stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדה רדנוט
חבריות והוקרה > הוקרה

רדנוט קיבלה את פרס המדינה בשנת 1965 על הישגה בתחום הפתולוגיה והאנדוקרינולוגיה של העיניים. כהוקרה על עבודתו המדעית, היא קיבלה את מדליית הזיכרון של לואי ברייל ב-1961
את מדליית הזיכרון למרקהוט (Markhot) ב-1973
את מדליית הזהב של שיברה (Chibret) ב-1974
את מדליית הזיכרון לזמלווייס ב-1975
את מדליית הזיכרון של אלמר שולק ב-1976
את מדליית הזהב של הלמהולץ ב-1989
מדליות הזהב של אוניברסיטת ליאז'
מדליות הזהב של אוניברסיטת הלסינקי
מדליית הזיכרון הפינית ואנאס.
בשנת 1985 נבחרה לסנאטורית של כבוד של אוניברסיטת זמלווייס לרפואה
וכן זכתה בעיטרים ובמדליות רבות של הונגריה
עבודותיה העיקריות

Die pathologische Histologie der tränenableitenden Wege. Basel, 1936. Karger.
Szemészeti patológia. Budapest: Akadémiai. 1951.
בגרמנית: Pathologie des Auges. Budapest: Akadémiai. 1952.
ברוסית: Офтальмологическая патология. Будапешт: Академия наук Венгрии. 1952.
Trachoma. Budapest: Egészségügyi. 1954.
Neuroendokrine Beziehungen zur Ophthalmologie. Budapest: Akadémiai. 1961.
A szembetegségek atlasza I–II. Budapest: Akadémiai. 1963.
בגרמנית: Atlas der Augenkrankheiten I–II. Budapest: Akadémiai; Stuttgart: Fischer. 1964.
Die Röntgendiagnostik der tränenableitenden Wage. Zürich: Augenheilkunde und Optik. 1966. (Gáll Jánossal)
ברוסית: Рентгенодиагностика заболеваний слезоотводящих путей. Будапешт: Академия наук Венгрии. 1966. (Gáll Jánossal)
A szemészet alapvonalai. Budapest: Medicina. 1971.
Szembetegek vizsgálata. Budapest: Medicina. 1976.
Ifj. Imre József. Budapest: Akadémiai. 1979. (Kenyeres Ágnessel)
Szembetegek vizsgálata. Budapest, Medicina. 1981. (Follmann Piroskával)
Könyvrészlet: ifj. Imre József (1884-1945) in A magyar orvosi iskola mesterei. Budapest, 1969. pp. 247-253.
לקריאה נוספת

אלמנך זוכי פרס קושוט וזוכי פרס המדינה 1948–1985. בודפשט: אקדמית. 1988. עמ' 397 ISBN 963-05-4420-2
מרגיט ורגה: מגדה רדנוט. מדע הונגרי, XCVI. שָׁנָה מס' 9 (1989) עמ' 779–781.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי IV: 1978–1991 (א–ז). עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט: אקדמית. 1994. ISBN 963-05-6422-X
לקסיקון הונגרי גדול XV. עורך ראשי. לאסלו בראני. בודפשט: Magyar Nagylexikon. 2002. 261–262. ISBN 963-9257-14-1
חברי האקדמיה ההונגרית למדעים 1825–2002 III. (R–Z). עורך ראשי. פרנץ גלץ. בודפשט: מרכז המחקר החברתי של MTA. 2003. עמ' 1050
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש V. (P–S). עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט: מועדון הספר ההונגרי. 2004. 541–542. ISBN 963-547-414-8
אילדיקו שיבגש: 100 שנה להולדתה של מגדה רדנוט. מדע הונגרי, CLXXII. שָׁנָה מס' 11 (2011) עמ' 1373–1376.
ראו גם

Bolányi Imre - Palatkás Béla: Táblázatok a Budapesti Orvostudományi Egyetem történetének fontosabb adatairól. Com. Bibl. Hist. Med. 21-22, 414-510. 1961
Németh Béla: Radnót Magda 60 éves. Szemészet, (1971)
Németh Béla: Dr. Radnót Magda tanári működésének 25. évfordulójára. Szemészet, (1975)
A Semmelweis Orvostudományi Egyetem klinikáinak és intézeteinek története 1945-1975. Budapest, 1976
Győrffy István: A XX. században működött jelentősebb magyarországi szemorvosok életrajzi adattára. Budapest, 1987
Dr. Szabóné Balogh Clarissa: Radnót Magda (1911-1989). Pályázat. Magyar Szemorvos Társaság, 1995
הערות שוליים

↑  Kozák Péter. "Radnót Magda". nevpont.hu. נבדק ב-2022-12-09.
↑  "Iskolai értesítők, a Pesti izraelita hitközség leánygimáziuma, Budapest, 1928/1929". adt.arcanum.com. נבדק ב-2022-12-09.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 1017/1941. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-09.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0963 2985  LCCN: n81004051  LNB: 000326829  NKC: mub2013789410  NTA: 118763806  SUDOC: 19164322X  VIAF: 32393716   WorldCat (עם VIAF): 32393716 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מגדה רדנוט".
From Toni with Love... The Video Collection

From Toni with Love... The Video Collection (בעברית: מטוני באהבה... אוסף הווידאו) הוא אלבום וידאו של הזמרת טוני ברקסטון אשר יצא ב-20 בנובמבר 2001 על ידי לה-פייס רקורדס. האוסף מכיל את כל הקליפים של הזמרת אשר יצאו מתחילת הקריירה שלה עד לצאת האלבום, בתוספת ארבע רמיקסים, שתי גרסאות אלטרנטיביות, שני קליפים שתורגמו לספרדית. בנוסף האלבום גם מכיל קטעי מאחורי הקלעים וקטעים אישיים מחייה של הזמרת.
הצלחה מסחרית

האלבום זכה להצלחה בברזיל אשר שם האלבום הגיע למעמד זהב עם מכירות של 15 אלף עותקים. בשאר העולם האלבום לא זכה להצלחה כאשר לא דורג באף מצעד או קיבל מעמד כלשהו בשום מדינה.
הערות שוליים

↑  From Toni with Love: The Video Collection (Video 2001) - IMDb, נבדק ב-2020-09-05
| טוני ברקסטון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Toni Braxton • Secrets • The Heat • Snowflakes • More Than a Woman • Libra • Pulse • Love, Marriage & Divorce • Sex & Cigarettes • Spell My Name |  |
| אלבומי רמיקס | Un-Break My Heart: The Remix Collection |  |
| אלבומי וידאו | From Toni with Love... The Video Collection |  |
| אלבומי להיטים | Ultimate Toni Braxton • Platinum & Gold Collection • Artist Collection: Toni Braxton • Breathe Again: Toni Braxton at Her Best • The Essential Toni Braxton • The Best So Far • Playlist |  |
| סיבובי הופעות | Secrets Tour • Libra Tour • 2013 Summer Tour • Toni Braxton & Babyface Live • The Hits Tour • As Long As I Live Tour |  |
| ערכים קשורים | Braxton Family Values • Toni Braxton: Unbreak My Heart • The Braxtons |  |
| טוני ברקסטון – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Toni Braxton | "Another Sad Love Song" • "Breathe Again" • "Seven Whole Days" • "Love Shoulda Brought You Home" • "You Mean the World to Me" • "I Belong to You/How Many Ways" |  |
| Secrets | "You're Makin' Me High" • "Un-Break My Heart" • "How Could an Angel Break My Heart" • "Let It Flow" • "I Don't Want To" • "I Love Me Some Him" |  |
| The Heat | "He Wasn't Man Enough" • "Just Be a Man About It" • "Spanish Guitar" • "Maybe" |  |
| Snowflakes | "Christmas in Jamaica" • "Snowflakes of Love" |  |
| More Than a Woman | "Hit the Freeway" |  |
| Libra | "Please" • "Trippin' (That's the Way Love Works)" • "Take This Ring" • "Suddenly" • "The Time of Our Lives" |  |
| Pulse | "Yesterday" • "Hands Tied" • "Make My Heart" |  |
| Love, Marriage & Divorce | "Hurt You" • "Where Did We Go Wrong" • "Roller Coaster" |  |
| Sex & Cigarettes | "Deadwood" • "Long as I Live" • "FOH" |  |
| Spell My Name | "Do It" • "Dance" • "Gotta Move On" |  |
| סינגלים אחרים | "Give U My Heart" • "We Are the World 25 for Haiti" • "I Heart You" |  |
סוללה (צבא)

ערך זה עוסק בקבוצת כלי ירייה. אם התכוונתם לתל עפר מלאכותי-הנדסי ששימש בטקטיקת מצור, ראו .
סוללה היא יחידה צבאית, המאגדת מספר כלי ארטילריה (המונח סוללה משמש גם יחידות נ"מ) תחת פיקוד משותף. סוללת הארטילריה מורכבת, לרוב, מ-6 עד 8 כלים (כל כלי מכונה "קנה"), כל אחד מהם מופעל על ידי צוות אחר. לעיתים נעשה שימוש במונח "סוללה" לציון יחידה שאיננה מכילה כלים ארטילריים מסוג כלשהו, למשל "סוללת מפקדה" ביחידות ארטילריה (בדומה ל"פלוגת מפקדה" ביחידות-שדה אחרות).
הסוללה עשויה להיות מחולקת למספר פלגות (לרוב רק 2), בעוד שמספר סוללות מהוות גדוד ארטילרי, ואילו מספר גדודים ארטילריים מהווים אגד ארטילרי. הסוללה היא יחידה מקבילה לפלוגה בחיל הרגלים או בחיל השריון, ומפקד הסוללה (מסו"ל) הוא לרוב קצין בדרגת סרן (בצה"ל) או דרגה מקבילה.
סוללת נ"מ היא תת־יחידה תחת גדוד נ"מ (גדנ"מ) או יחידת טילי נ"מ (יטנ"מ) המורכבת ממספר תותחים נגד מטוסים או ממספר משגרי טילי קרקע-אוויר נגד מטוסים, או שילוב של תותחים וטילים.
בחיל האוויר הישראלי כונו סוללות טילי הנ"מ בקיצור סטנ"מ. כמו כן התקיים מערך נ"מ טקטי (נוֹדע גם בשם נ"מ מתנייע) שבו הופעלו משנת 1997 ועד לשנת 2006, מערכות "מחבט" – שילוב של תותח אוטומטי מדגם M61A1 וולקן עם משגר טילים המכיל 4 טילי קרקע-אוויר סטינגר. סוללת "מחבט" כללה מספר נגמ"שי "מחבט".
אטימולוגיה

המילה "סוללה" מוזכרת כבר בתנ"ך מספר פעמים בצד השורש ש-פ-כ: "שפיכת סוללה על העיר". רוב האזכורים מופיעים בהקשרים של המצורים על ירושלים שערכו סנחריב מלך אשור (701 לפנה"ס) ונבוכדנצר מלך בבל (587-586 לפנה"ס. מצור זה הסתיים בחורבן בית המקדש הראשון). בספרות חז"ל לא נמצא כל שימוש במילה זו או בתרגומה. הפרשנים נחלקו בפירוש המילה סוללה; מחבר הספר יוסיפון, בן המאה ה-10, בתארו את המצור שערך טיטוס - ראה אותה ככלי מצור, וכמותו סברו גם הרלב"ג ורבי אברהם הרופא פורטלאונה. "שפיכת סוללה" הובנה אצלם כירייה מתוך כלי ארטילרי - בליסטרה המשליכה כמות גדולה של אבנים. למשמעות זו יש תימוכין ממדרש איכה רבה. לעומתם, פרשני המקרא רש"י, רבי דוד אלטשולר (בספרו המצודות) והמלבי"ם מפרשים כי הכוונה לסוללת עפר הנשפכת מול העיר כדי לאפשר לחימה ממנה (סוללת מצור).
בספרות ההשכלה וכן בעיתונות העברית בראשיתה שימשה ה"סוללה" כסוללת עפר. התרגום של "סוללה" כנשק ארטילרי (ובשלב זה - התותחים המודרניים) הופיעה בעיתונות לראשונה רק ב-1877 (בעיתון הצפירה).
השימוש במילה "סוללה" עבור סוללה חשמלית ("בטרייה") הופיע מאוחר יותר - רק בשנות ה-30 של המאה ה-20. העתקת המילה למשמעות זו נבעה מ-battery האנגלית ו-batterie הצרפתית, המשמשות אף הן משמעות כפולה - לסוללה החשמלית לצד הארטילריה.
היסטוריה

מבחינה היסטורית, המונח "סוללה" שימש לציון קבוצת כלים ארטילריים, למשל תותחים, הוביצרים או מרגמות, בעת מצור. כמו כן, המונח היה בשימוש לציון קבוצת תותחים המוצבים במבצר באופן קבוע (כחלק מקו-הגנה קרקעי או בחוף), או בעת פריסה בעמדות זמניות בשדה הקרב. רק במאה ה-18 לערך החלו להתייחס לסוללה כאל יחידה ארגונית של כלי ארטילריה, המאגדת את הקנים שבמסגרתה בעיתות שלום ובקרב כאחד.
במאה ה-19 החלו כמה צבאות באיחוד של מספר סוללות לגדודים ארטילריים, לצורך שיפור יכולות הפעלת האש בעת הקרב. עד אז פיקוד משותף שכזה היה אדמיניסטרטיבי בעיקרו, ולא מבצעי. מאוחר יותר אוחדו גדודים כאלה במסגרות גדולות יותר, חטיבות (בריגדות) או רגימנטים ארטילריים (בצה"ל - אגד ארטילרי). במקרים מסוימים, בצבאות בעלי יסודות ארטילריים חזקים, הוקמו אף דיוויזיות ארטילריות.
מספר הקנים שנכלל בסוללה השתנה גם הוא עם הזמן, בעיקר עם השתנות הקליבר (קוטר) של הקנה: בדרך-כלל כללה הסוללה 4 עד 6 תותחים בינוניים או 2 עד 3 תותחים כבדים, וביחידות נ"ט או נ"מ מקובל שמספר הקנים בסוללה הוא גדול יותר. באוניות מלחמה מתייחסים לכלל התותחים הנמצאים על צריח אחד ויורים בתיאום (בדרך-כלל עד 4) כסוללה.
כיום

סוללת הארטילריה בצבאות מודרניים היא יחידה צבאית, המורכבת מ-6 עד 8 קנים (תותחים נגררים, תותחים מתנייעים - תומ"תים, מרגמות כבדות או משגרי רקטות), ובה כ-100 עד 200 חיילים.
בחיל התותחנים הישראלי, מורכב גדוד ארטילרי משלוש סוללות (א', ב' ו-ג'). כל סוללה מורכבת משתי פלגות (1 ו-2). בכל פלגה שלושה קנים, ובעצם בכל סוללה שישה צוותי תומ"ת (צוות 1, 1א, 1ב,, צוות 2, 2א, ו-2ב) וצוות מפי"ק (מרכז פיקוד ירי קדמי), שעוסק בחישובי ירי ובקשר.
בנובמבר 2022 שינה קצין תותחנים ראשי, תא"ל נרי הורוביץ, את השם מ"סוללה" ל"פלוגה".
הערות שוליים

↑  לעיתים מופיע בכתובים גם סטנ"ם, כך גם ב"מילון הקיצורים וראשי התיבות" של צה"ל (עמ' 159), אך דרך כתיבה זו אינה נפוצה ואינה מקובלת על היסטוריונים
↑  אשר שפריר, סוללה, מערכות, גיליון 466-465, עמ' 99-98.
| יחידות צבאיות |
| --- | --- | --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |  |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |  |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |  |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282580005171  BnF: cb12474274n (data)  LCCN: sh85012405  NDL: 01176239
מאפים וינאיים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  bakers' confection, לחם מתוק 
 על שם:  וינה 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  Danish pastry dough 
 
מאפים וינאיים (בצרפתית (במקוצר): Viennoiseries; מילולית: "דברים בסגנון וינאי") הם מאפים מהמטבח הצרפתי.
מאפיינים

המאפים הוינאיים עשויים מבצק שמרים בהתפחה באופן דומה ללחם, או מבצק עלים, אך עם מרכיבים נוספים (במיוחד ביצים, חמאה, חלב, שמנת מתוקה/קצפת וסוכר), שמעניקים להם אופי עשיר ומתוק יותר שמתקרב לזה של מאפי מגדנאות. הבצק הוא לרוב בצק רבדים שהוא הכנה קולינרית המורכבת משכבות רבות דקות של בצק המופרדות על ידי חמאה או שומן מוצק אחר, המיוצר על ידי קיפול ורידוד חוזרים ונשנים של הבצק (סוג בצק עלים). מאפים וינאיים נאכלים בדרך כלל בארוחת הבוקר או כחטיפים.
סוגים

הדוגמאות למאפים וינאיים כוללות ,קרואסונים; לחם וינאי והמקבילה הצרפתית שלו, pain viennois, מעוצבים לרוב לבגטים; בריוש; שבלול צימוקים או שוקולטין; שוקטים; מאפי דניש; שושו; וקיפולית תפוח עץ (chausson aux pommes) ועוד.
היסטוריה

הפופולריות של מאפים בסגנון וינאי בצרפת החלה עם ה-Boulangerie Viennoise, שנפתחה על ידי אוגוסט זאנג (אנ') האוסטרי ב-1839. השימוש הראשון בביטוי pâtisseries viennoises (מאפים וינאיים) הופיע ב-1877 בספרו של הסופר הצרפתי אלפונס דודה, Le Nabab. עם זאת, השימוש בבצק עלים הגיע מאוחר יותר וזו שיטה שהיא צרפתית, לא וינאית.
גלריה

קרוֹאסוֹן
בריוש
קיפולית תפוח עץ
שבלול צימוקים
דניש
אורנאיס
שושו
לקריאה נוספת

רשימת מאפים
רשימת קינוחים צרפתיים
ראו גם

ביינט
הערות שוליים

↑  "Viennoiserie". Trésor de la langue française informatisé (בצרפתית). ATILF - CNRS & Université de Lorraine. 1994.
↑  "Viennois, -oise (definition)". Centre National de Ressources Textuelles et Lexicales. נבדק ב-19 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chevallier, Jim; August Zang and the French Croissant: How Viennoiserie Came to France. Chez Jim Books
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4259550-2
הסנאט של ברלין

| --- | --- |


בית העירייה האדום, מקום מושבו של הסנאט של ברלין
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה 
 תחום שיפוט:  ברלין 
 מטה מרכזי:  ברלין 
 אתר רשמי
 
הסנאט של ברלין (בגרמנית: Senat von Berlin) הוא הרשות המבצעת השולטת בעיר ברלין, שבמקביל היא מדינה בגרמניה. לפי חוקת ברלין, הסנאט מורכב מראש עיריית ברלין ועד עשרה סנאטורים שמונו על ידו, שניים מהם סגני ראש עיר. הסנאט מתכנס מדי שבוע בבית העירייה האדום.
מחלקות

הסנאט של ברלין מורכב מעשרה משרדים או מחלקות (בגרמנית: Senatsverwaltungen). עבודתם מתואמת על ידי צוות של משרד הקנצלר של הסנאט, שנמצא בניהולו של ראש העירייה.
הערות שוליים

↑  "Verfassung von Berlin - Abschnitt IV: Die Regierung". www.berlin.de (בגרמנית). 2016-11-01. נבדק ב-2020-10-02.
↑  These were Friedrichswerder, Dorotheenstadt, and Friedrichstadt.
↑  T.H. Elkins with B. Hofmeister, Berlin: The Spatial Structure of a Divided City, London: Methuen, 1988, מסת"ב 0-416-92220-1, e-edition Taylor & Francis 2005, מסת"ב 0-203-98402-1, p. 11.
↑  Elkins, p. 23.
↑  Elkins, pp. 34–35.
↑  Elkins, p. 37.
↑  Elkins, p. 40.
↑  Europa World Year Book 2004 Volume 1, New York: Taylor & Francis, מסת"ב 1-85743-254-1, p. 1845.
↑  Jan Edmund Osmanczyk and Anthony Mango, Encyclopedia of the United Nations and International Agreements: A to F, New York: Taylor & Francis, 2002, מסת"ב 0-415-93920-8, p. 191.
↑  Elkins, pp. 41–42.
↑  Alexandra Richie, Faust's Metropolis: A History of Berlin, New York: Carroll & Graf, 1998, מסת"ב 0-7867-0510-8, p. 774.
↑  Ann Tusa, The Last Division: a History of Berlin, 1945–1989, Reading, Massachusetts: Addison Wesley, 1997, מסת"ב 0-201-14399-2, p. 35.
↑  Elkins, p. 169.
↑  Eckardt D. Stratenschulte, "Mission Accomplished? Berlin Society and the Challenge of Reunification (pdf) p. 12.
↑  The Constitution of Berlin: Section IV: The Government (אורכב 12.06.2011 בארכיון Wayback Machine), Berlin.de
↑  "Die Landesregierung von Berlin". Senatskanzlei. 2023-06-11. נבדק ב-2023-06-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300435905171  GND: 2118052-0  ISNI: 0000 0001 1281 8262  VIAF: 162904326   WorldCat (עם VIAF): 162904326 
בית העירייה החדש (Neues Stadthaus): לוח לזכר הפוטש הקומוניסטי ב-1948
בית העירייה החדש
דיינה דלייני

| --- | --- |
דיינה דלייני
דיינה דלייני
 לידה:  13 במרץ 1956 (בת 68) ניו יורק, ארצות הברית.
 שם לידה:  Dana Welles Delany 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1974
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסליין  אקדמיית פיליפס 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (1989)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (1992) 
 http://www.danadelany.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דיינה וולס דלייני (באנגלית: Dana Welles Delany, נולדה ב-13 במרץ 1956) היא שחקנית, מגישה ומפיקה אמריקאית.
חייה

דלייני נולדה בניו יורק להורים ממוצא אירי וגודלה כקתולית. לאחר מכן עברה משפחה לסטמפורד, קונטיקט. דלייני התעניינה במשחק מגיל צעיר ובתיכון למדה במסצ'וסטס.
מאמצע שנות התשעים דלייני חלק מהמאבק למציאת תרופה לסקלרודרמה. בשנת 2003 ניסתה דלייני לבצע הזרקת בוטוקס למצחה, אך המחט פגעה בעצב ונוצר אצלה מצב של המטומה דבר הגרם לשריר של עינה הימנית לצנוח מעט.
קריירה > תחילת הקריירה

לאחר סיום לימודיה באוניברסיטה עברה דלייני לניו יורק והחלה לשחק באופרות סבון יומיות. במקביל החלה לשחק בתיאטרון ובשנת 1983 כבר הייתה מוכרת בתחום וזכתה לביקורות חיוביות מצד העיתונות. לאחר מכן עברה דלייני להוליווד ושם ביצעה הופעות אורח בסדרות כמו "בלשים בלילה". דלייני נבחנה לתפקיד בסדרה "צ'יינה ביץ'", אך לא עברה בפעם הראשונה. לאחר שהמלהקים ראו את משחקה בסרט "פאטי הרסט" שיצא באותה שנה היא נבחנה שוב והתקבלה לתפקיד הראשי בסדרה ששודרה משנת 1988 לשנת 1991 והביאה לה את פריצתה הגדולה. על תפקידה בסדרה היא זכתה בשני פרסי אמי והייתה מועמדת פעמיים נוספות ופעמיים הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
קריירה > שנות התשעים

בשנת 1991 דורגה דלייני על ידי מגזין פיפל ברשימת "50 האנשים היפים בעולם". ב-1992 שיחקה בסרט "Light Sleeper" לצדם של סוזן סרנדון ווילם דפו. באותה שנה שיחקה גם בסרט "אשה בהפתעה" לצדו של סטיב מרטין. ב-1993 ביצעה דלייני דיבוב בסדרה המצוירת "באטמן". לאחר מכן היא החלה לדבב את דמותה של לויס ליין בסדרות שונות של סופרמן ושל ליגת הצדק.
קריירה > שנות האלפיים

בין 2004 ל-2006 ביצעה דלייני הופעות אורח בסדרות חוק וסדר: מדור מיוחד, בוסטון ליגל, קרובות, בטלסטאר גלקטיקה וישנן בנות. בתחילת העשור הוצע לדלייני תפקידה של ברי ואן די קמפ בסדרה עקרות בית נואשות, אך דלייני דחתה אותו. הסדרה עלתה לשידור ונחלה הצלחה עולמית ולאחר מכן הציע לה אחד ממפיקי הסדרה שוב תפקיד אך הפעם את תפקידה של קתרין מייפייר. דלייני הסכימה והשתתפה בסדרה בתפקיד ראשי מהעונה הרביעית (2007) עד העונה השישית (2010) ובתפקיד אורח בעונה השמינית (2012).
קריירה > 2010-הווה

במרץ 2010 ביצעה דלייני הופעת אורח בסדרה קאסל בה מככב השחקן נייתן פיליון אשר שיחק בתור בעלה בעקרות בית נואשות. בשנת 2011 החלה דלייני לשחק בסדרה חדשה בכיכובה בשם "בגוף ההוכחה".
באפריל 2011 דורגה דלייני במקום התשיעי ברשימת האנשים היפים ביותר של מגזין פיפל.
ב-2012 יצא הסרט מחסל מקצועי בו שיחקה דלייני לצידם של פורסט ויטקר ורוברט דה נירו.
פילמוגרפיה > קולנוע

1988: פאטי הרסט
1988: חתיך מבוקש
1992: אשה בהפתעה
1993: באטמן: מסכת התעתועים
1994: אויב מבית - סרט טלוויזיה של HBO
1995: בנות עירומות חיות
1996: לעוף כל הדרך הביתה
1998: עיקול המוות
1998: מצילים: סיפורי אומץ: שתי משפחות - סרט טלוויזיה
2003: Spin
2008: A Beautiful Life
2010: מחנה הגיהנום
Multiple Sarcasms‏  (2010)
2013: ליגת הצדק: פרדוקס פלאשפוינט - דיבוב
2017: Literally, Right Before Aaron
2024: האיגוד (אנ')
פילמוגרפיה > טלוויזיה

1985: בלשים בלילה
1988-1991: צ'יינה ביץ'
1992: חופשי על הבר
2001: פסדינה
2003-2002 רפואת פרסידיו
2003: ליגת הצדק
2004: חוק וסדר: מדור מיוחד
2004: בוסטון ליגל
2005: קרובות
2006: ישנן בנות
2007: הבאטמן
2007-2010,2012: עקרות בית נואשות
2010: קאסל
2011-2013: גוף ההוכחה
2019: קוד צבאי
2021: The American Guest
2022-הווה: טולסה קינג
דלייני אוחזת בפרס אמי שלה, 1992
שמואל אליעזר הלוי איידלס

.
| --- | --- |

ציור דמיוני של מהרש"א מתוך ספר תולדות אדם (1912)
 לידה:  1555 ה'שט"ו קרקוב, ממלכת פולין השווה 
 פטירה:  1631 (בגיל 76 בערך) ה' בכסלו ה'שצ"ב אוסטרוה, אוקראינה 
 מקום קבורה:  אוסטרוה 
 השכלה:  האוניברסיטה היגלונית 
 תקופת הפעילות:  ?–1631 
 
רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (איותים אחרים: איידלש או אידלש; בראשי תיבות: מהרש"א – מורנו הרב רבי שמואל איידלש או אליעזר; ה'שט"ו 1555 – ה' בכסלו ה'שצ"ב 1631 אוסטרואה) היה רב ומפרש התלמוד, מגדולי האחרונים. צאצא למשפחת קלונימוס, שייחוסה מגיע עד דוד המלך.
תולדות חייו

המהרש"א נולד לגיטל (ממשפחת מהר"ל מפראג) ולרבי יהודה הלוי הספרדי בשנת ה'שט"ו (1555) בעיר קז'ימייז' שבממלכת פולין, ונודע כעילוי עוד בילדותו. הוא נישא לבתה של מרת איידל ליפשיץ (הלפרין) (אלמנתו של רבי משה ליפשיץ רבה של בריסק), והוא ואשתו פורנסו על ידי מרת איידל, שאף מימנה את הישיבה של המהרש"א; על כך היה תמיד מזכיר אותה כאמו השנייה, ולכן כונה "איידל'ס" (יידיש: של איידל). בשנת ה'שס"ח, 1608, נפטרה מרת איידל ועם מותה עבר לשמש כרב בחלם ליד לובלין. לפי ש.מ. חונס (תולדות הפוסקים), לאחר כהונתו בלובלין, כיהן כרב בטיקטין, אך יש שמקדימים את תקופתו בטיקטין לשנת שמ"ה. לאחר מכן שימש כרב באוסטרוה והקים שם ישיבה. השתתף בוועד ארבע ארצות בירוסלב, והיה חתום על תקנה שאסרה קניית משרות רבניות בשכר. התפרסם בחייו במעשי חסד רבים, על דלת ביתו היה רשום "דלתי לארח אפתחנו" (איוב). כמו כן היה משורר, וכתב כמה קינות על יהודים שנהרגו מעלילה. נפטר בה' בכסלו ה'שצ"ב (1631), ונקבר באוסטרוה.
חתנו היה ר' משה בן יצחק בונמש (נקרא גם רבי משה מלובמלא) ערך את פירושיו בספר "מהדורא בתרא" והוסיף הערות וחידושים משלו. בהקדמת הספר רשם את צוואת חותנו המהרש"א להפיק את חידושי ההלכות וחידושי האגדות זה לצד זה. תבנית זו נשמרה בדפוס וילנא.
פירוש המהרש"א

המהרש"א חיבר שני חיבורים על הש"ס: חידושי הלכות המבאר את החלק ההלכתי בתלמוד, וחידושי אגדות המפרש את אגדות חז"ל. חיבורים אלו צורפו לחיבור אחד בדפוסים והם משולבים זה בזה לפי סדר הדפים, כאשר החלק האגדי הודפס בגופן קטן יותר על מנת להבדיל בין שני החלקים. חיבור זה מודפס ברוב המהדורות של הש"ס, יחד עם פירוש מהר"ם וחכמת שלמה. בנוסף, חתנו רבי משה חיבר חיבור בשם "מהדורא בתרא" הכולל את חידושיו וחידושי חותנו. חיבור זה נדפס אף הוא ברוב מהדורות הש"ס.
פירושו של המהרש"א מתמקד בעיקר בתוספות, אבל לפעמים מפרש גם את הגמרא ורש"י. הספר נחשב לספר יסודי בלימוד תוספות עד כדי כך, שהוא משמש מדד ללומדי תוספות אם לימודם הובן להם על ידי השוואה עם הבנת המהרש"א, והחזון איש באגרותיו מדריך ללמוד מהרש"א כחלק עיקרי בלימוד. גם חכמי צפון אפריקה והמזרח החשיבו מאוד את לימוד המהרש"א, לדוגמה, הרב עזרא עטיה הנהיג בישיבת פורת יוסף, שמיד לאחר לימוד התוספות ילמדו את פירוש המהרש"א כולו על הסדר. וכן נהגו בישיבות צפון אפריקה.
בספרו מרבה המהרש"א לחלוק על המהרש"ל. על המהרש"א נערכו מספר חיבורים, המפורסם שבהם הוא קרני ראם, המודפס לצד המהרש"א ברוב מהדורות הש"ס.
בשנת תשס"ז, הדפיסו מכון המאור בתוך מהדורתם לספר ארבעה טורים את הערות המהרש"א על חלק חושן משפט, מכתב יד של תלמידו.
צאצאיו

יהודה לייב.
חתנו  משה מייזליש מלובמלא, מחבר "מהדורא בתרא".
אברהם.
בת (אמא של אליהו אברהם).
משולם זלמן.
שרה, בזווג ראשון אשת שמואל הירש. בזווג שני אשת בנימין וולף טויבער מווילנה, בנו של יצחק וולף בונם מייזליש, בנם של דרייזל שמחה בונם מייזליש.
ראו גם

בית הכנסת המהרש"א
משה בן יצחק בונמש
נשר המדבר

| --- | --- |

Mark XIX Desert Eagle
 מידע כללי
 סוג:  אקדח
 נגזרות:  Mark I, Mark VI, Mark XIX
 תכנון:  Magnum Research, תעש מערכות 
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל (עד 2009)  ארצות הברית ארצות הברית (מ-2009)
 יצרן:  תעשיות נשק לישראל, Magnum Research 
 מעצב:  Magnum Research, תעש מערכות 
 תקופת השימוש:  1983–הווה (כ־41 שנים)
 מדינות המשתמשות:  פולין פולין
 מידע טכני
 קליבר:  .50 Action Express, 44. מגנום, self-contained cartridge, 357. מגנום 
 תחמושת:  0.357 מגנום, 0.41 AE, מגנום 0.44, 0.5 AE
 פעולה:  פעולה יחידה
 הזנה:  מחסנית נשלפת
 כוונות:  כוונת ברזל
 אורך קנה:  6, 10, ו-14 אינץ' (152, 254 ו-356 מ"מ)
 מהירות לוע:  470 מטר לשנייה
 טווח מקסימלי:  210 מטרים
 
נשר המדבר (באנגלית: Desert Eagle בתרגום מילולי עיט המדבר) הוא אקדח חצי אוטומטי המופעל על ידי מנגנון גז. האקדח יוצר בישראל על ידי התעשייה הצבאית עבור חברת מגנום ריסרץ' (אנ'), שכיום מייצרת את האקדח בעצמה. החברה, שמקום מושבה בארצות הברית, פיתחה את נשר המדבר הראשון והוא נרשם כפטנט על שמה (האב טיפוס אינו דומה כלל לנשר המדבר הישראלי), אך הייצור נעשה על ידי תע"ש.
מגנום ריסרץ' משווקת גרסאות שונות של האקדח הקצר, יריחו 941, תחת השם "בייבי איגל" ו"נשר המדבר"; כלי נשק אלה אינם קשורים ישירות לנשר המדבר, אך הם חולקים עיצוב ויזואלי דומה.
בניגוד לרוב האקדחים החצי-אוטומטיים המבוססים על מנגנונים מכניים, ייחודו של נשר המדבר הוא מנגנון הגז שלו. מנגנון זה מצוי בדרך כלל ברובי סער ודומה מאוד לזה של רובה ה-M16. היתרון במנגנון זה הוא שימוש בקליעים חזקים יותר מבאקדחים רגילים. האקדח משווק בתור האקדח החצי-אוטומטי החזק בעולם.
פרט נוסף המייחד אקדח זה הוא טבעת אש בקוטר של כ-20 ס"מ שעשויה להיווצר כאשר יורים תחמושת 0.5 AE. טבעת זו נעה למרחק של כחצי מטר ואז נעלמת.
גרסאות

לנשר המדבר שלוש גרסאות שונות: סימן I, סימן VII וסימן XIX. סימן I וסימן VII אינם מיוצרים יותר, אך את מסגרות הפלדה או האלומיניום שלהם ניתן להשיג בדגמי ה-357 מגנום, 41 מגנום ו-44 מגנום.
בתרבות הפופולרית

נשר המדבר מופיע בשלל צורות בענף הבידור, ובמיוחד בסרטים ובמשחקי וידאו. בנוסף לכך הוא נחשב אחד האקדחים הפופולריים ביותר במשחקים Counter Strike,‏ Tactical Ops,‏ Combat Arms,‏ Call of Duty 4 ,Call of Duty: Modern Warfare 3, Call of Duty: Modern  Warfare 2 ,Call of Duty Modern Warfare 2019, WarRock, Grand Theft Auto: San Andreas ו-DayZ Standalone. Pubg, Max Payne
לאקדח תפקיד גם בספרו של  ג'וזף פיינדר, "סודות קבורים".