stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Candida albicans

| Candida albicans |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: Ascomycota
מחלקה:: Ascomycetes
סדרה:: Saccharomycetales
משפחה:: Saccharomycetaceae
סוג:: Candida
מין:: Candida albicans
שם מדעי
 Candida albicans ‏Berkhout, 1923
Candida albicans (קנדידה אלביקנס) הוא מין של שמר (פטרייה) דיפלואידי. C. albicans גורמת לזיהומים מזדמנים בבני אדם, לרוב בחלל הפה ובנרתיק. במצב פתוגני כפטרת, היא התגלתה כגורם חשוב בתחלואה ואף מוות במחלות כשל חיסוני (כגון איידס וסרטן).
הגנום של C. albicans

בהיותו גורם פתוגני חשוב, הגנום של C. albicans נחקר רבות, ונעשו השוואות רבות בינו לבין שמרים נחקרים אחרים: שמר האפייה ושמר הביקוע. אחד המאפיינים המעניינים אשר נמצאו בגנום הוא ריבוי השינויים המבניים בכרומוזומים של C. albicans אשר יוצרים מגוון גנוטיפי רחב. אלה כוללים הרחבה וצמצום של מספר הרצפים החוזרניים, טרנסלוקציות כרומוזומליות, מחיקות וטריזומיה בכרומוזומים מסוימים. שינויים אלה גורמים גם לשינויים בפנוטיפ ובכך תורמים להסתגלות אבולוציונית של הפטרייה לתנאי סביבה משתנים.
זיהום קנדידה בנרתיק- candida vulvovaginitis

זיהום של קנדידה בנרתיק הוא תופעה שכיחה אשר אחראית לכשליש מהמקרים של vulvovaginitis (דלקת הנרתיק). גורמי הסיכון למחלה זו כוללים בין היתר שימוש באנטיביוטיקה, אשר מפרה את האיזון בפלורה הטבעית של הנרתיק, סוכרת, נשאיות איידס, והיריון, בעיקר בטרימסטר השלישי ולקראת הלידה.
קנדידה ממין אלביקנס גורמת לכ-80% מכלל זיהומי הקנדידה בנרתיק (Candida glabrata ו-Candida tropicalis אחראיות ל-10% ו-5% מהזיהומים הקנדידיאליים, בהתאמה).
באופן כללי, הקנדידה מצויה בנרתיק ומהווה חלק מהפלורה הנורמלית. חוסר איזון בפלורה למשל יגרום לזיהום קנדידיאלי כאמור לעיל.
זיהום קנדידה בנרתיק- candida vulvovaginitis > סימפטומים

הסימפטומים הקשורים בקנדידה נרתיקית הם הפרשת יתר וגינלית, אודם באזור הווגינה, גרד וצריבה, במיוחד בזמן מתן השתן, הפרעה בקיום יחסי מין ולעיתים התפשטות סביב אזור פי הטבעת. המחלה אינה נחשבת למחלת מין, למרות שאפשר להדביק את בן הזוג על הפין (balanitis).
מקובל לחלק את המחלה בהתאם לתדירותה: במרבית המקרים הזיהום אינו חוזר לאחר טיפול תרופתי, אך כ-10%-20% מהנשים לוקות בזיהומים חוזרים 3–4 פעמים ואף יותר במהלך שנה. במקרה של זיהומים חוזרים הפתוגן הנפוץ הוא Candida glabrata ופחות Candida albicans. במצב של זיהומים חוזרים ייתכנו סימפטומים נוספים הנובעים מהחלשת המערכת החיסונית על ידי הפטרייה: חולשה ועייפות, בעיות בעיכול, צינון וכאבי גרון, בעיות עור ועוד. הסימפטומים משתנים מאדם לאדם ויכולים להתפרש כסימפטומים של מחלה אחרת, ובדרך כלל מאובחנים כקנדידה לאחר שנפסלו יתר האפשרויות הסבירות. במקרה כזה על הטיפול בפטריה לכלול דיאטה אנטי-פטרייתית.
אחת השיטות לאבחון מהיר היא בדיקת קלקופלור.
זיהום קנדידה בנרתיק- candida vulvovaginitis > וירולנטיות

וירולנטיות היא מידת האלימות של הקנדידה, כלומר באילו גורמי אלימות היא משתמשת כדי להתרבות ולהיצמד לרקמה. לקנדידה מספר גורמי אלימות:
יכולת מעבר מצורת השמר לצורת קורים (למעט Candida glabrata בה אין קורים).
הפרשת פרוטאינזות מסוג sap — אנזימים אקסוגניים.
יכולות היצמדות לרקמה.
בדיקת דם לאבחון קנדידה

