stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סגובלאוני

הסגובלאוני (בלטינית: Segovellauni; בגאלית עתיקה: Segouellaunoi, 'ראשי-הניצחון') היה שבט גאלי קטן ששכן במחוז דרום (אנ') המודרני, ליד העיר ואלנס של ימינו, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.
מעט ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של הסגובלאוני. לאחר 121 לפנה"ס, שטחם סופח לפרובינקיה גאליה נארבוננסיס על ידי הרפובליקה הרומית. בשנת 62 לפני הספירה, האופידום שלהם ונטיה נהרס על ידי הלגאט (שליח) הרומי מנליוס לנטינוס במהלך מרד האלוברוגים. עד המאה ה-1 לספירה, הסגובלאוני היו חלק מהקונפדרציה הקווארית.
שם

הם מוזכרים כ-Sengalaunoì (ביוונית: Σεγγαλαυνοὶ או σεταλλανοι) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה). גם פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה) תיעד אזור בשם segovellaunorum.
השם האתני Segovellauni הוא צורה לטינית של השם הגאלי Segouellaunoi, שפירושה המילולי הוא 'ראשי-הניצחון'. הוא נובע מהשורש sego- (ניצחון, כוח) המחובר למילה uellaunos (צ'יף, מפקד).
גאוגרפיה > טריטוריה

שבט הסגובלאוני שכן בעמק נהר הרון, דרומית לנהר האיזר ומערבית ל-Vercors Massif, סביב העיר ואלנס של ימינו.  ארץ זו, המקבילה לאזור ולנטינואה המודרני, כונתה "האי" על ידי פוליביוס וטיטוס ליוויוס בתיאור מסע חניבעל לחצי האי האפניני בשנת 218 לפני הספירה, שכן היא הייתה ממוקמת כאמור בין נהרות הרון והאיזר, ליד המפגש של השניים. בדרום, השטח שלהם השתרע עד לנהר הדרום (אנ'), או אולי דרומה יותר לתוך מישור מונטלימאר (אנ'). ככל הנראה הוא כיסה את אזור ויווארה (אנ') מערבית לרון, בין הנהרות Eyrieux ו-Doux.
גאוגרפיה > יישובים

מיקומה של העיירה הראשית הפרה-רומית של הסגובלאוני נדון במחקר, אבל הוא מיוחס באופן מסורתי לאופידום של מַאלפַּאס (אנ'), בגדה המערבית של הרון.  במהלך המרד האלוברוגי של שנת 62 לפני הספירה, הציב הלגאט הרומי מנליוס לנטינוס כוחות בשטח הסגובלאוני, ליד אופידום בשם Ventia. אף על פי שמיקומו נותר מעורפל, כמה חוקרים הציעו לזהות את Ventia עם Malpas, מה שיסביר מדוע הלגאטים הרומיים לוקיוס מריוס וסרביוס גאלבה "חצו את הרון" לכיוון הטריטוריה של האלוברוגים', שבעצמה הייתה ממוקמת בין הרון ולבין הרי האלפים, בתיאור האירועים של דיו קסיוס.
היסטוריה > מקור

מעט ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של הסגובלאוני. מאחר שה'אי' שהוזכר על ידי מחברים קדומים תואם לטריטוריה שלהם, כמה חוקרים הציעו שבראנקוס (או ברנאוס), המנהיג הגאלי שהתחבר לחניבעל וסיפק לו אספקה והגנה דיפלומטית בשנת 218 לפני הספירה, היה למעשה סגובלאוני.  לפי השקפה זו, ייתכן שברנאוס ערך הסכם עם אלוברוגים של המישור לתת לקרתגים לעבור על פני שטחם. כוחות סגובלאוני, אולי שימשו כשומרים עורפיים וליוו אותם עד הרי האלפים, שם נותרו הקרתגים לבדם עם האלוברוגים העוינים של ההרים, שלא היו חלק מההסכם. עם זאת, בדיווח שלו, טיטוס ליוויוס מציין במפורש ששני המפקדים היו אלוברוגים.
היסטוריה > התקופה הרומית הקדומה

