stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית
היסטוריה > פעילות המפלגה > תפקידו של יאנוש קאדאר

ההיסטוריה של המפלגה שזורה בשמו של המנהיג מספר אחד שלה, יאנוש קאדאר. התקופה שסימנה אותו, כמו גם פעילותו האישית, נמצאים בעיבוד ונותרים באש הצולבת של מחלוקת. לאחר 1956, ה-MSZMP בראשותו של קאדאר השיגה חופש כלכלי פנימי גדול יותר בהשוואה לרוב המדינות הסוציאליסטיות (אך הרבה פחות מיוגוסלביה, בעקבות מסלול הניהול העצמי הסוציאליסטי, וכמובן לאין ערוך פחות ממדינות קפיטליסטיות מערביות), אך במקביל במדיניות החוץ שלו, הוא היה כפוף יותר לרצון הסובייטי.
קאדאר, שקבע את מדיניות המפלגה, פעל ברובו ב"עבדות" על פי הוראות הסובייטים, ביצע את הוראותיהם ללא התנגדות, אך הייתה לו גם מידה מסוימת של חופש תזוזה עצמאי. הוא השתמש בכך כדי לבודד את מתנגדי מפלגתו, לחנוק את השאיפות הדמוקרטיות של העם, ובמקביל להבטיח רמת חיים גבוהה יותר בהשוואה לשאר מדינות הגוש המזרחי.
היסטוריה > המהפך של 1989

אפשר לדבר על המשטר החד-מפלגתי המקורי עד 1989, סופה של מדינת המפלגה, אם כי רק בתקופה האחרונה שלה, ככל שהתקרב שינוי המשטר, האירועים יצאו יותר ויותר משליטתה. במאי 1988, בוועידת המפלגה הלאומית של ה-MSZMP, קאדאר איבד את כוחו, קארוי גרוס שפרץ למעלה במפלגה והחוג שלו השאירו אותו מחוץ לוועדה המדינית והוא גם לא נבחר למזכיר הכללי של המפלגה. במקום זאת קיבל תפקיד של נשיא המפלגה, שלא היה כרוך בו עוד כוח ממשי. בבחירות החופשיות הראשונות לפרלמנט בשנת 1990, המפלגה החדשה (MSZP) שהוקמה נבחרה לפרלמנט החדש, זכתה ב-33 מושבים, והשיגה תוצאה של 8.5% מהקולות.
אלה שלא הצטרפו ל-MSZP באמצע דצמבר 1989 המשיכו את ה-הקונגרס ה-14, ודיולה טירמר נבחרה לנשיא המפלגה. שני פוליטיקאים מהמפלגה לשעבר, קארוי גרוס ויאנוש ברץ, הפכו גם הם חברים בוועד המרכזי. עם התוצאה של 3.68% בבחירות ה-MSZMP לא נכנסה לפרלמנט החדש.
מבין שתי המפלגות, המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית (MSZP) זו שירשה את הון מפלגת המדינה, בעוד מפלגת הפועלים המשיכה את האידאולוגיה. לכך מרמזת הבדיחה העכשווית ש "ה-MSZP קיבלה את ההון (הקפיטל), ואילו מפלגת הפועלים ה-MSZMP קיבלה את מרקס". ב-1992 המשיכה המפלגה (MSZMP) את המורשת הפוליטית של משטר קאדאר, אך שינתה את שמה ל"מפלגת הפועלים" והמשיכה בפעילותה בשם זה.
היסטוריה > קונגרסים

פורום קבלת ההחלטות הגבוה ביותר של המפלגה היה הקונגרס, שבו נבחרו המנהיגים הבכירים של המפלגה. בתחילה, הוא נערך כל 3, לאחר מכן 4, ולבסוף כל 5 שנים.
| --- | --- |
7: 1959. דצמבר
8: 1962. נובמבר
9: 1966. דצמבר
10: 1970. נובמבר
11: 1975. מרץ
12: 1980. מרץ
13: 1985. מרץ
14: 1989. אוקטובר
הנהגת ה-MSZMP > מזכירים כלליים

יאנוש קאדאר 25 באוקטובר 1956 - 22 במאי 1988
קארוי גרוס 22 במאי 1988 - 7 באוקטובר 1989
מאמרים קשורים

משמר הפועלים (אנ')
ברית הנוער הקומוניסטי (KISZ)(אנ')
רשימת חברי הוועדות הפוליטיות של המפלגות הקומוניסטיות ההונגריות (הו')
MSZP
מפלגת העבודה ההונגרית 2006 - שמאל אירופי (אנ')
שמאל ירוק (אנ')
מפלגת הפועלים הקומוניסטית ההונגרית (אנ')
ראו גם

