stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיצור חיכי, חוכך, קולי
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיריית ולדיווסטוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 תחום שיפוט:  ולדיווסטוק
 ראש:  קונסטנטין שסטקוב
 
עיריית ולדיווסטוק (ברוסית: Администрация города Владивостока; רשמית, "האדמיניסטרציה של העיר ולדיווסטוק") היא הגוף הניהולי העליון בעיר ולדיווסטוק, העומד בראש המערכת של רשויות השלטון של ולדיווסטוק. את העירייה מנהל ראש העיר. ראש העיר הנוכחי הוא קונסטנטין שסטקוב.
העיר מחולקת ל-5 מחוזות עירוניים כשבראש כל מחוז עומד פקיד אחראי מטעם ראש העיר לניהול המחוז.
מבנה

מינהל ניהול טריטוריאלי - מרכז את ניהול רובעי העיר
מינהל הביקורת
מחלקת גיוס כח אדם
מחלקות רישום אוכלוסין ונישואין
מחלקת מזכירות העירייה
מינהל המשפטים
מזכירות ראש העיר
מזכירות החשבונאות
מינהל ביקורת פיננסית עירונית פנימית
מינהל האדריכלות ובינוי עירוני
מינהל התפוקה
מינהל הכבישים
מינהל השקעות, תיירות ופיתוח עסקים
מינהל מידע ותכנות
מינהל רכש ותחרותיות
מינהל התרבות
מינהל היחסים הבינלאומיים
מינהל שירותים מוניציפליים
מינהל רכוש העירייה
מינהל מידע ופרסום
מינהל ביטחון חברתי ויחסים עם זרועות הממשל הפדרלי
מינהל אפוטרופוס
מינהל איכות הסביבה
מינהל תכנון
מינהל האכיפה
מינהל התעשייה
מינהל הנוער
המינהל לאבטחת סודות מדינה
מינהל אבטחת התעסוקה
מינהל תמיכה
מינהל ליחסים עם זרועות השלטון המקומי
מינהל להגנה על קטינים וזכויותיהם
מינהל החינוך
מינהל ליחסים עם האזרחים
מינהל תקשורת ההמונים
מינהל הדיור
המינהל לפיתוח הספורט
מינהל לתמיכת קרן הדיור
מינהל התחבורה
מינהל הספורט
מינהל המימון
המינהל לפיתוח כלכלי
מינהל ההגנה האזרחית
שירות מוקד החירום המאוחד העירוני
מינהל המשק
שירות החילוץ וההצלה
ראשי עיריית ולדיווסטוק מאז 1990

| --- | --- |
 :  ראו גם – ראש עיריית ולדיווסטוק
| שם | שנות כהונה |
| --- | --- |
ולדימיר יפרמוב: פברואר 1990-סוף 1992
ויקטור צ'רפקוב: 26 ביוני 1993-23 בדצמבר 1994, 22 באוקטובר 1997-11 בדצמבר 1998
קונסטנטין טולסטושיין: דצמבר 1994-אוגוסט 1996
יורי קופילוב: 1998-2000, 20 ביוני 2000-18 ביולי 2004
ולדימיר ניקולאייב: 18 ביולי 2004-20 בפברואר 2008
יורי קורן: 28 בפברואר 2007-1 באוקטובר 2007
אולגה קוזרצסקאיה: 1 באוקטובר-1 בדצמבר 2007
אלכסנדר ברבאנוב: 1 בדצמבר-7 בדצמבר 2007
אלכסנדר מלניק: 7 בדצמבר 2007-פברואר 2008
איגור קובאלב: פברואר-1 באפריל 2008
ויטאלי מוטובין: 1 בפברואר-18 במאי 2008 .
איגור פושקריוב: 18 במאי 2008–3 בנובמבר 2017
אלכסיי ליטווינוב: 2 ביוני- 27 ביוני 2016, 30 בנובמבר-21 בדצמבר 2017
קונסטנטין לובודה: 27 ביוני 2016-18 באפריל 2017
קונסטנטין מז'ונוב: 18 באפריל-30 בנובמבר 2017
ויטאלי ורקיינקו: 21 בדצמבר 2017-28 במרץ 2019
אולג גומניוק: 28 במרץ 2019 - 18 במאי 2021
קונסטנטין שסטקוב: 18 במאי 2021 - ואילך
ראו גם

חלוקה מנהלית של ולדיווסטוק
הדומה העירונית של ולדיווסטוק
הערות שוליים

↑  "На выборах мэра Владивостока победил Владимир Николаев". Lenta.ru. 2004-07-19. נבדק ב-2010-08-13.
↑  "Исполнять обязанности мэра Владивостока будет его первый заместитель". РИА Новости. 2007-02-28. אורכב מ-המקור ב-2007-03-02. נבדק ב-2019-11-07.
↑  נעצר ב-1 ביוני 2016 והושעה מתפקידו ב-9 במרץ 2017.
↑  "Обязанности главы Владивостока временно исполняет Алексей Литвинов". Новости Владивостока на VL.ru. 2016-06-25. נבדק ב-2019-11-07.
↑  "Исполнять обязанности мэра Владивостока будет Константин Лобода". Новости Владивостока на VL.ru. 2016-06-27. נבדק ב-2019-11-07.
↑  "Вице-мэр Константин Межонов стал исполняющим обязанности главы Владивостока". Новости Владивостока на VL.ru. 2017-04-18. נבדק ב-2019-11-07.
↑  "Виталий Веркеенко стал мэром Владивостока, Алексей Литвинов будет его первым замом". Новости Владивостока на VL.ru. 2017-12-21. נבדק ב-2019-11-07.
|  ולדיווסטוק |
| --- | --- | --- |
| ולדיווסטוק - בנושאים | ולדיווסטוק - בנושאים |  |
| ממשל ופוליטיקה | ראש עיריית ולדיווסטוק • עיריית ולדיווסטוק • הדומה העירונית של ולדיווסטוק |  |
| מחוזות ולדיווסטוק | לנינסקי • האחד במאי • פרוורצ'נסקי • המועצות • פרונזה |  |
| השכלה ותרבות | האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק • האוניברסיטה הרפואית הממלכתית של האוקיינוס השקט • אוניברסיטת ולדיווסטוק לכלכה ושירותים • מכון האוקיינוס השקט על שם מקארוב הגבוה של הצי • מרכז המחקר הפדרלי למגוון ביולוגי • המכון המזרחי • המכון הממלכתי לאומנויות של המזרח הרחוק • Pacific Meridian |  |
| מוזיאונים | מוזיאון המזרח |  |
| ולדיווסטוק: צבא וביטחון | משטרת העיר • צי האוקיינוס השקט (בסיס ולדיווסטוק) |  |
| כלכלת ולדיווסטוק | כנס APEC 2012 |  |
| תחבורה ציבורית בולדיווסטוק | נמל • הרכבת הטרנס-סיבירית • רכבות המזרח הרחוק • מסדרון התחבורה הבינלאומי • נמל התעופה הבינלאומי • תחנת הרכבת |  |
| דת בולדיווסטוק | בית סימה |  |
| ספורט בולדיווסטוק | גביע מפרץ פיוטר הגדול • הדרבי של המזרח הרחוק הרוסי |  |
| ולדיווסטוק - סמלים לאומיים | ולדיווסטוק - סמלים לאומיים |  |
| סמלי העיר הממלכתיים | סמל • דגל |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סון יאנג

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
סון יאנג (בסינית: 孙杨; נולד ב-1 בדצמבר 1991) הוא שחיין סיני, אלוף אולימפי (לונדון 2012) במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי וב-200 מטר חופשי (ריו דה ז'ניירו 2016), 4 פעמים ברציפות אלוף העולם (ברצלונה 2013, קאזאן 2015, בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) במשחה ל-400 מטר, בעל 16 מדליות עולמיות מהן 11 זהב (שלישי בכל הזמנים). שיאן עולם בעבר במשחה ל-1500 מטר (2012–2024).
ב-28 בפברואר 2020 הורחק סון ל-8 שנים מהשתתפות בתחרויות שחייה לאחר ששבר בכוונה מבחנה עם דגימת שתן שלו.
ביוגרפיה

סון נולד וגדל בהאנגג'ואו.
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים סון שמיני במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:05.12 דקות בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 14:48.39 דקות, במקום 18 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:50.90 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.57 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע תוצאה "בזינוק שליחים" של 1:48.73 דקות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה סון במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:46.84 דקות, אחרי אוסאמה מלולי מתוניסיה (14:37.28 דקות) וראיין קוקריין מקנדה (14:41.38 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.51 דקות ובמקום 15 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:20.50 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:52.30 דקות.
ביוגרפיה > 2010

במשחקי אסיה שנערכו בגואנגג'ואו, סין בשנת 2010 זכה סון ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 14:35.43 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:07.68 דקות), כשחיין אחרון קבע תוצאה ב"זינוק שליחים" (1:45.65 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי
(1:46.25 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי (3:42.47 דקות).
בתחרות שחייה שנערכה בווהאן באפריל 2011 קבע סון במשחה ל-200 מטר חופשי תוצאה של 1:44.99 דקות ובמשחה של 400 חופשי תוצאה של 3:41.48 דקות.
ביוגרפיה > 2011 > אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה סון ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי של 7:38.57 דקות, לפני קוקריין (7:41.86 דקות) וגרגה קיש מהונגריה (7:44.94 דקות), ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 14:34.14 דקות, לפני קוקריין (14:44.46 דקות) וקיש (14:45.66 דקות). שיפור לשיאו בן ה-10 שנים של גרנט האקט מאוסטרליה (14:34.56 דקות). מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.24 דקות, אחרי פארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית (3:42.04 דקות) ולפני פאול בידרמן מגרמניה (3:44.14 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:05.67 דקות, אחרי ארצות הברית (7:02.67 דקות) וצרפת (7:04.81 דקות).
ביוגרפיה > 2012 > אלוף אולימפי ושיאן עולם

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה סון ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 3:40.14 דקות, לפני פארק טאי-הוואן (3:42.06 דקות) ופיטר ונדרקיי מארצות הברית 3:44.69 דקות. תוצאתו רחוקה 7 מאיות מהשיא העולמי במשחה ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 14:31.02 דקות, לפני ראיין קוקריין שקבע שיא אמריקה חדש של 14:39.63 דקות ואוסמה מלולי (14:40.31 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי ביחד עם פארק טאי-הוואן בתוצאה של 1:44.93 דקות, אחרי יאניק אנייל מצרפת (1:43.14 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:06.30 דקות, אחרי ארצות הברית (6:59.70 דקות) וצרפת (7:02.77 דקות).
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה ביולי 2013 זכה סון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.59 דקות, לפני קוסוקה הגינו מיפן (3:44.82 דקות) וקונור ג'אג'ר מארצות הברית (3:44.85 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:41.36 דקות, לפני מייקל מקברום מארצות הברית (7:43.60 דקות) וראיין קוקריין (7:43.70 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 14:41.15 דקות, לפני ראיין קוקריין (14:42.48 דקות) וגרגוריו פלטריניירי מאיטליה שקבע שיא איטליה חדש של 14:45.37. מדליית ארד, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.74 דקות, אחרי ארצות הברית (7:01.72 דקות) ורוסיה (7:03.92 דקות). כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה 1:43.16 דקות, התוצאה המהירה באליפות במשחה זה.
ביוגרפיה > 2014

במשחקי אסיה שנערכו באינצ'ון, קוריאה הדרומית בשנת 2014 זכה סון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי (3:43.23 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (14:49.75 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:45.28 דקות), אחרי קוסוקה הגינו (1:45.23 דקות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן ביולי 2015 זכה סון ב-3 מדליות, 2 זהב 1 כסף ונבחר לשחיין המצטיין של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.58 דקות, לפני ג'יימס גאי מבריטניה (3:43.75 דקות) וראיין קוקריין מקנדה (3:44.59 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:39.96 דקות, לפני גרגוריו פלטריניירי (7:40.81 דקות) ומק הורטון מאוסטרליה (7:44.02 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.20 דקות, אחרי ג'יימס גאי (1:45.14 דקות) ולפני פול בידרמן מגרמניה (1:45.38 דקות). נוסף לכך, במשחה ל-1500 מטר חופשי הוא עלה למשחה הגמר מהמקום השלישי בתוצאה של 14:55.11 דקות, אך לא התייצב לגמר.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה סון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.65 דקות, לפני צ'אד לה קלו מדרום אפריקה (1:45.20 דקות) וקונור דווייר מארצות הברית (1:45.23 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.68 דקות, אחרי מק הורטון (3:41.55 דקות) ולפני גבריאלה דטי מאיטליה (3:43.49 דקות).
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכה סון בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.39 דקות, לפני טאונלי האס מארצות הברית (1:45.04 דקות) ואלכסנדר קרסניך מרוסיה (1:45.23 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.38 דקות, לפני מק הורטון (3:43.85 דקות) וגבריאלה דטי (3:43.93 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:48.87 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה סון בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.93 דקות, לפני קצוהירו מצומוטו מיפן (1:45.22 דקות) ומרטין מליוטין מרוסיה ודנקן סקוט מבריטניה (1:45.63 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.44 דקות, לפני מק הורטון 
(3:43.17 דקות) וגבריאלה דטי (3:43.23 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.01 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 7:04.74 דקות. במהלך טקסי חלוקת המדליות סירבו מק הורטון ודנקן סקוט ללחוץ את ידיו של סון וכן לעמוד לצידו על הפודיום, כמחאה על זה שלא הורחק בשל חשד כבד לאימרוץ וקיבלו מכתבי הזהרה מ-FINA על התנהגותם.
ביוגרפיה > 2020

