stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוא (שיר של שיר חיימוב)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
הערות שוליים

↑  הוא והיא: קליפ חדש לשיר חיימוב, באתר ynet, 30 ביולי 2019
↑  מוזיקה - תו הכוכב: שיר חיימוב נכנסת לתעשייה עם סינגל בכורה, באתר פרוגי, ‏2019-07-31
↑    יואב בירנברג, השיר שלה, באתר "ידיעות אחרונות", 13 באוגוסט 2019
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט (28.7.2019-3.8.2019), באתר MediaForest, ‏2019-08-03
הארמייה השנייה (צרפת)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 שיוך:   צבא צרפת
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 11 בפברואר 1919   2 בספטמבר 1939 – 31 ביולי 1940
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה השנייה הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הארמייה התפרסמה מאוד בעקבות לחימתה בקרב ורדן.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור לורן תחת פיקוד גנרל נואל דה קסטלנו. הארמייה השתתפה בקרב לורן וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבלום את המתקפה הגרמנית בקרב גראן קורונה. במהלך המרוץ אל הים הועברה הארמייה צפונה, ובשנת 1915 השתתפה בקרב שמפאן השני.
במהלך שנת 1916 השתתפה הארמייה בפיקודו של פיליפ פטן ולאחר מכן בפיקודו של רובר ניוול, בלחימה הנוראה בקרב ורדן, והצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית.
הארמייה המשיכה להילחם עד סוף המלחמה, והשתתפה במתקפת מאה הימים, וב-11 בפברואר 1919 פורקה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השנייה בפיקוד גנרל שארל הונציגר פרוסה בארדנים הצרפתיים, כחלק מקבוצת הארמיות הראשונה. ב-10 במאי 1940 פתחו הגרמנים במתקפה על צרפת וארצות השפלה, ולאחר כיומיים של התקדמות החלו לחצות את המז ב-3 נקודות, כשהעיקרית היא בסדאן בגזרת הארמייה השנייה. הצרפתים שלא ציפו למתקפה בגזרה זו נשברו במהירות, והארמייה נסוגה דרומה, על מנת להגן על קו מאז'ינו.
לאחר החתימה על הסכם הכניעה הצרפתי ב-22 ביוני 1940, נשארה הארמייה פעילה לתקופה קצרה, עד לפירוקה ב-31 ביולי 1940.
מפקדים > מלחמת העולם הראשונה

נואל דה קסטלנו (2 באוגוסט 1914 - 21 ביוני 1915)
אנרי פיליפ פטן (21 ביוני 1915 - 1 במאי 1916)
רובר ניוול (1 במאי 1916 - 15 בדצמבר 1916)
אדולף גיומא (15 בדצמבר 1916 - 11 בדצמבר 1917)
אוגיסט הירשאואר (11 בדצמבר 1917 - 22 בנובמבר 1918)
אנטואן בושרון דה בואסוד (22 בנובמבר 1918 - 11 בפברואר 1919)
מפקדים > מלחמת העולם השנייה

שארל הונציגר (2 בספטמבר 1939 - 5 ביוני 1940)
אנרי פריידנבר (5 ביוני 1940 - 31 ביולי 1940)
סדר הכוחות > 2 באוגוסט 1914

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-9 | הדיוויזיה המרוקאית |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-9 | הדיוויזיה ה-17 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-9 | הדיוויזיה ה-52 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-15 | הדיוויזיה ה-2 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-15 | הדיוויזיה ה-30 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-31 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-32 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-16 | הדיוויזיה ה-74 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-35 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-36 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-38 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-20 | הדיוויזיה ה-11 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-20 | דיוויזיית ה-39 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-20 | דיוויזיית ה-70 |
| הארמייה השנייה | כוח הפרשים | דיוויזיית הפרשים ה-2 |
| הארמייה השנייה | כוח הפרשים | דיוויזיית הפרשים ה-10 |
סדר הכוחות > 10 במאי 1940

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-41 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה הקולוניאלית ה-3 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-10 | הדיוויזיה ה-55 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-10 | הדיוויזיה ה-71 |
| הארמייה השנייה | הקורפוס ה-10 | הדיוויזיה הצפון אפריקנית ה-3 |
| הארמייה השנייה | הגזרה המבוצרת מונטמדי | הדיוויזיה הקולוניאלית ה-1 |
| הארמייה השנייה | הגזרה המבוצרת מונטמדי | הדיוויזיה הממונעת ה-3 |
| הארמייה השנייה | הגזרה המבוצרת מונטמדי | הדיוויזיה ה-6 |
| הארמייה השנייה | עתודת הארמייה | דיוויזיית הפרשים הקלה ה-2 |
| הארמייה השנייה | עתודת הארמייה | דיוויזיית הפרשים הקלה ה-5 |
| הארמייה השנייה | עתודת הארמייה | חטיבת הפרשים ה-1 |
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
החזית המערבית במלחמת העולם השנייה
הוא אלוקינו

הוא אלוקינו הוא ניגון חב"ד מהסוג שמחה, מהניגונים שלימד הרבי מלובביץ' שנפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד, מושר בקהילות שונות וזכה לביצועים רבים. כששרים את השיר בימות החול מבטאים כל אלוהים שבשיר בצורה מצונזרת – "אלוקינו" ו"אלוקים" כדי להימנע מהוצאת שם שמים לבטלה.
אודות הניגון

מילות הניגון הם מתפילת מוסף של שבת ויום טוב, המתפרש כתקוה וביטחון שה' יגאל אותנו בקרובה, מלחין הניגון היה ר' יחיאל הלפרין שהיה החזן אצל רבי שלום דובער שניאורסון ובנו רבי יוסף יצחק.
הוּא אֱלֹקֵינוּ, הוּא אָבִינוּ, הוּא מַלְכֵּנוּ, הוּא מוֹשִׁיעֵנוּ, הוּא יוֹשִׁיעֵנוּ וְיִגְאָלֵנוּ שֵׁנִית בְּקָרוֹב וְיַשְׁמִיעֵנוּ בְּרַחֲמָיו לְעֵינֵי כָּל חַי לֵאמֹר: הֵן גָּאַלְתִּי אֶתְכֶם אַחֲרִית כִּבְרֵאשִׁית, לִהְיוֹת לָכֶם לֵאלֹקִים
את הניגון לימד הרבי הרבי מלובביץ' את חסידיו בשמחת תורה ה'תשכ"ד (1963), שאף הוסיף קטע משלו לניגון
הניגון היה מושר בחצר הרבי מדי פעם בזמן אמירת המילים 'הוא אלוקינו' בתפילת 'כתר' שבחזרת הש"ץ במוסף לשבת, מאז חודש אב תש"ם (1980) החלו לניגון אותו בקביעות בחצר הרבי בתפילת חזרת הש"ץ בשבת ויום טוב, וכך נהוג בבתי כנסיות של חב"ד בעולם.
הניגון מופיע בספר הניגונים – חב"ד ניגון מספר רכ"ב (222).
עיבודים מוזקליים

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 5 של ניח"ח, ב־1995 הופיע הניגון באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה בביצוע מנדי ג'רופי, ב־2011, הופיע הניגון באלבום "עתיקא קדישא" של יצחק מאיר ובאלבום לחיים טיש חב"ד, ב־2015 באלבום צמאה 1 בביצוע של אריאל זילבר, ב־2017 הופיע הניגון באלבום "הניגונים" של משה לאופר בביצוע של שמחה פרידמן ועוד.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי שולי רנד, אודי דוידי, חיים ישראל, ישי ריבו, אברהם פריד ואחרים. בשנת תש"ף (2020) נחשף הקלטה של הרב יואל כהן ששר את הניגון בחשוון תשכ"ד, זמן קצר אחרי שהרבי לימד את הניגון
הערות שוליים

↑  הטקסט הוא כפי נוסח בעל התניא בסידורו, מצונזר כפי ששרים בפועל "אלוקים" ו"אלוקינו"
↑  לב לייבמן הוא אלוקינו יוטיוב
↑  הוא אלוקינו באתר חבד.אורג
↑  הוא אלוקינו ביוטיוב
↑  הוא אלוקינו – חב"ד ביוטיוב
↑  הוא אלוקינו ביוטיוב
↑  אריאל זילבר – הוא אלוקינו באתר יוטיוב
↑  אודות האלבום-הוא אלוקינו שמחה פרידמן אלבום הניגונים
↑  צבי סופר, נחשפו הקלטות נדירות של ה'חוזר' הגה"ח ר' יואל כהן אתר col תמוז 2020
| ניגוני חב"ד |
| --- | --- | --- |
| הניגונים המכוונים | "ניגון שלוש תנועות" ■ אדמו"ר הזקן: ניגוני רבי שניאור זלמן • "ארבע בבות" • "אבינו מלכנו" • "אלי אתה" • "כאיל תערוג" • "קול דודי" ■ אדמו"ר האמצעי: "ניגון הקאפעליע" ■ הצמח צדק: "ניגון ההשתטחות" • "ימין ה' רוממה" • "כאיל תערוג" ■ אדמו"ר המהר"ש: "לכתחילה אריבער" ■ אדמו"ר הרש"ב: "ניגון הכנה" • "ניגון רוסטוב" ■ אדמו"ר הריי"צ: "ניגון הבינוני" ■ הרבי מלובביץ': ניגוני הרבי מלובביץ' • "אנעים זמירות" • "אתה בחרתנו" • "דרכך אלוקינו" • "הוא אלוקינו" • "והיא שעמדה" • "כי אנו עמך 1" • "כי אנו עמך 2" • "צמאה לך נפשי" • "צמאה צמאה" • "רחמנא דעני" • "שאמיל" |  |
| ניגונים נוספים | "קול ביער" • "הנשמה יורדת" • "פדה בשלום" • "ניגון לי"ב–י"ג תמוז" • "והריקותי לכם ברכה" • "ניע זשוריצי כלופצי" • "ניגון לחסידי הצמח צדק" • "ניגון הקפות" • "ניגון הכנה" • "ממצרים גאלתנו" • "יעלה תחנוננו" • "ופרצת" • "הצילני נא" • "הושיעה את עמך" • "אך לאלוקים" • "אימתי קאתי מר" • "ניגון מפולטבה" • "שובה השם" • "ניגון הפלפול" |  |
ישנם מעל 500 ניגוני חב"ד, מובאים רק ניגונים נבחרים
כללי: ניח"ח • ספר הניגונים ■ פרויקטים: ניגוני חב"ד (16 אלבומים) • משה לאופר מנגן חב"ד (4 אלבומים) • צמאה (6 אלבומים) ■ אלבומים: ניגון הבעש"ט • אבינו מלכנו • האפ קאזאק • יענקל יענקל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7cf7b95f-9884-4705-ad93-a037dabc32d0
דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-15

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  סוריה סוריה
 שיוך:  הצבא הסורי
 סוג:  אוגדת כוחות מיוחדים
 בסיס האם:  מחוז א-סווידא
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1994–הווה (כ־30 שנה)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים בסוריה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  רגימנט הכוחות המיוחדים ה-35 רגימנט הכוחות המיוחדים ה-127 הרגימנט המשוריין ה-404
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס הראשון
דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-15 היא דיוויזיית כוחות מיוחדים בצבא הסורי, המשתייכת לקורפוס הראשון ושוכנת באזור הר הדרוזים בדרום-מערב סוריה. למרות השיוך של הדיוויזיה ככוחות מיוחדים, היא למעשה מורכבת משני רגימנטים של כוחות מיוחדים ורגימנט משוריין אחד, מה שהופך את הרכבה לדומה יותר לדיוויזיה ממוכנת.
הדיוויזיה הוקמה בשנת 1994 עם הארגון מחדש של פיקוד הכוחות המיוחדים, דבר קיומה של הדיוויזיה נגלה לציבור העולם המערבי רק עם תחילת מלחמת האזרחים בשנת 2011. יעודה של הדיוויזיה הוא לאבטח את האזור דרומית לדמשק, לאורך הגבול עם ירדן, אימונם של לוחמי הכוחות המיוחדים בלוחמה הררית נותן להם יתרון בהגנה על האזור ההררי של הר הדרוזים.
מלחמת האזרחים בסוריה

במהלך הלחימה במלחמת האזרחים, הצבא הסורי העביר יחידות של כוחות מיוחדים להשתתף בקרבות לצד יחידות צבא רגילות, במטרה למנוע עריקות ביחידות הרגילות. כחלק מתפיסה זו, כוחות הדיוויזיה התפרסו במוקדי הלחימה השונים. בתחילת 2011, הועבר הרגימנט ה-35 לאזור דרעא יחד עם הרגימנטים ה-41 וה-47. ישנם דיווחים על כך שלרגימנטים אלו סופחו גדודים רגילים שנלחמו תחת פיקודם. ישנם דיווחים על כך שככל הנראה לוחמי הרגימנט ה-35 הרגו מפגינים בלתי חמושים באזור דרעא באפריל 2011.
באוקטובר 2012 הגיעו דיווחים כי הרגימנט ה-35 בפיקודו של לִואא' רמדאן מחמוד רמדאן, למעשה הושמד בקרבות באזור אידליב בצפון המדינה כאשר הבסיס בו הוא שכן נכבש על ידי צבא סוריה החופשית. כחודש לאחר מכן נכבש 'בסיס 46' של הרגימנט ה-46, מהמעוזים החשובים של השלטון הסורי באזור חלב, הרגימנט ככל הנראה פעל יחד עם כוחות הדיוויזיה. שני הרגימנטים האחרים של הדיוויזיה, ה-127 וה-404, נשלחו ללחימה באזור חומס בפברואר 2012.
נכון לאפריל 2023, רוב יחידות הדיוויזיה התפרקו והיא אינה מגייסת חיילים נוספים לשורותיה. המבנה הכללי של הדיוויזיה על שלושת רגימנטי הכוחות המיוחדים שלה נשמר רק על הניר ולא ברור בפועל מה כוחה המבצעי.
הערות שוליים

↑  הרגימנט ה-35 ככל הנראה הושמד באוקטובר 2012.
1 2  מתוך דו"ח ארגון זכויות האדם 'Human Rights Watch'.
↑  Al Arabia, Syrian rebels set up camp on hilltop Base 46, ה-21 בנובמבר 2012.
↑  The Danish Immigration Service, Syria: The Special Forces and the elite units, 2023
דומיניק קוריגן

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1802 דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 בפברואר 1880 (בגיל 77) דבלין, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Dominic John Corrigan 
 ענף מדעי:  רפואה 
 מקום קבורה:  St Andrew's Church 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו  St Patrick's College  School of Medicine, Trinity College Dublin 
 פרסים והוקרה:  ברונט 
 
דוֹמִינִיק ג'וֹן קוֹרִיגָן (באנגלית: Dominic John Corrigan; ‏ 2 בדצמבר 1802 – 1 בפברואר 1880) היה רופא אירי, שנודע בשל תצפיותיו על ההסתמנות הקלינית של מחלות לב. צורת הדופק החריגה באי-ספיקת מסתם אבי העורקים קרויה על שמו, כמו גם על שמו של תומאס ווטסון.
ראשית חייו

קוריגן נולד בדבלין. אביו היה סוחר בכלים חקלאיים. הוא למד ב קולג' פטריק הקדוש ב מיינות', סמינר לכמרים אשר בזמנו כלל גם מחלקה ללימודי חול. הוא נמשך ללימודי רפואה הודות לרופא המטפל בסמינר, ושימש במשך מספר שנים אחר כך שוליה של הרופא המקומי, אדוארד טלבוט או'קלי. קוריגן למד רפואה בדבלין, ולאחר מכן עבר לבית הספר לרפואה באדינבורו, שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1825.
עבודתו

