stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
27 בינואר
נולדו

1443 – אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה (נפטר ב-1500)
1571 – עבאס שאה הראשון, השאה של פרס (נפטר ב-1629)
1615 – ניקולא פוקה, מדינאי צרפתי (נפטר ב-1680)
1756 – וולפגנג אמדאוס מוצרט, מלחין אוסטרי (נפטר ב-1791)
1775 – פרידריך וילהלם שלינג, פילוסוף גרמני (נפטר ב-1854)
1806 – חואן אריאגה, מלחין ספרדי (נפטר ב-1826)
1814 – אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק, אדריכל צרפתי (נפטר ב-1879)
1824 – יוזף ישראלס, צייר יהודי הולנדי (נפטר ב-1911)
1832 – לואיס קרול (צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון), סופר ומתמטיקאי בריטי (נפטר ב-1898)
1836 – לאופולד פון זאכר-מאזוך, סופר ועיתונאי אוסטרי, שעל שמו קרויה תופעת המזוכיזם (נפטר ב-1895)
1850 – אדוארד סמית', רב-החובל של הטיטניק (נפטר ב-1912)
1859 – וילהלם השני, קיסר גרמניה האחרון (נפטר ב-1941)
1879 – פאבל באז'וב, סופר רוסי (נפטר ב-1950)
1891 – איליה ארנבורג, סופר יהודי-רוסי (נפטר ב-1967)
1899 – בלה גוטמן, כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי-הונגרי (נפטר ב-1981)
1900 – היימן ריקובר, אדמירל אמריקני, "אבי הצי הגרעיני" של ארצות הברית (נפטר ב-1986)
1902 – יוסף ספיר, ראש עיריית פתח תקווה, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נפטר ב-1972)
1916 – הלמוט הירש, מתנגד למשטר הנאצי (נפטר ב-1937)
1921 – דונה ריד, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1986)
1923 – דוד שחם, סופר, מתרגם, פובליציסט, עורך כתבי עת ואנציקלופדיות ועסקן פוליטי (נפטר ב-2012)
1929 – מוחמד אל-פאיד, איש עסקים יליד מצרים (נפטר ב-2023)
1929 – מנחם ארגוב, מחנך ומתרגם ישראלי, מחלוצי החינוך הטכנולוגי בישראל
1931 – עוזי גלר, שחמטאי ישראלי (נפטר ב-2024)
1934 – אדית קרסון, פוליטיקאית צרפתייה
1936 – בארי בריש, פיזיקאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה
1941 – תרצה אתר, משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית (נפטרה ב-1977)
1944 – מייריד קוריגן, כלת פרס נובל לשלום לשנת 1976
1944 – ניק מייסון, מתופף להקת פינק פלויד הבריטית
1945 – אודי רובוביץ', כדורגלן ישראלי
1941 – ביאטריס טינסלי אסטרונומית וקוסמולוגית ניו זילנדית-בריטית-אמריקנית (נפטרה ב-1981)
1947 – איתמר וילנר, פרופסור מן המניין לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים
1947 – יערה בן-דוד, משוררת, מבקרת ספרות ואמנית קולאז'ים ישראלית
1949 – דז'וואן קייטאנו ויאנה, זמר ומלחין ברזילאי
1949 – נקוסזנה דלמיני-זומה, יו"ר נציבות האיחוד האפריקני
1950 – אביבה הד, זמרת ישראלית
1952 – עאסמה ג'האנגיר, עורכת דין לזכויות אדם ופעילה חברתית פקיסטנית (נפטרה ב-2018)
1955 – ג'ון רוברטס, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית
1956 – טלי ליפקין-שחק, עיתונאית ואשת תקשורת ישראלית
1956 – מימי רוג'רס, שחקנית אמריקאית
1957 – פאול שטיינר, כדורגלן גרמני
1957 – פרנק מילר, אמן קומיקס אמריקאי
1957 – יובל כספין, מעצב אופנה ישראלי
1961 – אוולין הגואל, שחקנית ישראלית
1964 – עידו תדמור, רקדן וכוריאוגרף ישראלי
1964 – ברידג'ט פונדה, שחקנית אמריקאית
1968 – מייק פאטון, סולן להקת פיית' נו מור
1969 – אלייט אבקסיס, סופרת יהודייה-צרפתייה
1969 – פאטון אוסוולט, סטנדאפיסט, שחקן ותסריטאי אמריקאי
1970 – גל גבאי, עיתונאית, מגישת חדשות וקריינית ישראלית
1970 – עמנואל פהו, חלילן סולן בעל שם עולמי
1976 – עבאס סואן, כדורגלן ערבי-ישראלי
1979 – רוזמונד פייק, שחקנית בריטית
1980 – מאראט סאפין, טניסאי רוסי
1981 – יניב קטן, כדורגלן ישראלי
1981 – אמירה בוזגלו, אשת תקשורת המשמשת מלהקת, עורכת תוכן ומגישה בטלוויזיה
1983 – אפרת בן יעקב, עורכת ושחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלית
1995 – עדי אלון, שחקן ישראלי
נפטרו

