stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסקרבה אנסטסיה
בתרבות

דמותה וסיפורה של אנסטסיה מופיעים במאמרים, בספרים, ברחבי האינטרנט, בסרטים ובתיאטרון.
בשנת 1990, הופקה מיני סדרה אודותיה בשם Escrava Anastácia.
בשנת 2000, הוצג מופע ריקוד אודותיה בניו יורק.
בשנת 2008, עלתה הצגה אודותיה בריו.
בשנת 2012, הופיעה דמותה על שמלה בתצוגת אופנה.
דמותה מופיעה על כריכת הספר 'The Dreaded Comparison: Human & Animal Slavery' העוסק בהשוואת שעבוד האדם השחור לשעבוד בעלי החיים.
ראו גם

רסן הסוררת
לקריאה נוספת

John Burdick, (1998) Blessed Anastacia: Women, Race and Popular Christianity in Brazil
Teixeira Neto, Antonio Alves, Anastácia Escrava E Mártir Negra
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Handler, J.S., & Hayes, K.E. (2009). Escrava Anastacia: The iconographic history of a Brazilian popular saint. African Diaspora, 2, 25-51
↑  http://www.guiadapequenaafrica.com.br/patrimonios/santos-santas/51-escrava-anastacia
↑  Velas Preto Velho e Escrava Anastácia
↑  Camiseta Escrava Anastácia חולצה עם דמותה של אנסטסיה
↑  Escrava Anastácia, TV Mini-Series, 1990, IMDb
↑  SHAYNA SAMUELS, DANCE; Both a Slave And a Saint, She Lives On, May 21, 2000, The New York Times
↑  Escrava Anastácia Canção à Escrava Voz Jefter Paulo Nossa Senhora do Teatro - באתר יוטיוב
↑  @SPFW: Adriana Degreas
↑  The Dreaded Comparison: Human & Animal Slavery, by Marjorie Spiegel, Amazon
ז'אק אראגו
יאיר בן מנשה

יאיר בן מנשה הוא דמות מקראית משבט מנשה.
זהותו

יאיר בן מנשה מוזכר לראשונה בספר במדבר, פרק ל"ב, פסוקים ל"ט–מ"ב:
וַיֵּלְכוּ בְּנֵי מָכִיר בֶּן מְנַשֶּׁה גִּלְעָדָה וַיִּלְכְּדֻהָ וַיּוֹרֶשׁ אֶת הָאֱמֹרִי אֲשֶׁר בָּהּ: וַיִּתֵּן מֹשֶׁה אֶת הַגִּלְעָד לְמָכִיר בֶּן מְנַשֶּׁה וַיֵּשֶׁב בָּהּ: וְיָאִיר בֶּן מְנַשֶּׁה הָלַךְ וַיִּלְכֹּד אֶת חַוֹּתֵיהֶם וַיִּקְרָא אֶתְהֶן חַוֹּת יָאִיר: וְנֹבַח הָלַךְ וַיִּלְכֹּד אֶת קְנָת וְאֶת בְּנֹתֶיהָ וַיִּקְרָא לָה נֹבַח בִּשְׁמוֹ.
בפשטות יאיר הוא בנו של מנשה בן יוסף בן יעקב, אך מפרשי הפשט כתבו שהוא לא בן ישיר של מנשה אלא צאצאו, וכפי שנכתב בספר דברי הימים ”וְאַחַר בָּא חֶצְרוֹן אֶל בַּת מָכִיר אֲבִי גִלְעָד וְהוּא לְקָחָהּ וְהוּא בֶּן שִׁשִּׁים שָׁנָה וַתֵּלֶד לוֹ אֶת שְׂגוּב: וּשְׂגוּב הוֹלִיד אֶת יָאִיר וַיְהִי לוֹ עֶשְׂרִים וְשָׁלוֹשׁ עָרִים בְּאֶרֶץ הַגִּלְעָד.” לדבריהם הוא מתייחס אחרי מנשה ולא אחרי שבט אביו (שבט יהודה) מכיוון שכבש חלקים משטחי שבט מנשה, לפי חז"ל הוא בנו של מנשה ממש.
לפי חז"ל ליאיר לא היו ילדים ובני אחיו מכיר ירשו אותו, רמב"ן כתב שנבח המוזכר בחומש במדבר היה בנו.
על השופט יאיר הגלעדי מסופר בספר שופטים, פרק י', פסוק ד' שהיו לוֹ שְׁלֹשִׁים בָּנִים רֹכְבִים עַל שְׁלֹשִׁים עֲיָרִים וּשְׁלֹשִׁים עֲיָרִים לָהֶם לָהֶם יִקְרְאוּ חַוֹּת יָאִיר, בעקבות פסוק זה יש שזיהו אותו עם יאיר בן מנשה.
זמנו וגילו

לפי פירוש תלמיד רס"ג לדברי הימים יאיר בן משנה כבש את חוות הגלעד עוד בחיי יוסף סבו. הפרשנות המקובלת גורסת שהכבישה הייתה בסוף שנות הארבעים. הפרשנים מזהים את יאיר בן מנשה עם יאיר הגלעדי מאריכים את חייו ל-300 שנה לפחות.
אזור פעילותו

לפי המסופר בספר במדבר יאיר בן מנשה כבש שטח באזור הגלעד, אך לפי ספר דברים נראה שהוא כבש שטח באזור הבשן, יהודה אליצור טען שאת החוות בבשן כבש יאיר בן מנשה ואילו את החוות בגלעד כבש יאיר הגלעדי, יש שפירשו שאלו אותם מקומות, הרב יגאל אריאל טען שהשינוי נובע משיקולי עריכה מתודולוגיים בין ספר במדבר לספר דברים.
בקרב העי

במלחמת העי בקרב הראשון נהרגו שלושים ושישה אנשים. רבי נחמיה אומר שבקרב נהרג יאיר השקול כנגד רוב הסנהדרין - 36. באלפא ביתא דבן סירא מסופר שכשנודע מותו נפלו בני ישראל על פניהם, ואמרו "אוי לנו שלא היה בישראל כמוהו, אוי לנו מה תהא עלינו, מיד וימס לב העם ויהי למים".
במגילת תענית בתרא ניתנו מספר תאריכים למלחמת העי, יש שמחשיבים את תאריכים אלו כיום פטירת יאיר.
הערות שוליים

↑  הוא מוזכר בצורה דומה בספר דברים, פרק ג', פסוקים י"ד–ט"ו
↑  ראו: פירוש הרמב"ן לתורה במדבר לב מא, וכן בפירושי אבן עזרא חזקוני ורבנו מיוחס שם
↑  לפי מלבי"ם היה נשוי למלכת
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוקים כ"א–כ"ג
↑  תלמיד רס"ג, מובא אצל: יהודה קיל, דעת מקרא דברי הימים א, עמ' 65
↑  מדרש רבה, במדבר, יד, ז, כך גם יש שהוכיחו מדברי חז"ל במספר  מקומות
↑  מדרש רבה, במדבר, יד, ז
↑  רמב"ן על התורה, במדבר, לב מא.
↑  פירוש ר' יצחק ב"ר יוסף על התורה, הוצאת מכון על הראשונים ה'תשע"ב, בראשית מט ב; רי"ד,  שופטים י ג
↑  עמ' 12
↑  רד"ק שופטים י, ד; כלי יקר ואברבנאל שם
↑  יהודה אליצור, דעת מקרא, שופטים, י ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קכ"א, עמוד א'
↑  יש שהסבירו שרבי נחמיה דייק ממה שנכתב כשלושים וששה חרף הנטייה של הכתוב לעגל מספרים, ראו: דוב הולץ, יאיר בן מנשה - שיעור בפשוטו של מקרא, באתר תורה מציון תשע"ז, בדבריו ביאר עוד מספר שיקולים לוגיים שעמדו לפני רבי נחמיה
↑  יהודה דוד איזנשטיין (עורך), אלפא ביתא דבן סירא, אות א, אוצר מדרשים, חלק א' עמ' 35, באתר היברובוקס
↑  י"ח באייר, כ"ד ניסן, ד' שבט, הגרסאות הובאו בספרה של שולמית אליצור למה צמנו? ירושלים תשס"ז
אריקה ויקמן

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1993 (בת 32) טמפרה, פינלנד 
 שם לידה:  Erika Susanna Vikman 
 מוקד פעילות:  פינלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 בן או בת זוג:  Danny (2016–2020) 
 פרסים והוקרה:  tango king or queen (2016) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אריקה ויקמן (בפינית: Erika Vikman; נולדה ב-20 בפברואר 1993) היא זמרת ופזמונאית פינית; נציגת פינלנד באירוויזיון 2025 עם השיר "Ich komme".
החלה את קריירת המוזיקה שלה כזמרת טנגו פיני. בשנת 2020 הפכה למוקד התעניינות רב ברחבי אירופה עם יציאת השיר "Cicciolina". אלבום הבכורה שלה, Erika Vikman, דורג בראש מצעד האלבומים הפיני.
ראשית חייה

