסלם בן אל-חג'אג' 
 שפת המקור:  ערבית 
 
הכריכה של צחיח מוסלם בערבית
צחיח מוסלם (בערבית: صحيح مسلم) הוא אחד מששת ספרי החדית' החשובים ביותר עבור המוסלמים הסונים, אשר מחשיבים אותו לאוסף החדית' המאומת ביותר לאחר צחיח אל-בוח'ארי.
צחיח מוסלם ביחד עם צחיח אל-בוח'ארי מכונים לעיתים "אל-צחיחיין", שמשמעותו "שני הצחיחים".
איסוף החדית'

מוסלם אבן אל-חג'ג (אנ'), אשר אסף ואיגד את התוכן של הספר, נולד למשפחה פרסית בשנת 817 (אם כי חוקרים מסוימים גורסים כי הוא נולד בשנת 818), בנישאפור (באיראן של ימנו), ונפטר בשנת 875, בעיר הולדתו. הוא יצא למסעות ארוכים במטרה לאסוף את החדית'ים, ואף הגיע למצרים, לחצי האי ערב, ולאזורים שבהם נמצאות עיראק וסוריה בנות זמננו.
מתוך 300,000 חדית'ים שהוא מצא, איגד מוסלם רק כ-4,000 באוסף שלו.
מוסלם מעולם לא טען שהצחיח שלו מכיל את כל החדית'ים המאומתים, אלא רק גרס כי הספר שלו מכיל רק חדית'ים מאומתים.
הערות שוליים

↑  Muhammad Vandestra, Imam Muslim, Hadith Sahih Muslim Ultimate Edition, Dragon Promedia, 2018-05-19. (באנגלית)
↑  Sahih Muslim Summarized, App Store (באנגלית)
↑  Biography Of Imam Muslim - Hadith Collection, hadithcollection.com (באנגלית)
↑  IslamicFinder, Biography of Imam Muslim, IslamicFinder (באנגלית)
↑  Imam Muslim - Dar-us-Salam Publications, dar-us-salam.com
↑  english sahih muslim
↑  Moskee An-Nur Waalwijk, www.facebook.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292287505171  BnF: cb34328499s (data)  GND: 4378410-0  LCCN: n84009737  SUDOC: 206166109  TDVİA: sahih-i-muslim  VIAF: 177824041   WorldCat (עם VIAF): 177824041
פולק (גרמנית)

Dem Deutschen Volke ("לעם הגרמני"), ההקדשה על בניין הרייכסטאג בברלין.
לשם העצם הגרמני Volk (מבוטא fɔlk) יש מספר משמעויות: "אנשים", כלומר קבוצה בלתי ניתנת לספירה, כמו ב"המון", או קבוצות שניתנות לספירה, כלומר "עם" (ברבים Völker), קבוצה אתנית או אומה (השוו את המונח האנגלי פולק, folk).
המילה פולק משמשת בעיקר בפילוסופיה הגרמנית, למשל בביטוי "נשמה לאומית" (Volksseele), וכן בלאומיות הגרמנית, בעיקר שם התואר הנגזר "פולקיזם" (völkisch = לאומי, אתני).
אטימולוגיה

