stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודית דויטש-הספל
ביוגרפיה

יהודית דויטש נולדה בווינה למשפחה ציונית במשפחה בת שתי בנות. אביה, תיאודור דויטש היה ממקימי מועדון הספורט הכח וינה. אמה, רחל דויטש, הייתה ד"ר לתולדות האמנות ומהיהודיות הראשונות בווינה שזכו לתואר אקדמי שלישי ואחותה הצעירה חנה.
כילדה יהודייה, לא הורשתה דויטש להצטרף למרבית מועדוני האתלטיקה באוסטריה, והיא הצטרפה למועדון היהודי הכח וינה, היא התאמנה בתחילת דרכה על ידי ארנסט וייגלר וזכתה בתארים רבים וקבעה שיאי אוסטריה חדשים בשחייה חופשית למרחקים בינוניים וארוכים. דויטש הייתה התלמידה היהודיה היחידה בבית הספר לבישול של עיריית וינה.
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה הספל במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 5:34.6 דקות וסיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי.
בשנת 1935 קבעה דויטש 12 שיאי אוסטריה חדשים בשחייה וזכתה בפרס ספורטאית השנה, שניתן על ידי רשות הספורט האוסטרית.
בשנת 1936 קיבלה דויטש את עיטור הכבוד האוסטרי כאחת משלוש האתלטיות הטובות ביותר במדינה ונבחרה לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (איגוד הספורט האוסטרי איפשר באופן מפורש לספורטאים יהודים להצטרף למשלחת הלאומית).
דויטש סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות רות לנגר ולוסי גולדנר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה במכתבה "המצפון אינו מאפשר לי להתחרות בגרמניה. אני מבינה שאני מוותרת על זכותי לייצג את אוסטריה. אבקש כי לא ייעשו מאמצים לשנות את דעתי". בדיעבד הסבירה שהחליטה שלא לצאת למשחקים כי הושפעה מן השלטים שהציבו הנאצים בבריכות השחייה בגרמניה לפיהן הכניסה לכלבים וליהודים נאסרה.
בעקבותיה הודיעו ספורטאים יהודים-אוסטרים נוספים על סירובם לצאת לאולימפיאדה.
בתגובה פדרציית השחייה האוסטרית שללה את חברותה בנבחרת ללא הגבלת זמן, אולם בעקבות לחץ בינלאומי הופחתה השלילה לשנתיים. בנוסף נשללו ממנה כל תאריה ומחקו את שמה מספרי השיאים.
בשנת 1938, בעקבות ה"אנשלוס", עלתה דויטש עם משפחתה לארץ ישראל והשתקעה בחיפה והתאמנה בקבוצת מכבי חיפה שבה שכנה הבריכה האולימפית היחידה באותם ימים. מיד עם עלייתה זכתה דויטש באליפות ארץ ישראל בשחייה לנשים. בשנת 1938 קבעה שיא ארץ ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי, שיא שהחזיק מעמד 14 שנה. בשנת 1939 ייצגה את האוניברסיטה העברית בתחרות סטודנטים בינלאומית.
היא נישאה לברנרד הספל, רופא במקצועו, אותו הכירה ב"הכח וינה" כשוער קבוצת ההוקי שדה ונבחרת אוסטריה.
בשנת 1995 התנצל איגוד הספורט האוסטרי רשמית בפני דויטש והחזיר את שיאיה לספרים.
דויטש סיפרה את סיפורה בסרט התיעודי "הכח לשחות" שיצא לאקרנים בשנת 2004. הסרט מספר את סיפורן של שחייניות הכח וינה.
בגיל 86 נפטרה דויטש בהרצליה ונטמנה לצד בעלה (נפטר בספטמבר 1990) בבית העלמין בהרצליה.
הנצחה

על שמה נקרא "מעלה יהודית" בהרצליה ב' וכן גשר הנשקף לנהר הדנובה בווינה. במוזיאון מכבי בכפר המכביה ברמת גן, יש פינת הנצחה ליהודית דויטש-הספל.
תארים והישגים

באירוע הצדעה לנשים בספורט, שהתקיים במסגרת הפסטיבל הבינלאומי "פמינה 2001" זכתה דויטש-הספל לכבוד.
הערות שוליים

↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
↑  התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
↑  בגולה, דואר היום, 5 בינואר 1936
↑  יהודית דויטש עלתה בנצל חיפה, הַבֹּקֶר, 6 בספטמבר 1938
↑  חיפה מצדיעה לנשים בספורט, באתר עיריית חיפה
יובאנה יאנקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1981 (בת 43) בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 שם לידה:  Јована Јанковић 
 מדינה:  סרביה 
 השכלה:  אוניברסיטת בלגרד 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 בן או בת זוג:  ז'ליקו יוקסימוביץ' (ינואר 2012–?) 
 
