stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף איתאי
מדריך קבוצת הילדים ביוגסלביה

ב-1941, ערב הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה, שימש כמדריך בתנועת "השומר הצעיר". הוא הפציר ברחה פריאר, שעמדה בראש עליית הנוער, לטפל במאה ועשרים ילדים גרמנים ואוסטרים שהוריהם נספו במלחמה, והוברחו לזאגרב. רחה פריאר הצליחה להשיג עבורם רק תשעים סרטיפיקטים, ונאלצה לאחר מכן להימלט לארץ ישראל עם בתה. ב-6 באפריל 1941, העלה איתאי את תשעים הילדים נושאי הסרטיפיקטים על רכבת שיצאה מזאגרב, וליווה אותם עד בלגרד בדרכם לארץ. הוא נאלץ להישאר ביוגוסלביה הכבושה עם שלושים הנערים הנותרים, שאליהם נוספו עוד נערים וכמה מלווים מבוגרים, ומספרם הגיע עד שבעים איש.
איתאי התחייב לדאוג לילדים והבטיח להביאם בשלום לארץ ישראל. הוא היה הסמכות הבוגרת על הילדים ונטע בהם תחושה של ביטחון ותקווה. הוא העמיד את עצמו לרשותם, ודאג להם למסגרת חברתית וחינוכית. בכל בתיהם הזמניים במהלך נדודיהם טרח והכניס סדר ותוכן להוויית קיומם.
ב-17 ביולי 1942, בסיוע של דלאסם, ארגון הסיוע לפליטים של יהודי איטליה, הגיעה הקבוצה לאיטליה, ושוכנה בעיירה נוננטולה (Nonantola) (אנ') במחוז מודנה שבצפון איטליה. דלאסם שכרו עבורם את וילה אמה. הכומר אריגו בקארי וד"ר ג'וזפה מוריאלי דאגו שם לצרכיהם. הם חיו בווילה כשנה, ונעזרו האוכלוסייה המקומית, עבדו בעבודות חקלאיות בשדות הסמוכים והשתתפו בשיעורי מלאכה, נגרות ותפירה.
איתאי התקשה לקבל את אנשי דלאסם כאחראים על וילה אמה ועל גורל הילדים. כמו כן התגלו חילוקי דעות בינו לבין אנשי דלאסם לגבי חינוך הילדים, איתאי התנגד לניסיון לכפות על הילדים חינוך דתי והתנגד לחוקים שאנשי דלאסם קבעו לילדי וילה אמה. איתאי התחבר עם אנשי רשת ההצלה מפירנצה ובמיוחד עם רפאל קנטוני.
ב-8 ספטמבר 1943, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לאיטליה, הוסתרו הילדים אצל משפחות ומוסדות דת קתוליים בנונונטולה, בעזרתם של בקארי ומוריאלי. באוקטובר 1943, בעזרת רשת ההצלה של פירנצה, הצליחו מארגני הקבוצה ובראשם איתאי להבריח את הילדים דרך הגבול למקום מבטחים בשווייץ. הם שהו בכפר בי לה בין (Bex les Bains) כשנה וחצי. לאחר המלחמה, ילדי וילה אמה, למעט אחד מחברי הקבוצה, שרדו את המלחמה ועלו לישראל.
ביוני 1945 עלה עם הילדים לארץ ישראל דרך ספרד על הספינה נון פלוס אולטרה, כשהגיעו לישראל פגשה אותם רחה פריאר, רבים מהילדים עברו לקיבוצים אילון, רוחמה, עין החורש, מעברות, כפר מסריק, נחשונים, וגבע. אינדיג התיישב בקיבוץ גת.
ב-1964 ביקר אינדיג בננלטולה כדי למסור לבקארי ומוריאלי כדי למסור להם באופן אישי את המכתב שמכיר בהם כחסידי אומות עולם. ילדי וילה אמה נפגשו ב-1965 בירושלים עם אינדיג בקארי ומוריאלי שם הוכרו כחסידי אומות עולם על ידי יד ושם, על עזרתם להצלת ילדי וילה אמה.
ב-1983 פורסם הספר "ילדי וילה אמה", שנכתב על ידי איתאי. בספר מספר איתאי על קורותיה של קבוצת הנערים ילדי גרמניה וילדי וינה האוסטרית, ועל המסע שהוביל אותם מקרואטיה, דרך איטליה ועד לשווייץ. הספר נתחם בסיפור הגעתם לארץ ישראל.
איתאי ליווה את הקבוצה במשך ארבע וחצי שנים.
נפטר בשנת 1998, ונקבר בבית העלמין בקיבוץ גת.
לקריאה נוספת

יוסף איתאי, ילדי וילה אמה, ספריית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר: 1983.
הייני בורנשטיין, "פעולות עזרה והצלה משווייץ", ילקוט מורשת נ"א, (1991), עמ' 81–90
רחה פריאר, ישרש: לייסוד עליית הנוער ושנותיה הראשונות, תל אביב: תשי"ג.
יעל אורביטו, פרשת 'ילדי וילה אמה' בראי הצלת ילדים בתקופת השואה, דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, Vol. 1, עמ' 145–154.
הערות שוליים

↑  איתאי–אינדיג יוסף-יושקו (30/1/1917), באתר יהודים שהצילו יהודים בתקופת השואה
1 2  יוסף איתאי, ילדי וילה אמה, הוצאת הקיבוץ הארצי והשומר הארצי, 1983, עמ' 223-225
↑  ילדי וילה אמה, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1983, עמ' 297-300
↑  ילדי וילה אמה, יוסף איתאי, 1983, עמ' 297-300
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504455305171  GND: 132011093  ICCU: MODV296004  ISNI: 0000 0000 2669 4806  LCCN: n84077480  SUDOC: 111276713  VIAF: 35604580   WorldCat (עם VIAF): 35604580
יושי (מוזיקאי)

| --- | --- |

יושי (מוזיקאי), תל אביב, אוגוסט 2021
 לידה:  21 בספטמבר 1983 (בן 41) נוף הגליל, ישראל 
 שם לידה:  יוחאי בלום 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
יוחאי בלום (נולד ב-21 בספטמבר 1983), הידוע גם שם הבמה יושי, הוא מוזיקאי, זמר ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה

בלום נולד וגדל בנוף הגליל (נצרת עילית) לאם מורה ואב הנדסאי מכונות. למד בבית הספר התיכון קריית החינוך אורט ע"ש משה שרת בנצרת עילית. כבר בילדותו התעניין במוזיקה והחל לנגן בפסנתר כשהיה בכיתה ב', אך בדיעבד מציין בלום שלא מצא בכך עניין רב. כשהיה בכיתה ט' למד בעל פה ספר תווים של רמי קלינשטיין: "(...) הבנתי שאפשר פשוט למצוא איזה שיר מוכר וללמוד לנגן אותו בעצמי. זה ממש הפך את כל מה שהכרתי." קלינשטיין היה גם מי שבמפגש מקרי עם בלום שכנע אותו להיבחן ללהקה צבאית.
הכינוי יושי נוצר בנעוריו על ידי חבריו ללהקת המחול בה רקד כנער, אבל לדבריו קשור גם לתרבות היפנית שאליה הוא מתחבר (בה קיימת דמות בדיונית בשם יושי, באנגלית: Yoshi, ביפנית: Yosshi ヨッシー). יושי מתגורר בתל אביב.
קריירה מוזיקלית

לאחר סיום שירותו הצבאי בלהקת חיל החינוך והנוער בצה"ל, החל בלום לעסוק באופן מקצועי בתחום המוזיקה. הוא הפיק, הקליט וניגן כקלידן עם מוזיקאים והרכבים שונים: מוקי, עילי בוטנר וילדי החוץ, שי גבסו, רמי קליינשטיין, קובי אפללו ועוד. כמו כן עבד עם רוני אלטר אותה הכיר במהלך השירות בצה"ל והופיע איתה בנגינה על פסנתר וביצוע קולות.
במקביל לעבודה בתחום המוזיקה בלום סיים בהצטיינות תואר ראשון ותואר שני בלימודי פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום שני התארים התקבל ללימודי רפואה גם כן באוניברסיטת תל אביב ובמקביל המשיך לעסוק במוזיקה.
לאחר שלוש שנות לימודים במסגרת המסלול ללימודי הרפואה החליט בלום לעזוב את הלימודים על מנת להתמקד בקריירה המוזיקלית שלו. כארבעה חודשים לאחר שעזב את הלימודים הוא סיים לעבוד על אלבום הבכורה שלו.
זרים מכירים, אלבום הבכורה שלו, ראה אור בשנת 2021. המילים הלחנים וההפקה המוזיקלית של בלום למעט שני שירים שהם שיתוף פעולה עם המפיק עמרי אמדו.
באלבום עשרה שירים העוסקים בחוויות הישראליות, זוגיות ועוד. השירים מתוכו, בין היתר 'זרים מכירים', 'הכי יפה' ו'להיות לדבר' שנכתב בהשראת סיפורו של מגיש הטלוויזיה איל פלד, הגיעו למקומות ראשונים במצעדי ההשמעות ונכנסו לעשרת השירים הוויראליים של ישראל ביישומון שזאם. את הקליפ עבור השיר הזה ביים השחקן והבמאי אורן שקדי שהמליץ ליושי על שיתוף פעולה עם הצלם אלכס ליבק. השלושה שיתפו פעולה עם העורך שחר אמריליו ויצרו בסופו של דבר קליפ שמורכב כולו מצילומים של ליבק, שחיפש את הצילומים המתאימים מהארכיון הפרטי שלו. אחת המצולמות צפתה בקליפ במקרה באתר האינטרנט של גלגלצ, וזיהתה את עצמה בתמונה ביחד עם אחותה התאומה, שצולמה ככל הנראה בשנת 1990 בטיילת בחוף הים בתל אביב זמן לא רב לאחר שעלו עם משפחתן לארץ במסגרת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. היא פנתה לבלום ושיתפה את סיפורה האישי.
ב-12 בפברואר 2024 הוציא לאור את אלבומו השני, "תזכורת לעצמי". האלבום הורכב מהקלטות קול מהפלאפון של יושי, שם הקליט כל הזמן תזכורות, שורות ומנגינות. תהליך יצירת האלבום כלל חילוץ תזכורות מהטלפון שלו, מה שגילה שהוא כבר כתב אלבום בלי לשים לב. מתוך האלבום הוציא את השיר "ידידים" כסינגל לתחנות הרדיו.
דיסקוגרפיה

