stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביאליסטוק
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

העיר סבלה קשות במלחמת העולם הראשונה. היא הופצצה על ידי הגרמנים מספר פעמים, ורבים מבתיה נהרסו. ב-13 באוגוסט 1915 נכבשה העיר על ידי גרמניה, וביולי 1918 הוכרזה כבירת חבל ליטא הדרומית, שהיה אמור להפוך לחלק מליטא. הסכמי השלום שנחתמו בסיום מלחמת העולם הראשונה העבירו את ביאליסטוק לרפובליקה הפולנית השנייה שזה עתה קמה. פליטים פולנים שברחו מרחבי האימפריה הרוסית התיישבו בעיר. על מנת להתמודד עם הגידול העצום, שטח השיפוט של העיר הורחב וסופחו אליה מספר כפרים סובבים. על פי מפקד 1921 התגוררו בעיר 76,792 תושבים מתוכם 39,602 יהודים. ההתפתחות הכלכלית של העיר קפאה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה: לפני שהם עזבו, כוחות הצבא הרוסי הרסו מפעלים, גשרים ותחנות כוח. תעשיות מקומיות איבדו את השווקים שלהן ואת ההון שהיה מופקד בבנקים רוסיים. הגרמנים, שכבשו את העיר בסוף אוגוסט 1915 החרימו רכוש, הטילו משטר צנע, גירשו פולנים לגרמניה כעובדי כפייה והטילו פיקוח כבד על המסחר. יותר ממחצית מפעלי הטקסטיל בעיר נסגרו, מגפות התפשטו, נרשם מחסור חמור באוכל ודלק והאינפלציה הרקיעה. במחצית השנייה של 1916 הגרמנים החלו לשקם את המפעלים, בייחוד הטקסטיל, מתוך ראייה עתידית של סיפוח האזור. ואולם תבוסתה של גרמניה במלחמה בנובמבר 1918 שמה קץ למדיניות הזו. בפברואר 1919 הצבא הפולני נכנס לביאליסטוק. ואולם, התפוקה התעשייתית לא התאוששה עד המחצית השנייה של השנה תחת שלטונות חדשים.
כלכלה

כלכלת העיר ביאליסטוק מבוססת על תעשייה. העיר היא החשובה ביותר מבחינה כלכלית באזור צפון מזרח פולין ומהווה מרכז של תעשיית הטקסטיל, כמו גם תעשיות אלקטרומכניות (אלקטרוניקה, מכונות ומתכת), עץ, מזון, חומרי בניין, זכוכית ותעשיות אנרגיה.
העיר היא מרכז מסחר אזורי, בעיקר עם המדינות השכנות, בלארוס וליטא. ירידי הסחר הבינלאומיים של טקסטיל ובגדים, מזון ועיבוד, צרכנות, חקלאות ומזון נערכים בביאליסטוק. המסחר בעיר מפותח וישנם מספר מרכזי קניות (אטריום ביאלה, אלפא צנטרום, גלריה יורובייצקה, אושון פרודוקיצינה, אושון הטמנסקה, מרכז אאוטלט, אאוטלט סנטר ביאליסטוק, גלריה ז'ילונה ווזגורזה, גלריה M, גלריה אנטוניוק, פנורמה. בשטח העיר שכנה חווה ממלכתית (Państwowe Gospodarstwo Ogrodnicze Bialystok) עד שנסגרה ועל אדמותיה נבנה פרויקט דיור.
בסוף נובמבר 2010, מספר המובטלים הרשומים בביאליסטוק הסתכם בכ־14.8 אלף תושבים, המהווה שיעור אבטלה של 12.0% מכוח העבודה על פי נתוני המשרד הסטטיסטי המרכזי בפולין (GUS), באוקטובר 2013 עמד שיעור האבטלה על 13.6% - הגבוה ביותר בקרב בירות הפרובינציות של פולין. בספטמבר 2019 מספר המובטלים הרשומים עמד על 7,200 נפש ושיעור האבטלה עמד על 5.5% מכוח העבודה.
בתקופת המשטר הקומוניסטי בפולין פותחה התעשייה בעיר והושקו מספר מפעלים. בין השאר, מפעלי זכוכית (1945), ביאליסטוק זקלאדי פשמיסלו ולוקינניצ'גו (1946), מפעל סלייק (1947), בית קירור (1952), מפעל תעשיית הכותנה ביאליסטוק "פאסטי" (1955), זאקלאדי פבריקה פשמיסלו ספוזיווצ'גו "Spomasz זקלדי מנסנה (1962), גאזובניה ביאלוסטוקצקה (1962), סניף מפעל הטלוויזיה בוורשה "טלזה" (1971), מפעל עבודות גרפיות (1971), מפעל בית ביאליסטוק "פאדום" (1971), מפעל רהיטי ביאליסטוק (1976), בית מפעל אריזה (1976).
יהדות ביאליסטוק

