stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות ישראל באתלטיקה 1974
תוצאות נשים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | אלה קציר   הפועל רמת גן | 12.1 שניות | אסתר רוט-שחמורוב   הפועל תל אביב | 12.1 שניות | דינה שלוש   הפועל רמת גן | 12.2 שניות |
| ריצת 200 מטר | אורית זלינגר   הפועל רמת גן | 25.75 שניות | עירית ברשם   מכבי תל אביב | 25.7 שניות | דינה קורב   הפועל העמקים | 28.0 שניות |
| ריצת 400 מטר | גלי טויב   הפועל חיפה | 59.7 שניות | מרית ולטמן   מכבי תל אביב | 1:00.2 דקות | רבקה שחר   הפועל נתניה | 1:02.0 דקות |
| ריצת 800 מטר | רחל הלה   הפועל חדרה | 2:13.1 דקות | גלי טויב   הפועל חיפה | 2:14.0 דקות | חנה שזיפי   הפועל חיפה | 2:14.4 דקות |
| ריצת 1500 מטר | חנה שזיפי   הפועל חיפה | 4:36.7 דקות | רחל הלה   הפועל חדרה | 4:43.3 דקות | פזית פביאן   הפועל בת ים | 4:52.0 דקות |
| ריצת 100 מטר משוכות | זיוה רבינוביץ'   הפועל תל אביב | 15.9 שניות | רחל לזר   הפועל תל אביב | 16.7 שניות | יעל גרין   מכבי חיפה | 18.1 שניות |
| ריצת 200 מטר משוכות | זיוה רבינוביץ'   הפועל תל אביב | 30.1 שניות   שיא ישראל | רחל לזר   הפועל תל אביב | 30.6 שניות | נחמה שוורץ   מכבי תל אביב | 33.9 שניות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | מכבי חיפה | 51.6 שניות | מכבי תל אביב | 53.2 שניות |  |  |
תוצאות נשים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | אורית אברמוביץ'   הפועל חדרה | 1.65 מטר | עידית פטרסון   הפועל חדרה | 1.50 מטר | יעל גרין   מכבי חיפה | 1.50 מטר |
| קפיצה לרוחק | רות זלוצ'נקו   הפועל רמת גן | 5.55 מטר | זיוה רבינוביץ'   הפועל תל אביב | 5.50 מטר | מיה קלה   מכבי חיפה | 5.42 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | מירה בולבה   הפועל עמק חפר | 12.36 מטר | לאה ברינג   הפועל פתח תקווה | 11.01 מטר | דורית מאיה   מכבי תל אביב | 10.27 מטר |
| זריקת דיסקוס | מירה בולבה   הפועל עמק חפר | 38.44 מטר | מאירה רוטמן   הפועל רמת השרון | 33.64 מטר | יפה יפרח   הפועל עמק חפר | 33.12 מטר |
| הטלת כידון | נעמי פיירברגר   הפועל עמק חפר | 32.52 מטר | מיכל כרמלי   הפועל עמק חפר | 29.24 מטר | אילנה ביאליק   הפועל עמק חפר | 18.92 מטר |
תוצאות גברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | עמיר כחולי   הפועל רמת גן | 11.0 שניות | ערן וקסלר   הפועל רמת גן  מאיר קופלר   מכבי תל אביב | 11.1 שניות | לא חולק |  |
| ריצת 200 מטר | יחיאל לויטין   הפועל רמת גן | 22.9 שניות | ערן וקסלר   הפועל רמת גן | 23.0 שניות | מאיר קופלר   מכבי תל אביב | 23.0 שניות |
| ריצת 400 מטר | עופר טרומר   הפועל עמק חפר | 51.2 שניות | יצחק כץ   הפועל אשקלון | 51.7 שניות | אבי שטיין   מכבי תל אביב | 51.9 שניות |
| ריצת 800 מטר | יאיר קרני   הפועל עמק חפר | 1:53.2 דקות | יובל וישניצר   אס"א תל אביב | 1:55.1 דקות | אבי שטיין   מכבי תל אביב | 1:55.2 דקות |
| ריצת 1500 מטר | יובל וישניצר   אס"א תל אביב | 3.51.1 דקות | רפי וישניצר   אס"א תל אביב | 3:55.2 דקות | יאיר קרני   הפועל עמק חפר | 3:55.7 דקות |
| ריצת 5000 מטר | יובל וישניצר   אס"א תל אביב | 14:48.8 דקות | ציון חצרוני   הפועל תל אביב | 14:53.0 דקות | רפי וישניצר   אס"א תל אביב | 15:42.6 דקות |
| ריצת 10000 מטר | ציון חצרוני   הפועל תל אביב | 31:14.8 דקות | צאפי לי   הפועל עמק חפר | 33:27.0 דקות | דן משרקי   אס"א תל אביב | 34:58.2 דקות |
| ריצת 110 מטר משוכות | יובל אור   הפועל רמת גן | 15.5 שניות   שיא ישראל | טים בוכולטר   הפועל ירושלים | 17.0 שניות | רפי פרץ   אליצור ירושלים | 17.2 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | יובל אור   הפועל רמת גן | 57.2 שניות |  |  |  |  |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | הפועל רמת גן | 43.9 שניות | מכבי תל אביב | 44.3 שניות | מכבי חיפה | 45.2 שניות |
תוצאות גברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | אשל ליפשיץ   הפועל העמקים | 1.88 מטר | טיבי סאבו   הפועל אילת | 1.85 מטר | צבי שוורץ   מכבי חיפה | 1.75 מטר |
| קפיצה לרוחק | צבי עמלי   הפועל גבעת ברנר | 6.99 מטר | טובי סלילת   מכבי חיפה | 6.88 מטר | שמואל שמלה   הפועל באר שבע | 6.42 מטר |
| קפיצה משולשת | יהודה לבקוביץ   הפועל רמת גן | 14.59 מטר | טובי סלילת   מכבי חיפה | 13.64 מטר | ארז בן עזרא   הפועל תל אביב | 13.49 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | יאיר מקלר   הפועל אשקלון | 15.18 מטר | אורי זוהר   מכבי חיפה | 15.12 מטר | יהודה ויקטור   מכבי חיפה | 11.18 מטר |
| זריקת דיסקוס | עופר בורובסקי   הפועל עמק חפר | 43.40 מטר | יאיר מקלר   הפועל אשקלון | 39.06 מטר | אחיקם פולונסקי   הפועל חדרה | 38.10 מטר |
| הטלת כידון | יצחק סיגורה   הפועל גבעת ברנר | 70.50 מטר | מרדכי קימרמן   הפועל עמק חפר | 68.14 מטר | שאול שטיין   הפועל העמקים | 58.80 מטר |
| יידוי פטיש | מאיר יעקובי   הפועל חיפה | 49.56 מטר | שלמה רבינוביץ   הפועל תל אביב | 45.66 מטר | יאיר מקלר   הפועל אשקלון | 23.18 מטר |
הערות שוליים

