stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפולשים מן המרחב
תקציר העלילה

הסופר והאסטרונום החובב ג'ון פוטנאם (ריצ'רד קרלסון) והמורה אלן פילדס (ברברה ראש) צופים בהתרסקות מטאוריט גדול מחוץ לעיירה הקטנה סנד רוק שבאריזונה. הם מעירים את אחד מהשכנים שלהם, שיש לו מסוק, ושלושתם טסים לאתר ההתרסקות. פוטנאם מטפס אל תוך המכתש ומבחין בחפץ עגול קבור חלקית. לאחר שהוא מבחין בצוהר צדדי, הוא מסיק שזה לא מטאוריט אלא חללית חייזרית גדולה. רעשים מהצוהר גורמים למפולת שקוברת לחלוטין את החללית. פוטנאם מספר על כך לשריף של סנד רוק (צ'ארלס דרייק) ולחדשות המקומיות, אשר לועגים לו.
אפילו אלן פילדס לא בטוחה במה להאמין, אך עדיין מסכימה לסייע לפוטנאם בחקירתו. במהלך הימים הבאים, אנשים מקומיים נעלמים; כמה מהם חוזרים, אבל הם מתנהגים בצורה משונה. כשהוא משתכנע שמתרחשים אירועים מוזרים, שריף וורן בוחר להאמין לסיפורו של פוטנאם כי המטאוריט הוא למעשה ספינת חלל שהתרסקה ועליה חוצנים; הוא מתארגן לצוד את הפולשים באתר ההתרסקות שלהם. פוטנאם, לעומת זאת, מקווה להגיע לפתרון למשבר המתקרב בדרכי שלום. לבדו, הוא נכנס למכרה נטוש סמוך, שהוא מקווה שמנהרותיו יתחברו בסופו של דבר אל החללית, אשר קבורה כעת מתחת לאדמה.
בסופו של דבר, פוטנאם מגיע אל החללית ומנהיג החייזרים מסביר לו שהם התרסקו על כדור הארץ במקרה; החייזרים נראים טובי-לב, ומתכננים להישאר על פני כדור הארץ רק על מנת לתקן את החללית שלהם, ואז להמשיך במסעם. המראה האמיתי של החייזרים, כשנחשף לבסוף בפני פוטנאם, הוא לגמרי לא אנושי: הם יצורים גדולים, עם עין אחת, כמעט כמו מדוזות, שנראים כאילו הם גולשים על פני האדמה ומשאירים אחריהם שובל נוצץ שנעלם במהרה. הם גם בעלי יכולת שינוי צורה על מנת להיראות אנושיים ולהסתובב בסאנד רוק מבלי שיבחינו בהם, על מנת לאסוף את החומרים הנדרשים להם לתיקון החללית. לשם כך הם מחקים את הצורות האנושיות של תושבי העיר המקומיים שחטפו. יחד עם זאת, הם אינם מצליחים לחקות את אישיותם המדויקת של תושבי העיר, מה שהוביל לחשד ובסופו של דבר למותם של שניים מהחייזרים.
לאחר שהתגלו, החייזרים מחליטים להשמיד את עצמם ואת ספינת החלל שלהם. פוטנאם משכנע אותם לסיים את התיקונים של החללית, בעוד הוא יעכב את השריף ואנשיו. פוטנאם מצליח לאטום את הכניסה למכרה, ומעניק לחייזרים את הזמן הדרוש להם כדי לסיים את התיקונים.
זמן קצר לאחר מכן, החללית עוזבת את כדור הארץ. אלן, ארוסתו של פוטנאם, שואלת אותו אם הם נעלמו לתמיד. הוא משיב לה: "לא, רק לבינתיים. זה לא היה הזמן המתאים לנו להיפגש. אבל יהיו לילות אחרים, כוכבים אחרים שנוכל לצפות בהם. הם יחזרו".
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד קרלסון | ג'ון פוטנאם | סופר ואסטרונום חובב |
| ברברה ראש | אלן פילדס | מורה |
| צ'ארלס דרייק | מאט וורן | שריף |
| ג'ו סויר | פרנק דיילון |  |
| ראסל ג'ונסון | ג'ורג' |  |
| קת'לין יוז | ג'יין | חברתו של ג'ורג' |

מקור:
הפקה

התסריט מאת הארי אסקס, בסיועו של ג'ק ארנולד, נכתב על סמך טריטמנט ארוך יותר שנכתב על ידי ריי ברדבורי; יש הטוענים כי ברדבורי כתב את כל התסריט בעצמו, כאשר אסקס רק שינה מעט את הדיאלוגים ולקח לעצמו את כל הקרדיט. באופן לא שגרתי עבור סרטי מדע בדיוני של אותה התקופה, ברדבורי הציג את החוצנים לא כפולשים בעלי כוונות זדון כלפי האנושות, אלא בסך הכל כיצורים שנתקעו על כדור הארץ בטעות. ברדברי אמר: "רציתי להתייחס לפולשים כאל יצורים שאינם מסוכנים, וזה היה מאוד יוצא דופן". הוא הציע שני קווי עלילה לאולפנים, באחד מהם החייזרים היו זדוניים, ואילו בשני הם היו טובי לב. "האולפנים בחרו את הרעיון הנכון, ואני נשארתי". בשנת 2004 פרסם ברדבורי ספר, "It Came from Outer Space" שמו, ובו כל ארבע הגרסאות השונות של הטריטמנט לסרט.
הצילומים נערכו בפאלמדייל, ויקטורוויל ומדבר מוהאבי שבקליפורניה, ובאולפני יוניברסל.
המוזיקה של הסרט הולחנה על ידי אירווינג גרץ, הנרי מנסיני והרמן סטיין. שמותיהם לא מופיעים ברשימת הקרדיטים של הסרט.
מחלקת האיפור של אולפני יוניברסל הציעה שני עיצובים שונים למראה החייזרים לבדיקת מנהלי האולפנים; בעיצוב שנדחה נעשה שימוש מאוחר יותר, בסרט מדע בדיוני אחר של האולפנים משנת 1955, "‏This Island Earth‏" (אנ').‏
האפקטים המיוחדים שנוצרו על מנת להציג את חללית החייזרים הלוהטת מתרסקת היו מורכבים מכדור ברזל אשר כלל "חלונות", ובתוכו - מגנזיום בוער.
אלמנטים אמיתיים מחייו האישיים של ריי ברדבורי מצאו את דרכם אל הסיפור הבדיוני שכתב, בפרט - חייו המוקדמים, כאשר אביו העביר את כל המשפחה לטוסון, אריזונה, שם עבד עבור חברת חשמל. עלילת הסרט מתרחשת באריזונה, ומי שנחטפים בידי חוצנים הם, בין השאר, עובדי חברת חשמל.
על פי אגדה אורבנית, אחד הניצבים שנראים באתר ההתרסקות המטאור הוא הקומיקאי מורי אמסטרדם (אנ')‏.‏ בעוד שהניצב, שנראה לפרק זמן קצר מאוד, אכן דומה לאמסטרדם, אין שום עדויות או מסמכים שבאמצעותם ניתן לאשר שזה אכן הוא. במהדורת DVD מיוחדת של הסרט, שכללה בתוכה סרט תיעודי בשם The Universe According to Universal אשר נכתב ובוים על ידי דייוויד ג'יי סקאל, כולל ערוץ פרשנות מאת טום וויבר, אשר מציין את הדמיון החיצוני של הניצב למורי אמסטרדם.
תגובות

הסרט עלה לאקרנים ביוני 1953;‏ עד סוף השנה, הסרט הכניס 1.6 מיליון דולר ממפיצים בארצות הברית ובקנדה, והגיע למקום ה-75 ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר לאותה שנה.
ברברה ראש, אשר גילמה בסרט את המורה אלן פילדס, זכתה בפרס גלובוס הזהב בשנת 1954 עבור התגלית המבטיחה של השנה על תפקידה בסרט.
הסרט היה מועמד להיכנס לרשימת 10 סרטי המדע הבדיוני הטובים ביותר שפורסמה על ידי מכון הסרטים האמריקאי ב-2008.‏
בשנת 1992, פטרישיה בוסוורת' מנתה את הסרט הפולשים מן המרחב כאחד מסרטי התעמולה האנטי-קומוניסטים שהוליווד הפיקה בשנות ה-50, שבהם "חייזרים מהחלל החיצון משמשים כמטאפורות לאיום הסובייטי". על אף שהסרט נוצר במלחמת קוריאה, בוסוורת' סיווגה אותו כסרט תעמולה אנטי-קומוניסטית, וזאת בניגוד לעמדת מכון הסרטים האמריקאי ולדבריו של הסופר ריי ברדבורי, שהצהיר: "רציתי להתייחס לפולשים כאל יצורים שאינם מסוכנים, וזה היה מאוד בלתי שגרתי". אף בן-אדם לא נהרג או נפגע בסרט על ידי החייזרים. אם הם נועדו להיות תחליף עבור ברית המועצות / הקומוניסטים, כפי שהצהירה בוסוורת', נוכחותם בעיירה באריזונה איננה אופיינית לדרך שבה הוצגו דמויות המייצגות קומוניסטים בסרטי המדע הבדיוני ההוליוודיים במהלך המלחמה הקרה. בוסוורת' מאשימה את התאבדותו של אביה ב-1959 בכך שהוא סומן על ידי הרשימה השחורה של הוליווד; אביה, הסניגור בארטלי קראם, נפטר ממנת יתר של אלכוהול וברביטורט.
תגובות > ביקורות

מבקר הניו יורק טיימס א.ה. ויילר כתב כי "ההרפתקה ... היא בסך הכל הסחת דעת קלה, לא כבירה. ספינת החלל וצוותה הבלתי סביר, שגורמים לתושבי סנד רוק, אריזונה לחוש מבולבלים ונבהלים, צריכים להיות בעלי השפעה זהה על הצופים המסורים בלהט לצלחות מעופפות גדולות ממדים ולגרמלינים". בוראייטי נכתב כי "בימויו של ג'ק ארנולד מעלה אווירת מתח בהצבת התסריט של הארי אסקס על הסרט, ונוצרת אווירה ניכרת של מציאות, שעומדת מספיק טוב גם אם ההיגיון של כל זה לא נבחן היטב. ... הסיפור מתגלה להיות כמדע בדיוני טוב לגדוד אוהדי הקולנוע שאוהבים בידור מפחיד. כל הכבוד".
מאז עלה לאקרנים לראשונה, דעת המבקרים הכללית על הסרט השתנה לטובה, לאורך השנים. ביל וורן כתב כי "הבימוי הנמרץ של ארנולד והרעיונות המסקרנים של ברדבורי מתמזגים כדי לייצר קלאסיקה אמיתית בתחומה המוגבל". ג'ונתן רוזנבאום תיאר את הסרט כ"מאמץ מפחיד של שחור-לבן מ-1953".‏ פיל הרדי, בספרו "The Aurum Film Encyclopedia, Volume 2: Science Fiction", כתב כי "כבישי מדבר החשוכים ורגעי פחד פתאומיים מדגישים את יכולתו של ארנולד כבמאי סרטי מדע בדיוני, ושורותיהם של אסקס / ברדבורי תואמות את החזון שלו בצורה מעולה". מתוך כלל הביקורות שנכללו ב-Rotten Tomatoes אודות סרט זה, כ-81% מהמבקרים אהבו את הסרט. אחת הביקורות השליליות, מאת FilmCritic.com, קובעת כי הסרט "מתקדם לאט נורא (למרות שאורכו 80 דקות בלבד) מכיוון שהעלילה פשטנית מדי ללא שום הפתעות".
צפייה ביתית

אולפני יוניברסל שיחזרו דיגיטלית את הסרט, ובאוקטובר 2016 שחררו אותו בפורמט Blu-ray. מהדורה זו מוצגת בטכנולוגיית תלת המימד המקורית שבה צולם הסרט, יחד עם סאונד סטריאופוני בשלושה מסלולים. כמו כן, המדורה כוללת גם גרסאות שונות של טריילרים לסרט. מהדורת ה-Blu-ray כוללת גם סרט תיעודי אודות סרטי התלת מימד של יוניברסל, וערוץ פרשנות המתאר את עשיית הסרט.
רימייק / סרט המשך

בשנת 1996 שוחרר רימייק לסרט המקורי - סרט טלוויזיה בשם זה מגיע מהחלל החיצון  II (כאשר סיומת שמו של הסרט - " II" - מטעה לחשוב שמדובר בסרט המשך, ולא ברימייק). בסרט כיכבו בריאן קרווין, אליזבת פנייה, ג'ונתן קרסקו, אדריאן ספארקס, ביל מקיני, דין נוריס, לורן טויס, מיקי ג'ונס והווארד מוריס. הסרט נכתב על ידי ג'ים וקן וויט, וביים אותו רוג'ר דוכוני, בעבודתו האחרונה לפני פרישתו. כאמור, הסיפור הוא למעשה רימייק של הסרט הראשון, עם תושב העיירה הקטנה לשעבר ג'ק פוטנאם (קרווין) שחוזה בנחיתה של ספינת חלל של חייזרים. לאחר מכן, דברים משונים מתחילים להתרחש, כששכניו מתנהגים בצורה מוזרה ואספקת החשמל נקטעת מדי פעם.
מבקר הקולנוע אלן ג'ונס (Radio Times) העניק לסרט כוכב אחד בלבד מתוך חמישה, וכינה את הסרט "חסר ברק" ו-"הוכחה חיובית לכך שארבעים שנות התקדמות טכנית אינן יכולות לפצות על ערכי הפקה ירודים, דמויות משעממות וחוסר מוחלט של ריגושים". הוא סיכם: "תייגו את [סרט] זה תחת 'אל תטרח'". לאונרד מלטין כינה את המקור "מסקרן" ו"פיכח להפליא בעידן שלו, עם ביצועים חדים ואיפוק אמיתי, אפילו בשימוש בתלת מימד"; זאת בעוד את הסרט משנת 1996 כינה "מהדורה מחודשת [אך] נחותה הרבה יותר, ולא ההמשך שהכותרת מציעה". בניו יורק דיילי ניוז, דייוויד ביאנקולי כתב כי "העובדה שמדובר ברימייק לא בהמשך, ובכל זאת נושאת את הסיומת  II, הוא רמז ברור לגבי עד כמה יוצרי הגרסה החדשה הזו חשבו כשהכינו אותה. במילים אחרות, לא מאוד".
בתרבות פופולרית

הסרט "הפולשים מן המרחב" הוא אחד מהסרטים הקלאסיים המוזכרים ב-"Science Fiction/Double Feature" - שיר הפתיחה של המחזמר "מופע האימים של רוקי" משנת 1973, וכן העיבוד הקולנועי שלו משנת 1975 - "מופע הקולנוע של רוקי".
בשיר "92°" של להקת סוזי והבנשיז, מתוך אלבומה Tinderbox שיצא בשנת 1986, קטע קריינות כולל דיאלוג מתוך הסרט.
ב-"מטאל גיר סוליד 3: אוכל נחשים", הדמות פארה-מדיק מזכירה את הסרט באחת משיחותיה עם ביג בוס, כאשר השחקן שומר את המשחק.
ראו גם

1953 בקולנוע
הערות שוליים

↑  https://www.nli.org.il/he/newspapers/mar/1954/08/19/01/article/52.4
↑  https://issuu.com/doronlachman/docs/___________________________________
↑  Arnold, Jack (1953-05-25), It Came from Outer Space, נבדק ב-2016-05-03
1 2  Stafford, Jeff. "Articles: 'It Came from Outer Space'." Turner Classic Movies. Retrieved: January 10, 2015.
↑  ‏It Came from Outer Space at the American Film Institute Catalog‏
1 2  It Came From Outer Space DVD Commentary by film historian Tom Weaver
↑  Weller 2005, p. 60.
↑  Bradbury, 2004 (Gauntlet Press).
1 2 3 4 5 6 7 8  Warren, Bill. Keep Watching the Skies: American Science Fiction Films of the Fifties, 21st Century Edition. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, 2009. ISBN 0-89950-032-3.
↑  "The Top Box Office Hits of 1953", Variety, January 13, 1954
↑  Gebert 1996
↑  "10 Greatest Science Fiction Films: The 50 Nominees." (אורכב 12.11.2011 בארכיון Wayback Machine) AFI. Retrieved: January 10, 2015.
↑  Bosworth, Patricia. "Daughter of a blacklist that killed a father." The New York Times, September 27, 1992. Retrieved: August 17, 2015.
↑  "Defender of the Hollywood 10". 1997-05-05.
↑  Weiler, A.H (A.W.). "It Came From Outer Space (1953) Look Out! The Space Boys Are Loose Again." The New York Times, June 15, 1953.
↑  Willis 1985
↑  Rosenbaum, Jonathan. "'It Came From Outer Space' capsule review." jonathanrosenbaum.net. Retrieved: January 10, 2015.
↑  Hardy, Phil (editor). The Aurum Film Encyclopedia: Science Fiction, Aurum Press, 1984. Reprinted as The Overlook Film Encyclopedia: Science Fiction, Overlook Press, 1995, ISBN 0-87951-626-7 p. 139.
↑  "'It Came From Outer Space' (1953)." Rotten Tomatoes. Retrieved: January 10, 2015.
↑  Null, Christopher. "'It Came From Outer Space'." (אורכב 05.12.2008 בארכיון Wayback Machine) FilmCritic.com. Retrieved: January 10, 2015.
↑  Alan Jones. "It Came from Outer Space II". The Radio Times. נבדק ב-29 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leonard Maltin. "It Came from Outer Space". Turner Classic Movies. נבדק ב-29 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Weaver, Tom; Schecter, David; Kiss, Robert J; Kronenberg, Steve (2017). Universal Terrors, 1951–1955: Eight Classic Horror and Science Fiction Films. McFarland. p. 143. ISBN 9780786436149. נבדק ב-6 ביוני 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Coffelt, Kenneth. "Schlock! The Secret History of American Movies." Kennelco Film Diary. Retrieved: January 10, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16463040w (data)  GND: 7549021-3  SUDOC: 178166472  VIAF: 227375385   WorldCat (עם VIAF): 227375385
מנואל לוחאן

