stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גן עדן (שיר של שירי מימון)
הערות שוליים

↑  תודה חנן על הנשמה שלך: שירי מימון שרה חנן בן ארי, באתר ערוץ 7, ‏2022-02-21
↑  יובל אראל‏, שירי מימון - גן עדן, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 25 בפברואר 2022
↑  שירי מימון: השיר הגיע מכאב ואובדן, הקורונה הייתה מטלטלת | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
↑  Roni Vadnai, שירי מימון: "הייתי ממש באבל, במקום נמוך. היינו נפגשים ובוכים", באתר שירי מימון: "הייתי ממש באבל, במקום נמוך. היינו נפגשים ובוכים" | מגזין את, ‏2022-03-31
↑  שירי מימון מפרגנת לחנן בן ארי: "אתה בתוך הראש והלב שלי", באתר כיפה, ‏2022-02-21
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר MediaForest, ‏27-02-22
↑  שירי מימון - גן עדן - Shiri Maimon - Heaven, נבדק ב-2023-06-09
גרינוויל (טקסס)

| --- | --- |

רחוב לי בעיר התחתית של גרינוויל (טקסס)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 ראש העיר:  ג'רי רנסום
 תאריך ייסוד:  1846 
 שטח:  89.9 קמ"ר
 גובה:  165 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  28,164 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  295.18 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  33°07′34″N 96°06′35″W﻿ / ﻿33.1261°N 96.1097°W﻿ / 33.1261; -96.1097 
 אזור זמן:  UTC -6
 https://www.ci.greenville.tx.us/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרינוויל(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרינוויל(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוגרינוויל(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוגרינוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גרינוויל (באנגלית: Greenville) היא עיר בצפון טקסס הממוקמת במרכזו של מחוז האנט, כ-45 קילומטרים מדאלאס. זאת העיר הגדולה ביותר של מחוז האנט, ובמפקד האוכלוסין לשנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 25,557 נפש.
שמה של גרינוויל ניתן לה, על שמו של תומאס גרין, גנרל בצבא טקסס, במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו.
גאטאן בונג

תומאס גאטאן בונג (בצרפתית: Thomas Gaëtan Bong; נולד ב-25 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר קמרוני, ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

בונג נולד בסאקביימבה שבקמרון. בונג התחיל את הקריירה שלו בקבוצות מקומיות בקמרון ובגיל 14, הצטרף לקבוצת הנוער של מץ.
ב-10 בדצמבר 2005, בונג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד סושו. במהלך העונה, הרבה לסבול מפציעות ורשם בסך הכל רק עוד שתי הופעות עד לסיום העונה.
בקיץ 2008, בונג הושאל לטור מהליגה הצרפתית השנייה. ב-22 באוגוסט 2008, בונג ערך את הופעת הבכורה שלו בטור בהפסד 1–2 לדיז'ון.
ב-29 ביולי 2009, בונג שוחרר ממץ וחתם בוואלנסיין תמורת 595 אלף פאונד. בונג, ערך את הופעת הבכורה שלו בוואלנסיין בהפסד 1–3 לנאנסי. ב-20 בינואר 2010, בונג כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד בולון. בקיץ 2011, בונג סיכם בסטאד רן, אך לבסוף נשאר בוואלנסיין.
ב-19 באוגוסט 2013, בונג חתם לשלוש שנים באולימפיאקוס מליגת העל היוונית תמורת 850 אלף פאונד. 6 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–1 נגד אטרומיטוס. ב-8 בינואר 2014, בונג כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–0 נגד אסטרס טריפולי במסגרת הגביע היווני.
ב-2 בפברואר 2015, בונג חתם בוויגאן את'לטיק מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-24 בפברואר 2015, בונג ערך את הופעת הבכורה שלו בוויגאן בהפסד 0–1 לקארדיף סיטי. בסיום העונה, בונג ירדה לפוטבול ליג הראשונה.
ב-2 ביולי 2015, בונג חתם בברייטון אנד הוב אלביון. את הופעת הבכורה שלו, בונג ערך בניצחון 1–0 נגד נוטינגהאם פורסט. ב-29 באוגוסט 2015, בונג הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 נגד איפסוויץ' טאון. ב-24 באוקטובר 2015, קרע את הגיד בתיקו 0–0 נגד פרסטון נורת' אנד ונעדר במשך כארבעה חודשים. בונג היה שותף לעליה של הקבוצה לפרמייר ליג בעונת 2016/2017.
ב-30 בינואר 2020, בונג חתם לשנה וחצי בנוטינגהאם פורסט. ב-11 בפברואר 2020, בונג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לצ'רלטון את'לטיק.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, בונג שיחק בנבחרת הצעירה של צרפת, בה רשם הופעה אחת.
בשנת 2010, בונג החליט לייצג את קמרון, מולדתו. ב-1 ביוני 2010, בונג ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–1 לקמרון. בונג, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010, ואף השתתף במשחק נגד הולנד.
בשנת 2014, בונג הסתכסך עם ההתאחדות לכדורגל בקמרון, לכן לא זומן לסגל הנבחרת במשך ארבע שנים. ב-8 בספטמבר 2018, בונג חזר לסגל הנבחרת ואף שיחק בתיקו 1–1 נגד קומורו. ב-20 בנובמבר 2018 ענד לראשונה את סרט קפטן הנבחרת בהפסד 0–1 נגד ברזיל.
תארים

ליגת העל היוונית: 2013/2014
גן עדן (סרט, 2016)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אנדריי קונצ'לובסקי 
 הופק בידי:  אנדריי קונצ'לובסקי פלוריאן דייל
 תסריט:  ילנה קיסליובה אנדריי קונצ'לובסקי
 עריכה:  יקטרינה ושבה סרגיי טראסקין
 שחקנים ראשיים:  יוליה ויסוצקאיה כריסטיאן קלאוס פיליפ דוקן ויקטור סוחורוקוב ורה וורונקובה פטר קורט יאקוב דיל
 מוזיקה:  סרגיי שוסטיצקי 
 צילום:  אלכסנדר סימונוב 
 מדינה:  גרמניה, רוסיה 
 חברת הפקה:  מרכז ההפקות קונצ'לובסקי
 חברה מפיצה:  DRIFE Productions
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 8 בספטמבר 2016 (בכורה) ישראל 16 באוקטובר 2016 (חיפה) רוסיה 19 בינואר 2017 (הקרנה מסחרית)
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית גרמנית צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  4,635,000 מיליון יורו
 פרסים:  פרס נשר הזהב פרס ניקה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
גן עדן (ברוסית: Рай) הוא סרט קולנוע עטור שבחים משנת 2016 של הבמאי הרוסי אנדריי קונצ'לובסקי, אשר מספר את סיפורן של שלוש דמויות שחייהן מצטלבים על רקע מלחמת העולם השנייה.
הסרט זכה בפרס אריה הכסף לבימוי בפסטיבל הסרטים של קאן ובפרסי האקדמיה הרוסית לקולנוע ואקדמיית ניקה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2016. הסרט הוקרן בישראל במסגרת פסטיבל הסרטים של חיפה באוקטובר 2016 והוקרן בהקרנות מסחריות ברוסיה החל מה-19 בינואר 2017.
עלילה

הסרט מפגיש שלוש דמויות על רקע תקופת השואה: אולגה היא אריסטוקרטית רוסיה וחברת תנועת ההתנגדות הצרפתית; ז'ול הוא משתף פעולה צרפתי; והלמוט הוא קצין אס-אס גרמני בכיר. אולגה נלקחת למעצר באשמת הסתרת ילדים יהודים במהלך פשיטה נאצית. התיק שלה נחקר על ידי השוטר הצרפתי ז'ול, שנמשך אליה ומציע לרכך את עונשה אם היא תישן עמו. אך כוונותיו נקטעות כשהוא נהרג על ידי לוחמי תנועת ההתנגדות.
אולגה נלקחת למחנה ריכוז שם היא פוגשת את הלמוט שבעבר היה מאוהב בה עד מעל לראש ונראה שהוא עדיין נמשך אליה. יחד הם מנהלים מערכת יחסים הרסנית. כשהנאצים מתחילים לספוג תבוסות בשדה הקרב, הוא מציע להציל אותה ולברוח איתו לדרום אמריקה. אף שהיא תחילה מסכימה לכך עקרונית, ברגע האחרון היא משנה את דעתה ומחליטה למות.
צוות השחקנים

