stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחקן השבוע בליגת העל
הזוכים בפרס > עונת 2016/2017

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל פיראס מוגרבי (1) | מכבי חיפה |  |
| 2 | ישראל לידור כהן (1) | בית"ר ירושלים |  |
| 3 | ישראל בוריס קליימן (1) | בית"ר ירושלים |  |
| 4 | ישראל דן איינבינדר (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 5 | ניגריה אנתוני ואקמה (2) | הפועל באר שבע |  |
| 8 | הולנד גליינור פלט | מכבי חיפה |  |
| 9 | ישראל בן שהר (2) | הפועל באר שבע |  |
| 10 | ישראל בוריס קליימן (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 12 | ישראל לידור כהן (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 13 | ישראל מאור בוזגלו(1) | הפועל באר שבע |  |
| 14 | ישראל גילי ורמוט | מכבי חיפה |  |
| 15 | ישראל אריאל הרוש | הפועל תל אביב |  |
| 18 | ישראל יובל אבידור | בני סכנין |  |
| 19 | ארגנטינה אוסקר סקאריונה | מכבי תל אביב |  |
| 21 | איסלנד וידאר קיארטאנסון (1) | מכבי תל אביב |  |
| 22 | ישראל אליניב ברדה | הפועל באר שבע |  |
| 23 | ישראל איתי שכטר (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 26 | ישראל עמית זנטי | מכבי חיפה |  |
| 27 | ישראל מוטי ברשצקי | הפועל תל אביב |  |
| 28 | ישראל מוחמד עוואד (1) | מכבי חיפה |  |
| 29 | סלובקיה אריק סאבו | בית"ר ירושלים |  |
| 30 | ישראל מהראן ראדי | הפועל באר שבע |  |
הזוכים בפרס > עונת 2017/2018

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל איתי שכטר (3) | בית"ר ירושלים |  |
| 2 | ישראל יוסי בניון (3) | בית"ר ירושלים |  |
| 3 | ישראל עידן ורד | בית"ר ירושלים |  |
| 4 | ישראל שלומי אזולאי | מכבי חיפה |  |
| 5 | ישראל דיא סבע (1) | מכבי נתניה |  |
| 6 | ישראל דיא סבע (2) | מכבי נתניה |  |
| 7 | ישראל יוסי בניון (4) | בית"ר ירושלים |  |
| 8 | ישראל בוריס קליימן (3) | בית"ר ירושלים |  |
| 9 | ישראל אלירן עטר (1) | מכבי תל אביב |  |
| 10 | ישראל עומר דמארי | מכבי חיפה |  |
| 11 | ניגריה אנתוני ואקמה (3) | הפועל באר שבע |  |
| 12 | ישראל רן קדוש | הפועל חיפה |  |
| 13 | ישראל מאור מליקסון (3) | הפועל באר שבע |  |
| 14 | ישראל אלמוג בוזגלו | בני יהודה תל אביב |  |
| 15 | ישראל מאור מליקסון (4) | הפועל באר שבע |  |
| 16 | ישראל דור פרץ | מכבי תל אביב |  |
| 17 | ישראל גאטאן וארן | בית"ר ירושלים |  |
| 18 | איסלנד וידאר קיארטאנסון (2) | מכבי תל אביב |  |
| 19 | גרמניה מרסל הייסטר | בית"ר ירושלים |  |
| 21 | ישראל יוסי בניון (5) | מכבי פתח תקווה |  |
| 22 | ישראל סינטאיהו סלליך | מכבי חיפה |  |
| 23 | ישראל חנן ממן | הפועל באר שבע |  |
| 25 | ישראל פיראס מוגרבי (2) | בני סכנין |  |
| 26 | ישראל דני עמוס | מכבי נתניה |  |
| 27 | סלובקיה יאקוב סילבסטר | בית"ר ירושלים |  |
| 28 | טוגו דידייה קוגבנייה | מכבי נתניה |  |
| 29 | ישראל ערן לוי | מכבי נתניה |  |
| 30 | ישראל עומר אצילי (2) | מכבי תל אביב |  |
הזוכים בפרס > עונת 2018/2019

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל נס זמיר (1) | הפועל חיפה |  |
| 2 | ישראל מוחמד עוואד (2) | מכבי חיפה |  |
| 3 | קמרון ז'ורז' מנדז'ק | מכבי חיפה |  |
| 4 | ישראל אור אינברום (1) | בית"ר ירושלים |  |
| 6 | ישראל בן שהר (3) | הפועל באר שבע |  |
| 7 | ניגריה צ'יקו אופואדו | מכבי תל אביב |  |
| 9 | ישראל מיקי סירושטיין | בית"ר ירושלים |  |
| 10 | ישראל מוחמד עוואד (3) | מכבי חיפה |  |
| 13 | ישראל אור אינברום (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 14 | ישראל אלירן עטר (2) | מכבי תל אביב |  |
| 17 | ישראל יובל אשכנזי (1) | בני יהודה תל אביב |  |
| 18 | ישראל נטע לביא (1) | מכבי חיפה |  |
| 19 | ישראל מתן חוזז | הפועל חיפה |  |
| 21 | ישראל מוחמד עוואד (4) | מכבי חיפה |  |
| 22 | ישראל רובי לבקוביץ' | הפועל תל אביב |  |
| 23 | ישראל אלירן עטר (3) | מכבי תל אביב |  |
| 25 | ישראל עומר אצילי (3) | מכבי תל אביב |  |
| 26 | ישראל אילון אלמוג | הפועל חדרה |  |
| 27 | ברזיל קלאודמיר פריירה (2) | הפועל תל אביב |  |
| 29 | ישראל עדן קארצב | הפועל חדרה |  |
| 30 | ישראל יובל אשכנזי (2) | בני יהודה תל אביב |  |
הזוכים בפרס > עונת 2019/2020

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סורינאם צ'ירון שרי (1) | מכבי חיפה |  |
| 2 | ישראל גבי קניקובסקי (1) | מכבי נתניה |  |
| 3 | ברזיל לוסיו מרניאו | הפועל חדרה |  |
| 6 | ישראל מוחמד עוואד (5) | מכבי חיפה |  |
| 7 | ישראל גדי קינדה | בית"ר ירושלים |  |
| 9 | ישראל נס זמיר (2) | הפועל חיפה |  |
| 10 | ישראל דולב חזיזה (1) | מכבי חיפה |  |
| 13 | ישראל נטע לביא (2) | מכבי חיפה |  |
| 14 | ישראל גבי קניקובסקי (2) | מכבי נתניה |  |
| 17 | ישראל יונתן כהן (1) | מכבי תל אביב |  |
| 18 | ישראל עמרי אלטמן (1) | הפועל תל אביב |  |
| 19 | ישראל איתן טיבי | מכבי תל אביב |  |
| 23 | ישראל עמרי אלטמן (2) | הפועל תל אביב |  |
| 24 | ישראל רז שטיין | סקציה נס ציונה |  |
| 25 | ישראל אלירן עטר (4) | בית"ר ירושלים |  |
| 28 | ישראל מאור בוזגלו (2) | הפועל תל אביב |  |
| 29 | ישראל שי מזור | בני יהודה תל אביב |  |
| 30 | פורטוגל ז'וזואה פשקיירה | הפועל באר שבע |  |
הזוכים בפרס > עונת 2020/2021

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה ניקיטה רוקאביציה (2) | מכבי חיפה |  |
| 2 | ישראל יונס מלדה | מכבי נתניה |  |
| 4 | סורינאם צ'ירון שרי (2) | מכבי חיפה |  |
| 6 | ישראל חן עזרא | מכבי נתניה |  |
| 9 | ישראלדולב חזיזה (2) | מכבי חיפה |  |
| 10 | ישראל יונתן כהן (2) | מכבי תל אביב |  |
| 21 | חוף השנהב אבובקאר דומבייה | מכבי נתניה |  |
| 24 | ישראל שרן ייני | מכבי תל אביב |  |
| 25 | ישראל לירן רוטמן | הפועל חדרה |  |
| 28 | ישראל אריק ינקו | מכבי פתח תקווה |  |
| 29 | פנמה אדוארדו גררו | מכבי תל אביב |  |
| 30 | ישראל מקסים פלקושצ'נקו | הפועל חדרה |  |
| 32 | ארצות הברית ג'וש כהן | מכבי חיפה |  |
הזוכים בפרס > עונת 2021/2022

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ליטא ארנסטס שטקוס (1) | הפועל תל אביב |  |
| 2 | ישראל עומר אצילי (4) | מכבי חיפה |  |
| 5 | ישראל איאד אבו עביד | הפועל באר שבע |  |
| 6 | ישראל מחמוד ג'אבר | מכבי חיפה |  |
| 7 | ישראל רמזי ספורי (1) | הפועל באר שבע |  |
| 9 | ליטא ארנסטס שטקוס (2) | הפועל תל אביב |  |
| 12 | ארצות הברית קני סייף | מ.ס. אשדוד |  |
| 13 | ישראל דין דוד | מכבי חיפה |  |
| 16 | גאנה גודסוויי דוניו | מכבי חיפה |  |
| 17 | ישראל שי אליאס | הפועל תל אביב |  |
| 18 | ישראל עומר אצילי (5) | מכבי חיפה |  |
| 19 | ישראל יעקב בריהון | מ.ס. אשדוד |  |
| 21 | ישראל עומר אצילי (6) | מכבי חיפה |  |
| 22 | ישראל דן ביטון | מכבי תל אביב |  |
| 23 | סורינאם צ'ירון שרי (3) | מכבי חיפה |  |
| 25 | ישראל עידו שחר | מכבי פתח תקווה |  |
| 26 | ישראל רמזי ספורי (2) | הפועל באר שבע |  |
| 28 | ישראל מוחמד אבו פאני | מכבי חיפה |  |
| 29 | גוואדלופ אנז'-פרדי פלומה | הפועל תל אביב |  |
הזוכים בפרס > עונת 2022/2023

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2 | ישראל אוסקר גלוך | מכבי תל אביב |  |
| 3 | קולומביה דנילו אספרייה | בית"ר ירושלים |  |
| 4 | ישראל עומר אצילי (7) | מכבי חיפה |  |
| 5 | ישראל אלמוג בוזגלו (2) | סקציה נס ציונה |  |
| 6 | ישראל דין דוד (2) | מכבי חיפה |  |
| 7 | ישראל אוסקר גלוך (2) | מכבי תל אביב |  |
| 8 | חוף השנהב סדריק דון | הפועל ירושלים |  |
| 9 | מולדובה יון ניקולאסקו | בית"ר ירושלים |  |
| 11 | ישראל סער פדידה | הפועל חדרה |  |
| 12 | ישראל שגיב יחזקאל | הפועל באר שבע |  |
| 13 | קולומביה דנילו אספרייה (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 14 | מולדובה יון ניקולאסקו (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 15 | סורינאם צ'רון שרי (4) | מכבי חיפה |  |
| 17 | ישראל תומר חמד | הפועל באר שבע |  |
| 18 | ישראל ערן זהבי (4) | מכבי תל אביב |  |
| 19 | חוף השנהב פארפה גיאגון | מכבי תל אביב |  |
| 21 | מולדובה יון ניקולאסקו (3) | בית"ר ירושלים |  |
| 22 | ישראל תמיר עדי | בית"ר ירושלים |  |
| 23 | ישראל מיכאל אוחנה | מ.ס. אשדוד |  |
| 25 | ישראל עומר אצילי (8) | מכבי חיפה |  |
| 26 | ישראל עומר אצילי (9) | מכבי חיפה |  |
| 27 | ישראל דן ביטון (2) | מכבי תל אביב |  |
| 28 | סנגל עבדולאיי סק | מכבי חיפה |  |
| 29 | ישראל גיא מלמד | בני סכנין |  |
הזוכים בפרס > עונת 2023/2024

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אנגולה פליסיו מילסון | מכבי תל אביב |  |
| 2 | קוסטה ריקה מיירון ג'ורג' | בית"ר ירושלים |  |
| 3 | ליטא אמיליוס זובאס | הפועל תל אביב |  |
| 4 | ישראל דן ביטון (3) | מכבי תל אביב |  |
| 6 | ישראל אלעד מדמון | הפועל חדרה |  |
| 7 | פורטוגל מיגל סילבה | בית"ר ירושלים |  |
| 8 | ישראל ערן זהבי (5) | מכבי תל אביב |  |
| 9 | ישראל ליאור רפאלוב | מכבי חיפה |  |
| 10 | ישראל ירדן שועה | בית"ר ירושלים |  |
| 11 | ישראל עילאי חג'ג' | מכבי חיפה |  |
| 15 | ישראל מקסים פלקושצ'נקו (2) | מכבי נתניה |  |
| 16 | ישראל ירדן שועה (2) | בית"ר ירושלים |  |
| 17 | ישראל דור תורג'מן | מכבי תל אביב |  |
| 18 | ישראל ענאן ח'לאילי | מכבי חיפה |  |
| 20 | קרואטיה לורנצו שימיץ' | מכבי חיפה |  |
| 21 | ישראל ענאן ח'לאילי (2) | מכבי חיפה |  |
| 22 | ישראל עידו שחר (2) | מכבי תל אביב |  |
| 25 | ישראל תומר יוספי | הפועל חיפה |  |
| 26 | ישראל דור מיכה | בית"ר ירושלים |  |
| 29 | ישראל איתן טיבי | הפועל באר שבע |  |
| 30 | ישראל ירדן שועה (3) | בית"ר ירושלים |  |
| 32 | ישראל סתיו טוריאל | הפועל תל אביב |  |
הזוכים בפרס > עונת 2024/2025

| מחזור | שחקן | קבוצה | סיקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל דין דוד (3) | מכבי חיפה |  |
| 2 | סנגל עבדוליי סק (2) | מכבי חיפה |  |
| 3 | ישראל ירדן שועה (4) | בית"ר ירושלים |  |
| 4 | ישראל מקסים פלקושצ'נקו (3) | מכבי נתניה |  |
| 6 | ישראל אלעד מדמון (2) | מכבי תל אביב |  |
שיאני הזכיות

להלן טבלת השחקנים שזכו בתואר זה:
| מקום | שם השחקן | מספר זכיות |
| --- | --- | --- |
| 1 | ישראל עומר אצילי | 9 |
| 2 | ישראל יוסי בניון | 5 |
| 2 | ישראל מוחמד עוואד | 5 |
| 2 | ישראל ערן זהבי | 5 |
| 5 | ישראל מאור מליקסון | 4 |
| 5 | ישראל אלירן עטר | 4 |
| 5 | סורינאם צ'רון שרי | 4 |
| 5 | ישראל ירדן שועה | 4 |
| 9 | ישראל איתי שכטר | 3 |
| 9 | ישראל בוריס קליימן | 3 |
| 9 | ניגריה אנתוני ואקמה | 3 |
| 9 | ישראל בן שהר | 3 |
| 9 | מולדובה יון ניקולאסקו | 3 |
| 9 | ישראל דן ביטון | 3 |
| 9 | ישראל דין דוד | 3 |
ראו גם

שחקן החודש בליגת העל
גאריסון קילר

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1942 (בן 82) אנוקה, מינסוטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  סיינט פול 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינסוטה, תיכון אנוקה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1969 
 בן או בת זוג:  ג'ני לינד נילסון (1995–?) 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעי הרוח (1999)  פרס אדוארד מורו (1985)  פרס גרמי לאלבום ספוקן וורד (1987)  Audie Award for Narration by the Author 
 www.garrisonkeillor.com
 חתימה:   
 
גאריסון קילר
גאריסון קילר (Garrison Keillor, נולד ב-7 באוגוסט 1942) הוא סופר, עיתונאי ומוזיקאי אמריקני. קילר הוא המנחה והיוצר של תוכנית סוף-השבוע "שותף לחיים בערבה" ("A Prairie Home Companion"), אשר שודרה ברדיו הציבורי של מינסוטה משנת 1974 ועד 2017. בנובמבר 2017 פוטר קילר בשל התנהגות לא נאותה.
ביוגרפיה

גאריסון קילר (גארי אדווארד קילר) נולד בעיירה אנוקה במדינת מינסוטה בארצות הברית וגדל במשפחה נוצרית פונדמנטליסטית. בשנת 1966 הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון באנגלית באוניברסיטת מינסוטה, שם גם החלה קריירת הרדיו שלו.
קילר נשוי כיום בשלישית לכנרת ג'ני לינד נילסון, ולהם בת משותפת בשם מיה. בנוסף, לקילר בן נוסף (ג'ייסון) מנישואיו הראשונים.
קילר ומשפחתו מתגוררים בסיינט פול, מינסוטה.
ביוגרפיה > עבודתו ברדיו

בשנת 1969 החל קילר לעבוד ברדיו הציבורי של מינסוטה, כשדר של תוכנית בוקר בת שלוש שעות שכבר אז נקראה שותף לחיים בערבה. בנוסף לעבודה זו, כתב קילר עבור מגזין ה-"ניו יורקר".
לאחר היכרות עם תוכניות רדיו אשר עסקו במוזיקת קאנטרי, החליט קילר ליצור תוכנית רדיו בשידור חי. גם זו נקראה בשם שותף לחיים בערבה, ועסקה בחדשות העיירה הדמיונית לייק וובגון (Lake Wobegon), שבה "כל הנשים חזקות, כל הגברים יפים וכל הילדים מעל הממוצע". התוכנית כללה הופעות חיות של מוזיקה ובידור, והזכירה במידה רבה את תוכניות הבידור ששודרו ברדיו כמה עשרות שנים קודם לכן. 
בכורת התוכנית התקיימה ב-1974, ולאחר שהתוכנית נחלה הצלחה בקרב ציבור המאזינים, היא המשיכה להיות משודרת עד שנת 1987. באותה שנה התפנה קילר לעסוק בפרויקטים אחרים ברדיו, ורק בשנת 1993 חזר להפיק את "שותף לחיים בערבה", ששודרה מדי שבוע ברדיו הציבורי של מינסוטה וכן ביתר מדינות ארצות הברית. בנובמבר 2017 פוטר בשל התנהגות לא נאותה כלפי גורם שעבד עמו.
ביוגרפיה > כתיבתו

קילרכתב מאמרים רבים בעיתונות האמריקאית, וכן יותר מעשרה ספרים למבוגרים וילדים. הוא כתב עבור מגזין הניו יורקר, עבור כתב העת The Atlantic ואתר האינטרנט הפופולרי Salon.com. כמו כן, מנחה קילר את פינת The Writer's Almanac ברשת הרדיו הציבורית של ארצות הברית. למרות הרקע המשפחתי השמרני, ידוע קילר בביקורתו כלפי ממשלו של הנשיא ג'ורג' בוש.
בשנת 2006 יצא לאקרנים הסרט "המדריך לחיים בכפר" ("A Prairie Home Companion"), בבימויו של רוברט אלטמן לפי תסריט של גאריסון קילר, ובו קילר אף שיחק את התפקיד הראשי - תפקיד של מנחה תוכנית רדיו.
בספטמבר 2007 יצא לאור ספרו החדש, העונה לשם "Pontoon: A Novel of Lake Wobegon".
אוליבר נורת'

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1943 (בן 81) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הימית של ארצות הברית  State University of New York at Brockport 
 השתייכות:  חיל הנחתים של ארצות הברית 
 דרגה:  לוטננט קולונל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם 
 עיטורים
 כוכב הארד  פרס דאבל ספיק (1987)  סרט השתתפות בקרב  כוכב הכסף  לב הארגמן  אות השירות הנשיאותי 
 
אוליבר נורת'
אוליבר לורנס נורת' (באנגלית: Oliver Laurence North; נולד ב-7 באוקטובר 1943 בסן אנטוניו שבטקסס) הוא לוטננט קולונל (סא"ל) בדימוס מחיל הנחתים האמריקני. נודע בעיקר בשל חלקו בפרשת איראן-קונטראס. לאחר הקריירה הצבאית שימש כפרשן פוליטי שמרני, ומנחה התוכנית "סיפורי מלחמה עם אוליבר נורת'" בערוץ החדשות פוקס ניוז. בשנים 2018–2019 כיהן כנשיא איגוד הרובאים הלאומי.
אוליבר נורת' הוא בוגר מחזור 1968 של האקדמיה הימית של ארצות הברית, ושימש כקצין בחיל הנחתים עד לפרישתו בדרגת לוטננט קולונל (סא"ל), לאחר 20 שנות שירות. בעת שירותו בווייטנאם זכה לעיטור כוכב הכסף, כוכב הארד (עם סימון V לאומץ לב) ופעמיים בלב הארגמן.
נורת' ניצב במרכזה של תשומת הלב האמריקנית במהלך פרשת איראן-קונטראס, אז היה מוצב במועצה לביטחון לאומי בזמן ממשל רייגן והיה מעורב במכירה החשאית של טילי נ"ט וטילי נ"מ לאיראן, על אף התחייבותו הרשמית של הממשל שלא לנהל קשרי מסחר עם מדינה זו. את הרווחים מהמכירה, בשווי מיליוני דולרים, העבירו נורת' ומפקדו, סגן אדמירל ג'ון פוינדקסטר, בחשאי למחתרת הקונטראס בניקרגואה, פעילות שהייתה אז לא-חוקית.
נורת' נשוי לבטסי סטוארט, ולהם ארבעה ילדים.
שירותו

נורת' גדל בעיירה פילמונט שבמדינת ניו יורק, וסיים את לימודי התיכון שלו ב-1961. הוא למד שנתיים באוניברסיטת ניו יורק ברוקפורט, ובמהלך לימודיו העביר קיץ אחד בקורס מפקדי מחלקות של חיל הנחתים בקואנטיקו שבמדינת וירג'יניה, והחליט ב-1963 להתגייס לאקדמיה של הצי. עם סיום לימודיו בשנת 1968 הוסמך כסגן משנה בחיל הנחתים. לאחר הסמכתו לקצונה, עבר קרולאק בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן לחם בווייטנאם כמפקד מחלקה. על האופן שבו כבש בראש מחלקתו, שספגה נפגעים רבים, עמדת מקלע מבוצרת של צבא צפון וייטנאם, עוטר נורת' בכוכב הכסף. עם שובו שימש כמדריך בבסיס ההכשרה לקציני נחתים בקואנטיקו. נורת' קודם לדרגת קפטן (מקביל לסרן) ב-1971 ועבר לשרת בבסיס ההכשרה הצפוני של חיל הנחתים באוקינאווה שביפן. לאחר תקופת שירות זו שירת ארבע שנים במפקדת הנחתים בארלינגטון שבמדינת וירג'יניה, ובמהלך תקופה זו קודם לדרגת מייג'ור (רב-סרן). לאחר מכן שירת שנתיים כקצין המבצעים של דיוויזיית הנחתים השנייה שבסיסה בצפון קרוליינה. בהמשך היה מעורב במבצע ציפורן הנשר. ב-1981 השתתף בקורס קציני מטה של האקדמיה של הצי בניופורט, ולאחר מכן הוצב במועצה לביטחון לאומי בוושינגטון, שם שירת עד לפיטוריו ב-1986. במהלך תקופה זו קיבל דרגת לוטננט קולונל.
פרשת איראן-קונטראס

נורת' הגיע למרכז תשומת הלב הציבורית בשל מעורבותו בפרשת איראן-קונטראס, בה מילא את תפקיד המתאם הראשי של מכירת נשק לאיראן באמצעות מתווכים, והפניית הרווחים לקונטראס בניקרגואה. הוא היה אחראי ליצירת הרשת החשאית לתמיכה בקונטראס לאחר שתיקון בולנד אסר על סוכנויות המודיעין האמריקניות להקצות משאבים לתמיכה בקונטראס.
על פי ארכיון הביטחון הלאומי, נורת' שלח אימייל לג'ון פוינדקסטר ב-23 באוגוסט 1986 ובו תיאר פגישה עם נציגו של נשיא פנמה, מנואל נורייגה, שביקש את עזרתו בשיפור תדמיתו והסרת האיסור על מכירת נשק לצבא פנמה. בתמורה הציע נורייגה את עזרתו ב"טיפול" בשלטון הסנדיניסטה. נורת' העלה את הרעיון לשלם לנורייגה מיליון דולר במזומן, מכספי פרויקט דמוקרטיה שנצברו ממכירת נשק אמריקני לאיראן.
בנובמבר 1986 נחשפו בציבור פרטי עסקת הנשק, והנשיא רייגן פיטר את נורת'. ביולי 1987 זומן נורת' להעיד בפני ועדה משותפת של שני בתי הקונגרס לחקירת פרשת איראן-קונטראס. במהלך השימוע הודה נורת' כי שיקר לקונגרס, ותירץ את העבירה בכך שראה בקונטראס לוחמי חירות. העדות שודרה בטלוויזיה ועוררה רושם רב, הן בקרב מתנגדיו והן בקרב תומכיו, ובמידה רבה הפכה אותו לדמות מוכרת בארצות הברית.
מאוחר יותר הוא הועמד לדין על המעשים שהודה בהם. ב-1988 החל משפטו של נורת'. הוא נמצא אשם בשלושה מתוך 16 סעיפי האישום שהואשם בהם ב-4 במאי 1989: קבלת דבר במרמה, סיוע לשיבוש חקירת קונגרס, והשמדת מסמכים. ב-5 ביולי 1989 גזר עליו בית המשפט שלוש שנות מאסר על תנאי, שנתיים בפיקוח קצין מבחן, קנס של 150 אלף דולר, ו-1200 שעות עבודות שירות. בזכות עתירה של האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, ביטל בית הדין לערעורים את הרשעתו לאחר שהתברר כי ייתכן שעדים במשפטו של נורת' הושפעו שלא כהלכה מהעדות שהעיד בקונגרס במסגרת חסינות שהובטחה לו. בית המשפט העליון סירב לבחון את המקרה, ולכן ביטל בית המשפט המחוזי את כל האישומים כנגד נורת' ב-16 בספטמבר 1991.
חייו המאוחרים

ב-1994 הציג נורת' את מועמדותו לסנאט כמועמד הרפובליקני של מדינת וירג'יניה. הוא הפסיד במירוץ לדמוקרט צ'ארלס רוב, חתנו של הנשיא לינדון ג'ונסון. ערב הבחירות התראיינה אשת הנשיא ננסי רייגן ואמרה כי נורת' שיקר לבעלה בדיונים שהיו ביניהם על פרשת איראן-קונטראס. מועמדותו של נורת' תועדה בסרט הדוקומנטרי "מועמד מושלם" (A Perfect Candidate).
מאז הספיק נורת' לכתוב מספר רבי-מכר. הוא כותב טור המתפרסם בתפוצה ארצית, מנחה את התוכנית "סיפורי מלחמה עם אוליבר נורת'", ומשתתף קבוע בתוכנית "האניטי וקולמס" ברשת פוקס ניוז. נורת' הופיע בתפקיד עצמו בכמה סדרות טלוויזיה, בהן הקומדיה "כנפיים", ובשלושה פרקים של סדרת הדרמה "ג'אג".
ב-2018 מונה לנשיא איגוד הרובאים הלאומי.
הערות שוליים

↑  FOX BUTTERFIELD, NORTH: FROM 'NATIONAL HERO' TO RELUCTANT WITNESS, הניו יורק טיימס, July 7, 1987.
↑  RICHARD HALLORAN, 'GUNG HO' OLIVER NORTH: REAGAN'S MAN OF ACTION, הניו יורק טיימס, November 9, 1986.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429326805171  GND: 120313154  ISNI: 0000 0001 2221 6265  LCCN: n86008183  MusicBrainz: d6035100-4841-4914-b7e2-e565da3b7264  NTA: 073937576  SNAC: w6np59ww  VIAF: 139135095   WorldCat (עם VIAF): 139135095
בני ראם

| --- | --- |
הכניסה למושב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: נחל שורק
גובה ממוצע: ‎64 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: פועלי אגודת ישראל
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,379 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-2.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) בני ראם(למפת השפלה רגילה) בני ראם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בני ראם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בני ראם31°46′16″N 34°47′29″E﻿ / ﻿31.7710665172192°N 34.7914735903448°E﻿ / 31.7710665172192; 34.7914735903448  heמפת היישובים של מועצה אזורית נחל שורק (in English: Nahal Sorek Regional Council) באדום - בני ראם בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

בְּנֵי רְאֵם הוא מושב דתי בשפלת יהודה, הדרומי ביותר מבין יישובי המועצה האזורית נחל שורק. היישוב משתייך לארגון פועלי אגודת ישראל.
גובהו הממוצע של שטח היישוב מעל פני הים הוא 64 מטרים.
שם המושב

המושב הוקם בידי ניצולי השואה מהונגריה ובשמו הונצחו שניים מאדמו"רי חסידות גור: הרב יהודה אריה ליב אלתר ("שפת אמת") שהמושב עלה על הקרקע ביום הולדתו העברי (כ"ט בניסן) והרב אברהם מרדכי אלתר ("אמרי אמת") שנפטר בשנה שקדמה להקמת המושב - "בני ראם": בנ יהודה רבי אברהם מרדכי וגם רמז לתלמידי וחסידי האריה הישיש בעל האמרי אמת בני רבי אברהם מרדכי, הצירוף 'בני ראם' הוא בהשראת הכתוב ”וַיַּרְקִידֵם כְּמוֹ עֵגֶל, לְבָנוֹן וְשִׂרְיֹן כְּמוֹ בֶן רְאֵמִים”.
היסטוריה

היישוב ממוקם בסמוך לצומת ראם, בסמוך לשרידי הכפר הערבי מסמיה אל כבירה ומשתייך למועצה אזורית נחל שורק. היישוב הוקם ב-28 באפריל 1949 על ידי עולים חרדים מהונגריה ששרדו את השואה. עם הקמתו כונה מסמיה, שמו שונה רשמית לבני ראם באוקטובר 1949. העולים החרדים מהונגריה התקשו להסתגל לתנאי החיים הקשים במקום, ומרביתם עזבו. לאחר כמה שנים הצטרפו עולים מתימן, בני שתי משפחות מורחבות גדולות, שגרו קודם במעברת מסמיה.
בשנותיו הראשונות של המושב לכל משפחה הייתה חלקה חקלאית הצמודה לבית המגורים שהיא עיבדה בעצמה. הניהול הכלכלי התבצע בידי האגודה השיתופית של המושב, באמצעותה שיווקו את התוצרת ורכשו מצרכים. כאשר אחד החברים נקלע לחובות נשאו בהם גם החברים האחרים[דרוש מקור]. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נקלע המושב לקשיים כלכליים, רבים מחבריו התקשו להתפרנס מחקלאות וצברו חובות, והמושב לקח חלק בהסדר חובות המושבים. מאז מרבית תושבי המושב עובדים מחוץ לו.
במקור היו במושב 100 נחלות. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 בוצעה הרחבה של 30 מגרשים.
טקס חנוכת היישוב, אפריל 1949
טקס חנוכת היישוב, בהשתתפות חבר הכנסת בנימין מינץ.
תושבי היישוב בעת הקמתו
מוסדות חינוך וחברה

במושב סניף של בני עקיבא.
בשנת תשמ"ח הקים במקום הרב יעקב פרידמן ישיבה גדולה בסגנון חרדי ליטאי. לראש הישיבה מונה הרב שמואל פרידמן. לאחר פטירתו מונה לתפקיד בנו, הרב משה צבי. בישיבה כחמישים עד שישים תלמידים.
בשנת ה'תשפ"ב הוקמה במקום מכינת 'דרך אבות' ליוצאי אתיופיה ע"ש סלומון טקה, המכינה היא שלוחה של מכינה קדם-צבאית בני דוד.
רבני המושב

הרב הראשון של המקום שכיהן בשנים ה'תש"י - ה'תשט"ו היה האדמו"ר הרב נחמן כהנא מספינקא בני ברק.
בשנים ה'תשט"ז–ה'תשמ"א כיהן הרב ישעיה שנייבאלג כרב היישוב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ילקוט הפרסומים 277, א' באדר תשי"ג, עמוד 633; הכתיב הרשמי על פי ועדת השמות הממשלתית הוא ללא גרשיים
1 2  בני ראם, שערים, 27 באוקטובר 1949
↑  ההסבר מופיע במסמך הקמת היישוב[דרושה הבהרה] עמ' 22.
↑  ספר תהלים, פרק כ"ט, פסוק ו'.
↑  זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, תשט"ז, 1956, כרך א', עמוד 162
↑  יום עליה על אדמת כפר מסמיה, הצופה, 28 באפריל 1949
↑  אביבה לורי, בן או בת, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2001
↑   אסתר רפ; איריס שילוני-צביאלי, בני רא"ם: מושב דתי בשפלת יהודה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  אלעזר לוין, ‏בני ראם: קוטג' ב-273 אלף דולר, באתר גלובס, 18 ביוני 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588166205171 
תמונת הרב אברהם מרדכי אלתר ה"אמרי אמת" שעל שמו קרוי היישוב "בני ראם" ב"כינוס אזעקה של רבני ישראל להצלתה של יהדות אירופא" בבית הכנסת החורבה בירושלים נובמבר 1942, לאחר שהגיעו ידיעות ראשונות על רצח יהודי פולין וטבח יהדות ארופה (לידו עומד בנו רבי שמחה בונים אלתר וכן אחיינו ר' שמעון נפתלי אלתר)
צ'רניהיב (מחוז)

מחוז צ'רניהיב (באוקראינית: Чернігівська область) - מחוז בצפון אוקראינה, שבירתו העיר צ'רניהיב. המחוז נמצא באזור הטבעי-היסטורי של פולסיה.
שטח המחוז הוא כ-32 אלף קמ"ר ובשנת 2001 התגוררו בו 1,245,260 תושבים. מערבית למחוז נמצאת המדינה בלארוס והמחוז קייב (באוקראינה), מזרחית אליו נמצא מחוז סומי ומחוז פולטבה בדרום.
במשך מאות השנים שעברו מאז הקמת העיר צ'רניהיב האזור ידע מושלים רבים: בתחילה נסיכים מקומיים ולאחר מכן - רוס של קייב, טטרים של קרים, ליטא, פולין, ומשנת 1667 - האימפריה הרוסית.
המחוז בגבולותיו הנוכחיים הוקם בשנת 1932 במסגרת הארגון בגבולות הפנימיים של ברית המועצות שנערך בתקופת סטלין. בחלוקה זו הוא שויך לרפובליקה הסובייטית של אוקראינה, מכיוון שאוקראינים היוו יותר ממחצית מתושביו.
דרך המחוז עוברות מסילות רכבת, אשר מקשרות את בירת אוקראינה קייב ובירותיהן של רוסיה ובלארוס - מוסקבה ומינסק. עקב כך המחוז הוא מרכז תעשייתי חשוב. נמצאים בו מפעלי נפט וגז טבעי וכן מפעל טבק בפרילוקי.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז צ'רניהיב מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן:
| שם בעברית  | שם באוקראינית | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה 2020 | מרכז מנהלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז משנה נובהורוד-סיוורסקי | Новгород-Сіверський ‏ | 4630 | 66,400 | נובהורוד-סיוורסקי |
| מחוז משנה ניז'ין | Ніжинський  ‏ | 7219 | 228,7 | ניז'ין |
| מחוז משנה פרילוקי | Прилуцький ‏ | 5211 | 158,200 | פרילוקי |
| מחוז משנה צ'רניהיב | Чернігівський‏ | 10204 | 460,900 | צ'רניהיב |
| מחוז משנה קוריוקובקה | Корюківський‏ | 4601 | 91,700 | קוריוקובקה |