stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנסון מאונט
פילמוגרפיה > פודקאסט

אנסון כותב, מפיק ומארח את הפודקאסט "The Well" עם חברו ברנאן אדגנס. הוא שימש כמספר בפודקאסט של פסאודופוד, וקרא את סיפורו של תומאס ליגוטי "מנהל העיר".
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | דמות | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | הרוע שבפנים | סבסטיאן קסטלנוס | מדבב |  |
| 2015 | המשימה | סבסטיאן קסטלנוס | מדבב | הופעת קמע |
תה שחור

תה שחור
תה שחור
תה שחור הוא סוג נפוץ של תה. הוא מיוצר מעלי צמח התה שעברו תהליך חימצון ארוך מאוד יחסית לתה ירוק, תה לבן או תה אולונג. הוא חזק יותר בטעם ומכיל יותר קפאין מסוגי התה הללו.
בסינית התה השחור ידוע בשם "תה אדום" (במנדרינית הונגצ'ה 红茶, ביפנית קוצ'ה 紅茶), זהו כנראה תיאור מדויק יותר של צבע הנוזל.
בעוד שתה ירוק מאבד מטעמו לאחר שנה, תה שחור שומר על טעמו מספר שנים. מסיבה זו הוא נסחר רבות בעולם הישן, ולבני תה מיובש אפילו שימשו כמטבע במונגוליה, בטיבט ובסיביר במאה ה-19. כיום כבר לא דוחסים תה שחור ללבנים, אלא רק תה מותסס. תה שחור הוא התה המסורתי המוכר בתרבות המערבית. למרות שתה ירוק מתחיל לצבור פופולריות, התה השחור מהווה 90% מהתה הנמכר במערב.
המונח "תה שחור" מתייחס בבריטניה גם לתיאור כוס תה ללא חלב, בעוד שהוספת חלב היא הנוהג המקובל.
סוגי תה שחור

תה אסאם הודי
תה ציילוני מסרי לנקה
תה דרג'ילינג ממערב בנגאל בהודו
תה קימון מסין (בעיקר מחוז אנחווי)
תה נילג'ירי מהודו
תה ריזה מטורקיה
הדור השקט

הדור השקט (באנגלית: Silent Generation) הוא הדור הדמוגרפי אשר נולד בעולם המערבי לאחר דור מלחמת העולם השנייה ולפני דור הבייבי בום. לרוב הכוונה לאלה שנולדו בין השנים 1926–1945. לפי גישה זו נכון ל־2025 בני דור זה הם בסביבות הגילאים 79 עד 97. המונח "הדור השקט" הוטבע בכתבה ב"מגזין טיים" מ-5 בנובמבר 1951 שעסקה בבני הנוער של אותה התקופה.
סביהם של בני הדור השקט היו לרוב מדור המיסיונרים או הצעירים שבדור האבוד, הוריהם השתייכו לדור מלחמת העולם השנייה, ילדיהם השתייכו לדור הבייבי בום ודור ה-X ונכדיהם לרוב הם דור ה-Y ולעיתים אף בני דור ה-Z.
טביעת המונח

המונח "הדור השקט" אשר הוטבע לראשונה בכתבה במגזין "טיים" ב -5 בנובמבר 1951 בו צוין כי לדור זה אין שאיפות גדולות, אך כי בני הדור השקט למדו כיצד לשרוד בצורה הטובה ביותר במצבים הקשים ביותר.
מאפיינים כלליים

אף על פי שמהדור השקט היו בעולם המערבי כמה ממנהיגי תנועות האזרח הבולטים ביותר בהיסטוריה, מרבית חברי הדור השקט מתאפיינים ברצונם להתמקד בקריירה על פני אקטיביזם. בארצות הברית היה דור זה קטן יחסית בשל השפעות המשבר הכלכלי הקשה של שנות ה-30, ומלחמת העולם השנייה בראשית שנות ה-40. ישנם כ-55 מיליון אנשים אשר נולדו בדור השקט, המורכב מאנשים שנלחמו במהלך מלחמת העולם השנייה או שהיו ילדים בתקופה זו. לטענת הסוציולוג האמריקאי אלווד קרלסון בני הדור השקט היו הדור הראשון בהיסטוריה, אשר היו קטנים מבחינה מספרית מהדור שבא לפניו, אך הוא כינה את בני הדור "בני המזל", משום שלטענתו, על אף שבני הדור השקט נולדו במהלך השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה, הם שגשגו במידה רבה יחסית בבגרותם במהלך שנות ה-50 ושנות ה-60. בנוסף לכך, במהלך תקופה זו שיעור התעסוקה היה גם גבוה יותר בהשוואה לדורות הקודמים ולדורות שיבואו אחריו. הם היו גם בריאים יותר וגיל הפרישה שלהם היה מוקדם יותר.
מאפיינים כלליים > השפעות השפל הגדול