בדיקת דם לאבחון קנדידה "קנדיה 5" (candia 5), היא בדיקת דם מהירה (rapid blood test), המבוססת על טכנולוגיה חדשנית ומאפשרת אבחון מדויק של מחלת הקנדידה במערכות הגוף השונות (סיסטמית), כמערכת העיכול, הנשימה, הנרתיק, והעור. הבדיקה מהירה ופשוטה לביצוע, ומאבחנת נוגדני IgG בדם לזנים הפתוגניים (תוקפניים) של פטריית הקנדידה כגון: Candida albicans, Candida glabrata, Candida tropicalis, Candida parapsilosis, Candida krusei. רמת הנוגדנים בדם מעידה על רמת הזיהום המערכתית של הפטריה. כל עוד הפטריה היא בגדר גבולות הנורמה, תגיב הבדיקה בתוצאה שלילית. האבחון, ביחד עם שקלול התסמינים מהם סובל המטופל, מאפשר לקבוע סוג הטיפול הדרוש ומשך הזמן הדרוש לטיפול. בדיקת הדם לקנדידה מאתרת זיהומי קנדידה עכשוויים או מן העת האחרונה ובכך פתרה לא מעט בעיות דיוק שהיו קשורות באבחון קנדידה, אשר בעבר אובחנה רק באמצעות בדיקות משטח מקומיות, ובאמצעות בדיקת צואה. בדיקת הדם candia5 היא בעלת פטנט רשום באוסטרליה, אנגליה, יפן וארצות הברית (US6916626). הבדיקה נעשית באמצעות לקיחת טיפת דם קטנה מקצה האצבע (סרום ופלזמה). תוצאות הבדיקה מתקבלות תוך כ-10 דקות. הבדיקה בעלת תקן CE ומאושרת על ידי משרד הבריאות בישראל גם כבדיקה עצמית ביתית (OTC).
ראו גם

קספופונגין
Entamoeba histolytica

| Entamoeba histolytica |
| --- | --- |
 ציסטה של Entamoeba histolytica
מיון מדעי
על־ממלכה:: איקריוטיים
מערכה:: Amoebozoa
מחלקה:: Archamoebae
סדרה:: Entamoebida
משפחה:: Entamoebidae
סוג:: Entamoeba
מין:: Entamoeba histolytica
שם מדעי
 Entamoeba histolytica ‏שאודין, 1903

Entamoeba histolytica (אֶנְטְאָמֶבָּה הִיסְטוֹלִיטִיקָה) היא טפיל מעיים אנארובי, הגורם למחלת האמביאזיס שגורמת למותם של כ-100,000-40,000 בני אדם בשנה. בעבר העריכו שכ-500 מיליון בני אדם הם נשאי הטפיל, אך כיום יודעים שרבים מהם נדבקו באמבה Entamoeba dispar הזהה לטפיל מורפולוגית, אך אינה פתוגנית ואינה גורמת להופעת תסמינים. הוא התגלה על ידי פיודור לש בשנת 1875.
המחלה נפוצה בכל העולם, אך בעיקר במדינות העולם השלישי. מחזור החיים מתחיל בציסטה חיידקית (כיסית), החודרת עם מי שתייה או מזון מזוהמים אל דרכי העיכול. במעי יתפתח השלב הטרופוזואיטי בעל כושר התנועה. מחזור החיים יושלם כאשר חלק מהטרופוזואיטים יהפכו מחדש לציסטות במעי הגס ויופרשו בצואה חזרה לסביבה. ברוב הנשאים של הטפיל לא יופיעו סימפטומים כלשהם. אצל חלק קטן מהנשאים יתפתחו סימנים קליניים של המחלה, שכוללים דיזנטריה ומורסות בכבד.
מבנה

לאנטאמבה היסטוליטיקה אנדופלסמה ואקטופלסמה עם שלוחות ציטופלסמטיות שקופות לתנועה. היא שולחת פסאודופוד אחד לצורכי תנועה, וכאשר היא מתכוננת לבלוע חיידק כלשהו או כדוריות דם אדומות היא שולחת מאגר ציטופלסמה שלם הנראה כמו מספר שלוחות פסאודופודיות, על מנת להכיל את הטרף.
לאנטאמבה יש גרעין אופייני אשר נראה כמו לוח מטרה, עם מרכז כהה והיקף כהה שהוא ה-DNA המחולק לשני חלקים עיקריים- האחד היקפי על גבי ממברנת התא, והאחד מרכזי- קריוזום. ניתן לראות גופים כרומטידים- זהו RNA מגובש שניתן למצוא בכיסית (ציסטה) הצעירה יותר, והוא הולך ונעלם עם התבגרות הכיסית והבשלתה. כאשר לכיסית ישנם כבר 4 גרעינים לא נראה יותר גופיפים אלו.
הטרפוזואיט, כאמור לעיל, הוא השלב הפעיל של האנטאמבה - אוכל, מתרבה וחודר לרקמה. לאחר פלישתו לרקמה, הוא מסוגל להגיע לממדים ענקיים של עד 50 מיקרון (ברוב המקרים גודלו כ-39 מיקרון). הכיסית (ציסטה) לעומת זאת, היא השלב העמיד של האנטאמבה, היא מחלקת את הגרעין לשניים ויוצרת RNA גבישי, וגודלה הוא עד 20 מיקרון. הכיסית עמידה בסביבה החיצונית והיא זו הגורמת להדבקה, בניגוד לטרפוזואיט שאינו מדביק ואף איננו יכול לשרוד בקיבה או בחלקים העליונים של המעי הדק (אלא רק במעי הגס). עם זאת, הטרפוזואיט הוא זה אשר גורם לנזק, ניזון מתוכן המעי, מהרס רקמה ומשברי תאים.
מבנה > אופן ההדבקה

ההדבקה מתרחשת בעיקר על ידי בליעת הכיסיות, בדרך כלל באמצעות זיהום ממזון או משקה. זבוב הבית מסייע לתפוצת המחלה, בין היתר על ידי דגירה בצואה, הטלת הביצים ומשם נדידה למזון בחזרה. דרך הדבקה נוספת היא במגע מיני, אוראלי או אנאלי.
קליניקה

כתוצאה מההידבקות, תיגרם מחלה דלקתית במעי. האנטאמבה גורמת הן להרס של תאים והן לבליעת תאים (בעיקר בליעת תאי דם אדומים). אם נפצעים כלי דם אזי המחלה היא קוליטיס. יכול להיווצר גידול שפיר במעי הגס- אמבומה- זהו אזור המלא בגרנולומות ואשר נוצר מסביב לאזור הדלקת, אזור זה עלול לסגור את חלל המעי הגס. הסממן הקליני הוא שלשולים רגילים או שלשולים דמיים. יציאות מוצקות יותר יהיו ריריות ו/או עם מוקדים דמיים בצואה. בנוסף ישנה עלייה בתכיפות הצורך למתן צואה (5-6 פעמים ביום ויותר). במידה והאנטאמבה פולשת לדם היא עלולה להגיע לכבד או לאיברים אחרים ולגרום לסיבוכים. בכיבים הנוצרים במעי, האמבות יימצאו בהיקף הכיב ולא במרכזו, היות שבהיקף יש רקמה בריאה המשמשת לתזונת האמבות. כאשר הכיבים הקטנים כאמור מתאחים, מתקבלים כיבים גדולים, ויחד עם בליעת תאי דם אדומים יש נקרוזיס (הרס, נמק) של חלקים במעי הגס. הנקרוזיס הוא גורם המוות הראשוני כתוצאה מאמביאזיס.
אבחון

כאשר יש שלשול דמי למשך זמן עורכים לחולה בדיקה. קולונסקופיה מאפשרת לוודא קוליטיס בעקבות הדלקת המאפיינת את המעי הגס במקרה זה (Amebic Colitis). בבדיקת ביופסיה שנלקחת במהלך הקולונסקופיה ניתן לוודא נוכחות של אמבות. בדיקת צואה היא אמצעי זיהוי נוסף לנוכחות אמבות. בכל אופן, האבחנה מוחלטת כאשר מוצאים נוכחות של אמבות וכאשר ישנם הסימפטומים המצוינים. לעיתים משתמשים בדרכים סרולוגיות או בבדיקות של DNA כדי לזהות את האנטאמבה- בעיקר במקרים של אמביאזיס פלישתי, המאופיין בכיל גבוה של נוגדנים של החולה. במקרים מסוימים ניתן לראות בשיטות רדיולוגיות שונות כגון רנטגן או אולטראסאונד את קיומו של אבצס (מורסה) בכבד, אולם במקרים אלו לא ניתן לדעת שמדובר באמבה.
הטיפול באמבה דורש טיפול משולב בשתי תרופות: על ידי מתן תרופה אחת ממשפחת ניטרו אימידאזול (פלג'יל) המבוססת על קבוצת אימידזול וקב' ניטרו ומיועדת לסילוק האמבה מזרם הדם או הכבד ותרופה שנייה היא אנטיביוטיקה ממשפחת האמינוגליקוזידים כדוגמת הפארומומצין (הומטין), שאינה נספגת לזרם הדם, ונותרת בחלל המעי בלבד שם היא פועלת כנגד האמבות המצויות במעי הגס.
ראו גם

