stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנגאדה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הקריבי 
 קואורדינטות:  18°43′53″N 64°19′43″W﻿ / ﻿18.73129°N 64.32873°W﻿ / 18.73129; -64.32873
 שטח:  39.32 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 אוכלוסייה:  450
 אזור זמן:  UTC-4
  (למפת איי הבתולה הבריטיים מוגדלת) רואוד טאון וירג'ין גורדה  איי הבתולה האמריקניים פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי אנגאדה(למפת איי הבתולה הבריטיים רגילה) רואוד טאון וירג'ין גורדה  איי הבתולה האמריקניים פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי אנגאדה
 
אנגאדה (באנגלית: Anegada) הוא הצפוני מבין איי הבתולה הבריטיים שבאיי הבתולה. האי אנגאדה נמצא כ-22 ק"מ צפונית לאי וירג'ין גורדה, והוא היחיד מבין האיים שלא נוצר כתוצאה מפעילות געשית. האי הוא אטול המורכב מאלמוגים ואבן גיר.
גאוגרפיה

בשל היות האי שונית אלמוגים, בניגוד לשאר איי הבתולה ההרריים, האי שטוח ומישורי, ושיא גובהו כ-10 מטרים מעל פני הים. פירוש שמו של האי "הארץ הטבועה", בשל היותו שטוח.
שטחו של האי כ-39 קמ"ר, והוא הגדול באיי הבתולה הבריטיים, אולם מתגוררת בו אוכלוסייה מועטה ביותר, כ-300 תושבים (2010), מרביתם גרים בעיירה הנקראת "היישוב" (The Settlement) - העיירה היחידה באי.
כלכלה

כלכלת האי מתבססת על תיירות. מדי יום מגיעים לאי כ-200 תיירים (ומכפילים את אוכלוסיית האי). כמו כן, תושבים רבים מתפרנסים מדיג, בעיקר דיג סרטנים.
הייחוד התיירותי של האי הוא נידחותו. התיירים באים לחופי האי, שבשל מספר התיירים המועט יחסית בהם, מאפשרים לתיירים לשהות בבדידות על החוף.
אל האי ניתן להגיע דרך שדה התעופה אוגוסט ג'ורג' ובאמצעות מעבורות.
שוניות אלמוגים > שונית הורסשו

בקרבת האי מצויה שונית הפרסה (שונית הורסשו - "Horseshoe Reef") - הגדולה בשוניות הים הקריבי, והשונית השלישית בגודלה על פני כדור הארץ.
בשל מיקומה של השונית, יש קושי רב להגיע בספינה את האי אנגאדה, ועל כן ספינות טיולים ממעטות להגיע אל האי.
מאות ספינות נטרפו על השונית, ועל כן היא מהווה אתר צלילה פופולרי.
חי וצומח

במרכז האי אנגאדה מצוי אגם מלח בו גדלים צמחייה ובעלי חיים ייחודיים. עד שנות ה-40 של המאה ה-19 חיו באזור מושבות של אלפי ציפורי פלמינגו אולם בשל צייד נרחב נעלמו הציפורים מהאזור. כיום מנסים להשיב את הציפורים הללו לסביבתן הטבעית. על אף היות מושבות הציפורים אטרקציה תיירותית, מנסים השלטונות להגן על המושבות ולהגביל את מספר המבקרים.
בעל חיים נוסף המצוי בסכנת הכחדה הוא מין של איגואנת הסלע הייחודי לאנגאדה - Cyclura pinguis'. כמו כן מצויים באי צבי ים נדירים וכמה מיני סרטנים ייחודיים. סביב האי נפוצות הקונכיות והסרטנים.
במשטחי העשב באי רועות פרות ועזים.
הערות שוליים

↑  מאמרו של טייג בליטמאן בנושא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 234360850   WorldCat (עם VIAF): 234360850 
שונית הורסשו, דרומית מערבית לאי
ארי נאמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בדצמבר 1987 (בן 36) איסט ברונסוויק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון איסט ברונסוויק 
 arineeman.com
 
ארי נאמן (באנגלית Ari Ne'eman; נולד ב-10 בדצמבר 1987)  הוא פעיל זכויות אוטיסטים יהודי-אמריקני, אשר ייסד את רשת הייצוג העצמי האוטיסטית. נאמן הוא האוטיסט הראשון המכהן במועצה האמריקאית לנכויות.
נאמן, בן להורים ישראלים, מאמין שהאוטיזם הוא חלק טבעי מהמגוון האנושי, ולא מחלה שיש לרפאה. הוא מתנגד לאופן השלילי שבו מוצגים אוטיסטים באמצעי התקשורת ומקדם את זכויות האזרח של האוטיסטים.
נאמן מאמין שעל החברה להתמקד בתמיכה באוטיסטים, במקום לנסות לחפש ריפוי.
בנוסף לכהונותיו ברשת הייצוג העצמי האוטיסטית ובמועצה האמריקאית לנכויות, הוא מכהן גם בוועדה הבינמשרדית לאוטיזם ובארגון בינלאומי לייצוג נכים.
אליזבת רובינס פנל

| --- | --- |

ציור של אליזבת רובינס מאת ג'וזף פנל
 לידה:  21 בפברואר 1855 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בפברואר 1936 (בגיל 80) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Germantown Preparatory Meeting of Friends Cemetery 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  ג'וזף פנל 
 
אליזבת רובינס פנל (באנגלית: Elizabeth Robins Pennell‏;21 בפברואר 1855 - 7 בפברואר 1936) הייתה סופרת אמריקאית, שבמשך רוב חייה הבוגרים בילתה בלונדון. בנוסף, כתבה ספרי מסעות, בעיקר על מסעות אופניים באירופה וזכרונות.
חיים

היא גדלה בפילדלפיה. אמה נפטרה כשהייתה צעירה מאוד, והיא נשלחה לבית ספר במנזר מגיל 8 עד 17. כשחזרה לבית אביה הוא נישא בשנית והיא מרדה בדרישות ובמגבלות של החינוך הקתולי האדוק שקיבלה. היא רצתה לעבוד, ובעידודו של דודה, הסופר והפולקלוריסט צ'ארלס גודפרי לילנד, היא התחילה לכתוב כקריירה. תחילה עם מאמרים בעיתונים כמו Atlantic Monthly, ובאמצעות עבודה זו פגשה אמן קוואקר צעיר בשם ג'וזף פנל, שנאלץ גם הוא להתמודד עם מורת רוחם של ההורים כדי להמשיך את הייעוד היצירתי שלו. כך החל שיתוף פעולה פורה בין סופר למאייר.
מעבר ללונדון

ספרה הראשון היה הביוגרפיה הראשונה באורך מלא של מרי וולסטונקראפט (1759–1797)
ביוני אותה שנה התחתנה אליזבת רובינס עם ג'וזף פנל. בני הזוג קיבלו משימת כתיבת מסעות ממגזין אמריקאי ויצאו לאירופה ועשו מספר מסעות רכיבה על אופניים, בשנת 1884 מלונדון לקנטרברי ובשנת 1885 דרך צרפת.
הם התבססו בבירה הבריטית במשך יותר משלושים שנה, עם ביקורים תכופים באירופה. הם היוו צוות עבודה טוב שהפיק מאמרים וספרים רבים יחד ותמכו זה בזה בעבודתם. במשך שנים רבות הם פתחו את ביתם בימי חמישי בערב כסלון ספרותי ואמנותי. כמה מהאנשים שנהנו מאירוחם היו: "המבקרים סר אדמונד גוס ויליאם ארצ'ר; האמנים אוברי בירדסלי וג'יימס מקניל ויסלר; הסופרים הנרי ג'יימס, מקס בארבום, אוסקר ויילד וג'ורג' ברנרד שו. והמוציאים לאור ג'ון ליין ויליאם אי. הנלי." פנל כתבה על התכנסויות אלה בזיכרונותיה, "ביתנו והאנשים בו" (1910), "ביתנו ולונדון מחוץ לחלונותינו" (1912), "בלילות: רומא וונציה בשנות השמונים", "לונדון ופריז בשנות התשעים" (1916).
ביקורת אמנות ואוכל

