stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שפות רשמיות בהודו

השפות הרשמיות של הודו ברמת הפדרציה הן הינדי ואנגלית. אך קיימות אלפי שפות וניבים מדוברים, רשמיים או לאומיים ב-28 המדינות השונות של הודו.
מגוון השפות הטבעיות המדוברות בהודו על ידי לאומים שונים רב ביותר. שפות אלו כוללות מספר שפות עיקריות שכל אחת מהן מדוברת על ידי מיליון איש לפחות, כמה מאות שפות שונות (שלכל אחת לפחות עשרת אלפים דוברים) וכ-2,000 ניבים ידועים. חוקת הודו קבעה את השימוש בהינדי ובאנגלית כשתי השפות שאיתן אפשר לתקשר בין גופי הממשלה. בנוסף, היא סיווגה קבוצה של 22 "שפות מתוכננות" שהן השפות שהמדינות השונות המרכיבות את הודו יכולות לאמץ באופן רשמי למטרות מנהל, וכן כאמצעי תקשורת בין הממשל המקומי לממשל הלאומי, וכן עבור בחינות שנערכות עבור כניסה לשירות הממשלתי.
על פי נוסח החוקה חדלה האנגלית לשמש כ"שפה רשמית" (במקביל להינדי) ב-1965. על פי התכנון הייתה האנגלית אמורה אחר־כך לשמש כ"שפה שותפה רשמית נוספת", עד המועד בו ועדה שנבחרה כחוק תחליט על מעבר מלא להינדי, על פי בחינה תקופתית. מחאות של כמה מדינות בהודו, בהן באופן היסטורי מעולם לא דיברו הינדי, הבולטת בהן היא טאמיל נאדו, הובילו לכך ששיטת "שתי השפות" עדיין קיימת. בשל התיעוש מהיר וההשפעה הרבה של החברות הרב־לאומיות על הכלכלה, ממשיכה האנגלית להיות פופולרית ומשמשת כאמצעי תקשורת רב־השפעה בממשל ובעסקים, והצעדים שנעשו להחליף אותה הופסקו למעשה.
שפות רשמיות (ממשל פדרלי)

אנגלית
הינדי
שפות לאומיות מוכרות (רשימה מתוכננת לשימוש רשמי)

אורדו (שפה רשמית של ג'אמו וקשמיר)
אורייה (שפה רשמית של אודישה)
אסאמית (שפה רשמית של אסאם)
בנגלית (השפה הרשמית של טריפורה ומערב בנגל)
בודו (שפה רשמית של אסאם)
גוג'ראטית (שפה רשמית של דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו וגוג'ראט)
דוגרית (שפה רשמית של ג'אמו וקשמיר)
הינדי (שפה רשמית של איי אנדמן וניקובר, ביהר, צ'אנדיגאר, צ'האטיסגאר, דלהי, הריאנה, הימאצ'ל פרדש, ג'הרקאנד, מאדהיה פרדש, ראג'סטאן, אוטר פרדש, מהאראשטרה ואוטראקהאנד)
טלוגו (שפה רשמית של אנדרה פרדש, טלנגאנה ומחוז ינאם של פדוצ'רי)
טמילית (שפה רשמית של טמיל נאדו ופודוצ'רי)
מאיטהילית (שפה רשמית של ביהר)
מראטהית (שפה רשמית של מהאראשטרה ודלהי)
מלאיאלאם (שפה רשמית של קרלה, לקשאדוויפ ומחוז מאהה של פודוצ'רי)
מניפורית (שפה רשמית של מניפור)
נפאלית (שפה רשמית של סיקים)
סאנטלית (שפת אדיוואסי בביהר, צ'האטיסגאר, ג'הרקאנד ואודישה)
סינדית מדוברת בפקיסטן נשארה כשפה רשמית אחרי חלוקת הודו
סנסקריט (לשון הקודש ההינדית)
פנג'אבי (שפה רשמית של פנג'אב)
קאנדה (שפה רשמית של קרנאטקה)
קונקאני (שפה רשמית של גואה)
קשמירית (שפה רשמית של ג'אמו וקשמיר)
שפות נפוצות אחרות בהודו (מעל 5 מיליון דוברים אך ללא מעמד רשמי)

אוודית (נחשבת לרוב כניב של הינדי).
בוג'פורית (שפה בביהר נחשבת לרוב כניב של הינדי).
בונדלית (נחשבת לרוב כניב של הינדי).
ביהלית (שבטי הביהילי).
גונדית (שבטי הגונדי).
האריאנבית (שפה בהריאנה, נחשבת לרוב כניב של הינדי).
הינדוסטנית (תערובת של הינדי ואורדו. שפה זו בשימוש בצפון הודו).
טולואית (שפתם של בני הטולו בקרנאטקה וקארלה).
מאגאהית (שפה בדרום ביהר נחשבת לרוב כניב של הינדי).
צ'טיסגרית (שפה בצ'האטיסגאר, נחשבת לרוב כניב של הינדי)
קודאבה (מדוברת במחוז קודאגו שבקרנאטקה).
קוטצ'ית (שפה של מחוז קוטץ בגוג'ראט).
קנוג'ית (שפה באוטר פרדש, נחשבת לרוב כניב של הינדי).
ראג'סטאנית (שפה בראג'סטאן)
דין דין אביב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 באוקטובר 1974 (בת 50)
 מוקד פעילות:  ישראל תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • עולם
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  כלי הקשה 
 חברת תקליטים:  הד ארצי (לייבלה)
 האתר של דין דין אביב
 
דין דין אביב, שמוכרת גם בשם דינה אביגיל יופה (נולדה ב-9 באוקטובר 1974), היא זמרת ומורה לפיתוח קול ישראלית.
תולדות חייה

אביב נולדה וגדלה בתל אביב בשם דינה אביב כבת בכורה לזמרים מוצי ועליזה אביב, ולה אח אחד קטן ממנה.
ב-1980 כשהייתה בת שש שרה ביחד עם הוריה, ולאחר מכן בעצמה בשירוויזיון את השיר "מבולבלי" שזכה במקום השני.
אביב הייתה חברה בלהקת צופי תל אביב מטעם שבט צופי ים תל אביב, ואת לימודיה בתיכון עשתה באליאנס תל אביב.
את שירותה הצבאי עשתה אביב בלהקת חיל האוויר.
לאחר שחרורה מצה"ל החלה אביב ללמוד בבית הספר למוזיקה "רימון" במגמת תופים. בבית הספר "רימון" הכירה אביב את
המתופף אלון יופה שנהיה לבעלה.
קריירה

בשנת 1996 השתתפה בלהקת התוכנית "קטן עלינו" שהגיש אברי גלעד בערוץ 2 ושרה את שיר הנושא של התוכנית שנקרא "העיקר העיקר להיות מאושר".
בשנת 1999 השתתפה כסולנית באלבום הבכורה של להקת "גאיה" והתפרסמה בלהיט "שיר לאהבה" ("יחד לב אל לב").
בשנת 2000 הוציאה עם אמה עליזה אביב אלבום מוזיקת עולם בשם "עלידין". באותה השנה השתתפה בתפקיד ראשי בסרט ילדים בכיכובה שנקרא "תוף הלב של דין דין".
בשנת 2003 זכתה לפרסומה הגדול הראשון, כאשר שרה את השיר "אם תלך" באלבום הבכורה של הפרויקט של עידן רייכל. השיר נחל הצלחה רבה, וזכה בתואר שיר השנה בגלגלצ וברשת ג'. כעבור שנתיים שרה באלבום השני של הפרויקט, "ממעמקים", את "יש בי עוד כוח". מאוחר יותר השתתפה במופעו של יהונתן גפן "רק דגים מתים שוחים עם הזרם", אותו עזבה לאחר כשישים הופעות עקב היריון מתקדם.
במרץ 2006 הוציאה אביב את אלבום הבכורה שלה, "סודותיי" שהגיע למעמד אלבום זהב. בין השירים המפורסמים באלבום היו שיר הנושא שכתבה עם יעל נעים, הדואט "חולמת" עם מוש בן ארי שכתב והלחין את השיר, ו"מוכרת לי מפעם", שכתבה חמוטל בן זאב והלחין עידן רייכל.
בשנת 2007 זכתה בפרס תגלית השנה של אקו"ם. בנוסף, אביב היא אמנית נבחרת של הקרן למצוינות בתרבות וזוכת פרס שר התרבות בתחום הזמר העברי לשנת 2007 בקטגוריית הביצוע.
ב-18 בספטמבר 2008, יצא אלבומה השני של אביב "חופשיה בין עולמות". באלבום התארחו הזמרים אברהם טל בשיר "מסע" וארקדי דוכין בשיר "יום בא לי".
בשנת 2012 יצא אלבום אוסף של אביב, ובו עשרים שירים הן מקריירת הסולו שלה והן מן ההרכבים שבהם הייתה חברה. באלבום נכלל גם שיר חדש לשירו של חיים נחמן ביאליק "מאחורי השער" שהלחין אלון אולארצ'יק, שמבצע אותו בדואט עם אביב.
ב-2019 ביצעה את השיר "כל שושנה" שהלחינה מרינה מקסימיליאן לפרויקט אי במערבולת: שרות זלדה.
חיים אישיים

אביב נשואה לאלון יופה, ולהם ארבעה ילדים. בעקבות  חזרתו בתשובה של בעלה, שהחלה לאחר לידת בנם הבכור, החלה גם אביב לחזור בתשובה והתקרבה לחסידות ברסלב, שבה "בוערת אש" כלשונה.
כיום מלמדת אביב פיתוח קול ו"מימוש השליחות לשמח לבבות" לנשים בלבד במסגרת דתית מיוחדת בבית הספר לשירה "אוברטון" בתל אביב. בשנים האחרונות יצרו אביב ואימה גרסה מחודשת של "עלידין", והן מופיעות ברחבי הארץ בפני נשים בלבד.
מתגוררת בהוד השרון.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2006: סודותיי
2008: חופשיה בין עולמות
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2012: האוסף
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של דין דין אביב, באתר שירונט
↑  קטן עלינו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  תמר סוקניק, האביב של דין דין: קיבלה אלבום זהב, באתר הארץ, 19 במרץ 2007.
| דין דין אביב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סודותיי • חופשיה בין עולמות |  |
| אלבומי אוסף | האוסף |  |
| סינגלים | "כבר אחרי חצות" • "סודותיי" • "חולמת" • "מוכרת לי מפעם" • "אף לא מילה" • "ספרי לי אהובה" • "שיבוא אליי" • "על כל עלה נושר (הלוואי הלוואי)" • "נועדנו" • "מאחורי השער" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אם תלך" • "יש בי עוד כוח" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301337505171  ISNI: 0000 0000 7911 2478  LCCN: no2010001250  MusicBrainz: a632df83-bdfa-4cd7-ad32-dc84d886b32e  VIAF: 106841250   WorldCat (עם VIAF): 106841250
מגפת הקורונה באזרבייג'ן

| --- | --- |

 תקופת המגפה:  פברואר 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 במדינות או באזורים:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  איראן איראן
 מקרי מוות:  10,272‏
 מקרי הדבקה:  831,732‏   • 74 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  821,386‏ רענון נתונים
  
 
מגפת הקורונה, שבה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה באזרבייג'ן, התפשטה אל המדינה בסוף פברואר 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה

ב-28 בפברואר 2020 הודיעה אזרבייג'ן על מקרה ראשון של הידבקות בנגיף הקורונה. מדובר באדם בעל אזרחות רוסית שהגיע מאיראן למדינה ונמצא חיובי לנגיף.
ב-5 במרץ הודיעה אזרבייג'ן על סגירת גבולותיה המשותפים שלה עם איראן עקב התפשטות נגיף הקורונה.
ב-13 במרץ דווח כי ראש ממשלת אזרבייג'ן, עלי אסדוב שוחח בטלפון עם מקבילו, ראש ממשלת גאורגיה, גיאורגי קחריה והשניים החליטו כצעד לשמור על בריאות האזרחים אצל שני הצדדים לסגור את הגבולות המשותפים של שתי המדינות באופן זמני.
באותו יום, הודיע מטה התפעול לטיפול במגפה הנמצא תחת הקבינט האזרבייג'ני על הנהגת בידוד חברתי אשר יחול במדינה מ-14 במרץ. במסגרת הנהגת הבידוד נאסרו התכנסויות, חתונות ואתרי תיירות נסגרו.
ב-14 במרץ דווח כי נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב שוחח בטלפון עם מקבילו הטורקי, נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן על הצעדים שננקטו על ידי שתי המדינות למאבק בנגיף. השניים החליטו לסגור את הגבולות המשותפים בין שתי המדינות ולהפסיק את הטיסות ביניהן באופן זמני.
ב-17 במרץ הודיע המטה לתפעול הטיפול במגפה כי הכניסה לערים סומגאיט, באקו ואזור אבשרון (אנ') תוגבל.
ב-19 במרץ דווח כי נשיא אזרבייג'ן, אליהם אלייב, הקצה מיליארד דולר לקבינט מהתקציב המדיני למימון הצעדים כנגד ההשפעה השלילית של מגפת הקורונה והאי-יציבות המשפיעה על הכלכלה האזרית.
בנוסף על כך, הודיע על הקמת קרן שתסייע במימון המאבק בנגיף וכי 20 מיליון מאנאט אזרבייג'ני נוספים יוקצו מקרן החירום של הנשיא לחיזוק והגברת יעילות המאבק בנגיף הקורונה.
ב-20 במרץ דווח כי מספר סוכנויות ממשלתיות באזרבייג'ן יוצאו לחופשה בתשלום מ-29 במרץ עד 29 באפריל.
ב-21 במרץ דווח כי נשיא אזרבייג'ן תרם את המשכורת השנתית שלו למימון המאבק בנגיף הקורונה.
ב-30 במרץ הודיעה אזרבייג'ן על צעדים נוספים להתמודדות עם משבר הקורונה, בהם:
אזרחי אזרבייג'ן הונחו להישאר בבתיהם הפרטיים, דירותיהם, מקום מגורים קבוע או מקום מגורים זמני.
אזרחי אזרבייג'ן יורשו לעזוב את מקום מושבם או מגורם רק עבור יציאות חיוניות כמו צורך בהצטיידות בתרופות.
ב-2 באפריל הודיע המטה לתפעול הטיפול במגפת הקורונה על הגבלת התנועה ברחבי המדינה.
ב-24 באפריל הוחלט על הקלה חלקית בכללי ההסגר. הוא החל ב-27 באפריל. הותר פתיחה מחודשת של עסקים מסוימים וכמה שירותים שהוגבלו בעבר. משך זמן ההרשאה לצאת לשירותים חיוניים שהתקבלו באמצעות SMS התארך משעתיים לשלוש שעות. ב-29 באפריל הוארכו מגבלות הכניסה והיציאה מהגבול של המדינה למעט טיסות מסוימות עד 31 במאי.
ב-3 ביוני הוכרז סגר סוף שבוע לשלושה ימים בערים הגדולות, החל מיום 5 ביוני עד 8 ביוני.
ב-13 ביולי הגיעה לאזרבייג'ן משלחת של 115 אנשי צוותים רפואיים מהוואנה, קובה, כחלק מהסיוע שהושיטה קובה לאזרבייג'ן במגפה.
ב-4 באוגוסט, 6 עובדי רפואה איטלקים ו-10 עובדי רפואה רוסים הגיעו לבאקו במטרה לחלוק במידע עם הרופאים המקומיים ולסייע להם.
חיסון

מבצע החיסונים החל באזרבייג'ן ב-18 בינואר 2021 עם חיסון צוותי הרפואה במדינה, אולם הוא החל לצבור תאוצה במדינה בעלת 10 מיליון התושבים רק בפברואר אותה שנה, כשהחל חיסונם של אזרחים בני 65 ומעלה. אזרבייג'ן משתמשת בחיסון הסיני SinoVac, ולפי גורמים בממשלה היא צפויה לקבל עד 4 מיליון מנות חיסון מתוצרת סין, כשמחציתן יסופקו על ידי מיזם Covax. בנוסף, המדינה צפויה לקבל כחצי מיליון מנות חיסון מתוצרת אסטרהזניקה.
ב-10 במאי 2021 החל חיסונם של כלל אזרחי המדינה מעל גיל 18.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
↑  Elsevier, Novel Coronavirus Information Center, Elsevier Connect (באנגלית)
↑  Weiss, Matt Reynolds and Sabrina (2020-04-29). "How coronavirus started and what happens next, explained". Wired UK. ISSN 1357-0978. נבדק ב-2020-04-30.
1 2  Crunching the numbers for coronavirus, Imperial News (באנגלית)
↑  High consequence infectious diseases (HCID), GOV.UK (באנגלית)
↑  World Federation Of Societies of Anaesthesiologists - Coronavirus, www.wfsahq.org
1 2  "Azerbaijan reports first case of coronavirus - Ifax". Reuters (באנגלית). 2020-02-28. נבדק ב-2020-04-04.
↑  Azerbaijan And Iraq Close Borders To Imports From Iran, RFE/RL (באנגלית)
↑  Georgian-Azerbaijani border temporarily closed, Trend.Az, ‏2020-03-13 (באנגלית)
↑  Operational headquarters: Certain measures on social isolation to be applied in Azerbaijan from March 14, Trend.Az, ‏2020-03-13 (באנגלית)
↑  All wedding gatherings banned in Azerbaijan, news.az (ארכיון)
↑  Azerbaijan closes number of tourist sites [PHOTO], AzerNews.az, ‏2020-03-14 (באנגלית)
↑  Azerbaijani, Turkish presidents had telephone conversation, Trend.Az, ‏2020-03-14 (באנגלית)
↑  Azerbaijan's Operational Headquarters: Entry to Baku, Sumgayit, Absheron region limited, Trend.Az, ‏2020-03-17 (באנגלית)
↑  Azerbaijan’s president allocates $1B to Cabinet of Ministers, Trend.Az, ‏2020-03-19 (באנגלית)
↑  President Ilham Aliyev: Additional 20 million manats will be allocated from President’s Contingency Fund to enhance effectiveness of fight against coronavirus, Trend.Az, ‏2020-03-19 (באנגלית)
↑  Azerbaijani president orders to establish Fund to Support Fund Against Coronavirus, Trend.Az, ‏2020-03-19 (באנגלית)
↑  A number of government agencies in Azerbaijan to get paid leave for a month, Trend.Az, ‏2020-03-20 (באנגלית)
↑  President Ilham Aliyev donates his annual salary to Fund to Support Fight Against Coronavirus, Trend.Az, ‏2020-03-21 (באנגלית)
↑  Azerbaijan sets additional measures to prevent spread of coronavirus, Trend.Az, ‏2020-03-30 (באנגלית)
↑  Operational Headquarters under Azerbaijani Cabinet of Ministers decides on movement restriction, Trend.Az, ‏2020-04-02 (באנגלית)
↑  Azərbaycan Respublikası Nazirlər Kabineti yanında Operativ Qərargahın məlumatı, cabmin.gov.az, ‏2020-05-31 (באזרית)
↑  Azərbaycan Respublikası Nazirlər Kabineti yanında Operativ Qərargahın məlumatı, cabmin.gov.az, ‏2020-05-31 (באזרית)
↑  Amid renewed COVID-19 outbreak, Azerbaijan introduces strict lockdown | Eurasianet, eurasianet.org (באנגלית)
↑  "115 Cuban doctors on COVID-19 arrive in Azerbaijan". Azertac. 2020-07-13. נבדק ב-2020-08-06.
↑  "Chinese medics arrive in Azerbaijan to help fight COVID-19". Xinhua. 2020-08-05. נבדק ב-2020-08-06.
↑  Hajiyeva, Gunay (2020-08-04). "Italian Specialists Join Azerbaijani Experts On Covid-19 Frontline". Caspian News (באנגלית). נבדק ב-2020-08-06.
↑  Vaccination of citizens over 18 starts in Azerbaijan, AzerNews, ‏10 במאי 2021
שערי אלכסנדר

| --- | --- |

חלק מהדרך במעבר דריאל, סביבות 1911
 מידע כללי
 סוג:  מעבר הרים 
 על שם:  אלכסנדר הגדול 
 מיקום:  ממלכת פרס 
 
שערי אלכסנדר או שערי הים הכספי היו חומות עם שער גבול אגדתיים שנבנו בקווקז, על פי האגדה, על ידי אלכסנדר הגדול, כדי למנוע מהברברים הלא-מתורבתים מצפון מלפלוש דרומה. השערים היו נושא פופולרי בחיבורי נוסעי ימי הביניים בקווקז, החל מרומן אלכסנדר של המאה השישית. הקיר מזוהה לעיתים קרובות עם "שערי הים הכספי" שבדרבנט שבדאגסטן רוסיה, ועם מעבר דריאל בהרי הקווקז הגדול בגבול רוסיה-גאורגיה.  המסורת מקשרת את "שערי אלכסנדר"  עם חומת גורגאן הגדולה שבדרום-מזרח הים הכספי, ש-180 ק"מ ממנה נשמרו עד היום.
רקע ספרותי

המונח "שערי הים הכספי" מתייחס במקור לאזור הצר בפינה הדרום-מזרחית של הים הכספי, באזור בו צעד אלכסנדר בפועל במרדף אחרי בסוס, האחשדרפן של באקטריה (Βακτριανή), והטוען לכתר הפרסי. הוא הרג את שליט האימפריה הפרסית, דריווש השלישי, לאחר שהאחרון נמלט לאחר תבוסתו בקרב גאוגמלה, בתקווה לזכות בחסדיו של אלכסנדר. אולם זה הוציא אותו להורג באשמת בגידה בדריווש. היסטוריונים גחמניים שינו את השערתם וקבעו כי שערי אלכסנדר נמצאים במעברי ההרים של הקווקז, מצידו השני של הים הכספי.
ב"רומן אלכסנדר", הוא רדף אחר אויביו למעבר בין שתי פסגות הרים בקווקז הידועות כ"שדיים של העולם". הוא החליט לאסור את "האומות הלא נקיות" של הצפון, הכוללים את גוג ומגוג, מאחרי קיר ברזל או אבן קשה. בעזרת האל סגרו אלכסנדר ואנשיו את המעבר הצר, והחזיקו את גוג ומגוג ה"פראים" מפני פלישה לאדמות מדרום. סוג המעבר לא היה ברור מעולם, חלק מהמקורות מציינים את המעבר כמעבר בין הרים וחלקם כמעבר בין פסגות הרים והים הכספי.
סיפור דומה מופיע גם בקוראן בסורת אל-כהף (سورة الكهف, "המערה"), פסוקים 83–98, כאשר הגיבור הגדול זולקרנַיין (ذو القرنين, "בעל זוג הקרניים") בנה קיר להגנה על אנשים חפים מפשע למרגלות ההרים מפני גוג ומגוג. סיפור זה מופיע ברשומות הספרותיים לפני שמה שהעלה הקוראן על הכתב גרם למחלוקת בין החוקרים האסלאמיים. החולקים טענו כי זולקרניין אינו אלכסנדר כלל אלא כובש מוקדם או מאוחר יותר, לרוב כורש.
במהלך ימי הביניים, סיפור שערי אלכסנדר, נכלל בספרות המסעות, כמו: מסעות מרקו פולו ומסעותיו של סר ג'ון מנדוויל. זהות האומות שנלכדו מאחרי החומות לא תמיד עקבי, אולם מאנדוויל טוען כי גוג ומגוג הם אותם עשרת השבטים האבודים שהוגלתה מממלכת ישראל שיגיחו מכלאם במהלך אחרית הימים ויתאחדו עם היהודים האחרים כדי לתקוף את הנוצרים. פולו מדבר על שערי הברזל של אלכסנדר, אבל טוען כי הקומנים הם אלה שנלכדו מאחרוי החומות. את גוג ומגוג הוא ממקם בכתביו צפונית לקת'אי (Cathay שמה החלופי של סין באנגלית). חלק מההיסטוריונים זיהו את שערי אלכסנדר עם החומה הסינית, שאינו נזכר בשום מובן אחר. ייתכן כי סיפור שערי אלכסנדר מייצג ניסיון של אנשי המערב לטעון כי אלכסנדר הוא זה שבנה את החומה הסינית. הידיעות על קיומן של המצאות הסיניות כמו המצפן או רכב הפונה אל הדרום (指南車, ‏South Pointing Chariot) היו נפוצות לאורך דרכי המסחר האיראסיתיים.
האגדה הגרמנית מימי הביניים על היהודים האדומים הייתה מבוססת בחלקה על סיפורי "שערי אלכסנדר". האגדה נעלמה לפני המאה השבע עשרה.
דרבנט

שערי אלכסנדר מזוהים בדרך כלל עם שערי הים הכספי של דרבנט שבה נמצאים 30 מגדלים הפונים צפונה הנמתחים לאורך 40 קילומטר, בין הים הכספי והרי הקווקז. שורת המגדלים חוסמים בצורה יעילה את המעבר לרוחב הקווקז.
דרבנט נבנתה סביב המצודה היחידה שנותרה מתקופת האימפריה הסאסאנית. מיקומה האסטרטגי הגן על האימפריה מפני התקפות הטורקים הגקים (Gök Türkler) ‏. שערי הים הכספי ההיסטוריים לא נבנו, קרוב לוודאי, עד לתקופתו של כוסרו הראשון, במאה השישית, הרבה אחרי תקופתו של אלכסנדר. אולם במשך השנים נזקפה בניית השערים לזכותו של אלכסנדר. הקיר העצום התנשא לגובה של מעל ל-20 מטר ועוביו היה כ-3 מטר בתקופת השימוש בו.
אף על פי שהביצורים של היום מתוארכים לתקופה מאוחרת הרבה אחרי מותו של אלכסנדר, ישנם חוקרים[דרוש מקור] הסבורים כי ייתכן והם נבנו מוקדם יותר בתקופת שלטון הממלכה האחמנית (האזור כבר היה מיושב לפחות 500 שנה). אם זה נכון, אזי ייתכן כי שליחים של אלכסנדר ביקרו או אף חיזקו את החומות לאחר שהממלכה האחמנית נכבשה. עם זאת, ידוע כי אלכסנדר עצמו לא ערך מעולם מסע רחוק צפונה.
הערות שוליים

↑  רומן אלכסנדר (Alexander romance) - אוס, האגדות על מעשיו המיתיים של אלכסנדר הגדול
↑  הטורקים הגקים (Gök Türkler) - עם טורקי עתיק מאסיה הפנימית הידועים על פי מקורות סיניים כ-T'u küe ‏(突厥 Tūjué) תקופת שלטון הכגנים שלהם נמשכה בין השנים 551-747
מעבר דריאל בשנות ה-70 של המאה התשע עשרה
שערי הים הכספי בדרבנט
אייר פראנס

בואינג 777-300ER של החברה
שני מטוסי בואינג 747 של החברה
אייר פראנס הפעילה את הקונקורד בין 1976 ל-2003
בואינג 200–747 של אייר פראנס קרגו
איירבוס A340 של החברה
איירבוס A330 של החברה
בואינג 9–787 של החברה
אייר פראנס (באנגלית: Air France; בצרפתית: AFR או Compagnie Nationale Air France) היא חברת התעופה הלאומית של צרפת וחברת התעופה הגדולה ביותר במדינה. סימול החברה ב-IATA הוא AF. אייר פראנס מפעילה קווים ל-245 ערים ב-85 מדינות ומעסיקה יותר מ-64,000 עובדים. החברה חברה בברית חברות התעופה Skyteam. אייר פראנס הייתה אחת מהחברות הבודדות שהפעילו את הקונקורד, ומחזיקה כיום במספר מטוסים שוברי שיאים.
תולדות החברה

אייר פראנס נוסדה ב־30 באוגוסט 1933 ממיזוגן של Air Orient, Compagnie Générale Aéropostale, Société Générale de Transport Aérien ‏(SGTA, חברת התעופה הצרפתית הראשונה, שנוסדה כ-Lignes Aériennes Farman ב-1919), Air Union ו-CIDNA ‏(Compagnie Internationale de Navigation). לחברה היו קווים רבים ברחבי אירופה, אך גם למחוזות צרפת בצפון אפריקה ולמקומות אחרים.
החברה הולאמה ב-1946, ו-"Compagnie Nationale Air France" (חברת התעופה הלאומית הצרפתית) נוצרה בהחלטה של הפרלמנט ב-16 ביוני 1948. הממשלה החזיקה ב-70 אחוז מהחברה החדשה ועד סוף 2003 המשיכה להחזיק בשליטה באמצעות 54 אחוז ממניות החברה. ב-4 באוגוסט 1948, מקס הימאן מונה לנשיא אייר פראנס. במהלך שלוש עשרה שנותיו בהנהגה, הוא יישם מדיניות מודרניזציה שהתבססה על מטוסי סילון, במיוחד הקרוול והבואינג 707.
ב-1949 החברה הייתה אחת ממייסדות SITA ‏(Société Internationale de Télécommunications Aéronautiques, האגודה הבינלאומית לטלקומוניקציה אווירית). החברה השתמשה במטוסי קומט החל מ-1953 למשך תקופה קצרה, אך במהרה החליפה אותם במטוסי וייקאונט וב-1959 החלה בשימוש נרחב במטוסי הסילון "קאראוול" הדו-מנועיים. היא עברה לשימוש במטוסי בואינג, אך כחברה לאומית אירופית הייתה מחויבת לדגמי איירבוס החל מ-1974. החל מ-1976, החברה הפעילה את מטוס הקונקורד העל-קולי הייחודי בקו פריז-שארל דה גול – ניו יורק וכן בקווים נוספים (שהופסקו ב-1982).
ב-30 בספטמבר 2003, אייר פראנס ו-KLM ההולנדית הודיעו על מיזוג שתי חברות התעופה לחברה חדשה שתיקרא אייר פראנס-KLM. בעלי המניות של אייר פראנס יחזיקו ב-81 אחוז מהחברה החדשה, ובעלי המניות של KLM יחזיקו ביתר. חלקה של ממשלת צרפת באייר פראנס ירד מ-54.4 אחוז ל-44 אחוז.
בינואר 2016 החברה הוציאה את מטוסי הבואינג 400–747 משירות, לאחר ארבעים ושש שנים בהן המטוס על דגמיו השונים היה חלק מצי המטוסים שלה.
ביולי 2017 הודיעה החברה על חברת בת בשיטת הלואו קוסט שתיקרא JOON, המיועדת בעיקר לבני גיל הצעירים. בינואר 2019 הודיעה אייר פראנס על ביטול המותג JOON, והמותג חדל להתקיים ביוני 2019.
ב-2018 זכתה החברה בתואר "האוכל הטוב ביותר המוגש בטיסות".
ב-26 ביוני 2020 החברה הייתה לחברה הראשונה שהוציאה משירות את האיירבוס A380.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה הוא מהחדשים והמתקדמים בעולם והוא משולב מדגמי איירבוס ודגמי בואינג. בשנת 2020 יצאו משירות כל צי מטוסי האיירבוס A380 ועד שנת 2024 עתידים לצאת גם דגמי ה-A330 ובמקומם עתידים להיכנס דגמי 350 ודגמי העתיד של בואינג מסוג 777-9X. באוגוסט 2021 מסרה החברה שהיא תחל בתהליכי הוצאה משירות גם של דגמי בואינג מסדרת ה-200ER כבר באמצע שנת 2026 ובתחילת שנת 2030 מרבית צי המטוסים של אייר פראנס יתבסס על דגמי 777 ודגמי 350.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2021:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> F | נוסעים> B | נוסעים> E+ | נוסעים> E | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A220-300 | — | 60 | — | — | — | 149 | 149 |  |
| איירבוס A318-100 | 18 | — | — | 26 | — | 86 | 112 |  |
| איירבוס A319 | 33 | — | — | 28 | — | 115 | 143 |  |
| איירבוס A319 | 33 | — | — | — | — | 142 | 142 |  |
| איירבוס A320-200 | 44 | — | — | 26 | — | 139 | 165 |  |
| איירבוס A320-200 | 44 | — | — | — | 15 | 150 | 165 |  |
| איירבוס A320-200 | 44 | — | — | 30 | — | 135 | 165 |  |
| איירבוס A320-200 | 44 | — | — | — | — | 178 | 178 |  |
| איירבוס A321-100 | 5 | — | — | — | — | 212 | 212 | בתהליכי יציאה משירות |
| איירבוס A321-200 | 15 | — | — | — | — | 212 | 212 |  |
| איירבוס A321-200 | 15 | — | — | 32 | — | 168 | 200 |  |
| איירבוס A330-200 | 15 | — | — | 40 | 21 | 127 | 208 | בתהליכי יציאה משירות |
| איירבוס A350-900 | 6 | 32 | — | 34 | 24 | 266 | 324 |  |
| בואינג 777-200ER | 24 | — | — | 40 | 24 | 216 | 280 |  |
| בואינג 777-300ER | 43 | — | — | 14 | 32 | 422 | 468 |  |
| בואינג 777-300ER | 43 | — | — | 42 | 24 | 315 | 381 |  |
| בואינג 777-300ER | 43 | — | 4 | 58 | 28 | 206 | 296 |  |
| בואינג 9–787 | 10 | — | — | 30 | 21 | 225 | 276 |  |
 צי אייר פראנס קרגו
| בואינג 777F | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| סה"כ | 249 | 92 |  |  |  |  |  |  |
הסכמי שותפות קוד

מלבד לחברותה בברית חברות התעופה SkyTeam, לחברה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אייר לינגוס  אייר קורסיקה  אייר מדגסקר  אייר מאוריציוס  אייר סיישל  אייר טהיטי נוי |  איירקאלין  אלסקה איירליינס  ארמאוויה  אוסטריאן איירליינס  אזרבייג'ן איירליינס  אל על |  בנגקוק איירווייז  בולגריה אייר  Chalair Aviation  פינאייר  Flybe  WestJet  גול |  ג'פאן איירליינס  JAT איירווייז  לוקסאייר  מאלב, נתיבי אוויר הונגריים  מידל איסט איירליינס  קוואנטס |  רוסייה  סעודי ערביין איירליינס  TAAG אנגולה איירליינס  יוקריין אינטרנשיונל איירליינס  וייטנאם איירליינס |
פעילות החברה בישראל

נכון לשנת 2023 החברה מבצעת 2 טיסות יומיות מנמל התעופה שארל דה גול בפריז לנתב"ג. הטיסות מבוצעות במטוסים איירבוס A350-900, איירבוס A330-200 ובואינג 787-9, לעיתים רחוקות, גם הבואינג 777.
פעילות החברה בישראל > היסטוריית החברה בישראל

אייר פראנס פעלה בישראל החל משנותיה הראשונות והייתה אז החברה היחידה שקיימה קשרי תעופה בין ישראל והמזרח הרחוק.
בעבר הפעילה החברה 3 טיסות שבועיות בין מארסיי לתל אביב במטוסי איירבוס A320, אך קו זה בוטל.
במהלך מלחמת חרבות ברזל השהתה החברה את טיסותיה לישראל.
תאונות במטוסי החברה

ב-25 ביולי 2000, טיסה 4590 של אייר פראנס, מטוס קונקורד שהיה בדרכו לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק התרסק בגונס. כל הנוסעים והצוות נספו, כמו גם ארבעה אנשים שהיו על הקרקע.
ב-2 באוגוסט 2005 התרסק מטוס A340 של החברה בטורונטו, לאחר שנחת במסלול הכי קצר. אחרי חצי מסלול, לאחר שהמטוס רק נגע בקרקע ויותר מ-12 שניות לאחר שהפעיל את הרוורס, המטוס התרסק בוואדי שבסוף המסלול ונשרף לגמרי. הנוסעים שרדו ומעטים נפצעו קל. להתרסקות זו הוקדש פרק בסדרת הטלוויזיה תעופה בחקירה, בשם נס משמים (באנגלית: Miracle escape).
ב-1 ביוני 2009 התרסק מעל האוקיינוס מטוס איירבוס A330-200 בטיסה 447 של אייר פראנס שיצא מריו דה ז'ניירו לכיוון פריז. כל 228 הנוסעים נספו. תוצאות החקירה מעידות ככל הנראה על טעות אנוש של הטייסים ושילוב של תקלה טכנית באחד מצינורי הפיטו האחראיים על שידור נתוני מהירות הטיסה.
ב-30 בספטמבר 2017, כשל המנוע השמאלי של במטוס איירבוס A380 שביצע את טיסה 66 מנמל התעופה שארל דה גול לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. המטוס נחת נחיתת חירום בשדה התעופה של גוס ביי ללא נפגעים.