stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חורחה אוביקו
הערות שוליים

↑  Stephen M. Streeter, Managing the Counterrevolution: The United States and Guatemala, 1954-1961, Ohio University Press, 2000, עמ' 15–16, ISBN 978-0-89680-215-5. (באנגלית)
↑  Richard H. Immerman, The CIA in Guatemala: The Foreign Policy of Intervention, University of Texas Press, 1982, עמ' 48–50, ISBN 978-0-292-71083-2. (באנגלית)
↑  John Shillington, Grappling with Atrocity: Guatemalan Theater in the 1990s, Fairleigh Dickinson Univ Press, 2002, עמ' 38–39, ISBN 978-0-8386-3930-6. (באנגלית)
↑  Cindy Forster, The Time of Freedom: Campesino Workers in Guatemala's October Revolution, University of Pittsburgh Press, 2001, עמ' 89–91, ISBN 978-0-8229-4162-0. (באנגלית)
↑  ג'ון גונתר, inside latin america, ארצות הברית (1941), עמ' 118
↑  ג'ון גונתר (1941), עמ' 120
↑  United States Department of the Army, Guatemala, a Country Study, Headquarters, Department of the Army, 1984, עמ' 21, ISBN 978-0-16-001604-2. (באנגלית)
↑  (PDF) Multinational corporations, totalitarian regimes and economic nationalism: United Fruit Company in Central America, 1899-1975, ResearchGate (באנגלית)
↑  Banana War Maneuvers - Harvard Business Review (עמ' 22–24), archive.is, ‏2012-12-11
↑  Marcelo Bucheli, Enforcing Business Contracts in South America: The United Fruit Company and Colombian Banana Planters in the Twentieth Century, Business History Review 78, 2004/ed, עמ' 181–212 doi: 10.2307/25096865
↑  Efraín de los Ríos, Ombres contra hombres: drama de la vida real, מקסיקו, 1948, עמ' 375. (בספרדית)
↑  Walter LaFeber, Inevitable revolutions : the United States in Central America, New York : W.W. Norton, 1993, עמ' 77-79, ISBN 978-0-393-03434-9
1 2  היסטוריה קצרה של הארמון הפלילי של העיר גואטמלה | מרכז אמריקה 2021, באתר World tourism group
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279223305171  BnF: cb12045577f (data)  GND: 118991701  ISNI: 0000 0000 6674 5954  LCCN: n84166151  NARA: 10568831  NTA: 072212829  SNAC: w6rr39ht  SUDOC: 028667603  VIAF: 3271187   WorldCat (עם VIAF): 3271187 
חזית הארמון בגואטמלה סיטי, בשנת 2005
חצי האי אירואיקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  הסימפוניה השלישית של בטהובן 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  71°11′00″S 72°30′00″W﻿ / ﻿71.1833°S 72.5°W﻿ / -71.1833; -72.5
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי אירואיקה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי אירואיקה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי אירואיקה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי אירואיקה
 
חצי האי אירואיקה (באנגלית: Eroica Peninsula) הוא חצי אי מכוסה קרח, במערב האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
חצי האי מצוי צפונית לחצי האי בטהובן, ולמפרצון מנדלסון.
הקצה של חצי האי אירואיקה, לכיוון מערב, הוא נקודת קוסאר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה מתצלומי אוויר מסוג טרימטרוגון שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948, ובהתבסס על סקר שערך סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בין השנים 1948 - 1950.
היסטוריה > מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
חצי האי נקרא על שמה של סימפוניית אירואיקה (הסימפוניה השלישית של בטהובן - הסימפוניה ה"הירואית") - שם שניתן לצד שמו של חצי האי בטהובן הסמוך.
ראו גם

| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
לקריאה נוספת

• Cook, Alison & Vaughan, David. (2009), , The Cryosphere Discussions. 4. 10.5194/tcd-3-579-2009
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
טוראקו לבן ציצית

| טוראקו לבן ציצית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טוראקואים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טוראקיים
סוג:: טוראקו
מין:: טוראקו לבן ציצית
שם מדעי
 Tauraco leucolophus ‏הויגלין, 1855
תחום תפוצה


טוראקו לבן ציצית (שם מדעי: Tauraco leucolophus) הוא עוף טרופי צבעוני ממשפחת הטוראקיים החי באפריקה. תפוצתו בטבע היא ממזרח ניגריה למערב קניה. בתי הגידול שלו הם יערות שפלה,יערות הררים וסוואנות מיוערות.
אורכו 40 ס"מ ומשקלו 200-225 גרם בזכרים ו-198-226 גרם בנקבות. לטוראקו נוצות כחולות בוהקות עם עורף ירוק, צוואר וראש לבנים והפנים שחורות עם עיניים אדומות. המקור צהוב וחרוטי.
הטוראקו נפוץ על העצים ביערות הגשם האפריקניים וניזון ממגוון פירות וזרעים.
טוראקו זה תואר לראשונה בשנת 1855 על ידי החוקר והאוריתולוג הגרמני תיאודור פון הוגלין. מחקרים גנטיים מראים כי מין זה קרוב מאוד למינים טוראקו אדום ציצית וטוראקו בנרמן. האולוכסיה של טוראקו זה יציבה ומצב השימור שלו הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  טוראקו לבן ציצית באתר הרשימה האדומה של IUCN
טופיה פיליפינית

| טופיה פיליפינית> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: חדפי עצים
משפחה:: טופיים
סוג:: טופיה פיליפינית
מין:: טופיה פיליפינית
שם מדעי
 Urogale everetti ‏תומאס, 1892
תחום תפוצה


טופיה פיליפינית או חדף עצים פיליפיני (שם מדעי: Urogale everetti) היא מין יונק קטן ממשפחת הטופיים שבסדרת חדפי עצים והיא המין הגדול ביותר בסדרתה. היא יחידה בסוגה ואנדמית לאיי הפיליפינים.
אורכה של הטופיה 17-20 ס"מ, אורך הזנב 11-17 ס"מ ומשקלה 355 גרם. היא בעלת גוף שעיר בצבע זהוב-אפור, זנב שעיר המסתיים בציצות לבנות, עיניים שחורות גדולות ואף, שפתיים ואוזניים  ורודות ועירומות משיער.
הטופיה שוכנת ביערות הררים באי מינדנאו שבפיליפינים. היא מחפשת טרף על הקרקע ועל העצים ויכולה לנוע במהירות רבה ולקפץ בין ענפים וסלעים. היא אוכלת פירות שונים וגם בשר וניזונה מחרקים, עכבישים, לטאות, עופות קטנים וביצים.
טיבדאר פקטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בנובמבר 1894 פץ', הונגריה 
 פטירה:  4 בנובמבר 1940 (בגיל 46) סיגישוארה, רומניה 
 מדינה:  הונגריה, רומניה 
 
טיבדאר פֶקֶטֶה (בהונגרית: Fekete Tivadar; פץ', 2 בנובמבר 1894 – סיגישוארה, 4 בנובמבר 1940) היה סופר, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

טיבדאר פקטה נולד במשפחה יהודית, השלים את לימודיו בעיר הולדתו לרבות בחינות הבגרות והמשיך בלימודי משפטים בבודפשט. הוא קטע את לימודי המשפטים והפך לעיתונאי. תחילה עבד ב"פצ'י נפלו" (יומן פץ' - Pécsi Napló) בשנים 1912–1916 וב"סגדי היראדו" (חדשות סגד - Szegedi Híradó) בשנת 1914, ולאחר מכן התיישב בארד, שם הפך לכתב של כמה עיתונים טרנסילבניים בשפה ההונגרית בין שתי מלחמות העולם, כולל כתב העת "טול" (עט - Toll), ז'ידו יבה. הוא ערך ופרסם את כתב העת "פקטה מאצ'קה" (חתול שחור - Fekete Macska) בשנים 1922–1923, בעיתון זה זה הגרפיקה הכותרות ועמוד השער אויירו על ידי שאנדור לוראנט-לאסנר.
יצירתו

פקטה כתב שירה, סיפורים קצרים, לבריות של אופרטות ולהיטים, אבל הוא היה עסוק ביותר כמתרגם. הוא הציג שירה רומנית של אותה עת בהונגרית באנתולוגיה שלו בשם "גן האהבה" (ארד, 1924) ובכרך נוסף בתוספת יצירות מפורסמות של ליריקה רומנית קלאסית בשם "גן קלאסי" (קלוז', 1930). בכך הוא התקדם מהמשוררים בני משפחת ואקרסקו (Văcărescu) עד אנגֶל (Anghel), ומהמודרניים הוא העדיף את שירתם של בלגה (Blaga), קראיניק (Crainic), אפטימיו (Eftimiu), מינולסקו (Minulescu).
לאחר תרגום גולמי, הוא תרגם את השירה מרומנית להונגרית תוך ידיעה דלה של השפה הרומנית, על פי דבריו, והשתדל יותר לבטא ל"נשמת השיר". בתרגומיו, רגישותו למודרניות מעורבת במיוחד עם ספרות סלון קלה. השפעת הפיתוי של הספרות מורגשתה במיוחד בכרך המכיל את תיק העבודות שלו (עורה של הנסיכה ג'נובווה, טימישוארה, 1923), שבו הביא לחיים את דמויות העולם התחתון היוקרתי של ערי העולם, תוך שהוא שואב מחוויות הטיולים שלו בשווייץ, איטליה וצרפת. הוא בנה את הסיפורים שלו שנכתבו בעיקר על תחושה מינית קלה, מעין השבחה של הסדרה שבה הופיעה (פאן-ספרייה). כרך השירה שלו: שיר על שתי מסכות מוות (ארד, 1925).
מאמרים קשורים

קשרי ספרות רומנית-הונגרית
ראו גם

דניאל נאג' : גן מאוהב. הוצאת גניוס, 1924
טיבדאר פקטה: גן האהבה ב-Moly
אופרטה של טיבדאר פקטה (לברית) מיס מונטה קרלו
טיבדאר פקטה ספר שירה: שתי מסיכות מוות
לקריאה נוספת

לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה : סיפורת, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות 1981
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. טיבדאר פקטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7932 4198  VIAF: 121532409   WorldCat (עם VIAF): 121532409
טוראקו (סוג)

| טוראקו |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טוראקואים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טוראקיים
סוג:: טוראקו
שם מדעי
 Tauraco ‏קלוק, 1779

טוראקו (שם מדעי: Tauraco) הוא סוג של עופות ממשפחת הטוראקיים החיים באפריקה. הם מזכירים במראם יונים אך בעלי ציצות ראש. למעשה הם קרובי משפחתם של הקוקיות.
מינים אלה בעלי נוצות ירוקות שלהם גוון ייחודי חזק המשולב בנוצות. הם חיים ברחבי היערות של אפריקה וניזונים מפירות אך גם מזרעים וחרקים.
מינים

טוראקו בנרמן (Tauraco bannermani)
טוראקו לבן-ציצית (Tauraco leucolophus)
טוראקו אדום ציצית (Tauraco erythrolophus)
טוראקו שחור-מקור (Tauraco schuettii)
טוראקו שאלו (Tauraco schalowi)
טוראקו הארטלאוב (Tauraco hartlaubi)
טוראקו רוספולי (Tauraco ruspolii)
טוראקו גיאנה (Tauraco persa)
טוראקו צבעוני (Tauraco porphyreolophus)
טוראקו סגול-ציצה (Tauraco johnstoni)
טוראקו קניזנה (Tauraco corythaixI)
טוראקו ליווינגסטון (Tauraco livingstonii)
טוראקו פישר (Tauraco fischeri)
טלי מתחת לשולחן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  תמר וייס גבאי
 איורים:  זויה צ'רקסקי נאדי
 שפת המקור:  עברית
 נושא:  ספרות ילדים
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2020
הספר "טלי מתחת לשולחן" נכתב בשנת 2020 על ידי הסופרת תמר וייס גבאי, והוא עוסק ברגשות של ילדים ובאופן שבו יש להתמודד איתם. הסופרת זכתה בפרס דבורה עומר לספרות ילדים על כתיבת הספר בשנת 2021.
תקציר הסיפור

הסיפור מספר על טלי שכועסת ולא מוכנה לשבת עם כל משפחתה בארוחת הצהריים אצל סבתה.
טלי מחליטה להישאר מתחת לשולחן ולא לצאת, "אני קיפודה" אומרת טלי, כאשר כולם מנסים לגרום לה לצאת מתחת לשולחן. אך כלום לא עוזר, וכולם ממשיכים בארוחה.
בת דודתה של טלי נכנסת גם היא מתחת לשולחן עם טלי כקיפודה, וכך משכנעת את טלי לצאת ולשחק עם משפחתה. כל הרעש הפריע לסבתה של טלי לנוח, והיא כעסה מאוד. טלי הציעה לסבתה להיות נמרה יחד איתה.
משמעויות סמויות

קיפודה – "אל תהיי קוצנית כמו קיפודה" (עמ' 4) – המשמעות הסמויה היא שקיפודים נהיים קוצניים כאשר הם לחוצים או כועסים. לכן ניתן להסיק מכך שהסופרת ממחישה לילדים את תחושת הכעס של טלי על ידי חיה קוצנית, קוציה דוקרים פיזית וכך התחושה הפנימית בעת כעס.
נמרה – "את נראית כמו נמרה כועסת" (עמ' 23) – גם כאן השתמשה הסופרת בדימוי לחיה. המשמעות הסמויה היא שהנמרה היא חיה טורפת ושואגת, וכך היא ממחישה את כעסה של הסבתא.
איורים

האיורים מהווים היבט חשוב בספר, מהם עולה שמדובר במשפחה מעורבת: אם לבנה, אב שחור וילדיהם, תופעה נדירה בספרי ילדים בעולם ככלל ובישראל בפרט.
האיורים, ללא כל רמז בטקסט, מעניקים תחושה לקוראים שמשפחה מגוונת זהו דבר רגיל וטבעי. דבר המאפשר לכל ילד וילדה להתחבר לסיפור ולהרגיש שייכות.
ההשראה לסיפור

מקור הסיפור "טלי מתחת לשולחן" בסיפור מ-1935 מאת ר' נחמן מברסלב "מעשה בבן מלך שנפל לשיגעון", המוכר גם בשם "ההינדיק" . הסיפור מספר על בן מלך אשר התפשט, ישב מתחת לשולחן, טען כי הוא תרנגול הודו ואכל פירורים ועצמות שנפלו לרצפה. היחיד שהצליח לרפא אותו היה אדם אשר הצטרף אליו והתנהג כמוהו עד שהתרגל אליו, וכך הצליח לגרום לבן המלך לחזור בהדרגה אל חייו הרגילים.
ביקורות על הסיפור

לטענת ד"ר שי רודין, הדמיון בין טלי הכועסת לסבתא הכועסת נותן את ההמחשה שכל אדם באשר הוא, ללא קשר לגילו, כועס לפעמים. התגובה לכעס צריכה להיות הכלה והבנה במקום הענשה.
עוד חלק חשוב מהסיפור הוא שההורים נותנים לטלי את הזמן שלה בשביל להירגע מתחת לשולחן במקום להעניש אותה. בסיפור יש העצמה של ילדים התומכים זה בזה במצבי כעס, כפי שבת דודתה של טלי עושה בכך שהיא מזהה את המצוקה של טלי ועוזרת לה להתמודד עם הכעס בצורה נכונה. דבר זה עזר לטלי גם להבין את סבתה כאשר כעסה.
לטענת מיה מיטב, זויה צ'רקסקי נאדי המאיירת של הספר בציוריה הנפלאים, מתארת את סיפורה האישי של משפחתה, כעולה חדשה מאוקרינה, אשר נישאה לסאדי יליד ניגריה ולהם בת אחת. באיוריה בספר היא מציגה את משפחתה מלאת חום ואהבה כנגד כל הגזענות שהיא חווה ביום יום מכל עבר. בסגנונה הריאליסטי של המאיירת היא מציגה דמויות המבוססות על בתה ובני משפחתה. מעטים הספרים הישראליים, אם בכלל, בהם גיבורת הסיפור היא בעלת עור כהה המציגים משפחה רב גוונית כמו זו. בשקט הספר משקף לנו מציאות בה יש מקום לכולם ובכל צבע.
לטענת נירה לוין, בני המשפחה המבוגרים רצו לכאורה, לעזור לטלי עם רגשותיה אך בפועל הם רצו שהיא תתעלם מהם. הם הרגישו שלרגשות הכעס של טלי לא היה מקום ושהיא רק גורמת לכולם מבוכה. לעומת זאת, שירה שהייתה בגילה של טלי, האמינה שלעמוד בצד ולא לעשות שום דבר בנידון, זו לא הדרך והגישה שבה צריך לנקוט על מנת לעזור לטלי לצאת מכעסה והחליטה להצטרף אליה אל מתחת לשולחן. ירידה שהיא מטפורית לירידה אל עמקי הנפש ואל רגשותיה של טלי, שירה מנסה לעזור לטלי בכך שהיא מזדהה עם טלי ובכך רוכשת את אמונה ומקדמת אותה למקומה הטבעי. היא עושה את כל זה מבלי להפחית מחשיבות רגשותיה של טלי. טלי מצליחה לעזור לסבתה כאשר נקלעה למצב של כעס בזכות יחסה של שירה אליה כאשר הייתה במצב דומה.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים בפרס דבורה עומר 2021 באתר משרד התרבות
↑  תמר וייס גבאי, טלי מתחת לשולחן, ישראל, 2020
↑  טלי מתחת לשולחן, באתר bookland
1 2  שי רודין, טלי מתחת לשולחן מאת תמר וייס גבאי, באתר קריאת חובה: ספרות ילדים מומלצת מאת ד"ר שי רודין, ‏2020-02-22
↑  טלי מתחת לשולחן תמר וייס-גבאי, באתר המתלהבת | עטרה אופק
↑  מיה מיטב, "מי אני? מה אני?" שלושה ספרי ילדים על שינויים והסתגלות, באתר ynet, 28 בינואר 2020
↑  טלי מתחת לשולחן : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il
חצי האי אפשרון

מפת חצי האי אפשרון, כולל הערים שבתחומו.
חצי האי אפשרון או אבשרון (באזרית, בכתב לטיני: Abşeron yarımadası) הוא חצי אי בצידו המערבי של ים הכספי, במזרח אזרבייג'ן. באי נמצאת באקו, בירת אזרבייג'ן והעיר הגדולה בה, כמו גם העיר השנייה בגודלה, סומגאיט.
מקור השם

מקור השם בביטוי בשפה הפרסית 'אב סוראן', שפירושו 'מים מלוחים'.
גאוגרפיה

חצי האי אפשרון נמצא בצידה המזרחי של אזרבייג'ן, ולחופו המערבי של הים הכספי. חצי האי, הבולט כ-60 ק"מ מזרחה כלפי הים הכספי, ואשר רוחבו המרבי כ-30 ק"מ, משתרע על פני שטח של 2,110 קמ"ר, כאשר שטח זה כולל גם את בסיסו של חצי האי. שטח חצי האי הוא בעיקרו מישור גלי, לעיתים גבעי באופן מתון, המסתיים, בצידו הפונה לים, בדיונות חול החצויות על ידי ערוצים, ומנוקדות באגמים שמימיהם מלוחים. חצי האי מתאפיין בצמחייה ערבתית יבשה, או מדברית למחצה.
אוכלוסיית חצי האי מונה כ-3.4 מיליון נפש, כמעט כולם בבאקו ובפרבריה. הערים הגדולות ממוקמות האחת, באקו, בחוף הדרומי, והשנייה, סומגאיט, בחוף הצפוני.
גאוגרפיה > אקלים

חצי האי אפשרון מתאפיין באקלים צחיח למחצה, כ-200 מ"מ משקעים בשנה, אשר הופכים אותו לאזור היבש ביותר באזרבייג'ן כולה. הקיץ חם ויבש, כאשר המשקעים יורדים ביתר העונות, ואילו החורף קר ולפרקים גשום.
לאורך כל השנה מנשבות במקום רוחות חזקות, כתוצאה ממפגש בין רוח צפונית קרה מהים הכספי (Khazri) ורוח דרומית חמה (Gilavar). תנאי אקלים אלה אינם מאפשרים חקלאות בעל אלא חקלאות שלחין בלבד.
כלכלה ומשאבים טבעיים > נפט

מאז שנות ה-70 של המאה ה-19 היווה חצי האי אפשרון מקור חשוב לנפט, אחד הראשונים בעולם, ועד לימינו בולטות בנופו בארות נפט נטושות, שכן נראה כי משאבי הנפט באזור קרובים למיצוי. מבחינה היסטורית, היוו אותם שדות נפט יעד חשוב בשתי מלחמות העולם. במקביל להפקת הנפט, התפתחו במקום תעשיות נלוות, כמו זיקוק נפט או מפעלי תעשייה פטרוכימית. אלה, מצדן, יוצרות בעיות סביבתיות לא פשוטות, אשר השפעתן מחמירה עקב נוכחות אוכלוסייה גדולה בסמוך לגורמי הזיהום.
כלכלה ומשאבים טבעיים > ענפים כלכליים אחרים

בחוף הצפוני של חצי האי נמצאים חופי רחצה, אך אלה לא מפותחים דיים, ומשמשים בעיקר תושבים מקומיים. כן מתקיימת במקום חקלאות, בין היתר גידול חזירים, תות (עץ) ועוד.
שפת הים בבילגה (Bilgah), בחופו הצפוני של חצי האי אפשרון
מרכז באקו
חצי בשבילי

חצי בשבילי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
רקע וכתיבה

השיר הוא שיר אהבה בסגנון הפופ המזרחי המאפיין את שאר שירי לוי, אשר כולל בתוכו גם מקצב של בום באפ, והוא נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי מתן דרור.
הצלחה

השיר זכה להצלחה בתחנות הרדיו, כשהגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד ההשמעות ברדיו של חברת מדיה פורסט, ולמקום השישי במצעד הרשמי של גלגלצ. גם בסטרימינג זכה השיר להצלחה, ודורג במקום הרביעי במצעד שירי הקיץ שערכה חברת ספוטיפיי ישראל, לפי השירים המושמעים ביותר בקיץ 2020 בפלטפורמה. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד שם על כמיליון השמעות.
ביקורת

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת שלילית: "האמת? די התאכזבתי. במקום לדאוג ללהיט קליט שיצנן את הלהט בחוץ (ולוי ידוע כמכונת להיטים משומנת), לוי מסתפק בשיר רומנטי שגרתי שהלחן שלו לא הכי מסקרן אותי, כמאזין, להמשיך ולשמוע עד סופו וגם בציפייה לפזמון שאולי יהיה קליט, נכונה אכזבה שכן הוא גובל בנוסחתיות משוועת שמלבד הקליפ המושקע אין בו ולו כלום. לא 'חצי בשבילי' אלא חצי קלאץ'. פספוס".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-19 במאי 2020. בקליפ ניתן לראות את לוי במקומות שונים בווילה בקיסריה, תוך שהוא שר את מילות השיר. לצד לוי, מככבת בקליפ הדוגמנית אלה איילון בתפקידים שונים.
נכון לינואר 2021, עומד הקליפ על כ-11 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 14 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 25 |  |
|  ישראל | מאקו ורדיו תל אביב | 11 |  |
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏קיץ חם במוזיקה: צפו בשירים המושמעים ביותר בספוטיפיי, באתר מעריב אונליין, 25 באוגוסט 2020
↑  חצי בשבילי, באתר ספוטיפיי
↑  דודי פטימר, ‏חם באוזן: איתי לוי וספיר סבן מפספסים, דיקלה ועידן חביב בשת"פ מפתיע, באתר מעריב אונליין, 20 במאי 2020
1 2   איתי לוי - חצי בשבילי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:25)
1 2  איתי לוי - חצי בשבילי, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2020
| איתי לוי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מה עובר עלייך • כל העיר יודעת • שורדים אהבה • שתישרף האהבה |  |
| מיני-אלבומים | הולכת יחפה • סופה של חול |  |
| ערכים קשורים | ליאם הפקות • "הכוכב הבא" |  |
| איתי לוי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מה עובר עלייך | "כמעט שיר אהבה" • "מה עובר עלייך" • "בלילות קרים" • "ילדות של פעם" • "נשב ונדבר" • "אף אחת אחרת" |  |
| כל העיר יודעת | "יום שני" • "חוטים ומיקרופונים" • "5 מילים" • "כל העיר יודעת" • "שריקות" • "בשעות המתות" |  |
| שורדים אהבה | "מסיבה בחיפה" • "הפוך" • "היי את" • "פרח בשממה" • "ג'סטה" |  |
| שתישרף האהבה | "שתישרף האהבה" • "מאמו" • "אחרי הכל מתגעגע" • "פתאום אהבה" • "מסיבת רווקים" • "כמעט שנתיים" • "הנה זה בא" • "קירות" • "חיוך קטן" • "קעקוע על הלב" • "השמחה שלנו" • "טכנו" • "בואי לתמיד" • "הזמן שלנו" • "NYC" |  |
| הולכת יחפה | "הולכת יחפה" |  |
| סינגלים אחרים | "עוד יום" • "גיבורים" • "ליום הזה חיכיתי" • "חיכיתי חיכיתי" • "הלו מאמי" • "לקחת את המפתחות" • "קפה אצל ברטה" • "חצי בשבילי" • "רק בנות" • "שן ילד שן" • "אם העולם יגמר" • "את יודעת אמא" • "בסוף תמיד חוזר" |  |
יאנטרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  285.5 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  36.8 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  7,862 קמ"ר 
 מוצא:  הרי הבלקן 
 גובה מוצא הנהר:  1,220 מ' 
 יובלים:  רוסיצה 
 שפך:  דנובה, בולגריה 
 מדינות באגן הניקוז:  בולגריה 
 
 
יאנטרה (בבולגרית: Янтра) הוא נחל הזורם בצפון בולגריה ונשפך לדנובה.
אורך היאנטרה הוא 285 קילומטרים ובעבר נשא את השם אֶטְר (בבולגרית: Етър). הנחל עובר ליד הערים גברובו, וליקו טרנובו, גורנה אוריאחוביצה, פולסקי טרמבש וביאלה.
טיעון השאלה הפתוחה

טיעון השאלה הפתוחה (באנגלית: The Open Question Argument) הוא הסברו של הפילוסוף ג.א. מור לשאלה כיצד כל הגדרה של מונח אתי באמצעות מונח לא אתי, היא כשל נטורליסטי. אדוארד מור מנמק באמצעות 'טיעון השאלה הפתוחה' את תפיסתו המטא-אתית, כי ה'טוב' כערך, הוא מושג פשוט, שאינו בר הגדרה משמעותית-מוּשָׂגִית, הזהה ושקולה למושג 'טוב'.
פרוצדורת הטיעון: בהינתן הגדרה X למילה 'טוב', יש להציב את X בתבנית השאלה: "האם אכן כל X הוא טוב?". הגדרה X, שתספק תשובה חיובית מוחלטת לשאלה זו, תהווה הגדרה אמיתית למושג 'טוב', כשם שבהינתן "סייח הוא סוס צעיר", הטענה "אכן כל סוס צעיר הוא סייח", אמיתית.
ואילו הגדרה X שלא תספק תשובה חיובית מוחלטת, מותירה שאלה פתוחה, ויש לסייג את אמיתות ההגדרה. כגון, בהינתן:"טוב הוא הנאה", וההצבה: "האם אכן כל הנאה היא טובה?", אזי, סיוג התשובה "אכן כל הנאה היא טובה" לגיטימי, ההגדרה מכילה אפשרות לסתירה ואינה טובה.
מור טוען כי ניסיונות הגדרה חוזרים ונשנים למושג 'טוב', מותירים שאלה פתוחה, ולא נמצאת הגדרה שתחתום את חזרת ההצבות האינסופית, וקובע כי כְשָׁלֵי ההצבות השונות בהגדרת ה'טוב' מקורן אינו בכשל לוגי או תוכני, אלא ב'כשל הנטורליסטי' המתרחש בשל טיב ה'טוב' כערך.
הטיעון מחזק את האקסטרנליזם, פערים וקשיים בניתוח שפה, ושידוליותן של הגדרות המוסר.
מבקרי הטיעון, רואים בו הליך בדיקת הגדרות, החסר את ההוכחה כי אי היכולת להגדיר את הטוב, היא טאוטולוגיה, וכן אינו מקובל על האוחזים בהגדרה-מושגית-מוגמרת על מהות ה'טוב'.
טופיה חלקת זנב

| טופיה חלקת זנב |
| --- | --- |
 טופיה חלקת זנב צפונית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: חדפי עצים
משפחה:: טופיתיים
סוג:: טופיה חלקת זנב
מינים
 Dendrogale melanura  Dendrogale murina
שם מדעי
 Dendrogale ‏גריי, 1848

טופיה חלקת זנב (שם מדעי: Dendrogale) הוא סוג של יונקים קטנים ממשפחת הטופייתיים, הכולל שני מינים החיים בטבע רק בדרום-מזרח אסיה.
הטופיות הן קרובות רחוקות של הפרימטים, והן חיות בין ענפי העצים ביערות הטרופיים של דרום-מזרח אסיה. אורכם 10 עד 15 סנטימטרים, ומשקלם 35 עד 55 גרם בממוצע. הם בעלי פרווה אפורה ומעט כהה והצוואר והחזה צהובים-בהירים.
הטופיות חיות ביערות הרריים עד גובה 1,500 מטר וגם ביערות לחים יותר. הם פעילי יום המחפשים חרקים, אך גם פירות בין הענפים או על הקרקע.
שני המינים לא נחשבים לקרובים לסכנת הכחדה, אך עלולים להיפגע עקב כריתת היערות בהם הם חיים.
מינים

טופיה חלקת זנב בורנאית (Dendrogale melanura) – אנדמי לצפון בורניאו.
טופיה חלקת זנב צפונית (Dendrogale murina) – מצוי בטבע בתאילנד, קמבודיה ודרום וייטנאם.
טיבאטי

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אדמאווה
 נפה:  ג'רם
 גובה:  838 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  22,869 (2005)
  ‑ במטרופולין:  72,081 (2005)
 קואורדינטות:  6°28′01″N 12°36′57″E﻿ / ﻿6.4669444444444°N 12.615833333333°E﻿ / 6.4669444444444; 12.615833333333 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה טיבאטי(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה טיבאטי(למפת אזור אדמאווה רגילה) נגאונדרה באניו מגנגה טינייר הצפון המרכז המזרח מ. צ. מ. הר.  מ. א.  ניגריהטיבאטי(למפת אזור אדמאווה מוגדלת) נגאונדרה באניו מגנגה טינייר הצפון המרכז המזרח המערב צפון-מערב הרפובליקה  המרכז  אפריקאית  ניגריהטיבאטי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טיבאטי (בצרפתית: Tibati) היא קומונה הממוקמת באזור אדמאווה, קמרון. זוהי העיר המרכזית של נפת ג'רם.
העיירה מוקפת ביער אקליפטוסים וגובלת עם אגם מבקאו (צר'). אגם גדול זה הוא המקור לפרסומה של העיירה עבור דגיה.
היסטוריה

בשנים 1898–1899, נערך מסע גרמני בשם "מסע טיבאטי" ובראשו עמד אולטוויג פון קמפץ (גר'). המסע כלל 12 שוטרים גרמנים וכ-325 חיילים אפריקאים. ב-11 במרץ 1899 הגיעו חברי המסע לטיבאטי, שם נלחמו בתושבי העיירה. בקרב זה נהרגו כ-300 מתושבי טיבאטי. הכוחות הגרמנים שדדו את היישוב ושרפו אותו, לכאורה ללא כוונה.
עד היום קיימים בעיירה שרידים של קולוניאליזם גרמני בבניינים, בחלק מהחדרים בבתי ספר ציבוריים, ובמעונו של ראש האזור הגרמני שממוקם לצד בית החולים של הנפה.
אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של 2005, התגוררו בקומונה כ-72,081 נפשות, מתוכם 22,869 בעיירה טיבאטי.
האוכלוסייה היא מגוונת למדי וחיים בה קבוצות אתניות רבות. הקבוצות הבולטות ביותר הן ההאוסה והפולה, אולם חיות בה קבוצות נוספות קטנות יותר וביניהן מבום (צר'), גבאיה (צר'), ווט (צר'), טיקאר (צר') ווודאב (צר').