stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרדריק החמישי, מלך דנמרק
מורשתו > משבר הירושה

במשך מאה השנים לאחר מותו של פרדריק החמישי, התמודדה דנמרק עם משבר ירושה בשל העובדה שקו הירושה הזכרי שלו נכחד. מצב זה נוצר החל מתקופת מלכותו של נכדו והשפיע הן על דנמרק והן על שלזוויג-הולשטיין. בסופו של דבר, נינו דרך הקו הנקבי, כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, שנישא לנינתו של פרדריק, לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, הפך להיות יורשו הראוי.
צאצאיו

כריסטיאן, נסיך דנמרק (1745–1747) מת בילדותו.
סופיה מגדלנה, נסיכת דנמרק (1746–1813) נישאה לגוסטב השלישי, מלך שוודיה.
וילהלמינה קרולינה, נסיכת דנמרק (1747–1820) נישאה לוילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן.
כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק (1749–1808) נישא לקרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה, בתו של פרדריק, נסיך ויילס.
לואיזה, נסיכת דנמרק (1750–1831) נישאה לקרל, נסיך הסן-קאסל.
פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק (1753–1805) נישא לסופיה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
קבוצת הייחוד והג'יהאד במצרים

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2000–?
 אידאולוגיה:  סלפיה, ג'יהאדיזם 
 מדינה:  מצרים 
 
קבוצת הייחוד והג'יהאד במצרים (בתעתיק: אלתוחיד ואלג'האד פי ארצ' אלכנאנה) הוא ארגון סלפי-ג'יהאדיסטי שפעל בחצי האי סיני. שם הארגון לקוח מהארגון קבוצת הייחוד והאמונה שהקים אבו מוסעב א-זרקאווי, הגלגלול הראשון של המדינה האסלאמית. הארגון היה מזוהה עם אל-קאעדה.
היסטוריה

אלתוחיד ואלג'האד בסיני הוקם ב-2000 על ידי רופא שיניים בדואי מאל-עריש בשם חאלד מסעד סלם, בן השבט הבדואי סווארכה. בארגון הורכב מבדואים, לצד פלסטינים, מצרים ואף סודנים.
הארגון הבשיל מבחינה מבצעית ב-2003, והנהגתו סברה מתחילה לשלוח לוחמים לעיראק להלחם נגד הכוחות האמריקאים שהוצבו בה לאחר מלחמת עיראק, אולם בשל הסיכונים הכרוכים החליטו לפגוע במטרות קרובות יותר - תיירים זרים בסיני.
הארגון ביצע שורת פיגועי התאבדות נגד יעדים תיירותיים בסיני בשנים 2004 עד 2006.
הארגון היה מעורב במתקפת הטרור בסיני באוקטובר 2004, בו נרצחו 34 איש ובפיגוע בשארם א-שייח' ביולי 2005 בו נהרגו 88 בני אדם.
ב-24 באפריל 2006 ביצע הארגון פיגועים בדהב שבסיני (אנ'), בו נהרגו 23 בני אדם ונפצעו שמונים.
בעקבות פיגועיו של הארגון פעלו השלטונות המצריים לדכאו, וב-2006 נהרג סלם בהיתקלות עם כוחות מצריים. הצליחו לחסל את הארגון ומרבית חבריו נהרגו או נלכדו, נשפטו והוחזקו בבתי סוהר במצרים.
ב-2006 פרסם משרד הפנים המצרי כי פעילי הארגון התאמנו ברצועת עזה, על ידי ארגון ששמו לא נמסר. הונח כי הכוונה לוועדות ההתנגדות העממית.
הערות שוליים

↑  ארנון סופר וואנטון ברקובסקי (ע), מצרים 2014: ניתחו גיאו־אסטרטגי, קתדרת חייקין לאסרטגיה, אוניברסיטת חיפה, ומרכז המחקר, המכללה לביטחון לאומי, עמ' 63
1 2 3 4  חצי האי סיני כזירה פעילה של טרור אסלאמי, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, 13 באוגוסט 2012
↑  אבי יששכרוף, קבוצה קיצונית בעזה חטפה פעיל איטלקי, באתר הארץ, 14 באפריל 2011
1 2  שאול שי, ‏הסכנה: דעאש בחצי האי סיני, באתר "IsraelDefense‏", 30 בספטמבר 2015
↑  מתכנן הפיגועים בדהב הוא נאסר חמיס אל מלאחי, באתר וואלה, 1 במאי 2006
קומנדו ארייס

