stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יישומון
תפוצה

היישומונים זמינים בדרך כלל דרך מסדות (בלועזית: פלטפורמות) להפצת יישומים, אשר לרוב מתופעלות על ידי החברות שבבעלותן מערכות הפעלה למכשירים ניידים, כדוגמת: App Store של חברת אפל, Google Play של גוגל, Windows Phone Store של מיקרוסופט, ו-BlackBerry App World של בלקברי.
בדרך כלל מורידים את היישומונים ישירות למכשירי היעד, כדוגמת מכשירי אייפון, בלקברי, אנדרואיד או Windows Phone, אבל לפעמים ניתן להוריד את היישומונים גם למחשבים אישיים ולפטופים. חלק מהיישומים הם חינמיים, בעוד שאחרים מוצעים למכירה. לרוב, בין 20 ל-30 אחוזים מהרווחים מיישומונים שנמכרים עוברים למפיץ (כדוגמת iTunes), ושאר הרווחים הולכים למפתחים של היישומון.
במקור, יישומונים פותחו למטרות עבודה וקבלת מידע, כדוגמת יישומי דואר אלקטרוני, יומן אלקטרוני, אנשי קשר, מידע על מניות ומזג אוויר. עם זאת, הביקוש מצד המשתמשים והזמינות של כלי פיתוח הובילו להתרחבות מהירה גם לתחומים אחרים כגון משחקי מחשב, שירותים מבוססי מיקום ו-GPS, שירותי בנקאות, מעקב אחר הזמנות ורכישת כרטיסים. הגידול המהיר במספר ובמגוון של היישומים הוביל ליצירה של מגוון רחב של מקורות עם סקירות והמלצות של יישומים, כגון בלוגים, כתבי עת ושירותים מקוונים ייעודיים לגילוי יישומים.
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא נתונים מיושנים.
הפופולריות של יישומונים המשיכה לעלות, עם השימוש ההולך וגובר בהן בידי משתמשי טלפונים סלולריים. מחקר של חברת comScore מחודש מאי 2012 קבע כי במהלך הרבעון שחלף, יותר משתמשי סלולר השתמשו ביישומונים מאשר גלשו באינטרנט מהמכשירים שלהם: 51.1% לעומת 49.8% בהתאמה. על פי מחקר שוק שבוצע ב-2012 על ידי חברת "גרטנר", נצפה כי בשנת 2013 הורידו המשתמשים 102 מיליארד יישומונים (מהם 91% חינמיים), שיצרו הכנסות בגובה 26 מיליארד דולר, עלייה 44% לעומת 2012. דוח אחר מעריך כי באיחוד האירופי, תעשיית היישומונים מייצרת רווחים של מעל ל-10 מיליארד אירו בשנה, וכי בעקבות הגידול בשוק היישומונים, נוצרו מעל ל-529 אלף מקומות עבודה במדינות האיחוד האירופי.
תפוצה > עובדות ומספרים על תעשיית היישומונים 2023

מעריכים כי עד שנת 2023 תעשיית היישומונים העולמית תייצר הכנסות בסך של 935 מיליארד דולר ארצות הברית.
בשנת 2020 בוצעו בעולם 850 מיליון הורדות של הישומון טיקטוק.
ב-Google Play, חנות היישומונים של גוגל, יישומוני משחקים הם הפופולריים ביותר - 13.72% מכלל היישומונים שבשימוש.
אחד מכל חמישה מבוגרים בארצות הברית משתמש ביישומוני בריאות
בממוצע, בני דור ה-Y מחזיקים 68 יישומונים על הטלפון החכם שלהם
חנות היישומונים של אפל היא בין ספקיות היישומונים הפופולריים ביותר, עם 1.8 מיליון יישומונים.
פיתוח יישומונים

פיתוח יישומים למכשירים ניידים דורש התחשבות במגבלות של מכשירים אלה. מכשירים ניידים פועלים על סוללות והם בעלי מעבדים פחות חזקים לעומת מחשבים אישיים. כמו כן, על המפתחים לקחת בחשבון שהמכשירים יכולים לבוא עם מגוון גדול של גודלי מסכים, רזולוציות, מפרטי חומרה והגדרות שונות.
פיתוח יישומונים דורש שימוש בסביבות פיתוח משולבות ייעודיות. תחילה היישומים נבדקים בסביבת הפיתוח באמצעות אמולטורים, ובשלב מאוחר יותר הם מועברים לבדיקה על גבי מכשירים אמיתיים. אמולטורים מספקים אפשרות לא יקרה לבדיקת יישומים על גבי מכשירים שייתכן ולמפתח אין גישה פיזית אליהם.
לאור הפופולריות הגדולה של יישומונים, נכתבו מערכות הפעלה מבוססות לינוקס דוגמת Remix OS ו-Android-x86 שמאפשרות הרצתם במחשבים אישיים.
יישומונים פופולריים

