stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשא (מחלה)
מחלות זיהומיות לטנטיות > קדחת הטיפוס

קדחת טיפוס היא מחלה הנגרמת על ידי החיידק Salmonella enterica ser. מקורות הזיהום: מצריכת מזונות או משקאות שהוכנו על ידי בני אדם נגועים, שמחלימים מזיהום והם נשאים של החיידקים בתאים שלהם, ולכן הם א-סימפטומטיים. מקרה ידוע בספרות המקצועית, מרי מאלון, הידועה בשם "מרי טיפוס", הייתה נשאית א-סימפטומטית של Salmonella enterica serovar typhi, הגורם לקדחת הטיפוס. היא הייתה בשלנית של מספר משפחות וחיילים בניו-יורק במהלך המאה התשע עשרה המאוחרות, ומספר מקרים של טיפוס הבטן אותרו על ידי משרד הבריאות. בזמנו, לא הייתה דרך למגר את המחלה, והיא התפשטה בעיקר באמצעות העברת צואה דרך הפה. סביר להניח שרוב הסיכון להעברה של מרי מאלון נובע ממעורבותה המתמשכת בעיסוקים הכוללים הכנה וטיפול במזון. פקידי בריאות הציבור בעיר ניו יורק ביקשו בתחילה רק להגביל אותה מעבודה כזו במקום להמליץ על הסגר לצמיתות. כשהיא המשיכה לא לציית, הורתה ועדת הבריאות להכניס אותה להסגר באחד האיים המקיפים את מנהטן. היא נשארה שם עד יום מותה. למרות שנראתה בריאה לחלוטין, ההערכה היא שמלון הדביקה כ-50 אנשים לפני שהוכנסה להסגר באי האח הצפוני שליד ניו יורק. מדענים מעריכים כי בין 1% ל-6% מהאנשים הנגועים בסלמונלה טיפי הופכים לנשאים כרוניים ואסימפטומטיים כמו מרי.
מחלות זיהומיות לטנטיות > איידס

לזיהום ב-HIV יש תקופה ארוכה שבמהלכה האדם אסימפטומטי. למרות שייתכן שהמארח אינו חווה תסמינים, הנגיף עדיין יכול לזהם אנשים לאחרים. ייתכן גם שהזיהום יהפוך לתסמין לאחר תקופת דגירה, בין אם המארח מראה תסמינים או לא, זיהומים אופורטוניסטיים יכולים לנצל את מערכת החיסון המוחלשת ולגרום לסיבוכים נוספים.
מחלות זיהומיות לטנטיות > וירוס אפשטיין-בר

נשאים רבים נגועים בנגיפים מתמשכים כמו נגיף אפשטיין-בר (EBV), בן למשפחת וירוסי הרפס. מחקרים מראים שלכ-95% מהמבוגרים יש נוגדנים נגד EBV, המצביע על כך שהם נדבקו בנגיף בשלב מסוים בחייהם.
מחלות זיהומיות לטנטיות > Clostridioides difficile

המחלה Clostridioides difficile מופצת על ידי נשאים אסימפטומטיים, ומהווה בעיות משמעותיות במסגרות של טיפול ביתי. דיווחים המצביעים על כך שלמעלה מ-50% מהמטופלים ארוכי הטווח נמצאים עם זיהום צואה למרות היעדר תסמינים, הובילו בתי חולים רבים להאריך את תקופת אמצעי הזהירות במגע עד לשחרור.
מחלות זיהומיות לטנטיות > כולרה

במחלת הכולרה הנגרמת על ידי חיידק גרם שלילי, ה-Vibrio cholerae ההערכות של היחס בין זיהומים אסימפטומטיים לתסמינים נעות בין 3 ל-100 מקרי תחלואה.
מחלות זיהומיות לטנטיות > כלמידיה

כלמידיה, STI היא חיידק הגורם למחלות מין אצל גברים ונשים כאחד, ועשויה להיות גם אסימפטומטית ברוב האנשים. למרות שהזיהום עשוי שלא להניב תסמינים ברורים, הוא עדיין יכול לפגוע במערכת הרבייה. אם הזיהום לא מורגש במשך זמן רב, אנשים נגועים נמצאים בסיכון לפתח מחלת אגן דלקתית (PID). כמו כלמידיה, גם PID יכול להיות אסימפטומטי.
מחלות זיהומיות לטנטיות > שיתוק ילדים

מספר קטן של נשאים אסימפטומטיים של פוליו (המכונים מפרשים כרוניים) ממשיכים לייצר וירוסים פעילים במשך שנים (או אפילו עשרות שנים) לאחר החשיפה הראשונית שלהם לחיסון Sabin דרך הפה. נשאים של הנגיף המוחלש הפיצו בשוגג את הנגיף המוחלש, ומעניקים להם תנגודת למגע. עם זאת, כמה מבוגרים עם מערכת חיסונית חלשה חלו בפוליו משתקת ממגע עם ילדים שחוסנו לאחרונה. נשאים של זנים ארסיים מפיצים פוליו, ומגבירים את הקושי בהדברת מחלת שיתוק הילדים.
מחלות זיהומיות לטנטיות > שחפת