עבודתה העיקרית של פנל הייתה בתחום האמנות ולאחר מכן כמבקרת אוכל, שכתבה עבור כתבי עת.[6] פנל נסעה לפריז, וביקרה בקביעות בגלריות בלונדון לצורך סקירת התערוכות. היא כתבה בצורה ביקורתית. קימברלי מורס ג'ונס כותבת כי "הביקורת של פנל מהווה מרכיב חיוני בתנועה רחבה יותר בביקורת הוויקטוריאנית שהפכה לביקורת האמנות החדשה".
מקומה של פנל בהיסטוריה הספרותית של בישול ואכילה הוערך מחדש, מכיוון שהיא "סללה את הדרך לכותבי מדורי האוכל כמו אליזבת דייוויד, מ.פ. ק. פישר וג'יין גריגסון", לדברי ג'קלין בלוק ויליאמס. "תענוגות האכילה העדינה" שלה הודפס מחדש בשנת 2000. פנל התכוונה להגדיר מחדש את הארוחות כאומנות גבוהה, תוך שימוש בשפה של אסתטיקה כדי להפוך את האכילה למעשה של הערכה אינטלקטואלית".
כדי לאפשר לה לכתוב על אוכל, קנתה פנל ספרי בישול שישמשו כחומר עזר. בשלב מסוים היא החזיקה ביותר מ-1,000 ספרים בנושא. פנל חיברה ביבליוגרפיה של הספרייה הקולינרית שלה, שהופיעה תחילה במאמרים בעיתון ואז בספר שכותרתו "My Cookery Books", והתמקדה בסופרים אנגליים מהמאות הקודמות. חלק ניכר מהאוסף הזה הועבר בסופו של דבר לאגף הספרים הנדירים והאוספים המיוחדים בספריית הקונגרס.
ביוגרפיות

בעקבות הצלחתה עם הביוגרפיה על "מרי וולסטונקרפט", פנל כתבה ביוגרפיות אחרות, והפיקה בשנת 1906 את הספר הראשון של דודה, צ'ארלס לילנד, שכתב, או חיבר, את ארדיה, או את הבשורה של המכשפות (1899), ספר מאוד משפיע בפיתוח הדת הניאופגנית בוויקה. ג'וזף ואליזבת פנל היו חברים של הצייר ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, והם כתבו עליו ביוגרפיה בשנת 1911.
פנל גם כתבה ביוגרפיה על בעלה, לאחר מותו בשנת 1928.
תיירות אופניים

תחום כתיבה נוסף היה על רכיבת אופניים באופן כללי והקלות שהיא מאפשרת לתושבי העיר לברוח לאזור הכפרי, עם האוויר הצח והנוף. היא טענה כי "אין צורת פעילות גופנית בריאה יותר או מגרה יותר. אין הנאה גופנית גדולה מזו. רכיבה בקצב טוב, על דרך קשה וחלקה ועל ידי המאמצים שלך".
היא החלה לרכוב על אופניים בשנות ה-70 של המאה ה-19 עוד בחייה בפילדלפיה. כשעברו ללונדון, היא ובעלה החליפו את תלת-אופן הטנדם הרוטרי שלהם בקובנטרי לדגם Humber, והמשיכו להתנסות בתלת אופן יחיד, באופניים טנדם ולבסוף באופניים בודדים עם מסגרת מדורגת ("זרוקה").
המסע הראשון שהפך לספר היה "עלייה לרגל לקנטרברי", מחווה לסיפורי קנטרברי של צ'וסר, כמבוא עדין לרכיבה על אופניים באנגליה. במהלך השנים הבאות, הצמד ערך כמה טיולים יחד, כולל עלייה לרגל ספרותית נוספת, הפעם בדרך של רומן המסע של לורנס סטרן משנת 1765 מסע סנטימנטלי דרך צרפת ואיטליה. בשלב מאוחר יותר של מסע זה בשנת 1885 הם רכבו בתלת אופן טנדם מפירנצה לרומא, ומשכו יותר תשומת לב מכפי שהיה לה נוח, אולי כרוכבת הנשית הראשונה שהאיטלקים ראו אי פעם. בשנת 1886, זו הייתה תקופה מרכזית בתולדות האופניים, וגם בתולדות זכויות הנשים, ושתיהן שזורות זו בזו, בדמותה של האישה החדשה. הקהל חיכה לספרי המסעות שלה על האופניים וספרה נבחר כספר החודש.
חיים מאוחרים

אליזבת פנל ובעלה חזרו לארצות הברית לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, והתיישבו בעיר ניו יורק. לאחר מות בעלה היא עברה מברוקלין למנהטן ומתה שם בפברואר 1936. ספריהם, במיוחד אוסף ספרי הבישול המשמעותי שלה הורישה לספריית הקונגרס. התכתובות שלה ושל בעלה מוחזקים בארכיוני האוניברסיטה.
רשימת ספרים

Life of Mary Wollstonecraft (Roberts Brothers, 1884, part of the "Famous Women" series)
A Canterbury Pilgrimage (Seeley & Co., 1885)
An Italian Pilgrimage (Seeley & Co., 1887) with Joseph Pennell.
Our Sentimental Journey through France and Italy (1888) with Joseph Pennell.
Our Journey to the Hebrides (with Joseph Pennell) (1889)
The Stream of Pleasure: a Narrative of a Journey on the Thames from Oxford to London (with Joseph Pennell) (1891)
To Gipsyland (The Century Co., 1893)
Tantallon Castle (1895) (see Tantallon Castle
London's Underground Railways(1895)
The Feasts of Autolycus: the Diary of a Greedy Woman (1896). A compilation of the culinary essays she first published in the Pall Mall Gazette. Re-issued 1901 as The Delights of Delicate Eating. (Also, A Guide for the Greedy, by a Greedy Woman: being a new and revised edition of "The Feasts of Autolycus".) Reprinted in 2000 with an introduction by Jacqueline Block Williams.
Around London by Bicycle (1897)
Over the Alps on a Bicycle (1898) with Joseph Pennell
Lithography and Lithographers (1898) with Joseph Pennell (see also 1915)
My Cookery Books (1903). From the Collections at the Library of Congress
Charles Godfrey Leland: a Biography (Houghton, Mifflin & Co., 1906)
French Cathedrals, Monasteries and Abbeys, and Sacred Sites of France (New York, The Century Co.) 1909
Our House and the People in It (Houghton, Mifflin & Co., 1910) (Also Our House and London Out of Our Windows 1912.)
The Life of James McNeill Whistler (J. B. Lippincott company, 1911) with Joseph Pennell.
Our Philadelphia (1914) with Joseph Pennell.
Lithography and Lithographers (1915) with Joseph Pennell 'Not merely a new edition. The book is new though based upon the old!--(Preface) (see also 1898).
Nights: Rome & Venice in the Aesthetic Eighties, London & Paris in the Fighting Nineties (J. B. Lippincott Company, 1916)
The Lovers (W. Heinemann, 1917)
The Whistler Journal (J. B. Lippincott Company, 1921)
Italy's Garden of Eden (1927)
The Art of Whistler (1928)
The Life and Letters of Joseph Pennell (1929)
Whistler the Friend (1930)
(anthologized in) American Food Writing: an Anthology with Classic Recipes, ed. Molly O'Neill (Library of America, 2007) ISBN 1-59853-005-4
הערות שוליים

↑  Joseph and Elizabeth R. Pennell Papers, Biographical Sketch, web.archive.org, ‏2006-09-01
↑  Food Writer and Cookbook Collector Elizabeth Robins Pennel Knew How to Live - Fine Books and Collections, web.archive.org, ‏2018-04-03
↑  "New Woman on Grub Street: Art in the City"
↑  Bibliography of the New Art Criticism of Elizabeth Robins Pennell (1890–95)" by Kimberly Morse Jones. Victorian Periodicals Review, Volume 41, Number 3, Fall 2008, pp. 270–287
↑  "Bribery with sherry and the influence of weak tea: Women Critics as Arbiters of Taste in the late Victorian and Edwardian Press", web.archive.org, ‏2011-09-27
↑  Authors: Pennell Elizabeth Robins (sorted by popularity), Project Gutenberg
↑  Joseph and Elizabeth R. Pennell's papers
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276416505171  PLWABN: 9810598636705606  BnF: cb11986826v (data)  GND: 133031683  ISNI: 0000 0000 8078 6904  LCCN: n50049376  NKC: xx0310937  NLA: 35415727  NTA: 069695962  SELIBR: 215320  SNAC: w6bv7hxh  SUDOC: 02793229X  Trove: 944782  VcBA: 495/239701  VIAF: 19999   WorldCat (עם VIAF): 19999 
אופניים דגם תנדהם, 1885
אמיל קוסטדינוב

אמיל לובצ'וב קוסטדינוב (בבולגרית: Емил Любчов Костадинов; נולד ב-12 באוגוסט 1967 בסופיה) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קוסטדינוב שיחק במהלך הקריירה בליגות הבכירות בבולגריה, פורטוגל, ספרד, גרמניה, טורקיה ומקסיקו, וכן רשם 70 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת בולגריה. קוסטדינוב ייצג את הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק

קוסטדינוב, יליד העיר סופיה, החל את קריירת המשחק בקבוצת צסק"א סופיה מעיר הולדתו. קוסטדינוב יצר, ביחד עם חריסטו סטויצ'קוב ולובוסלב פנב, שלישייה קדמית שהובילה את צסק"א בסוף שנות ה-80, תחת המאמן דימיטר פנב. בשנים אלו זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות ושלושה גביעים, בנוסף להעפלה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע.
לקראת עונת 1990/1991, עבר קוסטדינוב לפורטו מליגת העל הפורטוגלית. גם במדי פורטו רשם הצלחה, כשכבש 43 שערים על פני ארבע עונות במועדון, וזכה עמו בשתי אליפויות ושני גביעים. בשנת 1993 זכה קוסטדינוב בתואר כדורגלן השנה בבולגריה, בעקבות הופעותיו במדי הקבוצה. לאחר משחק אחד בפתיחת עונת 1994/1995, ובעקבות הצלחת נבחרת בולגריה במונדיאל 1994, עבר קוסטדינוב לליגה הספרדית, שם חתם במדי דפורטיבו לה קורוניה. קוסטדינוב שיחק תשעה משחקים בלבד בלה קורוניה, ותרם שני שערים בדרך של הקבוצה למקום השני בסיום העונה. אמנם, קוסטדינוב לא סיים עם הקבוצה את העונה, ועבר בחלון ההעברות לבאיירן מינכן מהבונדסליגה.
בעונת 1995/1996, על אף שסיימו במקום השני בליגה ולא הצליחו להשלים זכייה באליפות, הניפו קוסטדינוב וקבוצתו את גביע אופ"א, לאחר ניצחון בגמר הכפול 5-1 על בורדו. לאחר שלא שותף במשחק הראשון, בו ניצחה באיירן בבית בתוצאה 2-0, פתח קוסטדינוב בגומלין וכבש את השער השני של באיירן בדרך לניצחון 3-1 וזכייה בתואר.
בעונת 1996/1997 שיחק קוסטדינוב בפנרבחצ'ה הטורקית. בשלהי הקריירה הספיק קוסטדינוב לרשום קדנציות קצרות בליגת העל המקסיקנית ובקבוצת נעוריו צסק"א סופיה. לאחר ארבעה משחקים במדי מיינץ 05 מהבונדסליגה השנייה בפתיחת עונת 1999/2000, פרש קוסטדינוב ממשחק פעיל בגיל 32.
תארים

צסק"א סופיה
אליפות בולגריה (3): 1986/1987, 1988/1989, 1989/1990
הגביע הבולגרי (3): 1986/1987, 1987/1988, 1988/1989
פורטו
אליפות פורטוגל (2): 1991/1992, 1992/1993
הגביע הפורטוגלי: 1990/1991
באיירן מינכן
גביע אופ"א: 1995/1996
כדורגלן השנה בבולגריה: 1993
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984/1985 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 2 | 0 |
| 1985/1986 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 13 | 2 |
| 1986/1987 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 25 | 3 |
| 1987/1988 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 24 | 13 |
| 1988/1989 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 29 | 12 |
| 1989/1990 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 26 | 6 |
| 1990/1991 | פורטו | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 33 | 8 |
| 1991/1992 | פורטו | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 29 | 9 |
| 1992/1993 | פורטו | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 29 | 9 |
| 1993/1994 | פורטו | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 22 | 16 |
| 1994/1995 | פורטו | פורטוגלליגת העל הפורטוגלית | 1 | 1 |
| 1994/1995 | דפורטיבו לה קורוניה | ספרדלה ליגה | 9 | 2 |
| 1994/1995 | באיירן מינכן | גרמניהבונדסליגה | 9 | 2 |
| 1995/1996 | באיירן מינכן | גרמניהבונדסליגה | 18 | 5 |
| 1996/1997 | פנרבחצ'ה | טורקיהליגת העל הטורקית | 25 | 8 |
| 1997/1998 | צסק"א סופיה | בולגריהליגת העל הבולגרית | 15 | 7 |
| 1998/1999 | טיגרס | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 9 | 2 |
| 1999/2000 | מיינץ 05 | גרמניההבונדסליגה השנייה | 4 | 1 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 322 | 106 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת בולגריה> שנה | נבחרת בולגריה> הופעות | נבחרת בולגריה> שערים |
| --- | --- | --- |
1988: 1
| 1989 | 7 | 1 |
| 1990 | 4 | 1 |
| 1991 | 6 | 3 |
| 1992 | 6 | 2 |
| 1993 | 5 | 2 |
| 1994 | 12 | 4 |
| 1995 | 6 | 3 |
| 1996 | 11 | 4 |
| 1997 | 6 | 4 |
| 1998 | 5 | 1 |
| סה"כ | 69 | 26 |
אלמנט כתובת קנונית

אלמנט כתובת קנונית (או תגית קנוניקל) הוא אלמנט HTML שמאפשר לבעל האתר למנוע בעיה של תוכן כפול במנועי החיפוש על ידי הגדרת הגרסה ה"קנונית" או ה"מועדפת" של דף אינטרנט.
בעיה של תוכן כפול מתקיימת כאשר אותו תוכן נגיש מכמה כתובות URL. הדבר נוצר על ידי מרבית מערכות ה-CMS, שמייצרות כתובות כפולות שנבדלות בענייני אותיות גדולות או קטנות, בפרמטרים נוספים ב-URL שמשמשים למדידה ועוד. למשל, הכתובת http://www.example.com/page.html תיחשב על ידי מנועי חיפוש כתובת של דף שונה מאשר http://www.example.com/page.html?parameter=1, על אף ששתי כתובות ה-URL מפנות לאותו תוכן. דוגמה נוספת היא תוכן זהה בשני דפים, שממוין בצורה שונה. שכפול תוכן באתר עלול להזיק לפוטנציאל הדירוג שלו במנוע החיפוש, בצורה משמעותית.
בפברואר 2009 פרסמו גוגל, יאהו ומיקרוסופט שהן תומכות באלמנט הכתובת הקנונית, שמוכנס כתגית תחת אלמנט ה-<head> של המסמך, ושנועד למנוע את בעיית התוכן הכפול. אלמנט הכתובת הקנונית מאפשר לבעלי אתרים להבהיר למנוע החיפוש איזו כתובת צריכה להיחשב ככתובת המקורית של העמוד.
לפי פרסום של גוגל, מנוע החיפוש שלה אינו רואה באלמנט הכתובת הקנונית הנחיה מחייבת, אלא בקשה שבעל האתר "יעריך מאוד" את מילויה.
דוגמאות לשימוש באלמנט הכתובת הקנונית

בשפת HTML האלמנט מוכנס בעזרת תגית canonical באופן הבא (בתלות בכתובת שנבחרה ככתובת ה"קנונית"):
<link rel="canonical" href="http://www.example.com/" />
או
<link rel="canonical" href="http://www.example.com/page.html" />
או
<link rel="canonical" href="http://www.example.com/directory/page.html" />
הערות שוליים

↑  http://searchengineland.com/canonical-tag-16537
↑  http://googlewebmastercentral.blogspot.com/2009/02/specify-your-canonical.html
ארט קלוקי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 באוקטובר 1921 דטרויט, ארצות הברית 
 פטירה:  8 בינואר 2010 (בגיל 88) Los Osos, ארצות הברית 
 שם לידה:  Arthur Charles Farrington 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 עיסוק:  במאי אנימציה ואנימטור
 מקום לימודים:  מכללת פומונה (1943)  בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת מיאמי  The Webb Schools 
 צאצאים:  Joe Clokey 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס וינזור מקיי (1990)  פרס אינקפוט (2006) 
 פרופיל ב-IMDb
 
"גמבזיה", סרטון אנימציית הפלסטלינה הראשון בטכניקת הסטופ מושן, מאת ארט קלוקי
ארתור "ארט" קלוקי (באנגלית: Arthur "Art" Clokey;‏ 12 באוקטובר 1921 - 8 בינואר 2010) היה חלוץ אנימציית הפלסטלינה באמצעות טכניקת סטופ מושן.
ביוגרפיה

נולד בשם ארתור צ'ארלס פרינגטון בדטרויט, מישיגן. כשהיה בן 9 הוריו התגרשו, והוא נשאר עם אביו. לאחר מות אביו בתאונת דרכים, עבר לגור עם אמו, אך מכיוון שאביו החורג לא היה מעוניין בגידולו, עבר לבית יתומים. בגיל 12 אימץ אותו ג'וזף קלוקי, מלחין ומורה למוזיקה מקליפורניה, וארתור אימץ את שם משפחתו. קלוקי למד בפומונה קולג' בקליפורניה, שבו לימד אביו המאמץ, וב-1943 התגייס לצבא ארצות הברית ונלחם במלחמת העולם השנייה.
בתקופת הקולג' החל ליצור סרטי אנימציה בטכניקת סטופ מושן בעזרת יצורים מפלסטלינה, וב-1955 יצר את סרטו "גמבזיה". הסרטון היה הבסיס לסדרת הטלוויזיה שפרסמה את קלוקי, "המופע של גמבי". הסדרה הייתה בת 233 פרקים, ובה כיכבו גמבי, יצור ירוק, חברו פוקי, פוני כתום, שאותו דיבב קלוקי עצמו, ויצורים נוספים.
קלוקי נפטר בגיל 88 בביתו. בנו, ג'ו קלוקי, יוצר גם הוא סרטי אנימציה.
אנטוטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  3,200 מ' 
 מדינה:  אתיופיה 
 מיקום:  Shewa, אתיופיהאתיופיה
 רכס הרים:  הרמה האתיופית 
 קואורדינטות:  9°06′56″N 38°46′20″E﻿ / ﻿9.1155555555556°N 38.772222222222°E﻿ / 9.1155555555556; 38.772222222222
  (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיאנטוטו(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטיאנטוטו
 
אנטוטו (בגעז: እንጦጦ) היא שרשרת גבעות בגובה של כ-3,200 מטרים מעל פני הים, השוכנת צפונית-מזרחית לאדיס אבבה, בירת אתיופיה, וממנה נשקף מראה פנורמי של העיר ששוכנת דרומית-מערבית לו. על-שמו של רכס הגבעות קרוי גם רובע המגורים שצמוד למרגלותיו בצידו הדרומי.
היסטוריה

חשיבותו העיקרית של אנטוטו בתולדות אתיופיה, היא בכך שבאתר זה הקים הקיסר אתיופיה לימים מנליק השני את ארמונו בשנת 1881. מנליק השני בחר באתר ההררי בשל יתרונותיו ההגנתיים, אך לאחר שביסס את מעמדו, החל המקום לאבד מחשיבותו האסטרטגית. באנטוטו שורר אקלים הררי קשה והיה צריך לשנע אליו מהמישור מים ועץ להסקה. ב-1886 העניק מנליק השני לרעייתו טיטו בטול קרקע במישור שמדרום להר, וזו ייסדה בה אחוזה וקראה לה "אדיס אבבה" ("פרח חדש"). עם הזמן החל מתפתח סביב האחוזה יישוב, ומנליק השני ואצילים נוספים החלו שוהים בו יותר ויותר. כאשר עלה מנליק השני לשלטון ב-1889, מיקם את בירתו באדיס אבבה ונטש את ההר.
אתרים

ההר מכוסה בחורש עצי אקליפטוס שנטע עליו מנליק השני, ותושבי הבירה עושים בהם שימוש להסקה. אנטוטו נחשב לקדוש ולבעל סגולות מרפא. על הרכס שוכנים מספר מנזרים וכנסיות. כנסיית אנטוטו מריאם המשושה שוכנת סמוך לפסגה והיא מוקפת ארקאדה. מבנה הכנסייה צבעוני ובתוכה ציורי קיר עשירים. סמוך לכנסייה שוכן ארמונו של מנליק השני ומוזיאון קטן. כקילומטר מערבית לאנטוטו מריאם שוכנים שתי כנסיות המוקדשות לרפאל - "קידוס רגואל הישנה" שנחצבה בסלע ו"קידוס רגואל" החדשה, כנסייה מתומנת שבה ציורי קיר עשירים. שטח של כ-13 קמ"ר מההר, מוגדר כפארק טבעי.
גלריה

אדיס אבבה מגבעות אנטוטו
כנסיית אנטוטו מריאם
אלמנט זורם

אלמנט זורם (באנגלית: Fluid parcel) במכניקת הזורמים, ובמסגרת מכניקת הרצף הוא כמות קטנה מאוד של זורם, המזוהה דרך ההיסטוריה הדינמית שלה כאשר היא נעה ביחד עם זרימת הזורם. כאשר הוא נע, המסה של אלמנט זורם נשארת קבועה, זאת בעוד בזרימה דחיסה נפחו עשוי להשתנות. גם הצורה של האלמנט עשויה להשתנות עקב הזרימה. בזרימה אי-דחיסה נפח אלמנט הזורם קבוע (זרימה איזוכורית).
למושג המתמטי קשר הדוק לתיאור תנועת זורם - דהיינו לקינמטיקה ולדינמיקה שלו - במסגרת התיאור הלגראנז'י של הזרימה. בתיאור זה של הזרימה, אלמנטי הזורם "מסומנים" ונעקבים במהלך התקדמותם במרחב ובחלוף הזמן. גם במסגרת התיאור האוילרי של זרימה המושג של אלמנטי זורם חיוני - למשל כדי לקבוע את קווי הזרם, קווי הסימון וקווי המסלול; או כדי לקבוע את סחיפת סטוקס.
אלמנטי הזורם, כפי שנעשה בהם שימוש במכניקת הרצף, מובחנים מחלקיקים מיקרוסקופיים (מולקולות ואטומים) בפיזיקה. אלמנטי הזורם מתארים את המהירות הממוצעת ותכונות אחרות של חלקיקי הזורם, כאשר אלו ממוצעות על פני סקלת אורך גדולה מספיק בהשוואה למהלך חופשי ממוצע של החלקיקים המיקרוסקופיים, אבל קטנה מספיק בהשוואה לסקלות האורך האופייניות של הזרימה הספציפית בה עוסקים. הנחות אלו מצריכות שמספר קנודסן יהיה קטן, מה גם שתנאי זה הכרחי כדי שהנחת הרצף תהיה תקפה. יש לשים לב, שבניגוד למושג המתמטי של אלמנט זורם אשר מוגדר היטב - כמו גם מובחן היטב מהאלמנטים השכנים לו - בזורם אמיתי אלמנט כזה לא יהיה תמיד מורכב מאותם חלקיקים - דיפוזיה מולקולרית תגרום בהדרגה לאובדן החלקיקים המקוריים מהם הורכב האלמנט.
בעבור זרימת אוויר, המונח המתאים הוא אלמנט אוויר. שם אחר לאלמנט זורם הוא אלמנט חומר של הזורם.
לקריאה נוספת