אמביאזיס
סופי בלנשאר

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1778 בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, אוניס, ממלכת צרפת 
 פטירה:  6 ביולי 1819 (בגיל 41) פריז, הרסטורציה 
 שם לידה:  Marie Madeleine Sophie Armant 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 בן או בת זוג:  ז'אן-פייר בלנשאר 
 
סופי בלנשאר (בצרפתית: Sophie Blanchard ‏ 25 במרץ 1778 - 6 ביולי 1819 ), הייתה אווירונאוטית צרפתית ואשתו של חלוץ הכדורים פורחים ז'אן-פייר בלנשאר. בלנשאר הייתה האישה הראשונה שעבדה כטייסת כדורים פורחים מקצועית אשר ביצעה יותר מ-60 המראות. היא הייתה ידועה ברחבי אירופה בשל פעלולי הכדור הפורח שלה. בלנשאר אירחה את נפוליאון בונפרטה, שקידם אותה לתפקיד "האווירונאוטית של הפסטיבלים הרשמיים", במקום אנדרה-ז'אק גרנרן. עם הרסטורציה הצרפתית בשנת 1814 היא הופיעה עבור לואי השמונה עשר, מלך צרפת, אשר כינה אותה "האווירונאוטית הרשמית של הרסטורציה".
בלנשאר איבדה את הכרתה בכמה הזדמנויות, סבלה מהיפותרמיה ופעם אחת כמעט טבעה כשהכדור הפורח שלה התרסק בביצה. ב-1819 היא הפכה לאישה הראשונה שנהרגה בתאונה אווירית, כאשר במהלך תערוכה בגני טיבולי בפריז, שיגרה זיקוקים שהציתו את הגז שבכדור הפורח שלה, הוא התרסק על גג בית והיא נפלה אל מותה.
ביוגרפיה > חיים מוקדמים וקריירה

סופי בלנשאר נולדה בשם מארי מדלן-סופי ארמנט להורים פרוטסטנטים בטרואס -קאנון, ליד לה רושל, צרפת. מעט ידוע על חייה לפני נישואיה לז'אן-פייר בלנשאר, הבלונאי המקצועי הראשון בעולם. מועד נישואיה אינו ברור; חלק מהמקורות מציינים את שנת 1794 או 1797, אך רובם מציינים את שנת 1804, שנת המראתה הראשונה. בלנשאר נטש את אשתו הראשונה, ויקטואר לברון, ואת ארבעת ילדיהם, כדי לטייל ברחבי אירופה ולעסוק בקריירת הכדור הפורח שלו, והיא מתה מאוחר יותר בעוני.
סופי המריאה לראשונה בכדור פורח עם בעלה במרסיי ב-27 בדצמבר 1804. בני הזוג התמודדו עם פשיטת רגל כתוצאה מהחוש העסקי הירוד של בלנשאר, והם האמינו שאשה בלונאית תהיה חידוש שעשוי למשוך מספיק תשומת לב כדי לפתור את הבעיות הפיננסיות שלהם. היא תיארה את ההמראה כ"תחושה שאין דומה לה". בטיסה השנייה שלה המריאה עם בעלה אך בפעם השלישית, ב-18 באוגוסט 1805, המריאה לבדה מהגן של הקלוסטר היעקוביני בטולוז.
היא לא הייתה האישה הראשונה בכדור פורח. ב-20 במאי 1784, המארקיונה והרוזנת ממונטלמבר, הרוזנת מפודנס ומיס דה לגארד יצאו לטיול על כדור פורח קשור בפריז. היא גם לא הייתה האישה הראשונה שהמריאה בכדור פורח לא קשור: בתקופתו של בלנשאר, סלסטין אנרי, שעלתה עם אנדרה-ז'אק גרנרן. ב-1798, זכתה להיחשב לראשונה להמריא בכדור פורח, למרות שהכבוד היה שייך למעשה לאליזבת טיבל. טיבל, זמרת אופרה, המריאה על מנת לבדר את גוסטב השלישי, מלך שוודיה בליון ב-4 ביוני 1784, ארבע עשרה שנים לפני אנרי. בלנשאר הייתה, לעומת זאת, האישה הראשונה שהטיסה את הכדור הפורח שלה בעצמה והראשונה שאימצה את הכדור הפורח כקריירה.
ב-7 במרץ 1809, בעלה מת מפציעות שנגרמו לו ב-20 בפברואר 1808 כאשר נפל מהכדור שלו בהאג לאחר שלקה בהתקף לב. לאחר מותו, המשיכה סופי להמריא בכדור פורח. היא התמחתה בטיסות לילה, ולעיתים קרובות נשארה באוויר כל הלילה.
ביוגרפיה > קריירת סולו

בני הזוג עדיין היו שקועים בחובות בעת מותו של בלנשאר. על מנת למזער את הוצאותיה, סופי הייתה חסכנית ככל האפשר בבחירת הכדור הפורח שלה. היא השתמשה בכדור פורח מבוסס גז, מלא במימן, מכיוון שהוא אפשר לה לעלות בסל בגודל של כיסא, ולחסוך בחומר הדרוש לכדור פורח רגיל.  מכיוון שהיא הייתה קטנה וקלה, היא הצליחה לצמצם את כמות הגז המשמשת לניפוח הכדור.
עד מהרה היא הפכה לחביבה על נפוליאון בונפרטה, והוא מינה אותה להחליף את אנדרה-ז'אק גרנרן ב-1804. גרנרן ביזה את עצמו בכך שלא הצליח לשלוט בכדור הפורח ששלח לציון הכתרת נפוליאון בפריז; הכדור נסחף בסופו של דבר עד לרומא, שם התרסק לתוך אגם ברצ'אנו והפך למושא לבדיחות רבות על חשבונו של נפוליאון. נפוליאון הפך אותה ל"אווירונאוטית של הפסטיבלים הרשמיים"עם אחריות לארגון תצוגות כדור פורח באירועים מרכזיים. ישנם דיווחים כי היא הייתה מעורבת בתכנון פלישה אווירית לאנגליה בכדורים פורחים עבור נפוליאון, אך היא הצליחה להניא את נפוליאון מהתוכנית הלא מעשית הזו בכך שהצביעה על כך שהרוחות השוררות מעל התעלה יהפכו פלישה כזו לכמעט בלתי אפשרית.
היא המריאה עבור נפוליאון ב-24 ביוני 1810 משאן דה מארס בפריז ובחגיגה שערך המשמר הקיסרי לכבוד נישואיו למארי לואיז מאוסטריה. עם לידתו של בנו של נפוליאון, בלנשאר טסה בכדור פורח מעל פריז משאן דה מארס והטילה עלונים המכריזים על הלידה. היא הופיעה בחגיגה הרשמית של טבילתו של התינוק בשאטו דה סן קלאוד ב-23 ביוני 1811, עם מופע זיקוקים ששוגר מהכדור, ושוב ב"פטה דה ל'קיסר" במילאנו ב-15 באוגוסט 1811. היא עלתה במזג אוויר גרוע מעל הקמפו מרטה בנאפולי כדי ללוות את סקירת החיילים על ידי גיסו של נפוליאון ז'ואקים מירא, מלך נאפולי, בשנת 1811. כאשר לואי השמונה עשר נכנס לפריז ב-4 במאי 1814 לאחר שהוחזר לכס המלכות הצרפתי, בלנשאר המריאה בכדור שלה מפון נף כחלק מתהלוכת הניצחון. המלך כל כך התלהב מההופעה שלה שהוא כינה אותה "האווירונאוטית הרשמית של הרסטורציה".
בלנשאר התפרסמה ברחבי אירופה. היא משכה קהל רב להמראותיה. בפרנקפורט היא הייתה ככל הנראה הסיבה לקבלת הפנים הגרועה של האופרה סילבנה של קרל מריה פון ובר בערב הפתיחה שלה, 16 בספטמבר 1810: תושבי העיר נהרו לראות את הופעתה, בעוד שרק מעטים השתתפו בהופעת הבכורה של האופרה. היא הופיעה רבות באיטליה. בשנת 1811 היא שוב איבדה את הכרתה לאחר שנאלצה לעלות כדי להימנע מלהילכד בסופת ברד, וכתוצאה מכך בילתה 14 וחצי שעות באוויר. סופי חצתה את הרי האלפים בכדור פורח, ובטיול לטורינו ב-26 באפריל 1812 הטמפרטורה ירדה כל כך עד שסבלה מדימום מהאף ומהיווצרות נטיפי קרח על ידיה ופניה. היא כמעט מתה ב-21 בספטמבר 1817, כאשר בטיסה מנאנט (ה-53 שלה), היא חשבה ששדה ביצות הוא מקום נחיתה בטוח. חופת הבלון שלה נתפסה בעץ, כך שהכיסא התהפך. בלנשאר, שהסתבכה בחבלים, נאלצה לנחות לתוך מי הביצה והייתה טובעת, אלמלא הגיעה עזרה זמן קצר לאחר נחיתתה.
ביוגרפיה > מותה

ב-6 ביולי 1819, בגני טיבולי בפריז, הבלון מלא המימן שבו המריאה עלה באש ובלנשאר, שהסתבכה ברשת שמסביב, נפלה אל מותה.
בלנשאר הופיעה בקביעות בגני טיבולי, ועלתה פעמיים בשבוע כשהייתה בפריז. היא הוזהרה שוב ושוב מפני הסכנה שבשימוש בזיקוקים בתערוכות שלה. תצוגה זו הייתה אמורה להיות תצוגה מרשימה במיוחד עם הרבה יותר פירוטכניקה מהרגיל, ונראה שהאזהרות לא עשו עליה רושם. כמה צופים הפצירו בה לא להמריא, אבל אחרים, להוטים לראות את ההצגה, דחקו בה להמשיך.
בערך בשעה 22:30 בלנשאר החלה את ההמראה, לבושה בשמלה לבנה, חבושה כובע לבן ועליו נוצות יען ונושאת דגל לבן. הרוח נשבה בחוזקה, ונראה שהבלון נאבק להתרומם. בלנשרד הצליחה להתרומם, אבל הבלון עבר בין העצים כשעלה. לאחר שעברה את צמרות העצים החלה בלנשאר את התצוגה בהנפת דגלה. הכדור הואר על ידי סלים שהכילו "אש בנגלית", פירוטכניקה צבעונית שבערה באיטיות.
כמה רגעים לאחר תחילת התצוגה, ותוך כדי עלייה, הגז בבלון החל לבעור. בלנשאר החלה לרדת במהירות, אבל הבלון, שנלכד ברוח החזקה, המשיך לנוע גם תוך כדי ירידה. חלק מהצופים חשבו שהאירועים הללו הם חלק מהמופע ומחאו כפיים ועודדו. בלנשאר הצליחה להאט את הירידה. רוב הדיווחים אומרים שהיא נראתה רגועה במהלך הירידה, אבל חלקם אמרו שהיא נראה פוכרת את ידיה בייאוש כשהכדור התקרב לקרקע.
ממש מעל גגות הרחוב רו דה פרובנס אזל הגז בבלון, והכלי פגע בגג בית. סביר להניח שהיא הייתה שורדת אילו זה היה סוף האירוע, אבל ייתכן שהחבלים שמחזיקים את הכיסא לגוף הבלון נשרפו, או שהפגיעה זרקה אותה קדימה, וכתוצאה מכך בלנשאר, שנותרה לכודה ברשת הבלון, הוטלה מעבר לדופן הגג אל הרחוב שמתחתיו ושם התרסקה אל מותה.
מורשת

סיפור מותה פורסם ברחבי אירופה. הסופר ז'ול ורן הזכיר אותה בספר "חמישה שבועות בכדור פורח". פיודור דוסטויבסקי בספרו "המהמר" השווה את הריגוש של הימורים לתחושה שבוודאי חשה בלנשאר כשנפלה אל מותה. עבור אחרים, מותה נחווה כסיפור אזהרה, כדוגמה לאישה שחורגה מגבולות המותר ובאה על עונשה או כמחיר היוהרה למופעי רהב שכאלה. צ'ארלס דיקנס הגיב: "הכד הולך לעיתים קרובות לבאר, אבל די בטוח שהוא סוף סוף ייסדק". רומן בהשראת סיפורה של בלנשאר, "הבלונאי הקטן" של לינדה דון, פורסם בשנת 2006.
הסרט "השמיים הם הגבול", שיצא לאקרנים ב-2019, כולל דמות, "הטייסת" אמיליה רנס (בגילומה של פליסיטי ג'ונס), אשר שואבת השראה חלקית מבלנשאר.
ראו גם

