stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרו סטארקי

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1993 (בן 31) אשוויל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Joseph Andrew Starkey 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  St. Stephens High School  אוניברסיטת מערב קרוליינה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף אנדרו "דרו" סטארקי (באנגלית: Joseph Andrew "Drew" Starkey; נולד ב-4 בנובמבר 1993) הוא שחקן אמריקאי, אשר מוכר מתפקידו בתור גארט לאפלין בסרט "באהבה, סיימון" ובשל תפקידו בתור רייף קמרון בסדרה "חופים של סודות" בנטפליקס.
ביוגרפיה

סטארקי נולד בעיר היקורי (אנ'), קרוליינה הצפונית. הוא למד בבית הספר התיכון סנט סטפנס בהיקורי ולאחר מכן סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קרוליינה המערבית.
קריירה

בין השנים 2014–2016 שיחק בכחמישה סרטים קצרים. סטארקי התארח בסדרות טלוויזיה רבות בהן "המתמחה", "אוזרק", "יריית פתיחה", "ברוקמאייר" ו"חירות ואומץ".
תפקיד הפריצה של סטארקי היה בשנת 2018, בסרט הקומדיה הרומנטית, "באהבה, סיימון" הסרט זכה לשבחי הביקורת ובו סטארקי שיחק בתפקיד קטן אך חשוב. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "השנאה שנתתם". שנה לאחר מכן שיחק בסדרת הטלוויזיה "צעקה" ברשת VH1, בה שיחק בתפקיד חוזר בעונה השלישית. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "צדק ורחמים".
בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "חופים של סודות" של נטפליקס. בסדרה הוא מגלם את רייף קמרון, אחד האנטגוניסטים המרכזיים. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "תמיד השטן" בכיכובו של טום הולנד.
באפריל 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "מעורר השאול" לצד השחקן ברנדון פלין והשחקנית הישראלית היאם עבאס. בדצמבר אותה שנה לוהק סטארקי לצד השחקן ארצ'י רנו והשחקנית ג'וזפין לנגפורד לשחק בסרט הקולנוע "The Other Zoey"
בספטמבר 2024, נבחר סטארקי לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024. בנובמבר 2024, פורסם כי סטארקי יצטרף לצוות השחקנים של "Onslaught", סרט פעולה-מותחן חדש של הבמאי אדם ווינגרד, בהפקת A24, Lyrical Media ו-Ryder Picture Company. התפקיד של סטארקי ושאר פרטי העלילה נשמרים בסוד, אך הסרט ייקח השראה מסרטים קודמים של ווינגרד כמו "האורח" ו"אתה הבא בתור". סטארקי מופיע גם בסרט "קוויר" של A24, דרמת רומנטיקה קווירית בה הוא מככב לצד דניאל קרייג. הסרט מבוסס על הרומן האוטוביוגרפי של ויליאם ס. בורוז, והוא זכה לשבחים בפסטיבל הסרטים של ונציה ויוקרן בבתי הקולנוע בהפצה מוגבלת החל מ-27 בנובמבר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | חיות אמריקאיות | סטודנט באחווה |  |
| 2018 | באהבה, סיימון | גארט לאגלין |  |
| 2018 | השנאה שנתתם (אנ') | שוטר 115 |  |
| 2019 | Mine 9 | ראיין |  |
| 2019 | צדק ורחמים | סוהר צעיר |  |
| 2020 | תמיד השטן | טומי מטסון |  |
| 2020 | קרב חייו | טאנר ואן הולט |  |
| 2022 | מעורר השאול | טרבור |  |
| 2023 | The Other Zoey | זאק מרקלארן |  |
| 2024 | קוויר | יוג'ין אלרטון |  |
| יפורסם בהמשך | Onslaught |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | רחוב מרסי | חייל מהמר | פרק: "Unknown Soldier" |
| 2017 | יריית פתיחה | קלינט ג'וניור | פרק: "Hour Four: Truth" |
| 2017 | אוזרק | ילד | פרק: "Ruling Days" |
| 2017 | Dead Silent | איתן וולטון | פרק: "Run for Your Life" |
| 2017 | חירות ואומץ | בובי | פרק: "Zero Visibility" |
| 2017 | התנהגות טובה | הסוכן ברדפילד | פרק: "You Could Discover Me" |
| 2018 | ברוקמאייר | בראד כריסטי | פרק: "In the Cellar" |
| 2018 | Bobcat Goldthwait's Misfits & Monsters | האנטר רוביסון | פרק: "Better World" |
| 2018 | המתמחה | עורך דין צעיר | פרק: "About Time" |
| 2019 | סיירת האבדון | טים | פרק: "Donkey Patrol" |
| 2019 | Queen Sugar | בו | פרק: "I No Longer Imagine" |
| 2019 | צעקה | הוקינס | 4 פרקים |
| 2019 | דולי פרטון: מיתרי הלב | לוקאאוט | פרק: "J.J. Sneed" |
| 2020 | Acting for a Cause | דימטריוס | פרק: "A Midsummer Night's Dream" |
| 2020–הווה | חופים של סודות | רייף קמרון | תפקיד ראשי |
| 2022 | רשימת החיסול | ג'וניור אלבה | 4 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Drew Starkey bio, family, career, facts, relationship, net worth". 14 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  'Outer Banks': Why Fans Are Convinced Drew Starkey Carries Season 2, Showbiz Cheat Sheet, ‏5 ביולי 2021
↑  Will Ashton, Where You've Seen The Outer Banks Cast Before, Cinemablend, ‏2 בספטמבר 2020
↑  Samuel Spencer, 'Outer Banks' Cast: Who Stars in the Netflix Series and Where You've Seen Them Before, Newsweek, ‏5 במרץ 2020
↑  Drew Starkey : Outer Banks, Movies & Net Worth, TV Show Stars, ‏1 בנובמבר 2020
↑  Juan Enrique Diaz, Here's What The Devil All the Time Cast Is Doing Next, MovieWeb, ‏5 באוקטובר 2021
↑  'Hellraiser': New Cast Members Head To Belgrade As Filming Begins, Dread Central, ‏1 באוגוסט 2021
↑  Matt Grobar, Deadline, Deadline, ‏2 בנובמבר 2021
↑  Jenelle Riley, Variety’s 10 Actors to Watch: Ryan Destiny, Josh Rivera, Karla Sofia Gascón and More, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Grobar, Drew Starkey Latest To Join A24’s ‘Onslaught’, Deadline, ‏2024-11-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Trove". trove.nla.gov.au.
↑  Seitz, Matt Zoller. "Mine 9 movie review & film summary (2019) | Roger Ebert". rogerebert.com/.
שומה גוטי