משמעותו העיקרית של המונח Volk בימי הביניים הייתה "קהל גדול, צבא". המשמעות הכללית של "אוכלוסייה" או "אנשים" באה לידי ביטוי במילה diet. שם התואר dietsch פירושו "פופולרי, של האנשים", וממנו נגזרה המילה deutsch, דויטש. בראשית העת החדשה קיבל המונח "דויטש" את המשמעות של הכינוי העצמי האתני הגרמני. משנת 1512 האימפריה הרומית הקדושה נקראה Imperium Romanum Sacrum Nationis Germanicæ, ובגרמנית – Heiliges Römisches Reich Deutscher Nation. המילה הלטינית גרמניקוס באה לידי ביטוי בשם התואר deutsch.
המילה Volk היא המקור של המילה האנגלית folk והיא חופפת לה בביטויים כמו Volksmusik שהיא מוזיקת פולק, Volksglaube שהיא אמונה עממית ועוד. במאה ה-18, המילה הגרמנית volk תיארה בעיקר "המון" או "המוני האוכלוסייה", בעוד שהמושג "עם" או "אומה" בוטא במילה Nation. השימוש ב-Nation הוחלף ב-Volk לאחר 1800, במפורש בהקשר של הלאומיות הגרמנית המתהווה.
הצמדות מילים שבהן המילה Volk מתורגמת ל"אוכלוסייה" או "אומה" כוללות את Volksentscheid (משאל עם, ומילולית – "החלטה של / על ידי העם") וכן Völkerbund (חבר הלאומים). המשמעות המעט מיושנת של פשוטי העם, ההמונים (מיוונית – οἱ πολλοί, שמתועתק Hoi polloi), מעמד הפועלים, גלויה בשם המותג פולקסווגן, כלומר "מכונית העם", שם שבחרה חזית העבודה הגרמנית בשנת 1937 למכונית שנועדה להימכר במחיר סביר ל"אדם הפשוט".
בניגוד לפולק הגרמני שהועלה למעמד "אומה" בתחילת המאה ה-19, המילה "פולק" באנגלית נתפסה כבלתי אלגנטית והוחלפה במילה הלטינית people. היא נכנסה מחדש לאנגלית רשמית, או אקדמית, עם המצאת המילה "פולקלור", שטבע ב-1846 ויליאם ג'יי תומאס כאנגלו-סקסונית. מילה זו החייתה את משמעותה של המילה folk במובן המודרני של "פשוטי העם, שתרבותם מועברת בעל פה", ובעקבותיה באו תצורות מורכבות, למשל folk art – אמנות עממית (1921), folk-hero – גיבור עממי (1899), folk-medicine – רפואה עממית (1898), folk-tale – אגדת עם (1891), folk-song – שיר עם (1847), folk-music – מוזיקה עממית (1889), ו-folk-dance – ריקוד עממי (1912).
זהות לאומית גרמנית