שחפת (TB) היא מחלה זיהומית הנגרמת בדרך כלל על ידי החיידק Mycobacterium tuberculosis (MTB). השחפת משפיעה בדרך כלל על הריאות, אך יכולה להשפיע גם על איברים נוספים בגוף. שחפת פעילה או סימפטומטית מתפשטת מאדם לאדם דרך האוויר באמצעות נבגי חיידקים המשתחררים לאוויר בעקבות שיעול או עיטוש. אנשים מסוימים עשויים להיות נגועים ב-tuberculosis mycobacterium אך לעולם אינם מציגים תסמינים. מקרים אלה, הנקראים שחפת סמויה, למרות שהם אינם מדבקים, הם בעייתיים במיוחד מנקודת מבט של בריאות הציבור, שכן כ-10% מאלה שאובחנו עם שחפת סמויה ימשיכו לפתח מקרה פעיל (ומדבק).
מחלות זיהומיות לטנטיות > קורונה Covid 19

מאמר משנת 2021 העריך כי לפחות 50% מזיהומי SARS-CoV-2 היו תוצאה של חשיפה לנשאים אסימפטומטיים.
פגמים גנטיים

פגמים גנטיים: הנשא נושא פגם גנטי ועלול להעבירו לצאצאיו, אף על פי שהוא עצמו איננו חולה באותה מחלה. בדרך כלל זהו פגם המועבר בהורשה אוטוזומית רצסיבית או בהורשה רצסיבית בתאחיזה לכרומוזום X. תסמונת CMAMMA (Combined malonic and methylmalonic aciduria) קשורה לגן ACSF3, גן רצסיבי הממוקם בכרומוזום ה-16 בתאי בני-אדם. התסמונת עלולה להשפיע על מחלות קרדיווסקולאריות והשמנת יתר. בסקרים גנטיים של אוכלוסיות נרחבות בסין התגלו גם מקרים של חוסר ביטוי פנוטיפי של התסמינים, למרות הנשאות הבי-אללית, דהיינו, אנשים שנשאו את המוטציות הגנטיות ללא תסמינים פתולוגיים.
סטיבן בולוק

סטיבן בולוק (באנגלית: Stephen Bullock‏; 10 באוקטובר 1735 – 2 בפברואר 1816) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס.
ביוגרפיה

בולוק נולד ב-10 באוקטובר 1735 ברהובות שבפרובינציית מפרץ מסצ'וסטס, למד בבתי הספר הנפוצים, לימד בבית ספר, והיה קפטן של הפלוגה השישית בגדוד המיליציה של מסצ'וסטס של קולונל תומאס קרפנטר השלישי במהלך מלחמת העצמאות, והשתתף בקרב על רוד איילנד בשנת 1778. הוא היה ציר לוועידה החוקתית הראשונה של המדינה ב-1780 והיה חבר בבית הנבחרים של מסצ'וסטס ב-1783, 1785, 1786, 1795 ו-1796.
בולוק נבחר כפדרליסט לקונגרס החמישי, כיהן מ-4 במרץ 1797 עד 3 במרץ 1799. הוא היה שופט של בית המשפט לתביעות נפוצות עבור מחוז בריסטול ומ-1803 עד 1805 היה חבר במועצת המושל. הוא מת ברהובות ב-2 בפברואר 1816.
רוברט בואי

רוברט בואי (באנגלית: Robert Bowie; מרץ 1750 - 8 בינואר 1818) כיהן כמושל ה-11 של מדינת מרילנד.
ביוגרפיה

בואי נולד במטאפוני, פרובינציית מרילנד במרץ 1750, והיה הילד השלישי שנולד לקפטן ויליאם בואי ולמרגרט ספריג. הוא סיים את האקדמיה הצבאית של שרלוט הול.
הוא שירת בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1785 ל-1790, ובין 1801 ל-1803. לאחר מכן כיהן כמושל ה-11 של מדינת מרילנד, בין השנים 1803 ל-1806, ובין 1811 ל-1812.
בואי מת ב-8 בינואר 1818.
הערות שוליים

↑  
"Governor's Information: Maryland Governor Oden Bowie". National Governors Association. אורכב מ-המקור ב-21 במאי 2011. נבדק ב-20 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hall, Clayton Colman (1912). Baltimore: Its History and Its People, vol.3. Lewis Historical Publishing Co. pp. 304–306.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015125483  VIAF: 71144648423218811834   WorldCat (עם VIAF): 71144648423218811834
קבוצת הארמיות של המילואים

