stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית הייחוס
מודל השונות המשותפת

התאוריה של הרולד קלי לגבי ייחוס סיבתי מתמקדת בניסיוננו כבני אדם להבין האם התנהגותו של אדם נובעת מסיבה חיצונית - סיבה הנובעת מהמצב בו האדם נמצא, או מסיבה פנימית - תכונה, רגש או מוטיבציה של האדם. לפי תאוריה זו, קיימים שלושה היבטים אשר יקבעו את סוג הייחוס שנבצע: ייחודיות ההתנהגות, עקביותה ומידת הקונצנזוס לגביה. ייחודיות ההתנהגות היא המידה בה תגובתו של אדם לגירוי או אירוע זה ייחודית לאירוע ושונה מתגובתו לגירויים או אירועים אחרים. עקביות ההתנהגות היא המידה בה האדם מתנהג בצורה דומה כתגובה לאירוע או גירוי בסיטואציות שונות לאורך זמן. מידת הקונצנזוס לגבי התנהגות היא המידה בה התנהגותו של אדם מקובלת חברתית, כלומר האם מרבית האנשים יתנהגו דומה בתגובה לאירוע או גירוי דומה. במקרה של רצייה חברתית (קונצנזוס) נמוכה, ייחודיות נמוכה ועקביות גבוהה אנשים נוטים לבצע ייחוס פנימי. במקרה שכל השלוש גבוהות אנשים נוטים לבצע ייחוס חיצוני. את מידת הקונצנזוס אנו קובעים על פי רוב בעזרת היוריסטיקת הנגישות.
למשל, אם רוב בני האדם שנוסעים בכביש בו נסע פלוני עושים תאונה, השופט ייטה לייחס את התאונה לנסיבותיה חיצוניות הקשורות בתנאי הדרך ולמצב הכביש, ולא לנסיבה פנימית של פלוני, היות שישנו קונצנזוס גבוה. כמו כן, אם נניח שבכבישים צפופים אחרים שפלוני נוסע בהם הוא לא עושה תאונות, גם כאן ייטה השופט לייחס את התאונה לנסיבה חיצונית, של תנאי הכביש למשל, היות שלא החרדה של פלוני היא שהשפיעה על התרחשות התאונה, היות הייחודיות גבוהה. לבסוף, ככל שפלוני נוסע בכביש הצפוף במועדים שונים ובכל פעם עושה תאונה, גם אם רמת החרדה שלו הייתה נמוכה, השופט ייטה לייחס את התאונה לנסיבה החיצונית וזאת לאור עקביות גבוהה.
עם המחקר המשפיע של ג'ונס והריס (1967) השתרשה במחקר ההבנה כי מודל השונות המשותפת איננו רלוונטי, שכן האו אינו לוקח בחשבון את אותה נטייה של אנשים להעניק משקל גבוה יותר לנסיבה הפנימית של הנצפה מאשר לנסיבה החיצונית.
מודל ההסקה ההולמת

להבדיל מהתאוריה של קלי, אשר מנסה לנתח מתי אנשים מסיקים על תכונות קבועות של אדם אחר לפי התנהגותו, מודל ההסקה ההולמת של ג'ונס ודייוויס מנסה להבין מתי נסיק ייחוסים לגבי עמדות ורגשות שיש לאדם אחר לפי התנהגותו. נקודת המוצא של המודל היא שלכל אדם ישנן תכונות ונטיות מסוימות (כגון נדיבות או אכזריות), אשר באות לידי מימוש בכוונותיו. אם אדם נדיב למשל, הוא ייטה להושיט עזרה. הנחה זו מאפשרת לצופה מהצד להניח שאדם שמגיש עזרה אכן התכוון לעשות זאת, ולכן גם סביר כי תהיה לו תכונת הנדיבות.
תנאי נוסף שהצופה מהצד לוקח בחשבון הוא תחומי הידע והיכולת של האדם בתחום שבו הוא פועל - אין די בתכונה וכוונה, יש גם צורך בידע. לדוגמה, אדם נדיב עם כוונה לעזור בתיקון תקר בגלגל לא יוכל לעשות זאת ללא הידע המתאים. הצופה מודע לכך שישנם אילוצים מצביים או חברתיים אשר הביאו את האדם להתנהגות, את חלקם הוא יכול לראות ואת חלקם ניתן לשער. לעומת זאת, את תכונותיו של האדם לא ניתן לראות, ולכן יש צורך לשער לגביהן. לפי מודל ההסקה ההולמת של דייוויס, הצופה מהצד יסיק על אדם בדרך כלל כאשר מדובר בהתנהגות חד-פעמית של האדם. לפי מודל זה אנו נוטים לבצע ייחוס (כלומר להסיק על תכונותיהם של אחרים מהתנהגויותיהם) כאשר אנו סוברים כי התנהגות זו נמצאת נמוך בסולם הרצייה החברתית, כלומר זו התנהגות שנחשבת ללא רצויה מבחינת החברה, כי האדם ביצע את ההתנהגות מרצונו החופשי וכי לא קיימת התנהגות אחרת שיכולה הייתה להניב עבור אותו אדם תוצאה זהה. אם להתנהגות יש השלכות אישיות על הצופה, עולה הסיכוי שיעשה הסקה הולמת. הנטייה להסקה גוברת עוד יותר במידה והוא חושב כי ההתנהגות נעשתה במכוון.
במקרה שאנו סבורים כי קיימות סיבות אפשריות רבות להתנהגותו של אדם נבצע הפחתה של המשקל שאנו מייחסים לגורם מסוים במקרה שיש גורמים נוספים שהיו יכולים להניע את האדם לביצוע ההתנהגות. בצורה דומה במקרה שקיימים גורמים רבים שהיו יכולים למנוע אדם מלהתנהג כך, נגדיל את המשקל שאנו מייחסים לגורם.
השפעת הייחוס על רגשות והתנהגות עתידית