2021: זרים מכירים
2024: תזכורת לעצמי
הערות שוליים

1 2  מיקי נירון, ‏מרים ראש, באתר ‏מאקו‏, 1 באוקטובר 2020
1 2  יושי, באתר עיריית תל-אביב-יפו
↑  פרק 88: 1+1 עם יושי, באתר כאן הסכתים, 58:20
↑  יובל אראל‏, רוני אלטר יוצאת למסע, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 3 בינואר 2012
↑  יעקב בר-און, ‏נותן פייט לרבקה זוהר: החידוש לשיר "על כפיו יביא" - הגיע מזווית מפתיעה, באתר מעריב אונליין, 30 בינואר 2021
↑  פרק 44: 1+1 עם יושי, באתר כאן הסכתים
↑  יושי | qube.co.il, באתר www.qube.co.il
↑  Omny Studio is the complete audio management solution for podcasters, Radio Stations, הזמר יושי (יוחאי בלום): מכל התמונות בקליפ - האהובה עליי היא זאת שקמה לתחייה - כאן חדשות - Omny.fm, באתר omny.fm
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏"תזכורת לעצמי": יושי באלבום חדש ומלא בתקווה, באתר "סרוגים", 12 בפברואר 2024
ערי בירה
ראו גם

מדינות לפי שם
מדינה
דן ספיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בינואר 1939 י"ב בטבת ה'תרצ"ט גת, ישראל 
 נהרג:  8 באוקטובר 1973 (בגיל 34) י"ב בטבת ה'תרצ"ט
 מקום קבורה:  בית העלמין בקיבוץ גת
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה בגדוד 54 בחטיבת חי"ר 11  מפקד גדוד חרמ"ש 86 בחטיבה 204  מפקד גדוד טנקים 429 בחטיבה 500
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור המופת
 
דן ספיר (י"ב בטבת ה'תרצ"ט, 3 בינואר 1939 – י"ב בתשרי ה'תשל"ד, 8 באוקטובר 1973) היה סגן אלוף בצבא הגנה לישראל. לחם כלוחם מילואים במלחמת ששת הימים ועוטר בעיטור המופת ובמלחמת יום הכיפורים בה נהרג.
ביוגרפיה

דן נולד בקיבוץ גת למאיר ולאה. ב-1957 התגייס לגדוד 13 של חטיבת גולני.
ב-1959 סיים קורס מ"כים ופיקד על מחלקה בבית הספר למ"כים של חטיבת גולני. וב-1960 השתחרר משירות קבע. בשנת 1964 נישאה לבת הקיבוץ תרצה ספיר, ולזוג נולדו שני בנים.
בשירות מילואים שירת בגדוד 54 בחטיבת חי"ר 11. עד 1965 פיקד על מחלקה רובאית. בשנת 1965 מונה למפקד פלוגה בגדוד, בתפקיד זה שימש עד 1968.
ביוגרפיה > מלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים כיהן כמפקד פלוגה, ולחם בחזית המצרית במלחמת ששת הימים בקרבות לכיבוש רצועת עזה. הוביל את הפלוגה בקרב על מוצב אל-קובה ונפצע ברגלו בקרב, ספיר סירב להתפנות ופונה רק כעבור יומיים לטיפול רפואי. על גבורתו ומעשיו קיבל צל"ש אלוף מאלוף פיקוד הדרום, ישעיהו גביש. באפריל 1973 הומר הצל"ש לעיטור המופת אותו קיבל מדוד אלעזר.
תיאור המעשה: ביום כ"ו באייר התשכ"ז (5 ביוני 1967), שימש סרן דן ספיר מפקד פלוגה בכיבוש מוצב אל־קובּה (ברצועה). חלק מהכוח של הפלוגה נפגע תוך כדי תנועה ונשאר מאחור. סרן דן ספיר התקדם עם שלושים חיילים תחת הפגזה אל היעד, חילק את כוחו לשניים, והסתער על היעד. הוא נע בראש כוח, טיהר את התעלות והעמדות תוך לחימה קשה ונפצע ברגלו, אך המשיך בלחימה. כשאזלה תחמושתו, קיבל תחמושת מחייליו והשתמש בתחמושת של האויב להמשך הלחימה. כאשר הלחימה נעצרה על ידי אש מבונקר אויב, לקח "בזוקה", התרומם מעל לתעלה, ירה, פגע בבונקר והמשיך את הסתערותו עד גמר הכיבוש. הוא פינה פצועים, קיבל טיפול, ורק כעבור יומיים הועבר לבית החולים.
לאחר המלחמה בין השנים 1968–1969, שימש כסגן מפקד גדוד 54 ועבר הסבה לשריון.
בין השנים 1969–1971 פיקד על גדוד חרמ"ש 86 בחטיבה 204.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

ב-1972 מונה למפקד גדוד טנקים 429 בחטיבה 500 והועלה לדרגת סגן אלוף.
במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית המצרית. במתקפת הנגד של 8 באוקטובר לחם נגד כוחות מצריים בקרבות על רכס "חמוטל". במהלך הקרב ספג הטנק שלו פגיעה ישירה והוא נהרג ב-8 באוקטובר 1973. אחיו יוסי נהרג בקרבות כמה שעות לפניו. בשוך הקרבות גופתו לא אותרה והוא הוכרז כחלל מערכות ישראל שמקום קבורתו לא נודע. לאחר כחצי שנה אותרה גופתו והוא נקבר בבית העלמין בקיבוץ גת.
אססינס קריד

ערך זה עוסק במשחק וידאו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

עטיפת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  PlayStation 3, ‏Xbox 360 13 בנובמבר 2007  Microsoft Windows: 8 באפריל 2008
 סוגה:  פעולה-הרפתקאות, התגנבות
 פיתוח:  יוביסופט מונטריאול
 הוצאה לאור:  יוביסופט 
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, צרפתית, רוסית 
 הפצה:  יוביסופט
 סדרה:  Assassin's Creed
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Scimitar
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 3, Xbox 360, ‏Microsoft Windows
 המשחק הבא:  Assassin's Creed II
 
 אתר רשמי
 
Assassin's Creed (תעתיק לעברית: אססינס קריד, בתרגום חופשי: "אמונת המתנקש") הוא משחק פעולה-הרפתקאות והתגנבות משנת 2007 שפותח בידי יוביסופט מונטריאול והופץ בידי יוביסופט. המשחק הוא הראשון בסדרת משחקי Assassin's Creed, והוא יצא לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360 בנובמבר 2007. גרסה מיוחדת של המשחק שכללה תכנים נוספים יצאה למערכת ההפעלה Microsoft Windows באפריל 2008 תחת השם Assassin's Creed: Director's Cut Edition.
עלילת הסיפור עוקבת אחרי נרטיב היסוד של זיכיון משחקי Assassin's Creed ומתרחשת בהיסטוריה בדיונית, שבה יריבות מתמשכת בין שתי חברות סודיות - מסדר המתנקשים ומסדר הטמפלרים - מציבה אותן בפני שתי אידאולוגיות שונות ומנוגדות. סיפור המסגרת מתרחש בתקופת המאה ה-21 ועוקב אחר דזמונד מיילס, שבאמצעות מתקן האנימוס חי את הזכרונות הגנטיים של אבי אבותיו אלטאיר אבן לא-אחד. הנרטיב הראשי של הסיפור מתרחש בתקופת מסע הצלב השלישי של המאה ה-12 ועוקב אחר המתנקש אלטאיר שיוצא למסע להשיב את כבודו אחרי שסיכל משימה להשיב את פיסת עדן שהושארה מאחור בידי גזע עתיק בשם הציוויליזציה הראשונה ולהביא לקץ הסכסוך בין המתנקשים לטמפלרים.
המשחק מתמקד בכישורי הקרב, ההתגנבות וביכולות הפארקור של אלטאיר כדי להביס את אויביו ולחקור את סביבתו. הוא מכיל מערכת קרבות בסגנון "הכה ושסף" שכוללת התקפות נגד, התגנבות חברתית (כלומר, היכולת להשתמש בקהל אנשים ובסביבה כדי לחמוק מאויבים), ומציג עולם פתוח שמורכב מאזורים נרחבים של ארץ הקודש, ביניהם מסיאף, ירושלים, עכו ודמשק, כאשר כולם עוצבו לפרטי פרטים כדי להתאים לרוח התקופה. בעוד מרבית המשחק מתרחש בתוך הסימולציה שמתבססת על זכרונותיו של אלטאיר, השחקן ייצא לעיתים מתוך האנימוס כדי לשחק בתור דזמונד בזמנים המודרניים. בזמן זה, השחקנים מוגבלים לתוך מתחם המעבדה שבתוכו נמצא מתקן האנימוס, וזאת לאחר שדזמונד נחטף בידי ארגון סודי שמבקש למצוא מידע ספציפי בזכרונותיו של אלטאיר שיעזור לקדם את מטרותיו העלומות.
עם צאתו של המשחק, הוא זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, ששיבחו את הסיפור, הגרפיקה, העיצוב האמנותי והמקוריות, אם כי נמתחה ביקורת על המשחקיות שחוזרת על עצמה. המשחק זכה במספר פרסים בתערוכת E3 ‏2006 וכן מספר פרסי משחקים. בעקבות המשחק יצאו שני משחקי ספין-אוף: "Assassin's Creed: Altaïr's Chronicles" ‏(2008) ו-"Assassin's Creed: Bloodlines" ‏(2009), אשר זנחו את הסיפור בזמנים המודרניים והתמקדו רק בדמותו של אלטאיר. משחק המשך ישיר, "Assassin's Creed II", יצא בנובמבר 2009 והמשיך את נרטיב הסיפור בזמנים המודרניים עם דזמונד אך הציג סיפור חדש שהתרחש בתקופת הרנסאנס האיטלקי בסוף המאה ה-15 והתמקד בדמותו של פרוטגוניסט חדש, אציו אודיטורה דה פירנצה. מאז צאתו של משחק ההמשך והצלחתו הרבה, המשחקים הבאים בזיכיון יצאו עם מתנקשים אחרים בתור דמויות ראשיות בתקופות זמן שונות.
משחקיות

Assassin's Creed הוא משחק פעולה והרפתקאות המתרחש בסביבת עולם פתוח ומשוחק מנקודת מבט בגוף שלישי. השחקנים נוטלים את תפקידו של אלטאיר אבן לא-אחד דרך עיניו של דזמונד מיילס. המטרה העיקרית של המשחק היא לבצע מספר התנקשויות שניתנו בהוראתו של מנהיג המתנקשים אל-מועלים. כדי לבצע את אותן מטלות, על השחקן לערוך מסעות ממפקדת אחוות המתנקשים שבמסיאף דרך שטח ארץ הקודש שידוע בשם "הממלכה". בהגיעו לשם, השחקן יוכל לרכב על סוסים לכל אחת משלוש הערים הראשיות ירושלים, עכו ודמשק כדי לאתר את הראפיק, סוכן המתנקשים המקומי בכל עיר. הסוכן נותן לשחקן דירת מסתור ומידע מינימלי על מטרת היעד לחיסול, כמו גם משימות נוספות להערכת מודיעין לפני שיבצע את ההתנקשות. משימות אלה כוללות האזנת סתר, תשאול, כייסות והשלמת מטלות למודיעים ומתנקשים אחרים. השחקן יכול להשתתף גם במשימות צדדיות, כמו למשל לטפס על מגדלים גבוהים לצורך מיפוי הסביבה או הצלת אזרחים מפני איומים והטרדה של שומרי העיר. קיימים גם זכרונות נוספים שאינם מקדמים את העלילה, כמו למשל מרדף אחר אבירים טמפלרים ואיסוף דגלים. אחרי כל התנקשות מוצלחת, השחקן מוחזר לאחוות המתנקשים וזוכה בכלי נשק או בשדרוג חדש יותר לפני שהוא ממשיך למטרה הבאה או שניתנות לו מספר מטרות בו זמנית, כאשר ניתנת לשחקן האפשרות לבחור את סדר ביצוע ההתנקשויות.
השחקן מיודע עד כמה אלטאיר חשוף בפני השומרים ומצב ההרתעה המקומי באמצעות מד סטטוס חברתי. כדי לבצע התנקשויות ומטלות נוספות, על השחקן לבחון את אופן ביצוע הפעולות בהתאם לסוג הפרופיל שלהן - פעולות בפרופיל נמוך מאפשרות לאלטאיר להתערות בקהל הקרוב אליו, בעוברי האורח שחולפים על פניו, או על ידי ביצוע פעולות שאינן מסכנות אותו ומאפשרות לו להתחבא ולהוריד את רמת ההרתעה. השחקן יכול גם להשתמש בלהב הנשלף והנסתר של אלטאיר כדי לבצע התנקשויות בפרופיל נמוך; פעולות בפרופיל גבוה ניתנות יותר לזיהוי והן כוללות ריצה חופשית, טיפוס על בניינים כדי להגיע לנקודות תצפית גבוהות ותקיפת אויבים. ביצוע פעולות אלו בזמנים מסוימים יכולים להעלות את רמת ההתרעה המקומית. ברגע שהאזור נמצא במצב של הרתעה גבוהה, קהל האנשים מתפזר ונמלט, בעוד השומרים מנסים לרדוף אחר אלטאיר ולהביס אותו. כדי להוריד את רמת ההרתעה המקומית, על אלטאיר לחמוק מנקודת ראייתם של השומרים ואז למצוא מקום מחבוא, כמו ערימת חציר או גן שממוקם על גגות העיר, או להתערות עם קהל שיושב על ספסלים ברחבי העיר או עם משכילים משוטטים. במידה והשחקן אינו יכול להתחמק מהשומרים, הם יכולים לנהל קרב פנים אל פנים באמצעות חרבות.
בריאותו של השחקן מתוארת בתור מידת הסינכרוניזציה שבין דזמונד לבין זכרונותיו של אלטאיר - אם אלטאיר יספוג פגיעה, הדבר יהיה מיוצג על ידי סטייה מהאירועים ההיסטוריים של הזיכרון מאשר פגיעה פיזית ממשית. אם כל הסינכרוניזציה תיאבד, כל הזיכרון אותו חווה דזמונד יאותחל מחדש מרגע השמירה האחרונה בתהליך שנקרא "דה-סינכרוניזציה". כאשר מד הסינכרוניזציה מלא, לשחקנים ניתנת אופציה נוספת להשתמש בראיית העיט, שמאפשרת לזיכרון שברינדור המחשב להדגיש את כל הדמויות הקרובות לשחקן בצבעים בהתאם למידת איומם - כחול לבני ברית, אדום לאויבים, לבן לנטרלים וזהב למטרות התנקשות. מאחר שזכרונותיו של אלטאיר מרונדרות בידי המחשב של פרויקט האנימוס, המשתמש יכול לחוות מספר שיבושים שברינדור העולם ההיסטורי, מה שיכול לעזור לשחקן לזהות מטרות או לשנות נקודת צפייה בתוך סצנות מתוסרטות של המשחק, וזאת בתנאי שהשחקן יפעל במהירות כאשר הן יופיעו.
סיפור > רקע

בשנת 2012, ברמן נורמלי לכאורה בשם דזמונד מיילס נחטף על ידי סוכנים חשאיים של תאגיד אבסטרגו, קונגלומרט התרופות הגדול ביותר בעולם, ונלקח למטה החברה ברומא, איטליה. תחת פיקוחו של ד"ר וורן וידיק והסייעת שלו לוסי סטילמן (בדיבובה של קריסטן בל), דזמונד מאולץ לשמש כנושא מחקר של מתקן האנימוס, שמסוגל לתרגם זכרונות גנטיים של אבות-אבותיו לסימולציה של מציאות מדומה. וידיק מורה לדזמונד לחיות מחדש את חייו המוקדמים של אלטאיר אבן לא-אחד, חבר בכיר באחוות המתנקשים שחי בארץ הקודש בתקופת מסע הצלב השלישי. בתחילה, דזמונד נתקל בבעיות להתרגל למתקן, אך בסופו של דבר עובר מדריך ללומד ומצליח להתחבר לזיכרון הקרוב ביותר של אלטאיר ולבצע סינכרוניזציה איתו. לוסי מציינת בפניו שעליו לחיות רגעי מפתח בחייו של אלטאיר כדי להשלים סינכרוניזציה מלאה עם אבי אבותיו, עד לרגע הזיכרון האחרון, שמחזיק במידע שאותו אבסטרגו צריכים. לאחר מכן, המשחק משנה את נקודת המבט מזו של דזמונד אל אלטאיר, עם מעברים בודדים במהלכו של המשחק בחזרה לדזמונד עקב בעיות עם מתקן האנימוס או תחילתו של אפקט הדימום שדזמונד חווה בעקבות שימוש ממושך של המתקן.
סיפור > דמויות

נוסף לדמויותיהם הראשיות של דזמונד מיילס, אלטאיר אבן לא-אחד, האחים מאליק וקאדר אל-סאיף, ד"ר וורן וידיק, לוסי סטילמן ומריה ת'ורפ, המשחק מציג דמויות רבות, שחלקן מבוססות על דמויות היסטוריות מתקופת מסע הצלב השלישי.
במשחק מופיעות גרסאות בדיוניות לדמויות ההיסטוריות של המלך ריצ'רד הראשון ורובר הרביעי מסבלה, שהיה הגראנד מאסטר של מסדר אבירי היכל שלמה בין השנים 1192-1191; דמותו של מנהיג המתנקשים אל-מועלים מבוססת על דמותו של מנהיג החשישיון רשיד א-דין סנאן; גרנייה דה נאבלס (גרנייה משכם) היה מנהיג האבירים ההוספיטלרים, שבמשחק תואר שערך ניסויים מחשבתיים על מטופלים בבית חולים בעכו; גוליאלמו החמישי, שתואר במשחק בתור העוצר האכזר של עכו, היה המרקיז השביעי של מונפראטו; מאסטר סיבראנד היה ראש האבירים הטווטונים, שתואר במשחק כפרנוידי, ושהתכוון לבגוד בצלבנים על ידי חסימת הנמלים של עכו.
דמותו של מאג'ד א-דין, אחד מתשעת קושרי הקשר שהצטייר במשחק כרודן ששלט בירושלים באמצעות פחד על ידי עריכת הוצאות פומביות להורג - התבססה על דמותו ההיסטורית של באהא א-דין אבן שדאד, מלומד והיסטוריון כורדי; דמותו של ג'ובייר אל-חאקים, מלומד מוסלמי שמשתמש במעמדו כדי להשמיד את כל הידע בדמשק מבוססת על דמותו ההיסטורית של אבן ג'ובייר, גאוגרף ומשורר ערבי-ספרדי מאל אנדלוס;
מבין שאר הדמויות שהיו חלק מתשעת קושרי הקשר ונוצרו למשחק כדמויות מקוריות נמנו טאמיר, סוחר נשק מדמשק שמוכר נשקים גם לצלבנים וגם לסרצנים; טאלאל, מנהיג כנופיה שסוחרת בעבדים בירושלים ואבו אל-נוּקוּד, סוחר עשיר וגאוותן, העוצר של דמשק שגנב כסף שנועד לממן את המלחמה.
פיתוח > עבודת הדיבוב

בראיון למגזין IGN מספטמבר 2006, המפיקה ג'ייד ריימונד אישרה שדמותו של אלטאיר היא של "רוצח שכיר מימי הביניים עם עבר מסתורי", ושהוא אינו נוסע בזמן. בראיון מדצמבר 2006, השחקנית קריסטן בל שמגלמת את דמותה של לוסי סטילמן באמצעות דיבוב ולכידת תנועה, הסבירה על העלילה, שמתמקדת בזיכרון גנטי ועל תאגיד שמחפש אחר צאצאים של מתנקשים.
למעשה זה מאוד מעניין אותי. זה מבוסס בחלקו על מחקר שקורה בימים אלה, על העובדה שהגנים שלך מחזיקים בזיכרון. אפשר להתווכח על הסמנטיקה שבנושא ולהגיד שמדובר באינסטינקט, אך כיצד גוזל יודע איך לאכול תולעת... אם הוריו לא מראים לו? מדובר על חברת המדע הזו שמנסה להיכנס לתוך מוחם של אנשים בסגנון המטריקס ולמצוא את אבי אבותיהם שהיו מתנקשים, ולמעשה לאתר את אותו אדם (בזמנים המודרנים).
השחקן פיליפ שאבאז מדובב את דמותו של אלטאיר, והפנים שלו ממודלות לפי פרנסיסקו רנדז, דוגמן ממונטריאול. דמותו של אל-מועלים מבוססת באופן רופף על רשיד א-דין סנאן, מנהיג סיעת החשישיון בממלכת ניזאריה שבסוריה בשנת 1191, שכונה בכינוי "האיש הזקן מן ההרים". דמותו אוזכרה במשחק "Assassin's Creed: Altaïr's Chronicles" בשם סינאן. בראיון שנערך עם פטריס דזילה באוקטובר 2007 למגזין IGN, הוא ציין ש"הקפיצות והריצות של הדמות הראשית נעשו בידי אלכס וריצ'רד, אותם אנשים מהנסיך הפרסי".
שיווק והוצאה

המשחק יצא לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360 ב-13 בנובמבר 2007 באמריקה הצפונית, ב-16 בנובמבר באירופה, וב-21 בנובמבר באוסטרליה ובניו זילנד.
באפריל 2008 נודע כי המשחק ישוחרר באופן דיגיטלי למכירה בהזמנה מוקדמת דרך פלטפורמת סטים של חברת Valve. גרסת המחשב האישי יצאה ב-8 באפריל 2008, והיא כללה ארבע משימות בונוס שלא נכללו בגרסאות הקונסולות. ארבע משימות אלו הן התנקשות הקשת, אתגר מרוץ הגגות, אתגר השמדת דוכני סוחרים ואתגר ליווי. מכיוון שארבעת משימות אלה היו בלעדיות לגרסת ה-PC, הן נמכרו בגרסת מיוחדת שנקראה "Director's Cut Edition".
גרסה פירטית של המשחק הייתה קיימת עוד מסוף פברואר 2008. חברת יוביסופט הכניסה ביודעין באג לגרסה לפני יציאתה לשווקים, שתפיל את המשחק ותמנע את השלמתו כאמצעי בטיחות. אולם, השחקנים יכלו להשתמש בתוכן נוסף שהיה זמין באינטרנט כדי לעקוף את החסימה. הגרסה הפירטית של המשחק Assassin's Creed הייתה הפופולרית ביותר במהלך השבוע הראשון של מרץ 2008. קיומו של הבאג והביצועים של הגרסה הפירטית נחשבו בידי יוביסופט כבעיה שתגרום לנזק שלא ניתן יהיה לתקן, והדבר הוביל לירידה במכירות המשחק. חברת מחקרי השוק NPD Group דיווחה שכארבעים אלף עותקים של גרסת המחשב האישי נמכרו בארצות הברית בחודש יולי, בעוד כ-700,000 עותקים לא חוקיים הורדו לדברי חברת יוביסופט. ביולי 2008, חברת יוביסופט תבעה את מפיצי הדיסקים Optical Experts Manufacturing בהאמינה שהחברה הייתה אחראית להדלפה, ושאמצעי הביטחון הלקויים איפשרו לעובד החברה לעזוב עם עותק המשחק.
גרסה חופשית של המשחק שכללה ניהול זכויות דיגיטלי שוחררה בידי GOG.com, חנות למסחר אלקטרוני וחברה בת של CD Projekt, והייתה זמינה דרך החנות המקוונת של החברה. ב-10 ביולי 2007, במהלך כנס E3 של Microsoft, פורסם דמו של המשחק שהתרחש בירושלים. בין האספקטים שהוצגו היו מכניקת הקהל המשופרת, מערכת מרדפים (מרדף אחרי מטרה שמנסה להימלט) ואספקטים נרחבים יותר של אמנות הפארקור. הייתה זו הפעם הראשונה שדמותו של אלטאיר דיברה. ב-11 ביולי הוצג שוב הדמו בפני קהל, הפעם במשך כ-20 דקות, וכלל גרסה מורחבת של הדמו שבה נראה אלטאיר מנסה לברוח אחרי שהתנקש בטאלאל, סוחר העבדים.
שיווק והוצאה > מוזיקה

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת ג'ספר קיד
 יצא לאור:  31 בדצמבר 2007
 סוגה:  פסקול משחקי וידאו
 שפה:  אנגלית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, צרפתית, רוסית 
 הפקה:  ℗ 2007 Ubisoft Music
 
מפיק המשחק ג'ייד ריימונד ציין שהצוות רצה פסקול שילכוד את האווירה העקובה מדם של הלוחמה מימי הביניים, אך גם שתהיה קצבית ובת זמננו. נעימות המשחק הולחנו בידי המלחין הדני ג'ספר קיד, כאשר שש מתוכן היו זמינות באינטרנט עבור אלה שרכשו את המשחק, ובהמשך היו זמינות בחנויות מוזיקה מקוונות. חלקן אף היה זמין בעמוד המייספייס של קיד ובאתר הרשמי שלו. הנעימות ששוחררו היו מורכבות ממקהלה לטינית ארכאית ותזמורת אפלה, בעוד הנעימה "Meditation Begins" כללה מוזיקת ריקודים בסגנון סלטלרו (אנ') בצירוף אוברטון אווירתי ואפל, כאשר מקהלת גברים לוחשת בלטינית. האווירה בנעימות אלו הפכה לסמן היכר של ג'ספר קיד, והיא אפקטיבית ביותר אין סיטו.
| Assassin's Creed Original Soundtrack> מס' | Assassin's Creed Original Soundtrack> שם | Assassin's Creed Original Soundtrack> משך | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  | Assassin's Creed Original Soundtrack>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | City of Jerusalem  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Flight Through Jerusalem  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Spirit of Damascus  | 1:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Trouble in Jerusalem  | 4:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Acre Underworld  | 3:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Access the Animus  | 9:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Dunes of Death  | 1:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Masyaf in Danger  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Meditation Begins  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Meditation of the Assassin  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Bureau  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |