stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלעית קפריסאית

| סלעית קפריסאית |
| --- | --- |
 סלעית קפריסאית, אקמס, קפריסין
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: סלעית
מין:: סלעית קפריסאית
שם מדעי
 Oenanthe cypriaca ‏Homeyer, 1884

סַלְעִית קַפְרִיסָאִית (שם מדעי: Oenanthe cypriaca) היא ציפור מהסוג סלעית, ששויך בעבר למשפחת הקיכליים, אך כיום מקובל להגדירו כחלק משפחת החטפיתיים.
בישראל היא חולפת נדירה למדי אך קבועה, בנדידת הסתיו, בעיקר מסוף אוקטובר עד תחילת נובמבר; ובאביב, במרץ. אתרים מומלצים לצפייה הם חופי הים התיכון, בעיקר חוף תל ברוך, ואזור אילת.
טקסונומיה ואטימולוגיה

בעבר התייחסו אליה כאל תת-מין של סלעית שיחים, אך Sluys and Van den Berg (1982)  טענו כי היא ראויה למעמד מין מלא, על בסיס הבדלים בביומטריה ובמיוחד בשירה, והיעדר דו צורתיות זוויגית בניצויים של הקפריסאית.
שם הסוג Oenanthe נגזר מהמילים ביוונית העתיקה oenos (οίνος), "יין" ו-anthos (ανθός), "פרח". זה מתייחס לחזרתה של הסלעית האירופית ליוון באביב בדיוק בזמן פריחת הגפנים. שם המין הספציפי cypriaca מלטינית ומשמעותו - קפריסאי.
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הוגדרו תת-מינים נפרדים.
תפוצה ובית גידול

מין אוכל חרקים נודד זה מקנן רק בקפריסין, והיא חורפת בדרום סודאן ובאתיופיה. היא אף תועדה כמזדמנת בהליגולנד, גרמניה.
הסלעית הקפריסאית מאכלסת מגוון רחב של בתי גידול, הכוללים קרחות יערות אורנים הרריים, גבעות והרים עם אדמה פתוחה ועצים מפוזרים, קרקע סלעית שבורה, שפלה פתוחה טבעית ומעובדת, חורש ומטעים, גנים, אזורי תעשייה ופרברים ומתחמי בתים. השירה מושמעת מנקודות הגבוהות יחסית לסלעיות, בדרך כלל בגובה של 5 עד 10 מטרים מעל פני הקרקע. היא מקננת לעיתים קרובות ביערות, בניגוד לסלעיות אחרות (Oliver 1990 הציע כי היא תופסת את הנישה האקולוגית הנתפסת במקומות אחרים במערב האזור הפלארקטי על ידי חכלילית עצים). זהו המין האווירי ביותר בקרב הסלעיות במערב האזור הפלארקטי, היא משתמשת לעיתים קרובות בטקטיקות ציד כמו לכידה אווירית וגם מארב-הסתערות. עבודות מחקר אחרונות מצביעות על הבחנה אקולוגית בין סלעית קפריסאית לסלעיות אירופיות נודדות וסלעיות קיץ. ביחס לבנות סוגה סלעית קפריסאית משתמשת יותר באוויר ותופסת יותר בתי גידול מיוערים, אך זקוקה עדיין למרחב מינימלי של אדמה פתוחה או חשופה, ולמינימום של צמחיית שיחים או עצים גבוהה (Randler et al. 2009).
תפוצה ובית גידול > קינון

עונת הקינון נמשכת מאפריל עד יולי. הקן בצורת כוס רופפת ומגושמת של עשבים ושורשים, ומוצב נמוך בתוך חור בגדת אדמה, חומת אבן או בוץ, מרפסת, שולי הדרך, עץ, מאחורי קליפה רופפת של אקליפטוס או מתחת לאבן. לעיתים הוא ניצב גם במערה או באתר מלאכותי, כגון צינור מתכת, קופסת שימורים ריקה, עציץ, מדפים או ארגז קן. התטולה מורכבת מארבע עד חמש ביצים.
תפוצה ובית גידול > בישראל

הופעתה איננה קבועה. יש עונות נדידה בהן היא בקושי נראית בארץ, בעוד שבאחרות מופיע גל קטן. מדי כמה שנים מתקיים בישראל אירוע התפרצות נדידה, ואז נרשמות תצפיות של כמויות יוצאות דופן, כמו במרץ 2012 - אז נראו פרטים רבים באזור אילת ודרום הערבה ובסוף אוקטובר 2015 - אז נספרו למעלה מ-80 פרטים (מספר שיא היסטורי בתולדות הצפרות בישראל) לאורך חופי הים התיכון.
תיאור