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  צרפת צרפת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בינואר 1917 – 8 במאי 1917 (128 ימים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה 
 פיקוד
 מפקדים:  גנרל ז'וזף אלפרד מישלר (1 בינואר 1917 – 8 במאי 1917)  גנרל אמיל פאיול (23 בפברואר 1918 – דצמבר 1918)
 
מצב קבוצת הארמיות של המילואים בשנת 1917
מצב קבוצת הארמיות של המילואים באביב 1918
קבוצת הארמיות של המילואים (בצרפתית: Groupe d'armées de réserve‏, GAR) הייתה קבוצת ארמיות שכללה ארמיות שדה צרפתיות במלחמת העולם הראשונה, שהוקמה ב-1 בינואר 1917 לצורך הקרב השני על האן. קבוצת הארמיות פורקה ב-8 במאי 1917 לאחר כישלון המתקפה. קבוצת הארמיות נוצרה מחדש לאחר מתקפת האביב הגרמנית ב-1918.
סדר הכוחות > 15 באפריל 1917

הארמייה השישית (ג'נרל שרל מנז'ן)
הארמייה העשירית (ג'נרל דני אוגוסט דושן)
הארמייה החמישית (ג'נרל אוליבייה מאזל)
סדר הכוחות > 23 במרץ 1918

הארמייה הראשונה (ג'נרל מארי-אז'ן דבני)
הארמייה השלישית (ג'נרל ז'ורז' לואי אימבר)
סדר הכוחות > 1 ביולי 1918

הארמייה השישית (ג'נרל ז'אן-מארי דגוט)
הארמייה העשירית (ג'נרל שרל מנז'ן)
מפקדים

גנרל ז'וזף אלפרד מישלר (1 בינואר 1917 – 8 במאי 1917)
גנרל אמיל פאיול (23 בפברואר 1918 – דצמבר 1918)
חסידות סאטמר

| --- | --- |

הכניסה לישיבת סאטמר בברוקלין, ניו-יורק
 שורשים, סיווג והנהגה
 זרם:  חצר חסידית 
 מקום ייסוד:  סאטו מארה 
 תאריך ייסוד:  1905 
 מייסד:  יואל טייטלבוים 
 מנהיג:  אהרן טייטלבוים, יקותיאל יהודה טייטלבוים 
 
חסידות סאטמָר (באיות המקובל בחסידות: סאטמאר) היא חצר חסידית שהוקמה על ידי הרב יואל טייטלבוים ב-1905 (תרס"ה), בעיר סאטו מארה שבטרנסילבניה (כיום ברומניה). החצר היא ענף של חסידות סיגט. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר מרכזה לוויליאמסבורג שבניו יורק, שם הפכה לאחת החסידויות הגדולות בעולם. אחרי מותו של האדמו"ר הראשון הנהיג את החסידות אחיינו, הרב משה טייטלבוים. בסמוך לפטירתו בשנת תשס"ו (2006) החסידות התפצלה בין שניים מבניו, הרב אהרן טייטלבוים, שחצרו בקריית יואל, והרב זלמן לייב טייטלבוים, שחצרו בוויליאמסבורג.
החסידות מתאפיינת בקנאות ובהתנגדות אידאולוגית לציונות ולישראל.
היסטוריה > ייסוד

בשנת תרס"ד (1904) נפטר הרב חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים, האדמו"ר מסיגט. בנו, הרב חיים צבי טייטלבוים, ירש אותו בתפקידיו כמנהיג החצר, רב הקהילה האורתודוקסית בעיר וראש הישיבה בה. מיעוט קטן של חסידים תמך בבנו הצעיר, הרב יואל טייטלבוים, שעזב את העיר והשתקע לבסוף בסאטו מארה (סאטמר בפי היהודים) באלול תרס"ה (ספטמבר 1905). שם החלה להתגבש סביבו חצר קטנה משלו, והוא החל לכנות את עצמו "הרבי מסאטמר."
בסיס התמיכה שלו גדל בהדרגה. ב-תרע"א (1911) התמנה לרב העיירה אורשיווא, לשם העביר את ישיבתו, ובהתאמה נודעו אנשיו כ"חסידי אורשיווא״. ב-תר"פ (1920) חילק חוזה טריאנון את שטחי צפון-מזרח הונגריה, בהם ישבו חסידי סיגט, לרומניה ולצ'כוסלובקיה. בשל הפיצול הגאוגרפי ויוקרתו העולה של האח הצעיר עברו אליו רבים מאנשי הרב חיים צבי. תהליך זה הושלם לאחר מותו הפתאומי של הבכור ב-תרפ"ו (1926); אף כי בנו הרב יקותיאל יהודה בן הארבע-עשרה ירש אותו כאדמו"ר מסיגט, נעשה יואל למנהיג החצר בפועל, והרוב הגדול של חבריה פנה אליו. בשנת 1926 התמנה לרב בעיירה קראלי וב-1928 נבחר לרב הקהילה האורתודוקסית בסאטמר, אם כי כהונתו אושרה רק לאחר שנתיים של מאבק והוא עצמו המתין עד 1934 לפני שקיבל את המשרה.
במרץ 1944 (תש"ד) הגיע הצבא הגרמני להונגריה והתחיל גירוש של יהודים למחנות. חסידי האדמו"ר העבירו אותו לקלויזנבורג במטרה להבריחו מעבר לגבול אל רומניה, אך הוא נתפס והושם בגטו המקומי. הוא ניצל כשנבחר להיות אחד היוצאים ברכבת קסטנר, ולבסוף הגיע לשווייץ. מרבית חסידיו נספו בשואה יחד עם יתר יהדות הונגריה. ב-1945 עלה לארץ ישראל, אך כעבור כשנה עבר לארצות הברית.
היסטוריה > התבססות מחדש

כשהוא מלווה על ידי כשבעים איש הקים הרב טייטלבוים מחדש את חצרו בוויליאמסבורג, ברוקלין. ב-1948 התאגד "קהל יטב לב דסאטמאר בע"מ" (.Congregation Yetev Lev D'Satmar, Inc). התקנות הכירו בו כמנהיג הרוחני של הקבוצה לכל ימי חייו. הרב טייטלבוים הקים תשתית חברתית ענפה שהתפתחה עם גדילת החסידות. הוא הקפיד על אי-תלות מוחלטת בכוחות חיצוניים, כולל בתחום גיוס הכספים. אליעזר (לאופולד) פרידמן, שניהל בנק בצ'כוסלובקיה בטרם המלחמה, מונה על ידו לראש קהל 'יטב לב' והיה העסקן המוביל בסאטמר עד לפטירתו ב-1972. כמו בקהילות הונגריות אחרות שהתמקמו בברוקלין, סירב האדמו"ר להצטרף לרשת החינוך החרדית-ליטאית הקיימת, והקים אחת משלו. הוא חשש מרישום ילדות לבתי-הספר של "בית יעקב" ולכן פתח את רשת המוסדות "בית רחל" לבנות. זאת, על אף שרבים מאנשיו התנגדו להקמת מוסדות לנערות, דבר שלא היה נהוג בהונגריה הכפרית. כחלק מחזונו להיבדל מהעולם החיצון, עודד את חסידיו – רבים מהם דוברי גרמנית או הונגרית – לדבר יידיש בלבד. מספר עיתונים ובתי הוצאה לאור שהוקמו לשם כך דאגו לספק חומר קריאה מגוון, והדור הראשון של ילדים דיבר בשפה באופן בלעדי ובאיכות גבוהה, בניגוד ליידיש הרצוצה של הוריו.
חסידות סאטמר גדלה במהירות: ב-1961 היו רשומים בקהל ייטב לב בוויליאמסבורג 860 בתי-אב, ובהם כ-4,500 נפש. חסידות סאטמר סחפה מצטרפים חדשים רבים: בין ראשי בתי האב, רק כמחצית נמנו עליה לפני המלחמה ועוד 9% היו חסידי סיגט. ב-1968 מנתה החסידות 1,300 בתי-אב בעיר ניו יורק, שעשו את סאטמר לחסידות הגדולה ביותר בה. ב-23 בפברואר 1968 לקה האדמו"ר בשבץ שהותיר אותו משותק למחצה ופגע מאוד בתפקודו. הנהגת סאטמר בפועל עברה לידי קבוצה מצומצמת שכללה את אשתו, אלטא פייגא טייטלבוים, ומספר בעלי תפקידים. מצב עניינים זה הוסיף להתקיים עד לפטירתו ב-19 באוגוסט 1979.
היסטוריה > פילוגים

לאחר פטירתו של הרב יואל, ללא צאצאים חיים, התנהל תהליך ממושך של מינוי יורש. לבסוף בחר ועד העדה את המועמד שנחשב מלכתחילה לסביר ביותר, הרב משה טייטלבוים, אחיינו של קודמו, אף כי הרבנית אלטא פייגא התנגדה לו. רובם הגדול של החסידים קיבל אותו. קבוצה קטנה, בגיבוייה של האלמנה, מיאנה להכיר בו; לימים הוענק להם השם "בני יואל".
האדמו"ר החדש לא זכה להערצה הגורפת שנרחשה לדודו, והתהוותה מתיחות בינו לבין גורמים בממסד הוותיק. הוא ובנו הבכור, הרב אהרן טייטלבוים, שמונה לרב בקריית יואל ונחשב כיורש המיועד, הואשמו בסגנון הנהגה ריכוזי ובהיעדר קנאות מספקת. האופוזיציה התרכזה סביב הרבנית האלמנה, שהוסיפה להחזיק בכוח רב. הסכסוך בין המחנות לא הוביל לפילוג רשמי אך לווה באלימות, בעיקר בקריית יואל, שם נפתח בית-כנסת נפרד ל"בני יואל" שהוחרם על ידי הרב אהרן. לבסוף הושגה פשרה ב-1997. בינתיים הוסיפה החצר לגדול: באמצע שנות השמונים היו רשומים למעלה מ-10,000 גברים כחברים בקהל בוויליאמסבורג.
בתחילת שנות האלפיים, כאשר חלה הרב משה, החלה החסידות להתפלג לשני חלקים: תומכי בנו הבכור, הרב אהרן טייטלבוים (מכונה גם מהר"א; וחסידיו מכונים "אַהֲרוֹנִים" - קרי "אַרוֹינִים") ותומכי בנו השלישי, הרב זלמן לייב טייטלבוים (מכונה גם מהרי"י; וחסידיו מכונים "זאלי'ס" או "זַלוֹינִים"). לאחר פטירת האב בכ"ו בניסן תשס"ו (24 באפריל 2006) הכתיר כל צד את מנהיגו לאדמו"ר ולמעשה קיימות כיום שתי חסידויות שכל אחת מהן מקיימת מוסדות נפרדים. מאבק משפטי ממושך מתנהל בין שני הפלגים בבית המשפט האמריקני. בין שני האחים שורר נתק והם לא שוחחו ביניהם במשך כעשרים שנה עד לשיחה ב־2020.
ב-2006 מסרו מקורות בחצר כי היא מונה 119,000 נפש - מהם התגוררו, לטענת הדוברים, כ-50,000 בוויליאמסבורג, ו-19,000 בקריית יואל. קהילות נוספות של סאטמר קיימות בארצות הברית, בישראל, בבריטניה, באנטוורפן, במונטריאול, בסאו פאולו ובמלבורן. גם הסוציולוג פרופ' סמואל היילמן נקב במספר דומה. האנתרופולוג הבלגי ז'אק גוטווירת, לעומת זאת, כתב ב-2004 כי החצר מונה 40,000 נפש בארצות הברית ועוד 10,000 ביתר העולם. הוושינגטון פוסט אמד את שווי הנכסים בשליטתה בכמיליארד דולר, נכון ל-2006.
מאפיינים > התנגדות לציונות

אחד המאפיינים המוכרים של חסידות סאטמר הוא מאבקה החריף נגד מדינת ישראל והמפעל הציוני, בהתאם לשיטתו של מייסדה, שראה בציונות שורש כל רע והגורם העיקרי לכל הצרות שאירעו לעם ישראל במאה השנים האחרונות. כלשונו: ”אם ניקח כל פירצות הדור, והעבירות המרובות הנעשות בכל העולם וישימו אותם בכף מאזניים אחת, ומדינה הציונית בכף מאזניים השני', תכריע [המדינה] את הכל, שהוא השורש של אבי אבות הטומאה שבכל העולם כולו.”. רבי יואל סבר שהשתתפות בבחירות לשלטונות במדינה אסורה ביהרג ואל יעבור מפני שהיא כוללת שלוש עברות החמורות.
רבי יואל אף טרח וכתב חיבור מקיף בשם ויואל משה ובו 'מאמר שלוש השבועות' בו הוא מבסס את האיסור שהיה בעצם הקמת המדינה על פי דבריו של רבי יוסי ברבי חנינא בתלמוד הבבלי: ”שלש שבועות הללו למה? אחת שלא יעלו ישראל בחומה, ואחת שהשביע הקדוש ברוך הוא את ישראל שלא ימרדו באומות העולם, ואחת שהשביע הקדוש ברוך הוא את אומות העולם שלא ישתעבדו בהן בישראל יותר מדאי.” (תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"א, עמוד א'), אולם גישתו בנושא לא התקבלה בקרב הציבור הדתי לאומי ואף ברובו של הציבור החרדי. מאמר נוסף מוקדש לליבון חיוב מצוות ישוב ארץ ישראל כיום בו הוא מסיק שהמצווה נוהגת כאשר המטרה היא קיום תורה ומצוות (ולא כחיזוק אחיזה או כיבוש הארץ) ומאמר שלישי נכתב כתשובה לרבי פנחס הירשפרונג שבו פורש המחבר את יחסו כמתנגד לעברית המתחדשת.
חסידי סאטמר נחשבים כאנטי ציונים ומציגים עצמם כשומר האידאולוגי של כלל הציבור החרדי. הם גדולי התורמים לעדה החרדית ולמוסדות חרדיים אחרים שאינם מקבלים תקציבים ממדינת ישראל.
עם זאת, רבי יואל גילה גם פרגמטיות ובנושאים רבים נטורי קרתא הקצינו יותר ממנו. כך למשל לא נמנע רבי יואל להפגש עם רבנים ואדמו"רים אשר נמנים עם שורות אגודת ישראל ואף התעקש להספיד את הרב אהרן קוטלר, מי שקבע בניגוד לדעתו שהשתתפות בבחירות היא מצווה ו"חוב קדוש". כמו כן, לא התנגד להשתתפות בבחירות לעירייה, שלדעתו הן כבחירות לוועד בית, ללא יכולת החלטה בנוגע לתקצוב כנסיות או החלטה הנוגעת לשפיכות דמים. כמו כן, רבי יואל התנגד להפגנות נגד מדינת ישראל בזמן מלחמת ששת הימים מחשש פיקוח נפש. בניגוד לנטורי קרתא הקטנה, הוא ויורשיו מעולם לא נפגשו עם או תמכו בקבוצות פלסטיניות או איסלאמיות אלא פעלו נגד המדינה עצמאית. בזמן מלחמת חרבות ברזל האדמו"ר הרב זלמן לייב טייטלבוים יצא בגלוי כנגד הפגנות משותפות של נטורי קרתא ותומכי חמאס וקרא לזה 'חילול השם'.
כיום, רבי אהרן נוקט בקו מתון יחסית ואף השלים עם גיסו רבי ישכר דב רוקח האדמו"ר מבעלז. הבן השני, רבי זלמן לייב, נחשב כקנאי יחסית ואף רבים מ"בני יואל" שבו והכירו בהנהגתו. חצרו בוויליאמסבורג תומכת בקנאי ירושלים.
חסידי סאטמאר נמנעים מלבקר בכותל המערבי, לאחר שחרורו ב-1967 תשכ"ז בשל חשש שהדבר יהווה הכרה במדינה ומתן לגיטימציה.
בנוסף, חסידי סאטמר, גם אלו המתגוררים בישראל, נמנעים מלדבר עברית בחיי היום יום, לאור קונטרס בשם "מאמר לשון הקודש" שהקדיש לעניין ר' יואל מסאטמר.
מאפיינים > קהילה

בזמנו של רבי יואל, התבססה החסידות על הערצה כלפיו. בהתאם לדעתו "שנשתכחה תורת הבעל שם טוב", התאפיינו חסידיו כהתארגנות של אנשים ההולכים בדרכו האידאולוגית ומחזיקים מוסדות לצורכי הקהילה, ולא חסידות, שבה העיקר הוא עצם ההתקשרות לאדמו"ר העומד בראשה. בדומה לכך נוסדו בארצות הברית קהילות נוספות שאנשיהן ראו בו "גדול הדור". במרכזי סאטמר נפתחו בתי כנסת רבים, ולא הייתה חובה להתפלל עם האדמו"ר בכל שבת וחג. לאחר פטירתו, החל אחיינו רבי משה טייטלבוים להפוך את הקהילה לחסידות מן המניין, שבה הציבור מחויב לתקנותיה ומרוכז סביבו. בנו רבי אהרן טייטלבוים היה מהגורמים הדומיננטיים שפעלו בכיוון זה.
כיום הפלג של רבי אהרן מבוסס כחסידות בדגם המקובל, אף יותר מזו של אביו. לעומת זאת רבי זלמן לייב שואף להשיב את הסגנון שרווח בימי האדמו"ר הראשון. רוב הקהילות הקשורות לסאטמר, כמו שאפראן ופאלטישאן, מזוהות כיום עם חצרו. בית הדין "קהל יטב לב" של חצרו של רבי זלמן לייב מעורב בהנהגת הקהילה, ורבי זלמן לייב מעביר החלטות להכרעתם או מתייעץ בדעתם.
רבני בית הדין "קהל יטב לב" הם הרב ישראל חיים מנשה פרידמן (ראב"ד), הרב משה מנחם טירנואר (רב הקהילה במונטריאול), הרב חיים דוד כ"ץ, הרב יקותיאל יהודה (זלמן לייב) פיליפ, הרב שלמה יהודה (לייב) וינברגר והרב אריה רוזנפלד (רב הקהילה במונרו).
רבי יואל עודד את חסידיו לצאת לעבוד. במקום הלימוד הקבוע בכולל הוא הדגיש את מצוות החסד ותבע מחסידיו לתת צדקה ככל יכולתם. חסידות סאטמר הקימה בארצות הברית ובישראל ארגוני חסד העוסקים בסיוע למאושפזים בבתי חולים ולבני משפחותיהם ובעזרה רפואית מקצועית. חלק מחסידי סאטמר תורמים אף מחוץ לקהילה.
חסידי סאטמאר נוהגים להתכנס במרכז החסידות בשמחת תורה ובכ"א בכסלו, יום הצלתו של רבי יואל מהנאצים. כמו כן נערכים טישים בכ"ו באב, יום פטירת רבי יואל, בכ"ו בניסן שהוא יום פטירת רבי משה ובכ"ה באייר, יום ההצלה של רבי משה מהשואה.
החסידות בישראל

