stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל אליעזר שטרן
ספריו

שו"ת שביבי אש - (ארבעה חלקים) בהוצאת עוז והדר
הגדה של פסח אוצרות הראשונים - בהוצאת עוז והדר
שביבי אש - על התורה
שביבי אש - על המועדים ח"א, ח"ב
שביבי אש - קדושת בית הכנסת וכתיבת ספר תורה
שביבי אש - ענייני חופה ושבע ברכות
הגדה של פסח שביבי אש - ההדרת פירוש הראב"ן עם חידושים וביאורים
שביבי טהרה - הלכות נדה, תשס"ו
שביבי אש - קובץ בירורים
שמיטת כספים כהלכתה
מכירת חמץ כהלכתו
כתובה כהלכתה
גירות כהלכתה
הצלת נפשות
גידולי חדש - פסקים וברורי הלכה בעניין איסור אכילת חדש, תשנ"ט
שביבי הלוי - חליפת מכתבים עם הרב שמואל הלוי ואזנר, תשע"ה
שביבי אש - על התורה, ענייני הלכה על פרשיות השבוע - (שני חלקים) בהוצאת עוז והדר, תשע"ח
קובץ שערי הוראה, קובץ תורני היו"ל על ידי בית ההוראה - ח"ג, ח"ד, חי"ב
לאורך השנים התעסק רבות במשנת החתם סופר והוציא מספר ספרים על פי משנתו.
פסקי ומנהגי חתם סופר
סנה בוער באש
קובץ אגרות חתם סופר
משפחתו

הרב שטרן נשוי ואב לשמונה עשר ילדים.11 בנים ו7 בנות
בנו הרב יום טוב ליפמן מחבר הספרים "ליקוטי הגר"א" על המועדים.
בנו בכורו הרב שלמה יצחק ראש כולל, דיין ומורה צדק מחבר הספרים "תורת הלוי", מתורתו של הרב וואזנר על הלכות סת"ם ושמיטה.
חתנו הרב יחזקאל אהרן שווארץ מורה צדק, רבה של הקריה החסידית בהר יונה.
חתנו הרב מאיר לייפער מחבר הספר מנחת שבת, מורה צדק מרבני קהילת "נחלת יעקב".
הערות שוליים

↑  כנס עשור לבתי ההוראה של הגרש"א שטרן, באתר פורום בחדרי, ‏3/4/2008
↑  אודות, באתר "אחריות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299041905171  ISNI: 0000 0000 8340 4422  LCCN: n85104557  VIAF: 21111742   WorldCat (עם VIAF): 21111742
הו צ'י מין סיטי

| --- | --- |
פוטומונטז' של הו צ'י מין סיטי
פוטומונטז' של הו צ'י מין סיטי
 מדינה:  וייטנאם וייטנאם
 ראש העיר:  נווין ת'אן פונג
 תאריך ייסוד:  1698
 על שם:  הו צ'י מין 
 שטח:  2,061 קמ"ר
 גובה:  19 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  9,389,720 (2022)
  ‑ צפיפות:  4,363 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  10°45′00″N 106°40′00″E﻿ / ﻿10.75°N 106.666666666667°E﻿ / 10.75; 106.666666666667
 אזור זמן:  UTC +7
 http://www.hochiminhcity.gov.vn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת וייטנאם מוגדלת) האנוי הייפונג קאנטחו דה נאנג ביין הואה נאצ'אנג בואון מה טואוט הואה טהאי נווין הרפובליקה העממית של סין לאוס תאילנד קמבודיה ים סין הדרומי  מפרץ טונקין  מפרץ תאילנד הו צ'י מין סיטי(למפת וייטנאם רגילה) האנוי הייפונג קאנטחו דה נאנג ביין הואה נאצ'אנג בואון מה טואוט הואה טהאי נווין הרפובליקה העממית של סין לאוס תאילנד קמבודיה ים סין הדרומי  מפרץ טונקין  מפרץ תאילנד הו צ'י מין סיטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הכיבוש הצרפתי של סייגון
הו צ'י מין סיטי בלילה
הו צ'י מין סיטי (בוייטנאמית: ‏Thành phố Hồ Chí Minhקובץ:Thanh Pho Ho Chi Minh.ogg‏Ⓘ‏), לשעבר סייגון (בוייטנאמית: ‏Sài Gònקובץ:Saigon.ogg‏Ⓘ‏), היא העיר הגדולה ביותר בווייטנאם. סייגון הייתה בירת דרום וייטנאם מ-1954 ועד 1976, עת נכבשה על ידי צפון וייטנאם במלחמת וייטנאם, והאנוי הפכה לבירת המדינה המאוחדת. עם כיבושה שונה שם העיר לשם הנוכחי, על שם הו צ'י מין מייסד צפון וייטנאם, אולם וייטנאמים רבים עדיין מכנים את העיר בשמה הקודם. העיר שוכנת על גדתו המערבית של נהר סייגון (אנ'), סביבו משתרע המטרופולין שלה על כ-2,061 קמ"ר. העיר היא שער הכניסה הראשי למדינה, וביקרו מעל ל-8.6 מיליון איש ב-2019, רובם דרך נמל התעופה הבינלאומי טן סון נהאט.
הו צ'י מין היא המרכז הכלכלי של וייטנאם ויש לה מעמד של עיר עולם. בעיר שוכנת הבורסה לניירות ערך הגדולה במדינה, והיא ביתם של משרדי הנהלה של בנקים וחברות בינלאומיות רבות. הו צ'י מין סיטי מתפתחת במהירות, ולצד מעמד של מתעשרים חדשים, יש בה גם משכנות עוני ועזובה רבים.
שמות העיר

הו צ'י מין סיטי כונתה במספר שמות לאורך ההיסטוריה שלה, ואלו ייצגו קבוצות אתניות, תרבותיות ופוליטיות שונות. בתקופתה כנמל מסחר קטן של האימפריה הקמרית, נודעה העיר כ"פרי נוקור" (בקמרית: ព្រៃនគរ), וכך היא עוד מכונה בפי חלק מהקמבודים עד היום. פירוש המילה פרי בקמרית הוא יער והמילה נוקור הוא ממלכה - על כן נקראה העיר בפי האימפריה הקמרית "ממלכת היער". בהמשך, עם מעבר השליטה בה לידי הווייטנאמים, שמה שונה באופן רשמי ל"יה דין" (בווייטנאמית: Gia Định), שם בו כונתה עד לכיבוש הצרפתי בשנות ה-60 של המאה ה-19.
לאחר הכיבוש הצרפתי, שמה שונה ל"סייגון" (בווייטנאמית: Sài Gòn), על אף שכונתה במפות מקומיות כ"יה דין" עד ל-1891 לפחות. בשפה הווייטנאמית מילים רבות השאולות משפות סיניות. אחת הסברות באשר לפשר השם סייגון היא מהמילים הסיניות "סיי" (בווייטנאמית: Sài), אשר משמעה עצי הסקה, גזם, ענפים או כלונסאות עץ, ו"גון" (בווייטנאמית: Gòn) אשר משמעה בווייטנאמית הוא כותנה. שם זה עשוי להתייחס לעצי הבומבק ההודי, אשר מכונה גם עץ הכותנה, אותו שתלו החמרים מסביב לפרי נוקור, ושעדיין מצוי באזורים שונים בעיר. כמו כן, שם זה יכול להתייחס גם ליער העבות שסבב את העיר, על שמו נקראה העיר על ידי החמרים. פירוש נוסף הניתן לשם סייגון הוא מההקבלה לשם טאינגון (בווייטנאמית: Tai-Ngon), שמה הקנטונזי של העיר, אשר משמעה גדה. כמו כן, ייתכן שהשם סייגון הוא שיבוש של המילים סיי קון (בווייטנאמית: Sai Côn), תרגום השם פרי נוקור מקמרית לווייטנאמית.
השם הנוכחי, "הו צ'י מין סיטי", ניתן לה לאחר נפילתה של סייגון לקראת סופה של מלחמת וייטנאם ב-1975, כהוקרה להו צ'י מין, מייסד ומנהיג צפון וייטנאם. אף על פי כן, בשיח היום-יומי השם סייגון עודנו שגור בפי האזרחים והתיירים המגיעים לעיר וכן בפי הקהילה הבינלאומית. לרוב יש הבדל טכני בין שני השמות - השם סייגון משמש למרכז ההיסטורי של העיר והאזורים הסמוכים לו, בעוד שהשם הו צ'י מין סיטי משמש לעיר בכללותה, כולל המטרופולין שלה.
היסטוריה

ההתיישבות הראשונה באזור העיר הייתה מקדש שהקימה במקום ממלכת פונאן במאה הרביעית. יישוב בשם באיגאור הוקם באזור במאה ה-11 על ידי ממלכת צ'אמפה. כשפלשה האימפריה הקמרית לאזור, היא שינתה את שם היישוב לפרי נוקור, שמשמעו "ממלכת היער". פרי נוקור התפתחה ככפר דייגים קטן, בו ישבו בעיקר חמרים.
בתחילת המאה ה-17 מתיישבים וייטנאמים החלו לפקוד את העיר ולהתיישב בה וכך גם באזור כולו. אט אט ההתיישבויות הווייטנאמיות ניתקו את ההתיישבות הקמרית בדלתא של המקונג ובפרי נוקור משאר שטחי האימפריה והפכו אותם למיעוט באזור. ב-1623 המלך החמרי התיר לפליטים וייטנאמיים ממלחמת האזרחים בווייטנאם להתיישב בפרי נוקור ולהקים בה בית מכס. גלים הולכים וגדלים של וייטנאמיים החלו להשתלט על העיר, ללא יכולת מצד האימפריה הקמרית להתנגד להם, בשל מלחמותיה עם תאילנד. ב-1698 נשלח לעיר אציל וייטנאמי מהואה מטעם שושלת נווין, על מנת להקים באזור תשתית מנהלית לטובת השלטון הווייטנאמי. לקראת תום שלטונם בה, הפכה פרי נוקור לנמל מסחרי חשוב ביותר לאימפריה הקמרית - אובדנה ואובדן כל הדלתא של המקונג ניתק את האימפריה מים סין הדרומי לחלוטין, אך נותרה לה הגישה למפרץ תאילנד מהנמלים בסיהאנוקוויל וקפ. השליטה בעיר עברה באופן רשמי לווייטנאמים והם הקימו בה מצודה בהשראת המהנדס הצרפתי סבסטיאן דה וובאן ובסיוע של שכירי חרב צרפתים. מצודה זו והעיר כולה כונתה על ידי הווייטנאמים "יה דין".
העיר נכבשה על ידי הצרפתים והספרדים ב-1859 וסופחה באופן רשמי להודו-סין הצרפתית ב-1862 בהסכם סייגון. השלטון הצרפתי הותיר את השפעתו העמוקה על העיר, ומבנים רבים בה בנויים לפי הסגנון הצרפתי - אף השם האירופאי לעיר, סייגון, הפך לשמה הרשמי. ב-1929 מנתה אוכלוסיית העיר כ-123,890 תושבים ומתוכם 12,100 צרפתים.
הווייט מין, בהנהגתו של הו צ'י מין, הכריז על עצמאות וייטנאם כבר בשנת 1945 לאחר שזו נכבשה על ידי צרפת של וישי והאימפריה היפנית. תחומי שליטתו של הוייט-מין היו מרוכזים באזורים הכפריים של וייטנאם. לאחר מותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט ונטישת המדיניות האנטי-קולוניאליסטית שאימץ בתקופתו כנשיא ארצות הברית, תמכה ארצות הברית בניסיונותיה של צרפת להשיב לעצמה את השליטה בווייטנאם, בניסיון להשתלט על התפשטות הקומוניזם. דרום וייטנאם עודנה הייתה נתונה לשליטתה המלאה של צרפת, כולל סייגון, וכן היו בידיה כיסי שליטה בדלתא של ההונג - הערים האנוי, הייפונג ותאי בין.
ב-1949 הכריז באו דאי, קיסר שושלת נווין, על עצמאותה של וייטנאם מידי צרפת ובהסכמתה, וכן הכריז על סייגון כבירת המדינה החדשה. ב-1954, בעקבות תוצאות מלחמת הודו-סין הראשונה, הוחלט במסגרת ועידת ז'נבה על חלוקתה של וייטנאם, כך שצפון וייטנאם תהפוך למדינה קומוניסטית בשליטתו של הווייט מין והדרום יוותר מדינה קפיטליסטית בשליטתו של באו דאי ובתמיכתה של צרפת. מספר שנים לאחר מכן פרצה מלחמת וייטנאם, בה נלחמה דרום וייטנאם בתמיכתה של ארצות הברית ומדינות המערב בצפון וייטנאם והווייטקונג בתמיכתן של ברית המועצות ומדינות הגוש המזרחי. במהלך מתקפת טט ניסו כוחות הצפון לכבוש את העיר, שהייתה לבסיס הפיקוד של צבא ארצות הברית המדינה, אך הדבר עלה בידיהם רק ב-30 באפריל 1975, במהלך שהביא לסוף המלחמה ולניצחונה של צפון וייטנאם ונודע בשם "נפילת סייגון". ב-1976, החליט הממשל הקומוניסטי החדש על איחודה של סייגון עם מחוז יה דין ושני מחוזות נוספים ליצירת הו צ'י מין סיטי, על שמו של המנהיג המנוח הו צ'י מין.
במאה ה-21, העיר הייתה צפויה להצטרף לערים אחרות שמתקיימות מתחת לקו המים, כמו ניו אורלינס ואמסטרדם בשל שילוב בין גורמים כלכליים, פוליטיים ואקלימיים.
גאוגרפיה

הו צ'י מין סיטי ממוקמת בדרום מזרח וייטנאם, כ-1,760 ק"מ מהבירה האנוי. הגובה הממוצע של העיר הוא 19 מטר מעל פני הים. העיר גובלת במחוזות טאי נין ובין ייאנג מצפון, במחוזות דאונגם נאי ובה ז'יה-וונגם טאו ממזרח, במחוז לאונגם אנג ממערב ובים סין הדרומי מדרום. העיר מכסה שטח של כ-2,095 קמ"ר, המהווים כ-0.63% משטחה של וייטנאם. המרחק מהנקודה הצפונית בעיר לדרומית הוא כ-102 ק"מ ומהנקודה המזרחית בעיר למערבית הוא כ-47 ק"מ.
גאוגרפיה > אקלים

בעיר אקלים סוואנה טרופי עם לחות ממוצעת של 78-82%. השנה בעיר מובחנת לשתי עונות - העונה הגשומה ממאי עד נובמבר, בה יש כמות משקעים ממוצעת של 1,800 מ"מ וכ-150 ימים של גשם, והעונה היבשה מדצמבר עד אפריל. הטמפרטורה הממוצעת בעיר היא 28.0 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שתועדה בעיר היא 40.0 מעלות צלזיוס באפריל והנמוכה ביותר הייתה כ-13.8 מעלות צלזיוס בינואר. בממוצע, בעיר בין 2,400 ל-2,700 שעות שמש בשנה.
| אקלים בהו צ'י מין סיטי > חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בהו צ'י מין סיטי > ינואר.36.4.31.6.21.1.13.8.13.8 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > פברואר.38.7.32.9.22.5.16.0.4.1 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > מרץ.39.4.33.9.24.4.17.4.10.5 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > אפריל.40.0.34.6.25.8.20.0.50.4 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > מאי.39.0.34.0.25.2.20.0.218.4 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > יוני.37.5.32.4.24.6.19.0.311.7 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > יולי.35.2.32.0.24.3.16.2.293.7 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > אוגוסט.35.0.31.8.24.3.20.0.269.8 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > ספטמבר.35.3.31.3.24.4.16.3.327.1 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > אוקטובר.34.9.31.2.23.9.16.5.266.7 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > נובמבר.35.0.31.0.22.8.15.9.116.5 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > דצמבר.36.3.30.8.21.4.13.9.48.3 | אקלים בהו צ'י מין סיטי > שנה.40.0.32.3.23.7.13.8.1,931 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
ממשל

לשטח העיר הו צ'י מין סיטי מעמד כשל מחוז בווייטנאם. העיר עצמה מחולקת ל-24 תת-מחוזות - חמישה מחוזות כפריים שגודלם 1,601 קמ"ר ו-19 מחוזות עירוניים או פרווריים שגודלם 494 קמ"ר.
הרשות המבצעת של העיר נקראת "ועדת העם של הו צ'י מין סיטי" - היא מונה כ-13 חברים ובראשה עומד נווין ת'אן פונג. הרשות המחוקקת של העיר היא "מועצת העם של הו צ'י מין סיטי" - בה כ-95 חברים, ובראשה עומדת נווין ת'י קויט טאם. הרשות השופטת של העיר הוא בית המשפט העממי של הו צ'י מין סיטי, אשר בראשו עומד אונג ת'י שואן הואנג. בנוסף, בעיר ועדה מבצעת של המפלגה הקומוניסטית, המייצגת את מפלגת השלטון ומזכירה הראשי הוא נווין ת'יין נאן. סדר ההיררכיה של הפוליטיקה העירונית הוא שמזכיר הוועדה המבצעת של המפלגה הקומוניסטית עומד בראש, לאחריו ראש ועדת העם ולאחר מכן ראש מועצת העם.
דמוגרפיה

| אוכלוסיית העיר משנת 1999> שנה | אוכלוסיית העיר משנת 1999> שטח העיר בקמ"ר | אוכלוסיית העיר משנת 1999> אוכלוסייה | אוכלוסיית העיר משנת 1999> צפיפות לקמ"ר | אוכלוסיית העיר משנת 1999> אוכלוסייה עירונית | אוכלוסיית העיר משנת 1999> אוכלוסייה כפרית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | אין מידע | 5,034,058 | אין מידע | 4,207,825 | 826,233 |
| 2004 | אין מידע | 6,117,251 | אין מידע | 5,140,412 | 976,839 |
| 2009 | 2,097.1 | 7,162,864 | 3,416 | 5,880,615 | 1,282,249 |
| 2014 | 2,095.5 | 7,981,900 | 3,809 | 6,554,700 | 1,427,200 |
| 2019 | 2,061.2 | 8,993,082 | 4,363 | 7,127,364 | 1,865,718 |
מקורות:
ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון של וייטנאם משנת 2019 אוכלוסיית העירייה מנתה כ-8.993 מיליון תושבים, כ-8.34% מאוכלוסייה וייטנאם. נתון זה הופך את הו צ'י מין סיטי לעיר המאוכלסת ביותר במדינה וגם למחוז המאוכלס ביותר במדינה. ההערכה היא כי עד 2025 יתגוררו בעיר כ-13.9 מיליון איש. מוערך כי בשנת 2020 מתגוררים במטרופולין של העיר כ-20 מיליון תושבים.
כ-93.52% מתושבי העיר משתייכים לעם הווייטנאמי. המיעוט הגדול בעיר הוא הקהילה הסינית המונה כ-5.78% מאוכלוסיית העיר, והיא הקהילה הסינית הגדולה במדינה. הקהילה הסינית מגוונת ודוברת את השפות יְוֵה, מנדרינית, האקּה, הוֹקְייֵן, האינאנית ועוד. מיעוטים נוספים הם החמרים (0.34%) ובני הצ'אמפה (0.1%).
הדתות הבולטות בעיר הן המהאיאנה, הדאואיזם והקונפוציאניזם, כשמאמיני שלוש הדתות מתפללים בדרך כלל באותם המקדשים. ישנה אוכלוסייה ניכרת של נוצרים קתולים בעיר - כ-10% מאוכלוסייתה. דתות נוספות הן קאו דאי, הואה האו, נצרות פרוטסטנטית, אסלאם, הינדואיזם וחברי הדת הבהאית.
כלכלה

אף על פי ששטח העיר מונה כ-0.6% בלבד משטחה של וייטנאם, הו צ'י מין סיטי מייצאת כ-20% מהתל"ג של המדינה, מייצרת כ-27% מהתוצר התעשייתי שלה ומושקעות בה כ-34.9% מהשקעות החוץ הישירות שבה. העיר נחשבת למרכז הכלכלי של וייטנאם והתוצר המקומי הגולמי לנפש בעיר הוא 5,131 דולר, לעומת הממוצע בווייטנאם של 1,042 דולר לנפש.
התעשיות המרכזיות בעיר הן כרייה, דיג מאכלי ים, חקלאות, בנייה, תיירות ומסחר. למדינה בעלות על כ-33.3% מענפי התעשייה העירוניים, למגזר הפרטי בעלות על כ-4.6% והשאר בבעלות זרה. מגזר השירותים מהווה כ-51.1% מכלכלת העיר, המגזר התעשייתי כ-47.7% והחקלאות כ-1.2%.
בעיר 12 אזורי תעשייה ושני מתחמי חברות היי-טק. אינטל השקיעה במפעליה בעיר כמיליארד דולרים. בעיר ממוקמים גם סניפיהם הראשיים של מעל 50 בנקים וכ-20 חברות ביטוח. הבורסה לניירות ערך הראשונה והגדולה ביותר בווייטנאם נמצאת בעיר.
כשלושה מיליון תיירים מגיעים לעיר מדי שנה - כ-70% מהתיירים המגיעים לווייטנאם כולה. בעיר הוקמו שני מרכזים אורבניים חדשים, שכוללים בתי ספר מקצועיים, תשתיות חדשניות, מרכזי מסחר וכנסים ואטרקציות לתיירים.
תיירות

אטרקציות התיירות העיקריות בעיר נבנו בתקופה הקולוניאלית הצרפתית או בתקופת מלחמת וייטנאם. השדרות הרחבות שבמרכז העיר המודרנית בנויות בסגנון אמריקאי או צרפתי מהתקופה הקולוניאלית. האתרים המתוירים במרכז העיר הם ארמון העצמאות (בווייטנאמית: Dinh Thống Nhất), בניין העירייה, התיאטרון העירוני, בניין הדואר הישן (אשר תוכנן על ידי גוסטב אייפל), הבנק המרכזי, בית המשפט העממי וקתדרלת נוטרדאם. הקתדרלה נבנתה בשנת 1877 מלבנים שיובאו אליה מטולוז על פי הדגם של קתדרלת נוטרדאם שבפריז, אך מידותיה קטנות יותר. בעיר מבני דת רבים נוספים, כמו המקדש הגדול של קאו דאי, כנסיות נוצריות, פגודות בודהיסטיות ומקדשים הינדואיסטים ועוד. במרכז העיר ארבעה בתי מלון היסטוריים - קונטיננטל ומאז'סטיק (מהתקופה הקולוניאלית הצרפתית) ורקס וקארוול (מתקופת מלחמת וייטנאם).
המוזיאונים הגדולים בעיר הם מוזיאון הו צ'י מין סיטי, מוזיאון ההיסטוריה הווייטנאמית, המוזיאון המהפכני, מוזיאון שרידי המלחמה, שמציג מוצגים מתקופת מלחמת וייטנאם ומלחמת הודו-סין הראשונה, ומוזיאון לאמנות. בעיר גן חיות וגן בוטני שנבנו בשנת 1865. רובע פאם נגו לאו, המכונה "רובע התרמילאים", מהווה מוקד משיכה לעשרות אלפי תרמילאים מדי שנה.
בשנת 2019 ביקרו בעיר כ-8.6 מיליון תיירים.
תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי טן סון נהאט, הגדול בווייטנאם מבחינת מספר נוסעים, משרת את העיר - בנמל התעופה עוברים לפי ההערכות כ-15.5 מיליון איש בשנה. בניית נמל התעופה הבינלאומי לונג טאן החלה בשנת 2015 - הוא ממוקם כ-40 קילומטרים צפון-מזרחית להו צ'י מין סיטי ומתוכנן כנמל תעופה בינלאומי, עם קיבולת מקסימלית של כ-100 מיליון נוסעים בשנה. טון סון נהאט יוסב לשימוש טיסות פנים בלבד.
בעיר עוברות רכבות רבות לחלקים שונים בווייטנאם, ובין היתר ישנו קו רכבת ישיר לבירה האנוי. אולם, תעבורת הרכבות אינה מפותחת דיו ופחות מאחוז מתנועת הנוסעים ורק כשישה אחוזים מתנועת הסחורות משתמשים בה. בעיר נבנים שלושה קווי רכבת קלה.
בשל מיקומה של העיר על נהר סייגון, היא הפכה לנמל חשוב לתנועת אנשים וסחורות מיעדים שונים לאורך תוואי הנהר. היעדים המרכזיים בדרום וייטנאם וקמבודיה הם וונג טאו, קנג טהאה, הדלתא של המקונג ובירת קמבודיה, פנום פן. כמו כן, מעבורות משמשות כאמצעי תחבורה בתוך העיר עצמה.
רוב התחבורה הפנימית בעיר כוללת מוניות, אוטובוסים ואופניים, אך כלי התחבורה הנפוץ ביותר הם האופנועים. ההערכות הן כי בעיר כ-340,000 מכוניות וכ-3.5 מיליון אופנועים, כמעט כפול מהכמות בבירה האנוי. בעבר, אופניים היו כלי התחבורה הנפוץ ביותר, אך עם הזמן החליפו אותם אופנועים ומכוניות, מה שמגדיל את הפקקים ואת זיהום האוויר בהו צ'י מין סיטי.
השכלה גבוהה

בהו צ'י מין סיטי יש למעלה מ-80 אוניברסיטאות ומכללות שבהן לומדים למעלה מ-400,000 סטודנטים. האוניברסיטה הגדולה בעיר היא האוניברסיטה הלאומית של וייטנאם הו צ'י מין סיטי(Vietnam National University, Ho Chi Minh City), בה לומדים מעל ל-50,000 סטודנטים בשש פקולטות - טכנולוגיה, מדעי הטבע, מדעי הרוח והחברה, פקולטה בין-לאומית, כלכלה ומשפטים וטכנולוגיות מידע. בנוסף, ישנן אוניברסיטאות נוספות לפדגוגיה, רפואה, כלכלה, ארכיטקטורה, משפטים, הנדסה, בנקאות, תעשייה, ספורט וחינוך גופני, תרבות, קונסרבטוריון ואמנויות יפות - כולן אוניברסיטאות ציבוריות. בנוסף להן, ישנם מספר מוסדות לימוד פרטיים בעיר, רובן אוניברסיטאות זרות.
ערים תאומות

הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1994)
הפיליפינים מנילה, הפיליפינים (מ־1994)
ארצות הברית סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית (מ־1995)
יפן אוסקה, יפן (מ־1995)
קוריאה הדרומית פוסאן, קוריאה הדרומית (מ־1995)
הרפובליקה העממית של סין גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין (מ־1996)
צרפת ליון, צרפת (מ־1997)
הרפובליקה העממית של סין שן-יאנג, הרפובליקה העממית של סין (מ־1999)
לאוס ויינטיאן, לאוס (מ־2001)
קמבודיה פנום פן, קמבודיה (מ־2002)
רוסיה מוסקבה, רוסיה (מ־2003)
קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה (מ־2006)
יפן יוקוהמה, יפן (מ־2007)
בלארוס מינסק, בלארוס (מ־2008)
רוסיה ולדיווסטוק, רוסיה (מ־2009)
ספרד סביליה, ספרד (מ־2009)
דרום אפריקה יוהנסבורג, דרום אפריקה (מ־2009)
מיאנמר יאנגון, מיאנמר (מ־2012)
מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־2013)
חבורה (מבנה אלגברי)

במתמטיקה, חבורה (Group) היא מבנה אלגברי המורכב מקבוצה ופעולה בינארית אסוציאטיבית (קיבוצית).
החבורות הופיעו לראשונה במחקר המתמטי במהלך המאה ה-19, בעיקר במסגרת הניסיונות לפתור משוואות פולינומיות ממעלה גבוהה, כדוגמת הפתרונות למשוואה ממעלה שלישית ורביעית שהתגלו במאה ה-16. החבורות שבהן עסקו החוקרים הראשונים, ובראשם גלואה, היו חבורות ספציפיות שאיבריהן הם תמורות. מאוחר יותר ניסח ארתור קיילי את מערכת האקסיומות המגדירה חבורה באופן מופשט, וייסד בכך את תורת החבורות.
לתורת החבורות יש שימושים רבים במתמטיקה עצמה, כאמור, אך גם בפיזיקה, כמו בחקר מבנה הגבישים והמולקולות, ובחקר מושג הסימטריה.
הגדרה

חבורה  G היא מבנה אלגברי בסיסי הכולל קבוצה עם פעולה בינארית  *:G\times G\to G, אשר מקיימת את התכונות הבאות:
סגירות: לכל  a,b\in G מתקיים כי  a*b\in G.
אסוציאטיביות (קיבוציות): לכל  a,b,c\in G מתקיים  a*(b*c)=(a*b)*c.
קיום איבר יחידה: קיים איבר  e\in G כך שלכל  a\in G מתקיים  a*e=e*a=a.
כל האיברים הפיכים: לכל  a\in G קיים  b\in G עבורו  a*b=b*a=e.
הסימון המקובל לחבורה  G עם פעולה בינארית  * ואיבר יחידה  e הוא  (G,*,e).
חבורה אבלית (חילופית) היא חבורה שבה מתקיים, בנוסף, תנאי הקומוטטיביות (חילופיות)  a*b=b*a לכל  a,b\in G.
מן האקסיומות נובעות כמה תכונות אלמנטריות:
ההפכי של ההפכי הוא האיבר עצמו:  (a^{-1})^{-1}=a;
ההיפוך הופך את סדר הכפל: לכל  a,b\in G מתקיים כי  (ab)^{-1}=a^{-1}b^{-1};
חבורה היא מונויד עם צמצום מימין ומשמאל: אם  b*a=c*a אז  b=c, ואם  a*b=a*c אז  b=c.
דוגמאות

חוג המספרים השלמים עם פעולת החיבור הוא חבורה אבלית הנקראת החבורה הציקלית האינסופית. זו אינה חבורה ביחס לכפל, משום שיש מספרים שאין להם הפכי שלם.
קבוצת הסימטריות של מצולע משוכלל (פעולות שיקוף וסיבוב שלא משנות אותו) עם פעולת ההרכבה (ביצוע הפעולות בזו אחרי זו). חבורה זו נקראת החבורה הדיהדרלית.
S_{n}, חבורת התמורות על  n איברים, ביחס לפעולת ההרכבה. זוהי חבורה לא אבלית לכל  n>2.
קבוצת המטריצות ההפיכות מסדר  n מעל שדה  F, המסומנת  {\text{GL}}_{n}{\text{(F)}}, היא חבורה ביחס לפעולת כפל מטריצות. חבורה זו נקראת החבורה הליניארית הכללית.
חבורת שורשי היחידה מסדר  n, כלומר השורשים המרוכבים של המשוואה  z^{n}=1 עם פעולת הכפל של מספרים מרוכבים. חבורה זו היא חבורה ציקלית מסדר  n. גם מעגל היחידה ב- \mathbb {C} , כלומר  \{z\in \mathbb {C} :|z|=1\}, הוא חבורה ביחס לכפל.
קשרים בין חבורות למבנים כלליים יותר

| שם | סגירות | אסוציאטיביות | איבר יחידה | איבר הופכי | קומוטטביות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מאגמה | כן | לא | לא | לא | לא |
| קוואזי-חבורה | כן | לא | לא | כן | לא |
| לולאה | כן | לא | כן | כן | לא |
| חבורה למחצה | כן | כן | לא | לא | לא |
| חבורה למחצה הפיכה | כן | כן | לא | כן | לא |
| מונואיד | כן | כן | כן | לא | לא |
| חבורה | כן | כן | כן | כן | לא |
חבורה אבלית: כן

איבר היחידה של חבורה הוא האידמפוטנט היחיד בה. בחבורה למחצה יש בדרך כלל אידמפוטנטים רבים, והקשרים ביניהם מאפשרים לבנות במדורג משפחות של חבורות למחצה שיש להן דמיון מסוים לחבורות. למשל, חבורה למחצה הפיכה היא חבורה למחצה שבה לכל  x קיים  y יחיד עבורו  xyx=x,yxy=y; במקרה זה מסמנים  x^{-1}=y. בחבורה למחצה סופית  S, לכל אידמפוטנט  e, קבוצת האיברים המקיימים  xx^{-1}=x^{-1}x=e היא תת-החבורה המקסימלית של  S אשר  e הוא איבר היחידה שלה.
במונואיד, שהוא חבורה למחצה עם איבר יחידה 1, אפשר לדרוש שאיבר  a יהיה "הפיך מימין" (קיים  b עבורו  ab=1) או "הפיך משמאל" (קיים  b עבורו  ba=1). איבר  a שהוא הפיך גם מימין וגם משמאל הוא הפיך, כלומר, קיים  b המקיים בו-זמנית  ab=ba=1. בכל מונואיד, אוסף האיברים ההפיכים סגור לכפל (בגלל התכונה  (ab)^{-1}=b^{-1}a^{-1}), והוא מהווה לכן חבורה. אם כל איבר של המונואיד הוא הפיך משמאל, אז כולם הפיכים, והמונואיד הוא חבורה. לעומת זאת קיימים מונואידים שאינם חבורות שבהם לכל  a קיימים  x,y עבורם  xay=1. מונואיד שבו מהשוויון  ax=ay תמיד נובע  x=y, נקרא "מונואיד עם צמצום משמאל"; כל מונואיד הניתן לשיכון בחבורה הוא בעל צמצום (מימין ומשמאל), אבל ההפך אינו נכון. מונואיד סופי עם צמצום משמאל הוא חבורה.
תת-חבורות

תת-קבוצה של חבורה  G המהווה בעצמה חבורה (ביחס לאותה פעולה בינארית אסוציאטיבית ולאותו איבר יחידה), נקראת תת-חבורה. כל תת-קבוצה הכוללת יחד עם כל איבר את ההפכי שלו, ויחד עם כל שני איברים את מכפלתם, היא תת-חבורה. החיתוך של תת-חבורות הוא תמיד תת-חבורה. כל תת-חבורה  H מחלקת את החבורה למחלקות שקילות, הנקראות קוסטים, בשני אופנים: מימין, המחלקות הן מהצורה  gH=\{gh:h\in H\}, ומשמאל, המחלקות הן מהצורה  Hg=\{hg:h\in H\}. מספר האיברים בכל מחלקה (ימנית או שמאלית) שווה למספר האיברים בתת-החבורה, ומכאן נובע משפט לגראנז': הסדר של תת-חבורה של חבורה סופית, מחלק את הסדר של החבורה. מספר המחלקות (השמאליות או הימניות) של תת-חבורה נקרא האינדקס של תת-החבורה ומסומן  [G:H]. כאשר החבורות סופיות מתקיים  [G:H]={\frac {|G|}{|H|}}.
מהסדר של חבורה (סופית) אפשר להסיק רבות על המבנה שלה. בין המשפטים הבסיסיים בכיוון זה אפשר למנות את משפט קושי על קיומם של איברים בעלי סדר ראשוני, ואת משפטי סילו על קיומן של תת-חבורות שסדרן הוא חזקה של ראשוני.
בין תת-החבורות, חשובות במיוחד תת-החבורות הנורמליות, שהן תת-חבורות הכוללות, יחד עם כל איבר, את כל האיברים הצמודים לו. במילים אחרות, תת-חבורה  H היא תת-חבורה נורמלית של  G אם לכל  g\in G מתקיים  gHg^{-1}\subset H; לכן  gH=Hg לכל  g. מכאן נובע שהמחלקות הימניות והשמאליות של תת-חבורה נורמלית שוות זו לזו. על אוסף המחלקות ביחס לתת-חבורה נורמלית  H אפשר להגדיר פעולת כפל, ההופכת אותו לחבורה; חבורה זו נקראת חבורת המנה של  G ביחס ל- H, וגודלה הוא האינדקס של  H ב- G. החבורה עצמה, ותת-החבורה הכוללת את איבר היחידה בלבד, הן תמיד נורמליות. חבורה שאין לה תת-חבורות נורמליות אחרות נקראת חבורה פשוטה. חבורה שאינה פשוטה אפשר לבנות מתת-חבורה נורמלית ומחבורת המנה, באמצעות תהליך הנקרא הרחבה של חבורות. נורמליות אינה עוברת בתורשה (כלומר, ייתכן ש- N תת-חבורה נורמלית של  H, ו- H תת-חבורה נורמלית של  G, בעוד כי  N אינה נורמלית ב- G).
המכפלה של תת-חבורות מוגדרת לפי הכפלת האיברים,  H_{1}H_{2}=\{h_{1}h_{2}:h_{1}\in H_{1},h_{2}\in H_{2}\}. זוהי תת-חבורה אם ורק אם  H_{1}H_{2}=H_{2}H_{1}. מכיוון שתת-חבורה נורמלית  N מקיימת את הזהות  xN=Nx, המכפלה שלה עם כל תת-חבורה מהווה תת-חבורה. בפרט, המכפלה של שתי תת-חבורות נורמליות היא תת-חבורה (נורמלית).
תת-חבורות > תת-חבורות מיוחדות

אומרים שאיברים  a,b בחבורה מתחלפים, אם  ab=ba. אוסף האיברים המתחלפים עם כל אברי החבורה הוא תת-חבורה שלה, הנקראת מֶרְכָּז  החבורה; את המרכז של  G מקובל לסמן ב- Z(G), על-פי המלה הגרמנית למרכז, Zentrum. המרכז הוא תת-חבורה נורמלית, ובחבורה אבלית הוא שווה לחבורה כולה. יש חבורות, כגון החבורה הסימטרית, שבהן המרכז כולל רק את איבר היחידה. המרכז מוכל בכל תת-חבורה אבלית מקסימלית של החבורה.
באופן כללי יותר, לכל תת-חבורה  H של חבורה  G מסמנים ב- C_{G}(H) את אוסף האיברים של  G, המתחלפים עם כל אברי  H. תת-חבורה זו נקראת המְרַכֵּז של  H. בפרט,  Z(G)=C_{G}(G). אם  H\subseteq H_{1} שתי תת-חבורות של  G, אז  C_{G}(H_{1})\subseteq C_{G}(H). לכל תת-חבורה מתקיים  H\subseteq C_{G}(C_{G}(H)), ו- C_{G}(H)=C_{G}(C_{G}(C_{G}(H))).
באופן דומה, מגדירים את המנרמל של  H, כתת-החבורה  \{g\in G:gHg^{-1}=H\}. תת-חבורה זו מכילה את  H, והיא תת-החבורה הגדולה ביותר של  G שבה  H נורמלית.
ראו גם: תת-חבורת הקומוטטורים, סדרה נורמלית.