חוטמית
מיני חוטמית הגדלים בר בישראל וסביבתה

6 מיני חוטמית גדלים בר בישראל. 5 מהם ניתן למוצאם בצפון ישראל (למשל, בעמק החולה), ועוד אחת חוטמית מסורטטת גדלה בהר הנגב ובאדום שבירדן. ישנם עוד 3 מיני חוטמית שגדלים בסביבתה של ישראל והם חוטמית צהובה בבקעת ים-המלח בירדן, חוטמית זהובה (Alcea chrysantha), חוטמית חסר-כנפיים (Alcea apterocarpa).
חוטמית הגליל (Alcea galilaea Zohary) - עשב רב-שנתי (בן חלוף) נמוך או שרוע, ים-תיכוני נדיר ותת-אנדמי לצפון מערב סוריה, דרום לבנון וצפון ישראל. בישראל היא גדלה בבתי גידול טבעיים בלבד, פה ושם במפוזר בבתה בצפון הארץ ובמרכזה, בעיקר ברצועת הסְפָר, במעבר בין החבל הים תיכוני לחבל הערבתי. הוא מצוי בגליל העליון ובערבות הירדן; נדיר בגולן; נדיר מאוד בבקעת חולה, בבקעת כנרות, בשומרון, במדבר שומרון ובגלעד. מין זה תואר לראשונה למדע בידי הבוטנאי הישראלי מיכאל זהרי בשנת 1963. הצמח מסתעף, הגבעולים שרועים ואורכם 30 עד 60 ס"מ. העלים מסורגים, פשוטים, מאוצבעים, מפורצים עמוקות, בעלי 3 עד 5 אונות ארוכות שאורכן גדול מס"מ אחד ושפתן משוננת באופן בלתי סדיר. הלוואים נעדרים. הפרחים לבנים עד צהובים ולעיתים רחוקות ורודים. הגביעון בעל 6 עד 9 אונות שאורכם כמעט כאורך הגביע. הכותרת עם 5 אונות ארוכות בהרבה מהגביע ומפורצות בראשן. צינור האבקנים קצר ובנוי מאבקנים רבים מאוד שזיריהם קצרצרים. בגבה של פרודת הפרי מצוי חריץ עמוק. הצמח משיר את נופו בקיץ ומחדש את העלווה בחורף. הפריחה מסוף מרץ ועד תחילת יוני.
חָטְמִית זִיפָנִית (.Alcea setosa (Boiss.) Alef) - צמח עשבוני רב-שנתי, גובה התפרחת עד 2 מ', צבע הכותרת ורוד, לילך או סגול. העלים כמעט ואינם מחולקים או בעלי אונות קצרות. אורך הגביעון שווה כמעט לאורך הגביע. חוטמית זיפנית נפוצה באזור השרון, יהודה, הכרמל, הגלבוע, הגליל, עמק הירדן והגלעד.
חוטמית מאוצבעת - נפוצה בשומרון ובכרמל.
חוטמית מסורטטת (Alcea striata) הוא צמח עשבוני רב-שנתי נדיר הגדל בערוצי נחלים גדולים ובינוניים בערבות של הר הנגב הגבוה, מעל רום של 700 מ'. מחוץ לישראל הוא גדל באדום ובגוש קתרינה בסיני. פרחיו של מין זה הגדל במדבר הוא קרם צהצהב. ראו ערך.
חוטמית עין הפרה (.Alcea acaulis (Cav.) Alef) הוא צמח עשבוני רב-שנתי נמוך שנפוץ בכל הארץ. ראו ערך.
חוטמית צהובה (.Alcea rufescens (Boiss.) Boiss) - צמח עשבוני רב-שנתי, מדברי ונדיר, שגובהו 40 עד 60 ס"מ, צבע הכותרת לבן או קרם. מרבית עלי הגבעול בעלי 3 עד 5 אונות לא ארוכות, כאשר האונה האמצעית דמוית ביצה מוארכת. גב הפרודה ללא קמטים ושעיר. הצמח גדל בערוצים ובמדרונות שבבקעת ים המלח שבירדן. התפוצה העולמית שלו היא מדרום-מזרח טורקיה ועד חצי האי סיני ועד מערב ודרום איראן. פריחתו מסוף מרץ עד תחילת יולי.
חָטְמִית קֵרַחַת (Alcea dissecta (Baker f.) Zohary) - צמח עשבוני רב-שנתי שגובהו 2 עד 3 לעיתים רחוקות מטר אחד ופרחיו ורודים וגדולים ועלי הגבעול מחולקים-מאוצבעים לאונות ארוכות. מין זה תואר לראשונה למדע בידי החוקר הישראלי מיכאל זהרי בשנת 1963. הגבעול עגול ארוך, זקוף וכמעט אינו מסתעף, קירח (או לעיתים רחוקות בעלי זיפים בודדים או בעלי אגודות של זיפים). הלוואים קיימים והפטוטרת ארוכה יחסית. העלים מסורגים, לפחות חלק מהעלים גזורים-כפניים לאונות בעלות שיניים גסות או אונות קטנות. העלים התחתונים, שקוטרם 15 ס"מ מפורצים או שסועים ל-7 עד 10 אונות. עלי הגבעול העליונים מחולקים, מאוצבעים לאונות ארוכות. הפרחים דו-מיניים, ורודים, קוטרם עד 10 ס"מ, יוצאים מחיק העלים ונישאים על עוקץ קצר יחסית (מלבד הזן בחרמון). הפרח פתוח ובמרכזו צלקות דקיקות, הנישאות על עמודי שחלה ארוכים, שמוקפים בצינור אבקנים צהוב. הגביעון, שמאוחה בבסיסו, בעל 6 עד 9 אונות קצרות הרבה מהגביע וכולן או קצותיהן אדמדמות או ירוקות. אורך הגביעון אינו מגיע לחצי מאורך הגביע, וזאת בשונה מחוטמית זיפנית שאורכו של הגביעון אצלה שווה כמעט לאורך הגביע. הגביע בן חמש אונות. עלי הכותרת 5, ורודים, מפורדים ומעורים בבסיסן אל צינור האבקנים וראשם מפורץ מעט. האבקנים רבים, זיריהם מאוחים כמעט עד למאבקים ויוצרים צינור שבולט במרכז הפרח. המאבקים צהובים דמוי כליה בעלי לשכה אחת הנפתחת בראשה. האבקה דביקה. השחלה עילית, מרובת עלי שחלה ומרובת מגורות. בכל עלה שחלה 2 מגורות. בכל מגורה ביצית זקופה אחת. עמוד השחלה מחולק בקצהו לצלקות מרובות שמספרן כמספר עלי השחלה. עוקץ הפרי ארוך. פרי החוטמית היא מפרדת שמורכבת מפרודות רבות ועטופה בגביע ובגביעון משתיירים. הפרודות, דמוי דיסק שטוח עם קודקוד מפורץ, בלתי נפתחות, ומסודרות סביב עמוד מרכזי קצר, (המשך מצעית הפרח) מורחב בראשו למקור חרוטי, שצורתו מזכירה צורת חוטם, ומכאן שמו של הסוג. גבן של הפרודות הבשלות עשוי בצורת מרזב עמוק ששוליו מורחבים לכנפיים סביב (בשונה מחוטמית זיפנית שגבן של הפרודות מקומר או שטוח וחלקות. או הפרודות בעלות שערות פשוטות. צדדיה של הפרודה בעלי קמטים רדיאליים בולטים. כל פרודה מורכבת משתי מגורות בלתי משוכללות, אך מכילה רק זרע אחד. המגורה הקיצונית עקרה. טיפוס התפוצה: מזרח ים-תיכוני. התפוצה העולמית משתרעת באזורים הסוב-טרופיים, ים-תיכוניים ממזרח טורקיה עד ישראל וצפון מערב איראן. היא גדלה בבתי-גידול טבעיים בלבד בקרקעות כבדות ולחות, בגדות נחלים ובבתות ובשולי חורש לח. חוטמית קירחת מצויה בחרמון (ברום 300 עד 2,100 מ') ובבקעת החולה (בעמק דן); נדירה בגולן ובגליל העליון ונדירה מאוד בגליל התחתון. חוטמית קירחת פורחת בסוף האביב, מתחילת אפריל עד תחילת אוגוסט, ובמרומי החרמון מיולי עד אוגוסט.