stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית המסתורין של וינצ'סטר
תיאור האחוזה

באחוזה 160 חדרים, 40 חדרי שינה, ושני אולמות נשפים. כמו כן מכיל הבית 47 קמינים, 17 ארובות ושני מרתפים. בזכות הונה הרב של וינצ'סטר, צויד הבית במרכיבים חדישים לזמנו: הוא הכיל חומרי בניין וצנרת חדישים. היו בו שירותים מודרניים מקורים, מנורות גז (בתקופה ובאזור שעדיין השתמשו בנרות), מים חמים מצנרת פנימית ושלוש מעליות, שלאחת מהן היה כוח הידראולי אופקי - היא הייתה היחידה מסוגה בארצות הברית. וינצ'סטר נעזרה מאוד במעליות, מאחר שסבלה מדלקת מפרקים קשה. בשלבים מאוחרים של המחלה התקשתה וינצ'סטר לעלות במדרגות, והבנאים התקינו אז בבית מדרגות מיוחדות, שגובה כל אחת מהן היה סנטימטרים ספורים, כדי לאפשר לווינצ'סטר לעלות בהן.
טרם רעידת האדמה בסן פרנסיסקו (1906), היו בבית שבע קומות, אולם שנים לאחר מכן נותרו בו רק ארבע קומות. הבית עשוי בעיקר מסקויה, מכיוון שגברת וינצ'סטר העדיפה את הסוג. עם זאת, היא לא אהבה את המראה האדום של הסקויה, ולכן דרשה לצבוע את הבית בצבע עץ. נדרשו 20,500 גלונים (76,000 ליטרים) של צבע כדי לצבוע את הבית. הבית עצמו נבנה על בסיס צף, שיותר מאוחר האמינו שהציל את הבית מקריסה מוחלטת ברעידות האדמה ב-1906 וב-1989. השטח המקורי של וינצ'סטר היה 162 דונם (864,000 מ"ר), אך כעת קיים רק השטח המינימלי שמכיל את האחוזה ומבנים סמוכים לה, שטח של 4.5 דונם (24,000 מ"ר). יש באחוזה נברשות זהב וכסף ורצפת פרקט.
אף על פי שהבית נבנה עם כוונות משונות, גברת וינצ'סטר מעולם לא פסחה על קישוטים ביזאריים רבים שהיא האמינה שתרמו ליופי הארכיטקטוני של האחוזה. הבית עוצב על פי אמונותיה של שרה וינצ'סטר. רבים מחלונות הזכוכית הצבעוניים נוצרו על ידי חברת טיפאני. חלקם תוכננו במיוחד עבורה, וחלקם על ידיה, כולל החלון הנודע המעוצב בצורת קורי עכביש, הצורה האהובה על וינצ'סטר. חלון זה לא הותקן, והוא אוחסן בחדר שנקרא "חדר אחסון 25,000$". החדר נקרא כך מכיוון שתוכנו הוערך במקור בשווי של 25,000$. לפי ההשערות[דרוש מקור] הוא שווה במאה ה-21 לפחות פי עשרה. המספר 13 היה אחד מהמוטיבים האהובים על שרה, ולכן חלון נוסף עוצב במיוחד כך שיכלול 13 אבני חן צבעוניות, וכאשר אור פוגע באבני החן, החדר מתמלא באלפי מנסרות קשת. עם זאת, בשל הבנייה המתמשכת והמיקום הגרוע של היצירה, היא אינה זוכה לאור שמש ישיר, מה גם שהחלון נבנה מול קיר. בנוסף ישנה נברשת יקרה שעוצבה להכיל 12 נרות, ושונתה לפי בקשתה של שרה שתכיל 13 נרות. גנני האחוזה גזמו בחצר שיחים בצורת המספר 13.
כאשר וינצ'סטר מתה, אחייניתה ומזכירה האישי ירשו את כל רכושה מלבד הבית. אחייניתה לקחה אז את כל מה שהיא רצתה ומכרה את כל השאר במכירה פומבית פרטית. נצרכו שש משאיות עובדות שמונה שעות ביום במשך שישה שבועות כדי להסיר את כל הרהיטים מהבית. שמאים העריכו את האחוזה כחסרת ערך בשל נזקים מרעידת האדמה, עיצוב לא גמור ובנייה לקויה. היא נמכרה במכירה פומבית למשקיע מקומי ב-135,000$, ובפברואר 1923, חמישה חודשים לאחר מותה של וינצ'סטר, היא נפתחה לציבור.
הבית אינו משמש עוד למגורים, ומאז אמצע המאה ה-20 הוא מהווה אטרקציה תיירותית ונערכים בו סיורים שונים.
בתרבות הפופולרית

בשנת 2018, יצא לאקרנים הסרט "וינצ'סטר" אשר עלילתו עוסקת בבית הזה.
הערות שוליים

↑  "Helen Mirren, filming in San Jose, marvels at 'inspiring' Winchester Mystery House". The Mercury News (באנגלית אמריקאית). 2017-05-06. נבדק ב-2018-10-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 151228438   WorldCat (עם VIAF): 151228438
ג'יימס רובין

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1960 (בן 64) לארצ'מונט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת בוסטון  בית הספר ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה  אקדמיית פיליפ אקסטר 
 מעסיק:  בית הספר לכלכלה של לונדון, אוניברסיטת קולומביה 
 תפקיד:  Assistant Secretary of State for Public Affairs (7 באוגוסט 1997–2 באפריל 2000) 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 בן או בת זוג:  כריסטיאן אמנפור (1998–?) 
 
רובין בשנת 2003
ג'יימס פיליפ "ג'יימי" רובין (באנגלית: James Philip "Jamie" Rubin; נולד ב-1960 בעיר ניו יורק) הוא איש ממשל אמריקאי לשעבר ועיתונאי, יהודי. שירת כדובר מחלקת המדינה במהלך ממשלו של הנשיא ביל קלינטון, ולאחר מכן, הפך לעיתונאי ופרשן חדשות סקיי טלוויזיה. מכהן כפרופסור בבית הספר ללימודים בינלאומיים ויחסי ציבור של אוניברסיטת קולומביה.
עד 2018 היה נשוי לכריסטיאן אמנפור, הכתבת הבינלאומית ומנחה ברשת CNN (לשעבר מגישת "השבוע הזה" ב-ABC).
בית משותף

ערך זה עוסק בבניין דירות. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה לילדים, ראו .
בית משותף לצד בתים פרטיים בסיאטל (1909)
צילום: עשאל קרטיס (אנ')
בית משותף באדינבורו (1929)
בית משותף בלואר איסט סייד (2004)
בית משותף או בניין משותף או בניין דירות הוא מבנה אדריכלי המשמש למגורי אדם שכולל יותר מדירה אחת וכן חלקים המשותפים לכל הדירות או לחלקן. הדירות יכולות להיות בבעלות נפרדת לכל דירה, לחלקן או אף בבעלות אחת לכל הדירות.
דיני בית משותף בישראל

בישראל, בית משותף הוא על פי חוק המקרקעין, תשכ"ט-1969, בית מגורים שיש בו שתי דירות או יותר והוא נרשם בפנקס הבתים המשותפים.
דיני בית משותף בישראל > רכוש משותף

בכל בית משותף יש רכוש משותף המורכב מהרכוש שלא שויך באופן בלעדי לבעליה של אחת הדירות. בסעיף 52 לחוק המקרקעין מגדיר המחוקק בדרך של אלימינציה מהו רכוש משותף, דהיינו כל מה שאינו רשום כדירות לרבות: הקרקע עליה עומד הבניין, גגות הבניין, קירותיו החיצוניים, המסד, חדרי המדרגות, מעליות, מקלטים, מתקני הסקה ומים וכיוצ"ב וכן מתקנים המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות או מרביתם. יש לציין שהרשימה מהווה רשימה פתוחה בלבד והעובדה שהמחוקק טרח ומנה כמה מחלקי הרכוש המשותף באופן ספציפי, אינה גורעת מן ההגדרה הכללית "השיורית".
על הרכוש המשותף בבית משותף לא חלים דיני השיתוף הרגילים. במקומם יצר המחוקק שורת הסדרים, אשר תכליתם לאפשר רכישת בעלות במקרקעין, ולכוון את התנהגות הדיירים ובעלי הדירות במסגרת תפקודו השוטף של הבית המשותף.
לשם ניהול הרכוש המשותף, רשאים בעלי הדירות לערוך תקנון ולבחור נציגות בת חבר אחד עד חמישה חברים. נציגות זאת מכונה בישראל בשם ועד בית. במקומות שונים בעולם יש נציג שכיר לבעלי הדירות שקרוי קונסיירז'.
דיני בית משותף בישראל > רישום בתים משותפים

בכל אחת מתשע לשכות המקרקעין המתנהלות ברחבי המדינה מתנהל פנקס רישום בתים משותפים. חשיבות הרישום בפנקס הבתים המשותפים נעוצה בטיבה של הזכות הנתונה בידי הדיירים. בעוד שבבית משותף קיימת חלוקה ליחידות רישום-הדירות, המצויות בבעלותם הנפרדת של הדיירים, הרי שחלוקה כאמור אינה קיימת בבית שאינו רשום כבית משותף.
התנאים לרישום בית משותף: 1. הוגשה בקשה לרישום הבית כבית משותף וצורפו לבקשה - תשריט הבית, תקנון הבית, המלצה למינוי נציגות זמנית לבית המשותף. 2. הבית ראוי להירשם כבית משותף. 3. מתן צו רישום מאת המפקח על רישום המקרקעין.
דיני בית משותף בישראל > הצמדת רכוש משותף

בית משותף הוא משטר שיתוף ייחודי במסגרתו מצומצם באופן מקסימלי הנכס המשותף וניתן ביטוי מרבי לעצמאותו של כל אחד מן השותפים-בעלי הדירות. בעלי הדירות זוכים לבעלות עצמאית ונפרדת בדירותיהם ואף רשאים להצמיד חלקים מן השטח המשותף הנותר לדירות, ובאופן זה להחיל אף לגבי החלקים המוצמדים את דין בעלותם הנפרדת.
הצמדת הרכוש/הוצאת הרכוש מתחום הרכוש המשותף יכולה שתעשה בתחילה על ידי קבלן המקים בית משותף או על ידי כלל בעלי הדירות בבית המשותף. חלקים אשר הוצאו מן הרכוש המשותף בדרך של הצמדה, לא יחשבו עוד "רכוש משותף" וזכות השימוש בהם תופקע מידי כלל בעלי הדירות ותיוחד לבעל ההצמדה.
דיני בית משותף בישראל > תקנון הבית המשותף

על פי סעיף 61 בחוק המוזכר לעיל:
בית משותף יתנהל על פי תקנון מוסכם המסדיר את היחסים בין בעלי הדירות ואת זכויותיהם וחובותיהם בקשר לבית המשותף.
סעיף 62 קובע שבעלי הדירות חופשיים לתת לתקנון את התוכן המתאים להם וסעיף 64 קובע שאם בעלי הדירות לא ניסחו תקנון משלהם, התקנון המחייב יהיה התקנון המופיע בתוספת של החוק. את התקנון צריך לרשום והוא יחייב גם את מי שהפך לבעל דירה בבית המשותף לאחר שהתקנון כבר חובר. אם התקנון לא נרשם, הוא מחייב רק את בעלי הדירות שחיברו אותו. בעלי הדירות יכולים לשנות את התקנון, אך דרוש לכך רוב של שני שלישים של בעלות על הרכוש המשותף. כדי להמחיש זאת, בעל דירה שגודלה כפול מדירת שכנו מחזיק בזכויות הצבעה כפולות משל שכנו.
דיני בית משותף בישראל > ועד הבית - נציגות הבית המשותף

פרק ו' בחוק המקרקעין עוסק בנציגות הבית המשותף ובזכויות ובחובות של בעלי הדירות כפי שהן באות לידי ביטוי ביחסיהן עם הנציגות.
סעיף 65 של החוק מחייב שכל בית משותף תהיה לו נציגות שתנהל את ענייני הבית המשותף ותפעל לפי תקנון הבית המשותף ("תקנון מוסכם") ואם אין תקנון, לפי התקנון המצוי בתוספת לחוק. נציגות הבית המשותף אמורה לשמש כמורשה של בעלי הדירות בכל הנוגע לניהול והחזקת הבית המשותף, כולל התקשרות בחוזים והתדיינות משפטית בשם הבית המשותף.
האספה הכללית של בעלי הדירות[דרוש מקור: דרוש מקור רציני] היא המוסמכת לבחור את נציגות הבית המשותף. בהיעדר קביעה אחרת בתקנון מוסכם, יש לקיים אספה כללית אחת לחצי שנה. אספה כללית תקבל תוקף חוקי אם השתתפו בה לפחות חצי מבעלי הדירות ואם נמסרה עליה הודעה אישית או שהוצגה הודעה במיקום בולט (למשל, על לוח מודעות) לפחות ארבעה ימים לפני המועד. החלטות אספה מקבלות תוקף מרגע שהן נרשמות בפנקס ההחלטות. חלק מההחלטות מותנות ברוב רגיל ואחרות ברוב מיוחס של שני שלישים או שלושה רבעים מבעלי הדירות או בעלי הרכוש המשותף (שחלוקתו היא יחסית, לפי שטח הרצפה של כל דירה מתוך השטח הכולל של הדירות).
דיני בית משותף בישראל > השתתפות בהוצאות

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי, וכן אילו סעיפים בחוק?. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
על פי החוק המוזכר לעיל, חייב בעל דירה להשתתף בהוצאות הדרושות להחזקתו התקינה ולניהולו של הרכוש המשותף ולהבטחת השירותים המחויבים על פי דין או המקובלים על פי נוהג. דהיינו, הפעולות הנדרשות כדי לשמור על הבית המשותף במצב בו היה עם גמר הבנייה. ההשתתפות בהוצאות תיעשה על פי חלקו של בעל הדירה ברכוש המשותף או לפי חלוקה אחרת שנקבעה בתקנון הבית המשותף. באופן מעשי, בחלק מהבתים המשותפים בישראל מקובל שיעור השתתפות דומה מצד כל בעלי הדירות, ובחלקם לפי גודל הדירות.
בין ההוצאות השכיחות המוטלות על דיירי בית משותף:
תחזוקת הגג המשותף (חייבים בהחזקה גם בעלי הדירות של הקומות התחתונות).
תחזוקת החצר המשותפת
תחזוקת המעלית, אך לא משתפים בתחזוקת המעלית דיירים שאין להם גישה אליה.
ניקיון גרמי המדרגות והחצר.
הוצאות ביטוח צד ג' וניהול שוטף.
תשלומי מים וחשמל עבור הצריכה המשותפת.
תיקוני תחזוקה לצנרת המים והביוב.
יש לציין כי ליקויים מסוימים אשר נגרמים מכוח התבלות ושימוש סביר כמו תחזוקה של מים וביוב, תחזוקת מעלית וחצר משותפת או בשל פגעי מזג אוויר כמו תחזוק גג במקרה של דליפת גשמים תיעשה על ידי ועד הבית, אך ליקוי אשר שנגרם בשל אחד הדיירים והסב נזק לרכוש המשותף או לרכוש של דייר אחר, יישפט (לרוב בהליך משפטי מסוג תביעות קטנות או בהליך גישור אזרחי) בין הדיירים ולא יהיה באחריות ועד הבית של הבניין המשותף.
ועד הבית מחויב למנות גזבר, שיכול להיות אחד החברים בו, ועל הגזבר לנהל רישום של הכנסות והוצאות, להפיק דו"חות תקופתיים ולהציג אותם באסיפות הכלליות.
ככלל בעל דירה רשאי לבצע בקניינו שינויים ותיקונים כרצונו. אולם שינויים ותיקונים הפוגעים בדירה אחרת או ברכוש המשותף יבוצעו בהסכמת הנפגע (מראש או בדיעבד) – לפי התוספת השנייה לחוק המקרקעין.
ראו גם

ועד בית
מושע (שותפות במקרקעין)
לקריאה נוספת

פנחס נרקיס, הבית המשותף, הוצאת תמר, 1988.
עפר שחל, המדריך השלם לבית המשותף, הוצאת "אופיר ביכורים", 2013.
אריה סאמרלי, בתים משותפים, הוצאת "אוצר המשפט".
אברהם וינרוט, דיני קניין - פרקי יסוד, הוצאת נבו, 2020, פרק כ - הבית המשותף, עמ' 301–330.
הערות שוליים

↑  ס' 56א לחוק המקרקעין, תשכ"ט-1969.
↑  ס' 141 לחוק המקרקעין
↑  ס' 54 לחוק המקרקעין, תשכ"ט-1969
↑  חוקיות אספת דיירים, עו"ד לירון בן אליהו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4066789-3 
בית משותף בבנייה טרומית בכרמיאל (2005)
ג'ורג' סטיבנס

| --- | --- |

ג'ורג' סטיבנס עם פסלון האוסקר עבור הסרט "ענק"
 לידה:  18 בדצמבר 1904 אוקלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  8 במרץ 1975 (בגיל 70) לנקסטר, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 שם לידה:  George Cooper Stevens 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1810–1875 (כ־65 שנים) 
 בן או בת זוג:  Yvonne Howell (1930–1947) 
 צאצאים:  ג'ורג' סטיבנס הבן 
 פרסים והוקרה:  פרס הזיכרון על שם אירווינג ת'אלברג (1954)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1952)  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1957)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס גילדת הבמאים האמריקנית  פרס מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית לסרט הטוב ביותר  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' סטיבנס (אנגלית: George Stevens; ‏18 בדצמבר 1904 - 8 במרץ 1975) היה במאי, מפיק, תסריטאי, וצלם קולנוע אמריקני, זוכה שני פרסי אוסקר.
ביוגרפיה

