stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גארדה שיכנה
אבטחת אישים

יחידות הבלשים המיוחדות של הגארדה (Special Detective Unit) אחראיות בעיקר על אבטחה צמודה של אישיה הבכירים של אירלנד. הם מספקים שירותי אבטחה והסעה מסביב לשעון לנשיא אירלנד, ראש ממשלת אירלנד, סגן ראש ממשלת אירלנד, שר המשפטים, נשיא בית המשפט העליון, התובע הכללי ודיפלומטים המגודרים כאישים בסיכון (כמו השגרירים והשגרירויות של הממלכה המאוחדת, ארצות הברית וישראל) בנוסף לאישים מחו"ל המבקרים באירלנד. היחידות מאבטחות גם את נציב המשטרה. כל שרי הממשלה מאובטחים בזמנים בהם קיים מידע מודיעיני על היותם בסיכון. נשיאים וראשי ממשלה לשעבר מאובטחים רק אם ידוע על איומים לחייהם או רק בעת אירועים רשמיים בהם הם משתתפים.
כלי רכב

צבעיהם של רכבי הסיור של הגארדה הם לבנים או כסופים כשלאורכם פסים בצבעי צהוב זרחני וכחול ועליהם מוטבע סמל הגארדה. רכבי משטרת התנועה צבועים במשבצות בדגם עוגת בטנברג בצבעים בולטים. כמו כן נמצאים בשימוש רכבים סמויים בלתי מסומנים.
היסטוריה

הגארדה שיכנה הוקמה על ידי הממשלה הזמנית של אירלנד בפברואר 1922 כדי שתיקח אחריות על השיטור במדינת אירלנד החופשית שאז נוסדה. הגארדה החליפה את מקומם של כוח השיטור האירי המלכותי (Royal Irish Constabulary – RIC) והמשטרה האירית הרפובליקנית (Irish Republican Police – IRP) שפעל בין השנים 1922-1919. באוגוסט 1922 ליווה הכוח את מייקל קולינס כאשר הוא פגש את הלורד לוטננט של אירלנד בטירת דבלין. חוק הגארדה שיכנה נכנס לתוקף ב-8 באוגוסט 1923 לאחר הקמתה של מדינת אירלנד החופשית.
במהלך מלחמת האזרחים האירית שהתנהלה בין השנים 1923-1922, הוקמה מטעם מדינת אירלנד החופשית המחלקה לחקירות פליליות, כיחידה חמושה, שאנשיה לבושים אזרחית ושעסקה בפעילות אנטי-חתרנית. לאחר תום המלחמה פורקה היחידה ואנשיה נטמעו במשטרה המטרופולינית של דבלין (Dublin Metropolitan Police – DMP), שהוקמה כבר ב-1836 ורק ב-1925 התמזגה עם הגארדה שיכנה. מאז, הגארדה היא הכוח המשטרתי האזרחי היחידי באירלנד. כוחות משטרתיים נוספים עם סמכויות מגובלות הם: המשטרה הצבאית של כוחות ההגנה האירים, משטרת נמלי התעופה ומשטרות נמלי דבלין ודן לירי.
הערות שוליים

↑  הגייה, באתר forvo.com
↑  "Short History of An Garda Siochana". Garda Síochána.
↑  "First Garda Reserve members graduate". RTÉ News (RTÉ). 15 December 2006. Retrieved 26 May 2007.
↑  "Garda College Yearbook listing weapons training on page 66".
↑  O'Keeffe, Cormac (20 November 2014). "The problems of trying to get policing and national security to walk the line". The Irish Examiner. Retrieved 23 November 2014.
↑  Griffin, Dan (21 November 2014). "Ministerial transport costs more than €14m since 2011". The Irish Times. Retrieved 23 November 2014.
↑  Williams, Paul; Sheehan, Fionnan; O'Connor, Niall (21 November 2014). "Armed gardai to 'shadow' ministers amid safety fears". Irish Independent. Retrieved 23 November 2014.
↑  "Ministerial Transport cuts and staffing reductions". merrionstreet.ie. Irish Government.
↑  "Garda Síochána (Temporary Provisions) Act 1923". Archived from the original on 8 February 2007. Retrieved 29 March 2006.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601715305171  ISNI: 0000 0004 0641 5821  VIAF: 144259764   WorldCat (עם VIAF): 144259764
יחסי ישראל–מרוקו