עשרת היישומים הפופולריים בעולם לשנת 2020:
TikTok
WhatsApp
Zoom
Facebook
Instagram
Facebook Messenger
Snapchat
Google Meet
Telegram
Netflix
ראו גם

אנדרואיד (מערכת הפעלה)
iOS
Google Play
App Store
משחק מובייל
הערות שוליים

↑  יִשּׂוּמוֹן, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  מתכנתים בעברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏20 במאי 2015
↑  Darko Radić, App Usage Statistics 2023: Downloads, Revenue, Popularity, SERPWATCH
↑  הגר בוחבוט, זאת הייתה האפליקציה הכי פופולרית ב-2020, באתר ynet, 6 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7705206-7  NDL: 001229977  NKC: ph602134
יקב שורק

| --- | --- |
 סמליל היקב
 נתונים כלליים
 מייסדים:  משפחת שחם
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה)
 מיקום המטה:  קיבוץ נחשון
  
 www.soreq.co.il
 
יקב שורק הוא יקב ובית ספר לעשיית יין הממוקם בקיבוץ נחשון.
רקע

ב-1973 ניטע כרם של ענבי קברנה סוביניון בטל שחר וטופח על ידי חקלאים מקיבוץ חולדה. בסוף שנות השמונים ננטש הכרם, ויוסי שחם ניסה לשקם את הכרם.
משפחת שחם הייתה משפחת חקלאים שגידלה, בין היתר, כרם יין. עד שנת 1993 הכרם טופחה עבור יקבי תשבי.
היקב נוסד על ידי משפחת שחם בשנת 1994 במושב טל שחר והוא אחד מיקבי הבוטיק הראשונים שהוקמו בארץ. במהלך השנה ביצע היינן ברי ססלוב ביקור בכרם, ושכנע את משפחת שחם להקים יקב. קורסים לעשיית יין נוהלו בשנתיים הראשונות על ידי ססלוב, ובשנת 1996 פורקה השותפות עם ססלוב.
מיד עם הקמת יקב שורק נפתח גם המחזור הראשון של הקורס לעשיית יין במקום. ב-2004, ייסד ניר שחם, יינן היקב, את בית ספר ליין במקום. ב-2014 עבר היקב למשכנו החדש בנחשון (כ-5 ק"מ ממקום היווסדו).
מקור השם הוא בתנ"ך ופירושו סוג גפן שענביה אדומים-כהים. "וְאָנֹכִי נְטַעְתִּיךְ שׂוֹרֵק, כֻּלֹּה זֶרַע אֱמֶת" ירמיהו ב' כ"א.
ייצור

היקף הייצור הוא כ-40,000 בקבוקים בשנה אשר כשליש מהם הם של תלמידי בית הספר במסלולי הקורסים להכנת יין, עוד שליש נוסף של מסעדות ויצרנים פרטיים המייצרים ביקב שורק את המותג הפרטי שלהם ושליש אחרון הוא ייצור של היקב עצמו.
הערות שוליים

1 2 3  אבישי תנעמי, ‏גפן במובן שורק, באתר גלובס, 15 באפריל 2002
ישראל קרגמן

קרגמן (ראשון מימין) בתקופת היותו יו"ר ועד העובדים במפעל אתא.
ישראל קרגמן (23 בדצמבר 1906 – 17 בנובמבר 1987) היה אסיר ציון ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י והמערך.
קרגמן נולד בשנת 1906 בברדיצ'ב שברוסיה. בנעוריו הצטרף לתנועת "החלוץ" הבלתי לגלית והשתתף מטעמה בקבוצת ההכשרה "המשמר" בקרים. בגין פעילותו הציונית הוגלה בשנת 1925 לסיביר, ממנה עלה ארצה בשנת 1929.
לאחר עלייתו החל קרגמן לעבוד כפועל בעבודות מזדמנות בפתח תקווה, מגדיאל וירושלים. לאחר התיישבותו בקריית חיים החל בשנת 1938 לעבוד בבית החרושת "אתא", בו נבחר לראשות ועד העובדים. עבודתו בבית החרושת נמשכה עד השבעתו לכנסת השלישית, בשנת 1956, במקומו של זלמן שזר. כהונתו נמשכה לאורך 21 שנים, עד הכנסת השמינית. בשלוש הכנסות הראשונות בהן היה חבר כיהן כחבר ועדת הכספים וחלקית כיו"ר הקואליציה ובתחילת הכנסת השישית נבחר לשמש כיו"ר ועדת הכספי. בנובמבר 1969 חודש המינוי. כיו"ר הוועדה קידם, בין השאר, את חוק מס ערך מוסף וניסה לקדם חוק להפסקת שידורי טלוויזיה בלילות כדי למנוע עייפות עובדים.
ב-1963 עמד בראש "ועדת קרגמן" לשיפור שיתוף הפעולה בין העובדים להנהלת חברת חשמל.
ב-1977 מונה על ידי שר החינוך זבולון המר ליו"ר ועד הנאמנים של פרס היצירה לסופרים עבריים וב-1981 כהונתו הוארכה בשלוש שנים נוספות. באותה שנה מונה קרגמן לחבר מועצת המנהלים של "מולר טקסטיל" (חברת האם של "אתא").
ב-1978 מונה לחבר בהנהלת "קרן אדיס דה פיליפ" שחילקה מלגות לזמרים אופראיים.
הלך לעולמו ב-1987
לקריאה נוספת