בפילוסופיה הגרמנית של סוף המאה ה-18 וה-19, נעשה שימוש בפולקסגייסט במובן של "רוח לאומית", לאו דווקא בהתייחסות לאומה הגרמנית, אך עדיין עם מתאם חזק להתפתחותה של זהות לאומית גרמנית בעקבות פירוק האימפריה הרומית הקדושה.
הפולקיזם מקורו בתקופה זו. הוא הציע להקים מדינת לאום גרמנית כפתרון ל"שאלה הגרמנית". יוהאן גוטליב פיכטה בספרו "נאומים לאומה הגרמנית", שפורסם במהלך מלחמות נפוליאון, משנת 1808 ואילך, שאל, בנאום השמיני, "מהו פולק, במובן הגבוה של המונח, ומהי אהבת המולדת?" הוא ענה שזהו "הטבע הרוחני המיוחד של הסביבה האנושית שממנה הוא עצמו, עם כל מחשבתו ומעשהו... צמח, כלומר האנשים שמהם נולד וביניהם צמח, נוצר וגדל להיות מה שהוא". התנועה שילבה פטריוטיזם סנטימנטלי עם פולקלור הגרמני, היסטוריה מקומית ופופוליזם אנטי-עירוני "בחזרה לטבע", עם הקבלות לביטויי לאומיות רומנטית בחלקים אחרים של אירופה, כמו כתביו של ויליאם מוריס. "בחלקה, האידאולוגיה הזו הייתה מרד נגד המודרניות".
לאורך רוב המאה ה-19, לא הוסכם באופן גורף שיש דבר כזה "אומה גרמנית" אחת (Volk). ה"גרמנים" (die Deutschen) נתפסו כמקבילה לשבטים הגרמאניים, קבוצה אתנו-לשונית גדולה הכוללת מספר עמים (כגון ה"נצרים" הגרמניים או שבטי הפרנקים (או פרנקונים), שוואבים, בווארים, תורינגים, סקסונים ועוד. במונח נכללו גם סקנדינבים ואנגלו-סקסונים. מעשיות האחים גרים מ-1816–1818 כוללות אגדות מהעת העתיקה הגרמאנית וכן פולקלור גרמני, אוסטרי ושווייצרי.
בעקבות המהפכות של 1848, האספה הלאומית של פרנקפורט ניסתה ליצור חוקה לאומית לכל מדינות גרמניה, אך יריבות בין האינטרסים הפרוסיים והאוסטריים הביאה לכך שתומכי הפרלמנט דגלו בפתרון "גרמניה קטנה" – מדינת לאום גרמנית מלוכנית ללא אוסטריה. מלך פרוסיה, פרידריך וילהלם הרביעי, סירב להצעה והמאמצים ליצור מדינת לאום גרמנית ליברלית קרסו. התפתחה חלוקה בקרב לאומנים גרמנים. קבוצה בראשות הפרוסים תמכה ב"גרמניה הקטנה" ללא אוסטריה. קבוצה אחרת תמכה ב"גרמניה הגדולה" שכללה את אוסטריה. פרוסיה השיגה הגמוניה על גרמניה ב"מלחמות האיחוד": מלחמת שלזוויג השנייה (1864), מלחמת אוסטריה–פרוסיה (1866), שביססה את הפרדת אוסטריה מגרמניה, ומלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870/1, שאחריה הושג איחוד גרמניה, על ידי מיזוג הקונפדרציה הצפון-גרמנית (בה שלטה פרוסיה) ומדינות דרום ומרכז גרמניה בוואריה, וירטמברג, באדן והסן.
העידן הנאצי

אדולף היטלר, בספרו מיין קאמפף, גינה את השימוש במילה völkisch כי ראה בה מעורפלת מכדי לשאת משמעות מוכרת עקב שימוש יתר בעבר, אם כי השתמש בה לעיתים קרובות, במיוחד בקשר גרמנים אתניים או פולקסדויטשה.
בשנות הרייך השלישי נעשה שימוש רב במונח Volk בסיסמאות פוליטיות לאומניות, במיוחד בסיסמאות כגון Volk ohne Raum – "אנשים, או גזע, ללא מרחב", בכותרת Völkischer Beobachter ("משקיף עממי"), עיתון של המפלגה הנאצית, ובסיסמה הפוליטית "עם אחד, רייך אחד, מנהיג אחד" (בגרמנית: Ein Volk, ein Reich, ein Führer). המילה המורכבת Herrenvolk, תורגמה כ"גזע עליון" או "גזע אדונים". מטוס הקרב "Volksjäger", ובתרגום, "לוחם של העם". ואת המונח פולקסגמיינשאפט אפשר לתרגם כ"קהילת העם".
בחזון הנאצים, למונח Volk הייתה מערכת רחבה של משמעויות, שהתייחסו לפעמים לכלל האומה הגרמנית ולפעמים לגזע הנורדי. בכתביהם של הוגים נאצים מובילים, כמו אלפרד רוזנברג והנס גינתר, כמה עמים, כלומר או Völker הרכיבו גזע, Rasse, כך ששני המונחים הללו לא תמיד התייחסו לאותו מושג.[דרוש מקור]
אחרי 1945

