stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמותת יוצאים לשינוי
לקריאה נוספת

נרי הורוביץ, "יציאה בשאלה: סיכון, סיכוי ומדיניות חברתית", אגורא מדיניות, עמותת יוצאים לשינוי - 2018
איתן רגב וגבריאל גורדון, מגמות ההצטרפות והעזיבה במגזר החרדי, המכון הישראלי לדמוקרטיה, פברואר 2021. עורך: גלעד מלאך.
ראו גם

עמותת הלל
יציאה בשאלה
חרדים בישראל
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של יוצאים לשינוי, באתר יוצאים לשינוי
↑  משה שנפלד - 40/40 הצעירים המבטיחים של מגזין TheMarker 2021, באתר themarker, ‏2022-05-25
↑  יוצאים לשינוי (ע"ר) | עמותה, באתר גיידסטאר
↑  איתמר מרילוס, לדתל"שים בלבד: הצעת עבודה ליוצאים בשאלה, באתר ynet, 4 באוקטובר 2012
1 2  הדר ת"ש, ‏"אנחנו לא חובשים יותר כיפה אבל לא מבינים איך להשתלב", באתר ‏מאקו‏, 22 במרץ 2018
1 2  יוצאים לשינוי, באתר self-help.org.il
1 2  שיחה מקומית, הסלון הירושלמי: מרכז חיי החברה של היוצאים בשאלה, באתר שיחה מקומית, ‏2017-01-27
1 2 3  כפיר אדר, סמנכ"ל מדיניות ופיתוח ב'יוצאים לשינוי' מסיים את תפקידו, באתר אייס, 20 באוגוסט 2021
1 2 3  מערכת חי פה-חדשות חיפה, יוצאי המגזר החרדי זוכים למענה ולתמיכה - עמותת "יוצאים לשינוי" מגיעה לצפון, באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2022-09-04
1 2  העמותה שמסייעת ליוצאי החברה החרדית מתרחבת לאזור אשדוד והדרום, באתר ashdodnet.com
↑  ד"ר איילה קיסר-שוגרמן
פרופ' רון קנת
מר אמיר רם
גב' לנה קנת
גב' סימה ציפרפל
גב' איילת רווה
ד"ר ראובן גל, [https://www.neaman.org.il/Files/Report_Community%20and%20Support%20Centers%20for%20Former%20Haredim_20220908104145.774.pdf מרכזי קהילה והכוון ליוצאי
המגזר החרדי מיסודה של
עמותת יוצאים לשינוי], מוסד שמואל נאמן, יולי 2022
↑  יוצאים לשינוי מהחברה החרדית, באתר כל זכות
↑  יקי אדמקר‏, תקועים בלי הליבה: חוזרים בשאלה תובעים מיליונים מהמדינה, באתר וואלה, 11 באוקטובר 2015
↑  דפנה ליאל, ‏חרדים לשעבר בעתירה לבג"ץ: "מנעו מאיתנו ללמוד ולהתפרנס", באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2015
↑   מירב ארלוזורוב, "יצאתי לעולם לבד, בלי בית, בלי כסף - ועם השכלה של עובד במקדונלד'ס", באתר TheMarker‏, 25 במאי 2016
↑   אור קשתי, חרדים שלא למדו לימודי ליבה תובעים פיצויים, והמדינה מאיימת: נתבע את ההורים והישיבות, באתר הארץ, 24 באפריל 2016
↑  תקדים: המדינה תובעת את הורי ה'יוצאים בשאלה', באתר "סרוגים", 24 באפריל 2016
↑   מירב ארלוזורוב, המדינה מפלה את היוצאים בשאלה פעמיים, באתר TheMarker‏, 14 באוגוסט 2017
↑   מירב ארלוזורוב, ילדים חרדים בארה"ב, בריטניה ובלגיה לומדים ליבה - אז למה לא בישראל?, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2020
1 2  אלישע בן קימון, לראשונה בצה"ל: סיוע בלימודים לחרדים שיצאו בשאלה, באתר ynet, 9 ביולי 2018
↑  שחר אילן, לראשונה: משרד העבודה והרווחה יתקצב מרכזים קהילתיים ליוצאים לשאלה, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2019
↑  חנן גרינווד, מדיניות חדשה בצה״ל לשילוב בוגרי החינוך החרדי, באתר ישראל היום, ‏31 ביולי 2022
↑  לראשונה: צה"ל פותח את כל התפקידים לחרדים, באתר ערוץ 7, ‏31 ביולי 2022
↑   נטע הלפרין, "יש שיח מקומם, המתייחס ליוצאים שנהרגו, ובעיקר אלה שנפלו בקרב, כחרדים", באתר הארץ, 23 באוקטובר 2023
↑  מרב סבר, משפחתו החרדית של רב"ט דוד מילטמן ז"ל לא קיימה לו טקס קבורה צבאי, בצה"ל פועלים שהמקרה לא יישנה, באתר ישראל היום, ‏9 בנובמבר 2023
↑  יובל בגנו, ‏מיזם מרגש: משפחות חרדיות מתאחדות עם ילדיהן שעזבו את החברה, באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2023
↑  מיטל ר. פישמן, היוצאים מהחברה החרדית: "מתמודדים עם אתגרים שלכאורה נראים כפשוטים", באתר ynet, 27 באוקטובר 2022
↑  אות יוצאים לשינוי, באתר יום הבחירה
↑  עמוד הבית, באתר יום הבחירה
↑  אות הנשיא הוענק לתכנית לימודים ליוצאי החברה החרדית, באתר ערוץ 14, ‏15 ביוני 2022
↑  איתמר אייכנר, הנשיא העניק את אות ההתנדבות השנתי: "מצאנו גיבורות וגיבורים ישראלים", באתר ynet, 15 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012328466905171
שמואל פישמן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 בספטמבר 1948 וילנה, ליטא ברית המועצות 
 פטירה:  2 באפריל 2019 (בגיל 70) חיפה, ישראל ישראל
 עיסוק:  פיזיקאי
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  אמנון אהרוני
 מוסדות:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
 תרומות עיקריות
 חקר כאוס קלאסי וקוונטי, תופעות לוקליזציה דינמית ויישומי כאוס ברפואה
 
