מלקולם פרייזר
ראש ממשלה

בבחירות שהתקיימו בדצמבר 1975 זכתה הקואליציה של המפלגה הליברלית ומפלגת הכפר בניצחון מוחץ. 30 מושבים בפרלמנט עברו אליה מהלייבור ובסך הכול הסתכמו מספר המושבים של הקואליציה ב-55, הרוב הגדול ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה. באותה קלות זכתה הקואליציה בניצחון בבחירות של 1977. בשתי מערכות הבחירות הללו זכתה המפלגה הליברלית ברוב בזכות עצמה, הישג שאפילו רוברט מנזיס והרולד הולט לא הצליחו להגיע אליו. למרות שלא היה צורך ממשי בהרכבת קואליציה עם מפלגת הכפר, המשיכה קואליציית האנטי-לייבור הוותיקה להתקיים.
עד מהרה ביטל פרייזר כמה מהמהלכים של ממשלת הלייבור, כמו הקמתו של משרד התקשורת וביצע שינויים משמעותיים במערכת הבריאות הממלכתית. בתחילה הוא השאיר על כנם את רמות המיסוי וההוצאה הממשלתית כפי שהיו בימיו של ויטלם, אך עד מהרה חל גידול ברמות המיסוי וההוצאה הממשלתית לנפש. פרייזר הצליח לשלוט ברמת האינפלציה, שזינקה בימיו של ויטלם. צוות מטעמו שכונה "כנופיית התער" (Razor Gang), יישם קיצוצים מחמירים בתקציב באופן רוחבי בכל תחומי השירות הציבורי הפדרלי, כולל ברשת הטלוויזיה ABC.
למרות שזמן רב היה פרייזר מזוהה עם האגף הימני של המפלגה הליברלית, הוא לא ביצע תוכניות שמרניות רדיקליות כפי שצפו אויביו הפוליטיים וכפי שכמה מחסידיו רצו שהוא יבצע. המדיניות המתונה יחסית של פרייזר גרמה לאכזבה לשר האוצר שלו, ג'ון הווארד ולשרים נוספים מהאסכולה הפרו-תאצ'ריסטית, שהיו תומכים נלהבים של כלכלת שוק. לביצועים הכלכליים של פרייזר הזיקה העלייה באבטלה, שהגיעה לנתוני שיא בתקופת שלטונו ונבעה בין השאר מהשפעות משבר האנרגיה העולמי של 1973.
בתחום מדיניות החוץ היה פרייזר פעיל במיוחד. הוא תמך במערכה של חבר העמים הבריטי לביטול האפרטהייד בדרום אפריקה וסירב לאשר למטוס שהטיס את נבחרת הרוגבי של דרום אפריקה לתדלק בתחומי אוסטרליה בדרכה למשחק השנוי במחלוקת בניו זילנד ב-1981. יחד עם זאת, ב-1977 הותר לנבחרת סקי המים של דרום אפריקה לעבור דרך אוסטרליה בדרכה לניו זילנד ודבר האישור הוסתר מהתקשורת במשך שנים.
פרייזר התנגד לשלטון המיעוט הלבן ברודזיה. במהלך ועידת חבר העמים הבריטי ב-1979 שכנע פרייזר, יחד עם עמיתו הניגרי את ראש ממשלת בריטניה החדשה, מרגרט תאצ'ר, לעכב את ההכרה בהסדר הפנימי בממשלת רודזיה-זימבבואה, הסדר שקודם לכן הבטיחה תאצ'ר להכיר בו. בסופו של דבר, התקיימה ועידה בלונדון ובעקבותיה נבחר ב-1980 רוברט מוגאבה כנשיא זימבבואה העצמאית. פקיד בכיר לשעבר במשרד החוץ האוסטרלי העיד שפרייזר היה "האדריכל הראשי" בתהליך לעלייתו לשלטון של מוגאבה. על כך העידו גם נשיא טנזניה, ג'וליוס נייררה ונשיא זמביה, קנת קאונדה.
בתקופת כהונתו כראש ממשלה, הכירה אוסטרליה בסיפוחה של מזרח טימור על ידי אינדונזיה, למרות שלפליטים רבים ממזרח טימור הוענק מקלט באוסטרליה. פרייזר היה בעל ברית נאמן של ארצות הברית ותמך בהטלת החרם על אולימפיאדת מוסקבה (1980) אך למרות שפרייזר שכנע כמה גופי ספורט לא להשתתף במשחקים הוא לא ניסה למנוע מהוועד האולימפי האוסטרלי מלשגר משלחת למוסקבה.
פרייזר גם הפתיע את מבקריו במדיניות ההגירה שלו. על פי מסמך ממשלתי מ-1977 אימצה ממשלת פרייזר מדיניות רשמית של "מחויבות הומניטרית ליישובם מחדש של פליטים". פרייזר הרחיב את היקף ההגירה מארצות אסייה והתיר לפליטים נוספים להיכנס לאוסטרליה.
פרייזר תמך ברב-תרבותיות והקים במימון ממשלתי רשת טלוויזיה ורדיו רב-לשונית (SBS) למרות שהתחנות הראשונות של רשת זו הוקמו כבר בתקופת שלטונו של ויטלם. למרות תמיכתו ברשת SBS, הטילה ממשלת פרייזר קיצוצים חריפים בתקציב רשת השידור הלאומית, ABC, שבאו על רקע ביקורת חוזרת ונשנית מצד הקואליציה על הסיקור הלא הוגן בעל הנטייה השמאלנית כביכול של הרשת.
פרייזר גם יזם חקיקה שאפשרה לאבוריג'ינים בטריטוריה הצפונית לקבל שליטה על האדמות שלהם, אך לא כפה חוקים דומים על ממשלותיהן השמרניות של המדינות.