stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס קוונדיש
המסע הראשון > תחילת המסע וחציית האוקיינוס האטלנטי

שלוש הספינות ועליהן 123 אנשי צוות עזבו את נמל פורטסמות' ב-21 ביולי 1586, הגיעו ב-5 באוגוסט לאיים הקנריים וב-26 בחודש לאזור סיירה לאון של ימינו, שם תקפו ושרפו כפר ילידים. קוונדיש הגיע לחוף ברזיל ב-1 בנובמבר ולאחר מכן הפליג דרומה עד שעגן ב-17 בדצמבר במפרץ לו קרא פורט דיזייר, על שם ספינת הדגל שלו (בימינו פוארטו דסאדו שבארגנטינה), שם הרגו והמליחו אנשי הצוות מספר גדול של כלבי ים ופינגווינים כאספקת מזון. קוונדיש נכנס למצרי מגלן ב-6 בינואר 1587, שם נתקל בניצולי מושבה שניסו הספרדים להקים באזור כדי לחסום את המצרים לתנועת מדינות מתחרות כלקח ממסעו של דרייק. קוונדיש לקח עמו ניצול אחד, טומה הרננדס (Tome Hernandez), והותיר את האחרים לגורלם. לאחר מכן סייר בחורבות המושבה סיודאד דל ריי דון פליפה (Ciudad del Rey Don Felipe) והעניק לה את השם פורט פאמין (Port Famine; "נמל הרעב". מאוחר יותר אימצו הספרדים את השם וכינו את המקום פוארטו דל האמברה; Puerto del Hambre). לאחר הצטיידות במים וסיורים אינטנסיביים בין האיונים, התעלות וסביבותיה של ארץ האש, הגיחו הספינות מצידו השני של מצרי מגלן ב-24 בפברואר והפליגו צפונה לאורך חופה המערבי של דרום אמריקה.
המסע הראשון > פשיטות על החוף המערבי

ב-30 במרץ נחתו האנגלים במפרץ קינטרו (Quintero), כ-30 ק"מ מוולפראיסו, פגשו קבוצת ספרדים ושלחו את הרננדס לנהל מולם משא ומתן. הרננדס ניצל את ההזדמנות וברח עמם, כאשר הוא מזעיק תגבורת של פרשים שלאחר יומיים תקפו את האנגלים בזמן שחיפשו מים, הרגו תריסר ולקחו בשבי תשעה. קוונדיש ערך פשיטות מול חוף האוקיינוס השקט, הטביע תשעה כלי שיט ספרדיים ובזז מספר יישובים מהם לקח מזון טרי, אספקה וחפצי ערך. קוונדיש לא היסס והטביע במתכוון את היו גאלאנט כדי להשתמש באנשיה להחלפת אנשי צוות שאבדו בשתי הספינות האחרות במסגרת פעולותיו, או משום שנפגעה קשות והייתה זקוקה לתיקונים שלא ניתן היה לבצע. ב-24 באוגוסט נחתו האנגלים בבארה דה נבידאד שבמקסיקו, לכדו שליח שנשא איגרות שנועדו להזהיר את השלטונות הספרדיים מפני קוונדיש צפונית משם, העלו את העיירה באש וגם שרפו שלוש ספינות שהיו בבנייה.
המסע הראשון > לכידת הגליאון ממנילה

נווט ספרדי שנשבה באחת הספינות הספרדיות גילה כי באוקטובר או נובמבר 1587 צפויה להגיע לאזור גליאון ממנילה, העוצרת בדרך כלל בדרכה בקאבו סן לוקאס אשר בבאחה קליפורניה לפני יעדה הסופי - נמל אקפולקו. ספינות הגליאון של מנילה הוגבלו על ידי מלך ספרד לאחת או שתיים בלבד בכל עונת הפלגה, והתאפיינו בנשיאת כמות עצומה של סחורה (משי סיני, תבלינים ומוצרי מותרות אחרים) שהצטברה בפיליפינים במהלך כל השנה שקדמה להפלגה. התשלום עבור סחורה זו נעשה במטילי כסף שנכרו בפרו, בוליביה ומקסיקו ונשלחו בגליאון שהפליגה בכיוון הנגדי מאקפולקו למנילה. ב-1587 נשלחו ממנילה לאקפולקו שתי ספינות גליאון, שלרוע מזלן נתקלו בטייפון ועלו על שרטונות בחופי יפן. מתוך השתיים, רק את הסנטה אנה ניתן היה לחלץ, ולאחר תיקונים המשיכה הגליאון במסעה.
באוקטובר 1587 הגיע קוונדיש למפרץ קליפורניה ועגן באי סמוך למסטלאן, שם הטו אנשיו את הספינות כדי לנקות את תחתיותיהם ולבצע תיקונים כלליים. בנוסף, חפרו אנשי הצוות בארות לאספקת מים טריים. ב-14 באוקטובר הפליגו הספינות לקאבו סן לוקאס, בקצה הדרומי של באחה קליפורניה, והמתינו להגעת הגליאון. עד לאותו הרגע, לא הניב המסע רווח משמעותי, זאת על אף מספר גדול של ספינות בגדלים שונים שנתפסו והושמדו ובזיזת יישובים לאורך החוף, אך הצלחה משמעותית הייתה בהישג יד: בשעה מוקדמת ב-4 בנובמבר גילה אחד התצפיתנים גליאון בן 600 טונות עם 200 אנשי צוות, ולאחר מרדף של כמה שעות הדביקו הדיזייר והקונטנט את הסנטה אנה, שלמרבה הנוחות לא הייתה חמושה בתותחים בשל הצורך להעלות עליה מטען נוסף. לאחר מספר שעות של לחימה, כאשר ספינותיו של קוונדיש יורים כדורי תותח וקלע אשכול והספרדים משיבים בירי מנשק קל (שהדף את ניסיון ההשתלטות הראשון), הורידה הסנטה אנה, שכבר החלה לשקוע, את דגלה ונכנעה.
בשל הבדלי הגודל המשמעותיים בין הגליאון לספינות התוקפות, היה על קוונדיש ואנשיו לברור בין סוגי המטען ולחפש את היקרים ביותר, אותם העבירו לספינותיהם. 190 נוסעים ואנשי צוות ממוצא ספרדי (ביניהם סבסטיאן ויסקאינו, שהפך מאוחר יותר לחוקר חופי קליפורניה) ופיליפיני הורדו לחוף עם אספקה של מזון ומספר כלי נשק, במיקום שאפשר גישה למקור מים ולמזון נוסף. קוונדיש השאיר בחזקתו שני ספנים יפנים, שלושה נערים ממנילה, נוסע פורטוגזי שהכיר את סין ושני נתבים ספרדים שהכירו את אזור איי מריאנה והפיליפינים. תחילה, העמיסו אנשיו של קוונדיש את כל הזהב שמצאו (כ-100 ליברות טרוי או שווי ערך ל-122,000 פסו), ואז בחרו את המוצרים היקרים ביותר מתוך המשי, האריגים, הבשמים, התבלינים, היינות והאספקה שיכלו הספינות לשאת עמן. ערכו של המטען שנבזז נאמד בכ-2 מיליון פסו. לאחר שהעלו את הסנטה אנה באש הפליגו הדיזייר והקונטנט ב-17 בנובמבר 1587 ופנו מערבה כדי להתחיל במסעם לחציית האוקיינוס השקט.
בעודה בוערת, נסחפה הסנטה אנה עד למקום בו הושארו אנשי הצוות שלה, שכיבו את האש, תיקנו חלק מהנזק שנגרם והצליחו לשוט באיטיות עד לאקפולקו, אליה הגיעו ב-7 בינואר 1588.
במהלך חציית האוקיינוס אבדה הקונטנט, בעוד הדיזייר חמקה מכל עימות אפשרי עם ספינות אויב למשך שארית המסע.
המסע הראשון > חציית האוקיינוס השקט וסיור באיי דרום מזרח אסיה

לאחר חציית האוקיינוס, הגיעה הדיזייר לאי גואם ב-3 בינואר 1588, וקוונדיש סחר שם בכלי ברזל בתמורה למזון טרי, מים ועץ עם הילידים. ב-14 בינואר עבר במצר סן ברנרדינו והגיע לפיליפינים, שם עשה ניסיון להשתלט על גליאון חדשה שנבנתה בפאנאי אך נהדף. תקופת שהייתו בפיליפינים זעזעה את השלטונות הספרדיים המקומיים, מכיוון שקוונדיש הפליג בשטח ספרדי ללא בעיות מיוחדות או איום מצד ספינות אחרות. ב-8 בפברואר הגיע קוונדיש סמוך לאי ג'ילולו (בימינו הלמהרה), אך בניגוד לדרייק, לא ביקר באיי התבלינים אלא הפליג לדרום מזרח ג'אווה, שם קיים פגישה ידידותית עם הראג'ה המקומי, ולאיים נוספים, סחר בבדים ושאר סחורות שבזז עבור אספקה ואסף מידע על חופי סין ויפן. קוונדיש קיווה, כי המידע שאסף ישולב בידע האנגלי הקיים על האזור ויסייע בהכנה למסע שני.
המסע הראשון > החזרה לאנגליה