שלא כמו שם התואר פולקיזם, שנקשר ללאומיות הגרמנית, שם העצם הגרמני Volk נותר המונח ל"עם" או "אומה". המשמעויות הישנות שלו, "קהל אנשים" או "פשוטי העם", פחות נוכחות בשיח או תקפות. בניין הרייכסטאג שומר על הקדשתו, שנכתבה ב-1916, ובה כתוב dem deutschen Volke ("לעם הגרמני").
וולק מניח קיומה של קבוצה אתנית או אומה. המונח Bevölkerung משמש במובן של "אוכלוסייה תושבת". המונח פולקסדויטשה עבור "גרמנים אתניים" עדיין בשימוש, אך מוחלף יותר ויותר ב-Deutschstämmige ("[אנשים] ממוצא גרמני").
כחלק ממילה, התחילית Volks – שומרת על המשמעות של "של / עבור פשוטי העם", כמו בתבנית פולקסווגן, לעיתים בהומור בפרסום, כמו ב-Volks-Zahnbürste "מברשת שיניים של אנשים".
"Wir sind das Volk!" ("אנחנו העם!") היה פזמון ששימש את מפגיני ההפגנות השלוות של 1989/1990 כדי להפיל את גרמניה המזרחית ואת חומת ברלין. משמעות הסיסמה הייתה ש"האנשים הפשוטים" לא סבלו עוד את הדיקטטורה ורצו רפורמה במערכת הפוליטית של גרמניה המזרחית. הסיסמה לא הביעה בהכרח תמיכה ברעיון של איחוד גרמניה. עם זאת, הסיסמה שונתה גם ל"Wir sind ein Volk!" ("אנחנו עם אחד") במהלך ההפגנות, מה שמצביע על המשמעות האתנית של פולק, פירוש לפיו חלוקת גרמניה נחשבה כבלתי צודקת בגלל הזהות האתנית המשותפת של כל הגרמנים.
בשנת 2015 הסיסמה "Wir sind das Volk" הפכה שוב לפופולרית בקרב חברי PEGIDA (תנועה לאומנית), וקבוצות שונות שהפגינו במסורת שלטענתן הייתה מסורת הפגנות יום שני. כאן, הקונוטציה האתנית של "פולק" התבהרה במהירות. בעוד שהסיסמה "Wir sind ein Volk" לא הייתה בשימוש מאז האיחוד, הסיסמה "Wir sind das Volk" קיבלה משמעות חדשה. כעת השתמשו בה מפגינים מהימין כדי להתייחס לעצמם, להבדיל ממהגרים ומה שנקרא "גוטמנשן" ("אנשים טובים", כלומר גרמנים שתמכו בפליטים). לאחר שהקנצלרית אנגלה מרקל החליטה לתת מחסה למספר הולך וגדל של פליטים, במיוחד מסוריה, ב-2015, החלו קבוצות ימין וכן תנועות שכונו בתקשורת "האזרחים המודאגים", להשתמש בסיסמה זו כדי לציין שלפי אמונתם, לפולק, כלומר גרמנים אתניים, צריכות להיות יותר זכויות מאשר למהגרים ובעיקר פליטים. התקשורת הצביעה על דמיון לתפיסת הפולק הנציונל-סוציאליסטית. המפגינים התייחסו גם להפגנות נגד הדיקטטורה של מזרח גרמניה, כי ראו זאת כזכותם להחליט אם המדינה צריכה לתת מחסה לפליטים או לא. זוהי זכות חוקתית בגרמניה עבור "אנשים נרדפים על רקע פוליטי" שלא ניתן לשנות אלא אם כן תשתנה החוקה ברוב של שני שלישים בשני בתי הפרלמנט; עם זאת, למבקשי מקלט שנכנסים "ממדינה חברה בקהילות האירופיות" כבר אין זכות חוקתית למקלט.
לקריאה נוספת

Henning Eichberg (2004), The People of Democracy. Understanding Self-Determination on the Basis of Body and Movement. (= Movement Studies. 5) Århus: Klim (Theory of folk, people, and civil society with Scandinavian background)
Emerich K. Francis (1965) Ethnos und Demos. Soziologische Beiträge zur Volkstheorie. Berlin: Duncker & Humblot (classical German-American sociology of folk, ethnos and demos)
Emerich K. Francis (1976) Interethnic Relations. An Essay in Sociological Theory. New York u.a.: Elsevier.
Raphael Samuel (1981) (ed.), People's History and Socialist Theory. London: Routledge & Kegan Paul.
ראו גם