יוליה ויסוצקאיה – אולגה
כריסטיאן קלאוס – הלמוט
פיליפ דוקן (Philippe Duquesne) – ז'ול
פטר קורט (Peter Kurth) – קראוזה
יאקוב דיל – פוגל
ויקטור סוחורוקוב – היינריך הימלר
ורה וורונקובה – רוזה
אנדריי אננסקי – קריין
פרסים ומועמדויות

| פרסים> פרס | פרסים> תאריך הטקס | פרסים> קטגוריה | פרסים> מקבלי פרס ומועמדים | פרסים> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל ונציה | 10 בספטמבר 2016 | אריה הכסף לבימוי הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| פסטיבל ונציה | 10 בספטמבר 2016 | אריה הזהב | אנדריי קונצ'לובסקי | מועמדות |
| פסטיבל ונציה | 10 בספטמבר 2016 | Soundtrack Stars Award | סרגיי שוסטיצקי | זכייה |
| פסטיבל ונציה | 10 בספטמבר 2016 | Leoncino d’Oro Agiscuola Award | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| פסטיבל מאר דל פלטה | 27 בנובמבר 2016 | התסריט הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי וילנה קיסליובה | זכייה |
| פסטיבל חיפה | 14 באוקטובר 2016 | Special Award for Cinematic Excellence | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| פסטיבל שיקגו | 26 באוקטובר 2016 | Founder’s Award | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| פסטיבל חיחון |  | פרס השחקנית הטובה ביותר | יוליה ויסוצקאיה | זכייה |
| פסטיבל חיחון |  | פרס הצילום הטוב ביותר | אלכסנדר סימונוב | זכייה |
| פסטיבל חיחון |  | פרס מיוחד של השיפוט הצעיר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| נשר הזהב | ‏27 בינואר 2017 | הסרט העלילתי הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| נשר הזהב | ‏27 בינואר 2017 | הבימוי הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| נשר הזהב | ‏27 בינואר 2017 | השחקנית הטובה ביותר | יוליה ויסוצקאיה | זכייה |
| נשר הזהב | ‏27 בינואר 2017 | התסריט הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי וילנה קיסליובה | מועמדות |
| נשר הזהב | ‏27 בינואר 2017 | הצילום הטוב ביותר | אלכסנדר סימונוב | מועמדות |
| פרס אוסקר | 26 בפברואר 2017 | הסרט הזר הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | מועמדות |
| ניקה | ‏28 במרץ 2017 | הסרט העלילתי הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| ניקה | ‏28 במרץ 2017 | השחקנית הטובה ביותר | יוליה ויסוצקאיה | זכייה |
| ניקה | ‏28 במרץ 2017 | הבימוי הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי | זכייה |
| ניקה | ‏28 במרץ 2017 | התסריט הטוב ביותר | אנדריי קונצ'לובסקי, ילנה קיסליובה | מועמדות |
| ניקה | ‏28 במרץ 2017 | הצילום הטוב ביותר | אלכסנדר סימונוב | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "Award Ceremony All The Winners". 27 בנובמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-2017-01-04. נבדק ב-27 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס נשר הזהב הרוסי לסרט הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 2003—2010 | קוקושקה (2003) • השיבה (2004) • 72 מטרים (2005) • הפלוגה התשיעית (2006) • האי (2007) • 12 (2008) • שדה פראי (2009) • המגונדרים (2010) |  |
| 2011—2020 | איך סיימתי את הקיץ (2011) • ילנה (2012) • הטיגר הלבן (2013) • אגדה מספר 17 (2014) • מכת שמש (2015) • אודות האהבה (2016) • גן עדן (2017) • סאליוט 7 (2018) • המלחמה של אנה (2019) • טקסט (2020) |  |
| 2021— | יומן המצור (2021) • מחליקיים של כסף (2022) • אדמונית (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018019144   WorldCat (עם LCCN): no2018-019144
גלוסקמה

גלוסקמה בעלת מכסה גמלוני מהר הצופים בירושלים מתוארכת למאה הראשונה - שנייה לספירה מאבן גיר קשה. על הגלוסקמה נמצאת הכתובת: יהוסף בן חנניה הסופר אוסף החוג לארכאולוגיה אוניברסיטת חיפה
גלוסקמאות כלקוליתיות מוצגות במוזיאון ארץ ישראל
אוסף גלוסקמאות במוזיאון הכט באוניברסיטת חיפה
גלוסקמה (ביוונית: γλωσσόκομος - גְּלוֹסּוֹקוֹמוֹס - קופסה או תיק) היא תיבה קטנה שמשמשת לקבורה משנית, ומטרתה לשמש כמקום מנוחתם האחרונה של שיירי שלד האדם לאחר שהבשר כלה.
הגלוסקמאות הראשונות

השימוש בגלוסקמאות החל בתקופת הנחושת, גלוסקמאות מתקופה זו מאופיינים בכך שהם בצורת בית, או יצור מיתולוגי, ועשויים חרס או אבן.
בפרס, הזרתוסטראים השתמשו בבאר עמוקה למטרה זו עוד מלפני כ־3,000 שנה וקראו לה "אסטודאן" (תרגום מילולי - "המקום לעצמות"). ישנם טקסים ותקנות רבות באשר ל"אסטודאן" בכת הזרטוסטראים. האיראנים באזור מרכז אסיה קראו לגלוסקמה "טאנבאר" והשתמשו בה כבר בזמנים עתיקים.
הגלוסקמה ביהדות בית שני

במאה הראשונה לספירה התפשט מאוד השימוש בגלוסקמאות בעולם היהודי בארץ ישראל, כאמצעי לקבורה משנית: המת היה נקבר באופן "רגיל" באדמה או בתוך גומחה חצובה במערת קבורה, ולאחר כשנה, כאשר הגופה הפכה לשלד, נאספו עצמותיו והוכנסו לגלוסקמה. גודלה המינימלי של הגלוסקמה חייב היה, אפוא להיות, באורך העצם הארוכה ביותר, שהיא עצם הירך, ברוחב העצם הרחבה ביותר, שהיא האגן, ובגובה הגולגולת. לרוב נשמרו גלוסקמותיהם של בני משפחה אחת במערת קבורה אחת, זה בצד זה. דוגמה יפה לכך ניתן למצוא במערת הקבורה מימי הבית השני בחצר כנסיית דומינוס פלוויט שעל הר הזיתים, שם נתגלו כ-60 גלוסקמאות.
ראו גם

קבורה משנית
ליקוט עצמות
יום ליקוט עצמות
כתובות על גלוסקמאות
סרקופג
לקריאה נוספת

זהר עמר ובועז זיסו, למשמעות הנקבים בארונות קבורה בירושלים ובסביבותיה, ארץ-ישראל (ספר טדי קולק), כח, (תשס"ח), עמ' 163-159.
הערות שוליים

↑  יובל ברוך, אנט לנדס־נגר, מנהג ליקוט עצמות (Ossilegium) וקבורתן בגלוסקמות באזור דרומא לאחר ימי הבית השני:נקודת מבט ארכיאולוגית, מחקרי יהודה ושומרון קובץ כז 1, 2018, עמ' 19–47
↑  פרק יב הלכה ז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530239105171  GND: 4144375-5  LCCN: sh95000262  NKC: ph156679
גילרו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  יוסף גלברד, הרצל רוזנמן
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים)
 מיקום המטה:  בית שמש, ישראל
 בעלות:  אבי גלברד
 ענפי תעשייה:  מזון
 מנכ"ל:  אבי גלברד
  
 www.gilro.co.il
 
גילרו היא חברה ישראלית לייצור ושיווק ופלים, גביעי גלידה וקישוטי עוגה, שנוסדה בירושלים על ידי משפחת גלברד בשנת 1950, וכיום ממוקמת בבית שמש.
היסטוריה ומייסדים

