stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איון (משחק וידאו)
אופן המשחק > משימות

באיון ישנם כמה סוגי משימות: משימות אתגר, המסומנות בצהוב, משימות רגילות, המסומנות בכחול, משימות שניתן לבצע אותם מספר פעמים, המסומנות בתכלת, משימות Windstream המסומנות בכתום ומשימות מלחמה, המסומנות גם כן בתכלת.
משימות אתגר אלה משימות שמתרכזות בסיפור, משימות רגילות, או משימות כחולות, אלה משימות שאמורות לעזור לשחקן לעלות רמות יותר בקלות, משימות המסומנות בתכלת אלה משימות שעושים אותם בדרך כלל כדי להשיג חפצים ומטבעות, ומשימות Windstream, המסומנות בכתום, אלה משימות הנותנות הדרכה לשחקן חדש ומראות לו כיצד להתקדם במשחק. את רוב המשימות ניתן לשתף עם שחקנים אחרים או לנטוש אותן, אך משימות אתגר לא ניתן לנטוש או לשתף.
תקציר העלילה

מגדל הנצח (The Tower of Eternity)
אטריה (Ateria) תמיד הייתה מקום מסתורי ומלא בסודות, אפילו עבור תושביה הקדומים ביותר. אך דבר אחד תמיד היה ברור – איון, ישות שמימית חזקה מאוד, היא זאת שבראה את אטריה. ישות אלוהית חסרת גיל ששלטה בכל רחבי הקוסמוס. איון לבש צורה של מגדל אדיר, כמי שיושב בראש היווצרותה של אטריה ושל המינים הקדומים ביותר שישבו בה, המכונים דראקן (Drakan).
כמו שען, היה יוצר מרחבי זמן אדירים, וכמו אמן היה מפסל כל הר והר, עמק ויבשת באטריה. כשרק נבראה, הייתה אטריה מקום קסום, עמיד מכל בחינה ומלא בזוהר. החיים בה תמיד היו טהורים, נקיים ורוחניים לצד המבנה המופלא שעמד במרכז, בו ישב איון, מבנה שכונה "מגדל הנצח". המגדל נראה כמעין מפלח את השמים ומחבר את צדה האחד של אטריה לצדה השני. מגדל הנצח השרה את אורו על כל אטריה.
כך החיים שגשגו במשך אלפי שנים תחת הסדר שמימי זה. עד ליום בו הדראקן, כאמור תושביה העתיקים של אטריה, החליטו שנמאס להם לתפקד כיצורים הפשוטים של כוכב הלכת הזה. לפתע נוצר מעין מרוץ על השגת גזע נעלה מנטלית ופיזית על פני בני האדם ועל פני הספיאנס (Sapiens) - גזעים נוספים שנוצרו קצת אחרי הדראקן - מרוץ שבו התחרו רק הדראקן, שניסו להוכיח את עצמם כמין החזק והחיוני ביותר לאטריה, תוך כדי אלימות הגוברת מיום ליום, השורפת כל דבר שעומד בדרכה.
אך היה מי שהתנגד לדראקן – אלה היו בני האדם, המין היחיד שהתנגד לדראקן, והם נלחמו בגבורה על מנת לייצב את אורח חייהם כבהתחלה. אך ככל שהמלחמה נמשכה, הדראקן היו בטוחים בעצמם יותר ויותר, גאוותם רק גדלה, הם הפנו את גבם באופן מוחלט כנגד יוצרם והמשיכו להתחכך קדימה כמירוץ אוטונומי לחלוטין. בנוסף, הם זנחו את השם שניתן להם על ידי איון ובחרו לעצמם שם חדש – הבלאור (the Balaur).
בסופו של דבר, בשל המלחמה הארוכה והסכסוכים הרבים שנוצרו, התפצלו בני האדם לשני גזעים שונים – אליוס (Elyos) ואסמודיאנס (Asmodians). האליוס לקחו לעצמם את החלק התחתון של אטריה, המוצף תמיד באור יום יפהפה, בעוד האסמודיאנס לקחו את החלק העליון של אטריה – חלק חשוך ואפל, בו קרן אור כמעט ולא נראית לעולם. מאחר שהתפצלו לגמרי, האליוס והאסמודיאנס לעולם לא יוכלו לחיות בשלווה אחד עם השני, והבלאור לעולם לא יוכלו לחיות בשלווה עם בני האדם, הנקראים גם דאיבות (Daevas), שהם האליוס והאסמודיאנס.
פיתוח

איון הוכרז לראשונה במאי, 2006. המשחק פותח על ידי חברת NCsoft בדרום קוריאה. המשחק פותח תוך שימוש במנוע המשחק CryEngine 1 מבית קרייטק, ששימש גם את המשחק הפופולרי Far Cry. גרסת הבטא הסופית בקוריאנית יצאה בנובמבר, 2008. כמו כן, פותחה גם גרסה סינית למשחק, שמבחן הבטא האחרון שלה יצא ב-8 באפריל 2009. לאחר מכן הושק המשחק גם במערב, הכולל גרסה צפון-אמריקאית, גרסה אירופאית וגרסה אוסטרלית.
מוזיקה

הפסקול הרשמי של איון: מגדל הנצח שוחרר כדיסק יחיד הכולל בתוכו 22 טראקים שנכתבו על ידי המלחין יאנג באנג-אן (Yang Bang-Ean), הידוע גם כ"ריו קוניהיקי" (Kunihiko Ryo) ביפן. הפסקול שוחרר ביפן ובקוריאה ב-21 באוקטובר 2008. הפסקול שוחרר גם לאייטונס ב-20 באוקטובר 2009.
| מספר | כותרת (אנגלית) | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1. | "The Tower of Eternity" | 4:01 |
| 2. | "The Wings of Knight" (original version) | 2:54 |
| 3. | "A Fairy of The Peace" | 4:30 |
| 4. | "Kingdom of Light" | 4:30 |
| 5. | "Song of Moonlight" | 3:24 |
| 6. | "Solid State Battle" | 3:06 |
| 7. | "Death Waltz" | 2:44 |
| 8. | "Magma & Beast" | 3:14 |
| 9. | "Blue Forest" | 3:13 |
| 10. | "Forgotten Sorrow" (English version) | 4:02 |
| 11. | "Step to The Next World" | 3:20 |
| 12. | "Darkness in Your Heart" (Korean version) | 3:28 |
| 13. | "Voices from The Ruins" | 4:35 |
| 14. | "Attack The Unsion" | 2:17 |
| 15. | "Arabesque" | 2:12 |
| 16. | "Dream of The Shepherd" | 2:59 |
| 17. | "Red Land" | 3:40 |
| 18. | "Dark's Innocence" | 3:30 |
| 19. | "Raging Strings" | 3:23 |
| 20. | "Flying Dragon" | 3:20 |
| 21. | "Heaven's Gate" | 3:21 |
| 22. | "Forgotten Sorrow" | 3:55 |
| סה"כ אורך | סה"כ אורך | 72 דקות |
האלבום השני, "AION – Annales of Atreia", נוצר על ידי שני המלחינים אינרו ג'ו (Inro Joo) ו-וונקי קים (Wonki Kim). האלבום יצא באופן רשמי ב-10 במאי 2010 בחנות ה-iTunes בעבור 9.99 דולר.
| מספר | כותרת (אנגלית) | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Prologue – Birth" | 1:39 |
| 2. | "Chapter 1 – Dawn" | 1:19 |
| 3. | "Chapter 2 – Becoming" | 3:36 |
| 4. | "Chapter 3 – Conspiracy" | 3:28 |
| 5. | "Chapter 4 – Collapse" | 2:12 |
| 6. | "Chapter 5 – Disruption" | 1:17 |
| 7. | "Chapter 6 – Deva's Marcia" | 2:53 |
| 8. | "Chapter 7 – Blessed Land" | 2:57 |
| 9. | "Chapter 8 – Darkened Land" | 2:23 |
| 10. | "Chapter 9 – Abyss" | 1:56 |
| 11. | "Chapter 10 – Banned Reunion" | 1:31 |
| 12. | "Chapter 11 – Chaos" | 2:36 |
| 13. | "Chapter 12 – Irreversible 1000 Years: Tchaikovsky Homage" | 2:32 |
| 14. | "Chapter 13 – Aion, Chapter 14 – Quietude" | 2:41 |
| 15. | "Chapter 15 – Annales of Atreia: Main Theme" | 5:44 |
| 16. | "Chapter 16 – Epilogue – Deva's Oratorio" | 3:28 |
| 17. | "Shugo Medley" (bonus track) | 5:36 |
| סה"כ אורך | סה"כ אורך | 47.7 דקות |
גרסאות

דרום קוריאה: איון יצא רשמית בדרום קוריאה ב-25 בנובמבר 2008. זוהי המדינה הראשונה בה שוחרר המשחק.
סין: המשחק יצא לסין ב-16 באפריל 2009 והופעל על ידי חברת Shanda Interactive Entertainment.
יפן: חברת NCsoft הוציאה את המשחק ליפן ב-17 ביולי 2009 על ידי NCsoft Japan.
אוסטרליה: NCsoft הפיצה את המשחק גם באוסטרליה ב-22 בספטמבר 2009. באוסטרליה שוחררו שלוש מהדורות: מהדורה סטנדרטית, מהדורת אספנות ומהדורה מוגבלת.
טאיוואן: NCsoft התחילה לעבוד על גרסת בטא פתוחה לאיון בטאיוואן ב-7 ביוני 2009 ששחוררה ב-21 ביולי 2009. גרסה 1.5 שוחררה ב-21 באוקטובר 2009, גרסה 2.0 שוחררה ב-13 באוקטובר 2010 וגרסה 2.1 שוחררה ב-24 בנובמבר 2010.
אירופה: הגרסה האירופאית הרשמית של איון יצאה על ידי NCSoft ב-25 בספטמבר 2009. באירופה, היה המשחק זמין בשתי מהדורות: מהדורה סטנדרטית ומהדורת אספנות.
צפון אמריקה: איון יצא רשמית בצפון אמריקה ב-22 בספטמבר 2009. המשחק הושק בשתי מהדורות: מהדורה סטנדרטית ומהדורת אספנות.
רוסיה: גרסת הבטא הפתוחה ברוסיה פעילה מ-8 בספטמבר 2009.
אנטון שטרייטוויזר

| --- | --- |

אנטון שטרייטוויזר (מימין) ופרנץ ציראייס (במרכז)
 לידה:  3 ביולי 1916 זורהיים, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  17 ביולי 1972 (בגיל 56) בוכום, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה הנאצית
 עיטורים
 צלב הברזל, דרגה שנייה  צלב הברזל, דרגה ראשונה 
 
אנטון שטרייטוויזר (בגרמנית: Anton Streitwieser;‏ 3 ביולי 1916 – 17 ביולי 1972 בבוכום) היה איש אס אס גרמני ומפקד מחנה הריכוז מאוטהאוזן.
ביוגרפיה

אנטון קיבל תעודת מכונאי באוקטובר 1933. לאחר מכן הוא הצטרף לנוער ההיטלראי, הפך לחבר באס אס בשנת 1934 ועלה לדרגת אובר-שטורמפיהרר באפריל 1945.
ב-1934 החל שטרייטוויזר את שירותו במחנות ריכוז כשומר במחנה הריכוז דכאו. משם עבר למחנה הריכוז זקסנבורג ב-1935 וב-1936 למחנה הריכוז אסטרווגן. לאחר מכן הוא הוצב באורדסבורג ווגלסנג (אנ'). מ-1 בדצמבר 1936 הוא שימש כנהג של תיאודור אייקה במחנה הריכוז זקסנהאוזן. בנובמבר 1938 הועבר שטרייטוויזר למחנה הריכוז מאוטהאוזן שם שירת עד מרץ 1940, בעת הקמת מחנה המשנה גוזן. באפריל 1940 הפך שטרייטוויזר למנהל במחנה הריכוז גוזן. באמצע 1941 התנדב שטרייטוויזר לואפן אס אס והשתתף במשימות קרביות בחזית המזרחית, כששירת מיוני 1941 עד ספטמבר 1942 בגדוד "ווסטלנד" של דיוויזיית הפאנצר אס אס החמישית. עקב פציעה במלחמה, הוענק לסטרייטוויזר צלב הברזל ואות הסער של חיל הרגלים, והוא הועבר בחזרה למחנה הריכוז מאוטהאוזן. בשנת 1943 הוא סיים קורס בבית הספר ליונקרי אס אס בבראונשווייג, הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר, וחזר למאוטהאוזן בינואר 1944. ממרץ 1944 ועד לשחרור מחנה הריכוז מאוטהאוזן בתחילת מאי 1945, שימש שטרייטוויזר כמפקד מחנות המשנה של מחנה הריכוז מאוטהאוזן.
שטרייטוויזר נחשב לאכזרי בקרב האסירים. במחנה הריכוז מאוטהאוזן הוא זכה לכינוי "אנטוני היפה". לאחר תום המלחמה נעצר שטרייטוויזר, אך הוא הצליח להימלט מהכלא האמריקאי בפברואר 1946. הוא חי עם אשתו בקלן בזהות בדויה עם השם "קלאוס ורנר קרוג". באפריל 1953 מותו של שטרייטוויזר הוכרז רשמית על ידי בית המשפט המחוזי בבון. אולם לאחר שהתגלתה זהותו הבדויה של שטרייטוויזר, הוא נעצר ב-1956 ושוחרר ממעצר מספר פעמים לפני תחילת המשפט.
יחד עם ראש המחלקה הפוליטית לשעבר במחנה הריכוז מאוטהאוזן, קרל שולץ (גר'), עמד שטרייטוויזר למשפט על פשעיו במאוטהאוזן בפני בית המשפט האזורי בקלן. כתב האישום כלל את רציחתם של אלפי אסירי מחנות ריכוז באמצעות התעללות, גז וירי. הם הואשמו גם בהשתתפות בסלקציה במסגרת מבצע 14f13 ובהריגת צנחנים אמריקאים שנתפסו במחצבה. פסק הדין ניתן ב-30 באוקטובר 1967: שולץ קיבל 15 שנות מאסר בגין ניסיון רצח וסיוע לרצח בעשרה מקרים. שטרייטוויזר נידון למאסר עולם ושבע שנים נוספות בגין שלוש עבירות של רצח ושני עבירות של תקיפה שגרמה למוות.
שטרייטוויזר מת באמצע יולי 1972 בבית החולים שבבית הכלא בבוכום.
לקריאה נוספת

ארנסט קלה: Das Personenlexikon zum Dritten Reich: Wer war was vor und nach 1945, הוצאת פישר, פרנקפורט דמיין, 2007, ISBN 978-3-596-16048-8
פריץ באואר (עורך): אוסף Justiz und NS-Verbrechen (גר') כרך א, עמ' 633–646, ISBN 3-598-23817-7
הערות שוליים

↑  Numery członków SS od 276 000 do 276 999., www.dws-xip.com
מריאן חמר

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1901 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  11 בפברואר 1972 (בגיל 70) דורקינג, ליית' היל, בריטניה הגדולה בריטניה
 שם לידה:  יאן מריאן השלס
 מקום קבורה:  קולדהרבור, ליית' היל
 תאריך עלייה:  1939
 לאום:  יהודי   פולני
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יאן קזימז'
 תקופת הפעילות:  1922–1969 (כ־47 שנים)
 תחום יצירה:  ספרות   זמרה   תיאטרון
 פרסים והוקרה:  פרס אגודת הסופרים הפולנים בחו"ל   "דז'יינניק פולסקי" הלונדוני על מפעל חיים
 בת זוג:  מריה מודז'לבסקה   קרול אן אריק (קאיה)
 
מריאן חמר (1901–1972), שנולד בשם יאן מריאן השלס (שמות עט אחרים: יאן מריאנסקי ומריאן ולנרוד), היה משורר, עיתונאי, מחזאי, מחבר קומדיות ופזמונאי יהודי פולני שכתב בפולנית. חמר הצהיר בעצמו שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה כי הוא כבר כתב 1,200 שירים, כולל להיטים פופולריים כמו Może kiedyś innym razem (אולי בזמן אחר) ו-Upić się warto (בואו נשתכר). חמר היה שם העט אחרון שאומץ על ידי מריאן בקריירה הספרותית שלו ונוצר משתי האותיות הראשונות של שם משפחתו בפולנית, השלס, ושלוש האותיות הראשונות של שמו הפרטי, מריאן.
חלק מיצירותיו

Koń trojański (סוס טרויאני; 1936)
Dwie ziemie święte (שתי ארצות קדושות; 1942)
Siedem lat Chudych (שבע שנים רזות; 1955)
Ściana płaczu (הכותל המערבי; 1968)
Dwaj panowie B. (שני אדוני B‏; 1929)
Firma (החברה; 1933)
Awantury w rodzinie (סכסוכים משפחתיים; 1967)
Świstki z podróży (פיסות ממסע; 1964).
הערות שוליים

1 2  Polish Art Center (2011). "Marian Hemar W Warszawie 1924 - 1939". Biography, Compact Disc. Hamtramck, MI. אורכב מ-המקור ב-2011-07-15.Polish Art Center (2011). "Marian Hemar W Warszawie 1924 - 1939". Biography, Compact Disc. Hamtramck, MI. Archived from the original on 2011-07-15.CS1 maint: bot: original URL status unknown
1 2  Eugenia Prokop-Janiec (2010). "Marian Hemar". YIVO Institute for Jewish Research.Eugenia Prokop-Janiec (2010). "Marian Hemar". YIVO Institute for Jewish Research.
↑  Mieczysław Fogg (with Syrena Rekord orchestra) sings Foxtrott "Może kiedyś (Innym razem)" by Marian Hemar. Soundtrack from the film "12 Krzeseł ("Twelve Chairs"), 1933. YouTube, with biographical notes.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299721205171  PLWABN: 9810653309805606  BnF: cb12175050t (data)  CiNii: DA08682822  GND: 122177401  ISNI: 0000 0000 8355 8472  LCCN: nr89001554  MusicBrainz: de5ae606-4a76-4903-93f8-c5a45cc74bb5  NKC: js20020805444  NLA: 35580049  NTA: 173854354  SUDOC: 030307767  Trove: 1002586  VIAF: 9889977   WorldCat (עם VIAF): 9889977 
לוח זיכרון בוורשה
דורמריה פורשיאן

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1890 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  11 ביולי 1972 (בגיל 82) ברלין, גרמניה המזרחית 
 תחום יצירה:  ציור 
 
דורמריה פורשיאן, (בגרמנית: Doramaria Purschian;‏ 6 ביולי 1890 – 11 ביולי 1972) הייתה גרפיקאית וציירת גרמנייה, שציירה בעיקר דיוקנאות בשמן.
קורות חייה

פורשיאן הייתה בתם של המהנדס ארנסט פורשיאן ואשתו גבריאלה. היא למדה בבית הספר המלכותי לאמנות (סמינר למורים לציור) בברלין בין השנים 1907–1909. הדבר הפך אותה לאחת הנשים הראשונות שקיבלו הכשרה באמנויות. האקדמיה הלאומית לאמנות בברלין לא קיבלה נשים כסטודנטיות עד 1919. בשנת 1909 עברה את הבחינה כמורה לציור. עד 1912 המשיכה את הכשרתה כציירת כתלמידתם של פריץ בורגר ולוביס קורינת. תערוכת היחיד הראשונה שלה בשנת 1918 במוזיאון רומר ופליזאוס בהילדסהיים הביאה לה הצלחות ראשונות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היא הייתה אחות של הצלב האדום. לאחר מכן עבדה כציירת פורטרטים עצמאיים עד 1930. אחיה פרנק נפטר בשנת 1939, ופורשיאן לקחה על עצמה את ניהול חברת החימום של אחיה, אותה הוא ניהל מאז מות אביו.
במסמכים של לשכת האומנות היפה ברייך, היא מתוארת כציירת פורטרטים וציירת ילדים. דורמריה פורשיאן שהתה כמה ימים באוטרנדורף בין השנים 1915 ל-1918. אוטרנדורף היא עיירה קטנה בסקסוניה התחתונה השוכנת לפתח האלבה. היא בילתה את הימים עם הציירות הילדגרד פוהל ומרגרט דיקהוף.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הוענקה לה הוקרה בתערוכה השנייה של ציירים אירופאים בארצות הברית בניו יורק בשנת 1969 ומינויה כחברת כבוד באקדמיה לאמנות ברומא.
תערוכות נוספות היו גם בשנים 1947 ו-1981.
משנת 1929/30 עד 1961 הייתה חברה באיגוד הציירים בברלין, מאז 1946 היא השתייכה לאיגוד המקצועי של אמנים חזותיים בברלין.
בשנת 1972 דורמריה פורשיאן נפטרה בברלין.
היא מצאה את מקום המנוחה האחרונה שלה בחלקה הישנה של בית העלמין בפארק ברלין.
גלריה

פרנק האח של הציירת
גבריאלה אמה
נוף כפרי
שוק לילי
אם ובנה
בית באוטרנדורף
עצים בסתיו
זקן
הערות שוליים

↑  Du hast nach Purschian gesucht, VdBK1867 (ב־)
↑  Reichskammer der bildenden Künste - Landesleitung Berlin. Landesarchiv Berlin A Rep. 243–04, p. 306.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1129713121  VIAF: 6918149235109576690008   WorldCat (עם VIAF): 6918149235109576690008
כמעט מפורסמים (מחזמר)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מילות השירים:  קמרון קרואו, טום קיט
 מבוסס על:  כמעט מפורסמים
 מוזיקה:  טום קיט
 תקופת ההתרחשות:  1973
 הצגת בכורה:  27 בספטמבר 2019
 https://almostfamousthemusical.com/
כמעט מפורסמים (באנגלית: Almost Famous) הוא מחזמר עם מוזיקה מאת טום קיט (אנ'), מילים מאת קמרון קרואו וקיט ותסריט מאת קרואו. המחזמר מבוסס על סרט בעל אותו שם משנת 2000, שנכתב ובוים על ידי קרואו.
המחזמר מספר את סיפורו של נער שהופך לעיתונאי מטעם מגזין הרולינג סטון בשנות ה-70 (מבוסס באופן רופף על חייו של קרואו).
המופע הופיע לראשונה בסן דייגו בתיאטרון The Old Globe (אנ') ב-2019. ההצגות המקדימות החלו ב-13 בספטמבר והופעת הבכורה התקיימה ב-27 בספטמבר. המופע רץ עד 27 באוקטובר 2019.
"כמעט מפורסמים" הוצג לראשונה בברודוויי ב-3 בנובמבר 2022, בתיאטרון ברנרד ב. ג'ייקובס (אנ') וקיבל בעיקר ביקורות שליליות. רוב השחקנים מההפקה בסן דייגו שבו לגלם את תפקידיהם בהפקה בברודוויי. ההצגות המקדימות החלו ב-3 באוקטובר. ההפקה נסגרה ב-8 בינואר 2023 לאחר 30 הצגות מקדימות ו-77 הופעות רגילות.
תקציר

השנה היא 1973 והכל קורה. לד זפלין הוא המלך, ריצ'רד ניקסון הוא הנשיא וויליאם מילר, האידיאליסט בן ה-15, הוא עיתונאי מוזיקה שאפתן. כשמגזין הרולינג סטון שוכר אותו כדי להתלוות ללהקה עולה, וויליאם נדחף לקרקס הרוקנרול, שם מתנגשים אהבתו למוזיקה, הכמיהה שלו לידידות והיושרה שלו כסופר. "כמעט מפורסמים" הוא על בחור צעיר שמוצא את מקומו בעולם ובדמויות הבלתי נשכחות שהוא פוגש בדרך. זוהי חגיגה של קהילה, משפחה, הערצה וכוחה של המוזיקה.
תפקידים וצוות שחקנים ראשי

| דמות | סן דייגו (2019) | ברודוויי (2022) |
| --- | --- | --- |
| ראסל האמונד | קולין דונל | כריס ווד |
איליין מילר: אניקה לארסן
פני ליין (אנ'): סוליה פייפר
ג'ף בבה: דרו גהלינג
וויליאם מילר: קייסי לייקס
לסטר באנגס (אנ'): רוב קולטי
לארי פלווס: מאט ביטנר
ויק נונז: ציאד בוריס
דיק רוסל: ג'רארד קנוניקו
אד ולנקור השקט: ברנדון קונטרס
| דניס הופ | סאם גרוויט | ג'קים הארט ג'ימי פאלון |
דייוויד פלטון: ואן יוז
| פולקסיה אפרודיזיה | סטורם לבר | ג'אנה דג'ן ג'קסון |
ספיר: קייטי לנדר
אניטה מילר: אמילי שולטהייס
אסטרלה: ג'וליה קסנדרה
דאריל: דניאל סוביץ'
לזלי: ליבי ווינטרס
בן פונג-טורס (אנ'): מת'יו סי. יי
פרסים ומועמדויות > ברודוויי

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרס דרמה דסק | עיצוב פאות ושיער יוצא מהכלל | Campbell Young Associates | מועמדות |  |
| 2023 | פרס דרמה דסק | עיצוב סאונד יוצא מהכלל במחזמר | פיטר הילנסקי | מועמדות |  |
| 2023 | פרס דרמה דסק | מוזיקה יוצאת מהכלל | טום קיט, אן-מארי מילאצו | מועמדות |  |
| 2023 | פרס עולם התיאטרון | הופעת בכורה יוצאת מהכלל | קייסי לייקס | זכייה |  |
| 2023 | פרס טוני | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | טום קיט, קמרון קרואו | מועמדות |  |
ראו גם

כמעט מפורסמים
קמרון קרואו
ג'ימי פאלון
הערות שוליים

↑  Adam Hetrick, World Premiere Musical Adaptation of Almost Famous Opens at the Old Globe September 27, Playbill, ‏September 27, 2019
↑  Almost Famous, Did They Like It? (באנגלית)
↑  Greg Evans, Greg Evans, ‘Almost Famous’ Musical Sets New Broadway Opening Date, Lands Venue, Deadline, ‏2022-07-07 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  עמוד המחזמר באתר Playbill
↑  Almost Famous, Broadway.com (באנגלית)
↑  Jimmy Fallon to Reprise His 'Almost Famous' Role on Broadway, ‏2022-11-02 (באנגלית אמריקאית)
שטפני פון הוהנלוהה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בספטמבר 1891 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  13 ביוני 1972 (בגיל 80) ז'נבה, שווייץ 
 שם לידה:  Stéphanie Maria Veronika Juliana Richter 
 מדינה:  ארצות הברית, הונגריה 
 מקום קבורה:  ז'נבה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 בן או בת זוג:  פרידריך פרנץ פון הוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגספירסט (12 במאי 1914–1920)  פרנץ סלבטור, ארכידוכס אוסטריה (1913–?)  פריץ וידמן (1937–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב המפלגתי (אדולף היטלר, 10 ביוני 1938) 
 
שטפני פון הוֹהֶנְלוֹהה (גרמנית: Stephanie von Hohenlohe‏; 16 בספטמבר 1891 - 13 ביוני 1972) הייתה אוסטרית, יהודיה למחצה, בת למשפחת אצולה כתוצאה מנישואים, שריגלה עבור גרמניה הנאצית, והייתה בקשרים טובים עם בכירי הממשל הנאצי ובהם אדולף היטלר.
לקריאה נוספת

בוגדים ומשתפי פעולה במלחמת העולם השנייה, ראובן עשור, הוצאת ירון גולן, 1997.
הערות שוליים

↑  דליה קרפל, הנסיכה האוסטרית היהודייה שטפני פון הוהנלוהה רצתה להפיץ באירופה שהיטלר שוחר שלום, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262715005171  PLWABN: 9810607845105606  BnF: cb166297503 (data)  GND: 118833553  ISNI: 0000 0000 5539 7763  LCCN: n77003896  NARA: 10582607  NKC: jn20000700729  VIAF: 69726442   WorldCat (עם VIAF): 69726442
Get Back (שיר של הביטלס)

"Get Back" (מילולית: "חזור") הוא שיר של להקת הביטלס. השיר חובר על ידי פול מקרטני, על אף שלפי ההסכם בינו לבין ג'ון לנון הקרדיט הרשמי ניתן ללנון-מקרטני. השיר ראה אור ב-11 באפריל 1969 בגרסת תקליטון, עם השיר Don't Let Me Down כצד בי. על התקליטון נכתב שהוא של "הביטלס ובילי פרסטון" וזהו התקליטון היחיד של הלהקה הכולל שם של נגן אורח. בנוסף, השיר חתם את הופעת הביטלס על הגג ואת התקליט Let It Be. שם השיר הוא גם שם הפרויקט שיזם מקרטני במטרה להחזיר את הלהקה לשורשיה כלהקת הופעות ללא שימוש בהפקת אולפן. פרויקט זה הניב את האלבום Let It Be, את ההופעה על הגג, ואת שני הסרטים התיעודיים שתיעדו את החזרות: Let It Be וThe Beatles: Get Back. לאחר השיר בהופעה על הגג (הביצוע החי האחרון של שיר בתולדות הלהקה) אמר לנון "I'd like to say thank you on behalf of the group and ourselves, and I hope we passed the audition" ("ברצוני להודות בשמנו ובשם הלהקה, אני מקווה שעברנו את האודישן"). פיל ספקטור, שהפיק את התקליט Let It Be ושיבץ בו את השיר כרצועה החותמת את האלבום, הכניס אמירה זו של לנון גם לתקליט.
כתיבה והפקה

באופן יוצא דופן, כתיבת השיר תועדה לפרטיה בסרט The Beatles: Get Back. הלחן של הפזמון נולד מתוך אלתור של מקרטני באולפני טוויקנהאם ב-7 בינואר 1969, כאשר ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר מאזינים ובהמשך מצטרפים ובונים יחד את המהלך ההרמוני וחלק מן המילים. בהמשך הביא מקרטני לחזרות את הבית השני של השיר. חלק מהגרסאות באולפן כללו מלל פרודי ומחאתי נגד תביעותיו הלאומניות של חבר הפרלמנט אנוך פאוול (אנ') נגד הגירה מפקיסטן לבריטניה.
בילי פרסטון הצטרף כקלידן לחזרות ולהקלטות ב-22 בינואר. למחרת הוקלטו עשרה טייקים של השיר ועוד 14 טייקים ב-27 בינואר, בגרסה שכללה סיומת ארוכה לאחר סיום השיר. טייק 11 מאותו יום נחשב למהודק ביותר (אף שלא כלל את הסיומת) והוא נלקח לתקליט Let It Be... Naked (גרסה של התקליט מ-2003 ללא ההפקה הכבדה של פיל ספקטור). הרצועה המופיעה בתקליטון הורכבה על ידי מקרטני והטכנאי גלין ג'ונס (אנ') מטייק 11 אליו הוצמדה סיומת שהוקלטה ביום ההקלטות של ה-28 בינואר.
הקלטת השיר הנשמעת בסרט Let It Be נערכה מתוך הקלטות ההופעה של הביטלס על גג אולפני אפל ב-30 בינואר. השיר בוצע בהופעה במלואו שלוש פעמים, כאשר הביצוע האחרון נקטע עקב הגעת המשטרה למקום. הקלטת ביצוע זה, השלישי והקטוע, שולבה בתקליט Anthology 3.
את הרצועה החותמת את האלבום Let It Be ערך פיל ספקטור על סמך הקלטת המאסטר של טייק 11 מ-27 בינואר עם שינויים בסאונד וללא הסיומת, כשבמקומה הכניס את הודעתו המבודחת של לנון מסוף ההופעה על הגג ("I hope we passed the audition").
הסרט The Beatles: Get Back מ-2021 קודם באמצעות שחרור הקלטת טייק 8, הכולל דיבור של מקרטני על קצב השיר במהלך הפזמון האחרון "It's five o'clock ... your mother's got your tea on".
כן שוחרר ליו-טיוב טייק 19 בו מקרטני "מדבב" במהלך הסיומת את גיבורי השיר לורטה וג'ו-ג'ו.
נגנים

פול מקרטני - גיטרה בס ושירה
ג'ון לנון - גיטרה מובילה וקולות
ג'ורג' האריסון - גיטרה וקולות
רינגו סטאר - תופים
בילי פרסטון - פנדר רודס
הערות שוליים

↑  "No Pakistanis": The racial satire the Beatles don't want you to hear
↑  Hear the Beatles’ Unreleased ‘Get Back (Take 8)’ From Upcoming ‘Let It Be’ Reissue, רולינג סטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 246d57d9-014b-3b72-8bc8-aeb25e9fca49
אברהם בן דוד מפושקירה

| --- | --- |

שער ספרו בעל הנפש (דפוס ברלין, ה'תקכ"ב)
 לידה:  1125 (סביב 1115-1114, או סביב 1120) נרבון, רוזנות טולוז
 פטירה:  27 בנובמבר 1198 (או 1199) כ"ו בכסלו ד'תתקנ"ט (או ד'תתקנ"ח) פוסקייר (אנ'), רוזנות טולוז
 מדינה:   רוזנות טולוז
 תקופת הפעילות:  ? – 27 בנובמבר 1198 
 השתייכות:  ראשוני פרובאנס, מקובלים
 רבותיו:  רבינו משולם הכהן מלוניל, חותנו רבי אברהם אב בית דין, רבי יוסף אבן פלאת ורבי יעקב נזיר
 תלמידיו:  בניו רבי דוד ורבי יצחק סגי נהור, רבי יצחק הכהן, רבינו אשר הכהן ואחרים
 חיבוריו:  השגות על משנה תורה להרמב"ם ועל בעל המאור, "בעלי הנפש", פירושים על התלמוד ותורת כהנים ועוד
 צאצאים:  יצחק סגי נהור 
 
רבי אברהם בן דוד מפּוֹשְקְיֶרָה (ראב"ד, 1114-1125 –  27 בנובמבר 1198) היה רב וראש ישיבה בעיר פּוֹסְקְיֶיר (בצרפתית: Posquières, בימינו וָוּבֶֿרט) (אנ'), שבחבל פרובאנס בצרפת, פרשן תלמוד ומקובל. כונה גם "ראב"ד השלישי", "הראב"ד מקרית יערים" ו"בעל ההשגות", על שם השגותיו המפורסמות על ספר משנה תורה שכתב הרמב"ם. היה חתנו של הראב"ד השני בעל ספר האשכול, ואביו של ר' יצחק סגי נהור.
ביוגרפיה

נולד בעיר נרבון. בתקופת חייו הראשונה התגורר בעיר נים שבצרפת, ואחר כך התגורר וכיהן כרב וראש ישיבה בעיר פּוֹסְקְיֶיר שבפרובאנס (בימינו ווֹבֶר, צרפת), אשר כונתה בידי היהודים קריית יערים, ועל שמה כונה "הראב"ד מקריית יערים". בסוף ספר "שבט יהודה" מסופר כי שר בשם אלצוד הכניס למאסר את הראב"ד בשנת ד'תתקל"ב, ושנה לאחר מכן, בשנת ד'תתקל"ג, נלקח בשבי שר זה במהלך מלחמה שניהל עם הרוזן רוז'ה מקרקסון (Roger II de Carcassonne). שר זה הוגלה לקרקסון שם שהה באותה עת הראב"ד, כאשר מחבר ה"שבט יהודה" רואה השגחה פרטית בכך שראה במפלתו של יריבו.
נפטר ביום כ"ו בכסלו ד'תתקנ"ט, ונקבר בבית העלמין העתיק בעיר פּוֹסְקְיֶיר (Posquières).
אביו הוא רבי דוד שיש מהמקובלים המאוחרים המחשיבים אותו בין גדולי המקובלים של אותו דור, ומספרים שהוא מסר את תורת הקבלה לבנו. חותנו הוא רבי אברהם בן יצחק, המכונה הר"א אב"ד ושמו מוחלף לעיתים עם שמו של חתנו הראב"ד.
בין בניו של הראב"ד נזכרים שנים מגדולי אותו דור, והם: רבי דוד, אביו של רבי אשר בעל ספר היחוד, ורבי יצחק סגי נהור שהיה מקובל נודע, רבם של עזרא ועזריאל בני שלמה מגרונה שהמשיכו את שלשלת הקבלה לפי דברי רבי חיים ויטאל.
היה תלמיד רבי משולם הכהן, ושל חותנו רבי רבי אברהם בן יצחק הנזכר, וכן קיבל תורה מרבי יוסף בן פלט, ויש המונים בין רבותיו גם את רבי אפרים. לדברי החיד"א מורו בתורת הנסתר היה רבי יעקב נזיר שקיבל מרבי יצחק נזיר שקיבל מפי אליהו הנביא.
ביוגרפיה > מתלמידיו

בניו, רבי דוד ורבי יצחק סגי נהור
רבי יצחק הכהן, שחיבר פירוש על הירושלמי, רבו של רבינו ראובן בן חיים שהיה רבם של רבינו מנוח ומנחם המאירי.
רבי אשר בן שאול מלוניל, בעל ספר המנהגות.
רבי יהודה בן אברהם.
רבי מאיר בן יצחק, אביו של רבי נתן בן מאיר, רבו של הרמב"ן.
רבי יונתן הכהן מלוניל.