קוריגן חזר לדבלין ב-1825 והקים מרפאה פרטית בעיר, ומלבד עבודתו שם עבד גם כרופא במוסדות ציבוריים. עבודתו עם רבים מתושביה העניים דבלין הביאה אותו להתמחות במחלות של הלב והריאות, תחומים שעליהם הרצה ובהם פרסם מאמרים רבים. הוא נודע כרופא חרוץ, במיוחד בתקופת רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.
עבודתו > קריירה פוליטית

בשנת 1870 הוא נבחר לחבר בפרלמנט הבריטי מטעם דבלין, שם תמך ברפורמות בחינוך באירלנד ובשחרורם המוקדם של אסירים פניאנים. בשנת 1874 לא נבחר בשנית, ככל הנראה בשל תמיכתו בסגירתם של פאבים בימי ראשון.
עבודתו > תארים

קוריגן מונה בשנת 1847 לרופא מן המניין באירלנד. שנתיים לאחר מכן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטריניטי קולג'. בקשתו להתקבל כעמית בקולג' המלכותי לרופאים באירלנד נחסמה, חסימה אשר נעקפה תשע שנים לאחר מכן כשעבר בהצלחה את מבחני הקבלה לקולג' יחד עם הרופאים הצעירים. בשנת 1859 נבחר לנשיא הקולג', הקתולי הראשון לכהן במשרה, ונבחר מחדש במשך ארבע כהונות רצופות. בשנת 1866 קיבל קוריגן את התואר ברונט, בין היתר בשל תפקידו כמפקח על החינוך.
משפחתו ומותו

קוריגן נשא לאישה את ג'ואנה וודלוק, בתו של סוחר עשיר, בשנת 1827. היו להם שלושה בנים ושלוש בנות. בנו הבכור, שהיה קפטן במשמר הדרגונים, מת בגיל 35 באוסטרליה, ועל כן נכדו של קוריגן ירש ממנו את תואר הברונטות. קוריגן נפטר בדבלין ב-1 בפברואר 1880 לאחר שחודשיים קודם לכן לקה בשבץ מוחי.
הארמייה התשיעית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל המטה הכללי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בספטמבר 1914   30 ביולי 1916 – 6 בספטמבר 1916   18 בספטמבר 1918
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הארמייה התשיעית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית ובחזית המערבית.
היסטוריה > הקמה ראשונה

לאחר הניצחון בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים, החליט הפיקוד הגרמני לסייע לכוחות האוסטרו-הונגרים, ולצורך כך הקימו ב-18 בספטמבר 1914 את הארמייה התשיעית בפיקוד פאול פון הינדנבורג. הארמייה השתתפה בקרב על הוויסלה ובקרב לודז'. ב-2 בנובמבר 1914 מונה פון הינדנבורג למפקד העליון של הכוחות הגרמניים בחזית המזרחית, ובמקומו מונה גנרל אוגוסט פון מקנזן. ב-17 באפריל 1915 מונה פון מקנזן למפקד הארמייה ה-11, ובמקומו מונה ליאופולד, נסיך בוואריה. ב-30 ביולי 1916 פורקה הארמייה, ויחידותיה חולקו בין הארמיות האחרות.
היסטוריה > הקמה שנייה

ב-6 בספטמבר 1916 הוקמה הארמייה מחדש בפיקוד גנרל אריך פון פאלקנהיין, לצורך המערכה על רומניה. הארמייה נחלה הצלחה מרובה, ויחד עם כוחות נוספים כבשה עד סוף דצמבר 1916 את רוב רומניה.
ב-1 במאי 1917 עבר גנרל פון פאלקנהיין לפקד על הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל, ובמקומו מונה גנרל רוברט קוש. ב-10 ביוני 1917 עבר גנרל קוש לפקד על הקורפוס ה-52, ובמקומו מונה גנרל יוהנס פון אבן. ב-9 ביוני 1918 עבר גנרל פון אבן לפקד על פלגת הארמייה A, ובמקומו מונה גנרל פריץ פון בלוב, אך עקב מחלתו של פון בלוב פיקד למעשה גנרל פון אבן על הארמייה. ב-19 ביוני 1918 הועברה הארמייה לחזית המערבית ולחמה בקרב השני על המארן. ב-6 באוגוסט 1918 פרש גנרל פון בלוב מהפיקוד על הארמייה עקב מחלתו, ובמקומו מונה גנרל אדולף פון קרלוביץ שפיקד על הארמייה עד לפירוקה. ב-18 בספטמבר 1918 פורקה הארמייה, גנרל פון קרלוביץ עבר לפקד על הארמייה השנייה, ואילו על בסיס מטה הארמייה הוקמה קבוצת הארמיות גלוויץ.
סדר הכוחות > 1 באוקטובר 1914

בקרב על הוויסלה ב-1 באוקטובר 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-22 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-11 | הדיוויזיה ה-38 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-17 | הדיוויזיה ה-35 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-17 | הדיוויזיה ה-36 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-20 | הדיוויזיה ה-37 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-20 | הדיוויזיה ה-41 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המשמר ה-3 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המילואים של המשמר ה-1 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הלנדווהר | דיוויזיית הלנדווהר ה-3 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הלנדווהר | דיוויזיית הלנדווהר ה-4 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הפרשים ה-3 | דיוויזיית הפרשים ה-8 |
| הארמייה התשיעית | עתודות הארמייה | דיוויזיית המילואים ה-35 (בטורון) |
| הארמייה התשיעית | עתודות הארמייה | דיוויזיית הלנדווהר ה-18 - ברדוב (בפוזן) |
| הארמייה התשיעית | עתודות הארמייה | חטיבת הלנדווהר ה-4 |
| הארמייה התשיעית | עתודות הארמייה | מבצרים בפוזן, ברסלאו, ובגלוגאו |
סדר הכוחות > 6 בספטמבר 1916

במערכה על רומניה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-54 | הדיוויזיה הבווארית ה-11 |
| הארמייה התשיעית | הקורפוס ה-54 | הדיוויזיה ה-101 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס המילואים ה-1 | הדיוויזיה הבווארית ה-12 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס המילואים ה-1 | דיוויזיית המילואים ה-76 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס המילואים ה-39 | הדיוויזיה האוסטרו-הונגרית הונווד ה-51 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הפרשים שמטוב | דיוויזיית הפרשים ה-6 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הפרשים שמטוב | דיוויזיית הפרשים ה-7 |
| הארמייה התשיעית | קורפוס הפרשים שמטוב | דיוויזיית הפרשים ה-41 |
| הארמייה התשיעית | קבוצת קרפט | חלק מהקורפוס האלפיני |
| הארמייה התשיעית | קבוצת קרפט | הדיוויזיה ה-216 |
| הארמייה התשיעית | קבוצת קרפט | הדיוויזיה האוסטרו-הונגרית ה-73 |
מפקדים

פאול פון הינדנבורג (18 בספטמבר 1914 - 2 בנובמבר 1914)
אוגוסט פון מקנזן (2 בנובמבר 1914 - 17 באפריל 1915)
ליאופולד, נסיך בוואריה (17 באפריל 1915 - 30 ביולי 1916)
אריך פון פאלקנהיין (6 בספטמבר 1916 - 1 במאי 1917)
רוברט קוש (1 במאי 1917 - 10 ביוני 1917)
יוהנס פון אבן (10 ביוני 1917 - 9 ביוני 1918)
פריץ פון בלוב (9 ביוני 1918 - 6 באוגוסט 1918)
אדולף פון קרלוביץ (6 באוגוסט 1918 - 18 בספטמבר 1918)
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה התשיעית (ורמאכט)
הערות שוליים

↑  יחידה בעוצמה של דיוויזיה
| האימפריה הגרמנית ארמיות הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה  |
| --- | --- | --- |
| ארמיות | הארמייה הראשונה • הארמייה השנייה • הארמייה השלישית • הארמייה הרביעית • הארמייה החמישית • הארמייה השישית • הארמייה השביעית • הארמייה השמינית • הארמייה התשיעית • הארמייה העשירית • הארמייה ה-11 • הארמייה ה-12 • הארמייה ה-14 • הארמייה ה-17 • הארמייה ה-18 • הארמייה ה-19 • ארמיית הבוג • ארמיית הניימן • ארמיית הצפון • ארמיית הדרום • מפקדת הגנת החופים |  |
| פלגות ארמייה | פלגת הארמייה A - פלקנהאוזן • פלגת הארמייה B - גדה • פלגת הארמייה C - שטרנץ • פלגת הארמייה D - שולץ • פלגת הארמייה גרונאו • פלגת הארמייה לאוונשטיין • פלגת הארמייה ווירש |  |
הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי (טג'יקיסטן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  טג'יקיסטן 
 תחום שיפוט:  טג'יקיסטן טג'יקיסטן
 תאריך הקמה:  27 בדצמבר 1991
 מטה מרכזי:  דושנבה, רחוב ג'לאל איכרמי 8
 
הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי של רפובליקת טג'יקיסטן (בטג'יקית: Кумитаи давлатии амнияти миллии Ҷумҳурии Тоҷикистон) הוא גוף של הרשות המבצעת של רפובליקת טג'יקיסטן, המהווה סוכנות ריגול מרכזית, האחראית לענייני מודיעין וסיכול ריגול. זהו הגוף המודיעיני החשוב ביותר במדינה ונועד לטפל בענייני ביטחון המדינה ומהווה יורשו של הוועדה לביטחון המדינה של הרפובליקה הסובייטית הטג'יקית (כחלק מהק.ג.ב. של ברית המועצות).
לגוף סמכויות חקירה מבצעיות ועורך פעילויות מודיעיניות בהוראת ראש המדינה. הגוף מחזיק יחידות צבא מצבעיות, גופי אכיפת חוק ויחידות חמושות. פעילויות הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי בטג'יקיסטן מנוהלות על ידי נשיא הרפובליקה של טג'יקיסטן באמצעות יו"ר הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי בטג'יקיסטן.
יו"ר הוועדה

| שם | כניסה לתפקיד | סיום כהונה |
| --- | --- | --- |
| סיידאמיר זוחורוב | 1996 | 1999 |
| חיירידין עבדורחימוב | 1999 | 2 בספטמבר 2010 |
| סאימומין יאטימוב | 2 בספטמבר 2010 | מכהן |
דיוויזיית הלנדווהר ה-20 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בספטמבר 1916 – מרץ 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הלנדווהר ה-20 (בגרמנית: 20. Landwehr-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-18 בספטמבר 1916 בחזית המערבית, ובשנת 1917 לחמה בקרב איפר השלישי ובקרב קמברה. בנובמבר 1917 היא הועברה לחזית המזרחית, שם היא לחמה עד להפסקת האש, ולאחר מכן השתתפה בכיבוש אוקראינה. לאחר תום המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, שם פורקה עד אמצע מרץ 1919.
מפקדים

ולטר פון אברהרדט (18 בספטמבר 1916 – 30 במרץ 1917)
קרל ברגר (31 במרץ 1917 – 13 בנובמבר 1917)
תילו פון הנשטיין (14 בנובמבר 1917 – 3 בינואר 1918)
גוסטב פאול פון ארנים (4 בינואר 1918 – 27 ביוני 1918)
קרל רידל (28 ביוני 1918 – 31 ביולי 1918)
גוסטב פאול פון ארנים (1 באוגוסט 1918 – 17 בפברואר 1919)
ולטר טרויש פון בוטלאר-ברנדנפלס (17 בפברואר עד מרץ 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דיוויזיית הלנדווהר ה-15 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  9 בינואר 1915 – מרץ 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הלנדווהר ה-15 (בגרמנית: 15. Landwehr-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במקור כדיוויזיית בוריס ב-9 בינואר 1915 בחזית המערבית והפכה לדיוויזיית הלנדווהר ה-15 ב-13 ביולי 1915. היא לחמה בחזית המערבית עד אמצע מרץ 1917 ולאחר מכן הועברה לחזית המזרחית. לאחר שביתת הנשק שם הייתה הדיוויזיה מעורבת בלחימה לתמיכה באוקראינה ולא חזרה הביתה עד אמצע מרץ 1919 לאחר תום המלחמה.
מפקדים

