stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמתו של רוברט דה ברוס

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד מקנזי 
 הופק בידי:  דייוויד מקנזי, Richard Brown, Gillian Berrie, סטיב גולין 
 תסריט:  דייוויד מקנזי, מארק בובמבאק, Bathsheba Doran, דייוויד הארוור 
 עריכה:  ג'ק רוברטס 
 שחקנים ראשיים:  כריס פיין (רוברט הראשון) סם ספרואל (Aymer de Valence, 2nd Earl of Pembroke) סטיבן קרי (Christopher Seton) ג'יימס קוסמו (רוברט דה ברוס) Jack Greenlees (Alexander de Brus) Benny Young (Simon Fraser) Jamie Maclachlan קלייב ראסל אלסטייר מקנזי (John of Strathbogie, Earl of Atholl) בילי האוול (אדוארד השני) אהרון טיילור-ג'ונסון (ג'יימס דאגלס, לורד דאגלס) קאלן מאלווי (John III Comyn, Lord of Badenoch) פלורנס פיו (אליזבת דה בורג') סטיבן דיליין (אדוארד הראשון, מלך אנגליה) טוני קאראן (Aonghus Óg of Islay) מאט סטוקו (Sir John Segrave) 
 מוזיקה:  Tony Doogan 
 צילום:  ברי אקרויד 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  Sigma Films  Anonymous Content
 חברה מפיצה:  Netflix
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  6 בספטמבר 2018 (TIFF) 9 בנובמבר 2018
 משך הקרנה:  121 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט היסטורי, סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט הרפתקאות, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 מקום התרחשות:  סקוטלנד 
 תקציב:  130 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלחמתו של רוברט דה ברוס (באנגלית: Outlaw King) הוא סרט פעולה ודרמה היסטורית אפית אודות רוברט הראשון. הסרט נכתב, הופק ובוים על ידי דייוויד מקנזי. מככבים בו כריס פיין, אהרון טיילור-ג'ונסון, פלורנס פיו, בילי האול, טוני קראן, קאלן מולבי וסטיבן דיליין.
עלילת הסרט מתרחשת בתקופת המאה ה-14. המלך הסקוטי, רוברט דה ברוס יוצא למלחמת העצמאות הראשונה של סקוטלנד ונאבק בכיבוש סקוטלנד בידי האנגלים.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-6 בספטמבר 2018 וזכה לביקורות מעורבות ושוחרר ב-9 בנובמבר 2018 להפצה בנטפליקס.
עלילה

שנת 1306. רוברט דה ברוס והאצולה הסקוטית נכנעים לאדוארד הראשון, מלך אנגליה. המלך עוזב את סקוטלנד לאחר שהוא ממנה את ברוס לאסוף מיסים ומשיא אותו לאליזבת דה בורג. ברם ברוס מסרב לממש את הנישואין בליל הכלולות.
לאחר שאסף מיסים הוא שומע על הוצאה ברוטאלית להורג של סר ויליאם וולאס ונכנס לוויכוח עם ג'ון קומין, שבמהלכו ג'ון נרצח על ידי ברוס. התקרית מטלטלת ומפלגת את סקוטלנד כאשר חלק מהציבור מבקש להכתיר את ברוס למלך סקוטלנד. ברוס מסכים להימשח למלך, אך עד מהרה אדוארד שומע על המאורע והוא מכריז על ברוס כפורע חוק ושולח את בנו למצוד אחריו.
שחקנים ודמויות

כריס פיין - רוברט דה ברוס
אהרון טיילור-ג'ונסון - ג'יימס דאגלס, לורד דאגלס
פלורנס פיו - אליזבת דה בורג
בילי האול - אדוארד, נסיך ויילס
טוני קראן - אנגוס מקדונלד
לורן מק'פיידן - ניל ברוס
אלסטייר מקנזי - לורד את'ול
ג'יימס קוזמו - רוברט דה ברוס, לורד אנאנדל
קאלן מאלווי - ג'ון השלישי קומיין, לורד באדנוך
סטיבן דליין - אדוארד, מלך אנגליה
סטיבן קרי - כריסטופר סיטון
סאם ספרואל - איימר דה ואלנס, רוזן פמברוק
רבקה רובין - מרגרט
ראו גם

רוברט דה ברוס (סרט)
הערות שוליים

1 2  מיכל ישראלי, ‏פינוֹ נוּאר, באתר ‏מאקו‏, 8 בנובמבר 2018
1 2  תוכני נטפליקס בנובמבר 2018
↑  Fleming Jr, Mike (24 באפריל 2017). "Netflix Lands Outlaw King". Deadline (באנגלית). נבדק ב-27 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "First Look At Chris Pine In David Mackenzie's 'Outlaw King'". Playlist. 8 בספטמבר 2017. נבדק ב-9 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Netflix drama Outlaw King boosts film sector". BBC. 11 בדצמבר 2017. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Evans, Greg (8 בספטמבר 2017). "First Look At Chris Pine In Netflix's 'Outlaw King'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-31 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jri, Mike (27 ביולי 2017). "Aaron Taylor-Johnson Plays Scottish hero James Douglas". Deadline (באנגלית). נבדק ב-27 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jri, Mike (7 באוגוסט 2017). "Florence Pugh Nabs Lead in Netflix's 'Outlaw King'". Deadline (באנגלית). נבדק ב-7 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  N'Duka, Amanda (18 באוגוסט 2017). "David Mackenzie's 'Outlaw King' Adds Billy Howle". Deadline (באנגלית). נבדק ב-18 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tony Curran on Twitter". Twitter. 31 ביולי 2017. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filming to hit Scotland for flick Outlaw King with Chris Pine as Robert the Bruce". The Scottish Sun (באנגלית בריטית). 25 באוגוסט 2017. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alastair McKenzie seen filming Netflix film Outlaw King". Mail Online. 28 באוגוסט 2017. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "From Star Trek to Scotland! Chris Pine dons chain mail armour and rides on horseback as he films Netflix period drama Outlaw King with James Cosmo". Mail Online. 2 בספטמבר 2017. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Film News Roundup: Callan Mulvey Joins Chris Pine's Scottish Drama 'Outlaw King'". Variety. 7 בספטמבר 2017. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Steven Cree on Twitter". Twitter. 11 בספטמבר 2017. נבדק ב-28 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
פליגורסקיט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (Mg,Al)2Si4O10(OH)•4(H2O)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  הגבישים דמויי לוחיות, פחוסים ומוארכים עד ס"מ אורך. המינרל מופיע גם כסיבים ארוגים - צורת "עור הרים", כמו כן כמסה חסרת צורה.
 צבע:  לבן, סגול בהיר עד אפרפר, צהבהב, ירוק-אפור
 ברק:  שעוותי, אדמתי, משיי עד עמום
 שקיפות:  שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בכיוון אחד ({110}) יוצרת "פתיתים"
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  2.5-2  בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.2-2.1
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  הגבישים של המינרל (שצורתם לוחיות) גמישים
 מינרלים נלווים:  קלציט, סרפנטין, סרפנטין, דולומיט, קוורץ, מונטמורילוניט וכלוריט
פליגורסקיט או גם אטאפולגיט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות), אחד מסוגי מינרלי החרסית.
תכונות > הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הפליגורסקיט היא (Mg,Al)2Si4O10(OH)•4(H2O).
הפליגורסקיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  2/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית C2/m. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=12.78‏, b=17.86Å‏, c=5.24Å, וגודלה של זווית β הוא 95:78°.
המבנה הפנימי של הפליגורסקיט, כמו של המינרלים בקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחיות בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג הראשון הוא שכבה של טטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון מגנזיום.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום ולעיתים מגנזיום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בפליגורסקיט שכבה אחת של אוקטהדרונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של טטרהדרונים, מצב המכונה חרסית של 2:1. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה מים או יונים ספוחים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
הפליגורסקיט מסווג כמינרל חרסית הן משום שהוא מצוי בקרקע כמו מינרלי חרסית, והן משום שמאפייניו דומים למינרלי חרסית אחרים, אבל בניגוד למינרלי חרסית אחרים הוא יוצר גבישים גדולים יחסית.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הגבישים דמויי כפיסים, פחוסים ומוארכים עד ס"מ אורך. המינרל מופיע גם בצורה סיבית, לרוב בצורת "עור הרים" (mountain leather, צורה המופיעה גם במינרלים אחרים כדוגמת טרמוליט ואקטינוליט), צורה מיוחדת שבה סיבי הפליגורסקיט יוצרים מארג הדומה בצורה ובתחושה לפיסת לבד שלפעמים צמודים אליו גבישי קלציט שנראה כאילו נארגו לתוך מרקם הבד כמו חרוזי זכוכית, כמו כן כמסה חסרת צורה. לפליגורסקיט יש פצילות טובה בכיוון אחד ({110}). הקשיות של המינרל נמוכה, 2.5-2 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע 2.15 גרם לסמ"ק.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הפליגורסקיט הם: nα=1.522-1.528‏, nβ=1.530-1.546‏ ו-nγ=1.533-1.548. גבישי הפליגורסקיט שקופים למחצה, צבעם בדרך כלל הוא בגוונים של לבן, סגול בהיר עד אפרפר, צהבהב וירוק-אפור. בשקף מנוסר הפליגורסקיט חסר צבע. הברק של הפליגורסקיט הוא שעוותי, אדמתי, משיי עד עמום. הפליגורסקיט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בסוגים הצבעוניים יותר, הגוון של המינרל מזווית אחת (X) הוא צהוב חיוור וצהוב-ירוק חיוור מזוויות אחרות (Y ו-Z).
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1862 במכרה סמוך לנהר פופובקה, ליד פליגורסקייה במחוז פרם שבהרי אורל שברוסיה. הדוגמית הראשונה מצויה כיום במכון המכרות שבסנקט פטרבורג שברוסיה. המינרל קרוי על שם המקום בו נתגלה לראשונה.
המינרל קרוי גם אטאפולגיט על שם העיירה אטאפולגוס בקצה הדרום מערבי של מדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית, שם המינרל נפוץ.
שימושים > שימושים היסטוריים

פליגורסקיט היה רכיב מרכזי בפיגמנט (יחד עם תמצית מהצמח Indigofera suffruticosa) הקרוי "כחול מאיה", שבו נעשה שימוש בקדרות, פיסול, ציורי קיר ובייחוד באריגי המאיה של תרבות המאיה באמריקה התיכונה. המאיה גם עשו שימוש במינרל כתרופה למחלות מסוימות וכתוסף לחימר שממנו יצרו את כלי הקדרות. המקור לפליגורסקיט באזור בו שכנו בני המאיה לא היה מוכר עד שנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר הוא נתגלה בסנוטה (בורות טבעיים המלאים בדרך כלל במים) בחצי האי יוקטן סמוך לעיירה סקלום (Sacalum). אתר אפשרי נוסף נתגלה בשנת 2005 סמוך לטיקול (Ticul) ביוקטן.
הפיגמנט המלאכותי "מאיה כחול" יוצר גם באזורים אחרים של אמריקה התיכונה ונעשה בו שימוש גם בתרבויות אחרות, כדוגמת האצטקים של מרכז מקסיקו. צבע כחול זה המופיע בקודקסים של המאיה ושל האצטקים, ובכתבי יד מתחילת התקופה הקולוניאלית, יוצר בעיקר על ידי תערובת של עלי Indigofera suffruticosa יחד עם פליגורסקיט, עם תוספת של כמויות קטנות של מינרלים אחרים. קורבנות אדם בפולחנים נצבעו לעיתים קרובות בפיגמנט כחול זה.
שימושים > שימושים מודרניים

הפליגורסקיט הוא אחד הסוגים של תערובת החרסיות המשמשת לטיהור שמנים מן החי והצומח הקרויה באנגלית fuller's earth (אדמת פולר). ארצות הברית היא היצרן העולמי העיקרי של חומר זה (כ-70% מהתפוקה העולמית). פליגורסקיט (או ליתר דיוק האטאפולגיט) נכרה באזור העיירה אטאפולגוס בקצה הדרום מערבי של מדינת ג'ורג'יה. חרסיות אטאפולגיט המצויות במחוז מיגס-קווינסי (Meigs-Quincy) הם קבוצות של חלקיקי פליגורסקיט שאורכן בין 2 ל-3 מיקרון וקוטרן פחות מ-30 אנגסטרם. החבילות מוקפות במארג של חרסיות סמקטיט המסוגלות להתנפח מעט.
חרסית אטאפולגיט היא תרכובת של מינרלים מקבוצת הסמקטיט עם פליגורסקיט. המינרלים בקבוצת הסמקטיט הם חרסיות שהסריג שלהם יכול להתרחב במים. הבנטוניט הוא השם הקיבוצי המוכר ביותר למינרלים מקבוצה זו. מרכיב הפליגורסקיט בתערובת זו מופיע כגבישים דקים דמויי מחטים שאינם מתנפחים או מתרחבים במים. אטאפולגיט יוצר מבנים של ג'ל במים מלוחים או מתוקים על ידי יצירת מבנה סריגי של חלקיקים הקשורים בקשרי מימן. שלא כמו הבנטוניט, האטאפולגיט יוצר מבנה ג'ל גם במים מלוחים ונעשה בו שימוש בבוץ קידוח עבור קידוחים בתצורות ספוגות במלח. ניתן להתייחס אל חלקיקי הפליגורסקיט כחלקיקים טעונים במטענים שליליים וחיוביים. הקשר שבין מטענים מתחלפים אלו המאפשר להם ליצור תרחיפים של ג'ל במים מתוקים ומלוחים.
עיבוד החרסיות כולל כריית המינרל במכרה פתוח, יבוש וטחינה של החרסית הגולמית ומיון בהתאם לגודל הגרגירים המבוקש שממנו נגזר טווח צמיגות הג'ל בהתאם למטרות השימוש. החומר נשלח בצובר ברכבות או באוניות או בשקים.
לחרסיות אטאפולגיט מיובשות יש מגוון רחב מאוד של שימושים העושים שימוש בתכונות יצירת תרחיפים, חיזוק והדבקה שלהן: צבעים, חומרי איטום, חומרי הדבקה, זרזים, דישון בתרחיף, מעכבי בערה, ציפויים בתנורי יציקה, תרחיפים של מזון לבעלי חיים ומסננים כימיים. לאטאפולגיט יש גם שימוש רפואי נרחב בתרופות נגד שלשול.
אקטיג'ל 208 הוא שם מסחרי לצורה טהורה של אטאפולגיט שבה זוכך הפליגורסקיט באמצעים מכניים וכימיים לחלקיקים באורך 2 מיקרון וקוטר של 30 אנגסטרם. כשכל החלקיקים בתערובת שאינם הפליגורסקיט נופו מהתערובת. חומר טהור זה מסוגל לשנות את הצמיגות ואיכות התרחיף של חלקיקים בתערובת דלילה של מוצקים במגוון רחב של שימושים כמו בקרמיקה, זרזים, בטון, חומרי איטום, חומרי הדבקה ומוצרים פלסטיים. הוא פועל כדבק בטמפרטורות גבוהות בין חומרים שקשה מאוד בדרך אחרת להדביק ביניהם.
מקור ותפוצה

פליגורסקיט מצוי במרבצים הידרותרמיים. הוא נוצר מבלייה של מינרלים סיליקטיים המכילים מגנזיום בקרקעות או בסלעי משקע. הפליגורסקיט מצוי גם כמרכיב חרסיתי בקרקעות, ולעיתים קרובות לאורך העתקים.
הפליגורסקיט הוא מינרל נפוץ. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את פליגורסקייה במחוז פרם שבהרי אורל שברוסיה (שם נמצא המינרל לראשונה); סמוך לעיירה אטאפולגוס במחוז דקטור (Decatur) בקצה הדרום מערבי של מדינת ג'ורג'יה, סמוך לערוץ ספילו (Sapillo Creek) במחוז גרנט (Grant) במדינת ניו מקסיקו, בסכר ניו מלונס (New Melones Dam) במחוז קלווארס (Calaveras) בקליפורניה, ובגוסטבוס (Gustavus) ארכיפלג אלכסנדר באלסקה שבארצות הברית; באיי שטלנד שבבריטניה; בטפראוט שבמרוקו; ובמרבץ היידרבד באנדרה פרדש שבהודו.
בישראל אותרו שני מקומות בהם ניתן למצוא פליגורסקיט: בהרי עירא שם מצוי פליגורסקיט בתכולה גבוהה בשכבת פצלים שעוביה מטר עד מטר וחצי, ובנחל בוקר - נחל הרועה שם מצוי פליגורסקיט בתכולה שנעה בין כ-70% ל-95% בשכבת פצלים שעובייה נע בין מטר ל-7 מטרים.
לקריאה נוספת

ARNOLD, DEAN E. (2005). "Maya Blue and Palygorskite:A second possible pre-Columbian source". Ancient Mesoamerica 16: 51–62
ARNOLD, DEAN E.; and BRUCE F. BOHOR (1975). "Attapulgite and Maya Blue: an Ancient Mine Comes to Light". Archaeology 28 (1): 23–29.
HAUDE, MARY ELIZABETH (1997). "ldentification and Classification of Colorants Used During Mexico's Early Colonial Period". The Book and Paper Group Annual 16. ISSN 0887-8978
הערות שוליים

↑  פרויקט rruff
↑  אתר Mindat
↑  ראו תמצית של Arnold‏ (2005)
↑  Haude‏ (1997)
↑  Arnold and Bohor‏ (1975) כפי שצוטטו ב-Haude‏ (1997).
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
↑  עמית שגב, משה שירב (שורץ) וחנה נצר- כהן, פוטנציאל חומרי הגלם המינרליים לתעשייה ולהפקת אנרגיה בישראל
דפנה ברק-ארז

דפנה ברק-ארז (נולדה ב-2 בינואר 1965) היא שופטת בבית המשפט העליון החל ממאי 2012. תפקידים קודמים שמילאה היו פרופסור מן המניין ודקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, מופקדת הקתדרה למשפט וביטחון על-שם סטיוארט וג'ודי קולטון באוניברסיטת תל אביב, ויושבת ראש האגודה למשפט וחברה.
ביוגרפיה

ברק-ארז נולדה ב-2 בינואר 1965 בארצות הברית (שם משפחתה שהתה לרגל שליחות צבאית של אביה) לאלעזר וליהודית ברק וגדלה ברמת אפעל. אביה היה קצין חימוש ראשי בצה"ל. לאחר שסיימה את תיכון מקיף יהוד למדה משפטים במסגרת העתודה האקדמית וסיימה את לימודיה לתואר ראשון בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה. הייתה מצטיינת מטעם רקטור האוניברסיטה במשך כל אחת משנות לימודיה. ממוצע ציוניה דורג במקום הראשון במחזור של שנת 1987. הייתה חברת מערכת בכתב העת עיוני משפט.
עם תום לימודיה, שירתה בפרקליטות הצבאית כקצינת ייעוץ בכירה. השתחררה משירות סדיר בדרגת סרן. במילואים הגיעה לדרגת סגן-אלוף. סיימה תואר שני בהצטיינות יתרה ותואר שלישי ב-1992 עם מלגת קולטון באוניברסיטת תל אביב. נושא עבודת הדוקטורט היה: "עוולות חוקתיות: ההגנה הכספית על הזכות החוקתית" והיא נכתבה בהנחייתו של פרופסור ברוך ברכה. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת הרווארד.
מתגוררת בתל אביב, נשואה לד"ר חן ארז, רופא אף-אוזן-גרון, ואם לשני בנים.
ביוגרפיה > באקדמיה

ברק-ארז החלה את דרכה האקדמית כמרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה בשנת 1991, ומשנת 1992 כמרצה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2000 קודמה לדרגת פרופסור חבר, וב-2004 מונתה לכהונת פרופסור מן המניין. כן כיהנה כמרצה במרכז הבינתחומי הרצליה ובמכללה למינהל.
לימדה כפרופסור אורח באוניברסיטאות קולומביה, סטנפורד, דיוק, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וג'ורג'טאון בארצות הברית, טורונטו וקווינס שבקנדה, בפריבור שבשווייץ, בסיינה שבאיטליה ובהונג קונג, והייתה חוקרת אורחת ביוניברסיטי קולג' לונדון, במכון מקס פלאנק למשפט ציבורי בהיידלברג, במכון השווייצרי למשפט השוואתי בלוזאן, במרכז למשפט וממשל באוניברסיטת ג'ווהרלל נהרו בניו דלהי ובמרכז לזכויות אדם באוניברסיטת ייל.
באוניברסיטת תל אביב, שימשה כעורכת כתבי העת עיוני משפט (כרך יט) ופלילים (כרך ט בנושא משפט צבא וחברה). נושאי הוראתה העיקריים היו משפט מנהלי ומשפט חוקתי. בנוסף לכך לימדה קורסים בדיני חוזים, משפט ומגדר, הרשות במשפט הפרטי, ואמצעי תשלום.
בשנים 2000–2001 הייתה מנהלת מרכז מינרבה לזכויות אדם הפועל בפקולטה למשפטים. בשנים 2000–2002 הייתה סגנית הדיקן בפקולטה למשפטים. בשנים 2005–2007 שימשה כנציבת הקבילות לענייני הטרדה מינית באוניברסיטת תל אביב. משנת 2006 כיהנה כחברה בוועדה המרכזת של האוניברסיטה. באפריל 2011 נבחרה לכהן כדיקנית הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו מילאה מחודש יולי 2011 ועד סמוך למינויה לבית המשפט העליון, במרץ 2012, עת שהוחלפה על ידי רון חריס.
ברק-ארז היא חברה קבועה באקדמיה הבינלאומית למשפט השוואתי.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

ברק-ארז הייתה יושבת ראש בהתנדבות של העמותה למשפט ציבורי, עמותה הפועלת מסוף שנות השמונים לקידום הדיון הציבורי בתחום זה, ובמסגרתה שימשה גם כיו"ר פורום המורים למשפט ציבורי. בשנים 2011–2012 הייתה נשיאת האגודה הישראלית למשפט וחברה. כמו כן שימשה כחברה במועצה להשכלה גבוהה עד למינויה לתפקיד דיקן הפקולטה.
ברק-ארז שימשה בהתנדבות כיושבת ראש המועצה לבתי דין מנהליים במשרד המשפטים בשנים 1998–2000, המייעצת לשר המשפטים בכל הנוגע לפעילותם של בתי דין שאינם בתי משפט, כמו ועדות ערר. היא שימשה גם בוועדות ציבוריות שונות ובהן הוועדה לבחירת פרקליט המדינה (בשנת 2004), והוועדה לבדיקת חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (בשנת 2005).
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

קיבלה את פרס צלטנר לשנת 2006, את אות "אשת העיר" מטעם עיריית תל אביב לשנת 2006 ואת אות "נשים במשפט" לשנת 2006 מטעם לשכת עורכי הדין. זכתה שלוש פעמים בפרס הרקטור למצוינות בהוראה. בשנת 2011 קיבלה את פרס חשין למצוינות אקדמית במשפט, ואת אות אומ"ץ מטעם תנועת אומ"ץ, אזרחים למען מינהל תקין וצדק חברתי ומשפטי. בשנת 2015 זכתה בפרס גורני למשפט ציבורי, ובשנת 2017 קבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהמכון למדע המדינה פריז (סיאנס פו).
מינויה לשיפוט

בפברואר 2008 פרסמה הוועדה למינוי שופטים את שמה של פרופ' ברק-ארז כמועמדת לכהונת שופטת בבית המשפט העליון. ב-19 בנובמבר 2009 הודיעה הוועדה לאיתור היועץ המשפטי לממשלה שאף שכשלה במציאת מועמד מוסכם על לפחות ארבעה מחבריה, כנדרש, הרי שארבעה מועמדים ובהם ברק-ארז, זכו לתמיכה של שלושה חברים. ב-6 בינואר 2012 נבחרה על ידי הוועדה לבחירת שופטים לכהן כשופטת בבית המשפט העליון, והושבעה ב-31 במאי 2012. בין אוקטובר 2028 לבין ינואר 2032, צפויה היא לכהן כמשנה לנשיא בית המשפט העליון. בהנחה כי שיטת הסניוריטי תישמר, צפויה ברק-ארז לשמש כנשיאת בית המשפט העליון בשנים 2032 עד 2035.
ברק-ארז צפויה לשמש כיושבת ראש ועדת האתיקה לשופטים החל מ-18 בספטמבר 2023 למשך שש שנים.
בתפקידה כשופטת

ברק-ארז נחשבת לשופטת בעלת גישה ליברלית מובהקת.
בתפקידה כשופטת > משפט אזרחי > לשון הרע

בשנת 2020 פסקה כי שיתוף של פרסום ברשתות החברתיות ייחשב לפרסום לשון הרע באופן עצמאי. יחד עם זאת, על מנת להימנע מהצפת בתי המשפט בתובענות לשון הרע בגין כל שיתוף, קבעה כללי מסגרת, על מנת שלא כל שיתוף יהווה פרסום, כאמור.
בשנת 2022 סברה, בדעת מיעוט, ששני פרסומים של לשון הרע הדומים בתוכנם אך נבדלים בקהלים אליהם הם מופנים ייחשבו לאירוע אחד מבחינת פיצוי ללא הוכחת נזק. בפסק דינה כתבה:
בתפקידה כשופטת > משפט פלילי

ברק-ארז פסקה בדעת רוב, בניגוד לעמדתה של השופטת אסתר חיות, שיש לזכות אדם שהורשע בבית המשפט המחוזי על סמך הודאתו במשטרה, בעוד קרבן העבירה הנטענת הכחישה את עצם קרות האירוע, ועדותה נתפסה כמהימנה. היא ניתחה באריכות את חומרי החקירה והכריעה שההאשמה לא הוכחה מעבר לספק סביר.
באוגוסט 2012 חיברה ברק-ארז פסק-דין עקרוני, שקבע כי ניתן להרשיע גורמים המסייעים להלבנת הון בביצוע עבירת הלבנת ההון עצמה, ולהטיל עליהם עונש שווה לזה של העבריין העיקרי, אם פעלו במטרה לאפשר את ההנאה מהכספים המולבנים בעתיד.
ברק-ארז יצאה נגד תלונתו של עמיתה, השופט יצחק עמית, אליה הצטרף השופט עופר גרוסקופף, שנעשה שימוש מוגזם בשיח זכויות על ידי נאשמים במשפט הפלילי, וכתבה:
בתפקידה כשופטת > משפט פלילי > ענישה

במספר ערעורים פליליים, הביעה ברק-ארז עמדה הדורשת ענישה מחמירה יותר מעמיתיה להרכב. למשל במקרה של פלסטיני שהורשע בניסיון להברחת מכשירי טלפון לאסירים ביטחוניים, ובמקרה של אדם שהורשע בהריגה על דקירה במועדון. בהתייחס לערעור על הרשעה בעבירות מין במשפחה כתבה: "מנקודת מבטי לא זו בלבד שעונשו של המערער אינו מחמיר, כפי שטען, ולא זו בלבד שאין להתערב בו לקולא, אלא שלכאורה הוא אף מבוסס על התחשבות לא מבוטלת בו. ... במקרים כאלה – שלא ניתן אף לשער את נזקיהם – הענישה צריכה להיות מחמירה וחסרת פשרות." כך גם בערעור של אדם על חומרת עונשו בשל תקיפה, הוסיפה ברק ארז לפסק הדין: "אני מסכימה. אוסיף עוד כי לשיטתי עונשו של המערער הועמד למעשה על הצד המקל בהתחשב בחומרת מעשיו.". במקרה אחר, התנגדה בדעת מיעוט, להקלה בעונש לאדם שהורשע בעבירות מין. על הדיון בעניין כתבה ברק-ארז: "בדיון שהתקיים בפנינו עמדנו פנים אל פנים רק עם המערער ומצוקותיו, ואינני מתעלמת מהן. אולם, שומה עלינו לתת את המשקל המתאים גם לנפגעי העבירה, שעמם לא באנו בקשר בלתי אמצעי, ולאינטרס הציבורי בכללותו. בסיכומו של דבר, אני סבורה שדין הערעור להידחות."
לעומת זאת, במקרה בו סברה שמערערת עברה שינוי משמעותי, פסקה נגד דעה חולקת של יוסף אלרון שנותר בדעת מיעוט, שיש להקל בעונשה עד כדי סטייה ממתחם העונש ההולם, מטעמי שיקום. במקרה אחר, עכבה את התחלת ריצוי עונשו של צעיר שהורשע בשוד, כדי להשאיר לו מקום להקלה בעונש מטעמי שיקום.
בתפקידה כשופטת > משפט מנהלי

ברק-ארז מדגישה את הצורך של הרשויות לנהוג בשוויוניות והוגנות בהחלטותיה, ונוטה יותר להתערב בהחלטות הרשויות לעומת חלק מעמיתיה. בערעור ארנונה קבעה בהסכמת עמיתיה שעל הרשות "חלה חובה מתמדת ומתמשכת להפעיל שיקול דעת. חובה זו הולכת ומתעצמת עם חלוף הזמן, במובן זה שייתכן כי החלטה שהייתה תקפה במועד קבלתה, עשויה להפוך לבלתי סבירה מכוח חלוף הזמן ושינוי הנסיבות שבא עמו". בהתאם לכך קבעה שעל הרשות המקומית להתאים את חיובי הארנונה למצב בשטח ולא להפלות בין שכנים בחיובי ארנונה שונים שאולי היו מוצדקים בעבר. במקרה אחר סברה בדעת מיעוט שיש לבטל החלטת הקצאה של שטח לבניית בית כנסת בגלל פגמים בנימוקי ההקצאה. במקרה נוסף נדחתה ברוב דעות עמדתה שיש לברר לעומק את כשרות החלטת מועצת התכנון על קבלת תוכנית לתל שילה, והתאמת התוכנית לייעוד הארכאולוגי של האתר.
בין פסיקותיה המנהליים:
בבג"ץ 1756/10 עיריית חולון נ' שר הפנים, קבעה כי רשות מקומית רשאית לגבות, בנוסף לארנונה, אגרת פינוי פסולת בגין פסולת מסחרית, לפי העיקרון של "המזהם משלם";
בבג"ץ 7245/10 עדאלה - המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל נ' משרד הרווחה, פסקה יחד עם עמיתותיה להרכב, כי תנאי שנקבע בתיקון לחוק הביטוח הלאומי שלפיו מותר להתנות תשלום קצבת ילדים בחיסון הילדים - הוא חוקתי;
בבג"ץ 2030/12 אורי הדר נ' הממונה על שוק ההון, קבעה שהחוק אינו מחייב גביית דמי ניהול אחידים בקופות גמל, אבל הורתה לממונה על שוק ההון לחייב את קופות הגמל ליידע את המבוטחים על דמי הניהול הדיפרנציאליים.
במיוחד, נוטה ברק-ארז להתערב בהחלטת הרשויות בהתייחס לטענות של נזקקים, למשל לגבי זכויות בדיור ציבורי. כך במקרה אחד היא הייתה בהרכב שופטים שהביאה את המדינה להסכים להשיב אישה לרשימת ההמתנה של הדיור הציבורי למרות שסירבה לדירות שהוצאו לה, לאור המצוקה המיוחדת של אותה אישה. במקרה אחר היא סברה בדעת מיעוט שאין לשלול את ההכרה בעותר כדייר ממשיך בניגוד לעמדת חבריה להרכב. כן הייתה בדעת מיעוט שיש לאפשר לעותרת לרכוש דירה של הדיור הציבורי בתנאי מבצע.
במספר תיקים מנהליים ואזרחיים נוספים נותרה ברק-ארז בדעת מיעוט בפסקי דין בהם ביקשה להגן על בעלי דין חלשים אל מול הרשויות או חברות גדולות.
בעע"מ 823/12 קליסה נ' שמעון, נותרה ברק-ארז בדעת מיעוט, וסברה שחברת עמידר צדקה כשהעדיפה את שיקול הנזקקות של משפחה בת שמונה נפשות על פני השיקול של הסתייגות מפעולה שלא כדין - המשפחה הציבה קרוואן ללא רשות בחצר הנכס.
בע"א 4352/15 ביקשה ברק ארז לקבוע, בדעת מיעוט שרשות המיסים, כנושה, לא תוכל לגבות חובות של חייב מדירה שהועברה כ-15 שנים קודם לכן לקרוב משפחה, בגלל שיהוי כבד בהגשת הבקשה.
באחד המקרים קבעה שחברת ביטוח צריכה להעניק פיצוי חלקי על נזק שנגרם לרכב בעת שנהג הרכב היה מתחת לגיל שנקבע בפוליסה. עמדתו זאת נדחתה לבסוף ברוב דעות בדיון נוסף.
מחקריה > זכויות אדם ואזרח

מחקרה של דפנה ברק-ארז עוסק בעיקר בתחום המשפט הציבורי, הכולל את המשפט החוקתי ואת המשפט המנהלי. בתחום המשפט החוקתי היא כותבת בעיקר בנושאי זכויות אדם ואזרח. בתחום המשפט המינהלי, שמתמקד במערכת היחסים שבין השלטון לאזרחים, היא עוסקת בעיקר בהשפעת הבירוקרטיה על זכויות אדם, בדמוקרטיזציה של ההליך המנהלי ובהשפעת ההפרטה על זכויות אדם ואזרח בישראל. תחום התמחות ספציפי שלה בתוך המשפט המינהלי הוא פעילותן העסקית של רשויות מנהליות, שחורגת מן המתכונת השלטונית המסורתית של פעילות בתוקף סמכויות חקיקתיות, תוך שימוש בחברות, חוזים ומכרזים למטרות שלטוניות וציבוריות.
מאמרים רבים של ברק-ארז עוסקים בתחום המשפט המינהלי. היא בחנה את ההשפעה של בירוקרטיה על זכויות אזרחים, נושא שיש לו חשיבות רבה לנוכח העובדה שמימוש הזכויות בא לידי ביטוי באופן שבו הרשויות מפעילות אותם. היא תיארה תהליך של כרסום בירוקרטי בזכויות.
ברק-ארז חוקרת גם בתחום הזכויות החברתי, ששאלת ההכרה בהן מהווה מחלוקת חדשה בתחום המשפט החוקתי, לרבות הזכות לחינוך, הזכות לבריאות והזכות לקיום בכבוד. היא עוסקת בכך הן במישור החוקתי והן במישור המינהלי, מאחר שההיקף והמימוש של זכויות חברתיות מושפע במקרים רבים מהחלטות ביורוקרטיות שעניינן, למשל, משך ההמתנה לשירות או סוג הפיקוח שמפעילים שירותי רווחה על אנשים שמקבלים תשלומי רווחה.
תחום נוסף של זכויות אדם שבו עוסקת ברק-ארז הוא התחום של משפט וביטחון. בשנת 2007 קיבלה קתדרה המוקדשת לנושא זה, שמתמקד בהתנגשות בין הגנה על זכויות אדם לבין הגנה על צורכי הביטחון, במיוחד בהתייחס למציאות של טרור בינלאומי.