יובאנה יאנקוביץ (בסרבית קירילית: Јована Јанковић; נולדה ב-25 באפריל 1981) היא מנחת טלוויזיה סרבית.
ביוגרפיה

יאנקוביץ נולדה בבלגרד. היא החלה את הקריירה הטלוויזיונית שלה בגיל תשע עשרה בעת שלמדה באוניברסיטה.
ב-2001 היא קיבלה הצעת עבודה מחברת RTV המפעילה שידורי טלוויזיה באופן פרטי ועבדה תחילה ככתבת בידור ותרבות. היא הופיעה בין היתר בשתי תוכניות טלוויזיה העוסקות בעולם הקולנוע.
ב-2005 היא עברה לעבוד ברשת שידור הטלוויזיה הציבורית של סרביה ושם החלה להגיש תוכנית בוקר יומית, דבר שהפך אותה לאחת הידועניות המובילות במדינתה. היא הופיעה על שערים של צהובונים רבים וכתבי עת העוסקים בסגנון חיים. ב-2007 שיחקה בסרט הפעולה "האיש הרביעי" העוסק באדם הקם מתרדמת ומנסה לברר פרטים על זהותו.
ב-2006 הנחתה את תחרות ה"אירופזמה", שהזוכה בה נשלח לייצג את סרביה ומונטנגרו בתחרות האירוויזיון. באותה שנה הגישה את הניקוד באירוויזיון מטעם סרביה ומונטגרו במקרה מיוחד בו המדינה לא השתתפה בתחרות אך הורתה להצביע בה. ב-2009 ביצעה את התפקיד מטעם סרביה העצמאית. היא הנחתה את אירוויזיון 2008 שסרביה שימשה כמדינה המארחת שלו.
יום דבר כמו פיראט

מארק סאמרס וג'ון בור, ממציאי החג
יום "דבר כמו פיראט" או יום הדיבור הפיראטי (באנגלית: International Talk Like a Pirate Day או ITLAPD) הוא חג פארודי שנוצר בשנת 1995 על ידי ג'ון בור ומארק סאמרס מאולבני, אורגון, ארצות הברית שהכריזו על ה-19 בספטמבר בכל שנה כעל היום שבו כל אחד צפוי לדבר כמו שודד ים באמצעות סלנג וחיתוך דיבור פיראטי. כך למשל, אדם המציין יום זה יברך את חברו ב"אהוי, חבר!" במקום ב"שלום". ישנם אנשים המציינים חג זה במסיבות בהן הם שותים לשוכרה או מתלבשים כמו פיראטים.

מדינות מישיגן וקליפורניה אימצו יום זה באופן רשמי אך ברוב העולם זהו אינו חג רשמי. מנוע החיפוש של גוגל והרשת החברתית פייסבוק מאפשרות לבחור בשפה הפיראטית כשפת הממשק שלהן.


החג וציונו נובע מתפיסה רומנטית של תור הזהב של הפיראטיות. חלק מהסטריאוטיפים על פיראטים נוצרו רק מאוחר יותר בספרות ולמעשה לא אפיינו את רוב הפיראטים (שודדי הים).
יום הפיראט המקורי החל במדינה דוברת אנגלית, אבל הדיבור הפיראטי נפוץ כיום גם במדינות נוספות. לשפה האנגלית אפילו קיים מילון שמתרגם אותה לפיראטית. הדיבור הפיראטי מתבסס על אנגלית תיכונה משום שמוצאם של פיראטים רבים מאנגליה ומשום שתור הזהב הפיראטי התרחש במאה ה-17 וה-18, לאחר סוף ימי הביניים, בעת החדשה. 
הפופולריות של החג זינקה לאחר יציאתו לאקרנים של הסרט "שודדי הקריביים" וסרטים נוספים שהפכו את הפיראטים למוכרים בציבור הרחב.
חג זה הפך להיות גם חגם של חברי כנסיית מפלצת הספגטי המעופפת שמציגה קשר לפיראטים.
ארגוני צדקה אחדים הפכו את הרעיון למיזם בו הם מוכרים פריטים שונים הקשורים לחג ולפיראטים על מנת לגייס תרומות למלחמה בסרטן.
היסטוריה

לדברי סאמרס, היום נוצר כתוצאה מפציעת ספורט במהלך משחק בינו לבין בור כאשר אחד מהם הגיב לפציעה ב"אררררג!" והרעיון נולד.
המשחק התרחש ב-6 ביוני 1995 אך נחגג ביום ההולדת של גרושתו של סאמרס על מנת שלא ייחגג באותו היום בו מציינים את הפלישה לנורמנדי ועל מנת שייזכר בקלות עבורו.
החג, שהיה בתחילתו בדיחה פנימית בין שני חברים קיבל חשיפה כאשר הם שלחו מכתב אודות החג המומצא שלהם לבעל טור ההומור דייב בארי ב-2002. בארי אהב את הרעיון והפיץ את החג.
דוגמאות

אהוי! (Ahoy) - שלום.
איי! (Aye) - כן
ניי! (Nay) - לא
איי איי! - כן כן! (לדוגמה: "איי איי קפטן!" - "אני אעשה זאת מיד קפטן!")
ארררר! - כן מתלהב
ארררגגג- קריאת כאב
אווסט! (Avast) - עצור וחדל, מספיק, אין סיכוי, "אין מצב"
מייטי (Matey) - אח, חבר.
יאר (Yarr) - מילה כללית המשמשת כיום בסלנג הפיראטי לקישור או להבעה פיראטית כללית.
יחסי יוון–קניה

| יחסי יוון–קניה |
| --- | --- |
יוון: קניה


יוון: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 580,367
אוכלוסייה
10,020,238: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 1,895
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

יחסי יוון–קניה הם יחסים דו-צדדיים בין יוון לקניה . ליוון יש שגרירות בניירובי וקונסוליה מכובדת במומבסה . קניה מיוצגת ביוון דרך שגרירותה ברומא, איטליה .
אמנות

ביוון ובקניה יש את האמנות הבילטרליות הבאות: מסגרת האמנות הנוכחית מורכבת מהסכמים הבאים:
פרוטוקול משא ומתן בין משרדי החוץ (ניירובי 16.11.1998)
הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי (16.11.1998)
הסכם על סיוע משפטי לעניינים אזרחיים ומסחריים (במשותף עם אנגליה, לונדון, 27.2.1936). חוק 730/1937. (גאזט ממשלתי, 227/1937). (באמצעות הסכם משותף בין יוון וקניה, מיום 16.10.1967 ההסכם הוארך הוארך עד הסכם חדש)
הסכם הסגרה (במשותף עם אנגליה). (אתונה, 11/24/1910). הממשלה. 41/1912 (באמצעות הסכם משותף מיום 16.10.1967 בין יוון וקניה המורחבת עד הסכם חדש).
הסכם תיירות בין יוון וקניה שהוסכם עליו ב -2003 תלוי גם הוא בחתימה.
יחסים פוליטיים וכלכליים

בנובמבר 1998 ביקר בקניה, שר החוץ היווני תיאודורוס פאנגאלוס .
בפרשת אוקלן ב -1999, הקונסול היווני בקניה, ג'ורג' קוסטולאס, הגן על מנהיג PKK, עבדאללה אוכלן . אוקלאן עבר מסוריה לאיטליה לרוסיה ליוון ולבסוף לשגרירות היוונית בניירובי, קניה, ב -2 בפברואר 1999. קומנדואים טורקים כבשו את אוקלן בסיוע כוחות הביטחון הקנייתים. בעקבות המעצר דחתה ממשלת קניה את הקבינט שלה על הסערה הציבורית על "תפקידו העכור" בפרשה. שר האוצר הקנייתי, סימאון ניאצ'ה, התפטר במקום לקבל את ההנהגה לעמוד בראש המשרד לפיתוח התעשייה. פרנק קווינגה, שעמד בראש תיק ההגירה, ודנקן ואצ'ירה, שהיה מפכ"ל המשטרה, פוטרו מתפקידם. נח קטאנאנגלה, שר התיישבות הקרקע, הועבר גם הוא לתפקיד אחר בממשלה. שלושה פרקים יוונים הוסרו מתפקידם על הפרשה.
במחצית הראשונה של 2003 התקיימה יוון כנשיאות האיחוד האירופי ונבחרה לאחר מכן כחברה בלתי קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. זה יצר מסגרת חיובית לקידום יחסי יוון עם אפריקה, במיוחד קניה, הממלאת תפקיד פעיל במרכז אפריקה, כפי שנראה בהתערבותה במסגרת IGAD, בנושא דרום סודאן .
לשכת המסחר והתעשייה באתונה התחייבה לביקור ביקורתי ב -2001 כדי לזהות תחומים לקידום יחסי הסחר עם קניה, בעיקר בתחום המזון, התרופות והקוסמטיקה. צפוי כי המשא ומתן בין האיחוד האירופי למדינות ACP להקמת משטר סחר חדש עד סוף שנת 2007 יתרום באופן משמעותי להתפתחות נוספת של הסחר עם קניה. זרם התיירים היוונים לקניה גדל בשנים האחרונות, במיוחד בצורה של חגי החבילה.
יובאן מישקוביץ'

| --- | --- |

יובאן מישקוביץ'
 לידה:  14 ביולי 1844 נגוטין, נסיכות סרביה נסיכות סרביה
 פטירה:  2 בנובמבר 1908  (בגיל 64) בלגרד, ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 מדינה:  סרביה 
 השתייכות:  נסיכות סרביה נסיכות סרביה ממלכת סרביה ממלכת סרביה
 תקופת הפעילות:  1865–1896 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 המלחמה הסרבית-עות'מאנית המלחמה העות'מאנית-רוסית מלחמת בולגריה-סרביה
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה
 
יובאן מישקוביץ' (בסרבית: Јован Мишковић;‏ 14 ביולי 1844 – 2 בנובמבר 1908) היה גנרל סרבי אשר כיהן כשר המלחמה בין השנים 1878–1880, וכראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 1888–1890, ושוב בין השנים 1893–1896.
ביוגרפיה

מישקוביץ' נולד בנגוטין ב-14 ביולי 1844. הוא למד באקדמיה הצבאית הסרבית (בית הספר לתותחנים), וב-1865 החל לשרת בצבא סרביה. הוא לחם במלחמה הסרבית-עות'מאנית. הוא פיקד על בריגדת צ'אצ'נסקי ולאחר מכן על בריגדת אוז'יצ'ה. במלחמה הבאה נגד העות'מאנים הוא שרת במטה הכללי.
בין השנים 1878–1880 הוא שימש כשר המלחמה. במהלך מלחמת בולגריה-סרביה הוא שימש כמפקד דיוויזיית דרינה ולחם עמה בקרב סלבניצה ובקרבות סביב פירוט. בין השנים 1888–1890 הוא כיהן כראש המטה הכללי הסרבי. ב-1893 הוא חזר לתפקיד הרמטכ"ל וכיהן בו עד 1896. במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא עסק בתיעוד הגאוגרפיה, התרבות וההיסטוריה של אזורים שונים בסרביה, וכתב עבודות רבות בנושא.
הוא נפטר בבלגרד ב-2 בנובמבר 1908.
יחסי ארגנטינה–קזחסטן

| יחסי ארגנטינה–קזחסטן |
| --- | --- |
ארגנטינה: קזחסטן


ארגנטינה: קזחסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 2,724,900
אוכלוסייה
45,735,233: 20,655,596
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 261,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 12,656
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: רפובליקה

יחסי ארגנטינה–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארגנטינה לבין קזחסטן.
סקירה כללית

ארגנטינה וקזחסטן כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 ביוני 1993. שתי המדינות קבעו מדיניות ללא ויזה לאזרחים בהתאמה ב-2014 במהלך ביקור באסטנה של הקטור טיימרמן שר החוץ של ארגנטינה. סגן שר החוץ של קזחסטן ביקר בבואנוס איירס במאי 2017 כדי להציע את הגברת שיתוף הפעולה המסחרי והכלכלי.
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מיוצגת בקזחסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
קזחסטן אינה מיוצגת בארגנטינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי יוון–קרואטיה

| יחסי יוון–קרואטיה |
| --- | --- |
יוון: קרואטיה


יוון: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 56,594
אוכלוסייה
10,020,238: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 21,375
משטר
רפובליקה

יחסי יוון-קרואטיה הם יחסי החוץ בין קרואטיה ליוון. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 ביולי 1992. מאז נובמבר 1994 יש ליוון שגרירות בזאגרב, ולקרואטיה יש שגרירות באתונה. היחסים בין קרואטיה ליוון נחשבים למצוינים בשיתוף פעולה גבוה בין המדינות בפן הכלכלי, התיירותי והפוליטי, והתעצמו עוד יותר עם הצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי בשנת 2013. יוון הייתה תומכת מרכזית בתהליך ההצטרפות של קרואטיה לאיחוד האירופי.
יחסי תרבות

יחסי התרבות בין המדינות מוסדרים על ידי הסכם התרבות הבילטרלי משנת 1995. מרכז לשפה וספרות יוונית מודרנית הוקם באוניברסיטת זאגרב.
יחסים כלכליים

קרואטיה ויוון משתפות פעולה בתיירות, עם רמה גבוהה של חילופי תיירים זה לזה. כ-16,000 קרואטים ביקרו ביוון בשנת 2012, ובשנת 2006 ביקרו קרואטיה 7,000 יוונים, מה שמעיד על עלייה משנת 2005 כאשר 5,000 יוונים ביקרו בקרואטיה. בשנת 2012 הנספח המסחרי והקונסולרי בשגרירות קרואטיה באתונה, אנה-מריה מוסילוביץ', הצהיר כי כל ההסכמים הרלוונטיים המסדירים שיתופי פעולה ותחבורה כלכליים בין יוון לקרואטיה נחתמו ונמצאים בתוקף, והסחר בין שתי המדינות מסוגל לגדול עוד יותר. המקור העיקרי לסחר בין קרואטיה ליוון מבוסס על מספר הזמנות האוניות שיבנו מספנות קרואטיות לבעלי אוניות יווניות.
היחסים עם סרביה

לקרואטיה ויוון דעות שונות על סרביה. יוון תומכת בדרך כלל בעמדתה של סרביה סביב סכסוכים מזוינים בעבר בבלקן, בעוד שקרואטיה לרוב מתחה את היחסים עם סרביה, לאחר שנלחמה בצדדים מנוגדים במלחמות יוגוסלביה והיא גם תומכת בעצמאות קוסובו.
יחסי יוון–רומניה

| יחסי יוון–רומניה |
| --- | --- |
יוון: רומניה


יוון: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 238,391
אוכלוסייה
10,020,238: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 18,485
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה

יחסי יוון–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין רומניה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין יוון לרומניה כוננו ב-20 בפברואר 1880, והיו בדרג של צירות, וב-1 בינואר 1939 הועלה דרג היחסים בין המדינות לרמה של שגרירות. נוכחות יוונית ברומניה הייתה קיימת לפחות 2,700 שנה. אם ככיבוש, או הגמוניה או בזמנים אחרים (כולל בהווה), היוונים היו מיעוט אתני בין מיעוטים רבים אחרים באזור.
בשנת 1913 שיתפו שתי המדינות פעולה במלחמת הבלקן השנייה נגד בולגריה, ולאחר מכן שוב לחמו שתי המדינות ביחד במהלך מלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות ההסכמה. בשנת 1934 חתמו שתי המדינות על ההסכמה הבלקנית, יחד עם טורקיה וממלכת יוגוסלביה, אולם הברית התבטלה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה לחמה רומניה לצד גרמניה הנאצית, ואילו יוון לחמה לצד בעלות הברית. מאז נפילת הקומוניזם והחזרת הדמוקרטיה ברומניה, היגרו רומנים רבים ליוון מסיבות כלכליות. שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי, במועצת אירופה, בנאט"ו ובארגון שיתוף הפעולה הכלכלי של הים השחור (BSEC).
רמת היחסים הדו-צדדיים בין רומניה ליוון נחשבת לטובה במיוחד, ויוון אף תמכה בחום בהצטרפותה של רומניה לנאט"ו ולאיחוד האירופי. יוון הייתה המדינה החמישית באיחוד האירופי, ובין הראשונות מבין החברות הוותיקות באיחוד לאשרר את הסכם ההצטרפות של בולגריה ורומניה לאיחוד.
ביוני 2011 ערכו נשיא יוון קרולוס פפוליאס ושר החוץ סטארברוס לאמברינדיס ביקור רשמי ברומניה בן יומיים במהלכו נפגשו עם ראש ממשלת רומניה אמיל בוק.
בשנת 2015, יוון ורומניה חגגו 135 שנים מאז כינון היחסים.
שיתוף פעולה כלכלי

יוון היא בין שלוש המשקיעות המובילות ברומניה, עם כמעט 800 עסקים פעילים והשקעות הון בהיקף של 3 מיליארד אירו. על פי המזכירות הכללית ליוונים בחו"ל, הקהילה היוונית ברומניה מונה 14,000 איש.
יחסים דיפלומטיים

יוון מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט, מאידך, רומניה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה, ו-3 קונסוליות בקורפו, פטרס וסלוניקי
.
יחסי יוון–קנדה

| יחסי יוון–קנדה |
| --- | --- |
יוון: קנדה


יוון: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 9,984,670
אוכלוסייה
10,020,238: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 53,718
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

שר החוץ הקנדי ג'ון ביירד, ושר החוץ היווני דימיטריס אברמופאולוס; 2013
יחסי יוון–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לבין יוון. שתי המדינות החליפו שגרירים לראשונה בשנת 1942. שתי המדינות הן חברות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לה פרנקופוני, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, נאט"ו והאו"ם. קיימת קהילה יוונית גדולה המתגוררת בקנדה.
היסטוריה

הגירה יוונית לקנדה החלה בשנת 1843, כאשר החלו להגיע מהגרים ומתיישבים יוונים למונטריאול. עד לשנת 1941, יותר מ-5,000 מהגרים יוונים התגוררו בקנדה. במהלך מלחמת העולם השנייה שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה. ב-1942, קנדה כוננה יחסים דיפלומטיים עם הממשלה היוונית הגולה. מיד לאחר מכן, שני העמים פתחו נציגויות דיפלומטיות .
נכון ל-2016, מעל 271,405 קנדים הם ממוצא יווני. ב-2012, שני העמים חגגו 70 שנה מאז כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
יחסי סחר

הייצוא העיקרי של קנדה ליוון הוא נייר, פרוות, מכונות, ירקות, כלי טיס ומוצרים פרמצבטיים. יבוא הסחורה הקנדי מיוון כולל שימורי מזון, מוצרי אלומיניום, שמנים ושומנים, ודשנים.
קהילת העסקים של יוון עם היחסים לקנדה וחברות קנדיות הפועלות ביוון הקימה את לשכת המסחר ההלנית-קנדית בשנת 1996, שתפקידה לטפח את התפתחות היחסים העסקיים בין המדינות בתחום המסחר, הכספים, השירותים וההשקעות.
הסחר הדו-צדדי בין קנדה ליוון הגיע ל-303 מיליון דולר קנדי בשנת 2014. הייצוא הקנדי ליוון הסתכם ב-117 מיליון דולר קנדי, בהובלת פרוות, ירקות ומוצרי תרופות. היצוא היווני לקנדה הסתכם ב-186 מיליון דולר קנדי בשנת 2014, בהובלת מוצרי מזון, שומנים, נפט (לא גולמי) וברזל / פלדה.
נציגויות דיפלומטיות

יוון מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, ו-3 קונסוליות במונטריאול, טורונטו וונקובר.
קנדה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה וקונסוליה כללית בסלוניקי.
יער עננים

יער עננים בפארק הלאומי קינבאלו
תפוצת יערות העננים בעולם
יער עננים, הידוע גם כיער ערפל או יער מועב, הוא יער גשם טרופי או סובטרופי, השוכן בדרך כלל באזורים הרריים, והמתאפיין בלחות גבוהה ובעננות נמוכה המופיעה באופן תדיר, בדרך כלל בגובה צמרות העצים. ליערות העננים שמות מקומיים רבים, דוגמת הלאוריסילבה במדיירה או היונגאס בפרו.
היקפם של יערות העננים קטן יחסית, בשל כך שרק ברצועה קטנה משני צדדיו של קו המשווה מתקיימים התנאים הטופוגרפיים, האקלימיים והסביבתיים להופעתם. העננות התדירה בגובה נמוך מפחיתה את אור השמש הישיר ביער, ועימה קטנה גם ההתאיידות.
העצים ביערות אלה נמוכים יותר וצמרותיהם מפותחות מאלה של עצים דומים ביערות הסמוכים להם, והלחות מביאה לעושר באפיפיטים וסקולריים ולשפע של שרכים וטחבי עלים המכסים את הקרקע ואת הצמחים האחרים. האדמה ביער בוצית והיא עשירה בכבול ובהומוס. חלק ניכר מהמשקעים ביערות העננים מופיע בצורת טיפות ערפל שמתעבה על עלי העצים, ונוטפות אל האדמה.
קיימים גם יערות גשם ממוזגים שלהם מאפיינים דומים לאלה של יערות העננים הטרופיים והסובטרופיים.
יום דרווין

| --- | --- |

 סוג:  annual commemoration 
 סיבה:  יום הולדתו של צ'ארלס דרווין
 מועד
 תאריך:  12 בפברואר 1809
 
חגיגות יום דרווין משנת 2009
יום דרווין הוא אירוע להנצחת יום הולדתו של צ'ארלס דרווין ב-12 בפברואר 1809. כיום הוא משמש להדגשת תרומתו של דרווין למדע ולקידום המדע באופן כללי. יום דרווין נחגג ברחבי העולם.
היסטוריה

האירוע לזכר עבודתו של דרווין והמחוות למפעל חייו התארגנו באופן ספורדי מאז מותו ב־19 באפריל 1882, בגיל 73. המאורעות התקיימו בפאתי העיר הדרומיים של לונדון, שם חיו דרווין ובני משפחתו מ־1842 עד מותה של אשתו, אמה דרווין, ב־1896.
בשנת 1909, יותר מ-400 מדענים ומכובדים מ-167 מדינות נפגשו בקיימברידג ' כדי לכבד את תרומותיו של דרווין. זה היה אירוע שדווח בהרחבה בשל העניין הציבורי. גם ב-1909, ב-12 בפברואר, חגגו את יום ההולדת ה-100 של דרווין ואת יום השנה ה-50 לפרסום "מוצא המינים" על ידי האקדמיה למדעים בניו יורק במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. נחשף פסל ברונזה של דרווין. ב-2 ביוני 1909 ערכה החברה המלכותית של ניו זילנד "חגיגת דרווין". שהייתה בו נוכחות גדולה מאוד.
ב-24–28 בנובמבר 1959, אוניברסיטת שיקגו קיימה חגיגה גדולה, מפורסמת, של דרווין ואת פרסום על מקור המינים, זה היה האירוע הגדול ביותר של חגיגת המאה לדרווין.
מדענים ואנשי אקדמיה חגגו לפעמים ב-12 בפברואר עם אירועי " Phylum Feast" - ארוחה עם מזונות שונים.
בארצות הברית, סאלם סטייט קולג ' במסצ'וסטס התקיים "פסטיבל דרווין" מדי שנה מאז 1980, וב - 2005 רשמה את "פסטיבל דרווין" כסימן שירות עם משרד הפטנטים וסימני המסחר בארצות הברית.
הקהילה ההומאניסטית של פאלו אלטו, קליפורניה, הונעה על ידי ד"ר רוברט סטיפנס בסוף 1993 כדי להתחיל בתכנון חגיגה "יום דרווין" השנתי. האירוע הראשון לציבור של דרווין דיי היה הרצאה של ד"ר דונלד יוהנסון (מגלה ה"לוסי" ההומינידי המוקדם), בחסות קבוצת הסטודנטים בהומאניסטים בסטנפורד ובקהילה ההומניסטית ב-22 באפריל 1995. הקהילה ההומניסטית ממשיכה את החגיגה השנתית של דרווין, המדע והאנושות, ב-12 בפברואר.
באופן עצמאי, בשנת 1997, פרופסור Massimo Pigliucci יזם אירוע "יום דרווין" שנתי עם סטודנטים ועמיתים באוניברסיטת טנסי. האירוע כלל כמה הרצאות ופעילויות ציבוריות וכן סדנת מורים המיועדת לסייע למורים בבתי הספר היסודיים והתיכוניים להבין טוב יותר את האבולוציה וכיצד להעביר אותה לתלמידיהם, וכן כיצד להתמודד עם הלחצים המוטלים עליהם לעיתים קרובות על ידי תנועת הבריאתנות.
הערות שוליים