| יחסי ישראל–מרוקו |
| --- | --- |
ישראל: מרוקו


ישראל: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 446,550
אוכלוסייה
10,023,983: 38,286,713
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 3,686
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית
שגרירים
דוד גוברין (משמש ממונה על הנציגות, טרם הגיש כתב האמנה): א-רחים ביוד (משמש ממונה על הנציגות, טרם הגיש כתב האמנה)
בין ישראל למרוקו מתקיימים יחסים דיפלומטיים. בעקבות הסכם ישראל–מרוקו נפתחה בינואר 2021 הנציגות הדיפלומטית הנוכחית של ישראל במרוקו, וכשבועיים לאחר מכן נפתחה הנציגות הדיפלומטית של מרוקו בישראל.
בעבר, על אף שמרוקו שלחה כוחות צבא שנלחמו כנגד ישראל במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים, לאורך השנים התבלטה מרוקו כמדינה ערבית מתונה ביחסה לישראל. המלך חסן השני תמך בפיוס ובפשרה בסכסוך הישראלי-ערבי, ותיווך בין הצדדים בהסכם השלום בין ישראל למצרים ובמשא המתן בין ישראל לפלסטינים. לאחר הסכם אוסלו ב' בשנת 1995 כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות. בשנת 2000, בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה, ניתקה מרוקו את יחסיה עם ישראל. ב-2020 נחתם הסכם ישראל–מרוקו, כחלק מהסכמי אברהם, ובמסגרתו חודשו היחסים. בנובמבר 2022 חתמו מקורות ורשות החשמל והמים במרוקו על הסכם לפיתוח משק המים במדינה.
היסטוריה

בשנת 1948 בעקבות הכרזת העצמאות של ישראל, הסולטאן, ולימים המלך, מוחמד החמישי נשא נאום אנטי-ציוני חריף, ומיצב את מרוקו כחלק מהצד הערבי בסכסוך הישראלי-ערבי. משלחות של מתנדבים מוסלמים ממרוקו הצטרפו לצבאות ערב שנלחמו בישראל במהלך מלחמת העצמאות. עם זאת, עד שנת 1956 מרוקו הייתה עדיין מדינת חסות של צרפת, ולא ניהלה מדיניות חוץ עצמאית.
היסטוריה > עליית יהודי מרוקו לישראל > מבצע יכין

בשנת 1961 בעקבות אסון טביעת ספינת אגוז וחילופי השלטון בין המלך מוחמד החמישי לבנו חסן השני, נערך משא ומתן חשאי בין ישראל למרוקו והושגה הסכמה שאפשרה את יציאת היהודים מהמדינה. כחלק מההסכם ישראל התחייבה לשלם לממשלת מרוקו סכום של 50 דולר עבור כל יהודי שממשלת מרוקו תאשר את יציאתו מהמדינה, ובנוסף ישראל התחייבה לסייע למרוקו לשדרג את מנגנוני הביטחון הפנימיים שלה. היהודים הורשו להגר ממרוקו בתנאי שישראל לא הייתה היעד המוצהר שלהם, ובתנאי שהעלאתם נעשתה דרך גוף אחראי שאינו ציוני. הגוף שהיה אחראי לשם כך היה היא"ס (HIAS), ארגון יהודי-אמריקאי הומניטרי שנוסד במקור כדי לסייע לפליטים יהודים ב-1881. הארגון סייע ליהודים נתיני ארצות הברית להשיג רישיונות כניסה עבור קרוביהם שבאירופה, לעזור להם בצעדיהם הראשונים בארץ החדשה ולהילחם בחוקים המגבילים את אפשרות ההגירה של יהודים מארץ לארץ. כיום, מטרת ארגון היאס היא לסייע לכלל הפליטים (לאו דווקא יהודים) שנמצאים במצוקה קשה, לעזור להם לאיחוד משפחות, ולפעול למען ביטחונם.
בעקבות הסרת המגבלות על עזיבת מרוקו, רוב רובם של בני הקהילה היהודית במדינה עלו לישראל או היגרו לאירופה לאורך השנים הבאות. ערב מלחמת ששת הימים בשנת 1967 עוד נותרה במרוקו קהילה יהודית גדולה יחסית, בת 60,000 איש. בעקבות מלחמת ששת הימים והאיומים שהתגברו על הקהילה היהודית במרוקו, החל הגל האחרון של עלייה ממרוקו, כאשר חלק מהם עלו לישראל ישירות וחלק אחר לאחר שהיית פרק זמן מסוים בארצות אירופה. מספר העולים ממרוקו מתחילת שנות ה-70 עד תחילת שנות האלפיים עומד על כ-15 אלף. גל עלייה אחרון זה של יהודים ילידי מרוקו התאפיין ברמת השכלה ורקע סוציו-אקונומי גבוה של העולים, וכך למשל החל משנת 1972 שיעור האקדמאים בקרב עולים ילידי מרוקו עלה על שיעור האקדמאים בקרב יהודים ילידי ישראל. בין השנים 1961 ל-1971 עלו עוד 130,507 מיהודי מרוקו ארצה.
היסטוריה > מלחמות ששת הימים ויום הכיפורים

מרוקו לקחה חלק במאמצי התיווך בין ישראל למצרים לאורך השנים, וכן בתיווך בין ישראל לפלסטינים. כחלק ממאמצי תיווך אלה מרוקו הייתה מהמדינות הערביות הראשונות שאפשרו למנהיגים ישראלים לבקר בהן. במהלך כהונתו כשר הפגיש חסן מלך מרוקו את דיין, עם ד"ר חסן תוהאמי, שליחו ויועצו האישי של נשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1977. פגישה זו הייתה בבחינת פריצת דרך מדינית, שהובילה למגעים ישירים בין ישראל ומצרים, ששיאם בביקורו ההיסטורי של סאדאת במדינת ישראל. בספטמבר 1977, מעט לפני ביקור סאדאת בכנסת ישראל, נפגש שליחו, סגן ראש הממשלה חסן תוהאמי, עם שר החוץ הישראלי משה דיין במרוקו. בדצמבר נפגשו השניים שוב, בארמון המלך במרקש, בהשתתפות המלך חסן השני.
היסטוריה > כינון יחסים דיפלומטיים

ב-22 ביולי 1986 ראש ממשלת ישראל שמעון פרס ערך ביקור במרוקו ונפגש עם המלך חסן השני בעיירת הנופש איפראן.
בשנת 1995 לאחר הסכם אוסלו ב' כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות. באותה השנה, אירחה את ועידת הפסגה הכלכלית בקזבלנקה אשר דיוניה עסקו במיוחד בכינון פרויקטים ושיתופי פעולה כלכליים בין ישראל לשכנותיה, אך יוזמות אלו לא הבשילו לכלל מעשה.
בשנות ה-90 עם כינון יחסים דיפלומטים בין המדינות התקיים מסחר גלוי בין ישראל למרוקו. בשנת 1994 המכון הישראלי ליצוא העריך שסך היצוא הישראלי למרוקו בתחומים כגון חקלאות, הייטק ושירותים עסקיים מגיע ל-220 מיליון דולר בשנה.
היסטוריה > ניתוק היחסים

בשנת 2000, בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה, ניתקה מרוקו את יחסיה הרשמיים עם ישראל. כניסת תיירים ישראליים למרוקו התאפשרה רק דרך מדינה שלישית, והויזה הונפקה בפועל רק במשרדי ביקורת הגבולות במרוקו. במקביל, המסחר הגלוי בין המדינות היצוא הישראלי למרוקו פחת משמעותית, ונכון לשנת 2012 הוא עמד על כ-20 מיליון דולר בלבד. על פי ההערכות חברות ישראליות ייצאו מוצרים למרוקו גם דרך מדינות צד-שלישי וללא שתווית "יוצר בישראל" מופיעה עליהם. מספר התיירים הישראלים שנסעו למרוקו מדי שנה נע בין 30–45 אלף איש. לפי משרד הכלכלה והתעשייה, בשנת 2020 התקיים סחר מזערי עם מרוקו שהסתכם במאות אלפי שקלים בשנה.
היסטוריה > חידוש היחסים

ב-10 בדצמבר 2020, נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, דיווח על ההסכם המתגבש. ב-22 בדצמבר 2020 נחתם הסכם מסגרת לחידוש היחסים הדיפלומטים לצד מספר הסכמים נוספים: הסכם לשיתוף פעולה בתחום המים, הסכם בריאות, והסכם כלכלי. ישראל פתחה בשנית את משרד הקישור ברבאט, בראשות דוד גוברין, ומרוקו פתחה משרד קישור בתל אביב בראשות עבד אלרחים ביוד. ב-25 ביולי 2021 החלו טיסות ישירות בין המדינות.
ב-11 באוגוסט 2021 הגיע שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, לביקור מדיני ראשון שבו חנך ברבאט את הנציגות הישראלית והודיע על שדרוג היחסים לדרג שגרירויות.
ב-14 ביוני נחתם הסכם שיתוף פעולה בין התאחדות הכדורסל של ישראל להתאחדות הכדורסל של מרוקו, בדגש על קידום מאמנים ומחנות אימון משותפים, בנוכחות של פיב"א ושגריר ישראל במרוקו, דוד גוברין.
ב-15 ביוני 2022 נערך, בפעם הראשונה, משחק כדורסל בין נבחרת הנשים של ישראל לזו של מרוקו, כמשחק ראווה, בו ניצחה הנבחרת המרוקאית 62-58.
במרץ 2023, ארמון מרוקו ביקש ממפלגת הצדק והפיתוח להפסיק לבקר את היחסים עם ישראל.
ביולי 2023 הודיעה ישראל כי הכירה בריבונות של מרוקו על סהרה המערבית.
היסטוריה > חידוש היחסים > מלחמת חרבות ברזל

במאי 2024 נתניהו הציג את מפת מרוקו כאשר סהרה המערבית אינה תחת ריבונותה. משרד החוץ התנצל על התקרית.
היסטוריה > חידוש היחסים > שיתוף פעולה ביטחוני

באפריל 2020 פורסם כי מרוקו רכשה מישראל מל"טים מסוג "הרון" בעסקה בשווי של כ-50 מיליון דולר.
ב-16 ביולי 2021 נחתם הסכם שת"פ בתחום הגנת הסייבר בין ישראל למרוקו, שיכלול שת"פ בנוגע למחקר ופיתוח, שיתוף מידע הגנתי, שת"פ בתחומי פעילות משותפים וכו'.
בנובמבר 2021 חתם שר הביטחון הישראלי, בני גנץ, על הסכם שיתוף פעולה ביטחוני עם מרוקו בביקור רשמי במדינה. היה זה הביקור הפומבי הראשון של קציני צה"ל על אדמת מרוקו.
ב-25 במרץ 2022 התקיים ביקור ראשון של אנשי צבא ישראלים במרוקו עם מקביליהם בצבא המרוקאי כחלק משיתוף הפעולה הביטחוני בין המדינות.
ביוני 2022 פורסם שישראל תיקח חלק כמשקיפה בתמרון צבאי ימי ואווירי שיקרא "האריה האפריקני", שיתקיים במרוקו בו ישתתפו כ-7,500 חיילים.
ב-18 ביולי 2022 החל ביקורו של הרמטכ"ל הישראלי, אביב כוכבי, בפעם הראשונה במרוקו, לשם הידוק היחסים הביטחוניים בין ישראל למרוקו. במסגרת זו, נפגש כוכבי עם הרמטכ"ל ושר ההגנה המרוקאים, וביקר בבסיסי הצבא המרוקאי.
בשנת 2023 הוכרזה עסקת מכירת 200 טנקי מרכבה סימן 3 למרוקו. שווי העסקה מוערך ב-1.2 מיליארד דולר.
ביוני 2023, משלחת של 12 לוחמים ומפקדים מיחידת סיירת גולני השתתפה בתרגיל "African Lion 2023" תרגיל בינלאומי ענק בו משתתפות כ-18 מדינות וכ-8,000 חיילים מצבא ארצות הברית, מרוקו המארחת וצבאות נוספים מרחבי העולם. מצה"ל נמסר כי "לוחמי סיירת גולני יתמקדו בתרגול אתגרי לחימה שונים המשלבים לוחמת חי"ר אורבנית (שטח בנוי) ולוחמה תת-קרקעית (מול איום המנהרות בה הם מתמחים ויסכמו את האימון בתרגיל משותף לכל הצבאות".
היסטוריה > חידוש היחסים > שיתוף פעולה כלכלי

בפברואר 2020 משרד החוץ הישראלי פרסם סרטון שבו קרא לאנשי עסקים מרוקאים להשקיע בישראל. לאחר פרסום הסרטון התקבלו במשרד החוץ פניות ממרוקאים אשר הביעו שמחה על פרסום הסרטון והביעו רצון לשיתוף פעולה בין המדינות.
ב-1 ביוני 2021 הודיעה חברת אשרא, החברה הישראלית לביטוח סיכוני חוץ, שהיא מתחילה לבטח יצואנים ישראלים שמייצאים למרוקו.
ב-13 בפברואר 2022 נחתמה עסקה ביטחונית בין מרוקו לתעשייה האווירית על סך 500 מיליון דולר, שבמסגרתה תספק התעשייה האווירית למרוקו מערכת הגנה אווירית ברק MX.
ב-20 בפברואר 2022 יצאה אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה והתעשייה, לביקור עבודה במרוקו, שבמהלכו, ב-21 בפברואר 2022, חתמה על הסכם שיתוף פעולה כלכלי-מסחרי בין ישראל למרוקו ביחד עם שר הכלכלה והמסחר המרוקאי, ריאד מזוואר, שבמסגרתו, הוסדר תוואי הסחר בין המדינות, הוסכם על הורדת כל חסם לפעילות כלכלית במסגרת של שתי המדינות, הקלה בהשתתפות וקיום תערוכות טכנולוגיות, הקמת ועדת שתטמיע את סעיפי ההסכם ועוד.
ב-28 בפברואר 2022 הוכרז על תוכנית משולבת להכשרת כוח אדם בהייטק שלה שותפות ישראל, איחוד האמירויות, בחריין, מרוקו, ירדן ומצרים, כך שלאחר ההכשרה, אותם אנשים שישתתפו בתוכנית יעברו סטאז' בחברות הייטק ישראליות, בעבודה מרחוק, וחלק יעבדו במשרדים של אותן חברות בישראל.
ב-13 במרץ 2022, לאחר מספר דחיות בשל מגפת הקורונה, החלה חברת רויאל אייר מרוק להפעיל קו טיסות בין קזבלנקה לתל אביב בתדירות של 4 טיסות שבועיות.
ב-15 במרץ 2022 הגיע לישראל משלחת עסקית ראשונה ממרוקו, שכללה 80 נציגים ממגוון תחומי המשק המרוקאי, מטעם ה-CGEM, ארגון המעסיקים (תעשיינים וחברות) של מרוקו, לסדרת פגישות עם חברות ישראליות ולבחינת העמקת שיתופי הפעולה הכלכליים בין המדינות. במסגרת הביקור, באותו היום נחתם הסכם שיתוף פעולה כלכלי בין התאחדות התעשיינים הישראלית ל-CGEM לשיתוף פעולה בין חברות ישראליות למרוקאיות.
ב-29 במרץ יצאה משלחת עסקית ראשונה של נשיאות המעסיקים והעסקים, התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות המסחר, מכון היצוא והתאחדות חקלאי ישראל, לקידום היחסים הכלכליים בין המדינות ולהרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי.
ב-30 במרץ 2022, בפעם הראשונה, פתח משרד עו"ד ישראלי בשת"פ עם משרד עו"ד צרפתי שלוחה במרוקו במטרה לתת מענה משפטי בינלאומי לעסקים הפועלים בישראל, צרפת, מרוקו ובמערב אפריקה.
ב-23 במאי 2022 נחתם מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום החדשנות בין ישראל למרוקו. שיתוף פעולה זה כולל טכנולוגיות חקלאות, מים ומזון, טכנולוגיות אקלים ולוגיסטיקה, וגם, פתרונות לגבי מחסור בהון אנושי. באותו היום, נחתמה אמנה לשיתוף פעולה בין לשכת עורכי הדין הישראלית ללשכת עורכי הדין של מרוקו.
ב-27 במאי נחתם הסכם שיתוף פעולה בתחום החדשנות והטכנולוגיה בין המדינות, הכולל שיתוף פעולה בתחומי בינה מלאכותית, טכנולוגיות חקלאיות, ניהול מים והתפלת מים, מדבור, טכנולוגיות לעיבוד מזון, ביוטכנולוגיה, אנרגיות מתחדשות, טכנולוגיות רפואיות ותעשיית התרופות, ערים חכמות ותעשיית הרכב, טכנולוגיית מידע, חלל, מדעי הרוח והחברה וסביבה.
ב-6 בספטמבר 2022 הוכרז כי מדינת ישראל תפתח נספחות כלכלית במרוקו במהלך 2023.
בדצמבר 2022 חברת ניו-מד אנרג'י הכריזה כי היא החלה בתהליך חיפושי גז במסגרת השטח הימי של מרוקו.
היסטוריה > חידוש היחסים > שיתוף פעולה תרבותי ואקדמי

ב-28 בינואר 2021 תורגם לראשונה ספר ישראלי להפצה במרוקו, בהוצאת des chemin Casablanca בקזבלנקה. הספר, נערה בחולצה כחולה, עוסק בנער שעלה ממרוקו לישראל.
ב-11 באוגוסט 2021 שר החוץ הישראלי ומקבילו המרוקאי חתמו על שלושה הסכמים לשיתוף פעולה בתחומי התיירות, התרבות והספורט.
ב-4 באפריל 2022 דווח על הפקה משותפת של סרט קולנוע בין ישראל מרוקו וארצות הברית, אשר ייקרא בשם "Autisto", ויעסוק באישה המתגוררת בתל אביב ביחד עם בנה, הלוקה באוטיזם ובאפילפסיה. לפי הדיווח, ההסכם על ההפקה המשותפת פורסמה לקראת סוף 2020, ובנוסף, הסרט קיבל תמיכה ממרכז הקולנוע המרוקאי (צר') ומחברת הפקות מרוקנית בשם "Valkyries Productions".
ב-26 באפריל, נחתם הסכם שיתוף פעולה אקדמי נוסף בין הטכניון לאוניברסיטת מוחמד השישי המרוקאית.
ביולי 2023 נחתם הסכם הבנות לשיתוף פעולה בין ארכיון המדינה למקבילו המרוקאי.
יחס החברה המרוקאית לישראל

מרוקו היא בעלת קהילה יהודית בת כ-4,000 נפשות, ונחשבת לקהילה היהודית הגדולה ביותר במדינה ערבית, נכון לשנת 2021. בחברה המרוקאית יש זרמים מנוגדים ביחסם לישראל ולישראלים. מצד אחד, גורמים המקבלים את ישראל ושואפים לקיים עמה קשרים ובמיוחד עם ישראלים יוצאי מרוקו. דוגמה לכך הוא ביקורה בישראל בינואר 2017 של משלחת שהורכבה מאנשי עסקים ואינטלקטואלים מוסלמים ממרוקו. מצד שני, זרמים פאן ערביים, פאן אסלאמיים ופרו-פלסטיניים העוינים לישראל, תומכים בחרם עליה, ומתנגדים לקשרים מכל סוג עם ישראל. במרוקו פעילים מספר ארגונים הפועלים ברוח זו, שמקיימים לעיתים הפגנות נגד סממנים פומביים לקשרים בין ישראל למרוקו, כגון הופעות של אמנים מישראל.
לאורך השנים מרוקו התאפיינה בכך שהיא אחת ממדינות ערב היחידות שנחשבת לידידותית לתייר הישראלי ומהווה יעד תיירות עבור ישראלים. תיירים ישראלים ביקרו במרוקו עוד משנות ה-70 ושנות ה-80.
מאז תחילת מלחמת חרבות ברזל חלה הקצנה ביחס כלפי ישראל, הכוללת התבטאויות שנאה והפגנות תמיכה בחמאס ובטבח שבעה באוקטובר, כולל איומים על ישראלים המבקרים במדינה.
ראו גם

הסכם ישראל–מרוקו
לקריאה נוספת

שמואל שגב, הקשר המרוקני: המגעים החשאיים בין ישראל למרוקו, מטר הוצאה לאור, 2008
אלי פודה, מפילגש לידועה בציבור: היחסים החשאיים של ישראל עם מדינות ועם מיעוטים במזרח התיכון, 2020–1948, פרק 10 – יחסי ישראל-מרוקו: שכן רחוק אך קרוב, עמ' 476–526, עם עובד, ספריית אופקים, 2022
Michael M. Laskier, Israel and the Maghreb, From Statehood to Oslo, University Press of Florida, 2004.
Bruce Maddy-Weitzman, Israel and Morocco: A Special Relationship, The Maghreb Review, Vol. 21, Nos. 1-2 (1996), pp. 36-48.
יוסף בר-שלום

| --- | --- |

רבי יוסף בר-שלום
 לידה:  ה'תרצ"ה
 פטירה:  א' באלול ה'תשע"ה (בגיל 80 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
 תפקידים נוספים:  רבה הראשי של בת ים
 
 פרסים והוקרה:  פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית (1984) 
 
הרב יוסף בר-שלום (ה'תרצ"ה, 1935 - א' באלול ה'תשע"ה, 16 באוגוסט 2015) היה רבה הראשי של בת ים וראש בית המדרש לדיינים בעיר. מחבר ספרי השו"ת "נצח יוסף" ו"ויצבור יוסף". על הספר נצח יוסף זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית לשנת תשמ"ד.
ביוגרפיה

נולד לחנה ובן-ציון חי בר-שלום ונישא ליעל דדש. בבחרותו למד בישיבת מקור חיים בירושלים ובהמשך, בבית המדרש הגבוה להוראה שעל ידה, שם הוסמך לרבנות.
אחיו הוא הרב עזרא בר-שלום, דיין בבית הדין הרבני הגדול שכיהן בעבר כאב בית הדין של תל אביב ובעלה של עדינה בר-שלום.
באמצע שנות ה-70 התמנה הרב אליהו בקשי דורון רבה הראשי של בת ים, למשרת הרב הראשי לחיפה, והרב בר-שלום התמנה במקומו לרב הראשי של בת ים. הוא נשא בתפקיד זה כ-40 שנה, עד פטירתו .  הלך לעולמו  בא' באלול ה'תשע"ה  ה-16 באוגוסט 2015, והובא לקבורה בבית העלמין הר המנוחות בירושלים . במרץ 2018 התמנה בנו, הרב אליהו בר-שלום, לרבה הראשי של העיר.
ספריו

שו"ת נצח יוסף - א, ירושלים תשמ"ג, באתר היברובוקס
שו"ת ויצבור יוסף, בת ים תשס"א, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  ישי כהן, ‏הגאון רבי אליהו בר שלום הוכתר לרבה של בת ים • תיעוד, באתר כיכר השבת, 19 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574632705171  ISNI: 0000 0004 5222 7071  LCCN: nr93039012  VIAF: 317133401   WorldCat (עם VIAF): 317133401
מיכון

מיכון הוא החלפתה של עבודה הנעשית בידי אדם או בעל חיים בעבודה הנעשית באמצעות מכונה. בדרך כלל אין הכוונה לשימוש בכלי עבודה פשוטים, כגון פטיש או מסור, אלא במכונות מורכבות יותר, שבהן משולבים רכיבים כגון מנוע, מנוף, גלגלת, גלגל שיניים ועוד. לעיתים משמשת המילה "מיכון" במשמעות מצומצמת של החלפת עבודה הנעשית בידי אדם בעבודה הנעשית באמצעות מכונות אוטומטיות (אוטומציה).
מיכון הוא מרכיב חשוב בהעלאת פריון העבודה, וכדאיותו גדלה ככל שעלות כוח האדם המוחלף בעבודת מכונה גבוהה יותר.
היסטוריה > לפני המהפכה התעשייתית

שימוש בטחנת מים, שהחליפה את כוחו של האדם או את כוח הבהמה בסיבוב של אבן רחיים, היה נפוץ כבר ביוון העתיקה וברומא העתיקה. הרומאים הפיצו את טכניקת הקמת טחנות המים בכל רחבי האימפריה הרומית. במאה ה-13 שימשו גלגלי מים להפעלתן של מנסרות.
שעונים הם מהמכשירים המכניים המוקדמים ביותר. יצרני שעונים קדמו את השימוש בגלגלי שיניים, שמצאו שימוש במכונות שונות.
היסטוריה > המהפכה התעשייתית

ההתפתחות המשמעותית בתחום המכונות הייתה המצאת המכונה הממונעת, כלומר: מכונה שמונעת על ידי מנוע ולא על ידי בעלי חיים, בני אדם או איתני הטבע (רוח, מפל מים וכו'). מנוע הוא התקן הממיר חום לאנרגיה מכנית, כלומר: התקן המפיק מאנרגיה עבודה מכנית (תנועה של בוכנה, סיבוב של גלגל וכו'). מנוע הקיטור של ניוקומן הוא המכונה הראשונה שניצלה בצורה יעילה את כוח הקיטור לביצוע עבודה מכנית. המנוע שימש בעיקר לשאיבת מים ממכרות, ונפוץ באנגליה ובאירופה מתחילת המאה ה-18 עד סופה.
המהפכה התעשייתית הייתה הגורם המרכזי לשינוי מסיבי בשיטות התחבורה והייצור, עקב התפתחות מנוע הקיטור מה שאפשר את המצאת הרכבות, הרכב הפרטי, אוניית הקיטור, פס הייצור והייצור ההמוני. בנוסף השפיעה המהפכה התעשייתית על תחומי תעשייה רבים כמו אריגה והפקת כותנה, עקב ההתפתחות של תהליכי מיכון כגון המנפטה על ידי אילי ויטני בשנת 1793. המהפכה התעשייתית מאופיינת במיכון בעזרת מקור האנרגיה חיצוני בעזרת דלקים פוסילים שהמרכזי בהם הוא פחם ושימוש באותם דלקים להנעת מנועי בעירה חיצונית שהמרכזי בהם הוא מנוע הקיטור.
אחד מצעדי המיכון הראשונים בחקלאות המודרנית היה המצאת מכונת הזריעה בשנת 1700 בערך. המכונה אפשרה דיווח אחיד של הזרעים ואחידות בעומק הזריעה, ובכך תרמה להגדלת היבול. המיכון החקלאי גדל במידה ניכרת בשלהי המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19, וכלל בין השאר פיתוח מקצרה מכנית.
היסטוריה > מאמצע המאה ה-19 ואילך

החל מאמצע המאה ה-19 התרחב השימוש במכשירים הידראוליים ופניאומטיים להחלפת עבודה מכנית.
פיתוח המנוע החשמלי באמצע המאה ה-19 אפשר מיכון של תהליכים בכל ענפי הייצור. בסוף המאה ה-19 החל השימוש בציוד לעיבוד נתונים, ששימש לעיבוד נתונים באמצעות כרטיסים מנוקבים. מכונות אלה שימשו כלי עיקרי לעיבוד נתונים, עד להחלפתן במחשבים בשנות ה-60 של המאה ה-20.
בתחילת המאה ה-20 פותחו מכונות מורכבות, שהחליפו עבודה אנושית של עובד מיומן. דוגמה לכך היא מכונה לייצור בקבוקי זכוכית, שפותחה בשנת 1905, והחליפה עבודה של מנפחי זכוכית שעבדו בשכר גבוה.
התנגדות למיכון

פועלים שראו במיכון איום על פרנסתם הביעו התנגדות להכנסתו. בלטו בכך הלוּדיטים – קבוצה של פועלים אנגלים בתחילת המאה ה-19 בהנהגתו של נד לוד, לעיתים בדרך של הריסת מכונות, נגד השינויים שגרמה המהפכה התעשייתית. סלידה מהמיכון מופיעה גם בסרטו של צ'ארלי צ'פלין משנת 1936, "זמנים מודרניים". הסצנות העיקריות בחלק הראשון של הסרט עוסקות בעבודה בבית חרושת מודרני, בו העובדים על פס הייצור הופכים למכונות אוטומטיות, מפוקחים בכל מקום, כולל בשירותים, על ידי המנהלים, ונעשים ניסיונות לחסוך בזמן ארוחת הצהריים באמצעות "מיכון" תהליך ההאכלה.
התנגדות למיכון עולה גם מנימוקים של דת ומסורת. מיכון של תהליך השחיטה, למשל, מנוגד לכללי השחיטה שבהלכה, וכללי שמירת שבת מונעים שימוש במכשירים חשמליים שונים בשבת או מצריכים פתרונות מיוחדים. בישראל פועלים מכון צומת ומכון מדעי טכנולוגי להלכה, שמטרתם לאפשר שימוש ביתרונות המיכון והטכנולוגיה במסגרת ההלכה.
אריסטון (מלך ספרטה)

אריסטון (ביוונית: Ἀρίστων) היה מלך ספרטה בין השנים 550 לפנה"ס-510 לפנה"ס.
ביוגרפיה

אריסטון היה בנו של אגסיקלס מהשושלת האאורטפונידית. הוא עלה לשלטון בשנת 550 לפנה"ס לאחר מות אביו. יחד עמו מלך אנכסנדרידס השני. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס. ולאחר שאכן הובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות, סיפור המלחמה בוסס על רקע היסטורי, אולם שאר הפרטים הם אגדה.
היו לו שתי נשים, הראשונה לא ילדה לו בנים, והשנייה ילדה לו את דמרטוס. אם כי מאוחר יותר נטען שדמרטוס לא היה בנו הביולוגי, מכיוון שאריסטון נישא לאמו לאחר שהרתה לבעלה הקודם.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ראשון, 67-68.
↑  .W. W. How, J. Wells, A Commentary on Herodotus, book 1, chapter 67
↑  הרודוטוס, ספר שישי, 60-70.
אשר בן-אבו

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1983 (בן 41) ט"ו בתשרי ה'תשמ"ד אשדוד
 מדינה:  ישראל
 פרופיל ב-IMDb
אשר בן-אבו (נולד בט"ו תשרי ה'תשמ"ד, 22 בספטמבר 1983) הוא קומיקאי, שחקן, במאי ומוזיקאי ישראלי. ידוע בעיקר כחבר בהרכב הקומי אנדרדוס.
ביוגרפיה

נולד באשדוד, ליצחק ושולה בן-אבו. בשנות הילדות עבר עם הוריו לגבעת שמואל. למד בבית הספר היסודי ממ"ד 'שילה' בקריית אונו. בשנות התיכון למד בישיבת גבעת שמואל ובישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה.
לאחר לימודי התיכון למד בישיבת ההסדר במעלות. את שירותו הצבאי עשה כמדריך בפנימייה הצבאית אור עציון, לצד חברו העתידי להרכב יאיר יעקבי. לאחר שנות הצבא והישיבה הלך לבית הספר רימון שברמת השרון, למגמות מוזיקה וקולנוע.
ביוגרפיה > קריירה

ב-2011 פנו אליו נדב נוה ויאיר יעקבי, והציעו לו להצטרף להרכב דתי-קומי שהם מקימים יחד עם מתן צור. בן-אבו הצטרף להרכב והרביעייה הקימה את הרכב אנדרדוס. ההרכב התחיל את דרכו בסרטוני רשת קצרים ביוטיוב, שתוך זמן קצר הפכו לוויראליים וזכו לעשרות מיליוני צפיות.
במקביל, סיים לימודי תואר ראשון באקדמיה למוזיקה, ופתח בקריירה מוזיקלית עצמאית. בפברואר 2019 הופיע בגולה, ומיד אחר כך הוציא את סינגל הבכורה שלו 'בכל בוקר'.
וכן הוא הנחה שתי סדרות בערוץ מאיר לילדים- "טוק טוק" ו"משחקי טוק טוק", וכמו כן השתתף בערוץ בסדרה חקירה בין ממדית ובסדרות נוספות בערוץ.
ב-2022 העלה בן אבו מופע סטנדאפ אישי הנקרא "על ספת הפסיכולוג".
כמו כן, בן-אבו מלמד במגמת מוזיקה באולפנת שירת הים ובאמי"ת מודיעין.
בעבר היה בעל טור קבוע בעיתון "עולם קטן".
הוא בעל ערוץ יוטיוב עם למעלה מ-460 אלף צפיות.
חיים אישיים

ב-2016 התחתן עם נריה ארנון, בתו של נעם ארנון. הזוג גר ביישוב מצפה דני ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  רבקי גולדפינגר, עניין אישי והפעם עם אשר בן אבו, באתר ערוץ 7, 8 בפברואר 2019
↑  https://tickchak.co.il/3555
↑  https://www.youtube.com/watch?v=9W2jphwWk3A
↑  אשר בן אבו: "כשאני צריך להגיד דבר תורה בבית כנסת אני נלחץ", באתר TOV אקטואליה יהודית, ‏02 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 542bbf60-8595-4d0c-ba75-0acb7ae03362
The Night They Drove Old Dixie Down

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הבנד
 מתוך האלבום The Band
 יצא לאור:  22 בספטמבר 1969 
 פורמט:  סינגל, הזרמת מוזיקה 
 סוגה:  רוק דרומי 
 שפה:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס 
 כתיבה:  רובי רוברטסון 
 לחן:  רובי רוברטסון 
 הפקה:  ג'ון סימון 
 
The Night They Drove Old Dixie Down ("הלילה בו נוצחו מדינות הדרום") הוא אחד משיריהם המפורסמים של להקת הבנד. השיר נכתב על ידי רובי רוברטסון ופורסם באלבומם השני בשנת 1969. גרסת הכיסוי לשיר שביצעה ג'ואן באאז בשנת 1971 עלתה לרשימת חמשת הלהיטים הגדולים באותו זמן.