stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנגורו

ערך זה עוסק בסוג של יונק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| קנגורו |
| --- | --- |
 קנגורו אפור מזרחי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: יונקי כיס
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: קנגורו
שם מדעי
 Macropus ‏גריי, 1821
תחום תפוצה


וולבי אדום-צוואר
וולבי טמר
ולבי זנב-שוט
וולארו מצוי מקבוצת הוולארו
קנגורו אפור מזרחי, בגן גורו
קנגורו אפור מזרחי בגן החיות התנ"כי
סמל אוסטרליה. אמו מימין ומולו – קנגורו
קנגורו (שם מדעי: Macropus) הוא סוג כיסאי גדול מסדרת קנגוראים, החי בערבות אוסטרליה. מינים אחדים של קנגורו מצויים גם בגינאה החדשה. אפיונו הבולט של הקנגורו הוא הכיס בקדמת בטן הנקבה, שבו היא נושאת את גוריה הצעירים.
בשם "קנגורו" מציינים גם יונקים נוספים מהקבוצה דמויי-קנגורו שאינם שייכים לסוג אך דומים לבני הסוג, כמו קנגורו אילני, קנגורו חולדתי וקנגוריל המושק.
הקנגורו הוא בעל חיים צמחוני, הניזון בעיקר מעשבים, עלים וקליפות עצים. יכולתו לנוע בקפיצות למרחקים ארוכים בעזרת רגליו האחוריות החזקות וזנבו הארוך מאפשרת לו לברוח מטורפים ולנוע ביעילות בשטחים פתוחים.
תכונות הקנגורו

הקנגורו מנתר על שתי רגליו האחוריות החזקות, אך נעזר בתנועתו גם בזנבו החזק ובטלפיו הקדמיות כדי לדחוף את גופו קדימה. ראשו של הקנגורו קטן, אוזניו ארוכות ופיו סוסי. זנבו משמש גם לשמירת שיווי משקל בעת ניתור. בתנועה למרחק קצר הוא יכול להגיע למהירות של 70 קמ"ש. בתנועה למרחק של כשני קילומטרים הוא מסוגל לשמור על מהירות של 40 קמ"ש ולמרחקים גדולים יותר הוא יכול לנתר במהירות ממוצעת של 20–25 קמ"ש. הקנגורו משתמש במהירות זו לא רק כדי להימלט מטורפים אלא גם כדי לכסות שטחים נרחבים בחיפוש אחר מזון.
תוחלת החיים הממוצעת בטבע היא כ-6 שנים ובשבי מגיעה לכ-20 שנה.
הקנגורו הוא צמחוני, אוכל עשב ושורשים. את שעות היום החמות הוא מעביר ברביצה, בעוד שבלילה ובשעות הבוקר המוקדמות הוא עסוק בחיפוש מזון. בעת מרעה ואכילה הקנגורו הולך על כל ארבע רגליו, ואז הוא כפוף קדימה וראשו סמוך מאוד לקרקע. בגלל הצרכים הנובעים מאכילת עשבים ושורשים פיתח הקנגורו שיניים מתאימות. שיני החותכות מסוגלות לקצור עשב הנמצא קרוב לאדמה והטוחנות מסוגלות ללעוס אותו בקלות. מכיוון שלסתו התחתונה מחולקת לשני חלקים ואינה מאוחדת, שיניו החותכות התחתונות מאפשרות נגיסה רחבה יותר.
קנגורו יכול לנתר למרחק של 8–13 מטר בניתור בודד.
תיאור

מינים מסוימים בסוג מכונים בשם "קנגורו" ואחרים מכונים וולבי או וואלרו. בדרך כלל מיני הקנגורו הם המינים הגדולים ביותר הכוללים את 3 המינים הגדולים במשפחה. למינים אלו יש רגליים קדמיות גדולות וחזקות, רגליים אחוריות חזקות במיוחד המותאמות לניתור, זנב שרירי ומסיבי המסייע בשמירה על שיווי משקל וראש קטן יחסית. כמו שאר חיות הכיס לנקבות הקנגורו יש כיס המשמש את הוולדות שלהם בהתפתחות מוגנת ונוחה בתחילת חייהם:
קנגורו אדום (Macropus rufus) – נפוץ בערבות מרכז אוסטרליה הצחיחות או צחיחות ברובן. גובהם של הזכרים מגיע ל-1.5 מטרים ומשקלם כ-85 ק"ג. אורך הזנב הוא 1.5 מטר. בטנו וראשו אפורים, רגליו צהובות ויתר גופו אדום-חום. נקבת הקנגורו האדום היא אפורה כולה. במצבי מצוקה יכולים להיות מסוכנים לבני אדם.
קנגורו אפור מזרחי (Macropus giganteus) – הנפוץ והמוכר במיני הקנגורו. מצוי בחלקה המזרחי הפורה והמיושב של אוסטרליה.
קנגורו אפור מערבי (Macropus fuliginosus) – מצוי בדרום ודרום-מערב אוסטרליה. קטן משני המינים האחרים. זכר בוגר מגיע ל-45 ק"ג.
האירופאים הראשונים שנתקלו בקנגורו תיארו אותו כחיה מוזרה. לדבריהם היה מדובר בחיה שראשה הוא כמו של אייל (ללא קרניים), שהולכת כמו אדם, ומקפצת כמו צפרדע. גם הופעתו של הגור בתוך כיסה של אימו היה מחזה נדיר משום שחיות הכיס נפוצות בעיקר באוסטרליה, ומיעוטן נפוץ באמריקה הדרומית. התצפית הראשונה המתועדת בעולם המערבי היא זו של הקנגורו שצד והרג הימאי ג'ון גור בשנת 1770. העור והגולגולת של החיה הגיעו לאנגליה ופוחלצו על ידי אנשי מקצוע שלא נתקלו בחיה עצמה אף פעם. הפוחלץ הוצג בפני הציבור ועורר סקרנות רבה.
מקור השם

מקורו של השם בשפה האבוריג'ינית קוקו יימיטיר, המדוברת בצפון אוסטרליה. שמה של החיה בשפה זו הוא גנגורו (Gangurru, באלפבית פונטי בין לאומי: /ɡaŋuru/). לשבט זה כעשרה שמות שונים לקנגורו, השם גנגורו מתאר קנגורו גדול בוגר בצבע אפור שחור.
קיימת אמונה שגויה הטוענת שפירושו של השם הוא "אינני מבין את דבריך"; מקור הטעות בשנת 1770, אז העלה לראשונה ג'וזף בנקס, חוקר טבע שהתלווה למגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק את השם קנגורו בכתב. חמישים שנים מאוחר יותר התייחס קצין אחר בצי הבריטי, פיליפ ק. קינג, לאותה החיה, אך טען שקוראים לה מי-נואה (Mee-nuah); כתוצאה מכך פשטה השמועה שקוק טעה, ושפירוש המילה ששמע הוא "איני יודע" או "אינני מבין", כנראה בתשובה לשאלה בלתי מובנת ששאל את התושבים באנגלית. רק בשנת 1971 אושר במחקר בלשני שהמילה "קנגורו" אכן משמשת לתיאור החיה בקרב שבטים בצפון אוסטרליה. פירוש המילים Mee-nuah התברר כ"חיה שניתן לאכול".
שמו של הקנגורו מאוית בשפה האנגלית "Kangaroo", אך בשל מקורותיו האבוריג'יניים של השם הוא נהגה לרוב כ"Kangooroo".
בעברית, שמה התקני של החיה הוא "קנגוּרו", אך בשל האיות האנגלי נפוצה גם ההגייה "קנגֶרו". כמו שמות שאולים אחרים, המסתיימים ב־וּ, צורת הרבים של המילה קֶנְגּוּרוּ היא בסיומת ־וּאִים, כלומר קֶנְגּוּרוּאִים.
הקנגורו מופיע בצידו השמאלי של סמל אוסטרליה וממולו האמו.
מינים

בסוג קנגורו יש 14 מינים ב-3 תת-סוגים:
| שם | שם מדעי | תמונה | מצב שימור |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
תת-סוג: Macropus
| קנגורו אפור מזרחי | Macropus giganteus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| קנגורו אפור מערבי | Macropus fuliginosus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
תת-סוג: Osphranter
| קנגורו אדום | Macropus rufus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולארו האנטילופה | Macropus antilopinus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולארו מצוי | Macropus robustus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולארו שחור | Macropus bernardus |  | קרוב לסיכון |  |  |  |  |  |  |

תת-סוג: Notamacropus
| וולבי זריז | Macropus agilis |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולבי שחור-פס | Macropus dorsalis |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולבי טמר | Macropus eugenii |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולבי גריי | Macropus greyi |  | נכחד |  |  |  |  |  |  |
| וולבי סבך מערבי | Macropus irma |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולבי פרמה | Macropus parma |  | קרוב לסיכון |  |  |  |  |  |  |
| וולבי זנב-שוט | Macropus parryi |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
| וולבי אדום-צוואר | Macropus rufogriseus |  | ללא חשש |  |  |  |  |  |  |
מינים > מינים פרהיסטוריים

Macropus dryas
Macropus gouldi
Macropus narada
Macropus rama
Macropus woodsi
קנגורו טיטאן (Macropus titan)
Macropus pearsoni
Macropus pavana
Macropus thor
Macropus ferragus
Macropus mundjabus
Macropus pan
קנגורו פירסוני (Macropus pearsoni)
אויבים

אויביו העיקריים של הקנגורו עד לפני 2,000 שנים היו הזאב הטסמני, לטאת מגלניה ואריה כיס והם כולם נכחדו. כלב הבר דינגו הוא אויבו הטבעי היום. זוחלים שונים כמו הכוח (במקרים של מחסור במזון אחר), הפיתון ותנין הים עלולים לטרוף קנגורואים. יש אפילו עיט – עיט מחודד זנב (Aquila audax) הטורף קנגורואים קטנים בטפריו הענקיות. אך אויבו הגדול ביותר הוא האדם: החל מהגעתם של בני האדם לאוסטרליה לפני 50,000 שנים לפחות וכלה בשימושם בכלבי דינגו למטרת ציד שהחל לפני 5,000 שנים בקירוב גרם לקנגורואים להיאלץ להסתגל אליהם. הציידים השתמשו בכלבי דינגו מאולפים ובכלבים אחרים וצדו קנגורו לשם הנאה. כיום הדבר אסור על פי חוק.
קנגורו מסוגל להיאבק בכלב ואינו נכנע בקלות. ידועים מקרי התקפה של קנגורו על בני אדם, אך ברובם המכריע של המקרים הייתה זו תגובה להתגרות מוקדמת מצד האדם. במקרה מתועד משנת 1936 התגבר קנגורו על שני כלבי ציד שהתקיפו אותו ופצע אותם. הצייד שחש לעזרתם הותקף גם הוא ונהרג על ידי הקנגורו. בעת התגוננות או לצורך התקפה תומך הקנגורו את כל משקל גופו על זנבו החזק ובועט ברגליו האחוריות. בכל אחת מרגליו האחוריות שתי אצבעות חזקות מצוידות בציפורניים חדות, ועוד שתי אצבעות מחוברות יחד וכמעט מנוונות.
אויב חדש של הקנגורו מהווים הכבישים הרבים החוצים כיום את מדבריות אוסטרליה. בכל שנה נהרגים מאות קנגורואים לאחר שנדרסו על ידי כלי רכב; עשרות בני אדם נהרגים גם כן כתוצאה מהיתקלות מכוניתם בקנגורו. הקנגורואים נוטים לקפוץ אל הכביש בפתאומיות, בחשכת הלילה, מפני שרעש המנוע ואורות הרכב מסקרנים אותם. כלי רכב החוצים כבישים אלו באופן תדיר מצוידים ברשתות הגנה מיוחדות. אמצעי נוסף למניעת תאונות עם קנגורואים, הוא מתקן ה"שו-רו", מעין משרוקית המפיקה שריקה בתדירות גבוהה, אותה אין בני אדם שומעים, אך מרתיעה את הקנגורואים.
חיזור ורבייה

בעת שהנקבות מגיעות לייחום, הזכר נוהג לבצע טקס חיזור כדי למשוך אליו נקבות. הוא נשען לאחור על זנבו ומתמתח לכל מלוא קומתו, כדי להדגיש את גובהו, לאחר מכן הוא נשען קדימה ומשפשף בקרקע את חזהו שבו יש בלוטות מיוחדות. הזכרים מבצעים ביניהם קרבות התגוששות שבהם הם חובטים ובועטים אחד בשני, בדומה לקרבות אגרוף. הזכר המנצח זוכה בנקבות שבאותו תחום.
נקבת הקנגורו ממליטה ולד אחד בכל עונת רבייה. גודלו של הוולד בעת לידתו אינו עולה על 3–4 ס"מ בלבד, אך אף על פי כן הוא מסוגל לזחול ולהיכנס אל תוך כיס החזה של אמו מיד לאחר הלידה. בתוך הכיס יש ארבע פטמות יניקה. בשלב הראשון הוולד אינו חזק דיו כדי לינוק והאם מתיזה חלב אל תוך פיו. מאוחר יותר הוא לומד לינוק בעצמו.
בגיל שישה חודשים הוא מסוגל להציץ מתוך הכיס ובגיל שמונה חודשים הוא יכול לצאת לתקופות זמן קצרות ולשהות על הקרקע בקרבת אמו, ולחזור אל הכיס לאחר מכן.
הערות שוליים

↑  Kangaroo, parkweb victoria (באנגלית)
↑  Kangaroo - Birth and Infancy - Check123, Video Encyclopedia, נבדק ב-2016-12-25
| קנגוריים |
| --- | --- | --- |
| וולביים ארנביים מפוספסים | וולביים ארנביים מפוספסים |  |
| וולבי ארנבי מפוספס | וולבי ארנבי מפוספס (סוג ומין יחיד) |   |
| קנגורים | קנגורים |   |
| קנגורו | קנגורו אפור מזרחי • קנגורו אפור מערבי • קנגורו אדום • וולארו האנטילופה • וולארו מצוי • וולארו שחור • וולבי זריז • וולבי שחור-פס • וולבי טמר • וולבי סבך מערבי • וולבי פרמה • וולבי זנב-שוט • וולבי אדום-צוואר |   |
| קנגורו אילני | קנגורו אילני אפרורי • קנגורו אילני לומהולץ • קנגורו אילני בנט • קנגורו אילני דובי • קנגורו אילני הואון • קנגורו אילני דוריה • קנגורו אילני סרי • קנגורו אילני גודפלו • קנגורו אילני עטוי-זהב • קנגורו אילני שפלתי • קנגורו אילני הוזר • קנגורו אילני וונדיוואי • איפולה • דינגיסו • טנקיל |   |
| וולבי הצבי | וולבי צבי שחור • וולבי צבי לבן-פס • וולבי צבי אפור • וולבי צבי חום |   |
| וולבי יערוני | וולבי יערוני מקלאי • וולבי יערוני זוטר |   |
| וולבי ארנבי | וולבי ארנבי ממושקף • וולבי ארנבי אדמוני |   |
| וולבי זנב-מסמר | וולבי זנב-מסמר מרוסן • וולבי זנב-מסמר צפוני |   |
| וולבי הסלע | וולבי סלע קצר-אוזן • וולבי סלע וילקינס • וולבי סלע פרוסרפיני • וולבי סלע רוטשילד • וולבי סלע צהוב-רגל • וולבי סלע אלייד • וולבי סלע כף-יורק • וולבי סלע גודמן • וולבי סלע הרברט • וולבי סלע חדגוני • וולבי סלע שחור-צד • וולבי סלע מאריבה • וולבי סלע זנב-מברשת • וולבי סלע סגול-צוואר • וולבי סלע שרמן • מונג'ון • נברלק |   |
| פדמלון | פדמלון טסמני • פדמלון בראון • פדמלון כהה • פדמלון קלבי • פדמלון ההרים • פדמלון אדום-רגל • פדמלון אדום-צוואר |   |
| וולבי ביצות | וולבי ביצות (סוג ומין יחיד) |   |
| קווקה | קווקה (סוג ומין יחיד) |   |
תמרור האטה נגד פגיעה בקנגורו
טניס באולימפיאדת אתונה (2004)

| --- | --- |

 היכל:  Athens Olympic Tennis Centre
 תאריך התחלה:  15 באוגוסט 2004
 תאריך סיום:  22 באוגוסט 2004
 מתחרים:  87 (גברים) + 83 (נשים) מ-52 מדינות
 
 → 2000 2008 ← 
אולימפיאדת 2004 נערכה באתונה, יוון. תחרויות הטניס נערכו בין 15 באוגוסט ל-22 באוגוסט.
נערכו תחרויות הגברים, הנשים, זוגות גברים וזוגות נשים (סך הכול 4 מדליות זהב). התחרויות נערכו ב-Athens Olympic Tennis Centre. בתחרות השתתפו 170 ספורטאים (87 גברים ו-83 נשים) מ-52 מדינות.
לראשונה הוחלט להעניק למשתתפים גם נקודות דירוג וזה נתן תמריץ נוסף להשתתפות הטניסאים החזקים.
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | צ'ילה צ'ילה | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | בלגיה בלגיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | צרפת צרפת | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | גרמניה גרמניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | ספרד ספרד | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | ארצות הברית ארצות הברית | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | ארגנטינה ארגנטינה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8 | קרואטיה קרואטיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| בסך הכל | בסך הכל | 4 | 4 | 4 | 12 |
הזוכים במדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| נשים | ז'וסטין הנין   בלגיה בלגיה | אמלי מורסמו   צרפת צרפת | אליסיה מוליק   אוסטרליה אוסטרליה |
| זוגות נשים | לי טינג וסון טיינטיין   הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | קונצ'יטה מרטינס ווירחיניה רואנו פסקואל   ספרד ספרד | פאולה סוארס ופטריסיה טרביני   ארגנטינה ארגנטינה |
| גברים | ניקולאס מאסו   צ'ילה צ'ילה | מרדי פיש   ארצות הברית ארצות הברית | פרננדו גונסאלס   צ'ילה צ'ילה |
| זוגות גברים | פרננדו גונסאלס וניקולאס מאסו   צ'ילה צ'ילה | ניקולס קיפר וריינר שיטלר   גרמניה גרמניה | מריו אנצ'יץ' ואיוואן לוביצ'יץ'   קרואטיה קרואטיה |
תוצאות התחרויות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
בוב בריאן ומייק בריאן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
ויין ארתורס וטוד וודברידג' (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
מיכאל לודרה ופבריס סנטורו (צרפת צרפת), הודחו ברבע הגמר
ויין בלק וקווין אולייט (זימבבואה זימבבואה), הודחו ברבע הגמר
מאהש בהופאטי ולאנדר פאיס (הודו הודו), הודחו בחצי הגמר
גסטון אטליס ומרטין רודריגס (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב השני
מרטין דם וסיריל סוק (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השני
אנדי רם ויוני ארליך (ישראל ישראל), הודחו ברבע הגמר
במשחק הגמר נפגשו הזוגות הלא-מדורגים פרננדו גונסאלס וניקולאס מאסו (צ'ילה צ'ילה) עם ניקולס קיפר וריינר שיטלר (גרמניה גרמניה) וניצחו ב-5 מערכות.
תוצאות התחרויות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות החזקים שזכו בדירוג:
סבטלנה קוזנצובה וילנה ליחובצבה (רוסיה רוסיה), הודחו בסיבוב השני
קונצ'יטה מרטינס ווירחיניה רואנו פסקואל (ספרד ספרד), זכו במדליית כסף
מרטינה נברטילובה וליזה ריימונד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
אליסיה מוליק ורנה סטאבס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
שינובו אסגואה ואי סוגיאמה (יפן יפן), הודחו בחצי הגמר
מרים קזנובה ופטי שניידר (שווייץ שווייץ), הודחו בסיבוב השני
פאולה סוארס ופטריסיה טרביני (ארגנטינה ארגנטינה), זכו במדליית ארד
לי טינג וסון טיינטיין (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), ניצחו בתחרות
במשחק הגמר ולי טינג וסון טיינטיין (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין) נפגשו עם קונצ'יטה מרטינס ווירחיניה רואנו פסקואל (ספרד ספרד) וניצחו בשתי מערכות.
ישראל באולימפיאדה

אנה סמשנובה דורגה במקום ה-13 בתחרות הנשים. היא הודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד לטטיאנה גרבין מאיטליה בשתי מערכות.
אנדי רם ויוני ארליך דורגו במקום ה-8 בתחרות זוגות גברים. בסיבוב הראשון והשני הם ניצחו בשתי מערכות. בסיבוב השלישי הם הודחו מהתחרות על ידי הזוג הגרמני שזכה במדליית כסף.
ניקולאס מסו, מנצח התחרות
ז'וסטין הנין, מנצחת התחרות
סולט לייק סיטי

סולט לייק סיטי (באנגלית: Salt Lake City, בקיצור: SLC, מילולית: עיר ימת־המלח) היא עיר הבירה של מדינת יוטה (ארצות הברית) והעיר המאוכלסת ביותר בה. נכון למפקד התושבים של שנת 2018 אוכלוסייתה מונה 200,591 נפש. אזור המטרופולין שלה מונה למעלה ממיליון תושבים. העיר שוכנת ליד ימת המלח הגדולה שביוטה ומכאן מקור שמה.
העיר הוקמה בשנת 1847 בידי קבוצה של מורמונים בהנהגתו של בריגהאם יאנג, שביקשו להתרחק מהאיבה כלפי בני דתם במערב התיכון וחיפשו מקום שבו יוכלו לחיות על פי אמונתם באופן חופשי. סולט לייק סיטי היא המרכז העולמי של הכנסייה המורמונית, או בשמה המלא "כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים".
הפריחה בחציבת מכרות במערב ובנייתה של מסילת הברזל לרוחב יבשת אמריקה הצפונית הביאו לצמיחה כלכלית של העיר, שכונתה "צומת הדרכים של המערב". במהלך המאה ה-20 התפתחו בעיר ובסביבותיה מיזמי תיירות ופנאי, ובשנת 2002 אירחה סולט לייק סיטי את אולימפיאדת החורף.
היסטוריה

לפני ההתיישבות האירופאית, סביבת העיר יושבה למשך אלפי שנים על ידי שבטים אינדיאנים כגון היוט והפאיוט. המערבי הראשון שביקר באזור היה החוקר האמריקני ג'ים ברידג'ר שחקר את העיר בשנת 1825. חוקר מרכזי נוסף היה קצין הצבא והחוקר ג'ון פרימונט, שחקר לעומק את סביבת העיר. התיישבות האדם הלבן בסולט לייק סיטי החלה ב-24 ביולי 1847 עם הגעתם של "קדושי אחרית הימים" – קבוצת החלוצים המורמונים שנדדו מערבה אל מעבר לגבולות ארצות הברית של אותה תקופה בחיפוש אחר אזור מבודד שבו יוכלו לחיות על פי אמונתם הדתית באופן חופשי. על פי המסורת המורמונית, מנהיג הכנסייה בריגהם יאנג הכריז בהגיעם כי "זהו המקום", בהסתמכו על חיזיון שהיה לו. הדמיון בין ימת המלח הגדולה לים המלח היה בעיני החלוצים המורמונים אות משמיים שהם הגיעו אל הארץ המובטחת שלהם.
ימים ספורים לאחר הגיעם הורה בריגהם יאנג על הקמתו של מקדש המורמונים באתר. הקמת המקדש החלה ב-1853 וארכה 40 שנה, והמקדש נחנך ב-1893 במרכז העיר. המקדש המורמוני הוא סמל מוכר של סולט לייק סיטי.
ב-1857 נשיא ארצות הברית ג'יימס ביוקנן הכריז על סולט לייק סיטי כעל עיר מורדת, לאחר שמנהיג המורמונים יאנג סירב לפרוש מתפקידו כמושל. בעקבות זאת נכנסה דיוויזיה של צבא ארצות הברית אל העיר, אולם חייליה גילו שהעיר פונתה מתושביה. בשנת 1858 העיר הוכרזה כבירה הטריטוריאלית החדשה של יוטה.
החוקר ריצ'רד פרנסיס ברטון ביקר בעיר בשנת 1860 וסיקר בפירוט את חיי הקהילה שבה. בשנות מלחמת האזרחים שמרה סולט לייק סיטי אמונים למדינות הברית. במהלך הבהלה לזהב שהתרחשה בעשורים שלאחר מכן, גדלה מאוד כמות התושבים בעיר.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 נאסרו מנהיגים מקומיים רבים בגלל הפרת חוקים נגד פוליגמיה. ב-1890 נכנעה הכנסייה המורמונית והכריזה על ביטול הפוליגמיה. בעקבות זאת נסללה הדרך להכרזה על יוטה כעל מדינה ב-1896 והפיכתה של סולט לייק סיטי לבירתה. בתקופה זו החלה גם הגירה רבה אל העיר כתוצאה מפתיחת קווי רכבת בסביבתה.
במהלך המאה ה-20 חלו תהליכי פרוור שהקפיאו את צמיחת האוכלוסייה. חלק מן הפרוורים סופחו אל העיר, ורובם התרחב ונשלט בשלטון מוניציפלי נפרד מזה של סולט לייק סיטי.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2015, אוכלוסיית העיר מוערכת בכ-200,591 נפש. קצת פחות מ-50% מתושבי העיר הם מורמונים. בעיר אוכלוסייה של אלפי בוסנים (הקהילה הבוסנית הגדולה בארצות הברית), שהיגרו לעיר לאחר מלחמת בוסניה. בנוסף על כך, בעיר קהילות גדולות של מהגרים ממיאנמר וסרי לנקה.
העיר חווה שינויים דמוגרפיים משמעותיים. היספנים מהווים כיום כ-22% מהתושבים ולעיר יש קהילה להט"בית משמעותית. בער ישנה גם קהילה גדולה מאזור הפסיפיק (בעיקר מ-סמואה וטונגה) ; הם מהווים בערך 2% מאוכלוסיית אזור עמק סולט לייק.
נכון לשנת 2010, 37.0% מהאוכלוסייה היו בעלי תואר ראשון ומעלה. 18.5% מהאוכלוסייה היו ילידי חוץ ועוד 1.1% נולדו בפוארטו ריקו, שטחים בודדים בארצות הברית, או נולדו מחוץ לארצות הברית להורים אמריקאים. 27.0% דיברו שפה שאינה אנגלית בבית.
נכון למפקד זה היו בעיר 186,440 נפש (לעומת 181,743 בשנת 2000), 75,177 משקי בית ו-57,543 משפחות בעיר, שמהווה 6.75% מאוכלוסיית יוטה, 18.11% מאוכלוסיית מחוז סולט לייק, ו-16.58% מאוכלוסיית המטרופולין החדשה בסולט לייק. האזור בגבולות העיר מכסה 14.2% ממחוז סולט לייק. סולט לייק סיטי מאוכלסת בצפיפות רבה יותר מאזור המטרו שמסביב וצפיפות אוכלוסין היא 1,688.77 / מ"ר (1,049.36 / km²). ישנן 80,724 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 731.2 / מ"ר (454.35 / km²).
מבין משקי הבית, 27.0% כוללים ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 41.1% הם זוגות נשואים החיים יחד, 10.2% הם בעלי בית נשי ללא בעל נוכח, ו-44.3% הם סוגים אחרים של משקי בית. מבין 75,177 משקי הבית, דווח כי 3,904 הם משקי בית עם לא נשואים: 3,047 הטרוסקסואלים, 458 גברים מאותו מין ו-399 נשים מאותו מין. 33.2% ממשקי הבית מורכבים מאנשים פרטיים, ו-9.7% מתגוררים בבד שגילו 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע הוא 2.48, וגודל המשפחה הממוצע הוא 3.24.
נכון למפקד זה הגיל הממוצע היה 30 שנה. לכל 100 נקבות יש 102.6 זכרים. לכל 100 נקבות מגיל 18 ומעלה, ישנם 101.2 זכרים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 36,944 דולר וההכנסה החציונית למשפחה היא 45,140 דולר. לזכרים הכנסה חציונית של 31,511 דולר לעומת 26,403 דולר עבור נקבות. ההכנסה לנפש של העיר היא 20,752 דולר. 15.3% מהאוכלוסייה ו-10.4% מהמשפחות נמצאות מתחת לקו העוני. מכלל האוכלוסייה, 18.7% מהאנשים מתחת לגיל 18 ו-8.5% מבין בני 65 ומעלה חיים מתחת לקו העוני.
כתב העת "פורבס" מצא את העיר כשמינית הלחוצה ביותר. בניגוד לדירוג "פורבס" ב-2007, מחקר שנערך בשנת 2010 על ידי Portfolio.com וביז'ורנלים הסיק כי סולט לייק סיטי הייתה העיר הכי "פחות" לחוצה בארצות הברית. בשנת 2014 CNN ראתה את סולט לייק סיטי כעיר הכי פחות לחוצה בארצות הברית, תוך שהיא מציינת את עלות המחיה הנמוכה ושפע המשרות.
מחקר שנערך ב-2008 על ידי המגזינים Health Health and Women's Health, מצא את סולט לייק סיטי כעיר הבריאה ביותר עבור נשים על ידי בחינת 38 גורמים שונים, כולל שיעורי סרטן, איכות אוויר ומספר החברות לחדר כושר.
ממשל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: .
מאז 1979 הייתה לסולט לייק סיטי צורת ממשלה שאינה מפלגתית. ראש העיר ושבעת חברי המועצה נבחרים לתקופות ארוכות של ארבע שנים. מושבי המועצה מוגדרים על ידי גבולות אוכלוסייה גאוגרפיים. כל חבר מועצה מייצג כ-26,000 אזרחים. פקידים אינם כפופים למגבלות טווח.
הבחירות האחרונות התקיימו ב-5 בנובמבר 2019. אשת המועצה ארין מנדנהול נבחרה לראשות העירייה.
הפרדת דת מהמדינה הייתה הנושא המדובר ביותר בימים של המפלגה הליברלית לבין מפלגת העם של יוטה, כאשר מועמדים רבים היו גם מי שרוצה להיות כנסיית LDS בישופים. המתח הזה בא לידי ביטוי גם היום עם קמפיין "הגישור בין הגזרות הדתית". קמפיין זה נפתח כאשר חלק מתושבי העיר התלוננו כי הממסד הפוליטי ביוטה לא היה הוגן בהתנהלותה עם תושבי חוץ מ-LDS בכך שהעניקו לכנסיית LDS יחס מועדף, בעוד שתושבי ה-LDS תפסו נטייה הולכת וגוברת נגד המורמונים בפוליטיקה של העיר.
הדמוגרפיה הפוליטית של העיר ליברלית יותר משאר יוטה. בעוד יוטה בכללותה היא מאוד שמרנית ורפובליקנית, סולט לייק סיטי נחשבת מעוז דמוקרטי במדינה. מאז 1976 כל ראשי הערים בעיר היו דמוקרטים.
בעיר שוכנים כמה מכוני מחקר וקבוצות סנגור לא ממשלתיות כמו מכון סאת'רלנד השמרני. סולט לייק אירחה מכובדים זרים רבים במהלך אולימפיאדת החורף 2002, ובשנת 2006 החל נשיא מקסיקו בסיבוב הופעות בארצות הברית בעיר ושגריר ישראל בארצות הברית פתח מרכז תרבות. הנשיא ג'ורג 'בוש ביקר בשנת 2005 ושוב בשנת 2006 בכנס הוותיקים הלאומיים; ראש העיר, רוקי אנדרסון, מחה על שני הביקורים. מנהיגים פוליטיים אחרים כגון הווארד דין ו-הארי ריד נשאו נאומים בעיר ב-2005.
כלכלה ותיירות

הכלכלה המודרנית של סולט לייק סיטי מבוססת בעיקרה על מתן שירותים. בעבר תעשיית הפלדה, מכרות ומסילות הברזל סיפקו מקורות פרנסה משמעותיים. כיום מקורות הפרנסה העיקריים בעיר הם מסחר, תחבורה, שירותים ציבוריים ושירותים עסקיים.
העיר ידועה בכינוי "צומת הדרכים של המערב" בזכות מיקומה הגאוגרפי המרכזי במערב ארצות הברית. כביש בין-מדינתי 15 העובר בשטח העיר מהווה מסדרון חשוב להובלת משאות וסביבו הוקמו מרכזי הפצה אזוריים רבים. אחד המעסיקים הגדולים בעיר הוא המרכז האזורי של חברת התעופה דלתא, שרוב טיסותיה למערב ארצות הברית עוברות דרך נמל התעופה של העיר.
מעסיקים בולטים אחרים הם אוניברסיטת יוטה, חברת הנפט סינקלייר והכנסייה המורמונית. פעילויות כלכליות אחרות כוללות תיירות, כנסים ומוקדים טלפוניים. תעשיית הכנסים התרחבה מאוד מאז הקמת מרכז הכנסים החדש בסוף שנות התשעים.
סולט לייק סיטי אירחה את אולימפיאדת החורף בשנת 2002. האירוע משך את תשומת הלב הבינלאומית אל העיר ונחשב לאחד ממשחקי החורף האולימפיים המוצלחים ביותר אי פעם. התיירות בסולט לייק סיטי גברה מאז אולימפיאדת החורף של 2002, ומלונות ומסעדות רבים הוקמו לרגל האירוע.
סולט לייק סיטי היא ביתה של יוטה ג'אז (NBA), שעבר מניו אורלינס בשנת 1979 ומשחק את משחקי הבית שלהם בזירה הביתית החכמה של ויוינט (לשעבר ידוע כמרכז הדלתא ואחר כך נקרא EnergySolutions Arena). זו הקבוצה היחידה מבין אחת מארבע ליגות הספורט המקצועיות הבכירות במדינה. הקבוצה זכתה להצלחה יציבה, ובשלב מסוים היא השתתפה בפלייאוף ב-22 מתוך 25 עונות, בראשות הצמד קארל מלון וג'ון סטוקטון מהיכל התהילה. עם זאת, הקבוצה טרם זכתה באליפות.
כלכלה ותיירות > פארקים

לסולט לייק סיטי מערכת של 85 פארקים עירוניים. כמה מהבולטים הם:
פארק החירות (40 דונם) הוא הפארק הגדול ביותר בעיר וכולל אגם עם שני איים באמצע ובית-ציפורים (Tracy Aviary). הפארק הוא ביתם של מספר רב של ציפורים, הן פרא והן בבית-הציפורים.
פארק קריק סיטי (1.6 דונם)
פארק פיוניר (4 דונם)
גני לינדסי (6.17 דונם)
גן גילגל (1.2 דונם)
פארק ירדן (13.6 דונם) הוא ביתם של גני השלום הבינלאומיים.
שביל החוף קו בונוויל הוא מסלול טבע פופולרי לטיולי אופניים ורכיבה על אופניים, שמשתרע על פני 90 מייל (140 ק”מ) דרך הגבעות של חזית Wasatch.
ערים תאומות

בוליביה אורורו, בוליביה
איטליה טורינו, איטליה
אירלנד טרלס, אירלנד
יפן מטסומוטו, יפן
ברזיל מנאוס, ברזיל
בוסניה והרצגובינה סרייבו, בוסניה והרצגובינה
טאיוואן ג'ילונג, טאיוואן
אוקראינה צ'רנוביץ, אוקראינה
הפיליפינים קזון סיטי, הפיליפינים
גלריה

בניין הסנאט של יוטה בסולט לייק סיטי
פרוטומה של אברהם לינקולן בסנאט של יוטה בסולט לייק סיטי
ראו גם

נמל התעופה הבינלאומי של סולט לייק סיטי
רכס ההרים הנשקף מסולט לייק סיטי
המכון הגיאולוגי לישראל

| --- | --- |


הכניסה למבנה המכון הגיאולוגי (לשעבר) במחנה שנלר בירושלים.
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′19″N 35°13′29″E﻿ / ﻿31.772049°N 35.224812°E﻿ / 31.772049; 35.224812
 www.gsi.gov.il/eng/
  (למפת ירושלים מוגדלת) המכון הגיאולוגי לישראל(למפת ירושלים רגילה) המכון הגיאולוגי לישראל(למפת הרי ירושלים רגילה) המכון הגיאולוגי לישראל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) המכון הגיאולוגי לישראל he
 
מיקרוסקופ אלקטרוני סורק במעבדת המכון הגיאולוגי לישראל
המכון הגיאולוגי לישראל (Geological Survey Of Israel המכונה גם: GSI) הוא מוסד מחקר ממלכתי בתחום מדעי האדמה, הפועל במסגרת מינהל מדעי האדמה במשרד האנרגיה. במכון שוכן מאגר מחקרים גאולוגיים שנעשו במדינת ישראל וגם בתקופת  המנדט הבריטי. המכון מקיים שיתוף פעולה מקצועי עם מוסדות מחקר ממשלתיים, אוניברסיטאות וגורמים אחרים בישראל ומחוצה לה.
המכון מקיים מעקב רצוף אחרי רעידות אדמה המורגשות בישראל והפיק מפה המצביעה על הסיכונים ברעידת האדמה לפי אזורים שונים בארץ.