קשיים כלכליים ועוני - השפל הגדול הכניס את הדור השקט למצוקות כלכליות מגיל צעיר מאוד. רבים היו עדים להוריהם נאבקים באבטלה או בתת-תעסוקה, מה שהוביל לאי יציבות כלכלית ולעוני. חשיפה מוקדמת זו לאי ודאות כלכלית החרישה בהם נטייה לחסכנות ומוסר עבודה חזק, תכונות שישפיעו על התנהגויותיהם גם בבגרותם.
ערך החינוך - למרות הקשיים הכלכליים של אותה תקופה, או אולי בגללן, החינוך נתפס כדרך קריטית לצאת מהעוני. הדור השקט המשיך בחינוך בתקווה להבטיח עתיד טוב יותר, ותרם לעלייה בשיעורי סיום התיכון והמכללות בתקופה שלאחר המלחמה. דגש זה על חינוך היה גם אסטרטגיית הישרדות וגם שאיפה ליציבות ושגשוג.
שמרנות פוליטית וחברתית - חוסר היציבות והמהפך שחוו במהלך שנותיהם הראשונות הובילו רבים בדור השקט להעריך יציבות, סדר ומסורת. כמבוגרים, הם נוטים להיות בעלי דעות שמרניות יותר על פוליטיקה וחברה, ומעדיפים שינוי מצטבר על פני מהפך קיצוני.
אמון בממשלה - עבור רבים, מדיניות ה"ניו דיל" שיישם הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט כדי להילחם בשפל הגדול ייצגה גלגל הצלה. זה הוביל לאמון כללי בממשלה להתערב בכלכלה ולדאוג לרווחה המשותפת, סנטימנט שעמד בניגוד לאתוס האינדיבידואליסטי יותר של הדורות הקודמים.
מוסר עבודה - לאחר שהיו עדים למאבקים של הוריהם בתקופת השפל, הדור השקט פיתח מוסר עבודה חזק, המאופיין לרוב בנאמנות למעסיקיהם ובמסירות ליציבות בעבודה. האתיקה הזו הייתה תגובה ישירה לחוסר הביטחון הכלכלי של נעוריהן.
אישים בולטים שמזוהים עם הדור השקט

אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "הדור השקט" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
ניל ארמסטרונג (1930 - 2012), אסטרונאוט אמריקאי שהתפרסם בזכות היותו האדם הראשון שצעד על אדמת הירח.
אלביס פרסלי (1935 - 1977), זמר אמריקאי מהזמרים המצליחים והמשפיעים במאה ה-20. זכה לכינוי "מלך הרוק אנד רול", או בכינוי המקוצר "המלך". בנוסף היה שחקן קולנוע מצליח והשתתף ב-33 סרטים.
מרטין לותר קינג (1929 - 1968), כומר בפטיסטי אפרו-אמריקאי, לוחם למען זכויות האדם של שחורים בארצות הברית, הוגה דעות מרכזי של התנועה לזכויות האזרח
בוב דילן (נולד ב-1941), זמר-יוצר אמריקאי-יהודי, הנחשב לאחד מגדולי הכותבים במוזיקה הפופולרית האמריקאית.
ג'יימס דין (1931 - 1955), שחקן קולנוע אמריקאי.
מרילין מונרו (1926 - 1962), הייתה שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית.
גלוריה סטיינם (נולדה ב-1934), פמיניסטית, ופעילת זכויות אדם אמריקאית ממוצא יהודי אשר הוכרה בארצות הברית כמובילה ודוברת התנועה הפמיניסטית האמריקאית החל מסוף שנות ה-60.
מוחמד עלי (1942 - 2016) - מתאגרף אמריקאי במשקל כבד. נחשב לדעת רבים למתאגרף במשקל כבד הטוב בכל הזמנים.
ג'ו ביידן (נולד ב-1942) - נשיא ארצות הברית ה-46, הראשון מבני דור זה שמכהן כנשיא.
וורן באפט (נולד ב-1930) - משקיע אמריקאי ומנהל השקעות, נחשב לאחד האנשים העשירים והמוצלחים בעולם בתחום ההשקעות.
מלקולם אקס (1925 - 1965) - אקטיביסט אפרו-אמריקאי בתנועה לזכויות האזרח ואחד מהדמויות המרכזיות בתנועה האזרחית של שחורים בארצות הברית.
רוברט קנדי (1925 - 1968) - פוליטיקאי אמריקאי, שימש כשר המשפטים של ארצות הברית והיה דמות מרכזית במאבק לזכויות האזרח.
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "הדור השקט" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
צ'ה גווארה (1928 - 1967), מהפכן ומרקסיסט ארגנטינאי.
אנה פרנק (1929 - 1945), נערה יהודייה ילידת גרמניה שנספתה בשואה, והיומן שכתבה התפרסם בכל העולם.
מיכאיל גורבצ'וב (1931 - 2022), המנהיג הסובייטי האחרון שכיהן בשלטון כאשר ברית המועצות התפרקה בשנת 1991.
פידל קסטרו (1926 - 2016), מנהיג קובה משנת 1959, עת עלה במהפכה, עד 2008. הפך את מדינתו למדינה הקומוניסטית הראשונה בחצי הכדור המערבי.
מרגרט תאצ'ר (1925 - 2013) - ראש ממשלת בריטניה, האישה הראשונה בתפקיד זה
ניל ארמסטרונג
אלביס פרסלי
בוב דילן
ג'יימס דין
מרילין מונרו
מרטין לותר קינג
מוחמד עלי
פידל קסטרו
אנה פרנק
Without Me (שיר של הלסי)

"Without Me" (בעברית: "בלעדיי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. השיר יצא לאור ב-4 באוקטובר 2018, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל ראשון מתוך האלבום, Manic.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והשלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי הלסי, לואי בל, בריטני אמרדיו, איימי אלן, טימבלנד, סקוט סטורץ' וג'סטין טימברלייק והופק על ידי לואי בל. שיר זה נחשב לשיר הסולו הראשון של הלסי אשר הצליח לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של הלסי ב-29 באוקטובר 2018, כמה שבועות לאחר שיצא כסינגל. הקליפ בוים על ידי קולין טילי. כמו כן, הוציאה הלסי עבור השיר גם קליפ שיווקי שפורסם לראשונה בספוטיפיי.
נכון לספטמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-427 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 6 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 33 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 2 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 86 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס\מיקס שואו איירפליי | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 1 |  |
|  בוליביה | מוניטור לטינו | 12 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 100 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 11 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 5 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 14 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 17 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 6 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 9 |  |
|  ישראל | רדיוס 100FM | 5 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 2 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 19 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 5 |  |
|  מלזיה | RIM | 2 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 5 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  סינגפור | RIAS | 3 |  |
|  סלובניה | SloTop50 | 20 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 23 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 37 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 10 |  |
|  פולין | ZPAV | 14 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 2 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 7 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 17 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 58 |  |
|  צרפת | SNEP | 39 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 98 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 2 |  |
|  קנדה | AC | 5 |  |
|  קנדה | CHR/Top 40 | 1 |  |
|  קנדה | Hot AC | 1 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 25 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 8 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 9 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 66 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים המוסטרמים | 36 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | זהב | 15,000 |
| אוסטרליה (ARIA) | 7× פלטינה | 490,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | 12× פלטינה | 12,000,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 40,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 90,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | 3× פלטינה | 1,800,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | 2× פלטינה | 60,000 |
| פורטוגל (AFP) | 2× פלטינה | 20,000 |
| קנדה (Music Canada) | 7× פלטינה | 560,000 |
| שוודיה (GLF) | 2× פלטינה | 160,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 15,485,000 |
רישיון נשק

