stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפחיד (סרט, 2016)
הפקה

דמותו של ארט הליצן הופיעה לראשונה כדמות משנה בסרט "המעגל ה-9" משנת 2008, שאותו כתב וביים לאונה.
בשנת 2015 השיק לאונה קמפיין באתר אינדיגוגו כדי לממן את "מפחיד" (Terrifier), ספין-אוף ארוך של הסרט "ערב חג כל הקדושים". לאחר הודעה על מסע הפרסום של אינדיגוגו, יוצר הסרט פיל פלקונה סיפק את הכספים הדרושים לפרויקט בתמורה לזיכוי מפיק. בסרטי "המעגל ה-9", "מפחיד" ו"ערב חג כל הקדושים", ארט גולם על ידי מייק ג'יאנלי, שבחר לא לחזור לתפקיד בסרט העלילתי "מפחיד" בגלל חוסר הרצון להמשיך בתפקידי משחק גדולים יותר. במקום זאת, תפקידו של ארט הועבר מחדש לדייוויד הווארד תורנטון. תורנטון כבר הכיר את "ערב חג כל הקדושים" כשנבחן ולוהק לתפקיד ב"מפחיד" לאחר שאילתר סצנת הרג בפנטומימה.
סרט המשך

בפברואר 2019, דמיאן לאונה הצהיר שסרט המשך של מפחיד נמצא בהפקה, כאשר התסריט של ההמשך השני כבר נכתב. הסרט התעכב בתחילה במהלך הפקת ימי הצילומים האחרונים שלו עקב מגפת הקורונה, והצילומים הסתיימו ב-2021. הסרט עלה לראשונה ב-FrightFest (אנ') בלונדון, ב-29 באוגוסט 2022, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-6 באוקטובר 2022, ושוחרר לפלטפורמות סטרימינג ב-11 בנובמבר 2022.
לאחר הצלחתו של מפחיד 2, הוכרז על סרט נוסף מפחיד 3 שעלה לאקרנים ב-11 באוקטובר 2024.
הערות שוליים

↑  Jordan Moreau, ‘Terrifier 2’ Director Reveals Sequel Plans, a Dismembered Penis Scene That Went Too Far and Using Raw Meat for Intestines, Variety, ‏2022-10-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Terrifier, Box Office Mojo
↑  Brad Miska, ‘Terrifier’ – Original Cult Classic Slasher Is Now Streaming on SCREAMBOX!, Bloody Disgusting!, ‏2022-09-01 (באנגלית)
↑  Brad McHargue, All Hallows' Eve (DVD), Dread Central, ‏2013-10-15 (באנגלית)
↑  Q&A: Damien Leone on “ALL HALLOWS’ EVE” and “FRANKENSTEIN VS. THE MUMMY” | FANGORIA®, web.archive.org, ‏2014-10-20
↑  FrightFest Halloween All-Dayer 2017: seven flavours of fear | Sight & Sound, British Film Institute (באנגלית)
↑  JonathanBarkan, [Telluride Horror Show ’16 ‘Terrifier’, ‘Spring Break Zombie Massacre’, ‘The Windmill’ Reviews], Bloody Disgusting!, ‏2016-10-31 (באנגלית)
↑  Filmmaker Damien Leone Talks All Hallows' Eve and More - Dread Central, web.archive.org, ‏2014-07-14
↑  Todd Rigney, All Hallows' Eve Spinoff Terrifier Launches Indiegogo Campaign, Dread Central, ‏2015-06-26 (באנגלית)
↑  Nick Taylor, Horror Business: The Making of Damien Leone's TERRIFIER, Dread Central, ‏2018-07-02 (באנגלית)
↑  Josh Millican, Indiegogo Pitch Video for TERRIFIER 2 Promises to Outdo the Hacksaw Scene--Repeatedly!, Dread Central, ‏2019-06-25 (באנגלית)
↑  Tim Karan, Exclusive: Terrifier Red Band Trailer Reveals The Return Of Art The Clown, Looper, ‏2018-02-09 (באנגלית)
↑  Andreas Wiseman, ‘Terrifier 3’: Details Revealed For Bigger Budget Threequel After Second Film’s Box Office Breakout, Deadline, ‏2023-05-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Cullen Fleetwood, [Interview David Howard Thornton Teases ‘Terrifier 2’ and Says Script for ‘Terrifier 3’ is Already Underway], Bloody Disgusting!, ‏2019-04-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Eammon Jacobs, 'Terrifier' director Damien Leone teases 'Terrifier 3' and a potential 4th film, and says he's met with 'Evil Dead' director Sam Raimi about a new project, Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  Matthew Bilodeau, Damien Leone Is Writing Terrifier 3, And Then Hopes To Work With Sam Raimi, /Film, ‏2023-02-03 (באנגלית אמריקאית)
| מפחיד (אנ') |
| --- | --- | --- |
| סרטים | "מפחיד" (2016) • "מפחיד 2" (2022) • "מפחיד 3" (2024) |  |
| דמויות | ארט הליצן (אנ') |  |
| ערכים קשורים | "ערב חג כל הקדושים" (2013) • "ערב חג כל הקדושים 2" (אנ') (2015) |  |
מצודת אלכסנדר (סנקט פטרבורג)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבצר ימי, סימן נוף 
 מיקום:  קרונשטאדט 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1845
 תאריך פתיחה רשמי:  1845 
 מידות
 שטח:  3.4 הקטאר 
 
 קואורדינטות:  59°59′22″N 29°43′04″E﻿ / ﻿59.9895°N 29.7178°E﻿ / 59.9895; 29.7178
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מצודת אלכסנדר(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מצודת אלכסנדר
 
מצודת אלכסנדר או מבצר המגפות (ברוסית: Форт Александр Первый או Чумной форт) היא מבצר ימי השוכן על אי מלאכותי באזור המפרץ הפיני ליד סנקט פטרבורג וקרונשטדט.
משנת 1899 ועד 1917 פעלה במצודה מעבדת מחקר של מגפת הדבר ומחלות בקטריאליות אחרות.
ייסוד

מאז הקמתה של סנקט פטרבורג בשנת 1703, נתיבי המים של המפרץ הפיני הפכו לבעלי חשיבות אסטרטגית עבור רוסיה. פיוטר הראשון יזם בנייה של מבצרים במפרץ פינלנד ויזם את בנייתו של בסיס צבאי ראשון על האי קוטלין, מצודת קרונשלוט, ב-1704. בשתי המאות הבאות, רוסיה המשיכה לבצר את האזור.
לואיס ברתלמי קארבונייה ד'ארסיט דה גראגנק (שנודע ברוסיה כלב לבוביץ' קארבונייה) שרטט טיוטה ראשונית של מצודת אלכסנדר. קודם לכן, תכנן בשנת 1827 שחזור של מתקן צבאי אחר במפרץ פינלנד, (שמאוחר יותר נודע בשם מבצר פיוטר). לאחר מותו של קארבונייה ב-1836, ז'אן אנטואן מוריס, מהנדס צבאי רוסי ממוצא צרפתי, עדכן את התוכנית למבצר חדש. הבנייה החלה ב-1838, תחת פיקוחו של מהנדס צבאי רוסי אחר, מיכאל פון דר ווייד. הבנאים נעצו בקרקע הים 5535 כלונסאות, כל אחת באורך 12 מטרים, על מנת לחזק את הקרקע. אז הם כיסו את הכלונסאות בשכבה של חול, שכבה של קוביות בטון ושכבת לוחות גרניט. הלבנים של המבצר קיבלו טיפול פנים בגרניט. הקיסר ניקולאי הראשון באופן רשמי הוזמן לחנוכת המבצר ב-27 ביולי 1845; המבצר נקרא לכבוד אחיו, הקיסר אלכסנדר הראשון.
עיצוב

הבסיס לעיצוב קרוב לזה של מבצר בואייר בצרפת. זהו בניין בצורה אובאלית, עם חצר במרכזו.
ממדי הבניין הם 90 מטר על 60 מטר, עם שלוש קומות. שטח הרצפה הכולל עולה על 5000 מ"ר. המצודה הייתה מספיק גדול כדי להכיל חיל המשמר של עד 1000 איש. ישנן 103 יציאות לתותח עם יציאות נוספות בחלל הגג עבור 34 רובים.
שימוש צבאי

מטרת המצודה הייתה לשמור על נתיב המים מהים הבלטי, דרומית לסנקט פטרבורג הדרומי ועל בסיס הצי בקרונשטדט על האי קוטלין, זאת בשילוב עם מצודות אחרות שנבנו לאותה מטרה, כמצודת פיוטר הראשון, מצודת ריסבנק (שמאוחר יותר שונה שמה למצודת פאבל), מצודת קרונשלוט וסוללת מצודת קונסטנטין.
המבצר מעולם לא השתתף בכל פעולה צבאית. עדיין, הוא שיחק תפקיד במלחמת קרים כאשר הגן על בסיס הצי הרוסי בקרונשטדט כנגד ניסיונות פריצה של הצי המלכותי הבריטי והצי הצרפתי. במים המקיפים את המצודה פוזרו מוקשים ימיים על פי תכנון של מוריץ פון יעקובי ושל עמנואל נובל. ביוני 1854, שייטת של הצי המלכותי הבריטי, תחת פיקודו של אדמירל נפייר, התקרבה לאזור קרונשטדט, אך שדות המוקשים והביצורים הכבדים מנעו מנאפייר לתקוף. בקיץ 1855, הצי האנגלו-צרפתי בפיקודו של סגן-אדמירל דונדאס ניסה לבצע פשיטות באמצעות ספינות קיטור קטנות וכך לחמוק ממוקשים. הכוחות הבריטיים הצליחו לפנות מספר מוקשים, במחיר של ארבעה כלי שיט שניזוקו או נהרסו. בשל התקרבות הצי לטווח סוללות תותחי החוף דונדאס החליט לוותר על תוכניתו לתקיפת קרונשטדט.
לאחר 1855 חיילי המצודה הוזעקו פעמיים לכוננות קרב: פעם אחת בשנת 1863 בעת סכנה לעימות אפשרי עם הצי הבריטי ובמהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). שינויים ושיפוצים שונים נעשו במצודה בשנים 1868–1869, 1867, וב-1885. ברם, בסוף המאה ה-19 ייעוד המצודה שונה והוא הפך למחסן תחמושת.
ב-1896 המצודה הוסרה מרשימת המתקנים הצבאיים והפכה, בהמשך, למעבדה לחקר מגפות מדבקות.
מצבו הנוכחי

משנת 2011 נערכים במקום סיורים לתיירים. בינואר 2021 משרד ההגנה של רוסיה החל בשיפוצים נרחבים של המקום לקראת הפיכתו למתחם תיירותי.
הערות שוליים

↑  Tolf, Robert W. (1982). The Russian Rockefellers: the saga of the Nobel family and the Russian oil industry. Hoover Institution Press. pp. 17–20. ISBN 978-0-8179-6581-5.
↑  Youngblood, Norman (2006). The development of mine warfare: a most murderous and barbarous conduct. Greenwood Publishing Group. pp. 28–30. ISBN 978-0-275-98419-9.
מראה המצודה מכיוון קרונשטדט.
מראה פנים של המצודה.
מארק בון ג'וניור

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1955 (בן 69) סינסינטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורמונט 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק בון ג'וניור (באנגלית:  Mark Boone Junior;‏ נולד ב-17 במרץ 1955) הוא שחקן אמריקאי שהתפרסם בזכות תפקידו בתור בובי מונסון בסדרה "ילדי האנרכיה" ובזכות תפקידיו בסרטים "ממנטו" ו"באטמן מתחיל"
ביוגרפיה

בון נולד בשם מארק היידריך בסינסינטי, אוהיו לג'יני ובוב היידריך. בון גדל בשיקגו ולמד ב"אוניברסיטת ורמונט". הוא נסע לניו יורק כדי לפתח קריירת משחק והופיע במופעי סטנד-אפ ביחד עם חברו השחקן סטיב בושמי, בניו יורק גם בחר לאמץ לעצמו את שם הבמה "בון".
בון התגלה לראשונה בסרט הפעולה "מת לחיות 2" בו שיחק בתפקיד שוקלי מקבוצת הטרוריסטים. ב-1995 הופיע בון כשחקן משני במותחן "שבעה חטאים" של דייוויד פינצ'ר ובמערבון של סם ריימי "המהירים והמתים". זכה לחשיפה גדולה בשנת 1996 בסרטו של סטיב בושמי "הפאב של השכונה" בו שיחק בון בתפקיד מייק מלקוחות הפאב הקבועים. בסוף שנות ה-90 השתתף בון בסרט המלחמה של טרנס מאליק "הקו האדום" בתפקיד טוראי כריסטופר פיל ובדרמה הצבאית "בת הגנרל" בתפקיד סמל דלברט אלקינס.
בשנת 2000 שיחק בון בסרט הביכורים המפורסם של כריסטופר נולאן "ממנטו" בתפקיד בארט פקיד המלונית בה שוהה גיבור העלילה לאונרד (גיא פירס). ב-2003 שיחק בון בסרט הפעולה "מהיר ועצבני 2" בתור השוטר המושחת ווית'וורת'.
ב-2005 השתתף בהפקה נוספת של כריסטופר נולאן "באטמן מתחיל" בתפקיד הבלש המושחת ארנולד פלאס. ב-2006 שיחק ב קומדיה העצמאית "חותכי ורידים: סיפור אהבה ". ב-2007 הופיע בון בסרט הערפדים "30 ימים של לילה" בתפקיד בו באוור מאזרחי העיירה הנמלטים מהערפדים.
בשנת 2008 החל בון לשחק בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה" בתפקיד בובי מונסון מזכיר המועדון ואחראי הכספים, תפקיד אותו מילא בון במשך שבע עונות, עד לסיום הסדרה ב-2014 עוד ב-2008 השתתף גם כן בדרמה העצמאית "נהר קפוא" בתפקיד המבריח המושחת ג'אסקוס ברונו.
בשנת 2016 גילם את דמותו של הכומר וולטהול בדרמה ההיסטורית "הולדתה של אומה" שקיבלה שבחים רבים, של הבמאי נייט פארקר.
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

כמו שזה (1985)
היציאה האחרונה לברוקלין (1989)
מת לחיות 2 (1990)
בכוח הנסיבות (1990)
דליריוס (1991)
על אדם ועכבר (1992)
זיוף חושני (1992)
ג'רונימו: אגדה אמריקאית (1993)
המהירים והמתים (1995)
ערבות המסתורין (1995)
שבעה חטאים (1995)
הפאב של השכונה (1996)
רוזווד (1997)
הבריכה של הוגו (1997)
המשחק (1997)
מונטנה (1998)
ערפדים (1998)
22 באוקטובר (1998)
הקו האדום (1998)
בת הגנרל (1999)
הכל ביחד (2000)
מאחורי החומות (2000)
ממנטו (2000)
במעגל הנקמה (2000)
קרבה (2001)
Ordinary Madness‏ (2001)
מהיר ועצבני 2 (2003)
ציפורים מתות (2004)
פרנקנשיפ (2004)
באטמן מתחיל (2005)
ג'ים הבודד (2005)
העיר התחתית של ונציה (2005)
האגדה על לוסי קייס (2005)
קליפ מלא (2006)
חותכי ורידים: סיפור אהבה (2006)
לא ידוע (אנ') (2006)
30 ימים של לילה (2007)
נהר קפוא (2008)
עלטה (2008)
מקום מושלם (2008)
ספונר (2009)
ליל המסכות 2 (2009)
אם ההמצאות (2009)
פיט סמולס מת (2010)
Happiness Runs‏ (2010)
5 כוכבים ביום (2011)
טעינה מלאה (2011)
זוג או פשע (2013)
Helicopter Mom‏ (2014)
רומן אמריקאי (2016)
הולדתה של אומה (2016)
Casual Encounters‏ (2016)
שטן אמריקאי (2017)
Run with the Hunted‏ (2020)
The Gateway ‏(2021)
איידה רד (2021)
A Little White Lie" ‏ (2022)
Atrabilious‏ (2023)
O'Dessa‏ (TBA)
I'm Beginning to See the Light‏ (TBA)
Underwater Upside Down‏ (TBA)
Skinemax‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

ילדי האנרכיה (2014–2008)
צ'יפ (2016)
פטריוט (2017)
המנדלוריאן (2019–הווה)
Paradise City ‏(2021)
מימי רוזנברג

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1936 (בת 88) טבריה, פלשתינה (א"י) 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 
"משפחה" - פסל ברזל בגובה 2 מטרים מוצב בסמוך לבניין הביטוח הלאומי. פנחס לבון 26, חולון.
"מחווה לאלירן", פסל בגובה 5 מטרים, כיכר קראוזה, חולון.
מימי רוזנברג (נולדה ב-6 באפריל 1936) היא אמנית. ציירת ופסלת. פסליה מוצבים בעיר מגוריה חולון ותמונותיה תלויות במחלקת הרווחה בעיר.
ציורה "גירוש ספרד" מוצב דרך קבע בבית התנ"ך בתל אביב.
ביוגרפיה

מימי רוזנברג נולדה בשם מרי דוד בבית היולדות הסקוטי (שהוסב בשנת 1959 ל"המלון הסקוטי") בעיר טבריה. אימה של מימי התעקשה ללדת בבית היולדות היוקרתי בטבריה (עיר הולדתה) אף כי התגוררה בירושלים. בהיות מימי בת שנתיים התגרשו הוריה. אימה עזבה את הבית ומימי נשארה בחזקת אביה. במשך שלש השנים הבאות הועברה מימי (בתשלום מלא) ממשפחת אומנה אחת לשנייה. בהיות מימי בת שמונה שיכן אותה אביה במנזר האחיות ציון בעין כרם. בלחץ משפחתה שומרת המצוות של האם, הוציאה האם את מימי מהמנזר ונטלה אותה תחת חסותה. בשנת 1946 עזבו מימי ואימה את ירושלים ועברו לשכונת בית יעקב בתל אביב.
השם הלא עברי "מרי" לא נשא חן באוזני מורתה בבית הספר, ושמה שונה למרים. השם "מימי" נקבע כפשרה בין מרי למרים. ב-8 בדצמבר 1947 תקפו כוחות חסן סלאמה את שכונת בית יעקב וביתה של מימי נבזז ועלה באש. מימי ואימה נמלטו על נפשן בחוסר כל. הן מצאו מחסה בבית הכנסת "נצח ישראל" שליד התחנה המרכזית בתל אביב. בהמשך הן עברו לדירת חדר בשכונת הקווקזים.
בשנת 1951, בהגיעה לגיל חמש עשרה החלה מימי לעבוד לפרנסת המשפחה בשירות המטאורולוגי. הקריירה שלה בשירות נמשכה בהפוגות קצרות עד פרישתה המוקדמת לגמלאות בשנת 1985. בשירות המטאורולוגי היא נחשפה לראשונה בחייה לאנשים הדוברים "שפות של משכילים" שעודדו אותה ללמוד, לרכוש השכלה ולפתח את כשרונותיה בציור פיסול ומשחק. לאחר פרישתה היא התפנתה ללימודים פורמליים ולהרחבת אופקים.
בשירותה בצה"ל, פגשה את אריה רוזנברג, ונישאה לו. בעקבות הנישואים שוחררה לאחר שירות צבאי קצר של פחות משנה. מימי שבה לשירות המטאורולוגי אותו עזבה עקב גיוסה לצבא. עד מהרה נולדו להם בת ובן. נישואיהם חוו עליות ומורדות, והסתיימו בגירושים לא יפים. על מנת לממשם ויתרה מימי על חלקה ברכוש המשותף. שוב נותרה בחוסר כל. באין ברירה היא עברה לגור בשכונת המצוקה ג'סי כהן בחולון. בתחילה השכונה התייחסה בחשדנות ל"גברת רוזנברג" האשכנזיה (אף כי אביה יליד איראן ואימה צאצא ליהודי פקיעין שלא גלו מהארץ). בהמשך למדו אנשי השכונה להכיר את מימי האמיתית שתרמה וממשיכה לתרום מכשרונותיה בתחומי הציור והמשחק במתנ"ס השכונתי.
לימודים ופעילות חברתית

בוגרת מכון אבני. בין מוריה היו: צבי תדמור, ישראל הרשברג, מרים גמבורד, יאיר גרבוז, גדעון עפרת, דן קריגר, צביקה לחמן, גד אולמן.
סיימה סדנא לוויטראז' באורט חולון.
בוגרת סדנת פיסול של הפסל הרמן קרונהאוז.
השתתפה בסדנת קליגרפיה וציור יפני.
לימדה ציור במשך מספר שנים במתנ"סים.
הדריכה נוער בציור ופיסול בארצות הברית בשליחות הסוכנות היהודית.
חברה באגודת הציירים והפסלים הארצית.
נבחרה לאשת השנה בחולון וקבלה את אות ליונס הבין לאומי לשנת 1993.
ממייסדי אגודת הציירים והפסלים בחולון.
חברת הנהלה בקבוצה "צבע בטבע"
עבודות > פסלים

מחווה לאלירן - אלירן, נכדה של מימי נהרג בפיגוע איבה בד' בניסן תשס"א (28 במרץ 2001) בנווה ימין.
משפחה
אישה 2000
עבודות > ציורים

חמי טבריה - שמן על בד 120X150 ס"מ
תערוכות קבוצתיות

2004, ציור ב"גלריית השלום", קרקוב, פולין.
2000, מיצבים אשה 2000, תיאטרון חולון.
1999, פיסול ליום השואה, (זכייה במקום שלישי).
1994, משכן לאומנות על שם מאירוב, חולון.
פסל האוסקר הישראלי, סינמטק תל אביב.
תחרות סמל האישה למען השלום, אונסק"ו, ז'נבה.
2004, ציור תערוכת "המזוודה" לזכרו של מרסל דושאן - תערוכה נודדת בעולם.
סירן, צרפת.
ציור מיניאטורות, פריז, צרפת.
שלושה מציוריה נרכשו לאוסף האמנותי של בנק לאומי לישראל.
תערוכות יחיד

2005, ציור הנושא "גירוש ספרד" מוצג קבוע במוזיאון בית התנ"ך, תל אביב.
1988, תערוכת ציור 40 שנה למדינת ישראל, אוהיו, ארצות הברית.
לקריאה נוספת

עד הלום - סיפורו של גדוד 53 מחטיבת גבעתי תש"ח - ערך אריה חשביה
מימי - ביוגרפיה, השירות לקשיש אגף הרווחה עיריית חולון, 2011
אקלימים - השירות המטאורולוגי, 1989
הערות שוליים

↑  מימי רוזנברג, באתר הקבוצה.
מרכז הסחר העולמי אבו דאבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 מיקום:  דובאי
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2008–2014 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2014 
 אדריכל:  פוסטר & פרטנרס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עתידנית 
 מידות
 גובה:  382 מטר
 קומות:  92 
 
 קואורדינטות:  24°29′17″N 54°21′23″E﻿ / ﻿24.488055555556°N 54.356388888889°E﻿ / 24.488055555556; 54.356388888889
 www.wtcad.ae
  (למפת איחוד האמירויות הערביות מוגדלת) אבו דאבי דובאי שארג'ה אל-עין עג'מאן ראס אל-ח'ימה פוג'יירה ק ט ר  ערב הסעודית עומאן עומאן המפרץ הפרסימיקום המגדל(למפת איחוד האמירויות הערביות רגילה) אבו דאבי דובאי שארג'ה אל-עין עג'מאן ראס אל-ח'ימה פוג'יירה ק ט ר  ערב הסעודית עומאן ע. המפרץ הפרסימיקום המגדל
 
מרכז הסחר העולמי אבו דאבי הוא קומפלקס של שלושה גורדי שחקים באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות. בניית המגדלים תוכננה להסתיים בשנת 2010 אך בגלל המשבר הכלכלי העולמי היא הסתיימה רק בשנת 2014. המתחם של מרכז הסחר כולל 2 קניונים ומלון אחד.
מגדל מוחמד בן ראשיד

מגדל מוחמד בן ראשיד הוא הבניין הגבוה ביותר באבו דאבי והמגדל בעל מספר הקומות הרב ביותר בעיר. המגדל, שמשמש למגורים, מתנשא לגובה של 382 מטרים (1,253 רגל) וכולל כ-92 קומות. המגדל צמוד למגדל האמון (Trust Tower) המשמש למשרדים ולמגדל המלון (Hoter Tower), שניהם מהמגדלים הגבוהים ביותר בעיר. בניית המגדל החלה בשנת 2008. במגדל ישנן כ-13 מעליות.
מגדל האמון

מגדל המשרדים, אשר ידוע בכינוי מגדל האמון (Trust Tower), מתנשא לגובה של 278 מטרים (912 רגל) וכולל כ-60 קומות. בנייתו הושלמו ברבעון השני של שנת 2012 והוא נפתח לציבור כשנה לאחר מכן, בשנת 2013. מגדל האמון מחובר למלון דרך קניון גדול והשוק, שניהם מופעלים על ידי מרכז הסחר העולמי.
מגדל המלון

מגדל המלון הוא המגדל הקטן ביותר מבן השלושה, גובהו הוא 65 מטרים (213 רגל) והוא כולל כ-16 קומות של חדרי מלון.
אופוסום חדפי אינקה

| אופוסום חדפי אינקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומים חדפיים
משפחה:: אופוסומים חדפיים
סוג:: אופוסום חדפי אינקה
מין:: אופוסום חדפי אינקה
שם מדעי
 Lestoros inca ‏1917
תחום תפוצה


אופוסום חדפי אינקה או אופוסום חדפי פרואני (שם מדעי: Lestoros inca) הוא יונק-כיס אמריקני זעיר במשפחת האופוסומים החדפיים שחי במרכז הרי האנדים באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1917 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס בתור מין בסוג אופוסום חדפי, והוכר כסוג עצמאי בשנת 1934. מבחינה גנטית ומורפולוגית הוא קרוב יותר לסוג אחרון מאשר לטקסון המונוטיפי אופוסום חדפי חוטמני.
תיאור

אופוסום האינקה הוא כיסאי דמוי חולדה קטנה או חדף: אורך ראשו וגופו 11.5-9 ס״מ, אורך זנבו 13.5-9.5 ס״מ, ומשקלו 25–32 גרם. הזכר גדול וכבד במקצת מן הנקבה. מבנה הגוף קומפקטי ודק, והגולגולת חזקה יחסית עם לסת תחתונה קצרה יותר שמצביעה כנראה על יכולת ללעוס מזון קשיח יותר. האוזניים גדולות ועגולות והעיניים קטנות מאוד עם חוש ראייה ירוד. הזנב ארוך ועבה ומשמש לתמיכה במהלך הטיפוס, אך חסר יכולת לפיתה. הגפיים קצרות וחזקות, והאחוריות גדולות ומפותחות מהקדמיות עם טפרים גדולים.
לאופוסום האינקה פרווה עבה, ארוכה וכהה. צבעה הכללי נע בין חום-ביסטר כהה לשחור שוקולד או שחור-כחלחל, כשאזור הכתפיים נוטה להיות כהה יותר. המותניים והצד התחתון של הגוף בעלי גוון בהיר במקצת של אפור-צפחה או סגלגל, אך עדיין כהים יחסית. הראש בצבע זהה לגוף, ולעיתים סביב העיניים יש טבעות קירחות בהירות יותר. החרטום עשוי להיות בעל גוון כהה יותר. החוטם, הלוע, כפות היד והרגל, ופנים האוזניים בצבע ורוד, אדמדם או סגלגל. הזנב בצבע שחור מפויח או סגלגל.
תפוצה ואקולוגיה

אופוסום האינקה אנדמי לחלק המרכזי של הרי האנדים באמריקה הדרומית; מרבית הטווח שלו נופל בדרום-מזרח פרו (מחוזות: קוסקו, פונו ואייקוצ'ו) ובמידה פחותה יותר במחוז לה-פאס בצפון-מערב בוליביה. בית הגידול שלו מורכב מיער עננים, יער שדונים, כיסי סבך של בקריס וכרי דשא תת-אלפינים ברום 4,200-2,000 מטר מעל פני הים. הוא ככל הנראה מצוי בבתי גידול פחות לחים ממינים אחרים.
מעט מאוד ידוע על אופוסום האינקה; הוא יונק סוליטרי שחי בבדידות, פעיל בשעות הלילה ואת שאר הזמן מבלה במסתור תחת שורשים או בסבך הצפוף. הוא יוצר מערכת של תעלות ושבילים בצמחייה הצפופה שמשמשת אוטו לתנועה והימלטות. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות. הנקבה ממליטה מספר גורים לאחר תקופת היריון קצרצרה, והם נתלים על אחת מארבע הפטמות שעל בטנה. הם גדלים בכיס במשך מספר שבועות ואז עוברים לרכוב על גבה עד הגמילה.
מצב

אופוסום האינקה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה יחסית באזור בלתי נגיש, אוכלוסייה גדולה, העדר אינדיקציות לאיומים משמעותיים ונוכחותו במספר אזורים מוגנים.
מרון גטנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 אדיס אבבה, אתיופיה 
 מדינה:  אתיופיה
 השכלה:  אוניברסיטת אדיס אבבה 
 מקצוע:  שחקנית טלוויזיה וקולנוע משוררת מחזאית
 
מרון גטנט (באמהרית: ሜሮን ጌትነት) היא שחקנית, משוררת, ומחזאית אתיופית. היא אחת הכוכבות העולות בארצה, ומופיעה בטלוויזיה ובקולנוע. התפקיד הידוע ביותר שלה הוא בתור מאזה אשנאפי, בסרט עתיר השבחים "דיפרט".
קריירה

החל משנת 2013, גטנט מככבת בסדרת הדרמה האתיופית "דנה", בה היא מגלמת כתבת עיתונות בשם הלינה.
גטנט הופיעה בבכורתה הקולנועית הבינלאומית בסרט "דיפרט" ב-2014, בהפקתה של אנג'לינה ג'ולי. בסרט, המבוסס על סיפור אמיתי, היא מגלמת את מאזה אשפאני, עורכת דין אשר נלחמת במסורת הפטריארכלית של "טלפה", או חטיפת נערות לשם נישואים, והאשמת הקורבן המתנגדת.
בספטמבר 2014, בבכורה של הסרט באדיס אבבה, הקרנת הסרט בוטלה בפתאומיות עקב צו בית משפט נגד הצגתו באתיופיה. הבכורה הבינלאומית של הסרט התקיימה בפסטיבל סאנדנס 2014, בו גטנט נכללה ברשימת "10 השחקנים לצפות בהם".
חיים אישיים

גטנט לומדת לתואר שני בפיתוח והאמנויות באוניברסיטת אדיס אבבה. היא נשואה, ולה שני ילדים.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2014 | Difret | מאזה אשנאפי |
| 2015 | የተከፈለበት (יטקפלבט) |  |
| 2015 | ትራፊኳ (טירפיקואה) |  |
| שנה | תוכנית | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2014 | Live@Sundance | עצמה |
| 2013 | דנה (ዳና) | הלינה |
הערות שוליים

↑  Turan, Kenneth (21 ינו' 2014). "Ethiopian filmmaker hopes 'Difret' will make a difference". Los Angeles Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kazanjian, Dodie (18 באוקטובר 2015). "Julie Mehretu on Helping to Make the Powerful (and Angelina Jolie Pitt–Produced!) Ethiopian Film Difret". Vogue. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "5 Must Watch Ethiopian Drama Series". Buzz Kenya.
↑  Difret review: a one-girl revolution, Tara Brady, Irish Times, Nov 3, 2018
↑  Felperin, Leslie (5 במרץ 2015). "Difret review – the true story of a rape victim who fought back". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ethiopian Film "Difret" - A Story of Resilience Premieres at Sundance 2014 Tadius Magazine, January 20, 2014
↑  https://etmdb.com/en/people/44/merongetnet Meron Getnet (ሜሮን ጌትነት)], EtMDB
↑  "Ethiopia: "Hagere, Hizbe, Kibre" (My Country, My People, My Honor)". SomalilandPress. 18 בנובמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2018-04-01. נבדק ב-2018-11-03. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5671446  BnF: cb171356343 (data)  CANTIC: a19339409  GND: 1074761847  ISNI: 0000 0004 6079 2695  LCCN: no2016066688  SUDOC: 193738368  VIAF: 32146461662827732544   WorldCat (עם VIAF): 32146461662827732544 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרון גטנט".
הולנד באירוויזיון 2024

הולנד השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Europapa" בביצוע הזמר ההולנדי יוסט קליין. תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS בחר באופן פנימי את שיר המדינה לתחרות. קליין עלה לגמר, אך נפסל מהתחרות ביום הגמר לאחר שאיים לכאורה על אחת מעובדות ההפקה לאחר חצי הגמר.
רקע

קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה הולנד שישים ושלוש פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. היא זכתה בה חמש פעמים. הראשונה אירעה ב-1957, אז נשלחה קורי ברוקן עם "Net als toen". שנתיים לאחר מכן צברה טדי סחולטן ההולנדית 21 נקודות עם השיר "Een beetje", ודורגה במקום הראשון. ניצחונה השלישי של המדינה בא עשר שנים אחר-כך, באירוויזיון 1969 בו זכתה יחד עם שלוש מדינות נוספות – הממלכה המאוחדת, ספרד וצרפת. נציגת המדינה באותה שנה הייתה לני קור, והיא ביצעה את "De troubadour". זכייה נוספת נרשמה בשנת 1975 על ידי להקת טיץ'-אין ושירה "Ding-a-dong", שהפך ללהיט ברחבי אירופה. את פרס המקום הראשון קטפה הולנד בפעם החמישית והאחרונה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade" של דאנקן לורנס. מאז הנהיג איגוד השידור האירופי את שיטת חצאי הגמר העפילה הולנד לגמר תשע פעמים. לצד זה, היא דורגה במקום האחרון בחמש פעמים, כשהאחרונה ביניהן הייתה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2011. באירוויזיון 2023 נשלח הצמד מיה ניקולאי ודיון קופר עם השיר "Burning Daylight", שכשל בניסיון להעפיל לגמר.
תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS אמון על שידור האירוויזיון בשטח המדינה, ועל ארגון תהליך בחירת הנציגות ההולנדית אליו. בעבר השתמש בשיטות בחירה שונות, דוגמת פסטיבל שירים לאומי או קדם ארצי עבור האמן, השיר או שניהם ביחד. מאז אירוויזיון 2013 נוהג לבצע את התהליך באופן פנימי. במאי 2023 אישר AVROTROS את השתתפות המדינה באירוויזיון 2024, כששיטת הבחירה הפנימית אושרה ב-12 ביולי.
לפני האירוויזיון > בחירה פנימית

ב-12 ביולי 2023 פתח תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS את תקופת הגשת המועמדויות לייצוג המדינה באירוויזיון הקרוב. מועד סגירת ההרשמה ננעץ ל-30 בספטמבר. מכסת השירים המקסימלית למועמד הייתה שלושה בלבד. לראשונה, כותבים ומלחינים לא נדרשו לשבץ לשירם מבצע, שכן הוא היה נבחר מאוחר יותר. עם זאת, ניתנה עדיפות לכאלה המושרים על ידי זמר. הוגשו לתאגיד 613 שירים – רובם באנגלית, וכמאה בהולנדית. על תהליך הבחירה הואמנה ועדה מקצועית של AVROTROS. בנובמבר דווח כי הרשימה צומצמה לעשרה אמנים.
על צמצום המועמדויות הואמנה ועדה מיוחדת שהורכבה מז'קלין גוברט, ז'אפ ריסמה, קרוליין בורגרס, הילה נורזאי, קורנלד מאס, סנדר לנטינגה וטוואן ואן דה ניוונהוייז'ן. בנובמבר דווח כי הרשימה צומצמה לעשרה אמנים. לאחר מכן חמישה מהם נבחרו לעלות לשלב האודישן החי, שהתקיים ב-28 בנובמבר, שם ביצעו את שירם בפעם הראשונה בהופעה חיה. ב-11 בדצמבר נחשף כי קליין נבחר לייצג את המדינה באירוויזיון הקרוב. שירו יצא לאור ב-29 בפברואר 2024.