stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסד נתונים יחסי

איור המדגים את הקשר בין שלוש טבלאות במסד נתונים יחסי: לטבלת ההזמנות (Orders) יש קישור לטבלת מוצרים (Parts), ולטבלת המוצרים יש קישור לטבלת הספקים (Supplier)
מסד נתונים יחסי, מסד נתונים רלציוני (באנגלית Relational DataBase או RDB, ומערכת הניהול שלו: RDBMS), או מסד נתונים טבלאי, הוא מודל נפוץ של מסד נתונים (בסיס נתונים) שדחק הצידה את המודלים שקדמו לו: מסד נתונים רשתי ומסד נתונים היררכי והיווה סטנדרט למסדי נתונים במשך עשרות שנים עם שליטה מוחלטת בשוק מסדי הנתונים, עד להתפתחות תחום ה-NoSQL (משנת 2009).
במודל זה מסד הנתונים בנוי מטבלאות, כאשר כל טבלה מכילה מידע על ישות מסוימת (לדוגמה, לקוחות במערכת בנקאית). ולכל רשומה בטבלה יש שדה ID שמזהה באופן ייחודי את הרשומה. הקשרים בין הרשומות בטבלאות השונות נעשה באמצעות שדה מיוחד זה הנקרא שדה מפתח, שבו ערכים זהים מסמלים קשר בין הרשומות. שליפת מידע ופעולות עדכון במסד נתונים טבלאי נעשות באמצעות שפת SQL, המהווה ממשק המאפשר גישה לנתונים מבלי להתייחס לאופן שמירתם במסד הנתונים.
מסד הנתונים הטבלאי הוצג לראשונה בשנת 1970 במאמרו החלוצי של אדגר קוד מחברת IBM בשם A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks.
מרכיבי מסד הנתונים הטבלאי

יחידת הנתונים הקטנה ביותר במסד הנתונים הטבלאי (כמו במודלים אחרים למסדי נתונים) היא השדה (field). בנתוני אזרח במרשם התושבים, למשל, מספר הזהות, השם הפרטי, ושם המשפחה הם שדות בטבלה. השדה חייב להיות מסוג מסוים, שמגביל את הזנת הערכים לו לאותו סוג נתונים. כך, למשל, שדה שהוגדר מספרי לא יוכל להכיל תווי אותיות.
אוסף כל השדות המתארים את האזרח הוא הרשומה (record) של אותו אזרח, ואוסף הרשומות של כל האזרחים הוא טבלה (table).
דוגמה לטבלת אזרח:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר תעודת זהות | שם משפחה | שם פרטי | תאריך לידה | שם האב |
| 05674856 | כהן | לאה | 20.08.77 | ישראל |
| 06777777 | אמזלג | רות | 12.10.99 | שלמה |
| 02775877 | יעקובוביץ | דנה | 06.12.57 | יהושע |
עמודה בטבלה היא שדה, ושורת נתונים היא רשומה. שדה תעודת זהות הוא שדה המפתח הייחודי שעל פיו, יקושרו רשומות בטבלאות אחרות לטבלה זו.
מפתחות

לכל רשומה יש מפתח ראשי (primary key), המשמש לזיהוי חד-משמעי שלה. לכל רשומה יכול להיות רק מפתח ראשי אחד, שערכיו חייבים להיות ייחודיים ואסור שיהיו ריקים.
מפתח משני משמש לאיתור ומיון מהיר של רשומות, לקישור בין רשומות בטבלאות שונות ומניעת כפילויות. מפתח משני יכול להיות בעל ערכים לא ייחודיים. ברשומת האזרח, מספר הזהות משמש כמפתח ראשי, ושם המשפחה והשם הפרטי משמשים כמפתח משני. מפתח זר (foreign key) משמש לקישור למפתח ראשי בטבלה אחרת.
מפתח המורכב מכמה שדות קרוי מפתח מורכב. מפתח זה מאפשר לבצע מיון רב שדי, ולמנוע כפילות בצירוף השדות. מפתח כלשהו מכונה לעיתים גם בשם אינדקס.
המפתח הוא שדה שמוגדר ככזה. כמעט כל שדה יכול להיות מוגדר כשדה מפתח (ובאקסס למעט שדה בינארי ומזכר), אבל רק שדה אחד בכל טבלה יכול להיות מוגדר כמפתח ראשי, שאר המפתחות יהיו מוגדרים כמפתחות זרים או מפתחות משניים. שדה מפתח הוא שדה שהתוכנה יוצרת בעבורו מפתח פנימי ממוין של כל הערכים באותו שדה. תפקידיו של המפתח, להאיץ את העבודה עם הטבלה, במיון, בחיפוש ובשליפה של ערכים, וכן למנוע במפתח שהוגדר ללא כפילות, הזנת ערכים זהים. כמו גם, לבקר את הקישורים בין הטבלאות השונות.
יחסים בין הטבלאות

מסד נתונים מכיל בדרך כלל טבלאות רבות, המקושרות באמצעות מפתחות. לתרשים שמבטא את כל הקשרים בין הטבלאות השונות קוראים דיאגרמה, מבנה חשוב בהגדרת מסד הנתונים הוא "תרשים קשרי ישויות" (ERD – Entity Relationship Diagrams) שבו מתארים את כל הטבלאות והיחסים שהם מקיימים. תרשים זה נעשה בדרך כלל בשלב הניתוח והתכנון של המסד ומהווה בסיס למימוש.
היחסים בין טבלאות יכולים להיות מכמה סוגים:
יחס של אחד לרבים, שבו לכל רשומה בטבלה הראשית יכולים להיות מספר רשומות בטבלה המשנית.
יחס של אחד לאחד, שבו לכל רשומה בטבלה הראשית יכולה להיות רק רשומה אחת בטבלה המשנית.
יחס של רבים לרבים, שבו בכל רשומה באחת מהטבלאות המקושרות יכולים להיות מספר רב של רשומות בטבלה השנייה. (יחס זה מיושם באמצעות טבלת ביניים, שמחברת בין שתי הטבלאות המתייחסות).
דוגמה: במרשם התושבים, לאם אחת מקושרים ילדים אחדים (יחס של אחד לרבים), אך לא יותר מבן-זוג אחד (יחס של אחד לאחד). במסד הנתונים יש מנגנון בקרה מיוחד האוכף את התנאים הללו ושמו מנגנון אימות היחוסים הוא גם מכונה מנגנון בקרת יתומים ואלמנות, מכיוון שאינו מאפשר ליצור או להותיר רשומות בטבלאות המשניות ללא כל התייחסות בטבלה הראשית.
טבלת ילדים שמתייחסת לטבלת אזרח
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מספר תעודת זהות של האם | שם משפחה | שם פרטי | תאריך לידה |
| 05674856 | כהן | דוד | 20 באוגוסט 2000 |
| 05674856 | כהן | עדי | 12 באוקטובר 2003 |
| 05674856 | כהן | קרן | 12 באוקטובר 2005 |
על פי שדה "מספר תעודת הזהות של האם" שקיים בטבלת ילדים, ניתן לשייך את כל הרשומות של הילדים לאימם בטבלת אזרח
יישומים מסחריים של המודל הטבלאי

DB2
dBase IV
InterBase
Microsoft Access – גרסת אנסי 89,92
Microsoft SQL Server – גרסת אנסי 92
MySQL
Oracle
PostgreSQL
Sybase
Informix
SQLite
Firebird
ראו גם

נירמול מסד נתונים
מסדי נתונים - מונחים
תוכנה - מונחים
לקריאה נוספת

רז הייפרמן, בסיסי נתונים טבלאיים ושפת SQL, הוצאת הוד-עמי.
משה שלו (מוזיקאי)

אין תמונה חופשית
משה שלו הוא מוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה

מנגן על כלים השייכים למוזיקת המקאם: סנטור, טאר, עוד וכלי מיתר. את עיקר השכלתו המוזיקלית רכש אצל פרץ אליהו. משה מנגן במגוון הרכבים ומביא בהם לידי ביטוי את אוצרות המוזיקה המזרחית הקלאסית. מנגן בתזמורת ירושלים החדשה.
בין השאר: ניגן בעוד בשיר "ממצרים" מתוך האלבום "ליל אברהם" של משפחת ואך. ניגן בעוד ובסנטור בפתיח הסדרה "עלילות ארץ גושן" בערוץ מאיר לילדים. ניגן בסנטור בשיר "ארמונו של מלך" באלבום "משכן" של ביני לנדאו. ניגן בטאר בשיר "הרחמן" של מרדכי יצהר בוימל. ניגן בטאר ובעוד בשיר "תעוף" באלבום "האש שבתוכי בוערת" של מרדכי יצהר בוימל. ניגן בטאר בשיר "אם ננעלו" של ישי ריבו.
ב-2010 כתב את המוזיקה וניגן לצד יוני שרון בהצגה "שברי לוחות" שעיבד וביים גלעד אלפסי ע"פ סיפור מאת הרב חיים סבתו בתיאטרון תאיר.
הפיק לצד יהודה לבבי, ניגן ושר באלבום "המניין - שרים 20 לקרליבך".
הופיע לצד יצחק מאיר, אילן קינן, מרדכי יצהר בוימל, אנסמבל מכילתא ובאנסמבל מוצירי.
מנחה ומנהל מוזיקלית לצד יגל הרוש את "קדם" - קבוצת לימוד ויצירה של מוזיקאים המתכנסת על עתיקות עיר דוד ויוצרת מוזיקה מקורית היונקת מהחלל ומספר תהילים.
הערות שוליים