ויקמן נולדה ב-20 בפברואר 1993 בטמפרה. מאוחר יותר עברה עם משפחתה להתגורר בלמפה ואז בפורי. גם אמה הייתה זמרת, שרה גם היא מוזיקת טנגו והתחרתה ב-Tangomarkkinat, פסטיבל הטנגו הוותיק בעולם. אחותה, יניקה ויקמן, גם התמחתה בשירה. ויקמן החלה לשיר בגיל צעיר, ואף זכתה במקצה הבנות של תחרות טנגו לילדים בשנת 2008.
ויקמן למדה בבית הספר התיכון של טמפרה עד 2013. לאחר מכן למדה גם שירת פופ-ג'אז במכללה למוזיקה של פירקאנמה.
קריירה

בשנת 2013 התמודדה בעונה השביעית בגרסה הפינית ל"אמריקן איידול". היא נמנתה בין 12 המתמודדים האחרונים של התחרות, וב-7 בנובמבר הודחה במקום התשיעי. מאוחר יותר הוחזרה בשלב גלגל ההצלה, אך הודחה פעם נוספת במקום השביעי.
לאחר התחרות ביססה ויקמן את מעמדה כזמרת טנגו פינית. בשנת 2015 השתתפה ב-Tangomarkkinat, והגיעה למקום השני. בשנה שלאחר מכן התחרתה פעם נוספת בפסטיבל, הפעם דורגה במקום הראשון. ויקמן חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים סוני מיוזיק, והוציאה דרכה את "Ettei mee elämä hukkaan".‏
בשנת 2020 עברה לוורנר מיוזיק פינלנד. באותה שנה אישר תאגיד השידור הפיני Yle את השתתפותה ב-Uuden Musiikin Kilpailu, הקדם הפיני לאירוויזיון 2020, שהיה אמור להתקיים ברוטרדם שבהולנד, אך בוטל בשל הקורונה. שירה לתחרות היה "Cicciolina", שנכתב על שחקנית הפורנו האיטלקייה צ'יצ'ולינה. ערב הגמר שודר ב-7 במרץ בעיר טמפרה. ויקמן סיימה במקום השני, אחרי שהצופים דירגו אותה במקום הראשון, אך חבר השופטים דירג אותה שלישית. השיר הפך ללהיט ברחבי פינלנד והמדינות הנורדיות. באותה שנה הגיעה למקום השלישי בתחרות "הזמר במסכה" כשגילמה את דמות הצרעה.
באוגוסט 2021 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הפיני. בשנת 2025 חזרה להשתתף בקדם הפיני לאירוויזיון 2025, עם השיר "Ich komme".‏ היא הגיעה למקום הראשון ונבחרה לייצג את פינלנד באירוויזיון 2025, שיערך בבזל שבשווייץ.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: Erika Vikman
הערות שוליים

↑  "MTV.fi esittelee tangofinalistit – nämä kuusi naista tähtäävät voittoon". MTV Finland. 18 ביוני 2015. אורכב מ-המקור ב-17 בנובמבר 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vainio, Laura (22 באוקטובר 2013). "Erika Vikman tuo Idols-finaaleihin swagia" (בפינית). Lempäälän-Vesilahden Sanomat. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DNA TV" (בפינית). 16 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tältä näyttää Erika Vikmanin kuvankaunis 22-vuotias Jennika-pikkusisko - mukana Dannyn kiertueella" (בפינית). 13 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kuvat: Idols-kilpailijasta tangokuningattareksi – Erika Vikmanin matka tähdeksi" (בפינית). MTV Finland. 10 ביולי 2016. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tampereen yhteiskoulun lukio" (בפינית). Yle. 17 במאי 2013. אורכב מ-המקור ב-20 בספטמבר 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Airaksinen, Annastiina (7 ביולי 2016). "Tamperelaisen tangolaulajattaren tavoitteena pelastaa tangon tulevaisuus" (בפינית). Aamulehti. אורכב מ-המקור ב-8 ביולי 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ståhlström, Oona (7 בנובמבר 2013). "Idols-Erika putosi – ystävykset kyynelehtivät yhdessä" (בפינית). MTV.fi. אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2016. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nämä Idols-kilpailijat jatkavat suoriin LIVE-lähetyksiin" (בפינית). mtv3.fi. 14 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mäntylä, Eveliina (31 באוגוסט 2020). "Tuore tangokuningatar Erika Vikman: "Olen aika villi tyyppi"" (בפינית). Me Naiset. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tangokuningatar Erika Vikman julkaisi ensimmäisen oman singlen" (בפינית). Sony Music. 10 בפברואר 2017. אורכב מ-המקור ב-18 בפברואר 2017. נבדק ב-20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here are the UMK finalists – Who will represent Finland at the 2020 Eurovision Song Contest?". Yle. 21 בינואר 2020. נבדק ב-11 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Finland: Aksel Kankaanranta wins UMK 2020 with "Looking Back"". wiwibloggs. 7 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ampiaisen henkilöllisyys vahvistui viimein – kertoo asun aiheuttaneen päänvaivaa: "Kuin märkä sukelluspuku"" (בפינית). MTV Uutiset. 16 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Erika Vikman julkaisee debyyttialbuminsa 20.8" (בפינית). Warner Music Finland. 28 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  van Waarden, Franciska (8 בינואר 2025). "Finland: UMK 2025 Participants Revealed". Eurovoix. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6708 216X  MusicBrainz: 18664f08-9700-4154-91cc-b7ac4e62da80
מרזוק אלחלבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1959 (בן 66 בערך)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  דליית אל כרמל
 
מרזוק אלחלבי (נולד ב-1959) הוא עיתונאי וסופר, משורר, מתרגם, משפטן, מבקר ספרות ותרבות ויועץ אסטרטגי דרוזי-ישראלי.
בעל טור קבוע בעיתון "אלחיאת". עמית מחקר בפורום לחשיבה אזורית.
פרסם אלפי מאמרים ומסות בתחומים שונים בשפות: ערבית, עברית ואנגלית.
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעל השכלה אקדמית בתחומי מדע המדינה, משפטים וספרות משווה.
מתגורר בדלית אל-כרמל ונשוי לדליה חלבי, מנכ"לית "דיראסאת", המרכז הערבי למשפט ומדיניות.
תחומי המחקר

הגות פוליטית ומדינית
פילוסופיה של המוסר ושל המשפט
אינטראקציה בין שואה ונכבה
אסלאם פוליטי ורדיקלי
הלאומיות הערבית
המדינה הערבית
ביקורת תרבות וספרות ערבית
יחסי שפות ותרבויות
הסכסוך הישראלי-ערבי והסכסוך הישראלי-פלסטיני
המיעוט הפלסטיני בישראל ויחסיו עם המדינה
הפוליטיקה הערבית בישראל
זהות ותרבות ערבית במרח התיכון.
הערות שוליים

↑  הפרופיל של דליה חלבי, באתר A-LIST
↑  להשקיע כל מאמץ לשבור את המעגל הסגור והאינסופי, באתר "העוקץ", 18 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388262105171  VIAF: 298882183   WorldCat (עם VIAF): 298882183 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי ישראל – קוריאה הצפונית

| יחסי ישראל – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
ישראל: קוריאה הצפונית
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ישראל: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 120,538
אוכלוסייה
10,045,600: 26,546,878
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,759: 
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

יחסי ישראל–קוריאה הצפונית מוגדרים מאז ומעולם כיחסים עוינים. מתקופת הקמתה של מדינת ישראל לא כוננו יחסים דיפלומטיים בינה לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה. קוריאה הצפונית לא מכירה בזכות הקיום של מדינת ישראל ורואה בכל שטחה של ישראל כשטח של המדינה הפלסטינית למעט רמת הגולן, אותה היא רואה כחלק מסוריה.
לאורך השנים מכרה קוריאה הצפונית נשק וטכנולוגיה גרעינית למדינות אויבות של ישראל בהן איראן, סוריה, תימן ולוב.
היסטוריה

קוריאה הצפונית הוקמה כחמישה חודשים לאחר הקמתה של מדינת ישראל ב-14 במאי 1948, והייתה למדינה בעלת שלטון קומוניסטי, הקשורה ביחסים הדוקים עם ברית המועצות. ככזו, הושפעו יחסי החוץ שלה מהאידאולוגיה הקומוניסטית ומיחסי החוץ של ברית המועצות. בשנתיים הראשונות להקמתה, לא היו לה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם ישראל, אך הייתה מתיחות בין שתי המדינות.
בשנת 1950 פרצה מלחמת קוריאה. משלוח כוחות ארצות הברית וארצות מערביות אחרות בחסות האו"ם לקוריאה התאפשר גם הודות להיעדרות מוזרה של ברית המועצות מההצבעה במועצת הביטחון של האו"ם. בהמשך ברית המועצות, ובראש ובראשונה סין העממית התגייסו לצידה של קוריאה הצפונית בעוד שארצות הברית כאמור, בגיבוי האו"ם, תמכה בקוריאה הדרומית. ראש ממשלת ישראל דאז דוד בן-גוריון תמך בעמדתן של ארצות הברית ושל מועצת הביטחון של האו"ם וגינה את התוקפנות של קוריאה הצפונית - דבר שהוביל לעוינות מצידה כלפי ישראל. עם זאת, ישראל לא נענתה לבקשות ארצות הברית למשלוח חיילים במסגרת כוח האו"ם בקוריאה, לאור התנגדות מצדה של מפלגת מפ"ם הסוציאליסטית שהייתה בעלת זיקה לברית המועצות באותה תקופה, והעדיפה לקיים ברית עם קוריאה הצפונית מאשר עם שכנתה מדרום. במקום זאת ישראל שלחה לקוריאה הדרומית עזרה הומניטרית של מזון וחומר רפואי בשווי של כ-100,000 דולר. בהמשך, ישראל השתתפה באופן פעיל במאמצים הדיפלומטיים באו"ם להשגת הפסקת האש בקוריאה.
בשנות ה-60 וה-70, עם התפתחות התעשייה הצבאית הצפון קוריאנית, הגבירה קוריאה הצפונית את קשריה עם מדינות ערב, וסיפקה טכנולוגיית טילים ונשק לשכנותיה של ישראל, כולל איראן, סוריה, לוב ומצרים. לפני מלחמת יום הכיפורים, טייסת (או טייסת וחצי) צפון קוריאנית של מטוסי מיג 21 הוצבה במצרים, אך היא לא השתתפה בלחימה. מפקד חיל האוויר בני פלד כינה את קים איל-סונג, מנהיג קוריאה הצפונית "שקרן" על שאמר שטייסיו השתתפו בלחימה. חודש וחצי לאחר המלחמה, ב-6 בדצמבר 1973, הפילו צמד פנטומים ישראלים, מטוס מיג צפון קוריאני, כשלאחר מכן, בטעות, הפילו המצרים בטיל מהקרקע את בן זוגו של המטוס המופל.
היסטוריה > ניסיון לכינון קשרים

בתחילת שנות ה-90 נעשו ניסיונות אינטנסיביים מצד הממשל הצפון קוריאני לכונן קשרים כלכליים עם ישראל. הגישושים הראשונים נעשו באמצעות איש עסקים אמריקאי, שיצר קשר עם מנכ"ל משרד החוץ איתן בנצור, בשמה של משפחה בעלת עסקים ענפים בקוריאה הצפונית, שבראשה עומד אדם בשם לזלי בלונד. המסר שהועבר לבנצור הוא שניתן דרכם ליצור קשר עם בכיר מאוד בשלטון הצפון קוריאני, בשם ג'אנג שואה. בנצור יצא לפגישה בהולה עם שר החוץ דאז שמעון פרס, כדי לקבל ממנו הנחיות. פרס ביקש גם לעדכן על כך את ראש הממשלה יצחק רבין. איש הקשר הצפון קוריאני הציג לישראל בקשה ישירה: סיוע בפיתוח מכרות זהב. בעקבותיה יצא בנצור לקוריאה הצפונית באופן חשאי, בניסיון לרקום עסקה. ישראל התנתה את הסיוע בהפסקת מכירת הנשק למדינות העוינות לישראל. תחילה הצפון קוריאנים סירבו, וכשאיימה המשלחת הישראלית להפסיק את השיחות לאלתר, הסכימו הצפון קוריאנים לדרישה, ואף הסכימו לכונן יחסים דיפלומטיים מלאים. עם זאת, השיחות הופסקו לאחר התנגדות ארצות הברית והמוסד הישראלי. למרות שנועדו להיות סודיים, המגעים בין ישראל לקוריאה הצפונית דלפו ופורסמו בתקשורת העולמית, ועוררו תגובות שליליות בקוריאה הדרומית וביפן. עם זאת, יש מחלוקת באיזו מידה, אם בכלל, נגרם נזק ליחסי ישראל עם מדינות אלה כתוצאה מהפרשה.
בשנת 2007 השמיד חיל האוויר הישראלי כור גרעיני לייצור פלוטוניום, שבנתה קוריאה הצפונית בסוריה. פורסם כי בתקיפה נהרגו 10 מדעני גרעין צפון קוריאניים שעבדו במקום. קוריאה הצפונית פרסמה גינוי חריף לתקיפה הישראלית.
בשנת 2010 שייך שר החוץ, אביגדור ליברמן את קוריאה הצפונית למדינות ציר הרשע כאשר אמר כי "הבוקר ראינו מסר לעולם, שהיום יותר מבעבר נחוץ לעצור את המשטר המשוגע זה. צפון קוריאה היא חלק מציר הרשע יחד עם איראן וסוריה המקיימות שיתוף פעולה קרוב ביניהן. צפון קוריאה, כפי שראינו היום, מהווה איום לא רק על החלק שלהם בעולם, אלא גם על המזרח התיכון והעולם כולו".
בשנת 2014 בזמן שהסכסוך בין ישראל לעזה הסלים, דווח כי קוריאה הצפונית ניהלה לכאורה משא ומתן על עסקאות נשק עם ארגון החמאס. עם זאת, הידיעה הוכחשה על ידי סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית כמה ימים לאחר מכן.
בראיון לאתר החדשות וואלה ב-2017, כינה ליברמן בתפקידו כשר הביטחון את מנהיגה העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און, "משוגע... שנוטה לערער את היציבות הבינלאומית". התקשורת הממלכתית של קוריאה הצפונית פרסמה לאחר זמן קצר הצהרה המזהירה את הישראלים לצפות ב-"התנהגות המרושעת שלהם" תוך הבטחת "עונש חסר רחמים, פי אלף" על פגיעה ב-"כבוד ההנהגה העליונה".
במהלך מלחמת חרבות ברזל נמצאו ברצועת עזה כלי נשק מתוצרת צפון קוריאה.
ראו גם

יחסי ישראל–קוריאה הדרומית
שאנן סטריט

| --- | --- |

שאנן סטריט בהופעה של הדג נחש בכרמיאל, יום העצמאות 2015
 לידה:  6 במאי 1971 (בן 53) ירושלים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 shaananstreett.com
 
שאנן סטריט בהפגנה למען לגליזציה, פברואר 2017
שׁאֲנָן דוד סטריט (נולד ב-6 במאי 1971) הוא מוזיקאי, תסריטאי, סופר ואיש טלוויזיה ישראלי, ידוע בעיקר כסולן להקת ההיפ הופ "הדג נחש".
ביוגרפיה > בטלוויזיה

ב-2010 הופיע בהופעת אורח בתפקיד עצמו בפרק 24 של העונה הראשונה של הסדרה עספור.
ב-2015 החל להגיש את התוכנית "חיות במה" בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2017 יצר והגיש את סדרת הדוקו "אהבת חיי", העוסקת בקבוצות כדורגל בבעלות אוהדים.
ב-2018 הגיש את הסדרה "מתנה לחג" בכאן 11 העוסקת בחגי ישראל ומועדיו מנקודת מבטם של אנשים שונים.
לקראת מונדיאל 2018 הגיש את הסרט הדוקומנטרי הקצר "השלג של השכן" העוסק בהתפתחות הכדורגל באיסלנד.
חיים אישיים

סטריט נשוי ואב לשלושה. מתגורר במושב אבן ספיר. סטריט היה אחד מבעלי הבר הירושלמי "קזינו דה פריז" עד לסגירתו.
ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים, אולם לקח חלק בהקמת בית"ר נורדיה ירושלים שהוקמה במחאה כנגד הגזענות של חלק מאוהדי הקבוצה.
ב-2005 פורסם כי סטריט השתחרר משירות מילואים דרך קצין בריאות הנפש והתגאה בכך שעשה זאת על רקע אידאולוגי. ב-2014 נטל חלק באירוע הקראת עדויות של שוברים שתיקה. הוא חבר המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: הבזק אור חולף
2014: הכל לטובה
2021: אידיאלים
הערות שוליים

↑  מנימוקי השופטים: "הכל לטובה" הוא אלבום שמזכיר מדוע אלבומים בכלל קיימים עדיין. בעידן שכולו כמעט שירים, יש בו את כל מה שאלבום צריך ויותר. הנושא שמהדהד לכל אורכה של היצירה, מילים חודרות והגשה שמשאירה אותך מרותק ומסור להתפתחות המוזיקלית. אף על פי שהאלבום כולו נכתב ומושר בשפה האנגלית הוא מרגיש יצירה מקומית ומחוברת זאת מכיוון ששאנן סטריט הוא אחד היוצרים המקוריים והנאמנים לעצמם שפועלים כיום ויש לו דרך משלו לכדרר שפה. בשיתוף פעולה עם שלומי שבן שחתום על רוב הלחנים באלבום וכמו כן חוה אלברשטיין וברי סחרוף, נוצר שילוב מושלם בין לחן לטקסט שגדל עליך מהאזנה להאזנה.
↑  מאיה גדש, ‏"אני לא נכנע, אני לא בורח": שאנן סטריט בשיר מחאה, באתר מעריב אונליין, 24 ביוני 2024
↑  אמיר שוורץ, זאב טנא: "נעלתי את דויד גרוסמן באוטו כדי שלא יברח", באתר ynet, 12 בנובמבר 2024
↑  סגולות X שאנן סטריט – לא סופר, באתר יוסמיוזיק, ‏9 בינואר 2025
↑  יובל סער, הפסקת מסך // פתאום טסה זעקה, באתר מגזין פורטפוליו -, ‏20 בפברואר 2025
↑  שירים פשוטים: שאנן סטריט, באתר בית אבי חי, ‏5 בפברואר 2025
↑  מאיה כהן, שאנן סטריט: "נדמה שכל הערכים שגדלנו עליהם מופקעים מאיתנו", באתר ישראל היום, 3 במרץ 2025
↑  יוני בינרט, "אהבת חיי": הדוקו החבר'המני של שאנן סטריט, באתר ynet, 7 באפריל 2017
↑  שי גליק, ערוץ 20, משמיץ את צה"ל אבל יופיע בפני מתגייסים, באתר ynet, 28 ביוני 2015
| הדג נחש |
| --- | --- | --- |
שאנן סטריט • גיא מר • דודוש קלמס • משה אסרף • יאיא כהן אהרונוב • שלומי אלון
| אלבומי אולפן | המכונה של הגרוב • לזוז • חומר מקומי • בעזרת הג'אם • 6 • זמן להתעורר • שותפים בעם • וולקאם טו איזראל • דג לייף |  |
| אלבומי הופעה | הדג נחש LIVE • הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה |  |
| סינגלים | "מספרים" • "שירת הסטיקר" • "הנה אני בא" • "עוד אח אחד" • "קובלנה על מפלגות ישראל" • "זמן להתעורר" • "יום שישי" • "תן לי מנגינה" • "בומבה" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301971905171  ISNI: 0000 0000 6977 1787  MusicBrainz: 487ea534-3d9b-4332-a5ce-8658470031de  VIAF: 97399883   WorldCat (עם VIAF): 97399883
רד סבסטיאן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1999 (בן 25) אוסטנדה, בלגיה 
 שם במה:  Red Sebastian 
 מוקד פעילות:  בלגיה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של גנט 
 סוגה:  אלקטרופופ 
 שפה מועדפת:  הולנדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 redsebastian.be
 
ספה הרמן (בהולנדית: Seppe Herreman; נולד ב-13 במאי 1999), ידוע בשם הבמה רד סבסטיאן, הוא זמר-יוצר בלגי. נבחר לייצג את בלגיה באירוויזיון 2025 עם השיר "Strobe Lights".
קריירה

הרמן נולד בעיר אוסטנדה שבפלנדריה, אחד מהמחוזות המרכיבים את בלגיה. בשנת 2013, בעודו בן 14, השתתף בעונה השנייה של התוכנית Belgium's Got Talent. הוא עלה לגמר התחרות לאחר שביצע את "Ain't No Other Man" של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה. לאחר לימודיו בתיכון החל ללמוד שירה באקדמיה המלכותית לאמנויות בגנט. בין מוריו המקצועיים נמנה גוסטף, שייצג את בלגיה באירוויזיון 2023 עם השיר "Because of You", שהגיע למקום השביעי בגמר התחרות. מאז גיל 9 מנגן הרמן בפסנתר.
בשנת 2019 אימץ את שם הבמה רד סבסטיאן. בשנת 2021 הוציא את אלבום הבכורה שלו, You. בשנת 2025 חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים CNR מיוזיק. בנוסף, סבסטיאן היה אחד משמונת המתחרים ב-Eurosong 2025, הקדם הבלגי לאירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל שבשווייץ. שירו לתחרות היה "Strobe Lights", והוא הגיע למקום הראשון עם 423 נקודות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: You
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2023: Bedroom Secrets
הערות שוליים

↑  "Deelnemers 'Eurosong 2025': wie is Red Sebastian?". songfestival.be (בהולנדית). 21 בינואר 2025. נבדק ב-26 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Tranen van ontroering, brief van 1e Vlaamse die deelnam aan Songfestival en vette beats: dit was voorronde 2 van 'Eurosong 2025'". vrt.be (בהולנדית). 25 בינואר 2025. נבדק ב-14 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Deelnemers 'Eurosong 2025': wie is Red Sebastian?". vrt.be (בהולנדית). 14 בנובמבר 2024. נבדק ב-26 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Helgeson, Justina (2025-02-01). "Belgium: Red Sebastian wins Eurosong 2025 with "Strobe Lights"". Eurovisionworld. נבדק ב-2025-02-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 96b287e0-d73a-478b-a12d-532339b29f31
ז'אן מרסלן

ז'אן הריסון מרסלן (בצרפתית: Jean Harisson Marcelin; נולד ב-12 בפברואר 2000 לה פורט לה רניון) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים

מרסלן גדל במחלקות הנוער של דו פור, ז'אן ד'ארק ואוסר. ב-17 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אוסר, בניצחון 1-0 על נאנסי במסגרת המחזור הרביעי בליגת המשנה הצרפתית לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון.
בחודש ינואר 2020 חתם במונקו מליגת העל הצרפתית. בעונות 2020/2021 ו-2022/2023 הושאל לסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית, ובכל אחת מהן ערך 20 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-13 ביולי 2023 חתם בז'ירונדן דה בורדו מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 17 הופעות ליגה בעונת 2023/2024.
ב-15 ביולי 2024 חתם על חוזה לשנתיים בבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית. במסגרת המחזור ה-14 בליגה הבקיע את שער הבכורה שלו בישראל - שער ניצחון בתוספת הזמן מול מ.ס. אשדוד, משחק שנגמר בתוצאה 2-3 לטובת בית"ר.
הערות שוליים

↑  אופיר סער‏, הבלם הצרפתי ז'אן מרסלן חתם בבית"ר ירושלים: "נדבך חשוב בהגנה", באתר וואלה, 15 ביולי 2024
↑  נדב צנציפר, מסע השכנועים והשכר הגבוה: כך נחת ז'אן מרסלן בבית"ר | נחשף ב-ynet, באתר ynet, 16 ביולי 2024
↑  Edward Stratmann, Analysis: AS Monaco's January acquisition of Marcelin littered with upside, Monaco Tribune, ‏2020-03-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  Articles overview | Cercle Brugge KSV, cerclebrugge.be (בהולנדית)
↑  תומר לוי, ‏רשמי: בית"ר ירושלים החתימה את בלם בורדו, באתר ערוץ הספורט, 15 ביולי 2024
אמנות נאיבית

אמנות נאיבית (באנגלית: Naïve art) היא אמנות פיגורטיבית  (אנ'), סוגה של אמנות פלסטית, הבאה לידי ביטוי בציור, פיסול בחומרים שונים, אדריכלות, איור ועיצוב. הסוגה מאופיינת ביצירה של אמנים ללא הכשרה אומנותית רשמית, אך קיימת גם אצל אמנים שלמדו אמנות באופן מסודר ומחקים את הסגנון במכוון. הסוגה מתאפיינת לא אחת בפשטות ילדותית לכאורה, חוסר פרופורציות, תמונות מרובות פרטים ודמויות, ויצירות מחיי היומיום. אחד האמנים המשפיעים בסוגה זו הוא אנרי רוסו. הסוגה נקראת לפעמים בטעות "אמנות פרימיטיבית".
הדוגמה הטובה ביותר לציור הנאיבי הם ציורי ילדים.
דוגמאות אחרות הן יצירות הפיסול של עמים שונים, כגון: באפריקה או בדרום אמריקה לפני הכיבוש הספרדי.
האמנות הנאיבית מאופיינת פעמים רבות בסצנות אידיליות מחיי היום-יום, בהאדרת התמימות כמו גם בשימוש בצבעים בהירים מלאי חיוניות התואמים פרספקטיבה של ילדים. הציורים קלים מאוד להבנה ולפרשנות והפשטות היא אחד מסימני ההיכר הבולטים שלה. אמנים נאיביים רבים מבטאים בציוריהם את משאלת לבם לאיך אמור להראות עולמנו. חזון זה בא לידי ביטוי בצבעוניות הרבה ובראיית עולם אופטימית וחיובית.
"תיבת נח", ציור של אדוארד היקס