ב-28 בפברואר 2020 הורחק סון ל-8 שנים מתחרויות שחייה לאחר ששבר מבחנה עם דגימת שתן שלו.
תארים והישגים

בשנת 2013 זכה סון בתואר שחיין השנה בעולם.
5 פעמים (2011, 2012, 2013, 2017 ו-2018) זכה סון בתואר שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט.
חייו האישיים

סון נידון לשבעה ימי מעצר לאחר שבנובמבר 2013, נהג ללא רישיון ברכב פורשה והתנגש באוטובוס. נוסף לכך, הוא הושעה מתחרויות ואימונים.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חופשי: 48.94 שניות (2013)
200 מטר חופשי: 1:44.39 דקות (2017), שיא אסיה בעבר
400 מטר חופשי: 3:40.14 דקות (2012), שיא אולימפי ושיא אסיה
800 מטר חופשי: 7:38.57 דקות (2011)
1500 מטר חופשי: 14:31.02 דקות (2012), שיא עולם בעבר
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  אליסף דעואל, צ'יינהטאון: דינג ג'ונווי כובש את הסנוקר, באתר ynet, 9 בנובמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011196479705171  PLWABN: 9811768040205606  BIBSYS: 4041124  NLA: 36606535  VIAF: 3770149296277080670000   WorldCat (עם VIAF): 3770149296277080670000
עמון ומואב טהרו בסיחון

עמון ומואב טהרו בסיחון הוא מושג הלכתי הקובע כי אמנם אסור היה לבני ישראל לכבוש את שטחי עמון ומואב, אך לאחר שנכבשו מהם על ידי סיחון מלך האמורי יכלו בני ישראל לכובשן ממנו, מכיוון שזכה בהם. הגמרא הוכיחה מכך כי יש קניין חזקה לעובדי כוכבים.
המושג הפך גם לפתגם המשמש כמשל למקרה בו איסור מסוים הופך למותר בעקבות שינוי במצב.
מקור ההלכה

לגבי מואב נכתב בספר דברים: "אל תצר את מואב ואל תתגר בם מלחמה", וכן לגבי עמון נכתב "וקרבת מול בני עמון אל תצרם ואל תתגר בם", ואכן בעת מעבר בני ישראל באזורם, לא ניסו להילחם בהם ועקפו את ארצותיהם.
אך בכל אופן אזור עבר הירדן בו הייתה נחלת שניים וחצי השבטים היה שייך למואב ונכבש מהם על ידי סיחון וכן האזור הנקרא בתורה "מארנון ועד יבק" היה שייך לבני עמון ולמרות זאת כבשו שניים וחצי השבטים את השטחים הללו כמו שמתואר בספר במדבר:
וַיַּכֵּהוּ יִשְׂרָאֵל לְפִי חָרֶב וַיִּירַשׁ אֶת אַרְצוֹ מֵאַרְנֹן עַד יַבֹּק עַד בְּנֵי עַמּוֹן כִּי עַז גְּבוּל בְּנֵי עַמּוֹן וַיִּקַּח יִשְׂרָאֵל אֵת כָּל הֶעָרִים הָאֵלֶּה וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בְּכָל עָרֵי הָאֱמֹרִי בְּחֶשְׁבּוֹן וּבְכָל בְּנֹתֶיהָ  כִּי חֶשְׁבּוֹן עִיר סִיחֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי הִוא וְהוּא נִלְחַם בְּמֶלֶךְ מוֹאָב הָרִאשׁוֹן וַיִּקַּח אֶת כָּל אַרְצוֹ מִיָּדוֹ עַד אַרְנֹן.
ומזה הוכיח רב פפא כי הסיבה שיכלו בני ישראל לכבוש את ממלכת סיחון היא מכיוון שסיחון קנה את קרקעותיהם של בני עמון ומואב על ידי כיבושו, וממילא הותר לבני ישראל לכבשן מחמת שעתה כבר אינם שטחי עמון ומואב אלא שטחי סיחון.
בטענה זו השתמש גם יפתח הגלעדי במענה לטענת מלך בני עמון כי בני ישראל כבשו את שטחו, כמו שמתואר בספר שופטים:
וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ בְּנֵי עַמּוֹן אֶל מַלְאֲכֵי יִפְתָּח כִּי לָקַח יִשְׂרָאֵל אֶת אַרְצִי בַּעֲלוֹתוֹ מִמִּצְרַיִם מֵאַרְנוֹן וְעַד הַיַּבֹּק וְעַד הַיַּרְדֵּן וְעַתָּה הָשִׁיבָה אֶתְהֶן בְּשָׁלוֹם. וַיּוֹסֶף עוֹד יִפְתָּח וַיִּשְׁלַח מַלְאָכִים אֶל מֶלֶךְ בְּנֵי עַמּוֹן. וַיֹּאמֶר לוֹ כֹּה אָמַר יִפְתָּח לֹא לָקַח יִשְׂרָאֵל אֶת אֶרֶץ מוֹאָב וְאֶת אֶרֶץ בְּנֵי עַמּוֹן. כִּי בַּעֲלוֹתָם מִמִּצְרָיִם וַיֵּלֶךְ יִשְׂרָאֵל בַּמִּדְבָּר עַד יַם סוּף וַיָּבֹא קָדֵשָׁה. וַיִּשְׁלַח יִשְׂרָאֵל מַלְאָכִים אֶל מֶלֶךְ אֱדוֹם לֵאמֹר אֶעְבְּרָה נָּא בְאַרְצֶךָ וְלֹא שָׁמַע מֶלֶךְ אֱדוֹם וְגַם אֶל מֶלֶךְ מוֹאָב שָׁלַח וְלֹא אָבָה וַיֵּשֶׁב יִשְׂרָאֵל בְּקָדֵשׁ. וַיֵּלֶךְ בַּמִּדְבָּר וַיָּסָב אֶת אֶרֶץ אֱדוֹם וְאֶת אֶרֶץ מוֹאָב וַיָּבֹא מִמִּזְרַח שֶׁמֶשׁ לְאֶרֶץ מוֹאָב וַיַּחֲנוּן בְּעֵבֶר אַרְנוֹן וְלֹא בָאוּ בִּגְבוּל מוֹאָב כִּי אַרְנוֹן גְּבוּל מוֹאָב. וַיִּשְׁלַח יִשְׂרָאֵל מַלְאָכִים אֶל סִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי מֶלֶךְ חֶשְׁבּוֹן וַיֹּאמֶר לוֹ יִשְׂרָאֵל נַעְבְּרָה נָּא בְאַרְצְךָ עַד מְקוֹמִי. וְלֹא הֶאֱמִין סִיחוֹן אֶת יִשְׂרָאֵל עֲבֹר בִּגְבֻלוֹ וַיֶּאֱסֹף סִיחוֹן אֶת כָּל עַמּוֹ וַיַּחֲנוּ בְּיָהְצָה וַיִּלָּחֶם עִם יִשְׂרָאֵל. וַיִּתֵּן יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֶת סִיחוֹן וְאֶת כָּל עַמּוֹ בְּיַד יִשְׂרָאֵל וַיַּכּוּם וַיִּירַשׁ יִשְׂרָאֵל אֵת כָּל אֶרֶץ הָאֱמֹרִי יוֹשֵׁב הָאָרֶץ הַהִיא. וַיִּירְשׁוּ אֵת כָּל גְּבוּל הָאֱמֹרִי מֵאַרְנוֹן וְעַד הַיַּבֹּק וּמִן הַמִּדְבָּר וְעַד הַיַּרְדֵּן.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ל"ח, עמוד א'
↑  ראו למשל: הרב ישי אביעזר, יהודה ושומרון טהרו בחוּסֵין, באתר ערוץ 7, 10 ביולי 2012
↑  ספר דברים, פרק ב', פסוק ט'
↑  ספר דברים, פרק ב', פסוק י"ט
סקרלט פימפרנל

| --- | --- |

כריכת המהדורה השנייה
 מידע כללי
 מאת:  אמה אורצי
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן
 נושא:  זהות סמויה 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 הוצאה
 הוצאה:  Hutchinson 
 תאריך הוצאה:  1905 
 מספר עמודים:  96 (מהדורה ראשונה)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן והוצאת לוין אפשטיין (מהדורה ראשונה)
 תאריך:  1975 (מהדורה ראשונה)
 תרגום:  יצחק לבנון (מהדורה ראשונה)
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ראה תרגומים לעברית
 סדרה
 ספר קודם:  The First Sir Percy 
 הספר הבא:  Sir Percy Leads the Band 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001089402, 001139744, 002152664
 
סקרלט פימפרנל הוא שמו של הרומן הראשון בסדרת הרומנים ההיסטוריים מאת הברונית אמה אורצי שגיבורו מתכנה "סקרלט פימפרנל", שמו הלועזי של הפרח מרגנית השדה. הרקע ההיסטורי לרומן הוא שלטון הטרור שבא בעקבות המהפכה הצרפתית: סקרלט פימפרנל מציל אצילים צרפתים מהגיליוטינה לאחר שנידונו למוות על ידי רובספייר.
הברונית אמה אורצי
הרומן "סקרלט פימפרנל" פורסם לראשונה בשנת 1905. הרומן נכתב לאחר שמחזה שכתבה אורצי באותו שם בשנת 1903 נהנה מבקורות חיוביות בלונדון, שם הוצג זמן רב לאחר העלאתו הראשונה על הבמה בנוטינגהאם.
פרח מרגנית שדה
עלילה

סקרלט פימפרנל הוא כינויו של נתין אנגלי בזמן שלטון הטרור בצרפת שאחרי המהפכה הצרפתית, אשר יחד עם חבורת ג'נטלמנים אחרים, מציל אצילים לפני שהם מוצאים להורג בידי הממשלה הדיקטטורית. הגיבור נודע בסמלו – הפרח הפשוט מרגנית השדה. הוא מצליח בתוכניתו בעזרת שימוש מחוכם בתחפושות ובחשאיות המוחלטת של פעילות הקבוצה. זהותו של הגיבור אינה ידועה לציבור, למעט חבריו לקבוצה. מרגריט בלקני, אשתו הצרפתייה של ידוען אנגלי, סר פרסי בלקני, מתבקשת על ידי שליח צרפתי לעזור לזהות ולאתר את סקרלט פימפרנל. אם תסרב, חיי אחיה יהיו בסכנה. מרגריט מסייעת לשליח ומגלה לבסוף כי סקרלט פימפרנל הוא אדם היקר לליבה. היא מפליגה לצרפת כדי לעצור את השליח עם המידע.
בספר ישנם אזכורים אנטישמיים רבים, כפי המקובל בתקופה בה נתחבר, המתבטאים בהצגת היהודים כקבצנים ומלוכלכים. לקראת סוף הספר סקרלט פימפרנל אף מתחזה ליהודי תאב בצע סטריאוטיפי.
המחזה

המחזה המקורי של אורצי, "סקרלט פימפרנל", הופק ועובד לבמה בידי ג'וליה נילסן ופרד טרי. הוא עלה לראשונה על הבמה ב-15.10.1903 בתיאטרון המלכותי של נוטינגהאם, אך לא זכה להצלחה מרובה. פרד טרי שכתב את המערכה האחרונה והעביר את המחזה לווסט אנד בלונדון, שם הוא עלה לבמת התיאטרון החדש ב-5.1.1905. המחזה קבל ביקורות נלהבות מצד הקהל, אך המבקרים טענו כי הוא מיושן. למרות הבקורות השליליות, המחזה התפרסם ונעשה פופולרי. המחזה הוצג יותר מ-4000 פעמים על במות אנגליה ונחשב לאחד המחזות הפופולריים ביותר בממלכה.
הרומן סקרלט פימפרנל ראה אור שנתיים לאחר העלאת המחזה לראשונה, והיה הצלחה מיידית באנגליה ומחוצה לה. ההצלחה הזאת עודדה את אורצי לכתוב מספר ספרי המשך לסקרלט פימפרנל במהלך 35 השנים הבאות. לספר נעשו גם מספר עיבודים לקולנוע, לטלוויזיה וכמחזמר.
ב-1934 הופק הסרט "סקרלט פימפרנל" עם לסלי הווארד בתפקיד הראשי. הווארד גם ביים ושיחק בסרט פימפרנל סמית שהופק ב-1941 בהשראת סקרלט פימפרנל אך בתקופת ערב מלחמת העולם השנייה.
פרסומים

1905 - סקרלט פימפרנל (בשנת 1903 התפרסם לראשונה המחזה בעל אותו השם)
1906 - I Will Repay
1908 - The Elusive Pimpernel
1903 - Eldorado
1917 - Lord Tony's Wife
1922 - The Triumph of the Scarlet Pimpernel
1927 - Sir Percy Hits Back
1932 - A Child of the Revolution
1933 - The Way of the Scarlet Pimpernel
1936 - Sir Percy Leads the Band
1940 - Mam'zelle Guillotine
פרסומים > אסופות וסיפורים קצרים

1919 - The League of the Scarlet Pimpernel
1929 - Adventures of the Scarlet Pimpernel
פרסומים > ספרים שאינם קשורים ישירות לסקרלט פימפרנל

1913 - The Laughing Cavalier. מספר על אחד מאבותיו של סקרלט פימפרנל
1920 - The First Sir Percy. מספר על אחד מאבותיו של סקרלט פימפרנל
1924 - Pimpernel and Rosemary. מספר על אחד מצאצאיו של סקרלט פימפרנל
תרגומים לעברית

סקרלט פימפרנל, תרגם יצחק לבנון, הוצאת מודן והוצאת לוין אפשטיין תל אביב, 96 עמודים, 1975
סקרלט פימפרנל, תרגמה רותי שמעוני, אייר ריצ'רד קנדי, הוצאת זמורה ביתן תל אביב, 249 עמודים, 1984
הרפתקאותיו של סקרלט פימפרנל, תרגמה חוה ארליך, הוצאת זמורה ביתן תל אביב, 227 עמודים, 1988. תרגום של אסופת הסיפורים הקצרים שראתה אור בשנת 1929.
עיבודים > עיבודים לקולנוע

עלילת הספר הראשון וספרים נוספים שכתבה אורצי שימשו בסיס לעיבודים קולנועיים רבים, אחד המפורסמים שבהם הוא הסרט סקרלט פימפרנל בבימויו של הרולד יאנג משנת 1934.
לשחזור התקופה, השתמש הרולד יאנג בשחקנים שתאמו לתיאורי הדמויות בספר. עיקר השחזור בסרט עוסק בליהוק השחקנים.
את הסרט יצרו שלושה במאי קולנוע שונים בגלל בעיות תקציב והפקה. הראשון, רולנד בראון, ניסה לפרש באופן חופשי את עלילת הספר. השני, ג'פרי ריצ'רדס, ניסה לעקוב ולשחזר תהליכים היסטוריים באופן מדויק. השלישי, הרולד יאנג, השתמש בעבודותיהם של קודמיו וערך את הסרט באדיקות בצמוד לעלילה המקורית. בסרט שחזורים היסטוריים רבים, משחק איכותי (לסלי הווארד) וליהוק ברמה גבוהה. הבמאי, ג'פרי ריצ'רדס, הכניס את עיקר השחזורים ההיסטוריים לסרט. תפאורת הסרט דלה, רובה מורכבת מחדרים קבועים ומחלל קבוע. עיקר השחזורים נעשה בתלבושות האצילים ובתסרוקותיהם. שני הבמאים הראשונים לא צוינו בשמותיהם, וקרדיט ניתן רק לבמאי השלישי, הרולד יאנג.[דרוש מקור]
1917 – סקרלט פימפרנל. סרט אילם. במאי: ריצ'רד סטנטון
1917 – הקבלייר הצוחק. סרט אילם. בימוי: א"וו ברמבל, אליוט סטאנרד
1919 – פימפרנל החמקמק. סרט אילם. במאי: מוריס אלווי
1934 – סקרלט פימפרנל. במאי: הרולד יאנג.
1937 – סקרלט פימפרנל חוזר. במאי: הנס שוורץ
1941 – פימפרנל סמית. במאי: לסלי הווארד.
1950 – פימפרנל החמקמק. בימוי: מייקל פוואל, אמריק פרסבורגר. בארצות הברית הסרט הופץ בשם "פימפרנל הלוחם".
1966 – אל תאבד את הראש. במאי: ג'רלד תומאס. מוכר גם בשם "המשך כך, פימפרנל".
עיבודים > עיבודים לטלוויזיה

1955 - סקרלט פימפרנל. בהפקת ITC.
1969 - פימפרנל החמקמק. בהפקת ה-BBC.
1982 - סקרלט פימפרנל. במאי: קלייב דונר. בין המשתתפים: ג'יין סימור, איאן מקלן.
1999 - סקרלט פימפרנל. בין המשתתפים: ריצ'רד אי. גרנט, אליזבת' מק'גוברן, ומרטין שאו.
עיבודים > עיבודים לבמה

1997 - עיבוד הפקה מחודשים של "סקרלט פימפרנל" כמחזמר על במות ברודוויי.
2008 - עיבוד לבמה על ידי קבוצת התיאטרון הנשית מיפן Takarazuka Revue באוסאקה.
השפעות נוספות

ראול ולנברג (1912–נעלם ב-1945), חסיד אומות העולם, הושפע ישירות מהסרט "פימפרנל סמית" בניסיונו להציל את יהודי הונגריה.
יו או'פלהרטי (1898–1963), כומר אירי קתולי, זכה לכינוי "סקרלט פימפרנל של הוותיקן". במהלך מלחמת העולם השנייה הצליח להציל אלפי חיילים של בעלות הברית ואזרחים יהודים.
גוסטב הרלד אדלסטם (1913–1989), דיפלומט שוודי שזכה לכינוי "פימפרנל השחור" בזכות סיועו לסוכני מנהלת המבצעים המיוחדים בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנות השבעים של המאה העשרים הוא סייע לאזרחים ודיפלומטים רבים להימלט מאימת משטרו של פינושה.
נלסון מנדלה (1918–2013) זכה לכינוי "פימפרנל השחור" בזכות מאבקו לשחרור דרום אפריקה ממשטר האפרטהייד.
ראו גם

מרגנית השדה
הערות שוליים

↑  Kabatchnik, Amnon, Blood on the Stage: Milestone Plays of Crime, Mystery, and Detection: an Annotated Repertoire, 1900–1925, Scarecrow Press, 2008, p. 28.
↑  Dugan, Sally, "Introduction", Baroness Orczy's The Scarlet Pimpernel: A Publishing History, Ashgate Publishing, 2012.
↑  האתר הרשמי של המחזמר.
↑  האתר הרשמי של קבוצת התיאטרון.
↑  T. Schult, A Hero's Many Faces: Raoul Wallenberg in Contemporary Monuments, Springer, 2009, p. 55.
↑  Sally Dugan, Baroness Orczy's The Scarlet Pimpernel: A Publishing History, Routledge, 2016, p. 196.
↑  Gallagher, J.P.,  The Scarlet and the Black: The True Story of Monsignor Hugh O'Flaherty, Hero of the Vatican Underground. San Francisco: Ignatius Press, 2009.
↑  "פימפרנל השחור", מגזין טיים, אוגוסט 1962.
↑  "נלסון מנדלה נפטר בגיל 95", ניו יורק טיימס, 5.12.2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340782605171  BnF: cb16909917x (data)  GND: 1031249761  LCCN: no98039600  NLA: 35402381  SUDOC: 168049759  VIAF: 306111405   WorldCat (עם VIAF): 306111405
עיצור חיכי משופתת, מקורב

| עיצור חיכי משופתת, מקורב |
| --- | --- |
 ɥ
 מספר IPA:  171
קידוד
 דצימלי:  &#613;
 יוניקוד:  U+0265
 X-SAMPA:  H
 Kirshenbaum:  <rnd>‏j
רשימת עיצורים
עיצור חיכי משופתת מקורב הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות מעטות. סימן ה-IPA לעיצור הוא H לטינית קטנה הפוכה /ɥ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-H. ניתן לכתבו משנית ⟩jʷ⟩ היות שזהו [j] משופתת. לעיצור זיקה לתנועה קדמית, סגורה, מעוגלת y.
נתונים

בסיס חיתוכו חיכי ומשופתת כאחד - החלק האחורי בלשון קרב מעט לחך הקשה והשפתיים מעוגלות בו זמנית. הביצוע דומה מאוד ל-⟨w⟩ אך החך משמש כמקום החיתוך תחת הווילון.
אופן חיתוכו מקורב - זרימת האוויר על־גבי הלשון אינה קרובה מספיק לחך כדי ליצור זרימה מערבולתית כחוכך, בדומה ל-⟩j⟩.
בצליליותו הוא קולי - מיתרי הקול רוטטים.
זרימת האוויר עוברת אך ורק דרך הפה ולא בחלל האף.
מרכזי - האוויר זורם מעל מרכז הלשון יותר מצדיה.
ריאתי - האוויר משוחרר מתוך הריאות אל הפה.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| אבחזית | ауаҩы | [awaˈɥə] | 'אדם' |
| מנדרינית | yuè ‏月 | [ɥœ̂] | 'ירח' |
| צרפתית | bonne nuit | ‏[bɔnnɥi]קובץ:Fr-Bonne nuit 2.oga‏Ⓘ‏ | 'לילה טוב' |
| קוריאנית | 귀 gwi | [kɥi] | 'אוזן' |
| שוודית | yla | [yː(ɥ)laˈ] | 'יללה' |