stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מניין השנים בלוח העברי
מניין לבריאת העולם > בתרבויות אחרות

בתקופת האימפריה הרומית החלה להתפתח ספירה המבוססת על בריאת העולם, החישוב נעשה לרוב על פי תרגום השבעים ולפיכך העניק לעולם כמה מאות שנים יותר מאשר הלוח העברי.
היסטוריונים ביזנטיים כמו מקסימוס המוודה, גאורגיוס סינקלוס ותיאופנס המוודה, השתמשו בתארוך השנים מבריאת העולם. המניין המדויק היה שנוי במחלוקת בין המלומדים, אך התפתח בסופו של דבר קונצנזוס סביב שיטתו של אוזביוס מקיסריה, שחי בזמן קונסטנטינוס. לפי לוח השנה הביזנטי התאריך המשוער של בריאת העולם היה בין 1 בספטמבר 5509 לפנה"ס ל-31 באוגוסט 5508 לפנה"ס. בדומה לכרונולוגיה המקראית מאדם הראשון, בתרבות הביזנטית נכתב כרוניקון פסחלה – רשימה גדולה של אירועים שמסודרים באופן כרונולוגי מאדם הראשון והלאה.
במאה ה-16 קבע הארכיבישוף האירי ג'יימס אשר שהעולם נברא ב-4004 לפנה"ס. בקוראן ואצל המוסלמים, לעומת זאת, לא מוצג לוח זמנים כלשהו שעבר מבריאת העולם.
על פי המאיה, העולם עם סוג האנשים כיום נברא ב-13 באוגוסט 3114 לפנה"ס, והיה לעולם הרביעי שנברא על פי מיתולוגיית המאיה.
מניין השטרות

מניין השטרות היה למעשה המניין הכללי הראשון בדברי ימי ישראל ובעולם כולו והשימוש בו התמיד ברציפות יותר מאלפיים שנה. תחילתו של מניין זה בספטמבר (תשרי) של שנת 312 לפנה"ס, בשנת ג'ת"נ (311 לפנה"ס), 12 שנים לאחר מותו של אלכסנדר הגדול. גם מניין זה מתחיל משנה 1 ואין בו שנה 0. כדי לדעת את השנה הנוכחית לפי מניין השטרות יש להפחית 3449 מהמניין לבריאה. גם בספירת הנוצרים לא קיימת שנת 0, ולכן הפער בין מניין השטרות לספירת הנוצרים הצטמצם בשנה אחת כשהתחילה ספירת הנוצרים.
בבבל העדיפו מניין זה והשתמשו בו זמן רב, וכשצוין בתלמוד מניין לעולם – הכוונה מאדם הראשון, כי טרם נוסד המניין לבריאה. וכן נהגו גם אחרי ימי הגאונים, וכפי שנראה מאיגרת רב שרירא גאון שמצוינים בה תאריכים על פי מניין השטרות.
אף על פי שמניין זה אינו מבריאת העולם (וגם אינו מציין אירוע יהודי כלשהו), מניין זה נהג זמן רב בשטרות כמו גיטין, כתובות, שטרי חוב, וכדומה, ומכאן שמו "מניין השטרות". מניין זה נקרא גם "המניין למלכות יוון", או "המניין הסלווקי", או "המניין למלכות אלכסנדרוס".
השימוש במניין זה נמשך במצרים עד המאה ה-16, הרדב"ז ביטל מניין זה והנהיג גם שם את המניין לבריאה, שכבר התפשט בכל תפוצות ישראל במערב. בפרס המשיכו להשתמש במניין השטרות עד המאה ה-19.
אצל יוצאי תימן מניין השטרות נהוג עד היום.
השנה הנוכחית (ה'תשפ"ה) היא שנת 2,336 לשטרות.
מניין לחורבן הבית