סלסטין אנרי
אליזבת טיבל
ז'אן ז'נבייב גרנרן
אליסה גרנרן
הערות שוליים

↑  Dunlop, Doug (28 במרץ 2016). "Sophie Blanchard: Pioneer Aeronaut". Smithsonian Libraries Unbound (באנגלית אמריקאית). Smithsonian Institution. נבדק ב-24 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  dhwty, The Tragic and Spectacular Death of Sophie Blanchard – The First Woman Pilot Balloonist, Ancient Origins Reconstructing the story of humanity's past, ‏2019-02-27 (באנגלית)
1 2  Smithsonian Magazine, Gilbert King, Sophie Blanchard – The High Flying Frenchwoman Who Revealed the Thrill and Danger of Ballooning, Smithsonian Magazine (באנגלית)
1 2 3  Sophie Blanchard: Pioneer Aeronaut – Smithsonian Libraries and Archives / Unbound (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5 6  The Tragic Death of Sophie Blanchard, The First Woman Balloon Pilot, www.amusingplanet.com (באנגלית)
↑  What'sHerName and Sharon Wright (3 בדצמבר 2018). "THE AERONAUT Sophie Blanchard". What'shername (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-7 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  What'sHerName and Sharon Wright (7 בינואר 2019). "THE AERONAUT Sophie Blanchard". What'sHerName Podcast. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fiction Book Review: The Little Balloonist". Publishers Weekly. 21 בנובמבר 2005. נבדק ב-23 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Scott, Walter (21 בדצמבר 2018). "Felicity Jones on Meeting Ruth Bader Ginsburg & Why She Joined Star Wars". Parade. נבדק ב-25 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16544031x (data)  GND: 1079275835  ISNI: 0000 0000 4618 8273  LCCN: no97054136  VIAF: 34064814   WorldCat (עם VIAF): 34064814 
עלייה משאן דה מארס, 24 ביוני 1810
סופי עולה למילאנו ב-15 באוגוסט 1811 לציון יום הולדתו ה-42 של נפוליאון בונפרטה.
מותה של מאדאם בלנשאר, איור מסוף המאה ה-19
תמונה נוספת של מותה מ-1869
קופה משותפת

| --- | --- |

 סוגה:  שעשועון טלוויזיה
 יוצרים:  גיא המאירי איתן אבוט בן בר שביט
 כותבים:  כתיבת שאלות:   אבישי שני   ניר גרנות   איתמר רוטשילד   אלי גלפין   דניאלה דורון   ניתאי גת   דניאל אמיר   אריאל פלקסין   ליאת בר טוב
 בימוי:  סיון מגזניק
 מנחים:  עינב גלילי
 משתתפים:  מתחרים ומתחרות שונים
 פרסים:  עד 1,000,000 ש"ח
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 הפקה
 מפיק:  גיא המאירי איתן אבוט אורלי ארבל
 עורכים:  גיא המאירי איתן אבוט אורי דרור
 בעלי תפקידים נוספים:  ניהול משחק: איתי הרמן
 מוזיקה:  ערן פריאון
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ עשר רשת 13 (ש.ח) ערוץ השעשועונים (ש.ח)
 פורמט (תמונה):  16:9, HDTV
 תקופת שידור מקורית:  28 במרץ 2018 – 30 בנובמבר 2018 (248 ימים)
קופה משותפת הוא שעשועון טלוויזיה ישראלי בהנחיית עינב גלילי, שבמסגרתו שני מתמודדים מתחרים עם 4 שותפים פוטנציאליים על מיליון שקלים. השעשועון שודר מ-28 במרץ עד 30 בנובמבר 2018 בערוץ עשר, ומשודר גם בשידורים חוזרים ברשת 13 ובערוץ השעשועונים.
שיטת המשחק

בשעשועון מתחרים שני מתמודדים עם 4 שותפים פוטנציאליים על מיליון שקלים. כל אחד מהם רשאי להיעזר בשותפים שלו אם יסכים לחלוק איתם את הכסף.
שיטת המשחק > שלב ראשון

בשלב הראשון ישנם 6 סיבובים. בכל סיבוב מקבל כל מתמודד שאלה אחת ששווה 5,000 שקלים. במידה ואחד המתמודדים לא יודע את התשובה הוא יכול להתייעץ עם אחד מהשותפים, אך במידה ויתייעץ איתו יכנס גם הוא כשותף בקופה. לאחר 6 סיבובים שותפים שלא הצליחו להיכנס לקופה יעזבו את המשחק.
שיטת המשחק > שלב שני: מגדילים קופה

בשלב השני הנקרא "מגדילים קופה" יש 4 סיבובים. בכל סיבוב המתמודד שיענה קודם ויענה תשובה נכונה יוסיף 10,000 שקל, ובמידה ויטעה יוריד 5,000 שקלים מהקופה. בשלב זה יכולים המתמודדים להתייעץ עם השותפים שהכניסו לקופה. בתום השלב, המתמודד עם שווי הקופה הגבוה יותר יעבור לשלב הבא.
שיטת המשחק > שלב שלישי: הגמר

בשלב זה ישנן 6 שאלות. אחרי כל שאלה יכול המתמודד לפרוש ולחלק את הכסף בין השותפים שלו. במידה והמתמודד או אחד השותפים ענה תשובה לא נכונה המשחק נגמר. במידה והמתמודד ענה לבד על השאלה הוא יכול להדיח את אחד השותפים.
סקירת הסדרה