יהודים התיישבו בעיר בראשית המאה ה-18 ובמאה ה-19 היה להם תפקיד מפתח בפיתוח תעשיית הטקסטיל, שהעיר הייתה למרכזה באזור. הקהילה היהודית קיבלה זכויות לשלטון עצמי בשנת 1745. ב-1765 התגוררו בעיר 765 יהודים. יהודים רבים שגורשו מרוסיה הגיעו לביאליסטוק בין השנים 1825–1835 וכן ב-1845. אך מצבם הכללי של היהודים הורע. ב-1856 הם מנו 13,787 נפש, מביניהם 9,547 איש היו מקרב המגורשים מרוסיה – ברובם חסרי בית ועבודה. בעקבות כך הוקמו בעיר מוסדות צדקה רבים. ב-1883 כ-60 איש מקהילת ביאליסטוק (מכונים קבוצת הביאליסטוקאים) עלו לארץ ישראל והתיישבו בפתח תקווה וביהוד, בה הקימו קריה על שם עירם. ב-1895 כבר ישבו בעיר 47,783 יהודים, שהיו כ-73% מכלל האוכלוסייה, וב-1913 הם מנו 61,500. ב-14 ביוני 1906 פרץ בעיר פוגרום ביאליסטוק נגד יהודי העיר, ונרצחו בו כ-100 יהודים. הפוגרום נחשב כחלק מהפרעות האנטישמיות שבוצעו בהשראת השלטונות הרוסיים בין השנים 1903–1908, לצד פרעות קישינב ופוגרומים בקייב, באודסה ובערים נוספות. בין השנים 1915–1929 הייתה מרכז חסידי לחסידות סלונים כאשר האדמו"ר רבי אברהם וינברג (השני) קבע את מגוריו ובית מדרשו בעיר. בשנת 1922 קבעה ישיבת נובהרדוק בהנהלת הרב אברהם יפה'ן את מרכזה בעיר, והפכה את ביאליסטוק למרכז תורני ליהודי פולין.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכנסו הגרמנים לעיר, אך שבוע אחר כך מסרו אותה לרוסים. ביוני 1941 שבו הגרמנים וכבשו את העיר ולמחרת שרפו את הרובע היהודי. כ-3,000 איש אולצו בכפייה להצטופף בבית הכנסת הגדול ונשרפו בו למוות. באוגוסט אותה שנה הקימו הגרמנים את גטו ביאליסטוק וריכזו בו 50,000 יהודים. בפברואר 1943 החלו הנאצים לחסל את הגטו ולהעביר את היהודים ברכבות אל מחנה ההשמדה טרבלינקה. עוד בראשית ימיו של הגטו קמה תנועת מרי שביצעה פעולות חבלה. ביולי 1943 קרא הארגון ליהודים להתנגד לגרמנים בכוח ולא לעלות על הרכבות. בגטו פרץ מרד, שנמשך חודש ימים עד שדוכא על ידי הצבא הנאצי. לאחר המלחמה נותרו בעיר כ-1,000 יהודים מתוך כ-50,000.
יהדות ביאליסטוק > רבני העיר

בשנותיה הראשונות הייתה הקהילה בביאליסטוק כפופה כקהילה-בת לקהילת יהודי טיקטין, לפיכך שימשה בה סמכות רבנית מקומית במעמד 'מגיד מישרים', בתפקיד זה שימשו ר' ראובן הלוי סגל (עד פטירתו ב-1766) ואחריו בנו.
רבה הרשמי הראשון של הקהילה היה רבי יהושע שפירא, מחבר "פנים מסבירות ארבע שיטות", אחריו כיהנו כ'אב בית דין' רבי קלונימוס קלמן ליכטנשטיין (נפטר 1781) ורבי יהודה ליב ב"ר מרדכי (נפטר (1782).
בין רבני ביאליסטוק בהמשך נודעו:
רבי שלמה זלמן (1789–1814)
רבי אריה ליב ב"ר ברוך בנדט – מחבר "שאגת אריה", כונה "השאגת אריה הקטן" כדי להבחין בינו לבין רבי אריה לייב גינצבורג, ה"שאגת אריה".
רבי משה זאב מרגליות (1824–1830) – נודע בכינויו על שם העיר "רֶבּ וועֶלוועֶלה ביאליסטוקֶר", מגדולי רבני ליטא (לפני כן רבה של טיקטין) ומחבר "אגודת אזוב" ו"מראות הצובאות". נפטר ונקבר בעיר.
רבי אליקים גץ מאיר פודרביניק (עד 1850) – מחבר "בית אליקים" ו"תורת אליקים".
רבי רפאל יום טוב ליפמן הלפרין (1859–1879) – מגדולי רבני ליטא ומחבר שו"ת "עונג יום טוב".
רבי יהונתן אבלמן (1854–1903) – מחבר "תורת יהונתן".
רבי שמואל מוהליבר (עד 1898) – ממייסדי תנועת חובבי ציון ומאבות הציונות הדתית.
רבי חיים נפתלי הרץ היילפרין, בנו של ה"עונג יום טוב". שימש כרב בביאליסטוק במשך יותר מחמישים שנה. לאחר פטירת הרב מוהליבר התמנה לראב"ד בעיר (נפטר ב-1919).
רבי דוד פאיאנס – מילא מקום חמיו בתפקיד ראב"ד ביאליסטוק והיה ממנהיגי "המזרחי" עד פטירתו (1935), בתקופתו פעל בעיר סניף גדול של ישיבת נובהרדוק בהנהלת הרב אברהם יפה'ן והרב יעקב ישראל קניבסקי.
גלריה

