stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כתב המנדט
הערות שוליים

↑  מועצת חבר הלאומים ב-24 ביולי 1922
↑  מתוך המבוא לכתב המנדט
↑  אגרת המלך ג'ורג' החמישי לתושבי ארץ ישראל באתר הספרייה הלאומית
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ב, יחידה 4, עמ' 312.
↑  זאב ז'בוטינסקי, עבר-הירדן ותוכנית העשור, בסער, ירושלים: ערי ז'בוטינסקי (הוצאת ספרים), תשי"ג, עמוד 236.
↑  משפט מחלל שבת בתל־אביב, הצפירה, 14 בפברואר 1928
↑  אסף לחובסקי, "בין 'מנדט' ל'מדינה', על חלוקת ההיסטוריה של המשפט הישראלי לתקופות", משפטים, כ"ט תשנ"ט, עמ' 689 - 721
↑  Lawrence Davidson, America's Palestine, University Press of Florida, 2001, pages 80-81
↑  דו"ח אדמונד לוי מציין את סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות כקובע את "העיקרון של ההכרה בהמשך תוקפן של זכויות קיימות של מדינות ועמים שנרכשו מכוח המנדטים למיניהם, כולל אותן הזכויות של היהודים מכוח המסמכים המפורטים לעיל (הצהרת בלפור, ועידת סן רמו וכתב המנדט) להתיישב בשטחי ארץ ישראל"
↑  מאמרים, זכויותיו המשפטיות וריבונותו של העם היהודי על ארץ-ישראל על-פי המשפט הבינלאומי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 במאי 2003
↑  "כל חוק החל על מדינת ישראל ייראה כחל על כל השטח הכולל גם את מדינת ישראל כולה וגם כל חלק מארץ-ישראל אשר שר הביטחון הגדיר אותו בצו כמוחזק על ידי צבא-הגנה לישראל", מתוך, עיתון רשמי, תש"ח, תוספת א', עמ' 61
↑  Israeli Settlements and International Law, באתר משרד החוץ, נובמבר 2021.
↑  טליה איינהורן, ארץ-ישראל ויישובה במשפט הבינלאומי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 במאי 2003.
↑  פרופ' אליאב שוחטמן, התנתקות מהחוק, מתוך מאמר מאפריל 2004 ב"מקור ראשון"
↑  בג"ץ 4112/99 עדאלה המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל נ' עיריית תל אביב יפו פ"ד נו (5) 393
גבולות המנדט הבריטי על פלשתינה (א"י) ועל עבר הירדן, בשנת 1920
יתד נאמן

| --- | --- |

 תדירות:  יומון
 סוגה:  חדשות
 פורמט:  טבלואיד
 מו"ל:  יתדות ת.ש.מ.ו.
 תאריכי הופעה:  12 ביולי 1985 – הווה (39 שנים)
 שפה:  עברית, אנגלית
 מערכת:  ז'בוטינסקי 108, בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 
הגיליון הראשון של "יתד נאמן" (12 ביולי 1985)
יתד נאמן הוא יומון חרדי-ליטאי המשמש כביטאונה של מפלגת דגל התורה. העיתון יוצא לאור החל מ-1985 והוא העיתון בעל שיעור החשיפה הגבוה ביותר במגזר החרדי בימי חול.
אידאולוגיה

העיתון מייצג את דעתם והשקפתם של מנהיגי המגזר הליטאי, במיוחד הרב שך, ולאחריו הרב אלישיב והרב שטיינמן, והם נהגו לפרסם בו מעת לעת "דעת תורה" בנושאים שונים ומגוונים ואת קריאותיהם לציבור. במישור המדיני מבטא העיתון את השקפתו של הרב שך, אשר התייחס בחשדנות כלפי השמאל והערבים, ומנגד דחה את הגישה הלאומית וסבר שהעם היהודי נמצא עדיין בגלות ולכן עליו לנהוג בזהירות מרבית ביחסיו עם האומות. ב-2005, למשל, נע סיקורו של העיתון את תוכנית ההתנתקות בין לעג לציבור הדתי לאומי לבין הבעת הזדהות עם מצוקתו, גינוי אריאל שרון וכינויו כדיקטטור. עמדת העיתון הייתה כי המחאה נגד תוכנית ההתנתקות היא "מאבק ציוני מובהק שאין כל מקום להזדהות עמו בצורה כזו או אחרת". במהלך השנים היה "יתד נאמן" מנושאי הדגל במאבקו של הציבור החרדי נגד מוסד הרבנות הראשית לישראל. עם מינויו של הרב יונה מצגר לרב הראשי לישראל, בהשפעתו של מנהיג הזרם הליטאי הרב יוסף שלום אלישיב, חל מיתון בהתקפות על מוסד הרבנות הראשית.
עד לעשור השני של המאה ה-21 היה הסגנון הפובליציסטי בעיתון חריף ונשכני במיוחד כלפי ציבורים שהשקפתם הדתית שונה: חילוניים, תנועת חב"ד, הציונות הדתית ורבניה, ובמיוחד רבני צהר. כמו כן ביקר העיתון קבוצות של חרדים מודרניים הסוטות מהקו החרדי המרכזי, אשר כונו "שוליים" או "החרדים החדשים". לאחר נטילת השליטה בעיתון בידי גליק ושפירא, הופסקו כמעט לגמרי כינויים אלו.
במאי 2013 פרסם חיים ולדר מאמר בעיתון, בו השווה את דבריו של יאיר לפיד על הציבור החרדי לדבריו של אדולף היטלר על היהודים.
ביולי 2020 פרסם העיתון מודעה על לימוד הרמב"ם היומי, תקנה של הרבי מלובביץ', שהרב שך התנגד לה בנחרצות.
תביעות לשון הרע נגד העיתון

