stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל
סמני לייזר

מקרא:      בשימוש      יצא משימוש
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | דגם | יצרן | ארץ יצור |
|   | AN/PEQ-15 (אנ') | L3Harris (אנ') | ארצות הברית ארצות הברית |
|   | MEPRO STING | מפרולייט | ישראל ישראל |
|   | Steiner DBAL | Steiner-Optik (אנ') | גרמניה גרמניה |
|  | Eotech OGL | EOTech (אנ') | ארצות הברית |
הערות שוליים

1 2 3   גיא פישקין, קבוצת SK מתגייסת למאמץ המלחמתי לאספקת כלי נשק לצה״ל, ולשוק האזרחי, באתר TheMarker‏, 23 בנובמבר 2023
↑  הגנה לישראל, לחימה אורבנית: המערכות החדישות שנכנסו לפעולה בלחימה בעזה, באתר IsraelDefense, ‏9 בדצמבר 2014
↑  יואב זיתון, בין העיניים: כוונת חדשה לנשק של לוחמי צה"ל, באתר ynet, 13 בדצמבר 2015
↑  כיכר השבת, כוונות חדשות בצה"ל - M5: מדויקת,.., באתר כיכר השבת, ‏2015-12-13
↑   ציוץ של יואב זיתון ברשת החברתית אקס (טוויטר), הצנחנים הסדירים (איך לא) התחדשו השבוע, בהפוגה המתמשכת שלהם מעזה והפזילה לצפון, בכוונת ההשלכה האופטית החדישה של Eotech האמריקאית, 13 בספטמבר 2024
↑  עינב חלבי, איתמר אייכנר, חמאס הציג רובה: "נשקו של הדר גולדין". בישראל מעריכים: לוחמה פסיכולוגית, באתר ynet, 14 בדצמבר 2022
↑  Elbit Falcon MK II Optical Gunsight for the Tactical AR-15 Carbine/SBR: Combat-Proven and Bombproof Vintage Red-Dot-Sight Combat Optic!, DefenseReview.com (DR): An online tactical technology and military defense technology magazine with particular focus on the latest and greatest tactical firearms news (tactical gun news), tactical gear news and tactical shooting news. (באנגלית אמריקאית)
↑  חקירה בארה"ב: למה מופיע ישו על כוונת הרובה?, באתר ynet, 20 בינואר 2010
↑  ארה"ב: חברה תסיר פסוקים נוצריים מכוונות רובים, באתר ynet, 23 בינואר 2010
↑  שמעון כהן, סוף לפרשת "כוונות הברית החדשה", באתר ערוץ 7, ‏31 בינואר 2010
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏אלביט סיפקה לצה"ל אלפי כוונות לנשק קל ומקלעים, באתר "IsraelDefense‏", 31 באוגוסט 2020
↑  יואב זיתון, "פגעתי במחבל בכדור הראשון": טבילת האש של הכוונת החדשה בצה"ל, באתר ynet, 28 ביולי 2021
↑  חנן גרינווד, העתיד כבר כאן: האמצעים שהופכים כל לוחם גולני לנשק קטלני, באתר ישראל היום, 29 בנובמבר 2020
↑  איל בוגוסלבסקי, פליר תספק כוונות צבאיות טרמיות ארוכות-טווח לישראל, באתר IsraelDefense, ‏29 באוגוסט 2018
↑  איל בוגוסלבסקי, ‏כוונת "פגיון" בשימוש יחידות חי"ר של צה"ל הלוחמות ברצועת עזה, באתר "IsraelDefense‏", 27 בנובמבר 2023
↑  Edward O, Piece of Trijicon History: IDF 3x Magnifier, thefirearmblog.com, ‏2015-10-21 (באנגלית)
שימוש בכוונת השלכה ללא כוונת ברזל לגיבוי
החייל בקדמת התמונה משתמש בכוונת השלכה עם סמן לייזר מובנה. לחייל שלשמאלו כוונת ללא סמן לייזר מובנה, לכן מורכב על נשקו סמן לייזר נפרד
הרכבת כוונת "אקילה" לראיית לילה באמצעות מסילת פיקטיני
חייל חמוש בנשק SIG MCX עם מכפל מוסט הצידה לצד לצורך שימוש רגיל בכוונת השלכה, מבצע ניתוח מקומי
תפעול מכפל הניתן להסטה
שימוש בסמני לייזר גלויים
שימוש בסמני לייזר גלויים
סמן לייזר מורכב על רובה צלפים
מבצעי מפצח

מבצעי "מפצח" היו סדרת מבצעים של חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים שנועדו להשגת עליונות אווירית בגזרת תעלת סואץ על ידי תקיפת מערכי הטילים נגד מטוסים של צבא מצרים. בסך הכל נערכו ארבעה מבצעים: מפצח 21 ב-17 באוקטובר 1973 נגד מערך הטק"א (טילי קרקע-אוויר) בגזרת אסמאעיליה; מפצח 22 ב-18 באוקטובר נגד מערך הטק"א בקנטרה, מפצח 23 ב-20 באוקטובר להשמדת מערך הטק"א בגזרת אסמאעיליה; ומפצח 25 ב-22 באוקטובר להשמדת מערך הטק"א בגזרת סואץ־שלופה.
רקע

בפרוץ מלחמת יום הכיפורים, לאורך חזית תעלת סואץ היה פרוש מערך הגנה אווירית צפוף ביותר שכלל סוללות טילי קרקע אוויר מסוגים שונים בעלי מעטפת ירוט רחבה המוגנים בתותחי נ"מ קני. המערך שכונה "מסך האש" הגביל את סיוע חיל האוויר הישראלי לכוחות הקרקע, שנזקקו לסיוע רב בקרבות הקשים בשלביה הראשונים של המלחמה.
כישלון מבצע דוגמן 5 להשמדת מערך הטילים הסורי ב-7 באוקטובר ערער את הביטחון העצמי של המתכננים במחלקת מבצעים בחיל האוויר, ויצר מחסום פסיכולוגי שהקשה על הפיקוד הבכיר של החיל לקבל החלטה על ביצוע תקיפה בסדר גודל דומה. עד למבצע הצליחה הישראלי, לא התפנה חיל האוויר להשמיד את סוללות הטילים (פרט למערך פורט סעיד) ונאלץ לסייע לכוחות הקרקע באזורים מאוימי טילים. כתוצאה מהפעלת חיל האוויר בניגוד לתורת הלחימה ספג חיל האוויר הישראלי פגיעות קשות באובדן טייסים ומטוסים.
ראש ענף תקיפה, אביהו בן-נון, העיד שהכישלון "השפיע עד שלב מאוחר של המלחמה". האבדות במבצע דוגמן 5 הוכיחו את רמת הסיכון הגבוהה הכרוכה בטיסה נמוכה מעל מערכי אויב.
ב-16 באוקטובר כוחות שריון ישראלים צלחו את תעלת סואץ בסמוך לאגם המר הגדול וביססו ראש גשר ממערב לתעלה. כוחות השריון הישראליים השמידו שלוש סוללות טילי קרקע אוויר ובכך הקלו על חיל האוויר לפעול בגזרת הצליחה.
בעוד אוגדה 162 מבססת אחיזתה ומתקדמת דרומה לכיוון העיר סואץ נעו כוחות אוגדה 143 צפונה לכיוון העיר איסמעיליה. סוללות הטילים בגזרת קנטרה־איסמעיליה הקשו על הסיוע האווירי לכוחות הקרקעיים של אוגדה 143, ולכן היה צורך להשמיד סוללות טילים אלו.
מפצח 21

מפצח 21 הייתה מבצע התקיפה הראשון של חיל האוויר בסדרת מבצעי "מפצח" להשמדת מערך הטילים נגד מטוסים באזור תעלת סואץ. הוא התבצע ב-17 באוקטובר. המטרה הייתה להשמיד את 3 סוללות הנ"מ הנייחות באזור איסמעיליה שכיסו את מרחב ראש הגשר של הצליחה.
שני מבנים של מטוסי פנטום השתתפו במבצע: האחד מטייסת 119 והשני מטייסת 201. לתקיפה קדמו שיגורי טילי "אגרוף" וגופי הטעייה. התקיפה בוצעה בשיטה ישירה (חתף) והושגה בה השמדה מלאה של כל המטרות: סוללת SA-2 ושתי סוללות SA-3.
מטוס של טייסת 201 נפגע במהלך התקיפה. הטייס גד סמוק והנווט ברוך גולן הצליחו לצנוח אך עם הגיעם לקרקע אבדו עקבותיהם. לא הם ולא גופותיהם הוחזרו בחילופי השבויים שלאחר המלחמה ולא נמסר מידע נוסף אודות הימצאם. בחיפושים שנעשו בשנים שלאחר המלחמה לא עלה דבר והם הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע.
מפצח 23