↑  "Darwin Day Celebration to Offer Evolution Education". The Knoxville News-Sentinel. 7 בפברואר 2015. נבדק ב-7 במאי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fun Holiday – Darwin Day". www.timeanddate.com (באנגלית). נבדק ב-2019-02-12.
1 2  "Darwin Online: Emma Darwin's diaries (1824–1896)". darwin-online.org.uk. נבדק ב-2019-02-12.
↑  van Wyhe, John. "1909: The first Darwin centenary". The Complete Works of Charles Darwin Online. נבדק ב-7 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Richmond, M. L. (2006). "The 1909 Darwin Celebration". Isis. 97 (3): 447. doi:10.1086/508076.
↑  "The Darwin Celebration". במאי 1909. נבדק ב-17 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Transactions and Proceedings of the Royal Society of New Zealand 1868–1961". 1909. נבדק ב-17 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guide to the Darwin Centennial Celebration Records". 1959. אורכב מ-המקור ב-25 בינואר 2008. נבדק ב-17 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Darwins Day at Bishops Mills Natural History Centre". pinicola.ca. אורכב מ-המקור ב-17 באוגוסט 2007. נבדק ב-2 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kelly, Paul (22 באפריל 2003). "2008 Darwin Festival". נבדק ב-1 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kelly, Paul (19 בדצמבר 2006). "History of the Darwin Festival". נבדק ב-17 בספטמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  USPTO (31 באוגוסט 2007). "Trademark Electronic Search System (TESS)". נבדק ב-31 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Humanist Community, 25 באוגוסט 2007, נבדק ב-31 באוגוסט 2007 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Stanford Humanists Web Page, 17 בספטמבר 2007, נבדק ב-17 בספטמבר 2007 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Humanist Community first Darwin Day poster, 22 באפריל 1995, אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2007, נבדק ב-27 ביולי 2007 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Humanist Community Darwin Day, 10 ביולי 2007, נבדק ב-17 בספטמבר 2007 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Furches, Steve (22 ביוני 2007), Darwin Day at the University of Tennessee, אורכב מ-המקור ב-18 באוגוסט 2007, נבדק ב-8 באוגוסט 2007 {{citation}}:  (עזרה)
יחסי אוזבקיסטן–יפן

| יחסי אוזבקיסטן–יפן |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: יפן


אוזבקיסטן: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 377,915
אוכלוסייה
36,534,946: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 34,088
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית

יחסי אוזבקיסטן–יפן הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין יפן. שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מאז שנת 1992.
היסטוריה

שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים ב-26 בינואר 1992. שנה לאחר מכן, בינואר 1993 פתחה יפן שגרירות בטשקנט, ובפברואר 1996 פתחה אוזבקיסטן שגרירות בטוקיו.
ביוני 2018 הביע שגריר אוזבקיסטן ביפן, גאייט פזילוב את רצונו להעמיק את היחסים בין שתי המדינות. עוד אמר כי מדינתו מעוניינת בהשקעות ישירות מיפן.
סחר

בשנת 2018, ייצאה יפן לאוזבקיסטן סחורות בשווי 58.09 מיליארד ין יפני, ואילו אוזבקיסטן ייצאה סחורות בשווי כולל של 589 מיליון.
יובאן ריסטיץ'

פרופסור יוֹבָאן רִיסְטִיץ' (בסרבית קירילית: Јован Ристић, בסרבית באותיות לטיניות: Jovan Ristić; ‏16 בינואר 1831, קראגויבאץ, נסיכות סרביה – 4 בספטמבר 1899, בלגרד, ממלכת סרביה) היה פוליטיקאי, היסטוריון ודיפלומט סרבי אשר כיהן כשר החוץ וראש ממשלת נסיכות סרביה במספר כהונות, וכן כעוצר המלוכה תחת בית אוברנוביץ'.