stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלגיה באירוויזיון 1957
לפני האירוויזיון

בשנת 1957, רשות השידור הבלגית הכריזה כי סחופן נבחר לייצג את בלגיה באירוויזיון 1957. בעת ההכרזה, סחופן התגורר בארצות הברית, לכן, לאחר ההכרזה הוא הוטס במהירות חזרה לבלגיה. רשות השידור הבלגית ערכה קדם פרטי לסחופן, "De TV Maakt Muziek", בו הוא מבצע שלושה שירים. מתוך שלושת השירים, נבחר שיר אחד שייצג את בלגיה באירוויזיון. סחופן לא ביצע את השירים בשידור חי אלא הוקרנו על מסך. השיר "Straatdeuntje" זכה בקדם, והפך לשיר הראשון שנשלח על ידי רשות השידור הפלנדרית ולשיר הבלגי הראשון שבוצע בשפה ההולנדית.
לפני האירוויזיון > משתתפים

| # | אמן | שיר | תרגום | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוביאן סחופן | Straatdeuntje | מנגינת רחוב | 1 |
| 2 | בוביאן סחופן | "Zomernacht in Gay Paree" | ליל קיץ שמח | - |
| 3 | בוביאן סחופן | "Het Beeld van Mijn Moeder" | התמונה של אמי | - |
באירוויזיון

אירוויזיון 1957 נערך בעיר פרנקפורט, גרמניה. סחופן שובץ ראשון בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג. בזמן הופעתו, על הבמה הוצגו מספר תמונות של רחובות. בנוסף, בקטעי המעבר של השיר, סחופן שרק בליווי של מנגינה שקטה ואיטית. בלגיה זכתה במקום השמיני עם חמש נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לבלגיה

| 10 נקודות | 9 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  |  |  |  גרמניה גרמניה  דנמרק דנמרק |  שווייץ שווייץ |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו מבלגיה

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: הולנד הולנד
4 נקודות: 
3 נקודות: 
2 נקודות: צרפת צרפת
1 נקודות: איטליה איטליה גרמניה גרמניה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

↑  LYRICS
↑  Eurovision 1957 Results: Voting & Points
סחופן בערב התחרות
בילי אליוט - המחזמר

| --- | --- |

כרזת המחזמר בווסט-אנד
 מילות השירים:  לי הול 
 מבוסס על:  סרט הקולנוע "בילי אליוט" מאת לי הול
 ליברטיסט:  לי הול
 מוזיקה:  אלטון ג'ון
 מקום ההתרחשות:  מחוז דרהאם
 תקופת ההתרחשות:  1984-1985
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 סוגה:  מחזמר
 הצגת בכורה:  2005–2016
 מספר מערכות:  2
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  10 פרסי טוני, 10 פרסי שולחן הכתיבה, 4 פרסי לורנס אוליבייה
 billyelliotthemusical.com
 
"בילי אליוט" בתיאטרון ויקטוריה פאלאס בלונדון
בילי אליוט – המחזמר (באנגלית: Billy Elliot the Musical) הוא מחזמר בריטי המבוסס על סרט הקולנוע "בילי אליוט". המוזיקה נכתבה על ידי אלטון ג'ון, והמחזה והשירים נכתבו על ידי לי הול, שגם כתב את התסריט לסרט. העלילה סובבת סביב בילי, נער הממיר את כפפות האגרוף בנעלי בלט. סיפור מאבקו האישי והגשמתו באים על רקע מאבקי משפחתו וקהילתו במסגרת שביתת הכורים 1984–1985 במחוז דרהאם, בצפון-מזרח אנגליה. המחזמר משלב יחד קטעי ריקוד, מוזיקה, תפאורות מתחלפות ווידאו קליפים על מנת להמחיש את רצונותיו של בילי אל מול שביתת הכורים. התסריט של הול הושפע מהרומן של ארצ'יבלד ג'וזף קרונין מ-1935 "הכוכבים מסתכלים למטה", המדבר על שביתת כורים. שיר הפתיחה של המחזמר מהווה מחווה לקרונין.
המחזמר הועלה לראשונה בווסט אנד בלונדון בשנת 2005, היה מועמד לתשעה פרסי לורנס אוליבייה וזכה בארבעה (כולל למחזמר החדש) וסיים את הצגותיו בלונדון ב-2016, עם כניסתו של תיאטרון "ארמון ויקטוריה" להליך שיפוץ. ההצלחה הביאה להפקות באוסטרליה, ברודוויי, טורונטו, שיקגו, ברזיל ובמקומות אחרים. בניו יורק הוא רץ במשך 1,312 הופעות וזכה בעשרה פרסי טוני ועשרה פרסי שולחן הכתיבה, ובכלל זה, בשני המקרים, כמחזמר הטוב ביותר. בישראל הוא עלה לראשונה בקיץ 2016 בתרגומו של אלי ביז'אווי, בבימויו של אלדר גרויסמן, בניהולו המוזיקלי של בן זיידמן ובכיכובם של שון זילברשטיין וארנון הרינג בתפקיד בילי, אבי קושניר, דפנה דקל, אושרי כהן ודינה דורון.
המחזמר זכה לביקורות חיוביות: צ'ארלס ספנסר מדיילי טלגרף קרא לו "המחזמר הבריטי הטוב ביותר שראיתי אי פעם" והדיילי מייל חשב שהוא "יצירת מופת תיאטרלית".
עלילה > מערכה I

במחוז דרהאם, שביתת כורי הפחם רק החלה. בילי, נער יתום מאם בן 11, נדרש להישאר לאחר שיעור האגרוף שלו, מוצא את דרכו לשיעור בלט המנוהל על ידי גברת וילקינסון ונמשך לקסם הריקוד. הסוד נשמר בתחילה בקלות, כשהאדם היחיד שנמצא בביתו היא סבתו. היא חושפת את מערכת היחסים האלימה שהייתה לה עם בעלה המנוח, ואת העובדה שגם היא אוהבת לרקוד.
בעוד אחיו, אביו ושכניו נמצאים בשביתה ומתנגשים במהומות עם המשטרה, בילי ממשיך לקחת שיעורי ריקוד, כשהוא שומר על כך בסוד ממשפחתו, וממיר את המציאות האלימה של השביתה בבלט הרגוע.
בסופו של דבר, מר אליוט מגלה את בילי בשיעור הבלט ואוסר עליו בכעס להשתתף בשיעורים. גברת וילקינסון, שמכירה בכישרונו של בילי, מציעה לו להיבחן לבית הספר המלכותי לבלט בלונדון. כדי להתכונן לאודישן, היא נותנת לו שיעורים פרטיים ללא תשלום. בילי לא בטוח שזה מה שהוא רוצה לעשות ומבקר את חברו הטוב מייקל. הוא מוצא את מייקל לובש שמלה. מייקל משכנע את בילי שיהיה כיף להתלבש בבגדי נשים וכי עליהם להתעלם מהעכבות המגבילות של קהילתם (בני מעמד הפועלים הבריטי).
בילי מגיע לשיעור הפרטי הראשון שלו ומביא עמו את הדברים כדי לערוך ריקוד מיוחד לאודישן. הוא מתחיל ללמוד ומדביק בהתלהבות את גברת וילקינסון בזמן שהוא מפתח ביצוע מרשים לאודישן שלו. דבי, בתה של הגברת ווילקינסון, מנסה להרתיע את בילי מכיוון שהיא מאוהבת בו. בינתיים, אביו של בילי ואחיו טוני עוסקים בקרבות יומיומיים עם המשטרה, במהומות שלעיתים קרובות עקובות מדם. הם נאבקים כדי לפרנס את המשפחה בדוחק רב באמצעות תשלומי האיגוד, משימה קשה שנמשכת קרוב לשנה.
כאשר יום האודישן בבית הספר לבלט המלכותי מגיע, המשטרה נכנסת לעיירה וטוני נפגע על ידה. מכיוון שבילי לא הגיע לאולם על מנת לנסוע לאודישן, גברת וילקינסון הולכת לבית משפחת אליוט. בני משפחתו של בילי וחלק מחברי הקהילה מתאספים. היא נאלצת לחשוף שהיא מלמדת את בילי בלט כהכנה ליום הזה. ידיעה זו מרגיזה את אביו של בילי ופורץ ויכוח בין טוני לבין הגברת וילקינסון, שבסופו מנסה טוני לכפות על בילי לרקוד על השולחן לעיני כולם. כשהמשטרה מגיעה וכולם בורחים, בילי אומר לאביו כי אמו הייתה נותנת לו לרקוד, אך אביו מסרב לקבל זאת, ואומר לו: "אמא שלך מתה!". בילי זועם ויוצא לרקוד ברחוב על רקע המהומות והשוטרים. במשך קרוב לשנה הוא נשאר רחוק מכל דבר הקשור לבלט.
עלילה > מערכה II

במופע חג המולד השנתי של הכורים שישה חודשים מאוחר יותר, הם מחקים באופן נלעג את ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר, שנתפסת כיריבת כורי הפחם. אביו של בילי משתכר ושר שיר עממי ישן שמעורר אצלו זכרונות מאשתו המנוחה, והאיש המאופק הזה יוצא החוצה בדמעות. מייקל נשאר לבד עם בילי במרכז הקהילתי ומגלה לו שיש לו רגשות כלפיו, אולם בילי מסביר לחברו כי העובדה שהוא אוהב בלט לא אומרת שהוא הומו, ובתגובה, מייקל נותן לו נשיקה על הלחי. מייקל מנסה להראות לבילי כמה ריקודים, אך בילי עצוב ואומר לו פשוט לעזוב.
מייקל יוצא, אבל משאיר נגן מוזיקה. בילי, בפעם הראשונה מאז אותו היום המר של האודישן, מרגיש רצון לרקוד ומבצע את "אגם הברבורים" תוך כדי חלום להיות רקדן בוגר. הוא רק לא שם לב שאביו מגיע ורואה אותו רוקד. אביו הנרגש הולך לביתה של גברת וילקינסון לדון בסיכוייו של בילי כרקדן. היא מאשרת את הכישרון של בילי, אבל לא בטוחה לגבי סיכוייו להתקבל לבית הספר המלכותי לבלט. גברת וילקינסון מציעה לעזור לשלם עבור הנסיעה לאודישן בלונדון, אך מר אליוט מסרב. הוא זונח את גאוות מעמד הפועלים שלו ואת עתידו המקצועי לטובת בנו.
מר אליוט מחליט שהדרך היחידה לעזור לבילי היא לחזור לעבודה. כאשר טוני רואה את אביו מפר שביתה, הוא מתרתח ושניהם מתווכחים מה חשוב יותר: אחדות הכורים או לעזור לבילי להגשים את חלומו. הוויכוח אף מגיע למכות ובילי נפגע בטעות. אחד הכורים נוזף בהם ואומר כי הדבר החשוב ביותר הוא הדאגה לילד. אחד אחד, נותנים הכורים כסף כדי לעזור לשלם עבור הנסיעה לאודישן, אבל לבילי אין עדיין מספיק כסף לנסיעה ללונדון. מפר-שביתה מגיע ומציע לו מאות פאונד. טוני זועם ומנסה לדחות את תרומתו, אך אף אחד אחר לא תומך בו. כעת, חסר תקווה, טוני מהרהר אם יש עוד טעם להילחם על משהו בחיים, ויוצא.
בילי ואביו מגיעים לבית הספר המלכותי לבלט לצורך אודישן. בעוד מר אליוט מחכה בחוץ, לונדוני מהמעמד הגבוה מדגיש את הניגוד בין אליוט לבין משפחותיהם של המועמדים האחרים. מר אליוט פוגש רקדן בעל מבטא צפוני כבד, שמתוודה שאביו אינו תומך בקריירת הבלט שלו. הוא מייעץ באופן ברור למר אליוט לעמוד מאחורי בנו. בילי עצבני ומסיים את האודישן בתחושת נרפות שהוא לא עשה אותו טוב. בעודו אורז את חפציו, הוא מאפשר לרגש לגבור עליו ומכה מתמודד אחר שניסה לנחם אותו. ועדת האודישן מזכירה לבילי את התקנים המחמירים של בית הספר. הם קיבלו מכתב נלהב מגברת וילקינסון המסביר את הרקע ואת מצבו של בילי, ומבקשים ממנו לתאר איך הוא מרגיש כשהוא רוקד. בילי מגיב בהצהרה מעומק הלב המבהירה את תשוקתו לריקוד.
בחזרה לדרהאם, משפחת אליוט מנסה לשרוד, אך הזמנים קשים והכורים מפעילים בית תמחוי כדי להבטיח תזונה לכולם. בסופו של דבר, בילי מקבל מכתב מבית הספר לבלט. המום ומפוחד מהידיעה שהוא עשוי להתבשר על סיום החיים שהוא מכיר, הוא מודיע למשפחתו שלא התקבל. טוני מרים את המכתב מפח האשפה ומגלה שאחיו כן התקבל. במקביל, איגוד הכורים נכנע והפסיד את השביתה. בילי מבקר את גברת וילקינסון בשיעור הריקוד שלה על מנת להודות לה על כל מה שעשתה עבורו. בתה דבי עצובה על כך שבילי מוכרח לעזוב.
בילי אורז את חפציו לנסיעה לבית הספר לבלט, ונפרד מהכורים המובטלים שחוזרים בצער לעבודה. הוא אומר שלום גם לאמו המתה, שלעיתים קרובות מבקרת אותו בדמיונו. מייקל מגיע להיפרד ובילי נותן לו נשיקה על הלחי, לוקח את המזוודה שלו ויוצא. לאחר מכן, כל צוות השחקנים יוצא לבמה וקורא לבילי לחזור כדי לחגוג את העתיד המזהיר שמצפה לו.
שירים

| מערכה | מס' | שם השיר במקור | שם השיר בתרגום לעברית | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מערכה ראשונה | 1 | The Stars Look Down | מחר אחר | הלהקה |
| מערכה ראשונה | 2 | Shine | לזהור | בנות הבלט, גברת וילקינסון, ברני |
| מערכה ראשונה | 3 | Grandma's Song | שירה של הסבתא | סבתא של בילי |
| מערכה ראשונה | 4 | Solidarity | כמו אגרוף ברזל | בנות הבלט, בילי, גברת וילקינסון, כורים, שוטרים |
| מערכה ראשונה | 5 | Expressing Yourself | חופשי להיות עצמי | בילי, מייקל, אנסמבל |
| מערכה ראשונה | 6 | (Mum's Letter)‏ The Letter | המכתב (המכתב של אמא) | גברת וילקינסון, אמא, בילי |
| מערכה ראשונה | 7 | Born to Boogie | רק לרקוד | גברת וילקינסון, בילי, ברני |
| מערכה ראשונה | 8 | Angry Dance | ריקוד הזעם | בילי, בני האנסמבל |
| מערכה שנייה | 1 | Merry Christmas, Maggie Thatcher | חג מולד שמח, מגי תאצ'ר | טוני, בליינים |
| מערכה שנייה | 2 | Deep Into the Ground | עמוק באדמה | ג'קי |
| מערכה שנייה | 3 | Swan Lake | אגם הברבורים | בילי הנער, בילי המבוגר |
| מערכה שנייה | 4 | He Could Be a Star | הוא יכול להיות כוכב | ג'קי, טוני |
| מערכה שנייה | 5 | Electricity | כלום לא מחזיק אותי | בילי |
| מערכה שנייה | 6 | Once We Were Kings | ארוכה היא הדרך אל האור | אנסמבל |
| מערכה שנייה | 7 | (Billy's Reply)‏ The Letter | המכתב (תגובתו של בילי) | אמא, בילי |
| מערכה שנייה | 8 | Finale | פינאלה | להקה |
שחקנים ודמויות

| שם הדמות | אודות הדמות | משתתפים בולטים בלונדון/ניו יורק | משתתפי המחזמר המצולם (2014) (אנ') | משתתפי המחזמר בישראל 2016-17 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בילי אליוט | ילד בן 11 שחולם להיות רקדן בלט | טום הולנד דין צ'ארלס צ'פמן ג'וזפה באוסיליו | אליוט האנה | ארנון הרינג שון גרנות-זילברשטיין |
| גברת וילקינסון | המורה לבלט של בילי | היידן גווין | רותי הנשל (אנ') | דפנה דקל |
| ג'קי | אביו של בילי, אלמן כבן 40, כורה פחם בצפון אנגליה |  | דקה ואלמסלי | אבי קושניר |
| טוני | אחיו הגדול של בילי |  | כריס גרהמסון | אושרי כהן אבירם אביטן |
| סבתא | סבתא של בילי |  | אן אמרי (אנ') | דינה דורון |
| מר בריית'ווייט / ברני | נגן הפסנתר של גברת וילקינסון |  | דוד מוסקט | ארז וייס |
| ג'ורג' | חברו של ג'קי, מאמן האיגרוף של בילי |  | הווארד קרוסלי | דידי גת |
| אמא | אמו המנוחה של בילי |  | קלאודיה בראדלי | יעל יקל נעה גודל |
| בילי המבוגר | בילי (בשנות ה-20 לחייו) |  | ליאם מאוור (אנ') | גל מחזרי איגור פטשנצ'וק |
| מייקל | חברו הטוב של בילי | בראד קבאנה | זאק אטקינסון | סהר לב-שומר (עד 24 בפברואר 2017) טימוטי סניקוב עמית ברנר |
| דבי | בתה של גברת וילקינסון |  | דמי לי | נאיה פדרמן (עד 7 באפריל 2017) סשה בזרוקוב מיה מינץ נריה זהבי |
המחזמר בישראל

| --- | --- |

כרזת המחזמר בישראל
 בימוי:  אלדר גרויסמן
 הפקה:  פנינה ומשה אדרי - אן אם סי פרדי זיסקרוט ושוקי גור - גלים הפקות ירון פלד
 מילות השירים:  לי הול נוסח עברי: אלי ביז'אוי
 מבוסס על:  בילי אליוט 
 מוזיקה:  אלטון ג'ון 
 מדינה:  ישראל
 הצגת בכורה:  2016
 שפה:  עברית
 פרסים:  פרס אוליבייה 
 billyelliotthemusical.com
 
בקיץ 2016, לאחר כ-10 חודשים של הכנות וחזרות, עלה לראשונה המחזמר בישראל בתרגומו של אלי ביז'אווי, בבימויו של אלדר גרויסמן, בניהולו המוזיקלי של בן זיידמן ובכיכובם של שון זילברשטיין וארנון הרינג בתפקידי בילי, אבי קושניר, דפנה דקל, אושרי כהן ודינה דורון. ב-31 באוגוסט 2017, לאחר 115 הצגות, ירד המחזמר מהבמות.
ראו גם

בילי אליוט - סרט משנת 2000
הערות שוליים

↑  Bill and Lee’s excellent adventures.
 The Scotsman (Edinburgh), 2 January 2002
↑  מרב יודילוביץ', "בילי אליוט": יוצא מהלב וחודר אל הלב, באתר ynet, 7 ביוני 2016
↑  Official Website - West End press reviews billyelliotthemusical.com
↑  דניאל שירין, עכבר העיר, כולם רוקדים עכשיו: מיהו בילי אליוט הישראלי?, באתר הארץ, 13 במרץ 2016
↑  תוכן שיווקי, ‏המחזמר שריגש את העולם יוצא לסיבוב פרידה, באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2017
| פרס טוני למחזמר הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1975−1949 | נשקי אותי, קייט (1949) • דרום פסיפיק (1950) • ברנשים וחתיכות (1951) • המלך ואני (1952) • קיסמט (1954) • גבירתי הנאווה (1957) • איש המוזיקה (1958) • צלילי המוסיקה/פיורלו! (1960) • ביי ביי בירדי (1961) • איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ (1962) • דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום (1963) • הלו, דולי! (1964) • כנר על הגג (1965) • איש למנשה (1966) • קברט (1967) • 1776 (1969) • קומפני (1971) • הקוסם (1975) |  |
| 2000−1976 | שורת המקהלה (1976) • אנני (1977) • סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (1979) • אוויטה (1980) • רחוב 42 (1981) • ‏Nine‏ (1982) • קאטס (1983) • כלוב העליזים (1984) • עלובי החיים (1987) • פנטום האופרה (1988) • שדרות סאנסט (1995) • רנט (1996) • מלך האריות (1998) |  |
| 2001 ואילך | המפיקים (2001) • היירספריי (2003) • אבניו קיו (2004) • ספאמלוט (2005) • ג'רזי בויז (2006) • אביב מתעורר (2007) • בילי אליוט - המחזמר (2009) • ממפיס (2010) • ספר המורמונים (2011) • קינקי בוטס (2013) • מדריך הג'נטלמן לאהבה ורצח (2014) • המילטון (2016) • אוון הנסן היקר (2017) • ביקור התזמורת (2018) • האדסטאון (2019) • מולן רוז' (2021) • לופ מוזר (2022) • קימברלי אקימבו (2023) ‏•‏‏ נערי הכרך (2024) |  |
אשת הגיבור

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של מרגוט קלאוזנר
 בימוי:  פיטר פריי
 הופק בידי:  פיטר פריי, בומבה צור
 תסריט:  בתיה לנצט, יוסף נצר
 עריכה:  מנחם שובל
 שחקנים ראשיים:  בתיה לנצט שמואל אומני גדעון שמר 
 מוזיקה:  מל קלר
 צילום:  מרקו יעקבי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה
 הקרנת בכורה:  1963
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  280,000ל"י
 הכנסות:  118,000 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
אשת הגיבור הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1963 בבימויו של פיטר פריי עם בתיה לנצט, שמואל אומני וגדעון שמר בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי בתיה לנצט ויוסף נצר והוא מבוסס על סיפור מאת מרגוט קלאוזנר.
פרט לשלושת השחקנים הראשיים השתתפו בסרט עשרות חברים מהקיבוצים שער הגולן, אלומות, אפיקים, אשדות יעקב, בית זרע, דגניה א' ומסדה.
את המוזיקה חיבר מל קלר ובסרט מושמע השיר "ביתי אל מול גולן" מאת חיים ברקני ויוסף נצר בביצוע יפה ירקוני.
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולא הצליח מבחינה כלכלית. כעבור שנתיים ערך שוב פריי את הסרט וקיצר אותו.
תקציר העלילה

רחל (בתיה לנצט) היא ניצולת שואה החיה בקיבוץ. חבר הקיבוץ, אליעזר, פגש אותה במחנה עקורים, התאהב בה, הביא אותה לקיבוץ והם נישאו. אליעזר נהרג במלחמת העצמאות בהגנה על הקיבוץ ורחל נשארה אלמנה צעירה בקיבוץ. יוסף, (גדעון שמר) שהיה חברו הקרוב של אליעזר, מנסה להתקרב אליה אך היא לא מגיבה, מסתובבת הרבה בחופי הכנרת וליד קברו של בעלה.
חברי הקיבוץ, דובי (ברוך קלס) ואשתו רבקה (לילי קלס) מנסים לקרב בין רחל ליוסף אך ללא הועיל.
חלפו 15 שנה מאז מות בעלה ורחל עדיין בודדה. היא ממונה על ידי הקיבוץ לנהל אולפן ללימוד עברית למתנדבים יהודים מארצות שונות.
בין התלמידים מתבלט בחור צעיר בשם ג'רי (שמואל אומני) שעזב אישה וילד במקסיקו כדי לראות עולם.
ג'רי הוא בחור שרירי ונאה. הוא מנסה להתקרב לרחל המבוגרת ממנו אך היא מנסה להתחמק ממנו אף על פי שהיא נמשכת אליו פיזית.
ג'רי פורק כל עול, גונב ג'יפ, מארגן מסיבה עם שתיית אלכוהול ומתקוטט עם חבר קיבוץ. הוא אינדיבידואליסט המעדיף את "אני" על "אנחנו". באספת החברים מועלית הצעה לגרשו עוד לפני סיום האולפן אך רחל מתערבת לטובתו ומציעה שיישאר עד לסיום האולפן והיא תערוב להתנהגותו.
הסורים מפגיזים את הקיבוץ ודליקה גדולה ניצתת ומאיימת להדליק חביות דלק. ג'רי נחלץ לעזרה, מסכן את עצמו ומצליח להרחיק את החביות מהאש. ברגע אחד הוא הופך ממנודה לגיבור ורחל כעת מסכימה להתמסר אליו ללילה אחד.
הסרט מסתיים כאשר ג'רי נושק לרחל ועולה לאוטובוס המסיע את תלמידי האולפן מהקיבוץ.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
בתיה לנצט: רחל
שמואל אומני: ג'רי
גדעון שמר: יוסף
ברוך קלס: דובי
לילי קלס: רבקה
איתן עברי: איתן
עפרה שיין: סטלה
באכמנינג

| --- | --- |
סמל באכמנינגסמל באכמנינג

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  ולס
 שטח:  7 קמ"ר
 גובה:  435 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  724 (1 בינואר 2022)
  ‑ צפיפות:  98 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  48°07′49″N 13°47′45″E﻿ / ﻿48.130277777778°N 13.795833333333°E﻿ / 48.130277777778; 13.795833333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 אזורי זמן מרובים:  UTC +2 (בקיץ)
 https://www.bachmanning.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהבאכמנינג(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.באכמנינג(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגבאכמנינג(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגבאכמנינג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
באכמנינג (בבווארית: Bachmanning) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

באכמנינג שוכנת בגובה של 435 מ' מעל פני הים. 14% משטחה של העיירה הם אזורים מיוערים, ויותר מ-75% מהשטח משמש לחקלאות.
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1991: 571
2001: 638
2022: 724
הערות שוליים

↑  Ein Blick auf die Gemeinde Bachmanning, Fläche und Flächennutzung., Statistik Austria, (PDF), ‏6 בפברואר 2021 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7564782-5  VIAF: 248312049   WorldCat (עם VIAF): 248312049 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים באוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 1

| --- | --- |

כרזת הסרט, כפי שהיא מופצת במדיה הביתית
 מבוסס על:  "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך" מאת ג'ף לוב וטים סייל
 בימוי:  כריס פאלמר
 הופק בידי:  ג'יימס קריג בוץ לוקיץ' קימברלי ס. מורו סם רג'יסטר מייקל א. אוסלן
 תסריט:  ג'ף לוב (עלילת הקומיקס) טים שרידן (תסריט)
 עריכה:  ג'ון סוארז
 מדבבים:  ג'נסן אקלס נאיה ריברה ג'וש דוהאמל בילי ברק טיטוס ווליבר דייוויד דסטמלצ'יאן טרוי בייקר איימי לנדקר ג'ולי נתנזון ג'ק קווייד פרד טטצ'יורה אליסטר דאנקן
 מוזיקה:  מייקל גאט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה DC Entertainment
 חברה מפיצה:  Warner Bros. Home Entertainment 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  22 ביוני 2021 (הורדה דיגיטלית, DVD ובלו-ריי)
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נאו נואר מסתורין פעולה
 סרט הבא:  באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 1 (באנגלית: Batman: The Long Halloween, Part One) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי מונפש, המהווה עיבוד לחלקו הראשון של מיני-סדרת הקומיקס "ליל כל הקדושים הארוך" מאת ג'ף לוב וטים סייל, שהופק על ידי האחים וורנר הנפשה ו-DC Entertainment. הסרט מבוים על ידי הבמאי כריס פאלמר.
הסרט יצא ישירות להורדה דיגיטלית ולפורמט DVD ובלו-ריי ב-22 ביוני 2021.
תקציר העלילה

