stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילן ישי
המשכיות מסורת אילן ישי באמנות > אמנויות אחרות

שנהב מבוואריה - בגבו המלבני של מסרק שנהב מבוואריה, משנת 1200 לערך, מגולפת בעדינות סצנת אילן ישי המציגה את ישי שכוב בעוד האילן מתרומם מטבורו. שני ענפים מהווים מנדורלה (mandorla) סביב מרים הבתולה הברוכה, המרימה ידה האחת על מנת לתמוך את ישו התינוק בעוד זו האחרת אוחזת מגילה. נביאים עומדים משני עבריה.
סן זנו, ורונה - דלת מערבית עשויה ארד, מבזיליקת סן זנו אשר בוורונה, מציגה תבליט אילן משנת 1138 לערך על אריח בודד ובו ישי, ישו וארבעה אבות.
בזיליקת סן מרקו, ונציה - פסיפס אילן גדל ממדים הונח על קירו הצפוני של האגף הצפוני בשנות הארבעים של המאה ה-16 בידי האחים ביאנקיני, על פי עיצוב מאת סלוויאטי.
כנסיית פרנסיס הקדוש, אופורטו, פורטוגל - אילן ישי מן המאה ה-18, מגולף בעץ בסגנון הבארוק. הוא תלת־ממדי ודמויות צבעוניות וזהובות ישובות על ענפיו. שלוש עשרה דמויות עם דמות ישי בעלת הזקן השחור, השכוב בתחתית. האילן מגיע לשיאו בתמונת המדונה והילד והיונה מעל ראשיהם. משני עברי האילן דמויות המזמרות או קוראות מספר פתוח אותו הן אוחזות.
הערות שוליים

↑  Arthur Watson, The Early Iconography of the Tree Of Jesse, London: Oxford University, 1934
מיניאטורה, ז'ק דה בזנסון, פריז, 1485 לערך. מציגה 43 דורות. להלן, הולדת מרים וילדותה
מסטר ג'יימס הרביעי מסקוטלנד, פלמי, 1510-20, גטי. שימו לב לגביעי הפרחים
אילן ישי על אחת מדלתות החזית הצפונית של בזיליקת הבשורה בנצרת
"תנ"ך קפוצ'ין", 1180 לערך, הספרייה הלאומית של צרפת, פריז
אריח אילן ישי מקתדרלת יורק. ייתכן כי מתוארך לשנת 1150
שני אריחים, כל אשר נותר מחלון אילן ישי משלהי המאה ה-12 או מראשית זו ה-13, קתדרלת קנטרברי
אילן ישי בכנסיית סנט אטיין אשר בבובה, צרפת, מאת אנגרנד לה פרינס, 1522–1524
חלון מן המאה ה-19. קתדרלת נוטרדאם, פריז
מסרק מבוואריה, 1200 לערך
תבליט אילן ישי, קתדרלת פטר הקדוש, וורמס, גרמניה
יוביק (עיר)

יוביק (בנורווגית: Gjøvik) היא עיר במחוז ינלנה שבנורווגיה, העיר ממוקמת לא רחוק מלילהאמר לחופי אגם מיוסה. נכון לשנת 2023, בעיר מתגוררים כ-30 אלף תושבים.
היסטוריה

בשנת 1807 האזור הוקם מפעל לייצור זכוכית והוא תרם להתפתחות היישוב. היישוב קיבל זכויות עיר בשנת 1861. בהמשך במקום הוקם מפעל גדול לייצור כלים שונים לדייג.
בתחילת המאה ה-20 בעיר פעל בית מלאכה לייצור מכוניות בירינג. המפעל עבד עד לשנת 1925.
בשנת 1960 לעיר צורפו מספר יישובים קטנים בסביבה.
לקראת אולימפיאדת החורף 1994 בעיר הוקם אולם לתחרות הוקי קרח עם 5,500 מקומות ישיבה. בשנת 1995 הוא אירח תחרויות אליפות העולם בהחלקה מהירה על הקרח במסלול קצר ובשנת 1999 אליפות העולם בכדוריד לנשים. בשנת 2016 באולם זה נערכו תחרויות של אולימפיאדת הנוער. אולם זה מנוצל גם להופעות ונערכו בו הופעות של טוטו, רובין ויליאמס, בריאן אדמס ואמנים נוספים.
בשנת 2016 בעיר הוקם קמפוס של האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה.
אטרקציה נוספת של המקום היא אוניית משוטה שנבנתה בשנת 1856 ונכון לשנת 2022 נמצאת בשרות סדיר.
לעיר קשרי עיר תאומה עם סטווטון שבארצות הברית.
משפחת סימפסון: פגע וברח

