stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ף ברון
ביוגרפיה > בתיאטרון

ב-1996 פתח בקריירה בתיאטרון עם המחזה המצליח והידוע ביותר שלו, Visiting Mr. Green (מר גרין) שהוצג במשך שנה בתיאטרון יוניון סקוור במנהטן בכיכובו של אלי וולך
בעת שהותו באוסטרליה, דרום אמריקה ובאירופה כתב ברון מחזות חדשים.
בשנת 2001 המחזה "Mother's Day" (יום האם) הופק על ידי לתיאטרון אנסמבל בסידני, בתיאטרון שאושפילהאוס וופרטל ובתיאטרון FAAP בסאו פאולו בברזיל.
אחרי שהמחזה בן מערכה אחת "Give 'em an Inch" הוזמן והופק בלוס אנג'לס, ב-2008 בניו יורק הוצגה סדרת הקומדיות שלו What Goes Around.
בשנת 2008 הוצג לראשונה המחזה Brothers-in-Law (גיסים) ב Act II Playhouse שמחוץ לפילדלפיה
ב-2013 יצירתו "When I Was Five (Cuando Tenía Cinco Años)" ("כשהייתי בן חמש") הוצגה בבכורה עולמית בתיאטרו דה לוסיה בלימה, בפרו.
את Mr. & Mrs. God' (אדון וגברת אלהים) הוצגה בסדנת תיאטרון עלך ידי להקת Planet Art הקרואטית.
ב-2018 בפסטיבל אביניון הוצגה בבכורה עולמית "So This Is My Family - Mr. Green Part 2' (זאת משפחתי - מר גרין חלק ב'). ב-2019 הוקרא "Broadway World" (העולם של ברודוויי) במסגרת קבוצת תיאטרון ברקשייר.
ברון היה אמן הבית של התיכון לתיאטרון בארסדלי בניו יורק.
ביוגרפיה > פרוזה

בשנת 2013 פרסמה ההוצאה לאור גרינווילו/הרפר קולינס את הרומן הראשון של ברון "אני מייצג את שון רוזן". שון רוזן, המספר בגוף ראשון, הוא סופר, תסריטאי ויוצר רעיונות בן 13. הוא ממציא קונספט, שנועד לגרום למהפכה בכל תעשיית הבידור. אינו יכול להימכר מכיוון שרוזן זקוק לשם כך לסוכן או אמרגן. אף אחד אינו מוכן לייצג ילד בן 13, ואז הוא עובר לשלב ב: הוא ממציא את דן וולץ' כדי שייצג אותו. שון יוצר את מיזמיו בכל מני דרכים, אחת מהן על ידי פודקסטים בנושאים שונים - מדונאטס ועד לשיער, שבהם הוא מראיין אנשים. על כך הוא מספר ברומן, והקוראים יכולים לראות ולשמוע אותם ב Sean Rosen.com everyday ebook.com.
הספר השני בסדרה Sean Rosen Is Not for Sale (שון רוזן אינו למכירה) פורסם בשנת 2014. ב-2013 פורסמה Electro-Pup, ספר הרפתקאות קומי על לוק בן ה-11, וכלבו קורא המחשבות מוג'ו, כולל ניסויים ודיונים על הסיפור וגבוריו עם 2000 תלמידים של כיתות ב' עד ה', ומוריהם וספרניהם מתוך 11 בתי ספר בחמש מדינות של ארצות הברית.
ביוגרפיה > חייו האישיים

ג'ף ברון מתגורר במנהטן, ניו יורק, יחד עם בן זוגו, גרי קרלייל.
יצירותיו > מחזות

So This Is My Family - Mr. Green Part 2 (2018)
When I Was Five (2013)
Mr. & Mrs. God (2009)
What Goes Around... (2006)
Brothers-in-Law (2005)
Bless Me, Father (2002)
Mother's Day (2000)
Visiting Mr. Green  (1996)
Give 'em an Inch (1996)
יצירותיו > פזמונים ולבריות

בצעירותו שיתף פעולה ברון עם מלחינים כמו פרני ברק, מייקל מרק ובוב דאהלין וכתב מילים לשיריהם.
הוא כתב לבריות לשני מחזות זמר, מתוכם אחד Song of Martina (השיר של מרטינה) במערכה אחת, המוקדש לשחקנית הטניס מרטינה נברטילובה, על מוזיקה מאת דין אקס ג'ונסון. הוא הוצג בבכורה בקרנגי הול ב-26 במרץ 1995 בכיכובן של לאה דה לריה ואיימי ד. פורבס. המחזמר או אופרה השני שהוזמן על ידי האופרה של לוס אנג'לס הוא Escape.
בשנת 2018 כתב, ביים והנחה ברון את המופע ",Whatever It Is, I'm Against It " לכבוד "מאה שנה לשירים היהודים המצחיקים". הבימוי המוזיקלי היה של לורנס יורמן. עם הפזמונים נמנה Ooh, My Pants Are Tight על לחן של פרני ברק שהושר בסרטו של ברון Bruce Diet.
יצירותיו > ספרים

