stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירדנה אלוטין
ביוגרפיה

ירדנה אלוטין נולדה בתל אביב, בת יחידה לד"ר אריה וד"ר חנה אלוטין. אביה, ד"ר אריה אלוטין היה ממקימי מגן דוד אדום. בגיל חמש החלה ללמוד פסנתר אצל רבקה שרתוק-הוז, אחותו של משה שרתוק ואשתו של דב הוז. עוד בילדותה הלחינה שיר של אנדה עמיר-פינקרפלד, "הבובה התקררה", שאותו שילבה לאחר שנים במחזור "שמונה שירי ילדים". ביומה האחרון בבית הספר תיכון חדש השתתפה בשיחה של המשוררת לאה גולדברג שהשפיעה עליה רבות והביאה אותה להלחין משירי הנחל של גולדברג. בגיל 18 החלה ללמוד תאוריה של המוזיקה, אך נאלצה להפסיק את לימודיה כדי לשרת בצה"ל. לאחר קום המדינה למדה במדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה, שם למדה הרמוניה וקונטרפונקט אצל מרדכי סתר ותזמור אצל פאול בן-חיים. בשנת 1952 זכתה בפרס נסים נסימוב על יצירות מוזיקליות.
בהמשך למדה תאוריה של המוזיקה אצל אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' באקדמיה למוזיקה בתל אביב וכן הייתה תלמידתו של עדן פרטוש באופן פרטי. בשנים 1975 עד 1977 הייתה אלוטין מלחינת הבית של אוניברסיטת בר-אילן.
בכתיבתה המוזיקלית עשתה שימוש במסורות מערביות ומזרחיות ובפולקלור יהודי לצד רעיונות מודרניים, זאת בהתאם לאידיאלים שקיבלה ממוריה למוזיקה. יצירותיה מבוססות באופן כללי על צורות בארוקיות וקלאסיות. ביצירה "יפה נוף".(1952) למקהלה א'קאפלה ניכרת השפעת טעמי המקרא. ביצוע הבכורה של "יפה נוף", על ידי מקהלת רינת, היה בפסטיבל בינלאומי למקהלות בפריז. הפאסאקליה לפסנתר מבוססת על שיר בוכרי בטונאליות מורחבת, בקנטטה משנת 1956 ובסונאטה לכינור ופסנתר מ-1960 ניכרת השפעת מזמורים תנכ"יים. רוב יצירתה חדורה באופטימיות, ליריות טבעית ונטייה לדרמה, ואלה אינן נעדרות גם ביצירה "על גולה דוויה", המזדהה עם יהדות ברית המועצות. לצד שימוש תדיר במרקמים פוליפוניים, יישמה אלוטין גם הטרופוניה ביצירות המשלבות קולות וכלים, כמו ב"שיר חג" מ-1984, שהזמינה קרן תל אביב לספרות ולאמנות לציון יובל 75 לעיר.
יצירה מוקדמת של אלוטין, "משירי הנחל" למחזור שירים של לאה גולדברג, היא מיצירותיה המבוצעות ביותר. את יצירתה "קנטטה למקהלה א'קאפלה", המבוססת על פסוקים ממזמור ק"ו בתהילים, הקדישה לליאו קסטנברג.
ירדנה אלוטין נפטרה בניו יורק. השאירה בעל, הפיזיקאי יוחנן ריברנט.
המחלקה למוזיקה שבפקולטה למדעי הרוח, באוניברסיטת בר-אילן, מקיימת כל שנה תחרות לקומפוזיציה על-שם ירדנה אלוטין.
מיצירותיה

