stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
תוכנית הלימודים

משך התוכנית 4 שנים. על אף שבשל אופייה משתנה מסלול הלימודים מסטודנט לסטודנט, ניתן לחלק באופן גס את שנות הלימודים לשניים:
במהלך השנתיים הראשונות לומדים התלמידים קורסים מכל הפקולטות והחוגים באוניברסיטה, על פי מערכת אישית הנבנית בעזרתם של חונכים אישיים. יכולת הבחירה של התלמידים חופשית למדי, והם אינם מחויבים בקורסי מבוא או בדרישות קדם כלשהן בהרשמה לקורסים השונים. הם אף רשאים לבחור קורסים וסמינרים המיועדים לתלמידים לתארים מתקדמים, גם אם הם בתחילת לימודיהם וזאת בניגוד למקובל באוניברסיטאות אחרות. הסטודנטים נדרשים להשלים בעצמם פערי ידע בקורסים מתקדמים אם יש כאלה. בנוסף משתתפים התלמידים בסמינר שבועי, שבו הם מציגים פרויקטים סמי-מחקריים בפני חבריהם לקבוצה.
במהלך השנתיים האחרונות לומדים הסטודנטים לקראת תואר שני באחד מחוגי האוניברסיטה, בזיקה ללימודיהם הקודמים ומבלי שהשלימו קודם לכן תואר ראשון.
במסגרת התוכנית נחקרות שאלות מחקר המשלבות מספר דיסציפלינות. נושאים בינתחומיים לדוגמה שנחקרים על ידי תלמידי התוכנית הם שפה ומוח (תחום המשלב את מדעי המוח, פסיכולוגיה, ביולוגיה, פילוסופיה ובלשנות), מודלים חישוביים של התנהגות חיידקים, אינטליגנציה מלאכותית, אומץ לב מוסרי, בחינת הבסיס הביולוגי והפילוסופי לרגשות ולתודעה ועוד.
התוכנית אינה מיועדת לתלמידים המעוניינים להתמחות בתחום ידע אחד ספציפי, או לכאלה המבקשים לרכוש מקצוע כמו רפואה, עריכת דין או הנדסה.
בוגרי התוכנית

עם בוגרי התוכנית נמנים התסריטאים רשף לוי ויהונתן אינדורסקי, הבמאי יובל אדלר, השף יותם אוטולנגי, הסופרים אתגר קרת, שמעון אדף, יניב איצקוביץ', דב אלבוים, ניר רצ'קובסקי, מאיה ערד, יחזקאל רחמים, אסף ענברי, ינץ לוי, יאיר אגמון ועידו גפן, העיתונאים אריק גלסנר, נריה קראוס וגלי וינרב, הרקדן והכוריאוגרף דן פלג, המוזיקאים אבנר דורמן וגיל וינברג, המשורר והמבקר אורי הולנדר, איש החינוך איל רם, וכן אנשי אקדמיה רבים: בתחומי הבלשנות (פרופ' יועד וינטר, פרופ' גלעד צוקרמן ופרופ' עידן לנדו), הפילוסופיה (פרופ' אוֹרי שִמחֶן, פרופ' אלי דרזנר, פרופ' עדו גייגר), המתמטיקה (פרופ' ברק ווייס, פרופ' שירי ארטשטיין-אבידן), מדעי המחשב (פרופ' עודד שוורץ, פרופ' יאיר וייס, פרופ' סיון טולדו), הפסיכולוגיה (פרופ' רן חָסין), מדעי המוח (פרופ' דפנה יואל, פרופ' נעמה פרידמן, פרופ' גל צ'צ'יק, פרופ' מיכל בן-שחר, פרופ' תום שונברג, פרופ' ליעד מודריק), ביולוגיה (פרופ' אביב רגב, פרופ' לילך הדני, פרופ' אורי אובולסקי), כלכלה (פרופ' צבי נאמן), משפטים (פרופ' אסף לִחוֹבסקי, פרופ' שי לביא וד"ר עדי אַיָּיל).
קבלה לתוכנית

תהליך המיון לתוכנית כולל בין היתר ריאיון אישי ובחינת קונקורס. בניגוד לדעה הרווחת, אין נהוגים חתכי קבלה לפי ציונים, כגון בבגרות או בפסיכומטרי, ואלה מהווים רק גורם אחד המשוקלל יחד עם גורמים נוספים, כגון תחומי עניין, התנסות ולימודים קודמים במסגרות שונות, והפגנת סקרנות ויכולות למידה.
הסטודנטים שמתקבלים לתוכנית פטורים מתשלום שכר לימוד ולעיתים מקבלים מלגת קיום.
בתרבות

בשנת 2017 ראה אור בהוצאת קוראים ספרה של גלי וינרב "מצטיינים", העוסק בשני סטודנטים בתוכנית הבין-תחומית המגיעים מרקעים משפחתיים שונים מאוד הן מבחינה רגשית והן מבחינה סוציו-אקונומית, ובמהלך תקופת לימודיהם עוברים תהליך של חיפוש עצמי ונקשרים זה לזה.
ראו גם

התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
הערות שוליים

↑  "למרות המשבר האישי - לא הרים ידיים״ ישראל היום, 24.11.2013; "דב לאוטמן מדבר על ההתמודדות עם התאבדות בנו״, ״עובדה״, 19.08.2010
The Missk

| --- | --- |
 לידה:  אוקראינה
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  פלורנטין 
 השכלה:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים (2007)  בית הספר לאמנות קלישר (2001) 
 www.iamthemissk.com
 
The Missk הוא הפסדונים של אמנית גרפיטי ישראלית, הפעילה בעיקר באזור תל אביב המכונה גם קרן מיסק.
מיסק נולדה באוקראינה, עלתה לישראל בילדותה. גדלה בירושלים ולמדה תיכון לאומנויות. ב-2001 למדה בבית הספר לאמנות קלישר. בשנים 2003-2007 למדה תקשורת חזותית בבצלאל. בעברה עבדה בתחומי עיצוב חווית המשתמש, וכן בתחומי הפרסום, המיתוג והתקשורת החזתית. כיום היא מנהלת צוות עיצוב בחברת הייטק.
הכינוי מאחוריו בחרה לפעול, איננו שם משפחתה האמיתי. לדבריה הוא מבוסס על הצירוף Missed Key, כלומר 'מפתח אבוד' או 'מקש מפוספס', כיוון שהיא נוטה להיות מפוזרת.
מיסק החלה ליצור ברחוב לאחר שעברה להתגורר בתל אביב בשנת 2010. יצירותיה פזורות ברחבי הארץ, ובייחוד בשכונות יפו ודרום תל אביב: פלורנטין, קריית המלאכה ונווה צדק. לדבריה, חלק מהמניע שלה ליצירה ברחוב הוא הרצון שלה בביטוי עצמי, לצד רצון לשפר את נראות הרחוב והרצון לגרום לאנשים לחייך.
השפה העיצובית של מיסק כוללת שימוש בצבעים רבים ועזים, ונוהגת לשלב בעבודותיה משפטים משירים מוכרים באנגלית, כשהם כתובים באותיות עבריות ובתעתיק המזכיר יידיש. היא נוהגת להכפיל את עיניהן של דמויותיה באופן היוצר דימוי של תנועה, ולשלב בהם דמעות גם בציורים בהם הדמויות מחוייכות והצבעים עזים ושמחים - ביטוי למה שהיא מכנה 'הומור יהודי'.
בתחילת דרכה עבדה בסטודיו בעיקר עם עפרונות וצבעי אקריליק ושמן, אולם עם הזמן החלה לעבוד ברחוב בעיקר עם ספריי. היא נוהגת לצייר באופן חופשי ועל פי רוב ללא סקיצה.
אחת מעבודותיה מעטרת את כריכת ספר הצילומים 'גם לנו מגיע - אומני גרפיטי בתל אביב' של עמלה עינת.
לאחר טבח 7 באוקטובר, יצרה מיסק ציור גדול בקריית המלאכה בתל אביב להנצחת קורבנות האירוע, המתבסס וכולל הרמזים בקומפוזיציה ובדמויות המופיעות בו לציור "גרניקה" של פאבלו פיקאסו. עם זאת, הציור כולל גם מוטיבים מקומיים דוגמת רמקולים וצמיד של פסטיבל נובה, חיות בית ומשק המזכירות את קיבוצי עוטף עזה, יונה הרוגה עם עלה של זית בפיה, ואם עם ילדים ג'ינג'ים המרמזים למשפחת ביבס החטופה בעזה. לציור הצמידה את המשפט: "If You Tolerate This" מתוך שירם של להקת מאניק סטריט פריצ'רז, העוסק אף הוא כמו הגרניקה במלחמת האזרחים בספרד, ומתריע כי 'אם תהיה סובלני לכך - ילדיך יהיו הבאים בתור' (Your Children Will Be Next).
גלריה

גרניקה ישראלית בקריית המלאכה, בעקבות טבח ה-7 באוקטובר
Don't stop me now - Queen
Forever Young - Alphaville
If I'm shining, everybody gonna shine - Lizzo
Beutifull girl stay with me - INXS
I'll give ya shelter from the storm - Bob Dylan
Save all your kisses for me - Brotherhood of Man
My hips don't Lie - Shakira
תערוכות > תערוכות יחיד

2011- אוגוסט, ״אקסקיוזז״ - מיזנתרופ
2012- מאי- ״נייקד רוטס״ בקונטיינר, תל אביב
2014- נובמבר, ״אאגרי סומניה״, בגלריה של הכולי עלמא
2015- אפריל, ״קומפוט״, גלריה קובי סמואל תל אביב
2016- דצמבר- מאי פלייליסט, טיני טייני גלרי
2019- פברואר- דיס איז נוט אה לוב סונג (עבודות נייר), גלריית מאס פלוקנטין
תערוכות > תערוכות קבוצתיות

2012- יולי, תערוכת גלשנים בגלריית חוף בבת ים
2013- דצמבר, יוזמת ומשתתפת בתערוכת ״חברותא״
2016- מאי, LED group art show בגלריה של ספוטניק
ֿ 2017- מאי, פרויקט קבוצתי מלון ניקס תל אביב
2018- נובמבר, פרויקט ציור בשכונת שורדיג׳ לונדון
2018- נובמבר, 'פיינט לייק אה גירל'- תערוכת נשים מאיירות בפלורנטין כחלק משבוע האיור
2020- ינואר, פופאפ מיוזיאום, תל אביב
2023- מרץ, תערוכת 'ברשות הציבור', מוזיאון באר שבע לאומנות.
2023- מאי, עבודת קיר משותפת במרקש בשיתוף פעולה עם אמניות סנגלית ומרוקאית, בחסות סטארטאפ ניישן.
2024- מרץ, 'גיבורות תרבות' גלריה ג'ינוגלי ירושלים
2024- ספטמבר- Pop Art, חולון
2024- אוקטובר- פופאפ 'קירות של תקווה', פתח תקווה.
לקריאה נוספת

* עמלה עינת, גם לנו מגיע! אומני גרפיטי בתל אביב, הוצאת מרום - תרבות ישראלית, 2023. פרק: The Missk - "ציירתי כל הזמן, בכל מקום ובכל כלי אפשרי". עמ' 44-49
הערות שוליים

↑  יריב פלג, קיר ללא הפסקה: אמני הגרפיטי תופסים צבע, באתר ישראל היום, 27 באפריל 2023
↑  אודות באתר של קרן מיסק
1 2 3 4  The Missk – מציירת מוזיקה בבלוג אמנות הרחוב של דרור הדדי
↑  מאיה לוין, מי מכיר את האישה שבקיר? הסופרת עמלה עינת בעקבות אמני הגרפיטי, באתר ynet, 24 במאי 2023
↑  ריפוי באיור: חמש יצירות של תקווה | Uncoated | אנקואטד - מגזין עיצוב קיצוני, באתר Uncoated Magazine, ‏8 בנובמבר 2023
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "The Missk".
האימפריה הקוריאנית

חותם של האימפריה הקוריאנית
האימפריה הקוריאנית (בקוראנית: 대한제국) הייתה מדינה מלוכנית קוריאנית שהוקמה באוקטובר 1897 על ידי הקיסר גוג'ונג משושלת ג'וסון. האימפריה התקיימה עד לסיפוח קוריאה על ידי יפן באוגוסט 1910.
בזמן האימפריה הקוריאנית פיקח הקיסר גוג'ונג על רפורמת גוואנגמו (אנ'), מודרניזציה חלקית של הצבא, הכלכלה ומערכת החינוך של קוריאה. בשנת 1905 הפכה האימפריה הקוריאנית למדינת חסות של האימפריה היפנית. לאחר הסיפוח היפני ב-1910, האימפריה הקוריאנית חדלה מלהתקיים.
כוח צבאי

הכוחות המזוינים הקיסריים (대한제국군) (אנ') כללו כ-5,000 חיילים. הצבא הוגדל לכמות עצומה של 28,000 חיילים לפני מלחמת רוסיה-יפן.
הצבא התפרק ב-1 באוגוסט 1907, עקב הסכם יפן–קוריאה.
ראו גם

הסכם יפן–קוריאה (1905)
הערות שוליים

↑  Seth, Michael J. (2010-10-16). A History of Korea: From Antiquity to the Present (באנגלית). Rowman & Littlefield Publishers. ISBN 978-0-7425-6717-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLK: KSH2000037704 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
This Is What the Truth Feels Like

This Is What the Truth Feels Like (בעברית: זו מה שהאמת מרגישה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית גוון סטפאני. האלבום יצא לאור ב-18 במרץ 2016 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
רקע

במקור היה אמור האלבום לצאת בדצמבר 2014, אך לאחר חוסר הצלחת השירים שקדמו ליציאת האלבום ומחסום הכתיבה ממנו סבלה סטפאני באותה תקופה היא החליטה לגנוז את האלבום ולהקליט אותו מחדש. תחילה עבדה עם המפיק בני בלנקו אך אחריי גניזת האלבום עבדה עם מפיקים כמו מייק גרין, ג'יי אר אותם והצוות סטארגייט.
סטפאני לקחה הפסקה ולאחר מכן החלה לעבוד על האלבום מחדש. היא כתבה שירים בהשראת גירושיה ומערכת היחסים החדשה בחייה עם הזמר בלייק שלטון. בעזרת מספר כותבים כמו ג'וליה מישלס וג'סטין טרנר כתבה את האלבום תוך מספר חודשים. בעקבות גירושיה היא יצרה שירים באווירה קודרת יותר משיריה הקודמים עם נגיעות של הומור לצד שירים שמחים יותר בדומה לשירים באלבומיה הקודמים. את האלבום תיארה סטפאני כ"אלבום פרידה". באלבום סטפאני שיתפה פעולה עם הראפר פטי ואפ.
ביקורת והצלחה

האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים אשר שיבחו את אופיו הכנה והפגיע ועל כך שמרגישים שזה האלבום האישי ביותר שלה. אם כי יש כאלה שחשבו כי האלבום לא היה מפוקס ואיבד מהמהות שלו כאלבום פרידה. האלבום זכה להצלחה בינונית. בארצות הברית הוא הגיע למקום הראשון אך בשאר המצעדים בעולם הוא הגיע מתחת ל-40 העליונים.
סינגלים וקידום

על מנת לקדם את האלבום יצאה לסיבוב ההופעות "This Is What the Truth Feels Like Tour" בצפון אמריקה עם הראפרית איב אשר שימשה כמופע חימום בכמעט כל המופעים.
מתוך האלבום יצאו 3 שירים כסינגלים: "Used to Love You", אשר יצא כסינגל הראשון מהאלבום ב-23 באוקטובר 2015 אך לא זכה להצלחה רבה בעולם. לאחר מכן יצאו גם השירים "Make Me Like You" ו-"Misery" כסינגלים מתוך האלבום אך גם הם לא זכו להצלחה רבה. השיר Misery יצא לאור בהתחלה כסינגל שיווקי ולאחר מכן יצא לאור כסינגל רשמי במאי 2016.
רשימת רצועות

| This Is What the Truth Feels Like> מס' | This Is What the Truth Feels Like> שם | This Is What the Truth Feels Like> משך | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  | This Is What the Truth Feels Like>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Misery  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You're My Favorite  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Where Would I Be  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Make Me Like You  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Truth  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Used to Love You  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Send Me a Picture  | 3:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Red Flag  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Asking for It  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Naughty  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Me Without You  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Rare  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Rocket Ship  | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Getting Warmer  | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Obsessed  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Splash  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Loveable  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 58:53 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  מייק גרין, גרג קורסטין, מאטמן & רובין, ג'יי. אר. רותם, סטארגייט
↑  This Is What the Truth Feels Like (Deluxe) by Gwen Stefani, Apple Music (באנגלית)
| גוון סטפאני |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Love. Angel. Music. Baby. • The Sweet Escape • This Is What the Truth Feels Like • You Make It Feel Like Christmas • Bouquet |  |
| אלבומי וידאו | Harajuku Lovers Live |  |
| סיבובי הופעות | Harajuku Lovers Tour • The Sweet Escape Tour • MasterCard Priceless Surprises Presents Gwen Stefani • This Is What the Truth Feels Like Tour • Gwen Stefani – Just a Girl |  |
| טלוויזיה | Kuu Kuu Harajuku • The Voice • Gwen Stefani's You Make It Feel Like Christmas |  |
| ערכים קשורים | No Doubt • Harajuku Girls • L.A.M.B. • Blake Shelton |  |
| גוון סטפאני – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Love. Angel. Music. Baby. | "What You Waiting For?" • "Rich Girl" • "Hollaback Girl" • "Cool" • "Luxurious" • "Crash" • "The Real Thing" |  |
| The Sweet Escape | "Wind It Up" • "The Sweet Escape" • "4 in the Morning" • "Now That You Got It" • "Early Winter" • "Yummy" |  |
| This Is What the Truth Feels Like | "Used to Love You" • "Make Me Like You" • "Misery" |  |
| You Make It Feel Like Christmas | "You Make It Feel Like Christmas" • "Santa Baby" • "Secret Santa" • "Christmas Eve" |  |
| סינגלים אחרים | "Baby Don't Lie" • "Spark the Fire" • "Shine" • "Go Ahead and Break My Heart" • "Nobody but You" |  |
| השתתפות בסינגלים | "South Side" • "Let Me Blow Ya Mind" • "What's Going On" • "Can I Have It Like That" • "Glycerine" • "Kings Never Die" • "Hands" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 8da9fce5-ea5e-4981-b7f4-4497a573a5b3
Visages de femmes

| --- | --- |

 בימוי:  דזירה אקארה
 הופק בידי:  Films de la Lagune
 תסריט:  דזירה אקארה
 שחקנים ראשיים:  יוג'ני סיסה רולנד אלברטין נ'גסאן ורוניק מאהיל
 צילום:  דומיניק ג'נטיל, François Migeat 
 מדינה:  חוף השנהב חוף השנהב
 הקרנת בכורה:  1985 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
Visages de femmes (בתרגום לעברית: פנים של נשים) הוא סרט מחוף השנהב של הבמאי דזירה אקארה, משנת 1985.
בסרט משתתפות יוג'ני סיסה רולנד, אלברטין נ'גסאן, ורוניק מאהיל. הוא זכה בפרס FIPRESCI מטעם פדרציית מבקרי הקולנוע הבינלאומית, בפסטיבל הסרטים של קאן.
תוכן

הסרט הוא דרמה קומית, המתארת את התפקידים המשתנים של נשים במערב אפריקה.
הסרט פותח עם פסטיבל שבו מקהלת נשים שרה ורוקדת. מתוך נוף זה, נרקמים שני סיפורים שונים.
בסיפור הראשון, בכפר, לפאנטה יש בעל קנאי. אחרי שהוא מאיים עליה, היא מתחילה ללמוד קראטה כדי שתוכל לדבר עם גברים בשפה שלהם: כוח.
בסיפור השני, בעיר, גברת קונגאס סוחרת בדגים מלוחים. אך כשהיא רוצה לשפר את מצבה, ולזנוח את העסק המבוסס על שיטת החליפין ולפתוח מסעדה, היא נתקלת רק בחומות וסירוב, בין היתר מפקיד ההלוואות בבנק. לעומת זאת, כשבנותיה ניגשות לבנק ו"עושות לו עיניים", ההלוואה לא מאחרת לבוא. אחרי שגב' קונגאס פותחת את המסעדה, מגיעים קרובי משפחה מקרוב ומרחוק, וכולם משבחים את בעלה העצלן, ומצפים לקבל אוכל, כסף, וסיוע אחר.
הסרט הוא פוליטי, ובעל סגנון הרפתקני. הוא חוקר את הקשרים בין פמיניזם, כלכלה, ומסורת באפריקה המודרנית, ומצביע על הדפוסים הפטריארכליים שגם נשים, באופן אירוני, מאמצות בחברה פטריארכלית.
הערות שוליים

↑  [fichefilm_gen_cfilm=325.html "Visages de femmes"], AlloCiné
↑  "Faces of Women / Visages de Femmes". African Film Festival, Inc. (באנגלית אמריקאית). 2012-02-26. נבדק ב-2018-11-17.
אילן בכר (עיתונאי)

| --- | --- |

אילן בכר, קיסריה 2021
 לידה:  5 באוגוסט 1953 (בן 71) ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  עתי"ם, מעריב 
 
אילן בָּכָר (נולד ב-5 באוגוסט 1953) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

בכר נולד בירושלים. למד זמן מה בבית הספר הגימנסיה העברית רחביה. בגיל 15 עבר לקיבוץ בית השיטה. 
בשנת 1971 התגייס לשירות חובה. בשנת 1974, לאחר קרבות מלחמת יום כיפור בה השתתף כלוחם בסיירת שריון, חזר כמפקד לחטיבת הנח"ל. כחלוף זמן קצר נפצע קשה בעת שהקומנדקר שבו נסע עם חיילים נוספים, לאבטח את אנדרטת הצנחנים בבקעה, עלה על מוקש שקטל 5 לוחמים והותיר את בכר פצוע קשה. לאחר שהשתחרר מבית החולים ומהצבא פנה ללימודים אקדמיים באוניברסיטה העברית.
החל את דרכו המקצועית ב-1979 בסוכנות הידיעות הישראלית עתי"ם. כעבור שנתיים התמנה כחבר במערכת "מעריב". בהתחלה היה כתב לענייני משטרה, ולאחר מכן התמנה לסופר המדיני של העיתון.
בשנת 1990 נשלח לשלוש שנות שליחות ציונית לארצות הברית.
לאחר מכן, החל לעבוד בחברת סלקום, תחילה כדובר החברה, ולאחר תקופה קודם למנהל תקשורת פנים-ארגונית.
פרסם מספר ספרים. משמש כעורך ספרותי בהוצאת "כתר–מעריב". ב-2005 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי "זה מה שאני זוכר...: עדות אישית על הלם קרב". ב-2009 ערך את ספרו של ד"ר שאול ובר על יצחק רבין.
בכר מתגורר בתל אביב. אב לשלושה ילדים.
ספריו

יצחק דרורי ואילן בכר, המוח, תל אביב: ספרית מעריב, תשמ"ט 1988. (קורות חייו של יצחק דרורי)
זה מה שאני זוכר...: עדות אישית על הלם קרב; מבוא מאת נתנאל לאור, אור יהודה: זמורה-ביתן, תשס"ה 2005. (אוטוביוגרפי)
אילן בכר ואוּרי אהרנפלד שבוי בפקודה!: צנחן שבוי בכלא בקהיר: סיפורו של אורי אהרנפלד שבוי מלחמה ממלחמת יום כיפור; עורך: דני דור, תל אביב: ספרית מעריב, תש"ע 2010.
קוריאה הדרומית – להכיר עולם חדש: מדריך טיולים; עורך: דני דור, תל אביב: ספרית מעריב, תשע"ב 2012.
יום הולדת לפרה, איור: פרופ' אלכסנדר (אלי) בלנקשטיין, הוצאה: מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2012. (לילדים) (ספר אלקטרוני)
The girl from San Daniel, תורגם לאנגלית ונמכר מ - Amazon  2022.
ספריו > בעריכתו

אילן כפיר, האדמה רעדה: 33 ימים לבנון 2006; עורך: דני דור; עריכה: אילן בכר, תל אביב: ספרית מעריב (עיון) – כתר, תשס"ז 2006.
יצחק דרורי, המוח 2; עורך: דני דור; עריכה: אילן בכר, תל אביב: ספרית מעריב, תשס"ז 2007.
שאול ובר, יצחק רבין צמיחתו של מנהיג: ילדות, נעורים, פלמ"ח; עריכה: אילן בכר, תל אביב: ספרית מעריב, תש"ע 2009.
תמי אליעזר, כלואה בשמעיה אנג'ל: רומן סודי של בת 16 עם העבריין מס' 1 בישראל; עריכה: אילן בכר, תל אביב: ספרית מעריב, תשס"ט 2009.
הערות שוליים

↑  זהבה סלומון, החיים עם סרטן הנפש, באתר הארץ, 1 בפברואר 2006
↑  יחיעם ויץ, ביוגרפיה - ג'ינג'י זה אופי: יחיעם ויץ על ספרו של שאול ובר, באתר הארץ, 3 בפברואר 2010
יניב מגל, ‏ותודה ליגאל אלון שהביאני עד הלום, באתר גלובס, 1 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296506905171  BnF: cb166088303 (data)  ISNI: 0000 0000 6697 0561  LCCN: n88241434  VIAF: 77882254   WorldCat (עם VIAF): 77882254
בית התקומה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 כתובת:  ציר ציון
 מיקום:  חברון (היישוב היהודי בחברון)
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 13 במאי 2022
 תאריך פתיחה רשמי:  13 במאי 2022
 
 קואורדינטות:  31°31′44″N 35°06′47″E﻿ / ﻿31.528949050794°N 35.113073929549°E﻿ / 31.528949050794; 35.113073929549
  (למפת הר חברון מוגדלת) בית התקומה(למפת הר חברון רגילה) בית התקומה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התקומה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית התקומה
 
בית התקומה הוא בניין מגורים יהודי בבעלות ישראלית בחברון שנמצא על ציר ציון - הדרך המחברת בין קריית ארבע למערת המכפלה ושכונת אברהם אבינו ביישוב היהודי בחברון, בשכונת א-ראס בחברון.
קניית הבית

הבית היה שייך למחמד אלג'עברי בן לחמולת אלג'עברי, משפחה מוכרת בחברון. ב-13 במאי 2022 אכלסו קבוצת יהודים את הבית ויחד איתם עברה גם ישיבת ניר קריית ארבע ללמוד במקום.
לטענת הדיירים הבית נקנה כדין על ידי 'הרחיבי', עמותה שקנתה גם את בית השלום, בית המכפלה, בית רחל ובית לאה. לפי החוק ברשות הפלסטינית, מכירת בית ליהודי אסורה ועלולה להביא לעונש מוות. משפחת אלג'עברי מיהרה לפרסם הצהרה לפיה הם מכרו את הבית תמורת 500 אלף דינר ירדני (כ-2.5 מיליון שקלים) לתושב מזרח ירושלים בשם אבו עלי חרחש, והוא זה שמכר אותו לעמותה.
פינוי ואכלוס הבית

לאחר כניסת המשפחות, שר הביטחון, בני גנץ, איים בפינוי הבית בטענה שהכניסה לא נעשתה בתיאום עם כוחות הביטחון, לטענת העמותה והדיירים הכניסה החפוזה נעשתה ללא תיאום עקב מידע שערבים מתכוונים לפלוש לבית. בעקבות החשש מפינוי, הגיעו לבית תומכים רבים במטרה למחות נגד פינויו. ח"כ אורית סטרוק אף העבירה את לשכתה למקום.
לאחר משא ומתן, עמותת הרחיבי הגיעה להסכמה עם מערכת הביטחון לפיה המתיישבים יסכימו להתפנות מרצון וכוחות צה"ל יכנסו לבית עד להסדרתו החוקית. ערב שבועות תשפ"ד, יוני 2024, יושב הבית במשפחות ישראליות, לאחר שהסתיימו הליכי ההכרה המשפטית בבעלות היהודית על הבית.
תגובות בצד הפלסטיני

המשטרה עצרה מספר מתפרעים ערבים שיידו אבנים לעבר דיירי הבית. ערבי ממזרח ירושלים טען לבעלות על הבית והגיש תלונה במשטרה.
ראו גם

בית השלום
בית המכפלה
היישוב היהודי בחברון
הערות שוליים

↑  בית משפט פלסטיני: מוות למוכרי אדמות ליהודים, באתר ynet, 20 בספטמבר 2010
↑  موقع رام الله الإخباري, عائلة الجعبري تصدر بيانا بشأن المنزل الذي استولى عليه المستوطنون في الخليل, رام الله, ‏2022-05-14 (בערבית)
1 2  שילה פריד, למרות שנקנה כחוק: יושבי בית התקומה בחברון מתבקשים להתפנות, באתר מקור ראשון, ‏15 במאי 2022
↑  חזקי ברוך, ח"כ אורית סטרוק: אין בסיס חוקי לפינוי בית התקומה, באתר ערוץ שבע, ‏15 במאי 2022
↑  בית התקומה: המתיישבים יתפנו בהסכמה, צה"ל ייכנס, באתר ערוץ שבע, ‏15 במאי 2022
↑  התנחלות חדשה בחברון, באתר שלום עכשיו, ‏23 ביוני 2024
↑   הגר שיזף, מתנחלים אכלסו ללא היתר בניין בחברון שפלסטיני טוען לבעלות עליו, באתר הארץ, 14 במאי 2022
UiPath

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית   NYSE: PATH
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 משרד ראשי:  ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית התוכנה 
 רווח:  1.31 מיליארד דולר (2024)
 נשיא:  דניאל דיינס
 עובדים:  4,035
  
 אתר החברה
 
יו אי פאת' (באנגלית: UiPath) היא חברה רומנית-אמריקאית המתמחה בפיתוח אוטומציית תהליך רובוטית.
נכון לשנת 2024, מעסיקה החברה כ־4,035 עובדים ומפעילה סניפים ב־31 מדיניות בעולם וביניהן: הודו, צרפת, ישראל, סינגפור, יפן, רומניה ועוד.
מטה החברה הראשי ממוקם בניו יורק, ארצות הברית.
בשנת 2019, דורגה החברה במקום הראשון בדירוג Deloitte Technology Fast 500.
היסטוריה

חברת DeskOver הוקמה בשנת 2005 בעיר בוקרשט ברומניה, במטרה לספק שירותי פיתוח תוכנה.
בשנת 2013, השיקה החברה את מוצרה הראשון, שנועד לסייע בביצוע אוטומציה של משימות משרדיות שחוזרות על עצמן.
בשנת 2015, הכריזה על מיתוג מחדש תחת השם UiPath לאחר סבב גיוס של כ-30 מיליון דולר שנערך על ידי קרן Accel Partners.
בשנת 2021, הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק, במחיר מניה של 56 דולר, שהוביל להערכת שווי שוק של כ-29 מיליארד דולר.
בחודש מרץ 2021, רכשה את חברת Cloud Elements, המתמחה בתהליכי אוטומטציית API תמורת סכום שלא פורסם.
בחודש יולי 2022, רכשה את חברת Re:infer, המתמחה בתחום עיבוד השפה הטבעית תמורת סכום שלא פורסם.
בשנת 2023, החלה החברה לספק פתרון לניהול ויישום תהליכי אוטומציה ובקרה לבנק ישראל, בפרויקט שעלותו מוערכת בכ-350,000 אירו.
הערות שוליים

↑   שגיא כהן, בוט שמבצע עבודה של 8 שכירים: יופאת הרומנית נהפכה לסנסציה של 38 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2021
↑  Romanian Firm Emerges as Leader in Automating Business Tasks - The New York Times, web.archive.org, ‏2018-03-06
↑  2024 Technology Fast 500 Award Winners, Deloitte United States (באנגלית אמריקאית)
↑  romaniainsider, Romanian tech startup UiPath raises USD 30 mln to develop intelligent software robots, Romania Insider, ‏2017-04-27 (באנגלית)
↑  Ari Levy, UiPath climbs 23% in stock market debut after one of largest US software IPOs in history, CNBC, ‏2021-04-21 (באנגלית)
↑  Staff, Reuters. "IPO contender UiPath extends automation offering with Cloud Elements buy". U.S. (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-01-03.
↑  UiPath acquires Cloud Elements to advance API-based automation in the enterprise, SiliconANGLE, ‏2021-03-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Loten, Angus (2022-08-01). "Automation Tech Company UiPath Acquires AI Startup Re:infer". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2025-01-03.
↑  Paul Sawers, UiPath acquires NLP startup Re:infer, TechCrunch, ‏2022-08-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  404 | בנק ישראל - הבנק המרכזי של ישראל, באתר www.boi.org.il
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "UiPath".