מנואל ארצ'יבלד לוחאן הבן (באנגלית: .Manuel Archibald Lujan Jr;‏ 12 במאי 1928 –  25 באפריל 2019) היה פוליטיקאי אמריקאי מניו מקסיקו, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית בשנים 1969–1989 וכמזכיר הפנים של ארצות הברית בשנים 1989–1993.
ראשית חייו

מנואל לוחאן נולד בסן אילדפונסו שבניו מקסיקו כבנם של מנואל ארצ'יבלד לוחאן האב ושל לורנסיטה (לבית רומרו) לוחאן. אביו היה ראש עיריית סנטה פה, שהתמודד ללא הצלחה בבחירות על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. לוחאן התחנך בבתי ספר קתוליים בסנטה פה. הוא החל ב-1946 את לימודיו בקולג' סנט מרי בקליפורניה וב-1950 סיים את לימודיו בקולג' סנט מייקל שבסנטה פה.
ראשית הקריירה

לאחר סיום לימודיו עבד לוחאן עבור חברת הביטוח של משפחתו, שאביו פתח ב-1925. החברה, שבסיסה באלבקרקי, קיימת עד היום כחברה מובילה בתחום ביטוחי ריסק. היא דורגה כחברה הרווחית ביותר בניו מקסיקו שבבעלות היספנים.
לוחאן גם הלך בדרכי אביו בפוליטיקה. ניסיונו הראשון בתחום היה ניסיון בלתי מוצלח להיבחר לסנאט של ניו מקסיקו ב-1964. שלוש שנים לאחר מכן הוא סייע להקים את "האספה הלאומית הרפובליקנית ההיספנית (Republican National Hispanic Assembly). ב-1968 ניצח לוחאן את חבר בית הנבחרים המכהן תומאס ג. מוריס וכיהן בו במשך עשרים שנה.
חבר בית הנבחרים

במהלך שנות ה-70 נבחר לוחאן לבית הנבחרים שוב ושוב ורכש לעצמו מוניטין של מחוקק בפרופיל נמוך, איש הספסלים האחוריים. האינטרסים שלו כמחוקק היו קשורים בעיקר לסדרי העדיפויות של מדינות המערב באותה תקופה, כולל ענייני האינדיאנים, התרחבות השימוש באנרגיה גרעינית ופתיחת אדמות הממשלה הפדרלית למסחר ופנאי. ב-1978 היה לוחאן הרפובליקני הראשון שהצטרף לוועדת חברי הקונגרס ההיספנים.
שנות ה-80 הביאו עמם אתגרים חדשים וקידמו את לוחאן לקדמת הבמה. ב-1980 הוא כמעט ואיבד את מושבו בקונגרס אל מול אתגר קשה ובלתי צפוי בדמותו של הדמוקרט ביל ריצ'רדסון. בחלוקה מחדש של מחוזות הבחירה של ניו מקסיקו שהתבצעה לאחר מכן, מחוז הבחירה של לוחאן השתנה ללא הכר לאחר שניו מקסיקו הגדירה מחוז בחירה שלישי. מחוז הבחירה הראשון הישן היה בעיקר מחוז כפרי וכלל את החלק הצפון-מזרחי של המדינה, כולל רוב שטחה של אלבקרקי. מחוז הבחירה הראשון החדש היה קטן ועירוני יותר וכלל שלושה רבעים משטחה של אלבקרקי.
בשל השינוי בדמוגרפיה של המחוז, עבר לוחאן מוועדת הפנים של בית הנבחרים לוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל.
בנוסף לתפקידיו בבית הנבחרים, ייצג לוחאן את ניו מקסיקו בכל הוועידות הארציות של המפלגה הרפובליקנית החל מ-1972 ועד 2004. ב-1980 הוא היה נואם בולט בוועידה בלילה בו התכנסו הנציגים לבחור את מועמד המפלגה לסגן הנשיא.
מזכיר הפנים של ארצות הברית

