stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק נבון
פעילות ספרותית ומחזאית

נבון החל את פעילותו הספרותית עוד ב-1944, כשפרסם סיפור שכתב על נער ירושלמי שעזב את הישיבה על מנת להתגורר בקיבוץ. הסיפור נסב על המתח בין הנער אשר מבקש להישאר בקיבוץ ותוהה מה תהא דרכו בחיים לבין אביו, שמפציר בו לשוב לישיבה. הסיפור נקרא על שם מעשייה תלמודית, "הולך ברקידה", והוא זכה בפרס "הסיפור הטוב ביותר מהווי הארץ" של שבועון הגלגל בעריכתו של דב קמחי.
תחושת האופוריה ששררה בישראל עם הניצחון במלחמת ששת הימים וההתפעמות ממנו, הובילה את נבון לכתוב את ששת הימים ושבעת השערים. זהו סיפור הכתוב בלשון מדרשית, שעניינה ויכוח בין שערי ירושלים: מי מביניהם הוא הראוי ביותר דרכו ייכנסו חיילי חטיבת הצנחנים אל העיר העתיקה. ב-1982, בתקופת נשיאותו של נבון, קרמה האגדה עור וגידים כשהפכה למופע מיוחד במסגרת פסטיבל ישראל. נבון בחר ביוסי בנאי להקריא את האגדה ובמתי כספי להלחינה.
מלחמת ההתשה שפרצה בין מצרים וישראל ב-1969, יצרה מציאות עכורה בישראל. כחבר הכנסת ביקר נבון אצל משפחות שכולות. מתוך הזדהות עם היגון והצער של משפחות אלו, כתב את מגילת הזקנים אשר בכותל המערבי. המגילה מגוללת את סיפורם של עדת קשישים המוכנים לוותר על יתרת שנותיהם ולהעניקה אל החיילים הנלחמים בחזית. שנים אחר כך חולקה היצירה למשפחות הנופלים ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, וכן בשורה של הספדים ובהם דברים לדמותו של יוני נתניהו במלאת שנתיים לנפילתו במבצע אנטבה.
בשלהי שנת 1968 הציע יהורם גאון לנבון לכתוב תמלילים לערב מיוחד בשם רומנסרו ספרדי, שיעסוק בתרבות יהודי ספרד ויתבסס על אנתולוגיה לחזנות ספרדית פרי עטו של יצחק לוי. בנובמבר אותה שנה נערך המופע הראשון של הרומנסרו בהיכל התרבות בתל אביב-יפו. בהצגה השתתפו בין היתר רמה סמסונוב, יוסי בנאי ואברהם פררה. העלאת הרומנסרו על במה תרבותית לאומית, הייתה נדבך נוסף בהנחלת תרבות הלדינו בציבור הישראלי.
בעקבות המופע "רומנסרו ספרדי", ביקש יעקב אגמון מיצחק נבון שיכתוב מחזה הנוגע בתרבות יהדות ספרד, ואף העמיד לרשותו את דירתו בכפר האמנים עין הוד כדי שנבון יוכל לעסוק ברוגע בכתיבת המחזה. נבון כתב וערך מחזה בשם בוסתן ספרדי, קולאז' תיאטרלי-מוזיקלי, המספר את סיפורה של השכונה הספרדית אהל משה בירושלים של שנות ה-30 של המאה ה-20. המחזה עלה לראשונה ב-1969 בתיאטרון בימות, ובכורתו בירושלים נערכה בספטמבר 1970. על כן זכה נבון ב-1970 לפרס כינור דוד למחזאי הטוב ביותר של השנה. ב-1998 עלה שוב מחזה בתיאטרון הבימה בבימויו של צדי צרפתי. ב-2014 חגג הבימה 2,000 הצגות למחזה. בשנת 2021 הועלה המחזה פעם נוספת בתיאטרון הבימה ושוב בבימוי של צדי צרפתי.
פטירתו

באפריל 2015 נשלמה מלאכת כתיבת ספרו האוטוביוגרפי "כל הדרך" ובחודש זה הוצא לאור. השקת הספר נערכה במרכז העולמי למורשת יהודי צפון אפריקה שבירושלים. אל השקה זו הגיע נבון כבר בכיסא גלגלים, והייתה זו הפעם האחרונה שהופיע בציבור. לאחר חודשים אחדים החלה נסיגה משמעותית במצב בריאותו. לאחר מספר בדיקות אחדות שנערכו לו בבית החולים הדסה עין כרם התברר שנבון עבר התקף לב. הוא אושפז, ומאז החל מצבו הבריאותי להתדרדר. בערב יום שישי, 6 בנובמבר 2015, הלך נבון לעולמו בביתו שבירושלים בגיל 94.
הלווייתו הממלכתית נערכה ב-8 בנובמבר והוא הובא למנוחות בהר הרצל לאחר שארונו הוצב במשכן הנשיא בירושלים ולציבור ניתן לעבור על פניו. נבון נטמן בחלקת גדולי האומה לצד רעייתו השנייה אופירה. נשיא המדינה ראובן ריבלין ספד: "לא אבן אחת הנחת, יצחק, אבנים רבות – אבני יסוד, אבני בניין". גם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ספד לנבון בפתח ישיבת ממשלת ישראל השלושים וארבע באומרו כי יצחק נבון, נצר ליהדות ספרד המפוארת, הקדיש את חייו לעשייה ציבורית למען עם ישראל ומדינת ישראל. אישים רבים אחרים ספדו לנבון, ובהם שמעון פרס, יואל חסון, יצחק הרצוג, יאיר לפיד, ציפי לבני וזהבה גלאון.
חייו האישיים > נישואיו הראשונים

