stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בארס (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  "בארס" באתר vokrug.tv
בראבוס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  בודו בושמן, קלאוס ברקמן 
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־47 שנים) 
 מיקום המטה:  בוטרופ, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה גרמניה
 ענפי תעשייה:  כוונון מנועים, כוונון מכוניות 
 מוצרים עיקריים:  מכוניות
  
 www.brabus.com
 
בראבוס (בגרמנית: Brabus) היא חברה גרמנית לייצור חלקי חילוף ייחודיים באיכות גבוהה לצורך שיפור ביצועים של רכבי יוקרה. החברה נוסדה בשנת 1977 בעיר התעשייה בוֹטרוֹפּ, ומתמחה בעיקר בשיפורים למכוניות מתוצרת מרצדס-בנץ, מייבאך וסמארט. בנוסף יוצרו שיפורים לכלי רכב אחרים, בהם פורשה.
היסטוריה

מייסד החברה בודו בושמן (Bodo Buschmann) הקים אותה כדי לעצב אישית את המכוניות שלו. לאחר שגילה שרוב הספקים הקיימים בתחום אינם מצליחים לתפוס את חזונו או לעמוד בדרישותיו, הוא הקים מותג משלו. בראבוס נרשמה בשנת 1977 במערב גרמניה עם ידידו, קלאוס ברקמן (Klaus Brackmann), כדי לעמוד בדרישת החוק הגרמני המחייב להקים חברה עם לפחות שני אנשים. שם החברה הוא הלחם בסיסים הנגזר משלושת התווים הראשונים בשמות המשפחה של המייסדים Brackmann ו-Buschmann‏. לאחר הקמת החברה מכר ברקמן את מניות החברה שלו לבושמן תמורת 100 אירו. בשנת 2012 החלה בראבוס לבנות את המפעל השלישי שלה בבוטרופ.
פעולות

המיקוד העיקרי של בראבוס הוא הגדלת כוח סוס ומהירות כדי להשיג ביצועים מקסימליים במכוניות. לקוחות יכולים לקנות מכוניות מבראבוס או לשלוח את מכוניותיהם להתאמה אישית או שיפוץ. לקוחות שמזמינים רכב כרוכים ישירות ברכישת דגם מסוים של חברת בראבוס ממרצדס ולאחר מכן שינויו בהתאם לבקשת הלקוח. Brabus ידועה במתן כוונון יקר.[דרושה הבהרה]
ברבוס מציעה גם שינויים קוסמטיים לרבות ספוילרים בפרופיל נמוך, ערכות גוף, מפצלי סיבי פחמן וחישוקי סגסוגת מרובי חלקים. שדרוגים אחרים כוללים תרכובת למירוץ, מערכות פליטה פתוחות של מרוץ, בלמי דיסק בעלי שתים עשרה בוכנות ומיפוי מנוע מחדש. לקוחות יכולים גם לבצע שיפוץ מנוע מלא, או לשנות עבורם מנועי ארגז חדשים מבית AMG (איי אמ גי)
מנועי בראבוס נעים בין בלוקים קטנים של 200 כוחות סוס (150 קילוואט) K4 עבור רודסטר SLK ו-CLK-Class ועד לבלוקים כפול-טורבו של 900 כוחות סוס (670 קילוואט)
החברה מספקת גם שיפורים לפנים מריפודים מותאמים אישית, מדידות, ידיות העברה, דוושות וחיפוי ועד לאלקטרוניקות שונות כגון מסכי LCD רחבים יותר עבור המייבאך.
דגמי בראבוס

החברה בנתה מהדורות מיוחדות של רכבי מרצדס בנץ, מייבאך, רולס רויס, פורשה וסמארט.
דגמי בראבוס > מרצדס-בנץ A-קלאס

בראבוס B18 (מרצדס-בנץ A-Class, פלטפורמת W177) 2.0 ליטר (A 180)
בראבוס B25 S (מרצדס-בנץ A-Class, פלטפורמת W177) 2.0 ליטר (A 250)
בראבוס B35/B35S (מרצדס-בנץ A-Class, פלטפורמת W177) 2.0 ליטר (AMG A 35) *בראבוס B45 (מרצדס-בנץ A-Class, פלטפורמת W177) 2.0 ליטר (AMG A 45)
דגמי בראבוס > מרצדס-בנץ CLS-Class