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1866 טאיה, הונגריה 
 פטירה:  5 בינואר 1930 (בגיל 63) בל-בודה, הונגריה 
 שם לידה:  Gutman Szimcha 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שם עט:  Gutius 
 בן או בת זוג:  Eszter Füredi 
 צאצאים:  ארז'בט גוטי 
 
שומה גוטי (במקור שמחה שמואל גוטמן, עד 1886, בהונגרית: Guthi Soma;‏ טאיה, 8 בפברואר 1866 – בודפשט, 5 בינואר 1930) היה עורך דין, סופר, עיתונאי ומחזאי יהודי-הונגרי.
קורות חייו

שמחה שמואל גוטמן נולד במשפחה יהודית בכפר בצפון מזרח הונגריה, במחוז זמפלן. אביו היה יעקב (יאקאב) גוטמן שהיה מנהל בית ספר, ואמו הייתה סאלי ליסאואר.
הוא למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), ולאחר מכן עבד משנת 1891 כעורך דין בבודפשט והתמחה כסניגור פלילי. בנוסף לעבודתו, הוא היה גם כתב של ה"עיתון של פשט" (Pesti Hírlap) ולאחר מכן של פשטוי נפלו .
רישומי בית המשפט ההומוריסטיים שלו, שפרסמו בשבעה כרכים תחת השם הבדוי "גוטיוס", זכו לפופולריות רבה. מחזותיו הוצגו בתיאטרון הלאומי של בודפשט, בתיאטרון הקומדיה של בודפשט ובתיאטרון העם.
גוטי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
קורות חייו > כתיבתו המיוחדת

שומה גוטי, למרות שהיה די פופולרי בזמנו. הוא היה סופר, עורך דין בעל רוח פרוגרסיבית, בוהמיין ידוע, שהפך לכותב כרוניקה של העולם התחתון של בודפשט ככתב בית המשפט. כמה מחקרים כבר הצביעו על כך שיש להתייחס לגוטי כאבי ספרות הפשע ההונגרית, אך עובדה ידועה מעט היא שספרו "אהבה הומוסקסואלית", שפורסמה ב-1908, יכולה להיחשב לאחד הרומנים ההומואים המוקדמים ביותר. גוטי קיבל השראה לכתוב את המשל הטרגי שלו (הרומן) מפרשת הארדן-אולנבורג שפרצה ב-1906: לאחר שהיחצן הגרמני מקסימיליאן הארדן האשים כמה דיפלומטים של האימפריה הגרמנית שהם חברים בחוג אינטרס הומוסקסואלי. עבודתו של גוטי היא גם פשע פסיכולוגי וגם אמירה פוליטית, שבה הוא ניגש אל "העולם הנודע" באמפתיה למופת. נכון שהצגתו לא חסרה קצת אקזוטיות, אבל על תום הלב של המחבר אין עוררין, וכך גם על העובדה שהוא היה מהראשונים שפתחו מקום בז'אנר פופולרי לנושא האהבה החד-מינית. ההיסטוריונית והפסיכולוגית של נשים אנה בורגוס כתבה המשך לכרך, שבו היא שופכת אור על השיח המשפטי והרפואי סביב הומוסקסואליות במאה ה-20. בעשורים הראשונים של המאה.
משפחתו

אשתו הייתה אסתר פירדי (1867–1942), בתם של המורה איגנץ פירדי ושל קטלין זאפיר, לה נישא ב-14 ביולי 1891 בבודפשט. בתו הייתה זמרת האופרה, הסופרת והמתרגמת ארז'בט גוטי, אמו של הסופר גאבור דבצ'רי.
כתביו > ספרים ומחזות

תמיס הצוחקת. מערכונים הומוריסטים מאולם בית המשפט. (בודפשט, 1888. יחד עם פורדי)
על ספסל הנאשמים. מערכונים הומוריסטים מהמשטרה, בית המשפט הפלילי ובית המשפט המחוזי. (בודפשט, 1894. מהדורה 2)
סיפורה של ילדה קלת דעת. רומן. (בודפשט, 1893)
על נישואים אזרחיים. (בודפשט, 1894. בשם בדוי פּאקס)
דוקטור פזיז (קומדיה, 1897)
טוני שמולן (פארסה, 1905)
ספר שחור (נובלות, בודפשט, 1907–1908)
מתוך יומנו של בלש (1910)
כובע הצילנדר (פארסה, 1914)
אהבה הומוסקסואלית (יומנו של הבלש טוזאר) - Homoszexuális szerelem - (Tuzár detektív naplója)
כתביו > סרטים

לפחות ארבעה מכתביו הנוספים הוסרטו:
Jönnek az oroszok (1914) (הרוסים באים)
Vergödö szívek (1916) (לבבות פועמים)
A megbélyegzett (1917) (בעל הסטיגמה)
A Kormánybiztos (1919) (הנציב הממשלתי)
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapest: Hornyánszky. 1894. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)
"Guthi Soma". Petőfi Irodalmi Múzeum. אורכב מ-המקור ב-2015-05-18. נבדק ב-2015-05-10. (שומה גוטי במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
ראו גם

Blaha Lujza emlékalbum. Szerk. Porzsolt Kálmán. [Bp.], Blaha Lujza Emlékbizottság, 1927.
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Hungária irodalmi lexikon. Szerk. Révay József, Kőhalmi Béla. Bp., Hungária, 1947.
Humorlexikon. Szerk. Kaposy Miklós. Bp., Tarsoly Kiadó, 2001.
Irodalmi lexikon. Szerk. Benedek Marcell. Bp., Győző A., 1927.
Kluger Lászlóné: Irodalmi emlékhelyek Borsodban. Miskolc, II. Rákóczi Ferenc Könyvtár, 1969.
Das geistige Ungarn. Biographisches Lexikon. Hrsg. Oscar von Krücken, Imre Parlagi. Wien-Leipzig, W. Braumüller, 1918.
Magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Benedek Marcell. Bp., Akadémiai Kiadó, 1963-1965.
Magyar Színművészeti Lexikon. Szerk. Erődi Jenő és Kürthy Emil összegyűjtött anyagának felhasználásával... Schöpflin Aladár. Bp., Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete, 1929.
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. 1929. גישה מקוונת
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Tolnai új világlexikona. Bp., Tolnai, 1926-1933.
Új Idők lexikona. Bp., Singer és Wolfner, 1936-1942.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
Magyar irodalmi lexikon. Flóris Miklós és Tóth András közreműködésével szerk. Ványi Ferenc. Átnézte Dézsi Lajos, Pintér Jenő. Bp., Studium, 1926.
Világlexikon. A tudás egyeteme. Bp., Enciklopédia, 1925. 982 o.; 2. átdolg., bőv. kiad. 1927.
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1886. évi 36299. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1886. év 4. oldal 49. sor.
↑  Fia házassága, Bp. VI. 1645/1936.
↑  Margit lánya házassága, Bp. IV. 245/1920.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 39/1930. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-18.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. V. ker. állami halotti akv. 66/1942. folyószáma alatt.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 340/1891. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7919 7408  VIAF: 121399877   WorldCat (עם VIAF): 121399877
ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת

ערך זה עוסק במלכת הממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת (אלכסנדרינה ויקטוריה, באנגלית: Victoria;‏ 24 במאי 1819 – 22 בינואר 1901) הייתה מלכת הממלכה המאוחדת מ-20 ביוני 1837 עד מותה. היא מלכה במשך 63 שנים ושבעה חודשים ויומיים, שנייה רק למלכה אליזבת השנייה. הייתה גם קיסרית הודו הראשונה, החל מ-1 במאי 1876.
תקופת שלטונה נקראת על שמה, "התקופה הוויקטוריאנית". הייתה זו תקופת השיא של המהפכה התעשייתית, שבה עברה הממלכה המאוחדת התפתחויות רבות בתחומי החברה, הכלכלה והטכנולוגיה. במהלך שלטונה גדלה מאוד האימפריה הבריטית, ונחשבה לאימפריה החזקה ביותר בעולם.
ויקטוריה הייתה נכדתו של המלך ג'ורג' השלישי, והשליטה הבריטית האחרונה לבית הנובר.
בשנת 1901 ויקטוריה הלכה לעולמה בגיל 81. בנה אדוארד השביעי ירש את הכתר.
ילדותה

אביה של ויקטוריה, הנסיך אדוארד אוגוסטוס, בנו הרביעי של ג'ורג' השלישי, נישא ב-1818, בגיל 50, לוויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד. עשרה חודשים לאחר מכן נולדה בתם היחידה, אלכסנדרינה ויקטוריה, על שם אלכסנדר הראשון, הצאר של רוסיה שהיה סנדקה, ועל שם אימה ויקטוריה. בעת לידתה הייתה החמישית בסדר הירושה לכתר הבריטי. אף ששמה הרשמי היה ויקטוריה, בני המשפחה נהגו לקרוא לה "דרינה".
אביה נפטר מדלקת ריאות שמונה חודשים ושבעה ימים לאחר לידתה, וסבה, המלך ג'ורג' השלישי, מת שישה ימים ושלוש עשרה שעות בדיוק לאחר מכן. לאחר מות אביה, לא הייתה לאימה לכאורה כל סיבה להישאר באנגליה: לא הייתה לה בה משפחה, והיא בקושי דיברה אנגלית. היא בחרה להישאר משום שעל פי סדר ירושת המלוכה הבריטית הייתה אפשרות שבתה תהיה למלכה (לשלושת אחיו הבוגרים של הנסיך אדוארד לא היו ילדים). בילדותה למדה ויקטוריה אצל מורים פרטיים גרמנית, אנגלית, איטלקית, יוונית, סינית, צרפתית, חשבון, מוזיקה והמקצוע האהוב עליה, היסטוריה. היא הייתה אספנית של בובות, ציירת ומאיירת מוכשרת, וכתבה יומן אישי, הרגל שנמשך עד מותה. על חינוכה הופקדה הברונית לואיזה לצן, עד לפיטוריה על ידי מי שיהיה בעלה של המלכה הנסיך אלברט.
יורשת העצר