זוהי סלעית קטנה יחסית באורך 14–15 ס"מ ומשקל של כ-20 גרם. היא בעלת גב ולרוב גם כיפה כהים. חלקיה התחתונים בגוון חולי-כתמתם. כנפיה קצרות וראשה גדול ומעוגל עם מקור עדין. העל-שת לבן אבל מצומצם יותר ביחס לסלעית שיחים, אליה היא דומה מאוד, אך לרוב הקפריסאית כהה ממנה ובעלת גוונים חמים יותר. בנוסף, יש לה מעט יותר שחור על הזנב, הגב ועל הראש. הזוויגים דומים במראה, עובדה שתועדה לראשונה על ידי כריסטנסן (1974). מחקר משנת 2010 מצא שסלעית קפריסאית שונה מסלעית שיחים בארבעה עשר תווים מורפומטריים חיצוניים.
תיאור > קולות

השירה ייחודית, ושונה מאוד מזו של סלעית שיחים, ונשמעת כשל חרקים. היא מורכבת מסדרה של פרצי זמזום גבוהים.
תיאור > תזונה

התזונה מורכבת כמעט כולה מחרקים, במיוחד חיפושיות, נמלים וחגבים, אך היא תלקט גם גרגרי יער והיא אף תועדה צדה לטאה.
סטטוס

מגמת השינוי באוכלוסייה העולמית של המין מוערכת כיציבה, ועל-אף שתפוצתו נחשבת יחסית מוגבלת האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN) סיווג את רמת הסיכון של המין כ"ללא חשש".
גודל האוכלוסייה באמצע שנות ה-90 נאמד ב-3,000–7,000 זוגות, אך בשנות ה-2000 ההערכה תוקנה באופן דרמטי ל-90,000–180,000 זוגות, כשהמספרים נחשבים ליציבים.
גלריה

פרט צעיר
פרט צעיר
צעיר או תת-בוגר
Oenanthe cypriaca
לקריאה נוספת

איל מגדלוביץ', באה לפה מעט: עשרות פרטים של ציפור נדירה נצפו בחופי תל אביב, Time Out תל אביב, נובמבר 2015
Small, Brian J. (1994) Separation of Pied Wheatear ו-Cyprus Pied Wheatear. צפרות הולנדית 16: 177–185
פלינט, פיטר (1995) הפיצול של סלעית קפריסאית מסלעית שיחים ציפורים בריטיות (אנ') 88: 230–241
הערות שוליים

↑  סלעית קפריסאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  ד"ר יואב פרלמן, סלעית קפריסאית, Oenanthe cypriaca, באתר הצפרות הישראלי
↑  Ronald Sluys, Martin van den Berg (1982 )On the Specific Status of the Cyprus Pied Wheatear Oenanthe cypriaca Ornis Scandinavica, Vol. 13, No. 2, pp. 123–128
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 207, 280. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Kurdish Wheatear, Oenanthe xanthoprymna, (Hemprich & Ehrenberg, 1833), Birds of the world, the Cornell lab of ornithology
↑  "RSPB Mass killing continues on British military base in Cyprus". BirdGuides. אורכב מ-המקור ב-20 בנובמבר 2016. נבדק ב-16 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Marc I. Förschler, Christoph Randler, Jochen Dierschke & Franz Bairlein, 2010.
↑  Oliver, P. J. (1990) Observations on the Cyprus Pied Wheatear Sandgrouse 12:25–30
↑  Randler, C.,Teichmann, C., & Pentzold, S. (2009) Breeding habitat preference and foraging of the Cyprus Wheatear Oenanthe cypriaca and niche partitioning in comparison with migrant Oenanthe species on Cyprus.
1 2 3  Cyprus Wheatear, Oenanthe cypriaca, BirdLife Dara Zone
↑  Christensen, Steen (1974) Notes on the plumage of female Cyprus Pied Wheatear Ornis.
↑  Bergman, H. H. (1983) Some peculiarities of Cyprus bird voices.
↑  Cyprus Wheatear, Oenanthe cypriaca, Birds of the World, The Cornell Lab of Ornithology
Carbon Black

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 בורסה:  נאסד"ק (2019–CBLK) 
 מייסדים:  טוד ברנן, אלן הילרי וג'ון הנראטי
 תקופת הפעילות:  2002–הווה (כ־23 שנים)
 חברת אם:  VMware 
 מיקום המטה:  וולת'ם, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אבטחת מידע
 מוצרים עיקריים:  תעשיית אבטחת המחשבים 
 עובדים:  1000 (2020)
  
 www.carbonblack.com
 
קרבון בלאק (באנגלית: Carbon Black; מוכרת גם בשם: Bit9) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאיתור, מניעה ותגובה לאירועי סייבר.
מטרת החברה היא לאתר התנהגות זדונית בנקודות קצה ולסייע לארגון לבלום התקפות פוטנציאליות כנגד עובדי החברה.
מטה החברה ממוקם בוולת'ם, מסצ'וסטס, ארצות הברית. החברה מעסיקה כ-1,000 עובדים ובעלת כ-5,600 לקוחות מכל רחבי העולם.
היסטוריה