↑   משפחת ואך - ממצרים, סרטון  באתר יוטיוב
↑   עלילות ארץ גושן, סרטון  באתר יוטיוב
↑   הרחמן - מרדכי יצהר מארח את סיני תור וביני לנדאו, סרטון  באתר יוטיוב
↑   תעוף - מרדכי יצהר, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אלישיב רייכנר, משחקי חברה: מי יילחם באי שוויון?, באתר nrg
↑   המניין- ואני תפילתי - קרליבך - סולן - משה שלו, סרטון  באתר יוטיוב
↑  למשל שי קאהן, כשמשפחת מאיר הדליקה נרות שבת בתאטרון ירושלים, באתר בחדרי חרדים, 22 בפברואר 2013
↑  במופע "נקודות דרך. ראו למשל  הדרך לירושלים - שלמה אילן קינן - נקודות דרך, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ראו למשל  מרדכי יצהר מארח את יצחק מאיר: אם אשכחך ירושלים, סרטון  באתר יוטיוב
↑   מכילתא - בית היוצר 10.03.2013 - אספהאן, סרטון  באתר יוטיוב
↑  הופעה: אנסמבל מוצירי - מביאים את הקסם מהודו לתחריר
↑  קדם - מקום ליצירה בעיר דוד באתר עיר דוד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575414405171  MusicBrainz: f31230d8-6f74-499e-a175-2f0499191860  VIAF: 146146461601327731810   WorldCat (עם VIAF): 146146461601327731810
מסאימיר

| --- | --- |
 מדינה:  קטר (מדינה) קטר
 מחוז:  א-ריאן
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  25,000 (2013)
 קואורדינטות:  25°11′24″N 51°29′23″E﻿ / ﻿25.19°N 51.48972222°E﻿ / 25.19; 51.48972222 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי מסאימיר(למפת קטר רגילה) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי מסאימיר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בארוואה סיטי, 2013
מסאימיר (בערבית: مسيمير) היא עיר קטנה[דרושה הבהרה] במחוז א-ריאן שבקטר.
סקירה כללית

העיר מסאימיר היא ביתו של "מועדון הספורט מסאימיר", אשר קבוצת הכדורגל שלו משחקת בליגת העל הקטרית.
בעיר נבנה פרויקט המכונה, "מסאימיר מאסכאן" והושק על ידי קבוצת בארוואה בפברואר 2009. מטרת הפרויקט היא לבנות כ-1000 יחידות דיור למגורים, סופרמרקט, משתלה, מסגד והכל בתוך מתחם מגודר.
חינוך

בעיר מסאימיר קיימים שני בתי ספר ושניהם חטיבות צעירות, בהן לומדים מגן טרום חובה עד כיתה ב'. שני בתי הספר מותאמים לשני המינים.
הערות שוליים

↑  האוכלוסייה במסאימיר, עיתון "זמן המפרץ" (Gulf Time)
↑  אתר מפקד אוכלוסין של קטר (2010)
↑  אתר בארוואה
↑  אתר "המפרץ הבסיסי" (Gulf Baseׂׂׂׂׂׂׂ)
↑  אתר וואיסיף
↑  אתר אחד מבתי הספר
↑  אתר השני מבתי הספר
מרים ברגמן

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1972 (בת 52) טימותי, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 השכלה:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 תפקיד:  חבר בית הנבחרים של ארגנטינה (10 ביוני 2015–6 בדצמבר 2016)  legislator of the City of Buenos Aires (10 בדצמבר 2017–3 ביוני 2021)  חבר בית הנבחרים של ארגנטינה (10 בדצמבר 2021) 
 מפלגה:  Socialist Workers' Party 
 
מרים תרסה ברגמן (בספרדית: Myriam Teresa Bregman; נולדה ב-25 בפברואר 1972) היא אקטיביסטית ופעילה פוליטית ארגנטינאית. בבחירות לנשיאות באוקטובר 2023, הייתה מועמדת מטעם חזית השמאל הפועלית.
קורות חיים

