stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עשרה בטבת
סדר התפילות

בדומה לשאר התעניות הקלות, סדר התפילה כולל את תפילת עננו המתווספת בתפילת שמונה עשרה וקטעי סליחות המתאימים לעשרה בטבת. על פי מנהג אשכנז אומרים בסליחות בין היתר את "אבותי כי בטחו", פיוט שנכתב בגרמניה במאה ה-12, המתאר את אירועי היום:
בְּעָשׂוֹר לַחֹדֶשׁ סָמַךְ מֶלֶךְ בָּבֶל.

וְצָר עַל עִיר הַקֹּדֶשׁ וְנִקְרַב רַב הַחֹבֵל.

נֻתַּתִּי הָדֵשׁ 	וִעֻנֵּיתִי בַכֶּבֶל.

וִהָיָה מִדֵּי חֹדֶשׁ לְאֵבֶל כִּנּוֹרִי.

...

הָאֱלֹהִים הֵבִיא יוֹם רָעָה וּמָצוֹר.

צִוָּה צָרַי סְבִיבִי, עוֹלָלַי לִנְצֹר.

יוֹם הֵרַךְ לְבָבִי 	וְאֵין כֹּחַ לַעֲצֹר.

וְדִבֶּר אֶל נָבִיא, מְשֹׁל אֶל בֵּית הַמֶּרִי.

...

אָמְרוּ לְכוּ נְכַלֵּם, וְנַשְׁבִּיתָה זִכְרָם.

אֵל קַנֹּא וְנוֹקֵם גָּמְלֵם, יִשְׂאוּ אֶת שִׁבְרָם.

כְּמַעֲשֵׂיהֶם שַׁלֵּם, וְיֵבוֹשׁוּ מִשִּׂבְרָם.

כְּאִישׁ חֲלוֹם חוֹלֵם, שְׁלֹשָה סַלֵּי חֹרִי.
רוב יהודי תימן מדלגים על הסליחות בתעניות הקלות, מדוחק הזמן. ברוב קהילות האשכנזים הנהיגו בתקופה מאוחרת להוסיף גם את תחינות אבינו מלכנו. לאחר הסליחות קוראים בתורה "ויחל משה" (שמות, ל"ב, י"א), בה מסופר על י"ג מידות הרחמים.
בתפילת מנחה קוראים בתורה שוב את קריאת "ויחל משה" וי"ג מידות. לאחר קריאת התורה במנחה, נהגו בני אשכנז לקרוא את הפטרת "דרשו ה' בהמצאו" (ישעיהו, נ"ה, ו') העוסקת בקריאת ה' אל העם לחזור אליו, "בהיותו קרוב". ברוב הקהילות של עדות המזרח לא נהגו להפטיר, אך בחלק מקהילות צפון אפריקה נהגו להפטיר את הפטרת "שובה ישראל" (הושע, י"ד, ב').
כאשר עשרה בטבת חל ביום שישי, ערב שבת, נדרשים שינויים בתפילת מנחה. המנהג המקובל הוא שקוראים בתורה בפרשת "ויחל" כמו בתענית רגילה, אבל לא אומרים תחנון. מכיוון שכך, גם לא אומרים בתפילת מנחה את תחינות אבינו מלכנו שנלוות בהרבה קהילות אל התחנון בימי צום.
אירועים נוספים המוזכרים בעשרה בטבת

בדברי חז"ל במגילת תענית מוזכרות תעניות נוספות על אירועים שהתרחשו בסמוך לעשרה בטבת. עקב סמיכות האירועים זה לזה, הוחלט שלא להתענות בכל שלושת הימים ולכלול את ציון כל המאורעות בתענית עשרה בטבת. מאורעות אלה נזכרים גם בחלק מהסליחות שנכתבו לעשרה בטבת.
ח' בטבת, תרגום התורה ליוונית:
ט' בטבת, צום תשעה בטבת:
ראו גם

שבעה עשר בתמוז
יום הזיכרון לשואה ולגבורה
הערות שוליים

↑  מגילת איכה, פרק ד'
↑  לפי פרשנות סדר עולם, שנות צדקיהו נמנות מתשרי ולא מניסן, ואם כן, המצור נמשך שנתיים וחצי.
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ט, פסוק ב'; תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"ח, עמוד ב'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה'.
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ה, פסוק א'; ספר ירמיהו, פרק נ"ב, פסוק ד'
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ט, פסוק ב'
↑  משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ו'
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף י"ח, עמוד ב'
↑  הודעת הרב שלמה עמאר, באתר משרד הדתות (שבור)
↑  הרב שלמה שפר, עשרה בטבת - יום הקדיש הכללי, בר אילן - דף שבועי פרשת ויגש, תשע"ז
↑  שלמה ברין, כ"ז בניסן כיום הזיכרון לשואה, בעלון "דף קשר", באתר ישיבת הר עציון
↑   רוני שטאובר, הוויכוח בשנות החמישים בין הציונות הדתית לבין השמאל הציוני על מועד יום הזיכרון לשואה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח.
↑  צום עשרה בטבת 2025 בערב שבת: כך תתכוננו, באתר כיפה, ‏2025-01-07
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף מ"א, עמוד א'
↑  ראו שו"ת יחווה דעת, חלק א, סימן פ
↑  הגהת הרמ"א על השולחן ערוך, אורח חיים, סימן רמ"ט, סעיף ד'; עובדיה יוסף, שו"ת יביע אומר, חלק ו, אורח חיים סימן לא
↑  ספר יחזקאל, פרק כ"ד, פסוק ב'
↑  אבודרהם, סדר תפילת התעניות
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ה', הלכה ה'.
↑  במסכת תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ה', עמוד א'
1 2  רבי יוסף קארו, בית יוסף, אורח חיים, סימן תק"נ.
↑  סעיף כ"ג
↑  הרב חננאל זייני, ‏צום גדליה: תזכורת להלכות התענית, באתר "סרוגים", 8 בספטמבר 2013
↑  ערוך השולחן, אורח חיים, סימן תקנ, סעיף ב
↑  מגילת תענית- ימי הצומות
↑  מסכת סופרים פרק א' הלכה ז'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"פ, סעיף ב'
| ימי האבלות לציון חורבן בית המקדש |
| --- | --- | --- |
| ארבע תעניות | עשרה בטבת • שבעה עשר בתמוז • תשעה באב • צום גדליה |  |
| ימי בין המצרים | תלת דפורענותא • תשעת הימים • שבת חזון • שבוע שחל בו תשעה באב • שבע דנחמתא |  |
| סיפורים וקינות | אגדות החורבן • קינות לתשעה באב • מגילת איכה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541935705171  LCCN: sh95002605 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הרב אברהם בכר, רב הקהילה הבולגרית ביפו מדליק נר לזכר הנספים בשואה, בין 1952 ו-1954
מפת המצור משנת 1732, אוירה בידי הנזיר הצרפתי אוגוסטין אנטואן קלמה. מתוך אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
נגה תקשורת

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־29 שנים) 
 ענפי תעשייה:  הפקה לטלוויזיה 
  
 אתר רשמי
 
נגה תקשורת היא חברת תקשורת וטלוויזיה שהוקמה בשנת 1996 במיוחד כדי להפעיל את ערוץ הילדים ואת ערוץ 8 במקומה של חברת I.C.P (חברת התוכן של הכבלים), בעקבות החלטה משפטית שאסרה על חברות הכבלים להפעיל ישירות ערוצים.
בנובמבר 2000 נרכשה נגה תקשורת על ידי המפיק אביב גלעדי, וכיום היא בבעלות חברת RGE.
נגה תקשורת מפעילה את ערוץ הילדים, לוגי, יויו, FOMO ואת HOT באזז. בין הפקותיה: "האי", "השמיניה", "הפיג'מות", "אדומות", "הביגבגים", "החבר'ה הטובים" ו"ילדי הים האדום".
תכנים

הפקות מקור
האי
השמיניה
הפיג'מות
מנדלבאום בלש פרטי
הפיג'מות בקפה קר סול
הפיג'מות במופע של דובל'ה
האחים דה גמה
סברי מרנן
אדומות
החברה הטובים
ילדי הים האדום
נשרים
מבצע קיפוד
שווה לנסות!
תוכניות רכש
הביגבגים
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏אביב גלעדי רכש את נגה תקשורת תמורת 3.8 מיליון דולר, באתר גלובס, 26 בנובמבר 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322836705171  LCCN: no2002020644  VIAF: 142227663   WorldCat (עם VIAF): 142227663
מייקל אימפריולי

| --- | --- |

אימפריולי,2007
 לידה:  26 במרץ 1966 (בן 58) מאונט ורנון, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  Sacred Heart High School  Brewster High School  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 בת זוג:  ויקטוריה צ'לובוסקי (1995–הווה)
 צאצאים:  Vadim Imperioli 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה (2004) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס מייקל אימפריולי (באנגלית: James Michael Imperioli, נולד ב-26 במרץ 1966) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא איטלקי, זוכה פרס אמי ומועמד לפרס גלובוס הזהב.
קריירה

אימפריולי שיחק בתפקיד משני בסרטו המצליח והמפורסם של מרטין סקורסזה מ-1990 "החבר'ה הטובים", בדרמה הרומנטית משנת 1991 "קדחת הג'ונגל" שביים ספייק לי, ובדרמת הפשע משנת 1992, "אבות ובנים" לצד ג'ף גולדבלום. בשנת 1993 שיחק בסרט הרומנטי "ג'ואי בריקר" לצד ג'ינה גרשון. בשנת 1995 שיחק בסרטו של ספייק לי "קלוקרס" בתפקיד הבלש ג'ו ג'ו, ובסרט הדרמה "שום דבר מתוק" בתפקיד ראשי לצד מירה סורבינו.
אימפריולי קיבל את מירב פרסומו ב-1999 כאשר לוהק לתפקיד של כריסטופר מולטיסאנטי, קרוב משפחה של טוני סופרנו (ג'יימס גנדולפיני) בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס", בה שיחק בתפקיד ראשי בכל 6 עונות הסדרה.
ב-2000 הופיע לצד וסלי סנייפס בסרט "מעשי היעלמות" ששודר ב-HBO. הוא גם הופיע בסדרת הדרמה הפופולרית של NBC "חוק וסדר". בעונת הטלוויזיה 2008/09 הוא שיחק את ריי קארלינג בסדרה האמריקאית "חיים על המאדים".
בשנת 2009 ביים את סרטו הראשון "הרוחות הרעבות", סרט דרמה בהשתתפותם של אמורי כהן וסטיב שיריפה.
בשנת 2013 הופיע שוב בסרט של הבמאי ספייק לי "שבעה צעדים", ובסרט "הקריאה" בכיכובה של האלי ברי.
בשנת 2014 שיחק במותחן "הכתבנית" לצד קייטי קסידי. שיחק גם בסרט הביוגרפיה המקסיקני "קנטינפלס" המביא את סיפורו של כוכב הקומדיה בכל הזמנים של מקסיקו, קנטינפלס.
בשנת 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "לוציפר" כמלאך אוריאל, אחיו של כוכב הסדרה - לוציפר (טום אליס).
בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית של ABC "אלכס בע"מ" שיצר וכיכב בה זאק בראף. שיחק גם במיני-סדרה "הבריחה מדנמורה" שביים בן סטילר.
בשנת 2019 שיחק לצדו של ניקולס קייג' בסרט "ראשוני". ב-13 במרץ 2019 הוכרז שאימפריולי ישחק בסדרת הטלוויזיה "אספן העצמות: לינקולן" ברשת NBC, בתור בלש במשטרת ניו יורק ריק סליטו.
בשנת 2020 החל להנחות פודקאסט בשם "Talking Sopranos" יחד עם חברו לסדרה סטיב שיריפה, שבו משוחחים השניים על תקופת הצילומים של הסופרנוס ומנתחים את פרקי הסדרה. ב-2022 העלו השניים מופע יחד עם וינסנט פסטורה (פוסי מהסופרנסו) שהוצג על במות ברחבי ארצות הברית בו הם משוחחים על הסדרה.
בשנת 2020 שיחק בסרטה הראשון של רג'ינה קינג כבמאית "לילה אחד במיאמי" בדמותו של מאמן האגרוף אנג'לו דאנדי.
בשנת 2022 לוהק לאחת הדמויות הראשיות בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן" מבית רשת HBO. באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "This Fool" ברשת הולו; בסדרה הוא מגלם את פיין.
בשנת 2024 דיבב את הדמויות ג'ו ומו דובלז בסדרת אנימציה !Kite Man: Hell Yeah.
חיים אישיים

באחת מתוכניות האירוח האמריקאיות הוא אמר שהוא נבחן 400 פעמים עד שהשיג את התפקיד הראשון שלו.
בשנת 1995 הוא התחתן עם ויקטוריה צ'לובוסקי ולהם שלושה ילדים. הוא גר בסנטה ברברה שבמדינת קליפורניה.
הערות שוליים

↑  Petski, Denise (13 במרץ 2019). "Michael Imperioli To Star In 'Lincoln', NBC Pilot Based On 'The Bone Collector' Books". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אתר הפודקאסט "Talking Sopranos"
↑  Mirko Parlevliet (July 1, 2024). Kite Man: Hell Yeah! to Debut in July on Max. Vital Thrills. Retrieved January 16, 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436218805171  PLWABN: 9810620055905606  BIBSYS: 6037393  BNE: XX1260648  BnF: cb141077475 (data)  GND: 140559191  ISNI: 0000 0001 1060 4770  LCCN: no00073925  MusicBrainz: fd38771f-3e6c-4323-b994-f55de5d1a14b  NKC: xx0161039  NLK: KAC2020M8086  RERO: 02-A027643290  SUDOC: 145753026  VIAF: 46309905   WorldCat (עם VIAF): 46309905 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסנדר פלגייר

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1831 טולוז, צרפת 
 פטירה:  19 באפריל 1900 (בגיל 68) הרובע השישי של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jean Alexandre Joseph Falguière 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  אקדמיית צרפת ברומא (1864)  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 תקופת הפעילות:  1846–1900 (כ־54 שנים) 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 יצירות ידועות:  Bacchantes, La Sasson, Fontaine Jean-Baptiste, Lutteurs, Éventail et Poignard, Fontaine-réservoir Sainte-Marie 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא (1859)  מפקד בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Blanche Falguière 
 צאצאים:  Maurice-Alexandre-Alfred Falguière 
 חתימה:   
 
אלכסנדר פלגייר (בצרפתית: Alexandre Falguière;‏ 7 בספטמבר 1831, טולוז – 20 באפריל 1900) היה פסל וצייר צרפתי.
ביוגרפיה

אלכסנדר פלגייר נולד בטולוז שבצרפת, ולמד פיסול בבית הספר לאמנות בפריז. בשנת 1859 הוענק לו פרס רומא. החל משנות ה-60 של המאה ה-19 הוא התחיל להציג עבודותיו בתערוכות. פסלים שלו מתקופה זו מוצגים במוזיאון לוקסמבורג. הוא זכה לפופולריות בהמשך החל לקבל הזמנות רבות.
בשנת 1873 הוא פנה לתחום הציור. בשנת 1878 הוא התקבל ללגיון הכבוד.
בשנת 1896 אלכסנדר פלגייר סיים את עבודתו על פסל "הרקדנית" על פי דמותה של קלאו דה מרוד. הפסל מוצג במוזיאון ד'אורסה .
גלריה

"נוצרי סובל" (1868)
"אסיה", (1878)
"דיאנה", (1882)
"הרקדנית" (1896)
"חוה" בני קרלסברג גליפטוטק
"אונורה דה בלזק" (1902)
מונומנט לורד ביירון באתונה
לדיסלב קרייצ'י (1999)

לדיסלב קרייצ'י (בצ'כית: Ladislav Krejčí; נולד ב-20 באפריל 1999 ברוסיצה שבצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ז'ירונה מלה ליגה ובנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים

קרייצ'י גדל במחלקות הנוער של סלובן רוסיצה וזברויובקה ברנו. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של זברויובקה ברנו במסגרת ליגת העל הצ'כית. בסך הכל ערך 47 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-6 ביוני 2019 חתם קרייצ'י על חוזה לארבע שנים בספרטה פראג מליגת העל הצ'כית. בחודש יולי 2022 הפך לקפטן הקבוצה, לאחר פרישתו של בוז'ק דוצ'קאל. הוא ערך 109 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 34 שערים, וזכה עם המועדון פעמיים באליפות צ'כיה ופעמיים בגביע הצ'כי.
ב-14 ביוני 2024 חתם קרייצ'י על חוזה לחמש שנים בז'ירונה מלה ליגה. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ריאל בטיס במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2024/2025.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2022 ערך קרייצ'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בהפסד 0–1 לנבחרת שוודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-24 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–3 על נבחרת פולין במסגרת מוקדמות יורו 2024.
נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024, וערך שלוש הופעות בטורניר.
תארים

אליפות צ'כיה (2): 2022/2023, 2023/2024
הגביע הצ'כי (2): 2019/2020, 2023/2024
הערות שוליים

↑  Reportáž ze zápasu: Zbrojovka Brno - Sparta Praha 3:3, FC Zbrojovka Brno (בצ׳כית)
↑  Třetí posila pro Spartu, Krejčí se upsal na čtyři roky. Velký posun, říká, iSport.cz (בצ׳כית)
↑  Krejčí je novým kapitánem Sparty. Priske ocenil jeho přístup a kvalitu, iSport.cz (בצ׳כית)
↑  Slovácko - Sparta 0:0, Sparta v euforii! Remíza na Slovácku odstartovala mistrovské oslavy - Sport.cz, www.sport.cz, ‏2023-05-23 (בצ׳כית)
↑  SESTŘIH: Boleslav - Sparta 0:5. Titul pro Letenské! Kuchta dal čtyři góly, iSport.cz (בצ׳כית)
↑  Plzeň - Sparta 1:2, Sparta slaví double! Triumf v nervózním finále trefil Birmančevič - Sport.cz, www.sport.cz, ‏2024-05-22 (בצ׳כית)
↑  Ladislav Krejčí, signed for 5 seasons, www.gironafc.cat (באנגלית)
↑  Sweden vs. Czechia - 24 March 2022 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Czechia vs. Poland - 24 March 2023 - Soccerway, int.soccerway.com
↑  Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק |  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק | צ'כיה |
חוק המאבק בטרור

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל 
 תאריך חקיקה:  23 ביוני 2016
 תאריך חקיקה עברי:  י"ז בסיוון תשע"ו
 גוף מחוקק:  הכנסת העשרים
 תומכים:  57
 מתנגדים:  16
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 2556, עמ' 898
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרדי הביטחון, ביטחון פנים והמשפטים
 מספר תיקונים:  6
 נוסח מלא:  חוק המאבק בטרור
 
חוק המאבק בטרור, התשע"ו-2016 הוא חוק הקובע ענישה מחמירה למחבלים ואנשים החברים בארגוני טרור. כן קובע החוק ענישה לאנשים המביעים תמיכה בטרור או הזדהות עם ארגון טרור. החוק מסדיר את נושא ההכרזה על ארגון כארגון טרור ואת השימוש במעצר מנהלי. בנוסף להחמרת ענישה על עבירות טרור, החוק מחליף תקנות רבות שהיו חלק מתקנות ההגנה (שעת חירום). החוק אושר בכנסת ביוני 2016, ונכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2016.
הליכי החקיקה

ב-21 באפריל 2010 פרסם משרד המשפטים את תזכיר חוק המאבק בטרור, התש"ע-2010. בהמשך לכך הגישה הממשלה לכנסת את הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א-2011, אשר ו עברה בקריאה ראשונה באוגוסט 2011. בדברי ההסבר פורטה ייחודיות תופעת הטרור בכך שאינה מסתיימת בפגיעה בגוף, אלא גם בפגיעה בנפש עם אפקט פסיכולוגי של הטלת מורא בקרב הציבור הכללי ופגיעה בשגרת החיים של האוכלוסייה האזרחית. מוסבר הקושי במאבק בטרור אויב רב–פנים הפועל באמצעים שונים ובשיטות מגוונות. בפרט מתייחסים למאבק בטרור המאורגן, אשר זוכה לתמיכה ציבורית ולכן מקשה על איסוף ראיות לצורך העמדה לדין. הצעדים המוצעים: החוק מציע כלים משפטיים בתחום המשפט הפלילי והציבורי, שמטרתן למנוע את קיום ופעילות ארגוני הטרור, לסכל את פעילותם, לפגוע בתשתית הארגונית והפיננסית, לתפוס את המחבלים ולהביאם לדין.
תהליך החקיקה נעצר עם התפזרות הכנסת השמונה עשרה. בכנסת ה-19 הוחל עליה דין רציפות, אך גם אז לא הושלמה חקיקתה. בספטמבר 2015, קידום הצעת החוק חודש על ידי שרת המשפטים איילת שקד, אז עברה הצעת החוק המחודשת בקריאה ראשונה, כאשר לאחריה התקיימו מספר דיונים לניסוחה. במהלך 30 הדיונים שהתקיימו בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, הגישה האופוזיצה 165 הסתייגויות כנגד הצעת החוק. ב-30 במאי 2016 השלימה ועדת החוקה גיבוש של הצעת חוק, שבה שולבו חמש הצעות חוק לקראת הבאתה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית, לאחר שדחתה את כל ההסתייגויות נגדה. ב-15 ביוני 2016 אושר החוק בקריאה שנייה ושלישית ברוב של 57 חברי כנסת מול 16, והוא נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2016.
מהות החוק

חוק המאבק בטרור נועד להחליף את מרבית החוקים והפקודות אשר הסדירו את עבודת מערכת הביטחון למאבק בטרור. בהתאם לכך, במקביל לכניסתו לתוקף יבוטלו פקודת מניעת טרור, חוק איסור מימון טרור וחוק סדר הדין הפלילי (עצור החשוד בעבירת ביטחון) (הוראת שעה), וכן בוטלו רבים מסעיפי תקנות ההגנה (שעת חירום) שמרביתם מתקופת המנדט הבריטי. בנוסף תוקנו חוקים קיימים, בהם חוק העונשין, חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, פקודת בתי הסוהר ועוד.
מהות החוק > עבירות טרור

ככלל, החוק מרחיב את ההגדרה של ארגון טרור ושל פעילות טרור, ומחמיר את העונשים על המעורבים ועל המסייעים לפעילות כזו. החוק מאפשר להגדיר ארגוני צדקה כארגוני טרור אם נמצאת זיקה ביניהם לפעילות טרור, וגם קובע עונש למי שמביע הזדהות פומבית עם ארגון טרור. כמו כן, החוק מגדיר לראשונה עבירות פליליות חדשות, כמו חפירת מנהרה לצורכי טרור או קריאה ישירה למעשה טרור, עליה צפוי עונש מאסר של שלוש שנים, בלי שתידרש הסתברות לביצוע מעשה בעקבות הקריאה. במידה ומדובר באיום בביצוע עבירה שדינה מאסר עולם, העונש הצפוי הוא שבע שנות מאסר.
מהות החוק > עבירות טרור > סיכום העבירות והעונש המוטל

| העבירה | העונש המקסימלי | סעיף בחוק |
| --- | --- | --- |
| עמידה בראש ארגון טרור, במישרין או בעקיפין | 25 שנות מאסר | 20 |
| ראש ארגון שבפעילותו עבירות רצח | מאסר עולם (עונש חובה) | 20 |
| ביצוע תפקיד ניהולי או פיקודי בארגון טרור | 10 שנות מאסר | 21 |
| חברות בארגון טרור | 5 שנות מאסר | 22(א) |
| ביצוע עבירת טרור תוך שימוש בנשק כימי, ביולוגי או רדיואקטיבי | מאסר עולם | 39 |
| ביצוע עבירת טרור שדינה מאסר עולם (שלא נקבע לה עונש חובה) | 30 שנות מאסר | 37(א) |
| ביצוע עבירת רכוש הקשורה לטרור | 10 שנות מאסר | 30-32 |
| אימון והכשרת גורמי טרור | 9 שנות מאסר | 29 |
| גיוס חברים לארגון טרור | 7 שנות מאסר | 22(ג) |
| ביצוע פעילות לטובת ארגון טרור | 7 שנות מאסר | 30 |
| איום בביצוע עבירה שדינה מאסר עולם | 7 שנות מאסר | 27 |
| קריאה ישירה או עידוד לביצוע מעשה טרור | 5 שנות מאסר | 24(ב) |
| העמדת אמצעי לטובת ארגון הטרור (הסעה, בגדים, כסף וכו') | 5 שנות מאסר | 23,25 |
| מעשה פומבי של הזדהות עם ארגון טרור | 3 שנות מאסר | 24(א) |
| אי מניעת מעשה טרור | 3 שנות מאסר | 26 |
| החזקת פרסום או מתן שירות שקשור בפרסום חומרי הזדהות עם ארגון טרור | שנתיים מאסר | 24(ג) |
מהות החוק > היבטים פרוצדורליים

החוק, אשר חל רק בתחומי ישראל, עוסק בנוסף גם בצד הפרוצדורלי המשפטי של המאבק בטרור, כגון אמרת עד מחוץ לבית המשפט, עדות מוקדמת, התיישנות, מעצר חשוד בעבירת ביטחון, סטייה מדיני הראיות וראיות חסויות. לדוגמה, מאפשר החוק למנוע מפגש של עורך דין שמייצג יותר מעצור אחד באותה חקירה ומעניק סמכות לשר הביטחון לחלט רכוש מחשודים בעבירות ביטחון.
החוק מעגן את השימוש באמצעים שונים נגד טרור שלא באמצעות תקנות שעת חירום, בהם מעצרים מינהליים וצווי איסור יציאה מהארץ. לדוגמה, מערכת אכיפת החוק תוכל להחזיק בעציר למשך 48 שעות לפני שיובא לראשונה בפני שופט ויוכל להתייעץ עם עורך דין. בנוסף מאפשר החוק לשב"כ לנהל מעקב ממוחשב אחר כל מי שנחשד בפעילות הקשורה לטרור, באישור ראש הממשלה.
לפי האמור בחוק, נדרש שר המשפטים להגיש לוועדת החוקה של הכנסת דוח שנתי על ביצוע הוראות החוק, ולדווח על מספר כתבי האישום שהוגשו בעוון גילוי הזדהות עם ארגון טרור והסתה לטרור. בנוסף, נדרשת הגשת דו"ח גם על יישום ההוראות המיוחדות בעניין מעצר חשוד בעבירת ביטחון חמורה.
מהות החוק > הכרזה על ארגון טרור

החוק מסמיך את שר הביטחון להכריז על חבר בני אדם כארגון טרור. שרי הביטחון השתמשו פעמים רבות בסמכותם זו. ובהתאם לכך עשרות ארגונים הוכרזו כארגוני טרור.
דיון ציבורי בחוק > תמיכה בחוק

שרת המשפטים איילת שקד, אשר סייעה בקידום החוק ציינה עם אישורו: "היום הכנסת ומדינת ישראל הפכו לחוד החנית העולמית של המלחמה בטרור. טרור מודל 2016 קיבל היום מענה מודל 2016".
חברת הכנסת ציפי לבני, שיזמה את חוק המאבק בטרור בגלגולו הראשון כשרת המשפטים, אמרה כי "החוק ייתן כלים חדשים וטובים יותר לישראל במאבק בטרור, כלים שלא שונו מאז 1948, והוא נחוץ במיוחד לאור גל הטרור המתמשך בשנה האחרונה".
הפורום המשפטי למען ישראל ברך על החוק ואמר: "זהו חוק חשוב שעושה סדר בשלל התקנות שהיו קיימות עד היום. החוק מותאם למציאות המורכבת של השנים האחרונות ומאפשר מרחב פעולה ראוי ומידתי לזרועות הביטחון על מנת להתמודד עם גלי הטרור ולהשיב את כושר ההתרעה למדינת ישראל".
דיון ציבורי בחוק > התנגדות לחוק

ארגוני זכויות אדם סברו שהחוק אינו מידתי. בנייר עמדה שהוציאה האגודה לזכויות האזרח בישראל בפברואר 2014, נטען כי הצעת החוק מעניקה לרשות המבצעת "סמכות דרקונית ובלתי מבוקרת לנקוט צעדים חריפים נגד בני אדם וארגונים ללא משפט, על סמך חשדות בלבד", ולמעשה "ינציח" את קיומם של המעצרים המנהליים, שמעמדם מוטל בספק. המכון הישראלי לדמוקרטיה התנגד אף הוא להצעת החוק, בטענה שמדובר ב"תגובת יתר לא פרופורציונלית לגל הטרור".
יו"ר מרצ, זהבה גלאון, אמרה כי הצעת החוק מופרכת, מחמיצה את הנקודה המרכזית ואף עלולה להיות גזענית וטוטליטרית. במקום להתמקד בעצירת המוטיבציה לטרור ויצירת חיים טובים יותר, היא מציעה חקיקה שמנציחה תקנות חירום מיושנות.
גם האגודה לזכויות האזרח בישראל הביעה התנגדות לחוק, בין השאר בנימוק: "הצעת החוק הזו מעגנת הסדרים הפותחים פתח עצום לפגיעה בחפים מפשע, ובפרט באנשים שדעותיהם או פעילותם הפוליטית חורגות מהקונצנזוס. בכך, היא עשויה לפגוע גם בשיח הפוליטי החופשי ובחופש ההתאגדות של האזרחים".
ראו גם

חוק הפטריוט (ארצות הברית)
הערות שוליים

↑  תזכיר חוק המאבק בטרור, התש"ע-2010, הופץ ב-21 באפריל 2010 על ידי משרד המשפטים באתר החקיקה הממשלתי
1 2  הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"א-2011, ה"ח הממשלה 611 מ-27 ביולי 2011
↑  משרד המשפטים, הצעת חוק המאבק בטרור עברה בקריאה ראשונה, באתר משרד המשפטים, 5 באוגוסט 2011
↑  הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"ה-2015, ס"ח 949 מ-31 באוגוסט 2015
↑  יהונתן ליס, חוק המאבק בטרור אושר בקריאה ראשונה; חברי המחנה הציוני חויבו לתמוך בו, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2015
↑  הצעת חוק המאבק בטרור, התשע"ו–2016 - נוסח לקריאה שנייה ושלישית, באתר הכנסת
1 2   יהונתן ליס, חוק המרחיב את סמכויות המאבק בטרור אושר לקריאה שנייה ושלישית, באתר הארץ, 20 במאי 2016
1 2 3  טל שלו‏, "רק בהרתעה ננצח": הכנסת אישרה את חוק הטרור, באתר וואלה, 15 ביוני 2016
↑  זאב קם, "מענה מודל 2016": חוק המאבק בטרור אושר בכנסת, באתר nrg‏, 15 ביוני 2016.
1 2  איציק וולף, אושר סופית חוק המאבק בטרור, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 ביוני 2016.
↑  קיימת בחוק חלופה לעונש המאסר על ידי תשלום קנס.
↑  לעניין עבירה זו, אין כל דרישה להסתברות כי יבוצע מעשה טרור בעקבות קריאה זו.
↑  העונש לא יחול במידה ויוכח כי אותו אדם לא היה מודע לכך שהארגון הוא ארגון טרור
↑  סעיף זה כולל פרסום דברי שבח, תמיכה או אהדה, הנפת דגל, הצתה או פרסום של סמל, או הצגה, השמעה או פרסום של סיסמה או המנון.
↑  אריק בנדר, ‏אושר חוק הטרור החדש: העונש המרבי לפעולות טרור הורחב ל-30 שנה, באתר מעריב אונליין, 15 ביוני 2016
↑  צווים בעניין הכרזה שחבר בני אדם הוא ארגון טרור, בקובץ התקנות
↑  צו המאבק בטרור (הכרזה שחבר בני אדם הוא ארגון טרור), תשע"ח-2018, באתר "נבו"
↑  1הודעה באתר הפורום המשפטי למען ישראל, 16 ביוני 2016.
↑  הצעת חוק המאבק בטרור, באתר האגודה לזכויות האזרח, 6 בפברואר 2014
↑  התייחסות המכון הישראלי לדמוקרטיה להצעת חוק המאבק בטרור התשע"א 2011, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 17 בפברואר 2014
↑  יהונתן ליס, ביקורת על חוק הטרור: כמעט בלתי אפשרי להתגונן מפניו, באתר הארץ, 7 ביוני 2013
תיאטרון היסטורי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון 
 מיקום:  פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 20 בפברואר 1847
 תאריך פתיחה רשמי:  20 בפברואר 1847 
 תאריך פירוק:  1863 
 אדריכל:  Pierre-Anne Dedreux 
 
 קואורדינטות:  48°52′02″N 2°21′53″E﻿ / ﻿48.86734°N 2.36474°E﻿ / 48.86734; 2.36474
 he
 
התיאטרון ההיסטורי (בצרפתית Théâtre-Historique) היה תיאטרון פריזאי שהוקם עבור אלכסנדר דיומא האב בשדרות ההיכל, באמצע המאה התשע עשרה. התיאטרון נועד להציג מחזות היסטוריים, בעיקר על פי ספריו ההיסטוריים של דיומא, אך לאחר כמה שנות פעילות נקלע לקשיים כספיים, נמכר ובהמשך פורק לצורכי הקמת כיכר הרפובליקה.
על פי ספר זכרונות של דיומא משנת 1867, המחזה "המוסקטרים", המבוסס על הספר שלושת המוסקטרים, הוצג לראשונה ב-27 באוקטובר 1845 בתיאטרון דה ל'אמביגו-קומיק. בהזדמנות זו פגש דיומא את הדוכס מונפנסיה בן ה-21, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים. מונפנסיה המריץ בדיומא לפתוח תיאטרון משלו ולגבי איסור פתיחת התיאטרונות הנוספים, פעל הדוכס לקבלת רישיון מיוחד עבור דיומא. מעורבות הדוכס היא שהביאה לכינוי התיאטרון בשם "תיאטרון מונפנסיה" (Théâtre Montpensier).
התיאטרון הוקם במבנה משופץ של הקרקס האולימפי. הצייר-מעצב סשאן ניהל את בניית הבניין לצד האדריכל דה דרו. דיטרל ודספלשין סייעו בקישוט התיאטרון. התיאטרון, שהוזמן על ידי דיומא בעזרתו של דוכס מונפנסיה, כדי לקדם עיבודים תיאטרליים לרומנים שלו, נחנך ב-20 בפברואר 1847 תחת השם "תיאטרון היסטורי" עם המלכה מרגו, מחזה בשתים-עשרה מערכות מאת דיומא ואוגוסט מאקה על פי הרומן באותו שם. אחריו הגיע הפרש מהבית האדום, המבוסס על הרומן באותו שם והרוזן ממונטה כריסטו, שהופעותיו נקטעו על ידי מהפכת 1848, צעירי המוסקטרים, אביר הרמנטל, מלחמת הנשים, הרוזן הרמן ואורבן גרנדיר. דיומא אירח גם מחזה של אונורה דה בלזק (1848). אבל הפאר של ההפקות והאירועים הפוליטיים הוביל את הבמאי הושטיין להתפטר ואת דיומא לפשוט את הרגל.
בחירת השם

במקור היה אמור התיאטרון להיקרא על שם פטרונו העיקרי, דוכס מונפנסיה, אך אביו, המלך לואי-פיליפ, חשב שלא ראוי שתיאטרון ייקרא על שם בנו. דיומא הציע את תיאטרון אירופאי, אך שם זה עורר חילוקי דעות בין הצדדים האחרים המעורבים, ובסופו של דבר הוחלט לפסול אפשרות זו. ודל הציע את השם "התיאטרון ההיסטורי", שם מתאים במיוחד מכיוון שהרפרטואר היה אמור לכלול בעיקר דרמטיזציה של הרומנים ההיסטוריים של דיומא. השם הזה אושר רשמית.