stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אלג'יריה–דנמרק
היסטוריה > מלחמת אלג'יריה–דנמרק

באמצע המאה ה-18 הלך וגדל היקף הסחר הדני-נורווגי בים התיכון. במטרה לאפשר מעבר תקין של הסחורות שלו, חתם איחוד דנמרק-נורווגיה על הסכם שלום עם אלג'יריה העות'מאנית שכלל תשלום מס לשליטים המקומיים. ב-1766 עלה לשלטון באלג'יריה בבא מוחמד אבן-עוסמאן שדרש להגדיל את התשלום לממלכה שלו, וזכה לסירוב מצד האיחוד. זמן קצר לאחר מכן נחטפו שלוש ספינות סוחר דניות-נורווגיות וצוותיהן נמכרו לעבדות.
בתגובה לכך, נשלח מדנמרק-נורווגיה צי שכלל ארבע אניות קו, שתי פריגטות, ושתי גאליוט בפיקודו של פרדריק כריסטיאן קאס, שאיים להפציץ את עיר הבירה אם האלג'יראים לא יסכימו לחתום על הסכם חדש שהוכתב על ידי הדנים. באלג'יריה סירבו, וההפצצה נכשלה מאחר שחלק גדול מהצוות חלה בטיפוס. הספינות גם לא עמדו באש המרגמות האלג'ראיות, ולאחר 75 פצצות ששוגרו, ההפצצה ננטשה, ואחר עברו הדנים והטילו מצור על העיר.
בשנת 1772 נשלחה משלחת לעיר ונחתם הסכם שלום בו אלג'יריה קיבלה תשלום נכבד. כמו כן, על דנמרק-נורווגיה היה לשלם על החזרתו של כל עבד שנפל בשבי בזמן המלחמה. עבדים דנים ונורווגים נאלצו לנהל משא ומתן עצמאי על שחרורם.
היסטוריה > כיום

בעידן המודרני, אלג'יריה ודנמרק כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-1963 לאחר שאלג'יריה קיבלה עצמאות מצרפת.
ב-2018 דנמרק פתחה מחדש את השגרירות שלה באלג'יר לאחר שמונה שנים בהן הייתה סגורה. במעמד טקס הפתיחה אמר שר החוץ האלג'יראי עבד אל-קאדר מאסל כי "פתיחתה מחדש של השגרירות משקפת את האינטרס של דנמרק בקשרים ההיסטוריים בין המדינות ומשקפת גם את רצוננו לחזק ולהרחיב את היחסים הפוליטיים והכלכליים".
במהלך ביקורו באלג'יריה ב-2016 אמר שר החוץ הדני כריסטיאן יאנסן כי היחסים "חזקים", והדגיש כי ביקורו באלג'יריה נועד "לחזק אותם אף יותר".
סחר

בשנת 2016 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-80 מיליון דולר, כשעיקר הייצוא מאלג'יריה לדנמרק כלל מוצרי רפואה, ואילו הייצוא מדנמרק לאלג'יריה כלל מכונות ומכשירים אופטיים ורפואיים.
ילנה דולינין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1978 (בת 46)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.66 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  M&M
 מאמן:  מוטי מזרחי
 הישגים
 שיאים אישיים:  חצי מרתון: 1:15:01 שעות (2017) מרתון: 2:34:59 שעות (2020)
 
ילנה דולינין (נולדה ב-6 בפברואר 1978) היא אתלטית ישראלית. אלופת ישראל בחצי מרתון (2015). החזיקה בשיא ישראל בריצת מרתון (2:35:59 שעות) מספטמבר 2016 ועד נובמבר 2018.
ביוגרפיה

דולינין נולדה ביקטרינבורג ברוסיה. התאמנה בצעירותה בריצה. בגיל 17 החלה ללמוד כלכלה באוניברסיטת יקטירנבורג. ב-1999 עלתה לישראל והשלימה תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן. לאחר לימודיה החלה לעבוד בתחום.
בשנת 2015, בגיל 37, חזרה להתאמן באופן מקצועי בהדרכת מוטי מזרחי במועדון איילות.
בשנת 2016, בתחרות המרתון הראשונה שלה, במרתון ברלין קבעה דולינין שיא ישראלי חדש של 2:35:59 שעות, שיפור של 37 שניות לשיא בן ה-12 שנים של נילי אברמסקי (2:36:36 שעות)., שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי צ'מטאי-סלפטר.
דולינין נשואה ואם לשלוש בנות.
הישגים

2015
מקום ראשון במרוץ אייל
מקום ראשון במירוץ אשדוד (אליפות המדינה ב-10 ק"מ)
מקום ראשון במרוץ עגור
אלופת ישראל בחצי מרתון
2016
מקום 7 במרתון ברלין.
הערות שוליים

