stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קובץ תצורה

קובץ תצורה או קובץ קונפיגורציה (באנגלית: configuration file) הוא קובץ המכיל פרמטרים להתאמה מקומית של תוכנה. קובץ תצורה מופיע בשתי רמות:
קובץ תצורה ארגוני, המשמש להתאמה (קסטומיזציה) של התוכנה לארגון שבו היא פועלת.
קובץ תצורה אישי, המשמש להתאמה (פרסונליזציה) של התוכנה למחשב מסוים שהיא מותקנת עליו, או למשתמש מסוים, בכל מחשב המשמש אותו.
בדרך כלל קובץ תצורה יהיה קובץ טקסט, לדוגמה בפורמטי XML,‏ או JSON, אבל במקרים רבים הוא יהיה בפורמט פשוט יותר. לדוגמה, קובץ hosts כולל שורה לכל רשומה ובה כתובת IP כמפתח ושם (או מספר שמות) כערך עבור כתובת זו. בגרסאות מוקדמות של מערכות הפעלה למחשבים אישיים שימשו קובצי INI למטרה זו.
יש תוכנות הכוללות ממשק משתמש לקביעת תוכנו של קובץ התצורה, ואחרות מסתפקות בעריכה של קובץ זה באמצעות עורך טקסט.
צביון הארווי

| צביון הארווי |
| --- | --- |
 צביון הארווי (איור)
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צביונים
סוג:: צביון
מין:: צביון הארווי
שם מדעי
 Cephalophus harveyi ‏תומאס, 1893
תחום תפוצה


צביון הארווי (שם מדעי: Cephalophus harveyi), הוא מין של אנטילופה קטנה בתת-משפחת הצביונים החי במזרח אפריקה, ותואר מדעית לראשונה בשנת 1893 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. הטקסונומיה שלו עדיין אינה ברורה לחלוטין, ובתקופות מסוימות נחשב לסירוגין כתת-מין של צביון נטאל, צביון פיטרס וצביון שחור-חזית. חלק מהבלבול נובע משייכותו לקבוצת "הצביונים האדומים" הכוללת כ-9 מינים הדומים זה לזה. מבין כולם המין הזהה לו כמעט לחלוטין הוא צביון שחור-חזית, וההבדל העיקרי ביניהם הוא שצביון הארווי חי ביערות דלילים ובסוואנות מיוערות, בניגוד לצביון שחור-חזית שמצוי בדרך כלל רק יערות גשם טרופיים וסבוכים במרכז אפריקה. לשני המינים יש חפיפה במרכז קניה. שמו המדעי נגזר מיוונית כדלהלן: kephale = ראש, "lophus" = פסגה; - מתייחס לציץ השיער המזדקר מהמצח. "harveyi" = הוא על שם מגלהו סיר רוברט הארווי. צביון הארווי הוא המין הנפוץ ביותר במזרח אפריקה לצד צביון סבכים.
תיאור

צביון הארווי מתאפיין בזוג קרני-חרוט קצרות ודקות למדי, ובעלות מבנה צמיחה פשוט: הקרן צומחת באלכסון לכיוון מעלה ולצדדים בצורת "V" ולרוב הן ישרות לגמרי; לעיתים הן מקבלות עקומה קלה לאחור או לצדדים. מיקום הקרניים במרכז המצח, והן צמודות יחסית בבסיס. המרחק ביניהן עשוי להשתנות מעט בין הבסיס לקצוות - תלוי בצורת הצמיחה. הקרניים עבות למדי בבסיס ואז הופכות ואז הופכות לצרות וחדות בדומה לקרני הסרו. הקרניים חלקות בחלק העליון אולם בחלק התחתון יש מחוספסות יותר ובייחוד בבסיס שבו יש 2–4 טבעות בולטות. צבע קרניו של הצביון אפרפר כסוף\בהיר\כהה, ונוטה להתכהות עד שחרחר-כחלחל בקצוות. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, ושל הזכרים ארוכים במעט.
הפרווה של צביון הארווי קצרצרה וחלקה ומורכבת משערות צפופות וזיפיות. יש נטייה לנשירת שערות בעורף בדומה לצביון נטאל. צבע הפרווה הכללי הוא אדמדם בהיר\כהה עד כתמתם חזק, אם כי הצבע אינו בוהק כל כך כאצל צביון שחור חזית. לרוב פלג הגוף האחורי והצלעות נוטים לאדמדם-כתמתם כהה, בעוד שהמותניים והגרון נוטים לצהבהב בהיר עד זהוב. בגב יש לעיתים נטייה לאפרפר, בעוד שהרגליים משתנות מחום-כתמתם בהיר עד לשחרחר דהוי. לצביונים מבוגרים צבע הגב הופך לשחרחר מעט ומתפשט גם לכתפיים ולגפיים. החזה והגרון נוטים לצהבהב חיוור. בניגוד לצביון שחור חזית, אצל צביון הארווי נפוץ שהרגליים אדמדמות או כתמתמות לגמרי. הזנב בצבע אדמדם עם פס שחור - בצידו העליון, ולבנבן בצידו התחתון. הוא מסתיים בציצת שיער מדובללת ועגלגלה בצבע שחרחר, לבנבן ואדמדם. פרסותיו קצרות וחדות בצבע שחרחר או אפרפר. צבעו של הצביון עלול להשתנות במעט על פני תפוצתו.
צבע ראשו של צביון הארווי אדמדם-ערמוני, כתמתם או זהוב - בהתאם לצבע הגוף, ולעיתים הוא נוטה להיות חיוור ודהוי מעט. לפנים יש בדרך כלל צבע ברור ובוהק יותר ביחס ללחיים. בדומה לצביון שחור חזית גם לצביון הארווי יש על פני המצח והחרטום כתם שחור בולט המקשה על הזיהוי ביניהם. עם זאת, לצביון הארווי הוא דהוי יותר, וישנם מקרים בהם הוא חצוי באמצעו על ידי שערות אדמדמות. מעל העיניים יש לו קשתות בהירות ובולטות בצבע אדמדם עד צהבהב בהיר. ברכז המצח יש לו ציצת שיער קצרצרה וקטנה יחסית, וצבעה הוא שחרחר במרכז ואדמדם בצדדים. האזור שסביב הלוע והאף בצבע אפרפר, והשפה העליונה הלבנבנה מתחברת לעיתים לסנטר הבהיר. לעיתים גם יש לו טבעת צהבהבה בהירה סביב העין. האוזניים מתחלקות בין אדמדם ושחרחר דהוי בצד החיצוני, ללבנבן ושחרחר בצד הפנימי.
מבנה גופו של צביון הארווי ארוך ורחב למדי אך קומפקטי באופן כללי, וצווארו הקצר תומך בראש גדול ומוארך. רגליו קצרות ודקיקות, ומכיוון שהאחוריות ארוכות מהקדמיות, הן גורמות לגב להיות בשיפוע. חרטומו צר למדי, ואוזניו רחבת ובינוניות בגודלם. זנבו הקצרצר והדקיק מסתיים בציצית שיער עגלגלה ורחבה. עיניו ואפו גדולים ושחורים והלוע רחב ומעוגל. בין העיניים לאף יש לו חריץ שחרחר שאינו בולט כל כך ודרכו יוצא הנוזל מבלוטות הריח שמתחתיו. הנקבות גדולות במעט מהזכרים וקרניהן כאמור קצרות יותר.

מידות הגוף של צביון לבן גחון:

גובה הכתפיים: 50-45 ס"מ.

אורך הראש והגוף: עד 100 ס"מ.

אורך הקרניים: כ-12 ס"מ.

אורך הזנב: עד 14 ס"מ.

