stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסקר קראוס
כתבים נבחרים

Das Bedürfnis. Ein Beitrag zur beschreibenden Psychologie, Leipzig 1894
Zur Theorie des Wertes. Eine Bentham-Studie, Halle a. d. Saale: Niemeyer 1901
Die Lehre von Lob, Lohn, Tadel und Strafe bei Aristoteles, Halle a. d. Saale 1905
Die aristotelische Werttheorie in ihren Beziehungen zu den modernen Psychologenschule, in: Zeitschrift für die gesamte Staatswissenschaft 61 (1905), 573-92.
Über eine altüberlieferte Mißdeutung der epideiktischen Redegattung bei Aristoteles, Halle a. d. Saale 1905
Neue Studien zur Aristotelischen Rhetorik, insbesondere über das genos epideiktikon, Halle a. d. Saale 1907
Das Recht zu strafen. Eine rechtsphilosophische Untersuchung, Stuttgart 1911
Platons Hippias Minor. Versuch einer Erklärung, Prag 1913
Martys Leben und Werke. Eine Skizze, in: Josef Eisenmeier, Alfred Kastil und Oskar Kraus (eds.): Anton Marty, Gesammelte Schriften. Bd. I, 1. Abteilung, Halle a. d. Saale 1916
Der Krieg, die Friedensfrage und die Philosophen. Ein Vortrag, Prag 1917
Franz Brentano. Zur Kenntnis seines Lebens und seiner Lehre, München 1919
Zur Debatte über die Gestaltpsychologie. Einige kritische Darlegungen, Lotos, Prag 69 (1921) 233-42.
Offene Briefe an Albert Einstein und Max von Laue über die gedanklichen Grundlagen der speziellen und allgemeinen Relativitätstheorie, Wien 1925
Der Machtgedanke und die Friedensidee in der Philosophie der Engländer Bacon und Bentham, Leipzig 1926
Albert Schweitzer. Sein Werk und seine Weltanschauung, Berlin 1926/1929
Bertrand Russells Analyse des Geistes, in: Archiv für die gesamte Psychologie 75 (1930), 289-314, auch in: Wege und Abwege der Philosophie, Vorträge und Abhandlungen von Oskar Kraus, Prag: Calve 1934, 37-61.
Wege und Abwege der Philosophie. Vorträge und Abhandlungen, Prag 1934
Die Werttheorien. Geschichte und Kritik, Brünn / Wien / Leipzig: Rohrer 1937
Albert Schweitzer. His Work and his Philosophy, übers. v. E. G. McCalman, eingeführt v. A. D. Lindsay, London 1944
הערות שוליים

↑  Oskar Kraus - Gifford Lectures Online
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302652205171  PLWABN: 9810531365805606  BIBSYS: 90970198  BnF: cb12161584b (data)  CiNii: DA01166847  GND: 116388773  ISNI: 0000 0001 1049 3206  LCCN: n87113433  NKC: xx0008778  NLG: 156807  NTA: 075018934  SNAC: w6f27pn0  SUDOC: 030139953  Trove: 896162  VIAF: 29573547   WorldCat (עם VIAF): 29573547
אוטנשטיין

| --- | --- |
סמל אוטנשטייןסמל אוטנשטיין

הכנסייה העתיקה באוטנשטיין, סמל העיירה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה
 מחוז:  הולצמינדן
 תאריך ייסוד:  המאה ה-14
 שטח:  13.59 קמ"ר
 גובה:  275 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,191 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  51°57′N 9°24′E﻿ / ﻿51.95°N 9.4°E﻿ / 51.95; 9.4 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.ottensteiner-hochebene.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוטנשטיין(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאוטנשטיין(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדאוטנשטיין(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדאוטנשטיין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוטנשטיין (בגרמנית: Ottenstein) היא עיירה במחוז הולצמינדן במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. בראשית 2017 התגוררו בעיירה 1,146 איש.
היסטוריה

היישוב מוזכר לראשונה במסמכים מן המאה ה-14, הוא התארגן לצידה של טירת הרוזנים לבית אוורשטיין (von Everstein) שממוקמת בקרבת מקום. בהמשך קיבל זכויות עיר (Flecken (גר'), סוג מקומי של מרכז כלכלי ומנהלי מחוזי) ובמאה ה-17 הגיע היישוב לשיא התפתחותו הכלכלית. זו נבלמה בשל ריחוק היישוב מצירי התנועה המרכזיים, עובדה שמנעה את תיעושו ואת התרחבות הכלכלה המקומית במאות הבאות. בעקבות זאת הידלדלה גם אוכלוסיית האזור.
בעיירה כנסייה עתיקה (גר') שבנייתה מתוארכת לראשית ההתיישבות במקום, אך שופצה לאורך השנים. הכנסייה הייתה לסמל העיירה, ואיור שלה מופיע על סמל העיירה הרשמי.
יהודי אוטנשטיין

יהודים ישבו באוטנשטיין לאחר שנות הזוהר הכלכלי שלה, ממחצית המאה ה-18 ואילך, וקהילה מאורגנת התקיימה במקום רק מראשית המאה ה-19. לקהילה המקומית היה מורה פרטי למקצועות קודש שהעניק לילדי הקהילה תוספת לחינוך הכללי שאותו קיבלו בבית הספר הנוצרי המקומי, ובית קברות שהוקם על שטח שהיה שייך למשפחת רוטשילד האמידה שהתגוררה במקום. בית כנסת רשמי לא הוקם והקהילה התפללה בחדרי תפילה שכורים.
הקהילה המקומית הקטנה הגיעה לשיא פריחתה בסביבות 1840 (ה'ת"ר), אז נמנו בה כ-120 נפשות. לקראת סוף המאה ה-19 היגרו יהודים רבים מהמקום ובראשית המאה ה-20 ישבו באוטנשטיין רק יהודים בודדים, קשישים וערירים, רווקות מזדקנות ואלמנות.
אחרוני היהודים באוטנשטיין נרצחו או נעלמו בתקופת השלטון הנאצי בגרמניה. שניים נשלחו לאחר ליל הבדולח לבוכנוואלד, הם שוחררו ואחד מהם התאבד; השני, אוטו קורנברג, אולץ להעביר את רכוש הקהילה היהודית לידי ההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה (RVJD). במרץ 1942 נשלח קורנברג, עם חמישה יהודים נוספים לגטו ורשה, לא ידוע מה עלה בגורלם. ביולי של אותה שנה נשלחו ששת היהודים האחרונים בעיירה, בני למעלה מ-70, לטרזיינשטט.
חלק מבית הקברות המקומי (גר') שוקם בראשית העשור הראשון של המאה ה-21, בסיוע המועצה המקומית.
לקריאה נוספת

דניאל פרנקל ותמר אברהם (עורכים), פנקס הקהילות: גרמניה, כרך רביעי: צפון מערב גרמניה, חלק I, עמ' 124–125 (הערך נכתב בידי ברנהרד גלדרבלום).
Heinrich Rose, Chronik von Ottenstein und Glesse. Ottenstein 1927.
אוסקר קנדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביוני 1999 (בן 25) נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסקר קנדי (באנגלית: Oscar Kennedy; נולד ב-6 במאי 1999) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

קנדי נולד בנוטינגהאם. אהבתו למשחק גדלה כשלמד במועדון הדרמה של בית הספר שלו בבית הספר היסודי והביאה אותו לאודישן ללמוד בסדנת משחק מה שהוביל לליהוק לתפקידו הראשון על מסך הקולנוע בתור נייג'ל סלייטר הצעיר בסרט הטלוויזיה "המטבח של סלייטר".
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2013 שיחק קנדי לצד דייוויד טננט ואמילי ווטסון במיני סדרת הטלוויזיה של BBC Two "אשתי הפוליטיקאית". בסדרה הוא מגלם את נואה, צעיר עם תסמונת אספרגר ובנם של הדמויות של טננט וווטסון באותה שנה, הוא גילם את הנרי טיודור הצעיר בסדרת הטלוויזיה "מלכה לבנה".
ב-2016 גילם את ויליאם גריי בפרק של העונה השנייה של דרמת הטלוויזיה "זרה", אך הוחלף על ידי דייוויד ברי בעונות מאוחרות יותר בעקבות קפיצת זמן שחייבה שחקן מבוגר.
בשנים 2019–2022 הופיע בסדרת הקומדיה "Ladhood" אשר נכתבה על ידי ליאם ויליאמס שגם שיחק בה והתבססה על חוויותיו בגיל ההתבגרות. קנדי גילם את הגרסה הצעירה יותר של דמותו של ויליאמס בכל שלוש העונות של התוכנית וזכה לביקורות מעורבות על הופעתו. בשנת 2021 קנדי כיכב לצד אנתוני הד, אלכס מקווין וסמנתה בונד בסרט המדע הבדיוני "Skole's Out Forever".
בשנת 2022 לוהק קנדי לתפקיד הראשי של סדרת האימה הקומית "Wreck", שנוצרה על ידי ריאן ג'יי בראון ומתמקדת בדמותו של קנדי ג'יימי, שמתגנב לספינת תענוגות על מנת לברר פרטים נוספים על היעלמות אחותו. העונה השנייה של "Wreck" עלתה לראשונה ב-26 במרץ 2024.
פילמוגרפיה

קולנוע
| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | האיש עם לב הברזל | מיליץ' זלנקה |  |
| 2021 | School's Out Forever | לי קיגן |  |
טלוויזיה
| שנה | כותרת | תפקיד | Notes |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | המטבח של סלייטר | נייג'ל סלליטר הצעיר | הערות |
| 2011 | Sirens | מיני סטיוארט | פרק אחד |
| 2011 | The Body Farm | רובי פיי | פרק אחד |
| 2011 | תקוות גדולות | ריפ בצעירותו | פרק אחד |
| 2012 | Hunted | אדוארד האנטר | תפקיד ראשי, 8 פרקים |
| 2013 | אשת הפוליטיקאי | נואה | תפקיד ראשי |
| 2013 | מלכה לבנה | הנרי טיודור | תפקיד חוזר |
| 2014 | Silk | פרייז'ר | פרק אחד |
| 2016 | זרה | ויליאם גריי | פרק אחד |
| 2016–2018 | Home from Home | גארת' האקט | תפקיד ראשי, 7 פרקים |
| 2017 | Decline and Fall | פיטר | 3 פרקים |
| 2018 | Bliss | קירסטפס | תפקיד ראשי, 7 פרקים |
| 2019–2022 | Ladhood | ליאם ויליאמס | תפקיד ראשי, 18 פרקים |
| 2022–present | Wreck | ג'יימי וולש | תפקיד ראשי, 12 פרקים |
| 2023 | Breeders | לוק | תפקיד ראשי, 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Oscar Kennedy". tresamagazine.com. 25 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Oscar Kennedy". curtisbrown.co.uk. נבדק ב-15 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Politician's Husband". curtisbrown.co.uk. נבדק ב-15 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The White Queen 2013". moviestillsdb.com. נבדק ב-15 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Roots, Kimberly (16 בנובמבר 2022). "Outlander (Kinda) Casts Lord John". tvline.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Debnath, Neela (1 באוגוסט 2022). "Outlander: Why was Oscar Kennedy replaced as Lord John Grey?". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Debnath, Neela (6 באוגוסט 2015). "Outlander star weighs in on a return to series". Express.co.uk. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dowell, Ben. "Ladhood review — comic exploration of masculinity continues to deliver" – via www.thetimes.co.uk.
↑  "What's on TV and radio tonight: Monday, September 5" – via www.thetimes.co.uk.
↑  "Critically acclaimed comedy series Ladhood from BBC Studios is set to conclude in summer 2022 on BBC Three and BBC iPlayer". www.bbc.co.uk.
↑  "Exclusive: Oscar Kennedy Interview and Clip for School's Out Forever". 4 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trumata, Mae. "School's Out Forever: An Interview with Oliver Milburn, Oscar Kennedy and Alex MacQueen".
↑  "School's Out Forever review – gloriously gory adaptation of YA sci-fi horror". the Guardian. 10 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "School's Out Forever" – via www.rottentomatoes.com.
↑  Yossman, KJ (1 במרץ 2022). "Oscar Kennedy, Jack Rowan to Lead BBC Comedy Horror 'Wrecked'". Variety. נבדק ב-29 באוגוסט 2022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Yossman, K. J. (1 במרץ 2022). "Oscar Kennedy, Jack Rowan to Lead BBC Comedy Horror 'Wrecked'". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Spencer, Samuel (5 באוקטובר 2022). "Wreck cast: Meet the crew of potential killers from the BBC Three show". BBC Three. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mensah, Katelyn (8 במרץ 2024). "First look at Wreck season 2 as Heartstopper's Bradley Riches joins cast". Radio Times. נבדק ב-26 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
אוספדלה דלי אינוצ'נטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 כתובת:  piazza della Santissima Annunziata, 12 50133 Firenze 
 מיקום:  העיר העתיקה פירנצה 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־15
 תאריך פתיחה רשמי:  1445 
 יוצר:  אנדראה דלה רוביה 
 אדריכל:  פיליפו ברונלסקי 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  43°46′35″N 11°15′40″E﻿ / ﻿43.776388888889°N 11.261111111111°E﻿ / 43.776388888889; 11.261111111111
 אתר רשמי
 he
 
אוספדלה דלי אינוצ'נטי (באיטלקית: Ospedale degli Innocenti, "בית החולים של התמימים") הוא בית יתומים בפירנצה, שעוצב על ידי פיליפו ברונלסקי ומשמש היום כמוזיאון קטן עם עבודות של לוקה דלה רוביה, סנדרו בוטיצ'לי, פיירו די קוזימו ודומניקו גירלנדיו ונמצא גם בשימוש על ידי יוניסף.
בנייתו של בית היתומים החלה בשנת 1419, בהזמנת גילדת סוחרי המשי של פירנצה. ברונלסקי פיקח על חלק מהבניה ובהמשך הוכנסו שינויים בתכנון המקורי.
מאפייני המבנה

חזית המבנה נבנתה כפורטיקו ומורכבת מתשע קשתות חצי עגולות ולא מחודדות כפי שהיה נהוג באותה תקופה הצומחות מעמודים מסוג הסדר המשולב, המעבר מקשת מחודדת לקשת חצי עגולה בהתאם לסגנון הקלאסי לוקח את המבנה לכיוון האדמה. להמחשת התפקיד של הבניין נוספו ליד הקשתות החצי עגולות עיגולים כחולים טונדו מטראקוטה מזוגגת בתוך ספנדרל עם תבליטי תינוקות מאת אנדראה דלה רוביה, המדגישים את האופי האופקי של המבנה.
מעל כל קשת חצי עגולה שובץ חלון אדיקולה. המבנה מקפיד על מידות כאשר המרווח בין העמודים זהה לגובהם ולרוחב האכסדרה דבר היוצר בין כל שני עמודים חלל פנימי במבנה דמוי קובייה. גובה האנטבלטורה שווה לחצי מגובה העמוד.
המבנה נבנה בכמה שלבים כשברונלסקי פיקח על הבנייה בשנים 1419–1427, תוספת תבליטי תינוקות מאת אנדראה דלה רוביה בוצעה בשנת 1484 כתוספת לתכנון המקורי של ברונלסקי שתכנן מדליונים ריקים. בית היתומים נפתח בשנת 1445.
היסטוריית המקום

בחזית הבניין היה מוצב אגן, שלעיתים השאירו בו אנשים באישון לילה תינוקות לא רצויים. על מנת למנוע נזק לתינוקות, שהושארו לעיתים קרובות שעות רבות לבד עד שהתגלו על ידי צוות המקום, הוחלף האגן בשנת 1660 במתקן שהגן על התינוקות ומנע מההורים הנוטשים את הצורך להיחשף: הייתה זו דלת מסתובבת קטנה שהכניסה את התינוק לבניין מבלי שהיה על ההורה להיכנס למבנה עצמו. מערכת זו פעלה עד סגירת המקום ב-1875.
אוכרנה

| --- | --- |


תצלום של קבוצת שוטרי אוכרנה מסנקט פטרבורג, 1905.
 מידע כללי
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 תחום שיפוט:  האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 משרד אחראי:  משרד הפנים
 סוכנות אם:  משרד הפנים 
 תאריך הקמה:  1866
 סוכנות קודמת:  המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר 
 תאריך פירוק:  1917
 סוכנות מחליפה:  צ'קה 
 ראש:  קונסטנטין גלובאצ'ב (בסנקט פטרבורג)   אלכסנדר מרטינוב (במוסקבה)   אלכסנדר קרסילניקוב (בפריז) (אחרונים)
 מטה מרכזי:  גרוחובאיה אוליצה, בית מס' 2, סנקט פטרבורג, רוסיה
 
או֗כְרָנָה – המחלקה לאבטחת הסדר וביטחון הציבור (ברוסית: Охрана - Отделение по охранению общественной безопасности и порядка) הייתה משטרה חשאית של האימפריה הרוסית שעסקה בבילוש פוליטי. תפקידה העיקרי היה לשמור על שלום המשטר כנגד כוחות שמאל קיצוני וטרור פוליטי.
המחלקה הייתה כפופה למשרד הפנים הרוסי ועסקה בחקירת פשעים פוליטיים ברוסיה ומחוצה לה.
היסטוריה

"המחלקה לאבטחת הסדר וביטחון הציבור" הוקמה ב־1866 בסנקט פטרבורג כצוות חקירה בן 12 חוקרים, זאת לאחר שדמיטרי קראקוזוב נכשל בניסיונו להתנקש בחיי הצאר אלכסנדר השני ב-4 באפריל אותה שנה. לאחר ניסיון התנקשות נוסף ב־6 באוגוסט 1880 הוקמה "מחלקת המשטרה" (Департамент полиции) כיורשת המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר.
אלכסנדר השלישי הקים משרד נוסף שנקרא "אבטחה וחקירה", שהופעל על ידי אנשי הז'נדרמריה הרוסית בשני סניפים: מוסקבה וורשה. גוף זה היה בסיס לאוכרנה.
עלייתה של התנועה המרקסיסטית ברוסיה חייבה איחוד של כוחות הביטחון - וכך נוצרה האוכרנה. רציחות של אישים בכירים ברוסיה, כגון פיוטר סטוליפין, ואירועי מהפכת 1905, חייבו הגדלה של כוחות הביטחון. כך ב־1908 היו 31 תחנות של האוכרנה, וב־1911 היו מעל ל־60 תחנות. בסתיו 1913 נסגרו כל התחנות ופעולותיה של האוכרנה נפסקו.
בקרב האוכרנה פעלו הפילורים, פילור (בצרפתית: fileur) היה בלש סוכן באוכרנה שעסק באיסוף מודיעין על פשעים פוליטיים ומפלגות פוליטיות במדינה.
ב-4 במרץ 1917 האוכרנה פורקה ובמקומה הוקם הצ'קה.
מבנה

ב-14 בדצמבר 1906, מבנה האוכרנה אורגן באופן הבא, על מנת לבזר את תפקודו במחוזות השונים במדינה:
מחוז צפון - פטרבורג הבירה, פסקוב, נובגורוד ועוד
מחוז מרכז - מוסקבה, טבר, ירוסלבל, וולוגדה, ארכנגלסק, קוסטרומה, קאלוגה, ולדימיר, ריאזן, ניז'ני נובגורוד ועוד
מחוז הוולגה - סמרה, פרם, ויאטקה, קאזאן, סימבריסק, אופה, סרטוב, אורנבורג, אסטרחן, פנזה, אוראל
מחוז דרום מזרח - חרקוב, קורסק, וורונז', טמבוב, מחוז דון, ויקטרינבורג
מחוז דרום מערב - קייב, צ'רניגוב, פולטבה, פודולסק, וולין
מחוז דרום - אודסה, חרסון, בסרביה, סביבות הים השחור
מחוז צפון מערב - וילנה, קובנה, מוהילב, מינסק, ויטבסק, סמולנסק
מחוז הים הבלטי - ריגה, לפלנד והסביבה
ראשי אוכרנה > ראשי האוכרנה בסנקט פטרבורג

פיודור קולישקין (1867-1877)
מיטרופן אוסטימוביץ' (1877-1878)
ואסילי פורסוב (1878-1880)
גיאורגי סודייחין (1880 - 16 בדצמבר 1883); נרצח על ידי מתנקש.
ק. ולביצקי (1884-1885)
פיוטר סקרינסקי (1889-1897)
ולדימיר פירמידוב (1897 - 21 ביוני 1901); נרצח
נ. מצ'לוב (1901)
א. סאזונוב (1901-1903)
לאוניד קרמנצקי (1903-1905)
אלכסנדר גראסימוב (1905-1909)
סרגיי קארפוב (1909); נרצח ב-19 בדצמבר 1909
מיכאל פון קוטן (1909-1914)
פ. פופוב (1914-1915)
קונסטנטין גלובאצ'ב (1915–פברואר 1917)
ראשי אוכרנה > ראשי האוכרנה במוסקבה

אלכסנדר סקאנדרקוב (1880–1884)
ניקולאי ברדיאייב (1885–1896)
סרגיי זובּאטוב (1896–1902)
ואסילי ראטקו (1902–1905)
ולדימיר טרג'ציאק (1905)
יבגני קלימוביץ' (1906–1907)
מיכאל קוטן (1907–1910)
פאבל זווארזין (1910–1912)
אלכסנדר מרטינוב (1912–27 בפברואר 1917)
ראשי אוכרנה > ראשי האוכרנה בחו"ל (פריז)

פיוטר איוואנוביץ' רצ'קובסקי (1885–1902)
לאוניד רטאייב (1902–1905)
ארקדי גארטינג (1905–1909)
אלכסנדר קרסילניקוב (1909–פברואר 1917)
ראו גם

המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר
שירות הביטחון הפדרלי
סרגיי זובאטוב
צ'קה
ק.ג.ב.
גר"ו
CIA
לקריאה נוספת

The Okhrana: The Russian Secret Police. London, 1930.
מעצרו של תעמולן בידי האוכרנה, ציור של איליה רפין (1880-1892)
כרטיס המידע של גנריך יגודה במסמכי האוכרנה של שנת 1912
אוספ אלפנט

אוספ אלפנט הוא אלבום אוסף כפול הכולל בתוכו מספר רב של שירים בהם השתתף יוסי אלפנט כסולן, בהרכבים "להקה רטורית", "Room 101", "למה פיל", וכן מהופעות עם אהוד בנאי ומאופרת הרוק "מאמי".
אלבום האוסף יצא כחמש שנים לאחר מותו הפתאומי של אלפנט כתוצאה מדום לב. השיר הפותח את האלבום, "הנה היא באה", מבוסס על הקטע "סוף טוב" שכתב אלפנט להצגה "סיפורים אורבניים". אהוד בנאי וברי סחרוף בחרו את הטקסט מתוך מקבץ שיריו הלא מולחנים של אלפנט, הלחינו והקליטו את השיר במיוחד לאלבום האוסף.
רשימת השירים > דיסק 1

הנה היא באה (04:16)
סדר יום (03:49)
שומר אריות (04:53)
הלם כרך (04:31)
טריק מיפן (04:37)
Away and after‏ (07:35)
Homeplace is calling‏ (04:05)
שיר הפאב (02:04)
קסם גלילי (05:46)
Last night‏ (06:00)
Education‏ (09:14)
Senses‏ (08:49)
רחוב 60 (נגע) (03:31)
סוזן (03:36)
רשימת השירים > דיסק 2

איך כש... (04:53)
אבוד (שם בחושך) (05:29)
באים אותך לקחת (04:31)
נופל מדמם (05:50)
דגדוגים (01:05)
מרחפת (02:24)
מזרחית כולה (00:48)
סוף טוב (04:17)
ים האהבה (05:45)
Istanbul‏ (06:42)
You Are The Audience‏ (09:58)
What You Get‏ (04:28)
Tears Of A Clown‏ (06:47)
אורות (מושב)

| --- | --- |
שלט הכניסה למושב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: באר טוביה
גובה ממוצע: ‎50 מטר
תאריך ייסוד: 1952
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
מוצא המייסדים: ארצות הברית וקנדה
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 475 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) אורות (מושב)(למפת השפלה רגילה) אורות (מושב)(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אורות (מושב)(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אורות (מושב)31°44′32″N 34°44′04″E﻿ / ﻿31.7421905073784°N 34.7345094701208°E﻿ / 31.7421905073784; 34.7345094701208  heמפת היישובים של מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) באדום - אורות בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.moshavorot.co.il
אוֹרוֹת הוא מושב בשפלה, כק"מ צפונית-מערבית לקריית מלאכי, חלק מהמועצה האזורית באר טוביה.
היסטוריה

המושב הוקם ביוזמת תנועת "האיכר העובד" להקים מושב עבור עולי ארצות הברית. כבר בשנת 1951 החלה הסוכנות בהקמת צריפים באתר המושב, שנודע אז כבאר טוביה ב', ומיועדים ראשונים להתיישבות במושב הגיעו לישראל בסוף 1951. במהלך שנת 1952 נבנו בתים ראשונים במושב עבור המתיישבים שנרשמו ושלמו. ארבעת המתיישבים הראשונים עלו למושב בספטמבר 1952. בהמשך הצטרפו אליהם עוד כ-20 משפחות, בעיקר מניו ג'רזי. בתחילת 1955 היו במושב 26 משפחות ובסוף שנת 1957 היו במושב כ-40 משפחות בעלי משקים, ונעשו מאמצים להשלים את מספר המשפחות המיועד למושב בידי עולים מארצות הברית, קנדה ודרום אפריקה. המושב שייך לתנועת המושבים. שטחו כ-2,000 דונם.
במושב אורות כיום גרים כ-100 משפחות, כאשר 49 משפחות בעלי משקים ושייכים לאגודה חקלאית בעוד השאר שייכים לאגודה מוניציפלית ומתגוררים בהרחבה במשבצות הצהובות שהוקצו לבני המושב הממשיכים.
תושבי המושב מוצאים את פרנסתם בחקלאות, בעיקר רפת וצאן, חלקם במטעים: תפוחים, רימונים, זיתים וכדומה, ורובם הגדול עובדים מחוץ למושב.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  להקמת מושבי עובדים מעולי דרום וצפון אמריקה, דבר, 14 באוגוסט 1951
מוקם מושב עובדים של יוצאי אמריקה, דבר, 4 בספטמבר 1951
↑  פגישה של מתיישבים מאמריקה, דבר, 9 בנובמבר 1951
↑  לעידוד העלייה מהארצות האנגלו סאכסיות, דבר, 5 בספטמבר 1952
↑  שפע מים במושב אורות, דבר, 29 בספטמבר 1953
יצחק קורן, יהודים מאמריקה למושבי עובדים, דבר, 11 בינואר 1955
↑  משפחות נוספות למושב האמריקאי אורות, דבר, 12 בנובמבר 1953
↑  יוקמו נקודות הכשרה לעולים, דבר, 18 בנובמבר 1957
↑  400 מועמדים להתיישבות יגיעו מארה"ב, הצופה, 18 בינואר 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588151505171  VIAF: 4706161696247716120003   WorldCat (עם VIAF): 4706161696247716120003 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוסף שטיגליץ

רימונים לתורה (מרוקו, סוף המאה ה-19) מאוסף שטיגליץ
"אוסף שטיגליץ" הוא אוסף של פרטי יודאיקה ואומנות יהודית שנאסף על ידי יוסף שטיגליץ. בשנת 1986 נרכש האוסף למוזיאון ישראל.
תיאור

אוסף שטיגליץ נאסף על ידי יוסף שטיגליץ (1995-1903)[דרוש מקור], אספן וסוחר אמנות ועתיקות יליד פולין, שהיגר לפלשתינה בשנת 1945. שטיגליץ פתח חנות לעתיקות ששכנה ברחוב אלנבי 71 בתל אביב-יפו, שם מכר ציורים ועתיקות. אוסף, המכיל 280 פריטי יודאיקה שונים וציור אחד - "ישו בפני שופטיו" (1877) מאת מאוריצי גוטליב, היה שייך לאוספו הפרטי של שטיגליץ והוא הוצג בסלון ביתו ברחוב ג׳ורג' אליוט 16 בתל אביב-יפו.
בשנת 1986 החליט שטיגליץ להעביר את האוסף למוזיאון, ששויו הוערך באותה עת בכ-6 מיליון דולר, תמורת כמיליון וחצי דולר, שגויסו בעזרת בני הזוג אריקה ולודוויג יסלזון מניו יורק, ארצות הברית. ההחלטה על העברת הפריטים למוזיאון נבעה הן ממניעם לאומיים והן מרצונו של שטיגליץ לשמור על האוסף כיחידה שלמה. "״רציתי לפעמים להשאיר דברים יפים אצלי", טען שטיגליץ, "אבל אם זה כל־כך נדיר, אצלי יראו את זה עשרים איש בשנה ובמוזיאון עשרות אלפים [...] לא היה לי מצפון להשאיר את זה אצלי".
בשנת 1987 הוצג האוסף בתערוכה במוזיאון בשם "אוסף שטיגליץ: יצירות מופת באמנות יהודית". פריטים שונים מן האוסף מוצגים בתצוגת הקבע של האגף לאמנות ותרבות יהודית ע"ש ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל במוזיאון.
הערות שוליים

↑  סטלה קורין-ליבר, אליהו הנביא מזויף, מעריב, 12 במאי 1989
↑  מצוטט בתוך: מיברג, רון, אוסף שטיגליץ, סיפור אישי, באתר מוזיאון ישראל
אד הוק

אָד הוֹק (מלטינית: Ad hoc; מילולית: "לצורך כך", "לעניין זה") הוא כינוי להחלטות, לפעילות ולמעשים נקודתיים שנעשו כדי לתת מענה לצורך מסוים ומוגדר (ולא כללי).
וַעדת אד הוק היא ועדת-שעה, ובגמר פעילותה היא מתפזרת. לעיתים מוקמים אד הוק ארגונים ומשלחות, הנדרשים לטפל בסוגיה לאומית או בינלאומית. לעיתים משתמשים בצירוף ככינוי להחלטות שהתקבלו (או מעשים שנעשו) בחופזה, ללא שקילה מעמיקה של הנסיבות – או כפתרונות זמניים ומאולתרים. הצירוף עשוי לתאר את הפועל: "הוועדה הוקמה אד הוק" (כלומר: הוועדה הוקמה לפי צורך השעה או לפי צו השעה).
במדע ובפילוסופיה

"השערת אד הוק" היא הנחה בלתי-מוכחת אשר נוסחה במיוחד כדי לפצות על תאוריה מדעית שהתוצאות האמפיריות (ניסיוניות) דווקא סותרות את ניבוייֶהָ (ולכן היא עלולה להיזנח). ואולם ככל שתאוריה מדעית מתבססת על השערות אד הוק ועל טיעונים בלתי מוכחים (ש"מחפים" על פערים בין תחזיותיה למציאות), כך גדלות הספקנות כלפיה ומורכבותהּ.
לא כל השערת אד הוק שגויה בהכרֵחַ, ויש שהשערות אלה הוכחו כנכונות שנים לאחר שהונחו; כאלה היו השערתו של מקס פלאנק אשר הניחה את הבסיס לפיזיקה הקוונטית והשערתו של אלברט איינשטיין בדבר קיום הקבוע הקוסמולוגי.
ראו גם

אד הוק (תוכנה)
שום סקוטי אמיתי
עולם רדוף שדים
הערות שוליים

↑  אַד הוֹק, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  דוגמה לוועדת אד-הוק במסגרת ההסתדרות הרפואית לישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורות בערפל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורי שגיא
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר עיון, מלחמה
 הוצאה
 הוצאה:  ידיעות ספרים
 תאריך הוצאה:  1998
 מספר עמודים:  326
 עורך:  רמי טל
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001790548
אורות בערפל, הוא ספרו האוטוביוגרפי של אלוף במיל' אורי שגיא, בעברו מפקד חטיבת גולני, אלוף פיקוד הדרום, מפקד המפקדת חילות השדה וראש אמ"ן. בספרו מתאר שגיא את שירותו הצבאי כלוחם ומפקד בחטיבת גולני, וכן את חוויותיו כראש אמ"ן.