מה היא אישה?
ביקורות > שליליות

קלייר גופורת' מחברת המדיה הדיגיטלית The Daily Dot קראה לסרט טרנספובי וטענה כי "דו פרצופיות היא עיקר ביצירת סרט תיעודי זה". ג'ון קנדל הוקינס מקאונטרפאנץ' כינה את הסרט "עוד טיפשות שמרנית", והגיע למסקנה כי הוא "רק מוסיף לרעש הלבן הבלתי פוסק שאנחנו לא יכולים להימלט ממנו ולא מוסיף דבר לאנושיות שלנו. הסרט לא שווה צפייה, אבל המצג שווא שלו ראוי לציון". מלקולם האריס מ-Intelligencer (אתר אינטרנט של המגזין ניו יורק) טען כי הסרט הוא חלק מ"קמפיין ה'רק שואל שאלות' האנטי-טרנס המסוכן של הימין", וסיכם בכך ש"התוכנית עובדת: נראה שלחודש הגאווה של השנה יהיה ספירת נפגעים. אם וולש ודומיו יצליחו, בשנה הבאה תהיה אף גבוהה יותר. הם מתחננים לזה". ניית'ן ג'יי רובינסון מהמגזין הפרוגרסיבי Current Affairs טען שהסרט מציג "בורות שמרנית" ומתייחס ל"דעות קדומות אכזריות וטיפשיות ... כ'שכל ישר'", וסיכם בכך ש"להפריך את דברים אלו זה קל", אבל ש"תעמולה חלקלקה כמו 'מה היא אישה?' תגרום נזק אמיתי לאנשים טרנסים, ולמרות שבדרך כלל אני מחשיב צנזורה כדבר המביא לתוצאה הפוכה מהמטרה הרצויה, אנחנו לא צריכים להמעיט בערך הרעלנות של סרט כמו זה". קייטי קאדואה מגוקר סברה כי "עבור וולש ושומרי גבולות המגדר אחרים, נשים טרנסיות מהוות סיכון לקונטמינציה. הן מואשמות בהסתננות לא רק לאזורים פיזיים של נשים כמו שירותים וחדרי הלבשה, אלא גם למרחב הרעיוני הנקי של הקטגוריה 'אישה': הן, לפי ההיגיון הטרנספובי הזה, גברים שטוענים במרמה שהם נשים". מואיז מנדז השני מהרולינג סטון כינה את הסרט טרנספובי וטען שהוא מייצג "אידאולוגיה מהותנית". מנדז מתח ביקורת על חברות מדיה חברתית על כך שאפשרו ל-The Daily Wire להציג פרסומות של הסרט בפלטפורמות שלהן, ואמר כי "הקלות שבה The Daily Wire רשאים לקדם את הפרויקט הזה באמצעות פרסומות בפלטפורמות מרובות, מעידה על סדרי העדיפויות של חברות המדיה החברתית במהלך חודש הגאווה - או בכל חודש".
איי. ג'יי. ארקרט מאתר "Science-Based Medicine" קראה לסרט "כמו סרטי תעמולה האנטי-מדעיים המחופשים לסרט תיעודי כמו סרט האנטי-חיסונים 'Vaxxed' או הסרט האנטי-אבולוציוני 'Expelled: No Intelligence Allowed', וסרטים כאלה נוטים להיות כלי העברת מסרים רבי עוצמה". וסיכמה כי "וולש בבירור לא התכוון לחפש בכנות תשובות לשאלה מביכה, גם אם הן מורכבות. במקום זאת, הוא התחיל עם מסקנה ואז חיפש מקורות שיתמכו במסקנה הזו, לא משנה עד כמה המקור מפוקפק, מה שהופך את סרט זה לתרגיל לא בחיפוש אחר אמת כנה אלא הסקה מונעת (motivated reasoning)".
ארין רוק מהמגזין האינטרנטי LGBTQ Nation כינתה את הסרט "פרופגנדה" ש"מלא בשקרים טרנספוביים", והוסיפה כי "וולש מצייר תמונה מפחידה של ילדים מרוטשים ואנשי מקצוע מבולבלים - של אידאולוגיה לא מוסרית המאיימת על אורח החיים הנוצרי המערבי", וכי הוא "מספק תחמושת לאלה המבקשים למנוע מאנשים טרנסג'נדרים גישה לשירותי בריאות מותאמים ומצילי חיים". גוונדולין אן סמית', מייסדת שותפה של יום הזיכרון הטרנסג'נדרי, טענה כי "הנקודה של הסרט, כמובן, נועדה לצייר טרנסג'נדרים וכאלה שתומכים בנו כהזויים, טיפשים, או שניהם יחדיו", וסיכמה ש"אנשים כמו וולש רוצים לצייר אותנו כמפלצות ולא כאנשים". אלי ארליק, אמרה לרולינג סטון כי "כדי להאמין במה שיש בו [בסרט התיעודי] צריך שנאה פנטסטית כלפי טרנסים" ושזה מראה על "חוסר מחריד במחקר על הקהילה הטרנסית".
דימיטריאה וויינוב (Dimitrije Vojnov) מרדיו וטלוויזיה של סרביה אמר שוולש יכול להפוך למקבילו של הימין האמריקני למייקל מור, ומוטה באותה מידה. סשה סטון מהאתר Awards Daily אמרה כי הסרט התיעודי הוא "פחות או יותר פרופיל של מאט וולש" ש"משקף את השנה האחרונה שלו בשאלת השאלה 'מה היא אישה' לפעילים, שכן כנראה זה דבר שקשה להסביר אותו".