ג'ורג' סטיבנס נולד באוקלנד שבקליפורניה, והחל את דרכו בתעשיית הסרטים של הוליווד כצלם קולנוע. בין השנים 1923 - 1933 צילם 55 סרטים קצרים של לורל והארדי מתקופת הראינוע. הוא עצמו החל לביים סרטים קצרים החל מ־1930, שהיו כהמשך לסרטיהם של לורל והארדי, דהיינו, קומדיות סלפסטיק. סרטו באורך מלא הראשון שביים נקרא "הגנרלים מקנטאקי", קומדיית טעויות מהסוג הנפוץ של אותה תקופה, ושאחר כך ביים את "מלכודת לרווק", על פי אותו העיקרון. ב-1935 ביים לראשונה דרמה, על פי רומן של הסופרת האמריקנית ג'ין סטארטון-פורטר. הסרט נקרא "Laddie" וכיכבה בו גלוריה סטיוארט. באותה שנה ביים את סרטו המשמעותי הראשון, "אליס אדמס", שגרף שתי מועמדויות לפרס האוסקר: לסרט הטוב ביותר ולשחקנית הטובה ביותר - קתרין הפבורן.
מכאן ועד למלחמת העולם השנייה ביים סטיבנס את מיטב כוכבי הוליווד במגוון של ז'אנרים, ובהם: דרמה ביוגרפית על הצלפית הידועה אנני אוקלי בכיכובה של ברברה סטנוויק, שלושה סרטים מוזיקליים "בקצב הסווינג", "רחוב האצילות" ו"עלמה במצוקה" בו כיכבו, בנפרד, פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס, סרט הרפתקאות בשם "גונגה דין" עם קרי גרנט, וקומדיה רומנטית שהפגישה לראשונה על המסך את ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן ב"אשת השנה". וכמו כן ביים דרמות כמו "ערה בלילה", על פי הרומן של ארצ'יבלד ג'וזף קרונין ו"סרנדה בפרוטה" (1941), דרמה רומנטית בה כיכב קרי גרנט, עליה קיבל מועמדות לאוסקר.
בעקבות מלחמת העולם השנייה סרטיו נהיו דרמטיים יותר ושיקפו נושאים שהיו קרובים לליבו. בשנת 1945, סיום המלחמה, ביים סטיבנס שלושה סרטי תעודה על מחנה ריכוז בדכאו ועל משפטי נירנברג. ב-1948 ביים את הסרט כזאת הייתה אימא. אחר כך ביים את סרטיו הידועים ביותר: "מקום תחת השמש", בו כיכבו אליזבת טיילור ומונטגומרי קליפט, דרמה רומנטית שזכתה ב-6 פרסי אוסקר, ובהן על הבימוי; המערבון הקלאסי "שיין", הנחשב לאחד הטובים והחשובים שבז'אנר; ו"ענק", סרט שגרף 10 מועמדויות לאוסקר, אולם זכה בקטגוריה אחת בלבד - הבימוי. זו היא סאגה משפחתית על משפחת חוואים בטקסס, בו בולט ביותר סגנונו החזותי העשיר, כמו גם הקצב האיטי, שאפיין את מרבית סרטיו המאוחרים. היה זה גם סרטו האחרון בו כיכב ג'יימס דין.
שלוש שנים אחר כך (1959) ביים את "יומנה של אנה פרנק", שהיה לעיבוד קולנועי ראשון ליומן של אנה פרנק. סרט מרשים זה זכה ב-3 פרסי אוסקר, ובהם פרס אוסקר לשחקנית המשנה, שלי וינטרס. ב-1965 ביים את האפוס המונומנטלי "הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם", שעסק בסיפור חייו של ישו, בו גילם מקס פון סידוב את ישו, לצד צ'רלטון הסטון. היה זה הכישלון הראשון של סטיבנס, שכן ההכנסות ממכירת הכרטיסים לא כיסו את העלויות הגבוהות מהפקת הסרט. לאחר מכן ביים רק סרט אחד בין 1965 ועד למותו עשר שנים אחר כך. היה זו הדרמה "המשחק היחיד בעיר", שנכשל כישלון חרוץ בקופות, למרות שני שחקניו הראשיים: אליזבת טיילור ווורן בייטי.
מועמדויות וזכיות בפרס האוסקר

1943 - מועמדות לסרט - "שיחת העיר"
1944 - מועמדות לבימוי - "The More the Merrier"
1944 - מועמדות לסרט - "The More the Merrier"
1951 - זכייה בבימוי - "מקום תחת השמש"
1951 - מועמדות לסרט - "מקום תחת השמש"
1954 - מועמדות לבימוי - "שיין"
1954 - מועמדות לסרט - "שיין"
1954 - הפרס לזכר אירווינג תלברג על תרומה מיוחדת לקולנוע
1957 - זכייה בבימוי - "ענק"
1957 - מועמדות לסרט - "ענק"
1960 - מועמדות לבימוי - "יומנה של אנה פרנק"
1960 - מועמדות לסרט - "יומנה של אנה פרנק"
ג'ונתן קוג'יה

ג'ונתן אדג'ו קודג'יה (בצרפתית: Jonathan Adjo Kodjia; נולד ב-22 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת החלוץ בוורסאי 78.
קריירת מועדונים