כשהאולוברוגים הובסו על ידי רומא בשנת 121 לפנה"ס, שטחם סופח לרפובליקה הרומית, והסגובלאוני בוודאות ידעו מה עלה בגורלם. בשנת 62 לפנה"ס, הם נקשרו למרד לא מוצלח נגד רומא בראשות האלוברוגים, שכן חייליו של מנליוס לנטינוס הוצבו בשטחם, בסמוך לאופידום קטן בשם Ventia. לדברי קסיוס דיו, הצבא הרומי "הפחיד כל כך את התושבים, שהרוב ברחו והשאר שלחו שגרירים בעניין השלום. בדיוק אז לפתע אוכלוסיית האזור באה לעזרתם והרומאים נהדפו מהחומות, אך אלה נהרסו. מנהיג האלובורגים, נחלץ לעזרתם עם חיילים שהוצבו לאורך האיזר. לנטינוס כמעט נתפס על ידי קטוגנאטוס האלבורגי, אך סערה אלימה מנעה מהגאלים להמשיך במתקפה. לאחר מכן השתלט הלגאט הרומי שוב על הטריטוריה של הסגובלאוני ולבסוף השמיד את ונטיה.
לקריאה נוספת

Cassius Dio (1914). Roman History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Cary, Earnest; Foster, Herbert B. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-99041-8.
Livy (2019). History of Rome. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Yardley, J. C. Harvard University Press. ISBN 978-0674992566.
Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 9780674993648.
Polybius (2010). The Histories. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Paton, W. R.; Walbank, F. W.; Habicht, Christian. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-99637-3.
ביבליוגרפיה

Bocquet, Aimé (2009). Hannibal chez les Allobroges: 218 avant Jésus-Christ : la grande traversée des Alpes. La Fontaine de Siloë. ISBN 978-2-84206-419-8.
Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695.
Dyson, Stephen L. (1985). The Creation of the Roman Frontier (2014 ed.). Princeton University Press. ISBN 978-1-4008-5489-9.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2.
Spickermann, Wolfgang (2006). "Segovellauni". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e1106860.
Silvino, Tony; Maza, Guillaume; Faure, Patrice; Tran, Nicolas; Argant, Thierry (2011). "Les origines de la colonie romaine de Valence (Drôme)". Gallia. 68 (2): 109–154. ISSN 0016-4119. JSTOR 43616895.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
Will, Ernest (1999). "Les origines de la colonie romaine de Valence". Bulletin de la Société nationale des Antiquaires de France. 1996 (1): 92–102. doi:10.3406/bsnaf.1999.10071.
הערות שוליים

↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 2:10:7.
↑  Pliny 1938. Naturalis Historia, 3:34.
↑  Falileyev 2010, s.v. Segovellauni.
↑  Delamarre 2003, p. 311.
1 2 3  Will 1999, pp. 92–94.
1 2 3  Silvino et al. 2011, p. 110.
↑  Will 1999, p. 101.
↑  Will 1999, pp. 101–102.
↑  Will 1999, pp. 92–93.
1 2  Bocquet 2009, pp. 102–104.
↑  Rivet 1988, p. 31.
1 2  Will 1999, pp. 92–95.
↑  Cassius Dio 1914. Rhōmaïkḕ Historía, 37:47–48.
סם גיטינס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1993 (בן 31) לוטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 פרופיל ב-IMDb
 
סם גיטינס (באנגלית: Sam Gittins; נולד ב-20 במרץ 1993) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

גיטינס נולד ב-20 במרץ 1993 בעיירה לוטון, בדפורדשייר, אנגליה וגדל בדרום לונדון. הוא בוגר בית הספר לאמנויות בריט (אנ') בלונדון. הוא משחק באופן מקצועי מגיל שמונה עשרה. סם זכה לשלל שבחים על משחקו בתחום הטלוויזיה והקולנוע. כולל פרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסאות'המפטון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Howl | בילי |  |
| 2017 | Sacracide | סיינט |  |
| 2018 | Obey | אנטון |  |
| 2018 | Await Further Instructions | ניק |  |
| 2018 | ריי וליז | וויל |  |
| 2019 | Time Loop | ריקי פארינה |  |
| 2020 | Break | ספנסר פרייד |  |
| 2020 | Behind the Line: Escape to Dunkirk | דני פיניגן |  |
| 2020 | Moments in Spacetime | ליאם |  |
| 2021 | To Be Someone | דני |  |
| 2021 | Rise of the Footsoldier: Origins | ג'קו |  |
| 2022 | Sorority | אנדרו |  |
| 2022 | The Last Heist | פרוזאק |  |
| 2022 | Wolves of War | דיגן |  |
| 2023 | War of the Worlds: The Attack | הרברט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | הולבי סיטי | ליאם | 2 פרקים |
| 2013 | PhoneShop | שוטר | פרק: "#Goodtimes" |
| 2014 | The Smoke | גוג | 6 פרקים |
| 2014 | רחוב ריפר | טדי שיפמן | פרק: "Heavy Boots" |
| 2015 | מר סלפרידג' | אלפי | פרק: "Episode 1" |
| 2015 | מיילדת | ווהן סאלרס | פרק: "Episode 6" |
| 2016–2017 | איסטאנדרס | מוס | 8 פרקים |
| 2020 | המשחרר: מבצע אוולאנש | בולוק הבן | מיני-סדרה |
| 2022 | חצי-חצי: הבן הממזר והשטן בעצמו | אהרון | 2 פרקים |
| 2023 | אדוני האוויר | סמל ויליאם מק'קלאנד | מיני-סדרה עתידית של אפל TV פלוס |
הערות שוליים

↑  Break's (2020) Star Sam Gittins- GHQ Exclusive Interview - GHQ, GHQ, ‏ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5642446  VIAF: 1148120780794792591   WorldCat (עם VIAF): 1148120780794792591
סטניסלב אולם

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1909 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  13 במאי 1984 (בגיל 75) סנטה פה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Stanisław Marcin Ulam 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  פולין, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  הפוליטכני של לבוב (1933) 
 מנחה לדוקטורט:  קזימירייז קורטובסקי, Włodzimierz Stożek 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד (1935–1940)  אוניברסיטת קולורדו בולדר (1965–1975)  המעבדה הלאומית לוס אלמוס (1943–1965)  אוניברסיטת פלורידה (1974–1984)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (1940–1943)  המכון למחקר מתקדם (1935–1935) 
 תלמידי דוקטורט:  פאול קלי, Celestino Galo Mendez, לאונרד ג'יימס גלאגר, אדוארד ר. הובורקה, George F. Estabrook 
 פרסים והוקרה:  הרצאת ג'ון פון נוימן  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה 
 בן או בת זוג:  Francoise Ulam 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 בתורת המספרים, בתורת הקבוצות, בתורה ארגודית ובטופולוגיה אלגברית
 
סטניסלב מרצ'ין אוּלַם (בפולנית: Stanisław Marcin Ulam;‏ 13 באפריל 1909 – 13 במאי 1984) היה מתמטיקאי פולני-אמריקאי יהודי, תלמידו של סטפן בנך, שהשתתף בתוכנית מנהטן, מאבות פצצת המימן. בין תרומותיו האחרות למדע: שיטה חדשה להנעה גרעינית של חלליות וכן חידושים בתורת המספרים, בתורת הקבוצות, בתורה ארגודית ובטופולוגיה אלגברית.
חייו

סטניסלב מרצ'ין אוּלַם נולד בעיר למברג (לבוב) שבגליציה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, למשפחה יהודייה אמידה של בנקאים ותעשיינים בתחום העץ, שנמנתה עם המיעוט היהודי הגדול בעיר. מורהו באוניברסיטה היה סטפן בנך, אחת הדמויות הבולטות באסכולת לבוב במתמטיקה ובפולין בין מלחמות העולם. בשנת 1933 הוענק לו תואר דוקטור בפוליטכניקום של לבוב.
חייו > הגירה לארצות הברית

בשנת 1938 היגר אוּלַם לארצות הברית בעקבות משרה שהציעה לו אוניברסיטת הרווארד. בקיץ 1939 שב לפולין לביקור, והצליח להימלט עם אחיו אדם ערב מלחמת העולם השנייה. שאר משפחתו נספתה בשואה. כאשר לא הוארכה משרתו בהרווארד, הצטרף לסגל אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון במדיסון.
חייו > פרויקט מנהטן

