stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיץ' דניאלס
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו הראשונה > רפורמה במס הרכוש

ב-2008 הציע דניאלס הגדרת תקרה על של אחוז אחד על מס רכוש לנכסים למגורים, שני אחוזים על נכסים להשכרה ושלושה אחוזים על מבנים המשמשים לעסקים. התוכנית אושרה ב-14 במרץ 2008 על ידי האספה הכללית של אינדיאנה, ונחתמה כחוק על ידי דניאלס ב-19 במרץ. באותה שנה, זכו בעלי הנכסים באינדיאנה לקיצוץ ממוצע של יותר מ-30 אחוזים על מס רכוש, סך של 870 מיליון דולר. רוב הכספים שנגבו על מס רכוש מימנו בתי ספר מקומיים ואת גופי הממשל במחוזות. כדי לפצות את גופי הממשל המקומי על אובדן ההכנסות, העלתה המדינה את שיעור מס המכירות מ-6 ל-7 אחוזים החל מ-1 באפריל אותה שנה.
מתוך חשש שממשלים עתידיים יהפכו את החוק על פניו, לחצו דניאלס ומנהיגים רפובליקנים אחרים על תיקון שיוכנס לחוקת אינדיאנה בו נקבעו מגבלות המס. התיקון המוצע הוכנס לפתקי ההצבעה בבחירות הכלליות של 2010 וזכה להתמקדות במסע הבחירות של דניאלס לתקופת כהונתו השנייה כמושל. בנובמבר 2010 אישר קהל הבוחרים את התיקון האמור בחוקת אינדיאנה.
הצלחותיו של דניאלס באיזון תקציב המדינה של אינדיאנה החלו לזכות להכרה לאומית לקראת תום תקופת כהונתו הראשונה. ב-2008 הוא הוכנס לרשימת "פקידי הממשל של השנה" על ידי המגזין Governing. באותה שנה הוא קיבל את פרס החדשנות העירונית ממכון מנהטן על רעיונותיו לטיפול בבעיות הפיסקליות והעירוניות של המדינה.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו הראשונה > רישום הבוחרים

במושב האספה הכללית של אינדיאנה של 2005, העבירו דניאלס והרפובליקנים, בסיועם של כמה מהדמוקרטים, את חוק רישום הבוחרים, שבו נדרשו הבוחרים להציג תעודה מזהה ממשלתית עם תמונה לפני שהורשו להצביע. החוק היה הראשון מסוגו בכל ארצות הברית, וארגוני זכויות אדם רבים, כולל האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, התנגדו לו, באומרם שהוא ישפיע באופן בלתי הוגן על מיעוטים, עניים וקשישים, שעלולים לא להיות מסוגלים להרשות לעצמם הוצאת תעודה מזהה או שלא יהיו מסוגלים מבחינה פיזית להגיש את הבקשה להנפקת התעודה. כדי לענות על חששות אלו, העביר המדינה חוק נוסף שהסמיך את הרשויות מנפיקות אמצעי הזיהוי להציע הנפקת כרטיסי זיהוי עם תמונה בחינם לאנשים שלא החזיקו עדיין בשום תעודה מזהה אחרת מטעם המדינה.
קואליציה של ארגוני זכויות אזרח קראה תיגר על החוק בבתי המשפט של אינדיאנה, וממשל דניאלס הגן על הממשלה בעתירה זו. בית המשפט הפדרלי המחוזי נתן פסק דין מקוצר למדינה. העותרים פנו לבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית, וזה פסק שהחלטת בית המשפט הפדרלי המחוזי בתיק "קרופורד נגד ועדת הבחירות של מחוז מריון" (Crawford v. Marion County Election Board). עם העברת העתירה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, פסק גם זה לטובת המדינה באפריל 2008, ובכך קבע תקדים משפטי. כתוצאה מכך פעלו מדינות נוספות באופן דומה וחוקקו חוקים בהתאם בשנים שלאחר מכן.
מושל אינדיאנה > בחירות 2008

לשנת הבחירות 2008 נכנס דניאלס עם 51 אחוזים של שביעות רצון, ו-28 אחוזים של אי שביעות רצון. מסע הבחירות שלו לתקופת הכהונה השנייה התמקד בשיעור האבטלה באינדיאנה, שירד במהלך תקופת כהונתו בתפקיד, התיקון המוצע בחוקה לרפורמה במס הרכוש, והאיזון המוצלח של תקציב המדינה במהלך תקופת כהונתו הראשונה של דניאלס כמושל.
ב-4 בנובמבר אותה שנה הביס דניאלס את המועמדת הדמוקרטית ג'יל לונג תומפסון, ונבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל לאחר שזכה ב-57.8 אחוזים מקולות הבוחרים, זאת על אף שהנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה, ניצח באינדיאנה בבחירות לנשיאות שהתקיימו באותו יום. ב-12 בינואר 2009 הושבע דניאלס לכהונתו השנייה. הבלוגר מוושינגטון פוסט, כריס סיליזה, כינה את מערכת הבחירות של דניאלס "מסע הבחירות הטוב ביותר למשרת המושל של 2008", וציין שכמה רפובליקנים כבר החלו לדון ברעיון של הכנסת שמו כמועמד לבחירות לנשיאות של 2012. דניאלס גרף 20 אחוזים מקולות האפרו-אמריקאים ו-37 אחוזים מקולות ההיספנים במסע הבחירות, וזכה ביותר קולות בהשוואה לכל מועמד בהיסטוריה של אינדיאנה.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה

במערכות הבחירות של 2006 ו-2008 זכו הדמוקרטים ברוב בבית הנבחרים של אינדיאנה, וכתוצאה מכך נוצר בית מחוקקים לעומתי, כאשר הדמוקרטים שלטו בבית הנבחרים, והרפובליקנים בסנאט המדינתי ובלשכת המושל. מצב זה הוביל למבוי סתום בדיונים על התקציב, שגרם לדניאלס לקרוא למושב מיוחד של האספה הכללית של אינדיאנה. בשל המשבר הפיננסי הלאומי, ניצבה אינדיאנה מול מחסור בהכנסות של 1.4 מיליארד דולר בשנות התקציב 2009–2011. דניאלס הגיש מגוון של קיצוצים בסעיפי ההוצאות וצעדים לחיסכון בהוצאות בהצעות התקציב שלו. האספה הכללית אישרה חלק מההצעות, אך הסתמכה באופן נרחב על כספי הרזרבה המדינתית כדי לכסות את הגרעון. בסופו של דבר חתם דניאלס על חוק תקציב דו-שנתי של 27 מיליארד דולר.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > נטישת המחאה של 2011

בבחירות אמצע הכהונה של 2010 השיגו הרפובליקנים רוב גם בסנאט של אינדיאנה, ובכך זכו לשליטה מוחלטת באספה הכללית בפעם הראשון מאז השבעתו של דניאלס כמושל. המושב הסדיר של 2011 של האספה החל בינואר והרוב של הרפובליקנים ניסה ליישם סדר יום שמרני בקנה מידה רחב שברובו נתמך על ידי דניאלס. רוב סעיפי סדר יום זה לא טופלו מאז בחירתו של דניאלס בשל חלוקת השליטה בבית המחוקקים קודם לכן. בפברואר, ניסו הרפובליקנים להעביר את חוק "הזכות לעבוד" (Right-to-work law) בבית הנבחרים. על פי הצעת החוק, הדרישה מעובדים להצטרף לאיגודים מקצועיים הפכה לבלתי חוקית. הרפובליקנים טענו שכך יסתייע למדינה למשוך אליה מעסיקים חדשים. בשל אי יכולתם למנוע את קבלת החוק, יצאו מחוקקים דמוקרטים מגבולות המדינה כדי למנוע את קיומו של קוורום, ובמקביל מאות מפגינים התקבצו בבירת המדינה. נטישה כזאת של סיעת המיעוט בבית המחוקקים היא תופעה נפוצה באינדיאנה.
בעוד שדניאלס תמך בחקיקה, הוא האמין שהמחוקקים הרפובליקנים צריכים היו לגנוז את הצעת החוק בשל העובדה שהיא לא הייתה חלק ממצע הבחירות שלהם וראוי היה לקיים עליה דיון. בסופו של דבר גנזו הרפובליקנים את הצעת החוק, אך הדמוקרטים עדיין סירבו לשוב לבירה, ודרשו שיונחו על שולחן בית המחוקקים הצעות חוק נוספות, כולל חוק ליצירת תוכנית מדינתית לשוברים בחינוך. סירובם לשוב לאינדיאנה הותירה את האספה הכללית במצב של אי יכולת להעביר שום חקיקה, עד ש-3 מתוך 12 הצעות החוק שהם התנגדו להם הוסרו מעל סדר היום ב-28 במרץ. בסופו של דבר שבו הדמוקרטים לאינדיאנה.
באותו חודש בו אירע המשבר, התראיין דניאלס בנוגע למשבר דומה שהתרחש בוויסקונסין בנוגע להצבעות על התקציב. בעוד שהוא תמך ברפובליקנים של ויסקונסין, הוא אמר שבאינדיאנה "אנחנו לא בדיוק באותו מצב ולא דוגלים באותם מטרות שבוויסקונסין דנים בהם".
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > חינוך

לאחר סיום משבר הנטישה העבירה האספה הכללת את רוב סעיפי החקיקה שהיו על סדר היום ודניאלס חתם עליהם. בשיתוף פעולה עם המפקח הראשי של החינוך הציבורי באינדיאנה, טוני בנט, נחקקה סדרה של חוקי רפורמה בחינוך שהובילה לשינויים מרכזיים במוסדות החינוך באינדיאנה. תוכנית השוברים בחינוך הופעלה. ילדים למשפחות בעלות הכנסה שנתית של פחות מ-41,000 דולר קיבלו שוברים שווי ערך ל-90 אחוזים של עלות חינוכם בבתי ספר ציבוריים ועשו בהם שימוש כדי ללמוד בבתי ספר פרטיים. במסגרת התוכנית ההטבה הזאת הייתה בשיעור נמוך יותר למשפחות בעלות הכנסה גבוהה יותר מסף זה. התוכנית יושמה בהדרגה במשך שלוש שנים וב-2014 כבר הפכה לזמינה עבור כל תושבי המדינה.
תקציבים נוספים הופנו להקמת והרחבת בתי ספר עצמאיים ולהרחבת תוכניות המלגות בקולג'ים. החוק גם יצר מערכת לתשלום תמריצים כדי להעלות את שכר המורים, העניק למנהלי בתי הספר סמכויות רחבות יותר לסיים את עבודת המורים, והגביל את זכות המשא והמתן הקולקטיבי של המורים.
באמצעות צו מושל שדניאלס חתם עליו ב-14 ביוני 2010, הוקמה השלוחה של אוניברסיטת המושלים המערביים באינדיאנה (WGU Indiana) כשותפות בין המדינה לבין האוניברסיטה מתוך מאמץ להרחיב את גישתם לחינוך גבוה של תושבי אינדיאנה וכדי להעלות את אחוז האוכלוסייה המבוגרת במדינה שתזכה לחינוך על-תיכוני.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > הניסיון לאסור את לימוד ספרו של הווארד זין

ביולי 2013 השיגה סוכנות הידיעות Associated Press הודעות דואר אלקטרוני על פי חוק שקיפות המידע של אינדיאנה, שבהם ביקש דניאלס לקבל בטוחות שהספר פרי עטו של ההיסטוריון הווארד זין "היסטוריה עממית של ארצות הברית: מ-1492 ועד ימינו" "לא נמצא בשימוש בשום מקום באינדיאנה. ב-2010 כתב דניאלס, "שטויות אלו לא צריכות לקבל שום יחס במדינה". תכתובות הדואר האלקטרוני של דניאלס הופנו לסקוט ג'נקינס, יועצו לענייני חינוך, ולדייוויד שיין, מגייס כספים בכיר וחבר במועצת החינוך המדינתית. דניאלס ועוזריו הגיעו להסכם והוא כתב להם "לכו על זה. פיסלו את התעמולה". חלק מהדברים שנכתבו על ידי שיין היו שסקירה ברחבי המדינה "תאלץ לחשוף לאור היום הרבה פסולת". אף על פי שתרזה לוברס, נציבת המדינה לחינוך גבוה, הוזכרה בתכתובות בנוגע לסקירה מדינתית של קורסי הלימוד, היא אמרה מאוחר יותר שהיא "מעולם לא ביקשה לנהל סקר של הקורסים שהוזכרו בתכתובות, ושמשרדה לא ניהל סיקרה כזאת".
באחת מהודעות הדואר האלקטרוני הביע דניאלס בוז כלפי זין כאשר זה נפטר:
אקדמאי אנטי-אמריקאי נורא זה עבר סוף סוף מן העולם... בהספדים ובפרשנויות הוזכר ספרו "היסטוריה עממית של ארצות הברית", שהוא "ספר בחירה של בתי ספר תיכוניים וקולג'ים ברחבי הארץ". זוהי פיסת דיס-אינפורמציה מופרכת באמת, אנטי-עובדתית, המציגה נתונים שגויים על  ההיסטוריה האמריקאית בכל עמוד. האם יש מישהו שיכול להבטיח לי שהוא לא נמצא בשימוש במקום כל שהוא באינדיאנה? אם כן, איך נוכל להיפטר ממנו לפני שעוד אנשים צעירים יאולצו לקבל את הגירסה השגויה של ההיסטוריה שלנו?".
שלוש שנים לאחר מכן, בעקבות חשיפת התכתובות, 90 מתוך כ-1,800 הפרופסורים של אוניברסיטת פרדו הוציאו מכתב פתוח שבו הם הביעו את דאגתם בנוגע למחויבותו של דניאלס לחופש האקדמי. דניאלס הגיב לדבריהם באומרו שאם זין היה בחיים והיה חבר בסגל האוניברסיטה, הוא היה מגן על חופש הדיבור ועל חופש הפרסום שלו. במכתב התגובה לפרופסורים, כתב דניאלס, "למען האמת, הודעות המייל שלי לא הפרו את החופש האקדמי של אף אחד ולא כפו שום צנזורה על אף אדם או השקפת עולם".
בסבב תכתובות נפרד שלא היה קשור לעניין שהתנהל ב-2009, שיתפו בעלי תפקידים במערכת החינוך של אינדיאנה את דאגותיהם עם דניאלס בנוגע למשאבים ופעילויות שתדלניים באגודת בתי הספר העירוניים של אינדיאנה. דניאלס ביקש שהממשל "יבחן את האפשרות לסלק אותם, לפחות במסגרת המימון שאנו מתכננים לשנתיים הקרובות". המנהל הכללי של האגודה, צ'ארלס ליטל, פרופסור לחינוך באוניברסיטת פרדו, מתח עליו ביקורת. לא היה ברור מיד אם הבדיקה תעבור. דניאלס אמר שהוא מעולם לא שמע על צ'ארלס ליטל.
בתגובה למחלוקת, הוציאה לשכתו של דניאלס הצהרה שכללה כמה ציטוטים שהופיעו גם במאמר של העיתונאי מייקל מויניהן שפורסם במגזין ריזן, וכן ציטוט מההודעה לעיתונות של אוניברסיטת סטנפורד שהובילו להאשמות בגניבה ספרותית.
מאוחר יותר תיקן דניאלס את דבריו וציין שהוא "ביטל את דבריו של פרופסור מאוניברסיטת סטנפורד שהביע רוגז על שנכלל בהערות המקוריות" בעוד שהוא הסיר את הציטוטים שהופיעו במאמר בריזן.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > הפלות

ב-27 באפריל 2011, העביר בית המחוקקים של אינדיאנה חוק שנוסח על ידי חבר בית הנבחרים המדינתי אריק טרנר, ושאסר על מימון מכספי משלמי המיסים של ארגונים שביצעו הפלות. החוק גם אסר על הפלות מעבר לשבוע ה-20 להיריון, ארבעה שבועות מוקדם יותר בהשוואה לחוק הקודם. אף על פי שמאוחר יותר אמר דניאלס שהוא תמך בחוק מראשית תהליך חקיקתו, הוא לא היה חלק מסדר היום החקיקתי שלו הדבר לא רמז על כך שהוא יחתום על החוק או יטיל עליו וטו לאחר קבלתו באספה הכללית של אינדיאנה. ב-10 במאי אותה שנה חתם דניאלס על החוק. מבקריו טענו שהוא חתם על החוק בידיעה מלאה שהוא יוביל לדיון משפטי ארוך ויקר ויסכן כספים פדרליים, במיוחד אובדן של 4 מיליארד דולר שמימנו את תוכנית מדיקאייד. המרכזים לשירותי מדיקייר ומדיקאייד כתבו בתגובה ש"אינידאנה יכולה לחשוב מחדש על החוק החדש שלה, או להפר את חוק מדיקאייד. היא לא יכולה לעשות את שני הדברים".
הפדרציה להורות מתוכננת והאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הגישו בסופו של דבר תביעה משפטית נגד המדינה בטענה שהיא פעלה בחוסר הגינות, שחוק המדינה החדש הפר את חוקי המדיקאייד הפדרליים, ושזכויותיהם על פי התיקון ה-14 הופרו. ב-24 ביוני הוצאה פסיקה שאסרה על המדינה לאכוף את החוק. מאוחר יותר פסק בית המשפט לטובת הורות מתוכננת בהסתמכו על סעיף "חופש הבחירה". אינדיאנה ערערה על הפסיקה בפני בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית, שאישר את פסקי הדין של בתי המשפט בערכאות הנמוכות.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > הגירה

ב-10 במאי 2011 חתם דניאלס על שני חוקי הגירה: הראשון שלל ממהגרים בלתי חוקיים את הזכות ללמוד על פי התעריפים הנהוגים במדינה, והשני קבע הטלת קנסות על מעבידים שהעסיקו מהגרים בלתי חוקיים. כמה מפגינים, שלפחות חמישה מהם היו מהגרים בלתי חוקיים, נעצרו בעת שמחו נגד החוק בבית המחוקקים כאשר הם התפרצו ללשכתו של דניאלס לאחר שנמנעה מהם פגישה איתו. מנהיגי הסטודנטים קראו לשחרורם, בעוד שכמה מהמחוקקים קראו לגירושם.
מנהיגי המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה האשימו את דניאלס ואת הרפובליקנים בהעברת חוק שנוי במחלוקת רק כדי לרומם את תדמיתו של דניאלס כדי שהוא יוכל להתמודד לנשיאות. דניאלס מצידו דחה את ההאשמות, באומרו שהוא היה מיישם את אותו סדר יום כמה שנים קודם לכן אם הרוב הדמוקרטים בבית הנבחרים היה מאשר לו אז לעשות זאת.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > קיצוצים בתקציב

אינידיאנה חזתה את המשך הירידה בהכנסותיה ב-2010, שתגרום לגירעון בתקציב של 1.7 מיליארד דולר, אם התקציב ימשיך בקצב הרגיל שלו. דניאלס הגיש לאספה הכללית תוכנית הוצאות דו-שנתית של 27.5 מיליארד דולר שיוביל לעודף תקציבי של 500 מיליון דולר, שבהם יעשה שימוש להחזרת יתרת קרן הרזרבה של המדינה למיליארד דולר. הוא הציע מגוון רחב של צעדי צנע תקציביים, כולל הוצאת עובדים לגמלאות, הטלת מגבלות על ההוצאות, הקפאת קבלת עובדי מדינה, הקפאת שכר עובדי המדינה, ושינויים מנהליים רבים בסוכנויות הממשלתיות. המדינה כבר צמצמה בהדרגה את כוח האדם שלה באמצעות צעדי הקפאה דומים, וב-2011 כבר הייתה אינדיאנה בתחתית רשימת מספר העובדים למספר התושבים של כל מדינות ארצות הברית, נתון שדניאלס השתמש בו כדי להוכיח שממשלת אינדיאנה היא הקטנה ביותר בארצות הברית.
דניאלס נתן גיבוי לסלילתם של כבישי אגרה נוספים, כשהרחיב את מערכת כבישי האגרה של אינדיאנה, בניסיון להבטיח מקור הכנסה נוסף למדינה. אך התנגדות לכך ממפלגתו שלו הובילה למשיכת הצעת החוק על ידי הסנאטור טום ויס שהגיש אותה, וזו הייתה התבוסה החקיקתית היחידה המשמעותית של דניאלס במהלך מושב בית המחוקקים של 2011.
נטישת חברי בית הנבחרים הדמוקרטים עיכבה את התקדמות תהליך חקיקת התקציב במשך כמעט חודשיים, אך בית הנבחרים הצליח להתחיל את עבודתו בוועדה באפריל. הבית ביצע כמה שינויים בהצעת החוק, כולל הקצאה מחדש של המימון לחינוך בהתבסס על מספר גדול יותר של תלמידים בבתי הספר, וביטול כמה אמצעי מימון ציבוריים לבתי ספר כדי לממן את שיטת השוברים בחינוך ובתי ספר בזיכיון.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה > אנרגיה

באוקטובר 2006 הכריז דניאלס שחברת גז טבעי מתכננת לבנות מתקן בדרום אינדיאנה שיפיק גז. המשקיעה המובילה הייתה חברת לוקדיה נשיונל, שהציעה הקמת מפעל בשווי של 2.6 מיליארד דולר ברוקפורט. על פי תנאי העסקה, שקיבלו תמיכה מדניאלס, המדינה הייתה אמורה לרכוש כמעט את כל הגז מרוקפורט ולמכור אותו בשוק החופשי ברחבי ארצות הברית. אם המפעל ירוויח מהמכירה, הרווחים העודפים יחולקו בין לוקידה לבין המדינה. במקרה של הפסד, 100 אחוזים מהם יושתו על הצרכנים. לוקידה הסכימה לפצות את המדינה על כל הפסד, עד ל-150 מיליון דולר במשך 30 שנה. עסקה זו ספגה ביקורת בנוגע למעורבות המדינה בשוקי האנרגיה. הועלו גם שאלות על כך שלוקדיה שכרה את שירותיו של מארק לוברס, עוזרו לשעבר של דניאלס וידידו הקרוב, כדי לקדם את העסקה. ממשל דניאלס טען שהמפעל ייצור משרות בחלק של המדינה שהיה ירוד ביותר מבחינה כלכלית ויספק יתרונות סביביתיים באמצעות מקור אנרגיה פנים-מדינתי. בסופו של דבר דחה בית המחוקקים את המיזם ב-2013.
ההשערות בנוגע למועמדותו לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2012

אף על פי שנטען שדניאלס סירב לקבל על עצמו משרה בכירה יותר מזו של המושל, אמצעי תקשורת רבים, כולל פוליטיקו, ויקלי סטנדרד, פורבס, וושינגטון פוסט, CNN, האקונומיסט והאינדיאנפוליס סטאר, החלו להעלות השערות שדניאלס התכוון להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בבחירות של 2012 לאחר שהוא הצטרף לדיון הלאומי על חקיקה סביבתית כאשר כתב מאמר תגובה בוול סטריט ג'ורנל לצעדי מדיניות שהתקבלו על ידי הרוב הדמוקרטי בקונגרס ועל ידי הבית הלבן באוגוסט 2010. ההשערות הסתמכו בין השאר על עברו של דניאלס בביצוע רפורמות ממשלתיות, הפחתת מיסים, איזון התקציב, וקשריו עם ציבור הבוחרים באינדיאנה. על אף שחתם על חוקים שהקשיחו את אכיפת החוק על סמים, הטילו פיקוח על הפלות, והסדירו נישואים, הוא ספג את זעמם של כמה שמרנים בשל קריאתו להפוגה בדיון על סוגיות חברתיות כדי שהמפלגה תוכל להתמקד בסוגיות כלכליות. רצונו לשקול העלאות מיסים כדי להסדיר את הגרעון התקציבי, היה מקור נוסף למחלוקת.
באוגוסט 2010 שיבח האקונומיסט את "הכבוד לאיפוק וליעילות" של דניאלס והגיע למסקנה ש"הוא, בקצרה, האיש מהסוג שנהנה לתקן מדינה במשבר - או ארץ". ניק גילספי מריזן כינה את דניאלס "מנהיג פיקח ויעיל שחושב ברצינות על היסטוריה, פוליטיקה ומדיניות, וכתב ש"דניאלס, כמו מושל ניו מקסיקו לשעבר, גארי ג'ונסון, הוא רפובליקני שיודע כיצד למשול ויכול לעשות זאת היטב". בפברואר 2011 תיאר דייוויד ברוקס מהניו יורק טיימס את דניאלס כ"מועמד [ששואף להיות] החזק ביותר של המפלגה", וחזה שהוא "לא יוכל להשתוות לאובמה בחן ובאלגנטיות, אך יכול להוות לו תחליף".
ב-12 בדצמבר 2010, רמז דניאלס בראיון מקומי שהוא יחליט אם הוא יתמודד לנשיאות עד מאי 2011.
קבוצות ויחידים רבים לחצו על דניאלס להתמודד לנשיאות. בתגובה להשערות מוקדמות, דחה דניאלס ביוני 2009 את האפשרות שיתמודד, באומרו, "התמודדתי על משרה אחת בלבד והחזקתי בה, וזוהי המשרה האחרונה שבה אחזיק". עם זאת, בפברואר 2010 הוא אמר לכתב הוושינגטון פוסט שהוא פתוח לרעיון של התמודדות ב-2012.
ב-6 במרץ 2011, זכה דניאלס במקום הראשון מבין המועמדים הרפובליקנים בסקר בדיקה שהתקיים באורגון. הוא קיבל 29.33 אחוזים מקולות הנסקרים, לאחר מיט רומני שהגיע למקום הראשון עם 22.66 אחוזים, ושרה פיילין שהגיעה למקום השלישי עם 18.22 אחוזים. הוא גם הגיע למקום הראשון בסקר דומה שנערך במדינת וושינגטון. ב-5 במאי אותה שנה הוא אמר שהוא חש שהוא לא מוכן לנהל ויכוחים על כל הסוגיות שעל סדר היום הלאומי, כמו מדיניות החוץ, ושהוא זקוק ליותר זמן להבין יותר טוב את הסוגיות ולגבש עמדות רשמיות עליהן. מאוחר יותר באותו חודש, כאשר בזירה הרפובליקנית החלו להתפרסם הכרזות על כניסה למועמדות או פרישה ממועמדות של מועמדים אחרים, נאמר במגזין טיים, "גם אם נשים בצד את מצבו המשפחתי הבלתי רגיל, דניאלס יצטרך למהר ולגבש סביבו מנגנון" ולגייס מספיק כספים אם הוא מתכוון להתמודד".
בליל 21 במאי 2011 הכריז דניאלס שהוא לא יתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות, כאשר הוא שלח הודעת דואר אלקטרוני לעיתונות, בציינו אילוצים משפחתיים ואובדן הפרטיות שמשפחתו תחווה אם הוא יהפוך למועמד. ב-2021 הועלתה השערה על ידי מקס אידן, שהוביל את קבוצת הסטודנטים שהפעילה לחץ על דניאלס להתמודד, שמידע שהיה עלול להזיק לדניאלס הוחזק על כמה מאנשי מטה הבחירות של ג'ון האנטסמן, בעיקר ג'ון ויבר, היועץ הפוליטי של מטה האנטסמן, שהיה אז מועמד רפובליקני בעל פוטנציאל גבוה, ובעצמו לא היה מודע לצעדיו של ויבר. אידן ציין שהרתיעה מהמידע שהיה מצוי לכאורה היה הגורם המרכזי להחלטתו של דניאלס שלא להתמודד על מועמדות המפלגה, לצד שיקולים פרטיים אחרים.
נשיא אוניברסיטת פרדו > המחלוקת על בחירתו

