stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסטריקס הגאלי
עלילה

הסיפור נפתח בתיאור רקע קצר של התרחבות האימפריה הרומית, כיבושה של ארץ "גאליה" (צרפת כיום) והניצחון על השבטים הברברים הגרמאניים.
חיילים רומיים אורבים ביער לאנשי כפר גאלי שעומד במצור. אסטריקס, לוחם גאלי אמיץ וחכם, נקלע למארב, אך יוצא ממנו בשלום תוך כדי שהוא מותיר את החיילים מוכים וחבולים. אסטריקס הולך לכהן הכפר, כהן-העץ אשפיקס, שרוקח עבור תושבי הכפר שיקוי פלא שמעניק להם כוחות על-אנושיים ומסייע בעדם להילחם ברומאים.
במחנה הרומאי הסמוך "מצבעגום" שורר כאוס. מפקד המחנה, פנידומוס סרדיוטוס, אובד עצות ולא מבין כיצד כפר גאלי קטן עומד בפני האימפריה הרומית. בניסיון להכניע את הכפר מבקשים הרומאים להחדיר חייל רומי מחופש לתוך הכפר. הליגיונר קליגולה מינוס נבחר למשימה במשחק כיסאות מוזיקליים. הרומאים עורכים מצג שווא בו הם תופסים את קליגולה ולוקחים אותו בשבי. אסטריקס וחברו אובליקס שומעים את האנחות וקריאות העזרה של קליגולה ונחלצים לעזרת 'אחיהם' הגאלי.
אסטריקס ואובליקס שבים עם קליגולה לכפר, שם הוא שוהה מספר ימים שבהם הוא מתוודע לכוחות המיוחדים של הגאלים. לאחר הפצרות חוזרות ונשנות של אסטריקס מסכים כהן העץ אשפיקס לגלות לו על קיומו של שיקוי הפלא, ואף נותן לקליגולה ליטול ממנו. קליגולה, שזכה באמונם של הגאלים, מוזמן לרקוד עימם את הריקוד הגאלי המפורסם, שכולל משיכות הדדיות בשפם. במהלך הריקוד נתלש השפם המודבק מפניו של קליגולה. הגאלים שמבינים כי מדובר בחייל רומאי מנסים לתופסו אך ללא הצלחה, משום שטרם חלפה השפעת שיקוי הפלא שנטל. קליגולה מצליח לשוב למחנהו ולגלות את סודם של הגאלים לרומאים.
הרומאים אורבים לכהן-העץ אשפיקס, ולוכדים אותו ביער. הם מענים אותו על מנת שיגלה את המתכון לשיקוי הפלא, אך כוחותיו המאגיים מונעים ממנו את תחושת הכאב והם כושלים בניסיונותיהם. אסטריקס מתחקה אחר עקבותיו של הכהן שנעלם. עגלון גאלי מספר לו כי ראה כהן-עץ שהובל למחנה מצבעגום ברשת  על ידי החיילים הרומאים. אסטריקס מתגנב בעגלת העגלון למחנה, וחודר לאוהל השמור בו מוחזק אשפיקס. השניים מתייעצים ומחליטים להתל ברומאים. אסטריקס נכנע לרומאים בכוונת תחילה, ולאחר שאלה מענים אותו על ידי דגדוגים, מסכים אשפיקס לגלות את המתכון של שיקוי הפלא ולהכינו, בתנאי שיובאו לו כל מרכיביו.
אשפיקס דורש תותים שאינם מצויים בעונה זו, ואז אוכל את התותים. הוא רוקח ללא התותים שיקוי דמה שמצמיח שיער במהירות מוגזמת לכל השותה ממנו. לאחר שהשיקוי נבדק על העגלון הגאלי כדי לבדוק אם הוא רעיל, החיילים הרומאים שותים מן השיקוי ובחלוף זמן מה הם מבחינים בצמיחה המהירה של שערם. הם מכריחים את אשפיקס להכין שיקוי נגד. אשפיקס מכין שני שיקויים, האחד הוא השיקוי שמעניק כוחות על, אותו הוא נותן לאסטריקס לשתות, והשני הוא שיקוי דמה נוסף. לאחר שהבינו כי רומו בשנית מנסים החיילים לתפוס את אסטריקס, אבל הוא נעזר בכוח שמעניק לו השיקוי ובורח מהם יחד עם אשפיקס. מגיעה תגבורת והשניים כמעט נתפסים, אך יוליוס קיסר מגיע למחנה, ולנוכח מצב צמיחת השיער של הליגיונרים הוא נאלץ להעניק חנינה לאסטריקס ואשפיקס בתמורה לקבלת סם הנגד לצמיחת השיער.
מאפיינים ייחודיים

בספר זה, הראשון בסדרה, ניתן להבחין במספר מאפיינים ייחודיים שלא חוזרים על עצמם בשאר הספרים ופרטים ששונו בספרים המאוחרים יותר, ביניהם:
בספר זה כהן העץ אשפיקס הולך בעזרת מקל, אך בכל שאר הספרים הוא לא משתמש בו.
בספר זה אובליקס ממלא תפקיד שולי למדי, ואשפיקס מתפקד כדמות מרכזית יותר.
בספר זה תושבי הכפר שותים את שיקוי הפלא באופן תדיר, ואילו בשאר הספרים הם שותים את השיקוי רק בהזדמנויות נדירות.
בספר זה הבקתה של אשפיקס נמצאת ביער, ובשאר הספרים ביתו נמצא בכפר.
בספר זה אין דמויות נשיות כלל.
דמויות ייחודיות לספר

קליגולה מינוס - החייל הרומי ממחנה "מצבעגום", שנבחר להיות המתחזה לגאלי שיחדור לכפר (באמצעות משחק "כיסאות מוזיקליים"). בתור גאלי לכאורה הוא נאלץ להעניק לעצמו שם גאלי (קליגולמיניקס). שפמו המזויף נתלש באמצע ריקוד.
פנידומוס סרדיוטוס - מפקד מחנה "מצבעגום" הרומאי. מבקש לתפוס את מקומו של יוליוס קיסר בעזרת שיקוי הפלא.
איש עינויים רומי - במחנה מצבעגום שסיסמתו - "תמיד בהיכון!"
השוליה של אוטומטיקס - שיש אומרים שזה בנו.
יוליוס קיסר - מנהיג האימפריה הרומית, מתואר כאדם יפה מראה ומרשים.
הערות שוליים

↑  Goscinny-Uderzo, Le livre d'Astérix le Gaulois, Paris, 1999, עמ' 124
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4351915-5
יהודה תג'ר

| --- | --- |

יהודה תג'ר, 2018
 לידה:  23 בדצמבר 1923 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  29 באפריל 2024  (בגיל 100) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  ישראל
 ידוע בשל:  הורשע בעיראק באשמה שהיה שותף לביצוע הפיגועים בבגדאד (1950–1951)
 מעסיק:  המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים 
 תפקיד:  לוחם מוסד
 
יהודה תג'ר (נודע גם בשם יהודה תגר; 23 בדצמבר 1923 – 29 באפריל 2024) היה לוחם של המוסד שהועמד לדין בעיראק יחד עם שלום צאלח ויוסף בצרי, באשמה שהיה שותף לביצוע הפיגועים בבגדאד (1950–1951).
נשיא המדינה יצחק הרצוג עם יהודה תגר בבית ההגנה בתל אביב, 8 בספטמבר 2022
ביוגרפיה

תג'ר נולד בשנת 1923 בירושלים. הוא נמנה עם משפחת מיוחס הוותיקה (מצד סבתו, שמחה מיוחס). סיים את לימודיו ב (אומריה או בית הכרם) בצעירותו הצטרף להגנה ובשנת 1941 התגייס לפלוגה ו' בפלמ"ח. ב-1944 צורף לבריגדה היהודית ושירת כמתורגמן במצרים. במלחמת העצמאות לחם בירושלים וסביבתה בתפקיד מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 62. כשהסתיימה המלחמה, היה המושל הצבאי של עכו ואחר כך עבר לעבוד במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בתחום המודיעין.
בשנת 1951, הוא נשלח במשימת ריגול לעיראק בכסות של סוחר שטיחים פרסי. אחרי שפעל שם זמן מה, הוא זוהה ברחוב על ידי פלשתינאי תושב עכו, שהלשין עליו לשלטונות. הוא נתפס, עונה ונידון למוות. מאוחר יותר הומר גזר דינו למאסר עולם עם עבודות פרך. כעשר שנים היה בכלא. בתקופה זו התרחשה מהפכת עבד אל-כרים קאסם ב-1958. תג'ר למד על ההפיכה ועל המשטר החדש בין כותלי הכלא, ועל כך הוא סיפר בזכרונותיו, שהתפרסמו בסוף שנת 1992 בספר "בחזרה מן הגרדום", שכתב וערך העיתונאי גבריאל שטרסמן.
בינואר 1960 שוחרר מהכלא. מאז מילא שליחויות נוספות מטעם המדינה.
בשנים 1965–1970 שירת בשגרירויות ישראל בלונדון, באו"ם, וברומא. במהלך שירותו בלונדון סיים את לימודי הדוקטורט שלו בהיסטוריה.
בשנים 1973-1981 עבד כמרצה באוניברסיטת תל אביב.
יהודה תג'ר נפטר ב-29 באפריל 2024.
השכלה

הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בלימודי המזרח התיכון והשתלם במדעי המזרח וזכה לתואר דוקטור. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "המופתי בירושלים והתנועה הלאומית בפלשתינה של שנות השלושים".
הערכה

בשנת 1992 השיא תג'ר משואה ביום העצמאות.
משפחה

תג'ר היה נשוי לרחל, אב לבן, וסב לשלושה נכדים.
ראו גם

הפיגועים בבגדאד (1950–1951)
שלום צאלח
יוסף בצרי
לקריאה נוספת

יעקב אגמון, שאלות אישיות - מבחר ראיונות - ראיון עם יהודה תג'ר בתאריך 26 בדצמבר 1992, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 393–403
גבריאל שטרסמן, בחזרה מן הגרדום, ספרי ידיעות אחרונות, 1992
אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, עמ' 35–36.
הערות שוליים

1 2 3  סיון חילאי, סיפורי הגבורה של אסירי ציון: "היינו מוכנים לתת את חיינו למען המדינה", באתר ynet, 30 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498524805171  VIAF: 308255281   WorldCat (עם VIAF): 308255281 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מונדיאל 1990

| --- | --- |
 
 מארחת:  איטליה איטליה
 תקופת התחרות:  8 ביוני 1990 – 8 ביולי 1990 (31 ימים) 
 מספר משתתפות:  24  (מתוך 106 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   גרמניה המערבית   (זכייה שלישית)
 מספר משחקים:  52
 מספר שערים:  115 (2.21 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,516,348 (48,391 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה סלבטורה סקילאצ'י   (6 שערים)
 שחקן מצטיין:  איטליה סלבטורה סקילאצ'י
 → מקסיקו 1986ארצות הברית 1994 ←
מונדיאל 1990 נערך באיטליה בין 8 ביוני ל-8 ביולי. נבחרת גרמניה המערבית זכתה בטורניר, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה בתוצאה 1 - 0, ובכך השלימה זכייה שלישית בתולדותיה במונדיאל.
מאמן הנבחרת הגרמנית, פרנץ בקנבאואר, הפך לכדורגלן השני בהיסטוריה אחרי מריו זגאלו הברזילאי שזכה בתואר גם כשחקן (זגאלו זכה ב-1958 וב-1962), וגם כמאמן הנבחרת. כך למעשה, הפך בקנבאואר גם לקפטן הראשון של נבחרת שזכתה בתואר, שזכה בתואר גם כמאמן של אותה נבחרת.
נבחרות אירלנד, קוסטה ריקה ואיחוד האמירויות הערביות ערכו את הופעת הבכורה שלהן בגביע העולם.
במשחק הפתיחה של הטורניר הפסידה מחזיקת הגביע, ארגנטינה, לנבחרת קמרון בתוצאה 1 - 0. הנבחרת הקמרונית המשיכה בהצלחתה, והפכה לנבחרת האפריקאית הראשונה בהיסטוריה שהעפילה לשלב רבע הגמר, שם נעצרה והודחה על ידי אנגליה בתוצאה 3 - 2 לאחר 120 דקות. במהלך המשחק קמרון עוד הובילה בתוצאה 2 - 1, אך שמטה את היתרון ונכנעה רק בהארכה. שחקן נבחרת קמרון, רוז'ה מילה, דחה את פרישתו מכדורגל במיוחד בשביל המונדיאל, והפך לכוכב בינלאומי בגיל 38, גיל שנחשב למתקדם עבור כדורגלנים, שנוטים לפרוש ממשחק פעיל מספר שנים לפני כן.
למרות הפסדה במשחק הפתיחה, התאוששה נבחרת ארגנטינה מההפסד, ועשתה את כל הדרך עד למשחק הגמר של הטורניר, תוך שהיא מנצחת את יריבתה המסורתית, ברזיל, בשלב שמינית הגמר (לימים טען דייגו מראדונה כי הצוות של ארגנטינה סימם את שחקני ברזיל בחומר מרדים בבקבוקי מים). בחצי הגמר הפכה ארגנטינה לנבחרת הראשונה שהצליחה לכבוש מול הנבחרת המארחת, איטליה. ארגנטינה אף הדיחה את איטליה, לאחר דו-קרב בעיטות עונשין (1-1 בסיום הארכה).
האיטלקי סלבטורה סקילאצ'י זכה בתואר מלך השערים של הטורניר (נעל הזהב) עם 6 כיבושים, והבקיע שער בכל משחק בו שותף. באופן מפתיע, סקילאצ'י שיחק במדי נבחרת איטליה פעם אחת בלבד לפני המונדיאל.
שיטת המשחקים