Brabus Rocket (CLS-Class) * בראבוס CLS
K8 C219
שיתופי פעולה

פנראי - בספטמבר 2021, הוכרז כי בראבוס ויצרנית השעונים היוקרתית פנראי הכריזו על שיתוף פעולה יחד עם השעון הראשון שלהם, מאז הכריזו על שלושה צבעים נוספים לדגם.ף (אדום)
KTM (קיי טי אם) - בשיתוף פעולה בין Brabus ויצרנית האופנועים KTM ביצעו התאמה אישית של ה-KTM 1290 Super Duke R EVO תחת השם Brabus 1300R.
הישגים

בשנת 2006 הגיעה בראבוס רוקט לשיא חדש עבור סדאן חוקית ברחוב עם 362.4 קמ"ש (225.2 קמ"ש). הרוקט התבססה על דגם שונה של מרצדס בנץ CLS (W219).
באוקטובר 2006 השיגה בראבוס שיא נוסף (עבור מכונית סדאן) עם מכונית זו במהירות של 365.7 קמ"ש (227.2 קמ"ש). מחיר המכונית הוא 348,000 יורו. מהירות שיא עולמית של 330.6 קמ"ש (205.2 מייל לשעה) שנקבעה במסלול המבחן המהיר בנרדו, איטליה, בראבוס הוסיפה לאוסף הנרחב של שיאי הרכב שלה עם מייבאך 57 המופעלת על ידי מנוע (ים) של 730 כ"ס (720 כ"ס SAE נטו) / 537 קילוואט Brabus SV12 S Biturbo.
בתחילת שנת 2012, הסדאן המהירה ביותר בעולם לרחוב חוקי הייתה בראבוס רוקט 800.[23] ה-Brabus Rocket 800 2012 מונע על ידי מנוע V12 בדירוג של 800 כ"ס ומומנט של 1,420 ננומטר, שהוגבל ל-1,100 ננומטר. הבראבוס רוקט מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש (62 קמ"ש) ב-3.7 שניות, 23.8 שניות ל-300 קמ"ש (186 קמ"ש) ומהירותה המרבית היא 370 קמ"ש (230 קמ"ש).
Mercedes-Benz A-Class Brabus W177
Mercedes-Benz CLS-Class Brabus
באטה בילה

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1526 טירת סקארהוט, שוודיה 
 פטירה:  18 באוקטובר 1605 (בגיל 79) Kungshuset, שוודיה 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקום קבורה:  כנסיית קאגרוד 
 בן או בת זוג:  אוטה ברהה 
 
בֵּאָטֶה קלאוסדאטר בִּילֶה (בדנית: Beate Clausdatter Bille; ‏29 באפריל 1526 - 18 באוקטובר 1605) הייתה אצילה דנית, בת לאחת המשפחות המשפיעות ביותר בדנמרק באותה התקופה. שימשה כשריף של ויסנברג, הייתה הבכירה בין נשות החצר של מלכת דנמרק, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, ושמשה כגבירה אשר על הגלימות של המלכה.
בילה ידועה כאמו של האסטרונום טיכו ברהה.
חייה

באטה נולדה ב-29 באפריל 1526 בטירת סקארהוט שבדנמרק לקלאוס סטינסן בילה ולליזבת' ג'נסדאטר אולפסטנד. נישאה לאוטה ברהה ב-23 בנובמבר 1544 בטירת טוסתרופ והשניים חיו בטירת קנוטסתורפ, אותה בנה בעלה.
חיי משפחה

לאוטה ברהה ובילה נולדו 12 ילדים אשר רק 8 מהם שרדו את הילדות.
חיי משפחה > ילדיה של בילה

ליזבת' ברהה – נולדה ב-10 בספטמבר 1545 בטירת קנוטסתורפ. נישאה לוויטסקול קלוסטר. נפטרה ב-30 באוקטובר 1563.
מרגרט ברהה – נולדה ב-1545 בטירת קנוטסתורפ.
טי ברהה - נולד ב-14 בדצמבר 1546 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-24 באוקטובר 1601. נחטף ושינה את שמו לטיכו.
נילס ברהה – נולד ב-15 בדצמבר 1546 בטירת קנוטסתורפ. נפטר בטרם מלאו לו שבוע ימים.
סטין ברהה – נולד ב-21 בדצמבר 1547 בסקונה. נפטר ב-11 באפריל 1620.
מרין ברהה – נולדה ב-5 במאי 1549 בטירת קנוטסתורפ.
אקסל ברהה – נולד ב-28 במאי 1550 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-14 באוגוסט 1616.
מרגרטה ברהה – נולדה ב-22 באוקטובר 1551 בטירת קנוטסתורפ. נפטרה ב-10 במרץ 1614.
קירסטן ברהה – נולדה ב-26 באוקטובר 1552 בטירת קנוטסתורפ. נפטרה ב-1 במאי 1566.
יורגן אוטסן ברהה – נולד ב-19 בפברואר 1544 בטירת קנוטסתורפ. נפטר ב-4 בפברואר 1601.
קנוד ברהה – נולד ב-24 באוגוסט 1555 בטירת אלבורגוס. נפטר ב-3 בפברואר 1615.
סופיה ברהה – נולדה ב-1556, עבדה עם אחיה בחקר האסטרונומיה, נפטרה ב-1643.
טיגה (טי) נולד בטירת קנוטסתורפ, שבסקונה דנמרק (כיום דרום שוודיה) בשם טיגה אוטסן ברהה.
כשהיה בן שנתיים בשנת 1548, נחטף בידי דודו יורגן ברהה ונלקח לטירת טוסתרופ וכשהיה נער שינה את שמו לטיכו. למרות שבנם נחטף, אין עדויות כי בילה ובעלה התאמצו להשיבו, לפי אחת הסברות היה זה משום שהם עצמם הבטיחו לדוד חסר הילדים שימסרו אותו לגידולו וכשלא עמדו בהבטחתם, הוא חטף את הבן.
פועלה בתקופת האלמנות

אלמנתו של גיסה, אינגר אוקס שימשה כ"גבירה אשר על הגלימות" של המלכה סופיה ממקלנבורג-גוסטרו וכאשר היא התפטרה מתפקידה החליפה אותה בילה ונשארה בתפקיד זה במשך 8 שנים.
בילה נשארה חלק מהאצולה הדנית לאורך כל תקופת האלמנות שלה, לא רק כי הייתה בת לאחת המשפחות החזקות ביותר בדנמרק, אלא גם בגלל אישיותה יוצאת הדופן.
משנת 1575 שימשה כשריף של ויסנברג.
בילה גם הייתה הפטרונית של ההיסטוריון והכומר אנדרס סורנסן ודל אשר הקדיש לה תפילה בשנת 1592.
מותה

בילה נפטרה ב-18 באוקטובר 1605 בלונדגארד ונקברה לצד בעלה בכנסיית קאגרוד הנמצאת 4 קילומטרים מזרחית לטירת קנוטסתורפ.
ראו גם

אוטה ברהה
טיכו ברהה
טירת קנוטסתורפ
הערות שוליים

↑  שריפים דנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 108991783X  VIAF: 256145858246823022565   WorldCat (עם VIAF): 256145858246823022565 
סמל משפחת בילה
בילה, אוטה ומשפחתם
ברט ודיקי

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD
 בימוי:  דייוויד בלייר
 תסריט:  ויליאם אייבורי
 שחקנים ראשיים:  סם הואר מאט סמית ג'פרי פאלמר דאגלס הודג' ג'יימס פריין
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  BBC One
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  25 ביולי 2012
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט ספורט, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברט ודיקי (באנגלית: Bert and Dickie) הוא סרט טלוויזיה משנת 2012 שהופק על ידי ה-BBC כחלק מהחגיגות לקראת אולימפיאדת לונדון של 2012. הסרט שודר גם בשם "המרוץ לזהב: אולימפיאדת 48" (באנגלית: Going For Gold: The '48 Games). הסרט מתאר את הישגם של דיקי בורנל וברט בושנל באולימפיאדת 1948.
עלילה

ברט בושנל ודיקי בורנל שובצו לחתור כזוג רק חמישה שבועות לפני תחרות הגמר באולימפיאדת לונדון של שנת 1948.
צוות השחקנים

סם הואר – דיקי בורנל
מאט סמית – ברט בושנל
ג'פרי פאלמר – צ'ארלס בורנל
ג'יימס פריין – ג'ק ברספורד
דאגלס הודג' – ג'ון בושנל
אנסטסיה היל – לנה בושנל
אלכסנדרה מואן – רוזלינד בורנל
קבלה וביקורת