ויינר הציע מודל נוסף העוסק בתהליך הייחוס, אולם מכיוון מעט שונה. מודל ההסקה ההולמת של דייוויס מנסה לנסח את התנאים לכך שיבוצע ייחוס. המודל של ויינר לעומת זאת שם דגש על סוג הייחוס שיעשה. לפי המודל של ויינר לסוג הייחוס תהיה משמעות על רגשותיו של הצופה מהצד, אשר יכולה להשפיע על התנהגותו בהווה או בעתיד. להתנהגות קודם רגש, הרגש תלוי בממדי הייחוס. ויינר הוסיף שני ממדים נוספים לייחוס: מידת היציבות של הגורמים להתנהגות - עד כמה אנו סבורים שהגורם להתנהגות יציב לאורך ציר הזמן, ומידת השליטה של האדם על הגורם להתנהגות - עד כמה אנו סבורים כי ניתן היה לשלוט בגורם שהביא להתנהגות זו, לאו דווקא על ידי האדם עצמו. לממדים אלו חשיבות גדולה בהמשך ההתנהגות של הצופה מהצד. לדוגמה חולי איידס אשר נדבקו עקב מנת דם נגועה במהלך טיפול בהמופיליה, לעומת חולים שנבדקו עקב מגע מיני לא מוגן. במקרה של הראשונים, לא הייתה להם שליטה על מהלך העניינים ולכן הצופה מהצד יעשה ייחוס חיצוני. ארגוני התרמה נאלצו להתמודד עם נקודה זו בגיוסי תרומות.
דוגמאות נוספות לרגשות תלויי ייחוס לפי המודל של ויינר:
תחושת הכרת תודה - תופיע בעקבות ייחוס חיצוני, חיובי ונשלט. למשל לאחר שאדם עוזר לנו ברכישת ציוד במחיר טוב.
כעס - יופיע בעקבות ייחוס חיצוני, שלילי ונשלט. כלומר ויינר טוען שכעס הוא רגש תלוי ייחוס, ולא תגובה אוטומטית לתוצאה שלילית.
רחמים - דבר שלילי קורה לאדם אחר אשר אין לו שליטה על כך. לו הייתה לו שליטה, לא הייתה מתעוררת תחושת רחמים.
טעויות והטיות בייחוס > שגיאת הייחוס הבסיסית

את הנטייה של אנשים לתת הערכת יתר לכוחן של נסיבות פנימיות והערכת חסר לנסיבות חיצוניות בייחוס סיבות להתנהגות, כינה פרופסור לי רוס בשם "טעות הייחוס הבסיסית", בקובעו שטעות זו היא הבסיס הרעיוני לכל תחום הפסיכולוגיה החברתית. בהמשך נקבע, שאחת הסיבות להיווצרות טעות הייחוס הבסיסית היא הליך עיבוד קוגניטיבי שגוי: קודם עושים שיפוט תכונתי ואחר כך מתקנים תיקון חסר של השפעת המצב. הליך שגוי זה נובע מחוסר במידע על הפרט עליו מבוצע הייחוס. זאת לעומת המצב התקין של ייחוס תכונתי שבו פרט רציונלי מסתכל על התנהגות האדם ועל ההקשר של התנהגותו ואז נותן פירוש של משמעות ההתנהגות. במצב של היכרות עם העולם הנצפה, וקיום של מידע אודותיו, פירוש משמעות ההתנהגות תתבצע בצורה תקינה של שקלול ההתנהגות עם ההקשר.  לעומת זאת, כאמור בסיטואציה של מידע חסר תהליך העיבוד הקוגניטיבי במוח האדם מתבצע בצורה מוטעית: בשלב הראשון הפרט מזהה התנהגות של אחר ומייחס להתנהגות תכונה או אמונה שמתאימה לה (אפיון). שלב זה הוא אוטומטי ולא מצריך חשיבה. בשלב השני הפרט משקלל את ההקשר והנסיבות החיצוניות בהן בוצעה ההתנהגות ומבצע תיקון להיסק שעשה באופן אוטומטי. שלב זה אינו אוטומטי ומצריך חשיבה.
אפילו במקרה שקבוצת אנשים צפו באותו אירוע, רב הסיכוי שתהיה שונות בייחוסים שכל אחד מהם יבצע. שגיאת הייחוס הבסיסית היא הנטייה להסביר את התנהגותם של אחרים על ידי תכונות פנימיות אפילו כשקיימות סיבות מצביות, ואילו את התנהגותנו שלנו אנו נוטים להסביר על ידי גורמים מצביים (כלומר חיצוניים).
טעויות והטיות בייחוס > הטיות נוספות

