מקרא ביכורים
הערות שוליים

↑  רום-שילוני, עמ' 89.
↑  ציווי זה מבוסס על אמירת משה במעמד הברית בין אלוהי ישראל לבין עם ישראל, לפיה הברית נכרתת עם "אֲשֶׁר יֶשְׁנוֹ פֹּה עִמָּנוּ עֹמֵד הַיּוֹם לִפְנֵי ה' אֱלֹהֵינוּ וְאֵת אֲשֶׁר אֵינֶנּוּ פֹּה עִמָּנוּ הַיּוֹם" (דב', כ"ט, 14). כלומר, ברית זו תקפה לדורות גם עם בני ישראל העתידיים – שיצטרכו לראות עצמם גם כן כמי שסבלו במצרים ונגאלו על ידי אלוהי ישראל.
↑  טיגאי, עמ' 634 ו-636–637.
↑  אהרן מירסקי, ספר דברים (דעת מקרא), ירושלים תשס"א, עמ' 374.
↑  ספר דברים, פרק כ"ו, פסוק ג'.
1 2  משנה, מסכת בכורים, פרק א', משנה ד'.
↑  מצווה תר"ו.
↑  גינת ראובן עמ' מ"ד.
↑  ספר דברים, פרק כ"ו, פסוק י'.
↑  דוד כהן צמח, 'שורשי החוק וחידושיו של ס"ד', בתוך: דברים (עולם התנ"ך), תל אביב תשנ"ד, עמ' 189.
↑  יעקב חיים טיגאי, דברים – כרך שני (מקרא לישראל), תל אביב תשע"ו, עמ' 634 ו-637; רום-שילוני, עמ' 90.
↑  שמ' א' 9 ו-14 מקבילים אל דב' כ"ו 5 ו-6, שמ' ג' 7 ו-9 מקבילים אל דב' כ"ו 6 ו-7 ושמ' ג' 17 מקביל אל דב' כ"ו 9.
↑  יעקב חיים טיגאי, דברים – כרך שני (מקרא לישראל), תל אביב תשע"ו, עמ' 210 ו-637; דוד כהן צמח, 'שורשי החוק וחידושיו של ס"ד', בתוך: דברים (עולם התנ"ך), תל אביב תשנ"ד, עמ' 196.
↑  כהן צמח, עמ' 196–198.
↑  את פירוש זה העלה קנוהל, בהתבסס על במ' כ"א 29, יש' כ"ז 13 ויר' מ"ח 46. ראו: ישראל קנוהל, מאין באנו: הצופן הגנטי של התנ"ך, אור יהודה תשס"ח, עמ' 64–65.
↑  את פירוש זה העלו רשב"ם, טיגאי וכהן צמח, בהתבסס על תהילים קי"ט 176 וירמיה נ' 6. ראו: כהן צמח, עמ' 198; טיגאי, עמ' 637.
↑  את פירוש זה העלו אבן עזרא וכהן צמח, בהתבסס על משלי ל"א 6–7 ואיוב כ"ט 13. ראו: כהן צמח, עמ' 198.
↑  את פירוש זה העלה טיגאי, בהתבסס על איוב ד' 11. ראו: טיגאי, עמ' 637.
↑  טיגאי, עמ' 637; כהן צמח, עמ' 198; אהרן מירסקי, ספר דברים (דעת מקרא), ירושלים תשס"א, עמ' 370.
↑  בתרגום לאנגלית: "The Syrian Pursued my father". בעצם, נוסח זה משקף את הפירוש לפיו מדובר בלבן הארמי שרדף אחר יעקב.
↑  בתרגום חופשי לעברית: "אבי נטש את סוריה". נוסח זה יכול לשקף את הפירושים גם על אברהם שיצא מארם נהריים וגם על יעקב שעזב את ארם לאחר זמן רב שם.
↑  בתרגום חופשי לעברית: "אבי נלקח לארם". נוסח זה יכול לשקף את הפירוש לפיו מדובר ביעקב – מאחר שאביו יצחק ציווה עליו להינשא רק לאישה בארם (בר' כ"ח 1–2), ולכן הוא הוכרח להגיע לשם.
↑  בתרגום לאנגלית: "Laban the Aramite sought to destroy my father". נוסח זה משקף את הפירוש לפיו מדובר בלבן הארמי שניסה להשמיד את יעקב.
↑  בתרגום לאנגלית: "Our father Jakob went down into Aram Naharia at the beginning, and (Laban) sought to destroy him; but the Word of the Lord saved him out of his hands". נוסח זה משקף את הפירוש לפיו מדובר בלבן הארמי שניסה להשמיד את יעקב, עם תוספת לפיה האל הציל את יעקב.
↑  עדיאל כהן, 'האמנם לבן הוא "ארמי אבד אבי"? – לתשתיתו המקרית של זיהוי מדרשי', בית מקרא: כתב עת לחקר המקרא ועולמו, ס (תשע"ה), עמ' 238–239.
↑  כהן, עמ' 239. לייחוסו המובהק של לבן כארמי, ראו: בר' כ"ה 20, כ"ח 5 ול"א 20 ו-24.
↑  בראשית, ל"א, 43: "וַיַּעַן לָבָן וַיֹּאמֶר אֶל יַעֲקֹב הַבָּנוֹת בְּנֹתַי וְהַבָּנִים בָּנַי וְהַצֹּאן צֹאנִי וְכֹל אֲשֶׁר אַתָּה רֹאֶה לִי הוּא...".
↑  יקי עשהאל, '"ארמי אובד אבי" – זהות או מהות?', שמעתין, 48, 179 (תשע"א), עמ' 25–27.
↑  כהן, עמ' 248.
↑  כהן, עמ' 240.
↑  דלית רום-שילוני, '"ארמי אבד אבי" – האמנם? על מחלוקת פנים-מקראית בשאלת מיתוס האב המשותף', גדעון בוהק, רון מרגולין וישי רוזן-צבי (עורכים), מיתוס, ריטואל ומיסטיקה: מחקרים לכבוד פרופ' איתמר גרינולד, תל אביב תשע"ד, עמ' 107 ו-111–113.
↑  רום-שילוני, עמ' 114 ו-127.
↑  רום-שילוני, עמ' 126 ו-130.
↑  קנוהל, עמ' 68
↑  טיגאי, עמ' 637. רום-שילוני טענה ההפך מטיגאי, שכן לדעתה עניין זה משקף דווקא את זמנו המאוחר של הווידוי – בתקופה בה ממלכת ארם כבר חדל להוות איום מדיני. ראו: רום-שילוני, עמ' 127.
↑  אלכסנדר רופא, 'אחרית דבר', בתוך: הרמן גונקל, 'אגדות בראשית: מבוא לספר בראשית' ו'ספרות המקרא' (עורך: שמואל אחיטוב), ירושלים תשנ"ח, עמ' 188; אלכסנדר רופא, מבוא לספרות ההיסטורית שבמקרא, ירושלים תשס"א, עמ' 33; אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים תשס"ו, עמ' 89–90 ו-143.
↑  רום-שילוני, עמ' 114.
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים