פרנסיסקו חנטו
קריירה

חנטו נולד וגדל בחבל קנטבריה, שם הצטרף לקבוצה חובבנית בשם נואבה מונטנייה בשנת 1948, כשהיה בן 15. בקבוצה שילבו בין תחומי הכדורגל והאתלטיקה, ושם רכש חנטו את הבסיס למהירות והאתלטיות שאפיינה אותו לאורך כל הקריירה. בהמשך הצטרף לקבוצת ראיו קנטבריה, קבוצת הבת של המועדון ראסינג סנטנדר, ששיחקה בליגה השלישית. בעונת 1952/1953 רשם את עונת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, במדי ראסינג סנטנדר. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה רשם חנטו ב-22 בפברואר 1953, במסגרת מחזור ה-21 בו אירחה סנטנדר את ברצלונה, במשחק שהסתיים בשוויון 3-3. פחות מחודש אחר כך, ב-15 במרץ, כבש את שערו הראשון בליגה, בשוויון 1-1 הביתי של קבוצתו מול ריאל סוסיאדד.
בסיום עונת הבכורה שלו היה חנטו מועמד להצטרף לברצלונה, אך לבסוף הוחתם בריאל מדריד על ידי נשיא המועדון דאז, סנטיאגו ברנבאו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במחזור הראשון, ב-13 בספטמבר 1953, בניצחון הביתי של ריאל 0–2 על אוססונה. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, זכה חנטו עם ריאל באליפות, תוך שהוא רושם 17 הופעות בליגה. למרות זאת, לא הותיר רושם טוב והיה קרוב לעזיבת הקבוצה כבר לאחר עונה אחת. עונה אחר כך הצטרף לקבוצה החלוץ הקטור ריאל, ששימש כחונכו של חנטו בקבוצה וסייע לו לרכוש יכולות נוספות ומשמעת טקטית. במחזור החמישי בליגה כבש חנטו את שער הבכורה שלו במדי ריאל, ב-10 באוקטובר 1954 בניצחון הביתי 1–4 על מאלגה. בעונה זו רשם את אחת מהופעותיו הטובות במדי הקבוצה, במשחק הקלאסיקו מול ברצלונה בקאמפ נואו, כשכבש צמד עבור קבוצתו במשחק שהסתיים בשוויון 2-2. בסיום העונה זכתה ריאל באליפות נוספת, השנייה של חנטו בתוך שתי עונות.
בעונת 1955/1956 נוסד מפעל גביע אירופה לאלופות. ריאל מדריד זכתה בחמש העונות הראשונות של המפעל, ובכל חמישה משחקי הגמר פתח חנטו בהרכב הקבוצה. בשניים ממשחקי הגמר היה לחנטו חלק מכריע. בגמר 1957 ניצחה ריאל 0–2 את פיורנטינה. חנטו היה מעורב בשני השערים. הוא הוכשל ברחבה בדקה ה-69, ואלפרדו די סטפנו כבש את הפנדל. שש דקות אחר כך כבש חנטו את שערה השני של ריאל בדרך לזכייה. שנה אחר כך, בגמר 1958, ניצחה ריאל את מילאן בתוצאה 2–3 לאחר הארכה. את שער הניצחון לזכות ריאל כבש חנטו, בדקה ה-107. במקביל לחמש הזכיות הרצופות, הוסיפה ריאל בשנים אלו גם שתי אליפויות בספרד, וזכייה במהדורה הראשונה בהיסטוריה של הגביע הבין-יבשתי ב-1960, לאחר ניצחון במפגש כפול מול פניארול מאורוגוואי. במשחק השני, שהכריע את ההתמודדות לאחר 0-0 במשחק הראשון, כבש חנטו את שערה החמישי של קבוצתו בניצחון 1–5.
בעונת 1961/1962 זכתה ריאל בדאבל הספרדי, ואף הגיעה לגמר גביע אירופה לאלופות פעם נוספת. חנטו פתח גם במשחק הגמר הזה, אך הפעם ריאל נוצחה על ידי בנפיקה ליסבון בתוצאה 3–5. החל מהעונה הבאה ועד לפרישתו שימש חנטו כקפטן ריאל מדריד. בשלוש שנותיו הראשונות כקפטן הוביל חנטו את ריאל לשלוש אליפויות נוספות, שהשלימו ארבע זכיות ברצף. ב-9 בנובמבר 1963 כבש חנטו את השער ה-2,000 של ריאל מדריד בליגה הספרדית. כמו כן בשנים אלו הוביל חנטו את הקבוצה להעפלה נוספת לגמר גביע אירופה, בשנת 1964. ריאל הפסידה במשחק הגמר 3-1 לאינטר מילאנו, וחנטו רשם את הופעתו השביעית בגמר המפעל. ב-1966 זכתה ריאל בפעם השישית בתולדותיה בגביע אירופה, לאחר ניצחון 1–2 במשחק הגמר על פרטיזן בלגרד. לחנטו הייתה זו הופעה שמינית בגמר המפעל, שיא משותף לו ולפאולו מלדיני, וזכייה שישית בתואר, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה. עונה אחר כך השיבה לעצמה ריאל את תואר האליפות ושמרה עליו פעמיים נוספות ברצף, שהעלו את מאזן האליפויות של חנטו ל-12, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה.
ריאל זכתה בגביע המלך הספרדי ב-1970, ובזכות כך השתתפה במפעל גביע אירופה למחזיקות גביע. היא העפילה למפגש הגמר הכפול ב-1971 מול צ'לסי, אך רשמה הפסד בסיכום שני המשחקים בתוצאה 2–3. בסיום העונה פרש חנטו מכדורגל בגיל 38, עם 596 הופעות בכל המסגרות במדי ריאל מדריד, בהן כבש 176 שערים. הוא ממוקם שישי בטבלת מלכי ההופעות של המועדון, ושביעי בטבלת מלכי השערים שלו.