יוסף גלברד נולד בשנת 1918 בעיר צ'לדז בפולין, למשפחה שעסקה בתחום האפייה במשך דורות רבים. בצעירותו שרד את מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה ומשהולאם בית המאפה של משפחתו על ידי המשטר הקומוניסטי, ראה פוטנציאל השתקמות בגרמניה המעורערת והיגר למדינה. בגרמניה נחשף לראשונה לתעשיית הקפואים, במסגרת היכרותו עם יצרני ציוד רכב אשר פיתחו שיטה תעשייתית לייצור גלידה. גלברד רכש מספר מכונות ועלה לישראל, בה התאחד עם אחיו וגיסו, והשלושה החליטו להקים מפעל לייצור גביעי גלידה. שם המפעל נקבע להיות גילרו כשילוב השמות גלברד ורוזנמן והוא הוקם תחילה בשכונת רוממה בירושלים. המפעל עבד כבר בשנות החמישים תחת מדיניות הצנע שהונהגה בישראל, אז ייצר המפעל גביעי גלידה לשוק המקומי בלבד, באמצעות כמויות קצובות של קמח ושמן. בשנת 1973 הועבר המפעל לגבעת שאול. מייסדי המפעל הלכו לעולמם בתחילת שנות השמונים.
המפעל כיום

בשנת 1988 הוקמה החברה מחדש בבית שמש תחת ניהולו של אבי גלברד המנהל אותה עד היום. במפעל 17 פסי ייצור לוופלים, גביעי גלידה, רולים ממולאים בקרם, וקישוטי עוגות שונים. בזכות אימוץ טכנולוגיות ופיתוח תהליכי אוטומציה, רצפת הייצור במפעל ממוחשבת וחומרי הגלם עוברים בה ללא מגע יד אדם. לאורך השנים המפעל התפתח וכיום גביעי הגלידה בייצורו משווקים בערוצים רבים בישראל ובעולם:
לענקיות תעשיית הגלידה דוגמת נסטלה ויוניליבר.
לגלידריות רשתיות ופרטיות ולנקודות מכירה של גלידות כמו אלה של רשת מקדונלד'ס.
לצריכה ביתית, תחת מותג הבית "עלמה" או בעבור מותגים אחרים כמו אסם ושופרסל.
נוסף על ופלים קלאסיים, בגילרו מיוצרים גם ופלים מעלי ופל בלגי, פרי פיתוח של המפעל, המיועד לקהל המעדיפים דומיננטיות של הוופל.
תחום קישוטי העוגה במפעל התפתח גם הוא; בשנת 2006 חלה צמיחה משמעותית בפעילות גילרו כאשר החברה רכשה את עוגרפיקס, חברה שעוסקת בייצור ובשיווק בין-לאומי של דפים אכילים ודיו אכיל אשר מאפשרים הדפסה במדפסת רגילה. השילוב בין הפטנט של עוגרפיקס לבין טכנולוגיות הייצור של גילרו הוליד את המפעל הגדול בעולם לייצור דפים אכילים, ובו קו מוצרים ייחודיים המשווקים לרחבי העולם; דפי סוכר להדפסה במידות ובצורות שונות, מחסניות דיו אכיל, דפי שומן מיוחדים להדפסה על שוקולד, והדפסות אכילות של דמויות פופולריות, הנמכרות ברשתות השיווק ולאפייה ביתית.
בשנת 2016 רכשה גילרו גם את מפעל קישוטי העוגות ההולנדי Cake Art.
על רקע המודעות הגוברת להיבטים בריאותיים בצריכת המזון, והתפתחות העדפות שונות של צרכנים, מרבית מוצרי גילרו פותחו גם בגרסאות חדשות, וכיום לחברה מתכונים נטולי חלב או נטולי גלוטן, גרסאות ללא סוכר וכן מוצרים אורגניים.
מוצרי גילרו נושאים אישור כשרות בהשגחת בד"ץ העדה החרדית ירושלים, וכן אישורי GMP, ISO, ו - HACCP. המפעל חבר באיגוד יצרני המותגים הפרטיים הבינלאומי PLMA.
גאטאן וארן

גאטאן אנטוני וארן (בצרפתית: Gaëtan Antony Varenne; נולד ב-24 ביוני 1990 בלה פוי-אן-ולה שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

וארן החל את דרכו בספורט כטניסאי, אך פרש כשהחל לשחק כדורגל כילד במועדון המקומי של עיר הולדתו לה פוי-אן-ולה. כשהיה בן 14 הצטרף למחלקת הנוער של מונטפרנדיס ובגיל 18 הצטרף לקבוצת הנוער של קלרמון פוט 63, ששיחקה בליגה השנייה בצרפת. בשנת 2009 הצטרף לקבוצת קורנון מהליגה הרביעית בצרפת, שם כיכב במדי הקבוצה וכבש 28 שערים ב-23 הופעות בלבד. ב-2012 הגיע בהעברה חופשית לקבוצת בסטיה מליגת העל הצרפתית, אך שותף רק בשני משחקי גביע ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, ובספטמבר 2013 שוחרר מהמועדון.
בפברואר 2014 חתם במועדון ספורט אשדוד מליגת העל, וכבר בהופעת הבכורה שלו כבש שער בניצחון 2–0 על מכבי פתח תקווה. את עונת 2013/2014 סיים עם שער אחד בשמונה משחקים, ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי יבנה מהליגה הלאומית, במדיה כבש ארבעה שערים ב-22 הופעות.
בקיץ 2015 חתם וארן לשנתיים בקבוצת הפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש תשעה שערים, ובעונתו השנייה כבש 13 שערים אך הקבוצה ירדה לליגה א'.
ב-14 ביוני 2017 חתם וארן בבית"ר ירושלים לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-2 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 3–0 על ואשאש ההונגרית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ובמשחק זה כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת 2017/2018, כבש וארן 16 שערים בכל המסגרות במדי בית"ר ונבחר לתגלית העונה.
בספטמבר 2019 כבש וארן את השער הראשון בגמר גביע הטוטו נגד מכבי תל אביב והיה שותף לזכיית הקבוצה בתואר.
ב-6 בפברואר 2020 חתם לעונה וחצי בהפועל באר שבע.
ב-28 ביוני 2021 חתם לעונה אחת בבני סכנין, אך נפצע ונעדר לאורך כל העונה.
ב-26 ביוני 2023 פרש ממשחק פעיל.
מחוץ למגרש

לוארן יש תואר אקדמי בגאוגרפיה מאוניברסיטה בצרפת.
וארן עלה לישראל וקיבל אזרחות ישראלית עקב חוק השבות והיותו יהודי.[דרוש מקור]
תארים

גביע הטוטו: 2019/2020
גביע המדינה: 2019/2020
הערות שוליים

↑  כשנשאל וארן בנוגע לשמו, הסביר: ”השם שלי הוא גאטאן וארן. אנתוני זה השם השני שלי, אבל כאן יותר קל לאנשים להגיד אנתוני וזה בסדר”. ראו:  בית"ר ירושלים: וארן גנב את ההצגה: "יש לי עוד הרבה עבודה", באתר וואלה, 31 ביולי 2017
↑  גיא בן זיו, ‏אנתוני וארן חתם בבית"ר לעונה אחת עם אופציה, באתר ONE‏, 14 ביוני 2017
↑  מערכת ONE, ‏וארן נבחר לתגלית העונה, שטקוס שוער העונה, באתר ONE‏, 16 במאי 2018
↑  מוטי פשכצקי, גיל לוין, ‏רשמית: וארן חתם בב"ש, גם גאנם צפוי להצטרף היום, באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2020
↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏המחליף של אוסאמה חלאילה: אנתוני וארן חתם בבני סכנין, באתר ספורט1, 28 ביוני 2021
↑  יגאל גולדשטיין, ‏"עברתי שיקום וניתוח, כלום לא עזר": אנטוני וארן פורש מכדורגל, באתר ערוץ הספורט, 27 ביוני 2023
↑  מהיר ועצבני: אחד על אחד עם אנתוני וראן, ריאיון עם וארן באתר הרשמי של בית"ר ירושלים, רועי נעים, 27 באוגוסט 2017
דארקו מיליצ'יץ'

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1985 (בן 39) נובי סאד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה 
 עמדה:  סנטר, פאוור פורוורד
 גובה:  2.13 מטר
 מספר:  31
 דראפט:  בחירה מספר 2, 2003 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 2001 - 2003   2003 - 2006   2006 - 2007   2007 - 2009   2009 - 2010   2010 - 2012   2012:  המופארם ורשאץ'   דטרויט פיסטונס   אורלנדו מג'יק   ממפיס גריזליס   ניו יורק ניקס   מינסוטה טימברוולבס   בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2004)
 
דארקו מיליצ'יץ' (בסרבית באלפבית לטיני: Darko Miličić, באלפבית קרילי: Дарко Миличић; נולד ב-20 ביוני 1985 בנובי סאד) הוא כדורסלן עבר סרבי אשר שיחק בליגת ה-NBA בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד.
ביוגרפיה

מיליצ'יץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת המופארם ורשאץ' הסרבית. במקביל הוא זכה עם הנבחרת הצעירה של סרביה באליפות אירופה לקדטים ב-2001 ובאליפות העולם עד גיל 20 ב-2002. בשנת 2003 נבחר בדראפט ה-NBA כבחירה שנייה על ידי דטרויט פיסטונס, כאשר הוא מקדים את כוכבי העתיד של הליגה כרמלו אנתוני ודוויין וייד. מיליצ'יץ' נחשב לאחת מההבטחות הגדולות של הדראפט, אך אכזב והעמיד ממוצעים נמוכים יחסית לבחירה שנייה בדראפט, שהקדימה כוכבי עתיד רבים בליגה. הוא זכה עם דטרויט באליפות ה-NBA ב-2004, אך מיעט לשחק.
ב-15 בפברואר 2006, עבר מיליצ'יץ' בטרייד לקבוצת אורלנדו מג'יק יחד עם הרכז קרלוס ארויו תמורת הסנטר הוותיק והפצוע קלווין קאטו. לאחר שעבר לאורלנדו הוא קיבל דקות משחק והראה שבהחלט יש לו פוטנציאל, כאשר שיא הנקודות שלו בעונת 2006 - 2005 היה 14 נקודות מול סן אנטוניו, ושיא הריבאונדים עמד על עשרה מול פיניקס סאנס.
בקיץ 2006 השתתף באליפות העולם ביפן עבור נבחרת סרביה והיה השחקן המרכזי בנבחרת ביחד עם איגור רקוצ'ביץ' מריאל מדריד, שעבר לאחר מכן לטאו ויטוריה. באליפות עצמה מיליצ'יץ' קלע 15.1 נקודות, לקח 9.3 ריבאונדים בממוצע, וממוצע החסימות שלו עמד על שלוש חסימות למשחק, ואף במשחק אחד הוא סיפק 6 חסימות ובכך הוא שבר את שיא האליפות בחסימות.
בעונת 2006/07 שבר מיליצ'יץ' את שיא הנקודות שלו והעמיד אותו על 21 נקודות, אותן הוא קלע נגד פורטלנד, ואף את שיא הריבאונדים שלו, אותו הוא העמיד על 16 ריבאונדים מול שיקגו. הממוצעים של מיליצ'יץ' בעונה זו הם 8 נקודות (שיא קריירה), 5.5 ריבאונדים, ו-1.8 חסימות למשחק.
במהלך משחקי הפלייאוף של קבוצתו אורלנדו נגד דטרויט הממוצעים שלו עמדו על 12.3 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 2007 עבר מיליצ'יץ' לממפיס גריזליס בה שיחק במשך שנתיים, וב-2009 עבר לניו יורק ניקס. בעונת 2010 חתם על חוזה לארבע שנים במינסוטה טימברוולבס תמורת שכר כולל של 20 מיליון דולר. מיליצ'יץ' זכה לדקות משחק רבות יותר במינסוטה, ורשם את עונותיו המוצלחות ביותר מבחינה סטטיסטית ב-2009/10 -2010/11. את עונת 2011/12 החל מיליצ'יץ' כסנטר הפותח של מינסוטה, אך במהלכה מעמדו בקבוצה התדרדר, והוא שוחרר בסוף העונה. בקיץ 2012 עבר מיליצ'יץ' לבוסטון סלטיקס, אך שוחרר משם לאחר כחודש. מאז לא שיחק מיליצ'יץ' כדורסל מקצועני.
בריאן רובסון