איש העבודה - להערכת אישיותו ופועלו של חה"כ ישראל קרגמן במלאת לו שבעים שנה, 1977.
הערות שוליים

↑  ז. שזר התפטר מחברותו בכנסת, על המשמר, 5 בספטמבר 1956
↑  עדיין לא הושלם התשבוץ בכנסת, הארץ, 7 בדצמבר 1965
↑  ישראל קרגמן - יו"ר ועדת הכספים, הַבֹּקֶר, 7 בדצמבר 1965
↑  ועדת הכספים בחרה פה אחד בישראל קרגמן לכהונת יו"ר הוועדה, באתר "היום (תל אביב), 26 בנובמבר 1969
↑  הארכת שידורי הטלוויזיה, על המשמר, 8 באוקטובר 1975
↑  "ועדת קרגמן" הגישה המלצותיה, דבר, 29 במרץ 1963
↑  קדנציה נוספת, דבר, 4 בינואר 1981
↑  יהושע ביצור, ישראל קרגמן - מפועל ב"אתא" לחבר מועצת המנהלים, מעריב, 21 ביולי 1977
↑  "קרן אדיס דה פיליפ", מעריב, 4 בדצמבר 1978
↑  ראובן בן צבי, נפטר ישראל קרגמן, מעריב, 18 בנובמבר 1987
↑  ח. ליבני, אוניברסיטאות החיים של קרגמן, דבר, 11 ביולי 1977
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463689605171  ISNI: 0000 0003 6959 7821  VIAF: 239258442   WorldCat (עם VIAF): 239258442 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יודאופולוניה

יודאופולוניה היא תאוריית קשר אנטישמית הטוענת לתוכנית יהודית עתידית לשליטה יהודית על פולין.
שורשי הרעיון נעוצים בספרו של יוליאן אורסין ניימצ'ביץ (אנ') משנת 1858, שלא זכה לעלות בשיח האנטישמי עד תחילת המאה ה-20. טאודור יסקה-חוינסקי (אנ') ציין בספרו משנת 1912 כי היהודים מבקשים: "אם לא תניחו לנו להקים 'מדינה יהודית-פולנית' ואומה של 'אנשים יהודים-פולנים', נחנוק אתכם."
המיתוס הוחיה מדי פעם בפעם בהקשר לתוכנית בודנהיימר (הליגה של מזרח אירופה הברית (אנ')).
ראו גם

תוכנית אנדיניה – תאוריה דומה הנוגעת לארגנטינה
יודאו-קומוניזם
תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים
הערות שוליים

↑  Michlic, Joanna Beata (2006). Poland's Threatening Other: The Image of the Jew from 1880 to the Present. University of Nebraska Press. Pp. 48, 55-56.
↑  Blobaum, Robert (2005). Anti-Semitism and Its Opponents in Modern Poland. Cornell University Press. p. 61.
ימר גטהון

ימר גטהון (נולד בשנת 1992) הוא אתלט ישראלי, שלוש פעמים אלוף ישראל (2013, 2016, 2017) ובעל שתי מדליות זהב מהמכביה בריצת 1500 מטר, שלוש פעמים אלוף ישראל במרוצי שדה (2012, 2014, 2018), אלוף ישראל בריצת 5000 מטר (2017) ואלוף ישראל בחצי מרתון (2018). שותף למדליית זהב קבוצתית באליפות אירופה מינכן 2022
ביוגרפיה

גטהון נולד באדיס אבבה שבאתיופיה ועלה לישראל בגיל צעיר. בגיל 12 החל להתחרות באתלטיקה, ולאחר מכן עבר לכפר הנוער בן שמן. הוא זכה במספר אליפויות ישראל במרוצי שדה לגילאי ילדים ונוער, ובשנת 2009 זכה לראשונה במדליה בתחרות לבוגרים: במכביה השמונה עשרה גטהון זכה במדליית הזהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:53.39 דקות, לפני אסמרו אררו ונועם נאמן הישראלים. בשנת 2012 התחרה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים.
ביוגרפיה > 2012 > אלוף ישראל במרוצי שדה