החל מתחילת נשיאותו של רונלד רייגן ב-1981 הוזכר שמו של לוחאן כמועמד אפשרי לתפקיד מזכיר הפנים של ארצות הברית. יחד עם דיק צ'ייני הוא היה אחד מהשמות המובילים כמחליפו של ג'יימס ואט לאחר התפטרותו, אף על פי שבסופו של דבר מונה לתפקיד ויליאם פ. קלארק.
ב-1988, כאשר פנה צוות המעבר של ג'ורג' הרברט ווקר בוש ללוחאן בהצעה לקבל את התפקיד, הוא דחה בתחילה את ההצעה, אך שינה את דעתו לאחר פנייה אישית מהנשיא הנבחר. לאחר כהונותיהם של ואט ושל דונלד הודל, נחשב לוחאן במידה רבה כאיש מתון כאשר אושר מינויו פה אחד בסנאט בפברואר 1989. מינויו נתקל בהתנגדות קלה, אם כי כמה ארגוני סביבה מתחו ביקורת על הצבעותיו בבית הנבחרים.
בחודשים הראשונים לכהונתו נמתחה על לוחאן ביקורת מארגוני שמירת הסביבה ומהתקשורת על מדיניותו הרפה ועל נאומיו שגרמו למבוכה. באחת מהערותיו שצוטטו רבות, הוא אמר לעיתונאי שהממשלה הפדרלית קיבלה תשלומי תמלוגים עבור זכויות כרייה מסוימות. מאוחר יותר הוא הודה "לא ידעתי על מה אני מדבר".
מזכיר הפנים של ארצות הברית > קידוחי נפט ימיים

כראש קבוצת המחקר של הבית הלבן לחקר קידוחי הנפט הימיים, לוחאן הביע תמיכה בקידוחי הנפט מול חופי קליפורניה בנאום מול מושלי מדינות המערב. 19 חברי הקונגרס מטעם קליפורניה ומושל המדינה פט וילסון קראו ללוחאן לפרוש מקבוצת המחקר בשל היותו משוחד לטובת אחת מנקודות המבט בנושא, אך הוא סירב להתפטר.
כאיש המפתח של הממשל בסוגיית הקידוחים הימיים, הוא התנגד למאמצי הדמוקרטים לבלום אותם לאחר אסון הנפט של אקסון ואלדז ב-1989.
מזכיר הפנים של ארצות הברית > חוק המינים בסכנת הכחדה

אף על פי שלוחאן זכה להערכה רבה יותר בהמשך תקופת כהונתו, הוא המשיך להיות מטרה לחיצי הביקורת של אנשי איכות הסביבה. בראיון מ-1990 הוא תיאר את חוק המינים בסכנת הכחדה כ"קשור מדי", ואמר שלא יהיה זה נחוץ "להציל כל תת-מין". ממשל בוש התכחש באותה עת לדבריו אלה של לוחאן כאשר העיתונות החלה לכתוב על חזרתו מדבריו.
מזכיר הפנים של ארצות הברית > אירועים נוספים בכהונתו

אירועים בולטים נוספים בתקופת כהונתו של לוחאן כמזכיר הפנים כללו ויכוחים תכופים על הלילית המנוקדת, בניית האצטדיון של וושינגטון פוטבול טים על קרקע בבעלות הממשל הפדרלי בוושינגטון הבירה, והרחבת הפיקוח על בתי הקזינו של האינדיאנים. באופן כללי זכה לוחאן לתשבחות על טיפולו בענייני האינדיאנים, נושא שאותו הוא קידם כבר מראשית ימיו בקונגרס.
לאחר סיום כהונתו כמזכיר הפנים עם תום נשיאותו של בוש, אפיין לוחאן את תפקידו ככזה שהיה רצוף במתחים. "אף אחד לא שבע רצון. אם אתה מבצע משהו לטובת הפיתוח, תקים נגדך את קבוצות הסביבה, ואם תעשה משהוא שהוא לטובת הסביבה תקים עליך את קבוצות התעשייה", אמר לוחאן לכתב Associated Press ב-9 במאי 1993. "מה שניסיתי לעשות, ואני חושב שהצלחתי בכך, היה ליצור את האיזון בין ניצול המשאבים בקרקעות הציבוריות לבין השיקולים הסביבתיים".
שנותיו האחרונות

בחודשי כהונתו האחרונים כמזכיר הפנים, הוזכר שמו של לוחאן לעיתים קרובות כמועמד למשרת מושל ניו מקסיקו בבחירות של 1994, אך הוא הזים את השמועות.
לאחר תום כהונתו, עבד לוחאן כלוביסט וכדובר. ב-2004 הוא הקים את "המכון הברית ההיספנית לקידמה", צוות חשיבה שמרני שמתמקד בסוגיות כלכליות וסוגיות ערכי משפחה מנקודת המבט ההיספנית.
תקופת כהונתו של לוחאן מואזכרת מאז סיומה בהענקת פרס לכבודו. בכל שנה מעניקה מחלקת הפנים את "פרס מנואל לוחאן הבן" לעובדי המחלקה שביצעו "עבודה יוצאת מן הכלל בביצוע משימות המחלקה". בנוסף, מחלקת הפנים והלשכה לענייני אינדיאנים שלה קראו לבניין הלשכה באלבקרקי על שמו.
אחיו של לוחאן, אדוארד, שימש כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית בניו מקסיקו במשך שנים רבות והיה בעל השפעה מרכזית בפיתוח המרכז הלאומי לתרבות היספנית. דודניתו, מישל לוהאן גרישם, חברת המפלגה הדמוקרטית, כיהנה שלוש תקופת כהונה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה הראשון של ניו מקסיקו, והחל מ-2019 מכהנת כמושלת ניו מקסיקו.
מנואל לוחאן נפטר באלבקרקי ב-25 באפריל 2019 כתוצאה מכשל לבבי.
הערות שוליים

↑  Rachel Sams, The stories behind New Mexico’s powerful families, bizjournals, Sep 9, 2011.
↑  Dan Boyd, Longtime Congressman a ‘titan’ of NM politics, Albuquerque Journal, April 26th, 2019
↑  U.S. Department of the Interior, "Hundreds Gather at former BIA Albuquerque Indian School Site for Lujan Indian Affairs Building Dedication, NIPTC Opening," April 27, 2006.
↑  "Lujan Grisham Wins Race for Governor," Dan Boyd, Albuquerque Journal, November 6, 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no89003759  NARA: 10575699  SNAC: w65r5mr5  US Congress: L000506  VIAF: 78333580   WorldCat (עם VIAF): 78333580
הכלי

"הכלי" הוא כינויו של מאגר נתונים שמנהל שירות הביטחון הכללי, ובו נתונים רבים על כל אחד מתושבי ישראל, ובפרט נתוני התקשורת האלקטרונית שלהם.
מאפיינים

לשם בניית המאגר נדרשות חברות התקשורת בישראל, בהתאם לסעיף 11 לחוק שירות הביטחון הכללי, למסור מידע מקיף על כל שיחה שהתקיימה באמצעותן (אך לא את תוכנה): מספר הטלפון שממנו יצאה השיחה, מספר הטלפון שאליו מיועדת השיחה ומיקום מכשיר הטלפון. כך גם ביחס למסרונים. מידע על מיקום טלפון סלולרי נאסף באופן רצוף, גם כאשר אינו משמש לשיחה או לשליחת מסרון. בנוסף נאספים פרטי הגלישה באינטרנט, ובהם כל אתר אינטרנט שגולש גלש אליו.
מאגר הנתונים נועד לסייע בסיכול פיגועי טרור ופעולות ריגול, וקצר הצלחה במימוש מטרה זו. שימוש במידע המצוי במאגר ייעשה על פי היתר מאת ראש השב"כ, לאחר ששוכנע כי הדבר דרוש לשירות לצורך מילוי תפקידיו. על ראש השירות למסור לראש הממשלה וליועץ המשפטי לממשלה, אחת לשלושה חודשים, ולוועדת הכנסת לענייני השירות – אחת לשנה, דיווח על היתרים שנתן לפי סעיף זה ועל אופן השימוש במידע.
השימוש בכלי נעשה בפיקוחו של היועץ המשפטי לממשלה, פעמים אחדות נדחו בקשות להשתמש בו שלא למטרות שלהן נועד. ראש השב"כ, יורם כהן, דחה בקשה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, לפקח באמצעות "הכלי" על שותפי הסוד בנושא תוכניות התקיפה באיראן, ובהם ראש המוסד, ראש אמ"ן ועוד. בעת חקירת פרשת מסמך הרפז ביקש מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, להסתייע בכלי לשם חקירת הפרשה, אך בקשתו נדחתה על ידי כהן. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 ניתן לשב"כ אישור חריג להשתמש בכלי לשם סיוע למשטרת ישראל במלחמתה בפשע המאורגן.
סיוע למאבק במגפת הקורונה

