stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנאן

| --- | --- |
סמל רנאןסמל רנאן
קטע מבית משותף ברנאן
קטע מבית משותף ברנאן
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  וו (קנטון) וו
 מחוז:  הלוזאנאים המערביים
 ראש העיר:  מריאן אוגנן
 עיר אם:  לוזאן
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  כ−3 קמ"ר
 גובה:  415 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  20,927 (31 בדצמבר 2018)
 קואורדינטות:  46°32′07″N 6°35′23″E﻿ / ﻿46.53528°N 6.58971°E﻿ / 46.53528; 6.58971 
 www.renens.ch
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.רנאן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.רנאן(למפת וו רגילה) לוזאן איוורדון-לה-בן מונטרה ניון ווהרנאן(למפת וו מוגדלת) לוזאן איוורדון-לה-בן מונטרה ניון ווהרנאן   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רנאן (בצרפתית: Renens) הוא פרוור של העיר לוזאן שבשווייץ, המשמש למעשה כ"רובע המהגרים" של העיר. לפי תוצאות המפקד של שנת 2014, כ-42% מתושבי רנאן לא נולדו בשווייץ, ולכ-50% מהם יש אזרחות זרה.
ברנאן וסביבתה הקרובה פועלות עמותות סיוע רבות, כגון עמותת צבא הישועה, עמותה המחזיקה ספרייה עם ספרי ילדים בשפות רבות, ועמותה המשאילה צעצועים. בפרוור נמצאת גם המכללה לעיצוב של לוזאן. אחד מבתי האחוזה העתיקים של היישוב מכונה בפי התושבים "הטירה של רנאן".
מאז 2006, ראש העיר היא מריאן אוגנן (Marianne Huguenin) ממפלגת POP ‏(Parti ouvrier et populair).
גאוגרפיה ודמוגרפיה

רנאן מוכר כרשות מקומית ויש לו רצף של שטח בנוי עם העיר לוזאן מחד ועם פרוורים אחרים שלה, המוכרים אף הם כרשויות מקומיות, משאר הכיוונים. רנאן משתייך למחוז "הלוזאנאים המערביים", שבקנטון וו ומנהלת המחוז יושבת בו. רנאן הוא היישוב המאוכלס ביותר באותו מחוז - מתוך כ-72,000 תושבי שמונה הרשויות המקומיות שבמחוז, כ-20,500 הם תושבי רנאן.
גודלו של השטח המוניציפלי של רנאן הוא כשלושה קילומטרים מרובעים, ובניגוד לפרוורים הסמוכים לו, המקצים שטחים רבים יחסית ליערות ולשדות חקלאיים, כ-95% משטחו הוא שטח בנוי. בניגוד לפרוורים השכנים, יש ברנאן גם מעט מאוד קוטג'ים והרבה בתים משותפים. מחיר הדיור בו זול יחסית לרשויות המקומיות השכנות, אם כי הוא עדיין יקר. אחת הסיבות ליוקר הדיור היא מיעוט התחלות הבנייה באזור. סיבה נוספת היא השימוש המקובל בקונסיירז', בבתים משותפים בשווייץ. מעבר לזאת, רבות מהדירות בפרוור הן דירות בשכירות - בשווייץ, קניית דירה מותרת רק לאזרחי שווייץ.
רנאן הוא היישוב המחזיק את השיא השווייצרי באחוז התושבים, שלא נולדו בתוך שווייץ.
תחבורה

לרכבת של חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית יש תחנה מרווחת ברנאן, עם מרווח תמרון לרכבות ואפשרות חניה לרכבות. אולם רק רכבות בין-עירוניות, שאינן רכבות אקספרס, עוצרות בה. תושבי הפרוור שרוצים לנסוע למרחקים ארוכים במיוחד מגיעים בתחבורה הציבורית המקומית אל תחנת הרכבת של לוזאן. קו M1 של הרכבת הקלה של לוזאן דרך רנאן ואל הפרוור מגיעה גם מערכת האוטובוסים המקומית של לוזאן, כולל קו אוטובוס מפרקי-חשמלי.
היסטוריה