באליפות ישראל במרוצי שדה שנעכרה בחודש פברואר, גטהון זכה במדליית הזהב, וסיים 4 שניות לפני אינדלאו טקאלה ממכבי תל אביב וגירמה אמרה מהפועל אתלטי אורן השרון. חודשיים לאחר מכן, באליפות מכבי ישראל, שיפר את שיאו בריצת 1500 מטר כשסיים במקום הראשון בתוצאה של 3:46.00 דקות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בחודש יולי זכה במדליית הכסף בריצת 1500 מטר כשקבע תוצאה של 3:48.78 דקות, אחרי מוקט פטנה (3:48.39 דקות) ולפני איתי מגידי (3:50.04 דקות). גטהון התחרה גם בריצת 800 מטר, בה סיים במקום הרביעי בתוצאה של 1:52.03 דקות. באותו חודש, בתחרות הלילה, סיים במקום השני בריצת 1500 מטר בתוצאה 3:43.48 דקות, שיפור לשיאו האישי, לפני מוקט פטנה (3:50.80 דקות) ולפני מכתיב הקצב הקנייתי גילברט קיפסנג רוטיץ' (3:43.28 דקות).
ביוגרפיה > 2013

באליפות ישראל במרוצי שדה שנערכה בפברואר זכה גטהון במדליית הכסף, לפני איימרו עלמיה ואחרי גירמה אמרה. חודש לאחר מכן, במקצה 10 קילומטר במרתון תל אביב זכה במדליית הזהב בתוצאה 31:39 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי זכה בשתי מדליות: בריצת 1500 מטר זכה במדליית זהב, לאחר שקבע תוצאה של 3:44.48, לפני הקנייתי ג'פרי קיפקוריר (3:46.41 דקות), מוקט פטנה שזכה במדליית הכסף (3:48.37 דקות) ומולוסאו דניאל שזכה במדליית הארד (3:49.21 דקות). בריצת 800 מטר זכה במדליית הכסף בתוצאה של 1:51.78 דקות, לפני אולג סולוגוב (1:53.04 דקות), ואחרי מוקט פטנה (1:51.65 דקות) וג'פרי קיפקוריר (1:50.83 דקות).
באותו חודש, באליפות אירופה באתלטיקה מתחת לגיל 23, סיים גטהון במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:45.64 דקות. מקום אחד לפניו סיים פיליפ אינגבריגטסן. בשלב המוקדמות גטהון קבע תוצאה של 3:43.38, וסיים במקום החמישי במקצה שלו. שלושה חודשים לאחר מכן, באליפות ישראל בעשרה קילומטר, זכה במדליית הזהב, בתוצאה של 30:49 דקות, לפני איימרו עלמיה (30:56 דקות) ואסרט ממו (31:23 דקות). באליפות אירופה במרוצי שדה, שנערכה בחודש דצמבר, סיים גטהון במקום ה-74 במקצה עד גיל 23.
ביוגרפיה > 2014

באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון במדליית זהב, כשסיים לפני איימרו עלמיה ואסרט ממו. בחודש מאי, באליפות ישראל בריצת 10000 מטר סיים גטהון במקום הרביעי בתוצאה של 29:32.80 דקות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה, סיים במקום השישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.25 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל במרוצי שדה סיים גטהון במקום השביעי. במקצה 10 קילומטר במרתון תל אביב זכה במדליית הזהב בשיא אישי חדש של 29:44 דקות, שנייה אחת לפני איימרו עלמיה. במחזור השלישי של הליגה הבינאגודתית, סיים במקום השני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:52.82, 6 מאיות אחרי איימרו עלמיה. באליפות ישראל בחצי מרתון זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:06:16 שעות, תוצאה זהה לזו של מארו טפרי שזכה במדליית הזהב. במדליית הארד זכה אגזה גואדה (1:07:04 שעות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בחודש יולי, זכה גטהון בשתי מדליות. בריצת 1500 מטר זכה במדליית זהב בתוצאה של 3:45.83 דקות, לפני איימרו עלמיה (3:47.73 דקות) ודוד טאייצ'או (3:47.76 דקות). בריצת 5000 מטר, זכה במדליית ארד בתוצאה של 14:31.44, אחרי איימרו עלמיה (13:57.47 דקות) וגירמה אמרה (14:02.67 דקות). באליפות אירופה במרוצי שדה שנערכה בדצמבר סיים במקום ה-67.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון במדליית הארד, שנייה אחרי דמקה טשאלה וג'מל עבדלמג'יד, שסיימו בזמן זהה. באליפות אירופה לאומות שנערכה ביוני באצטדיון הדר יוסף, סיים במקום השישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:46.58. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל, זכה בשתי מדליות זהב: בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:44.09 לפני נועם נאמן (3:53:25 דקות) וגטו אדמסו (3:54.03 דקות) ובריצת 5000 מטר לאחר שקבע תוצאה של 14:15.65 דקות, לפני דמקה טשאלה (14:18.72 דקות) ואיימרו עלמיה (14:23.78 דקות). במכביה זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:54.92 דקות, לפני האמריקאי סמואל גולדשטיין (4:01.18 דקות) וגודאדו באלאצ'או (4:01.28 דקות). באליפות ישראל בחצי מרתון זכה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 1:05:15 שעות, לפני מארו טפרי (1:05:36 שעות) ומלקמו ג'מבר (1:07:06 שעות).
ביוגרפיה > 2018

