stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינמו מוסקבה (רוגבי)
תארים

אליפות ברית המועצות: 1936, 1937, 1938, 1939, 1940
גביע ברית המועצות: 1938
אליפות מוסקבה: 1935, 1938, 1967, 1969, 1973, 1974, 2017
דגל לסוטו

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  2:3
 קבלת מעמד רשמי:  5 באוקטובר 2006
 מוטיבים עיצוביים:  טריקולור כחול-לבן-ירוק, מוטען בכובע בסוטו שחור
דגל לסוטו אומץ ב-5 באוקטובר 2006. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים כחול (למעלה), לבן, וירוק. במרכזו איור של כובע בסוטו שחור, אותו נוהגים לחבוש בני בסוטו, הקבוצה האתנית הגדולה במדינה (כ-99% מאוכלוסייתה).
הדגל, שעוצב לכבוד יום השנה ה-40 לעצמאותה של לסוטו מידי בריטניה, החליף את קודמו במטרה להעניק ללסוטו תדמית שלווה יותר.
דגלים קודמים

דגל לסוטו הראשון הוצג לראשונה ב-4 באוקטובר 1966, ביום קבלת עצמאותה של לסוטו מידי בריטניה. במרכז הדגל בולט כובע בסוטו לבן על רקע כחול. בצידו השמאלי של הדגל ישנן שתי רצועות אנכיות בצבעים ירוק (משמאל) ואדום. הכחול בדגל מסמל את השמים, הלבן את השלום, הירוק את האדמה והאדום את האמונה.

הדגל השני של לסוטו אומץ ב-20 בינואר 1987, לאחר הפיכה צבאית, שבסיומה איבדה המפלגה הלאומית של בסוטו את שלטונה במדינה, לאחר 20 שנות שלטון.
הדגל מורכב משני משולשים בצבעים לבן (משמאל) וירוק, ורצועה אלכסונית כחולה אשר מפרידה ביניהם. הצבע הלבן מסמל את השלום, הכחול את גשם והירוק את השגשוג.
בצדו השמאלי העליון של הדגל ישנו מגן חום, ומאחוריו אלה וחנית בהצלבה, אשר החליפו יחד את כובע בסוטו כסמל העיקרי של המדינה.
לאחר שב-1993 הוחלפה הממשלה הצבאית של לסוטו לטובת ממשלה דמוקרטית, הלכו וגברו קריאות להחליף את דגל המדינה לדגל בעל אופי שלו יותר מאשר קודמו, עד שבשנת 2006 אימצה המדינה את דגלה החדש.
דגל לסוטו בין השנים 1987-1966
דגל לסוטו בין השנים 2006-1987
ראו גם

סמל לסוטו
המנון לסוטו
דינמו סיטי

מועדון הספורט דינמו סיטי (אלבנית: Klubi Sportiv Dinamo Tirana או בקיצור FC Dinamo City) הוא מועדון כדורגל מהעיר טירנה, בירת אלבניה.
היסטוריה

המועדון נוסד ב־1949 בשם "דינמו טירנה" על ידי משרד הפנים האלבני בתקופת שלטונו של אנוור הוג'ה.
מועדון הכדורגל נחשב לאחד מן המועדונים המוצלחים ביותר באלבניה, והוא זכה בליגה האלבנית הראשונה 18 פעמים, במהלך השנים: 1950–1953, 1955, 1956, 1960, 1966–1967, 1972–1977, 1979–1980, 1985–1986, 1989–1990, 2001–2002, 2007–2008, 2009–2010. הקבוצה זכתה גם בגביע האלבני 13 פעמים: 1950–1954, 1960, 1971, 1974, 1978, 1982, 1989, 1990 וב-2003.
המועדון משחק באצטדיון "סטאדיוני סלמן סטרמאזי" שתכולתו היא 12,000 מקומות. המועדון היריב הגדול של דינמו הוא אס קיי טירנה, גם כן מן העיר טירנה. ב-1995 המועדון שינה את שמו ל-"מועדון הספורט האולימפי טירנה". בשנת 1997 הוא שב לשחק תחת שמו המקורי. בעונת 2009/2010 הקבוצה זכת באליפות בפעם ה-18 ושחקן שלה אליס בקאי זכה בתואר כדורגלן השנה בפעם השנייה ברציפות. אומנם לאחר עונה זו החלה ירידה ביכולת של הקבוצה. בסוף עונת 2011/2012 המועדון ירד מליגת העל האלבנית לליגה השנייה. מעונת 2012/2013 המועדון משחק ברציפות בליגה האלבנית השנייה. הקבוצה סיימה עונת 2020/21 במקום הראשון בליגת משנה וקודמה לליגת העל האלבנית לקראת עונת 2021/22.
ב-25 באוגוסט 2023 שינה המועדון את שמו מ"דינמו טירנה" ל"דינמו סיטי".
גמברו רוסו

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  סטפנו בונילי 
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים) 
 מיקום המטה:  רומא 
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור 
  
 www.gamberorosso.it
 
גמברו רוסו (באיטלקית: Gambero Rosso) הוא כתב עת איטלקי לאוכל ויין והוצאה לאור שנוסדו ב-1986.
התרגום המילולי של השם הוא "חסילון אדום" ומקורו בשם הפונדק ב"פינוקיו", שם סועדים השועל והחתול.
היסטוריה

גמברו רוסו היה בתחילה מוסף בן שמונה עמודים של il manifesto, אשר נוסד בידי סטפנו בונילי ופורסם ב-16 בדצמבר 1986. הוא לקח חלק מרכזי בהפצת דעותיו של ארסי גולה, Arci Gola, שהיה חלוץ בתנועת המזון האיטי.
ב-1987 הוציא גמברו רוסו לאור מדריך ליינות איטלקיים בשם Vini d’Italia, שתוך זמן קצר הפך למשפיע ביותר מסוגו באיטליה. הוא גם תרגמו לאנגלית והוציאו בשם Italian Wines. החל ממהדורת שנת 2010, פורסם המדריך ללא השתתפותה של תנועות המזון האיטי, בעקבות מחלוקת שעוררה הדחתו של סטפנו בונילי מתפקידו.
החל מפברואר 1990 פורסם מדריך למסעדות איטליה.
ב-1992 החל גמברו רוסו להוציא לאור מגזין מסעדות חודשי.
ב-1999 הושק ערוץ הטלוויזיה Gambero Rosso Channel,  בשיתוף עם Rai Sat.
ב-2002 נוסדה ברומא Città del gusto (עיר הטעם), הכוללת אולפני טלוויזיה, בית ספר לבישול, בר יין ומסעדות בסדר גודל של כ-10,000 מטרים רבועים.
משנת 2012 מפורסמת גרסה דיגיטלית וגם פותחה אפליקציה ייעודית.
דירוג יין

דירוג היין של גמברו רוסו במדריך Vini d’Italia מסומן באמצעות כוסות המופיעות בסמוך לשמו של היין. הציון הגבוה ביותר הוא שלוש כוסות.
מדריך היין כולל רק יינות שהעורכים סבורים שהם "מעל הממוצע". הדירוג ניתן על סמך טעימה עיוורת שמבצעים מומחים.
שלוש כוסות מציינות "יינות יוצאים מן הכלל".
שתי כוסות אדומות מציינות יין שנבחר כמועמד לשלוש כוסות (כלומר, טוב יותר מהיינות המסומנים בשתי הכוסות, אבל פחות טוב מהיינות המסומנים בשלוש כוסות).
שתי כוסות מציינות "יינות טובים מאוד".
כוס אחת מציינת "יינות טובים".
הערות שוליים

1 2  The Wine Economist, February 3, 2008: Wine Critics Reviewed: Gambero Rosso
↑  Jancisrobinson.com, September 27, 2009: Gambero Rosso 2010 winners
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2007111455  VIAF: 129385441   WorldCat (עם VIAF): 129385441
גביע העולם בכדורסל 2019

| --- | --- |


 תאריך התחלה:  31 באוגוסט 2019
 תאריך סיום:  15 בספטמבר 2019
 מספר משתתפות:  32
 מארחת:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 ערים מארחות:  בייג'ינג, נאנג'ינג, שאנגחאי, ווהאן, פושאן, דונגגוואן, שנג'ן,  גואנגג'ואו
 זוכה:   ספרד
 מלך הסלים:  ריקי רוביו
 אתר רשמי
 → 20142023 ←
 
גביע העולם בכדורסל לשנת 2019 (מונדובאסקט) היה טורניר כדורסל בינלאומי שנערך ברפובליקה העממית של סין בתאריכים 31 באוגוסט - 15 בספטמבר 2019 ואורגן על ידי התאחדות הכדורסל הבינלאומית (פיב"א) ואיגוד הכדורסל הסיני. הערים בהן נערכו המשחקים: בייג'ינג, נאנג'ינג, שאנגחאי, ווהאן, פושאן, דונגגוואן, שנג'ן וגואנגג'ואו. נבחרת ספרד ניצחה במשחק הגמר (אנ') את נבחרת ארגנטינה וזכתה באליפות.
המכרז

המכרז לגביע העולם בכדורסל 2019 החל באפריל 2014 והצעות ממדינות רבות הוגשו, ב-16 במרץ 2015 הוחלט כי גביע העולם יתקיים ביבשת אסיה, מה שהשאיר את הצעותיהן של סין והפיליפינים כהצעות הסופיות. ב-7 באוגוסט 2015 הוכרז כי הרפובליקה העממית של סין זכתה במכרז והיא תארח את גביע העולם הקרוב.
| המכרז לגביע העולם 2019> מדינה | המכרז לגביע העולם 2019> הצבעות | המכרז לגביע העולם 2019>  | המכרז לגביע העולם 2019>  | המכרז לגביע העולם 2019>  | המכרז לגביע העולם 2019>  | המכרז לגביע העולם 2019>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 14 |  |  |  |  |  |
| הפיליפינים הפיליפינים | 7 |  |  |  |  |  |
הנבחרות המשתתפות

ב-26 בפברואר 2019 הסתיימו טורנירי המוקדמות לגביע העולם, ונקבעו באופן סופי 32 הנבחרות שישתתפו בו. הגרלת שיבוץ הנבחרות לבתים נערכה ב-16 במרץ 2019.
מאירופה העפילו 12 נבחרות: איטליה, גרמניה, טורקיה, יוון, ליטא, מונטנגרו, ספרד, סרביה, פולין, צ'כיה, צרפת וצרפת.
מאסיה ואוקיאניה העפילו 8 נבחרות: סין (המארחת), אוסטרליה, איראן, הפיליפינים, יפן, ירדן, ניו זילנד וקוריאה הדרומית.
מאמריקה העפילו 7 נבחרות: ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, הרפובליקה הדומיניקנית, ונצואלה, פוארטו ריקו וקנדה.
מאפריקה העפילו 5 נבחרות: אנגולה, חוף השנהב, ניגריה, סנגל ותוניסיה.
הערים המארחות

| עיר מארחת | מקומות ישיבה |
| --- | --- |
בייג'ינג: 18,000
שאנגחאי: 18,000
שנג'ן: 18,000
גואנגג'ואו: 18,000
דונגגוואן: 16,000
פושאן: 14,700
נאנג'ינג: 13,000
ווהאן: 13,000
שלב ראשון > בית A

משחקי בית A התקיימו בקאדילק ארנה בבייג'ינג.
שלב ראשון > בית B

משחקי בית B התקיימו בווהאן ארנה בווהאן.
שלב ראשון > בית C

משחקי בית C התקיימו בגואנגג'ואו ארנה בגואנגג'ואו.
שלב ראשון > בית D

משחקי בית D התקיימו בפושאן ארנה בפושאן.
שלב ראשון > בית E

משחקי בית E התקיימו בשאנגחאי ארנה בשאנגחאי.
שלב ראשון > בית F

משחקי בית F התקיימו בנאנג'ינג ארנה בנאנג'ינג.
שלב ראשון > בית G

משחקי בית G התקיימו בשנג'ן ארנה בשנג'ן.
שלב ראשון > בית H

משחקי בית H התקיימו בדונגגוואן ארנה בדונגגוואן.
שלב שני > בית I

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ארגנטינה | 5 | 5 | 0 | 343-436 | 93 | 10 | רבע הגמר |
| 2. |  פולין | 5 | 4 | 1 | 373-383 | 10 | 9 | רבע הגמר |
| 3. |  רוסיה | 5 | 3 | 2 | 358-373 | 15 | 8 |  |
| 4. |  ונצואלה | 5 | 2 | 3 | 366-355 | 11- | 7 |  |
משחקי בית I התקיימו בפושאן ארנה בפושאן.
שלב שני > בית J

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ספרד | 5 | 5 | 0 | 319-395 | 76 | 10 | רבע הגמר |
| 2. |  סרביה | 5 | 4 | 1 | 331-482 | 151 | 9 | רבע הגמר |
| 3. |  איטליה | 5 | 3 | 2 | 371-431 | 60 | 8 |  |
| 4. |  פוארטו ריקו | 5 | 2 | 3 | 402-349 | 53- | 7 |  |
משחקי בית J התקיימו בווהאן ארנה בווהאן.
שלב שני > בית K

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ארצות הברית | 5 | 5 | 0 | 330-437 | 107 | 10 | רבע הגמר |
| 2. |  צ'כיה | 5 | 3 | 2 | 385-417 | 22 | 8 | רבע הגמר |
| 3. |  יוון | 5 | 3 | 2 | 382-403 | 21 | 8 |  |
| 4. |  ברזיל | 5 | 3 | 2 | 427-409 | 18- | 8 |  |
משחקי בית K התקיימו בשנג'ן ביי ספורט סנטר בשנג'ן.
שלב שני > בית L

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  אוסטרליה | 5 | 5 | 0 | 416-458 | 42 | 10 | רבע הגמר |
| 1. |  צרפת | 5 | 4 | 1 | 369-447 | 78 | 9 | רבע הגמר |
| 2. |  ליטא | 5 | 3 | 2 | 336-424 | 88 | 8 |  |
| 4. |  הרפובליקה הדומיניקנית | 5 | 2 | 3 | 390-337 | 53- | 7 |  |
משחקי בית L התקיימו בנאנג'ינג ארנה בנאנג'ינג.
משחקי דירוג > בית M

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ניגריה | 5 | 3 | 2 | 391-435 | 54 | 8 |
| 2. |  סין (מארחת) | 5 | 2 | 3 | 351-355 | 10- | 7 |
| 3. |  קוריאה הדרומית | 5 | 1 | 4 | 438-361 | 77- | 6 |
| 4. |  חוף השנהב | 5 | 0 | 5 | 400-326 | 74- | 5 |
משחקי בית M התקיימו בגואנגג'ואו ארנה בגואנגג'ואו.
משחקי דירוג > בית N

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  תוניסיה | 5 | 3 | 2 | 389-377 | 9- | 8 |
| 2. |  איראן | 5 | 2 | 3 | 372-379 | 7 | 7 |
| 3. |  אנגולה | 5 | 1 | 4 | 435-350 | 85- | 6 |
| 4. |  הפיליפינים | 5 | 0 | 5 | 499-352 | 147- | 5 |
משחקי בית N התקיימו באצטדיון המקורה ווקסונג בבייג'ינג.
משחקי דירוג > בית O

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ניו זילנד | 5 | 3 | 2 | 470-497 | 27 | 8 |
| 2. |  טורקיה | 5 | 2 | 3 | 427-434 | 7 | 7 |
| 4. |  מונטנגרו | 5 | 1 | 4 | 406-370 | 36- | 6 |
| 4. |  יפן | 5 | 0 | 5 | 464-334 | 130- | 5 |
משחקי בית O התקיימו בדונגגוואן ארנה בדונגגוואן.
משחקי דירוג > בית P

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  גרמניה | 5 | 3 | 2 | 364-409 | 45 | 8 |
| 2. |  קנדה | 5 | 2 | 3 | 413-445 | 322 | 7 |
| 3. |  ירדן | 5 | 1 | 4 | 482-352 | 130- | 6 |
| 4. |  סנגל | 5 | 0 | 5 | 432-330 | 102- | 5 |
משחקי בית P התקיימו בשאנגחאי ארנה בשאנגחאי.
שלבי הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 10 בספטמבר 2019 | 10 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 10 בספטמבר 2019 | 10 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ארגנטינה |  97 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   ארגנטינה |  97 |   |   | 13 בספטמבר 2019 | 13 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |
|  |   סרביה |  87 |   |   | 13 בספטמבר 2019 | 13 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |
|  |   סרביה |  87 |   |   |   ארגנטינה |  80 |   |   |  |  |
|  | 11 בספטמבר 2019 | 11 בספטמבר 2019 |   |   |   ארגנטינה |  80 |   |   |  |  |
|  | 11 בספטמבר 2019 | 11 בספטמבר 2019 |   |   |   צרפת |  66 |   |   |  |  |
|  |   ארצות הברית |  79 |   |   |   צרפת |  66 |   |   |  |  |
|  |   ארצות הברית |  79 |   |   |  |  |   |   | 15 בספטמבר 2019 | 15 בספטמבר 2019 |
|  |   צרפת |  89 |   |   |  |  |   |   | 15 בספטמבר 2019 | 15 בספטמבר 2019 |
|  |   צרפת |  89 |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  75 |
|  | 10 בספטמבר 2019 | 10 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |   |   |   ארגנטינה |  75 |
|  | 10 בספטמבר 2019 | 10 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |   |   |   ספרד |  95 |
|  |   ספרד |  90 |   |   |  |  |   |   |   ספרד |  95 |
|  |   ספרד |  90 |   |   | 13 בספטמבר 2019 | 13 בספטמבר 2019 |   |   |  |  |
|  |   פולין |  78 |   |   | 13 בספטמבר 2019 | 13 בספטמבר 2019 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |   פולין |  78 |   |   |   ספרד |  95 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 11 בספטמבר 2019 | 11 בספטמבר 2019 |   |   |   ספרד |  95 |   |   |  15 בספטמבר 2019 |  15 בספטמבר 2019 |
|  | 11 בספטמבר 2019 | 11 בספטמבר 2019 |   |   |   אוסטרליה |  88 |   |   |  15 בספטמבר 2019 |  15 בספטמבר 2019 |
|  |   אוסטרליה |  82 |   |   |   אוסטרליה |  88 |   |   |   צרפת |  67 |
|  |   אוסטרליה |  82 |   |   |  |  |   |   |   צרפת |  67 |
|  |   צ'כיה |  70 |   |   |  |  |   |   |   אוסטרליה |  59 |
|  |   צ'כיה |  70 |   |   |  |  |   |   |   אוסטרליה |  59 |
שלבי הנוקאאוט > דירוג 5–8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקום 5–8 | מקום 5–8 |  |  | מקום 5 | מקום 5 |  |

|  | 12 בספטמבר 2019 | 12 בספטמבר 2019 |  |  |  |  |  |
|  |   סרביה |  94 |   |  |  |  |  |
|  |   ארצות הברית |  89 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 14 בספטמבר 2019 | 14 בספטמבר 2019 |  |
|  |   |   |   |   |   סרביה |  90 |  |
|  |   |   |   |   |   צ'כיה |  81 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 7 | מקום 7 |  |
|  | 12 בספטמבר 2019 | 12 בספטמבר 2019 |   |  | 14 בספטמבר 2019  | 14 בספטמבר 2019  |  |
|  |   פולין |  84 |   |  |   ארצות הברית |  87  |  |
|  |   צ'כיה |  94 |   |  |   פולין |  74 |  |
דירוג סופי

| --- | --- |
: העפילה לטורניר אולימפיאדת 2020 דרך בכירת האזור
: העפילה לטורניר מוקדמות אולימפיאדת 2020
: העפילה לטורניר אולימפיאדת 2020 כמארחת
| דירוג | נבחרת | משחקים | ניצחונות | הפסדים | זכות | חובה | הפרש |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  ספרד | 8 | 8 | 0 | 675 | 560 | 115+ |  |
|  |  ארגנטינה | 8 | 7 | 1 | 688 | 591 | 97+ |  |
|  |  צרפת | 8 | 6 | 2 | 669 | 587 | 82+ |  |
| 4 |  אוסטרליה | 8 | 6 | 2 | 687 | 648 | 39+ |  |
מקומות 5–8
| 5 |  סרביה | 8 | 6 | 2 | 753 | 598 | 155+ |  |
| 6 |  צ'כיה | 8 | 4 | 4 | 662 | 651 | 11+ |  |
| 7 |  ארצות הברית | 8 | 6 | 2 | 689 | 587 | 102+ |  |
| 8 |  פולין | 8 | 4 | 4 | 619 | 644 | 25- |  |
מקום 3 שלב בתים שני
| 9 |  ליטא | 5 | 3 | 2 | 424 | 336 | 88+ |  |
| 10 |  איטליה | 5 | 3 | 2 | 431 | 371 | 60+ |  |
| 11 |  יוון | 5 | 3 | 2 | 403 | 382 | 21+ |  |
| 12 |  רוסיה | 5 | 3 | 2 | 409 | 428 | 18- |  |
מקום 4 שלב בתים שני
| 13 |  ברזיל | 5 | 3 | 2 | 409 | 428 | 18- |  |
| 14 |  ונצואלה | 5 | 2 | 3 | 355 | 366 | 11- |  |
| 15 |  פוארטו ריקו | 5 | 2 | 3 | 349 | 402 | 53- |  |
| 16 |  הרפובליקה הדומיניקנית | 5 | 2 | 3 | 337 | 358 | 53- |  |
מקום 1 דירוג 17–32
| 17 |  ניגריה | 5 | 3 | 2 | 435 | 381 | 54+ |  |
| 18 |  גרמניה | 5 | 3 | 2 | 409 | 364 | 45+ |  |
| 19 |  ניו זילנד | 5 | 3 | 2 | 497 | 470 | 27+ |  |
| 20 |  תוניסיה | 5 | 3 | 2 | 377 | 386 | 9- |  |
מקום 2 דירוג 17–32
| 21 |  קנדה | 5 | 2 | 3 | 445 | 413 | 32+ |  |
| 22 |  טורקיה | 5 | 2 | 3 | 434 | 427 | 7+ |  |
| 23 |  איראן | 5 | 2 | 3 | 379 | 372 | 7+ |  |
| 24 |  סין (מארחת) | 5 | 2 | 3 | 355 | 365 | 10- |  |
מקום 3 דירוג 17–32
| 25 |  מונטנגרו | 5 | 1 | 4 | 370 | 406 | 36- |  |
| 26 |  קוריאה הדרומית | 5 | 1 | 4 | 36 | 438 | 78- |  |
| 27 |  אנגולה | 5 | 1 | 4 | 350 | 435 | 85- |  |
| 28 |  ירדן | 5 | 1 | 4 | 352 | 482 | 130- |  |
מקום 4 דירוג 17–32
| 29 |  חוף השנהב | 5 | 0 | 5 | 326 | 400 | 74- |  |
| 30 |  סנגל | 5 | 0 | 5 | 330 | 432 | 102- |  |
| 31 |  יפן | 5 | 0 | 5 | 334 | 464 | 130- |  |
| 32 |  הפיליפינים | 5 | 0 | 5 | 352 | 449 | 147- |  |
הערות שוליים

↑  2019 FIBA Basketball World Cup
↑  "Mainini: calendar, system of competition and 3x3 our biggest priorities
↑  PR N°20 – Central Board gives green light to new format and calendar of competition
↑  PR N°30 - People's Republic of China to host 2019 FIBA Basketball World Cup
↑  אור שקדי‏, נקבעו 32 הנבחרות שירכיבו את מונדובאסקט 2019: ההגרלה ב-16 במרץ, באתר וואלה, 26 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: osa20201065964
דאוודה ג'ווארה

סר דאוודה קאירבה ג'ווארה (באנגלית: Dawda Kairaba Jawara;‏ 16 במאי 1924 – 27 באוגוסט 2019) היה מנהיג פוליטי בולט בגמביה. ראש השרים מ-1962 ועד עצמאות גמביה ב-1965. ראש ממשלה מ-1965 ועד 1970 ונשיאה ראשון של המדינה מ-1970 ועד 1994. ג'ווארה נבחר לנשיא חמש פעמים ברציפות עד הדחתו בהפיכה צבאית ב-1994.
תולדות חייו

נולד בבאראג'אלי שבמרכז המדינה למשפחה מוסלמית מקבוצת המנדינקה. ב-1947 עבר ללמוד מדעים בקולג' באקרה (כיום בירת גאנה, בירת חוף הזהב). שנה לאחר מכן התקבל ללימודי וטרינריה באוניברסיטת גלאזגו בסקוטלנד. בגלאזגו החל בפעילות פוליטית, הצטרף לתא מפלגת הלייבור באוניברסיטה ולאיגוד הסטודנטים האפריקאים, ונבחר לנשיאו. בשנת 1953 סיים את לימודיו ושב למולדתו נישא לאוגוסטה, שהשתייכה לכנסייה האנגליקנית. במסגרת עבודתו כאחראי על חיסוני בקר, נדד ברחבי המדינה ויצר רשת קשרים ענפה והיכרות אישית עם צמרת מגדלי הבקר, ראשי כפרים וצ'יפים מקומיים, מערכת קשרים שתסייע לו לבניית בסיס כוחו הפוליטי. המאבק הפוליטי התקיים בין אנשי הערים לאוכלוסייה הכפרית. לקראת הבחירות שתוכננו בפרוטקטוראט ב-1960 הוקמה מפלגת העם הפרוגרסיבית (People's Progressive Party – PPP) וג'ווארה נבחר לעמוד בראשה. המפלגה התבססה על האליטה הכפרית, אך הפכה למפלגה כללית. בבחירות 1960 זכתה המפלגה ל-9 מושבים מתוך 19. בבחירות שהתקיימו במאי 1962 היא כבר השיגה רוב של 18 מושבים מתוך 32.
לאחר הבחירות, החל השלטון הבריטי בהעברת סמכויות לשלטון המקומי. ג'ווארה מונה לראש השרים והוביל את המדינה לעצמאות בה זכתה ב-18 בפברואר 1965, אז היה לראש ממשלתה הראשון. ג'ווארה פעל לחיזוק הקשרים הכלכליים בין גמביה לסנגל וקיבל סיוע בידע חקלאי מישראל, בה ביקר מספר פעמים.
עם עצמאותה הוגדר משטרה של גמביה כממלכה בחבר העמים הבריטי, כלומר, ראש המדינה הייתה המלכה אליזבת' השנייה בתוארה כ"מלכת גמביה" (Queen of the Gambia). ב-24 באפריל 1970, בעקבות משאל עם הוגדרה גמביה כרפובליקה נשיאותית בחבר העמים הבריטי. ג'ווארה היה לנשיא המדינה, תפקיד ביצועי ששילב הן את מעמד ראש המדינה והן את תפקיד ראש הממשלה. אך המצב הכלכלי התדרדר ועמו האשמות בשחיתות שלטונית. ב-29 ביולי 1981, בעת שג'ווארה שהה בביקור בלונדון לרגל נישואי צ'ארלס ודיאנה, פרץ ניסיון הפיכה על ידי המפלגה הסוציאליסטית (Socialist and Revolutionary Labour Party – SRLP). ג'ווארה קרא לסיוע צבאי מסנגל, ששלחה מיד 400 חיילים לדיכוי ההפיכה. עד ה-6 באוגוסט שלחה סנגל 2,700 חיילים. בדצמבר 1981 חתמו שתי המדינות על הסכם קונפדרציה על מנת להבטיח את היציבות השלטונית בגמביה. קונפדרציית סנגמביה התקיימה עד לפרישתה של גמביה ב-30 בספטמבר 1989 לאחר שגמביה סרבה להתקרב יותר לכיוון האיחוד המשותף.
ב-1985 הוציא ג'ווארה לפועל את תוכנית הרפורמות הכלכליות במדינה (Economic Recovery Program – ERP), בתמיכת קרן המטבע הבינלאומית, שנועדו להצעידה לעבר שגשוג כלכלי על ידי הפרטה והקטנת הגרעון. צעדי ההפרטה הובילו ללקיחת הלוואות רבות ללא כיסוי, דבר שגרר נפילתם של בנקים. כן נוצרו קבוצות שחיתות ("מאפיות") שהשתלטו על מספר גדול של נכסים. עקב כישלון הרפורמה הכלכלית ומגפת מלריה, הייתה גמביה ב-1992 אחת המדינות העניות בעולם, עם תוחלת חיים של 45 שנים ותמותת תינוקות של 130 ל-1,000 לידות. רק ל-40% מהאוכלוסייה הייתה נגישות למים זורמים ושיעור ידיעת קרוא וכתוב עמד על 25%. עם זאת, בבחירות שהתקיימו באפריל 1992 נבחר ג'ווארה פעם חמישית וזכה לתמיכה של 58%.
ביולי 1994 הדיחה קבוצת קצינים בשם "המועצה השלטת הזמנית של הכוחות המזוינים" את ג'ווארה בהפיכה צבאית. יו"ר המועצה, יחיא ג'אמה בן ה-29, היה לראש המדינה, החוקה הושעתה וכל פעילות אופוזיציונית נאסרה. ג'ווארה יצא לגלות בסנגל, שם שהה עד 2002, אז הותר לו לשוב בתנאי שלא יעסוק עוד בפוליטיקה. ב-2007 הוזמן לניגריה על מנת לסייע ולייעץ לממשלתה לקראת הבחירות הדמוקרטיות לנשיאות המדינה.
ג'ווארה נפטר ב-27 באוגוסט 2019.
יחסיו עם מדינת ישראל

בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ג'ווארה ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה (אנ'), ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.
הערות שוליים

↑  ניסיון ההפיכה של 1981
↑  אוכלוסיית גמביה, 1993
↑  AfricaNews, The Gambia's first president, Dawda Jawara, dies aged 95 – Presidency, Africanews, ‏27 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  הגיע ראש ממשלת גאמביה, חרות, 10 בדצמבר 1962
↑  ר"מ גמביה בא לביקור, דבר, 10 בדצמבר 1962
↑  נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין גאמביה וישראל, הצופה, 16 בדצמבר 1962
↑  מברק ברכה של שרת החוץ לראש ממשלת גאמביה, חרות, 17 בפברואר 1965
↑  הגיע ראש ממשלת גאמביה, הצופה, 11 באוקטובר 1965
↑  רא"מ גאמביה סיים ביקורו בישראל, הצופה, 18 באוקטובר 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 170722007  ISNI: 0000 0000 2738 2767  LCCN: n88227051  NTA: 338451811  SELIBR: 346457  SUDOC: 162365845  VIAF: 60647160   WorldCat (עם VIAF): 60647160 
מימין לשמאל: ראש ממשלת גמביה דאוודה ג'ווארה, ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ושר החקלאות משה דיין בעת ביקורו של ג'ווארה בישראל ב-1962.
דגל צלב בורגונדיה

| --- | --- |

 כינוי:  דגל ספרד החדשה
 כינויים נוספים:  דגל עבר הים
 סוג הדגל:   דגל צבאי, דגל ימי לאומי
 הונף לראשונה:  תחילת המאה ה-16
 הונף לאחרונה:  1785 כדגל ימי   1843 כדגל צבאי יבשתי
 מוטיבים עיצוביים:  סאלטייר משונן על רקע לבן
 גרסאות נוספות:     גרסה נוספת עם שדה צבוע בצהוב
דגל צלב בורגונדיה (ספרדית: Cruz de Borgoña) הוא דגל עליו משורטט סאלטייר משונן בצבע אדום בדרך כלל על רקע לבן. הדגל הונף בידי ספרד מתחילתה של המאה ה-16 ועד לתחילת המאה ה-18 כדגל ימי, עד שנת 1843 כדגל קרב יבשתי ועדיין מוסיף להופיע בדגליהן, תגיהן וסמליהן של יחידות צבא ספרד עד היום כמו גם על סמלי בית המלוכה הספרדי. הצלב מייצג את הצלב עליו נצלב אנדראס הקדוש.
מקורותיו של הצלב

הצלב הופיע על אדמת ספרד בשנת 1503 לערך כאשר נישא בידי משמר ראשו של פיליפה הראשון דוכס בורגונדיה בבואו לספרד כבעלה של חואנה מקסטיליה לציון בית האצולה של אמו מארי מבורגונדיה. מקורותיו של הצלב נמצאים בתחילת המאה ה-15 עת דוכס בורגונדיה, טוען לכתר צרפת, תמך באנגליה בעת מלחמת מאה השנים.
מתקופתו של המלך קרלוס הראשון הופיע הצלב על רקעים בצבעים שונים אך התיאור הרשמי היה שדה לבן. תחת שלטונו של פיליפה החמישי ועד לבחירתו של הדגל האדום-צהוב-אדום בשנת 1785 בידי המלך קרלוס השלישי, שימש דגל הצלב כדגלון חרטום לצד דגל לבן המוטען בשלט האצולה של ספרד. בשנת 1785 החליט קרלוס השלישי לשנות את צבעי הדגלים עקב הדמיון הרב בינו לבין צלב פטריק הקדוש והבלבול שנוצר מכך בציי המלחמה.
במרוצת המלחמות הקרליסטיות (משנת 1833 ועד הדחתה של איזבלה השנייה בשנת 1868) אומץ הדגל בידי הקרליסטיים - תומכי קרלוס מריה איסידרו, אחיו של פרננדו השביעי אשר טען לכתר הספרדי והיה היורש החוקי על פי החוק הסאלי (שבוטל על ידי פרננדו).
במהלך התקופה הקולוניאלית הספרדית ביבשת אמריקה שימש הדגל כדגל מלכות המשנה של ספרד החדשה או "דגל עבר הים" (ספרדית: "Bandera de Ultramar") וכיום הוא נחשב כדגל היסטורי ברבות מהמדינות אשר היוו חלק ממלכויות המשנה.
צלב בורגונדי (כדגל ספרד החדשה) מונף לצד דגל פוארטו ריקו ודגל ארצות הברית במצודת סן קריסטובאל בפוארטו ריקו.
דיאג'יו

| --- | --- |


מטה החברה בלונדון
 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (17 בדצמבר 1997–DEO)  הבורסה לניירות ערך בלונדון (DGE) 
 תקופת הפעילות:  17 בדצמבר 1997 – הווה (26 שנים) 
 חברות בנות:  Guinness Ghana Breweries  George Dickel  Cardhu distillery  מבשלת גינס  Distillers Company 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  תעשיית המשקאות 
 מוצרים עיקריים:  משקה חריף 
 יו"ר:  Javier Ferrán 
 מנכ"ל:  Ivan Menezes 
 עובדים:  27,355 
  
 www.diageo.com
 
דיאג'יו (באנגלית: Diageo; נהגה: diːˈɑːʒiːoʊ. הגיות אחרות: daɪˈʌʒiːoʊ, או: diˈædʒioʊ) היא חברה בריטית לייצור ושיווק משקאות אלכוהוליים שבסיסה בלונדון. דיאג'יו היא יצרנית האלכוהול הגדולה בעולם, והמפיקה הגדולה ביותר של בירה ויין.