stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס ווטסון (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  1792 
 פטירה:  11 בדצמבר 1882 (בגיל 90 בערך) 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אדינבורו, קולג' סנט ג'ון 
 תפקידים:  רופא 
 פרסים והוקרה:  Goulstonian Lectures (1827)  עמית החברה המלכותית 
 בן או בת זוג:  Sarah Jones (15 בספטמבר 1825–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Sir Arthur Townley Watson 
 
תוֹמָאס ווֹטְסוֹן (באנגלית: Thomas Watson;‏ 1792–11 בדצמבר 1882) היה רופא בריטי, אשר נודע בעיקר בשל תיאורו את דופק הלם המים אשר מופיע באי-ספיקת מסתם אבי העורקים. שימש נשיא הקולג' המלכותי לרופאים בין השנים 1862–1866.
ווטסון נולד בקנטיסביר, הסמוכה להוניטון שבמזרח דבון במחוז דבון. הוא למד רפואה בבית החולים ברתולומאו הקדוש ובאדינבורו, וקיבל את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת קיימברידג' ב-1825. הוא עבד כרופא בבית החולים מידלסקס ב-1827, והיה מרצה לרפואה קלינית באוניברסיטת לונדון במשך שנה. לאחר מכן עבר לקינגס קולג', שם היה מרצה לרפואה משפטית, ובשלב יותר מאוחר לעקרונות הרפואה והעיסוק בה.
בשנת 1833 תיאר לראשונה דומיניק קוריגן, רופא אירי, את המתיחה והתמט של העורקים התרדמניים במטופלים עם אי-ספיקת מסתם אבי העורקים. ווטסון המשיך לתאר את הדופק הנמוש במטופלים אלה, אשר נקרא גם על שמו.
ווטסון התפטר ממשרותיו בקינגס קולג' ב-1840 ובבית החולים מידלסקס ב-1843, וב-1859 מונה לרופא מחוץ למניין. הוא קיבל את התואר ברונט ב-1866, וב-1870 מונה לרופא מן המניין.
בשנת 1857 נבחר לשמש נשיא האגודה לפתולוגיה במשך כשנתיים, ובשנת 1859 נבחר כעמית לאגודה המלכותית. בשנת 1868 נבחר לנשיא האגודה הקלינית של לונדון.
תא צורב

אופן פעולת התא הצורב
תא צורב (Cnidocyte או Nematocytes) הוא תא המשמש להגנה ולתפיסת טרף וקיים בכל הפרטים במערכת הצורבים (אלמוגים, מדוזות וכדומה). זהו אחד התאים המורכבים ביותר בבעלי חיים, המסוגל לשגר "קליע" לעבר יצור סמוך ולהזריק לתוכו ארס.
התאים הצורבים נמצאים ברקמת האפידרמיס (שכבת העור החיצונית) של הצורב, כאשר התא מגורה, הוא משגר את צינורון הארס שבו אל המטרה. תהליך השיגור עצמו הוא אחד התהליכים המהירים ביותר בעולם החי ואורך אלפיות שנייה בודדות בלבד. במהלך התהליך נפתח תא הצריבה, צינורון הארס הארוך שמגולגל בתוכו נורה בעזרת לחץ אוסמוטי אל מחוץ לתא, חודר את עור הטרף ומחדיר לתוכו את חומרי הארס. הלחץ האוסמוטי נוצר כתוצאה ממאגר של סידן הנמצא בתוך התא ומשוחרר אל הציטופלזמה שלו בזמן הגירוי.
התא הצורב מסוגל לפעול פעם אחת בלבד, ולאחר שהוא נורה הוא מוחלף בתא אחר. בשל כך חייב התא להיות בעלי מנגנון זיהוי לטרף ולאויב, כדי לא לבזבז תאי צריבה וכדי שלא יירה אותם על עצמו. הזיהוי נעשה בעזרת תאי עצב הקשורים אל התא הצורב ומסוגלים לחוש את סביבתו הקרובה. תהליך הזיהוי הוא מורכב מאוד וירי תא צורב יתבצע רק לאחר שתאי העצב חשו בתנאים כימיים ופיזיקליים מתאימים (כמו מגע או תנועה). יעילותם של תאים אלו היא גבוהה מאד: נבדק כי תא בודד מסוגל להביא לשיתוק של פרוק רגליים קטן כדוגמת פגית של הזבוב דרוזופילה.
האדם נתקל בתאים ייחודיים אלו בעיקר במגע עם מדוזות בחוף הים. צריבה של מרבית זני המדוזה גורמת לנפיחות ולתחושת צריבה באזור שנפגע. ברוב המקרים הצריבה מהווה אי נעימות בלבד ואינה מהווה סכנת חיים לאדם. זנים מסוימים נחשבים לקטלניים יותר ועלולים לגרום למוות כתוצאה מהצריבה.
סוגים של תאי צריבה

ישנם מעל שלושים סוגים שונים של תאים צורבים, שאותם ניתן לקטלג לארבע קבוצות מרכזיות בהתאם לתפקודם:
חודרים: בעלי מבנה דמוי צלצל, חודרים את העור ומשמשים לציד והגנה מטורפים.
נדבקים: נדבקים אל הטרף מבלי לחדור את העור ולוכדים אותו. בזנים מסוימים גם מסייעים לתנועה.
עוטפים: צורתם מזכירה לאסו, הם נכרכים סביב הטרף ולוכדים אותו.
חופרים: מסייעים בהתחפרות של זנים מסוימים של צורבים.
בכל מין צורב יכולים להופיע מספר סוגים של תאי צריבה, בהתאם לצורך של אותו המין.
הערות שוליים

↑  G. Kass-Simon and A.A. Scappaticci, Jr. The behavioral and developmental physiology of nematocysts. Can. J. Zool. Vol. 80, 2002, pp 1772-1794
תא ערפל

תא ערפל, או לשכת וילסון הוא גלאי חלקיקים שהיה בשימוש נרחב בניסויי פיזיקת חלקיקים במהלך המאה ה-20.
עקבות של קרינה מייננת בתא ערפל
אופן פעולה

תא ערפל מבוסס על העיקרון שלפיו יונים יכולים לשמש כאתרי התגרענות לצורך התעבות של אדי מים, במיוחד אם האוויר נמצא במצב רוויית יתר. כאשר חלקיק טעון נכנס לתוך התא, הוא מיינן את אטומי האוויר שלאורך מסלולו, ויונים אלה גורמים להתעבות של אדי המים סביבם. כתוצאה מכך, "שבילים" של טיפות מים זעירות מציינים את המסלול שעבר החלקיק. אם מפעילים על החלקיק שדה מגנטי, ניתן לקבוע על-פי מסלולו את הסימן של המטען שלו ואת יחס המסה למטען שלו (ראו ספקטרומטר מסה).
בגרסה הראשונית שלו, היה תא הערפל מלא באדי מים, וברגע המתאים התרחשה בו התרחבות אדיאבטית, אשר ציננה את האדים וגרמה להם להתעבות.
היסטוריה

את תא הערפל בנה הפיזיקאי הסקוטי צ'ארלס וילסון, אשר חקר את היווצרותם של עננים ותופעות אופטיות באוויר לח. לצורך מחקריו אלה הוא בנה תאים שהתבססו על התרחבות אדיאבטית שגורמת להתעבות של אדים, ותוך כדי כך הוא גילה שיונים יכולים לשמש כמרכזי התעבות. בהתבסס על כך, הוא בנה את הדגם הראשון של תא ערפל ב-1911, והמצאתו זו הוכיחה את עצמה מיד כאמצעי מחקר חשוב ואף מהפכני בפיזיקה גרעינית. וילסון קיבל עליה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1927. בתא הערפל של וילסון נבדקו והוכחו קיומן ומהלכן המדויק של תגובות של אטומים עם חלקיקי-אלפא, קיום הפוזיטרון ותופעות חלקיקיות אחרות. בשל היותו המכשיר היחיד באותה תקופה שעזר לראות את החלקיקים, נקרא תא הערפל "השופט העליון של הפיזיקה הגרעינית".
עם הזמן, תא הערפל שוכלל (כך, למשל, נבנה תא ערפל אוטומטי, אשר הפעיל את עצמו כאשר מונה גייגר שהוצמד לו גילה מעבר של חלקיק), ונבנו תאים אחרים, שהתבססו על אותו עיקרון או עיקרון דומה. כך, בשנת 1936 נבנה תא הפעפוע, ובשנת 1952 - תא הבועות, שהוא גדול ויעיל יותר מתא הערפל, ואשר בסופו של דבר החליף אותו.
שן ילד שן

שן ילד שן הוא סינגל של הזמר הישראלי איתי לוי, אשר יצא לאור ב-11 באוגוסט 2020.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דידי הררי, הולחן על ידי אבי אוחיון והופק על ידי מתן דרור, כחלק מקמפיין גיוס כספים לעמותת "ילד לנשימה", שהוקמה על ידי זוג הורים לתאומים בעלי התסמונת, ופועלת למען פתרון לתסמונת קללת אונדין, הגורמת לדום נשימה בשינה. השיר הוא בלדה ים-תיכונית, בה מגלם הדובר אב הפונה לילדו.
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה בתחנות הרדיו והגיע היישר אל המקום הראשון במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של תחנת הרדיו מדיה פורסט וצבר כ-177 השמעות. השיר שהה במקום הראשון כארבעה שבועות וצעד במצעד סך של כשישה שבועות רצופים.
ביקורת

דודי פטימר מאתר מעריב אונליין סקר את השיר באופן חיובי: "מדובר בשיר מרגש של אב לבנו והביצוע המלטף והעוצמתי של לוי תפור היטב למנגינה ולמסר המועבר בצורה אותנטית וכנה". גם אתר פרוגי ציין את השיר לחיוב: "הסינגל החדש של לוי מרגש במיוחד ולא משאיר את העין יבשה. היכולות הווקאליות המדהימות שלו לצד המטרה הנעלה לגמרי עשו את העבודה וגרמו ללב שלנו להחסיר פעימה".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר פורסם בסמוך לצאתו של הסינגל ובוים על ידי יפתח שריג. בקליפ נראה לוי מקליט את השיר. נכון לספמטבר 2020, לקליפ כ-1.2 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
הערות שוליים

1 2  נועם אסולין, נוי נוריאל, למטרה נעלה: איתי לוי בשיתוף פעולה מרגש, באתר פרוגי, 11 באוגוסט 2020
1 2  דודי פטימר, ‏מלטף ועוצמתי: איתי לוי בבלדה מרגשת שכתב דידי הררי, באתר מעריב אונליין, 12 באוגוסט 2020
↑  המצעד השבועי, שבוע 33, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 36, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 38, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
1 2   איתי לוי - שן ילד שן, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:04)
| איתי לוי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מה עובר עלייך • כל העיר יודעת • שורדים אהבה • שתישרף האהבה |  |
| מיני-אלבומים | הולכת יחפה • סופה של חול |  |
| ערכים קשורים | ליאם הפקות • "הכוכב הבא" |  |
| איתי לוי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מה עובר עלייך | "כמעט שיר אהבה" • "מה עובר עלייך" • "בלילות קרים" • "ילדות של פעם" • "נשב ונדבר" • "אף אחת אחרת" |  |
| כל העיר יודעת | "יום שני" • "חוטים ומיקרופונים" • "5 מילים" • "כל העיר יודעת" • "שריקות" • "בשעות המתות" |  |
| שורדים אהבה | "מסיבה בחיפה" • "הפוך" • "היי את" • "פרח בשממה" • "ג'סטה" |  |
| שתישרף האהבה | "שתישרף האהבה" • "מאמו" • "אחרי הכל מתגעגע" • "פתאום אהבה" • "מסיבת רווקים" • "כמעט שנתיים" • "הנה זה בא" • "קירות" • "חיוך קטן" • "קעקוע על הלב" • "השמחה שלנו" • "טכנו" • "בואי לתמיד" • "הזמן שלנו" • "NYC" |  |
| הולכת יחפה | "הולכת יחפה" |  |
| סינגלים אחרים | "עוד יום" • "גיבורים" • "ליום הזה חיכיתי" • "חיכיתי חיכיתי" • "הלו מאמי" • "לקחת את המפתחות" • "קפה אצל ברטה" • "חצי בשבילי" • "רק בנות" • "שן ילד שן" • "אם העולם יגמר" • "את יודעת אמא" • "בסוף תמיד חוזר" |  |
שרה דניאל מדיסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בספטמבר 1974 ספרינגפילד, ארצות הברית 
 פטירה:  27 בספטמבר 2014 (בגיל 40) ויסקונסין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1997–2014 (כ־17 שנים) 
 מקום לימודים:  קולג' אמהרסט  בית הספר הלטיני של  שיקגו 
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה דניאל מדיסון (במקור גולדברג; באנגלית: Sarah Danielle Madison;‏ 6 בספטמבר 1974 - 24 בספטמבר 2014) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה

מדיסון נולדה בספטמבר 1974 בספרינגפילד שבאילינוי ולמדה בשיקגו ובמכללת אמהרסט במסצ'וסטס עד לסיום הלימודים ב-1996. לאחר מכן נסעה לצילומים במערב ארצות הברית.
היא החלה להופיע בשנת 2000 בסרט העצמאי "Ivans Xtc" בתור נאומי. לאחר שנה השתתפה בסרט המדע הבדיוני פארק היורה 3 בתור שירלי לוגן, עובדת בצוות החפירה לצד בילי ברנן (אלסנדרו ניבולה) ושיחקה בסרט הפשע יום אימונים מסוכן.
ב-2002 עד 2004 שיחקה בסדרה המשפט של איימי בתור ד"ר התר לאבונט וגם הופיעה בסדרה הרקיע השביעי בתור ד"ר שרה גלס למשך 5 עונות.
ב-2009 השתתפה בסדרה הרפואית האוס בתור אשה של חולה סופני. באותה שנה השתתפה בסדרה 90210 של רשת The CW בתור קולין סרקוסיאן. לאחר שנתיים השתתפה בסרט המדע הבדיוני "Pig".
מותה

היא נפטרה בשנתה בביקור אצל משפחתה בדרום-מזרח ויסקונסין ב-24 בספטמבר 2014, 21 יום לאחר יום הולדתה ה-40.
רובעי תל אביב-יפו

מפת הרבעים
העיר תל אביב-יפו מחולקת ל-9 מחוזות מנהליים, לפי המספרים מצפון לדרום. כל מחוז כולל מספר שכונות.
החלוקה למחוזות באה לידי ביטוי בעיקר בטיפול ובנהלים של עיריית תל אביב-יפו בתיקים פנים-עירוניים וכן בהוצאת תוכניות מתאר שונות.
צפון

שכונות עבר הירקון ממוקמות מצפון לנחל הירקון, והן מחולקות על ידי נתיבי איילון לשני רבעים - רובע מס' 1 (צפון-מערב) ורובע מס' 2 (צפון-מזרח).
צפון > רובע 1

רובע 1 כולל את כל השכונות שמצפון לנחל הירקון וממערב לנתיבי איילון, ובחלקו הצפון-מערבי הוא גובל בעיר הרצליה.
רמת אביב
נווה אביבים
רמת אביב ג'
רמת אביב החדשה
אפקה
שכונת למד
כוכב הצפון
נופי ים
צוקי אביב (כולל אזורי חן, ג' החדשה, מגדלי נאמן, סי אנד סאן וגלילות)
פארק הירקון
אוניברסיטת תל אביב
מכללת לוינסקי לחינוך
סמינר הקיבוצים
מוזיאון ארץ ישראל
קניון רמת אביב
מרכז יצחק רבין
שדרות רוקח
רחוב חיים לבנון
שדרות לוי אשכול
רחוב איינשטיין
רחוב ברודצקי
שדרות קק"ל (החלק המזרחי שייך לרובע 2)
דרך נמיר (החלק הדרומי שייך לרובע 4)
אוכלוסייה: 67,156 (14.8% מתושבי העיר)
צפון > רובע 2

רובע 2 כולל את כל השכונות שמצפון לנחל הירקון וממזרח לנתיבי איילון, והוא גובל בצפונו בעיר רמת השרון. ברובע שכונות מגורים בלבד, למעט מתחם ההייטק קריית עתידים ואזור תעשייה עבר הירקון השוכנים ליד רמת החייל.
מעוז אביב
תל ברוך
הדר יוסף
נאות אפקה
שכונת רביבים
צהלה
גני צהלה
רמות צהלה
המשתלה
נווה שרת
שיכון דן
ישגב
רמת החייל
אזור תעשייה עבר הירקון
קריית עתידים
מרכז הספורט הלאומי
אקספו תל אביב
היכל קבוצת שלמה
בית העלמין קריית שאול
פארק הירקון המזרחי
דרך משה סנה
רחוב בני אפרים
רחוב פנחס רוזן
רחוב דבורה הנביאה
רחוב בכור שלום שטרית
רחוב ראול ולנברג
רחוב הברזל
שדרות רוקח - החלק המזרחי
אוכלוסייה: 56,098 (12.4% מתושבי העיר)
מרכז

מרכז תל אביב מחולק ל-4 רבעים התחומים בין חוף הים במערב ונתיבי איילון במזרח, נחל הירקון בצפון ומדרום קו הרחובות של רחוב הרכבת-דרך בגין-דרך יפו-רחוב אילת. בין הרבעים 3 ו-5 (הצפון הישן ולב העיר) במערב לבין רבעים 4 ו-6 (הצפון החדש ואזור העסקים) במזרח מפריד קו אבן גבירול-קרליבך.
מרכז > רובע 3

רובע 3 מוכר גם כ"צפון הישן של תל אביב", על אף שמושג זה מתייחס לרוב רק לחלק הצפוני של הרובע, ולעיתים, בטעות, גם לרובע 4. הרובע תחום בין חוף הים לרחוב אבן גבירול, ובין נחל הירקון מצפון לקו הרחובות בוגרשוב-שדרות בן ציון-מרמורק מדרום. מרבית שטחו של הרובע משמש למגורים אולם פזורים בו אתרי תעסוקה, מסחר ובילוי רבים, ובראשם רצועת בתי המלון לאורך החוף ורחוב הירקון, ומתחם נמל תל אביב. ברובע 3 גם מספר גדול של אזורים ומוקדים ציבוריים קטנים יותר הפזורים לאורכו.
מרבית רובע 3 הוא השטח שנבנה בשנות ה-30 וה-40 במסגרת תוכנית גדס לפיתוח העיר תל אביב. כמו כן, חלק הארי של שטח ההכרזה של העיר הלבנה, על פי הגדרות אונסק"ו, נמצא ברובע זה. חלק קטן יותר משטח זה נמצא גם ברובע 5.
כיכר רבין
כיכר דיזנגוף ומתחם דיזנגוף סנטר
מתחם הבימה (נושק מדרום לרובע 5)
נמל תל אביב
מתחם בזל
גן העצמאות
רחוב אבן גבירול (הגבול עם רובע 4)
רחוב ארלוזורוב (החלק המזרחי שייך לרובע 4)
רחוב ז'בוטינסקי (החלק המזרחי שייך לרובע 4)
רחוב בוגרשוב (הגבול עם רובע 5)
שדרות בן ציון (הגבול עם רובע 5)
רחוב מרמורק (הגבול עם רובע 5)
רחוב המלך ג'ורג' (החלק הדרומי שייך לרובע 5)
רחוב הירקון (החלק הדרומי שייך לרובע 5)
רחוב בן-יהודה (החלק הדרומי שייך לרובע 5)
רחוב הרברט סמואל (החלק הדרומי שייך לרובע 5)
רחוב דיזנגוף
שדרות בן-גוריון
רחוב פרישמן
רחוב גורדון
שדרות נורדאו
שדרות ח"ן
רחוב בזל
רחוב ירמיהו
רחוב שלמה המלך
רחוב פרוג
אוכלוסייה: 62,760 (13.7% מתושבי העיר)
מרכז > רובע 4

רובע 4 תחום בין רחוב אבן גבירול לנתיבי איילון ובין נחל הירקון ושדרות שאול המלך, ומכונה גם "הצפון החדש", בניגוד ל"צפון הישן", על אף ששם זה אינו רווח בציבור (בשל המשך התרחבות תל אביב לכיוון צפון מעבר לשכונות אלה, לעיתים מכונות שכונות עבר הירקון בטעות כ"הצפון החדש", ואילו רובע 4 משויך בטעות לצפון הישן). הרובע כולל גם את השכונות שבין דרך נמיר לנתיבי איילון. ברובע 4 נבנו שכונותיה החדשות של תל אביב לאחר הקמת המדינה. תוכניות המתאר לאזור זה הוכנו עוד קודם בהשראת תוכנית גדס, אולם היצע הקרקעות שלפני מלחמת העצמאות איפשר בנייה מוגבלת ביותר באזור זה. בתחום שטח הרובע שכנו הכפרים הערביים סומייל וג'מאסין אל ע'רבי, ובדרומו עובדו עד שנות ה-40 שדותיה של המושבה הטמפלרית שרונה.
אופי הבינוי ברובע מגוון. מרבית הבנייה בו היא בנייני מגורים בני 4-5 קומות, בדומה לאזוריה הוותיקים יותר של העיר, אולם ניכרת בו באופן משמעותי בנייתם של מגדלי מגורים, החל משנות ה-80 ובמידה ניכרת גם היום, וכן בתים צמודי קרקע במספר שכונות קטנות ורחובות מסוימים. תוכניות המתאר כיום מייעדות את כל הרצועה המזרחית של הרובע, הסמוכה לנתיבי איילון, למגדלי מגורים בני כ-40 קומות ואף יותר, בדומה לאלו בפארק צמרת. דרומו של הרובע, בסמוך למתחם הקריה בשדרות שאול המלך וברחוב ויצמן, הוא חלק ממע"ר תל אביב שעיקרו נמצא ברובע 6.
שיכון בבלי
גבעת עמל ב'
פארק צמרת
תחנת הרכבת תל אביב מרכז ומסוף 2000
כיכר המדינה
בית החולים איכילוב
מתחם מוזיאון תל אביב: המשכן לאמנויות הבמה, בית אריאלה והיכל המשפט תל אביב
רחוב ויצמן
שדרות דוד המלך
רחוב יהודה המכבי
רחוב פנקס
רחוב ה' באייר
דרך נמיר (החלק הצפוני שייך לרובע 1)
רחוב אבן גבירול (הגבול עם רובע 3)
רחוב ארלוזורוב (החלק המערבי שייך לרובע 3)
רחוב ז'בוטינסקי (החלק המערבי שייך לרובע 3)
שדרות שאול המלך (הגבול עם רובע 6)
רחוב דובנוב (החלק הדרומי שייך לרובע 6)
אוכלוסייה: 50,829 (11.1% מתושבי העיר)
מרכז > רובע 5

רובע 5 הוא האזור ההיסטורי של העיר תל אביב הכולל בעיקר את אזור לב העיר וכן את השכונות הוותיקות. בתחום אזור זה נמצא שטחה של אחוזת בית, השכונה שהפכה לתל אביב וסיפחה אליה את שאר השכונות. כמו כן המושג "תל אביב הקטנה" מתייחס לעיר שגבולותיה היו דומים לאלה של רובע 5. הרובע תחום בין חוף הים לציר קרליבך-דרך בגין-יהודה הלוי במזרח, גובל בצפון הישן בקו הרחובות בוגרשוב-שדרות בן ציון-מרמורק, ומדרום תוחם אותו ציר דרך יפו-רחוב אילת.
לב העיר
נווה צדק (כולל שכונת שבזי)
כרם התימנים
כרם ישראל
מע"ר שדרות רוטשילד
מתחם הבימה (נושק מצפון לרובע 3)
כיכר מגן-דוד וסביבתו: שוק הכרמל, שוק בצלאל, מדרחוב נחלת בנימין ואזור שינקין
כיכר ביאליק
גן מאיר
גן קריית ספר
פארק צ'ארלס קלור
מתחם התחנה
מרכז סוזן דלל
מגדל שלום מאיר
בית העצמאות
בית הכנסת הגדול
בית הקברות טרומפלדור
שדרות רוטשילד
רחוב בוגרשוב (הגבול עם רובע 3)
שדרות בן ציון (הגבול עם רובע 3)
רחוב מרמורק (הגבול עם רובע 3)
רחוב המלך ג'ורג' (החלק הצפוני שייך לרובע 3)
רחוב טשרניחובסקי (החלק הצפוני שייך לרובע 3)
רחוב הירקון (החלק הצפוני שייך לרובע 3)
רחוב בן-יהודה (החלק הצפוני שייך לרובע 3)
רחוב הרברט סמואל (החלק הצפוני שייך לרובע 3)
רחוב קרליבך (הגבול עם רובע 6)
רחוב החשמונאים (החלק המזרחי שייך לרובע 6)
רחוב נחלת בנימין (החלק הדרומי שייך לרובע 8)
רחוב הרצל (החלק הדרומי שייך לרובע 8)
רחוב אלנבי
רחוב שינקין
רחוב יהודה הלוי
רחוב אחד העם
רחוב ליליינבלום
רחוב ביאליק
רחוב גאולה
רחוב בלפור
רחוב נחמני
רחוב מזא"ה
רחוב מלצ'ט
רחוב שבזי
רחוב שלוש
אוכלוסייה: 41,411 (9.1% מתושבי העיר)
מרכז > רובע 6

רובע 6 מוגדר כאזור העסקים של תל אביב. גבולותיו הם בין שדרות שאול המלך בצפון, נתיבי איילון ממזרח, רחוב הרכבת בדרום, וציר אבן גבירול-קרליבך-דרך בגין ממערב. הרובע כולל מספר מתחמים ואזורי תעסוקה שונים ושכונת מגורים אחת - שכונת מונטיפיורי. במספר מקומות נוספים ברובע נמצאים בנייני מגורים אך רובו הגדול נושא אופי של אזורי מסחר ותעשייה קלה. לאורך כל רובע 6 עוברת דרך בגין ולאורכה גם מתוכנן לעבור הקו האדום של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. כחלק מתוכניות הפיתוח של האזור מתוכננים להיבנות ברובע 6 עוד עשרות גורדי שחקים.
שכונת מונטיפיורי
שכונת הרכבת (כיום אין בה מגורים)
הקריה
מתחם שרונה
מרכז עזריאלי
תחנת הרכבת תל אביב השלום
מתחם גבעון והשוק הסיטונאי
סינמטק תל אביב
דרך בגין
רחוב המסגר
רחוב קפלן
רחוב הארבעה
שדרות יהודית
רחוב דובנוב (החלק הצפוני שייך לרובע 4)
רחוב קרליבך (הגבול עם רובע 5)
רחוב החשמונאים (החלק המערבי שייך לרובע 5)
רחוב יצחק שדה (החלק המזרחי שייך לרובע 6)
רחוב הרכבת (הגבול עם רובע 8)
אוכלוסייה: 7,914 (1.7% מתושבי העיר)
דרום

דרום תל אביב (על פי חלוקת הרבעים. הגדרתה הרחבה של "דרום תל אביב" משתנה ונתונה לפרשנות) נמצאת מדרום לרבעים 5 ו-6 וממערב לנתיבי איילון, וכוללות במסגרת הגדרה זו את כל שטחה של יפו.
דרום > רובע 7

רובע 7 כולל בעיקר את שטח יפו על כל שכונותיה ואת אזור נווה עופר ואבו כביר הקשור היסטורית לעיר יפו. ביפו פועלת מאז 1999 המישלמה ליפו הפועלת כמנהלה מקומית תחת העירייה.
הרובע תחום בין דרך יפו-תל אביב מצפון לבין העיר בת ים מדרום, וממזרח תוחמים אותו ציר שלבים-בן-צבי ורחוב תל גיבורים.
יפו העתיקה
יפו א' (דקר)
יפו ג'
יפו ד'
עג'מי
גבעת עלייה
צהלון
שיכוני חיסכון
נווה גולן
פרדס דכה
גבעת אנדרומדה
מנשייה
המושבה האמריקאית
נווה עופר
נמל יפו
שוק הפשפשים
כיכר השעון
אצטדיון בלומפילד
פארק מדרון יפו
המכללה האקדמית תל אביב-יפו
כנסיית פטרוס הקדוש
בית המעצר אבו כביר
המכון הלאומי לרפואה משפטית
שדרות ירושלים
רחוב יפת
רחוב רזיאל
רחוב עזה
רחוב יהודה הימית
רחוב יהודה מרגוזה
רחוב עולי ציון
רחוב שבטי ישראל
רחוב קדם
דרך בן-צבי (החלק המזרחי שייך לרובע 8)
אוכלוסייה: 51,624 (11.3% מתושבי העיר)
דרום > רובע 8

רובע 8 כולל את כל האזור של דרום תל אביב שתחום בין יפו ואבו כביר לבין ציר דרך יפו-יהודה הלוי-הרכבת מצפון.
נווה שאנן
פלורנטין
שכונת שפירא
קריית שלום
שכונת רמת השרון
תחנת הרכבת תל אביב ההגנה (נושק ממזרח לרובע 9)
התחנה המרכזית החדשה
התחנה המרכזית הישנה
שוק לוינסקי
כיכר המושבות
פארק החורשות
דרך סלמה
דרך קיבוץ גלויות
רחוב לוינסקי
רחוב החשמל
רחוב נווה שאנן
רחוב העלייה
רחוב שוקן
שדרות הר ציון
דרך יפו (הגבול עם רובע 5)
רחוב הרצל (החלק הצפוני שייך לרובע 5)
רחוב הרכבת (הגבול עם רובע 6)
אוכלוסייה: 30,826 (6.6% מתושבי העיר)
מזרח > רובע 9

רובע מזרח תל אביב כולל את כל שטח העיר שממזרח לנתיבי איילון, והוא גובל בצפונו ובמזרחו בגבעתיים ורמת גן. הרובע כולל מספר רב של שכונות מגורים (חלקן שכונות בתוך שכונות), והוא הרובע הגדול ביותר מבחינת כמות תושבים. חלקו הצפון מערבי של הרובע כולל גם אזור תעשייה ותעסוקה גדול.
יד אליהו
שכונת התקווה
כפר שלם
ביצרון
נחלת יצחק
רמת ישראל
בית יעקב
נווה צה"ל
נווה כפיר
נווה בארבור
אורות
נווה אליעזר
נווה חן
ניר אביב
רמת הטייסים
תל חיים
שיכון עממי ג'
שכונת עזרא
שכונת הארגזים
שכונת לבנה
שכונת ידידיה
היכל הספורט יד אליהו
אצטדיון שכונת התקווה
שוק התקווה
פארק אדית וולפסון
פארק דרום
מגדלי תל אביב
תחנת הרכבת תל אביב ההגנה (נושק ממערב לרובע 8)
דרך השלום
רחוב יגאל אלון
דרך משה דיין
רחוב לה גוארדיה
שדרות ההשכלה
דרך ההגנה
דרך לח"י
רחוב אצ"ל
רחוב יצחק שדה (החלק המערבי שייך לרובע 6)
דרך הטייסים (הגבול עם רמת גן)
אוכלוסייה: 81,896 (18% מתושבי העיר)
ראו גם

שכונות תל אביב-יפו
נחל הירקון בפארק הירקון
בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב
רחוב הברזל באזור התעשייה של רמת החייל
היכל קבוצת שלמה, אולמה של הפועל תל אביב
כיכר רבין ובניין העירייה
בית קפה ברחוב דיזנגוף
כיכר המדינה וסביבתה (מבט ממגדלי עזריאלי)
המשכן לאמנויות הבמה בשדרות שאול המלך
כיכר מגן-דוד ומדרחוב נחלת בנימין
שדרות רוטשילד
כיכר ביאליק
מגדלי משרדים ברחוב הארבעה
דרך בגין (לשעבר דרך פתח תקווה)
כיכר השעון ביפו
שוק הפשפשים ביפו
נמל יפו
אצטדיון בלומפילד
שדרות וושינגטון בשכונת פלורנטין
דרך סלמה בין שכונת שפירא לתחנה המרכזית
מגדלי תל אביב בשכונת נחלת יצחק
היכל מנורה מבטחים, אולמה של מכבי תל אביב
שוק התקווה בשכונת התקווה
פארק מנחם בגין (פארק דרום)
שנים עבריות א'ת"ר - א'תרצ"ט

שנים עבריות א'ת"ר (1600) - א'תרצ"ט (1699) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2162 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2062 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
אירועים (על-פי המסורת היהודית)

י"ז בחשוון א'תרנ"ו - התחלת המבול, לשיטת רבי אליעזר.
כ"ז בחשוון א'תרנ"ז - הארץ יבשה לגמרי אחרי המבול, לשיטת רבי אליעזר.
י"ז באייר א'תרנ"ו - התחלת המבול, לשיטת רבי יהושע.
כ"ז באייר א'תרנ"ז - הארץ יבשה לגמרי אחרי המבול, לשיטת רבי יהושע.
נולדו (על-פי המסורת היהודית)

א'תרנ"ח (בלשון התנ"ך: "שנתיים אחר המבול") - ארפכשד בן שם.
א'תרצ"ג- שלח בן ארפכשד.
נפטרו (על-פי המסורת היהודית)

א'תרנ"א - למך בן מתושלח.
י' בחשוון א'תרנ"ו (שבוע לפני המבול) - מתושלח בן חנוך.
לוח רב שנתי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה עברית לפני ד'קי"ט * | שנה עברית מעוברת | שנה עברית לא מעוברת | שנה יוליאנית | ☼ = תחילת מחזור 28 שנים של ברכת החמה | ⑦ = שנת שמיטה החל משנת ג'ת"ן |
* שיטה קבועה לחישוב שנים מעוברות הונהגה בשנת ד'קי"ט על ידי הלל נשיאה, ולפני כן נקבע העיבור על ידי בית דין בתחילת כל שנה.
תל זוריקיה

| --- | --- |

תל זורקיה מצד ימין למעלה  למאגר תל יצחק באזור החורש הצמוד למאגר
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הפרסית בארץ ישראל, תקופת הברונזה 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°14′42″N 34°52′22″E﻿ / ﻿32.2449871°N 34.8727885°E﻿ / 32.2449871; 34.8727885
  (למפת נתניה מוגדלת) תל זוריקיה(למפת נתניה רגילה) תל זוריקיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל זוריקיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל זוריקיה
 
תל זוּרֵיקִיָה הוא אתר ארכאולוגי באגן נחל פולג, מדרום לקיבוץ תל יצחק. גובהו 25 מטר מעל פני הים והוא נחלק לשני חלקים, צפוני ודרומי.
בחלק הצפוני של האתר נמצאו שרידי בנייה מהתקופה הפרסית וחרסים רבים. במקום זה התקיים במאה ה-19 יישוב ערבי קטן בשם ח'ירבת א-זוריקיה.
בחלק הדרומי נערכו חפירות בין השנים 1978-1979 בהנהלת רם גופנא, בהן נחשפו שרידי מצודה מתקופת הברונזה: חומות, מבנים ומגדל. מצודה זו היוותה חלק ממערך ההגנה של ממלכת אפק הכנענית, בדומה לתל פולג הסמוך.
האתר ממוקם באופן אסטרטגי לצד מעברה קדומה בביצות הפולג ובקרבתו נובע המעיין עין א-זוריקיה. בימי מלחמת העולם הראשונה נערך במקום קרב בין הטורקים והגרמנים לבין הבריטים לאחר צליחת הירקון. במפות בנות התקופה כונה המקום Zerkiye Crossing.
אגן נחל פולג במפה בריטית מ-1918, ותל זוריקיה במרכזו
תורת השמיטות

תורת השמיטות היא תורה קבלית קוסמוגנית וקוסמולוגית המתארת את העולם כנברא ונחרב במחזורים של 7,000 שנה (שמיטה) ושל 50,000 שנה (יובל). תורת השמיטות מבוססת על מצוות השמיטה והיובל המקראיות. התורה הייתה מקובלת במאות ה-13 וה-14 בקרב חוג תלמידי הרמב"ן, ומופיעה בצורה המפורשת ביותר בספר האנונימי ספר התמונה. הקבלה הלוריאנית מתנגדת לקבל את תורת השמיטות כפשוטה ומחליפה אותה בתורת מלכין קדמאין.
השמיטה והיובל במקרא

מצוות השמיטה מופיעה במקרא בגרסתה המפורטת ביותר בספר ויקרא בפרק כ"ה. המקרא מצווה על האדם לעבוד את האדמה במשך שש שנים ולשבות מעבודתו בשנה השביעית. השנה השביעית הנקראת בתורה "שבת שבתון" של הארץ היא עת שביתת האדמה, ומקבילה ליום המנוחה השבועי – שבת.
שבע השנים של השמיטה הן חלק ממחזור של שבע שמיטות בן 49 שנה. שנת ה-50 של המחזור היא שנת היובל – מעין התחלה חדשה המחזירה את הדברים לצורתם התחילית, הראשונית והשווה. נחלות הארץ מוחזרות לבעליהן המקוריים ומתבצעת מעין חלוקה מחודשת של ההון המבטלת את חוסר השוויון הנוצר במהלך ההיסטוריה.