stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרת
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אפרת, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
↑  למרות ההקפאה - 11 רשויות ביו"ש זכו בפרס, באתר ערוץ 7, 21 באפריל 2010
↑   אפרת, אפרתה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  חגי הוברמן, עיר הבה"דים תיקרא 'קריית בן-גוריון', באתר ערוץ 7, 6 בספטמבר 2012
↑  Barton Gellman, FRIENDS and ENEMIES; The Rabbi of Efrat Is a Peacekeeper. He's Willing to Use Force to Prove It., September 28, 1995, The Washington Post
↑  Shlomo Riskin, INTERNET PARSHA SHEET ON REEH - 5758
↑  בן כספית, נציגים אמריקאים הגיעו לבחון את הבנייה ביו"ש, באתר nrg‏, 25 בנובמבר 2009
↑  This is How It should Be, January 31, 1999, Israel Buisness Today
↑  ניסן שטראוכלר, טוב שכן טוב, 25 בינואר 2010, ידיעות אחרונות, עמוד 22
1 2 3  Hirschhorn, Sara Yael (2015). "The Origins of the Redemption in Occupied Suburbia? The Jewish-American Makings of the West Bank Settlement of Efrat, 1973–87,". Middle Eastern Studies. doi:10.1080/00263206.2014.941821. ISSN 0026-3206.
↑  דני רובינשטיין, המימשל הצבאי אישר צו תפיסת שטח לעיר אפרת, דבר, 7 במרץ 1979
↑  קמצ"ם, כרך 45, עמ' 88
↑  צבי אילן, נחפרו עתיקות במקום היישוב העירוני אפרת, דבר, 1 באוגוסט 1979
↑  יהושע ביצור, העיר אפרת חזרה ועלתה על המפה, מעריב, 11 בפברואר 1980
↑  אבן־פינה לעיר אפרת בגוש עציון, דבר, 11 בפברואר 1980
↑  היום מתחיל איכלוס אפרת, מעריב, 19 באוגוסט 1980
↑  דו"ח בצלם וכרם נבות, זה שלנו, זה גם כן מדיניות ההתנחלות הישראלית בגדה המערבית (עמ' 32)
↑  פרופיל אפרת באתר הלמ"ס
↑  פרס הנשיא לבית ספר באפרת, באתר ערוץ 7, 26 במאי 2010
↑  הכירו: ישיבה לצעירים "שבות ישראל" מבית מרכז הרב, באתר ערוץ 7, 9 בדצמבר 2021
↑  אריק בורנשטיין, אמנות בהתנחלות – פסטיבל קולנוע בגוש עציון ב-16.3, אתר קולנוען(הקישור אינו פעיל, 5.06.2018)
↑  מחול, מרכז קהילתי אפרת
↑  ישיבת שבות ישראל - מבט לעבר
↑  הזית - תאריכים ומספרים, אפרתון, ט"ז בסיון תשס"ח, עמוד 8
↑  המינהל האזרחי נטע 3000 עצים חדשים באפרת, באתר ערוץ 7, 2 בפברואר 2010
↑  בג"ץ 2290/15 עיריית אל חדר נ' שר הביטחון, ניתן ב־2 במרץ 2016
↑  נדב שרגאי, 1700 דונם הוכרזו כאדמות מדינה, לקראת הרחבת ההתנחלות אפרת, באתר הארץ, 16 בפברואר 2009
↑  "באפרת יש הקפאה כבר עשר שנים", באתר ערוץ 7, 12 במרץ 2010
| מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת יהודה ושומרון חופפת את שטח המחוז | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| ערים | אריאל • ביתר עילית • מודיעין עילית • מעלה אדומים | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות מקומיות | אורנית • אלפי מנשה • אלקנה • אפרת • בית אל • בית אריה-עופרים • גבעת זאב • היישוב היהודי בחברון • הר אדר • מעלה אפרים • עמנואל • קדומים • קריית ארבע • קרני שומרון • שער השומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות אזוריות | גוש עציון • הר חברון • מגילות • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471631905171  LCCN: no2002044374  VIAF: 139889788   WorldCat (עם VIAF): 139889788
זואי סלדנה

| --- | --- |

סלדנה בכנס קומיק-קון, סן דייגו 2016
 לידה:  19 ביוני 1978 (בת 46) ארצות הברית פסאיק, ניו ג'רזי
 שם במה:  Zoe Saldana 
 שם לידה:  Zoë Yadira Saldaña Nazario 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  תיכון ניוטון 
 בן זוג:  מרקו פרגו (2010)
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2025)  אביר מסדר האמנויות והספרות (3 באוקטובר 2024)  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (2024)  טיים 100 (2023)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
זואי סלדנה-פרגו (באנגלית: Zoe Saldaña-Perego; נולדה ב-19 ביוני 1978) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2024) פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2024) ופרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "אמיליה פרז".
ידועה גם בזכות משחקה בסרטים "קרוסרודס", "שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה", "קולומביאנה" והתפרסמה לקהל הרחב מתפקידיה כניוטה אוהורה בסרטי "סטארטרק", "האויב בתוכנו - סטארטרק" ו"סטארטרק: אל האינסוף", כנייטירי בסרטו של ג'יימס קמרון "אווטאר" וכגאמורה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול וסדרה שעלתה לנטפליקס מאפס.
סלדנה הופיעה בארבעה מתוך ששת הסרטים הרווחיים ביותר בכל הזמנים ("אווטאר", "אווטאר: דרכם של המים", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק"), והיא היחידה שהגיעה להישג זה.
ביוגרפיה

נולדה בשם זואי ידירה זלדנה נזריו (Zoe Yadira Saldaña Nazario) בעיר פסאיק, ניו ג'רזי שבארצות הברית. היא גדלה בשכונת ג'קסון הייטס, בקווינס, ניו יורק. יש לה שתי אחיות, סיסלי ומריאל. אביה מת בתאונת רכב בסביבות יום הולדתה התשיעי, ואמם עברה עם הילדים לרפובליקה הדומיניקנית, שם העבירה את שבע השנים הבאות בחייה. בזמן שהיא גודלה על ידי אביה החורג דגוברטו גאלאן, אביה הביולוגי ארידיו סלדנה, היה דומיניקני, ואילו אמה, אסליה נזאריו היא פורטוריקנית.
היא דוברת ספרדית ואנגלית. היא למדה בלט באחד מבתי הספר היוקרתיים לריקוד, ריטמוס אספסיו די דנזה. עם חזרתה לארצות הברית, היא החלה להשתתף בתיאטרון בניו יורק המעלה הצגות בעלות מסרים חיוביים לנוער במצוקה.
קריירה

ניסיונה כרקדנית וכשחקנית במה זיכה אותה לבסוף בתפקיד ראשון בסרט הקולנוע "מרכז הבמה" בשנת 2000.
עד להופעתה בשוברי קופות הוליוודים כ"שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה", "סטארטרק" ו"אווטאר" (ובסרטי ההמשך "אווטאר: דרכם של המים" ו"אווטאר 3", המתוכנן לצאת 2024), הופיעה סלדנה בסרטי נעורים כמו "אהבה לאורך כל הדרך" (2001), "קרוסרודס", (2002) ו"שורת המתופפים" (2002), כמו גם בסרט הקומדיה של סטיבן ספילברג "טרמינל" (2004) ובמותחן "שמונה צדדים לאמת" (2008).
בשנת 2009 שיחקה בסרט "סטארטרק" ולאחר מכן בשני המשכיו, "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013 ו"סטארטרק: אל האינסוף" משנת 2016.
בשנת 2010 גילמה את שרה קוטון בדרמה הקומית "דקלים בוערים" של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון.
בשנת 2011 שיחקה כשחקנית ראשית בסרט הפעולה "קולומביאנה", אותו הפיק לוק בסון.
בשנת 2014 גילמה את דמותה של גאמורה בסרט "שומרי הגלקסיה" בחלק מהיקום הקולנועי של מארוול.
בשנת 2016 כיכבה סלדנה בסרט "נינה", ביוגרפיה על מוזיקאית הג'אז נינה סימון. הסרט מתאר את עלייתה של הזמרת המנוחה לתהילה וליחסים עם המנהל שלה קליפטון הנדרסון. משפחתה של סימון מתחה ביקורת על ההחלטה ללהק את סלדנה לתפקיד. באוגוסט 2020, סלדנה התנצלה על קבלת התפקיד, ואמרה "אני כל כך מצטערת. אני יודעת יותר טוב היום ולעולם לא אעשה זאת שוב. היא אחת הענקיות שלנו ומישהו אחר היה צריך לספר את הסיפור שלה". עוד בשנת 2016, היא שיחקה בסרט ההמשך "סטארטרק 2: האויב בתוכנו" בו שבה לגם את הדמות של ניוטה אוהורה, ושיחקה בדרמת הפשע "חי את הלילה" בכיכובו של בן אפלק שגם ממונה על בימוי הסרט.
בשנת 2017 שבה לגלם את גאמורה בסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 2" שביים ג'יימס גאן. היא שחזרה את התפקיד בסרטים "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ובסרט ההמשך שלו "הנוקמים: סוף המשחק" (2019); שאת שניהם ביימו האחים רוסו.
כמו כן, בשנת 2017, שיחקה סלדנה את מיס מולי בסרט "אני הורגת ענקים", העיבוד של הקולנוען הדני אנדרס וולטר לרומן הגרפי באותו שם מאת ג'ו קלי. באותה שנה, היא הופיעה בתור התוכי הפיראט בסרט ההנפשה "הפוני הקטן שלי: הסרט" המבוסס על סדרת האנימציה "הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם".
ב-3 במאי 2018, היא קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ברחוב 6920 על תרומתה לקולנוע.
בשנת 2021, סלדנה כיכבה בשני תפקידים בהפקות של נטפליקס, כשהופיעה בתור רוזה בסרט ההנפשה המוזיקלי "ויוו", ודיבבה את הדמות הראשית בסדרת ההנפשה "מאיה ושלושת הלוחמים".
בשנת 2022 גילמה סלדנה את דמותה של לורה שיין בסרט "פרויקט אדם" וכן שיחקה בסרטו התקופתי של דייוויד או. ראסל "אמסטרדם" ובנוסף שיחקה תפקיד ראשי בסדרה של נטפליקס ״מאפס״ כאיימי שזכה לאהדה רבה.
בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
בשנה זאת גילמה סלדנה שוב את גאמורה בסרט שומרי הגלקסיה 3.
חיים אישיים