במהלך מלחמת העולם השנייה הזמין אותו הנס בתה להשתתף בפרויקט סודי בניו מקסיקו. אוּלַם שקל את האפשרות ושאל בספריית האוניברסיטה ספר על ניו מקסיקו; בכרטיס ההשאלה של הספר מצא את שמותיהם של עמיתיו באוניברסיטה שנעלמו בזה אחר זה מן האוניברסיטה. הוא הצטרף לפרויקט מנהטן בלוס אלמוס.
במסגרת עבודתו בלוס אלמוס הציע להשתמש בשיטת מונטה קרלו להערכה של אינטגרלים סבוכים המופיעים בתורה של תגובות שרשרת גרעיניות, מבלי לדעת שאנריקו פרמי ואחרים הציעו שיטה דומה קודם לכן. הצעתו זו הביאה לפיתוח סיסטמטי יותר של שיטת מונטה קרלו על ידי פון נוימן, ניקולס מטרופוליס ואחרים.
חייו > פיתוח נשק תרמו-גרעיני

אוּלַם, ביחד עם שותפיו, הראה שהמודל המוקדם של אדוארד טלר לפצצת מימן איננו מספק, ובמקומו הציע מודל טוב יותר. הוא היה הראשון שהבין כי ניתן לארוז את כל רכיבי פצצת המימן באריזה אחת, למקם פצצת אטום (פצצת ביקוע גרעיני להבדיל מהיתוך גרעיני) בקצה אחד ואת הדלק התרמו-גרעיני בקצה השני, ואז להשתמש בכוח המכני של פצצת הביקוע כדי לדחוס ולפוצץ את הדלק התרמו-גרעיני (ובכך לגרום להיתוך). רעיון זה היה ככל הנראה תולדה של רעיונותיו הראשוניים של אוּלַם לבנות פצצה גרעינית רגילה מדורגת, שבה זרם הנייטרונים מפצצת ביקוע אחת דוחס את הדלק שבפצצת הביקוע השנייה, ובכך מגדיל את יעילותה.
אדוארד טלר התנגד בתחילה להצעתו של אוּלַם, אך אחר כך הבין את יתרונותיה והציע להשתמש ב"מצת" פלוטוניום, שימוקם במרכז דלק ההיתוך, כדי להתחיל את התגובה הגרעינית ולהגביר אותה. טלר גם שינה את הרעיון של אוּלַם לדחוס את דלק ההיתוך, בכך שהבין שהקרינה מפצצת הביקוע תדחס את הדלק בצורה יעילה בהרבה מן הכוח המכני של הפיצוץ. מבנה הפצצה הזה, של קריסה (פיצוץ כלפי פנים) מבוססת קרינה ומדורגת, הפך מאז למבנה הסטנדרטי של פצצות מימן. אף שסבורים שגם הפיזיקאי הסובייטי אנדריי סחרוב הגה את המבנה הזה באופן עצמאי, הוא זכה לשם "פצצה מסוג טלר-אולם". אוּלַם וטלר הגישו ביחד בקשה לרישום פטנט על סוג זה של פצצה.
חייו > חידושים במתמטיקה

במתמטיקה העיונית, התמקדה עבודתו של אולם בתורת הקבוצות (כולל מונים מדידים ומידות מופשטות), בטופולוגיה ובתורה ארגודית. לאחר מלחמת העולם השנייה פנה ממתמטיקה עיונית וריגורוזית לעבודה ספקולטיבית יותר, הציג בעיות והעלה השערות בנוגע ליישומים של מתמטיקה בפיזיקה ובביולוגיה. חברו ג'אן-קרלו רוטה ייחס זאת לדלקת מוח שבה לקה בשנת 1946, שלדבריו שינתה את אופיו של אולם. השערה זו נתמכה בידי רבים, אך נדחתה על ידי אלמנתו של אולם, פרנסואז.
בין התוצאות הקרויות על שמו במתמטיקה: משפט בורסוק-אולם, משפט מזור-אולם, מודל פרמי-אולם (במערכות דינמיות), השערת אולם, מספרי מזל, מטריצת אולם, ספירלת אולם ומספרי אולם.
אולם היה בין הראשונים שהתייחסו לאפשרות של סינגולריות טכנולוגית, וייתכן שאף הציע את השימוש במושג הפיזיקלי "סינגולריות" לשם כך.
לאולם מספר ארדש 1.
חייו > אחרית ימיו

