stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקולוצלה פלי

| מקולוצלה פלי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Centrarchiformes
תת־סדרה:: Percichthyoidei
משפחה:: פרקות ממוזגות
סוג:: Maccullochella
מין:: מקולוצלה פלי
שם מדעי
 Maccullochella peelii ‏מיטצ'ל, 1838
תחום תפוצה


מקולוצלה פלי (שם מדעי: Maccullochella peelii) הוא מין דג גדול מסדרת הדקראים החי בנהרות דרום-אוסטרליה. בצורתו הוא דומה מעט למין של דקר אך משויך למשפחה אחרת - פרקות ממוזגות והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה חמורה.
דג זה יכול להגיע לאורך של 80-100 ס"מ. הדג הגדול ביותר שנתפס הגיע לאורך 1.8 מטר ולמשקל 113 ק"ג. הוא בעל גוף חביתי המזכיר מבנה של דקר, עם סנפירי גב קוצניים נמוכים, סנפירי חזה רחבים וזנב גדול המשמש לתאוצה. הדג בעל פה רחב ובתוכו שיניים חדות וקטנות דמויות מחטים. הפה בעל שפתיים בשרניות הבולטות החוצה מעט. צבע הדג ירוק כהה ולעיתים חום או אף שחור ומעוטר בכתמים בצבע שיש. הבטן בהירה יותר מהגב והסנפירים צהובים עד ירוקים.
דג זה שוחה בנהרות של אגן מארי-דרלינג שבחלק הדרום-מזרחי של אוסטרליה, בעיקר בנהר מארי ובמספר אגנים ופלגים המצויים בשפלה ושם הוא טורף ממארב מוסווה דגים אחרים, סרטנים, עופות מים וזוחלים, בהיותו טורף-על של נהרות אוסטרליה. הוא מצוי כיום בסכנה גדולה שהחלה מאז בוא האירופאים לאוסטרליה, עקב דיג מופרד, פגיעה בנהרות והסתת זרם הנהר לערים הצורכות מים. בעת האחרונה חלה גדילה מסוימת של כמה אוכלוסיות במספר נהרות.
הערות שוליים

↑  מקולוצלה פלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544232105171
מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי (לשעבר: מצעד הדאנס איירפליי) הוא מצעד רדיו של מוזיקת דאנס אלקטרונית, המתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד.
המצעד נוצר כתוצאה מההשפעה הקטנה אך רבת ההשפעה של מוזיקת הדאנס האלקטרונית ברדיו בארצות הברית ובתחנות המשמיעות אותו. המצעד פורסם לראשונה בשם מצעד הרדיו דאנס איירפליי ב-25 באוקטובר 2003, ודירג בהתחלה את 25 השירים המושמעים ביותר על בסיס שמונה תחנות רדיו המנגנות בעיקר מוזיקת דאנס ובמעקב של Nielsen BDS. כשפורסם בפעם הראשונה, "Just the Way You Are" של מילקי דורג במקום הראשון, אך זה נודע לאחר עשרה שבועות שלא פורסמו. "Crazy in Love" של ביונסה בהשתתפות ג'יי זי שהה במשך שבעה שבועות במקום הראשון במצעד. נכון ליולי 2024, השיר "Closer" של הצ'יינסמוקרס מחזיק בשיא הזמן הארוך ביותר במקום הראשון במצעד לאחר שעמד בראש המצעד במשך 20 שבועות.
ב-19 בנובמבר 2011, בילבורד שינו את שם המצעד למצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי כדי לשקף שינוי במתודולוגיה שלו. במקום רק לדרג את מספר ההשמעות שהתקבלו על סמך שישה כתבים בפורמט דאנס (ארבע תחנות רדיו יבשתיות, בתוספת ערוץ BPM של SiriusXM וערוץ הדאנס/אלקטרוניקה של מיוזיק צ'ויס), הורחב פאנל התחנות המנוטרות לכלול בנוסף גם השמעות מיקס-שואו ב-40 המובילים במיינסטרים ורדיו קצבי בשעות שבהן תחנות אלו הציגו תכנות מיקס-שואו.
ב-26 בנובמבר 2014, המצעד שכלל 25 שירים התרחב ל-40 בסך הכול (נכנס לתוקף ב-6 בדצמבר 2014), מה שאפשר ליותר רצועות דאנס להופיע, ובמקביל הפך את המצעד לפחות מכוון לפופ.
בהשוואה למצעדי דאנס אחרים, ההגדרה של הרדיו המסחרי האמריקאי למוזיקת דאנס היא "שולית" יותר, מה שבא לידי ביטוי בתוכן המצעד. לאחר השינויים שבוצעו ב-2011, המצעד התרחק במקצת מהמטרה הראשונית שלו לפרסם שירי דאנס קונבנציונליים, במקום לכלול שירי פופ ושירים אורבניים במיקסים נוספים במקום צורות מסורתיות של מוזיקת דאנס ו/או מוזיקה של אמני דאנס.
במרוצת השנים, זכו האמנים ריהאנה, קלווין האריס, דייוויד גטה, הצ'יינסמוקרס, מדונה, ג'סטין ביבר, קייטי פרי, אלי גולדינג, זד וביונסה להצלחה הרבה ביותר במצעד, מבחינת שירים במקום הראשון.
ראו גם

