stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ילד מארוול (נו-ואר)
ביוגרפיה בדיונית

נו-ואר שירת על סיפון המפרשית הדיפלומטית הבין-גלקטית של גזע הקרי, "הפלא" (Marvel), שעורכת מסע דרך מיליוני ממדים חלופיים במשימתה לשמור על השלום ועל ההפרדה בין כוחות הקרי והסקרול באותם ממדים. הספינה נמשכת לעבר יקום מארוול והיא מיורטת על ידי כוחותיו של דוקטור מידאס, מולטי מיליונר שאובססיבי להשיג כוח באמצעות ספיגת קרניים קוסמיות. מידאס משמיד את הספינה מתוך מטרה להשיג את מנועיה, המונעים בידי קרינה קוסמית. נו-ואר הוא היחיד ששורד את המתקפה, בה נהרגים חבריו לצוות. בהיותו בעל מזג חם, נו-ואר נשבע לנקום באנשי כדור הארץ על האופן בו קיבלו אותם. הוא מתחיל להשמיד גושי בניינים שלמים בעיר ניו יורק, עד שזוכה להתערבותה של סוכנות S.H.I.E.L.D. סוכני על, בעלי כוחות המשלבים את כוחותיהם של קפטן אמריקה ושל הענק הירוק, נשלחים לעצור אותו, אך הוא הודף את מתקפתם בקלות יתרה בעזרת טכנולוגיית הקרי שברשותו.
בהמשך, נו-ואר מגלה כי טפיל תאגידי בשם הקסוס שוחרר מכלאו כאשר הספינה התרסקה. הקסוס שם פעמיו לכדור הארץ כדי לגרום לשעבודם של בני האדם ובכך להשיג שליטה בעולם על ידי השתלטות על אמצעי המסחר העולמיים. נו-ואר מצליח להתעמת עם כוחות התאגיד בעל הבינה המלאכותית, חשף את סודותיו וסיפק אותם למתחריו. בכך עזר לשתק את העסק ולבסוף להשמידו. עד מהרה, נו-ואר מוצא את עצמו נרדף בידי דוקטור מידאס, ששולח את בתו אקסטרמינטריקס ללכוד את הגיבור הצעיר. היא מצליחה ללכדו ומעבירה אותו לאביה, אך בהמשך היא משנה את דעתה כאשר נו-ואר חושף את מידת רחמנותה ומשחרר אותה משליטתו של אביה. מידאס מאתר את השניים בעזרת מתקן איתור במסכתה של אקסטרמינטריקס ושולח אחריהם יצורים מהממד האפל. אקסטרמינטריקס מצליחה לערוף את ראשו של היצור, בעוד נו-ואר מתעמת עם מידאס, שבינתיים עבר מוטציה בעזרת הקרניים הקוסמיות לאיש הקוסמי. בעימות האחרון בין נו-ואר למידאס, אקסטרמינטריקס עוזרת לנו-אר ומשתמשת בראשו הערוף של היצור כדי להביס את אביה. סוכני S.H.I.E.L.D מקיפים אותם ולוקחים את נו-ואר תחת מעצר. הדבר מוביל את אקסטרמינטריקס למסע טרור בדרישה לשחרר אותו, אך לבסוף היא נלכדה והובלה למאסר במתקן הכליאה "הרפסודה". נו-ואר, מצדו, מוחזק במתקן הכליאה "הקוביה". הוא מכריז מלחמה על האנושות ונשבע להפוך את כדור הארץ לחלק מאימפריית הקרי.
ביוגרפיה בדיונית > האוונג'רס החדשים: האילומינטי

בשלב מסוים, מעשיו של נו-ואר מעוררים את תשומת לבם של חברי האילומינטי (צ'ארלס אקסבייר, מיסטר פנטסטיק, דוקטור סטריינג', איירון מן, נאמור וחזיז שחור), שמפקחים ומשגיחים על כדור הארץ מפני איומי חוץ ופנים. הם מודאגים מכך שנו-ואר הכריז מלחמה על כדור הארץ ומנסים לשנות את דעתו. הם עורכים ביקור באמצעות הקרנה אסטראלית במתקן הכליאה בו הוא מוחזק, וכל אחד מהם מספר לו בתורו על מורשתו של קפטן מארוול, וכי נו-ואר יכול לבחור להיות גיבור הלוחם לצד הטובים או שיבלה את שארית חייו בכלא. הם משאירים בידיו את הבחירה ואומרים לו לזכות בדרכו לגאולה.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת אזרחים