גייסט
הערות שוליים

↑  Transatlantic Intelligencer: "The Ummah and das Volk: On the Islamist and "Völkisch" Ideologies ": accessed 7 September 2010
↑  A. J. Nicholls, reviewing George L. Mosse, The Crisis in German Ideology: Intellectual Origins of the Third Reich in The English Historical Review 82 No. 325 (October 1967), p 860. Mosse was characterised as "the foremost historian of völkisch ideology" by Petteri Pietikäinen 2000:524 note 6.
↑  The proposal by right-wing politician Frauke Petry to normalize use of völkisch for "popular" or "of the people" was sufficient to make headlines, and for her to be accused of harbouring "fascist" tendencies in the left-wing press.
""Völkisch" ist nicht irgendein Adjektiv". Zeit.
"Frauke Petry Pleads to Use "Völkisch" in a Positive Way Again". Welt. נבדק ב-21 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bild-Zeitung - From Volks-Bibles to Volks-Toothbrushes". Süddeutsche Zeitung. נבדק ב-21 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wir sind das Volk - The Call for Freedom Becomes a Slogan of Hate (German)". Deutschland Funk. נבדק ב-21 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561058205171  LCCN: sh93003559 
המפה האתנית של 1914, לאחר שהוקמה מדינת לאום גרמנית ללא האזורים הגרמניים האתניים של אוסטריה.
מחאת PEGIDA ראשונה בשעות היום, ינואר 2015.
בסיס נצרים

ערך זה עוסק בבסיס צבאי של צה"ל במסדרון נצרים שנבנה במלחמת חרבות ברזל. אם התכוונתם לבסיס צבאי של צה"ל בסמיכות ליישוב נצרים לפני פינויו, ראו .
|  מידע על המבנה |
| --- | --- |
 סוג:  בסיס צבאי, מחסום צה"לי
 על שם:  נצרים
 מיקום:  דרך א-רשיד, מערב מסדרון נצרים
 תקופת הבנייה:  2023–2024
 בשימוש פעיל:  כן
 נשלט על ידי:   עוצבת הבזק
 בעלות נוכחית:  ישראל ישראל
 קרבות:  מלחמת חרבות ברזל
 קואורדינטות:  31°29′56″N 34°24′52″E﻿ / ﻿31.498805555556°N 34.414416666667°E﻿ / 31.498805555556; 34.414416666667
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) בסיס נצרים(למפת מערב הנגב רגילה) בסיס נצרים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בסיס נצרים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בסיס נצרים
 
בסיס נצרים היה בסיס צה"ל  הממוקם במערב מסדרון נצרים ברצועת עזה, סמוך לים התיכון ולמזח האמריקאי בעזה. הבסיס נבנה במהלך שנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הבסיס הוקם על ידי צה"ל כחלק ממסדרון נצרים, שמטרתו למנוע מעבר של אמצעי לחימה, מחבלים ואזרחים עזתים ממרכז ודרום רצועת עזה חזרה לצפונה, לאחר פינוי שטח זה בתחילת המלחמה. הוא נמצא בקרבה יחסית למפגש הצירים דרך א-רשיד (כביש החוף של רצועת עזה) וכביש 749 (ציר נצרים).
הבסיס נבנה כבסיס קבע צה"לי, המיועד לשימוש במשך תקופה ממושכת. יש בו מבני מגורים, מקלחות ותשתיות חשמל. הבסיס מאויש על ידי אוגדה 99.
הבסיס הוא אחד מכ-20 בסיסים צה"ליים גדולים שנבנו במסדרון נצרים.
המזח האמריקאי בעזה היה, בחלקו היבשתי, בין הבסיס עצמו למחסום א-רשיד הסמוך אליו, על דרך א-רשיד.
מטרה