הקתדרלה
אנדרטה למרשל יוזף פילסודסקי
תחנת הרכבת – מבט פנורמי
לקריאה נוספת

מ. צאנין, ביאליסטוק בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 162–173 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם, בעמודים לפני ואחרי המאמר על ביאליסטוק פרטים רבים על הסביבה וחורבנה)
רחל גרוסבאום-פסטרנק, "ביאליסטוק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 140–164.
נחמן בלומנטל, דרכו של יודנראט: תעודות מגיטו ביאליסטוק, יד ושם, 1962. (הספר בקטלוג ULI)
שרה בנדר, מול מוות אורב: יהודי ביאליסטוק במלחמת העולם השנייה 1939-1943, עם עובד, 1997. (הספר בקטלוג ULI)
מרצ'ין קאונצקי, ביאליסטוק: (כוח לבן, זיכרון שחור): לקט כתבות ותחקירים עיתונאיים, מהתקופה שלאחר מלחמת העולם ה-2, ממחוז פודלסיה ומבירתו ביאליסטוק, מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ', 2019. (הספר בקטלוג ULI)
Evgeny Finkel, Ordinary Jews: Choice and Survival During the Holocaust, Princeton University Press, 2017 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יום השנה למותו של פליקס פיליפוביץ', באתר עיריית ביאליסטוק, ‏21 בינואר 2019 (בפולנית)
↑  Cezary Kukla (ed.) Białystok w 80 leciu W rocznicę odzyskania, 1999, ע' 11
↑  אבדו התקוות. ביאליסטוק בנובמבר 1918, באתר Kurier Poranny, ‏10 בנובמבר 2016 (בפולנית)
↑  היסטוריון: ביאליסטוק קיבלה עצמאות כמה חודשים מאוחר יותר משאר חלקי המדינה, באתר dzieje.pl, ‏14 ביולי 2016 (בפולנית)
↑  Cezary Kukla (ed.) Białystok w 80 leciu W rocznicę odzyskania, 1999, ע' 12
↑  Cezary Kukla (ed.) Białystok w 80 leciu W rocznicę odzyskania, 1999, ע' 14
↑  100 שנה לעצמאות ביאליסטוק, באתר הארכיון הלאומי, ‏19 בפברואר 2019 (בפולנית)
↑  100 rocznica odzyskania przez Białystok niepodległości
↑  Cezary Kukla (ed.) Białystok w 80 leciu W rocznicę odzyskania, 1999, ע' 17
↑  נפוליאון סידז'יק - הדמות המובילה בביאליסטוק, באתר Kurier Poranny, ‏7 בינואר 2012 (בפולנית)
↑  שער למזרח, מהדורת 2020 (עמ' 141), באתר Regionalny Ośrodek Debaty Międzynarodowej w Białymstoku, ‏2020 (בפולנית)
↑  Maszowsze polnocne podczas najazdu bolszewickiego w 1920 roku, p. 167
↑  מוזיאונים בלילה - הרבה אטרקציות ואלפי מבקרים, באתר TVP Białystok, ‏17 במאי 2015 (בפולנית)
↑  "Test Wiedzy o Historii Białegostoku. Karnawał Solidarności i stan wojenny". Kurier Poranny. 2016-02-16. נבדק ב-2023-11-05.
↑  "Zrodla Solidarnosci - DOKUMENT 56" (PDF).
↑  "Stanisław Marczuk. Przywódca białostockiej Solidarności w wypowiedziach i dokumentach z lat 1980–1989 - Książki - Instytut Pamięci Narodowej".
↑  "Dane osoby z katalogu kierowniczych stanowisk partyjnych i państwowych PRL". נבדק ב-2024-09-03.
↑  "Polskie Miesiące Sierpień 1980 - Białystok".
↑  "p. 45" (PDF).
↑  Gmach Białostockiego Zjednoczenia Budownictwa (obecnie rektorat Uniwersytetu w Białymstoku), ul. Skłodowskiej 14
↑  הערך "ביאליסטוק" בפנקס הקהילות, ראו עיול ביבליוגרפי מלא להלן 'לקריאה נוספת'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554834005171  BnF: cb119609415 (data)  GND: 4088261-5  LCCN: n81132523  MusicBrainz: 959793ce-d25b-49f8-b99d-3f13f8c96634  NKC: ge189055  VIAF: 158290168   WorldCat (עם VIAF): 158290168 
לוח מידע על קרב ביאליסטוק שנערך במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית ב-1920
אנדרטה לזכר דיוויזיית הרגלים הראשונה שחלק מחייליה נהרגו בקרב
כרזת תעמולה לבחירות לסובייט העליון של הרפובליקה הבלארוסית עם כיתוב ביידיש
מבט על מרכז העיר ורחוב ליפובה ב-1940 עת הייתה העיר חלק מהרפובליקה הבלארוסית בברית המועצות
הריסות בביאליסטוק ב-1941 לאחר כיבושה על ידי גרמניה הנאצית
אתר הנצחה ליהדות ביאליסטוק ביהוד
עלמה דויטשר