בריאן רובסון (באנגלית: Bryan Robson; נולד ב-11 בינואר 1957) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר. הוא ידוע בעיקר בשל תקופתו במנצ'סטר יונייטד, במהלכה הפך לקפטן שכיהן התקופה הארוכה בתולדות המועדון. כיום משמש כשגריר מנצ'סטר יונייטד ברחבי העולם.
רובסון החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת וסט ברומיץ' אלביון, בטרם עבר למנצ'סטר יונייטד ב-1981. הוא היה שותף לזכיית הקבוצה בשתי אליפויות הפרמייר ליג, שלוש פעמים בגביע ה-FA וכן בגביע אירופה למחזיקות גביע. לקראת סיום הקריירה שלו, עבר ב-1994 לשמש כמאמן-שחקן בקבוצת מידלסברו. רובסון שיחק 90 פעמים במדי נבחרת אנגליה בכדורגל, והוא מדורג במקום השישי בדירוג ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים. הוא הבקיע במדי הנבחרת 26 שערים וכיהן תקופה ארוכה כקפטן שלה.
בשנת 1996 פרש רובסון ממשחק והפך למאמן מידלסברו באופן בלעדי. בשבע שנים כמאמן הקבוצה הוא הוביל אותה לשלוש הופעות בגמר גביע ה-FA, שבכולן הפסידה, ולשתי העפלות לפרמייר ליג. מאוחר יותר אימן שנתיים בקבוצת העבר שלו כשחקן, וסט ברומיץ' אלביון, וכיהן כמאמן תקופות לא מוצלחות בברדפורד סיטי ובשפילד יונייטד. בספטמבר 2009 מונה למאמן נבחרת תאילנד.
ראשית חייו

רובסון נולד בצ'סטר-לה-סטריט שבמחוז דורהאם לבריאן רובסון סניור, נהג משאית במשך זמן רב, ולמאורין רובסון. הוא היה השני מבין ארבעת ילדיהם, אחרי אחותו שושן ולפני אחיו הצעירים ג'סטין וגארי שהיו גם הם כדורגלנים. רובסון גדל בכפר ויטון גילברט עד היותו בן 6, עת עברה משפחתו להתגורר ליד צ'סטר-לה-סטריט, העיר בה נולד.
כילד אהד רובסון את קבוצת הכדורגל ניוקאסל יונייטד, וגיבור ילדותו היה חלוצה של ניוקאסל, ויין דייוויס. הוא היה נלהב במיוחד לכדורגל מגיל צעיר והצטרף לנציב סקאוטים מקומי, על מנת שיוכל לשחק בקבוצת הכדורגל שלהם. רובסון למד ב"בית הספר התיכון המודרני בירטלי סאות'" ומאוחר יותר ב"בית הספר הקהילתי של בימיש ע"ש לורד לאוסון", בו ייצג את בית הספר בתחרויות כדורגל ואתלטיקה. הוא כיהן כקפטן הן בקבוצת בית הספר שלו והן בקבוצת הכדורגל המחוזית. כנער ניסה רובסון להתקבל למחלקות הנוער של המועדונים ברנלי, קובנטרי סיטי, שפילד ונסדיי, ניוקאסל יונייטד ווסט ברומיץ' אלביון.
כאשר היה רובסון בגיל 15 ואחז באופציה להמשיך לשנה נוספת בלימודים האקדמאיים שלו בתיכון, הוא נענה בקיץ 1972 להצעתו של מנהל וסט ברומיץ' אלביון, דון האו, לשנתיים של אימונים במועדון. שכרו עמד על חמש לירות שטרלינג לשבוע בשנה הראשונה ועל שמונה לשבוע במשך השנה השנייה.