גאוגרפיה עירונית ותכנון ערים ואזורים – מונחים
מ

מבוא (רחוב) – רחוב המשמש בתור כניסה עבור ישוב, שכונה או מבנה מסוים. לעיתים רחוב זה נקרא אף באותו השם: "מבוא"
מבוי (באנגלית: "Dead end", בצרפתית: "cul-de-sac". פירוש: רחוב ללא מוצא) הוא סמטה או רחוב קטן הסגור משלוש רוחותיו, כלומר רחוב ללא מוצא המשמש אך ורק את דייריו. צורת רחוב זו הייתה נפוצה בעבר, וקיימת בהיקפים קטנים גם בבנייה חדשה.
מבנן – שטח בנוי הנמצא בין כמה רחובות אשר במרכזו לא קיימים כבישים (למעט חנייה) ובו בנויים מספר מבנים.
מבנה מעבר – מבנה ציבורי המשמש גם בתור נקודת מעבר בין רחובות או מרחבים ציבוריים.
מבנה אזורי – סדר של שימושי קרקע באזורים כפריים, חקלאיים או אזוריים.
מבנה עירוני – סדר של שימושי קרקע באזורים עירוניים. מבנה עירוני יכול להתייחס גם למבנה המרחבי העירוני, למערכת התחבורה, וגם דגמי ערים שעניינם הוא הסדר של המרחב הציבורי והפרטי בערים ומידת הנגישות בהם. דגמי ערים חשובים כיום הם: "דגם שתי וערב", "דגם מעגלי", "דגם מגזרי", "דגם רב־קוטבי".
מגה-עיר – עיר-ענק, בדרך כלל מטרופולין, שמספר תושביה עולה על עשרה מיליון (10,000,000).
מגלופוליס – אגד ערים גדול במיוחד, הכולל לרוב יותר ממטרופולין אחת, אשר יחד יוצר רצף עירוני אחד עצום בממדיו.
מדעי האזור – הוא תחום של מדעי החברה העוסק בגישות אנליטיות לבעיות בעלי אופי עירוני, כפרי, או אזורי. מדעי האזור כוללים נושאים הקשורים לגאוגרפיה, תחבורה, הגירה, תכנון ערים ואזורים, אקולוגיה, ניהול משאבים, סטטיסטיקה, וכל נושא אחר הקשור במחקר לניתוח המרחב של האדם.
מדרכה – מסלול ברחוב המיועד להולכי רגל ומבדיל בינם לבין כלי הרכב הנוסעים בכביש.
מדרכה עילית – דרך עילית בדמות גשר או מבנה גשר המשמשת מעבר הולכי רגל בין בניין לבניין ללא הצורך לעבור במפלס הקרקע.
מדרחוב – רחוב אליו חסומה הגישה של כלי רכב (למעט רכב חירום ולעיתים רכבת קלה) וכל שטחו משמש את הולכי הרגל.
מונורייל – סוג של רכבת עירונית הנעה על גבי קורה בודדת הנשענת על עמודים תומכים.
מורפולוגיה עירונית ואזורית – הוא המחקר של צורת ההתיישבות האנושית ותהליך היווצרותם והשתנותם.
מושב – כינוי לצורת התיישבות כפרית ישראלית אשר כלכלתה מבוססת בעיקרה על חקלאות.
מחלף – מערכת של גשרים בהצטלבות בין שני כבישים (או יותר) אשר מאפשרת לכלי רכב לפנות מכביש אחד לאחר ללא הצורך ברמזור.
מטרופולין – "עיר אם", עיר גדולה ומרכזית אשר ערים קטנות יותר ויישובים קרובים נסמכים עליה בפונקציות רבות ובתעסוקה.
מיתון תנועה – גישה ואמצעי תכנוני הכולל מגוון שיטות שמטרתן האטה מכוונת של תנועת כלי רכב במטרה לתת עדיפות להולכי הרגל ולמזער את כמות תאונות הדרכים. שיטות למיתון תנועה כוללות בין השאר פסי האטה, מעגלי תנועה, כבישים צרים, שימוש מינימלי בפניות חופשיות ימינה בצמתים, ריבוי מעברי חציה מרומזרים ועוד.
מעבר חצייה – מעבר בטיחותי המיועד להולכי הרגל לחציית כביש.
מעגל (שם רחוב) – הוא "שם רחוב או כיכר" המצוי בעיקר במדינות אנגלו-סקסיות בצורת עיגול שיש בתוכו "מעגל תנועה".
מעגל תנועה – בלשון העממית "כיכר", מעין צומת עגול הנועד לוויסות תנועה במפגש נתיבים מצטלבים.
מפרק עירוני (node)  – נקודה מרכזית בעיר המנקזת אליה מספר צירים מרכזיים ומהווה מחבר בשלד העירוני המסייע להתמצאות בעיר וקריאתה. לרוב, מפרקים עירוניים הם כיכרות ובהם נקודות ציון עירוניות ופונקציות ציבוריות ו/או מסחריות משמעותיות.
מפת נולי – צורת מיפוי המסייעת באבחון צפיפות עירונית ויחס בין שטח פרטי וציבורי בעיר.
מרכז אזרחי – מרכז עירוני הנועד בעיקרו עבור מבני תרבות ומבני ציבור.
מרכז מסחרי – אזור בו מרוכזות חנויות ופונקציות מסחריות רבות אשר נהנות מתפקוד סינרגטי של המסחר.
מרכז עסקים נושאי – אזור עסקים בעיר המתמקד בתחום מקצועי מסוים.
מרכז עסקים ראשי (מע"ר) – אזור בעיר בו מרוכזות חברות רבות ומתנהלת עיקר הפעילות העסקית של העיר או המטרופולין.
מרכז עסקים ראשי משני (מע"ר משנה) – בערים גדולות או מטרופולין יתפתחו גם מרכז עסקים ראשי משני לצידו של מרכז העסקים הראשי.
מרפסת עירונית – נקודת תצפית עירונית הממוקמת בדרך כלל בערים הרריות.
מרקם עירוני (Urban fabric) – אופי הבינוי והתכנון העירוני ברקמה עירונית בתוך השלד העירוני. מרקם עירוני הוא למעשה הטקסטורה הנוצרת בשטח העירוני מבנייה בעלת מאפיינים דומים על בסיס מערכת רחובות סדורה ומבננים.
משוואר – הוא סוג של כיכר עירונית או "רחבה ציבורית" הנמצא בדרך כלל נמצא בתוך ארמון או בתור כיכר ציבורית בפתח ארמון מלכותי שהוקם בתקופת הח'ליפות, במגרב (צפון-מערב אפריקה) או באזור אנדלוסיה (דרום חצי האי האיברי, כיום ספרד ופורטוגל).
משק עזר – הוא משק קטן המיועד ליחידת דיור אחת ולעיבוד חקלאי מצומצם, הכולל בדרך כלל גן-ירק, לול לעופות ועצי פרי. במושבים יש משקי עזר ששימשו בעלי מקצועות חופשיים שעבדו כשכירים במושב וגרו בו, כגון רופא, אחות, איש-תחזוקה ועוד, ואפשרו לעובד להגדיל את ההכנסה מעבודתו כשכיר בשעות הפנאי על ידי גידול ירקות פירות או בעלי חיים. השטח של משק העזר הוא בדרך כלל בין 2 ל-5 דונם וכולל את יחידת המגורים. משק עזר הוא יחידה הדומה לנחלה במושב, אך לרוב קטנה ממנה: השטח מיועד ליחידת דיור אחת ולעיבוד חקלאי.