stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוריין קראפ
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה ב-14 בינואר 1956 קבעה קראפ את שיאה העולמי הראשון, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:30.9 דקות, שיפור משמעותי לשיא העולם של ולריה ג'נגה מהונגריה (10:42.4 דקות), שיא זה החזיק מעמד שנה וחודש.
בתחרות שחייה שנערכה בטאונסוויל, קווינסלנד באוגוסט אותה שנה קבעה קראפ שני שיאי עולם חדשים במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:19.3 דקות, שיפור לשיא העולם של בת ארצה דון פרייזר (2:20.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.8 דקות, שיפור משמעותי לשיא העולם הוותיק בן ה-16 שנים של רנהילד ווגר מדנמרק (5:00.1 דקות) ובכך הייתה לשחיינית האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות.
במסגרת אימון שחייה שנערך בסידני ב-20 באוקטובר אותה שנה קבעה קראפ שלושה שיאי עולם, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.2 דקות, שיפור לשיא העולם של פרייזר (1:03.3 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:18.5 דקות (שיא זה החזיק מעמד שנה ו-4 חודשים) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.2 דקות (שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ו-3 חודשים). חמישה ימים לאחר מכן, במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדה במלבורן היא שיפרה את שיאה העולמי במשחה ל-100 מטר חופשי והעמידה אותו על 1:02.4 דקות.
ביוגרפיה > אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה קראפ ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:54.6 דקות, לפני פרייזר (5:02.5 דקות) וסילביה רוסקה מארצות הברית (5:07.1 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:17.1 דקות, לפני ארצות הברית (4:19.2 דקות) ודרום אפריקה (4:25.7 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:02.3 דקות, אחרי פרייזר ששיפרה לה את שיא העולם והעמידה אותו על 1:02.0 דקות ולפני פיית' ליץ' אף היא מאוסטרליה (1:05.1 דקות).
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקארדיף ווילס בשנת 1958 זכתה קראפ ב-3 מדליות אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחות 4x110 יארד חופשי (4:17.4 דקות), מדליית כסף במשחה ל-110 יארד חופשי (1:03.8 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-440 יארד חופשי (5:06.7 דקות).
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה קראפ במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:08.9 דקות ולפני גרמניה (4:19.7 דקות).
תארים והשגים

בסך הכל קבעה קראפ 23 שיאי עולם חדשים.
בשנת 1972 זכתה קראפ להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בשנת 2000 זכתה במדליית הספורט האוסטרלית (אנ').
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
הערות שוליים

1 2  LORRAINE CRAPP (AUS) - 1972 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
↑  כל המנצחות במשחקי חבר העמים, באתר gbrathletics (באנגלית)
↑  CRAPP, Lorraine, Award:Australian Sports Medal, itsanhonour.gov.au
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE2432b
לימוד מקרא בלילה

לימוד מקרא במהלך הלילה נאסר בידי חלק מהמקובלים, ובראשם האר"י, ובידי הפוסקים שהושפעו מהם. לשיטה זו, את התורה שבכתב יש ללמוד רק במהלך היום, ואילו בלילה יש ללמוד תורה שבעל פה בלבד. טעמיו של האיסור מעוגנים בקבלה ובתורת ארבעת העולמות.
מקור האיסור

מקור האיסור הוא בכתבי האר"י שכתב תלמידו רבי חיים ויטאל:
...בשאר לילי השבוע אין ראוי לקרא מקרא... אבל בליל שישי כיון שיום שישי מכין לשבת, והרחמים מתעוררים בו, לכן יכולים לקרא מקרא אף בלילה
עוד קודם לאר"י, כתב רבי מנחם רקנאטי שתורה שבכתב יש ללמוד ביום ותורה שבעל פה בלילה. אולם, הוא אינו מזכיר נימוק קבלי לקביעה זו, ומבסס אותה על מדרש פרקי דרבי אליעזר המספר שמשה רבנו למד בהר סיני את התורה שבכתב בימים ואת התורה שבע"פ בלילות:
ודע שצריך האדם לעסוק בתורה שבכתב ביום, ובתורה שבע"פ בלילה, דבר כפי ענינו, וכמ"ש רז"ל בפרקי ר' אליעזר, כל אותן ארבעים יום שעמד משה בהר היה קורא מקרא ביום ושונה בלילה
סימוכין

