stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יושי (נציבות עירונית)
אתרים בולטים

אגם פושיין – אגם המים המתוקים השלישי בעומקו ובנפחו בסין. המים באגם צלולים וחיים במימיו 24 מינים מקומיים של דגים, בהם: Nemipterus virgatus ו-Anabarilius grahami (בסינית קאנגלאנג)
אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג – הביוטה של יושי שוכנת בגבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן. האתר נחשף כאשר ב-1984 נתגלו מאובנים שתוארכו ל-530 למ"ש בשכבת פצלים בגבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן בנפת יושי. המאובנים באתר מכסים תקופת זמן קודמת למאובנים מהקמבריון שנתגלו בסוף המאה ה-19 בפצלי ברג'ס בקולומביה הבריטית בקנדה. המאובנים משני אתרים אלו יחד עם מאובנים מאתרים נוספים בשוודיה ובגרינלנד מדגימים היטב את התופעה המכונה הפיצוץ הקמבריוני, המתארת שינוי דרמטי בקצב היווצרות המינים של אורגניזמים על פני כדור הארץ.
יחודו של האתר בכך שהוא מהווה את העדות המוקדמת לתופעה זו. באתר נתגלו מאובנים של כמעט כל המערכות המוכרות של בעלי חיים. בסך הכול נתגלו באתר בעלי חיים השייכים לכ-200 מינים, מתוכם 160 מינים חדשים, ב-170 סוגים, מתוכם 150 סוגים חדשים, השייכים ל-16 מערכות. מעבר לעושר במינים מתבטאת ייחודיות האתר בכך שהמאובנים השתמרו בו בצורה יוצאת דופן. השתמרו רקמות רכות ואף בעלי חיים שגופם עשוי כולו רקמות רכות (בניגוד למאובנים נפוצים שמשמרים איברים קשים בלבד, דוגמת עצמות, קונכיות, צבתות וכו'), מצב המכונה לאגרשטטה. עובדה זו מאפשרת הצגה שלמה ומלאה של התפתחות החיים בתחילת הקמבריון. משום כך נחשב האתר לאחת מהתגליות הפלאונטולוגיות החשובות ביותר במאה ה-20. מקבץ בעלי החיים שנתגלו מתקופה זו מכונים בשם הכללי "הפאונה של צ'נגג'יאנג" (Chengjiang Fauna) או גם "הביוטה של יושי" (Chengjiang Biota), והשכבה המכילה את המאובנים קיבלה את הכינוי "פצלי מָאוטְייֵנְשָׁאן" (Maotianshan Shales). ב-2012 הכריז ארגון אונסק"ו על האתר כאתר מורשת עולמית.
הערות שוליים

↑  China: Yúnnán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  "Yuxi Travel Guide".
↑  "USGS Mineral Set, 2002" (PDF).
↑  Chengjiang Fossil Site UNESCO World Heritage Centre
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538002305171  LCCN: nr90024843  VIAF: 135303326   WorldCat (עם VIAF): 135303326 
צילום ממרחק של המטה של קבוצת חונְגְטָה (חברת הסיגריות חונְגְטָה)
יחסי ארגנטינה – סנט קיטס ונוויס

| יחסי ארגנטינה – סנט קיטס ונוויס |
| --- | --- |
ארגנטינה: סנט קיטס ונוויס


ארגנטינה: סנט קיטס ונוויס
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 261
אוכלוסייה
45,735,233: 46,863
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 1,077
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 22,983
משטר
דמוקרטיה נשיאותית פדרלית: פדרציה

יחסי ארגנטינה–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ארגנטינה לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס. שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בדצמבר 1988. ביולי 2018 שיגר ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס ברכה לארגנטינה לרגל יום העצמאות ה-202. בברכה לנשיא ארגנטינה, מאוריסיו מאקרי, אמר ראש הממשלה האריס כי, "למרות המאבקים שניצבו בפניהם במהלך החתירה לעצמאותה של ארגנטינה, חוסנה והצלחתה של ארגנטינה מומחשים בעושר המשאבים, התשתיות והפיתוח שלה ברחבה. קשת התחומים, כמו התרבות העשירה שלה, מערכת הבריאות יוצאת הדופן, הקדמה הטכנולוגית ומערכת התקשורת האלקטרונית". עוד הצהיר ד"ר האריס כי הפדרציה של סנט קיטס ונוויס מעריכה את קשרי הידידות המסורתיים שלה עם הרפובליקה של ארגנטינה ו"מחווה כבוד לתרומות הנפלאות שממשלת ארגנטינה תרמה לפיתוח העם והחברה שלנו".
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטיינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס באמצעות שגרירותה בקינגסטון, ג'מייקה.
סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת בארגנטינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יותר טוב לסלוח

"יותר טוב לסלוח" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. את השיר הוציאה ב-10 בדצמבר 2007 לאור חברת התקליטים הליקון, כסינגל הראשון מתוך אלבומה השני של הזמרת, "רגע לפני ש...".
רקע וכתיבה

"יותר טוב לסלוח" נכתב והולחן על ידי אבינועם חי שמחי ועידו רצון בהתאמה. על הפקתו המוזיקלית היה יועד נבו אחראי. השיר עוסק בהתמודדות עם כאב רגשי לאחר סיום מערכת יחסים. הדוברת מבקשת מהנמענת לקחת נשימה ולהתכונן לעתיד, גם אם הפרידה כואבת. היא מדמה את האהבה לגלים בים שבאים והולכים. הדוברת ממליצה לשחרר את הכאב שמכלה את הנפש ומונע את האפשרות להיפתח לאהבה חדשה.
בחלק השני, השיר מתמקד בחשיבותה של הסליחה לאדם המבקש אותה ולאחרים, כחלק מההחלמה הרגשית. הלב מוגבל ביכולתו לסבול, ו"יותר טוב לסלוח" מדגיש כי הסליחה והוויתור על הכאב יחזירו את הכוח הפנימי והיכולת לשמוח.
רקע וכתיבה > עטיפה

במרכז התמונה מופיעה מימון כשהיא שוכבת על צידה, מביטה ישירות למצלמה. עיניה מודגשות באיפור שחור, שנותן להן מראה דרמטי. היא לובשת בגד שחור ושוכבת על משטח לבן. צבעי התמונה מעודנים עם שילוב של שחור, לבן וגוונים של אפור. על התמונה מופיע הכיתוב "שירי מימון" ומתחתיו שם השיר "יותר טוב לסלוח", יחד עם ציון אורכו, שתי דקות וחמישים שניות.
הצלחה מסחרית

ב-13 בדצמבר 2007 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ. שבוע לאחר מכן דורג במקום ה-11. ב-17 בינואר 2008 הגיע למקום הראשון, ושהה בו שבועיים רצופים. לבסוף, ב-6 במרץ יצא מהדירוג השבועי לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה.
"יותר טוב לסלוח" נחל הצלחה גדולה גם במצעד השבועי של רשת ג'. הוא הופיע בו לראשונה במקום ה-14. ב-24 בינואר 2008 עלה למקום השני – המיקום הגבוה ביותר שלו במצעד. ב-13 במרץ יצא מהדירוג לאחר 11 שבועות צעידה רצופה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ח-2008 הגיע השיר למקום ה-39.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי לשיר בוים על ידי ליאת דהאן וג'ונתן ליאונג, ופורסם לראשונה ב-3 בינואר 2012 בערוץ היוטיוב הרשמי מימון. נכון לספטמבר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על 1.1 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 39 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 בדצמבר 2007. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 בינואר 2008. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 13 במרץ 2008. פזמונט
↑   יותר טוב לסלוח, בביצוע שירי מימון, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 2:50), 3 בינואר 2012
יחסי ארגנטינה – ערב הסעודית

| יחסי ארגנטינה – ערב הסעודית |
| --- | --- |
ארגנטינה: ערב הסעודית


ארגנטינה: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 2,149,690
אוכלוסייה
45,735,233: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 31,295
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה אבסולוטית

יורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן אאל סעוד (מימין) נפגש עם נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי ורעייתו במהלך פסגת G20 בבואנוס איירס, 2018
יחסי ארגנטינה–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה הארגנטינאית וממלכת ערב הסעודית.
סקירה כללית

