stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכביה השתים-עשרה
המתחרים והזוכים > ירי ספורטיבי

- גויל פפי (קנדה קנדה) 587 נקודות
- אילן מנחם (ישראל ישראל) 593 נקודות 

 - יאיר דוידוביץ' (ישראל ישראל) 591 נקודות 

 - סטיב אפשטיין (ארצות הברית ארצות הברית) 588 נקודות
המתחרים והזוכים > כדורגל

17 ביולי 

ישראל ישראל 7 - 0 שוודיה שוודיה 

בריטניה בריטניה 2 - 0 פרו פרו 

צרפת צרפת 3 - 1 צ'ילה צ'ילה 

ארגנטינה ארגנטינה 3 - 1 ברזיל ברזיל 

ונצואלה ונצואלה 3 - 1 גרמניה גרמניה 

הולנד הולנד 2 - 0 אוסטרליה אוסטרליה
המתחרים והזוכים > כדורמים

17 ביולי 

ישראל ישראל 28 - 6 ונצואלה ונצואלה 

(טל סנונית מישראל הבקיע 5 שערים) 

בלגיה בלגיה 11 - 3 ברזיל ברזיל 

אוסטרליה אוסטרליה 10 - 8 ארגנטינה ארגנטינה
המתחרים והזוכים > כדורסל

- ארצות הברית ארצות הברית רובי ויינגרד (אנ')
המתחרים והזוכים > כדורעף

17 ביולי 

ברזיל ברזיל 3 - 0 ונצואלה ונצואלה 

ישראל ישראל 5 - 0 שוודיה שוודיה 

(1-15, 5-15, 8-15)
17 ביולי 

ישראל ישראל 3 - 0 אוסטרליה אוסטרליה 

(5-15, 4-15, 2-15) 

ארגנטינה ארגנטינה 3 - 0 מקסיקו מקסיקו
המתחרים והזוכים > סיף

- יצחק חטואל (ישראל ישראל) 

 - ניסן בלנק (ישראל ישראל) 

 - ג'פרי בוקנס (ארצות הברית ארצות הברית)
המתחרים והזוכים > קטרגל

17 ביולי 

דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה (מכבי מודיעים) 6 - 2 אוסטריה אוסטריה 

אורוגוואי אורוגוואי 6 - 0 צרפת צרפת 

קנדה קנדה 4 - 2 גיברלטר גיברלטר 

בלגיה בלגיה 6 - 2 איטליה איטליה 

ישראל ישראל 13 - 1 שווייץ שווייץ
המתחרים והזוכים > קפיצה למים

התחרות נערכה בבריכת הקאנטרי קלאב בהרצליה.
- קים אנג'ל (Kim Engel) (ארצות הברית ארצות הברית) 464 נקודות 

 - לאורי יזרעאל (ארצות הברית ארצות הברית) 

 - מינדי קלצ'מן (קנדה קנדה)
- קים אנג'ל (ארצות הברית ארצות הברית) 365.40 נקודות 

 - לאורי יזרעאל (ארצות הברית ארצות הברית)
- לואיס מאייר (ארצות הברית ארצות הברית) 536.25 נקודות 

 - דייוויד קוטון (ארצות הברית ארצות הברית) 527.95 

 - אלחנדרו וורסילסטי (מקסיקו מקסיקו) 419.05 נקודות
- דייוויד קוטון (ארצות הברית ארצות הברית) 485.70 נקודות
המתחרים והזוכים > שחייה

