כיב עיכולי
טיפול > תרופות המעכבות חומצה

נוגדי חומצה (Antacids) – כגון Tums (שמות אחרים: Mylanta, Maalox, Gaviscon) – תרופות אלו מנטרלות את החומצה ונלקחות כשעה או שלוש שעות לאחר האוכל כדרך להפיג תחושות של דיספפסיה. תרופות אלו הן תרכובות של אלומיניום הידרוקסיד או מגנזיום הידרוקסיד, במרבית המקרים, או לחלופין קלציום קרבונט וסודיום ביקרבונט. כל אחת מהתרופות האלו יכולה להביא לתופעות לוואי כתלות בחומר הקיים בה - כך למשל, אלומיניום הידרוקסיד יכול לגרום לעצירות ולאובדן של זרחן, וכן להביא לפגיעה במערכת העצבים, בעוד שמגנזיום הידרוקסיד יכול להביא לצואה רכה ואסור לשימוש אצל חולים עם אי ספיקת כליות כרונית לאור חשש מיתר מגנזיום בדם. תרכובות מסוג סודיום ביקרבונט עלולות לגרום לבססת מטבולית, בעוד שתרכובות מסוג קלציום קרבונט עלולות להביא לתסמונת הנקראת Milk-alkali syndrome. תסמונת זו מאופיינת ביתר סידן בדם ויתר זרחן בדם עם סיכוי ליצירת אבני כליה ואי ספיקת כליות. היא נקראה כך כי נמצא שבמטופלים שסבלו מכיבים ונהגו לצרוך חלב ונוגדי חומצה צריכת יתר - התפתחה התסמונת האמורה.
תרופות מקבוצת חוסמי הקולטן H2 ‏ (H2 receptor antagonists) – כגון Cimetidine, Ranitidine, Famotidine, Nizatidine: תרופות אלו פועלות על ידי היקשרות לרצפטור להיסטמין כאנטגוניסט להיסטמין, ועל ידי כך מביאות לירידה משמעותית בהפרשה של חומצה. הטיפול באמצעות תרופות אלו כיום נעשה בעיקר במצבים שיש כיב פעיל, וכן יחד עם אנטיביוטיקה שמטרתה הכחדת החיידק H. pylori. תופעות הלוואי של תרופות אלו כוללות תופעות לוואי אנטי-אנדרוגניות המתבטאות בגניקומסטיה (רקמת שד אצל הגבר, זוהי תופעת לוואי הפיכה) וכן אין-אונות, בעיקר אצל מטופלים המקבלים מינון גבוה של תרופות אלו ולאורך זמן רב. תרופות אלו פועלות על ציטוכרום P450 בכבד ומעכבות אותו ולכן אנשים המקבלים תרופות אחרות כגון קומדין או פנטואין למשל, צריכים להיות מנוטרים. תופעות לוואי נדירות אך הפיכות כוללות בלבול ועליה ברמות של אנזימי כבד, קראטינין ופרולקטין, כמו גם פאנציטופניה (ירידה של כל שורות הדם), אנמיה ומיעוט טסיות בדם.
מעכבי משאבות פרוטונים (Proton pump inhibitors, ובראשי תיבות: PPI) – כגון Omeprazole, Lansoprazole, Rabeprazole, Pantoprazole, Esomeprazole ובשמותיהן המסחריים – אומפרדקס, לוסק, לנטון, נקסיום – תרופות אלו נקשרות באופן קוולנטי ומעכבות באופן בלתי הפיך את משאבת מימן אשלגן. תרופות אלו הן התרופות היעילות ביותר כיום לעיכוב הפרשת חומצה, ומביאות לעיכוב וירידה בהפרשת חומצה של מעל 95% לאחר נטילה של שבוע. זמן מחצית החיים של תרופות אלו הוא 18 שעות בערך, ולכן רמות החומצה חוזרות לקדמותן תוך יומיים עד חמישה ממועד הפסקת נטילת התרופה. כדי למקסם את פעילותן, יש לקחת את התרופות האלו לפני האוכל – בעיקר בבוקר, על קיבה ריקה, למעט תרכובות עם שחרור מושהה. אצל חולים שנטלו תרופות אלו נמצאו רמות קלות עד בינוניות של היפרגסטרינמיה (עליה ברמות גסטרין בדם) עם זאת לא נמצא קשר בין נטילת תרופות אלו לבין היווצרות של קרצינואיד. אחת מתופעות הלוואי שתוארה היא תהליך של ריבאונד בהפרשת החומצה לאחר הפסקת נטילתן, כלומר יתר הפרשת חומצה לאחר הפסקת נטילת תרופות אלו, המתבטאת בתלונות מחודשות על דיספפסיה או על רפלוקס – תלונות אלו תוארו אצל חולים ללא עדות להדבקה בחיידק H. pylori. על כן, ההמלצה היא להפחית בהדרגה את השימוש בתרופות אלו או להחליפן לתרופות מקבוצת חוסמי הקולטן H2. (אצל חולים עם הדבקה של H. pylori, תופעות הריבאונד האלו אינן מתרחשות לאור הירידה בהפרשת החומצה תחת הדבקה ב-H. pylori). תרופות אלו מעכבות גם את הציטוכרום P450 ולכן שימוש לאורך זמן יחד עם תרופות כגון קומדין, פנטואין ואחרות צריך להיות מנוטר. אחת התופעות שנצפתה בשימוש בתרופות PPI היא עלייה בשכיחות של דלקת ריאות בקהילה וכן הידבקות בקולוסטרידיום דיפיצילה. תופעה נוספת כרוכה בשימוש משולב של תרופות אלו יחד עם פלביקס – הן PPI והן פלביקס מתחרות על אותו מיקום בציטוכרום P450, ועובדה זו הביאה לעלייה בשכיחות של אירועים קורונריים. עם זאת, ההמלצה הקיימת כיום היא לשלב בין תרופות אלו במידה והמטופל נזקק הן לפלביקס והן ל-PPI, אולם ליטול אותן במרווח של 12 שעות האחת מהשנייה.
תרופות נוספות – בהן סוקרלפט (Sucralfate), תרכובת שפועלת על ידי היקשרות לאזורי כיב פעיל ויצירת הגנה עליהם כמו גם עידוד ייצור של פרוסטגלנדינים והפרשת ריר וביקרבונט. אין לתת תרופה זו לחולים הסובלים מאי ספיקת כליות כרונית. תרכובות המכילות ביסמוט – כגון Bismuth subsalicylate (שם מסחרי בארץ: "קל-בטן") – פועלות באופן לא ידוע לצורך ריפוי הכיב, וכן משמשות להקלת תסמינים שונים במערכת העיכול. תופעות לוואי כוללות צואה שחורה, עצירות והשחרה של הלשון. תרופות אלו משמשות בין היתר בטיפול נגד החיידק H. pylori. אנלוגים לפרוסטגלנדינים כגון מיסופרוסטול (שם מסחרי: ציטוטק) הן תרופות הפועלות על מנגנון הריפוי עצמו, בדומה לפרוסטגלנדינים. תופעות לוואי כוללות בעיקר שלשול, והן אינן מאושרות לשימוש אצל נשים בהריון כי הן מביאות להתכווצויות רחמיות ולהפלה.