stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע בנהריה (1974)
הפריצה לבית

בשעה 02:10 החלה פעולת ההשתלטות על הבית וטיהורו. הכוח העיקרי של סיירת גולני סרק את אגפו המערבי של הבית ואת הגג, והתקדם לעבר דלת חדר המדרגות המזרחי. בשעה 02:25, בניסיון פתיחת הדלת, נורה מתוך חדר המדרגות צרור יריות ונזרקו שלושה רימונים. מהאש ומרסיסי הרימונים נהרג אחד החיילים ונפצעו חמישה. המחבל, שאף הוא נפצע קשה, ניסה לצאת אל הגג בזחילה, אך זוהה על ידי מפקד הסיירת שהסתער לעברו והרגו.
בשלב זה החלו לוחמי הסיירת לרדת אל גרם המדרגות באגף המזרחי של הבניין וסרקו אותו מבלי שנמצאו יתר המחבלים. תוך כדי הסריקה נאלצו הלוחמים לפרוץ ביריות את הדירה של משפחת זרנקין, שם נמצא אבי המשפחה מוטל פצוע והוא טופל ופונה מיידית. בסריקות שנערכו בחניון המכוניות נמצאו שני מחבלים הרוגים. אלה נפגעו מפגיעת ירי לוחמי הסיירת שהגיעו ראשונים לבית שממזרח, וכן מהתפוצצות רימון שהחזיקו בידם. בשעה 03:20 הסתיימה פעולת ההשתלטות והטיהור.
באירוע נהרג החייל דני סנש, ושלושה אזרחים, בני משפחת זרנקין: האם, אירנה, ושני ילדיה, רונית וגלעד. כמו כן נפצעו שבעה חיילים ואזרח אחד. שלושת המחבלים נהרגו על ידי כוחות הביטחון.
מהפיגוע, שהיה המקרה הראשון שבו חדרו מחבלים מלבנון דרך הים, הופקו לקחים מבצעיים רבים. בין היתר תוגברה פעילות חיל הים ופעילות יחידות סיור ממונעות בגזרה שבין חיפה לראש הנקרה. פעילות זו לא מנעה את הפיגוע השני בנהריה ב-1979.
ראו גם

הפיגוע בנהריה (1979)
לקריאה נוספת

רפאל איתן (רפול), סיפור של חייל, תל אביב: ספריית מעריב, 1985, עמ' 149.
מוטה גור, ראש המטה הכללי, תל אביב: הוצאת 'מערכות' ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 156–158.
משה גבעתי, שלוש לידות בספטמבר, תל אביב: הוצאת 'מערכות' ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תש"ן-1990, עמ' 96–98.
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 258–261.
הערות שוליים

↑  טל לוי, לין, היום לפני | חוליית מחבלים חודרת לנהריה דרך הים, באתר הארץ, 24 ביוני 2010
↑  דף לזכר אירנה זרנקין, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
↑  דף לזכר רונית זרנקין, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
↑  דף לזכר גלעד זרנקין, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
↑  אביחי בקר, "בן ש"ך נתן גאז", הארץ, ‏ 25.06.1998.
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
אנדרטה לזכר אירנה זרנקין וילדיה, באתר הנצחה במושב שורש
פטרה ס. אאורליאן

פטרה ס. אאורליאן (ברומנית: Petre S. Aurelian‏; 1833–1909) היה פוליטיקאי רומני, שכיהן כחבר הפרלמנט הרומני, סנאטור וזמן קצר כראש ממשלת רומניה (מה-2 בדצמבר 1896 עד ל-12 באפריל 1897).
בין השנים 1856–1860 למד פטרה אאורליאן בבוקרשט ולאחר מכן למד אגרונומיה בצרפת. לאחר חזרתו לרומניה, עבד כמהנדס במשרד לעבודות ציבוריות וכפרופסור בבית הספר החקלאי בפרברי בוקרשט.
בין השנים 1877–1878 ו-1887–1888 שירת כשר לעבודות ציבוריות. בין השנים 1882–1884 כשר החקלאות והחינוך.
בשנת 1871 נבחר פטרה לאקדמיה הרומנית ובמקביל להיותו ראש ממשלה נבחר גם ב-1896 כנשיא האקדמיה.
פטרה נפטר בבוקרשט ב-24 בינואר 1909.
גביע דייוויס 1963

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  1963 
 מספר תחרות:  52 
 מדינות משתתפות:  44
 עיר מארחת:  אדלייד (משחק על התואר)
 זוכה:  ארצות הברית (19)
 
 → גביע דייוויס 1962 גביע דייוויס 1964 ← 
 
גביע דייוויס 1963 הייתה התחרות ה-52 במניין מאז ייסוד התחרות.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 44 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.
המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1963 באדלייד, אוסטרליה. המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-19 בסך הכל.
משחקי פלייאוף > בית אמריקה

הבית כלל 7 קבוצות כולל איראן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר יוני -יולי | רבע הגמר יוני -יולי | רבע הגמר יוני -יולי |  |  | חצי הגמר 28 ביולי-18 באוגוסט | חצי הגמר 28 ביולי-18 באוגוסט | חצי הגמר 28 ביולי-18 באוגוסט |  |  | משחק הגמר 13-15 בספטמבר | משחק הגמר 13-15 בספטמבר | משחק הגמר 13-15 בספטמבר |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   |  |  ונצואלה ונצואלה |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |   |  |   |   | קרקאס, ונצואלה | קרקאס, ונצואלה | קרקאס, ונצואלה | קרקאס, ונצואלה | קרקאס, ונצואלה |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ונצואלה ונצואלה | 3 |   |  |  |  |  |  |  |
| גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר | גואיאקיל, אקוודור, חימר |   |   |  |  אקוודור אקוודור | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  אקוודור אקוודור | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  האיים הקריביים | 2 |   |   |   |   |   |   |   | דנוור, ארצות הברית, משטח קשה | דנוור, ארצות הברית, משטח קשה | דנוור, ארצות הברית, משטח קשה | דנוור, ארצות הברית, משטח קשה | דנוור, ארצות הברית, משטח קשה |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  ונצואלה ונצואלה | 0 |  |  |
|   | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן | טהראן, איראן |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |  |  |
|   |  |  איראן 1925-1964 איראן | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |   |   | לוס אנג'לס, ארצות הברית, משטח קשה | לוס אנג'לס, ארצות הברית, משטח קשה | לוס אנג'לס, ארצות הברית, משטח קשה | לוס אנג'לס, ארצות הברית, משטח קשה | לוס אנג'לס, ארצות הברית, משטח קשה |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  ארצות הברית ארצות הברית | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| ונקובר, קנדה, משטח קשה | ונקובר, קנדה, משטח קשה | ונקובר, קנדה, משטח קשה | ונקובר, קנדה, משטח קשה |   |   |  |  מקסיקו מקסיקו | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  קנדה (1957-1965) קנדה | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  מקסיקו מקסיקו | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית אירופה

הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, רודזיה הדרומית וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 13-16 ביוני | רבע הגמר 13-16 ביוני | רבע הגמר 13-16 ביוני |  |  | חצי הגמר 18-21 ביולי | חצי הגמר 18-21 ביולי | חצי הגמר 18-21 ביולי |  |  | משחק הגמר 1-5 באוגוסט | משחק הגמר 1-5 באוגוסט | משחק הגמר 1-5 באוגוסט |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר | סטוקהולם, שוודיה, חימר |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  שוודיה שוודיה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יוגוסלביה יוגוסלביה | 1 |   |   | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר | בוסטד, שוודיה, חימר |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 5 |   |  |  |  |  |  |  |
| קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר | קופנהגן, דנמרק, חימר |   |   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דנמרק דנמרק | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה | 4 |   |   |   |   |   |   |   | וימבלדון, בריטניה, דשא | וימבלדון, בריטניה, דשא | וימבלדון, בריטניה, דשא | וימבלדון, בריטניה, דשא | וימבלדון, בריטניה, דשא |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  שוודיה שוודיה | 2 |  |  |
|   | איסטבורן, בריטניה | איסטבורן, בריטניה | איסטבורן, בריטניה | איסטבורן, בריטניה | איסטבורן, בריטניה |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 3 |  |  |
|   |  |  בריטניה בריטניה | 4 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ברית המועצות ברית המועצות | 1 |   |   | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא | בריסטול, בריטניה, דשא |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  בריטניה בריטניה | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר | ברצלונה, ספרד, חימר |   |   |  |  ספרד ספרד | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  צרפת צרפת | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ספרד ספרד | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > בית המזרח

הבית כלל 9 נבחרות. במשחק המוקדם פקיסטן ניצחה את ציילון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר 27 במרץ - 7 באפריל | רבע הגמר 27 במרץ - 7 באפריל | רבע הגמר 27 במרץ - 7 באפריל |  |  | חצי הגמר 19-22 באפריל | חצי הגמר 19-22 באפריל | חצי הגמר 19-22 באפריל |  |  | משחק הגמר 4-6 במאי | משחק הגמר 4-6 במאי | משחק הגמר 4-6 במאי |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
|   | פונה, הודו | פונה, הודו | פונה, הודו | פונה, הודו | פונה, הודו |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פקיסטן פקיסטן | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הודו הודו | 4 |   |   | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  הודו הודו | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה | קואלה לומפור, פדרציית מלאיה |   |   |  |  פדרציית מלאיה פדרציית מלאיה | 0 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  פדרציית מלאיה פדרציית מלאיה | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  בורמה בורמה | 2 |   |   |   |   |   |   |   | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  הודו הודו | 3 |  |  |
|   | פוקואוקה, יפן | פוקואוקה, יפן | פוקואוקה, יפן | פוקואוקה, יפן | פוקואוקה, יפן |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 2 |  |  |
|   |  |  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 0 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  יפן יפן | 5 |   |   | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן | טוקיו, יפן |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |  |  יפן יפן | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
| מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים | מנילה, הפיליפינים |   |   |  |  הפיליפינים הפיליפינים | 1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  ניו זילנד ניו זילנד | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  |  הפיליפינים הפיליפינים | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
משחקי פלייאוף > משחקים בין מנצחי הבתים

המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-נובמבר 1963.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |   הודו הודו |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | מומבאי, הודו | מומבאי, הודו |
|  |  |  |   |  |   הודו הודו | 0 |
|  |  |  |   |   |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | בורנמות', בריטניה | בורנמות', בריטניה |   |   |  |  |
|  |  ארצות הברית ארצות הברית | 5 |   |   |  |  |
|  |  בריטניה בריטניה | 0 |   |   |  |  |
משחקי פלייאוף > משחק על התואר

| אוסטרליה   אוסטרליה   2 | אוסטרליה   אוסטרליה   2 | אדלייד, אוסטרליה   28-26 בדצמבר 1963  דשא | אדלייד, אוסטרליה   28-26 בדצמבר 1963  דשא | ארצות הברית   ארצות הברית   3 | ארצות הברית   ארצות הברית   3 | ארצות הברית   ארצות הברית   3 | ארצות הברית   ארצות הברית   3 | ארצות הברית   ארצות הברית   3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | אוסטרליה | ג'ון ניוקומב |  | 4 | 1 | 6 | 6 | 5 |
| 1 | ארצות הברית | דניס רלסטון |  | 6 | 6 | 3 | 4 | 7 |
| 2 | אוסטרליה | רוי אמרסון |  | 6 | 3 | 7 | 7 |  |
| 2 | ארצות הברית | צ'אק מקינלי |  | 3 | 6 | 5 | 5 |  |
| 3 | אוסטרליה | רוי אמרסון/ניל פרייזר |  | 3 | 6 | 9 | 9 |  |
| 3 | ארצות הברית | צ'אק מקינלי /דניס רלסטון |  | 6 | 4 | 11 | 11 |  |
| 4 | אוסטרליה | רוי אמרסון |  | 6 | 6 | 3 | 6 |  |
| 4 | ארצות הברית | דניס רלסטון |  | 2 | 3 | 6 | 2 |  |
| 5 | אוסטרליה | ג'ון ניוקומב |  | 12 | 2 | 7 | 2 |  |
| 5 | ארצות הברית | צ'אק מקינלי |  | 10 | 6 | 9 | 6 |  |
ישראל בגביע דייוויס

בשנת 1963 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת אוסטריה.
| אוסטריה   אוסטריה   5 | אוסטריה   אוסטריה   5 | וינה, אוסטריה   5-3  במאי 1963  | וינה, אוסטריה   5-3  במאי 1963  | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 | ישראל   ישראל   0 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | אוסטריה | פרנץ האינקה |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | ישראל | גבריאל דוביצקי |  | 2 | 0 | 0 |  |  |
| 2 | אוסטריה | דטלף הרדי |  | 6 | 3 | 6 | 4 | 6 |
| 2 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 1 | 6 | 2 | 6 | 2 |
| 3 | אוסטריה | דטלף הרדי/פטר פוקורני |  | 0 | 6 | 10 | 6 |  |
| 3 | ישראל | אלעזר דודמן/גבריאל דוביצקי |  | 6 | 3 | 8 | 1 |  |
| 4 | אוסטריה | פטר פוקורני |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 4 | ישראל | גבריאל דוביצקי |  | 4 | 1 | 2 |  |  |
| 5 | אוסטריה | פרנץ האינקה |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 5 | ישראל | אלעזר דודמן |  | 4 | 1 | 3 |  |  |
פיגוע הירי בצומת מחולה (2001)

ערך זה עוסק בפיגוע ב-2001. אם התכוונתם לפיגוע ב-2024, ראו .
| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2001 |
| --- | --- |
 תאריך:  24 בספטמבר 2001
 תאריך עברי:  ז' בתשרי ה'תשס"ב
 מקום:  צומת מחולה, בסמוך למחולה, צפון בקעת הירדן
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  32°22′15″N 35°30′29″E﻿ / ﻿32.370761°N 35.508061°E﻿ / 32.370761; 35.508061
 סוג:  פיגוע ירי 
 נשק:  רובה M-16
 הרוגים:  1
 פצועים:  1
 מבצע:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 מניע:  טרור פלסטיני, אנטישמיות
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) צומת מחולה(למפת צפון השומרון רגילה) צומת מחולה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת מחולה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת מחולה
 
פיגוע הירי בצומת מחולה היה פיגוע ירי שבוצע ב־ז' בתשרי ה'תשס"ב, 24 בספטמבר 2001 בצומת מחולה שבצפון בקעת הירדן ובו ירו למוות מחבלים פלסטינים מארגון הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני בסלעית הדסה שטרית גוטמן ופצעו את בעלה באורח קל. הפיגוע התרחש במסגרת האינתיפאדה השנייה.
רקע

הפיגוע התרחש בספטמבר 2001 בעיצומם של חגי תשרי.
 באותה תקופה בוצעו פיגועי ירי רבים, במיוחד באזור יהודה ושומרון. הפיגוע בוצע ליד מושב מחולה שבצפון בקעת הירדן שהיה נחשב לאזור שקט באופן יחסי עד לאותו פיגוע.
הפיגוע

בסביבות השעה 07:30 בבוקר, נסעו בני הזוג שטרית לירושלים דרך כביש הבקעה. כקילומטר אחרי מחסום צה"ל, נפתחה לעברם אש ממכונית פלסטינית חולפת. סלעית שטרית גוטמן, בת 28 עובדת סוציאלית תושבת הקיבוץ שדה אליהו, נפצעה אנושות ונפטרה מפצעיה. הבעל, ברק שטרית, נפגע קל מאוד מהלם ורסיסים.
הפיגוע בוצע בצומת מחולה, בסמוך לצומת הכניסה לכפר הערבי ברדלה, הנמצא בשטח A. המחבלים המתינו במכונית חונה, סמוך לכפר ברדלה, וכשהתקרבה מכוניתם של בני הזוג שטרית, פתחו עליה באש אוטומטית. לאחר מכן נמלטו לאזור העיירה טובאס, שמצפון־מזרח לשכם, בשטחי הרשות הפלסטינית.
לאחר הפיגוע

לאחר הפיגוע הקימו תושבי המושב מחולה לזכרה של סלעית שטרית גוטמן את המאחז גבעת סלעית כקילומטר דרומית למקום הפיגוע.
הערות שוליים

↑  סלעית הדסה שטרית גוטמן באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה של הביטוח הלאומי
היסטוריה עולמית

ערך זה עוסק בתת-דיסציפלינה האקדמית. אם התכוונתם להיסטוריה הכללית של בני האדם ראו הערך ההיסטוריה האנושית. לשימושים אחרים ראו, ראו .
אוכלוסיית העולם בין 10,000 לפני הספירה לשנת 2000 לספירה. ציר האוכלוסייה הוא לוגריתמי
היסטוריה עולמית היא תת-דיסציפלינה אקדמית צעירה יחסית, אשר החלה להתפתח בשנות ה-80 של המאה ה-20. מטרת המחקר בתחום היא להבליט תהליכים משותפים, להצביע על השפעות והשפעות שכנגד ולצייר תמונה גלובלית של ההתפתחות האנושית. היסטוריה עולמית שואפת להיות יותר מאשר אסופה של היסטוריות נבדלות של מדינות, עמים וציוויליזציות.
מתודולוגיה > ניסיונות ראשונים לכתיבת היסטוריה עולמית

הדחף לכתיבת היסטוריה עולמית הוא תולדה של תהליכי הגלובליזציה. שני גלים של גלובליזציה הכו במאה וחמישים השנים האחרונות, 1850–2018.
הראשון התרחש בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 עת גבר מאוד הסחר העולמי. בעקבות גל זה נעשו הניסיונות הראשונים לכתיבת היסטוריה עולמית, כגון ספריהם של אוסוואלד שפנגלר (Oswald Spengler), ארנולד טוינבי (A.J. Toynbee) וויליאם מק'ניל (William H. McNeill). הגישה בה נקטו הייתה שונה מאוד מהמקובל כיום. בייחוד כשלו באירוצנטריות, דהיינו התייחסות לאירופה במרכז משום שהמודרניות התפתחה לראשונה באירופה, נטו כותבים אלה לייחס משמעות מיוחדת להיסטוריה האירופאית.
לאחר מלחמת העולם השנייה גבר תהליך של התמקצעות באקדמיה ויותר ויותר נטו שלא לראות בעין יפה את העיסוק ב'שאלות הגדולות'. היסטוריונים מקצועיים התרכזו בתחומים גאוגרפיים מצומצמים ובתקופות זמן מוגדרות. ה'שאלות הגדולות' הוזנחו לכתיבה נאראטיבית פופולרית.
היה צורך במבט על כולל ולא מקומי שיתייחס לאירועים המשפיעים על ההתרחשויות המקומיות, התחומות באזורים גאוגרפיים, או באזורים תרבותיים, או באזורים אקלימיים. חיפוש והגדרת משמעות שהיא מעבר למקום, וביחס לזמן, אשר משפיעה על כלל ההתרחשויות בתרבות כדור הארץ.
מתודולוגיה > רוויזיה בהיסטוריוגרפיה העולמית

ההיסטוריה העולמית החדשה קמה בעקבות גל הגלובליזציה הנוכחי שהחל בשנות ה-80 של המאה העשרים. בניגוד להיסטוריה העולמית הישנה שהתמקדה והתמקצעה באירופה, זו החדשה אינה נוגדת את תהליך ההתמקצעות משום שהיא מתמקדת במכלול הנושאים והתהליכים המשותפים שהתרחשו בעולם.
בד בבד עם עלייתה של ההיסטוריה העולמית החדשה חלה תזוזה בהשקפתם של רבים מהעוסקים בנושא באשר למקומה של אירופה בהיסטוריה העולמית. מבשרן של רבות מהשקפות אלה היה מרשל הודג'סון (Marshall G.S. Hodgson). הודג'סון היה עמיתו של מק'ניל באוניברסיטת שיקגו בשנות ה-50. הוא לא רווה נחת מההיסטוריוגרפיה העולמית השלטת בזמנו, זו של מק'ניל. בייחוד שלל את האירוצנטריות שלה. הודג'סון הניח בכתביו יסודות להשקפה היסטורית מאוזנת.
מתודולוגיה > מקומה של אירופה בהיסטוריה העולמית

נקודת מפתח בכל דיון בהיסטוריה עולמית היא שאלת מקומה של אירופה בה. העולם המודרני כפי שהוא מוכר לנו כיום, הוא במידה רבה תולדה של התפתחויות שחלו באירופה – של הדומיננטיות הטכנולוגית שהשיגה בעקבות המהפכה התעשייתית ושל התפשטותה של התרבות המערבית האירופאית, תחילה על ידי שליטה ישירה בתקופת הקולוניאליזם ומאוחר יותר באמצעות תהליכים של גלובליזציה. ניתן להתייחס למונח הגלובליזציה כאל קולוניאליזם ואימפריאליזם כלכלי ותרבותי. באמצעות תהליכים של השתלטות על כלכלות ויצירת תלות שלהן בכלכלה המשתלטת, מאלצים את הכלכלות המקומיות להתיישר לפי הכלכלה השלטת. הכלכלה השלטת מייצרת תנאים של תלות עם הכלכלה המקומית. (למשל באמצעות יצירת בסיסי מסחר של תאגידים עולמיים, ודחיקת יצרנים מקומיים מהשוק. לדוגמה: מקדונלד'ס, קוקה קולה ואחרים). השאלה היא היכן למקם את נקודת המפנה במעבר של אירופה ובעקבותיה שאר העולם למודרניות ומדוע נולדה המודרניות דווקא באירופה. האם הייתה יכולה, למשל, מהפכה תעשייתית לפרוץ במקום אחר?
במאה ה-19, כאשר אירופאים רבים ניסו להסביר לעצמם את הצלחת תרבותם, הם יצרו השלכה לאחור של הדומיננטיות העולמית של אירופה בזמנם ופיתחו נראטיב היסטורי שבו אירופה תמיד הייתה המרכז ושאר העולם שימש לה תפאורה. כך, חילקו את ההיסטוריה האנושית לשלוש תקופות עיקריות: התקופה הקלאסית של יוון ורומא, אליהן התייחסו כ"אירופאיות", ימי הביניים שבאו בעקבות שקיעתה של הציוויליזציה הקלאסית, (היוונית-רומית) והפריחה המחודשת שהחלה בתקופת הרנסאנס. כיום אין חולקים כי הסתכלות כזו נגועה באֵירוצנטריות קיצונית, בלתי מאוזנת ומתעלמת מקיומן ומהשפעתן של תרבויות אחרות. (כדוגמת סין, האסלאם באפריקה ואסיה, דרום אמריקה וכדומה).
הדיון בימינו נסב על מידת ייחודיותה של אירופה ועל הנקודה בזמן שבה יש למקם את המעבר למודרניות. בקצה האחד יש הטוענים שהמהפכה התעשייתית פרצה באירופה במאה ה-18 בשל מאפייניה הייחודיים של התרבות האירופית, מאפיינים שהחלו להתפתח לכל הפחות החל מהרנסאנס במאה ה-14 (ראו למשל השקפותיו של אנגוס מדיסון). בקצה האחר ישנם ה'היסטוריונים החדשים', הכופרים בייחודה של אירופה וטוענים שהמהפכה התעשייתית פרצה בה בשל צירוף מקרי של מספר גורמים (במיוחד קנת פומרנץ ).
קווי מִתאר להיסטוריה עולמית

מה היא אם כן התמונה העולה מהשיקולים שהוזכרו לעיל? להלן נתאר קווי מיתאר להיסטוריה עולמית, אפשרות אחת מני רבות, אך אפשרות שבפרטיה העיקריים נהפכת למקובלת. התיאור מבוסס בעיקרו על הסינתזה שיצר קלייב פונטינג בספרו "היסטוריה עולמית – פרספקטיבה חדשה".
קווי מִתאר להיסטוריה עולמית > התקופה הפרהיסטורית

לאחר שבתקופה הפרהיסטורית התפצלה האנושות למרכזים נבדלים, מהן התפתחו הציוויליזציות השונות של יבשת אירואסיה: סין, הודו, האימפריה הפרסית, האימפריה המוסלמית, האימפריה הרומית/אירופה, הרי שהמוטיב המרכזי במאות הראשונות של האלף השני לאחר הספירה הוא של הרחבה והעמקה של תחום הציוויליזציה, עד אשר המרכזים השונים התחברו מחדש. שטח היבשת שנשלט בידי חברות מאורגנות הלך והתרחב. מספר החברות הלך והצטמצם. הדבר דומה להשתלטות אבולוציונית של צמח אחד המותאם לבית גידול על שטח הולך וגדל על חשבון צמחים אחרים שמתאימים פחות לתנאי הסביבה. למשל עקב שינוי אקלים.
קווי מִתאר להיסטוריה עולמית > העת העתיקה וימי הביניים

ההתפתחות הטכנולוגית שלפני המהפכה התעשייתית נעשתה טיפין טיפין, כאשר כל פיתוח נבנה על קודמו. אמנם הקצב היה אטי, אך הוא לא פסק לעולם. למשל, החקלאות של ימי הביניים המאוחרים באירופה הייתה יעילה פי כמה מזו שבתקופת האימפריה הרומית. וזאת בשל פיתוחים כגון רתמת חזה לסוסים, אשר גרמה לסוס למשוך את המשא אופקית, ובכך איפשרה סחיבת משאות כבדים בהרבה. במיוחד ניתן כעת היה לרתום לסוס מחרשה. אמנם הרתמה הייתה מוכרת בסין החל מהמאה ה-3 לפנה"ס, אך היא הגיעה לאירופה רק בסביבות שנת 600 לספירה. דוגמה אחרת היא בניית טחנות רוח וטחנות מים, פיתוח שלא היה מוכר בתקופה העתיקה והגיע לאירופה מארצות האסלאם. במילים אחרות, החלוקה לתקופה קלאסית מתקדמת, ימי ביניים של שקיעה ולאחריהם התקדמות מחודשת היא מוטעית ומטעה. התמונה האמיתית היא של התפתחות טכנולוגית תמידית, כאשר בית היוצר לרוב הפיתוחים הייתה סין, ובמידה פחותה גם ארצות האסלאם. לאורך זמן אומצו הפיתוחים בכל רחבי אירואסיה, כאשר הם מגיעים לכל מקום בזכות הסחר ההולך וגובר בין המרכזים השונים ובאמצעות התרחבות שטח הפנים של המרכזים עצמם.
יש לציין כי אין הדבר אומר כי לא היו שקיעות מקומיות, כגון באירופה שלאחר התמוטטות האימפריה הרומית. אך הדבר אינו סותר את המגמה הרחבה שהתחוללה ברחבי אירואסיה. בנוסף יש לזכור, כי אירופה של אותה תקופה הייתה ציוויליזציה פריפריאלית באירואסיה.
ההתפתחות הטכנולוגית הביאה בעקבותיה לגידול בפריון העבודה, דבר שאיפשר גידול באוכלוסייה הלא חקלאית שבערים, התמקצעות רבה יותר של פקידים ובעלי מלאכה ומורכבות הולכת וגדלה של הציוויליזציה. הצטבר הון מספיק, אשר לראשונה, בסין, רמז לאפשרות של פריצת מהפכה תעשייתית. במאה ה-12, סין של שושלת סונג הייתה ללא כל ספק הציוויליזציה המתקדמת ברחבי יבשת אירואסיה. די אם נזכיר את הדפוס, את הנייר, את אבק השרפה והמצפן – כולם פותחו לראשונה בסין והתפשטו ממנה לשאר אירואסיה. בנוסף, לסין של שושלת סונג הייתה מערכת פיננסית מתקדמת של שטרות במחזור. ולכן, חוקרים רבים העלו השערה שסין של שושלת סונג, בייחוד בתחילת המאה ה-13, עמדה בפתחה של מהפכה תעשייתית. אלא שאז נכבשה בידי המונגולים אשר טרפו את הקלפים. השערה זו אינה מקובלת באופן כללי.