לבנו הבכור של ג'ורג' השלישי, המלך ג'ורג' הרביעי, הייתה רק בת אחת, שארלוט הנסיכה מווילס, שנישאה לדודה של ויקטוריה, לאופולד (לימים לאופולד הראשון, מלך הבלגים), ומתה בשנת 1817 בזמן שילדה, עוד לפני שנולדה ויקטוריה. לאחר מותה מיהרו אחיו הרווקים של המלך להינשא ולהוליד ילדים, כדי להבטיח לעצמם את הירושה.
ג'ורג' הרביעי נפטר כשוויקטוריה הייתה בת 11, ודודה, ויליאם הנרי, ירש את המלוכה כמלך ויליאם הרביעי בגיל 65. לוויליאם נולדו עשרה ילדים מפילגשו, שלא היו כשירים לרשת את כס המלוכה. בערוב ימיו נשא אישה, אך שתי בנותיו מנישואים אלה מתו בינקותן. בהיעדר ילדים במסגרת הנישואים שיכלו להמשיך את השושלת, הפכה הנסיכה הצעירה ויקטוריה ליורשת העצר.
בשנת 1830 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק העוצרוּת, שקבע כי במקרה שהמלך ימות לפני שוויקטוריה תגיע לגיל 18, תשמש אמה, דוכסית קנט וסטראת'רן, כעוצרת עד בגרותה של ויקטוריה. המלך ויליאם היה מסוכסך עם דוכסית קנט, בעיקר מפני שהאמין כי מאהבה, ג'ון קונרוי (שרבים האמינו כי היה אביה הביולוגי של המלכה ויקטוריה), השפיע עליה מעבר למידה הראויה. ויליאם הצהיר כי הוא מקווה שיחיה לפחות עד יום הולדתה ה-18 של הנסיכה, רק כדי שאמה לא תמלוך בשמה. בתקופה זו האומנת של ויקטוריה הייתה הברונית לצן. המלך ויליאם מינה את ידידתו, הדוכסית מנורת'מברלנד, לאומנת הרשמית של ויקטוריה בשנת 1831, אך התפקיד היה בעיקר טקסי, והנסיכה המשיכה להיות תלויה בלצן. הדוכסית הודחה ב-1837 על ידי אמה של ויקטוריה אף על פי שניסתה להשפיע יותר על חינוך הממונה המלכותי שלה ולצן מילאה את תפקידה. לימים תהפוך לאחראית על משק הארמון עד שתשלח בחזרה לאחר חיכוכים עם בן זוגה של המלכה הנסיך אלברט.
שנות המלוכה הראשונות

ב-1837 נפטר המלך ויליאם הרביעי בגיל 71, וויקטוריה בת ה-18 עלתה לכס המלוכה כמלכת הממלכה המאוחדת. הכתרתה התקיימה ב-28 ביוני 1838 במנזר וסטמינסטר. ממלכת הנובר, שהייתה מאוחדת באיחוד פרסונלי עם בריטניה מאז 1714, פוצלה ממנה עם המלכתה של המלכה, הואיל ובהנובר, על פי החוק הסאלי, נאסר על נשים לשלוט. אחד מדודיה של ויקטוריה מצד אביה, הנסיך ארנסט, הומלך כמלך הנובר. ארנסט מוּנה גם ליורש העצר של כס המלוכה הבריטי עד לידתה של הנסיכה ויקטוריה בשנת 1840, משום שהמלכה הצעירה טרם נישאה וטרם ילדה ילדים.
שנות המלוכה הראשונות > נישואים

המלכה ויקטוריה פגשה לראשונה את בעלה המיועד, אלברט, בגיל 16, אך רק במהלך פגישתם השנייה בשנת 1839, בהיותה כבר מלכה, התאהבו זה בזה. הם היו בני דודים מדרגה ראשונה: אביו של אלברט היה אחי אמה של ויקטוריה. כמלכת הממלכה המאוחדת היה על ויקטוריה להציע נישואים לאלברט, והזוג נישא ב-10 בפברואר 1840 בארמון סנט ג'יימס שבלונדון. בניגוד לזוגות מלכותיים אחרים ששודכו על ידי הוריהם, היו ויקטוריה ואלברט מאוהבים. נישואיהם היו מאושרים ונחשבו מופת לחיי משפחה טובים. אלברט היה לא רק בן זוגה של ויקטוריה אלא גם יועצה הפוליטי החשוב ביותר.
שנות המלוכה הראשונות > ממשלות ראשונות וניסיונות ההתנקשות

בעת עלייתה של ויקטוריה לשלטון, אוישה הממשלה באנשי המפלגה הוויגית במשך קרוב לשבע שנים רצופות. לורד מלבורן, ראש הממשלה מטעם המפלגה, הפך במהרה לאחד האנשים המשפיעים בחייה של המלכה הצעירה, שלא הייתה מנוסה בחיים הפוליטיים. ממשלתו של מלבורן החזיקה מעמד רק זמן קצר, בעיקר בשל לחצים מהמושבות הבריטיות מעבר לים, והוא התפטר ב-1839. היועץ החשוב ביותר של המלכה ויקטוריה בתחילת דרכה היה דודה, לאופולד הראשון, מלך הבלגים. דרך לאופולד, אחייניה של ויקטוריה היו לאופולד השני וקרלוטה, קיסרית מקסיקו.
לאחר התפטרותו של מלבורן פנתה המלכה לסר רוברט פיל מהמפלגה הטורית בבקשה שיקים ממשלה חדשה, אולם נתקלה בבעיה בשל משבר שכונה "משבר חדר השינה": באותה תקופה היה נהוג כי עובדי הארמון המלכותי יהיו קשורים למפלגה השלטת, ורוב משרתות המלכה היו נשותיהם של חברי המפלגה הוויגית. רוברט פיל דרש להחליפן בנשות חברי המפלגה הטורית, אך ויקטוריה סירבה להחליף את בנות לווייתה, משום שראתה בהן חברות ולא חלק ממוסד טקסי. פיל חש כי אינו יכול לכהן כראש ממשלה בתנאים כאלו והתפטר, ובכך סלל את הדרך לחזרתו של לורד מלבורן לתפקיד.
במהלך היריונה הראשון של המלכה, ניסה צעיר אנגלי בשם אדוארד אוקספורד להתנקש בחייה כשנסעה עם בעלה בכרכרה. אוקספורד ירה פעמיים לכיוון המלכה, אך אקדחו היה טעון בנייר ובטבק בלבד. הוא הואשם בבגידה במדינה אך זוּכה בטענה לאי-שפיות. ניסיון ההתנקשות לא פגע בבריאותה של ויקטוריה או בהיריונה, והיא ילדה את בתה הבכורה ויקטוריה ב-21 בנובמבר 1840.
ב-29 במאי 1842 ירה מתנקש צעיר בשם ג'ון פרנסיס באקדח לעבר המלכה, כשנסעה בכרכרה בפארק סנט ג'יימס. הוא נתפס במהרה על ידי המשטרה, הורשע בבגידה במדינה, והוגלה מהמדינה. חודש אחר כך היה ניסיון התנקשות נוסף, כשנער בשם ג'ון ויליאם בין ניסה לירות במלכה.
הנסיך אלברט חש כי המתנקשים קיבלו עידוד מזיכויו של אדוארד אוקספורד ב-1840, והפציר בפרלמנט להעביר חוק חדש, שיקבע כי תקיפה בנשק בנוכחותו של מונרך תביא לעונש מאסר או הגליה של שבע שנים בנוסף להלקאה. חוק זה, שנקרא חוק הבגידה, התקבל בשנת 1842.
רוברט פיל עלה לבסוף לשלטון לאחר הבחירות של שנת 1841, אך במהרה נתקלה ממשלתו בקשיים בשל חוקי הדגן, שאותם ביקשו רוב הוויגים וחלק מהטורים לבטל. החוקים בוטלו בפרלמנט בשנת 1846, ופיל התפטר מיד לאחר מכן. המלכה פנתה ללורד ג'ון ראסל כדי שיקים ממשלה חדשה, אך ממשלתו, ובמיוחד שר החוץ החדש, לורד פלמרסטון, לא מצאו חן בעיני המלכה. לורד פלמרסטון נהג לפעול ללא אישור מהממשלה, מראש הממשלה או מהמלכה, וב-1849 אף התלוננה ויקטוריה רשמית בפני לורד ראסל על כך שפלמרסטון שלח מסרים רשמיים למנהיגים זרים ללא אישורה. אולם תלונותיה לא הועילו, ופלמרסטון פוטר מתפקידו רק ב-1851, לאחר שהכריז על תמיכת בריטניה במהפכתו של נפוליאון השלישי בצרפת, ללא אישור מראש הממשלה.
תקופת הנהגתו של לורד ראסל הייתה קשה לוויקטוריה גם מבחינה אישית. בשנת 1849 ירה מובטל אירי בשם ויליאם המילטון באקדח ליד כרכרת המלכה כשנסעה בלונדון, כדי להבהיל אותה. המילטון הועמד לדין באשמת עבירה על החוק של הנסיך אלברט משנת 1842, ונגזר עליו העונש המרבי של שבע שנות גלות.
ב-1850 נפצעה המלכה באורח קל במהלך ניסיון התנקשות נוסף: רוברט פייט, קצין צבא לשעבר (שככל הנראה סבל ממחלת נפש), הכה בראשה באקדחו בעודה בכרכרתה. הוא נשפט וקיבל את העונש המרבי.
יחסה של ויקטוריה לאירלנד

המלכה ויקטוריה אהבה לבקר באירלנד עוד בצעירותה, ופעמים רבות בחרה לנפוש בעיר קילארני שבמחוז קרי. בתחילה הייתה אהודה בקרב האירים, אך ב-1845 החל באירלנד רעב תפוחי האדמה הגדול, שנמשך ארבע שנים, הביא למותם של יותר ממיליון אירים, ולהגירתם של מיליון תושבים נוספים מהאי. אף שהמלכה תרמה מכיסה כ-2,000 לירות שטרלינג לתושבי אירלנד הרעבים, הם הביעו עוינות כלפיה, בעיקר בשל מדיניותו של ראש הממשלה ראסל, שהואשם בהחמרת הרעב.
ביקורה הרשמי הראשון של ויקטוריה באירלנד היה ב-1849. את הביקור ארגן המושל הבריטי של אירלנד, כדי להסיח את דעתם של האירים מהרעב וכד להבהיר לפוליטיקאים הבריטים את חומרתו. אף שהרעב פגע מאוד בתדמיתה של המלכה באירלנד, היא נותרה אהודה מספיק כדי שלאומנים איריים ישירו לה "אלוהים, נצור את המלכה" בפגישותיהם. עד שנות השבעים והשמונים של המאה ה-19 הידרדרה הפופולריות של המלכה באירלנד, בעיקר בשל סירובה לבקר בה לאחר שעיריית דבלין סירבה לברך את בנה אלברט אדוארד על נישואיו עם הנסיכה אלכסנדרה, ועל הולדת בנו הראשון, הנסיך אלברט ויקטור.
ביקורה האחרון של ויקטוריה באירלנד היה בשנת 1900, כשהגיעה לאי כדי לעודד אירים להתגייס לצבא הבריטי במלחמת הבורים. ביקורה נתקל בהתנגדות מצד לאומנים איריים שהונהגו על ידי ארתור גריפית', לימים מייסד השין פיין.
שנות אלמנותה > מות אלברט

הנסיך אלברט מת ממחלת הטיפוס ב-14 בדצמבר 1861, כנראה בשל היגיינה גרועה בטירת וינדזור. מותו מוטט את ויקטוריה, שהתאבלה ולבשה שחורים בשארית ימיה. לאחר התאלמנותה, פרשה כמעט לגמרי מהחיים הציבוריים, מיעטה להגיע ללונדון, ואף כונתה "אלמנת וינדזור". היא האשימה את בנה אלברט אדוארד במות בעלה, משום שהאמינה כי חלה כשביקר אצל הנסיך הצעיר בקיימברידג', כדי לנזוף בו על התנהגותו הבלתי נאותה.
בידודה של ויקטוריה מהציבור פגע בתדמית המלוכה הבריטית, והגביר מאוד את האהדה לתנועה הרפובליקנית. היא בילתה את כל זמנה בבתיה שמחוץ ללונדון, בטירת בלמורל שבסקוטלנד, בבית אוסבורן שבאי וייט ובטירת וינדזור.
שנות אלמנותה > מאבקים פוליטיים

הנסיך אלברט התעניין מאוד בהתפתחויות שהביאה עימה המודרניות, ובעיקר בחידושים טכנולוגיים ובמהפכה התעשייתית. ויקטוריה רצתה להמשיך את מורשת המודרניזציה של אלברט, וימי שלטונה נחשבים לעידן של התחדשות. בשנים 1868–1880, במהלך המאבק על ראשות הממשלה בין ויליאם יוארט גלאדסטון הליברלי לבנג'מין דיזראלי השמרני, תמכה ויקטוריה בד'יזראלי. היא גם העניקה לו תואר אצולה, לאחר שביוזמתו הוכתרה ב-1876 לקיסרית הודו. בימי כהונתו של ד'יזראלי סיפחה בריטניה עוד מושבות לשלטונה, והייתה לאימפריה הגדולה ביותר בהיסטוריה. ד'יזראלי גם החזיר את עטרת המלוכה והכנסייה לתפארתה. לעומתו גלאדסטון היה ליברלי, ודגל בשחרור המושבות ובהענקת שלטון עצמי לאירלנד. לאחר מות ד'יזראלי התחדש המאבק בין גלאדסטון למרקיז סולסברי (בשנים 1880–1895), וויקטוריה תמכה בסולסברי השמרן.
שנות אלמנותה > יובל הזהב

בשנת 1887 חגגה ויקטוריה את יובל הזהב שלה, 50 שנות שלטונה. האירוע נחגג בנשף מפואר שאליו הוזמנו 50 ממלכי אירופה ומנסיכיה. למחרת חגג עִמה העם הבריטי בתהלוכה מפוארת שטרם נראתה כמותה במאל הלונדוני: המלכה-הקיסרית, בכרכרת הזהב, מלכי אירופה והעולם – מי על סוס ומי בכרכרה – וכן נציגות מרהיבה של כל המושבות.
שנות אלמנותה > יובל היהלום

ב-22 בספטמבר 1896 עברה ויקטוריה את המלך ג'ורג' השלישי כמונרך ששלט במשך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה הבריטית. המלכה ביקשה שהחגיגות לציון מאורע זה יידחו בשנה, כדי שיחפפו לחגיגות שישים שנות שלטונה. לחגיגות אלו, יובל היהלום, הוזמנו כל ראשי הממשלות של חבר העמים הבריטי, ובמהלכן צעדו לפני ויקטוריה חיילים מכל המושבות, כולל מנהיגים מהודו הבריטית, שהביעו כבוד למלכה שהייתה גם קיסרית הודו.
שנות אלמנותה > מותה

במשך כל שנות אלמנותה בילתה ויקטוריה את תקופת חג המולד בבית אוסבורן שבאי וייט, שם נפטרה משבץ מוחי ב-22 בינואר 1901 בגיל 81. בעת מותה היו לצדה בנה, שעתיד היה להפוך למלך אדוארד השביעי, ונכדה הבכור, וילהלם השני, קיסר גרמניה. לפי בקשתה הניחו בניה את גופתה בארון הקבורה כשהיא לבושה בשמלה לבנה (המלכה לא לבשה לבן במשך 40 שנה, מאז מות הנסיך אלברט) ובהינומת החתונה שלה. לווייתה נערכה ב-2 בפברואר, והיא נקברה לצד הנסיך אלברט בגני פרוגמור שבטירת וינדזור. בשל שנאתה ללוויות שחורות, לבשה לונדון לכבודה בעת מותה צבעי סגול ולבן.
שנות אלמנותה > ירושת המלוכה

מותה של ויקטוריה שם קץ לשלטונו בן 187 השנים של בית הנובר בבריטניה. הואיל ובעלה היה שייך לבית סקסה-קובורג-גותה, יורשה, אדוארד השביעי, היה המונרך הבריטי הראשון משושלת זו.
שנות אלמנותה > מורשתה התרבותית והחברתית

עידן שלטונה של ויקטוריה היה עידן המהפכה התעשייתית, על כל השפעותיה על החברה, בעיקר העיור המהיר והחרפת הבדלי המעמדות. תקופה זו תוארה בכתביו של צ'ארלס דיקנס, שכתב באותה עת. באותה תקופה, ובמידה רבה בהשראתה של המלכה ויקטוריה, נוצר מה שכונה בדורות הבאים "מוסר ויקטוריאני", שעיקרו נאמנות לערכים פוריטניים (במשפחה) וקפיטליסטיים (בחיי החברה).