משקל: 16-13 ק"ג.
תפוצה ואקולוגיה

צביון הארווי מצוי במזרח אפריקה. הטווח העיקרי של תפוצתו משתרע על צפון מלאווי וזמביה, ממשיך בפס צר לאורך מרכז טנזניה המתרחב מעט בצפון, ומסתיים לאורך קו החוף המזרחי של קניה עם גלישה קטנטנה לסומליה. ישנם 2 אוכלוסיות מבודדות בדרום מזרח קניה, 2 נוספות במרכזה, ואוכלוסייה נוספת מבודדת שהוכחדה בדרום סומליה. שתי אוכלוסיות מבודדות במרכז ובמערב אתיופיה שייכות כנראה למין זה, אם כי אחת מהם עלולה להיות שייכת לצביון ווינס.
בית הגידול של צביון הארווי הוא בעיקר יערות שפלה ויערות הרריים, כיסי יער מבודדים, יערות-סוואנה, יערות מוצפים, אגני ניקוז של נהרות, ובתי גידול אחרים בעלי סבך גבוה וצפוף. המין מצוי בגבהים של 3,400-2,400 מטר מעל פני הים בחלק מרכסי הרי ארק המזרחיים שבטנזניה. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-250 מילימטר לשנה.
אין הרבה מידע על האקולוגיה והרבייה של המין. הוא חופף עם צביון אדרס, צביון סבכים, צביון כחול וצביון אבוט, אך לא ידוע על היחסים שלו עם המינים הללו. סביר להניח שיש לו דמיון רב לצביונים אחרים: פעיל יום הניזון מעשבי תיבול, עלים ופירות, וכדומה. חי בזוגות מונגומים וטריטוריאלי. ההריון של הנקבה נמשך 7 או 8 חודשים לאחריהם נולד עופר יחיד המוסתר בסבך העמוק בשבועות הראשונים. גמילה מקסימלית בגיל 5 חודשים ובגרות בגיל 9–18 חודשים. אויביו העיקריים הם האריה, הנמר, הברדלס, צבוע נקוד וזאב טלוא, ומן הסתם גם טורפים קטנים אחרים.
איומים ושימור

צביון הארווי מסווג על ידי IUCN במצב השימור "ללא חשש" (LC), מכיוון שהוא עדיין נשאר נפוץ למדי הן על פני הטווח הכללי שלו והן באזורים מוגנים. בעבר המין סווג בקטגוריית "תלוי שימור" (CD - סיכון נמוך מאוד), עד שדרגא זאת בוטלה על ידי הארגון. אף על פי שמגמת האוכלוסייה בירידה היא עדיין אינה משמעותית מידי כדי להתקרב לסף קטגורית "קרוב לסיכון" (NT) או קטגוריה מאוימת אחרת. עם זאת ההישרדות הארוכת-טווח של צביוני הארווי תלויה יותר ויותר בתחזוקה של אוכלוסיות משמעותיות בתוך פארקים לאומיים ושמורות אשר מוגנים ביעילות נגד הרס בית גידול וציד לא חוקי.
האיום העיקרי על המין הוא אובדן בית גידול המתבצע על ידי כריתת יערות או פלישה אנושית אחרת, בייחוד ביערות חוף ויערות הררים.
צביון זה נרדף בכבדות לאורך הטווח שלו על ידי שימוש בכלבי ציד מלכודות ורשתות תיל. בסומליה למשל, המין דווח בכל בתי הגידול שסביב נהרות ג'ובה ושיבלי, וביערות ושיחי חוף באזור אגם באדאנה, אבל באמצע שנת 1980 כמעט כל בתי הגידול באזור הושמדו לחלוטין למטרות חקלאות, והוא שורד שם רק בכיסים קטנים ומבודדים.
צביון הארווי מצוי במספר אזורים מוגנים. להלן חלק מהם: שמורות ההרים המיוערות ברכס אברדר, שמורת שימבה, שמורת בוני-דודורי ושמורת נהר טאנה הלאומית (קניה), הפארק הלאומי הר קילימנג'רו, הרי מיקומי, הפארק הלאומי הרי אדזוונגווה, הפארק הלאומי ארושה ואגם מאניארה (טנזניה), הפארק הלאומי בוש-בוש (סומליה), הפארק הלאומי הרי באלה (אתיופיה).
אומדן האוכלוסייה העולמי של צביוני הארווי הוערך בכ-20,000 פרטים נכון לשנת 1999, אך סביר להניח שלפחות בתקופה ההיא המספרים היו גבוהים בהרבה.
הערות שוליים

↑  צביון הארווי באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  צביון הארווי באתר הציד scirecordbook
1 2 3 4 5 6 7 8  צביון הארווי באתר השימור של IUCN.
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
קבוצה ניתנת להגדרה

