stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכר נשים בישראל
דיון > השלכות האמהות על שכר נשים

נשים הן האחראיות העיקריות על העבודה שלא בשכר – עבודות הבית והטיפול בבני המשפחה. אחריות זו של נשים משפיעה על השתלבותן של אמהות בשוק העבודה. "המשמרת השנייה", העבודה הנוספת שעל האישה לבצע בביתה אינה נתפסת כ"עבודה" הראויה לגמול ולשכר. עבודה זו "שקופה" עבור שוק העבודה הישראלי. מחקרים מצביעים על "מחירי האמהות" (motherhood penalty), ה"קנס" שנשים נאלצות לשלם בשכרן על היותן אמהות.
העיקרון המארגן של נשים בשוק העבודה מעוגן בתפיסה חברתית שתפקידה של האישה בבית קודם לעבודה מחוץ לבית. נשים נתפסות כמפרנסות שניות. כתוצאה מכך רווחות דעות קדומות בשוק העבודה אשר גורמות לאפליית נשים בקבלת ההחלטות על ידי גורמים בשוק זה. הן נפגעות ומופלות בקבלה לעבודה, בתנאי העבודה לרבות קידום והכשרה מקצועית, ובתנאי השכר.
נשים רבות מצמצמות את היקף משרתן לאחר הפיכתן לאמהות, וחוזרות לשוק העבודה מאוחר יותר בעמדת נחיתות. בשנת 2013 השתתפו בכוח העבודה רק 58.2% מהנשים בגילאי העבודה, לעומת 69.4% מהגברים בגילאי העבודה.
מחיר האמהות מתבטא גם בהפסד שכר. נשים שנעדרו לצורך חופשת לידה הפסידו בממוצע 1.04% משכרן על כל חודש היעדרות, לעומת שכרם של גברים שצומצם רק ב-0.4%. בנוסף, נמצא שמספר ילדים גבוה יותר מעלה את סיכוייהן של נשים לעבור לתעסוקה בשכר נמוך יותר. ואילו אצל הגברים מספר ילדים גבוה יותר מקטין את סיכוייהם לעבור לתעסוקה בשכר נמוך.
במקצועות "פרופסיונאליים" החיפוש אחר משרות אשר מאפשרות שעות עבודה נוחות מבחינת חיי המשפחה, מדיר לעיתים נשים מחוץ למקצועות מסוימים או מותיר אותן ב"נישות" ייחודיות להן במקצוע, בדרגות נמוכות יותר ובשכר נמוך יותר.
שחיקה בעבודה קיימת בקרב אמהות במקצועות גבריים עקב הנורמות המקובלות ששעות עבודה ארוכות מייצגות מחויבות לקריירה. שיעור השחיקה עולה בקרב אמהות במקצועות גבריים במקצועות "פרופסיונאליים" וניהוליים. שעות עבודה ארוכות נתפסות כמתנגשות עם תפיסות וציפיות חברתיות לגבי טיפול וגידול ילדים. בישראל, ככל ששעות העבודה הממוצעות במקצוע רבות יותר, כך גדלים פערי השכר בין נשים לגברים. בנוסף לתפיסות החברתיות, הוצאות הטיפול בילדים מהוות גם הן חסם משמעותי עבור אמהות בכוח העבודה אשר משפיע על היקף משרותיהן.
פסקי דין ואכיפת חוק שכר שווה

מספר התביעות המוגשות בטענה לאפליית שכר הוא מועט ביותר.[דרושה הבהרה] הסיבות למיעוט התביעות הן, בין היתר:
חשש לאבד את מקום העבודה.
חוסר מודעות לאפליה בשכר, מחוסר שקיפות של שכר עובדים אחרים במקום העבודה.
קושי להוכיח ולהביא ראיות לאפליה בשכר.
חשש מהליך משפטי יקר, ארוך ומייגע.
למרות חוק שכר שווה לעובד ולעובדת יש נשים המופלות לרעה בשכרן לעומת גברים. מעסיקים המפלים נשים לרעה יודעים כי הסיכוי שדיני העבודה ייאכפו הוא נמוך.
במסגרת תיקון לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה הוקמה במשרד התמ"ת בשנת 2008 נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה. גוף ציבורי זה הוקם להטמעת ערכי השוויון בשוק העבודה. נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה פועלת להתמודד עם קשיי האכיפה במישור האזרחי. יש בידה סמכות לבקש מידע ממעסיקים ואף להגיש תביעות בשם עובדים שנפגעו.
שדולת הנשים בישראל היא עמותה פמיניסטית שפועלת לקידום שכר שווה ומקדמת ב-2014 יוזמות לתיקונים בחוק בשיתוף עם ח"כ עליזה לביא. התיקונים עוסקים בהנגשת נתונים מגדריים, בפיצוי בגין נזק שאינו ממוני לעובדת בגין הפרת חוק שכר שווה ואיסור על התנכלות לעובדת המבקשת מידע על שכר עמיתים גברים.
פסקי דין ואכיפת חוק שכר שווה > מספר פסקי דין שעסקו באפליית נשים בשכר

בעב (ב"ש) 1576.99 סימי נידם נ' ראלי חשמל ואלקטרוניקה בע"מ - בפס"ד אשר עסק בתביעת עובדת בחנות אלקטרוניקה קבע בית הדין לעבודה כי העובדת הופלתה לרעה בשכר לעומת גבר שעבד באותו מקום עבודה. התביעה התקבלה ונפסקו לטובת העובדת הפרשי שכר וכן פיצויי פיטורים.
בגץ 1758/11 אורית גורן נ' הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ, ע"ע (ארצי) 1156/04 הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ נ' אורית גורן- ערעור על פסק הדין: בעב (ת"א) 300880/98 אורית גורן נ' הומסנטרס בע"מ - פס"ד אשר עסק בתביעה של עובדת בחנות מוצרים לבית בו קבע בי"ד לעבודה כי החברה המעסיקה שילמה לעובד גבר שכר גבוה מזה ששולם לתובעת, אף ששניהם ביצעו אותה עבודה. בית הדין פסק לטובת העובדת הפרשי שכר ופיצויים נוספים. בערעור פסק בית הדין הארצי שהעובדת זכאית לפיצוי על הפרת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, אולם לא זכאית לפיצוי מכוח חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה. בעתירה לבג"ץ קיבל בית המשפט את זכאותה של העובדת גם על פי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, אך נוכח השיהוי בהגשת העתירה נקבע כי לא ייפסקו פיצויים לטובת העובדת לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, אולם תבוטל חובת ההשבה של הפיצויים.
סע (ת"א) 47003-12-11 שרה אלחנני נ' מדינת ישראל – הרשות הממשלתית למים וביוב - בפס"ד אשר עסק בתביעת מנהלת אגף איכות המים ברשות המים, קבע בית הדין האזורי לעבודה כי העובדת הופלתה לרעה על רקע מינה. היא לא קודמה לדרגה בכירה ללא הסבר מקצועי. בפס"ד נקבע כי ברשות המים "השתרשה תרבות ארגונית של אפליית נשים", ו"נציבות שירות המדינה אינה פועלת כנדרש לקידום השוויון בשירות הציבורי ולא ממלאת את חובתה החוקית והמוסרית לתגמל את הנשים והגברים באופן שוויוני. " בית הדין פסק לטובת התובעת, קבע שבסמכותו להתערב בהחלטת הנציבות ולפיכך הורה להעלות את דרגתה, וכן זיכה אותה בהפרשי שכר ופיצוי כספי מקסימלי הן לפי חוק שכר שווה והן לפי חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה עבור הפרת זכותה החוקתית לשוויון.
העדפת נשים במיסוי

הפערים בשכר ברוטו, שהוצגו לעיל, מצטמצמים כאשר ההשוואה עוברת לשכר נטו. גם מכוח המיסוי הפרוגרסיבי, המצמצם כל פער בהכנסות, אך גם מכוח העדפתן של נשים בפקודת מס הכנסה. כל אישה זכאית לחצי נקודת זיכוי יותר מאשר גבר, צעד שפירושו, בערכי 2017, תוספת לנטו של 1290 ש"ח לשנה בהשוואה לגבר בעל שכר זהה (כאשר השכר גבוה מסף המס). בנוסף אישה מקבלת נקודות זיכוי בגין ילדיה עד השנה שבה הילדים מגיעים לגיל 19, בעוד שגבר נשוי מקבל נקודות זיכוי בגין ילדיו רק עד השנה שבה הילדים מגיעים לגיל 5. הבדל זה פירושו תוספת לנטו של 2580 ש"ח לשנה בגין כל ילד בהשוואה לגבר בעל שכר זהה (כאשר השכר גבוה מסף המס). עד שנת 2011 גברים נשואים לא היו מקבלים נקודות זיכוי כלל. בנוסף, מתחילת יישום מס הכנסה שלילי ועד שנת המס 2016, נשים נהנו מתנאי מס שלילי עדיפים על תנאי הגברים, כך שגם בקרב בעלי הכנסות נמוכות שאינן מגיעות לסף המס, לרוב שכר הנטו של אישה היה גבוה יותר משכר הנטו של גבר בעל משכורת זהה.
עמותות העוסקות בקידום שוויון שכר עבודת נשים

קיימות מספר עמותות המקדמות את השוויון בין נשים וגברים בחברה הישראלית. הן מציגות מחקרים אודות חשיבות שילוב של הנשים בשוק העבודה והזכויות המגיעות להן בדומה לזכויות של הגברים.
עמותת מרכז אדוה פועלת לקידום שוויון חברתי בישראל באמצעות עריכת מחקרים וחינוך. אחד המחקרים הוא חלק מתוכנית ״שוות ערך״ שמטרתה לפעול למיגור פערי שכר מגדרי ולתיקון הפערים הקיימים עבור נשים עובדות ומעסיקים במגזר הציבורי והפרטי מתוך כוונה להעלות מודעות ציבורית לבעיה ולהניע את מקבלי ההחלטות לשנות את המדיניות ולסייע לקידום שכר עבודה שווה לנשים ולגברים.
עמותת שדולת הנשים פועלת למען קידום חברה שוויונית והוגנת באמצעות חקיקה, חינוך ומחקר, שינוי מדיניות והעלאת מודעות בנושא.. נייר שנכתב על ידי שדולת הנשים בישראל כחלק מפרויקט רחב של קואליציית שּותפֹות. במסגרת הפרויקט נערך מחקר איכותני על ידי אסיה איסטושינה ובת-שחר גורמזאנו גורפינקל ביוזמת אחותי – למען נשים בישראל, ובוצעה סקירת מדיניות משווה על ידי מרכז ידע נשים ומגדר בנושא אפליה מרובה. נייר העמדה מציג כיוונים לשינוי מדיניות וחקיקה שיסייעו לנשים הסובלות מהדרה מאפליה כפולה, הן מהיותן נשים והם מהיותן מקבוצות ממעמד כלכלי נמוך להתמודד עם אפליה בשוק העבודה ולהשתלב בו באופן מיטבי.
עמותת "שתיל" מובילה שינוי חברתי במטרה לבנות חברה דמוקרטית, שוויונית וצודקת. היא יוצרת חיבורים בין ארגוני חברה אזרחית, פעילים חברתיים, לבין גופים ומוסדות בשביל לעורר מודעות לנושאים חברתיים בוערים ולהוביל לשינוי מדיניות קיימת לטובת החברה הכללית. קבוצת הפעולה ניהלה במהלך 2010-2011 תהליך עבודה משותף עם אגף השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר, לשם שיפור והרחבת הנתונים והמידע המגדריים, אשר מתפרסמים בדוח השנתי על הוצאות השכר במגזר הציבורי. דוח זה ידוע בעיקר בשל טבלת שיאני השכר אשר חושפת את מקבלי השכר הגבוה בשירות המדינה ובגופים הציבוריים, אולם הוא חשוב גם להבנת שכרם ומצבם של שאר העובדים במגזר הציבורי, שאינם מקבלים את סכומי העתק של קומץ הבכירים. הדוח, אם כך, הוא המכשיר המרכזי המאפשר לעמוד בפירוט על מצב השכר של כ-950 אלף עובדים בישראל במגזר הציבורי הרחב, שהם שליש מכלל השכירים במשק, ואשר למעלה ממחציתם הן נשים.
ראו גם

אפליית נשים
אפליית גברים
אפליה בשוק העבודה
הפרדת עיסוקים מגדרית
צווארון ורוד
תקרת הזכוכית
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד
בג"ץ גורן נגד הום סנטר
חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה
ביאורים

↑  ה-OECD מגדיר פער מגדרי כ"הבדל בין ההכנסה החציונית של גברים ונשים ביחס להכנסה החציונית של גברים".
↑  בשנת 2012 שינתה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את רשימת משלחי היד והענפים, באופן שהביא לירידה חדה בערך שמקבל המדד, אך הירידה לא משקפת שינוי אמיתי בשוק העבודה.
תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב

| --- | --- |

בהופעת "TOYZZZ" בפסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון אחר 2021
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 סוגה:  רוק ניסיוני • דיסקו • נויז • מוזיקת צעצוים
 כלי נגינה:  כלי נגינת צעצוים, צעצוי גומי
 חברת תקליטים:  אוריס מדיה
 חברים
 איגור קרוטוגולוב ים אומי רועי חן ויקטור לוין מיכאי צ'רנאה   אמיר בוקסבאום
תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב (באנגלית: Igor Krutogolov's Toy Orchestra) היא להקה ניסיונית ישראלית שהוקמה על ידי המוזיקאי והמלחין הישראלי איגור קרוטוגולוב בשנת 2005 בתל אביב. הלהקה הוציאה חמישה אלבומים ומשתתפת בפסטיבלים בינלאומיים ובהפקות קולנוע ותיאטרון עטורי שבחים.
סגנון מוזיקלי

יש ללהקה סגנון מוזיקלי ייחודי בשל שילוב של הסאונד המוכר הספציפי של כלי נגינת צעצוע ומגוון גדול של ז'אנרים מכוסים. האלבום הראשון של הלהקה היה תערובת של סגנונות שונים ותואר כ"קומדיית רעש ניסיונית". האלבומים הבאים הכילו הן שירים מקוריים בשפה פיקטיבית, שנכתבו על ידי איגור קרוטוגולוב, והן מספר עיבודים חדשניים ומורכבים לשירים מז'אנרים שונים, ביניהם פאנק מטאל, אינדסטריאל (אנ'), רוק אלטרנטיבי, פולק, ג'אז ומוזיקה אלקטרונית. בנוסף, הוציאה הלהקה מספר שירי דיסקו מקוריים שהושפעו מההשתתפות האחרונה של הלהקה בהפקות תיאטרון וקולנוע.
היסטוריה > Igor Krutogolov's Karate Band

בשנת 2005 איגור קרוטוגולוב אסף קבוצה של מוזיקאים וחברים כדי להקים תזמורת צעצועים. הרעיון של הפרויקט היה להשתמש רק בכלי נגינה צעצועים להפקת מוזיקה. התזמורת כללה 11 חברים: איגור קרוטוגולוב (מלחין, גיטרת צעצוע, קלרינט צעצוע, קול), רוסלן גרוס (גיטרת צעצוע), גיא שכטר (תופי צעצוע), אוליה ילנסקי (קלידי צעצוע), עידו אזריה (קלרינט צעצוע), ויקטור לוין (קלרינט צעצוע), ליאוניד אוליצקי (סקסופון צעצוע), גרגורי באדו (חצוצרת צעצוע), טניה בוגוסלבסקי (קסילופון צעצוע), עינב כהן (צעצועי גומי), ושלי דובלינסקי (צעצועי גומי). ההופעה הראשונה של תזמורת הצעצועים בשם "Igor Krutogolov's Karate Band" ("להקת הקראטה של איגור קרוטוגולוב") התקיימה ב-7 באפריל 2005 במועדון "גרין ראקון" בתל אביב בעקבות הערב הספרותי של הסופר הפוסט-מודרני הרוסי ולדימיר סורוקין (אנ').
האלבומה הראשון של הלהקה, "Children 4 Muzik", יצא באוקטובר 2005. האלבום הוצג בנובמבר 2005 בפסטיבל המוזיקה האוונגרדית במועדון "זאפה" בתל אביב.
בשנת 2006 הלהקה הקליטה קאבר באורך 56 דקות של "Consume Red" מאת המוזיקאי היפני אוטומו יושיהידה (אנ') והוציאה אותו כאלבום דיגיטלי "Plays Ground Zero: Consume Red" בשנת 2021 במהלך מגפת COVID-19.
האלבום "How to Be a Crocodile" יצא ב-2014 והוצג במועדון "לבונטין 7" בתל אביב ב-27 בפברואר 2014. הלהקה הקליטה שירים מקוריים למילות הג'יבריש שכתב איגור קרוטוגולוב תחת הכינוי Mursulik. האלבום כולל גם את השיר לשירו של דניאיל חארמס "Журавли и корабли" ("המשאיות והספינות"). באלבום הופיע הרכב חדש: איגור קרוטוגולוב (גיטרת צעצוע, שירה, אקורדיון צעצוע, רעש צעצוע), גיא שכטר (תופי צעצוע), ויקטור לוין (קלרינט צעצוע), מיכאי צ'רנאה (קלרינט צעצוע), נעמי רוזין (קלרינט צעצוע), דרור פיקלני (קלרינט צעצוע), ניל קלמן (קלרינט צעצוע, חצוצרת צעצוע), סלבה פרנקלך (קלידי צעצוע, פסנתר צעצוע), ניב מג'ר (גלוקנספיל צעצוע, קסילופון צעצוע, חזירים צעצוע), וענבר לבנה בר און (שירה). כל המוזיקה באלבום הולחנה על ידי איגור קרוטוגולוב.
היסטוריה > Igor Krutogolov's Toy Orchestra

בשנת 2017 הצטרף ללהקת "Igor Krutogolov's Karate Band" זמרת ים אומי, הסולנית של להקת ההארדקור החשמלית "מכונת הרג". הודות לקולה של אומי, הלהקה רכשה סאונד חדש ושמה של הלהקה שונה ל-"Igor Krutogolov's Toy Orchestra" ("תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב"). ב-2017 הוציאה הלהקה אלבום חדש "Roots Over Roots" המורכב משני קאברים:"Roots Over Roots" של "Sepultura" ו-"Over" של "Portishead". ללהקה הצטרפה גם הזמרת הישראלית-בריטית יפעת זיו ("האחיות לוז"). ההרכב החדש נתן קונצרט בדצמבר 2018 במועדון "לבונטין 7" בתל אביב.
בשנת 2019 הצטרף ללהקה המתופף הישראלי רועי חן ("מגאסון", "מאלוקס"). הלהקה הופיעה במסגרת פרויקט התרבות והחינוך "אשכולות", בתמיכת שגרירות ישראל ברוסיה. הלהקה ביצעה קאברים חדשים, "Little God in My Hands" של "Swans" ו-"Guerrilla Radio" של "Rage Against the Machine", וכן שירים נוספים של להקה, כולל "Журавли и корабли" ("המשאיות והספינות") בביצוע של הזמרת הרוסית אנה חבוסטנקו. תוכנית הקונצרט כללה גם כיתת אמן לילדים והשתתפות הילדים בהופעה החיה עם הלהקה.
ב-2022 הוציאה הלהקה את האלבום "Live At Musrara Mix", שהוקלט בפסטיבל "מוסררה מיקס 2020" בירושלים, והוציאה שני סינגלים, Bebe La Sangre" (2022)" ו-Sucky" (2022)".
הפקות קולנוע ותיאטרון

בשנת 2018 הלהקה שיתפה פעולה עם הבמאי, הסופר והאמן הישראלי-אמריקאי רועי רוזן בסרט "Kafka for Kids" ("קפקא לילדים"). הרעיון להשתמש בתזמורת הצעצועים בסרט היה שייך לאיגור קרוטוגולוב, שהלחין מוזיקה לסרט. הרעיון המבריק הזה, לפי רועי רוזן, השפיע בצורה משמעותית על הכיוון הוויזואלי והמוזיקלי של הסרט. נגני הלהקה הופיעו על הסט כחלק מהקאסט של הסרט, כשגם ים אומי ויפעת זיו שיחקו חלקים נוספים. פרקי הסרט הכוללים שלושה שירים בביצוע חי על ידי תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב, עם יפעת זיו כסולנית, הוצגו בפסטיבל אמנות "Steirischer Herbst (אנ')" ב-22 בספטמבר 2018 בתיאטרון "Grazer Orpheum" בגראץ, אוסטריה. הסרט "קפקא לילדים" הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי 2022 ברוטרדם (אנ'), הולנד, ("IFFR 2022") והוצג בפסטיבלי הסרטים הבינלאומיים במרסיי, צרפת ("FIDMarseille (אנ') 2022"), קוריטיבה, ברזיל ("Olhar de Cinema 2022"), ליסבון, פורטוגל ("Doclisboa (אנ') 2022"), וינה, אוסטריה ("וינאלה (אנ') 2022") וקופנהגן, דנמרק ("CPH:DOX (אנ') 2023"). בפסטיבל "FIDMarseille (אנ') 2022", הסרט זכה בפרס "Camargo Foundation" ובפרס הגבוה ביותר של הפסטיבל, "Air France Panavision". פסקול הסרט שוחרר ב-LP בשנת 2022.
בשנת 2021 תזמורת הצעצוים הצטרפה לפרויקט תיאטרלי רב-ז'אנרי "TOYZZZ" בשיתוף קבוצת התיאטרון המחול הישראלית בראשות אור מרין ואורן נחום. הכוונה הראשונית הייתה לשלב בהופעה את השירים הנוכחיים של הלהקה, אך לבסוף קרוטוגולוב הלחין עוד חמישה שירים והיה שותף לכתיבת הפרויקט. מוזיקאי הלהקה הופיעו וקיימו אינטראקציה עם תשעה רקדני הקבוצת התיאטרון במהלך המופע תואר כ"שילוב של מסיבה, קרקס, אורגיה ומחלקה סגורה". "TOYZZZ" הוקרנה בבכורה בפסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון אחר 2021 והוצג בפסטיבל 11 פעמים. המופע זכה במספר פרסים: ההצגה הטובה ביותר, התנועה, העיצוב וציון לשבח על מוזיקה (לאיגור קרוטוגולוב, ים אומי ותזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב). המופע הוצג לקהל רחב יותר בדצמבר 2021 בתל אביב בתיאטרון "תמונע", שם הוצג שבע פעמים.
הפקות קולנוע ותיאטרון > תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב

2005 – Children 4 Music, CD
2014 – How to Be a Crocodile, CD
2017 – "Roots Over Roots, 7
2021 – Plays Ground Zero: Consume Red
2022 – Live At Musrara Mix, CD
2021 – TOYZZZ (מופע מאת אור מרין)
2022 – Kafka for Kids (סרט מאת רועי רוזן), LP
2022 – Bebe La Sangre (סינגל)
2022 – Sucky (סינגל)
הערות שוליים

↑   בן שלו, לנגן עם תזמורת הצעצועים היחידה בישראל, באתר הארץ, 26 בפברואר 2014
↑   בן שלו, האם התזמורת החליפה את הלהקה ברוק הישראלי, באתר הארץ, 27 במרץ 2014
↑  Von Henryk M. Broder, Russen in Tel Aviv: Igor und das Spielzeug-Orchester, באתר דר שפיגל, 7 באפריל 2005
↑  פסטיבל אוונגרד מוסיקלי בזאפה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 באוקטובר 2005
↑  יובל אראל, תזמורת הצעצועים, באתר www.yuvalerel.com (27 בפברואר 2014)
↑  How To Be A Crocodile by Igor Krutogolov’s Karate Band באתר Auris Media Records
↑  מיכאל רורברגר, סיפור של צעצוע באתר www.mickrobi.wordpress.com (15 באוגוסט 2014)
↑   בן שלו, האלבומים הישראליים הטובים של השנה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2014
↑  תזמורת הצעצועים של איגור קרוטוגולוב חוזרת במופע חדש!, באתר www.eventer.co.il
↑  Toy Orchestra, באתר Eshkolot
↑  Colored plastic ecstasy, באתר Musrara Mix Fest (2020)
↑  Nicolas Feodoroff, Kafka for Kids Interview with Roee Rosen, באתר FIDMarseille
↑  Mark Kremer, Iemand anders worden — in gesprek met Roee Rosen, באתר Metropolis M (13 בפברואר 2022)
↑  Babak Afrassiabi, Roee Rosen in conversation with Babak Afrassiabi as part of the exhibition Kafka for Kids and the Dust Channel, באתר 1646 (10 בפברואר 2022)
↑  Roee Rosen Kafka for Kids and The Dust Channel, באתר 1646
↑  Kafka for Kids Awards and Festivals, באתר MUBI (אנ')
↑  Kafka for Kids A film by Roee Rosen, באתר Volte
↑  Kafka For Kids, באתר Avi Bohbot
↑   בן שלו, מופע שהוא שילוב של מסיבה, קרקס, אורגיה ומחלקה סגורה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2021
↑  הזוכות הגדולות בעכו: "TOYZZZZ" ו"קרוי: מעבר ליש ולאין", באתר ‏מאקו‏, 26 בספטמבר 2021
↑  הצגות — Toyzzzz — תיאטרון תמונע, www.shows.firstline.org.il (2021) באתר
↑  הצגות — Toyzzzzz — תיאטרון תמונע, www.shows.firstline.org.il (2022) באתר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ad7daee3-9cca-44d6-ab0e-c77a7420e38c
ששון בר-צבי

ששון בר-צבי (21 בספטמבר 1924 – 1 בפברואר 2012) היה חוקר החברה והתרבות הבדואית בנגב, סגן-אלוף בצה"ל, כיהן בתפקיד המושל הצבאי בנגב ובצפון סיני, מוכתר רביבים, מראשוני המתיישבים בנגב ובבאר שבע, איש הפלמ"ח, הש"י וצה"ל. ששון בר-צבי נחשב כמומחה בעל שם בכל הקשור לבדואים בנגב, הוא הרצה, כתב וסיפר רבות בנושאים אלו, בכנסים ובתוכניות רדיו וטלוויזיה. בנוסף, הוא חקר ותיעד את תולדות באר שבע החל מהתקופה הטורקית ועד לתקופתנו. כאיש הש"י הוא אסף מידע חשוב שסייע להכללת הנגב בשטחה של מדינת ישראל.
ביוגרפיה

ששון בר-צבי נולד בירושלים ב-1924 לדוד וידידה בצראוי. בבית דיברו עברית, לדינו וערבית. כבן למשפחה דתית הוא למד בבית המדרש דורש ציון. כתלמיד חכם, הוא ידע את התנ"ך בעל פה. במקביל ללימודיו בבית המדרש, היה חבר בתנועת הנוער העובד ואף שימש כמדריך בתנועה. ב-1941 הלך לקורס מ"כים של ההגנה. ב-1942 התגייס לפלמ"ח, שם היה בפלוגה א'. ב-1944 הצטרף כחבר לרביבים. עקב ידיעתו את השפה הערבית הוא מונה כשומר שדות. יחד עם המוכתר אריה יחיאלי הם יצרו קשר עם התושבים הבדואים, בהם מי שלימים הפך להיות השייח' עודה אבו מועמר. לאחר נפילתו של המוכתר, אריה יחיאלי, מונה לתפקיד מוכתר רביבים. בתקופה זו הוא למד את הליכותיהם ותרבותם, על מנת לבסס קשרים בין מצפה רביבים לבין השכנים הבדווים, אסף מידע ורכש אדמות.
ששון שלט ב-5 שפות: בנוסף לעברית, ערבית ולדינו אותם למד בירושלים, למד גם יידיש מאנשי גח"ל (גיוס חוץ לארץ), יהודים פליטי מלחמת העולם השנייה, אשר דברו יידיש. בנוסף הוא שלט גם בשפה האנגלית.
ב-1947 נשא לאשה את אסתר, אותה הכיר בתנועת הנוער. אסתר, אשר הייתה גם היא חברה בפלמ"ח הצטרפה אליו למצפה רביבים. בשלהי 1949, לאחר שחרור באר שבע, עברו אסתר וששון להתגורר בעיר והיו לזוג הראשון בבאר שבע. בגלל הכרותו עם הבדואים, שפתם, תרבותם ומנהגיהם, הוא הוזמן לשרת כקצין בממשל הצבאי בבאר שבע. אשתו, אסתר הייתה הפקידה האזרחית הראשונה בעיר. ב-1963 התמנה למושל צבאי של הנגב, עד לביטול הממשל הצבאי. ב-1967 לאחר כיבוש חצי האי סיני במלחמת ששת הימים, התמנה בנוסף גם לתפקיד מושל צפון סיני. לאחר שחרורו מצה"ל, הצטרף לעיריית באר שבע כמנהל אגף. לששון ואסתר בר-צבי שלושה ילדים: עפרה, דודי ויעל, שמונה נכדים: אלון, ליאת, אורטל, דנה, כלנית, רון, אדווה ולישי, וכן 10 נינים.
ששון בר-צבי נפטר ב-2012, ונטמן בבית העלמין החדש בבאר שבע.
ביוגרפיה > מצפה רביבים

ששון הגיע למצפה רביבים ב-1944. בתחילה היה שומר שדות וסייע לאריה יחיאלי שהיה מוכתר ומא"ז (מפקד אזור). הוא שקד על אחזקת "מדאפה", אהל אירוח, בתחום רביבים, והקפיד לקיים שם את הקשר עם הבדואים. הוא למד את שירתם ומשליהם של הבדואים והשתמש בהם במשאים ומתנים שניהל עימם. ביחד עם אריה יחיאלי הם שמעו ותרגמו שירים בדואים כמו "את אדמה" שנכתב למנגינה בדואית ו"עלי באר" שנכתב לפי מילים של שיר רועים בדואי. לאחר נפילתו של אריה יחיאלי ב-1947, שימש כמוכתר רביבים וקצין ש"י באזור. הוא רכש מהבדואים נשק שהם גנבו מהבריטים לשימוש ההגנה. היה מעורב ברכישת קרקעות בנגב, ובאיסוף מידע מודיעיני.
ביוגרפיה > באר שבע

מאז 1949, התגוררו ששון ואסתר בבאר שבע. הוא תיעד את התפתחותה של העיר ואף התעניין בהיסטוריה שלה. היה פעיל בפרלמנט של באר שבע, ואף שימש כנשיאו. היה ממייסדי 'ברית ראשוני באר שבע'. ששון היה ראש צוות ההקמה של בית יד לבנים בבאר שבע, ומייסודו בשנת 1983, שימש כיו"ר בהתנדבות. בתחילת שנות ה-70 ששון גילה כי שייח עזאת חסן עלי אלעטאונה, נכדו של ראש העיר הראשון של באר שבע הטורקית, אשר התגורר בחברון, מחזיק בביתו אלבום תמונות של באר שבע הטורקית מהקמתה ועד ל-1922. הוא נסע לביתו ביחד עם הצלם גואל דרורי, שם ערך ריאיון עם שייך אלעטאונה, וצולם כל האלבום, המשמש מסמך נדיר לראשיתה של העיר. בשנת 1993 הוענק לו התואר יקיר באר שבע. ב-2013 הוקדש שבוע שמור אתרים בבאר שבע לזכרו. האירועים כללו יום עיון ותערוכה מאוספו הפרטי.
ביוגרפיה > חקר הבדואים ותרבותם

מאז פגישתו הראשונה עם הבדווים, לאחר הגעתו לרביבים ב-1944, החל ללמוד על אורחות חיי הבדווים. נושא שאותו חקר ותיעד כל חייו. הוא ליקט חומר, הקליט, צילם וכתב והפך לבר סמכא בנושא, אליו עלו לרגל מיטב החוקרים האקדמיים בנושא. בעקבות בקיאותו במשפט הבדואי, הוא הוזמן להשתתף כשופט בבית דין בדואי. ששון בר-צבי פרסם ספרים, עשרות מאמרים ונשא עשרות הרצאות בנושאים אלו. העביר השתלמויות למורי דרך בדווים. השתתף באופן קבוע בתוכנית הרדיו זכרונות ארץ ישראל, בהנחיית זאב ענר, וכן בתוכניות אחרות ברדיו ובטלוויזיה בנושאי הנגב והבדווים. ייעץ וארגן תערוכות בנושא הבדווים ותרבותם.
ספריו

מסורת השיפוט של הבדווים בנגב. הוצאת מערכות, משרד הביטחון. 1991.
משל, סיפור ואגדה באוהלי קידר. 1998. מרכז ג'ו אלון והוצאת אריאל.
קסם הקברים. הוצאת משרד הביטחון 1998. מחברים נוספים עארף אבו רביע וגדעון קרסל.
סיפורים ומשלים מחיי הבדווים. אולפן עקיבא 1989.
מסורות ואמונות של הבדואים בנגב.
קמיעות ברפואה העממית בקרה הבדואים בנגב.
The Charm of Graves - Perception of Death and After-Death Among the Negev Beduin. 2013. Sussex Academic Press. Co authors Gideon Kressel and Aref Abu-Rabi'a
סרטים

ראשית המודיעין עם הבדואים – סרט במרכז למורשת המודיעין
בדואים - 3, ארכיון סרטים, מרכז מידע פלמ"ח
בדואים -4, ארכיון סרטים, מרכז מידע פלמ"ח
סטילס - "חורב", "עובדה", דיוקנאות, ארכיון סרטים, מרכז מידע פלמ"ח
באר שבע - המסגד (מוזיאון), ארכיון סרטים, מרכז מידע פלמ"ח
סטילס גח"ל, מחנות גדודים, בארות יצחק, עומרה וערבים.בדואים...., ארכיון סרטים, מרכז מידע פלמ"ח
תמונות

הפרלמנט בבאר שבע. עם דוד טוביהו ובנימין מילר.
ימים ראשונים. ראו תמונות 22, 27.
רשימות ומאמרים

הבדווי וסוסתו – על סוסים וסוסות בחיי יום, בפתגמים ובסיפור.
משל ואגדה בפי הבדווים. מתוך "עם הפנים אל הנגב", אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל, 2002, עמודים 179-188.
מסורות ומנהגים בקרב הבדווים על רקע עולם המקרא. מתוך "ליקוטי ארץ-ישראל" אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל. 2001, עמודים 111-117.
קמיעות, לחשים והשבעות ברפואה העממית בקרב הבדווים בנגב ובסיני. מתוך "קמיעות ברפואה העממית בקרב הבדווים בנגב. אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל, 2006, עמודים 5-21.
משל, סיפור ואגדה באוהלי קידר. מתוך "ההר אשר מקדם לעיר". אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל, 1997, עמודים 171-176.
אגדות עם ומשלים בפי הבדווים בנגב. "ארץ ישראל של ימים רחוקים", אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל, 2000, עמודים 174-180.
מעשיות, משלים ומוסר השכל בפי הבדווים בנגב. "הבהאאים בישראל". אריאל: כתב עת לידיעת הארץ, הוצאת ספרים אריאל, 2005, עמודים 83-87.
מסורות ומנהגים בדואיים והקבלותיהם בתנ"ך. 1990. אתר סנונית.
מניין הימים ועונות השנה במסורת הבדואית. 1990. אתר סנונית.
קברי הבדואים בנגב, אמונות, מסורת וצורות פולחן. 1990. אתר סנונית.
מעגל החיים. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
ענייני נשים. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
חגים ועונות השנה. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
אמונות ומנהגים. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
קדושים, מסורות ודרכי פולחן. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
הבדואי איש המדבר. 1990. מתוך "אמונה ומנהגים", אתר סנונית.
זכרונות מן המדבר ששון בר-צבי. מתוך "עם הפנים אל הנגב", הוצאת ספרים אריאל.
בדווי הנגב בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, כחברה נוודית למחצה. בתוך מחקרים בגאוגרפיה של ארץ ישראל, ירושלים. 1978.