↑  בריצת 100 מטר ניצח ראשון סרפין ליאפיס (יוון יוון) שקבע תוצאה של 10.7 שניות
↑  בריצת 100 מטר ניצח ראשון סרפין ליאפיס (יוון יוון) שקבע תוצאה של 22.0 שניות
↑  בריצת 400 מטר ניצח ראשון קונסטנטין קרגריס (יוון יוון) שקבע תוצאה של 50.7 שניות
↑  בריצת 400 מטר ניצח ראשון קונסטנטין קרגריס (יוון יוון) שקבע תוצאה של 1:52.6 דקות
↑  יובל אור רץ לבדו את ריצת 400 מטר משוכות
|  אליפויות ישראל באתלטיקה |
| --- | --- | --- |
| אליפויות ארץ-ישראל באתלטיקה | 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 |  |
| אליפויות ישראל באתלטיקה | 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
אליפות העולם בכדורסל 1978

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  1 באוקטובר 1978
 תאריך סיום:  14 באוקטובר 1978
 מספר משתתפות:  14
 מארחת:  הפיליפינים הפיליפינים
 ערים מארחות:  מנילה, קזון סיטי
 זוכה:   יוגוסלביה
 השחקן המצטיין:  יוגוסלביה דראז'ן דליפאגיץ'
 מלך הסלים:  צ'כוסלובקיה קמיל בראבנץ  26.9 למשחק
 → 19741982 ←
 