בשנת 1965 קיבל אוּלַם משרה באוניברסיטת קולורדו בבולדר. במקביל המשיך לעבוד כיועץ בלוס אלמוס, ומשום כך חילק את זמנו בין בולדר וסנטה פה. מאוחר יותר נהג לבלות את החורף ביחד עם אשתו בגיינסוויל, פלורידה, שבה החזיק משרה באוניברסיטת פלורידה. הוא נפטר בסנטה פה ב-13 במאי 1984.
סטניסלב אולם על תג העובד שלו במעבדות לוס אלמוס במהלך מלחמת העולם השנייה
ניקולאי רומנוביץ' רומנוב

ערך זה עוסק בטוען לכתר הצאר הרוסי. אם התכוונתם לצאר הרוסי בזמן מהפכת אוקטובר, ראו .
ניקולאי רומנוביץ' רומנוב (ברוסית: Николай Романович Романов‏; 26 בספטמבר 1922 - 15 בספטמבר 2014) היה נשיאה של אגודת משפחת רומנוב (Объединение Членов Рода Романовых) ואחד מהטוענים לראשות שושלת המלוכה של בית רומנוב ולכתר הצאר הרוסי. בהתאם לזאת הוא כינה את עצמו ניקולאי רומנוביץ', נסיך רוסיה.
למרות שניקולאי רומנוביץ' היה צאצא של הצאר ניקולאי הראשון, תאריו ושייכותו לבית המלוכה מוטלים בספק על ידי אלו הטוענים שנישואי הוריו הפרו את כללי בית רומנוב.
ביוגרפיה > ילדותו

ניקולאי רומנוביץ' נולד ב-26 בספטמבר 1922 ליד עיירת הנופש אנטיב (Antibes) שבריביירה הצרפתית. הוא היה בנם הבכור של רומן פטרוביץ', נסיך רוסיה ושל הדוכסית פרסקוביה שרמטייבה (Прасковья Шереметева). אביו של ניקולאי היה בנם של פיוטר ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ושל מיליצה, נסיכת מונטנגרו, ונכדם של ניקולאי ניקולאייביץ' האב ושל אלכסנדרה פטרובנה, דוכסית אולדנבורג. ניקולאי ניקולאייביץ' (סבו של אביו של ניקולאי רומנוביץ') היה בנם של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ושל הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה.
ביוגרפיה > השכלתו

הנסיך ניקולאי למד והתחנך בצרפת. הוא שאף להיות קצין ימי, אולם כיוון שלא היה צי רוסי באותה העת אלא צי סובייטי, ניקולאי החליט לפנות אל הצי המלכותי האיטלקי. רומנוב נעזר בקשרי המשפחה ההדוקים שלו עם משפחת המלוכה האיטלקית בית סבויה (סבתו, מיליצה, הייתה אחותה של המלכה אלנה, אשתו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה) כדי להתקבל לצי האיטלקי. הקריירה הימית של רומנוב נפסקה באיבה כאשר התגלו אצלו סימנים של קוצר ראייה. בשנת 1936 משפחתו עברה לאיטליה.
ביוגרפיה > חייו בזמן המלחמה

בזמן מלחמת העולם השנייה, הנסיך ניקולאי ומשפחתו התגוררו אצל המלך ויטוריו אמנואלה השלישי. כאשר המלך נמלט מהצבאות הגרמניים, משפחתו של הנסיך התחבאה למשך תשעה חודשים במקלט. סבתו של ניקולאי הייתה בסכנה בעת הכיבוש הגרמני (בהיותה אחות המלכה), ונאלצה אף היא להסתתר בקריית הוותיקן. בתום המלחמה הנסיך ניקולאי עסק במספר מלאכות אזרחיות, ואף התגורר מספר שנים במצרים.
ביוגרפיה > הצעת הכתר של מונטנגרו

בשנת 1942 המפלגה הפשיסטית ששלטה אז באיטליה, פנתה לניקולאי והציעה לו להיות מלך מונטנגרו, בה שלטה אז ממשלת בובות בחסות האיטלקים. ניקולאי סירב להצעה.
ביוגרפיה > עסקיו ועיסוקיו

