stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלדאיר
קריירת משחק

אלדאיר החל את הקריירה במדי קבוצת פלמנגו בעונת 1986 של ליגת העל הברזילאית. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ריו דה ז'ניירו כבר בשנתו הראשונה בבוגרים, ושנה אחר כך זכה עמה באליפות ברזיל. הוא שיחק בקבוצה עד 1989 ורשם במדיה 54 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים.
את הקריירה האירופית החל אלדאיר בעונת 1989/1990. המאמן שוודי סוון-יוראן אריקסון החל את הקדנציה השנייה שלו כמאמן הקבוצה, והחתים את אלדאיר כחיזוק לחוליית ההגנה. הוא שותף ב-22 משחקים מתוך 34 בליגת העל הפורטוגלית וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני בטבלה, אך גולת הכותרת של העונה הייתה העפלתה של בנפיקה לגמר גביע אירופה. אלדאיר, שאף תרם שער אחד בסיבוב הראשון מול דרי סיטי, פתח בהרכב במשחק הגמר מול מילאן, שהסתיים בהפסד מינימלי של בנפיקה, 1-0.
לאחר עונה אחת בלבד בפורטוגל, עבר אלדאיר לרומא מהסרייה א' לקראת עונת 1990/1991. כבר בעונת הבכורה שלו קטף אלדאיר תואר ראשון באיטליה, שסייע לרומא לזכות בקופה איטליה לאחר ניצחון בגמר על סמפדוריה. באותה עונה הגיעה רומא עם אלדאיר עד לגמר גביע אופ"א, שם נעצרה על ידי בת ארצה אינטר מילאנו. אלדאיר פתח בהרכב בשני משחקי הגמר.
אלדאיר תפס מקום של קבע במרכז ההגנה של רומא. ב-1998 אף זכה להיות קפטן הקבוצה לתקופה קצרה כשהחליף את אבל באלבו שעזב לפארמה, בטרם הוחלף על ידי פרנצ'סקו טוטי. בעונת 2000/2001, עשר שנים לאחר שהגיע לרומא, זכה עמה אלדאיר לראשונה באליפות איטליה. באותה עונה, תחת פאביו קאפלו, פחתו משמעותית דקות המשחק של אלדאיר ששותף ב-15 משחקי ליגה בלבד באותה עונה, בה הקדימה רומא את יובנטוס בראש הטבלה בשתי נקודות בלבד.
בסיום עונת 2002/2003, בתום 13 עונות במדי רומא, סיים אלדאיר את דרכו במועדון. המספר 6, ששימש אותו לאורך תקופתו במועדון, הופרש על ידי המועדון לעשר שנים כאות הוקרה, והבא שלבש את החולצה מספר שש של רומא היה קווין סטרוטמן ב-2013. בסך הכל רשם אלדאיר 330 הופעות ליגה במדי רומא, בהן כבש 14 שערים.
בעונת 2003/2004 נותר אלדאיר באיטליה כשחתם במדי גנואה מהסרייה ב', ובתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 38.
שלוש שנים לאחר פרישתו, חזר אלדאיר למגרשים וחתם במדי מוראטה מסן מרינו לקראת טורניר מוקדמות ליגת האלופות שהחל ביולי 2007. בפועל, רשם אלדאיר מחצית אחת בטורניר המוקדמות ממנו הודחה מוראטה לאחר סיבוב אחד בלבד, ועוד עשר הופעות בליגת העל של סן מרינו בדרך לזכייה בדאבל המקומי. הוא רשם הופעה אחת נוספת במוקדמות ליגת האלופות 2008/2009, לפני שפרש סופית מכדורגל.
קריירת משחק > נבחרת ברזיל