התוכנית עלתה לשידור ב-28 במרץ 2018. שידור התוכנית הופסק לאחר שישה פרקים. התוכנית חזרה לשידור ב-14 בנובמבר 2018, והפרק האחרון שודר ב-30 בנובמבר 2018.
| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 9 | 9 | 28 במרץ 2018 | 30 בנובמבר 2018 |
סקירת הסדרה > פרקים

| מס' פרק | תאריך שידור מקוריישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | נתוני צפייה> מס' צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 28 במרץ 2018 | 6.2% |  |  |
| 2 | 4 באפריל 2018 |  |  |  |
| 3 | 8 באפריל 2018 | 4.1% |  |  |
| 4 | 15 באפריל 2018 | 3.4% |  |  |
| 5 | 25 באפריל 2018 | 4.5% | 129,000 |  |
| 6 | 2 במאי 2018 | 4.8% | 135,000 |  |
| 7 | 14 בנובמבר 2018 | 3.1% |  |  |
| 8 | 21 בנובמבר 2018 | 2.5% | 66,000 |  |
| 9 | 30 בנובמבר 2018 |  |  |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
↑  באוכלוסייה הכללית
ביקורת

גדי סולומון מ"ישראל היום" ציין לטובה את הנחייתה של עינב גלילי: ”נראה שהיא מרגישה מאוד בנוח בתפקיד החדש: מנהלת סמול-טוק עם המתמודדים, פה ושם זורקת הערות ציניות ובסך הכל עושה הנחיה אלגנטית ואינטליגנטית”.
הערות שוליים

↑  נועה פרייס‏, רייטינג יומי: דני שובבני, באתר וואלה, 29 במרץ 2018
↑  אלכסנדר כץ, מתחילים להתאושש מהחג: עדי אשכנזי ו-The wall מתחזקות, באתר אייס, 9 באפריל 2018
↑  אלכסנדר כץ, שיא עונתי של 17.5% לעדי אשכנזי - פי 5 מהפריים של עשר, באתר אייס, 16 באפריל 2018
↑  דוד ורטהיים‏, רייטינג יומי: מדריד אהובתי, באתר וואלה, 26 באפריל 2018
↑  משה בנימין, הצ'מפיונס שורדת את ל"ג בעומר בנתון דו ספרתי - השאר נכנעו, באתר אייס, 3 במאי 2018
↑  אלכסנדר כץ, 11.5% צפו בהודעת ההתפטרות של שר הביטחון אביגדור ליברמן, באתר ביזפורטל, 15 בנובמבר 2018
↑  אלכסנדר כץ, החורף מגיע: קשת משיקה את 'כפולים' עם 16.2% ו-385K צופים, באתר ביזפורטל, 22 בנובמבר 2018
↑  גדי סולומון, "קופה משותפת": לעוף על עינב גלילי, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2018
שירי גדני

| --- | --- |

גדני בהצגה "היה או לא היה"
 לידה:  20 באוקטובר 1978 (בת 46) נתניה, ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
גדני ויחזקאל לזרוב בהצגה "היה או לא היה", תיאטרון הקאמרי, 2007
גדני, אמיר קריאף (משמאל, קרוב) ואלי גורנשטיין (באמצע, רחוק), "היה או לא היה"
גדני עם טל בלנקשטיין, בהצגה "משרתם של שני אדונים", הקאמרי, 2010
גדני עם יניב ביטון וטל בלנקשטיין, "משרתם של שני אדונים"
גדני בהצגה "אורזי המזוודות", הקאמרי, 2011
גדני עם דרור קרן, "אורזי המזוודות"
שירי גדני (נולדה ב-20 באוקטובר 1978 בנתניה) היא שחקנית, מדבבת וקומיקאית ישראלית.
ביוגרפיה

שירי גדני נולדה בנתניה, שם גדלה עד גיל 15, אז עברה עם משפחתה לראשון לציון. אמה, לילי, היא מורה לפסנתר. יש לה אח צעיר. למדה במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1994 כשהייתה בת 16, אביה נפטר משבץ מוחי.
מוצא משפחתה מצד אמה מהונגריה. סבא של שירי, מצד אמה, איבד אישה ושלושה ילדים שנרצחו במחנות ההשמדה בשואה. אחר-כך שב חזרה לעיר הולדתו בהונגריה, הכיר את סבתה, ניצולת שואה אף היא, ואחר-כך עלו לישראל.
סבה וסבתה מצד אביה עלו לישראל כמעפילים. הבריטים תפסו אותם ולקחו אותם לקפריסין, שם נולד אביה. סבה, ד"ר דוד גדני, היה רופא שיניים במקצועו, יקיר העיר נתניה וזוכה מגן שר הרווחה לשירותים החברתיים; היה ממייסדי העמותה למען הקשיש.