הטיה נוספת בייחוס היא הטיה לטובת העצמי - הנטייה לייחס פעולות שליליות שלנו לגורמים חיצוניים ואילו פעולות חיוביות, כלומר רצויות מבחינתנו, לגורמים פנימיים. הטיה זו נפוצה יותר בתרבויות המערב אשר שמות דגש רב יותר על אינדיבידואליזם. יש לציין כי ההטיה לטובת העצמי עלולה לגרום לטעויות בשיפוט המציאות האובייקטיבית, אולם מחקרים מראים כי בקרב הסובלים מדיכאון ישנו שימוש מצומצם מאוד בהטיה זו, ולעיתים אף קיימת הטיה הפוכה (ריאליזם דיכאוני).
טעות ייחוס נוספת היא אפקט דפרנציאלי לפועל-צופה - הנטייה שלנו לפרש את התנהגותנו על ידי גורמים מצביים ואילו את התנהגות האחר על ידי גורמים פנימיים.
יישומים של תאוריית הייחוס

תאוריית הייחוס מהווה דוגמה מצוינת לתאוריה שמצאה מקום חשוב גם ביישומים. שתי דוגמאות בולטות ליישומים כאלו הם שימוש בתאוריית הייחוס בטיפול בדיכאון וכן בהבנה של מקורות האפליה אשר עוזרת בחיפוש דרכים להימנעות ממנה.
שיטת הטיפול בדיכאון אשר משתמשת בתאוריית הייחוס מסתמכת על ממצאים המצביעים על כך שבקרב הסובלים מדיכאון ישנו שימוש מופחת בהטיה בשירות העצמי ולעיתים אף נטייה הפוכה: האדם מייחס את הצלחותיו שלו לגורמים חיצוניים שאינם תלויים בו ואילו את כישלונותיו לגורמים פנימיים בתכונותיו. נטייה זו מביאה בעצם לתחושה של חוסר שליטה. טיפול לפי גישה זו יעזור למטופל לייחס לפחות חלק מהצלחותיו לגורמים פנימיים, ובצורה דומה לייחס לפחות חלק מהכשלונות לגורמים חיצוניים אשר אינם בשליטתו.
כאמור, תאוריית הייחוס מציעה גם הסבר לפחדם של מיעוטים לצאת כנגד אפליה: פחד מפני ייחוס שלילי כלפי המתלוננים על אפליה. המופלה חושש כי תיוחס לו תכונת "מתלונן סדרתי". מחקרים שבוצעו על סטודנטים באמריקה הצביעו על כך כי אכן קיימת נטייה לבצע ייחוס שלילי שכזה.
ראו גם

מקור שליטה
סגנון ייחוס
השערת העולם הצודק
הטיית ייחוס כוונות זדון
תחום כוכבי

באנליזה וקטורית, תחום כוכבי הוא תחום השומר על ישרים סביב נקודת אמצע מסוימת. תחום כזה קרוי תחום כוכבי, מפני שניתן לדמיין אותו במישור הממשי כמעין כוכב.
השימוש הנפוץ בתחום מסוג זה הוא בלמת פואנקרה, הקובעת כי כל תבנית דיפרנציאבילית סגורה היא גם מדויקת בתחום פתוח וכוכבי.
הגדרה פורמלית

נאמר כי  \Omega \subset {\mathbb {R} }^{n} הוא תחום כוכבי, אם קיימת  z\in \Omega  כך שלכל  x\in \Omega  הקטע שבין z ל-x כולו מוכל בתחום. כלומר,  \{z+t(x-z):t\in [0,1]\}\subseteq \Omega . הנקודה z מכונה הכוכב של  \Omega .
דוגמאות

בישר הממשי, כל קטע הוא תחום כוכבי.
כל תחום קמור הוא כוכבי.
כל תחום כוכבי הוא כוויץ, ולכן בפרט פשוט קשר וקשיר מסילתית.
משפט אלכסנדר נותן תנאי הכרחי ומספיק להיותם של תחומים מסוימים כוכביים.
אוסף הכוכבים של תחום כוכבי הוא קבוצה קמורה.
ראו גם

תבנית דיפרנציאלית
קבוצה קמורה
תחום יסודי

בהינתן מרחב טופולוגי וחבורה הפועלת עליו, אוסף התמונות של נקודה יחידה (תחת פעולת החבורה) מהווה מסלול של הפעולה. תחום יסודי (באנגלית: Fundamental domain) של המרחב ביחס לפעולת החבורה הנתונה הוא תת-קבוצה של המרחב המכילה בדיוק נקודה אחת מכל אחד מהמסלולים הללו. התחום היסודי משמש כמימוש גאומטרי של קבוצת הנציגים של המסלולים.
ישנן דרכים רבות לבחור תחום יסודי. באופן טיפוסי, נדרש מהתחום היסודי לקיים מספר תכונות נאות המקלות על הטיפול בו, כגון שיהיה תת-קבוצה קשירה של המרחב, יחד עם הגבלות מסוימות על השפה שלו, כגון שתהיה חלקה או ליניארית למקוטעין. תחת פעולת החבורה, התמונות של התחום היסודי שנבחר מרצפות את המרחב כולו.
הגדרה פורמלית

בהינתן חבורה  G הפועלת על מרחב טופולוגי  X, תחום יסודי עבור הפעולה הזאת הוא קבוצה  D הכוללת בדיוק נציג אחד מכל מסלול. באופן פורמלי, תחום יסודי  D של מרחב  X ביחס לפעולת חבורה  G מקיים את התכונות הבאות:
לכל  g\in G, החיתוך של  D ו- gD הוא ריק;
כל מסלול חותך את הסגור של  D.
על תכונות אלו נוספת דרישה להתנהגות טופולוגית "יפה" של התחום היסודי. למשל, בהינתן חבורת ההזזות המקושרת לסריג במרחב אוקלידי n ממדי (חבורה שמספר היוצרים שלה הוא כממד המרחב), טבעי לבחור את התחום היסודי להיות המקבילון היסודי של הסריג. אולם, יכולנו גם לבחור את התחום היסודי להיות מורכב מחצי ממקבילון יסודי אחד, ומהחצי המשלים שלו ממקבילון יסודי אחר - כך מתקבל תחום יסודי שאינו קבוצה קשירה, אך העונה לשתי הדרישות הראשונות. לכן, בבחירת תחום יסודי בדרך כלל נדרש ממנו להיות קבוצה קשירה.
דוגמאות

דוגמאות במרחב האוקלידי התלת-ממדי R3 כוללות את:
בעבור פעולת שיקוף ביחס למישור: כאן מסלול הוא קבוצה של 2 נקודות משני צידי המישור, או נקודה יחידה על המישור; התחום היסודי יכול להיבחר להיות כל אחד מחצאי-המרחב ביניהם חוצץ המישור.
בעבור שיקוף ביחס לנקודה: כאן מסלול הוא קבוצה של 2 נקודות או נקודה יחידה (במידה ונבחרה הנקודה ביחס אליה מתבצע השיקוף); התחום היסודי יכול להיבחר להיות אחד מחצאי המרחב שיוצר כל מישור העובר דרך הנקודה.
בעבור סימטריית הזזה דיסקרטית בכיוון אחד: המסלולים הם הזזות של סריג חד-ממדי בכיוון וקטור ההזזה; התחום היסודי יהיה פרוסה מישורית אינסופית עבה.
בעבור סימטריית הזזה דיסקרטית בשני כיוונים: המסלולים הם הזזות של סריג דו-ממדי המונח במישור המוגדר על ידי וקטורי ההזזה; התחום היסודי יהיה מוט אינסופי בעל חתך רוחב של מקבילית.
תחום יסודי עבור החבורה המודולרית

התרשים משמאל מציג (באפור) את התחום היסודי תחת פעולת החבורה המודולרית Γ על חצי המישור העליון H.
תרשים מפורסם זה מופיע בכל הספרים הקלאסיים על פונקציות מודולריות. הוא היה ידוע לקרל פרידריך גאוס, אשר עסק בתחומים יסודיים במסגרת מחקריו על תורת הרדוקציה של תבניות ריבועיות בינאריות. כאן, התחום היסודי U הוא משולש היפרבולי עם קודקוד "אידיאלי" אחד (קודקוד אחד באינסוף), ושתי זוויות של  \pi /3 כל אחת. הוא מוגבל מלמטה על ידי מעגל היחידה ומוגבל מן הצדדים על ידי שני קווים אנכיים המרוחקים יחידה אופקית זה מזה; באופן פורמלי:
שרון ליפקינד

| --- | --- |

שרון ליפקינד
 לידה:  22 בנובמבר 1981 (בת 42) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרון ליפקינד (נולדה ב-22 בנובמבר 1981) היא עיתונאית ושחקנית ישראלית בעברה.
קורות חייה

שרון ליפקינד נולדה וגדלה בתל אביב לגליה, אחות במקצועה, ולדוד, מנהל ההפקות והכספים של קרן הקולנוע הישראלי. אחותה, אורנה ליפקינד, היא עוזרת במאי והפקה בטלוויזיה ובקולנוע.
בצבא שירתה במודיעין חיל האוויר. ליפקינד היא בוגרת בית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי" (מחזור 2006).
ב-2007 שיחקה ב"אלטלנה", סרט טלוויזיה שביים אלי כהן, שבו גילמה את דמותה של לאה רבין.
בשנים 2008–2011 שיחקה בהצגה "הדיבוק" של אנסמבל עיתים בבימויה של רנה ירושלמי. היא נסעה עם ההצגה לפסטיבל בדרזדן.
בשנים 2010–2012 שיחקה בתפקיד האמא והנסיכה בהצגה "בן המלך והעני" בתיאטרון גושן.
ליפקינד שיחקה בתפקידים הראשיים בשלושה סרטים חרדיים.
בסרט החרדי "התביעה" בבימויה של מרים ברזל (2010) מגלמת ליפקינד את דמותה של נועה לידר, עורכת דין. היא מגלה שטעות שעשתה גרמה למותו של אחיה שעמו לא הייתה בקשר כמה שנים. רוצים להפריד בין בנותיו, כי אימן בתרדמת והיא מנסה למנוע זאת. בסופו של דבר האמא מתעוררת והדברים מסתדרים.
בסרט החרדי "מנעי קולך מבכי" בבימויו של ניסים ורטה (2010) משחקת ליפקינד את רוחל'ה, בחורה חסודה שמבקרת בקביעות את אמה החולה שבתרדמת בבית חולים. ילדה שנמצאת באותו בית החולים צריכה לעבור ניתוח מסובך בחו"ל והיא זקוקה לכסף רב. רוחל'ה מתפללת לשם, ממלאת לוטו וזוכה, אבל המוכרת בקיוסק גונבת לה את הטופס. מאז קורים למוכרת דברים רעים, כי בכסף גנוב אין ברכה. אמה של רוח'לה (דינה לימון) שמתעוררת מהקומה אומרת למוכרת להחזיר את הטופס ומכאן ואילך הכל מסתדר.
בסרט החרדי "ההצגה חייבת להימשך" בבימויה של מרים ברזל (2011) ליפקינד מגלמת דמות של חוקרת פרטית במקצועה בת לאם ניצולת שואה. אמה חוששת שהיא תחזור בתשובה, במהלך עבודתה כחוקרת היא מתחזה לנערה במוסד, שמצליחה לקרב אותה לדת ובסוף כולם חוזרים בתשובה, כולל אמה.
ב-2012 הצטלמה לסרט הקולנוע של דני ססלר "אני אוהב אותך (הסרט)", בו גילמה דמות של שפית.
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "סרוגים", "חשופים" ובסרטי הקולנוע "סוכריות" של יוסף פיצ'חדזה ו"העולם מצחיק" של שמי זרחין.
מאז ספטמבר 2011 ליפקינד כותבת במגזין טיים אאוט תל אביב, בעיקר במדור האוכל, בעיקר על טבעונות. החל מ-2013 יש לה טור קבוע בנושא.
שרון ליפקינד נשואה מאז 2009 לגיל צרנוביץ, מחזאי, במאי, שחקן ומנהלו האמנותי של תיאטרון אורנה פורת.
תפקידים > קולנוע

| שנה | סרט | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| פוסט פרודקשן | אני אוהב אותך (הסרט) | דני ססלר | שפית |
| 2012 | פרויקט סרטים של 48 שעות |  |  |
| 2012 | סוכריות | יוסף פיצ'חדזה | סיגי הזונה (תפקיד אורח) |
| 2011 | העולם מצחיק | שמי זרחין | האחות שרה (תפקיד אורח) |
| 2011 | ההצגה חייבת להימשך | מרים ברזל | שרון (תפקיד ראשי) |
| 2010 | התביעה | מרים ברזל | נועה לידר (תפקיד ראשי) |
| 2010 | מנעי קולך מבכי | ניסים ורטה | רוחל'ה (תפקיד ראשי) |
| 2007 | אלטלנה (ריקי שלח הפקות) | אלי כהן | לאה רבין |
תפקידים > טלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | ערוץ | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | אניגמה | yes | מרקו כרמל | ד"ר פרייסלר (תפקיד אורח) |
| 2009 | חשופים | HOT | רני סער | תפקיד אורח |
| 2008 | סרוגים | yes | לייזי שפירא | רחלי (תפקיד אורח) |
תפקידים > תיאטרון

| שנה | הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | התפקיד הראשי | תיאטרון אורנה פורת | גיל צרנוביץ | גיל צרנוביץ | דפנה המורה והאמא החרשת |
|  | אולי פיל | תיאטרון מופע ובשיתוף ניחותא הפקות | אלדד כהן וירדן בר-כוכבא | ירדן בר-כוכבא | יעלי |
| 2011 |  | פסטיבל תיאטרון קצר, פרויקט 14\48 |  |  |  |
| 2010 | בן המלך והעני | תיאטרון גושן | גינדי ביביצקי, יאיר פרומר, הראל קלמרו על פי ספרו של מארק טוויין | צביה הוברמן |  |
| 2010-2009 | מרד | העמותה לקידום התיאטרון בישראל | גדי צדקה | גדי צדקה |  |
| 2011-2008 | הדיבוק (הצגות גם בחו"ל) | אנסמבל עיתים |  | רנה ירושלמי |  |
| 2008 |  | פרויקט חשיפה | גיל צרנוביץ |  | ביצוע המונולוג "בקי, לא רבקה" |
| 2007 | אירוע "ספיד דייט" | פסטיבל "פותחים במה", בית ליסין |  | אלינור אגם |  |
תוכי הנסיכה

| תוכי הנסיכה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תוכיים
סוג:: Polytelis
מין:: תוכי הנסיכה
שם מדעי
 Polytelis alexandrae ‏גולד, 1863

תוכי הנסיכה (שם מדעי: Polytelis alexandrae) הוא מין של תוכי אוסטרלי ממשפחת הדרראים הקרוי על שם אלכסנדרה, נסיכת דנמרק, אשר בהמשך הפכה למלכה הרעיה. תוכי זה שוכן ברחבי אוסטרליה כולל במדבר החול הגדול הצחיח והוא בעל נוצות מפוארות. הוא נפגע מאספנים הלוכדים אותו למכירתו כחיית מחמד. התוכי נקרא ב־1863 בידי החוקר ג'ון גולד.
זהו תוכי המגיע לאורך 34–46 ס"מ ולמשקל 110–120 גרם. צבע התוכי ירוק-בהיר עם חזה ורוד, ראש בגוון תכלת וחלקי כנפיים פנימיים בעלי גוון ירוק עז וקצוות ירוקים כהים. הזנב של הזכרים ארוך וגם הוא ירוק-כהה. המקור של הזכרים של תוכי הנסיכה ורודים ומתחת הלחי ישנו פס תכלת. מקור הנקבות ורוד-אפור. למרות הבדלים אלה אין הרבה שוני בין הזכרים והנקבות.
בטבע תוכי זה נודד בחבורות קטנות במגוון אזורים, בדרך כלל בעונת הרבייה. הוא פחות מוכר, ביחס למיני תוכים אחרים, עקב טבעו החמקמק. הוא נודד גם בערבות חמות, יערות צחיחים ואפילו במדבר.  ניזון ממיני זרעים ופירות, בעיקר של שיטים, עצי אקליפטוס ועשבי טריאודיה.
תוכיי הנסיכה מקננים בענפי שיטה או אקליפטוס ומטילים 4–6 ביצים לבנות, הבוקעות לאחר 19 יום. שני ההורים מגדלים את הצעירים, שעוזבים לאחר 35 יום. תוכים אלה מקננים רק כשהתנאים מספיק יציבים לגידול דור חדש.
תוכי המסיכה מצוי בסיכון עקב ציד למטרת מסחר. בשבי תוכי זה יכול להיראות בשלושה גוונים: ירוק כמו בטבע, כחול לאורך רוב הגוף עם ראש וכנפיים כחולים בהירים וכחול למעט הכנפיים הירוקות.
הערות שוליים

↑  תוכי הנסיכה באתר הרשימה האדומה של IUCN
תערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי

| --- | --- |

 סוג:  תערוכת רכב 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מיקום:  שאנגחאי 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 www.autoshanghai.org
 
תערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי (ידועה גם בשם: אוטו שאנגחאי) היא תערוכת רכב, המתקיימת אחת לשנתיים בעיר שאנגחאי. התערוכה מתקיימת בשנים אי־זוגיות, כאשר בשנים הזוגיות מתקיימת תערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג. התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1985. בשל חשיבותו של שוק הרכב הסיני, התערוכה נחשבת לאחת התערוכות החשובות בעולם הרכב, לצד תערוכות כמו תערוכת הרכב בדטרויט, בפרנקפורט, בפריז ובטוקיו.
מאז שנת 2015 מתקיימת התערוכה במרכז הכנסים והתערוכות הלאומי הממוקם בסמוך לשדה התעופה הבינלאומי שנגחאי הונגקיאו. התערוכה מאורגנת על ידי הארגון הבינלאומי של יצרני הרכב (אנ')‏ (OICA).
תחום עניין

המונח תחום עניין מתאר מצב פסיכולוגי ורגשי כלפי אובייקט או נושא מסוים. תחום העניין נחשב למשאב קוגניטיבי ורגשי המקדם את ההסתגלות האישית והחברתית של האדם.
הספרות המקצועית מלמדת כי אנשים וילדים עם תחומי עניין מפותחים יכולים להתרכז זמן רב יותר בלמידה, מונעים על ידי מוטיבציה פנימית וחווים רווחה נפשית גבוהה. נושא תחום העניין וההתמקדות בו כמו גם שימורו לאורך זמן מתפתח תוך יחסי גומלין עם הסביבה החברתית. בין האדם לסביבתו הקרובה (הורים, קבוצת השווים, מורים), מתפתח מעין דיאלוג, שחלקו מודע וחלקו אינו מודע, אשר משפיע על הבחירה בתחום עניין או על ההחלטה להתעמק בו בדרכים שונות. למשל, לעיתים הבחירה וההתעמקות בתחום עניין מסוים נובעת מהפנמה לא מודעת של ערכי הסביבה והעדפותיה.
הבחירה וההחלטה אם להתעמק בתחום העניין או לאו מושפעות אם כך גם מה"ערך" החברתי שיש לתחום העניין, כמו גם מתחושת המסוגלות שיש לאדם בהתמודדתו עם התוכן.
התאוריה של הידי ורננינגר (2006)

התאוריה של הידי ורננינגר (2006) גורסת כי תחום העניין מתפתח בארבעה שלבים. ההבדל בין השלבים הוא ברמת הרגש החיובי המתעורר אצל האדם בעיסוק בתחום וכן ברמת הידע שיש לו על התחום.
עניין מצבי (triggered situational interest) – בשלב זה האדם מפנה תשומת לב רגעית לנושא, רעיון או חפץ, כתגובה לגירוי חושי שהסב את תשומת ליבו, כגון רעש או קול חזק, תמונה, הדגמה, או סיפור. הגירוי החושי הזה מעורר את הסקרנות הרגעית של האדם, אולם הוא לא ימשיך לעסוק בעניין, אלא אם כן תהיה תמיכה כלשהי מהסביבה שתחזק בו את הרצון להמשיך ולהתעניין. בשלב זה, מתעורר ניצוץ של רגש חיובי, אולם הידע של האדם בנושא הוא קטן מאוד, והוא אינו חש צורך לדעת יותר.
עניין מצבי מתמשך – בשלב השני, התוכן כבר מעורר רגשות חיובים משמעותיים יותר אצל האדם, וגם הרצון לדעת יותר מתחיל להתעורר.
עניין מתפתח – בשלב השלישי, האדם שואל שאלות הנובעות מסקרנות ומובילות אותו להמשיך ולחקור את תחום העניין, וממשיך לעסוק בתחום זה כדי לקבל תשובות לשאלותיו. בשלב זה אנשים מעוניינים פחות ביכולתה של הסביבה לספק את סקרנותם ו"מתמודדים" עם העניין בעצמם.
עניין מפותח – בשלב הרביעי, בו מרגישים סיפוק רב מהתשובות המגוונות שהם מקבלים על שאלותיהם. אנשים אלו מחפשים את תגובותיהם של אנשים אחרים בסביבה ואת המידע שהם יכולים לספק להם, והם עושים שימוש במשוב מהסביבה על מנת להתבונן בעצמם ובתוצרים שיצרו בביקורתיות, שתקדם אותם להצלחה רבה יותר.
באוטיזם

חלק מהמחקרים סברו כי ההכוונה לתחומים מסוימים או האינטנסיביות הרבה של העיסוק בהם יכולים לנבוע מקשיים אופייניים של אוטיסטים, כמו הקושי בעיבוד גלובלי של מידע.
חוקרים אחרים קשרו בין תחום עניין ובין מעורבות חברתית. הם הראו במחקריהם כיצד תחום העניין הגביר את המעורבות של הפרט והתקשורת שלו עם אחרים, מיומנות הידועה כלקויה אצל אוטיסטים. אולם, בחלק מהמחקרים נמצא כי אין זה קל לסביבה לתמוך בתחומי העניין של אוטיסטים, בשל היותם תחומים מוזרים ולא תואמים לגיל, למגדר או לציפיות החברתיות (למשל, מברשות אסלה, עפרונות צהובים).
הערות שוליים