שם המקום בו נמצא כיום היישוב, מוזכר בספרות כבר במאה התשיעית. אולם היישוב עצמו התפתח מכפר קטן לעיר, רק יותר מאוחר - בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. העיר התפתחה סביב תחנת הרכבת של רנאן - תחנה שהייתה נחוצה לתמרון הרכבות בין איוורדון-לה-בן ובין מורז'.
ב-11 או ב-12 ביוני 1940 הופצצה בטעות תחנת הרכבת של רנאן בידי חיל האוויר הבריטי. באותו לילה הופצצה בטעות גם העיר ז'נבה, במסגרת שגיאת ניווט של הטייסים, באותה המשימה. ברנאן נהרגו שני אנשים והיו מספר פצועים. ממשלת בריטניה התנצלה ושילמה פיצויים על התקרית.
במחצית הראשונה של המאה העשרים היו ברנאן מפעלים גדולים.
ביתן עמותת השאלת הצעצועים - רנאן
קטע מתחנת הרכבת ומבניין אובי - רנאן
המכללה לעיצוב של לוזאן, שנמצאת בשטח רנאן
ראו גם

סן-סולפיס (קנטון וו)
רכס קייסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי פראמנס 
 קואורדינטות:  67°47′00″S 62°12′00″E﻿ / ﻿67.7833°S 62.2°E﻿ / -67.7833; 62.2
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס קייסי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס קייסי
 
רכס קייס (באנגלית: Casey Range) הוא רכס מצוקים בהרי פראמנס, באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה.
ברכס מצוקים ונונאטאקים וכיוונו צפון - דרום.
הרכס ממוקם 12.8 קילומטרים מערבית מרכס דייוויד (אף הוא בהרי פראמנס).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס התגלה ב-5 בינואר 1930 ומופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון.
היסטוריה > מקור השם

מוסון קרא לרכס על שמו של ריצ'רד ג. קייסי (Richard G. Casey), לימים הלורד קייסי, שהיה באותה עת בלונדון כנציג פוליטי של אוסטרליה.
לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 293
הערות שוליים

↑  גאזת השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4  מידע על גילוי הרכס ומקור שמו
שוהם (אבן חן)

ערך זה עוסק באבן חן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
שוהם
שוהם
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  SiO₂ 
 מערך קריסטלוגרפי:  המערכת הגבישית ההקסגונלית
 צבע:  צבעים מגוונים
 קשיות:  6.5–7 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.55–2.70
 
שֹׁהַם (אוניקס) היא אבן חן שהיא סוג של כלקדון - קוורץ בעל גבישים זעירים ("קריפטוקריסטלים" – גבישים מוצפנים). קיימת סברה כי האבן שוהם המופיעה באבני החושן היא סוג של אוניקס. האבן מתאפיינת במבנה בצורת רצועות בעלות צבעים מגוונים, החל בלבן וכלה בכמעט כל צבע (למעט כמה גוונים, כמו סגול או כחול). רוב דגימות האוניקס הנפוצות מכילות פסים מתחלפים של לבן, חום, ושחמחם. סרדוניקס הוא אחד מסוגי האוניקס שבו הרצועות הצבעוניות הם בגוונים של אבן החן "סרד" (גוונים של אדום) במקום שחור. אוניקס שחור לחלוטין נפוץ למדי וייתכן כי הוא הסוג המפורסם ביותר, אך אינו נפוץ כמו אוניקס בעל פסים צבעוניים.
את האוניקס נוהגים לחתוך כקבושון, או כחרוזים, והוא משמש גם להכנת תכשיטים כקמאו (חריתה המשאירה דמות בולטת מפני האבן) וכאינטגליו (יצירת הדמות בנגטיב, ההפך מקמאו), כאשר הפסים מבליטים את הדמות יחסית לרקע.
בכינוי אוניקס נוהגים גם לכנות סוגי אבנים נוספות שאותם נוהגים אומני אבני חן לחתוך, ללטש ולמכור, כדוגמת הקלציט המפוספס המצוי במקסיקו, בפקיסטן, ובמקומות אחרים. זוהי הטעיה. בהשוואה לאוניקס אמיתי, חומר זה רך ומכיוון שהוא נפוץ הרבה יותר, הוא גם זול ממנו. רוב חפצי הערך המכילים אבן "אוניקס" מלוטשת הנמכרים כיום מכילים למעשה חומר קרבונטי זה.
סרדוניקס דמוי אגט מפוספס. רוחב דוגמית זו 2.5 ס"מ
| --- | --- |
הרכב כימי ושם: SiO2 - צורן דו-חמצני
קשיות (על פי סולם מוס): 7
משקל סגולי: 2.65 - 2.667
מקדם שבירה (R.I.): 1.543 - 1.552 עד 1.545 - 1.554
שבירה כפולה: 0.009
סימן אופטי: חיובי
מאפיין אופטי: חד-צירי
אוניקס בתרבות