נישואיו הראשוניים אפופים במסתורין ומעולם לא פורסמו באורח רשמי. זמן לא רב לאחר מותו של נבון, אישר בנו ארז כי היה נשוי במשך כחודשיים בלבד (בין 1949–1950), לאישה דרום-אמריקאית שהכיר בזמן שהיה מזכיר שני בצירות ישראל באורוגוואי. לעומת זאת, יאיר קוטלר טוען בספרו "הנבחרת הלאומית" (כרך א') כי בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 ניהל נבון "רומן סוער" עם אמריקאית צעירה שהגיעה לירושלים ללימודים. מרצונו החופשי החליט להינשא לה; לאו דווקא מתוך אהבה אלא במטרה למנוע התפתחות לא רצויה במצבה הבריאותי-נפשי. נישואי-הבוסר נערכו בחשאי ובמהירות הבזק, ומיד לאחר מכן עבר להתגורר בחדרה של רעייתו הטרייה. כעבור חודשים אחדים, חלה התפתחות מסוימת במצבה הבריאותי של אשתו הראשונה, ובעקבות זאת החליט נבון להשתחרר מהאילוצים שנטל על עצמו והתגרש. גרושתו שבה לארצות הברית, נישאה מחדש וילדה שני ילדים.
חייו האישיים > נישואיו לאופירה ארז

אופירה נבון (נולדה ב-1936) נישאה ליצחק נבון ב-25 ביוני 1963. לאחר מספר שנים בהן היו חשוכי ילדים, החליט הזוג נבון לפנות לשירות למען הילד בבקשה לאימוץ. לאחר כשנתיים וחצי של המתנה, אימצו בשנת 1973 בת בשם נעמה. מספר חודשים לאחר מכן חבק הזוג לראשונה בן, לו קראו "ארז", כשם נעוריה של אופירה. ארז הוא בוגר אוניברסיטה במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים ועוסק בתחום הנדל"ן. חברתו יוזמת פרויקטים בארץ ובחוץ לארץ, בין היתר בגרמניה ובפנמה, והונו מוערך במיליוני שקלים.
שלוש פעמים חלתה אופירה בסרטן. הפעם הראשונה הייתה סמוך לבחירתו של נבון לנשיאות. פעמיים הצליחה לגבור על המחלה, אך בפעם השלישית, בשנת 1993, מאבקה בסרטן השד הסתיים במותה בגיל 57.
חייו האישיים > נישואיו למירי שפיר

שנתיים לאחר מות רעייתו אופירה, ב-1995, הכיר נבון את מירי שפיר, אמנית במקצועה. שפיר נולדה ב-1936 בתל אביב-יפו, בוגרת מכללת לוינסקי לחינוך. בנעוריה שיחקה בתיאטרון זירה. שפיר עסקה בעיצוב תכשיטים ואופנה. עבדה בתור מעצבת האופנה בבית כלבו שלום מ-1965 ובמשך 5 שנים עד נסיעתה, בעקבות עבודת בעלה הראשון לאירופה, שם התגוררה במשך שבע שנים. ברומא פתחה גלריה לאמנות ישראלית. בעקבות גירושיה מבעלה הראשון, אורי שפיר, שבה ארצה ועסקה באופנה ובאמנות, אולם עקב משבר בענף הטקסטיל, נסעה לניו יורק, והקימה שם את "מירי שפיר תדמית ותקשורת". בנה הוא הפרופסור אלדר שפיר. לאחר כשלוש עשרה שנים בהן חי הזוג יחדיו, נישאו שפיר ונבון באפריל 2008, כאשר נבון היה בגיל 87 והיא בת 72.
הערכה > תדמית

תדמיתו של יצחק נבון השתנתה רבות במרוצת השנים. טרום בחירתו לנשיאות המדינה, כשהיה חבר כנסת בראשית דרכו מרפ"י ומפלגת העבודה הישראלית, נחשב נבון לעושה דברו ואיש סודו של דוד בן-גוריון. אך תדמיתו השתנתה מקצה לקצה כשנבחר לנשיאות מדינת ישראל ב-1978. מרגע שנכנס לבית הנשיא, דאג להיות עממי, פשוט ונפוץ, שמוכר ומדבר לכולם. הוא פתח את משכן נשיאי ישראל להמונים בחגי ישראל ומועדיו, ונהג לשים פעמיו לסיורים ברחבי הארץ ובמהלך כל נשיאותו יצא מגבולות ישראל רק פעמיים באופן רשמי. אפילו תדמיתו בקרב ילדי ישראל הייתה חיובית: היו שחשבו ששמו יצחק נבון כיוון שהוא "צוחק הרבה וחכם". תדמיתו החיובית והעממית ואהדתו בקרב ההמונים התגברה עוד יותר כששב לזירה הפוליטית.
משנכנס נבון אל ממשלת האחדות ומונה לשר החינוך והתרבות, התנפצה תדמיתו זו ועמיתיו לממשלה רחשו לו שנאה וזלזול. נבון ושמעון פרס היו שותפים לידידות ארוכת-שנים שראשיתה עוד בדרכם המשותפת ברפ"י ובמחיצת בן-גוריון, אך מאז הבחירות לכנסת האחת עשרה הלך והעמיק הקרע בין השניים. פרס כרת ברית עם אויבו המר יצחק רבין במטרה למנוע ממנו להתמודד לראשות המערך, ולחסום את הפופולריות הגואה שלו בקרב ציבור מצביעי המפלגה. רבין ופרס זלזלו בו והתעלמו ממנו בניד עפעף. שרי הליכוד שישבו עמו בממשלה ביטלו אותו כאילו לא היה קיים וכינו אותו "כישלון ואכזבה" ו"הרדידות בהתגשמותה". מעטים היו תומכיו בזמן כהונתו כשר החינוך, בניגוד למבקריו הרבים. גם חבריו מהצד השמאלי של המפה הפוליטית כיוסי שריד ושולמית אלוני ביקרו אותו וראו בו שר חינוך לא טוב וחסר-תועלת. לאחר שעזב את הזירה הפוליטית לא זכה ליחס מיוחד, וניהל חיים ציבוריים צנועים יחסית.
הערכה > מורשת והנצחה

בינואר 2016, חודשים אחדים לאחר פטירתו של נבון, הוקמה "העמותה להנצחת מורשת הנשיא החמישי יצחק נבון" משרדיה נמצאים בפארק נאות קדומים. ב-22 במרץ 2017 הגישה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, מתוקף תפקידה כיו"ר השדולה לשימור תרבות יהודי ארצות האסלאם הצעת חוק להקמת מפעל הנצחה רחב למורשת הנשיא החמישי יצחק נבון. על אף שהצעת החוק הוגשה מפי מועלם-רפאלי חברת הקואליציה, נתקלה ההצעה בהתנגדות מצד הממשלה ביולי אותה השנה. ב-10 בדצמבר הודיעה הממשלה על כוונתה להקצות כ-20 מיליון שקלים למפעל ההנצחה, וב-24 בדצמבר אישרה ממשלת ישראל השלושים וארבע השקעה בת 32 מיליון שקלים במפעל ההנצחה. שר החינוך נפתלי בנט הורה באותו היום על הקמת מיזם ל"ביצוע של מחקר להעמקת הידע בהיסטוריה של החברה הישראלית, תוך מיקוד בחזונו, פועלו ומורשתו של הנשיא נבון".
יצחק נבון מונצח בשמות בתי ספר ומוסדות חינוך, אירועים ופרסים, גנים ציבוריים, כיכרות ורחובות ברחבי ישראל. על שמו רחובות במגדל העמק,
חדרה, מודיעין מכבים רעות, קריית אונו ובשכונת אלרואי החדשה בקריית טבעון. בכרמיאל ישנה שכונה בשם "רמת נבון" על-שמו. בתי ספר ומוסדות חינוך הנקראים על-שמו שוכנים ביבנה, ברחובות, בבית שמש בקריית שמונה, בנתיבות, במודיעין-מכבים-רעות, בירוחם, בדימונה, בקריית מוצקין, בפתח תקווה, בלוד, בראשון לציון, בחולון, ביקנעם עילית, באשדוד ובכרמית. גנים ציבוריים בנאות קדומים ובאשקלון נקראים על שמו; . בירושלים נקראת על-שמו חורשה. גם בהיבט התרבותי מונצח יצחק נבון: הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו מארגנת אחת לשנה את "יום הלאדינו הבינלאומי על-שם יצחק נבון", ב-22 בדצמבר 2016 התקיים בתיאטרון ירושלים חידון הלשון העברית על-שמו וכאשר נפתחת העונה של תזמורת האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים מתקיים "קונצרט נבון".
בתאריך 13 בנובמבר 2016 דאר ישראל הנפיק בול דאר לזכרו של הנשיא נבון, שעוצב על ידי האמן דוד בן הדור.
שר התחבורה ישראל כ"ץ העניק לתחנת הרכבת הראשית של ירושלים אשר נמצאת בכניסה המערבית לעיר עם פתיחתה את השם "תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון" (שמה המקורי של התחנה תוכנן להיות "תחנת האומה").
מאז 2019, חידוני התנך המחוזיים הם לזכרו של נבון.
פסל בדמותו של נבון נמצא בגן משכן הנשיא יחד עם פסלי נשיאי ישראל, ובמקומות נוספים כמו בחדר ההנצחה בבית "יד לבנים" בפתח תקווה ובכפר בלום.
לקריאה נוספת

יצחק נבון, כל הדרך: אוטוביוגרפיה, כתר הוצאה לאור, 2015, מסת"ב 978-965-07-2379-8
יצחק נבון, נבון - חייו ויצירתו של הנשיא החמישי, ידיעות ספרים, 2016
יאיר קוטלר, הנבחרת הלאומית, כרך א', פרק ב' (6), ירדן הוצאה לאור, 1988, עמודים 289 - 318
גלילה רון־פדר-עמית, לעלות אל העם - סיפורו של יצחק נבון, הוצאת מודן, 2019
לקריאה נוספת > מיצירותיו ומספריו

ששת הימים ושבעת השערים, הוצאת שקמונה, 1975
באמונתו יחיה: לקט דברים על דוד בן-גוריון, ערכה: כרמית גיא, הוצאת קריית שדה בוקר, המכון למורשת בין-גוריון, 1998.
יומן מדיטציה, הוצאת חדקרן, 2017.
הולך ברקידה, פרסום עצמי, 1944
מגילת הזקנים אשר בכותל המערבי, היצירה התפרסמה לראשונה במעריב, 1969
רומנסרו ספרדי, מחזה, 1968
בוסתן ספרדי, מחזה, 1969
עוד לא תמו כל פלאייך

| --- | --- |

העטיפה של הסינגל של להקת פיקוד צפון
 סינגל בביצוע להקת פיקוד הצפון
 יצא לאור:  1984 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  261 שנייה 
 כתיבה:  יורם טהרלב 
 לחן:  רמי קלינשטיין 
 
"עוד לא תמו כל פלאייך" הוא שיר שכתב יורם טהרלב והלחין רמי קלינשטיין. השיר בוצע לראשונה על ידי להקת פיקוד צפון בשנת 1984.
רקע

השיר בוצע לראשונה על ידי להקת פיקוד צפון ונכלל בתוכניתה "קום והתהלך בארץ". יהודה אליאס היה חבר בלהקה באותה עת, והסולנית בשיר הייתה יסמין גמליאל.
השיר הוא שיר אהבה לנופי ארץ ישראל. טהרלב השתמש בפתיח של השיר בביטוי "ארצנו הקטנטונת", כשם שיר שנכתב בשנות הארבעים.
קלינשטיין הקליט את השיר עבור אלבום האוסף משיריו שיצא בשנת 1996. בשנת 2018 לרגל חגיגות 70 שנה למדינת ישראל, חידש קלינשטיין את השיר בדואט עם ישי לוי.
בשנת 2021 חידש קלינשטיין את השיר בדואט עם הזמר יהורם גאון כחלק בפרויקט "יעלה ויבוא", כמחווה לשיריו של יורם טהרלב.
הערות שוליים

↑  קום והתהלך בארץ, באתר שרים במדים
↑  עוד לא תמו כל פלאיך, באתר האינטרנט של יורם טהרלב
↑  עמי פרידמן, "ארצנו הקטנטונת" 2018: רמי קלינשטיין וישי לוי מחדשים, באתר ynet, 15 באפריל 2018
↑  דודי פטימר, ‏הביצוע המחודש לקלאסיקה של רמי קלינשטיין מצליח לרגש ולהפתיע, באתר מעריב אונליין, 15 באפריל 2018
משטרות ירדניות בדרום יהודה

משטרת לציפר
משטרת רוג'ום א-נאקה, 2018
משטרת אום-דארג', 2018
משטרות ירדניות בדרום יהודה הן 6 מבנים שהוקמו בדרום יהודה ושימשו את משטרת ירדן בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים להגנה מפני ישראל ולהתמודדות עם מבריחים. המשטרות נפרשו מאזור יער יתיר לכוון ים המלח.
שש המשטרות הן (ממערב למזרח):
משטרת א־רהווה – בדרום הר חברון. מצפון לכביש 60 על הדרך ממיתר לטנא עומרים. המשטרה פוצצה על ידי הצנחנים במסגרת מבצע יהונתן ב-1956. כיום ניתן לראות שרידים מהמשטרה ובור מים. נמצאת 438 מטרים מעל פני הים.
משטרת רוג'ום אל-מדפע (גל אבני הקלע) – ממוקמת מצפון ליישוב שני-ליבנה מעבר לקו הירוק, על כביש 3178 המחבר את כביש 316 לכביש 317. פוצצה במהלך פעולת סמוע (מבצע מגרסה). באתר בור מים פתוח. מצפון למשטרה נמצא מיצד מתקופת בית שני בשם חורבת רוג'ום אל-מדפע ובו שרידי חומת סגר. נמצאת 719 מטרים מעל פני הים.
משטרת לציפר (בערבית אל-עַצֵיפִיר) – ממוקמת בגבולות היישוב בית יתיר בדרום הר חברון על כביש 316. המשטרה הוקמה בתבנית "מיקי מאוס". במסגרת פעולת סמוע (מבצע מגרסה) פעל צה"ל גם נגד משטרה זו. במקום התיישב גרעין שהקים בהמשך את היישוב בית יתיר. כיום יושבת בבניין מכינה קדם-צבאית יתיר. ליד המשטרה נמצאת חורבת לוציפר. נמצאת 907 מטרים מעל פני הים.
משטרת אום דרג' (מַחְ'פָר אֻם דַרָג') – ממוקמת על גבעה בשם חֻ'שְם אֻם דַרָג' (מצפה מִדְרָג) מעל ראש נחל חבר על הכביש היורד מהישוב כרמל. במקום מבנה בגובה קומה אחת, בור מים ומבנה נוסף ששימש אורווה לגמלים. המשטרה שימשה לשמירה על צומת דרכים מדברי חשוב. מצפון למשטרה נמצאים שרידי מצודה מהתקופה ההרודיאנית ששימשה לאותה מטרה. נמצאת 523 מטרים מעל פני הים.
משטרת רוג'ום א-נאקה – ממוקמת בגדה הצפונית של נחל ערוגות התיכון ומחוברת מצד אחד, בדרך ירדנית, למשטרת אום דרג' מדרום, ומצד שני, בדרך עתיקה, לתקוע מצפון. נקודת תצפית ובסיס של המשטרה הירדנית. במבנה חצר פנימית המוקפת חדרי משמר, שני מגדלי תצפית עם חרכי ירי, אורווה, חדר גנרטור, שירותים ובור מים ממזרח למבנה. מדרום לשרידי המבנה רוג'ום עתיק שהוא שרידי מיצד הלניסטי-רומי ששמר על הדרך מעין גדי לתקוע. נמצאת 395 מטרים מעל פני הים.
משטרת ראס תורבה – ממוקמת על מצוק ההעתקים מעל ים המלח וליד היישוב מצוקי דרגות. הירדנים התחילו את בנייתו ב-1967 אך הבנייה לא הושלמה בגלל פריצת מלחמת ששת הימים. כיום ניתן לראות את בסיס המבנה. נמצאת בגובה פני הים.
בקצה המזרחי של הכפר בני נעים נמצאת משטרה ירדנית נוספת (גם היא בתבנית מיקי מאוס) שייתכן שגם היא קשורה לקו המשטרות.[דרוש מקור]
ראו גם

מצפה מעוז מורל
הערות שוליים

↑  משטרות "מיקי מאוס" נבנו בצורה מרובעת כשבשתי פינות מנוגדות נבנו מגדלי שמירה עגולים ובולטים בצורת "אוזניים"
↑  ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1836), ‏10 ביוני, 1980
↑  באורווה ניתן לזהות את האבוס הפרטי של כל סוס ונקודות קשירת הסוסים ברצפה
נבחרת פינלנד בהוקי קרח

| --- | --- |
 כינוי:  האריות
 התאחדות:  התאחדות ההוקי הפינית
 השתייכות:  IIHF
 מאמן:  יוקה יאלונן
 המבקיע המצטיין (שערים):  ראימו הלמינן (207)
 שיאן ההופעות:  ראימו הלמינן (331)
 
 
 משחקים היסטוריים
 משחק בינלאומי ראשון שוודיה 1:8 פינלנד (29 בינואר 1928, הלסינקי)
 הניצחון הכי גדול פינלנד 2:19 אוסטריה (25 בפברואר 1969, סקו וולי, ארצות הברית)
 ההפסד הכי גדול קנדה 0:24 פינלנד (3 במרץ 1958, אוסלו, נורווגיה)
 הישג שיא באולימפיאדה:  זכייה (2022)
 הישג שיא בגביע קנדה:  מקום 3 (1991)
 אליפות העולם
 הופעות:  56 (הראשונה ב-1939)
 ההישג הטוב ביותר:  זכייה (4 פעמים)
 גביע העולם
 הופעות:  4 (הראשונה ב-1996)
 ההישג הטוב ביותר:  מקום שני (2004)
 
נבחרת פינלנד בהוקי קרח גברים (בפינית: Suomen jääkiekkomaajoukkue), או Leijonat / Lejonen (האריות בפינית ושוודית), היא הנבחרת הלאומית של פינלנד, נשלטת על ידי התאחדות ההוקי הפינית.
נבחרת פינלנד נחשבת לאחת מששת הנבחרות החזקות ביותר בתחום ההוקי קרח, יחד עם קנדה, ארצות הברית, צ'כיה, רוסיה ושוודיה.
הנבחרת זכתה ארבע פעמים באליפות העולם בהוקי קרח (1995, 2011, 2019, 2022) והיא אלופת העולם המכהנת. היא גם האלופה האולימפית המכהנת לאחר שזכתה לראשונה בתולדותיה במדליית הזהב האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג (2022).
הדירוג של נבחרת פינלנד ברשימת הדירוג של IIHF לנבחרות הוקי קרח של גברים, הוא המקום ה-3 בעולם, נכון לשנת 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
שיאים > המשחקים האולימפיים

| אולימפיאדה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | שוויונות | שערי זכות | שערי חובה | מיקום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | 8 | 2 | 6 | 0 | 21 | 60 | 7 |  |  |
1956: לא השתתפה
| 1959 | 6 | 3 | 2 | 1 | 55 | 23 | 7 |  |  |
| 1964 | 8 | 3 | 5 | 0 | 18 | 33 | 6 |  |  |
| 1968 | 8 | 4 | 3 | 1 | 28 | 25 | 5 |  |  |
| 1972 | 6 | 3 | 3 | 0 | 27 | 25 | 5 |  |  |
| 1976 | 6 | 3 | 3 | 0 | 30 | 20 | 4 |  |  |
| 1980 | 7 | 3 | 3 | 1 | 31 | 25 | 4 |  |  |
| 1984 | 6 | 2 | 3 | 1 | 31 | 26 | 6 |  |  |
| 1988 | 8 | 5 | 2 | 1 | 34 | 14 | 2 |  |  |
| 1992 | 8 | 4 | 3 | 1 | 29 | 11 | 7 |  |  |
| 1994 | 8 | 7 | 1 | 0 | 38 | 10 | 3 |  |  |
| 1998 | 6 | 3 | 3 | 0 | 20 | 19 | 3 |  |  |
| 2002 | 4 | 2 | 2 | 0 | 12 | 10 | 6 |  |  |
| 2006 | 8 | 7 | 1 | 0 | 29 | 8 | 2 |  |  |
| 2010 | 6 | 4 | 2 | 0 | 19 | 13 | 3 |  |  |
| 2014 | 6 | 4 | 1 | 1 | 24 | 10 | 3 |  |  |
| 2018 | 5 | 3 | 0 | 2 | 16 | 9 | 6 |  |  |
| 2022 | 6 | 6 | 0 | 0 | 22 | 8 | 1 |  |  |
| סיכום מדליות> זהב | סיכום מדליות> כסף | סיכום מדליות> ארד | סיכום מדליות> סך הכל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 4 | 7 |
שיאים > אליפות העולם

| שנה | עיר מארחת | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| 1939 | ציריך / בזל | 13 |
| 1949 | סטוקהולם | 7 |
| 1951 | פריז | 7 |
| 1954 | סטוקהולם | 6 |
| 1955 | קרפלד / דורטמונד / קלן | 9 |
| 1957 | מוסקבה | 4 |
| 1958 | אוסלו | 6 |
| 1959 | פראג / ברטיסלבה | 6 |
| 1961 | ז'נבה / לוזאן | 7 |
| 1962 | קולורדו ספרינגס / דנבר | 4 |
| 1963 | סטוקהולם | 5 |
| 1965 | טמפרה | 7 |
| 1966 | לובליאנה | 7 |
| 1967 | וינה | 6 |
| 1969 | סטוקהולם | 5 |
| 1970 | סטוקהולם | 4 |
| 1971 | ברן / ז'נבה | 4 |
| 1972 | פראג | 4 |
| 1973 | מוסקבה | 4 |
| 1974 | הלסינקי | 4 |
| 1975 | מינכן / דיסלדורף | 4 |
| 1976 | קטוביץ | 5 |
| 1977 | וינה | 5 |
| 1978 | פראג | 7 |
| 1979 | מוסקבה | 5 |
| 1981 | גוטנבורג / סטוקהולם | 6 |
| 1982 | הלסינקי / טמפרה | 5 |
| 1983 | דיסלדורף / דורטמונד / מינכן | 7 |
| 1985 | פראג | 5 |
| 1986 | מוסקבה | 4 |
| 1987 | וינה | 5 |
| 1989 | סטוקהולם / סודרטלייה | 5 |
| 1990 | ברן / פריבורג | 6 |
| 1991 | טורקו / הלסינקי / טמפרה | 5 |
| 1992 | פראג / ברטיסלבה | 2 |
| 1993 | דורטמונד / מינכן | 7 |
| 1994 | בלוצאנו / קונצאי / מילאנו | 2 |
| 1995 | סטוקהולם / גאבלה | 1 |
| 1996 | וינה | 5 |
| 1997 | הלסינקי / טורקו / טמפרה | 5 |
| 1998 | ציריך / בזל | 2 |
| 1999 | אוסלו / לילהאמר / המאר | 2 |
| 2000 | סנקט פטרבורג | 3 |
| 2001 | קלן / הנובר / נירנברג | 2 |
| 2002 | גוטנבורג / קרלסטד / יונקופינג | 4 |
| 2003 | הלסינקי / טמפרה / טורקו | 5 |
| 2004 | פראג / אוסטרבה | 6 |
| 2005 | אינסברוק / וינה | 7 |
| 2006 | ריגה | 3 |
| 2007 | מוסקבה / מיטישצ'י | 2 |
| 2008 | קוויבק סיטי / הליפקס | 2 |
| 2009 | ברן / קלוטן | 5 |
| 2010 | קלן / מנהיים / גלזנקירכן | 6 |
| 2011 | ברטיסלבה / קושיצה | 1 |
| 2012 | הלסינקי / סטוקהולם | 4 |
| 2013 | סטוקהולם / הלסינקי | 4 |
| 2014 | מינסק | 2 |
| 2015 | פראג / אוסטרבה | 6 |
| 2016 | מוסקבה / סנקט פטרבורג | 2 |
| 2017 | קלן / פריז | 4 |
| 2018 | קופנהגן / הרנינג | 5 |
| 2019 | ברטיסלבה / קושיצה | 1 |
| 2021 | ריגה | 2 |
שיאים > גביע קנדה

1976 – מקום 6
1981 – מקום 6
1987 - מקום 6
1991 – מקום 3
שיאים > גביע העולם בהוקי

1996 – רבע גמר
2004 – גמר
2016 - שלב הבתים
שיאים > Euro Hockey Tour

1996/97 – מקום 1
1997/98 – מקום 3
1998/99 – מקום 2
1999/00 – מקום 1
2000/01 – מקום 1
2001/02 – מקום 1
2002/03 – מקום 1
2003/04 – מקום 1
2004/05 – מקום 3
2005/06 – מקום 3
2006/07 – מקום 4
2007/08 – מקום 2
2008/09 – מקום 2
2009/10 – מקום 1
2010/11 – מקום 3
2011/12 – מקום 2
2012/13 – מקום 3
2013/14 – מקום 1
2014/15 – מקום 2
2015/16 – מקום 2
2016/17 – מקום 3
2017/18 – מקום 1
שיאים > טורנירים אחרים

גביע גרמניה: 1990
גביע ניסאן: 1989, 1994
גביע הערוץ הראשון: 2003, 2009, 2021
הערות שוליים

↑  דרוג נבחרות לאומיות בהוקי קרח מתוך אתר IIHF
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6906 3659  MusicBrainz: 6295a923-e10f-4cd1-a15d-4698e5afb9dd
ספרטק מוסקבה (הוקי קרח לנוער)

מועדון ההוקי קרח לנוער ספרטק מוסקבה (ברוסית: Молодёжный Хоккейный клуб «Спартак» Москва) היא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר מוסקבה, המתמודדת בליגת ההוקי לנוער. משחקים בה בוגרי בית הספר של "ספרטק", כמו גם שחקני הוקי צעירים שנבחרו בדראפט של KHL.
הקבוצה זכתה בגביע חרלמוב בעונת 2013/2014 ובגביע העולם לנוער בעונת 2014.
מארחת את משחקיה בהיכל הספורט סוקולניקי.
הישגים לפי עונה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | העונה הסדירה | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף | פלייאוף |
| עונה | מ | נ | נבה | נצפ | ה | הפה | הפפ | ש"ז | ש"ח | נק | ש | מ | נ | נבה | נצפ | ה | הפה | הפפ | ש"ז | ש"ח | נק | ש |
| 2009-2010 | 66 | 28 | 3 | 1 | 31 | 2 | 1 | 243 | 243 | 95 | 1089 | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| 2010-2011 | 54 | 19 | 3 | 3 | 26 | 3 | 0 | 157 | 174 | 72 | 989 | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה |
| 2011-2012 | 60 | 27 | 3 | 5 | 22 | 0 | 3 | 161 | 146 | 100 | 720 | 5 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 0 | 8 | 11 | 54 |  |
| 2012-2013 | 64 | 34 | 2 | 6 | 16 | 3 | 3 | 230 | 154 | 124 | 789 | 20 | 11 | 1 | 0 | 4 | 4 | 0 | 54 | 38 | 251 |  |
| 2013-2014 | 56 | 31 | 2 | 6 | 14 | 1 | 2 | 132 | 94 | 112 | 592 | 23 | 13 | 3 | 0 | 5 | 2 | 0 | 65 | 45 | 395 |  |
| 2014-2015 | 55 | 26 | 2 | 4 | 15 | 3 | 5 | 168 | 143 | 98 | 847 | 8 | 5 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 24 | 21 | 135 |  |
| 2015-2016 | 40 | 18 | 2 | 6 | 13 | 1 | 0 | 133 | 103 | 71 | 404 | 5 | 1 | 1 | 0 | 3 | 0 | 0 | 11 | 15 | 64 |  |
| 2016-2017 | 56 | 30 | 4 | 0 | 18 | 2 | 2 | 162 | 136 | 102 | 585 | 4 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 6 | 12 | 78 |  |
| 2017-2018 | 64 | 44 | 3 | 1 | 11 | 3 | 2 | 232 | 141 | 145 | 695 | 6 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 12 | 13 | 86 |  |
תארים

גביע חרלמוב
אלופה: 2013/2014
סגנות: 2012/2013
גביע העולם למועדוני נוער
אלופה: 2014
ראו גם

ליגת ההוקי לנוער
ספרטק (מועדון הוקי, מוסקבה)
ניל מופיי

ניל מופיי (באנגלית: Neal Maupay; נולד ב-14 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אולימפיק מרסי מהליג 1. מופיי משחק לעיתים גם התקפי או כקיצוני.
קריירת מועדונים > ניס

מופיי החל את קריירת נעוריו בוואלבון האמריקנית בגיל שש. בשנת 2002 לפני שעבר לאקדמיה של ניס בשנת 2007. בספטמבר 2012 זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת למשחק ליגה מול ברסט כשהוא בן 16 ו-32 ימים בלבד. הוא השתלב במהירות בקבוצה הבכירה של המועדון ובינואר 2013 האריך את חוזהו במועדון בשנתיים וחצי נוספות. בעונת 2012/2013 כבש ארבעה שערים ב-19 הופעות. בשער הבכורה שלו ובהופעה הראשונה שלו בליג 1, הפך לשחקן השני הצעיר ביותר שהשיג הישגים אלו.
באוגוסט 2015 עשב את ניס לאחר 8 שנים במועדון בהן כבש תשעה שערים בקבוצה הבוגרת ב-53 הופעות.
קריירת מועדונים > סנט אטיין

ב-10 באוגוסט 2015 עבר מופיי לסנט אטיין בחוזה לארבע שנים תמורת סכום של 500,000 אירו. אף על פי שערך 23 הופעות והבקיע שלושה שערים בעונת 2015/2016 עזב את הקבוצה בהשאלה לעונה אחת לטובת ברסט ביולי 2016.
ב-20 ביולי 2016, הצטרף מופיי לברסט מליגת המשנה הצרפתית. כבר בפתיחת העונה כבש עשרה שערים ב-21 הופעות ואף זכה באוגוסט 2016 בפרס שחקן החודש בליגה. עקב פציעות רבות בחלקה השני של העונה, סיים את העונה עם 12 שערים ב-31 הופעות.
קריירת מועדונים > ברנטפורד

ב־14 ביולי 2017, עבר מאופיי לאנגליה והצטרף לברנטפורד מהצ'מפיונשיפ בחוזה לארבע שנים. את השער הראשון שלו כבש בהפסד 4–3 לנוטינגהאם פורסט ב-12 באוגוסט. הוא סיים את עונת 2017/2018 עם 46 הופעות וכמלך השערים של הקבוצה, עם 13 שערים.
קריירת מועדונים > ברייטון אנד הוב אלביון

ב-5 באוגוסט 2019 עבר מופיי למועדון הפרמייר-ליג ברייטון אנד הוב אלביון תמורת תשלום שלא דווח. מאופיי כבש בהופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של עונת 2019/2020, בתיקו 3-3 נגד ווטפורד. את העונה הוא סיים עם עשרה שערים ב-37 הופעות.
במחזור השני של עונת 2020/2021 כבש שני שערים ב-7 דקות הראשונות של המשחק במשחק שהסתיים בתוצאה 0–3 על ניוקאסל יונייטד.
קריירת מועדונים > אברטון

ב-27 באוגוסט 2022 חתם באברטון תמורת 17 מיליון אירו. ב-3 בספטמבר ערך הופעת בכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ליברפול. ב-18 בספטמבר כבש שער בכורה, בניצחון 0–1 על וטסטהאם יונייטד.
ב-1 בספטמבר 2023 חזר בהשאלה לעונה אחת לברנטפורד.
למופיי שתי הופעות ושער אחד במדי נבחרת צרפת עד גיל 21.
חיים אישיים

מופיי נולד בורסאי ועבר עם משפחתו לריביירה הצרפתית בגיל חמש. הוא ממוצא ארגנטינאי מצד אמו. מופיי מספר שהוא נוהג לקרוא ספרים בחדר ההלבשה לפני משחקים.