בכמה מקרים נתבע העיתון על ידי אישים שראו עצמם נפגעים מכתיבתו. בשנת 2005 פורסם בעיתון מאמר של העורך ישראל וורצל שבו הותקף הרב ישראל רוזן ובין היתר נטען כי הוא עוקף את ההלכה בשל תאוות ממון. הרב רוזן תבע בתביעת לשון הרע את העיתון, הכותב ושניים מן העורכים בבית משפט השלום בירושלים. בית המשפט קיבל את טענותיו ופסק לו בשנת 2009 פיצוי של שבעים אלף ש"ח.
בשנת 2014 הגיש יואב ללום, יו"ר עמותת נוער כהלכה, תביעת דיבה בסך 300,000 ש"ח נגד העיתון ועורכיו, לאחר שלטענתו העיתון התנכל אליו בכתיבתו וכינה אותו בכינויי גנאי בעקבות פעילותו בבג"ץ בית הספר בעמנואל. בינואר 2019 פסק בית המשפט לללום פיצויים בסך של 135,000 ש"ח: 60,000 ממערכת העיתון, וסך מצטבר של 75,000 ש"ח מארבעה חברי מערכת העיתון.
העיתון

העיתון מחולק בשני מערכות: יומון למנויים ושבועון-חינמון המופיע ביום שלישי. בנוסף יש לעיתון מוסף סוף שבוע, המכונה יתד השבוע, לצד מוסף לילדים - יתד שלנו - ומוסף תורני בשם "שבת קודש".
במוסף השבת מתפרסמת מדי שבוע קריקטורה פרי עטו של הקריקטוריסט יוני גרשטיין, שבה הוא מותח ביקורת על הנעשה בישראל או בציבור החרדי. סגנונה של הקריקטורה גרר לעיתים תגובות חריפות.
במוסף היה מתפרסם מדי שבוע (עד שנת 2014) טור פובליציסטי חריף בשם "אדרבה", בסגנון סרקסטי שנכתב על ידי ישראל וורצל תחת שם העט "פ. חובב". בטור זה ביטא העיתון לעיתים את עמדותיו האידאולוגיות בנושאים אקטואליים שאינם מתפרסמים בו בגלוי, כגון אירועי ספורט או מקרי אלימות קשים, בעזרת רמזים ומשלים. בדצמבר 2011, כאשר עלה נושא הדרת נשים, עורר העיתון סערה בעקבות דברים שנכתבו בטור זה: "גם בתקופת השואה, כשגרמנים הפעילו את מכונת ההשמדה במלוא הקיטור, היהודים הוחזקו במחנות ההשמדה בבלוקים נפרדים לגברים ונשים. אפילו חיות האדם הללו התייחסו אל ההפרדה כדבר טבעי.". מסוף שנת 2013 מתפרסם טור דומה בשם "די לחכימא" על ידי הסופר חיים גרינבוים שכותב תחת שם העט צ. שפיגלמן.
תפוצה

על פי סקר TGI משנת 2016, "יתד נאמן" הוא היומון הנפוץ ביותר בציבור החרדי, עם שיעור חשיפה ממוצע של 24.1% בעיתוני אמצע השבוע ו-21% בסוף השבוע. כאשר החינמון זוכה לחשיפה של 44.9%, שיעור החשיפה הגבוה ביותר של כלי תקשורת במגזר החרדי.
מאפיינים

העיתון מרבה לעסוק בנושאים השקפתיים בצורה דעתנית ופולמוסית, ונחשב כמציג את "דעת התורה" החרדית-ליטאית המזוהה עם מפלגת דגל התורה ומנהיגיה הרוחניים.
העיתון נחשב לשמרני במיוחד. העיתון מקפיד שלא לבקר או להעלות לדיון נושאים הנוגעים לסדרי החיים החברתיים של החברה החרדית והליטאית, גם אלה השנויים בביקורת פנימית (למשל הנוהג של "סידור מלא" - רכישת דירה לחתן "בן תורה" על ידי הורי הכלה בלבד).
העיתון אינו מפרסם תמונות נשים. לעיתים הוא מעבד תמונות לשם כך, כפי שעשה למשל בשנת 2009 עם תמונת הממשלה, שבה הוסרו דמויותיהן של השרות לימור לבנת וסופה לנדבר.
קיים מדרג של תארים המוצמדים לשמות הרבנים לפי החשיבות המיוחסת להם, כדלהלן: התואר "רבינו הגדול" שמור לרב אלעזר מנחם מן שך מאז פטירתו, "רבינו מרן" שמור לרב יוסף שלום אלישיב, "רשכבה"ג מרן ראש הישיבה" הוא תוארו של הרב אהרון לייב שטיינמן, התואר "רשכבה"ג מרן שר התורה" שמור לרב חיים קניבסקי, התואר "רשכבה"ג מרן ראש הישיבה" שמור לרב גרשון אדלשטיין. התואר "מרן פוסק הדור" שמור לרב ניסים קרליץ. כיום, התואר "רבינו מרן" מוצמד, מתחילת ספטמבר 2023, לשמו של הרב דוב לנדו. "מרן" לשמם של הרב ברוך מרדכי אזרחי, הרב ברוך דב פוברסקי, הרב מאיר צבי ברגמן, הרב משה הלל הירש, הרב משה יהודה שלזינגר והרב יצחק זילברשטיין. "הגאון הגדול" הוא תואר לרבנים הנמנים עם חברי מועצת גדולי התורה ולכמה רבנים נוספים (למשל הרב חיים גריינימן והרב יעקב אדלשטיין). אם מאוזכר בעיתון רב בעל מעמד או נושא משרה תורנית נכבדה יוצמד לשמו התואר "הגאון רבי"; משרה תורנית זוטרה - "הרב הגאון רבי". תואר פחות יותר הוא "הרה"ג" = הרב הגאון, שבא במכוון בראשי תיבות.
העיתון לא הכתיר בתוארי כבוד רבים מן הרבנים מן הזרמים החלוקים בהשקפתם מן הזרם הליטאי. רבנים גדולים, כמו הרב אברהם שפירא או הרב עובדיה יוסף, כונו בחייהם בתואר הבסיסי 'הרב'. עם זאת, תחת ההנהלה החדשה, מוצמד לשמו של הרב עובדיה יוסף התואר "הגאון הגדול", כמו לחברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה. תואר זה מוצמד גם לרב שלום כהן ולזקנים שבין חברי מועצת חכמי התורה של ש"ס. הרב הראשי לישראל מכונה בתואר 'הרה"ר' (=הרב הראשי); בכך אין משמיטים ממנו את תאריו ומאידך אין מרבים בכבודו. מרבנים שהוקעו על ידי ההנהגה הליטאית - למשל הרב שלמה גורן - מושמט לגמרי התואר "הרב".
אישי ציבור חרדים כגון חברי הכנסת החרדיים מיהדות התורה וש"ס, יאוזכרו בעיתון לאחר התואר "הרב".
הציבור הדתי לאומי מכונה בעקביות ד"ל בראשי תיבות, תוך רמיזה למשמעות המילה דל כעני.
אין תואר ז"ל לחילוני שנפטר. עם זאת, נכתב הי"ד אחר שמם של הרוגים בפיגוע טרור או חללי צה"ל.
הנשים הכותבות ב"יתד נאמן" (העיתון היומי או השבועי) אינן מוזכרות בשמן הפרטי, כמו רונית הופנר או מנוחה טוקר הנקראות ר. הופנר ומ. חברוני (שם עט), בהתאמה. במגזינים לנשים ולילדים מוזכרות הכותבות בשמן המלא.
אף שהעיתון אינו מופיע ביום העצמאות, אין כל חגיגיות בגיליון המופיע בערב יום זה. מאמר המערכת שלמחרת היום מוקדש בדרך כלל ללעג כלפי החגיגות ביום זה.
צוות העיתון

ישראל פרידמן ואברהם רוזנטל. עורכים בעבר: שמואל חסידה, משה גרילק, נתן גרוסמן, יצחק רוט וישראל וורצל.
מנכ"ל: זעליג אורלנסקי.
ועדת הרבנים (המכונה גם "הוועדה הרוחנית" או "ועדת הביקורת"): הרבנים נתן זוכובסקי, יוסף חיים קופשיץ, הרב יהושע אייכנשטיין והרב חזקיהו אברהם ברוידא. בעבר היו חברים בוועדה גם הרבנים חיים שאול קרליץ, יוסף ישראלזון ומשה אהרן ברוורמן שנפטרו. כמו כן כיהנו בה הרב צבי פרידמן והרב שמואל דויטש עד להעברת השליטה בעיתון לידי אנשי הרב שטיינמן. מזכיר הוועדה הרוחנית והמבקר הראשי בפועל הוא הרב יהודה יברוב.
עורך המוסף התורני: הרב הלל מן
עורכת "יתד שלנו": אמירה חכמוביץ
עורכת "קטיפה לבית": רוחמה פסיה זלושינסקי, תחת שם העט רוחמה פז
סופרים רבים במגזר החרדי עשו את ראשית דרכם בעולם הכתיבה במוספיו השונים של העיתון; מהם: חיים ולדר, הרב שלום מאיר ולך, יהודית פריינד ונתן שטרנפלד.
באנגלית

בארצות הברית מופיע באנגלית עיתון שבועי, בשם יתד נאמן. העורך הוא פנחס (פיני) ליפשיץ ממונסי ניו יורק. העיתון מופיע בימי חמישי ובערבי חגים. בתחילת דרכו היה משויך ליתד נאמן הישראלי והופיע בו טור קבוע של העורך באותה עת, נתן גרוסמן. עם השנים התפלגו העיתונים. השם "יתד נאמן" מעוצב בעיתון האמריקני בלוגו שונה.
באירופה מופיע "יתד נאמן" באנגלית, שנמצא בבעלותו של העיתון בישראל.
פונקציית זטא

בתורת המספרים ובתחומים אחרים במתמטיקה, פונקציית זטא הוא שם כללי לכמה פונקציות מרוכבות הלוקחות את השראתם מהדוגמה הראשונה והחשובה ביותר לפונקציה כזו - פונקציית זטא של רימן. המושג אינו מוגדר באופן מדויק ומשמעותו תלויה בהקשר. מאידך, ישנן פונקציות זטא רבות שאינן מקיימות תכונות אלו כלל.
הגדרה

ברמה הכללית ביותר פונקציית זטא יכולה להיות כל טור דיריכלה מוכלל עם מקדמים חיוביים. זאת אומרת פונקציה מרוכבת שיש לה פיתוח לטור מהצורה הבאה:
 \zeta (s)=\sum a_{i}z_{i}^{s} כאשר  a_{i} ו -  z_{i}  הם סדרות של מספרים ממשיים חיוביים. המקדמים  a_{i} (והמספרים  z_{i}) מקודדים בדרך כלל מידע כמותי על אובייקט מתמטי כלשהו, ופונקציית זטא מאפשרת לחקור אובייקט זה באמצעות כלים של אנליזה מרוכבת.
במקרים רבים נהוג לדרוש מפונקציית זטא תכונות נוספות, בדרך כלל את ארבעת התכונות שדורשים מפונקציית L: פיתוח לטור דיריכלה (זאת אומרת שהספרים  z_{i} צריכים להיות שלמים), פיתוח למכפלת אוילר, המשכה מרומורפית לכל המישור, ומשוואה פונקציונלית.
ניתן להתייחס לפונקציות L כאל גרסאות מעוותות (twisted) של פונקציות זטא, בהם המקדמים  a_{i} אינם חיוביים (או ממשיים).
החיוביות של המקדמים  a_{i} מקלה על המחקר של פונקציות זטא (לעומת פונקציות L אחרות) למשל בזכות הלמה של לנדאו.
דוגמאות

פונקציית זטא של רימן - הדוגמה האולטימטיבית. מקיימת את כל התכונות המקובלות של פונקציות זטא ופונקציות L.
פונקציית זטא של דדקינד - מקיימת את כל התכונות המקובלות של פונקציות זטא ופונקציות L.
פונקציית זטא של חבורה - חסרת המשכה מרומורפית (לכל המישור) ומשוואה פונקציונלית.
פונקציית זטא הצגתית של חבורה - חסרת המשכה מרומורפית (לכל המישור) ומשוואה פונקציונלית.
פונקציית זטא של סלברג - איננה טור דיריכלה רגיל אלה טור דירכלה מוכלל.
לקריאה נוספת

Mathematical Society of Japan's Encyclopedic Dictionary of Mathematics (pp 1372-1392), MIT Press, 1977.
הערות שוליים

↑  למשל כאן
| פונקציות L וזטא |
| --- | --- | --- |
| פונקציות זטא בתורת המספרים | פונקציית זטא של רימן • פונקציית זטא של דדקינד • פונקציית זטא של הסה-וויל • פונקציית זטא אריתמטית • פונקציית זטא של איגוסה |  |
|  פונקציות L (נוספות) בתורת המספרים | פונקציית L של דיריכלה • פונקציית L של ארטין • פונקציית L של הקה  • פונקציית L של תבנית אוטומורפית  • פונקציית L מוטיבית |  |
| תוצאות חשובות | המשכה אנליטית ומשוואה פונקציאונלית עבור פונקציית זטא של רימן • משפט המספרים הראשוניים • הנוסחה המפורשת של רימן מנגולד • משפט דיריכלה • משפט הצפיפות של צ'בוטרב •  משפט פרובניוס (תורת המספרים האלגברית) • השערות וויל • נוסחת מספר המחלקה (של דיריכלה ושל דדקינד) |  |
| השערות חשובות | השערת רימן (המוכללת) • השערת לנגלנדס  • השערת לינדולף • השערת ארטין |  |
| פונקציות L וזטא נוספות | פונקציית זטא של חבורה • פונקציית זטא הצגתית של חבורה • פונקציית זטא של סלברג |  |
| מושגים קשורים נוספים | תורת המספרים האנליטית • תורת המספרים האלגברית • המשכה אנליטית • טור דיריכלה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553156405171  LCCN: sh85052354  NKC: ph191226
מאיר אורן

