stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל גוטמן

| --- | --- |

תצלום שהיה מצורף לטופס בקשת דרכון הצלה
 לידה:  1883 
 פטירה:  1943 (בגיל 60 בערך) 
 
רפאל גוטמן (גוטמאן) (Raphael Gutman; בכתיב פולני: Rafał Gutman;‏ 1883, סוקולי, פלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה) – תש"ד, 1943/44, גטו ביאליסטוק) היה מחנך יהודי ורשאי, מנהל מחלקת החינוך של הקהילה היהודית בוורשה ומחבר ספרי לימוד ומתודיקה של הוראה לכיתות הנמוכות במקצועות מתמטיקה, קריאה וכתיבה ומקרא.
משפחתו

שלושת ילדיו של גוטמן: יונה גוטמן, רוזה אהרונוביץ' (ארונוביץ') ונתן גוטמן, נולדו בתחילת העשור השני של המאה ה-20, ושלושתם היו בעלי השכלה גבוהה.

בנו יונה גוטמן, רווק, בעל תואר דוקטור בכימיה או ביולוגיה, היה חוקר סרטן במכון מארי קירי-סקלודובסקה, ובמלחמה עבר לאוניברסיטת לבוב. נספה בשואה.

בתו רוזה ארונוביץ הייתה בעלת תואר מגיסטר (מקביל לתואר מוסמך) במדעי הטבע. נספתה בשואה עם בעלה הפסנתרן זיגמונט (Zygmunt Aronowicz).

בנו נתן גוטמן (Nathan Gutman;‏ 1911–2001?) היה בעל תואר מגיסטר במשפטים מאוניברסיטת ורשה ותואר בוגר (מעשי) במוזיקה (כינור) מהקונסרבטוריון ע"ש שופן בוורשה, ובשנים 39–1937 השתלם באינטרפרטציה אצל ג'ורג'ה אנסקו בפריז. נישא לאירנה הרמן והיה אב לבת. הופיע ככנר כסולן וברסיטלים של מוזיקה קאמרית ברדיו הפולני בוורשה. באוסטרליה המשיך להופיע ברדיו ובטלוויזיה, והיה מורה לכינור בקונסרבטוריון של אוניברסיטת מלבורן (Victorian College of the Arts)(אנ') והכשיר מורים בשיטות הוראה ואינטרפרטציה. ביום אוסטרליה 2002 הוענקה לו מדליית מסדר אוסטרליה בגין תרומתו למוזיקה.
אחיו של גוטמן, שמאי לבבי (1880–1956), היה ציר לוועידת מינסק (1902). עלה לארץ ישראל ב-1921 והיה מראשוני עיר גנים (רמת גן) ומחלוצי התעשייה בה, חבר המועצה ופעיל בתנועת החרות בעיר.
קרוב-משפחתו משה חייקין כתב בעיתון העברי "הצפירה" במפנה המאות ואחר-כך היה מגיה ביומון היידי הפופולרי "היינט".
דודנו אלתר גינזבורג (גינצבורג) כיהן כראש היודנראט בסוקולי עד גירוש היהודים מהעיירה בנובמבר 1942.
שוק בצלאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שוק 
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°04′16″N 34°46′16″E﻿ / ﻿32.07099167°N 34.77116111°E﻿ / 32.07099167; 34.77116111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) שוק בצלאל(למפת תל אביב רגילה) שוק בצלאל(למפת גוש דן רגילה) שוק בצלאל(למפת גוש דן מוגדלת) שוק בצלאל  he שוק בצלאלhe שוק בצלאלמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שוק בצלאל הוא מתחם מסחרי במרכז תל אביב בין הרחובות קינג ג'ורג', בית לחם, טשרניחובסקי (במקור רח' בצלאל) והמכבי.
השוק הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשטח בו אמורה הייתה לקום שכונת יוקרה בתכנונו של האדריכל יוסף טישלר. השכונה לא הוקמה בסופו של דבר, לעומת זאת הוקם מתחם הספורט של אגודת מכבי ולצידו התפתח השוק. בעבר התפרסם שוק בצלאל בזכות דוכני הפלאפל שהיו במקום, שהציעו אכילה חופשית בסגנון "אכול כפי יכולתך". רוב דוכני הפלאפל נעלמו והרחובות נשארו מתחם הכולל בעיקר חנויות ודוכנים של ביגוד, הנעלה, כלי בית ומוצרים שונים לשימוש יומיומי. שמו של השוק מפורסם בעיקר בזכות המגוון הרחב של מוצרי ההלבשה מכל הסוגים והדגמים, ולעיתים עודפים של מותגי יוקרה במחירים נמוכים, שניתן להשיג במקום. השוק מהווה צלע מ"המשולש" - כינוי שניתן לאזור מסחרי הכולל את רחוב שינקין ושוק הכרמל.
בעבר, שוק בצלאל היווה מוקד בילוי ומפגש של מוצאי שבת, לפני רחוב שינקין ומתחם רחובות מרכז בעלי מלאכה כדוגמת העבודה, רש"י ורחוב המלך ג'ורג'.
סמוך לשוק הוקם בעשור השני של המאה ה-21 פרויקט למגורים ומסחר בתכנון ישר אדריכלים, והשוק עצמו הפך למדרחוב.
שארלוט פרלי