מרים תרזה ברגמן היא עורכת דין, אקטיביסטית ופוליטיקאית ארגנטינאית ממוצא יהודי-גרמני. היא מנהיגה של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית (PTS), מפלגת שמאל טרוצקיסטית. היא הייתה נציגה בקונגרס הלאומי הארגנטינאי מטעם מחוז בואנוס איירס בשנים 2015 עד 2016 ומועמדת לסגן נשיא מטעם חזית שמאל העובדים.
היא הייתה אחת מעורכי הדין של חורחה חוליו לופס, עד שנעלם ב-2006 לאחר שמסר עדות נגד מיגל אוסבלדו אצ'קולץ, שהורשע לבסוף ברצח עם, על פשעים שבוצעו במהלך הדיקטטורה הצבאית האחרונה בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים.
ב-1997 הייתה ברגמן מהמייסדות של מרכז אנשי מקצוע לזכויות אדם (Centro de Profesionales por los Derechos Humanos), שמספק הגנה וייעוץ לעובדים מועסקים ומובטלים, וכן התערבות נגד דיכוי ופטור מעונש, ושל הארגון "צדק קיבוצי עכשיו!" (תובעים במקרים של פשעים נגד האנושות שנעשו בשנות השלטון של המשטר הצבאי בארגנטינה).
מרים ברגמן היא תומכת ידועה של קבוצת הכדורגל אסטודיאנטס לה פלאטה.
היא נולדה בטימוטה, עיירה קטנה בפנים מחוז בואנוס איירס, למשפחה ממוצא יהודי-גרמני שהתיישבה באנטרה-ריוס עם הגעתה לארגנטינה. בטימוטה התגוררה עד גיל 15, ולאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, עברה לבואנוס איירס יחד עם משפחתה.
היא סיימה את לימודיה כעורכת דין באוניברסיטת בואנוס איירס בשנות ה-90 לאחר מכן החלה את פעילותה במפלגת הפועלים הסוציאליסטית (PTS).
קורות חיים > קריירה מקצועית > הגנת העובדים

מרים ברגמן השתתפה בהגנה ובייעוץ של עובדים מועסקים ומובטלים בעיר בואנוס איירס ובמחוזות בואנוס איירס ונאוקן.
מאז 1998, היא עורכת דין של עובדי חברת Ceramica Zanon מנואקן, בהיותה אחת מעורכי הדין שפעלו בתיק תקדימי שבו נידונה חברת זנון בגין "נעילה פוגענית".
פעילותה בלטה במקרה של קטלינה בלגר, עובדת פפסיקו, תיק שהפך לתיק עקרוני בנוגע לפיטורים מפלים והזכות להגנה לעובדים פעילי זכויות עובדים ללא מנוי רשמי של איגוד מקצועי ("נציגים דה פקטו"). ייצגה את העובדים של פפסיקו, נגד הסגירה הבלתי חוקית של המפעל שלו בוויסנטה לופז ב-20 ביוני 2017, וגינתה את התובע גסטון לראמנדי שהורה על פינוי מהמפעל ב-13 ביולי באותה שנה, באמצעות כוח משטרתי.
קורות חיים > קריירה מקצועית > מקרים של דיכוי ורדיפה של המדינה

ברגמן השתתפה בהגנות פליליות רבות במקרים של דיכוי משטרתי ורדיפת חברי איגודים ורדיפות פוליטיות.
היא חלק מצוות עורכי הדין של קרלה לקורטה, קורבן של "ההדק הקל" של משטרת בואנוס איירס וגם חברה במרכז המקצוענים לזכויות אדם.
היא הייתה מעורבת בהבאתו לחקירה של סוכן המודיעין אמריקו בלבואנה מהמשטרה הפדרלית בארגנטינה, בגין חדירות לארגונים עממיים.
קורות חיים > קריירה מקצועית > השתתפות במשפטים החוקרים פשעים נגד האנושות

היא השתתפה במשפט הראשון שנערך בארגנטינה, לאחר פתיחה מחדש של התיקים בגין פשעים נגד האנושות, בהליך נגד ראש משטרת בואנוס איירס לשעבר, מיגל אוסוולדו אצ'קולץ, תיק בו קבוצת צדק עכשיו! מלה פלאטה האשימה את ראש משטרת בואנוס איירס ברצח עם (2006). בתום אותו משפט נעלם אחד המשתתפים בתביעה, חורחה חוליו לופס, ונפתח תיק בגין היעלמותו, שנמשך עד היום.
במהלך משפטו של חורחה "טיגרה" אקוסטה, בנוגע לפשעים שבוצעו בבית הספר למכניקה של הצי (ESMA), הייתה ברגמן עורכת דין תובעת.
היא השתתפה במשפטים שנערכו בגין הפשעים שבוצעו בבית הספר למכניקה של הצי (ESMA) נגד הנאמן Héctor Febrés (2007), ובמשפט השני נגד שמונה עשר רוצחי עם, המייצגים, בין היתר, את המקרה של רודולפו וולש, ריימונדו וילפלור וארגונים כמו איגוד העצירים והנעלמים לשעבר (2009 עד 2011). ברגמן הייתה גם עורכת דין תובעת במשפט בעל פה נגד כריסטיאן פדריקו פון ורניך, בעיר לה פלאטה (2007), במשפט בגין פשעים נגד האנושות שבוצעו בקמפו דה מאיו, תיק "פלוריאל אוולנדה" בסן מרטין, מחוז של בואנוס איירס (2009), "Mansión Seré" (נגד מדכאים בבואנוס איירס ובמאר דל פלאטה, 2008) ואחרים.
בשנת 2008 היא זכתה לציון לשבח של ועדת זכויות האדם של לשכת עורכי הדין הפדרלית בארגנטינה. בשנת 2016 היא קיבלה מכתב מאיים מקרלוס בלאקווייר ומנהלי מפעל לדסמה, בעת הכנת נסיעה למחוז חוחוי לקבלת תלונות על התנהלות המפעל והפרות של זכויות האדם הקיימות באותו מחוז.
קורות חיים > קריירה מקצועית > קריירה פוליטית