מצעד שירי הדאנס קלאב
מצעד סינגלי הדאנס/אלקטרוני המסחריים
הערות שוליים

↑  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2003-10-25. (באנגלית)
1 2  devops, Dance/Mix Show Airplay, Billboard, ‏2013-01-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gary Trust, The Songs With the Most Weeks at No. 1 on Every Billboard Airplay Chart, Billboard, ‏2024-07-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Caulfield, Keith (November 19, 2011). "Over the Counter". Billboard. Vol. 123, no. 42. p. 53.
↑  devops, Dance/Mix Show Airplay, Billboard, ‏2013-01-24 (באנגלית אמריקאית)
מלון בוורלי הילס

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  בית מלון, מבנה בית מלון 
 כתובת:  9641 Sunset Blvd, Beverly Hills, CA 90210 
 מיקום:  בוורלי הילס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  Dorchester Collection 
 מפעיל:  Dorchester Collection 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1911
 תאריך פתיחה רשמי:  12 במאי 1912 
 אדריכל:  Wilbur David Cook, אלמר גריי 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הקולוניאלית הספרדית, אדריכלות נאו-תיכונית, Mission Revival architecture 
 קואורדינטות:  34°04′55″N 118°24′49″W﻿ / ﻿34.081892728233°N 118.41348837632°W﻿ / 34.081892728233; -118.41348837632
 אתר רשמי
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) מלון בוורלי הילס(למפת לוס אנג'לס רגילה) מלון בוורלי הילס
 
מלון בוורלי הילס בבוורלי הילס, קליפורניה, 2007
מלון בוורלי הילס (באנגלית: The Beverly Hills Hotel) הוא מלון בשדרות סנסט, בוורלי הילס, קליפורניה.
היסטוריה

מלון בוורלי הילס נפתח ב-12 במאי 1912 בידי מרגרט אנדרסון ובנה סטנלי אנדרסון, שניהלו את מלון הוליווד. הבניין הראשי המקורי של מלון בוורלי הילס עוצב בידי האדריכל מפסדינה אלמר גריי. הגנים רחבי הידיים בשטח המלון תוכננו בידי אדריכל הנוף וילבור דייוויד קוק. היה זה הבניין הראשון בשטח הרחב, שקדם ליצירתה של העיר הסובבת אותו, ותכופות מתייחסת אליו האוכלוסייה המקומית (ואחרים כמו נהגי מוניות) פשוט כ"המלון" (The Hotel). מאז ראשיתה של העיר, היווה המלון מקום מפגש מרכזי למקומיים ולאוכלוסייה העסקית, במיוחד מתעשיית הסרטים של לוס אנג'לס ותעשיית הטלוויזיה.
המלון שייך ומנוהל בידי דורצ'סטר קולקשן (Dorchester Collection) שבבעלותה שבעה מלונות יוקרה בבריטניה, ארצות הברית, צרפת ואיטליה והיא הוקמה ב-1996 על מנת לנהל את ענייני המלונאות של סוכנות ההשקעות של ברוניי (Brunei Investment Agency).
Svend Petersen, מנהל הבריכה הדני-אמריקני במשך 42 שנים, נעשה שגריר המלון ב-2002. זכור במיוחד שהוא פתח את הבריכה בשעות שאחרי פעילותה עבור הביטלס ושלימד את פיי דאנאוויי לשחות בסגנון חתירה עבור הסרט Mommie Dearest. הוא גם ידוע על כך שהזהיר את מבקרים לדרום קליפורניה בשפה חריפה מפני סכנותיה של השמש הצורבת.
המלון הוא גם משכנו של מגרש הפולו המפורסם, וחזית המלון הוצגה בעטיפת האלבום "מלון קליפורניה" של להקת האיגלס משנת 1976.
הבעלים שלו מ-1954 ועד למותו ב-1979 היה בן סילברשטיין (Ben L. Silberstein), איל הון העוסק בנדל"ן מדטרויט,

שרכש את המלון מידי הרננדו קרטרייט, מאוחר יותר בעליו של מלון בוורלי וילשייר. כמה מבעלי המלון היו ידוענים: אירן דון, לורטה יאנג וכעת (כפי שמצוין להלן) סולטאן ברוניי. בשנים 1928–1932 היה המלון בבעלות חברת Van Noy Railway News and Hotel Company.
רכישות אחרונות