במהלך מלחמת האזרחים בעקבות חוק רישום העל-אנושיים, המנהלת בפועל של סוכנות S.H.I.E.L.D, מריה היל, עורכת ביקור ב"קובייה", בית כלא לחייזרים פושעים, שבו שטפו את מוחו של נו-ואר כך שהוא יציית לפקודות מנהל הקוביה, ומצווה  על המנהל שילכוד את קבוצת ה-Runaways. נו-ואר מתקיף אותם ואת קבוצת האוונג'רס הצעירים, שובר את מפרקתה של חברת Runaways קסווין מגזע הסקרול, ורודף אחר שאר חברי הקבוצה. כאשר הסוהר האכזרי של "הקוביה" חש שמשימתו של נו-ואר הושלמה, הוא קורא להחזרתו. האוונג'רס הצעירים ו-Runaways מובילים מתקפה על "הקוביה" על מנת לשחרר ארבעה מחבריהם שנחטפו למוסד. נו-ואר מובס, וויז'ן מצליח לבטל את ההשפעה המנטלית עליו. לאחר מכן, נו-ואר משתלט על מתקן הכליאה ומכריז עליו כעל עיר הבירה החדשה של אימפריית הקרי.
ביוגרפיה בדיונית > פלישה סודית

כאשר האסירים הכלואים במתקן "הקוביה" משוחררים כתוצאה מווירוס חייזרי אותו העלו הסקרול, נו-ואר מודיע כי "הגיע זמן ללכת". בעת שהוא נמלט על מטוס סילון גנוב של סוכנות S.H.I.E.L.D, הוא נעצר בידי קהנ'נר הגוסס מפצעיו. בתחילה, הוא טעה לחשוב שמדובר במאר-וול המקורי ועצר כדי לשמוע את מילותיו האחרונות. קהנ'נר מינה אותו להיות מגן כדור הארץ החדש, סחף אותו בעקבות התפקיד אותו מילא קפטן מארוול המקורי, וביקש ממנו לעצור את הסקרול - להם קרא שקרנים ובוגדניים חסרי כבוד. לאחר מכן, נו-אר היה עד לשינוי צורתו של קהנ'נר המת חזרה לחזותו כחבר גזע הסקרול, ונותר מלא יראה כתוצאה מגילוי מרעיש זה.
נו-ואר בוחר סוף כל סוף בצד במלחמה, ומשתמש באנרגיה הסולארית שבצמידי השלילה של קפטן מארוול, מה שגורם לפיצוץ גדול באמצעו של הקרב בניו יורק. הוא מכריז בפני צבא הסקרול כי הפלישה הסתיימה.
ביוגרפיה בדיונית > האוונג'רס האפלים

נורמן אוסבורן אומר לנו-ואר כי הוא גיבור מלחמה וכי הוא רוצה שיהיה מה שנועד להיות באמת. הוא מגייס אותו לקבוצת האוונג'רס האפלים שלו, ונו-ואר נוטל את זהותו של קפטן מארוול.
כאשר מתרחש רצח המוני בכנסייה בקרוליינה הדרומית לאחר הגילוי כי נו-ואר נטל את שמו של קפטן מארוול, קרול דנברס מגיעה לשם כדי לחקור את הנושא. לאחר שקרול מנסה לתקוף אותו ומאשימה אותו על מה שהכנסייה עשתה בשמו של קפטן מארוול המקורי, הוא מסביר לה כי קפטן מארוול שעבורו הוקמה הכנסייה היה למעשה סוכן סקרול והוא מת בזרועותיו, לא לפני שאמר שאהב את העולם הזה וביקש ממנו להגן עליו מפני איומים חיצוניים. קרול אינה מאמינה לו, והוא עף משם, באומרו כי היא יכולה להאמין למה שהיא רוצה, אך עליה לזכור את פגישתם, משום שהוא לא הרים עליה יד.
לאחר המשימה הראשונה של קבוצת האוונג'רס האפלים, נו-ואר מתחיל לפתח התאהבות ב"גברת מארוול" של הקבוצה, נבלת-העל קרלה סופן. חברי הקבוצה מחליטים לנוח במגדל האוונג'רס. בערב, נו-ואר עושה את דרכו לחדרו כשקרלה מזמינה אותו לחדרה. לאחר שהם שוכבים, קרלה מדליקה את הטלוויזיה ומבקשת לבדוק כיצד אוסבורן יסביר בפומבי את היותם חבורה המלאה בפושעים. נו-ואר מוכה בתדהמה שחבריו לקבוצה הם כולם פושעים שמתחזים לגיבורים, ומאז נעלמו עקבותיו.
ביוגרפיה בדיונית > לאחר האוונג'רס האפלים

מאז שנטש את הקבוצה, נו-ואר שמר על פרופיל נמוך תוך שהוא חומק מהאוונג'רס האפלים ומנסה להבין את תפקידו בעולם בו הוא חי כעת. הוא מנסה לתקן את דרכיו ומזהיר את וולברין מפני השתלטותו של אוסבורן על מתקן בזמן שהיה חבר בקבוצתו. השניים חוברים יחדיו, משחררים את המתקן מידיו של אוסבורן, ומשאירים אותו לידיו האחראיות של פנטומאקס. בהמשך, נו-ואר מתחבר לבחורה בשם אנני אך נמצא בידי הסנטרי, שמגיע לקחת אותו חזרה לאוסבורן. קרב מתחולל בין שניהם באמצע מנהטן, ונו-ואר עומד להפסיד כאשר אנני יורה על הסנטרי מטח מנשקו של נו-ואר ומסיחה את דעתו. נו-ואר נמלט מהמקום וחוזר לבניין נטוש שבו בנה מתקן תקשורת בטכנולוגיית הקרי כדי ליצור קשר עם "האינטלקט העילאי" (Supreme Intelligence), מחשב-העל של הקרי. הוא מקבל שדר מהאינטלקט העילאי שאומר שמעשיהם של הסקרול במהלך הפלישה הסודית הותירו את כדור הארץ בסכנה חמורה בהרבה, וכי נו-ואר הוא המגן החדש של הכוכב. זאת ועוד, האינטלקט העילאי מעניק לו את האמצעים לרכוש כוחות חדשים בצורת צמידי שלילה מתקדמים יותר מאלה של מאר-וול. הצמידים מספקים לו תלבושת חדשה ומונעים מהאוונג'רס האפלים לאתר את מיקומו. אחרי שנו-ואר מוצא את אנני ומודה לה על עזרתה, הוא משתגר משם. ללא ידיעתו, גם באקי ברנס וגם סטיב רוג'רס צופים בו ומנסים להחליט אם יש לו פוטנציאל להיות בן ברית כנגד אוסבורן.
נו-ואר מופיע לבסוף כגיבור-העל החדש פרוטקטור ("מגן"). זמן מה עבר מאז, והוא נצפה כשהוא עורך מסע ביחד עם אנני. אשה בלתי מזוהה הנושאת שריון קרב משוכלל ביותר מופיעה מהעתיד, בניסיון לבחון את נו-ואר. נו-ואר הופך לפרוטקטור ונלחם בה. היא מגלה שהיא נלחמת בגרסה צעירה וחלושה יותר של הגיבור אותו היא מכירה מהעתיד, ולפני שהיא מצליחה להרוג אזרחים חפים מפשע, נו-ואר מהמם אותה. היא מתגלה כאנני המבוגרת, שאומרת לו ש"הכל יהיה הגיוני יותר... מתישהוא" לפני שהיא נעלמת בזרם הזמן.
ביוגרפיה בדיונית > עידן הגיבורים

נו-ואר מגויס לקבוצת האוונג'רס כדי לעזור להם לבנות מכונת זמן שתעזור להם להציל את העתיד. טוני סטארק מנסה לשכור אותו עקב הידע הרב שלו, כדי "לשחרר את המוח החייזרי על פני העולם". נו-ואר מסרב להצעה, משום שנשבע לשמור על סודות הקרי מתושבי כדור הארץ. תוך זמן קצר, נו-ואר יוצר מסך הקרנה לתוך מרחבי הזמן והחלל, מה שמאפשר לחברי האוונג'רס לצפות ביקומי מארוול החלופיים (כמו ימי עבר עתידי ועידן אפוקליפס), לפני שזרם הזמן מתמוטט. לאחר מכן, הוא עוזר לאוונג'רס להילחם בוונדר מן הזועם, שמשוכנע כי הקמתה מחדש של הקבוצה היא טעות. בהמשך, הם מותקפים בידי גרסה עתידית של אפוקליפס וארבעת פרשיו, שאבדו בזמן. ארבעת פרשיו כללו את מכשפת השני כרעב, ספיידרמן כמגפה, הענק האדום כמלחמה ו-וולברין כמוות. נו-ואר מצליח להרגיע את ספיידרמן, שמתלונן על עתידו האפשרי. נו-ואר עוזר לבנות מכונת זמן נוספת, ויחד עם וולברין, קפטן אמריקה ואיירון מן הוא עורך מסע בזמן ומביס גרסה עתידית של קבוצת האוונג'רס. הם נלקחים למנהיגם, ענק המאסטרו, ששמח לראותם, משום שהוא עובד לצד גרסה עתידית של טוני סטארק.
ביוגרפיה בדיונית > אוונג'רס נגד אקס-מן

במהלך אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", נו-ואר מגלה בסיס A.I.M. סודי. האוונג'רס מתאספים יחדיו, משביתים את הבסיס מכל פעילות עוינת ועוזרים לכלוא את המדענים שברחו לאחר תבוסתו של אוסבורן. לאחר הקרב, האינטלקט העילאי של היקום הנוכחי מיידע את נו-ואר כי כוח הפניקס מתקרב לכדור הארץ, וכי עליו לתחום את הישות הקוסמית בכל מחיר, אפילו אם זה אומר גרימת מותם של חברי האוונג'רס. בחלל, לאחר שהאוונג'רס נכשלים לעצור את כוח הפניקס, נו-ואר בוחן את הסיבה לכשלונם ומגלה כי מקבתו של תור, מיולניר, יכולה לפצוע ולספוג לתוכה את הפניקס. אולם לפני שתהיה להם הזדמנות לחגוג על תגלית זו, נו-ואר מצהיר שהוא ייקח את האנרגיה הקולקטיבית בחזרה לאימפריית הקרי. בחלל, טעות קטלנית שנוצרה כתוצאה ממפגש עם כוח הפניקס גורם לספינתם להיסחף לכיוון השמש. נו-ואר לוקח את האנרגיה הכלואה לאינטלקט העילאי, שמודיע כי אין הוא מתכוון להשתמש בה כדי להציל את כדור הארץ. הדבר גורם לנו-ואר להתנגד לאינטלקט העילאי ולהמלט משם עם האנרגיה. האוונג'רס מגלים את דבר בגידתו, לוקחים ממנו את האנרגיה, ומצהירים עליו כאויבם וכי אין עליו לשוב חזרה לכדור הארץ. נו-ואר נשאר כשהוא נמלט על חייו מגזע הקרי הרודף אחריו.
כחלק מההרצה המחודשת של כותרי מארוול קומיקס, "מארוול עכשיו!", נו-ואר מופיע בקבוצת האוונג'רס הצעירים החדשה.
כוחות ויכולות

נו-ואר הוא חבר אימפריית הקרי, אם כי מיקום חלופי. הגנים שלו שודרגו עם DNA של חרקים, מה שעוזר לו להדגים רפלקסים מהירים, מהירות גבוהה, כוחות על וסיבולת גבוהה יותר מזו של בני אדם רגילים. הוא מסוגל לחווט מחדש את הדחפים הניורולוגים שלו על מנת להימנע מכאבים פיזיים וכן להדחיק גירויים שאותם הוא לא רוצה להרגיש - מה שהופך אותו ליריב קטלני בקרב. במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", הוא מסוגל היה לבצע "הרצה לבנה", המדחיקה כל דבר שאינו קשור לקרב ממוחו, ובכך הצליח להביס בקלות את חברי האוונג'רס הצעירים תוך חמש שניות.
בנוסף, לנו-ואר יש מפרקים מכופלים ומשולשים, מה שמקנה לו את היכולת להתגמש באופן בלתי אנושי ולשרוד בתנאים קשים. הוא מסוגל לטפס על המשטחים החלקלקים ביותר, כמו קירות אנכיים, חלונות זכוכית ותקרות. אם יש צורך בכך, באפשרותו לעכל כל חומר אורגני ללא כל תופעות לוואי, כמו אוכל רקוב או רעיל. בדרך זו הוא מסוגל להתאושש מפצעים או מלחץ גבוה.
הרוק של נו-ואר מכיל מאפיינים שמדביקים את אלה אשר באים איתו במגע. הדבר מוביל ליצירת אשליות ומאפשר לנו-ואר מידה מסוימת של שליטה באחרים. ציפורניו יכולות לגדול לצורת חודים קוצניים קטלניים, ובבואם במגע הם יכולים לגרום לפיצוץ עז ולנזק היקפי רחב.
בהמשך, נו-ואר יוצר קשר עם אימפריית הקרי, וניתנים לו צמידי שלילה מתקדמים יותר מאלה של קפטן מארוול המקורי, מאר-וול.
לנו-ואר יש גישה למגוון רחב של טכנולוגיית הקרי, כמו כלי נשק מתקדמים ביותר, ביניהם רימוני יד המשתכפלים מעצמם, רובי פלזמה, וכן שדה קרב ממוזער שיכול לשמש כסימולציה. כמו כן, לנו-ואר ידע נרחב במדעי מסעות בין-ממדים. הוא יכול לבנות ולתפעל מתקנים הצופים במרחבי הזמן והמרחב, וכן לערוך בהם מסעות.
הערות שוליים

↑  Marvel Boy Vol.2 #1, August 2000
↑  Marvel Boy Vol.2 #2, September 2000
↑  Marvel Boy Vol.2 #3, October 2000
↑  Marvel Boy Vol.2 #4, November 2000
↑  Marvel Boy Vol.2 #5, December 2000
↑  Civil War: Young Avengers & Runaways #2, October 2006
↑  Civil War: Young Avengers & Runaways #4, December 2006
↑  Secret Invasion #1, June 2008
↑  Secret Invasion #6, November 2008
↑  Secret Invasion #7, December 2008
↑  Dark Avengers #1, March 2009
↑  Ms. Marvel Vol.2 #35, March 2009
↑  Dark Avengers #5, August 2009
↑  Dark Reign: The List - Wolverine #1, December 2009
↑  Dark Avengers Annual #1, February 2010
↑  Ms. Marvel Vol.2 #50, April 2010
↑  Avengers Vol.4 #2, August 2010
↑  Avengers Vol.4 #3, September 2010
↑  Avengers Vol.4 #4, October 2010
↑  Avengers Vol.4 #25, June 2012
↑  Avengers Vol.4 #26, July 2012
↑  Avengers Vol.4 #27, August 2012
אביב העמים

אביב העמים הוא שם כולל לגל של התקוממויות ומהפכות לאומיות באירופה בשנים 1848–1849.
הסיבות לאביב העמים היו שונות ממדינה למדינה, אך המכנה המשותף שבהן היה: רצון לאיחוד, התפתחות רגשות לאומיים ורצון להשתחרר משלטון של מעצמה.
רקע

לאחר תבוסת נפוליאון בתחילת המאה ה-19, ניסתה האליטה האירופית להשיב את הסדר הישן  על כנו - החזרת המלוכנות ומתן זכויות יתר לאצולה ולכמורה תחת הנהגתם של שליטי אירופה שלפני המהפכה. המהלך התנהל במסגרת כנסים ודיונים, שהעיקרי בהם היה קונגרס וינה, שבו החליטו המנהיגים על חלוקה מחדש של שטחי מדינות אירופה, על שלטון ריכוזי, צנזורה  ועל דיכוי הפגנות ומהומות ליברליות. באוסטריה שב לשלוט בית הבסבורג, ובצרפת שב לשלטון בית בורבון כחלק מ"הרסטורציה". כל זאת על מנת לשמור על "שיווי משקל" באירופה.
מהלכים אלו עוררו זעם מסיבות רבות. המיתון, יחד עם משבר כלכלי עמוק וחורף קשה במיוחד ב-1847, הובילו לעליית מחירי המזון. השלטון האבסולוטי עורר זעם אצל הליברלים, בייחוד באוסטריה, שבה הונהגו תקנות קרלסבאד - צנזורה וסתימת פיות של סטודנטים, מורים ועיתונים בהנהגתו של הקנצלר מטרניך, וכן חוסר ההתחשבות של המנהיגים בשאיפות הלאומיות, כגון אלו של איטליה וגרמניה.
עניינים אלו עוררו מהומות רבות עוד לפני 1848, שאביב העמים היה שיאן:
ב-1820 התחוללה מהפכה בספרד נגד כוונתו של המלך פרננדו השביעי להנהיג משטר אבסולוטי במדינה, שהסתיימה לבסוף בניצחון הליברלים שאילצו את פרננדו להישבע אמונים לחוקה.
ב-1830 אירעה מהפכת יולי בצרפת, בה הודח המלך שארל העשירי ובמקומו מונה לואי פיליפ, "מלך הבורגנים";
בעקבות ההצלחה בצרפת כינה הסופר היהודי לודוויג ברנה את העתיד להתרחש באירופה בשם "אביב העמים" והתעוררו מהומות גם בפיימונטה ובנאפולי שבאיטליה, אך אלה דוכאו בידי אוסטריה;
מהומות שפרצו בנובמבר 1830 בוורשה פולין, דוכאו ב-1831 בידי רוסיה;
בגרמניה זכו הנובר, סקסוניה ובראונשוויג להרחבה של זכויות האזרח;
בלגיה זכתה בעצמאות לאחר שמרדה בהולנד;
אוסטריה דיכאה התקוממויות בצפון איטליה, וב-1846 דיכאה גם מרד בקרקוב וסיפחה אליה עיר זו.
בשנת 1847 נאבקו בשווייץ הקנטונים הקתוליים השמרניים בקנטונים הפרוטסטנטיים הליברליים יותר. ניצחון הפרוטסטנטים נחשב לניצחון הראשון של כוחות ליברליים באביב העמים.
מהלך האירועים > צרפת

מהומות אביב העמים החלו עם מהפכת פברואר בשנת 1848 בצרפת, שבה הודח לואי-פיליפ על ידי ההמונים. הסיבות העיקריות לכך היו מדיניותו של המלך שהביאה למשבר כלכלי, וכן תחושת הקיפוח של המעמדות הנמוכים בצרפת שחסרו זכויות אזרח כמו זכות בחירה. המהומות אורגנו בייחוד על ידי הפועלים, בהנהגת לואי אוגוסט בלאנקי, אטיין קבה, לואי בלאן ופייר פרודון. למרות זאת, הוקמה בסופו של דבר רפובליקה ליברלית בורגנית. זו הקימה מפעלים רבים עבור הפועלים, אך גם העסיקה אותם בשכר נמוך והטילה מיסים חדשים על האיכרים. דבר זה הביא להתמרמרות רבה הן בקרב הפועלים והן בקרב האיכרים, שראו בפועלים, מחוללי המהפכה, את הגורמים למיסוי הכבד שהוטל עליהם. התוצאה הייתה מרד של הפועלים ברפובליקה אשר, ללא עזרת האיכרים, נכשל במהרה תוך שפיכת דמים קשה. כתוצאה מכך עלה כוחו של האגף הימני השמרני, ובמשאל עם בדצמבר 1848 מונה מנהיגם לואי נפוליאון בונאפרטה לנשיא. כעבור שלוש שנים הוא מינה את עצמו לקיסר נפוליאון השלישי.
מהלך האירועים > גרמניה

גרמניה הייתה מפוצלת לעשרות מדינות שונות ובהן אין-ספור מפלגות וכוחות פוליטיים. המשותף להם, במידה מסוימת, היה הרצון לאיחוד מדינות אלו לישות גרמנית אחת. אך גם כאן שרר פילוג בין תומכי "גרמניה הגדולה", שדרשו איחוד כל המדינות דוברות הגרמנית, כולל אלו שתחת שלטון אוסטרי, ותומכי "גרמניה הקטנה" שדרשו איחוד כל המדינות הגרמניות למעט אלו שתחת שלטון האימפריה האוסטרית. השמאל (שכלל גם את ברית הקומוניסטים של מרקס ואנגלס) קרא למהפכה סוציאליסטית בגרמניה ולברית בין המדינות המהפכניות באירופה שתצא למלחמה נגד רוסיה, שנחשבה למבצר הריאקציה. בהשפעת כל הכוחות האלו התקוממו המעמדות הנמוכים במדינות דוברות הגרמנית, כולל בקיסרות האוסטרית, מטרניך התפטר, הוקמו ממשלות ליברליות שהבטיחו חוקות מהפכניות והוקמה האספה הגרמנית הכללית בפרנקפורט. אך עד מהרה הפכו דיוני האספה לעקרים. התגלעו סכסוכים רבים בין נציגי המדינות הגרמניות השונות ובין תומכי ההגמוניה הפרוסית מול ההגמוניה האוסטרית בגרמניה. בברלין דוכא ניסיון של פועלים וסטודנטים לחזור לדרך המהפכה בכוח הנשק.
בבאדן, באלזס ובאזורים כפריים בדרום גרמניה, לוו המהומות בגל של פרעות אנטישמיות.
בווינה התקבלו מספר חוקים, כמו חוק ביטול החובות הפאודליים של האיכרים, ודוכאו באכזריות ניסיונות מרידה של סטודנטים ופועלים. בדצמבר 1848 פוזרה האספה הלאומית הפרוסית, ומספר חודשים לאחר מכן גם האספה הגרמנית הכללית של פרנקפורט, והתקבלה חוקה חדשה ריאקציונית. כך בא הקץ לאביב העמים הגרמני.
מהלך האירועים > הונגריה

ההונגרים, ששאפו לעצמאות לאומית ולהיפרדות מהקיסרות האוסטרית הצליחו תחילה להקים ממשלה בראשותו של לאיוש קושוט שביטלה את שעבוד האיכרים והעניקה חופש בחירה לכל בעלי הרכוש. מצד שני התנגד קושוט לשאיפות הלאומיות של מיעוטים שונים בהונגריה עצמה, כמו קרואטים וסרבים, ודיכא אותם ביד קשה. עקב כך עזרו אלו לכוחות הקיסרות האוסטרית ולצאר הרוסי (ששלח צבא לעזרת אוסטריה), ובסופו של דבר הוחזרה הונגריה בכוח לשלטון הקיסרות האוסטרית.
מהלך האירועים > איטליה

גם באיטליה פעלו כוחות רבים שרצו להביא לאיחוד איטליה: כוחות קתוליים שרצו להקים מדינה תחת הנהגת האפיפיור פיוס התשיעי, האגף הדמוקרטי שרצה להקים רפובליקה דמוקרטית בהנהגתו של ג'וזפה מציני, ובית המלוכה סאבויה שרצה להקים מלוכה חוקתית תחת כתר בית סאבויה. מרידות פרצו ברוב איטליה, ובעקבותיהן ניתנו במדינות אלו חוקות ליברליות. כוחות צבא איטלקי התאחדו למלחמה באוסטריה ששלטה על חלק מצפון איטליה, אך ידם של האוסטרים הייתה על העליונה והאיטלקים הובסו. תומכי מציני הכריזו על רפובליקה ברומא ובוונציה, והאפיפיור נאלץ לצאת לגלות. למרות ניצחונות כוחות המהפכה בראשות הגיבור הלאומי האיטלקי ג'וזפה גריבלדי, גברו, בסופו של דבר, כוחות הריאקציה והצבא האוסטרי, המהפכות נכשלו והמצב חזר לקדמותו.
תוצאות אביב העמים

בטווח הקצר, נכשל לכאורה אביב העמים בכל מקום שבו פרץ (רק בממלכת סרדיניה-פיימונטה שבאיטליה נותרה על כנה החוקה הליברלית). הקנצלר מטרניך, שנגדו פרץ חלק גדול מהמהומות, חזר למשרתו תחת הקיסר, וכך גם המשטרים הריאקציוניים הקודמים. הסיבות לכישלון היו: הפירוד והפיצול הרב של הכוחות המהפכניים, שלעיתים אף לחמו אלו באלו, המטרות השונות (לאומיות, כלכליות, חברתיות ועוד) של הכוחות הפועלים והבורגנות הליברלית שלא השכילה לתפוס שרק בעזרת כוח הפועלים והאיכרים יכולה להגיע למטרותיה.
מאידך, בטווח הארוך, היה אביב העמים גורם חשוב ומרכזי בהתהוות אירועים רבים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. כ-10 שנים לאחר מכן החל תהליך איחוד איטליה, מדינות גרמניה אוחדו תחת אוטו פון ביסמרק והונגריה זכתה באוטונומיה. האיכרים לא שבו יותר לשעבוד הפאודלי (באופן מלא באוסטריה וגרמניה ובאופן חלקי בפרוסיה). ניצוצות התסיסה הליברלית והלאומית לא כבו, ובהמשך המאה ה-19 התחזקו הכוחות הלאומיים והליברליים והביאו לשינויים פוליטיים וחוקתיים ניכרים באירופה.
ראו גם

אדולף פישהוף
הרסטורציה הצרפתית
קונגרס וינה
בית הבסבורג
קלמנס ונצל פון מטרניך
הפיכת יולי
היסטוריה של הונגריה: המהפכה והמונרכיה הדואלית
סתיו העמים
האביב הערבי
עידן הנאורות
לקריאה נוספת

יעקב טורי, מהומה ומבוכה במהפכת 1848, מורשת, מרחביה, 1968(הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  עמוס אילון, רקוויאם גרמני - יהודים בגרמניה לפני היטלר - 1743 - 1933, הוצאת דביר, 2004; עמ' 159.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4049688-0  NKC: ph191036 
קונגרס וינה
מהומה בברלין
האספה הלאומית מתכנסת בפרנקפורט
מהומות יוני בפריז
סימה וקנין מכשפה

| --- | --- |

 בימוי:  דרור שאול
 הופק בידי:  דוד זילבר, מיקי רבינוביץ
 תסריט:  דרור שאול
 שחקנים ראשיים:  תיקי דיין, ליאור אשכנזי, עמי סמולרצ'יק, איציק כהן
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  אמנון זלייט
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  דוד זילבר, מיקי רבינוביץ
 הקרנת בכורה:  ישראל 17 ביולי 2003
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 תקציב:  ₪2,540,000
 הכנסות:  ₪1,890,000
 פרסים:  מועמד לשלושה פרסי אופיר
 דף הסרט ב־IMDb
 
סימה וקנין מכשפה הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של דרור שאול, שיצא לאקרנים בשנת 2003.
הסרט, בכיכובה של תיקי דיין, מגולל את סיפורה של אלמנה מבוגרת בשם סימה וקנין, המעוניינת להרחיב את דירתה בשביל לאפשר למשפחתה לגור אצלה. בעקבות כוונתה זו, מתנגד אחד השכנים להרחבה, וסימה מקללת אותו. סימה מגלה שהיא מכשפה ומשם העסק הולך ומסתבך.
תקציר העלילה

סימה וקנין (תיקי דיין), סבתא ואלמנה כבר שנה, מעוניינת להרחיב את דירתה כדי לאפשר לבני משפחתה לגור איתה. היא מקבלת סירוב מראש ועד הבית, דב וסרמן (ליאור אשכנזי), בעוד שאר השכנים הסכימו לשיפוץ. ברגע של ייאוש פורצת סימה במגוון רחב של קללות לדב וסרמן (פיטורים, שרפת ביתו, דריסה, מחלות) ולמשפחתו (לאביו התקף לב, לאחותו שבירת רגל, לאשתו הפלה). הקללות להפתעת כולם מתחילות להתגשם אחת לאחת ולמרר את חייו של דב. כאשר מתברר שסימה היא מכשפה, מקימים בני משפחתה עסק ודורשים כסף תמורת קללות וברכות. המוני אנשים מגיעים, סימה מתעשרת ומתפרסמת. אך סימה אישה פשוטה והיא סובלת מהמצב ומהאחריות המוטלת עליה ומחפשת מפלט. היא מוצאת אותו כאשר היא מתחילה לצאת עם אביו של דב, ליאון וסרמן, אשר נותן לה מעט מנוחה ממרוץ החיים. כאשר משפחתה מגלה נאלצת סימה להחליט אם לחיות בלעדיו או בלי הקריירה.
משמעויות פוליטיות נסתרות

מתחת לעלילה הבסיסית של הסרט שזורים מסרים פוליטיים, בעיקר כנגד תנועת הליכוד ומנהיגה בנימין נתניהו. המסרים הנוקבים ביותר מופיעים בסצנות האחרונות של הסרט, בהם נושאת סימה וקנין נאום לאומה בו היא קוראת מן הכתוב שהוכן לה על ידי משפחתה, ומבלי משים היא מכריזה על התמודדותה לראשות ממשלת ישראל. לאחר שנשאלת על ידי עיתונאים הנוכחים בקהל מה המצע שתנהיג אם תיבחר, עונה נכדה הקטן – הקרוי ביבי ענן – ומפרט את המצע המדיני שלו הכולל בין השאר שעבוד מיעוטים ועובדים זרים ועוד הצעות מסוג זה. אלא שבמקום להביע זעזוע, משתלהב הקהל ומתחיל להריע לילד בקריאות "ביבי! ביבי!" – ככינויו של נתניהו. בכך מנסה הסרט לטעון, לכאורה, כאילו נתניהו או תנועת הליכוד מצדדים בתפיסה הפשיסטית שמציע הילד, והקהל המוסת שקול כנראה למצביעי הליכוד. הדבר מתחבר לפליטת הפה המפורסמת של השחקנית תיקי דיין המשחקת בסרט את סימה, שנאמרה במסגרת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, ובה התבטאה כי מצביעי הליכוד הם "אספסוף".
אך בכך לא מתמצים המסרים הפוליטיים של הסרט: תוך כדי ש"ביבי" קורא את מצעו במסיבת העיתונאים, עוזבת סימה וקנין את הבמה – אז מתנפל עליה וסרמן לבוש כחרדי וכיפה על ראשו, ובידו אקדח ומאיים עליה כי אם לא תבטל את הקללה שהטילה בו – יירה בה (הסצנה מסתיימת בכך שאביו, ליאון, מגיח מאחוריו וחובט בראשו עם אלה. וסרמן נופל על הרצפה וסימה ולאון בורחים מהמקום במכונית לעבר פלמה דה מיורקה). בסוף הקטע, שהוצא בעריכה וכלול בגרסת הדי.וי.די של הסרט, נראה השוטר פינטו ניגש אל וסרמן המוטל על הרצפה, קורא לו את זכויותיו, וצועק מעליו: "אתה מואשם ברצח ראש ממשלה" ובכך ממשיל אותו כנראה ליגאל עמיר.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
תיקי דיין: סימה וקנין
ליאור אשכנזי: דב וסרמן
עמי סמולרצ'יק: השוטר פינטו
שרון אלימלך: אתי וענונו
רותם אבוהב: מזל וסרמן
איציק כהן: אבי וענונו
תום גל: ביבי ענן (אצי וענונו)
ישראל דמידוב: דוקטור טרקובסקי
גאולה נוני: ג'וליה מזרחי
רות פרחי: צביה קלינברג
ניסים זהר: ליאון וסרמן
אברהם סלקטר: מרואיין
דרור שאול: שפיץ
עמוס לביא: הרב
עידן אלתרמן: 
אריה מוסקונה: 
רן עומר: 
ליאון רוזנברג: 
אלון דהן: חייל מרואיין
לירית בלבן: מרואיינת
אולה שור סלקטר: אחות בבית חולים
ויקטור עידה: בטאט
מסקי שיברו: מרואיינת
אמיל בן-שמעון: מחזיר בתשובה
דביר בנדק: גדי
אילן גנני: מפיק הרדיו
רפי רוטשטיין: מפיק של שפיץ
יובל כרמי: חיים טווילי
עירית נתן בנדק: מיכלי
ג'וני ערביד: מחמוד
גרא סנדלר: פועל רומני
יהודית חסיד: מתלוננת
גליה כהן: מאפרת של שפיץ
עדי לוסטיג: אורטל טווילי
מאירי ישראל (מוג'בר): אביתר
עבודת הפוסט פרודקשן נעשיתה על ידי רוני קונפורטי וחברת PHD.
הערות שוליים

1 2  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2002–2003, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, יולי 2006, עמ' 8
1 2  אורי קליין, מכשפה נטולת קסם, באתר הארץ, 24 ביולי 2003
איוונה מטסוי

| --- | --- |
מטסוי בשנת 1933
מטסוי בשנת 1933
 לידה:  27 ביולי 1878 נגויה, האימפריה היפנית יפן
 הוצאה להורג:  23 בדצמבר 1948 (בגיל 70) טוקיו, יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 השתייכות:  האימפריה היפנית האימפריה היפנית  הצבא היפני הקיסרי
 תקופת הפעילות:  1897–1938 (כ־41 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד - האוגדה ה-11  הצבא היפני בטאיוואן  חיל המשלוח בשאנגחאי  צבא מרכז סין
 פעולות ומבצעים
 מלחמת רוסיה–יפן  ההתערבות הסיבירית  מלחמת סין–יפן השנייה הקרב על שאנגחאי  הקרב על נאנג'ינג
 עיטורים
 מסדר האוצר הקדוש, דרגה 1 (2 בנובמבר 1933)  מסדר השמש העולה, דרגה ראשונה (אפריל 1934)  מסדר דיית הזהב, דרגה 1 (4 באפריל 1942) 
 
אִיוַונֶה מָצוּאי (ביפנית: 松井 石根;‏ 27 ביולי 1878 – 23 בדצמבר 1948) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי, אשר במהלך מלחמת סין–יפן השנייה פיקד על חיל המשלוח לשאנגחאי. במהלך הקרב על שאנגחאי והקרב על נאנג'ינג הוא הותיר לצבאו לבצע זוועות באוכלוסייה האזרחית והיה שותף מרכזי לטבח נאנג'ינג. על פועלו במהלך המלחמה, בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק קבע בשנת 1948 כי מצואי מורשע בפשעי מלחמה ועל כן הוא הוצא להורג בתלייה.