stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל במשחקים הפאראלימפיים
השתתפות במשחקים הפאראלימפיים > טוקיו 2020

במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) התחרתה ישראל ב-11 ענפי ספורט: אתלטיקה, בדמינטון, בוצ'ה, הרמת כוח, חתירה, טניס, טניס שולחן, כדורשער, קיאקים, קליעה ושחייה. בסיום המשחקים דורגה ישראל במקום 22 לאחר שזכתה ב-9 מדליות: 6 מדליות זהב, 2 מדליות כסף ומדליית ארד אחת. השחיינים איאד שלבי, מארק מליאר ועמי דדאון זכו ב-2 מדליות זהב כל אחד בנפרד, נוסף למדליה שלישית מכסף לדדאון ומדליה שלישית מארד למליאר. החותרת מורן סמואל זכתה גם היא במדליית כסף.
השתתפות במשחקים הפאראלימפיים > בייג'ינג 2022

ישראל השתתפה בפעם הראשונה במשחקי החורף הפאראלימפיים. הנציגה הישראלית היחידה הייתה שיינא וספי, בת 19 מיסוד המעלה, שהתחרתה בענף הסקי האלפיני. וספי נועדה להתחרות בשתי תחרויות: סלאלום וסלאלום ענק. אך פרשה מתחרות הסלאלום בעקבות שינוי מועד התחרות ליום שבת במקום יום ראשון לאור תנאי מזג האוויר הצפויים, דבר שנגד את שמירת השבת של וספי.
השתתפות במשחקים הפאראלימפיים > פריז 2024

במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024) התחרתה ישראל ב-10 ענפי ספורט: אופני יד, בדמינטון, בוצ'ה, חתירה, טאקוונדו, טניס, כדורשער, קיאקים, קליעה ושחייה. בסיום המשחקים דורגה ישראל במקום 29 לאחר שזכתה ב-10 מדליות: 4 מדליות זהב, 2 מדליות כסף ו-4 מדליות ארד. השחיינן עמי דדאון זכה בארבע מדליות וישראל זכתה לראשונה במדליות בשני ענפים: אסף יסעור במדליית זהב בטאקוונדו ונבחרת ישראל בכדורשער נשים במדליית כסף.
משלחות פאראלימפיות

משלחות ישראל היו שנים רבות מיוצגות על ידי ספורטאי ארגון נכי צה"ל וספורטאי איל"ן. בהמשך השתלבו ספורטאים מארגונים אחרים כמו בית חינוך עיוורים או ממרכזי וארגוני ספורט שממוקדים בענפים מסוימים כמו עמותת אתגרים ומרכז דניאל עמיחי ללימודי חתירה וימאות.
משלחות פאראלימפיות > רשימת נושאי הדגל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
1968: יוסף לוטנברג
1988: צבי קרש
2000: צבי קרש
2004: חנוך בודין
2008: יזהר כהן
2012: דורון שזירי
2016: שרגא ויינברג
2020: מורן סמואל ונדב לוי
2024: ליהיא בן-דוד ואדם ברדיצ'בסקי
משלחות פאראלימפיות > ספורטאים בני אותה משפחה

בני זוג: ישראל אבן-זהב ונאורה אבן-זהב, ששון אהרוני ותקווה אהרוני, אורה אנלין וחיים אנלין, הגר זהבי ומשה זהבי, מרדכי חודרלנד ושרון חודרלנד, נורית יעקב וציון יעקב, חמדה לוי ומשה לוי, מלכה פוטשניק וצבי פוטשניק, חיים פליטר וכוכבה פליטר, בלה צור ועופר צור, איגור קוגן ומרי קוגן, אריה רובין וציפי רובין.
אחים: אבי ויינברג (טניס, 1992) ושרגא ויינברג (טניס, 2020-2004), אריאל מליאר (שחייה, 2024-2020) ומארק מליאר (שחייה, 2024-2020)
הישגים ומדליות > מדליות לפי משחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים | זהב | כסף | ארד | סך הכל | דירוג |
| איטליה רומא 1960 | 0 | 2 | 3 | 5 | 16 |
| יפן טוקיו 1964 | 7 | 3 | 13 | 23 | 7 |
| ישראל תל אביב 1968 | 18 | 21 | 23 | 62 | 3 |
| גרמניה היידלברג 1972 | 9 | 10 | 9 | 28 | 8 |
| קנדה טורונטו 1976 | 40 | 13 | 16 | 69 | 3 |
| הולנד ארנהם 1980 | 13 | 18 | 15 | 46 | 12 |
| ארצות הברית ניו יורק וסטוק מנדוויל 1984 | 11 | 21 | 12 | 44 | 19 |
| קוריאה הדרומית סיאול 1988 | 15 | 14 | 16 | 45 | 18 |
| ספרד ברצלונה 1992 | 2 | 4 | 5 | 11 | 38 |
| ארצות הברית אטלנטה 1996 | 0 | 4 | 5 | 9 | 52 |
| אוסטרליה סידני 2000 | 3 | 2 | 1 | 6 | 37 |
| יוון אתונה 2004 | 4 | 4 | 5 | 13 | 32 |
| הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג 2008 | 0 | 5 | 1 | 6 | 53 |
| בריטניה לונדון 2012 | 1 | 2 | 5 | 8 | 45 |
| ברזיל ריו דה ז'ניירו 2016 | 0 | 0 | 3 | 3 | 74 |
| יפן טוקיו 2020 | 6 | 2 | 1 | 9 | 22 |
| צרפת פריז 2024 | 4 | 2 | 4 | 10 | 29 |
| סך הכל | 133 | 127 | 137 | 397 | 18 |
הישגים ומדליות > מדליות לפי ענף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ענף | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
|  שחייה | 64 | 59 | 59 | 182 |
|  אתלטיקה | 36 | 38 | 40 | 114 |
|  טניס שולחן | 10 | 4 | 10 | 24 |
|  הרמת משקולות | 9 | 2 | 3 | 14 |
|  סיוף בכיסאות גלגלים | 4 | 6 | 7 | 17 |
|  כדורסל כיסאות גלגלים | 4 | 4 | 4 | 12 |
|  כדורעף | 3 | 1 | 0 | 4 |
|  חתירה | 1 | 1 | 3 | 5 |
|  טניס כיסאות גלגלים | 1 | 1 | 2 | 4 |
|  שיט | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  טאקוונדו | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  קליעה | 0 | 9 | 6 | 15 |
|  אופני יד | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  כדורשער | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  כדורת דשא | 0 | 0 | 2 | 2 |
| סך הכל | 133 | 127 | 137 | 397 |
הישגים ומדליות > הישגי שיא לפי ענף

| ענפים> משחקי הקיץ הפאראלימפיים | ספורטאים> משחקי הקיץ הפאראלימפיים | המשחקים> משחקי הקיץ הפאראלימפיים | שנים> משחקי הקיץ הפאראלימפיים | מדליית זהב ראשונה או הישג השיא בענף> משחקי הקיץ הפאראלימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אופני יד | 4 | 4 | 2016-2004 |  קובי ליאון (2012) |
| אתלטיקה |  | 16 | 2020-1960 | הטלת כידון:  בתיה משעני (1964)  הדיפת כדור ברזל:  ציפי רובין (1964)  זריקת דיסקוס:  יצחק גליצקי (1968)  סללום:  בתיה שוויקי (1968)  זריקת אלה:  ציפי רובין ומלכה חלפון (1968)  מרוץ כיסאות גלגלים:  בתיה משעני (1968)  קרב חמש:  ציפי רובין (1968)  קפיצה לגובה:  ניצן עצמון (1976)  קפיצה לרוחק:  רוני פרדקין (1976)  ריצת 100 מטר:  אהרון דנציגר ודניאל גלעדי (1976)  ריצת מרתון:  יקותיאל גרשוני |
| בדמינטון | 1 | 1 | 2024-2020 | שלב המוקדמות - נינה גורודצקי (2024-2020) ואמיר לוי (2024) |
| בוצ'ה | 1 | 2 | 2024-2016 | שלב המוקדמות - נדב לוי (2024-2016) |
| הרמת משקולות | 11 | 10 | 1964, 2000-1972, 2020 |  שלום דלוגץ' (1964) |
| חץ וקשת | 7 | 5 | 1972-1968, 1992, 2008-2004 | מקום שביעי - נאורה אבן-זהב (1968) |
| חתירה |  | 4 | 2024-2008 | יחידים:  מורן סמואל (2024) זוגות:  שחר מילפלדר וסאלח שאהין (2024) |
| טניס |  | 9 | 2024-1988 | יחידים:  נועם גרשוני (2012) זוגות:  שרגא ויינברג ובועז קרמר (2008) |
| טניס שולחן |  | 16 | 2020-1960 | יחידים:  ברוך חגאי (1964) זוגות:  מתי אנג'ל, ברוך חגאי ואריה רובין (1968) |
| טאקוונדו | 2 | 1 | 2024 |  אסף יסעור (2024) |
| כדורסל |  | 9 | 1992-1960, 2008 |  נבחרת גברים (1968)   נבחרת נשים (1968) |
| כדורעף |  | 7 | 2000-1976 |  נבחרת גברים (1976) |
| כדורשער |  | 4 | 1992-1976, 2024-2016 | נבחרת גברים - מקום חמישי (1976, 1988)   נבחרת נשים (2024) |
| כדורת דשא | 3 | 1 | 1996 |  יצחק בראנס ותמי כרמלי (1996) |
| סיף |  | 7 | 1988-1968, 2000 |  שושנה שרעבי (1968) |
| קיאק/קאנו | 3 | 3 | 2024-2016 | קיאק: מקום שישי - טליה אילת (2024) קאנו: מקום עשירי - פסקל ברקוביץ' (2020) |
| קליעה | 22 | 12 | 2024-1976 |  נסים פילוסוף (1976), דורון אשר (1988-1984), רות קידר (1988), דורון שזירי (1996, 2012-2008) |
| רכיבה | 6 | 5 | 2012-1996 | מקום שישי - עומר בן-דור (2004) |
| שחייה |  | 16 | 2024-1960 |  יעקב בן-אריה, ברוך חגאי ובתיה משעני (1964) |
| שיט | 7 | 5 | 2016-2000 | סירת סונאר -  (2004)  סירת סקאד - מקום שישי (2012) |
משחקי החורף הפאראלימפיים
| סקי אלפיני | 1 | 1 | 2022 | מקום 15 - שיינא וספי (2022) |
הישגים ומדליות > מדליות בספורט קבוצתי

| נבחרת | מדליות |
| --- | --- |
כדורסל נשים:  (1968, 1976),  (1980, 1984),  (1972)
כדורסל גברים:  (1968, 1980),  (1972, 1976),  (1960, 1964 דרגת נכות A, 1964 דרגת נכות B)
כדורעף עמידה:  (1976, 1980, 1984),  (1988)
כדורשער נשים:  (2024)
סיף קבוצתי נשים:  (1972, 1976),  (1980, 1984),  (1988)
סיף קבוצתי גברים:  (1968)
ראו גם

ספורט בישראל
ספורט נכים בישראל
ישראל במשחקים האולימפיים
ישראל במשחקים האולימפיים לנוער
המשחקים הפאראלימפיים
הערות שוליים

↑  Summary of Paralympic Games Appearances - Israel (1960-2008)
↑  Israel's medals count - London 2012
↑  Medal standings, 1960 paralympic games
↑  ליאור ברטל, ‏תעשה היסטוריה: שיינא וספי תייצג את ישראל במשחקי החורף הפראלימפיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 25 בנובמבר 2021
↑  לי נוף גזית, שומרת על השבת: שיינא וספי לא תשתתף בסלאלום, באתר ynet, 9 במרץ 2022
↑  רק באותם משחקים פאראלימפיים בהם זכה/זכתה הספורטאי/ת במדליה
| ישראל במשחקים הפאראלימפיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | רומא (1960) • טוקיו (1964) • תל אביב (1968) • היידלברג (1972) • טורונטו (1976) • ארנהם (1980) • ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) • סיאול (1988) • ברצלונה (1992) • אטלנטה (1996) • סידני (2000) • אתונה (2004) • בייג'ינג (2008) • לונדון (2012) • ריו דה ז'ניירו (2016) • טוקיו (2020) • פריז (2024) |  |
| משחקי החורף | בייג'ינג (2022) |  |
הענקת מדליית זהב לספורטאית הישראלית אורה גולדשטיין.
מעמד קבלת מדליית זהב, המשחקים הפאראלימפיים טורונטו 1976
קבלת הפנים עבור המשלחת הישראלית שחזרה מהמשחקים הפאראלימפיים באתונה, בבית הנשיא בירושלים, 5 בספטמבר 2004
Fragili

| --- | --- |

 סינגל בביצוע איל טרה
 מתוך האלבום Invisibili
 יצא לאור:  7 בפברואר 2024
 סוגה:  פופ ראפ 
 שפה:  איטלקית
 אורך:  3:07
 חברת תקליטים:  וורנר מיוזיק איטליה
 כתיבה:  פנרנצ'סקו מריה אפרילי, ג'ורג'ו די מריו, גוידו לואיג'י סניה, איקופו סיניגגליה, פאולו צו
 
"Fragili" (בעברית: "שביר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי איל טרה. הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק איטליה, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Invisibili.
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים האיטלקי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי פנרנצ'סקו מריה אפרילי, ג'ורג'ו די מריו, גוידו לואיג'י סניה, איקופו סיניגגליה ופאולו צו. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-22 מיליון השמעות.
"Fragili" היה שירו של איל טרה לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. הוא הגיע למקום ה-12.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-7 בפברואר 2024.
נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-4 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 15 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 100,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 7 בפברואר 2024 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | וורנר מיוזיק איטליה |  |
הערות שוליים

↑  Fragili, ספוטיפיי
↑  - Fragili (Official video - Sanremo 2024), יוטיוב
↑  Fragili - Single, אפל מיוזיק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9259e3a7-142b-40de-a1de-10ebc53978fd
שולמית גרוס

| --- | --- |

שולמית גרוס
 לידה:  1923 גרודנו, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  19 בספטמבר 2012 (בגיל 89 בערך)
 שם לידה:  שולמית ליפשיץ 
 ענף מדעי:  גאולוגיה
 מקום מגורים:  פולין, ברית המועצות, ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני בבלארוס 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה  המכון הגיאולוגי לישראל  הוועדה לאנרגיה אטומית 
 פרסים והוקרה:  פרס על שם פרופ' רפאל (רפי) פרוינד מטעם החברה הגיאולוגית הישראלית ב-1979
 בן או בת זוג:  נתן גרוס 
 מספר צאצאים:  2 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום המינרלוגיה
 
שולמית גרוס בעבודה
שולמית גרוֹס (1923 – 19 בספטמבר 2012) הייתה גאולוגית ומינרלוגית ישראלית שבמחקרה על תצורת חתרורים גילתה מינרלים חדשים, המינרלים גרוסיט ושולמיתיט, נקראים על שמה.
ביוגרפיה

גרוס נולדה בשם שולמית ליפשיץ ב-1923 בגרודנו שבפולין (כיום הורדנה בבלארוס), בתם של פרידה לבית הירשוביץ ומאיר ליפשיץ (Lifszyc), סוחר.
למדה בגימנסיה "תרבות" בעיר, והמשיכה בפקולטה להנדסה ובניין בפוליטכניון הממלכתי שבמינסק. כשגרמניה פלשה לברית המועצות בקיץ 1941 נמלטה לטשקנט שבאוזבקיסטן, ושם המשיכה בלימודיה בפקולטה לגאולוגיה וסיימה בהצטיינות ב-1945. הוריה נספו בטרבלינקה ב-1943. עם סיום לימודיה עסקה במחקר גבישים באוניברסיטת מוסקבה. ב-1947 חזרה לפולין, וב-1950 עלתה לישראל עם בעלה, במאי הקולנוע נתן גרוס, ובנם התינוק יעקב. לאחר מספר שנים נולדה בתם עליזה.
עבדה כמינרלוגית בוועדה לאנרגיה אטומית ובמכון הגיאולוגי לישראל. נפטרה ב-2012.
מחקריה

גרוס התפרסמה בעולם בעקבות מחקריה על המינרלים של תצורת חתרורים. באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 גילתה קבוצת חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים והמכון הגאולוגי לישראל, שכללה את יעקב בן-תור, שולמית גרוס וליזה הלר-קלאי, כי לסלעים בתצורת חתרורים הרכב מינרלוגי ייחודי. אנליזה של הסלעים גילתה בהם מינרלים נפוצים דוגמת וולאסטוניט, דיופסיד, גארנטים ואנורתיט, אבל גם מינרלים נדירים דוגמת ספוריט (Ca5(SiO4)2CO3), בראונמילריט (Ca2(Al,Fe)2O5), גהלניט ([Ca2Al[AlSiO7) ולרניט (Ca2SiO4) היציבים בטמפרטורות גבוהות וידועים ממקומות בהם סלעי גיר צורניים עברו התמרת מגע ממחדרים של סלעים געשיים, בעיקר בזלת. סביבה נוספת שבה מופיעים מינרלים אלו היא מעשי ידי אדם - בצמנט פורטלנד, מוצר בסיסי של תעשיית הבנייה. תהליך ייצור הצמנט דומה לתהליך המתרחש בזמן התמרת המגע - חימום תערובת של קירטון וחרסית בטמפרטורה גבוהה (1300°C).
גרוס הרחיבה את חקר המינרלים, וב-1977 פרסמה עבודת מחקר שבה תיארה 123 מינרלים שונים שהתגלו בתצורת חתרורים. חמישה מהם התגלו קודם לכן באתר בודד אחד בעולם, ושמונה היו ידועים רק כתוצרים סינתטיים של תעשיית המלט. גרוס גילתה גם מינרלים חדשים. היא תיארה שלושה מהם וקראה להם בנתוריט ((Ca6(Cr,Al)2(SO4)3(OH)12•26(H2O - על שם פרופ' יעקב בן-תור), יעלימיט ((Ca4Al6O12(SO4 - על שם הר יעלים ונחל יעלים, תוואי שטח בולטים בבקעת חתרורים) וחתרוריט (Ca3SiO5 - קרוי על שם התצורה). היא זיהתה מינרל חדש רביעי, אך לא הספיקה לתארו, ואת המלאכה השלימו דיטמר ובר (Dietmar Weber) ואדולף בישוף (Adolf Bischoff), צמד מינרלוגים גרמנים בשנת 1994, והם קראו למינרל גרוסיט (CaAl4O7) לכבודה.
גרוס גם הוכיחה כי המינרלים המיוחדים של תצורת חתרורים נוצרו כתוצאה משרפה, והצליחה לייצר במעבדה את רוב המינרלים הבונים את סלעי חתרורים על ידי חימום של סלעים מהתצורות שהיו במקור באזור לפני השרפה - תצורת ע'רב ותצורת טקיה לטמפרטורת ההתמרה המשוערות.
תגליותיה זיכו אותה בפרס על שם פרופ' רפאל (רפי) פרוינד מטעם החברה הגיאולוגית הישראלית בפעם הראשונה שחולק פרס זה ב-1979.
לכבודה נקרא מינרל נוסף שנתגלה בתצורת חתרורים בשם שולמיתיט (CA3TiFe3+AlO8), אחד משלושת המינרלים שקיומם אושר על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה ב-2011.
לקריאה נוספת

Gross, S., 1977. The mineralogy of the Hatrurim formation. Israel. Geol. Surv. Isr. Bull. 70, 80 p. (המאמר של שולמית גרוס על תצורת חתרורים)
הערות שוליים

1 2  פרידה ליפשיץ; מאיר ליפשיץ: דפי עד שמילאה שולמית גרוס, במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, אתר יד ושם.
↑  אודות גרוסיט באתר mindat
↑  רשימת זוכי פרס על שם פרופ' רפאל פרוינד אתר החברה הגיאולוגית הישראלית
↑  Shulamitite אודות המינרל שולומיתיט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457357905171  ISNI: 0000 0000 2162 8631  LCCN: n78092799  VIAF: 60346186   WorldCat (עם VIAF): 60346186
נורם קולמן

נורמן ברטרם "נורם" קולמן (באנגלית: .Norman Bertram "Norm" Coleman, Jr; נולד ב-17 באוגוסט 1949) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן בסנאט של ארצות הברית, כנציג מדינת מינסוטה בשנים 2003–2009. חבר כיום בארגון קואליציית היהודים הרפובליקנים.
קורות חיים

קולמן נולד ב-1949 וגדל בברוקלין, ניו יורק. הוריו היו שניהם יהודים, בברלי (לבית ברמן) ונורמן ברטרם קולמן. אביו של האב, סבו של קולמן שינה את השם המקורי שלו גולדמן, לשם האמריקאי יותר, קולמן.
קולמן הוא בוגר בית הספר התיכון על שם ג'יימס מדיסון בברוקלין, אותו בית ספר תיכון בו למדו וסיימו גם שני סנאטורים יהודים אחרים, הסנאטור הדמוקרטי ממדינת ניו יורק, צ'אק שומר, שלמד עם קולמן באותה שכבת גיל והסנאטור העצמאי - סוציאליסטי היחיד בסנאט, ברני סנדרס ממדינת ורמונט. גם שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית, רות ביידר גינסבורג, אף היא יהודייה, היא בוגרת אותו בית ספר וגם הזמרת האמריקאית היהודיה הידועה, קרול קינג.
לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון למד קולמן וקיבל תואר ראשון (BA) באוניברסיטת הופסטרה שבניו יורק. כבר בתקופה זו היה פעיל פוליטי, אף כי בשלב זה במפלגה הדמוקרטית, ואף באגף השמאלי שלה. בין השאר היה פעיל בתרבות הנגד של שנות ה-60, הפגין נגד מלחמת וייטנאם וממשל הנשיא ניקסון, עישן מריחואנה לפי הודאתו כעבור שנים וחגג את יום הולדתו ה-20 בפסטיבל וודסטוק. הוא גם נבחר בתקופה זו לנשיא סנאט הסטודנטים והפך גוף זה למיליטנטי למדי לכיוון השמאלי. בשנת 1972 החל ללמוד משפטים בבית הספר למשפטים של ברוקלין, וכעבור שנתיים עבר לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת איווה, וסיים תואר ראשון במשפטים (JD) ב-1976.
מיד עם סיום לימודיו הצטרף קולמן למשרד התובע הכללי של מינסוטה, ואת 17 השנים הבאות הוא בילה כתובע בתיקים שונים בכל רחבי המדינה, מטפס בהדרגה בסולם הדרגות עד היותו התובע הראשי של מינסוטה.
ב-1981 הוא נישא לשחקנית - דוגמנית לורי (לבית קסרלי), ולהם כיום שני ילדים, ג'ייקוב ושרה. שני ילדים נוספים מתו בינקותם מפגם גנטי נדיר הידוע בשם "תסמונת זלווגר" (Zellweger syndrome).
קולמן הוא בונה חופשי, החל מ-2003.
קריירה פוליטית > ראש עיריית סיינט פול

בנובמבר 1993 רץ קולמן לראשות עיריית סיינט פול, בירת מינסוטה, כחבר ב"מפלגת העובדים החקלאים הדמוקרטים של מינסוטה" (DFL), השייכת למפלגה הדמוקרטית, וניצח את חבר הקונגרס של מדינת מינסוטה אנדי דוקינס (דמוקרט אף הוא), ברוב של 55% מהקולות לעומת 44%. מדיניותו הפיסקלית השמרנית חיסלה את הגרעון העירוני והביאה לתוספת משרות משמעותית, אבל גם גרמה להתנגדות עזה כלפיו באגף השמאלי של המפלגה הדמוקרטית עד כי היו אירועים מפלגתיים אליהם ראש העיר כלל לא הוזמן, או שהתקבל בהם בקריאות בוז קולניות. בסופו של דבר נטש קולמן ב-1996 את המפלגה הדמוקרטית, והצטרף למפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר בנובמבר 1997 מחדש, לראשות העיר, כשהוא מקבל כמעט 59% מהקולות, למרות השתייכותו המפלגתית החדשה. זאת, בעיר שנחשבה למבצר של המפלגה הדמוקרטית. הוא היה בכך לראש העיר הראשון מזה 31 שנים מטעם המפלגה הרפובליקנית. שנה אחר כך, בבחירות נובמבר 1998 ניסה קולמן לקצור את פירות ניצחונו זה, ורץ למשרת מושל מדינת מינסוטה, אך הפסיד במרוץ משולש, בהפרש של 3% מהקולות בלבד, לג'סי ונטורה ממפלגת הרפורמה. יוברט האמפרי, בנו של יוברט האמפרי סגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא לינדון ג'ונסון, רץ מטעם המפלגה הדמוקרטית והגיע למקום השלישי במרוץ זה.
קולמן כיהן כראש העיר במשך שמונה שנים (ינואר 1994 - ינואר 2002) והוביל אותה לבנייה כלכלית מחדש. סיינט פול קיבלה בתקופתו דרגת AAA בדירוג האג"ח שלה. הוא גם החזיר לעיר את מעמדה כמארחת של קבוצת הוקי קרח חשובה, מעמד אותו איבדה שנים אחדות קודם לכן.
קריירה פוליטית > סנאטור

בבחירות נובמבר 2002 התכוון קולמן תחילה להיאבק שוב מול ונטורה על מישרת מושל מינסוטה, אולם הוא שוכנע בסופו של דבר על ידי ראשי המפלגה הרפובליקנית להתחרות על מושב בסנאט של ארצות הברית, כנגד הסנאטור (היהודי) המכהן פול וולסטון. במרבית מערכת הבחירות רצו קולמן ווולסטון צמודים ביותר, עד למותו של וולסטון בתאונת מטוס ב-25 באוקטובר 2002, ממש לפני תום מערכת הבחירות. הדמוקרטים בחרו כמועמדם החילופי את וולטר מונדייל, סנאטור מטעם מינסוטה במשך 12 שנה, סגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא ג'ימי קרטר ומועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות למול רונלד רייגן ב-1984. קולמן ניצח את מונדייל ברוב של כשני אחוזים מהקולות ונכנס לתפקידו בסנאט בינואר 2003.
בתקופת כהונתו היה קולמן חבר בארבע ועדות סנאט, כולל הוועדה ליחסי חוץ, במסגרתה היה יו"ר תת-הוועדה למזרח הקרוב וענייני דרום ומרכז אסיה, והוועדה לחקלאות, תזונה ויערות, במסגרתה היה יו"ר תת-הוועדה לסיוע ותמיכה בתזונה ומזון, חקלאות אורגאנית וחקיקה כללית. הוא היה גם יושב ראש תת-הוועדה הקבועה לחקירות.
ב-2004 הוא התמודד בבחירות פנימיות של הסנאטורים הרפובליקנים, בינם לבין עצמם, על תפקיד יושב ראש הוועדה הרפובליקנית לבחירות בסנאט (N.R.S.C), שמטרתה להכניס בבחירות כמה שיותר רפובליקנים לסנאט. הוא הפסיד בהפרש של קול אחד בלבד (28 - 27) לסנאטורית מצפון קרוליינה, אליזבת דול.
בבחירות 2008 הפסיד קולמן למועמד הדמוקרטי אל פרנקן, יהודי אף הוא, בהפרש של 312 קולות בלבד. מדובר בכמאית האחוז מתוך 2.9 מיליון המצביעים. בספירת הקולות הראשונית גבר לכאורה קולמן, בהפרש של 206 קולות, אבל לפי כללי ספירת הקולות במינסוטה קיימת חובת ספירה חוזרת במקרים בהם הייתה התוצאה קרובה, עם הפרש של פחות מחצי אחוז מהקולות וכאן היה ההפרש נמוך בהרבה כאמור. ובספירה החוזרת התהפכו היוצרות. קולמן ערער כמעט בכל הערכאות האפשריות, לרבות בית המשפט העליון של מינסוטה, אך כל ערעוריו נדחו ובסוף יוני 2009 נכנס פרנקן במקומו, לתפקידו בסנאט, כנציג מדינת מינסוטה.
קריירה פוליטית > עמדותיו

עמדותיו הפוליטיות של קולמן השתנו באופן דרמטי במהלך הקריירה הפוליטית שלו. בתקופת לימודיו בקולג' הוא היה דמוקרט ואיש שמאל. הוא אף הושעה על רקע זה מלימודיו באוניברסיטת הופסטרה, משום שהשתתף בהפגנת ישיבה כנגד הרחקה של תלמיד ממועדון הפקולטה של האוניברסיטה. כשרץ לראשונה לתפקיד ראש עיריית סיינט פול ב-1993, הוא דגל עדיין בדעות שמאל מתון, כחבר ב"מפלגת העובדים החקלאים הדמוקרטים של מינסוטה" (DFL), השייכת למפלגה הדמוקרטית.
באותה תקופה הוא כתב לוועידת האלקטורים הדמוקרטית של העיר, הבוחרת את המועמד: "אני דמוקרט לכל החיים. יש שמאשימים אותי על היותי שמרן פיסקלי. אני מודה באשמה! אני לא מפחד להיות שמרן עם כספי המיסים שלכם. והשמרנות הפיסקלית שלי אינה אומרת שאני פחות פרוגרסיבי באידיאלים הדמוקרטים שלי. המחויבות שלי לערכים הגדולים של מפלגתנו נשארה מוצקה".
קולמן היה יושב ראש מערכת הבחירות של הסנאטור הדמוקרט השמאלי פול וולסטון, יהודי אף הוא, במרוץ של האחרון לבחירה מחדש לסנאט ב-1996. באותה הזדמנות הוא הצהיר: "פול וולסטון הוא דמוקרט ואני דמוקרט". באותו זמן, המתחים היו כבר כה גבוהים בין קולמן לשמאל במפלגתו, שמספר אלקטורים בוועידה צעקו בוז לנאומו. ואכן, בפעם הבאה שוולסטון רץ לסנאט, ב-2002, כבר היה קולמן המועמד הרפובליקני שהתחרה בו.
מכול מקום, בדצמבר 1996, כחודש בלבד לאחר בחירתו מחדש של וולסטון לסנאט, הכריז קולמן במפתיע שהוא עוזב את מפלגתו ומצטרף למפלגה הרפובליקנית. הוא הסביר זאת בטענה שרק כך יוכל להמשיך את מאמציו להחזיק בקו שהוא מאמין בו בנושאי מיסים וגידול במקומות העבודה. בשלב זה כבר היה קולמן ידוע כמתנגד להפלות, מתנגד נמרץ לאיגודי העובדים ובן ברית קרוב של היזמים. עם זאת, משעבר למפלגה הרפובליקנית, הוא נחשב בתוכה לאחד החברים היותר ליברליים. הוא היה חבר ב"זרם המרכזי הרפובליקני" (The Republican Main Street Partnership), ונחשב לרפובליקני מתון, בעיקר בנושאים חברתיים. במרץ 2007, דירג אותו המגזין "נשיונל ג'ורנל" כרפובליקני הרביעי בליברליותו בסנאט. גם אתר "Govtrack", אתר עצמאי לדירוג פוליטי, תיאר את קולמן כ"רפובליקאי מתון", על פי האנליזה שלו להצבעותיו בסנאט. לפי כתב העיתון של מינסוטה "סטאר טריביון", אריק בלאק, הרקורד של קולמן בסנאט הראה באופן עקבי שהוא היה הרפובליקני העצמאי ביותר בסנאט בכל אחת מארבע שנות כהונותיו במשרה עד למועד הבדיקה.
קריירה פוליטית > עמדותיו > נושאי חוץ

קולמן היה בין הרפובליקנים הבודדים שהתנגדו לתוכנית ה-Surge של הנאו - קונסרבטיבים פרדריק קגן וקימברלי קגן, שהפכה לתוכנית הנשיא ג'ורג' וו. בוש, להעלאת מספר החיילים בעיראק, ב-22 בינואר 2007. כיום ידוע כי זוהי התוכנית שהביאה בסופו של דבר לניצחונה של ארצות הברית על הטרור בעיראק, ניצחון שאיפשר את יציאתה משם. עם זאת, הוא גם הצביע בעקביות כנגד כל המאמצים הדמוקרטים לשנות את המדיניות האמריקאית בעיראק ולסגת בטרם ניצחון.
קריירה פוליטית > עמדותיו > נושאי פנים

ב-11 בדצמבר 2005 הצביע קולמן בעד חוק טכני, שמשמעותו הייתה בעצם תמיכה בחיפושי נפט במפלט הבר הלאומי הארקטי (ANWR). זאת, אחרי שהתחייב ב-2002 להתנגד לקידוחי נפט שכאלה. הרבה מקבוצות מקדמי איכות הסביבה ראו בהצבעה זו משום בגידה בהבטחותיו.
קולמן מתנגד להפלות עוד מתקופת היותו עדיין חבר במפלגה הדמוקרטית. הוא תומך בהגבלות מסוימות על מחקר בתאי גזע, בעיקר תאי גזע מבוגרים ודם של חבל הטבור וביולי 2006 הצביע נגד הסרת ההגבלות על מימון מחקר פדרלי בתאי גזע עובריים. הוא גם הצביע ב-2005 בעד המאמצים להאריך את חייה של פגועת המוח הקשה טרי שייבו.
עמדה שמרנית נוספת שלו היא ההתנגדות להכרה חוקית בנישואים חד-מיניים או "ברית זוגית", בין על ידי הממשל הפדרלי ובין על ידי הממשל המדינתי. בזמן ריצתו למשרת מושל מדינת מינסוטה ב-1998, תשדירי הרדיו שלו, אז כבר כאיש המפלגה הרפובליקנית, תקפו את המתחרה מטעם "מפלגת העובדים החקלאים הדמוקרטים של מינסוטה" (DFL), סקיפ המפרי, על תמיכתו בנישואים חד-מיניים. הוא גם מתנגד לאימוץ על ידי הומואים ולסביות. כראש העיר סיינט פול, הוא הצביע נגד המאמץ למשוך בחזרה חוק עירוני האוסר על אפליה על בסיס נטייה מינית. במשך שמונה שנותיו כראש העיר הוא נמנע מלתמוך בפסטיבל הגאווה ההומוסקסואלי השנתי, בניגוד לשני קודמיו ושני יורשיו. לטענתו: "מה שהיה לנו בסיינט פול ובמיניאפוליס במשך שנים רבות הוא ... חודש ההומו/לסבית/טרנסג'נדר. אני אומר שאני תומך בזכויות אדם.. וזה כמובן כולל נטייה מינית. מצד שני, אין זו האחריות של השלטון לתת הצהרות בקשר עם המיניות של אנשים". למרות כל זאת, ב-1998, מינה קולמן טרנסג'נדר, סוזן קימברלי, כסגן ראש העיר.
קולמן גם נגד לגליזציה של המריחואנה, למרות שנמצא בן כיתה שלו לשעבר, שטען שהוא עישן מריחואנה באופן קבוע בשנות הקולג' והיה מתנגד גלוי למעצרי סמים. מאידך, הוא לא תומך באיסור על אלכוהול.
בכל הנוגע להסכמי סחר חופשי, הוא הביע בדרך כלל תמיכה, למשל בחוק CAFTA (הסכם הסחר החופשי של מרכז אמריקה), אף כי הקפיד לדאוג במסגרת זו לאינטרסים הפנימיים של תעשיית הסוכר (כולל תעשיית סלק הסוכר של מינסוטה).
בנוגע לביטוח הלאומי תומך קולמן במתן אפשרות לעובדים צעירים לנתב חלק מכספי הביטוח הלאומי שלהם להשקעות בבורסה, וריאציה של תוכנית ה"הפרטה" של מוסד זה בארצות הברית.
Everytime (שיר של אריאנה גרנדה)

| --- | --- |
 שיר בביצוע אריאנה גרנדה
 מתוך האלבום Sweetener
 יצא לאור:  17 באוגוסט 2018
 תאריך הקלטה:  יוני 2018
 סוגה:  טראפ-פופ • R&B
 אורך:  2:52
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  מפיקים שונים
 
Everytime (בעברית: בכל פעם) הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Sweetener. השיר יצא לאור ב-17 באוגוסט 2018. את השיר כתבה גרנדה יחד עם סוואן קוטצ'ה ושני מפיקיו, מקס מרטין ואיליה סלמנזדה.