stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיספיטס

| --- | --- |

המיספיטס בהופעה חיה ב-2012
 מקום הקמה:  לודיי, ניו ג'רזי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1977–1983, 1995–היום
 סוגה:  הורור פאנק, הארדקור פאנק, פאנק רוק, הבי מטאל
 חברת תקליטים:  Plan 9 רקורדס, סלאש רקורדס, קרוליין רקורדס, גפן רקורדס, רודרנר רקורדס, מיספיטס רקורדס
 www.misfits.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 גלן דנזיג  ג'רי אונלי  דויל וולפגנג פון פרנקנשטיין  דייב לומברדו  אייסי סלייד
 חברים לשעבר
 מר ג'ים  ג'ימי באטל  דיאן דיפיאזה  מני מרטינז  פראנש קומה  בובי סטיל  ג'ואי אימג'  ארתור גוגי  רובו  בריאן "דמג'" קיטס  ד"ר צ'וד  מייקל גרייבס  מייק הידוס  מארקי ראמון  דז קדנה  צ'ופקברה  ג'רי אות'ר  מארק ריזו
המיספיטס (באנגלית: The Misfits) היא להקת פאנק רוק אמריקאית המוכרת לעיתים קרובות כחלוצת תת-ז'אנר ההורור פאנק, המשלב השפעות פאנק והשפעות מוזיקליות אחרות עם נושאים ודימויים של סרטי אימה. הלהקה הוקמה בשנת 1977 בלודיי, ניו ג'רזי, על ידי הסולן, כותב השירים והקלידן גלן דנזיג. במהלך שש השנים הבאות, דנזיג והבסיסט ג'רי אונלי היו החברים הקבועים בלהקה. במהלך תקופה זו, הם הוציאו מספר מיני-אלבומים וסינגלים, ועם אחיו של אונלי, דויל כגיטריסט, האלבומים Walk Among Us ו-Earth A.D./Wolfs Blood, שניהם נחשבו למשפיעים על תנועת ההארדקור פאנק של תחילת שנות ה-80. הלהקה עברה שינויים רבים בהרכב במהלך השנים, כאשר הבסיסט ג'רי רק היה החבר הקבוע היחיד בלהקה.
המיספיטס התפרקו ב-1983, וגלן דנזיג הקים את סמהיין ולאחר מכן את דנזיג. מספר אלבומים של חומרים שהוצאו מחדש ושלא פורסמו קודם לכן יצאו לאור לאחר פירוק הלהקה, והמוזיקה שלהם הפכה להיות משפיעה על פאנק רוק, הבי מטאל, הארד רוק ורוק אלטרנטיבי, כולל להקות בעלות פרופיל גבוה כמו מטאליקה, Guns N' Roses, מרילין מנסון, גרין דיי, NOFX, AFI, אוונג'ד סוונפולד ו-My Chemical Romance. לאחר סדרה של מאבקים משפטיים עם דנזיג, אונלי ודויל השיבו לעצמם את הזכויות להקליט ולהופיע בתור המיספיטס. הם הקימו גרסה חדשה של הלהקה בשנת 1995 עם הזמר מייקל גרייבס והמתופף ד"ר צ'וד. להרכב הזה של המיספיטס היה יותר צליל של הבי מטאל, והם הוציאו את האלבומים American Psycho ו-Famous Monsters לפני שהתפרקו בשנת 2000. ג'רי אונלי לקח אז על עצמו את השירה הראשית וצירף את גיטריסט בלאק פלאג לשעבר דז קאדנה ואת מתופף הראמונס לשעבר מארקי ראמון לסיבוב הופעות לציון 25 שנה למיספיטס.
הרכב זה הוציא אלבום של גרסאות כיסוי בשנת 2003, בשם Project 1950, ויצא לסיבוב הופעות במשך מספר שנים. בשנת 2005, מארקי הוחלף על ידי רובו, שהיה המתופף של מיספיטס מ-1982 עד 1983 וניגן גם עם בלאק פלאג. הרכב זה הוציא סינגל בשם "Land of the Dead" בשנת 2009. הרכב זה של המיספיטס שכלל את אונלי, קדנה, והמתופף אריק "צ'ופקברה" הוציא אלבום חדש בשם The Devil's Rain באוקטובר 2011. בשנת 2015 הוכרז כי קדנה ייקח הפסקה ממוזיקה לאחר שאובחן עם כחולה בסרטן, והוחלף על ידי בנו של אונלי, ג'רי קאייפה השני, שהוצג כג'רי אות'ר. באותה שנה הצטרף ללהקה מארק ריזו מלהקת Soulfly, שגם ניגן בגיטרה. הוא מילא את מקומו של קאדנה, לפני שקאייפה הפך לגיטריסט הלהקה.
בספטמבר 2016, לראשונה מזה 33 שנים, התאחדו דנזיג, אונלי ודויל לשתי הופעות תחת השם המיספיטס המקוריים ב-Riot Fest, יחד עם המתופף דייב לומברדו והגיטריסט השני אייסי סלייד. המיספיטס המקוריים המשיכו להופיע באופן ספורדי.
היסטוריה > 1977–1978: הקמה ו-Static Age

הלהקה הוקמה בשנת 1977 בלודיי, ניו ג'רזי, על ידי גלן דנזיג, שהיה בעל ניסיון קודם בהופעות בלהקות קאברים מקומיות. הלהקה נקראה על שם סרטה האחרון של השחקנית מרילין מונרו, יוצאי הדופן (באנגלית The Misfits). לדנזיג הצטרפו המתופף מר ג'ים והבסיסטית דיאן דיפיאזה, אולם דיפיאזה מעולם לא הופיעה בשום חזרה. מר ג'ים הוחלף על ידי מני מרטינז זמן קצר לאחר מכן. השניים התאמנו במוסך של מרטינז, כשדנזיג על פסנתר חשמלי ומרטינז על תופים. הצמד פגש במהרה את ג'רי קאייפה, שיצא עם שכנה של מרטינז ובדיוק קיבל גיטרה בס לחג המולד. למרות ניסיונו המועט, הוא הצטרף ללהקה; קאייפה ודנזיג נשארו החברים העקביים היחידים במיספיטס עד לפירוק הלהקה ב-1983.
דנזיג, מרטינז וקאייפה ערכו חזרות במשך שלושה חודשים ללא גיטריסט, והשתמשו בפסנתר החשמלי של דנזיג כדי לספק קצב לשירים. הלהקה הופיעה לראשונה ב-CBGB בניו יורק באפריל 1977, ולאחר מכן הופיעה בהופעות מקומיות נוספות בחודשים שלאחר מכן. במאי אותה שנה, הם הקליטו את הסינגל הראשון שלהם, Cough/Cool, אותו הם הוציאו דרך חברת התקליטים שלהם בלאנק רקורדס באוגוסט אותה שנה. שם משפחתו של קאייפה אוית בטעות על עטיפת התקליט, מה שגרם לו להתעקש שבעתיד הוא ייקרא "ג'רי, רק ג'רי". "ג'רי אונלי" הפך לשם הבמה שלו למשך שארית הקריירה שלו.
באוגוסט 1977 הצטרף הגיטריסט פרנק ליקאטה ללהקה תחת השם פראנש קומה, מה שאפשר לדנזיג להוציא בהדרגה את הפסנתר החשמלי ולהתמקד בשירה תוך דחיפת צליל הלהקה לכיוון פאנק רוק. דנזיג ואונלי סברו שמרטינז לא אמין והוחליפו אותו במר ג'ים. הלהקה מצאה הזדמנות להקליט כאשר מרקורי רקורדס רצתה להשתמש בשם בלאנק רקורדס והציעה לדנזיג שלושים שעות של זמן אולפן בתמורה לזכויות על השם. דנזיג הסכים, ובינואר 1978 נכנסו המיספיטס לאולפן הקלטות בניו יורק כדי להקליט 17 שירים, 14 מהם היו במיקס לאלבום Static Age. הלהקה לא הצליחה למצוא חברת תקליטים המעוניינת להוציא אותו, ולכן הוציאה ארבעה מהשירים ביוני 1978 כסינגל של Bullet בלייבל משלהם Plan 9 רקורדס, שנקרא על שם סרט המדע בדיוני האימה תוכנית 9 מהחלל החיצון משנת 1959. שאר השירים יצאו באלבומי אוסף שונים במהלך שנות ה-80 וה-90, אך Static Age יצא בשלמותו רק ב-1996.
חברי הלהקה

חברים נוכחיים
גלן דנזיג - שירה (1977–1983, 2016–היום), קלידים, גיטרות, תופים (1977–1983)
ג'רי אונלי - בס, קולות רקע (1977–1983, 1995–היום), שירה מובילה (2001–2016)
דויל וולפגנג פון פרנקנשטיין - גיטרה מובילה (1980–1983, 1995–2001, 2016–היום)
דייב לומברדו - תופים (2016–היום)
אייסי סלייד - גיטרת קצב, קולות רקע (2016–הווה)
דיסקוגרפיה

Walk Among Us ‏(1982)
Earth A.D./Wolfs Blood ‏(1983)
Static Age ‏(1996)
American Psycho ‏(1997)
Famous Monsters ‏(1999)
Project 1950 ‏(2003)
The Devil's Rain ‏(2011)
הערות שוליים

↑  Tim Stegall, 10 bands that prove why Misfits endure, from Metallica to My Chemical Romance, Alternative Press Magazine (באנגלית אמריקאית)
↑  The Classic Albums: The Misfits's 'Walk Among Us', www.ultimate-guitar.com (באנגלית)
↑  Smart Links for Music Marketing, Podcasts and Artist Promotion | Linkfire, www.linkfire.com (באנגלית)
↑  Greene, James Jr, This Music Leaves Stains: The Complete Story of the Misfits, 2013, עמ' 11–13, ISBN 978-0-8108-8438-0
1 2 3  Greene, James Jr, This Music Leaves Stains: The Complete Story of the Misfits, 2013, עמ' 15, ISBN 978-0-8108-8438-0
↑  Misfits – The Vogue, Vogue (באנגלית)
↑  Greene, James Jr, This Music Leaves Stains: The Complete Story of the Misfits, 2013, עמ' 16, ISBN 978-0-8108-8438-0
↑  Greene, James Jr, This Music Leaves Stains: The Complete Story of the Misfits, 2013, עמ' 16–17, ISBN 978-0-8108-8438-0
↑  Kory Grow, Misfits Enlist Ex-Slayer Drummer Dave Lombardo for Reunion Shows, Rolling Stone, ‏2016-08-29 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007365714805171  BnF: cb142564506 (data)  ISNI: 0000 0001 0673 3297  LCCN: no96009404  MusicBrainz: 936addc3-91aa-49de-8ec0-0dc186de151f  VIAF: 152727050   WorldCat (עם VIAF): 152727050
בית הקברות ברחוב קומינג (צ'ארלסטון)

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1762 
 מספר קבורים:  500 
 
 קואורדינטות:  32°47′23″N 79°56′34″W﻿ / ﻿32.789722°N 79.942778°W﻿ / 32.789722; -79.942778
  (למפת קרוליינה הדרומית מוגדלת) צ'ארלסטון קולומביה רוק היל גרינוויל פלורנס מירטל ביץ' קרוליינה הצפונית ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטיבית הקברות ברחוב קומינג(למפת קרוליינה הדרומית רגילה) צ'ארלסטון קולומביה רוק היל גרינוויל פלורנס מירטל ביץ' קרוליינה הצפונית ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטיבית הקברות ברחוב קומינג
 
בית הקברות של רחוב קומינג (באנגלית: Coming Street Cemetery) הוא בית קברות יהודי הנמצא ברחוב קומינג 189, בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. בית הקברות הוא מבתי הקברות היהודיים העתיקים בארצות הברית, והראשון באזור הדרום. בית הקברות נוסד בשנת 1762 על ידי יהודים ספרדים. כיום הוא בבעלות פרטית של בית הכנסת קהל קדוש בית אלוהים.
הקבורה כיום בבית העלמין מוגבלת למקומות הפנויים המעטים שנותרו בחלקות המשפחתיות. בית הקברות נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים של ארצות הברית בשנת 1996.
בין הקבורים בבית הקברות נמצאים קבריהם של:
9 מבני הקהילה שנלחמו במהפכה האמריקאית
6 חיילים שנלחמו במלחמת 1812
21 חללים ממלחמת האזרחים האמריקאית
6 מרבני קהית קהל קדוש בית אלהים
המשוררת פנינה מואיז הוריה וכמה מאחֵיה
תוכנית גיבוי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אלן פול 
 הופק בידי:  סטיב טיש 
 תסריט:  פריסילה נד-פרינדלי 
 עריכה:  פריסילה נד-פרינדלי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לופז סיזר מילאן טום בוסלי Jennifer Elise Cox דונאל לוג רוברט קליין (שחקן) מליסה מקארתי דניל הריס אלכס או'לאפלין Noureen DeWulf אריק כריסטיאן אולסן לינדה לאבין אנתוני אנדרסון רוואן בלנצ'ארד בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  סטפן טראסק 
 צילום:  חאווייר גרובט 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Escape Artists 
 חברה מפיצה:  InterCom, Sony Pictures Motion Picture Group, סרטי סוני, הוצאת סוני פיקצ'רס, נטפליקס, סרטי קולומביה, CBS Films 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 ביוני 2010 
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 תקציב:  35 מיליון דולר
 הכנסות:  77.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   backupplan
 www.theback-upplan.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
תוכנית גיבוי (באנגלית: The Back-up Plan) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2010 בבימויו של אלן פול, עם ג'ניפר לופז ואלכס או'לאפלין בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אישה רווקה השואפת להיות אמא, מקבלת תרומת זרע ומתאהבת אחר כך בגרוש צעיר שמוכן להיות אב לילדיה.
הסרט הצליח מבחינה מסחרית למרות הביקורות הפושרות.
תקציר העלילה

זואי (ג'ניפר לופז) היא רווקה כבת 30 בעלת חנות לחיות מחמד במנהטן. היא שואפת להיות אמא כמו חברתה מונה (מיכאלה ווטקינס) אך מתקשה ביחסיה עם גברים. היא מבקשת מהעובד שלה קליב (אריק כריסטיאן אולסן) אם יוכל לתרום לה זרע וכשהוא מסרב היא פונה לגניקולוג שלה לקבל תרומת זרע מתורם אנונימי.
היא התייתמה מאימה בגיל שמונה וגדלה אצל סבתה ננה (לינדה לאבין) שנמצאת כעת בבית אבות עם בן זוגה ארתור (טום בוסלי).
לאחר תהליך ההזרעה היא עוצרת מונית בגשם שוטף אך לאותה מונית נכנס גבר צעיר והם מתחילים לריב מי סימן למונית ראשון ולבסוף יוצאים ממנה. כעבור זמן קצר היא מבקרת עם מונה בשוק האיכרים שם מוכר אותו גבר את הגבינות שהוא מייצר בחוותו. הוא מציג את עצמו בשם סטן (אלכס או'לאפלין) ומתחיל לחזר אחריה. סטן הוא גרוש ובעל חוות עזים היא מסרבת לחיזוריו אך לבסוף נענית לו, מבקרת אותו בחוותו והם שוכבים ביחד.
היא מבקרת בקבוצת תמיכה של אימהות חד הוריות בהנחייתה של קארול (מליסה מקארתי). היא מגלה שהיא בהריון ומודיעה זאת לסטן הנדהם. בגלל תגובתו הם נפרדים אך נפגשים שוב. בבדיקת אולטראסאונד מתגלה שיש לה תאומים ברחמה. היא לוקחת אותו לקבוצת האימהות ושם הם צופים בלורה (מליברת' מונרו) שיולדת בתוך מים בעזרת נשות הקבוצה.
סטן מתחיל בהכנות לקראת הלידה. במגרש המשחקים הוא נפגש באבא (אנתוני אנדרסון) שמסביר לו מה זה להיות אבא. לאחר ויכוח נפרדים זואי וסטן. זואי נוכחת בחתונתם של ננה וארתור בבית האבות אך באמצע החגיגה יורדים לה המים. היא מוזעקת לבית החולים ובדרך היא עוצרת ליד הדוכן של סטן והוא מצטרף אליה ללידה.
נולדות לה שתי תאומות וסטן מטפל בהן תוך שהוא מבחין בזואי מקיאה – היא כעת בהריון ממנו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ניפר לופז | זואי |  |
| אלכס או'לאפלין | סטן |  |
| מיכאלה ווטקינס | מונה |  |
| מליסה מקארתי | קארול |  |
| לינדה לאבין | ננה |  |
| אריק כריסטיאן אולסן | קליב בנט |  |
| אנתוני אנדרסון | אבא במגרש משחקים |  |
| רוואן בלנצ'ארד | בתה של מונה |  |
| מליברת' מונרו | לורה |  |
| טום בוסלי | ארתור |  |
פלפל קאיין

| פלפל קאיין |
| --- | --- |

מיון מדעי
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: סולנאים
משפחה:: סולניים
סוג:: פלפלת
מין:: פלפל
שם מדעי
 Capsicum annuum var. acuminatum ‏פינגרהות, 1832

פלפל קאיין (שם מדעי: Capsicum annuum var. acuminatum) הוא זן של פלפל אדום חריף. מקור השם של הפלפל לא ידוע; השימוש בשם זה לפלפל מתועד כבר בשנת 1652, בעוד העיר קאיין שינתה את שמה לכך רק בשנת 1777.
הפלפל משמש בעיקר בבישול של מנות חריפות, בצורת אבקה, בצורתו הטבעית, או בצורת שמן מזוקק.
פלפל קאיין מדורג בין 30,000 לבין 50,000 בסולם סקוביל.
הערות שוליים

↑  Nicholas Culpeper (2013). "Guinea Pepper". Culpeper's Complete Herbal. Lulu Com. ISBN 978-1-291-28486-7.
↑  "Cayenne, French Guiana". Britannica. נבדק ב-9 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סולם סקוביל: כל מה שצריך לדעת (רמות חריפות בפלפל), באתר האקדמיה למזון, ‏2021-08-14
| עשבי תיבול ותבלינים קולינריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייווס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון (קצח תרבותי) • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי רימון • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | אג'יקה • בהרט • ברבר • בוקה גרני • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • דקה (מטבל) • תערובת חמשת התבלינים • גאראם מסאלה • אבקת שום • מלח שום • אריסה • חוויאג' • ארב דה פרובאנס •  חמלי סונלי • Italian seasoning (אנ') • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • ראס אל חנות • שארנה סול • טאביל • טנדורי מסאלה • זעתר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4371694-5
יצחק שנהר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 בפברואר 1902 וולוצ'יסק, אוקראינה 
 פטירה:  18 ביוני 1957 (בגיל 55) ירושלים 
 שם לידה:  יצחק שנברג 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 עיסוק:  משורר, סופר, מתרגם
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  ספרות, שירה
 סוגה:  שירה, סיפורת, מחזאות, ספרות ילדים, יומן מסע
 פרסים והוקרה:  פרס רופין, פרס טשרניחובסקי
 
יוצרים ואנשי צבא בקפה מאור בתל אביב, במחצית השנייה של 1948. (מימין לשמאל: יצחק שדה ובנו יורם, ישראל זמורה, יצחק שנהר, יעקב הורוביץ, נתן אלתרמן, יודל מרמרי (שלישו של יצחק שדה), צילום: בנו רותנברג. מאוספו של יורם שדה, יפו
יצחק שֶנהַר (שֶנבֶּרג; י"ד באדר א' תרס"ב, 21 בפברואר 1902 – י"ט בסיון תשי"ז, 18 ביוני 1957) היה משורר, סופר ומתרגם עברי. בשנת 1946 זכה בפרס רופין ובשנת 1948 בפרס טשרניחובסקי.
תולדותיו

יצחק שנהר נולד בעיירה וולוצ'יסק שבאוקראינה. לאחר מכן עברה משפחתו לעיירה טארנורודה ליד נהר הבוג. בשנות מלחמת העולם הראשונה התגוררה משפחתו בפרוסקורוב. הוא עלה לארץ ישראל במסגרת ארגון "החלוץ" ב-1921; וכמו רבים מחבריו עבד כחלוץ במגוון עבודות: בבניית בתים, בהובלת זיפזיף על גמלים, בעגלונות, וברכבת.
בשנת 1930 נסע ללמוד כלכלה באוניברסיטה החופשית של בריסל. כאשר חזר, עבד בעריכה בהוצאת שטיבל-מצפה. שנהר היה אחד ממייסדי כתב העת הספרותי גליונות בעריכת יצחק למדן. הוא עבד גם בהוצאת שוקן, והשתתף בעריכת השנתון לוח הארץ.
משנות העשרים יצר שנהר ספרות עברית, אשר ינקה מהמקורות היהודיים המסורתיים. הוא כתב במבחר סוגות: שירה, סיפורת, מחזאות, ספרות ילדים, יומן מסע; באמצעותן סיפר על אירועי תקופתו. שיריו הפכו למלל מכונן ובעל ערך ייחודי בתודעה היהודית הציונית בארץ ישראל. שיריו הנודעים הם: "מה אומרות עיניך" שהלחין מרדכי זעירא, "עולים" ("בחשאי ספינה גוששת") שהלחין שלום פוסטולסקי, "כך הולכים השותלים" ו"שדמתי" שהלחין ידידיה אדמון, ו"שיר החירות" ("פנינו אל השמש העולה") שהלחין דניאל סמבורסקי.
שנהר תרגם מספר רב של כותרים בספרות יפה לעברית, בעיקר מרוסית. הוא היה מן המתרגמים האיכותיים והחשובים לעברית בתקופתו; הוא תרגם משפות שונות לשפה העברית מבחר נחשב ומפורסם של הספרות העולמית, ובכך תרם רבות להשכלתם של רבים, במיוחד צעירים, ביישוב היהודי בארץ ישראל, בעיקר בשנות הארבעים והחמישים.
על שמו נקראו רחובות בישראל.
יצחק שנהר נפטר ב-18 ביוני 1957 ונקבר בהר המנוחות.
מספריו (מבחר)

בשר ודם: שישה סיפורים, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"א
בין כוכב ודשא: חרוזי רננים, וסיפורי נעמנים לילדים גדולים עם קטנים, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ב
בין כוכב ודשא, מרחביה: ספרית פועלים, 1960
מארץ אל ארץ: שישה סיפורים, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ג
עלי הגיון: לקט מאמרים משל טובי המוריאליסטים הצרפתים, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ד
ימים ידברו: בנאות כפר ובירכתי עיר, ירושלים-תל אביב: הוצאת שוקן, תש"ה
תורגם לספרדית:
Mientras llega el día, Buenos Aires: Editorial Israel, 1947
המעה של פשיטא: משא מלכים, ירושלים, תש"ו
אחד מאלף, ירושלים: הוצאת שוקן, תש"ז
Under the fig tree: Palestinian stories, New York: Schocken Books, 1948
בשבעה דרכים: סיפורי מסעות, ירושלים : הוצאת שוקן, תשי"ד
סיפורי יצחק שנהר (קובץ), א-ג, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תש"ך
האשל (קובץ), ניו-יורק: קרן התרבות, תש"ל
Сыны здешних мест: Избранные рассказы, Ицхак Шенхар; Перевела С Иврита Ривка Пелед (Рабинович), Иерусалим: Библиотека-Алия, 1977
בנים למקום, ועוד סיפורים, תל אביב: מפקדת קצין חינוך ראשי צה"ל, תש"ן 1989
מתרגומיו (מבחר)

פרשה אחרונה, קנוט המסון, תל אביב: הוצאת שטיבל, 1933
קוטפי הכותן, ברונו טרון, שטיבל תל אביב 1934
(עם מ"ז ולפובסקי), דברי ימי אנגליה, מאת ס"א קריגטון, י' המפדן ג'קסון, תל אביב: הוצאת מצפה, תרצ"ד-תרצ"ה
אוליבר טויסט, צ'ארלס דיקנס, תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ה
החבצלת השחורה, אלכסנדר דיומא, תל אביב: מצפה, 1935
חיי אנוש: רומן, אנדרה מאלרו, תל אביב: א"י שטיבל, 1935, הוצאת עם עובד, תשל"ח 1977
ענבי זעם, ג'ון סטיינבק, מרחביה: ספרית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1941
משא אהבתו ומותו של הקורנט כריסטוף רילקה, ריינר מריה רילקה, ירושלים : תרשיש, תש"ב, תשי"ג
סיפורים, בלזק, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ג, ספרית תרמיל של הוצאת משרד הביטחון, תשכ"ה 1964
הקוקאי הירוק: מחזה במערכה אחת, ארתור שניצלר, ירושלים: ספרי תרשיש, תש"ד
אמריקה, פרנץ קאפקא, ירושלים: שוקן, תש"ה
נפתולי עם האמת, מ"ק גאנדי, תל אביב: עם עובד, תש"ה
לילות לבנים, פ"מ דוסטויבסקי, ירושלים : שוקן, תש"ו, סדרת 'תרמיל' של משרד הביטחון תשכ"ו
נפשות מתות, ניקולאי וסיליביץ' גוגול, ירושלים ותל אביב: שוקן, תש"ח 1947
אני מאשים...!, אמיל זולא, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ט
הזקן והים, ארנסט המינגוויי, תל אביב : עם עובד, תשי"ד
אנה קארנינה, ל"נ טולסטוי, ירושלים ותל אביב: שוקן, תשט"ז-תשי"ז
הערבה, מאת א"פ צ'כוב, מרחביה: ספרית פועלים, 1959
האדרת, ניקולאי ואסילייביץ' גוגול, ירושלים; תל אביב: שוקן, תשכ"ד
החוטם: היריד בסורוצ'ינץ, ניקולאי גוגול, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשל"ה
לקריאה נוספת (מבחר)

רבקה רוכל-שנברג, בית יצחק שנהר, הוצאת עקד, תל אביב תשמ"ו-1986
הלל וייס (עורך), יצחק שנהר: מבחר מאמרי ביקורת על יצירתו, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשל"ו
ישראל זמורה, מאזנים, כרך מ"ד, 1977
נורית גוברין, "גלות בארץ ישראל - עולי גרמניה ביצירתו של יצחק שנהר", 'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה', כרך ג', הוצאת כרמל, תשס"ח/2008.
גרשון שקד, "צברים, עולים, פליטים: על יצירתו של יצחק שנהר", מחקרי ירושלים בספרות עברית ג, תשמ"ג (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
אלי אשד -"עוד ישוב הבעל?" הסיפורים האנטי כנעניים של יצחק שנהר" מגזין "יקום תרבות "אפריל 2015
http://www.yekum.org/2015/04/עוד-ישוב-הבעל-הסיפורים-האנטי-כנעניים/
הערות שוליים

↑  יצחק שנהר באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268034705171  PLWABN: 9811260799105606  BnF: cb126787719 (data)  GND: 131874306  ISNI: 0000 0001 1977 715X  LCCN: n82219583  MusicBrainz: 96bced03-98cc-4c5a-9997-4133d1faaeaa  NTA: 203259394  SELIBR: 170548  SUDOC: 104622636  VIAF: 10990965   WorldCat (עם VIAF): 10990965
תנאי הצמצום הזעיר

בתורת החבורות, תנאֵי הצמצום הזעיר (לעיתים מתורגם כ"תנאי קיזוזים קטנים") הם תנאים שעשויה לקיים הצגה של חבורה על ידי יוצרים ויחסים. תנאים אלו הם מרכיב חשוב בתורת החבורות הקומבינטורית, החוקרת חבורות על-פי ההצגות שלהן, ומאפשרים לפתור לפעמים את בעיית המילה. התנאים מתייחסים לאופן שבו עשויים להיחתך היחסים המגדירים את החבורה, וכשהם מתקיימים הם מאלצים כל מילה המייצגת את איבר היחידה להכיל פיסה משמעותית מאחד היחסים. תכונה זו מאפשרת לנתח את החבורה בכלים גאומטריים, דרך דיאגרמת ון-קמפן של אותה המילה, המורכבת מהדבקת יחסים, המהווים שפות של דיסקים דו-ממדיים, לאורך החלקים המשותפים להם. האילוץ על פיסות משותפות, אם הוא חזק מספיק, יוצר עקמומיות שלילית, המכריחה את החבורה להיות היפרבולית.
את היסודות של תנאי הצמצום אפשר למצוא בעבודה של מקס דן, שהראה ב-1910 כיצד לפתור את בעיית המילה של חבורה יסודית של משטח מכוון סגור בעל גנוס 2 לפחות. תנאי צמצום מפורשים הופיעו בעבודות של גרינלינגר בשנות ה-60, ואחר-כך אצל Lyndon ו-Schupp. אולשנסקי (בסוף שנות ה-80) השתמש בגרסה מדורגת של תנאי הצמצום כדי לבנות מפלצות טרסקי (חבורות אינסופיות שבהן כל תת-חבורה סופית היא ציקלית מסדר ראשוני) ולתת הוכחה חדשה לכך שחבורה מפותלת נוצרת סופית עלולה להיות אינסופית (ראו בעיית ברנסייד). אוסין  הראה בדרך זו שיש חבורות אינסופיות נוצרות סופית עם מספר סופי (כרצונך) של מחלקות צמידות.
תנאי הצמצום הזעיר מתייחסים להצגה מצומצמת וסימטרית של החבורה, כלומר, הצגה שבה היחסים מצומצמים-ציקלית (אין יחס מהצורה  x_{1}x_{2}\cdots x_{k}yy^{-1}x_{k+1}\cdots x_{n} או  yx_{1}x_{2}\cdots x_{n}y^{-1}), ויחד עם כל יחס מופיע גם ההפכי שלו וגם כל סיבוב של היחס (היינו, יחד עם  x_{1}x_{2}\cdots x_{n} מופיע גם  x_{2}\cdots x_{n}x_{1}). מילה המופיעה בשני יחסים שונים (שאינם מהווים סיבוב זה של זה) נקראת פיסה. יש שלוש משפחות עיקריות של תנאי צמצום זעיר:
ההצגה מקיימת את התנאי  C'(\lambda ) אם כל האורך של פיסה X ביחס R מקיים  |X|<\lambda |R|. (התנאי חזק יותר ככל ש- \lambda  קטן יותר).
ההצגה מקיימת את התנאי  C(p) אם כל יחס הוא מכפלה של לפחות p פיסות (שקול לזה: לכל תחום פנימי בדיאגרמת ואן-קמפן יש לפחות p שכנים). (התנאי חזק יותר ככל ש- \ p גדול יותר).
ההצגה מקיימת את התנאי  T(q) אם לכל  \ 3\leq \ell <q ולכל רשימת יחסים  R_{0},\dots ,R_{\ell -1}, שאף אחד מהם אינו ההפכי של זה שאחריו (לרבות באופן מעגלי), יש צמד  R_{i}R_{i+1} שהוא מצומצם ציקלית (שקול לזה: לכל קודקוד פנימי בדיאגרמת ואן-קמפן יש דרגה לפחות q).
כל חבורה מקיימת את התנאי  \ T(3). החבורה  \ \mathbb {Z} \oplus \mathbb {Z}  מקיימת את  \ T(4).
חבורה המקיימת את התנאי  \ C'(\lambda ) מקיימת את  \ C([1/\lambda ]+1). מהתנאי  \ C(p) נובע שבדיאגרמת ון-קמפן של מילה טריוויאלית כל תחום פנימי נוגע בלפחות p שכנים. מנימוק כזה נובעת הלמה של גרינלינגר: אם מתקיים התנאי  \ C'(\lambda ) עבור  0\leq \lambda \leq 1/6, אז לכל מילה מצומצמת המייצגת את איבר היחידה יש תת-מילה משותפת עם יחס R, שאורכה יותר מ- (1-3\lambda )|R|\geq |R|/2.
בחבורה נוצרת סופית המקיימת  \ C(6) או  \ C(4)+T(4), מספר היחסים הדרושים להוכחת טריוויאליות של מילה חסום על ידי כפולה קבועה של ריבוע האורך שלה, ובפרט בעיית המילה פתירה. חבורה נוצרת סופית המקיימת את  \ C'(1/6), או את  \ C(7), או את התנאים  \ C'(1/4) ו-  \ T(4), היא היפרבולית.
מקס סנדלין

מקס אלן סנדלין הבן (באנגלית: Max Allen Sandlin Jr.; נולד ב-29 בספטמבר 1952) הוא חבר קונגרס דמוקרטי לשעבר שכיהן שמונה שנים בבית הנבחרים של ארצות הברית וייצג את מחוז הקונגרס הראשון של טקסס בין השנים 1997 ל-2005.
ביוגרפיה > ראשית חייו וקריירה

סנדלין נולד ב-29 בספטמבר 1952 בטקסרקנה שבארקנסו, והוא בנם של מרגי בת' בארנט ובעלה מקסוול אלן סנדלין. מקס סנדלין הוא בוגר אוניברסיטת ביילור, שם היה חבר באחוות פי דלתא תטא וקיבל תואר בוגר צעיר מצטיין, והשלים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ביילור, שם היה חבצוות משפטי לזכייה באליפות הלאומית (Mock Trial). הוא היה המרצה המובחר בסדרת ההרצאות של הקרן ג'ון ויליאם מינטן ופלורנס דין מינטן לשם כבוד ביום המשפט 2004 בבית הספר למשפטים של ביילור.
הוא עסק בעריכת דין בטקסס והיה בעל תחום רחב במקצוע המשפטי, הכולל תביעות ועסקים. הוא היה פעיל בתעשיות הבנקאות והאנרגיה, ואף כיהן כחבר בדירקטוריון של שירותי משפטים מזרח טקסס. הוא שופט מחוזי לשעבר ושופט בית המשפט המחוזי.