בלוגיקה מתמטית, קבוצה ניתנת להגדרה היא תת-קבוצה של מודל, המוגדרת על ידי נוסחה בשפה של המודל. כלומר, זוהי קבוצה מהצורה  \ \{x:\varphi (x)\}.
לדוגמה, בשדה המספרים הממשיים (כמודל אקסיומטי של שדה סדור), הקבוצות הניתנות להגדרה הן איחודים סופיים של נקודות וקטעים. בשדה המספרים המרוכבים (כמודל של האקסיומות המגדירות שדה סגור אלגברית), אפשר להגדיר רק קבוצות סופיות וקבוצות שהמשלים שלהן סופי (מודל כזה נקרא מינימלי). המעבר לשדה אקספוננציאלי מאפשר להגדיר ב- \ \mathbb {C}  את קבוצת המספרים השלמים (לפי הנוסחה  \forall y:e^{y}=1\rightarrow e^{xy}=1). לא ידוע האם  \ \mathbb {C} , כשדה אקספוננציאלי, הוא "קוואזי-מינימלי" (כלומר, אפשר להגדיר בו רק קבוצות בנות מניה וכאלה שהמשלים שלהן בן-מניה).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545608205171  LCCN: sh85036457
פרס ברנשטיין

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפרס:  1978–הווה (כ־46 שנים) 
 נקרא על שם:  מרדכי ברנשטיין 
 
פרס ברנשטיין הוא פרס ספרותי שנתי המוענק ליוצרים צעירים בתחומי השירה, הספרות והמחזאות. כספי הפרס נובעים מעזבונו של מרדכי ברנשטיין, שהוריש את כספו להקמת קרן על שמו לעידוד יוצרים בראשית דרכם.
הפרס מוענק החל משנת 1978 ליוצרים בשלוש קטגוריות נבחרות:
רומן עברי מקורי. (מחולק בכל שנה, הפרס בשנת 2023 עמד על סך של 25,000 ש"ח)
עיון עברי מקורי. (מחולק בכל שנה, הפרס בשנת 2023 עמד על סך של 25,000 ש"ח)
נוער עברי מקורי. (מחולק בכל שנה, הפרס בשנת 2023 עמד על סך של 10,000 ש"ח)
בשנים קודמות הוענק הפרס לקטגוריות אחרות:
ספר שירה עברי מקורי. (מחולק אחת לשנתיים, פרס בסכום של 25,000 ש"ח)
מחזה עברי מקורי. (מחולק אחת לשנתיים, פרס בסכום של 25,000 ש"ח)
ביקורת ספרותית. (מחולק אחת לשנתיים, פרס בסכום של 15,000 ש"ח)
בכל קטגוריה קיימת ועדה המורכבת מאנשי מקצוע והיא קובעת את שמות הזוכים.
הפרסים מוענקים על ידי "האגודה להענקת פרס ספרותי על שם מרדכי ברנשטיין", המנוהלת על ידי "התאחדות בעלי הוצאות הספרים בישראל".
בשנת 2022, לאחר הפסקה של חמש שנים, הוענק פרס ברנשטיין לראשונה במסגרת ״שבוע הספר העברי״ במתחם שרונה בתל אביב.
רשימת הזוכים בקטגוריית רומן עברי מקורי