כל אחד משני הפלגים של חסידות סאטמר בישראל מונה כחמש מאות משפחות. בירושלים משתייכת רוב הקהילה לפלג של רבי זלמן לייב ורוב הקהילה בבני ברק משתייכת לפלג של רבי אהרן. לחסידות תלמודי תורה וישיבות בשתי הערים. קהילות קטנות יותר קיימות באלעד ובבית שמש.
בירושלים נבנה שיכון סאטמר בין השכונות עזרת תורה ותל ארזה ובו מתגוררות מאות משפחות. השיכון שייך לפלג של רבי זלמן לייב.
בבני ברק נמצא שיכון סאטמאר ברחוב קדושת יום טוב (בין רחוב חזון איש לרחוב עזרא) ובו מתגוררות כ-500 משפחות.
חסידי סאטמאר מבני ברק מפעילים ארגון חסד בשם "התמר" המחלק אוכל ומצרכים בבתי חולים. במאי 2020 התעוררה מחלוקת בבקהילה זו, בין תומכי האדמו"ר הרב אהרן לבין תומכי אחיינו הרב חיים הערש מייזליש. המתח בין הצדדים גלש לעימותים פיזים. בעקבות זאת פיטר האדמו"ר, רבי אהרון, את מייזליש מתפקידו כראש הישיבה המקומית בבני ברק.
בית הכנסת הישן של החסידות בירושלים ("אוהל רחל", על שם בתו של רבי יואל) השוכן על גבול מאה שערים, שייך לחסידי רבי זלמן לייב. הוא מפורסם בשל ההפגנות היוצאות ממנו, ובפרט עקב תקרית בשנת 2005 שבה פרצו שוטרים למקום בעקבות הפגנה על חילול קברים בכביש 6. בית הכנסת שופץ בשנת תשע"ז.
רבני החסידות בישראל הם:
הרב חיים צבי טייטלבוים, בנו של רבי זלמן לייב, רב חסידי אביו בירושלים
הרב משה זאב זורגר והרב שלמה יהודה הירש, דומ"צי קהילת רבי זלמן לייב בירושלים
הרב משה טייטלבוים (בנו של האדמו"ר מסאסוב), דומ"צ חסידי רבי אהרן בירושלים
הרב אליהו כץ, רב שיכון סאטמר בבני ברק (נפטר ב-2018)
בעבר כיהן רבי זלמן לייב (האדמו"ר הנוכחי) כרב הקהילה בירושלים. הרב משה אריה פריינד היה מנהיג הקהילה בירושלים והשפיע רבות על אופי החסידות בישראל.
ראו גם

נטורי קרתא
שלוש השבועות
אייוועלט
הרדוף (קיבוץ)

| --- | --- |
מפת היישוב בכניסה להרדוףשלט הסבר בכניסה להרדוף
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק יזרעאל
גובה ממוצע: ‎172 מטר
תאריך ייסוד: 1982
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 886 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) הרדוף(למפת הגליל המערבי רגילה) הרדוף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הרדוף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הרדוף32°45′53″N 35°10′18″E﻿ / ﻿32.7646752288967°N 35.1716789144854°E﻿ / 32.7646752288967; 35.1716789144854  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק יזרעאל (in English: Jezreel Valley Regional Council) באדום - הרדוף בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://harduf.org.il
הַרְדּוּף הוא קיבוץ בגליל התחתון, דרומית לעיר שפרעם, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. הוא נקרא על שם הצמח הרדוף הנחלים הגדל בצדי נחלים ונפוץ באזור.
היסטוריה

הקיבוץ הוקם בשנת 1982 על ידי חסידי תורת האנתרופוסופיה על פי משנתו של רודולף שטיינר, ובראשם ד"ר ישעיהו בן-אהרן (שעזב את המקום בסוף העשור הראשון של המאה ה-21). הם רואים את היישוב כמרכז תרבותי, חינוכי וחברתי ופיתחו מערכות ייחודיות בתחומי חיים שונים.
החינוך בהרדוף הוא על פי שיטת ולדורף, אותה פיתח רודולף שטיינר. בית הספר המקומי, שהחל כבית-ספר יסודי לכיתות א-ח', התפתח בהמשך ופתח את בית-הספר התיכון הראשון בארץ בשיטת ולדורף. זהו בית-ספר על-אזורי לכיתות א' עד י"ב ובו כ-650 תלמידים. בית הספר נחשב איכותי ותורם לתלמידיו, ובשנת 2018 נכנס לרשימת 13 בתי הספר התיכוניים הטובים בארץ. כמו כן פועלים בקיבוץ שלושה גני ילדים.
עם השנים התפתחה בהרדוף פעילות ענפה בתחומי השיקום, הרפואה, האמנויות, החקלאות ומזון אורגני.
החקלאות בהרדוף, שבמרכזה הייתה רפת החלב, היא חקלאות אורגנית, כחלק מתפיסה כוללת של אחריות לסביבה והגנה עליה. צוות רפת וחקלאות הרדוף זכה ב"אות קנט" לחקלאות פורצת דרך לשנת 2012. משנת 2021 שווק החלב האורגני של הרדוף ברשת השיווק שופרסל תחת המותג "גרין". בינואר 2023 נסגרה הרפת האורגנית והפרות שבה נמכרו.
"שער לאדם" הוא מרכז חינוכי קהילתי הפועל בהרדוף ומקיים קורסים וימי עיון לטיפוח הקשר הבין תרבותי (יהודי-ערבי) ולקידום המודעות האקולוגית-סביבתית.
הרדוף הוא קיבוץ מופרט, שבו כל חבר אחראי לפרנסתו.
ב-11 בפברואר 2018 ובמסגרת עימות אווירי בין ישראל לסוריה ואיראן, הופל ע״י מערכות נ"מ סורי מטוס F-16 של חיל האוויר והתרסק סמוך לכניסה ליישוב.
בהרדוף חיים היום 480 נפש מתוכם כ-120 אנשים וילדים בעלי צרכים מיוחדים הנמצאים בארבע מסגרות שיקום המתקיימות בקיבוץ.
אנשי הרדוף מקיימים קשרים מיוחדים עם אוכלוסיית האזור – יהודים וערבים. בין היתר מתקיימת בהרדוף פעילות יהודית ערבית משותפת בעיקר בתחומי החינוך, השיקום והתיאטרון.
עמותת קמ"ה

עמותת קמ"ה (קהילה מרפאת בהרדוף) מציגה מודל ייחודי לשילוב מלא של אנשים בעלי צרכים מיוחדים בתוך קהילה כפרית. העמותה כוללת את "בית טוביה" - פנימייה טיפולית לילדים ובני נוער בסיכון שהוכרו כנזקקים לטיפול חוץ ביתי מכל הארץ, ו"בית אלישע" למבוגרים בעלי צרכים מיוחדים. מודל בית אלישע מיושם גם במירב ("בית בגלבוע") לנשים דתיות בעלות צרכים מיוחדים ו"בית אחיה" בקיבוץ עין הנצי"ב לבחורים דתיים על רצף האוטיזם.
ב"מרכז קמ"ה" בהרדוף מועסקים בעלי צרכים מיוחדים המפעילים במקום מסעדה עם תבשילים ודברי מאפה מעשה ידיהם ומוכרים את תוצרת כלי הקרמיקה שיצרו.
תיאטרון המילה

התיאטרון הוקם על ידי יעקב ומרים ארנן ובו מתקיימת פעילות ענפה. התיאטרון מעלה הצגות לילדים בגילאים שונים ולמבוגרים. ההצגות הן תמיד בעלות מסר חינוכי אנתרופוסופי. יעקב ומרים רעייתו מנהלים את התיאטרון יחד עם רועי בירן ואיתן קלמנוביץ. הם גם משחקים, כותבים ומביימים בו. בתיאטרון משתתפים חברי קיבוץ הרדוף ואחרים, אשר השתלמו בסמינרים הניתנים בהרדוף. חלקם למדו במשך שנים אצל ארנן ואחרים במקומות שונים בעולם, בהם ניתנים קורסים אנתרופוסופיים גם בתחום התיאטרון, כמו במרכזי שטיינר באנגליה ובעיר בזל בשווייץ. במסגרת זו הוקם בית ספר לדיבור ודרמה. התיאטרון משלב תלמידים מבית הספר בשפרעם ובית הספר המקומי. פעילות זו מהווה קרקע נוחה לקיום יחסי שכנות טובים בין שני היישובים, ולפיתוח כישרונות צעירים בתחומי האמנויות המשיקים לתיאטרון. תיאטרון המילה מבוסס רובו ככולו על תפיסת העולם של רודולף שטיינר ועל תורתו האמנותית שהתפתחה בהרדוף ואיננו מאפשר לאנשים מבחוץ, שלא עברו קורסים כאלה, להשתלב בעבודתו.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הזוכים ב"אות קנט" לחקלאות ל-2012: צוות רפת וחקלאות הרדוף, פרופ' רות בן אריה ופרופ' דני שטיינברג, באתר האיחוד החקלאי, 15 במרץ 2012
↑  נווית זומר, החלב האורגני של הרדוף עובר מתנובה למותג הפרטי של שופרסל - והמחיר נחתך, באתר ynet, 4 בינואר 2021
↑  נווית זומר, רפת החלב האורגני של קיבוץ הרדוף נסגרה: "הטרנד דעך בשל העלות הגבוהה", באתר ynet, 8 בינואר 2023
↑  המטוס ננטש עקב נ"מ סורי; צה"ל תקף 12 מטרות סוריות ואיראניות; דיון חירום בקריה, באתר ynet, 10 בפברואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588272205171