מקור המילה אוניקס מיוונית ופירושה "ציפורן". הקשר לאבן אינו ברור. הסבר אחד מנסה לקשור בין ציפורן צבועה באדום שבה רואים לעיתים פסים לבנים, והסבר אחר קושר את השם לאגדה על פיה גזר ארוס את ציפורני אפרודיטה הישנה וטמן אותם בחול והם הפכו לאוניקס. באוניקס נעשה שימוש במצרים העתיקה כבר בשושלת השנייה על מנת לייצר קערות וחפצי קדרות. שימוש בסרדוניקס מופיע באמנות של התרבות המינואית של כרתים, בייחוד מהחפירות הארכאולוגיות שנעשו בקנוסוס. אוניקס היה מוכר ליוונים ולרומאים הקדמונים
באמונה העממית נעשה לעיתים שימוש באוניקס כאמצעי בקללות מכל הסוגים, בייחוד בעלי אופי מיני.
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד אוניקס היא אבן ההולדת התחליפית של חודש פברואר, וסרדוניקס היא אבן ההולדת החלופית של חודש אוגוסט.
אגדה אורבנית טוענת שהמתכננים של בניין ספריית כתבי היד והספרים הנדירים על שם ביינקה באוניברסיטת ייל התכוונו לחפות אותו באוניקס ירוק, אבל מכיוון שלא הצליחו לאתר בעולם כמות כזו של אוניקס ירוק נעשה שימוש בשיש כתחליף.
השם אוניקס ככינוי לשיש

ישנו שימוש נרחב בשם "אוניקס" ככינוי לשיש קריפטוקריסטלי שמשמש  כחומר חיפוי מעוצב בבניית מטבחים וכן לריצוף וחפוי קירות נוספים בבית. מלכתחילה כינו את השיש הצבעוני הזה בשם marble onyx, אבל כיום מכנים אותו onyx בלי לדעת שכלל לא מדובר בחומר סיליקטי אלא בגיר מטמורפי.
הערות שוליים

↑  פרופיל האוניקס
↑  Online Etymology Dictionary
1 2  אוניקס – האיגוד הבינלאומי לאבני חן צבעוניות
↑  מרי וינארלס פורטר, "ממה נבנתה רומא: תיאור האבנים בהם נעשה שימוש", 1907
↑  צ'. מייקל הוגן, "רשימות שדה מקנוסוס", המגזין Modern Antiquarian ‏(2007)
↑  תכונות הקסם של אבני החן: אוניקס שחור
↑  Myths abound about Beinecke
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4226539-3 
גֶמָה אוגוסטיאה, יצירת אמנות מאבן שוהם שנעשתה כנראה בהזמנתו של הקיסר אוגוסטוס. גובהה כ-19 ס"מ, רוחבה כ-23 ס"מ, ועוביה הממוצע 1.3 ס"מ.
פריטי אבן שוהם, טורקיה
שורש 12

שורש 12, או בַּה בּוּ (בסינית: 八部; בפיניין: Bā bù) הוא השורש השנים-עשר של הכתב הסיני. פירושו "שמונה" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 44 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. כאשר הוא מרכיב תו עם שורשים אחרים לפעמים מופיע בצורה הזו: 丷, כגון ב 䒑.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 八
+2: 公六兮兯KO
+3: 兰SC (=蘭->艸)
+4: 共兲(=天->大)关SC (=關->門)兴SC (=興->臼)
+5: 㒵(=貌->豸)㒶(= 公)㒷(=興->臼)兵
+6: 其具典
+7: 㒸兹SC/variant (=茲->艸)养SC (=養->食)
+8: 兺KO兼
+9: 兽SC (=獸->犬)
+11: 兾/兾(=兿) 兿 (=藝->艸)
+14: 冀
+16: 冁SC (=囅->口)
+18: 㒹(=顛->頁)
וריאציות