מניין לחורבן הבית הוא שיטת מניית שנים שהייתה בשימוש יהודי, בעיקר בארץ ישראל, לאחר חורבן בית המקדש השני ועד לימי הביניים. לעיתים רבות השימוש במניין זה היה במקביל למניין השטרות או למניין לבריאה. לאחר חורבן בית שני, אף על פי שהמניין לחורבן הבית היה פשוט בחיי העם, היה פסול להשתמש בו בגיטין מפני שלום מלכות.
בתקופת מרד בר כוכבא מנו "לחירות ישראל". בעת החדשה התמעט השימוש בשיטה זו מחוץ להקשרים דתיים, אך עליית הלאומיות היהודית מסוף המאה ה-19 ואילך חידשה את השימוש בשיטה זו, זאת ביוזמתו והובלתו של אליעזר בן-יהודה.
השנה הנוכחית (ה'תשפ"ה) היא שנת 1,956 לחורבן הבית.
מניין השנים בהלכה

החת"ם סופר החמיר ואסר כתיבת מניין השנים הלועזי. תלמידו, המהר"ם שי"ק, נשאל לגבי כתיבת מניין השנים הלועזי על מצבה, והשיב שיש בזה איסור דאורייתא של "ושם אלוהים אחרים לא תזכירו", ואיסור זה קיים גם בדיבור וגם בכתיבה. הרב רחמים נסים יצחק פלאג'י כתב שבכתיבת המניין הלועזי עובר על איסור "ובחוקותיהם לא תלכו", והרב עובדיה יוסף דחה דבריו. לדעת רבי אליעזר וולדנברג האיסור לכתוב את מניין השנים הלועזי הוא רק כשמזכיר במפורש "למניין הנוצרים", ומכל מקום, גם לדעתו יש להזכיר את המניין הלועזי רק לצורך.
אם אין אפשרות אחרת, כמו במקרה שכותב לגוי או לאדם שלא יבין לאיזה שנה מתכוון – מותר. לכן, בחו"ל שאי אפשר לציין את השנה העברית, מותר לציין את השנה הלועזית, וכן היה נוהג רבי משה פיינשטיין. אמנם, רבי יעקב קמינצקי היה נמנע מלכתוב את האלפים והיה כותב רק שתי ספרות מתוך השנה, וכן הורה הרב ישראל יעקב פישר.
גט שנכתב בו המניין הלועזי הרב יונה נבון כתב שהוא כשר בדיעבד. אך ישנם אחרונים שהסתפקו אם הוא כשר או לא.
ראו גם

הלוח העברי
השנים החסרות
הכרונולוגיה המקראית והמסורתית
ראש השנה למלכים ולרגלים
לקריאה נוספת

גד בן-עמי צרפתי, 'לפ"ק ולפ"ג', לשוננו כה [ג/ד], ניסן–תמוז תשכ"א, עמ' 145–149
הרב אברהם ישעיה קרליץ, חזון איש אורח-חיים סימן קל"ט וק"מ
הרב מאיר מאזוז, תשובה בעניין מניין השנים, אור תורה כא, סימן קנ"ט
אברהם אריה עקביא, סילופים בחקר מנין סדר הדורות, צפונות יח, עמ' פח–צד, באתר היברובוקס
הנ"ל, מאמר "מסביב לתאריך חורבן בית שני", תגים ב, עמ' 73–81
שלמה במברגר, בעניין חשבון השנים, המעיין יג, גיליון ב, עמ' 43–52, באתר היברובוקס
רפאל בנימין פוזן, מאמר "ברור בחשבון שנת השבע", המעיין כ, עמ' 32–50
קאצ'ון

| --- | --- |

 מדינה:  קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית
 מחוז:  דרום פויאנג
 שטח:  738 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  319,554 (2008)
 קואורדינטות:  39°41′55″N 125°54′22″E﻿ / ﻿39.698611111111°N 125.90611111111°E﻿ / 39.698611111111; 125.90611111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קוריאה הצפונית מוגדלת) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב קאצ'ון(למפת קוריאה הצפונית רגילה) פיונגיאנג המהונג צ'ונגג'ין נאמפו וונסן סינוויג'ו טאנצ'ון קסונג סריוון הרפובליקה העממית של סין  רו. קוריאה הדרומית  ים יפן הים הצהוב קאצ'ון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קאצ'ון (בהנגול: 개천시) היא עיר במחוז דרום פויאנג שבקוריאה הצפונית.
גאוגרפיה

61% משטח העיר מיוערים.
מחוזות אדמיניסטרטיביים

קאצ'ון מחולקת ל-26 שכונות ו-11 כפרים.
כלכלה

מקורות מים קיימים בשפע, וכמה מאגרים ממוקמים בתוך קאצ'ון.
החקלאות מפותחת מאוד כולל גידול עצי פרי וחיות משק. תעשיית העיבוד השבבי נפוצה מאוד וכך גם הכרייה.
תחבורה

קאצ'ון נגישה באמצעות הרכבת.
תיירות

אתרי תיירות בקאצ'ון כוללים את מערת Songam, מקדש Taeripsa עם פגודה בגובה 9 קומות, מספר דולמנים ויערות. כמו כן קיים אגם Yŏnpung אשר נבנה ב-1956.
מחנות מאסר

קיימים 2 מחנות מאסר בקאצ'ון, שניהם ידועים בתנאים הקשים שבהם:
מחנה מאסר קאצ'ון הוא מחנה עבודה בכפייה לאסירים פוליטיים הממוקם כ-20 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העיר, על גדות נהר הטיידונג. שין דונג-היוק נולד במחנה, עונה שם, ולבסוף ראה את אמו ואחיו מוצאים להורג לפני שברח.
מחנה הריכוז קאצ'ון הוא מתחם מבני כלא כ-2.5 מזרחית למרכז העיר. לי סון אוק היה כלוא במשך 6 שנים במחנה ונתן את עדותו בפני הסנאט של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Choe Sang-hun (9 ביולי 2007). "Born and raised in a North Korean gulag". International Herald Tribune. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  United States Senate Hearings: Testimony of Ms. Soon Ok Lee, June 21, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 29410bbf-2af7-4f87-89f9-edad9c7d36c3
ניקוסיה

ערך זה עוסק בבירת קפריסין (היוונית). אם התכוונתם לבירת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין שבחלקה הצפוני של העיר, ראו .
כנסייה בניקוסיה
המעבר ברחוב לדרה
ניקוסיה (ביוונית: Λευκωσία "לפקוסיה", בטורקית: Lefkoşa "לפקושה") היא עיר באי קפריסין, המחולקת בין הרפובליקה של קפריסין לבין צפון קפריסין המוכרת על ידי טורקיה בלבד. שני חלקי העיר משמשים כערי בירה לשתי הישויות (על החלק הצפוני-טורקי ראו: לפקושה). נכון לשנת 2024, מספר התושבים בעיר הוא 200,452.
מיקומה של העיר

ניקוסיה ממוקמת על גדת נהר פדיאוס במרכז האי קפריסין. העיר מחולקת בין קפריסין הטורקית לבין קפריסין היוונית. במרכז העיר יש אזור חיץ שבו מחזיקים כוחות האו"ם. באפריל 2003 נפתחה נקודת מעבר בין שני חלקי העיר, דרך אזור החיץ.
כלכלה

ניקוסיה היא המרכז הפיננסי של קפריסין. מטות רוב הבנקים במדינה יושבים בעיר כמו גם סניפים של "ארבעת הגדולים" – ארבעת משרדי ראיית החשבון הגדולים בעולם: דלויט טוש טומטצו, פרייסווטרהאוס קופרס, ארנסט אנד יאנג ו-KPMG.
בנוסף, העיר משמשת מרכז לייצור בדים, עורות, קדרות, מוצרי פלסטיקה ומוצרי נחושת.
תחבורה

ניקוסיה מקושרת לערים מרכזיות אחרות בקפריסין באמצעות רשת כבישים מודרנית. A1 מחבר את ניקוסיה עם העיר לימסול בדרום וממשיך דרך כביש A6 לפאפוס.
כביש A2 מחבר את ניקוסיה עם דרום מזרח לרנקה וממשיך דרך כביש A3 לעיירת הנופש איה נאפה. כביש A9 מחבר את ניקוסיה לכפרים שממערב העיר וכן להרי טרודוס. את העיר משרתים 2 נמלי התעופה הבינלאומיים: נמל התעופה הבין-לאומי לרנקה (52 ק"מ מהעיר), ונמל התעופה הבין-לאומי פאפוס (142 ק"מ).
תחבורה ציבורית בתוך העיר מוגשת כיום על ידי שירות אוטובוסים חדש ואמין. שירותי האוטובוס בניקוסיה מנוהלים על ידי OSEL. בחלק הצפוני, החברה של LETTAŞ מספקת את השירות הזה.
חברות מוניות רבות פועלות בניקוסיה. התעריפים מוסדרים על פי חוק ונהגי מוניות מחויבים להשתמש במונה.
בשנת 2010, כחלק מתוכנית הניידות המשולבת בניקוסיה, נערכה בדיקת היתכנות עבור רשת חשמלית מוצעת בחסות משרד התקשורת והעבודות הקפריסאי. הבדיקה השוותה בין שני תרחישים, עם או בלי תפעול של חשמלית במונחים של פליטות מזהמים.
בשנת 2011 הציגה עיריית ניקוסיה את מיזם האופניים השיתופיים, אשר מכסה את אזור ניקוסיה רבתי. התוכנית מנוהלת על ידי חברת האופניים הבין עירוניים של ניקוסיה (DEPL).
כיום אין רשת רכבות בקפריסין, אולם תוכניות להקמת רכבת בינעירונית נמצאים בתהליך.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > העת העתיקה

בעבר נקראה ניקוסיה "לדרה" או "לדריאה". במאה ה־8 לפנה"ס הייתה קפריסין כולה נתונה תחת שלטונה ההגמוני של צור. בתחילת המאה הבאה נחלשה אחיזת צור באי, והאימפריה האשורית החדשה קיבלה את השליטה עליו; מלכי האי, וביניהם אונסגוסו (אונסגורס, שם יווני) מלך לדרה, העלו מס וחומרי בנייה לאסרחדון, וכן באו לאשורבניפל להגיש לו מנחות ולנשק את רגליו, והוא הכריחם ללוותו עם כוחותיהם ואניותיהם את חייליו בים וביבשה.
בתקופה ההלניסטית, גדלה לדרה והפכה למרכז מנהלי, על חשבון השכנה מדרום אידליון שהלכה והידלדלה.
היסטוריה > ימי הביניים

ב-1191, במהלך מסע הצלב השלישי, כבש ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה את קפריסין, ומכרו למסדר אבירי היכל שלמה. אלה מכרו אותו בתורם לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים, ב-1192. אחיו של ליזיניאן אמלריך השני, מלך ירושלים הוכתר למלך קפריסין, וקבע את בירתו בעיר. בשנת 1489 הפכה העיר למושבה של הרפובליקה של ונציה, ובתקופה זו קמו ביצוריה של העיר.
היסטוריה > העת החדשה

ב-1570 הטילו העות'מאנים מצור על העיר, וכ-20,000 מתושביה מצאו בו את מותם. שנה לאחר מכן נכבשה העיר על ידי העות'מאנים, ואלה החזיקו בה עד שהאימפריה הבריטית כבשה את האי ב-1878. העיר שימשה כבירת הקולוניה הבריטית החדשה, והחלה מתפתחת מחוץ לחומות.
בשנת 1960 זכתה קפריסין בעצמאותה. שלוש שנים לאחר מכן הציע הארכיבישוף מקאריוס השלישי לערוך 13 תיקונים בחוקת המדינה, והדבר הביא לפריצת קרבות בין היוונים והטורקים באי. תהליך הקיטוב באי הלך והעמיק והאוכלוסייה הטורקית, שהיוותה כחמישית מכלל התושבים, החלה מתרכזת במובלעות. תהליך זה לא פסח על העיר. ב-1974 חלה שוב הסלמה ביחסי שתי הקהילות עקב חששם של הטורקים מסיפוח קפריסין ליוון. בתגובה פלש צבא טורקיה לצפונה של קפריסין, ובין היתר, השתלט גם על חלקה הצפוני של ניקוסיה. האי והעיר חולקו, וב-1975 הוקם הקו הירוק, חיץ פיזי בין שני החלקים. בשנת 2003 נעשו מאמצים בתיווך האו"ם לאחד את האי קפריסין ואת העיר, אולם הם הסתיימו בלי תוצאות. עם זאת, עקב הפשרת היחסים בין הטורקים ליוונים, נפתחו כמה נקודות מעבר לאורך אזור החיץ המחלק את האי, ובהן נקודת מעבר גם בעיר. ב-3 באפריל 2008 נפתחה נקודת מעבר נוספת על הקו הירוק ברחוב לדרה שבעיר. רחוב לדרה היה הרחוב הראשי של העיר לפני חלוקת קפריסין, אך הוא נחסם וננטש בשנת 1974. פתיחת נקודת המעבר ברחוב לדרה התאפשרה לאחר הפשרה נוספת ביחסים בין היוונים לטורקים בקפריסין ולוותה בטקס חגיגי בהשתתפות מנהיגי שני חלקי האי.
השכלה

בעיר ממוקמים רוב מוסדות הלימוד הקפריסאיים, ביניהם אוניברסיטת קפריסין, אוניברסיטת ניקוסיה ועוד שלוש אוניברסיטאות פרטיות.
ערים תאומות

הולנד אמסטרדם, הולנד
יוון אתונה, יוון
אוקראינה אודסה, אוקראינה
איראן שיראז, איראן
רומניה בוקרשט, רומניה
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
ספרד ברצלונה, ספרד
לבנון ביירות, לבנון
מקסיקו מקסיקו סיטי, מקסיקו
איטליה מילאנו, איטליה
איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות
כדורגל

העיר ניקוסיה היא אחת הערים בהן יושבים חלק ממועדוני הצמרת של הכדורגל בחלק היווני של האי הקפריסאי. בניקוסיה אלו אפואל, אומוניה, אולימפיאקוס, לאקאטמיה וטראסט.
הערות שוליים

↑  Nadav Na'aman, Sargon II and the Rebellion of the Cypriote Kings against Shilṭa of Tyre, Orientalia 67, 1998, עמ' 244
↑  Karen Radner, The many kingdoms of Cyprus, Assyrian empire builders (University College London), ‏2012
↑  Erle Leichty, The Royal Inscriptions of Esarhaddon, King of Assyria (680-669 BC), Eisenbrauns, 2011, עמ' 23–24 (הקטע חוזר גם בעמ' 46)
↑  Jamie Novotny, Joshua Jeffers, The Royal Inscriptions of Ashurbanipal (668–631 BC), Aššur-etel-ilāni (630–627 BC), and Sîn-šarra-iškun (626–612 BC), Kings of Assyria, Part 1, Eisenbrauns, 2018, עמ' 116–117 (הקטע חוזר בעמ' 141–142). יש לציין שחלק זה מהמסע הראשון של אשורבניפל לא מופיע בתיאורי המסע המוקדמים, והוא נוסף לאחר שהמלך ערך מחדש את ספרי שנותיו (על כך ראו בעמ' 107).
↑  Pamela Gaber, The History of History: Excavations at Idalion and the Changing History of a City-Kingdom, Near Eastern Archaeology 61, 2008, עמ' 61 doi: 10.1086/nea20361348
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561796705171  BNE: XX457746  BnF: cb11954514x (data)  GND: 4075406-6  LCCN: n79058425  MusicBrainz: b216cffd-75db-4dd6-b11a-8f58fded09e3  NARA: 10044579  NKC: xx0029620  SUDOC: 027522962  VcBA: 497/34681  VIAF: 128145067206066631384   WorldCat (עם VIAF): 128145067206066631384
קישקונהלש

קישקונהלש (בהונגרית: Kiskunhalas; בפי תושביה היהודים: האלאש) היא עיר בדרום הונגריה, שלושים קילומטר מהגבול הסרבי.
הקהילה היהודית > לפני מלחמת העולם השנייה

הקהילה היהודית התארגנה ב-1826 אבל קיבלה הכרה רשמית רק ב-1857. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה. מצב היהודים נשתנה לרעה ב-1919 בעת "הטרור הלבן".
על רבני הקהילה נמנו הרב אליעזר זוסמן סופר והרב חיים יואל דוהן, שכיהן בתפקיד זה במשך שלושים וחמש שנה, מראשית מלחמת העולם הראשונה ועד אחרי מלחמת העולם השנייה.
ב-1941 בתקופת מלחמת העולם השנייה היו בעיירה 975 יהודים, שהיוו כ-5.2 אחוז מכלל האוכלוסייה ההונגרית.
הרשויות העדיפו מסיבות כלכליות להשכיר דירות לשוכרים היהודים. כלכלתם של יהודי קישקונהלש הייתה מבוססת על מסחר. מאז ומתמיד השתדלו השוכרים הנוצרים להתארגן נגדם, ולדחוק את רגליהם על ידי הקמת רשת חנויות.
גם בעלי מקצועות החופשים בקרב היהודים כגון: עורכי דין, רופאים, מהנדסים ופקידים, היו תלויים בפרנסתם בנותני עבודה יהודים. בעלי המלאכה לא קיבלו עבודות ממשלתיות ציבוריות. מצב זה העמיד את כלכלתם של יהודי קישקונהלש על בסיס רעוע, שניתן היה להתנכל לו בכל הזדמנות.
ואומנם הנוצרים ניצלו מצב זה ובעיקר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, עת פוטרו פקידים יהודים ונשלחו לפנסיה, סוחרים יהודים התרוששו ופשטו רגל, בשל ההגבלות שהוטלו עליהם.
הקהילה היהודית > במלחמת העולם השנייה

גרמניה הנאצית כבשה את הונגריה ב-19 במרץ 1944. 214 יהודים נשלחו למחנות עבודה.
אחר הכיבוש הגרמני, במאי 1944 רוכזו יהודי קישקונהלש והסביבה בגטו, שהוקף גדר תיל גבוהה כדי לבודד את היהודים מן האוכלוסייה הנוצרית. על קירות הבתים בעיר הודבקו כרזות שהזהירו את התושבים ממתן סיוע כלשהו ליהודים, תוך איום בעונש מוות על מפירי האזהרות. לאחר שהועברו לגטו, השתדלו יהודי קישקונהלש לארגן את חייהם במידת האפשר. הרופאים ארגנו בית חולים קטן, וחברי הוועדה הנבחרת השתדלו להתגבר, בדרך זו או אחרת, על בעיות אספקת המזון. אחדים מנכבדי הקהילה נעצרו על ידי הגסטפו כבני ערובה, ועקבותיהם נעלמו.
נורה אגוץ' הוכרה כחסידת אומות העולם על פעילותה בעיר.
ילידי המקום

שאנדור פטי (במקור קניצר 1898 – 1973) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי,
לאסלו פלדש (פישר, 1914–2000) פוליטיקאי יהודי-הונגרי, חבר האספה הלאומית ההונגרית
מרצל קדושה (במקור מור קריסהאבר 1874 – 1944) היה עורך דין, עיתונאי, סופר יהודי-הונגרי.
יוז'ף פראנקל (1908 – 1994) היה רופא עור יהודי-הונגרי, היסטוריון רפואי, משורר.
שאנדור פרקו (במקור פרַנְקל, 1910 – 1991) רופא, רופא מיילד-גינקולוג, יהודי-הונגרי.
ערים תאומות

פולין נובי סונץ', פולין
סרביה סובוטיצה, סרביה
סרביה קאניז'ה, סרביה
הונגריה הודמזוושרהיי, הונגריה
הערות שוליים

↑  פנקס קהילות הונגריה, יד ושם, 1969-2007, עמ' 502-503
↑  צבי הרמן, מתי התחילה שואת יהודי הונגריה?, עמ' 12-15
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק • דונטטטלן • פאיס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567071505171  BnF: cb160020830 (data)  GND: 4408803-6  LCCN: n83030058  MusicBrainz: 3c12f71a-769f-427b-a5d6-5062adcc157d  NKC: ge1024731  SUDOC: 132060671  VIAF: 158310610   WorldCat (עם VIAF): 158310610 
מצבות בבית הקברות היהודי של קישקונהלש
בית הכנסת של קישקונהלש.
קהיר החדשה

| --- | --- |

בניין מינהל אוניברסיטת העתיד במצרים
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  קהיר
 תאריך ייסוד:  2000
 על שם:  קהיר 
 שטח:  343 קמ"ר
 גובה:  271 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  319,488 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  932.8 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  30°02′N 31°28′E﻿ / ﻿30.03°N 31.47°E﻿ / 30.03; 31.47 
 אזור זמן:  UTC +2
 NewCairo.gov.eg
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםקהיר החדשה(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםקהיר החדשה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קהיר החדשה (בערבית: القاهرة الجديدة; בערבית מצרית: القاهره الجديده, תעתיק מדויק: אַלְקַאהִרַה אלְגַדִידַה) היא עיר במצרים המשתרעת על שטח של 343 קמ"ר בקצה הדרום-מזרחי של מחוז קהיר. קהיר החדשה היא אחת הערים החדשות שנבנות בקהיר וסביבתה כדי להקל על העומס במרכז העיר קהיר. היא הוקמה בשנת 2000 על פי צו נשיאותי מספר 191.
העיר ממוקמת בקהילה שהייתה בעבר מחוז חלוואן וממזרח למעאדי ולהליופוליס, קהיר החדשה נעה בגובה של בין 250 ל-307 מטרים מעל פני הים.
העיר תוכננה לאכלס 5 מיליון תושבים. בהשוואה לשישה באוקטובר, שנבנתה גם בתקווה להקל על העומס על קהיר, מושכרים יותר בתים בקהיר החדשה מאשר ב"שישה באוקטובר".
היסטוריה

ב-27 באפריל 2016 חנך הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי את המטה החדש של משרד הפנים בקהיר החדשה. המתחם משתרע על כ-52,000 מטרים רבועים (560,000 רגל רבוע).
גאוגרפיה

חשיבות מיוחדת לגאולוגים היא האזור המוגן של היער המאובן, הנמצא בסביבת קהיר החדשה ומהווה אתר מוגן.
כלכלה ושירותים

ישנם עשרות מפעלים בקהיר החדשה. GE עובדת עם האוניברסיטה האמריקאית בקהיר החדשה על יוזמות אנרגיה. מטה אל סווידי אלקטריק נמצא ביישוב החמישי בקהיר החדשה.
העיר מקושרת לערים אחרות באמצעות רשת עצומה של קווי אוטובוסים, והחלה בנייה של קו מונורייל המקשר את העיר עם פרבר קהיר של נסר סיטי ממערב והבירה המנהלית החדשה ממזרח. מי השתייה של העיר מגיעים ממפעל מים בעיר אל-עובור, הסמוכה.
סניף של אל-אהלי נמצא כעת בבנייה בחלק המזרחי של העיר. יש גם מגרש גולף אליפות עם מתקני טניס באזור קטאמיה בקהיר החדשה.
בכניסה לקהיר החדשה נמצא פסטיבל העיר קהיר, פיתוח נדל"ן בגודל 285 דונם, הכולל פארקים, משחקים, בריכות, גנים, שבילים, שטחי משרדים עסקיים, קניון גדול ומזרקה פעילה. בנוסף לכך, ישנם קניונים רבים אחרים בקהיר החדשה, כולל נקודה 90, מרכז קטאמיה, פורטו קהיר, אמרלד פלאזה וקניון פארק, בנוסף לקניונים רבים אחרים, קטנים יותר.
הביקוש לנדל"ן בקהיר החדשה היה גבוה מאוד, עם מחיר של כ-10,000 לירות מצריות למטר דירה, ו-19,000 לירות מצריות למטר וילה. העיר המשיכה לגדול, במיוחד לאחר בניית הבירה המנהלית החדשה הסמוכה אליה. הממשלה גם העבירה שירותים ומינהלים רבים לעיר, הבולטים שבהם היו משרדי מינהל התעבורה של נאצר סיטי, הליופוליס וקהיר החדשה (אשר שכנה בעבר באל שורוק) שאוחדו בשנת 2020, לבניין אחד בן שלוש קומות בחלק הדרומי של העיר.
דת

בעיר נבנו כמה מסגדים וכנסייה אחת - הכנסייה הקופטית של הבתולה מרי ופישוי הקדוש. בעיר נמצא גם מנזר קופטי, מנזר פאטמוס על שם הקדוש יוחנן האהוב. בספטמבר 2016 אישר הנשיא הקמת כנסייה קופטית אורתודוקסית נוספת בעיר.
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  Cambanis, Thanassis (24 באוגוסט 2010). "To Catch Cairo Overflow, 2 Megacities Rise in Sand". New York Times. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Cairo City, Cairo Governorate, Egypt Lat Long Coordinates Info". Lat Long. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jack Schenker, 11 June 2011. "Desert storm". Guardian. אורכב מ-המקור ב-22 בדצמבר 2015. נבדק ב-14 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Al-Aees, Shaimaa (25 ביולי 2016). "Apartments, villas rented out at faster rate in New Cairo than 6th of October City: JLL". Daily News Egypt. אורכב מ-המקור ב-2 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Youssef, Adham (27 באפריל 2016). "Al-Sisi inaugurates new Ministry of Interior headquarters". Daily News Egypt. אורכב מ-המקור ב-1 במאי 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Petrified Forest Protectorate". Ask-Aladdin. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Cairo". New Urban Communities Authority Portal. אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-12 באוקטובר 2016. נבדק ב-1 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה) Google. Retrieved on 25 May 2016. "Google Egypt LLC 47 Office Building Section 1 City Centre New Cairo Egypt"
↑  "AUC Announces a Five-Year Partnership with GE to Sponsor the University's V-Lab Incubator". 10 באפריל 2016. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Elsewedy Electric T&D". Elsewedy Electric. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cairo Monorail". Railway Technology. נבדק ב-31 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "New Urban Communities Authority Portal". New Cities Egypt. אורכב מ-המקור ב-18 בדצמבר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Fifth Settlement branch to receive members next June". Al Ahly SC. נבדק ב-31 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cairo Festival City Mall". Cairo Festival City. אורכב מ-המקור ב-17 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Estate, Aqarmap - Real Estate in Egypt, Properties in Egypt, Luxury Real. "New Cairo - Fifth Settlement - Tagamoa Prices Guide - Aqarmap". egypt.aqarmap.com (באנגלית). נבדק ב-31 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "كنيسة السيدة العذراء و القديس الأنبا بيشوي". Virgin Mary & St. Bishoy Coptic Church. אורכב מ-המקור ב-18 בינואר 2017. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "St John Monastery Patmos". Cybo. אורכב מ-המקור ב-16 בינואר 2017. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sisi ratifies Egypt's new church building law". Ahram Online. 28 בספטמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1049620
קרלסטד

| --- | --- |
סמל קרלסטד
 
למעלה: בניין העירייה, קרלסטד;  למטה: פסל של המלך קרל התשיעי, מייסד העיר.
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  ורמלנד ורמלנד
 חבל ארץ:  ורמלנד ורמלנד
 תאריך ייסוד:  5 במרץ 1584
 על שם:  קרל התשיעי, מלך שוודיה 
 שטח:  30.31 קמ"ר
 גובה:  64 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  69,615 (31 בדצמבר 2023)
  ‑ צפיפות:  2,915 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  59°23′15″N 13°30′36″E﻿ / ﻿59.387470608451°N 13.509980287639°E﻿ / 59.387470608451; 13.509980287639 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.karlstad.se
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קרלסטד(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי קרלסטד(למפת מחוז ורמלנד רגילה) ארוויקה פיליפסטד האגפוש שיל קריסטינהאם סונה אוריינג טושבי סיסלבק אגם ונן  וסטרה ייטלנד  א ר ב ר ו  נורווגיה דלרנהקרלסטד(למפת מחוז ורמלנד מוגדלת) ארוויקה פיליפסטד האגפוש שיל קריסטינהאם סונה אוריינג טושבי סיסלבק אגם ונן  וסטרה ייטלנד  א ר ב ר ו  נורווגיה דלרנהקרלסטד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קרלסטד (בשוודית: Karlstad; מילולית: "העיר של קרל") היא בירת מחוז ורמלנד שבשוודיה. בעיר מתגוררים כ-88 אלף תושבים (2014), והיא העיר הגדולה במחוז ורמלנד – כשליש מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בעיר. שטחה כ-30.3 קמ"ר, והיא העיר הגדולה במחוז ורמלנד גם בשטחה. היא גם הייתה העיר הראשונה שיושבה במחוז ורמנלד. קרלסטד שוכנת על גדתו הצפונית של אגם ונרן.