stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצרים צלבניים במזרח התיכון
תולדות מחקר האדריכלות הצבאית הצלבנית > המחקר במאה ה-19

המחקר של מצודות הצלבנים החל כתוצאה מעניין הולך וגובר של האקדמיה הצרפתית במסעי הצלב כמפעל צרפתי באופיו ומהותו, עניין שתפס תאוצה בימי נפוליאון השלישי והאימפריה הצרפתית השנייה שהתרפקה על העבר הצרפתי והביעה עניין בבניית אימפריה קולוניאליסטית. מלחמת קרים, שפרצה ב-1854 על רק מאבקי שליטה בכנסיית הקבר ובמקומות קדושים לנצרות, תרמה גם כן לחקר המבצרים הצלבניים. הספר "האדריכלות הצבאית של ימי הביניים" (צרפתית: Essai sur l'architecture militaire au Moyen-âge), שנכתב על ידי האדריכל והתאורטיקן אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק ויצא בשנת 1854, כלל ניתוח של תחום האדריכלות הצבאית, שהפך לענף מדעי עיוני. עבודת המחקר החלוצית בתחום הארכאולוגיה הצלבנית נכתבה בשנת 1860 על ידי המרקיז אז'ן-מלכיור דה ווגואה בשם "הכנסיות של ארץ הקודש" (צרפתית: Les Eglises de la Terra Sainte), ובה מופיע תיאור מדוקדק של כנסיות בארץ הקודש ששרדו מהתקופה הצלבנית. הספר מתאר את הקשרים של מבנים אלו עם המסורת האדריכלית הצרפתית של ימי הביניים. המחקר החלוצי בתחום האדריכלות הצבאית הצלבנית נכתב בסוף המאה ה-19 על ידי עמנואל גיום-ריי, חוקר צרפתי, שערך סיורים מקיפים בסוריה וארץ ישראל בין השנים 1857 ו-1864 וביקר בכל אחד מהמבצרים הצלבניים העיקריים. מחקרו הראשון עסק בגנאלוגיה של הצלבנים ומחקרו השני, שפורסם בשנת 1871, נקרא "מחקרים במונומנטים של אדריכלות צבאית של הצלבנים בסוריה וקפריסין". בחיבורו זה מתוארים לראשונה בפירוט כל המבצרים הצלבניים החשובים, ובהם מבנים מורכבים כמו מבצר מרגט וקראק דה שבלייה. הוא ערך מחקרים חשובים נוספים בתחום האדריכלות הצלבנית, אך מעולם לא נכנס לפנתיאון של האקדמיה הצרפתית ולא זכה בה למעמד של ממש.
תולדות מחקר האדריכלות הצבאית הצלבנית > המחקר במאה ה-20

בשנת 1909 סייר החוקר הבריטי תומאס אדוארד לורנס (לורנס איש ערב) בטירות הצלבניות של סוריה. ספרו "טירות הצלבנים" ששימש כתזה לתואר באוניברסיטת אוקספורד, הכיל רעיונות חדשניים רבים ונכתב בדעתנות. לורנס תיאר את יחסי הגומלין ונקודות הדמיון והשוני בין טירות הצלבנים לטירות בימי הביניים של מערב אירופה, אותן הכיר אישית מסיורי אופניים שערך בצרפת שנתיים קודם לכן. במקביל להבנת האופי האירופאי של טירות הצלבנים ציין לורנס את ההשפעות הביזנטיות והמוסלמיות על האדריכלות הצבאית הצלבנית.
בשנת 1921 עברו סוריה ולבנון לשלטון מנדט צרפתי שהביא עמו להרחבת המחקר הארכאולוגי, עריכת סקרים וחפירות באתרים ברחבי סוריה ולבנון. מאמץ המחקר שהוקדש לשלטון הצלבני-פרנקי נתפס גם כחיפוש שורשים צרפתיים באזור הלבנט, ואף כהצדקה לשלטון המנדט הצרפתי, שנתקל בהתנגדות עזה מצד המקומיים. את מאמצי המחקר הללו הוביל רנה דוסו (René Dussaud), תלמידו של החוקר והמזרחן שארל קלרמון-גנו וראש מחלקת עתיקות המזרח בלובר. פעילותו הענפה פורסמה בכתב העת "Syria" שעסק בחפירות בסוריה, ובשנת 1927 פורסם ספרו "טופוגרפיה היסטורית של סוריה בימי קדם ובימי הביניים" (Topographie historigue de la Syrie antique et médiévale), שקידם מאוד את ענף הגאוגרפיה ההיסטורית. ממשל המנדט הצרפתי הזמין את חוקר האמנות קמיל אנלרט על מנת להנציח את המונומנטים הכנסייתיים הצלבניים בסוריה. בשנת 1925 הוציא אנרלט את הספר "המונומנטים של הצלבנים בממלכת ירושלים: אדריכלות דתית וחילונית" (Les Monuments des Croisés dans le Royaume de Jérusalemm: architecture religieruse et civile). הוא התכוון להוציא בהמשך ספר על אדריכלות צבאית, אך בפברואר 1927 מת בפתאומיות בפריז. רנה דוסו מינה את תלמידו פול דשאן (Deschamps) להשלים את המלאכה. ביחד עם צוות קטן שכלל את האדריכל פרנק אנוס וקצין צבא ששימש כצלם הם התיישבו בחדר קטן במבצר קראק דה שבלייה וחקרו, ציירו וצילמו את המבצר עד לסוף חודש מרץ 1927. תוכניתו של דשאן הייתה לחקור את כל מבצרי הצלבנים, אך קראק דה שבלייה התגלה כפרויקט גדול מהמצופה. מאז ביקורו של ריי במבצר התיישבו בו כפריים סורים, גרמו נזק לחלק מהביצורים ומילאו את הקימרונות התת-קרקעיים בזבל. בסיוע פלוגה של חיילים החל מבצע ניקוי של המבצר שנמשך עד לשנת 1929. בשנת 1933 נקנה המבצר על ידי ממשלת צרפת, התושבים הסוריים פונו ממנו והמבצר שוקם.
דשאן עצמו פרסם בשנת 1934 את הכרך הראשון, "קראק דה שבלייה", מתוך הטרילוגיה "מצודות הצלבנים בארץ הקודש" (Les Chateaux des Croise's en Terre Sainte). המחקר הורחב בכרך השני, "על הגנת ממלכת ירושלים", שיצא בשנת 1939 וכלל את מבצר בופור שבלבנון, מבצר עתלית וקיר מואב שבירדן. מחקר זה שימש כבסיס למחקרים עתידיים. החלק האחרון יצא רק בשנת 1977, לאחר מות דשאן, וכלל תיאור של המבצרים הצלבניים ברוזנות טריפולי ונסיכות אנטיוכיה. העבודה היסודית אינה כוללת מחקר של המצודות המוסלמיות שנבנו במקביל לצלבניות. תפארתן של המצודות הצלבניות בסוריה ולבנון העלימה מעיני החוקרים הצרפתיים את השרידים הפחות מרשימים שנותרו בארץ ישראל. מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי נטלה את היוזמה, ובשנות ה-30 של המאה ה-20 מימנה חפירות במבצר עתלית, בהן נחשפו במחקר מדוקדק שרידי הביצורים שלו. הביצורים התבלו כתוצאה מהרס שיטתי ושרידיהם המועטים הביאו לכך שחוקרים קודמים התעלמו כמעט לחלוטין מהאתר. מלחמת העולם השנייה הביאה לסיום תקופת המחקר הראשונה במבצרים הצלבניים.
תולדות מחקר האדריכלות הצבאית הצלבנית > המחקר הישראלי

הקמת האוניברסיטה העברית ומדינת ישראל הביאו לתנופה חדשה במחקר ההיסטורי והארכאולוגי של התקופה הצלבנית ולהרחבתו לכל סוגי הבנייה הצלבנית. החפירות החשובות ביותר התנהלו באתר של כוכב הירדן בשנת 1966 על ידי משלחת ארכאולוגים בראשותו של מאיר בן דב, שחשפה את שרידיו של מבצר צלבני מורכב. הופעתו של מבצר כוכב הירדן כ"יש מאין" על במת המחקר הוכיחה כי האדריכלות הצבאית הצלבנית הייתה מתקדמת וייחודית, והעבירה את מרכז הכובד של המחקר לשיטה של חפירות ארכאולוגיות.
בסוף המאה ה-20 נערך סקר של אתרים ארכאולוגיים צלבניים על ידי בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים בראשותו של החוקר דניס פרינגל. מחקר זה, שהתמקד במבנים צלבניים קטנים יותר כגון חרבת בורגתה ושרידים של מבנים צלבניים נוספים, הוסיף ידע רב להבנת ההתיישבות הצלבנית בארץ ישראל. התיישבות זו הייתה בעיקר של אצילים קטנים שבנו מבנים לא מרשימים אך היו עמוד השדרה של החברה הלטינית-פרנקית בממלכת ירושלים. המחקר סייע גם להבנת היעלמות שכבה זו של וסלים עצמאיים והשתלטות המסדרים הצבאיים.
משנת 1994 עד לשנת 2007 נערכו עונות חפירה רצופות במצד עתרת על ידי צוות חפירה של האוניברסיטה העברית ומשנת 2002 נחפר מחדש מבצר מונפור על ידי צוות חוקרים מאוניברסיטת חיפה במאמץ מחודש לשפוך אור על המבצרים של ממלכת ירושלים.
בשנת 2006 החל רצף של 3 עונות חפירה, בהן נערך סקר מקיף של מבצר המונפור על ידי צוות חוקרים מאוניברסיטת חיפה. המבצר מופה מחדש כהכנה לעריכת תוכנית שיקום מקיפה.
ראו גם

אתרים צלבניים בארץ ישראל
ביצורים
צלבנים
מסעי הצלב
מצור
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זיכה את פראוור בפרס ישראל, ותרגומו לצרפתית זיכה אותו בפרס האקדמיה הצרפתית
מירון בנבנישתי, מבצרי הצלבנים במדינת ישראל: תיאורם ותולדותיהם, קריית ספר, 1965
יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת, 1985
Hugh Kennedy, Crusader Castles, Cambridge University Press, 2001
Kristian Molin, Unknown Crusader Castles, Continuum International Publishing Group, 2001
David Nicolle, Crusader Castles in the Holy Land 1097-1192 (Fortress 21), Osprey Publishing, 2004
David Nicolle, Crusader Castles in the Holy Land 1192-1302 (Fortress 32), Osprey Publishing, 2005
Adrian J. Boas, Archaeology of the Military Orders, Taylor & Francis, Inc., 2006
Ronnie Ellenblum, Crusader Castles and Modern Histories, Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2007
דוב (סוג)

| דוב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: דוביים
תת־משפחה:: דובים
סוג:: דוב
שם מדעי
 Ursus ‏לינאוס, 1758

דוב (נרשם גם: דב, שם מדעי: Ursus) הוא סוג במשפחת הדוביים מתת-משפחת הדובים, בתוכו מרבית מיני הדובים החיים – 4 מינים. דוב לבן ודוב קודיאק הם טורפי היבשה הגדולים ביותר כיום, עם משקל של 700 ק"ג ואף יותר. מינים אלה מצויים ביערות, שדות ומורדות הרים ברחבי אמריקה הצפונית ואירואסיה. הדוב הלבן הוא היחיד החי בקוטב הצפוני והוא מסוגל לשחות בלב הים הפתוח.
הדובים הם אוכלי כל ברובם, למעט הדוב הלבן. הם משתמשים בכפותיהם הגדולות כדי לחפור ולהוציא שורשים או חרקים מהאדמה. הם גם ירדפו אחרי טרף כמו דגי סלמון ואף על גורי פרסתנים צעירים. בתזונתם הם נחשבים להיפוקרניבורים, אך הדוב הלבן, המצוי באזורים בהם אין כמעט אוכל הוא היפרקרניבור הצד כלבי ים, איילים וטרף דומה.
מינים

הסוג כולל את המינים הבאים:
דוב חום (Ursus arctos)
דוב שחור אסייתי (Ursus thibetanus)
דוב שחור אמריקני (Ursus americanus)
דוב קוטב (Ursus maritimus)
מינים נוספים שנכחדו:
Ursus abstrusus
Ursus arvernensis
דוב דנינגרי (Ursus deningeri)
דוב אטרוסכוס (Ursus etruscus)
דוב אינגרסוס (Ursus ingressus)
Ursus dolinensis
Ursus inopinatus
דוב רוסיקוס (Ursus rossicus)
Ursus sackdillingensis
דוב מערות (Ursus spelaeus)
דוב מינימוס (Ursus minimus)
פרס שאנדור שייבר

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה 
 תקופת הפרס:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 נקרא על שם:  אלכסנדר שייבר 
 
פרס שאנדור שייבר (בהונגרית: Scheiber Sándor-díj) הוא פרס הניתן לאזרחים הונגרים, או להונגרים החיים מעבר לגבולות הונגריה, אשר תרמו תרומה יוצאת דופן בתחומי השפה העברית, היהדות, ההיסטוריה התרבותית והחינוך, וכן תרמו לקידום דיאלוג וסובלנות בין יהודים לבין לא יהודים.
תולדות הפרס

ההכרה ניתנת על ידי שר התרבות אחת לשנה, ב-3 במרץ, יום השנה לפטירתו של הרב הראשי פרופסור ד"ר שאנדור שייבר. הפרס מגיע עם לוח הנצחה ומסמך המאשר את הענקת הפרס.
פרס שאנדור שייבר הוענק בעבר בגימנסיה שאנדור שייבר לפני שאומץ כפרס ממלכתי. פרס הגימנסיה הוא מדליה עם בסיס ארד. על הבסיס ניתן לראות את תאריך ההענקת הפרס ושם מקבל הפרס. ניתן לראות את השנים 1913–1985 על המדליה האנכית (תאריכי לידתו ומותו של שאנדור שייבר), למטה הכיתוב: פרס שאנדור שייבר, במרכז ניתן לראות את דיוקנו של שייבר. מימין כתוב בעברית שמו של שאנדור שייבר. בצדה האחורי של המדליה כתובות בהונגרית ובעברית: "ללמד וללמד". "לשמור ולפעול". הכבוד מוענק לעמיתים ראויים על סמך הצבעה של סגל הגימנסיה.
זוכי פרס שייבר הממלכתי

2018
• אלפרד שנר, רב ראשי הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חוקר, בין השנים 2002–2018 היה המנכ"ל הראשי של בית המדרש לרבנים שבבודפשט - האוניברסיטה היהודית.
2020
אברהאם לבוביץ', רב מזקרפטיה
2019
הרב הראשי טמאש רונה, ראש מחלקת ORZSE
2018
קלמן סלאי, מזכיר קרן Tett és Védelem
2017
אנדרה קיש
2016
מריה אדם
גאבור ברנה
2015
נורברט גלסר
יאנוש אולה
ד"ר רפאל ואגו
2014
פרנץ ארשפרופסור באוניברסיטה
אנה סלאי פרופסור באוניברסיטה
דוד גור נשיא החברה לחקר ההיסטוריה של תנועות הנוער הציוניות בהונגריה
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2012

שאול שקד
אדריכלית אנה פרצל
פאבל סוסברגר היסטוריון התרבות
לאיוש ארדאי אמן צילום
אמברוש מישקולצי
מנחם שמלצר
זולטן טיבורי סאבו
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2009

אילונה נאג'
מייקל ק. זילבר
ז'וז'אנה טורוני
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2008

טמאש פנר
ד"ר אטילה נובאק, עורך, היסטוריון
ד"ר טמאש טוראן
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2007

גאבור דויטש "morénu", סופר
הרב ד"ר אימרה הרמן שמלצר (סנט גאלן)
פרופסור ד"ר Jenő Szigeti
פרופסור ד"ר פנחס ארצי (אוניברסיטת בר-אילן)
ד"ר György Jakubinyi, הארכיבישוף של אלבה יוליה
פרופסור ד"ר ויקטור קארדי (CEU)
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2005

פרופסור ד"ר יהודה דון (אוניברסיטת בר-אילן)
פרופ' ד"ר שלמה שפיצר (אוניברסיטת בר-אילן)
פרופסור ג'רג' טטאר ד"ר
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2004

דייוויד פרנץ
ד"ר אישטוואן קראסון
פרופסור ד"ר נתנאל קצבבורג
המורה ההונגרית אניקו וארי (תיכון אנה פרנק, תיכון שאנדור שייבר) - קיבלה את הפרס בקולותיהם של עמיתיה בגימנסייה שייבר שאנדור.
ד"ר. ג'רג' הראסטי
ד"ר הרב ארנסט נוימן (טימישוארה)
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 2002

ד"ר אידה פרוליך, ראש מחלקה, פרופסור באוניברסיטה
ג'רג' גאבור
György Benyik הוא כומר ותאולוג קתולי
Máté Hidvégi
הרב הראשי הלאומי יוז'ף שווייצר
Vilmos Voigt, חוקר פולקלור
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 1999

ד"ר אנטאל באביץ' הוא מחנך דתי
ד"ר לסלו פלקאי, מורה, היסטוריון חינוכי
זוכי פרס שייבר הממלכתי > 1998

טמאש ראי, היסטוריון (רב)
פרופסור Rózsa Huba (PPKE)
ד"ר לאסלו יולס הוא סופר
יאנוש קבאנאי, סופר, עורך, צלם
הרב אישטוואן דומאן ד"ר
ד"ר Géza Komoróczy, מזרחן, פרופסור באוניברסיטה, היסטוריון
לקריאה נוספת

זוכי הפרס לשנת 2010: "Átadták a Scheiber Sándor-díjakat". Emberi Erőforrás Minisztérium. 2010-03-09. נבדק ב-2015-10-23.
מיום 7/1995. (ח' 11.) תקנת NKÖM
האל סיטי

מועדון הכדורגל האל סיטי (באנגלית: Hull City Association Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי, המשחק בצ'מפיונשיפ. קבוצת הכדורגל, המייצגת את העיר קינגסטון על ההאל, משחקת באצטדיון MKM אשר מונה 25,400 מושבים. מדי הקבוצה כוללים חולצת פסים כתומה-שחורה, מכנס שחור וגרביים כתומים, ומכאן כינויים: ה"נמרים" (The Tigers).
בעונת 2007/2008 רשם המועדון היסטוריה והעפיל לראשונה בתולדותיו לליגת הכדורגל הבכירה באנגליה. עד אז הייתה העיר הגדולה באירופה שמעולם לא הייתה לה נציגה בליגת הכדורגל הלאומית הבכירה. למיקום השיא שלה עד אז - שלישי בליגת המשנה - הגיעה האל סיטי בשנת 1910, ואך החמיצה את העלייה לליגה האנגלית הראשונה. מאז ועד לעלייתה לפרמייר ליג בשנת 2008 לא הצליחה האל לשחזר את ההישג ולסיים כה גבוה בטבלה, ואת רוב תולדותיה העבירה בליגות השלישית והרביעית. התארים היחידים שלה כוללים שלוש זכיות באליפות הליגה האנגלית השלישית, בעונות 1932/1933, 1947/1948 ו-1965/1966. ההישג המשמעותי ביותר שלה בגביע ה-FA היה העפלה לשלב הגמר בשנת 2014.
השנים האחרונות

האל ירדה מליגת המשנה האנגלית בעונת 1990/1991, וחמש שנים אחר כך ירדה גם מהליגה האנגלית השלישית. בשמונה העונות הבאות התמודד המועדון עם קבוצות הליגה האנגלית הרביעית, תוך שהוא חווה משברים כלכליים חמורים; לזמן מה אף נאסר עליהם לשחק באצטדיונם דאז, בות'פרי פארק, כיוון שלא עמדו בתשלום השכירות. המועדון היה כבר על סף פשיטת רגל כאשר נרכשו לבסוף על ידי אדם פירסון, לשעבר בכיר בלידס יונייטד.
באמצע עונת 2002/2003 עברה הקבוצה לשחק באצטדיון קינגסטון קומיוניקיישנס, אצטדיונה החדש, אשר נבנה בעלות של 43 מיליון ליש"ט, רובו ככולו במימון עיריית האל. כמה שבועות קודם לכן מונה מאמן חדש לקבוצה, פיטר טיילור (אשר שימש גם כמאמן הנבחרת האולימפית של אנגליה בכדורגל), שבעונות קודמות העלה את ג'ילינגהאם (1999/2000) ואת ברייטון אנד הוב אלביון (2001/2002) לליגה גבוהה יותר. בתום עונה השלמה הראשונה שלו כמאמן, עונת 2003/2004, סיימה האל סיטי במקום השני בליגה הרביעית והעפילה לליגה השלישית. בעונת 2004/2005 סיימה שנייה גם בליגה השלישית והעפילה לראשונה מזה 15 שנה לליגת המשנה האנגלית.
בשנת 2008 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגת המשנה, והעפילה למשחקי הפלייאוף לקביעת העולה השלישית לפרמייר ליג. בחצי הגמר עברה האל סיטי את ווטפורד ובגמר היא פגשה את בריסטול סיטי, עליה גברה 0–1 ועלתה בפעם הראשונה בתולדותיה לפרמייר ליג.
את עונת 2008/2009, למרות התחזיות הקודרות שקבעו שהיא תרד בחזרה לליגת המשנה, פתחה האל בצורה מצוינת ומצאה את עצמה בתחילת העונה בצמרת הטבלה. ההמשך היה חלש מאוד, ב-2009 ניצחה הקבוצה בשני משחקים בלבד, והקבוצה התדרדרה לתחתית הטבלה. הקבוצה הצליחה לבסוף להינצל מירידה ולהישאר בפרימייר ליג בזכות נקודת ליגה אחת יותר שצברה הקבוצה על פני ניוקאסל.
בסוף עונת 2009/2010 ירדה האל לליגת המשנה. כעבור שלוש עונות העפילה האל בחזרה לפרמייר ליג. בעונת 2013/2014 העפילה האל לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע האנגלי אך הפסידה לארסנל 2–3 לאחר הארכה. בסיום עונת 2014/2015 ירדה שוב לליגת המשנה.
בחלוף שנה נוספת שבה האל סיטי לפרמייר ליג אחרי שסיימה במקום הרביעי וגברה בחצי גמר הפלייאוף על דרבי קאונטי. בגמר הפלייאוף על העלייה לפרמייר ליג ניצחה האל סיטי את שפילד ונסדיי בתוצאה 0–1.
שנה מאוחר יותר נשרה חזרה האל לצ'מפיונשיפ לאחר שסיימה במקום ה-18. בסיום עונת 2019/2020, סיימה הקבוצה במקום האחרון בצ'מפיונשיפ, ונשרה לפוטבול ליג הראשונה. עונה לאחר מכן שבה בחזרה לצ'מפיונשיפ.
בינואר 2022 תאגיד שבראשות אג'ון איליג'אלי רכש את המועדון והוא מונה יושב ראש.
הערות שוליים

↑  Club Statement, www.hullcitytigers.com (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr2005025220  VIAF: 131825126   WorldCat (עם VIAF): 131825126 
סמל הקבוצה בשנים 1998–2014
קווינס פארק ריינג'רס

אצטדיונה הביתי של הקבוצה בלופטוס רואד שבמערב לונדון
סמל הקבוצה בשנים 2008–2016
מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס (באנגלית: Queens Park Rangers F.C), הידוע בקיצור כ-ק.פ.ר (QPR) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהרבעים של האמרסמית' ופולהאם שבמערב לונדון, המשחק בליגת המשנה האנגלית. הישגיה הטובים ביותר של הקבוצה היו כאשר זכתה בגביע הליגה ב-1967, כאשר סיימה במקום השני והייתה סגנית אלופת אנגליה בעונת 1975/1976, וכאשר הגיעה לגמר הגביע האנגלי ב-1982. אצטדיונה הביתה של הקבוצה הוא לופטוס רואד, וכינויו של המועדון הוא "החישוקים".
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1882 שעה שקבוצת St Jude's החובבנית התמזגה עם קבוצת Christchurch Rangers. השם שנבחר לקבוצה היה מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס, משום שרוב השחקנים היו תושבי אזור קווינס פארק בצפון מערב לונדון. הריינג'רס, אשר הפכו מקצוענים בשנת 1889 נדדו בין 20 אצטדיונים שונים (יותר מכל מועדון אנגלי אחר) עד שלבסוף קבעו את ביתם בשנת 1917 בלופטוס רואד (Loftus Road) המהווה את אצטדיונם הביתי עד היום.
הריינג'רס, אשר נחשב למועדון קטן ומעולם לא מהמועדונים הגדולים של אנגליה, נאבקו רוב שנותיהם במטרה להגיע לליגה העליונה, אם כי היו שנים בהן הצליחו לתקוע יתד בליגה הראשונה. בשנת 1967 זכה המועדון באליפות הליגה האנגלית השלישית, אך עונה זו זכורה בעיקר בשל העובדה כי הריינג'רס זכו להיות קבוצת הליגה השלישית היחידה אשר זכתה בגביע הליגה, לאחר ניצחון בתוצאה 2–3 על וסט ברומיץ' אלביון במשחק הגמר הראשון אשר נערך באצטדיון ומבלי.
בשנת 1976 זכה המועדון בגדול הישגיו בליגה הראשונה כאשר זכתה בסגנות האליפות. הקבוצה נאבקה עד המחזור האחרון עם קבוצת ליברפול על תואר האליפות.
בשנת 1996, כאשר בשורותיה שיחקו שחקנים בכירים כמו לס פרדיננד, טרבור סינקלייר, קווין גאלן וריי וילקינס, ירדה קווינס פארק ריינג'רס מהפרמייר ליג, אחרי 13 שנים רצופות, ונשרה לליגת המשנה. כעבור חמש שנים ירדה לליגה השלישית, אך שבה לליגת המשנה תוך זמן קצר. בעונת 2010/2011 חזרה ק.פ.ר לפרמייר ליג אחרי 15 שנות היעדרות ולאחר שהקבוצה הוליכה את הטבלה לאורך כל העונה. בסיום עונת 2012/2013 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. בסיום עונת 2013/2014 הקבוצה העפילה לפרמייר ליג לאחר עונה אחת. בסיום עונת 2014/2015 שבה לליגת המשנה.
תארים

1967: מחזיקי גביע הליגה
1982: העפלה לגמר גביע ה-FA, הפסד בגמר החוזר לטוטנהאם בתוצאה 0–1 לאחר שהמשחק הראשון הסתיים בתוצאה 1-1
1986: העפלה לגמר גביע החלב והפסד 0–3 לאוקספורד יונייטד
שיאים

קהל שיא: 35,353 נגד לידס יונייטד בשנת 1971
ניצחון שיא: 2-9 נגד טרנמיר רוברס בשנת 1960
הפסד שיא: 8-1 נגד מנצ'סטר יונייטד בשנת 1969
מספר הופעות הרב ביותר בליגה: טוני אינגהאם, 519 הופעות
השחקן המבוגר ביותר: ריי ווילקינס, בן 39 ו-352 יום
השחקן הצעיר ביותר: פרנק סיבלי, בן 15 ו-275 יום
שיא שערי הליגה לעונה: ג'ורג' גודארד, 37 שערים בעונת 30–1929
שיא שערים לעונה: רודני מארש, 44 שערים בעונת 67–1966
המבקיע המצטיין: ג'ורג' גודארד, 174 שערי ליגה ו-184 שערים בסך הכל, בין השנים 1926 ל-1934
העברת השיא מהמועדון: לס פרדיננד - 6,000,000 ליש"ט לקבוצת ניוקאסל יונייטד בשנת 1995
העברת שיא אל המועדון: אסטבן גראנרו - 9,000,000 ליש"ט מקבוצת ריאל מדריד בשנת 2012
אולימפוס מונס

| --- | --- |

אולימפוס מונס, צולם על ידי ויקינג 1 ב-22 ביוני 1978
 מידע כללי
 על שם:  אולימפוס 
 גובה:  21,229 מטרים מעל דאטום 22 קילומטרים מעל פני השטח 26 קילומטרים מגובה המישורים
 שטח:  300,000 קמ"ר 
 קואורדינטות:  18°21′16.31″N 133°14′31.88″W﻿ / ﻿18.3545306°N 133.2421889°W﻿ / 18.3545306; -133.2421889
  (למפת מאדים מוגדלת) אולימפוס מונס(למפת מאדים רגילה) אולימפוס מונס
 
מפה טופוגרפית של האולימפוס מונס
אולימפוס מונְס (בלטינית: Olympus Mons; מילולית: הר האולימפוס) הוא הר געש בכוכב הלכת מאדים, הקרוי על שם הר האולימפוס שביוון, והוא ההר הגבוה ביותר הידוע במערכת השמש.
החלק המרכזי של ההר ניצב בגובה של 21 ק"מ מעל גובה פני השטח הממוצע של מאדים (בערך פי שלושה מגובה הר האוורסט מעל לפני הים, ופי שניים מגובה ההר מאונה קיאה שבהוואי מעל בסיסו שבעומק הים); רוחבו של ההר הוא 550 ק"מ, ובקרבתו צוקים תלולים נוספים.
בהיות אולימפוס מונס הר געש כבוי, יש לו לוע באורך 85 ק"מ, ברוחב 60 ק"מ ובעומק של כ-3 ק"מ. בתוך הלוע ישנם שישה בורות מכתשים חופפים. הצד החיצוני של הלוע מתוחם במדרון בגובה של עד 6 קילומטרים, תופעה ייחודית בקרב חיפויי הרי הגעש במאדים.
גודלו של אולימפוס מונס כה עצום (בערך כגודלה של מדינת מיזורי) עד שאדם שעומד על פני השטח של מאדים לא יוכל לראות את הפרופיל של ההר גם ממרחק רב, מכיוון שעקמומיות כוכב הלכת תסכל צפייה בפרטים אלה. הדרך היחידה לצפות בהר היטב היא בצפייה מחוץ למאדים. באופן דומה, אם מישהו יעמוד על הנקודה הגבוהה ביותר בפסגת ההר, שיפוע הר הגעש יימשך עד האופק.
תפיסה מוטעית נפוצה היא שפסגת ההר נמצאת מעל האטמוספירה של מאדים. הלחץ האטמוספירי בפסגת ההר הוא כ-2% מהלחץ הממוצע על פני השטח של מאדים. לשם השוואה, לחץ האוויר בפסגת האוורסט הוא כ-25% מלחץ האוויר בגובה פני הים. גם כך, סופות אבק מתרחשות גם בחלקים הגבוהים של ההר וישנה נוכחות של עננים העשויים מקרח פחמן דו-חמצני גם בפסגת אולימפוס מונס, אך לא התגלתה נוכחות ענני קרח מים שהם כבדים יותר. אף כי הלחץ האטמוספירי הממוצע על מאדים הוא פחות מאחוז אחד מזה של כדור הארץ, כוח המשיכה הנמוך בהרבה מאפשר לאטמוספירה להימשך לגובה רב בהרבה.
ראו גם

אולבור תולוס
סשה לוס

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1992 (בת 32) מגדן, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 
אלכסנדרה "סשה" אלכסייבנה  לוס (ברוסית: Александра "Саша" Алексеевна Лусс; נולדה ב-6 ביוני 1992) היא שחקנית ודוגמנית צמרת רוסיה.
החל מינואר 2015 נחשבת לאחת הדוגמניות הפופולריות ביותר לפי models.com. הצטלמה ללוח השנה של פירלי 2015 והיא נחשבת לפנים של קו דיור ביוטי, כמו גם קרולינה הררה.
ביוגרפיה

אלכסנדרה לוס נולדה ב-6 ביוני 1992 בעיר מגדן, רוסיה. בשנת 2007 עברה עם משפחתה למוסקבה, חיה תקופה ארוכה בקוטוזובסקי פרוספקט. גדלה במשפחה של הרופאים: אביה (אלכסיי לוס) רופא, אמה (מריה לוס) עבדה כגסטרואנטרולוגית, אבל עם המעבר למוסקבה שינתה מקצוע והפכה לעיתונאית ותחקירנית ועבדה בערוץ NTV. מילדות, הוריה הביאו ספרים לסשה והחדירו בה אהבה לספרות. מאז אלכסנדרה קוראת לפחות ספר אחד ביום. לסשה יש אחות, סופיה, מנישואיו הראשונים של אביה, תסריטאית, שגרה בלונדון, לסשה יש גם שלושה כלבים וחתול, שמשפחתה של סשה חילצה מהרחוב. בילדותה השתתפה בתחרויות ריקוד שונות. התעניינה בציור, ספרות, קולנוע ומוזיקה.
בשנת 2007 החלה לעבוד בחברת Avant Models. בשנת 2007 היא נכנסה למסלול ההליכה בתוכנית קולקציית אביב-קיץ של אלנה אחמדולינה.
בשנת 2012 היא כיכבה בקטלוג בוהמי. התמונות נבחרו לקטלוג של המותג, ואחריו הבחין בה קרל לגרפלד שהזמין את הדוגמנית לקחת חלק בתצוגה של קולקציית סתיו-חורף של שאנל.
בשנת 2014 היא כיכבה בלוח השנה של פירלי.
היא השתתפה בצילומים לעטיפת הגיליון החגיגי של ווג איטליה בספטמבר לכבוד חגיגות 50 שנה למגזין.
בשנת 2017 החלה את הקריירה שלה כשחקנית. היא כיכבה בסרטו של לוק בסון "ולריאן ועיר אלף הכוכבים", אשר מבוסס על סדרת הקומיקס הצרפתית "ולריאן ולורלין" מאת פייר כריסטין וז'אן קלוד מז'יר; בסרט, גילמה לוס את תפקיד הנסיכה ליחו-מינה.
בשנת 2019 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הפעולה של לוק בסון "אנה".
בשנת 2022 שיחקה בדמותה של ג'יימי דקר במותחן הפעולה "הורסת בלי חשבון" בבימויו של הבמאי הספרדי לואיס פרייטו.
היא נכנסה ללימודים באוניברסיטת קיימברידג' במחלקה לתולדות הספרות.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ולריאן ועיר אלף הכוכבים | הנסיכה ליחו-מינה |  |
| 2019 | אנה | אנה |  |
| 2022 | הורסת בלי חשבון (אנ') | ג'יימי דקר |  |
| 2023 | Sheroes | דיימונד |  |
| TBA | The Last Front | לואיז |  |
| TBA | Get Lost | אלאונור |  |
| TBA | Sic |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2023 | קפטן פוֹל (אנ') | אלכסנדרה פופנגלוב | דיבוב; פרק: "Sweet Sixteen" |
הערות שוליים

↑  "5 фактов о модели Саше Лусс из первых уст". Marie Claire (ברוסית). נבדק ב-2017-06-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810808229905606  BnF: cb17864689z (data)  GND: 1267029374  ISNI: 0000 0004 8034 2026  LCCN: no2019141009  NTA: 424567792  SUDOC: 241524105  VIAF: 2326156374128107710006   WorldCat (עם VIAF): 2326156374128107710006
אוולין ווד

| --- | --- |

אוולין ווד
 לידה:  9 בפברואר 1838 אסקס, האימפריה הבריטית בריטניה
 פטירה:  2 בדצמבר 1919 (בגיל 81) אסקס, האימפריה הבריטית בריטניה
 מקום קבורה:  Aldershot Military Cemetery 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  מרלבורו קולג'  Marlborough Royal Free Grammar School 
 בן או בת זוג:  Mary Paulina Anne Southwell (19 בספטמבר 1867–?) 
 צאצאים:  Pauline Fanshawe, Evelyn FitzGerald Michell Wood, Charles Michell Aloysius Wood, Victoria Eugénie Mary Wood, Marcella Caroline Mary Page, Arthur Herbert Wood 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1854–1905 (כ־51 שנים)
 דרגה:   פילדמרשל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים המרד ההודי הגדול המלחמה האנגלו-אשנטית השלישית מלחמת הזולו מלחמת הבורים הראשונה מרד עוראבי המלחמה המהדית
 עיטורים
   צלב ויקטוריה  אביר הצלב הגדול של מסדר האמבט  אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש
 
ווד כקצין צעיר בדרגת סגן משנה
ווד ב-1880
ציור של ווד ב-1910
ווד בבגדים אזרחיים ב-1917
סר הנרי אוולין ווד (באנגלית: Henry Evelyn Wood;‏ 9 בפברואר 1838 - 2 בדצמבר 1919) היה פילדמרשל בצבא בריטניה. ווד לחם במהלך מלחמת קרים, ועל חלקו במהלך המרד ההודי הגדול עוטר בצלב ויקטוריה. בהמשך פיקד על כוחות בריטיים במלחמה האנגלו-אשנטית השלישית, מלחמת הזולו, מלחמת הבורים הראשונה, מרד עוראבי והמלחמה המהדית. כמו כן שימש כמפקד צבא מצרים, וארגן אותו מחדש. בהמשך חזר לבריטניה ומונה למפקד פיקוד אלדרשוט. בתפקידו האחרון הוא פיקד על הקורפוס ה-2.