אלדאיר רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברזיל ב-15 במרץ 1989, במשחק ידידות מול אקוודור. ארבעה חודשים אחר כך זומן על ידי המאמן סבסטיאו לזארוני לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1989 אותו אירחה ברזיל. אלדאיר השתלב היטב בנבחרת ורשם שש הופעות מתוך שבע של ברזיל בטורניר, בדרך לזכייה בתואר. שנה אחר כך זומן על ידי לזארוני לסגל ברזיל לקראת מונדיאל 1990 באיטליה, בו הודחה ברזיל כבר בשמינית הגמר. אלדאיר לא שותף כלל במהלך הטורניר.
הטורניר המוצלח ביותר של אלדאיר בנבחרת היה טורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית. בניגוד לטורניר הקודם, אלדאיר היה שותף פעיל בטורניר. במשחק הראשון של שלב הבתים עלה מהספסל במהלך המחצית השנייה במשחק בו גברה ברזיל 2-0 על רוסיה. מאז, הוא עלה בהרכב הפותח בכל שאר משחקיה של ברזיל בטורניר. ברזיל צלחה את שלב הבתים עם ניצחון 3-0 על קמרון ושוויון 1-1 מול שוודיה. בשמינית הגמר, הדיחו אלדאיר וברזיל את ארצות הברית המארחת עם ניצחון 1-0, וברבע הגמר הדיחו את הולנד לאחר ניצחון 3-2. בחצי הגמר גברה ברזיל 1-0 על שוודיה במפגשן השני באותו הטורניר, והבטיחה את מקומה בגמר. במשחק הגמר, עם אלדאיר בהרכב, גברה ברזיל על איטליה בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שוויון 0-0 בסיום ההארכה, וזכתה בתואר אלופת העולם בכדורגל, הישג השיא בקריירה של אלדאיר.
בשנים שלאחר הטורניר, היה שותף אלדאיר להצלחה של נבחרת ברזיל במגוון טורנירים. הוא עלה בהרכב ברזיל בגמר קופה אמריקה 1995 בו נוצחה על ידי אורוגוואי. ב-1996 חיזק את הסגל האולימפי של ברזיל לאולימפיאדת אטלנטה תחת המאמן מריו זגאלו, וזכה עמה במדליית הארד. הוא פתח בהרכב ברזיל בניצחונה בגמר קופה אמריקה 1997 על בוליביה, וכחצי שנה אחר כך שוב עלה בהרכב ברזיל למשחק גמר, הפעם בניצחון הגדול 6-0 על אוסטרליה בגמר גביע הקונפדרציות 1997, בו זכתה ברזיל לראשונה בתולדותיה.
אלדאיר זומן על ידי זגאלו לטורניר מונדיאל 1998 בצרפת, שהיה השלישי ברציפות שלו בסגל. אלדאיר פתח בהרכב האלופה המכהנת בשני משחקיה הראשונים בשלב הבתים, שהסתיימו בניצחונות 2-1 על סקוטלנד ו-3-0 על מרוקו. הוא זכה למנוחה במשחק האחרון של שלב הבתים, בו נוצחה ברזיל 2-1 על ידי נורווגיה, אך מאז חזר להרכב בכל שאר משחקיה של ברזיל בטורניר. בשמינית הגמר גברה ברזיל 4-1 על צ'ילה, ברבע הגמר הדיחה את דנמרק עם ניצחון 3-2 ובחצי הגמר נזקקה לדו-קרב פנדלים על מנת להדיח את הולנד. בפעם השנייה ברציפות עלה אלדאיר בהרכב בגמר המונדיאל, אך הובס עם נבחרתו 3-0 על ידי המארחת צרפת.
אלדאיר הוסיף לשחק בנבחרת כשנתיים לאחר הטורניר, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, עד שפרש ממשחק בינלאומי בשנת 2000. בסך הכול רשם אלדאיר 81 הופעות במדי נבחרת ברזיל, בהן כבש שלושה שערים.
תארים

אליפות ריו דה ז'ניירו: 1986
אליפות ברזיל: 1987
גביע הליגה הפורטוגלית: 1989
אליפות איטליה: 2000/2001
הגביע האיטלקי: 1990/1991
הסופר קאפ האיטלקי: 2001
אליפות סן מרינו: 2007/2008
גביע העולם: 1994; 1998 (מקום שני)
קופה אמריקה (2): 1989, 1997; 1995 (מקום שני)
גביע הקונפדרציות: 1997
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | פלמנגו | ברזילליגת העל הברזילאית | 23 | 1 |
| 1987 | פלמנגו | ברזילליגת העל הברזילאית | 7 | 0 |
| 1988 | פלמנגו | ברזילליגת העל הברזילאית | 24 | 2 |
| 1989/1990 | בנפיקה ליסבון | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 22 | 5 |
| 1990/1991 | רומא | איטליהסרייה א' | 29 | 2 |
| 1991/1992 | רומא | איטליהסרייה א' | 33 | 3 |
| 1992/1993 | רומא | איטליהסרייה א' | 28 | 2 |
| 1993/1994 | רומא | איטליהסרייה א' | 12 | 0 |
| 1994/1995 | רומא | איטליהסרייה א' | 28 | 1 |
| 1995/1996 | רומא | איטליהסרייה א' | 31 | 0 |
| 1996/1997 | רומא | איטליהסרייה א' | 32 | 2 |
| 1997/1998 | רומא | איטליהסרייה א' | 28 | 3 |
| 1998/1999 | רומא | איטליהסרייה א' | 27 | 0 |
| 1999/2000 | רומא | איטליהסרייה א' | 34 | 1 |
| 2000/2001 | רומא | איטליהסרייה א' | 15 | 0 |
| 2001/2002 | רומא | איטליהסרייה א' | 16 | 0 |
| 2002/2003 | רומא | איטליהסרייה א' | 17 | 0 |
| 2003/2004 | גנואה | איטליהסרייה ב' | 17 | 1 |
| 2007/2008 | מוראטה | סן מרינוליגת העל של סן מרינו | 10 | 0 |
| 2008/2009 | מוראטה | סן מרינוליגת העל של סן מרינו | 0 | 0 |
| סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | סך הכול קריירה | 433 | 23 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ברזיל> שנה | נבחרת ברזיל> הופעות | נבחרת ברזיל> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1989 | 15 | 0 |
| 1990 | 3 | 1 |
1991: 0
1992: 0
1993: 0
| 1994 | 11 | 0 |
| 1995 | 13 | 1 |
| 1996 | 2 | 0 |
| 1997 | 19 | 1 |
| 1998 | 9 | 0 |
| 1999 | 3 | 0 |
| 2000 | 6 | 0 |
| סך הכול | 81 | 3 |
תכונות קוליגטיביות

דיאגרמת פאזות של ממס טהור (בשחור) ושל תמיסה (בכחול). ניתן להבחין בעליה בנקודת הרתיחה ובירידה בנקודת הקיפאון.
בכימיה, תכונות קוליגטיביות (colligative properties), הן התכונות של תמיסה, אשר תלויות בריכוז של המומס ולא באופי עצמו של החומר המומס. התכונות הללו של התמיסה מופיעות כאשר מוסיפים מומס אל ממס טהור. התכונות הקוליגטיביות הן:
חוק ראול: ירידה בלחץ אדים, לפי הנוסחה: P=P*·χ. כאשר P מייצג לחץ אדים מעל התמיסה, P* מייצג לחץ אדים מעל ממס טהור ו-χ מייצג שבר מולי של ממס.
העלאת טמפרטורת הרתיחה (כתלות בקבוע האבוליוסקופי של הממס ובמולליות של המומס).
הורדת טמפרטורת הקיפאון (כתלות בקבוע הקיראוסקופי (אנ') של הממס ובמולליות של המומס).
הופעת לחץ אוסמוטי.
הסבר לתופעה

לפי החוק השני של התרמודינמיקה, כאשר האנטרופיה של חומר גדלה, הוא הופך ליותר יציב. תהליך זה מתרחש בנוזל אשר נוסף אליו מומס. במילים אחרות, הפוטנציאל הכימי של נוזל יורד כאשר ממיסים בו מומס וזה מה שמוביל ליציבות הרבה של תמיסה (לעומת ממס טהור). בגלל הגדלת האנטרופיה שקורית בעקבות המסת המומס בממס (למשל המסת גלוקוז במים), התמיסה הופכת ליותר יציבה מבחינה תרמודינמית, וזה מה שמוביל לירידה בלחץ האדים מעל התמיסה, להעלאת נקודת הרתיחה, לירידת נקודת הקיפאון וכן להופעת הלחץ האוסמוטי.
מבחינה מולקולרית יותר קשה להסביר את התכונות הקוליגטיביות. את הירידה בלחץ האדים ניתן להסביר כך שהמומס (אשר איננו נדיף) נמצא בפני השטח של הנוזל ועל ידי כך מפחית את שטח ההשקה של הנוזל עם הגז.
הלמוט האלר

הלמוט האלר (בגרמנית: Helmut Haller; ‏21 ביולי 1939 - 11 באוקטובר 2012 באאוגסבורג שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק באאוגסבורג, בבולוניה, ביובנטוס ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

האלר החל את הקריירה שלו בBC אאוגסבורג כנער, ועלה לבוגרים בשנת 1957. בשנת 1962 עבר האלר לשחק בבולוניה האיטלקית ששילמה עבורו 750 אלף מארק גרמני. בבולוניה האלר שיחק שש עונות, בהן הבקיע 48 שערים ב-180 הופעות. בעונת 1963/64 זכה האלר עם בולוניה באליפות הסרייה א', בזכות הפרש שערים טוב יותר משל הסגנית אינטר מילאנו. הצלחתו של האלר בבולוניה גררה התעניינות ממועדונים גדולים יותר, ובשנת 1968 חתם האלר ביובנטוס. במועדון זה האלר העביר את התקופה הטובה ביותר בקריירת המועדונים שלו. בעונת 1970/81 הגיע האלר עם יובנטוס לגמר גביע ערי הירידים, שם הפסידה הקבוצה ללידס יונייטד בצמד מפגשים בגין שערי חוץ. בעונת 1971/72 האלר ויובנטוס זכו באליפות הסרייה א' בפער של נקודה אחת מהסגנית מילאן והשלישית טורינו. בעונת 1972/73 שוב זכה האלר עם יובנטוס באליפות, בפער של נקודה אחת ממילאן, אבל הפסיד עם הקבוצה בגמר הגביע האיטלקי למילאן, ובגמר גביע אירופה לאלופות לאייאקס אמסטרדם בתוצאה 1-0. בגמר זה נכנס האלר כמחליף בדקה ה-49 במקומו של רוברטו בטגה. בתום עונת 1972/73 עזב האלר את יובנטוס לאחר שצבר 116 הופעות והבקיע 21 שערים, וחזר לקבוצת נעוריו אאוגסבורג, שהפכה להיות קבוצה מאוחדת של BC אאוגסבורג ו-TSV שוואבן. בעונה הראשונה של האלר בבכורה המחודשת, זכה האלר באליפות הליגה המחוזית הדרומית, אך הקבוצה לא עלתה מאחר שטניס בורוסיה ברלין ששיחקה בליגה מחוזית אחרת צברה נקודה אחת יותר. בתום עונת 1978/79 פרש האלר ממשחק פעיל, ועסק לתקופות מסוימות באימון קבוצות חובבים, ואף העביר תקופה באימון אאוגסבורג.
קריירה בינלאומית

האלר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1958. בשנת 1962 השתתף האלר עם הנבחרת במונדיאל 1962, שם הודחה הנבחרת ברבע הגמר מול נבחרת יוגוסלביה. האלר השתתף גם במונדיאל 1966, שם הבקיע צמדים בשלב הבתים מול נבחרת שווייץ וברבע הגמר מול נבחרת אורוגוואי. האלר כבש את השער הראשון בחצי הגמר מול נבחרת ברית המועצות, בו ניצחה גרמניה המערבית בתוצאה 2-1. במשחק הגמר הבקיע האלר את שער היתרון הזמני לנבחרת גרמניה המערבית מול נבחרת אנגליה, בדרך לתיקו 2-2 בתום 90 דקות. בהארכה האנגלים ניצחו 4-2 וזכו במונדיאל. האלר סיים את מונדיאל 1966 כסגן מלך השערים עם שש הבקעות, כשרק אאוסביו הבקיע יותר, תשעה שערים. האלר השתתף גם במונדיאל 1970 אך שיחק רק במשחק שלב הבתים מול נבחרת מרוקו, והוחלף במחצית על ידי יורגן גרבובסקי. האלר לא שיחק יותר באותו מונדיאל בגין פציעה, ולאחר מונדיאל זה פרש מהנבחרת, לאחר שהבקיע 13 שערים ב-33 הופעות.
חיים אישיים

האלר סבל בשנת 2006 התקף לב חריף, אך החלים ממנו. בהמשך סבל מדמנציה וממחלת פרקינסון. האלר נפטר באוקטובר 2012, כאשר היה נשוי בפעם השלישית, לאישה הצעירה ממנו ב-43 שנים, והותיר שני בנים ובת.
האלר היה דודו של הכדורגלן כריסטיאן הוכשטטר, שהעביר קריירה ארוכה בבורוסיה מנשנגלדבך ושיחק גם בנבחרת גרמניה המערבית.
תארים

עם בולוניה:
אליפות הסרייה א': 1963/64
עם יובנטוס:
אליפות הסרייה א': 1971/72, 1972/73
עם אאוגסבורג:
אליפות הליגה הגרמנית המחוזית הדרומית: 1973/74
פקודת הנזיקין

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  17 באפריל 1968
 תאריך חקיקה עברי:  י"ט בניסן תשכ"ח
 גוף מחוקק:  הכנסת השישית
 חוברת פרסום:  דיני מדינת ישראל 10, עמ' 266
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 מספר תיקונים:  12
 נוסח מלא:  פקודת הנזיקין [נוסח חדש]
 
פקודת הנזיקין היא פקודה (דהיינו חיקוק של המחוקק המנדטורי, אשר נקלט במשפט הישראלי כבעל מעמד שווה לחוקי הכנסת) המסדירה את יסודות דיני הנזיקין בישראל, וקובעת את עוולת הרשלנות ואת עוולת הפרת חובה חקוקה כעוולות מסגרת. הפקודה אף קובעת מספר מסוים של עוולות פרטיקולריות. עוולות נזיקיות נוספות מצויות בחוקים אחרים (כדוגמת חוק איסור לשון הרע).
היסטוריה חקיקתית

פקודת הנזיקים האזרחיים, 1944 פורסמה על ידי ממשלת המנדט ב-28 בדצמבר 1944, כעיבוד של פקודת הנזיקין המנדטורית בקפריסין משנת 1911. זה היה ניסיון לעשות קודיפיקציה ותרגום של המשפט הבריטי. התרגום הכיל לא מעט טעויות שעליהן אנו נשענים עד ימינו. בדומה למרבית החקיקה המנדטוריות, גם פקודה זו הוכנסה לספר החוקים הישראלי סמוך להקמת המדינה, במסגרת פקודת סדרי השלטון והמשפט – דבר החקיקה הראשון של מועצת המדינה הזמנית.
ב-17 באפריל 1968 פורסם נוסח חדש לפקודה, בשם פקודת הנזיקין [נוסח חדש], שנכנס לתוקף ב-1 באוקטובר 1968.. סעיף 1 בנוסח החדש קובע: "בכפוף לפקודת הפרשנות תתפרש פקודה זו לפי עיקרי הפרשנות המשפטית המקובלים באנגליה, וביטויים המשמשים בה – חזקה היא – ככל שהדבר מתיישב עם ההקשר ובאין הוראה אחרת מפורשת – שמשמעותם כמשמעות הנודעת למקביליהם במשפט האנגלי ויתפרשו על דרך זו", ולכן כולל נוסח חדש זה בסופו מילון מונחים עברי-אנגלי.
מאז פרסום הנוסח החדש ועד לסוף שנת 2021 תוקנה פקודת הנזיקין 12 פעמים.
מבנה הפקודה

פקודת הנזיקין כוללת מבחינה מבנית/ מהותית שלושה חלקים:
חלק ראשון: החלק של העוולות, בדומה לחלק של העבירות בחוק העונשין. מסעיף 23 עד 63. העוולות שונות זו מזו, אך באופן בסיסי, כדי להטיל אחריות בנזיקין לתשלום פיצויים יש למלא אחר שלוש דרישות:
דרישה ראשונה – התנהגות עוולתית (אשם). אם עושים השאלה מהדין הפלילי, בחלק גדול מהמקרים לא נדרשת אחריות מוחלטת. על אדם לשלם אם התנהגותו נכנסת למסגרת של אחת העוולות.
דרישה שנייה – קשר סיבתי. נדרש שההתנהגות העוולתית היא זו שגרמה לנזק. יש צורך בקשר סיבתי עובדתי ובקשר סיבתי משפטי.
דרישה שלישית – נזק לתובע. אם לא סבל נזק (ממוני או פיזי) אין עילת תביעה.
חלק שני: חלק כללי. קובע עקרונות כלליים מתי מטילים אחריות בנזיקין, עקרונות אלו חלים על כל העוולות. בדיני נזיקין החלק הכללי של הפקודה אינו ממצה. יש הרבה מאוד עקרונות שלא מופיעים בפקודה אך זוכים להתייחסות בפסיקה. סעיף 1 עד 22.
החלק השלישי: עקרונות כלליים שנוגעים לסעדים. כיצד מחשבים פיצויים? מתי ניתן צו מניעה? איך נותנים תרופה, מתי ואיך? סעיף 64 ואילך.
הערות שוליים

↑  פקודת נזיקים אזרחיים, תוספת מס' 1 לעיתון הרשמי 1380 מ-28 בדצמבר 1944
↑  פקודת הנזיקין [נוסח חדש], דיני מדינת ישראל 10
חוק הביטוח הלאומי

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  15 במאי 1995
 תאריך חקיקה עברי:  ט"ו באייר תשנ"ה
 גוף מחוקק:  הכנסת השלוש עשרה
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1522, עמ' 210
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הרווחה
 מספר תיקונים:  223
 נוסח מלא:  חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995
 
חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995 הוא חוק המסדיר את פעולתו של המוסד לביטוח לאומי וקובע את ההוראות העיקריות בנוגע לזכאות לקצבאות הניתנות על ידי המוסד ולהענקתן ובנוגע לדמי ביטוח לאומי, שהם מקור מימון עיקרי לפעולת המוסד (מקור שני הוא תקציב המדינה). החוק נחקק על ידי הכנסת בשנת 1953, והוא החוק העיקרי המסדיר בישראל את פעולתה של מערכת הביטחון הסוציאלי בה. חוק זה עולה בקנה אחד עם הערכים הסוציאליים במשפט העברי שכולם למדים מעקרון "כל ישראל ערבים זה לזה".
בנוסף לחוק זה חוקקה הכנסת חוקים נוספים בתחום הביטחון הסוציאלי, בהם חוק הבטחת הכנסה, חוק ביטוח בריאות ממלכתי וחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, שגם ביישומם עוסק המוסד לביטוח לאומי.
נושאי החוק

חוק הביטוח הלאומי דן בנושאים אלו (רשימה לא מלאה):
קיום המוסד לביטוח לאומי, מוסדותיו והרכבם (פרק ב')
הזכאות והתנאים לתשלום תגמולים בתחומים שונים:
דמי לידה (פרק ג')
קצבת ילדים (פרק ד')
תגמולים על פגיעה בעבודה ועל נכות או מוות ממנה (פרק ה')
תגמולים על פגיעה בתאונה (פרק ו')
דמי אבטלה (פרק ז')
תשלום גמלה לעובדים בעקבות פשיטת רגל או פירוק של מעבידם (פרק ח')
תגמולים על נכות שלא מעבודה (פרק ט')
גמלת סיעוד (פרק י')
קצבת אזרח ותיק וביטוח שאירים (פרק י"א)
תגמולים למשרתים במילואים ולמתנדבים (פרקים י"ב ו-י"ג)
תגמולים לנפגעי כוחות הביטחון (פרק י"ג1)
גמלאות (פרק י"ד)
תשלום דמי ביטוח לאומי על ידי הציבור (פרק ט"ו)
קביעת עבירות פליליות בקשר לקיום החוק (פרק י"ט)
היסטוריה חקיקתית

מאז נחקק לראשונה תוקן החוק מאות פעמים, בהתאם לשינויים שחלו במערכת הביטחון הסוציאלי בישראל ולהשפעת המדיניות הכלכלית של ממשלות ישראל עליה. עקב כך פורסם פעמיים נוסח משולב לחוק - ב-1968 וב-1995. בחוק מוכנסים מספר תיקונים מדי שנה, ובכלל זה תיקונים במסגרת חוק ההסדרים.
הוראות החוק הושלמו על ידי תקנות, שהותקנו על ידי שר הרווחה, שהוא המופקד על ביצוע החוק. עם השנים הותקנו עשרות קובצי תקנות, הקובעים הוראות ביצוע מפורטות לנושאים המוסדרים בחוק בצורה עקרונית.
לקריאה נוספת

מנחם גולדברג ורות הורן, עוקדן הביטחון הסוציאלי, הוצאת סדן, 2021.
הערות שוליים

↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 1191-1193: חוק הביטוח הלאומי, אתר דעת.
תהליך סולווה

תהליך סולווה (באנגלית: Solvay process) הוא התהליך התעשייתי העיקרי להפקת נתרן פחמתי וסודה לשתייה.
בצורתו המודרני פותח התהליך על ידי ארנסט סולווה בשנות ה-60 של המאה ה-19. חומרי הגלם לתהליך זמינים וזולים: מי ים, ואבן גיר.  בשנת 2005 ייוצרו בעולם 42 מיליון טון של נתרן פחמתי כלומר כ-6 ק"ג לכל אדם באוכלוסיית העולם, כשלושה רבעים מכמות זו מופקת בתהליך סולווה.
היסטוריה

עד לסוף המאה ה-18 הופקו פחמות של נתרן ואשלגן מאפר צמחים. אפר עצים שימש כמקור לאשלגן פחמתי ואילו אפר צמחי מלחה או קלפ שימש כמקור לנתרן פחמתי וסודה לשתייה.
היסטוריה > תהליך Leblanc

הביקוש הגובר לנתרן פחמתי לתעשיית הסבון, הטקסטיל והזכוכית יצר מחסור בחומר. בשנת 1791 הרופא הצרפתי ניקולא לבלנק (Nicolas Leblanc) פיתח שיטה להפקת נתרן פחמתי. חומרי הגלם בתהליך שלו היו מלח בישול, גיר, חומצה גופרתית ופחם. בשלב הראשון חוממה תערובת של מלח בישול (NaCl) וחומצה גופרתית (H2SO4)  לקבלת נתרן גופרתי וחומצה מלחית (HCl).
2NaCl+H_{2}SO_{4}\longrightarrow Na_{2}SO_{4}+2HCl
בשלב הבא חומם הנתרן הגופרתי Na2SO4 עם פחם לקבלת נתרן גופרי (Na2S), תוך שחרור פחמן דו-חמצני, על-פי התגובה הבאה:  Na_{2}SO_{4}+2C\longrightarrow Na_{2}S+2CO_{2}
לבסוף הגיב הנתרן הגופרי (Na2S), עם גיר (CaCO3), לקבלת נתרן פחמתי (Na2CO3), וסידן גופרי (CaS), בתגובה :  Na_{2}S+CaCO_{3}\longrightarrow Na_{2}CO_{3}+CaS
כדי להפריד את הנתרן הפחמתי מתערובת המוצקים שהתקבלה נשטף התוצר במים. הנתרן הפחמתי המסיס הופרד מהסידן הגופרי ושקע כאשר המים התאדו.
תהליך Leblanc יצר מפגעים סביבתיים ניכרים. חומצה הידרוכלורית גזית נפלטה לאוויר בכמויות גדולות (כ-7 טון חומצה לכל 10 טון של נתרן פחמתי) והפסולת המוצקה - סידן גופרי CaS נערמה בסביבת המפעלים וגרמה פליטות של מימן גופרי ( {\ce {H_2S}}) רעיל ומסריח. פליטת הגזים פגעה קשות באוכלוסייה השכנה וכן בצמחייה ובחקלאות מסביב לאתרי הייצור. המפעלים היו חשופים לתביעות נזיקין ולחקיקה מגבילה. בשנת 1863 נחקק חוק שהגביל את פליטת המימן כלורי ל-5% מהכמות הנוצרת. חוק זה (Alkali Act 1863) נחשב לרגולציה המודרנית הראשונה על זיהום אוויר. המפעלים החלו להעביר את הגז הנפלט דרך מים ולהיפטר מהתמיסה החומצית שהתקבלה באמצעות הזרמתה לנחלים ואגמים תוך פגיעה קשה בדגה. תהליך לבלנק יצר גם תנאי עבודה קשים לפועלים שהיו חשופים לכימיקלים.
.
היסטוריה > פיתוח תהליך סולווה

תהליך לבלנק הפך לאופן הייצור המרכזי בתחילת המאה ה-19, אולם עלותם הגבוהה של חומרי הגלם והזיהום שיצר ובפרט פליטת אדי חומצת מימן כלורית המריצו  חיפוש תהליך חלופי. כבר ב-1811 גילה אוגוסטן ז'אן פרנל כי בעבוע פחמן דו-חמצני דרך מי ים שהומסה בהם אמוניה הביאה לשקיעת סודה לשתייה - התגובה המרכזית בתהליך סלווה, אך פרנל לא פרסם את הגילוי. ניסיון להפוך את התגובה ליישומית מתועד בפטנט בריטי משנת 1834.
בשנת 1861 הכימאי התעשייתי ארנסט סולווה (Ernest Solvay), החל לחקור את הבעיה כנראה בלא הכרה של רוב המחקר הקודם בתחום. הפתרון שמצא סולווה: מגדל ספיחת גז בגובה 24 מטרים בו בעבע פחמן דו-חמצני דרך זרם יורד של מי ים ומחזור של האמוניה הדרושה לתגובה הוכח כיעיל. המפעל הראשון לייצור נתרן פחמתי בתהליך סולווה הוקם בבלגיה ב-1864 ובשנת 1874 הקים סולווה עם אחיו מפעל גדול יותר בננסי שבצרפת. באותה שנה נבנה מפעל דומה גם באנגליה ובשנת 1884 נתנו האחים סולווה זיכיון למפעל בארצות הברית.
התהליך

בתהליך סולווה מעבירים פחמן דו-חמצני (CO2) דרך תמיסה מרוכזת של מלח בישול (NaCl) ואמוניה (NH3) התגובה להפקת סודה לשתייה:
NaCl+CO_{2}+NH_{3}+H_{2}O\longrightarrow NaHCO_{3}+NH_{4}Cl\qquad (1)
במפעל תמיסת מלח מועברת דרך שני מגדלים, בראשון מבעבעים לתוכה אמוניה המתמוססת בה ובמגדל השני מבעבעים את ה-CO2. האמוניה נחוצה משום שהיא יוצרת pH בסיסי ובסביבה בסיסית סודה לשתייה מסיסה פחות מ-NaCl ולכן תשקע כמוצק. בלי אמוניה התמיסה תהיה חומצית ולא יהיה ניתן להפריד ממנה סודה לשתייה.
האמוניה שנצרכה בשלב (1) ממוחזרת בשלב מאוחר יותר ומוחזרת לתחילת התהליך.
את הפחמן הדו-חמצני מפיקים בתהליך של פירוק בחום (calcination) של גיר (CaCO3), בטמפרטורה של 900-1100°C.
CaCO_{3(s)}\longrightarrow CO_{2(g)}+CaO_{(s)}\qquad (2)
לאחר שהסודה לשתייה מסוננת מתמיסת ה-NH4Cl שנוצרה בתגובה (1) משחזרים את האמוניה באמצעות תגובה עם הסידן החמצני CaO שנוצר בתגובה (2)
2NH_{4}Cl+CaO\longrightarrow 2NH_{3}+CaCl_{2}+H_{2}O\qquad (3)
האמוניה שנוצרה בשלב (3) מוזרמת למגדל התגובה הראשון כמגיב בתגובה (1), כך שתוצר הלוואי היחיד הוא המלח סידן כלורי (CaCl2) - חומר שיש לו שימושים תעשייתיים שונים, במיוחד כחומר למניעת קפיאת מים על כבישים. כמעט כל האמוניה משוחזרת כך שחומרי הגלם המסופקים באופן רציף הם רק תמיסת מלח בישול (NaCl) וגיר (CaCO3).
ניתן להוסיף לתהליך שלב בו הופכת הסודה לשתייה לנתרן פחמתי (Na2CO3) באמצעות חימום לטמפרטורות של 160-230°C.
2NaHCO_{3}\longrightarrow Na_{2}CO_{3}+CO_{2}+H_{2}O\qquad (4)
חיבור התגובות נותן את התהליך הכולל לייצור נתרן פחמתי:
2NaCl+CaCO_{3}\longrightarrow Na_{2}CO_{3}+CaCl_{2}
ה-CO2 הנוצר בשלב (4) מועבר חזרה לשלב (1).
פסולת

נוסף לסידן הכלורי, מפעלי סודה לשתייה ונתרן פחמתי בשיטת סולווה יוצרים תוצרי לוואי אחרים שעלולים לפגוע בסביבה. ניצולת שלב (2) אינה מלאה כך שלא כל הגיר המסופק לשלב זה הופך לסידן חמצני (CaO) ועודפי הגיר מצטברים. בנוסף יש לטהר את תמיסת המלח (שמקורה במי ים) מיונים של מגנזיום וסידן, הוצאת היונים הללו מבוצעת על ידי השקעתם (כפחמות), וכך מצטברת פסולת נוספת שיש לסלק.
תהליך Leblanc להפקת נתרן פחמתי וסודה לשתייה.
מפעל המתבסס על תהליך סולווה, במדינת ניו-יורק, ארצות הברית.
תהליך סלווה - להפקת נתרן פחמתי וסודה לשתייה.
טעות בחוזה (משפט עברי)

טעות בחוזה משמעה שאחד הצדדים או שניהם התקשרו בחוזה, מתוך תפיסה מוטעית בכל הנוגע לעובדות העסקה, לדין החל עליה, לשוויה וכיוצא בזה. לפי המשפט העברי, לטועה קמה זכות לביטול החוזה, זאת בכפוף לסוג הטעות ולמהותה.
הגדרת טעות

חוזה תקף על פי ההלכה כאשר מתקיימת גמירת דעת של הצדדים להתקשר בו. גמירת הדעת מבוססת על שני אספקטים: הראשון, התאמה בין דעת צד אחד לדעת הצד השני לגבי העסקה עליה הם עומדים לחתום. כלומר, שני הצדדים מבינים את מהות העסקה ואת חובותיהם על פיה בצורה שווה. השני הוא, הבנת ותפיסת הצדדים את העובדות הרלוונטיות לגבי העסקה בעת החתימה עליה. טעות הנוגעת לפער בין המציאות כפי שתפס אותה אחד הצדדים לבין מצב העובדות כפי שהן באמת, מהווה פגם בגמירת הדעת. כך נשמט הבסיס לחוזה וקמה זכות ביטול לטועה. מנגד יש האומרים כי זכות הביטול מבוססת על תנאי מכללא. כלומר, ישנה הנחה לא כתובה בין הצדדים, לפיה החוזה תקף רק אם העובדות בפועל תואמות את ההנחות העובדתיות עליהן הסתמכו הצדדים טרם החתימה על החוזה. לכן, כאשר אין התאמה להנחות העובדתיות קמה לצד הטועה זכות לביטול החוזה, על סמך אותו תנאי מכללא.
יש להדגיש כי לפי המשפט העברי טעות אינה מתייחסת לכוונות הפנימיות של הצדדים, לפי הכלל "דברים שבלב אינם דברים". כלומר, אין נפקות משפטית לכוונותיו הפנימיות של האדם. מסתבר, שביטול החוזה במקרה של טעות נועד להגן על אינטרסים של הצד שני, ואף אולי של צדדים נוספים, אשר הסתמכו על העסקה על סמך הצהרות הצדדים.
עם זאת, אף על פי שלכוונותיו הפנימיות של האדם יש משמעות משפטית אך ורק במקום שבאו לידי ביטוי בצורה חיצונית (גילוי דעת), פעמים שאין צורך בגילוי דעת, כאשר ניכר שהאדם פעל מתוך כוונה מסוימת וברורה. במקרים אלו לפנינו אומדנה המוכחת שהמעשים נעשו על ידי האדם מתוך כוונה מסוימת.
דוגמה לכך, הוא המקרה באדם ששמע שבנו מת במדינה אחרת ובעקבות כך הוריש את נכסיו לאדם אחר, אולם התברר שבנו חי וכי השמועה מקורה בטעות. לפי דין התלמוד "אין מתנתו מתנה" משום שאם היה יודע שבנו חי, לא היה מוריש נכסיו לאדם האחר. הר"ן מבאר שבמקרה שכזה הולכים אחר אומדן דעתו של האדם, משום שברור שאם אותו אדם היה יודע שבנו חי לא היה מוריש נכסיו לאדם אחר. דוגמה נוספת היא שכיב מרע (גוסס) שכתב את כל נכסיו לאחרים והבריא. במקרה זה, אף אם קנו האחרים את נכסיו קניין גמור, הנכסים יחזרו לרשותו, משום שניתן לשער את דעתו של הנותן שנתן את הנכסים כמתנה על מנת שתתבטל אם ישוב לאיתנו.