הנסיך ניקולאי רומנוב ייסד את אגודת בית רומנוב בשנת 1979 ונבחר לשמש כנשיאה של האגודה ב-1989, בעקבות מותו של וסילי אלכסנדרוביץ', נסיך רוסיה. האגודה מקבלת את כל צאצאיו הזכרים של ניקולאי הראשון. החברות באגודה לא מומשה באופן פעיל על ידי חלק מחבריה. לדוגמה, מריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה ואביה ולדימיר קירילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה לא השתתפו בפעולות האגודה, אך למרות זאת היו רשומים כחברים בה.
ביוגרפיה > טענותיו לכתר הצאר

עמדתה הרשמית של משפחת רומנוב היא שזכויותיה של המשפחה לכתר הצאר התבטלו כאשר הצאר ניקולאי השני ויתר על כסאו לטובת אחיו, מיכאיל השני, שלא עלה על כס המלוכה עד אישורה של מועצת החוקה, אישור שלא התקבל מעולם. "מלכותו" הסתיימה כאשר הוא הוצא להורג ב-1918. אגודת משפחת רומנוב אינה מקבלת את הטענה של הנסיכה מריה ולדימירובנה רומנובה לכתר הרוסי, בגלל מחלוקת לגבי כללי הירושה וכללי הנישואין המותרים (נישואים מורגנטיים). טענה זו היא גם טענתה של הנסיכה מריה כלפי ניקולאי רומנוב.
הנסיך ניקולאי הפך לטוען לכתר הצאר עם מותו בשנת 1992 של הדוכס ולדימיר, אביה של הנסיכה מריה ולדימירובנה רומנובה. לאחר מותו של ניקולאי, ירש אחיו דמיטרי את מקומו, אך גם הוא מת ללא בנים זכרים, כך שמריה ולדימירובנה רומנובה נותרה הטוענת היחידה לכתר הצאר הרוסי.
משפחתו

ניקולאי היה נשוי לרוזנת האיטלקייה סבבה דלה גררדסקה (נולדה ב-1930). יש להם 3 בנות:
הנסיכה נטליה רומנובה (נולדה ב-1952)
הנסיכה יליזבטה רומנובה (נולדה ב-1956)
הנסיכה טטיאנה רומנובה (נולדה ב-1961)
הזוג גר ברומא וברוז'מונט, שבשווייץ. הנסיך השתמש בחיי היום-יום שלו בלוח היוליאני. הוא דיבר צרפתית, רוסית, איטלקית ואנגלית.
הערות שוליים

↑  Романов: "Мне предлагали Черногорию - я отказался"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12307757j (data)  GND: 1023476118  ISNI: 0000 0003 6469 2715  RERO: 02-A018685057  SUDOC: 031957048  VIAF: 228374575   WorldCat (עם VIAF): 228374575
סטיבן באואר

| --- | --- |
באואר, 2008
באואר, 2008
 לידה:  2 בדצמבר 1956 (בן 67) קובה הוואנה, קובה
 שם לידה:  Esteban Ernesto Echevarría Samson 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  מכללת מיאמי-דייד  אוניברסיטת מיאמי  Miami Coral Park High School 
 בן או בת זוג:  מלאני גריפית' (1980–1987) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן באואר (באנגלית: Steven Bauer; נולד ב-2 בדצמבר 1956) הוא שחקן קובני-אמריקני ממוצא יהודי. הוא ידוע במיוחד בשל תפקידו כמאני ריברה בסרט "פני צלקת" משנת 1983, ובשל משחקו בקומדיית המצבים הדו-לשונית "Que Pasa, USA" של רשת PBS. החל משנת 2013 משחק גם בסדרה "ריי דונובן".
ביוגרפיה