האחרונים מצאו לקביעת האר"י סימכין ורמזים שונים בדברי חז"ל במדרשים:
בתרגום הארמי לשיר השירים על הפסוק "דודי צח ואדום": "בכן שריאת כנישתא דבית ישראל למשתעי בשבחיה דמרי עלמא, וכן אמרת, רעותי למפלח ביממא דעטיף באצטלא כתלג חיור, ועסיק בעשרים וארבע ספרין דאורייתא ופתגמי נבואה וכתיבי. ובלילה עסיק בשיתא סדרי משנה.
במדרש תנחומא (סוף פרשת כי תשא סימן לו) ”ומנין היה יודע משה אימתי יום ואימתי לילה, אלא כשהקב"ה היה מלמדו תורה שבכתב היה יודע שהוא יום, וכשהיה מלמדו על פה משנה ותלמוד היה יודע שהוא לילה”.
פרקי דרבי אליעזר (פרק מו): ”כל אותן ארבעים יום שעמד משה בהר היה קורא מקרא ביום ושונה בלילה”.
בהלכה

הברכי יוסף הזכיר איסור זה, המשנה ברורה לא הביא את האיסור בספר עצמו, אך בשער הציון נאמר: "כתב בבה"ט שאין לקרוא מקרא בלילה, ובפמ"ג משמע דיכול לקרוא מקרא". בסיום דבריו הוא כותב כך: ”ונראה דאפילו להמחמירין לית בזה איסורא, אלא שלכתחילה יותר טוב ללמוד מקרא ביום. ונובע דבר זה ממה דאיתא במדרש שהיה הקדוש ברוך הוא לומד עם משה מקרא ביום ומשנה בלילה” (סימן רלח בשער הציון א).
מספר פוסקים סברו שאיסור זה נסתר ממעשים המוזכרים בתלמוד, ועל כן אין הלכה כהאר"י.
הראי"ה קוק (כמו גם פוסקים נוספים) העיר כי לא ראוי שחומרא באיסור זה תגרום לביטול תורה:
”וכמה טפשאי הני אינשי דעדיף להו לבטל מן התורה מללמוד מקרא בלילה” (שו"ת עזרת כהן סימן לד).
הכלול באיסור זה

רבים כתבו שהאיסור נאמר רק למי שבקיא בתורה שבעל פה ויכול ללמוד אותה בלילה במקום מקרא, אך מי שאינו יודע ללמוד אלא מקרא יכול ללמוד מקרא בלילה, ועדיף שלא לגרום לביטול תורה.
פוסקים רבים הגבילו את זמן האיסור: בליל שבת ויום טוב התירו כל הפוסקים ללמוד מקרא. בדברי האר"י נכתב שבליל שישי מותר לקרא כ"ו פסוקים של חק לישראל, והיסוד ושורש העבודה (שָם) למד מכך שכלל האיסור אינו אמור בליל שישי, הרב יעקב משה הלל חלק על דבריו וכתב שההתר הוא רק לפסוקים אלו. יש שהתירו גם במוצאי שבת, לכל הפחות עד לאחר מלווה מלכה. המלבי"ם כתב שמותר ללמוד מקרא אף בליל חמישי. ברם הרב עובדיה יוסף והרב אליעזר ולדינברג הסבירו שכוונתו ליום חמישי בלילה, כלומר ליל שישי.
היסוד ושורש העבודה (שער הניצוץ פרק ב) התיר לקרא מקרא בצורה שמפרש לעצמו את הנלמד מילה במילה, פוסקים אחרים התירו גם כשמפרש בצורה כללית, הרב יעקב הלל ביאר שכשמפרש את הנלמד מוגדר כתורה שבעל פה.
הרש"ש כתב שבכלל האיסור אף נ"ך, היפה ללב כתב שאיסור זה נאמר רק על חמישה חומשי תורה ולא על נ"ך.
הכלול באיסור זה > תהלים

מספר דעות נכתבו בספרי הפוסקים לגבי קריאת תהלים בלילה:
רבי משה זכות כתב להתיר לקרוא תהלים בלילה.
מספר פוסקים התירו לקרוא תהלים בלילה במניין.
החיד"א הביא בשם הרש"ש שייתכן שיש להתיר לקרוא תהלים ויש להחמיר.
רבי יעקב ניניו ורבי חיים פלאג'י כתבו שמותר לקרוא תהלים לאחר חצות הלילה, וכך הקלו פוסקי דורנו.
לקריאה נוספת

הרב עובדיה יוסף, שו"ת יביע אומר, חלק ו או"ח סימן ל.
הרב גדליה אוברלנדר, איסור לימוד מקרא ואמירת תהלים בלילה, אור ישראל <מאנסי>, גיליון טז (שנה ד ד), עמ' קל, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
הערות שוליים

↑  פרקי דרבי אליעזר, פרק מו.
↑  כלומר סימוכין לדין זה, מקור האיסור הוא דברי האר"י סימוכין והקבלות לכך הובאו במדרשים, - רד"ל בביאורו לפרקי דרבי אליעזר מו י.
↑  וכן מובא בילקוט שמעוני תהילים תרעג.
↑  רבי חיים בן עטר, אור החיים, דברים לב ב
↑  החיד"א, ברכי יוסף, או"ח א יג, רלח ס"ק ב
↑  הרב חיים חזקיהו מדיני, אור לי, סימן מ
↑  עם זאת, למעשה הוא הורה לחשוש לאיסור ולנהוג כדעת יסוד ושורש העבודה (להלן) לפרש כל מילה ומילה בפני עצמה, משום מצווה לשמוע דברי חכמים.
↑  בן איש חי (פ' פקודי אות ז) בשם החיד"א (השמטות לפתח עיניים ברכות ד:); קמח סולת סד:, מנחת אהרן קצג:; חמדת ימים קב: בשם מורו, ועוד.
↑  החיד"א, יוסף אומץ סימן נד, שלמד כן מקל וחומר מדברי האר"י על ליל שישי
↑  רבי יוסף חיים מבגדאד, רב פעלים, חלק ב או"ח ב
↑  רבי אליהו ילוז, שו"ת יש מאין, חלק א, סימן א, באתר היברובוקס.
↑  הרב מאיר ליבוש וויזר, ארצות החיים, חלק המאיר לארץ סימן א אות לו
↑  הרב עובדיה יוסף, שו"ת יביע אומר, חלק ו או"ח סימן ל; הרב אליעזר וולדינברג, ציץ אליעזר, חלק ח סימן ב.
↑  סידור הרב שבתי סדר קריאת שמע שעל המיטה, הרב עמנואל חי ריקי, משנת חסידים, מסכת השכיבה פרק א משנה א
↑  הרב יעקב משה הלל, שו"ת וישב הים חלק א סימן ו, מכון אהבת שלום, ירושלים תשנ"ד, עמ' קיב-קיג
↑  מובא אצל החיד"א, שו"ת חיים שאל, חלק ב סימן כה, יוסף אומץ נד
↑  חלק א רלח ג
↑  הרב בן ציון אבא שאול, אור לציון, חלק ב פרק מו אות סד, דברי יציב חלק יו"ד סימן קלו, אשל אברהם או"ח סימן רלח
↑  הרב יעקב ניניו, אמת ליעקב, קונטרס שפת אמת קז:
↑  הקדמה לספר כל הכתוב לחיים
↑  יביע אומר שם, ציץ אליעזר שם, הרב עובדיה הדאיה, ישכיל עבדי, חלק ד קונטרס אחרון, או"ח ב ועוד, הרב בצלאל שטרן, בצל החכמה, חלק ד סימן מה
↑  תוכן התשובה הועלה כאן (בפורום אוצר החכמה)
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ליגת העל הנורווגית לנשים

| --- | --- |
 שם מלא:  ליגת העל הנורווגית לנשים
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הנורווגית
 מדינות:  נורווגיה נורווגיה
 קבוצות:  12
 תקופת הפעילות:  1984–הווה (כ־40 שנה)
 אלופה נוכחית:  וולרנגה (זכייה שנייה) (2023)
 מירב הזכיות:  קבינר ו-רוזנבורג (7 כ"א)
 מפעל מקביל:  הגביע הנורווגי
 מפעל נמוך:  הליגה הנורווגית הראשונה לנשים 
 Toppserien.no
 
ליגת העל הנורווגית לנשים (בנורווגית: Toppserien) היא ליגת כדורגל הנשים הבכירה בנורווגיה, הנחשבת לאחת הליגות הטובות בעולם. הליגה הוקמה על ידי התאחדות הכדורגל הנורווגית בשנת 1984, והיא מבוססת ברובה על המודל של הליגה לגברים. הליגה מורכבת מ-12 קבוצות, כאשר האלופה בכל עונה מעפילה לליגת האלופות, האחרונה נושרת לליגה הראשונה והלפני-אחרונה משחקת בשני משחקי נוק אאוט על הזכות להישאר בליגה. כל עונה מתחילה באזור חודש אפריל ומסתיימת באוקטובר.
מבנה והיסטוריה

ליגת העל הנורווגית לנשים הוקמה בשנת 1984 על ידי התאחדות הכדורגל הנורווגית. כיום בליגה משתתפות 12 קבוצות המקיימות ביניהן שני מפגשים, אחד בכל סיבוב, האחד בבית והשני בחוץ, ובסך הכל משחקות 22 משחקים בעונה סדירה. בסוף העונה הקבוצה שסיימה במקום האחרון (12) יורדת לליגת המשנה, ואילו הקבוצה שסיימה במקום הלפני-אחרון (11) משחקת שני משחקים נגד הסגנית בליגה המשנה והמפסידה ביניהן יורדת.
לפטר מילו

לפטר מילו (באלבנית: Lefter Millo, ביוונית: Λευτέρης Μίλος;‏ 2 באוגוסט 1966 – 8 במרץ 1997) היה כדורגלן אלבני-יווני ששיחק בעמדת הקשר. שיחק בקבוצות קיי. אף. לופטטרי ופרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית, בקבוצות לאריסה ואירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית, וכן בנבחרת אלבניה.
קריירת מועדונים

מילו שיחק בקבוצות קיי. אף. לופטטרי ופרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית ובקבוצות לאריסה ואירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

ב-6 באוגוסט 1988 ערך מילו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת קובה במשחק ידידות. הוא ערך 20 הופעות במדי הנבחרת.
מותו

ב-8 במרץ 1997, בגיל 30, נהרג מילו בתאונת דרכים ביאנולי הסמוכה לאריסה.
הערות שוליים

↑  Gjirokastra nderon "traktorin" Lefter Millo באתר Gazeta e Sportit, ‏ 13 במרץ 2013 (באלבנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לפטר מילו".
ליאוניד קובל

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1891 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  18 באפריל 1942 (בגיל 50) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  Master of Sport of USSR in Chess Composition 
 מקצוע נוסף:  פרובלמאי, מהנדס כימיה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 פרסים והוקרה:  Master of Sport of USSR in Chess Composition 
 
ליאוניד קובל (ברוסית: Леонид Иванович Куббель;‏ דצמבר 1891 - 18 באפריל 1942) שחמטאי רוסי ומחבר בעיות וסיומים.
חייו

קובל היה אחיהם של יבגניי קובל וארויד קובל. הוא חיבר למעלה מ-1500 אטיודים ובעיות, רבות מהן זכו לפרס ראשון בשל יופיין הרב והתפיסה המקורית שהפגין. קובל נחשב על ידי רבים כגדול מחברי האטיודים בשחמט. בהשכלתו היה מהנדס כימיה.
קובל ושני אחיו יבגניי קובל וארויד קובל היו שחמטאים. ארויד היה שחקן חזק מאוד ששיחק בארבע האליפויות הראשונות של ברית המועצות, ויבגניי היה מחבר סיומים אף הוא.
הן ליאוניד והן יבגניי מתו ברעב בשנת 1942, בעת המצור על לנינגרד, ארויד מת בשנת 1938 כתוצאה מדלקת בכליות בגולאג סובייטי. (לפי גרסה אחרת הוצא להורג על ידי המשטרה הסובייטית החשאית.
אטיוד

הנה אחת מיצירות המופת של קובל. רגלי א' השחור קרוב להכתרה, ואחריה הלבן יפסיד. בעזרת תוכנית עדינה הלבן מצליח למנוע תבוסה ולתת מט למלך השחור.
פתרון: 1. פג6!! (מאיים פב4+, חוסם את רגלי א') מ:ג6 2. רו6 מד5 3. ד3 א2 4. ג4+ מג5 5. מב7! א1=מה (אם 5...מד6 או מב4 אזי 6. ר:ד4 ועוצר את הרגלי 6. רה7 מט.
פתרון: 1. מו2 מח5 2. מז2 רד6! 3. מח3 רה7 4. רה1 ג3! 5. פ:ג3 רב4 6. רד2 רה7 7. פד5! ר:ח4 8. פו4+ מז5 9. רג1!! ולבן זוכה שכן כל מסע של הרץ יפסיד אותו בשח נגלה (אם פז2+ מח5 10. פ:ח4 פט)
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20080915205227/http://www.arves.org/Biografie.htm
↑  https://web.archive.org/web/20070629093443/http://www.chehovchess.ru/lib/lek/5-eng.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17805514s (data)  GND: 1153576279  ISNI: 0000 0000 2418 1716  LCCN: n85112936  NTA: 090416155  VIAF: 465149294143380521073   WorldCat (עם VIAF): 465149294143380521073
מבצר פטרופבלובסקיה

| --- | --- |

המבצר ובמרכזו נראית הקתדרלה, 2016
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי, מבצר 
 על שם:  פאולו 
 מיקום:  סנקט פטרבורג 
 מדינה:  רוסיה 
 מייסדים:  פיוטר הגדול 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 16 במאי 1703
 תאריך פתיחה רשמי:  16 במאי 1703 (יוליאני) 
 אדריכל:  דומניקו טרזיני 
 קואורדינטות:  59°57′00″N 30°19′00″E﻿ / ﻿59.95°N 30.316666666667°E﻿ / 59.95; 30.316666666667
 www.spbmuseum.ru
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מבצר פטרופבלובסקיה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מבצר פטרופבלובסקיהhe
 
המבצר, 2012
המבצר הפטרופאבלי או מבצר פֶּטְרוֹפַּבְלוֹבְסקיה (ברוסית: Петропавловская крепость - "מבצר פיוטר ופאבל") הוא המבצר המקורי של העיר סנקט פטרבורג ברוסיה ונמצא ברובע פטרוגרד בעיר. תוכנן על ידי דומניקו טרזיני ונבנה בשנת 1703.
המבצר מעולם לא תפקד כמעוז להגנת העיר בפעילות צבאית. לעומת זאת כבר בשנת 1718 הוא שימש כלא לעצירים פוליטיים, ובהדרגה הפך לכלא פוליטי ראשי של האימפריה. הדמות היהודית המוכרת ביותר שנכלאה במקום הוא מייסד חסידות חב"ד רבי שניאור זלמן מליאדי, שנכלא עקב הלשנה כי הוא עוזר ליהודי ארץ ישראל ובכך לטורקיה - האויבת המרה של רוסיה - ששלטה בארץ. במקום הוצבה גם בובה בדמותו יחד עם בובות של האסירים המוכרים ביותר שנכלאו במבצר.
המבצר כולל מספר מבנים, ביניהם קתדרלת פטר ופול, ששם נקברו כל הצארים הרוסיים מפטר הגדול עד אלכסנדר השלישי. בנוסף, שאריותיהם של הצאר ניקולאי השני ומשפחתו נקברו שם לאחר שנמצאו. מבנים אחרים הם מטבעה, מצודת טרובטסקוי, אולם תת-קרקעי ומוזיאון להיסטוריה של סנקט פטרבורג.
ביוני 2011 נחנך משמר כבוד במבצר הפטרופאבלי, שיבצע חילופי משמרות קבועים, בדומה לחילופי המשמרות שמשמר הקרמלין מבצע במתחם הקרמלין במוסקבה. משמר הכבוד החדש, הוחזר למבצר, לראשונה מאז פירוק האימפריה הרוסית ב-1917.
קתדרלת פטרופבלובסקיה

קתדרלת פטר ופול או קתדרלת פֶּטְרוֹפַּבְלוֹבְסקיה (ברוסית: Петропавловский собор) היא קתדרלה פרבוסלאבית הממקומת בתוך המבצר. זוהי נקודת הציון העתיקה ביותר בסנט פטרסבורג, שנבנתה בין 1712–1733 ב"אי הארנבים" לאורך נהר הנייבה. הקתדרלה נבנתה במקור על ידי פיוטר הגדול ועוצבה על ידי דומניקו טרזיני. צריח הקתדרלה הוא צריח הכנסייה הרוסית הפרבוסלאבית הגבוה ביותר. מאז שמגדל הפעמונים לא בנפרד אלא חלק מהקתדרלה עצמה, נחשבת הכנסייה לגבוהה ביותר מבין הפרבוסלאביות בעולם. זה גם המבנה הגבוה בעיר עד היום (נכון למאי 2012).
ראו גם

רבי שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד שהיה אסיר במבצר.
מגי מקניל

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1950 (בת 74) טילבורח, הולנד 
 שם לידה:  Sjoukje Lucie van 't Spijker 
 שם במה:  Maggie MacNeal 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  הולנדית 
 בן או בת זוג:  Frans Smit 
 www.maggiemacneal.nl
 פרופיל ב-IMDb
 
מגי מקניל (בהולנדית: Maggie MacNeal; נולדה ב-5 במאי 1950) היא זמרת הולנדית.
ביוגרפיה

מקניל נולדה בטילבורך. בין הנים 1971–1974, הייתה מקניל חברה בצמד המוזיקלי "Mouth & MacNeal", שזכה להצלחה בינלאומית. שירם, "Hey You Love", הושמע רבות בתחנות רדיו הולנדיות. ב-1974, ייצג הצמד את הולנד באירוויזיון 1974, עם השיר "I see a star". הם הגיעו למקום השלישי, ולאחר האירוויזיון, התפרקו.
באירוויזיון 1980, ייצגה מקניל את מדינתה באירוויזיון, עם השיר "Amsterdam", והגיעה למקום החמישי.
מקניל הייתה מבין האמנים שהקליטו את השיר "Shalom from Holland", שנועד להפגין סולידריות ותמיכה במדינת ישראל בעת מלחמת המפרץ. ב-2000, הקימה מקניל יחד עם מרגה בולט וסנדרה רימר את ההרכב המוזיקלי "Dutch-Diva's".
מגאט איסקנדר שאה, סולטאן מלאקה

הסולטן מֵגָאט אִיסְקֵנְדָר שָאָה אִיבְּן אֵל-מָרְהוּם רָגָ'א פָרָמֵסְוּוארָה (נפטר ב-1424) היה הסולטאן השני של סולטנות מלאקה ובנו של פרמסווארה, מייסד הסולטנות. דבר קיומו של מגאט איסקנדר שאה היה נתון למחלוקת לאורך השנים. היו שטענו כי הוא למעשה פרמסווארה לאחר שהמיר את דתו והתאסלם, ואילו אחרים טוענים כי הוא בהכרח אדם אחר והשליט השני של מלאקה.
לפי מקורות היסטוריים, היו לו יחסים טובים עם שושלת מינג והאימפריה הסינית, וכן נהג לשלם מיסים לסין באופן קבוע. במקורות פורטוגזיים נכתב כי הוא דחף להעברת הסוחרים מסינגפור למלאקה.
ביוגרפיה

בשל סתירות שהתגלו בין המקורות הסיניים, המלאיים והפורטוגזיים, קיימת אי-הסכמה בדבר השליטים הראשונים של סולטנות מלאקה. התעודות המלאיות מעלות כי מייסדה של מלאקה היה איסקנדר שאה, ואילו הפורטוגזים מעניקים לו את השם פרמסווארה, ולדבריהם איסקנדר שאה היה הבן שלו. מהצד הסיני, נטען כי בנו של פרמסווארה נקרא מגאט איסקנדר שאה. החוקר ריצ'רד אולף וינדסטדט(אנ') היה בין הראשונים לתמוך בדבר קיומו של מגאט איסקנדר שאה כבר ב-1935. עם זאת, הוא חזר בו זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה עם מציאת סומה אוריינטל מאת החוקר הפורטוגזי טומה פירס ב-1944. מנגד, טוען ז'ורג' ס. דס כי איסקנדר שאה היה שמו של פרמסווארה לאחר שהתאסלם.
בספר שהוצא לאור על ידי המכון ללימודי דרום-מזרח אסיה הועלו ראיות לכך שמגאט איסקנדר שאה היה השליט השני של מלאקה. במאמר שפורסם נטען כי פרמסווארה ביקר בסין ב-1411 וכי לא ייתכן שהסינים היו טועים ומכנים את האדם שביקר אותם שלוש שנים מאוחר יותר כבנו.
על פי ההיסטוריה של מינג "הנסיך מוגאסקנדרשאה שילם מס לסין ב-1414. אחרי שעודכן שאביו של הנסיך מת, הקיסר נתן לו מטבעות זהב והעניק לו את תואר היורש. אחרי כן איסקנדר שאה החל לשלם מיסים קבועים לקיסר".
דתו

לפי סומה אוריינטל, בנו של פרמסווארה התאסלם בגיל 72 ומת כשהיה כבן80.
לפי חלק מההערכות, ייתכן שהתאסלמותו של מגאט איסקנדר שאה הקלה עליו לקשור קשרים עם ג'וגראט ובנגל.
הערות שוליים

↑  Iskandar Shah, Ann Cheryl Low, Singapore Infopedia
↑  ג'ון נ. מיקסיץ', Singapore and the Silk Road of the Sea, 1300-1800, NUS Press, 2013, ISBN 9789971695743
1 2 3  לאו סוריאדינאטה (ע), Admiral Zheng He and Southeast Asia, Institute of Southeast Asian Studies, 2005, ISBN 9789812303295
↑  ז'ורז' ס. דס, The Indianized States of South-East Asia, University of Hawaii Press, 1968, ISBN 9780824803681
↑  明史/卷325
לפיד (יישוב)

| --- | --- |

הכניסה ליישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חבל מודיעין
גובה ממוצע: ‎268 מטר
תאריך ייסוד: 1996
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יולי 2024 (אומדן)
  - אוכלוסייה: 2,249 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-3.2% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) לפיד(למפת גוש דן רגילה) לפיד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לפיד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לפיד31°55′03″N 35°01′57″E﻿ / ﻿31.9174472245946°N 35.0326286770568°E﻿ / 31.9174472245946; 35.0326286770568  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) באדום - לפיד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
אתר הבית
לפיד הוא יישוב קהילתי השייך למועצה אזורית חבל מודיעין והיישוב הגדול במועצה. היישוב שוכן בשפלת יהודה, בצמוד לקו הירוק, בין מודיעין-מכבים-רעות למודיעין עילית. ביישוב מתגוררים כ-2,300 תושבים (נכון לשנת 2022).
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1996, במה שהיה שטח ההפקר שבין ישראל לבין ירדן, במסגרת תוכנית יישובי הכוכבים שיזם שר התשתיות הלאומיות, אריאל שרון. מטרת התוכנית הייתה להגדיל את ריכוז האוכלוסייה היהודית לאורך ציר הגבעות. לאחר שהקבלן לא הצליח לבצע את העבודה, צבי צביקה כהן לקח על עצמו את האחריות, יצר שיתוף פעולה בין כלל בעלי התפקידים והגורמים הרלוונטיים, ובזכותו היישוב הוקם.
שנה לאחר הקמתו, הוצע לאחד את לפיד עם כפר האורנים (נקרא אז "גבעת אהוד"), שהיה בשלבי הקמה בצמוד ללפיד ומצידו השני של הקו הירוק. הרעיון היה להפוך את השניים ליישוב אחד, בן כ-3,000 יחידות דיור, שישתרע משני צדי הקו הירוק. האיחוד לא בוצע, אך בפועל שני היישובים הפכו שטח אורבני רציף.
את התשתיות ביישוב הקימה החברה הממשלתית "ערים", אך תשתית הביוב שלו לא הושלמה כראוי וחמש שנים לאחר הקמתו, השפכים שלו זיהמו את נחלי האזור וחלחלו לתוך מי התהום.
תוך שנים ספורות מהקמתו הפך היישוב למקום מגורים פופולרי, ומחירי המגרשים והבתים בו זינקו בעשרות אחוזים.
בשנת 2009 הושלמה בלפיד הקמתו של פארק ציבורי.
חינוך

בלפיד פועל בית ספר יסודי אחד, "לפיד המ"ה". שם בית הספר הוענק לו על שם 45 לוחמי הפלמ"ח שלחמו באזור ונפלו בקרב חירבת כוריכור - קרב עקוב מדם במלחמת העצמאות, שהתרחש באזור הסמוך לשטח בו הוקם בית הספר.
בבית הספר לפיד המ"ה לומדים תלמידים המגיעים אליו מן היישובים הסמוכים שילת וכפר רות ובעבר, גם מכפר האורנים, לפני שהוקם בו בית ספר יסודי. בוגרי בית-הספר היסודי המשיכו בלימודיהם בבתי הספר העל יסודיים הראשיים במודיעין. החל משנת 2010 בוגרי בית הספר היסודי לומדים בבית הספר "נחשון", השייך למועצה המקומית ונמצא ביישוב שוהם.
בלפיד פועל שבט צופים, "שבט לפיד" שהוקם בשנת 2000.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ורד לוי-ברזילי, בית עם גינה וטנק צמוד, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2001
↑  משרד השיכון שוקל לאחד 2 יישובים משני צדי הקו הירוק, באתר גלובס, 9 ביוני 1997
↑   שקד אורבך, הקו המטושטש: איך קרה שאיש אינו יודע איפה בדיוק עובר הקו הירוק, באתר הארץ, 29 ביוני 2017
↑  דליה טל, ‏מלכוד השפכים של לפיד, באתר גלובס, 3 בפברואר 2002
↑  לפיד: וילה נמכרה ב-233 אלף דולר, באתר גלובס, 25 במאי 1998
↑  אלעזר לוין, ‏לפיד: מחיר מגרש לקוטג' זינק ל-120,000 דולר, באתר גלובס, 8 בפברואר 2004
מבט פנורמי על היישוב לפיד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588266805171
ליאוניד רוגוזוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1934 Dauriya, רוסיה 
 פטירה:  21 בספטמבר 2000 (בגיל 66) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 מקום קבורה:  Kovalyovskoye cemetery 
 לימודי רפואה:  המכון לרפואת ילדים בסנט פטרסבורג 
 תפקידים:  רופא, כירורג, מרצה באוניברסיטה 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל  Badge "Excellence in Healthcare of the USSR" 
 
ליאוניד איבנוביץ׳ רוגוזוב (ברוסית: Леони́д Ива́нович Ро́гозов;‏ 14 במרץ 1934 – 21 בספטמבר 2000) היה רופא כירורג, שיצא לאנטארקטיקה עם המשלחת הסובייטית השישית (1960–1961). בהיותו איש הרפואה היחיד ובמהלך השהייה בתחנת המחקר הוא פיתח דלקת התוספתן אשר הובילה את רוגוזוב לבצע ניתוח עצמי להסרת התוספתן על מנת להציל את חייו שלו.
חייו

ליאוניד רוגוזוב נולד במזרח סיביר. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה בשנת 1943.
בשנת 1953 סיים רוגוזוב את לימודיו בבית ספר תיכון והתקבל להתמחות במכון לרפואת ילדים בסנט פטרסבורג. לאחר שסיים את ההתמחות בשנת 1959 כרופא כללי, החל הכשרה קלינית להתמחות בכירורגיה. בספטמבר 1960, בגיל 26 קטע את הכשרתו, והצטרף כרופא למשלחת הסובייטית השישית באנטארקטיקה.
השירות באנטארקטיקה

מספטמבר 1960 ועד אוקטובר 1962 שירת רוגוזוב באנטארקטיקה, בתפקידו כרופא היחיד בצוות של שלוש עשרה חוקרים בתחנת נובולזרבסקאיה, שהוקמה בינואר 1961.
בבוקר 29 באפריל 1961 חווה רוגוזוב חולשה כללית, בחילות וחום, ומאוחר יותר כאבים בחלק הימני התחתון של בטנו. אף אחד מהטיפולים המקובלים האפשריים לא עזר. עד 30 באפריל מצבו החמיר. "מירני", תחנת המחקר הסובייטית הקרובה ביותר, הייתה יותר מ -1,600 ק"מ מנובולזארבסקאיה. בתחנות המחקר של מדינות אחרות לא היה מטוס זמין ובכל מקרה תנאי סופת שלגים קשים מנעו נחיתת מטוסים. לרוגוזוב לא הייתה ברירה אלא לבצע בעצמו ניתוח.
הפעולה החלה בשעה 02:00 שעון מקומי ב -1 במאי בעזרת נהג ומטאורולוג, שסיפק לו כלי ניתוח והחזיקו במראה כדי שרוגוזוב יוכל לצפות באזורים שלא נראים ישירות. רוגוזוב עשה שימוש בתמיסה של 0.5% נובוקאין להרדמה מקומית של דופן הבטן. רוגוזוב ביצע חתך של 10–12 ס"מ בדופן הבטן. על פי הדיווח שלו, נמצא כתם כהה בבסיס התוספתן, ורוגוזוב העריך שהוא יתפוצץ תוך יממה. חולשה כללית ובחילה התפתחו כ30–40 דקות לאחר תחילת הניתוח, כך שהיה צורך שוב ושוב בהפסקות למנוחה לאחר מכן. בסביבות השעה 04:00 הושלם הניתוח.
לאחר הניתוח חל שיפור הדרגתי בסימני הדלקת ובמצב הכללי של רוגוזוב. טמפרטורת הגוף חזרה לשגרה לאחר חמישה ימים, והתפרים הוסרו שבעה ימים לאחר הניתוח. רוגוזוב חזר לתפקידו הרגיל לאחר כשבועיים.
הניתוח העצמי הצית אז את דמיונו של הציבור הסובייטי. בשנת 1961 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל.
האירוע הביא לשינוי מדיניות, ולאחר מכן נדרשו בדיקות בריאות נרחבות של אנשי צוות במסעות כאלה.
שנים מאוחרות

באוקטובר 1962 חזר רוגוזוב לסנט פטרסבורג והחל לעבוד על דוקטורט. בספטמבר 1966 פרסם עבודת דוקטורט בשם כריתה של הוושט לטיפול בסרטן הוושט. בהמשך עבד כרופא בבתי חולים שונים בסנט פטרסבורג. בין השנים 1986 ל-2000 שימש כראש מחלקת הכירורגיה של מכון המחקר בסנט פטרסבורג לריאות.
רוגוזוב נפטר בשנת 2000, בן 66, בסנט פטרסבורג, מסרטן ריאות.