באליפות ישראל במרוצי שדה זכה גטהון בפעם השלישית במדליית הזהב.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בחודש מרץ, קבע תוצאה של 1:03:25 שעות, וסיים במקום ה-55. בתחרות הקבוצתית, הוא עזר לנבחרת ישראל שכללה גם את מארו טפרי, גירמה אמרה, ואיימרו עלמיה, לסיים במקום העשירי. תוצאתו של גטהון, שסיים במקום הרביעי בין הישראלים, הייתה טובה יותר משיאו הישראלי של היילה סטאין שעמד על 1:03:43 שעות לפני הריצה. באליפות ישראל באתלטיקה זכה גטהון במדליית כסף בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:44.57 דקות, לפני טדסה גטהון (3:47.30 דקות) ואחרי מכתיב הקצב הקנייתי ריימונד קיפקוגיי (3:43.48 דקות) ודוד טאייצ'או (3:44.41 דקות).
בחודש נובמבר, בריצת 10 קילומטר במסגרת חצי מרתון חיפה, סיים במקום השני בשיא אישי חדש של 29:37 דקות. שבועיים לאחר מכן, במרוץ אייל, שבר את שיאו האישי פעם נוספת בריצת 10 קילומטר והעמידו על 29:13 דקות.
ביוגרפיה > 2019

במרתון סביליה שנערך בחודש פברואר, גטהון התחרה לראשונה בריצת מרתון. הוא קבע תוצאה של 2:20:49 שעות. באותה ריצה, מארו טפרי שבר את השיא הישראלי כשקבע תוצאה של 2:10:10 שעות. במרתון ברלין שנערך בספטמבר, סיים גטהון במקום ה-26 לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:13:53 שעות.
ביוגרפיה > 2020

במרתון סביליה שנערך בחודש פברואר, סיים גטהון במקום ה-16 לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:09:51 שעות. באותה ריצה קבע מארו טפרי שיא ישראלי חדש של 2:07:20 שעות, וגם גירמה אמרה ואיימרו עלמיה, שסיימו לפני גטהון, קבעו תוצאה טובה מהשיא הישראלי הקודם.
ביוגרפיה > 2021

במרתון החולה שנערך במרץ סיים גטהון במקום החמישי לאחר שקבע שיא אישי חדש של 2:09:27 שעות. מעבר אליו, עוד חמישה רצים ישראלים קבעו תוצאה טובה מ-2:11:30 שעות, הקריטריון האולימפי, כך שהמרתון היה האיכותי ביותר בהיסטוריה בישראל.
במרתון ירושלים הוא הגיע ראשון וקבע שיא ישראלי למרתון ירושלים.
ביוגרפיה > 2022

זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות אירופה במינכן
הערות שוליים

1 2  אבינעם פורת, היסטוריה ישראלית במרתון: כסף לטפרי, ארד לאיילה וזהב קבוצתי באליפות אירופה במינכן, באתר ynet, 15 באוגוסט 2022
↑  טפרי שבר את השיא הישראלי במרתון סביליה, באתר ONE‏, 17 בפברואר 2019
↑  אסי ממן, ‏חמישה מרתוניסטים ירדו מ-2:10, טפרי סיים ראשון, באתר ONE‏, 14 במרץ 2021
יודאו-קומוניזם