↑  Judith M. Harackiewicz, Jessi L. Smith, Stacy J. Priniski, Interest Matters: The Importance of Promoting Interest in Education, Policy Insights from the Behavioral and Brain Sciences 3, 2016-10, עמ' 220–227 doi: 10.1177/2372732216655542
1 2  Suzanne Hidi, K. Ann Renninger, The Four-Phase Model of Interest Development, Educational Psychologist 41, 2006-06, עמ' 111–127 doi: 10.1207/s15326985ep4102_4
↑  Jennifer C Anderson, Jeanne B Funk, Robert Elliott, Peg Hull Smith, Parental support and pressure and children's extracurricular activities: relationships with amount of involvement and affective experience of participation, Journal of Applied Developmental Psychology 24, 2003-06-01, עמ' 241–257 doi: 10.1016/S0193-3973(03)00046-7
1 2  David A. Bergin, Social Influences on Interest, Educational Psychologist 51, 2016-01-02, עמ' 7–22 doi: 10.1080/00461520.2015.1133306
↑  David H. Palmer, Jeanette Dixon, Jennifer Archer, Identifying Underlying Causes of Situational Interest in a Science Course for Preservice Elementary Teachers: IDENTIFYING UNDERLYING CAUSES OF SITUATIONAL INTEREST, Science Education 100, 2016-11, עמ' 1039–1061 doi: 10.1002/sce.21244
↑  Kami Koldewyn, Yuhong Jiang, Sarah Weigelt, Nancy Kanwisher, Global/Local Processing in Autism: Not a Disability, but a Disinclination, Journal of autism and developmental disorders 43, 2013-10, עמ' 2329–2340 doi: 10.1007/s10803-013-1777-z
1 2  Mary Ann Winter-Messiers, From Tarantulas to Toilet Brushes: Understanding the Special Interest Areas of Children and Youth With Asperger Syndrome, Remedial and Special Education 28, 2007-05, עמ' 140–152 doi: 10.1177/07419325070280030301
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541326405171  BNE: XX539233  LCCN: sh85129244
תום עוזיאל

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1986 (בן 38) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
תום עוזיאל (נולד ב-14 בספטמבר 1986) הוא מוזיקאי, כותב ומלחין, זמר, שחקן ובמאי.
שרון מרציאנו

שרון מרציאנו (נולד ב-29 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, כשחקן היה מרציאנו מזוהה עם קבוצת הפועל ראשון לציון, בשורותיה שיחק ברוב הקריירה בליגת העל.
קריירת משחק

מרציאנו החל דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1990/1991 קודם לקבוצה הבוגרת, אך קיבל דקות מועטות ולא בלט. בעונת 1993/1994 החל לשחק בקבוצת הפועל ראשון לציון, בה היה שחקן הרכב והבקיע שערים מעמדת המגן וכן מעמדת הקשר. בעונת 1998/1999 עבר למכבי עירוני אשדוד, בה שיחק עונה אחת בלבד והשתתף במסע ההישארות שלה בליגת העל. בעונת 1999/2000 חזר להפועל ראשון לציון ושיחק בה עוד שלוש עונות. בעונת 2003/2004 ירד לליגה השנייה ושיחק בהכח רמת גן. בעונת 2004/2005 עבר לליגה א' להפועל נחלת יהודה ושיחק בה במשך 7 עונות ברציפות.
קריירת אימון

בשנת 2006 החל מרציאנו לאמן ילדים ונוער. תחילה במחלקת הנוער של מכבי שוהם. ולאחר מכן בהפועל נחלת יהודה ובקבוצת מ.ס חבל מודיעין. בעונת 2011/2012 החל להתנסות באימון בוגרים, כששימש עוזר מאמן בקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מליגה א' דרום למשך עונה אחת. לאחר מכן אימן את מכבי באר יעקב למשך חצי עונת 2013/2014. בדצמבר 2013 המשיך את מחצית העונה בקבוצת הפועל מחנה יהודה מליגה א' דרום, בה אימן עד סוף עונת 2015/2016. בהדרכתו של מרציאנו הגיעה הקבוצה בשיאה למקום השישי.
בחודש דצמבר 2016 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב' דרום ב'. בסיום העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למשחקני המבחן לליגה א'. אך כשלה במשחק השלישי מתוך ארבע. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני אך כשלה במשחקי המבחן ונשארה בליגה ב'.
בשנת 2018 עבר לאמן בקבוצת נערים א' של מכבי שוהם.
חיים אישיים

מרציאנו מתגורר בבית עריף ומנהל את בית הדואר בשוהם.
הערות שוליים

↑  גיא גפן ומאור לוי, שרון מרציאנו חתם כמאמן עירוני אשדוד, באתר דאבל פס, 3 בדצמבר 2016