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  16 בספטמבר 2003
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, נהיגה
 מספר שחקנים:  משחק וידאו לשחקן יחיד, משחק מרובה משתתפים
 פיתוח:  Radical Entertainment
 הוצאה לאור:  Vivendi Universal Games Sierra Entertainment Fox Interactive
 ארץ מקור:  קנדה 
 הפצה:  פוקס המאה ה-20
 עיצוב:  דארן אבנסון כריס מיטצ'ל ג'ושוע מיטצ'ל
 סדרה:  משפחת סימפסון
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  RenderWare 
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 דירוג:  7+ (PEGI 7)
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 2 Xbox גיימקיוב חלונות
 
משפחת סימפסון: פגע וברח (באנגלית: The Simpsons: Hit & Run) הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2003 המבוסס על סדרת הטלוויזיה הפופולרית "משפחת סימפסון". המשחק פותח על ידי חברת Radical Entertainment והופץ על ידי Vivendi Universal Games.
עלילת המשחק מתרחשת בעיירה ספרינגפילד בעקבות פלישת חייזרים מסתורית כאשר בעיירה מתרחשים אירועים מוזרים שונים. משפחת סימפסון, יחד עם אפו, חוקרת את התופעות הללו, וחושפת מזימה של החייזרים להשתלט על העיירה. המשחק קיבל השראה רבה מסדרת משחקי Grand Theft Auto.
המשחק יצא במקור לשווקים ב-16 בספטמבר 2003 לפלטפורמות מרובות, כולל GameCube, PlayStation 2, Xbox ו-Windows.
תקציר העלילה

בעיירה ספרינגפילד מתרחשים אירועים מסתוריים שונים. בשלב מסוים בארט נחטף על ידי עב"ם. ליסה לוקחת על עצמה למצוא את בארט ובסופו של דבר מאתרת את בארט אשר נראה מבולבל ואיננו זוכר מה קרה לו כאשר הוא נעדר. מארג', אשר נחושה להבין מי עמד מאחורי החטיפה של בארט מגלה שהמשקה הפופולרי באז קולה קשור התרחשויות המוזרות שאירעו לאחרונה בספרינגפילד. מארג' מגיעה בהמשך למוזיאון ספרינגפילד להיסטוריה של הטבע, שם היא ואפו מגלים שצמד החייזרים קאנג וקודוס מתכננים להשתמש בבאז קולה על מנת לשלוט במוחם של תושבי ספרינגפילד ולשדר את התעלולים שלהם בתוכנית המציאות הבין-גלקטית "אנשי כדור הארץ המטופשים". בארט מנסה להזהיר את תושבי העיירה על מזימתם של החייזרים, והחייזרים בתגובה הופכים את ספרינגפילד לעיר רפאים מלאה בזומבים.
בשיאו של המשחק, הומר נוסע לתחנת הכוח הגרעינית של ספרינגפילד, ובעזרתו של פרופסור פרינק, הומר משתמש בפסולת גרעינית על מנת להשמיד את ספינת החלל של החייזרים ושובר את קסדות החלל של החייזרים, ובכך מנטרל את שליטתם בעיירה.
משחקיות

המשחק מכיל שבעה שלבים המתרחשים בשלושה אזורים בעיר ספרינגפילד - אזור הדאונטאון, שכונות המגורים של העיר ואזור פאתי העיר בו נמצאת בין היתר תחנת הכוח. בכל אחד משלבי המשחק משימות שונות אותם השחקנים חייבים להשלים על מנת להתקדם במשחק. השחקן יכול לשלוט בדמויות שונות מהסדרה, כולל הומר, מארג', בארט, ליסה ואפו.
בחלק ניכר מהמשחק נדרשים לנהוג בכלי רכב שונים על מנת להשלים משימות שונות ולחקור את עולם המשחק. ניתן לנהוג במכוניות, משאיות וכלי רכב נוספים.
ניתן גם לחקור את עולם המשחק ברגל, לאסוף פריטים שונות ולקיים אינטראקציה עם דמויות שאינם שחקנים.
ניתן גם לאסוף מטבעות לאורך המשחק ובאמצעותם ניתן לרכוש כלי רכב חדשים ותלבושות שונות לדמויות.
כל שלב במשחק מחולק לשבע משימות כגון ביצוע משימה בפרק זמן מוגבל, לנצח מכוניות אחרות במירוץ, פיצוץ מכונית אחרת בפעולת פגע וברח, מעקב אחרי מכונית אחרת, בריחה ממכונית שרודפת אחר השחקן, או מעקב אחר מכונית אחרת בזמן שאוספים חפצים שנזרקים מתוכה.
ראו גם

The Simpsons Game
הערות שוליים

↑  IGN: The Simpsons: Hit & Run, web.archive.org, ‏2007-10-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 6f93a714-4553-46e2-a3ae-5d8a8e19a346
עזיז דוויק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1947 (בן 77) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 השכלה:  אוניברסיטת א-נג'אח  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת פנסילבניה 
 מעסיק:  אוניברסיטת א-נג'אח 
 תפקיד:  יושב ראש המועצה המחוקקת הפלסטינית (29 במרץ 2006)  נשיא הרשות הפלסטינית (9 בינואר 2009–5 בינואר 2013) 
 מפלגה:  חמאס 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
עזיז דוויק (בערבית: عزيز دويك תעתיק מדויק: עזיז דויכ) או אבו הישאם (נולד ב-12 בינואר 1948) הוא ממנהיגי חמאס ויושב ראש המועצה המחוקקת הפלסטינית. דוויק אמור היה להיות יושב ראש הרשות הפלסטינית בפועל, מאחר שבאופן רשמי הסתיימה כהונתו של מחמוד עבאס, נציג הפת"ח, בשנת 2009.
דוויק נעצר ושוחרר לסירוגין על ידי ישראל בין השנים 2006–2015 בגין פעילותו וחברותו בארגון חמאס.
ביוגרפיה

דוויק נולד בקהיר לאם מצרית ולאב פלסטיני מחברון שהיגר למצרים לאחר מלחמת העצמאות. הוא בעל דוקטורט בארכיטקטורה ותכנון אזורי מאוניברסיטת פנסילבניה. שימש פרופסור באוניברסיטת א-נג'אח.
בשנת 1992 גורש ללבנון בתגובה לפעילות הטרור של חמאס ומשך תקופה שימש דובר המגורשים בשפה האנגלית. לאחר שובו לתחומי ישראל חזר לפעול במסגרת הארגון ונבחר מטעמו כאחד מנציגי חברון במועצה המחוקקת הפלסטינית. בשנת 2006 נבחר ליו"ר המועצה, ובכך לממלא מקום נשיא הרשות הפלסטינית.
ביוני 2006 נאסר דוויק במהלך מבצע גשמי קיץ, אך שוחרר כעבור זמן קצר. הוא נאסר בשנית באוגוסט 2006 והורשע בחברות בארגון טרור ובקיום קשרים עם חאלד משעל. בינואר 2009, בעודו נתון במאסר, הוא הוכרז כנשיא הרשות הפלסטינית מטעם חמאס, בתגובה להארכת כהונתו של מחמוד עבאס ללא קיום בחירות. ביוני 2009 שוחרר.
ב-25 בינואר 2012 נעצר על ידי כוחות צה"ל בסמוך לרמאללה בגין פעילותו וחברותו בארגון טרור. בעקבות כך בית דין צבאי בכלא עופר שלח אותו לשישה חודשי מאסר מנהלי. ב-19 ביולי 2012 שוחרר.
ב-16 ביוני 2014 נעצר במהלך מבצע "שובו אחים" להחזרת שלושה נערים שנחטפו על ידי חולייה של ארגון החמאס. דוויק שוחרר ב-9 ביוני 2015.
דוויק נעצר באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל ושוחרר ביוני 2024. הוא נעצר מחדש שבוע לאחר שחרורו.
הערות שוליים

↑  חדשות nana10, האם האסיר עזיז דוויק יהיה הנשיא הפלסטיני הבא?, באתר nana10‏, 4 בדצמבר 2008
↑  חדשות קול חי, 6 חודשי מעצר נגזרו על עזיז דוויק בכיר החמאס שנעצר, ‏24 בינואר 2012
↑  ב. ניסני, ‏צפו בוידאו: כך נלכד יו"ר הפרלמנט של חמאס עזיז דוויק, באתר כיכר השבת, 16 ביוני 2014
↑  אבי יששכרוף‏, לאחר שנה במעצר מנהלי: יו"ר הפרלמנט הפלסטיני שוחרר, באתר וואלה, 9 ביוני 2015
↑  גילי כהן, צה"ל עצר את יו"ר הפרלמנט של החמאס, באתר הארץ, 19 בינואר 2012
↑  יו"ר הפרלמנט הפלסטיני עזיז דוויק נשלח לשישה חודשי מעצר מנהלי, באתר ynet, 24 בינואר 2012
↑  קובי פינקלר, גל המעצרים: כ-150 אנשי חמאס נעצרו, באתר ערוץ 7, 16 ביוני 2014
↑  דיווחים פלסטיניים: שני אנשי חמאס בכירים שוחררו מהכלא הישראלי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 ביולי 2024
↑  הפלסטינים: אחד ממנהיגי חמאס ביו"ש נעצר - שבוע אחרי ששוחרר, באתר ynet, 19 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1181576172  VIAF: 4425155411329608940004   WorldCat (עם VIAF): 4425155411329608940004
רפאל אונגער

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1947 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  13 באוקטובר 1973 (בגיל 26) חצי האי סיני
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  גימנסיה הרצליה  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מעסיק:  קול ישראל
 
רפאל (רפי) אונגער (11 בספטמבר 1947 – 13 באוקטובר 1973) היה עיתונאי ישראלי ששימש כעורך וככתב המדיני של קול ישראל.
אונגער נהרג במלחמת יום הכיפורים, בעת שהתלווה ככתב קול ישראל לנגמ"ש הפיקוד של מפקד עוצבת סיני, האלוף אברהם מנדלר על מנת לסקר את הלחימה בסיני מקרוב. אונגער היה אחד מהעיתונאים הישראלים היחידים שנהרגו במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

רפאל אונגער נולד ב-11 בספטמבר 1947 בתל אביב, בנם של אברהם ואילה. הוא למד בבית הספר היסודי "כרמל" בעיר ובגימנסיה העברית "הרצליה", שם למד במגמה הספרותית. אונגער היה חניך ומדריך בתנועת הנוער "המכבי הצעיר", יושב ראש מועצת התלמידים בגימנסיה ובשנת 1965 בחרו בו חברי "פרלמנט הנוער" של העיר תל אביב-יפו לראש עיר הנוער השלישי של העיר תל אביב.
אונגער התגייס לצה"ל בתחילת ספטמבר 1965, שם שירת בחיל האוויר. הוא סיים קורס מבצעים וקורס צפנות ושירת כסמל-מבצעים בחיל. באוגוסט 1968 השתחרר משירות סדיר בצה"ל ובמילואים שירת ביחידת הקשר לעיתונות של חיל האוויר. עוד בעת שירותו הסדיר החל אונגער בלימודי משפטים בשלוחת האוניברסיטה העברית בתל אביב ולאחר שחרורו המשיך בלימודיו בירושלים.
במקביל ללימודיו החל אונגער לעבוד בשנת 1968 ברשות השידור ככתב בקול ישראל וכעורך התוכנית "היום הזה". הוא שימש ככתב המדיני במחלקת ענייני היום של קול ישראל עד להתפטרותו מתפקיד זה במאי 1971 עקב חילוקי דעות עם מנהל המחלקה החדש, יצחק רועה. לאחר מכן שימש ככתב לעניינים מיוחדים בקול ישראל.
באוקטובר 1973 פרצה מלחמת יום הכיפורים ואונגער התנדב לשרת בחזית כדי שיוכל במקביל להעביר את דיווחיו ככתב לקול ישראל. במהלך המלחמה הצטוות אונגער לנגמ"ש הפיקוד של מפקד עוצבת סיני, האלוף אברהם מנדלר ועל אף הקושי בהעברת דיווחים, הצליח אונגער לשדר מספר כתבות ודיווחים מעומק החזית בסיני, כולל דיווחים תחת אש טנקים ומטוסים מצריים, למאזיני קול ישראל. ב-13 באוקטובר בעת שנסע בנגמ"ש הפיקוד של האלוף בציר הגידי, נפגע הרכב פגיעה ישירה ממארב טילי סאגר ויושבי הנגמ"ש וביניהם אונגער נהרגו.
אונגער הובא למנוחות בבית הקברות הצבאי קריית שאול. לאחר מותו הועלה לדרגת סמל ראשון.
דודו של אונגער הוא העיתונאי ד"ר עמנואל אונגר, מוותיקי העיתונאים הישראלים ששימש במשך 20 שנה ככתב מעריב בווינה.
הערות שוליים

↑  כבוד ראש העיר, באתר Shlomirosenfeld
↑  "עיר הנוער" תיפתח מחר בגני-התערוכה בתל-אביב, באתר דבר, ‏8 באוגוסט 1965⁩
1 2  העתונאי רפי אונגר נהרג בסיני, באתר דבר, ‏16 באוקטובר 1973
↑  דליה שחורי, הכתב המדיני של שידורי-ישראל התפטר מתפקידו, באתר על המשמר, ‏19 במאי 1971
↑  סופר "מעריב" בווינה, ד"ר עמנואל אונגר מת בבאדן, באתר מעריב, ‏10 באפריל 1974⁩
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010857327505171  LCCN: n2021045178  VIAF: 12162982767086062565   WorldCat (עם VIAF): 12162982767086062565
פובליציסטיקה

המאמר "אני מאשים" מאת אמיל זולא
פּוּבְּליציסטיקה (הצעת האקדמיה ללשון העברית: כתיבת דעות) היא סוגה עיתונאית. הפּוּבְּליציסט מביע את דעותיו האישיות על הנושא ולא מתיימר לסקר אותו מנקודת מבט נייטרלית.
רקע ומהות

ז'אנר זה חופשי מאוד ומאפשר נימה אישית, צינית או הומוריסטית, בהתאם לרצונו של הכותב. מאמרים פובליציסטיים הם לרוב ארוכים יחסית ומנומקים. בדרך כלל הם עוסקים בפוליטיקה או בנושא אחר שעל סדר היום הציבורי. כיוון שהפובליציסטיקה עוסקת בענייני דיומא, היא מתפרסמת בעיקר בעיתונים היומיים ובשבועונים.
מאמרים פובליציסטיים נכתבים בעיקר על ידי עיתונאים שמקצועם בכך, חברי מערכת העיתון, אך גם על ידי אישים שונים, הכותבים בעיקר בנושאים הקשורים לתחומי התמחותם. בין הפובליציסטים יש העוסקים רק בכך, ויש העושים זאת בנוסף לכתיבת דיווחי חדשות. בין הפובליציסטים, רבים הם בעלי טור קבוע, ויש המפרסמים את מאמריהם באופן פחות סדיר, בעמודי הדעות של העיתון.
מאמר מערכת

מאמר פובליציסטי מיוחד הוא זה הקרוי "מאמר המערכת", ועוסק בנושא העיקרי שעל סדר היום (כפי שהמערכת או העורך רואים זאת). פעמים רבות כותב העורך הראשי את מאמר המערכת. בעיתון "ידיעות אחרונות", למשל, עסק בכך במשך שנים רבות ד"ר הרצל רוזנבלום, שהיה העורך הראשי. בעיתונים מסוימים, כמו "הארץ", מאמר המערכת אינו חתום.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX547383  NKC: ph115958
Iron Man

ערך זה עוסק בסינגל מאת בלאק סבאת'. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"Iron Man" הוא שיר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת', שיצא לאור בשנת 1970 מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, Paranoid, וכסינגל בארצות הברית באוקטובר 1971.
הפקה

השיר נודע בייחוד בזכות הסיפור שעומד מאחוריו וריף הגיטרה המפורסם שלו.
הסיפור של השיר מדבר על איש שנוסע בזמן ומגיע אל העתיד, בעתיד הוא רואה את סוף העולם.
האיש מחליט לחזור לעבר כדי להזהיר את שאר האנשים מסוף העולם הקרב ובא, אך בזמן שהוא חוזר לעבר הוא מוצא את עצמו בתוך שדה מגנטי שהופך את הגוף שלו לפלדה.
כשהאיש סוף סוף מגיע לעבר הוא פוגש אנשים שלא בוטחים בו ואף מסרבים להאמין לסיפור שלו מכיוון שגופו עשוי מפלדה.
הוא כועס על האנשים שמסרבים להאמין לו עד שלבסוף הוא הורג אותם, וכך הוא מביא לסוף העולם שקודם לכן הוא ראה בעתיד.
הריף המנוגן בגיטרה נחשב לאחד הריפים המוכרים והמזוהים ביתר. 
הוא משמש בתוכניות טלוויזיה ובסרטי קולנוע רבים, ביניהם ביוויס ובאטהד ורוק בבית הספר.
קצת אחרי שנת 2000 הפך הלחן של השיר להמנון פוטבול של בתי ספר תיכונים בארצות הברית.
קבלה ומורשת

השיר הגיע למקום ה-52 במצעד בילבורד הוט 100 בשנת 1972, והפך לסינגל הגבוה ביותר שלהם במצעד. השיר הגיע גם למקום ה-68 ברשימת 100 המובילים של מגזין RPM הקנדי. הביצוע החי של השיר מתוך האלבום Reunion שלהם זיכה אותם בפרסי גראמי לשנת 2000 עבור ביצוע המטאל הטוב ביותר.
"Iron Man" שומש בקרדיטים הסופיים של איירון מן, כמו גם בעיבוד למשחק הווידאו שלו ובטריילר לסרט ההמשך משנת 2010, איירון מן 2. דמותו של טוני סטארק, האלטר אגו של איירון מן, לובשת גם חולצת בלאק סבאת' בסרט "הנוקמים" משנת 2012. השיר זכה במקום ה-317 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון נכון לשנת 2004, ובמקום ה-7 ברשימת "100 שירי ההבי מטאל הגדולים בכל הזמנים" במרץ 2023. "Iron Man" דורג במקום השישי ברשימת השירים הטובים ביותר של בלאק סאבאת' על פי Rock – Das Gesamtwerk der größten Rock-Acts im Check. ערוץ VH1 דירג את השיר כשיר ההבי מטאל הגדול ביותר בכל הזמנים.
משתתפים

אוזי אוסבורן - שירה
טוני איומי - גיטרה
גיזר באטלר - בס
ביל וורד - תופים
אלכסנדר גרדנר

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1821 פייזלי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 בדצמבר 1882 (בגיל 61) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גלנווד (וושינגטון) 
 תקופת הפעילות:  1850–1882 (כ־32 שנים) 
 תחום יצירה:  צילום 
 מספר צאצאים:  2 
 
אלכסנדר גרדנר
אלכסנדר גרדנר (באנגלית: Alexander Gardner;‏ 17 באוקטובר 1821 – 10 בדצמבר 1882) היה צלם סקוטי שהיגר לארצות הברית ב-1856, ובה עבד כצלם במשרה מלאה. הוא נודע בשל צילומיו המתעדים את מלחמת האזרחים האמריקאית, צילומי הדיוקן של הנשיא האמריקני אברהם לינקולן וצילומי ההוצאה להורג של מתכנני רצח לינקולן.
ביוגרפיה

