stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אסוואטיני–שווייץ
נציגויות דיפלומטיות

אסוואטיני אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. אסוואטיני מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בציריך. אסוואטיני האמינה את שגרירותה שבבריסל, בירת בלגיה, על היחסים עם שווייץ.
שווייץ אינה מיוצגת באסוואטיני, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על היחסים עם אסוואטיני.
יושר פוני

יושר פּוּנִי (בלטינית: Punica fides) היה ביטוי נפוץ ברפובליקה הרומית לתיאור אי-אמינות של אדם או קבוצה. מקור הביטוי במלחמות הפוניות: הרומאים כינו את בני קרתגו (שמוצאם מהפיניקים) "פונים", ובמהלך המלחמות הפוניות נתפסו בעיניהם הפונים כרמאים ונוכלים. הביטוי היה פופולרי במיוחד אצל היסטוריונים וסופרים כגון טיטוס ליוויוס, פוליביוס, סלוסטיוס, קיקרו, ופלוטרכוס.
מקור הביטוי

שורשי הביטוי נעוצים במצביא הקרתגי חניבעל. במהלך המלחמה הפונית השנייה חצה חניבעל את האלפים והנחיל לרומאים תבוסות בסדרה של קרבות. חניבעל נתפס איפוא בעיני הרומאים כסמל לשחיתות ולצביעות. טיטוס ליוויוס כותב בספרו:
אכזריות לא אנוש הייתה בו, וכחש גדול מן הכחש הפוני. לא יראה מפני האמת, ולא מפני קדושה, ולא מפני האלים. לא שבועה ולא חובה.
חוקרים מודרניים שבדקו את דמותו של חניבעל הגיעו למסקנה שליוויוס הגזים בתיאורו את חניבעל. תיאודור מומזן כותב:
בני דורו ניסו להטיל כמה כתמים בתכונתו, בעיני הרומאים נראה כאכזר, ובעיני בני קרת חדשה- כרודף בצע, ואף על פי כן אם כי נכתבו תולדותיו מתוך שנאה, קנאה ושפלות- אי אפשר היה להן להעכיר את דמותו הגדולה והטהורה
למרות זאת חניבעל אכן פעל בעורמה לעיתים קרובות. הוא נהג לזייף מכתבים שנשלחו כביכול בידי מפקדים או בוגדים, וכך לטמון מלכודות לאויביו. כאשר שהה בכרתים, חשד שאנשי האי מנסים לגזול ממנו את כספו. לכן הטמין אותו כביכול בתוך כדים והניח לאנשי האי לגזול אותם, בעוד שלמעשה החביא את הכסף בתוך פסלונים.
השימוש בביטוי

השימוש בביטוי היה נפוץ מאוד. ליוויוס מתייחס אל "היושר הפוני" כאל מובן מאליו. גם פלוטרכוס ופוליביוס היוונים משתמשים מדי פעם בביטוי. גאיוס סאלוסטיוס קריספוס משתמש בביטוי גם כלפי לא-קרתגים, לדוגמה:
דעתי שלי היא, כי בשל ישרות פונית (Punica fides) יותר מבשל הטעמים שהגיד, השלה בוככוס את הרומאי....
ראו גם

שלום קרתגו
לקריאה נוספת

Prandi, L. (1979) "La 'fides punica' e il Pregiudizio Anticartaginese". CISA 6, 90-97.
הערות שוליים

↑  ליוויוס, 21.4, בתרגומה של שרה דבורצקי. הביטוי "כחש פוני" נקרא בלטינית perfidia Punica. משה ליפשיץ (טיטוס ליוויוס, מלחמות חניבעל) מתרגם: "בוגדנות פונית".
↑  פלוטרכוס, "חיי פאביוס", 19.
↑  קורנליוס נפוס "חניבעל", 9
↑  סאלוסטיוס, מלחמת יוגורתא, 108.3, בתרגומה של שרה דבורצקי. בלשון ימינו - יושר פוני.
יוסף אידריס

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1927 Faqous, מצרים 
 פטירה:  1 באוגוסט 1991 (בגיל 64) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  מצרים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קהיר 
 שפות היצירה:  ערבית 
 יצירות בולטות:  Al-Farāfīr, A House of Flesh 
 פרסים והוקרה:  מדליית נגיב מחפוז לספרות (1998, 1997) 
 
יוסף אידריס (ערבית: يوسف إدريس;‏ 19 במאי 1927 - 1 באוגוסט 1991) היה סופר מצרי.
ביוגרפיה

יוסף אידריס למד רפואה באוניברסיטת קהיר, באותה עת היה פעיל פוליטית כנגד שלטונו של פארוק הראשון, פעילות שהובילה למאסרו ולהשעייתו מהמכללה. בתום לימודיו עבד בבית החולים הגדול במצרים, קאסר אל-עיני.
אידריס כתב מחזות, סיפורים קצרים, ורומנים. הוא כתב סיפורים ריאליסטיים אודות אנשים רגילים ואנשים עניים. רבים מסיפוריו מתרחשים בסביבה מצרית טיפוסית, והוא מוחזק כרב-אומן של הסיפור הקצר. הוא נחשב כמי שהניח את התשתית לתיאטרון המצרי המודרני, המבוסס על מסורת ופולקלור עממי, הצלחתו העיקרית בתחום זה הייתה בעבודתו המפורסמת ביותר, המחזה "אל-פאראפיר", המספר את סיפורן של שתי דמויות עיקריות: האדון וה"פארפור" (הדיוט עני). במשך זמן מה הוא כתב עבור העיתון המצרי אל-אהראם. הוא הוצע פעמים מספר כמועמד לפרס נובל לספרות.
ספריו שתורגמו לעברית

שייך עלי מאיים : סיפורים מצריים / יוסף אדריס ; (מערבית: טוביה שמוש ; הקדמה מאת ששון סומך). תל אביב : הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"א 1970.
המשחק וסיפורים אחרים / יוסוף אידריס ; מערבית: משה חכם. תל אביב : י. גולן, תשנ"ד 1994.
ספריו שתורגמו לאנגלית

Idris, Yusuf: The Cheapest Nights and Other Stories 1978, Peter Owen, London, (First UK edition)
Idris, Yusuf: The Sinners 1984, U.S.A., (First English Language Edition.) (many reprints)
Idris, Yusuf: Rings of Burnished Brass 1992, American University in Cairo Press
Idris, Yusuf: City of Love and Ashes 1999, American University in Cairo Press
סיפורים קצרים

The Cheapest Nights. أرخص ليالى
Isn't it ? أليس كذلك ؟
Bottom of the city. قاع المدينة
The Hero. البطل
An incident of Honour. حادثة شرف
The End of the world. آخر الدنيا
Tha Language of Oh Oh. لغة الآى آى
The summons. النداهة
A House of Flesh. بيت من لحم
I am Sultan of the law of existence. أنا سلطان قانون الوجود
The Dregs of the City
The Freak
מחזותיו

The Cotton King & Farahat's republic. Two Plays ملك القطن و جمهورية فرحات
The Critical Moment.اللحظة الحرجة
Al-Farafir. الفرافير
Earthly Comedy. المهزلة الأرضية
The striped Ones. المخططين
The Third Sex. الجنس الثالث
Towards an Arabic Drama نحو مسرح عربى
The Harlequin البهلوان
סיפורים קצרים

Farahat's Republic & A Love story. (שתי נובלות) جمهورية فرحات و قصة حب
The Sin. الحرام
The Disgrace. العيب
Men and Bulls,The Black Soldier,Mrs. Vienna.[נובלות] رجال وثيران- العسكرى الأسود- السيدة فيينا
The White. البيضاء
כתיבה אחרת

Not very frankly speaking. بصراحة غير مطلقة
Discovery of a continent. إكتشاف قارة
The Will. الإرادة
Diary of Dr. yusuf Idris. مفكرة الدكتور يوسف إدريس
The '60s Gabarty. جبرتى الستينات
יעקב לייב מינצברג

יעקב לייב מינצברג
יעקב לייב (לייבֶּל'ה) מִינְצְברג (בכתיב יידי: מינצבערג; Jakub Lejb Mincberg;‏ 19 ביולי 1884, ראדום – יולי 1943, ביאליסטוק) היה תעשיין יהודי פולני, מראשי אגודת ישראל בפולין, חבר הסיים הפולני וראש הקהילה היהודית בלודז'.
הערות שוליים

↑  התכונה לבחירות בפולין, דבר, 21 באוקטובר 1930.
↑  יסוד ה"קולו" היהודי בפולין, הַבֹּקֶר, 13 באוקטובר 1935
↑  נצחון ל"אוזון" ב"בחירות" לסיים: 5 צירים יהודים, הצופה, 8 בנובמבר 1938.
↑  הועידה היהודית להכרזת החרם על גרמניה, דואר היום, 16 בנובמבר 1933.
↑  שוב ישיבת דמים בעירית לודז', דבר, 31 במאי 1935; שוב קטטת דמים בעירית לודז', דבר, 5 ביוני 1935.
↑  נדון למאסר שבוע, דבר, 2 בדצמבר 1936.
↑  מנהיג "אגודת ישראל" קיבל אות הצטיינות, הצופה, 23 בנובמבר 1938.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810611902705606  VIAF: 249584613   WorldCat (עם VIAF): 249584613
יושקו גברדיול

יושקו גברדיול (בקרואטית: Joško Gvardiol; נולד ב-23 בינואר 2002 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדות הבלם והמגן בקבוצת מנצ'סטר סיטי ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים

גברדיול גדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. ב-18 באוקטובר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–4 על גוריצה במסגרת המחזור ה-12 בליגה לעונת 2019/2020. ב-2 בנובמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על אינטר זפרשיץ' במסגרת המחזור ה-14 בליגה.
ב-28 בספטמבר 2020 חתם גברדיול על חוזה לחמש עונות בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, והושאל בחזרה לדינמו זאגרב עד לסוף העונה. בסך הכל ערך גברדיול 36 הופעות ליגה במדי דינמו זאגרב, בהן הבקיע שלושה שערים.
לקראת עונת 2021/2022 נכלל גברדיול בסגל של ר.ב. לייפציג. ב-20 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על שטוטגרט במסגרת המחזור השני בליגה. ב-11 בדצמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על בורוסיה מנשנגלדבאך.
ב-5 באוגוסט 2023 חתם גברדיול במנצ'סטר סיטי לחמש שנים. הוא נרכש תמורת 95 מיליון אירו ובכך הפך לשחקן ההגנה היקר בהיסטוריה.
ב-11 לאוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו עבור סיטי במשחק נגד ברנלי כשעלה בדקה ה79' בניצחון 3-0.
קריירה בינלאומית

גברדיול היה חלק מסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.
ב-6 ביוני 2021 ערך גברדיול את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, כשהחליף את בורנה בארישיץ' בהפסד 0–1 לנבחרת בלגיה במשחק ידידות.
גברדיול היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020, וערך ארבע הופעות בטורניר. ב-8 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה במדים הלאומיים בניצחון 0–3 על קפריסין במוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות קרואטיה: 2019/2020, 2020/2021
הגביע הקרואטי: 2020/2021
הסופר קאפ הקרואטי: 2019
ר.ב. לייפציג
הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
תארים > מנצ'סטר סיטי

הסופר קאפ האירופי: 2023
הליגה האנגלית:2023/2024
הערות שוליים

↑  GVARDIOL POTPISAO ZA RB LEIPZIG! IZ DINAMA ŠKRTI NA RIJEČIMA, EVO KAKO SU GA PREDSTAVILI U NJEMAČKOJ באתר Sportske Novoski, ‏ 28 בספטמבר 2020 (בקרואטית)
↑  Croatia Squad בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקרואטית, 9 בנובמבר 2022
↑  Croatia head coach Dalić presents preliminary EURO 2024 squad באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הקרואטית, 20 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת קרואטיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 ליבאקוביץ' •  2 ורסאלקו •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 צ'אלטה-צאר •  6 לוברן •  7 ברקאלו •  8 קובאצ'יץ' •  9 קראמריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 קאליניץ' • 13 ולאשיץ' •  14 בודימיר • 15 פשאליץ' • 16 שקוריץ' • 17 רביץ' • 18 אורשיץ' • 19 באדל • 20 פטקוביץ' • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 סלוגה • 24 ברדאריץ' • 25 גברדיול • 26 איוואנושץ • מאמן: דאליץ' |  1 ליבאקוביץ' •  2 ורסאלקו •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 צ'אלטה-צאר •  6 לוברן •  7 ברקאלו •  8 קובאצ'יץ' •  9 קראמריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 קאליניץ' • 13 ולאשיץ' •  14 בודימיר • 15 פשאליץ' • 16 שקוריץ' • 17 רביץ' • 18 אורשיץ' • 19 באדל • 20 פטקוביץ' • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 סלוגה • 24 ברדאריץ' • 25 גברדיול • 26 איוואנושץ • מאמן: דאליץ' | קרואטיה |
| נבחרת קרואטיה – מונדיאל 2022 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 ארליץ' •  6 לוברן •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 גרביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 ליבאיה • 15 פשאליץ' • 16 פטקוביץ' • 17 בודימיר • 18 אורשיץ' • 19 סוסה • 20 גברדיול • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 שוטאלו • 25 סוצ'יץ' • 26 יאקיץ' • מאמן: דאליץ' |  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 ארליץ' •  6 לוברן •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 גרביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 ליבאיה • 15 פשאליץ' • 16 פטקוביץ' • 17 בודימיר • 18 אורשיץ' • 19 סוסה • 20 גברדיול • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 שוטאלו • 25 סוצ'יץ' • 26 יאקיץ' • מאמן: דאליץ' | קרואטיה |
| נבחרת קרואטיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 פונגרצ'יץ' •  4 גברדיול •  5 ארליץ' •  6 שוטאלו •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 לברוביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 פרישיץ' • 15 מרי. פשאליץ' • 16 בודימיר • 17 פטקוביץ' • 18 איוואנושץ • 19 סוסה • 20 פיאצה • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 מרק. פשאליץ' • 25 סוצ'יץ' • 26 בטורינה • מאמן: דאליץ' |  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 פונגרצ'יץ' •  4 גברדיול •  5 ארליץ' •  6 שוטאלו •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 לברוביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 פרישיץ' • 15 מרי. פשאליץ' • 16 בודימיר • 17 פטקוביץ' • 18 איוואנושץ • 19 סוסה • 20 פיאצה • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 מרק. פשאליץ' • 25 סוצ'יץ' • 26 בטורינה • מאמן: דאליץ' | קרואטיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1258119684  VIAF: 5449165396165221520004   WorldCat (עם VIAF): 5449165396165221520004
יחסי ניקרגואה–פינלנד

| יחסי ניקרגואה–פינלנד |
| --- | --- |
ניקרגואה: פינלנד


ניקרגואה: פינלנד
שטח (בקילומטר רבוע)
130,370: 338,145
אוכלוסייה
6,939,055: 5,618,827
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,829: 300,187
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,569: 53,425
משטר
רפובליקה

בין רפובליקת ניקרגואה לבין רפובליקת פינלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. ניקרגואה מיוצגת בפינלנד על ידי שגרירותה בהלסינקי. השגרירות הפינית במקסיקו סיטי אמונה על ניקרגואה.
סיוע ופיתוח

פינלנד היא אחת מהמסייעות המשמעותיות ביותר בניקרגואה. בשנת 2007, סך הסיוע הפיני במדינה הסתכם ב-14.5 מיליון אירו. הסיוע התמקד בעיקר בפיתוח הכפרים, הרפואה ותמיכה בממשל המקומי בניקרגואה. ב-1992, ממשלת פינלנד הכריזה על תוכנית סיוע בהיקף 27.4 מיליון דולר. ב-2006, ממשלת פינלנד התחייבה להעניק לממשלת ניקרגואה סיוע בשווי 4.9 מיליון אירו שיתמקד בשילוב מערכות ה-ICT (טכנולוגיות מידע ותקשורת) של 20 עיריות שונות ברחבי המדינה.
ב-2008, ביטלה ממשלת פינלנד חבילת סיוע בהיקף של 1.95 מיליון אירו, עקב חוסר השקיפות בתקציב המדינה הלאומי של ניקרגואה והבחירות המקומיות בה.
ביקורים מדרג גבוה

ב-2004, נשיאת פינלנד, טריה הלונן, ביקרה בניקרגואה, שם הצהירה כי "הממשלה הפינית החליטה כי ניקרגואה היא אחת מהמטרות העיקריות של סיוע הפיתוח הפיני, הביקור הוכיח כי פינלנד לא רק נותנת כסף - אלא גם מתעניינת במה שמתרחש במדינה". הלונן נשאה נאום בפני האספה הלאומית של ניקרגואה ב-31 במאי 2004.
הסכמים בילטרליים

בשנת 2003, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בדבר קידום הדדיות של השקעות.
יחסי אסטוניה – ארצות הברית

| יחסי אסטוניה – ארצות הברית |
| --- | --- |
אסטוניה: ארצות הברית


אסטוניה: ארצות הברית
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 9,833,517
אוכלוסייה
1,356,415: 345,891,750
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 27,360,935
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 79,103
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית

היחסים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין אסטוניה כוננו עם הקמת אסטוניה העצמאית לאחר מלחמת העולם הראשונה, וכיום מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים ביניהם. על פי דו"ח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 31% מהאסטונים מרוצים מההנהגה האמריקנית, כאשר 32% אינם מסכימים ו-37% אינם בטוחים.
היסטוריה

ארצות הברית הכירה ברפובליקה של אסטוניה דה יורה ב-28 ביולי 1922, והמשלחת הדיפלומטית הראשונה של אסטוניה בארצות הברית נפתחה באותה שנה. היא המשיכה את פעילותה לאורך כל תקופת הכיבוש על ידי ברית המועצות בשנים 1940–1991. ממשלת ארצות הברית הכירה במשלחת הדיפלומטית של אסטוניה כנציגה המשפטית של הרפובליקה של אסטוניה, וההכרה ברצף המשפטי של הרפובליקה של אסטוניה היא אבן הפינה ליחסים בין אסטוניה לארצות הברית.
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירות שלה בטאלין ב-4 בספטמבר 1991, והיחסים בין שתי המדינות התפתחו מאז במהירות. בנובמבר 2006 הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הפך לנשיא ארצות הברית הראשון שביקר באסטוניה. במהלך הביקור הוא הודיע על כוונת הממשל לעבוד עם הקונגרס האמריקני כדי לבצע שינויים בתוכנית ויתור על ויזה בארצות הברית, ועל הגברת האבטחה תוך הקלות בכניסה עבור מבקרים חוקיים ואנשי עסקים ממדינות כמו אסטוניה.
יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין. מאידך, אסטוניה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-13 קונסוליות בצ'ארלסטון, שארלוט, שיקגו, יוסטון, לינקולן, לוס אנג'לס, מיאמי, ניו יורק, פיניקס, פורטסמות', סן פרנסיסקו, סיאטל וסיינט פיטרסברג.
יחסי מקסיקו–תוניסיה

| יחסי מקסיקו–תוניסיה |
| --- | --- |
מקסיקו: תוניסיה


מקסיקו: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 163,610
אוכלוסייה
131,133,866: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 3,947
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי מקסיקו–תוניסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרפובליקה של תוניסיה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

בשנת 1881 שמעה ממשלת מקסיקו לראשונה על תוניסיה כשקיבלה מידע שנשלח על ידי הצירות הדיפלומטיות בצרפת ובאיטליה על מדינת החסות הצרפתית תוניסיה. בשנת 1956 השיגה תוניסיה את עצמאותה מצרפת. בשנת 1961 שלח נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס משלחת נשיאותית של רצון טוב, בראשות השליח המיוחד אלחנדרו קרייו מרקור והציר חוסה אסקיאל איטוריאגה, לבקר בתוניסיה כדי לסלול את הדרך לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. באותה שנה, ב-17 בנובמבר 1961, מקסיקו ותוניסיה כוננו יחסים דיפלומטיים. מאז כינון יחסים דיפלומטיים; היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות היו מוגבלים והתקיימו בעיקר בארגונים רב לאומיים כמו באו"ם.
במרץ 2002 ערך ראש ממשלת תוניסיה, מוחמד ע'אנושי, ביקור במקסיקו כדי להשתתף בקונצנזוס של מונטריי ונפגש עם נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס. בפברואר 2005, ביקר המנכ"ל המקסיקני לאפריקה והמזרח התיכון, הקטור ולסי, בתוניסיה. בשנת 2012 ביקרה מנכ"לית מקסיקו לאפריקה והמזרח התיכון, שרה ואלדס, בתוניס כדי להיפגש עם ראש בנק הפיתוח האפריקני (שבסיסו אז בתוניסיה). בנובמבר 2014 הגיע לתוניסיה המנכ"ל המקסיקני לפרומקסיקו, פרנסיסקו גונסאלס דיאס, והוביל משלחת של אנשי עסקים מקסיקנים המתמחים בתעשיות המזון, חומרי הבניין והביוטכנולוגיה ושירותי הייעוץ.
במרץ 2015 גינתה מקסיקו את הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו בתוניס בו היו במקרה שמונה אזרחים מקסיקנים. שמונת אזרחי מקסיקו שוחררו מהמוזיאון ואף אחד מהם לא נפגע במהלך הפיגוע. ביוני 2015 ערך שר הבריאות התוניסאי סעיד עאידי ביקור במקסיקו.
ביקורים רמי דרג

ביקורים רמי דרג ממקסיקו לתוניס
שליח מיוחד אלחנדרו קרייו מרקור (1961)
הנציג חוסה אסקיאל איטוריאגה (1961)
מנכ"ל אפריקה והמזרח התיכון הקטור ולסי (2005)
מנכ"לית אפריקה והמזרח התיכון שרה ואלדס (2012)
מנכ"ל פרומקסיקו פרנסיסקו גונסאלס דיאס (2014)
ביקורים רמי דרג מתוניסיה למקסיקו
ראש ממשלת תוניסיה מוחמד ע'אנושי (2002)
שר הבריאות סעיד עאידי (2015)
היחסים בין שתי המדינות

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם לשיתוף פעולה חינוכי ותרבותי (1998); הסכם לשיתוף פעולה בין בנקומקסט והמרכז לייצוא וקידום תוניסאי (1998); הסכם דיכוי ויזה (1999); מזכר הבנות בין פרומקסיקו לסוכנות לקידום השקעות חוץ בתוניסיה (2016) ומזכר הבנות בין ענף חלקי הרכב הלאומיים של מקסיקו (INA) לבין איגוד הרכב התוניסאי (2017).
יחסי סחר

בשנת 2019 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-90 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לתוניס כולל: טרקטורים, גרגירי חומוס, פוליאתילן בצפיפות, יחידות בקרה או מתאמים וסחורות להרכבה או ייצור מטוסים. הייצוא העיקרי של תוניסיה למקסיקו כולל: מעגלים מודולריים; טובין להרכבה או ייצור מטוסים או חלקיהם; מכשירים תרמו-אלקטרוניים, מתגים, מעמדים לאורות; כבלי סיבים אופטיים והתקני שלט רחוק המשתמשים בתאורת אינפרא אדום.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מוסמכת לתוניסיה משגרירותה באלג'יר, אלג'יריה ומחזיקה בקונסוליית כבוד בתוניס.
תוניסיה מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית.
טריש סטרטוס

| --- | --- |

סטרטוס, 2018
 לידה:  18 בדצמבר 1975 (בת 48) טורונטו, אונטריו, קנדה
 שם במה:  טריש סטרטוס
 משקל:  57 ק"ג
 גובה:  1.60 מטר
 מקום מגורים:  טורונטו, אונטריו, קנדה
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  19 במרץ 2000 – הווה (24 שנים)
 מאמנים:  רון האצ'יסון דייב פינלי
 תרגילי סיום:  סטרטוספקשן
 היכל התהילה:  2013
פטרישיה אן סטראטיגאס (באנגלית: Patricia Anne Stratigeas; נולדה ב-18 בדצמבר 1975), הידועה יותר בשם הבמה שלה, טריש סטרטוס היא מתאבקת קנדית, מאמנת כושר גופני, שחקנית, אישיות טלוויזיונית ודוגמנית כושר גופני.
לאחר שהחלה את הקריירה שלה כדוגמנית כושר גופני, סטרטוס החלה לעבוד עבור ארגון ה-World Wrestling Federation‏ (WWF), ששמו שונה לאחר מכן ל-World Wrestling Entertainment‏ (WWE). מוקדם בקריירה שלה, היא הייתה מעורבת בעיקר בעלילות שכללו תוכן מיני, בין השאר כמנג'רית של הצמד T & A (טסט ואלברט, אך ראשי התיבות קיבלו דו משמעות לתוכן מיני) ועלילה עם הדמות של וינס מקמהן. כשסטרטוס העבירה יותר זמן בזירה, יכולות ההיאבקות שלה התחזקו וכך גם הפופולריות שלה. משום כך, בין ההישגים שבהם זכתה ניתן למנות את: אליפות ההארדקור, שבה זכתה פעם אחת, "מותק השנה של ה-WWE", שבה זכתה שלוש פעמים ו"דיוות העשור". לאחר שבע שנים בעסק זה, סטרטוס פרשה מהיאבקות מקצועית באירוע בלתי נסלח, שנערך ב-17 בספטמבר 2006 לאחר שזכתה בפעם השביעית בקריירה שלה באליפות הנשים של ה-WWE; זכייה זו קבעה שיא של כמות ההחזקות בתואר זה.
לאחר שהפסיקה להופיע במשרה מלאה, היא החלה לערוך הופעות מזדמנות ב-WWE. בשנת 2011, היא שימשה כמאמנת בתוכנית WWE Tough Enough. בשנת 2013, היא הוכנסה להיכל התהילה של ה-WWE. בשנת 2018, היא חזרה ל-WWE, כשבין היתר היא התחרתה ברויאל ראמבל הראשון של הנשים; קרב זוגות באירוע אבולושן ביחד עם ליטה נגד מיקי ג'יימס ואלישיה פוקס. הקרב האחרון שלה בקריירה היה נגד שארלוט פלייר בסאמרסלאם 2019. שנה לאחר מכן, היא הפכה לאישה הראשונה, שקיבלה את פרס לו ת'ז מטעם היכל התהילה להיאבקות מקצועית של ג'ורג' טראגוס/לו ת'ז.
מלבד היאבקות מקצועית, סטרטוס הופיעה על גבי שלל שערי מגזינים והיא מעורבת בפעילויות צדקה. כמו כן, סטרטוס מחזיקה בסטודיו יוגה משלה.
ביוגרפיה

סטראטיגאס גדלה באונטריו, קנדה שבו היא למדה בתיכון המקומי. לאחר מכן, היא נרשמה לאוניברסיטת יורק, שם למדה ביולוגיה וקינסיולוגיה, כמו כן, היא שיחקה כדורגל והוקי שדה. בעקבות שביתת סגל בשנת 1997, היא נאלצה לשנות את התכנונים שלה. היא עבדה בתור פקידת קבלה במכון כושר מקומי, שבו המוציא לאור של המגזין MuscleMag International ניגש אליה כדי לבצע צילומים למגזין שלו. היא הופיעה בשער המגזין של מאי 1998 והוחתמה לחוזה של שנתיים. במשך תשעת החודשים הבאים, היא פיתחה את הגוף שלה והופיעה במספר שערי מגזינים נוספים. במהלך תקופה זו, היא הצטרפה לרדיו הספורט של טורונטו שנקרא בשם Live Audio Wrestling כמנחה השלישית.
סטראטיגאס הייתה מעריצה מילדות של מתאבקי העבר האלק הוגאן ורנדי סאבאג'. עבודת הדוגמנות שלה תפסה את תשומת ליבם של ראשי ארגון ה-World Wrestling Federation‏ (WWF). בנובמבר 1999, היא חתמה על חוזה לכמה שנים עם הארגון, שבתגובה שלח אותה למכון כושר, שבו היא אומנה על ידי רון האצ'יסון.
קריירת היאבקות מקצועית > World Wrestling Federation/World Wrestling Entertainment/WWE > T & A‏ (2000–2001)

סטראטיגאס ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון כדמות הרעה ב-19 במרץ 2000 במסגרת התוכנית Sunday Night Heat תחת השם טריש סטרטוס. היא הופיעה על רמפת הכניסה לזירה, כשהיא בחנה את המתאבקים טסט והנסיך אלברט. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw Is War, טסט ואלברט הצטוותו האחד לשני, וסטרטוס החלה את תפקידה הראשון בחברה בתור מלווה לזירה של הצמד.
בנוסף, היא החלה להיות המנג'רית של ואל וינס, עד לזכייתו באליפות הבין-יבשתית, אך הציוות ביניהם הסתיים באירוע סאמרסלאם, לאחר שהפסיד את התואר. סטרטוס ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה ב-22 ביוני בתוכנית סמאקדאון, כשרשמה ניצחון לצד T & A נגד ההארדי בויז וליטה. הפיוד בין סטרטוס לליטה התפתח לאחר הקרב, כשסטרטוס תקפה את ליטה בתוכניות Raw וסמאקדאון. תקיפות אלו הובילו לקרב רצועה אינדיאנית בין השתיים ב-24 ביולי בתוכנית Raw, שבו סטרטוס ניצחה לאחר עזרה מסטפני מקמהן. היא סיימה את השנה, כשהתחרתה מספר פעמים על אליפות הנשים של ה-WWF, אך ללא הצלחה, ובסופו של דבר הפרידה את עצמה מטסט ואלברט לאחר שהקבוצה התפרקה.
בתחילת שנת 2001, סטרטוס הייתה מעורבת בעלילה עם היושב ראש של ה-WWF, וינס מקמהן, לאחר שלפי העלילה, לינדה, אשתו של וינס, נשלחה למוסד בעקבות דרישה של וינס עבור גירושים. מערכת היחסים בין וינס לסטרטוס הרגיזה יותר ויותר את הבת של הבוס, שגילמה את הדמות הרעה, סטפני מקמהן. ב-19 בפברואר בתוכנית Raw, סטפני וטריש היו אמורות להתחרות ביניהן, אך הקרב בוטל לאחר שסטיב אוסטין ביצע על סטפני את מהלך הסטאנר. באירוע אין דרך החוצה, סטרטוס וסטפני התחרו ביניהן, כשסטפני יצאה עם ידה על העליונה בשל עזרה מצד ויליאם ריגל. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בעת קרב זוגות בין וינס וסטרטוס לריגל וסטפני, סטרטוס הייתה קורבן למזימה של וינס, סטפני וריגל. ריגל ביצע עליה את מהלך הסיום שלו, בעוד שסטפני השליכה על הגוף של סטרטוס את הלכלוך שהצטבר בתוך כלי הייעודי למגב. וינס עמד מעל סטרטוס ואמר לה שהיא הייתה "צעצוע" ש"נמאס לו כבר לשחק איתו". עלילה זו המשיכה גם לשבוע לאחר מכן, כשוינס הכריח את סטרטוס להתפשט בזירה עד למצב שבו נמצאה בחזיה ותחתונים, ולאחר מכן ציווה עליה לנבוח כמו כלב. העלילה הגיעה לסיומה ברסלמניה 17, כשסטרטוס סטרה לוינס במהלך הקרב שלו נגד בנו, שיין.