ביומיים שלאחר התקיפה בקנטרה המשיך להידלדל מערך הטק"א המצרי שמול אסמאעיליה. ב-17 באוקטובר, לאחר קרב סרפאום, נסוגו ארבע סוללות SA-6 של חטיבה 112 לאזור אסמאעיליה ואחר כך הועברו כ-20 קילומטר מערבית, לאזור שדה התעופה אבו סואר. ב-19 באוקטובר נסוגה מערבה מרבית חטיבה 97 שנפרסה בג'ניפה, ובסיסי ההיערכות של חטיבת טילים 106 (סרפאום) ו-105 (שדה התעופה פאיד) נכבשו על ידי אוגדה 162. שינויים אלה הותירו את מערך הטילים באסמאעיליה עם שתי סוללות SA-3 וסוללת SA-2 אחת והקלו על ביצוע מבצע מפצח 23.
המבצע החל ב-20 באוקטובר בשעה 8:55. שתי רביעיות קורנסים מטייסת 107 ושתי רביעיות מטייסת 119 תקפו את הסוללות מגובה של כ-15,000 רגל. הם הגיעו ממזרח (ולא מצפון כפי שהיה צפוי לאחר השמדת המערך בקנטרה) והסתייעו בחסימות ל"א ושיגור "אגרופים" שנועדו להביא לכיבוי מערכות המכ"ם של הסוללות.
במסגרת מבצע מפצח 23 בוצעו בסך הכל 26 גיחות, מתוכן 16 לתקיפה ועשר לפטרולי "אגרוף". שלוש הסוללות במערך אסמאעיליה הושמדו ללא אבדות, ובתקיפות "אגרוף" שערכה טייסת 201 הושמדה – לפי דיווחי המודיעין – סוללת SA-2 אחת באזור סואץ. חיסול מערך הטק"א באסמאעיליה והידלדלות מערך הטק"א באזור סואץ היו הגורמים העיקריים להתעצמות מאמץ הסיוע בזירת הלחימה העיקרית בתעלת סואץ. מספר גיחות התקיפה עלה ל-250, אבל בניגוד לימים הקודמים חלק ניכר מהן התבצע עתה באזורי המערכה העיקרית: סואץ, המחנות סביב שדה התעופה פאיד, וסביב אסמאעיליה. מצהרי אותו יום ניתן היה גם להבחין, לראשונה מאז החלה המלחמה, בהשתתפות מסיבית של מטוסי קורנס בתקיפות מטרות קרקע בקו החזית.
מפצח 25

חיל האוויר תכנן לתקוף את מערך הנ"מ באזור העיר סואץ כבר ב-21 באוקטובר, אולם לאחר שבצילום אוויר אותרו ארבע סוללות 6-SA הוחלט להמתין עד שיחוסלו על ידי כוחות הקרקע שכן, בשלב זה, חיסול הסוללות מהאוויר נתפש כמהלך שיתבצע רק אם לא תהיה ברירה אחרת.
בבוקר המבצע, מערך הטק"א המצרי בגזרת סואץ-שלופה היה כבר מדולל. חטיבת ה-6-SA שהתמקמה באזור חדלה מלהתקיים. המכ"מים של שתי סוללות הושמדו בטילי אגרוף בתקיפות קודמות, שתי סוללות היו בלתי תקינות והועברו לשדה התעופה כותמיה בכביש סואץ־קהיר, וסוללה חמישית, שהייתה תקינה, הועברה אף היא מהאזור. המכ"מים של שתי סוללות מתוך חמש הסוללות הנייחות של המערך (שלוש של 2-SA ושתיים של 3-SA) – הושמדו בתקיפת טילי אגרוף יום קודם. על פי דיווחי אוגדה 162 נותרו מכל המערך רק שתי סוללות פעילות.
בתכנון המקורי התקיפה הייתה אמורה להתחיל בשעה 8:00 אך היא נדחתה בשעה. חרף הדחיה שוגר ב-7:25 מטוס בלי טייס (מב"ט) כפיתיון לשאיבת טילים. הוא הופל בשטח מצרים כ-15 דקות אחר כך. בשעה 7:30 פוזר מוץ על ידי שני מטוסי קורנס והופעלו חמש מערכות קרקעיות ומוטסות לחסימת מכ"ם. בנוסף, קודם לתקיפה, בוצעו שני שיגורי "אגרוף" לעבר שתי סוללות מהן נקלטו שידורים. את התקיפה עצמה החלו ב-9:00 שמונה קורנסים של טייסת 119 שתקפו שתי סוללות 2-SA. הטייסים דיווחו על פגיעות טובות. רביעיית קורנסים מטייסת 107 תקפה בהמשך את סוללת ה-3-SA והשמידה אותה. סוללה נוספת שתקפה הייתה ריקה. בשעה 11:45 תקפו שני זוגות של טייסת 107 שתיים מהסוללות שכבר נפגעו, ונצפו פגיעות טובות. בשיגורי טילי "אגרוף" נגד סוללות באזור אסמאעיליה הושמדה סוללה אחת. בסך הכל הושמדו שלוש סוללות ללא אבדות.
מפצח 25 היה מבצע השמדת הטילים האחרון במלחמה ותוצאתו הייתה ש"הושלמה השמדתו של מערך הטילים לאורך התעלה, והכוחות המצריים נותרו ללא הגנת טילי נ"מ לכל אורך החזית".
חופש הפעולה שחיל האוויר השיג בשמי החזית אפשר לו לבצע ב-22 באוקטובר 441 גיחות תקיפה, המספר הגדול ביותר שביצע לאורך כל המלחמה. התקיפות בוצעו נגד מטרות בפורט סעיד, קנטרה, אסמאעיליה, וממערב לתעלה בזירת הלחימה העיקרית ועל ציר התנועה בין קהיר לסואץ. היו לכך השלכות מיידיות – בשיחה שקיים שר הביטחון עם מפקד החזית בשעה 14:00 אמר בר-לב לדיין: ”חיל האוויר התחיל לעבוד כמו שצריך ועם חושך נגיע עד לתעלה.” התקיפות המסיביות של חיל האוויר תרמו משמעותית להתמוטטות מערך ההגנה המצרי ממזרח לתעלה ולכניעתם של למעלה מ-5,000 חיילים מצרים, להתקדמות המהירה של כוחות צה"ל דרומה, ולהשלמת הכיתור של הארמייה השלישית ב-23 באוקטובר.
לקריאה נוספת

אבירם ברקאי, בשם שמים: טייסת "האחת" במלחמת יום הכיפורים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2013
אורי בר-יוסף, מלחמה משלו – חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021
יורם רומם, אני לוקח, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021
שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר – החלטות גורליות: חיל האוויר בתחילת מלחמת יום כיפור, ספריית מעריב, 2008.
יצחק שטייגמן, מוכרחים להמשיך לנגן - חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים, מודן הוצאה לאור, 2023, עמ' 429–439, 465–469.
הערות שוליים

↑  יוסי עבודי, הטיל לא כופף את כנף המטוס, בטאון חיל האוויר גליון 153 (254) 01/10/03, 1 באוקטובר 2003
↑  יצחק שטייגמן, "דוגמן 5ב" – המבצע האווירי ששינה את פני המלחמה, מערכות, 14 בספטמבר 2021
↑  אורי בר יוסף, מלחמה משלו, כנרת זמורה ביתן – דביר, 2021, עמ' 295
↑  חנוך ברטוב, דדו – 48 שנה ועוד 20 יום, כרך ב', תל אביב: ספרית מעריב, 1978, עמודים 246-243.
↑  רן גורן דיווח תוצאות אלפא, הוצאת קונטנטו נאו 2022, עמוד 306
↑  אבירם ברקאי, בשם שמים: טייסת "האחת" במלחמת יום הכיפורים (אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2013) עמודים 422-423
↑  עמי סלנט (עורך ראשי), רס"ן גד (גדי) סמוק ז"ל, הילד מהשואה שהפך לטייס קרב ונפל במלחמת יום הכיפורים, באתר ילדים בשואה – מיזם תיעוד
↑  יורם רומם, אני לוקח, כנרת, זמורה, 2021, עמ' 115-112, מסת"ב 978-965-574-245-9
↑  מבצע מפצח 22, באתר מרחב אווירי – האתר לתולדות התעופה בישראל
↑  שמעון גולן, "קנטרה מעניינת את זקנתי" – חוסר תאום בהפעלת חיל האוויר באחד מימי מלחמת יום הכיפורים, צה"ל, אמ"ץ-תוה"ד המחלקה להיסטוריה, דצמבר 2002
↑  אורי בר יוסף, מלחמה משלו, כנרת זמורה ביתן – דביר, 2021, עמ' 301-298
↑  חנוך ברטוב, דדו – 48 שנה ועוד 20 יום, כרך ב', תל אביב: ספרית מעריב, 1978, עמוד 271.
↑  אורי בר יוסף, מלחמה משלו, כנרת זמורה ביתן – דביר, 2021, עמ' 315
↑  אורי בר יוסף, מלחמה משלו, כנרת זמורה ביתן – דביר, 2021, עמ' 316
↑  שמעון גולן, מלחמה ביום הכיפורים – קבלת ההחלטות בפיקוד העליון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מודן, 2013, עמ' 1088
1 2 3  אורי בר יוסף, מלחמה משלו, כנרת זמורה ביתן – דביר, 2021, עמ' 332
↑  ליה שנל, ארץ קטנה עם כטב"ם, באתר חיל האוויר, ‏4 באוגוסט 2011
↑  מאיר פינקל, פיתוח המענה לטילי הקרקע – אוויר ולתקיפת שדות תעופה ממלחמת ההתשה למלחמת יום הכיפורים, 1973-1970, יסודות גיליון 3, המחלקה להיסטוריה בצה"ל, 2021
↑  שמעון גולן, מלחמה ביום הכיפורים – קבלת ההחלטות בפיקוד העליון במלחמת יום הכיפורים, הוצאת מודן, 2013, עמ' 1133, 1139
גני תקווה

בניין עיריית גני תקווה
מיצג "אני אוהב את גני תקווה"
בריכות אקולוגיות בגני תקווה
שכונת גנים
גני תקווה היא עיר בבקעת אונו, מחוז המרכז בישראל, מצפון לסביון, מדרום לפתח תקווה, גת רימון וכפר מעש, ממזרח לקריית אונו. נוסדה כיישוב עולים בשנת 1949 והוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1953. ב-1 במאי 2023, במלאת 70 שנה להקמתה, הוכרזה כעיר.
ראשת העירייה הנוכחית היא ליזי דלריצ'ה.
היסטוריה

בשנת 1949 הקימה הסוכנות היהודית יישוב עולים בפאתי פתח תקווה, סמוך למושב היובל (כפר מעש של היום), על אדמות שהיו שייכות בחלקן לקק"ל ובחלקן לבעלים פרטיים. היישוב הוכר בשם שיכון היובל. הוא קלט כאלף משפחות מלוב, מרומניה, מפולין, מתימן וממרוקו ב-240 צריפים שוודים. בכל צריף היו ארבע דירות, ובכל אחת מהן חדר אחד ופינת בישול.
בתחילה שררו מחסור במים ובחשמל - היישוב לא היה מחובר לרשת החשמל הארצית. גם שירותי התחבורה הציבורית היו לקויים - האוטובוסים הגיעו רק עד כפר מעש, ומשם נאלצו התושבים לעשות דרכם ברגל.
שנה לאחר מכן הניחה חברת מקורות 15 ק"מ צינורות מים שאפשרו את אספקת המים ליישוב. ביום העצמאות של שנת 1952 חובר היישוב לרשת החשמל. שנתיים לאחר מכן שונה שם היישוב לגני תקווה, והיישוב קיבל מעמד מוניציפלי של מועצה מקומית. במקום נבנו בתים חד-קומתיים ודו-קומתיים על ידי חברת עמידר ב-1958, ובכך החל פיתוחו המשמעותי של היישוב.
בשנות ה־60 נבנתה במערב גני תקווה השכונה הדתית קריית ישמח משה ביוזמתו של האדמו"ר מסאסוב עבור חסידיו, שעלו מארצות הברית. שיכון לעולים חדשים, שכונת "גוברניק", נבנה ממערב לשיכון היובל ב-1968. בשנת 1969 הוצע לאחד את גני תקווה עם פתח תקווה או קריית אונו, אך הדבר לא יצא אל הפועל.
בשנת 1972 החלה חברת אפריקה ישראל להשקעות לבנות את אחד הפרויקטים הראשונים שלה - שכונת "גבעת סביון" ממערב ליישוב. באותה תקופה החל היישוב לעבור תהליך פיתוח נרחב, שבעקבותיו הוכפלו אוכלוסייתו ושטחו.
בשנת 1995 החלה בנייתה של שכונת מגורים חדשה במזרח היישוב בגבול עם כפר מעש. השכונה, הקרויה "גבעת סביון חדשה", כוללת בתים צמודי קרקע ומאופיינת בבנייה רוויה. במסגרת תוכנית זו הוקם מרכז תרבות הכולל היכל תיאטרון, גלריה בשם "מרכז הבמה", קאנטרי קלאב ומרכז מסחרי. שנה לאחר מכן, בשנת 1996 החלה בנייתה של שכונת "נוף סביון" במערב היישוב, ששווקה לציבור דתי.
בשנת 2006 החלה בנייה של שכונה חדשה בשם "גנים", בה רבי קומות רבים.
"גן השלום והאהבה ע"ש יצחק רבין" בגני תקווה זיכה ב-1997 את מתכנניו בציון לשבח בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף.
בסמוך לשכונת "גנים" נסללה "שדרת התקוות", שאורכה כקילומטר וחצי, המקשרת בין חלקה החדש וחלקה הישן של גני תקווה. לאורך השדרה מתקני ספורט, עבודות אמנות ופיסול בנושא התקווה, מוזיאון פתוח, שבילי אופניים מסומנים, שביל הליכה ופינות משחק לילדים. בשנת 2011 זכתה השדרה במקום הראשון בקטגוריית הפיתוח בתחרות "פרויקט השנה" של אדריכלות ישראלית.
גני תקווה היא עיר תאומה לברגיש גלאדבאך בגרמניה. בנובמבר 2016 הוצב בה הפסל "יחד" של האמן הגרמני הלמוט ברנדס שנתרם כאות ידידות. גני תקווה תרמה לברגיש גלאדבאך את הפסל "מפתח הידידות" של הפסלת אורנה בן עמי, שהוצב שם בכיכר הנושאת את שמה של גני תקווה.
בשנות התשעים שגשגה בקרב הנוער במקום סצנת פאנק שהתרכזה באזור פארק שיקגו בעיר. הלהקה המשמעותית ביותר בסצנה הייתה "קוקו בלוף והיתושים".
בשנת 2016 נחנך תיכון מיתר הממוקם בשכונת "גנים", כחלק מקריית חינוך הכוללת בנוסף בית ספר יסודי, חטיבת ביניים, ספרייה עירונית ומגרשי ספורט.
ב-9 באוגוסט 2021 הוקם מועדון הכדורגל הפועל גני תקווה שמייצג את היישוב הצומח והתקבל כחבר רשמית בהתאחדות לכדורגל. כבר בעונתו הראשונה זכה המועדון באליפות ליגה ג' והעפיל לליגה ב'.
ב-2022 נפתח ב"דרך התקווה", המרכז המסחרי "צים-אורבן" בשטח של כ-8,800 מטרים רבועים.
ב-1 במאי 2023, במלאת 70 שנה להקמתה, הוכרזה כעיר, ובעקבות כך הפכה לעיר הקטנה בישראל מבחינת שטח תחום השיפוט.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בגני תקווה 25,485 תושבים, מתוכם 25,121 תושבי ישראל (מקום 87 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+1.6% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 84.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 17,896 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
בקריית ישמח משה נמצא מרכז חסידות סאסוב. רב הקריה בעבר היה הרב יצחק יהודה שטרן, אב"ד ביליץ. בקריה יש סמינר בית יעקב והישיבה התיכונית נהרדעה. בעבר היו בקריה ישיבת צ'רנוביל וישיבת גרודנא.
עיריית גני תקווה

עיריית גני תקווה היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית גני תקווה בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה. ראשת העירייה הנוכחי היא ליזי דלריצ'ה.
ראשי עיר

בשנת 1954, עם הקמת המועצה המקומית, מונה שלמה דובין לראש המועצה. בבחירות ב-1959 זכתה מפא"י ב-4 נציגים, מפ"ם ואחדות העבודה בנציג אחד כל אחת, המפד"ל בשני נציגים וחרות בנציג אחד.
שלמה דובין, נציג מפא"י נבחר לראשות המועצה והחזיק בתפקיד עד פרישתו בשנת 1969. לאחר פרישתו נבחר מרדכי וייס מהמפד"ל לתפקיד. אולם לאחר כשנה הצליחו במערך לשכנע נציג עצמאי לפרוש מהקואליציה ולהצטרף אליהם ופרץ סבן מהמערך נבחר לראשות המועצה בתחילת 1971.
בבחירות למועצה בסוף 1973 זכתה המפד"ל בשישה מתוך תשעה מושבים. המערך זכה בשני מושבים והליכוד במושב אחד. בעקבות זאת נבחר מרדכי וייס
לראש המועצה בתחילת 1974. בשנת 1983 נבחר שלום חלק לראש המועצה.
אבישי לוין כיהן כראש המועצה המקומית במשך ארבע קדנציות רצופות (1993–2013). בבחירות המוניציפליות בשנת 2013 נבחרה לראש המועצה ליזי דלריצ'ה, ששימשה קודם לכן כסגניתו של לוין. בשנת 2018 נבחרה בשנית, ולאחר מכן בשנת 2024 נבחרה בפעם השלישית לקדנציה נוספת.
שכונות בעיר

נוף סביון – נמצאת במערב העיר, גובלת ממערב בדרך המשי, עין השמש מצפון, הרי יהודה מדרום, וממזרח עין חנוך.
גבעת סביון החדשה – נמצאת במזרח העיר, גובלת ברחובות התאנה ממזרח, הכרמל מדרום האורנים מצפון, והדקל ממערב.
מרכז העיר – נמצאת במרכז היישוב, גובל ברחובות הדקל ממזרח, ים המלח מצפון, העמקים ממערב, וסמטת עמק יזרעאל מדרום.
הפסגה – נמצאת בלב העיר, גובלת ברחובות העמקים ממערב, הרי יהודה מדרום, הנגב ממזרח, ושדרת התקוות מצפון.
ישמח משה – נמצאת במערב העיר, גובלת ברחובות, סמטת עין גנים ממזרח, עין חנוך בצפון, וסמטת התבור מדרום.
גבעת סביון – נמצאת בדרום מערב העיר, גובלת ברחובות הגולן מדרום, דרך לוי אשכול וקריית אונו ממערב, הרמה ממזרח, ושדרת התקוות מצפון.
צמרות הרמה – נמצאת במערב העיר, גובלת ברחובות הרמה ממערב, הגליל מדרום, העמקים ממזרח, והרי יהודה מצפון.
גנים – שכונה חדשה הנמצאת בצפון מערב העיר, גובלת מצפון בדרך הים, ממערב דרך איילות, מדרום דרך האגמים, העמקים ממזרח. השכונה מתאפיינת באוכלוסייה צעירה.
גנים צפון – שכונה חדשה הנמצאת בצפון העיר, גובלת בדרך הים מדרום, דרך התקווה מצפון, דרך המלך ממזרח, ודרך איילות במערב. השכונה מתאפיינת באוכלוסייה צעירה.
ספורט > כדורסל

בעיר פועל קבוצת הכדורסל מועדון כדורסל גני תקווה אשר נוסדה בשנת 2012, הקבוצה שיחקה בעבר בליגת העל וכיום משחקת בליגה ב', וקבוצת נשים מועדון כדורסל גני תקווה. בנוסף פועלת בעיר "מכבי גני תקווה-לידר" המפעילה בית ספר לכדורסל, קבוצת ילדים וקבוצת נערים בין שכבות הגילאים 6–17.
ספורט > כדורגל

בעיר פועלת "מועדון הכדורגל גני תקווה" המפעיל קבוצות ילדים ונוער.
ספורט > מתקני ספורט

מרכז לידר – אולם הבית של קבוצות הספורט בעיר המכיל 1,200 מושבים. בנוסף כולל המרכז את קאנטרי גלים, בית היוגה, Fitzone, בית הספר למוזיקה "יוניק", צהרוני הילדות והילדים ותוכנית עתידים.
קאנטרי גלים – הקאנטרי העירוני המכיל חדר כושר, בריכה חצי אולימפית מקורה ומחוממת, בריכת פעוטות, סטודיו חוגי ספורט, גן משחקים לגיל הרך, סאונה ומדשאות.
חינוך

בעיר קיימים עשרה בתי הספר (א-יב) ו-51 גני ילדות וילדים בהם לומדים 6,083 תלמידים.
מערכת החינוך בגני תקווה היא מערכת צומחת ומתפתחת, המתאימה את התשתיות הרבות שלה לקצב המהיר של צמיחת היישוב והתפתחותו. גני תקווה זוכת פרס חינוך ארצי לשנת 2022.
חינוך > החינוך היסודי

מונה כ-5 בתי ספר יסודיים ביניהם: בית חינוך רביבים, בית חינוך יובלים, בית חינוך גנים, בית חינוך איילות, בית חינוך צומח אמירים ובית חינוך ממ"ד אריאל, תלמוד תורה, ובית יעקב.
חינוך > החינוך העל יסודי

מונה כ-2 בתי ספר הכוללת את חטיבת ביניים ראשונים בה לומדים כיתות ז'-ט', ותיכון מיתר בו לומדים תלמידים בשכבות י'- עד י"ב.
תיכון מיתר זכה בפרס החינוך לשנת הלימודים תשע"ט בגין מעורבות חברתית אזרחית ותרומה לקהילה של הסתדרות המורים והעמותה הפדגוגית לקידום החינוך העל יסודי בישראל.
תרבות

היכל התרבות מרכז הבמה- היכל התרבות העירוני מעלה מופעי תיאטרון, מחול, מוזיקה קלאסית, ערבי זמר, הצגות ילדים, הרצאות העשרה, מופעי בידור ועוד. מבנה מרכז הבמה מאכלס גם את בית ספר לתיאטרון ואומניות הבמה, בית ספר למחול "מרכז הבמה".
הספרייה הציבורית- הספרייה העירונית הפועלת כמרכז תרבות וחינוך עירוני, מקיימת שלל פעילויות וסדנאות לשכבות הגילאים ילדים ומבוגרים ביניהם מפגשים עם סופרים, סדנאות כתיבה, הרצאות, ושעות סיפור.
מרכז פלאים ללמידה ואימון ילדים והורים- מרכז עירוני ייחודי המלווה באמצעות צוות התפתחותי מקצועי הורים וילדים. המרכז מציע סדנאות ייעודיות להעשרת את ארגז הכלים העומד לרשותו של כל הורה וכן קידום ההתפתחות המוטורית של הילד.
תחבורה > אוטובוסים

בגני תקווה פועלים נכון לאוקטובר 2023, סה"כ כ-12 קווים אוטובוסים שונים המופעלים על ידי חברות קווים, אלקטרה אפיקים ודן.
קווים- קו 256 ,קו 168, קו 169, קו 55, קו 76, קו 9, קו 8.
אלקטרה אפיקים- קו 21, 21א.
דן- קו 18, קו 28.
תחבורה > כבישים בין עירוניים

כביש 471- עובר בגבולה הצפוני של העיר. כאשר היציאות שלו ממערב דרך מחלף אונו. ביולי 2023 אישר משרד התחבורה תקציב בסך 70 מיליון ש"ח לבניית המשך 'דרך התקווה' לכיוון מזרח ועד לחיבורה לכביש 471.
ערים תאומות

גרמניה ברגיש גלאדבאך (2013)
גלריית תמונות

כיכר בוני העיר בכניסה לשכונת גנים החדשה בגני תקווה
עמדת ביטחון מבטון בפאתי היישוב
עמודים בשדרת התקוות ומאחוריהם ההמנון מתורגם לשלל שפות
פסיפס בשכונת גנים
עמדת השאלת ספרים בשדרת התקוות
בניין העירייה ומגדל המים
מראה בגני תקווה
מרכז הבמה
שדרת התקוות
מרכז ספורט לידר
הפסל "יחד"
פסל "הקוביה" בשכונת גנים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  יורי ילון, ירון דורון, כבר לא מועצה: גני תקווה הוכרזה רשמית כעיר בשנת ה-70 להקמתה, באתר ישראל היום, 1 במאי 2023
↑  גני־תקוה חוגגת עשור לקיומה, מעריב, 4 במאי 1960
↑  שאלת הסיפוח מפלגת את המועצה המקומית גגי תקוה, מעריב, 3 בפברואר 1969
↑  ynet, אז והיום: גני תקווה מתרחבת, באתר ynet, 20 בפברואר 2019
↑  שלומית צור, ‏תושבים בגני תקווה: "לו ידענו על 14 גנים, לא היינו קונים", באתר גלובס, 16 בפברואר 2016
↑  יעל דראל‏, אצטדיון מול הסלון: רוכשי דירות בגני תקווה עתרו נגד המועצה, באתר וואלה, 26 ביולי 2017
↑   אבי פיטשון, ארכיון הפאנק מספק הצצה נדירה לזעם ישראלי לדורותיו, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2018
↑  "רועש, פוליטי ולא מתפשר": סיפורו של הפאנק הישראלי, כאן 88
↑  הפועל גני תקווה, באתר www.facebook.com
↑  גיא נרדי, ‏לוטש עיניים לשכונות: רני צים רכש קניון בהקמה בלב גני תקווה, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2019
↑  פרופיל גני תקווה באתר הלמ"ס
↑  מועצה קטנה - פעילות רבה, מעריב, 11 באפריל 1963
↑  הודעה בדבר הבחירות למועצה המקומית גני־תקוה, ילקוט הפרסומים 723, עמ' 417-418
↑  תבע לשאת נאחריות על חריגה מן התקציב, מעריב, 18 במאי 1970
↑  ראש מועצה חדש בגני תקווה, מעריב, 15 בינואר 1971
↑  מ. וייס מהמפד"ל - ראש מועצת גני תקווה, מעריב, 14 בפברואר 1974
↑  בגני תקווה משמידים מחסני שימורים, מעריב, 13 בינואר 1984
↑  גני תקווה זוכת פרס חינוך ארצי לשנת 2022, באתר www.ganeytikva.org.il, ‏2022-05-25
↑  עידו וינגרטן, משרד התחבורה אישר את סלילת כביש 289 בגני תקווה| שתפו | אתר אונו NEWS, באתר אונו News, ‏2023-07-13
| בקעת אונו |
| --- | --- | --- |
| עיריות | קריית אונו • יהוד-מונוסון • גני תקווה • אור יהודה (רמת פנקס) • רמת גן (תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר) |  |
| מועצות מקומיות | סביון (גני יהודה) |  |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון |  |
| מועצה אזורית דרום השרון | מגשימים • כפר מעש • גת רימון |  |
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465859605171  VIAF: 316601459   WorldCat (עם VIAF): 316601459 
אולם מרכז לידר
משה באסולה

| --- | --- |
 לידה:  1480 מדינת האפיפיור פזארו, מדינת האפיפיור
 פטירה:  1560 (בגיל 80 בערך) האימפריה העות'מאנית (1453–1844) צפת, האימפריה העות'מאנית
 לאום:  יהודי
 תקופת הפעילות:  1521–1523 (כשנתיים)
 מספר מסעות:  1
 אזורים שחקר:  אזורים בדרך מאיטליה לארץ ישראל
 
רבי משה באסולה (לעיתים בסולה; נולד בשנת ה'ר"ם (1480) בפזארו, איטליה - נפטר בשנת ה'ש"ך (1560) בצפת) רב ומקובל. ספר מסעותיו זכה לפופולריות רבה. שמו המלא הוא רבי משה ברבי מרדכי באסולה.