stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טום קרפר
הערות שוליים

↑  "Navy Submarine to Bear Delaware's Name," Wilmington (Delaware) News Journal, 19 Nov 2012
↑  ניו יורק טיימס והארץ, הסנאט בארה"ב אישר את השארת השגרירות בירושלים; שלושה התנגדו, בהם וורן וסנדרס, באתר הארץ, 5 בפברואר 2021
↑  By BURGESS EVERETT, Party unites around Blunt Rochester after Carper announces retirement, POLITICO, ‏05/22/2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177191008  ISNI: 0000 0000 4371 3714  LCCN: no95006823  SNAC: w6gq7qrm  US Congress: C000174  VIAF: 38956143   WorldCat (עם VIAF): 38956143
דבי סטייבנו

דבורה אן "דבי" גריר סטייבנו (באנגלית: Deborah Ann "Debbie" Greer Stabenow; נולדה ב-29 באפריל 1950), היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת מישיגן משנת 2001 עד לינואר 2025.
ביוגרפיה

סטייבנו נולדה בגלדווין שבמישיגן, עיירה הממוקמת בצפון המדינה. אמה היא אנה לבית הולמרק, ואביה הוא רוברט גריר. היא גדלה בקלייר, עיירה הנמצאת מערבית לגלדווין, ולמדה לתואר ראשון באוניברסיטת המדינה של מישיגן ב-1972 וכן לתואר שני בעבודה סוציאלית ב-1975.
בשנת 1979 נבחרה לחברה בבית הנבחרים המדינתי של מישיגן וכיהנה בו עד 1990, והייתה לאישה הראשונה אשר עמדה בראש בית מחוקקים זה. לאחר מכן כיהנה בסנאט של מדינת מישיגן עד 1994. באותה שנה ב-1994 התמודדה בפריימריז הדמוקרטים כדי לזכות במועמדות למושל המדינה, אך הפסידה בהם ולבסוף נבחרה למועמדת לסגן המושל. בסופו של דבר המועמד הדמוקרטי, הווארד וולפ, יחד עמה, הפסיד ליריבו הרפובליקני.
ב-1996 החליטה להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-8 של מישיגן. היא הביסה את יריבה הרפובליקני, חבר הקונגרס המכהן דיק קרייזלר, ונבחרה לשרת כחברה בבית הנבחרים. היא נבחרה בשנית ב-1998. בשנת 2000 לא רצה לכהונה שלישית נוכח שאיפתה לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן ספנסר אברהם. היא ניצחה בפריימריז הדמוקרטים ללא תחרות, וגברה על יריבה הרפובליקני בבחירות הכלליות לאחר מרוץ צמוד. סטייבנו נבחרה בשנית לכהונה שנייה ב-2006,לכהונה שלישית ב-2012, וכן לכהונה רביעית ב-2018.
בסנאט היא כיהנה כיושבת ראש הוועדה לחקלאות בשנים 2011–2015. עם פרישתו של הסנאטור הוותיק קארל לוין בינואר 2015, הפכה סטייבנו לסנאטורית הבכירה ממדינת מישיגן.
בינואר 2023, הודיעה כי אינה מתכוונת להתמודד לכהונה נוספת בבחירות 2024 ולסיים את תפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-119 בינואר 2025.
חיים אישיים

סטייבנו היא גרושה בשנית. מנישואיה הראשונים יש לה שני ילדים, היא התגרשה לראשונה ב-1990.
ב-2003 התחתנה עם טום אטנס, מנהל בכיר בתחום הרדיו בארצות הברית, הצעיר ממנה ב-10 שנים. הם התגרשו ב-2010.
היא מתודיסטית באמונתה.
היא הופיעה בהופעת קמע בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק", כאשר זה צולם במישיגן.
הערות שוליים

↑  Price, Deb; Hurst, Nathan (20 ביולי 2011). "Hoekstra: Senate campaign will focus on smaller government, less spending". Detroit News. אורכב מ-המקור ב-20 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  TV6 News Team, Sen. Stabenow will not seek re-election in 2024, https://www.uppermichiganssource.com, ‏2023-01-05 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5624 009X  LCCN: no2011125502  SNAC: w6hr4q99  US Congress: S000770  VIAF: 181760877   WorldCat (עם VIAF): 181760877
תמיר ידעי

| --- | --- |

אלוף תמיר ידעי, 2021
 לידה:  16 בדצמבר 1969 (בן 55) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 13   מפקד יחידת אגוז   מפקד עוצבת ברעם   מפקד חטיבת גולני   מפקד עוצבת אדום   ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ   מפקד אוגדת איו"ש  מפקד המרכז לאימוני מפקדות   מפקד פיקוד העורף   מפקד פיקוד המרכז   מפקד זרוע היבשה  צה"ל סגן הרמטכ"ל
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מבצע עלות השחר  מבצע מגן וחץ  מבצע בית וגן  מלחמת חרבות ברזל
 
תמיר יָדַעִי (נולד ב-16 בדצמבר 1969) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף, המשרת כסגן הרמטכ"ל. שימש כמפקד זרוע היבשה, מפקד פיקוד המרכז, מפקד פיקוד העורף, מפקד המרכז לאימוני מפקדות, מפקד אוגדת איו"ש, ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, מפקד אוגדת אדום, מפקד חטיבת גולני ומפקד יחידת אגוז.
קריירה צבאית

ידעי התגייס לצה"ל בשנת 1988, ושובץ בגדוד 51 בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 51 ומונה למפקד מחלקה, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון, בין השאר בהתקלות עם חוליית מחבלים, שהתרחשה במרץ 1991, בוואדי מוזלם הסמוך לכפר ראמיה שבלבנון. הייתה זו ההתקלות הראשונה שלו, אולם מפקד הגדוד, ארז גרשטיין, שנילווה אל הכוח נסך בו ביטחון, והוביל את הכוח להסתערות על שלושת המחבלים שנהרגו מטווח קצר. בהמשך שימש כקצין המבצעים הגדודי. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד 51. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 12. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני. לאחר מכן מונה לראש לשכת סגן הרמטכ"ל, אצל האלופים מתן וילנאי ושאול מופז. בסיום התפקיד יצא ללימודים בפו"ם.
ב-1 במרץ 1998 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13, במהלך התפקיד הוביל כוח במרדף אחר מחבל מארגון החמאס בגזרת חברון, ונפצע בהיתקלות, כתוצאה מן הפציעה סיים את תפקידו כמפקד הגדוד בשנת 1999. לאחר שהחלים מונה בשנת 2000 למפקד יחידת אגוז, והוביל אותה בלחימה בין היתר במבצע חומת מגן, ובכלל זה בכיבוש המוקטעה ברמאללה. בתפקיד זה שירת עד שנת 2002.
ב-3 ביוני 2002 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם, ושימש בתפקיד עד שנת 2004. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור ל"ב (2004–2005). ב-4 בספטמבר 2005 מונה למפקד חטיבת גולני, ופיקד על החטיבה בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה, ובכלל זה במהלך קרב בינת ג'בייל בו פגעו לוחמי החטיבה בכארבעים מחבלי חזבאללה, בתום הקרב הוביל את חילוץ שמונת ההרוגים מגדוד 51. לאחר המלחמה החליט על חידוש "מרוץ גולני" מהחרמון ועד אילת, כדי להשיב את המוראל ולחזק את החיילים, וזאת לאחר מספר שנים של הפסקה עקב אילוצים תקציביים ומבצעיים. בתפקיד זה שירת עד 27 באוגוסט 2008. לאחר עשרים שנות שירות בחטיבת גולני, יצא לשנת לימודים.
ב-1 ביולי 2009 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת אדום. באוגוסט 2011 פיקד על כוחות צה"ל והימ"מ שהוזנקו לגזרת האוגדה בעקבות מתקפת הטרור בדרום ישראל, בו חדרו מחבלים דרך סיני, ורצחו 6 אזרחים, שוטר וחייל ופצעו עוד כ-30 אזרחים, והוביל את הפעילות בשטח שהביאה להרג המחבלים. את תפקידו סיים ב-7 בספטמבר 2011. בשנים 2011–2013 שירת כראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ. ב-4 באפריל 2013 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ופיקד עליה בין היתר במבצע שובו אחים, בתפקידו שימש עד 5 באוגוסט 2015. בסיום התפקיד יצא ללימודים. לאחר מכן מונה למפקד המרכז לאימוני מפקדות, והשתתף בהקמת בית הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי, שלימים נקרא פיקוד ההכשרות והאימונים.
ב-2 בפברואר 2017 הועלה לדרגת אלוף וב-5 בפברואר נכנס לתפקידו כמפקד פיקוד העורף, ושירת בתפקיד עד 19 במאי 2020, בין היתר במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-14 ביולי 2020 מונה למפקד פיקוד המרכז, תפקיד בו שירת עד 11 באוגוסט 2021. ב-12 באוקטובר 2021 מונה למפקד זרוע היבשה. הוא שירת בתפקיד זה במלחמת חרבות ברזל, וב-12 בדצמבר 2024 סיים שירותו בתפקיד זה.
לאחר הבחירה באייל זמיר לתפקיד הרמטכ"ל, כמחליפו של הרצי הלוי, מונה ידעי לסגנו. ב-6 במרץ נכנס לתפקידו.
חיים אישיים

ידעי גדל בשיכון עליה בכפר סבא. הוא נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במדעי המדינה ולימודי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בביטחון לאומי מהמכללה לביטחון לאומי, ותואר שני נוסף במנהל עסקים מהמרכז האקדמי פרס. בוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר מחזור 2016.
לקריאה נוספת

אילן כפיר, האדמה רעדה - 33 ימים, לבנון 2006, תל אביב: ספרית מעריב והוצאת כתר, 2006, עמ' 155-137
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, עמ' 259-254, מסת"ב 9654824310
עשהאל לובוצקי, מן המדבר והלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2008, עמ' 91-58, מסת"ב 9789654827256
אהוד ערן, תמצית געגוע: סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007, מסת"ב 9655116824
הערות שוליים

↑  אהוד ערן, תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, ידיעות ספרים, 2007, עמודים 131-130
↑  תמיר ידעי, רזי ארז: עשור לנפילתו של ארז גרשטיין, במחנה, 27 בפברואר 2009
↑  עמוס הראל, ראש השנה האחרון בעיישיה, הארץ, 10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש
↑   עמוס הראל, ההיתקלות בדרום הר חברון חושפת את הכוח החדש בגדה - הסלפים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2013
↑  עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, הוצאת כתר, 2005, עמודים 230-229
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, המלחמה השביעית, תל אביב: ידיעות ספרים, 2004, עמוד 241, תמיר ידעי: "לאחר פיגועי מרץ, החיילים שלי היו מוכנים לכבוש את המוקטעה גם עם אם-16 ומחסנית"
↑  אמיר בוחבוט, מחירו של המוסר הצה"לי, באתר nrg‏, 28 ביולי 2006
↑  מוריה בן-יוסף, הרמטכ"ל שהתפטר, האלוף שהמשיך הלאה והקמ"ן שהתאבד, "ישראל דיפנס", 11 ביולי 2011
↑  בתגובה לפיגועים בדרום: תקיפה נרחבת של מטרות טרור ברצועת עזה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 19 באוגוסט 2011
↑  אמיר בוחבוט‏, הדור הבא במטכ"ל: שיבוצים חדשים לתתי-האלופים, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2012
↑  מערכת אתר צה"ל, הרמטכ"ל גנץ החליט על סבב מינויי תא"לים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 29 באוקטובר 2012
↑  עמיחי אתאלי, מפקד חדש לאוגדת יהודה ושומרון, באתר nrg‏, 4 באפריל 2013
↑  מערכת אתר צה"ל, מבצע "שובו אחים": מאמצי חיפוש ממוקדים צפונית לחברון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 21 ביוני 2014
↑   תמיר ידעי מונה למפקד פיקוד העורף, באתר צה"ל, 2 בפברואר 2017
↑  קובי פינקלר, מפקד חדש לפיקוד המרכז: האלוף תמיר ידעי, באתר ערוץ 7, 14 ביולי 2020
↑  עוזי ברוך, הרמטכ"ל כוכבי ללוחמים ביו"ש: לא נקבל קלות דעת, באתר ערוץ 7, 11 באוגוסט 2021
↑  יואב זיתון, מינויים חדשים במטכ"ל: ראש אמ"ן, פיקוד דרום ומרכז, באתר ynet, 11 בפברואר 2021
↑   "עלייה מתמשכת ברצון לשרת בקרבי. באוגוסט האחרון – הנתונים הגבוהים ב-7 השנים האחרונות", באתר צה"ל, 12 באוקטובר 2021
↑  יואב זיתון, שר הביטחון כ"ץ החליט: האלוף תמיר ידעי יהיה סגן הרמטכ"ל, באתר ynet, 14 בפברואר 2025
↑   מערכת את"צ, אלוף תמיר ידעי נכנס לתפקידו כסגן הרמטכ"ל, באתר צה"ל, 6 במרץ 2025
ידעי (מימין) עם אהוד ברק, בני גנץ וטל רוסו במתקפת הטרור בכביש 12 ב-2011
מפקד עוצבת האש ירון פינקלמן (במרכז) מסביר לידעי (מימין) ולרמטכ"ל אביב כוכבי (משמאל) על מבצע חלוקת המזון של העוצבה בבני ברק, בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, 2020
ידעי בתפקיד מפקד זרוע היבשה, בכנס פתיחת המחזור הראשון של תוכנית עילית חדשה לפיקוד קרבי, יוני 2023
תלמיד חכם

ביהדות, תלמיד חכם (במקור: תלמיד חכמים) הוא יהודי שלמד מחכמים רבניים, ולו ידע ובקיאות בספרות התורנית. כיום, נוהגים לכנות כך אדם שבקיא היטב בתלמוד ובהלכה.
הביטוי

צורתו המקורית של הביטוי, המופיעה בכתבי יד, היא "תלמיד חכמים". במקורו שימש הביטוי לכינוי אדם שעבר את שלב לימודו הראשוני ("צורבא מרבנן") אך עדיין לא הגיע לדרגת 'חכם', והוא עדיין רק "תלמידם של חכמים". לאחר מכן התרחב הביטוי, והוא שימש לתיאור כל אדם שנחשב לבן-תורה מובהק.
כפי שמציין אליקים ויסברג מקור הצירוף "תלמיד חכם" הוא גזירה לאחור של הצירוף "תלמידי חכמים", כלומר תלמידים של חכמים. המילה חכם משמשת כסומך ולא כשם תואר.
על דרך דרש, יש שפירשו את הביטוי "תלמיד חכם", על סמך כינויה של התורה כ"חכמה", כאדם שלמד תורה עד שיכול להיקרא תלמיד של התורה עצמה.[דרוש מקור]
הגדרתו

בהקשר להגדרתו מופיע בתלמוד (שבת קיד א):
דברים אלו מהווים הגדרות שונות למהותו של תלמיד חכם, ולמעשה מנפקות רמות שונות בתוך הביטוי הכללי "תלמיד חכם".
הגדרתו > הנהגתו

בתלמוד נאמר: "ואמר רבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן: כל תלמיד חכם שנמצא רבב על בגדו חייב מיתה" (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ד, עמוד א').
בחובתו של תלמיד חכם להישמר שבעתיים בכל דרכיו הנהגותיו ומעשיו שלא יתפרשו כחילול שם שמיים.
חייב לחזור כל הזמן על לימודו ש'דברי תורה קשה לקנותם ככלי כסף וכלי זהב וקל לאבדם כזכוכית'. וישנו איסור חמור לשכוח התורה שנאמר (דברים ו. יב): "הישמר לך ושמור נפשך מאד פן תשכח".
בתלמוד מתאר רבי בנאה מאפיינים אחדים לדרכיו של תלמיד חכם:
חלוקו צריך להסתיר את כל בשרו, ושטליתו צריכה להסתיר את חלוקו, עד שלא נראה אלא טפח בלבד.
2/3 משולחנו צריך להיות מכוסה במפה, ועל השליש הנותר חשוף מגישים קערות וירק.
מתחת למיטתו נמצא אך ורק סנדלים בקיץ, ואך ורק נעליים בחורף.
בתלמוד: צורבא מרבנן

בתלמוד מופיע הביטוי "צורבא מרבנן", מספר פעמים, ככינוי של תלמיד חכם.
תלמיד חכם באמנות

המושג תלמיד חכם הגיע אף לאמנות. כך לדוגמה, צייר הצייר יוזף ישראלס ציור שכונה "תלמיד חכם".
בספרות: ראו את סיפורו של ש"י עגנון: שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו.
ראו גם

תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם
שימוש תלמידי חכמים
דבקות בתלמידי חכמים
תלמיד חכם שסרח
רב
לקריאה נוספת

ד"ר מיכל רוזנברג, מיכל רוזנברג, מפגשים מתוחים בין חכמי בית המדרש לבין חכמי הלב בספרות חז״ל, רעננה: מכון מופ"ת, 2017.
הערות שוליים

↑  בלשוננו לעם ה'תשנ"א, ראו כאן
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף נ"ז, עמוד ב'
↑  ראו: 

במסכת תענית, ד, ע"א "האי צורבא מרבנן" ופירש רש"י: "צורבא מרבנן: בחור חריף.... תלמיד חכם זקן לא קרי צורבא, אלא ההוא מרבנן קרי ליה"

ועוד...
↑  בספר, מנתחת חמש אגדות תלמודיות המספרות על מפגשים בין חכמים שעיקר גדולתם בלימוד התורה, ובין אנשים אחרים שלא נמנו עם חובשי בית המדרש (עמוד 7). האגדות נועדו לעורר את מודעותם של החכמים (ותלמידי החכמים) ולהתריע בפניהם בעקיפין, שלא להתכנס לתוך עצמם ולא להתנשא על מי שאינו שייך לקהלם. אדרבה, הן מציעות לחכמים (ולתלמידיהם) לקבל בכבוד ובענווה את האחרים, שכן הדעות הקדומות שלהם אינן מאפשרות להם להבחין באיכויותיהם המיוחדות. מידת הענווה מתגלה כעומדת בתשתית הדת, המוסר והחברה היהודית, וכל אחד מן הסיפורים המובאים בקובץ זה נותן לה ביטוי על פי דרכו (עמוד 9)  עצם הפגשת חכמים (ותלמידי חכמים) עם אנשים בעלי מוסר גבוה, שאין גדולתם בתורה, יוצרת מכנה משותף ערכי בין כל הסיפורים, והוא ערך הענווה בפני הבריות. ערך זה הוא השתקפות הענווה של האדם כלפי האל, שבלעדיה אין אמונה ואין משמעות לתורה ולמוסרה. מכאן שהענווה היא תנאי קודם לכל מעשה דתי ומוסרי, ובכלל  זה אף הלימוד. האגדות מכוונות ליצירת מיזוג המרחיב ומעמיק את גבולותיהם של המכנים הרעיוניים המשותפים לכל עם ישראל על שכבותיו – תורה, צדק, אהבה וחסד, ומשייכות את כולם לחברה אחת, מבלי לבטל את השוני ומבלי להתעלם מן ההדגשים החברתיים והתרבותיים הייחודיים המבדילים את מרכיביה אלה מאלה. (עמוד 11)
טים שיהי

טימותי פטריק שיהי (באנגלית: Timothy Patrick Sheehy, נולד ב-18 בנובמבר 1985) הוא כבאי אוויר, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מונטנה מאז 2025. הוא נבחר לראשונה לסנאט האמריקאי ב-2024, כאשר גבר על הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ון טסטר. כאיש עסקים, הוא הקים את "Bridger Aerospace", חברה לכיבוי אש אווירית וניהול שריפות.
ביוגרפיה

שיהי נולד במחוז רמזי שבמינסוטה, שבסמוך לסיינט פול. הוא למד באקדמיית סנט פול, וסיים את לימודיו ב-2004.
צבא

לאחר התיכון, שיהי החל ללמוד באקדמיה הימית האמריקאית, וסיים את לימודיו ב-2008. והצטרף ליחידת אריות הים.
בעבר שיהי טען שכדור נתקע בזרועו במהלך קרב באפגניסטן ב-2012 וכי חשד שהפציעה נבעה מירי דו-צדדי. לכן הוא לא דיווח על התקרית בזמן אמת כדי להגן על חבריו ליחידה. אבל ב-2015 טען שהפציעה נבעה מתאונה בפארק הלאומי גליישר. שיהי עזב את השירות הפעיל ב-2014 והשתחרר מהצבא ב-2019. הוא טען כי שוחרר בנסיבות רפואיות, אך אין לכך הוכחה רשמית.
בשנת 2015 הוענק לשיהי כוכב ארד ולב הארגמן, על ידי חבר הקונגרס ריאן זינקי.
עסקים

בשנת 2014, שיהי הקים את חברת Bridger Aerospace. המטה שלה שכן בבלגרד, מונטנה, והחברה סיפקה שירותי כיבוי אש אווירי ב-24 מדינות ובשני מחוזות קנדיים. עם הקמת החברה, שיהי היה הטייס היחיד שלה, הפעיל מטוס אחד וסייע לחוואים במעקב אחר בקר. בשנת 2024, שיהי התפטר מתפקיד המנהל הכללי, על מנת להתמקד בקמפיין שלו בסנאט. בשלב זה החברה עמדה בפני מצב פיננסי קשה: היא הפסידה 77.4 מיליון דולר ב-2023 ו-20.1 מיליון דולר בארבעת החודשים הראשונים של 2024.
בשנת 2020, שיהי הקים את חברת בקר קטנה עם גרג פוטנם (אף הוא בוגר אריות הים), שעסקה סיוע לחקלאים.
שיהי כיהן במועצת המנהלים של המרכז לחקר נכסים וסביבה (PERC) שבבוזמן. מרכז זה הוא צוות חשיבה ללא מטרות רווח ולמען "סביבת שוק חופשי". הוא התפטר לפני שהתמודד לסנאט ולא חשף את המידע על כך, כנדרש על פי כללי האתיקה של הסנאט.
הסנאט

ביוני 2023 הודיע שיהי שיתמודד על מקום בסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית מול ג'ון טסטר מהמפלגה הרפובליקנית שכיהן כבר כשלוש כהונות. שיהי כונה "כוכב עולה" בפוליטיקה של מונטנה. הוא נחשב לאחד המועמדים העשירים ביותר שהתמודדו לסנאט. הרפובליקנים התמקדו במונטנה כדי להשיג רוב בסנאט. שיהי הוביל בסקרים לפני הבחירות, אם כי בהפרשים קטנים יותר ויותר.
הסנאט > עמדות פוליטיות

ה"דיילי מונטנן" דיווח כי שלוש העדיפויות העליונות של שיהי הן הגירה, חינוך והמשבר בגבול ארצות הברית – מקסיקו. שיהי אמר שנשים צעירות "עברו אינדוקטרינציה" בנושא הפלות הוא מתאר את עצמו כ"פרו-חיים מאוד" וגם "תומך חזק בהפריה חוץ גופית". שיהי גם מתנגד לעצם קיומה של מחלקת החינוך של ארצות הברית. הוא הציע לסגור אותה ובכך לחסוך עשרות מילארדי דולרים.
חיים אישיים

שיהי היה מעורב בתאונת מטוס ב-2019 בה היה תלמיד לטייס. המטוס התרסק לתוך בית, והרג את מדריך הטיסה ופצע אדם נוסף שהיה בבית. שיהי נפצע קל. לאחר חקירה, המועצה הלאומית לבטיחות בתחבורה קבעה שפעולות המדריך הובילו להתרסקות.
שיהי מתגורר עם אשתו, כרמן, קצינה לשעבר החיל הנחתים, וארבעת ילדיהם, הלומדים בבית, בחווה גדולה מחוץ לבוזמן.
גלוריה

ערך זה עוסק בסרט מתח אמריקאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט המקורית
 בימוי:  ג'ון קסאווטס
 הופק בידי:  סם שו 
 תסריט:  ג'ון קסאווטס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ינה רולנדס באק הנרי ג'ון אדמס ג'ולי כרמן
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  פרד שולר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 באוקטובר 1980
 משך הקרנה:  123 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ניו ג'רזי, ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   gloria80
 פרסים:  פרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה מועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית שחקנית ראשית
 דף הסרט ב־IMDb
 
גלוריה (באנגלית: Gloria) הוא סרט מתח של הבמאי ג'ון קסאווטס משנת 1980, בכיכובה של ג'ינה רולנדס. הסרט מספר את סיפורה של אשת מאפיה לשעבר אשר לוקחת תחת חסותה את בן שכניה, אשר משפחתו נרצחה בעקבות חיסול חשבונות של המאפיה. רולנדס הייתה מועמדת באותה שנה לפרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הראשית על תפקידה בסרט.
מקור הסרט הוא בתסריט אשר נכתב בידי קאסוואטס אשר לא תכנן לביים לסרט בעצמו. אולם כאשר רולנדס, אשתו, הוזמנה להשתתף בתפקיד הראשי, היא ביקשה ממנו שיהיה הבמאי.
פרסים

הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית ראשית על משחקה של רולנדס. הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה, לצד הסרט אטלנטיק סיטי.
עיבודים מחודשים

גלוריה זכה לעיבוד מחודש בשנת 1999 בבימויו של סידני לומט, כאשר אל תפקידה של גלוריה נכנסה שרון סטון. הסרט זכה לביקורות צוננות בהשוואה לגרסת המקור.
כמו כן, סרטו של לוק בסון, לאון, נחשב בעיני רבים כמושפע באופן ניכר מגלוריה, כאשר עלילת הסרט מספרת על רוצח שכיר בניו יורק אשר לוקח תחת חסותו ילדה צעירה (נטלי פורטמן בתפקידה הראשון) שמשפחתה חוסלה בידי שוטר מושחת.
קירסטן סינמה

קירסטן לי סינמה (באנגלית: Kyrsten Lea Sinema; נולדה ב-12 ביולי 1976) היא פוליטיקאית אמריקאית עצמאית. כיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה. טרם בחירתה לסנאט כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-9 של אריזונה.
ביוגרפיה

סינמה נולדה בטוסון שבאריזונה. היא בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת בריגהאם יאנג, ב-1999 סיימה תואר שני בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת המדינה של אריזונה, ב-2004 סיימה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת המדינה של אריזונה וב-2012 סיימה דוקטורט בעבודה סוציאלית באוניברסיטת המדינה של אריזונה. לאחר לימודי התואר השני שימשה כעובדת סוציאלית בבית ספר יסודי בפיניקס.
ב-2002 התמודדה ללא הצלחה לבית הנבחרים של מדינת אריזונה כעצמאית. ב-2004 התמודדה שוב, הפעם כחברת המפלגה הדמוקרטית ונבחרה לתפקיד, היא הייתה בכך למחוקקת הצעירה ביותר בבית הנבחרים. ב-2010 נבחרה לסנאט המדינתי. ב-2012 נבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציגת המחוז התשיעי של אריזונה והושבעה לתפקיד ב-3 בינואר 2013. בהמשך נבחרה לשתי כהונות נוספות.
סינמה פעילה בתחומי זכויות למהגרים והיא מתומכי חקיקת ה-DREAM Act למען מתן אזרחות למהגרים קטינים.
בצעירותה הייתה סינמה פעילה בתנועות אנטי-מלחמתיות, ב-2001 הייתה ממייסדי ארגון "Local to Global Justice" באוניברסיטת המדינה של אריזונה, היא קראה לסיים את הסיוע הצבאי של ארצות הברית לישראל, הקימה את הסניף המקומי באריזונה של תנועת נשים בשחור, תמכה בעורכת הדין לין סטיוארט שהורשעה בסיוע לטרוריסטים בהם לעומאר עבד א-רחמאן, ובקמפיין הפלסטיני "Palestinian Truth Tour". מאז שהתמודדה לקונגרס של ארצות הברית הביעה עמדות שונות, בהן תמיכה ביחסי ארצות הברית–ישראל ובסיוע אמריקאי לישראל. כמו כן התנגדה להסכם הגרעין עם איראן.
בנובמבר 2018 התמודדה סינמה על מושבו הפתוח של הסנאטור היוצא ג'ף פלייק, וגברה על המועמדת הרפובליקנית, חברת בית הנבחרים מרתה מקסאלי. בכך הפכה לדמוקרטית הראשונה שנבחרת לסנאט האמריקאי מטעם אריזונה מאז 1988, וכן לאישה הראשונה ולביסקסואלית המוצהרת הראשונה הנבחרת מטעם המדינה. ב-3 בינואר 2019 נכנסה לתפקידה.
בהצבעותיה מציגה סינמה עמדות מתונות ביחס לחברי מפלגתה. בעברה הייתה נחשבת לאשת שמאל מובהקת ואף אמרה על הסנאטור הדמוקרטי המתון ג'ו ליברמן שהוא "בקושי דמוקרט". מאז היבחרה לקונגרס, ניכר שדעותיה נהיו יותר ימניות בנושאים מסוימים.
סינמה הייתה אחת הדמוקרטיות היחידות שהצביעו נגד הניו דיל הירוק ונגד העלאת שכר המינימום הפדרלי ל-15 דולר לשעה. במקום זאת היא הציעה לעלות אותו רק ל-11 דולר לשעה.
היא גם התנגדה לביטול הפיליבסטר הדורש רוב מיוחס של 60% על מנת להעביר חוקים מסוימים. מאחר שלמפלגה הדמוקרטית ישנו רוב זעום בסנאט, זה נתפס כפגיעה במפלגה שלה.
רבים מן המחנה השמאלי הפוליטי תקפו את סינמה בעקבות עמדותיה על שכר המינימום והפיליבסטר, ובחודש אפריל היא העלתה תמונה לאינסטגרם שבה היא נראית שותה משקה ועונדת טבעת עם הכיתוב "F*** off" עליה.
בעקבות התמונה אשר רמזה ישירות להעלבת המבקרים שלה בגסות, אנשים רבים, כולל אנשי תקשורת מסוימים ואנשים שתמכו בה בעבר או בהווה ביקרו אותה על כך, תקפו אותה ואף הביעו מהתמונה זעזוע.
בשל התנגדותה לתוספת תקציב בסך 3.5 טריליון דולר שביקש הנשיא ג'ו ביידן להעביר כחלק מאג'נדת הפנים הכלכלית שלו הכוללת העלאת מיסים רבים על העשירים ועל חברות גדולות, נמתחה על סינמה ביקורת מן הצד הפרוגרסיבי במפלגה, והיא הייתה נתונה ללחצים, הפגנות ומתקפות אישיות רבות ברשתות החברתיות וגם לעיתים במציאות.
מבקרים רבים החלו לטעון שהיא מהווה "מכשול להתקדמות", חסרת נאמנות למפלגתה ושאכפת לה בעיקר מעצמה ולא מהבוחרים שלה.
בשנת 2022 הופיעה ברשימת טיים 100. בדצמבר 2022 הודיעה סינמה על עזיבתה את המפלגה הדמוקרטית ועל הפיכתה לסנאטורית עצמאית, בתארה את המערכת הפוליטית בארצות הברית כ"שבורה".
במרץ 2024, הודיעה כי לא תתמודד לכהונה נוספת ותפרוש מהסנאט בסוף כהונתה בינואר 2025.
חיים אישיים

סינמה גדלה כמורמונית אך היא מצהירה שהיא חסרת השתייכות דתית ("None"). היא גרושה וביסקסואלית מוצהרת.
הערות שוליים

1 2  America's Most Colorful Congresswoman: Kyrsten Sinema, אתר מגזין Elle, ‏22 במאי 2013
↑  Once she joined ‘Women in Black’ and opposed aid to Israel. And then– she ran for Congress and went to AIPAC, אתר mondoweiss, ‏1 ביוני 2012
↑  Guest post: Can Jews believe Kyrsten Sinema?, ‏/jewishjournal.com, ‏5 באוגוסט 2012
↑  נייר עמדה בנושא ישראל, אתרה של סינמה
↑  Attacks on Sinema turn increasingly personal, ‏thehill.com, ‏4 באוקטובר 2021
↑  Kyrsten Sinema: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  Cowan, Richard; Chiacu, Doina (2022-12-09). "Kyrsten Sinema leaves Democratic Party, adding drama to tight U.S. Senate margin". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-12-09.
↑  Manu Raju, Clare Foran, Kyrsten Sinema announces she is retiring from the Senate | CNN Politics, CNN, ‏2024-03-05 (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה אריזונה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | הנרי אשורסט • ארנסט מקפרלנד • בארי גולדווטר • פול פאנין • דניס דיקונסיני • ג'ון קייל • ג'ף פלייק • קירסטן סינמה • רובן גייגו |  |
| קבוצה 3 | מרקוס סמית' • ראלף קמרון • קרל היידן • בארי גולדווטר • ג'ון מקיין • ג'ון קייל • מרתה מקסאלי • מארק קלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330648505171  GND: 1080157581  ISNI: 0000 0000 5619 3658  LCCN: n2009018085  NTA: 404999522  SNAC: w6tv5g9m  SUDOC: 14298602X  US Congress: S001191  VIAF: 83497638   WorldCat (עם VIAF): 83497638
המנורה

ערך זה עוסק במנורת שבעת הקנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
מנורת המשכן, מתוך כתב יד רוטשילד 1296
מנורת שבעת הקנים שימשה כאחד מכלי הפולחן החשובים ביותר בבית המקדש. במהלך הדורות הייתה המנורה לסמל הנושא מסרים רבים. יוחסו למנורה משמעויות רוחניות וקוסמיות וגם כוחות מאגיים. היא הייתה תזכורת לחורבן בית המקדש אך גם ביטוי של תקווה לבניינו בבוא הגאולה. בהיותה סמל חזותי המלווה את העם היהודי מימיו הראשונים, נבחרה המנורה להיות הסמל הרשמי של מדינת ישראל. אל מול משכן הכנסת ניצבת מנורת הכנסת.