stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקס פרסי גראמי הלטיני ה-18
מועמדויות > רוק

דיאמנטה אלקטריקו — La Gran Oscilación
דניאל קדנה — Mutante
דה לה טיירה — II
אריוסה סאטיבה — Barro y Fauna
אוטופיה — Todos Nuestros Átomos
חואנס — Mis Planes Son Amarte
מיקל ארנטקסון — El Hombre Sin Sombra
ג'ראבה דה פאלו — 50 Palos
מירנדה! — Fuerte
חואקין סבינה — Lo Niego Todo
"La Noche" — אנדרה קלאמרו
"Armas Gemelas" — אריוסה סאטיבה
"Déjala Rodas" — דיאמנטה אלקטריקו
"Días Contados" — רפא בונילה
"Para Cuando Me Muera" — נו טא וה גוסטר
"Que No" — קפה טאקבה
מועמדויות > אלטרנטיבי

קפה טאקבה — Jei Beibi
קוארטו דה נוס — Apocalipsis Zombi
מון לאפרטה — La Trenza
זיג ראגה— La Promesa de Thamar
דנאי סוארז — Palabras Manuales
"Amárrame" — מון לאפרטה בשיתוף חואנס
"Antonia" — זיג ראגה
"Apocalipsis Zombi" — אל קוארטו דה נוס
"Apocaliptico" — רסידנטה
"Integridad" — דנאי סוארז
מועמדויות > טרופי

רוברטו דלגדו ואורקסטה ורובן להבים — Salsa Big Band
אלברטו בארוס — Tributo a La Salsa Colombiana 7
חואן פאבלו דיאז — Fase Dos
אלן פרז — ADN
אמנים שונים\פסקול — Isidro Infante Presenta: Cuba y Puerto Rico, Un Abrazo Musical Salsero
חורחה סלדון וסרג'יו לואיס רודריגז — Ni Un Paso Atrás
דנגונד פראי — Gente Valiente
מרטין אליאס הגדול ורולנדו אוצ'ואה — Sin Límites
יובנטינו אוג'יטו וסו סון מוקאנה — Cumbia Del Río Magdalena
חורחה אונטה ואלווארו לופז — Patrimonio Cultural
גואקו — Bidimensional
לוקס ארנאו — Teatro
גאיטאנאס — La Parranda De Gaitanes
פרנק רייס — Devuélveme Mi Libertad
פרינס רויס — FIVE
ג'ון וצ'רלי ספולבדה בשיתוף ביג באנד — To Beny Moré with Love
אלביטה — Albita
אל סנטיאגו — Raíz
לה קולמניטה (אמנים שונים) — El Añejo Jardín
באבאלו — Cuba Sobre Cuerdas
אולגה טניון — Olga Tañón Y Punto.
קולאטרה — Coletera
גבריאל — Contra Corriente
אדריאנה לוסיה — Porrock
סלסאנגרוב — Salsangroove
"Bachata en Kingston" — ויסנטה גארסיה
"Cuando Beso Tu Boca" — מוטיטו לייט
"Deja Vu" — שאקירה בשיתוף פרינס רויס
"Dejé de Amar" — פליפה מוניז קון מארק אנתוני
"Hijos del Cañaveral" — רסידנטה
מועמדויות > כתיבה

ויסנטה גארסיה — A La Mar
אלכס קובה — Lo Único Constante
סנטיאגו קרוז — Trenes, Aviones y Viajes Interplanetarios
אריקה אנדר — Tatuajes
דבי נובה — Gran Ciudad
מועמדויות > מקסיקני

פרח של טולאצ'ה — Las Caras Lindas
מג'ידה עיסא — Pero No Llorando - Nocturna
מריאצ'י מורשת של מקסיקו — Nuestra Herencia
מאריצ'י הקיסרית — Aún Estoy de Pie
מאריצ'י גולד מאמריקה — 36 Aniversario Mariachi Oro de América
אל רקודו מאת להקת קרוז ליזראגה — Ayer y Hoy
הקאפו של סינאלואה — Mis Decretos
מאריבל גארד — Besos Callejeros
לה באנר אלמון לימון דה סלבדור ליזראגה — El Mayor de Mis Antojos
לאלו מורה — Un Millón de Primaveras
פלומינו — Piénsalo
לאונרדו אגילאר — Gallo Fino
לוס הוריקנס דל נורט — Alma Bohemia
הפולשים של נואבו ליאון — No. 50
הטרקוס — Los Tercos
"Sentimiento Emborrachado" — סנטיאגו ארויו
"Compromiso Descartado" — לאונרדו אגילאר
"Ganas de Volver" — הורציו פלנסיה
"Siempre Es Así" — חואן טרווינו שמציעות AJ קסטילו
"Vale la Pena" — אל רקודו דה קרוז ליזראגה
מועמדויות > בינלאומי