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 בסיס האם:  ריגה 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–1944 (כ־3 שנים) 
 מלחמות:  שואת יהודי לטביה, שואת יהודי בלארוס, מלחמת העולם השנייה 
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  ויקטורס אראייס 
 
קומנדו ארייס אשר הונהג על ידי אס. אס שטורמבאנפיהרר ויקטורס אראייס, הייתה יחידה שהשתייכה למשטרת המתנדבים הלטבית אשר הייתה כפופה לאס דה הנאצי. הקומנדו נכלל בין היחידות היותר ידועות לשימצה במעשי הרג ורצח במהלך השואה.
היסטוריה

ב-1 ביולי 1941, לאחר כניסת האיינזנצקומנדו לריגה בירת לטביה, נוצר קשר בין ויקטורס ארייס לבריגדפיהרר פרנץ ולטר שטאלקר, שהורה לארייס להקים יחידת קומנדו. היחידה כללה סטודנטים וקציני משטרה לשעבר מחוגים בעלי אוריינטציה ימנית קיצונית. כל משרתי הקומנדו היו על תקן מתנדבים, והיו רשאים לעזוב את הכוח מתי שחפצו. ביום שלמחרת ההקמה, ב-2 ביולי, שטאלקר נתן הוראה לקומנדו לבצע פוגרום אכזרי שייראה כאירוע ספונטני.
במהלך שנות קיומו, הקומנדו השתתף באופן פעיל במגוון פעולות זוועה של המשטר הנאצי, כולל רצח יהודים, צוענים וחולי נפש, כמו כן שימש כמוציא לפועל במעשי טבח כלפי אוכלוסיות אזרחים בגבול הלטבי המזרחי על ברית המועצות. הקומנדו רצח כ-26,000 יהודים בתקופת קיומו. המעשה הנודע ביותר לשימצה שבו השתתפו מתנדבי קומנדו ארייס, היה השתתפותו בהוצאה להורג המונית של אלפי יהודים מגטו ריגה ושל כאלף יהודים מגרמניה בטבח יער רומבולה, שהתרחש ב-30 בנובמבר וב-8 בדצמבר 1941, וכן השתתפותו בטבח לייפאיה ב-24 וב-25 ביולי. חלק מאנשי הקומנדו אף שימשו כשומרים במחנה הריכוז סלספילס.
נעשה ניסיון על ידי תומכי הנאצים כיום, לתעד את שואת יהודי המדינות הבלטיות כאזורית ולאו דווקא כחלק מהוראות ישירות של השלטון הנאצי. דוגמה לכך היא שריפת בית הכנסת הגדול של ריגה ב-4 ביולי 1941, שנעשה באופן עצמאי כביכול על ידי הקומנדו. בהקשר זה, תאריך שריפת בית הכנסת נחשב לתאריך הלאומי הרשמי בלטביה כיום הזיכרון לשואת יהודי לטביה.
היחידה מנתה כ-300-500 גברים בתקופה בה השתתפה ברצח אוכלוסיית יהודי לטביה, וגדלה לסדר גודל של כ-1,500 משרתים בשיא פריחתה, בעת תקופת המבצעים ללכידת כוחות פרטיזנים ב-1942. בסופו של דבר הקומנדו התפרק בשלהי מלחמת העולם השנייה ומרבית כוח האדם שלה הועבר ללגיון הלטבי, יחידת ואפן אס אס לטבית.
לאחר המלחמה

אחרי שחי בזהות בדויה במערב גרמניה במשך מספר עשורים לאחר המלחמה, ויקטורס אראייס נעצר לבסוף' נידון למאסר על פשעיו במהלך המלחמה, ומת בכלא.
הרברטס צוקורס, מהדמויות הבולטות בקומנדו, נמלט לברזיל, וסוכני המוסד התנקשו בחייו באורוגוואי ב-1965.
קונרדס קאלייס, קצין לשעבר בקומנדו, היגר לאוסטרליה ומשם לארצות הברית. הרקע הנאצי שלו נחשף ב-1984 והוא גורש לאוסטרליה. ניסה להשתקע בקנדה ובבריטניה אך גורש משתיהן, חזרה לאוסטרליה. ב-2000 הגישה לטביה בקשה להסגירו לתחומה כדי להעמידו לדין. קאלייס, שטען שלא היה מעורב בפשעי מלחמה, מת ב-2001 באוסטרליה לפני שהליכי ההסגרה הושלמו.
לקריאה נוספת

"אנטון קינצלה" וגד שמרון, חיסול התליין מריגה - הסיפור המלא על המבצע הישראלי היחיד לחיסול פושע נאצי, הוצאת כתר, 1997.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390325005171  GND: 1148299769  LCCN: no2015064193  VIAF: 315995469   WorldCat (עם VIAF): 315995469
פרשת וילך

.
כתיבת ספר תורה
פָּרָשַׁת וַיֵּלֶךְ היא פרשת השבוע התשיעית בספר דברים. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק ל"א, פסוק א' ומסתיימת באותו פרק בפסוק ל'.
פרשת וילך היא הקצרה שבפרשות השבוע במספר הפסוקים, ויש בה שלושים פסוקים בלבד.
בשנים שבהן אין שבת בין יום הכיפורים לסוכות, קוראים את פרשת וילך ביחד עם פרשת נצבים בשבת שלפני ראש השנה. בשאר השנים קוראים אותה בשבת שבין ראש השנה ליום הכיפורים, היא שבת שובה. מסיבה זו, בשנים מסוג הכז, השא, זחא והחא, לא קוראים כלל את פרשת וילך בשבת, לא בתחילתן ולא בסופן, וכנגדן בשנים מסוג גכה, בשה, בחג ובחה קוראים אותה פעמיים, בשבת הראשונה של השנה ובשבת האחרונה של השנה.
תוכן הפרשה > העברת ההנהגה

כחלק מרצף הפרשיות ניצבים-וילך-האזינו-וזאת הברכה, החותמות את ספר דברים ואת התורה כולה, מתמקדת פרשת וילך בהעברת הנהגת העם ממשה רבנו ליהושע בן נון. בתחילה מודיע משה לעם שיהושע יחליף אותו ומעודד את העם לקראת האתגרים העומדים לפניהם בכיבוש ארץ ישראל. אחר כך קורא משה ליהושע ומעודד גם אותו בברכת "חזק ואמץ".
תוכן הפרשה > כתיבת התורה ושמירתה

מכאן פונה משה לעסוק בכתיבת התורה ובשמירתה. הוא כותב את התורה (הפרשנים חלוקים בשאלה אילו חלקים ממנה) ומוסר אותה למשמרת לכוהנים. הוא מצווה את העם לערוך פעם בשבע שנים מעמד הקהל, שבו יתכנסו האנשים, הנשים והטף ויקראו את התורה.
אלוהים קורא למשה וליהושע לאוהל מועד. שם הוא מודיע למשה את העתיד לקרות לאחר מותו: העם יחטא ובעקבות כך יבואו עליו צרות. כדי להכין את העם לכך נמסרת להם שירת האזינו. משה מכנס שוב את כל העם וקורא באוזניהם את השירה, שתוכנה יפורט בפרשה הבאה, פרשת האזינו.
מבנה הפרשה

בפרשת וילך יש 30 פסוקים, אשר מאוגדים ב-2 פרשיות פתוחות ועוד 1 סתומה. הפרשה מכילה 2 סדרים, כאשר הפרשה מתחילה באמצע סדר ומסתיימת בסוף סדר וזאת בניגוד לכך שהיא מתחילה בתחילת פרק ומסתיימת בסוף פרק לפי החלוקה לפרקים.
פרשת וילך היא בעצם אינה פרשה בפני עצמה, אלא שבשנים שיש צורך היא מפוצלת מפרשת נצבים. בניגוד לשאר הפרשות המתחברות שבהן הפרשות הן בעיקרון מחולקות וכאשר יש צורך מחברים. ניתן להוכיח זאת מדברי הרמב"ם בסדר התפילה פרק ה' שאינו מתייחס להפטרה של פרשת וילך. עניין זה נוגע הלכתית כאשר רוצה הקורא בתורה לעצור בתחילת פרשת וילך הוא יכול, למרות ששאר הפרשות אסור לעצור כדי לחבר את שתי הפרשות, כאן שתי הפרשות הן כבר מחוברות מעיקר.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת וילך יכולה לחול בארבעה תאריכים שונים.
יחד עם פרשת ניצבים:
בשנים גכה, בשה, בחה וזשה - כ"ג באלול
בשנים בחג, זשג, זחג והשג - כ"ה באלול
בנפרד:
בשנים גכה וגכז - ה' בתשרי
בשנים בחג, בשה, בחה ובשז - ו' בתשרי
עקב קריאתה בסוף השנה או בתחילתה, ישנן שנים בהם הפרשה נקראת פעם אחת, ישנן שנים בהם היא נקראת פעמיים וישנן שנים שלא קוראים את הפרשה כלל.
בשנים גכה,בחג, בשה ובחה הפרשה נקראת פעמיים, פעם אחת בתחילת השנה ופעם אחת בסופה.
לעומתם, בשנים הכז, השא, זחא והחא לא קוראים את הפרשה כלל.
הפטרה

לפרשת וילך אין למעשה הפטרה משל עצמה. אם קוראים אותה ביחד עם פרשת ניצבים מפטירים בהפטרה של פרשת ניצבים, ואם קוראים אותה בפני עצמה היא חלה בשבת שובה ואז קוראים את הפטרת "שובה ישראל".
לפי מנהג אחד המוזכר בקונטרס פוזנא, מפטירים "דרשו" בשבת שובה.
בנוסח איטליה, נוהגים להפטיר ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק ו' עד פרק נ"ו, פסוק ח' ("דרשו ה' בהמצאו") בשבת נצבים-וילך (שכשהן מחוברות, תמיד נקראות בשבת קודם ראש השנה), ואילו בוילך לבד (שתמיד נקראת בשבת שבין ראש השנה ויום כיפור) מפטירים "שובה ישראל".
הערות שוליים

↑  כ-60.5% מכלל השנים.
↑  שכיחות כל אחת מקבוצות שנים אלו שווה לשכיחות שנה כסדרה, כ-29.6% מכלל השנים.
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קלי לינץ'

| --- | --- |

לינץ' ב-2007
 לידה:  31 בינואר 1959 (בת 65) גולדן ואלי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kelly Colleen Lynch 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 בן או בת זוג:  מיטץ' גלזר (1992–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלי לינץ' (באנגלית: Kelly Lynch; נולדה ב-31 בינואר 1959) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה

לינץ' נולדה בגולדן ואלי שבמינסוטה, לברברה, רקדנית, ולרוברט, מסעדן. היא הייתה דיילת אוויר לאחר שעזבה את לימודיה בקולג', ועבדה כדוגמנית בסוכנות הדוגמנות עלית. בשנות ה-80 החלה ללמוד משחק.
קריירה

לאחר ששיחקה במספר תפקידים קטנים בקולנוע היא לוהקה לסרט "קוקטייל" משנת 1988 לצד טום קרוז.
בשנת 1989 שיחקה בסרט "שומר הברים" לצד פטריק סווייזי, וזכתה לשבחי הביקורת. באותה שנה זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "דראגסטור קאובוי".
הוצע לה לגלם את תפקיד קת'רין טרמל ב"אינסטינקט בסיסי" אך היא סירבה ושרון סטון לוהקה במקומה. בהמשך שיחקה במספר סרטים עצמאיים ובמספר סרטים הוליוודיים. ב-1991 שיחקה בסרט "נוכלת ושמה סו" בבימויו של ג'ון יוז.
בשנת 1996 שיחקה בסרט המתח "גורם לא ידוע" לצד נעמי ווטס.
בשנת 2000 היא גילמה את ויוויאן ווד בסרט "המלאכיות של צ'רלי".
בשנת 2003 שיחקה בסרט הטלוויזיה "הומלסית בהרוואד, סיפורה של ליז מורי", שקיבל 3 מועמדויות לפרס אמי.
בשנת 2005 שיחקה לינץ' במותחן "החליפה" לצד קירה נייטלי. בהמשך השנה שיחקה גם בסרט הדרמה "Welcome to California" בתור סוזנה סמית'.
בשנת 2010 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "קאבום" של הבמאי גרג אראקי ובסרט הדרמה "משחק התשוקה".
בנוסף היא שיחקה במספר סדרות טלוויזיה, בין היתר "אלי מקביל", "ישנן בנות" ו-"90210", שם גילמה מפיקת מוזיקה עשירה.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד הראשי של סדרת הדרמה "מר מרצדס", שיצר דייוויד אי קלי . לינץ' לא שבה לעונה השנייה של הסדרה.
חיים אישיים