מאיר אורן (נולד ב-14 באוגוסט 1948) הוא רופא ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות ומנהל בית חולים הלל יפה.
ביוגרפיה

מאיר אורן נולד בתל אביב. בפברואר 1967 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא שימש כמפקד מחלקה והשתחרר מצה"ל ב-1970. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש מאבטח באל על. נסע לאיטליה וסיים לימודים פרה-קליניים באוניברסיטת פאביה. בשנת 1973 חזר לישראל ובשנת 1977 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. המשיך בהתמחות ברפואת ילדים ובבריאות הציבור והתמחה ברפואת ילדים בבית חולים שיבא (1977–1983).
בשנים 1983 - 1984 היה מנהל מרכז רפואי באור יהודה ורופא ילדים בבית חולים שיבא. בשנת 1985 מונה למנהל בית החולים פוריה ובשנת 1989 מונה למנהל בית חולים הלל יפה. במילואים שימש מפקד פלוגת הרפואה החטיבתית של חטיבת הצנחנים הסדירה, ולחם בראש פלוגתו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לקרב בעיירה דאמור שבה נורה ונפצע קשה בפלג גופו העליון מקליע שחדר מבעד לשכפ"ץ, בעת שטיפל בנפגעים מן הכוח של גדוד 890. פלוגתו המשיכה בלחימה עד תום המלחמה וכיבוש ביירות. אורן שירת במילואים עד 1987 והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.
משנת 1983 ואילך מרצה בבתי הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ובטכניון. בשנים 1990–1993 היה נציג שר הבריאות בוועד הפועל של "מגן דוד אדום". בין תפקידיו הציבוריים היה חבר ברשות העליונה לאשפוז בשעת חירום, יו"ר ועדת הבדיקה בנושא תפקוד הנהלת בית החולים כפר שאול, יו"ר ועדת חקירה בעניין הפסקה באספקת החמצן בבית חולים איכילוב, יו"ר ועדת מכרזים למינויים בכירים במערכת הבריאות ותפקידים אחרים.
בין פברואר 1995 לאוגוסט 1996 שימש מנכ"ל משרד הבריאות ובמסגרת תפקידו יו"ר ועדת הלסינקי, יו"ר מועצת הבריאות ויו"ר הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום. בסיום התפקיד חזר לעמוד בראש בית החולים הלל יפה ובנובמבר 1996 מונה ליו"ר הוועדה המייעצת למשרד הבריאות להיערכות בתי חולים לתרחיש ביולוגי.
אורן נשוי ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  אתר חדשות ערוץ 2, ‏הדוח הרפואי של ראש הממשלה: נתניהו בכושר, באתר גלובס, 1 בינואר 2014.
↑  רונית ורדי, ‏צביקה דגן: "כשאתה עושה סדר, אתה דורך על יבלות, אנשים נפגעים", באתר גלובס, 15 באוגוסט 2002.
↑  אלוף יורם יאיר, "אתי מלבנון" - סיפורה של חטיבת הצנחנים במלחמת לבנון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990, עמוד 69.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289960405171
מאיר ניסנסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1944 (בן 81 בערך) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  יבמ ישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
מאיר ניסנסון (נולד ב-1944) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל יבמ ישראל בשנים 1996–2012 ולאחר מכן יו"ר יבמ ישראל.
ביוגרפיה

מאיר ניסנסון נולד בשנת 1944 בבואנוס איירס שבארגנטינה, לאב שהיה עורך דין. בשנת 1955 עלה לישראל עם משפחתו, התגורר ברמת גן, ולמד בה בתיכון אהל שם. לאחר שירותו בצה"ל למד הנדסת תעשייה וניהול בטכניון. הוא גם בעל תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1969 הצטרף לחברת יבמ ישראל, והתמיד בעבודה בה במשך 43 שנים. בשנים 1977–1979 ובשנים 1991–1994 נשלח לתפקידים בכירים במטה האירופי של חברת IBM בפריז. את דרכו ביבמ ישראל התחיל כמהנדס תוכנה, המשיך כמנהל משאבי אנוש וסמנכ"ל כספים, וביוני 1996 מונה למנכ"ל החברה במקומו של יהושע מאור.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל התרחבה פעילות יבמ בישראל, תוך שהיא מתאימה עצמה לשינויים הטכנולוגיים ולשינויים בפעילותה של חברת האם. רכישה בולטת של יבמ ישראל הייתה חברת תדיראן מערכות מידע, שהגדילה מאוד את פעילותה של יבמ ישראל בתחום שרותי המחשוב, במסגרת קבוצת IBM Global Services העולמית. מערך המחקר והפיתוח של יבמ בישראל התפתח לשלוש מעבדות, המעסיקות יותר מ-1,000 עובדים. מספרם של כלל עובדי יבמ ישראל גדל והגיע ל-2,000 עובדים. במהלך כהונתו היה מעורב ברכישתן של 11 חברות הזנק ישראליות על ידי IBM.
בשנת 2012 סיים כהונתו כמנכ"ל יבמ ישראל, אך המשיך כיו"ר החברה.
משפחתו