נולד בשם אסטבן ארנסטו אצ'ווריה סמסון (בספרדית: Esteban Ernesto Echevarría Samson) בהוואנה שבקובה, למשפחה מרקע נוצרי בעיקרה. בנם של ליליאן, מורה ואסטבן אצ'ווריה, טייס שעבד בחברת קובאנה דה אוויאסיון. סבו של באואר מצד אמו היה יהודי שנמלט לשם מגרמניה הנאצית, וממנו לקח את שם המשפחה "באואר" כשם במה. הוריו של באואר היגרו מקובה למיאמי שבפלורידה ב-4 ביולי 1960, בעקבות המהפכה של פידל קסטרו. הוא סיים את בית הספר התיכון "מיאמי קורל פארק" ב-1974. באואר התכוון להיות מוזיקאי, אבל אז פנה למשחק ולמד ב"מיאמי-דֵייד קומיוניטי קולג", אך אז עבר לאוניברסיטת מיאמי, שם למד במחלקה לאמנויות התיאטרון ושיחק בתיאטרון "ג'רי הרמן רינג" שם התיידד עם השחקן ריי ליוטה.
קריירה

תפקידו המשמעותי הראשון של באואר היה בקומדיית המצבים הדו-לשונית של PBS‏ "¿Qué Pasa, U.S.A.?", שם גילם את בנם המתבגר של משפחה קובנית גולה במיאמי, מ-1977 עד 1979. הוא גם הופיע במיני סדרה הטלוויזיונית "מעתה ועד עולם" משנת 1980. ניתן לו קרדיט במיני-סדרה זו במספר פרויקטים מוקדמים נוספים כרוקי אֶצֶ'וַורִיָה. ב-1981 כיכב באואר בסרט הטלוויזיה "She's in the Army Now", שם פגש את אשתו הראשונה, מלאני גריפית. הם עברו לעיר ניו יורק וגרו בדירתו של ריי ליוטה, בעוד ליוטה עבר ללוס אנג'לס ודר בדירתם. הן באואר והן גריפית למדו אצל המורה למשחק סטלה אדלר, והוא הופיע במספר הפקות אוף ברודוויי. במהלך זמן זה הוא אימץ לזמן קצר את שם הבמה "רוקי אֶצֶ'וַורִיָה", לפני ששינה אותו ל"סטיבן באואר".
באואר קיבל תפקיד כמאני ריברה בסרט "פני צלקת" משנת 1983, אם כי הוא לא היה שחקן ידוע באותה עת. המפיקים של "פני צלקת" היו משוכנעים שהוא היה האדם המתאים לתפקיד בשל מבחן הבמה המוצלח שלו, כמו גם בשל הרקע הקובני האמיתי שלו. הופעתו זיכתה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב כשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנת 1984 שיחק בסרט "גונב הלבבות" בתפקיד פורץ, שפורץ לביתה של אישה עשירה ונשואה וגונב את היומן שלה.
מאז באואר ביסס את הקריירה שלו בעיקר, אם כי לא רק, על סרטי פעולה ודרמות פשע, בתפקידים גדולים וקטנים, בכללם סרטים כמו "פחד ראשוני" ו"טראפיק". ב-1986 שיחק בסרט הטלוויזיה "חרב גדעון", שם גילם את דמותו של סוכן "המוסד" אבנר, שבמסגרת מבצע זעם האל נשלח בראש יחידת חיסול להרוג את המחבלים שהיו אחראים על טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
הוא הופיע במשחק הווידאו Scarface: The World Is Yours שיצא בשנת 2006, שם דיבב סוחר סמים בשם "הסנדמן". בשנת 2009 שיחק בסרט "ממקסיקו באהבה" לצד דנאי גרסיה.
ב-2012 הופיע במשחק Hitman: Absolution שבו דיבב דמות בשם "בירדי". ב-2011 הופיע בסדרה "שובר שורות" בתפקיד ברון הסמים המקסיקני, דון אלדיו. בנוסף, הופיע באותו התפקיד בסדרה "סמוך על סול" בין השנים 2018-2022.
בשנת 2021 שיחק במותחן הפשע "Flinch" ובסרט הדרמה "Women Is Losers".
בשנת 2024 שיחק בסרט הנעורים הרומנטי "חתונה יפהפייה" (אנ'), המשך לסרט "אסון יפהפה" שיצא שנה לפני כן והוא מבוסס על הרומן באותו שם מאת הסופרת ג'יימי מקגווייר.
חיים אישיים