יש ניואנס עיצובי בגופני הדפסה שונים עבור שורש זה. במילון הקאנגשי ובהנג'ה הקוריאנית, יש קו אופקי קצר בתחילת הקו השני של תו. קו קצר זה אינו קיים ברוב הגופנים הסיניים המפושטים המשמשים בסין, למעט כמה מקרים כמו הדמות八כמו בסמל של צבא השחרור העממי. הוא קיים ברוב הגופנים הסיניים המסורתיים אך לא בכולם. בגופן יפני, נוכחותו של הקו הקצר תלויה בעיצוב כל גופן.
הקו האופקי הקצר קיים רק בהדפסת גופן, ולא בצורות שונות של כתב יד.
| עם הקו העליון הקצר | ללא הקו הקצר |
| --- | --- |
八
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2
KangXi: עמוד 126, תו 26
Dai Kanwa Jiten: דמות 1450
דיי ג'אבון: עמוד 274, תו 13
האניו דה זידיאן: כרך 1, עמוד 241, תו 3
שירותי בריאות

ריכוזים גלובליים של משאבי בריאות, כפי שמתוארים לפי מספר הרופאים לכל 10,000 אנשים, לפי מדינה. הנתונים מקורם ב-World Health Statistics 2010, דו"ח של ארגון הבריאות העולמי.
שירותי בריאות הם שיפור הבריאות באמצעות מניעה, אבחון, טיפול, שיפור או ריפוי של מחלות, פציעות וליקויים פיזיים ונפשיים אחרים אצל אנשים. שירותי הבריאות ניתנים על ידי אנשי מקצוע בתחום הבריאות ותחומי בריאות בעלי ברית. רפואה, רפואת שיניים, רוקחות, מיילדות, סיעוד, אופטומטריה, אודיולוגיה, פסיכולוגיה, ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, אימון אתלטי ומקצועות בריאות נוספים מהווים כולם שירותי בריאות. המונח כולל עבודה שנעשתה במתן טיפול ראשוני, טיפול משני וטיפול שלישוני, כמו גם בבריאות הציבור.
הגישה לשירותי בריאות עשויה להשתנות בין מדינות, קהילות ויחידים, בהשפעת תנאים חברתיים וכלכליים וכן ממדיניות בריאות. מתן שירותי בריאות פירושו "שימוש בזמן בשירותי בריאות אישיים כדי להשיג את התוצאות הבריאותיות הטובות ביותר האפשריות". גורמים שיש לקחת בחשבון במונחים של גישה לטיפול רפואי כוללים מגבלות כספיות (כגון כיסוי ביטוחי), חסמים גאוגרפיים ולוגיסטיים (כגון עלויות הובלה נוספות והיכולת לקחת חופשה בתשלום כדי להשתמש בשירותים כאלה), ציפיות חברתיות-תרבותיות ומגבלות אישיות ( חוסר יכולת לתקשר עם ספקי שירותי בריאות, אוריינות בריאות לקויה, הכנסה נמוכה). מגבלות על שירותי בריאות משפיעות לרעה על השימוש בשירותים רפואיים, על יעילות הטיפולים ועל התוצאה הכוללת (רווחה, שיעורי תמותה).
מערכות בריאות הן הארגונים שהוקמו כדי לענות על צורכי הבריאות של אוכלוסיות ממוקדות. על פי ארגון הבריאות העולמי (WHO), מערכת בריאות מתפקדת היטב דורשת מנגנון מימון, כוח עבודה מיומן ושכר הולם, מידע אמין שניתן לבסס עליו החלטות ומדיניות ומתקני בריאות מתוחזקים היטב כדי לספק תרופות איכותיות. וטכנולוגיות.
מערכת בריאות יעילה יכולה לתרום לחלק משמעותי מהכלכלה, הפיתוח והתיעוש של המדינה. שירותי בריאות הם גורם מכריע חשוב בקידום הבריאות והרווחה הגופנית והנפשית הכללית של אנשים ברחבי העולם. דוגמה לכך הייתה ההדברה העולמית של אבעבועות שחורות בשנת 1980, שהוכרזה על ידי ארגון הבריאות העולמי, כמחלה הראשונה בהיסטוריה האנושית שחוסלה על ידי התערבויות רפואיות מכוונות.
ראו גם