מרווין דייוויס רכש את המלון תמורת 54 מיליון דולר מידי ברט סלטקין, ואיוון בוסקי. חתניו של סילברשטיין. בסקי קנה 5% ממניות תמורת הון עצום והחליט למכור אותו, למרות רצונו של סלטקין לשמור את המלון. בתוך פחות משנה אחרי כן מכר דייוויס את המלון לסולטאן חסנאל בלקיה עבור 110 מיליון דולר.
לקריאה נוספת

Sam Hall Kaplan, L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles, Hennessey & Ingalls, 2000 ISBN 978-0940512238
הערות שוליים

↑  The Pink Palace by Sandra Lee Stuart ISBN 0-8184-0246-6 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0083 7060  LCCN: n78056745  VIAF: 150076820   WorldCat (עם VIAF): 150076820
מעמדות ברומא העתיקה

רומא העתיקה התאפיינה בחברה מרובדת בעלת מבנה חברתי היררכי. המעמדות נחלקו בעיקר לפי עושרם היחסי.
מעמד הסנאטורים

הציפייה מבנו של סנאטור הייתה כי יתקדם בקורסוס הונורום (מסלול המשרות), ולמשרות היוקרתיות יכלו להתקבל רק סנאטורים מכהנים. הסנאטור היה חייב להיות מבוסס כלכלית ובעל ממון בסיסי של לפחות 12,000 אאוראי זהב (בסביבות 100 ק"ג של זהב), במאות המאוחרות הועלה הסכום הבסיסי.
מעמד הפרשים

מתחת למעמד הסנאטורים ניצב מעמד הפרשים. הדרישות והתפקידים שהיו שמורים לבני מעמד זה אמנם לא היו חשובים כתפקידיהם של בני מעמד הסנאטורים, אך עדיין היו אלה תפקידים בעלי חשיבות רבה ביותר. כמה מעמדות החשובות ביותר, כמו תפקיד המושל של פרובינקיית מצרים, היו אסורות על בני מעמד הסנאטורים ופתוחות רק לבני מעמד הפרשים.
פטריקים

במקור שימש המונח לתיאור קבוצת אליטה של משפחות ברומא העתיקה, הכוללות את צאצאיהן הטבעיים והמאומצים. בשלהי הקיסרות הרומית, מעמד הפטריקים הורחב וכלל בתוכו חברי מועצה ואף עובדי ציבור נבחרים. מעמדם פחות רק מהקיסר עצמו ומקרוביו, בתי האב הגדולים (גנס) של מעמד הפטריקים היו הדומיננטיים בקיסרות, והם סיפקו לקיסרות את ההנהגה הפוליטית, הדתית והצבאית.
רוב הפטריקים היו בעלי קרקעות עשירים מהמשפחות הוותיקות, אך כניסה אל המעמד הייתה פתוחה גם כלפי אלה שהקיסר חפץ לקדמם (כגון בתי אב עשירים ממעמד הפלבים).
בני משפחות הפטריקים זכו לחינוך נרחב, בדרך כלל ממורים פרטיים. לימודים אלה התמקדו במגוון נושאים שהיה צפוי כי בן מעמד הפטריקים יגלה בהם הבנה, כמו גם נושאים שהיו דרושים לקריירה העתידית שלו. בין הנושאים ניתן למנות: שירה, ספרות, היסטוריה, גאוגרפיה, מיתולוגיה, נאום, משפטים ושפות חשובות, כגון יוונית. רוב בני המעמד הצעירים המשיכו לקריירות בתחום הפוליטיקה או הממשל.
פלבאים

