stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנה מעווד

רנה מעווד (בערבית: رينيه معوض, תעתיק מדויק: ריניה מעוצ'; 17 באפריל 1925 – 22 בנובמבר 1989) היה נשיאה המכהן של לבנון למשך 17 ימים, מה-5 בנובמבר 1989 עד להירצחו ב-22 בנובמבר. למרות החשד למעורבות כוחות פרו-סוריים, רוצחו לא נמצא עד היום.
כנוצרי מרוני הידוע בדעותיו המתונות, מעווד נתן לאזרחים תקווה לסיום מלחמת האזרחים הארוכה במדינה. הוא היווה דוגמה לסובלנות וקבלת האחר בעולם הערבי, הימנעותו מעימות ואמונתו בהידברות נתנו לו את תמיכתם של מפלגות לבנוניות רבות, שראו בו את הנשיא שיסיים את המלחמה. לפני מותו, פנה מעווד אל עמו במילים הבאות: "לא יכולה להיות מדינה או כבוד, ללא אחדות האנשים, ולא יכולה להיות אחדות ללא הסכם, ולא יכול להיות הסכם ללא פיוס בין האנשים, ולא יכול להיות פיוס ללא סליחה ופשרה." מחליפו היה הנשיא אליאס הראווי.
השכלה וקריירה מוקדמת

מעווד רכש את השכלתו בבית הספר דלה סלה בטריפולי, ולאחר מכן המשיך לתיכון סנט ג'וזף בעינטורה. הוא קיבל תואר במשפטים בשנת 1947 באוניברסיטת סנט ג'וזף בביירות. בהמשך, הצטרף לחברת עורכי הדין עבדאללה אל-יאפי (ראש הממשלה לשעבר), לפני שפתח חברה משלו בטריפולי ב-1951.
קריירה פרלמנטרית

מעווד נכנס לראשונה לפוליטיקה בשנת 1951, כשנכשל בהתמודדות על המושב של זע'רתא באספה הלאומית. למרות ההפסד, יצרו הבחירות ברית חזקה בינו לבין משפחת פרנג'יה. ב-1957 הוא נבחר לאספה הלאומית וכן בשנים 1960, 1964, 1968 וב-1972, שהיו הבחירות האחרונות לפני היבחרו לנשיאות (לא נערכו בחירות במהלך מלחמת האזרחים 1975-1990).
בשנת 1952, מעווד נעצר ונחקר על מעורבותו במחאה העממית שכפתה את התפטרותו של הנשיא בשארה אל-ח'ורי, נשיאה הראשון של לבנון העצמאית. בנוסף הוא הסתכסך עם מחליפו של ח'ורי, כמיל שמעון, כאשר האחרון הציע שינוי חוקתי על מנת להאריך את כהונתו בת 6 השנים. מעווד יצא לגלות בלטקיה, סוריה. בתקופה זו הוא זכה לראשונה במושב באספה הלאומית.
מעווד היה תומך נלהב של ממשיכו של שמעון, פואד שהאב. הוא עמד בראש ועדת החוק הפרלמנטרית וכן בראש ועדת הפיננסים והתקציב. הוא כיהן כשר הנמלים והתקשורת בממשלתו של ראשיד כראמי בין 31 באוקטובר 1961 עד 20 בפברואר 1964.
מאוחר יותר כיהן כשר לעבודות ציבוריות, שוב תחת כראמי, מ-16 בינואר עד ל-24 בנובמבר 1969, תחת ממשלתו של צ'ארלס חלו. בשנת 1970 מעווד הפסיק את תמיכתו ב"שיהאביסטים", שגם כראמי נמנה עם תומכיהם, וחזר למחנהו של סולימאן פרנג'יה, שהתמודד מול נציג המחנה השיהאביסטי, אליאס סרכיס. פרנג'יה ניצח בפער של קול אחד בבחירות לנשיאות, שהיו מתוחות במיוחד עד כדי כך שבניין הפרלמנט הוקף בחמושים.
ב-25 באוקטובר 1980, חזר מעווד לכהן כשר החינוך הלאומי והאמנויות בממשלת שאפיק ווזאם תחת הנשיא אליאס סרכיס, שעלה לנשיאות בשנת 1976 (אחרי פרנג'יה). הוא החזיק בתפקיד זה עד סוף כהונת סרכיס בספטמבר 1982. נאמנותו לפרנג'יה נבחנה באותה שנה, כאשר מעווד הצביע לבשיר ג'ומאייל (יריבו של פרנג'יה) לנשיאות. למרות כעסו של פרנג'יה, היחסים ביניהם נותרו קרובים וחזקים.
בחירתו ורציחתו

