stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרגיט גראבר
לקריאה נוספת

Díjasok és kitüntetettek adattára 1948-1980. Összeállította és szerkesztette: Magyar Józsefné. Kaposvár, Palmiro Togliatti Megyei Könyvtár, 1984.
Péterné Fehér Mária-Szabó Tamás-Székelyné Kőrösi Ilona: Kecskeméti életrajzi lexikon. Kecskemét, 1992.
Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. 4. átdolgozott, bővített kiadád. Szerkesztő: Hermann Péter. Budapest, Kossuth, 1981.
XX. századi magyar művészet Szentendréről nézve. (Válogatás a Ferenczy Múzeum gyűjteményéből). Szerkesztő: Mazányi Judit. Szentendre, 2003.
Művész életrajzok. Az életrajzokat és minősítéseket Tasnádi Attila szövegezte meg. Szerkesztette: B. Varga Sándor. Budapest, Képcsarnok Propaganda, 1978.
Magyar festők és grafikusok adattára. A kutató-, föltáró- s gyűjtőmunkát végezte Seregélyi György. Szeged, 1988.
Molnár Dénes: Erdélyi műtár. Képzőművészek, iparművészek, műépítészek, művészettörténészek, fotóművészek, műgyűjtők adattára. Déva, Corvina Kiadó, 2002.
Murádin Jenő: Nagybánya. A festőtelep művészei (Miskolc, 1994)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti izr. hitközség születési akv. 2216/1895. folyószáma alatt".
↑  "Gráber Mór halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1800/1921. folyószáma alatt".
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti izr. hitközség házassági akv. 414/1887. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7893 7267  LCCN: no96056054  ULAN: 500154996  VIAF: 9441906   WorldCat (עם VIAF): 9441906
חיים הלר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 ביולי 1879 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  10 באפריל 1960 (בגיל 80) י"ד בניסן תש"ך ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  רידג'ווד 
 ידוע בשל:  ספר המצוות לרמב"ם- מהדות העליר
 השכלה:  אוניברסיטת וירצבורג 
 מעסיק:  ישיבה יוניברסיטי 
 השקפה דתית:  יהדות אורתודוקסית מודרנית 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס הרב קוק לספרות תורנית (1947) 
 
הרב חיים הֶלֶר (בכתיב יידי: העליר; באנגלית: Chaim Heller;‏ 11 ביולי 1879, ביאליסטוק – י"ד בניסן תש"ך, 10 באפריל 1960, ניו יורק) היה חוקר הספרות התלמודית ותרגומי המקרא.
חתן פרס הרב קוק לשנת תש"ז.
תולדות חייו

נולד ב-1879 בעיר ביאליסטוק, בנו של ישראל פינסקר, ואחיו הצעיר של נחמן הלר (לימים רב וסופר). גדל בעיר ורשה, ונודע בצעירותו כ"העילוי מוורשה". מגיל 10 לא למד אצל "מלמדים" אלא לבדו, ומעולם לא למד בישיבה. נישא לבתו של ה' דיסקין, שהיה מעשירי הקהילה בלודז'. בבית דודו יעקב ברוידא העשיר בוורשה נפגש עם גדולי הדור ההוא, ופלפל עמם בדברי תורה, בהם ר'  יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי), ר' יצחק אלחנן ספקטור מקובנא והנצי"ב. היה חבר קרוב לר' חיים מבריסק, ר' אליהו חיים מייזל מלודז', ור' אליהו פיינשטיין מפרוזינא.
הלר קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת וירצבורג בגרמניה. עם פטירת הרב מלכיאל צבי טננבוים נותרה קהילת לומז'ה ללא רב ובני הקהילה החליטו לבחור ברב הלר, שהיה ידוע כבר אז כלמדן וחריף ואף בעל השכלה ותואר דוקטור. בתקופה זו כבר הספיק לפרסם מחקרים על תרגום השבעים ועל הרמב"ם, מחקרים שזכו להערכה על ידי רבנים ומלומדים כאחד. עם זאת לאחר חודשים ספורים עזב את משרת הרבנות. הרב סולובייצ'יק סיפר כי הרב הלר הסביר לו שחשש שבתור רב העדה יכפו עליו דברים שהם למורת רוחו.
הרב הלר עבר לברלין, שם הקים ב-1922 מוסד ישיבתי להכשרת רבנים בשם "בית המדרש העליון", ועמד בראש חוגים שעסקו בחקירה מדעית של ספרות ישראל. ב-1937 עם עליית הנאצים לשלטון היגר לניו יורק שם המשיך את פעולתו המדעית, לצד עבודת הוראה בישיבת רבינו יצחק אלחנן. היה נשיא הכבוד לארגון ה-OU, איחוד קהילות האורתודוקסים בארצות הברית.
רבי חיים הלר נפטר ב-1960. הניח אישה ושלוש בנות.
נקבר בבית העלמין מאונט ג'ודה (Mount Judah) בשכונת רידג'וורד (Ridgewood) שברובע קווינס בניו יורק, בהלווייתו השתתפו מאות רבנים בראשם הרב יוסף דוב סולבייצ'יק.
על שמו רחובות ביפו ובשכונת גבעת מרדכי בירושלים.
פועלו המחקרי

ר"ח הלר עסק בתחומים רבים של ספרות המקרא, התלמוד וההלכה. הוא השתדל לברר במחקריו את הנוסח המדויק של הטקסט על פי כתבי יד. בגישתו הכללית היה שמרן, אך לא נמנע משימוש במחקרים מודרניים של מחברים יהודים ושאינם יהודים.
ספריו בחקר המקרא :
הנוסח השמרוני של התורה: העתקה מתוך נוסח המסורה, ברלין תרפ"ד
על התרגום הירושלמי לתורה, ניו יורק, תרפ"א
על תרגום השבעים בּקונקרדנציה היכל הקדש, בתוספת הערות וביאורים וחקירות במדע התנ"ך, ניו-יורק, תש"ד.
פשיטא הוא התרגום הסורי לתנ"ך - מועתק לכתב עברי עם הערות והגהות ובאורים מאת חיים העליר: ספר בראשית, ברלין תרפ"ז, ספר שמות, ברלין תרפ"ט. את הפשיטא לספר שמות הוא ערך מחדש לדפוס אך לא עלתה בידו להשלים את ההדפסה לפני פטירתו.
בתחום תרגומי המקרא, כתב גם ספרים בגרמנית.
קונטרסים:
ע"ד מסורת הש"ס בירושלמי
המעלות לשלמה
ספריו בהלכה:
לחקרי הלכות, בירורי דינים ועניינים בחלק חשן המשפט ורובם בפסקי הרמב"ם ז"ל, חיים העליר, כרך ראשון ברלין תרפ"ד, כרך שני פיעטרקוב תרצ"ב.
בירורים בכמה עניינים ברמב"ם ובפוסקים בהלכות מלוה ולוה ואביזרייהו, מאת חיים העליר, שיקגו, תש"ו.
כן הוציא מחדש את ספר המצוות לרמב"ם (מהדורה ראשונה, פיטרקוב, תרע"ד), על פי תרגומו של משה אבן תיבון. מסופר שהחפץ חיים אמר כי לאחר ספר המצות שלו, הישן הוא ספר שאינו מוגה. מהדורה נוספת של ספר זה, יצאה על ידי מוסד הרב קוק בירושלים, תש"ו (ומאז במהדורות רבות נוספות). על ספר זה זכה בשנת תש"ז בפרס הרב קוק.
בתוכניתו הייתה גם להוציא לאור את ספר משנה תורה להרמב"ם מבואר עם שינויי נוסחאות. הוא עמל על הפרויקט שנים רבות כפי שכתב במכתבו מברלין לרב דוד סימונסן משושן פורים תרפ"ו:
בדעתי להוציא לאור "משנה תורה" להרמב"ם בארבעה או ששה כרכים. הפנים למעלה מפוסק כולו בסמני הפסק, ומלה קשה לקריאה - מנוקדת. ומלמטה יבאו ציוני המקורות, שנויי נוסחאות והערות קצרות - ורק אלה המוכרחות לבאור העניין בפנים. ואולם הערות ונוסחאות יוצאות מגדר ההכרח ושאינן אלא לרווחא דשמעתתא - אותן יש לתתן בסוף כל כרך וגם זה במדה מצומצמת עד כמה שיהא בהן מן המדעיות ומן ההגיון הישר. הצמצום ונקיות העבודה אלה הם היסודות העיקריים של המלאכה כלה.
עסוק אני בחבור זה רבות בשנים וכבר עברתי על הרבה כתבי יד שלא משנה תורה ובהיותי לפני שנתים בנוירק העתקתי לי גם שם מכתבי יד של משנה תורה הנמצאים בסעמינאר התיאולגי מיסודו של שעכטער.
לקריאה נוספת

ר' בנימין, כנסת חכמים, ירושלים, 1961.
הרב משה דמביצר, 'אגרות הרב חיים העליר', קובץ חצי גבורים - פליטת סופרים ט (ניסן תשע"ו), עמ' תתקכג–תתקנב.
הרב אוריאל בנר, 'קווים לדמותו של הגאון ר' חיים הלר', אסיף ח (תשפ"ג), עמ' 720–766.
יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, 'לדמותו של רבי חיים הלר ז"ל', שנה בשנה (תש"ל), 221-197.
'Heller, Chaim (1879-1960),' in: Moshe D. Sherman, Orthodox Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, Westport, Conn.: Greenwood Press, 1996, pp. 89-91. (Google Books)
הערות שוליים

↑  'Heller, Chaim (1879-1960),' in: Moshe D. Sherman, Orthodox Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, Westport, Conn.: Greenwood Press, 1996, p. 89.
↑  ר' א"ח מלודז' היה גם הוא רב בלומז'א. הוא התבטא על ר"ח הלר – "סוקר את כל הש"ס בסקירה אחת" (ספר זיכרון לקהילת לומז'ה, בעריכת יום טוב לוינסקי, 1952, עמ' 115)
↑  כך כתב עליו ר' יוסף דב סולובייצ'יק מבוסטון בהספדו עליו, דברי הגות והערכה, ירושלים: ספרית אלינר, 1982, עמ' 148.
↑  בסוד היחיד והיחד, פליטת סופריהם
↑  ישנם מקורות המציינים סיבות אחרות לעזיבתו את רבנות לומז'א, ראה מדוע עזב הרב חיים הליר את רבנות לומז'ה לאחר מספר חודשים?, אבישי אלבוים, בלוג עם הספר
↑  Rabbi Chaim Heller, Noted Talmudic Scholar, Dies in New York, JTA, April 13, 1960 (באנגלית)
↑  http://www.hebrewbooks.org/34431
↑  http://hebrewbooks.org/39261
↑  פשיטא - ספר בראשית, עם פתיחה באנגלית בסוף.
↑  פשיטא - ספר שמות
↑  האחים שולזינגר - הדפוס וההוצאה, ג. קרסל עורך, ירושלים תשמ"ו עמ' 59.
↑  http://hebrewbooks.org/34422 וגם בתוך http://hebrewbooks.org/35294
↑  בתוך http://hebrewbooks.org/35294
↑  http://hebrewbooks.org/8621
↑  http://hebrewbooks.org/8622
↑  http://hebrewbooks.org/38184. וראה על פרי חיים: http://www.hebrewbooks.org/rambam.aspx?rid=11516&bid=299
↑  סימוכין לכך בכתבה "Reb Chaim Heller---One In Generations" שהעיד (לפני שבעים שנה, בכ"ז אלול התש"ד) ד"ר אהרן רוסמארין "The late Hofetz Chaim, of blessed memory, said that no other 'Sefer ha-Mitzvoth,' but that edited and annotated by Reb Chaim should be used." (שהחפץ חיים ז"ל אמר שלא אחר מאשר 'ספר המצות' שהוגה והוער על ידי הרב חיים ראוי להשתמשות). כמו כן בזמנינו כתב פרופ' משה שרמן "Rabbi Israel Meir HaCohen (known as the Chafetz Chaim) is reported to have relied exclusively on Heller's edition of the Sefer ha-Mitzvot" (בספרו Orthodox Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook (1996, page 90)).
↑  חלוקת פרס הרב קוק, דבר, 27 ביוני 1947.
↑  בארכיון הרב דוד סימונסן, באתר הספרייה המלכותית בדנמרק. בטעות קוטלג המכתב מחיים נחמן ביאליק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262529205171  GND: 116685026  ISNI: 0000 0001 1739 9036  LCCN: n86072248  NTA: 173787274  RERO: 02-A018469735  SELIBR: 255605  VIAF: 6413485   WorldCat (עם VIAF): 6413485
מחלף קוממיות (כביש 40)

| --- | --- |
 כבישים במחלף:    כביש 40   כביש 353   כביש 3533
 קואורדינטות:  31°39′06″N 34°45′52″E﻿ / ﻿31.65161347055264°N 34.76454865320924°E﻿ / 31.65161347055264; 34.76454865320924
 he
 
מחלף קוממיות הוא מחלף בהקמה מסוג מחלף יהלום עם מעגלי תנועה, במפגש כביש 40 עם כביש 353 וכביש הגישה למושב קוממיות – כביש 3533. המחליף עתיד לשמש ככניסה הצפונית לקריית גת.
רקע

העיר קריית גת שוכנת דרומית מזרחית לצומת פלוגות, מערבית לכביש 35 ומזרחית לכביש 40. בעשור השני של המאה ה-21 החלה הרחבתה של קריית גת צפונה, צפונית לכביש 35 עם הקמת כרמי גת. על הרחבת העיר בתוכנית הראשונית של כרמי גת לא נכללו כלל יציאות ישירות מהשכונה אל כביש 35.
בעשור השלישי של המאה ה-21 אושרה "תוכנית תמל/1115 קריית גת – הרחבה צפונית" להרחבה נוספת לקריית גת צפונית לכרמי גת, שמסתיימת בצומת קוממיות. במסגרת התוכנית הוחלט על הוספת יציאה צפונית מקריית גת לצומת קוממיות, והפיכת הצומת המרומזר, למחלף.
תוואי המחלף

בצומת עתיד להיבנות גשר שיחבר בין כביש 353 לכביש 3533 (כביש הגישה לקוממיות, רווחה אלומה וזבדיאל) הגשר יחצה ממזרח למערב מעל כביש 40. לפני הכניסות לגשר יסללו 2 מעגלי תנועה ונתיבי השתלבות (אנ') לכביש 40.
יעקב קופיל חסיד

ערך זה עוסק בתלמיד הבעש"ט. אם התכוונתם למקובל שחי בעיר מזריטש לפני תקופת הבעש"ט, ראו .
| --- | --- |
 צאצאים:  מנחם מנדל הגר (קוסוב) 
 
רבי יעקב קופיל חסיד (-ט"ו באלול תקמ"ז, 1787) היה מתלמידיו של הבעש"ט, אביו של הרב מנחם מנדל מקוסוב, ה'אהבת שלום', אבי שושלת קוסוב, ממנה הסתעפה גם חסידות ויז'ניץ.
ביוגרפיה

נולד בקולמייא למשפחה שנקראה בשם "קאפילעטיס" [=דגל הזהב], לאביו נחמיה פייבל סוחר, נחמיה פייבל היה בנו של רבי יעקב קופיל קאמיאל מילידי וממגורשי שנייטאך (אנ') במדינת אשכנז, ואמו הייתה 'פרל' אחותו של רבי יום טוב ליפמן הלר בעל ה"תוספות יום טוב". האב הגיע לקולמייא מעיר טשעכנאווצי ובנה שם בית הכנסת ובית המדרש ומרחץ.
יש אומרים שקיבל את שם משפחתו - הגר.
נשוי לחיה (נפטרה י"ג באייר תקל"ה בקולמייא) בת דודו, בתו של אחי אביו ר' זלמן, חתן בנו של הט"ז.
במשך שנות חייו רבי יעקב לא הנהיג עדה ולא כיהן ברבנות, אלא התפרנס מחנות קטנה, שאת תכולתו קנה משווקים. לא נודע כצדיק בקרב מכריו, אך החסידים מאמינים כי הבעל שם טוב ראה אותו כצדיק נסתר.
התקרב לדרך החסידות בראשית דרכו, ונפגש עם הבעל שם טוב שמאוחר יותר נהיה מהמקורבים ותלמידו, ואף שימש כשליח ציבור קבוע בבית מדשו וזה כיוון שהייתה לו נעימה שערבה לבעל שם טוב.
על פי האגדה החסידית הבטיח הבעל שם טוב לתלמידו כי הקהילות היהודיות של מחוז מרמורש יהיו תחת הרבנות של צאצאיו.
לפי האגדה היה נקרא "שויתי'ניק" גם בפי הגויים בני עיירתו, כי דרכו היה להעביד ידיו על עיניו בכל פעם, אף בשעה שעסק במסחר, ולקרוא הפסוק (תהלים טז, ח) "שויתי ה' לנגדי תמיד".
בסוף ימיו גר בטיסמניץ שם הוא גרם לפריחה של התנועה ולהצטרפות לתנועת החסידות, כמו כן הגן בעד הרב משולם איגרא שלא יזלזלו בכבודו בעקבות מחלוקת שהתעורר בין תושבי המקום ושם נפטר בט"ו באלול בשנת תקמ"ז.
נודע בעיקר בזכות צאצאיו אדמו"רי חסידות ויז'ניץ.
ילדיו

רבי יצחק מקולמייא.
בלומא אשת הרב יצחק אב"ד ויז'ניציה, ובזיווג שני הייתה אשת רבי אורי מסטרליסק.
רבי מנחם מנדל מקוסוב (אהבת שלום) שהיה האדמו"ר הראשון בשושלת חסידות קוסוב שממנה המשיכה חסידות ויז'ניץ.
הערות שוליים

↑  זיכרון לראשונים עמ' 31.
↑  כן כתוב בזיכרון לראשונים עמ' 36, אבל באבן שתייה החדש עמ' יט הערה ב, כתב שאינו תואם את סדר הזמנים, והוא טעות, ואולי היה נכד מרת פערל.
↑  על פי גרסה אחרת את השם הגר קיבל בנו מנחם מנדל.
↑  כתר מלכות, נתן אליהו רוט, בני ברק, תשנ"ו, פרק א'
↑  החסידות - סקירה כללית / ד"ר יצחק אלפסי, ראו החסידות ברומניה הגדולה
↑  יקותיאל אריה קמלהאר, דור דעה, ארבע תקופות גאוני בתראי, פיעטרקוב, תרצ"ה, באתר היברובוקס
| שושלת אדמו"רי קוסוב • ויז'ניץ |
| --- | --- | --- |
| אבי השושלת | יעקב קופיל חסיד |  |
| חסידות קוסוב | מנחם מנדל מקוסוב (אהבת שלום) • חיים מקוסוב (תורת חיים) • יעקב שמשון מקוסוב • משה מקוסוב (לקט עני) • חיים הגר השני • אברהם יהושע העשיל מקוסוב–זלישטשיק • שרגא פייבוש הגר |  |
| חסידות זבלטוב | דוד מזבלטוב (צמח דוד) • יעקב הגר מזבלטוב • מנחם מנדל הגר מזבלטוב |  |
| חסידות רדוביץ' | יוסף אלתר מרדוביץ' • משה מרדוביץ' (וייקח משה) • ישראל מרדוביץ' |  |
| חסידות ויז'ניץ | חמשה דורות ראשונים: מנחם מנדל מוויז'ניץ (צמח צדיק) (דור 1) • ברוך מוויז'ניץ (אמרי ברוך) (דור 2) • ישראל מוויז'ניץ (אהבת ישראל) (דור 3) • בניו אליעזר הגר (דמשק אליעזר) (דור 4) • חיים מאיר מוויז'ניץ (אמרי חיים) (דור 4)  אחרי מותו של 'האמרי חיים' התפלגה החסידות: החסידות בישראל: משה יהושע מוויז'ניץ (ישועות משה) (דור 5), בניו ישראל מוויז'ניץ (דור 6) ומנחם מנדל מוויז'ניץ-מרכז (דור 6) ואחיינו ישראל אליעזר אדלר מדז'יקוב-ויז'ניץ (דור 6) החסידות במונסי: מרדכי מוויז'ניץ מונסי (דור 5), בניו; ישראל מוויז'ניץ מונסי (דור 6) • מנחם מנדל הגר מוויז'ניץ קיימישא לייק (דור 6) • יצחק יוחנן מוויז'ניץ ויליאמסבורג (דור 6) • דוד מוויז'ניץ לונדון (דור 6) • אהרן מוויז'ניץ מונטריאול (דור 6) • ברוך שמשון מוויז'ניץ בית שמש (דור 6) • יעקב יוסף מוויז'ניץ בורו פארק (דור 7) |  |
| חסידות סערט ויזניץ' | ברוך מסערט-ויז'ניץ (מקור ברוך) (דור 4) • אליעזר מסערט-ויז'ניץ (חכמת אליעזר) (דור 5) • יעקב הגר (דור 6) |  |
| חסידות וישיווה | מנחם מנדל מוישיווה (שארית מנחם) (דור 4) • ברוך הגר (דור 5) • חיים יהודה מאיר הגר (דור 5) • נפתלי צבי הגר (דור 6) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414242405171  ISNI: 0000 0000 5289 4940  LCCN: nr94008802  VIAF: 31876833   WorldCat (עם VIAF): 31876833
ג'רארד פרננדס

ג'רארד "פקה" פרננדס קסטייאנו (בספרדית: Gerard "Peque" Fernández Castellano; נולד ב-4 באוקטובר 2002 בהוספיטלט דה לוברגאט שבספרדי) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בסביליה מהלה ליגה.
קריירת מועדונים

פרננדס גדל במחלקות הנוער של קורנייה ושל ברצלונה. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של קורנייה ובקבוצת המילואים של ברצלונה, ברצלונה ב'.
ב-7 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנתיים בליגה הספרדית השנייה.
הערות שוליים

↑  Real Racing Club | Web Oficial, www.realracingclub.es (בספרדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רארד פרננדס".
אברהם סתיו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1986 (בן 38)
 מדינה:  ישראל 
 תחומי עיסוק:  רב
 רבותיו:  הרב דוד סתיו, הרב אהרן ליכטנשטיין, הרב אליהו בלומנצויג והרב יובל שרלו
 חיבוריו:  אבוא ביתך, כחלום יעוף, מבית לפרוכת, צמחונות יהודית
 אב:  דוד סתיו 
 
הרב ד"ר אברהם סתיו (נולד ב-11 בספטמבר 1986, ז' באלול ה'תשמ"ו) הוא רב, מחבר ספרים ומאמרים תורניים, ופובליציסט ישראלי. בעל דוקטורט בפילוסופיה יהודית.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לאביבה ולרב דוד סתיו וגדל בבני דרום, אנטוורפן ושוהם. למד בישיבה התיכונית דרכי נעם בפתח תקווה, בישיבת ירוחם, בישיבת הר עציון ובכולל הגבוה שעל ידה, ונסמך לרבנות. שירת בצה"ל בחיל התותחנים.
השלים תואר ראשון במכללה האקדמית הרצוג, תואר שני במחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (בהצטיינות יתירה). עבודת הדוקטורט שלו – תחת הכותרת "תפילת הבקשה ואופן השפעתה בפילוסופיה היהודית בספרד ובפרובנס בימי הביניים", בהנחיית פרופ' חיים קרייסל ופרופ' שלום צדיק – אושרה במרץ 2022 (אדר ב' התשפ"ב).
מלמד באולפנת נווה חנה. בעבר לימד בישיבת הר עציון, בישיבת מחנים ובמדרשת מגדל עוז.
לאורך שנים פרסם הרב סתיו מספר ספרים הלכתיים, למדניים ומחשבתיים, וכן מאמרים רבים בכתבי עת תורניים דוגמת תחומין, אסיף, צהר, אסיא, אמונת עתך, מעלין בקודש, המעין, עלון שבות, סיני ועוד, ומאמרים אקדמיים בבמות דוגמת סידרא ו-AJS. חלק מחיבוריו כתב בשיתוף עם אביו הרב דוד סתיו.
בספרו "כחלום יעוף" הציג גישה הלכתית ורוחנית להתמודדות עם אובדן הריון. בעקבות פרסומו פעיל סתיו בתחום, כותב ומרצה. ספרו "מבית לפרוכת" הוא עיון למדני, הלכתי ורעיוני, בהלכות עבודת יום הכיפורים. בחיבורו המשותף עם אביו "אבוא ביתך" (שני כרכים), וכן במאמרים שפרסמו יחדיו בכתבי עת תורניים, הציג עם אביו שורת עיונים הלכתיים ורעיוניים הנוגעים להלכות משפחה, צניעות, מיניות ועוד. חיבורו "צמחונות יהודית" (כ-300 עמודים) מכיל שני שערים – מחשבה והלכה – בהם מתבררות שש עשרה סוגיות הנוגעות למעמד בעלי החיים ביהדות, שימוש בהם, הקרבת קרבנות, צמחונות וטבעונות, בשר מתורבת ועוד. ספרו זכה למכתבי ברכה והסכמה מאת הרבנים יעקב אריאל, אליעזר מלמד ומשה צוריאל.
היה מעורכי שיעוריו של הרב אליהו בלומנצויג על הלכות שביעית, ערך את ספרו של אביו "בין הזמנים" ואת ספרו של הרב אמנון בזק "ניצחוני בני". משמש חוקר בארגון רבני צהר וערך כמה מפרסומיו. בעבר היה מעורכי עמותת סולמות של הרב יוסף צבי רימון.
בעל מדור קבוע של ביקורת תרבות במגזין מוצש שבעיתון מקור ראשון. כן מפרסם מפעם לפעם מאמרים באתרי האינטרנט ערוץ 7, כיפה, ynet ועוד, והוא אחד ממייסדי עלון השבת הדור שיצא לאור לראשונה ב-2025 וחבר המערכת. מרבה לפרסם בחשבונו האישי ברשתות החברתית טוויטר ופייסבוק. נכון למאי 2024 יש לו כ־15000 עוקבים, והוא נחשב לאושיית רשת בקרב הציבור הדתי-לאומי.
חיים אישיים

נשוי לבתיה, בתו הבכורה של הרב רפי פוירשטיין, ואב לשישה. במהלך תקופת אירוסיהם בשנת ה'תשס"ו חיבר עם אשתו את הקובץ התורני "בת קול" על מסכת סוטה. כמו כן חיברו בני הזוג יחד ספר מאויר על הלכות שנת השמיטה לילדים. מתגורר ביישוב גבעות שבגוש עציון. הפך בעקבות אשתו לצמחוני חלקית.
ספריו

כחלום יעוף: התמודדות עם אובדן הריון, מוסד הרב קוק 2010
מבית לפרוכת: פשט, עיון ומשמעות בעבודת יום הכיפורים, אלון שבות תשע"ד
אב באריאל: קונטרס בעניין פרישת הכהן הגדול שבעת ימים קודם יום הכיפורים, אלון שבות תשע"ה
הרב אברהם ובתיה סתיו, שמיטה: הלכות מצוירות לילדים, אלון שבות תשע"ה
הרב דוד סתיו והרב אברהם סתיו, אבוא ביתך: שאלות ותשובות בנושא זוגיות ומשפחה – שני כרכים, הוצאת מגיד תשע"ז ותשפ"א
צמחונות יהודית, משכל (ידיעות ספרים) תשפ"ב
הרב יובל שרלו והרב אברהם סתיו, קיימות יהודית, צהר, תשפ"ה
הערות שוליים

↑  עבודת התזה שלו הייתה "תפקיד התפילה ואופן השפעתה בהגותם של רבי חסדאי קרשקש ורבי יוסף אלבו", בהנחיית חיים קרייסל, תשע"ז.
↑  תפילת הבקשה ואופן השפעתה, בפילוסופיה היהודית בספרד ופרובנס בימי הביניים, לקריאה באתר כתב העת אסיף; פוסט של אברהם סתיו ברשת החברתית פייסבוק, 5 באפריל 2022
↑  אלישיב רייכנר, כן היה לנו חלום: על אמונה בעת אובדן עובר, באתר nrg‏, 7 במרץ 2010
↑  ערוץ 7, למי צפוף פה?, באתר ערוץ 7, 29 ביולי 2021
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏זוגות שחוו הפלה נאלצים להיאבק על קבורת עוברם: "למה בכלל צריכים להסביר את עצמנו?", באתר מעריב אונליין, 22 בנובמבר 2017
↑  ספר חדש של הרב אברהם סתיו על צמחונות ויהדות, באתר ערוץ 7, 21 באוגוסט 2022
↑  רפי פוירשטין, ההריון הופסק. אפשר להתאבל, באתר ynet, 15 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300918905171  LCCN: no2010095502  VIAF: 122208375   WorldCat (עם VIAF): 122208375
מאיר וילקנסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במאי 1882 איישישוק, ליטא 
 פטירה:  7 באוקטובר 1949 (בגיל 67) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  כפר ויתקין 
 
מאיר וילקַנְסקי (א' בסיוון תרמ"ב, 1882, איישישוק, פלך וילנה, האימפריה הרוסית (ליטא* - י"ד בתשרי תש"י, 7 באוקטובר 1949, כפר ויתקין) היה חלוץ, איש העלייה השנייה וסופר עברי בתקופת היישוב.
ביוגרפיה

מאיר וילקנסקי נולד בשנת 1882 באיישישוק שבפלך וילנה של האימפריה הרוסית (ליטא), בנם של בתיה לבית אלטשולר והרב אליעזר יהושע וילקנסקי שהיה דיין העיר אישישוק, אמו הייתה בת למשפחת רבנים מיוחסת וצאצאית של רש"י, הרא"ש, הב"ח, הט"ז, תוספות יום טוב ורבנים נוספים, מאיר היה הבן השני מתוך שלושה בנים ושלוש בנות, אחיו הבכור הוא יצחק אלעזרי וולקני, למד בתלמוד תורה ובישיבה עד גיל 15, אחר כך למד בפוניבז'. בשנת תרס"ה 1905 עלה לארץ ישראל. בארץ נישא לשרה רובין, ועבד ביקב בראשון לציון (שלשם הלך ברגל מיפו), ואחר כך כפועל חקלאי במושבה פתח תקווה, ובמקווה ישראל, משנת 1908 עד 1918 שימש כמזכיר המשרד הארצישראלי תחת הנהלתו של א. רופין, לאחר מכן התמנה למזכירו של ד"ר יעקב טהון בחברת "הכשרת הישוב".
במקביל לעבודותיו כתב וילקנסקי את יצירותיו הספרותיות בעברית. וילקנסקי הרבה לכתוב פרוזה, ואותה פרסם בכתבי העת "העומר" ו"הפועל הצעיר". הסיפורים עסקו בחיי הפועלים והחלוצים בארץ בתקופת העלייה השנייה, בחיי התרבות ביישוב היהודי בעשורים הראשונים של המאה ה-20, בין השאר בשכונה תל אביב. הסיפורים ראו אור במספר מהדורות במשך השנים.
וילקנסקי חי בירושלים ,ברחוב אלחריזי פינת אבן גבירול .  באחרית ימיו  עבר להתגורר לצד בתו בכפר ויתקין, ושם גם נקבר. הוא הותיר אחריו את בנותיו דרורה, טמירה (שהייתה נשואה לפרופסור גדעון אורשן), ולאה - דגה, ואת בנו רענן וולקני, שקיבל את פרס קפלן בשנת 1976.
מספריו

ספורים מחיי הארץ, ספריה עממית, הוצאת קדימה, ניו-יורק, 1918.
בימי העלייה, הוצאת אמנות, 1935.
הגלילה, באר חפרנו, 1978.
בחדר, 1932.
לקריאה נוספת

'אלעזרי (וילקנסקי), מאיר', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 51. (הספר בקטלוג ULI)
מרדכי המפל, 'מאיר וילקנסקי', הפועל הצעיר מא, 4 (תש"ל), 18.
יפה ברלוביץ, 'מאיר וילקנסקי', בתוך: העלייה השנייה, כרך ג: אישים, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח 1998, עמ' 154–158.
נורית גוברין. בתוך: העומר - תנופתו של כתב-עת ואחריתו', הוצאת יד יצחק בן צבי, תש"ם 1980, לפי מפתח השמות.
נורית גוברין, ספרות בדורה ולדורות - מאיר וילקנסקי ויוסף חיים ברנר, בתוך: קריאת הדורות - ספרות עברית ומעגליה, כרך ז', הוצאת כרמל ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ט / 2019.
משפחת וילקנסקי מלווה את שרה וילקנסקי אשת מאיר וילקנסקי בדרכה לארץ ישראל, 1906
אמנון זלאייט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביוני 1955 (בן 69)
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  צלם
 מקום לימודים:  בית צבי
 פרופיל ב-IMDb
אמנון זלאייט (נולד ב-13 ביוני 1955) הוא צלם ישראלי.
ביוגרפיה

זלאייט נולד בתל אביב. ב-1978 החל לעבוד במחסן ציוד במחלקת הקולנוע של בית צבי, ולאחר מכן המשיך ללימודים במחלקה. בזמן לימודיו בבית צבי החל לעבוד כעוזר צלם, תאורן ומפעיל מצלמה בסרטים שונים, בעיקר עם הצלמים חורחה גורביץ' וגדי דנציג.
עבודתו כצלם
"ארץ מולדת" (1981–1982)
"שוברים" (1985)
"מלכת הכיתה" (1986)
"חימו מלך ירושלים" (1987)
"המשורר" (1988)
"עורבים" (1988)
"רומן אמיתי" (1989)
"הוגו" (1989)
"המיועד" (1989)
"אבא גנוב 3" (1991)
"נו טה מטס" (1991)
"חסד מופלא" (1992)
"סיפורי תל אביב" (1992)
"בובה מתי" (1992)
"מעשה בחמישה בלונים" (1992)
"זהר" (1993)
"כמו גדולים 2" (1993)
"החמישייה הקאמרית" (1993–1997)
"ארץ חדשה" (1994)
"לילסדה" (1995)
"נשים" (1996)
"סיבת המוות - רצח" (1998)
"זבנג!" (1998–1999)
"צומת וולקן" (1999)
"תוף הלב של דין דין" (2000)
"פיתוי" (2002)
"סימה וקנין מכשפה" (2003)
"מעורב ירושלמי" (2003–2010)
"הכלה הסורית" (2004)
"מכתבים מרישיקש" (2004)
"הבשורה על פי אלוהים" (2004)
"עד מדינה" (2005)
"שיווי משקל" (2005)
(2005) "ילדי CCCP"
"מחילות" (2006)
"האלופה" (2006–2009)
"בופור" (2007)
"הסודות" (2007)
"הבוגד הקטן" (2007)
"אבידות ומציאות" (2007)
"סוף שבוע בגליל" (2007)
"עץ לימון" (2008)
"רביעיית רן" (2008–2010)
"עד החתונה" (2008–2010)
"חצויה" (2009–2010)
(2010) "התפרצות X"
"חיים אחרים" (2010–2011)
"בלדה לאביב הבוכה" (2012)
"רוק בקסבה" (2013)
"כידון" (2013)
"כל הזמן שבעולם" (2013)
"אקסטרים מייקאובר" (2013)
"ערבים רוקדים" (2014)
"זינוק בעלייה" (2014)
"שוברי גלים" (2014–2016)
"תפוחים מן המדבר" (2015)
"ציפורי חול" (2015)
"לכודים בתוך הרשת" (2015)
"ג'נקשן 48" (2016)
"מועדון החנונים: הסרט" (2017)
"דרייבר" (2018)
"סדקים" (2018)
"גיבור בעננים" (2018)
"ברזיל אהובתי" (2019)
"עכביש ברשת" (2019)
"דיבוקים" (2020־הווה)
"הארוחה" (2021)
"פול ספיד" (2023־הווה)
תפקידים נוספים
ב-1985 היה תאורן בסרט "אירית עירית".
ב-1986 היה תאורן ראשי בסרט "סוף שבוע מטורף".
ב-1992 שיחק בסרט "סיפורי תל אביב" גילם את אמנון.
ב-2015 התראיין בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" ששודרה בערוץ הראשון.
הערות שוליים

1 2 3  מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי, באתר ictd.co.il
אתיקה בעסקים

אתיקה בעסקים ועולם העבודה היא הסכמה על קודים מוסריים של טוב ורע שמטרתם להנחות את העסק בקבלת החלטות במהלך פעילותו של העסק.
אתיקה בעסקים משמעותה הכנסת קוד מוסרי, החל מציות לחוק ועד פרטים קטנים בארגון, ואף מעבר לכך.
אתיקה בעסקים היא קבלה של קודים אתים מוסריים כגון שמירה על כבוד האדם, לנהוג עם זולת ביושרה ,הגינות, כנות, שקיפות, אמינות, מילוי הבטחות ועמידה בהתחייבויות, נאמנות ולפעול למען האינטרס של הלקוח, רגישות חברתית ומוסרית.
התנהלות לא אתית תהיה החל מעבירות פליליות על דיני העונשין כגון עבירה מירמה וגזל, גנבה, שוחד וטובות הנאה, הרצת מניות ועבירות על חוק ניירות ערך, זיהום סביבתי, סיכון סביבתי, סיכון חיי אדם ושמירה על בטיחות, פרסום מטעה, אי תשלום מיסים ועד עבירות אתיות או עוולות אזרחיות,איסור ניצול עובדים ויחסי מרות או אוכלוסיות חלשות בצורה לא הוגנת, שיפור מתמיד(קאיזן) והתעדכנות בידע המקצועי,איסור הלנת שכר, לא לעבור עבירות מאינטרסים מסחריים, שמירה על סטנדרט עבודה מקובל בתעשייה והימנעות מרשלנות מקצועית.
אתיקה בעסקים אף מגדירה את כללי עשה ואל תעשה מול בעלי עניין של העסק כמו בעלי המניות, שותפים עסקיים, הלקוחות וספקים.