stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MAXXI

| --- | --- |

מבט מבפנים על MAXXI
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון אמנות עכשווית
 כתובת:  Via Guido Reni 4A, רומא
 מיקום:  עיריית רומא 
 מדינה:  איטליה 
 מייסדים:  המשרד לפעילויות ומורשת תרבותית 
 מבקרים בשנה:  84,624 (נכון ל־2020)
 מנהל:  מרגריטה גונצ'יונה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2010
 תאריך פתיחה רשמי:  2001
 אדריכל:  זהא חדיד
 מידות
 שטח:  20,000 מ"ר (נכון ל־2018) 
 קואורדינטות:  41°55′41″N 12°27′59″E﻿ / ﻿41.92807°N 12.46648°E﻿ / 41.92807; 12.46648
 www.fondazionemaxxi.it
  (למפת רומא מוגדלת) MAXXI(למפת רומא רגילה) MAXXI
 
המוזיאון הלאומי לאמנויות מהמאה ה-21 או MAXXI (באיטלקית: Museo nazionale delle arti del XXI secolo) הוא מוזיאון לאומי לאמנות עכשווית ולאדריכלות בשכונת פלמיניו ברומא, איטליה.
המוזיאון מנוהל על ידי קרן שהוקמה על ידי המשרד האיטלקי למורשת ופעילות תרבותית. הבניין תוכנן על ידי זהא חדיד, וזכה בפרס סטירלינג של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים בשנת 2010.
היסטוריה

זהא חדיד זכתה בתחרות עיצוב בינלאומית לעיצוב בניין המוזיאון. הגשתה כללה חמישה מבנים נפרדים, שרק אחד מהם הושלם. הוא נבנה באתר של צריף צבאי לשעבר.
בנייתו של המוזיאון נמשכה יותר מעשר שנים, והוא נפתח לקהל בשנת 2010. באותה השנה קיבלה את פרס סטירלינג לאדריכלות של המכון המלכותי לאדריכלים בריטים.
"הגרדיאן" כינה את בניין ה-MAXXI כ"יצירה הטובה ביותר של חדיד עד היום" וכ"יצירת מופת שמתאימה לשכון לצד פלאיה העתיקים של רומא".
תיאור

MAXXI מורכב משני מוזיאונים: "MAXXI אמנות" ו-"MAXXI ארכיטקטורה". החצר החיצונית המקיפה את המוזיאון מספקת מקום ליצירות אמנות רחבות היקף.
אוספים

אוספי הקבע של שני המוזיאונים הללו צומחים באמצעות רכישות ישירות, וכן באמצעות עמלות, תחרויות נושאיות, פרסים לאמנים צעירים, תרומות והלוואות קבועות.
הערות שוליים

↑  Riccardo Bianchini. "Zaha Hadid – The MAXXI Museum Rome – part 1". Inexhibit. נבדק ב-5 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Jonathan Glancey: Zaha Hadid's stairway into the future, in The Guardian, 16 November 2009, retrieved 5 July 2010
1 2  Rowan Moore: "Zaha Hadid's new Roman gallery joins the pantheon of the greats", in The Guardian, 6 June 2010, retrieved 5 July 2010
1 2  Fondazionemaxxi, retrieved 5 July 2010
↑  Junkin, Caitlin. "At Maxxi in Rome, Urban Gardens Bloom," New York Times. September 16, 2011; excerpt, "Natural and recyclable materials like pressed hay, soil and grass were used in construction of the archipelago, rendering an organic touch to the museum’s concrete areas"; retrieved 2011-09-28.
|  רומא |
| --- | --- | --- |
| רובעי רומא | אסקווילינו • בורגו • צ'ליו • טסטאצ'יו • טרסטוורה • טרווי • לודוויזי • מונטי • רגולה • ריפה • סאלוסטיאנו • סן סבא • פראטי • סנט'אאוסטאקיו • סנטאנג'לו • פאריונה • פונטה • פיניה • קאסטרו פרטוריו • קולונה • קמפו מרציו • קמפיטלי |  |
| אתרים מרכזיים | קולוסיאום • מזרקת טרווי • כיכר ונציה • פיאצה דל פופולו • פיאצה נאבונה • פורום רומאנום • המדרגות הספרדיות • הפנתאון |  |
| כנסיות | הבזיליקות הפטריארכליות • בזיליקת סנטה מריה מג'ורה • בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו • סנטה מריה דל פופולו • סנטה מריה סופרה מינרווה • בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות • סנטה מריה דיי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו |  |
| מוזיאונים | ארמון ברבריני • גלריה בורגזה • הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית • הגלריה העירונית לאמנות מודרנית • המוזיאון היהודי של רומא • המוזיאון לתרבות הרומית • מוזיאוני הוותיקן • מוזיאון השואה • המוזיאונים הקפיטוליניים • קיוסטרו דל ברמנטה • MAXXI |  |
| הוותיקן | בזיליקת פטרוס הקדוש • הקפלה הסיסטינית • טירת סנטאנג'לו |  |
| שבע גבעות רומא | גבעת האוונטין • גבעת אסקווילינו • גבעת וימינאליס • גבעת הפאלאטיום • גבעת הקווירינאליס • גבעת הקפיטולין • גבעת קאיליוס |  |
| אחר | נהר הטיבר • יהדות רומא • אי הטיבר • כביש הטבעת של רומא • ספיינצה – אוניברסיטת רומא |  |
פורטל רומא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461886605171  PLWABN: 9810672667605606  BIBSYS: 11041349  BnF: cb15578321w (data)  CiNii: DA18741917  GND: 10070606-X  ICCU: VEAV063260  ISNI: 0000 0001 2159 2381  LCCN: nr2004028923  NSK: 000692592  RERO: 02-A018944806  SUDOC: 081194382  ULAN: 500290198  VIAF: 131794055   WorldCat (עם VIAF): 131794055
Him Too

Him Too או #HimToo (לעיתים גם #MenToo) היא תנועה חברתית התומכת בגברים נפגעי תקיפות מיניות ואונס בדוי, שנהייתה פופולרית באוקטובר 2018 לאחר ציוץ של אם על כך שבנה חושש לצאת לדייט בשל האקלים של האשמות אונס בדוי. התנועה ידועה גם בשל חלקה במועמדותו של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית
היסטוריה

המשמעות של ההאשטאג #HimToo השתנתה כל הזמן במהלך קיומו. כאשר נעשה בו שימוש לראשונה לפני 2015, להאשטג לא היה משמעות פוליטית, אלא יותר הכרה בהשתתפותו או בנוכחותו של זכר בפעילות.
ההאשטג #HimToo החל לשאת קונוטציה פוליטית לראשונה ב-2016, על אף שהיא עדיין לא עסקה בנושאים הנוגעים להאשמות על אונס או בנושאים הקשורים למגדר. במקום זאת, ההאשטג שימש לקריאות תמיכה במועמד סגן הנשיא לבחירות 2016, טים קיין מווירג'יניה. במהלך פרק הזמן הזה, ההאשטאג #ImWithHer התייחס להילרי קלינטון, בעוד ש-#HimToo התייחס לקיין. מאוחר יותר, תומכיו של דונלד טראמפ השתמשו בהאשטאגים #HimToo ו-#LockHerUp כדי לבקר את הילרי קלינטון וברק אובמה.
ההאשטג #HimToo התחבר להאשמות על אונס לראשונה ב-2018 בעקבות תנועת ה-Me Too כאשר אם בארצות הברית צייצה על בנה עם ההאשטאג #HimToo. היא טענה שבנה, פיטר הנסון, פוחד לצאת לדייטים בשל האשמות אונס בדוי. הנסון עצמו הכחיש את הציוץ של אמו, ואמר שהוא לא נמנע מדייטים מחשש שיואשם בהתנהגות מינית לא נכונה, וכי הוא מעולם לא יתמוך ב-#HimToo, וכי הוא תומך בתנועת #MeToo. ההאשטאג צבר פופולריות בשל ביקורת על האשמות על אונס, במיוחד לאחר שהשחקנית אסיה ארג'נטו, אחת המנהיגות הגדולות של תנועת MeToo#, הואשמה בתקיפה מינית של השחקן ג'ימי בנט כשהיה קטין וזו שילמה לו 380,000 דולר במסגרת הסכם סודיות.
במהלך מועמדותו של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית, ההאשטאג #HimToo זכה לפופולריות מחדש להגנתו של קוואנו. אנשים השתמשו בהאשטאג #HimToo כדי להביע תמיכה בקוואנו וכדי לבקר נשים שלכאורה האשימו האשמות אונס בדוי. ההאשטאג התפתח לאחר מכן ושומש באופן כללי יותר על גברים מפני האשמות אונס בדוי. #HimToo נהיה אנטי-תזה של MeToo# כקריאה להוגנות כלפי גברים במהלך דיוני תקיפה מינית על ידי טענה שאין לרמוז על גברים כאשמים לפני שמתחילים דיוני תקיפה מינית.
ב-17 בנובמבר 2018 נערכה עצרת התומכת בתנועת #HimToo בהנחיית חברת Patriot Prayer (אנ') היילי אדמס במרכז העיר פורטלנד, אורגון. לדברי אדמס, היא וכ-40 אחרים התאספו כדי להראות תמיכה בגברים שהיו קורבנות של האשמות אונס בדוי והאשימו את תנועת ה-MeToo# בכך. הדוברים שיתפו סיפורים על האשמות אונס בדוי ודיברו על נקודות אחרות הנוגעות לזכויות גברים. ג'ואי גיבסון (אנ'), מנהיג תנועת ה-Patriot Prayer, נאם בעצרת #HimToo. רבים מהמשתתפים והנואמים של העצרת היו קשורים לגיבסון ולקבוצה הפוליטית.
הפגנה נגדית של Antifa (אנ'), הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה ו-Popular Mobilizations בהשתתפות 350 בני אדם נערכה בקרבת מקום כדי להביע את תמיכתם בנפגעות תקיפה מינית ובתנועת MeToo# תחת הכרזה "Survivors are Everywhere" (בתרגום לעברית: "שורדים נמצאים בכל מקום") ותחת ההאשאג #SupportersAreEverywhere.
לאחר העצרת, היו עימותים בין המפגינים, שכללו בתרסיסי פלפל, זיקוקים, בקבוקי תבערה, נורים, ספריי חוטים ופצצות עשן. העימותים הסתיימו בשישה מעצרים.
ביקורת

תנועת ה-#HimToo ספגה ביקורת על הנצחת מיתוסים על האשמות אונס בדוי. ניתוח של Vox Media (אנ') מצא כי רק כ-0.005% מהגברים האמריקאים מואשמים באופן בדוי מדי שנה, בעוד שסקר משנת 2018 מצא כי כ-81% מהנשים וכ-43% מהגברים התמודדו עם הטרדה ותקיפה מינית. נשים בפרט נאבקות עם המיתוס של #HimToo, שכן אונס מדווח פחות ולעיתים קרובות מתמודד עם חוסר אמון או אשמה בתקיפות. ה-FBI דיווח כי כ-8% ממעשי האונס נקבעו כבלתי מבוססים, בעוד שמחקרים אחרים מציבים את הנתון לעד 2% ממעשי האונס המדווחים.
הערות שוליים

1 2  North, Anna (10 באוקטובר 2018). "#HimToo, the online movement spreading myths about false rape allegations, explained". Vox. New York City: Vox Media. ארכיון מ-2018-10-16. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  Ellis, Emma Grey (27 בספטמבר 2018). "How #HimToo Became the Tagline of the Men's Rights Movement". Wired. ISSN 1059-1028. ארכיון מ-2018-12-01. נבדק ב-3 באפריל 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "Mother's #HimToo tweet ignites viral meme, and her embarrassed son clarifies". Today. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2018. נבדק ב-3 באפריל 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "How a US mom's Him Too tweet about her son backfired hilariously". India Today. Noida, Uttar Pradesh, India: Living Media. 10 באוקטובר 2018. ארכיון מ-2019-03-12. נבדק ב-15 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Morris, Amanda (11 באוקטובר 2018). "#HimToo: Left And Right Embrace Opposing Takes On Same Hashtag". NPR. ארכיון מ-2018-11-04. נבדק ב-3 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dixon Kavanaugh, Shane (2018-11-16). "Dueling demonstrations set for Portland days after protest ordinance fails". The Oregonian (באנגלית). נבדק ב-2021-03-10.
↑  "6 arrested after dueling #MeToo, #HimToo protests in Portland". Statesman Journal (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-06-16.
↑  "Portland Police Hear Fiery Testimony After Lieutenant's Texts". opb (באנגלית). ארכיון מ-2024-06-16. נבדק ב-2024-06-16.
↑  Linton, Caroline (20 בנובמבר 2018). "Portland police report weapons at demonstrations". CBS News (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2020-11-08. נבדק ב-2021-03-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Casiano, Louis (2018-11-17). "Patriot Prayer rally in Portland, Ore., leads to 6 arrests as groups clash". Fox News (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-03-08. נבדק ב-2019-04-03.
↑  Wilson, Jason (18 בנובמבר 2018). "Arrests and clashes as rival right and left rallies descend on Portland again". The Guardian. נבדק ב-30 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  North, Anna (2018-10-10). "#HimToo, the online movement spreading myths about false rape allegations, explained". Vox. ארכיון מ-2018-10-16. נבדק ב-2019-05-01.
↑  Kay, Katty (2018-09-18). "The truth about false assault accusations by women" (באנגלית בריטית). ארכיון מ-2024-08-06. נבדק ב-2024-06-16.
Lady Madonna

Lady Madonna הוא שיר רוק של להקת הביטלס שנכתב על ידי פול מקרטני (עם קרדיט משותף, כמקובל אצל הביטלס, ללנון-מקרטני). השיר הוקלט באולפני אבי רוד ב-3 בפברואר וב-6 בפברואר, לפני שהביטלס יצאו למסעם בהודו, ויצא במרץ 1968 כסינגל יחד עם השיר "The Inner Light" (הפעם הראשונה ששיר של ג'ורג' האריסון הופיע כבי סייד של סינגל). זהו הסינגל האחרון של הלהקה שיצא תחת חברת ההפקה פארלופון באנגליה; הסינגל "Hey Jude", שיצא באוגוסט של אותה שנה, כבר יצא תחת אפל רקורדס. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים באנגליה ולמקום הרביעי במצעדים בארצות הברית.
השראה

הפסנתר בשיר מושפע מפסנתרן הבלוז של שנות ה-50 פאטס דומינו. פול מקרטני אמר בשנת 1994:
'Lady Madonna' היה ניסיון שלי לכתוב בפסנתר בלוז ווגי-בוגי... משום מה, זה הזכיר לי את פאטס דומינו, אז התחלתי לשיר חיקוי שלו. זה לקח את הקול שלי למקום מוזר.
דומינו בעצמו עשה גרסת כיסוי לשיר.
השיר, ובמיוחד הפתיחה, דומה לשיר של האמפרי ליטלטון "בד פני בלוז" (1956). ג'ון לנון עזר לכתוב את המילים המתארות את שגרת חייה של אשה (אולי אם יחידנית) המתמודדת עם בעיה חדשה בכל אחד מימות השבוע. המילים "see how they run" נכללו בשיר לאחר שהציע לכלול אותן (הן הופיעו כבר בשיר "I Am the Walrus"). יש הקושרים את השיר לרקע הקתולי של משפחתו של מקרטני ולאמו, שהייתה מיילדת. מקרטני עצמו סיפר שקיבל השראה לשיר אחרי שראה במגזין נשיונל ג'אוגרפיק תמונה של אישה מניקה תחת הכותרת "Mountain Madonna".
השיר הוקלט בחמישה טייקים ב-3 וב-6 בפברואר 1968 באולפני EMI (לימים אולפני אבי רוד) בלונדון. מקרטני הקליט את חלק הפסנתר של השיר, כשהוא מלווה ברינגו סטאר בתופים. האריסון ולנון הוסיפו את קטעי הגיטרה, מקרטני צירף את גיטרת הבס וסטאר הוסיף קטעי תופים נוספים. מקרטני הקליט את השירה (בסגנון אלביס פרסלי) ולנון והאריסון הקליטו קולות רקע. בהמשך הוקלטו כלי נשיפה.
ביצוע

פול מקרטני - שירה ראשית,גיטרה בס, פסנתר, מחיאות כפיים
ג'ון לנון - קולות רקע, גיטרה מובילה, מחיאות כפיים
ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרה מובילה, מחיאות כפיים
רינגו סטאר - תופים, תופי מברשות, מחיאות כפיים
ביל פוביי ורוני סקוט - סקסופון טנור
ביל ג'קמן והנרי קליין - סקסופון בריטון
ג'ורג' מרטין - מפיק
ג'ף אמריק וקן סקוט - הנדסת קול
Immortal (שיר של מרינה אנד דה דיימונדס)

| --- | --- |

 סינגל שיווקי בביצוע מרינה אנד דה דיימונדס
 מתוך האלבום Froot
 יצא לאור:  1 בינואר 2015
 סוגה:  סינת'פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  5:21
 חברת תקליטים:  אטלנטיק
 כתיבה:  מרינה דיאמנדיס
 הפקה:  דייוויד קוסטן
Immortal (בעברית: בת אלמוות) הוא שיר של הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, הידועה בשם הבמה שלה לשעבר, מרינה אנד דה דיימונדס. השיר יצא לאור ב-1 בינואר 2015 להורדה דיגיטלית, כשיר השלישי מתוך הקמפיין "froot of the month" וכסינגל שיווקי מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Froot.
רקע והרכב

ב-30 בדצמבר 2014, פרסמה דיאמנדיס את מילות השיר בטוויטר. יום לאחר מכן, חשפה בטוויטר ובאינסטגרם את עטיפת הסינגל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר למעלה מ-17 מיליון השמעות בסך הכל.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי פול קסלין, ויצא לאור ב-31 בדצמבר 2014, יום השנה החדשה. הקליפ צולם בחדר חשוך, בו דיאמנדיס לבושה בחליפה לבנה ומאחוריה מוקרן קולאז' קטעים של עצמה בילדותה, וכן ילדים ומבוגרים אחרים.
ביקורות

בדומה לקודמיו, "Immortal" זכה להערכה מצד מבקרי המוזיקה. אלי סזוביאק מ-PopCrush התייחסה לקליפ ולנושא השיר וכתבה, "מרינה מעולם לא עידנה את מילות שיריה, ובמקום זאת שמרה על תחושה אפלה ומופנמת יותר. הקליפ האחרון שלה אינו יוצא מן הכלל". לורנס דיי מ-The Line of Best Fit תיאר את השיר כ-"בלדה סלונית נוצצת שעוסקת במוטיבים קיומיים" וכ-"ככל הנראה השיר האפל ביותר שהיא כתבה אי פעם".
הערות שוליים

↑  FROOT by Marina and The Diamonds (באנגלית אמריקאית), 2015-03-09, נבדק ב-2022-05-15
↑  Diamandis, Marina (30 בדצמבר 2014). "Immortal". Twitter. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Diamandis, Marina (31 בדצמבר 2014). "Froot of the Month: Blueberry". Twitter. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Diamandis, Marina (30 בדצמבר 2014). "🔹 NEON NATURE 🔹". Twitter. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Froot, נבדק ב-2022-05-15
↑   MARINA AND THE DIAMONDS - Immortal [Official Music Video], סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:24)
↑  "Marina and the Diamonds Releases Music Video for 'Immortal'". PopCrush. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Marina Diamandis talks candidly about growing up and finally taking control of her sound and identity with third album FROOT". The Line of Best Fit. נבדק ב-15 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| מרינה דיאמנדיס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | The Family Jewels • Electra Heart • Froot • Love + Fear • Ancient Dreams in a Modern Land |  |
| מיני-אלבומים | Mermaid vs Sailor • The Crown Jewels • iTunes Festival: London 2009 • The American Jewels • iTunes Festival: London 2010 • Froot Acoustic • Love + Fear (Acoustic) |  |
| סיבובי הופעות | The Family Jewels Tour • The Lonely Hearts Club Tour • Neon Nature Tour • Love + Fear Tour • Ancient Dreams in a Modern Land Tour |  |
| מרינה דיאמנדיס – שירים |
| --- | --- | --- |
| The Family Jewels | "Obsessions" • "Mowgli's Road" • "Hollywood" • "I Am Not a Robot" • "Oh No!" • "Shampain" |  |
| Electra Heart | "Bubblegum Bitch" • "Primadonna" • "Starring Role" • "Power & Control" • "Teen Idle" • "Radioactive" • "How to Be a Heartbreaker" |  |
| Froot | "Froot" • "Happy" • "I'm a Ruin" • "Forget" • "Blue" • "Immortal" |  |
| Love + Fear | "Handmade Heaven" • "Superstar" • Orange Trees" • To Be Human" • "Karma" |  |
| Ancient Dreams in a Modern Land | "Man's World" • "Purge the Poison" • "Ancient Dreams in a Modern Land" • "Venus Fly Trap" • "Happy Loner" |  |
| שיתופי פעולה | "Disconnect" • "Baby" |  |
| שירי פסקולים | "About Love" |  |
Her (שיר של מייגן די סטליון)

"Her" (בעברית: "שֶׁלָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. הוא יצא לאור ב-15 באוגוסט 2022, בהוצאת חברות התקליטים 300 אנטרטיינמנט ו-1501 סרטיפייד, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני שלה, Traumazine‏ (2022).
השיר הגיע למקום ה-19 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מייגן פיט, אלכס פטיט, קיווה רוקמה, מאליבו בייבי וגם ווהן אוליבר והופק על ידי קאש-מאני-AP, יאנג-קיו, בייבי וגם ווהן אוליבר. "Her" הוא שיר היפ האוס שמוצא את מייגן די סטליון מתפארת בכישורי הראפ שלה כאישה, וכן מבטל את השונאים שלה ואת הביקורת השלילית כלפיה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-20 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-15 באוגוסט 2022 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של מייגן די סטליון.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-7.3 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 164 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 62 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד ה-R&B/היפ-הופ איירפליי | 39 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 24 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 500,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 15 באוגוסט 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | 300 • 1051 |  |
הערות שוליים

↑  מייגן פיט, אלכס פטיט, קיווה רוקמה, מאליבו בייבי, ווהן אוליבר
↑  קאש-מאני-AP, יאנג-קיו, בייבי, ווהן אוליבר
1 2 3  Megan Thee Stallion – Her, נבדק ב-2022-10-15
↑  Traumazine by Megan Thee Stallion, Genius (באנגלית)
↑  Megan Thee Stallion, Billboard (באנגלית אמריקאית)
↑  Abby Jones, Song of the Week: Megan Thee Stallion Delivers an Ode to Perseverance with "Her", Consequence, ‏2022-08-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Kyann-Sian Williams, Megan Thee Stallion – 'Traumazine' review: the good-time Houston Hottie lashes out, NME, ‏2022-08-15 (באנגלית בריטית)
↑  Craig Jenkins, Megan Thee Stallion Takes Control of Her News Cycle, Vulture, ‏2022-08-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Megan Thee Stallion Proved She's Incomparable On The New Song “Her”, Elite Daily (באנגלית)
↑  Ibrahim, Shamira (2022-08-19). "Megan Thee Stallion resets her terms with 'Traumazine'". NPR (באנגלית). נבדק ב-2022-10-15.
↑  Her, 2022-08-12, נבדק ב-2022-10-15
1 2  Megan Thee Stallion - Her [Official Video], נבדק ב-2022-10-15
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| מייגן די סטליון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Good News • Traumazine • Megan |  |
| מיקסטייפים | Fever • Something for Thee Hotties |  |
| מיני-אלבומים | Make It Hot • Tina Snow • Suga |  |
| סינגלים | "Cocky AF" • "Big Ole Freak" • "Sex Talk" • "Realer" • "Hot Girl Summer" • "All Dat" • "Ride or Die" • "Diamonds" • "B.I.T.C.H" • "Captain Hook" • "Freak" • "Savage" • "Girls in the Hood" • "Don't Stop" • "Body" • "Cry Baby" • "I'm a King" • "On Me (Remix)" • "Thot Shit" • "Butter (Remix)" • "SG" • "Megan's Piano" • "Sweetest Pie" • "Plan B" • "Pressurelicious" • "Her" • "Ungrateful" • "Cobra" • "Not My Fault" • "Hiss" • "Wanna Be" • "Boa" • "Mamushi" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Talk (Remix)" •  "She Live" • "Pose (Remix)" • "Big Booty" • "RNB" • "WAP" • "Thick (Remix)" • "34+35 (Remix)" • "Beautiful Mistakes" • "It Was a... (Masked Christmas)" • "Lick" • "Bongos" |  |
| שירים אחרים | "Cash Shit" • "Shots Fired" • "Anxiety" • "Otaku Hot Girl" |  |
| סיבובי הופעות | "Hot Girl Summer Tour" |  |
In the Court of the Crimson King

In the Court of the Crimson King (בחצרו של מלך הארגמן) הוא אלבומה הראשון של להקת קינג קרימזון. האלבום נחשב לאבן דרך חשובה בהתפתחות הרוק המתקדם. באלבום חמש רצועות, אורך כל רצועה נע בין 6 ל-12 דקות. האלבום יצא לראשונה בשנת 1969 ויצא מאז במהדורות שונות על גבי ויניל ותקליטור. הפקת האלבום משופעת בצליל המלוטרון בנגינתו של איאן מקדונלד. המלוטרון היה כלי נגינה חדש ולא שכיח באותה תקופה, והשימוש בו באלבום זה השפיע על אמנים רבים ובעיקר על הפקות רוק מתקדם וסימפוני.
שירי האלבום

| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 21st Century Schizoid Man  | פיטר סינפילד | 7:20 |
| 2. | I Talk to the Wind  | פיטר סינפילד | 6:05 |
| 3. | Epitaph  | פיטר סינפילד | 8:47 |
| 4. | Moonchild  | פיטר סינפילד | 12:11 |
| 5. | The Court of the Crimson King  | פיטר סינפילד ואיאן מקדונלד | 9:25 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 43:45 |
שירי האלבום > 21st Century Schizoid Man

21st Century Schizoid Man הוא השיר הפותח את האלבום. המילים כנראה מתייחסות למלחמת וייטנאם [דרוש מקור]. שירתו של לייק בבתים של השיר נשמעת כעוברת דרך מכשיר קשר או מגה-פון. השיר כולל קטע מעבר אלתורי בשם Mirrors. לייק, שעזב את הלהקה לאחר הקלטת האלבום והצטרף ללהקה אמרסון, לייק ופאלמר, נהג לבצע את השיר בהופעותיהם. השיר נמצא בארבעה מאלבומי ההופעה של הלהקה. השיר סומפל בשירו של קניה וסט, "Power".
שירי האלבום > I Talk to the Wind

I Talk to the Wind הוא השיר השני באלבום. השיר מתחיל מיד אחרי סוף השיר 21st Century Schizoid Man. בניגוד מוחלט לקודמו, זהו שיר שליו עם לחן נעים ושקט, שכולו מלווה על ידי חליל. המוזיקה נכתבה על ידי איאן מקדונלד והמילים נכתבו על ידי פיטר סינפילד. השיר הוא משיריה המפורסמים ביותר בישראל של הלהקה, ובשנות ה-2000 הוא היה כלול ברשימת ההשמעה של גלגלצ. השיר גם בוצע בהופעות של פריפ וגרג לייק ב-2010. לשיר קיימות מגוון גרסאות כיסוי, ביניהן גם ישראלית, בביצועו של האמן עוזי נבון ו"אנט".
שירי האלבום > Epitaph

Epitaph הוא השיר השלישי באלבום. השיר מציג שימוש כבד במלוטרון, וכמו השיר הראשון באלבום, 21st Century Schizoid Man, למילות השיר יש תחושה מובהקת של דיסטופיה. שם השיר שימש לשם אלבום הופעה של הלהקה שנקרא Epitaph. אמרסון, לייק ופאלמר שילבו חלק מהשיר בביצוע החי של השיר Tarkus מהאלבום Tarkus. ב-1976, יצא לאור השיר כסינגל כצד א' והצד השני של הסינגל הוא 21st Century Schizoid Man.
שירי האלבום > Moonchild

Moonchild הוא השיר הרביעי באלבום. השיר מחולק לשני קטעים: The Dream ("החלום") ו-The Illusion ("האשליה").
The Dream הוא בלדה משופעת בצלילי מלוטרון שנמשכת כשתיים וחצי דקות. לאחר מכן המוזיקה הופכת לאלתור אינסטרומנטלי של הלהקה בעל צורה חופשית (נקרא The Illusion) אשר נמשך עד סוף השיר. השיר הוא יצירה משותפת של כל חברי הלהקה - סינפלד כתב את הטקסט והוא הולחן על ידי כל חברי הלהקה. בגרסת רימאסטר של האלבום שיצאה בשנת 2009 בעריכתם של רוברט פריפ וסטיבן וילסון (מנהיג להקת פורקיופיין טרי), נחתכו מתוך השיר כשתיים וחצי דקות, בין היתר עם קטע שבו פריפ מנגן את השיר The Surrey with the Fringe on Top מתוך המחזמר Oklahoma! מאת רוג'רס והאמרסטין. המהדורה כוללת את העריכה המקורית בתור רצועת בונוס.
שירי האלבום > The Court of the Crimson King

The Court of the Crimson King הוא השיר החותם את האלבום. השיר יצא לאור כסינגל כשהוא מחולק על פני שני הצדדים של התקליטון.
השיר הגיע למקום ה-80 במגזין הבילבורד. יחד עם Heartbeat, אלו שני השירים היחידים שנכללו במצעדים בארצות הברית. בשיר שולט ריף הנשמע במלוטרון. החלק הראשי של השיר מורכב מארבעה בתים המחולקים ביניהם באמצעות קטע אינסטרומנטלי בשם The Return of the Fire Witch ("שובה של מכשפת האש"). שיאו של השיר נשמע בדקה השמינית אולם אחריו מגיעה רפריזה זעירה בת שתי דקות בשם The Dance of the Puppets ("מחול הבובות"). השיר מסתיים בסוף פתאומי חסר משקל מוזיקלי. לשיר הוקלטו גרסאות כיסוי רבות, בין היתר על ידי שניים מחברי הלהקה לשעבר איאן מקדונלד וג'ון ווטון לצד חבר ג'נסיס, סטיב האקט באלבום ההופעה של האקט. השיר הופיע במספר סרטים.
עטיפת האלבום

עטיפת האלבום, מהידועות בתעשיית המוזיקה המערבית, עוצבה על ידי בארי גודבר, מתכנת מחשבים במקצועו שהיה ידיד של חבר הלהקה פיטר סינפילד. סינפילד ביקש מגודבר שיצייר דיוקן עצמי שלו, והתוצאה הפכה לעטיפת האלבום [דרוש מקור]. גודבר נפטר בפברואר 1970 בגיל 24 מהתקף לב, זמן קצר אחרי יציאת האלבום. זו הייתה עטיפת האלבום היחידה שצייר והיא נמצאת כיום בבעלותו של מנהיג הלהקה רוברט פריפ. פריפ אמר על גודבר:
"פיטר הביא את הציור והלהקה אהבה אותו. השבתי לא מזמן את המקור מהמשרדים המקוריים של EG כי הם החזיקו אותו במקום שבו נחשף לאור בהיר והיה סיכון שייהרס, אז לקחתי אותו משם בסופו של דבר. בעטיפת האלבום החיצונית מופיע האיש הסכיזורפני (21st Century Schizoid Man) ובפנים נמצא מלך הארגמן (The Court of the Crimson King). אם מכסים את החיוך, אפשר לראות בעיניים עצב מדהים. מה אפשר להוסיף? הוא משקף את המוזיקה."
אם מכסים את החיוך של מלך הארגמן שנמצא מבפנים לתקליט, כמו שפריפ אמר, ניתן לראות כי הוא עצוב, אך יש שמספקים פירוש שונה ודווקא חושבים שהוא תחת השפעת סמים. טענה זו נובעת מהעיניים האדומות, שמעידות על שימוש בסמים, אך דבר זה יכול לנבוע גם מבכי.