פדי שנאן מהליברפול אקו כתב ש"ברט ודיקי" היא דרמה מרתקת, מרוממת ושובת לב אודות צוות מנצח. ג'יימס ווטסון מהטלגרף ציין את הופעתם של דאגלס הודג' וג'פרי פאלמר. "דאגלס הודג' העביר בצורה מבריקה את הרצון הנואש וכמעט מביך של ג'ון בושנל, שבנו יצליח במקום שהוא נכשל".
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לפרסים הבאים:
| שנה | פרס | קטגוריה | הערות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | פסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו | נימפת הזהב | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | מועמדות |
| 2012 | פסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו | נימפת הזהב | סרטי טלוויזיה - הבמאי הטוב ביותר: דייוויד בלייר | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "Going for Gold – The '48 Games". BBC America. אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2012. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jeavans, Christine (23 ביולי 2012). "Matt Smith on pain behind 1948 Olympics' Bert and Dickie". BBC News Online. נבדק ב-23 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    James Walton, ‏Bert and Dickie, BBC One, Review, The Telegraph, 29 July 2012
↑  "Awards list for Bert and Dickie". IMDb. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ברנוב (פרובינציית לובלין)

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  פולאווי
 גובה:  150 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,491 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°33′N 22°8′E﻿ / ﻿51.550°N 22.133°E﻿ / 51.550; 22.133
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.baranow.mbnet.pl/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיברנוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיברנוב(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהברנוב(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהברנוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ברנוב (בפולנית: Baranów) הוא כפר במחוז פולאווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב נוסד כעיירה, עם קבלת זכויות מגדבורג, בשנת 1544. מעמד זה נלקח מהיישוב בשנת 1870, ומאז דעך כלכלית.
יהודי ברנוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בברנוב הוא משנת 1621. בשנת 1930 מנתה הקהילה היהודית ביישוב 1,092 איש, למעלה ממחצית מסך תושבי הכפר.
עם הכיבוש הגרמני של האזור במלחמת העולם השנייה הוקם בכפר גטו בשנת 1942, ולאחר זמן לא רב הועברו כל יושביו למחנה ההשמדה סוביבור.
כ-25 מיהודי הכפר שרדו את השואה, וכיום אין ביישוב זכר לעברו היהודי, למעט שרידי בית העלמין היהודי בו.
ברית GW4

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  ינואר 2013 – הווה (כ־11 שנים) 
 gw4.ac.uk
 
ברית GW4 (באנגלית: GW4 Alliance, ידוע גם בשם Great Western 4) הוא קונסורציום של ארבע אוניברסיטאות עתירות מחקר בדרום-מערב אנגליה ובויילס, שהוקם בינואר 2013 על ידי אוניברסיטאות בערים; באת', בריסטול, קארדיף ואקסטר כדי לשפר את שיתוף הפעולה המחקרי. בשנת 2014 השיקה הקבוצה פרויקט מחקר לשימוש באצות לניקוי מים מזוהמים במכרה הפחם Wheal Jane ומיצוי המתכות הכבדות. בשנת 2015 מימן הקונסורציום 4.6 מיליון ליש"ט ממועצת המחקר הרפואי עבור תוכנית השתלמות לתואר שלישי במחקר ביו־רפואי. לברית GW4 יש שיתופי פעולה אסטרטגיים עם מספר ארגונים; עם The National Trust, מכון אלן טיורינג ועם NC3Rs. (ארגון מגובה ממשלתי הפועל עם מדענים וארגונים ברחבי מגזר המדע הביולוגי כדי לפתח וליישם טכנולוגיות וגישות חדשות המחליפות, מצמצמות ומעדנות את השימוש בבעלי חיים במחקר).
שיתוף הפעולה הוא לב לבה של ברית GW4. בנוסף לשותפים האסטרטגיים, הברית עובדת עם למעלה מ־400 שותפים חיצוניים הכוללים עסקים גלובליים, ארגוני מחקר, גופי ממשל וארגונים מהמגזר השלישי כדי לפתח מחקרים חדשים, להכשיר מנהיגים אקדמיים ותעשייתיים עתידיים ולפתח פתרונות חדשניים, הבנויים על החוזקות האזוריות.
רשימת האוניברסיטאות

האוניברסיטאות החברות בקונסורציום:
אוניברסיטת באת'
אוניברסיטת בריסטול
אוניברסיטת קארדיף
אוניברסיטת אקסטר
ראו גם

