stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכות בניין
תכנון המערכות

כמות המערכות הקיימות כיום בכל בניין ממוצע, וקל וחומר בבניינים מורכבים, דורשת תכנון מפורט וקפדני על ידי צוות מתכנני הבניין. ככלל, אחראי האדריכל המתכנן על כלל המערכות אלא שבכל מבנה כמעט, ולו גם בתים וחנויות קטנים, נדרש תכנון של מהנדסים יועצים הפועלים כצוות תחת ניצוחו של האדריכל, וזאת בשל כמות הידע הגדולה הנדרשת בה לא ניתן לשלוט באופן מלא. כל פרויקט בנייה כולל לפחות מספר יועצים בתחום החשמל והתאורה, האינסטלציה (מים וביוב) ומיזוג האוויר ובמרביתם אף יועצים נוספים.
צורת העבודה הנפוצה היא תכנון מקביל של כל אחת מן המערכות בהתאם לתכנון האדריכלי, שינויים מתמידים בכל אחת מהתוכניות בהתאם לאילוצים המתגלים במהלך התכנון ופתרונות יצירתיים למניעת תקלות, התנגשויות ופגיעה בחזות המבנה. לרוב, מוטלת על האדריכל האחריות לתיאום בין תוכניות המערכות השונות בצורה של תוכנית סופרפוזיציה אולם בפרויקטים גדולים ממונה גם יועץ סופרפוזיציה במיוחד למשימה זו. בתוכנית זו מתוכננים הממשקים בין המערכות ומיקומם המדויק של כל חלקיהן. התנגשויות שיש להימנע מהן כוללות לדוגמה חפיפה בין חללים הנדרשים על ידי מערכת מיזוג האוויר והתאורה, צנרות ביוב עבות המתנגשות עם מערכות תת-רצפתיות אחרות או כבלי חשמל הצמודים לצינורות גז. כל זאת חייב להסתדר עם הממשק החיצוני המשרת את משתמשי הבניין תוך כדי אפשרות נגישות מקסימלית עבור טכנאים ומראה חיצוני אסתטי.
פתרונות למיקום כל המערכות חייבים בדרך כלל להימצא עוד לפני תכנון המערכות בשלב התכנון האדריכלי הכללי, בו מושארים חללים קטנים לטובת בנייה נוחה ומסודרת של מערכות הבניין. חללים אלה קיימים בדרך כלל בצורה אנכית לאורך חדרי מדרגות בגרעין הבניין או בצורה אופקית בתוך תקרות מונמכות בכל קומה וקומה. תקרות מונמכות יכולות להיות תקרות גבס עם פתחים מקומיים, המקובלים מאוד בבנייני מגורים, או תקרות אקוסטיות מתפרקות המקובלות מאוד בבנייני משרדים ומוסדות ציבור. למעט ביוב ומים, רוב המערכות יכולות להיות מותקנות בקלות בתקרות מונמכות ובהן התאורה וכיבוי האש שבהכרח חייבים להימצא בהן, חשמל, תקשורת, מיזוג אוויר ומערכות אחרות. במבנים בהם לא מותקנות תקרות מונמכות נהוג להעביר גם את תשתיות החשמל והתאורה בתוך נפח התקרה/רצפה עצמה.
בנייה

על מנת להגיע לאיכויות אדריכליות במבנה, רוב מערכות הבניין מוחבאות בדרך כלל בתוך הקירות, הרצפות, התקרות ושלד הבניין ומושארות רק נקודות בודדות מחוץ להן כדי לאפשר את הממשק עם המשתמשים. מסיבה זו, חלק מתשתיות המערכות נבנות עוד בשלב השלד או בשלבים שמיד אחריו. צינורות ביוב מ-PVC לדוגמה, מונחים במרכז חלל הטפסות של עמודים טרם יציקת הבטון ובכך מוגנים על ידי הבטון וגם חוסכים מכמותו במקומות בהם הוא חשוב פחות לטובת יציבות המבנה (מרכזי עמודים הם כאלה, לדוגמה). עבור מערכות תקשורת, חשמל ותאורה מוטמנים צינורות פלסטיק חלולים בתוך הקירות או תחת הריצוף בהם מושחלים בשלב מאוחר יותר הכבלים הרלוונטיים. ההשחלה נעשית על ידי השחלה ראשונית של חבל בעזרת "סטאלבנד" ובשלב השני נמשך החבל החוצה לאחר שבצידו האחד נקשר אליו כבל החשמל או התקשורת הרצוי. במבנים רבים מונחים צינורות פלסטיק חלולים ריקים, כהכנה עתידית למערכת פוטנציאלית נוספת.
מערכות אחרות, מונחות בתקרות אקוסטיות או תקרות גבס מונמכות אשר מאפשרות גישה קלה אליהן לצורכי תחזוקה. מערכות אלו, מותקנות בשלב הגימור של הבניין ולא בשלב בניית השלד.
קומה טכנית

בבניינים רבי קומות, קיים צורך לבנות קומה המוקדשת רובה ככולה למערכות. בבניינים בעלי מספר קומות קומה זו היא חלק מקומת הגג וברבי קומות וגורדי שחקים מוקדשת למערכות קומה שלמה ולעיתים מספר קומות הקרויות "קומות טכניות". בקומה זו מרוכזות מכונות גדולות ומרכזיות הדרושות לתפעול הבניין כגון מזגן מרכזי, שנאי חשמל, משאבות ומכלי מים וכדומה.
מערכות בניין כאלמנטים אדריכליים

לרוב מערכות הבניין מוסתרות בתוך קירות ורצפות המבנה ורק נקודות הקצה שלהן נשארות חשופות לטובת המשתמש. התכנון האדריכלי המסורתי, ולמעשה ברוב מוחלט של המקרים גם היום, שואף להסתיר ולהצניע את המערכות כמה שאפשר ומתייחס אליהן כאל מפגע חזותי שפתרונו הוא בהסתרה. לעומת זאת, קיימת גישה אשר מיושמת כיום במבנים רבים, של שימוש במערכות הבניין כאלמנטים אסתטיים ואף הדגשתם במקום הסתרתם. על אף שמדובר בעניין של טעם אישי, קיימות דוגמאות רבות הנחשבות על ידי מבקרי אדריכלות כמוצלחות מאוד בניסיונות להתפאר במערכות הבניין ולנצלן כאלמנטים אדריכליים קישוטיים.
שימוש בסיסי במערכות בניין פשוטות כאלמנטים אדריכליים נעשה בסגנונות בנייה מסורתיים בהם טופלו באופן אדריכלי-פיסולי מערכות המחויבות מטבען להיות חשופות. בין אלה ניתן למנות ארובות במרכזי מבנים, שהן מערכות הסקה פשוטות ועתיקות, אשר זכו תמיד לסגנון כחלק בלתי נפרד מהחזית האדריכלית של המבנה. כמו כן, ניתן לציין את הגרגויל הגותי, אשר שימש כמרזב שניקז את מי הגג.
ניצני הרקע למחשבה מתקדמת של שימוש במערכות מודרניות כאלמנט אסתטי החל כבר בתחילת המאה ה-20 עם רעיונות בדבר "האסתטיקה של המכונה" של תנועת הפוטוריזם. אמני התנועה התייחסו למכונות כגון הקטר, מכונות ירייה ומכונות במפעלי תעשייה כעצמים בעלי ערך אסתטי מיוחד ובלתי שגרתי. הגישה הפוטוריסטית נשארה ברמה התאורטית וכמעט ולא צמחה ממנה אדריכלות של ממש, וכמו כן היא לא התייחסה באופן ספציפי למערכות הבניין דווקא, אלא ל"מכונתיות" של הבניין בכלל. עם זאת, השפיעו חלק מרעיונותיהם על אדריכלים בתקופה מאוחרת יותר, בהם ריצ'רד רוג'רס, רנצו פיאנו ופיטר קוק מקבוצת האדריכלים ארכיגראם.
ארכיגראם עסקו בעיקר באדריכלות תאורטית אך בשנות ה-70, נבנה בפריז מרכז פומפידו שנחשב בקרב אדריכלים רבים ליישום מוצלח של כמה רעיונות דומים לאלו של ארכיגראם בדבר אדריכלות בעלת מראה שונה לחלוטין מכל מה שהיה מקובל עד אז. הבניין, שתוכנן על ידי רוג'רס ופיאנו התאפיין בין השאר בהדגשה קיצונית של מערכות הבניין באופן מאוד לא מקובל. מערכות הבניין, כמו גם שלד הבניין החשוף לחלוטין, הודגשו בצבעים שונים ועוצבו כאלמנטים קישוטיים מרובי פרטים אך בעלי שימוש, בניגוד לקישוטים אדריכליים המקובלים בסגנונות הבנייה העתיקים. מרכז פומפידו, שזכה בשל כך לכינוי הגנאי "בית הזיקוק של פריז", גרם דווקא לשינוי דפוס המחשבה בנוגע ליופיים של מערכות הבניין וגרר אחריו עוד מבנים רבים אשר השתמשו בכלי אדריכלי זה.
ראו גם

בית חכם
הנדסת מבנים
הערות שוליים

↑  צול, המילה הגרמנית ליחידת המידה אינץ' היא המידה השימושית לקטרי צינורות
↑  על ההיסטוריה של מערכת צינורות הקפסולות
↑  סטאלבנד הוא מוט ארוך וגמיש המסוגל להידחף בכח לתוך צינור מתפתל ולמשוך אחריו חבל)
↑  דוגמאות לפרויקטים תאורטיים מתוך האתר הרשמי של ארכיגראם: "Walking City" ו-"Plug-in City".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4144204-0  HDS: 014002 
צנרת ביוב המונחת בין מוטות הפלדה לפני יציקת הבטון
צנרת ביוב ומים בבנין ירושלמי במרכז העיר
אופן פעולת הסיפון
מרזב לניקוז מי גשם מגג הבניין של הכנסייה האוונגלית באלוני אבא.
צנרת וכבלי חשמל המונחים תוך כדי הבנייה
קופסת 8 הסתעפויות (קופסה שוודית) היכולה לשמש גם כהכנה לגוף תאורה תקרתי, טרם היציקה
תנור חשמלי עם כיריים הפועלים על גז טבעי, נקודת הקצה של המערכת

בניין לוידס בלונדון שתוכנן על ידי ריצ'רד רוג'רס
אולימפיאדת הביולוגיה הבין-לאומית

הסמליל של אולימפיאדת הביולוגיה הבינלאומית
אולימפיאדת הביולוגיה הבין-לאומית (באנגלית: The International Biology Olympiad, בראשי תיבות: IBO) היא תחרות בינלאומית בביולוגיה לתלמידי תיכון, הנערכת מדי שנה מאז 1990. התחרות מאתגרת ומעוררת את התלמידים הטובים ביותר בכל מדינה להרחיב את כישוריהם ולקדם את הקריירה העתידית שלהם כמדענים.
מטרות האולימפיאדה:
להעריך את הסקרנות ולהעצים ביולוגים צעירים לפתח את התעניינותם במדעי החיים.
לעצב רשת בינלאומית של כישרונות ביולוגיה ומנהיגי מדעי החיים העתידיים.
לזהות תלמידים מוכשרים מאוד לביולוגיה ולעודד את כישרונם עוד יותר.
לעודד דיאלוג חוצה תרבויות על ידי קירוב תלמידים לביולוגיה מרחבי העולם.
לקבוע סטנדרטים חדשים בחינוך והערכה של תלמידים מוכשרים מאוד לביולוגיה.
תהליך בחירת התלמידים המצטיינים שונה מעט בכל מדינה חברה. ככלל התלמידים מתאימים את עצמם בכך שהם מצליחים במספר סבבי תחרות ארציים קשים יותר ברצף.
ועדת ההיגוי היא הגוף המנהל של אולימפיאדת הביולוגיה הבינלאומית. הוועדה קובעת את הכללים, מייצגת את התאגדות חברי האולימפיאדה באופן חוקי ומנהלת את העניינים היומיומיים. חברי ועדת ההיגוי ממחישים את המגוון של תחרות עולמית זו.
מדינות חברות

המדינות החברות הן המדינות המשתתפות באופן פעיל באולימפיאדה ושולחות תלמידים מתחרים מדי שנה. מספר המדינות החברות גדל במהלך השנים: מ-6 מדינות בשנת 1990 ל-76 מדינות בשנת 2020. ישראל הצטרפה כמדינה חברה בשנת 2022. חברים מועמדים בהמתנה נמצאים בתהליך הכרה כחברים וצפויים להביא מתחרים באולימפיאדות הקרובות. חברים מועמדים בהמתנה: איחוד האמירויות הערביות, גאנה וערב הסעודית.
מדינות חברות > נבחרת ישראל

החל משנת 1998 האולימפיאדה הארצית לביולוגיה בישראל מתקיימת מדי שנה באוניברסיטת בר-אילן. התחרות, לתלמידי תיכון מצטיינים בביולוגיה, מהווה מנוף לקידום לימודי הביולגיה ברמת בית הספר וברמה הארצית. החל משנת 2022 האולימפיאדה הארצית לביולוגיה המכשירה לאולימפיאדה הבינלאומית התמסדה בארץ ונלקחה תחת חסות אוניברסיטת תל אביב. זו השנה הראשונה בה תשתתף ישראל באולימפיאדה הבינלאומית.
רשימת המדינות המארחות

להלן רשימת המדינות והערים המארחות את התחרויות:
| מספר | שנה | מדינה | עיר | תאריך | מס' מדינות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1990 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | אולומואוץ | יולי 1–7 | 6 |
| 2 | 1991 | ברית המועצות ברית המועצות | מחצ'קלה | יולי 1–7 | 9 |
| 3 | 1992 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | פופרד | יולי 6–12 | 12 |
| 4 | 1993 | הולנד הולנד | אוטרכט | יולי 4–11 | 15 |
| 5 | 1994 | בולגריה בולגריה | וארנה | יולי 3–10 | 18 |
| 6 | 1995 | תאילנד תאילנד | בנגקוק | יולי 2–9 | 22 |
| 7 | 1996 | אוקראינה אוקראינה | ארטק | יוני 30 - יולי 7 | 23 |
| 8 | 1997 | טורקמניסטן טורקמניסטן | אשגבאט | יולי 13–20 | 28 |
| 9 | 1998 | גרמניה גרמניה | קיל | יולי 19–26 | 33 |
| 10 | 1999 | שוודיה שוודיה | אופסלה | יולי 4–11 | 36 |
| 11 | 2000 | טורקיה טורקיה | אנטליה | יולי 9–16 | 38 |
| 12 | 2001 | בלגיה בלגיה | בריסל | יולי 8–15 | 38 |
| 13 | 2002 | לטביה לטביה | יורמלה וריגה | יולי 7–14 | 40 |
| 14 | 2003 | בלארוס בלארוס | מינסק | יולי 8–16 | 41 |
| 15 | 2004 | אוסטרליה אוסטרליה | בריזביין | יולי 11–18 | 40 |
| 16 | 2005 | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | בייג'ינג | יולי 10–17 | 50 |
| 17 | 2006 | ארגנטינה ארגנטינה | ריו קוארטו | יולי 9–16 | 48 |
| 18 | 2007 | קנדה קנדה | ססקטון | יולי 15–22 | 49 |
| 19 | 2008 | הודו הודו | מומבאי | יולי 13–20 | 55 |
| 20 | 2009 | יפן יפן | צוקובה (אנ') | יולי 12–19 | 56 |
| 21 | 2010 | דרום קוריאה דרום קוריאה | צ'נגוון | יולי 11–18 | 58 |
| 22 | 2011 | טאיוואן טאיוואן | טאיפיי | יולי 10–17 | 58 |
| 23 | 2012 | סינגפור סינגפור | סינגפור | יולי 8–15 | 59 |
| 24 | 2013 | שווייץ שווייץ | ברן | יולי 14–21 | 62 |
| 25 | 2014 | אינדונזיה אינדונזיה | באלי | יולי 7–14 | 61 |
| 26 | 2015 | דנמרק דנמרק | אורהוס | יולי 12–19 | 61 |
| 27 | 2016 | וייטנאם וייטנאם | האנוי | יולי 17–24 | 68 |
| 28 | 2017 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | קובנטרי | יולי 23–30 | 64 |
| 29 | 2018 | איראן איראן | טהראן | יולי 15–22 | 70 |
| 30 | 2019 | הונגריה הונגריה | סגד | יולי 14–21 | 78 |
| 31 * | 2020 | יפן יפן | נגסאקי | 8 באוגוסט – 31 באוקטובר | 47 |
| 32 * | 2021 | פורטוגל פורטוגל | ליסבון | יולי 18–23 | 72 |
| 33 | 2022 | ארמניה ארמניה | ירוואן | יולי 10–18 | 66 |
| 34 | 2023 | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | אל-עין | יולי 3–11 | 79 |
| 35 | 2024 | קזחסטן קזחסטן | אסטנה | יולי 7–14 |  |
| 36 | 2025 | הפיליפינים הפיליפינים | קזון סיטי | יולי 20–27 |  |
| 37 | 2026 | ליטא ליטא | וילנה | יולי 12–19 |  |
| 38 | 2027 | פולין פולין | ורשה |  |  |
| 39 | 2028 | הולנד הולנד |  |  |  |
| 40 | 2029 | צ'כיה צ'כיה |  |  |  |
הערה: עקב מגפת הקורונה, התחרות נערכה אונליין.
ראו גם

אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית
האולימפיאדה הבינלאומית במדעי המחשב
אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית
אולימפיאדת הפיזיקה הבינלאומית
אולימפיאדת המדע הבינלאומית לנוער
נבחרות ישראל במדעים
הערות שוליים

↑  IBO, Countries, Our Mission & Goals.
↑  IBO, Countries, Members & pending members.
↑  IMU, Membership, Member Countries.
↑  IBO, The contest, Future IBOs.
תגובת העולם לשואה

מודעה שפורסמה לאחר פרסום ממדי הרצח הנאצי על ידי סטיבן שמואל וייז, וכותרתה "פעולה – לא רחמים". הניו יורק טיימס, 8 בפברואר 1943, מאוירת על ידי ארתור שיק.
תגובת העולם לשואה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאירועים שקדמו לה, מהווה חלק מסיפורה ההיסטורי של השואה.
במהלך המלחמה, כשידיעות על "הפתרון הסופי" הופצו בעולם, איש לא האמין להן בהתחלה. גם יהודים רבים, בתוך אירופה ומחוצה לה, סירבו להאמין לעדויות הנוראות. בדצמבר 1942 כאשר נודע לעולם על תוכנית ההשמדה הנאצית גינו אותה בעלות הברית בלשון חריפה, והודיעו כי יעמידו את האחראים הנאצים לדין. ההסבר שניתן בדיעבד ליחסן הסביל של המדינות לשואה הייתה עמדתן כי ניצחון מהיר במלחמה יביא גם לשחרור היהודים. לאחר תום המלחמה, ניתן סיוע לניצולים, אך הדיונים על פתרון בעיית הפליטים היהודים באירופה נמשכו זמן רב.
טרם פרוץ מלחמת העולם > רדיפת היהודים תחת השלטון הנאצי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טרם פרוץ מלחמת העולם > קליטת פליטים יהודים מגרמניה

בוועידת אוויאן שהתכנסה ביוני 1938 לדון בבעיית הפליטים היהודים מגרמניה הנאצית לא הסכימו רוב המדינות השונות להרחיב את מספר הפליטים הנקלטים בהן מעבר למכסות ההגירה אותם קבעו. בעקבות הזעזוע שעורר ליל הבדולח בנובמבר 1938 בדעת הקהל העולמית הסכימה בריטניה לקלוט ילדים יהודים עד גיל 17 מגרמניה הנאצית בשטחה במבצע שכונה קינדר-טרנספורט. גם הולנד ושווייץ הסכימו לקלוט פליטים ילדים יהודים. בסך הכל 400,000 פליטים יהודים משטחי גרמניה הנאצית נקלטו במדינות שונות בעולם, בתקופה שבין עליית הנאצים לשלטון ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
תגובת המערב במהלך המלחמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. .
תגובת המערב במהלך המלחמה > ארגון "הצלב האדום"

אנשי "הצלב האדום" טענו כי אינם יכולים לעזור ליהודים משום שהם לא מוגדרים כאזרחים או כשבויי מלחמה. יתרה מזאת, "הצלב האדום" היה מנוע מלפעול כרצונו בארצות הכיבוש ופעולתו הותנתה בעמדתם של הגרמנים ושל הממשלות שתמכו בהם. אף על פי כן, אנשי "הצלב האדום" העבירו משלוחי מזון, תרופות וכסף, כסיוע לאזרחים שהיו קורבנות המלחמה (כספי התרומות הגיעו ל"צלב האדום" מה"ג'וינט").
מדינות אירופה תחת הכיבוש נאצי > דנמרק

דנמרק סירבה באופן תדיר להגירה יהודית אליה במהלך שנות ה-40. עם זאת כאשר עמדו הדנים על הסכנה ליהודי דנמרק נחלצו להצלתם.
תגובת דנמרק לשואה נחלקת לשני מישורים: המישור הפורמלי והמישור המעשי. כאשר היטלר ציווה על יהודי דנמרק לענוד טלאי צהוב, הגיב מלכהּ של דנמרק בחריפות, וישנם אף הטוענים כי הוא ענד את אותו הטלאי במחאה עד אשר בוטלה הגזרה. במישור המעשי, העם הדני ובראשו המחתרת הדנית הצילו את יהודי מדינתם בכך שעזרו להם לברוח לשוודיה הנייטרלית.
מדינות אירופה תחת הכיבוש נאצי > הולנד

הולנד לא סופחה במלואה לשטח הכיבוש הנאצי והגרמנים אפשרו לשלטון המקומי להמשיך בתפקידו. השלטון ניסה להציל יהודים ובאמסטרדם פרצה שביתה כללית של הפועלים, במחאה על פרסום הודעת גירוש יהודים. הגרמנים לא היססו לדכא את ההפגנה בנשק.
מדינות אירופה תחת הכיבוש נאצי > צרפת

בצרפת המחתרת הייתה בעיקר זאת שעזרה ליהודים. הממשל נכנע לגרמנים והפך ל"שלטון בובה", בשתפו עמם פעולה בכל הנוגע ליהודים. המשטרה ופשיסטים צרפתים סייעו לגרמנים לארגן את היהודים בצרפת למשלוחי המוות. בדרום צרפת, שהייתה בשליטת אנשי וישי, קיבלו גרמנים סיוע מלא מהמשטרה, שרצתה לשמור על עצמאות צרפת.
מדינות אירופה תחת הכיבוש נאצי > יוון

שואת יהודי יוון התרחשה בכמה שלבים. תחת הכיבוש הגרמני נשלחה כמעט כל יהדות סלוניקי לאושוויץ בין מרץ ל-אוגוסט 1943. כ-50,000 מהם נרצחו, ו-1,500 יהודים בלבד נותרו בחיים. הדבר הסתייע בזכות סיפור כיסוי של הגרמנים, לפיה היהודים עתידים להתיישב ליד קרקוב.
שלטון הבולגרי ביוון, ששיתף פעולה עם הנאצים, שלח אלפי יהודים מאזור תראקיה אל מותם. לעומת זאת בערים שהיו תחת שלטונה של איטליה הפשיסטית, לרבות אתונה, יואנינה, וערים נוספות, סירבו האיטלקים לאפשר פגיעה ביהודים. כמה אלפי יהודים מסלוניקי ומקומות נוספים נמלטו את שטח הכיבוש האיטלקי כדי למצוא מקלט.
בספטמבר 1943 נכנעה איטליה בפני בעלות הברית והכוחות הגרמנים השתלטו על שטחים שהיו עד אז בשליטת האיטלקים. במרץ 1944 החלו הגרמנים במבצע גרוש של שאר היהודים מיוון להשמדה. חלק מהנהגת היוונים, בעיקר הכנסייה האורתודוקסית והמחתרות היווניות, אך גם יוונים פשוטים רבים, התנגדו בצורה תקיפה ואמיצה לגרוש, והצילו אלפי יהודים.
בשנת 1943 הארכיבישוף דמסקינוס שהיה הבישוף הראשי של אתונה, פרסם מכתב פומבי בגנות הנאצים ומדיניותם נגד היהודים, וקרא לאזרחי יוון ולאנשי הכנסייה להציל את שאר יהודי יוון. בעקבות השמדת הקהילה היהודית בסלוניקי קרא הארכיבישוף לאזרחי יוון ולאנשי הכנסייה לפעול להצלת יהודי יוון הנותרים. הוא עשה זאת חרף איום בעונש מוות על המעשה מצד יירגן שטרופ הדבר עודד אנשים רבים לסייע ליהודים.
דוגמה לכך אנגלוס אוורט מפקד משטרת אתונה, הורה על הנפקת אלפי תעודות זהות חדשות ליהודי העיר תחת שמות נוצריים בהן צוין סעיף הדת של מחזיק התעודה כנוצרי. בכך תרם להצלת יהודים רבים מקהילת העיר. 3,000 מבני קהילת אתונה הצליחו למצוא מסתור בכפרים מרוחקים, או להשיג תעודות זהות מזויפות ולצאת מהעיר. אחרים קיבלו סיוע מצד המחתרות והמקומיים. אף על פי שהגרמנים רצחו מעל אלף מיהודי אתונה, אתונה הייתה אחד המקומות הבודדים שבסוף המלחמה כמות היהודים בה הייתה גדולה מאשר בתחילתה. באופן דומה ניצלו מאות מיהודי העיר לאריסה. רוב יהודי וולוס נמלטו לכפרי הסביבה ההרריים והוסתרו בידי המקומיים. ראש עיריית האי זקינטוס, ג'ורג'יו קרר והארכיבשוף כריסוסטומוס דמטריו שהצטוו לרשום את שמות היהודים באי מסרו למפקד הגרמני דף ריק למעט שני שמות: הראשון היה שמו של הארכיבישוף והשני שמו של ראש העיר.
בנוסף, הקונסול הטורקי ברודוס סלאחטין אולקומן הציל עשרות יהודים באי, אולוקומן ושילם על כך מחיר אישי יקר - אשתו נהרגה והוא נכלא עד תום המלחמה) והדיפלומט ספרדי סבסטיאן רומרו רדיגאלס הציל כ-500 יהודים יוונים בעלי אזרחות ספרדית.
מדינות אירופה תחת הכיבוש נאצי > אלבניה

אלבניה הייתה ועודנה מדינה קטנה וענייה בחבל הבלקן, והיא מדינה אירופית בעלת רוב מוסלמי. השואה באלבניה הייתה נגד יהודים באלבניה ובשטחים שסופחו אליה (מרבית קוסובו, מערב מקדוניה וחלקים קטנים ממונטנגרו וסרביה). בו בזמן נרצחו וגורשו גם סרבים, נגדם בוצע טיהור אתני מקיף, ובני רומה. הרצח בוצע בשיתוף פעולה של כוחות גרמנים, איטלקים ואלבנים, בתקופה בה אלבניה הייתה תחת שליטת איטליה הפאשיסטית וגרמניה הנאצית. אף כי אין נתונים סופיים על מספר הנספים, מעל ל-200 יהודים שנמצאו בשטחי אלבניה רבתי נרצחו בשואה.
במהלך המלחמה, כמעט 2,000 יהודים מהמדינות השכנות, בעיקר מיוגוסלביה ומיוון, מצאו מקלט באלבניה עצמה, זאת בנוסף לקהילת יהדות אלבניה שמנתה 150 נפש. היהודים שחיו באלבניה גופא, כמו גם הפליטים היהודים ששהו בה, זכו ליחס טוב מצד האוכלוסייה המקומית ועברו את המלחמה כמעט ללא פגע. האלבנים הצילו את היהודים על ידי הסתרתם בכפרים ההרריים והעברתם לנמלי הים האדריאטיים, שמהם ברחו לאיטליה. יהודים אחרים הצטרפו לתנועות התנגדות ברחבי אלבניה. בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה אלבניה אחת המדינות הבודדות באירופה שבהן חל גידול באוכלוסייה היהודית. בסוף המלחמה שהו במדינה יותר מ-1,800 יהודים, יותר מפי שבעה ביחס למספרם ב-1939.
רבים מתושבי אלבניה התגייסו להצלת היהודים. ה"בסה", קוד הכבוד המסורתי, הניע רבים לראות את מחויבותם לשלום שכניהם כנדר שלא ניתן להפר. "בֶסה", שפירושו "לקיים הבטחה", נחשב לקוד אתי כמעט מקודש, ויש בו מרכיב מרכזי של הכנסת אורחים ללא תנאי: "ביתו של האלבני שייך לאורח ולאלוהים". המשפחות האלבניות שהסתירו יהודים, תוך סיכון ניכר, פעלו בין היתר מתוך מחויבות לקוד וראיית ההצלה כפעולה הנדרשת מכבודם.
לכן, אלבנים רבים בחרו להסתיר יהודים בבתיהם, להעניק להם בגדים אלבנים מסורתיים, ועוד. לעיתים גם הונפקו תעודות זהות מזויפות עם שמות מוסלמיים. אלבניה הייתה המדינה היחידה שנמצאה תחת שלטון גרמני בתקופת המלחמה אך מספר היהודים בה גדל.
בנות ברית של גרמניה > איטליה

באיטליה המגמה הייתה מעורבת. מוסוליני, חרף היותו בעל ברית של גרמניה סירב להסגיר יהודים להשמדה לא רק מאיטליה עצמה אלא אף מאזורי הכיבוש בצרפת וביוון. רק לאחר הכיבוש הגרמני הישיר של איטליה החלה השמדת היהודים.
בנות ברית של גרמניה > יפן

בשנת 1936 חתמו יפן וגרמניה על הסכם שיתוף פעולה - הסכם אנטי-קומינטרן. עם זאת ב-6 בדצמבר 1938, החליטה ממשלת יפן לאסור על גרוש יהודים מיפן, ומהשטחים בשליטתה. ב-31 בדצמבר אותה שנה, אמר שר החוץ יוסוקה מצואוקה לצבא ולצי היפני לקלוט פליטים יהודים מגרמניה הנאצית. בשיחה עם קבוצת אנשי עסקים יהודים, אמר מצואוקה שהוא "האדם האחראי לברית עם היטלר, אך מעולם לא הבטחתי ליישם את המדיניות האנטישמית ביפן. זו לא דעתי האישית בלבד, זוהי דעתה של יפן, ואין לי נקיפות מצפון להכריז על כך לעולם." הדיפלומט צ'יאונה סוגיהארה כיהן כקונסול יפן בקובנה, ליטא, הציל בזמן השואה חייהם של אלפי יהודים מפולין ומליטא. על מעשה זה הוענק לו התואר חסיד אומות העולם.
עם זאת השלטון הקולוניאלי היפני היה אכזרי, ולרוב לווה בדיכוי האוכלוסייה המקומית ובהתאכזרות של החיילים היפנים כלפי שבויי מלחמה: מיליוני סינים נרצחו, עונו ונאנסו, וערים שלמות הוחרבו, כולל טבח ננקינג. בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק דן בפשעים נגד האנושות שביצעו היפנים.
בנות ברית של גרמניה > רומניה

השלטון הפשיסטי ברומניה שיתף פעולה עם הנאצים, והשלטונות אף דאגו לרכז חלק היהודים באזור אחד כדי להקל את גירושם במרוכז, אולם עקב לחצים של אם המלך הרומני וחוגים נוספים ברומניה נמנעה שליחתם של רוב יהודי רומניה למחנות ההשמדה. חלק ניכר מיהודי רומניה גורשו לאזור שנקרא "טרנסניסטריה" שכלל שטחים שסופחו לרומניה לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות.
בנות ברית של גרמניה > בולגריה והונגריה

על אף שהיו בעלות־בריתה של גרמניה, המדינות סירבו להסגיר את היהודים לידי הנאצים ובכך הצילו אותם מהשמדה. עם זאת, בולגריה לא התנגדה להשמדתם של יהודי אזורי הכיבוש הבולגרי במקדוניה. האדמירל מיקלוש הורטי, עוצר הונגריה, סירב לשתף פעולה בהשמדת יהודי הונגריה ויהודים הונגרים אף נפלו בשבי הרוסי בסטלינגרד כחיילי יחידות עונשין בצבא ההונגרי. לעומת זאת, פליטים יהודים גורשו ללא פשרות. רק ב-1944, עם הכיבוש הגרמני הישיר, יכול היה אדולף אייכמן, בסיוע עשרה מעוזריו להתחיל בגירוש 400 אלף יהודים מהונגריה, שמהם הושמדו 300 אלף תוך 46 ימים.
יחס הכנסייה להשמדת היהודים > הכנסייה הקתולית

הכנסייה לא הגיבה רשמית והאפיפיור באותה התקופה, פיוס השנים עשר, לא גינה מעולם את ההשמדה של היהודים בפומבי, אלא רק את "זוועת המלחמה", אף על פי שהיה מהראשונים שידעו על פעולות הנאצים להשמדת יהודי אירופה. מדיניות זו בולטת לאור זה שהכנסייה לא נרתעה להוקיע חוקים בלתי אנושים של הנאצים כ"חוק העיקור" וחוק המתות החסד" - מחאה שהביאה להפסקתו. ב-1943 נעצרו ברומא עצמה יותר מ-1000 יהודים לקראת גירושם לאושוויץ, אך גם אז נמנע האפיפיור מגינוי כל שהוא, אף על פי שגינוי מפי האפיפיור היה גורם למעשי הצלה רבים.
לשתיקת האפיפיור הועלו מספר הסברים אפשריים. יש היסטוריונים המסבירים שלפיוס ה-12 ששירת שנים רבות כנציג הוותיקן בגרמניה התפתחה חיבה וזיקה עמוקה לגרמניה ולעמה. ככלל, מסבירים ההיסטוריונים את אדישות הכנסייה במקרים רבים להשמדת היהודים בידי הנאצים, כמושפעת מאנטישמיות רבת שנים שהייתה מושרשת בה. אוהדי האפיפיור טוענים שחשש מתגובת הנאצים וכי הכנסייה הקתולית נרדפה במקומות שונים על ידי השלטון הנאצי. למרות זאת 4700 מיהודי רומא הסתתרו בכנסיות שונות בעיר, והאפיפיור פנה במברק אישי לשליט הונגריה מיקלוש הורטי ביוני 1944 בדרישה להפסיק את הרדיפה הגזענית בארצו, אך גם במכתב הזה לא הזכיר בפירוש את היהודים.
ברחבי אירופה הנטייה של הכנסייה הייתה לדאוג למומרים ולילדים מנישואי תערובת, שגם הם נרדפו בידי הנאצים כיהודים. מקרי הצלה של יהודים נעשו כפעולות מקומיות של בישופים ואנשי כנסייה שפעלו באופן אישי כבודדים, בדרך כלל באמצעות מתן מסתור לפליטים יהודים מנזרים קתוליים.
אחד המניעים של אנשי הכנסייה שהצילו יהודים היה הרצון להעביר יהודים ובמיוחד ילדים לנצרות, ואכן ילדים רבים הוטבלו לנצרות במנזרים.
על רקע זה יוצא בולט מאוד הבישוף של טולוז שפרסם איגרת נגד רדיפת היהודים. האיגרת הביאה למעשי הצלה רבים בכל אזור טולוז.
בשנת 2020 פרסמה הכנסייה הקתולית בגרמניה דו"ח בנושא, שמסקנתו הייתה "היינו שותפים לפשעי הנאצים בכך שלא התנגדנו בבירור לפעילותם".
יחס הכנסייה להשמדת היהודים > הכנסייה האורתודוקסית היוונית

הארכיבישוף דמסקינוס, שהיה הבישוף הראשי מטעם הכנסייה היוונית-אורתודוקסית באתונה, פרסם מכתב פומבי וקרא להצלת יהודים, גם לאחר שאיימו עליו בעונש מוות. הוא קרא ולאנשי הכנסייה להציל את שאר יהודי יוון. קריאתו נענתה על ידי אזרחים פשוטים רבים וכן על ידי אנשי כנסייה ואנשי ממשל. אנגלוס אוורט מפקד המשטרה שהציל יהודים רבים באתונה טען שעשה זאת בגלל קריאתו של דמסקינוס. הארכיבישוף כריסוסטומוס דמטריו הציל מאות יהודים בזקינתוס, במעשה מרי פומבי. ראש הכנסייה בקסטוריה המטרופוליט ניקופורוס סייע ליהודים. ניקופורוס הסתיר 40 מבני הקהילה בתוך הקתדרלה בעיר ושכנע משפחות נוספות לפעול כמותו. אנשי כנסייה סייעו להצלת יהודים גם בלאריסה וטריקלה.
חסידי אומות העולם

התואר "חסידי אומות העולם" ניתן לאותם מעטים שפעלו למען הצלת היהודים באירופה. הם השתייכו לכל שכבות האוכלוסייה וסיכנו את חייהם למען היהודים מכמה סיבות: יחסי שכנות טובים בינם לבין היהודים טרם המלחמה; מחאה נגד הנאציזם; מניעים הומניטריים של עזרה לאדם בצרה; שליחות דתית, שמירה על ערכי המוסר והאנושיות. כמה מהם נתפסו והוצאו להורג.
אזרחים מקומיים רבים באירופה סיכנו את נפשם למען הצלת יהודים. מעשי ההצלה נחלקים לכמה קבוצות:
גויים שהסתירו משפחות יהודיות בביתם (כגון אנה פרנק, שמשפחתה הסתתרה בעליית הגג בבית של נוצרים ונחשפה לאחר שהשכנים הסגירו אותה לנאצים).
אזרחים שעזרו להבריח יהודים בתוך ערמות חציר או בחביות שמן בעגלותיהם אל מעבר לגבול.
נשים נוצריות שלקחו את ילדי היהודים לאימוץ. לעיתים אמהות יהודיות השליכו את תינוקותיהן מקרון הרכבת, בדרך להשמדה, אל זרועותיהן של נשים נוצריות שהמתינו לאורך המסילה.
כנסיות ומנזרים שהסתירו משפחות יהודיות במרתפיהן.
ממשלת דנמרק שסייעה ליהודים.
ראו גם: קטגוריה:חסידי אומות העולם.