הסרט נפתח ברצח אכזרי המתרחש בליל כל הקדושים, שמאלץ את אביר האפל של גות'אם סיטי שעוד נמצא בשנותיו הראשונות ללחימה בפשע, באטמן, ליצור ברית עם שני אנשי החוק המהוגנים היחידים בעיר, מפקח המשטרה ג'יימס גורדון והתובע המחוזי הארווי דנט, במטרה להביא לדין את קרמיין פלקונה, אחד מראשי משפחות הפשע החזקות ביותר בגות'אם סיטי; אך כשמקרי רצח אכזריים נוספים מתרחשים גם בחג ההודיה ובחג המולד, השלושה מבינים שהם נאלצים לא רק להתמודד עם מלחמות כוח בין משפחות הפשע בעיר, אלא גם עם "רוצח החגים" – רוצח סדרתי שכל רמז נוסף שנחשף סותר יותר ויותר את זהותו האמיתית.
צוות המדבבים והדמויות

ג'נסן אקלס – ברוס ויין / באטמן
נאיה ריברה – סלינה קייל / קאטוומן
בילי ברק – המפקח ג'יימס גורדון
ג'וש דוהאמל – הארווי דנט / דו-פרצוף
טרוי בייקר – הג'וקר
אליסטר דאנקן – אלפרד פניוורת'
איימי לנדקר – ברברה גורדון
טיטוס ווליבר – קרמיין "הרומאי" פלקונה
ג'ק קווייד – אלברטו פלקונה, בנו של קרמיין פלקונה.
דייוויד דסטמלצ'יאן – ג'וליאן דיי / איש לוח השנה
פרד טטצ'יורה – סולומון גרנדי
ג'ולי נתנזון – גילדה דנט, אשתו של הארווי דנט.
ג'ים פירי – סאל מרוני
גארי לרוי גריי – פירס
גרג צ'אן – מיקי צ'ן
פרנסס קלייאר
הפקה > פיתוח

ב-23 באוגוסט 2020, במהלך הפאנל שנערך בכנס ה-"DC Fandome" לרגל הפצת הסרט המונפש "סופרמן: איש המחר", הוכרזה הפקת סרט מונפש שיבוסס על מיני-סדרת הקומיקס "ליל כל הקדושים הארוך", שיצא לאור בשנת 1996. עוד נמסר כי הסרט יהיה דו-חלקי, בדומה ל"האביר האפל חוזר", ושחלקו הראשון יופץ ב-22 ביוני 2021, ואילו חלקו השני יופץ במהלך סתיו 2021.
הפקה > ליהוק

במרץ 2021, פורסם צוות המדבבים של הסרט, שכולל את ג'נסן אקלס שמדבב את דמותו של באטמן, נאיה ריברה שמדבבת את דמותה של קאטוומן, ג'וש דוהאמל, בילי ברק, טיטוס ווליבר, דייוויד דסטמלצ'יאן, טרוי בייקר, איימי לנדקר, ג'ולי נתנזון, ג'ק קווייד, פרד טטצ'יורה ואליסטר דאנקן. צוות המדבבים כולל גם את פרנסס קאלייר, גרג צ'אן, גארי לרוי גריי וג'ים פירי. ריברה הקליטה את הדיאלוגים עבור דמותה של קאטוומן בשני הסרטים לפני מותה, מה שהופך אותם לעבודותיה האחרונים.
הפצה

הסרט הופץ ב-22 ביוני 2021 בפורמט הורדה דיגיטלית, DVD ובלו-ריי.
סרט המשך

חלקו השני של הסרט  זמין להורדה דיגיטלית ולצאת לשוק בפורמט DVD ובלו-ריי
הערות שוליים