רישיון נשק (הידוע גם בשם רישיון כלי ירייה) הוא רישיון או היתר שניתן על ידי מוסדות מסוימים (בדרך כלל על ידי המשטרה) של מדינה (לעיתים מחוז או עיר), המאפשר לבעל הרישיון לקנות, להחזיק, ובעת הצורך לעשות שימוש בכלי נשק (לרוב מדובר בנשק חם). לרוב מחזיק הרישיון כפוף למספר תנאים או הגבלות, במיוחד בכל הנוגע לדרישות אחסון או השלמת מטווחים וקורס בטיחות בנשק, כמו גם במרבית המדינות נעשות בדיקות רקע פסיכולוגיות ופליליות מקיפות בטרם ניתן הרישיון. המחזיק ברישיון נשק לרוב לא יוכל להיכנס עם נשקו לכל מקום בשטח הריבוני של המדינה בה הונפק לו הרישיון. הרישיונות מונפקים בהתאם למדיניות בקרת הנשק המקומית.
היקף ההיתר או הרישיון משתנה בהתאם לסוג הנשק ו\או הפעילות שלשמה נדרש הנשק. לדוגמה, רישיון עשוי לאפשר לבעליו לעסוק בציד, קליעה למטרה או לאפשר לבעליו להחזיק בנשק להגנה עצמית, לשאת נשק מוסתר, או להפעיל עסק (להיות סוחר נשק או נשק במקצועו). רובים, רובי ציד, אקדחים עשויים לדרוש רישיונות נפרדים (תלוי בשיפוט של המדינה או המחוז המנפיק). בצה"ל, אלו שמורשים להוציא רישיון לכלי אקדח אלו קצינים בצה"ל מדרגת סגן ומעלה ונגדים מדרגת רס"ר ומעלה (כולל מקבילים גם בעולם הביטחון), יוצאי יחידות קרביות, לוחמים לשעבר שהשתחררו רובאי 03 (חיל הים, חיל רגלים, חיל ההנדסה הקרבית, שריון, תותחנים).
ראו גם

התיקון השני לחוקת ארצות הברית
חוקי נשק בארצות הברית
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"' הדרך לרישיון הנשק תתקצר: בן גביר הודיע על רפורמה באגף כלי הירייה, בעיתון מקור ראשון
השר לביטחון לאומי ח"כ איתמר בן גביר, הנחה את האגף לרישוי כלי יריה לצאת למבצע חירום, על מנת לאפשר לאזרחים רבים ככל האפשר להתחמש
צעירים יותר וללא הכשרה צבאית: רפורמת הנשק של בן גביר עולה שלב
↑  חוק כלי הירייה, תש"ט - 1949, באתר Nevo.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329006105171  NKC: ph410032 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
פרשת חיים ולדר

פרשת חיים ולדר היא פרשת חשדות בהתעללות מינית שהתרחשה בחברה החרדית בישראל ונחשפה בשנת 2021. במרכזה עמד חיים ולדר, סופר ואיש חינוך חרדי מוכר, שהואשם בפגיעות מיניות חמורות במספר נשים וקטינות לאורך שנים. הפרשה, שהחלה בתחקיר עיתונאי, הסתיימה בהתאבדותו של ולדר והובילה לטלטלה בחברה החרדית בכל הנוגע להתמודדות עם פגיעות מיניות.
רקע

חיים ולדר (1968–2021) היה דמות מרכזית בעולם החינוך והספרות החרדי. במשך שלושה עשורים פרסם כ-80 ספרים, רובם לילדים ונוער, שזכו לפופולריות רבה במגזר החרדי והדתי. הסדרה המפורסמת ביותר שלו הייתה ילדים מספרים על עצמם, שעסקה בסוגיות חברתיות ורגשיות ונחשבה לפורצת דרך בחברה החרדית בשל עיסוקה הגלוי בנושאים רגישים.
ולדר מילא שורה של תפקידים ציבוריים: הוא היה בעל טור קבוע בעיתון יתד נאמן, הגיש תוכנית ייעוץ ברדיו קול חי, וניהל את המרכז לילד ולמשפחה בעיריית בני ברק שסייע לנוער בסיכון. בשנת 2003 זכה בפרס ראש הממשלה מגן לילד מטעם המועצה הלאומית לשלום הילד.
חשיפת הפרשה וההאשמות