98 – נרווה, קיסר רומא (נולד ב-35)
457 – מרקיאנוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-392)
672 – האפיפיור ויטאליאן (נולד ב-600)
847 – האפיפיור סרגיוס השני (נולד ב-790)
1596 – פרנסיס דרייק, מגלה ארצות, פריבטיר ויורד ים אנגלי (נולד ב־1540 בערך)
1814 – יוהאן גוטליב פיכטה, פילוסוף גרמני (נולד ב-1762)
1851 – ג'ון ג'יימס אודובון, צפר ומאייר אמריקאי ממוצא צרפתי (נולד ב-1785)
1860 – יאנוש בויאי, מתמטיקאי הונגרי (נולד ב-1802)
1878 – אדוארד שפרד קריזי, היסטוריון וחוקר תולדות האימפריה העות'מאנית (נולד ב-1812)
1893 – ג'יימס בליין, מדינאי אמריקני ומועמד לנשיאות ארצות הברית (נולד ב-1830)
1901 – ג'וזפה ורדי, מלחין איטלקי (נולד ב-1813)
1922 – נלי בליי, עיתונאית אמריקאית (נולדה ב-1864)
1940 – איסאק באבל, סופר, עיתונאי ומחזאי יהודי-רוסי (הוצא להורג) (נולד ב-1894)
1951 – קארל גוסטף אמיל מנרהיים, גנרל ונשיא פינלנד (נולד ב-1867)
1967 – וירג'יל גריסום, אסטרונאוט אמריקאי (נולד ב-1926)
1967 – אדוארד היגינס וייט, אסטרונאוט אמריקאי (נולד ב-1930)
1983 – נתנאל הוכברג, אגרונום ומומחה לגידול גפן, זוכה פרס ישראל לחקלאות לשנת תשט"ו (נולד ב-1897)
1983 – לואי דה פינס, שחקן קומדיות צרפתי (נולד ב-1914)
1996 – ג'וקי ארקין, שחקן, רקדן ופנטומימאי ישראלי (נולד ב-1933)
1997 – עזריה רפופורט, שחקן, עיתונאי, כתב וקריין בקול ישראל (נולד ב-1924)
2000 – פרידריך גולדה, פסנתרן אוסטרי (נולד ב-1930)
2006 – כריס היוניס, פוליטיקאי ועורך דין אפריקאנר (נולד ב-1927)
2006 – יוהאנס ראו, נשיא גרמניה (נולד ב-1931)
2008 – סוהארטו, נשיא אינדונזיה (נולד ב-1921)
2009 – ג'ון אפדייק, סופר אמריקאי (נולד ב-1932)
2010 – ג'רום דייוויד סלינג'ר, סופר אמריקאי (נולד ב-1919)
2014 – פיט סיגר, זמר אמריקאי (נולד ב-1919)
2015 – צ'ארלס טאונס, פיזיקאי אמריקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1915)
2015 – דוד לנדאו, עיתונאי ישראלי (נולד ב-1947)
2017 – ג'ון הרט, שחקן בריטי (נולד ב-1940)
2017 – עמנואל ריבה, שחקנית טלוויזיה וקולנוע (נולדה ב-1927)
2018 – משה נגבי, משפטן ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1949)
2020 – שמעון (קצ'ה) כהנר, אלוף-משנה בצה"ל ויו"ר ומנכ"ל אתר ועמותת גבעת התחמושת (נולד ב-1934)
2020 – אמיל יונג, שף צרפתי (נולד ב-1941)
2023 – פייטרו פורקה, שחקן ברידג' איטלקי (נולד ב-1925)
2023 – סילביה סימס, שחקנית אנגלייה (נולדה ב-1934)
2025 – ברנרד הירשוביץ, כירורג פלסטי, פרופסור לכירורגיה פלסטית, מייסד ומנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית בבית החולים רמב"ם (נולד ב-1923)
2025 – בתיה פרוסט, מתורגמנית ישראלית, ממייסדי המחלקה לתרגום וחקר התרגום באוניברסיטת בר-אילן (נולדה ב-1938)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום הזיכרון הבינלאומי לשואה (מאז 2006)
ראו גם

26 בינואר – 28 בינואר
ינואר
לוח אירועים שנתי
שערי צדק
הנשיונל ג'יאוגרפיק סוסייטי
וולפגנג אמדאוס מוצרט
לואיס קרול
אדוארד סמית'
תרצה אתר
נרווה
מרקיאנוס
ג'וזפה ורדי
ססגונית

| ססגונית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: צורבים
מחלקה:: אלמוגים
תת־מחלקה:: שמונאים
סדרה:: רפיוניתאים
משפחה:: נפתיים
סוג:: ססגונית
שם מדעי
 Dendronephthya ‏קוקנטל, 1905
ססגונית (שם מדעי: Dendronephthya) הוא סוג של אלמוג רך דמוי-שיח וצבעוני, אשר אינו מכיל אצות שיתופיות - זואוקסנטלות. אלמוג זה מצוי במימי שוניות אלמוגים טרופיות, בהם זרמים עשירים ויכול להימצא עד לכמה עשרות מטרים מפני הים. האלמוג ניזון בסינון חלקיקי תרחיף מהמים. הסוג מכיל מעל 250 מינים.
תיאור

סוג זה עשיר במינים החיים במושבות צפופות ומסועפות נמתאפיינות במגוון עשיר של צורות וצבעים. לאלמוגים מחטי שלד בגווני צהוב, אדום, כתום ועוד וכן גוונים זוהרים. הסידור סימטרי ועשוי מסדרות של מחטים. המחטים הבולטות מצויות בתוך הפוליפים ובולטות מחוץ לגוף הפוליפ.
המינים השונים נבדלים זה מזה על פי צורת ההסתעפות של האלמוג, היערכות קבוצת הפוליפים על הענפים ועל פי צורת הסידור של מחטי השלד בפוליפים.
בים סוף

בים סוף ישנם יותר מ-30 מינים לאורך השוניות השונות. השכיחים ביותר הם ססגונית ים-סוף (Dendronephthya eherenbergi), ססגונית מסולסלת (Dendronephthya curvata) וססגונית המפריך (Dendronephthya hemprichi). עם זאת באילת מיני הסוג נדירים בשונית הטבעית, אך שכיחים על עצמים מלאכותיים לאורך קרקעית הים הרדודה. הוא נפוץ במיוחד על עמודי פלדה התומכים במזחי נפט ועל קרקעיות כלי שיט עוגנים.
במחקר שנערך באילת על תזונת ססגונית המפריך, הגיעו החוקרים למסקנה שהאלמוג צמחוני לחלוטין וניזון בלעדית מפיטופלנקטון צמחי, מה שנחשב לגילוי מרתק לאחר שסברו שהאלמוגים ניזונים מהחי.[דרוש מקור: יש לקשר למחקר, לציין תאריך וחוקרים]
פרויקט תאוי

| --- | --- |
 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים) 
 www.theoi.com
 
פרויקט תאוי (אנגלית: Theoi Project) הוא אתר ספרייה דיגיטלית על המיתולוגיה היוונית וייצוגה בספרות הקלאסית ובאמנות היוונית העתיקה. הוא משמש כהתייחסות חופשית לאלים (תאוי), לרוחות (דיימון), ליצורים מיתולוגיים (שם) ולגיבורי המיתולוגיה והדת היווניות העתיקות. האתר, שהוקם בשנת 2000, מכיל יותר מ-1,500 עמודים ו-1,200 תמונות. באתר יש גם ספרייה של ספרות קלאסית בנושא המיתולוגיה היוונית, לרבות יצירותיהם של רבים מהמשוררים הפחות מוכרים.
את האתר הקים אהרון ג'יי אטסמה מאוקלנד, ניו זילנד.
ראו גם

פרויקט פרסאוס
הערות שוליים

↑  Amanda Tickner, LibGuides: Classical Studies: Web sites, libguides.lib.msu.edu (באנגלית)
↑  Resource Reviews: Mythology Web Sites, Becoming a Classics Librarian, ‏2010-11-16 (באנגלית)
סופרנובה

ערך זה עוסק בתופעה אסטרונומית, התפוצצות של כוכב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סופרנובה SN1994D בגלקסיה NGC 4526 כפי שצולמה על ידי טלסקופ החלל האבל. הסופרנובה היא הנקודה הבוהקת משמאל למטה
סופרנובה (בלועזית: Supernova) היא תופעה שבה כוכב מסיבי מתפוצץ משום שהלחץ שההיתוך הגרעיני יוצר בו כלפי חוץ אינו מספיק כדי לאזן את כוח הכבידה העצמי החזק שלו כלפי פנים. הצופה בתופעה כזו ממרחק של שנות אור רבות, יבחין כי בהירות הכוכב גדלה במהירות ובחדות (היא יכולה לגדול פי מיליון ויותר, ואף לעלות על בהירותה של גלקסיה שלמה). ב־10 השניות הראשונות של התהליך, האנרגיה שמופקת גדולה יותר מהאנרגיה שמפיקים כל הכוכבים בכמה גלקסיות גדולות. פליטת הנייטרינו מאותו כוכב בזמן הסופרנובה מוגברת באותה מידה.
הסופרנובה היא שלב הסיום במחזור החיים של כוכב כבד. כאשר אוזל הדלק הגרעיני בכוכב (כלומר, כלים היסודות שיכולים להתמזג בהיתוך גרעיני ליסודות כבדים יותר תוך שחרור אנרגיה), אין כוח שיתנגד למשיכת הכבידה העצמית שלו והכוכב קורס לתוך עצמו.
בשלב זה נדחסת ליבתו במהירות, מתחממת מאוד, והמעטפת החיצונית שלו נזרקת החוצה כתוצאה מהלחץ העצום שנוצר. החומר מתפשט במהירות עצומה כגז, בעוד מרכז הכוכב הופך להיות כוכב נייטרונים או חור שחור (אם מסתו גדולה דיה).
לשמש לא צפוי עתיד כסופרנובה, שכן כדי להגיע לשלב כזה, מסתה צריכה להיות גדולה לפחות פי 8 או 10 ממסתה הנוכחית.
סוגי סופרנובה

בניסיון לסווג את הסופרנובות, אסטרונומים הגיעו לחלוקה על פי עקומת האור שלהם ועל פי קווי הבליעה של היסודות הכימיים שבקשת האור של הפיצוץ. היסוד שלפיו מתבצעת החלוקה הראשונית הוא מימן. אם בספקטרום מופיעים קווי בליעה של מימן, הסופרנובה מוגדרת כסוג II; אם אין, אז היא מוגדרת כסוג I. בתוך כל אחד משני הסוגים הללו, הסופרנובות מתחלקות לעוד תתי סוגים, לפי נוכחות חומרים אחרים ועקומת האור שלהם.
סיווג סופרנובות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג I לא נצפה מימן | סוג Ia נראה קו בליעה חזק של סיליקון מיונן (Si II) קרוב לשיא בהירות. בדר"כ גם קווי סידן חזקים | סוג Ia נראה קו בליעה חזק של סיליקון מיונן (Si II) קרוב לשיא בהירות. בדר"כ גם קווי סידן חזקים | סוג Ia נראה קו בליעה חזק של סיליקון מיונן (Si II) קרוב לשיא בהירות. בדר"כ גם קווי סידן חזקים | סוג Ia נראה קו בליעה חזק של סיליקון מיונן (Si II) קרוב לשיא בהירות. בדר"כ גם קווי סידן חזקים | תרמו-גרעיני |
| סוג I לא נצפה מימן | סוג Ib/c קווי סיליקון חלשים או נעדרים | סוג Ib מראה קו בליעה של הליום לא מיונן | סוג Ib מראה קו בליעה של הליום לא מיונן | סוג Ib מראה קו בליעה של הליום לא מיונן | קריסת ליבה |
| סוג I לא נצפה מימן | סוג Ib/c קווי סיליקון חלשים או נעדרים | סוג Ic קוו הליום חלש או נעדר | סוג Ic קוו הליום חלש או נעדר | סוג Ic קוו הליום חלש או נעדר | קריסת ליבה |
| סוג II נצפה מימן | סוג II-P/L/N שומר על ספקטרום נורמטיבי של סוג II | סוג II-P/Ls ללא קווי בליעה צרים | סוג II-P/Ls ללא קווי בליעה צרים | סוג II-P מגיעה למישור בעקומת האור שלו | קריסת ליבה |
| סוג II נצפה מימן | סוג II-P/L/N שומר על ספקטרום נורמטיבי של סוג II | סוג II-P/Ls ללא קווי בליעה צרים | סוג II-P/Ls ללא קווי בליעה צרים | סוג II-L מראה ירידה ליניארית בעקומת האור שלו. | קריסת ליבה |
| סוג II נצפה מימן | סוג II-P/L/N שומר על ספקטרום נורמטיבי של סוג II | סוג IIn כמה קווי בליעה צרים | סוג IIn כמה קווי בליעה צרים | סוג IIn כמה קווי בליעה צרים | קריסת ליבה |
| סוג II נצפה מימן | סוג IIb הספקטרום משתנה ונהפך לספקטרום הדומה לסוג Ib | סוג IIb הספקטרום משתנה ונהפך לספקטרום הדומה לסוג Ib | סוג IIb הספקטרום משתנה ונהפך לספקטרום הדומה לסוג Ib | סוג IIb הספקטרום משתנה ונהפך לספקטרום הדומה לסוג Ib | קריסת ליבה |
חלוקה אחרת שאליה אסטרונומים מתייחסים היא החלוקה לפי מקור ואופי הפיצוץ:
סוגי סופרנובה > פיצוץ תרמו-גרעיני

זו סופרנובה המתרחשת כאשר ננס לבן סופח אליו חומר מכוכב סמוך או כאשר שני ננסים לבנים מתנגשים. עקב כך מסתו גדלה, עד שהיא עוברת את הסף הקריטי לסופרנובה - גבול צ'נדראסקאר (כ־1.44 מסות שמש). בעקבות זאת, קורס הכוכב כתוצאה מכוח הכבידה שלו עצמו. אנרגיית הכבידה שלו הופכת לחום עצום ומתחילות בתוכו תגובות גרעיניות. אך בשל מסתו הקטנה (ולכן מעט אנרגיה גרביטציונית), אין להן ויסות והכוכב מתפוצץ. במהלך הפיצוץ נפלט שטף של נייטרינו ויסודות חדשים שנוצרו בתהליך ההיתוך הגרעיני מתפזרים בחלל.
בסופו של דבר, השלבים השונים של התגובות הגרעיניות דומים לסופר נובה "רגילה" (המכונה קריסת ליבה), ולכן הם מובאים בפירוט בהמשך.
מכיוון שלסופרנובות מסוג זה יש מסה אחידה, הן יכולות לשמש נרות תקניים בעלי בהירות אחידה בזמן שהן מתפוצצות, ומכאן חשיבותן הרבה בחקר המרחקים והמהירויות ביקום המוקדם.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה

זו סופרנובה המתרחשת בכוכב מסיבי (שמסתו פי 8 או יותר ממסת השמש), לאחר מספר שלבים של היתוך גרעיני ולאחר שאוזל ה"דלק" להיתוך הגרעיני של הכוכב.
כל עוד נמשך ההיתוך הגרעיני, הכוכב אינו קורס לתוך עצמו, למרות כוח הכבידה החזק הפועל בין חלקיקים המרכיבים אותו, משום שלחץ האנרגיה הנוצרת בהיתוך הגרעיני מאזן את הכבידה אך זהו תהליך בעל שלבים ברורים, וסוף בלתי נמנע.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה > היתוך המימן להליום

בכוכב שמסתו קטנה מתחת ל־0.08 ממסת השמש, היתוך גרעיני לא מתחיל כלל, מאחר שכוח הכבידה אינו מספיק חזק לדחוס את ליבת הכוכב ולהתקרב לחום הנדרש לתחילת היתוך המימן. במקרה כזה, הכוכב מוגדר כננס חום. אך בכוכב גדול יותר, התהליך מתחיל כך: היתוך ארבעה אטומי מימן לאטום אחד של הליום. היתוך זה מייצר אנרגיה גבוהה מאוד יחסית להיתוך אטומים אחרים, ולכן שלב זה הוא הארוך והיציב ביותר במחזור החיים של הכוכב. מקור האנרגיה היא איבוד קטן יחסית של מסה - מסתו של אטום הליום קטנה בכ־0.71% מזו של ארבעת אטומי המימן, וזו המסה שמומרת לאנרגיה. ככל שמסת הכוכב גדלה, כמות המימן המתכלה - והאנרגיה המופקת - גדלות באופן לא ליניארי. לדוגמה, אם מסת הכוכב היא פי 20 ממסת השמש, הוא יכלה את המימן שבליבה בתוך 9 מיליון שנים "בלבד", לעומת תהליך היתוך ליבת המימן של השמש שמוערך בכ־10 מיליארד שנים. יודגש השימוש במונח "ליבה". רדיוס ליבת השמש הוא 20% בלבד מרדיוס השמש כולה, אולם במצב "רגיל" של שלב היתוך המימן, רק אזור זה מגיע ללחץ ולטמפרטורה הנחוצה להתכת מימן, ולכן רק הוא מהווה את מקור האנרגיה של הכוכב. המימן שנותר ב"מעטפת" הכוכב (כ־78%) אינו מותך בשלב זה, והוא ממתין לתורו בשלבים הבאים.
הפסקת היתוך המימן בליבת הכוכב גורמת ל"ניצחון" זמני לכוח הכבידה: התכווצות וקריסת ליבת הכוכב לתוך עצמו, משום שאין יותר אנרגיה גרעינית שתפעל בכיוון הפוך.
בכוכב שמסתו קטנה מתחת לשליש מסת השמש, כוח הכבידה אינו מספיק חזק לדחיסת ליבת הכוכב עד לחום של 300 מיליון מעלות צלזיוס בקירוב, הנדרש לשלב הבא: היתוך ההליום. במקרה כזה, הכוכב יתקרר וידעך לאיטו, ויהפוך לננס לבן.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה > היתוך ההליום לפחמן והפיכה לענק או על־ענק אדום

קרוב יותר למסת השמש, כוח הכבידה ממשיך ודוחס את אטומי ההליום שבליבה עוד ועוד, עד שמתחיל שלב ההיתוך השני - שלושה אטומי הליום מתמזגים והופכים לאטום אחד של פחמן תוך שחרור אנרגיה. מאחר שהאנרגיה המופקת בתהליך זה קטנה משמעותית מהיתוך המימן, שלב זה קצר משמעותית מהשלב הראשון ונאמד במספר עשרות עד מאות אלפי שנים (תלוי במסת הכוכב).
תוך כדי דחיסת אטומי ההליום והיתוכם לפחמן - תהליך המתרחש כזכור בליבת הכוכב - מגבירה הכבידה את אחיזתה. הליבה מתחממת מהר יותר, ובשולי הליבה מתחיל היתוך המימן שנותר במעטפת הכוכב. מקור האנרגיה החדש פועל קרוב לפני השטח, רחוק יחסית ממוקד הכבידה שבליבת הכוכב. הוא מעלה את הבהירות של הכוכב פי 1,000 עד 10,000 מהשלב הקודם ומנפח את מעטפת הכוכב כלפי חוץ, עד פי מאות ואף אלפים מגודלו הקודם.
זה השלב שבו כוכב שמסתו בערך כמסת השמש, יהפוך לענק אדום. הכוכב הוא בעל שכבות בדומה לבצל ענק - בפנים פחמן, בשכבת מעטפת פנימית הליום, ובשכבה החיצונית מימן.
כוכב שמסתו גדולה מעשר מסות שמש לערך, יהפך בשלב זה לעל־ענק אדום במהלך תקופת התכת ההליום שלו. לכוכבים אלו רדיוסים גדולים מאוד, בדרך כלל בטווח של פי 200–800 מרדיוס השמש שלנו. גודלו של על־הענק הגדול ביותר הידוע הוא בערך פי 1,500 מרדיוס השמש.
בכוכב שמסתו קטנה מגבול צ'נדראסקאר (בערך 1.44 ממסת השמש), התהליך נעצר כאן. כוח הכבידה אינו מסוגל לדחוס את אטומי הפחמן ולהתיך אותם לשלב הבא, ולכן השמש שלנו עתידה להתקרר ולהצטמק בהדרגה, לננס לבן.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה > היתוך הפחמן לחמצן

מעל גבול צ'נדראסקאר, מתחיל השלב הבא בליבת הענק (או על־ענק) האדום - דחיסת אטומי הפחמן והיתוכם, בעיקר לחמצן. החום האדיר בליבה גורם ל"בצל" ליצור שכבה נוספת, והתהליך ממשיך. הענק - או על־הענק - ממשיך לגדול, אך ככל שגדלה המסה האטומית האנרגיה המשתחררת בהיתוך הולכת ויורדת. שלב היתוך הפחמן, לכן, מפיק הרבה פחות אנרגיה מקודמו, והוא אורך מאות עד אלף שנים בלבד.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה > שלבי ההיתוך הבאים - עד לברזל

כעת כח הכבידה העצום בליבה דוחס את אטומי החמצן ומתיכם בעיקר לצורן (סיליקון). שלב זה כבר מוערך בחודשים עד שנים ספורות בלבד, בהתאם למסת הכוכב. כך ממשיך הכוכב ומייצר שכבות מימן, הליום, פחמן, חמצן, ניאון, צורן, גופרית ולבסוף - ברזל. תהליך זה הוא למעשה המקור של כל מרבצי המתכות המוכר לנו.
לדוגמה: כוכב בעל 20 מסות שמש יימצא קרוב ל־9 מיליוני שנים בהיתוך מימן להליום ואז יהפוך לעל־ענק אדום, בו ימצא קרוב למיליון שנים בהיתוך הליום לפחמן, קרוב לאלף שנים בהיתוך פחמן לחמצן (וגם לניאון), כ־4 שנים בהיתוך חמצן לצורן (וגם לגופרית), ואז שבועות עד חודשים בודדים בהיתוך צורן לברזל.
סוגי סופרנובה > פיצוץ קריסת ליבה > סופר נובה

הברזל הוא השלב האחרון במחזור ההיתוך שבו יסוד אחד הופך ליסוד שני. אם מסת הכוכב המקורי עלתה על 8 מסות שמש, לאחר שהליבה הפנימית הפכה לברזל, בחום של קרוב למאה מיליארד מעלות, ובתוך כשנייה אחת בודדת, משתנה הרכב אטום הברזל עצמו - הליבה קורסת באחת לשבריר מנפחה המקורי, דחוס עד מאוד, תוך שהאלקטרונים והפרוטונים נדחסים זה לתוך זה והופכים לנייטרונים, ועקב כך גם מפזרים אנרגיה אדירה - וחלקיקי נייטרינו - לחלל. זוהי סופר נובה מסוג II.
האנרגיה האדירה שמשוחררת מעיפה מהליבה הדחוסה את המעטפת, ומה שנשאר - אם מסת הכוכב המקורי הייתה עד 20 מסות שמש - הוא כוכב נייטרונים שקוטרו קילומטרים ספורים בלבד. מסתו של כוכב נייטרונים לאחר הקריסה והשלת המעטפת היא בין 1.2 פעמים מסת השמש עד 3 מסות שמש (גבול טולמן־אופנהיימר־וולקוף).
צפיפותם של כוכבי נייטרונים עצומה, בסדר־גודל של עשרות מיליוני טון לסמ"ק. בשונה מחומרים רגילים שבהם גרעין האטום תופס 1 חלקי 10,000 עד 1 חלקי 100,000 ושאר נפח האטום הוא ואקום, בין הנייטרונים לא מפריד ואקום כלל.
כוכב הנייטרונים אינו ממשיך בקריסתו, מכיוון שכנגד כוח הכבידה פועל לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי בין הנייטרונים שמרכיבים אותו.
אך אם מסת הכוכב המקורי - לפני הסופר נובה - עלתה על 20 מסות שמש - כח הכבידה ממשיך בתהליך גם אחרי הסופר נובה והיווצרות ליבת הנייטרונים, מתגבר על עקרון האיסור של פאולי, ויוצר חור שחור.
תיעוד וחקר סופרנובות

הסופרנובה הראשונה שתועדה על ידי בני אדם היא סופרנובה 185 שתועדה על ידי אסטרונומים סינים בשנת 185 לספירה. מהמאה ה־11 קיים תיעוד של שתי סופרנובות: סופרנובה 1006, שהייתה כנראה האירוע השמימי הבהיר ביותר שנצפה (בבהירות נראית), וסופרנובה 1054, ששרידיה יצרו את ערפילית הסרטן. שתי סופרנובות אלה תועדו בהרחבה על ידי אסטרונומים סינים וערבים ומוזכרות גם בתרבויות נוספות.
סופרנובות נוספות שאירעו בגלקסיית שביל החלב הן סופרנובה 1572 שתועדה ונחקרה על ידי האסטרונום טיכו בראהה ואחותו סופיה ברהה ב־11 בנובמבר 1572, וסופרנובה 1604, שהייתה הסופרנובה הנצפית האחרונה בשביל החלב. סופרנובה זו המזוהה כ־SN1604, תועדה ונחקרה על ידי האסטרונום יוהאנס קפלר ב־9 באוקטובר 1604. הסופרנובה הקרובה ביותר שנצפתה בעידן המודרני היא סופרנובה 1987A שהתרחשה באחד מענני מגלן (גלקסיה לוויינית של שביל החלב), ונצפתה ב־23 בפברואר 1987.
סופרנובה יוצרת קרינת גמא המשפיעה על האטמוספירה של כדור הארץ לרעה - נוצרת תגובה בין מולקולות חנקן לשכבת האוזון שגורמות לצמצומה ולהופעת תחמוצות חנקן. באמצעות תחמוצות אלו ניתן לחקור השפעת סופרנובות על כדור הארץ בשכבות הקרח של הקטבים המשמרות מידע על העבר האקלימי של הכדור. ב־1979 וב־2001 נערכו קידוחים באנטארקטיקה ונמצאו עקבות (בעיקר תחמוצת ניטראט) למספר סופרנובות מהעבר. התפרצות גמא כתוצאה של סופרנובה סמוכה מדי לכדור הארץ יכולה לגרום לדלדול משמעותי של שכבת האוזון במידה כזו שתחשוף את הביוספירה לקרינה חזקה ותגרום לאירוע הכחדה המונית.
במרץ 2024 התפרסם על ידי צוות מדענים ישראלי, בכתב העת המדעי Nature תיעוד פיצוץ של כוכב בגלקסיה שכנה לשביל החלב, שתועד בטלסקופ החלל האבל.
תוצרי הסופרנובה

התפוצצות סופרנובה יוצרת שינויים בסביבתה. הגז הבין־כוכבי הוא הגז שממנו מתפתחות מערכות שמש ושמשות בכלל, כתוצאה מההדף שיצרה התפוצצות הסופרנובה. הסחרור שנוצר מגל ההדף יצר כך, בין היתר, את השמש. חומר שלא הספיק להתאחד לכוכב מתגבש לכוכבי לכת, ירחים, שביטים וגופים קטנים אחרים.
יסודות כימיים כבדים יותר מברזל, שיצירה שלהם על ידי היתוך גרעיני דורשת השקעת אנרגיה, מופצים בחלל אך ורק על ידי סופרנובה; רק בסופרנובה ניתן גם לספק את האנרגיה הדרושה לשם יצירתם, וגם להפיץ אותם בחלל לאחר מכן.
ראו גם

ענני מגלן
סופרנובה 1987A
ננס לבן
כוכב נייטרונים
חור שחור
נובה
היפרנובה
מיקרונובה
לקריאה נוספת

Ben-Amots N, 2015 "Energy accumulation in relativistic sub-Bohr orbitals, Franklin’s relativistic rotation of quarks and gravitational field bounceback as processes relevant to explosion of supernovae", Journal of Physics Conference Series 615, 2015 doi:10.1088/1742-6596/615/1/012012
הערות שוליים

1 2  Turatto, M, [arXiv:astro-ph/0301107 Classification of Supernovae], (2003) doi: 10.1007/3-540-45863-8_3
1 2  Cappellaro, E.; Turatto, M., [Bibcode:2001ASSL..264..199C "Supernova Types and Rates"], (2001) doi: 10.1007/978-94-015-9723-4_16
↑  בארבעה אטומי המימן יש ארבעה פרוטונים, ואילו בגרעין אטום ההליום יש רק שני פרוטונים, ועוד שני נייטרונים שנוצרו משני הפרוטונים הנותרים. המטען החשמלי נשמר בכך שבתהליך ההיתוך נוצרים גם שני פוזיטרונים, בעלי מטען שווה לזה של הפרוטונים המקוריים (ועוד שני נייטרינו). התהליך המלא מורכב מעט יותר ומתואר בערך היתוך גרעיני.
↑  Antoniadis, J., Freire, P.C.C., Wex, N., Tauris, T.M., Lynch
R.S. et al.: A massive pulsar in a compact relativistic binary.
arXiv:1304.6875v1 [astro-ph.HE] (54 pp.) (2013). Science, 26 April 2013, Vol: 340, Issue: 6131, Table 2, p. 48
↑  "Astronomers Peg Brightness of History's Brightest Star". National Optical Astronomy Observatory. 2003-03-05. נבדק ב-2009-01-12.
↑  על פי צילומי רנטגן שעשתה הגשושית CHANDRA מקורה של הסופרנובה הוא התפוצצות ננס לבן
↑  "Ancient supernovae found written into the Antarctic ice". New Scientist. No. 2698. 2009-03-04. נבדק ב-2009-03-09.
↑  ירון דרוקמן, סופרנובה של פעם בחיים: מדעני מכון ויצמן תיעדו פיצוץ של כוכב, באתר ynet, 27 במרץ 2024
↑   רויטרס, אסטרונומים גילו סוג חדש של פיצוץ כוכבי, וקראו לו מיקרונובה, באתר הארץ, 25 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551031905171  BNE: XX536209  BnF: cb11981120n (data)  GND: 4184117-7  LCCN: sh85130637  NDL: 00573732  NKC: ph116336 
ערפילית הסרטן היא שארית סופרנובה בקבוצת הכוכבים שור.
שרידי הסופרנובה 1604 (צביעה מלאכותית)
שרידי הסופרנובה 1987A צולם באמצעות קרני רנטגן
2 בינואר

2 בינואר הוא היום השני בשנה בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה נשארו עוד 363 ימים (364 בשנה מעוברת).