↑   אורי טלשיר, הסטארט־אפ שיהפוך אותך לשיאנית כבר במרתון הראשון, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2016
↑  דני בורשבסקי, שיא ישראלי לילנה דולינין במרתון ברלין, שוונג, 25 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14751813
יחסי אלג'יריה–הוותיקן

| יחסי אלג'יריה – קריית הוותיקן |
| --- | --- |
אלג'יריה: קריית הוותיקן


אלג'יריה: קריית הוותיקן
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 0.49
אוכלוסייה
46,970,063: 498
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 
משטר
דמוקרטיה סמי-נשיאותית: מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת

יחסי אלג'יריה–הוותיקן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין קריית הוותיקן.
הייתה בעבר ובעיקר בראשית המאה ה-21 מתיחות בין שתי המדינות על רקע ביקורת מצד הוותיקן על אלג'יריה וההגבלות שהוטלו על קתולים באלג'יריה
עצמאות אלג'יריה

במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה בין השנים 1954–1962, קריית הוותיקן קיבלה את הכיבוש הצרפתי באלג'יריה ולא התבטאה בעד עצמאות אלג'יריה, על אף בקשותיהם של המורדים שזו תסייע במאמצי התיווך.
לאחר קבלת העצמאות עזבו רבים מהמתיישבים הצרפתים את המדינה. עם זאת, שמרה אלג'יריה על קשרים הדוקים עם צרפת והכס הקדוש, ואפשרה לכמרים הקתולים להמשיך ולשרת את הקתולים שהתגוררו במדינה.
יחסים רשמיים

אף על פי שהאסלאם היא הדת הרשמית של אלג'יריה, הכס הקדוש שמר על יחסים טובים עם שלטונותיה, שביקשו להבדיל בין הדת הקתולית המותרת עם הגבלות מסוימות לבין הכתות האוונגליסטיות שאסורות במדינה. עם זאת, מאז שנכנס לתוקף חוק בשנת 2006 הוגבל חופש הפולחן ויותר מתריסר כנסיות קתוליות נסגרו ונאסרו מספר כמרים כחלק מההוראות החדשות שקבעו יישום מחמיר יותר של החוק האיסלאמי.
יחסים רשמיים > כיום

בשנת 1996 נרצחו שבעה נזירים בידי פעילים איסלאמיסטים קיצוניים. זמן מה לאחר מכן נרצח בישוף צרפתי בעקבות פצצה שהוטמנה בביתו. בספטמבר 1997 פרסמה קריית הוותיקן הודעת ביקורת נוקבת על התמודדות הממשלה עם המשבר, ובה נאמר כי "זמן רב מדי הקהילה הבינלאומית מסתכלת במנותק על הטרגדיה המדממת באופן שיטתי". ב-8 בינואר 1998 העיתון היומי של הוותיקן קרא לקהילה הבינלאומית לשים סוף ל"רצח העם" באלג'יריה.
באפריל 2005, בהלוויית יוחנן פאולוס השני השתתף נשיא אלג'יריה, עבד אל-עזיז בוטפליקה.
בעקבות דבריו של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ב-12 בספטמבר 2006 שהתפרשו כפוגעניים כלפי האסלאם, דרש שר החוץ של אלג'יריה הבהרות מהוותיקן.
יחסי בורונדי–ישראל

| יחסי בורונדי–ישראל |
| --- | --- |
בורונדי: ישראל


בורונדי: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
27,830: 22,072
אוכלוסייה
14,133,268: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,642: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
187: 51,185
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

בין מדינת ישראל ורפובליקת בורונדי מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2021.
היסטוריה

עם הכרזת עצמאות בורונדי, ביולי 1962, כוננו קשרים דיפלומטיים עם ישראל, שבניסיון להתמודד עם השפעותיו של החרם הערבי, פעלה לייסד יחסים דיפלומטיים עם מדינות אפריקה שמדרום לסהרה. היזמה לכינון היחסים הדיפלומטיים נענתה בחיוב מצד בורונדי, שניהלה מדיניות חוץ פרו-מערבית. בדצמבר 1962 ערך מואמבוטסה הרביעי, מלך בורונדי ביקור רשמי בישראל והיה למלך הראשון שביקר במדינת ישראל.
לאחר מלחמת ששת הימים ניתקה גינאה את יחסיה עם ישראל בגלל כיבוש חצי האי סיני, בשנת 1972 ניתקו אוגנדה, צ'אד, קונגו ובורונדי את יחסיהן עם ישראל. מדינות אלה זוהו עם השפעות ערביות ומוסלמיות באמצעות פעילות בארגון האחדות האפריקאי.
היסטוריה > קשרים צבאיים

ב-1968 התאמנו 120 חיילים מבורונדי בבית הספר הישראלי לצניחה בקונגו. ייעודם היה לשמש יחידת אבטחה לנשיא בורונדי, הדיקטטור הצבאי מישל מיקומברו. ב–31 באוקטובר 1969 העניק השגריר אהרון עפרי למיקומברו תת-מקלע עוזי במתנה. ביוני 1970 מסרה ישראל לבורונדי 40 יחידות תת-מקלע עוזי. במרץ 1971 סיימו 206 חיילים בורונדים נוספים קורס צניחה בבית הספר הישראלי בקונגו.
היסטוריה > חידוש היחסים

במרץ 1995 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, ולישראל יש שגריר שאינו תושב המופקד על היחסים עם בורונדי. בשנת 2008 נחתם הסכם לשיתוף פעולה כלכלי בין ישראל לבורונדי, במסגרת הסכם כללי שנחתם יחד עם המדינות ליבריה, בנין ורואנדה.
ב-2016 החליט משרד הביטחון הישראלי שלא להעניק פטור מקבלת רישיון שיווק ליצואנים ביטחוניים המייצאים לבורונדי בשל חשד לפגיעה בזכויות אדם.
לקריאה נוספת

משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948–1967, הוצאת כרמל, 2021, עמ' 251–252.
יחסי דנמרק–סוריה

| יחסי דנמרק–סוריה |
| --- | --- |
דנמרק: סוריה


דנמרק: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 187,437
אוכלוסייה
5,983,727: 24,908,268
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 361
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי דנמרק–סוריה הם יחסי החוץ בין דנמרק לסוריה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 באוגוסט 1992. דנמרק מיוצגת בסוריה באמצעות שגרירותה בדמשק. בעקבות פרשת קריקטורות מוחמד וההתקפה לאחר מכן על שגרירות דנמרק בשנת 2006, הדרדרו מאוד היחסים בין המדינות.
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק

בעקבות פרסום קריקטורות מוחמד, היחסים בין המדינות הדרדרו. ב-4 בפברואר 2006 הוצתו השגרירויות הדנית והנורווגית בדמשק על ידי המפגינים. הם הניפו דיוקנאות של נשיא סוריה בשאר אל-אסד, ספרי כיס של הקוראן ודגלי חמאס וחזבאללה.
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק > תגובת ממשלת דנמרק

ראש ממשלת דנמרס אנדרס פוך רסמוסן אמר כי ממשלות איראן וסוריה ניצלו בכוונה את המחאות המוסלמיות כדי להסיח את תשומת ליבם ממשברים דיפלומטיים משלהם. לדבריו, "סוריה ואיראן ניצלו את המצב מכיוון ששתי המדינות נמצאות תחת לחץ בינלאומי", רסמוסן אמר גם כי "לא ישלים עם האפשרות" כי סוריה הייתה מעורבת גם בהפגנות אלימות בביירות, לבנון, בהתייחסו לעובדה שאלימות דומה נגד שגרירות דנמרק בביירות התרחשה למחרת לאחר הפיגועים בדמשק.
שר החוץ פר סטיג מולר אמר כי "סוריה נכשלה בחובתה. אין זה מקובל לחלוטין שהשגרירות לא הוגנה על ידי הסורים".  סטיג מולר אמר כי ממשלתו ביקשה גם מהאיחוד האירופי לגנות אירועים בדמשק. זמן קצר לאחר הפיגוע, ממשלת דנמרק אמרה לאזרחיה לעזוב את סוריה מייד. הצוות הדיפלומטי הדני עזב גם את סוריה וסגר באופן זמני את השגרירות באומרו כי הצוות "עזב את סוריה באופן זמני מכיוון שהשלטונות הסורים צמצמו את הגנתם לרמה נמוכה שלא מתקבלת על הדעת".
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק > תגובה סורית

יממה לאחר הפיגועים, משרד החוץ של סוריה פרסם הודעה בה הביע "חרטה על מעשי האלימות שליוו את ההפגנות". ממשלת סוריה הכחישה כל תפקיד בפיגועים והאשימה את דנמרק באלימות, ובמאמר מערכת בעיתון היומי המופעל על ידי סוריה נמסר כי "ממשלת דנמרק הייתה יכולה להימנע מלהגיע לנקודה זו על ידי הוצאת התנצלות כנה". משרד החוץ הסורי גינה את הקריקטורות כפגיעה במוסלמים וערבים ודרש מממשלת דנמרק להעניש את העיתון הפוגע.
סוריה השיבה את השגריר שלה מדנמרק. סחורות דניות כולל לגו ובנג אולפסן הוחרמו בסוריה.
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק > תגובת מדינות אחרות

ממשלות ארצות הברית ונורווגיה הטילו את האשמה על הממשל הסורי על כך שלא הצליחו להגן על השגרירויות.  ממשלת ארצות הברית אמרה כי "בלתי ניתן לסלוח" כי נזק כזה ייגרם למשלחות הדיפלומטיות. נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש גינה את האלימות נגד שגרירויות דניות ודיבר על אירוע זה בשיחת טלפון עם ראש ממשלת דנמרק. בוש אמר גם "אני קורא לממשלות ברחבי העולם להפסיק את האלימות, לכבד, להגן על רכוש, להגן על חייהם של דיפלומטים חפים מפשע המשרתים את מדינותיהם מעבר לים." סקוט מק'קלן, דובר הבית הלבן אמר כי "אנו מחזיקים את סוריה באחריות להפגנות אלימות כאלה מכיוון שהן אינן מתרחשות ללא ידיעה ותמיכה מצד הממשלה".
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק > שיקום היחסים

ב-27 בפברואר חזר שגריר דנמרק בסוריה, אולה אגברג מיקלסן לדמשק, שם קיים פגישה עם סגן שר החוץ הסורי, אחמד ארנוס. הם דנו כיצד לשפר את היחסים הדו-צדדיים באמצעות דיאלוג והבנה הדדית, והשר ארנוס הדגיש את הרצון של סוריה להמשיך בקשרים עם דנמרק. ממשלת סוריה אמרה כי היא תפצה על הנזקים שנגרמו בתקריות אלה לשגרירויות. עם זאת, עד פברואר 2007 דווח כי דנמרק לא קיבלה שום פיצוי מהממשלה הסורית בגין הנזק.
בינואר 2007 פינו אנשי השגרירות הדנית כולל השגריר את המדינה בעקבות חששות ביטחוניים.
יחסי תרבות

לממשלת דנמרק יש גם מכון דני שמוקם בבית אל אקווד בדמשק שנפתח בשנת 2000.
נציגויות דיפלומטיות

דנמרק מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק בלבד, אולם סוריה אינה מחזיקה בדנמרק אף נציגות דיפלומטית.
יונל פרניק

| --- | --- |

יונל פרניק
 לידה:  29 במאי 1901 טרגובישטה, רומניה 
 פטירה:  22 ביולי 1938 (בגיל 37) Stulpicani, רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1931 
 סוגה:  מוזיקה קלה 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 
יונל פרניק (ברומנית:  Ionel Fernic, ‏29 במאי 1901, טרגובישטה - 22 ביולי 1938, יער נגריליאסה, סטולפיקאן, מחוז סוצ'אבה) היה מלחין ופזמונאי רומני של מוזיקה קלה (רומאנסות- או ברומנית "רומאנצות", שירי טנגו ואחרים), עיתונאי, טייס ואחד מחלוצי הצניחה ברומניה. בהכשרתו היה בהתחלה שחקן תיאטרון.
ילדותו ולימודיו

יליד טרגובישטה שבחבל מונטניה (1901), יונל פרניק היה בן של מהנדס המכונות תאודור פרניק. בן דודו, המהנדס ג'ורג'ה פרניק היה טייס ובונה מטוסים שנהרג בתאונת מטוס במפגן אווירי בתערוכה האווירית בשיקגו באוקטובר 1930.
חדשים ספורים אחרי לידתו, בגלל העסקת אביו במספנות בגאלאץ עבר עם המשפחה לעיר הזאת. בגיל שנתיים התייתם יונל פרניק מאמו שנפטרה בעת לידת בנה השני, גריגורה. אחרי שלפי רצון אמו למד בבוקרשט בבית ספר יסודי לותרני, חזר לגאלאץ כדי ללמוד בתיכון "וסילה אלכסנדרי". את שיעוריו הראשונים לנגינה בגיטרה ובפסנתר קיבל מהמורה למוזיקה בתיכון, המלחין תיאודור פוכס.
אחרי לבטים רבים על רקע משיכתו הכפולה למוזיקה ולאווירונים, ולמרות עצת הוריו להירשם לפקולטה בעלת פרופיל טכני, נרשם לבסוף לקונסרבטוריון למוזיקה ולאמנויות הבמה בבוקרשט שם למד במחלקה למוזיקה פסנתר והרמוניה אצל יוזף פאשיל ובמחלקה למשחק תיאטרון אצל יון סוריאנו ואריסטידה דמטראיד. זכה בהערכת מוריו וכשסיים את הקונסרבטוריון בשנת 1930 שיחק במשך ארבע שנים בתיאטרון הלאומי בבוקרשט יחד עם בעלי שמות גדולים של התיאטרון הרומני, כמו יון מאנולסקו, מורו אריסטידה דמטריאדה, יון צ'יגאליה, מישו פוטינו ואחרים. עם זאת לא עסק במשחק אלא תקופה קצרה בחייו. את שרותו הצבאי עשה בבית הספר לקציני מילואים של חיל הרגלים בעיר פלוישט ובהמשך חי שנים אחדות בעיר הזאת. כאן גם יצר חלק גדול מלחניו ושיריו. בשנת 1930 התקבל כחבר סטאז'ר וב-1934 כחבר קבוע של איגוד המלחינים הרומנים.
פעילותו המוזיקלית והספרותית

בשנה האחרונה של התיכון בגאלאץ הלחין את הבלדה "צלב לבן מעץ ליבנה" Cruce albă de mesteacăn ‏(1919). הטנגו הראשון שלו, משנת 1931, "השקר" Minciuna נכתב על מילים של הפזמונאי הידוע אורל פליה Aurel Felea. השיר נודע גם לפי שורתו הראשונה - "כשהירח זורח ברקיע" Pe boltă când apare luna.
בהמשך כתב פרניק כארבע מאות שירים, שאחדים מהם הפכו לנכסי צאן ברזל של המוזיקה הקלה הרומנית. הם נכנסו לרפרטואר של להקות נגנים כמו אלו של גריגורש דיניקו, ז'אן מרקו, יונסקו -גאינה, פטריקה מאתיי ואחרים, ושל זמרי הקסם של שנות ה-1930-1940 כמו כריסטיאן וסילה, ז'אן מוסקופול, טיטי בוטז, דורל ליביאנו,יואנה ראדו, ג'יקה פטרסקו. הם זכו לביצועים חוזרים ונשנים גם בידי הדורות הבאים של זמרים וזמרות בארצו. פרניק עצמו התפרנס לפרק זמן בשנות ה-30 כפסנתרן בקולנוע "מודרן" בפלוישט.
אחרי 1927 פרניק ניסה מזלו גם בכתיבת ספרות ופרסם קובץ רישומים בשם "מסתורי מיזיל" ובשנת 1928 פרסם קובץ שירים Prăpăstii "תהומות" וספרי ילדים אחדים. כמו כן ייסד את כתבי העת הסאטיריים "אל תכעס אם אקלל אותך" ו"אל תכעס אם אני צוחק" (Să nu te superi că te-njur).
פרניק גם תרגם לרומנית מצרפתית 96 מתוך ה"רבעיאת" של עומר ח'יאם (1931). בתחילת שנות ה-1930 פרניק התיישב בבירה בוקרשט.
פעילותו בתחום התעופה והצניחה

באביב 1935 סיים יונל פרניק את בית הספר לטייס ע"ש מירצ'ה קנטקוזינו בבניאסה עם תעודת "מעופף" zburător - נווט אזרחי.
התעניין במיוחד בצדדים הספורטיביים והתיירותיים של הענף, במיוחד השתלם בצניחה.
במסגרת מפגן אווירי ביצע את צניחתו הראשונה בשדה התעופה בניאסה (כיום שדה התעופה ע"ש 
אורל ולאיקו). בעקבות תאונה הפסיק בסופו של דבר את צניחותיו. לעומת זאת התקדם בקריירה שלו כנווט מטוסים . מונה למנהל בית הספר לניווט מטוסים בצ'רנאוץ וקיבל את העיטור להצטיינות בתעופה מידי המלך קרול השני.
מותו הטרגי

יונל פרניק נהרג בתאונת מטוס בתאריך 22 ביולי 1938 בגיל 37. עלה בצ'רנאוץ על מטוס אזרחי של חברת התעופה הפולנית "לוט" שנסע בקו ורשה - בוקרשט - סלוניקי על מנת להגיע לבוקרשט, שם עמד להיפגש עם חברתו וכלתו לעתיד, המשוררת נונוצה מורצון, בת של השחקן הידוע וסילה מורצון. כל הנוסעים נספו כשמסיבה לא ידועה המטוס התרסק ביער נגריליאסה על יד הכפרים סטולפיקאן ודורוטיה, בין גורה הומורולוי ובין קמפולונג מולדובנסק במחוז סוצ'אבה, בצפון רומניה. 
שאריות גופתו נשרפו בקרמטוריום בבוקרשט, טקס שבו נכחו גם חבריו ועמיתיו בתחום המוזיקה והתעופה. תזמורת ניגנה שתיים ממנגינותיו הכי פופולריות - "צלב לבן מעץ ליבנה" ו"את זוכרת, גברתי?" ,טייסים ביצעו לכבוד זכרו מפגן אווירי מעל בוקרשט.
הנצחה

לזכרו מתקיים בכל סתיו בעיר טרגובישטה,הפסטיבל "כריזנטמת הזהב" ל"רומאנצות" ושירים סנטימנטליים
רחובות בגאלאץ, טרגובישטה, בוקרשט, הונדוארה ובערים אחרות ברומניה נושאים את שמו.
לחניו

יונל פרניק הלחין כאמור כ-400 לחנים על מילים של מחברים אחרים ושל עצמו. ברשות איגוד המלחינים הרומנים נמצאים ששים וששה. הנה רשימת כמה מיצירותיו המפורסמות:
| שם השיר | ז'אנר מוזיקלי | מילים | שנת  הפרסום | מבצעים ידועים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Cruce albă de mesteacăn צלב לבן מעץ ליבנה | רומאנצה | ארתור ינשסקו, יון סן ג'ורג'ו | 1919 | דורל ליביאנו, ז'אן מוסקופול |
| Ţiganca הצועניה | רומאנצה | ארתור ינשסקו | 1928 | דוינה באדיה, יואנה ראדו |
| La umbra nucului bătrân בצל עץ האגוז הזקן | רומאנצה | אלכסנדרו דינסקו | 1930 | יואנה ראדו |
| Minciuna השקר  (כשברקיע זורח הירח) | tango  (טנגו-רומאנצה) | אורל פליה | 1931 | ז'אן מוסקופול, ג'יקה פטרסקו, כריסטיאן וסילה |
| Dar eşti la fel   Quand même אך אינך משתנה | טנגו | יונל פרניק (צרפתית רומנית) ניקולאיה קיריצסקו | 1931 | Cristian Vasile |
| O dată ‏ פעם אחת | טנגו | ניקולאיה קיריצסקו | 1931 |  |
| ?Îţi mai aduci aminte, doamnă זוכרת, גברתי? | רומאנצה | צ'ינצ'ינאט פאבלסקו | 1932 | אלכסנדרו ג'וגארו ,ז'אן מוסקופול, כריסטיאן וסילה |
| Iubesc femeia אני אוהב את האשה ... | טנגו-רומאנצה | יונל פרניק | 1933 | כריסטיאן וסילה |
| Mi-a murit norocul מת לי המזל | ואלס-בוסטון | נונוצה מורצון פרניק | 1933 |  |
| Inima e o chitară הלב הוא גיטרה | פוקסטרוט | יונל פרניק | 1933 |  |
| La geamul tău luminat בחלונך המואר | טנגו | יונל פרניק | 1934 | ניקו סטויינסקו |
| Pentru tine am făcut nebunii בשבילך עשיתי מעשים משוגעים | טנגו | יונל פרניק | 1934 | כריסטיאן וסילה |
| E primăvară היה בא האביב | טנגו ארגנטינאי | יונל פרניק | 1935 | כריסטיאן וסילה |
| Dormi, păpuşă, noapte bună שני, בובה, לילה טוב | פוקסטרוט איטי | יונל פרניק | 1935 |  |
| Adio, doamnă היי שלום, גברתי | טנגו |  | לא ידוע | ג'יון, ז'אן מוסקופול |
| Aprinde o ţigară הדלק סיגריה | טנגו |  | לא ידוע | טיטי בוטז, קונסטנטין פלורסקו, כריסטיאן וסילה |
| Beau שותה אני |  |  | לא ידוע |  |
| Cea din urmă seară הערב האחרון | רומאנצה | יונל פרניק | לא ידוע |  |
| Cel din urmă trandafir הוורד האחרון |  |  | לא ידוע |  |
| Minte-mă שקרי לי | טנגו |  | לא ידוע | כריסטיאן וסילה  |
| Romanţa celei care minte הרומאנצה של המשקרת | רומאנצה | יון מינולסקו | אין בנמצא | טְראיאן פֹורטון |
| Scrisoare de amor מכתב אהבה |  |  | לא ידוע | כריסטיאן וסילה, מאיה בראיה |
| Scrisoare de dor מכתב געגועים |  | אורל פליה | לא ידוע | מרגרטה פסלארו |
לקריאה נוספת

Maria Roşca - Ionel Fernic, trubadurul Editura Ginta latină, 2001 (מאריה רושקה - יונל פרניק, הטרובדור - הוצאת הספרים "ג'ינטה לטינה 2001)
dr Constantin Ucrain (red.) Ionel Fernic – Compozitorul Înălţimilor, Editura Muzicală, Bucureşti 1983 (ד"ר קונסטנטין אוקראין - עורך - יונל פרניק - מלחין הגבהים ההוצאה המוזיקלית, בוקרשט 1983)
יוסף אורג

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1936 (בן 88)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  אקורדיון 
 צאצאים:  שאול אורג 
 
עם עליזה קאשי בתקופת "בצל ירוק", סוף שנות ה-50
יוסף (יוסל'ה) אורג (נולד ב-5 באוקטובר 1936), אקורדיוניסט וד"ר לפיזיקה המתמחה בפיזיקה אטומית.
ביוגרפיה

נולד בישראל לדב (טקאץ') אורג ושרה לבית ברזילי. אורג הוא מראשוני להקת הנח"ל, וממייסדי להקת בצל ירוק, בה היה חבר בתפקיד האקורדיוניסט. הוא הלחין מספר משירי הלהקה, ביניהם השירים "הבה נלך לתל אביב" ו"זנב סוס". סגנון נגינתו ואיכויות הליווי הן הטכניות והן ההרמוניות היו ועודם מהווים השראה למעבדי מוזיקה ונגני אקורדיון בארץ.
לאחר מותו של חבר להקת בצל ירוק, אליהו ברקאי (ברקו) ופירוקה של הלהקה, אורג לקח פסק זמן מחיי הבמה, ופנה ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית ולאחר מכן לפוסט דוקטורט בקנדה שם המשיך את עבודותיו בתחום הפיזיקה האטומית. לאחר שובו ארצה עבד בקריה למחקר גרעיני בדימונה.
הוא נשוי לדבורה לבית כהן, ואב ליואב אורג ושאול אורג.
יחסי ארצות הברית – הונדורס

| יחסי ארצות הברית – הונדורס |
| --- | --- |
ארצות הברית: הונדורס


ארצות הברית: הונדורס
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 112,090
אוכלוסייה
345,891,750: 10,870,831
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 34,401
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 3,164
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה נשיאותית

יחסי ארצות הברית–הונדורס הם היחסים דו צדדיים בין הונדורס לארצות הברית, המקיימים יחסים רשמיים מאז 1830. קיים שיתוף פעולה הדוק בין שתי המדינות, במיוחד בתחום המלחמה בסמים  בעוד שרשות הנמל הלאומית בפורטו קורטס היא חלק מהיוזמה לביטחון מכולות של סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית.
במהלך שנות השמונים תמכה הונדורס במדיניות ארצות הברית המתנגדת לממשלות בניקרגואה ומתנגדת למרדנות פעילה באל סלוודור. ביוני 2005 הפכה הונדורס למדינה הראשונה בהמיספרה שחתמה על חשבון ה-Challenge Millennium Challenge (‏MCA) עם ממשלת ארצות הברית. הונדורס נכשלה במדד השחיתות הנדרש להמשך המימון לשנת 2008. רשת MCC תעקוב מקרוב אחר התקדמותה של הונדורס בצמצום השחיתות במסגרת "תוכנית תיקון."
ארצות הברית הכירה בנשיא מנואל סלאיה, שהודח מהשלטון בהפיכה בהונדורס בשנת 2009, כנשיא החוקתי היחיד של הונדורס. נשיא ארצות הברית ברק אובמה אמר כי "אנו מאמינים כי ההפיכה לא הייתה חוקית וכי הנשיא סלאיה נשאר הנשיא שנבחר שם באופן דמוקרטי. אף על פי שפקידי ארצות הברית אפיינו את האירועים כהפיכה, הושעו פעולות צבאיות משותפות וכל אשרות החירום, לכאלו שאינן מהגרים, והפסיקו כל סיוע לא הומניטרי שהיה מיועד להונדורס, הם מנעו מהכרה רשמית בהדחתו של סלאיה כ"הפיכה צבאית", שתדרוש מהם להפסיק כמעט את כל הסיוע להונדורס. בהמשך, ארצות הברית הזהירה את ממשלת מישלטי כי היא עשויה שלא להכיר בתוצאות הבחירות ב-29 בנובמבר אם סלאיה לא יורשה לשוב תחילה לשלטון, ובסופו של דבר החליטה כי תוצאות הבחירות בנובמבר לא יוכרו, תוך שכנוע שלטון מישלטי להתייחס לחזרתו של סלאיה לקונגרס בהונדורס.
ארצות הברית שומרת על נוכחות בבסיס האוויר של סוטו קאנו בקומאיאגואה; שתי המדינות מנהלות תרגילי שמירת שלום משותפים, לחימה בסמים, פעולות הומניטריות, סיוע באסונות ופעולות אזרחיות. חיילים אמריקאים מנהלים ומספקים תמיכה לוגיסטית במגוון תרגילים דו-צדדיים ורב-צדדיים - רפואה, הנדסה, שמירת שלום, לחימה בסמים וסיוע באסונות.
יחסי סחר

בשנת 2004 חתמה ארצות הברית על הסכם הסחר החופשי בין ארצות הברית ומרכז אמריקה (CAFTA) עם הונדורס, אל סלוודור, ניקרגואה, גואטמלה, קוסטה ריקה והרפובליקה הדומיניקנית. המחוקקים של כל המדינות החותמות פרט לקוסטה ריקה אשררו את CAFTA בשנת 2005, וההסכם נכנס לתוקף במחצית הראשונה של 2006. CAFTA מבטלת מכסים וחסמים אחרים לסחר בסחורות, שירותים, מוצרים חקלאיים והשקעות. בנוסף, CAFTA צפויה לחזק את הדמוקרטיה, לעודד שילוב אזורי רב יותר ולספק אמצעי הגנה לשמירה על איכות הסביבה וזכויות עובדים.
המסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות הסתכם ב-2.46 מיליארד דולר בשנת 2006, לעומת 7 מיליארד דולר בשנת 2005. יצוא הסחורות והשירותים מארצות הברית גדל מ-3.24 מיליארד דולר בשנת 2005 ל-3.69 מיליארד דולר בשנת 2006, בעוד היצוא של הונדורס לארצות הברית צנח מעט מ-3.75 מיליארד דולר בשנת 2005 ל-3.72 מיליארד דולר בשנת 2006 יותר מ-150 חברות אמריקאיות פועלות בהונדורס; הזכיינות האמריקניים קיימים במספרים הולכים וגדלים. הסחר בין המדינות נשלט על ידי תעשיית הביגוד בהונדורס, המייבאת חוטים וטקסטיל מארצות הברית ומייצאת פריטי לבוש מוגמרים. יצוא מוביל אחר של הונדורס לארצות הברית כולל קפה, בננות, פירות ים (במיוחד שרימפס), מינרלים (כולל אבץ, עופרת, זהב וכסף), ופירות וירקות אחרים. המסחר הדו-כיווני עם הונדורס בשנת 2006 עמד על 7.4 מיליארד דולר, לעומת 7.0 מיליארד דולר בשנת 2005. בשנת 2007 עד אוקטובר, היצוא של הונדורס לארצות הברית גדל ב-6%, והייצוא האמריקני להונדורס גדל ב-18% בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2006.
משקיעים אמריקאים מהווים כמעט שני שלישים מההשקעה הישירה הזרה (FDI) בהונדורס. מלאי ההשקעות הישירות של ארצות הברית בהונדורס בשנת 2005 היה 402 מיליון דולר, לעומת 339 מיליון דולר בשנת 2004. הזרם הכולל של ה-FDI להונדורס בשנת 2005 הסתכם ב-568 מיליון דולר. ארצות הברית המשיכה כתרומה הגדולה ביותר של ה-FDI. ההשקעות האמריקניות המהותיות ביותר בהונדורס הן בענף הקמילה, ייצור פירות (בעיקר בננות, מלונים ואננס), תיירות, ייצור אנרגיה, עופות מים, שרימפס, ייצור מזון לבעלי חיים, טלקומוניקציה, חלוקת דלק, ייצור סיגרים, ביטוח, מבשלת, ליסינג, עיבוד מזון וייצור רהיטים. זיכיונות אמריקאיים רבים, בעיקר בתחום המסעדות, פועלים בהונדורס.
סיוע

תקציב USAID להונדורס היה 37 מיליון דולר לשנת הכספים 2007. הוריקן מיץ' בשנת 1998 הותיר מאות אלפי חסרי בית, הרס את רשת הדרכים ואת התשתיות הציבוריות האחרות, ונכה מגזרי מפתח מסוימים במשק, וגרמו נזק של למעלה משלושה מיליארד דולר לבתים, בתי חולים, בתי ספר, כבישים, חוות ועסקים. ארצות הברית סיפקה למעלה מ-461 מיליון דולר בסיוע מיידי לאסון ובסיוע הומניטרי שהתפשט במהלך השנים 1998–2001. חיל השלום פעיל בהונדורס מאז 1962, וכיום התוכנית היא מהגדולות בעולם. בשנת 2005 פעלו במדינה 220 מתנדבי חיל השלום.
תפקידם של הכוחות המזוינים בהונדורס השתנה משמעותית בשנים האחרונות, מכיוון שמוסדות רבים שנשלטו בעבר על ידי הצבא נמצאים כעת תחת שלטון אזרחי. תקציבי ההגנה והמשטרה השנתיים ריחפו סביב 35 מיליון דולר במהלך השנים האחרונות. הונדורס מקבלת קרנות והדרכות סיוע ביטחוניות בארצות הברית. בהיעדר תוכנית סיוע ביטחונית גדולה, שיתוף הפעולה הביטחוני קיבל את צורת ההשתתפות הגוברת של כוחות הצבא ההונדורסיים בתוכניות קשר צבאיות ובתרגילים משולבים דו-צדדיים ורב-צדדיים שנועדו לשמירת שלום, סיוע באסון, סיוע הומניטרי / אזרחי, וכדורגלנים. כוח המשימה המשותף האמריקני בראבו (JTF-B), המוצב בבסיס האוויר בסוטו קנו בהונדורס, ממלא תפקיד חיוני בתמיכה בתרגילים משולבים בהונדורס ובמדינות מרכז אמריקה השכנות. JTF-Bravo ממלאת תפקיד קריטי בסיוע לארצות הברית להגיב לאסונות טבע במרכז אמריקה על ידי כך שהיא משמשת במה למשימות הצלה, תיקון תשתיות קריטיות, ובמענה לצרכים בריאותיים ותברואיים בעדיפות גבוהה. כוחות JTF-Bravo סייעו בהעברת סחורות שתרמו באופן פרטי למיליוני דולרים לנזקקים.