מדיקר  - שירותי בריאות של ארצות הברית
רודיאו

רודיאו על גבי סוס
רודיאו (באנגלית: Rodeo) הוא ספורט פופולרי שמקורו בספרד ובמקסיקו, והתפשט לארצות הברית, לקנדה, לדרום אמריקה ולאוסטרליה. במהלך הרודיאו רוכב אדם על גבי שור או סוס פראים, ומטרתו היא להחזיק מעמד על גבו של בעל החיים כשמונה שניות כאשר יד אחת מחזיקה בחבל הקשור סביב צווארו של בעל החיים ויד אחת באוויר. הרוכבים הם לרוב קאובויים ונדרשות שנים של מיומנות וניסיון לשם כך.
מיד לאחר שהמתחרה נופל מגב השור או הסוס, נכנס לרחבה אדם לבוש בגדים צבעוניים ומשנה את נתיבו של השור או הסוס כדי שהרוכב יוכל לצאת מהרחבה בלי להיפגע, וגם עבור תפקיד זה דרושה מיומנות.
כיום הרודיאו פופולרי במערב ארצות הברית, במחוזות קנדה והספורט הלאומי הרשמי במדינות טקסס וויומינג, ומהווה אחד מסמליה של טקסס ודרום אמריקה בכלל.
הרודיאו מושך אחריו ביקורות מהארגונים השונים לזכויות בעלי החיים.
מקור המילה

המילה רודיאו משמשת בשפה האנגלית הן לתיאור תחרות הספורט והן ככינוי למכלאת בקר. מקור המילה הוא מהשפה הספרדית, בה נגזרת המילה מהפועל Rodear שפירושו "להקיף". באנגלית נפוץ גם השימוש בביטוי round up על מנת לתאר את תחרות הרודיאו.
ההיסטוריה של הרודיאו

הרבה אירועי רודיאו מסתמכים על אתגרי החיים האמיתיים שנדרשו על ידי בקר הראצ'ינג.
הקאובוי העובד פיתח מיומנות מותאמת לשטח ולאקלים של מערב אמריקה, והיה בעל וריאציות אזוריות.
רודיאוים מוקדמים היו אירועים לא פורמליים בשניהם - מקסיקו וארצות הברית קאובוים וואקארוס בחנו את מומחיותם אחד נגד השני.
תחרויות רודיאו מוקדמות נראו כבר בשנת 1910, באותה שנה הוקמו גם כמה מרכזי רודיאו בצפון ודרום-מערב ארצות הברית. בשנת 1929 אירועי הרודיאו התחילו להיות פופולריים גם בערים הגדולות של מזרח ארצות הברית.
הרודיאו כיום מהווה חלק גדול מהתדמית של המערב הפרוע וחלק נכבד מהתרבות הדרום אמריקאית.
הרודיאו בתרבות האמריקנית

הרודיאו מהווה חלק נכבד מהתרבות האמריקנית, והייתה לו השפעה תרבותית רבה בעיקר בז'אנר המערבונים. בנוסף לכך תדמית הקאובוי והרודיאו היא אחד הסמלים של מדינת טקסס ושאר מדינות הדרום ובייחוד של המערב הפרוע. הרודיאו נחשב לסמל של גבורה מסוימת וסמל של גבריות בארצות הברית ובכלל.
הרודיאו כספורט

בתחילתו נחשב הרודיאו ענף הימורים וקאובוים רבים הימרו עליו עוד לפני שהפך לספורט רשמי עד שלקראת סוף שנות העשרים החלו להיפתח מועדוני רודיאו רבים ברחבי דרום-מערב ארצות הברית. הרודיאו, שנהיה פופולרי בקרב צופיו, נהפך עד מהרה לענף ספורט מצליח במדינות הדרום של ארצות הברית, והפך לסמלן של מדינות הדרום ולספורט הלאומי הרשמי במדינות טקסס ווויומינג. הרודיאו מהווה גם מקור משיכה לתיירים מכל רחבי העולם.
ארגוני הרודיאו

ארגונים פורמליים וכללים רשמיים הגיעו בשלב מאוחר יחסית לרודיאו.
עד לאמצע שנת 1930 כל מועדון רודיאו היה עצמאי ובחר את זמני אירועי הרודיאו שלו. מבין כמעט מאה תחרויות שונות עד מלחמת העולם השנייה, היה הבדל קטן בין רודיאו וצ'ארדה ורוכבים מארצות הברית, מקסיקו וקנדה התחרו באופן חופשי בכל שלוש הארצות. לאחר מכן הצ'ארדה הוחשב כספורט קבוצתי חובבני, והתחרויות הבינלאומיות בצ'ארדה הופסקו אף על פי שהמשחק נשאר פופולרי במקסיקו ובקהילות ההיספניות של ארצות הברית.
כיום ישנם ארגוני רודיאו רבים, לכל ארגון וארגון יש כללים שונים במקצת, זמנים ואירועים שונים.
הגוף הגדול והוותיק ביותר של הרודיאו המקצועי הוא אגודת הקאובויים של הרודיאו המקצועי (PRCA).
רודיאו בישראל

בישראל עקב מגדלי הבקר הרבים באזור רמת הגולן קיימים מספר מועדוני רודיאו ברמת הגולן וביהודה ושומרון, הרודיאו בישראל מהווה אטרקציה לטיולים וישנם אפילו טיולי רודיאו מאורגנים ברמת הגולן כשהרודיאו מהווה את החלק העיקרי בטיול ומושך לא מעט תיירים. מספר המועדונים הולך וגדל ועם זאת קיים לחץ נגדי של ארגונים לזכויות בעלי חיים.
דעות על התעללות בבעלי חיים

הארגונים השונים לזכויות בעלי החיים מאשימים את הרודיאוים על התעללות בבעלי חיים ויש אנשים שעקב זאת מחרימים ספורט זה. עד היום קיימים מאבקים על זכויות בעלי החיים, אך הרודיאו עדיין חוקי ברוב מדינות דרום ארצות הברית.
הארגונים השונים טוענים שהחיות המוצגות אינן פראיות מטבען,
ושארגוני הרודיאו לוקחים חיות מבויתות ורגועות ומורחים על עורן משחות צורבות או מחשמלים אותן עם שוקר חשמלי, ואפילו קושרים חבלים מהודקים בבטנם ובאשכיהם של השוורים וזה מה שגורם להם לתחושות של אי נוחות
והופך אותם ל"פראים" ניתן למצוא באתרי האגודות לזכויות בעלי החיים כתבות בנושא ורבים נוהגים להחרים
את ענף הספורט מסיבה זו.
ראו גם

קאובוי
גאוצ'ו
צ'ארדה
הפרש החשמלי
רכיבת רודיאו על גבי שור אפשר לראות בבירור את היד המונפת למעלה ואת היד האוחזת ברצועה
הטבעת חותם על גב הבקר
רחל ברכות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 בספטמבר 1880 מינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1942 (בגיל 61 בערך) גטו מינסק, בלארוס 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
רחל בּרכות (נהגה: "רוֹחל בּרוֹכֶס"; בכתיב יידיש סובייטי: ראכעל בראָכיס, ראכל בראָכעס; 23 בספטמבר 1880, מינסק – 1942, גטו מינסק) הייתה סופרת יידית.
ביוגרפיה

רחל ברכות נולדה ב-1880 במינסק למשפחה ענייה. היא נתחנכה על ידי אביה וולף, שהיה משכיל וכתב חיבורים בעברית, אך מעולם לא פרסם את עבודותיו. בגיל תשע היא כבר יכלה לקרוא בקלות את התנ"ך ואת חיבוריו של מאפו. בהיותה בת תשע נפטר אביה, והיא נאלצה לצאת לעבוד. היא עבדה בתור תופרת, ועובדה זו עתידה הייתה להתבטא מאוחר יותר, בחיבוריה. היא לימדה את מקצועות התפירה במינסק, בבית ספר לבנות.
היא הושפעה מסופרי היידיש הסוציאליסטיים אברהם רייזן ואברהם ליסין.
היא הייתה נשואה לרופא שיניים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה היא ומשפחתה גרו בכפר ליד סראטוב, וחזרו למינסק רק ב-1920.
היא נרצחה בגטו מינסק ב-1942.
כתיבתה

פרסמה בעיתון "דער יוד" את סיפורה הראשון, "יענקעלע", שנכתב כשהייתה בת 16. בהמשך פרסמה שני סיפורים נוספים באותו עיתון. כמו כן פרסמה את סיפוריה בירחון "די צוקונפט" ובעיתון "דער פריינד", ששימש מאוחר יותר כביתה הספרותי.
רחל ברכות הייתה ראשונה מבין סופרות יידיש שכתבה באורח סדיר בעיתון. הירש רלס תרגם חלק מיצירותיה לרוסית.
כל כתביה היו אמורים לצאת לאור בשני חלקים במינסק ב-1941, אך עם פלישת הנאצים לברית המועצות נהרס בניין בית הדפוס.
ספריה

רחל ברכות, א זאמלונג דערציילונגען, וילנה: ווילנער פארלאג פון ב. א. קלעצקין, 1922. (קובץ סיפורים) (התוכן: 1) אונטער בארג. 2) א בלעטל. 3) די שכינה. 4) אין דער און דער גאס. 5) די זאגערין. 6) אין טשאד. 7) קבורה שמש’ס ווייב) (א זאמלונג דערציילונגען, בארכיון האינטרנט)
ראכעל בראכיס, אינ פיאנערנ-לאגער, מינסק: מעלוכע-פארלאג ('ביבליאטעק יונגער לענינען'), 1936. (סיפורים)
ראכעל בראכיס, שפינענ, מינסק: מעלוכע-פארלאג ('מאסן-ביבליאטעק'), 1940.
לקריאה נוספת