יודאו-קומוניזם או יודאו-בולשביזם (קומוניזם יהודי, בולשביזם יהודי; בפולנית: Żydokomuna) הוא מושג שהומצא לאחר מהפכת אוקטובר על ידי חוגים אנטישמיים שניסו לטעון שהקומוניזם נוצר על ידי היהדות, כדי שישרת את האינטרסים שלה.
הדיכוי הדתי והכלכלי של יהודי אירופה במהלך הדורות, אפלייתם במדינות הלאום שהתפתחו בעת החדשה והאנטישמיות הדתית והעממית שרווחו גם בחוגי השלטון הובילו יהודים רבים לאהדה ותמיכה בתנועות מהפכניות שונות, ובמיוחד תנועות שהבטיחו שוויון לכל (גם ליהודים) ובהן התנועה הקומוניסטית. הצטרפות לתנועה הקומוניסטית כללה התכחשות לדת וללאום היהודיים, בהתאם לדוגמה הקומוניסטית האתאיסטית הקוסמופוליטית. החוגים האנטישמיים התעלמו מההתכחשות הזאת, והפיצו תעמולת כזב על כך שהקומוניזם הוא המצאה יהודית (בהתבסס בין היתר על מוצאו היהודי של קרל מרקס) שנועדה לשרת אותם בהשתלטותם על העולם.
המושג "יודאו-קומוניזם" נוצר על רקע נוכחותם הבולטת של אישים ממוצא יהודי בצמרות המפלגות הקומוניסטיות בראשית דרכן. בצמרת המפלגה הבולשביקית בברית המועצות היו אישים דוגמת לאון טרוצקי, גריגורי זינובייב, לזר קגנוביץ', לב קמנייב ועוד. כדי להגביר את הרושם שהיהודים הם רוב הצמרת הקומוניסטית, נהגו החוגים האנטישמיים לצרף לרשימת האישים ממוצא יהודי גם את מי שהיה לו רק סב נוצרי ממוצא יהודי (לנין) או שהתחתן עם אישה ממוצא יהודי. על פי ההיסטוריון היהודי ארנו לוסטיז'ה (בן דודו של ז'אן-מארי לוסטיז'ה), בין 23,600 המשתתפים במהפכת אוקטובר היו רק 964 יהודים, שבהמשך הצטרפו אליהם 2,182 יהודים נוספים. במפלגה הקומוניסטית של פולין, מתוך 15 חברים בהנהלה המרכזית ב-1936, שמונה היו יהודים, ובהליכים המשפטיים שננקטו שם נגד הקומוניסטים היו 90% מהנאשמים יהודים. גם בהנהגה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית עמדו אישים ממוצא יהודי, דוגמת אנה פאוקר ובעלה, מרצ'ל פאוקר, יוסיף קישינבסקי ועוד. במפלגה הקומוניסטית ההונגרית התבלטו בלה קון ומתיאש ראקושי.
בשנים 1920–1922 פרסם הנרי פורד 4 כרכים של ספרו האנטישמי, "היהודי הבינלאומי", ובו האשים את היהודים, בין היתר, בהפצת הקומוניזם בצפון אמריקה. אותו הנרי פורד דאג לתרגום והפצת הפרוטוקולים של זקני ציון בשפות רבות והגביר בכך את התעמולה המאשימה את היהודים בקשר עולמי להשתלטות על העולם.
בלונדון, בשנים 1922–1923, פורסמה חוברת בת 32 עמודים בשם "The Jewish Bolshevism", שזכתה להקדמה מאת אלפרד רוזנברג, וקידמה את הפצת המושג בחוגים רחבים. המושג "יודאו-בולשביזם" הצטרף לכינויים "יודאו-דמוקרטיה" (כינוי גנאי שהצמידו הפשיסטים האנטישמיים למשטרים הדמוקרטיים של אירופה) ו"יודאו-מסונים" (חיבור אנטישמי חסר יסוד בין היהודים ובין הבונים החופשיים, בלועזית "מסונים").
מושג זה היה מושרש באמונתם של הנאצים, והם השתמשו בה כהצדקה אידאולוגית לפלישה לברית המועצות ולשואה.
קרל פופר טען כי מושג היודאו-בולשביזם, כחלק מתאוריית קשר על השתלטות היהודים על העולם, היא חלק מהשקפת עולם דמונית, שבאופן שיטתי מייחסת את ההתרחשויות לקנוניות של יחידים או חברות ובכל הקשור ליהודים זהו חילון של ההשקפות הדמוניות הנוצריות.
ראו גם

תאוריית הקשר על המרקסיזם התרבותי
בולשביזם תרבותי
יחסי גאורגיה–הולנד

| יחסי גאורגיה–הולנד |
| --- | --- |
גאורגיה: הולנד


גאורגיה: הולנד
שטח (בקילומטר רבוע)
69,700: 41,543
אוכלוסייה
3,807,418: 18,258,432
תמ"ג (במיליוני דולרים)
30,536: 1,118,125
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,020: 61,239

נשיאת גאורגיה סלומה זוראבישווילי ביחד עם שגרירת הולנד מאיקה ואן קולדם, 2019
יחסי גאורגיה-הולנד מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה להולנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 באפריל 1992. שגרירות גאורגיה בהאג נפתחה בשנת 2007. להולנד יש שגרירות בטביליסי, מאז 2001. שתי המדינות חברות במלואן במועצת אירופה.
יצחק סמואל (רב)

| --- | --- |

 לידה:  1902 י"ט בכסלו תרס"ג 
 נרצח:  16 בדצמבר 1942 (בגיל 40 בערך) ח' בטבת תש"ג אושוויץ 
 מקום פעילות:  ברלין, אוסלו
 תקופת הפעילות:  ? – 16 בדצמבר 1942 
 השתייכות:  הציונות הדתית, תנועת המזרחי
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, ציונות, השקפה יהודית
 רבותיו:  הרב יחיאל יעקב ויינברג
 בת זוג:  הנרייטה לבית פולק
 
