stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עלמון
היסטוריה

גרעין של 60 משפחות ירושלמיות היווה את תחילת היישוב. לאחר שנתיים התקבל אישור ממשלתי להתיישב על גבעה צפונית לירושלים.
היישוב "ענתות" נוסד בשנת 1982 על ידי קבוצת אנשים אידאולוגים שבקשה להקים יישוב חילוני ובחרה להתיישב בתוך נוף מדברי מעל מעיין נובע, עין פרת, שבוואדי קלט. בשלב הראשון הניחה החטיבה להתיישבות 15 בתים זמניים מתוך מטרה כי התושבים יבנו עם הזמן את בתיהם בסגנון בנה ביתך, מה שאכן קרה. החטיבה להתיישבות טענה בתגובה להתנגדות עיריית ירושלים להקמה (העירייה התנגדה משום שלטענתה לא היה נחוץ להקים יישוב כה סמוך לעיר, כשבאותו זמן החלו ההכנות להקמת שכונת פסגת זאב הסמוכה מאוד ליישוב). בתשובה לטענות העירייה אמרו בחטיבה להתיישבות כי גורמי הביטחון ביהודה ושומרון הם שלחצו להקים את היישוב בהקדם על מנת לשמור על קרקעות המדינה.
עשור לאחר הקמת היישוב גרו בו 60 משפחות.
בשנת 2002 הוחל בהקמת שכונה חדשה ממערב ליישוב.
ב-2004 הועברה הכניסה ושער היישוב מערבה, על מנת לכלול את השכונה החדשה.
ב-2009 התגוררו ביישוב 827 נפשות.
אוכלוסיית היישוב מגוונת וכוללת זוגות צעירים, משפחות עם ילדים בכל הגילאים, מבוגרים, עולים חדשים וותיקים. מבין תושבי היישוב יש בעלי השכלה, אומנים, קציני צבא ומשטרה, שכירים ובעלי מקצועות חופשיים. מרבית התושבים עובדים בירושלים ולאחרונה החלו לפעול עסקים קטנים גם ביישוב עצמו.
לפי טענות ארגון "שלום עכשיו", חלק משטח ההתנחלות נמצא על קרקע פרטית בבעלות פלסטינים.
מבני ציבור

מעון לפעוטות
שני גני ילדים
ספריה
שני בתי כנסת
מועדון קהילתי
מגרש ספורט
גינת כלבים
גני שעשועים
גלריית תמונות

מראה היישוב מכיוון נחל פרת (ממזרח), 4/07
מראה היישוב מכיוון כפר אדומים, 2009
מראה היישוב מכיוון דרום, 2007
שלט בכניסה להתנחלות עלמון-ענתות המזכיר את שני השמות
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר דברי הימים א', פרק י"א, פסוק כ"ח, ספר דברי הימים א', פרק כ"ז, פסוק י"ב
↑  ספר ירמיהו, פרק א', פסוק א'
↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק י"ח
↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק מ"ה
↑  יוסף וקסמן, ראשוני המתיישבים עולים לענתות, מעריב, 1 באוקטובר 1982
↑  לפי אתר ארגון "שלום עכשיו"
↑  תרשים ההתנחלות עלמון והשטחים בה, באתר "שלום עכשיו"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588167505171
אייטור מונרוי רואדה

אייטור מונרוי רואדה (נולד ב-17 באוקטובר 1987; ידוע גם בכינוי אייטור) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי באזוקואזה.
קריירה

אייטור התחיל את הקריירה שלו באלקלה. בגיל 18 הצטרף לאתלטיקו מדריד ושיחק בקבוצות ג' וב' ששיחקו בליגה השלישית בספרד.
בשנת 2009 הצטרף ללוגרונייס. בעונתו הראשונה החמיץ את רוב המשחקים בשל פציעה.
בקיץ 2011 עזב לראשונה את ספרד וחתם בצילאו פיאטרה ניאמץ הרומנית. כבר בעונתו הראשונה הפך לשחק מפתח ורשם 28 הופעות. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד קונקורדיה קיאז'נה בו גם נבחר לאיש המשחק.
ב-1 בינואר 2014 חתם בקלוז' נפוקה תמורת 40 אלף אירו.
במהלך עונת 2014/2015 חתם בשריף טירספול המולדבית עימה זכה בגביע המולדובי.
ב-31 באוגוסט 2015 הצטרף למכבי פתח תקווה, בה שיחק במשך שתי עונות. הוא ערך 52 הופעות ליגה במדי הקבוצה.
ב-12 בינואר 2018 חתם בדינמו בוקרשט עד לסוף העונה. ב-13 ביוני 2018 חתם בדונראה קלראש הרומנית.
בקיץ 2019 אייטור חתם בג'משדפור מהסופר ליג ההודית.
בינואר 2022 חזר לאלקלה.
הקוסם (סדרת אנימציה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה בצרפתית
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים, סדרת הרפתקאות טלוויזיונית, סדרת גיבורי על 
 ארץ מקור:  צרפת 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  39 
 שידור
 רשת שידור:  France 3 
 תקופת שידור מקורית:  1997–1999 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הקוסם (בצרפתית: Le Magicien) הייתה סדרת אנימציה צרפתית בהפקת Xilam ששודרה בין השנים 1997-1999. גיבור הסדרה היה אייס קופר, גיבור-על שעושה שימוש במוטיבים מעולם הקוסמות (שרביט קסמים, קלפים, גלימה) על מנת ללחום באויבים מזדמנים. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 39 פרקים.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים בשנת 1999 בדיבוב עברי שכלל את עמי מנדלמן (בתפקיד "הקוסם"), אורלי קטן, יורם יוספסברג (בתפקיד בלק ג'ק) ודודיק סמדר (בתפקיד וגה).
רקע