מרים ברגמן הייתה מועמדת לראשות הממשלה של העיר בואנוס איירס בשנים 2011 ו-2015 מטעם חזית השמאל והעובדים. היא כיהנה בקונגרס בין יוני 2015 לדצמבר 2016 בעקבות ההסכמה בין חברי החזית השמאל על רוטציה בכהונה בקונגרס.
היא נבחרה כנציגה של העיר בואנוס איירס בבחירות לבית המחוקקים ב-2021 עם קואליציית החזית השמאלית ופועלים-אחדות, שבהן השיגה 141,000 קולות, המקבילים ל-7.7% מכלל המצביעים.
באוגוסט 2023, נבחרה ברגמן להיות מועמדת חזית השמאל הפועלית לנשיאות ארגנטינה בבחירות שתתקיימנה באוקטובר 2023. בבחירות המקדימות זכתה ב-358,317 קולות מתוך 510,976 קולות שניתנו לחזית השמאל הפועלית.
הערות שוליים

↑  PTS : Partido de los Trabajadores Socialistas, www.pts.org.ar
↑  Qué es Anfibia, Revista Anfibia (בספרדית)
↑  :::Colegionline::: Colegio Público de Abogados de la Capital Federal, www.cpacf.org.ar
↑  CARTA INTIMIDATORIA. Blaquier y Ledesma amenazan a Myriam Bregman, La Izquierda Diario - Red internacional (בספרדית)
↑  Clarín.com, Elecciones PASO 2023: Bregman y Del Caño ganaron la interna nacional y Solano la porteña, Clarín, ‏2023-08-13 (בספרדית)
מטבע אקסומי

מטבע מזהב של המלך אבנה מהמאה ה-5.
מטבע אקסומי היה המטבע היחידי שנוצר באפריקה ללא שליטה ישירה של תרבות חיצונית כדוגמת הרומאים או היוונים. הטבעתו החלה מאמצע התקופה האקסומית, סביב 270 לספירה, תחת המלך אינדוביס. ופסקה עם היחלשותה של הממלכה במחצית הראשונה של המאה השביעית. לאחר ממלכת אקסום לא הייתה מדינה אפריקאית, שמדרום לסהרה, שטבעה מטבעות עד סולטנות קילווה במאה העשירית.
המטבע האקסומי שימש ככלי תעמולה בהפגנת עושרה של הממלכה, וכן קידם את הדת הלאומית (תחילה את הפוליתאיזם ומאוחר יותר את הנצרות האתיופית האורתודוקסית, וכן את הסחר בים האדום. עקב דלות העבודות הארכאולוגיות באזור, למטבעות היה ערך רב גם בקביעת סדר כרונולוגי אמין של מלכי אקסום.
מקור > תקופת טרום המטבע

הנפקת מטבעות מוטבעים החלה בסביבות 270 לספירה, עם תחילת שלטונו של אינדוביס. ייתכן ונעשה שימוש במטבעות מתכת באקסום מאות שנים לפני הקמת מרכזי ההטבעה. "פֶריפְּלוּס הים האריתראי" (אנ') (פריפלוס - קובץ הוראות שיוט) מציין כי מדינת אקסיום ייבאה פליז עבור קישוטים וכדפי מתכת בעלי ערך מסחרי, בדומה לכסף. חלק מהפליז יובא לשימושם של זרים אריתראים שהתגוררו באזור.
ניתן לשער כי ראשוני מלכי אקסום, הממוקמת על מי הסחר הבינלאומי של הים האדום, זיהו את חשיבותו של מטבע מסודר בהקלה על הסחר המקומי והבינלאומי.
מקור > השפעות

מטבעות אקסומים היו בעלי עיצוב וצורה מקוריים לאזור, אולם נמצאו השפעות חיצוניות על השימוש במטבעות. בזמן הטבעות המטבעות אקסום כבר קיימה יחסי מסחר נרחבים עם הרומאים בים האדום. וכן לבטח היו השפעות מאימפריית קושאן ואיראן. עדות לכך היא בהימצאותם של מטבעות מקושאן, רומא וחמיר בערים אקסומיות גדולות, למרות שאלה נמצאו בכמויות קטנות המעידות על זרימת מט"ח מוגבלת.
מקור החומרים > זהב

נראה כי הזהב נרכש ממספר מקורות. ייתכן והוא הגיע מ "סאסו" שבדרום סודאן. וכן במקורות בדרום אתיופיה כדוגמת ממלכת אינאריה הקדומה, להם תיעוד מכתביהם של קוסמס אינדיקופלאוסטס מהמאה ה-6 וג'יימס ברוס מהמאה ה-18.
ייתכן והזהב הגיע גם ממקורות צפוניים יותר כאזור גוג'ם, ובאזור בו נמצאת היום אריתריאה, למרות ששתי האחרונות פחות בטוחות.
מקור החומרים > כסף

בעוד שמקורות מקומיים של זהב תועדו במהלך עידן אקסום, נראה שהכסף היה נדיר יותר. ניתן ללמוד זאת מהיעדר אזכור למכרות כסף באזור עד למאות ה-15 וה-16. למרות שהכסף יובא, כפי שתועד בשיוט סביב הים האריתראי ובשל נדירותו ניתנה לו עליונות במסחר המקומי. אולם נדירותו עומדת בספק היות שנמצאו מטבעות כסף רבים המשובצים בזהב כדי להגדיל את ערכם. אם כסף היה כה נדיר, אזי יבואו היה אמור להיות עיקרי ולא היה צורך בשיבוצו בזהב על מנת להגדיל את ערכו.
ייתכן וייצרו כסף על ידי סגסוגת אלקטרום שלעיתים התרחשה באופן טבעי. וכן נראה שנחושת וארד לא היו בנמצא באדמת האימפריה ולכן יובאו גם כן.
ערך

למרות שמטבעות הזהב היו בעלי הערך הגבוה ביותר, ואחריהם הכסף ולבסוף הארד, לא ידוע מה היחס הערכי שהיה בין השלושה. אספקת הזהב נשלטה על ידי המדינה, וכך גם מתכות יקרות אחרות. דבר שאיפשר להם להבטיח את השימוש במטבע שייצרו.
איכות מטבעות אקסום נשלטה מקרוב על ידי המדינה. כתוצאה מכך המטבעות היו בעלי דרגת טוהר גבוהה. לדוגמה, דרגת הטוהר הנמוכה ביותר שתועדה לזהב של עד כה הייתה 90% .
מטבעות קדומים שקלו קרוב מאוד למשקל התאורטי שלהם, וחלקם אף מעבר למשקל זה. אולם משקל המטבעות נטה לרדת לאורך הזמן. למרות הירידה במשקל, טוהר הזהב נשמר במידה רבה, גם על ידי המלכים לאחר מכן. השפע היחסי של מטבעות באקסום מצביע כי כנראה שהייתה להם גישה לכמויות גדולים של זהב.
עיצוב

רוב המטבעות היו בעלי כיתוב ביוונית מכיוון שמרבית המסחר היה עם ה"אוריינט היווני". בשלב מאוחר יותר השתמשו בגעז - שפתם של תושבי אקסום. ייתכן והדבר מצביע על ירידה בסחר הבינלאומי עם רומא והודו.
בצד בעל ציור הפנים שעל המטבע, הופיעה באופן קבוע דמותו של המלך. לרוב בפרופיל, כשלראשו קסדה, כתר, או בד המכסה את ראשו. בחזית הבד היו איורים של קפלים, קרניים או שמש.
ברוב המטבעות הופיע הטקסט ביוונית "מלך אקסום" או "המלך של האקסומים". יחד עם זאת מטבעות רבים נטבעו בעילום שם (או לאחר מותו של המלך) במיוחד במהלך המאה החמישית.
המטבעות כללו כינויים כמו "האחד" או "הוא אשר" בנוסף לשמו הפרטי של המלך. והטקסט היווני שולב עם איורים געזיים, אך היה השפה היחידה שהייתה על מטבעות הזהב. מלבד במטבעותיהם של ווזבה ומהדיס. במהלך הזמן, השימוש ביוונית שהייתה על מטבעות הזהב, הכסף והארד פחת. דבר המעיד על ירידתה של אימפריית אקסום. ועם תחילת שלטונו של מהדיס, הגעז החליפה בהדרגה את היוונית.
עיצוב > מוטו

המטבעות השתמשו במספר מוטואים לאורך כל התקופה בה נטבעו. החל מתחילת המאה הרביעית בה מרבית מטבעות הברונזה היו אנונימיים וכללו את הכיתוב: הקיסר, "המלך". שהוטבעו על ידי המלך עזנה או אחד מיורשיו. וכן הוטבעה ביוונית הסיסמה "הלוואי שזה יספק את העם" ותחת המלך כַּלב, נכתב "הלוואי שזה יספק את העיר". סיסמאות דומות היו בשימושם של מלכים אחרים. על מטבעות מן המאה השביעית של הקיסר ארמה נכתב: "תנו לאנשים להיות שמחים".
עיצוב > אינדוביס

אינדוביס היה המלך האקסומי הראשון שידוע כי הטביע מטבעות זהב שהתמקדו בדמותו בפנים ובגב המטבע. במטבע הופיעו חלקו העליון של חזהו וראשו בפרופיל, כשהוא עוטה על ראשו בד מלכותי ותכשיטים, בנוסף לכתב בו מופיע שמו.
אינדוביס הדגיש את דתו בעזרת שימוש בסמל הטרום נוצרי של הדיסק והסהר שהיוו כלי תעמולתי עבורו (בנוסף לכלי התעמולתי שהמטבעות כבר היו). מוטיב נוסף שהמשיך גם במטבעות הבאים, היו זוג ענפי שעורה או חיטה סביב ראשו המופיע בפרופיל. ייתכן ואלה סמלי אקסום
עיצוב > אפילאס

בעוד שבמטבעותיהם של אינדוביס והאחרים ישנו בד המכסה את ראשם של המלכים. מטבעותיו של אפילאס הראו אותו עם כתר גבוה מעל לבד. עם קשתות תומכות בקומפוזיציה לא מזוהה. וכן היו בהם סמלים נוספים של מלוכה. כגון חנית, ענף עם פירות יער ותכשיטים נוספים כגון קמיעות וצמידים.
חידוש נוסף של אפילאס היה שהחליף את מיקום דמותו לצד האחורי של המטבע, חידוש שפסק לאחר מותו.
אפילאס הציג מספר סטנדרטים חדשים ושונים לשלוש המתכות. חלקם שרדו לאורך המאה השביעית, בעוד שאחרים הסתיימו עם סיום שלטונו. מטבעות הזהב החדשים שלו הפכו למטבעות בשיבוץ זהב במרכזם. הדבר נעשה על מנת לייצר רווחים מהמטבעות, היות שהזהב האקסומי היה טהור במיוחד.
משקל המטבעות > מטבעות זהב

מטבעות הזהב שקלו בממוצע 2.5-2.8 גרם. בקוטר 15-21 מילימטר בתחילת הנפקתם בסביבות 270-300 לספירה. מה שהופך אותם למחצית מגודלו של מטבע ה"אוריוס" (aureus) הרומי ששקל 4.62-6.51 גרם בתקופתו של פרובוס. המטבעות שהונפקו על ידי הקיסר ישראל, שקלו 1.5 גרם והיו בקוטר של 17מילימטר.
משקל המטבעות > מטבעות כסף

מטבעות אינוביס שקלו 2.11-2.5 גרם שהם כמחצית ממשקל המטבעות הרומיות של אותה התקופה ששקלו 3.4-4.5 גרם. כאשר דנאריוס מתחילת המאה ה-3 שקל 2.5-3.00 גרם, והכיל 52% או פחות, של כסף. אולם מטבעות אקסום היו כמעט כסף טהור.
משקל המטבעות > מקור גודל המטבעות

מרבית מטבעות הארד והכסף נמצאו באזור אקסום. מעטים נמצאו ב חבל יהודה, מרואה ומצרים. מבחינת עוביים וצורתם, הם מבוססים על גודלם של המטבעות הרומיות אס וססטרטיוס.
מסחר

בתקופת הטבעות המטבעות באקסום, למדינה כבר הייתה היסטורית סחר ארוכה עם יוון, רומא, האימפריה הפרסית והודו. העובדה כי הוטבעו המטבעות התקופה מאוחרת כל כך היא מפתיעה מעט וניתן לייחסה להיעדר פיתוח כלכלי הנדרש כדי שהמטבעות יתקבלו.
רוב מטבעות אקסום התגלו במרכזי המסחר הגדולים ומעטים מאוד נמצאו בכפרים נידחים, שם הסחר נעשה באמצעות סחר חליפין שלא מבוסס על מטבעות.
למעשה, רוב המוטיבציה ליצירת המטבעות נעשתה עבור מסחר עם שוקי חוץ, כפי שמעידה השפה היוונית שעל המטבעות.
יתרה מכך, נראה כי מטבעות הזהב יועדו לסחר מחוץ לממלכה, ומטבעות הנחושת והכסף הופצו בתחומי האימפריה. כך במטבעות זהב נכתב "מלך אקסום" ובשאר המטבעות "המלך"- היות שלתושבי אקסום אין צורך לציין כי זהו מלכם.
שימוש בינלאומי במטבעות אקסום החל כבר מתקופתו של עזנה. ואף מטבעות של אפילאס נמצאו בהודו
.
ירידת ערך המטבע

במהלך המאה השביעית, החל לדעוך כוחה של אקסום. והחברה האתיופית החלה לנוע פנימה אל עבר אזור הרמה האתיופית. במהלך התנועה פנימה, אזורי החוף הפכו לפריפריה (כדוגמת העיר "אדוליס", שהייתה בעבר העיר השנייה של אקסום). המטבעות המשיכו להיות במחזור המסחר, אולם הוגבלו לאזורים מקומיים יותר כדוגמת: נוביה, דרום חצי האי ערב וקרן אפריקה.
ארכאולוגיה

בשל אופיין של המטבעות (למשל מעניקים שמות למלכים), הם הפכו לחיוניים בבניית הכרונולוגיה של מלכי אקסום. ההערכה היא כי כ-98% משרידי הממלכה לא נתגלו. באמצעות ניתוח של מספר המטבעות שהופקו וסגנונם, ארכאולוגים הצליחו לבנות כרונולוגיה של מלכי אקסום עד לשלהי המאה השביעית.
מתוך 20 מלכי אקסום, הכתובים מאשרים את קיומם של עזנה וכלב, בלבד. שניהם היו מלכים מפורסמים במיוחד בתקופה בה הממלכה שגשגה באופן חריג.
מטבעות רבים נמצאו באזורי צפון אתיופיה ואריתריאה (באזור מרכז הממלכה האקסומית). ואף מספר רב יותר של מטבעות נמצאו באזור קרן אפריקה וחצי האי ערב. וכן נמצאו מטמוני מטבעות שייתכן והם מתקופתו של כלב, ששימשו תשלום לחיילים שהחזיקו באזור תחת השלטון האקסומי.
מלבד אזורים אילו, המטבעות נמצאו באזורים מרוחקים כדוגמת ישראל, מרואה, מצרים והודו. מטבעות כסף ונחושת נמצאו בעיקר באקסום.
בנוסף לעדויות ההיסטוריות, השימוש בגעז שעל המטבעות מספק מידע רב בעל ערך לשוני נדיר.
השינויים בהגייה של שפת הגעז, מופיעים בניקוד שעל המטבעות, ניקוד המשפיע על ההגייה. היות שהגעז היא שפת אבג'ד בה אין סימנים מיוחדים לציון תנועות, אלא כל הסימנים משמשים לסימון עיצורים. בדומה לשפות השמייות העתיקות, העברית והערבית. השינויים שעל המטבעות איפשרו לבלשנים לנתח את שינויי ההגייה שנוצרו עם הזמן, שינויים שאין להם תיעוד בשפות הדומות האחרות.
מטבעות מלכי אקסום בסדר כרונולוגי

| מלך | תאריך לספירה | הערה | מטבעות |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדוביס | 270–300 | המטבע הראשון שנטבע בכסף וזהב, האגדות כתובות ביוונית |  |
| אפילאס | 310 |  |  |
| ווזאבה | 310 | המטבעות הראשונים עם כיתוב בגעז |  |
| אוסאנאס | 325 |  |  |
| עזנה | 350 | השליט הנוצרי הראשון הוביל קמפיינים רבים |  |
| מהדיס | 360 |  |  |
| אוזאבס | 390 |  |  |
| און | 400 |  |  |
| אבנה | 450 |  |  |
| נאזול | 450 |  |  |
| אוסאס | 500 |  |  |
| כלב | 520 | כבש חלק מארצות ערב הדרומיים |  |
| אלה אמידאס | 550 |  |  |
| וואזנה | 550 |  |  |
| וואזב | 550 |  |  |
| לואל | 550 |  |  |
| הטאז | 575 |  |  |
| סייפו | 577 |  |  |
| ישראל | 590 |  |  |
| גארסאם | 600 |  |  |
| ארמה | 614 |  |  |
| אסחאמה אבן אבג'אר | נפטר בשנת 630 |  |  |
הערות שוליים

1 2  Munro-Hay, Aksum An African Civilisation of Late Antiquity. Edinburgh: University Press, 1991, pp. 150. (באנגלית)
1 2  Munro-Hay, Aksum, pp. 155.
1 2 3  Wolfgang, "Coinage" in Siegbert, ed. Encyclopaedia, p. 767.
↑  Munro-Hay, Aksum, pp. 151.
1 2  Munro-Hay, Aksum, pp. 152
1 2  Munro-Hay, Aksum, pp.143
↑  Munro-Hay, Aksum, pp.145
1 2  Munro-Hays, Aksum, pp. 154.
1 2 3 4  Munro-Hay, Aksum, pp.159.
↑  Munro-Hay, Aksum, pp. 158.
↑  Obelisk, new finds unleash debate in Ethiopia. The Seattle Times Online. 28 December 2005
↑  Sergew Hable Selassie, Ancient and Medieval Ethiopian History to 1270. United Printers: Addis Ababa, Ethiopia, 1972, p. 190.
↑  Munro-Hay, Aksum, pp.156.
↑  Paul B. Henze, Layers of Time: A History of Ethiopia (New York: Palgrave, 2000), p. 31 n.18.
1 2  Hahn, Wolfgang, "Coinage" in von Uhlig, Siegbert, ed., Encyclopaedia Aethiopica: A-C. Wiesbaden:Harrassowitz Verlag, 2003. p.768.
מטבעות זהב של המלך אינוביס
מטבעות כסף של המלך עזנה
סקיצה של מטבע זהב של ווזאבה, מלך אקסום.
מטבעות אינדוביס המוזיאון הבריטי. מימין הכיתוב ביוונית: "המלך אינדוביס". משמאל: "קיסר אקסום".
מטבעות בשיבוץ זהב של המלך אפילאס