מישל קמילו וטומטיטו — Spain Forever
סזאר קמארגו מריאנו שמציעות את רודיגר ליברמן, וולטר סייפרת ובנואה פרונגר — Joined
גוסטבו קסנייב — Conversations with Vladimir Stowe
דניאל מינימלייה — Origen
לואיס סלינאס — El Tren
מועמדויות > מסורתי

נטליה לפורקייד — Musas
יויסני אגילר ורביעית הג 'אז של אפרוקובאן — Piango, Piango
מאגין דיאז — El Orisha De La Rosa
קווינט לאופולדו פדריקו — Pa' Qué Más
אדוארד רמירז ורפא פינו — El Tuyero Ilustrado
פרננדו אוטרו — Solo Buenos Aires
אל ארנקה — 20 Años - En Vivo En Café Vinilo
פטרישיה מלנקה — Bucles
רודולפו מדרוס — 13
תזמורת טנגו — Mixturas
ויסנטה אמיגו — Memoria de Los Sentidos
דייגו גררו — Vengo Caminando
מיגאס — Vente Conmigo
חוסה מיג'ה — Se Llama Flamenco
תומסה לה מקניטה ומנואל ולנסיה — Directo En El Círculo Flamenco De Madrid
מועמדויות > ג'אז

אליאן אליאס — Dance of Time
אנטוניו אדולפו — Hybrido / From Rio To Wayne Shorter
אוסקר קרטיה — Bajo Mundo
צ'רלי ספולבדה והמפנה — Mr. EP - A Tribute to Eddie Palmieri
מיגל זנון — Típico
מועמדויות > פורטוגזית

טיאגו יורק — Troco likes ao vivo: um filme de Tiago Iorc
אנאויטוריה — Anavitória
מנו בראון — Boogie Naipe
ג'יימס — Tudo nosso
לודמילה — A Danada sou eu
נאנדו רייס — Jardim - Pomar
הבאגיוס — Brutown
בליץ — Aventuras II
קורומים — Boca
מאטה מאטה — MM3
מארת'נילה — + Misturado
לוסיאנה מלו — Na luz do samba
דיוגו נוגירה — Alma brasileira
רוברטה ס — Delírio no Circo
אמנים שונים / אלפונסו קרבלהו (מפיק) — Samba Book: Jorge Aragão
אדו לובו, רומרו לובאמבו, מאורו סניז — Dos Navegantes
אלכסנדר פיירס — DNA Musical
סילבה — Silva Canta Marisa
אנטוניו זמבוג'ו — Até Pensei Que Fosse Minha
זאנה — Zanna
אנה קטאנו & טיאגו איורק — Trevo (Tu)
מריסה מונטה, סילבה & לוקאס סילבה — (Noturna (nada de novo na noite
קאויק, דיוגו לייט & רודריגו לייט — Pé na Areia
נאנדו רייס — Só posso dizer
פרנסיסקו, "האיש" — Triste, Louca ou Má
דניאל — Daniel
דיי & לארה — (...)
לואן סנטנה — 1977
מריליה מנדוצ'ה — Realidade ao vivo em Manaus
סימונה & סימריה — Live
ברונה ויולה — Ao Vivo - Melodias Do Sertão
פטרישיה באסטוס — Batom Bacaba
פינדקה — No Embalo Do
טריו נורדסטינו — Canta O Nordeste
יאנגוס — Chamamé
אמנים שונים\פסקול — Ascensão
מועמדויות > ילדים

Marc Anthony For Babies — אמנים שונים
¡Churo! — מריאנה בארה
¡Viva Mi Planeta 2! — קנטאג'ו
Gracias — קאפילין
(Queridos (En Vivo — לואיס פסקטי
Aprendendo Ritmos da América — סופיה
מועמדויות > אריזות אלבומים

El Orisha De La Rosa — מאגין דיאז
Na Medida Do Impossível Ao Vivo No Inhotim — פרננדה טקאי
Pirombeira — פירומביירה
Sol — גוסטבו גאלו
Três no Samba — אנדרה מחמרי, אליאן פאריה וגורדיניו סורדו
מועמדויות > הפקה

Mis Planes Son Amarte — חואנס
Alas Canciones — לוס קפרס
Dance Of Time — אליאן אליאס
Ilusión — גבי מורנו
Zanna — זאנה
אדוארדו קברה
אדוארדו ברגלו
מוגי קנאציו
המילטון דה הולנדה, מרקוס פורטינרי, דניאל סנטיאגו
ארמנדו מנזנרו
מועמדויות > וידאו קליפים