העלילה מתרחשת בעולם עתידני, מתקדם טכנולוגית. הדבר עשוי לשחק לידי הטובים כמו לידי הרעים. סופר-נבל בשם בלק-ג'ק ואנשיו מנסים לזרוע הרס בעולם זה. מישהו צריך למנוע זאת מהם. לשם כך ישנו "הקוסם", אדם נבון, מהיר ובעל כוחות על-אנושיים, שמוצא עצמו כל פעם בקרב חדש, נאבק למען המדינה וכל מי שחי בה.
דמויות ראשיות

אייס קופר ("הקוסם"): גיבור סדרה זו. משתמש בשכלו לא פחות מבכוחו. נעזר בשרביט קסמים (שיכול לשמש פנס, רובה ונשק קר להכות בו את האויבים), בקלפים חדים כתער (שהופכים כאלה אגב השלכתם) ובגלימה (המאפשרת לו לצנוח מגבהים, כמתואר בפתיח הסדרה). נוהג במכונית סופר-מהירה שאף מרחפת מעל הקרקע. כוחותיו מועצמים כשהוא קורא: "כוחות הקסם, התגלו במלוא העצמה!". עקב כך, גם הופעתו החיצונית משתנה במעט, אך בעיקר מתחזקים כוחותיו וביכולתו לעשות דברים שקודם לכן לא היה ביכולתו לעשות, כמו להרים עצמים כבדים. היה בעברו פושע שחזר בתשובה.
קוזמו: עוזרו הנאמן של "הקוסם". באופיו, קצת פחות רציני ובעל נטייה להסתכל על הדברים בדרך הומוריסטית גם כאשר אין הנסיבות מתאימות לכך. עם זאת, ניכר שהוא מנסה לחלץ את "הקוסם" ממצבים מסוכנים.
וגה: קצין במשטרה. חבר טוב של אייס. מסייע בעיקר דרך שיחות שהשניים מקיימים ביניהם, לעיתים קרובות טלפונית (בשל הצורך של וגה למלא את תפקידו המשטרתי) ופחות לוקח חלק בקרבות עצמם.
מונה: שותפתו למלחמה בפשע של "הקוסם". מתח רומנטי תמידי קיים בינה ובין "הקוסם" ומהווה פן נוסף בעלילה. בתו של בלק-ג'ק. זמרת במקצועה שמופיעה במועדון של אביה.
בלק-ג'ק: הנבל הראשי. כמו לכל נבל כמעט, יושב רוב הזמן במפקדה שלו, ממנה הוא מנהל את ענייניו, וכן מסתבר שהחלק העיקרי בשולחנו משמש ככיסא הרחף שלו. נוטה להיות ביקורתי מאוד כלפי עוזריו. מעסיקו לשעבר של אייס, כונה ג'ק וצוין שעבר תהליך כלשהו ששינה אותו למה שהוא היום.
גביע רקופה סודאמריקנה

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1989
 ארגון מפעיל:  CONMEBOL
 מספר מתמודדים:  2
 יבשת:  דרום אמריקה
 זוכה:  ברזיל פלומיננסה (1)
 הכי הרבה זכיות:  ארגנטינה בוקה ג'וניורס (4)
 www.conmebol.com/recopa/
גביע רקופה סודאמריקנה (Recopa Sudamericana; בברזיל מכונה הגביע "רקופה סולאמריקנה") הוא אחד הגביעים היבשתיים בדרום אמריקה, והוא מפגיש את זוכת גביע הליברטדורס עם זוכת גביע סודאמריקנה. הגביע משמש כסופר-קאפ הדרום-אמריקאי. הזוכה נקבעת על סמך תוצאת שני משחקים הנערכים במגרשיהן הביתיים של המשתתפות. בוקה ג'וניורס היא הקבוצה עם מרב הזכיות בגביע - 4 זכיות. הקבוצות הברזילאיות מובילות את טבלת הזכיות עם 10 זכיות.
הגביע נערך לראשונה ב-1989. עד 1998 משחק הגביע היה מפגש בין זוכת גביע הליברטדורס וזוכת גביע הסופרקופה סודאמריקנה, שבוטל ב-1997. בין השנים 1999 ו-2002, התקופה שבין ביטולו של גביע הסופרקופה וייסודו של גביע סודאמריקנה, גביע הרקופה לא נערך. בשנת 2003, עם הכתרתה של הזוכה הראשונה בגביע סודאמריקנה, שב גביע הרקופה להיערך.
ב-1991 לא נערך הטורניר, מאחר שאולימפיה הפרגוואית זכתה בליברטדורס ובסופרקופה סודאמריקנה גם יחד. ב-1994 זכתה סאו פאולו בליברטדורס ובסופרקופה סודאמריקנה, וכדי להימנע מביטול הטורניר פעם נוספת נקבע שהיא תפגוש בגמר את זוכת גביע קונמבול, בוטפוגו, גם היא מברזיל.
בשנה הראשונה, 1989, שוחק הגביע במתכונת בית וחוץ. המהדורה השנייה שוחקה במסגרת משחק יחיד במיאמי, ארצות הברית. מהדורת 1991, כאמור, לא התקיימה, ומ-1992 ועד 1997 נערך הטורניר ביפן, מלבד בשנת 1993 שבה זכו שתי קבוצות ברזילאיות, והוא שוחק במתכונת של שני משחקים באותה מדינה. הטורניר לשנת 1998 נערך ב-1999 במתכונת בית וחוץ במסגרת משחקי בית A של שלב הבתים של גביע מרקוסור, בית שבו השתתפו שתי הקבוצות שהעפילו לגמר הרקופה, קרוזיירו וריבר פלייט. בשנים 2003 ו-2004, לאחר חזרתו של המפעל מהקפאתו בין השנים 1999 ו-2002, נערך המשחק בארצות הברית. משנת 2005 הוא משוחק באופן קבוע במתכונת הנוכחית של שני משחקים.
שם הטורניר השתנה מעת לעת מטעמים מסחריים. כיום שמו  הרשמי הוא "קונמבול רקופה סודאמריקנה סנטנדר".
סטטיסטיקה > תוצאות הטורנירים

| שנה> רקופה סודאמריקנה | זוכה> רקופה סודאמריקנה | תוצאה> רקופה סודאמריקנה | סגנית> רקופה סודאמריקנה | רקופה סודאמריקנה | רקופה סודאמריקנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | אורוגוואי נסיונל | 1 - 0 0 - 0 בסיכום 1 - 0 | ארגנטינה ראסינג קלוב |  |  |
| 1990 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 1 - 0 | קולומביה אתלטיקו נסיונל |  |  |
| 1991 | פרגוואי אולימפיה | לא שוחק | לא שוחק | לא שוחק |  |
רקופה טויוטה סודאמריקנה
| 1992 | צ'ילה קולו קולו | 0 - 0 (4-5 פנדלים) | ברזיל קרוזיירו |  |  |
רקופה סודאמריקנה
| 1993 | ברזיל סאו פאולו | 0 - 0  0 - 0  בסיכום  0 - 0 (2-4 פנדלים) | ברזיל קרוזיירו |  |  |
רקופה טויוטה סודאמריקנה
| 1994 | ברזיל סאו פאולו | 3 - 1 | ברזיל בוטפוגו |  |  |
| 1995 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | 1 - 0 | ארגנטינה ולס סרספילד |  |  |
| 1996 | ברזיל גרמיו | 4 - 1 | ארגנטינה אינדפנדיינטה |  |  |
| 1997 | ארגנטינה ולס סרספילד | 1 - 1 (2-4 פנדלים) | ארגנטינה ריבר פלייט |  |  |
רקופה סודאמריקנה
| 1998 | ברזיל קרוזיירו | 2 - 0 3 - 0 בסיכום 5 - 0 | ארגנטינה ריבר פלייט |  |  |
1999-2002: לא שוחק
| 2003 | פרגוואי אולימפיה | 2 - 0 | ארגנטינה סן לורנסו |  |  |
| 2004 | פרו סיינסיאנו | 1 - 1 (2-4 פנדלים) | ארגנטינה בוקה ג'וניורס |  |  |
רקופה פוקס ספורט סודאמריקנה
| 2005 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 3 - 1 1 - 2 בסיכום 4 - 3 | קולומביה אונסה קלדס |  |  |
רקופה ויזה סודאמריקנה
| 2006 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 2 - 1 2 - 2 בסיכום 4 - 3 | ברזיל סאו פאולו |  |  |
| 2007 | ברזיל אינטרנסיונל | 1 - 2 4 - 0 בסיכום 5 - 2 | מקסיקו פצ'וקה |  |  |
| 2008 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 3 - 1 2 - 2 בסיכום 5 - 3 | ארגנטינה ארסנאל |  |  |
רקופה סודאמריקנה
| 2009 | אקוודור ליגה דה קיטו | 1 - 0 3 - 0 בסיכום 4 - 0 | ברזיל אינטרנסיונל |  |  |
| 2010 | אקוודור ליגה דה קיטו | 2 - 1 0 - 0 בסיכום 2 - 1 | ארגנטינה אסטודיאנטס |  |  |
| 2011 | ברזיל אינטרנסיונל | 1 - 2 3 - 1 בסיכום 4 - 3 | ארגנטינה אינדפנדיינטה |  |  |
רקופה סנטנדר סודאמריקנה
| 2012 | ברזיל סנטוס | 0 - 0 2 - 0 בסיכום 2 - 0 | צ'ילה אוניברסידד דה צ'ילה |  |  |
| 2013 | ברזיל קורינתיאנס | 2 - 0 2 - 1 בסיכום 4 - 1 | ברזיל סאו פאולו |  |  |
| 2014 | ברזיל אתלטיקו מיניירו | 0 - 1 4 - 3 בסיכום 4 - 4 הארכה | ארגנטינה לנוס |  |  |
| 2015 | ארגנטינה ריבר פלייט | 1 - 0 1 - 0 בסיכום 2 - 0 | ארגנטינה סן לורנסו |  |  |
| 2016 | ארגנטינה ריבר פלייט | 0 - 0 2 - 1 בסיכום 2 - 1 | קולומביה אינדפנדיינטה סנטה פה |  |  |
קונמבול רקופה סודאמריקנה
| 2017 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | 1 - 2 4 - 1 בסיכום 5 - 3 | ברזיל שאפקואנסה |  |  |
קונמבול רקופה סודאמריקנה סנטנדר
| 2018 | ברזיל גרמיו | 1 - 1  0 - 0  בסיכום  1 - 1 (4-5 פנדלים) | ארגנטינה אינדפנדיינטה |  |  |
| 2019 | ארגנטינה ריבר פלייט | 0 - 1 3 - 0 בסיכום 3 - 1 | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה |  |  |
| 2020 | ברזיל פלמנגו | 2 - 2 3 - 0 בסיכום 5 - 2 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה |  |  |
| 2021 | ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | 1 - 2  2 - 1  בסיכום  3 - 3 (3-4 בפנדלים) | ברזיל פלמיירס |  |  |
| 2022 | ברזיל פלמיירס | 2 - 2 2 - 0 בסיכום 4 - 2 | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה |  |  |
| 2023 | אקוודור אינדפנדיינטה דל ואלה | 0-1 (במשחק הראשון) ו- 1-0 בסיכום (4-5 בפנדלים | ברזיל פלמנגו |  |  |
| 2024 | ברזיל פלומיננסה | 1-0 (במשחק הראשון) ו- 0-2 בסיכום | אקוודור ליגה דה קיטו |  |  |
סטטיסטיקה > הזוכות בגביע

| קבוצה | מספר זכיות | מספר סגנויות |
| --- | --- | --- |
| ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 4 (1990, 2005, 2006, 2008) | 1 (2004) |
| ארגנטינה ריבר פלייט | 3 (2015, 2016, 2019) | 2 (1997, 1998) |
| ברזיל סאו פאולו | 2 (1993, 1994) | 2 (2006, 2013) |
| ברזיל אינטרנסיונל | 2 (2007, 2011) | 1 (2009) |
| פרגוואי אולימפיה | 2 (1991, 2003) | 0 |
| אקוודור ליגה דה קיטו | 2 (2009, 2010) | 0 |
| ברזיל גרמיו | 2 (1996, 2018) | 0 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 1 (1995) | 3 (1996, 2011, 2018) |
| ברזיל קרוזיירו | 1 (1998) | 2 (1992, 1993) |
| קולומביה אתלטיקו נסיונל | 1 (2017) | 1 (1990) |
| ברזיל פלמיירס | 1 (2022) | 1 (2021) |
| ארגנטינה ולס סארספילד | 1 (1997) | 1 (1995) |
| אורוגוואי נסיונל | 1 (1989) | 0 |
| צ'ילה קולו-קולו | 1 (1992) | 0 |
| פרו סיינסיאנו | 1 (2004) | 0 |
| ברזיל סנטוס | 1 (2012) | 0 |
| ברזיל קורינתיאנס | 1 (2013) | 0 |
| ברזיל אתלטיקו מיניירו | 1 (2014) | 0 |
| ברזיל פלמנגו | 1 (2020) | 0 |
| ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | 1 (2021) | 0 |
| ארגנטינה סן לורנסו | 0 | 2 (2003, 2015) |
| ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 0 | 2 (2019, 2022) |
| ארגנטינה ראסינג קלוב | 0 | 1 (1989) |
| ברזיל בוטאפוגו | 0 | 1 (1994) |
| קולומביה אונסה קלדס | 0 | 1 (2005) |
| מקסיקו פצ'וקה | 0 | 1 (2007) |
| ארגנטינה ארסנל | 0 | 1 (2008) |
| ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 0 | 1 (2010) |
| צ'ילה אוניברסידד דה צ'ילה | 0 | 1 (2012) |
| ארגנטינה לנוס | 0 | 1 (2014) |
| קולומביה סנטה פה | 0 | 1 (2016) |
| אקוודור אינדפנדיינטה דל ואיה | 0 | 1 (2020) |
סטטיסטיקה > לפי מדינה

| מדינה | זכיות | סגניות |
| --- | --- | --- |
| ברזיל ברזיל | 12 | 10 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 10 | 13 |
| פרגוואי פרגוואי | 2 | 0 |
| אקוודור אקוודור | 2 | 1 |
| קולומביה קולומביה | 1 | 3 |
צ'ילה צ'ילה: 1
| פרו פרו | 1 | 0 |
| אורוגוואי אורוגוואי | 1 | 0 |
| מקסיקו מקסיקו | 0 | 1 |
שאיפת ממסים נדיפים

| --- | --- |

 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1174630 
 
ממסים נדיפים מהווים קבוצה מגוונת של חומרים ממסים אורגניים, חומרים דליקים וגזים הנשאפים באופן מכוון כסמים פסיכואקטיביים. השפעותיהם של חומרים אלה נעות בין תחושת שכרות, בדומה לשכרות מאלכוהול לבין הזיות. ממסים נדיפים נמצאים בשימוש בעיקר בקרב ילדים, בני נוער, אסירים ואנשים אחרים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, המשתמשים בחומרים הללו כסם. הסיבה לכך היא שחומרים אלה, המיועדים לשימושים אחרים, נמכרים באופן חוקי, במחיר זול יחסית או מצויים במוצרים זמינים וחוקיים, כגון: מכלי תרסיס, דבקים, מבשמי אוויר, בנזין לרכב, נוזל למציתים, צבע, טיפקס, מדללי צבע, פריאון (גז קירור למזגנים), חומר לניקוי מקלדות מחשב ועוד.
ממסים נדיפים עלולים להזיק לבריאות המשתמשים כיוון שאינם מיועדים לשימוש אדם בריכוזים שבהם הם משווקים. חלק מן המשתמשים בממסים נדיפים נפגעים ואף נהרגים כתוצאה מהשפעות החומרים העלולים לגרום להיפוקסיה (חנק כתוצאה ממחסור בחמצן), דלקת ריאות, אוטם שריר לב או דום לב, או חנק כתוצאה משאיפת קיא. משתמשים אחרים נפגעים כתוצאה מהשפעות חומרים נוספים המעורבים בממס הנדיף, כך למשל, כוויות כתוצאה מהתלקחות אדי דלק, או התנהגות מסוכנת בשעה שהם תחת השפעת הסם, למשל, קפיצה מגג בניין לאחר שאיפת פריאון.
הממסים הנדיפים המשמשים כסמים, לא הוכרו כסמים בפקודת הסמים המסוכנים בישראל. מצב דומה קיים בארצות הברית ובמדינות אחרות בעולם. בארצות הברית וקנדה דאגו רשויות הממשל המקומי להגביל את מכירת כמה מן הממסים הנדיפים המשמשים כסמים. כך למשל, הוגבלה מכירת "דבק מטוסים" לקטינים, כיוון שחומר זה משמש לעיתים קרובות כסם. השימוש בממסים נדיפים כסם מכונה לעיתים קרובות בשם "הרחת דבק" (אנגלית: glue sniffing, huffing, chroming).
שיטת השימוש

משתמשי ממסים נדיפים שואפים את אדי החומר או תרסיס של החומר, זאת באמצעות הצמדת שקית פלסטיק לפיהם ולאפם, או על ידי שאיפת החומר ישירות מן המכל שבו הוא נמכר, למשל דלק או מדלל צבע. גז תחמוצת החנקן המשמש כחומר דוחף במכלי קצפת מתוקה מוכנה, תרסיסים לשיער או מכלי תרסיס שמן לטיגון, מוחדר לשקית פלסטיק ונשאף ממנה. יש משתמשים המסננים את התרסיס באמצעות סמרטוט. גזים מסוימים, כגון פרופאן ובוטאן נשאפים ישירות ממכל הגז שבו הם נתונים.
מעת שהגז חודר לריאות הוא נספג במהירות למחזור הדם. לעיתים ההשפעה הפסיכואקטיבית של הממס הנדיף היא כה מהירה עד שהיא דומה להשפעת הזרקה של סם פסיכואקטיבי ישירות לווריד.
השפעת שימוש בממסים נדיפים עשויה להיות מגוונת מאוד בהתאם למינון החומר ולסוג החומר שבו נעשה שימוש. אדם השואף כמות קטנה של אדי "דבק מטוסים" או מדלל צבע עשוי להיפגע באופן דומה לשכרות מאלכוהול – מצב של עוררות, תחושת עליצות קיצונית (אופוריה) ולאחריה תחושת דיכאון. אדם השואף כמות גדולה של ממסים או גזים, עשוי לחוש בהשפעות חזקות יותר של הסם, כגון עיוות בתפיסת מקום וזמן, הזיות והפרעות נפשיות.
בטווח הקצר לאחר השימוש משתמשים רבים חווים כאבי ראש, בחילה והקאות, הפרעה בדיבור, אובדן קואורדינציה ונשימה קולנית. לאחר שימוש ממושך בממסים נדיפים מופיעה פריחה אופיינית על עור הפנים, סביב האף והפה. בגדיהם, עורם ונשימתם של משתמשים בממסים נדיפים מדיפים ריח חריף של החומר הכימי שבו השתמשו, דבר המשמש אחד הסימנים הבולטים להתמכרות. לעיתים ניתן לזהות את הממס הנדיף אף בזיעתם של המשתמשים.
השפעות בריאותיות > ממסים

השימוש בממסים נדיפים עלול לגרום לנזק למוח, למערכת העצבים, לכבד וכן לאיברים אחרים בגוף. בטווח הקצר מקרי המוות כתוצאה משימוש בממסים נדיפים נגרמים בעיקר משאיפת קיא בשעה שהמשתמש חסר הכרה, או משילוב של דיכוי מערכת הנשימה והיפוקסיה, סיכון זה גבוה במיוחד בעת שימוש בגזים כבדים מן האוויר כגון בוטאן או אדי בנזין. הסיכון שבשימוש במנת-יתר קטלנית של הסם, בעת שימוש בממסים נדיפים, גבוה יותר משימוש במנת-יתר בהזרקת אופיאטים כגון הרואין.
ניתן למנוע את רוב מקרי המוות כתוצאה משימוש בממסים נדיפים אם המשתמש מקבל טיפול החייאה באופן מיידי לאחר הפסקת הנשימה. אולם רוב מקרי המוות מתרחשים בשעה שהמשתמש נמצא לבדו, או בחברת משתמשים אחרים שאף הם תחת השפעת הסם. ממסים נדיפים מסוימים מסוכנים יותר מאחרים, כך בנזין וגז קירור למזגנים.
היפוקסיה עלולה להתרחש בשעה שהמשתמש שואף את הגז מתוך שקית פלסטיק הצמודה לפניו, דבר המונע ממנו לנשום אוויר צח. אולם, חלק מן הגזים הנשאפים כבדים מן האוויר ועלולים שלא להינשף מן הריאות אם המשתמש מתחיל לנשום ברדידות. משתמשים רבים אף סבלו מכוויות קטלניות לאחר שהשתמשו בחומרים דליקים.
נשים הרות המשתמשות בממסים נדיפים עלולות ללדת תינוקות במשקל נמוך יותר ובעל תחלואה גבוהה יותר. קיימים מחקרים המצביעים על שכיחות גבוהה יותר של מומים מולדים אצל נשים אשר שאפו בנזין בעת ההריון.
השפעות בריאותיות > גזים

שאיפת בוטאן עלולה לגרום לסחרחורות, הרדמות, מחסור בחמצן, חוסר סדירות בקצב הלב וכוויות קור. בוטאן הוא הגז הנמצא בשימוש רחב ביותר בבריטניה כסם פסיכואקטיבי וגרם ל-52% ממקרי המוות בין משתמשי ממסים נדיפים בשנת 2000. על ידי התזת בוטאן ישירות לגרון, זרם הנוזל עלול עם התפשטותו לרדת לטמפרטורה של מינוס 20 מעלות צלזיוס ולגרום לכיווץ שרירי הגרון. חלק מן הממסים הנדיפים עלולים לגרום אף לדום לב פתאומי. חלק מן הגזים הנשאפים גורמים כנראה לרגישות יתר של הגוף לאדרנלין. במצב זה, עליה פתאומית ברמת האדרנלין בגוף (למשל כתוצאה מפחד פתאומי הנגרם מהזיות), עלולה לגרום לחוסר סדירות קטלנית בקצב הלב.
גז תחמוצת החנקן ("גז צחוק", "גז קצפות") עלול לגרום למוות כתוצאה מחנק אם המשתמש שואף את הגז ישירות ממכל גדול, מסיכה או צינור. בדרך כלל, משתמשים אקראיים של תחמוצת החנקן ממשיכים לנשום אוויר צח לאחר ששאפו את הגז מתוך בלון או שקית. אולם, אם המשתמש חובש מסיכה המחוברת למכל הגז הוא נושם גז טהור ללא נשימת חמצן. אם הגז נשאף ישירות ממכל גז, ההתפשטות המהירה של הגז גורמת לירידה חדה בטמפרטורה ועלולה לגרום לכוויות בשפתיים ובגרון, דבר שאינו מתרחש בעת שאיפה מבלון.
דפוסי שימוש > ארצות הברית

אתר שימש כסם פסיכואקטיבי בתקופת היובש, כאשר מכירת אלכוהול הייתה בלתי חוקית לאורך תקופה של למעלה מ-10 שנים. את האתר שאפו או שתו ובחלק מן הערים בארצות הברית צריכת האתר החליפה לחלוטין את צריכת האלכוהול. אולם עם ביטול האיסור על צריכת אלכוהול ירדה הפופולריות של השימוש באתר, זאת לאור הסיכון המוגבר למוות בצריכת סם זה וכן הנזקים שהוא גורם לקיבה ולדרכי העיכול.
השימוש בדבק, צבע ובנזין כסמים פסיכואקטיביים כמעט ולא היה ידוע קודם לשנות החמישים. במחצית השנייה של המאה ה-20 הפכה הרחת דבק לתופעה עולמית. הסיבות ל"פריחה" זו של השימוש בדבק כסם נתונות לוויכוח ובין הפעילים בחינוך נגד סמים יש הטוענים כי מסעי הפרסום שנועדו למנוע את השימוש בדבק כסם, דווקא תרמו לעליית השימוש בחומר זה. העלייה העיקרית בשימוש בגז ממכלי תרסיס הייתה בשנות ה-80 כאשר פחת השימוש בגזי חממה ואלה הוחלפו על ידי גזים המזיקים פחות לסביבה, כגון בוטאן ופרופאן.
השימוש בממסים נדיפים נפוץ בקהילות עניות, במדינות בלתי מפותחות ובמדינות מפותחות (כך למשל, בקרב קהילות ילידים בצפון קנדה או באוסטרליה). כיוון שניתן לרכוש ממסים נדיפים באופן חוקי ובזול, חומרים אלה זמינים לבני נוער בכל שכבות האוכלוסייה. אולם, שימוש בממסים נדיפים לאורך זמן, או על ידי מבוגרים, מאפיין שכבות אוכלוסייה עניות מאוד או אלה שבשולי החברה.
דפוסי שימוש > קנדה

ילדי ילידים בקהילה מבודדת בשם דייוויס אינלט באזור צפון לברדור זכו לתשומת לב לאומית כאשר בשנת 1993 נמצא שרובם שואפים בנזין. שלטונות ניופאונדלנד ולברדור התערבו ושלחו רבים מילדים אלה לטיפול במוסדות מחוץ לקהילה. אף על פי שהקהילה כולה הועתקה למקום יישוב אחר, עדיין קיימות בה תופעות נרחבות של שימוש בממסים נדיפים. תופעות דומות דווחו בקהילות ילידים מבודדות אחרות בצפון קנדה.
דפוסי שימוש > דרום-מזרח אסיה ואפריקה

שאיפת צואה היא תופעה נפוצה בקרב עניים וחסרי בית, במספר ארצות בדרום מזרח אסיה, כגון תאילנד ומלזיה. על ידי הכנסת צואה של בעלי חיים, או בני אדם, לשקית פלסטיק או לפחית אטומה והותרתה בשמש נוצר תהליך של פירוק כימי הפולט גז מתאן הפועל כסם פסיכואקטיבי. המשטרות המקומיות מתקשות להגיב לתופעה זו לאור העובדה כי צואה איננה מוכרזת כסם מסוכן והשימוש בה חוקי.
שאיפת צואה היא תופעה מוכרת אף בחלק מארצות אפריקה. במדינות אלה אף קיימת תופעה של הרחת דבק לאלה היכולים לקנות את החומר. שאיפת צואה נעשית בדרך כלל על ידי העניים ביותר שאין ידם משגת אף קניית דבק.
דפוסי שימוש > רוסיה ומזרח אירופה

שאיפת בנזין הפכה לנפוצה בצי הרוסי לאחר שנעשו ניסיונות להגביל את אספקת האלכוהול לאנשי הצוות בספינות בשנות ה-80. הסרט הדוקומנטרי משנת 2001 "ילדים בתחתית" (Children Underground) תיאר שימוש נרחב בשאיפת חומר בשם אאורולק (Aurolac) אצל ילדי רחוב בבוקרשט, רומניה. תופעה של שאיפת בנזין אף קיימת בכפרים ועיירות נידחות במזרח אירופה.
דפוסי שימוש > אוסטרליה

שאיפת בנזין באוסטרליה היא תופעה הקיימת בעיקר באזורים מרוחקים בהם קיימות קהילות ילידים אבוריג'ינים. בקהילות עניות אלה הבנזין הוא החומר הנדיף הזמין ביותר ולכן הפך לסם פסיכואקטיבי נפוץ. ההשערה היא כי תחילת השימוש בבנזין כסם פסיכואקטיבי בין ילידי אוסטרליה החלה לאחר שחיקו את התנהגותם של חיילים מצבא ארצות הברית אשר הוצבו באזורים נידחים אלה בעת מלחמת העולם השנייה. בתחילת המאה ה-21 שאיפת בנזין היא תופעה נפוצה בין קהילות אבוריג'ינים בטריטוריה הצפונית, במערב אוסטרליה ובחלקים הצפוניים של דרום אוסטרליה וקווינסלנד.
בין השנים 1981-1991 דווחו 60 מקרי מוות של גברים אבוריג'ינים ושלושה מקרי מוות של נשים אבוריג'יניות, כתוצאה משאיפת בנזין. גילאי הנפטרים נעו בין 11 עד 32. גורמי המוות כללו דלקת ריאות, אוטם שריר הלב או דום לב, שאיפת קיא וכוויות. בקהילות אבוריג'ינים רבות ילדים מנסים שאיפת בנזין לפחות פעם או פעמיים במהלך התבגרותם. חלקם הופכים למשתמשים קבועים. לאחרונה היו דיווחים אף על שאיפת בנזין בקרב אבוריג'ינים באזורים עירוניים סביב הערים דרווין ואליס ספרינגס.
בניסיון להילחם בתופעה החלה חברת הדלק האוסטרלית BP Australia לשווק דלק אופל בעל נדיפות נמוכה אשר לא ניתן להשתמש בו לצורך שאיפה. שינוי זה הביא לירידה בשאיפת דלק בקהילות מסוימות.
דפוסי שימוש > הודו ודרום אסיה

שלושת החומרים הנדיפים בעלי השימוש הגבוה ביותר בהודו ובדרום אסיה הם דבק מגע בעיקר מתוצרת "דנדרייט" (Dendrite) המיוצר בכלכתה וכן טולואן (הידרוקרבון ארומטי ליפופילי) המצוי במדללי צבע וכן משחת "לודקס" המשמשת להקלה על כאבי שרירים.
ממסים נדיפים נפוצים

ממסים וגזים המשמשים לשאיפה מצויים במגוון רחב של מוצרים זולים וחוקיים המשמשים באחזקת הבית, או בשימוש משרדי, תעשייתי ובאחזקת הרכב.
מספר מוצרים ביתיים ומשרדיים מכילים ממסים שבהם נעשה שימוש כסמים, כגון טולואן ואצטון. מוצרים אלה כוללים נוזל טיפקס, מסיר לק ציפורניים (אצטון), טושים צבעוניים לסימון קבוע המכילים את החומר קסילן. גז למזגנים (פריאון), גזים המשמשים לדחיפת חומר מתוך מכלי תרסיס כגון מטהרי אוויר, ניקוי מקלדת מחשב, שמן לטיגון, קוטלי חרקים ותרסיס לשיער. כמו כן מכלי קצפת מוכנה לשימוש.
בין המוצרים תעשייתיים המכילים ממסים וגזים שבהם נעשה שימוש כסמים: טרפנטין, בנזין, צבע, תרסיסי צבע ומגוון דבקים לייבוש מהיר (כגון "דבק מטוסים"). בתרסיס המיועד לסייע בפעולת מאייד המנוע בטמפרטורות נמוכות קיים אתר. מכלים של בוטאן נמכרים לשימוש בכלי ריתוך ביתיים.
ראו גם

ריח של מכונית חדשה
הערות שוליים

↑  Petrol, באתר Northern Territory Government
↑  Joseph, Donald E.; Parker Spence (2005). Inhalants. Drugs of Abuse. United States Drug Enforcement Administration
↑  שחר שלי, מתחושת ריחוף ועד לסכנת מוות: גז קצפות - כך נראה הנזק שנגרם לגוף, באתר ynet, 30 ביולי 2023
↑  חמצן דו חנקני: "גז קצפת" (גז צחוק), באתר משרד הבריאות, ‏29.09.2020
↑  Brecher, Edward M. (1972). The Consumers Union Report on Licit and Illicit Drugs. Consumer Reports Magazine
↑  http://www.prn2.usm.my/mainsite/bulletin/nst/2000/nst16.html
ילד במלזיה שואף ("מסניף") דבק מגע מתוך שקית פלסטיק
כיכר הקונקורד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  קונקורדיה 
 כתובת:  הרובע השמיני של פריז 
 מיקום:  רובע שאנז אליזה 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  עיריית פריז 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1772
 תאריך פתיחה רשמי:  1772 
 יוצר:  פרדריק ג'ון קיזלר 
 אדריכל:  אנז'-ז'אק גבריאל 
 מידות
 אורך:  360 מ' 
 רוחב:  210 מ' 
 גובה מעל פני הים:  33 מ' 
 קואורדינטות:  48°51′56″N 2°19′16″E﻿ / ﻿48.8656331°N 2.3212357°E﻿ / 48.8656331; 2.3212357
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) כיכר הקונקורד(למפת פריז רגילה) כיכר הקונקורד
 
כיכר הקונקורד - בחזית האובליסק ומאחריו כנסיית מדלן ומלון קריון
מזרקה בכיכר הקונקורד (מאחוריה ניתן להבחין באובליסק לוקסור)
כיכר הקונקורד (בצרפתית: Place de la Concorde - "פלאס דה לה קונקורד") היא כיכר עירונית הממוקמת בקצה המזרחי של שדרות שאנז אליזה ברובע השמיני בפריז, צרפת.
היסטוריה

הכיכר תוכננה על ידי אנז'-ז'אק גבריאל בשנת 1755 ככיכר בצורת מתומן בין שדרות שאנז אליזה לגני הטווילרי. הכיכר נקראה במקור "כיכר לואי ה-15". באותה עת נבנו הבניינים בצידה הצפוני של הכיכר, שנועדו לשימוש משרדי ממשלה. הבניין המזרחי משמש עד היום את משרד הצי הצרפתי. מיד בתום הבנייה הפך הבניין המערבי לבית "קריון" המפואר, שהפך לאחר מכן למלון בשם "קריון". בבית זה למדה מארי אנטואנט לנגן בפסנתר.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש פריז על ידי הנאצים, שימש המלון את מפקדת הצבא הגרמני.