ב-14 במאי 1588 הגיע קוונדיש לחוף יבשת אפריקה וחזר לאנגליה דרך נתיב הכף, עם עצירה להצטיידות במים ואספקה באי סנט הלנה ב-9 ביוני, ונחשב לאנגלי הראשון שנחת באי.
ב-9 בספטמבר נכנסה הדיזייר לנמל פורטסמות' שבאנגליה. מאוחר יותר הפליגה במשט ניצחון על נהר התמזה דרך לונדון בהציגה את מפרשיה הכחולים החדשים שהוכנו מאריגים יקרים שנבזזו.
מסעו הראשון של קוונדיש היה הצלחה כבירה, מבחינה כלכלית ומסיבות נוספות, כגון איסוף מידע מודיעיני חשוב. הקפת העולם הושלמה בתוך שנתיים ו-49 יום, תשעה חודשים מוקדם יותר ממסעו של פרנסיס דרייק, אם כי בדומה לו, חזר קוונדיש עם ספינה אחת בלבד ועם כ-48 אנשי צוות. קוונדיש הזמין את מלכת אנגליה, אליזבת הראשונה, לסעודה על סיפון הדיזייר, אך החזרה על הישגו של דרייק לא זיכתה אותו בתואר אבירות. אנגליה חגגה את שובה של הדיזייר כמו גם את תבוסת הארמדה הספרדית באוגוסט של אותה השנה.
המסע השני

קוונדיש יצא למסעו השני ב-26 באוגוסט 1591 בלוויית הנווט ג'ון דייוויס. צי הספינות כלל את הגליאון לסטר, הדיזייר המשופצת, הרואיבאק (Roebuck; מין אייל הנפוץ באי הבריטי) בת 240 הטונות ו-20 התותחים, הבלאק פינאייס (The Black Pinnace) וספינה קטנה נוספת; סך הכול, 350 אנשי צוות בחמש ספינות עם לפחות 80 תותחים. מטרות המשלחת, מלבד פשיטות על נכסים ספרדיים לאורך נתיב ההפלגה בדומה למסע הראשון, היו לחפש אחר המעבר הצפון-מערבי באזור צפון אמריקה באמצעות הספינות הקטנות יותר ולנסות להקים נתיב מסחר קבוע עם סין ואולי גם יפן, אזורים ששני היפנים והפורטוגזי שלכד קוונדיש במסעו הראשון צפויים יהיו לשמש כאנשי קשר מועילים.
המסע השני > כישלון המשלחת ומותו של קוונדיש

קוונדיש תכנן להפוך את סנטוס שבברזיל לבסיסו לאחר שיכבוש אותה, אך ספינותיו התעכבו זמן רב באזור ההתכנסות הבין-טרופי. במהלך ההפלגה האשימו שני היפנים את הפורטוגזי במזימה לערוק בהגיעם לברזיל וקוונדיש הורה לתלותו. הצוות סבל ממחסור במזון ומצפדינה אך סנטוס נכבשה לבסוף ב-16 בדצמבר 1591. המקומיים נמלטו עם על מה שיכלו לשאת וקוונדיש לא מצא מספיק מזון כפי שקיווה אך עזב את המקום רק ב-24 בינואר 1592, תקופה שנחשבה כמאוחרת להפלגה באזור זה, ולאחר מכן בזז את סאו ויסנטה. הצי התפזר בשל סערה מול ריו דה לה פלטה ועל אף שקוונדיש לא קבע נקודת מפגש, הגיעו כל הספינות לפורט דיזייר עד ה-16 במרץ - תחילת הסתיו. המשלחת המשיכה בהפלגה למצרי מגלן ונכנסה אליהם ב-14 באפריל במזג אוויר טוב, אך כבר לאחר כשבוע הדפו רוחות נגדיות את הספינות עד שהגיעו למפרץ קטן, שם נותרה המשלחת במשך שלושה שבועות. מורל אנשי הצוות היה נמוך, והמצב הוחמר לאור מזג האוויר הקשה במצרים ומחסור חמור במזון, כאשר נאלצו לאכול רכיכות ואצות. בתוך כשבוע, מתו 40 איש על גבי הגליאון לסטר ו-70 נוספים חלו, כך שפחות מ-50 נותרו כדי לתפעל את הספינה. כל הספינות איבדו או שחקו רבים ממפרשיהן ומכבליהן, והחורף עדיין לא החל במלוא עוזו.
לנוכח המצב, החליט קוונדיש לוותר על ההפלגה דרך האוקיינוס השקט ולנסות להגיע למזרח אסיה דרך נתיב הכף. לאחר שקיבל משלחת של אנשי הצוות, הסכים לחזור לברזיל כדי לאסוף מזון ולהתאושש. בליל ה-20 במאי, לא הרחק מפורט דיזייר, הופרד ג'ון דייוויס מהצי העיקרי על גבי הדיזייר ואיתו הבלאק פינאייס. באופן לא ברור, שוב לא קבע קוונדיש נקודת התכנסות, ועל אף שסבר כי ישובו פעם נוספת לפורט דיזייר, לא עשה שום ניסיון לחפשם ומאוחר יותר האשים את דייוויס בנטישת המשלחת.
קוונדיש ואנשי המשלחת הנותרים שבו לברזיל, הסתתרו וחידשו אספקה באי איליאבלה (Ilhabela). קוונדיש, שחשש ממרד, העביר אנשי צוות מהרואיבאק אל הגליאון לסטר אך איבד 25 מתוך 80 אנשיו בקרב עם הפורטוגזים בוויטוריה, ובנקודה זו ערקה הרואיבאק. מלח אנגלי מהצוות בשם אנתוני ניבט (Anthony Knivet) שננטש באזור ונפל בשבי, התפרסם מאוחר יותר כאשר כתב על הרפתקאותיו בברזיל לאחר שנמלט. לאחר שעשה ניסיון כושל נוסף להפליג לכיוון מצרי מגלן ותוך שהוא הולך ומאבד את סמכותו בקרב אנשיו, הפליג קוונדיש לבסוף מזרחה לעבר סנט הלנה, אך החטיא את האי וניסה להגיע לאסנשן, צפונית משם. קוונדיש מת בים בנסיבות לא ידועות סמוך לאסנשן במאי 1592, בגיל 31.
ג'ון דייוויס הגיע לפורט דיזייר לאחר ההיפרדות ב-20 במאי, המתין במקום עד ה-7 באוגוסט, וספינותיו הוסטו ברוחות עזות עד לאזור איי פוקלנד בהם צפה ממרחק. דייוויס עשה ניסיון נוסף לעבור את מצרי מגלן ולהמשיך במסע החיפוש אחר המעבר הצפון מערבי בעיצומו של החורף אך איבד שם את הבלאק פינאייס. ב-30 באוקטובר שב דייוויס לפורט דיזייר ואנשיו הרגו וייבשו (היות שלא נותר להם מספיק מלח) כמה אלפי פינגווינים כמזון והפליגו לאנגליה ב-22 בדצמבר. 21 אנשים אבדו במארב של הפורטוגזים בברזיל במהלך הצטיידות במים ובנוסף, נרקב בשר הפינגווינים שלא שומר כראוי ודייוויס ואנשיו איבדו את אספקת המזון עליה נסמכו. ב-11 ביוני 1593 הגיע דייוויס, עם 16 איש בלבד מתוך הצוות המקורי של 76, לקסטלטאון ברהאבן (Castletown Berehaven) שבדרום מערב אירלנד.
במכתב האחרון שכתב קוונדיש מספר ימים לפני מותו הוקיע את ג'ון דייוויס כנבל על נטישת המשלחת, והאשים אנשים רבים נוספים בכישלון, מלבד את עצמו. לאחר מסעו הראשון, לא חזר אף אנגלי על הצלחתו של קוונדיש באוקיינוס השקט עד לתקופת הבוקנירים, יותר ממאה שנה מאוחר יותר.
לקריאה נוספת

Johnstone, Christian Isobel. Early English voyagers : or, The adventures and discoveries of Drake, Cavendish, and Dampier. London : Nelson, 1892. California Digital Library
Johnstone, Christian Isobel. Lives and Voyages of Drake, Cavendish, and Dampier: Including an Introductory View of the Earlier Discoveries in the South Sea, and the History of the Buccaneers. Oliver & Boyd, 1831
הערות שוליים

1 2  Spate, עמוד 280
↑  "Cavendish, Thomas (CVNS576T)". A Cambridge Alumni Database. University of Cambridge
↑  Fish, עמוד 191
1 2  Fish, עמוד 192
↑  Southey, עמוד 359
↑  Southey, עמודים 361-372
↑  Southey, עמודים 373-374
↑  Spate, עמודים 280-281
↑  Southey, עמודים 374-380
↑  Southey, עמוד 379
1 2  Spate, עמודים 281-282
↑  Fish, עמודים 193-194
↑  Southey, עמודים 379, 382-384
1 2  Fish, עמודים 194-195
↑  Southey, עמודים 384-387
1 2  Southey, עמוד 387
↑  Fish, עמוד 196
↑  Southey, עמודים 387-388
↑  Fish, עמודים 195-196
1 2 3  Spate, עמוד 282-283
↑  "FAMOUS VISITORS". Saint Helena Island Info
1 2  Spate, עמוד 283
1 2 3 4 5  Spate, עמודים 284-285
1 2  Southey, עמודים 395-396
↑  Southey, עמודים 397-398
↑  Southey, עמודים 398-400
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278233105171  PLWABN: 9810654836605606  BNE: XX1217968  BnF: cb12190412k (data)  GND: 118668897  ISNI: 0000 0000 6644 9733  LCCN: n50060679  NKC: ola2012717133  SNAC: w6jm5071  SUDOC: 030919355  TePapa: 67733  Trove: 800298  VcBA: 495/115747  VIAF: 36963033   WorldCat (עם VIAF): 36963033 
תפיסת ה"סנטה אנה" הספרדית בידי קוונדיש, 1587
משטר הזרמים והרוחות בצפון האוקיינוס בהם נעזרו ספינות הגליאון בקו מנילה-אקפולקו, אותו ניצל גם תומאס קוונדיש במסעו לאי גואם, הידוע כספירלה הצפון-פסיפית
1757 בצרפת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1756   1755  1754 |  דגל צרפת | 1757  בצרפת |  »»»  1758   1759   1760 |
כל ערכי השנים בצרפת • אירועים בולטים בעולם ב-1757 היסטוריה של צרפת • פורטל צרפת • לוח שנה של שנת 1757
שנת 1757 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 770 שנות לאום.
מנהיגים

לואי החמישה עשר, מלך צרפת
אירועים חשובים

14 במרץ – מלחמת שבע השנים: האדמירל הבריטי ג'ון בינג הוצא להורג.
נולדו

3 בפברואר – וולני, היסטוריון ומדינאי (נפטר ב-1820)
18 ביוני – איגנץ פלייל, מלחין יליד אוסטריה (נפטר ב-1831)
19 באוגוסט – ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה, גנרל ופוליטיקאי (נפטר ב-1797)
6 בספטמבר – המרקיז דה לה פאייט, איש צבא ופוליטיקאי (נפטר ב-1834)
9 באוקטובר – שארל העשירי, מלך צרפת (נפטר ב-1836)
נפטרו

(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1757)
9 בינואר – ברנאר דה פונטנל, פילוסוף ומדען (נולד ב-1672)
17 באוקטובר – רנה אנטואן פרשו דה ראומיר, מדען (נולד ב-1683)
ג'ון בינג
תסמונת מעיכה

| --- | --- |
 תחום:  רפואת חירום 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D003444
 סיווגים
 ICD-10:  T79.5 
 
תסמונת מעיכה (באנגלית: Crush Syndrome או Traumatic rhabdomyolysis) היא מצב רפואי קשה המאופיין בהלם ובאי-ספיקת כליות לאחר פגיעת מעיכה לשרירי השלד.
פגיעות בתסמונת מעיכה מתרחשות בדרך כלל באזורי אסון, כגון רעידות אדמה, או מלחמה. הלוקים בתסמונת הם קורבנות אסון, הנלכדים בדרך כלל תחת הריסות מבנים ומחולצים בחיים, לאחר ששהו לאורך שעות או אף ימים תחת משקל של חפצים או חלקי מבנים שנפלו על אברי גופם. התסמונת התגלתה לראשונה על ידי הרופא הבריטי אריק בייווטרס (Eric Bywaters) בפצועים בזמן הבליץ על לונדון, בשנת 1941. יש המכנים את התסמונת בשם "תסמונת בייווטרס" על שם הרופא שזיהה אותה לראשונה.
התסמונת נוצרת בזמן חידוש זרימת הדם אל האיברים הפגועים, לאחר שהורם מעליהם כוח המעיכה של ההריסות. הסברה היא שבמהלך חידוש זרימת הדם משתחררים אל זרם הדם חומרים אשר בריכוזים גבוהים הם רעילים – במיוחד מיוגלובין, אשלגן וזרחן – שהם תוצר של הרס רקמת השריר בעת ניתוק ממחזור הדם (איסכמיה).
תיאור התסמונת

תסמונת מעיכה משפיעה על איברים רבים בגוף. בנוסף לאי-ספיקה כלייתית, התסמונת עשויה לגרום לאלח דם, לתסמונת מצוקה נשימתית חריפה, קרישי דם מפושטים בעורקים, דימומים, הלם תת-נפחי, אי-ספיקה לבבית, הפרעות קצב בלב, חוסר איזון אלקטרוליטי בדם, וטראומה נפשית.
עדיין לא קיימת הבנה מלאה במדע הרפואה באשר לדרך שבה הכליות מושפעות מתהליך זה, ייתכן כי הנזק לכליות נגרם בגלל שחרור חומרים מטאבוליים שהם רעילים לכליות.
מקרי תסמונת מעיכה

אסונות טבע בהיקף נרחב עשויים לגרום למאות מקרים של תסמונת מעיכה בין הניצולים. כך קרה למשל ברעידת האדמה בארמניה בשנת 1988, שם נמנו כ-25,000 נספים והיו על פי הערכות כ-600 מקרים של תסמונת מעיכה. ברעידת האדמה בקובה, יפן, בשנת 1995, שם היו כ-5,000 נספים ו-372 מקרי תסמונת מעיכה. ברעידת האדמה באזור מרמרה, טורקיה, בשנת 1999, היו כ-17,000 נספים, ו-639 מקרי תסמונת מעיכה.
אופי האסון ההמוני, מנגנון ההרס ומיקומו, קובעים במידה רבה את מספר הנפגעים בתסמונת מעיכה. כך ניתן להסביר את הפער הגדול בין המספר הרב של מקרי תסמונת מעיכה ברעידת האדמה בטורקיה בשנת 1999, לעומת העובדה כי באסון התאומים בניו יורק, ב-11 בספטמבר 2001, היה מקרה אחד בלבד של תסמונת מעיכה. באסון התאומים נהרגו רוב השוהים בבניינים בעת התמוטטותם, מיד עם קרות האסון, לאור עוצמת ההתמוטטות. באסון הצונאמי במזרח אסיה, בשנת 2004, לא היו מקרי תסמונת מעיכה כלל, אף שרבים נלכדו תחת בניינים שהתמוטטו, זאת כיוון שקורבנות אלה טבעו ומתו בטרם התגלו. כיוון שרוב הלוקים בתסמונת מעיכה מפתחים אי-ספיקה כלייתית העלולה לסכן את חייהם ללא טיפול, אסונות בסדר גודל כזה מעלים את הצורך בציוד דיאליזה רב ובצוותים רפואיים המיומנים בטיפול בפגיעות כלייתיות.
טיפול

כדי להגביר את סיכויי ההחלמה של הלוקים בתסמונת, חשוב להתחיל בעירוי נוזלים מוקדם ככל הניתן מעת הפגיעה ורצוי במהלך שש השעות הראשונות לאחריה. משום כך, רצוי להתחיל בעירוי הנוזלים אפילו בטרם חולץ הנפגע מן ההריסות. מיד לאחר שחולץ הנפגע ואושפז יש צורך בניטור קפדני של כמות השתן של הנפגע, אשר באופן אידיאלי צריכה לעלות על 300 מיליליטר בשעה. כדי להשיג מטרה זו יש לעיתים לערות לגופו של הנפגע עד 12 ליטר של נוזלים ביום. כמות הנוזלים בעירוי תעלה על כמות השתן המופקת, זאת עקב אגירת נוזלים ברקמות הפגועות. בטיפול זה יש להמשיך כשלושה ימים עד להפסקת הפרשת מיוגלובין מן הגוף.
דיאליזה היא הליך חיוני להצלת לוקים בתסמונת מעיכה, לא רק לאלה שלהם תסמינים ברורים כתוצאה מעליה בכמות הרעלנים בגוף, אלא גם כאמצעי מניעה. טיפול בדיאליזה ללוקים בתסמונת מעיכה נמשך בדרך כלל 13 עד 18 יום, שתיים עד שלוש פעמים בכל יום. הפסקת הטפול בדיאליזה תעשה רק לאחר שקיימים סימנים ברורים של התאוששות וחזרה לפעילות בריאה של הכליות, כפי שניתן ללמוד מבדיקות שתן. כיוון שברוב מדינות העולם לא קיים מאגר מספיק של מכשירי דיאליזה למקרי אסון המוני, שיפור סיכויי ההישרדות של מאות נפגעים ברעידת אדמה למשל, מצריכים בדרך כלל סיוע בינלאומי והטסת מכשירים אלה ממדינות אחרות.
רעלת אשלגן (היפרקלמיה) עלולה להיות קטלנית בנפגעי תסמונת מעיכה ובמסגרת הטיפול חייב להתבצע ניטור קפדני על תסמיניה ותגובה מיידית (בדיאליזה) לתסמינים אלה. רבים מנפגעי תסמונת המעיכה זקוקים לעירויי דם, נוסף לעירוי נוזלים כללי.
פרוגנוזה

קשה מאוד לקבוע פרוגנוזה כללית ללוקים בתסמונת מעיכה, כיוון שמרבית מקרים אלה מתרחשים בעיתות אסון המוני וסיכויי הנפגע מושפעים במידה רבה, לא רק ממצבו הרפואי, אלא גם מגורמים סביבתיים. במציאות שבה קיים חוסר במשאבים ובצוותים רפואיים מיומנים, בלבול וחוסר ארגון, פוחתים במידה רבה סיכוייו של הנפגע לשרוד. מצבים של אירועים רבי-נפגעים, מצריכים לעיתים קבלת החלטה שלא לטפל בנפגעים שסיכויים להינצל נמוכים.
כאשר אסונות טבע, כמו רעידות אדמה עזות, מתרחשות באזורים מבודדים ומרוחקים, רוב הנפגעים בתסמונת מעיכה נפטרים זמן קצר לאחר שחולצו, בגלל מחסור באמצעים ובטיפול רפואי. כך למשל רעידת האדמה בקשמיר, פקיסטן, בשנת 2005, בה נספו לפי הערכות כשמונים אלף איש, אובחנו רק 118 נפגעים בתסמונת מעיכה ורק 65 זכו לטיפול בדיאליזה. מספר זעיר של מקרים שאובחנו ביחס לממדי האסון.
מחסור במכונות דיאליזה הוא אחד הגורמים המרכזיים המשפיעים על הפרוגנוזה של הנפגעים. הזמן המינימלי לדיאליזה ללוקים בתסמונת מעיכה, כדי להגביר את סיכויי הישרדותם, הוא שעתיים עד שלוש. הטיפול צריך להינתן פעמיים עד שלוש ביממה. באופן אידיאלי תשרת מכונת דיאליזה רק חולה בודד. מכאן, שבאסון שבו מאות נפגעי תסמונת מעיכה, יש צורך בעשרות ואפילו מאות מכשירי דיאליזה, צוותים המיומנים בהפעלתם ותשתיות מתאימות (בניינים, אספקת חשמל, מים זורמים נקיים, ועוד), כדי לתת את הסיכוי הטוב ביותר לנפגעים.
לקריאה נוספת

Sever MS et al.  "Management of Crush-Related Injuries after Disasters". N Eng J Med, 2006; 354:1052-63
הערות שוליים

↑  MS Sever, et. al. "Management of Crush-Related Injuries after Disasters". N Eng J Med, 2006; 354:1052-63
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Back to Basics: Live and Down Under

Back to Basics: Live and Down Under הוא אלבום ה-DVD הרביעי של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא ב-4 בפברואר 2008 על ידי תקליטי RCA. ה-DVD מכיל הופעות חיות של אגילרה מתוך סיבוב ההופעות "Back to Basics Tour" אשר צולמו ב-17 וב-18 ביולי באוסטרליה, באותה השנה.
המופע שודר לראשונה בטלוויזיה על ידי רשת VH1 ב-26 בינואר 2008. בנוסף להופעות הרגילות האלבום מכיל גם קטעי מאחוריי הקלעים.
ביקורות

האלבום זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ואף זכה להצלחה במספר מדינות. בין היתר הצליח להגיע למקום הראשון בפלנדריה ובבריטניה. גם בארצות הברית האלבום זכה להצלחה כאשר מכר 18,437 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו וגם הוא הגיע למקום הראשון.
בסופו של דבר, הצליח להגיע למעמד זהב במדינה ולמעמד פלטינה כפולה באוסטרליה.
הערות שוליים

↑  http://www.aria.com.au/pages/DVDaccreds2011.htm, www.aria.com.au
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
| כריסטינה אגילרה |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות • פרסים ומועמדויות • שירים
| אלבומי אולפן | Christina Aguilera • Mi Reflejo • My Kind of Christmas • Stripped • Back to Basics • Bionic • Lotus • Liberation • Aguilera |  |
| אלבומי אוסף | Just Be Free • Keeps Gettin' Better: A Decade of Hits |  |
| מיני-אלבומים | La Fuerza • La Tormenta • La Luz • The 25th Anniversary of Christina Aguilera |  |
| פסקולים | Burlesque |  |
| אלבומי וידאו | Genie Gets Her Wish • My Reflection • Stripped Live in the U.K. • Back to Basics: Live and Down Under |  |
| סיבובי הופעות | Christina Aguilera in Concert • Justified and Stripped Tour • The Stripped Tour • Back to Basics Tour • Liberation Tour • The Xperience • The X Tour |  |
| ערכים קשורים | Christina Aguilera doll |  |
| כריסטינה אגילרה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Christina Aguilera | "Genie in a Bottle" • "What a Girl Wants" • "I Turn to You" • "Come on Over Baby (All I Want Is You)" • "Reflection" |  |
| Mi Reflejo | "Ven Conmigo (Solamente Tú)" • "Pero Me Acuerdo de Ti" • "Falsas Esperanzas" |  |
| My Kind of Christmas | "Christmas Time" • "Have Yourself a Merry Little Christmas" |  |
| Stripped | "Dirrty" • "Beautiful" • "Fighter" • "Can't Hold Us Down" • "The Voice Within" |  |
| Back to Basics | "Ain't No Other Man" • "Hurt" • "Candyman" • "Oh Mother" • "Slow Down Baby" |  |
| Keeps Gettin' Better | "Keeps Gettin' Better" • "Genie 2.0" • "You Are What You Are (Beautiful)" |  |
| Bionic | "Not Myself Tonight" • "Woohoo" • "You Lost Me" • "I Hate Boys" |  |
| Burlesque | "Express" • "Show Me How You Burlesque" |  |
| Lotus | "Your Body" • "Just a Fool" |  |
| Liberation | "Fall in Line" • "Like I Do" • "Accelerate" • "Twice" |  |
| La Fuerza | "Pa' Mis Muchachas" • "Somos Nada" • "Santo" |  |
| שיתופי פעולה | "Lady Marmalade" • "Nobody Wants to Be Lonely" • "What's Going On" • "El Ultimo Adios (The Last Goodbye)" • "Car Wash" • "Tilt Ya Head Back" • "Somos Novios (It's Impossible)" • "Tell Me" • "Moves like Jagger" • "Feel This Moment" • "Hoy Tengo Ganas de Ti" • "Say Something" • "Do What U Want" • "Fall on Me" |  |
| שירים אחרים | "We Remain" • "Shotgun" • "Change" • "Telepathy" • "Haunted Heart" • "Loyal Brave True" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 57d226e7-a379-3c06-b3aa-ddb30b18cf04
1Q84

| --- | --- |

כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  הרוקי מורקמי
 שפת המקור:  יפנית
 סוגה:  רומן
 נושא:  מציאות, סיפורת, כת 
 מקום התרחשות:  שינג'וקו, Ome, רופונגי, Jiyūgaoka, The Okura Tokyo, Sangen-jaya, Chikura, יאמאנאשי, Lake Motosu, Kōenji, איצ'יקאווה, שיבויה, אזאבו, Akasaka, Tsudanuma 
 תקופת התרחשות:  1984 
 הוצאה
 הוצאה:  Shinchosha 
 הוצאה בשפת המקור:  Shinchosha
 תאריך הוצאה:  2009 (ספרים 1 ו-2)  2010 (הספר ה-3)
 מספר עמודים:  928 (בשפה באנגלית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן בשיתוף כתר
 פרסים
 פרס איגנוטוס לרומן הזר הטוב ביותר (2012) 
 סדרה
 ספר קודם:  After Dark 
 הספר הבא:  צקורו טזאקי חסר הצבע ושנות העלייה לרגל שלו 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-0-307-59331-3
 הספרייה הלאומית:  003361597
 
1Q84 (ביפנית: ‏いちきゅうはちよん אִיצִ'י קיוּ הַצִ'י יוֹן) הוא ספר מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי. הספר יצא לאור ביפן בשנים 2009–2010 בשלושה כרכים וזכה לפופולריות מיד עם יציאתו לאור. בחודש הראשון לפרסומו נרכשו ביפן מיליון עותקים מהספר.
הספר כתוב בסגנון הריאליזם הפנטסטי האופייני למורקמי ועוסק בשתי דמויות; צעיר וצעירה בני 30 המנסים להתאחד לאחר שנים של פירוד ומוצאים עצמם במציאות ובעולם השונה מזה אותו חווים הסובבים אותם.
הספר תורגם לאנגלית במקביל על ידי שני מתרגמים שונים. את שני הכרכים הראשונים תרגם ג'יי רובין ואת הכרך השלישי תרגם פיליפ גבריאל. התרגום האנגלי יצא לאור בארצות הברית ובבריטניה ב-25 באוקטובר 2011. לעברית תורגם הספר בידי עינת קופר. שני הכרכים הראשונים יצאו כספר אחד ב-2011 והכרך השלישי יצא לאור בעברית ב-2012.
תקציר העלילה

טנגו הוא רווק כבן 30, מורה למתמטיקה בבי"ס פרטי וסופר שטרם פרסם ספר. הוא גדל כבן יחיד לאב חד-הורי שהיה גובה של תאגיד השידור היפני ועזב את הבית בנערותו. בתיווכו של עורך ספרותי הוא חובר לפוקה-ארי, נערה דיסלקטית בת 17, סופרת בוסרית, ששלחה כתב יד לתחרות לסופרים צעירים והוא משכתב את ספרה. מתברר לטנגו כי ארי גדלה בקומונת הסאקיגקה, כת דתית מסתורית ומתבדלת בהרים. קומונה בה נותרו הוריה, ממנהיגי הקומונה בעבר, בעוד היא עברה להתגורר בביתו של פרופסור נודע, ידיד נעורים של אביה, שם גם נמצאת בתו שהיא בת גילה של פוקה-ארי.
הספר ששכתב טנגו, "פקעת של אוויר", זוכה להצלחה גדולה והופך לרב-מכר. טנגו מגלה כי אנשי כת סאקיגקה מתחילים להתעניין בו ובמקביל מתחיל לחוות חוויות של מציאות אחרת כגון צפייה בשני ירחים השטים יחדיו בשמים.
אאוממה היא רווקה בת 30 העובדת כמאמנת בחדר כושר ומשמשת כרוצחת שכירה של גברים שהתעללו בנשותיהם ולא הגיעו למערכת אכיפת החוק. היא נולדה למשפחה שהשתייכה לכת המיסיונרית "עדי האל" ועזבה את הבית בגיל צעיר. היא מפתחת חברות עם איומי, שוטרת זוטרה והשתיים יוצאות מדי פעם לבארים כדי לחפש בצוותא שותפים מזדמנים למפגשים מיניים. אלמנה מבוגרת ועשירה היא זו אשר שוכרת את אאוממה לרצוח את הגברים המתעללים והיא מפגישה אותה עם ילדה בת 10 שככל הנראה עברה התעללות מינית על ידי מנהיג כת הסאקיגקה. שתי הנשים גומרות אומר לרצוח את מנהיג הכת ונעזרות בשומר ראשה הנאמן של האלמנה.
בהמשך הספר מסתבר כי טנגו ואאוממה גדלו בילדותם בעיר איצ'יקאווה, פרבר של טוקיו. דרכיהם הצטלבו לתקופה קצרה בהיותם תלמידי בית ספר בני 10 ועתה, 20 שנה מאוחר יותר, נעות הדרכים לכיוון הצטלבות נוספת, שלא ברור אם תתרחש.