קודג'יה נולד בסן-דני שבפריז. קודג'יה לא שיחק כדורגל בנעוריו ולמעשה תכנן ללמוד ראיית חשבון, אך בטרם התחיל את לימודיו קיבל פנייה מסוכן שראה אותו משחק שהציע לו להיבחן בסטאד ריימס ושישה חודשים לאחר מכן הוחתם במועדון. ב-3 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–4 לדיז'ון. בריימס, קודג'יה מיעט לשחק והושאל לשרבורג, אמיין וקאן בהתאמה.
בקיץ 2014 חתם באנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה. באנז'ה רשם את עונת הפריצה שלו בקריירה, כאשר כבש 15 שערים ב-28 משחקים ונכלל בנבחרת העונה בליגה ואף נבחר לשחקן המצטיין של העונה בליגה.
ב-20 ביולי 2015, קודג'יה הצטרף לשלוש שנים בבריסטול סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ תמורת 2 מיליון פאונד. ב-15 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–4 לברנטפורד. במדי בריסטול הבקיע 19 שערים ב-45 משחקים.
ב-30 באוגוסט 2016, קודג'יה חתם לארבע שנים באסטון וילה תמורת 11 מיליון פאונד. 3 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד רדינג. בנובמבר 2016 נבחר לכדורגלן החודש בליגה. באפריל 2017 נפצע בקרסולו וסיים את העונה מוקדם. באוקטובר של אותה שנה, נפצע בקרסולו בשנית ונעדר מהמגרשים עד מרץ 2018.
ב-19 בינואר 2020, קודג'יה חתם באל-ע'ארפה מליגת העל הקטרית. 4 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–4 נגד א-ריאן, בו כבש שלושער.
בקיץ 2022 הצטרף אום סלאל.
ב-22 באוגוסט 2023 חתם באנסי מהליגה הצרפתית השנייה.
בקיץ 2024 הצטרף לוורסאי 78.
קריירה בינלאומית

בטרם ערך הופעה בנבחרת בינלאומית כלשהי, קודג'יה קיבל פנייה לייצג את נבחרת בנין מאחר שניתן לדעת לפי שם משפחתו כי יש לו שורשים במדינה, אך קודג'יה לא היה זכאי לייצג את הנבחרת.
במאי 2016 קיבל זימון לנבחרת חוף השנהב וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד הונגריה. ב-4 ביוני של אותה שנה, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד הרפובליקה של קונגו. השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
תארים

פלייאוף העלייה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2019
כדורגלן השנה בליגה הצרפתית השנייה: 2015
נבחרת העונה בליגה הצרפתית השנייה: 2014/2015
כדורגלן החודש בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: נובמבר 2016
קריירת מועדונים

ג'ונתן קוג'יה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ג'ונתן קוג'יה, באתר Transfermarkt
ג'ונתן קוג'יה, באתר Soccerway
ג'ונתן קוג'יה, באתר BDFutbol
ג'ונתן קוג'יה, באתר WorldFootball.net
ג'ונתן קוג'יה, באתר National Football Teams
ג'ונתן קוג'יה, באתר FootballDatabase.eu
| נבחרת חוף השנהב – גביע אפריקה לאומות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 מאנדה •  2 פפה •  3 נקואסן •  4 קונה •  5 קאנון •  6 סרי •  7 אנגבן •  8 קאלו •  9 זאהה •  10 דוקורה •   11 קסייה •  12 בוני • 13 סיו •  14 קוג'יה • 15 גרדל • 16 גבוהואו • 17 אורייה • 18 טראורה • 19 דלי • 20 דיה • 21 באיי • 22 בגיוקו • 23 סנגארה • מאמן: דוסויר |  1 מאנדה •  2 פפה •  3 נקואסן •  4 קונה •  5 קאנון •  6 סרי •  7 אנגבן •  8 קאלו •  9 זאהה •  10 דוקורה •   11 קסייה •  12 בוני • 13 סיו •  14 קוג'יה • 15 גרדל • 16 גבוהואו • 17 אורייה • 18 טראורה • 19 דלי • 20 דיה • 21 באיי • 22 בגיוקו • 23 סנגארה • מאמן: דוסויר | חוף השנהב |
| נבחרת חוף השנהב – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 אלייזר •  2 קוליבאלי •  3 דומבייה •  4 גבאמין •  5 קאנון •  6 טראורה •  7 אנגבן •  8 קסייה •  9 זאהה •  10 סרי •   11 קורנה •  12 בוני • 13 אסאלה •  14 קוג'יה • 15 גרדל • 16 גבוהואו • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 דיה • 21 ש. קומארה • 22 בגיוקו • 23 ב. סנגארה • מאמן: א. קמארה |  1 אלייזר •  2 קוליבאלי •  3 דומבייה •  4 גבאמין •  5 קאנון •  6 טראורה •  7 אנגבן •  8 קסייה •  9 זאהה •  10 סרי •   11 קורנה •  12 בוני • 13 אסאלה •  14 קוג'יה • 15 גרדל • 16 גבוהואו • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 דיה • 21 ש. קומארה • 22 בגיוקו • 23 ב. סנגארה • מאמן: א. קמארה | חוף השנהב |
ארמון מונקלואה

| --- | --- |


החזית הראשית של ארמון מונקלואה
 מידע כללי
 סוג:  מעון רשמי
 שימוש:  משכנו של ראש ממשלת ספרד
 כתובת:  Avenida Puerta de Hierro, s/n
 מיקום:  מדריד מדריד
 מדינה:  ספרד ספרד
 בעלים:  ממשלת ספרד
 מפעיל:  ראש ממשלת ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1947–1955 (כ־8 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1977
 אדריכל:  Isidro González Velázquez Joaquín Ezquerra del Bayo Diego Méndez José de Azpiroz y Azpiroz
 מידות
 שטח:  58,293.81 מ"ר 
 קואורדינטות:  40.4436°N 3.7371°W
 האתר הרשמי של ראש ממשלת ספרד
 he
 
