stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאנון בראון
תיכון ומכללה

בראון שיחק כדורסל בתיכון, ואחד מחבריו לקבוצה היה שחקן מכבי תל אביב וה-NBA לעתיד, די בראון. אף על שם המשפחה המשותף לשני השחקנים אין קשר משפחתי. בשנת 2003 זכה בראון בתואר מר אילינוי לכדורסל. באותה שנה הוא נבחר גם להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
כשסיים את התיכון עבר בראון לשחק באוניברסיטת המדינה של מישיגן. בשנתו הראשונה במישיגן הוא קלע 7.9 נקודות בממוצע למשחק כשפתח בחמישייה ב-24 משחקים מתוך ה-30 ששיחק בהם. בשנתו השנייה באוניברסיטה הוא קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק, והפעם פתח בחמישייה ב-31 משחקים, ולא פתח רק ב-2.
בעונתו השלישית הוא השתפר בצורה משמעותית כשהעלה את ממוצעיו ל-17.2 נקודות עם 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, כשפתח בכל 34 המשחקים ששיחק בהם בחמישייה. בעונה זו הוא נבחר לחמישייה השנייה של האול אמריקן באזור הביג 10, ולתואר שחקן ההגנה באזור הביג 10.
סטטיסטיקה > NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | מישיגן סטייט | 30 | 24 | 22.9 | 0.451 | 0.341 | 0.807 | 2.5 | 1.3 | 1.1 | 0.0 | 7.9 |
| 2004/2005 | מישיגן סטייט | 33 | 31 | 25.1 | 0.447 | 0.330 | 0.848 | 3.2 | 1.7 | 1.2 | 0.2 | 10.9 |

| 2005/2006 | מישיגן סטייט | 34 | 34 | 35.2 | 0.467 | 0.390 | 0.830 | 4.4 | 2.7 | 1.5 | 0.1 | 17.2 |
סטטיסטיקה > NBA > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | קליבלנד | 23 | 5 | 8.8 | 0.378 | 0.280 | 0.714 | 0.9 | 0.4 | 0.3 | 0.1 | 3.2 |
| 2007/2008 | קליבלנד | 15 | 4 | 14.5 | 0.369 | 0.310 | 0.609 | 1.2 | 1.1 | 0.7 | 0.1 | 7.0 |
| 2007/2008 | שיקגו | 6 | 0 | 3.7 | 0.200 | 0.000 | 0.500 | 0.3 | 0.0 | 0.2 | 0.3 | 1.5 |
| 2008/2009 | שארלוט | 30 | 0 | 11.4 | 0.455 | 0.286 | 0.800 | 0.8 | 0.9 | 0.6 | 0.2 | 4.8 |
| 2008/2009 | לייקרס | 18 | 0 | 7.6 | 0.524 | 0.667 | 0.889 | 1.1 | 0.6 | 0.2 | 0.1 | 3.2 |
| 2009/2010 | לייקרס | 82 | 7 | 20.7 | 0.427 | 0.328 | 0.818 | 2.2 | 1.3 | 0.7 | 0.4 | 8.1 |
| 2010/2011 | לייקרס | 82 | 0 | 19.1 | 0.425 | 0.349 | 0.911 | 1.9 | 1.2 | 0.8 | 0.2 | 8.7 |
| 2011/2012 | פיניקס | 59 | 19 | 23.7 | 0.420 | 0.362 | 0.808 | 2.7 | 1.2 | 0.8 | 0.2 | 11.0 |
| 2012/2013 | פיניקס | 59 | 22 | 23.8 | 0.420 | 0.277 | 0.784 | 2.5 | 1.8 | 1.0 | 0.2 | 10.5 |
| 2013/2014 | סן אנטוניו | 10 | 1 | 10.3 | 0.286 | 0.000 | 0.778 | 1.3 | 0.5 | 0.1 | 0.0 | 2.3 |
| 2013/2014 | ניו יורק | 19 | 0 | 7.8 | 0.421 | 0.000 | 0.667 | 0.8 | 0.2 | 0.6 | 0.0 | 2.1 |
| קריירה |  | 403 | 58 | 18.0 | 0.420 | 0.331 | 0.807 | 1.9 | 1.1 | 0.7 | 0.2 | 7.7 |
סטטיסטיקה > NBA > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2006/2007 | קליבלנד | 1 | 0 | 0.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |

| 2008/2009 | לייקרס | 21 | 0 | 13.1 | 0.434 | 0.480 | 0.792 | 1.2 | 0.6 | 0.5 | 0.1 | 4.9 |

| 2009/2010 | לייקרס | 23 | 0 | 14.1 | 0.393 | 0.281 | 0.714 | 1.3 | 0.9 | 0.4 | 0.3 | 4.9 |

| 2010/2011 | לייקרס | 10 | 0 | 16.6 | 0.459 | 0.280 | 0.643 | 1.9 | 0.7 | 0.6 | 0.2 | 7.2 |
| קריירה |  | 55 | 0 | 13.9 | 0.422 | 0.341 | 0.727 | 1.3 | 0.7 | 0.5 | 0.2 | 5.2 |

↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
שחף שחור-ראש

| שחף שחור-ראש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: שחף דגים
מין:: שחף שחור-ראש
שם מדעי
 Ichthyaetus melanocephalus ‏טמינק, 1820
תחום תפוצה


שחף שחור-ראש (שם מדעי: Ichthyaetus melanocephalus) הוא מין של עוף ימי מהסוג שחף דגים שבמשפחת השחפיים, החי לאורך הים התיכון, מה שנתן לו את שמו האנגלי: "Mediterranean gull", כאשר שמו העברי הוא תרגום השם המדעי ("melos" - שחור/כהה, "cephalus" - ראש). לעיתים הוא מצוי גם באזורים צפוניים יותר: לאורך אירופה, גדות הים השחור או בצפון אפריקה. השחף מגיע לעיתים נדירות לישראל.
תיאור

שחף זה בינוני בגודלו: אורכו 37–40 ס"מ, ובעל מוטת כנפיים ברוחב של 94–102 ס"מ. משקלו הממוצע 230 עד 280 גרם. לשחף, כשמו, ראש שחור כשמקורו אדום ועבה מעט. כסות נוצותיו לבנה עם ראש שחור וטבעת עין לבנה. בחורף ראש השחף נעשה כהה מנומר בלבן. האפרוחים של השחף בעלי רגליים כהות.
השחף מעופף בלהקות קטנות שבמסגרתם מקנן, לרוב בין צמחייה סבוכה בביצות, או באיים באגמים, ולעיתים מקנן לצד שחף האגמים. שחף זה לרוב מתרחק מהים שהרחק מהחופים.
השחף הוא אוכל כל אופורטוניסט הניזון מדגים, תולעים, סרטנים ושאר פרוקי-רגליים, שיריים שונים ועוד.
בישראל

שחף זה הוא חורף נדיר למדי. פרטים מעטים נראים בין נובמבר למרץ בעיקר בחוף הים התיכון, אך גם במפרץ אילת. בימי סערה צפרים רבים מתייצבים בחוף יפו, ובין עופות הים המעניינים הנצפים בתצפיות אלה, מופיעים לעיתים גם פרטים בודדים ממין זה. נדיר מאוד בקיץ - אז אפשר להתרשם גם מלבוש הקיץ הנאה.
הערות שוליים

↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph487809
שגרירות הודו בבייג'ינג

| --- | --- |

 מידע כללי
 כתובת:  5, Liang Ma Qiao Bei Jie, Chaoyang District 
 עיר:  בייג'ינג 
 קואורדינטות:  39°57′08″N 116°27′41″E﻿ / ﻿39.952196916667°N 116.46126661111°E﻿ / 39.952196916667; 116.46126661111
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הודו-סין
 שטח האמנה:  הרפובליקה העממית של סין סין
 מדינה מיוצגת:  הודו הודו
 www.eoibeijing.gov.in
  (למפת בייג'ינג מוגדלת) חביי טיינג'יןשגרירות הודו בבייג'ינג(למפת בייג'ינג רגילה) חביי טיינג'יןשגרירות הודו בבייג'ינג
 
שגרירות הודו בבייג'נג היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של הרפובליקה של הודו לרפובליקה העממית של סין. השגרירות שוכנת ברובע צ'אויאנג, בבייג'ינג. השגרירות שוכנת בסמוך לשגרירויות נוספות, בהם שגרירות ארצות הברית ושגרירות ישראל.
היסטוריה

השגרירות הוקמה ב-1950.
בעקבות מלחמת הודו–סין ב-1962 הורד דרג היחסים בין המדינות, ועמד בראשה ממונה על היחסים עד 1976.
השגרירות שכנה במקור ברובע נציגות בייג'ינג. השגרירות נפגעה במהלך מהפכת התרבות. בסביבות אותה תקופה החלו נציגויות דיפלומטיות רבות לעבור למובלעות דיפלומטיות מוגדרות. בשנת 1969 עברה השגרירות לרובע צ'אויאנג. שגרירות ריטן, שאליה עברה הנציגות ב-1969, הייתה מבנה עץ בן שתי קומות. השגרירות הוגדרה כ"מיושנת וסובלת מצפיפות יתר". בזמן ששגרירות ריטאן פעלה, עבדו בשגרירות 29 דיפלומטים, 28 עובדים סינים ו-33 עובדים הודים שאינם דיפלומטים. ממשלת הודו חכרה את המגרש בו שוכנת שגרירות כיום בשנת 1989 תמורת כמיליון דולר.
היסטוריה > בניין נוכחי

בית השגרירות הנוכחי נפתח בשנת 2012. טקס הפתיחה התקיים ב־8 בפברואר 2012.
שגרירים

רשימת שגרירי הודו בסין מ-1950.
| שם | תמונה | מעמד | התחלת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ק. מ. פאניקר |  | שגריר | 20 במאי 1950 | 12 בספטמבר 1952 |
| נ. ראגהבן |  | שגריר | 13 בספטמבר 1952 | 5 בנובמבר 1955 |
| ראטן קומאר נהרו |  | שגריר | 6 בנובמבר 1955 | 27 ביולי 1958 |
| ג' פרתסראתי |  | שגריר | 27 ביולי 1958 | 19 ביולי 1961 |
| פ. ק. בנארג'י |  | ממונה על היחסים | 20 ביולי 1961 | 1 באפריל 1964 |
| ר. ד. סאה |  | ממונה על היחסים | 30 במאי 1966 | 3 בפברואר 1969 |
| בראג'ש מישראה |  | ממונה על היחסים | 19 באפריל 1969 | 11 באוגוסט 1973 |
| ל. ל. מהרוטרה |  | ממונה על היחסים | 12 באוגוסט 1973 | 19 ביוני 1976 |
| ק. ר. נאראיאנאן |  | שגריר | 7 ביולי 1976 | 11 בנובמבר 1978 |
| ר. ר. סאה |  | שגריר | 12 בדצמבר 1978 | 15 בנובמבר 1979 |
| קטיאיאני שנקר בג'פאי |  | שגריר | 13 ביולי 1980 | 6 ביולי 1982 |
| א. פ. וואנקתורן |  | שגריר | 27 בספטמבר 1982 | ינואר 1985 |
| ק. פ. ס. מרון הבן |  | שגריר | 26 במרץ 1985 | 12 בפברואר 1987 |
| סי. וי. ראנהאטן |  | שגריר | 28 במאי 1987 | 31 במאי 1991 |
| סלמאן היידר |  | שגריר | 22 באוגוסט 1991 | 27 בנובמבר 1992 |
| כנדרהשכחר דסגופתה |  | שגריר | 8 בינואר 1993 | 10 ביוני 1996 |
| ויג'אי ק' נמביאר |  | שגריר | 9 בספטמבר 1996 | 28 ביוני 2000 |
| שבשנקר מנון |  | שגרִיר | 3 באוגוסט 2000 | 7 ביולי 2003 |
| נלין סורי |  | שגרִיר | 23 באוגוסט 2003 | 19 באוקטובר 2006 |
| נירופמה ראו |  | שגרִיר | 27 באוקטובר 2006 | 15 ביולי 2009 |
| סוברהמניאם ג'אישנקר |  | שגרִיר | 12 באוגוסט 2009 | 14 בדצמבר 2013 |
| אשוק קנתה |  | שגרִיר | 6 בינואר 2014 | 20 בינואר 2016 |
| ויג'אי גוקהיל |  | שגרִיר | 20 בינואר 2016 | 21 באוקטובר 2017 |
| גאוטם במבאוואל |  | שגרִיר | 19 בנובמבר 2017 | 30 בנובמבר 2018 |
| ויקראם מצרי |  | שגרִיר | 8 בינואר 2019  | 27 בדצמבר 2021 |
| פראדיפ קומאר ראוואט |  | שגרִיר | מכהן | מכהן |
הערות שוליים

1 2 3 4  Krishnan, Ananth. "After 42 years, Indian Embassy gets a new hope in Beijing." The Hindu. 11 January 2012. Retrieved on 12 October 2012.
↑  Krishnan, Ananth. "Rare line-up for Krishna in China." The Hindu. 7 February 2012. Retrieved on 12 October 2012.
↑  Previous Heads of Mission, באתר שגרירות הודו בבייג'ינג
↑  "Vikram Misri takes charge as India's new envoy to China". The Hindu. Beijing. 8 בינואר 2019. ISSN 0971-751X. נבדק ב-2020-07-04 – via www.thehindu.com. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0480 2895 
תמונה של תקרת האטריום
רכס גוטסאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 קואורדינטות:  64°20′25″S 62°20′40″W﻿ / ﻿64.34027778°S 62.34444444°W﻿ / -64.34027778; -62.34444444
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרכס גוטסאל(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרכס גוטסאל(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס גוטסאל(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס גוטסאל
 
רכס גוטסאל (באנגלית: Gutsal Ridge; בבולגרית: Гуцалски хребет) הוא רכס הרים המכוסה בחלקו בקרח, בצדם הדרום-מזרחי של הרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 10.4 קילומטרים בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח.
מדרונותיו הדרום-מערביים של הרכס תלולים מאוד, ובשל כך חלקם אינו מכוסה קרח.
הרכס מתנשא לגובה של 1,600 מטרים מעל פני הים.
הרכס מתנשא מעל קרחון היפוקרטס שמדרום-מערב לו, ומעל קרחון באלאנסטרה שמצפון-מזרח לו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הרכס מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

הרכס נקרא על שם הכפר גוטסאל שבמערב בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
קירקוס מקסימוס

ערך זה עוסק במבנה מפורסם ברומא. אם התכוונתם ללהקת פרוג מטאל נורווגית, ראו .
| --- | --- |

הקירקוס מקסימוס (הזירה הגדולה הנמצאת מעט שמאלה ממרכז התמונה), כפי שנראית ממודל של רומא מהמאה ה-4 לספירה.
 מידע כללי
 סוג:  קירקוס, אתר ארכאולוגי, אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  מוניציפיו I 
 מדינה:  איטליה 
 מידות
 אורך:  600 מ' 
 רוחב:  140 מ' 
 קואורדינטות:  41°53′09″N 12°29′09″E﻿ / ﻿41.8859°N 12.4857°E﻿ / 41.8859; 12.4857
 אתר רשמי
  (למפת רומא מוגדלת) קירקוס מקסימוס(למפת רומא רגילה) קירקוס מקסימוס(למפת העיר העתיקה של רומא רגילה) קירקוס מקסימוס(למפת העיר העתיקה של רומא מוגדלת) קירקוס מקסימוס
 
ציור הממחיש את מראה הקירקוס מקסימוס בתפארתו.
הקירקוס מקסימוס (בלטינית: Circus Maximus; באיטלקית: Circo Massimo, נהגה: צ'ירקו מאסימו), שמשמעותו "הזירה הגדולה ביותר", הוא קירקוס שהיה מיועד לבידור ההמונים ולמרוצי מרכבות וסוסים והיווה מקום מפגש המוני ברומא העתיקה. האצטדיון ממוקם בעמק שבין גבעת הפלטין לגבעת האבנטין והיה הראשון שנבנה ברומא העתיקה והגדול מכל האצטדיונים שנבנו בעקבותיו, הן מבחינת ממדיו והן מבחינת כמות הצופים חסרת התקדים שהכיל. כיום המקום משמש כפארק ציבורי.
תיאור המבנה > ממדים

אורכו של הקירקוס היה 620 מטרים ורוחבו 140 מטרים. הקירקוס הגיע לשיא גודלו במאה ה-1 לספירה והכיל 150,000 מקומות ישיבה. ייתכן שבעמידה הקירקוס הכיל עד 250,000 אנשים. רוחב היציעים הגיע לכדי 30 מטרים וגובהם ל-28 מטרים.
תיאור המבנה > מאפיינים מיוחדים > הזירה

אף על פי שבזירה עצמה התרחשו המשחקים, אין עדויות רבות לגביה. בתקופה המוקדמת היא ככל הנראה הורכבה משבילי עפר פשוטים ובתקופה הקיסרית המאוחרת נעשו ניסיונות לבנות בה משטחים באיכות גבוהה יותר. אחת הבעיות שנוצרו במהלך המרוצים היה האבק הרב שמרכבות סוסים יוצרות במהלך נסיעתן. לכן, ככל הנראה, הזירה כוסתה בשכבה דקה של חול שתמזער תופעה זו. מתחת לזירה נמצאו תעלות ניקוז שנועדו למנוע את הצפת הקירקוס בזמן שהטיבר עולה על גדותיו. קיסרים שונים נהגו לקשט את הזירה בצבעים שונים על מנת לייחד את תקופת קיסרותם. בנוסף, מספר פסלים, מצבות ואוביליסקים הוצבו במרכז הזירה לכבודם של אלים שונים.
תיאור המבנה > מאפיינים מיוחדים > הפולבינר

הפולבינר הוא מעין הכלאה של "יציע כבוד" ומקדש שנבנה על ידי אוגוסטוס במרכז הקירקוס. הוא התנשא לגובה רב והיווה מקדש מרשים במרכז הקירקוס, ממנו כביכול צפו הקיסרים על המשחקים יחד עם האלים. רק המכובדים ביותר הורשו לצפות במשחקים ממנו, ומסופר שאוגוסטוס ומשפחתו נהגו לנצל נקודת תצפית זו. המילה "פולבינר" נובעת מהמילה הלטינית Pulvinus, שמשמעותה ספה או כרית נוחה. העדויות לגבי ישיבתם של הקיסרים הבאים אחרי אוגסטוס מעטות וקשות לפרשנות, אך נראה שלא תמיד כך היה הדבר. הקיסר טראיאנוס אף הוא שיפץ באופן משמעותי את הפולבינר, אף על פי שהוא עצמו בחר שלא לשבת במרומי הפולבינר ולצפות בנתיניו, אלא לשבת יחד איתם באותו היציע. ככל הנראה, הפולבינר נשמר במצב יחסית טוב עד המאה ה-16.
תיאור המבנה > מאפיינים מיוחדים > הקווים הלבנים

כפי שבאצטדיוני ספורט מודרניים ישנם קווים לבנים לסימון גבולות הזירה וקו הסיום, כך היה גם בקירקוס מקסימוס. ישנם מספר עדויות סותרות לגבי החומר ממנו הקווים היו עשויים. ייתכן והם סומנו על הקרקע בסיד, בגיר או בחרס וייתכן והם סומנו על ידי סרטים שנתלו באוויר או הונחו על הקרקע. לקווים הלבנים היה תפקיד מרכזי בסיוע לשופטים בהכרעת הזוכים במרוצים. אף על פי שהמיקום המדויק ותפקידם של הקווים הלבנים היה בעבר נתון למחלוקת בין החוקרים, כיום מקובלת ההנחה שהיו שלושה סוגי קווים:
קווי הפרדה בעת הזינוק: קווים אלו סימנו את הנתיב שהוקצה לכל כרכרה בזמן הזינוק על מנת שהן לא תתנגשנה.
קו השבירה: הקו שסימן את הנקודה ממנו הכרכרות הורשו לחצות את נתיביהן ולחתוך למסלול הפנימי.
קו הסיום: הקו שסימן את נקודת הסיום אשר לגבי מיקומו ישנה מחלוקת בין החוקרים. יש הטוענים שהוא למעשה היה זהה לקו השבירה ויש הטוענים שהוא מוקם כחצי מסלול לאחר קו השבירה.
תיאור המבנה > מאפיינים מיוחדים > מקדשי השמש והירח

אלו שני מקדשים אשר נבנו בסמוך לקירקוס מקסימוס. התאריך המדויק בהם נבנו לא ניתן לקביעה במדויק. ודאי שהם היוו חלק מהמכלול עוד לפני השיפוצים שבצע טראיאנוס, וייתכן שנכללו בו לראשונה על ידי נרון. מקורותיהם האמוניים של המקדשים נתונים במחלוקת. יש הטוענים שהם שריד לאמונות של כתות פגניות שחיו באזור ושסגדו לשמש ולירח. לעומת זאת, יש הטוענים שמקדשים אלו "יובאו" ממצרים בדומה לסממנים נוספים שהגיעו לרומא משם. החשיבות של מקדשים אלו הייתה רבה וניכרת בכך שציור שלהם הוטבע במטבעות בתקופתו של טראיאנוס. בנוסף, יש הטוענים שקו הסיום סומן ממש בסמוך למקדש השמש, כך שחצייתו והניצחון קושרו עם מקדש השמש.
תיאור המבנה > מאפיינים מיוחדים > הקשת המונומנטלית

כנהוג בקירקוסים נוספים ברחבי האימפריה הרומית, באמצע חצי העיגול של הקירקוס מקסימוס הוצבה קשת ניצחון גדולה ומרשימה. בשנת 80 לספירה, הוצבה הקשת על ידי הסנאט כהקדשה לקיסר טיטוס בעקבות ניצחונו על היהודים וכיבוש ירושלים במרד הגדול. לאורך השנים ייתכן ומיקומה וצורתה של הקשת השתנו. למשל, תחילה היא נבנתה כקשת אחת גדולה ובתקופה מאוחרת יותר נבנתה מחדש כשלוש קשתות צמודות. בציור מהמאה ה-16 נראה שהקשת עדיין עמדה, אך בימינו נותרו ממנה שרידים בלבד.
השימוש בקירקוס > השימוש בקירקוס כזירת מרוצים ושעשועים > מרוצי כרכרות וסוסים

הייעוד המרכזי של הקירקוס מקסימוס היה כזירה למרוץ כרכרות – המופע הפופולרי ביותר ברומא. הכרכרות סודרו בשורה בתחילת המירוץ. המירוץ לרוב כלל שבע הקפות עד לסיום, כשכל הקפה נספרה בעזרת פסלי ביצים ענקיות או דולפינים, שהוזזו מעט לאחר כל הקפה כסימון לקהל. רוכבי הכרכרות לרוב החלו את דרכם כעבדים, אך המנצחים לפעמים זכו בסכום כסף רב שאיפשר להם לקנות את חירותם. ארבע קבוצות מרכזיות התחרו וסומנו בצבעים אדום לבן כחול וירוק. כפי שכיום אוהדים מזדהים עם קבוצה מסוימת, גם ברומא אוהדים השתייכו למועדונים השונים ובתקופות שונות מועדני אוהדים אלו אף זכו לכוח פוליטי. רוכבי הכרכרות זכו לפופולריות רבה, יש האומרים אפילו יותר מהפופולריות להם זוכים ספורטאים בני זמננו. במקרים מסוים סגדו למנצחים כמו שסגדו לאלים ולקיסרים. לדוגמה, אחד הרוכבים המפורסמים במהלך המאה השנייה לספירה היה גאיוס אפוליוס דיאוקלס (אנ'), אשר החל את הקריירה שלו בגיל 18 ורכב עבור "הלבנים". לאחר 3 שנים עבר ל"ירוקים" ולאחר מכן רכב במשך 15 שנים עבור ה"אדומים". הוא זכה ב-1462 מתוך 4257 המרוצים בהם השתתף, והרוויח כסף רב ותהילה רבה.
הרוכבים עטו מיגון קל בלבד ורבים מהם נהרגו במהלך המרוצים, מאחר שבעת נפילה הם יכלו להיגרר ולהירמס על ידי מרכבה נוספת. בנוסף, הותר להשתמש באלימות על מנת לפגוע ביריבים במהלך המירוץ, כך שהמירוץ היווה למעשה זירת קרב. לפעמים נעשו ניסיונות לפגוע ברוכבים השונים טרם המירוץ בעזרת הרעלה או פציעה, על מנת לסייע לקבוצה מסוימת. בשונה מכרכרות מלחמה, להן הוספו מיגון מברזל, כרכרות המירוץ היו קלות ככל הניתן והונעו לרוב על ידי 4 סוסים. רוב האירועים החלו בתהלוכות בהן ראשית הוכר תודה למממן האירועים, לאחר מכן צעדו המתחרים במירוץ, מוזיקאים ורקדנים, ולבסוף צעדו כהני דת, שנשאו פסלים של האלים שלכבודם נערכו המרוצים.
השימוש בקירקוס > השימוש בקירקוס כזירת מרוצים ושעשועים > קרבות ומופעים

אף על פי שייעודו העיקרי של הקירקוס היה מרוץ כרכרות, נערכו בו גם מופעים נוספים. על פי ההיסטוריון היווני דיוניסיוס מהליקרנסוס, שכתב ביוונית על קדמוניות רומא, נוסדו בקירקוס מקסימוס המשחקים הרומיים (Ludi Romani) החל בשנת 499 לפנה"ס לכבוד האל יופיטר, על ידי הדיקטטור פוסטומיוס (Postumius). אלו הם המשחקים העתיקים ביותר ברומא והם נערכו כל ספטמבר במשך 15 ימים וכללו מרוצי מרכבות ותהלוכות צבאיות. בדומה לנעשה בקוליסאום, אחד השעשועים האהובים על תושבי רומא היה צפייה בצייד טבח של חיות פרא. לדוגמה, ב-169 לפנה"ס, ניצודו 63 נמרים, 40 דובים ומספר פילים. עד סוף כהונתו של נרו, הקירקוס שימש כמקום המפורסם ביותר למופעי צייד.
השימוש בקירקוס > הקירקוס מקסימוס בימנו

בשונה ממבנים עתיקים אחרים ברומא, הזירה של הקירקוס מקסימוס לא נהרסה באופן שיטתי על ידי התושבים המקומיים או שודדים, אלא נקברה באופן הדרגתי על ידי אדמת סחף. עם זאת, היציעים והמבנים של הקירקוס שימשו כחומרי גלם לבניה על ידי המקומיים במרוצת השנים. האתר כיום נמצא קבור כשישה מטרים מתחת לגובהו המקורי ולא מתבצעות עבודות רחבות היקף לחשיפתו, בעיקר כיוון שהדבר כרוך בהקצאת משאבים רבים.
כיום משמש הקירקוס מקסימוס כפארק ציבורי, בו מתקיימים בקיץ קונצרטים ולעיתים מתרחשות בו התכנסויות ספונטיות. להקות רוק מפורסמות, כמו ג'נסיס והרולינג סטונז, ערכו בו הופעות, ולאחר ניצחון איטליה במונדיאל 2006 המונים הגיעו לקירקוס לחגוג.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת המלכים

על פי המסורת, אחד מהמיתוסים המכוננים של האימפריה הרומית התרחש בעמק עליו עתיד להיבנות הקירקוס: אונס האישה הסבינית. הקירקוס מקסימוס נבנה לראשונה בתקופת המלכים האטרוסקים (כ-600 לפנה"ס) על ידי לוקיוס טרקוויניוס פריסקוס ונכדו לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס. על פי ספרו של ליבי, "ההיסטוריה של רומא", היציעים הקדומים נבנו מעץ וכללו מחסה מהשמש ומהגשם, אשר נרקבו והוחלפו תכופות, והשטח כולו היה מוקף באדמות חקלאיות. כתוצאה מקרבתו של העמק בו שוכן הקירקוס לנהר הטיבר, המלכים האטרוסקים חפרו תעלות ייבוש שנועדו למנוע מהעמק מלהיות מוצף ובכך למעשה אפשרו את הקמת הקירקוס בעמק. מקובל לראות בדיקטטור פוסטומיוס כראשון שמיסד את המשחקים השנתיים ב-499 לפנה"ס.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הרפובליקה

למרות הניסיונות להטות את זרימת הטיבר, מתוארים מספר מקרים בין המאה ה-5 לפנה"ס למאה ה-2 לפנה"ס, בהם הנהר הציף את העמק בו שכן הקירקוס מקסימוס. בתקופה זו הקירקוס לא היה זירה סגורה מוקפת ביציעים, אלא שטח פתוח, שבזמן שלא התרחשו בו מרוצי כרכרות, נראה יותר כמו בזאר גדול, בו התקיימו מופעי רחוב ונפתחו דוכני מכר. לאחר הניצחונות במלחמות הפוניות הראשונה והשנייה, נראה כי נעשו מאמצים רבים לפיתוח המבנה וכן גדל היקף התחרויות בו. בנוסף, נבנו לראשונה מושבים מאבן עבור הסנטורים בסמוך לעיקול בזירה, הנחשב לנקודת תצפית טובה על המירוץ.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > הקירקוס בתקופתם של יוליוס קיסר ואוגוסטוס

בתקופתו של יוליוס קיסר נבנו שתי שורות מושבים ארוכות משני צדי הקירקוס, שככל הנראה הושלמו בתקופתו של אוגוסטוס. ב-31 לפנה"ס, שרפה גדולה כילתה את רוב הקירקוס וסביר להניח שאוגוסטוס שיקם את המבנה על בסיס קווי המתאר שיצר יוליוס קיסר. לפיכך, ניתן לומר שקווי המתאר לקירקוס מקסימוס, כפי שאנו מכירים אותו כיום, הונחו בתקופתו של יוליוס קיסר. ישנן עדויות רבות מתקופה זו לגבי סידורי הישיבה בקירקוס. בשני שירים של המשורר אובידיוס מסופר על ביקורו בקירקוס ועל התרשמותו ממנו. נראה שגברים ונשים הורשו לשבת זה לצד זה, ולכן, לעומת תיאטראות אחרים בהם נאסר על גברים ונשים לשבת יחדיו, ייתכן והקירקוס היווה פלטפורמה להיכרויות בין המינים. ייתכן ואובידיוס צווה על ידי אוגסטוס לכתוב את השירים לאחר שהוכנסו לתוקף הנחיות חדשות לגבי סידורי הישיבה. השורות הראשונות נשמרו לסנטורים ומעליהם נשמרו 14 שורות עבור מעמד הפרשים המיוחסים (Equites). לרוב רק לובשי טוגה הורשו להיכנס לקירקוס, אך במקרים מסוים נעשו חריגות.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > הקירקוס מאוגוסטוס עד טראיאנוס