חברת קרבון בלאק הוקמה בשם Bit9 בשנת 2002, על ידי טוד ברנן (Todd Brennan), אלן הילרי (Allen Hillery) וג'ון הנראטי (John Hanratty) במטרה להגן על מחשבים ארגוניים.
בחודש פברואר 2014, רכשה Bit9 את חברת קרבון בלאק ובעת הרכישה גייסה כ-38 מיליון דולר מה שהביא את הון הסיכון שלה לסכם של כ-120 מיליון דולר.
בחודש אוגוסט 2013, הודיעה החברה כי מספר שרתים ברשת שלה נפרצו על ידי האקרים.
בחודש יולי 2015, רכשה את חברת אובג'קטיב לוגיסטיקס (Objective Logistics).
בחודש אוגוסט 2015, ויזיטרנס (Visitrend) המתמחה בבינה עסקית וניתוח נתונים והצהירה כי תפתח מרכז פיתוח בעיר בוסטון.
בחודש ספטמבר 2015, הצהירה על שיתוף פעולה עם חברת ארנסט אנד יאנג (Ernst & Young), סקיורווקס (SecureWorks), טרסטווב (Trustwave) ורפיד7 (Rapid7) על מנת לספק שירותי אבטחה מנוהלים.
בחודש פברואר 2016, החליפה החברה את שמה לקרבון בלאק (Carbon Black) וכן את הלוגו והמיתוג שלה.
בחודש יולי 2016, רכשה החברה את יצרנית תוכנת האנטי וירוס קונפר (Confer) תמורת כ-100 מיליון דולר.
בחודש מאי 2018, החלה להיסחר בבורסת הנאסד"ק, בשם CBLK וכחלק מההנפקה הראשונית גייסה החברה כ-190 מיליון דולר ממשקיעים שונים.
בחודש אוקטובר 2019, נרכשה קרבון בלאק על ידי חברת התוכנה האמריקאית VMware ב-2.1 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  Elite Chinese Cyberspy Group Behind Bit9 Hack, Dark Reading (באנגלית)
↑  Tim Greene, Carbon Black buys Confer for next-gen anti-virus, Network World, ‏19 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  Zakrzewski, Cat (2016-07-19). "Carbon Black to Acquire Confer in $100 M Deal". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2021-02-06.
↑  Carbon Black - Crunchbase Company Profile & Funding, Crunchbase (באנגלית)
↑  Bit9 + Carbon Black Raises $54.5M, VMware Carbon Black (באנגלית)
↑  רפאל קאהאן, מנכ"ל VMWare חושף: עד סוף השנה נתמזג עם Pivotal, באתר כלכליסט, 5 בנובמבר 2019
סבכי מדבר

| סבכי מדבר |
| --- | --- |
 סבכי מדבר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: סבכיים
סוג:: Curruca
מין:: סבכי מדבר
שם מדעי
 Sylvia nana ‏המפריך ואהרנברג, 1833

סִבְּכִי מִדְבָּר (שם מדעי: Curruca nana) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג סבכי.
בישראל הוא חורף נדיר למדי במספרים קטנים בעיקר בנגב הדרומי ובערבה הדרומית, שם באתרים מתאימים עשויים להימצא מספר פרטים יחד באזור מצומצם. אתרים מומלצים לצפייה בו כוללים את המישר, בקעת עובדה, וקע א-סעידיין. בנוסף, הוא נצפה בצפיפויות נמוכות גם צפונה יותר בניצנה ובצפון הערבה, ואף מזדמן נדיר ביותר מחוץ לאזורי המדבר.
טקסונומיה ואטימולוגיה

עד לא מזמן הוא והסבכי האפריקני (Curruca deserti) נחשבו יחדיו למין יחיד, אך בעקבות מחקרים המין פוצל וניתן לו מעמד של מין נפרד על בסיס של הבדלים גנטיים, גאוגרפיים, התנהגותיים, מורפולוגיים, וווקאליים. השם של המין לפני הפיצול היה סבכי מדבר, ולאחריו הוסף לכל מין (באנגלית) הסיומת "אסייתי" או "אפריקאי". השניים הם עדיין קרובי המשפחה החיים הקרובים ביותר זה לזה, ויחסיהם לסבכים אחרים אינם ברורים דיים. הם עשויים להיות קרובים למדי לסבכי קוצים; ספציפית, נקבות סבכי קוצים דומות לנקבות סבכי מדבר עם צבעים עשירים יותר. אך נראה כי שלושת המינים הללו הם מינים בסיסיים למדי בעץ הפילוגנטי של הסוג.  זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הוגדרו תת-מינים שונים.
הסוג Curruca הוצג בידי חוקר הטבע הגרמני יוהאן מתאוס בכשטיין בשנת 1802. המין הטיפוסי בסוג (Curruca curruca) הוגדר להיות סבכי טוחנים. שם הסוג Curruca מגיע ממילה לטינית לציפור קטנה ובלתי-מזוהה שהזכיר המשורר הרומאי יובנאליס. הסוג Curruca פוצל מהסוג Sylvia ב-2014 בעקבות מחקר פילוגנטי שפורסם ב-2011. הפיצול מוכר כיום על ידי רוב הרשויות.
שם המין הספציפי nana הוא מלטינית עבור "גמד", שבא מ-nanos ביוונית עתיקה.
תפוצה ובית גידול

סבכי מדבר מקייץ ומקנן במדבריות של מרכז ומערב אסיה ובמזרח הקיצוני של אירופה (ממזרח אזור דלתת הוולגה מערבה עד למערב מונגוליה הפנימית שבסין), ונודד בחורף לבתי גידול דומים בדרום-מערב אסיה (ערב עד צפון-מערב הודו) והצפון-מזרח הרחוק של אפריקה (אזור חוף הים האדום). הוא אף מזדמן נדיר מערבה עד בריטניה וצפונה עד סקנדינביה.
מין זה שוכן באזורי ערבות-מדבריים וסמי-מדבריים המכוסים בלענה, שיחים נמוכים ועשבים, ונמצא בדרך כלל בשטח חולי; אך בתדירות נמוכה יותר גם על קרקעות סלעיות.
תפוצה ובית גידול > קינון

עונת הקינון מתחילה מסוף אפריל, ובתטולה ארבע עד שש ביצים. הקן בצורת גביע חזק ועבה דופן עשוי זרדים, גבעולי דשא, עלים, פלומה צמחית וקורי עכביש, ומרופד בעשבים ובסיבים עדינים יותר. הוא בנוי בשיח נמוך בגובה של עד 110 ס"מ מעל הקרקע.
תיאור

זוהי ציפור זעירה, באורך 11.5–12.5 ס"מ, דומה בגודלה לעלווית והשנייה הכי קטנה מהסבכים אחרי סבכי אפריקני. הזוויגים כמעט זהים בצבעם, אפור-חום בהיר מלמעלה עם כנפיים וזנב חומים יותר, ולבנבן מלמטה; המקור והרגליים צהבהבים, ולעין יש קשתית צהובה.
תיאור > התנהגות

כמו קרוביו, הוא בעיקר אוכל חרקים, אבל ילקט גם זרעים ופירות קטנים. בניגוד לרוב הסבכיים, הוא ניזון בדרך כלל על הקרקע, שם הוא מקפץ בצורה אופיינית, ולעיתים אף נכנס למחילות של מכרסמים. לעיתים ניתן לראות סבכי המדבר המבלה חלק ניכר מזמנו יחד עם סלעית המדבר. אין מחקרים המציעים השערות לקיומו של קשר מובהק בין השניים, אבל ייתכן כי הסבכי נהנה מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים אותם מבריחה הסלעית בתנועותיה, ומרוויח הגנה כתוצאה מערנותה של הסלעית כלפי טורפים אפשריים.
תיאור > קולות

השירה היא ג'ינגל ייחודי שניתנת לעיתים קרובות במעוף ראווה, עם שילוב של תווים ברורים וקשים יותר.
סטטוס

לא נערכו אומדנים להערכת גודל האוכלוסייה, אך כיוון שתפוצתו רחבה ומגמת האוכלוסייה מוערכת כיציבה, האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN) סיווג את רמת הסיכון של המין כ"ללא חשש".
גלריה

סבכי מדבר מקזחסטן
סבכי מדבר עומד על שיזף ומתחתיו סבכי קוצים, בנגלור, הודו
מציץ מתוך שיח, מחוז קוץ', גוג'ראט, הודו
איור של זוג (Birds of Asia, Volume IV, London, 1850)
הערות שוליים

↑  סבכי מדבר באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3  ד"ר יואב פרלמן, סבכי מדבר, באתר הצפרות הישראלי
1 2  Del Hoyo, J., Elliot, A., & Christie, D. (editors). (2006).
↑  IOC World Bird List version 2.9: Old World Warblers
1 2  Svensson, L., Mullarney, K. & Zetterström, D. (2009).
↑  Helbig, A. J. (2001).
↑  Jønsson, K. A., & Fjeldså, J. (2006).
↑  Birds of the world, The Cornell Lab of Ornithology
↑  Bechstein, Johann Matthäus (1802). Ornithologisches Taschenbuch von und für Deutschland, oder, Kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands für Liebhaber dieses Theils der Naturgeschichte (בגרמנית). Leipzig: Carl Friedrich Enoch Richter. p. 165.
↑  Mayr, Ernst; Cottrell, G. William, eds. (1986). Check-List of Birds of the World. Vol. 11. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology. p. 270.
↑  Dickinson, E.C.; Christidis, L., eds. (2014). The Howard & Moore Complete Checklist of the Birds of the World. Vol. 2: Passerines (4th ed.). Eastbourne, UK: Aves Press. p. 510. ISBN 978-0-9568611-2-2.
↑  Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 125. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Voelker, Gary; Light, Jessica E. (2011). "Palaeoclimatic events, dispersal and migratory losses along the Afro-European axis as drivers of biogeographic distribution in Sylvia warblers". BMC Evolutionary Biology. 11 (163): 163. doi:10.1186/1471-2148-11-163. PMC 3123607. PMID 21672229.
↑  Lepage, Denis. "Avibase - The World Bird Database". נבדק ב-17 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. pp. 265, 376. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Dymond, J. N., Fraser, P. A., & Gantlett, S. J. M. (1989).
↑  Asian desert warbler, Curruca nana, eBird
1 2  Asian Desert Warbler, Curruca nana, Bird life Datazone
רצח יצחק רבין

| --- | --- |

דף עם מילות 'שיר לשלום'. רבין החזיק את הדף בכיסו כשנרצח ולכן הדף הוכתם בדמו.
 תאריך:  4 בנובמבר 1995
 מקום:  כיכר מלכי ישראל, תל אביב, ישראל
 מטרה:  יצחק רבין
 קואורדינטות:  32°04′55″N 34°46′51″E﻿ / ﻿32.08188889°N 34.78094444°E﻿ / 32.08188889; 34.78094444
 סוג:  רצח פוליטי
 הרוגים:  1 (יצחק רבין)
 פצועים:  1 (יורם רובין, מאבטחו של רבין)
 מבצע:  יגאל עמיר 
 מספר מפגעים:  1 
 מניע:  התנגדות להסכמי אוסלו ולדרכו המדינית של רבין
 תבנית:לשוניות2
 
משמאל לימין: שמעון פרס, הזמרת מירי אלוני ויצחק רבין שרים את "שיר לשלום" בכיכר מלכי ישראל דקות ספורות לפני הירצחו של רבין
רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין הוא רצח פוליטי שאירע ב־4 בנובמבר 1995 (י"ב בחשוון ה'תשנ"ו) בתום עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל בתל אביב. יגאל עמיר, שתכנן לעצור את הסכמי אוסלו, רצח את רבין ביריות אקדח.
הרצח נחשב לנקודת שבר ביחסי הימין והשמאל בישראל. ההפתעה הציבורית מהרצח הביאה לזעזוע עמוק בחברה הישראלית, והיו לו השלכות רבות גם על המצב הפוליטי במדינה.
בעקבות הרצח נקבע יום הזיכרון ליצחק רבין, החל מדי שנה בתאריך י"ב בחשוון.
הרצח

הרצח אירע בליל י"ב בחשוון התשנ"ו, בשעה 21:45 בכיכר מלכי ישראל בתל אביב-יפו, בתום עצרת השלום תחת הסיסמה "כן לשלום, לא לאלימות". העצרת הסתיימה בביצוע "שיר לשלום" שבו השתתף גם רבין. הדף ובו מילות השיר נותר בחולצתו של רבין והוכתם בדמו, והפך מאוחר יותר לאחד מסמלי האירוע.
בעת שצעד רבין מהמדרגות היורדות מן הכיכר אל עבר דלת מכוניתו הפתוחה, מלווה במאבטחיו, אנשי היחידה לאבטחת אישים, התקרב לעבר רבין הרוצח – יגאל עמיר, תושב הרצליה וסטודנט למשפטים באוניברסיטת בר־אילן, דתי בעל השקפה ימנית קיצונית – וירה לעברו שלוש יריות מטווח קצר. שתיים פגעו ברבין, שלא לבש אפוד מגן, במרכז הגוף, ואחת במאבטחו יורם רובין. עמיר התמקם באזור הירידה מבמת העצרת אל החניה, בלא שעורר את חשדם של המאבטחים ושל השוטרים שהוצבו במקום. עמיר היה יכול לפגוע בשמעון פרס, שעבר בקרבתו זמן קצר קודם לרבין, אך נמנע מכך מאחר שראה בראש הממשלה רבין אובייקט משמעותי יותר לפגיעה. רבין הוחש אל מכוניתו והובל למרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, שם נפטר מפצעיו כעבור 40 דקות. עמיר נעצר מיד במקום הרצח לאחר שהמאבטחים והשוטרים השתלטו עליו, בלא שהשתמשו בנשקם.
לאחר שרופאי המרכז הרפואי תל אביב אשר טיפלו ברבין הכריזו על מותו בתום מאבק קצר על חייו, קרא מנהל לשכתו, איתן הבר, הודעה מטעם הממשלה לציבור, מחוץ לשערי בית החולים, ובה אישר את מותו של רבין. לשון ההודעה:
ממשלת ישראל מודיעה בתדהמה, בצער רב וביגון עמוק, על מותו של ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין, אשר נרצח בידי מתנקש הערב בתל אביב.
הממשלה תתכנס בעוד שעה לישיבת אבל בתל אביב.
יהי זכרו ברוך.
ההודעה נוסחה בידי הבר בשיתוף שמעון פרס ומילותיה הראשונות, "ממשלת ישראל מודיעה בתדהמה", הפכו למטבע לשון. את המילה "בתדהמה" הוסיף יוסי שריד, כאשר הבר שאל לדעתו על נוסח ההודעה הסופי.
על פי דבריו בחקירתו, עמיר סבר שהסכמי אוסלו הם סכנה קיומית למדינת ישראל. הוא תכנן למנוע את קידומם בידי ראש הממשלה, על ידי התנקשות בו. עמיר הודה במעשה וטען שפעל לבדו ועשה זאת "בקור רוח". ואת ההשראה לרצח רבין שאב מברוך גולדשטיין, שביצע את טבח מערת המכפלה. בפברואר 1994 נסע עמיר להלוויה של גולדשטיין. הוא שוחח עם חבריו של הרוצח, ועליהם אמר: "זה לא סתם ציבור פנאטי קיצוני, זה ציבור שמאוד לוחם בעד העם. מאוד חשובים לו ערכים... אחרי גולדשטיין זה התחיל. אז עלה לי הרעיון שצריך להוריד את רבין." לדבריו קדמו לרצח שלושה ניסיונות קודמים שלא צלחו: בינואר, באפריל ובספטמבר 1995.
לדברי חגי עמיר, אחיו של יגאל עמיר שסייע לו בהכנות לביצוע הרצח, יגאל עמיר חשש כי השב"כ עוקב אחריו, ועל כן מידר את חגי אחיו מפרטים על זמן יציאתו ועל דרך הגעתו למקום העצרת. יגאל עמיר מילא בעצמו את מחסנית אקדחו לסירוגין בכדור מסוג הולופוינט ובכדור רגיל, מתוך חשש שרבין ילבש אפוד מגן, שאותו כדור ההולופוינט אינו חודר. בתחתית המחסנית סידר יגאל עמיר כדורים מיוחדים שהכין אחיו חגי, אליהם ייחס חגי יכולת חדירה טובה יותר. סמוך למקום העצרת ביצע יגאל עמיר תרגילים שונים כדי לוודא כי אינו תחת מעקב. עמיר הסתיר את כיפתו בכיסו וניסה להתלבש בסגנון דומה לפעיל שמאל, לשם היטמעות בקהל.
הלוויה והאבל

ארונו של רבין הוצב ברחבה שלפני משכן הכנסת בירושלים ואנשים רבים, שהגיעו למקום ביום ובלילה, המתינו בתור ארוך כדי לעבור על פני הארון. מרבית גופי החדשות העריכו את מספר העוברים על פני הארון במאות אלפים, אך היו גם הערכות נמוכות יותר (עשרות אלפים) וגבוהות יותר (עד למעלה ממיליון). זכורות במיוחד מילות הפרידה שאמר בעברית נשיא ארצות הברית ביל קלינטון: ”שלום, חבר”. טקס ההלוויה נפתח בשעה 14:00 בצפירה דומיה בת שתי דקות שהושמעה במדינה כולה. צפירה זו הייתה הצפירה האחרונה שהושמעה באופן חד פעמי (ולא בימי הזיכרון).
רבין נקבר בהלוויה ממלכתית בחלקת גדולי האומה בהר הרצל בירושלים. בהלווייתו השתתפו כ־40 ראשי מדינות ונשיאים.
נוסף על ההמונים שעברו על פני הארון והשתתפו בהלוויה, אלפי בני נוער התאספו במקום הרצח כדי להתייחד עם זכרו של רבין בשירים ובהדלקת נרות זיכרון (לימים הם כונו "נוער הנרות"). לאחר מכן עלו רבים לקברו ועשרות אלפים השתתפו בעצרת זיכרון לזכרו. שמה של כיכר מלכי ישראל שונה ל"כיכר רבין" ובמקום הרצח הוקמה אנדרטה לזכר רבין. גם חלק מהכתובות וציורי הקיר שנכתבו בזמן האבל מוצגים בכיכר. על שמו של רבין נקראו רחובות בכל הארץ, מרכז רפואי ובנייני ציבור.
לאחר מותו פורסמו בעיתונות הישראלית הספדים של מנהיגי ישראל והעולם המדגישים את הישגיו ומעמדו כמדינאי דגול, בהם הוא תואר כצבר טיפוסי, כאחד מאבות האומה וכמנהיג. למעשה, רצח רבין גרם לכך שהוא הפך לסמל מייצג של ערכי הסובלנות והדמוקרטיה, ושל חתירה להסכמי שלום.
חוק יום הזיכרון ליצחק רבין קובע את יום י"ב בחשוון, מועד הרצח לפי הלוח העברי, כיום זיכרון ממלכתי, שיצוין במוסדות המדינה, במחנות צה"ל ובבתי הספר.
נוסף ליום זיכרון זה, נערכה במהלך השנים עצרת הזיכרון המרכזית לרבין, שאינה ממלכתית, במוצאי שבת הקרובים ל־י"ב בחשוון, בכיכר רבין בתל אביב. בעצרת לקחו חלק אנשי רוח ותרבות, פוליטיקאים ואמנים.
תיעוד הרצח

לאחר הרצח התברר כי רוני קמפלר, רואה חשבון במקצועו העובד במשרד מבקר המדינה, תיעד במצלמת וידאו את ההתנקשות ברגע התרחשותה. קמפלר השתתף בעצרת שבסופה נרצח רבין. לדבריו ביקש להנציח את האירוע לצורך הכנת סרט אישי, בהיותו צלם חובב. לקראת סיום העצרת הסתובב עם מצלמתו ברחבה הסמוכה למדרגות בית עיריית תל אביב, מאחורי בימת הנואמים, וצילם את הנעשה בה בזמן שנשמעו הנאומים על הבמה. כשראה שהצפיפות אינה מאפשרת לו לצלם, עלה לגג קניון "גן העיר" הסמוך, שממנו נשקפה אותה רחבה. בין היתר התמקדה עדשת מצלמתו ביגאל עמיר, שהסתובב ברחבה. בהמשך הסרט נראה רבין יורד במדרגות ומתקרב למכוניתו, ועמיר מתקרב אליו עם אקדח שלוף ויורה בו בגבו. לאחר מכן תועדה המהומה המתפתחת במקום, עד שהצילום הסתיים בחטף.
קמפלר מסר את הקלטת שצילם לוועדת שמגר, ועל פי מכתב תודה שקיבל ממנה, לדבריו, סייעה הקלטת רבות לחקירת הרצח. הקלטת שימשה גם ראיה במשפטו של הרוצח.
בדצמבר 1995, חודש וחצי לאחר הרצח, מכר קמפלר לחברת החדשות של ערוץ 2 ולעיתון "ידיעות אחרונות" שמונה דקות מתוך הסרט, אותן דקות גורליות שצילם ברחבה, מאחורי במת הנואמים ומגג בניין גן העיר. הקלטת זכתה לצפיית שיא בערוץ 2, וכן לפרסום עולמי לאחר שרשתות זרות שידרו קטעים ממנה.
חקר נסיבות הרצח

בעקבות הרצח הוקמה ועדת חקירה ממלכתית בראשות נשיא בית המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר ("ועדת החקירה לעניין רצח ראש הממשלה מר יצחק רבין ז"ל"). ב־28 במרץ 1996 פרסמה הוועדה את ממצאיה. היא מתחה ביקורת על תפקוד השב"כ בהגנת ראש הממשלה, אך שללה תאוריות קשר שהועלו באשר לרצח.
על ראש השב"כ, כרמי גילון, כתבה הוועדה: "במילוי תפקידו לא שקד במידה נדרשת ולא פיקח כנאות על הארגון, ההיערכות, הדריכות, הכוננות והפעולה התקינה של אגף האבטחה בכל הנוגע ליחידה לאבטחת אישים שבו, ובפרט בקשר לאבטחת ראש הממשלה המנוח", וציינה כי החלטתו להתפטר תוך כדי עבודתה "משקפת את דעתנו ואיננו רואים צורך בהמלצה נוספת". דרור יצחקי, ראש אגף האבטחה בשב"כ, התפטר מתפקידו מייד לאחר הרצח. גם בעניינו קבעה הוועדה כי לא מילא כראוי את תפקידו. הוועדה המליצה שבני להב, ראש היחידה לאבטחת אישים, "לא ימשיך במילוי תפקידו בשירות הביטחון הכללי", והוא פוטר מהשירות. הוועדה ציינה אנשי שב"כ נוספים שהתרשלו בתפקידם.
על המהפך שחולל הרצח כתבה הוועדה:
מאז כינונה של מדינת ישראל היה כוחה בשילוב ובאיזון ההכרחיים בין טיפוח כוחה, לבין ההגבלות המוסריות שנטלה על עצמה. גאוותה של מדינת ישראל כדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון, הייתה בין השאר בכך שתופעות שליליות, כגון רצח פוליטי, אינן מצויות בתרבות הפוליטית שלה. ראינו את עצמנו משוחררים מלחצים של אלימות פנימית, שאפיינה לא אחת מדינות אחרות באזור. לא העלינו על דעתנו כי חשבונות פוליטיים או מחלוקות אידאולוגיות יוכרעו במדינת ישראל בלחיצה על ההדק. לא האמנו כי יישוב מחלוקות אידאולוגיות נמצא בטווח של ירייה. סירבנו להשלים עם המחשבה כי שפיכות דמים בין יהודים תהפוך להיות דרך שאיש או קבוצה, ויהיו קיצוניים ככל שיהיו, תתייחס אליה כאמצעי שניתן לנקוט בו במסגרת של מאבק פוליטי־אידאולוגי. האמנו כי כוחנו המוסרי יעמוד לנו לעצור את התהליכים השליליים.
שלוש יריות אקדח ב־4 בנובמבר 1995 שינו כליל את הנחות היסוד האמורות. מדינת ישראל שלאחר רצח ראש הממשלה מר יצחק רבין ז"ל, לא תשוב להיות מה שהייתה לפניו.
לאחר הרצח

הממשלה, שהתכנסה עוד בליל הרצח, בחרה פה אחד בשמעון פרס לראש הממשלה בפועל, וב־22 בנובמבר הציג פרס את ממשלתו החדשה, שבה שימש גם שר הביטחון, והיא כיהנה עד לניצחונו של בנימין נתניהו במערכת הבחירות בשנת 1996.
לאחר הרצח > האשמת מחנה הימין-דתיים

| --- | --- |
 :  ראו גם – תגובת החברה הדתית לרצח רבין
לאחר הרצח נטען על ידי גורמים רבים בשמאל כי האווירה הציבורית הטעונה ששררה לפני הרצח היוותה הסתה, ושהיה קשר ישיר או עקיף בינה ובין הרצח, וביקשו לנקוט אמצעים משפטיים כנגד רבנים ופוליטיקאים מהימין שהסיתו לרצח. שופט בית המשפט העליון בדימוס חיים כהן טען כי "כל הסימנים מעידים שהחלת דין רודף על ראש הממשלה מפי פוסקי הלכה כלשהם הביאה אחד שומר מצוות לידי שפיכות דמים". השופט בדימוס אליהו מצא טען, שביטויי ההסתה שנשמעו בציבוריות הישראלית לפני מקרה הרצח השפיעו על הרוצח והכשירו את הקרקע לקראתו, וכראיה לדבריו הביא מדברי עמיר בחקירתו לאחר הרצח: ”ללא פסק הלכה או דין רודף שחלו על רבין מפי מספר רבנים שאני יודע עליהם, הייתי מתקשה לרצוח; רצח כזה חייב להיות מגובה... אם לא היה לי גב ולא היו עומדים מאחוריי אנשים רבים נוספים, לא הייתי פועל”.
השיח העיתונאי לאחר מותו של רבין הבליט שתי זירות עימות מרכזיות בחברה הישראלית: חילוניים מול דתיים ושמאל נגד ימין. בעיני השמאל, פוליטיקאים מהימין התעלמו מהסיסמאות, מהשלטים ומהמיצגים האלימים בהפגנות הימין ואף שלהבו את ההמונים שפקדו את ההפגנות. חמור מכך, הם טענו שרבנים החילו על רבין ״דין רודף״ שהצדיק את גדיעת חייו כדי למנוע מסירת שטחים. מנגד, פוליטיקאים מהימין ומנהיגי ציבור ציוניים־דתיים טענו כי הם, למעשה, הקורבנות, משום שסומנו כאשמים ברצח על לא עוול בכפם.
רבים בימין טענו כי מדובר בניצול פוליטי של הרצח, שעשה מתנקש בודד, ובניסיון לבלום את הביקורת נגד הסכמי אוסלו וספיחיהם. הרב אליעזר מלמד נחקר בגין מכתב ששלח לרבנים בפברואר 1995 ובו כתב שלל סיטואציות בהן יחידים ייטלו את החוק לידיהם אך שאל אם יש מקום "שחכמי ישראל וראשי הציבור צריכים להזהיר את רוה"מ ואת שרי הממשלה, שאם ימשיכו למסור את תושבי יש"ע לשלטון מרצחים, על פי ההלכה יהיה הכרח להעמידם למשפט ציבורי ולהענישם כדין של מוסר". לא הוגש נגדו כתב אישום. היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, אמר לימים שלא הוכח כי הסתה גרמה לרצח.