↑  Vejvoda, James (August 24, 2020). "Batman: The Long Halloween Animated Movie Confirmed". IGN. Retrieved August 26, 2020.
↑  Harvey, James (April, 2021) "“Batman: The Long Halloween, Part One” Coming June 22, 2021 To Digital, Blu-ray". dcanimated. retrive April 10, 2021.
↑  "Batman: The Long Halloween and Justice League heading for animated movies'". Batman-News. August 23, 2020. Retrieved August 23, 2020.
↑  Couch, Aaron (March 31, 2021). "'Batman: The Long Halloween, Part One' Sets Voice Cast (Exclusive)". Hollywood Reporter. Retrieved March 31, 2021.
↑  Baumgartner, Drew (April 8, 2021). "'Batman: The Long Halloween, Part 1' Gets Release Date, Blu-ray Cover Art". Collider. Retrieved April 16, 2021.
ג'ורג'ו קינאליה

ג'ורג'ו קינאליה (באיטלקית: Giorgio Chinaglia; ‏ 24 בינואר 1947 – 1 באפריל 2012) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

קינאליה נולד בקרארה שבטוסקאנה, אך ב-1955 עבר עם משפחתו לקארדיף שבויילס בשל המצב הכלכלי הקשה ששרר באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה. בהיותו בן 13 התגלה קינאליה על ידי סקאוט כאשר שיחק במסגרת נבחרת בתי הספר של קארדיף, והצטרף למחלקת הנוער של סוונסי סיטי מהליגה השלישית של הפוטבול ליג. בעונת 1964/1965 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, ושיחק בה במשך שנתיים. ב-1965 זכה קינאליה עם הקבוצה ב"גביע ותיקי מערב ויילס", לאחר שכבש שער בניצחון 0–3 במשחק הגמר.
ב-1966 חזר קינאליה עם משפחתו לקרארה, בשל חוסר התעניינות מצדם של מועדוני כדורגל בריטיים והשירות הצבאי שהיה עליו לעבור. מאחר ששיחק כמקצוען מחוץ לגבולות איטליה הוא הושעה לשלוש שנים ממשחק בסרייה א', ובשל כך הצטרף לקבוצת מסזה 1919 מהליגה השלישית באיטליה. ב-1967 עבר קינאליה לקבוצת אינטרנאפולי, במדיה שיחק שנתיים וכבש 26 שערים ב-66 משחקים. לאחר סיום השעייתו, חתם קינאליה ב-1969 בלאציו, והיה מהשחקנים הבולטים של הקבוצה במשך שבע שנים בהן שיחק בה. הוא כבש במדיה 98 שערים ב-209 משחקים. ב-1974 הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות הסרייה א', וסיים גם כמלך השערים של הליגה.
בתקופה בה שיחק בלאציו היה קינאליה חבר בסגל נבחרת איטליה. הוא היה מועמד להשתתפות במונדיאל 1970, אך לא נכלל בסגל הסופי של הנבחרת. לבסוף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-1972. קינאליה השתתף בשני משחקים במסגרת מונדיאל 1974, אך לאחר שהוחלף במשחק מול נבחרת האיטי, קילל את מאמנו פאוריציו וקלרג'י. התקרית הביאה לסיום דרכו של קינאליה במדי הנבחרת, אחרי 14 הופעות וארבעה שערים.
ב-1976 עזב קינאליה את לאציו ועבר לקבוצת ניו יורק קוסמוס מליגת הכדורגל הצפון אמריקאית (NASL). הוא שיחק בקבוצה לצידם של מספר כוכבים בולטים בכדורגל העולמי, כדוגמת פלה (עד 1977), פרנץ בקנבאואר וקרלוס אלברטו. קינאליה הוביל את ניו יורק לזכייה בארבע אליפויות ה-NASL בשנים 1977, 1978, 1980 ו-1982, ובארבע עונות שונות סיים כמלך השערים של הליגה. ב-1981 זכה בתואר השחקן המצטיין של ה-NASL. הוא פרש ממשחק ב-1982 ומחזיק בשיא כמלך השערים של כל הזמנים בליגה הצפון אמריקאית, עם 242 שערים ב-254 משחקים (כולל משחקי הפלייאוף).
ב-1983 החל קינאליה לכהן כנשיא לאציו. תחתיו ירדה הקבוצה לסרייה ב' ב-1985, ומאוחר יותר הופחתו ממאזנה תשע נקודות בעקבות פרשיית שחיתות. ב-1984 לקח קינאליה חלק בבעלות על ניו יורק קוסמוס, אך ה-NASL נסגרה שנה מאוחר יותר. מספר ניסיונות שביצע קינאליה להחייאת הקבוצה במשך השנים לא צלחו. בשנת 2000 הוכנס קינאליה להיכל התהילה של הכדורגל האמריקאי.
ב-1 באפריל 2012 נפטר קינאליה מהתקף לב בביתו שבפלורידה.