ירדנה אלוטין, אנדה עמיר-פינקרפלד, "שמונה שירים לילדים", מחזור שירים לקול ופסנתר, (תווים), (השירים : על ראש החרמון, הבובה חולה, הדיג המסכן, אסון, מתחת לארון, תפרו לנוף, שמחה גדולה לתימנים, כוכבים כוכבי), מו"ל : מרכז לחינוך ותרבות, תל אביב, 1972, (הספרייה למוזיקה על שם ניסימוב, מספר 227, הרכב קול ופסנתר כולל מילות הקטעים בעברית בתרגום לאנגלית), 1 כרך תווים, 23 עמודים.
היא הקליטה את שירי המחזור במשכנות שאננים בביצועה של הזמרת לימור שפירא
רשימת יצירותיה ע"פ סדר כרונולוגי של כתיבתן:
יפה נוף - ע"פ תהילים מ"ח, למקהלה מעורבת א-קפלה (1952)
דואטים - לשני כינורות (1954)
פסקליה על נושא בוכרי, לפסנתר (1954)
שישה קטעים לפסנתר לילדים (1954)
משירי הנחל - מחזור של שישה שירים לקול ולפסנתר (1954)
קנטטה, למקהלה מעורבת א-קפלה (1958)
"על גולה דוויה" לקול ולתזמורת (מילים: י. אלוטין) (1958)
שלושה פרלודים לפסנתר (1958)
קינה, פוגה לשלישיית כלי קשת בפרק אחד (1960)
סונטה לכינור ולפסנתר (1960)
רביעיית כלי קשת (שנות ה-60)
תהילים קל"ג "הנה מה טוב…" למקהלה מעורבת א-קפלה (1965)
סונטינה, לכינור (או חליל) ופסנתר (1970)
שמונה שירים לילדים (מילים: אנדה עמיר) (1970)
סוויטה, לפסנתר (1974)
סונטה לצ'לו סולו (1976)
יפה נוף לחליל (הוזמן על ידי ג'יימס גולוויי) 1978)
שלישיית פסנתר (1979)
שיר חג, למקהלה מעורבת א-קפלה (1984)
סונטינה, לפסנתר (1985?)
לקריאה נוספת

מרים בוסקוביץ', יונה רוזנטל-בוגרוב, "מדריך לביצוע יצירות ישראליות לפסנתר", מו"ל: המרכז המתודי למוזיקה. משרד החינוך והתרבות, הפקוח על הוראת המוזיקה, תשמ"ח, (1987), ירדנה אלוטין (סוויטה).
הערות שוליים

↑  שרגא הר-גיל, השמיניסטים של תש"ח, מעריב, 10 במאי 1970
↑  חולק פרס נ. ניסימוב, על המשמר, 27 ביוני 1952
↑  יהודה כהן, "נעימי זמירות ישראל", עמ' 293
↑  יפה נוף / משוש תבל (זמר) מתוך 12 שירים למקהלה, הוצאת משרד החינוך והתרבות, הפקוח על הוראת המוזיקה (1971)
↑  נתן מישורי, "ירדנה אלוטין", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  לאה גולדברג, ירדנה אלוטין, "משירי הנח"ל: מחזור שירים לקול ופסנתר", ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ-ישראל, הוצאת מרכז לתרבות ולחינוך, 1964, 20 עמודים
↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך: ירדנה אלוטין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282694605171  CiNii: DA16694871  GND: 135029074  ISNI: 0000 0000 8019 3869  LCCN: n79074343  NTA: 070370141  SELIBR: 361480  VIAF: 60358155   WorldCat (עם VIAF): 60358155
טלי קצף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 ביולי 1985 (בת 39) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  עברית 
 www.taliketzef.com
 
טלי קצף ׁ(נולדה ב-31 ביולי 1985) היא זמרת סופרן ישראלית.
ביוגרפיה

קצף סיימה את לימודי התואר הראשון בזמרה בהצטיינות בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, והייתה חברה במקהלת מורן ובמיתר אופרה סטודיו של האופרה הישראלית החדשה. הרפרטואר שלה שם כלל את אדלה בעטלף, גרטל, פיית החול ופיית הטל בהנזל וגרטל, פמינה ופפגנה בחליל הקסם, סוזנה בנישואי פיגרו, דספינה בכך עושות כולן, הסופרן הראשית באימפרסריו, ג'ולייטה בקפולטי ומונטקי ותפקידים נוספים.
הרפרטואר האופראי שלה כולל את ג'ילדה בריגולטו, המכשפה הראשונה בדידו ואניאס, ולנסיין באלמנה העליזה, תפקיד האש בהנער והקסמים, נאיידה באריאדנה בנקסוס, ועוד.
הרפרטואר הקונצרטי שלה כולל את הרקויאם והמיסה הגדולה של מוצרט בדו מינור, הרקוויאם הגרמני של ברהמס, המגניפיקט של באך, הרקויאם של פורה, המגניפיקט והגלוריה של ויולדי, המגניפיקט של ראטר, הגלוריה של פולנק ועוד.
בשנת 2010 זכתה קצף בפרס השלישי בתחרות האקדמיה למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בשנת 2015 זכתה בפרס ראשון ופרס הקהל בתחרות סדנת האופרה הבינלאומית בתל אביב ובשנת 2016 בפרס בוכוהולץ. היא זכתה במלגת אלי ליאון.
מתגוררת בהרצליה.
הערות שוליים

↑   חגי חיטרון, סדנת האופרה בתל אביב: מרוץ ישר ולעניין, באתר הארץ, 30 ביולי 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רונית שפירא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בת 75 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה, הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
רונית שפירא (נולדה ב-1950) היא מנצחת ישראלית.
קריירה

משנת 1972 לימדה מוזיקה בבית ספר גורדון בהרצליה וב-1980  יסדה את מקהלת לי-רון בבית הספר גורדון בהרצליה (כיום המקהלה הייצוגית של הרצליה), ומאז היא המנצחת והמנהלת המוזיקלית שלה. כמו כן היא מרצה למתודיקה ולניצוח מקהלות במדרשה למוזיקה שבסמינר לוינסקי. שפירא היא בוגרת המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה, האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב, ובעלת תואר שני במוזיקולוגיה. היא אם לשלושה וסבתא לשמונה.
בתחרות בינלאומית למקהלות שהתקיימה באיטליה ב-1998 זכתה שפירא בפרס המנצח המצטיין.
דן שגיב

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1976 (בן 48) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
דן שגיב (נולד ב-24 באוקטובר 1976) הוא מנהל תיכון תלמה ילין.
ביוגרפיה

דן שגיב נולד בירושלים לאמנון (מנהל בית ספר בכפר הירוק) ולצילה שגיב (צלמת מקצועית). הוא התחנך בתיכון על שם יגאל אלון שברמת השרון במגמת מוזיקה, התמקצע בלימודי קלרינט וסקסופון אצל אביגיל ארנהיים ואצל ניצן עין הבר ובשנים 1990–1994 ניגן בתזמורת העירונית ת"א, בניצוחם של אברהם פלדר ושל אלברט פיאמנטה.
עם שחרורו מצה"ל החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1998–2002 סיים תואר ראשון בהצטיינות בחוג למוזיקולוגיה ולהיסטוריה כללית. בין השנים 2002–2004 סיים תואר שני בהצטיינות בחוג למוזיקולוגיה. בשנים 2004–2005 השלים תעודת הוראה בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת תל אביב ובשנים 2008–2014 השלים תואר דוקטור בסוציולוגיה של החינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה

משנת 2000 מלמד שגיב במערכת החינוך במוסדות מגוונים, בהם גני ילדים, בתי ספר יסודיים, ומגמות מוזיקה. בשנים 2005–2011 שימש כרכז מגמת מוזיקה בבית הספר רעות לאמנויות בחיפה ובשנים 2008–2010 ניהל את מרכז יובל למוזיקה בחיפה. בשנת 2012 הקים את מגמת המוזיקה בתיכון "אהל שם" ברמת גן ושימש כרכז המגמה.
באותן שנים החל שגיב לעסוק בחינוך מוזיקלי תוך שהוא מנהל יחד עם עמותת פוליפוני לחינוך את "תוכנית אלחאן" שקידמה תוכניות קונצרטים לחברה הערבית בערים מעורבות בישראל. שגיב ניהל לאורך למעלה מעשור תוכניות קונצרטים חינוכיות רבות נוספות כמו "קדמה" ו"צלילי עמים" עם התזמורת הסימפונית חיפה, ותוכניות רבות אחרות עם התזמורת הקאמרית הקיבוצית נתניה, סימפונט רעננה, הרכב ילדוג'אז ועוד. תוכניות לימודים אותן כתב פורסמו באתרי משרד החינוך ושימשו בהשתלמויות בקרב עובדי הוראה בתחום הוראת המוזיקה.
משנת 2008 שגיב הוא חלק מצוות הדרכה ארצי מטעם האגף לחינוך קדם יסודי, ומרצה בהשתלמויות בתחום המוזיקה לגננות. שגיב היה מעורב בכתיבת תוכניות לימודים ופרסום אנתולוגיות שירי ילדים חדשות לגיל הרך. החל משנת 2012 מלמד במרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט, שם זכה במלגת קרן הנשיאה המעודדת ומקדמת סגל צעיר ואף מונה לראש החוג לחינוך מוזיקלי בשנת 2015. לימד בתוכניות לתואר ראשון ושני בחינוך מוזיקלי, ובתוכנית להכשרת גננות.
בשנת 2023 מונה לדרגת מרצה בכיר.
בשנים 2015–2020 היה חבר בוועדת מקצוע מוזיקה במשרד החינוך והיה ממעצבי תוכנית הלימודים החדשה במגמות המוזיקה בתיכונים השונים ברחבי הארץ.
בשנת 2020 מונה לנהל את תיכון "תלמה ילין" והיה למנהל הראשון של בית הספר הוותיק שתחום התמחותו הוא החינוך לאומנויות. באמצעות הפעילות החינוכית, דרכי ההוראה ושיטות הניהול, שואף שגיב לקדם תפיסות עולם הומניסטיות וליברליות. בתקופתו, הוקמה מגמת מוזיקה חדשה, "יצירה והפקה" וכינון תוכנית לימודים משותפת עם בית הספר למוזיקה בקריה האקדמית אונו והוקמה לראשונה כיתת מחוננים ארצית בתחום המוזיקה מטעם האגף למחוננים במשרד החינוך.
עבודתו המחקרית של שגיב זכתה לפרסום נרחב בהרצאות, וכנסים בישראל בחו"ל וממצאי המחקר פורסמו במאמרים ופרקים בספרים. מחקרו עסק בהוראת הנגינה בראייה החברתית והתרבותית. הוא ביקש לעמוד באופן ביקורתי על האופן בו מעוצבת הפדגוגיה המסורתית של הוראת הנגינה הקלאסית, ועל האופן שבו מורים לנגינה מקנים לתלמידיהם את ההרגלים, הנטיות והתפיסות האידאולוגיות שלהם.
פרסומיו

שגיב, ד. (2015) משמוע ועונג המגולמים בגוף המוזיקאי: התבוננות נוספת בהוראת הנגינה הקלאסית ובפדגוגיה המסורתית. דברים, 8, 183-197.
שגיב, ד. (2019). כבוד, יוקרה, מעמד, ופיתוח זהות מקצועית בשדה הוראת המוזיקה הקלאסית. דברים, 10. עמ' 197 - 209
שגיב, ד. (2020). חצוב בגוף - להטביע ידע תרבותי הוראת הנגינה הקלאסית בקונסרבטוריונים בישראל. עיונים בשפה וחברה, 13 (1), 49-33.
שגיב, ד. (2020). הרוסים באים, הרוסים באים: סיפורו של דיאלוג בין תרבותי בחינוך המוזיקלי בישראל. בתוך: ר', שגיא, ל', ביברמן-שלו, י', גילת (עורכים). "למדתי שאני חיה ליד מגוון רחב של אוכלוסייה השונה ממני אך גם דומה לי" מפגשים בין תרבויות בבית הספר ובהכשרת מורים. הוצאת רסלינג: תל אביב, ישראל.
Sagiv, D., Clare Hall .(2015) "Reconsidering instrumental music teaching methods: Producing the durable and creative classical habitus", In Burnard P., Ylva Hofvander Trulsson and Johan Soderman (Eds.), Bourdieu and the Sociology of Music, Music Education and Research. London: Ashgate.
Sagiv. D., Yali Nativ (2021). Habitual Play: Body, cultural sacredness and professional dilemmas in classical musician education In Ruth Wright and Patrick Schmidt (Eds.), Sociology of Music Education Handbook. Routledge
חייו האישיים

שגיב מתגורר ברמת גן. הוא בזוגיות עם מיכל מוסק (נגנית קרן יער בתזמורת הפילהרמונית הישראלית) ולהם שני ילדים.
ראו גם

ילדוג'אז
הערות שוליים

↑  rgg-news, הכירו: ד”ר דן שגיב – המנהל החדש של תיכון ”תלמה ילין”, באתר חדשות רמת גן גבעתיים NEWS, ‏2020-06-30
↑  ליאת זנד, מהעיר הקטנה אל אורות הבמה הזוהרים: סיפורו של בית הספר לאומנות, באתר ynet, 30 במרץ 2022
↑  זֶמֶרֶשֶׁת: דן שגיב, באתר www.zemereshet.co.il
↑  מגמת המוסיקה תיכון אהל שם, באתר musicohelshem
↑  נעם בן זאב, במקום שעת ריכוז, הילדים מקשיבים לקונצרט, באתר הארץ, 26 במרץ 2012
↑  דן שגיב, בין חד תרבותיות לרב תרבותיות - מדיבור למעשה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2015
↑  זֶמֶר לָךְ לַגִּיל הָרַךְ – שירים לקטנים ולגדולים, באתר אגף לחינוך קדם יסודי
↑  יום המורה: למה חשוב לשלב מוזיקה בחינוך הילדים?, נבדק ב-2023-09-05
↑  מרכז פסג"ה רמת-גן – קדם יסודי, באתר pisgarg.tik-tak.net
↑  הפיקוח על המוזיקה, בצליל מקוון, באתר משרד החינוך, ‏פברואר 2
↑  ד"ר דן שגיב טור דעה וריאיון ברדיו "כאן תרבות", באתר המרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט (קמפוס לוינסקי)
↑  inbal_p, משמוע ועונג המגולמים בגוף המוזיקאי: התבוננות נוספת בהוראת הנגינה הקלאסית ובפדגוגיה המסורתית – דן שגיב | דברים – כתב עת אקדמי, ‏2015-12-24
↑  inbal_p, כבוד, יוקרה, מעמד ופיתוח זהות מקצועית בשדה הוראת המוזיקה הקלאסית – דן שגיב | דברים – כתב עת אקדמי, ‏2019-11-10
↑  Dan Sagiv, Clare Angela Hall, Producing a classical habitus: reconsidering instrumental music teaching methods, Ashgate Publishing Limited, 2015, עמ' 113–126. (בenglish)
↑  Dan Sagiv, Yael (Yali) Nativ, Habitual play: Body, cultural sacredness, and professional dilemmas in classical musician education, Routledge, 2021, ISBN 978-0-429-50463-1
גל ג'יימס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1977 (בת 47) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 www.galjames.com
 
גל ג'יימס (נולדה ב-1977) היא זמרת אופרה ישראלית. ג'יימס היא זמרת סופרן, שעיקר פעילותה כיום באירופה.
ביוגרפיה

ג'יימס בוגרת האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב במגמת הזמרה. החלה את דרכה כנגנית צ'לו.
ביוגרפיה > בישראל

ג'יימס הופיעה עם מספר תזמורות ופסטיבלים בישראל, ביניהם תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, פסטיבל אבו גוש, פסטיבל היינה במשכנות שאננים ועוד.
ביוגרפיה > פעילות בינלאומית

ג'יימס הופיעה ברחבי העולם עם תזמורות ומנצחים רבים, בהם התזמורת הפילהרמונית של אוסלו בניצוחו של יוקה-פקה סאראסטה, תזמורת הבלט באמסטרדם, התזמורת הסימפונית של בוכום תחת שרביטו של סטיבן סלואן, התזמורת הסימפונית של האופרה בברלין, הפילהרמונית של ברלין, הסימפונית של האג תחת שרביטו של סייג'י אוזאווה, התזמורת הסימפונית של הולנד בניצוחו של יון מארין, ועוד.
ג'יימס הופיעה גם ברסיטלים רבים, בהם רסיטל במסגרת פסטיבל המוזיקה באמסטרדם, בו ביצעה שירים ממיטב יצירותיו של ריכרד שטראוס.
בין השנים 2007–2009 השתתפה ג'יימס בתוכנית לאומנים צעירים של בית האופרה בברלין (השטאץ אופר), במסגרתו ביצעה גרסאות כיסוי לתפקידים כגון מיכאלה (כרמן), הרוזנת (נישואי פיגארו) ועוד, בניצוחו של דניאל בארנבוים. ב-2009 ביצעה את התפקיד הראשי "ארבלה" בהופעת בכורה בבית האופרה של סנט גאלן בשווייץ.
ג'יימס מופיעה כיום כחלק מהאנסמבל של בית האופרה בגראץ (אוסטריה). בין תפקידיה בביצוע בכורה - "אווה" במייסטרזינגר, "רוסלקה" ברוסלקה, "הרוזנת" בנישואי פיגארו, "דונה אנה" בדון ג'ובאני, "מרגריט" בפאוסט ו"דזדמונה" באותלו. הופיעה בחלק מתפקידים אלו בבתי אופרה ברחבי אירופה, בהם "אווה" במייסטרזינגר בבית האופרה בקיל שבגרמניה, "רוסלקה" בבית האופרה של דרזדן (סמפר-אופר) ועוד.
מבחר פרסים, מלגות ותארים

פרס ראשון בתחרות הזמרה באקדמיה למוזיקה בתל אביב (2003)
פרס ראשון בזמרה בתחרות האביב (2005)
פרס מיוחד לביצוע מצטיין של שיר ישראלי בתחרות האביב (2002 ו-2005)
פרס שלישי בתחום האופרה בתחרות הזמרה "בלוודר" שבווינה (2006)
תואר תגלית השנה בפסטיבל המוזיקה "קלסיק" בהולנד (2009); במסגרת הזכייה הופיעה בקונצרט גאלה עם המנצח ניימה יירבי ותזמורת הפסטיבל, וכן הופיעה ברסיטל עם פסנתר בשידור ישיר לרדיו עם מיטב השירים מאת שטראוס וברג.
ג'יימס זכתה במלגות ותמיכה מטעם סדנת האופרה IVAI ומטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
עדית צבי

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1945 (בת 79) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בית ספר מאנס למוזיקה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
עדית צבי (נולדה ב-1 במאי 1945) היא פסנתרנית, מנהלת אומנותית, מוזיקאית ומנהלת התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין. בעלת תואר שני מהאקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובית ספר מאנס למוזיקה.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  חסר תוכן מהותי: נולדה ב-1945, התחילה לעבוד ב-"קול המוסיקה" ב-1975 - מה קרה בין לבין?!.
ביוגרפיה > קריירה

במשך שנים עסקה בקידום ופיתוח המוזיקה בישראל בכלל והמוזיקה הקאמרית בפרט.
עדית צבי הייתה עיתונאית ועורכת תוכניות ומפיקה בכירה ב-"קול המוסיקה" במשך 35 שנים, בשנים 1975–2010. היא שמשה כיועצת מוזיקלית למנהל פסטיבל ישראל בשנים 1991–1992, במהלכם ארגנה וניהלה את "פיקניק מוצרט" - חגיגות יום הולדתו ה-200 של מוצרט בעין כרם.
ב-1985 הקימה את פסטיבל "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון", וכיהנה כמנהלת אמנותית ומפיקה של הפסטיבל במשך עשר שנים רצופות.
בשנים 1995–2000 שימשה גם בתפקיד מנכ"ל התזמורת הקאמרית הישראלית.
בשנת 2003 מונתה לתפקיד מנהלת התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין.
הקימה שלישיית פסנתר עם חברי התזמורת הפילהרמונית ובהרכב זה הופיעה במשך למעלה מעשרים שנה. כמו כן הדריכה אנסמבלים קאמריים ופסנתרנים.
כפסנתרנית הופיעה ברסיטלים, ניגנה עם תזמורות בארץ, באירופה ובארצות הברית, הקליטה לתחנות שידור בארץ, ל-BBC לונדון ולתחנות הרדיו של שטוטגרט, זארבריקן וברלין, הופיעה בסיורי קונצרטים בישראל, קנדה, אלסקה, ארצות הברית ואירופה כסולנית, בקונצרטים קאמריים וכמלווה של זמרים.
במשך מספר עונות יזמה וניהלה הפקות מיוחדות, בהן שידור רדיופוני חגיגי של תחרות רובינשטיין וחגיגת שבוע הוברמן, בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
זכתה בפרסים, בהם פרס מיוחד למצוינות שהוענק לה על ידי קרן התרבות אמריקה-ישראל על הקמת "קול המוסיקה הקאמרית בגליל העליון" בכפר בלום ועל הצלחת האירוע, ובפרס מנהל הרדיו על הפקת השידורים של שבוע הוברמן ותחרות רובינשטיין.
הערות שוליים

↑  יעקב ביסטריצקי פורש מניהול התחרות ע"ש רובינשטיין; עדית צבי תמלא את מקומו, באתר הארץ, 1 באפריל 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012093071505171  VIAF: 814167265481272610000   WorldCat (עם VIAF): 814167265481272610000
אירית רוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בת 68 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
אירית רוב-לוי (נולדה ב-1957) היא פסנתרנית ישראלית.
ביוגרפיה

אירית רוב-לוי למדה באקדמיה למוזיקה בתל אביב אצל אריה ורדי, וסיימה שם בתואר אמן בהצטיינות. בהמשך למדה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה אצל הנס גרף.
כפסנתרנית סולנית ניגנה עם תזמורות שונות באירופה - באוסטריה, גרמניה, צרפת, הולנד והונגריה, וכן בקנדה ובדרום אפריקה. בישראל הופיעה עם כל התזמורות הגדולות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בניצוח זובין מהטה. בין השאר השתתפה בביצוע הבכורה העולמי של "אריות וברקרולות" מאת ליאונרד ברנשטיין בתל אביב ובלונדון, בנוכחות המלחין.
אירית רוב-לוי מופיעה גם ברסיטלים ומשתתפת בנגינת מוזיקה קאמרית, וערכה הקלטות לרדיו עם שלישיית עידן, שאותה ייסדה בשנת 1996 עם הכנרת אורה שירן והצ'לן שמואל מגן.
רוב-לוי מנהלת את תוכנית מפתח של התזמורת הפילהרמונית הישראלית לחינוך מוזיקלי לילדים ונוער.
הקלטות

1995 - תקליטור עם החלילן יוסי ארנהיים ועוד נגנים ראשיים מן התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
2004 - תקליטור נוסף באותו הרכב.
2005 - תקליטור של יצירות מאת מירב הדר ואירנה סבטובה בנגינת אירית רוב-לוי.
הערות שוליים

↑  תוכנית "מפתח" של התזמורת הפילהרמונית הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454104305171  NKC: xx0151015  VIAF: 14178113   WorldCat (עם VIAF): 14178113
ארגון הצופים העולמי

| --- | --- |

 מדינה:  שווייץ 
 מטה הארגון:  משרד הצופים העולמי, קואלה לומפור, מלזיה
 מקום פעילות:  כלל עולמי
 מייסדים:  רוברט באדן פאוול 
 חברים:  171 ארגונים מעל 54 מיליון חברים (נכון לשנת 2020)
 יושב ראש:  קרייג טורפי
 מזכיר כללי:  אחמד אלחנדוואי
 תקופת הפעילות:  1922–הווה (כ־103 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס אונסק"ו לחינוך לשלום (1981) 
 scout.org
 
ארגון תנועת הצופים העולמי (באנגלית: World Organization of the Scout Movement; בראשי תיבות: WOSM) הוא ארגון חוץ-ממשלתי בינלאומי המרכז את רוב תנועות הצופים הלאומיות, ומונה יותר מ-50 מיליון חניכים חברים המשויכים ל-171 ארגוני צופים לאומיים הנמצאים ב-229 מדינות וטריטוריות. הארגון הוקם בשנת 1922 בז'נבה, שווייץ, כמקבילה של אגודת המדריכות והצופות העולמית (World Association of Girl Guides and Girl Scouts - WAGGGS), וכחלק משאר הארגונים הבינלאומיים של תנועת הצופים.
ייעודו של הארגון הוא לתרום לחינוך הנוער דרך מערכת ערכים המושתתת על "הבטחת הצופה" ו"חוקת הצופה", כדי לעזור לבנות עולם טוב יותר שבו אנשים פועלים להגשמה עצמית כפרט וממלאים תפקיד מועיל בחברה. ארגון הצופים העולמי מחולק לאזורים ופועל באמצעות ועידה עולמית, ועד עולמי, ומשרד עולמי.
ארגון הצופים העולמי מחזיק בשלושה מרכזי צופים עולמיים ואחראי לארגון ג'מבורי הצופים העולמי, הנערך מדי ארבע שנים. בנוסף, אחראי ארגון הצופים העולמי על אירוע World Scout Moot, ג'מבורי המיועד לצופים בוגרים בגילאי 17 עד 26, וארגן בעבר את ה-World Scout Indaba, מפגש עולמי המיועד למדריכי צופים. קרן הצופים העולמית היא קרן קבועה התומכת בפיתוח הארגון ומנוהלת על ידי דירקטוריון נפרד.
ארגון הצופים העולמי נמצא בסטטוס מייעץ למועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות.
ועד הצופים העולמי

ועד הצופים העולמי (World Scout Committee) הוא הגוף המבצע הראשי של ועידת הצופים העולמית והוא בנוי ממתנדבים שנבחרים בבחירות. הוועד מייצג את ועידת הצופים העולמית בין פגישות הפורום המלא שלה. חברי הוועד נבחרים בבחירות שמתקיימות כל 6 שנים בוועידת הצופים העולמית בלי חשיבות ללאומיותם.
ועד הצופים העולמי > זאב הארד

זאב הארד (Bronze Wolf) הוא סימן ההוקרה היחיד המוענק על ידי ארגון הצופים העולמי עבור שירות יוצא דופן לקידום תנועת הצופים בעולם. זאב הארד הוענק לראשונה ללורד באדן פאואל בסטוקהולם בשנת 1935. בין מקבלי פרס ההוקרה נמנה גם יהודה ברקאי מראשי תנועת הצופים העבריים.
משרד הצופים העולמי

משרד הצופים העולמי (World Scout Bureau), המוכר גם בתור "המשרד הבינלאומי", הוא המזכירות המוציאה את ההוראות של ועידת הצופים העולמית ושל ועדת הצופים העולמית. משרד הצופים העולמי מנוהל על ידי המזכיר הכללי, שנתמך על ידי צוות קטן של עובדים טכניים. צוות המשרד עוזרים לארגונים לשפר את רוח התנועה על ידי אימונים מקצועיים והתנדבותיים, ביסוס מדיניות כלכלית וגיוס כספים, שיפור אמצעים קהילתיים ועזרה לבסס את הכלים הלאומיים של כל מדינה במטרה לקדם את יסודות תנועת הצופים.
הצוות גם עוזר לארגן אירועים גלובליים כמו ג'מבורי הצופים העולמי, לעודד אירועים אזוריים וליצור קשרים בין תנועת הצופים לבין ארגונים בינלאומיים אחרים.
משרד הצופים העולמי מנוהל בשני מוקדים: המשרד המרכזי בקואלה לומפור, מלזיה, והמשרד המשני בז'נבה, שווייץ.
משרד הצופים העולמי > המעבר לקואלה לומפור

באוגוסט 2013, סקוט טיר, מזכ"ל תנועת הצופים העולמית, הכריז כי בכוונתו להעביר את משרדי הארגון העולמי לקואלה לומפור. המשרד הוקם בתחילה בלונדון, אנגליה בשנת 1920, עבר לאוטווה, קנדה בשנת 1959 ועבר לז'נבה, שווייץ מאז 1968.
בנוסף, קיימים משרדים בשישה אזורי חלוקה של הצופים:
בשנת 2023, הוחלט על פירוק אזור צופי אירו-אסיה, ב-30 בספטמבר. אוקראינה, מולדובה, בלארוס, גאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן הצטרפו לאזור האירופי ב-1 באוקטובר, בעוד קזחסטן וטג'יקיסטן הצטרפו לאזור צופי אסיה-פסיפיק.
משרד הצופים העולמי > אזור צופי אירופה

אזור צופי אירופה הוא חלק מארגון תנועת הצופים העולמי, אשר משרדי המטה שלו נמצאים בז'נבה, שווייץ, עם משרד שלוחה בבריסל, בלגיה, אשר מתמקד יותר ביחסי ציבור ובשותפויות; ועם אנשי צוות נוספים אשר עובדים מהבית.
משרד הצופים העולמי > אזור צופי ערב

אזור צופי ערב, הידוע גם בשם ארגון הצופים הערבים הוא חטיבה בתוך ארגון תנועת הצופים העולמי אשר משרדי המטה שלו נמצאים בקהיר, מצרים. עד שנת 1954, הצופים הפכו להיות כל-כך פופולריים בקרב מדינות ערב עד שארגון הצופים העולמי החליט להקים את אזור צופי ערב בדמשק, סוריה.
האזור מורכב מ-18 מדינות חברות בהן מתקיימת פעילות של תנועת הצופים במערב אסיה ובצפון אפריקה, כולל אלג'יריה, בחריין, מצרים, ירדן, כווית, לבנון, לוב, מאוריטניה, מרוקו, עומאן, הרשות הפלסטינית, קטר, ערב הסעודית, סוריה, סודאן, תוניסיה, איחוד האמירויות הערביות ותימן.
קרן הצופים העולמית

קרן הצופים העולמית (World Scout Foundation, WSF) היא מוסד בינלאומי ללא כוונת רווח המבוסס בז'נבה, שווייץ, אשר הוקם בשנת 1969 אך אורגן מחדש לצורתו הנוכחית בשנת 1977. משימתה המוצהרת של הקרן היא לפתח את תנועת הצופים העולמית על ידי תמיכה כלכלית ותמיכה אחרת כדי לעזור לפיתוח התנועה באמצעות ארגון הצופים העולמי. נשיא הכבוד של הקרן הוא הוד רוממותו קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, שמשתתף באופן פעיל בפעילות הקרן.
קרן הצופים העולמית אוספת באופן קבוע תרומות הון מאנשים, קרנות, תאגידים, ממשלות ומחברי תנועת הצופים. כמעט כל הרווח הנצבר מהשקעות נתרם לארגון הצופים העולמי. הקרן מבקשת לעיתים גם תרומות שונות לתמיכה בפרויקטים ספציפיים של תנועת הצופים העולמית, כגון הפרויקט Gifts for Peace.
פורום הצופים הצעירים העולמי

פורום הצופים הצעירים העולמי מספק הזדמנות לחברים הצעירים בתנועת הצופים העולמית לדון ולבטא את דעותיהם ורעיונותיהם על נושאים אשר מעניינים אותם ברמה העולמית. דרך הכנת נושאים שונים והמלצות לוועידת הצופים העולמית ולוועד הצופים העולמי, אליהם הפורום משויך, המשתתפים יפתחו את המיומנויות הדרושות לחיזוק יכולתם לקחת חלק בתהליכי קבלת החלטות. זהו אחד האירועים החשובים ביותר בארגון הצופים העולמי.
כל ארגון צופים לאומי מוזמן לשלוח משלחת לפורום הצופים הצעירים העולמי. רק נציגים אשר חברים בארגון הצופים העולמי יכולים להשתתף בפורום. המשתתפים חייבים להיות בין הגילאים 18 עד 26 בשנת קיום הפורום.