שיטת הטורניר נשארה כפי שהייתה במונדיאל 1986: 24 הנבחרות שהעפילו למונדיאל לאחר טורניר מוקדמות חולקו לשישה בתים של 4 נבחרות בכל בית. 16 נבחרות מתוך ה-24 העפילו לשלב הנוק-אאוט - 12 הנבחרות שסיימו בשני המקומות הראשונים, וארבע עם המאזן הטוב ביותר שהגיעו למקום השלישי.
ביקורת ולקחים

מונדיאל 1990 נחשב בעיני רבים לאחד הטורנירים הפחות מרהיבים בהיסטוריה של המונדיאל, עם ממוצע שערים נמוך למשחק, וכמות גבוהה של 16 כרטיסים אדומים שנשלפו במהלך הטורניר. רוב הנבחרות התבססו בעיקר על משחק הגנה נוקשה, תוך ביצוע תיקולים חריפים במהלך המשחק, ורווחו תופעות של בזבוז זמן. כמו כן הפעילו השחקנים לחצים על השופטים וגרמו להם לקבל החלטות תחת לחץ ואיומים. בשלבי הנוק-אאוט של הטורניר שיחקו רוב הנבחרות משחק בטוח וסגור במשך 120 דקות.
כתוצאה, נבחרת ארגנטינה, למשל, הצליחה להגיע למשחק הגמר, תוך שהבקיעה חמישה שערים בשבעה משחקים. אירלנד, שהבקיעה שני שערים בכל הטורניר, הגיעה עד לרבע הגמר. נבחרת גרמניה המערבית הייתה אחת הנבחרות הבודדות בטורניר שהציגה משחק התקפי.
כלקח מאותו מונדיאל, ערכה פיפ"א מספר שינויים בחוקת המשחק, כדי למנוע בזבוזי זמן, כמו איסור על שוער לגעת ביד בכדור שהוחזר אליו בכף הרגל, וכדי להגדיל את מספר השערים, כקביעה שקו אחד אינו נחשב לנבדל. בנוסף, כדי לעודד קבוצות להשיג הכרעה ולשחק התקפי, החל ממונדיאל 1994 הונהגה שיטת 3 נקודות לניצחון במקום 2 נקודות כפי שהיה נהוג לפני כן.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | 6 | 3 | 3 | 0 | 0 | 4 | 0 | 4 |
|  צ'כוסלובקיה | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3 |
|  אוסטריה | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 3 | -1 |
|  ארצות הברית | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 | -6 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | 1 – 0 | אוסטריה   |
|  ארצות הברית | 1 – 5 | צ'כוסלובקיה   |
|  איטליה | 1 – 0 | ארצות הברית   |
|  אוסטריה | 0 – 1 | צ'כוסלובקיה   |
|  אוסטריה | 2 – 1 | ארצות הברית   |
|  איטליה | 2 – 0 | צ'כוסלובקיה   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קמרון | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 5 | -2 |
|  רומניה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | 1 |
|  ארגנטינה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1 |
|  ברית המועצות | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 4 | 0 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 0 – 1 | קמרון   |
|  ברית המועצות | 0 – 2 | רומניה   |
|  ארגנטינה | 2 – 0 | ברית המועצות   |
|  קמרון | 2 – 1 | רומניה   |
|  קמרון | 0 – 4 | ברית המועצות   |
|  ארגנטינה | 1 – 1 | רומניה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 6 | 3 | 3 | 0 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  קוסטה ריקה | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 3 | 2 | 1 |
|  סקוטלנד | 2 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 3 | -1 |
|  שוודיה | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 6 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ברזיל | 2 – 1 | שוודיה   |
|  קוסטה ריקה | 1 – 0 | סקוטלנד   |
|  ברזיל | 1 – 0 | קוסטה ריקה   |
|  שוודיה | 1 – 2 | סקוטלנד   |
|  שוודיה | 1 – 2 | קוסטה ריקה   |
|  ברזיל | 1 – 0 | סקוטלנד   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גרמניה המערבית | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 10 | 3 | 7 |
|  יוגוסלביה | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 5 | 1 |
|  קולומביה | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 11 | -9 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  איחוד האמירויות הערביות | 0 – 2 | קולומביה   |
|  גרמניה המערבית | 4 – 1 | יוגוסלביה   |
|  יוגוסלביה | 1 – 0 | קולומביה   |
|  גרמניה המערבית | 5 – 1 | איחוד האמירויות הערביות   |
|  גרמניה המערבית | 1 – 1 | קולומביה   |
|  יוגוסלביה | 4 – 1 | איחוד האמירויות הערביות   |
שלב הבתים > בית ה'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | 5 | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 2 | 3 |
|  בלגיה | 4 | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 3 | 3 |
|  אורוגוואי | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | -1 |
|  קוריאה הדרומית | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 6 | -5 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  בלגיה | 2 – 0 | קוריאה הדרומית   |
|  אורוגוואי | 0 – 0 | ספרד   |
|  קוריאה הדרומית | 1 – 3 | ספרד   |
|  בלגיה | 3 – 1 | אורוגוואי   |
|  קוריאה הדרומית | 0 – 1 | אורוגוואי   |
|  בלגיה | 1 – 2 | ספרד   |
שלב הבתים > בית ו'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אנגליה | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 |
|  אירלנד | 3 | 3 | 0 | 3 | 0 | 2 | 2 | 0 |
|  הולנד | 3 | 3 | 0 | 3 | 0 | 2 | 2 | 0 |
|  מצרים | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אנגליה | 1 – 1 | אירלנד   |
|  הולנד | 1 – 1 | מצרים   |
|  אנגליה | 0 – 0 | הולנד   |
|  אירלנד | 0 – 0 | מצרים   |
|  אנגליה | 1 – 0 | מצרים   |
|  אירלנד | 1 – 1 | הולנד   |
שלב הנוק-אאוט > שמינית גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 1990 |  קמרון | 2–1‏ה |  קולומביה | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 50,026 שיפוט: טוליו לאנזה (איטליה) |
| 23 ביוני 1990 | רוז'ה מילה  106', 109' |  | ברנרדו רדין  116' | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 50,026 שיפוט: טוליו לאנזה (איטליה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 1990 |  צ'כוסלובקיה | 4–1 |  קוסטה ריקה | אצטדיון סאן ניקולה, בארי צופים: 47,673 שיפוט: זיגפריד קירשן (מזרח גרמניה) |
| 23 ביוני 1990 | תומאש סקורהבי  11', 62', 82'   לובוש קוביק  78' (Kubík) |  | רונלד גונזלס  55' (González) | אצטדיון סאן ניקולה, בארי צופים: 47,673 שיפוט: זיגפריד קירשן (מזרח גרמניה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 ביוני 1990 |  ארגנטינה | 1–0 |  ברזיל | סטאדיו דלה אלפי, טורינו צופים: 61,381 שיפוט: ז'ואל קיניו (צרפת) |
| 24 ביוני 1990 | קלאודיו קאניג'ה  81' |  |  | סטאדיו דלה אלפי, טורינו צופים: 61,381 שיפוט: ז'ואל קיניו (צרפת) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 ביוני 1990 |  גרמניה המערבית | 2–1 |  הולנד | אצטדיון ג'וזפה מאצה, מילאנו צופים: 74,559 שיפוט: חואן קרלוס לוסטו (ארגנטינה) |
| 24 ביוני 1990 | יורגן קלינסמן  51'   אנדראס ברמה  82' |  | רונאלד קומאן  89' (פ) | אצטדיון ג'וזפה מאצה, מילאנו צופים: 74,559 שיפוט: חואן קרלוס לוסטו (ארגנטינה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 ביוני 1990 |  אירלנד | 0–0‏ה |  רומניה | אצטדיון לואיג'י פראריס, ג'נובה צופים: 31,818 שיפוט: חוזה רמיז רייט (ברזיל) |
| 25 ביוני 1990 |  |  |  | אצטדיון לואיג'י פראריס, ג'נובה צופים: 31,818 שיפוט: חוזה רמיז רייט (ברזיל) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   |  קווין שידי    ריי הוטון    אנדי טאונסנד    טוני קסקרינו    דייוויד אולירי | 5–4 |  גאורגה חאג'י    דאנוץ לופו    יוסיף רוטריו    יואן לופסקו    דניאל טימופטה |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 ביוני 1990 |  איטליה | 2–0 |  אורוגוואי | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,303 שיפוט: ג'ורג' קורטני (אנגליה) |
| 25 ביוני 1990 | סלבטורה סקילאצ'י  65'   אלדו סרנה  85' |  |  | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,303 שיפוט: ג'ורג' קורטני (אנגליה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 ביוני 1990 |  יוגוסלביה | 2–1‏ה |  ספרד | אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי, ורונה צופים: 35,500 שיפוט: ארון שמידהובר (גרמניה המערבית) |
| 26 ביוני 1990 | דראגן סטויקוביץ'  78', 92' |  | חוליו סלינאס  83' | אצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי, ורונה צופים: 35,500 שיפוט: ארון שמידהובר (גרמניה המערבית) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 ביוני 1990 |  אנגליה | 1–0‏ה |  בלגיה | אצטדיון רנאטו דאל'ארה, בולוניה צופים: 34,520 שיפוט: פטר מיקלסן (דנמרק) |
| 26 ביוני 1990 | דייוויד פלאט  119' |  |  | אצטדיון רנאטו דאל'ארה, בולוניה צופים: 34,520 שיפוט: פטר מיקלסן (דנמרק) |
שלב הנוק-אאוט > רבע גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 1990 |  ארגנטינה | 0–0‏ה |  יוגוסלביה | אצטדיון ארטמיו פרנקי, פירנצה צופים: 38,971 שיפוט: קורט רתליסברגר (שווייץ) |
| 30 ביוני 1990 |  |  |  | אצטדיון ארטמיו פרנקי, פירנצה צופים: 38,971 שיפוט: קורט רתליסברגר (שווייץ) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | חוסה סריסואלה   חורחה בורוצ'גה   דייגו מראדונה   פדרו טרוגליו   גוסטאבו דסוטי  | 3–2 |  דראגן סטויקוביץ'  רוברט פרוסינצ'קי  דיאן סביצ'ביץ'  דרגוליוב ברנוביץ'   פארוק האדז'יבגיץ' |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 1990 |  איטליה | 1–0 |  אירלנד | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,303 שיפוט: קרלוס ולנטה (פורטוגל) |
| 30 ביוני 1990 | סלבטורה סקילאצ'י  38' |  |  | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,303 שיפוט: קרלוס ולנטה (פורטוגל) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 1990 |  גרמניה המערבית | 1–0 |  צ'כוסלובקיה | אצטדיון ג'וזפה מאצה, מילאנו צופים: 73,347 שיפוט: הלמוט קול (אוסטריה) |
| 1 ביולי 1990 | לותר מתאוס  25' (פ) |  |  | אצטדיון ג'וזפה מאצה, מילאנו צופים: 73,347 שיפוט: הלמוט קול (אוסטריה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 1990 |  אנגליה | 3–2‏ה |  קמרון | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 55,205 שיפוט: אדגרדו קודסאל (מקסיקו) |
| 1 ביולי 1990 | דייוויד פלאט  25'   גארי ליניקר  83' (פ),  105' (פ) |  | עמנואל קונדה  61' (פ)   יוג'ין אקקה  65' | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 55,205 שיפוט: אדגרדו קודסאל (מקסיקו) |
שלב הנוק-אאוט > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 ביולי 1990 |  ארגנטינה | 1–1‏ה |  איטליה | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 59,978 שיפוט: מישל ווטרו (צרפת) |
| 3 ביולי 1990 | קלאודיו קאניג'ה  67' |  | סלבטורה סקילאצ'י  17' | אצטדיון סן פאולו, נאפולי צופים: 59,978 שיפוט: מישל ווטרו (צרפת) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | חוסה סריסואלה   חורחה בורוצ'גה   חוליו אולרטיקואצ'אה   דייגו מראדונה  | 4–3 |  פרנקו בארזי  רוברטו באג'ו  לואיג'י דה אגוסטיני  רוברטו דונאדוני  אלדו סרנה |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביולי 1990 |  גרמניה המערבית | 1–1‏ה |  אנגליה | סטאדיו דלה אלפי, טורינו צופים: 62,628 שיפוט: חוזה רמיז רייט (ברזיל) |
| 4 ביולי 1990 | אנדראס ברמה  60' |  | גארי ליניקר  80' | סטאדיו דלה אלפי, טורינו צופים: 62,628 שיפוט: חוזה רמיז רייט (ברזיל) |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | אנדראס ברמה   לותר מתאוס   קרלהיינץ רידלה   אולף תון  | 4–3 |  גארי ליניקר  פיטר בירדסלי  דייוויד פלאט  סטיוארט פירס  כריס וודל |   |
שלב הנוק-אאוט > מקומות 3-4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 ביולי 1990 |  איטליה | 2–1 |  אנגליה | אצטדיון סאן ניקולה, בארי צופים: 51,426 שיפוט: ז'ואל קיניו (צרפת) |
| 7 ביולי 1990 | רוברטו באג'ו  71'   סלבטורה סקילאצ'י  86' (פ) |  | דייוויד פלאט  81' | אצטדיון סאן ניקולה, בארי צופים: 51,426 שיפוט: ז'ואל קיניו (צרפת) |
שלב הנוק-אאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביולי 1990 |  גרמניה המערבית | 1–0 |  ארגנטינה | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,603 שיפוט: אדגרדו קודסאל (מקסיקו) |
| 8 ביולי 1990 | אנדראס ברמה  85' (פ) |  |  | סטאדיו אולימפיקו, רומא צופים: 73,603 שיפוט: אדגרדו קודסאל (מקסיקו) |
כובשי השערים

| דירוג | שחקן | מס' שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | איטליה סלבטורה סקילאצ'י | 6 |
| 2 | צ'כוסלובקיה תומאש סקורהבי | 5 |
| 3 | קמרון רוג'ר מילה | 4 |
| 3 | אנגליה גארי ליניקר | 4 |
| 3 | ספרד מיצ'ל | 4 |
| 3 | גרמניה המערבית לותר מתאוס | 4 |
מצטיינים

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד |
| --- | --- | --- |
| איטליה סלבטורה סקילאצ'י | גרמניה לותר מתאוס | ארגנטינה דייגו מראדונה |

| נעל הזהב | נעל הכסף | נעל הארד |
| איטליה סלבטורה סקילאצ'י | צ'כיה תומאש סקורהבי | קמרון רוג'ר מילה   אנגליה גארי ליניקר |
כפפת הזהב
קוסטה ריקה לואיס גאבלו קונחו   ארגנטינה סרחיו גויקוצ'אה
השחקן הצעיר המצטיין
יוגוסלביה רוברט פרוסינצ'קי
הנבחרת ההוגנת של הטורניר
אנגליה אנגליה
נבחרת הטורניר: 
 במונדיאל זה נבחרו 12 שחקנים בנבחרת המצטיינת
| שוער | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה סרחיו גויקוצ'אה     קוסטה ריקה לואיס גאבלו קונחו | גרמניה אנדראס ברמה     איטליה פאולו מלדיני     איטליה פרנקו בארזי | ארגנטינה דייגו מראדונה     גרמניה לותר מתאוס     יוגוסלביה דראגן סטויקוביץ'     אנגליה פול גאסקוין | איטליה סלבטורה סקילאצ'י     קמרון רוג'ר מילה     גרמניה יורגן קלינסמן |
ראו גם

ואלה שמות
הערות שוליים

↑  https://copadomundo.uol.com.br/infograficos/2014/como-maradona-envenenou-branco-em-90/
| גביע העולם בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | אורוגוואי 1930 • איטליה 1934 • צרפת 1938 • ברזיל 1950 • שווייץ 1954 • שוודיה 1958 • צ'ילה 1962 • אנגליה 1966 • מקסיקו 1970 • גרמניה המערבית 1974 • ארגנטינה 1978 • ספרד 1982 • מקסיקו 1986 • איטליה 1990 • ארצות הברית 1994 • צרפת 1998 • יפן וקוריאה הדרומית 2002 • גרמניה 2006 • דרום אפריקה 2010 • ברזיל 2014 • רוסיה 2018 • קטר 2022 • קנדה, מקסיקו וארצות הברית 2026 • ספרד, פורטוגל, מרוקו, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי 2030 • ערב הסעודית 2034 |  |
| משחקי גמר | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1930 • 1934 • 1938 • 1950 • 1954 • 1958 • 1962 • 1966 • 1970 • 1974 • 1978 • 1982 • 1986 • 1990 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010  • 2014 • 2018 • 2022 • 2026 • 2030 • 2034 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2111663-5  NKC: kn20040310004  SUDOC: 172044820  VIAF: 150781541   WorldCat (עם VIAF): 150781541
כריסטינה סטד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביולי 1902 סידני, אוסטרליה
 פטירה:  31 במרץ 1983 (בגיל 80) סידני, אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה 
 לאום:  אוסטרלית
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  בית הספר למורים של סידני 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  סיפורת
 סוגה:  רומן, סיפור קצר
 יצירות בולטות:  האיש שאהב ילדים, For Love Alone, Letty Fox: Her Luck, I'm Dying Laughing: The Humourist 
 בן או בת זוג:  ויליאם ג'. בלייק 
 פרסים והוקרה:  פרס על שם פטריק ווייט
 
כריסטינה סְטֶד (Christina Stead;‏ 17 ביולי 1902, סידני, אוסטרליה – 31 במרץ 1983, שם) הייתה סופרת אוסטרלית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים, וזכתה להכרה על שנינותה הסאטירית ועל התובנה הפסיכולוגית שהפגינה באפיון הדמויות ביצירותיה.
ביוגרפיה

אביה היה דייוויד ג'ורג' סטד, ביולוג ימי וחלוץ בתחום השימור. סטד עצמה הייתה מרקסיסטית אדוקה, אף כי מעולם לא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית.
על אף שנולדה ומתה בסידני, סטד חיה שנים ארוכות באנגליה ובארצות הברית. תחילה עקרה מאוסטרליה לפריז, ועבדה שם בבנק בין שנת 1930 ל-1935. שם גם פיתחה מערכת יחסים עם המסאי, הכלכלן הפוליטי, והתווכן ויליאם ג' בלייק (שמו המקורי היה וילהלם בלך), ונסעה איתו לספרד (עד פרוץ מלחמת האזרחים בספרד), ומשם לארצות הברית.
בשנת 1952 הצליח בלייק להתגרש מאשתו הקודמת, וסטד נישאה לו. בשנת 1968 מת בלייק מסרטן הקיבה, וסטד שבה לאוסטרליה. ייתכן שאחד הגורמים לשובה לאוסטרליה היה פסילתה מזכייה בפרס בריטניקה-אוסטרליה בנימוק שהיא "חדלה מלהיות אוסטרלית".
יצירתה

סטד חיברה 15 רומנים ומספר אסופות של סיפורים קצרים. בשנים 1943-1944 לימדה "סדנה לכתיבת רומנים" באוניברסיטת ניו יורק, וכן כתבה תסריטים עבור חברות הפקה הוליוודיות באותו עשור,, ובין היתר השתתפה בכתיבת הסרט הביוגרפי על מארי קירי (בשם "מאדאם קירי") וסרט המלחמה של ג'ון פורד בכיכוב ג'ון ויין, They Were Expendable.
הרומן הראשון של סטד, Seven Poor Men of Sydney‏ (1934) עוסק בחייהם של פעילים רדיקלים ופועלי נמל בני התקופה, על אף שככלל לא השתייכה לזרם הריאליזם הסוציאליסטי.
הרומן הידוע ביותר שלה הוא גם היחיד שתורגם לעברית: האיש שאהב ילדים (פורסם באנגלית בשנת 1940; יצא בעברית בתרגום ג. אריוך, בהוצאת זמורה ביתן, תשמ"ו, 1986). הרומן לא זכה לתשומת לב רבה בשני העשורים שאחרי פרסומו. הוצאה מחודשת בשנת 1965 בצירוף הקדמה מאת רנדל ג'רל עוררה עניין רחב יותר בספר. בשנת 2005 כלל טיים מגזין את הרומן ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר מהשנים 1923-2005". בשנת 2010 כינה הסופר ג'ונתן פרנזן את הספר "יצירת מופת" ברשימת ביקורת בניו יורק טיימס.
הרומן Letty Fox: Her Luck נאסר לפרסום באוסטרליה במשך שנים מספר בטענה שהוא לא-מוסרי ופורנוגרפי.
בנוסף לסיפורת, פרסמה סטד גם שני כרכי מכתבים (וכרך נוסף פורסם לאחר מותה).