מעמד הפלבים הכיל בתוכו את האזרח העובד הממוצע בקיסרות הרומית, חוואים, אופים, בנאים ובעלי מלאכה, שעבדו כדי לתמוך במשפחותיהם ולשלם את מיסי הקיסרות. במהלך תקופת הקיסרות החלו להופיע שירותי רווחה ראשונים שנוסדו על ידי הקיסרים טיטוס וטריאנוס, ובזמנים קשים יכלו בני המעמד לפנות אל מנהלנים רומים כדי לקבל עזרה.
מעט מאוד ידוע על חיי היום יום של בני מעמד הפלבים. שלא כמו בני מעמד האליטה, הפטריקים, רובם של הפלבים לא ידעו קרוא וכתוב ומכאן שלא יכלו לתעד את קורותיהם. חלק מהפלבים הצליחו כלכלית, ויכלו לצבור מספיק כסף כדי להצטרף למעמד הפרשים, אך לרובם היו חיי היום יום מאבק עיקש להישרדות.
על אף שלפלבים כיחידים היה מעט מאוד כוח פוליטי, הם היוו את רובה המכריע של החברה הרומית. בזמנים קשים, או בזמן חוסר שקט פוליטי, תמיד היה קיים הסיכון כי "כנופיות" מקרב אזרחי העיר רומא יתפרעו ויחוללו מהומות ואף יתמרדו כנגד המעמדות העליונים. אוגוסטוס היה מודע לסיכון זה והיה נחוש להחזיק את הפלבים העניים שמחים ועם כמות סבירה של מזון כדי שלא יחוללו מהומות. הוא החל במערכת של "מתן שוחד" לפלבים במה שמתאר המשורר יובנליס כ"לחם ושעשועים". חלוקת לחם חינם ופיקוח על מחירי המזון גרם לכך שהפלבים לא רעבו, בעוד שמופעי בידור חינם, כמו מרוצי מרכבות וקרבות גלדיאטורים באמפיתיאטרון ובקירקוס מקסימוס, גרמו לכך שהפלבים לא היו חסרי מנוח.
העניים שבין הפלבאים כונו המיליורס (Humiliores). לרוב התגוררו בקומות העליונות של אינסולה, שם היה שכר הדירה זול יותר.
נשים

הנשים ברומא העתיקה לא היו שוות זכויות לגברים בפני החוק. הן זכו לחינוך בסיסי בלבד, אם בכלל, והיו כפופות לסמכותו של הגבר. באופן מסורתי, היה זה האב לפני שנישאו ולאחר שנישאו עברה הסמכות לידי הבעל, שלו היו גם הזכויות החוקיות על הילדים. למרות זאת, במהלך המאה הראשונה החלו נשים לקבל יותר חופש לניהול ענייניהן הפרטיים והכספיים.
דרגת החופש היחסי של האשה היה תלויה במעמדה החברתי ובעושרה. נשים מעטות ניהלו עסקים עצמאיים כמו מיילדת, ספרית ואף היו כאלה שעסקו ברפואה. לעומת זאת, נשים שחרותן נשללה מהן (שפחות) מילאו מגוון רחב של תפקידים ממשרתות לגברות מכובדות ועד לעובדות משק בחווה או בבית, ואף היו כאלה שעסקו בקרבות גלדיאטורים. אלמנות עשירות, שלא היו נתונות למרותה של סמכות גברית כלשהי, היו עצמאיות. נשים אמידות אחרות בחרו להפוך לכוהנות דת, שהחשובות ביותר בניהן היו הבתולות הוסטליות
מכיוון שנשים לא יכלו לבחור או להיבחר למשרות ציבוריות, למרות עושרן ומעמדן, לא היה לנשים תפקיד רשמי בחיים הציבורים. אך במציאות, נשים או קרובות משפחה לגברים הנמצאים בעמדות מפתח ציבוריות, יכלו לצבור השפעה פוליטית מאחורי הקלעים ולהשתמש בה לצורכיהן אם כי בצורה בלתי רשמית. למרות כל זאת, בעיניי הציבור היה מקובל כי האשה תעסוק בתפקיד המסורתי של ניהול משק הבית.
עבדים

לעבדות קיימת היסטוריה ארוכה בעולם העתיק, רובם של העבדים בקיסרות הרומית היו זרים, ושלא כמו בזמנים מודרניים מקורה של העבדות לא היה בגזענות. עבדים ברומא יכלו לכלול שבויי מלחמה, מלחים שנתפסו ונמכרו על ידי פיראטים, או עבדים שנקנו מחוץ לגבולותיה של הקיסרות. בזמנים קשים, לא היה זה בלתי נפוץ שאזרחים רומאים יגייסו כספים ממכירת ילדיהם לעבדות.
העבדים ובני משפחותיהם היו בבעלות אדוניהם, שיכלו למוכרם או להשכירם בכל עת וכרצונם. חיי העבדים היו קשים, לעיתים קרובות הם הוצלפו, סומנו בברזל מלובן ועברו התעללויות אחרות. אדוניהם אף יכלו להורגם מכל סיבה שהיא ולא נענשו על כך. על אף שהרומאים קיבלו את העבדות כדבר נורמטיבי, היו כאלה, כמו הפילוסוף סנקה, שענו כי לכל הפחות ניתן להתייחס אליהם בהגינות רבה יותר.
העבדים הועסקו בכל ענפי המשק הרומי, במשקי בית פרטיים (חינוך, רפואה, מין ועוד), מכרות, בבתי מלאכה, ובחוות חקלאיות. הם אף הועסקו על ידי הממשל העירוני בהקמת דרכים, אמות מים ובניינים. כתוצאה מכך הם התמזגו בקלות בתוך האוכלוסייה המקומית. חלק מההיסטוריונים סבורים כי במהלך המאה ה-1 לספירה הגיע מספר העבדים ברחבי הקיסרות לכדי 30% מכלל האוכלוסייה. הכלכלה הרומית הפכה לתלויה בכוח עבודה זה, כיוון שהיה קיים חוסר תמידי בידיים עובדות.
עבדים > עבדים משוחררים

הבדל חשוב נוסף בין העבדות ברומא העתיקה לזו שהתקיימה בתקופה המודרנית, הייתה האפשרות להוצאה לחופשי, בין אם כתוצאה מכך שאדונם שחרר אותם בעוד שלאחרים ניתנה האפשרות לרכוש את החופש שלהם. הציפייה לשחרור מעבדות ולהוצאה לחופשי עודדה את רוב העבדים להפוך לצייתנים ולעבוד קשה כדי לרצות את אדוניהם.
פעולת השחרור הרשמית בוצעה על ידי שופט שבאותה ההזדמנות העניק מעמד של אזרחות רומית מלאה. ההבדל היחיד בינם לבין אזרחים שנולדו חופשיים היה שהעבדים המשוחררים לא יכלו להחזיק במשרה ציבורית. לעומת זאת, החוק איפשר לצאצאיהם של העבדים המשוחררים, ששוחררו בהליך רשמי, גם את האפשרות לאחוז במשרות ציבוריות. פעולת שחרור שנעשתה בצורה בלתי רשמית הביאה לזכויות מופחתות. עבדים ששוחררו בצורה זו לא זכו לאזרחות רומית וכל ממון או נכסים אותם צברו במהלך חייהם החופשיים נותרו, לאחר מותם, בידיו של אדונם לשעבר. הליברליות של הרומאים לגבי שחרור עבדים הייתה כה רבה עד שבתקופת הקיסרות הגיע אחוז העבדים המשוחררים לסך 5% מכלל האוכלוסייה.
לאחר שחרורם יכלו העבדים לשעבר לעבוד בכל מקצוע בו עסקו בני מעמד הפלבים, סוחרים, מיילדות ואנשי מלאכה שונים. חלקם אף הפכו לעשירים, אולם החברה הרומית הבלתי גמישה שייכה חשיבות למעמדו החברתי של אדם, ולכן אף עבדים משוחררים מצליחים ביותר מצאו את "כתם" העבדות כמכשול שקשה להתגבר עליו, הביזוי נשאר הרבה מעבר לתקופת העבדות.
זרים

הזכות הלטינית (אנ') הייתה סוג נוסף של אזרחות עם זכויות מועטות מאזרחות רומית מלאה, במקור הוענקה אזרחות זו לערי חבל הארץ לאטיום ובהדרגה הורחבה לקהילות בכל רחבי הקיסרות. לאזרחים לטינים היו זכויות תחת החוק הרומי, אך לא את הזכות להצביע, על אף ששופטי השלום המובילים, בני מעמד זה, יכלו לקבל אזרחות מלאה. נתינים זרים שנולדו חופשיים נודעו כפרגריני ובחוק הרומי התקיימו חוקים שנועדו לשלוט, לנהל ולהתמודד עם חילוקי הדעות. הבדלה זו בין תושבי הקיסרות נמשכה עד שנת 212, כאשר הקיסר קרקלה הרחיב את האזרחות הרומית המלאה לכל התושבים שנולדו חופשיים, בכל רחבי הקיסרות.
הערות שוליים

↑  סווטוניוס, חיי שנים עשר הקיסרים, פסקה 41
↑  מדריך אנציקלופדיה בריטניקה להיסטוריה של האדם השחור
פסל של ליוויה דרוסילה אשתו השלישית של הקיסר אוגוסטוס והאשה הבולטת ביותר בתחילתה של התקופה הקיסרית
ממלכת איסלנד

ממלכת איסלנד (באיסלנדית: Konungsríkið Ísland; בדנית: Kongeriget Island) הייתה מדינה ריבונית ועצמאית עם מונרכיה חוקתית ותורשתית שהוקמה בחוק האיחוד עם דנמרק שנחתם ב-1 בדצמבר 1918. זה נמשך עד 17 ביוני 1944 כאשר משאל עם לאומי הקים את הרפובליקה של איסלנד במקומה.
תחת איחוד אישי, בשל חוק האיחוד, המלך היה בו-זמנית גם מונרך של דנמרק. הפרלמנט של איסלנד ביקש שדנמרק תייצג את איסלנד בעניינים בינלאומיים, בעוד העניינים היומיומיים הועברו לנציג דני לענייני איסלנד שבסיסו ברייקיאוויק, ולאחר הפלישה הגרמנית לדנמרק ב-1940 - מונה עוצר.
היסטוריה > מקורות השלטון הדני

בעקבות איחוד קאלמאר, איסלנד הייתה בשליטת הכתר של דנמרק מאז 1380, אם כי רשמית היא הייתה נחלה נורווגית עד 1814. בשנת 1874, אלף שנים לאחר ההתיישבות המוכרת הראשונה, העניקה דנמרק לאיסלנד שלטון בית. החוקה, שנכתבה באותה שנה, תוקנה ב-1903 והיקף השלטון הביתי של איסלנד גדל ב-1904. שר לענייני איסלנד, שהתגורר ברייקיאוויק, מונה כאחראי בפני האלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי.
היסטוריה > הקמת הממלכה

ב-1 בדצמבר 1918, חוק האיחוד, הסכם עם דנמרק, הכיר באיסלנד כמדינה ריבונית מלאה, מדינה עצמאית באיחוד אישי עם דנמרק באמצעות מונרך משותף. ממלכת איסלנד כוננה דגל וסמל משלה וביקשה שדנמרק תייצג את ענייני החוץ וההגנה שלה בשמה תוך שמירה על שליטה מלאה על ענייני החוץ וההגנה שלה. איסלנד פתחה את השגרירות הראשונה שלה בשנת 1920. החוק ייבדק ב-1940 וניתן היה לבטלו שלוש שנים מאוחר יותר אם לא ניתן יהיה להגיע להסכמה להמשך.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה, הכיבוש הבריטי והקמת הרפובליקה

במהלך השנה הראשונה של מלחמת העולם השנייה, איסלנד אכפה בקפדנות עמדה של נייטרליות ונקטה בפעולה נגד הכוחות הבריטיים והגרמנים שהפרו אותה. הפלישה הגרמנית לדנמרק ב-9 באפריל 1940 והכיבוש שלאחר מכן ניתקו את הקשר בין איסלנד לדנמרק. כתוצאה מכך, ב-10 באפריל, העביר האלת'ינגי שתי החלטות המשקיעות בקבינט האיסלנדי בסמכות של ראש המדינה והכריזה שאיסלנד תקבל אחריות מלאה הן למדיניות החוץ והן למשמר החופים. ב-10 במאי 1940, מבצע מזלג יצא לדרך על ידי בריטניה כאשר כוחות צבא הפליגו לנמל רייקיאוויק והחלו בפלישה לאיסלנד. ממשלת איסלנד פרסמה מחאה נגד מה שהיא כינתה "הפרה בוטה" של הנייטרליות האיסלנדית. ביום הפלישה קרא ראש הממשלה הרמן יונסון הודעת רדיו המורה לאיסלנדים להתייחס לחיילים הבריטיים כאורחים. ב-15 במאי 1941, אימץ האלת'ינגי חוק שיצר את עמדת העוצר עבור סוון ביירנסון על מנת לייצג את המלוכה. הכיבוש של בעלות הברית של איסלנד נמשך עד 1941 כאשר ממשלת איסלנד ביקשה מארצות הברית (שהייתה אז נייטרלית) להשתלט על הגנתה. ההגנה על איסלנד הייתה השתתפותה הראשונה של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
בשיא תקופת הכיבוש, היו לבריטים 25,000 חיילים על אדמת האי. האבטלה חוסלה והכלכלה שגשגה. ביולי 1941 עברה האחריות להגנת האי לידי ארצות הברית לאור הסכם בין ממשלת איסלנד וממשלת ארצות הברית. הבריטים היו זקוקים לכל כוחותיהם בזירות אחרות, והכריחו את האלת'ינגי להסכים לנוכחות כוח כיבוש אמריקני. כ-40,000 חיילים אמריקנים הוצבו באי, יותר מכל הגברים הבוגרים ילידי האי, שאוכלוסייתו הכוללת מנתה אז כ-120,000 תושבים מקומיים.
לאחר משאל עם חוקתי במאי 1944, איסלנד הפכה רשמית לרפובליקה ב-17 ביוני 1944. דנים רבים חשו נעלבים בתזמון שלו, שכן דנמרק עדיין הייתה כבושה על ידי גרמניה. המלך כריסטיאן העשירי בכל זאת שלח מסר של ברכות לעם האיסלנדי.
דגלים

דגל איסלנד (1915–1944)
דגל המדינה של איסלנד (1915–1944)
הנס המלכותי (1921–1944)
דגל העוצר (1941–1944)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Halfdanarson, Gudmundur Halfdanarson (2010). The A to Z of Iceland. Scarecrow Press. pp. 23–25. ISBN 978-0810872080.
↑  Van Cleaf, Kristin Van Cleaf (2007). Iceland. ABDO. p. 7. ISBN 978-1599287843.
↑  Nordstrom, Byron (2000). Scandinavia since 1500. University of Minnesota Press. p. 147. ISBN 0-8166-2098-9.
↑  Dörr, Oliver (2004). Kompendium völkerrechtlicher Rechtsprechung (בגרמנית). Mohr Siebeck. p. 103. ISBN 3-16-148311-1.
↑  "A short history of Alþingi – the oldest parliament in the world". European Youth Portal (באנגלית). European Union. נבדק ב-29 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Karlsson, Gunnar (15 באפריל 2000). The History of Iceland. University of Minnesota Press. pp. 283–284. ISBN 9780816635894. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Hardarson, Solrun B. Jensdottir (באוקטובר 1974). "The 'Republic of Iceland' 1940–44: Anglo-American Attitudes and Influences". Journal of Contemporary History. 9 (4): 27–56. doi:10.1177/002200947400900402. JSTOR 260290. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Iceland – Flag History at Flags of the World. Retrieved on 18 March 2014.
1 2  Iceland – Royal Standard at Flags of the World. Retrieved on 18 March 2014.
מנהל מסילות הרכבת הפדרלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 משרד אחראי:  מחלקת התחבורה של ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת התחבורה של ארצות הברית 
 תאריך הקמה:  1 באפריל 1967
 מטה מרכזי:  וושינגטון די. סי. 
 עובדים:  850 
 תקציב:  1.561 מיליארד דולרים (נכון ל-2008)
 railroads.dot.gov
 
מנהל מסילות הרכבת הפדרלי (באנגלית: The Federal Railroad Administration) היא סוכנות במחלקת התחבורה של ארצות הברית.
הסוכנות הוקמה לאחר חקיקת חוק מחלקת התחבורה שנחקק ב-1965. מטרתה של הסוכנות היא לפרסם ולאכוף את תקנות הבטיחות ברכבות בארצות הברית, לנהל תוכניות סיוע לרכבות, לבצע מחקר ופיתוח לשפיור בטיחות הרכבות ומדיניות התחבורה בתחום הרכבות בארצות הברית ועוד.
מנהל מסילות הרכבת הפדרלי מעסיק כ-850 עובדים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ב-2011 החלה סוכנות בעדכון המיכשור האלקטורני של מפעילי הרכבות ברחבי ארצות הברית.
ביוני 2015 הודיעה הסוכנות על יוזמה חדשה בתחום התחבורה מסילתית בשיתוף פעולה עם חברת הענק האמריקאית, גוגל. היוזמה צפוי להתקין מכשירי GPS שישמשו חלק שוטף בשירות המיפוי של הסוכנות, הנתונים של מכשירי ה-GPS מעבירים למשרדי הסוכנות את המיקומים של למעלה מ-250,000 קרונות רכבת בארצות הברית. הסוכנות מאמינה כי הדבר ישפר את הבטיחות של אנשים המשתמשים במערכות ניווט בנהיגה ברכבת.
ראו גם

הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות, המקבילה הרוסית
מנהל סיכונים ראשי

מנהל סיכונים ראשי (באנגלית: Chief Risk Officer ; בקיצור: CRO) הוא תפקיד בדרג הניהולי הבכיר של חברה או ארגון. אדם הנושא במשרה זו מטפל בנושאים של ניהול סיכונים של הארגון. תחומי האחריות של CRO נקבעים במידה רבה בהתאם לגודל ולמבנה של החברה, ותחומי הפעילות שלה. מנהל הסיכונים הראשי אחראי על כל ההיבטים המתייחסים לניהול סיכונים בארגון כולל תהליכי ניהול סיכונים, היערכות הארגון כלו בתחום זה והתאמת ניהול הסיכונים לאסטרטגיה של הארגון ולתהליכים ניהוליים אחרים.
המודעות הגדלה לצורך בניהול סיכונים הגדילה את מספר הארגונים הגדולים בהם קיים תפקיד של CRO. כך למשל, בסקר שביצעה חברת דלויט נמצא כי אחוז הארגונים הגלובליים בסקטור הפיננסי בהם יש CRO גדל מ-65% בשנת 2002 ל-89% בשנת 2013.
תפקיד מנהל הסיכונים הראשי

תפקיד ה-CRO מתפתח עם השנים והמטלות הארגוניות שלו מתרחבות.


