stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניצנה דרשן-לייטנר
הערות שוליים

↑  הודעה לעיתונות - 22 במאי 2012, משרד החינוך
↑  מכאב אישי למאבק ציבורי - והעו"ד שהפכה לסמל: אלו הזוכות באות העשייה החברתית והחוסן הלאומי, באתר ישראל היום, 6 במרץ 2025
↑  הדס מגן, ‏"ארוחת הערב השנתית" של עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר, באתר גלובס, 27 באוגוסט 2001
↑  טל שניידר, ‏35 עו"ד ניצנה דרשן לייטנר, באתר גלובס, 13 בספטמבר 2011
↑  "מכה משפטית למשט: חברות הביטוח מסרבות לבטח ספינות שישוטו לעזה", "מעריבnrg",‏ 23 במאי 2011
↑  קברניט ספינת המשט האמריקנית נעצר, גלי צה"ל און-ליין, 3 ביולי 2011
↑  תביעה בוושינגטון: המרמרה צויידה בארה"ב, באתר nrg‏, 15 בספטמבר 2014
↑  מכתב מיום 5 בינואר 2011 לעו"ד שי ניצן, המשנה לפרקליט המדינה
↑  רשימת תיקים חלקית, מתוך "תקדין"
↑  הוכרזו זוכי פרס מוסקוביץ' תשע"ב, באתר "ערוץ 7"
↑  מצוטט בג'רוזלם פוסט בכתבה הזאת.
↑  The 50 most influential Jews of 2014: 21-30, הג'רוזלם פוסט, יוני 2014.
↑  הספר "הרפון" - בתוך המלחמה הסמויה נגד הטרור, באתר harpoon
↑   גיל טבת, "הרפוּן: המלחמה החשאית בכספי הטרור" - מבטיח כל העת, אבל לא מקיים, באתר הארץ, 7 באפריל 2021
↑  עטרה גרמן, ‏תיעוד ראשוני: מהראיונות לתפקיד יו"ר הבית היהודי, באתר "סרוגים", 31 בינואר 2019
↑  חזקי ברוך, ניצנה דרשן-לייטנר מצטרפת לבית היהודי, תשובץ במקום ה-4, באתר ערוץ 7, 14 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370639505171  GND: 1163023035  LCCN: no2017077089  VIAF: 122149841857302840349   WorldCat (עם VIAF): 122149841857302840349
נימרוד לב

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1970 (בן 54)
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  רוק מוזיקה אלקטרונית
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי טאלה הפקות הבית
 שיתופי פעולה בולטים:  אורלי פרל, דויד ברוזה, RBS, יהל
 
נימרוד לב (נולד ב-2 באוגוסט 1970) הוא יוצר, מוזיקאי ואקטיביסט.
ביוגרפיה

נימרוד לב גדל במשפחה מוזיקלית. אמו היא הפסנתרנית נעמי לב. אחיו הוא הפסנתרן הבינלאומי פרופ' תומר לב, ששימש כמנהל הראשון של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
את ילדותו העביר בירושלים.
כשהיה לב בן 11, נהרג אחיו אדי (דוד) לב, טייס קרב בחיל האוויר, בהתרסקות מטוסו . ב-2013 פרסם לזכרו את השיר "אחי הגדול". אדי היה הראשון שלימד את נימרוד לנגן בגיטרה.
בפברואר 2013 נישא לב לבת זוגו נועה בנוש. בשנת 2022 פרסם שהחל לשמור שבת.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

לב משמש כנציג ציבור במסגרות שונות. היה חבר במליאת רשות השידור, חבר ועדת האתיקה ויו"ר ועדת מדיה דיגיטלית וטכנולוגיה של מוסדות הרשות ממרץ 2011 ועד ספטמבר 2014.
מ-2012 מכהן כחבר הוועד המנהל של התזמורת הסימפונית ירושלים. בתחילת 2025 החל לשמש כחבר במועצה הישראלית לקולנוע.
קריירה

כבר בגיל צעיר למד נימרוד לב לנגן על כלים שונים כמו כינור, צ'לו, גיטרה ופסנתר. לב הוא בעל השכלה מוזיקלית מקיפה ובוגר בית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין בהתמחות בנגינת גיטרה קלאסית. לב החל להופיע בקונצרטים כגיטריסט קלאסי, אך לאחר תום שירותו הצבאי פנה לב ליצירת מוזיקת רוק והופיע כמה שנים במועדונים ברחבי הארץ במסגרת להקות שונות שהקים כמו "נערת החודש".
לב היה חבר בצוות ההקמה של חברת החדשות של ערוץ 2 והשתתף בצוות המסקר את האירועים בעזה[דרוש מקור]. ב-1998 הוציא נימרוד לב את אלבומו הראשון, "אין חלום אחר" בהפקתו של חמי רודנר. כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי לב מלבד "7 שורות על פלא הירקון" שהלחין לטקסט של המשורר רוני סומק. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "רץ אל תוך הים", "כשתלכי", "עפיפון" ומה שהפך להיות הסינגל הבולט מהאלבום "זה כל הקסם", דואט של נימרוד לב והשחקנית אורלי פרל שהיו בעבר בני זוג אך היו כבר פרודים באותה תקופה. השיר צעד 6 שבועות במקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג', ולאחר מכן זכה בתואר "שיר השנה" הן במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' והן במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל, והביא לשניהם פרסום רב. לב זכה בתואר "תגלית השנה" במצעד. ב-1999 הופיע לב עם דויד ברוזה במצדה בהופעה שהוקלטה ויצאה באלבום "מתחיל לנשום", ממנו התפרסם ביצוע משותף שלהם לשיר "אל תשאלי אם אני אוהב". לב חימם את הופעתיה של סוזן וגה ויצא לסיבוב הופעות עם שירים מאלבומו. באותה שנה זכה בפרסים רבים, ביניהם "שיר השנה" בטקס פרסי תמוז ובטקס פרסי נוצת הזהב של אקו"ם, ובנובמבר 2000 קיבל אלבום פלטינה על מכירות אלבומו.
בתחילת 2001 הוציא לב את אלבומו השני, "מציאות הפוכה", שכלל את הלהיטים "ימים טובים", שדורג במקום ה-10 במצעד השנתי של גל"צ ובמקום ה-15 במצעד השנתי של רשת ג' של אותה שנה, ו"כדורים פורחים". לאחר מאבק מתוקשר של לב בחברת "הד ארצי" (שפשטה את הרגל שנה מאוחר יותר ונמכרה לחברת אן-אם-סי) החליט לעזוב את החברה ולפצוח בקריירה עצמאית.
קריירה > הרכב RBS

בהמשך שנת 2001 יצא "Starlight Flies", הסינגל הראשון של ההרכב Rhythm Beating Silence - RBS, בו חבר נימרוד לב עם אירית ועם יניב שנק, במסגרת "טאלה הפקות", הלייבל העצמאי של RBS. בשנת 2002 הוציא ההרכב את הסינגלים "בשמש העולה" ו"על הכביש" שזכה בפרס נוצת הזהב ל"קליפ השנה", בשנת 2003 את הסינגלים "עולמות אחרים" ו"צ'יינה" (שבו השתתף גם יהל) ובשנת 2004 את "פתאום ורשת החשמל" למילותיו של המשורר מאיר ויזלטיר (שהוקלט במסגרת התוכנית 9 שעות ושיר בערוץ מוזיקה 24). רק השיר "צ'יינה" נכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ, ובעקבות כך הקליט ההרכב את השיר "וגאס", שבו מתוארת התחנה כ"חבורה של רובוטים" שבוחרת מה תשמע מדינה שלמה.
לב השתתף באלבומם של "חיילי הנקמה" (בשיר "לאס וגאס") ויחד עם חבריו ל-RBS הפיק וביים את הקליפ לשיר "אמריקה" של להקת אתניX.
בין השנים 2003–2006 ערך והגיש נימרוד לב יחד עם חבריו ב־RBS תוכנית רדיו, "הסינדיקט", ברדיו צפון ללא הפסקה[דרוש מקור].
בזמן מלחמת לבנון השנייה הוציאו חברי ההרכב RBS, העובדים וחיים בצפון ישראל, את "The Web Digital Album", אלבומם הראשון שאינו ניתן לרכישה בחנויות אלא רק להורדה חופשית באינטרנט תחת רישוי CC. השיר "מקום שהוא בית" המופיע באלבום כולל הקלטות נפילת קטיושות ורעמי תותחים כפי שהוקלטו בעת המלחמה באולפן של RBS בצפון הארץ. השירים "מקום שהוא בית" ו"הפכתי שבוי" מופיעים גם באוסף "לצפון באהבה" שהוציאה רשת ג' אחרי מלחמת לבנון השנייה.
בהזמנת "קול ישראל", הפיק מוזיקלית וביצע בשנת 2010 חידוש לשיר "יש לי חלום" של משה וילנסקי ויחיאל מוהר, לכבוד ספיישל מאה שנה להולדת וילנסקי. השיר יצא במהדורה מוגבלת ושודר לראשונה בפסח אותה שנה.
קריירה > חזרה לקריירת סולו

ב-2011 שב לב לפעילות סולו, יצא לסיבוב הופעות יחד עם אלון גל ואף הפיק מוזיקלית את שיריו של גל. כחלק מסיבוב זה הוציא לב שיר בשם "קיץ בא".
ביולי 2012 הוציא שיר ראשון מתוך אלבום חדש, "אוקיינוס", שאת מילותיו כתבה בת זוגו, העיתונאית נועה בנוש. הוצאת השיר לוותה בפעילות אינטרנטית חדשנית שכללה וידאו קליפ להפצה דרך יוטיוב ובו תיעדו בני הזוג את חיי החתולים שלהם, וקמפיין ראשון מסוגו בעולם לבחירת עטיפת הסינגל ברשת החברתית לשיתוף תמונות "אינסטגראם".
סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום הם "אדום" שנכתב בידי בנוש והלחין לב בעקבות מבצע "עמוד ענן" והשיר "אחי הגדול" שכתב נמרוד לזכר אחיו שנפל בעת שירותו הצבאי. בשיר מנגנת אמו הפסנתרנית נעמי לב, בעיבוד לפסנתר שכתב עבורה דניאל סלומון.
ביולי 2013 התפרסם קליפ לשיר "לחלום אותך", מתוך אלבום הסולו של נמרוד לב. בקליפ הלא שגרתי, שביים אופיר לובל (שלישית "פרוזאק", "ארץ נהדרת"), מופיעה ליאת הר לב (כוכבת הסדרה "רמזור"), ככלתו של לב הנקלעת ביום חתונתם לעימות עם נינג'ות ומפליאה בהם את מכותיה. בקליפ השתתפו גם מומחי אמנויות לחימה.
בדצמבר 2013 הוציא לב את "זורק לה עוגיה", אלבום הסולו השלישי שלו; והראשון אחרי 12 שנה. באלבום משתף שוב לב פעולה עם המשורר רוני סומק בביצוע משותף ל"הטמפרטורה היא אבק שרפה" שכתב סומק והלחין לב.
בינואר 2013 השתתף נמרוד לב גם בפרויקט "פנסים" של המוזיקאי אלירן אביתר לוי ושר את הסינגל השני מתוכו, "מתחיל עכשיו".
ב-2015 השתתף בכתיבת השיר הדו-לשוני (אנגלית וצרפתית) של קורין אלאל ועמית שקד, "Good to go".
ב-2016 נמרוד לב הפיק מוזיקלית את הדואט של ג'וזי כץ וברק ויס, "נמס בזמן".
באוקטובר 2017 הוציא לב את הסינגל "שמש", בהפקתם ובהשתתפותם של הצמד גיא ויהל. הווידאוקליפ לשיר הוא מתוך תיעוד חתונתם של לב ובנוש.
בדצמבר 2017 הוציא לב את "ממטר". השיר הוקלט בלונדון בהפקתו של יועד נבו.
בפברואר 2018 לב הפיק מוזיקלית את שיר הבכורה של המוזיקאי עמרי סמדר יחד עם הזמרת אסתר רדא, "Your love is mine".
בסוף 2018 יצא הסינגל "מאמין". השיר יצא בשתי גרסאות. אחת בהפקתו של לב עצמו, והשנייה בהפקתו של סבו. הוצאת השיר לוותה בפרסומו של טור דעה בעיתון ישראל היום, "להיות יהודי דור 3.0", בו שטח לב את תפיסת עולמו כמאמין שומר מצוות מזה שנים רבות, שאינו חש בצורך להחליף את סביבתו התרבותית והחברתית ה'חילונית' עקב כך.
במהלך הסגר של פסח 2020 בעת משבר הקורונה, הוציא לחן חדש לתהילים ס"ז: "יודוך עמים" שהקליט בביתו. הלחן החדש הופץ בפייסבוק בלבד ולמרות שלא יצא באופן רשמי, הושמע רבות בכאן מורשת ואף נכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ.
בהמשך לפעילותו למען תרבות חופשית, הקים לב את לייבל "הבית" יחד עם זוגתו אשת התקשורת והאסטרטגיה נועה בנוש. הלייבל הוקם כדי לענות על צורכיהם של אמנים עצמאיים ולייעוץ אסטרטגי לפרויקטים, ביניהם האלבום "בכל זאת אינני נפרד" בשיתוף עם בית הספר הבינלאומי להוראת השואה של "יד ושם" להפצת שיריו של המשורר הנער היהודי-הונגרי גאבור ארדש שנספה בשואה.
ב-10 במרץ 2024 השתתף בסינגל "לכה דודי" של הזמרת רני גולדברג.
קריירה > אקטיביזם > פעילות בעד זכויות יוצרים אלטרנטיביות

כחלק מ-RBS, לב כתב ונאם בעד שיתוף קבצים ככלי שיווקי, וקרא לאמנים "לשחרר" את המוזיקה שלהם. כאשר אתרים כמו ליונטוורק ו-WarezFaw הועמדו לדין על הפרת זכויות יוצרים, נתנו בהם לב ו-RBS את השירים שלהם להורדה בחינם כדי שיהיה בהם תוכן חוקי. בהרצאה שהעביר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, שיתף לב ב"אמת לגבי תרבות הקומבינה הרדודה של תעשיית המוזיקה הישראלית". בשנת 2006 הוזמנו לב ו-RBS להשתתף ולהציג בוועידה הבינלאומית של Creative Commons בריו דה ז'ניירו. לב נבחר להשיק בארץ את זכויות היוצרים האלטרנטיביות CC, בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה.[דרוש מקור]
קריירה > אקטיביזם > פוליטיקה

לב הוא מהאמנים שהתנגדו לתוכנית ההתנתקות, הופיע בהתנדבות בהפגנת סטודנטים באוניברסיטת תל אביב נגד המהלך והתראיין לעיתונות ולטלוויזיה, שם טען כי הפינוי מסוכן לדמוקרטיה הישראלית, דיבר על פוסט-ציונות ואמר כי הוא מזדהה מבחינה אנושית עם אנשים שיעקרו מביתם וילדים מסביבתם .[דרוש מקור]
בסוף שנת 2005 נאם לב בכנס הבחירות המסכם של בנימין נתניהו והודיע על תמיכתו בנתניהו ובליכוד בבחירות לכנסת ה-17. במהלך מערכת הבחירות כתב לב בלוג חברתי באתר וואלה.
במהלך מלחמת לבנון השנייה, הלחינו והקליטו נימרוד לב ו-RBS יחד עם קרנית גולדווסר את השיר "הפכתי שבוי", למילים שכתב משה קלוגהפט. לב היה שותף פעיל במחאה הציבורית שקמה אחרי המלחמה.
הערות שוליים

↑  hofit, הזמר נמרוד לב: "כששמעתי את זה נכנסתי לחדר ולא יצאתי שנה", באתר TOV אקטואליה יהודית, ‏13 במאי 2024
↑  נמרוד לב חושף: "היום אני שומר שבת כהלכתה", באתר "סרוגים", 22 באוגוסט 2022מחכה שיבואו ימים טובים: הזמר האהוב חושף כי החל לשמור שבת,  באתר כיפה, 21 באוגוסט 2022
↑  ynet, בכורה: 5 שירים מהאלבום החדש של נמרוד לב, באתר ynet, 11 בדצמבר 2013
↑  שיר בחזרה: נמרוד לב מארח את רוני סומק, באתר וואלה, 16 בדצמבר 2013
↑  אסף נבו, ‏נמרוד לב - "מתחיל עכשיו", מפרויקט "פנסים" של אלירן לוי, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2013
↑  "להיות יהודי דור 3.0", טור דעה בעיתון ישראל היום
↑  סינגל: לכה דודי – רני גולדברג, באתר Spotify
↑  "תעשייה של קומבינות", הרצאה באוניברסיטת חיפה
↑  נמרוד לב מצטרף למצעד אמני המחאה, באתר ערוץ 7, ‏7 באפריל 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309823705171  ISNI: 0000 0001 0811 449X  VIAF: 160579898   WorldCat (עם VIAF): 160579898 
נמרוד לב ואלירן אביתר-לוי, מתוך פרויקט "פנסים"
כפר מעש

| --- | --- |
שלט הכניסה לכפר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: דרום השרון
גובה ממוצע: ‎52 מטר
תאריך ייסוד: 1935
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 893 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 862 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) כפר מעש(למפת גוש דן רגילה) כפר מעש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר מעש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר מעש32°03′53″N 34°53′23″E﻿ / ﻿32.0646182322341°N 34.8895999407237°E﻿ / 32.0646182322341; 34.8895999407237  heמפת היישובים של מועצה אזורית דרום השרון באדום - מעש בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

כְּפַר מַעַשׂ הוא מושב בדרום השרון, מדרום לפתח תקווה על גבול בקעת אונו, בתחומי מועצה אזורית דרום השרון.
היישוב ממוקם מדרום לכביש 471 (מכבית), המפריד כיום בינו לבין פתח תקווה, ומחובר אורבנית לגת רימון וגני תקווה.
היסטוריה

היישוב הוקם במסגרת תוכנית התיישבות האלף בשנת 1934 על קרקע בשטח 900 דונם בבעלות הקרן הקיימת. תחילה, עוד לפני הקמת היישוב, עובד השטח במשותף בידי קבוצה מפועלי פתח תקווה בשם "בהדרגה" (ונקרא כך היות שהקמת היישוב לקבוצה בידי המוסדות המיישבים נעשתה לאט לאט ובהדרגה) וקבוצה בשם "היובל" של ארגון בני בנימין (מקור השם נבע מכך שהקבוצה נתארגנה בשנת 1928 - שנת היובל לקיומה של פתח תקווה ממנה יצאו). 120 דונם משטח המיועד ליישוב היו בבעלות איכרי פתח תקווה ונמסרו לקבוצת "היובל" במתנה. הוחלט שהקרן הקיימת תרכוש אדמות נוספות בסמוך וכל הקרקע תהייה בבעלות הקרן. חלק מהשטח נמסר לארגון "בהדרגה".
ב-18 באפריל 1934 החלה קבוצת "היובל" בהקמת יישוב על השטח שעובד במשותף ללא הסכמת קבוצת "בהדרגה". ופרץ סכסוך בין שתי הקבוצות. לבסוף חולק השטח לפי התכנון המקורי של הקרן הקיימת, והיישוב של קבוצת "בהדרגה" הוקם בינואר 1935. בשנת 1939 נמנו במושב "בהדרגה" 188 תושבים ב-43 משקים.
לאחר הקמת המדינה אוחדו שני היישובים ליישוב אחד בשם "כפר מעש". ליישוב הוקצו קרקעות נוספות שהיו שייכות לכפר הערבי הסמוך יהודייה (עבאסייה), שננטש ב-1948. השם "כפר מעש", הוא על שם "ארגון מעש" שהקים גם את המושב הסמוך כפר אז"ר (אין המדובר בראשי תיבות - מע"ש, גרסה זו היא שיבוש. לפי גרסה אחרת השם הוא כן מע"ש כראשי תיבות של "מושב עובדים שיתופי").
בית המגורים הראשון שהוקם במושב הוקם על ידי משק גולדשטיין, משפחת חקלאים שמגדלים עד היום פירות הדר בפרדסי המושב, בין המתיישבים הראשונים במקום בנוסף הייתה משפחתו של המשורר נתן יונתן, ושם גם עברה עליו ילדותו. אחת מתושבותיו הידועות הייתה הסופרת דבורה עומר.
במושב קיים ק״ן (קהילת נוער) משותפת יחד עם גת רימון. במושב פועלת פעילות התנועה החדשה.
גלריית תמונות

טנק באנדרטה לנופלים במערכות ישראל
אנדרטה לנופלים במערכות ישראל
רחוב במושב
כפר מעש, 1938
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  סכסוך על אדמות הקה"ק בין יהודים ליהודים, דואר היום, 19 באפריל 1934
שערוריה על אדמת הקה"ק, דבר, 24 באפריל 1934
↑  "בהדרגה" - לבנין ולביסוס!, דבר, 17 בינואר 1935
↑  מפות ובהן מצוין שם היישוב 'בהדרגה', 1947 עד 1950 בערך, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מושבי העובדים בשרון ובעמק חפר, דבר, 25 בספטמבר 1939
↑  מחצית יובל לכפר מעש, דבר, 19 באוקטובר 1959
↑  אביבה לורי, חיים הם לפעמים געגועים לפרס, באתר הארץ, 10 במרץ 2003
↑  מיה סלע, מתה דבורה עומר, סופרת הילדים והנוער, באתר הארץ, 2 במאי 2013
| בקעת אונו |
| --- | --- | --- |
| עיריות | קריית אונו • יהוד-מונוסון • גני תקווה • אור יהודה (רמת פנקס) • רמת גן (תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר) |  |
| מועצות מקומיות | סביון (גני יהודה) |  |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון |  |
| מועצה אזורית דרום השרון | מגשימים • כפר מעש • גת רימון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494016205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ועדת רוטלוי

ועדת רוטלוי - הוועדה לבדיקת זכויות הילד היא ועדה ציבורית שהוקמה בישראל בשנת 1997 על-מנת לבחון מחדש את מכלול החקיקה הישראלית המסדירה את התייחסות החברה ורשויות המדינה לילדים, כדי להבטיח עמידה של מדינת ישראל בהתחייבויותיה על פי אמנת זכויות הילד של האו"ם. הוועדה, בראשותה של השופטת סביונה רוטלוי, מיפתה את תחום העיסוק והקימה שש ועדות משנה שנועדו לכסות את כל ההיבטים. בספטמבר 2003, ולאחר מכן במרץ 2004, הגישה הוועדה את הדו"חות שלה. על פעילות הוועדה פיקחו המועצה הלאומית לשלום הילד ומשרד המשפטים.
כתב מינויה של הוועדה ומטרותיה

מינוי הוועדה בעקבות הצטרפות ישראל לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד בשנת 1991. עבודת הוועדה התנהלה מתוך ניסיון לאזן בין מגוון רחב של מורכבויות: רבגוניותה של החברה הישראלית וריבוי הדעות המתקיים בה בכל הנוגע להתייחסות לילדים, למעמדם בחברה, במשפחה, בבית הספר ולזכויותיהם; העת החברתית בה אנו מצויים - עת של מחסור, מצוקות ופערים, עת של אלימות, עת של התהוות בקיעים בערכים העומדים בבסיס החברה והתנהלותה; הצורך להתאים עקרונות אשר עוגנו באמנה ובחקיקה זרה למציאות הישראלית על כל היבטיה; כבוד לעשייה הרבה והמבורכת ביחס לילדים שנעשתה לאורך השנים הן על ידי רשויות המדינה השונות והן על ידי ארגונים חוץ ממשלתיים שונים בצד העמידה על החוסרים והליקויים בעשייה זו, והרצון שלא לפגוע בקיים אלא להשביחו.
בראש הוועדה כיהנה השופטת סביונה רוטלוי מבית המשפט המחוזי בתל אביב, אשר שימשה בעבר במשך חמש עשרה שנים שופטת בבית המשפט לנוער. עו"ד תמר מורג, המלמדת כיום במסלול האקדמי המכללה למנהל ובאוניברסיטת תל אביב, ולשעבר מנהלת המרכז לילד והמשפט במועצה לשלום הילד, שימשה סגנית יו"ר הוועדה. עו"ד תמר פלד-אמיר שימשה מרכזת הוועדה.
עבודת הוועדה

הוועדה פעלה באמצעות מליאה בה חברים כעשרים מומחים בתחומים שונים. בתחילת עבודתה שקדה מליאת הוועדה על לימוד הוראות האמנה והוראות משפט משווה רלוונטיות לתחומי עיסוקה, ומיפתה את הסוגיות הטעונות דיון על-ידה. לאחר מיפוי הסוגיות הוקמו שש ועדות משנה, אשר התבקשו לבחון סוגיות הנוגעות ליישום זכויות הילד בתחומי חיים שונים והם:
הקטין בהליך הפלילי, בראשות השופטת סביונה רוטלוי
חינוך בראשות פרופ' אורית איכילוב
הילד ומשפחתו, בראשות עו"ד תמר מורג ובסיוע אודליה אלטמן
רצף ההגנה על ילדים בסיכון בראשות הפסיכיאטרית ד"ר אביגיל גולומב
השמה חוץ ביתית של ילדים, בראשות פרופ' רמי בנבנשתי ועו"ד רינת וייגלר
ייצוג נפרד לילדים בהליכים אזרחיים, בראשות עו"ד תמר מורג
בסך הכל לקחו חלק בעבודת הוועדה כ-70 מומחים ואנשי מקצוע ממגוון רחב של תחומים - משפטים, עבודה סוציאלית, חינוך, פסיכולוגיה, פסיכיאטריה וקרימינולוגיה. הוועדה נסתייעה גם בניירות עמדה שהוכנו עבורה על ידי מומחים מהארץ ומחו"ל.
דרכי עבודת הוועדה והמלצותיה הביאו לידי ביטוי גם את דעתם והשקפתם של ילדים ובני נוער ששותפו בעבודתה, אם כחברים קבועים בוועדת המשנה בנושא חינוך ואם כמשתתפים בסדרה של מפגשים בהם התבקשו הילדים להגיב לסוגיות שונות שעלו לדיון בוועדה (לדוגמה, ילדים החוסים במעונות ובבית הסוהר, ילדים הגדלים בפנימיות או תלמידים ממגזרים שונים הלומדים במוסדות חינוך מגוונים). בסך הכל קיימו חברי הוועדה ראיונות עם למעלה מ-300 ילדים לצורך עבודתה.
מושל ויסקונסין

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  טוני אוורס
 תאריך כניסה לתפקיד:  7 בינואר 2019
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  ויסקונסין ויסקונסין
 מעון:  מעון מושל ויסקונסין 
 מושב המשרה:  מדיסון
 משך כהונה קצוב:  4 שנים, ללא הגבלת תקופות כהונה
 ייסוד המשרה:  7 ביוני 1848
 איוש ראשון:  נלסון דיואי
 www.wisgov.state.wi.us
 
מושל ויסקונסין (באנגלית: Governor of Wisconsin) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת ויסקונסין שבארצות הברית, והמפקד העליון של כוחותיה הצבאיים. המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה, ובסמכותו לאשר את החוקים שמתקבלים בבית המחוקקים של המדינה או להטיל עליהם וטו, לכנס את בית המחוקקים, ולהעניק חנינות, למעט במקרים של בגידה או הדחה. ראשון מושלי ויסקונסין היה נלסון דיואי, שהושבע לתפקידו ב-7 ביוני 1848, השנה בה הייתה ויסקונסין למדינה באיחוד. קודם לכינונה של ויסקונסין כמדינה, כיהנו בטריטוריית ויסקונסין ארבעה מושלים.
מושל ויסקונסין הנוכחי, ה-46 למניין מושלי המדינה מאז הקמתה, הוא הדמוקרט טוני אוורס, שהושבע לתפקידו ב-7 בינואר 2019.
סמכויות

למושל ויסקונסין מוקנות הן סמכויות מתוקף חוקת ארצות הברית וסמכויות מנהליות שהוענקו לו בחוקים שהועברו על ידי בית המחוקקים של מדינתו. סמכויות המושל הוגדרו בפרק החמישי, סעיף 4 של חוקת ויסקונסין. באופן כללי, על המושל להבטיח שחוקי ויסקונסין מיושמים.
סמכויות > סמכות וטו

למושל ויסקונסין מוקנית סמכות הוטו החזקה ביותר בהשוואה לכמעט כל עמיתיו במדינות ארצות הברית האחרות. כל הצעת חוק שעוברת בבית המחוקקים המדינתי חייבת להיות מוגשת למושל, שחותם עליה והופך אותה לחוק, או שהוא מטיל עליה וטו. במקרה בו מחליט המושל להטיל וטו על הצעת החוק, היא חוזרת לבית המחוקקים, שרשאי אז להצביע כדי לעקוף את הווטו. ב-1930 תוקנה חוקת ויסקונסין כך שניתנה למושל סמכות להטיל וטו על חלקים של הצעות חוק בעלות השלכה תקציבית, ולא בהכרח לדחות את החוק בשלמותו. במסגרת סמכותו זו רשאי המושל למחוק מילים, מספרים, ואף משפטים שלמים מנוסח הצעת החוק. גם על הטלת וטו חלקית זו יכול בית המחוקקים להצביע ולעקוף אותה.
בתיקון נוסף לחוקה, שהתקבל ב-1990, נקבע שווטו חלקי כזה לא נותן למושל סמכות להטיל וטו על מילים ספציפיות בחוקים תקציביים. על אף תיקון זה, עוצמת כוח הווטו של המושל טבעה את המונח "וטו פרנקנשטיין", שמתאר את יכולתו של המושל ליצור הצעת חוק חדשה שחותרת תחת כוונת המחוקק המקורית. ב-2019 קיים בית המשפט העליון של ויסקונסין דיון אם להגביל עוד יותר את סמכות הווטו של המושל.
סמכויות > סמכויות נוספות

מושל ויסקונסין הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של המדינה. במקרה הצורך רשאי המושל לכנס את בית המחוקקים למושבים שמחוץ למניין. הוא רשאי לכנס את בית המחוקקים בכל מקום במדינה, במקרה בו הכינוס לא יכול להתקיים בבירת המדינה מדיסון בשל פלישה או מגפה.
המושל ראשי להעניק חנינה, להמתיק עונשים, או לדחות ביצוע גזרי דין, למעם במקרים של בגידה או הדחה. מדי שנה על המושל לדווח לבית המחוקקים המדינתי על החלטותיו אלו ועל הסיבות לקבלתן. במקרה של בגידה, רשאי המושל להשעות את ביצוע גזר הדין עד למושב הבא של בית המחוקקים, שיכול להצביע על הענקת חנינה, המתקת העונש, דחיית ביצועו או ביצועו.
חובתו של המושל היא גם "לדווח לבית המחוקקים, בכל מושב שלו, על מצבה של המדינה, ולהמליץ להם על נקיטת צעדים לשיקול דעתם ככל שיראו לנכון". הודעות שנתיות אלו נקראות "נאום מצב המדינה" (State of the State address).
סמכויות > סמכויות מנהליות ותקציביות

כראש הרשות המבצעת של ויסקונסין, מוקנות למושל גם סמכויות מנהליות, כלומר הסמכות לנהל את הסוכנויות שהוקמו על ידי בית המחוקקים של המדינה. מאז 1965, חלה הרחבה בהוראות "ליצירת תקנים ולקביעת אחידות בפעולות הסוכנויות המנהליות ובתוכניותיהן". עם זאת, מאז 2011 עשה בית המחוקקים של ויסקונסין ניסיונות להגביל את סמכויות הסוכנויות המנהליות.
מושל ויסקונסין הוא זה שממנה את ראשי הסוכנויות שהוקמו על ידי בית המחוקקים. סמכות זו לא הוענקה במפורש בחוקת ויסקונסין, כפי שהיא מצוינת במפורש בפרק 2, חלק 2, סעיף 2 של חוקת ארצות הברית, למעט במקרים של מינויים למשרות שיפוט שהתפנו. תחת זאת, המושל ממנה את ראשי הסוכנויות על פי חוק.
בחירות ותקופת הכהונה

מושל ויסקונסין נבחר בבחירות ישירות, כשהמועמד שזכה במרב הקולות מושבע כמושל. במקרה בו שני מועמדים זוכים במספר שווה של קולות, ומספר זה גבוה מכל אלו של שאר המועמדים, מצביע בית המחוקקים על זהות המושל מבין שני מועמדים אלו בישיבתו הבאה.
בחוקת ויסקונסין המקורית הוגדר אורך כהונת המושל לשנתיים. ב-1967 התקבל תיקון לחוקה בו הוארכה כהונת המושל לארבע שנים, החל מהמושל שנבחר בבחירות של 1970. אין מגבלה על מספר הכהונות בהן יכול המושל לכהן. המושל שאורך כהונתו הייתה הארוכה ביותר היה טומי תומפסון, שכיהן בסך הכול קצת יותר מ-14 שנים בין השנים 1987–2001. הכהונה הקצרה ביותר הייתה זו של ארתור מקארתור האב, שכיהן בסך הכול חמישה ימים במהלך חודש מרץ 1856.
על המועמדים למשרת מושל ויסקונסין להיות אזרחי ארצות הברית ומצביעים רשומים במדינת ויסקונסין.
בחירות ותקופת הכהונה > סיום הכהונה

בדרך כלל מסיים המושל את כהונתו כאשר היא מגיעה לסיומה החוקי והוא לא נבחר מחדש. אך כהונת המושל עשויה להסתיים גם באופנים אחרים. לדוגמה, הוא יכול להתפטר מכהונתו. ארבעה ממושלי ויסקונסין סיימו את כהונתם באופן זה: ויליאם ברסטו התפטר עקב האשמות במעשי שחיתות, רוברט לה פולט התפטר כדי לכהן בסנאט של ארצות הברית, פטריק לוסי התפטר כדי להתמנות כשגריר ארצות הברית במקסיקו, וטומי תומפסון התפטר כדי להתמנות כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. שני מושלים נפטרו במהלך כהונתם, לואיס הארווי ווולטר סמואל גודלנד. אורלנד סטין לומיס נפטר לאחר שנבחר וטרם שהושבע.
ניתן לסיים את כהונתו של המושל גם באמצעות הליך הדחה, או באמצעות בחירות חוזרות. משפט ההדחה מנוהל על ידי האספה המדינתית, הבית התחתון של בית המחוקקים, אם רוב חבריו מסכימים להליך. עד כה לא הודחו מושלים באופן זה. עם זאת, ארתור מקארתור האב, שכסגן המושל, הפך למושל בפועל עם התפטרותו של ויליאם ברסטו ב-1856, הועבר מתפקידו לאחר שבית המשפט העליון של ויסקונסין פסק שיריבו של ברסטו בבחירות הקודמות, קולס בשפורד, היה המנצח הלגיטימי בבחירות אלו.
ב-2012 היה סקוט ווקר למושל ויסקונסין הראשון שהתמודד בבחירות חוזרות, והיה המושל היחידי בתולדות ארצות הברית ששרד בחירות כאלו עד אשר גם מושל קליפורניה גווין ניוסם שרד אף הוא בחירות חוזרות. בבחירות אלו שמר ווקר על כסאו כאשר הביס את ראש עיריית מילווקי טום בארט בהפרש של שבעה אחוזים מקולות הבוחרים, אחוז אחד יותר מהבחירות בהן נבחר ב-2010.
סגן המושל

מלכתחילה נקבע בחוקת ויסקונסין שהמושל וסגן המושל ייבחרו למשרותיהם בנפרד, אך ב-1967 התקבל תיקון לחוקה שהם ייבחרו יחדיו באותו פתק הצבעה. טרם קבלת תיקון זה, היו תשעה מקרים שבהם המושל וסגנו לא היו מאותה מפלגה.
בנוסח המקורי של החוקה נאמר בה שבמקרה של הדחה, העברה מהתפקיד, מוות, התפטרות או היעדרות של המושל, או במקרה בו המושל לא כשיר למלא את תפקידו בשל מחלה, "סמכויות וחובות התפקיד יועברו לסגן המושל" למשך שאר תקופת הכהונה או עד אשר המושל יהיה מסוגל לשוב לתפקידו. ב-1979 התקבל תיקון לחוקה כך שהוגדר במפורש שבמקרה של מוות, התפטרות או העברה מהתפקיד של המושל, הופך סגן המושל למושל לכל דבר ועניין עד תום תקופת הכהונה המקורית של המושל הקודם, אך במקרה של הדחה, אי-כשירות, או היעדרות, הופך סגן המושל ל"מושל בפועל" עד שהמושל שב למלא את תפקידו. החוקה המקורית גם קבעה שבכל המקרים הללו, מזכיר המדינה הופך למושל במקרה שמשרת סגן המושל לא מאוישת, אך לאחר 1979 תוקן גם כלל זה באותו אופן כך שיהיה הבדל בין "מושל" ל"מושל בפועל".