אליפות העולם בכדורסל 1978 הייתה אליפות העולם השמינית בכדורסל, שנערכה על ידי פיב"א. האליפות נערכה בפיליפינים בין התאריכים 1 באוקטובר ל-14 באוקטובר 1978 וכללה 14 נבחרות.
יוגוסלביה זכתה באליפות השנייה בתולדותיה לאחר ניצחון בהארכה במשחק הגמר על ברית המועצות.
שיטת המשחקים

בנוסף למארחת הפיליפינים והאלופה המכהנת ברית המועצות, השתתפו בטורניר גם אלופות אמריקה הדרומית (ברזיל), אפריקה (סנגל) ואוקיאניה (אוסטרליה), שלוש נבחרות מאליפות אירופה בכדורסל (צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה ואיטליה), שתי נבחרות מאליפויות אמריקה המרכזית (פוארטו ריקו והרפובליקה הדומיניקנית) ואסיה (סין וקוריאה הדרומית), ושתי נבחרות מוזמנות (ארצות הברית וקנדה).
הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד בשלב המוקדם. שתי הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב חצי הגמר שנערך בשיטת ליגה בת סיבוב אחד. ברית המועצות והפיליפינים העפילו לשלב הגמר ישירות.
בסיום שלב חצי הגמר חולקו הקבוצות חולקו לזוגות למשחק הגמר, משחק על המקום השלישי ומשחקים על מקומות 5 ו-7.
שלב הבתים

משחקי שלב הבתים התקיימו במנילה.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יוגוסלביה | 6 | 3 | 3 | 0 | 325 | 244 | 81 |
|  קנדה | 5 | 3 | 2 | 1 | 260 | 216 | 44 |
|  קוריאה הדרומית | 4 | 3 | 1 | 2 | 240 | 310 | -70 |
|  סנגל | 3 | 3 | 0 | 3 | 190 | 245 | -55 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קנדה | 105 – 69 | קוריאה הדרומית   |
|  יוגוסלביה | 99 – 64 | סנגל   |
|  קוריאה הדרומית | 85 – 121 | יוגוסלביה   |
|  סנגל | 42 – 60 | קנדה   |
|  קוריאה הדרומית | 86 – 84 | סנגל   |
|  יוגוסלביה | 105 – 95 | קנדה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 6 | 3 | 3 | 0 | 342 | 269 | 73 |
|  איטליה | 5 | 3 | 2 | 1 | 302 | 263 | 39 |
|  פוארטו ריקו | 4 | 3 | 1 | 2 | 275 | 297 | -22 |
|  סין | 3 | 3 | 0 | 3 | 296 | 386 | -90 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ברזיל | 154 – 97 | סין   |
|  פוארטו ריקו | 80 – 93 | איטליה   |
|  סין | 104 – 107 | פוארטו ריקו   |
|  איטליה | 84 – 88 | ברזיל   |
|  פוארטו ריקו | 88 – 100 | ברזיל   |
|  סין | 95 – 125 | איטליה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 6 | 3 | 3 | 0 | 277 | 219 | 58 |
|  אוסטרליה | 5 | 3 | 2 | 1 | 220 | 217 | 3 |
|  צ'כוסלובקיה | 4 | 3 | 1 | 2 | 229 | 248 | -19 |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | 3 | 3 | 0 | 3 | 218 | 260 | -42 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 75 – 77 | ארצות הברית   |
|  צ'כוסלובקיה | 68 – 71 | אוסטרליה   |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | 65 – 104 | ארצות הברית   |
|  אוסטרליה | 74 – 72 | הרפובליקה הדומיניקנית   |
|  ארצות הברית | 96 – 79 | צ'כוסלובקיה   |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | 81 – 82 | צ'כוסלובקיה   |
שלב חצי הגמר

משחקי חצי הגמר התקיימו בקזון סיטי.
|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  יוגוסלביה | 7 | 7 | 0 | 645-731 | 86+ | 14 |
| 2. |  ברית המועצות | 7 | 6 | 1 | 550-691 | 141+ | 13 |
| 3. |  ברזיל | 7 | 5 | 2 | 571-648 | 77+ | 12 |
| 4. |  איטליה | 7 | 4 | 3 | 582-609 | 27+ | 11 |
| 5. |  ארצות הברית | 7 | 3 | 4 | 605-612 | 7+ | 10 |
| 6. |  קנדה | 7 | 2 | 5 | 644-605 | 39- | 9 |
| 7. |  אוסטרליה | 7 | 1 | 6 | 632-566 | 66- | 8 |
| 8. |  הפיליפינים | 7 | 0 | 7 | 754-521 | 233- | 7 |
שלב הגמר > משחק על המקום ה-7

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר |  הפיליפינים | 74–92 | אוסטרליהאוסטרליה | ריזאל ממוריאל קולוסיאום, מנילה שיפוט: ארטניק אראבדיאן (בולגריה), קרונו ברומן (יוגוסלביה) |
| 14 באוקטובר |   |  |   | ריזאל ממוריאל קולוסיאום, מנילה שיפוט: ארטניק אראבדיאן (בולגריה), קרונו ברומן (יוגוסלביה) |
שלב הגמר > משחק על המקום ה-5

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר |  קנדה | 94–96 |  ארצות הברית | ריזאל ממוריאל קולוסיאום, מנילה שיפוט: פאולו דוס אניוס (ברזיל), קים יונג האן (קוריאה הדרומית) |
| 14 באוקטובר |   |  |   | ריזאל ממוריאל קולוסיאום, מנילה שיפוט: פאולו דוס אניוס (ברזיל), קים יונג האן (קוריאה הדרומית) |
שלב הגמר > משחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר |  ברזיל | 86–85 |  איטליה | אראנטה קולוסיאום, קזון סיטי שיפוט: מיכאיל דובידוב (ברית המועצות), יו ריצ'רדסון (ארצות הברית) |
| 14 באוקטובר |   |  |   | אראנטה קולוסיאום, קזון סיטי שיפוט: מיכאיל דובידוב (ברית המועצות), יו ריצ'רדסון (ארצות הברית) |
שלב הגמר > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר |  יוגוסלביה | 82–81ה |  ברית המועצות | אראנטה קולוסיאום, קזון סיטי שיפוט: רון אומורי (ארצות הברית), דון קלין (קנדה) |
| 14 באוקטובר |   |  |   | אראנטה קולוסיאום, קזון סיטי שיפוט: רון אומורי (ארצות הברית), דון קלין (קנדה) |
הדירוג הסופי

| מיקום | נבחרת | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| 1 |  יוגוסלביה | 10–0 |
| 2 |  ברית המועצות | 6–2 |
| 3 |  ברזיל | 8–2 |
| 4 |  איטליה | 6–4 |
| 5 |  ארצות הברית | 6–4 |
| 6 |  קנדה | 4–6 |
| 7 |  אוסטרליה | 4–6 |
| 8 |  הפיליפינים | 0–8 |
| 9 |  צ'כוסלובקיה | 5–2 |
| 10 |  פוארטו ריקו | 4–3 |
| 11 |  סין | 2–5 |
| 12 |  הרפובליקה הדומיניקנית | 2–5 |
| 13 |  קוריאה הדרומית | 1–6 |
| 14 |  סנגל | 1–6 |
חמישיית הטורניר

יוגוסלביה קרשימיר צ'וסיץ', סנטר
יוגוסלביה דראז'ן דליפאגיץ', סמול פורוורד
יוגוסלביה דראגן קיצ'נוביץ', קלע
ברזיל אוסקר שמידט,  קלע
ברית המועצות ולדימיר טקצ'נקו, סנטר
אלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן

אלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (גרמנית: Alexander. von Pfalz-Zweibrücken; ‏26 בנובמבר 1462 - 21 באוקטובר 1514), היה רוזן פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1489–1514.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-26 בנובמבר 1462, ללודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ויוהנה מקרוי, בתם של אנטואן הראשון, רוזן קרוי ומרגריט מלורן-וודמון. בילדותו חלה אלכסנדר באבעבועות שחורות ונותר משותק ברגל אחת, ובשל כך כונה "הצולע".
בשנת 1489 מת אביו לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ואלכסנדר ואחיו קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ירשו את נחלותיו בשותפות. בשנת 1490 הדיח אלכסנדר את אחיו מהשלטון, וכלא אותו בטענת אי שפיות. בשנת 1495 יצא אלכסנדר עם בן דודו אנטואן דה קרוי, בישוף תרואן וגיסו יוהאן לודוויג, רוזן נסאו-זארבריקן למסע עלייה לרגל לארץ הקודש, ואף הוסמך שם כאביר מסדר הקבר הקדוש. לאחר חזרתו לגרמניה בנה אלכסנדר כנסייה חדשה, כפי שהבטיח קודם יציאתו למסע.
במהלך מלחמת לנדסהוט פעל אלכסנדר בשירות מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וכבש ובזז באישורו מנזרים רבים. לאחר המלחמה קיבל אלכסנדר תוספת שטחים לנחלתו, אולם ויתר על זכויותיו לרשת את פפאלץ-נוימרקט ופפאלץ-מוסבאך.
ב-21 באוקטובר 1514 מת אלכסנדר, ובנו לודוויג השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

בשנת 1499 התחתן אלכסנדר עם מרגרטה מהוהנלוהה-נוינשטיין, בתם של קראפט השישי, רוזן הוהנלוהה והלנה מווירטמברג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
יוהנה מפפאלץ-צווייבריקן (1499–1537)
לודוויג השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1502–1532)
גאורג מפפאלץ-צווייבריקן (1503–1537)
מרגרטה מפפאלץ-צווייבריקן (1509–1522)
רופרכט, רוזן פפאלץ-ולדנץ (1506–1544)
קתרינה מפפאלץ-צווייבריקן (1510–1542), התחתנה עם אוטו הרביעי, רוזן ויטברג
אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג

אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (בגרמנית: Herzog Alexander von Schleswig-Holstein-Sonderburg; ‏20 בינואר 1573 - 13 במאי 1627), היה אציל דני ודוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-20 בינואר 1573 בזונדרבורג בשלזוויג, והיה בנם השלישי של יוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג ואליזבת מבראונשווייג-גרובנהאגן, בתם של ארנסט השלישי, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ומרגרטה מפומרניה. מכיוון שאחיו הבכור בחר את ארה כמקום מושבו, אלכסנדר קיבל את זונדרבורג לאחר מות אביהם בשנת 1622, והיה הדוכס השני של הנחלה. ב-13 במאי 1627 מת אלכסנדר בזונדרבורג, ובניו ירשו את נחלותיו.
משפחתו

ב-26 בנובמבר 1604 התחתן אלכסנדר באולדנבורג עם דורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של יוהאן גינטר הראשון, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן ואנה מאולדנבורג-דלמנהורסט, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
יוהאן כריסטיאן, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פרנצהאגן (1607–1653)
אלכסנדר היינריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1608–1657)
ארנסט גינטר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1609–1689)
גאורג פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1611–1676)
אוגוסט פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1612–1675)
אדולף, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1613–1616)
אנה אליזבת, דוכסית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1615–1616)
וילהלם אנטון, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1616)
סופיה קתרינה, דוכסית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1617–1696), התחתנה עם אנטון גינטר, רוזן אולדנבורג
אלאונורה סבינה, דוכסית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג (1619)
פיליפ לודוויג, הדוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-ויסנבורג (1620–1689)
אנכודוס

| אנכודוס |
| --- | --- |
  למעלה, שלד של אנכודוס למטה, איור של אנכודוס
תקופה
קרטיקון-אאוקן 112.6–37.2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דגי-לטאים
משפחה:: Enchodontidae
סוג:: אנכודוס
שם מדעי
 Enchodus ‏אגאסי, 1835

אנכודוס (שם מדעי: Enchodus) הוא סוג של דג מקרין סנפיר קדום שחי בעידן המזוזואיקון בתור הקרטיקון ובעידן הקנוזואיקון עד סוף האאוקן, והוא אחד היצורים הבודדים ששרדו את הכחדת הקרטיקון. מאובניו נמצאו ברחבי העולם.
מאפיינים

זה היה דג קטן עד בינוני, עד לאורך 1.5 מטר, שהתאפיין בזוג ניבים ים ארוכים מאוד בקצה פיו שלעיתים הגיעו לאורך 6 סנטימטר. הוא היה בעל עיניים גדולות וגוף צר וזרים כך שכנראה היה אוכל בשר. בתחילה סברו שהוא קרוב לסרדינים, אך מחקרים מאוחרים יותר העריכו שהיה קרוב יותר לסדרה דגי-לטאים החיים ברובם על קרקעית הים. מראה הגולגולת מזכיר דגים החיים במעמקי הים כמו חכאים או לועיתיים כך שייתכן שחי באופן דומה. שיניו עזרו לו להרוג טרף קטן שמצא כמו דגים אחרים וסרטנים.
למרות ניביו הגדולים וגודלו הוא נמצא פעמים רבות בבטנם של טורפים ימיים כמו מוסזאוריים, פלזיוזאורים, עופות ימיים כמו הבפטורניס, דגים אחרים וכרישים.
מיני הסוג

פראנכודוס
E. amicrodus
E. annectens
E. brevis
E. dirus
E. elegans
E. faujasi
E. ferox
E. gladiolus
E. gracilis
E. lamberti
E. lemonnieri
E. lewesiensis
E. libyus
E. longidens
E. longipectoralis
E. major
E. marchesettii
E. mecoanalis
E. oliveirai
E. parvus
E. petrosus
E. pulchellus
E. saevus
E. semistriatus
E. shumardi
E. subaequilateralis
E. tineidae
E. venator
E. zipapanensis
בתרבות

דג זה הופיע בסרט מפלצות ים.
ראו גם

קימוליכתיס -דג טורף בן אותה תקופה וסדרה
אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן

שלט האצולה של הדוכס
אלסטייר ארתור וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן (באנגלית: Alastair Arthur Windsor, 2nd Duke of Connaught and Strathearn;‏ 9 באוגוסט 1914 - 26 באפריל 1943), היה חבר משפחת המלוכה הבריטית ונינה של המלכה ויקטוריה. אלסטייר היה רוזן מקדאף ולאחר מות סבו, הנסיך ארתור, ירש את התואר דוכס קונוט וסטראת'רן. במותו, בלא ילדים, בוטל התואר.
ביוגרפיה

אלסטייר נולד ב-9 באוגוסט 1914, בבית הוריו ברחוב מאונט שבשכונת מייפייר בלונדון (המבנה משמש כיום את שגרירות ברזיל בבריטניה).
אביו היה ארתור, נסיך קונוט, בנם היחיד של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן ושל לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, ואמו הייתה אלכסנדרה, נסיכת קונוט.
אלסטייר נשא את התואר "הוד מעלתו הנסיך" בעת הולדתו בשל היותו נינה של המלכה ויקטוריה.
אלסטייר הוטבל בבית הוריו, וסנדקיו היו המלך ג'ורג' החמישי, המלכה אלכסנדרה, אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד (אשר לא נכח בטקס), הנסיכה מרי, הנסיכה לואיז, דוכסית ארגייל, וסבו, הנסיך ארתור.
זמן קצר לאחר הולדתו של אלסטייר, בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה, החליט המלך ג'ורג' החמישי על שינוי שם בית המלוכה מבית סקסה-קובורג-גותה לבית וינדזור, ושם משפחתו של אלסטייר שונה בהתאם. עוד החליט ג'ורג' החמישי על הגבלת התואר "הוד מעלתו הנסיך" לילדי ונכדי המלך, ולכן בוטל תואר זה של אלסטייר (שהיה נינה של המלכה ויקטוריה), ואלסטייר נותר עם התואר רוזן מקדאף.
אלסטייר התחנך בבית הספר בריאנסטון (אנ') ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. בינואר 1935 מונה לתפקיד סג"ם ברגימנט הדרגונים ה-2 (2nd Dragoons) המכונה הגדוד האפור הסקוטי המלכותי (Royal Scot Greys). בגדוד זה שירת אביו לפניו.
אלסטייר הוצב במצרים בשנת 1936 ושירת בה עד לקידומו לדרגת סגן והעברתו לקנדה בשנת 1939. בקנדה שירת אלסטייר כעוזרו האישי של אלכסנדר קיימברידג', רוזן אתלון הראשון, שכיהן באותה עת כמושל הכללי של קנדה.
אביו, הנסיך ארתור מקונוט, נפטר ב-12 בספטמבר 1938 ולכן במותו של סבו, ב-26 בינואר 1942 ירש אלסטייר את התואר דוכס קונוט וסטראת'רן, וזאת על אף שמדובר בדוכסות אשר שטחה נמצא למעשה בשטח רפובליקת אירלנד אשר קיבלה עצמאות בשנת 1922. כמו כן ירש אלסטייר את התואר רוזן ססקס.
אלסטייר נפטר באחוזת רידו שבאוטווה, בהיותו אורחם של המושל הכללי ושל רעייתו, הנסיכה אליס, רוזנת אתלון. ככל הנראה אלסטייר  נרדם או התעלף מול חלון פתוח באחד מחדרי הטירה וקפא למוות במהלך הלילה.
אפרו של אלסטייר נקבר בקפלת מאר לודג' (Mar Lodge Chapel) בברמר שבאברדנישייר.
לאחר מותו, בלא ילדים, בוטל התואר "דוכס קונוט וסטראת'רן". דודנו, ג'יימס קרנגי ירש את התואר לדוכסות פייף ורוזנות מקדאף.
שלט אצולה

בשנת 1942, עת ירש את דוכסות קונוט וסטראת'רן, הוענק לאלסטייר שלט אצולה. השלט כלל את הרביעים הראשון והרביעי של שלט האצולה של סבו (שהיה למעשה שלט האצולה המלכותי, כאשר בתגי השלט הראשון והשלישי היו פרחי חבצלת כחולים, ותגים השני והרביעי צלבים), רביע הכולל את סמל פיף ורביע הכולל את סמל דאף.
אלימלך פרלמן

אלימלך (מיילך) פרלמן היה איש ציבור וסוחר ביישוב הישן בירושלים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, מראשי עדת החסידים בירושלים. רכש והרחיב את בתי שכונת "בתי פרלמן" הסמוכה למאה שערים, הקרויה על שמו. בית מסחרו שכן ברחוב יפו – בית פרלמן.
ביוגרפיה

נולד בגליציה, בנו של רבי ישראל איסר פרלמן, אב"ד רוזוודוב, שהיה מתלמידי החוזה מלובלין ומחותן של אדמו"רי בית דז'יקוב. אמו, פייגל אסתר, היא בתו של הרב יחיאל אשר שמואל כהנא-שפירא, שהיה אב"ד זאלין במשך עשרים ושש שנה, ולפני כן אב"ד בשינאווא. לרב כהנא שפירא היו ארבעה עשר ילדים. פייגל אסתר הייתה נשואה בזיווג ראשון לאדמו"ר רבי שלמה לייב מלנטשנא.
אלימלך פרלמן התייתם בילדותו. בשנת 1845 עלה לארץ ישראל כילד עם אמו האלמנה וסבו הרב כהנא-שפירא והם התיישבו בירושלים. סבו הצטייד במכתב המלצה מרבי צבי הירש מרימנוב, ובו כתב עליו: "אתכם לבקש רחמים עבורו לכבדו ולקרבו בכל מיני קירבות כי לו יאתה הכבוד והתהלה ולעטרו בכבוד והדר ולעמוד לו לימין בכל משאלות לבו". הרב כהנא שפירא נפטר בט"ו תמוז תרי"ב (1852) ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
פרלמן נשא את בתו של רבי ברוך בנימין זאב ("וולף") וינשטוק, שהיה הדיין הראשון של העדה החרדית האשכנזית בירושלים, אבי משפחת וינשטוק בירושלים. בשנת 1880, לאחר נישואיו, החל אלימלך פרלמן לסחור בברזל ובחומרי בניין. בית המסחר שלו לחומרי בנין וברזל היה הראשון בירושלים בבעלות יהודית. בתחילה בית המסחר שכן בעיר העתיקה. כעבור זמן העביר את בית המסחר אל רחוב יפו, מחוץ לחומות העיר העתיקה. היה זה בית המסחר היהודי הראשון בירושלים שפעל מחוץ לעיר העתיקה.
בשנת 1887 הוקמה שכונת "עיר שלום" סמוך למאה שערים. כעבור כמה שנים רכש פרלמן את בתי השכונה עם קרוביו והוסיף בתים נוספים סביבה, והשכונה נקראה "בתי פרלמן" על שמו. רחובות השכונה הקטנה צרים ומותאמים לעגלות סוסים, ואין אפשרות כניסה לכלי רכב. לשכונה שני רחובות: רחוב אדמון ורחוב הרב יוסף גרשון (לשעבר: חנן). לימים, בין דייריה היה הרב יוסף שלום אלישיב.
חלק מ"בתי פרלמן" נמכרו לנוצרים. בשנת 1896 הואשם פרלמן בחטיפת ילד נוצרי שעקבותיו נעלמו, כעבור זמן נשפט המעליל על ידי השלטון העות'מאני ונכלא. פרלמן נפצע קשה מאבנים שהושלכו עליו על ידי אחד מתושבי השכונה הנוצרים.
פרלמן היה מעסקניה החשובים של עדת החסידים בירושלים. הוא עמד בראש וניהל מוסדות רבים בירושלים. היה מפעילי "ועד האחדות" שהוקם בשנת 1895 לשיתוף פעולה של המנהיגים האשכנזים והספרדים בירושלים ובקשרים בינם לבין השלטון העות'מאני. נמנה בוועד של עשרת היהודים שבאו לקבל את הקיסר הגרמני, וילהלם השני, בביקורו בירושלים ב-1898. חתם על מודעת ברכה לרב שמואל מוהליבר שביקר בירושלים בסוף המאה ה-19.
בשנת 1925 התכנסה הנהלת לשכת המסחר בארץ ישראל, באספה התפטר אלימלך פרלמן מהנהלת הלשכה. בשנת 1926 נבחר אלימלך פרלמן לוועד למען תוצרת הארץ.
משפחתו

בנו שלמה פרלמן סייע לאביו במסחרו ועסק בצורכי ציבור. נפטר בשנת 1949. לאחר מלחמת ששת הימים הועבר קברו להר הזיתים.
בנו ברוך בנימין זאב פרלמן, (נקרא על שם סבו מצד אמו) סייע לאביו במסחרו. בתו צפורה נישאה לסוחר העורות הרצל חבס, בנם הוא ברוך חבס.
בתו חוה נישאה לפנחס לייבוש ובר, תלמיד של רבי חיים מבריסק.
נכדו, בן בתו חוה, הוא הרב משה ובר.
נכדתו הינדה ובר נישאה לעמרם בלוי.
בן נינו הוא הרב ישעיהו הרצל, רבה של נוף הגליל.
נכדת נינתו היא גתית הלמר, דוברת המשרד להגנת הסביבה.
ראו גם

בית פרלמן
אפרים פישל רוטנשטרייך

| --- | --- |

אפרים פישל רוטנשטרייך
 לידה:  28 במאי 1882 קולומיאה, ממלכת גליציה ולודומריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 ביולי 1938 (בגיל 56) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  Efraim Fiszel Rottenstrech 
 מדינה:  הרפובליקה הפולנית השנייה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 תפקיד:  חבר הסנאט של פולין  member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 מפלגה:  הציונים הכלליים 
 
אפרים פישל רוֹטֶנשטרַיְיך (בפולנית: Fiszel Rotenstreich, לעיתים Fischel Rottenstreich; י' בסיוון תרמ"ב, 28 במאי 1882, קולומיאה, גליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – ח' בתמוז תרצ"ח, 7 ביולי 1938, ירושלים) היה כלכלן, קובע מדיניות כלכלית, ממנהיגי התנועה הציונית בגליציה, מחנך, עיתונאי וחבר הסיים והסנאט הפולניים בין מלחמות העולם מטעם הציונים הכלליים, חבר הנהלת ההסתדרות הציונית והנהלת הסוכנות היהודית. אביהם של הפילוסוף נתן רוטנשטרייך ועורך הדין יהושע רוטנשטרייך.
הערות שוליים

↑  אפרים פישל רוטנשטרייך, ערך במהדורה המקוונת של Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (בגרמנית)
↑  רוטנשטרייך פישל, ערך ב-Universal Jewish Encyclopedia (באנגלית)
↑  Barbara Łętocha, "CHWILA": עיתון יהודי לבוב (בפולנית)
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר אפרים פישל רוטנשטרייך", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1442
↑  ספר יזכור לקהילת סמבור (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513381605171  PLWABN: 9810702507505606  GND: 1028557736  ISNI: 0000 0003 9305 2557  VIAF: 287191885   WorldCat (עם VIAF): 287191885