בשנת 12 לספירה הקירקוס הוצף שוב ובשנת 36 לספירה חלקים ממנו נשרפו. עבודות השיקום בוצעו על ידי קלאודיוס וככל הנראה הוא שם קץ לשיטפונות הקירקוס, מכיוון שלאחר שיפוץ זה לא מתועדים עוד שיטפונות. בשנת 64 לספירה השרפה הגדולה ביותר בהיסטוריה של רומא פקדה אותה במשך תשעה ימים וכילתה חלקים נרחבים מהעיר, בין היתר, חלק גדול מהקירקוס מקסימוס ומהמקדשים הסמוכים. קשה לדעת כמה מעבודות השיקום בוצעו על ידי נירון קיסר, אך ככל הנראה, מאחר שהוא אהב מרוצים, ייתכן והוא זה ששיפץ את הקירקוס באופן משמעותי. קרוב לוודאי שאספסיאנוס וטיטוס המשיכו את מלאכת השיפוצים והיא הסתיימה סופית בתקופתם.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > הקירקוס בתקופת טראיאנוס

מקורות רבים מצביעים על כך שטראיאנוס שיפץ באופן משמעותי את הקירקוס לאחר ששרפה נוספת כילתה חלקים ממנו. השיפוצים הסתיימו בשנת 103 לספירה ולאחריהם הגיע הקירקוס לשיא תפארתו ויופיו. נראה כי המוטיבציה המרכזית של טראיאנוס בשיפוץ הקירקוס הייתה זכייה באהדת הציבור. דגם של הקירקוס הוטבע במטבעות ברונזה, להן הייתה תפוצה רחבה יותר ממטבעות יקרים יותר, וכך הבשורה על שיפוץ הקירקוס התפשטתה וטראיאנוס חיזק את שלטונו.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > הקירקוס במאה השנייה

אין עדויות רבות על הנעשה בקירקוס בתקופה זו. תחת קיסרותו של אנטונינוס פיוס עמוד נפל ויציע שלם נפל איתו, וכתוצאה מהתאונה 1112 אנשים נספו. ככל הנראה האתר תוקן קצת לאחר התאונה. באחד מהמטבעות שהוטבעו על ידי גתה (אנ') וקרקלה, נראה הקירקוס עם חיות וספינה, כך שנראה שהחיות יוצאות מהספינה. בעבר היו היסטוריונים שטענו שחלק מהזירה הוצפה להמחשת שייט של ספינה אך כיום מקובל להניח שהספינה ניצבה רק כדגם בצמוד לזירה.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > עבודתו של הקיסר קרקלה בקירקוס

הקיסר קרקלה ביצע מספר שדרוגים בקירקוס מקסימוס, כשהמשמעותי בהם היה הרחבתם של הקרסרס (Carceres), השערים מהם בוצע הזינוק, אשר נמצאים מול חצי העיגול הרחוק מהשער. עם זאת, המאפיינים המרכזיים של הקירקוס, כפי ששופץ על ידי טראיאנוס, עדיין נראים במטבעות מהתקופה.
ההיסטוריה הקדומה של הקירקוס > הקירקוס בתקופת הקיסרות > הקירקוס בתקופת אחרוני הקיסרים עד העת העתיקה

בתקופת הקיסרים המאוחרים לא בוצעו שינויים משמעותיים בארכיטקטורה או בשימוש של הקירקוס. אסון גדול פקד את הקירקוס תחת קיסרותו של דיוקליטיאנוס, בו קרסו היציעים וכ-13,000 צופים נספו. לאחר מספר שנים הנזק תוקן, ונבנו מספר מרחצאות בסמוך לקירקוס עבור הקיסר. בשנת 312 לספירה, הוסיף הקיסר קונסטנטינוס עיטורים נוספים לקירקוס, שעל פי מקור מסוים היו עמודים נוצצים מזהב. ב-357, קונסטנטינוס השני הוסיף אוביליסק נוסף וככל הנראה, מאחר שייחס חשיבות גדולה למשחקים בקירקוס, הוא ציווה על כל הסנטורים להיות נוכחים במשחקים. במאה החמישית לספירה חזרו לתקופה קצרה מופעי הצייד בקירקוס, אך מעמדו של הקירקוס מקסימוס ירד בהדרגה עם ירידת חשיבותה של העיר רומא עצמה. המירוץ האחרון נערך בקירקוס מקסימוס בשנת 549 לספירה.