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 2005 (בת 19) בייסינגסטוק, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Alma Elizabeth Deutscher 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 עיסוק:  מוזיקאית, מנצחת, מלחינה, פסנתרנית, כנרת
 סוגה:  נאו-רומנטיקה 
 שפה מועדפת:  אנגלית בריטית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, כינור
 פרסים והוקרה:  פרס התרבות האירופי (2019) 
 www.almadeutscher.com
 פרופיל ב-IMDb
 
עלמה אליזבת דויטשר (באנגלית: Alma Elizabeth Deutscher; נולדה ב-19 בפברואר 2005) היא מוזיקאית, מנצחת, מלחינה, פסנתרנית וכנרת יהודייה בריטית, ילדת פלא בתחום המוזיקה הקלאסית.
קורות חיים

עלמה נולדה באוקספורד, והיא בתם של ג'ייני דויטשר (לבית סְטִין), חוקרת ספרות בריטית, והבלשן הישראלי-בריטי גיא דויטשר. לדברי אביה, כבר בגיל שנתיים ידעה לזהות את התווים בפסנתר. ביום הולדתה השלישי קנה לה אביה כינור קטן כצעצוע, והיא ניסתה לנגן עליו במשך ימים ארוכים. בשל כך החליטו הוריה לשכור לה מורה ללימודי הנגינה, ולאחר כשנה כבר ניגנה את הסונאטות של גאורג פרידריך הנדל.
דויטשר מנגנת בפסנתר ובכינור מגיל שלוש, והחלה לחבר מוזיקה כבר בגיל ארבע. היא מתחנכת בחינוך ביתי, ואת הבקרים היא מקדישה לנגינה ולהלחנה. בגיל 6 הלחינה את הסונאטה הראשונה שלה. בגיל 7 חיברה אופרה קצרה המבוססת על הסיפור "מטאטא החלומות" מאת ניל גיימן. האופרה הוגשה לתחרות המנוהלת על ידי האופרה האנגלית הלאומית, וזכתה להערכה רבה. בקונצרט הסיום בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון שהתקיים בישראל באוגוסט 2013, הוצגה האופרה בביצוע ובתרגום בעברית.
דויטשר הופיעה בקונצרטים בממלכה המאוחדת, באיטליה ובגרמניה. היא ניגנה לפני נשיא מדינת ישראל שמעון פרס במשכנו בירושלים, והופיעה במסגרת הקורס לכנרים צעירים בקשת אילון. בינואר 2013 נערך קונצרט מיצירותיה במוזיאון מנדלסון בברלין. באוגוסט 2013 השתתפה בנגינת רביעיית מיתרים מפרי עטה בפסטיבל המוזיקה של קרנס-מונטנה בשווייץ.
ב-2013 כתבה אופרה המבוססת על סיפורה של סינדרלה, שהועלתה ב-2015 בפסטיבל ימי המוסיקה בגליל העליון, ויצא אלבומה הראשון עם שש מיצירותיה.
לאחרונה החלה ללמוד גם ניצוח.
דויטשר דוברת אנגלית, גרמנית ועברית. היא התגוררה עם הוריה ואחותה בעיר דורקינג שבמחוז סארי, הממלכה המאוחדת. כיום היא מתגוררת בווינה, אוסטריה.
באוקטובר 2023 הקדישה את הפרק השני ביצירתה "קונצ'רטו לפסנתר ולתזמורת במי במול מז'ור" לנרצחים  בעוטף עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר, פרק זה הולחן והוקדש במקור לזכרה של סבתה שהתגוררה  בישראל.
מיצירותיה

סונאטה במי במול מז'ור מאת עלמה דויטשר (בת 6, חוברה באוקטובר 2011)
אנדנטה לכינור מאת עלמה דויטשר (בת 6)
רונדינו במי במול מז'ור לכינור מאת עלמה דויטשר (בת 7) ובביצועה
"מטאטא החלומות", אופרה קצרה, מאת עלמה דויטשר, בת 7 (חוברה ביולי 2012). הועלתה ב-2013 בפסטיבל קול המוזיקה בגליל העליון בבימויה של יוליה פבזנר.
"נשף בנות הים", לתזמורת, מאת עלמה דויטשר. הושמעה בסדרת "הפילהרמונית לילדים" ב-1 ביוני 2015, בלוויית איורים מעשה ידי המלחינה.
"סינדרלה", אופרה קאמרית שהועלתה בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון בקיץ 2015 בבימויה של יוליה פבזנר.
״הלילה שלפני חג המולד״, למילים של ס. מור. לבריטון (תומאס המפסון) ופסנתר. הגרסה הראשונה הופיעה ביוטיוב עם אחותה הלן (2013–2018)
עיבוד לפסנתר של רביעיית מיתרים בלה מינור (2013)
קונצ'רטו לכינור ולתזמורת בסול מינור (2014)
קונצ'רטו לפסנתר ולתזמורת במי במול מז'ור (2015).
ואלס הסירנות.
הערות שוליים

↑  Composing an opera? It's just child's play, says Britain's newest classical music prodigy באתר האינדיפנדנט
↑   חגי חיטרון, לוח קונצרטים שבועי: 31.7 עד ה-9.7, באתר הארץ, 30 ביולי 2013
↑  In memory of the victims of October 7, 2023, נבדק ב-2023-11-02
↑  Sonata in E-flat by Alma Deutscher (aged 6), II-Fantasia (composed October 2011), באתר יוטיוב
↑  Andante for Violin by Alma Deutscher (aged 6). Recorded: May 2011, באתר יוטיוב
↑  Rondino for violin composed by Alma Deutscher (7). Recorded: July 2012, באתר יוטיוב
↑  The Sweeper of Dreams, an opera by Alma Deutscher (7), באתר יוטיוב
1 2  Compositions by Alma Deutscher, Alma (באנגלית)
↑   Waltz of the Sirens, by Alma Deutscher, סרטון בערוץ "AlmaDeutscher", באתר יוטיוב (אורך: 18:07)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17790330z (data)  GND: 1107197740  ISNI: 0000 0004 7434 3479  LCCN: no2019018366  MusicBrainz: 908f2643-951c-4ac5-a2fe-6183741acbd2  NKC: xx0267195  NTA: 432221344  SUDOC: 25869534X  VIAF: 92146937697413830300   WorldCat (עם VIAF): 92146937697413830300
סכין

ערך זה עוסק בסכין ככלי עבודה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מבחר סכיני מטבח
השחזת סכין
סכין היא כלי עבודה המשמש לחיתוך. סכינים מורכבים לרוב מלהב מושחז באורך של עד 30 ס"מ, המחובר לידית אחיזה. סכינים שימשו ככלי עבודה או ככלי נשק מאז תקופת האבן.
המילה סכין בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.
הסכינים הראשונים היו עשויים מצור או מסוג אבן קשה אחר שעוצב לצורה מחודדת, לעיתים גם עם ידית אחיזה. עם התפתחות המטלורגיה יוצרו סכינים מארד, מברזל ומפלדה. בעוד שחומרי הגלם השתנו במרוצת השנים, העיצוב הבסיסי של הסכין נותר בעינו. לאורך ההיסטוריה האנושית, סכינים הופקו במספר דרכים בחברות שונות, החל מהאבנים הסדוקות על ידי האדם הקדמון, אז עברו לסכינים העשויים מפיסות מטאוריטים עשירות מברזל, עד הסכינים המיוצרים בימינו על ידי התעשייה המודרנית.
במקור שימשה המילה "סכין" לציון כלי נשק, אך מאז ימי הביניים השימוש הנפוץ יותר במילה הוא לצורך ציון כלי אכילה עיקרי במערב (יחד עם המזלג והכף).[דרוש מקור]
שימושים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שימושים > עבודה

מצ'טה
שימושים > עבודה > הכנת מזון

סכין מטבח
סכין גבינה
סכין שף
סכין לחם
סכין שחיטה
שימושים > נשק

פגיון
שימושים > נשק > סכין כנשק בחוק הישראלי

בישראל, על פי סעיף 185 לחוק העונשין הסוחר, מייצר או מייבא סכין שלא נועדה לשמש במקצוע, במלאכה, בעסק, לצורכי בית או למטרה כשרה אחרת, דינו – מאסר שבע שנים. כן ישנו איסור למכור סכין (מלבד סכין ביתית) לקטין. המחזיק סכין מחוץ לתחום ביתו או חצריו ולא הוכיח כי החזיקם למטרה כשרה, ניתן לגזור עליו מאסר עד חמש שנים. אולר אינו סכין לעניין זה מלבד במוסדות חינוך ומקומות נוספים.
שימושים > סעודה

השימושים העיקריים בסכינים ככלי אכילה הם לחיתוך ולמריחה של האוכל. על מנת להתאים את הסכינים למאכלים להם מרקמים שונים, מיוצרות סכינים ייחודיות:
סכין חמאה - משמש למריחה של ממרחים, בדרך כלל על מאפים. לעיתים כולל גם שינון קל בלהב המאפשר את חציית המאפה.
סכין סטייק - משמש לחיתוך של אומצות ונתחי בשר נוספים.
סכין דגים - לחיתוך ואכילת דגים.
שימוש נוסף של סכין בזמן הארוחה הוא ככלי עזר להעמסת המזלג. בסידור הסכו"ם המקובל בעולם המערבי מונחות הסכינים מימין לצלחות.
מבנה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גלריה

סכין אכילה שולחנית עם מעמד
סכין שף המיועדת לחיתוך בשר
סכין קומנדו המיועדת לשימוש קרבי
סכיני ציד
סכיני גרבר הפופולריים ביותר. הקטן יותר הוא Gerber LMF II והגדול יותר הוא סכין Gerber LHR Sheath
ראו גם

גרזן
הערות שוליים

↑  גם זכר גם נקבה באתר "השפה העברית".
↑  סכין אינה מוכרת כאמצעי להגנה עצמית ושימוש בנימוק נשיאה לצורך הגנה עצמית אינו נחשב סיבה לגיטימית
↑  "אולר" – סכין מתקפלת שאורך להבה אינו עולה על עשרה סנטימטרים ושלא ניתן להפכה, בעזרת קפיץ או באמצעי אחר, לסכין שלהבה קבוע.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545800405171  BnF: cb11941209k (data)  GND: 4169502-1  LCCN: sh85072715  LNB: 000205426  NKC: ph115469
ויל ארנט

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1970 (בן 54) טורונטו, אונטריו, קנדה 
 שם לידה:  William Emerson Arnett 
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 עיסוק:  מדבב, שחקן, קומיקאי
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  Lakefield College School  תיכון ליסייד  אוניברסיטת קונקורדיה  Subway Academy II 
 בן או בת זוג:  פנלופה אן מילר (1994–1995)  איימי פולר (2003–2016) 
 צאצאים:  Archie Arnett, Abel Arnett 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני לדיבוב בסדרה (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם (ויל) אמרסון ארנט (באנגלית: William Emerson Arnett; נולד ב-4 במאי 1970) הוא שחקן, מדבב, קומיקאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה קנדי-אמריקאי, שהיה מועמד לחמישה פרסי אמי על הופעותיו בסדרות "משפחה בהפרעה" ו-"רוק 30". הוא ידוע בשל משחקו בסדרה "משפחה בהפרעה" בדמותו של ג'ורג' אוסקר "ג'וב" בלות' השני, וכמדבב הדמות הראשית בסדרת האנימציה "בוג'ק הורסמן".
ביוגרפיה

ארנט נולד בטורונטו, אונטריו שבקנדה, בנם של אדית אלכסנדרה "אליקס" (לבית משפחת פאלק) ושל אמרסון ג'יימס "ג'ים" ארנט שעבד בין היתר כעורך דין. הוריו במקור מויניפג, מניטובה ויש לו שורשים משני הצדדים במשפחה שחיים שם. לארנט יש שתי אחיות גדולות ממנו ואח צעיר ממנו. אביו ג'יימס, הוא בוגר אוניברסיטת הרווארד ושימש כנשיא וכמנכ"ל של "מבשלת מולסון" בין השנים 1997–2000.
ארנט למד בבית הספר התיכון "קולג' לייקפילד" שממוקם בלייקפילד בדרום אונטריו, אך סולק מבית הספר לאחר סמסטר אחד בשל היותו תלמיד בעייתי. לבסוף למד בבית הספר התיכון "ליסייד" אותו סיים. לאחר מכן למד באוניברסיטת קונקורדיה במונטריאול, אך נשר משם לאחר סמסטר. בשנת 1990 עבר להתגורר בניו יורק כדי ללמוד משחק במכון ע"ש לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע.
קריירה

בשנת 1996 יצר ארנט את הפיילוט הראשון שלו לטלוויזיה, עם קווין פולאק ואשתו לוסי ווב עבור רשת הטלוויזיה CBS, אך הרשת החליטה לא לרכוש את הפיילוט. באותה שנה שיחק בסרט "Close Up" בתפקיד דייב, ובסרט "Ed's Next Move" בתפקיד חזאי.
בשנת 1999 הופיע ארנט בסרטו של הבמאי ג'ון שיאה "דרומי" לצדם של דוני וולברג ורוז מק'גוון. ב-2005 שיחק ב"חותנת בהפרעה".
בשנת 2006 הופיע בסרט "בוא איתי לכלא" של בוב אודנקירק ושנה לאחר מכן, ב-2007, הופיע ב"להבי התהילה" וב"הוט רוד". הוא תרם את קולו לסרט המצויר "רטטוי" בשנת 2007. ב-2009 שיחק ב"חופשת אביב מטורפת", ובסרט "ראיונות קצרים עם גברים נתעבים" שביים ג'ון קרסינסקי. באותה שנה דיבב בסרט "מפלצות נגד חייזרים".
בסרט "ג'ונה הקס", על פי חוברות הקומיקס של ג'ונה הקס, הופיע ב-2010. בשנת 2010 גם דיבב בסרט "גנוב על הירח".
ב-2013 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "המילרים" ב-CBS, וב-2014 שב לשחק בעונתה השנייה. הופיע בסרט "צבי הנינג'ה" ודיבב בסרט "שודדי הפיצוחים", שניהם מ-2014.
בשנת 2014 החל לדבב בסדרת האנימציה "בוג'ק הורסמן" את הדמות הראשית ועל דמותו זכה בפרס אנני לשנת 2019. בשנת 2020 בוטלה הסדרה לאחר ששודרה במשך שש עונות מוצלחות.
בשנת 2016 החל לגלם את הדמות הראשית צ'יפ, בסיטקום "צ'יפ" של שירות ההזרמה נטפליקס, ובשנת 2017 שבה הסדרה לעונה שנייה. את הסדרה הוא גם יצר והפיק בפועל.
בשנת 2018 דיבב את קולו של נבל העל סלייד בסרט המצויר "כוח הטיטאנים! חיים בסרט", סרט בו היה מדבב וגם מפיק. בשנה זו גם שיחק בסרט "מילה של כלב". בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ריביירה", ודיבב בסרט המצויר "סרט לגו 2: החלק השני".
בשנת 2021 התארח בתור דאג בעונה השנייה של סדרת הדרמה "תוכנית הבוקר" של שירות אפל TV פלוס, כמו כן השתתף בסרט "החבובות: האחוזה הרדופה" שעלה בדיסני+. באותה שנה עלה הסרט "ראמבל" לפרמאונט+, בו דיבב את סטיב, מפלצת אדומה ענקית ומתאבק חובבן.
בשנת 2022 שיחק את הדמות הראשית בסדרת הקומית "עיר הרצח" בנטפליקס בתור הבלש טרי סיאטל. באותה שנה גילם את דמותו של קליקו ג'ק בסדרה הקומית התקופתית "לו הייתי פיראט" של רשת HBO Max ושיחק בסרט "הגול הבא מנצח".
חיים אישיים

ארנט הכליל את סטיב מרטין וצ'בי צ'ייס כשתי ההשפעות הקומיות הגדולות ביותר שלו.
לארנט אזרחות כפולה - קנדית ואמריקאית. הוא אוהד מושבע של קבוצות ההוקי, בייסבול והכדורסל (בהתאמה) טורונטו מייפל ליפס, טורונטו בלו ג'ייז וטורונטו ראפטורס.
ארנט נישא לשחקנית פנלופה אן מילר בשנת 1994. השניים התגרשו בשנת 1995.
הוא נישא בשנית לשחקנית והקומיקאית איימי פולר ב-29 באוגוסט 2003. השניים שיתפו פעולה יחד בארבעה פרקים מתוך הסדרה "משפחה בהפרעה", בפרק בסדרה "מחלקת גנים ונוף" ובסרטים "מחליקים אותה", הורטון שומע מישהו", "או ברודוויי", "חופשת אביב מטורפת", "מפלצות נגד חייזרים", "הלקחנים – עולמה הסודי של ארייטי". לזוג יש שני בנים. הראשון נולד באוקטובר 2008, והשני נולד באוגוסט 2010. ארנט ופולר נפרדו במהלך 2012 והגירושין הסתיימו ביולי 2016.
ביוני 2020 פורסם כי בת זוגו החדשה של ארנט, אלסנדרה בראון, ילדה את בנו השלישי של ארנט שנולד ב-27 במאי 2020.
הערות שוליים

↑  "Monitor". Entertainment Weekly (1258): 30. May 10, 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337814605171  PLWABN: 9810565705805606  BNE: XX4611937  BnF: cb15096302p (data)  GND: 143041487  ISNI: 0000 0001 1886 7823  LCCN: no2005117035  MusicBrainz: 1be6eb01-5013-4fd6-bbd3-ae42924679b0  NTA: 391176242  SUDOC: 172610907  VIAF: 90651244   WorldCat (עם VIAF): 90651244
סולם מקביל

במוזיקה, סולמות מקבילים (או סולמות תואמים, התרגום העברי למונח האנגלי Relative Keys על פי האקדמיה ללשון העברית), הם זוגות של סולם מז'ורי וסולם מינורי טבעי בעלי אותם סימני היתק.
למעשה, מדובר במודוס היוני (המז'ור הטבעי) והאאולי (המינור הטבעי) של אותו סולם דיאטוני. לכן, הטוניקה של הסולם המז'ורי היא שני תווים, או שלושה חצאי-טון (טרצה קטנה) מעל הטוניקה של הסולם המינורי התואם לו.
דוגמאות

לדוגמה, דו מז'ור הוא הסולם התואם של לה מינור, ולהפך. שני סולמות אלו מורכבים מתווים טבעיים בלבד ועל כן חסרי סימני היתק. דו (הטוניקה של הסולם המז'ורי) הוא טרצה קטנה מעל לה (הטוניקה של הסולם המינורי).
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
לדוגמה נוספת, דו מינור הוא הסולם התואם של מי במול מז'ור, ולהפך. שני סולמות אלו מכילים את אותם סימני היתק (שלושה במולים: מי, לה וסי). מי במול הוא טרצה קטנה מעל דו.
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
להלן המחשה מעל מעגל הקווינטות. האותיות הלטיניות הגדולות במעגל החיצוני מייצגות את הסולמות המז'וריים, והאותיות הקטנות במעגל הפנימי מייצגות את הסולמות המינוריים התואמים להם. שני הסולמות חולקים באותם סימני היתק המצוינים בקצה החיצוני ביותר.
עמימות בתרגום המונחים

ברב השפות הגרמאניות והסלאביות, שם המונח מתאים למונח "סולם מקביל" כפי שגם השתרש בעברית.
בולטת בחריגותה היא השפה האנגלית, שאצלה בדומה לשפות רומאניות המונח לא מורכב מהמושג "מקביל", אלא "יחסי": Relative scale. לעומת זאת, באנגלית המושג "מקביל" משמש להרכבת המונח Parallel key שמשמעותו סולם יחסי.
כך יוצא שמשמעות המונחים הפוכה בין האנגלית לעברית, מצב העלול להוביל לבלבול במושגים.
ראו גם

סולם יחסי
מודוס (מוזיקה)
הערות שוליים

↑  מוסיקה (תשט"ו) באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  בגרמנית למשל המונח הוא "Paralleltonart", ובסרבו-קרואטית הוא "Paralelna ljestvica".
↑  בצרפתית למשל המונח הוא "Tonalité relative".
זכויות להט"ב בווייטנאם

| --- | --- |

וייטנאם
 מעמד בחוק:  חוקי מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בהתאמה מגדרית מאז 2017
 שירות צבאי:  לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  ישנו איסור בחוק על אפליה על רקע זהות מגדרית במתן סחורות ושירותים
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד מיניים, בעוד ישנה הגבלה בחוקת המדינה המכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2013
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בווייטנאם מתמודדים עם אתגרים משפטיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים היא חוקית בווייטנאם בעוד היסטוריונים מאמינים כי מעולם לא הופללה בהיסטוריה הווייטנאמית. עם זאת, זוגות חד מיניים ומשקי בית שבראשם זוגות חד מיניים אינם זכאים להכרות המשפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים. ב-24 בנובמבר 2015, התאמה מגדרית הוסמכה רשמית בווייטנאם לאחר שהחוק האזרחי משנת 2015 אושר על ידי האספה הלאומית ונכנס לתוקף בינואר 2017.
מצעד הגאווה הראשון של וייטנאם התקיים בהצלחה בבירה האנוי ב-5 באוגוסט 2012. בשנת 2017, מספר ציוני המצעדים במדינה התפרס לכ-35 ערים ומחוזות נוספים במדינה.
בנובמבר 2016, וייטנאם, קוריאה הדרומית, יפן, הפיליפינים, ישראל, תאילנד, מזרח טימור, נפאל, גאורגיה, טורקיה, סרי לנקה ומונגוליה היו למדינות היחידות ביבשת אסיה באו"ם שהצביעו בעד מינוי עצמאי של מומחה להגברת "המודעות לאפליה העומדת בפני קהילת הלהט"ב בעולם ומציאת דרכים להגן על חבריה כראוי".