בעקבות הסכם טאיף שסיים את מלחמת האזרחים, האספה הלאומית התאספה ב-5 בנובמבר בבסיס חיל האוויר קולייטאת בצפון לבנון, ובחרה את מעווד לנשיאות לבנון, 409 ימים לאחר שאמין ג'ומאייל פינה את התפקיד בסיום כהונתו בשנת 1988. 17 ימים לאחר מכן, בדרכו חזרה מחגיגות יום העצמאות הלבנוני, מעווד נהרג בפיצוץ מכונית תופת בעלת מטען במשקל 250 ק"ג. בפיצוץ זה, שאירע ב-22 בנובמבר 1989 במערב ביירות, נהרגו עוד 23 אזרחים מלבד מעווד. שאוכי שווירי, שגריר לבנון באו"ם, אמר "זוהי טרגדיה גדולה בשנים של טרגדיות גדולות שאנו חווים. ייתכן שאיבדנו את אחת ההזדמנויות האחרונות שלנו לאחד את העם".
לא נעשתה חקירה מקיפה על הרצח מעולם ועד היום וזהותם של האחראים נמצאת בסימן שאלה. בחזרתה מהפגנות מהפכת הארזים ב-14 במרץ 2005, אמרה אלמנתו נאילה מעווד כי עצמאותה של לבנון הושבה ב-14 במרץ, וכי ב-14 במרץ היא הרגישה שנקמה את רצח בעלה.
חייו האישיים ומורשתו

מעווד הוא בנם של אניס ביי מעווד, שהיה ראש מועצה, ואשתו אוולין סלהוב. הוא נצר לשושלת בולטת בזע'רתא, אך למרות זאת הוא היה הנציג הראשון של המשפחה בפרלמנט.
בשנת 1965, מעווד נשא את נאילה נג'יב עיסא אל-ח'ורי, קרובתו של יריבו הפוליטי לשעבר בשארה אל-ח'ורי. למרות האיבה ההיסטורית של בין המשפחות, והעובדה שהיא הייתה צעירה ממנו ב-15 שנים, הנישואין היו מוצלחים למדי. בתם רימא, שנולדה ב-1966, היא עורכת דין ובוגרת אוניברסיטת הרווארד, ובנם מישל, שנולד ב-1972, הוא עורך דין ואיש עסקים בוגר אוניברסיטת סורבון שבפריז.
אלמנתו של מעווד, נאילה ייסדה לאחר מותו את קרן רנה מעווד, על מנת לקדם את ערכי ההידברות, השלום והצדק החברתי, שלהם הוא הקדיש את חייו. נאילה מעווד נבחרה לאספה הלאומית בשנת 1991. היא חברה בארגון האופוזיציה קורנת שהוואן, אשר התנגד לנוכחות הצבאית הסורית במדינה. בשנת 2004 היא הצהירה על מועמדותה לנשיאות במקום אמיל לחוד, שתוקף כהונתו הסתיים רשמית כבר בנובמבר אותה שנה.
רסלמניה 19

| רסלמניה 19> מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג (ים): Raw סמאקדאון
תאריך: 30 במרץ 2003
עיר: סיאטל, וושינגטון
אולם: סאפקו פילד
מספר צופים: 54,097
שיר (י) הנושא: "Crack Addict" בביצוע לימפ ביזקיט
סיסמה פרסומית: Dare to Dream
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| אין דרך החוצה | רסלמניה 19 | באקלאש |
סדרת אירועי רסלמניה
| 18 | רסלמניה 19 | 20 |
רסלמניה 19 (או בשמו המוכר יותר WrestleMania XIX) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-30 במרץ 2003, באצטדיון הסאפקו פילד שבסיאטל, וושינגטון. האירוע היה האירוע ה-19 בסדרת אירועי רסלמניה בנוסף להיותו הראשון שהתקיים במדינת וושינגטון. בנוסף, רסלמניה 19 היה אירוע הרסלמניה הראשון שהתקיים תחת השם WWE והראשון שהתקיים לאחר פיצול המותגים.
עשרה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהוקלט לתוכנית Sunday Night Heat. בקרב המרכזי, ברוק לסנר ניצח את קורט אנגל וזכה באליפות ה-WWE. עוד ברשימת הקרבות, דה רוק ניצח את סטון קולד סטיב אוסטין בקרב השלישי ביניהם באירועי רסלמניה; קרב זה סימל את הקרב האחרון של אוסטין לפני פרישתו מהיאבקות בזירה בשל פציעות שספג במהלך השנים הקודמות, טריפל H ניצח את בוקר טי ושמר על אליפות העולם במשקל כבד, האלק הוגאן ניצח את מר מקמהן, ושון מייקלס ניצח את כריס ג'ריקו.
שיא חדש של כמות צופים נקבע במהלך קיום האירוע כש-54,097 צופים הגיעו ממעל ל-15 מדינות ארצות הברית וממספר רב של מדינות ברחבי העולם, נתון שהכניס לארגון 2.76 מיליון דולר.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| H1 | צ'יף מורלי ולאנס סטורם (א) (עם הדאדלי בויז) ניצחו את קיין ורוב ואן דאם | קרב זוגות על אליפות הזוגות העולמית | 07:02 |
| 2 | מאט הארדי (א) (עם שאנון מור) ניצח את ריי מיסטריו | קרב יחידים על אליפות ה-WWE במשקל קל | 05:37 |
| 3 | אנדרטייקר ניצח את ביג שואו ו-A-טריין | קרב האנדיקאפ 2 נגד 1 | 09:42 |
| 4 | טריש סטרטוס ניצחה את ויקטוריה (א) (עם סטיבן ריצ'רדס) וג'אז | קרב משולש על אליפות הנשים של ה-WWE | 07:17 |
| 5 | קבוצת אנגל (צ'ארלי האס ושלטון בנג'מין) (א) ניצחו את כריס בנואה וריינו ואת לוס גררוס (צ'אבו גררו ג'וניור ואדי גררו) | קרב משולש על אליפות הזוגות של ה-WWE | 08:48 |
| 6 | שון מייקלס ניצח את כריס ג'ריקו | קרב יחידים | 22:34 |
| 7 | טריפל H (א) (עם ריק פלייר) ניצח את בוקר טי | קרב יחידים על אליפות העולם במשקל כבד | 18:45 |
| 8 | האלק הוגאן ניצח את מר מקמהן | קרב רחוב במידה שהוגאן היה מפסיד, הוא היה מוכרח לפרוש. | 20:47 |
| 9 | דה רוק ניצח את סטון קולד סטיב אוסטין | קרב יחידים | 17:55 |
| 10 | ברוק לסנר ניצח את קורט אנגל (א) | קרב יחידים על אליפות ה-WWE  במידה שאנגל היה מפסיד כתוצאה מספירת חוץ או מפסילה, הוא עדיין היה מאבד את התואר. | 21:07 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים H - קרב שהתקיים לפני האירוע והוקלט במסגרת התוכנית Sunday Night Heat
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  תוצאות רסלמניה 19
רסלמניה 14

| רסלמניה 14> מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWF
תאריך: 29 במרץ 1998
עיר: בוסטון, מסצ'וסטס
אולם: פליטסנטר
מספר צופים: 19,028
סיסמה פרסומית: The greatest PPV attraction !of all time
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| :No Way Out of Texas In Your House | רסלמניה 14 | Unforgiven: In Your House |
סדרת אירועי רסלמניה
| 13 | רסלמניה 14 | 15 |
רסלמניה 14 (או בשמו המוכר יותר WrestleMania XIV) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Wrestling Federation‏ (ה-WWF, כיום ה-WWE). האירוע נערך ב-29 במרץ 1998, באולם פליטסנטר שבבוסטון, מסצ'וסטס.
שמונה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את שון מייקלס וזכה בפעם הראשונה בקריירה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF בקרב שבו מייק טייסון שימש כעוזר השופט המיוחד; מייקלס הופיע לקרב למרות שספג פציעה חמורה במהלך הקרב שלו באירוע הרויאל ראמבל חודשיים קודם לכן, והוא לא התאבק שוב עד לסאמרסלאם של שנת 2002. עוד ברשימת הקרבות, אנדרטייקר ניצח את קיין, קקטוס ג'ק וצ'יינסו צ'ארלי ניצחו את הניו אייג' אאוטלוס (בילי גאן ורוד דוג) בקרב דאמפסטר וזכו באליפות הזוגות של ה-WWF, ודה רוק ניצח את קן שמרוק בפסילה וכתוצאה מכך שמר על האליפות הבין יבשתית של ה-WWF.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | LOD 2000 (אנימל והוק) (עם סאני) ניצחו בקרב הבאטל רויאל זוגות לאחר שהדיחו אחרונים את The New Midnight Express (בודיישוס בארט ובומבסטיק בוב) (עם ג'ים קורנט) | קרב באטל רויאל זוגות אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של ה-WWF | 08:19 |
| 2 | טאקה מיצ'ינוקו (א) ניצח את אגילה | קרב יחידים על האליפות במשקל בינוני של ה-WWF | 05:57 |
| 3 | טריפל H (א) (עם צ'יינה) ניצח את אואן הארט | קרב יחידים על אליפות אירופה של ה-WWF | 11:29 |
| 4 | מארק מרו וסייבל ניצחו את האמן אשר ידוע בשמו לשעבר גולדאסט ולונה ואשון | קרב זוגות מעורב | 09:11 |
| 5 | דה רוק (א) (עם דילו בראון, קאמה מוסטפא ומארק הנרי) ניצח את קן שמרוק בפסילה | קרב יחידים על האליפות הבין יבשתית של ה-WWF | 04:49 |
| 6 | קקטוס ג'ק וצ'יינסו צ'ארלי ניצחו את הניו אייג' אאוטלוס (בילי גאן ורוד דוג) (א) | קרב דאמפסטר על אליפות הזוגות של ה-WWF | 10:01 |
| 7 | אנדרטייקר ניצח את קיין (עם פול ברר) | קרב יחידים | 17:05 |
| 8 | סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את שון מייקלס (א) (עם טריפל H וצ'יינה) | קרב יחידים על אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF (מייק טייסון שימש כאוכף חוקים מיוחד) | 20:02 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
↑  המשתתפים האחרים בקרב היו: לוס בוריקוואס (מיגל פרז ג'וניור וסאביו ווגה), לוס בוריקוואס (חסוס קסטיליו וחוזה אסטראדה ג'וניור), הטרות' קומישן (רקון וסנייפר), בראדשו וצ'יינז, The Nation of Domination (מארק הנרי ודילו בראון), The Nation of Domination (פארוק וקאמה מוסטפא), הקוויבקרס (ז'אק רוז'ו ופייר אולה), ה-Rock 'n' Roll Express (ריקי מורטון ורוברט גיבסון), ההדבנגרז (מוש וטראשר), טו מאץ' (סקוט טיילור וברייאן כריסטופר), דיסייפלס אוף אפוקליפס (8-בול וסקאל), סטיב בלקמן ופלאש פאנק, והגודווינס (הנרי או. גודווין ופיניאס א. גודווין).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  תוצאות רסלמניה 14
ריצ'רד קרטיס

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1956 (בן 67) ולינגטון, ניו זילנד 
 שם לידה:  Richard Whalley Anthony Curtis 
 מדינה:  ניו זילנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  כרייסט צ'רץ'  בית הספר הארו  Papplewick School 
 בן או בת זוג:  Emma Freud   Emma Freud 
 צאצאים:  Scarlett Curtis, Jake Curtis, Charlie Curtis 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  פרס גילדת הכותבים של אמריקה  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד וולי אנתוני קרטיס (באנגלית: Richard Whalley Anthony Curtis; נולד ב-8 בנובמבר 1956) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע בריטי. הוא ידוע בעיקר מסרטיו בסוגת הקומדיה הרומנטית, בהם "ארבע חתונות ולוויה אחת" (1994), "נוטינג היל" (1999), "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" (2001), "אהבה זה כל הסיפור" (2003), "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" (2004), "כל הזמן שבעולם" (2013), והסרט "יסטרדיי" (2019). עוד הוא מוכר מסרט הדרמה "סוס מלחמה" (2011), ומהיותו שותף לכתיבה של קומדיות המצבים "הפתן השחור", "מיסטר בין" ו"הכומר מדיבלי". בתחילת הקריירה שלו כתב קרטיס חומרים לתוכניות הטלוויזיה הקומיות "מבט הפוך" של ה-BBC, ו-"Spitting Image" של רשת ITV.
ב-2007 זכה קרטיס בפרס עמית באפט"א, הפרס החשוב ביותר של האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה שמוענק לקולנוענים. ב-2008 קיבל קרטיס את פרס באפט"א ההומניטרי על הקמת "קומיק ריליף" ועל תרומותיו למטרות צדקה. ב-2012 בחר סר פיטר בלייק בקרטיס כאחד מהאייקונים התרבותיים שהופיעו בגרסה המחודשת שלו ליצירתו הידועה, עטיפת האלבום "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" של הביטלס. קרטיס היה שותף להקמה של ארגון הצדקה הבריטי "קומיק ריליף" יחד עם לני הנרי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קרטיס חי בנוטינג היל, ויש לו בית בוולברסוויק שבסאפוק. הוא נשוי לעורכת והשדרנית אמה פרויד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | במאי קולנוע | תסריטאי | מפיק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | ארוך ומשגע | לא | כן | לא |  |
| 1994 | ארבע חתונות ולוויה אחת | לא | כן | מפיק בפועל | מועמדות - פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר מועמדות - פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר מועמדות - פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר |
| 1997 | בין: הקומדיה הקולנועית המטורפת | לא | כן | מפיק בפועל |  |
| 1999 | נוטינג היל | לא | כן | מפיק בפועל |  |
| 2001 | יומנה של ברידג'ט ג'ונס | לא | כן | לא |  |
| 2003 | אהבה זה כל הסיפור | כן | כן | לא | בכורה כבמאי מועמדות - פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר מועמדות - פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר |
| 2004 | ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים | לא | כן | לא |  |
| 2007 | החופשה של בין | לא | לא | מפיק בפועל |  |
| 2009 | רדיו רוק | כן | כן | מפיק בפועל | יצא בשם Pirate Radio בארצות הברית |
| 2011 | סוס מלחמה | לא | כן | לא |  |
| 2013 | כל הזמן שבעולם | כן | כן | מפיק בפועל |  |
| 2014 | טראש | לא | כן | לא |  |
| 2018 | מאמה מיה! Here We Go Again | לא | Story | מפיק בפועל |  |
| 2019 | יסטרדיי | לא | כן | כן |  |
| 2023 | Genie |  | כן | כן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | בימוי | תסריטאי | מפיק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979–1982 | מבט הפוך | לא | כן | לא |  |
| 1983–1989 | הפתן השחור | לא | כן | לא |  |
| 1984–1985 | Spitting Image | לא | כן | לא |  |
| 1991 | Bernard and the Genie | לא | כן | לא | סרט טלוויזיה |
| 1990–1995 | מיסטר בין | לא | כן | לא | יוצר שותף |
| 1994–2007 | הכומר מדיבלי | לא | כן | מפיק בפועל |  |
| 1999–2007 | Robbie the Reindeer | לא | כן | לא |  |
| 2005 | הנערה בבית הקפה | לא | כן | מפיק בפועל | סרט טלוויזיה זכייה - פרס אמי לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר  זכייה - פרס אמי לתסריט מצטיין למיני-סדרה, סרט טלוויזיה או ספיישל טלוויזיוני |
| 2007 | חדר מיון | לא | כן | לא | פרק אחד |
| 2008 | סוכנות הבלשיות מספר 1 | לא | כן | מפיק בפועל | פרק פיילוט |
| 2010 | דוקטור הו | לא | כן | לא | בפרק: "Vincent and the Doctor" |
| 2013 | מרי ומרתה | לא | כן | לא | סרט טלוויזיה |
| 2015 | "Esio Trot" של רואלד דאל | לא | כן | לא | סרט טלוויזיה |
| 2017 | Red Nose Day Actually | כן | כן | לא | סרט טלוויזיה קצר ביים יחד עם מאט וייטקרוס |
| 2019 | ארבע חתונות ולוויה אחת | לא | כן | לא | סרט טלוויזיה קצר |
הערות שוליים

↑  "Richard Curtis – Biography at tv.com". Retrieved 20 January 2014
↑  "Richard Curtis – Academy Fellow in 2007". Bafta.org. Retrieved 7 April 2013
↑  "Britannia Award Honorees – Awards & Events – Los Angeles". British Academy of Film and Television Arts (BAFTA). נבדק ב-31 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New faces on Sgt Pepper album cover for artist Peter Blake's 80th birthday". The Guardian. 2016.
↑  "Comic Relief raises £1bn over 30-year existence". BBC News Online. 14 במרץ 2015. נבדק ב-18 במרץ 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Richard Curtis Biography (1956–)
↑  "Emma Freud tells her Dad's refugee story". YouTube. 11 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How Blackadder changed the history of television comedy". The Independent. 5 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Radio Picks, The Guardian, 31 January 2007
↑  "Spitting Image plans ITV return". BBC News. נבדק ב-29 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Richard Curtis: Screenwriting Lecture". BAFTA Guru. 30 בספטמבר 2013. נבדק ב-18 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Television │ Fellowship in 2007 – Winner: Richard Curtis CBE". BAFTA. נבדק ב-18 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "It's 'About Time' For Rachel McAdams & Richard Curtis; Actress Lines Up Anton Corbijn's 'A Most Wanted Man' | The Playlist". Blogs.indiewire.com. אורכב מ-המקור ב-13 במאי 2012. נבדק ב-11 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Child, Ben (6 באפריל 2011). "Stephen Daldry and Richard Curtis pick up Trash". The Guardian. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Esio Trot review – Dench sparkles, Hoffman is perfect; World's Strongest Man". The Guardian. נבדק ב-31 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Irish director Dearbhla Walsh to direct Roald Dahl film". BBC News. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "How One 'Yesterday' Screenwriter's Dream Became A Nightmare". UPROXX (באנגלית אמריקאית). 2020-05-21. נבדק ב-22 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lily James in Talks to Star in Danny Boyle Comedy (Exclusive)". Hollywood Reporter. נבדק ב-2 באוקטובר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hayes, Dade (14 במרץ 2019). "Tribeca Slots Danny Boyle's 'Yesterday' As Closing-Night Film, Galas For Trey Anastasio Doc, 'Apocalypse Now,' 'Say Anything …'". Deadline Hollywood. נבדק ב-4 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thorpe, Vanessa (27 במרץ 2005). "The producer". The Guardian. UK. נבדק ב-8 באוקטובר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TV & Radio Presenter Emma Freud". BBC. אורכב מ-המקור ב-4 ביוני 2006. נבדק ב-20 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334885405171  PLWABN: 9810536992005606  BIBSYS: 90822189  BNE: XX1092776  BnF: cb135521127 (data)  CiNii: DA12057490  GND: 121856836  ISNI: 0000 0001 2127 5298  LCCN: no96044673  LNB: 000278925  MusicBrainz: 611ff4a8-2cef-4356-92fc-692d3a0de272  NDL: 00437053  NKC: xx0034115  NLA: 42424852  NLK: KAC201310563  NTA: 173731503  SELIBR: 307538  SNAC: w68k8bmd  SUDOC: 057698325  VIAF: 34622501   WorldCat (עם VIAF): 34622501 
קרטיס בלונדון ב-1999
ריבוע קסם

ריבוע הקסם מתוך התחריט מלנכוליה של אלברכט דירר; בתחתית הריבוע שנת יצירתו – 1514, ומשני צידיה הספרות המייצגות את אותיות שמו של דירר.
במתמטיקה, ריבוע קסם הוא מטריצה ריבועית (מסדר  \!\,n\times n), שמכילה את כל המספרים הטבעיים מ-1 ועד n² בסדר כלשהו, כך שסכום המספרים בכל שורה, בכל עמודה ובשני האלכסונים יהיה זהה. סכום זה מכונה "קבוע הקסם", וערכו
היסטוריה

ריבועי קסם מעוררים עניין בבני אדם זמן רב. בימי קדם היו קשורים עם העל טבעי והעולם הקסום. הם נמצאו בממצאים ארכאולוגיים של ערים אסיאתיות קדומות, ולמעשה, האזכור הקדום ביותר של ריבוע קסם הוא מסין, בערך מ-2800 לפני הספירה. הוא נקרא "lo-shu" והאגדות מספרות כי ריבוע הקסם הזה נראה לראשונה על ידי הקיסר "Yu" על גבו של צב שמימי על הגדה של הנהר הצהוב, lo.
בתחריט מלנכוליה שנעשה בשנת 1514 על ידי אלברכט דירר מופיע ריבוע קסם שכזה. דירר שיבץ את שנת היצירה בתחריט.
במאה התשיעית, ריבועי קסם חלחלו אל תוך עולם האסטרולוגיה, כאשר אסטרולוגים ערבים השתמשו בהם בחישובי הורוסקופים. עם העבודות של המתמטיקאי היווני Moschopoulos ב-1300 לספירה, ריבועי קסם ותכונותיהם התפשטו אל תוך העולם המערבי, בעיקר בתקופת הרנסאנס. כמו כן ישנם ריבועי קסם במילים שרצף המילים נקרא גם ישר וגם באלכסונים, ראה ערך ר' אברהם אבן עזרא.
קבוע הקסם

בריבוע הקסם משובצים המספרים  \ 1,2,\dots ,n^{2}, שסכומם הוא סכום סדרה חשבונית,  \ {\frac {n^{2}(n^{2}+1)}{2}}. מכיוון שסכום המספרים בכל אחת מ-n השורות אמור להיות קבוע, הסכום בכל שורה שווה ל- \ {\frac {n(n^{2}+1)}{2}}; כך גם לעמודות.
דוגמאות לריבועי קסם > ריבוע קסם מסדר 3

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 4 | 9 | 2 |
| 3 | 5 | 7 |
| 8 | 1 | 6 |
בריבוע קסם בן 9 משבצות, הספרה האמצעית תמיד תהיה 5
דוגמאות לריבועי קסם > ריבוע קסם מסדר 4 – ריבוע הקסם של דירר

דוגמה נוספת היא ריבוע הקסם מסדר 4 שיצר דירר בתחריטו מלנכוליה, המכיל תכונות מעניינות נוספות:
בניית ריבוע קסם מסדר אי־זוגי

קיימת דרך פשוטה לבניית ריבוע קסם מסדר  \ n כאשר  \ n הוא מספר טבעי אי-זוגי. יש לכתוב בריבוע את כל המספרים מ־ \ 1 ועד  \ n^{2} לפי הסדר על־פי הכללים הבאים:
כתבו את הספרה 1 במשבצת במרכז השורה העליונה.
מעתה והלאה יש לנוע למשבצת הסמוכה באלכסון למעלה וימינה. חריגים:
אם מגיעים לקצה הריבוע – יש לחזור מצדו השני:
אם מגיעים לקצה העליון של הריבוע – חוזרים מהקצה התחתון.
אם מגיעים לקצה הימני של הריבוע – חוזרים מהקצה השמאלי.
אם המשבצת שאליה הגעתם מלאה, יש לנוע משבצת אחת למטה במקום באלכסון למעלה וימינה (הדבר מתרחש אם ורק אם המספר האחרון שהוצב הוא כפולה של  \ n).
כתבו את המספר הבא במשבצת שאליה הגעתם.
ראו גם

ריבוע קסם-על
ריבוע לטיני
סודוקו
כוכב קסם
משושה קסם
ריבוע הקסם שבתחריט, ו-52 התצורות המסתכמות ל-34
שירלי טמפל, המפלצת הצעירה והקדושה ביותר של הקולנוע בזמנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  סלבדור דאלי
 תאריך יצירה:  1939
 טכניקה וחומרים:  גואש, פסטל וקולאז' על קרטון
 ממדים בס"מ
 רוחב:  100 ס״מ 
 גובה:  75 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  סוריאליזם 
 מספר יצירה:  2751 (MK) (Museum Boijmans Van Beuningen) 
 מיקום:  מוזיאון בוימאנס ואן בונינגן
 
שירלי טמפל, המפלצת הצעירה והקדושה ביותר של הקולנוע בזמנה או שירלי טמפל, המפלצת הצעירה והקדושה ביותר של הקולנוע בן זמננו או ספינקס ברצלונה הוא ציור גואש, פסטל וקולאז' על קרטון. של הצייר הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. היצירה צוירה בשנת 1939 ומוצגת במוזיאון בוימאנס ואן בונינגן ברוטרדם שבהולנד.
היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה שנערכה בגלריית ג'וליין לוי בעיר ניו יורק, בין ה-21 במרץ ל-18 באפריל 1939.
היצירה היא קולאז' בה תמונת ראשה של השחקנית האמריקאית שירלי טמפל הלקוחה מכתבה עיתונאית, מוצבת על גוף לביאה אדום לה שדיים גלויים וציפורניים לבנות. מעל צילום ראשה של שירלי טמפל מופיע עטלף ערפד, ולרגליה גולגולת ועצמות שלד (שרידים מטרף שתפסה). מתחת לדמות האריה מופיע הכיתוב: "שירלי, עתה גם בצבע".
היצירה מהווה ביקורת על ניצולה של הילדה על ידי תעשיית הסרטים האמריקאית, והסקסואליזציה שלה.
הערות שוליים

↑  אתר מוזיאון טייט
↑  מארק לוסון, אין מפלצות קדושות, הגארדיאן, 1 ביוני 2007
רנה מלנסטיין

רנה מלנסטיין (בהולנדית: René Meulensteen; נולד ב-25 במרץ 1964) הוא שחקן עבר ומאמן כדורגל הולנדי המשמש כעוזר מאמן נבחרת אוסטרליה.
ביוגרפיה > קריירת משחק

רנה מלנסטיין נולד וגדל בעיירה באוגן הנמצאת במחוז צפון בראבנט שבדרום הולנד. הוא החל את קריירת המשחק שלו במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית ויוס 38. בשנת 1982, בגיל 18, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים, שמשחקת בליגה העשירית, ובתום העונה עזב את הקבוצה. בשנת 1983 חתם בוול הארדינג מהליגה השביעית. לאחר חמש שנים, בעונת 1988/1989, מלנסטיין שב לקבוצת נעוריו, אך לאחר שנה, עבר לקבוצת דה טרפרס, אשר שיחקה אז בליגה החמישית. לאחר שנתיים, בעונת 1991/1992 מלנסטיין עבר לניימכן מליגת העל ההולנדית, אך לא זכה לשחק בה, מכיוון שבילה את השנתיים הבאות בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 1993 מלנסטיין פרש ממשחק פעיל בגיל 30. בתקופה זו קיבל רישיון אימון.
ביוגרפיה > קריירת אימון

את קריירת האימון שלו התחיל מלנסטיין בשנת 1982, כאשר עלה לבוגרים של ויוס 38 והחל לאמן בקבוצת הנוער של המועדון. כשעבר לשחק בניימכן, אימן במקביל את קבוצת הנוער שלה. בשנת 1993, לאחר שפרש ממשחק פעיל, מלנסטיין טס לקטר ואימן במשך כשש שנים את הנבחרת הלאומית של קטר עד גיל 18. בשנת 1999 מונה למאמן קבוצת אל-גארפה מליגת העל הקטרית, והוביל אותה לזכייה בגביע הערבי. בשנת 2000, מלנסטיין עבר למתחרה הגדולה של אל-גארפה - א-סד, אותה אימן למשך עונה אחת, בה זכתה בגביע אמיר קטר, שהוא הגביע הקטרי.
בשנת 2001 מונה מלנסטיין למאמן מחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד, תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים עד לשנת 2005, כשהשיג את רישיון הפרו שלו להיות מאמן בכיר באירופה. באותה השנה הוא מונה לתפקיד מאמן קבוצת המילואים של יונייטד. בשנת 2006, מלנסטיין עזב את יונייטד ומונה למאמנה של ברונדבי הדנית למשך שלוש עונות, אך פוטר באמצע עונת 2006/2007 בגלל תוצאות רעות. ב-17 בינואר 2007, הוא שב למנצ'סטר יונייטד, הפעם לקבוצה הראשונה, בתור עוזר מאמן לאלכס פרגוסון. בשנת 2013, פרגוסון עזב את יונייטד לאחר 27 שנים, ומאמנה החדש, דייוויד מויס, הביא עמו צוות משלו, דבר אשר גרם להתפטרותו של מלנסטיין.
ב-27 ביוני 2013, יום אחד לאחר שעזב את יונייטד, מלנסטיין הודיע כי ישמש כעוזר מאמן לחוס הידינק באנז'י מחצ'קלה, מליגת העל הרוסית. לאחר פחות מחודש לאחר שמלנסטיין הגיע לקבוצה, ב-22 ביולי, הידינק התפטר מתפקידו ומלנסטיין מונה למאמן הראשי במקומו. הוא היה המאמן במשך 16 ימים עד אשר הוחלף על ידי גדז'י גדז'ייב. לאחר פיטוריו, מלנסטיין חזר לאנגליה, ונהפך למאמנה של פולהאם מהפרמייר ליג. בתחילה היה עוזרו של מרטין יול, אך לאחר שהוא פוטר לאחר חמישה הפסדים רצופים, מלנסטיין מונה למאמן הראשי. תחת מלנסטיין, פולהאם רשמה מספר ניצחונות ואף עלתה מעל לקו האדום, אך ב-14 בפברואר 2014, הוא פוטר בעקבות מספר תוצאות מאכזבות, והוחלף על ידי פליקס מגאת. ב-2014 עד 2016 שימש כיועץ אסטרטגי בקבוצת פילדלפיה יוניון מליגת ה-MLS.
ב-9 באוגוסט 2016 מונה למאמן מכבי חיפה.
ב-13 בפברואר 2017 לאחר הפסד 0–3 בדרבי להפועל חיפה פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-14 ביולי 2017 מונה למאמן קראלה בלאסטרס מהליגה הראשונה בהודו. ב-2 בינואר 2018 סיים את תפקידו בקבוצה ועבר לשמש כעוזר מאמן נבחרת אוסטרליה.
חיים אישיים

בנו של מולנשטיין, מל מלנסטיין, הוא כדורגלן וקפטן קבוצת ואלבייק.
הערות שוליים

↑  תומר לוי, סוף התהליך. רשמית: מכבי חיפה פיטרה את מולנסטיין - ספורט 5, באתר m.sport5.co.il ספורט 5 13 בפברואר 2017
↑  רנה מולנסטיין סיים את תפקידו בקראלה בלאסטרס ההודית, באתר וואלה, 2 בינואר 2018
↑  DPG Media Privacy Gate, myprivacy.dpgmedia.nl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1231583444  VIAF: 7819161098981429640005   WorldCat (עם VIAF): 7819161098981429640005