תשל"ח (1978) – יעקב שבתאי, על ספרו זכרון דברים.
תשל"ט (1979) – לא חולק
תש"מ (1980) – חיים באר, על ספרו "נוצות".
תשמ"א (1981) – יצחק בן-נר
תשמ"ג (1983) – עמוס עוז, על ספרו מנוחה נכונה.
תשמ"ד (1984) – תמר ברגמן, על ספרה הילד משמה
תשמ"ה (1985) – דויד גרוסמן
תשמ"ז (1987) – לא חולק.
תשמ"ח (1988) – דוד שיץ
תשמ"ט (1989) – מאיר שלו, על ספרו רומן רוסי.
תשנ"א (1991) – אלברט סויסה, על ספרו עקוד.
תשנ"ג (1993) – דויד גרוסמן
תשנ"ה (1995) – לא חולק.
תשנ"ו (1996) – אלאונורה לב, על ספרה הבוקר הראשון בגן עדן.
תשנ"ז (1997) – גידי נבו, על ספרו עד כאן ויעקב בוצ'ן, על ספרו ילד שקוף.
תשנ"ט (1999) – אלונה קמחי, על ספרה סוזנה הבוכיה ויוכבד רייזמן, על ספרה ציפור ישנה.
תשס"א (2001) – יובל שמעוני, על ספרו חדר.
תשס"ג (2003) – סמי ברדוגו על ספרו ככה אני מדברת עם הרוח
תשס"ה (2005) – דרור בורשטיין על ספרו אבנר ברנר.
תשס"ו (2006) – ערן בר-גיל על ספרו פרסה וכינור.
תשס"ז (2007) – אסף שור על ספרו עמרם.
תשס"ח (2008) – לא חולק.
תשס"ט (2009) – רונית מטלון על ספרה קול צעדינו.
תש"ע (2010) – לא חולק.
תשע"א (2011) – סייד קשוע על ספרו גוף שני יחיד.
תשע"ב (2012) – מתן חרמוני על ספרו היברו פבלישינג קומפני.
תשע"ג (2013) – אסף גברון על הגבעה.
תשע"ד (2014) – דרור משעני על ספרו אפשרות של אלימות.
תשע"ה (2015) – דורית רביניאן על ספרה גדר חיה ולילך נתנאל על ספרה המולדת הישנה.
תשע"ו (2016) – ישי שריד על ספרו השלישי.
תשע"ז (2017) – יערה שחורי על ספרה אקווריום.
תשפ"ב (2022) – כרמית סחר על ספרה תורת הקבוצות.
תשפ"ג (2023) – אושרת אסייג לופז על ספרה על משכבי בלילות.
תשפ"ד (2024) – מאירה וייס על ספרה משחקים מסוכנים.
רשימת הזוכים בקטגוריית ספר עיון

תשפ"ג (2023) – יאלי השש על ספרה בת של מי את.
תשפ"ד (2024) – יוסי יובל על ספרו עטלפים.
רשימת הזוכים בקטגוריית ספר נוער

תשפ"ג (2023) – לידור דוידוב על ספרו הקו החם לאהבה.
רשימת הזוכים בקטגוריית ספר ילדים מאויר

תשפ"ד (2024) – הסופרת ננו שבתאי, והמאייר איתי בקין על ספרם הלטאה.
רשימת הזוכים בקטגוריית מחזה עברי מקורי

תשנ"ט (1999) – צדוק צמח ורועי רשקס
תשס"ג (2003) – חגית יערי
תשס"ו (2006) – לאה איני
תשס"ח (2008) – שמעון בוזגלו
תש"ע (2010) – צפריר קולת
תשע"ב (2012) – עודד ליפשיץ
תשע"ד (2014) – נתי ברוקס
תשע"ו (2016) – מירי פריי כהן
רשימת הזוכים בקטגוריית ספר שירה עברי מקורי

תשנ"ז (1997) – יורם ורטה וחביבה פדיה
תשנ"ט (1999) – דליה פלח
תשס"א (2001) – רחל אשד ויוסף שרון
תשס"ג (2003) – ענת שרון
תשס"ו (2006) – בנימין שבילי
תשס"ח (2008) – טל ניצן
תש"ע (2010) – אלמוג בהר
תשע"ג (2013) – שירה סתיו
תשע"ה (2015) – עדי קיסר, תהילה חכימי ורועי חסן
תשע"ז (2017) – אנה הרמן
רשימת הזוכים בקטגוריית ביקורת ספרותית בעיתונות היומית

1988 - חנה הרציג
תשנ"ז (1997) – מנחם בן
תשנ"ט (1999) – יורם מלצר
תשס"א (2001) – אלאונורה לב
תשס"ה (2005) – רנה ורבין
תשס"ז (2007) – אריק גלסנר
תשס"ט (2009) – שירה סתיו
תשע"א (2011) – עמרי הרצוג
תשע"ג (2013) – עמר לחמנוביץ
תשע"ה (2015) – תמר מרין
תשע"ז (2017) – יוני ליבנה
הערות שוליים