Batchelor, George K. (1973). An introduction to fluid dynamics. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-09817-3.
Gill, Adrian E. (1982). Atmosphere–ocean dynamics. New York: Academic Press. ISBN 0-12-283522-0.
Thompson, Michael (2006). An introduction to astrophysical fluid dynamics. Imperial College Press. ISBN 1-86094-615-1.
Bennett, Andrew (2006). Lagrangian fluid dynamics. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-85310-9.
הערות שוליים

1 2  Batchelor (1973), pp. 71–72
1 2 3  Gill (1982), pp. 63–64
↑  Bennett (2006), pp. 25
↑  Thompson (2006), pp. 1–2
↑  Batchelor (1973), pp. 4–6
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדמיות (ביולוגיה)

תמונות של ארבעה מינים האנדמיים לאזורים שונים. מלמעלה: הווקה מניו זילנד, בבון זנוב מרמת אתיופיה, חתול זהוב בורנאי מבורנאו והאירוס הנצרתי תת-אנדמי לצפון ישראל,
ולבנון.
בטקסונומיה, אֶנְדֵּמִיּוּת היא מצב בו טקסון כלשהו, בדרך-כלל מין, מתקיים באזור תפוצה מצומצם ומוגדר היטב. לדוגמה לבנון הירקון הוא דג אנדמי לישראל ואינו גדל באופן טבעי בשום מקום אחר בעולם. התנאים הפיזיים בתחום תפוצתו של טקסון אנדמי שונים מהתנאים באזור הסובב (מטריקס), שבו לא נמצא הטקסון. מינים אנדמיים נתונים לעיתים קרובות בסכנת הכחדה גבוהה, שכן שינוי אקולוגי באזור מוגבל אחד יכול להביא להכחדתם.
המונח "אנדמי" מקורו ביוונית, בשילוב של en (בתוך) עם demos (אוכלוסייה).
אנדמיות צעירה (Neoendemism) נוצרת כאשר טקסון חדש נגזר מטקסון-אם והוא מוגבל בתפוצתו לאזור בו נוצר. במקרה זה האנדמיות היא תוצאה של העובדה שהטקסון החדש עדיין לא הופץ לאזורים שמחוץ לאזור בו נוצר, או שעדיין לא התפתחו בו תכונות שיאפשרו לו לגדול ולהתחרות בטקסון המוצא שלו באזורי המטריקס. דוגמאות לכך בצמחית הארץ הם סביון יפו ותורמוס ארץ-ישראלי.
אנדמיות עתיקה (Paleoendemism) נוצרת כאשר טקסון עתיק שהיה רחב תפוצה בעבר הוכחד ממרבית תחום התפוצה העתיק שלו וחי כיום בסביבה מצומצמת ומבודדת עם מחסומים שלא נותנים לו להתפשט בחזרה אל תחום התפוצה שהיה לו בעבר (לדוגמה, חיות כיס של אוסטרליה); או שטקסון עתיק שהיה רחב תפוצה בעבר הצטמצם לתחום תפוצה קטן בגלל תחרות עם מינים אחרים או משום שתחום התפוצה של סביבתו האקולוגית הצטמצם (לדוגמה, סקוויה נאה, או למשל שיטת הנגב שבעבר הייתה נפוצה בכל מרחבי הנגב, ועקב שינויי אקלים הצטמצמה לתוואי נחלים).
תת-אנדמי הוא מין אנדמי לאזור מסוים אשר שייך מבחינה פוליטית ליותר ממדינה אחת. למשל מינים המוגבלים לים המלח הם תת-אנדמיים לישראל מכיוון שהם קיימים גם בצד הירדני.
הערות שוליים

↑  Merriam-Webster Dictionary, endemic
↑  רק בישראל: צמחים ובעלי חיים אנדמיים, באתר מסע אחר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.