נורית אורחן, יוצאות מארבע אמות: נשים כותבות בעיתונות ביידיש באימפריה הרוסית, מרכז זלמן שזר, 2013.
Sarah Silberstein Swartz, Margie Wolfe (ed.), From Memory to Transformation: Jewish Women's Voices, Second Story Press, 1998, 308 p.
הערות שוליים

↑  רחל ברכות, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
↑  יוצאות מארבע אמות, עמ' 269.
↑  From Memory to Transformation, p.26.
↑  יוצאות מארבע אמות, עמ' 70.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295913605171  PLWABN: 9810555566905606  ISNI: 0000 0003 6969 332X  LCCN: no2019123793  VIAF: 315710291   WorldCat (עם VIAF): 315710291
שון מייקלס

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1965 (בן 59) ארצות הברית צ'נדלר, אריזונה, ארצות הברית
 שם במה:  שון מייקלס
 כינוי:  שובר הלבבות עוצר ההצגה מסמר הערב האירוע המרכזי מר רסלמניה
 משקל:  102 קילוגרם (225 ליברות)
 גובה:  1.85 מטרים (6.1 רגל)
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  10 באוקטובר 1984 – 28 במרץ 2010 (25 שנים)
 מאמנים:  חוסה לותריו
 ליגות:  WWE
 תרגילי סיום:  Sweet Chin Music, Diving Elbow drop.
 היכל התהילה:  2011 (כיחיד) 2019 (כחלק מקבוצת D-Generation X)
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  Rebecca Curci-Hickenbottom (31 במרץ 1999–?)   Tammy Lynn Sytch 
 מספר צאצאים:  2 
 
מייקל שון היקנבוטום (באנגלית: Michael Shawn Hickenbottom), הידוע יותר בשם הבמה שון מייקלס, (נולד ב־22 ביולי 1965 בצ'נדלר, אריזונה) הוא מתאבק עבר מקצועי אמריקאי המזוהה עם ארגון ה-WWE, ונחשב לאחד מגדולי המתאבקים הגדולים והאהודים שידע הארגון בכל הזמנים. מייקלס נאלץ לפרוש לאחר הקרב האחרון שלו נגד אנדרטייקר ב-2010.
דמותו של היקנבוטום ב-WWE היא מהדמויות הפופולריות ביותר. דמותו שולבה באירועים מרכזיים רבים, כגון: מאבקים על אליפויות וכן באירוע המרכזי של הארגון - רסלמניה. בין השאר זכתה דמותו לכינוי "שובר הלבבות הצעיר" (HeartBreak Kid או בקיצור HBK). כינויים נוספים שלו הם: "מסמר הערב", "האירוע המרכזי", "מר רסלמניה" ו"גוד אוף לייט" (God of Light) כינוי זה קיבל בזמן יריבותו עם הקברן. מייקלס נחשב לאחד האגדות המפוארות שידע הארגון ולאחד מגדולי המתאבקים בכל הזמנים, בנוסף לכך מייקלס היה אחד ממתאבקי ה-WWE האהודים והאהובים ביותר בכל הזמנים (בגלל אישיותו המנצחת).
תחילת הקריירה

היקנבוטום נולד בצ'נדלר שבאריזונה וגדל בסן אנטוניו, טקסס. הוא החל להופיע בארגוני היאבקות קטנים ומקומיים, שם דמותו זכתה לפופולריות מסוימת בקרב הקהל. היקנבוטום תפס את תשומת לבם של ארגוני ההיאבקות הגדולים יותר כאשר החל להופיע במסגרת הארגון AWA, אשר מופעיו הגיעו לכל רחבי ארצות הברית. דמותו ב-AWA, שהייתה חלק מצמד The Midnight Rockers, הייתה פופולרית במיוחד והתסריט זיכה את הצמד בשתי אליפויות. לאור ההצלחה עבר היקנבוטום יחד עם דמות שותפו, מרטי ג'נטי לארגון ה-WWF (לימים, ה-WWE) ב-1987.
לאחר 4 שנים ב-WWE בהן הופיע עם ג'נטי תחת השם "רוקרס", החליטו תסריטאי הארגון להעבירו לקרבות מבוימים בודדים. לשם כך העלילה סיפקה סיבה לריב בין הצמד, במהלכה דמותו של היקנבוטום תקפה את זו של ג'נטי בעת ראיון.
תחילת הקריירה > "שובר הלבבות"

דמותו החדשה של מייקלס זכתה לכינוי חדש שהגדיר את מאפיינה העיקרי - "שובר הלבבות". הדמות החדשה הייתה לפופולרית ביותר ועורבה במספר עלילות ראשיות. ב-1992 הושעתה דמותו, על פי העלילה, עקב "ניהול קרבות לא ספורטיבי". הדמות חזרה לקראת סוף השנה וכך נוצר פיתול עלילה חדש, במהלכו מייקלס טען כי מכיוון שדמותו מעולם לא "הפסידה" את התואר בו החזיקה בעת שהושעתה - התואר שייך לה בצדק. העלילה הגיעה לשיאה בקרב מבוים בין דמותו של מייקלס לדמותו של המתאבק רייזר רמון במסגרת "רסלמניה" 10.
באירוע סדרת ההישרדות 1997 מייקלס היה במרכז הסערה שעוררה התחרות בין ה-WWE לארגון המתחרה WCW. במהלך קרב אליפות ה-WWF בין מייקלס ליריבו הקנדי, ברט הארט, השופט הכריז על מייקלס כמנצח הקרב. בסיום העימות הארט טען שזה לא סיום הקרב שסוכם מראש בין המתאבקים ובעקבות כך אירוע זה עורר סערה ציבורית גדולה שתועדה בסרט דוקומנטרי על ברט הארט.
תקרית זו מכונה "הדפיקה ממונטריאול", מכיוון שהקרב נערך במונטריאול עירו של הארט, שלאחר קרב זה עזב את ה-WWF לטובת ה-WCW. מייקלס עצמו הכחיש כל מעורבות למקרה, אך לאחר מספר שנים הודה שהתקרית תוכננה מראש בקפידה על ידו ועל ידי יו"ר ה-WWF, וינס מקמהן, על מנת שברט הארט לא יעזוב את החברה אל ה-WCW בתור אלוף ה-WWF.
ב-1998 מייקלס צוות למתאבק טריפל H ויחד הם יצרו את קבוצת ה-D-Genration X (בקיצור ה-DX) שעוררה פרובוקציות בתוכניות ה-WWF מה שהוביל לעלייה ברייטינג ובפופולריות של השניים עד שלבסוף ה-WWF ניצחו במלחמת הרייטינג וגרמו לקריסה של הארגון המתחרה.
לקראת סוף שנות ה-90 נאלץ מייקלס לפרוש זמנית מהיאבקות מקצועית בעקבות פציעה טורדנית, וחזר לזירה רק בשנת 2002. דמותו שולבה במהרה במופעים המרכזיים של ה-WWE והתסריט אף העניק לה את תואר האליפות כחודש לאחר החזרה. גם בשנות ה-2000 מייקלס המשיך להיות אחד מהמתאבקים הדומיננטיים בשורות הארגון, כאשר התמודד פעמים רבות על אליפות ה-WWF ובקרבות המרכזיים של הארגון. עם הזמן הוצמד למייקלס כינוי נוסף - מר רסלמניה, וזאת בעקבות ההופעות המרשימות שלו במופעי הרסלמניה מדי שנה שם הוא נוהג לגנוב את ההצגה ולתת את הקרב הטוב של הערב, בין אם זה קרב אליפות ובין אם לא.
יריביו של מייקלס במופעים אלו היו קורט אנגל, טריפל H, וינס מקמהן, ג'ון סינה, הקברן וריק פלייר כאשר האחרון קיים את קרב הפרישה שלו נגד מייקלס ברסלמניה 24, באחד הרגעים הבלתי נשכחים של אירועי הרסלמניה מאז ומעולם.
מייקלס המשיך לככב בעלילות המרכזיות של ה-WWE גם בשנת 2008, כאשר דמותו נכנסה לעימותים עם דמויותיהם של כריס ג'ריקו וג'ון "בראדשו" לייפילד.
הפופולריות של היקנבוטום יצאה מגבולות עולם ההיאבקות המקצועית והוא אף הגיש תוכנית ראיונות במסגרת ערוץ ה-WWE וכן כיכב על שער המגזין האירוטי לנשים - פלייגרל.