שמואל (שמוליק) פישמן (30 בספטמבר 1948 – 2 באפריל 2019) היה פיזיקאי תאורטי ישראלי ופרופסור אמריטוס בפקולטה לפיזיקה בטכניון. נודע כחלוץ וכמומחה בעל שם עולמי בחקר כאוס קוונטי.
ביוגרפיה

שמואל פישמן נולד בווילנה, בן בכור להוריו, שיינה (לבית זילברמן) וישראל פישמן. כתינוק חלה במחלת הפוליו. ב-1958 עלתה משפחתו לישראל והתיישבה במושב חרות.
הוא ואחיו הצעיר פסח (פול) התייתמו מהוריהם בילדותם, ושמואל נשלח לכפר הנוער בן שמן, שלא התאים לכישוריו האינטלקטואלים, ובעזרת קרוב משפחה שעמד על כישרונו עבר לפנימיית בויאר בירושלים ושם השלים את לימודיו התיכוניים.
בהיותו כבן 18 הצטרף לעתודה האקדמית ונרשם ללימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בלימודי התואר השני היה היה לתלמידו של ד"ר (לימים פרופ') אלכס גרסטן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולאחר מכן החל את לימודי הדוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' אמנון אהרוני. עבודת המחקר שלו עסקה בחקר חבורות רנורמליזציה בהקשר של מעברי פאזה, במערכות מגנטיות אקראיות.
בראשית שנות ה-80 נסע לארצות הברית ושימש עמית בתר-דוקטורט בהנחיית פרופ' מייקל פישר (אנ') באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת מרילנד. ב-1983 חזר לישראל והצטרף לשורות הפקולטה לפיזיקה בטכניון. במרוצת השנים התמנה לפרופסור חבר ולאחר מכן לפרופסור מן המניין. כיהן כראש מכון לווינר לפיזיקה תאורטית ובשנותיו האחרונות יצא לגמלאות.
פישמן, שלא נישא ולא הביא ילדים, התגורר בגפו בחיפה. הוא נפטר בפתאומיות באפריל 2019, במהלך יום עבודתו, ונטמן בבית העלמין תל רגב בעירו. במותו נאמרו עליו דברי הספד מפי גדולי הפיזיקאים, בהם אריק הלר ומייקל ברי. על מצבתו נכתב:
”איש צנוע ועדין נפש. טיפח דור של סטונדטים שהיו לו כילדיו. המדע, החברים ומשפחתו היו כל עולמו.”
במאי 2022 ערך הטכניון לזכרו ועידה רבת-משתתפים.
מחקר

פישמן כתב לאורך השנים מעל 180 מאמרים שפורסמו בכתבי עת מובילים בפיזיקה, חלקם ראו אור לאחר מותו. עם תלמידיו לאורך השנים נמנים הפרופסורים דורון כהן, עודד אגם, סער רהב, נעמה ברנר, והמרצים הבכירים הגר וקסלר ויבגני בר לב.
מחקר > כאוס קלאסי וכאוס קוונטי

