stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוז'ף ריפל-רונאי
יצירתו

הוא נחשב לנציג הטוב ביותר של הפוסט-אימפרסיוניזם והאר נובו בהונגריה. ציורו מאופיין בעולם עשיר של צבעים, קווים מסוגננים ודקורטיביות. בעשור הראשון של המאה ה-20 צייר תמונות בטכניקת פסטל משובחת. הוא הציג את חיי העיירה הקטנה בעבודותיו, והדוגמה הטובה ביותר לכך היא הסדרה שהציגה את דוד פיאצ'ק. הוא פיתח סגנון ייחודי משלו שכינה "תירסי", כשהוא מורח את צבע השמן בדמוי כתמי כותנה, כדמויות טלאי על קרטון. סגנון זה דומה ביותר לפוביזם ולפוינטיליזם, עם צבעים מרצדים מגוונים. בתקופתו המאוחרת צייר דיוקנאות ודיוקנאות עצמיים דרמטיים. כשגר בווילה-רומא, לעיתים קרובות ראו אותו מצייר לא בסטודיו שלו, אלא בפארק הווילה, בקרב משפחתו, חבריו ובעלי החיים.
לאחיו הצעיר, אדן, היה תפקיד משמעותי בהפצת שאיפותיו החדשניות של אחיו הגדול כבר מגיל צעיר. הוא היה בעל חוש אמנות מפותח כעובד רכבת ותמך באחיו האמן בכל אשר יכול היה. כמנהל תחנה, קידם את עבודותיו של יוז'ף במסגרת יכולתו הכספית המוגבלת אמנם, אך עם הזדמנויות נסיעה חינמיות בלתי מוגבלות שלו, ויצר אוסף אמנות איכותי מאוד בקפושוואר. בתערוכה שארגן הוצגו עבודותיו של ריפל-רונאי בין השמות הגדולים כמו פאל סיניאי מרשה, קארוי פרנצי, יאנוש וסרי או קארוי קרנשטוק.
ניתן לקשור כעשרת אלפים עבודות לשמו של ריפל-רונאי, אך חלקן נהרסו או נעלמו, ורבים מציוריו נמצאים באמריקה או במקום לא ידוע. במאי 2016 נחשפה עבודה חדשה שלו באוסף פרטי בטרנסילבניה: תמונת פסטל המתארת את המשורר אנדרה אדי.
עבודותיו (מבחר)

1892, שחקני באולינג
1892, סבתא שלי
1895, אבי, אמי
1889, אישה בשמלה לבנה מנוקדת
1907, אבי ודודי פיאצ'ק ליד יין אדום
תערוכות

1900, בודפשט
1906, חברת קלמן קניבש
1915, מוזיאון ארנסט
חברות בחברה

MIÉNK
KÚT (החברה החדשה של אמנים יפים)
הנצחה

פרס אמנות ריפל-רונאי הוקם לכבודו בקאפושוואר.
ב-20 באוגוסט 1978 נפתח מוזיאון הזיכרון ריפל-רונאי יוז'ף בקאפושוואר, שנפתחמחדש ב-26 באוקטובר 2012, לאחר הרחבה וחידוש.
פסטיבל התרבות, שנערך גם הוא בקאפושוואר בכל אביב מאז 2001, קיבל את שמו פסטיבל ריפל-רונאי בשנת 2014.
בסביבות 1930, פרנץ מדיישי הכין פסל של הצייר, שהוצג מאז 23 בדצמבר 1952 בכיכר ריפל-רונאי בקאפושוואר. נמצא תחת הגנת האנדרטאות.
פסל חזה של ריפל-רונאי של הפסל דזיה לאניי נחנך ב-6 בספטמבר 1936.
לוח זיכרון נחנך על קיר בית הולדתו לשעבר בקאפושוואר בשנת 1986, במלאת 125 שנה להולדתו.
מאז שנת 2013, שמה של רכבת האינטרסיטי המחברת את בודפשט עם קאפושוואר נקראת ריפל-רונאי אינטר-סיטי.
חייו ועבודתו מוצגים בכרך אנציקלופדי ששמו הרוקחים המפורסמים בדרום טרנסדנוביה, שיצא לאור בשנת 2014.
בשנת 2015, ריפל-רונאי היה גם אחד הסלבריטאים בקאפושוואר שדיוקנאותיהם הגדולים עיטרו אוטובוס מקומי.
במאי 2016 אימצה הפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת קאפושוואר את השם "הפקולטה לאמנויות ריפל-רונאי".
לקריאה נוספת

בלה לאזאר, יוז'ף ריפל-רונאי (בודפשט, 1923)
אלק פטרוביץ', יוז'ף ריפל-רונאי (בודפשט, 1942)
אישטוואן גנטון, יוז'ף ריפל-רונאי (עם ביבליוגרפיה, בודפשט, 1958)
אתר היסטוריון האמנות אמז ריבז
"familysearch.org Rippl-Rónai Józsefné Baudrion Lazarine gyászjelentése".
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a kaposvári állami halotti akv. 587/1927. folyószáma alatt.
↑  Névváltoztatási kimutatások 1888. év, 9. oldal, 2–5. sor és 1889. év, 8. oldal, 35. sor.
↑  "„Ezek a szemek elfelejtettek könnyezni" – magyar művészek az első világháborúban". mult-kor.hu.
↑  Tóth Kriszta (2015-07-15). "Különböznek, mint két tojás". kepmutato.wordpress.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502507705171  PLWABN: 9810620946505606  BIBSYS: 90030309  BnF: cb11962695r (data)  CiNii: DA07881812  GND: 118601210  ISNI: 0000 0001 0916 9716  KulturNav: 09cc0d42-b77e-459a-99be-e04061d0f997  LCCN: n84069601  LNB: 000160372  MusicBrainz: 20ae1028-1631-407d-a9d5-f6756e10051a  NKC: xx0011773  NLG: 98876  NSK: 000704735  NTA: 068507801  RERO: 02-A003748373  RKD: 67133  SNAC: w66t3s69  SUDOC: 027626725  ULAN: 500009950  VIAF: 76324975   WorldCat (עם VIAF): 76324975 
מיהאי באביץ' (1923)
אישה זקנה בסגול (1895)
הסטודיו של הצייר אחד ממראות קאפושוואר (וילה ריפל-רונאי)
תקופה משמעותית מחייו בילה בביתו ובסטודיו שלו בפארק הוילה שמתפקד כיום כמוזיאון הנצחה.
יוכבד סקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1938 
 פטירה:  27 ביולי 2022 (בגיל 84 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  מכללת אפרתה 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יוכבד סַקס (1938 – 27 ביולי 2022) הייתה סופרת ילדים ונוער ומחזאית חרדית.
ביוגרפיה

סקס נולדה בירושלים, דור שישי לבני העיר. לאחר עשר שנות לימוד בבית יעקב, למדה בסמינר למורות "אפרתה" בירושלים. לימדה בבית ספר ממלכתי דתי ברחובות ובבני ברק.
לאחר שמונה שנות הוראה ולאחר לידת בנה השלישי, פרשה מהוראה והתמקדה בכתיבת מחזות ובימוי בבתי ספר. מאוחר יותר עברה לכתיבת ספרים, בהתחלה לגיל הרך ואחר כך גם לילדים ולנוער. בשנות ה-70 ייסדה הוצאת ספרים פרטית בשם "ספריית סקסופון".
ספריה תורגמו לאנגלית ולצרפתית. עבדה כעיתונאית בשבועון "ערב שבת". ניהלה את "פנימיית עלה" לילדים נכים ואת סמינר סלה (סמינר ללימודי יהדות) בבני ברק.
קהל היעד של ספריה היה הציבור הדתי-חרדי. כתבה עשרות ספרי ילדים ושימשה כעורכת הוצאת הספרים "סקסופון".
נפטרה ביולי 2022. הותירה אחריה תשעה ילדים.
ספריה

"אבא חזר"
"אורחים בליל שבת"
"אם ובית"
"אשם?!"
"ביקור חולים"
"בית קטן בירושלים
"גדולי רוסיה: מסכת חייהם המופלאה"
"הבהובים בערפל"
"הילדים האמיצים"
"המציל הקטן"
"המתנה הנפלאה מסבתא"
"הסקרנית הלקקנית"
"העולה הקטנה"
"השמחה במשפחה"
"חנן לומד תורה"
"ילדים ידידים"
"כיסופים בדממה"
"לאור מנורת הלילה הקטנה"
"לכבוד שבת וחג"
"לקח טוב: סיפור, משל ומפניני חז"ל" ב' חלקים
"מזכרת מארץ ישראל"
"מי שמר על הבית?"
סדרת "מסיפורי ירושלים: סיפורים לבני הנוער" ט' כרכים
"מסיפורי ירושלים: השכנים"
"מסיפורי ירושלים: ילדות בירושלים"
"מסיפורי ירושלים: מחרוזת הפנינים"
"מסיפורי ירושלים: נסי נסים"
"מסיפורי ירושלים: עצת פלאים"
"מסיפורי ירושלים: שכונות בירושלים"
"מסיפורי ירושלים: תבונה ואומץ לב"
"נס חנוכה: מחזמר"
"עדי ראייה"
"פרח של מלכות: מחזה בשלוש מערכות"
"צלחת בלי נחת"
"צללים של זהב"
"ראה, איזה פלא!"
"שידוך - חצי חיוך"
"תסכיתים ומחזות".
לקריאה נוספת

יעל שנקר, 'בראי הקדמות ומבואות: על כתיבה נשית וסמכות גברית בקהילה החרדית', בתוך: קימי קפלן, נורית שטדלר (עורכים), מנהיגות וסמכות בחברה החרדית בישראל: אתגרים וחלופות, ירושלים: מכון ון ליר; הקיבוץ המאוחד, תשס"ט 2009, עמ' 78–79. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
הערות שוליים

↑  הסופרת החרדית: מרת יוכבד סאקס ע"ה הלכה לעולמה, באתר בחדרי חרדים, 27 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267315805171  ISNI: 0000 0000 8421 6677  LCCN: n85281863  VIAF: 6384093   WorldCat (עם VIAF): 6384093 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יום סיווארד

ויליאם הנרי סיווארד
יום סיווארד (באנגלית: Seward's Day) הוא יום חג לאומי במדינת אלסקה שבארצות הברית.
חג זה נחוג מדי שנה, ביום שני האחרון של חודש מרץ, ומציין את יום החתימה על חוזה רכישת אלסקה - החוזה בין ארצות הברית ורוסיה, שנחתם ב-30 במרץ 1867 במסגרתו רכשה ארצות הברית את שטחי אלסקה, תמורת 7.2 מיליון דולר.
חג זה נקרא על שם מזכיר המדינה של ארצות הברית באותה עת ויליאם הנרי סיווארד אשר נשא ונתן על הרכישה.
חג זה נחוג לצד יום אלסקה (המציין את יום המעבר לשליטת ארצות הברית, ונחוג מדי שנה ב-18 באוקטובר).
ראו גם

יום אלסקה
הערות שוליים

↑  timeanddate.com, Seward's Day in the United States
| חגים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| חגים פדרליים | חג המולד • יום קולומבוס • יום העצמאות • יום העבודה • יום מרטין לותר קינג • יום הזיכרון • ראש השנה האזרחית • חג ההודיה • יום החיילים המשוחררים • יום הולדתו של וושינגטון (יום הנשיאים) • יום הולדתו של ג'פרסון |  |
| חגים לאומיים במדינות ארצות הברית (והמדינות בהן הם נחגגים) | יום אינדיאנה (אינדיאנה) • יום אלבמה (אלבמה) • יום אלסקה (אלסקה) • יום ג'ורג'יה (ג'ורג'יה) • יום ג'פרסון דייוויס (אלבמה, פלורידה) • יום הדגל (פלורידה, פנסילבניה) • יום הולדתו של לינקולן (קליפורניה, קונטיקט, אילינוי, מונטנה, ניו ג'רזי, ניו יורק, אינדיאנה, וירג'יניה המערבית) • יום המשפחה (נבדה) • יום הארווי מילק (קליפורניה) • יום וירג'יניה המערבית (וירג'יניה המערבית) • יום טרומן (מיזורי) • ערב חג המולד (קנטקי, קרוליינה הצפונית) • יום מיזורי (מיזורי) • יום מרילנד (מרילנד) • יום נבדה (נבדה) • יום סיווארד (אלסקה) • יום קמהמה (הוואי) • יום קרב בנינגטון (ורמונט) • יום רוזה פארקס (קליפורניה) • יום רונלד רייגן (קליפורניה) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהושע רוזין

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1918 
 פטירה:  6 בפברואר 2002 (בגיל 83) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1999) 
 
יהושע רוזין (16 באוגוסט 1918 – 6 בפברואר 2002), נודע בכינוי "מר כדורסל", היה ממקימי קבוצת הכדורסל "מכבי תל אביב", כמו גם שחקנה ומאמנה הראשון. מאמן נבחרת ישראל הראשון בכדורסל. שיאן הזכיות באליפויות וגביע המדינה בכדורסל, נשיא הכבוד של ארגון מאמני הכדורסל בישראל, ממקימי בית הספר למאמני כדורסל במכון ווינגייט. רוזין זכה בפרס ישראל על תרומתו בתחום הספורט ותרבות הגוף.
ביוגרפיה > תקופת ילדותו ונעוריו

דב רוזין, אביו של יהושע, עלה לארץ ישראל מפלונסק שבפולין. אימו, מלכה פריידין, עלתה ממינסק, בירת בלארוס, לפני מלחמת העולם הראשונה. גירוש תושבי תל אביב היהודיים על ידי הטורקים העות'מאנים עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה אילץ את הוריו לעזוב למצרים. יהושע רוזין נולד באלכסנדריה שבמצרים באוגוסט 1918. זמן קצר לאחר מכן, בהיותו בן חצי שנה, חזרה משפחתו ארצה לתל אביב. הוא למד בבית הספר היסודי-דתי "תחכמוני" ואת לימודיו התיכוניים השלים ב"בית הספר התיכוני למסחר", שלימים ייקרא "גימנסיה גאולה". בנעוריו התמקד בכדוריד ובטניס.
ביוגרפיה > מכבי תל אביב

בשנת 1932, בגיל 14, חבר יהושע רוזין למספר שחקנים אמריקאים (סם שטיינברג ואל פליישר) ושחקנים ישראלים (צביקה שמרלינג, משה ברוך, ויצחק פדרמן) ויחדיו הם יצרו את הגרעין הראשון של קבוצת מכבי תל אביב. ההתחלה הייתה במגרש הכדורגל הישן ברחוב סלמה, סמוך לשכונת שפירא, ולאחר מכן עברו למגרש ברחוב המכבי ליד קולנוע אוריון.
בשנותיו הראשונות תיפקד יהושע כשחקן בקבוצת מכבי תל אביב, אולם עד מהרה ב-1938 תפס את המושכות ונהפך להיות מאמנה הראשון של מכבי תל אביב.
מכאן ועד עזיבתו של יהושע רוזין את המועדון, שלטה מכבי תל אביב בליגה הלאומית כמעט ללא עוררין ובמהלך כל שנותיו כמאמן מכבי זכתה הקבוצה ברוב האליפויות וגביעי המדינה, כשהמתחרה העיקרית שלה במהלך תקופה זו הייתה הפועל תל אביב.
סגל השחקנים של שנות החמישים והשישים כלל בין היתר את הקפטן אברהם שניאור, שהיה גם הקפטן הראשון של נבחרת ישראל, זכריה עופרי, יהודה "קנבוס" וינר, מנחם קורמן (שהיה הראשון לאמץ את שיטת קליעת הג'אמפ-שוט בארץ במקום קליעה מעמידה על הרצפה), דוד פריש שהיה שחקן הגנה מצטיין, אמנון אבידן (בהמשך יו"ר הוועדה המקצועית במכבי תל אביב וחבר הנהלת איגוד הכדורסל), שבתאי בן בסט, אברהם חסיד, משה גולוביי ששיחק עד שנפצע במלחמת יום הכיפורים, אברהם הופמן כוכבה של מכבי ירושלים שעבר לשחק בשורות מכבי תל אביב בשנות השישים וחיים שטרקמן הרכז המצטיין שהיה במשך 12 שנים קפטן הקבוצה ולאחר מכן שימש כעוזרו של רוזין באימון הקבוצה.
רוזין צירף לסגל זה שני שחקנים נוספים אחד מהם היה רלף קליין, בחור צעיר שעלה לישראל מהונגריה והיווה את חוד החנית של הקבוצה בכל הקשור לקליעה וצליפה מרחוק והיה לקפטן הקבוצה השני של מכבי תל אביב. לימים יהא זה קליין שיחליף את יהושע במשרת מאמן מכבי תל אביב.
הופעתה של קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב במסגרת האירופאית, החלה בשנת 1958, במשחקי גביע אירופה לקבוצות אלופות.
בשנת 1970 הוחלף יהושע רוזין על ידי רלף קליין והוא חזר למועדון למשך שתי עונות נוספות בשנת 1972–1973 שלאחריהן סיים תקופה של 40 שנה במכבי תל אביב.
ביוגרפיה > נבחרת ישראל

יהושע רוזין מונה למאמנה הראשון של "נבחרת ארץ ישראל" במשותף עם אהרון עמישב (אומשווייץ), תוך כוונה לאמן אותה לקראת משחקי פסטיבל הנוער הדמוקרטי בשנת 1947 בפראג שבצ'כוסלובקיה. הטורניר הסתיים ב-3 ניצחונות ו-3 הפסדים לנבחרת הארצישראלית.
רוזין מונה למאמן נבחרת ישראל גם בשנת 1950 במכביה השלישית (והראשונה בישראל) וב-1953 במכביה הרביעית.
בשנת 1960 שימש רוזין כעוזר מאמן נבחרת הכדורסל של ישראל לאולימפיאדת רומא, למאמן האמריקאי מיקי פישר. הנבחרת השתתפה בטורניר הקדם-אולימפי אך לא הצליחה להעפיל לטורניר האולימפי עצמו.
בשנת 1961 התמנה רוזין כמאמן נבחרת ישראל באליפות אירופה שהתקיימה בבלגרד (יוגוסלביה), בה סיימה במקום ה-11.
בשנת 1963 שימש מאמן הנבחרת באליפות אירופה שנערכה בוורוצלב (פולין). הנבחרת סיימה במקום התשיעי וניצחה מול טורקיה, הולנד, רומניה וצ'כוסלובקיה.
ביוגרפיה > קבוצות נוספות אותן אימן

1969/70 יהושע רוזין עזב לראשונה את מועדון מכבי תל אביב לאחר 40 שנה ועבר לאמן את קבוצת הפועל חולון עם כוכביה עופר אשד (שחקן הנבחרת) ואורי שטרן והביא אותה למקום השלישי בסיום הליגה.
1971/2 גבעת ברנר \ נען.
1975/6 אליצור תל אביב.
1976/7 הפועל חיפה.
1978/9 הפועל תל אביב.
1981/2 הפועל ירושלים.
1982/3 מכבי רמת גן.
1983/4 הפועל תל אביב עימה זכה בגביע המדינה בכדורסל.
1986/7 מכבי ראשון לציון.
1988/9 אליצור נתניה מצאה את עצמה מתמודדת בתחתית הליגה הלאומית ולראשונה בקריירה הספורטיבית שלו התפטר מאימון קבוצה במהלך העונה. אריק בראילובסקי מונה במקומו.
1989-1999 אחראי על מחלקת הילדים והנוער של הפועל תל אביב ומאמן תלמידים בבתי ספר בפרויקט של עיריית תל אביב.
ביוגרפיה > פעילויות נוספות

רוזין נמנה עם מקימיו של בית הספר למאמנים ומדריכים במכון ווינגייט בשנת 1965. רוזין ניהל את קורס מאמני הכדורסל הראשון והמשיך בזאת במשך כחמש עשרה שנים תוך שהכשיר מאות מאמנים, עוזרי מאמנים ומדריכים במסגרת זו במכון ובשלוחותיו ברחבי הארץ.
בשנת 1973 שימש רוזין כמאמן נבחרת הסטודנטים (נבחרת אס"א ישראל - איגוד הספורט האקדמי) שייצגה את ישראל במשחקי האוניברסיאדה במוסקבה (ברית המועצות). ב-15 באוגוסט אותה שנה צעדה משלחת ישראל באצטדיון "לנין" במוסקבה, וזאת בתקופה שלישראל לא היו יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות. ישראל השתתפה בטורניר וזכתה במקום ה-9 מבין 29 נבחרות שהשתתפו בו.
בשנת 1971 הציעה רשות הספורט המערב-גרמנית לרוזין לשמש כמאמן נבחרת מערב גרמניה בכדורסל למשחקי אליפות אירופה שהתקיימו באותה שנה בגרמניה עצמה, וכן להכין ולאמן את נבחרת גרמניה לאולימפיאדת מינכן בשנה לאחר מכן. רוזין דחה את ההצעה לאור משקעי העבר בין ישראל לגרמניה.
ביוגרפיה > תארים ופרסים

זכייה באליפויות הליגה הלאומית עם מכבי תל אביב: 1953/4, 1954/5, 1956/7, 1957/8, 1958/9, 1961/2, 1962/3, 1963/4, 1966/7, 1967/8, 1972/3, 1973/4
זכייה בגביע המדינה עם מכבי תל אביב: 1955/6, 1957/8, 1958/9, 1960/1, 1962/3, 1963/4, 1964/5, 1965/6, 1972/3.
זכייה בגביע המדינה עם הפועל תל אביב בעונת 1983/4
יו"ר ארגון מאמני הכדורסל בישראל ונשיא הכבוד של הארגון
1980 פרס הוז לספורט מטעם עיריית תל אביב
1985 זכה בעיטור מכבי ישראל
1987 הדלקת לפיד המכבים בקברות המכבים במשותף עם אידה נודל
1995 יקיר העיר תל אביב יפו
1998 קבלת גביע הוועד האולימפי לכבוד 50 שנה למדינת ישראל
1999 חתן פרס ישראל בתחום הספורט ותרבות הגוף
בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל נבחר רוזין לאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים. אות הוקרה מטעם היורוליג הוענק לבנו אלדר.
יהושע רוזין נפטר בשנת 2002 ונטמן בבית העלמין מורשה ברמת השרון. הוא השאיר אחריו את רעייתו יפה, שני בנים - דובי ואלדר ונכדים.
הנצחה

קבוצת הנוער של אגודת מכבי תל אביב.
עיריית תל אביב יפו קראה רחוב על שמו ברמת אביב ג'.
איגוד הכדורסל בישראל החליט לקרוא להשתלמות השנתית של מאמני הכדורסל בארץ על שמו.
לקריאה נוספת

משה לרר, "כולם היו בני", הוצאת ירון גולן
הערות שוליים

↑  תנועת מכבי ישראל
↑  יעל מרגלית, ‏לפני ריאל: היורוליג כיבד את גדולי מכבי תל-אביב, באתר ONE‏, 28 בפברואר 2008
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1961 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1963 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  | ישראל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305130805171  ISNI: 0000 0004 0251 9631  LCCN: nr2001035707  VIAF: 160841980   WorldCat (עם VIAF): 160841980 
יהושע רוזין ראשון משמאל בעמידה עם נבחרת ישראל בכדורסל בשנת 1952
יורי יובו

יורי יובו (ברומנית: Iurie Iovu; נולד ב-6 ביולי 2002 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת איסטרה 1961, בהשאלה מוונציה, ובנבחרת מולדובה.
קריירת מועדונים

יובו גדל במחלקות הנוער של זימברו קישינב וקליארי.
ב-31 באוגוסט 2022 חתם יובו על חוזה לשתי עונות בוונציה מהסרייה ב', והושאל מיד לאיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית.
קריירה בינלאומית

ב-15 בנובמבר 2021 ערך יובו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה, בהפסד 4-1 לנבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  IURIE IOVU AL VENEZIA FC באתר הרשמי של ונציה, 31 באוגוסט 2022 (באיטלקית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יורי יובו".
טרופיקליה

| --- | --- |

עטיפת תקליט להיטי טרופיקליה
 מקורות סגנוניים:  פופ רוק, מוזיקה פסיכדלית, בוסה נובה, סמבה, באיאו, אפוסה, פרבו, פאדו, בארוק פופ
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-1960, האזור הדרום-מזרחי, ברזיל
 נגזרות:  מוזיקה פופולרית ברזילאית, פוס-טרופיקליזם
 נושאים קרובים
 סמבה רוק
טרופיקליה, טרופיקליזם או התנועה הטרופיקליסטית (בפורטוגזית: Tropicália או Tropicalismo) הם שמותיו של זרם תרבותי שהתפתח בברזיל בשנות ה-60 של המאה ה-20, בהשפעת תנועת האוונגרד האמנותי ותרבות הפופ המקומית והבינלאומית (כמו הפופ-רוק והשירה הקונקרטית). הטרופיקליה שילבה ביטויי תרבות ברזילאיים מסורתיים עם חדשנות אסתטית רדיקלית, והיו לה גם יעדים חברתיים ופוליטיים בני הזמן שכוונו לציבור הברזילאי הנתון תחת משטר צבאי, בסוף אותו עשור.
הטרופיקליה הייתה בראשיתה זרם מוזיקלי, שמייצגיה העיקריים הם קייטנו ולוזו, ז'ילברטו ז'יל, גל קוסטה, מריה בתניה, להקת אוס מוטנטס ("המוטנטים") וטום זה. אך התפתחה בשלב מאוחר יותר לזרם אמנותי בעל מבעים מגוונים כאמנות פלסטית, קולנוע ותיאטרון.
ראשית התנועה

הטרופיקליה צמחה מתוך מפגשים בין מוזיקאים שהזדמנו יחד לרגל פסטיבלים שהיו נפוצים בברזיל באותה עת. אחד מן האירועים החשובים בגיבושה של התנועה התרחש בפסטיבל ההקלטות של 1967, בעת שקייטנו ולוזו ביצע את Alegria, Alegria ("שמחה, שמחה") וז'ילברטו ז'יל ביצע עם המוטנטים (אוס מוטנטס) את Domingo no Parque ("יום ראשון בפארק"). בשנה שלאחר מכן כבר נחשב הפסטיבל כאירוע טרופיקליסטי מובהק (טום זה ביצע את São São Paulo - "סאו פאולו הקדוש"). באותה שנה הוציאו ולוזו, ז'יל, זה, המוטנטים ואחרים את האלבום Tropicália ou Panis et Circensis ("טרופיקליה או לחם ושעשועים"), אשר הביע, כבר בשמו, ביקורת גלויה על המשטר הצבאי ששלט ברוחו של ההמון תוך נקיטה באותה טקטיקה רומית עתיקת יומין.
מקורות והשפעות

הרקע הרעיוני לצמיחתה של הטרופיקליה קשור לרעיונות שהועלו כבר בשנות ה-20 והשלושים של המאה העשרים על ידי הוגים שונים, שהשתייכו לתנועה האנתרופופז'ית (movimento antropofágico) ועיקרם חובתה של התרבות הברזילאית לינוק רעיונות משלל תרבויות אחרות - אירופאיות, צפון-אמריקניות, אינדיאניות ואפריקניות - להטמיעם במאפייניה המקומיים וליצור תמהיל חדש, הטרוגני, רב-פנים, עשיר, ובמלה אחת - ברזילאי. ואולם, קיים הבדל הגדול בין עקרונות התנועה האנתרופופז'ית לאלה של הטרופיקליה. הראשונים היו מעוניינים ביבוא והפנמה של רעיונות מלומדים ודרכי הבעה אליטיסטיות. הטרופיקליה, לעומת זאת, גילתה עניין בכל ביטוי אסתטי, גבוה או עממי (ואגב כך, הציגה שאלה חדשה בעניין הביטוי התרבותי שאינו בהכרח עממי אך מכונה "פופ"). השפעתם של הפופ ארט ושל אנדי וורהול על השיח הטרופיקלי היא אפוא השפעה גלויה. המוזיקה הטרופיקלית, מכל מקום, היא תערובת של בוסה נובה, רוקנ'רול, פופ פסיכדלי, מוזיקה באהיאנית עממית, מוזיקה אפריקנית ופאדו פורטוגזי.
באופן מסוים הושפעה היצירה הטרופיקליסטית גם מעקרונות הקונקרטיזם, זרם אמנותי שהתפתח בשנות ה-50 והתווה עקרונות של רציונליזם, הפרדה בין צורה ותוכן ועיסוק בשפה כבחומר. כך, נהגה הטרופיקליה בטקסטים השירים כבאלמנט פלסטי ויצרה בהם משחקי מילים.
ביקורת

הטרופיקליה נראתה בעיני מבקריה כתנועה מעורפלת וחסרת ממשות פוליטית, בשונה מביטויי התנגדות אמנותיים אחרים שהיו ברורים וחד-משמעיים. אכן, אמני הטרופיקליה, בדרך כלל, לא היו מעוניינים בהבעת התייחסויות פוליטיות ואידאולוגיות ישירות, אבל אין לטעות ולסבור משום כך כי הם לא חשו מעורבות ולא גילו עניין בחברה שבה חיו. ההפך הוא הנכון: הם האמינו כי החוויה האסתטית חשובה כשלעצמה וכי אותה חוויה עצמה מהווה כלי לשינוי חברתי.
במהלך שנות ה-60 התגבשו במוזיקה הפופולרית הברזילאית שלושה זרמים עיקריים: הראשון הובל בידי אמנים שהמשיכו את מורשת הבוסה נובה ועסקו במוזיקה שהייתה לה זיקה לסמבה ולג'אז (למשל - שיקו בוארקי). הזרם השני ניתן לתיאור כזרם שירי מחאה, והיה לו עניין מצומצם יותר בדיונים אודות מוזיקה כשלעצמה ועניין רב יותר בשימוש בשיר ככלי ביקורת פוליטי וחברתי (בקבוצה זו ניתן למצוא למשל את ז'ראלדו ונדרה). הזרם השלישי הקדיש עצמו להתנסויות וחדשנויות מוזיקליות ואסתטיות והוא מורכב מאמני הטרופיקליה (וגם מועדון פינת הרחוב).
תחת שלטון הדיקטטורה, צעירי אותה תקופה וגם האינטלקטואלים שלה נטו לדחות את העמדה הטרופיקליסטית וראו באמניה תמהונים; קייטנו ולוזו הצעיר, צריך להזכיר, ספג מן הקהל באוניברסיטאות יותר עגבניות משאפשר לדמיין. דווקא השלטונות הם שהשכילו להבין את רוחה של הטרופיקליה ואת העוצמה הצפונה בחתרנותה, וכך, עד סוף שנות ה-60 נעצרו ולוזו וז'יל ואחר כך נאלצו לגלות לאירופה למשך מספר שנים. רק עשורים אחר כך, ואחרי שלא התקיימה עוד, הובנו רעיונותיה של הטרופיקליה, והיא חדלה להיות מושא ללעג.
טרופיקליה עכשיו

אמנות הטרופיקליה לא זכתה להצלחה מסחרית מסחררת מחוץ לברזיל, אך היא מוזכרת כמקור השפעה על מוזיקאי רוק כדייוויד ביירן, בק, קורט קוביין, ארטו לידזי ונלי פורטדו וכן של הרכבים ומוזיקאים מהדור הצעיר בברזיל (פאטו פו לדוגמה). מספר אוספי טרופיקליה יצאו בשנים האחרונות על גבי תקליטורים. העניין המחודש בטרופיקליה גבר גם לאחר שב-2002 פרסם קייטנו ולוזו ספר עב כרס בשם "אמת טרופית: סיפורה של המוזיקה והמהפכה בברזיל". הספר, המספר את סיפור הטרופיקליה, תורגם לאנגלית. הטרופיקליה היא גם נושאן של תערוכות אמנות פלסטית המוצגות בגלריות ובמוזיאונים ברחבי העולם.
בין אמני הטרופיקליה

קייטנו ולוזו
ז'ילברטו ז'יל
להקת אוס מוטנטס: ריטה לי, סרז'יו דיאז וארנלדו בטיסטה
גל קוסטה
מריה בתניה
ז'ורז' בן
טום זה
גויירמה ארוז'ו
ז'ורז' מאוטנר (מוזיקאי, סופר, שחקן)
ז'וליו מדליה (מעבד ומנצח)
רוז'ריו דופראט (מנצח)
ליז'יה קלארק (ציירת ואמנית מיצבים ברזילאית)
ראו גם

רוק ברזילאי
מוזיקה פופולרית ברזילאית
טריטיום

מיקום איזוטופ הטריטיום הלא יציב מתוך רשימת האיזוטופים של מימן
טְרִיטְיוּם הוא איזוטופ של מימן שגרעינו מכיל פרוטון ושני נייטרונים, כלומר יש לו מסה אטומית של 3. סמלו הכימי של הטריטיום הוא 3H או T‏.
הטריטיום הוא איזוטופ רדיואקטיבי הפולט קרינת בטא נמוכת אנרגיה עד מקסימום אנרגיה של 18 קילו-אלקטרונוולט ובעל זמן מחצית חיים בן 12.2 שנים.
תהליך התפרקות הטריטיום נתון ע"י:
 _{1}^{3}T\to _{2}^{3}He+e^{-}+{\bar {\nu }}_{e}
את הטריטיום גילו הפיזיקאים פול הרטק (Paul Harteck), מ.ל. אוליפנט (M.L. Oliphant) וארנסט רתרפורד ב-1934, כאשר הם הפציצו דאוטריום, בגרעיני דאוטריום בעלי אנרגיה גבוהה.
טריטיום נוצר באופן טבעי בשכבות הגבוהות של האטמוספירה כתוצאה מתגובה בין הקרינה הקוסמית ואוויר. כמו כן טריטיום נוצר כתוצאה מתגובות גרעיניות בכורים לייצור חשמל וכן מפיצוץ פצצות גרעין. ניתן ליצור טריטיום גם מפירוק 6Li בכורים גרעיניים המיועדים לכך. בברית המועצות כורים לייצור טריטיום נבנו בהובלת פיוטר ספיבק. בארצות הברית ייצורו בוצע באתר Savannah River Site ובהמשך עבר לאתרים אחרים. היקף הייצור בארצות הברית ירד בהדרגה לרמה של 16 ק"ג בשנת 2023.
השימוש העיקרי בטריטיום הוא בפצצות גרעיניות, בהן הוא משמש כ'נפץ' לתגובה התרמו-גרעינית. כמו כן, הוא משמש במדעי החיים כסמן גרעיני למחקר ביוכימי. התמרת המימן שבתרכובת מסוימת, המהווה חומר מוצא לתגובה הביוכימית הנחקרת, בטריטיום, תאפשר לנטר את הצטברות החומר ברקמות, בתאים, ובאברונים מסוימים, באמצעות מדידת עוצמת קרינת הבטא הנפלטת מהם בפרקי זמן קצובים.
שימוש נוסף בטריטיום הוא כמקור אנרגיה להתקנים פולטי אור במקומות בהם לא ניתן לשלב סוללות או מקור חשמל אחר. הקרינה המתפרקת בדעיכת הטריטיום נבלעת בחומרים פלואורסצנטיים ומעוררת אותם לרמות אנרגיה גבוהות. פליטת הקרינה מחומר פלואורסצנטי נעשית בתחום האור הנראה וכך ניתן לייצר שלטים זוהרים מסוגים שונים (וסתים, מכשירי מדידה שונים כגון מדי לחץ, שעוני יד, שלטי סימון, וכן כוונות לילה לרובים) ללא מקור חשמל.
הערות שוליים

↑  מונחון IUPAC, המקובל בקרב הכימאים, מכיר גם ב-"T" כסימול לטריטיום, אך הסימון 3H מועדף.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551114805171  GND: 4186243-0  LCCN: sh85137936  NDL: 00573323
יהושע הלורקי

הירונימוס דה סנקטה פידה, נולד יהושע הלורקי (בלטינית: Hieronymus de Sancta Fide ‏; מת סמוך ל-1419) היה רופא והוגה קתולי ספרדי, יהודי מומר. יוזם ויכוח טורטוסה.