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1974 (בת 50) הובמאנטורפ, שוודיה
 שם לידה:  Anna Jenny Charlotte Nilsson 
 שם במה:  Charlotte Nilsson 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 סוגה:  פופ, דיסקו, דאנסבאנד
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ 
 צאצאים:  Angelo Perelli, Alessio Perelli 
 www.charlotteperrelli.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שארלוט פרלי (בשוודית: Charlotte Perrelli; נולדה בשם שארלוט נילסן ב-7 באוקטובר 1974) היא זמרת שוודית, זוכת אירוויזיון 1999.
פרלי זכתה תחילה בשנת 1999 בתחרות המלודיפסטיבלן, קדם האירוויזיון השוודי, ובאירוויזיון של אותה שנה, שנערך בירושלים ב"בנייני האומה", זכתה במקום הראשון עם השיר "Take Me To Your Heaven". מאז הוציאה 4 אלבומים ו-6 סינגלים. שארלוט ייצגה את שוודיה בשנית באירוויזיון 2008 עם שירה "Hero".
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פרלי נולדה בעיירה הובמאנטורפ (Hovmantorp) שבדרום שוודיה. בגיל 13 היא הצטרפה ללהקה מקומית שנקראה עד אז "Bengt Ingvars" ואז שונה שמה ל-"Bengt Ingvars med Charlotte". בהמשך עברה מעיירת הולדתה לעיר וקכה, שם למדה בתיכון לאמנויות הבמה, ועם סיום לימודיה הפכה לסולנית להקת "Kendix".
ב-1994 החלה לשיר בלהקת ה-Dansband (סגנון מוזיקלי שוודי) "אנדרש אנגברגס". לאחר שני אלבומים פרשה מהלהקה, ובשנת 1997 הצטרפה ללהקת הדאנסבאנד הפופולרית "Wizex". בשנה העוקבת הלהקה הייתה מועמדת לפרס גראמי השוודי על האלבום "Mot nya mål" ("לעבר מטרות חדשות"). אלבום אחר של הלהקה, "Tusen och en natt" ("אלף ואחד לילה"), הפך לאלבום זהב.
ביוגרפיה > אירוויזיון 1999

נבחרה בתחרות המלודיפסטיבלן (Melodifestivalen) השוודי, לייצג את שוודיה באירוויזיון 1999. בתחרות האירוויזיון, שהתקיימה בישראל, הופיעה עם שירה "Take Me To Your Heaven" (קח אותי לגן העדן שלך). השיר קיבל 163 נקודות, ופרלי זכתה במקום הראשון בתחרות. מאז המריאה קריירת הסולו שלה, היא הופיעה בכל רחבי אירופה, והוציאה אלבום סולו ראשון, "שארלוט". באותה שנה, נבחרה לאישה השוודית הסקסית ביותר על ידי מגזין "Cafe".
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

ב-2001 הוציאה את אלבומה השני, "Miss Jealousy", שכלל את הלהיט "You Got Me Going Crazy". השיר נכתב על ידי יוהאן ארברג ופול ריין, שעבדו עם זמרות מפורסמות כמו כריסטינה אגילרה וויקטוריה בקהאם. פרלי הנחתה את חצי הגמר הראשון של מלודיפסטיבלן 2003, יחד עם לנה פיליפסון, נציגת שוודיה באירוויזיון 2004, ומארק לוונגוד. באפריל אותה שנה, השתתפה במחזמר "ישו כוכב עליון". בספטמבר הוציאה את הסינגל "Broken Heart".
התגובות האוהדות שקיבלה על ההנחיה של מלודיפסטיבלן 2003, גרמו לערוץ הטלוויזיה השוודי SVT, להזמין את פרלי להנחות גם את מלודיפסטיבלן 2004, יחד עם פטר סטמן ואולה לינדסטרם. לאחר המלודיפסטיבלן, הערוץ השוודי TV4 הציע לה להנחות את התוכנית "Super Troupers", תוכנית כישרונות צעירים. ביוני 2004, היא הוציאה את האלבום "Gone Too Long", שהפך לאלבומה המצליח ביותר. האלבום הופק על ידי בכירי מפיקי המוזיקה בשוודיה, דוגמת יורגן אלפוסן. היא גם הצטרפה למסע ההופעות "Rhapsody In Rock" לצד זמרים שוודיים נוספים.
ב-15 במרץ 2008, נבחרה שוב לייצג את שוודיה באירוויזיון 2008, עם שירה "Hero". השיר הפך ללהיט בשוודיה, אך אף על פי שהיה אחד הפייבוריטים לזכייה, סיים במקום ה-18 בגמר בתחרות.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

1999 - "Charlotte"
2001 - "Miss Jealousy"
2004 - "Gone too Long"
2006 - "I din röst"
2008 - "Hero"
2008 - "Rimfrostjjul"
2012 - "The Girl"
פרלי בהופעה, 2008
שוק גריניץ'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שוק, שוק פשפשים, שוק 
 כתובת:  גריניץ' 
 מיקום:  הרובע המלכותי של גריניץ' 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°28′54″N 0°00′33″W﻿ / ﻿51.48152778°N 0.00905556°W﻿ / 51.48152778; -0.00905556
 אתר רשמי
 שוק גריניץ' (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסשוק גריניץ'(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסשוק גריניץ'(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' רגילה) שוק גריניץ'(למפת הרובע המלכותי של גריניץ' מוגדלת) שוק גריניץ'
 
דוכן בשוק גריניץ'
הכניסה לשוק גריניץ' בלונדון
שוק גריניץ' (באנגלית: Greenwich Market) הוא שוק מקורה בגריניץ' בדרום מזרחה של לונדון, בירת אנגליה. בשוק נמכרים בעיקר עתיקות וחפצי אמנות.
השוק הוקם בעקבות צו מלכותי משנת 1849. ביום חמישי נמכרים בשוק עתיקות וחפצי אספנות, בסוף השבוע (ימי שישי - ראשון) נמכרים בשוק גם עבודות יד, ובימי שישי גם מוצרים חקלאיים. בשאר ימות השבוע השוק עצמו אינו פועל, למעט החנויות שמשני צידיו. באוגוסט השוק פועל כרגיל במשך כל השבוע.
שולמית טל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1919 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  2005 (בגיל 86 בערך) 
 תחום יצירה:  ציור 
 
שולמית טל (1919–2005) הייתה ציירת, חברה בקבוצת העשרה שנתפשה כקריאת תיגר על האמנות המופשטת של חברי "אופקים חדשים" וניסתה להציב כאלטרנטיבה אמנות בעלת סממנים מקומיים ישראלים.
ביוגרפיה

נולדה בוורשה, פולין, ועלתה ארצה ב-1935. בניגוד לרוב המקורות בתיקי האמן בארכיונים השונים, המציינים את 1919 כשנת הלידה, בטופס שמילאה טל עצמה עבור קרן התרבות אמריקה ישראל המצוי בתיק אמן במוזיאון תל אביב, מצוינים תאריך לידה 1921 ותאריך עלייה 1934. עד 1948 למדה אצל יצחק פרנקל ומאוחר יותר ב"סטודיה" של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי, ובין השנים 1950–1951 שהתה בפריז ולמדה ב"גרנד שומייר" (Académie de la Grande Chaumière). ב-1953 הצטרפה ל"קבוצת העשרה", והציגה עמם בכל תערוכותיהם. בשנת 1961 למדה קרמיקה בעין-הוד וגם באיטליה. טל גרה ויצרה ביפו העתיקה. במהלך שנות פעילותה השתתפה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה, בנוסף על התערוכות שארגנה "קבוצת העשרה". בין היתר היא הציגה בתערוכת העשור ב-1958 במוזיאון תל אביב (בית דיזנגוף) ובכל התערוכות הכלליות של אמני ישראל. היא זכתה בפרס עיריית עכו (ב-1960, לפי טופס אגודת הציירים והפסלים, או ב-1957, לפי טופס קרן התרבות אמריקה-ישראל). כן זכתה בפרס ההסתדרות ב-1961 (או ב-1960 לפי טופס האגודה).
יצירתה

הביקורת מתארת את שולמית טל כאחת ה"הבטחות" הגדולות של הקבוצה בזכות ציורה החופשי והמקצבי, הנוף הקורן בצבעוניות בהירה עם הרבה לבן, קיום עצמאי של קו קליגרפי והמשחק בין קו לכתם. בשלבי יצירתה המאוחרים חזרה טל לציור פיגורטיבי, בחלקו בעל אופי סימבוליסטי.
במניפסט של קבוצת העשרה שנמנתה עליה, כתבו חברי הקבוצה עם עליית התערוכה השמינית, על "הצורך לחפש דרכי ביטוי חדשות לאמנות אשר מקורות יניקתה הנם הנוף והאדם הישראלי. מתוך אחידות החיים בקשנו להגיע לאחידות של צורה וסגנון. שוכנענו כי תלישות מהמציאות הסובבת אותנו ופניה למקורות זרים תביאנו לפורמליזם יבש ונוקשה ולאמנות עקרה."
לקריאה נוספת

בלס, גילה, קבוצת העשרה, רמת גן: המוזיאון לאמנות ישראלית, 1992.
מרקוס רות (עורכת), נשים יוצרות באמנות הישראלית 1970-1920, תל אביב: סדרת מגדרים, הקיבוץ המאוחד, 20
שוק בילינגסגייט הישן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין, מרכז כנסים, היכל הופעות 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1875
 תאריך פתיחה רשמי:  1875 
 אדריכל:  הורס ג'ונס 
 קואורדינטות:  51°30′31″N 0°05′03″W﻿ / ﻿51.5087°N 0.0841°W﻿ / 51.5087; -0.0841
 www.oldbillingsgate.co.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסשוק בילינגסגייט הישן(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסשוק בילינגסגייט הישן(למפת הסיטי של לונדון רגילה) שוק בילינגסגייט הישן(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) שוק בילינגסגייט הישן
 
השוק בשנת 1876.
שוק בילינגסגייט הישן (אנגלית: Old Billingsgate Market) הוא למעשה בניינו הישן של שוק בילינגסגייט, הממוקם בקצהו הדרום מזרחי של הסיטי של לונדון. הבניין נבנה על מנת לשמש כשוק הדגים המרכזי של לונדון בשנת 1875 על ידי מהנדס העיר סר הורס ג'ונס.
מאז 1982, עת עבר השוק למבנה אחר, משמש המקום לכנסים של חברות גדולות ולאירוח לקוחות של חברות גדולות, וכן נערכים בו אירועים וכנסים.
חזית המבנה מכיוון התמזה
שבשבת (פרט)
דלתות הכניסה למבנה (פרט)
רוקה סנטה קרוס

רוקה לואיס סנטה קרוס קנטרו (בספרדית: Roque Luis Santa Cruz Cantero; נולד ב-16 באוגוסט 1981 באסונסיון) הוא כדורגלן פרגוואי המשחק בעמדת החלוץ בליברטד. לסנטה קרוס 111 הופעות במדי נבחרת הלאומית של פרגוואי, בה הוא נחשב לשיאן ההבקעות עם 32 שערים.
קריירה

סנטה קרוס הצטרף למחלקת הנוער של המועדון המקומי קלוב אולימפיה בגיל 9. הוא היה הכובש המצטיין של הקבוצות הצעירות במשך מספר שנים, עד שמאמן הקבוצה הבוגרת של אולימפיה, לואיס קוביז'ה, זימן אותו להתאמן עם שחקני קבוצת הבוגרים כבר בגיל 15. את הופעת הבכורה הרשמית שלו בקבוצה הבוגרת ערך סנטה קרוס ב-27 ביולי 1998, במשחק הדרבי נגד קבוצת קרו פורטניו, בגיל 16. סנטה קרוס הפגין יכולת מרשימה במדי אולימפיה, והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות פרגוואי בשנים 1998 ו-1999, ואף זכה בתואר האישי של כדורגלן השנה בפרגוואי.
לאחר שהצליח רבות במדי אולימפיה ונבחרת פרגוואי בכדורגל, קבוצת באיירן מינכן הגרמנית הבחינה בכישרונו של סנטה קרוס, וצירפה אותו לשורותיה בקיץ 1999. סנטה קרוס לא הצליח להתבלט במדי באיירן מינכן - על אף שכבש חמישה שערים בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/2000, הוא סבל בעונות הבאות ממספר פציעות, ונאלץ להתמודד בתחרות קשה על מקומו בהרכב באיירן עם החלוצים הגרמנים הקשוחים, מה שהגביל את תרומתו לקבוצה.
אף על פי כן, סנטה קרוס היה חלק מההצלחה של קבוצת באיירן מינכן, שזכתה בדאבל של אליפות גרמניה והגביע הגרמני, בליגת האלופות ובגביע הביניבשתי.
בעונת 2007/2008 עבר סנטה קרוס לבלקברן רוברס האנגלית תמורת 3.5 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לארבע שנים במועדון. הוא הבקיע שער כבר במשחקו הראשון בפרמייר ליג, זמן קצר לאחר שנכנס כמחליף. הוא המשיך את יכולתו הטובה עם שלושער בהפסד קבוצתו לוויגאן את'לטיק, ובכך היה לשחקן הראשון באנגליה מזה עשר שנים שמבקיע שלושער עבור קבוצה מפסידה. הוא זכה בתואר אישי של שחקן החודש בפרמייר ליג בדצמבר 2007, וסיים בהצלחה את עונתו הראשונה בבלקבורן, עם 19 שערים. הוא נבחר לשחקן העונה של המועדון.
במהלך העונה שלאחר מכן הציעה קבוצת מנצ'סטר סיטי, בבעלות חברת השקעות מאבו דאבי, לבלקבורן להעביר לשורותיה את סנטה קרוס. לאחר משא ומתן מתמשך, עבר סנטה קרוס למנצ'סטר בקיץ 2009, תמורת סכום גבוה של 17.5 מיליון ליש"ט, אך בינואר 2011 חזר סנטה קרוס לבלקבורן בהשאלה עד סיום העונה.
לאחר שלא הצליח להשתלב בבלקבורן, והסיטי עדיין התעקשו להשאילו, סנטה קרוס הושאל לריאל בטיס, העולה החדשה לליגה הספרדית הראשונה.
ב-22 בדצמבר 2014 חתם בקבוצה המקסיקנית קרוס אסול אלופת צפון ומרכז אמריקה. בשנת 2015 הושאל למאלגה.
ב-11 ביוני 2016 חתם בקלוב אולימפיה.
נבחרות פרגוואי

סנטה קרוס נכנס לתודעה העולמית כאשר שיחק עם נבחרת פרגוואי עד גיל 20 בגביע העולם לנוער ב-1999, שבו הרשים מאוד את ראשי הנבחרת הפרגוואינית וכבש שלושה שערים. יכולתו הטובה בנבחרת הצעירה הובילה לזימונו לשורות הנבחרת הבוגרת של פרגוואי כבר בגיל 17.
סנטה קרוס שיחק לראשונה עבור הנבחרת הבוגרת בקופה אמריקה ב-1999, והיה מלך השערים של נבחרתו בטורניר עם שלושה שערים. הוא סייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 2002, לאחר שכבש שלושה שערים במשחקי המוקדמות. הוא שיחק עם הנבחרת גם במונדיאל עצמו, וכבש שער אחד שסייע לנבחרתו להעפיל לשמינית הגמר.
השתתפותו של סנטה קרוס במונדיאל 2006 הועמדה בספק בשל פציעה בעונה שקדמה לטורניר, אך הוא הצליח להתאושש במהירות מהפציעה ולהיות מוכן בזמן למשחקי המונדיאל. הוא שיחק בכל שלושת משחקיה של פרגוואי בשלב הבתים, ואף על פי שלא הבקיע אף שער, הוא בישל שער לנלסון קואבס והציג יכולת טובה בניצחון נבחרתו 0–2 על טרינידד וטובגו. למרות הניצחון, פרגוואי לא הצליחה להעפיל לסיבוב השני. סנטה קרוס שיחק גם בקופה אמריקה ב-2007, וכבש שלושער בניצחון נבחרתו 0–5 נגד ונצואלה.
בנובמבר 2016 הודיע סנטה קרוס על פרישה מהנבחרת הלאומית לאחר שערך במדיה 111 הופעות והבקיע 32 שערים, והוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים, נכון ל-2019.
רחוב בולשאיה סאדובאיה

| --- | --- |

בניין הדומה העירונית (אנ')
 מידע כללי
 אורך:  3.79 ק"מ 
 מיקום
 עיר:  רוסטוב על הדון
 רחובות מסתעפים:  Cathedral Lane in Rostov-on-Don 
 קואורדינטות:  47°13′20″N 39°43′05″E﻿ / ﻿47.22231°N 39.71809°E﻿ / 47.22231; 39.71809
 he
 
רחוב בולשאיה סאדובאיה (ברוסית: Большая Садовая улица) הוא הרחוב הראשי בעיר רוסטוב על הדון, שברוסיה.
בולשאיה סאדובאיה הוא אחד הרחובות העתיקים והיפים ביותר בעיר. ברחוב יש אטרקציות כמו בניין הדומה העירונית, התיאטרון המוזיקלי, בית צ'רנובאיה, חנות כלבו מרכזית (צום). ברחוב ממוקמים מוסדות אדמיניסטרטיביים חשובים כמו אדמיניסטרציה של המחוז, ואדמיניסטרציה של הנציג של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי הדרומי.
גלריה