ארמון מונקלואה או לה מונקלואה (בספרדית: Palacio de la Moncloa) הוא מעונו ומקום עבודתו הרשמי של ראש ממשלת ספרד המכונה גם נשיא הממשלה. הוא ממוקם בשדרת Puerta de Hierro, ברובע Moncloa-Aravaca במדריד.
זה היה מעונו הרשמי של ראש הממשלה מאז 1977, אז העתיק אדולפו סוארז את המעון מארמון וילאמיור.
בספרד משתמשים לעיתים ב'מונקלואה' כמילה נרדפת לממשל המרכזי, במיוחד כאשר הוא עומד בניגוד לממשלות הקהילות האוטונומיות.
הארמון ממוקם בסמוך לעיר האוניברסיטה של מדריד. הוא מוקף בשורה של מבנים הקשורים לנשיאות הממשלה. העיקריים שבהם הם, בשל גודלם, שניים: בניין משרד הנשיאות, שבו שוכן גם מטה סגנית נשיאות הממשלה ואשר הוא היחיד הנראה מבחוץ; ובניין דוברות הממשלה, המאכלס את שירותי התקשורת והנשיאות של הממשלה.
מבנים אלו מהווים, בין היתר, את משכן הנשיאות וביתן דיסקרטי של מועצת השרים, המכונה "מתחם מונקלואה". כך, בתוכו, הארמון וגניו מגודרים ומבודדים מהשאר, תוך שמירה על פרטיות הנשיא ומשפחתו. רק ביתן המועצה, שנבנה לאכלס ישיבות ממשלה, וכמה משרדים וחדרי אירועים לשימוש נשיא הממשלה ומשתפי הפעולה הקרובים ביותר שלו, כלולים בארמון עצמו.
מתחם לה מונקלואה

בנוסף לארמון מונקלואה, המתחם כולל את גני מונקלואה וחמישה מבנים נוספים שנבנו כדי לאכלס את המטה של גופים שונים הקשורים לנשיאות הממשלה: מועצת השרים, סגנית נשיאות הממשלה, משרד הנשיאות, מזכיר המדינה לתקשורת והקבינט של נשיאות הממשלה. בנוסף לאלה, המתחם כולל גם מבנים נוספים למחלקות שונות הקשורות לנשיאות הממשלה כגון בניין הביטחון, המנהלת הכללית של הפרוטוקול, בניין השירותים, המשאבים התפעוליים ובניין גרקו. לבסוף, במתחם יש גם מנחת מסוקים ובונקר שנבנו בתקופת ממשלתו של פליפה גונזלס.
גני מונקלואה

הארמון המקורי והגנים שלו שייכים לאנדרטה הלאומית הספרדית, והם רשומים כנכס בעל עניין תרבותי. ההפצה והשתילה הבוטנית של האחרונים מתקופת המלך קרלוס השלישי, ומיוחסת לפרנסיסקו אנטוניו זיאה, שהיה מנהל הגן הבוטני המלכותי. מאוחר יותר הם שוקמו על ידי חוצב הנוף חוויאר ווינטוייזן, אשר שיפר את המזרקות והפסלים הדקורטיביים. רפורמה חשובה נוספת בוצעה בתחילת המאה ה-20 על ידי הגנן ססיליו רודריגז, מחברם של יצירות רבות במדריד, כגון גני סבטיני של הארמון המלכותי, או גן הוורדים המפורסם של רטירו.
מבנים וחדרים > בניין המועצה

הבניין נבנה בשנת 1989 במהלך כהונתו של פליפה גונזלס על מנת להבדיל בין אזורי המגורים והעבודה של הארמון.
מבנים וחדרים > חדר מועצה

החדר המרכזי של הבניין הוא חדר המועצה בו מתקיימות ישיבות מועצת השרים.
מבנים וחדרים > חדר השטיח

חדר השטיח הוא אחד מהחדרים הגדולים בבניין והוא משמש לקבלת פנים, אירועים רשמיים ומדי פעם גם למסיבות עיתונאים.
מבנים וחדרים > חדר הטאפיז

הוא החדר שבו ראש הממשלה מקבל את אורחיו.
מבנים וחדרים > בניין סגן הנשיא

זהו אחד הבניינים החדשים ביותר של המתחם. הוא נבנה בשנת 2006 תחת ראשותו של חוסה לואיס רודריגז זפאטרו. בבניין זה שוכן כיום משרד סגן ראש הממשלה.
מבנים וחדרים > בניין הזרעים

בניין הזרעים נבנה בשנת 1950 במסגרת משרד החקלאות. שמו הוא משום שזה היה המקום שבו אוחסנו פעם את הזרעים.
כיום הוא מארח את הסגל האישי של לשכת ראש הממשלה. בקומה הראשונה נמצא משרדו של ראש הסגל, משרד ששימש בשנות ה-80 את אלפונסו גוארה, ולפני כן את חואקין גאריג'ס ווקר עם ראש הממשלה אדולפו סוארז.
מבנים וחדרים > בניין INIA

בניין INIA נבנה בשנת 1953 על ידי האדריכל José Azpiroz. הוא מקבל את השם הזה בגלל היותו של המכון הלאומי למחקר חקלאי (INIA).
כיום הוא מטה משרד הנשיאות ומזכירות הממשלה.
מבנים וחדרים > מרכז העיתונות

נבנה ב-1950 כסניף נוסף של משרד החקלאות, לשעבר המעבדה שבה נותחו את הזרעים. כאשר מטה הממשלה הועבר למונקלואה, הוא המשיך לשכן את משרד המידע. בין השנים 1988–1993 ובין השנים 2000–2002 שימש הבניין מטה של מחלקה שרים כאשר המשרד הועלה לדרגת משרד.
כיום הבניין מאכלס את מזכירות המדינה לעיתונות. בין חדריו יש את חדר העיתונות, שבו יש לעיתונאים מקום עבודה משלהם, ומרכז העיתונות, שבו מקיימים הדובר ושרים אחרים את תדרוך העיתונאים לאחר ישיבות מועצת השרים.
מבנים וחדרים > מבנים נוספים

המתחם כולו מורכב מ-16 מבנים בהם מופצים השירותים השונים של משרד ראש הממשלה כגון אבטחה, פרוטוקול, שירותי בריאות וכו'.
משרד ראש הממשלה

משרד ראש הממשלה נמצא בתוך ארמון מונקלואה. הוא מאויש על ידי שילוב של עובדי מדינה ויועצים בקריירה. הדירוג הגבוה ביותר של הלשכה הוא הרמטכ"ל שהוא מינוי פוליטי בו תלויים שאר בכירי המשרד.
משרד ראש הממשלה > מבנה ארגוני > לשכת ראש הממשלה

זה הגוף הראשי של המשרד. הוא מתאם ומפקח על שאר המחלקות. הוא מנוהל על ידי ראש הסגל.
משרד ראש הממשלה > מבנה ארגוני > מזכירות המדינה לעיתונות

הגוף הוא זה שנוטל את היכולות על פני העיתונות. מזכיר המדינה לעיתונות אחראי על גוף זה, אך תלוי בדובר הממשלה.
המחלקה למידע לאומי
המחלקה למידע בינלאומי
המחלקה למידע אזורי
המחלקה למידע כלכלי
המחלקה הדיגיטלית
יחידת לוגיסטיקת מידע
יחידת הפרסום המוסדית
סגן המנהל הכללי לניתוח ותיעוד
משרד ראש הממשלה > מבנה ארגוני > לשכת סגן ראש הסגל

המחלקה לעניינים לאומיים
היחידה לחינוך, מדע ותרבות
היחידה לשוויון ומדיניות חברתית
יחידת משפט ופנים
יחידת מעבר הוגן וסביבה כפרית
היחידה לתחבורה, שיכון וצרכנות
יחידת תיאום
המחלקה לעניינים פוליטיים
היחידה למדיניות מקרו-כלכלית ופיננסית
היחידה למדיניות סוציו-עבודה
המחלקה לעניינים מוסדיים
המחלקה לניתוח ומחקרים
המזכירות הכללית של המשרד
משרד ראש הממשלה > מבנה ארגוני > לשכת סגן המזכיר הכללי

מחלקת פרוטוקול
משרד הביטחון
המחלקה לתכנון ומעקב אחר פעילות הממשלה
משרד ראש הממשלה > מבנה ארגוני > המזכירות הכללית לעניינים בינלאומיים, האיחוד האירופי, G20 וביטחון גלובלי

המחלקה לעניינים בינלאומיים וביטחון גלובלי
המחלקה לענייני אירופה ו-G20
ראו גם

המחלקה לביטחון לאומי
גלריה

מבט על מתחם לה מונקלואה מאוניברסיטת מדריד
החזית הצפון מערבית של מונקלואה
ישיבת מועצת השרים בחדר הממשלה
בניין סגנית נשיא הממשלה
חדר "טפיאס" – חדר הפגישות של ראש הממשלה
חדר העיתונאים