רומנים:
I Represent Sean Rosen (אני מייצג את שון רוזן)
Sean Rosen Is Not for Sale (שון רוזן אינו למכירה)
Electro-Pup (אלקטרו-פאפ)
יצירותיו > סרטים קצרים

Goodbye (2008)
The Bruce Diet (1992)
בתרגום לעברית

2001 - מר גרין - ב תרגום של עידו ריקלין בבימויו של אלון אופיר בתיאטרון הקאמרי עם השחקנים יוסי גרבר ומיכה סלקטר
2018 - בתיאטרון בית לסין- בבימויו של נתן דטנר עם גדי יגיל ועידו רוזנברג
פרסים ואותות הוקרה

פרס אירופה לתרבות (KulturPreis Europa) (2001) בגרמניה - עבור ההצגה של "מר גרין" בתיאטרון אין דר יוזפשטאדט בווינה בבימויו של פרנתץ מורק, ובכיכובם של פריץ מוליאר ומיכאל דאנגל.
פרסים על ההצגה הטוב ביותר ביוון, מקסיקו, ישראל, אורוגוואי, טורקיה - עבור המחזה "מר גרין"
מועמדות ל פרס ACE בבואנוס איירס, לפרס מולייר בפריז ולפרס Drama League Award בניו יורק - עבור המחזה "מר גרין"
פרס CINE Golden Eagle עבור סרט קומדיית אימה קצר "The Bruce diet"
לקריאה נוספת

Karen C. Blansfield - Jeff Baron in Emmanuel Sampath Nelson Contemporary Gay American Poets and Playwrights: An A-to-Z Guide
2003, Greenwood Press, Westport, Connecticut
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  K.Blansfield
↑  IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303874005171  ISNI: 0000 0000 6702 9351  LCCN: no99019974  NKC: xx0187081  NTA: 234619554  SUDOC: 069065233  VIAF: 79551330   WorldCat (עם VIAF): 79551330
גמר מונדיאל 1958

גמר מונדיאל 1958 התקיים באצטדיון רוסונדה בסטוקהולם, בירת שוודיה, ב-29 ביוני 1958, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1958 היא נבחרת ברזיל, שניצחה את נבחרת שוודיה בתוצאה 2-5.
הייתה זו הזכייה הראשונה בתולדותיה של ברזיל בטורניר, והיא הייתה לנבחרת הרביעית שזוכה בתואר אלופת העולם. עבור שוודיה, הייתה זו הופעה ראשונה, ויחידה עד כה, בגמר הטורניר. כמו כן, היא הייתה לנבחרת השלישית שמגיעה לגמר המונדיאל בטורניר ביתי (אחרי אורוגוואי ב-1930 ואיטליה ב-1934), והיחידה עד כה שמפסידה גמר מונדיאל ביתי.
במשחק הגמר, הפתיעה שוודיה כשעלתה ליתרון כבר אחרי ארבע דקות משער של נילס לידהולם. ואוה הברזילאי השווה את התוצאה כעבור חמש דקות בלבד, והשלים צמד שקבע מהפך בדקה ה-32. שערים של פלה ומריו זגאלו במהלך המחצית השנייה העלו את ברזיל ליתרון 4-1. אגנה סימונסון צימק ל-4-2, אך פלה השלים צמד בתוך תוספת הזמן, וקבע את תוצאת המשחק, 5-2 לברזיל.
משחק זה היה גמר המונדיאל הפורה ביותר בכל הזמנים, עם שבעה שערים. כמו כן, הוא אחד משלושת משחקי הגמר שהסתיימו בהפרש הגבוה ביותר, כשגם בשניים האחרים הייתה מעורבת ברזיל. בגמר מונדיאל 1970 היא גברה על איטליה בתוצאה 4-1, ובגמר מונדיאל 1998 הפסידה 3-0 לצרפת. שניים מהכובשים במשחק מחזיקים בשיאים היסטוריים: פלה הוא צעיר הכובשים בגמר המונדיאל בכל הזמנים (17 שנים ו-249 ימים), ולידהולם הוא המבוגר ביניהם (35 שנים ו-263 ימים).
רקע > מפגשים קודמים

שתי הנבחרות נפגשו פעמיים בעבר במסגרת גביע העולם:
מונדיאל 1938, המשחק על המקום השלישי: ברזיל, שהודחה בחצי הגמר על ידי איטליה, גברה על שוודיה, שהודחה בחצי הגמר על ידי הונגריה, בתוצאה 4-2. שוודיה הובילה ביתרון 2-0, אך ברזיל הפכה את התוצאה וסיימה במקום השלישי.
מונדיאל 1950, בית הגמר: ברזיל ושוודיה העפילו לבית הגמר במונדיאל אותו אירחה ברזיל. במשחק הראשון בבית, הביסה ברזיל את שוודיה בתוצאה 7-1.
רקע > הדרך אל הגמר

בשלב הראשון של הטורניר חולקו 16 הנבחרות המשתתפות לארבעה בתים, כששתי הראשונות מעפילות לשלב רבע הגמר. החל משלב זה התקדמו הנבחרות בשיטת נוקאאוט במשחק אחד.
נבחרת ברזיל החלה את דרכה בטורניר בבית ד', לצדן של אנגליה, אוסטריה וברית המועצות. כבר במשחק הראשון בטורניר הפגינה ברזיל יכולת מרשימה והביסה 3-0 את אוסטריה, עם צמד של ז'וזה אלטפיני. המפגש השני של ברזיל הסתיים בשוויון 0-0 עם אנגליה, שהיה לשוויון המאופס הראשון בהיסטוריה של גביע העולם. צמד של ואוה העניק לברזיל ניצחון 2-0 על ברית המועצות במשחק השלישי, וקבע כי ברזיל עולה מהמקום הראשון בבית, ללא הפסד וללא שערי חובה.
נבחרת שוודיה החלה את דרכה בטורניר בבית ג', לצדן של ויילס, הונגריה ומקסיקו. צמד של אגנה סימונסון סייע לה לנצח 3-0 את מקסיקו במשחקה הראשון בטורניר, וצמד של קורט האמרין העניק לה ניצחון 2-1 על הונגריה במשחק השני והבטיח מעשית את העפלתה. שוויון 0-0 מול ויילס במשחק השלישי הבטיח לה את המקום הראשון בבית, ללא הפסד.
בשלב רבע הגמר פגשה ברזיל את סגניתה של שוודיה בשלב הבתים, ויילס, וגברה עליה 1-0 משער של פלה, שהיה שערו הראשון בתולדות המונדיאלים. שוודיה פגשה את סגניתה של ברזיל בשלב הבתים, ברית המועצות. כוכביה בשלב הבתים, האמרין וסימונסון, כבשו בניצחון 2-0 שהעניק לשוודיה את הכרטיס לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה ברזיל את צרפת. על אף שספגה את שעריה הראשונים בטורניר, הפגינה ברזיל יכולת התקפית משובחת והביסה את יריבתה בתוצאה 5-2, תוצאה אותה תשחזר מאוחר יותר בגמר הטורניר. פלה כיכב במשחק עם שלושער אישי. בחצי הגמר המקביל פגשה שוודיה את האלופה המכהנת, גרמניה המערבית. אף על פי שנקלעה לפיגור 1-0, הצליחה שוודיה להגיב עם שלושה שערים שהעלו אותה לגמר המונדיאל הראשון בתולדותיה.
שופט המשחק

מוריס גיג הצרפתי נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, אלברט דוש הגרמני וחואן גרדיאסבאל הספרדי, נבחרו לשמש כקוונים במשחק.
גיג, השופט הצרפתי השני שמנהל את גמר המונדיאל, שפט פעמיים את ברזיל בשלב הבתים של הטורניר, בניצחונותיה על אוסטריה ועל ברית המועצות. כמו כן, הוא שפט את משחק השובר שוויון בבית א', בו ניצחה צפון אירלנד את צ'כוסלובקיה בתוצאה 2-1 לאחר הארכה.
עוזרי השופט שימשו גם הם כשופטים ראשיים במהלך הטורניר. דוש שפט את ברזיל במשחקה מול אנגליה בשלב הבתים, וכן את משחק שובר השוויון בבית ד' בו גברה ברית המועצות 1-0 על אנגליה. גרדיאסבאל שפט בשני ניצחונותיה של צרפת 7-3 על פרגוואי בשלב הבתים ו-4-0 על צפון אירלנד ברבע הגמר.
מהלך המשחק

אל מול כ-50,000 אוהדים ביציעים, כבש כוכבה השוודי של מילאן, נילס לידהולם, שער יתרון מרהיב לזכותה של שוודיה, לאחר שעבר שני שחקני הגנה ברזילאים על סף הרחבה, ובעט כדור מדויק לפינה שהכניע את ז'ילמר. אמנם, היתרון השוודי החזיק מעמד חמש דקות בלבד. כדור רוחב שטוח של גארינצ'ה מאגף ימין, שעבר דרך מספר שחקנים בתוך הרחבה השוודית, הגיע לרגלו של ואוה שדחק בנגיעה מקרוב, וקבע שוויון 1-1 מהיר. בדקה ה-32, השלים ואוה צמד אישי ומהפך במשחק בשער דומה, כשכדור רוחב שטוח נוסף של גארינצ'ה מאגף ימין נמסר למרכז הרחבה, ותוך כדי גלישה ואוה דחק את הכדור אל הרשת וקבע את תוצאת המחצית.
בדקה ה-55 כבש פלה שער מרהיב שהעלה את נבחרתו ליתרון 3-1, כשהשתלט על כדור גובה בתוך הרחבה, הקפיץ מעל לשחקן הגנה יריב, ובנגיעה בעט לפינה ולרשת. בדקה ה-68 העלה מריו זגאלו את ברזיל ליתרון 4-1, לאחר שהשתלט על כדור באגף שמאל של הרחבה, ומהפינה השמאלית של תיבת החמש בעט את הכדור לרשת. בדקה ה-80 חזרה שוודיה למשחק, לאחר שמסירת עומק של לידהולם השאירה את אגנה סימונסון לבד מול ז'ילמר, והאחרון גלגל בנגיעה אל הרשת. בתוך תוספת הזמן קבע פלה את תוצאת המשחק, כשנגח כדור קשתי מעל לשוער השוודי קאלה סוונסון והשלים צמד אישי. 5-2 לברזיל בסיום. הילדרלדו בליני, קפטן ברזיל, היה הברזילאי הראשון להניף את גביע העולם.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביוני 1958 |  ברזיל | 5 - 2 |  שוודיה | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם, שוודיה צופים: 49,737 שיפוט: צרפת מוריס גיג |
| 29 ביוני 1958 | ואוה  32', 9'   פלה  90', 55'   מאריו זגאלו  68' | (סיקור) | נילס לידהולם  4'   אגנה סימונסון  80' | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם, שוודיה צופים: 49,737 שיפוט: צרפת מוריס גיג |
| --- | --- |
              ברזיל :               שוודיה 
שופט: צרפת מוריס גיג

קוונים: גרמניה אלברט דוש, ספרד חואן גרדיאסבאל
גדעון פרסטר

| --- | --- |

 לידה:  1935 עפולה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  נובמבר 2020 (בגיל 85 בערך) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת לונדון 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  3 
 
גדעון פרסטר (1935 – נובמבר 2020) היה פרופסור במכון לארכאולוגיה, האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

גדעון פרסטר נולד בעפולה וגדל בנתניה, שם למד בעממי, בתיכון והיה חבר בתנועת הנוער העובד והלומד. הוריו עלו לארץ ב-1934 מגרמניה, לפני עליתם הם עזבו את מקומות העבודה שלהם ועל מנת שיוכלו לקבל סרטיפיקטים לעלות לארץ ישראל הם למדו חקלאות בבית ספר חקלאי. עם שחרורו מצה"ל החל בלימודים בירושלים, ולמד מהתואר הראשון ועד לתואר השלישי באוניברסיטה העברית בירושלים. תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל ובארכאולוגיה (1955–1959), תואר שני בארכאולוגיה (1949–1961), החל משנת 1963 ועד לשנת 1984 שימש כארכאולוג מחוז הצפון של אגף העתיקות, שימש כמרצה בטכניון (1965–1966), שהה במכון לארכאולוגיה באוניברסיטת לונדון לצורך לימודי הדוקטורט (1966–1968) שימש כמורה מן החוץ באוניברסיטה העברית (1969–1973), וכמורה מן החוץ באוניברסיטת חיפה (1971–1973). הגיש את עבודת הדוקטור ב-1972, בנושא: "בתי הכנסת בגליל ומקומם באמנות ובארכיטקטורה ההלניסטית והרומית" והיא נערכה בהדרכתו של פרופסור מיכאל אבי-יונה.
ב-1973 מונה למרצה לארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטה העברית. שהה כעמית מחקר בסמינר לארכאולוגיה באוניברסיטת מרבורג (1978), למד לבתר-דוקטורט באוניברסיטת אוקספורד (1978–1979). מונה למרצה בכיר לארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטה העברית ב-1982. שימש כחוקר במכון הארכאולוגי הגרמני ברומא (1986–1987). נבחר כחבר מתכתב במכון הארכאולוגי הגרמני, ברלין (1987). מונה לפרופסור חבר לארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטה העברית ב-1991. היה חוקר אורח במכון לארכאולוגיה ולאמנויות של העולם העתיק באוניברסיטת בראון, פרובידנס, רוד איילנד (1991), שימש כחוקר במכון הארכאולוגי הגרמני, רומא (1996–1997), מונה כפרופסור מן המניין לארכאולוגיה קלאסית באוניברסיטה העברית בשנת 1998.
כיהן כראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית (1998–2002). יצא לגמלאות כפרופסור אמריטוס ב-2003.
פרסטר היה נציג ישראל וחבר הוועדה המדעית הבינלאומית של הלקסיקון האיקונוגרפי-המיתולוגי קלאסי שמטרתו התיעוד המלא של השתקפות המיתולוגיה הקלאסית באמנות (הציור והפיסול) של העולם הקלאסי. המחקר הושלם ב-1999 ומכיל עשרה כרכים וכיום נוספות בכרכים משלימים עדויות משלימות המתגלות בעיקר בעת חפירות ארכאולוגיות.
לציון יום הולדתו ה-65 פורסם לכבודו ספר יובל מחקרים על אמנות וארכאולוגיה קלאסית, ארכאולוגיה ואמנות יהודית וארכאולוגיה ואמנות נוצרית קדומה.
גדעון פרסטר נפטר בנובמבר 2020. הותיר אחריו אישה, נחמה, שניהלה את מרכז ההדרכה למורים באגף הנוער של מוזיאון ישראל מאז יסודו, ושלושה ילדים.
חפירות ארכאולוגיות