ביוני 2010 התארסה לבן זוגה בעשר שנים האחרונות, קית' בריטון, שחקן ומנכ"ל החברה "My Fashion Database". בנובמבר 2011 בני הזוג הודיעו על פרידתם. סלדנה הייתה במערכת יחסים עם השחקן בראדלי קופר מדצמבר 2011 עד ינואר 2013.
במרץ 2013 פתחה במערכת יחסים עם אמן האיטלקי מרקו פרגו. השניים נישאו לאחר שלושה חודשים, ביוני 2013 בלונדון. לסלדנה ולפרגו יש שלושה בנים, תאומים שנולדו בנובמבר 2014, והשלישי נולד בפברואר 2017. סלדנה הצהירה שילדיה יהיו רב לשוניים מכיוון שהיא ובן זוגה מדברים ספרדית, איטלקית ואנגלית סביבם.
ביולי 2016, במהלך ראיון למגזין The Edit, חשפה סלדנה שהיא חולה בתת-פעילות של בלוטת התריס כחלק ממחלת השימוטו, כמו גם אמה ואחיותיה. כדי להילחם בהשפעות של מחלה זו, היא אמרה שהיא ובן זוגה מקפידים על תזונה נטולת גלוטן ומוצרי חלב.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, סלדנה, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | מרכז הבמה | אווה רודריגז |  |
| 2001 | אהבה לאורך כל הדרך | מגי |  |
| 2001 | סנייפס | שריל |  |
| 2002 | קרוסרודס | קית' |  |
| 2002 | שורת המתופפים | ליילה |  |
| 2003 | שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה | אנה מריה |  |
| 2004 | טרמינל | דולורס טורס |  |
| 2004 | חוף מבטחים | אנדראה |  |
| 2004 | Temptation | אנני |  |
| 2005 | נחשו מי | תרזה ג'ונס |  |
| 2005 | תרגילים מלוכלכים | רייצ'ל באף |  |
| 2005 | The Curse of Father Cardona | פלור |  |
| 2006 | Premium | צ'רלי |  |
| 2006 | מומחה הלב | דונה |  |
| 2007 | Constellation | רוזה בוקסר |  |
| 2007 | אחרי הסקס | קאט |  |
| 2007 | בלאקאוט | קלודין |  |
| 2008 | שמונה צדדים לאמת | אנג'י ג'ונס |  |
| 2009 | סטארטרק | ניוטה אוהורה |  |
| 2009 | הספקן | קאסי |  |
| 2009 | אווטאר | נייטירי |  |
| 2010 | המפסידנים | עאישה אל פאדהי |  |
| 2010 | טייקרס | לילי ג'נסן |  |
| 2010 | למות מלוויה | אליין |  |
| 2010 | דקלים בוערים | שרה קוטון |  |
| 2011 | קולומביאנה | קטליה רסטרפו |  |
| 2012 | המילים | דורה ג'נסן |  |
| 2013 | קשרי דם | ונסה |  |
| 2013 | האויב בתוכנו - סטארטרק | ניוטה אוהורה |  |
| 2013 | אחים בדם | לנה וורן |  |
| 2014 | היפוך תפקידים | מגי סטיוארט |  |
| 2014 | שומרי הגלקסיה | גאמורה |  |
| 2014 | ספר החיים | מריה פוסאדה | דיבוב |
| 2016 | נינה | נינה סימון |  |
| 2016 | סטארטרק: אל האינסוף | ניוטה אוהורה |  |
| 2016 | חי את הלילה | גרסיאלה סוארז |  |
| 2017 | שומרי הגלקסיה: חלק 2 | גאמורה |  |
| 2017 | אני הורגת ענקים | מיס מולי |  |
| 2017 | הפוני הקטן שלי: הסרט | קפטן סלאנו | דיבוב |
| 2018 | הנוקמים: מלחמת האינסוף | גאמורה |  |
| 2019 | מיסטר לינק | אדלינה פורטנייט | דיבוב |
| 2019 | הנוקמים: סוף המשחק | גאמורה |  |
| 2020 | ערפדים נגד הברונקס | בקי |  |
| 2021 | ויוו | רוזה | דיבוב |
| 2022 | פרויקט אדם | לורה |  |
| 2022 | אמסטרדם | אירמה סנט קלייר |  |
| 2022 | אווטאר: דרכם של המים | נייטירי |  |
| 2023 | שומרי הגלקסיה: חלק 3 | גאמורה |  |
| 2023 | גוד בורגר 2 | עצמה |  |
| 2024 | אמיליה פרז | ריטה מורו קסטרו |  |
| 2024 | The Absence of Eden | אסמי | גם מפיקה |
| 2025 | אליאו | אולגה סוליס | דיבוב |
| 2025 | אווטאר: אש ואפר | נייטירי |  |
| TBA | Keyhole Garden |  |  |
| TBA | Fencer | מיי |  |
| TBA | The Bluff | ארקל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | חוק וסדר | בלינקה | 2 פרקים |
| 2004 | חוק וסדר: מדור מיוחד | גבריאלה וגה | פרק: "Criminal" |
| 2007–2006 | Six Degrees | רג'ינה | 5 פרקים |
| 2014 | תינוקה של רוזמרי | רוזמרי וודהאוס | מיני-סדרה גם מפיקה בפועל |
| 2020 | Home Movie: The Princess Bride | הנסיכה באטרקפ | פרק: "Chapter Seven: The Pit Of Despair" |
| 2021 | מאיה ושלושת הלוחמים | הנסיכה מאיה | דיבוב; 9 פרקים |
| 2022 | מאפס | איימי וילר | מיני-סדרה גם מפיקה בפועל |
| 2023–הווה | הלביאות: מבצעים מיוחדים | ג'ו מקנמרה | תפקיד ראשי; 2 עונות;  16 פרקים גם מפיקה בפועל |
הערות שוליים

↑  מילה קוניס, ZOE SALDAÑA Is on the 2023 TIME 100 List, טיים, ‏13 באפריל 2023
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  Every Kids’ Choice 2024 Winner!, Nick (באנגלית)
↑  Paul Grein, ‘Emilia Pérez’ and Hans Zimmer Are Top Winners at 2024 Hollywood Music in Media Awards, Billboard, ‏2024-11-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Lisa Respers France, See who won at the Golden Globe Awards, CNN, ‏2025-01-06 (באנגלית)
↑  אמיר בוגן, "הברוטליסט", "אמיליה פרז" ו"שוגון" שלטו: גלובוס הזהב 2025, באתר ynet, 6 בינואר 2025
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389356805171  PLWABN: 9810537250005606  BIBSYS: 8077879  BNE: XX1540256  BnF: cb14223744r (data)  GND: 141389168  ISNI: 0000 0001 2134 3780  LCCN: no2001040634  MusicBrainz: 921d99b1-1078-4dc9-b064-f293e58a5e36  NKC: xx0136448  NLA: 40040215  NLK: KAC2020L1721  NTA: 338817816  SUDOC: 144111934  Trove: 1443297  VIAF: 56821781   WorldCat (עם VIAF): 56821781
בן בררטון דיאס

בנג'מין אנתוני בררטון (בספרדית: Benjamin Anthony Brereton; נולד ב-18 באפריל 1999), הידוע בשם בן בררטון דיאס (בספרדית: Ben Brereton Díaz) הוא כדורגלן צ'יליאני-אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בסאות'המפטון מהפרמייר ליג ובנבחרת צ'ילה.
קריירה

בררטון נולד בסטוק-און-טרנט, סטפורדשייר למרטין בררטון, שוטר אנגלי וכדורגלן חובב לשעבר, ולאנדריאה, ילידת קונספסיון, צ'ילה.
מגיל שבע עד 14 שיחק בררטון במחלקות הנוער של מנצ'סטר יונייטד. בשנת 2013 עבר לסטוק סיטי.
בקיץ 2015, לאחר שחרורו מסטוק סיטי, חתם בנוטינגהאם פורסט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-25 בינואר 2017 בהפסד 0–2 ללידס יונייטד. הוא הבקיע את שערו הראשון ב-4 בפברואר נגד אסטון וילה והעניק לקבוצתו ניצחון 1–2.
ב-28 באוגוסט 2018 הושאל לבלקברן רוברס. ב-4 בינואר 2019 חתם על חוזה קבוע בקבוצה.
לאחר שכבש שישה שערים בחמישה משחקים, כולל שלושער מול קארדיף סיטי, נבחר לשחקן חודש ספטמבר 2021 של הצ'מפיונשיפ.
ב-4 ביולי 2023 חתם בוויאריאל מלה ליגה. ב-5 בינואר 2024 הושאל לשפילד יונייטד עד לסיום העונה.
ב-30 ביולי 2024 חתם לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-20 בינואר 2025 חזר לשפילד והושאל עד לסוף העונה.
קריירת נבחרות

בררטון, שנולד לאב אנגלי ולאם צ'יליאנית, יכול היה לייצג את שתי הנבחרות, האנגלית והצ'יליאנית. בנבחרות הנוער שיחק עבור אנגליה, וב-2021 ערך הופעת בכורה בנבחרת צ'ילה הבוגרת.
היה חלק מסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2021, וב-14 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מול ארגנטינה במשחק שהסתיים בתיקו 1–1. ב-18 ביוני כבש את שער הבכורה בניצחון 0–1 על בוליביה.
נכלל בסגל נבחרת צ'ילה לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

1 2  Transfer gossip: Liverpool plan £10m bid for Nottingham Forest’s Blythe Bridge ace Ben Brereton | Stoke Sentinel, web.archive.org, ‏14 במרץ 2017
1 2  SoyChile, La desconocida raíz penquista de Ben, el “inglés” que ayer debutó en la Roja, SoyChile, ‏15 ביוני 2021 (ב־)
↑  Rodrigo Fuentealba, El nuevo estatus de Ben Brereton, la gran esperanza de gol de Chile en Eliminatorias, La Tercera, ‏3 בנובמבר 2021
↑  Blackburn Rovers FC, Ben Brereton, Blackburn Rovers FC
↑  Blackburn Rovers FC, Blackburn Rovers FC, Blackburn Rovers FC
↑  Nómina oficial – Selección Chilena – CONMEBOL Copa América EE.UU. 2024, באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'יליאנית, 13 ביוני 2024 (בספרדית)
| נבחרת צ'ילה – קופה אמריקה 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 בראבו (ק) •  2 מנה •  3 מריפאן (שלב הבתים)/ולנסיה (רבע גמר) •  4 איסלה •  5 רוקו •  6 סיירלטה •  7 פינארס •  8 וידאל •  9 מנס •  10 סאנצ'ס •   11 ורגאס •  12 אריאס • 13 פולגאר •  14 גלדמס • 15 גונזלס • 16 מורה • 17 מדל • 18 וגאס • 19 אלרקון • 20 אראנגיס • 21 פאלסיוס • 22 בררטון • 23 קסטלון • 24 אריאגדה • 25 נונייס • 26 מונטס • 27 אראנגויס • 28 באזה • מאמן: לאסארטה |  1 בראבו (ק) •  2 מנה •  3 מריפאן (שלב הבתים)/ולנסיה (רבע גמר) •  4 איסלה •  5 רוקו •  6 סיירלטה •  7 פינארס •  8 וידאל •  9 מנס •  10 סאנצ'ס •   11 ורגאס •  12 אריאס • 13 פולגאר •  14 גלדמס • 15 גונזלס • 16 מורה • 17 מדל • 18 וגאס • 19 אלרקון • 20 אראנגיס • 21 פאלסיוס • 22 בררטון • 23 קסטלון • 24 אריאגדה • 25 נונייס • 26 מונטס • 27 אראנגויס • 28 באזה • מאמן: לאסארטה | צ'ילה |
| נבחרת צ'ילה – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 בראבו •  2 סואסו •  3 מריפאן •  4 איסלה •  5 דיאס •  6 גלדמס •  7 נונייס •  8 אוסוריו •  9 דאבילה •  10 סאנצ'ס •   11 ורגאס •  12 אריאס • 13 פולגאר •  14 סבאלה • 15 ואלדס • 16 ליכנובסקי • 17 פאבס • 18 אצ'בריה • 19 בולאדוס • 20 גררו • 21 קטלאן • 22 בררטון • 23 קורטס • 24 פרס • 25 קוסביץ' • 26 פרננדס • מאמן: גארקה |  1 בראבו •  2 סואסו •  3 מריפאן •  4 איסלה •  5 דיאס •  6 גלדמס •  7 נונייס •  8 אוסוריו •  9 דאבילה •  10 סאנצ'ס •   11 ורגאס •  12 אריאס • 13 פולגאר •  14 סבאלה • 15 ואלדס • 16 ליכנובסקי • 17 פאבס • 18 אצ'בריה • 19 בולאדוס • 20 גררו • 21 קטלאן • 22 בררטון • 23 קורטס • 24 פרס • 25 קוסביץ' • 26 פרננדס • מאמן: גארקה | צ'ילה |
אלכסנדר ווצ'יץ'

אלכסנדר ווצ'יץ (משמאל) לצד נתניהו ופוטין במצעד, יום הניצחון (9 במאי), 2018
אלכסנדר ווצ'יץ עם נשיא המדינה ראובן ריבלין בטקס קבלת פנים ממלכתי לכבוד ריבלין בארמון הנשיאות הסרבי (אנ'), יולי 2018
אלכסנדר ווּצ'יץ' (בסרבית בכתב לטיני: Aleksandar Vučić, בכתב קירילי: Александар Вучић;‏ נולד ב-5 במרץ 1970) הוא פוליטיקאי סרבי, נשיא סרביה משנת 2017 ועד היום. בשנים 2014–2017 כיהן כראש ממשלת סרביה.
ווצ'יץ מכהן כיושב ראש המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית SNS, ושימש בעבר כשר ההסברה (1998–2000) כשר ההגנה (2012–2013) וכסגן ראש הממשלה (2012–2014). בהכשרתו ווצ'יץ' הוא משפטן.
באפריל 2017 הוא נבחר לכהן כנשיא סרביה ברוב של 55%.
ווצ'יץ' הפך לדמות מפתח לניסיונות דו-שיח ושיתוף פעולה בין ממשלות סרביה וקוסובו, בעקבות עמדת התמיכה שלו ביישום הסכם בריסל בנוגע לנורמליזציה בין שני הצדדים. פרשנים פוליטיים תיארו את שלטונו כנוטה לאוטוריטריות ולפגיעה בחופש התקשורת.
ביוגרפיה

אלכסנדר ווצ'יץ' נולד בבלגרד בשנת 1970, בימי השלטון הקומוניסטי היוגוסלבי, כבנם הבכור של אנדיילקו ווצ'יץ', כלכלן, ושל אנגלינה לבית מילובאנוב, עיתונאית. הוא גדל יחד עם אחיו אנדריי בשכונת "בלוק 45" של נובי בלגרד.
אחרי סיום הגימנסיה בזמון, למד משפטים באוניברסיטת בלגרד כאחד הסטודנטים המצטיינים במחזורו. משום כך זכה במלגות של "הקרן לקידום מדענים צעירים". בהמשך השתלם למך יותר משנה בשפה האנגלית בברייטון. בשנים 1992–1993 עבד כעיתונאי ושדר בתחנת הרדיו "קאנאל S".
בשנת 1993 הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית שדגלה בהחזרת השטחים המאוכלסים בסרבים למולדת הסרבית רבתי ובאירדנטיזם הסרבים ברפובליקות שפרשו מן הפדרציה היוגוסלבית. באותה שנה נבחר לאספה הלאומית מטעם מפלגה זו. כעבור שנתיים, בגיל 25 נבחר למזכיר הכללי של המפלגה הרדיקלית הסרבית.
בזמן מלחמות יוגוסלביה, בימי ההפצצות של נאט"ו על סרביה, איים באחד מנאומיו בהריגת 100 מוסלמים על כל הפצצה על ארצו. אחרי שמפלגתו זכתה בשנת 1996 בבחירות המקומיות בזמון התמנה למנהל היכל הספורת "פינקי". ווצ'יץ' רץ פעמיים, ב-2004 ו-2008, לבחירות לראשות העיר בלגרד, אך הובס על ידי מועמדים מן המפלגה הדמוקרטית DS.
ביוגרפיה > שר ההסברה 1998–2000

כנציג בפרלמנט של סרביה נבחר ווצ'יץ' שלוש פעמים בפברואר 1998 ובמאי 2000, ובבחירות הפדרליות של יוגוסלביה הקטנה בספטמבר 2000. באספה הלאומית של הרפובליקה הסרבית מילא במהלך השנים תפקידים של סגן ראש הסיעה הפרלמנטרית של המפלגה הרדיקלית הסרבית שבראשות ווילב ששל, היה חבר בוועדה לעניינים חוקתיים וסגן יושב ראש הוועדה לענייני קוסובו ומטוחיה והוועדה לתרבות ותקשורת.
ב-24 במרץ 1998 בגיל 28 התמנה ווצ'יץ' לשר ההסברה בממשלת האחדות הלאומית של מירקו מאריאנוביץ' בימי שלטונו של סלובודן מילושביץ'. עקב העלייה בהתמרמרות הציבורית נגד מילושביץ', הנהיג ווצ'יץ' קנסות נגד אותם העיתונאים שמתחו בקורת על הממשלה ("חוק ווצ'יץ'") והטיל מגבלות על פעילותן של רשתות הטלוויזיה הזרות. מאוחר יותר, בשנת 2014 הוא הודה שטעה והצהיר שהשתנה ושאינו מתבייש להכיר בטעויותיו הפוליטיות בעבר.
בעת כהונתו כשר ההסברה נרצח העיתונאי סלאבקו צ'ורוביה, ככל הנראה רצח פוליטי בחסות השלטון בגלל דיווחיו שלא נעמו למנהיגות. בשנת 1999 לפני הרצח של צ'ורוביה, בריאיון לטבלואיד "ארגומנט", טען ווצ'יץ' שעוד יתנקם בסלבקו צ'ורוביה על כל שהשקרים שהפיץ ב"דנבני טלגרף" (עיתונו של צ'ורוביה)". בשנת 2014 התנצל ווצ'יץ' בפני משפחת צ'ורוביה על כך שהבאת האשמים למשפט לקחה כל כך הרבה זמן, והודה לכל מי שעזר בפתרון מקרה הרצח.
ביוגרפיה > שר ההגנה וסגן ראש הממשלה – 2012–2014

ווצ'יץ' כיהן כשר ההגנה של סרביה וכסגן ראש הממשלה בין יולי 2012 לאוגוסט 2013, כשהודח מן התפקיד בעקבות חילופי גברי. אף על פי שאיוויצה דאצ'יץ' הסוציאליסט החזיק באותה תקופה את ראשות הממשלה, פרשנים פוליטיים סברו שלווצ'יץ' הייתה האישיות המשפיעה ביותר בממשלה בתור ראש המפלגה הגדולה ביותר בקואליציה ובפרלמנט.
ביוגרפיה > ראש ממשלה

בעקבות הבחירות לפרלמנט בשנת 2014, בהן המפלגה הפרוגרסיבית של ווצ'יץ' זכתה ב-158 מתוך 250 המושבים בפרלמנט, והיווצרות קואליציה שלטונית עם המפלגה הסוציאליסטית של סרביה, ווצ'יץ' התמנה לראש הממשלה.
ב-2016 החליט ווצ'יץ' על בחירות מוקדמות על מנת להשיג משילות יציבה. במרץ, הנשיא ניקוליץ' פיזר את הפרלמנט ובמאי 2016 בבחירות מפלגתו של ווצ'יץ' השיגה 48.25% מהקולות ורוב בפרלמנט.
ביוגרפיה > נשיא סרביה

באפריל 2017 נבחר לכהן כנשיא סרביה ברוב של 55%. הוא נכנס לתפקיד הנשיא ב-31 במאי 2017. לראש ממשלתו מינה את אנה ברנאביץ'.
באפריל 2022 נבחר לכהונה שנייה.
ביוגרפיה > חיים פרטיים

ווצ'יץ' דובר אנגלית שוטפת ושולט בצרפתית וברוסית. בשנים 2002–2013 היה נשוי לעיתונאית קסניה (לבית ינקוביץ') ממנה נולדו לו שני ילדים. בדצמבר 2013 נישא בשנית, לדיפלומטית תמרה ג'וקנוביץ'.
בנובמבר 2019 פורסם כי אלכסנדר ווציץ' לקה בלבו.
מהמפלגה הרדיקלית אל המפלגה הפרוגרסיבית > פרשת מעצרם של החשודים בפשעי מלחמה

אחרי נפילתו של מילושביץ' והסגרתו העצמית ב-2003 של מנהיג מפלגתו, וויסלב ששל, לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי הפועל בהאג לאחר שנחשד בפשעי מלחמה, היה ווצ'יץ' זמן מה מנהיג בפועל של המפלגה. הוא השתתף בהפגנות המחאה נגד מעצרו של המנהיג הסרבי-בוסני רדובאן קאראג'יץ' ויצא להגנתו של הגנרל רטקו מלאדיץ' שהיה מבוקש גם הוא על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי.
ב-2007, כשמלדיץ' עדיין הסתתר בסרביה, חילק ווצ'יץ' פוסטרים עם הכתובת "בית בטוח לגנרל מלדיץ'". גם בישיבה של הפרלמנט הסרבי טען שעל הפרלמנט הסרבי להגן תמיד על הגנרל ולהבטיח לו בית מוגן, וכל בית בסרביה הנושא את שם המשפחה ווצ'יץ' יגן על מלדיץ' ויגיש לו מקלט.
ווצ'יץ' ארגן באותם הימים מחאה המונית של סיעות הימין שבמהלכה הדביקו לרחוב שנשא את שם ראש הממשלה הפרו-מערבי הנרצח זוראן ג'ינג'יץ' את השם "רטקו מלאדיץ'".
מהמפלגה הרדיקלית אל המפלגה הפרוגרסיבית > המפנה בגישתו הפוליטית

ב-6 בספטמבר 2008 התפטר טומיסלב ניקוליץ', סגן יושב ראש המפלגה הרדיקלית ומנהיגה בפועל בהיעדרו של וויסלב ששל, מתפקידיו בגלל חילוקי דעות עם ששל בנוגע למועמדות סרביה לחברות באיחוד האירופי. יחד עם כמה חברים ידועים במפלגה, ניקוליץ' פרש משורות המפלגה הרדיקלית כדי להקים מועדון פרלמנטרי חדש בשם "סרביה קדימה" ("נאפרד סרביה!"). ב-12 בספטמבר 2008 גורשו ניקוליץ' וקבוצתו רשמית מן המפלגה הרדיקלית. ווצ'יץ' שהיה המזכיר הכללי של המפלגה ודמות פופולרית בקרב חבריה לא השתתף באותה ישיבה. ניקוליץ' קרא לווצ'יץ' להצטרף אליו. ב-14 בספטמבר התפטר ווצ'יץ' מן המפלגה והכריז שפורש זמנית מן החיים הפוליטיים. ב-6 באוקטובר 2008 אישר בראיון טלוויזיוני כי יצטרף למפלגה הפרוגרסיבית של ניקוליץ', המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית ושיהיה סגן יושב הראש שלה.
באותה תקופה הצהיר ווצ'יץ': "חשבתי שעשיתי את המיטב בעד ארצי, רבים מאיתנו חשבו כך. אבל צריכים להודות שטעינו. חשבנו שיכולנו להציל את האזרחים הסרבים שנמצאו בסכנה בחלקים אחרים של יוגוסלביה וגם בכך לא הצלחנו. יש לי בני משפחה בבוסניה שנרצחו, אבל זאת, כמו את הרציחות הרבות האחרות שהתרחשו באותם הזמנים, צריכים לשים מאחורינו, איננו יכולים להישאר תקועים בעבר."
במהלך השנים האחרונות הוא שינה את עמדתו ה"ניצית", הודה שבסרברניצה בוצע "פשע מחריד" ושהוא מתבייש בסרבים שעשו זאת."אינני מסתיר שהשתניתי... אני גאה בכך" הצהיר בריאיון לסוכנות "פראנס פרס" בשנת 2012. יחד עם ניקוליץ' התחיל לדגול בעמדה "אירופניסטית", בעד הצטרפות סרביה לאיחוד האירופי. כשניקוליץ' נבחר לנשיא סרביה ופרש בשנת 2012 מתפקידו כמנהיג המפלגה, ווצ'יץ' הפך ליורשו. ב-29 בספטמבר 2012 הוא נבחר פה אחד כיושב ראש המפלגה, כשיורגובנקה טבקוביץ' נבחרה לסגניתו.
בדצמבר 2023 נערכו בחירות בזק לפרלמנט, בעקבותיהן טענה 'המפלגה המתקדמת הסרבית' (SNS) בראשית ווצ'יץ' שקיבלה רוב מוחלט מבין 250 מושבי המועצה הלאומית, בעוד משקיפים בין לאומיים דיווחו על אי סדרים והשפעה פסולה של ווצ'יץ' כנשיא.
מדיניותו > המאבק בשחיתות ובפשע המאורגן

ווצ'יץ' התחייב לטפל בשחיתות ובפשע המאורגן. הבטיח לחקור הלאמות שנויות במחלוקת ואת הקשרים בין טייקונים לחברי ממשלה לשעבר. הקו הפוליטי נגד השחיתות שנקט בו זיכה אותו ב-71% אהדה בסקר דעת הקהל במרץ 2013. בפועל ביותר משנתיים לא הושגו הרשעות כלשהן ובוצעו רק קומץ מעצרים.
מדיניותו > החברות האיחוד האירופי ופרשת קוסובו

ווצ'יץ שיחק תפקיד מרכזי במשא ומתן עם קתרין אשטון, הנציבה לענייני חוץ של האיחוד האירופי, בבריסל בנוגע להצטרפות סרביה לאיחוד האירופי. כמו כן נסע לקוסובסקה מיטרוביצה על מנת לשאת ולתת עם שלטונות קוסובו בקשר למציאת פתרון פוליטי לסכסוך בין בלגרד ולפרישטינה. בעת ביקור אצל הסרבים בצפון קוסובו, על מנת לגייס תמיכה בהסכם, הוא פנה לסרבים הקוסוברים, "לנטוש את העבר ולחשוב על העתיד".
בשנת 2017 מתח בקורת על גישת האיפה ואיפה של האיחוד האירופי בסוגיית הפלגנות בקוסובו ובקטלוניה.