חדשנות מידלנדס
SES (אוניברסיטאות)
קבוצת ראסל
הערות שוליים

↑  GW4, About.
↑  GW4, Research.
↑  GW4, Our Strategic Partnerships.
בית הדין לבוררות בספורט

| --- | --- |

מטה בית הדין בלוזאן, שווייץ
 מדינה:  שווייץ 
 מטה הארגון:  לוזאן 
 מייסדים:  הוועד האולימפי הבין-לאומי 
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־40 שנה) 
 www.tas-cas.org
 
בית הדין לבוררות בספורט (באנגלית: Court of Arbitration for Sport, בראשי תיבות CAS; ובצרפתית: Tribunal arbitral du sport,‏ בראשי תיבות TAS) הוא גוף בינלאומי מעין-שיפוטי, אשר הוקם על מנת להכריע במחלוקות בנוגע לספורט. מטה בית הדין נמצא בלוזאן שבשווייץ ויש לו בתי דין גם בניו יורק שבארצות הברית ובסידני שבאוסטרליה. בנוסף מוקמים בתי דין זמניים בערים המארחות משחקים אולימפיים.
סמכות בית הדין

בית הדין רוכש את הסמכות לדון בסכסוך פלוני מכוח הסכמת הצדדים לאותו סכסוך, וספציפית על ידי כתב בוררות, הנעשה בין אותם צדדים. האמנה האולימפית קובעת כי כל סכסוך בקשר למשחקים האולימפיים יידון בפני בית הדין.
כל התאחדויות הספורט הבינלאומיות הכירו בסמכותו של בית הדין לפחות בקשר לסכסוכים מסוימים. מכוח המילוי אחרי הקוד הבינלאומי נגד סמים בספורט מ-2009 מכירות כל החתומות על הקוד בסמכות בית הדין בקשר להפרת הכללים בנושא זה. בפועל חלק ניכר מן התיקים המתבררים בפני בית הדין עוסקים בטענות על שימוש בסמים על ידי ספורטאים.
ערכאת הערעור על החלטות בית הדין היא בית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ. ערעורים המוגשים לו מתקבלים לעיתים רחוקות ובדרך כלל על בסיס פגמים פרוצדורליים בהליך שבפני בית הדין ולא מנימוקים לגופו של עניין. עד מרץ 2012 התקבלו שבעה ערעורים בלבד וששה מהם התקבלו מטעמים פרוצדורליים.
תולדות בית הדין

בית הדין הוקם במסגרת הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 1984. בשנת 1994 נטען במסגרת ערעור שהוגש על החלטת בית הדין כי הוא איננו גוף חסר משוא פנים. בפסק הדין קבע בית המשפט הפדרלי העליון של שווייץ כי בית הדין הוא מוסד בוררות לגיטימי, ועם זאת הצביע על הקשרים המרובים בין בית הדין לבין הוועד האולימפי הבינלאומי. בעקבות זאת נעשו בבית הדין רפורמות שונות על מנת להופכו עצמאי יותר מהוועד האולימפי הבינלאומי מבחינה ארגונית ופיננסית. הרפורמה המשמעותית ביותר הייתה הקמתה של המועצה הבינלאומית לבוררות בספורט (ICAS), שקיבלה לידיה את הפעלת בית הדין במקום הוועד האולימפי הבינלאומי. עם השנים ביסס בית הדין את סמכותו והמוניטין שלו כבית הדין הבינלאומי העליון לספורט.
בית הדין ממעט להתערב בהחלטות של שופטי ספורט אודות הישגים וניקוד במהלך תחרויות ספורט, ומתערב בהן בדרך כלל רק כאשר מצויה ראיה ברורה לכך שהשופטים פעלו בחוסר תום לב.
בית הדין נדרש מדי פעם לדון בסכסוכים בעלי מרכיב פוליטי. כך, בשנת 2006 קיבל בית הדין את טענתה של גיברלטר כי היה בסיס לבקשתה להתקבל כחברה באופ"א וכפה על הארגון להעניק לה חברות זמנית. עם זאת, בקונגרס אופ"א שנערך לאחר מכן נדחתה בקשת החברות של גיברלטר ברוב גדול בעקבות מסע שתדלנות של ספרד, וזאת על אף החלטתו של בית הדין. במקרה אחר, ב-2010, הובאה בפני בית הדין טענת התאחדות הכדורגל של צפון אירלנד כנגד פיפ"א על כך שלא מנעה מהתאחדות הכדורגל של אירלנד מלקבל ספורטאים שנולדו בצפון אירלנד ולא היה להם קשר דם עם הרפובליקה האירית. בית הדין קיבל את טענת פיפ"א וההתאחדות האירית כי הן יישמו את הכללים בנדון באופן תקין.
הערות שוליים

