stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד אקבאל
ביוגרפיה > לימודיו

אקבאל החל ללמוד את הקוראן בגיל 4. בשנת 1893 סיים את בחינות הכניסה לאוניברסיטה. בשנת 1895 קיבל תעודה על לימודיו במכללת מוריי בסיאלקוט. אחר כך המשיך ולמד פילוסופיה, ספרות אנגלית וערבית באוניברסיטת המכללה הממשלתית בלאהור. בשנת 1989 סיים תואר שני באוניברסיטת פנג'אב בלאהור. לאחר מכן החל לשמש במשרת הוראה ב-Oriental College בלאהור, ואחר כך בפרופסור זוטר לפילוסופיה במכללה הממשלתית בלאהור, שם לימד עד עזיבתו לאנגליה בשנת 1905.
אקבאל הושפע עמוקות מסיר תומאס ארנולד, אשר לימד אותו פילוסופיה בלאהור, ועזר לו להחליט על רצונו להמשיך ללימודים גבוהים באירופה. בשנת 1905 נסע לאנגליה, שם קיבל מלגה מטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג', שם קיבל תואר ראשון בשנת 1906. באותה שנה גם קיבל הסמכה לעריכת דין בלונדון. בשנת 1907, נסע אקבאל לגרמניה ללמוד לדוקטורט באוניברסיטת מינכן, אותו סיים בשנת 1908. תחת הנחייתו של פרידריך הומל, פרסם את עבודת הדוקטורט שלו, שכותרתה הייתה "התפתחות המטה-פיזיקה בפרס". במהלך תקופה זאת באירופה החל אקבאל לכתוב שירה בפרסית, והמשיך לכתוב בשפה זאת במהלך כל חייו.
עם חזרתו להודו הבריטית בשנת 1908, חזר ללמד במכללה הממשלתית בלאהור, שם שימש כפרופסור לספרות אנגלית ולפילוסופיה. הוא החל במקביל לשמש כעורך דין, אולם במהרה זנח את תחום המשפטים, כדי להקדיש את זמנו ללימודים וכתיבה. הוא הצטרף בתקופה זאת ל-Anjuman-e-Himayat-e-Islam, ארגון של אינטלקטואלים מוסלמים בלאהור, ובשנת 1919 נהיה למזכיר הארגון.
ביוגרפיה > חיים פרטיים

אקבאל היה נשוי שלוש פעמים. בשנת 1895 נישא, בנישואים מאורגנים, לכארים ביבי, בתו של רופא גוג'ראטי. לשנים נולדו בן ובת. נישואיו השניים היו לסארדר באגום, ולזוג נולד בן אחד. נישואיו השלישיים היו למוח'תאר באגום, בשנת 1914.
השפעה פוליטית

בנוסף לעבודתו כעורך דין, אקדמאי ומשורר, היה אקבאל פעיל בארגון הפוליטי הליגה המוסלמית, אשר דגל בהקמה של מדינה נפרדת למוסלמים בתת-היבשת ההודית והיה מקורב למנהיגיו מוחמד עלי ג'והר ומוחמד עלי ג'ינה. אקבאל התנגד להתערבות של הודו במלחמת העולם הראשונה. הוא היה ביקורתי כלפי הקונגרס הלאומי ההודי, שלדידו היה בעל דומיננטיות הינדית.
בשנת 1926 התמודד לבחירה בתור נציג של מחוז המוסלמי של לאהור עבור המועצה המחוקקת של פונג'אב, אולם הפסיד ליריבו.
אקבאל לא היה מרוצה מההתקוטטויות הפוליטיות בתוך הליגה המוסלמית, ולבסוף החל לתמוך במוחמד עלי ג'ינה, שבו ראה את המנהיג הראוי ביותר להנהיג את התנועה הפוליטית המוסלמית ולהגשים את מטרותיה. אקבאל בנה עם ג'ינה קשר אישי חזק, אשר התבסס על התכתבויות, והוא היה בין הגורמים ששכנעו את ג'ינה לחזור מהגלות שלו בלונדון, כדי להנהיג את התנועה.
הגות וספרות

הפילוסופיה והשירים של אקבאל הושפעו רבות מהמשורר וההוגה המוסלמי בן המאה ה-13, ג'לאל א-דין רומי, ואקבאל אף כינה אותו "המדריך שלי". אקבאל הציג את רומי בתפקיד המדריך הרוחני שלו ברבים משיריו.
מרבית שיריו של אקבאל נכתבו בשפה הפרסית ולא בשפת האורדו, המקומית לפקיסטן. מתוך 12,000 פסקאות משיריו, כ-7,000 הן בשפה הפרסית. בשנת 1915 פרסם את אוסף שיריו הראשון בפרסית, אסראר-י ח'ודי, שפירושו "סודות העצמי". השירים בספר עוסקים בנפש האדם מבחינה רוחנית ודתית.
בשנת 1924 פרסם לראשונה קובץ שירים בשפת אורדו, בספר שנקרא בַּנג-י דַרא ("קריאתו של פעמון התהלוכה"). השירים בקובץ נכתבו בשלוש תקופות שונות של חייו. השירים שכתב עד שנת 1905 עסקו בנושאים פטריוטיים ובתיאורי טבע. השירים שכתב בין השנים 1905 ל-1908, בעת שלמד באירופה, עסקו בחברה האירופאית, שלפי הבחנתו איבדה את הערכים הדתיים והרוחניים שלה, ולכן שיריו קראו למוסלמים לחזור ולאמץ את המורשת ההיסטורית והתרבותית שלהם. השירים שנכתבו במהלך השנים 1908–1923 עוסקים בימי הזוהר של האסלאם ומטיפים לאחווה ולאחדות.
בשנת 1932 ראה אור החיבור ג'אוִיד נאמה, ספר שירה הנחשב לפסגת יצירתו של אקבאל. החיבור מזכיר את הקומדיה האלוהית מאת דנטה; המדריך המוביל את הדובר במהלך היצירה הוא המשורר הפרסי רומי. השניים עוברים באזורים שונים של מערכת השמש, וכן באזורים לא-מוחשיים כגון גן עדן. במהלך המסע, נפגשים השניים עם דמויות שונות מן התרבות הפרסית (זורואסטר, טאהרה), מן האסלאם (מוחמד, חלאג') ומתרבויות נוספות (ניטשה, בארתרי הארי).
הנצחה

נמל התעופה הבינלאומי עלאמה אקבאל בלאהור נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  Schimmel, Annemarie (1962). Gabriel's wing: a study into the religious ideas of Sir Muhammad Iqbal. Brill Archive. pp. 34–45.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263121305171  PLWABN: 9810660161005606  BIBSYS: 90911117  BNE: XX1207093  BnF: cb11908261j (data)  CiNii: DA0489637X  GND: 11855574X  ICCU: PUVV144690  ISNI: 0000 0001 2145 2813  LCCN: n79110521  LNB: 000102207  MusicBrainz: fc7dc796-48a9-4a6a-a52a-d2bbb967bd12  NDL: 01224622  NKC: jx20080730003  NLA: 35236285  NTA: 070347867  SELIBR: 63575  SNAC: w6h784tb  SUDOC: 026931109  TDVİA: ikbal-muhammed  Trove: 876418  VcBA: 495/33665  VIAF: 100267743   WorldCat (עם VIAF): 100267743
מניע ראשוני

המניע הראשוני (בלטינית: primum movens) או המניע הבלתי מונע (Unmoved mover) או גורם ראשוני הוא מושג שנועד לתאר סיבה או "מניע" של כל התנועה ביקום, המניע שמזיז דברים אחרים, אבל לא נע בעצמו על ידי שום פעולה קודמת. המונח מוזכר לראשונה בספרו של אריסטו בספר 12 של ספרו מטאפיזיקה. מתאר את המניע הבלתי משתנה כיפה לחלוטין, בלתי ניתן לחלוקה ומתבונן רק בהתבוננות המושלמת: התבוננות עצמית. הוא משווה מושג זה גם לאינטלקט הפעיל.
מושג אריסטוטלי זה הפך לבעל השפעה רבה על פילוסופיה של ימי הביניים ועל תאולוגיה. תומאס אקווינס, למשל, הרחיב על המניע הבלי נע, בחיבוריו "Quinque viæ" (חמש הדרכים) (אנ').
הן תאיזם והן דאיזם דוגלים בקיומו של מניע ראשוני והוא נוגע גם לרעיון של תאולוגיה טבעית.
הערות שוליים

↑  Aristotle: Metaphysics, The Internet Encyclopedia of Philosophy
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מניסקסוס

| מניסקסוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מולטיטוברקולטה
משפחה:: Cimolomyidae
סוג:: מניסקסוס
מינים
 Meniscoessus collomensis  Meniscoessus conquistus   Meniscoessus ferox   Meniscoessus intermedius  Meniscoessus major  Meniscoessus robustus  Meniscoessus seminoensis
שם מדעי
 Meniscoessus ‏קופ, 1882

מניסקסוס (שם מדעי: Meniscoessus) הוא סוג נכחד של יונק קדום מהסדרה מולטיטוברקולטה אשר חי באמריקה הצפונית בסופו של הקרטיקון וכנראה נכחד עם הכחדת הקרטיקון, לצד אחרוני הדינוזאורים.
יונק זה תואר בשנת 1882 בידי הפלאונטולוג האמריקאי אדוארד קופ ושויך לסדרת המולטיטוברקולטה הקדומה. סוג זה נחשב לאורך השנים למוטל בספק ומיניו הועברו לסוגים אחרים כמו הכימולומיס (Cimolomys), מאותה משפחה. הוא נודע ממספר שרידים בקנדה וארצות הברית, חלק מהם מאובני שיניים ששויכו במקור למיני תרופודים ועוד כמה שרידים במצב טוב יותר. בסוג זה נכללים 7 מינים.
יצור זה היה שוכן עצים קטן בגודל של 500-3,300 גרם והיה כנראה אוכל צמחים או זרעים, על פי מבנה שיניו. הוא יצא לפעילות בלילה, אז הטורפים הגדולים ישנו.
המניסקסוס נכחד עם הכחדת הקרטיקון, אף שכמה חוקרים סוברים שנמצאו שרידים שלו מהפלאוקן.
ראו גם

כימולודון - יונק קרוב בן אותה משפחה
מטאלאץ ולייבו

מטאלאץ ולייבו (בסרבית: КК Металац Ваљево) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר ולייבו המתמודדת בליגת העל הסרבית.
הקבוצה הוקמה בשנת 1948. בעונת 1993/1994 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, ובסיום עונת 2007/2008 העפילה חזרה לליגה הבכירה.
במסגרת האירופאית, בעונת 2009/2010 השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית, בו הגיעה הקבוצה עד לשלב רבע הגמר, והפסידה לקבוצת פני אינדוסטריס המקדונית בסיכום שני מפגשים.
הקבוצה מארחת בהיכל קראלבו, המכיל 1,500 מקומות. במהלך שנת 2012 החלה עיריית ולייבו להקים היכל ספורט חדיש בקיבולת של 5,000 מקומות ישיבה.
מניסלס

מרכז מניסלס
מניסלס (בספרדית: Manizales) היא בירת מחוז קלדס, השוכן במרכז קולומביה. העיר סמוכה להר הגעש נוואדו דל רואיס.
העיר ממוקמת בחלק הצפוני של ציר מגדלי הקפה הקולומביאני ("Eje Cafetero") והיא המרכז העיקרי לייצור קפה קולומביאני. בנוסף על כך, מניסלס נחשבת למרכז אקדמי חשוב. מבחינה כלכלית, הענפים העיקריים שבעיר הם האקדמיה והשירותים.
מניסלס נוסדה ב-12 באוקטובר 1849 על ידי קבוצה של עשרים אנטיוקוואים.
ערים תאומות

אירלנד קורק, אירלנד
ארצות הברית מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
ארגנטינה רוסאריו, ארגנטינה
מקסיקו סן לואיס פוטוסי, מקסיקו
מורנו טוריצ'לי

מורנו טוריצ'לי (באיטלקית: Moreno Torricelli; נולד ב-23 בינואר 1970) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק כמגן ימני.
טוריצ'לי זכה להצלחה במדיה של יובנטוס, עמה זכה בין היתר בליגת האלופות, בגביע אופ"א, בשלוש אליפויות איטליה ובקופה איטליה. בהמשך הקריירה שיחק בין היתר בפיורנטינה, עמה זכה בגביע, ובאספניול הספרדית.
לזכותו של טוריצ'לי עשר הופעות במדי איטליה, את כולן צבר בתקופתו ביובנטוס. טוריצ'לי נכלל בסגל נבחרתו לטורנירי יורו 1996 ומונדיאל 1998.
קריירת משחק

פריצתו של טוריצ'לי הגיעה בגיל מאוחר יחסית. הוא החל את הקריירה באוגיונו מהליגות האזוריות, וקבוצתו המקצוענית הראשונה הייתה קראטזה מהליגה החמישית, אליה עבר בשנת 1990, כשהיה בן עשרים. טוריצ'לי שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, במהלכן עבד במפעל לריהוט במקביל לקריירת המשחק.
הקריירה של טוריצ'לי תפסה תפנית ביולי 1992. טוריצ'לי בן ה-22 שיחק במדיה של קראטזה במשחק ידידות מול יובנטוס, במסגרת ההכנה לעונת 1992/1993. יכולתו של טוריצ'לי במשחק צדה את עינו של מאמן יובנטוס, ג'ובאני טרפטוני, שזימן אותו למבחנים במועדון. טוריצ'לי הפגין יכולת גבוהה והוחתם במועדון הפאר על ידי טרפטוני.
כבר בעונת הבכורה שלו תפס טוריצ'לי מקום של קבע בהרכב יובנטוס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-13 בספטמבר 1992, בניצחונה של יובנטוס 4-1 על אטאלנטה. שלושה ימים אחר כך, כבש טוריצ'לי את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-1 של יובנטוס על אנורתוסיס פמגוסטה במסגרת גביע אופ"א. בסך הכול ערך טוריצ'לי שלושים הופעות ליגה (ללא שערים) בדרך למקום הרביעי בטבלה. יובנטוס המשיכה לזכייה בגביע אופ"א באותה העונה, לאחר שגברה בצמד משחקי הגמר על בורוסיה דורטמונד. טוריצ'לי לא שותף במשחק הראשון, אך פתח בגומלין ושיחק 67 דקות.
במהלך שנותיו של טוריצ'לי ביובנטוס, התבסס המועדון כאחד המובילים באירופה. בעונת 1994/1995 זכתה הקבוצה בדאבל המקומי, לאחר שהקדימה בעשר נקודות את סגניתה לאציו, וניצחה במפגש הכפול של גמר הקופה איטליה את פארמה 3-0 במצטבר. כמו כן העפילה לגמר גביע אופ"א באותה העונה, שוב מול פארמה, אך נוצחה 2-1 בסיכום שני המפגשים. טוריצ'לי שותף ל-26 הופעות ליגה באותה העונה, ופתח בהרכב בצמד משחקי גמר הגביע. עונה אחר כך זכתה יובנטוס בפעם השנייה בתולדותיה בליגת האלופות. טוריצ'לי כבש שער אחד בשלב הבתים של המפעל, בניצחון 4-0 על גלאזגו ריינג'רס. יובנטוס התקדמה עד למשחק הגמר, בו פגשה את אייאקס אמסטרדם. טוריצ'לי פתח בהרכב ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה, שהסתיימה בשוויון 1-1. יובנטוס זכתה בתואר לאחר שניצחה 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין. יובנטוס העפילה לגמר ליגת האלופות גם בשתי העונות הבאות, אך לא הצליחה לזכות בתואר. טוריצ'לי לא שותף בהפסד 3-1 לבורוסיה דורטמונד בגמר ליגת האלופות 1997, ושיחק לכל אורך ההפסד 1-0 לריאל מדריד בגמר ליגת האלופות 1998.
טוריצ'לי שיחק ביובנטוס במשך שש עונות, עד לסיום עונת 1997/1998. במהלך תקופה ערך 153 הופעות ליגה, בהן כבש שער אחד וזכה עם הקבוצה בעשרה תארים - אליפות אירופה, גביע אופ"א, שלוש אליפויות איטליה, קופה איטליה, הסופר קאפ האירופי, הגביע הביניבשתי ופעמיים בסופר קאפ האיטלקי.
לקראת עונת 1998/1999, עם הצטרפותו של טרפטוני לפיורנטינה, חתם טוריצ'לי בקבוצה ושב לשתף פעולה עם מאמנו לשעבר. בעונה זו היה לשחקן מפתח עם שני שערי ליגה ב-31 הופעות, שסייעו לקבוצתו לסיים במקום השלישי. בעונת 2000/2001 זכה טוריצ'לי עם פיורנטינה בגביע האיטלקי, תחת המאמן רוברטו מאנצ'יני, על אף שלא שותף בצמד משחקי הגמר מול פארמה. טוריצ'לי שיחק בפיורנטינה ארבע עונות, בהן כבש שני שערי ליגה ב-99 הופעות. בסיום עונת 2001/2002 סבלה פיורנטינה ממשבר כלכלי שהוביל לפשיטת רגל ושחרור שחקנים, בהם טוריצ'לי.
לאחר חצי עונה ללא קבוצה, הצטרף טוריצ'לי בינואר 2003 לאספניול מליגת העל הספרדית ולמאמנה החדש חבייר קלמנטה. בעונה וחצי במועדון רשם טוריצ'לי 33 הופעות ליגה, וסייע לקבוצתו לשרוד במאבקי התחתית.
לקראת עונת 2004/2005 עבר לארצו מהסרייה ב', ובתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

טוריצ'לי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה תחת המאמן אריגו סאקי ב-24 בינואר 1996, יום לאחר יום הולדתו ה-26. באותו שמחק, גברה איטליה במשחק ידידות על ויילס בתוצאה 3-0.
חודשים ספורים אחר כך, זומן טוריצ'לי על ידי סאקי לסגל איטליה לקראת יורו 1996 באנגליה. איטליה רשמה אכזבה בטורניר והודחה כבר בתום שלב הבתים. טוריצ'לי ערך הופעה אחת בטורניר, כשעלה כמחליף לרבע שעה בשוויון 0-0 מול גרמניה, במשחק האחרון של שלב הבתים.
סאקי פוטר מאימון איטליה לאחר הפסד 2-1 לבוסניה והרצגובינה במשחק ידידות בנובמבר 1996, בו שותף טוריצ'לי. מאז, הוא לא שותף על ידי מחליפו של סאקי, צ'זרה מלדיני, במשך למעלה משנה. על אף שזומן לסגל איטליה למונדיאל 1998, הוא לא שותף כלל במהלכו. מלדיני סיים את דרכו בתום הטורניר, ובכל תקופתו כמאמן הנבחרת שיחק טוריצ'לי רק פעם אחת.
מחליפו של מלדיני, דינו זוף, העניק לטוריצ'לי ארבע הופעות נוספות במדי איטליה, מהן הופעה אחת רשמית בניצחון 2-0 על שווייץ במוקדמות יורו 2000. הופעתו האחרונה של טוריצ'לי במדי איטליה הייתה במשחק ידידות ב-10 בפברואר 1999, בשוויון 0-0 מול נורווגיה. בסך הכול ערך טוריצ'לי עשר הופעות במדי איטליה.
קריירת אימון

בפברואר 2009, לאחר תקופה קצרה בצוות המקצועי של פיורנטינה, התמנה לתפקידו הראשון כמאמן, בקבוצת פיסטוייזה מהליגה השלישית. טוריצ'לי התמנה לתפקיד כשהקבוצה במקום האחרון והצליח להעלות אותה עד למקום ה-16, שהוביל לפלייאוף הישרדות. בפלייאוף הפסידה פיסטוייזה של טוריצ'לי לפוליניו, מה שהוביל אותה לירידת ליגה ולסיום דרכו של המאמן.
עם סיום דרכו בפיסטוייזה, ולקראת עונת 2009/2010 בליגה השלישית, התמנה טוריצ'לי לתפקיד מאמן פיגלין. הוא אימן את הקבוצה במשך עונה אחת והוביל אותה למקום השביעי, אך בסיום העונה הורדה הקבוצה לליגות החובבניות בעקבות קשיים כלכליים, וטוריצ'לי סיים את דרכו בקבוצה.
תארים

ליגת האלופות: 1995/1996
גביע אופ"א: 1992/1993
אליפות איטליה (3): 1994/1995, 1996/1997, 1997/1998
הגביע האיטלקי: 1994/1995
הסופר קאפ האירופי: 1996
הגביע הביניבשתי: 1996
הסופר קאפ האיטלקי (2): 1995, 1997
הגביע האיטלקי: 2000/2001
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993/1994 | קראטזה | איטליההליגה האיטלקית החמישית | 27 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 27 | 2 |
| 1994/1995 | קראטזה | איטליההליגה האיטלקית החמישית | 30 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 1 |
| 1993/1994 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 30 | 0 | 8 | 0 | 10 | 1 | 0 | 0 | 48 | 1 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 32 | 0 | 1 | 0 | 8 | 0 | 0 | 0 | 41 | 0 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 26 | 0 | 6 | 0 | 9 | 0 | 0 | 0 | 41 | 0 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 28 | 1 | 2 | 0 | 8 | 1 | 1 | 0 | 39 | 2 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 17 | 0 | 3 | 0 | 5 | 0 | 3 | 0 | 28 | 0 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 20 | 0 | 6 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 33 | 0 |
| 2001/2002 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 31 | 2 | 9 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 42 | 3 |
| 2002/2003 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 15 | 0 | 2 | 0 | 6 | 0 | 0 | 0 | 23 | 0 |
| 2003/2004 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 24 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 29 | 0 |
| 2003/2004 | פיורנטינה | איטליהסרייה א' | 29 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 32 | 0 |
| 2004/2005 | אספניול | ספרדלה ליגה | 18 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 0 |
| 2005/2006 | אספניול | ספרדלה ליגה | 15 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 1 |
| 2007/2008 | ארצו | איטליהסרייה ב' | 25 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 367 | 8 | 43 | 1 | 58 | 2 | 4 | 0 | 472 | 11 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 5 | 0 |
1997: 0
| 1998 | 4 | 0 |
| 1999 | 1 | 0 |
| סה"כ | 10 | 0 |
מג'יק (מודיעין)

בתקופת מלחמת העולם השנייה, מג'יק (באנגלית: Magic) היה כינוי שניתן על ידי האמריקאים למודיעין שהופק מפענוח תשדורות שהוצפנו על ידי מכונת PURPLE, שהייתה בשימוש משרד החוץ היפני.
מידע שעבר בתעבורת ה-PURPLE

יפן השתמשה במכונת PURPLE כבר ב-1939. אולם, מנתחי צופן אמריקאים ובריטים פענחו חלק מההודעות הרבה לפני המתקפה על פרל הארבור. מפענחי צופן אמריקאים, פענחו ותרגמו הודעה בת 14 חלקים, שהכריזה על ניתוק היחסים עם ארצות הברית, בשעה 1 אחר הצהריים לפי שעון וושינגטון, ב-7 בדצמבר 1941, עוד טרם השגרירות היפנית הספיקה לעשות זאת. קשיים שהתעוררו בשגרירות היו הסיבה העיקרית לכך שההודעה הגיעה באיחור.
ארצות הברית לא מצאה כל רמז בחומר המודיעיני אודות ההתקפה הממשמשת ובאה בפרל הארבור. הסיבה לכך הייתה זהירות היפנים שלא לדון בהתקפה המתוכננת על גבי ערוצי התקשורת של משרד החוץ. למעשה, למשרד החוץ היפני לא היה כלל מידע מפורט אודות ההתקפה שבדרך. ה-PURPLE פשוט נתפס בעיני הצבא, הלאומני יותר, כלא מספיק אמין. גישה אמריקאית לתעבורת תקשורת דיפלומטית יפנית פרטית (אפילו לתעבורה הסודית ביותר) הייתה פחות שימושית משהייתה עשויה להיות משום שהמדיניות ביפן שלפני המלחמה הוכתבה בעיקר על ידי ארגוני צבא (למשל בסין ובמנצ'וריה) ולא על ידי משרד החוץ היפני. משרד החוץ עצמו מנע במתכוון מהשגרירויות ומהקונסוליות שלו, מידע שכן היה ברשותו. לכן היכולת לקרוא שדרים של PURPLE העלתה חרס בכל הנוגע לכוונות הצבאיות של יפן.
הטיפול במג'יק לפני ההתקפה על פרל הארבור

המידע הדיפלומטי שעלה מהחומר המודיעיני היה בעל ערך מוגבל עבור ארצות הברית בשל דפוס ההפצה שרווח בממשל האמריקאי. חומר המודיעין הופץ באופן שמקבלי החלטות רבים שבדיעבד היו צריכים לקבל נגישות אליו לא הורשו לעיין בו. אנשים שהחומר כן הגיע אליהם (לפחות כך היה לפני ההתקפה על פרל הארבור) ראו כל הודעה רק ברפרוף שכן שליח עמד הכן לקחת את ההודעה חזרה. כל הודעה נקראה בנפרד מהודעות אחרות ולא הותרו שכפולים או סיכומים בכתב של החומר. לפני ההתקפה על פרל הארבור, הייתה לבעלי הנגישות לחומר גישה רק לאותם פיענוחים שהוגדרו כבעלי חשיבות על ידי קציני הצבא או הצי. ברם, היכולת לעיין בהודעות ה PURPLE העניקה לבעלות הברית יתרון מכריע במלחמה. מקרה מפורסם הממחיש זאת קשור בשגריר היפני בגרמניה. השגריר נהג לשלוח דיווחים שוטפים ומפורטים, שהוצפנו באמצעות מכונת ה PURPLE, לטוקיו. הדיווחים כללו מידע בנוגע לשיחות אישיות שהשגריר קיים עם היטלר וכן בנוגע לביצורי הגרמנים בחופים אליהם היו עתידים לפלוש בעלות הברית ביום הפלישה D-Day.
היסטוריה

שבירת צופן ה-PURPLE עוררה מספר קשיים ולבטים אצל האמריקאים: מי יקבל את הפענוחים, אילו פענוחים, באיזו תדירות, תחת אילו נסיבות ולבסוף נשאלה השאלה המהותית, מי יבצע את השילוח של החומר? צבא ארצות הברית וכן הצי האמריקני התעקשו שהם לבדם יטפלו בשילוח כל התעבורה המוצפנת, בעיקר לקובעי המדיניות הבכירים במדינה. לבסוף, לאחר סחבת רבה, הושגה פשרה: הצבא והצי יחלקו את האחריות על הפענוחים באופן שווה ולסירוגין. אם ביום נתון הפענוחים יהיו באחריות הצבא אזי ביום הבא הם יהיו באחריות הצי.
רשימת התפוצה כללה לבסוף חלק ממנהלי המודיעין הצבאי בוושינגטון ובמקומות נוספים. בנוסף, נכללו ברשימה חלק ממובילי המדיניות האזרחית בוושינגטון.
שגרת ההפצה כללה את הצעדים הבאים:
קצין המשמרת (צבא או צי, תלוי ביום), היה מחליט אילו פענוחים היו משמעותיים או מעניינים לצורך הפצה.
השדרים היו נאספים, מוכמנים במזוודה ומועברים לקצין זוטר (שלא תמיד היה רשאי לראות את החומר). הקצין היה עושה סבבי שילוח של החומר למשרדים הראויים.
עותקים של הפענוחים לא היו נותרים אצל איש ברשימת ההפצה. המקבל היה קורא את הפענוח, בנוכחות הקצין המפיץ ונדרש להחזירו מיד כשסיים.
תהליך הפענוח

היו מספר צעדים שהיה הכרחי לנקוט לפני שהודעה מפוענחת הייתה מוכנה להפצה:
ראשית היה צורך ליירט את ההודעה. משרד החוץ היפני השתמש בשידורים אלחוטיים וכן בכבלים על מנת לתקשר עם יחידות רחוקות. שידורים אלחוטיים יורטו (אם הדבר התאפשר) באמצעות תחנות האזנה שמוקמו בהוואי, בגואם, באי ביינברידג' שבמדינת וושינגטון ובתחנות אחרות. השדר הגולמי הועבר לוושינגטון. לבסוף, עם התקדמות המלחמה, מוקמו תחנות פיענוח גם בפיליפינים. שדר שהועבר בכבלים נאסף במשרדי חברות כבלים באמצעות קצין צבא ששכפל את החומר ושלח אותו לוושינגטון. תעבורת כבלים בהוואי לא יורטה בשל בעיות משפטיות עד אשר חברת RCA הסכימה לאפשר זאת בשבוע הראשון של דצמבר 1941. בחלוף הזמן, נשלחו הודעות מיורטות למודיעין אפילו משדה הקרב.
בשלב השני היה צורך לפענח את ההודעה הגולמית. הדבר נעשה על ידי הצבא או הצי (תלוי ביום). בדרך כלל ההודעות פוענחו בהצלחה.
בשלב השלישי ההודעה תורגמה.
בשלב הרביעי נותחה ההודעה על מנת להפיק ממנה ערך מודיעיני. אם ידיעה הצביעה על מאבק כוח במשרד החוץ או בממשלה היפנית, משמעות המידע הייתה שונה בתכלית מידיעה שהכילה מידע אינפורמטיבי פשוט או הוראות לשגרירות. לעיתים ידיעה אחת הייתה חלק מסדרה של מספר הודעות שרק על ידי הבנת משמעותן האחודה ניתן היה להפיק ערך מודיעיני כלשהו. כך למשל, הודעה מספר 14 לשגרירות המורה לה לשגר פקודה לספינות סוחר יפניות העוגנות במי המדינה המארחת, לשוב למים הטריטוריאליים של יפן, הייתה חשובה יותר מהודעה בודדת דומה שכוונה לאונייה בודדת או לנמל יחיד. רק לאחר הערכת שדר מתורגם ניתן היה להבין את ערכיות הידיעה ולהחליט האם להפיצה.
בתקופה שלפני ההתקפה על פרל הארבור, הטיפול בחומר המודיעיני וכן תהליך ההפצה היו מסורבלים ולא יעילים. ברם, החוויה יוצאת הדופן שהייתה גלומה בקריאת תשדורות סודיות של ממשלה זרה, לפעמים אפילו לפני שההודעה נקראה על ידי מקבלה, הייתה כה מעוררת התפעלות עד כי מישהו בממשל (ייתכן שהנשיא רוזוולט) כינה חוויה זו בשם Magic (באנגלית: "קסם"). כך דבק בחומר המודיעיני של ה-PURPLE שם זה.
מודיעין MAGIC ו"צו נשיאותי מספר 9066"

היבט מסוים של MAGIC נותר שנוי במחלוקת עד עצם היום הזה. מידת ההשפעה, אם בכלל, שהייתה ליירוטים על הפרסום של צו נשיאותי מספר 9066 בארצות הברית. צו זה הוביל לכליאת היפנים שחיו בחוף המערבי של ארצות הברית. האישים שהגנו על צעדים אלו, ביניהם הסופרת מישל מלקין, הצביעו על היירוטים של MAGIC כצידוק למאסרים. ההגיון היה שמספר ירוטים הכילו תכנים לגבי רשת ריגול שהקימו קונסוליות יפניות בקרב האוכלוסייה של האמריקנים ממוצא יפני. הדבר הוביל למסקנה שכל קהילת האמריקנים היפנים מהווה סיכון לביטחונה של ארצות הברית.
אלו השוללים את הזיקה בין Magic לצו מעלים את הטענות הבאות:
הקצין שפיקד על הכליאה לא היה כלל ברשימת מכותבי חומר Magic.
הממונה עליו, שר המלחמה הנרי סטימסון, היה ברשימת התפוצה של החומר אך למרות זאת ביקש מפקודו צידוק למאסרים (אם אכן סיפקו הירוטים של Magic צידוק אזי עולה השאלה, מדוע יש לבקש צידוק נוסף?)
הנושא צבר תאוצה בעת פרסומו של הספר של מלקין, "בהגנת הכליאה". בספר מהווים ירוטי Magic כלי להגנה על טענותיה.
פרסום השדרים

כמה מהשדרים שיורטו ופוענחו פורסמו לציבור בשנת 1978 על ידי ממשלת ארצות הברית (The Magic Background of Pearl Harbor:, Government Printing Office, 8 volumes).
לדוגמה:
מאת : טוקיו (מאטסוקה) 
אל : וושינגטון (קושהי)
(1) הקימו גוף מודיעין בשגרירות אשר ישמור על קשר עם גופי מודיעין פרטיים וחצי רשמיים ( ראו הודעה #591 לוושינגטון וכן הודעה #742 מניו יורק לטוקיו מסדרת ההודעות של שנה שעברה).
בנוגע לכך, אנו עורכים דיונים עם הגורמים השונים המעורבים בנושא כרגע.
(2) מוקד החקירה שלנו יהיה לקבוע את העוצמה של ארצות הברית. לחקירה יהיו 3 היבטים: היבט פוליטי, היבט כלכלי וצבאי. יש להחליט על אופן פעולה.
(3) יש לבדוק מהם אותם אנשים וארגונים אשר מתנגדים בגלוי או בחשאי להשתתפות במלחמה.
(4) יש לבצע חקירות לגבי תנועות קומוניסטיות, תנועות אנטישמיות, תנועות השחורים וכן לגבי ארגוני עובדים.
(5)יש לנצל אזרחים אמריקניים בעלי מוצא זר (לא יפני), קומוניסטים, שחורים, חברי ארגון העובדים וכן אנטישמים על מנת לבצע את החקירה המתוארת לעיל על הצד הטוב ביותר. לאנשים הללו צריכה להיות גישה למוסדות ממשלתיים, (מעבדות?),ארגונים ממשלתיים שונים, מפעלים וכן מתקני תעבורה.
(6)שימוש בתושבי אמריקה היפניים. (יש לנהוג בזהירות מרבית בעת ביצוע שלב זה שכן טעות קטנה עלולה להביא לרדיפת היפנים בארצות הברית).
(7)במקרה של השתתפות אמריקנית במלחמה, יש להעביר את המודיעין שלנו למקסיקו ולהפוך מדינה זו למרכז העצבים של רשת המודיעין שלנו. לכן, כשלב הכנה לקראת התפתחות שכזו, יש להקים תשתית לצורך קו מודיעין ארצות הברית-מקסיקו. רשת זו שתכסה גם את ברזיל, ארגנטינה, צ'ילה ופרו.
(8) עלינו לשתף פעולה עם גורמי מודיעין גרמניים ואיטלקיים בארצות הברית. שלב זה אושר בשיחות שנערכו בטוקיו עם הגרמנים והאטלקים.
אנא השיגו את הפרטים מהמזכיר טרסאקי כאשר הוא יחל את תפקידו שם.
אנא שלחו עותקים לאותם משרדים אשר לא היו ברשימת התפוצה של מספר 43.
שדרים מיורטים מקונסוליות יפניות בארצות הברית אל טוקיו

בהמשך שנת 1941, חלק מההודעות בין טוקיו לבין השגרירויות והקונסוליות שלה יורטו. 
בתגובה להוראות שניתנו להסב את כובד המשקל ממאמצי תעמולה לריגול, דיווחו הקונסוליות היפניות את המידע שלהן באמצעות ערוצים דיפלומטיים או לעיתים אם הזמן דחק, באמצעות הודעות מקודדות. הדבר סיפק עבור הנשיא האמריקאי ויועציו הבכירים רמזים חיוניים לגבי מידת ההתקדמות של היפנים.
ירוטים שבוצעו במאי 1941 לשדרים שמקורם בקונסוליות בלוס אנג'לס ובסיאטל מראים שהיפנים דיווחו על הצלחות בהשגת מידע ושיתוף פעולה מיפנים אמריקנים ומגורמים נוספים.