stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  19 בדצמבר 2011
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ג בכסלו תשע"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת השמונה עשרה
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 2326, עמ' 62
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד העבודה
 נוסח מלא:  החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה
 
החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה נחקק ב-19 בדצמבר 2011 במטרה להרחיב את הפיקוח הממשלתי על חברות קבלני כוח אדם ולשפר את אכיפת זכויותיהם של עובדי קבלני שירותים המועסקים בענפי הניקיון, השמירה, האבטחה וההסעדה באמצעות הטלת אחריות מינהלית, אזרחית ופלילית על מזמיני השירות בענפים אלו לפיקוח על זכויות עובדי הקבלן. החוק נכנס לתוקפו ב-19 ביוני 2012. האחריות המוטלת במסגרת החוק על מזמיני השירות, פחותה מזו המוטלת על קבלני השירותים עצמם המעסיקים את העובדים ישירות.
בין היתר, מאפשר החוק למינהל הסדרה ואכיפה במשרד העבודה להטיל עיצומים כספיים על מעסיקים ועל מזמיני השירותים, הנעים בין 2,550 ל-35.7 אלף שקלים בהתאם לחומרת העבירות. המשרד אף מאפשר לדווח על מעסיקים המפרים את חובותיהם על פי החוק. העיצומים הכספיים אף מתפרסמים בהתאם לחוק באתר משרד העבודה.
בנוסף, חושף החוק גם את מזמיני השירות לתביעות אזרחיות של עובדי קבלן שעבדו בחצריהם במידה וזכויותיהם קופחו, ואף מטיל אחריות פלילית על מנכ"ל או מנהל ברשות ציבורית בגין הפרות מסוימות של חוקי העבודה כלפי עובדי קבלן בחצריו.
החוק מחדד כי על הקבלן תחול אחריות אזרחית ופלילית במידה ובחוזה שנחתם מול הקבלן לא פורטו בכתב רכיבי השכר שישלם הקבלן לעובדיו וכן עלות השכר המינימלית (כולל הצהרת הקבלן על עלויות נוספות, כולל רווח), או במקרה ששילם לקבלן בפועל סכום הנמוך מערך שעות העבודה של העובדים. זאת, על מנת למנוע מצבים של 'מכרזי הפסד' בהם מתחייב הקבלן לספק שירות תמורת סכום הנמוך מהחובות שלו כלפי העובדים מה שיגרור אותו לפגוע בזכויותיהם. בשנת 2023 תיקן משרד העבודה את התקנות המבהירות את ערך השעה בהקשר זה עבור עובדי קבלן בענפי הניקיון, השמירה וההסעדה.
הגנות על מזמין השירות

כדי להימנע מהענישה שבחוק, על המעסיקים להפעיל אמצעי בקרה שיאפשרו להם לוודא עמידה בהוראות החוק. בין היתר נקבע כי מזמין שירות חייב לקבוע דרך יעילה במקום העבודה למסירת דיווחים על פגיעה בזכויות עובדי הקבלן ולבדיקת הפניות, וליידע את עובדי הקבלן בדבר דרך זו.
בתובענות אזרחיות יכול מזמין שירות להגן על עצמו אם יוכיח כי ההפרה כנגד העובד תוקנה במלואה; כי הסתמך בתום לב על בדיקות תקופתיות של בודק שכר מוסמך ועם גילוי הפרה של החובה עשה כל שביכולתו לתיקון ההפרה בידי הקבלן, ואם ההפרה לא תוקנה בתוך זמן סביר – ביטל את החוזה בינו לבין הקבלן בשל הפרת החובה; או אם בדיקות העידו כי החובות בוצעו על ידי הקבלן. בהקשר זה הגדיר החוק גם את התנאים למינוי אדם כ'בודק שכר מוסמך' והסמיך את שר העבודה לקבוע את ההכשרה הנדרשת להסמכה זו.
על אף הגדרת האחריות של מזמיני השירות לזכויות עובדי קבלני השירות בחצריהם, הבהיר החוק כי הוא איננו יוצר יחסי עובד-מעסיק בין מזמין השירות לבין עובדי הקבלן המועסקים אצלו.
הרקע לחקיקת החוק

החוק נחקק בין היתר בעקבות המחאה החברתית בקיץ 2011, והסכמות שהובילה ההסתדרות עם נשיאות הארגונים העסקיים כבר בשנת 2006, אשר ועדת היגוי של משרד הכלכלה והתעשייה (שהחזיק אז את תיק העבודה) ומשרד האוצר המליצה אף היא ליישם. טרם חקיקת החוק אף הוביל יו"ר ההסתדרות עופר עיני מאבק וסכסוך עבודה לשיפור תנאי עובדי הקבלן ולצמצום התופעה במגזר הציבורי.
לחוק זה קדם חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם המגביל העסקתם של עובדי קבלן כוח אדם אצל מזמין שירות לעד 9 חודשים, ומחייב את מזמין השירות לקלוט אותו להעסקה ישירה לאחר מכן - אולם חוק זה לא חל על קבלני שירותים.
תופעת ההעסקה הקבלנית בישראל הלכה והתרחבה החל מתחילת שנות ה-2000, והגיעה לשיעור של 5%–6% מאוכלוסיית העובדים. עובדים אלו מגיעים על פי רוב משכבות האוכלוסייה החלשות, וחשופים יותר לניצול מאשר עובדים אחרים. החוק להגברת האכיפה של חוקי העבודה בא לתת לקבוצת עובדים מתרחבת זו מענה, בין היתר מתוך הנחה שקבוצה זו תתקשה פעמים רבות לתבוע את זכויותיה בעצמה, ושהליכים משפטיים יהיו פחות נגישים לה.
בעקבות החוק

כשנה לאחר חקיקת החוק דיווח מרכז המחקר והמידע של הכנסת כי מינהל ההסדרה והאכיפה קיבל כ-2,500 תלונות על הפרת זכויותיהם של עובדי קבלן ופתח ב-1,912 תיקים בנושא. עד סוף אוקטובר 1122 התקבלו החלטות בדבר 700 מעסיקים, ניתנו 1,221 התראות מינהליות ו-156 הודעות על כוונה להטיל עיצומים בסכום כולל של כ-12.5 מיליון שקלים.
בעקבות החקיקה, גם החשב הכללי במשרד האוצר הקים מערך המבצע מדי שנה בדיקה תקופתית של שכרם של לפחות 10% מעובדי קבלני השירותים בתחומי השמירה, הניקיון וההסעדה המועסקים במשרדי הממשלה. במסגרת הבדיקה מקבל כל קבלן שירותים ציון הנוגע למידת עמידתו בחובותיו כלפי עובדיו, המשפיע על יכולתו להתמודד למכרזים נוספים. ספקי השירותים נדרשים להצהיר ולהציג דו"ח רואה חשבון המלמד על תיקון הליקויים והשבת הכספים לעובדים. על אף מערך זה, מדי שנה מאתר המערך הפרות בסכומים כוללים של מיליוני שקלים. כך למשל בכל אחת מהשנים 2019 ו-2020 אותרו הפרות בסכומים של 1.89 מיליון שקלים כלפי עובדי קבלן.
ראו גם

חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם
לקריאה נוספת

החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, באתר נבו
חוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, באתר כל זכות
החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, באתר חילן
הערות שוליים

↑  פרסום עיצומים כספיים, באתר משרד העבודה
↑  ניצן צבי כהן, ‏"צדק היסטורי": אחרי עשור, הכנסת אישרה את התקנות שיגנו על עובדי קבלן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 26 ביוני 2023
↑  מרכז המחקר והמידע של הכנסת, יישום החוק להגברת האכיפה של דיני עבודה, 18 בנובמבר 2013
↑  תום זיו, ההסתדרות: שביתה כללית במשק החל מיום שני, באתר ynet, 3 בנובמבר 2011
↑  ערן ישיב, עובדי קבלן: מעיוותי שוק העבודה בישראל, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2 בנובמבר 2011
↑  פרופ' מומי דהן, עובדים ללא מטריה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 27 בנובמבר 2011
↑  מרכז המחקר והמידע של הכנסת, יישום החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, 18 בנובמבר 2013
↑  דוח ביקורת זכויות עובדי שמירה, אבטחה, ניקיון והסעדה המועסקים במשרדי הממשלה באמצעות חברות חיצוניות
↑  ניצן צבי כהן, ‏דוח עובדי הקבלן עבור הממשלה: הפרות שכר אצל חצי מהעובדים שנבדקו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 בפברואר 2019
היינריך השני, דוכס לורן

היינריך השני, דוכס לורן (בגרמנית: Heinrich II. von Lothringen; ‏8 בנובמבר 1563 - 31 ביולי 1624), היה דוכס לורן בין השנים 1608–1624.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-8 בנובמבר 1563 בננסי, לקרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י.
ב-31 בינואר 1599 התחתן היינריך עם קתרין דה בורבון, בתם של אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום וז'אן השלישית, מלכת נווארה, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1604 מתה קתרין, וב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך בשנית עם מרגריטה גונזאגה (אחותה של אלאונורה גונזאגה - אשתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י (אחותה של מארי דה מדיצ'י), ממנה היו לו 4 בנות.
ב-31 ביולי 1624 מת היינריך בננסי, ובתו ניקול, דוכסית לורן עלתה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך עם מרגריטה גונזאגה, בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י, ממנה היו לו 4 בנות:
בת (1607)
ניקול, דוכסית לורן (1608–1657), התחתנה עם קרל הרביעי, דוכס לורן
בת (1611)
קלוד פרנסואז ד'לורן (1612–1648), התחתנה עם ניקולאס השני, דוכס לורן
הווארד וולוויץ

| --- | --- |

סיימון הלברג כהווארד וולוויץ
 תוכנית טלוויזיה:  המפץ הגדול
 הופעה ראשונה:  Pilot
 מספר הופעות:  231
 יוצרים:  צ'אק לורי 
 גילום הדמות:  סיימון הלברג
 מידע
 כינויים:  וולוויזארד  האווי (ברנדט)  פרוט לופס (אנשי הצוות בנאס"א)
 תאריך לידה:  1981
 מין:  זכר
 מקצוע:  מהנדס אווירונאוטיקה באוניברסיטת המכון הטכנולוגי של קליפורניה
 שיוך:  תואר שני כמהנדס
 מומחיות:  אווירונאוטיקה
 דת:  יהדות
 אזרחות:  אמריקאית
 מקום מגורים:  פסדינה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  סם וולוויץ (אבא) דבי וולוויץ (אמא, נפטרה) ג׳וש וולוויץ (אח חורג) ברנדט רוסטנקובסקי-וולויץ (אישה) האלי רוסטנקובסקי-וולויץ (בת) מייקל רוסטנקובסקי - וולויץ (בן) לואי (דוד) אליוט (דוד) מאריי (דוד, נפטר) ברברה (דודה) גלדיס (דודה) ג'יני (בת דודה שנייה)  איידה (דודה)
 חברים:  פני לאונרד הופסטטר ראג'ש קוטרפאלי איימי פארה פאולר שלדון קופר
 
הווארד ג'ואל וולוויץ הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה של ה-CBS המפץ הגדול. הדמות גולמה על ידי השחקן סיימון הלברג.
הווארד הוא אחת הדמויות הגבריות הראשיות בסדרה והחבר הכי טוב של ראג'ש קוטרפאלי. הווארד מהנדס (בהמשך גם אסטרונאוט) יהודי, מאפיין בולט בדמותו הוא שאין לו תואר דוקטור דבר הגורם להקנטות מצד שלדון. לאורך רוב הסדרה הוא מתגורר יחד עם אמו.
הדמות מבוססת על מתכנת מחשבים שביל פארדי, אחד מיוצרי הסדרה, מכיר אישית.
ביוגרפיה

הווארד הוא בעל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא בונה רכיבים לחלל עבור נאס"א במחלקה להנדסה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. חלק ניכר מזמנו הוא מבלה עם חבריו הטובים ביותר, לאונרד הופסטטר (ג'וני גאלקי), שלדון קופר (ג'ים פרסונס) וראג'ש קוטרפאלי (קונאל נייאר) בדירת לאונרד ושלדון (לעיתים קרובות מצטרפת אליהם גם פני). הווארד נולד בשנת 1981 כמפורט בפרק "The Pancake Batter Anomaly" בעונה הראשונה.
להווארד תסרוקת בצורת קערה הפוכה. הוא נוהג להתלבש בסגנון צעקני בסגנון הלבוש של שנות ה-60: חולצת V או חולצת טי ועליהן דיקי או צוארון גולף. תמיד לובש ג'ינסים צמודים. הוא אף אוהב אבזמי חגורה בצורות מיוחדות: הלוגו של באטמן, תקליט, מתקשר קלינגונית ואבזם עם גיבור העל פלאש.
אישיות

כחבריו, הווארד הוא מעריץ גדול של חוברות קומיקס וגיבורי על. כלי התחבורה המועדף עליו הוא קטנוע הוספה שלו.
הווארד איבד את בתוליו עם דודנית שלו מדרגה שנייה ג'יני ולפני ששכב איתה הוא הסתכל על הרינג כבוש עקב כך כל פעם שהוא רואה הרינג כבוש הוא נהיה בעל חשק מיני.
מלבד אנגלית, הווארד שולט בצרפתית, מנדרינית, רוסית, ערבית, פרסית, שפת הסימנים ובשפה המתוכננת קלינגונית ממסע בין כוכבים. חוץ מהשפות שדובר באופן שוטף נראה שהוא מכיר גם מספר מילים ביידיש ועברית. בפרק "The Precious Fragmentation", גם הוכיח שהוא מכיר כמה מילים בסינדארין, אחד משני הניבים הבדיוניים של השפה האלפית שהמציא ג'.ר.ר. טולקין עבור סדרת ספרי שר הטבעות. בפרק "The Wiggly Finger Catalyst" נודע שהוא שולט בשפת הסימנים האמריקנית.
הווארד רואה עצמו כגבר שהוא מתת האל לנשים ומספק אוסף משפטי פתיחה שערורייתיים בכל פעם שיש אשה מושכת לידו. הווארד מתאר את עצמו כרומנטיקן, אם כי בדרך כלל המחוות שלו מצטיירות כמיניות, ובמלותיה של פני, מגעילות. עם זאת, עוינותה של פני כלפיו התרככה מעט מאז שזה החל לצאת עם חברתה לעבודה, ברנדט, עימה הוא התחתן בסוף העונה החמישית.
הווארד אלרגי לבוטנים, המהווים סכנת חיים עבורו. הוא הזכיר גם שסובל מהפרעת קצב בלבו, כמו לכל משפחתו,  הווארד גאה בעובדה שיש לו רק 3% שומן בגוף. ראג' מציין שזה גורם לו להיראות ככנף עוף אנושית.
הווארד הוא אמנם יהודי אך אינו אדוק באמונתו ואינו שומר כשרות. הוא אוכל חזיר, למשל, וכאשר מחיר בשר חזיר עלה במסעדה הסינית החביבה על הקבוצה, העיר ש"זה מתחיל להיות קשה יותר ויותר להיות יהודי רע". בהזדמנות אחרת, כאשר הווארד ניסה לצאת לדייט עם אחות שלדון, מיסי, הוא אמר שיהרוג את רבו בצלעות חזיר אם דתו תהיה מכשול לעניין. אחת הסיבות שהוא שמח להמשיך את ההיכרות עם ברנדט (שהיא קתולית) הייתה שזו הזדמנות מעולה להכעיס את אמו. למרות זאת, הווארד הוכיח כמה פעמים את אמונתו. כשהוא וראג' התחזו לגותים כדי להתחיל עם בחורות, הוא לבש שרװלי קעקועים מזויפים וסירב לעשות אמתיים, על-מנת שיוכל להיקבר בבית קברות יהודי כשיגיע זמנו (אם כי סוף דבר הוא ניסה לעשות אחד אך פחד יותר מדי מהמחט). הוא ציין בפרק "The Bath Item Gift Hypothesis" שהוא חוגג חנוכה. הוא גם כנראה לומד בימים הנוראים, מכיוון ששלדון פעם ציין בביקורתיות שהוא לא היה זמין לשחק Halo בזמנים אלו. בימים הנוראים הוא נוהג לשמור על כשרות, בפרק אחר כאשר נבחר לשמש כחבר צוות אסטרונאוטי הודיע שישלח את הכתבה לכל בית הכנסת וכשפחד בזמן הנחיתה בחזרתו מהחלל, אמר את ברכת המוציא (כשנשאל על ידי האסטרונאוטים האחרים לדבריו, אמר כי זו תפילה יהודית הנאמרת לפני אכילת לחם, משום שאין תפילה לנפילה מהחלל וזו התפילה הראשונה שעלתה בראשו).
בפרק "The Herb Garden Germination", הוא התארס לברנדט לאחר שהסכימה להצעת נישואיו.
עבודה

בניגוד ללאונרד, שלדון וראג' אין להווארד דוקטורט (כי לא היה לו צורך בכך) ולעיתים קרובות חבריו לועגים לו על כך ובמיוחד שלדון, שכן הוא היחיד מבין חבריו הקרובים מלבד פני שהיא חסרת ההשכלה אקדמאית בלי תואר זה. הווארד מגן על עצמו ומציין שיש לו תואר שני מ-MIT. מכיוון שאינו בעל תואר דוקטור, ד"ר גייבלהאוזר מתייחס אליו כאל "מר", תוך התייחסות לחבריו כדוקטורים. שלדון לעיתים קרובות אומר שהוא הכי פחות חכם בין ארבע הדמויות "החנוניות". לדוגמה, בפרק "The Bus Pants Utilization", הם מפתחים אפליקציה לאייפון ושלדון מתייחס אליהם כמו "שלושה גאונים וחברם הווארד".
הווארד נראה בדרך כלל כשהוא עובד על ציוד שישמש במשימות נאס"א בתחנת החלל הבינלאומית.
בפרק הראשון, הזכיר הווארד שהוא עובד על העיצוב של לוויין שיצלם ברזולוציה גבוהה תמונות מסלולי הירח של צדק.
בזמן עבודתו על פרויקט רכב מאדים, הוא הזמין את הדייט שלו, ד"ר סטפני ברנט, לנהוג ברכב במתקן הסודי. הרכב נתקע בתעלה במאדים והווארד בילה את שארית הלילה עם שלדון וראג' בניסיון לתקן את הנזק. כאשר כשלו בכך, הווארד החליט למחוק את הכוננים הקשיחים של המתקן כדי לחפות על התערבותו, רק כדי לגלות מאוחר יותר שהרכב גילה סימנים ברורים, בפעם הראשונה אי פעם, לחיים על מאדים. כאשר הווארד היה מועמד להיות בצוות של משרד ההגנה על לוויין מעקב מצויד בלייזר, הווארד לא קיבל סיווג ביטחוני אחרי ששלדון גילה בטעות את מקרה רכב המאדים לסוכנת ה-FBI בחקירה.
בהזדמנות אחרת, הווארד עבד על מערכת לסילוק פסולת אנושית מוצקה באפס כבידה, לתחנת החלל הבינלאומית. מאוחר יותר הבין שבציוד הייתה חולשה מבנית ושוב ביקש את עזרת חבריו לתקנה. הפתרונות השונים שהציעו נכשלו ונתרחשה תקלה בתחנת החלל (ראג' התייחס לכך כאל "מערכת ההפצה של פסולת אדם").
כיון שהווארד הוא המהנדס היחיד בין חבריו הפיזיקאים, הוא אשר מבצע את תפקיד מנהיג עבודת היד על פרויקטים קטנים. הוא היה הכוח העיקרי מאחורי "מונטי", רובוט רוצח שתוכנן להיכנס לתחרות לחימת רובוטים. הרובוט נהרס על ידי רובוטו של בארי קריפקי "Kripke Krippler", במשחק לא רשמי לפני תחילת התחרות.
בפרק הבכורה לעונה הרביעית, פיתח הווארד זרוע רובוטית עבור תחנת החלל הבינלאומית. כשהבין עד כמה הזרוע הרובוטית דומה לזרוע אנושית רגילה, הוא השתמש בה לאוננות, וכתוצאה מכך הזרוע נתקעה על פינו. הוא קרא ללאונרד וראג' אך הם לא היו מוכנים להניח את ידיהם על איבר מינו כדי לעזור לשחררו מאחיזת הזרוע. הווארד פחד להשתמש בשליטת המחשב על הזרוע כדי לשחררה מחשש שהיא תזהה בטעות החזקת מברג ותתחיל לסובבו. סופו של דבר, הם לקחו את הווארד לבית החולים, שם האחות הלכה נגד פחדיו וכיבתה את המחשב, והזרוע רפתה. מהפסקול בסוף הפרק משתמע שהווארד ניסה להשתמש שוב בזרוע לאונן, ושוב נתקע באותה צרה.
משפחה

הווארד חי במשך כמה עונות עם אמו, המתעלמת מהישגיו כמבוגר בדרך-כלל ומתייחסת אליו כילד. דמותה היא הסטיגמה לאם יהודייה.
גברת װלוויץ (מדובבת: קרול אן סוזי) לא נראתה מעולם על המסך, אך קולה נשמע כאשר הוא בביתו או כשמשוחח עמה בטלפון. היא מתקשרת עם הווארד רק בצעקות. טבעה החטטן הגורם למטח שאלות להווארד הופך את חייו בבית למתוחים, דבר הגורם לו לקרוא לה "גברת זקנה מטורפת". בפרק "The Cohabitation Formulation", לעומת זאת, כאשר הווארד עובר לגור עם ברנדט לזמן קצר, נראה שהוא אוהב להיות בחום "אימהי" במידה מסוימת. בפרק "The Apology Insufficiency", שלדון מציין כי להווארד ישנו כנראה "תסביך אדיפוס לא פתור".
בפרק "The Precious Fragmentation", הווארד מגלה לפני שאביו עזב את משפחתו כאשר היה בן 11. באותו הזמן, אמו קנתה לו בובת אלף כדי לעזור לו לנסות להתגבר על כך. כאשר הווארד מוצא בובה דומה במכירה במוסך, הוא מתחיל לדבר אליה כמו היה בן 11 שוב, ומבקש ממנה למצוא את אביו ולהשיבו הביתה. גילוי זה גורם לכך שפני (שבדרך-כלל נמנעת מהווארד עקב התנהגותו המגעילה אותה) נהײת נחמדה יותר כלפיו. טראומת נטישתו של אביו וחוסר דמות אב במהלך גיל ההתבגרות עשוי להיות המקור להרבה מהתנהגותו של הווארד.
לאחר שהווארד וברנדט מתארסים, הווארד רצה שברנדט תישן אצלו לסוף שבוע כיוון שברנדט לא כל כך אהבה את אימו של הווארד, אך למרות העליות והמורדות ביחסיהן, ברנדט מתגלה כמוצאת חן בעיניה של אימו של הווארד.
בפרק  "The Countdown Reflection", פרק הסיום של העונה ה-5, מתקיימת חתונתם המצומצמת של הווארד וברנדט, רגע לפני יציאתו של הווארד לחלל.
במהלך העונה ה-6 הווארד עוזב את בית אימו ועובר להתגורר בדירה חדשה יחד עם אשתו הטרייה, מה שגרם לשברון לב אצל אמו, המתקשה לחיות לבדה. בסוף עונה 7, סטיוארט עובר לגור עימה מאחר שהשניים הסתדרו מצוין ביחד, במיוחד כשהוא קורא לה בשמה הפרטי דבי (פרט המתגלה בפרק האחרון).
במהלך עונה 8, אמו נפטרה במהלך ביקורה בביתה של דודתו גלדיס בפלורידה כשמתברר שלא התעוררה משנתה (ההחלטה להמית את דמותה של אמו הייתה בעקבות מותה של קרול אן סוזי שדיבבה אותה). מספר פרקים לאחר מכן, הווארד מגלה שיש לו אח חורג בשם ג׳וש.
החוקה הגדולה של ספרטה

החוקה הגדולה של ספרטה (Μεγάλη Ῥήτρα) הייתה שורת רפורמות בחוקי הפוליס היוונית ספרטה, המיוחסת לליקורגוס, המחוקק האגדי של ספרטה.
רקע

ספרטה עברה ככל הנראה מהפכה בחוקיה סמוך לסוף המאה ה-7 לפנה"ס. עד אותו זמן לא ברור כיצד נראתה החקיקה, אך נראה שהחוקים לא היו שונים באופן מהותי מאלה של ערי המדינה האחרות ביוון. על פי שיריו של טירטאיוס (אנ'), משורר בן המאה השביעית לפני הספירה, נראה כי ספרטה עברה שני משברים קשים בתקופה זו: התקוממות פנימית ומלחמה במסנים.
על ליקורגוס עצמו לא ידוע הרבה. פלוטרכוס, היסטוריון בן המאה הראשונה לספירה, כתב עליו: "על ליקורגוס המחוקק אין לומר, בדרך כלל, שום דבר ברור, מאחר שמסורות שונות רווחות על מוצאו, טלטוליו ומותו... ופחות מהכל שוות הן הדעות בעניין העידן שבו חי האיש".
אין מקור כתוב של החוקים מספרטה עצמה באותה תקופה, אלא רק עדויות חיצוניות מתקופות שונות. פלוטרכוס מייחס לליקורגוס את הציטוט הבא כמענה לשאלה מדוע הוא לא עשה שימוש בחוקים כתובים: "כי אלה שחונכו וגדלו על פי החינוך הנכון והראוי יוכלו להעריך מה טוב ומועיל בכל מצב".
השפעות

על פי הסיפור, ליקורגוס ערך מסע ובמהלכו הוא בחן צורות משטר שונות במקומות רבים: כרתים, אסיה הקטנה, צפון אפריקה ואף הודו. הוא בחן את המשטרים השונים במקומות אלו, וליקט רכיבים שונים מהם, ועליהם ביסס את יסודות המשטר הספרטני.
סמכות דתית

לפני חזרתו לספרטה, הלך ליקורגוס לאורקל בדלפי וקיבל ממנה נבואה, שעיקריה נוגעים לצורת השלטון. אחרי שסיים לבצע את הרפורמות במדינה, הוא חזר לאורקל מדלפי ושאל את הנביאה האם החוקים שעשה הם טובים, והתשובה הייתה "שהחוקים שייסד טובים הם וכי העיר תתמיד בתהילתה כל עוד תדבק במשטרו של ליקורגוס".
עיקרי החוקה

החוקה עצמה היא טוטלית וסובבת סביב כל היבטי החיים - מצורת השלטון ועד לחיי היומיום של האדם הפשוט. קבלת ההחלטות מחולקת בין אספת העם לבין מועצת הזקנים ובכללם שני המלכים.
ליקורגוס, כך עולה מן החוקים, ראה ערך רב בשוויון ובשיתוף. הוא קבע חלוקה מחדש של כל האדמות לתשעת אלפים חלקות שוות, כשכל אזרח ספרטני מקבל נחלה. הוא קבע שאסור לעסוק בדברים שמטרתם היא רווח אישי ושאסור לצבור כספים. נוסף על כך הוא קבע שהסעודות תהיינה משותפות ובציבור, ולא בבית. חוקים משתפים נוספים מתייחסים לכך שכל האבות אחראים על כל הילדים וישנו שיתוף גם בכלבי הציד ובסוסים.
חינוך היה אחד הנושאים המרכזיים בספרטה. חוקים רבים עוסקים במעטפת של חינוך הגברים: כאשר החוקה עוסקת בחוקים הנוגעים לחינוך הבנות, היא קובעת שנערות צריכות לעסוק בספורט כמו נערים כדי שהן תהיינה חזקות ומסוגלות ללדת ילדים חזקים. כמו כן, גם חוקי הנישואים כוונו לכך שייוולדו הילדים החזקים ביותר, לדוגמה: על הנישואים להיערך רק כשהגבר והאישה שניהם בוגרים גופנית.
לאחר העיסוק בילודה החוקה עוברת לעסוק באופן נרחב בחינוך הילדים עצמם. ישנן דוגמאות רבות ומפורטות לצורת החינוך הספרטני, כך למשל: חינוכם של הילדים הספרטניים לא היה ברשות הוריהם אלא היה נתון לאחריות המדינה; הילדים חונכו להיות צנועים וצייתנים; לילדים ניתן מעט אוכל משלוש סיבות: הראשונה היא כדי להרגיל אותם לאכול מעט; השנייה היא כדי שיגדלו לגובה ולא ישמינו; הסיבה השלישית הייתה כדי שהם יאלצו לגנוב אוכל, דבר שילמד אותם לחשוב על תחבולות ויפתח אצלם תושייה שתעזור להם בקרב.
נושא נוסף שנדון בהרחבה בחוקה הוא המלחמה. ישנם חוקים רבים שנוגעים למלחמה, החל מהקביעה מי יצא למלחמה, באיזה ציוד לחימה יעשה שימוש, מה הם מערכי הקרב של הספרטנים ועד קביעת תפקידיו של המלך בעת לחימה.
לקריאה נוספת

מקורות ראשוניים
הרודוטוס, "היסטוריה", תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998
פלוטארכוס, "ספרטה: אמרות ומנהגים", תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשע"א (2011).
פלוטארכוס, "חיי אישים: אנשי יוון", "ליקורגוס", עמ' 7–37, תרגם מיוונית והוסיף הערות: א"א הלוי, ירושלים, מוסד ביאליק, 1986.
קסנופון, "מדינת הספרטנים", תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א (2011).
תוקידידס, "תולדות מלחמת פילופוניס", תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס, ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).
מקורות משניים
משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאנגס, האוניברסיטה העברית, 2002. (הספר בקטלוג ULI)
הערך "ליקורגוס", האנציקלופדיה העברית, כרך 21, עמ', 876, מהדורת 1969.
הערות שוליים

↑  קסנופון, מדינת הספרטנים. מיוונית: דבורה גילולה (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית 2011), עמ' 9; משה עמית, תולדות יוון הקלאסית. (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית 2002), עמ' 149-150; הערך "ליקורגוס", האנציקלופדיה העברית, כרך 21, עמ' 876, מהדורת 1969.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 9.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק א. מיוונית: א. א. הלוי, עמ' 7.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק יג, עמ' 18.
↑  פלוטרכוס, ספרטה: אמרות ומנהגים. מיוונית: דבורה גילולה (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית 2011), עמ' 73.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק ד, עמ' 10; קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 31; הרודוטוס, היסטוריה. מיוונית: בנימין שמרון ורחל צלניק-אברמוביץ (תל אביב: פפירוס בית ההוצאה לאור אוניברסיטת תל אביב 1998), עמ' 60.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק ו, עמ' 13-12; הרודוטוס, היסטוריה, עמ' 60.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק כט, עמ' 34-33.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק ח, עמ' 14.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 37; פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק ט, עמ' 15.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 35. פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרקים י, יב, עמ' 15, 17.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 36.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 31; פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, פרק יד, עמ' 20-19.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 32-31; פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרק טו, עמ' 21-20.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 32-33; פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, ליקורגוס, פרקים טז-יח, עמ' 24-21.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 40-39.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 41-40.
↑  קסנופון, מדינת הספרטנים, עמ' 43-41.
הליון

| --- | --- |

הליון, כפי שהוא מופיע על עטיפת New X-Men Hellions #4 מאוקטובר 2005, אמנות מאת קלייטון הנרי.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  New Mutants Vol.2 #2 (אוגוסט 2003)
 יוצרים:  נונזיו דה פיליפיס, כריסטינה וייר (כותבים) קרון גראנט (מאייר)
 מידע
 שם אמיתי:  ג'וליאן קלר
 כינויים:  ג'ולס
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  בוורלי הילס 
 מקצוע:  גיבור-על, תלמיד
 כוחות:  טלקינזיס עוצמתי ביותר.
 חבר לשעבר בקבוצה:  אקס-מן, אקס-מן החדשים, חוליית הליונס
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ויליאם ואליזבת' קלר (הורים) ג'יימס קלר (אח)
 
הליון (באנגלית: Hellion) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
הליון הוא האלטר אגו של ג'וליאן קלר, מוטאנט בעל יכולת טלקינזיס שנשלח לאחוזת אקסבייר במטרה לשלוט בכוחותיו. הוא הפך לתלמידה המועדף של אמה פרוסט, וקרא לעצמו בשם הקוד "הליון" מתוך מחווה לקבוצתה לשעבר הליונס, שנהרגו. חבר קרוב של ססילי קינקייד וסאנטו ואקארו, שהוצג גם כבן זוגה של לורה קיני. ידיו נכרתו באירועי "הביאה השנייה" בידי זקיפי נמרוד, והן הוחלפו בידיים קיברנטיות בידי מדיסון ג'פריס. באירועים המובילים לאירועי "הבלתי אנושיים נגד אקס-מן", הליון נראה גוסס לאחר שבא במגע עם ערפילי טריגן, הערפילים המעניקים לבלתי אנושיים את כוחותיהם ורעילים למוטאנטים. הוא תקף את אטילאן החדשה כדי להתנקם בבלתי אנושיים, אך הובס ונלקח למעצר לאחר שהובטח לו טיפול רפואי.
היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ

היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (בגרמנית: Heinrich XIX Fürst Reuß zu Greiz‏; 1 במרץ 1790 - 31 באוקטובר 1836) היה נסיך רויס-גרייץ בין השנים 1817–1836.
ביוגרפיה

היינריך נולד ב-1 במרץ 1790 באופנבך, רוזנות הסן-דרמשטאדט, והיה בנם של היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ, בנם של היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ וקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-גרייץ, ווילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו).
ב-29 בינואר 1817 מת אביו, והיינריך ירש את תאריו. בשנת 1819 הוא שיקם את Unteres Schloss (הטירה הנמוכה), לשם כבר העביר אביו את בית המשפחה. ב-31 באוקטובר 1836 מת היינריך, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירש אחיו היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ את תאריו.
משפחתו

ב-7 בינואר 1822 התחתן היינריך בפראג עם גספארין, נסיכת רואן-רושפור, בתם של שארל לואי גספאר, נסיך של רואן-רושפור, ומארי לואיז ז'וזפין רוהאן-גימיין, ממנה נולדו לו שתי בנות:
לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ (1822 – 1875), התחתנה עם אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ולאחריו התחתנה עם היינריך הרביעי, נסיך רויס-קסטריץ.
אליזבת, נסיכת רויס-גרייץ (1824 – 1861), התחתנה עם קרל אגון השלישי, נסיך פירסטנברג.