לקראת תום תקופת כהונתו השנייה של דניאלס כמושל, המליצה ועדת איתור עליו למועצת הנאמנים של אוניברסיטת פרדו כמועמד להיות נשיא האוניברסיטה ה-12. בוועדה היו 14 חברים: 5 אנשי סגל אקדמי, 3 חברי סגל מנהלי, 4 חברי מועצת הנאמנים, ראש מועצת הסטודנטים, וויליאם פנק, מנהל כללי של חברת איתור שסייעה בגיוס מאות נשיאי אוניברסיטאות. בחירותו של דניאלס זכתה למלוא התמיכה של ועדת האיתור, כאשר ב-21 ביוני 2012 בחרה מועצת הנאמנים פה אחד בדניאל לתפקיד. כמושל, מינה דניאלס שמונה מתוך עשרת חבר המועצה ומינה מחדש את השניים האחרים, ובשל כך נמתחה ביקורת על בחירתו בשל ניגוד עניינים. בחקירה מדינתית שפורסמה באוקטובר אותה שנה נמצא שעל פי הנסיבות, לא הופר הקוד האתי של אינדיאנה. אחרים שמתחו ביקורת על בחירתו של דניאלס ציינו, שלא כמו נשיאים קודמים של האוניברסיטה, לדניאלס לא היה ניסיון בתחום האקדמיה. כהונתו כנשיא האוניברסיטה החלה מיד עם סיום כהונתו כמושל בינואר 2013. במסגרת ההכנות לכניסתו לתפקיד, הפסיק דניאלס את השתתפותו בפעילות פוליטית מפלגתית במהלך מערכת הבחירות של 2012 ותחת זאת התמקד בסוגיות שקשורות לחינוך גבוה ולסוגיות פיסקליות.
מתוך רצון להימנע מעלויות כספיות גבוהות שהיו כרוכות בטקס כניסה רשמי לתפקיד, כתב דניאלס "מכתב פתוח לאנשי פרדו", שבו הוא פירט את האתגרים העומדים בפני החינוך הגבוה והתווה את סדרי העדיפות הראשונים שלו כמו סבירות העלויות, הצטיינות אקדמית וחופש אקדמי. דניאלס המשיך בנוהגו זה, ובחר לשלוח מכתבים פתוחים לקהילת פרדו במקום לשאת נאום רשמי על מצב האוניברסיטה, כפי שנהוג במערכת החינוך הגבוה.
נשיא אוניברסיטת פרדו > יחסיו עם הסטודנטים

דניאלס חזר ואמר תמיד שהנושא שבראש סדרי העדיפות שלו הוא הסטודנטים, כמו שב-2020 הוא אמר: "כולנו נמצאים כאן, בזכות הסטודנטים, ולחשוב שהם לא העדיפות שמניעה אותנו זה בלבול רציני...".
דניאלס התאמן ברוב הימים במתקני הספורט של הסטודנטים באוניברסיטה, ואכל איתם במתקני ההסעדה ובאחוות. במרץ 2013 הוא איחד כוחות עם קבוצה של סטודנטים להנדסה כדי להפיק סרטון מוזיקה ויראלי לקידום תחום ההנדסה בפרדו. תוך 24 שעות צבר הסרטון יותר מ-50,000 צפיות.
בשידורי משחקי הבית של נבחרת הפוטבול של האוניברסיטה שולב קטע שנקרא "איפה מיץ'?", שבו, הוקרן על לוח הווידאו של האצטדיון צילום שהועבר מהמצלמה שעברה על פני הקהל עד שבסופו של דבר התמקדה בדניאלס שישב בתוך קהל האוהדים, לעיתים ביציע הסטודנטים. נשיאי האוניברסיטה הקודמים עזבו לעיתים קרובות את התא שלהם ביציע העיתונות. באפריל 2019, עוצבה לרגל יום הולדתו של דניאלס, חולצת טי עם תמונתו, שעותקים ממנה נורו באמצעות תותח ליציע הסטודנטים במשחק הכדורסל של נבחרת האוניברסיטה.
בפתיחת עונת הפוטבול של אביב 2021 רכב דניאלס על ספה על גלגלים אל תוך אצטדיון הפוטבול של פרדו שעוצבה על ידי סטודנטים של האוניברסיטה.
נשיא אוניברסיטת פרדו > בית הספר התיכון הפוליטכני של פרדו באינדיאנפוליס

ב-2015 הכריז דניאלס על תוכניות לפתיחת בית הספר התיכון הפוליטכני של פרדו באינדיאנפוליס, שנועד להוות גשר לתלמידי העיר אל פרדו באמצעות קבלתם הישירה לאוניברסיטה. דניאלס תיאר את בית הספר כניסיון להגדיל את מספר הסטודנטים שהוכנו לקבלה לאוניברסיטה מקרב בעלי הכנסות נמוכות, בני דור ראשון למהגרים, ובני מיעוטים.
כיום מפעילה אוניברסיטת פרדו שלושה בתי ספר מסוג זה. ב-2021 התקבלו 40 סטודנטים בוגרי בתי ספר אלו, יותר מהמוצע של 15 שמתקבלים מבין בוגרי בתי הספר הציבוריים של אינדיאנפוליס.
נשיא אוניברסיטת פרדו > שוויון גזעי והטיפול בתקריות גזעניות

