stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כ"ו בטבת
אירועים היסטוריים

ה'תרי"ג – פרנקלין פירס, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ואשתו ניצלים מתאונת רכבת ליד אנדובר, מסצ'וסטס, אך בנו נהרג
ה'תרע"ז – פעילי ניל"י מותקפים על ידי בדואים מדרום לרפיח בדרכם ליצור קשר עם הבריטים – אבשלום פיינברג נרצח אך עמיתו יוסף לישנסקי מצליח במשימתו
ה'תרפ"ד – החוקר האנגלי הווארד קרטר מגלה את קברו של תות ענח' אמון בעמק המלכים, ליד לוקסור, מצרים
ה'תרצ"ב – נפתח קולנוע אדיסון שהיה בית הקולנוע (ראינוע) השלישי בירושלים
ה'תשי"ד – נפתח משפט קסטנר
ה'תשנ"א – מלחמת המפרץ – הקונגרס האמריקאי מאשר שימוש בכוח כדי להסיג את עיראק מכווית
נולדו

ה'תרפ"א – חיים קורפו, שר התחבורה וחבר הכנסת מטעם גח"ל והליכוד
ה'תרצ"ד – הרב אברהם רביץ, חבר הכנסת וסגן שר מטעם דגל התורה (נפטר בה'תשס"ט)
ה'תשי"ט – אייל שני, שף ושופט ריאליטי ישראלי
ה'תשל"ז – אריק זאבי, ג'ודוקא ישראלי
ה'תשל"ח – Y-Love, זמר יהודי דתי אפרו אמריקאי
ה'תשמ"ו – דפני ליף, פעילה חברתית ומיוזמי מחאת האוהלים
נפטרו

ה'תכ"ב – רבי יוסף איסקפה, מגדולי רבני איזמיר
ה'תקע"ז – רבי יעקב משה עייאש, הראשון לציון, שד"ר, מנהיג קהילה וראש ישיבה
ה'תרע"ז – אבשלום פיינברג חבר ברשת ניל"י (נולד ב-ה'תר"ן)
ה'תש"ז – שבתאי לוז'ינסקי, פעיל ציוני בולט (נולד ב-ה'תרנ"ו)
ה'תשכ"ח – מר שושני, חכם מסתורי המזוהה עם הלל פרלמן, תלמידו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק (נולד ב-ה'תרנ"ה)
ה'תשס"ז – ד"ר יורי שטרן,  חבר הכנסת בין השנים ה'תשנ"ו-ה'תשס"ז (נולד ה'תש"ט)
ה'תשע"ח – הרב יהושע מאמאן, דיין, זקן רבני מרוקו. (נולד התרע"ח)
כ"ה בטבת – כ"ז בטבת
טבת
אבשלום פיינברג
כף דוברס

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  66°29′00″S 97°08′00″E﻿ / ﻿66.4833°S 97.1333°E﻿ / -66.4833; 97.1333
 נתונים מדיניים
 he
 
כף דוברס או קייפ דוברס (באנגלית: Cape Dovers) הוא לשון יבשה, בארץ המלכה מרי שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה בולטות לתוך מדף הקרח שקלטון.
כף דוברס ממוקם 9 קילומטרים מדרום לאי הנדרסון.
היסטוריה > גילוי הכף

הכף התגלה על ידי קבוצת הבסיס המערבי (Western Base party) של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911 – 1914, בפיקודו של דאגלס מוסון.
היסטוריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם ג'י. דוברס (G. Dovers), שהיה קרטוגרף במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה.
יצחק גרוס

יצחק גרוס (י"ט בסיוון ה'תרע"ד, יוני 1914 - כ"א באייר ה'תשמ"ח, מאי 1985) היה איש התיישבות ופוליטיקאי חרדי-ישראלי, ראש המחלקה להתיישבות של פועלי אגודת ישראל, ממייסדי קיבוץ חפץ חיים וראש המועצה האזורית נחל שורק הראשון.
ביוגרפיה

נולד בהרינגן (אנ') שמדינת הסן בקיסרות הגרמנית. אביו יהודה היה סוחר.
בצעירותו עזב את הרינגן ועבר לקרלסרוהה, שם התפרנס ממסחר בעצים והצטרף לתנועת עזרא. בעקבות עליית הנאצים לשלטון ב-1933 עזב עם כמה חברים את גרמניה ועבר לצרפת, שם הצטרפו להכשרה של יהודים חרדים מגרמניה באימבסהיים (אנ') שבאלזס. לאחר עשרה חודשים בצרפת הצליח להשיג סרטיפיקט, ועלה לארץ ישראל באביב 1934. הוא הצטרף לגרעין "חפץ חיים" של פועלי אגודת ישראל (פא"י) שישב אז בגדרה ולבסוף התיישב במיקומו הנוכחי לא הרחק משם. שימש מזכיר ומזכיר חוץ של הקבוצה, ובשנת 1937 נשלח מטעמה לכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל במרינבד.
לאחר הקמת המדינה פעלו תושבי האזור, שכלל כמה יישובים של פא"י (חפץ חיים, יסודות, בני ראם, מעברת מסמיה וקיבוץ נתיבה) לקבל מעמד של מועצה אזורית נפרדת, ואכן במרץ 1950 הוכרזה מועצה אזורית נחל שורק, וגרוס התמנה על ידי שר הפנים משה שפירא לחבר המועצה, ונבחר על ידי יתר החברים לתפקיד ראש המועצה. ב-1952 נבחר בבחירות הכלליות למועצה
הוא כיהן בתפקיד למשך 35 שנה, עד 1985.
עמד בראש מחלקת ההתיישבות של פא"י, והיה חבר הוועד הפועל של המפלגה. ייצג את פא"י בפורומים ובמות שונים, ויצא בשליחות לארצות הברית ולאירופה. היה חבר מזכירות המועצות האזוריות
נפטר במאי 1985, כ"א באייר ה'תשמ"ח, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ חפץ חיים. על שמו נקרא מרכז יום לקשיש "אוהל יצחק" על יד בניין המוצעה האזורית ביד בנימין.
חיים אישיים

היה נשוי לחנה לבית שנרב, ולהם שמונה ילדים.
לקריאה נוספת

שרגא שטיפל, ר' יצחק גרוס ז"ל, שערים, 11 במאי 1988.
הרב קלמן כהנא, ר' יצחק גרוס ז"ל, שערים, 11 במאי 1988.
קברו, באתר BillionGraves.
הערות שוליים

↑  המועצה האיזורית נחל-שורק התכוננה, שערים, 16 במרץ 1950
↑  נבחרה הנהלת המועצה האיזורית "נחל שורק", שערים, 1 במרץ 1951
↑  קבלת להרב ד"ר א. יונג, שערים, 25 בינואר 1951
↑  הח' יצחק גרוס בשליחות התנועה לארצות הברית, שערים, 1 במרץ 1951
↑  הח' י. גרוס - חבר מזכירות המועצות האיזוריות, שערים, 29 באפריל 1952
כף רגלי השמאלית

| --- | --- |

 מבוסס על:  My Left Foot 
 בימוי:  ג'ים שרידן 
 הופק בידי:  נואל פירסון 
 תסריט:  ג'ים שרידן, שיין קונאטון 
 שחקנים ראשיים:  דניאל דיי לואיס סיריל קיוזאק קריסטן שרידן אדריאן דאנבר יו אוקונור ברנדה פריקר פיונה שו ריי מקנלי Ruth McCabe 
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין 
 צילום:  ג'ק קונרוי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אירלנד 
 חברה מפיצה:  סטפן וולי 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בפברואר 1989 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט שמבוסס על ספרים, סרט ביוגרפי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   myleftfoot
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ברנדה פריקר)  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (דניאל דיי לואיס)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כף רגלי השמאלית (באנגלית: My Left Foot) הוא סרט קולנוע עטור פרסים בכיכובו של דניאל דיי-לואיס שיצא לאקרנים בשנת 1989. הסרט מתאר את קורותיו של הסופר והצייר האירי כריסטי בראון ואת התמודדותו עם לקות תנועה קשה.
מרבית הסרט מתאר את הכתוב באוטוביוגרפיה של בראון שנקראת גם היא "כף רגלי השמאלית" וראתה אור בשנת 1956, ואילו סופו של הסרט מתאר את השינויים שהתרחשו בחייו של בראון בעקבות פרסום אותה אוטוביוגרפיה.
עלילה

בראון נולד עם שיתוק מוחין שהפריע לו לשלוט היטב במרבית שרירי השלד שלו, לרבות שרירי הפה. בראון יכול היה לנוע רק בזחילה, התקשה להשתמש בכלים בעזרת ידיו (ורגליו), והתקשה לדבר ולאכול. משפחתו של בראון, כמו מרבית המשפחות בסביבתה, הייתה משפחת פועלים מרובת ילדים, ענייה ובעלת השכלה בסיסית בלבד. לאנשים בסביבה בה גדל בראון הייתה מודעות נמוכה מאוד לעניינים הקשורים בלקויות והם הניחו שמכיוון שהוא לא מדבר, לא מתפעל חפצים ולא הולך, הוא לוקה גם בלקות אינטלקטואלית (פיגור שכלי). בראון גדל בסביבה חסרת כל נגישות וקיבל לראשונה כיסא גלגלים וטיפול של קלינאית תקשורת בגיל 19.
במהלך כל ילדותו ונעוריו של בראון, הוא נשאר בבקרים עם אמו, עקרת הבית, כאשר אחיו הלכו לבית הספר. הזמן הרב שהוא בילה עם אמו אפשר לה להבין שהוא אינו לוקה בשכלו ואפשר לה גם להתרגל אל אופן הדיבור שלו ולהיות האדם היחיד שהצליח להבין את דבריו לפני שהוא קיבל טיפול תקשורתי. אמו עודדה אותו להתאמן בכתיבה ובציור בעזרת כף רגלו השמאלית – האיבר היחיד שהייתה לו שליטה גופנית סבירה בו. בראון הצליח לכתוב ולצייר היטב בעזרת כף רגלו השמאלית רק בשנות העשרה המוקדמות של חייו, ובעקבות זאת הוא הצליח להוכיח לסובביו כי למרות שגופו אינו מתפקד היטב, הוא אינו לוקה בשכלו ולמרות שהוא לא הלך אל בית הספר, הוא למד עם אמו ולא נותר בור.
למרות שסובביו של בראון למדו להעריך אותו, אף אחת מהנערות ומהנשים שהוא פוגש אינה תופסת אותו כאדם שאפשר להימשך אליו מינית או להתאהב בו. דבר זה מעיב על אושרו. בשנות העשרים לחייו, אחרי שהדיבור שלו הופך למובן עבור מרבית האנשים, אחרי שמתפרסמות תערוכות של ציוריו וסובביו תופסים אותו כגאון ואחרי שהאוטוביוגרפיה שלו הופכת לרב מכר ולמכשיר לאיסוף תרומות עבור טיפולים לאנשים עם שיתוק מוחין, הכישלון הרומנטי-אירוטי שלו הופך למתסכל עוד יותר.
פרסים ומועמדויות

הסרט זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (דניאל דיי-לואיס) ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ברנדה פליקר). כמו כן הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשנת 1989.
| רשימת פרסים ומועמדויות> פרס | רשימת פרסים ומועמדויות> מועד הטקס | רשימת פרסים ומועמדויות> קטגוריה | רשימת פרסים ומועמדויות> מועמדים וזוכים | רשימת פרסים ומועמדויות> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האוסקר | 26 במרץ 1990 | השחקן הטוב יותר | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס האוסקר | 26 במרץ 1990 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ברנדה פליקר | זכייה |
| פרס האוסקר | 26 במרץ 1990 | הסרט הטוב ביותר | נואל פירסון, מפיק | מועמדות |
| פרס האוסקר | 26 במרץ 1990 | הבמאי הטוב ביותר | ג'ים שרידן | מועמדות |
| פרס האוסקר | 26 במרץ 1990 | התסריט המעובד הטוב ביותר | שיין קונפטון וג'ים שרידן | מועמדות |
| פרס באפט"א לקולנוע | 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס באפט"א לקולנוע | 1990 | שחקן המשנה הטוב ביותר | ריי מק'אנאלי | זכייה |
| פרס באפט"א לקולנוע | 1990 | הסרט הטוב ביותר | כף רגלי השמאלית | מועמדות |
| פרס באפט"א לקולנוע | 1990 | התסריט המעובד הטוב ביותר | שיין קונפטון וג'ים שרידן | מועמדות |
| פרס באפט"א לקולנוע | 1990 | האיפור הטוב ביותר | קן ג'נינגס | מועמדות |
| פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | 25 בנובמבר 1989 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | 20 בינואר 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | 20 בינואר 1990 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ברנדה פליקר | מועמדות |
| פרס אינדפנדנט ספיריט | 24 במרץ 1990 | הסרט הזר הטוב ביותר | כף רגלי השמאלית | מועמדות |
| פרס מבקרי הקולנוע של לונדון |  | שחקן השנה | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | 16 בינואר 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | 16 בינואר 1990 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ברנדה פליקר | זכייה |
| פרס מבקרי הקולנוע הארציים | 8 בינואר 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס מבקרי הקולנוע של ניו יורק | 14 בינואר 1990 | הסרט הטוב ביותר | כף רגלי השמאלית | זכייה |
| פרס מבקרי הקולנוע של ניו יורק | 14 בינואר 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | זכייה |
| פרס איגוד התסריטאים של ארצות הברית (WGA) | 18 במרץ 1990 | השחקן הטוב ביותר | דניאל דיי-לואיס | מועמדות |
| פרס האמן הצעיר | מרץ 1990 | שחקן המשנה הצעיר הטוב ביותר בסרט קולנוע | יו או'קונור | זכייה |
| פרס האמן הצעיר | מרץ 1990 | סרט הקולנוע הטוב ביותר: דרמה | כף רגלי השמאלית | מועמדות |
יצחק גראנבום

| --- | --- |

פסל שעווה של הרב יצחק גראנבום. מימין לראשו גרסה מיניאטורית של ספרו זרע יצחק
 לידה:  1738 
 פטירה:  12 במרץ 1807 (בגיל 69 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – 12 במרץ 1807 
 השתייכות:  קהילת עדת ישורון (אמסטרדם) 
 
סדר חנוכת בית הכנסת של קהילת עדת ישורון, מאת הרב יצחק גרנבום ודוד פרידריכספלד, אמסטרדם 1796
שער החוברת "מליץ יושר" שחיבר בנו של הרב כדי לענות על הטענות נגד אביו, אמסטרדם 1809
יצחק גראנבום (Izak Graanboom;‏ 1738 - 12 במרץ 1807) היה גר הולנדי ממוצא שוודי, רב קהילת עדת ישורון באמסטרדם. מחבר הספר זרע יצחק.
ביוגרפיה

נולד למשפחה נוצרית בשוודיה ב-1738. בשנת 1749, בעקבות רצונו של אביו מתיאס (1680–1752) להתגייר, היגרה המשפחה להולנד, המדינה היחידה באירופה שבה המרת דת ליהדות הייתה חוקית. האב ומשפחתו התגיירו על ידי הרב אריה לייב מאמסטרדם והצטרפו לקהילת יהודי אמסטרדם. בשנים שלאחר מכן שימש יצחק בקהילת אמסטרדם הישנה בתפקידי הוראה ורבנות. כשהביע רצונו לעלות לארץ ישראל ביקשו ממנו הרב שאול מאמסטרדם ורבים מבני הקהילה להישאר למען הקהילה. עם מותו של הרב שאול בשנת 1790 היה לאחד משלושת ממלאי מקומו עד למינוי הרב יעקב משה בנו של הרב שאול לרב קבוע.
דעתו של גרנבום על פרנסי הקהילה הייתה ביקורתית ובאחת מהפעמים שפרסם דעה כזו אף נקנס ב"עונש אלף כסף". בשנת 1797, עם הקמת קהילת "עדת ישורון", פרש יחד עם מאות מיהודי אמסטרדם מהקהילה המרכזית, והיה לרב הקהילה ול"זמר הראשון" בבית הכנסת שלה. הוא הנהיג שינויים קלים בסדרי בית הכנסת ובתכני התפילה, כמו ביטול תפילת אב הרחמים, ביטול מנהג הכאת המן, אימוץ מנהג הספרדים לקיים נשיאת כפיים בכל שבת ועוד. כמו כן התיר אכילת קטניות בפסח.
פרישתו מהקהילה הוותיקה והשינויים שערך בסדרי בית הכנסת עוררו התנגדות בקרב הקהילה הישנה, ובעלוני "דיסקוהרש" שהדפיסו אנשי הקהילה הישנה, הושמץ גרנבום כבעל "רוח חופשית" שמציג את עצמו כדתי. הקהילה החדשה כונתה בעלונים "עדת קורח", ספרו של הרב "זה רע יצחק" והרב עצמו "יצחק גץ" ("אליל" ביידיש). בנו, ישראל, פרסם לאחר מותו את החוברת "מליץ יושר" כדי לענות על הטענות שהושמעו נגד אביו. כמו כן, לבקשת שמואל ישראל מולדר, חיבר כרוניקה המספרת את תולדות המשפחה.
מת ב-12 במרץ 1807. במוזיאון להיסטוריה יהודית שבאמסטרדם מוצג פסל שעווה בדמותו לצד ספרו.
כתביו

חיבר את הספר זרע יצחק שנדפס באמסטרדם ה'תקמ"ט, וכן סדר מיוחד לחנוכת בית הכנסת של עדת ישורון. ב-1798 חיבר שיר לכבוד האמנציפציה ליהודים שהוכרזה בהולנד. תשובה הלכתית פרי עטו בנושא קבלת צדקה מגויים פורסמה בשנת 1972.
לקריאה נוספת

מיכאל מאיר, בין מסורת לקדמה - תולדות תנועת הרפורמה ביהדות, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל
ידידיה אסף, צדיק או כופר: דמותו ההיסטורית של הרב יצחק בן אברהם גר (גרנבום) מאמסטרדם, ציון פו ב, ה'תש"ף, עמ' 231–262
זרע יצחק, אמשטרדם ה'תקמ"ט, באתר היברובוקס
יצחק גראנבום ודוד פריריכספלד, זאת חנוכת הבית סדר חנוכת בית הכנסת של קהילת עדת ישורון, אמסטרדם ה'תקנ"ז
הערות שוליים

↑  אלחנן טל, הקהילה האשכנזית באמסטרדם במאה הי"ח, ירושלים תש"ע, עמ' 125
↑  ישראל גרנבום, מליץ יושר, אמסטרדם ה'תקס"ט, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית (עותק באתר גוגל ספרים)
↑  תולדות משפחת גרי הצדק משפחת גרנבום באמשטרדם, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
↑  יצחק גרנבום, שיר לכבוד שחרור היהודים בשנת תקנ"ו, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
↑  קובץ שעלי דעת א' עמ' 128–134 מתוך שאלות ותשובות ואגרות, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 8819 0023  NTA: 157165345  VIAF: 281317838   WorldCat (עם VIAF): 281317838 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שער הספר זרע יצחק, אמסטרדם ה'תקמ"ט
הסכמות הרב שאול מאמסטרדם והרב דוד הכהן די אזיוידו לספר זרע יצחק
כריסטוף גראף

| --- | --- |

כריסטוף גראף
 לידה:  5 בספטמבר 1961 (בן 63) פאפנאו, שווייץ שווייץ
 מדינה:  שווייץ 
 מספר צאצאים:  2 
 השתייכות:   המשמר השווייצרי
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 דרגה:   אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד המשמר
 עיטורים
 מפקד עם כוכב במסדר סילבסטר הקדוש  מפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 
כריסטוף גראף (בגרמנית: Christoph Graf;‏ נולד ב-5 בספטמבר 1961) הוא המפקד ה-35, והנוכחי של המשמר השווייצרי - הכוח הצבאי המשרת את קריית הוותיקן. גראף מונה לתפקיד בידי האפיפיור פרנציסקוס ב-7 בפברואר 2015.
ביוגרפיה

גראף נולד בעיר פאפנאו בקנטון לוצרן שבשווייץ. הוא עבד בתחילה בעורך דין לפני שב-1987 הוא התגייס למשמר השווייצרי. באוגוסט 1999 הועלה לדרגת פלדוול, בשנת 2000 הועלה לדרגת לויטננט, וב-2009 הועלה לדרגת האופטמן. באוקטובר 2010 העלה אותו האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה אותו לסגן מפקד המשמר. ב-7 בפברואר 2015, האפיפיור פרנציסקוס מינה את גראף למפקד המשמר השווייצרי במקומו של דניאל אנריג, ובמקביל העלה אותו לדרגת אוברסט.
ישראל בידור – שרים למדינה

| --- | --- |

 אלבום אוסף מאת ישראל בידור
 יצא לאור:  9 במאי 2024
 שפה:  עברית
 אורך:  28:38
 חברת תקליטים:  די
ישראל בידור – שרים למדינה הוא אלבום אוסף שהפיקה חברת הבידור ישראל בידור, אשר יצא לאור ב-9 במאי 2024, באמצעות חברת התקליטים די-מיוזיק. האלבום כולל דואטים שבוצעו על ידי איל גולן, סטטיק, שרית חדד, אושר כהן, נועה קירל, שירי מימון, עדן בן זקן, התקווה 6, כפיר צפריר, אנה זק, ליאור נרקיס, אברהם טל, איתי לוי, אגם בוחבוט, שרק, אלקנה מרציאנו, אליאב זוהר וליהי טולדנו.
מתוך האלבום הצליח השיר "ביחד ננצח" בביצוע ליאור נרקיס ואברהם טל בתחנות הרדיו, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
רקע והפקה

על האלבום, אשר הופק לרגל יום העצמאות ה-76 למדינת ישראל, המצוין בצל מלחמת חרבות ברזל, הוכרז בפוסט באינסטגרם של ישראל בידור יום לפני צאתו. לדברם, האלבום כולל שיתופי פעולה של "האמנים הגדולים והאהובים במדינה עם המפיקים והכותבים הכי מצליחים".
רשימת רצועות

| ישראל בידור – שרים למדינה> מס' | ישראל בידור – שרים למדינה> שם | ישראל בידור – שרים למדינה> ביצוע | ישראל בידור – שרים למדינה> משך | ישראל בידור – שרים למדינה>  | ישראל בידור – שרים למדינה>  | ישראל בידור – שרים למדינה>  | ישראל בידור – שרים למדינה>  | ישראל בידור – שרים למדינה>  | ישראל בידור – שרים למדינה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חתולים שחורים  | אייל גולן וסטטיק | 2:33 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אין כמו בבית  | שרית חדד ואושר כהן | 4:07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | היא בדיוק כמוני  | נועה קירל ושירי מימון | 2:37 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | עם בליוובל  | עדן בן זקן והתקווה 6 | 2:57 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אלבבאלה  | כפיר צפריר ואנה זק | 2:40 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ביחד ננצח  | ליאור נרקיס ואברהם טל | 4:03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אין לאן לברוח  | איתי לוי ואגם בוחבוט | 3:17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | איזה דבר  | שרק ואלקנה מרציאנו | 2:51 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | שירו של שפשף  | אליאב זוהר וליהי טולדנו | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 28:38 |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  ישראל בידור, מחר 🙏🏻, באתר אינסטגרם, 8 במאי 2024
↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏"שרים למדינה": האמנים בשיתופי פעולה מיוחדים ליום העצמאות, באתר "סרוגים", 9 במאי 2024
↑  וואלה תרבות‏, מפגש פסגה: הפרויקט המסקרן שמחבר בין אייל גולן וסטטיק, באתר וואלה, 9 במאי 2024
כ"ח בתשרי

כ"ח בתשרי הוא היום העשרים ושמונה בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. כ"ח בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ח תשרי היא פרשת נח, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום שני, שלישי או חמישי, או פרשת בראשית אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת.
אירועים היסטוריים

ד'תתקמ"ח – ממלכת ירושלים הצלבנית נכנעת לצלאח א-דין
ה'תרל"ה – נחתמת אמנת ברן ונוסד איגוד הדואר העולמי
ה'תרצ"א – בריטניה מפרסמת את הספר הלבן השני
ה'תש"ז – נוסד קיבוץ עין צורים
ה'תש"ט – הושלם שחרור הגליל ב"מבצע חירם" במלחמת השחרור
ה'תשל"ד – הפסקת האש בין ישראל לבין מצרים וסוריה נכנסת לתוקפה ומביאה לידי סיום את מלחמת יום כיפור
נולדו

ה'תש"ב – נורית זרחי, משוררת ישראלית
ה'תש"ה – חיים סבן, איש עסקים ומפיק טלוויזיה ישראלי
ה'תש"י – בנימין נתניהו, ראש הממשלה התשיעי של ישראל
ה'תשכ"א – עודד מזרחי, סופר ומשורר
נפטרו

ה'שצ"ד – הרב אפרים זלמן שור, ראב"ד בריסק ולובלין, בעל התבואות שור.
ה'תקצ"ה – רבי שמואל לנדא, פוסק הלכה, בנו של רבי יחזקאל לנדא ויורשו כראב"ד וראש הישיבה בפראג.
ה'תשמ"ג – רחל כהן-כגן, פוליטיקאית ישראלית ויו"ר ויצו (נולדה ה'תרמ"ח).
כ"ז בתשרי – כ"ט בתשרי
תשרי
הערות שוליים

↑  כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים.
↑  כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
בנימין נתניהו
יחסיות הסימולטניות

בפיזיקה, יחסיות הסימולטניות היא מונח בתורת היחסות הפרטית המתייחס לכך שהסימולטניות (בו-זמניות) של שני מאורעות המופרדים מרחבית זה מזה אינה מוחלטת, אלא שהיא תלויה במערכת הייחוס של הצופה שמודד את זמני ההתרחשות של המאורעות.
תיאור

לפי תורת היחסות הפרטית של איינשטיין, זה בלתי אפשרי לקבוע באופן מוחלט ששני מאורעות מרוחקים מתרחשים באותו הזמן אם המאורעות מופרדים מרחבית זה מזה. אם ברישומי השעון המקומי של מערכת ייחוס אחת מוקצה אותו רגע בזמן להתרחשותם של שני מאורעות המתרחשים בנקודות שונות במרחב, אז בשעון של מערכת ייחוס אחרת הנעה ביחס למערכת הראשונה יימדדו זמנים שונים להתרחשות שני המאורעות (המקרה היוצא דופן היחידי הוא כאשר התנועה היא בדיוק בניצב לקו הישר המחבר את מיקומי המאורעות).
לדוגמה, תאונת מכוניות בלונדון ותאונה אחרת בניו יורק אשר נדמות כמתרחשות באותו הזמן לצופה על כדור הארץ, יידמו כמתרחשות בזמנים שונים במקצת עבור צופה המצוי במטוס הטס מלונדון לניו יורק. יותר מכך, אם שני המאורעות לא קשורים לזה בקשר סיבתי אז, בתלות בכיוון התנועה, התאונה בלונדון תתרחש ראשונה במערכת ייחוס אחת, בעוד שהתאונה בניו יורק עשויה להתרחש ראשונה במערכת ייחוס אחרת. אף על פי כן, אם התאונות קשורות זו לזו בקשר סיבתי, אז סדר המאורעות יישמר בכל מערכות הייחוס.
ניסויי מחשבה > הרכבת של איינשטיין

בגרסת איינשטיין המוקדמת של ניסוי מחשבה זה, צופה אחד יושב באמצע קרון רכבת נעה, בעוד שצופה אחר עומד בתחנת הרכבת (הנייחת) כאשר הרכבת חולפת על פני התחנה. כפי שנמדד על ידי הצופה העומד, שתי מכות ברק פוגעות בשני צידי קרון הרכבת בו-זמנית (בחזית ובאחורי הקרון סימולטנית). במערכת הייחוס האינרציאלית של הצופה העומד, ישנם שני מאורעות מופרדים מרחבית, אך סימולטניים: ברק מכה בחזית הקרון, וברק מכה באחורי הקרון.
מכיוון שהמאורעות ממוקמים בנקודות שונות לאורך כיוון התנועה של הרכבת, קואורדינטות הזמן שלהם מוטלות לקואורדינטות זמן שונות במערכת הייחוס של הרכבת הנעה. מאורעות המתרחשים מקדימה לקרון רכבת (כלומר, שקרון הרכבת עתיד להגיע אל המיקום שלהם) יקרו מוקדם יותר מאשר מאורעות המתרחשים במיקום המנוגד לכיוון תנועת הרכבת. במערכת הייחוס האינרציאלית של הרכבת, פירוש הדבר שהברק יכה בחזית הקרון לפני הברק שיכה באחורי הקרון.
דרך אחת להבין את הרעיון הזה מבוססת על ניסוי מחשבה דומה לזה, אשר תואר על ידי איינשטיין בספרו הפופולרי על תורת היחסות מ-1917. היא מתייחסת לצופה אחד באמצע קרון רכבת נעה וצופה אחר העומד בתחנת הרכבת כאשר הרכבת חולפת על פניו. ברגע מסוים, הבזק אור נפלט באמצע הקרון בדיוק כאשר שני הצופים חולפים אחד על פני השני.
בעבור הצופה על הקרון, החזית ואחורי הקרון מצויים במרחק זהה ממקור האור ולכן, מנקודת המבט של הצופה הזה, האור יגיע לחזית הקרון ולאחוריו באותו הזמן (ראו איור עליון). בעבור הצופה שעומד בתחנה, החלק האחורי נע כלפי הנקודה שבה הבזק האור נפלט, בעוד שחזית הקרון מתרחקת ממנה. לפי הנחת היסוד של היחסות הפרטית, מהירות האור קבועה בכל מערכות הייחוס ובכל הכיוונים, ולכן האור הנע לכיוון אחורי הקרון יצטרך לעבור מרחק קצר יותר בהשוואה לאור שנע לכיוון חזית הקרון. לפיכך, הבזקי האור יפגעו בקצוות הקרון בזמנים שונים (ראו איור תחתון).
ניסויי מחשבה > תיאור כמותי

ניסוי הרכבת של איינשטיין מוביל ישירות לפיתוח ביטוי כמותי עבור הפרש הזמנים  \Delta t שנמדד בין שני מאורעות במערכת ייחוס מסוימת, כאשר ידוע שבמערכת ייחוס שנעה ביחס אליה במהירות  v שני המאורעות מתרחשים בו-זמנית ומופרדים מרחבית על ידי מרחק  L (מופרדים מרחבית בכיוון התנועה היחסית).
נתייחס לקרון הרכבת ולהבזק האור שנפלט מן האמצע שלו. אם האורך העצמי של קרון הרכבת (אורך הקרון כפי שנמדד על ידי הצופה היושב בו) הוא  L, אז האורך של הקרון כפי שיימדד על הצופה בתחנה הוא:  L'=L{\sqrt {1-(v/c)^{2}}} (התקצרות האורך). מכיוון שהחלק האחורי של הקרון והבזק האור נעים זה לקראת זה, הצופה שעומד בתחנה ימדוד זמן
 t_{1}={\frac {L'/2}{c+v}} לרגע פגיעת האור בחלק האחורי (כאשר  t=0 הוא הרגע בו נפלט הבזק האור). בדומה לכך, הצופה בתחנה ימדוד זמן  t_{2}={\frac {L'/2}{c-v}} לרגע פגיעת האור בחזית הקרון. לפיכך, הפרש הזמנים בין שני המאורעות שימדוד הצופה הנייח הוא:
כאשר  \gamma  הוא פקטור לורנץ. נשים לב גם שבפיתוח הביטוי להתקצרות האורך (שאינו מובא כאן) לא נעשה כל שימוש ביחסיות הסימולטניות, ולכן זהו אינו טיעון מעגלי.
ניסויי מחשבה > דיאגרמות מרחב-זמן

זה עשוי להיות מועיל לדמיין את הסיטואציה באמצעות דיאגרמות מרחב-זמן. בעבור צופה נתון, ציר הזמן מוגדר להיות הקו הישר שמתווה נקודת הראשית של הקואורדינטה המרחבית x כאשר הזמן חולף, והוא מצויר אנכית. ציר ה-x מוגדר להיות אוסף כל הנקודות במרחב בזמן t = 0, והוא מצויר אופקית. הטענה שמהירות האור קבועה בכל מערכות הייחוס באה לידי ביטוי בכך שבכל מערכת ייחוס, קרן אור מיוצגת כקו בזווית 45° ביחס לציר המקום (וציר הזמן), ללא קשר למהירות המקור ביחס למהירות הצופה.
בדיאגרמה הראשונה, שני הקצוות של קרון הרכבת מצוירים כקווים אפורים. מכיוון שקצוות הקרון הם נייחים ביחס לצופה עליו, הקווים הללו הם קווים אנכיים, מה שמראה שתנועתם היא בזמן בלבד ולא דרך המרחב. הבזק האור מוראה באיור כשני הקווים האדומים בזווית 45°. הנקודות שבהן הבזק האור פוגע בקצוות הקרון, המיוצגות על ידי נקודות החיתוך בין הקווים האפורים לבין הקווים האדומים, הם באותו הגובה בדיאגרמה. זה אומר שהמאורעות הללו סימולטניים.
בדיאגרמה השנייה, שני קצוות הקרון נעים ימינה, כפי שמוראה על ידי שני הקווים המקבילים האפורים. מוצא הבזק האור מצוי בנקודה שבדיוק באמצע הדרך בין קצוות הקרון, ושוב יוצר שני קווים בזווית 45°, במה שמבטא את קביעות מהירות האור. בדיאגרמה הזאת, הנקודות שבהן פוגע הבזק האור פוגע בקצוות הקרון הן לא באותו גובה; זה אומר שהמאורעות הם לא סימולטניים.
טרנספורמציות לורנץ

תופעת יחסיות הסימולטניות ניתנת לזיהוי עם איבר מסוים בטרנספורמציות לורנץ, אשר קושרות את הקואורדינטות המרחב-זמניות של צופה אחד לקואורדינטות של צופה אחר המצוי בתנועה יחסית אחידה ביחס לצופה הראשון.
נניח שהצופה הראשון עושה שימוש בקואורדינטות t, x, y, ו- z, בעוד שהצופה השני עושה שימוש בקואורדינטות t′, x′, y′, z′. כעת נניח שהצופה הראשון רואה את הצופה השני נע בכיוון ציר ה-x במהירות v. ונניח גם שהצירים של שני הצופים מקבילים ושיש להם אותה הראשית בזמן t = t'=0. אז טרנספורמציות לורנץ מבטאות איך הקואורדינטות הללו קשורות זו בזו:
כאשר c היא מהירות האור. אם שני מאורעות קורים באותו הזמן במערכת הייחוס של הצופה הראשון, יהיו להם ערכים זהים של קואורדינטת t. עם זאת, אם יהיו להם ערכים שונים של קואורדינטת x (מיקומים שונים על ציר ה-x), אז יהיו להם ערכים שונים של קואורדינטת 't, כלומר הם יקרו בזמנים שונים במערכת ייחוס זאת. האיבר שאחראי על שבירת מוחלטות הסימולטניות הוא  -\gamma vx/c^{2}.
השלכות פילוסופיות

מושג הסימולטניות מאפשר "לבצוע" את המרחב-זמן ל"פרוסות של סימולטניות", באופן כזה שכל המאורעות (במובן הכללי ביותר של המושג מאורע) המתרחשים בו-זמנית מגדירים את מצב היקום ברגע מסוים. במרחב-זמן הניוטוני המוחלט, ישנה רק דרך אחת לעשות זאת, כך שמרחב-הזמן הניוטוני מורכב מערימה של אוסף יחיד של פרוסות סימולטניות. במרחב-הזמן היחסותי, יחסיות הסימולטניות אומרת לנו שישנן דרכים רבות לעשות זאת, בתלות במערכת הייחוס של הצופה; אין דרך ייחודית, מועדפת לערום את פרוסות הסימולטניות. במובן הזה, המרחב והזמן מעורבבים יחדיו והערבוב הזה הוא החידוש העמוק של תורת היחסות הפרטית.
היטיב לבטא זאת הרמן מינקובסקי במבוא שלו להרצאתו המפורסמת "מרחב וזמן" מ-1908:
ההשקפות על המרחב והזמן שאני עומד לתאר בפניכם נבעו מן הקרקע האמפירית של הפיזיקה הניסיונית ומכאן חוזקן. הן רדיקליות. מהן נובע שמרחב בפני עצמו וזמן בפני עצמו, נידונים להתפוגג לכדי אשליות בלבד, ורק סוג של איחוד של השניים יוכל להשתמר כמציאות עצמאית.