לינץ' נשואה לתסריטאי והשחקן מיץ' גלזר ויש לה בת, שיין, ממערכת יחסים קודמת שניהלה.
פריימר (צבע)

פריימר על בסיס מים, המשמש בעיקר על עץ
פריימר (מאנגלית: "צֶבַע יְסוֹד" או "שכבת יסוד" ראשונית ועוד, /ˈpraɪmər/) או צבע-מקשר (מכונה בתעשייה גם "צבע יסוד מקשר") הוא ציפוי הכנה ששמים על חומרים לפני הצביעה. צבע-מקשר מבטיח הידבקות טובה יותר של צבע הגימור למשטח, מגביר את עמידותו ומעניק הגנה נוספת לחומר הנצבע.
הרכב

פריימר מורכב משרף סינתטי, ממס וחומר תוסף בעוד שחלק מהפריימרים מכילים פוליאתילן (פלסטיק), לעמידות טובה יותר.
שימוש

פריימר משמש בסיס המאפשר לצבע הגימור להיצמד טוב יותר לחלק הנצבע. הוא נועד להיצמד למשטחים וליצור שכבת קשירה שמשפרת את קליטת הצבע. בהשוואה לצבע, פריימר אינו מיועד לשמש כגימור עמיד. במקום זאת הוא מתוכנן עם תכונות מילוי וקשירה משופרות לחומר שמתחתיו. לפעמים שיפור זה מושג על ידי אפקטים כימיים, כמו במקרה של פריימר אלומיניום, אך לעיתים קרובות יותר השיפור מושג באמצעות שליטה בתכונות הפיזיקליות של הפריימר כגון נקבוביות, דביקות והיגרוסקופיה.
בפועל, לעיתים קרובות משתמשים בפריימר בעת צביעת חומרים נקבוביים, כגון בטון ועץ. שימוש בפריימר נחשב חיוני אם החומר הנצבע אינו עמיד במים ויהיה חשוף לפגעי מזג האוויר. תיחול (הכנה לצביעה) של לוח גבס (או קיר גבס) הוא גם נוהג סטנדרטי בבנייה חדשה, מכיוון שהוא אוטם את הקיר מפני רטיבות ויכול למנוע צמיחת עובש. ניתן להשתמש בפריימרים גם על משטחים מלוכלכים שלא ניתן לנקות או לפני צביעה בצבע בהיר על גימור כהה.
ניתן להוסיף גוון לפריימר כדי להתאים יותר לצבעו של צבע הגימור. אם צבע הגימור הוא כהה, צביעת הפריימר יכולה להפחית את מספר שכבות צבע הגימור הנחוצות לאחידות המשטח הצבוע. פריימרים משמשים גם להסתרת מפרקים ותפרים כדי לתת מראה מוגמר.
פריימרים מסוימים דורשים ליישם את שכבת העל תוך פרק זמן מסוים לאחר ייבוש הפריימר כדי להבטיח הדבקה מיטבית. פרק זמן זה משתנה בין 24 שעות לשבועיים לאחר ייבוש הפריימר. צביעה לאחר מסגרת הזמן המוצעת עלולה לגרום לירידה ביעילות הפריימר. על מנת לשפר את ההדבקה בין הפריימר לשכבת העל מקובל לצבוע את שכבת הגימור לפני שהפריימר מתייבש במלואו. סוג התנאים, כמו פנים הביית לעומת החצר, עשוי להשפיע על חשיבות מריחת שכבת העל לפני ייבוש מלא של הפריימר.
שימוש > על עץ

נקבוביות העץ גורמת לו לספוג את הממס שבצבע ולכן להתייבש מהר יותר. תכונה זו אינה רצויה מכיוון שרוב הצבעים עוברים תגובות כימיות במהלך תהליך הייבוש (לדוגמה, צבעים על בסיס לטקס ואלקיד מתפלמרים בעת אשפרה) הדורשת אידוי איטי של המים. שכבת פריימר תמנע מהעץ לספוג את הממיסים שבצבע הגמר בטרם עת ותפחית את מספר שכבות הצבע הדרושות לכיסוי טוב ולצבע אחיד.
בשימוש בשכבה דקה של צבע ללא פריימר, מים עלולים לחדור לתוך העץ ולגרום לעיוות, טחב או ריקבון יבש. שימוש בפריימר ישפר את איטום הגימור וימנע בעיות עתידיות.
שימוש > על מתכת