1 2  שירי לב-ארי, פרס ברנשטיין לדרור בורשטיין ורנה ורבין, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2005
1 2 3  אבנר שפירא‏, הוכרזו זוכי פרס ברנשטיין, באתר וואלה, 26 ביוני 2006
1 2  מרב יודילוביץ', אסף שור ואריק גלסנר זכו בפרס ברנשטיין, באתר ynet, 20 באוגוסט 2007
1 2 3  מרב יודילוביץ', הוכרזו הזוכים בפרסי ברנשטיין לספרות, באתר ynet, 20 באוגוסט 2008
1 2  Sela, Maya. "Forget Sapir. Give Her the Bernstein". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2017-01-28.
1 2 3  מרב יודילוביץ', פרס ברנשטיין לספר עברי מקורי לא יוענק השנה, באתר ynet, 18 באוגוסט 2010
1 2  מיה סלע, פרס ברנשטיין לסייד קשוע ולעמרי הרצוג, באתר הארץ, 19 ביולי 2011
1 2  מיה סלע, פרס ברנשטיין יוענק למתן חרמוני ועודד ליפשיץ, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2012
1 2 3  מיה סלע, אסף גברון, שירה סתיו ועמר לחמנוביץ' הם זוכי פרס ברנשטיין, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2013
1 2  מיה סלע, הסופר דרור משעני והמחזאי נתי ברוקס הם זוכי פרס ברנשטיין לשנת 2014, באתר הארץ, 10 ביוני 2014
1 2 3  גילי איזיקוביץ, דורית רביניאן, רועי חסן ועדי קיסר הם בין הזוכים בפרס ברנשטיין, באתר הארץ, 8 ביולי 2015
1 2  גילי איזיקוביץ, זוכי פרס ברנשטיין: הסופר ישי שריד והמחזאית מירי פריי כהן, באתר הארץ, 2 ביוני 2016
↑  לאחר חמש שנים בהן לא הוענק: הוכרזו זוכות פרס ברנשטיין לשנת 2022, באתר מעריב אונליין, 19 ביוני 2022
|  פרסים ישראליים  |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | פרס ישראל • פרס משרד החינוך והתרבות • פרס וולף • פרס א.מ.ת. • פרס דן דוד • פרס רוטשילד • פרס ירושלים • פרס בראשית • פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים |  |
| ציונות | פרס בגין • פרס בוני ציון • פרס יגאל אלון • פרס הרצל (הרצליה) • פרס בן-גוריון • פרס היצירה בתחום הציונות • פרס מוסקוביץ' לציונות • פרס ירושלים (ערוץ 7) • פרס שומר ציון |  |
| טכנולוגיה | פרס ביטחון ישראל • פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות • פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט |  |
| מדעים מדויקים | פרס אברבנאל  • פרס ארדש • פרס הארווי • פרס לויצקי • פרס נסיהו • פרס קריל |  |
| מוזיקה | פרס אקו"ם • פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים • פרס עמ"י |  |
| ספרות | פרס ביאליק • פרס ברנר • פרס זאב • פרס טשרניחובסקי • פרס ספיר • פרס ברנשטיין • פרס גפן • פרס עומר • פרס רופין • פרס קוגל • פרס היצירה לסופרים עבריים • פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית |  |
| אמנות פלסטית | פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית • פרס האמן הצעיר • פרסי מוזיאון ישראל • פרסי מוזיאון תל אביב • פרס אנדי • פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר • פרס הרמן שטרוק • פרס רפפורט • פרס שיף • פרס היצירה הציונית • פרס ליאון קונסטנטינר • פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית |  |
| ספרות תורנית | פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • פרס לספרות תורנית בני ברק • פרס הרב מימון • פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית • פרס הרב בר שאול |  |
| עיתונות | פרס סוקולוב • פרס דוש לקריקטורה • פרס עיפרון הזהב |  |
| קולנוע וטלוויזיה | פרס האקדמיה לטלוויזיה • פרס אופיר • פרס גרוס למצוינות באנימציה |  |
| תרומה לחברה | אות הנשיא להתנדבות • פרס זוסמן-ג'וינט • פרס ירושלים לאחדות ישראל |  |
צרנה

| --- | --- |
מראה הנהר צרנה במערב מקדוניה
מראה הנהר צרנה במערב מקדוניה
 מידע כללי
 אורך:  207 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  22.39 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  5.89 קמ"ר
 מוצא:  ז'לזנאק, פלאגוניה, מקדוניה
 גובה מוצא הנהר:  760 מטרים
 יובלים:  דראגור, Maloilinska Reka, Brezovska Reka, Babinska Reka, Cerska River, Dunje River, Žaba, Sakoulevas, Gradeška River, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  נהר וארדאר
 מדינות באגן הניקוז:  מקדוניה מקדוניה
 41°33′18″N 21°58′49″E﻿ / ﻿41.55500°N 21.98028°E﻿ / 41.55500; 21.98028
 
צרנה (במקדונית Црна - "שחור") הוא נהר הזורם בדרום מערבה של מקדוניה, אורכו 207 ק"מ והוא אחד מיובליו של נהר וארדאר. מקורו של הנהר ברכס ההרים אשר במערב מקדוניה, ליד הכפר ז'לזנאק ונתיבו עובר מזרחית לעיר ביטולה עד לווארדאר, שהוא הנהר הגדול ביותר במקדוניה. שטח אגן הניקוז של הנהר הוא 5.89 קמ"ר וספיקתו הממוצעת מגיעה ל-22.39 מטר מעוקב לשנייה.
שמו הקדום של הנהר מהמיתולוגיה התראקית היה אֶרִיגוֹן, שפירושו שחור והשם המקדוני הוא תרגום השם התראקי: "הנהר השחור". מי הנהר מנוצלים להשקיה ולהפקת אנרגיה הידרואלקטרית.
בחודשים אוקטובר ונובמבר 1916 היה האזור זירתו של קרב הנהר צרנה במסגרת החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, בין צבא ממלכת בולגריה לכוחות סרבים וצרפתיים מצבאות מדינות ההסכמה. לאחר קרב עקוב מדם בו נפגעו אלפי חיילים משני הצדדים, נסוגו הבולגרים מהעיר החשובה ביטולה וייצבו את קו חזית כ-5 ק"מ צפונית לה.
הערות שוליים

↑  Spencer Tucker, Priscilla Mary Roberts, Encyclopedia of World War I, ABC-Clio inc., California, 2005, page 423
קבוצה פרוסטטית

קבוצת הם, דוגמה מוכרת לקבוצה פרוסטטית בהמוגלובין
קבוצה פרוסטטית היא מרכיב לא-חלבוני (כלומר שאינה מורכבת מחומצות אמינו) הקשור בחוזקה למבנה חלבוני מורכב. הקבוצה הפרוסטטית יכולה להיות אורגנית (כגון סוכר, חומצת שומן או ויטמין) או אי-אורגנית (בדרך כלל יון מתכתי כלשהו). קבוצה פרוסטטית בדרך כלל קשורה בקשר קוולנטי לחלבון. הקבוצה הפרוסטטית בעלת תפקיד חשוב לפעילות חלבונים ובעיקר באנזימים. דוגמה מוכרת לקבוצה פרוסטטית זו קבוצת ההם בהמוגלובין. חלבון המכיל קבוצה פרוסטטית נקרא הולופרוטאין וחלבון אשר חסר את הקבוצה הפרוסטטית שלו נקרא אפופרוטאין.
קבוצה פרוסטטית נקראת גם קו-פקטור או קו-אנזים (כאשר הן אורגניות) כיוון שהן חיוניות לתפקוד החלבון. באנזימים הקבוצה הפרוסטטית היא לרוב חלק מהאתר הפעיל שבו מתבצעת הפעילות העיקרית של האנזים. דוגמאות לקבוצות פרוסטטיות אורגניות (ויטמינים): טיאמין (ויטמין B1), טיאמין פירופוספאט, פירודוקסאק (ויטמין D6) ופירודוקסאל פוספאט. זוהי עוד סיבה לחשיבותם של הוויטמינים במזון שאנו צורכים. קבוצות פרוסטטיות אי-אורגניות הן בדרך כלל יוני מתכת כגון: ברזל (בקבוצות הם כגון בציטוכרום C אוקסידאז והמוגלובין), אבץ (למשל בקרבוניק אנהידראז), מגנזיום (בחלק מהקינאזות) ומוליבדנום (למשל בניטראט רדוקטאז).
צועקת