למאיר ניסנסון שני אחים ושתי אחיות. אחיו הבכור, צבי בר-נס, הוא ממייסדי חברת המחשוב חילן. אחותו עליזה רוטברד הייתה מנהלת המחשוב של בנק ישראל בתל אביב וסמנכ"לית המחשוב של הבורסה לניירות ערך בתל אביב. אחיו חיים ניסנסון היה במשך שנים רבות מנכ"ל חברת ראדא תעשיות אלקטרוניות. אחותו הצעירה היא יהודית טיומקין, שהייתה אדריכלית פנים ונשואה לאיש העסקים אבי טיומקין.
מאיר ניסנסון נשוי לוורדה, אדריכלית עצמאית, ואב לשלושה ילדים, מתגורר בתל אביב.
קרקטר דיריכלה

במתמטיקה קרקטר דיריכלה הוא פונקציה כפלית ומחזורית מחוג השלמים לשדה המרוכבים. דריכלה עבד עם מושג זה בצורתו העוברית. דדקינד נתן את ההגדרה הפורמלית המודרנית של המושג ונתן לו את שמו. דיריכלה השתמש במושג זה כדי להגדיר את פונקציית L של דיריכלה שעומדת בבסיס הוכחתו למשפט דיריכלה על מספרים ראשוניים בסדרות חשבוניות.
קרקטרי דיריכלה עמדים גם בבסיסה של התמרת פורייה הדיסקרטית הכפלית.
הגדרה

קרקטר דיריכלה עם מנחה (condactor)  m הוא פונקציה  \chi :\mathbb {Z} \to \mathbb {C}  המקיימת:
לכל  n\in \mathbb {N}  מתקיים:  \chi (n+m)=\chi (n)
לכל  n שאינו זר ל- m מתקיים:  \chi (n)=0
לכל  n,k\in \mathbb {N}  מתקיים:  \chi (nk)=\chi (n)\chi (k)
\chi (1)=1
הגדרה > קרקטר דיריכלה כקרקטר של חבות אוילר

כיוון שקרקטר דיריכלה הוא פונקציה מחזורית (תנאי 1) ניתן לראות בו פונקציה על החוג הסופי  \mathbb {Z} |_{m}:=\mathbb {Z} /m\mathbb {Z} . כיוון שהוא מתאפס על האיברים הלא הפיכים בחוג זה (תנאי 2) ניתן לראות בו פונקציה על חבורת האיברים ההפיכים בחוג זה. חבורה זו נקראת חבורת אוילר ומסומנת ב- \mathbb {Z} |_{m}^{\times }. מנקדת מבט זו קרקטר דיריכלה הוא קרקטר כיפלי של החבורה  \mathbb {Z} |_{m}^{\times }. קרי הומומורפיזם מחבורה זו לחבורה  \mathbb {C} ^{\times }:=\mathbb {C} \smallsetminus \{0\}. אוסף כל הקרקטרים של חבורה  G נקרא החבורה הדואלית של  G ומסומן ב- {\widehat {G}}. בהתאם, אוסף כל קרקטרי דיריכלה עם מנחה  m מסומן ב- {\widehat {\mathbb {Z} |_{m}^{\times }}}.
ראו גם

פונקציית L של דיריכלה
קרקטר (מתמטיקה)
חבורת אוילר
משפט דיריכלה
קרקטר הקה
הערות שוליים

↑  ההגדרה המדויקת מעט שונה. ראו להלן
↑  The Development of Prime Number Theory From Euclid to Hardy and Littlewood
ספר יהושע

| --- | --- |

ספר יהושע, א', א' בכתב יד כתר ארם צובא
 
 תקופת התרחשות:  התנחלות השבטים
 מספר פרקים:  24
 מספר פסוקים:  656 ס"א: 658
 סדרת ספרים:  נביאים
 הספר הקודם:  ראשון בקובץ נביאים
 הספר הבא:  ספר שופטים
 דמויות מרכזיות:  יהושע בן נון
סֵפֶר יְהוֹשֻׁעַ הוא הספר הראשון בסדר נביאים ראשונים בתנ"ך. הספר מתאר את ראשית תולדות עם ישראל בארץ כנען, החל מרגע הכניסה לארץ כנען ועד מות יהושע בן נון. הספר קרוי על שמו של יהושע, מנהיג עם ישראל לאחר מות משה רבנו, אשר הוביל את תהליך מעבר הירדן וכיבוש הארץ.
תוכן הספר

ספר יהושע נחלק לארבעה חלקים עיקריים:
פרקים א'–ה': כניסת עם ישראל והכנות לקראת כיבוש הארץ.
פרקים ו'–י"ב: כיבוש ארץ ישראל.
פרקים י"ג–כ"א: חלוקת הארץ לשבטי ישראל.
פרקים כ"ב–כ"ד: חתימת הספר ומות יהושע.
הספר מכיל 656 פסוקים (על פי גרסאות אחרות – 658, עיין בחילופי גרסאות) המקובצים ב-24 פרקים או 14 סדרים.
תוכן הספר > סיכום הספר לפי פרקים > חלק א'

פרק א': ה' אומר ליהושע להכניס את עם ישראל לארץ ובנוסף הוא מבטיח להיות איתם. יהושע מצווה את שוטרי העם להכין את העם למעבר הירדן. כמו כן, יהושע דורש משניים וחצי השבטים לעמוד בהבטחתם למשה וללכת לפני העם כחלוצים. והם אכן נענים לדרישתו.
פרק ב': יהושע שולח שני מרגלים לכיוון יריחו. הם מתגלים ורחב גומלת איתם חסד ומחביאה אותם ומספרת להם שתושבי המקום מפחדים מעם ישראל מכיוון שהם שמעו על הניסים שה' עושה לעם. רחב מבקשת מהמרגלים בתמורה להשאיר אותה ואת משפחתה בחיים. המרגלים מתנים זאת בשלושה תנאים: הראשון, שהיא לא תפרסם את זה שהיא החביאה אותם. השני, שהיא ובני משפחתה יישהו בבית בזמן הכיבוש. והשלישי, היא תסמן את ביתה בחוט שני. רחב עוזרת למרגלים לברוח. הם מגיעים ליהושע והם מספרים לו שתושבי המקום מפחדים מהם.
פרק ג': ה' מבטיח שהוא יפאר את שמו של יהושע. מעבר הירדן מתבצע כשהכוהנים שנשאו את ארון ברית ה' הלכו ראשונים. הם מגיעים לקצה נהר הירדן ונעמדים. מי הירדן מפסיקים לזרום וכל העם עובר ביבשה.
פרק ד': 12 אנשים (מכל שבט אחד) לוקחים, בציווי ה', 12 אבנים לגלגל, המקום שאליו מועדות פניהם של בני ישראל. הצבת האבנים היא לזכר נס חציית הירדן, לשם יראה של הגויים מה' וזכר לדורות הבאים. בני ישראל לוקחים 12 אבנים נוספות ושמים אותם בתוך הירדן. כל העם עובר את הירדן ולאחר שהכהנים עולים מהירדן, המים ממשיכים לזרום.
פרק ה': מעבר הירדן גורם לפחד בקרב עמי ארץ ישראל. יהושע עושה ברית מילה לכל העם. המן מפסיק לרדת, וישראל חוגגים את חג הפסח. מלאך נגלה בפני יהושע ואומר לו שהמקום בו הוא עומד הוא קדוש.
תוכן הספר > סיכום הספר לפי פרקים > חלק ב'

פרק ו': כיבוש יריחו: יהושע, על פי ציווי ה', מורה לעם את האופן שבו יריחו תיכבש. עם ישראל והארון מקיפים את יריחו. הכהנים תוקעים בשופרות. כל יום, במשך שישה ימים, העם מקיף את יריחו פעם אחת. ביום השביעי, העם מקיף את יריחו שבע פעמים, מריע וחומות יריחו נופלות. העם נכנס ליריחו, כובש אותה, משמיד את כל יושביה "מֵאִישׁ וְעַד-אִשָּׁה מִנַּעַר וְעַד-זָקֵן וְעַד שׁוֹר וָשֶׂה וַחֲמוֹר לְפִי-חָרֶב" ושורף אותה עד היסוד. המרגלים, כמו שהבטיחו, מצילים את רחב הזונה ואת בני משפחתה. בסוף הפרק מקלל יהושע את כל מי שיבנה את יריחו מחדש ("בִּבְכֹרוֹ יְיַסְּדֶנָּה וּבִצְעִירוֹ יַצִּיב דְּלָתֶיהָ").
פרק ז': עכן מועל בחרם של יריחו. העם שולח מספר מצומצם של אנשים לכבוש את העי אך הם מובסים. עכן מוצא להורג על ידי עם ישראל.
פרק ח': כיבוש העי והריגת כל שנים עשר אלף תושביה. תליית המלך על עץ וקבורתו. מעמד הר גריזים והר עיבל.
פרק ט': פרשת הגבעונים: בני ישראל כורתים עם הגבעונים ברית שלום ואף נשבעים להם בשם ה'. הגבעונים מרמים את בני ישראל. התרמית מתגלה, והגבעונים הופכים לנתינים: חוטבי עצים ושואבי מים למשכן ולמקדש העתידי.
פרק י': מלחמת מלכי הדרום: ירושלים, חברון, לכיש, ירמות ועגלון. "שמש בגבעון דום וירח בעמק איילון". כיבוש דרום הארץ, והריגת כל תושבי הערים הכבושות.
פרק י"א: מלחמת מלכי הצפון במי מרום: מלך חצור, מדון ואכשף. כיבוש צפון הארץ וסיום הכיבוש. שריפת חצור, הריגת כל תושבי הערים הכבושות.
פרק י"ב: סיכום הכיבוש ול"א המלכים שכבש יהושע.
תוכן הספר > סיכום הספר לפי פרקים > חלק ג'