תחרויות השחייה של המכביה נערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב
המתחרים והזוכים > שחייה > שחייניות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| 100 מטר חופשי | ג'ואנה פרומיסלאו   קנדה קנדה | 59.69 שניות | דוריאן גרין   ארצות הברית ארצות הברית | 1:00.01 דקות | לורין נפט   ארצות הברית ארצות הברית | 1:00.42 דקות |
| 200 מטר חופשי | שריל קריגסמן   (Cheryle Kriegsman)   ארצות הברית ארצות הברית | 2:06.76 דקות   שיא מכביה | דבורה סטון   אוסטרליה אוסטרליה | 2:08.07 דקות | שרה רודולף   ארצות הברית ארצות הברית | 2:08.13 דקות |
| 400 מטר חופשי | שריל קריגסמן   ארצות הברית ארצות הברית | 4:22.04 דקות   שיא מכביה | שרה רודולף   ארצות הברית ארצות הברית | 4:23.72 דקות | טארה קרידמן   ארצות הברית ארצות הברית | 4:24.33 דקות |
| 800 מטר חופשי | שריל קריגסמן   ארצות הברית ארצות הברית | 8:58.38 דקות | שרה רודולף   ארצות הברית ארצות הברית | 9:01.54 דקות | פטרישה אמורים   ברזיל ברזיל | 9:04.25 דקות |
| 100 מטר חזה | שנון אורקוט   ארצות הברית ארצות הברית | 1:16.04 דקות   שיא מכביה | רות גרודסקי   ארצות הברית ארצות הברית | 1:17.23 דקות | בט ספקטור   ארצות הברית ארצות הברית | 1:18.46 דקות |
| 200 מטר חזה | רות גרודסקי   (Ruth Grodsky)   ארצות הברית ארצות הברית | 2:42.61 דקות | שנון אורקוט   ארצות הברית ארצות הברית | 2:44.50 דקות | בט ספקטור   ארצות הברית ארצות הברית | 2:44.54 דקות |
| 100 מטר פרפר | דוריאן גרין   ארצות הברית ארצות הברית | 1:04.09 דקות   שיא מכביה | שריל סיגל   ארצות הברית ארצות הברית | 1:04.17 דקות | פאולה אמורים   ברזיל ברזיל | 1:06.39 דקות |
| 200 מטר פרפר | שריל סיגל   ארצות הברית ארצות הברית | 2:18.03 דקות   שיא מכביה | דוריאן גרין   ארצות הברית ארצות הברית | 2:19.05 דקות | פאולה אמורים   ברזיל ברזיל | 2:23.38 דקות |
| 100 מטר גב | ג'יל רוטקוף   ארצות הברית ארצות הברית | 1:08.29 דקות | שריל קריגסמן   ארצות הברית ארצות הברית |  | כריס ספקטור   ארצות הברית ארצות הברית |  |
| 200 מטר גב | ג'יל רוטקוף   ארצות הברית ארצות הברית | 2:26.23 דקות   שיא מכביה | כריס ספקטור   ארצות הברית ארצות הברית | 2:26.44 דקות |  |  |
| 200 מטר מעורב אישי | רות גרודסקי   ארצות הברית ארצות הברית | 2:25.82 דקות   שיא מכביה | אמי לייב   ארצות הברית ארצות הברית | 2:28.81 דקות | שנון אורקוט   ארצות הברית ארצות הברית | 2:29.19 דקות |
| 400 מטר מעורב אישי | אמי לייב   ארצות הברית ארצות הברית | 5:12.65 דקות   שיא מכביה | כריס ספקטור   ארצות הברית ארצות הברית | 5:15.13 דקות | מרלן ברוטן   מקסיקו מקסיקו | 5:17.00 דקות |
| משחה שליחות 4x100 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   לורין נפט   שרון קריגמן   שרה רודולף   דוריאן גרין | 4:01.31 דקות   שיא מכביה |  |  |  |  |
| משחה שליחות 4x200 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   שרה רודולף   טארה קרידמן   לורין נפט   שריל קריגסמן | 8:40.27 דקות   שיא יסוד | ברזיל ברזיל |  | קנדה קנדה |  |
| משחה שליחות 4x100 מטר מעורב | ארצות הברית ארצות הברית   ג'יל רוטקוף   (1:07.67 שיא מכביה)   שנון אורקוט   שריל סיגל   דוריאן גרין | 4:29.32 דקות   שיא מכביה |  |  |  |  |
המתחרים והזוכים > שחייה > שחיינים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות: 
| 100 מטר חופשי | סט ברון   ארצות הברית ארצות הברית | 52.81 שניות | פול פיש   ארצות הברית ארצות הברית | 53.10 שניות | תומאס פרלס   ארצות הברית ארצות הברית | 53.19 שניות |
| 200 מטר חופשי | ריק ארונברג   ארצות הברית ארצות הברית | 1:54.71 דקות | שגב פורת   ישראל ישראל | 1:55.23 דקות | פול פיש   ארצות הברית ארצות הברית | 1:55.31 דקות |
| 400 מטר חופשי | ריק ארונברג   ארצות הברית ארצות הברית | 4:00.63 דקות   שיא מכביה | דניאל יזרעאל   ארצות הברית ארצות הברית | 4:03.16 דקות | שגב פורת   ישראל ישראל | 4:03.37 דקות |
| 1500 מטר חופשי | ריק ארונברג   ארצות הברית ארצות הברית | 15:55.39 דקות   שיא מכביה | ג'פרי קובין   ארצות הברית ארצות הברית | 16:03.78 דקות | דניאל יזרעאל   ארצות הברית ארצות הברית |  |
| 100 מטר חזה | אייל שטיגמן   ישראל ישראל | 1:05.62 דקות   שיא מכביה | מייקל גלסמן   ארצות הברית ארצות הברית | 1:06.00 דקות | יעקב וייסמן   מקסיקו מקסיקו | 1:07.04 דקות |
| 200 מטר חזה | אייל שטיגמן   ישראל ישראל | 2:25.20 דקות | יעקב וייסמן   מקסיקו מקסיקו | 2:25.63 דקות | מייקל גלסמן   ארצות הברית ארצות הברית | 2:26.17 דקות |
| 100 מטר פרפר | סט ברון   ארצות הברית ארצות הברית | 57.08 שניות | ריצ'רד ארליך   ארצות הברית ארצות הברית | 57.45 שניות | לן רוזנברג   ארצות הברית ארצות הברית | 57.60 שניות |
| 200 מטר פרפר | לן רוזנברג   ארצות הברית ארצות הברית | 2:05.80 דקות | סט ברון   ארצות הברית ארצות הברית | 2:07.02 דקות | יובל רותם   ישראל ישראל | 2:07.75 דקות |
| 100 מטר גב | דניאל סימקוביץ'   ארצות הברית ארצות הברית | 59.78 שניות | ברט רוז   ארצות הברית ארצות הברית | 1:00.54 דקות | טל משקיף   ישראל ישראל | 1:01.45 דקות |
| 200 מטר גב | דניאל סימקוביץ'   ארצות הברית ארצות הברית | 2:07.86 דקות | ריק ארנברג   ארצות הברית ארצות הברית | 2:10.52 דקות | ברט רוז   ארצות הברית ארצות הברית | 2:12.31 דקות |
| 200 מטר מעורב אישי | סט ברון   ארצות הברית ארצות הברית | 2:08.38 דקות   שיא מכביה | יוחאי ליפשיץ   ישראל ישראל | 2:09.20 דקות | ברט רוז   ארצות הברית ארצות הברית | 2:10.46 דקות |
| 400 מטר מעורב אישי | ברט רוז   ארצות הברית ארצות הברית | 4:34.24 דקות   שיא מכביה | יוחאי ליפשיץ   ישראל ישראל | 4:34.93 דקות | ג'יימס טכלר   ארצות הברית ארצות הברית | 4:36.31 דקות |
| משחה שליחים 4x100 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   סט ברון   פול פיש   פיטר ברטון   תומאס פרלס | 3:32.95 דקות | ישראל ישראל   רזיאל רימר   יוסי אפל   שגב פורת   זוהר וייס | 3:34.95 דקות |  |  |
| משחה שליחים 4x200 מטר חופשי | ארצות הברית ארצות הברית   פול פיש   ריק ארונברג   ברט רוז   סט ברון | 7:43.17 דקות   שיא מכביה | ישראל ישראל   זוהר וייס   יוחאי ליפשיץ   אמיר שטרנפלד   שגב פורת | 7:50.61 דקות |  |  |
| משחה שליחים 4x100 מטר מעורב | ארצות הברית ארצות הברית   דניאל סימקוביץ'   מייקל גלסמן   ריצ'רד ארליך   סט ברון | 3:54.45 דקות   שיא מכביה | ישראל ישראל   טל משקיף   אייל שטיגמן   נדב שנל   זוהר וייס | 3:55.48 דקות |  |  |
טבלת מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 109 | 90 | 74 | 273 |
ראו גם

יהודים וספורט
יהודים במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  מרדכי רוזנבלום, 50 אלף צופים יעניקו הערב למכביה ה-12 את ברכת הדרך, מעריב, 15 ביולי 1985
↑  מרדכי רוזנבלום, הנעילה (לקום מחר בבוקר אחרי המכביה), מעריב, 25 ביולי 1985
↑  דניאל שלזיניגר
↑  גרי ויליקי, באתר Track and Field Statistics (באנגלית)
↑  בשלב המוקדמות קבעה ג'יל רוטקוף מארצות הברית במשחה ל-100 מטר גב שיא מכביה חדש של 1:07.71 דקות
↑  בשלב המוקדמות קבע סט ברון מארצות הברית במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 52.54 שניות
| משחקי המכביה |
| --- | --- | --- |
| אירופה | המכביה האירופית הראשונה (אוסטרבה 1929) • המכביה האירופית השנייה (אנטוורפן 1930) |  |
| המנדט הבריטי | הראשונה (1932) • השנייה (1935) |  |
| מדינת ישראל | השלישית (1950) • הרביעית (1953) • החמישית (1957) • השישית (1961) • השביעית (1965) • השמינית (1969) • התשיעית (1973) •  העשירית (1977) • ה-11 (1981) • ה-12 (1985) • ה-13 (1989) • ה-14 (1993) • ה-15 (1997) • ה-16 (2001) • ה-17 (2005) • ה-18 (2009) • ה-19 (2013) • ה-20 (2017) • ה-21 (2022) |  |
| מכביות החורף | הראשונה (זאקופנה 1933) • השנייה (באנסקה ביסטריצה 1936) • השלישית (רופולדינג 2023) |  |
| משחקי יהדות התפוצות | משחקי מכבי אירופה • משחקי מכבי פאן אמריקה • משחקי המכביה האוסטרלית • משחקי המכביה האפריקאית •  משחקי מכבי JCC (צפון אמריקה) |  |
זונברג (מחוז)

זונברג (בגרמנית: Sonneberg) הוא מחוז בדרום מדינת תורינגיה שבגרמניה.
היסטוריה

המחוז נוצר בשנת 1868 כאשר דוכסות סקסוניה-מיינינגן חולקה למחוזות. ב-1952 פוצלו חלקים מהמחוז למחוז החדש נויהאוס על הרנווג (Neuhaus am Rennweg). ב-1994 פורק מחוז נויהאוס על הרנווג ומחוז זונברג חזר לגודלו המקורי.
גאוגרפיה

המחוז ממוקם על המדרונות הדרומיים של הרי היער התורינגי. הארץ משתרעת מהגבעות הגבוהות ביותר, שגובהן למעלה מ-800 מטר (הגבוהה ביותר היא Großer Farmdenkopf בגובה 869 מטרים) עד למישורים התחתונים Sonneberger Unterland ו-Schalkauer Platte. ה-Dreistromstein (תרגום חופשי: אבן שלושת הנהרות, אובליסק שמוצב ליד מפגש של שלושה נחלים) ליד נויהאוס על הרנווג מסמן את הצטלבות שלושה נחלים המתנקזים לנהרות הריין, וזר ואלבה.
פוליטיקה

ביוני 2023 נערכו בחירות לתפקיד מנהל המחוז. הסיבוב הראשון של ההצבעה בשני סיבובים התקיים ב-11 ביוני, והסיבוב השני ב-25 ביוני. בסיבוב השני הובס יורגן קופר מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, שכיהן כמנהל זמני, על ידי רוברט זסלמן מאלטרנטיבה לגרמניה (AfD). זו הייתה הפעם הראשונה בה נבחר מועמד AfD למנהל מחוז, והתפקיד הביצועי הראשון שמילאה מפלגת הימין הרדיקלי.
סמל

סמל המחוז מציג את סמלי המדינות ההיסטוריות המרכיבות את שטח המחוז. בשדה השמאלי העליון נמצא האריה כסמל מחוז מייסן. בשדה הימני העליון מופיע סמל הלורדים של זונברג, הכולל מספריים לגזיזת כבשים. השדה השמאלי התחתון מציג את סמל רוזני שאומברג-ראונשטיין, והשדה הימני התחתון מציג את סמל סקסוניה.
עד 1952 נעשה שימוש בסמל שהוצג בשנות ה-20 של המאה ה-20, המציג את סמל בית הנברג במקום הלורדים של זונברג בשדה הימני העליון.
ערים ועיריות

| עיירות | עיריות |
| --- | --- |
 לאושה (Lauscha)  נויהאוס על הרנווג (Neuhaus am Rennweg)  שלקאו (Schalkau)  זונברג (Sonneberg)  שטיינאך:  פריצטל (Föritztal)  פרנקנבליק (Frankenblick)  גולדיסטאל (Goldisthal)
הערות שוליים

↑  דאגה בגרמניה: הימין הקיצוני שני בסקרים – ורשם הישג היסטורי במזרח, באתר ynet, 25 ביוני 2023
↑  "Germany: Far-right AfD wins first governing post". דויטשה ולה. 25 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557597605171  GND: 4310821-0  LCCN: n85307901  VIAF: 137280828   WorldCat (עם VIAF): 137280828 
סמל המחוז עד 1952
מפת המחוז
חנוך ברקון

חנוך ברקון (נולד ב-8 במרץ 1938) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק במכבי תל אביב, במכבי קריית מוצקין ובנבחרת ישראל בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
ביוגרפיה

בעונת 1956/1957, בגיל 18, הופיע ברקון לראשונה בליגה הבכירה בכדורסל, במדי מכבי תל אביב. בעונתו הראשונה היה שותף ברקון לזכייה באליפות, וזהו התואר היחידי שזכה בו בקריירה. האליפות הושגה לאחר שמכבי הביסה את הפועל תל אביב, השנייה בטבלה, בדרבי בתוצאה 88:44 - הניצחון הכתיר את מכבי כאלופה שני משחקים לסוף העונה. ברקון הצעיר שיחק 11 משחקים וקלע בממוצע של 5.7 נקודות.
בעונת 1957/1958 עבר ברקון להפועל קריית חיים, ששיחקה בליגה השנייה. לאחר עונה אחת עזב את הקבוצה ועבר ליריבה - מכבי קריית מוצקין, יחד עם שני כוכבים אחרים של קריית חיים - ראובן בורג ויצחק גודס. מעבר זה, באותם ימים, נחשב בעיני רבים בגדר "חציית קווים" ו-"עריקה". לימים הגדיר בורג בספרו את המעבר מקריית חיים לקריית מוצקין, כ"פרק-כאוב".
בקריית מוצקין חברו שלושת השחקנים לשלמה דובדבני ושלמה בן זאב, והיוו יחד את הרכב הקבוצה. בעונתו הראשונה של ברקון בקריית מוצקין, עונת 1958/1959, סיימה הקבוצה במקום התשיעי, כאשר הוא קלע בממוצע של 16.7 נקודות למשחק. בגביע המדינה הפסידה הקבוצה ברבע הגמר למכבי חיפה. בעונה הבאה, עונת 1959/1960, מונה אברהם פסח למאמן החדש של הקבוצה. ברקון יחד עם בן זאב ודובדבני, הובילו את הקבוצה להישג השיא שלה - מקום שישי בליגה. באותה עונה היה ברקון היה מלך הסלים של הקבוצה עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק. לאחר עונה זו, נחלשה הקבוצה בהדרגה בעונות הבאות.
בעונה הבאה, עונת 1960/1961 סיימה הקבוצה במקום ה-10. ברקון (ממוצע 12.3 נקודות למשחק) המשיך להוביל את הקבוצה יחד עם דובדבני. בגביע המדינה הודחה הקבוצה ברבע הגמר בידי מכבי ירושלים. בשנת 1961 השתתף ברקון במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה שנערכה בבלגרד. במשחקי הדירוג 9–12 הפסידה ישראל לפולין 74:59 וניצחה במשחק על המקום ה-11 את מזרח גרמניה 80:83 אחרי הארכה. מאזנה הכללי של נבחרת ישראל בטורניר היה שלושה ניצחונות וחמישה הפסדים. ברקון שיחק 4 משחקים וקלע בממוצע של 2.8 נקודות למשחק.
בשתי העונות הבאות 1961/1962, 1962/1963 המשיכה הקבוצה להוות קבוצת תחתית וסיימה במקום ה-9 וה-10 בהתאמה. עם זאת ברקון המשיך לקלוע בממוצע גבוה - 14 ו-10.5 נקודות למשחק בהתאמה. במהלך עונת 1961/1962 נפצע ברקון בחלק מהעונה, פציעה שהוגדרה על ידי תקשורת הספורט ככזו שפגעה במוראל הקבוצה.
בנובמבר 1962, במהלך העונה, נסע ברקון עם רעייתו לארצות הברית, אך חזר במפתיע לאחר שבועיים. בסיום עונת 1962/1963 בגיל 25 בלבד, פרש ברקון מכדורסל והיגר לארצות הברית. מכבי קריית מוצקין המשיכה עוד מספר עונות בליגה הבכירה עד שבשנת 1968 נשרה לליגה השנייה.
סך הכל שיחק ברקון 6 עונות בליגה הבכירה בהן השתתף ב-104 משחקי ליגה בהם קלע 1,403 נקודות, והוא מדורג במקום הרביעי בטבלת קלעי כל הזמנים של מכבי קריית מוצקין. כן היה שותף ברקון לזכייה באליפות במדי מכבי תל אביב. במדי נבחרת ישראל רשם ברקון 8 הופעות והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1961. בשנת 2016 קיבל מעמותת הספורט של קריית מוצקין פרס על תרומה מיוחדת בתחום הכדורסל.
כיום מתגורר בקונטיקט, ארצות הברית ועוסק בניהול נדל"ן.
הערות שוליים

↑  ציר זמן היסטורי, אתר מכבי תל אביב
1 2 3 4 5  חנוך ברקון, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
↑  אורי לייטנר, ראובן "ערק" למוצקין עם חנוך ברקון ויצחק גודס, קרייתים - אתה עמותת בני קריית חיים לדורותיהם,
↑  חנוך ברקון, כרטיס שחקן, אליפות אירופה 1961, אתר פיב"א
↑  הפועל תל אביב הצליח לשמור, על המשמר, 20 באוגוסט 1961
↑  ברקון חזר, מעריב, 11 בנובמבר 1962
↑  יהושע כהנא, קבוצות ללא יומרות, מעריב, 31 באוקטובר 1963
↑  יהודה גורן, חוסר תקציב בולם פעולות כדורסלני קריית מוצקין, מעריב, 3 בפברואר 1964
↑  קלעי כל הזמנים, מכבי קריית מוצקין, אתר מנהלת הליגה
↑  ענקי הספורט של קריית מוצקין מתאחדים, ניוז חיפה והקריות, 3 במרץ 2016
↑  חנוך ברקון - פרופיל באתר mylife
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1961 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  | ישראל |
ז'יגמונד אדלר

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1901 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 בפברואר 1982 (בגיל 80) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מידע כללי
 שם לידה:  Adler Zsigmond 
 מדינה:  הונגריה 
 ספורט
 ענף ספורט:  אגרוף 
 
ז'יגמונד אדלר (בהונגרית: Adler Zsigmond; בודפשט, 17 באפריל 1901 – בודפשט, 12 בפברואר 1982) היה מתאגרף יהודי-הונגרי, אלוף הונגריה פעמיים, מנהל הנבחרת; מאמנו של האלוף האולימפי לאסלו פאפ, הזוכה הראשון של פרס "מאמן אומן" באגרוף בהונגריה. כינויו היה "ז'יגה באצ'י" שפירושו "הדוד ז'יגה".
קורות חיים

ז'יגמונד אדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של מרקוס יואל אדלר, אופה, ושל תרזיה קוהן (הגרסה ההונגרית לשם כהן) (1876–1937). אביו הגיע להונגריה מגליציה מהעיר יאבורניק (Jawornik Ruski) אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ואמו נולדה בכפר פלשפאהוק (Felsőpáhok) במערב הונגריה (טרנסדנוביה).
קריירת ספורט

משנת 1917 היה רשום במועדון TVE (אגודת התעמלות וסיף) ברובע 3 של בודפשט (אובודה), משנת 1925 היה מתאגרף של BTK (חוג מתרגלי הגוף של בודפשט). ב-1 ביוני 1924 הופיע במפגש הבינלאומי הראשון של נבחרת האגרוף ההונגרית בשם שאש (עיט) שהוא תרגום שמו הגרמני להונגרית. ב-1925 זכה בתואר אלוף הונגריה במשקל תרנגול קל (עד 52 ק"ג). באותה שנה, הוא היה חבר בנבחרת הונגריה באליפות אירופה הראשונה באגרוף בסטוקהולם. בשנים 1924 ו-1925 הופיע בנבחרת הונגריה בסך הכול ארבע פעמים. ב-1928 זכה באליפות הונגריה לקבוצות עם קבוצת BTK. הוא פרש באותה שנה.
קריירת מאמן

כמאמן, היה אדלר המצטיין ביותר בספורט האגרוף ההונגרי. לפעילותו הייתה השפעה על התפתחות הספורט בהונגריה במשך כמעט חצי מאה. גם כספורטאי פעיל הוא כבר קיבל על עצמו תפקיד מאמן באגודה שלו בשנת 1927. בשנים 1928 עד 1948 היה מאמן נבחרת האגרוף ההונגרית (עם ההפסקה המתבקשת בתקופת השואה בהונגריה), שהחלה את באליפויות אירופה ב-1930 וב-1934, וכן באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ובאולימפיאדת ברלין (1936). ב-1940 השיג תואר כמאמן מקצועי באגרוף במכללה לחינוך גופני. לאחר פירוק BTK, מ-1948 עד 1970 הוא היה המאמן של "ואשאש" (Vasas) ו"דוז'ה אויפשט" (Újpest Dózsa), ומ-1952 עד 1972 היה המאמן הראשי והקפטן הפדרלי של נבחרת הונגריה. תלמידו המצליח ביותר היה האלוף האולימפי שלוש פעמים לאסלו פאפ, שעל הכנתו הוא פיקח מ-1953 עד 1962. ב-1958 וב-1960 מונה לחבר במועצה ההונגרית לחינוך גופני וספורט (MTST). ב-1961, בנוסף לאימרה סאנטו, מיקשה בונדי ולאסלו סגפי, הוא היה הראשון בהונגריה שהשיג תואר מאמן מומחה באגרוף.
בשל התנגדותו לניהול הספורט ההונגרי, הוא לא קיבל אישור נסיעה למספר תחרויות בינלאומיות גדולות לכן לא עמד בראש נבחרת האגרוף ההונגרית באולימפיאדת טוקיו (1964) ובאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). הוא פרש לאחר לגמרי אולימפיאדת מינכן 1972. זכרו נשמר מאז 1984 על ידי "תחרות הזיכרון על שם אדלר ז'יגמונד".
פרסים והוקרה

דרגת ארד של מדליית ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1947)
דרגת הכסף של הרפובליקה של הונגריה (1949)
מדליית כסף של הרפובליקה העממית ההונגרית (1951)
מדליית זהב של הרפובליקה העממית ההונגרית (1961)
הנצחה

דמותו מופיעה (ברמת האזכור) ברומן הפשע "בודפשט נואר" מאת הסופר ההונגרי וילמוש קונדור.
לקריאה נוספת

Sportlexikon I. (A–K). (לקסיקון הספורט. 1985) ISBN 963-253-415-8
Révai új lexikona I. (A – Baj) (הלקסיקון החדש של רוואי) ISBN 963-901-595-4
Új magyar életrajzi lexikon I. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש) ISBN 963-547-414-8
אישטוואן רמני דיינש: האם אנחנו מכירים אותם? הונגרים מפורסמים ממוצא יהודי (Ex Libris Publishing House, בודפשט, 2000) ISBN 963-85530-3-0
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1158/1901. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 37/1899. folyószáma alatt".
קברו של ז'יגמונד אדלר ורעייתו בבודפשט
ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ (ריכלביץ)

ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ (ריכלביץ) (בלועזית: Władysław Rychlewic ‏1946-1900;‏ Irena Noskowicz; ‏ 1990-1923) הם אב ובתו מפולין שהצילו יהודים בשואה והוכרו כחסידי אומות העולם.
פעילותם בתקופת השואה להצלת יהודים

פרופסור ולדיסלב ריכלביץ היה מרצה לכלכלה ולימד במכון הטכנולוגי של וואוולברג בוורשה. הוא התגורר עם בתו היחידה אירנה.
עם פרוץ המלחמה וכיבוש פולין על ידי גרמניה נסגר המכון בו לימד ולדיסלב.
ב-12 באוקטובר 1940 הוקם גטו ורשה שבו רוכזו יהודי העיר, עם סגירת הגטו ולדיסלב התגייס לעזרת מכריו היהודים וסייע להם בהברחת מזון לגטו. הוא השיג אישור כניסה לגטו והחל למכור אוכל וסחורות בגטו. לאחר חיסול הגטו הגיעו לביתו של ולדיסלב שבעה יהודים, פרופסור הירש סווירסקי, שלושת בני משפחת פינקלשטיין ושלושת בני משפחת הניגמן שביקשו מחסה. שניים מהם היו ילדים. למרות מצבו הבריאותי הרופף והמצוקה הכלכלית ממנה סבל בנה להם ולדיסלב מקום מסתור בתוך ביתו ודאג לכל צורכיהם.
בתו אירנה הייתה מודעת לסכנה הכרוכה בהסתרת יהודים ולמרות בקשת אביה שתעזוב ולא תסכן את עצמה, החליטה להישאר ולעזור. אירנה הביאה מזון רב שרכשה בשוק השחור עבור אביה והיהודים שהסתיר. כאשר עלה חשד לגבי כמות המזון הגדולה אירנה הסבירה שהוא מיועד כמזון לארנבות. בעת חיפוש שביצעו אנשי אס אס בביתו של ולדיסלב הסתתרו היהודים בעליית הגג שבנה עבורם. במהלך מרד ורשה הפולני באוגוסט 1944 המשיכו היהודים להסתתר בביתו והתפזרו רק לאחר פינוי הפולנים מהאזור.
לאחר המלחמה

כל שבעת היהודים שרדו את המלחמה אך הקשר בינם לבין אירנה ואביה ולדיסלב נותק. בתום המלחמה, הניצולים מבני משפחת פינקלשטיין היגרו לארצות הברית וסבירסקי לאוסטרליה.
בינואר 1946 ולדיסלב הלך לעולמו בטרם עת כשהוא בן 45 בלבד. אירנה הכירה לאחר המלחמה יהודי בשם שמעון נוסקוביץ, בן העיר לודז', ונישאה לו בשנת 1956. בשנת 1957 עלו בני הזוג לישראל וקבעו את ביתם ברמת גן. אירנה הסבירה מדוע בחרה לקשור את גורלה עם מדינת ישראל: "החלטתי לאחר גמר המלחמה לעלות ארצה, לראות את היהודים במדינתם, וליטול חלק בשמחתם – שמחת אנשים חופשיים, בארצם שלהם". במרץ 1990 אירנה הלכה לעולמה והובאה למנוחות בבית הקברות של קיבוץ דגניה א'. שנה לאחר מכן נפטר בעלה שמעון שנקבר לצידה.
הכרה והנצחה

ב-18 בפברואר 1975 הכיר יד ושם בפרופסור ולדיסלב ריכלביץ כחסיד אומות העולם. הטקס התקיים ב-1976 וניטע עץ לכבודו בגן חסידי אומות העולם. כ-10 שנים אחריו הוכרה גם בתו אירנה נוסקוביץ-ריכלביץ כחסידת אומות העולם ושמותיהם נחקקו בקיר הכבוד.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) . אותר קברה של אירנה בבית הקברות של קיבוץ דגניה א.
לקריאה נוספת

פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 112.
הערות שוליים

1 2  ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ, באתר יד ושם
1 2 3 4  מתוך "חסד אחרון" - סיפורם של חסידי אומות העולם שחיו ונקברו במדינת ישראל, באתר יד ושם
↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ולדיסלב ריכלביץ ואירנה נוסקוביץ (ריכלביץ)".
חסידה שחורת-צוואר

| חסידה שחורת-צוואר |
| --- | --- |
 חסידה שחורת-צוואר
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חסידאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חסידתיים
סוג:: חסידת אוכף
מין:: חסידה שחורת-צוואר
שם מדעי
 Ephippiorhynchus asiaticus ‏לאת'אם, 1790
תחום תפוצה


חֲסִידָה שְׁחוֹרַת-צַוָּאר (שם מדעי: Ephippiorhynchus asiaticus) היא מין עוף גדול ממשפחת החסידתיים. היא קרובה של חסידת האוכף מאפריקה, אך היא חיה בדרום-מזרח אסיה ומזרחה עד צפון אוסטרליה.
אורכה של חסידה גדולה זו 129–150 ס"מ ומוטת כנפיה מגיעה ל-230 ס"מ. משקלה הממוצע 4,100 גרם. זהו עוף שחור-לבן עם צוואר וראש ירוקים-כהים, מקור גדול שחור ורגליים ארוכות בצבע אדום.
החסידה חיה במקווי מים שונים מביצות ואגמים עד לשפלות, אזורי בוץ ואף בחופי ימים טרופיים. היא מניעה את מקורה בתוך המים בחיפוש אחרי דגים, דו-חיים, זוחלים קטנים, סרטנים, חרקים, עופות מים קטנים ועוד. בחופי ים היא גם אורבת לבקיעה של צבי ים צעירים ולוכדת אותם מיד עם בקיעתם.
היא מקננת בעשבים הנמוכים בביצות, לעיתים לצד עופות מים אחרים.
הערות שוליים

↑  חסידה שחורת-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חסידתיים |
| --- | --- | --- |
| פשוק מקור | פשוק-מקור אסייתי • פשוק-מקור אפריקני |  |
| חסידה | חסידה שחורה • חסידה אבדימית • חסידה לבנת-גרון • חסידת סטורם • חסידת מגווארי • חסידה לבנה • חסידה מזרחית |  |
| חסידת אוכף | חסידת האוכף • חסידה שחורת-צוואר |  |
| יאבירו (סוג ומין יחיד) | יאבירו |  |
| מרבו | מרבו אפריקני • מרבו קטן • מרבו ענק |  |
| חסידן | חסידן מילקי • חסידן אפריקני • חסידן צבוע • חסידת עצים |  |
2 חסידות שחורות-צוואר.
זיגפריד הנריצי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1889 זוסט, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  8 בנובמבר 1964 (בגיל 75) באד נאוהיים, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1945 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-16   מפקד קורפוס הפאנצר ה-40
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
גנרל זיגפריד הנריצי (בגרמנית: Sigfrid Henrici;‏ 10 במאי 1889 – 8 בנובמבר 1964) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.