בנובמבר 2016 ביקרה סגנית נשיא ארגנטינה, גבריאלה מיצ'אטי בריאד, שם אמרה כי מדינתה תולה תקוות רבות ביחסים עם סעודיה כשהיא מתחילה להניע את הכלכלה שלה מחדש לאחר פתרון הבעיות הכלכליות שלה, שהחלו לאחר המשבר הפיננסי ב-2001.
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה בערב הסעודית שגרירות בריאד.
ערב הסעודית מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
יחסי ארגנטינה – קוסטה ריקה

| יחסי ארגנטינה – קוסטה ריקה |
| --- | --- |
ארגנטינה: קוסטה ריקה


ארגנטינה: קוסטה ריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,780,400: 51,100
אוכלוסייה
45,735,233: 5,135,708
תמ"ג (במיליוני דולרים)
640,591: 86,498
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,007: 16,842
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי ארגנטינה–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה וקוסטה ריקה.
היסטוריה

היחסים הרשמיים בין קוסטה ריקה וארגנטינה החלו בשנת 1862 עם חתימת הסכם בין השליטים של שתי המדינות, והם התגבשו בתחום המדיני בשנת 1880, דרך מינויו של חוסה אגוסטין דה אסקודרו כשגריר קוסטה ריקה בבואנוס איירס. הקונסול הראשון של הרפובליקה הארגנטינאית בקוסטה ריקה היה חוסה מריה קסטרו פרנאנדס, אשר הוכר כקונסול של המדינה ב-1883, ונציגו הדיפלומטי הראשון היה הציר המוסמך פדריקו קינטנה, אשר הגיש את כתב האמנתו ב-18 באוגוסט 1919. במהלך שלטונו של הנשיא רודריגס, היחסים בין קוסטה ריקה לרפובליקה של ארגנטינה התאפיינו ברוח לבבית ושיתוף פעולה.
נציגויות דיפלומטיות

קוסטה ריקה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
ארגנטינה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה.
יישובי הכנסייה המוראבית

| --- | --- |

הכנסייה המוראבית בכריסטיאנספלד
 האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 2015, לפי קריטריונים 3 ו-5
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית גרמניה גרמניה דנמרק דנמרק הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 הערות:  הורחב ב-2024
 קואורדינטות:  55°21′20″N 9°28′53″E﻿ / ﻿55.355555555556°N 9.4813888888889°E﻿ / 55.355555555556; 9.4813888888889
 
"יישובי הכנסייה המוראבית" הוא אתר מורשת עולמית הכולל ארבעה יישובים אשר הוקמו על-ידי הכנסייה המוראבית (אנ'), כנסייה פרוטסטנטית אוונגליסטית חופשית. הכנסייה המוראבית נוסדה על-ידי פליטים ממוראביה אשר נמלטו לסקסוניה במאה ה-18 מפני הקונטרה-רפורמציה הקתולית, וייסדו את היישוב הראשון בהרנהוט ב-1722. עם התפתחות הכנסייה, נוסדו יותר מ-30 יישובים דומים ברחבי העולם.
היישובים הכלולים בהכרזה הם:
הרנהוט בגרמניה - "יישוב האם" שנוסד ב-1722 בסקסוניה והתפתח במקביל להתפתחות התאולוגיה של הכנסייה המוראבית ורעיונותיה החברתיים. עיירה זו הגדירה את העקרונות של כל יתר היישובים.
בת'להם בפנסילבניה שבארצות הברית - נוסד ב-1741 והיה יישוב הקבע המוראבי הראשון באמריקה הצפונית.
גרייסהיל בצפון אירלנד שבממלכה המאוחדת - נוסד ב-1759 ומתאפיין בחלוקה סימטרית המבוססת על מין ומעמד.
כריסטיאנספלד בדנמרק - נוסד ב-1773 והוא ידוע במבנה העירוני השמור שלו ובאדריכלות האחידה של בתים מאבן צהובה עם גגות רעפים אדומים. זהו היישוב המוראבי היחיד בדנמרק.
אתר המורשת העולמית הוכרז תחילה ב-2015 וכלל רק את כריסטיאנספלד, וב-2024 הורחבה ההכרזה על-ידי הוספת שלושת היישובים האחרים.
כל אחד מהיישובים מתאפיין במאפיינים אדריכליים ייחודיים של סגנון המכונה "סגנון בארוק הרנהוט" ומבוסס על רעיונות של הכנסייה המוראבית, אך אגב התאמתם לתנאים המקומיים. ביישובים מבנים אופייניים דוגמת בתים משותפים, כנסיות ובתי מקהלה המיועדים לרווקים, נשים ואלמנות. היישובים בנויים בצורה מתוכננת עם רשת רחובות שתי וערב שבמרכזה רחוב אורך ורחוב רוחב ראשיים (הרנהוט וגרייסהיל) או רחוב ראשי אחד (בת'להם). בכל אחד מהיישובים ישנה קהילה פעילה שממשיכה את המסורות המהוות מורשת חיה של הכנסייה המוראבית.
יהודה בן יום טוב

