מנחם פרידמן
מחקריו > ספריו > החברה החרדית - מקורות, מגמות ותהליכים

ספרו זה של פרידמן ראה אור ב-1991 בהוצאת מכון ירושלים לחקר ישראל.
עלייתה של חברת הלומדים החרדית
בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20 היו רבים שחשבו שהחברה החרדית תיעלם. בשנות השמונים לעומת זאת, חשבו רבים בחברה החילונית שהחברה החרדית מאיימת על מעמדם בישראל. הגידול המרשים במספרי התלמידים במוסדות החינוך החרדיים לעומת יציבות ואפילו הקטנה של מספר התלמידים בבתי הספר הממלכתיים, מחזק תחושת איום זו. פרידמן ניסה להסביר למה וכיצד התרחש מהפך זה בו נעצר הסחף מהחברה החרדית, שאפיין חברה זו למן ראשית תהליך המודרניזציה והחילון והחברה החרדית הצליחה לא רק להתייצב, אלא גם לצמוח בצורה מרשימה. הראשונה, לדעתו של פרידמן, היא כלכלית וקשורה בהתפתחותה של חברה הרווחה המודרנית לאחר מלחמת העולם השנייה והקמתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית. מאידך הצליחה החברה החרדית להקים מערך סוציאליזציה כמעט סגור לגמרי שבמרכזה הישיבות הקטנות (גילאי 13–17), הישיבות הגדולות (גילאי 17–21) והכוללים (לבוגרי הישיבות הגדולות לאחר נישואיהם). הכנסת הנישואין לתוך תהליך הסוציאליזציה, כאשר המשפחה החרדית הצעירה נשארת בתוך המערך המוסדי החרדי, היא, יותר מכל גורם אחר, תרמה ליציבותה של החברה החרדית ומניעת סחף ממנה. צירופם של שני תהליכים אלו הם הבסיס לפריחה המחודשת של החברה החרדית.
מדינת הרווחה המודרנית משחררת את ההורים מחלק גדול של העול הכלכלי של חינוך הילדים. מדינת הרווחה מבטיחה קודם את חינוכם של בני הדור הצעיר במדינה. חוק חינוך חינם, שהיה אחד החוקים הראשונים של מדינת ישראל היה מבחינתה של החברה החרדית מהפך מוחלט. ומשתי סיבות: האחת; הם היו הקבוצה הענייה שהתקשתה לעמוד בתשלומי שכר לימוד, במיוחד העולים החדשים שהגיעו עם קום המדינה. השנייה; המדינה היהודית אפשרה להם להקים רשת חינוך משלהם (בתחילה כ"זרם הרביעי" ואחר כך כ"חינוך עצמאי") במימונה. בפעם הראשונה נוצרה מציאות בה יכולים החרדים להקים בתי ספר משלהם הנתון כמעט לחלוטין לשליטתם, במימון המדינה. אף שמלכתחילה היה החינוך החרדי הקטן ביותר מבין שאר זרמי החינוך, הרי במספרים מוחלטים היה זה שינוי משמעותי ביותר. על רקע העלייה הגדולה בשנות החמישים והששים של המאה ה-20 נוצר ביקוש גדול למורים ומורות חרדיים ולכל בוגרת סמינר בית יעקב הובטח למעשה מקום עבודה עם משכורת מובטחת על ידי המדינה. הצעירה החרדית בוגרת סמינר בית יעקב הייתה עכשיו עצמאית במידה רבה להחליט על מי שיהיה בעלה. בחירתה בתלמיד ישיבה שביקש ללמוד בכולל, כאשר היא תממן לפחות חלק גדול של הוצאות המשפחה, היא שאפשרה את חברת הלומדים, שהיא המאפיין העיקרי של החברה החרדית כיום.
במקביל, העובדה שכמעט כל הצעירים בחברה החרדית ממשיכים את לימודיהם בישיבות "קדושות", כלומר ישיבות שבהן נמנע מהתלמידים ללמוד לימודים כלליים (לימודי חול) והם ממשיכים במוסדות אלה עד לפחות כמה שנים לאחר הנישואין, יוצרת פערי ידע ופערים חברתיים המקשים עד מאוד על נטישת החברה החרדית.
תהליך עליית הפרטיקולריזם בחברה החרדית
אחת מההתפתחויות החשובות המציינות את התהליכים הדינאמיים בחברה החרדית משנות השבעים של המאה ה-20 ואילך, היא עלייתה של הזהות החרדית הפרטיקולארית על חשבון הזהות החרדית הכוללת. במונח "זהות חרדית פרטיקולארית" מתכוון פרידמן לזהויות הדתיות-מסורתיות שאפיינו את החברה היהודית בעיקר במזרח אירופה. חברה זו הייתה מפוצלת לזהויות יהודיות-מסורתיות רבות על רקע מסורות מקומיות שהתבטאו בין השאר בחצרות החסידיות השונות, במסורות קהילתיות שונות ומגוונות על בסיס של ארצות וחבלי ארץ שונים. תהליך המודרניזציה והחילון ותחושת האיום הקיומי של החברה הדתית-מסורתית הביא להתגבשות של תנועה חברתית-דתית של כל הקבוצות האלה על בסיס של זהות משותפת – חרדית. גם תהליכי ההגירה לארץ ישראל בפרט ולמערב בכלל והשואה שהביאה להשמדתה של רובה של יהדות מזרח אירופה, חיזקו את הזהות החרדית המשותפת. ואולם תחייתן של החצרות החסידיות במערב בכלל ובישראל בפרט, גיבושה של הזהות ה"ליטאית" באמצעותן של הישיבות הגדולות שחשיבותן כמייצגי "עולם התורה" החרדי גברה על רקע התפתחותה של "חברת הלומדים", הלכו והתחזקו הזהויות הפרטיקולאריות. חצרות חסידיות החלו להקים מערכת סוציאליזציה פרטיקולארית משלהן כדי להבטיח את המשכיותן וייסדו גם בתי ספר פרטיקולארים לבנות, כדי להבטיח שבחורי הישיבות שלהן יינשאו לנשים המזוהות עם מסורתן הפרטיקולארית. מחלוקות ישנות בין חסידים ומתנגדים שנחשבו כאלה שעבר זמנן, שבו והפכו לרלוואנטיות במציאות של החברה החרדית. הפיצול הזה השפיע גם על המערכת הפוליטית החרדית. בשנת 1984 פרשו חרדים ספרדים והקימו את מפלגת ש"ס ובשנת 1990 התפצלה אגודת ישראל, שסימלה את הזהות החרדית הכוללת, לשתי מפלגות, "דגל התורה" המזוהה עם הישיבות ה"מתנגדות" ו"אגודת ישראל" שהייתה עכשיו למפלגה חרדית חסידית.