"Despacito" — לואיס פונסי בשיתוף דדי יאנקי
"Desencuentro" — רסידנטה עם סוקו
"Los Charcos" — דני מרטין
"Sincericido" — לייבה
"Soy Yo" — בומבה אסטריאו
Musas, El Documental — נטליה לפורקייד
MTV Unplugged — מיגל בוס
Mis Planes Son Amarte — חואנס
Primera Fila — ברונקו
Semblanza — גואקו
הערות שוליים

↑  "Latin Grammys Suspend Nominees Announcement Following Mexico Earthquake". Billboard. נבדק ב-2017-11-16.
↑  "Attack forces cancellations / L.A. Madonna show delayed, Latin Grammys canceled". SFGate. נבדק ב-2017-11-16.
↑  GURZA, AGUSTIN (2002-05-18). "Latin Grammys Struggle With Loss of Momentum". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0458-3035. נבדק ב-2017-11-16.
ירידת אחי יוסף למצרים

ירידת אחי יוסף למצרים הוא סיפור המופיע בפרשת מקץ שבספר בראשית (פרקים מב מג מד).
רקע

לאחר מכירת יוסף, סיפור יוסף ואשת פוטיפר, ישיבתו בבית סוהר בעקבות כך, חלום שר המשקים ושר האופים ופתרון יוסף, שחרורו בעקבות חלומות פרעה על ידי המלצת שר המשקים ומינויו למשנה לפרעה מלך מצרים, יוסף אגר במצרים אוצרות מזון רבים בשנות השובע בשביל שנות הרעב.
כשהגיעו שנות הרעב לאחר שכלו שבע שנות השובע שהיו בארץ מצרים, פרעה שלח את אנשי מצרים ליוסף בדרישה שיעשו כל מה שיוסף יאמר להם "לכו אל יוסף אשר יאמר לכם תעשו", כשהגיעו ליוסף הוא מכר להם בכסף.
והרעב היה על כל פני הארץ ויפתח יוסף את כל אשר בהם וישבר למצרים ויחזק הרעב בארץ מצרים
ינה בלשה

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1859 יאסארוקסאלאש, הונגריה 
 פטירה:  4 באוגוסט 1926 (בגיל 67) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Schweiger Jakab 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השכלה:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1882) 
 
ינה בלשה (במקור יעקב שווייגר, בהונגרית: Balassa Jenő; יאסארוקסאלאש, 30 במאי 1859 – בודפשט, 4 באוגוסט 1926) היה שחקן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

הוא נולד במשפחה יהודית בעיירה בצפון-מזרח הונגריה, אביו היה מתיאש שווייגר ואמו הייתה אנה (ינקה) שוורץ. לאחר סיום לימודיו בתיכון (שכבר שם בלט עם כישורי המשחק שלו במפגשי החינוך העצמי של בית הספר התיכון ברחוב מרקו) התחיל ללמוד באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), אבל אחרי שני סמסטרים הפסיק את לימודיו והפך לסטודנט ב"אקדמיה הלאומית לאמנות" (שמה כיום האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע). לאחר מכן הפך לשחקן נודד בלהקת לאסי וילמוש בשנת 1882. הוא שיחק בבאזורים הכפריים עד 1896. משנה זו ואילך הפך חבר קבוע בלהקת תיאטרון הקומדיה של בודפשט, שנפתח באותה השנה ושיחק בתיאטרון עד 1925. בין 1903 לבין 1926 היה מרצה של "בית הספר למשחק של איגוד השחקנים הלאומי" ומשנת 1907 עד 1919 היה מנהל בית הספר. הוא הצטיין גם בתפקידים קלאסיים וגם בתפקידים קומיים והציל כמה מחזות מכישלון עם הופעותיו הפתאומיות בהם. הוא היה גם מספר סיפורים ידוע בשם "הדוד באשה". כמו כן לקח חלק בפעילות צדקה והשתתף בהקמת המפלגה הסוציאליסטית.
אשתו הייתה קלרה פאטיול נגנית צ'מבלו (נולדה בשם קלרה דולה אולה), שנשא בבודפשט ב-14 במאי 1910. בנו היה יאנוש בלשה (1903–?) שהיה שחקן גם הוא.
בלשה הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
תפקידי קולנוע

הסרט האילם השחור-לבן ההונגרי "השחר האחרון" (1917)
"שלושה שבועות". מלודרמה הונגרית (1917)
99 (1918)
אנה קרנינה סרט עלילתי אילם הונגרי, (1918)
הגברת של החמנייה (1918)
ילד הפלא (1920)
ה-111 (1920)
תפקידי קולנוע > ספרו

Basa bácsi meséi (סיפורי הדוד באשה), בודפשט, 1919.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ינה בלשה
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. (ISBN 963-05-6635-4 לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
ביוגרפיה ינה בלשה בלקסיקון התיאטרון
ביוגרפיה ינה בלשה ב-Arcanum
ינה בלשה בלקסיקון לאמנות היפה
ראו גם