גנרל-לויטננט קרל פון בוריס (9 בינואר 1915 – 12 ביולי 1915)
גנרל-לויטננט ארנסט לואיס וילהלם זאק (13 ביולי 1915 – מרץ 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דניאל אבידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1932 (בן 92 בערך)
 תאריך עלייה:  1947
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד מכמ"ת 120 מ"מ  מפקד אגד ארטילרי 215  מפקד אגד ארטילרי 213
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 
דניאל (דני) אבידר (פיינשטיין) (נולד ב-1932) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 213 במלחמת יום הכיפורים.
קורות חיים

אבידר נולד בווילנה, אחד מחמישה ילדים של מרדכי ומרים פיינשטיין. לאחר הפלישה הנאצית הועברה משפחתו לגטו וילנה, ומשם הועבר למחנה הריכוז קייזרוואלד, משם למחנה הריכוז שטוטהוף, לעבודה במספנות דנציג ולצעדת המוות. שני הוריו, שתיים מאחיותיו ורבים מבני משפחה קרובים נוספים נרצחו בשואה.
ב-1947 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים "אקסודוס - יציאת אירופה תש"ז", הצטרף לארגון "ההגנה" והיה ממלווי השיירות לירושלים. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, השתתף במבצע שומרון כקצין תצפית קדמי בגדוד 88 תחת פיקודו של מוטה גור. שימש מדריך בקורס קצינים, שימש סמג"ד בגדוד מרגמות כבדות 334, השתתף בפעולות התגמול עם חטיבת הצנחנים תחת פיקודם של אריק שרון, מוטה גור ורפאל איתן, וכן מפקד יחידת טילי לוז. במלחמת סיני היה מפקד סוללת תותחנים בגדוד 402, סייע לחטיבה 9 בכיבוש ראס נצרני ושארם א-שייח'. שימש כמג"ד מרגמות כבדות 120 מ"מ בחטיבת הצנחנים בפיקודו של אהרן דוידי.
במלחמת ששת הימים שימש קצין מחקר של חיל התותחנים ובמינוי חירום פיקד על גדוד 527, גדוד מכמ"ת 120 מ"מ שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות עמק דותן. במלחמת ההתשה שירת כמפקד אגד ארטילרי 215. במלחמת יום הכיפורים פיקד על אגד ארטילרי 213. לאחר גיוסם יצאו יחידות האגד על זחלים לשטחי ההיערכות בפאתי רמת הגולן. כוחות האגד לחמו בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן ולאחר מכן עברו לחזית המצרית. במלחמת לבנון הראשונה גויס לשירות מילואים והיה מפקד צוות מטרות (מרכז האש) בפיקוד הצפון.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשייה הצבאית.
אבידר הוא בוגר הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון ובוגר מנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. אב לארבעה ילדים. ב-1999 היה אחד מששת מדליקי המשואות בטקס יום השואה.
דניס לואיס

דניס לואיס (באנגלית: Denise Lewis, OBE; נולדה ב-27 באוגוסט 1972) היא אתלטית בריטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סידני 2000), סגנית אלופת העולם פעמיים ברציפות (אתונה 1997 וסביליה 1999), אלופת אירופה (בודפשט 1998) ופעמיים ברציפות אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (ויקטוריה 1994 וקואלה לומפור 1998) בקרב שבע.
ביוגרפיה

לואיס נולדה בווסט ברומיץ'.
במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה, קנדה בשנת 1994 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,325 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה לואיס בקרב שבע במקום שביעי בתוצאה של 6,299 נקודות.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה לואיס במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 6,489 נקודות, אחרי ע'אדה שועאע מסוריה (6,780 נקודות) ונטליה סזנוביץ' מבלארוס (6,563 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 23 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.33 מטר.
ביוגרפיה > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה לואיס במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,654 נקודות, אחרי זאבינה בראון מגרמניה (6,739 נקודות) ולפני רמיג'יאה נזרובינה מליטא (6,566 נקודות).