פרק י"ג: מפורטת הארץ הנשארת. חלוקת נחלות לגד, לראובן ולחצי המנשה. ללוי לא ניתן נחלה.
פרק י"ד: כלב מבקש מיהושע לקבל את חברון לנחלה ויהושע נענה לבקשתו.
פרק ט"ו: חלוקת נחלת יהודה.
פרק ט"ז: חלוקת נחלת אפרים.
פרק י"ז: חלוקת נחלת מנשה. בקשת בני יוסף לקבלת שטח נוסף מכיוון שגדלו מאז יציאת מצרים. תשובתו של יהושע היא שלילית. הוא אומר להם שיכבשו את מקומם ויכרתו את העצים המפריעים להם.
פרק י"ח: שבעה שבטים שולחים נציגים "לכתוב" את הארץ. חלוקת נחלת בנימין.
פרק י"ט: חלוקת נחלות שמעון, זבולון, יששכר, אשר, נפתלי, דן.
פרק כ': ערי המקלט.
פרק כ"א: ערי הכהנים והלווים.
תוכן הספר > סיכום הספר לפי פרקים > חלק ד'

פרק כ"ב: פרשת מזבח שבנו בני גד, ראובן וחצי המנשה בעבר הירדן המזרחי.
פרקים כ"ג–כ"ד: נאומי הפרידה של יהושע מהעם ומותו. קבורת יוסף ומות אלעזר בן אהרן וקבורתו. חשיבותו של פרק כ"ד כפולה: ראשית - המספר כ"ד הוא כמספר ספרי המקרא, רמז לחשיבותו של יהושע. שנית - בנאומו נוקט יהושע גישה חינוכית הפוכה, שמטרתה לגרום לעם להתקרב לציווי התורה, אך מבלי לאיים עליהם כפי שנוקט למשל ספר דברים, אלא על ידי עידוד בלשון סגי נהור של העם להמשיך ולעבוד את אליליו, כפי שעשו אבות אבותיו בעבר הנהר ובמצרים גם יחד, זאת בעוד יהושע ומשפחתו ימשיכו לעבוד את אלוהים. התוצאה היא התנערות של העם והתחייבות מצידו להפסיק את העבודה הזרה.
יצירת ספר יהושע > על פי המסורת היהודית

לפי חז"ל ועל פי הכרונולוגיה המסורתית הספר נכתב במאה ה-13 לפנה"ס על ידי יהושע בן נון בעצמו, למעט חלקים קטנים בסוף הספר שכתבו אלעזר ופנחס. האברבנאל חולק ואומר שספר יהושע נתחבר על ידי שמואל.
יצירת ספר יהושע > על פי חוקרי המקרא

לעומת זאת, הדעה הרווחת בקרב חוקרי המקרא היא כי הספר נכתב בתקופה מאוחרת הרבה יותר – החל מימי מלכות דוד ושלמה ועד לתקופת המלך יאשיהו (המאה ה-7 לפנה"ס).
כמו יתר ספרי המקרא, התפיסה הרווחת במחקר היא שגם ספר יהושע נכתב ונערך לאורך זמן על ידי אנשים רבים. חוקרי מקרא שונים מצאו עדויות שונות לשכתוב מאוחר ותוספות. חוקר המקרא ג'רום קריש הציע שפרקים 2–11 היו שכבת הטקסט הקדומה ביותר, שנכתבה בתקופה הקדומה ביותר, ושהיתר התווסף בהדרגה על ידי סופרים מאוחרים. אחרים הציעו שיטות חלוקה נוספות ליחידות וזיהוי רבדים קדומים, עריכה משנה-תורתית ועריכה כהנית.
תרגום השבעים של יהושע משקף מהדורה קדומה וקצרה יותר של הספר מאשר המהדורה של נוסח המסורה. שרידי ספר יהושע שנתגלו בקומראן מעידים על נוסח עברי שונה מאשר נוסח המסורה. לכן נראה שנוסח המסורה שבידנו התגבש יחסית בתקופה מאוחרת, ייתכן אף שבסוף ימי בית שני.