מטרת הבסיס היא ביסוס הנוכחות הישראלית במסדרון נצרים, מניעת מעבר מחבלים, אמצעי לחימה ועזתים לצפון רצועת עזה, ולהיות בסיס צבאי ליציאה למבצעים צבאיים ופעולות בנקודות באזור במהלך מלחמת חרבות ברזל (כמו לקרב במחנה נוסייראת).
היסטוריה > לאחר מלחמת ששת הימים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  פעילות, פירוט, מעבר א-רשיד.
מסדרון נצרים הוקם ברוח תוכנית אלון, שהציעה בין היתר להשאיר את החבל בגבולות מדינת ישראל בכל הסדר קבע לסכסוך הישראלי-פלסטיני ובהצעתו של יגאל אלון לממשלת ישראל בי"א באייר ה'תשכ"ח, 9 במאי 1968 להקים שני יישובים בתוך רצועת עזה, "בין רפיח לבין העיר עזה". באופן דומה הוזכרה "אצבע נצרים" בתוכנית חמש האצבעות של אריאל שרון משנת 1971 במסגרתה נועד ל"אצבע" התפקיד של ניתוק העיר עזה מדרום הרצועה.
לאחר כיבושו מחדש של מסדרון נצרים בחודש דצמבר 2023 במלחמת חרבות ברזל על ידי אוגדה 99, ותוך כדי הרחבתו, החלה האוגדה בסלילת כביש 749 (ציר נצרים) לאורכו של המסדרון ובהקמת מגננים, אנטנות, 2 עמדות בידוק לתושבי עזה העוזבים את צפון הרצועה, וכן בסיסים צבאיים. עמדות הבידוק הוקמו בחיבורים בין כביש 749 לצירים האורכיים החשובים ברצועת עזה: דרך סלאח א-דין ודרך א-רשיד.
בסיס זה הוא המערבי ביותר, על דרך א-רשיד, כביש החוף של הרצועה, וקרוי על שם ההתנחלות נצרים ששכנה בו.
הבסיס הוקם במהלך מרץ 2024 על ידי חטיבת הנח״ל, והיווה חלק מכ-20 בסיסים שהוקמו במסדרון נצרים שמטרתם שליטה על השטח והגברת היכולת לצאת למבצעים צבאיים ברצועה. כמו כן קיימים במסדרון נצרים בסיסים קטנים יותר, המכונים "במ"קים" – בסיס מבצעי קטן.
במסגרת עסקת החטופים ב-2025 יצא צה"ל מציר נצרים, וחלק מהבסיסים שהוקמו פורקו. כמו כן, צה"ל לא פירק את הכביש שסלל לאורך הציר.
ראו גם

מחנה נוריה
כביש 749
מסדרון נצרים
הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
מלחמת חרבות ברזל
הערות שוליים

↑   ירדן מיכאלי, בר פלג ואבי שרף, מגורים, מקלחות, תשתיות חשמל: כך נראים המוצבים שצה"ל מקים בלב רצועת עזה, באתר הארץ, 18 באפריל 2024
↑  עמית סגל מתמוגג: "אחת התמונות החזקות מתחילת המלחמה", באתר "סרוגים", 23 במרץ 2024
↑  חנן גרינווד, "היום שאחרי" כבר כאן: כך צה"ל קובע עובדות בשטח הרצועה, באתר ישראל היום, 21 במרץ 2024
↑  אבי אשכנזי, ‏למען יראו וייראו: צה"ל עזב את ציר נצרים, והשאיר שם רמז עבה לחמאס, באתר מעריב אונליין, 9 בפברואר 2025
| בסיסי ומחסומי צה"ל ברצועת עזה |
| --- | --- | --- |
| לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות (עד 2005) | מחנה נוריה • בסיס נצרים • מוצב אלוף • מוצב חרדון • מוצב טרמית • מוצב JVT • מוצב מגן 3 (סמבה) • מוצב אורחן |  |
| ממלחמת חרבות ברזל (2023 והלאה) | בסיס נצרים • בסיס ג'וחור א-דיכ • בסיס בקרבת אל-מוע'ראקה • מחסום נצרים • מחסום צומת נצרים |  |
אלעזר ניסן טייטלבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1786 שיניאווה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  30 בספטמבר 1854 (בגיל 68 בערך) דרוהוביץ', האימפריה האוסטרית 
 תקופת הפעילות:  ? – 30 בספטמבר 1854 
 צאצאים:  יקותיאל יהודה טייטלבוים 
 
רבי אלעזר ניסן טייטלבוים (ה'תקמ"ו, 1786 - ח' בתשרי ה'תרט"ו, 1854) רבה של דרוהוביץ'.
ביוגרפיה

אלעזר ניסן נולד בתמוז ה'תקמ"ו (1786) בשינאווא שבגליציה לחיה שרה ורבי משה טייטלבוים (ה"ישמח משה"). נישא לרוזא בלומא, בתו של רבי אהרן, רבה של חודרוב. בשנת ה'תקצ"ד לאחר פטירת הרב מנחם מנדל שטרן נתקבל לרב בסיגט בהמלצת אביו ובהשתדלות משפחת כהנא. אולם חסידי קוסוב בעיר שבקשו למנות את רבי יוסף שטרן לתפקיד לא הסכימו עם מינויו של רבי אלעזר ניסן, ובעקבות כך שררה מתיחות רבה בעיר, מתיחות שהובילה בשנת ה'ת"ר לחזרתו של רבי אלעזר ניסן לאוהלי עירו של אביו.
עם פטירת אביו בכ"ח בתמוז ה'תר"א (1841) בקשו למנותו כממלא מקומו באוהלי, אך הוא סירב והציע במקומו את בנו רבי יקותיאל יהודה. מאוחר יותר התמנה כרבה של דרוהוביץ' שם שימש עד פטירתו.
נפטר בשנת ה'תרט"ו ביום ח' תשרי בהיותו בן 69 ונטמן בבית הקברות היהודי של דרוהוביץ'. במהלך השואה חולל קברו על ידי הנאצים. בשנת 2011 החלה אגודה של חסידי סאטמאר להקים ציון אוהל חדש.
בנו רבי נחום צבי מילא את מקומו כרבה של דרוהוביץ'. דברי תורתו נדפסו בספר "זיכרון אלעזר".
צאצאיו

רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים "ייטב לב", היה רבה ואדמו"רה של חסידות סיגט (נפטר ה'תרמ"ג).
רבי שמואל טייטלבוים, היה רבה של גורליץ (נפטר ה'תרמ"ט).
רבי נחום צבי טייטלבוים, היה רבה של דרוהוביץ'.
חנה רחל, אשת רבי ישראל הכהן רפפורט, רבה של טארנה ובעל מחבר ספר "שות מהר"י הכהן".
ראו גם

חסידות סאטמאר
הערות שוליים

1 2  קונטרס ענף עץ אבות, באתר היברובוקס
1 2 3 4  ספר מארמארוש, באתר היברובוקס
↑  נכדי בעל הקונטרס הספיקות, שהיו בעלי כח והשפעה בעיר.
↑  חתנו של רבי מנחם מנדל שטרן ששימש קודם לכן כרבה של העיר.
1 2  קונטרס ענף עץ אבות, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296982505171  LCCN: nr97002083  VIAF: 51593058   WorldCat (עם VIAF): 51593058
ביקורות על האקונומטריקה

אקונומטריקה היא ענף בכלכלה המשתמש בכלים סטטיסטיים לבחינת יחסים בין משתנים כלכליים, בחינת מגמות ומתן תחזיות כלכליות.
מספר ביקורות נמתחו על היעילות של האקונומטריקה כדיסציפלינה. הביקורות הציגו פגמים מתודולוגיים רווחים בשיטות המידול האקונומטריות.