הרב ד"ר יצחק יוליוס סמואל (Julius Samuel) (י"ט בכסלו תרס"ג, 19 בדצמבר 1902 – ח' בטבת תש"ג, 16 בדצמבר 1942) היה הרב הראשי של יהדות נורווגיה בין 1930 ל-1942. התגורר באוסלו, בירת נורווגיה, עם רעייתו הנרייטה (לבית פולק, נכדתו של הרב הילה וקסלר) ושלושת ילדיהם. הוא היה פעיל ציוני, ושימש מנהיג תנועת המזרחי במדינה. סופר ומתרגם ובין השאר תרגם את הפואמות "היהודי" ו"היהודיה", שכתב המשורר הלאומי הנורווגי הנריק ורגלנד, מנורווגית לגרמנית. נספה במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו.
תולדותיו > לפני השואה

יצחק סמואל נולד בשנת 1902 בפרוידנבורג (Freudenburg) שבגרמניה, לשמואל ולאידה לבית וייל. למד חמש שנים בגימנסיה בעיר טריר ולאחריהן למד בישיבת שונות בפרנקפורט ובהן בישיבת הרב ד"ר דוד צבי הופמן. בהמשך למד בבית המדרש לרבנים בברלין (שכמה שנים קודם עמד רד"צ הופמן בראשו וייסדו הרב ד"ר עזריאל הילדסהיימר) והוסמך לרבנות בידי הרב יחיאל יעקב ויינברג והרב יוסף וולגמוט. ארגן בהצלחה גדולה כנס עולמי של שומרי שבת.
את פעילותו הפוליטית החל בתנועת "צעירי המזרחי" וייצגם בכמה קוגרסים ציוניים. במקביל פרסם מאמרים בביטאונים וכתבי עת שונים, ובהם "ביטאון המזרחי".
בתר"צ נבחר לכהן כרבה של יהדות נורווגיה. מיד לאחר בחירתו פעל רבות לחיזוק חיי הקהילה היהודית. הוא למד נורווגית ופרסם בעיתונות המקומית מאמרים בנושאים כמו הרפורמה והשבת. נודע כדרשן ומרצה מחונן המרתק את שומעיו.
תולדותיו > בימי השואה

בקיץ תש"ב (1942) הרב סמואל היה בכפר קטן בקרבת אוסלו, שבו היה גם יהודי בשם ברנשטיין שנחשד על ידי הגרמנים כמרגל. עקב כך הגסטפו חקר את כל היהודים שהיו בכפר וגם הרב סמואל נחקר מספר פעמים. באחת מהחקירות רמזו אנשי הגסטפו לרב שיעלם כדי שלא יעצרו אותו. אך הוא לא הסכים לכך בשום אופן ואמר: "אני כרב לא אטוש את עדתי בעת הרת סכנות זו".
בכ' באלול תש"ב (2 בספטמבר 1942) הוזמן שוב לחקירה ולא שב. הרב סמואל נלקח עם יהודים נוספים למחנה ריכוז סמוך לאוסלו. הקהילה היהודית באוסלו פעלה כדי לשחרר את רבה לימים הנוראים אך העלו חרס בידם.
הרב סמואל הועבר לגרמניה באניה "מונטה רוזה" יחד עם שמונה-עשר יהודים נוספים בי"א בכסלו תש"ג (20 בנובמבר 1942). הרב סמואל נספה באושוויץ בח' בטבת תש"ג (16 בדצמבר 1942), ולמעט פרט זה לא ידוע דבר נוסף מאז המעבר לגרמניה.
רעייתו, הנרייטה סמואל, ושלושת ילדיהם ניצלו עם אלף יהודים נוספים בידי המחתרת הנורווגית שהבריחה אותם לשוודיה. הנרייטה סמואל העידה במשפט אייכמן.
תולדותיו > צאצאיו

ילדיו:
פרופ' אסתר סמואל-כהן, פרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים כלת פרס ישראל.
הרב אהרן אלחנן סמואל, איש המחלקה לתרבות תורנית בגולה בסוכנות היהודית. למד בישיבת מרכז הרב.
הרב ד"ר עמוס סמואל, ראש החוג לתורה שבעל-פה במכללת ליפשיץ בירושלים, שימש כרב הקיבוץ שלוחות והתמחה בחקר התלמוד הירושלמי.
מנכדיו:
סא"ל יצחק סמואל, ממפתחי טנק ה"מרכבה" הישראלי.
הרב ישי סמואל, רב המושב יונתן שברמת הגולן.
הרב יצחק אהרון סמואל, ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים.
הרב אמוץ כהן, ראש כולל הדיינות ביישוב בית חגי.
לקריאה נוספת

ד"ר יצחק רפאל (עורך ראשי) וגאולה בת יהודה (עורכת משנה), אנציקלופדיה של הציונות הדתית : אישים, מושגים, מפעלים, כרך ד' (נ-פ), מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ב (1971).
היועץ המשפטי לממשלה נגד אדולף אייכמן : עדויות א, מרכז ההסברה במשרד ראש הממשלה, ירושלים תשכ"א (יצאו דפוסי צילום בתשל"ד ובתשס"ה).
הרב יצחק סמואל, היינו כחלמים - מסע לארץ ישראל ומסע בה בשנת תרצ"ה-1935 (בעריכת עמוס סמואל ז"ל ואריאל סמואל), ירושלים תשס"ב-2012.
- סיפור בריחתה של משפחת סמואל מנורווגיה - באתר ישראל היום
הערות שוליים

↑   משפט אייכמן - ישיבה 36, ישיבה 37, סרטון  באתר יוטיוב
↑   עופר אדרת, הפרופסורית שפתרה את "בעיית המזכירה", באתר הארץ, 26 בנובמבר 2015
↑  אנציקלופדיה שכרכה הראשון יצא בתשי"ח (1958) ועד היום יצאו שישה כרכים על אישים בלבד כשהאחרון הוא כרך השלמות שיצא לאור בתשס"א (2000).
↑  "היועץ המשפטי לממשלה נגד אדולף אייכמן" היא סדרה שכללה במהדורה הראשונה בתשכ"א שישה כרכים: "נאום הפתיחה של היועץ המשפטי לממשלה מר גדעון האוזנר", "פסק הדין וגזר הדין", "נאום הסיכום", "עדויות א'", "עדויות ב'" ו"פסק דין בערעור". במהדורת תשל"ד כללה הסדרה ארבעה כרכים: "נאומי התביעה", "עדויות א", "עדויות ב" (שני האחרונים הם דפוסי צילום מהמהדורה הראשונה) ו"פסק הדין וגזר הדין".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496280805171  GND: 1051213029  VIAF: 299360907   WorldCat (עם VIAF): 299360907
ינס בורכרד

| --- | --- |
ינס בורכרד מקבל את "א/מ עתיד" השלישית 1963
ינס בורכרד מקבל את "א/מ עתיד" השלישית 1963
 לידה:  22 בפברואר 1903 כ"ה שבט ה'תרס"ג המבורג גרמניה
 פטירה:  13 בדצמבר 1986 (בגיל 83) י"א כסליו ה'תשמ"ז חיפה
 מקום קבורה:  חיפה
 מקום מגורים:  חיפה
 פעילות בולטת:  הקמה וניהול חברה לשירות ימי עתיד
 השכלה:  עורך דין באוניברסיטת וינה 1920
 תפקיד:  בעלים ומנהל חברה לשירות ימי עתיד
 תקופת כהונה:  1934 עד 1969
ינס בורכרד (בגרמנית: Jens Borchard; 22 בפברואר 1903 - 13 בדצמבר 1986) היה מראשוני אנשי הספנות של היישוב היהודי בארץ ישראל. כבן למשפחת ספנות מגרמניה בעל השכלה משפטית הקים וניהל את החברה לשירות ימי עתיד.
משפחת ספנות

ינס היה הבן הבכור של לוסי וריכרד בורכרד מהמבורג. אביו החל לעבוד בחברת סווארות, שרכשה גוררות וכלי שיט, ונעשה בעלים של החברה, אותה קרא בשם Fairplay כדי שיהיה קליט ללקוחות הבריטיים והאמריקאים.
לאחר פטירת אביו של ינס, המשיכה אמו את ניהול החברה ”אישה צנומה, קטנה, שברירית -אשת חיל. גידלה חמישה ילדים ופיתחה את העסק. רכשה לעצמה ולחברתה מוניטין בגלל חריצותה, מסירותה והגינותה.”
עם עליית הנאצים לשלטון, נמלטה המשפחה לאנגליה, עם מספר גוררות ואנייה. האם החליטה שבנה הבכור הבכור ינס, שלמד משפטים באוניברסיטת וינה, יעלה לארץ ישראל במטרה לייסד חברת ספנות.
הבן השני קורט בורכרד עבד עם אמו בחברה באנגליה (Borchard Lines).
משפחת בורכרד בהמבורג 1922.
הדור השני במשפחת בורכרד, ינס במרכז פריץ בימין וקורט משמאל, 1912.
ינס בורכרד במרכז למעלה ואחיו קורט במרכז למטה עם פועלי נמל המבורג בעת הכשרתם 1920.
ינס בורכרד 1922.
עסקי ספנות

בשנת 1933 הקימו חמישה יהודים גרמנים חברת ספנות Orient Shipping Line Co. הם רכשו שתי דוברות "דורה" ו"קרולה", התקינו בהן מנועים מנופים ומגורי צוות, והעבירו אותן לארץ ישראל. ינס בורכרד נעשה מזכיר החברה. האניות הפליגו בין נמלי סוריה מצרים ויוון. המחירים היו נמוכים והחברה נקלעה לקשיים. בשנת 1934 נמכרו הדוברות ובורכרד שזכה לניסיון מעשי הקים וניהל את החברה לשירות ימי עתיד.
ינס בורכרד בתמונת דרכון כמנהל חברה לשירותי ים עתיד, 1941.
ינס בורכרד בהשקת אחת מאניות השותפות עם אניות תרשיש 1965.