מתכות מסוימות, כגון אלומיניום לא מטופל, דורשות פריימר. רצוי להשתמש בפריימר כאשר המתכת חשופה ללחות. ברגע שהמים יחלחלו למתכת החשופה, יתחיל חמצון (פלדה רגילה פשוט תחליד). פריימרים למתכת עשויים להכיל חומרים נוספים להגנה מפני קורוזיה, כגון אבץ.
פריימרים משתמשים בהידרוקסידים / תחמוצות מתכת כדי לשפר את מצב פני השטח ולעודד הדבקה. ללא פריימר, צבע אינו נדבק היטב למתכות ונוטה להתקלף.
ניתן להשתמש בסוגים מיוחדים של פריימר (ממירי חלודה) כדי להמיר חלודה כימית למלחי המתכת המוצקים. תהליך זה אינו מומלץ עבור פלדה מבנית.
שימוש > על פלסטיק

שימוש בפריימר על משטחים עשויים פלסטיק הכרחי רק כאשר מבצעים שינוי צבע דרסטי (מעבר מחום כהה ללבן, למשל) או כאשר רוצים שכבת צבע עמידה לאורך זמן. הסיבה לכך היא שרוב הפלסטיק הביתי אינו נקבובי במיוחד ואינו ניזוק בקלות מחשיפה ללחות. פריימר יקטין את מספר שכבות הצבע הנחוצות לכיסוי מלא של הצבע הקודם, ויעזור לצבע ליצור קשר עמוק עם המשטח הנצבע. רוב הצבעים והפריימרים המיועדים לצביעת פלסטיק אינם על בסיס מים.
בעניין הפריימר, פוליפרופילן ופוליאוריתן הם סוגי פלסטיק חריגים ביחס לסוגי פלסטיק אחרים המצויים בשימוש נפוץ, היות שיש להם מתח פנים נמוך ואנרגיית שטח (surface energy) נמוכה ולכן הם מחייבים שכבת פריימר ייעודי וייחודי להם או צבע המכיל בתוכו פריימר ייחודי (בשימוש בעיקר בתעשייה, רעיל מאוד לנשימה ומגע). על שני סוגי פלסטיק אלה אי אפשר להשתמש בפריימרים מסוגים אחרים, בצביעה ישירה ללא פריימר או אף בדבקים נפוצים.
נקודה חשובה לבחירת פריימר לפלסטיק היא לוודא שהממס של הפריימר לא ימיס או יעוות את חלק הפלסטיק עצמו (למשל, רוב צבעי הריסוס הביתיים הנפוץ יפגעו בקצף פוליסטירן). מסיבה זו, רוב היצרנים ממליצים לבדוק גם את הפריימר וגם את הצבע במיקום פחות גלוי של החלק הנצבע.
ראו גם

צֶבַע
צבע תרסיס
גסו
הערות שוליים

↑  הֲגִיָּה באמצעות אלפבית פונטי בין-לאומי הנהוג במיזמי ויקיפדיה
↑  "Primer Paint". Painting-ideas-and-techniques.com. 2013-04-18. ארכיון מ-2013-12-03. נבדק ב-2013-12-01.
↑  Kinloch, Anthony J. (2012-12-06). Adhesion and Adhesives: Science and Technology (באנגלית). Springer Science & Business Media. ISBN 9789401577649.
↑  "primer for road". אורכב מ-המקור ב-2015-02-16. נבדק ב-2014-09-15.
↑  Do I Need to Use Paint Primer?, אורכב מ-המקור ב-2008-03-11, נבדק ב-2010-02-10.
↑  Amirudin, A.; Thierry, D. (1996). "Corrosion mechanisms of phosphated zinc layers on steel as substrates for automotive coatings" (PDF). Progress in Organic Coatings. 28: 59–67. doi:10.1016/0300-9440(95)00554-4. נבדק ב-2020-10-23.(הקישור אינו פעיל, May 2021)
↑  "White Paint Peeling From Metal Body Panels" (PDF). Toyota Technical Service Bulletin.
↑  "Guide to the protection of structural steel against atmospheric corrosion by the use of protective coatings" (PDF). Standards Australia.
↑  Adhesives & Surface Energy: The Basis of Bonding, באתר mactac
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4289037-8 
פריימר כשלב בתהליך הציפוי של מרכב רכב.
פריימר כרומט אבץ
קבוצת הכדורגל של המאה

קבוצת הכדורגל של המאה הוא פרויקט שערכה פיפ"א בסוף המאה העשרים במטרה לקבוע מי היו 11 הכדורגלנים הגדולים של המאה.
רשימת השחקנים נבחרה בהצבעת רוב על ידי 250 עיתונאי ספורט מרחבי העולם, והוצגה בזמן טקס הפתיחה של מונדיאל 1998 שנערך בפריז.
| תפקיד | כדורגלן | נבחרת | מועדונים | דירוג ברשימת כדורגלני המאה ה-20 של World Soccer‏ | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שוער | לב יאשין |  ברית המועצות (1954–1970) | דינמו מוסקבה (1949–1971) | 11 | כדור הזהב (1963)   קבוצת האול-סטאר של המונדיאל    |
| מגן כנף | קרלוס אלברטו |  ברזיל (1964–1977) | פלומיננסה (1963–1966, 1974–1977)   סנטוס (1966–1974)   פלמנגו (1977)   ניו יורק קוסמוס (1977–1980, 1982)   קליפורניה סרף (1981) | לא דורג | פיפ"א 100 |
| בלם | פרנץ בקנבאואר | גרמניה מערב גרמניה (1965–1977) | באיירן מינכן (1965–1977)   ניו יורק קוסמוס (1977–1980, 1983)   המבורג (1980–1982) | 4 | כדור הזהב (1972, 1976)   קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1966, 1970, 1974)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1972, 1976)   פיפ"א 100 |
| בלם | בובי מור |  אנגליה (1962–1973) | וסטהאם יונייטד (1958–1974)   פולהאם (1974 - 1977)   סן אנטוניו ת'אנדר (1977)   סיאטל סאונדרס (1978) | 14 | קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1966) |
| מגן כנף | נילטון סאנטוס |  ברזיל (1949–1963) | בוטפוגו (1949–1965) | לא דורג | קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1958)   פיפ"א 100 |
| קשר התקפי, חלוץ שני | יוהאן קרויף |  הולנד (1966–1978) | אייאקס אמסטרדם (1964–1973, 1981–1983)   ברצלונה (1973 - 1978)   לוס אנג'לס אצטקס (1979)   וושינגטון דיפלומטס (1980 - 1981)   לבנטה (1981)   פיינורד (1983 - 1994) | 3 | כדור הזהב (1971, 1973, 1974)   קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1974)   פיפ"א 100 |
| קשר התקפי | אלפרדו די סטפנו |  ארגנטינה (1947)    ספרד (1957–1961) | ריבר פלייט (1943–1945, 1947 - 1949)   הוראקן (1946 - 1947)   מיונאריוס (1949 - 1953)   ריאל מדריד (1953 - 1964)   אספניול (1964 - 1966) | 6 | כדור הזהב (1957, 1959)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1956, 1957, 1959)   פיפ"א 100 |
| קשר התקפי | מישל פלאטיני |  צרפת (1976–1987) | נאנסי (1972–1979)   סנט אטיין (1979 - 1982)   יובנטוס (1982 - 1987) | 5 | כדור הזהב (1983, 1984, 1985)   קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1982, 1986)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1984, 1985)   פיפ"א 100 |
| חלוץ | גארינצ'ה |  ברזיל (1955–1966) | בוטפוגו (1953–1965)   קורינתיאנס (1966)   אתלטיקו ג'וניור (1968)   פלמנגו (1968 - 1969)   אולריה (1972) | 20 | קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1958, 1962)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1962) |
| קשר התקפי, חלוץ שני | דייגו מראדונה |  ארגנטינה (1977–1994) | ארחנטינוס ג'וניורס (1976–1981)   בוקה ג'וניורס (1981 - 1982, 1995–1997)   ברצלונה (1982 - 1984)   נאפולי (1984 - 1991)   סביליה (1992–1993)   ניואלס אולד בויס (1993) | 2 | כדורגלן השנה באמריקה הדרומית (1979, 1980)   כדור הזהב של המונדיאל (1986), קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1986, 1990)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1986)   פיפ"א 100 |
| חלוץ | פלה |  ברזיל (1956–1971) | סנטוס (1956 - 1974)   ניו יורק קוסמוס (1975–1977) | 1 | כדורגלן השנה באמריקה הדרומית (1973)   קבוצת האול-סטאר של המונדיאל (1958, 1970)   כדורגלן השנה של וורלד סוקר (1958, 1960, 1961, 1963–1965, 1967–1970)   פיפ"א 100 |
ראו גם