העניין של פישמן בנושא של כאוס קוונטי החל במהלך בתר-הדוקטורט שלו באוניברסיטת מרילנד, בשיתוף פעולה עם דניאל גרמפל וריצ'רד פראנגה שהובילו לתובנה חשובה בתחום הכאוס הקוונטי.
תחום הכאוס הקוונטי עוסק בשאלה כיצד כאוס במערכת קלאסית בא לידי ביטוי במערכת הקוונטית המקבילה. פישמן ושותפיו הגיעו לתובנה מקורית בחקירה של מערכת מודל פשוטה יחסית: "רוטור מדורבן" (Kicked Rotor, (אנ')). רוטור קלאסי בתנאי דרבון חזק הוא מערכת כאוטית. ואז האנרגיה שלו גדלה עם הזמן לאין שיעור, בתהליך דמוי דיפוזיה. מאידך, בסימולציות ממוחשבות נמצא כי במערכת הקוונטית המקבילה, האנרגיה מפסיקה לגדול בזמנים ארוכים. פישמן, גרמפל ופרנגה הציגו הסבר לתופעה שהתבסס על מיפוי הבעיה לבעיית ההולכה החשמלית של חומר קווונטי חד-ממדי לא מסודר. פיליפ אנדרסון הראה שחומר כזה (בטמפרטורה קרובה לאפס המוחלט) הוא מבודד, והחלקיק נשאר באזור תחום במרחב גם בזמנים ארוכים מאוד. פישמן, גרמפל ופרנגה הראו שתרגום התוצאה של אנדרסון, המכונה "לוקליזציית אנדרסון", למודל של רוטור מדורבן הוא שהאנרגיה של הרוטור נשארת באזור תחום ואינה יכולה לגדול ללא שיעור. בכך נפתרה התעלומה שעלתה בסימולציות, וכלל האצבע שעלה מכך, הוא שבמערכות קוונטיות, הכאוס מופחת בהשוואה למערכות קלאסיות ומכניזם הלוקליזציה של אנדרסון הוא מעין טביעת אצבע קוונטית של כאוס קלאסי.
החקר של מערכות כאוטיות הורחב על ידי פישמן ותלמידיו לפונקציות גל, לפונקציות ויגנר (שהן הכללות של פונקציות גל למרחבי פאזה) ולאלמנטי מטריצה. הסטטיסטיקה הספקטרלית של מערכות אשר נמצאות באזור הביניים שבין רגילות (אינטגרביליות) לכאוטיות, נלמד אף הוא בפירוט על ידי פישמן ותלמידיו.
מחקר > המתמטיקה של רוטור מדורבן קוונטי

התנע הזוויתי של רוטור קוונטי מקבל ערכים שלמים ביחידות של קבוע פלאנק. לכן, פונקציית הגל של הרוטור ניתנת להצגה כפונקציה מרוכבת על סריג חד-ממדי כאשר נקודות הסריג מציינות את התנע הזוויתי של הרוטור. המיפוי (דהיינו, הקידום הדיסקרטי) בזמן של פונקציית הגל, בהצגה של פונקציית הגל על מרחב התנע הזוויתי של הרוטור המדורבן, נתון על ידי הטרנספורמציה האוניטרית  U_{\tau }:
\psi _{m}(t+1)=(U_{\tau }\psi )_{m}(t)=\sum _{n}J_{m-n}e^{-i\pi \,n^{2}\tau /2}\psi _{n}(t)
המיפוי מתאר התפתחות של חלקיק קוונטי על סריג חד-ממדי כאשר אמפליטודת הסתברות המעבר מאתר  n לאתר  m היא  J_{m-n} ותלויה באתר  n דרך הפאזה  e^{-i\pi n^{2}\tau /2}.   \tau  הוא פרמטר חסר-ממדים שמתכונתי לקבוע פלאנק,  \hbar , המאפיין את הבעיה הקוונטית ומתאפס בגבול הקלאסי  \hbar \to 0. כאשר  \tau  מספר רציונלי, הסדרה  e^{-i\pi n^{2}\tau /2} מחזורית, וכאשר הוא אי-רציונלי הסדרה היא פסאודו-אקראית. נניח שבזמן  t=0 פונקציית הגל ממוקמת על אתר יחיד למשל  \psi _{m}(0)=\delta _{m,0}. לאחר  t מחזורי דירבון, פונקציית הגל נתונה על ידי  U_{\tau }^{t}\psi (0). השאלה הפתוחה שפישמן וחבריו התמודדו איתה, היא האם פונקציית הגל בזמנים ארוכים  t\to \infty  מתפשטת על הסריג ללא הגבלה או נשארת ממוקמת (עד כדי זנבות קטנים מעריכית).
פליקס בלוך הראה בעבודת הדוקטורט שלו בשנת 1928 שההתפתחות בזמן של חלקיק קוונטי בסריג מחזורי היא בליסטית, והחלקיק מתפשט ללא גבול. בשנת 1958 הראה פיליפ אנדרסון שחלקיק קוונטי בסריג אקראי נשאר ממוקם באזור סופי. התופעה היא אפקט גלי וקשורה בהתאבכות. פישמן ושותפיו הראו שתופעה דומה קורה ברוטור הקווונטי המדורבן: כאשר  \tau  אי-רציונלי, פונקציית הגל נשארת באזור מוגבל של התנע הזוויתי. באופן זה הסבירו פישמן ושותפיו את התופעה שתהליך הדיפוזיה הקלאסית המאפיין את הכאוס ברוטור המדורבן נעצר בזמנים ארוכים, עקב תהליך קוונטי שאנלוגי ללוקליזציית אנדרסון.
מחקר > יישומי כאוס ברפואה

מעבר למחקר הבסיסי בו עסק, התעניין פישמן ביישומי חקר הכאוס גם ברפואה. הוא ועמיתו, הרופא הפנימי ד"ר גיא דורי, יישמו כלים מחקר מערכות דינמיות לשם הבחנה בין סיגנלים קוואזי-מחזוריים וכאוטיים אצל לבבות של יונקים בתנאי מעבדה שונים (באמצעות חישוב ממד הקורלציה), ובניטור שינויים בשיפוע של השיא הראשון בסיגנל אק"ג בעת אירוע לבבי כלילי.
לקריאה נוספת

הספדים לזכרו של שמואל פישמן
תקציר קורות חייו של שמואל פישמן באתר Physics Today (באנגלית)
הערות שוליים

1 2  מצבת קברו של שמואל פישמן, באתר gravez
↑  רשימת מקבלי תואר בוגר באוניברסיטה העברית בי-ם, באתר דבר, ‏11 בפברואר 1971
↑  Conference in memoriam of Shmuel Fishman, 16-19.5.2022, הטכניון
↑  S. Fishman, D. R. Grempel, and R. E. Prange, Chaos, Quantum Recurrences, and Anderson Localization, Physical Review Letters 49, 1982, עמ' 509 doi: 10.1103/PhysRevLett.49.509
↑  Dori, G., Fishman, S., & Ben-Haim, S. A., The correlation dimension of rat hearts in an experimentally controlled environment, Chaos: An Interdisciplinary Journal of Nonlinear Science, 1 10, 2000, עמ' 257-267
↑  Dori, G., Denekamp, Y., Fishman, S., Rosenthal, A., Lewis, B. S., & Bitterman, H., Evaluation of the phase-plane ECG as a technique for detecting acute coronary occlusion., International journal of cardiology, 2-3 84, 2002, עמ' 161-170
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420971405171  ORCID: 0000-0003-2119-859X  ResearcherID: O-4404-2016  VIAF: 9176156133242258430005   WorldCat (עם VIAF): 9176156133242258430005 
דיוקן פאזה של רוטור מדורבן עם  K=1
מרטין טיילור

מרטין טיילור (באנגלית: Martin Taylor; נולד ב-9 בנובמבר 1979 באשינגטון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הבלם.
מרטין טיילור למד כדורגל בעיר הולדתו ובגיל 17 הצטרף למועדון בלקברן רוברס. הוא שיחק מספר שנים בהשאלה בקבוצות אחרות באנגליה. בשנת 2004 הוא עבר לברמינגהאם סיטי. טיילור שיחק במועדון מספר עונות והיה שותף לעלייתו לפרמייר ליג בשנת 2007. אמנם לאחר העלייה הוא עבר בהשאלה לנוריץ' סיטי אך כעבור חודש בלבד חזר לקבוצת האם. בעקבות פציעה של רפאל שמיץ והיעדר שחקן נוסף, טיילור קיבל הזדמנות להתברג להרכב הקבוצה, ולאור ההישגים על המגרש נותר בהרכב עד סוף העונה.
בשנת 2008 הוא גרם לפציעה חמורה של אדוארדו דה סילבה מארסנל. לאחר התנצלות, הפרשה הסתיימה בפסילת טיילור ל-3 משחקי ליגה.
בשנת 2010 טיילור עבר לווטפורד ובשנת 2012 לשפילד ונסדיי בעקבות עלייתה לפרמייר ליג.
בשנים 1998–2001 שיחק טיילור מספר משחקים בנבחרת אנגליה לנוער.
ג'יימסטאון (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה היסטורית
 יוצרים:  ביל גלאגר
 שחקנים:  נעמי בטריק סופי ראנדל ניב וולש מקס ביזלי ג'ייסון פלמינג דין לנוקס קלי שון דולי גווילם לי לוק רוסקל סטיוארט מרטין ברן גורמן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  24
 הפקה
 חברת הפקה:  Carnival Films
 הפצה:  NBCUniversal Intl.
 שידור
 רשת שידור:  Sky 1
 תקופת שידור מקורית:  5 במאי 2017 – 14 ביוני 2019
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
ג'יימסטאון (באנגלית: Jamestown) היא סדרת דרמה בריטית, שכתב ביל גלאגר, ובהפקת Carnival Films וחברת NBCUniversal הפקות, שהפיקו את הסדרה "אחוזת דאונטון". העלילה מתרחשת בשנת 1619, כשהמתיישבים האנגלים הראשונים מקימים קהילה בעולם החדש. בין המגיעים החדשים ישנה קבוצה של נשים שנועדו להיות רעיות לגברים בג'יימסטאון, בהן שלוש נשים נמרצות מאנגליה. שידור הבכורה של הסדרה בערוץ Sky One בממלכה המאוחדת היה במאי 2017. עוד לפני שידור הבכורה הזמינה רשת סקיי עונה שנייה לסדרה. בפברואר 2018 החל שידור העונה השנייה. ב-23 במרץ 2018 הוכרז על הפקת עונה שלישית ואחרונה לסדרה.
תקציר עלילה

בשנת 1619, שתים עשרה שנה אחרי שנוסדרה המושבה ג'יימסטאון בשנת 1607, מגיעות נשים מאנגליה המחויבות להינשא לגברים ששילמו עבור הסעתן. שלוש מהנשים, ג'וסלין, וריטי ואליס, יודעות רק מעט על מה שמצפה להן בעתיד. המושל החדש, סר ג'ורג' יארדלי, ואשתו מגיעים אף הם ומגלים שניהול המקום אינו פשוט, כשהמזכיר של החברה מנסה לערער על סמכותו.
צוות השחקנים

נעמי בטריק – ג'וסלין וודבריג', נישאת לרשם החברה סמואל קאסטל
סופי ראנדל – אליס קט, נערה כפרית, מיועדת להינשא להנרי שארו, אבל היא מתחתנת עם אחיו סיילס שארו
ניב וולש – וריטי ברידג'ס –מיועדת להינשא למרדית' ראטר, אבל למעשה השניים לא מתחתנים
מקס ביזלי – הנרי שארו, האח הבכור של משפחת שארו
גווילם לי – סמואל קאסטל, הרשם של חברת וירג'יניה של לונדון בג'יימסטאון (עונה ראשונה)
ג'ייסון פלמינג – סר ג'ורג' ירדלי, המושל מטעם חברת וירג'יניה של לונדון
קלייר קוקס – טמפרנס פלאוורדיו, ליידי יארדלי, אשתו של סר ג'ורג' יארדלי
דין לנוקס קלי – מרדית' ראטר, בעל המסבאה בג'יימסטאון
שון דולי – הכומר מיקלמאס ויטאקר (עונה ראשונה)
סטיוארט מרטין – סיילס שארו, הבן השני בן שלושת האחים למשפחת שארו
סטיבן וודינגטון – המרשל של ג'יימסטאון
מאט סטוקו – ג'יימס ריד, הנפח של היישוב
ברן גורמן – ניקולאס פארלו, מזכיר חברת וירג'יניה של לונדון בג'יימסטאון
לוק רוסקל – האח הצעיר במשפחת שארו
בן סטאר – ד"ר כריסטופר פריסטלי, רופא / מנתח / רוקח
טוני פיטס – אדגר מסינג'ר, בעל מטעי טבק במושבה (עונות ראשונה ושנייה)
פטסי פראן – מרסי מירטל, משרתת של סמואל קאסטל ושל אשתו ג'וסלין
קלאני קוויפו – צ'אקרו, אינדיאני ילידי, שמתווך בין המתיישבים ובין שבט הפמונקי
ראול טרוחילו – אפצ'נקנו, צ'יף / מלך שבט הפמונקי
אבובכר סלים – לוחם אנגולי מממלכת קונגו שנשבה ונמכר לעבדות על ידי הפורטוגזים, אבל נלכד אחר כך בידי האנגלים (עונות שנייה ושלישית)
אביולה אוגונביי – מריה, אשה אנגולית ממלכת קונגו, נשואה עם ילדים שנמכרה לעבדות על ידי הפורטוגזים, ונלכדה אחר כך בידי האנגלים (עונות שנייה ושלישית)
רייצ'ל קולוול – וינגאנוסקה, אחותו של צ'אקרו, מתחתנת עם הנרי שארו (עונות שנייה ושלישית)
בן בט – וילמוס קרבטרי, סוחר מסתורי שמגיע מאנגליה, שמניעיו אינם ידועים (עונה שלישית)
הארי גרסבי – טמלין אפלדיי, אחד הנערים שנשלחו מאנגליה כדי לעבוד בשדות (עונה שלישית)
הפקה

רוב הסדרה צולמה בוורטסקסה (Vértesacsa) שבהונגריה.
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (הממלכה המאוחדת)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (הממלכה המאוחדת)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 5 במאי 2017 | 23 ביוני 2017 |
|  | 2 | 8 | 8 | 9 בפברואר 2018 | 23 במרץ 2018 |
|  | 3 | 8 | 8 | 26 באפריל 2019 | 14 ביוני 2019 |
הערות שוליים

↑  "'Downton Abbey' creator Carnival Films to produce 'Jamestown'". The Premium Herald (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2016-04-21.
↑  "'Downton Abbey' creator Carnival Films to produce 'Jamestown'". Chicagotribune.com. נבדק ב-2016-04-21.
↑  "Sky orders second series of Jamestown – before the first has even begun". Radiotimes.com. נבדק ב-2017-07-04.
↑  "Jamestown Series 2 airing from February 2018". Sky.com. נבדק ב-2018-01-28.
↑  "Jamestown gets third series from Sky One". Digitalspy.com.
↑  Ellie Harrison. "Jamestown: Follow in the footsteps of the first British settlers in America". Radio Times.
באבי יאר

ערך זה עוסק בגיא סמוך לקייב שבו רצחו הנאצים בין 100,000 ל-150,000 איש. אם התכוונתם לפואמה מאת יבגני יבטושנקו, ראו .
אנדרטה לציון קברי האחים היהודיים בבאבי יאר, שנרצחו על ידי הנאצים ועוזריהם
אנדרטה לציון קבר אחים בבאבי יאר
בול אוקראיני שהונפק לזכר נרצחי באבי יאר, שבעים שנה לאחר הרצח ההמוני
אנדרטה לזכר נרצחי באבי יאר בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב
באבי יאר (באוקראינית: Бабин Яр, באבין יאר; מרוסית: Бабий Яр) הוא גיא הנמצא צפונית-מערבית למרכז קייב בירת אוקראינה, שבו רצחו הנאצים בין 100,000 ל-150,000 איש, החל מ-29 בספטמבר 1941 ומתוכם כ-50,000 יהודים. בנוסף ליהודים נרצחו בבאבי יאר במשך כשנתיים כ-50,000 צוענים, חולי נפש, שבויי מלחמה סובייטים ואזרחים רבים שהואשמו כמפרי הסדר.
רקע > כיבוש קייב

ב-19 בספטמבר 1941 התקדמו הנאצים מזרחה בברית המועצות (מבצע ברברוסה) עד כדי הגיעם לפאתי קייב בירת אוקראינה.
קייב נכבשה על ידי הארמייה השישית והקורפוס ה-29. בטרם הכיבוש הצליחו יותר מ-100,000 מתוך 160,000 יהודי העיר להימלט ממנה.
מטה הצבא הנאצי הכובש התמקם ברחוב חרשצ'אטיק במרכז העיר, וב-24 בספטמבר – 5 ימים לאחר כניסת הנאצים לקייב – התפוצצה בו פצצה שהממה את הכובשים. האזור כולו נסגר ואזרחים עוכבו לחקירה, אך פצצה נוספת שהתפוצצה דקות לאחר מכן גרמה לפאניקה ומנוסה כללית של הנאצים והאזרחים שרוכזו.
בימים שלאחר מכן התפוצצו פצצות נוספות ברחוב חרשצ'אטיק, תוך שהן פוגעות והורגות גרמנים ואזרחים אוקראינים רבים.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה התברר כי האחריות לפיצוצים הייתה של קבוצת אנשי נ.ק.ו.ד. (השירות החשאי הסובייטי), שהושארו בקייב הכבושה על מנת לחבל בכוחות הנאצים.
ב-26 בספטמבר נערכה ישיבה, בהשתתפות המושל הצבאי של קייב, גנרל מיור אברהרט, מפקד האס אס והמשטרה שליד מטה עורף גיס דרום אס אס אובר-גרופנפיהרר פרידריך יקלן, מפקד איינזצגרופה C בריגדפיהרר ד"ר אוטו רש, ומפקד זונדרקומנדו 4a אס אס שטנדרטנפיהרר פאול בלובל. בישיבה הוחלט לרצוח את כל יהודי קייב כתגמול על פעולות החבלה. ההוצאה לפועל הוטלה על זונדרקומנדו 4a. ביחידה זו היו אנשי אס דה וסיפ"ו, פלוגה 3 מגדוד הוואפן אס אס לתפקידים מיוחדים, ומחלקה מגדוד המשטרה 9. צורפו אליה יחידות שוטרים מגדוד 45 ומגדוד 305, וכן יחידות של משטרת העזר האוקראינית.
רקע > ההודעה ליהודי קייב

ב-28 בספטמבר 1941 פורסמה ברחבי קייב מודעה של פלוגת התעמולה 637 בדפוס הארמייה השישית, בגרמנית, באוקראינית וברוסית בזו הלשון:
על כל היהודונים המתגוררים בקייב וסביבותיה להתייצב בשעה 8:00 בבוקר יום שני 29 בספטמבר 1941 בפינת הרחובות מלניקובסקי ודוחטורוב (על יד בית הקברות). עליהם לקחת עמם מסמכים, כסף, חפצי ערך, בגדים חמים, לבוש תחתון וכדומה.

כל יהודון שלא יבצע הוראה זו ויימצא במקום אחר כלשהו יירה.

כל אזרח שייכנס לדירות שפונו על ידי היהודונים ויגנוב רכוש יירה.
היהודים חשבו שהכוונה היא לגירוש היהודים מהעיר.
הרצח

בשעה היעודה ואף לפניה התייצבו עשרות אלפי יהודים במקום, ההמונים שהגיעו הופנו לאורך רחוב מלניקובסקי לעבר בית-הקברות היהודי שבפאתי האזור, אשר גודר בתיל יחד עם חלק מבאבי יאר, ושמרו עליו השוטרים וחיילי הוואפן אס אס מהזונדרקומנדו, וכן שוטרים אוקראינים. משחצו את השערים הצטוו האנשים להשאיר את חפציהם שיועמסו על "קרון מטען" לכאורה. הנאצים לקחו קבוצה קטנה של אנשים בכל פעם והעבירו אותם קדימה, קולות ירי נשמעו במרחק והאנשים החלו להבין מה התרחש באמת - אך למי שרצה לחזור כעת כבר היה מאוחר מדי. הנאצים לא אפשרו יציאה חזרה מבעד לשערים למי שמסמכיו זיהו אותו כיהודי.
קבוצות של 10 אנשים הובלו מראש התור בכל פעם דרך "מסדרון" של שתי שורות חיילים נאצים אשר הכו אותם באכזריות באלות אל תוך אזור שבו נצטוו להתפשט מבגדיהם ולהתייצב על שפת הגיא, מקום שבו נורו ונפלו מטה אל תוך הגיא, ששימש כבור ירי. אחת הניצולות הבודדות היא דינה פרוניצ'בה שעדותה מופיעה בספרו התיעודי של אנטולי קוזנצוב באבי יאר. שורדת נוספת שעדותה מופיעה בספר השחור שכתבו איליה ארנבורג ווסילי גרוסמן היא נדיה אלגרט (נסיה אלגורט) שתיארה כיצד היא ביחד עם בנה איליה (אילושה) ניצלו בנס מבורות הירי בבאבי יאר.
האתר בו הושאר רכושם של הנרצחים צולם על ידי הצלם הצבאי הגרמני יוהנס הלה, והתצלומים נחשפו לאחר עשרות שנים.
לפי דוח מס' 101 של האיינזצגרופן, 33,771 יהודים נטבחו ב-29 וב-30 בספטמבר 1941 (ח' וט' בתשרי ה'תש"ב, ערב יום הכיפורים) בבאבי יאר. בזאת לא הסתיים הרצח בגיא.
הרצח > קרבנות נוספים

במהלך השנה שלאחר הרצח הובלו לבאבי יאר ונרצחו שם 15,000 יהודים נוספים שנתפסו בעיר ובסביבתה.
הנאצים רצחו בבאבי יאר רבים נוספים: צוענים, חולים מבית החולים הפסיכיאטרי ע"ש פבלוב, שבויי מלחמה סובייטיים ואזרחים רבים שנרצחו בשל סיבות טריוויאליות כהפרת סדר (כ-50 אלף בני אדם).
העלמת הראיות

החל מיולי 1943, קיבלו חיילי האס אס הוראה להעלים את כל הראיות לרצח בבאבי יאר.
פאול בלובל הגיע לקייב כממונה על טשטוש עקבות הרצח, בתיאום עם ד"ר מקס תומאס, מפקד הסיפ"ו והאס דה באוקראינה. בלובל הקים שתי יחידות מיוחדות וכינוין בצופן 1005 (מבצע 1005). יחידה 1005A הורכבה משמונה עד עשרה אנשי אס. דה. ו-30 שוטרים גרמנים, מפקדה היה אס. אס. אוברשטורמפיהרר באומן.
על מנת להעלים את הראיות, נשרפו הגופות, עבודה שבוצעה בכפייה על ידי אסירי מחנה הריכוז סיירץ, אשר כמאה מתוכם היו יהודים. בערב 29 בספטמבר 1943, פרצו במרד 329 האסירים העובדים בשריפת הגופות שהבינו מה יעלה בסוף בגורלם. 18 מהם הצליחו להימלט בחסות הערפל ו-311 הנותרים נרצחו.
מספר הקורבנות של מחנה הריכוז סירצק נאמד ב-25,000 איש.
עבודת הטשטוש הנאצית כה הצליחה, עד שלא נשאר זכר לקברי ההמונים בבאבי יאר, ולזמן רב לא הוקמה במקום כל אנדרטה לזכר הנרצחים.
באבי יאר בזמן השלטון הסובייטי

ב-13 במרץ 1945 בצו של מועצת קומיסרי העם של אוקראינה הסובייטית ושל הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית (בולשוויקית) האוקראינית הוחלט על הקמתם של פארק ואנדרטה "במקום קבורתם של קרבנות הכובשים הנאצים בבאבי יאר". על הפרויקט הופקד האדריכל א.ו.ולאסוב. בשנת 1947 החליטו הרשויות שהאנדרטה העתידית לזכר "קרבנות הטרור הפאשיסטי בבאבי יאר" תשולב בתוכנית לשיקומה ופיתוחה של העיר קייב בשנים 1948–1950.
אולם בשנת 1948 פרצה במלוא המרץ המסע האנטישמי המאורגן על ידי סטלין בסיסמת "המאבק בקוסמופוליטיזם", מה שמנע ככל הנראה את הקמת האנדרטה. השלטונות חזרו אז לתוכנית הקמת הפארק שתוכננה לפני המלחמה.
אחרי מות סטלין, בימי חרושצ'וב הפך המקום לאתר עלייה-לרגל ועלתה התביעה להקמת אנדרטה במקום. בין משמיעי התביעה היו הסופרים איליה ארנבורג וויקטור נקרסוב, אך בלא הועיל.
בשנת 1961 ארעה מפולת הבוץ בקייב - אסון שנבע מהתמוטטות סכר שהוצב על גיא באבי יאר. לטענת אנטולי קוזנצוב, הסכר הוצב על הגיא כדי לטשטש את זכר הרציחות ולמנוע מחקר בנושא וכך למנוע את הנצחת זכרם של הקורבנות היהודיים.
המשורר יבגני יבטושנקו פרסם ב-1961 את הפואמה המפורסמת "באבי יאר" הנפתחת במילים:
על באבי יאר אין יד ואין מצבת
ערוץ תלול - כדמות גולל על קבר
אני אחוז אימה
היום זקנתי כמו
לו אני העם היהודי עצמו
המלחין דמיטרי שוסטקוביץ' הלחין את הפואמה וכלל אותה בסימפוניה ה-13 שלו, אך לנוכח לחץ השלטונות הסובייטיים נאלץ שוסטקוביץ' "לתקן" את הנוסח בהתאמה לטעמם.
הפואמה והלחן זכו להצלחה ותהודה בברית המועצות ומחוצה לה, ולחץ דעת הקהל להקמת אנדרטה בבאבי יאר גבר. בשנת 1966 נערכה תחרות בין אדריכלים ואמנים וב-1974 נסתיימה הקמת האנדרטה. האנדרטה לא ציינה כי יהודים היו בין הקורבנות שנרצחו במקום.
באבי יאר לאחר סיום השלטון הסובייטי

בשנת 1991 הוצבה אנדרטה לזכר הקורבנות היהודים של באבי יאר.
בשנת 2000 עלה לישראל מיכאיל פטרוביץ' סידקו (אנ'), אשר ידוע כיום בתור הניצול החי האחרון של הטבח.
ב־29 בספטמבר 2006 נערך טקס לציון 65 שנה לטבח, ובו מי שהיה הרב הראשי לישראל בשנים 1993–2003, ישראל מאיר לאו, נשא תפילת יזכור, והרב הראשי לקייב הרב יונתן בנימין מרקוביץ'. באותו מעמד הוענק גם עיטור הגבורה של הצבא האוקראיני לאנטולי שפירו, רב-סרן יהודי שפיקד על יחידה מהצבא האדום שהשתתפה בשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ, ואף פתח במו ידיו את שערי המחנה, אך נפטר שנה קודם להענקת העיטור.
בשנת 2009 הוצב בשטח באבי יאר פסל של טניה מרקוס, לוחמת יהודייה שפעלה נגד הנאצים בעיר קייב במהלך הכיבוש, נתפסה והוצאה להורג.
בשנת 2016 לציון 75 שנה לטבח התקיים באתר טקס בהנחיית אלכס אנסקי בו התזמרות הסימפונית של אוקראינה נגנה יצירות של ברוך ברלינר.
ב-2021 התקיים אירוע לציון 80 שנה לטבח. באירוע השתתפו בין היתר נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, נשיא ישראל יצחק הרצוג נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר והרב הראשי לקייב הרב יונתן בנימין מרקוביץ', ובמהלכו נחנך באתר מרכז הנצחה חדש הכולל מספר אנדרטאות.
משפטים

לאחר המלחמה, בתחילת 1946 נדון פרידריך יקלן, מפקד האס אס והמשטרה של גזרת 'רוסיה-דרום', שכללה בעיקר את אוקראינה, למוות על ידי בית דין צבאי סובייטי והוצא להורג, בין השאר על חלקו בטבח באבי יאר. אחריו הועמד פאול בלובל לדין על חלקו בטבח באבי יאר ופשעים נוספים, במשפט האיינזצגרופן. הוא נדון למוות בשנת 1948 ונתלה בכלא בשנת 1951.
בשנת 1967 הועמדו 11 אנשי אס אס נוספים לדין על חלקם בטבח בבאבי יאר. חלק מהנאשמים הורשעו ונדונו לעונשים של בין 4 ל-15 שנות מאסר.
הפגיעה באתר על ידי רוסיה

ב-1 במרץ 2022, רוסיה פוצצה מגדל טלוויזיה שהיה בסמוך לאתר במסגרת הפלישה הרוסית לאוקראינה. ההפגזה, שהרגה על פי מקורות אוקראינים חמישה בני אדם, פגעה גם באתר ההנצחה. הנהלת יד ושם גינתה את התקיפה הרוסית. עם זאת, בסיור שרון בן ישי ביצע באזור, נטען כי דבר לא נפגע בפיצוץ.
ראו גם

המרכז להנצחת השואה באבי יאר
לקריאה נוספת

אנטולי קוזנצוב, באבי יאר, תל אביב: עם עובד, 1968
טרובאקוב זאכאר, הסוד של באבי יאר, ירושלים: יד ושם, 2003