במרץ 2020, במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל, הותקנו תקנות שעת חירום שהסמיכו את השב"כ להשתמש באמצעים דיגיטליים, ובהם "הכלי", לשם איתור מסלולם של נשאים של נגיף הקורונה. התקנות פורסמו ב-17 במרץ 2020 וניתן להן תוקף של 14 ימים מיום פרסומן. התקנות מסמיכות את השב"כ לקבל, לאסוף ולעבד, לצורך סיוע למשרד הבריאות בביצוע חקירה אפידמיולוגית לצמצום ולמניעת התפשטות נגיף הקורונה, מידע טכנולוגי לשם ביצוע בדיקה, בנוגע לתקופה של 14 הימים שלפני אבחונו של חולה, שמטרתה זיהוי נתוני מיקום ונתיב תנועת החולה, וזיהוי אנשים שבאו במגע קרוב עמו. המעקב יתבצע על פי פנייה מטעם נציג משרד הבריאות לראש אגף בשירות; הפנייה תכלול את שם החולה, תעודת הזהות שלו, מספר הטלפון שלו או חלק ממידע זה. המידע שיספק השב"כ נועד לאפשר זיהוי של האנשים שבאו במגע קרוב עם חולה. המידע יאפשר פיקוח ואכיפה על הפרת חובת בידוד, אך השב"כ עצמו לא יעסוק בפעילות פיקוח ואכיפה זו. המידע שנאסף לפי תקנות אלה יימחק 60 יום לאחר גמר תוקפן של התקנות, וניתן להשתמש בו אך ורק לשם מאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל.
נגד התקנות המאפשרות שימוש זה בכלי הוגשו עתירות לבג"ץ, בטענה שהן מהוות פגיעה קשה בזכויות האדם. בג"ץ לא פסל את התקנות, אך התנה את המשך הפעלתן בהקמת ועדה של הכנסת שתפקח עליהן. ועדה זו אכן הוקמה וקיימה דיון בהפעלתן של התקנות, שבו השתתפו מומחים שמתחו ביקורת על השימוש בכלי זה, ולעומתם אמרה ראש שירותי הבריאות במשרד הבריאות, פרופ' סיגל סדצקי, ששיתוף השב"כ מאפשר להגדיל ב-60% את היכולת לאתר אנשים שבאו במגע עם החולים, ולדברי מנכ"ל המשרד, משה בר סימן טוב, הכלי מכפיל יכולת זו. בהתאם להודעת השב"כ שניתנה תשעה ימים לאחר התקנת התקנות, יותר מ-500 חולי קורונה אותרו באמצעות יכולותיו הטכנולוגיות של השב"כ. לפי דו"ח מבקר המדינה בנושא התמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה, נכון לתחילת אוגוסט 2020, שיעור החולים המאומתים מקרב אלו שהשב"כ איתר עמד על 3.5%.
ב-1 ביולי 2020 נחקק למטרה זו חוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש וקידום השימוש בטכנולוגיה אזרחית לאיתור מי שהיו במגע קרוב עם חולים (הוראת שעה), התש״ף–2020. החוק נחקק בהוראת שעה למשך חצי שנה, אך עקב פיזור הכנסת הוארך תוקפו, בהתאם לסעיף 38 לחוק יסוד: הכנסת, עד 5 ביולי 2021.
גם נגד חוק זה הוגשה עתירה לבג"ץ, בדרישה להורות, מחמת פגיעתו של החוק בזכות לפרטיות, על ביטול החוק או על ביטול הסמכת השב"כ מכוח החוק. העתירה התקבלה חלקית, ונפסק כי "תוגבל אפשרותה של הממשלה להסמכת השב"כ רק לאותם מקרים שבהם החולה המאומת אינו משתף פעולה בחקירה האפידמיולוגית, או שלא מסר כלל דיווח על מגעים".
בחודש יוני 2021 פנתה האגודה לזכויות אזרח בישראל ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה לאסור שימוש במאגר לצרכים שאינם סיכול ריגול או מניעת טרור. בחודש מאי 2022 עתרה האגודה לזכויות אזרח בישראל לבג"ץ כנגד המאגר.
עדה מימון

קבר עדה מימון בדגניה ב'
עדה מימון, 1928 פראג
עדה מימון, 1933
עדה מימון (פישמן; 1893 − 8 באוקטובר 1973) הייתה מהמייסדות ומהמובילות של מפלגת הפועל הצעיר ותנועת הפועלות, חברת כנסת מטעם מפא"י בכנסת הראשונה והשנייה, ומהיוזמות של חוק שיווי זכויות האשה (תשי"א). עלתה ארצה ב-1912 והייתה מורה ומחנכת במושבות הברון. בשנת 1926 יזמה את הקמתו של "משק הפועלות להכשרה חקלאית על ידי נס ציונה", שהפך ב-1943 לבית הספר החקלאי עיינות בהנהגתה (כיום כפר נוער). כל חייה פעלה למען שיפור מעמד הנשים ולהבטחת שוויון זכויות מלא להן. מימון נחשבת לאחת המתעדות המרכזיות של תולדות תנועת הפועלות בארץ ושל התנועה לשחרור האישה בישראל בשנים שקדמו להקמת המדינה. בעיינות פועל מאז 2021 מוזיאתר - מוזיאון פעיל, בתפעול משותף של כפר הנוער עם המכינה קדם צבאית אדרת, המוקדש לעשייתה של עדה פישמן מימון והגשמת עקרונותיה גם כיום.