stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלאך
מלאכים במסורת היהודית

בנוסף למיכאל וגבריאל, מוזכרים במסורת היהודית מלאכים נוספים בעלי שמות דומים. בספרות חז"ל מוזכרים המלאכים אוריאל, סמאל ורפאל. המלאך מטטרון מוזכר בכמה מקומות בתור מלאך חשוב. על פי הקבלה אין להגות את שמות המלאכים, ויש להזכיר רק את תחילת שמם או לחלופין רק להרהר אותו במחשבה.
באגדה מצוי הביטוי לצבא מלאכי ה' - "פמליה של מעלה" מול "פמליה של מטה" שהם ישראל, ומסופר רבות על מלאכי השרת שאומרים שירה לפני האל. במדרשים ובתלמוד מוזכרים מלאכים בהקשרים רבים נוספים.
לפי הרמב"ם, המלאך המופיע בתנ"ך ובספרות חז"ל הוא לעיתים ישות שכלית רוחנית נבדלת מחומר, הזהה לשכל נבדל במטאפיזיקה האריסטוטלית, אך לעיתים הכוונה להאנשה של כוח מכוחות הטבע. כמו כן, לדעת הרמב"ם נבואות הנביאים נמסרות להם על ידי מלאך, אולם יש מבארים שכוונתו שכוח הדמיון מעורב בקבלת הנבואה, וזאת בשונה ממשה רבנו שקיבל את דבר ה' באופן בהיר וישיר, ללא התערבות כוח הדמיון.
מלאכים במסורת היהודית > מלאכים בקבלה

המלאכים על פי הקבלה הם מציאויות רוחניות, המוגדרות בעיקר על פי תכונה מסוימת, ועל פי התכונות והאופי המיוחדות לה. הם הוויות הפועולות בעולמות היצירה והבריאה כפי שבני האדם פועלים בעולם העשייה.
המלאכים הם בעלי הכרה עצמית, הכרה של הסביבה ויכולת לייצור ולעשות דברים בתוך מסגרת העולם שהם מצויים בו, ושלכל אחד מהם תפקיד של שליחות מתמדת מטעם הקדוש ברוך הוא בהיותו מקשר בין עולם העשייה לבין עולמות עליונים יותר (ולעיתים תחתונים יותר), ומעביר את החִיוּת באופן דו צדדי ביניהם. מצד אחד, כל מצווה שאדם עושה היא פעולה רוחנית-קדושתית שיוצרת מלאך שהוא מעין שליח של האדם לעבר העולמות העליונים, בהם מקבלת המצווה וכוונתה משמעות וממשות, שהיא המלאך. ומצד שני, יש מלאכים הנשלחים כלפי מטה והמתגלים בצורה כזו שקשורה בעקיפין למהותם. לפעמים המלאך מתגלה בעקיפין באופן בו אנשים קדושים במיוחד כמו נביא או כל אדם במצב של הארה גבוהה יכולים לחוות את מציאות המלאך באופן רוחני, ולפעמים המלאך מתגלה באופן ישיר ולובש צורה שקיימת ממש בעולם שלנו כמו דמות אדם, להבה או צורה טבעית אחרת.
בניגוד לבני אדם, מלאכים מוגדרים כ"עומדים", כלומר - לא משתנים, והם מייצגים באופן קבוע מהות רגשית או שכלית אחת וחד-ממדית, שמגדירה את המלאך, ואיננה מורכבת ממערך שלם של הוויות כמו האדם.
חלק מן המלאכים הם עתיקים וקיימים מאז ומעולם, בעוד חלקם מלאכים שנוצרים כתוצאה מהמעשים והחוויות של יצורי העולמות.
בעולם היצירה, המלאכים מחולקים לקבוצות שכל אחת מהן נקראת "מחנה של מלאכים", וכולל בתוכו פרטים רבים שקשורים לרגש מסוים של המחנה - לדוגמה, מחנה של אהבה, שכולל בתוכו מלאכים שונים שכל אחד מהם מייצג גוון אחר של אהבה, או מחנה של יראה, בו כל אחד מהמלאכים הוא גוון אחר של יראה.
בעולם הבריאה הגבוה יותר, קיימים מלאכים הנקראים "שְׂרַפִים" בגלל היותם קרובים יותר לאלוקות וכמיהתם להתקרב ולהשרף בה. השרפים הם התגלמויות של דרגות של השכל העליון, כשכל אחד מהם הוא צד מסוים של הוויה שכלית בדרגה וצורה מסוימת.
בעולמות הרע או הקליפה, הקיימים מתחת לעולם שלנו, קיימים מלאכים מסוג אחר: מלאכי חבלה, שבניגוד למלאכי העולמות העליונים, מייצגים רגשות ודחפים של הטמא והרע ולא של הקדושה, ולכן הם נוצרים ממעשים, מחשבות ורצונות של רע ולא ממעשים של טוב, ומובילים את השפע מהאדם לעולמות הטומאה.
מלאכי החבלה מפתים לעשות רע מתוך עולמות הרע בהם הם נמצאים, ופועלים על האדם בצורות חומריות ורוחניות, ומשמשים גם להענשה של החוטא על חטאיו על ידי ייסורים, כאבים ומשברים חומריים ורוחניים. בניגוד למלאכים של הקדושה, מלאכי החבלה הם טפילים של העולם הזה - וחיים מכח הבחירות הרעות שנעשות בו, בהיעדר יכולת להאחז ברע שבו, הם יעלמו ואינם חלק מתמונת העולם האידיאלית.
כשאדם עושה מצווה או עבירה ויוצר על ידה מלאך, הוא נצמד אליו והופך להיות חלק מההוויה הסובבת אותו. במהלך חייו של האדם ההשפעות הטובות או הרעות שלהם עקיפות באופן מסוים, אבל עם פטירתו אותם מלאכי החבלה מקיפים אותו ללא חציצה - ובעצם היותם מענישים אותו באופן ישיר מתוך הרע שהוא יצר בעצמו, וזוהי הירידה לגיהנום. לאחר שהם חדלים להתקיים בהיעדר חיות להאחז בה ולאחר שחוה את כל הכאב ברע שיצר, הנפש שלו מתנקה ויכולה להגיע למקומם של המלאכים שיצרה במעשיה הטובים ולהתענג בטוב שעשתה - וזוהי העלייה לגן עדן.
על פי הקבלה ישנם רבבות אלפי מלאכים, המוזכרים בשמות רבים נוספים ושאמונים על דברים שונים.
ספר הזוהר מבחין בין מלאכי שרת למלאכי חבלה, בין מלאכי חסד למלאכי דין ובין מלאכים בעלי אופי זכרי (משפיעים ומנהיגים) למלאכים בעלי אופי נקבי (מושפעים ומונהגים).
מלאכים במסורת היהודית > מלאכים בהלכה

יש הלכות ומנהגים רבים שקשורים למלאכים ביהדות.
חכמים תקנו את תפילת התכבדו מכובדים שתקנו לומר לפני הכניסה לבית הכסא מכיוון שהמלאכים המלווים את האדם לא יכולים להיכנס לשם.
נהגו לא לומר את הקטעים בסליחות בשפה הארמית בהיעדר מניין מכיוון שהמלאכים לא מבינים ארמית.
כמו כן, קיימים תפילות ופיוטים רבים שפונים או מתייחסים למלאכים, כמו שלום עליכם ומכניסי רחמים.
מלאכים בתרבות הפופולרית

בתרבות הפופולרית, המושפעת בעיקר מהאיקונוגרפיה הנוצרית אך גם מהמיתולוגיה היוונית, המלאכים מתוארים כיצורים דמויי אדם יפים (לרוב בהירי-עור עם שיער בלונדיני) בעלי הילה וכנפי ברבור בעלות נוצות לבנות צחורות. הם בדרך כלל לבושים בשמלה או טוגה לבנה. המלאכים "גרים" בגן עדן, משרתים את אלוהים ומנעימים את זמנו ואת זמנם בשירה מלאכית ונגינה בנבל או בלירה. בנוסף למלאכים האלו קיימים עוד שני תת-סוגים:
המלאך הלוחם – ה-Archangel – שחמוש בחרב ארוכה או בחרב דו-ידנית ועוטה שריון חזה נוצץ כמו זה של ההופליט היווני. המלאך הלוחם מייצג את צבאות השמיים ומתואר נלחם בכוחות הרשע, בשדים ובצבאות השטן.
מלאך תינוק שדומה לקופידון ומסמל אהבה, טוהר ותום.
ראו גם

מלאך המוות
לקריאה נוספת

הרב ראובן מרגליות, מלאכי עליון, מוסד הרב קוק, שמות המלאכים לפי סדר א”ב, ודברי רבותינו חכמי התלמוד עליהם, תפקידיהם והופעותיהם.
יוסף דן, תולדות תורת הסוד העברית: העת העתיקה, מרכז זלמן שזר, תשס"ט, פרק חמישי: מלאכים בספרות האפוקליפטית, במגילות הגנוזות ובנצרות הקדומה.
רחל אליאור, מקדש ומרכבה, כוהנים ומלאכים, היכל והיכלות במיסטיקה היהודית הקדומה, ירושלים: הוצאת מאגנס תשס"ג.
אלכסנדר רופא, מלאכים במקרא: האמונה במלאכים בישראל לאור מסורות מקראיות, ירושלים: הוצאת כרמל, 2012.
משה אידל, עולם המלאכים: בין התגלות להתעלות, ידיעות ספרים, 2008. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
יאיר זקוביץ, הספר הקטן על טבע המלאכים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2010.
הערות שוליים

↑  גד בן עמי צרפתי, תולדות מלים, לשוננו לעם, תשמ"ט-תש"ן, עמ' 175
↑  כך למשל בסיפור מפגש יעקב עם המלאך (כִּי רָאִיתִי אֱלֹוהִים פָּנִים אֶל פָּנִים וַתִּנָּצֵל נַפְשִׁי. בראשית פרק ל"ב פסוק ל"א), בסיפור מפגש גדעון עם המלאך (וַיֹּאמֶר לוֹ ה' שָׁלוֹם לְךָ אַל תִּירָא לֹא תָּמוּת. שופטים פרק ו', פסוק כ"ג), ובסיפור מפגש מנוח ואשתו עם המלאך (וַיֹּאמֶר מָנוֹחַ אֶל אִשְׁתּוֹ מוֹת נָמוּת כִּי אֱלֹוהִים רָאִינוּ. שופטים פרק י"ג פסוק כ"ב).
↑  האריז"ל, פרשת שמות, שער המצוות, עמ' יא:
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ז', הלכה ו', מורה הנבוכים חלק ב פרק ל"ד.
↑  ספר העיקרים חלק ג' פרק י'. שער כבוד ה' לרבי אפרים אנקווה, בתשובתו להשגת הרמב"ן על הרמב"ם בעניין קבלת הנבואה על ידי מלאך. וראו הרחבה בנידון זה במאמר האם הנביאים קיבלו את נבואתם על ידי מלאך, באתר ישיבת הר ברכה
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  עדין אבן-ישראל, שלושה עשר עלי השושנה, ירושלים: קורן, 2010, עמ' 6-27
↑  ספר שמות המלאכים – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  רש"י על תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד ב'
↑  ספר התניא, סימן ע"ב
↑  מלאך לוחם כזה מופיע בסדרת משחקי Heroes of Might and Magic ונקרא שם Archangel.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294723205171  BNE: XX528086  BnF: cb119316200 (data)  GND: 4014748-4  LCCN: sh85005001  NDL: 00576659  NKC: ph114045  TDVİA: melek
ראשי שנים ביהדות

ארבעה ראשי שנים מציינים בהלכה את תחילת השנה בתחומים שונים. הבנת ציר השנה התואם לכל תחום הכרחית לקיום מצוות מחזוריות-שנתיות, בעיקר מצוות התלויות בארץ ובכלל זה: שמיטה, יובל, ערלה, ביכורים, תרומה, מעשר ראשון, מעשר שני ומעשר עני.
תאריכי ראשי השנים נקבעו במשנה, מסכת ראש השנה, פרק א', משנה א':
אַרְבָּעָה רָאשֵׁי שָׁנִים הֵם:

בְּאֶחָד בְּנִיסָן – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לַמְּלָכִים וְלָרְגָלִים.

בְּאֶחָד בֶּאֱלוּל – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לְמַעְשַׂר בְּהֵמָה. רַבִּי אֶלְעָזָר וְרַבִּי שִׁמְעוֹן אוֹמְרִים: בְּאֶחָד בְּתִשְׁרֵי.

בְּאֶחָד בְּתִשְׁרֵי – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לַשָּׁנִים וְלַשְּׁמִטִּין וְלַיּוֹבְלוֹת, לַנְּטִיּעָה וְלַיְרָקוֹת.

בְּאֶחָד בִּשְׁבָט – רֹאשׁ הַשָּׁנָה לָאִילָן, כְּדִבְרֵי בֵית שַׁמַּאי. בֵּית הִלֵּל אוֹמְרִים: בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר בּוֹ.
אחד בניסן

ראש השנה למלכים ולרגלים. הולדתו של עם ישראל, כפי שמתואר בתורה:
וַיֹּאמֶר יְהוָה אֶל-מֹשֶׁה וְאֶל-אַהֲרֹן בְּאֶרֶץ מִצְרַיִם לֵאמֹר. הַחֹדֶשׁ הַזֶּה לָכֶם רֹאשׁ חֳדָשִׁים, רִאשׁוֹן הוּא לָכֶם לְחָדְשֵׁי הַשָּׁנָה.
בתוספתא הוזכרו עניינים נוספים שא' בניסן הוא ראש השנה שלהם: ”ניסן ראש השנה למלכים ולרגלים [לחדשים] ולתרומת שקלים ויש אומרים אף לשכירות בתים” בגרסת הברייתא המובאת בתלמוד הבבלי מוזכר גם "לעיבורים".
באחד בניסן מתחיל מניין שנות מלכותם של מלכי ישראל: ”ואפילו עמד בשבט או באדר, כלתה שנתו משהגיע ניסן, ויתחילו למנות לו שנה שנייה.” (רש"י) עם קום מדינת ישראל, היו שטענו שגם את שנות המדינה יש למנות מאחד בניסן:
אלה הנוהגים למנות בכתובות או בהזמנות לחתונות וכדומה, למניין השנים שמתחילת הקמת המדינה, שיש להם להתחיל השנה החדשה מראש חודש ניסן ולא מה' באייר, דראש השנה למלכי ישראל הוא באחד מניסן.
ביום זה עורכים יהודי תוניסיה ולוב את טקס הבסיסה. הטקס כולל ברכות לשנה טובה ומעשה המזכיר את הקמת המשכן, שנעשתה בא' בניסן.
יום זה הוא ראש השנה היחיד בלוח השנה במגילות קומראן.
אחד באלול

בגמרא מובא דיון על קביעת ראש השנה למעשר בהמה בא' באלול או בא' בתשרי. הוויכוח מבוסס על קביעת חודשי הרבייה של הבהמות, על פי פסוק בתהלים (פרק ס"ה, פסוק י"ד):
"לבשו כרים הצאן, ועמקים יעטפו בר, יתרועעו אף ישירו".

ר"מ סבר: אימתי לבשו כרים הצאן? בזמן שעמקים יעטפו בר.
 ואימתי עמקים יעטפו בר? באדר.

מתעברות באדר ויולדות באב – ראש השנה שלהן אלול.

ר' אלעזר ור"ש אומרים: אימתי לבשו כרים הצאן? בזמן שיתרועעו אף ישירו.

אימתי שבלים אומרות שירה? בניסן.

מתעברות בניסן ויולדות באלול – ראש השנה שלהן תשרי.
לעומת זאת, כבר במשנה מופיעה טענה על שלוש פעימות של ילודה בשנה:
שלשה גרנות למעשר בהמה:

בפרס הפסח, בפרס העצרת, בפרס החג, דברי ר' עקיבא.

בן עזאי אומר: בעשרים ותשעה באדר, באחד בסיון, בעשרים ותשעה באב.

ר' אלעזר ור' שמעון אומרים: באחד בניסן, באחד בסיון, בעשרים ותשעה באלול.

ולמה אמרו בעשרים ותשעה באלול ולא אמרו באחד בתשרי? מפני שהוא יום טוב, לפיכך הקדימוהו בעשרים ותשעה באלול.

ר' מאיר אומר: באחד באלול ראש השנה למעשר בהמה.

בן עזאי אומר: האלוליים מתעשרין בפני עצמן.
אחד בתשרי > ראש השנה לשנים

לפי המסורת היהודית, באחד בתשרי נברא האדם הראשון ולכן יום זה מסמל את בריאת העולם ואת מלכותו של ה' על האנושות. הגמרא שואלת כיצד מניין השנים בא לידי ביטוי מעשי ועונה שבשטרות: ”למאי הלכתא? אמר רב פפא: לשטרות. דתנן שטרי חוב המוקדמין פסולין והמאוחרין כשירין.” (תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ח', עמוד א')
אחד בתשרי > ראש שנות שמיטה ויובל

הרמב"ם פוסק שלעניין שביעית, התאריך הקובע לכל דבר ועניין הוא א' תשרי. פירות שחנטו לפני א' תשרי של השנה השביעית - הרי הם חולין, ואילו פירות שחנטו בין א' תשרי של השנה השביעית לבין כ"ט אלול של שנה זו קדושים בקדושת שביעית:
באחד בתשרי, ראש השנה לשמיטין וליובלות. פירות שישית שנכנסו לשביעית ... או פירות האילן, והגיעו לעונת המעשרות קודם ראש השנה--הרי אלו מותרין: ואף על פי שאוסף אותם בשביעית, הרי הן כפירות שישית לכל דבר. ואם לא באו לעונת המעשרות אלא אחר ראש השנה, הרי הן כפירות שביעית.
אחד בתשרי > ראש שנות נטיעה וירקות

בהלכות ערלה, יש להפריד בין ראש השנה לעניין נטיעה, לבין ראש השנה לעניין פירות ערלה ונטע רבעי. היום הקובע למניין שנות האילן הוא ראש השנה, א' תשרי. לעניין הפירות, היום הקובע הוא ט"ו בשבט. לכן, פירות אילן שחנטו לפני ט"ו בשבט של השנה הרביעית, עדיין נחשבים לערלה, ואם הם חנטו בשנה החמישית לפני ט"ו בשבט, הם נחשבים לנטע רבעי. ההלכות מסוכמות בדברי הרמב"ם:
באחד בתשרי, ראש השנה לעורלה ולרבעי; ומאימתיי מונין לעורלה ורבעי, משעת נטיעה ...ואף על פי כן אין פירות הנטיעה הזאת מותרין בעורלה או ברבעי, עד חמישה עשר יום בשבט--שהוא ראש השנה לאילן.
חמישה עשר בשבט

ראש השנה לאילן בהלכה הוא תחילת השנה לעניין מצוות התלויות בארץ החלות על פירות האילן. המשנה בראש השנה מביאה מחלוקת בין בית הלל לבין בית שמאי מהו זמנו של ראש השנה לאילן - באחד בשבט או בחמשה עשר בו. להלכה נפסק שראש השנה לאילן חל בחמישה עשר בשבט, כדעת בית הלל. לתאריך זה השלכות כמעט לכל המצוות התלויות בארץ ובכלל זה: ערלה, ביכורים, תרומה, מעשר ראשון, מעשר שני, מעשר עני, ולחלק מהדעות אף שביעית.
בעניין שביעית, בניגוד לרמב"ם פוסק רבנו חננאל בפירושו למסכת ראש השנה שהתאריך הקובע הוא ט"ו בשבט:
בנות שוח ... שחנטו בשנת השמטה אחר ט"ו בשבט נוהגין בהן דין שביעית ... אבל מה שחנטו קודם ט"ו בשבט בשביעית - מן הששית הן חשובין ומותרין ...
ראשי שנים נוספים

רב סעדיה גאון בסידור שלו מחשיב את כ"ד בתשרי כ-'ראש השנה של פרשות' משום שבו מתחיל מחזור חדש של קריאת התורה בפרשת השבוע.
בגניזת קהיר נמצאו חיבורים שמתחילים את השנים של המניין לחורבן הבית בתשעה באב, כך גם פירשו הקראים את ”בראש השנה בעשור לחודש” (ספר יחזקאל, פרק מ', פסוק א').
ראו גם

מסכת ראש השנה
מניין השנים בלוח העברי
ראש חודש
תחילת שנה חדשה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ז', עמוד א'
↑  ספר שמות, פרק מ', פסוקים י"ז–ל"ג
↑  עמוד שס"ה
↑  ראו למשל לוח לשנת ד'תתקצ"ד ומנהגי תשעה באב (מתורגם)
↑  יעקב בן ראובן, ספר העושר.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
טקס הבסיסה
סדר תפילות לט"ו בשבט העוסק בפירות הארץ
סמרה

ערך זה עוסק בעיר ברוסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
סמרה (ברוסית: Самара, מ-1935 עד 1991 נקראה העיר קויבישב, ברוסית: Куйбышев) היא העיר השמינית בגודלה ברוסיה, השוכנת על גדות נהר וולגה, בירת מחוז סמרה. נכון לשנת 2021 מונה אוכלוסיית העיר כ-1,144,759 תושבים.
סמרה היא מרכז כלכלי, תחבורתי, מדעי, חינוכי ותרבותי גדול. סמרה היא גם מרכז גדול של הנדסת מכונות ועיבוד מתכת, מתכות, זיקוק נפט, עיבוד מזון, כמו גם תעשיות חלל ותעופה. יותר מ-150 מפעלי תעשייה גדולים ובינוניים ממוקמים בעיר.
לסמרה יש את אחת מגדות הנהר הארוכות ברוסיה ואת בניין תחנת הרכבת הגבוה ביותר באירופה. בנוסף, כיכר קויבישב היא הכיכר הגדולה באירופה. בשנת 2018 נערכו בעיר משחקי המונדיאל.
היסטוריה

העיר מוזכרת בשם סמר בכרוניקות שונות החל מהמאה ה-14. השנה הרשמית לייסודה היא 1586, תחילה כמבצר הגנה על הוולגה; כמאה שנה אחר כך, ב-1670, היא נכבשה על ידי חיילותיו של סטפן ראזין במרד האיכרים, והחל מ-1688 הפך המבצר לעיר באופן רשמי: תחילה (1708) שויכה למחוז קזאן, לאחר מכן (1719) למחוז אסטרחן. ב-1851 הפכה לבירת מחוז סמרה, עם 15,000 תושבים. ב-1773 הייתה סמרה לעיר הראשונה שצידדה בימליאן פוגצ'וב, מנהיג מרד הקוזקים של אורל כנגד הצארינה יקטרינה השנייה.
באותו זמן, נהנה מחוז סמרה מיבול החיטה הגדול ביותר ברוסיה, והעיר הפכה למרכז קציר החיטה ברוסיה, עם טחנות רוח שזיכו אותה בכינוי "שיקגו הרוסית". בסוף המאה ה-19 התפתחה העיר למרכז תעשייה חשוב, עם 46 מפעלים ו-2,500 פועלים.
במהלך מהפכת 1905 הכריזה העיר סמרה על הקמת רפובליקה עצמאית ופרשה מרוסיה, אך זמן קצר אחר כך השתלטו על העיר חיילי הממשלה מחדש. ב-1917 היו בעיר כ-90 מפעלים, ובאוקטובר של אותה השנה הונהג בעיר שלטון קומוניסטי. ביוני 1918 נכבשה על ידי הצבא הלבן ובנובמבר חזרה לידי הקומוניסטים. ב-1919 הייתה סמרה לבירתה הזמנית של רוסיה.
ב-1935 שונה שם העיר לקויבישב על שם ולריאן קויבישב, המנהיג הקומוניסטי שכבש את העיר מהצבא הלבן בשנת 1918. ב-1941 רוכזו בעיר מפעלי תעשייה רבים שכללו בין השאר מפעל לייצור מטוסים מסוג איליושין, מפעלי נפט ועוד, שבזכותם כונתה העיר "באקו השנייה"; כן הועברו אליה נציגויות דיפלומטיות וחלק ממשרדי הממשלה. מעמדה של העיר עלה בהתמדה, ובין השאר מצאו בה מקלט אמנים ואנשי מדע רבים, ביניהם איליה ארנבורג ודמיטרי שוסטקוביץ', שב-1941 הלחין שם את הסימפוניה השביעית שלו. בזמן מלחמת העולם השנייה ולאחריה מצאו גולים פולנים רבים מקלט בעיר, והוקמו בה אפילו כמה מפלגות פולניות, בהן יהודים נטלו חלק פעיל. לאחר המלחמה רוב הפולנים חזרו לפולין, אך חלקם הוגלו לסיביר בשל פעילות "אנטי-מפלגתית".
בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן הקרב על מוסקבה כאשר היה חשש ניכר שמוסקבה תיפול בידי הגרמנים - החליטו סטלין וההנהגה הסובייטית להפוך את קויבישב לבירה הזמנית של ברית המועצות במקרה שמוסקבה תיפול, ולשם כך אף העבירו לשם את הממשלה, את מוסדות השלטון ומרכזי המפלגה הקומוניסטית, ואת נציגי השגרירויות הזרות. גם סטלין עצמו התכוון לברוח לקויבישב, אך חזר בו לבסוף ונשאר במוסקבה. הממשלה וראשי המשטר נשארו בקויבישב במשך תקופה קצרה עד שהחל להתייצב קו החזית במוסקבה, במהלך חודש אוקטובר 1941, ואז חזרו למוסקבה.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה סמרה קורומוץ', המצוי במרחק של כ-35 קילומטרים צפונית לעיר.
בסמרה פועלות שתי מערכות תחבורה ציבורית, הכוללת חשמליות וכן את קו הרכבת התחתית של סמרה.
ספורט

בעיר פועלות כמה קבוצות ספורט גדולות, ביניהן קריליה סובייטוב סמרה בכדורגל, וסמרה בכדורסל. סמרה היא אחת הערים שאירחו משחקים במונדיאל 2018 ולשם כך נבנה בעיר אצטדיון סולידרנוסט ארנה.
יהודים

עד תחילת המאה ה-19 העיר הייתה מחוץ לתחום המושב והורשו להתיישב בה קנטוניסטים בלבד. בין השנים 1914 ו-1917 הוגלו יהודי אזורי הלחימה מהארצות בלארוס, ליטא ולטביה לעיר, וכך גדלה קהילת יהודיה בצורה משמעותית. ב-1991 חודשה הפעילות הקהילתית ומכהן בה הרב שלמה דייטש כרב העיר. שני בתי ספר יהודים קיימים בה, האחד של רשת אורט העולמית והשני של רשת "אור אבנר" של חב"ד.
בית הכנסת הכוראלי המוזנח ב-2008
זכוכיות מנותצות בבית הכנסת
בית הכנסת לאחר שיפוץ ב-2015
בית הכנסת
בית הכנסת ב-1906, יברייסקיה אנציקלופדיה
גלריה

תחנת הרכבת של סמרה
הרכבת התחתית של סמרה
סולידרנוסט ארנה
נמל התעופה סמרה קורומוץ'
ערים תאומות

לסמרה יש ברית ערים תאומות עם הערים:
גרמניה שטוטגרט, גרמניה (מ־1992)
הרפובליקה העממית של סין חפיי, הרפובליקה העממית של סין (מ־2015)
בולגריה סטארה זאגורה, בולגריה (מ־1992)
איטליה פלרמו, איטליה (מ־2008)
ארצות הברית סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית (מ־1994)
הרפובליקה העממית של סין ג'נגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין (מ־2002)
יהודייה עם תפוזים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אלכסנדר גרימסקי
 תאריך יצירה:  שנות ה־80 של המאה ה־19 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  55 ס״מ 
 גובה:  66 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  MP 5526 MNW (National Museum in Warsaw) 
 מיקום:  המוזיאון הלאומי בורשה ורשה
 
יהודייה עם תפוזים הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר הפולני אלכסנדר גרימסקי, שהושלם בשנת 1881. הציור ונרכש על ידי המוזיאון הלאומי בוורשה (אנ') ב-1928, נבזז על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, והוחזר לפולין רק בשנת 2011.
תיאור

הציור נעשה על ידי גרימסקי בוורשה בין 1880 ל-1881. בציור נראה בעלת חנות יהודייה (שהונצחה על ידי האמן בציור אחר, "יהודיה עם לימונים"). האישה לבושה בבגדים בלויים. יש לה כיסוי על הראש וצעיף על הכתפיים. היא נושאת שני סלי תפוזים. ברקע נראים גגות בתי העיר ורשה. פניה של האישה רציניות. לחייה המודגשות והקמטים הבולטים מגבירים את השפעת העצב וחוסר האונים המשתקפים בדמותה. לעומתם עומדים התפוזים, שצבעם מהווה התייחסות לחיים, לחום ולאקלים הדרומי. הצייר חתם את שמו בפינה השמאלית התחתונה ושם את שם העיר שבה צייר את התמונה.
היסטוריה

התמונה הייתה שייכת במקור לחנות העתיקות Dom Sztuki בוורשה, והיא נרכשה על ידי המוזיאון הלאומי של ורשה ב-23 בפברואר 1928. במהלך הביזה של פולין במלחמת העולם השנייה, הציור נגנב על ידי הנאצים. מאז 1945 חיפשו הרשויות בפולין את מקום הימצאה. ב-26 בנובמבר 2010 הופיע הציור בשוק עתיקות בבוקסטהודה, גרמניה. משרד התרבות והמורשת הפולנית החל במשא ומתן להחזרת הציור לפולין. ב-15 ביולי 2011, לאחר ששילמה קרן PZU הפולנית לבעלים הגרמני, חזרה התמונה למוזיאון הלאומי. הסכום ששולם לא פורסם.
הערות שוליים

1 2  "Jewess with Oranges". Lost Museum. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2013. נבדק ב-22 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elżbieta, Rogowska (ביוני–בספטמבר 2011). "ŻYDÓWKA Z POMARAŃCZAMI" (PDF). Cenne, Bezcenne, Utracone (בפולנית). Narodowy Instytut Muzealnictwa i Ochrony Zbiorów. 3 (64): 3–5. ISSN 1428-6467. נבדק ב-22 בדצמבר 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
עזריהו בן עודד

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־10 לפנה״ס 
 פטירה:  המאה ה־9 לפנה״ס 
 אב:  עודד
 תקופה:  המלך אסא
 עיסוק:  נביא 
 
לפי ספר דברי הימים ב', עֲזַרְיָהוּ בֶּן עוֹדֵד, היה נביא שפעל באזור ממלכת יהודה, בשטחי שבט יהודה, שבט בנימין ושטחי שבט אפרים, שהשתייכו לממלכת ישראל לשעבר.
 הוא הוכיח את העם ואת המלך אסא כי מצבו הרוחני בשפל המדרגה בשל עבודת האלילים אשר פשתה בו; וכפועל יוצא, העם שרוי בלא אמונה, מבלי מורים ראויים או "תורה". מצב זה נקשר בנבואתו של עודד, על המלחמות הרבות ואי הסדרים שהתחוללו באותה תקופה בארץ ישראל. המלך אסא קיבל את תוכחתו, ועבודת האלילים הופסקה ונאסרה בשטחים שתחת שלטונו; ובמקביל חודשה עבודת הקורבנות בבית המקדש ירושלים.
בפרשה בדברי הימים מוזכרים שני שמות: עֲזַרְיָהוּ בֶּן עוֹדֵד ו-עֹדֵד הַנָּבִיא. כפי הנראה אלו הם "כינויים שונים לאדם אחד".
הערות שוליים

↑  ספר דברי הימים ב', פרק ט"ו, פסוקים א'–ח'
↑  ראו: הערך: עדד (א), לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 685.
Jelcz M125M

| --- | --- |

Jelcz M125M דגם Jelcz Vecto
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Jelcz M125M Dana (עד שנת 2001)  Jelcz M125M Vecto (משנת 2001)
 יצרן:  Jelcz (אנ')
 שנות ייצור:  1998–2006
 הרכבה:  פולין פולין
 מודל אחריו:  Jelcz M125M/4 CNG
 אורך:  11,970 מ"מ
 רוחב:  2,500 מ"מ
 גובה:  2,850 מ"מ
 משקל:  10,600 ק"ג (ריק) (דגם "Jelcz M125M Dana")  11,150 ק"ג (ריק), 18,000 ק"ג בהטענה מקסימלית  (דגם "Jelcz M125M Vecto")
 בסיס גלגלים:  5,950 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, המפיק 220 כ"ס ב-2,400 סל"ד מנוע דיזל, מנוע אחורי מסוג "MAN D0826 LUH12" (מנוע מתוצאת מאן)  6 צילינדרים, המפיק 220 כ"ס מנוע דיזל, מנוע אחורי מסוג "MAN D0836 LUH02" (מנוע מתוצאת מאן)
 הילוכים:  תמסורת ידנית מסוג Voith D851.3  תמסורת ידנית מסוג Voith D854.3E  תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות מסוג "ZF 5HP500" מתוצרת "ZF Ecomat" (אנ')
Jelcz M125M הוא אוטובוס המוגדר כאוטובוס נמוך-רצפה מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים הפולנית Jelcz (אנ') אשר יוצר בין השנים 1998–2006.
מפעלי היצרן מוקמו ב-"Jelcz-Laskowice" (אנ') (ליד העיר אולאווה), פולין.
דגמים (מודלים)

"Jelcz M125M Dana" (יוצר בין השנים 1998 - 2001)
"Jelcz M125M Vecto" (יוצר בין השנים 2001 - 2006)
"Jelcz M125M/4 CNG Vecto" (יוצר בין השנים 2003 - 2006)
"Jelcz M125M"

אוטובוס נמוך-רצפה
3 דלתות כניסה/יציאה (קדמית, אמצעית, אחורית)
גובה קומה בדלת הראשונה - 340 מ"מ
גובה קומה בדלת השנייה - 340 מ"מ
גובה קומה בדלת השלישית - 340 מ"מ
רוחב הדלת - 1,225 מ"מ
28 מושבים + נהג
30 מושבים + נהג, 70 נוסעים בעמידה (דגם "Jelcz M125M Vecto")
מנוע מתוצרת מאן
מנוע אחורי
מנוע הנעה אחורית
ABS
מערכת בקרת משיכה
תמונות

דגם  "Jelcz M125M"
דגם  "Jelcz M125M"
דגם  "Jelcz M125M"
דגם  "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto
דגם  "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto
דגם  "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto
ראו גם

אוטובוס
Jelcz PR110D
הערות שוליים

↑  מנוע מסוג MAN D0836 LUH02 truck.man.eu/man/media/content_medien
↑  היצרנית Jelcz jelcz.com.pl
↑  דגם "Jelcz M125M" infobus.pl
↑  דגמי "Jelcz M125M" inforail.pl/jelcz-m125m-vecto-wraca
↑  מודל "Jelcz M125M Dana" pojazdy.moontech.pl/jelcz-m125-dana
↑  דגם "Jelcz M125M" מודל "vecto" poznan.naszemiasto.pl/artykul/zdjecia/jelcz-m125m-vecto
↑  דגם  "Jelcz M125M" מודל vecto mpk.poznan.pl/o-mpk/tabor/120-autobusy-liniowe/182-jelcz-m125m-vecto
Informer

Informer (בעברית: מודיע) הוא סינגל שהוציא הזמר הקנדי סנואו (אנ') בשנת 1992.
רקע

דארין אובראיין הידוע בשם הבמה "סנואו" גדל בטורונטו שבקנדה. הוא גדל על רוק קלאסי. בעקבות הגעת מהגרים מג'מייקה לשכונתו, הוא הושפע ממוזיקת הרגאיי.
בשנת 1992, בעת ששהה בחופשה בניו יורק הכיר סנואו את הראפר והמפיק "אמ.סי שאן" והם הקליטו דמו. שאן הכיר אותו למפיקים סטיב סאלם ודייוויד אנג שהחתימו אותו בחברת ההקלטות. זמן קצר לאחר מכן נכלא אובראיין למשך שמונה חודשים בשל עבירות אלימות. את השיר שמע בפעם הראשונה ברדיו וצפה בפעם הראשונה בווידאו קליפ בעודו במאסר. השיר נכלל באלבום הבכורה של סנואו.
השיר מבוסס על מעצרו של סנואו בשנת 1989 בעת שהיה מואשם בניסיון לביצוע רצח, אך האישומים נגדו הופחתו לתקיפה בנסיבות מחמירות. סך הכל היה במעצר במשך שנה.
השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם. הוא שהה שבעה שבועות ברציפות במצעד בילבורד הוט 100. באירופה דורג השיר במקום הראשון בגרמניה, אירלנד, דנמרק, שוודיה, פינלנד, נורגויה ושווייץ, וכן במצעד האירופי של מגזין בילבורד. בבריטניה דורג השיר במקום השני. בנת 2007 דורג Informer במקום ה-84 במצעד שירי שנות ה-90 שערך ערוץ VH1.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי ג'ורג' סמינרה.
הערות שוליים

↑  דייוויד בראון,Winter Is Here: Inside the Return of ‘Informer’ Rapper Snow, באתר רולינג סטון, 21 במאי 2019
1 2  לארי לבלאנק, Snow Looks For Warner Reception, במגזין בילבורד, 22 במאי 199
↑  Official Singles Chart Top 75, באתר official charts
↑  Top 100 Songs of the ’90s, בארכיון האינטרנט, מתוך אתר VH1‏13 בדצמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e996bf9e-1262-3206-af5b-8d0dad2f12e7  MusicBrainz work: 48a5f6f3-8e81-4e31-b575-ba4ea4c7dfae
מאלי טרוסטינץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  בלארוס 
 מחוז:  אוסטלנד, מינסק 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  10 במאי 1942 
 תאריך שחרור:  1944 
 נתונים
 קואורדינטות:  53°51′04″N 27°42′17″E﻿ / ﻿53.851111111111°N 27.704722222222°E﻿ / 53.851111111111; 27.704722222222
  (למפת מינסק מוגדלת) מאלי טרוסטינץ(למפת מינסק רגילה) מאלי טרוסטינץ
 
האנדרטה במקום בו היה ממוקם המחנה
שלט זיכרון במקום. על השלט כתוב: "במקום הזה מענים פשיסטים שרפו סובייטים שלווים"
מאלי טרוסטינץ (בבלארוסית: Малы́ Трасцяне́ц, ברוסית: Малый Тростенец) היה תשלובת של מספר מחנות עבודות כפייה ומחנות השמדה ליד מינסק שבבלארוס, אשר בהם נרצחו, על פי מקורות סובייטיים, מעל למאתיים אלף איש (מתוכם כ-65,000 יהודים).