פיפ"א 100
פרסי היובל של אופ"א
כדורגלן השנה בעולם
הערות שוליים

↑  רשימת פיפ"א 100 כוללת רק כדורגלנים שהיו חיים באותה תקופה. לכן לב יאשין, בובי מור וגארינצ'ה לא נכללים ברשימה
קבוצת המדיה אוקראינה

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 חברת אם:  System Capital Management 
 מיקום המטה:  קייב 
 ענפי תעשייה:  תקשורת המונים 
  
 mgukraine.com/en/
 
קבוצת המדיה אוקראינה (באוקראינית:  Медіа Група Україна; באנגלית: Media Group Ukraine) היא חברת מדיה אוקראינית בבעלות היזם רינאט אחמטוב באמצעות חברת SCM.
החברה הוקמה ב-4 באוקטובר 2010 והיא כללה את ערוצי הטלוויזיה "אוקראינה", "כדורגל", "דונבאס", בית המכירות "שותפות מדיה" (האחראית למכירת פרסום בכל ערוצי הטלוויזיה של SCM) וחברת ההפקהDigital Ventures. איחוד נכסי המדיה של SCM הושלם בפברואר 2013, אז הפך בית ההוצאה לאור 'Segodnia Multimedia' (שהנכס הגדול ביותר שלו היה העיתון הלאומי Segodnya) לחלק מחברת SCM.
נכסים

ערוצי טלוויזיה:
בפריסה ארצית
"אוקראינה"
אוקראינה 24"
"UFO TV"
"אינדיגו TV"
"כדורגל 1"
"כדורגל 2"
"כדורגל 3"
ערוצים בינלאומיים
אוקראינה 1
אוקראינה 2
NLO TV 1
NLO TV 2
ערוצים אזוריים
"דונבס"
"ערוץ 34"
"סיגמא"
אינטרנט
segodnya.ua
הערות שוליים

↑  "СКМ создает медиагруппу на базе телеканала "Украина"". Газета "Коммерсантъ Украина". 2010-10-04.
↑  ""Сегодня" уже наступило". Газета "Коммерсантъ Украина" №17, стр. 7. 2013-02-05.
קומנדו המזרח התיכון

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1940–1942 (כשנתיים) 
 
קומנדו המזרח התיכון הייתה יחידה שפעלה כמסגרת ייעודית עבור יחידות קומנדו בריטיות, ששירתו בזירת המזרח התיכון בשנים 1941–1942.
היסטוריה

היחידה החליפה את Layforce ("כוח ליי") (אנ'), שהיה כוח קומנדו בסדר כוחות של בריגדה, בפיקוד רוברט לייקוק. הכוח נשלח לזירת המזרח התיכון בפברואר 1941, אך פורק באוגוסט 1941 לאחר שספג אבדות כבדות. לייקוק הצליח לשכנע את צ'רצ'יל, שהיה חסיד נלהב של הפעלת כוחות מיוחדים, להקים מחדש את הפיקוד שלו תחת שם חדש - "קומנדו המזרח התיכון". הסד"כ של כוח זה היה קטן בהרבה מסדר הכוחות המקורי של "כוח ליי", והוא כלל רק שש פלגות, בסד"כ 60–70 לוחמים כל אחת. שתיים מהפלגות של "קומנדו המזרח התיכון" שימשו כבסיס להקמת שירות האוויר המיוחד (SAS), ופלגה שלישית הפכה לשירות הסירות המיוחד (SBS), שהתמחה בביצוע פשיטות קומנדו מהים. אף על פי ש"קומנדו המזרח התיכון" המשיך להתקיים על הנייר גם לאחר כישלון מבצע פליפר בנובמבר 1941, במידה רבה כדי לרצות את צ'רצ'יל, רוב הלוחמים שנותרו במסגרת זו נקלטו ביחידות מיוחדות אחרות שפעלו בזירה. לייקוק הועלה לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד "בריגדת השירות המיוחד" של פיקוד המזרח התיכון.
פעילות היחידה

מבצע הסכמה (באנגלית: Operation Agreement) היה פשיטה קרקעית ואמפיבית של כוחות צבא, צי ויחידות מיוחדות ממדינות חבר העמים הבריטי על נמל טוברוק שבלוב. הפשיטה נערכה בין ה־13 ל־14 בספטמבר 1942, במסגרת המערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה.