stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאמר מקינטוש
ביוגרפיה > 2023 > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בטורונטו בסוף מרץ 2023 קבעה מקינטוש במשחים ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:56.08 דקות, שיפור לשיא העולם בן 10 חודשים של אריארן טיטמוס מאוסטרליה (3:56.40 דקות) וכן במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש נוסף של 4:25.87 דקות, שיפור לשיא העולם בן 9 השנים של קטינקה הוסו מהונגריה (4:26.36 דקות). נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-200 מטר פרפר שיא קנדה חדש של 2:04.70 דקות ובמשחה ל-200 מטר חופשי שיא קנדה חדש של 1:53.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.06 דקות, לפני אליזבת דקרס מאוסטרליה (2:05.46 דקות) ורגן סמית' מארצות הברית (2:06.78 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 4:27.11 דקות, לפני קייטי גריימס מארצות הברית (4:31.41 דקות) וג'נה פורסטר מאוסטרליה (4:32.30 דקות), ובכך הגנה על שני תואריה. מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי ושיא עולם חדש לנערות של 1:53.65 דקות, אחרי מולי אוקלהן שקבעה שיא עולם חדש של 1:52.85 דקות ואריארן טיטמוס (1:53.01 דקות), שתיהן מאוסטרליה ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:54.12 דקות, אחרי ארצות הברית (3:52.08 דקות) ואוסטרליה (3:53.37 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.48 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.94 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שניצחה משחה זה ושברה למקינטוש את שיא העולם והעמידה אותו על תוצאה של 3:55.38 דקות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.98 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.97 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:36.62 דקות כשחיינית ראשונה היא שחתה תוצאה של 54.99 שניות.
ביוגרפיה > 2024

במבחנים הקנדיים לאולימפיאדת פריז שנערכו בטורונטו ב-16 במאי 2024 היא קבעה במשחה ל-400 מטר מעורב שיא עולם חדש של 4:24.38 דקות.
ביוגרפיה > 2024 > כוכבת השחייה באולימפיאדת פריז

באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט 2024 זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש של 2:03.03 דקות, לפני רגן סמית' (2:03.84 דקות) וג'אנג יופיי (2:05.09 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי	בשיא אולימפי חדש של 2:06.56 דקות, לפני קייט דאגלס מארצות הברית (2:06.92 דקות) וקיילי מקיואן מאוסטרליה (2:08.08 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:27.71 דקות, לפני קייטי גריימס (4:33.40 דקות) ואמה ואיינט (4:34.93 דקות), שתיהן מארצות הברית. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:58.37 דקות, אחרי אריארן טיטמוס (3:57.49 דקות) ולפני קייטי לדקי (4:00.86 דקות). נוסף לכך, היא סיימה 3 פעמים במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מרט חופשי בתוצאה של 3:32.99 דקות, כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.22 שניות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:46:05 דקות, כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:53.97 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:53.91 דקות, כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.29 שניות. מקינטוש נבחרה, יחד עם האתלט אית'ן קצברג, לשאת את דגל קנדה בטקס הסיום של האולימפיאדה.
תארים והישגים

בשנת 2024 זכתה מקינטוש בתואר שחיינית השנה בעולם.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר חופשי: 1:53.65 דקות (2023), שיא קנדה, שיא עולם לנערות
400 מטר חופשי: 3:56.08 דקות (2023), שיא עולם בעבר
800 מטר חופשי: 8:11.39 דקות (2024), שיא קנדה
1500 מטר חופשי: 16:15.19 דקות (2021)
100 מטר פרפר: 57.19 שניות (2024)
200 מטר פרפר: 2:03.03 דקות (2024), שיא קנדה
200 מטר גב: 2:06.81 דקות (2023)
200 מטר מעורב אישי: 2:06.56 דקות (2024), שיא קנדה
400 מטר מעורב אישי: 4:24.38 דקות (2024), שיא עולם
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

200 מטר חופשי: 1:52.63 דקות (2022)
400 מטר חופשי: 3:52.80 דקות (2022), שיא אמריקה ושיא עולם לנערות
800 מטר חופשי: 8:07.12 דקות (2022), שיא קנדה
200 מטר פרפר: 2:03.40 דקות (2022)
200 מטר גב: 2:02.85 דקות (2022)
200 מטר מעורב אישי: 2:06.57 דקות (2022)
400 מטר מעורב אישי: 4:21.49 דקות (2022), שיא קנדה
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה באנגלית)
תיאטרון ברמוזה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תיאטרון עירוני
 מוטו:  ”עושים תיאטרון אחר”
 מייסדים:  ג'רום ארוס 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 חברת אם:  החברה העירונית לתרבות הפנאי (עיריית אשדוד)
 מיקום המטה:   אשדוד, ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°48′16″N 34°38′51″E﻿ / ﻿31.804406270121°N 34.647396532018°E﻿ / 31.804406270121; 34.647396532018 
 משרד ראשי:  רחוב אח"י אילת 21, רובע א'
 ענפי תעשייה:  תרבות ואמנות 
  
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) תיאטרון ברמוזה(למפת אשדוד רגילה) תיאטרון ברמוזה(למפת השפלה רגילה) תיאטרון ברמוזה(למפת השפלה מוגדלת) תיאטרון ברמוזה  he תיאטרון ברמוזהhe תיאטרון ברמוזהמפת  __ אשדוד (in English: Ashdod)  __ גן יבנה (in English: Gan Yavne) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה (in English: Hevel Yavne Regional Council) ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיאטרון ברמוזה הוא התיאטרון העירוני של אשדוד. התיאטרון נוסד בשנת 2000 על ידי ג'רום ארוס, והוא נתמך על ידי "החברה העירונית לתרבות הפנאי" של עיריית אשדוד. הוא שוכן ב"גן של ברמוזה" במרכז קהילתי עוזיאל ברובע א', ברחוב אח"י אילת 21.
ברוב שנותיו, התיאטרון היה ממוקם ב"בימת הנוער" שבקניון לב אשדוד, עד לסגירתו ב-2023.
היסטוריה

"ברמוזה" נוסד כתיאטרון קהילתי בשנת 2000 על ידי ג'רום ארוס, לאחר שסיים את לימודיו בפריז שבצרפת בבית הספר לתיאטרון ע"ש ז'אק לקוק ובבית הספר למשחק פיזי Le Samovar. הקבוצה הראשונית הוקמה בשנת 2002, והורכבה מצעירים בני עשרים עד שלושים. כמו כן, הוקמה קבוצת חירשים-אילמים, שהעלתה את ההצגה "לא שומע". באותה שנה, התיאטרון קבע את משכנו במרכז קופף לנוער ברובע ב' באשדוד, והחל להשתתף בפסטיבל עכו השנתי לתיאטרון רחוב.
השם "ברמוזה", המורכב מהמילים בר (כפל משמעות; פרא, ובעל תכונה מסוימת) ומוזה (השראה אמנותית) נהגה על ידי חברת התיאטרון, דנה קיילה, בשנת 2004.
בשנת 2005, עבר ל"במת אשדוד" (מוכרת גם בשם "בימת הנוער") בקניון לב אשדוד, במבנה משותף לארגון הנוער "הפוך על הפוך" ולמרכז הרוק "שבלול". הקבוצה פעלה במבנה עד סגירת הקניון ב-2023, ולאחריו החלה לפעול במרכז קהילתי עוזיאל ברובע א'.
פעילות

מאז הקמתו, התיאטרון פעיל בפסטיבל בת ים הבינלאומי לתיאטרון ואמנות רחוב, ובפסטיבל עכו.
מתחילת העשור השני של המאה ה-21, התיאטרון תומך בפסטיבל מדרחוב רוגוזין באשדוד לתיאטרון רחוב, וחברי התיאטרון מפעילים בו פסלים חיים, דמויות וליצנים. כמו כן, הוא משתתף בפסטיבל רחובות הבינלאומי לפסלים חיים מאז תחילתו ב-2010.
התיאטרון הוא מקום התנדבות לתלמידי העיר אשדוד במיזם "מחויבות אישית" של משרד החינוך.
גלריה

מיצגים, פסלים חיים ודמויות של תיאטרון ברמוזה:
פסטיבל מדרחוב רוגוזין
פסטיבל רחובות הבינלאומי לפסלים חיים
פסטיבל אופקים לתיאטרון רחוב בנגב
ראו גם

אמפי אשדוד – תיאטרון פתוח בפארק אשדוד-ים
המשכן לאמנויות הבמה – היכל התרבות הרשמי של העיר אשדוד
ביאורים

↑  L'École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq
הערות שוליים

1 2 3 4   הסיפור של תיאטרון ברמוזה – ראיון עם ג'רום ארוס, ראיון בערוץ "תיאטרון ברמוזה", באתר יוטיוב (אורך: 11:32), 18 באוגוסט 2024
↑  ויקטוריה קונבסקי, מעורב חברתי זה הכי אשדודי, באתר כאן דרום אשדוד, ‏25 בספטמבר 2019
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
ראיון עם מייסד התיאטרון, ג'רום ארוס, אוגוסט 2024
הגן של ברמוזה – מבנה הקבע החדש של ברמוזה, מאז ספטמבר 2024
אפריון

ערך זה עוסק בכלי רכב חסר גלגלים הנישא על ידי מספר בני אדם. אם התכוונתם לכתב עת לספרות ושירה, ראו .
אפריון אירופאי מ-1775 שהיה מיועד לשארלוט, מלכת בריטניה
אפריון לתיירים בסין בימינו
אַפִּרְיוֹן או אפיריון הוא כלי רכב חסר גלגלים המיועד בדרך כלל לאדם אחד ונישא על ידי מספר בני אדם. האפריון מורכב ממושב הנוסע, והמוטות שבעזרתם מרימים את האפריון. אף שגם אלונקה תקפה להגדרה זו, השימוש הנפוץ במילה הוא לתיאור האפריון המפואר, שנועד להעביר אנשים בעלי מעמד חברתי גבוה ממקום למקום.
לאפריון שני שימושים עיקריים. האחד הוא העברה של אדם בעל דרגה חברתית גבוהה ממקום למקום.
אפיריונים אלה היו מפוארים ונוחים יחסית. השימוש השני שנעשה הוא פינוי או העברה של אנשים פצועים או גופות.
מושבי הנוסע הפשוטים ביותר הם מזרן בלבד, ואילו מושבים מפוארים יותר כוללים כיסא, כורסה או מיטה וסגורים על ידי תא או וילונות. האפיריונים הקלים ביותר נישאו על ידי שני אנשים, בעוד הכבדים ביותר נרתמו לבהמות משא.
המילה אפיריון נזכרת כבר במקרא ונעשו בה שימושים גם בארץ.
כפי שהיא מופיעה בשיר השירים (פרק ג' פסוק ט') :
ט אַפִּרְיוֹן, עָשָׂה לוֹ הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה--מֵעֲצֵי, הַלְּבָנוֹן.   י עַמּוּדָיו, עָשָׂה כֶסֶף, רְפִידָתוֹ זָהָב, מֶרְכָּבוֹ אַרְגָּמָן; תּוֹכוֹ רָצוּף אַהֲבָה, מִבְּנוֹת יְרוּשָׁלִָם.   יא צְאֶנָה וּרְאֶינָה בְּנוֹת צִיּוֹן, בַּמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה--בָּעֲטָרָה, שֶׁעִטְּרָה-לּוֹ אִמּוֹ בְּיוֹם חֲתֻנָּתוֹ, וּבְיוֹם, שִׂמְחַת לִבּוֹ.
‏
מילים דומות נמצאות בשימוש גם בשפות קרובות לעברית כגון יוונית phoreion; וסורית: פּוּרְיוֹן. דבר שנובע כנראה גם מקשרי מסחר הדוקים, כפי שאפשר גם להסיק על ידי הנאמר בשיר השירים.
אלן ג'ונסון

אלן קנת' ג'ונסון (באנגלית: Allen Kenneth Johnson; נולד ב-1 במרץ 1971) הוא אתלט עבר מארצות הברית, הוא אלוף אולימפי (אטלנטה 1996) ו-4 פעמים אלוף עולם (גטבורג 1995, אתונה 1997, אדמונטון 2001 ופריז 2003) בריצת 110 מטר משוכות.
ג'ונסון סיים 11 פעמים, ריצת 110 מטר משוכות, מהר יותר מ-13 שניות, יותר מכל אתלט אחר בהיסטוריה. שיאו האישי (12.92 שניות) היה קרוב במאית אחת, לשיא העולם של קולין ג'קסון מבריטניה (12.91 שניות).
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד בוושינגטון די. סי. הוא התאמן בהדרכתו של קרטיס פריי.
בתחרות גביע העולם באתלטיקה שנערכה בלונדון, אנגליה בשנת 1994 זכה ג'נסון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.29 שניות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברצלונה, ספרד במרץ 1995 זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 7.39 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.00 שניות, לפני טוני ג'ארט מבריטניה (13.04 שניות) ובן ארצו רוג'ר קינגדום (13.19 שניות).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 12.95 שניות, לפני בן ארצו מרק קריר (13.09 שניות) ופלוריאן שווארתוף מגרמניה (13.17 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 הגן ג'ונסון על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם של 12.93 שניות, לפני שיאן העולם קולין ג'קסון (13.05 שניות) ואיגור קובאץ' מסלובקיה (13.18 שניות).
במשחקי הרצון הטוב שנערכו בניו יורק בשנת 1998 זכה ג'ונסון במדליית כסף בריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.10 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיים ג'ונסון במקום 16 לאחר שלא התייצב לריצת חצי הגמר בריצת 110 מטר משוכות, בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה חלש עבורו של 13.48 שניות ולא הצליח לזכות בפעם השלישית ברציפות בתואר.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים ג'ונסון במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.23 שניות, מאית אחת בלבד אחרי חבריו לנבחרת טרנס טראמל ומארק קריר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכה ג'ונסון בפעם השלישית במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות, לפני אנייר גארסיה מקובה (13.07 שניות) ודדלי דוריבאל מהאיטי (13.25 שניות). ובמשחקי הרצון הטוב שנערכו בבריזביין, אוסטרליה אותה שנה הוא זכה במדליית זהב ריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.16 שניות.
בתחרות גביע העולם באתלטיקה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 2002 זכה ג'נסון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.45 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בברמינגהאם, אנגליה במרץ 2003 זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.47 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת באוגוסט אותה שנה הוא זכה בפעם הרביעית במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.12 שניות, לפני טרנס טראמל (13.20 שניות) וליו שיאנג מסין (13.23 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 2004 זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 7.36 שניות. באולימפיאדת אתונה (2004) הוא סיים במקום 32 בריצת 110 מטר משוכות, לאחר שלא סיים את הריצה. בשלב המוקדמות הוא קבע בתוצאה של 13.45 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכה ג'ונסון במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.10 שניות, אחרי לאדג'י דקורה מצרפת ( 13.07 שניות) וליו שיאנג (13.08 שניות).
בתחרות גביע העולם באתלטיקה שנערכה באתונה בשנת 2006 זכה ג'נסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 12.96 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה, ספרד במרץ 2008 זכה ג'ונסון במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.55 שניות.
ביולי 2010 פרש ג'ונסון מאתלטיקה תחרותית, בגיל 39.
שיאים אישיים

אצטדיון
ריצת 100 מטר: 10.41 שניות (1999)
ריצת 200 מטר: 20.26 שניות (1997)
ריצת 400 מטר: 48.27 שניות (1996)
ריצת 110 מטר משוכות : 12.92 שניות (1996)
ריצת 400 מטר משוכות: 52.00 שניות (1991)
קפיצה לגובה: 2.11 מטר (1989)
קפיצה לרוחק: 7.85 מטר (1991)
קפיצה משולשת: 14.83 מטר (1989)
אולם
ריצת 60 מטר: 6.62 שניות (1998)
ריצת 200 מטר: 21.53 שניות (2003)
ריצת 50 מטר משוכות: 6.40 שניות (2005)
ריצת 55 מטר משוכות: 7.14 שניות (2008)
ריצת 60 מטר משוכות: 7.36 שניות (2004)
ריצת 110 מטר משוכות: 13.34 שניות (1995)
קפיצה לרוחק: 8.14 מטר (1993)
תארים והישגים

בשנים 1995 - 1998, 2000 - 2001 ו-2003 קבע ג'ונסון את תוצאת השנה בעולם בריצת 110 מטר משוכות.
דוד מלמדוביץ

| --- | --- |

מלמדוביץ, 1945
 לידה:  1913 ביילסק פודלסקי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  16 בדצמבר 1995 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מספר צאצאים:  2 
 
שלט זיכרון לדוד מלמדוביץ בפארק דוד במרום נווה
דוד מלמדוביץ (1913 – 16 בדצמבר 1995) היה מפקד מחוז של בית"ר ופעיל במפלגת הצה"ר בפולין, מפקד באצ"ל וסגן ראש עיריית רמת גן.
חייו

נולד בעיר ביילסק פודלסקי בפולין בשנת תרע"ג, לאפרים ולשרה בת זאב אפלבוים. קיבל חינוך מסורתי וכללי. בפולין הכיר את מנחם בגין והשניים הפכו לידידים, ידידות שנמשכה כל חייהם.
עלה לארץ ישראל בשנת 1935. התגייס לאצ"ל והיה למפקד. כמו כן, שימש ככתב עיתון המשקיף ברמת גן. בשנת 1944 נעצר בלטרון על ידי הבריטים והוגלה לאריתריאה ולסודן. הוא שוחרר אחרי שנה, ונעצר בשנית אחרי פיצוץ מלון המלך דוד בירושלים. לאחר שחרורו נעצר פעם נוספת ב-5 באוגוסט 1947 יחד עם מנהיגי הצה"ר וראשי עיריות.
בשנת 1947 נבחר לראשונה לחבר מועצת העיר רמת גן מטעם תנועת החרות. במהלך השנים כיהן בתפקידים בכירים בעירייה, ובשנת 1955 נבחר לסגן ראש עיריית רמת-גן. היה גם חבר הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הלאומית, יושב ראש תנועת החרות ברמת גן. בשנת 1961 היה חבר במשלחת הישראלית בקונגרס הבין-לאומי לוועדות סוציאליות של האו"ם שהתקיים בטורקיה. בשנת 1969 החליט להתמודד ברשימה עצמאית, א-מפלגתית, בשם "רמת גן לאזרח".
היה ציר במספר קונגרסים ציוניים: בקונגרס הכ"ג (1951) ובקונגרס הכ"ד (1956). כיהן גם כמזכיר הכללי של קופת חולים לעובדים לאומיים בישראל.
נפטר ב-16 בדצמבר 1995 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
משפחה

בשנת 1937 נשא לאישה את בלומה בת מאיר בסס. ב-1942 נולד להם בנם מאיר וב-1949 נולדה בתם שרה.
הנצחה

ב-1996 יצא ספר לזכרו. בשכונת מרום נווה ברמת גן הוקם "פארק דוד" על שמו, והוא הפארק השני בגודלו בעיר.
מרוץ הספארי רמת גן על שם דוד מלמדוביץ.
הערות שוליים

1 2  דוד מלמדוביץ : ניסן תרע"ג-כסלו תשנ"ו 1913–1995 / כתיבה והפקה - מרים משעל, באתר הספרייה הלאומית
1 2 3 4 5 6  דוד תדהר (עורך), "דוד מלמדוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3295
↑  מנחם בגין, בשלושים השנים שנפגשנו לראשונה, חרות, 8 באפריל 1963
1 2  מודעות ברכה לדוד מלמדוביץ, המשקיף, 1 בפברואר 1942
↑  25 שנה לכהונתו הרצופה של דוד מלמדוביץ במועצת עיריית רמת גן, מעריב, 26 באוקטובר 1972
↑  עמוד 18, מעריב, 26 באוקטובר 1972
↑  דוד מלמדוביץ באתר GRAVEZ
↑  ברכות להולדת הבת, חרות, 26 באוגוסט 1949
↑  מרוץ ספארי רמת-גן על שם דוד מלמדוביץ' ז"ל, פורטל החינוך עיריית רמת גן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302167105171  ISNI: 0000 0001 0832 7567  VIAF: 160805628   WorldCat (עם VIAF): 160805628
אתוניזם

תבליט אבן גיר באל-עמארנה המתאר את אחנתון, נפרתיתי וילדיהם הסוגדים לאתון, בערך 1372–1355 לפני הספירה.
אתוניזם, הידועה גם כדת האתון, דת אל-עמארנה, וכפירת עמארנה, הייתה דת במצרים העתיקה. היא נוסדה על ידי אחנתון, פרעה ששלט בממלכה החדשה תחת השושלת השמונה עשרה (אנ'). הדת מתוארת כמונותיאיסטית או מונולטריסטית, אם כי מספר אגיפטולוגים טוענים שהיא הייתה למעשה הנותאיסטית. האתוניזם התרכז בפולחן אתון, אל המתואר כדיסקת השמש. אתון היה במקורו היבט של רע, אלוהות השמש המסורתית של מצרים, אם כי מאוחר יותר החשיב אותו אחנתון כנעלה על כל האלוהויות. במאה ה-14 לפני הספירה, האתוניזם הייתה דת המדינה של מצרים במשך כ-20 שנה, ואחנתון התמודד עם הסגידה לאלים אחרים ברדיפה; הוא סגר מקדשים מסורתיים רבים, ובמקום זאת החל בבנייתם של מקדשים אתוניסטים, ודיכא אנשי דת. עם זאת, הפרעונים הבאים הפילו את התנועה לאחר מותו של אחנתון, ובכך החזירו את הדת הפוליתאיסטית המסורתית של הציוויליזציה המצרית. לאחר מכן נעשו מאמצים רחבי היקף להסיר מהרישומים המצריים כל נוכחות או אזכור של אחנתון, מקדשים אתוניסטים והצהרות על אל עליון ייחודי.
תולדות אתון לפני אחנתון

המילה אתון (במצרית עתיקה: jtn), שפירושה "עיגול", "דיסקה", ומאוחר יותר "דיסקת שמש", נמצאה לראשונה במאה ה-24 לפני הספירה בפפירוס אבוסיר (Abusir Papyri), שהתגלה במקדש המתים של פרעה השושלת החמישית נפרירקאר קאקאי. אתון, אל האתוניזם, מופיע לראשונה כאל בכתבים המתוארכים לשושלת השתים עשרה, בסיפורו של שאנהת. בתקופת הממלכה התיכונה, אתון "כדיסקת השמש...היה רק היבט אחד של אל השמש רע." היה הוא אל שמש מעורפל יחסית וללא התקופה האתוניסטית, בקושי היה מופיע בהיסטוריה המצרית. למרות שישנן עדויות לכך שהפך חשוב מעט יותר במהלך השושלת השמונה עשרה, ובמיוחד כינויה של הדוברה המלכותית של אמנחותפ השלישי כרוח האתון, היה זה אמנחותפ הרביעי שהציג את המהפכה האתוניסטית בסדרה של צעדים שהגיעו לשיאם בפרק הרשמי של אתון בתור האל היחיד של מצרים. אף על פי שכל שורת המלכים לפני שלטונו של אחנתון אימצה בעבר אלוהות אחת כפטרון המלכותי וכאל המדינה העליון, מעולם לא היה ניסיון להדיר אלוהויות אחרות, והמון האלים תמיד כובדו והותרה הסגידה להם. בתקופת שלטונו של תחותמס הרביעי, הוא זוהה כאל שמש מובהק, ובנו אמנחותפ השלישי הקים וקידם פולחן נפרד לאתון. עם זאת, אין ראיות לכך שאמנחותפ השלישי הזניח את האלים האחרים או ניסה לקדם את אתון כאל בלעדי.[דרוש מקור]
מצרים האתוניסטית