דניאלס ספג ביקורת מסטודנטים ומאנשי סגל על אי רצונו לנקוט בעמדה תקיפה כלפי מצגים ציבוריים של עליונות לבנה בקמפוס. בנובמבר 2016, הופיעו כרזות בקמפוס עם ציורים של אנשים לבנים שבהם נאמר "זכותנו להתקיים" ו"ההגנה על אנשיך היא חובה חברתית, ולא פשע אנטי-חברתי". דניאלס כינה את הכרזות, שנתלו על ידי ארגון גזעני, "מאמץ שקוף להרגיז אנשים כדי שיגזימו בתגובותיהם, וכך לתת לקבוצת שולים זעירה את תשומת הלב שהיא לא ראויה לו, ואת זה אנו מסרב לעשות". הוא גם ציין שההשקפות של הארגון שמאחורי הכרזות "בבירור לא עולות בקנה אחד עם הערכים והעקרונות שאנו מאמינים בהם בפרדו". בינואר 2017, ערכו סטודנטים שביתת שבת בבניין הובדה, שבו שכנה לשכתו של דניאלס. השביתה נמשכה 91 ימים. במהלך זמן זה סירב דניאלס להיפגש עם הסטודנטים.
ב-2019 נפגש דנילאס עם מנהיגי אגודת הסטודנטים של פרדו כדי לדון במחלוקת שנגעה לסטודנט באוניברסיטה שלא היה יכול לרכוש תרופה נגד הצטננות כאשר בית מרקחת מחוץ לקמפוס לא היה מוכן לקבל את רישיון הנהיגה הפוארטוריקני שלו כאמצעי זיהוי תקף. לאחר הפגישה, קיים דניאלס פגישה בלתי מתוכננת של 30 דקות עם פעילי הסטודנטים שחשו דאגה בנוגע לגיוון האתני בפרדו. בנקודת זמן אחת בשיחה, תיאר דניאלס את מאמציו המתמשכים לגייס איש סגל אקדמי ממוצא אפרו-אמריקאי ולקרוא לו "אחד מהאנשים הנדירים ביותר באמריקה - חוקר אפרו-אמריקאי מוביל, ואני מתכוון מוביל באמת". ועדת השוויון והגיוון של סנאט האוניברסיטה פרסמה הצהרה שהגדירה את ההתנסחות של דניאלס "בעייתית". "הרעיון שקיים חוקר אפרו-אמריקאי מוביל נדיר הוא פשוט לא נכון". במאמר דעה שפורסם בניו יורק טיימס על ידי ג. גבריאלה סטאר, נשיאת פומונה קולג', נכתב, "בכמה משפטים בודדים, נראה היה שמר דניאלס פקפק באפשרות של מצוינות שחורה מתמשכת". כתגובה לביקורות, פרסם דניאלס התנצלות. "אני חוזר בי ומתנצל על צורת הדיבור שבה השתמשתי בשיחה אקראית שנערכה לאחרונה עם הסטודנטים... המילים שבנדון נבחרו באופן גרוע ובלתי מדויק".
ביוני 2020, כאשר צברה תנועת Black Lives Matter תנופה לאומית, תמך דניאלס ביצירת כוח משימה רב-מערכתי של האוניברסיטה כדי לבחון את השוויון הגזעי בתגובה לרצח ג'ורג' פלויד ולתקריות נוספות של אי-צדק על רקע גזעי. פעילותו של כוח המשימה הובילה להכללת השוויון הגזעי כאחת מחמש המטרות של עדכון התוכנית האסטרטגית של פרדו בהיקף של 260 מיליון דולר. עד למאי 2021, סייע דניאלס לאוניברסיטה לגייס 27 מיליון דולר עבור מלגות לקבוצות מיעוטים ולצירופם לאוניברסיטה במהלך אותה שנה, עליה של כ-15 אחוזים בהשוואה לנתוני השנה הקודמת".
מדי סתיו, שלח דניאל מסר לכלל הקמפוס בה הוא הכריז ש"גזענות, אנטישמיות, קנאות, ואלימות... הם הניגוד של הערכים [שלנו] ואין להם מקום בקמפוס שלנו". במסר גם צוין שהאוניברסיטה "תגן על הזכות לביקורת חופשית ופתוחה ותקדם אותה". כנשיא האוניברסיטה, הגן דניאלס על חופש הביטוי בכך שפרדו הייתה למוסד הציבורי הראשון שאימץ את "עקרונות שיקגו" (אנ') לחופש הדיבור וחופש הביקורת ואחת מכעשרים אוניברסיטאות שקיבלו את הדירוג הגבוה של "המוסד לזכויות הפרט בחינוך" (אנ').