stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salmonella
אפידמיולוגיה של חיידקי Salmonella וסלמונלוזיס בישראל

זנים לא-טיפואידים (Non-typhoid Salmonella)
זנים טיפואידים (Typhoid and Paratyphoid Salmonella)
בסקר משנת 2006 של משרד החקלאות נמצא כי כ-40% מלהקות תרנגולות ההטלה נגועות בחיידקי Salmonella.
בשנת 2014, העלה מחקר שבישראל קיים תת-דיווח של התפרצויות Salmonella, מה שאומר שחלק מההתפרצויות אינן מזוהות ונחקרות על ידי משרד הבריאות בגלל היעדר ניטור סטטיסטי של הסרוטיפים על בסיס שבועי.
החל מפברואר 2017 מפעילה מועצת הלול תוכנית לניטור Salmonella בלולים.
בשנת 2016 פרסם משרד הבריאות הוראה המחייבת מעבדות פרטיות לבדיקות מזון ומים להעביר תוצאות חיוביות של סלמונלה וליסטריה למרכז החיידקים של משרד הבריאות בירושלים.
מחקר בחיידקי Salmonella וסלמונלוזיס בישראל

בישראל נערך מחקר נרחב בנושא על ידי פרופ' וילי הירש ורודולף רייטלר. במהלך עבודתו הצליח פרופ' הירש לבודד 16 סרוטיפים של חיידק ה-Salmonella, להם העניק שמות בהתאם לאתרים בהם התגלו בארץ ישראל (S.haifa, ‏S.carmel, ‏S.galil, ‏S.negev ועוד). כמו כן ערך גם מחקרים אפידמיולוגיים על החיידק ומצא מקורות זואונוטיים חדשים להדבקות בני האדם. בנוסף לכך היה הראשון שזיהה חיידקי Salmonella בעלי שוטונים אולם משוללי יכולת תנועה. מכך הסיק כי קיימים שני אתרים שונים בכרומוזום החיידקי; האחד אחראי להיווצרות השוטונים ואילו השני לתנועתיות שלהם.

ד"ר רייטלר הצליח לבודד סרוטיפים של חיידקי Salmonella בכלבים, בעכברים ובקרציות ולהעלאת השערה כי האחרונות עלולות להוות וקטור למחלה זאת בקרב בעלי החיים. בנוסף לכך בודד סרוטיפ חדש של Salmonella enterica - Salmonella mishmar haemek.
הערות שוליים

↑  John S. Gunn, Joanna M. Marshall, Stephen Baker, Sabina Dongol, Salmonella chronic carriage: epidemiology, diagnosis, and gallbladder persistence, Trends in Microbiology 22, 2014-11, עמ' 648–655 doi: 10.1016/j.tim.2014.06.007
1 2 3 4  Natali Shirron, Sima Yaron, Active Suppression of Early Immune Response in Tobacco by the Human Pathogen Salmonella Typhimurium, PLoS ONE 6, 2011-04-26, עמ' e18855 doi: 10.1371/journal.pone.0018855
↑  Agnès Wiedemann, Isabelle Virlogeux-Payant, Anne-Marie Chaussé, Adam Schikora, Interactions of Salmonella with animals and plants, Frontiers in Microbiology 5, 2014, עמ' 791 doi: 10.3389/fmicb.2014.00791
↑  Richard Williams, BAX System Q7, Hygiena (באנגלית אמריקאית)
↑  חיסון טיפוס הבטן – מדעת
1 2 3  Marzel Alex, Integrative analysis of Salmonellosis in Israel reveals association of Salmonella enterica Serovar 9,12:l,v:- with extraintestinal infections, dissemination of endemic S. enterica Serovar Typhimurium DT104 biotypes, and severe underreporting of outbreaks., J. Clin. Microbiol. doi: 10.1128/JCM.00399-14
↑  Gal-Mor Ohad, Multidrug-resistant Salmonella enterica serovar Infantis, Israel., Emerg Infect Dis doi: 10.3201/eid1611.100100
↑  Meltzer Eyal, A large outbreak of Salmonella Paratyphi A infection among israeli travelers to Nepal., Clin Infect Dis doi: 10.1093/cid/cit723
1 2   עדי דברת-מזריץ ואורה קורן, "קטסטרופה": מה מסתתר בלולים שמוכרים לכם ביצים בלי השגחה?, באתר TheMarker‏, 19 במאי 2017
↑  נורית קדוש, הוחמר הפיקוח על בדיקות זיהום במזון, באתר כלכליסט, 5 בספטמבר 2016
↑  Sapiro R., Hirsch W. (1950). A new Salmonella type: Salmonella haifa. J. Bacteriol. Jul;60:101. PMID 15436465
↑  Hirsch W., Hirsch M., Sapiro-Hirsch R. (1954). A new Salmonella type (Salmonella carmel). Acta Med. Orient. Jan-Feb;13(1-2):42. PMID 13171014
↑  Sapiro-Hirsch R., Hirsch W. (1963). A new Salmonella species: S. galil. Isr. Med. J. May-June;22:188. PMID 14077940
↑  Sapiro-Hirsch R., Altmann G., Hirsch W. (1957). A new Salmonella type: Salmonella negev. Acta Med. Orient. Nov-Dec;16:274. PMID 13508050
↑  הירש ו., שפירא-הירש ר. (1954). סלמונלות בצבים. הרפואה, ינואר 237-8:(11)46;1.
↑  הירש ו., שפירא-הירש ר., זימן ש. (1955). על התפרצות של הרעלת מזון שנגרמה על ידי אכילת ביצי ברווזים מודבקות בסלמונאלות. הרפואה, יולי 1-3:(1)49;1.
↑  א.א אוליצקי, פרופ' וילי הירש איננו, הרפואה, כרך ס"א, חוב' ו' (1971), עמ' 297.
↑  זילברשטיין וילי, דר' רודולף רייטלר – בן שבעים. הרפואה, 64: 380-378, 1963.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558664905171  BNE: XX543154  BnF: cb120042108 (data)  GND: 4178963-5  LCCN: sh86004896  LNB: 000341679  NKC: ph194801
יחסי אלבניה–ישראל

| יחסי אלבניה–ישראל |
| --- | --- |
אלבניה: ישראל


אלבניה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
28,748: 22,072
אוכלוסייה
2,779,814: 10,023,983
תמ"ג (במיליוני דולרים)
22,978: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,266: 50,868
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

ביקור ראש ממשלת אלבניה אדי רמה בישראל יחד עם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, דצמבר 2015
בין מדינת ישראל והרפובליקה של אלבניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1991. לישראל יש שגרירות רשמית בטירנה, אשר נפתחה בשנת 2012, בעוד שלאלבניה יש שגרירות רשמית בתל אביב.
היחסים הם היחסים היציבים ביותר של מדינה מוסלמית עם ישראל, ואלבניה היא המדינה המוסלמית הראשונה שהכריזה על פתיחת נציגות דיפלומטית בירושלים.
ראו גם

יהדות אלבניה
תולעת גינאה

| תולעת גינאה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: תולעים נימיות
מחלקה:: Secernentea
סדרה:: Camallanida
משפחה:: Dracunculidae
סוג:: Dracunculus
מין:: Dracunculus medinensis
שם מדעי
 Dracunculus medinensis ‏לינאוס, 1758
תולעת גינאה או דרקונקולוס (שם מדעי: Dracunculus medinensis), היא תולעת טפילית הגורמת למחלה זיהומית המדבקת בשתיית מים מזוהמים. תולעת גינאה היא הנמטודה המזיקה לאדם הארוכה ביותר - התולעת הנקבה גדלה עד לאורך של 80 ס"מ (הזכר מגיע לאורך של כ-4 ס"מ בלבד).
מחזור החיים

במים המזוהמים נמצאים שטרגליים (סוגי סרטנים זעירים) המודבקים בפגית (לָארְוָה) של הטפיל. לאחר שתיית מים אלו, השטרגל מת ולקיבה משתחררת הפגית בשלב 3 שלה וחודרת דרך קיר המעי לחלל הבטן.
לאחר הגעה לבגרות, הזכרים מתים בעוד הנקבות הבוגרות נודדות דרך רקמות הגוף לאזור העור, לרוב מתחת לברכיים. כשנה לאחר ההדבקה יוצרות התולעים נפיחויות ופצעים מכאיבים בעור. כאשר המאכסן מחפש הקלה לכאב בהשריית הרגליים במים, יוצאות התולעים ומשחררות לרוות בשלב 1 למים, שבתורן נבלעות על ידי שטרגליים.
היציאה מהגוף יכולה להתרחש גם מאזורים אחרים בגוף.
המחלה > אפידמיולוגיה

המחלה היא ייחודית לאדם. ההדבקה נעשית על ידי שתיית מים עומדים ומזוהמים בטפיל. לעיתים רחוקות מתרחשת הדבקות על ידי אכילת דג המאכסן את הטפיל. התולעת נמצאת באגמים באפריקה ובהודו.
המחלה > פתולוגיה

נקבות התולעים יוצרות תגובה אלרגית הגורמת לכאב חזק, פריחה, בחילה, שלשול סחרחורת ובצקת מקומית. לאחר בקיעת העור נרגעת האלרגיה אך נוצרים פצעים כואבים. החלמה מלאה מתאפשרת רק לאחר הסרת התולעים. מוות של התולעת במפרקים יכול לגרום לדלקת מפרקים ושיתוק עמוד השדרה.
לעיתים קרובות נגרמת הדבקה בקטריאלית שניונית.
המחלה > טיפול ומניעה

לא קיים חיסון כנגד הדבקות אך ניתן למנוע אותה באמצעות סינון מי השתייה (למשל על ידי בד צפוף) או טיהורם (למשל על ידי הרתחה או חומר כימי), וחינוך אנשים הנושאים את המחלה להימנע מכניסה למים כל עוד הם חולים בה. קווים מנחים להתנהגות מונעת נכתבו ב-1986 במטרה לחסל את הטפיל, בזמן שהיו 3.5 מיליון חולים ב-20 מדינות, ו-120 מיליון איש בסיכון. ב-2008 דווחו רק על 5,000 מקרים, ומספר המקרים המדווח ממשיך לרדת בכל שנה עד שבשנת 2022 דווחו 13 מקרים בלבד.
הטיפול המסורתי בתולעת הוא שליפתה על ידי כריכתה על מקל. לחלופין ניתן להוציא את התולעת על ידי ניתוח אם התולעת כולה נמצאת בקרבת העור. תרופות יכולות להקל על הסימפטומים בלבד.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יחסי ישראל–נאורו

| יחסי ישראל–נאורו |
| --- | --- |
ישראל: נאורו
   לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   

ישראל: נאורו
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 21
אוכלוסייה
10,023,983: 11,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 154
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 12,851
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

נשיא ישראל יצחק הרצוג נפגש עם שגרירת נאורו הלא-תושבת מרגו דייה (Margo Deiye), 2021
יחסי ישראל–נאורו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של נאורו.
את ישראל מייצג בנאורו שגריר שאינו תושב בירושלים - טיבור שלו-שלוסר וקונסוליית כבוד ביארן, בעוד שאת נאורו בישראל מייצג קונסול הכבוד ואיש התקשורת הישראלי דוד בן בסט, לצד קונסוליית כבוד בראש העין.[דרושה הבהרה]
היסטוריה

עוד מימי עצמאותה הראשונים של נאורו בשנת 1968, נחשבת המדינה, בדומה למדינות איים נוספות באוקיינוס השקט כגון איי מרשל, מיקרונזיה ופלאו, כתומכת עקבית של מדינת ישראל בגופים בינלאומיים, ובין היתר במסגרת דיונים והצבעות בארגון האומות המאוחדות. מדינת ישראל מכירה בנאורו החל מעת הכרזת עצמאותה.
נשיא נאורו, מרקוס סטפן, קיים ביקור רשמי בישראל במהלך ינואר 2010, יחד עם שר החוץ והמסחר של נאורו, ד"ר קיארן קקה, ושגרירת נאורו באו"ם, מרלן מוזס. במסגרת הביקור הממלכתי נפגשו שלושת הבכירים עם נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, שהעלה על נס את התמיכה הנאורית הבלתי מסויגת בישראל. כמו כן נפגש נשיא נאורו עם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, עם שר החוץ, אביגדור ליברמן, ועם שרים נוספים בישראל. במסגרת הביקור, שכלל גם סיור ברמת הגולן, נטע הנשיא עץ בגן האומות שבהר הרצל.
בהמשך השנה מינה נשיא נאורו את מר דוד בן בסט כקונסול כללי בישראל.
במהלך שנת 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם פטור מוויזה, אשר מאפשר לאזרחי שתי המדינות לקיים ביקור תיירותי לזמן מוגבל במדינה השנייה ללא צורך בהנפקת ויזה.
ב-29 בנובמבר 2012 הייתה נאורו בין 9 המדינות (איי מרשל, ארצות הברית, ישראל, נאורו, מיקרונזיה, פלאו, פנמה, צ'כיה, קנדה) שהצביעו נגד ההחלטה לשדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם).
ביוני 2017 ביקר נשיא נאורו בישראל, ונפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו.
בדצמבר 2017 תרמה ישראל 250 אלף שקל למתקן שפכים באי, באותו החודש הצביעה נאורו נגד בהצבעה באו"ם אשר דנה בגינוי הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. מוקדם יותר באותה שנה נפגשה סגנית שר החוץ ציפי חוטובלי עם בארון ואקה בוועידה.
סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל - מש"ב חילקה כ-20 מלגות לנאורו בשנת 2017 בנוסף לאספקה רפואית והדרכה.
באוגוסט 2019 הכירה נאורו רשמית בירושלים כבירת ישראל. שר החוץ הישראלי ישראל כ"ץ שיבח את החלטת המדינה לצד הדיפלומט הישראלי יובל רותם.
בנובמבר 2021, נאורו הייתה אחת 7 מדינות שהצביעו בעד ישראל בהחלטה באו"ם. חודש לאחר מכן, הצביעה נאורו שוב בעד ישראל בהחלטה נוספת.
באוקטובר 2023 לאחר טבח שבעה באוקטובר גינתה נאורו את חמאס, וקראה לקהילה הבינלאומית להתפלל לחזרתם של השבויים והנעדרים.
ראו גם

יחסי איי מרשל–ישראל
יחסי ישראל–פלאו
יחסי ישראל–מיקרונזיה
יחסי אוקיאניה–ישראל
יוסף נסראלדין

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1942 דלית אל כרמל
 פטירה:  10 באוגוסט 2021 (בגיל 78)
יוסף נסראלדין (25 בדצמבר 1942 – 10 באוגוסט 2021) היה איש עסקים ופעיל ציבור דרוזי-ישראלי, מייסד התנועה הדרוזית הציונית ויזם חברתי.
ביוגרפיה

נסראלין נולד בכפר דלית אל כרמל בשנת 1942. התחנך בבית הספר החקלאי 'כדורי' בין השנים 1959–1962.
קריירה

יוסף נסראלדין כיהן כמנהל במפעלי הטקסטיל 'גיבור' בדלית אל כרמל, כפר סבא וקריית שמונה. בהמשך דרכו, הקים מרכז מסחרי הנושא את שמו, הכולל תחנת דלק, סניף מקדונלד'ס וחנויות מסחר נוספות.
פעילות ציבורית

בשנת 1975, הקים את התנועה הדרוזית הציונית, שמטרתה לחזק את הקשר בין העדה הדרוזית לעם היהודי ולקדם את מעמד העדה הדרוזית בישראל.במסגרת פעילות התנועה, חולקו במשך 45 שנים אלפי מלגות לסטודנטים דרוזים.
יוסף נסראלדין הקים את פרויקט "ברית חיים", שפעל לקירוב לבבות בין בני נוער יהודים ודרוזים באמצעות מפגשים והיכרות הדדית. במשך ארבעים שנה הרצה בישראל ובתפוצות על הקשר הדרוזי-יהודי ועל חשיבות שילוב העדה הדרוזית בחיי מדינת ישראל.
יוסף נסראלדין הגה את המשפט: "מדינת ישראל היא המדינה הכי טובה לעם הדרוזי והעם הדרוזי הוא החבר הכי טוב לעם היהודי בישראל"
בשנת 2002 זכה באות הסבלנות על פועלו לשוויון ואחווה בין הדרוזים והיהודים. האות הוענק לו על ידי נשיא המדינה דאז, משה קצב.
ב-2016 זכה נסראלדין באות הנשיא למתנדב על פועלו בתנועה הדרוזית הציונית מנשיא המדינה דאז, ראובן ריבלין.
שמו של נסראלדין אף נרשם בספר הזהב של הקרן הקיימת לישראל.
ספרות

חיבר את הספר "ברית חיים לנצח", המתעד את סיפור חייו ופעילותו הציבורית.
חיים אישיים

התגורר בדלית אל כרמל. היה נשוי ואב לארבעה ילדים יואל, כרמל, כרמלה וענן.
יוסף נסראלדין נפטר בעשירי באוגוסט 2021.
הנצחה

זכרו של נסראלדין מונצח במספר מקומות.
סלון ביתו בדלית אל כרמל הוסב לאולפנה לפעילות ציונית הפעילה לאורך השנה. ספרייה דיגיטלית על שמו נפתחה בבית ספר בכפר עוספיא, ובעיר הרצליה, נחנכה כיכר על שמו.
בנוסף כאמור, שמו מונצח בספר הזהב.
הערות שוליים

↑  פורטל הכרמל, סופרגז יוסף נסראלדין זמן טוב ומשתלם לבקר, באתר פורטל הכרמל והצפון
↑  פורטל הכרמל, מרכז קניות ודלק יוסף נסראלדין, באתר פורטל הכרמל והצפון
↑  פורטל הכרמל, יוסף נסראלדין: "לא באנו לגזור קופונים", באתר פורטל הכרמל והצפון
↑  בלפור חקק, המנהיג הדרוזי שאמר: אין זו אגדה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 בספטמבר 2021
↑  Instagram, www.instagram.com
↑  תכנית "ברית חיים" לקירוב לבבות היהודים והדרוזים התקיימה בעיר יבנה זו השנה השמינית ברציפות, באתר www.yavnenet.co.il
↑  Eiad Farhat (2011-04-11), יוסף נסראלדין וד' אקרם חסון על מדינת ישראל, נבדק ב-2024-11-12
↑  פורטל הכרמל, יוסף נסראלדין "העצרת השיגה את המטרה שלה", באתר פורטל הכרמל והצפון
↑  פורטל הכרמל, הכרה רשמית של נשיא המדינה בתנועה הציונית הדרוזית, באתר פורטל הכרמל והצפון
↑  ברית חיים לנצח ..., באתר הספריה הלאומית
↑   משה בן עטר, יוסף נאסר אדין - פטריוט ופורץ דרך לאחווה עם הדרוזים, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2021
↑  ستوديو فرج حسون (2023-07-12), קריאת כיכר ע"ש יוסף נסראלדין ז"ל עיריית הרצליה 09.07.20צילומי פרג חסון ستوديو فرج حسون دالية الكرمل, נבדק ב-2024-11-12
יחסי ישראל–מולדובה

| יחסי ישראל–מולדובה |
| --- | --- |
ישראל: מולדובה


ישראל: מולדובה
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 33,851
אוכלוסייה
10,023,983: 3,012,013
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 16,539
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 5,491

שגרירות מולדובה בתל אביב
בין מדינת ישראל ומולדובה מתקיימים יחסים דיפלומטיים החל משנת 1992. מולדובה מחזיקה את שגרירות מולדובה בתל אביב, וישראל פתחה בפברואר 2025 שגרירות במולדובה. כמו כן, ב-23 בדצמבר 2015 מונה מורן מנו כקונסול כבוד של מולדובה באשדוד.
היסטוריה

ישראל הכירה במולדובה עם הצטרפותה לאומות המאוחדות ב-1992. בין שתי המדינות שוררים יחסים דיפלומטיים מ-22 ביוני 1992.
באוקטובר 2007 העניקה ישראל למולדובה סיוע רפואי, שכלל מכשור רפואי ותרופות שנתרמו לבתי החולים בקישינב.
בדצמבר 2012 ממשלת ישראל אשררה הסכם בין ישראל ומולדובה בדבר העסקה זמנית של אזרחי מולדובה בישראל.
ב-4 בנובמבר 2014 אישרה ועדת הפנים והגנת הסביבה את בקשתו של שר הפנים גדעון סער לפטור את אזרחי מולדובה מהנפקת אשרת תייר בטרם כניסתם לישראל.
ב-30 בנובמבר 2014 הוקם מיזם חקלאי משותף של ישראל ומולדובה. במיזם הוחלט על הקמת מעבדה לביולוגיה מולקולרית.
לאחר מבצע צוק איתן הוביל שר התיירות עוזי לנדאו הסכם כלכלי בין ישראל למולדובה, שנועד לשווק מוצרי תיירות ישראליים במולדובה.
לאחר מאורעות טבח שבעה באוקטובר מולדובה עמדה לצד ישראל, גינתה את החמאס והביעה תמיכה בזכותה של ישראל להגן על עצמה.
בדצמבר 2024 הודיע שר החוץ גדעון סער על החלטתו לפתוח שגרירות ישראלית בקישינב, וזו נפתחה בפועל ב-4 בפברואר 2025 במעמד סער.
היסטוריה > ביקורים רשמיים מטעם שתי המדינות

בין 28 באפריל ל-6 במאי 1993 ביקר ראש ממשלת מולדובה בישראל.
בין 22 ל-24 ביוני 1997 ערך נשיא מולדובה ביקור רשמי בישראל.
בשנת 2011, ערך שר החוץ אביגדור ליברמן, יליד מולדובה, ביקור רשמי במולדובה. הוא נועד עם ראש ממשלת מולדובה, ולדימיר פילאט ועם שר החוץ המולדובי יורי לאנקה. ליברמן גם נפגש עם בכירים בממשלת מולדוביה. ליברמן ביקר בקישינב באנדרטאות הזיכרון לשואה ובבתי-ספר היהודיים בעיר ונפגש עם משלחת ישראל לתרגיל נאט"ו.
בדצמבר 2018, נשיא מולדובה איגור דודון ביקר בישראל. במהלך הביקור נועד עם ראש הממשלה בנימין נתניהו ועם יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין. במהלך אחת מן הפגישות הוא הביע תמיכה פומבית במאבק של ישראל נגד ארגון הטרור חזבאללה.
ראו גם

יחסי החוץ של ישראל
יחסי טרנסניסטריה–ישראל
יעקב זילברג

אין תמונה חופשית
יעקב זילברג (נולד בשנת 1942) הוא רופא ישראלי, אשר עבד שנים רבות בקופת חולים כללית וכיהן כמנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכמנהל מרכז רפואי העמק בעפולה.
ביוגרפיה

יעקב זילברג נולד בקובנה שבליטא. למד בבית הספר לרפואה בעירו וסיים את לימודיו ב-1965. עד 1967 היה רופא במחלקה פנימית בבית חולים של עובדי צי הדיג הליטאי והיה רופא באוניות דייגים שבסיסן בעיר קלייפדה. ב-1967 השתלם ברפואה פנימית באוניברסיטת וילנה. היה ראש קבוצת מחקר במכון לרפואה קלינית וניסיונית באוניברסיטת וילנה (1968-‏1972).
עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1972. עד 1973 התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי כרמל. בשנים 1973-‏1975 היה רופא משפחה בעיר בית שאן ומאז ועד 1977 היה רופא אזורי בבית שאן ובעמק בית שאן וקיבל על עבודתו זו פרס של קופת חולים כללית. ב-1977 עבד במרכז הרפואי העמק במסגרת התמחות ברפואת משפחה. משנת 1976 ועד 1993 שימש כרופא משפחה בקיבוץ שדה נחום, מקום מגוריו.
בשנים 1978-‏1982 היה רופא מחוז העמק של קופת חולים כללית. במהלך תקופה זו סיים קורס ברפואה קהילתית באוניברסיטת תל אביב וקורס קציני רפואה בצה"ל וכן השתתף במשלחת רפואית שיצאה לסייע לפליטים בקמבודיה. בשנים 1982-‏1983 השתלם בחו"ל במסגרת קורס למנהלים בכירים בארגון בתי החולים הבינלאומי ובלימודים לתואר מוסמך ברפואה קהילתית באוניברסיטת לונדון. היה מנהל המחלקה לרפואה קהילתית במרכז קופת חולים בתל אביב (1983-‏1985).
בשנת 1985 מונה למנהל מרכז רפואי העמק בעפולה ולמנהל מרחב העמקים של קופת חולים כללית. כיהן בתפקידיו אלו עד 1993. ב-1991 סיים קורס במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. מ-1993 ועד 1997 היה סמנכ"ל רפואה של קופת חולים כללית.
בשנת 1997 מונה למנהל המרכז הרפואי כרמל בחיפה וכיהן בתפקידו עד 2007.
זילברג הוא חבר סגל ההוראה בתוכנית ללימודי תואר ראשון בניהול מערכות בריאות במכללה האקדמית נתניה. פרסם מאמרים בכתבי עת מקצועיים.
זילברג נשוי ואב לשלוש בנות.
יעל רסולי

אין תמונה חופשית
יעל רסולי (נולדה ב-21 ביוני 1983) היא זמרת, מחזאית, במאית תיאטרון ובובנאית ישראלית.
ביוגרפיה

רסולי נולדה ב-1983 בירושלים לגריאטרית ד"ר איריס רסולי ולקרדיולוג ד"ר יוסף רסולי. כל משפחתה התברכה בכישרונות מוזיקליים - אביה ניגן בכינור ואימה ניגנה בפסנתר; אחיה הבכור ניגן בצ'לו; אחותה, מאיה רסולי, היא ויולנית קלאסית ואחיה הצעיר ניגן בחליל.
בגיל 4 למדה לנגן בפסנתר וכשהייתה בת 5 עברה עם משפחתה לטורונטו, שם למדה בבית ספר לאומנויות ובגיל 7 הצטרפה למקהלה ששרה מוזיקה קלאסית.
כשהייתה בת 10 שבה המשפחה לארץ ורסולי הצטרפה למקהלת "אנקור" של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בין היתר שרה יצירה של המלחין לוצ'אנו בריו עם הפילהרמונית של ברלין, את "הליכה לקיסריה" באוהל יזכור ביד ושם, וליוותה את יוני רכטר בקונצרט עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
לאחר לימודיה בתיכון ליד האוניברסיטה החלה ללמוד מוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב, משחק בסטודיו של יורם לוינשטיין ועיצוב במה בלונדון.
במהלך שהותה בלונדון ביקרה ב-2003 בפסטיבל שרלוויל בצרפת, שם נחשפה לתיאטרון בובות למבוגרים. עם שובה לישראל, נרשמה לבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים.
ב-2019 זכתה בתוכנית של קרן שוסטרמן לאמנים ישראלים מובילים ולימדה במשך 5 חודשים בימוי ויצירה עכשווית, תיאטרון חזותי ומוזיקלי ב-Trinity College בהרטפורד, באוניברסיטת קונטיקט ובמרכז הייחודי לתיאטרון ע"ש יוג'ין אוניל.
ב-2022 זכתה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה על "שפה אמנותית חזותית, המאפשרת לקהל לחוות ולחוש עוצמות של רגשות, חרדות, פחדים ומצוקות ובתוך כך לראות את הכוח של האמנות על נפש האדם."
יצירותיה

How Lovely - מופע לשחקנית ותיבת צ'לו ישן שיצרה רסולי ב-2005 במהלך לימודיה בבית הספר לתיאטרון חזותי. עבודה קצרה, אפלה, ומינימליסטית. המופע הוצג במסגרת פסטיבל "קולה של המילה 6" (2007), בפסטיבל תיאטרון הבובות בשרלוויל-מזייר ובפסטיבל אביניון
סמטאות פריז - מופע שנסונים צרפתיים ושירים משלל תרבויות וסגנונות משנות 1920–1940 בליווי יונתן הדס בקלרינט ואיליה מגלניק באקורדיון. 2007
שתיקה בשלושה איברים - כתיבה, עיצוב וביצוע משותף עם יערה גולדרינג ומעין רזניק. העבודה נוצרה במסגרת בית הספר לתיאטרון חזותי והוצגה בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון בובות, 2008.
נגזר מאהבה - במסגרת פרויקט 'עבודות שכונה' בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון בובות, 2009
Paper Cut - מופע תיאטרון בובות וחפצים למבוגרים שרסולי מציגה ברחבי העולם מאז 2009. זוכה פרס 'מופע הסולו המצטיין' בפסטיבל הפרינג' של 2011
הבית על שפת האגם - יצירה משותפת עם יערה גולדרינג ובהשתתפות עדנה בליליוס ורינת שטרנברג. המופע זיכה את רסולי במועמדות לפרס לאמן צעיר בפסטיבל אביניון. פסטיבל עכו, 2010
BON VOYAGE ושקרים אחרים - עיבוד הומוריסטי לסיפוריו של אתגר קרת, שזכה בשלושה כוכבים במגזין הצרפתי טלרמה(אנ'), 2016
Burning Blue - סדנה במסגרת פסטיבל התיאטרון ה-21 בקורסיקה, 2020
Silence Makes Perfect - יצירה משותפת עם המוזיקאי עמית דולברג. מופע תיאטרון חזותי מוזיקלי למבוגרים, שנבחר להשתתף באירועי "ישרא-דרמה". תיאטרון הבית, 2021
מופע הגרמופון - מופע ג'אז עם שירים משנות ה-20, ה-30 וה-40 באנגלית, צרפתית ויידיש. עלה לראשונה ב-2014, הוצג בפסטיבל TREFF בטאלין ב-2015, ונבחר כמופע הפותח בפסטיבל תיאטרון הבובות באיטליה, 2022
הערות שוליים

↑   תמר רותם, יעל רסולי מציגה את הצד האפל של האגדות, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2013
1 2 3  ענת טנר, בירת תיאטרון הבובות, באתר ynet, 25 בינואר 2019
↑  שוב ושוב - יוני רכטר ויעל רסולי (עלי מוהר/ יוני רכטר), נבדק ב-2022-09-14
↑  פרס רוזנבלום לאמנויות הבימה לשנת 2022, באתר עיריית תל-אביב-יפו
↑  אורלי סנטו, סקס, שקרים, וסלוטייפ, באתר ynet, 17 בנובמבר 2012
↑  הודעות כלליות, פסטיבל קולה של המילה 6, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 במרץ 2007
↑  About Yael, yael-rasooly (באנגלית)
↑  מוזיקה - סמטאות פריז - יעל רסולי, באתר www.habama.co.il
↑  שתיקה בשלושה אברים, באתר www.tmu-na.org.il
↑  תיאטרון - חלומות מתוקים, באתר www.habama.co.il
↑  marthayodaat, חיים על הנייר, באתר מרתה יודעת, ‏2013-02-06
↑  הבית על שפת האגם, באתר www.tmu-na.org.il
↑  2020 Burning blue/ Yael Rasooly et Polina Borisova - Odradek / Pupella-Noguès, www.pupella-nogues.com
↑  marthayodaat, Let me put on a show for you, מרתה יודעת, ‏2021-07-31
↑  Rasooly, Yael (2016-02-28), L'Accordeoniste, נבדק ב-2022-09-14
↑  Festival opening - Coming from the Sea! (באנגלית)
יהדות נורווגיה

יהדות נורווגיה היא קהילה יהודית קטנה המונה כ-1,500 יהודים, ומהווה את הקהילה היהודית הצפונית ביותר על פני כדור הארץ. רוב תושביה היהודיים של נורווגיה מתגוררים בעיר הבירה אוסלו ובעיר הכתר הצפון מרכזית טרונדהיים, בה קיים בית הכנסת הצפוני ביותר בעולם, (כ-500 ק"מ מהחוג הארקטי).
היישוב היהודי בנורווגיה הוא חדש באופן יחסי, שכן בדומה לשאר ארצות סקנדינביה, אסורה הייתה כניסת יהודים לנורווגיה עד המאה ה-19.
היסטוריה > בין המאה ה-10 למאה ה-19

בשנת 1015 אסר המלך הויקינגי של נורווגיה, אולף השני (995-1030), הידוע בכינוי "אולף דן הליג" או "סיינט אולף" - שתרגומו "אולף הקדוש", על מי שאינו נוצרי לגור בנורווגיה. היה זה חלק מהמהלך של "סיינט אולף", לאימוצה של הדת הנוצרית בנורווגיה כדת הרשמית והיחידה. מהלך שהפך אותו מאוחר יותר כ"קדוש מגן" של נורווגיה, לאחר שנהרג בקרב סטיקלסטאד ב-29 ביולי 1030.
במהלך הרפורמציות בנורווגיה (1536–1596), שהובילו לפירוקה של הכנסייה הנורווגית העצמאית, בשנת 1537, נחלשה מעט שנאת הזרים הנורווגית, מה שהביא נוצרים שלא מבני הזרם הלותרני כמו גם יהודים להתיישב בנורווגיה. אולם, הדבר היה לצנינים בעיני אנשי הכמורה.
המלך כריסטיאן הרביעי (1588-1648) שמשל על דנמרק-נורווגיה, אמנם האמין שהיהודים עשויים להועיל לממלכתו, אך בשל התנגדות הכמורה הנורווגית הקנאית, היה עליו להסתפק באישור ליהודים לגור בדוכסויות של שלזוויג-הולשטיין (כיום בצפון גרמניה), שנמצאה בחלקה הדרומי של דנמרק-נורווגיה ולהכריז על איסור מיוחד ליהודים להתגורר בשאר תחומי ממלכתו. רק בשנת 1630, לאחר שהכריז על חופש דת מוחלט, התיר המלך ליהודים לנוע צפונה ולסחור ברחבי הממלכה הדנו-נורווגית.
היהודים הראשונים שהגיעו לנורווגיה היו סוחרים אנוסים שנמלטו מחצי האי האיברי והתיישבו בתחילת המאה ה-16 בהמבורג ובארצות השפלה, חלקם עדיין שמרו בגלוי על הדת הנוצרית, מה שהקל את כניסתם לשטחי נורווגיה. בד בבד עם הללו, החלו גם יהודים מצאצאי מגורשי ספרד ומגורשי פורטוגל, להיכנס לסחור במקום. בשנת 1641 התיר כריסטיאן ה-4, גם את כניסתם של יהודים אשכנזים, שהגיעו ממזרח אירופה וממרכזה, בעיקר מפולין וגרמניה.
שלא כמו במדינות רבות באירופה, לא חויבו היהודים לגור בגטאות או ברחובות יהודיים מיוחדים וכן לא נדרש מהם ללבוש ביגוד מיוחד או אות שיבליטו את שונותם. היהודים יוצאי ספרד ופורטוגל נצלו זכויות אלו עד תום ולא נבדלו מהנוצרים בהופעתם החיצונית, מה שאין כן הסוחרים בני אשכנז ופולין הקפידו לשמר את לבושם היהודי המסורתי ואף בלטו באדיקותם בקיום המצוות, מה שגרם לריחוק מסוים בינם לבין הנורווגים הלותרנים.
תחת משטרו של יורשו, המלך פרדריק השלישי (1648-1670), חלה החמרה ביחס השלטונות כלפי היהודים והם חויבו, ללא יוצא מן הכלל, לשאת עימם אשרת שהייה חוקית בכל עת. בשנת 1687, גירש המלך כריסטיאן החמישי (1699-1646), את היהודים מארצו ופרס כספי ניתן לכל אזרח נורווגי, שידווח לשלטונות על יהודי שחדר לתחומי הממלכה. יש הסוברים, כי חלק מהיהודים הפורטוגזים נשארו בממלכה, שהייתה כאמור סובלנית יותר ביחסה כלפיהם לעומת בני אשכנז, אולם אם עשו זאת נדרשו הם לטבול לנצרות "מרצון".