ב-12 בנובמבר 2021 פורסם תחקיר מקיף בעיתון הארץ מאת העיתונאים אהרן רבינוביץ ושירה אלק, שחשף לראשונה את הפרשה. התחקיר, שהתבסס על ראיונות עם הנפגעות וחקירות נוספות, חשף עדויות של שלוש נשים שטענו כי ולדר ניצל אותן מינית. בתחקיר התראיינה אישה תחת השם הבדוי טליה והעידה שולדר החל לנצל אותה מינית כשהייתה בת 12 וחצי. לדבריה, הניצול נמשך שנים והתרחש באופן שיטתי, לעיתים פעמיים בשבוע. אישה אחרת שהתראיינה תחת השם מוריה טענה שהייתה בת 15 כשולדר ניצל אותה מינית לאורך תקופה. מתראיינת נוספת שהזדהתה בשם הבדוי דינה, הגיעה לטיפול אצל ולדר בגיל 20, והגישה נגדו תלונה במשטרה על ניצול מיני, אך התיק נסגר מחוסר ראיות.
עורכי דינו של ולדר, מיקי חובה וגיא שמר, הכחישו את ההאשמות בשמו וטענו כי מדובר ב"עלילת דם". הם ציינו כי ולדר עבר בדיקת פוליגרף בה נמצא דובר אמת בהכחשת ההאשמות.
התפתחות הפרשה

בעקבות פרסום התחקיר, רדיו קול חי השעה את תוכניתו השבועית 'עצות מהחיים' ועיתון יתד נאמן הפסיק את פרסום טורו הקבוע. ולדר עצמו הודיע על נטילת "פסק זמן" מפעילויותיו הציבוריות.
הרב שמואל אליהו, רבה של צפת, הקים בית דין מיוחד לבירור הפרשה. אף שולדר סירב להתייצב בפני בית הדין, העידו בפניו 22 נשים ונערות על פגיעות מיניות מצדו. בית הדין קבע כי העדויות אמינות, והרב אליהו פרסם הנחיה להרחיק את ספריו של ולדר מבתים חרדיים. במקביל, המשטרה פתחה בחקירה פלילית בעקבות העדויות שהצטברו. החקירה התמקדה בחשד לעבירות מין חמורות, כולל מעשים מגונים ואונס של קטינות. ולדר היה אמור להיחקר באזהרה, אך בחר לשים קץ לחייו. בעקבות מותו, נסגר תיק החקירה.
התאבדותו של ולדר

ב-27 בדצמבר 2021, הגיע ולדר לקברו של בנו צביקי, שנפטר שנתיים קודם לכן ממחלת הסרטן, בבית העלמין סגולה בפתח תקווה. ושם שם קץ לחייו בירייה. במכתב ההתאבדות שהשאיר הכחיש את ההאשמות נגדו, האשים את מי שפרסמו אותן בגרימת מותו, והודיע על כוונתו "לזמן לדין תורה בשמיים" את הדיינים העוסקים בחקירת העדויות נגדו.
תגובות בציבור החרדי

מותו של ולדר חשף פער עמוק בחברה החרדית בהתייחסות לפרשה. התקשורת החרדית הממסדית בחרה להתעלם מההאשמות נגדו. עיתון יתד נאמן פרסם הספד מכבד תחת הכותרת "הרב חיים אליעזר ולדר זכרונו לברכה", וכך נהגו גם אתרי חדשות חרדיים נוספים כגון אתר המחדש ואתר בחדרי חרדים. נערכה הלוויה המונית שבה נישאו הספדים על תרומתו לחברה החרדית.
רבנים מסוימים הורו למחנכים לומר לתלמידים כי "אנשים רעים הוציאו עליו שם רע", הרב גרשון אדלשטיין השווה את חשיפת הפרשה כ"רצח" תוך השוואת פרסום ההאשמות להלבנת פנים.
במקביל, התפתחה תגובת נגד משמעותית בחברה החרדית. כ-300,000 פלאיירים שמביעים תמיכה בנפגעות הודפסו על ידי תנועת לא תשתוק, והופצו על ידי פעילים חרדים בריכוזי מגורים חרדיים. הפלאיירים הראשונים, שכללו תמונת ילדה שיד גדולה שעונדת צמיד שעליו הכיתוב "לשון הרע לא מדבר אליי" חוסמת את פיה, נאספו והושלכו בשל הופעת תמונת אישה. בתגובה הודפסו פלאיירים חדשים ללא תמונות, עם ציטוטי רבנים התומכים בדיווח על אלימות מינית, וכן חומרי הסברה לילדים בנושא מוגנות.
ארגונים חרדיים כמו עמותת מגן, לא תשתוק ונבחרות הובילו מאבק נגד המשך שידוריו של ולדר בתקשורת.
מספר ימים לאחר מכן, התאבדה שפרה הורביץ, צעירה חרדית לשעבר שנטען כי נפגעה מולדר. נערה חרדית נוספת ניסתה להתאבד ללא הצלחה[דרוש מקור].
פרשיית הסכמי ההשתקה

בחודש מרץ 2022 נחשף בתוכנית המקור תחקיר שהציג מעורבות של עו"ד דובי וינרוט, חברו הקרוב של ולדר, בהסכמי השתקה שנחתמו עם נפגעות. התחקיר חשף כי רומי שוורץ, אחת המתלוננות, נאלצה לחתום על הסכם השתקה בתמורה לפיצוי כספי. ההסכם נחתם בתיווכו של וינרוט ובמעורבות אשתו של ולדר, ברכה ולדר.
בתגובה לתחקיר טען וינרוט כי היה מעורב ב"מקרה אחד בלבד" של הסכם השתקה. לדבריו, ולדר הציג בפניו מכתב דרישה לתשלום של מיליון וחצי שקלים מאחת המתלוננות, וטען כי הוא נסחט. לבסוף נחתם הסכם לפיו שולמו למתלוננת כ-300 אלף שקלים בפריסת תשלומים, בתמורה להתחייבותה שלא להכפיש את שמו של ולדר ומשפחתו.
בינואר 2023 הגישה רומי שוורץ תביעת דיבה נגד אלמנתו של ולדר, בעלה לשעבר ועו"ד וינרוט, בטענה כי אולצה לחתום על הסכם ההשתקה תחת לחץ. בכתב התביעה נטען כי "מנגנון משומן שפעל סביב ולדר גרם להפעלת לחצים בלתי נסבלים על התובעת".
וינרוט אף הספיד את ולדר בהלווייתו, בהספדו האשים את העיתונאים שחשפו את הפרשיות ואמר 'כתב קטן ומרושע, מצצת לחיים את הדם. אתה רצחת אותו'. לאחר שהתעוררה סערה, חזר בו וינרוט מדברי ההספד. בפוסט שפרסם בפייסבוק כתב: "פספסתי, פספסתי בענק. דיברתי בהספד על לשון הרע ואני תופס שזה רק מחמיר את הבעיה כאשר לא ממולאות הדרישות הקודמות".
הערות שוליים

1 2  '"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'אהרן רבינוביץ ושירה אלק,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'נשים מעידות: הסופר ואיש החינוך חיים ולדר ניצל אותנו מינית כשהיינו קטינות, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2021
↑  חיים ולדר, אודות הסופר - חיים ולדר, באתר חיים ולדר
↑  מוטי, פרס "מגן הילד" - לסופר והמחנך חיים ולדר, באתר בחדרי חרדים, ‏24/11/2003
↑  יהונתן גוטליב, חיים ולדר הושעה מרדיו קול חי, באתר www.inn.co.il
↑  דנה בצלאל, בעקבות התחקיר על תקיפות מיניות: חיים ולדר הושעה מ"רדיו קול חי", באתר מקור ראשון
↑  הסופר חיים ולדר לוקח פסק זמן מפעילותו הציבורית, באתר "סרוגים", 17 בנובמבר 2021
↑  הרב אליהו על פרשת חיים ולדר: "מצאנו שהוא אשם בלי שום ספק", באתר כיפה, ‏2021-12-26
↑  לזרוק את הספרים? הרב שמואל אליהו מתייחס לסערת חיים ולדר | עכשיו 14, באתר עכשיו 14
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'אהרן רבינוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'בעקבות תחקיר "הארץ", המשטרה בודקת את העדויות נגד חיים ולדר, אך הוא טרם נחקר, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2021
↑  אלון חכמון, אנה ברסקי,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'‏לאחר הטענות על עבירות מין שביצע: הסופר החרדי חיים ולדר שם קץ לחייו, באתר מעריב אונליין, 27 בדצמבר 2021
↑  מערכת ערוץ 7, המכתב שהשאיר חיים ולדר: הזמנתי את הרבנים לדין תורה בשמיים, באתר www.inn.co.il, ‏27/12/21
↑  קובי נחשוני,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'אחרי ששם קץ לחייו: רבנים בכירים תומכים בוולדר, שנחשד בעבירות מין, באתר ynet, 28 בדצמבר 2021
↑  מערכת המחדש, ברוך דיין האמת - הסופר חיים ולדר ז"ל הלך לעולמו, באתר המחדש, ‏27/12/2021
↑  משה ויסברג, חיבר 80 ספרים - בד"ה: הסופר חיים ולדר ז"ל הלך לעולמו בן 53, באתר בחדרי חרדים, ‏27/12/2021
↑  איתמר כהן, צפו: מאות ליוו את הסופר החרדי חיים ולדר בדרכו האחרונה, באתר ניוז 360, ‏28/12/2021
↑  אלי ביתאן, חרדים לעצמם: פרשת חיים ולדר מזעזעת את החברה החרדית, באתר מקור ראשון, ‏31/12/2021
↑  מערכת ערוץ 7, פרשת חיים ולדר: התגובה המפתיעה של הרב אדלשטיין, באתר ערוץ 7, ‏28/12/2021
↑  דנה בצלאל, מאות אלפי מודעות תמיכה בנפגעי תקיפה מינית הופצו בריכוזים החרדים, באתר מקור ראשון, ‏01/01/2022
↑  ארגונים חרדיים לרשות השנייה: "עצרו את שידוריו של חיים ולדר", באתר העין השביעית, 16 בנובמבר 2021
↑  עקיבא ווייס עקיבא ווייס,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'"היא פחדה ממנו": נפגעת ולדר שמה קץ לחייה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בינואר 2022
↑  ליאור שלו,'"`UNIQ--nowiki-00000019-QINU`"'‏הלקח מהתאבדותה של שפרה הורביץ גדול ממעשיו של חיים ולדר, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2022
↑  המקור, עונה 21, פרק 6: מנגנון ההשתקה של חיים ולדר, באתר חדשות 13, 15 במרץ 2022
↑  ביני אשכנזי‏, "אולצה לחתום על השתקה": המתלוננת נגד חיים ולדר תבעה את אלמנתו ובעלה לשעבר, באתר וואלה, 9 במרץ 2023
↑  שילה פריד, דובי וינרוט חוזר בו מהספדו את חיים ולדר: "פספסתי, פספסתי בענק", באתר מקור ראשון, ‏30/12/2021
ניב גלבוע

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1968 (בן 56)
 מדינה:  ישראל ישראל
 קישורים חיצוניים
 nivgilboa.net
 
ניב גלבוע (נולד ב-27 בדצמבר 1968) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ומבקר מסעדות. פעיל ויוצר תוכן בנושאי קולינריה וביקורת מסעדות במספר רב של אתרים ורשתות חברתיות, ביניהן יוטיוב, אינסטגרם, וטיקטוק. שימש בעבר כמגיש ויוצר דוקו בקשת, והיה עורך, מגיש וכתב בערוץ 10. כיום מגיש את התוכנית "מדד גלבוע" ב-I24NEWS.
ביוגרפיה > ראשית חייו

נולד וגדל בשכונת נווה אביבים בתל אביב. אמו, שולמית גלבוע, היא סופרת, שערכה את המוסף לספרות בעיתון "ידיעות אחרונות". אביו, אלי גלבוע, היה ראש החוג לפילוסופיה של החינוך במכללת לוינסקי לחינוך. למד בבית הספר התיכון תיכון חדש.
גלבוע עבר קורס כתבים צבאיים ושירת ככתב בביטאון אגף האפסנאות.
עם שחרורו מצה"ל הגיש מבזקים ויומנים בגלי צה"ל. ערך במשך שנתיים את "בוקר טוב ישראל" ובהמשך עבר לשמש כראש דסק בעיתון "חדשות". לאחר מכן היה מגיש החדשות המקומיות של חברת "הוט" באזור תל אביב.
הוא בוגר תואר ראשון (בהצטיינות) ושני בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב. בעל תואר שני בחקר מדעי התרבות גם הוא מאוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > קריירה

ערך את מהדורת "חדשות השבת" בהגשת אשרת קוטלר בערוץ 10, והגיש מבזקי חדשות ותוכניות בערוץ. בין השנים 2008–2014 ניהל את מחלקת הרדיו של ערוץ 10, בה היה אחראי על מבזקי חדשות 10 ברדיו האזורי והיה אחראי על מבזקני הערוץ. החל מ-2009 בעקבות ארוחות צהריים שלו עם איש התקשורת אורי רוזן, החל להגיש בערוץ 10 פינה בתוכנית "לילה כלכלי" שעסקה בביקורת מסעדות, בעיקר ארוחות עסקיות ברחבי הארץ. באותה תקופה שימש גם כמגיש מחליף בתוכניות "לילה כלכלי" ו"חמש עם רפי רשף". בנוסף, הגיש עד שנת 2010 תוכנית רדיו בשם "שישי עם ניב גלבוע" ברדיו ללא הפסקה.
בשנת 2016 הודיע על פרישתו מערוץ 10 לטובת הגשת תכנים דיגיטליים בשיתוף פעולה עם חברת האשראי דיינרס. הוא פתח אז בלוג, החל לכתוב טורים באתרי אינטרנט, והתארח בערוצי הטלוויזיה השונים, תחת כובעו כמבקר מסעדות ועיתונאי.
בנובמבר 2017 חזר לעבודה קבועה בטלוויזיה, כשהצטרף ל"קשת" ככתב התוכנית "אנשים".
בפברואר 2021 החל לשדר את הפודקאסט "ידועים בציבור" לצד יעל רגב.
גלבוע מנהל ערוץ יוטיוב, בו הוא מעלה ביקורת מסעדות, ומפעיל חשבון טיקטוק שעוסק באותו התחום.
בספטמבר 2022 ראה אור ספרו: "50 המסעדות הטובות בישראל וכל הסודות מאחורי הקלעים".
באוקטובר 2022 השתתף בסרטון יוטיוב בנושא בישול בערוץ "Inde Game" בתור שופט.
בנובמבר 2022 השתתף בתוכנית המציאות "MKR המטבח המנצח: VIP עונה 3", כשותפה של השחקנית חנה לסלאו.
בפברואר 2024 עזב את ערוץ 13 והצטרף לערוץ החדשות החדש בעברית של i24NEWS, שם הוא מגיש את התכנית "מדד גלבוע".
חיים אישיים

מתגורר בשכונת פלורנטין בתל אביב.
בשנת 2014 נבחר לאחד מ-25 הלהט"בים המשפיעים בתקשורת.
אחיו הם האמן איתמר גלבוע, שפעיל באמסטרדם, ודניאל בן-אליעזר, דוקטור לפסיכולוגיה.
הערות שוליים

1 2  שיחה לא מזוהה, שולמית גלבוע, ידיעות ספרים, באתר כדאי לדעת
1 2  '"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'מורן שריר,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'מבקר האוכל ניב גלבוע מוכן לשחוט גם את מרק העוף של אמא שלו, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2020
↑  ניב גלבוע באתר "סוכנויות מרצים לישראל"
↑   שלמור שטרוזמן עם ניב גלבוע | חצי הכוס המלאה, פרק 35, סרטון בערוץ "בית הפודיום - פרקים מלאים", באתר יוטיוב (אורך: 01:00:27)
↑  גבי בר חיים,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'עלבונות, ירידות והמון לייקים: כך הפך ניב גלבוע לאימת המסעדות, באתר ynet, 21 בנובמבר 2024
↑  ענת קם‏, ניב גלבוע עוזב את רדיו ללא הפסקה, באתר וואלה, 9 במרץ 2010
↑  שירות גלובס,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'‏ניב גלבוע עוזב את ערוץ 10 ומצטרף לחברת דיינרס, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2016
↑  רז שכניק,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'ניב גלבוע עוזב את ערוץ 10: "ארוויח פי 7", באתר ynet, 19 באוקטובר 2016
↑  ידועים בציבור: פודקאסט על הכל ושום דבר, באתר Spotify
↑  הצינור, הצעד המפתיע של ניב גלבוע: השקת מדריך המסעדות הטובות בארץ, באתר חדשות 13, 6 בספטמבר 2022
↑  תחרות הבישול הגדולה של יוטיוב ישראל (עם ניב גלבוע), נבדק ב-2024-05-02
↑  המטבח המנצח,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'‏על חשבון הבית: שלושה רגעי שיא מהסרוויס של שי ומיכל, באתר ‏מאקו‏, 28 בנובמבר 2022
↑  ערן סויסה,'"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'עוזב את רשת 13: ניב גלבוע מצטרף ל-i24NEWS, באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2024
↑  גאים להציג: קבלו את 25 ההומואים והלסביות המשפיעים בתקשורת, באתר וואלה, 8 באוקטובר 2014
↑  עמרי חיון,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'מבקר המסעדות של ערוץ 10 ו-12 ניב גלבוע יוצא מהארון בגיל 40 לראשונה, באתר עומרי חיון, ‏4 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012314258005171  VIAF: 118149842013702841891   WorldCat (עם VIAF): 118149842013702841891