האתר הרשמי של MSZMP
MSZMP, מי הם?
הערות שוליים

↑  128. Magyar Szocialista Munkáspárt (MSZMP), server2001.rev.hu
↑  "25 éve rendezték az első szabad parlamenti választásokat". Múlt kor. 2015-03-25. נבדק ב-2020-01-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12074186p (data)  ISNI: 0000 0001 2289 041X  NKC: ko2004236242  SUDOC: 029030838  VIAF: 263706827   WorldCat (עם VIAF): 263706827
משה סטניצר

| --- | --- |
 מקום פעילות:  זליחוב האיחוד הפולני-ליטאי האיחוד הפולני-ליטאי
 פטירה:  26 בפברואר 1844 ו' באדר ה'תר"ד
 תקופת הפעילות:  ? – 26 בפברואר 1844 
 השתייכות:  תנועת החסידות
 רבותיו:  החוזה מלובלין והמגיד מקוזניץ
 תלמידיו:  רבי ישכר דב מרדושיץ, רבי אשר מזליחוב ורבי יצחק מוורקא
 אב:  רבי ישעיה זאב מטורנא
 
הרב משה סטניצר (נכתב ביידיש: סטעניצער; נפטר בו' באדר ה'תר"ד) היה צדיק חסידי ומחשובי תלמידי החוזה מלובלין והמגיד מקוזניץ. רבנים מגדולי החסידות הסתופפו אצלו, אך לא הייתה לו חצר חסידית בפועל.
ביוגרפיה

נולד לרבי ישעיה זאב מטורנא, מחשובי תלמידי המגיד מקוזניץ. התגורר בעיר זליחוב.
היה מחשובי תלמידי החוזה מלובלין שהעריך אותו מאוד. החוזה כינהו "איש כערכי", ואף ביקש ממנו שיתפלל עליו כאשר חלה. לפי המסופר, כאשר הסתכסך רבי משה עם רבי שמעון אשכנזי, שלח החוזה מלובלין מכתב לרבי שמעון בו כינה את רבי משה בתואר "משה עבדי" ותמה כיצד לא חשש לדבר בגנותו.
רבי משה לא ניהל חצר חסידית משלו, ורבו, המגיד מקוזניץ, תמה על כך שאינו מנהיג עדה משלו. אך על אף שלא ניהל חצר חסידית, רבים מגדולי החסידות היו מחסידיו, ביניהם: רבי ישכר דב מרדושיץ, רבי אשר מזליחוב ורבי יצחק מוורקא.
לאחר פטירת המגיד מקוזניץ והחוזה מלובלין, החל לנסוע לרבי מאיר מאפטא ולרבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא.
נפטר בו' באדר ה'תר"ד. לפי המסופר, ערך רבי משה ביום פטירתו משתה גדול, ובמהלך הסעודה התבטא כי הוא "הולך מעלמא דשקרא לעולם האמת בשמחה".
משפחתו

בנו, רבי יעקב יצחק סטניצר - אב"ד העיר סאבין.
בנו, רבי אריה ליבוש סטניצר - אב"ד העיר ווייסליטץ.
לקריאה נוספת

הרב ברוך וואלף, היכל הבעש"ט - י, ניו יורק תשס"ה, שנה ג' גיליון ב', עמ' קמ"ג-ק"נ, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
הערות שוליים

1 2 3  מגילת יוחסין שבסוף ספר פענח רזא, על פי "רזא דמאיר".
↑  רזא דמאיר, פרשת ויקרא.
1 2  רבי נח גד וינטרוב, סגולת חן, ירושלים תש"ח, דף ז'.
↑  סגולת חן, דף ח'.
מצעד מוזיקה

ערך זה עוסק במצעדי פזמונים באופן כללי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לוגו מגזין הבילבורד, המפעיל את רשת המצעדים הפופולרית ביותר בעולם.
מצעד מוזיקה הוא דירוג של מוזיקה מוקלטת על פי קריטריונים מסוימים בתקופה מסוימת. הדירוג במצעדים מתבסס על נתוני מכירות, השמעה בתחנות רדיו וטלוויזיה, דירוג הקהל או החלטת מפיקי המצעד. המצעדים משודרים ברדיו, מוקרנים בטלוויזיה או נכתבים בעיתון או באתר אינטרנט. מצעדים הנחשבים לאמינים מתבססים על נתוני מכירות או זמן השמעה. במרוצת השנים, נחשבו נתוני הסטרימינג לקריטריון דומיננטי.
מצעד השירים הראשון פורסם בשנת 1936 במגזין בילבורד, שהחל לפרסם את מצעדי הבילבורד. בשנת 1992 ז'ורדי, בן 4 וחצי הגיע לראש מצעד הפזמונים בצרפת ושהה בה 15 שבועות.
סוגי מצעדים

המצעדים השונים מתחלקים על פי תדירותם. לעיתים שיר הזוכה לדירוג גבוה במצעדים הנערכים בתדירות גבוהה, מדורג נמוך יותר במצעדים בתדירות נמוכה יותר, וכן להפך.
סוגי מצעדים > מצעדי שירים

מצעד שירים שבועי מתבצע פעם בשבוע ובו מדורגים השירים שיצאו לאחרונה בדרך כלל.
בילבורד הוט 100 – המצעד הפופולרי בעולם הוא מצעד ההוט 100 של מגזין הבילבורד, במצעד זה מדורגים השירים על פי נתוני המכירות שלהם ועל פי כמות ההשמעות אותן הם מקבלים.
מצעד הסינגלים הבריטי – במצעד זה מדורגים השירים על סמך נתוני המכירות בלבד.
מצעד הסינגלים האירי – המצעד מפורסם מדי שבוע על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האירי, על סמך מכירות בפורמטים שונים שנאספים על ידי האיגוד.
המצעד הרשמי של גלגלצ – המצעד השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ, בו מדורגים 10 שירים עבריים ו-10 שירים לועזיים. המצעד משודר מדי שבוע והוא מחליף מצעד שהיה בעבר בגלי צה"ל. כיום מתבצע דירוג המצעד על פי הצבעת גולשים באינטרנט באתר גלגלצ.
מקום בצמרת - היה המצעד השבועי של רשת ג' של קול ישראל. במצעד דורגו מדי שבוע שלושים שירים חדשים. המצעד הופסק ב-2017 עם סגירתה של קול ישראל והקמת תאגיד השידור הישראלי.
Dutch Top 40 – מצעד שירים שבועי הולנדי המתבסס על זמן השמעה ברדיו, הזרמת מדיה (כולל ספוטיפיי ויוטיוב) וטרנדים במדיה חברתית (פייסבוק, טוויטר וכו'). ככל שהשיר מושמע מספר פעמים רב יותר, עולה דירוגו במצעד.
גם במרבית תחנות הרדיו האזוריות בישראל מתבצע מצעד עברי או לועזי מדי שבוע ולעיתים אף שניהם.
בישראל, המצעדים משודרים לרוב בימי חמישי.
סוגי מצעדים > מצעדי אלבומים

מצעד אלבומים שבועי מתבצע פעם בשבוע ובו מדורגים האלבומים שיצאו לאחרונה בדרך כלל.
בילבורד 200 – מצעד האלבומים הפופולרי ביותר בעולם. המצעד מתבסס בעיקר על נתוני מכירות, פיזיות ודיגיטליות, של אלבומים בארצות הברית.
מצעד האלבומים הבריטי – מצעד אלבומים שמופעל על ידי חברת המצעדים הרשמית. המצעד המלא מכיל את 100 האלבומים הגדולים בממלכה המאוחדת, אשר מבוססים על הורדות דיגיטליות הזרמות מדיה ומכירות נקיות.
מצעד האלבומים האירי – הדירוגים במצעד מבוססים על מכירות בפורמטים שונים שנאספים על ידי האיגוד, תוך שקמעונאים שונים במדינה מגישים את המסמכים עם נתוני המכירות, שמתורגמים למצעד.
סוגי מצעדים > מצעדים שנתיים

מדי שנה מתבצע מצעד בו מדורגים השירים שיצאו בשנה החולפת. בישראל מקובל לערוך את המצעד השנתי העברי בערב ראש השנה, ואילו המצעד השנתי הלועזי נערך בתום השנה האזרחית. גופים כמו בילבורד או חברת המצעדים הרשמית מפרסמים גם הם מצעדים שנתיים כדוגמת מצעד הבילבורד הוט 100 השנתי, מצעד הבילבורד 200 השנתי, מצעד הסינגלים הבריטי השנתי ומצעד השירים העכשוויים למבוגרים השנתי.
הערות שוליים

↑  Stichting Nederlandse Top 40. "Samenstelling Top 40". Top40.nl (בהולנדית). נבדק ב-2018-02-21.
↑  כך גלגלצ, רשת ג', רדיו ירושלים ועוד.
↑  כך בגלגלצ וברשת ג'
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
| מצעדי שירים |
| --- | --- | --- |
| ישראל ישראל | המצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד העברי של מדיה פורסט: 2009–2019 • 2020 ואילך המצעד הבין-לאומי השנתי: 1963–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020 ואילך  המצעד העברי השנתי: ה'תשכ"ג-ה'תשכ"ט • ה'תש"ל-ה'תשל"ט • ה'תש"ם-ה'תשמ"ט • ה'תש"ן-ה'תשנ"ט • ה'תש"ס-ה'תשס"ט • ה'תש"ע-ה'תשע"ט • ה'תש"ף ואילך   המצעד היהודי • מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול פליי |  |
| ארצות הברית ארצות הברית | לפני אוגוסט 1958: 1949-1940 • 1958-1950  אחרי אוגוסט 1958: 1969-1958 • 1979-1970 • 1989-1980 • 1999-1990 • 2009-2000 • 2019-2010 • 2020 ואילך |  |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי: 1959-1952 • 1969-1960 • 1979-1970 • 1989-1980 • 1999-1990 • 2009-2000 • 2019-2010 • 2020 ואילך  מצעד הדאנס הבריטי: 2009-2000 • 2019-2010 • 2020 ואילך |  |
| מצעדים נוספים | המצעד הרשמי של גלגלצ • העשירייה • היטליסט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4160048-4
מנגליצה

| מנגליצה> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
סוג:: חזיר
מין:: חזיר בר
תת־מין:: חזיר הבית
חזירה וחזרזיר מנגליצה
מנגליצה (בהונגרית: Mangalica) הוא סוג חזיר שמקורו בהונגריה, הוא אחת מהחיות המבויתות המוגנות על פי חוק בהונגריה וגזע חזיר מפורסם בעולם.
היסטוריה

לאחר גירוש הטורקים, נותרו מעט מאוד חזירים בתחומי ממלכת הונגריה, שכן הטורקים לא אכלו חזיר מסיבות דתיות. גידול חזירים הוגבל להרי הונגריה העליונה ולאזורי טרנסילבניה. למרות זאת, ישנם נתונים כבר בשנת 1750, לפיהם בעלי חיים גורשו מהמישור ההונגרי הגדול ליריד החזירים המפורסם בעולם של שופרון. במאה ה-18 עד סוף המאה ה-19, היה סחר משמעותי בחזירים בעיקר בין האזורים הטרנסדנוביים לבין אוסטריה, שהסוג העיקרי שלו היה חזיר הרי הבאקון, מכיוון שגזע זה יכול היה לעמוד היטב במסע הארוך. הביקוש המשיך לגדול והסוחרים הגיעו גם לקרואטיה. החזירים משם היו פופולריים יותר מהחזירים מהרי הבאקון, כי הם נתנו יותר שומן והבשר שלהם היה טעים יותר. הנסיך של סרביה, מילוש אוברנוביץ' הסרבי, מה שנקרא סומדיה החל לסחור בחזירים, הקים חוות גידול, ממנה קנו הבעלים ההונגרים גם חיות לגידול.
כשהעדרים הסרבים הובלו דרך הונגריה אל ירידי בעלי החיים בשופרון ובגיור, חלק קטן מהעדר העצום גווע, נקנה בדרך, לפעמים נגנב והפרטים הללו התערבבו עם גזעי החזירים המקומיים. מנגליצה נוצר על ידי הכלאה של גזעי באקון וסאלונטה המקומיים -ה"מנגליצה" המקורי וחזירי הבר. התפשטותו הוקלה מאוד בשל העובדה שמדובר בגזע לא תובעני שניתן היה להחזיק בחוץ ושמר על רבים ממאפייניו של חזיר הבר. סוג זה של חזירים מפוטמים, שנקרא אז גם הגזע הטורקי, rátz, מנגריצה או מנגליצה, הפך יותר ויותר פופולרי בקרב האוכלוסייה. תוך 25 שנה הוא הגיע לכל חלקי הארץ ושינה לחלוטין את עדרי החזירים. חזיר באקון נעלם לחלוטין באמצע שנות ה-40. בשנת 1814, פרנץ פטה כתב על המנגליצה כבר כגזע רגיל.
סוגים

מנגליצה בלונד: זו הגרסה הנפוצה ביותר. הוא מנצל היטב את המזון ומתאים לגידול בחוץ ובפנים. הוא מוכיח את יתרונותיו גם בייצור שומן ובשר. ידועות סוגים רבים, שכן המגוון מושפע מהמזון וצורת הגידול.
מנגליצה אדום: נוצר על ידי רביית כלאיים של המנגליצה הבלונד וחזיר סאלונטה המתולתל, מעט כבד יותר ופורה יותר מהבלונד.
מנגליצה בעל בטן סנונית: נוצר מרביית כלאיים של המנגליצה הבלונד והשחור, בעל בטן בלונד וגב שחור. קטן יותר בקומה, אבל פורה יותר מהגרסה הבלונדינית.
מנגליצה שחור: היה משמעותי בחלק הדרומי של הונגריה. הוא נוצר מרביית כלאיים של החזיר השחור והמנגליצה הבלונדיני, והייתה לו עמידות טובה יותר, אך מאפייני ייצור נמוכים יותר מהגרסה הבלונדינית. נכחד בתחילת המאה ה-20.
מנגליצה פרא: גרסה נדירה מאוד, הנמצא בעיקר באזורים הרריים, שנוצר כנראה מהכלאה מקרית של מנגליצה בלונד וחזיר בר.
מיתוס על כולסטרול נמוך

תוצאות החוקרים אינן תומכות בהצהרות לפיהן שומן מנגליצה מכיל פחות כולסטרול מאשר סוגי חזירי השומן הנפוצים. השמועה על מנגליצה היא שהבשר שלו בריא יותר, קל יותר לעיכול, מכיל פחות כולסטרול ומכיל חומצות שומן בלתי רוויות החיוניות לבני אדם. לשומן מנגליצה יש אותה תכולת כולסטרול כמו לכל חזיר אחר. הרכב חומצות השומן של החיה מכיל חומצות שומן בלתי רוויות רק אם הוא גדל בסביבה המקורית והקשה ונותנים לבעל החיים לגדול בקצב שלו (ללא פיטום). במקרה זה, השומן שלו אכן נמס בטמפרטורה נמוכה מזו של חזירים אחרים.
פסטיבל מנגליצה

פסטיבל מנגליצה אורגן לראשונה בבודפשט ב-2008 בכיכר סבדשאג (Szabadság tér), ומשנת 2010 הוא הפך לאירוע לאומי. לפסטיבל מגיעים מגדלים מכמה אזורים בהונגריה. בנוסף למוצרי מנגליצה מוצגים גם מוצרי חלב, אותם ניתן לטעום. היריד מלווה בשורה של תוכניות תרבות.
גלריה

כיכר סבדשאג, בודפשט 2013
פסטיבל מנגליצה בכפר
קותלי חזיר מנגליצה - פסטיבל מנגליצה - בודפשט, 2013
דברצן, 2016
ראו גם

חזיר הבית
לקריאה נוספת

János Tőzsér - Sandor Bedő עורכים: אנציקלופדיה של מיני החיות היסטוריים שלנו, בודפשט, Mezőgazda Kiadó, 2003.
הערות שוליים

↑  Magyar néprajz - Sertéstartás, mek.niif.hu
↑  "A 32/2004. (IV. 19.) OGY határozat". אורכב מ-המקור ב-2005-02-16. נבדק ב-2006-12-06.
↑  "OHKI Közhasznú Nonprofit Kht". אורכב מ-המקור ב-2015-07-25. נבדק ב-2015-08-09.
↑  Velvet.hu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4805970-5 
מנגליצה
מנגליצה בלונדינית
מנגליצה "בעלת בטן סנונית"
מנגליצה אדום
דיוקן של מנגליצה
משה סילמן

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1954 
 התאבד:  20 ביולי 2012 (בגיל 57) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
משה סילמן (26 בנובמבר 1954 – 20 ביולי 2012) היה פעיל במחאה החברתית בישראל, שנקלע למצוקה כלכלית ובריאותית ממושכת והצית עצמו מול מצלמות התקשורת כאקט מחאה, במהלך הפגנה לציון שנה למחאת האוהלים ב-14 ביולי 2012. סילמן נכווה אנושות, אושפז בבית חולים, ונפטר מפצעיו שבוע לאחר מכן.
קורות חייו

משה סילמן נולד בשנת 1954, והיה רווק ללא ילדים. הוא שהה שנים אחדות בארצות הברית, וכשחזר הקים עסק הובלות בשם "מיקה שינוע" שהפעיל ארבע משאיות.
בשנת 2002 חויב בדמי ביטוח לאומי בסך 15,000 ש"ח, ומשלא שילם אותם עקב מחלוקת על ההצדקה לחיוב, עוקלה משאיתו על ידי המוסד לביטוח לאומי. המשאית נמכרה כעבור כשנה, לאחר שסילמן לא שחרר אותה, בין השאר עקב שביתות בביטוח הלאומי. סילמן הגיש תביעת נזיקין נגד המוסד לביטוח לאומי, בה טען שנגרמו לו נזקים של יותר מ-4.5 מיליון ש"ח עקב עיקול המשאית. בקשתו לפטור מאגרת בית-משפט נדחתה, לאחר שרשם בית המשפט חגי ברנר קבע כי "סכום התביעה מופרך על פניו, וכמוהו הניסיון לקשור קשר סיבתי בין מחדליו של המוסד לבין הנזק שנגרם למבקשים". על החלטה זו הגיש סילמן בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון, אך נדחה בנימוק שעליו לערער בבית המשפט המחוזי. ערעורו של סילמן לבית המשפט המחוזי ת"א נדחה על ידי חגי ברנר, בכובעו כשופט מחוזי בפועל.
בשנת 2004 הקים חברה לייצור אדניות פלסטיק שקופות, אליה צירף כשותפה ומשקיעה את דודתו. מיזם זה נכשל, וסילמן תבע פיצויים מהספקים של החברה. תביעתו נדחתה, תוך שהשופטת מתחה ביקורת על כישוריו העסקיים של סילמן: "מנתוני התיק עולה כי לא בחלום עסקינן כי אלא ככל הנראה בפנטזיה, וחבל שסילמן בוחר להפנות את חיציו לכל הגורמים שדווקא ניסו לסייע בידו ככל שניתן בפרויקט זה, מבלי ששולם להם דבר עבור עבודתם".
בשנת 2005, לאחר קריסת עסקיו, פונה סילמן מדירתו ועבר לגור עם אמו בבת ים, שם עבד כנהג מונית. לאחר מות אמו ועיקול דירתה, עבר לגור בשכירות.
בשנת 2011 עבר להתגורר בחיפה. כיוון שפשט רגל ולא שילם את חובותיו, רישיון הנהיגה שלו נשלל ממנו, וכך נשללה ממנו היכולת להתפרנס כנהג מונית. באותה התקופה עבר רצף אירועים מוחיים, ולכן בית המשפט סירב להחזיר לו את רישיון הנהיגה. הוא פנה למוסד לביטוח לאומי, בבקשה להכיר בנכותו, אך זכה באחוזי נכות נמוכים. בסיוע עמותת "רבנים למען זכויות האדם", הוא הוכר במאי 2012 כנכה בדרגת נכות 100% אך ב-50% נכות תפקודית, וקיבל קצבת נכות בסך 2,300 ש"ח לחודש.
פניותיו למשרד השיכון בבקשה לסיוע בשכר דירה נדחו, משום שבעבר הייתה דירה בבעלותו ומשום תביעה שהגישו אחיותיו כנגד הבנק שעיקל את דירת אמם. במקביל פנה לחברת "עמידר" בבקשה לדיור ציבורי, אך נדחה משום שלא עמד בקריטריונים. פנייתו למחלקת הרווחה של עיריית חיפה נדחתה אף היא, ונאמר לו שהמחלקה תוכל לעזור לו רק לאחר שיהיה דר-רחוב.
ח"כ אורלי לוי-אבקסיס, יו"ר השדולה למען הדיור הציבורי, פנתה בשמו של סילמן למנכ"ל משרד השיכון. אך גם פניותיה נכשלו. משרד השיכון הודיע שוועדה מיוחדת תדון שוב בבקשה שלו בספטמבר, אך סירב לתת סיוע חירום כדי למנוע ממנו להגיע למצב בו הוא חסר בית.
סילמן הבהיר לכל הגורמים שטיפלו בו, שהוא לא יגיע לרחוב. לדבריו, לאחר שתרם למדינה כל חייו, חובתה של המדינה לעזור לאזרחים במצבו. בעבר כבר איים לפגוע בעצמו, אך איומיו לא הביאו את גורמי הרווחה לפתור את בעיותיו. בתגובה לאיומיו, טענה נציגת הוועדה הפסיכיאטרית במוסד לביטוח לאומי כי מי שמאיים להתאבד לא מתכוון להתאבד, ופקידת עמידר ביקשה ממנו רק שלא יעשה זאת במשרדי עמידר.
הצתה עצמית

בקיץ 2011 משה סילמן הצטרף לפעילויות מחאת האוהלים, במסגרת "החזית החיפאית", קבוצת פעילי המחאה החברתית שהתגבשה בחיפה, וסייע בארגון אירועי מחאה בחיפה. סילמן דגל בנקיטת קו אקטיבי, שנתפס כפוליטי יותר, או ישיר יותר מהקו שאפיין את פעילות "החזית החיפאית". הוא ביקר את המגמות המצמצמות שביקשו למקד את המחאה בשינוי תודעה במסגרת הקיימת. לשיטתו, המחאה חייבת להיות פוליטית, וצריכה להתבטא בהקמת מפלגה, שמטרתה "להעיף את ביבי", לדבריו. הוא קרא למחאה פעילה, דוגמת פלישה לדירות ריקות במסגרת המאבק למען דיור ציבורי.
ב-14 ביולי 2012 באקט מחאה הפגנתי, סילמן הצית עצמו בהפגנה לציון שנה למחאה החברתית. במכתב ההתאבדות שחילק בטרם ההצתה, הוא האשים את מדינת ישראל ואת מערכת הרווחה בכישלונן לטפל באוכלוסיות המוחלשות ובאנשים במצבו. הוא האשים את ראש הממשלה בנימין נתניהו ואת שר האוצר יובל שטייניץ, האחראים למדיניות הכלכלית שהביאה אותו, לתפיסתו, למעשה ההתאבדות. עוד האשים בעלי תפקידים במוסד לביטוח לאומי ובמערכת המשפט, אותם תפס כנושאים באחריות אישית לעוול שנגרם לו, לדבריו.
לאחר שהצית עצמו, הועבר סילמן לבית החולים איכילוב, הקרוב ביותר למקום ההצתה. בבית חולים זה אין יחידה לטיפול בכוויות, ולכן הועבר לבית החולים שיבא, בו יש יחידת כוויות. אולם, סילמן נאלץ להמתין במחלקת טיפול נמרץ כללי, משום שכל המיטות ביחידת הכוויות היו תפוסות. משה סילמן נפטר מפצעיו ב-20 ביולי 2012, ונקבר בבית העלמין הדרום בבת ים.
תגובות

ראש הממשלה, בנימין נתניהו ציין, בעקבות ההצתה העצמית של סילמן, כי "מדובר בטרגדיה אישית גדולה".
שר החינוך, גדעון סער, אמר: "המעשה צריך להזכיר לכולנו את המצוקה היומיומית כחברה וכפרטים, שצריך להיות רגישים וקשובים למצוקת הזולת ולסייע ולעזור ככל שניתן. הדבר החשוב הוא להבין את הרקע לדברים, להבין את המצוקה שמתוכה יכול דבר כזה להתבצע ולהיות רגיש לה".
יו"ר הכנסת, ח"כ ראובן ריבלין, אמר: "אסור להתעלם מזעקתו. זעקתו היא זעקתם של אזרחים רבים החרדים יום-יום מלהיזרק לרחוב, ללא קורת גג. זוהי זעקה החושפת את הכשל המתמשך של המדינה בכל הנוגע לדיור הציבורי".
ח"כ שלי יחימוביץ' הגיבה למותו של סילמן: "התאבדות היא תשובה חריגה ומזעזעת לקושי ולסבל, אבל אל לנו לשכוח את ההקשר: ההקשחה הלא אנושית בתנאי הזכאות לדיור ציבורי, פרימת רשת הביטחון הסוציאלי עד שיש בה חורי-ענק שרבים נופלים דרכם לתהום; ומאבק ההישרדות של בעלי העסקים הקטנים והבינוניים. גורלו של סילמן הוא במידה רבה תוצאה של קריסתה של מדינת הרווחה, ועלייתה של כלכלת ג'ונגל דרוויניסטית".
בשיח הציבורי, היו שהשוו את משה סילמן ליאן פאלאך או מוחמד בועזיזי, וראו במנהיגי המדינה ובראשם בנימין נתניהו את האשמים במצבו. לעומתם, היו שראו בו אדם הלוקה בנפשו, אשר נסיבות חייו הביאו אותו לצעד של יאוש. מבקרי הממשלה אימצו את הנרטיב של התעמרות הרשויות בסילמן ואת הכשלים במערכת הרווחה, שלא הצליחה לטפל במקרהו של סילמן. לעומתם, מצדדי הממשלה נטו לראות את הפן האישי והטראגי במסלול חייו של משה סילמן.
בעקבות הפרסום הרב שזכה מעשה ההצתה, החל אפקט ורתר שהביא לניסיונות התאבדות נוספים, של אנשים במצוקה כלכלית ונפשית שנואשו ממערכת הרווחה. עקיבא מפעי, נכה צה"ל בן 45, הצית עצמו יומיים לאחר מותו של סילמן, ומת מפצעיו. סילמן ומפעי (וכן עוד שני מציתי-עצמם אחרים) זוכים להבלטה מיוחדת במחזה "נפילה בשידור חי" של אריה קרישק שהועלה בסתיו 2014 בכיכובו של אלכס אנסקי.
ממשלת ישראל הכריזה על הקמת צוות "אורות אדומים" במוסד לביטוח לאומי, לטיפול חירום במקרים קיצוניים, אך העובדים הסוציאליים התלוננו שלא ניתנים להם כלים לטיפול במצוקות. לדבריהם, העובדה היא כי מרבית הפניות לרווחה, הן בשל מצוקת דיור והן בסיוע מול המוסד לביטוח לאומי, מובילות להתגברות ניסיונות אובדניים ומעשי ייאוש מצד אזרחים במצוקה. זאת לאחר שהם מבינים כי אין בידי העובדים הסוציאליים יכולת ממשית לסייע להם.
הערות שוליים

↑  אלי סניור, החוב, השביתה והעיקול. כך התרסק משה סילמן, באתר ynet, 15 ביולי 2012
↑  ת"א (תל אביב) 1752/08  סילמן נ' המוסד לביטוח לאומי
↑  רע"א 10435/09 סילמן נ' המוסד לביטוח לאומי
↑  ת"א (תל אביב) 27255/05 ים 1 תעשיות נ' ר-צ פלסט בע"מ
↑  מנכ"ל ביטוח לאומי: "אי-אפשר להתקיים מ-2,300 שקל בחודש", באתר גלובס, 17 ביולי 2012
↑  ח"כ אורלי לוי-אבקסיס שליוותה את משה סילמן: "אין ממשלה; פקידים מנהלים את המדינה", באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2012
↑  רויטל חובל, דן אבן, מת מפצעיו משה סילמן שהצית את עצמו בהפגנת המחאה החברתית, באתר הארץ, 20 ביוני 2012
↑  משה סילמן שהצית עצמו חילק מכתב: "ישראל שדדה אותי", באתר הארץ, 14 ביוני 2012
↑  שירי הדר וניר כהן, משה סילמן לפני חודש: "צריך מהפכה אלימה", באתר ynet, 16 ביולי 2012
↑  דני גוטוויין, לא אישי, פוליטי, באתר הארץ, 20 ביולי 2012
↑  כתבי ynet, אדם הצית עצמו בהפגנה בת"א, מצבו קשה, באתר ynet, 14 ביולי 2012
↑  מיקי פלד, הטרגדיה של סילמן חושפת עוד טפח בטרגדיה של מערכת הבריאות, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2012
↑  אטילה שומפלבי, נתניהו: טרגדיה אישית, נבדוק את סיפור המצית, באתר ynet, 15 ביולי 2012
↑  אמנון פורטוגלי, תקלה אחת קטנה יחסית, באתר "העוקץ", 18 ביולי 2012
↑  יחימוביץ' על פטירתו של משה סילמן, באתר של שלי יחימוביץ', 20 ביולי 2012
↑  לפיד חי, באתר "ולווט אנדרגראונד", 15 ביולי 2012
↑  עומרי אפרים, אחרי סילמן: צוות "אורות אדומים" בביטוח הלאומי, באתר ynet, 16 ביולי 2012
↑  יובל גורן, עו"סים לכחלון: אין לנו כלים לטפל במצוקות, באתר nrg‏, 2 באוגוסט 2012
לוח זיכרון למשה סילמן, במקום שבו הצית עצמו, ברחוב קפלן בתל אביב
מרי סטאבין

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1957 (בת 67) ארברו, שוודיה 
 שם לידה:  Mary Ann-Catrin Stävin 
 מדינה:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי אן קטרין סטאבין (בשוודית: Mary Ann-Catrin Stävin; נולדה ב-20 באוגוסט 1957) היא שחקנית ודוגמנית שוודית. מיס עולם 1977.
ביוגרפיה

סטאבין נולדה במחוז ארברו שבשוודיה, ב-1977 זכתה במקום השני בתחרות מיס שוודיה וכשייצגה את שוודיה בתחרות מיס עולם זכתה במקום הראשון.
ב-1983 שיחקה בסרט של ג'יימס בונד אוקטופוסי, וב-1985 בסרט ג'יימס בונד רצח בעיניים.
ב-1988 שיחקה בסרט האיטלקי "Top Line" לצד פרנקו נרו וכיכבה בסרטים נוספים במהלך הקריירה שלה. היא גילמה אשת עסקים איסלנדית בשני פרקים של הסדרה טווין פיקס.
היא מתגוררת בבוורלי הילס ולה בת אחת.
מרחק אופטי

באופטיקה גאומטרית, מהירות האור שונה בכל תווך (חומר) כתלות במקדם השבירה שלו, וגם אורך הגל של האור משתנה בצורה דומה.
מרחק אופטי או דרך אופטית מוגדר על ידי הזמן שלוקח לאור לעבור מרחק מסוים, או לחלופין על ידי מספר אורכי הגל שנכנסים במרחק מסוים. עבור חומר שמקדם השבירה שלו גדול מ-1 (רוב החומרים), המרחק האופטי יהיה גדול מאשר המרחק האמיתי לפי הנוסחה:
 L={L_{0}}\cdot {n}

כאשר  \ L הוא המרחק האופטי,  \ L_{0} הוא המרחק האמיתי ו- \ n הוא מקדם השבירה של החומר.
האור נע תמיד בין שתי נקודות בדרך האופטית המינימלית. מעיקרון זה נובע את חוק סנל, הקובע את הזווית שבה נשבר אור במעבר בין שני תווכים.
משה סוקולובסקי

| --- | --- |

 לידה:  1868 תרכ"ח רוז'ינוי
 פטירה:  2 בינואר 1931 (בגיל 63 בערך) י"ט בטבת ה'תרצ"א בריסק דליטא
 מקום פעילות:  בריסק דליטא
 תקופת הפעילות:  ?–1931 
 השתייכות:  יהדות ליטא
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת "תורת חסד" בבריסק
 רבותיו:  רבי חיים סולובייצ'יק
 תלמידיו:  רבי אריה פומרנצ'יק, רבי משה סולובייצ'יק, רבי אהרון יהודה לייב שטיינמן
 חיבוריו:  "מלאכת יום טוב", "אמרי משה"
רבי משה סוקולובסקי (תרכ"ח, 1868, רוז'ינוי - י"ט בטבת תרצ"א, 2 בינואר 1931, בריסק דליטא) היה ראש ישיבה ליטאי. נודע בעולם הישיבות על שם ספרו ה"אמרי משה".
הרב סוקולובסקי כיהן כראש ישיבת תורת חסד בבריסק.