ינה בלשה ב-PORT.HU
Gáborné Ádám: "זה מציע שלווה לעין ושלווה לנשמה" שורשי העבר, התוכניות והרעיונות של Jászárokszállás במאה ה-21. לתיירות של המאה ה-20 - תזה, אוניברסיטת Eötvös Loránd, 2002
הערות שוליים

↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 185/1910. folyószáma alatt".
2003 בטלוויזיה בישראל
פרסים > פרס האקדמיה לטלוויזיה

דרמה מקורית: "יוסי וג'אגר"
סרט טלוויזיה או מיני סדרה: "היה או לא היה"
סדרה דרמטית: "שבתות וחגים"
סדרה קומית: "שוטטות"
סדרה תעודית: "דרומה"
מגזין פנאי ובידור: "ערב טוב עם גיא פינס"
תוכנית אקטואליה: "דין וחשבון עם רינו צרור"
תוכנית אירוח: "יצפאן"
תוכנית ילדים ונוער: "הילדים מגבעת נפוליאון"
תוכנית בידור: "שי ודרור"
פרסים > פרס מסך הזהב

תוכנית עשור: "כוכב נולד"
תוכנית ספורט: "חדשות הספורט"
סדרה מקורית: "אסתי המכוערת"
סדרה דרמטית מקורית: "הבורגנים"
סדרה קומית מקורית: "שמש"
תוכנית בידור מקורית: "כוכב נולד"
דרמה יומית: "משחק החיים"
תוכנית ילדים ונוער: "אקזיט"
תוכנית שעשועון: "הכספת"
תוכנית תעודה ותחקיר: "רישיון להרוג"
תוכנית אירוח: "יצפאן"
תוכנית פנאי: "אודטה"
תוכנית מגזין: "ערב טוב עם גיא פינס"
תוכניות וסדרות

להלן חלק מהתוכניות שנוצרו בשנת 2003:
תוכניות וסדרות > בידור

"ארץ נהדרת" עונה ראשונה - תוכנית בידור הומוריסטית מצליחה, של היוצר מולי שגב, בכיכובם של קומיקאים מצליחים.
"ערב אדיר" (2002-2004) – תוכנית ראיונות, בידור והומור בהנחיית אדיר מילר.
"רק בישראל" (1998-2003) - תוכנית בידור מצליחה בכיכובם של ארז טל ואורנה בנאי.
"כוכבי השכונה" (2003-2001)- תוכנית בידור הומוריסטית בהנחיית אבי גרייניק ועידן אלתרמן.
"פספוסים" (1994-2008) - תוכנית מתיחות בהנחיית יגאל שילון.
"יצפאן" (2001-2006) - תוכנית מערכונים ובידור בהנחיית אלי יצפאן.
"המופע המרכזי" – תוכנית קומדיה הומוריסטית בהשתתפות רותם אבוהב, מיקי גבע ורבים אחרים.
"אחורי החדשות" (2003-2005) -  תוכנית הומור וסאטירה ששודרה בערוץ 10, בהגשת יאיר ניצני.
תוכניות וסדרות > דרמה

"אסתי המכוערת" עונה ראשונה - תוכנית קומית-דרמטית בכיכובם של שייקה לוי וריקי בליך.
"בנות בראון" - סדרת דרמה העוקבת אחר משפחה במלחמה על אדמתה, בכיכובם של ליאור אשכנזי, אסי דיין וירדן בר-כוכבא.
"הבורגנים" (2000-2003)- תוכנית דרמה העוקבת אחר חבורה תל אביבית בורגנית ואחר מהלך חייה. בכיכובם של קרן מור, דב נבון, שי אביבי ועוד.
שיעור מולדת – סדרת דרמות בודדות בנות 50 דקות, בבימוי בוגרים צעירים מצטיינים של בתי ספר לקולנוע בישראל.
תוכניות וסדרות > סדרות יומיות

"שמש" (1997–2004) - סדרה קומית בכיכובם של צביקה הדר וגלית גיאת.
הפיג'מות (2003–2015) - סדרה קומית בכיכובם של אילן רוזנפלד, קובי פרג', עודד פז ויניב פולישוק.
אהבה מעבר לפינה (2003–2005) - דרמה יומית בכיכובו של יהודה לוי.
"משחק החיים" - טלנובלה סביב עולם התיאטרון בכיכובם של לירון וייסמן, ניר לוי וגיא אריאלי.
תוכניות וסדרות > תוכניות מציאות ושעשועונים

"כוכב נולד" עונה ראשונה - תוכנית בידור, המופקת על ידי "טדי הפקות", בה מתנהלת תחרות גילוי כישרונות מוזיקלית בין מספר משתתפים (מבוסס על אליל אמריקני, ארצות הברית).
"המופע של סטיב" – תוכנית מציאות, בהנחיית יגאל שילון, העוקבת אחר סטיב פרנקל, לכאורה ללא ידיעתו. בהשתתפות גילה אלמגור, אילנה אביטל ועוד. באפריל 2008 סטיב הודה שהוא ידע על המתיחה.
"קחי אותי שרון" - תוכנית מציאות בה מתחרים מספר גברים על ליבה של שרון איילון.
"דאבל דייט" עונה ראשונה - תוכנית שידוכים הומוריסטית בהנחייתם של דנה מודן ורועי לוי.
תוכניות וסדרות > תוכניות אקטואליה, אירוח וחדשות

"חדשות הוט" - תוכנית חדשות מקומיות, השונה לגבי כל אזור בארץ, בהנחיית נתן זהבי ומרב מיכאלי.
"ערב טוב עם גיא פינס" (1997-2007)- תוכנית פנאי, בידור ורכילות בהנחיית גיא פינס.
"לגעת ברוח" - תוכנית אירוח סביב אומן מרכזי בהנחיית יואב גינאי.
תוכניות וסדרות > טקסים

להלן חלק מהטקסים שנערכו בטלוויזיה ב-2003:
טקס בחירת מלכת היופי של ישראל שנערך במרכז קונגרסים בינלאומי חיפה בהנחיית אורנה דץ והזוכה היא סיון קליין (ערוץ 2, רשת)
טקס "ניו מודלס 2003" בהנחיית סיגל שחמון והזוכה הוא עמית סולומון,
טקס בחירת נערת השנה של מעריב לנוער בתיאטרון ירושלים בהנחיית עינת ארליך וסיגל שחמון (ערוץ 2, טלעד)
טקס בחירת "עלית טופ מודל 2003" (Elite Model lookIsrael) בה נבחרו דוגמניות שייצגו את ישראל בתחרות הדוגמנות של סוכנות עלית שנחשב לאחד האירועים הבולטים בעולם בהנחיית מיכל ינאי (ערוץ 2, טלעד ,
הערות שוליים

↑  שרון איילון, הריאליטי לאן?, 4 באפריל 2008, מתוך התוכנית שישי, באתר nana10
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודמת: 2002 בטלוויזיה בישראל | שנים בטלוויזיה בישראל  2003 בטלוויזיה בישראל | הבאה: 2004 בטלוויזיה בישראל |
ירין קימור

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1952 (בן 72) 
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  World Press Institute 
 בן או בת זוג:  דלית קימור 
 http://www.yarinkimor.co.il/
 פרופיל ב-IMDb
 
ירין קימור (נולד ב-27 ביולי 1952) הוא סופר, מרצה ובמאי ישראלי, העוסק גם בקסמים. קימור עוסק בבימוי סרטים דוקומנטריים שרובם שודרו בערוץ הראשון ועסקו בפרשיות ביטחוניות וארגוני ריגול. בשנים האחרונות קימור כתב שני ספרים בנושא פיתוח חשיבה יצירתית והמציא משחק קופסה של חידות מחוץ לקופסה ומשתמש בקסמים כדי להדגים את תהליכי החשיבה.
כיום מרצה קימור על חשיבה יצירתית ופרזנטציה בארץ ובעולם.
ביוגרפיה

קימור גדל והתחנך בחיפה, והוא בנו של פרופ' ברוך קימור (קומרובסקי), מחלוצי חקר הימים והאגמים בישראל. שירת בחטיבת גולני בקו הראשון במלחמת יום הכיפורים. קימור הוא בוגר של האוניברסיטה העברית ושל ה(world press institute (WPI ושימש שנים רבות כעורך ובמאי בערוץ הראשון. בין השאר שימש כעורך משנה בתוכנית המדע תצפית, כתב בחדשות השבת וביומן השבוע. כמו כן שימש ככתב כלבוטק, כתב לענייני חינוך בחדשות ועורך מבט שני. הוא היה ראשון לחשוף את העובדות מאחורי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן והמלחמה הסמויה שהמוסד מנהל נגד הטרוריסטים של ארגון ספטמבר השחור.
ירין הוא יוזם שידור שמותיהם של חללי מערכות ישראל בערוץ 33, שידור שמתקיים מדי יום זיכרון מאז שנות ה-90.
היה נשוי לבמאית הקולנוע והטלוויזיה דלית קימור ולהם שני ילדים בוגרים.
סרטים דוקומנטריים