"צועקת" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, לזאת שניצחה (2017). הוא יצא לאור ב-12 בספטמבר 2017, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
השיר הגיע למקום השלישי ברדיו אמצע הדרך, והעשירי בגלגלצ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי, הולחן על ידי און זיו והופק על ידי אלי קשת. השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית. בסמוך לצאתו של השיר כסינגל, הכריזה עדן בן זקן על הופעה גדולת ממדים שהתקיימה בהיכל מנורה מבטחים.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את האודיו של השיר, אשר מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואת מילות השיר, בדומה לשאר שירי האלבום.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-2.5 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2017–2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 3 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 10 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017–2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017–2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017–2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017–2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 25 |  |
הערות שוליים

↑  עדן בן זקן - צועקת, באתר Patiphon, ‏ספטמבר 2017
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר רדיו אמצע הדרך, ‏נובמבר 2017 (ארכיון)
↑  המצעד השבועי 28.09.2017, באתר גלגלצ, ‏ספטמבר 2017
1 2  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - צועקת, נבדק ב-2018-12-11
↑  עדן בן זקן - צועקת, באתר רדיו קליק לים התיכון, ‏12 בספטמבר 2017
↑  עדן בן זקן - צועקת, באתר Spotify, ‏ספטמבר 2017
1 2  עדן בן זקן - צועקת, באתר יוטיוב, ‏5 בספטמבר 2017
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
צבא הקיסרות הגרמנית

| --- | --- |

סמל הצבא הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הרייך הגרמני הרייך הגרמני
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1871–1919 (כ־48 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  500,000 (בשגרה) 13,000,000 (מלחמת העולם הראשונה)
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
הצבא הגרמני (Deutsches Heer) או הצבא הלאומי (Reichsheer) או הצבא האימפריאלי (Kaiserliches Heer or Kaiserreichsheer) היה צבאה של הקיסרות הגרמנית וכלל את צבא היבשה ואת שירות האוויר הגרמני. הצבא הוקם עם הקמת האימפריה ב-1871 ופורק לאחר ההפסד במלחמת העולם הראשונה ב-1919.

המונח Deutsches Heer הוא מונח שמשמש כיום לתיאור צבא היבשה של הבונדסוור.
הקמת הצבא

המדינות שהתאחדו לכדי האימפריה, החזיקו לפני כן בצבאות משלהן. צבא פרוסיה היה חזק מכולם באופן משמעותי והשפיע עליהם רבות, כמו גם על הצבא המאוחד החדש. הצבא המאוחד הוגדר בחוקת האימפריה הגרמנית ששינתה את הגדרתו מצבא פדרלי לצבא מאוחד של האימפריה. עם זאת בימי שלום, נותרו הצבאות בפיקוד נפרד של הפדרציות.
פיקוד ושליטה

המפקד הכללי של כל חלקי הצבא חוץ מזה הבווארי, היה הקייזר (קיסר) שנעזר ב"לשכה הצבאית האימפריאלית הגרמנית" ופיקד בפועל דרך "משרד המלחמה" ודרך המטה הכללי. ראש המטה הכללי הפך ליועץ הצבאי הראשי של הקייזר וכך, לדמות הצבאית החזקה ביותר באימפריה. בוואריה שמרה על משרד מלחמה ומטכ"ל עצמאיים, אך הם היו מתואמים עם מקביליהם הגרמנים.
לאחר המלחמות הנפוליאוניות, עבר הצבא הפרוסי מהפכה יסודית. במקום להסתמך בעיקר על היכולות הצבאיות האישיות של האצולה הגרמנית ששלטו בקצונה הצבאית, יזמו הפרוסים שינויים כדי להבטיח מצוינות בנהגה, בארגון ובתכנון בכל רמות הפיקוד. אחת התוצאות החשובות היה מבנה המטכ"ל שחיפש כל הזמן כישרונות צבאיים בקרב בעלי הדרגות הנמוכות והשקיע בפיתוחם באקדמיות צבאיות ובצבירת ניסיון מעשי כאחראים על תכנון בדיוויזיות, בקורפוסים וביחידות גדולות יותר, עד למטכ"ל שהיה גוף התכנון הבכיר של הצבא. אנשי המטכ"ל הפרוסי הוכיחו את עצמם בקרבות איחוד גרמניה וקיבלו תפקידי מפתח בצבא הגרמני.