בניין האוניברסיטה הפדרלית הדרומית
חנות כלבו מרכזית (צום) (אנ')
מלון מוסקובסקאיה (אנ')
תיאטרון המוזיקה (אנ')
הערות שוליים

↑  https://tourism.rostov-gorod.ru/attractions/239/5143/
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שולמית טייבלום-מילר

| --- | --- |

שולמית טייבלום-מילר (2012)
 לידה:  1949 (בת 75 בערך) ישראל
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  קדרות
שולמית טייבלום-מילר נולדה ב-1949 והיא אמנית קרמיקה ישראלית.
ביוגרפיה

עבודותיה של מילר, שמרביתן עשויות בפורצלן, שומרות על זיקה לצורות מסורתיות ועל שימושיות של הכלי. היא ידועה בשימוש שהיא עושה בזיגוגים שונים, ובייחוד בזיגוג קריסטלי ובזיגוג וולקני. יצירותיה הוצגו בתערוכות קרמיקה רבות בישראל ומחוץ לה, בין היתר בביאנלה לקרמיקה במוזיאון ארץ ישראל, ותצלומי עבודותיה פורסמו בכתב העת הישראלי לקרמיקה "1280°c". כיום מילר מתגוררת ופועלת בגבעתיים.
השכלה

1970-1973 - ארכאולוגיה ותולדות האמנות, האוניברסיטה העברית, ירושלים
1979-1982 - קרמיקה, מכללת תל-חי, הגליל העליון
2007 - התמחות בזיגוג, בית הספר הבינלאומי לאמנויות, ויקטוריה, קולומביה הבריטית, קנדה.
הוראה

1990-1982 - הוראת קדרות וטכנולוגיה של הקרמיקה במכללת תל-חי
1990 ואילך - הוראת קדרות בסדנאות מוזיאון תל אביב.
פרסים

2001 - פרס במסגרת התערוכה "חלונות לאמנות הקרמיקה – תחרות עיצוב קרמי", רמת אביב, תל אביב.
רחוב בונד

| --- | --- |

רחוב בונד החדש
 מידע כללי
 על שם:  תומאס בונד 
 מיקום
 ערים ראשיות:  הסיטי של וסטמינסטר 
 דרכים מסתעפות:  רחוב אוקספורד, רחוב ברוק, פיקדילי, רחוב גרוסוונור 
 קואורדינטות:  51°30′45″N 0°08′41″W﻿ / ﻿51.5126°N 0.1448°W﻿ / 51.5126; -0.1448
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסרחוב בונד(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסרחוב בונד(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטירחוב בונד(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטירחוב בונד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחוב בונד הישן
"רחוב בונד", קריקטורה משנת 1796 מעשה ידי ג'יימס גילריי המתארת את האופנה הגבוהה ואת חוסר הנימוס של חבריה.
רחוב בונד (באנגלית: Bond Street) הוא רחוב קניות ראשי באזור הווסט אנד של העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. הרחוב מקשר בין רחוב אוקספורד ורחוב פיקדילי, בשכונת מייפייר שבמרכז לונדון.
מאז המאה ה-18 הרחוב מהווה רחוב קניות אופנתי. חלקו הדרומי של הרחוב נקרא "רחוב בונד הישן" (Old Bond Street) וחלקו הצפוני מכונה "רחוב בונד החדש" (New Bond Street).
היסטוריה

רחוב בונד נקרא על שם סר תומאס בונד, אשר עמד בראש סינדיקט של יזמים אשר רכשו את בית קלרנדון מידי כריסטופר מונק, דוכס אלבמארל בשנת 1683, הרסו את המבנה ויזמו את פיתוח האזור. במסגרת הפיתוח נבנו רחוב בונד, רחוב דובר (Dover Street) ורחוב אלבמארל (Albemarle Street). פיתוח האזור התקדם מדרומו לצפונו, ולכן דרומו של הרחוב מכונה "רחוב בונד הישן" וצפונו "רחוב בונד החדש". במפה של ג'ון רוק משנת 1746 ניתן לראות כי בעת ציור המפה בניית מלא אורכו של הרחוב הושלמה.
בשנת 1876 עברה לרחוב אגודת האמנות היפה (Fine Art Society), וכן בתקופה זו התמקמו ברחוב משרדי בית המכירות הפומביות סותבי'ס, ובעקבותיהם הפך הרחוב למרכז של סוחרי אמנות וסוחרי עתיקות. במהלך המאה ה-20 התמקמו ברחוב חנויות אופנה גבוהה רבות, וחנויות תכשיטים.
ברחוב ממוקם פסלו של לורנס הולופסנר "בעלי ברית" המציג את וינסטון צ'רצ'יל ואת פרנקלין דלאנו רוזוולט כשהם מתוארים יישובים על ספסל ומשוחחים.
אזכורים תרבותיים

הרחוב מוזכר בספרים רבים, ובהם הרומן של ג'יין אוסטין "תבונה ורגישות", וכן ספרה של וירג'יניה וולף "גברת דאלווי".
כמו כן הרחוב מופיע על לוח משחק ה"מונופול" בגרסתו הבריטית, לצד רחובות ריג'נט ואוקספורד, כאשר רחוב בונד הוא היקר מבין שלושת הרחובות (והיקר ברחובות העיר לונדון).
רוקו ואחיו

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  לוקינו ויסקונטי 
 הופק בידי:  ג'ופרדו לומבארדו 
 תסריט:  לוקינו ויסקונטי
 עריכה:  הארווה דה לוזה
 שחקנים ראשיים:  אלן דלון רנאטו סלבטורי אני ז'ירארדו קטינה פקסינו
 מוזיקה:  נינו רוטה 
 צילום:  ג'וזפה רוטונו 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברה מפיצה:  Astor Pictures, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 בספטמבר 1960 (איטליה)
 משך הקרנה:  177 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע, סרט איגרוף 
 פרסים:  פרס חבר השופטים של פסטיבל ונציה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רוקו ואחיו (באיטלקית: Rocco e i suoi fratelli) הוא סרט נאו-ריאליזם איטלקי-צרפתי מאוחר שביים לוקינו ויסקונטי. עלילת הסרט מתרחשת במילאנו ומתארת את סיפורה של משפחת מהגרים מדרום איטליה וקשיי ההסתגלות לחיים בצפון המתועש.
הסרט מתרחש ברובו במרכז מילאנו, ליד אוניברסיטת בוקוני, בוויאלה בליני. במיוחד זכורות הסצנות הניאוריאליסטיות מהמכבסה ומקרבות האגרוף בTeatro Principe.
בסרט זה חזר ויסקונטי במידת מה למקורותיו הנאו-ריאליסטיים עם סיפור ריאליסטי קשה, אך הסרט עצמו אינו נוטה לפשטות ולנטורליזם של סרטיו המוקדמים יותר ומשלב מוטיבים יותר מלודרמטיים עם שחקנים וצילום מקצועיים.
עלילה

העלילה מתחילה בהגעת משפחה איטלקית דרומית למילאנו שבאיטליה. המשפחה, המורכבת מהאלמנה הדומיננטית רוזריה ומחמשת בניה: וינצ'נזו, סימון, רוקו, צ'ירו ולוקה, עוברת לאחר פטירת האב בנוטשה חברה חקלאית ומסורתית, וכעת מנסה להשתלב כלכלית וחברתית בצפון העירוני המתועש. הסרט עצמו מחולק לחמישה חלקים, כאשר העלילה בכל חלק נסובה סביב אחד מהאחים, מהבכור לצעיר.
עלילה > חלק א': וינצ'נזו

במילאנו הם פוגשים באח הבכור, וינצ'נזו, שהיגר למילאנו זמן מה לפני כן. הם עוברים להתגורר במגורים זולים ומנסים להשתלב בשוק העבודה העירוני - תחילה בפינוי שלג מרחובות ועם הזמן משתלב איש איש בעבודתו: רוקו במכבסה, סימון כמתאגרף, וצ'ירו כמהנדס במפעל רכב. וינצ'נזו פוגש באישה ומתחתן עימה ובכך הופך לאח הראשון העוזב את הבית.
עלילה > חלק ב': סימון

החיים בעיר מלאי פיתויים וסימון מידרדר לאלכוהול, הימורים ובחורות. בפרט הוא מתאהב בזונה בשם נדיה ומפתח עימה קשר רומנטי, הגורם לו להמשיך ולהידרדר כדי שיוכל לממן אותה. בין היתר הוא גם גונב ממקום עבודתו של רוקו, מזניח את אימוני האיגרוף ההכרחיים לו וכן מפתה אישה מבוגרת, מנהלת המכבסה בה רוקו עובד, ושודד ממנה תכשיטים שהוא מעניק לנדיה כמתנה. לאחר שהיא מקבלת את התכשיטים, נדיה מרגישה שהיא מיצתה את הקשר עם סימון, מגיעה לדירתם של האחים, ובהיעדרו של סימון, מוסרת לרוקו הודעה על ניתוק יחסיה מסימון ואת התכשיטים הגנובים. רוקו מספר לסימון על ניתוק היחסים, אך לא מגלה לו כי הוא יודע על התכשיטים הגנובים.
עלילה > חלק ג': רוקו

רוקו מתגייס לצבא, ובאחת מחופשותיו פוגש בנדיה, ומתפתח ביניהם רומן סוער. סימון ממשיך להידרדר לאחר עזיבתה של נדיה. בהיותו שיכור, הוא פוגש במקרה ברוקו ובנדיה, ואונס אותה מול עיניו של רוקו הפגוע. רוקו לא רוצה להמשיך לפגוע באחיו ועוזב את נדיה למרות מחאותיה הרבות, ומבקש ממנה לחזור לסימון. נדיה מסרבת, אך בסוף חוזרת אליו ומנצלת אותו עד תום למרות מחאותיה של אם המשפחה. בעוד שרוקו פונה לאיגרוף, סימון ממשיך להתדרדר וללוות כספים כדי לממן את אורח חייו הבזבזני.
עלילה > חלק ד': צ'ירו

צ'ירו מפתח קשר בריא עם אישה מבוססת וממשיך בקריירה שלו במפעל הרכב אלפא רומיאו.
באחד הערבים סימון תוקף את אחד מחבריו היחידים שנותרו, וכדי למנוע את מעצרו, רוקו נחלץ לעזרתו של סימון ומתחייב לשלם את החוב, בתמורה להמשך השתתפותו בקרבות האיגרוף. זאת הוא עושה על אף מחאותיהם של שני האחים וינצ'נזו וצ'ירו. סימון לא מכיר לו על כך תודה וממשיך לפגוע במשפחתו מתוך תחושת נחיתות.
לאחר מקרה זה נדיה עוזבת אותו שוב אך באחד ממפגשיו עם חברי העבר שלו, שומע סימון כי היא חזרה לעבוד כזונה. הוא הולך למקום עבודתה, ובאין אדם בסביבה רוצח אותה בנסיבות טרגיות. רוקו, מצידו, ממשיך להתאגרף ולנצח ובערב שבו רצח סימון את נדיה הוא חוגג עם כל משפחתו ניצחון חשוב נוסף. אך באמצע החגיגות מגיע סימון המגואל בדם ומספר את שביצע זה הרגע. רוקו מתאבל קשות אך מסרב להסגיר אותו למשטרה, וצ'ירו הוא זה שעומד על כך שהוא יוסגר וקורא לשוטרים.
עלילה > חלק ה': לוקה

סימון נלקח למעצר, והאחים ממשיכים בשלהם תוך געגועים לחיים הפשוטים שהיו להם בכפר הדרום-איטלקי, שם הם מאמינים שסימון לא יכול היה להידרדר כפי שהידרדר בצפון.
הערות שוליים

↑  "Une histoire unique – Teatro Principe. Espace événements Milan". Teatro Principe. 2017-10-31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588639605171  BnF: cb125679748 (data)  GND: 4598342-2  SUDOC: 105664499  VIAF: 316751696   WorldCat (עם VIAF): 316751696
רמי יהודאי

רמי יהודאי (נולד בשנת 1948) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף המכביה השמינית (1969) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

יהודאי גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
ביוגרפיה > 1963

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1963 זכה יהודאי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.7 דקות, אחרי גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (2:43.1 דקות) ואהרון שטופ מהפועל תל אביב (2:50.3 דקות).
ביוגרפיה > 1964

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1964 זכה יהודאי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.1 דקות, אחרי אהרון שטופ (2:45.4 דקות) ויואל קנדה (2:50.2 דקות), שניהם מהפועל תל אביב.
ביוגרפיה > 1965

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1965 זכה יהודאי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.2 דקות, אחרי גרשון שפע (2:46.9 דקות) ולפני יואל קנדה (2:51.6 דקות).
ביוגרפיה > 1966

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1966 זכה יהודאי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.4 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 1:15.0 דקות ויואל קנדה (1:16.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:52.0 דקות, אחרי גרשון שפע (2:42.2 דקות) ויואל קנדה (2:49.7 דקות).
ביוגרפיה > 1967

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1967 זכה יהודאי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.3 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 2:39.0 דקות ולפני יואל קנדה (2:47.3 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.4 דקות, אחרי גרשון שפע שקבע שיא ישראלי חדש של 1:13.4 דקות ויואל קנדה (1:14.6 דקות).
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1968 זכה יהודאי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.7 דקות, אחרי יואל קנדה (1:13.7 דקות) וגרשון שפע (1:17.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:50.6 דקות, אחרי יואל קנדה (2:45.5 דקות) וגרשון שפע (2:45.7 דקות).