בין הסרטים שביים קימור:
"המרגל שחזר אל הכפור" על המרגל ויקטור גרייבסקי שהיה עיתונאי יהודי פולני שהעביר לקהיליית המודיעין הישראלית את הנאום הסודי שנשא ניקיטה חרושצ'וב.
"שעת הסין", 1994 - סדרה בת 5 פרקים בהפקה משותפת של הטלוויזיה הישראלית והחברה הגאוגרפית על המהפכה הקפיטליסטית של סין.
"גיבורים בעל כורחם" סדרה דוקומנטרית של 7 פרקים המביאה את סיפוריהם של אנשים שנקלעו בחייהם למצבים אבודים, חסרי תקווה ונטולי סיכוי לכאורה, והתמודדו אִתם
"הנוקמים" סדרה דוקומנטרית של 7 פרקים העוסקת בנקמה היהודית בנאצים לאחר מלחמת העולם השנייה. כ־1,500 פושעי אס־אס וגסטאפו הוצאו להורג בידי יהודים, חברי קבוצות מזדמנות או ארגונים רשמיים, במרדף שהשתרע על פני חמש יבשות ועשרות מדינות.
"שפתיים חתומות" – 2012, יצחק חופי וחמישה ראשי מוסד וחמישה ראשי אגפים מדברים על המבצעים המיוחדים של המוסד כמו חיסולו של ודיע חדאד, חיסול מדעני גרעין לפני הפצצת הכור בעיראק, השגת המידע לפני מבצע אנטבה ועוד.
"ג'ני מיי - האישה שידעה יותר מידי" - 2011, מיני סדרה בשלושה פרקים על חייה ומותה המסתורי של סוכנת הביון ומאמנת הדולפינים ג'ני מיי שנמצאה תלויה בחוף הים של ת"א בחורף 1994.
"קרב במשקל כבד" 2000, מעקב על אנשים שמנים מאוד, לפני ניתוח לקיצור קיבה.
מרתון הכנרת - סרט בן 90 דקות על המרתון הבינלאומי הראשון שנערך בישראל.
חשיבה יצירתית

בשנים האחרונות עוסק קימור בפיתוח שיטה לחשיבה יצירתית ובהרצאות בתחום, תוך התמקדות ביצירתיות הישראלית והמוח היהודי והדגמה של השיטה בקסמים. בין השאר כתב שני ספרים ופיתח ערכת משחק.
חשיבה יצירתית > ספריו

הבלתי אפשרי אפשרי - ספרו הראשון שעוסק בשיטות להשתחרר מקבעונות מחשבתיים.
אז זהו, שלא - ספרו השני שמציג 750 אמיתות מוחלטות לכאורה אף כי הן אינן נכונות ואף שקריות, תוך ניתוח מי מושך בחוטים של השקר ומי המרוויחים ומדוע איננו מוכנים לתקן גם כשאנחנו יודעים את האמת.
לצאת מהקופסה - ערכת משחק לחינוך ילדים ומבוגרים שעיקרה חידות יצירתיות.
יהדות אתיופיה

ערך זה עוסק בכלל הקהילות היהודיות באתיופיה. אם התכוונתם לעדה האתיופית בישראל, ראו .
|  שפות |
| --- | --- |
 עברית, אמהרית, תיגרינית וגעז
 דת
 יהדות
 קבוצות אתניות קשורות
 ביתא ישראל, ביתא אברהם
 
יהדות אתיופיה היא שמן של כלל הקהילות היהודיות הפעילות בשטח אתיופיה של היום. היסטורית, שם זה הוא אחד מכינוייה המקובלים של ביתא ישראל. בשטח הפדרציה האתיופית התקיימו ומתקיימות מספר קהילות יהודיות; החשובה והגדולה שבהן היא "בית ישראל", או בשמה הנוסף: "יהדות חבש".
בסוף שנת 2019 מנתה אוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל כ-155 אלף נפש (מהם כ-68 אלף צברים שאביהם יליד אתיופיה), המהווים כ-1.7% מאוכלוסיית ישראל.
קהילות > ביתא ישראל

בֵּיתֶא ישראל הן הקהילות היהודיות במדינות האתיופיות אמהרה ותיגרית. קהילות אלה חיו במנותק מתפוצות עם ישראל האחרות, ובשל כך מקצת ממנהגיהן שונים מאלה של היהדות כיום. מרבית יהודי הקהילה עלו לארץ ישראל במרוצת המאה ה-20, ורבבות נספו במהלך ניסיונות העלייה.
החל משנת 1912 הכיר הראי"ה קוק ביהדותם של הפלשים, וקרא במספר מנשרים לסייע להם ולהציל אותם.
ב-1973 יצא קול קורא של הרב עובדיה יוסף, שהכריז בעקבות הרדב"ז, הרב יעקב קשטרו, הרב עזריאל הילדסהיימר, הראי"ה קוק, על יהודי אתיופיה כעל "צאצאי שבטי ישראל שהדרימו לכוש משבט דן" וקרא "להצילם מטמיעה והתבוללות, להחיש עלייתם ארצה, ולשתפם בבניין ארצנו הקדושה".
פסק הלכה זה הסדיר את מעמדם ההלכתי, והיה הזרז לכך שממשלות ישראל החליטו להעלותם ארצה.
בשני מבצעים סודיים הועלו יהודי אתיופיה לישראל. בראשון, "מבצע משה", שהגיע לשיאו בשנים 1983 - 1985, עלו קרוב ל-20,000 יהודים. ובשני, "מבצע שלמה" בסוף מאי 1991, עלו עוד 14,087 יהודים מאתיופיה לישראל. 4,000 נוספים, שלא הספיקו להגיע למחנה ההמתנה באדיס אבבה, הועלו בחדשים שלאחר מכן.
בסוף שנת 2019 מנתה אוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל כ-155 אלף נפש (מהם כ-68 אלף צברים שאביהם יליד אתיופיה).
קהילות > ביתא ישראל > מנהיגים משמעותיים

אחד מהמנהיגים המשמעותיים שעלו לארץ הוא ממו אברה [דרוש מקור] או בשמו העברי עזרא אברה. עזרא אברה היה סוכן מוסד שהתאמץ להעלות את כל יהודי אתיופיה מאתיופיה לסודאן ומסודאן לישראל, לשם כך הוא עשה יותר מארבעים וחמש פעמים את הדרך מאתיופיה לסודאן הלוך ושוב על מנת להעלות ארצה כמה שיותר יהודים. עזרא העלה את משפחתו לישראל כדי להמשיך את עבודתו כסוכן מוסד. במהלך הדרך תפסה המשטרה הסודנית את עזרא ועצרה אותו. לאחר שנתיים באיומים על חייו בשנה השלישית הצליח לשכנע אותם שהוא נוצרי ובבית הכלא החליטו לתת לו תעודת זהות שבעזרתה יוכל להסתובב רק בסודאן אך לאחר זמן נוסף חזר לעבוד כסוכן מוסד. משפחתו בישראל האמינה שעזרא נפטר אך המשיך בעבודתו כרגיל. כיום חי בנתניה עם אשתו וחמשת ילדיו. עד היום זכור עזרא אברה כמשפיע חברתית באותה התקופה וראוי להערכה מצידם של בני העדה האתיופית.
קהילות > קהילות נוספות

בשנת 2020 דווח על איתור קהילות בהיקף של 271,000 איש הטוענות להשתייכות לקהילת יהודי אתיופיה.
קהילות > פלאשמורה

פלאשמורה הוא כינוי שנוצר באתיופיה לפני כ-300 שנה. המילה פלאשמורה מורכבת משתי מילים - "פלאש" ו-"מורה" (פלאשה מורה - עוף דורס האוכל מכל הבא ליד) כשם שהפלאשמורה התנצרו.
כינוי זה נחשב לכינוי גנאי, ומרבית בני ביתא-ישראל נוהגים לא לכנותם בכינוי זה באופן פומבי. אולם, בישראל כינוי זה נהגה אחרת - פלאשמורה. פלאשמורה הם צאצאיהם של ביתא ישראל אשר חדלו מלקיים מצוות או המירו את דתם לנצרות החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19, אם מרצון ואם מאונס.
הכינוי דבק בהם משום שמצד אחד ביתא ישראל ראו בהם כ"אמרה" (שמם של הנוצרים המקומיים) ומצד שני ה"אמרה" הנוצרים ראו אותם כפלאשים (פולשים או זרים - כינוי גנאי שהמקומיים נתנו לביתא ישראל).
אלו מהפלאשמורה אשר עונים על החלטה 2948 של ממשלת ישראל משנת 2003 עולים לישראל, במסגרת חוק הכניסה לישראל, ועוברים גיור מלא.
במהלך מבצע צור ישראל שנערך בין דצמבר 2020 למרץ 2021, הועלו לישראל 2,000 מבני הפלשמורה.
קהילות > ביתא אברהם

ביתא אברהם הוא שמה של קהילת צאצאי יהודים מביתא ישראל שהתנצרו, אשר חיה באזור שאווה שבאתיופיה. קהילה זו מרוכזת בעיקר באזור שאווה הצפונית שבמדינת אמהרה ואימצה את השם "ביתא אברהם".
קהילות > קהילות שנוצרו בעת החדשה

קהילות נוספות נוצרו כאשר יהודים תימנים היגרו בעת החדשה לצפון אתיופיה והתיישבו הן באריתריאה והן בשטחי קהילות ביתא ישראל שבהם הם התערבבו עם היהודים החבשים המקומיים. קהילות אשכנזיות היגרו מאירופה בייחוד בשנות ה-30 של המאה ה-20 והתיישבו בעיקר בבירה אדיס אבבה. כיום הריכוזים הגדולים של כלל היהודים הם באדיס אבבה וגונדר.
ראו גם

נשים יהודיות באתיופיה
כמנתים
ישראלים יוצאי אתיופיה
יהדות אריתריאה
עלים אדומים
לקריאה נוספת

שרון שלום, מסיני לאתיופיה: עולמה ההלכתי והרעיוני של יהדות אתיופיה, הוצאת ידיעות ספרים, 2012.
יעקב אדלשטיין, "יהודים באתיופיה", שנה בשנה, תשל"ד, עמ' 346–350
יצחק גרינפלד, "לתולדות יהודי עדן ותימן באריתריאה ברבע הראשון של המאה העשרים", תעודה י', תשנ"ו, עמ' 229 - 321
בת־ציון עראקי קלורמן, "מפגשים באריתראה ובאתיופיה: יהודי תימן ועדן, מיעוט בתוך מיעוט בשלטון הקולוניאלי האיטלקי", פעמים 122 - 123, עמ' 41 - 65
Edith Bruder, "The Beit Avraham of Kechene: The Emergence of a New Jewish Community in Ethiopia" in Emanuela Trevisan Semi & Shalva Weil (Editors), Beta Israel: the Jews of Ethiopia and beyond History, Identity and Borders, Libreria Editrice Cafoscarina, 2011, ISBN 9788875432867, pp. 181-196.
דוד רטנר, המסע האחר: יהודי אתיופיה וחלקם במאבק המהפכני של אתיופיה בשנים 1974–1991, הוצאת פרדס, 2018
דניאל בלטה, "פצע פתוח - יהודי אתיופיה תחת הכיבוש האיטלקי (1941-1936)"
יהודה עזריאלי, שאול מייזליש, המשימה אתיופיה. אהרן כהן, מאמבובר לירושלים. ספריית אלינר המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה. ההסתדרות הציונית העולמית. ירושלים, 1989.
מנחם ולדמן, יהודי אתיופיה ומורשתם, הוצאת דברי שיר, 2019.
מיכאל קורינאלדי, "עליית יהדות אתיופיה בעשור הרביעי: יציאת מצרים של יהודי אתיופיה", בתוך יחיעם ויץ וצבי צמרת (עורכים), העשור הרביעי: תשל"ח-תשמ"ח, הוצאת יד יצחק בן-צבי: ירושלים, 2016, עמ' 304-293.
הערות שוליים

1 2  האוכלוסייה ממוצא אתיופי בישראל - לקט נתונים לרגל חג הסיגד, באתר הלמ"ס, ‏11/11/20
↑  אילנה קוריאל, "בגללו אני פה": הפסיקה ההיסטורית של הרב יוסף הביאה ארצה את עולי אתיופיה, באתר ynet, 8 באוקטובר 2013
↑  קהילת יהודי אתיופיה, מאגרי המידע הפתוחים של מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות. 13-02-2019
↑  מבצע "צור ישראל" הגיע לסיומו עם נחיתת המטוס ה-9 והאחרון ועליו 300 עולים חדשים, באתר Gov.il, ‏15 במרץ 2021
| יהדות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| צפון אפריקה | אלג'יריה • הרי האטלס • לוב (בנגאזי • טריפולי) • מצרים • מרוקו • סודאן • תוניסיה (יהדות ג'רבה • יהדות קרתגו) |  |
| אחרות | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • ג'יבוטי • גינאה ביסאו • דרום אפריקה • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • כף ורדה • לסוטו • מאוריציוס • מאלי • מוזמביק • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • קניה |  |
| ראו גם | אבאיודאיה • האיגבו • למבה |  |
| זרמים ביהדות |
| --- | --- | --- |
| אורתודוקסים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסים מודרניים • נאו-אורתודוקסים |  |
| ליברלים | רפורמים • קונסרבטיבים (נאולוגים) • רקונסטרוקציוניסטים • התחדשות יהודית • חילונים-הומניסטים |  |
| תקופת בית שני | פרושים • צדוקים • איסיים • בייתוסים • תרפויטים • נצרות קדומה |  |
| ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת | רבניים • קראים • שבתאים • פרנקיסטים |  |
פסוקי תהילים בשפת הגעז, שנת 1500, מאוספי הספרייה הלאומית.
יפעת זנדני צפריר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1970 (בת 54)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקצוע:  מחזאית, במאית תיאטרון, מדבבת
 בן זוג:  ינון צפריר
 
יפעת זנדני צפריר (נולדה ב-16 במרץ 1970) היא מחזאית, במאית תיאטרון ומדבבת ישראלית, מייסדת תיאטרון אורתו-דה.
ביוגרפיה

זנדני צפיר נולדה ב-1970 במושב ניר ח"ן. סיימה לימודי תיאטרון בבית צבי בשנת 1994.
מאז 1996 משמשת כדרמטורגית ומלווה אמנותית בכל עבודותיה של קבוצת התיאטרון "אורתו-דה".
החל מ-2020 משמשת כחברה בוועדה האמנותית של פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים.