ועדת וינוגרד
הדו"ח הסופי > סקירת הדו"ח > המלצות בהקשר הצבאי

הוועדה קבעה כי מצאה בעיקר בכוחות היבשה על כל דרגותיו, נטייה חזקה לאלתור, ולזלזול בחשיבותה של היערכות מוקפדת ומוקדמת. וראתה "בחומרה מיוחדת בחולשה שמצאנו בצה"ל כמערכת ידע לומדת. הימנעות ממושכת מתהליכים מסודרים של הפקת לקחים העצימה במידה רבה את הליקויים". עוד גינתה את תרבות "המצגות" השטחית, שאין מאחריהן כל מסמכים רציניים. עוד היא מציינת כי "הופתעה לגלות חולשה משמעותית בחשיבה עמוקה ובתכנון אסטרטגי רב-ממדי, מעמיק ומתוחכם, הנדרש בזירות מורכבות ובתנאים של תמורה מהירה ואי-וודאות". עוד ציינה ברמיזה מאוד משמעותית. כי "במלחמה צבא חייב לשאוף לניצחון. אם ידוע מראש שאין נכונות או אפשרות להגיע לניצחון כזה - ראוי להימנע מלכתחילה מיציאה למלחמה, או אף למהלכים העלולים להתדרדר אליה" (עמ' 415–416).
הוועדה הטילה אחריות מיוחדת לפתחו של צה"ל בקביעתה, כי "מלחמת לבנון יצרה שבר בין צה״ל ובין החברה בישראל. לתיקונו של השבר הזה לא יהיה די בחזרה על האמיתות בדבר החיוניות של צה"ל לקיומה ולביטחונה של ישראל ושל תושביה. צה"ל צריך לשדר לחברה בישראל כי הוא מבין את גדול המשימה וכי הוא מקבל על עצמו את האחריות לכך שתפקודו יהיה מיטבי." (עמ' 427).
הוועדה קבעה שש עשרה המלצות עיקריות ואלו כותרותיהן:
הצבא יפעל בדחיפות לבחינה ולשינוי של מאפיינים מרכזיים בפעולתו.
יחוזקו תהליכי הפקת הלקחים והפיקוח בכללותו במערכת הביטחון.
כל עוד אמ"ן משמש בפועל כ"מעריך הלאומי", וכל עוד לא נקבע לו תחליף מוסדי או תהליכי אחר, על אמ"ן להעמיק את יכולותיו - בעיקר בתחום המודיעין הבסיסי-אסטרטגי והמדיני-ביטחוני.
אמ"ן יקפיד על מקצועיות ברורה ועל הדגשת ייחודו המודיעיני.
צה"ל יפתח, בהתאם לזירות השונות, תפיסת הפעלה מבצעית שלמה ומתוקפת. הנחות היסוד של התפיסה הנ"ל, והמשמעויות המרכזיות שלה לזירות ולאתגרים השונים, יובאו לאישור הדרג המדיני (שר הביטחון או אף ראש הממשלה). כל זאת תוך בחינה מחדש ועדכון תקופתיים.
צה"ל ידאג כי בכל שלב תהיינה בידו, בכל זירה, תוכניות מבצעיות מתואמות, שלמות, מתוקפות ומתורגלות.
צה"ל חייב להנהיג מדדי כשירות ומוכנות הכוחות בכל הגזרות. מדדים אלה ייבדקו באופן עתי ומסודר על ידי גורם שאינו רק צה"לי. זאת, תוך התאמה לשינויים בתרחישי איום ומסקנות מבצעיות הנובעות מהם, ותוך אישור דרגים צבאיים ומדיניים לפי העניין.
התוכניות המבצעיות צריכות לכלול דפוסי שילוב בין הכוחות, כגון דרכי ההשתלבות של חיל האוויר בפעולת כוחות היבשה. שילוביות זו צריכה להיות מוטמעת, מבוססת על שיח מתמיד, על עזרים מתואמים ומעודכנים, ועל תרגול שוטף.
ייבחן מחדש המבנה הארגוני של כוחות היבשה ושל חלוקת תחומי האחריות בין אגפי המטכ"ל - הפיקודים המרחביים - מז"י.
תחוזק המשמעת המבצעית. צה"ל חייב להקפיד על ביצוע פקודות כלשונן וכרוחן. מפקד לא יסכים לאי ביצוע פקודה של דרג ממונה, ולא יעבור לסדר היום על אי ביצוע פקודותיו.
תובהר החשיבות הקריטית של דבקות במשימה וחתירה לניצחון.
הצבא ידגיש, יבהיר, יטמיע ויאכוף את מיקום מפקדות ומפקדים במלחמה.
לחזק את כלי השליטה, הבקרה והפיקוח, כולל מעקב על ידי דרגים צבאיים בכירים ודרגים מדיניים בנושאים עיקריים, בנושאים כגון - ההיערכות, המוכנות, והמתרחש בשדה המערכה בזמן אמיתי. ממצאי מעקב זה יילקחו בחשבון לצורך החלטות צבאיות והמלצות לדרג המדיני.
צה"ל יקפיד על קיום רמות מלאי מתאימות, ועל ניהולן הקפדני במלחמה.
על הצבא לחזק מאוד מערכת הכשרה ממוסדת וקפדנית, המקנה את הידע, הכישורים, ההרגלים והתכונות הנדרשים לחיילים ולמפקדים בצה"ל.
חיזוק החשיבה האסטרטגית ברמות הגבוהות של צה"ל, והטמעת תובנותיה.
בנוסף קבעה הוועדה כי בנסיבות דוגמת מלחמת לבנון השנייה הרמטכ"ל צריך להציג לממשלה מספר חלופות להכרעתה, וכי שרי ממשלה צריכים להבין את מלוא משמעות הצבעתם.