רבי יהודה ב"ר יום טוב היה אחד מבעלי התוספות בצרפת, נינו של רש"י.
משפחתו

אביו הוא רבינו יום טוב מפלייזא שהיה בנו של ריב"ן - חתנו של רש"י. אחיו הוא רבי יוסף.
נשא לאשה את אלמנת ריב"ם אחיו של רשב"ם ורבנו תם, שלמעשה היה בן דוד של אביו רבי יום טוב.

בניו הם רבי יצחק ורבי אליעזר, בתו נישאה לר"י הזקן. נכדו הוא רבי יהודה שירליאון.

 בכתבי יד נמצא שרבי אליעזר בן הרב יהודה בן הרב ר' יום טוב נשא את מרת בילא בתו של רבי יוסף, אחיו של רבי יהודה.

בספר אור זרוע, מצוטטת תשובת רשב"ם, שם הוא נשא ונתן לפני זקני פריס, וביניהם רבי יהודה ב"ר טוב. מכך ניתן להסיק כי רבי יהודה התגורר בפריס.
אזכוריו

מובא בתוספות במספר רב של מקומות וכן בתוספות שאנץ ובאור זרוע
משפחת רש"י > מקרא

- גיס
הערות שוליים

↑  בעלי התוספות עמוד 122, ומבוא לשיטה מקובצת על מסכת עבודה זרה חלק א' על פי תשובת ר"י הזקן הנדפס שם חלק ג' סימן מו
↑  מובא בספר בעלי התוספות עמוד 122
↑  חלק א', סימן תעו
↑  ערכין יח, ב ד"ה ובשביעית; יבמות פד, א ד"ה יש; מנחות פח, א ד"ה רביעית; נדה יח, ב ועא, א
↑  שיטה מקובצת בבא קמא פב.
↑  חלק ב' סימן רנו
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יישובי השרשרות

| --- | --- |

בית במעגלים, היישוב הגדול בגוש
 מספר יישובים:  5
 מדינה:  ישראל ישראל
 חבל ארץ:  הנגב הצפוני
 העיר הגדולה:  מעגלים
 תאריך ייסוד:  1949
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בגוש:  3,515
 קואורדינטות:  31°23′48″N 34°35′55″E﻿ / ﻿31.396749°N 34.598608°E﻿ / 31.396749; 34.598608
יישובי השרשרות הוא שם כולל לקבוצת מושבים דתיים בנגב הצפוני מערבי, מדרום לנתיבות, במועצה האזורית שדות נגב. היישובים בגוש ההתיישבות הם - שרשרת, מעגלים, גבעולים, מלילות ושיבולים.
היסטוריה

שרשרת, שהינו המושב הוותיק בגוש ההתיישבות, נוסד בשנת 1949 על ידי הסוכנות היהודית, ונקרא כך כדי לציין את שרשרת המושבים הדתיים שתוכננה לקום באזור. ואכן, לאחר הקמת שרשרת הוקמו עוד מושבים, כך ששרשרת כונה שרשרת א', מושב שיבולים שהוקם אחריו כונה שרשרת ב, מושב מלילות כונה שרשרת ג' ומושב גבעולים שהוקם אחרון כונה שרשרת ד. כל גוש היישובים הזה כונה 'השרשראות'.
בשנת 1958 הוקם סביב בית הספר היסודי האזורי היישוב מעגלים שהפך ליישוב הגדול והמרכזי בגוש אשר מספק שירותים שונים, כגון מכולת ומרפאה, לשאר המושבים.
| מספר | שם | צורת היישוב | שנת הקמה | מספר תושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שרשרת | מושב | 1949 | 359 |
| 2 | שיבולים | מושב | 1952 | 308 |
| 3 | גבעולים | מושב | 1952 | 426 |
| 4 | מלילות | מושב | 1953 | 398 |
| 5 | מעגלים | יישוב קהילתי | 1958 | 2,024 |
יורש העצר של ערב הסעודית

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  מוחמד בן סלמאן אאל סעוד
 תאריך כניסה לתפקיד:  21 ביוני 2017
 דרכי מינוי:  על ידי המלך, עם אישור מועצת הנאמנות
 תחום שיפוט:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 כפוף:  מלך ערב הסעודית
 משך כהונה קצוב:  כרצון המלך או עד לירושתו
 ייסוד המשרה:  11 במאי 1933
 איוש ראשון:  סעוד בן עבד אל-עזיז אאל סעוד
 
יורש העצר של הממלכה הערבית הסעודית (בערבית: ولي عهد المملكة العربية السعودية) הוא התפקיד השני בחשיבותו בערב הסעודית, שני רק למלך, ויורשו המיועד. נכון ל-2023 יורש העצר מקבל את השלטון באישור מועצת הנאמנות לאחר שהוא מועמד על ידי המלך. מערכת זו הוצגה למדינה בתקופת שלטונו של המלך עבדאללה. בהיעדרו של המלך יורש העצר מנהל את ענייני המדינה עד שובו של המלך.
נסיכי הכתר של ערב הסעודית

| שם | תקופת חיים | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סעוד בן עבד אל-עזיז | 15 בינואר 1902 – 23 בפברואר 1969 (בגיל 67) | 11 במאי 1933 | 9 בנובמבר 1953 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד ו-ודחאא בנת מוחמד בן עריער |  |
| פייסל בן עבד אל-עזיז | 14 באפריל 1906 – 25 במרץ 1975 (בגיל 68) | 9 בנובמבר 1953 | 2 בנובמבר 1964 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד וטרפה בנת עבדאללה בן עבד א-לטיף אאל שייח' |  |
| מוחמד בן עבד אל-עזיז | 4 במרץ 1910 – 25 בנובמבר 1988 (בגיל 78) | 2 בנובמבר 1964 | 29 במרץ 1965 (התפטר) | בנם של אבן סעוד ואל ג'והרה בנת מסאעד בן ג'ילווי |  |
| ח'אלד בן עבד אל-עזיז | 13 בפברואר 1913 – 13 ביוני 1982 (בגיל 69) | 29 במרץ 1965 | 25 במרץ 1975 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד ואל ג'והרה בנת מסאעד בן ג'ילווי |  |
| פהד בן עבד אל-עזיז | 16 במרץ 1921 – 1 באוגוסט 2005 (בגיל 84) | 25 במרץ 1975 | 13 ביוני 1982 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| עבדאללה בן עבד אל-עזיז | 1 באוגוסט 1924 – 22 בינואר 2015 (בגיל 90) | 13 ביוני 1982 | 1 באוגוסט 2005 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד ופהדה בנת עאסי א-שורים |  |
| סולטאן בן עבד אל-עזיז | 1 באוגוסט 1931 – 22 באוקטובר 2011 (בגיל 80) | 1 באוגוסט 2005 | 22 באוקטובר 2011 (נפטר) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| נאיף בן עבד אל-עזיז | 23 באוגוסט 1934 – 16 ביוני 2012 (בגיל 77) | 22 באוקטובר 2011 | 16 ביוני 2012 (נפטר) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| סלמאן בן עבד אל-עזיז | 31 בדצמבר 1935 (בן 88) | 16 ביוני 2012 | 23 בינואר 2015 (הפך למלך) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| מוקרן בן עבד אל-עזיז | 15 בספטמבר 1945 (בן 79) | 23 בינואר 2015 | 29 באפריל 2015 (התפטר) | בנם של אבן סעוד וברכה אל ימנייה |  |
| מוחמד בן נאיף | 13 באוגוסט 1959 (בן 65) | 29 באפריל 2015 | 21 ביוני 2017 (הודח) | בנם של הנסיך נאיף בן עבד אל-עזיז אאל סעוד ואל ג'והרה בנת מסאעד בן ג'ילווי |  |
| מוחמד בן סלמאן | 31 באוגוסט 1985 (בן 39) | 21 ביוני 2017 | מכהן | בנם של סלמאן, מלך ערב הסעודית, ופהדה בנת פלאח אאל חת'לין |  |
סגן ראש הממשלה השני

תואר הכבוד "הסגן השני לראש הממשלה" נוצר ב-1967 על ידי פייסל, מלך ערב הסעודית.
במרץ 1965, בלחץ המלך פייסל ובית סעוד, פרש יורש העצר מוחמד, שהיה ידוע כבעל בעיות שתייה ומצבי רוח, מתפקידו כיורש העצר. כתוצאה מכך מינה המלך פייסל את ח'אלד לנסיך הכתר, אך הוא סירב להצעתו של המלך פייסל מספר פעמים עד מרץ 1965. בנוסף, בזמן כהונתו ביקש ח'אלד מפייסל כמה פעמים להסיר אותו מהתפקיד. אחת ההשערות לגבי בחירתו של ח'אלד כיורש הייתה חוסר נטייתו לפוליטיקה והתקווה כי מינויו ייצור קונצנזוס פנים-משפחתי. ב-1967 הביע נסיך הכתר ח'אלד את רצונו שלא לעמוד בראש מועצת השרים, בינגוד לבקשתו של המלך פייסל, מה שהוביל למינויו של הנסיך פהד לסגן השני של ראש הממשלה. הנסיכים סעד ונאצר, שהיו מבוגרים מפהד, לא מונו בשל היותם פחות מנוסים.
לאחר שהמלך פייסל נרצח ב-1975 מינה המלך ח'אלד מינה את הנסיך פהד לנסיך הכתר ואת הנסיך עבדאללה לסגן ראש הממשלה השני.
ככל שהמלך ח'אלד נהיה יותר ויותר חולה וזקן הפכה השאלה מי ירש את עבדאללה כסגן ראש הממשלה השני דחופה יותר. לבסוף מונה לתפקיד סולטאן בן עבד אל-עזיז אאל סעוד, ואחריו נאיף בן עבד אל-עזיז אאל סעוד. המשרה בוטלה בשנת 2011, כשנאיף מונה ליורש העצר ולא הוחלף בתפקיד הסגן השני של ראש הממשלה.
סגן ראש הממשלה השני > סגן ראש הממשלה השני של ערב הסעודית (1967–2011)

| שם | תקופת חיים | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פהד בן עבד אל-עזיז | 16 במרץ 1921 – 1 באוגוסט 2005 (בגיל 84) | 1967 | 25 במרץ 1975 (הפך ליורש העצר) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| עבדאללה בן עבד אל-עזיז | 1 באוגוסט 1924 – 22 בינואר 2015 (בגיל 90) | 25 במרץ 1975 | 13 ביוני 1982 (הפך ליורש העצר) | בנם של אבן סעוד ופהדה בנת עאסי א-שורים |  |
| סולטאן בן עבד אל-עזיז | 1 באוגוסט 1931 – 22 באוקטובר 2011 (בגיל 80) | 13 ביוני 1982 | 1 באוגוסט 2005 (הפך ליורש העצר) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
| נאיף בן עבד אל-עזיז | 23 באוגוסט 1934 – 16 ביוני 2012 (בגיל 77) | 1 באוגוסט 2005 | 22 באוקטובר 2011 (הפך ליורש העצר) | בנם של אבן סעוד וחסה בנת אחמד א-סודיירי |  |
סגן יורש העצר

תואר הכבוד "סגן יורש העצר" נוצר ב-2014 על ידי עבדאללה, מלך ערב הסעודית. מוקרן בן עבד אל-עזיז אאל סעוד היה הראשון שהחזיק בתפקיד זה. מאז 21 ביוני 2017, עם מינויו של מוחמד בן סלמאן לנסיך הכתר, נותר התפקיד פנוי. נכון ל-2023, אף אדם ששימש כסגן נסיך הכתר לא הפך למלך.
סגן יורש העצר > סגני יורש העצר של ערב הסעודית (2014–2017)

| שם | תקופת חיים | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקרן בן עבד אל-עזיז | 15 בספטמבר 1945 (בן 79) | 27 במרץ 2014 | 23 בינואר 2015 (הפך ליורש העצר) | בנם של אבן סעוד וברכה אל ימנייה |  |
| מוחמד בן נאיף | 13 באוגוסט 1959 (בן 65) | 23 בינואר 2015 | 29 באפריל 2015 (הפך ליורש העצר) | בנם של הנסיך נאיף בן עבד אל-עזיז אאל סעוד ואל ג'והרה בנת מסאעד בן ג'ילווי |  |
| מוחמד בן סלמאן | 31 באוגוסט 1985 (בן 39) | 29 באפריל 2015 | 21 ביוני 2017 (הפך ליורש העצר) | בנם של סלמאן, מלך ערב הסעודית, ופהדה בנת פלאח אאל חת'לין |  |
הנס המלכותי

הנס המלכותי של יורש העצר מורכב מדגל ערב הסעודית, דגל ירוק עם כיתוב בערבית וחרב בלבן, עם סמל ערב הסעודית בכסף בקנטון הימני התחתון.
הכתב על הדגל, הכתוב בכתב ת'ולות', הוא הצהרת האמונה האסלאמית שהאדה:
ראו גם

מלכי ערב הסעודית
בית סעוד
מוחמד בן סלמאן אאל סעוד
יחסי אורוגוואי – איחוד האמירויות הערביות

| יחסי אורוגוואי – איחוד האמירויות הערביות |
| --- | --- |
אורוגוואי: איחוד האמירויות הערביות


אורוגוואי: איחוד האמירויות הערביות
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 83,600
אוכלוסייה
3,386,108: 11,106,647
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 504,173
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 45,394
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אורוגוואי–איחוד האמירויות הערביות הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות ואורוגוואי.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 באפריל 1980. בפברואר 2022 הגיעה משלחת דיפלומטית מאורוגוואי לאיחוד האמירויות הערביות. כחלק מהמשלחת של אורוגוואי לדובאי, התקיים פורום עסקי בהשתתפות הנשיא לואיס לאקאז'ה פו והפגישה "איחוד האמירויות הערביות ואורוגוואי: שערים בין המזרח התיכון לאמריקה הלטינית", נערכה עם מצגות של שר הכלכלה והאוצר. ושר התעשייה, האנרגיה והכרייה.
יחסי סחר

בשנת 2020, איחוד האמירויות הערביות ייצאו בשווי 17.6 מיליון דולר לאורוגוואי. המוצרים העיקריים שיוצאו מאיחוד האמירויות הערביות לאורוגוואי היו נפט מזוקק (4.03 מיליון דולר), דשנים חנקניים (1.7 מיליון דולר), ומוצרי אתרעה (1.45 מיליון דולר). במהלך 24 השנים האחרונות גדל הייצוא של איחוד האמירויות הערביות לאורוגוואי בשיעור שנתי של 30.6%, מ-29.3 אלף דולר ב-1996 ל-17.6 מיליון דולר ב-2020.
באותה שנה, אורוגוואי ייצאה בשווי 13.4 מיליון דולר לאיחוד האמירויות הערביות. המוצרים העיקריים שיוצאו מאורוגוואי לאיחוד האמירויות הערביות היו בקר (5.28 מיליון דולר), חמאה (1.65 מיליון דולר), ובשר כבשים ועיזים (1.07 מיליון דולר). במהלך 25 השנים האחרונות גדל הייצוא של אורוגוואי לאיחוד האמירויות הערביות בשיעור שנתי של 9.67%, מ-1.47 מיליון דולר ב-1995 ל-13.4 מיליון דולר ב-2020.
נציגויות דיפלומטיות

אורוגוואי מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות באבו דאבי.
איחוד האמירויות הערביות מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
יחידה 516

מתקן יחידה 516 (ביפנית: 第五 一 六 部隊) היה מתקן אשר ייצר נשק כימי יפני ועסק בכללי בתחום הלוחמה הכימית, המתקן הופעל על ידי קמפייטאי, של העיר צ'יצ'יהאר (אנ'), אשר כיום שוכנת בצפון מזרח סין. במקור שם היחידה 516 היה אחת משמות קוד אשר שימשו את הצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה (Tsūshōgō) של היחידה, שם היחידה נקרא באופן רשמי מדור הנשק הכימי של צבא קוואנטונג. המתקן הוקם באוגוסט 1937 ונסגר עם כניעת האימפריה היפנית ותום מלחמת העולם השנייה.
במקום שירתו כ-516 חיילים אשר ביצעו בדיקות בגז עצבים, גז חרדל וחומצה.
נפגעי הנשק הכימי שהיה בשימוש היפנים במלחמת העולם השנייה היו מנשקים אשר יוצרו במקום, על פי ההערכות בסך הכל נרצחו בסין 700,000 (הערכה יפנית) אנשים, עם זאת קיימת ההערכה שונה והיא בכלל שנרצחו עד 2,000,000 (אומדן סיני) אנשים. עד 1995 סירבה ממשלת יפן להכיר בכך שהטילה נשק כימי בנהר הנן שבין חיילונגג'יאנג לחולונבייאר, והשאירה אחריה כמויות אדירות של פסולת כימית.
כאשר היפנים כבר ראו את הנולד וניסו להעלים ראיות, בדומה להעלמת מחנות השמדה שהרסה גרמניה הנאצית הרס הצבא את כל המתקנים אשר שוכנו במקום והשמיד את המתקן, קבר את הפגזים שיוצרו במקום או זרק אותם לנהר אשר שכן בסמוך למתקן.
היחידה והמתקן היו תחת פיקוחה של יחידה 731.
ועידת הנשק הכימי

אחד מהעקרונות באמנת הנשק הכימי הייתה שממשלת יפן תיקח אחראיות על הפשעי מלחמה שביצעה במקום, להשמיד את כל הנשק הכימי שייצרה המדינה. מלבד זאת במסגרת האמנה בונה הממשלה היפנית מתקן להשמדה נשק כימי בסין.
ראו גם

יחידה 1644
לוחמה ביולוגית
התקיפה בנשק ביולוגי על נינגבו
יחסי אורוגוואי–בליז

| יחסי אורוגוואי–בליז |
| --- | --- |
אורוגוואי: בליז


אורוגוואי: בליז
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 22,966
אוכלוסייה
3,386,108: 418,539
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 3,282
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 7,840
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי אורוגוואי–בליז הם היחסים הדיפלומטיים בין אורוגוואי לבליז.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בספטמבר 1987. שתי המדינות חברות בקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
נציגויות דיפלומטיות

בליז מיוצגת באורוגוואי באמצעות שגרירותה במנגואה, ניקרגואה.
אורוגוואי אינה מיוצגת בבליז לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אורוגוואי–אנדורה

| יחסי אורוגוואי–אנדורה |
| --- | --- |
אורוגוואי: אנדורה


אורוגוואי: אנדורה
שטח (בקילומטר רבוע)
176,215: 468
אוכלוסייה
3,386,108: 82,180
תמ"ג (במיליוני דולרים)
77,241: 3,728
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,811: 45,360
משטר
רפובליקה: נסיכות חוקתית

יחסי אורוגוואי–אנדורה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לנסיכות אנדורה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 בנובמבר 1996; לאחר שאנדורה אימצה חוקה חדשה שהקימה את המדינה כדמוקרטיה פרלמנטרית.
בנובמבר 2006, נשיא אנדורה, אלברט פינטאט, ביקר באורוגוואי להשתתף בפסגה XVI האיברו-אמריקאית במונטווידאו. בהיותו באורוגוואי, נפגש הנשיא פינטאט עם נשיא אורוגוואי טאבארה ואסקס.
סקירה כללית

אורוגוואי מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד.
אנדורה אינה מיוצגת באורוגוואי לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחידה 3060

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  היחידה הסגולה
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 סוג:  יחידת מחקר ופיתוח
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2014–2021 (כ־7 שנים)
 התמזגה לתוך:  יחידה 8200
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-400 חיילים וקצינים. (כ-200 בשירות סדיר וכ-200 בשירות קבע)
 פיקוד
 יחידת אם:   אגף המודיעין
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  אלוף-משנה י'
יחידה 3060 (קרי: "שלושים שישים") כונתה גם היחידה הסגולה הייתה יחידה של אגף המודיעין של צה"ל שעסקה במחקר ופיתוח לצורכי אגף המודיעין. ביחידה שירתו כ-400 חיילים, קצינים ואנשי קבע. היחידה הוקמה בשנת 2014, ובינואר 2018 חשף צה"ל את דבר קיומה ופרטים אודותיה. מפקד היחידה היה קצין בדרגת אלוף-משנה, שבמהלך שירותו זהותו חסויה. היחידה נסגרה בשנת 2021.