באואר נשא לאשה את השחקנית האמריקאית מלאני גריפית בספטמבר 1981. לזוג נולד בן, אלכסנדר באואר ב-1985, הזוג התגרש ב-1987. הוא התחתן בשנית ב-1989, הפעם  עם אינגריד אנדרסון, שעמה יש לבאואר בן נוסף, דילן, שנולד ב-1990. נישואיו השניים הסתיימו בגירושים ב-1991. שנה מאוחר יותר, הוא נשא את אשתו השלישית, כריסטיאנה בוני, לאחר זמן קצר הם התגרשו.
סנט ז'וזפ ז'ירונה

במשחק מול בדאלונה 2007
סנט ז'וזפ ז'ירונה (בקטלאנית:  Club Bàsquet Sant Josep Girona) היה מועדון כדורסל ספרדי מהעיר ז'ירונה שבקהילה האוטונומית קטלוניה. בעונתה האחרונה, 2012/2013, שיחקה בליגה הרביעית בספרד.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1962 על ידי רמון סיטייה, והחלה לשחק בליגה השלישית. תוך מספר שנים עלתה לליגה הראשונה בספרד, שאז הייתה ליגה חובבנית. ב-1987 כאשר הוקמה ליגה מקצועית חדשה בספרד, הקבוצה החלה לשחק בה כקבוצה מקצועית מן המניין. תוך פחות מחמש שנים שם הקבוצה שונה לשמה הנוכחי, מועדון הכדורסל ז'ירונה.
מאז, הקבוצה לא זכתה בשום תואר ספרדי. אך היא זכתה בתואר האירופאי הראשון שלה בעונת 2006/07 כאשר זכתה בגביע היורוקאפ של פיב"א בניצחונה על אזובמאש מאריופול האוקראינית. בעונה שלאחר מכן הגיעה הקבוצה לגמר גביע יול"ב אך הפסידה לחובנטוד בדאלונה. לפני פתיחת עונת 2008/09 נקלעה הקבוצה לבעיות כלכליות שבעקבותיהן נאלצה לוותר על השתתפותה ביורוקאפ ובלה ליגה.
בשנת 2009 החזירה לעצמה הקבוצה את שמה המקורי סנט ז'וזפ ז'ירונה.
באפריל 2013 הודיעה הקבוצה שהיא תתפרק בסיום עונת 2012/2013.
אולם הבית של הקבוצה הוא פלאו ז'ירונה-פונטז'או, המכיל כ-5,000 מקומות ישיבה.
תארים

הליגה הקטאלונית :
אליפות (2): 1996, 2006
מקום שני: 2007
גביע יול"ב :
גמר: 2008
יורוקאפ (פיב"א) :
זכייה (1): 2007
הערות שוליים

↑  ‏חגי סגל, ספרד: ג'ירונה לא עמדה בתקציב המינימום ולא תשחק בליגת העל, באתר nrg‏, 25 ביולי 2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ססיל לה גרנאד

דיים ססיל אלן פלורט לה גרנאד (Cécile Ellen Fleurette La Grenade; נולדה ב-30 בדצמבר 1952) היא מדענית גרנדינית, המכהנת מאז 2013 כמושלת הכללית השישית של גרנדה.
ביוגרפיה

ססיל לה גרנאד נולדה למשפחה ובה חמש בנות. אביה הוא עובד ציבור ואמה היא אחות. סבתה מצד אמה, מארי לואיז אוליבייה-סילבסטר (Mary Louise Ollivierre-Sylvester) הייתה האשה הראשונה שנבחרה לכהן בבית המחוקקים של מושבת איי וינדוורד הבריטיים (אנ').
לה גרנאד היא מדענית מזון. היא סיימה לימודים לתואר ראשון בכימיה באוניברסיטת איי הודו המערבית. לאחר מכן סיימה לימודים לתואר שני ודוקטורט במדעי המזון באוניברסיטת מרילנד שבארצות הברית.
לה גרנאד החלה את כהונתה כמושלת הכללית של ארצה ב-7 במאי 2013, לאחר תום כהונתו של קרלייל גלין (אנ').
ביוגרפיה > תוארי כבוד שהוענקו לה

הממלכה המאוחדת:
גברת מפוארת של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
קצינה של מסדר האימפריה הבריטית
דיים של מסדר ג'ון הקדוש
איטליה: אבירת צלב הצדק הגדול של המסדר הצבאי הקדוש הקונסטנטיניאני של ג'ורג' הקדוש