מטלות מרכזיות שלו:
יועץ לענייני סיכונים להנהלה הבכירה של הארגון.
פיתוח מסגרת (Framework) לניהול סיכונים. מסגרת היא המעטפת הארגונית לפעילויות ניהול הסיכונים בארגון.
ניהול הרעב לסיכון (Risk Appetite)
ביחד עם סיכון עשוי להיות גם סיכוי לתועלות, הישגים והצלחות. נקודת האיזון בין שניהם היא תלוית ארגון ונסיבות.
הגדרות מדיניות (Policies) של ניהול סיכונים
ניהול תהליכי ניהול סיכונים
הדרכה ומודעות עובדים לניהול סיכונים.
תפקיד מנהל הסיכונים הראשי > תפקיד ה-CRO בעידן הדיגיטלי

בעידן הדיגיטלי משתנה המודל העסקי של חברות המשתמשות בפלטפורמה אינטרנטית ודיגיטלית לביצוע הטרנזקציות העסקיות שלהן. השינוי במודל העסקי מביא גם לשינוי באופן ניהול הסיכונים וכתוצאה מכך גם להרחבת תפקידו של ה-CRO.


בין הנושאים החדשים בהם צריך ה-CRO לטפל:
הגנה מסיכונים בעולם הדיגיטלי
שילוב של ניהול סיכונים מסורתיים וסיכונים דיגיטליים באותה מסגרת ותפיסה של ניהול סיכונים ארגוניים
התייחסות לסיכוני סייבר
איזון בין סיכונים וסיכויים של חדשנות דיגיטלית
ראו גם

מנהל כללי
מנהל מערכות מידע
מנהל טכנולוגיות ראשי
הערות שוליים

↑  Deloitte: CROs in Financial Services Sector Rise in Numbers and Stature The Wall Street Journal
1 2  The Chief Risk Officer’s Role in 2018 and Beyond Metrics Stream
מסמך בקרת ממשקים

מסמך בקרת ממשקים (באנגלית: Interface Control Document, או בקיצור ICD) הוא מסמך בתחום הנדסת מערכות והנדסת תוכנה, שמספק רישום של כל המידע הנוגע לממשקים של פרויקט מסוים. מידע זה כולל שרטוטים, דיאגרמות, טבלאות ומידע טקסטואלי.
מאפיינים

מסמך בקרת ממשקים מהווה מסמך גג לממשקים של המערכת. דוגמאות לפרטים שמפרט הממשקים נדרש לכלול:
קלטים ופלטים של מערכת יחידה המתועדים במסמכי דרישות ממשק תוכנה (SIRS) ומסמכי דרישות ממשק חומרה (HIRS)
ממשק בין שתי מערכות או תת-מערכות.
פרוטוקול ממשק מלא, לרבות ממשקי חומרה ואלמנטים פיזיים כגון חיבורים ומתח, ממשקי תקשורת, ממשקי תוכנה כגון קלטים, פקודות, כיצד לגשת לפונקציות ואת השירותים הניתנים על ידי המערכת דרך הממשק.
מסמך בקרת ממשקים צריך לתאר אך ורק את תיעוד הממשקים, ולא את מאפייני המערכות שמשתמשות בו לחיבור. הפונקציה והלוגיקה של אותה מערכת צריכים להיות מתוארים במסמכי הדרישות והעיצוב שלהן לפי הצורך. באופן זה, צוות יכול לפתח את המערכות המחברות שמשתמשות בממשק המוגדר, באופן בלתי תלוי לפונקציליות הפנימית של המערכת ומבלי להתייחס לאיך מערכות אחרות יגיבו לנתונים ואותות הנשלחים דרך הממשק.
לדוגמה, מסמך בקרת ממשקים והתיעוד הנלווה אליו חייבים לכלול מידע על גודל, פורמט ומה נמדד על ידי הנתונים, אך לא כל משמעות סופית של הנתונים בשימושם המיועד על ידי כל משתמש.
ממשק מוגדר בצורה מספקת יאפשר לצוות אחד לבדוק את יישום הממשק על ידי סימולציה באופן פשוט. אי הידיעה של הלוגיקה העסקית של המערכת בצד משתמש הקצה של הממשק הופכת לסבירה יותר לפתח מערכת שלא תשבר כאשר המערכת השנייה תשנה את כללי הלוגיקה העסקיים שלה. כך מושגת מודולריות והפשטה הטובה לתחזוקה וקלות לביצוע הרחבות ועדכונים פנימיים.
ביקורת

מבקרי תיעוד הדרישות והנדסת מערכות באופן כללי, לעיתים קרובות מתלוננים על הדגש המופרז על תיעוד.
מסמך בקרת ממשקים לא חייב להיות מסמך טקסטואלי. הוא יכול להיות טבלה מתפתחת של מה נכנס ומה יוצא, מסד נתונים דינמי המייצג כל תת-מערכת כתצוגת מסד נתונים, סט של דיאגרמות אינטראקציה.
במסמכי בקרת ממשקים משמשים לעיתים קרובות כאשר תת-מערכות מפותחות באופן אסינכרוני בזמן, שכן הם מספקים דרך מובנית להעביר מידע אודות ממשקי תת-מערכות בין צוותי עיצוב תת-מערכות שונים.