↑  סעיף 61 לאמנה האולימפית.
↑  Richard H McLaren, Twenty-Five Years of the Court of Arbitration for Sport: A Look in the Rear-View Mirror, Marquette Sports Law Review, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340361105171  GND: 2147467-9  ISNI: 0000 0001 2232 6253  LCCN: no2002046189  NKC: ko2005310168  SUDOC: 090297490  VIAF: 152092709   WorldCat (עם VIAF): 152092709
ברית אוניברסיטאות יורו-טק

| --- | --- |

 מדינה:  בלגיה 
 מטה הארגון:  בריסל 
 יושב ראש:  תומאס הופמן 
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים) 
 eurotech-universities.eu
 
ברית אוניברסיטאות יורו-טק, (באנגלית: ,The EuroTech Universities Alliance; בקיצור: EuroTech) היא ברית של שישה מוסדות להשכלה גבוהה עם דגש על טכנולוגיה, מדע והנדסה שנוסדה בשנת 2006 על ידי האוניברסיטה הטכנית של מינכן יחד עם האוניברסיטה הטכנית של דנמרק. הברית מחויבת למצוא פתרונות טכניים העוסקים באתגרים הגדולים של החברה המודרנית. בכל אחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה, ניתן מימון לפתיחת פרויקטים שיתופיים חדשים עם שותפי הברית. לברית יש משרד משותף בבריסל שנפתח בשנת 2012, ובו יש נציג מכל מוסד לתאום קישרי אינטרטים משותפים. שיתופי הפעולה האינטנסיביים בין חברי הברית, במחקר, חינוך ובחדשנות, תומכים ביעדי צמיחה חכמה ובר-קיימא של האיחוד האירופי. נשיא יורוטק הוא תומאס הופמן.
"באמצעות קידום שיתוף הפעולה במחקר ובהשכלה וטיפוח חדשנות ויזמות משלבת השותפות את יתרונותיהן המשלימים של חברותיה למיזמים רחבי היקף ולהשפעה על החברה ועל התעשייה. השותפות פועלת להעלאת המודעות להזדמנויות שמציעים המדע והטכנולוגיה."
נכון לשנת 2022, הברית היא שותפות אסטרטגית של שש אוניברסיטאות אירופאיות מובילות במדע וטכנולוגיה (בסוגריים שנת הצטרפות לברית):
האוניברסיטה הטכנית של מינכן (TUM) (2006) גרמניה גרמניה
האוניברסיטה הטכנית של דנמרק (DTU) (2006) דנמרק דנמרק
האוניברסיטה הטכנית של איינדהובן (TU/e) (2008) הולנד הולנד
המכון הטכנולוגי השווייצרי לוזאן (EPFL) (2011) שווייץ שווייץ
אקול פוליטקניק בפריז (L’X) (2018) צרפת צרפת
הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (2019) ישראל ישראל
ראו גם

TU9
אוניברסיטאס 21
איגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות
ברית N5T
ברית פלוס
הברית הבינלאומית לאוניברסיטאות מחקר
הברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות
המכון הטכנולוגי ההודי
ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם
ליגת IDEA
SES (אוניברסיטאות)
רשת אוניברסיטאות עולמית
רשת אוניברסיטאות מטאריקי
הערות שוליים

↑  EuroTech Universities open office in Brussels, TU/e, 12 October 2012
↑  EuroTech, Technische Universität München
↑  Emilie Koch Skotte, EuroTech Universities Alliance, DTU, 6 September 2019
↑  EuroTech Partner Days, EPFL
↑  École Polytechnique joins Eurotech Universities Alliance, École Polytechnique, 7 June 2018
↑  7 בנובמבר 2018 ,הטכניון מצטרף לרשת האוניברסיטאות האירופית EuroTech, הטכניון
ברנווארד מהילדסהיים

ברנווארד מהילדסהיים (Bernward, נולד בשנת 960 לערך - 20 בנובמבר 1022) הוא קדוש נוצרי שהיה הבישוף של הילדסהיים בשנים 993–1022. משמעות שמו בגרמנית עילית עתיקה הוא "המגן מפני הדב".
ברנווארד היה בן למשפחת אצולה סקסונית וסבו היה אדלברו מסקסוניה. הוא למד בסמינר בהילדסהיים. החל מ-977 הוא שימש כלבלר וכהיסטוריון החצר של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו תאופאנו; והחל מ-987 ועד 993 היו ברנוורד והאפיפיור העתידי סילבסטר השני חונכיו של המלך הצעיר אוטו השלישי.
"דלתות ברנווארד", קתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים
השושלת הדומיננטית בתקופתו הייתה השושלת האוטונית, שהיו קרובים רחוקים שלו ושורשיהם היו באזור הילדסהיים. העיר הייתה בתקופה זו מרכז כוח באימפריה הרומית הקדושה וברנווארד התאמץ להקנות לעיר תדמית מתאימה למעמדה. בין היתר בנה את "דלתות ברנווארד" בקתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים, דלתות ברונזה שמתארות את ההיסטוריה הנוצרית, במחווה לדלתות העץ של סנטה סבינה ברומא; את "עמוד ישו" (שמתאר את חיי ישו ומושפע מעמודי טראיאנוס ומרקוס אורליוס לכבוד הקיסרים הרומים) ואת כנסיית מיכאל הקדוש (שבנייתה הסתיימה לאחר מותו). כנסיית מיכאל הקדוש הייתה אמורה להוות חזון של ירושלים של מעלה ושם קבור ברנווארד. יצירות אלו נחשבות כיום לאתרי מורשת עולמית.
הערות שוליים

↑  בוויקיפדיה הגרמנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296131105171  PLWABN: 9810662583105606  BnF: cb12033453g (data)  GND: 118510029  ISNI: 0000 0000 7969 6688  LCCN: n88135575  LNB: 000231458  NKC: jx20130513001  NTA: 074257803  SELIBR: 384433  SUDOC: 028513525  VcBA: 495/106331  VIAF: 3261751   WorldCat (עם VIAF): 3261751
בעקבות "הנשף בסורן" של דרן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 צייר:  אריה ארוך
 תאריך יצירה:  1967
 טכניקה וחומרים:  צבעי-שמן על לוח עץ
 רוחב:  62 ס״מ 
 גובה:  52 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  מוזיאון תל אביב לאמנות
 
"בעקבות 'הנשף בסורן' של דרן" (1967) הוא ציור מאת האמן הישראלי אריה ארוך.
תיאור

הציור "בעקבות 'הנשף בסורן' של דרן" נוצר בעקבות ציור משנת 1903 של האמן אנדרה דרן בשם "הנשף בסורן" (באנגלית: "At the Suresnes Ball") או "נשף החיילים בסורן", הנמצא כיום באוסף המוזיאון לאמנות של סנט לואיס, שבסנט לואיס, ארצות הברית. הציור מציג חייל קטן קומה הרוקד עם אשה, כששלושה חיילים נוספים מתבוננים בהם מאחור.
על פי גדעון עפרת, ארוך הכיר את הציור של דרן, כנראה, דרך תצלום. הוא נוצר בתקופה בה עסק ארוך במשמעות היסטורית ובזיכרון אישי דרך דימויים מצוטטים. ציורו של ארוך הוצג בתערוכות היחיד של ארוך "אריה ארוך: ציורים 1968-1953" (1968) ו-"אריה ארוך: זמנים,  מקומות, צורות" (1976). כיום הוא נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות.
ארוך מצטט מן הציור המקורי את תלבושותיהן של דמות אישה וחייל הרוקדים - מדים בצבע אדום וכחול, וכן שמלה ירקרקה-אפורה. מנותקים מפרטי גוף פיזי, ומונחים על צדם, הופכים הבגדים לצורות מופשטות ("מופשט קונקרטי" בלשונות של ארוך).  ההתרחשות הפיזית בציורו של דרן מומרת אל סמליות פרטית שפיתח ארוך של צירוף הצבעים כחול-אדום, המופיעה ביצירותיו באופן עקבי, והעוסקת בסמכות (דרך דמות החיילים ביצירותיו) ובזוגיות וביחס בין המינים.
במחקרו אודות הציור טען גדעון עפרת כי "מדי הגבר וחצאית האישה מחוברים כטלאים מנוגדים על משטח הציור. אפשר לומר שההפשטה של ארוך בציור הנדון מתפקדת כעיקור ארוס. ויותר מזה – כעיקור גוף. היא מסירה מן הבגד כל שמץ של עקרון-עונג ארוטי […]. עתה, בגרסה החדשה של הנשף, הגבר מעל לאישה, אך המיניות הגופנית מחוקה".
הערות שוליים

↑  ראו: "At the Suresnes Ball" באתר המוזיאון לאמנות של סנט לואיס (באנגלית)
↑  ראו: עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 186
↑  ראו: פישר, יונה, אריה ארוך: זמנים,  מקומות, צורות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1976 (ללא מספרי עמודים)
↑  לעיסוק בפרשנות זו ראו: עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 189-184
↑  עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 187-186
בנג'מין פלורס ג'וניור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 ביולי 2002 (בן 22) ממפיס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Benjamin Christopher Flores Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין כריסטופר פלורס ג'וניור הידוע גם כ-לי פ. נוט (באנגלית: Benjamin Christopher Flores Jr; נולד ב-24 ביולי 2002) הוא שחקן וראפר אמריקאי. ידוע בעיקר בתור לואי פרסטון בסדרה "משפחה נרדפת" של ניקלודיאון ובתור טריפל ג'י בסדרה "השייקריות". כמו כן הוא זמר שהוציא מספר שירים, הידוע ביניהם: "You Might Be the One".
ביוגרפיה

פלורס נולד ב-24 ביולי 2002 בממפיס שבטנסי והופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל 7.
קריירה

הוא הופיע כראפר מגיל צעיר במופע של אלן דג'נרס, בו שר את הסינגל הראשון שלו: "You Might Be the One for Me", ולאורך השנים שחרר מספר סינגלים. הוא הוזכר בשירה של הזמרת סימפוניק מילר מ-2010: "All That".
את קריירת המשחק שלו החל בשנת 2011 כאשר הוא דיבב לראשונה בסרט "תזיזו ת'רגליים 2" את הפינגווין אטיקוס. באותה שנה השתתף בקליפ עם הראפר יו גוטי לשיר "Look In The Mirror".
ב-2014 הופיע בסרט "יוצאים לסיבוב" בכיכוב קווין הארט וג'ון לגוויזאמו בתור מוריס.
ב-2013 לוהק לתפקיד הראשי של לואי פרסטון בקומדיה "משפחה נרדפת", בו הוא משחק רוח רפאים הגרה לצד משפחת את'ווי. הוא שיחק בתפקיד זה במשך שתי עונות והועמד לפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון על תפקידו.
בשנים 2015–2019 גילם את דמותו של גרובר ג'יי 'טריפל ג'י' גריפין במשך שלוש עונות בסדרה "השייקריות" בערוץ ניקלודאון.
בשנת 2017 דיבב בסרט "היי ארנולד!: סרט הג'ונגל"; סרט מקורי של ניקלודיאון, ושיחק בתפקיד קטן בסרט "רובוטריקים: האביר האחרון.
בשנת 2019 שיחק בסרט "קצת העולם" של שירות הזרמת המדיה נטפליקס. ובסרט מ-2019: "Rim of the World". כמו כן עתיד לשחק בסדרה כבודו, המבוססת על סדרה ישראלית בעלת אותו שם לצד בריאן קראנסטון.
בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד החוזר של יוג'ין ג'ונס בסדרה "כבודו" מבית שואוטיים, המבוססת על הסדרה הישראלית בעלת אותו שם לצד בריאן קראנסטון.
בשנת 2021 כיכב בטרילוגיית הסרטים של "רחוב פחד" – "רחוב הפחד – חלק 1: 1994", "רחוב הפחד – חלק 2: 1978" ו"רחוב הפחד – חלק 3: 1666", שעלו לשידור לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ביולי 2021
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | תזיזו ת'רגליים 2 | אטיקוס | דיבוב |
| 2014 | יוצאים לסיבוב | מוריס |  |
| 2017 | רובוטריקים: האביר האחרון | ילד |  |
| 2017 | קולר נולד: טובים השניים | M.C בייט |  |
| 2019 | קצה העולם | דאריוש |  |
| 2021 | רחוב הפחד – חלק 1: 1994 | ג'וש ג'ונסון |  |
| 2021 | רחוב הפחד – חלק 2: 1978 | ג'וש ג'ונסון |  |
| 2021 | רחוב הפחד – חלק 3: 1666 | ג'וש ג'ונסון / הנרי פיר |  |