1959–1962 – השתתף בחפירות בחצור, בית שערים, והיה עוזרו הראשי של מנהל החפירות בקיסריה.
1963–1965 – שימש כעוזרו הראשי של יגאל ידין בחפירות מצדה.
1968–1969 – ניהול פעולות שימור וחפירה בהרודיון.
1970 – השתתף בחפירות המשלחת האמריקאית לקנידוס, טורקיה.
1973–1974 – ניהל את המשלחת הארכאולוגית לטבריה.
1976, 1978 – ניהל את החפירות הארכאולוגיות במחנה הרומי בתל שלם ובסביבתו.
1980 – מנהל שותף עם פרופ' יורם צפריר של חפירות האוניברסיטה העברית בבית שאן (מחוץ לתל).
1982–1984 – ניהל את החפירות באתר בית הכנסת העתיק בחמת גדר.
1983 – ניהל את החפירות באתר בית הכנסת העתיק בחורבת שורה. (ליד ראש פינה).
2002 – מנהל שותף עם פרופ' אהוד נצר וארכאולוגים אלבניים של החפירות בבית הכנסת העתיק בסרנדה, אלבניה.
מחקריו

מחקריו של גדעון פרסטר התמקדו בשני קטבים: האחד, ארכאולוגיה ואמנות יהודית ונוצרית, והשני, ארכאולוגיה ואמנות יוונית-רומית וביזנטית.
מחקריו > אמנות וארכאולוגיה יהודית

במחקריו בשרידי האמנות והארכאולוגיה היהודית במזרח ובעולם היווני-רומי הסובב, ניסה פרסטר להראות את הזיקה ביניהם לאמנות והארכיטקטורה בת הזמן. הוא הצביע על יחסים אלה בעבודת הדוקטור שלו "בתי הכנסת בגליל ומקומם באמנות ובארכיטקטורה ההלניסטית והרומית". מכאן ואילך הוא פרסם מחקרים רבים המוקדשים לנושא זה אשר בהם דיונים על האמנות והארכיטקטורה של בתי הכנסת העתיקים בארץ ישראל ובגולה וכמו כן על הכתובות בבתי הכנסת וזיקתם לנוסחים של ברכה ותפילה.
המחקרים הללו לוו בחפירות באתרי בתי כנסת מתקופת הבית השני ותקופת המשנה והתלמוד (המאות 1–2 לפני הספירה - המאה ה-7 לספירה) בארץ ישראל ובתפוצות. החפירות היו במצדה, הרודיון, חמת גדר, חורבת שורה ובית הכנסת העתיק בסרנדה.
מחקריו > ארכאולוגיה ואמנות נוצרית ויהודית והשפעות הגומלין ביניהם

מחקרים אחדים הוקדשו לארכאולוגיה ולאיקונוגרפיה הנוצרית ולקשרים שלהם עם האמנות והארכיטקטורה היהודית בשלהי העת העתיקה.
פרסטר עסק גם בהשפעות הגומלין האמנותיות והארכיטקטוניות בתקופה הביזנטית של הכנסיות ובתי הכנסת. כלומר, אמנים יהודים ונוצרים השתמשו במידה רבה באותו עולם דימויים ועיטורים. הייתה השפעה של אמנות נוצרית על אמנות יהודית ולהפך, וניתן להבחין במעין תחרות שבאה לידי ביטוי בתכנון המבנים ועיטוריהם. מדובר בעיטור הארכיטקטוני, בעיטורי הפסיפסים ועיטורי השיש הנפוצים בבנייני בתי הכנסת והכנסיות.
מחקריו > ארכאולוגיה אמנות וארכיטקטורה בתקופה ההלניסטית והרומית

בצד המחקרים והחפירות בתחומי הארכאולוגיה היהודית והנוצרית בארץ ישראל, הוא הקדיש את זמנו לארכאולוגיה היוונית-רומית והביזאנטית הקדומה במזרח ובעולם העתיק בכלל.
מחקריו על האמנות והארכיטקטורה היוונית והרומית של ארץ ישראל והעולם הסובב במאה ה-1 לפני הספירה עד המאה ה-1 לספירה והספר שפרסם על האמנות והארכיטקטורה של מצדה בסדרת פרסומי החפירות של מצדה סיפקו תמונה מפורטת של התקופה הזו באמנות ובארכיטקטורה של ארץ ישראל. ספרו המקיף והחדשני של פרסטר על מצדה עסק בניתוח האמנות והארכיטקטורה והראה שפעלו שם בעלי מלאכה מרומא, אשר הובאו על ידי הורדוס או שנשלחו בידי הרומאים. בעלי מלאכה אלו הראו את רישומם הברור על ציורי הקיר בעיקר בארמון הצפוני במצדה. הוא כתב שהאמנות והארכיטקטורה במצדה היא בעיקר פרי השפעה של האמנות והארכיטקטורה ההלניסטית ואילו השפעת האמנות והארכיטקטורה הרומית הייתה פחותה, אף על פי שהיו שם בעלי מלאכה רומים.
הארמון הצפוני במצדה מקורו ביצירה הלניסטית שהשפיעה גם על הנבטים. פרסטר טען שיש קרבה גדולה בין הארמון הצפוני במצדה והתיאורים על החזית המפורסמת בפטרה - הידועה בשם החזנה וטען שמקורה בארמון הלניסטי מלכותי שהוא סבר שהיה קיים באלכסנדריה.
התרבות החומרית של התקופה הזו תוארה במחקרו על מלחמת היהודים נגד הרומאים בשנים 66–73 לספירה והראיות הארכאולוגיות למלחמה זו.
במחקר ההיסטורי של תקופה זו עסק המאמר המקיף על קיסריה הקדומה.
מחקריו > פיסול רומי

נושא אחר במחקריו היה הפיסול הרומי במיוחד על רקע הממצאים העשירים שגילה בחפירותיו בבית שאן (סקיתופוליס).
אחת מהתגליות המרכזיות והנדירות שנמצאו בארץ ישראל בפרט וברחבי העולם הרומי בכלל הוא פסל ברונזה של הקיסר אדריאנוס לובש שריון, אותו הוא חקר ופרסם בעקבות החפירות המקיפות אשר ניהל במחנה הרומי בתל שלם ובאזור הסמוך (הקיבוצים טירת צבי ושדה אליהו).
ההנחה שהייתה רווחת במחקר הייתה שארץ ישראל אינה מקום שבה ניתן למצוא פיסול רומי איכותי, כי האוכלוסייה המקומית התנגדה מסיבות דתיות לעשיית פסלים, אבל פרסטר הראה שהפיסול הרומי בארץ ישראל לא נופל בגיוונו ובאיכותו מאזורים אחרים במזרח האימפריה הרומית. רוב הפסלים הם מיובאים, ונמצאו בעיקר בערים שבהן הייתה אוכלוסייה מעורבת כקיסריה, שומרון, בית שאן, בניאס וגדרה.
פרסטר עסק עוד בתחום נוסף הקשור לפסול והוא כלל את ארונות הקבורה מאבן ומשיש המכונים סרקופגים ואשר גולפו בארץ ישראל ואף יובאו (ארונות השיש) בתקופה הרומית ממרכזי הייצור באסיה הקטנה, אתונה, ורומא. ארונות השיש עוטרו בתבליטים עשירים בעיקר בנושאים מיתולוגיים אך גם בנושאים מחיי יום יום. שרידי ארונות שיש מטיפוס זה נמצאו בעיקר בבית הקברות של בית שערים היהודית וכן בקיסריה. הוא דן בהשפעתם על אמנות גילוף הארונות המקומיים ואף על השפעתם על ייצור ארונות האבן המקומיים ועיטוריהם ומנהגי הקבורה היהודית. וכך ניתן לראות את ממדי ההשפעה של התרבות הקלאסית על תושביה היהודים של ארץ ישראל.
חפירות נבחרות > בית שאן

מאז שנת 1980 ועד למותו ניהל גדעון פרסטר ביחד עם פרופסור יורם צפריר את פרויקט החפירות והשחזור של בית שאן מטעם המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. פרויקט ארכאולוגי זה, הגדול ביותר שבוצע אי פעם בישראל ואחת החפירות הנרחבות ביותר שנערכו בעולם, נמשך עתה בקנה מידה קטן והחוקרים עוסקים בעיקר בעיבוד הממצא הרב והכנתו לפרסום מדעי נאות. המערך העירוני שנחשף בידי פרסטר וצפריר במרכזה של העיר ראשיתו במאה הראשונה לפסה"נ ושקיעתה הסופית של העיר כולה במאה ה-13 לספירה, עד לתחייתה מחדש במאה הי"ט. העיר התפתחה בתקופה ההלניסטית והרומית, ובתקופה הביזנטית, ואחר כך לאחר הכיבוש המוסלמי בתקופות האומאית העבאסית עד לדעיכתה בתקופה הצלבנית והממלוכית. בית שאן אשר שמה בתקופה הרומית והביזאנטית היה ניסה-סקיתופוליס הייתה באותה תקופה בירת הדקאפוליס, ברית עשר ערים בארץ ישראל ועבר הירדן והיא היחידה מביניהן שהייתה במערב הירדן.
בחפירות האוניברסיטה העברית נחשפו המרכז העירוני, רשת רחובות עמודים, סטווים, מונומנטים שונים כבסיליקה עירונית, מקדש, נימפיאון מפואר ששמש כמזרקה העירונית ומקור לאספקת המים העירונית. מרבית חלקיו של הנימפאון שרדו ומאפשרים שחזור מדויק של המבנה אשר חרב סופית עם חלקים ניכרים של העיר הרומית-ביזאנטית ברעידת האדמה, שהרסה חלקים גדולים מארץ-ישראל והתרחשה ב-18 בינואר 749 לספירה. אשר את תאריכה יודעים ממקורות יהודיים, נוצריים ומוסלמיים. בחפירות נחשפו עוד בסיסו של מונומנט מרשים במרכזה, תיאטרון ובית מרחץ גדול.
נמצא גם פיסול רומי רב, כולל פסלי שליטים ואלים כאפרודיטה, דיוניסוס, אתנה ועוד.
בממצא החשוב יש לציין עוד כ-1,500 כתובות ביוונית.
חפירות נבחרות > החפירות בטבריה ובתל שלם וסביבתו

פרסטר ניהל חפירות אינטנסיביות בשתי עונות בטבריה, שהוא ניהל ב-73–1974, בחפירות עלה בידו לאתר את הגבול בין טבריה לבין חמת טבריה אשר בה נמצאו המעיינות החמים ובתי המרחץ. בחפירותיו נחשף השער הדרומי המפואר התחום בשני מגדלים עגולים מתקופת ייסודה של העיר ב-20 לספה"נ, בימיו של הורדוס אנטיפס. בשער זה הייתה הכניסה לעיר. בחפירות נמצאו עוד שרידים מרשימים של בניה מהתקופה הביזאנטית ומהתקופות האומיית, העבסית והפאטימית.
בהמשך לחפירותיו של פרסטר בתל שלם מדרום לטירת צבי, אשר בו חשף פסל ברונזה של הדריאנוס יחיד במינו. נערכו על ידו חפירות כ-2 ק"מ מצפון לתל שלם בו זוהה המחנה הרומי אשר בו הוצב פסלו של הקיסר.
באזור זה מצא פרסטר שרידים של שער ניצחון מונומנטלי המוקדש להדריאנוס כנראה לאחר הניצחון על בר כוכבא. השער זוהה על פי שרידיה המרשימים של כתובת בלטינית שמדברת על הקדשת השער להדריאנוס על ידי הסינט הרומי. פסלו של הדריאנוס ושער הניצחון מעידים על כך שמרד בר כוכבא התפשט כנראה גם לצפון הארץ ולא היה מוגבל רק לתחומי יהודה כמקובל כיום.
חפירות נבחרות > חפירות באלבניה

בעונות החפירה 2003 ו-2004 וכן ב-2009 ניהל פרסטר ביחד עם פרופסור אהוד נצר ועם צוות חפירה אלבני את המחקר הארכאולוגי של אתר בית הכנסת והכנסייה, המתוארך למאות ה-4–6 לספירה, בעיירה סרנדה בדרומה של אלבניה. הבניין שנחשף הוא אחד משלושים שרידי בתי כנסת שנמצאו בעולם העתיק מחוץ לארץ ישראל.
ספר יובל לכבודו

L.V. Rutgers (Ed.) What Athens has to do with Jerusalem. Essays on Classical, Jewish and Early Christian Art and Archeology in Honor of Gideon Foerster (Leuven, 2002)
ספרים בהכנה

An Architectural Study of the Roman Nymphaeum at Bet Shean (Scythopolis)
(in an advanced stage of preparation; to be published in the series of Qedem Reports; Excavations at Bet Shean- Hebrew University Reports). The book contains some 150 pages + 150 plates, photos, and drawings.
דוד בן ברוך

| --- | --- |

 לידה:  מרוקו מרוקו
 פטירה:  16 בדצמבר 1784 ג' בטבת תקמ"ה מרוקו תרודאנת, מרוקו
 מקום קבורה:  תלתא דמנבהא, מרוקו
 מדינה:  מרוקו 
 תקופת הפעילות:  ? – 16 בדצמבר 1784 
 תחומי עיסוק:  תורה, הלכה, קבלה
 רבותיו:  רבי ברוך הכהן אזו״ג (אביו)
 בת זוג:  מלכה כליפא, בתו של הגאון רבי כליפא בן מלכא זצ״ל
 צאצאים:  ר' ברוך הכהן אזו"ג ר' ימין הכהן אזו"ג
 
רבי דוד בן ברוך הכהן אזוג (נפטר בג' בטבת, ה'תקמ"ה, 16 בדצמבר 1784) היה רב ומקובל במרוקו. מקום קבורתו מהווה אתר תפילה ועלייה לרגל מרכזי, ונוהרים אליו מתפללים רבים, בעיקר בימי השנה לפטירתו.
תולדות חייו

נולד לרבי ברוך הכהן אזוג בהרי האטלס. רכש השכלה תורנית, וכשבגר לימד בישיבה בכפר תינזרת.
לפי גרסה אחרת, היה שד"ר (שליח דרבנן) מירושלים או מטבריה שהגיע למרוקו לאסוף כספים עבור תושבי הארץ, וכשהגיע לאחד הכפרים באזור האטלס יהודי המקום מינו אותו לרב ולא הניחו לו לשוב לארץ ישראל[דרוש מקור].
שמו התפרסם בכל רחבי מרוקו כצדיק בעל כוחות, ורבים פנו אליו לבקש עזרה ועצה ולהתברך מפיו.
הניח בן אחד, רבי ימין כהן אזוג שקבור לידו. רבי ימין הניח בת עאליא ובן רבי דוד כהן אזוג שקבור במוגדור.
שני בניו של רבי דוד ממוגאדור התפרסמו: רבי ימין הכהן ורבי ברוך הכהן (הקרוי על שם סבו). נכדיו הם: רבי דוד בן ברוך הידוע בכינוי 'באבא דודו' שמקום קבורתו בעיר תארודאנת, ורבי פינחס כליפא הכהן אזוג בנו של רבי ימין, ומקום קבורתו בעיר מרקש.
ישנה גרסה הטוענת כי רבי דוד נישא בנישואין שניים לאחותו של רבי כליפא בן מלכא וגרסה נוספת שנישא לבתו של רבי כליפא בן מלכא
פטירתו

רבי דוד נפטר בג' בטבת ה'תקמ"ה 16 בדצמבר 1784, ונקבר בכפר הנקרא "תלתא דמנבהא" במרוקו.
מדי שנה נערכת בתאריך זה הילולה מסורתית על קברו. את ההילולה עורכים צאצאיו, ומגיעים אליה אורחים מישראל, צרפת, קנדה, אנגליה ומכל ערי מרוקו שבהן מתגוררים יהודים ובפרט מקזבלנקה. על קברו נבנה מתחם חדרי אירוח, עם למעלה מ-200 חדרים. המקום מאובטח מטעם בית המלוכה המרוקאי והמושל האזורי, שמציבים אבטחה משבוע לפני האירוע ועד לצאת אחרון המבקרים.
המושל האזורי מגיע ביום ההילולה לציון רבי דוד יחד עם משלחת מלווים, ובהשתתפותו עורכים המתפללים תפילה מיוחדת לכבוד שלטון מרוקו ומוקראת תפילה השכבה למלכי מרוקו האחרונים שידועים היו ביחסם הטוב ליהודי מרוקו. לקראת חצות הלילה יוצאים כל המתפללים למתחם ציון הצדיק ונערכת תפילה ואמירת תהילים במקום. לאחר מכן חוזרים לסעודת מצווה וריקודים.
הנצחתו

על שמו של רבי דוד בן ברוך הוקמו מספר מוסדות ובתי כנסת ב אופקים, עפולה, אשדוד, אשקלון, קריית גת, יבנה, נס ציונה, ירוחם, צפת דימונה ונתניה, ברחוב קרן היסוד, חולון
ספריו

״לדוד ברוך״ - דרשות וחידושי תורה שנשא בציבור, תועדו בכתב ידו המקורי ויצאו לאור בהוצאת 'מלכי רבנן'.
לקריאה נוספת

משה אליהו ברבי אברהם צבי, ״שבחי רבי דוד בן ברוך״.
הערות שוליים

↑  משפחת הכהן אזוג היא משפחת חכמים, למקור שם המשפחה שלוש אפשרויות: א. אזוג ראשי תיבות של "אשה זונה וחללה... גרושה לא ייקח" (ספר ויקרא, פרק כ"א, פסוק ז'), ציווי מקראי לכהנים. ב. "אזוג", בשפה הברברית פירושו גדול, ולכן "הכהן אזוג" = הכהן הגדול. זו הפרשנות המקובלת בקרב בני המשפחה. ג. שיבוש משם האזור במרוקו שבו חיו בני המשפחה, "אגזו נבהמו". ד. על פי מסורת משפחתית, זהו שם של אחת ממשמרות הכהונה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306895005171  ISNI: 0000 0000 7047 7649  LCCN: n2018038547  VIAF: 97385462   WorldCat (עם VIAF): 97385462
דייב סנדלר

דייב סנדלר (באנגלית: Dave Sandler) הוא אתלט יהודי-דרום אפריקאי בעבר, אלוף המכביה השלישית (1950) בריצת 200 מטר ואלוף המכביה הרביעית (1953) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.