אמנחותפ הרביעי הציג לראשונה את האתוניזם בשנה החמישית למלכותו (1348/1346 לפנה"ס), והעלה את אתון למעמד של אל עליון, כאשר התיר את המשך הפולחן לאלים המסורתיים. מאוחר יותר, בתקופת שלטונו של אחנתון, הוא אסר על סגידה לאלים אחרים, סטייה קיצונית ממאות השנים של הנוהג הדתי המצרי. כדי להדגיש את השינוי, נכתב שמו של אתון בצורת הכרטוש השמורה בדרך כלל לפרעונים, חידוש של האתוניזם. נראה שהרפורמה הדתית חפפה להכרזה על חג הסד, מעין יובל מלכותי שנועד לחזק את סמכויות המלוכה האלוהיות של פרעה. באופן מסורתי נערך בשנת השלושים למלכות פרעה, ייתכן שזה היה פסטיבל לכבוד אמנחותפ השלישי. מספר אגיפטולוגים חושבים שהייתה לו קורגנטיות (Coregency) של 2-12 שנים עם אמנחותפ הרביעי.
השנה החמישית לשלטון אמנחותפ הרביעי מסמלת את תחילת בנייתה של בירה חדשה, אחתאתון (אופק אתון), באתר המכונה היום אל-עמארנה. עדויות מופיעות על שלוש אַסְטֶלות הגבול ששימשו לסימון גבולות הבירה החדשה. לאחר מכן, אמנחותפ הרביעי שינה רשמית את שמו לאחנתון (רוח אתון) כחיזוק לפולחן החדש שלו. על פי ההערכות, התאריך שניתן לאירוע היה בסביבות ה-2 בינואר של אותה שנה. בשנה השביעית למלכותו (1346/1344 לפנה"ס) הועברה הבירה מתבאי לאחתאתון, אך נראה כי בניית העיר נמשכה עוד שנתיים. בהעברת החצר שלו מהמרכזים הטקסיים המסורתיים, הוא סימן על שינוי דרמטי במוקד הכוח הדתי והפוליטי.
המהלך הפריד את פרעה וחצרו מהשפעת הכהונה וממרכזי הפולחן המסורתיים, אך לגזירתו הייתה גם משמעות דתית עמוקה יותר. בהתחשב בשילוב עם שינוי שמו, ייתכן שהמעבר לאל-עמארנה נועד גם כאות למותו והלידה מחדש של אחנתון. יכול להיות שהדבר התרחש במקביל למותו של אביו ולסיום הקורגנטיות. בנוסף לבניית בירה חדשה לכבוד אתון, אחנתון גם פיקח על בניית מספר מתחמי המקדשים האדירים ביותר במצרים העתיקה, כולל אחד בכרנכ ואחד בתבאי, קרוב למקדש אמון הישן.
בשנה התשיעית למלכותו (1344/1342 לפנה"ס), הכריז אחנתון על גרסה קיצונית יותר של דתו החדשה, ובה אתון לא רק האל העליון של הפנתיאון המצרי אלא האל היחיד של מצרים, ואחנתון עצמו כמתווך היחיד בין אתון והעם המצרי. מאפיינים מרכזיים של האתוניזם כללו איסור על אלילים ודימויים אחרים של האתון, למעט דיסקת השמש מקרינה ובה הקרניים (המתוארות בדרך כלל מסתיימות בידיים) נראות כמייצגות את הרוח הבלתי נראית של אתון. אחנתון פנה לאתון בתפילות, כגון המזמור הגדול לאתון (אנ'): "הו אלוה יחיד שאין עוד מלבדו" ("O sole God beside whom there is none"). גם שמו של אתון נכתב אחרת לאחר השנה התשיעית לשלטון פרעה כדי להדגיש את הקיצוניות של המשטר החדש. במקום להיכתב בסמל של דיסקת שמש מקרינה, אתון, הפך כעת למאוית באופן פונטי.
הפרטים של התאולוגיה האתוניסטית עדיין לא ברורים. הדרת-כל פרט לאל אחד ואיסור האלילים היו חריגה קיצונית מהמסורת המצרית, אך חלק מהחוקרים רואים באחנתון כמי שנהג במונולטריזם או בהנותאיזם ולא במונותאיזם, שכן הוא לא הכחיש באופן אקטיבי את קיומם של אלים אחרים. הוא פשוט נמנע מלהעריץ אותם. רפורמות אלו בוטלו מאוחר יותר על ידי יורשו, פרעה תות ענח' אמון.
מספר היסטוריונים טוענים שרק אחנתון ונפרטיטי יכלו לסגוד ישירות לאתון.
כניגוד לדת המצרית המסורתית

אחנתון יישם את תוכניתו הרדיקלית לרפורמה דתית. במשך כעשרים שנה, הוא דחק במידה רבה את האמונות והמנהגים עתיקי היומין של דת המדינה המצרית, והדיח את ההיררכיה הדתית שלה, ובראשם הכהונה החזקה של אמון בתבאי. במשך אלף וחמש מאות שנים סגדו המצרים למשפחה מורחבת של אלים ואלות, שלכל אחת מהן הייתה מערכת משוכללת משלה של כוהנים, מקדשים, היכלי קודש וטקסים. מאפיין מרכזי של הפולחנים היה הערצת דימויים ופסלים של האלים, שסגדו להם בגבולות האפלים של המקדשים.
פסגת ההיררכיה הדתית הייתה פרעה, המלך והאל החי כאחד. הנהלת הממלכה המצרית הייתה אפוא קשורה באופן בלתי נפרד עם כוחם והשפעתם של הכוהנים והסופרים ונשלטה במידה רבה על ידיהם. הרפורמות של אחנתון גזרו הן את הבסיסים הפילוסופיים והן הכלכליים של כוח הכוהנים, וביטלו את פולחניהם של כל האלוהויות האחרות, ואיתם את התעשייה הגדולה והמכניסה של קורבנות ומחווה שהכוהנים שלטו בה.
במקביל, חיזק אחנתון את תפקידו של פרעה. דומיניק מונטסראט (Dominic Montserrat), ניתח את הגרסאות השונות של המזמורים לאתון, וטען שכל הגרסאות של המזמורים מתמקדות במלך; הוא הציע שהחידוש האמיתי הוא הגדרה מחדש של מערכת היחסים בין אלוהים למלך באופן שהועיל לאחנתון, תוך ציטוט של הצהרתו של האגיפטולוג ג'ון ביינס (John Baines (Egyptologist)): "דת אל-עמארנה הייתה דת של אלוהים ומלך, או אפילו של מלך תחילה ואחר כך אלוהים".
בתחילה, אחנתון הציג את אתון לעם המצרי כגרסה של האלוהות העליונה המוכרת אמון-רע (בעצמה תוצאה של עלייה מוקדמת יותר לגדולה של פולחן אמון, וכתוצאה מכך אמון התמזג עם אל השמש רע), בניסיון לשים את רעיונותיו בהקשר דתי מוכר. 'אתון' הוא השם שניתן לדיסקת השמש, והכותרת המלאה של האל על אסטלות הגבול של הבירה החדשה הייתה "רע-הורוס, שעלז באופק בשמו של האור אשר בדיסקת השמש".
עם זאת, בשנה התשיעית למלכותו, הכריז אחנתון על גרסה קיצונית יותר של דתו החדשה בכך שהכריז על אתון לא רק האל העליון אלא האל היחיד, ואחנתון כבנו של אתון (אנ') היה המתווך היחיד בין אתון לעמו. הוא הורה להשחית את מקדשי אמון ברחבי מצרים. מאפיינים מרכזיים של האתוניזם כללו איסור על אלילים ותמונות אחרות של האתון, למעט דיסקת שמש מקרינה ובה הקרניים, המתוארות בדרך כלל כמסתיימות בידיים, מייצגות את הרוח הבלתי נראית של אתון. מאוחר יותר, גם זה נאסר.
אמנות אל-עמארנה

סגנונות אמנות ששגשגו בתקופה קצרה זו שונים באופן ניכר מאמנות מצרית אחרת. הם נושאים מגוון של רגשות, מראשים מוארכים ועד בטן בולטת, כיעור מוגזם, והיופי של נפרטיטי. באופן משמעותי, בפעם היחידה בתולדות האמנות המלכותית המצרית, משפחתו של אחנתון תוארה בצורה נטורליסטית מובהקת. פעולה זו מציגה חיבה בבירור.
תחריטים של אחנתון ונפרטיטי מתארות בדרך כלל את אתון בצורה בולטת מעל צמד זה, כאשר ידי אתון קרובות לפיותיהם ומציעות ענח'. באופן יוצא דופן לאמנות הממלכה החדשה, פרעה ואשתו מתוארים כשווים בגודלם, כאשר דמותה של נפרטיטי משמשת לקישוט מקדש אתון הפחות באל-עמארנה. דבר שעשוי להצביע על כך שהיה לה גם תפקיד רשמי בולט בפולחן אתון.
ייצוגים אמנותיים של אחנתון נותנים לו בדרך כלל מראה יוצא דופן, עם גפיים דקות, בטן בולטת וירכיים רחבות. דמויות מובילות אחרות מתקופת אל-עמארנה, מלכותיות ואחרות, מוצגות גם הן עם חלק מהמאפיינים הללו, מה שמצביע על משמעות נלווית דתית אפשרית, במיוחד מכיוון שמקורות מסוימים מציעים שייצוגים פרטיים של אחנתון, בניגוד לאמנות רשמית, מציגים אותו כנורמלי למדי. כמו כן, מוצע על ידי ברייר שהמשפחה סבלה מתסמונת מרפן, הידועה כגורמת לתווי מראה מוארך, מה שעשוי להסביר את הופעתו של אחנתון.