גורדון פרסונס
מושל אלבמה > כהונתו

פרסונס הביא ללשכת המושל גישה עסקית רצינית. בציינו את מלחמת קוריאה שהתנהלה אז, הוא החליף את מצעד ההשבעה המסורתי ואת נשף ההשבעה המפואר לטקס צנוע נטול גינונים מיותרים. בטקס ההשבעה הוא עמד על מדרגות בניין הקפיטול המדינתי ונשא את שבועתו כשהוא לבוש בחליפת עסקים פשוטה במקום במעיל הבוקר הנהוג והמגבעת. הוא אמר לקהל שהתאסף שאין לו שאיפות פוליטיות להמשך ושהוא ישקיע את כל האנרגיה שלו למען אלבמה.
כאדם בעל מזג טוב ומהיר שכל, לפרסונס היה חיוך רחב שפעל היטב במגעיו עם בית המחוקקים המדינתי. שלא כמו בארבע השנים הקודמות בהם משל ג'ים פולסום, תקופת כהונתו של פרסונס עמדה בסימן של יחסים הרמוניים עם הסנאט ועם בית הנבחרים של אלבמה. מטרותיו ותוכניותיו היו פשוטות, שמרניות, ובסופו של דבר נחלו הצלחה. הוא יזם רפורמה במערכת הכליאה, הגדיל את המימון למערכת החינוך, שיפר את הבטיחות בדרכים, ועודד את פעילותה של הטלוויזיה החינוכית במדינה. אך צעדו הרשמי הראשון כמושל היה לכנס את מועצת הנאמנים של אוניברסיטת אובורן לצורך פיטוריו של המאמן הכושל של נבחרת הפוטבול של המוסד, ארל בראון. לאחר מכן נשכר יליד העיר סלמה, ראלף "שאג" ג'ורדן, ששיקם את מעמדה של הנבחרת.
כדי להגשים את מטרותיו, בהשקט ובשיטתיות ניגש פרסונס לניהולה של אלבמה. במשך כל ארבע שנות כהונתו הוא העדיף שלא לנאום באירועים, ותחת זאת הוא דאג שמעשיו ידברו בעדו. זמן קצר לאחר השבעתו, שמו פרסונס ובית המחוקקים קץ להתנהלות הלקויה במערכת בתי הסוהר והכפיפו אותה לשליטתה של מועצה מפקחת חדשה. בתצוגה פומבית חיה, שרף פרסונס את השוטים ששימשו להצלפה באסירים במדינה וגינה את הנוהג הזה כברברי.
על אף רגשותיו נגד הענישה הגופנית, איים פרסונס באופן אירוני להצליף בעיתונאי אחד או שניים. ככל הנראה, צעדו השנוי במחלוקת בתור המושל, היה יחסו הקשוח כלפי ג'פרי בירט, כתב העיתון Montgomery Advertiser. במסיבת עיתונאים שהתקיימה בקיץ 1951, פרסונס, שבדרך כלל היה נינוח, התפרץ כלפי בירט, והאשים אותו בהתנהלות בלתי הוגנת בדיווחיו. שנתיים לאחר מכן, שוב איים פרסונס על בירט לאחר שזה האחרון פרסם מאמר שהאשים את המושל בהתנהלות בלתי אתית. עם זאת, המחלוקת התפוגגה עד מהרה ללא השלכות בהמשך. אף על פי שהוא היה נתון לביקורת מהעיתונות, באופן כללי הכירו תושבי אלבמה בתוכניות החיוביות של פרסונס. הוא הגדיל את ההוצאה על סלילת כבישים, וב-1953 הוא הנהיג מהירות מרבית של 60 מילים לשעה (96 קמ"ש) בשעות היום ו-50 מילים לשעה (80 קמ"ש) בלילה. מאמציו אלו של פרסונס צמצמו באופן משמעותי את מספר תאונות הדרכים הקטלניות באלבמה.
בין שאר הישגיו הבולטים, עם הרקע שלו בתחום הרדיו, היה פרסונס בין הראשונים בארצות הברית שראו את הפוטנציאל החינוכי שהיה גלום בטלוויזיה. ב-1950, בעידודו של פרסונס, הוקמה באלבמה נציבות הטלוויזיה החינוכית, ובכך הייתה אלבמה המדינה הראשונה לעשות כן. פרסונס חתם על חוק "הזכות לעבוד" שאסר על כפיית חברות באיגודי העובדים כתנאי לקבלה לעבודה. העברת החוק התאפשרה באמצעות סעיף של חוק טאפט-הארטלי (Taft–Hartley Act) מ-1947 שחוקק בעיצומה של סדרת שביתות שלאחר המלחמה במהלך תקופת נשיאותו של הארי טרומן. עם זאת, לא כל צעדיו של פרסונס היו חיוביים. בהיותו מושל במהלך תקופת המקרתיזם, חתם פרסונס על חוק שאסר על קומוניסטים להחזיק במשרות ציבוריות ודרש מהם לדווח על שיוכם המפלגתי. הוא גם תמך בתיקון לחוקת אלבמה שמיסד דרכים חדשות לשלילת זכות הבחירה מהאפרו-אמריקאים, כאשר הדרכים הישנות לכך נמצאו נוגדים את חוקת ארצות הברית על ידי בתי משפט פדרליים.
בשלבים המאוחרים של כהונתו של פרסונס וזמן קצר לפני מערכת הבחירות הבאה, קיבל בית המשפט העליון של ארצות הברית את ההחלטה בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך, שהוציא אל מחוץ לחוק את ההפרדה הגזעית בבתי ספר ציבוריים. פרסונס קיווה לצמצם את הדאגה באלבמה בנוגע לסוגיית זכויות האדם הזו ושנה קודם לכן הוא החל בלמידת דרכים להתמודדות עם השלכות פסיקת בית המשפט. כמי שהיה מתון יחסית בסוגיות גזעיות, הוא ניהל את מסע הבחירות שלו תוך מחויבות להגביל או לבטל את מס הגולגולת, ששלל את זכות הבחירה הן משחורים והן מעניים לבנים. בית המחוקקים העביר החלטה על הצעת פשרה להגבלת השבת מס גולגולת בלתי משולם לשנתיים וביטל אותו לחלוטין עבור מצביעים מעל גיל 45. כמו רבים מהלבנים המתונים באלבמה, האמין פרסונס שביטול ההפרדה הגזעית לא מתקבלת על הדעת, אך הוא סירב לכנס מושב מיוחד של בית המחוקקים כדי לקבל החלטה על המשך ההפרדה הגזעית במוסדות החינוך הציבוריים.
בנוסף לחוסר הנוחות שנגרמה כתוצאה מביטול ההפרדה הגזעית, התמודדה אלבמה עם בעיה מקומית נוספת. אלברט פטרסון, שעשה שימוש במסע הבחירות שלו למיגור השחיתות והפשע בעיר פניקס סיטי כדי לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרת התובע הכללי, נרצח, ובכך נדחף בנו, ג'ון פטרסון לאור הזרקורים הפוליטי. פרסונס הטיל ממשל צבאי על מחוז ראסל ושלח כוחות של המשמר הלאומי של אלבמה כדי להגן על אזרחים מפני גורמים פליליים ששלטו בעיר.