גרדנר נולד בפייזלי, סקוטלנד. כשהיה בן 14 שנים שימש שוליה לצורף תכשיטי כסף. הוא גדל לפי חינוך קלוויניסטי והושפע מפועלו של רוברט אואן, פעיל חברתי ואוטופיסט סוציאליסטי ממוצא ולשי, אבי מודל הקואופרטיב. בגיל בגרות שאף להקים קואופרטיב בארצות הברית שיפעל על פי ערכים ועקרונות סוציאליסטיים. ב-1850 חבר לקבוצה שרכשה פיסת אדמה ליד מונונה, איווה, שיועדה למימוש מטרה זו, אך גרדנר מעולם לא התגורר שם, מאחר שהחליט לשוב לסקוטלנד על מנת לגייס מימון נוסף ליישוב. הוא נשאר בסקוטלנד עד 1856, וב-1851 היה לבעלים ולעורך של כתב העת "משמר גלאזגו" (Glasgow Sentinel). ב-1851 ביקר בתערוכה הגדולה בהייד פארק, לונדון, שם נתקל בצילומיו של הצלם האמריקאי מת'יו בריידי, והחל עקב כך להתעניין בתחום. ב-1856 עבר גרדנר עם משפחתו לארצות הברית. רבים מבני יישוב הקואופרטיב אותו סייע להקים באיווה נפטרו עד אז, ורבים אחרים נטו למות בשל מחלת השחפת, ועל כן החליט גרדנר להישאר בניו יורק. הוא יצר קשר עם מת'יו בריידי ובאותה שנה החל לעבוד עבורו, והמשיך בכך עד 1862. בתחילה התמחה גרדנר בהפקת הדפסי תצלומים רבי-מידות, שכונו Imperial photographs, ועם היחלשות יכולת הראייה של בריידי, לקח על עצמו גרדנר עוד ועוד תחומי אחריות. ב-1858 הפקיד אותו בריידי על הגלריה שלו בוושינגטון די. סי..
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוטל על גרדנר לתעד את ביקורה של משלחת אינדיאנים בוושינגטון, שנשלחה כדי לדון בהסכמים מוצעים; כמו כן, סקר תוואי מסילות לאוקיינוס השקט שהוצע על ידי חברת Kansas Pacific Railway. רבים מתצלומיו נעשו בצילום סטריאוסקופי. לאחר 1871 זנח גרדנר את הצילום, והשתתף בהקמתה של חברת ביטוח חדשה. גרדנר המשיך להתגורר בוושינגטון עד יום מותו. כשנשאל על תצלומיו, אמר "הם נועדו לדבר בשם עצמם. כמצבות זיכרון למאבק הנורא שזה עתה עברה המדינה, טמונה אמונה בטוחה כי לעד תיאחז בהם מידת עניין ותשומת לב".
ב-1893 מצא הצלם ג'. ווטסון פורטר, שעבד עבור גרדנר שנים קודם לכן, נגטיבים מזכוכית של מאות מתמונותיו של גרדנר, שהיו במבנה ביתו הישן של גרדנר בוושינגטון. הסיפור התפרסם ב"וושינגטון פוסט" ועורר עניין מחודש בצילומיו של גרדנר.
מחלוקת

ניתוח בעין בוחנת שנעשה לאחת מתמונותיו של גרדנר ממלחמת האזרחים, כמאה שנה לאחר שצולמה, העלה את האפשרות שגרדנר התערב וערך שינויים בסיטואציה שצילם, על ידי כך שהזיז את גופתו של אחד החיילים ואת רובהו, כך שהפיקו רושם דרמטי יותר. ב-1961 השווה פרדריק ריי מכתב העת Civil War Times ("ימי מלחמת האזרחים"), תמונות של גרדנר מקרב גטיסברג, המציגות גופות של "שני" צלפים מצבא הקונפדרציה, והסיק כי אותה גופה צולמה פעמיים, בשני מיקומים שונים. כמו כן, נטען שאחד מתצלומיו הידועים ביותר, "Home of a Rebel Sharpshooter" ("ביתו של צלף מורד"), שצולם באזור בשדה הקרב בגטיסברג המכונה "מאורת השטן" (Devil's Den), הוא למעשה הונאה. לפי הטיעון שגורס שמדובר בזיוף, שאותו הציג לראשונה ויליאם פרסניטו ב-1975, גררו גרדנר ועוזריו טימותי או'סאליבן וג'יימס גיבסון את גופתו של הצלף כ-36 מטרים מהמקום בו נמצאה, למיקום פוטוגני יותר, על מנת ליצור קומפוזיציה מרשימה יותר.
אמנם לפי ניתוחו של פרדריק ריי, גרדנר צילם את אותה גופה בשני תצלומים במקומות שונים, אך פרסניטו המציא בחינה נרחבת יותר של העניין בספרו Gettysburg: A Journey in Time ("גטיסברג: מסע בזמן"), ולפיו התערבות הצלם ומניפולציה של מושא הצילום הייתה דבר מקובל בימי ראשית הצילום. ב-1998 פרסם האמן ג'יימס ס. גרובס ניתוח אחר, שהשיב את הדיון בשאלת "הזזת הגופה" לנקודת המוצא שלו, כשמצא בשתי תמונות ובתמונה סטריאוסקופית נוספת, תשתית עדות המזימה את ניתוחו של פרסטינו.
גלריה

עמוד השער של אסופת צילומיו "Gardner's Sketch Book"
גופות חיילי הקונפדרציה באנטיאטם 1862
גשר בנחל אנטיאטם, ספטמבר 1862
אברהם לינקולן, אלן פינקרטון וג'ון אלכסנדר מקלרננד, מבקרים בשדה הקרב של קרב אנטיאטם, 1862
"דיוקן גטיסברג", תצלום דיוקן של אברהם לינקולן שצולם ב-8 בנובמבר 1863, שבועיים לפני נאום גטיסברג
דיוקן של אברהם לינקולן על זכוכית סדוקה, תצלום שפורסם לגביו כי הוא תמונתו האחרונה של לינקולן, אך מאוחר יותר התבררה טענה זו כשגויה.
דייוויד הרולד, מקושרי הקשר לרציחתו של לינקולן, לאחר מעצרו, 1865.
ג'ורג' אצרודט, מקושרי הקשר לרצח של לינקולן, לאחר מעצרו, 1865.
הוצאתם להורג של קושרי הקשר לרצח של לינקולן: מארי סורט, לואיס פאוול, דייוויד הרולד וג'ורג' אצרודט. 7 ביולי 1865.
הוצאתם להורג של קושרי הקשר לרצח של לינקולן: מארי סורט, לואיס פאוול, דייוויד הרולד וג'ורג' אצרודט. 7 ביולי 1865.
לקריאה נוספת

Indiana Historical Society. "Alexander Gardner: Biographical Sketch". William Henry Smith Memorial Library.
Gardner, Alexander (1959) [1865–1866]. Gardner's Photographic Sketch Book of the Civil War. New York: Dover Publications. גרסה מקוונת images
Katz, Mark D. (1990). Witness to an Era: The Life and Photographs of Alexander Gardner. New York: Viking Studio Books.
הערות שוליים

↑  "Alexander Gardner, civiwar.org". The Civil War Trust. אורכב מ-המקור ב-2013-07-11. נבדק ב-2011-12-23.
1 2  Hagen, Charles (31 ביולי 1992). "A Civil War Image Maker's Belated Recognition". הניו יורק טיימס. p. C19. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Antietam, Maryland. Allan Pinkerton, President Lincoln, and Major General John A. McClernand: Another View". World Digital Library. 1862-10-03. נבדק ב-2013-06-11.
1 2  Robert McNamara, Alexander Gardner, Civil War Photographer: Alexander Gardner Photographed Abraham Lincoln on Several Occasions, about.com
↑  Alexander Gardner [1821-1882]: Abraham Lincoln, February 5, 1865, Picturing America
↑  Lee, Anthony W. On Alexander Gardner's photographic sketch book of the Civil War, Berkeley : University of California Press, 2007. p. 63. ISBN 978-0-520-25151-9
↑  Michael E. Ruane (23 בדצמבר 2011). "Alexander Gardner: The mysteries of the Civil War's photographic giant". Washington Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  William A. Frassanito's books: Gettysburg-A Journey in Time page 187+; Early Photography at Gettysburg page 270+
↑  "A Sharpshooter's Last Sleep". Museum of Hoaxes. נבדק ב-2008-10-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400662905171  BNE: XX970307  BnF: cb136106939 (data)  CiNii: DA08835468  GND: 119076489  ISNI: 0000 0000 8137 0767  KulturNav: 8fbf7d40-b628-4bfa-b426-e0cb90006d5f  LCCN: n79060231  NKC: xx0169987  NLA: 35905780  NTA: 067501044  PIC: 2576  RERO: 02-A003279891  RKD: 379324  SNAC: w6zs38d8  SUDOC: 123989175  Trove: 1140086  ULAN: 500115196  VIAF: 57416946   WorldCat (עם VIAF): 57416946 
גופות חיילי הקונפדרציה באנטיאטם 1862
לואיס פאוול, אחד הקושרים נגד לינקולן, מצולם עם אזיקים בשנת 1865 לאחר מעצרו וטרם הוצאתו להורג.
תצלמו של גרדנר Home of a Rebel Sharpshooter" ("ביתו של צלף מורד")
גלוקומטר

גלוקומטר
גלוקומטר (וכן: גלוקוז-מטר, מד סוכר, DX, מכשיר סוכר) הוא מכשיר רפואי נייד שבעזרתו ניתן לבדוק את ריכוז הגלוקוז בדם.
ישנן שתי משפחות של מדי סוכר:
מכשיר המודד על ידי סטיק – משטח פלסטיק חד פעמי אשר נכנס לתוך מכשיר הסוכר לצורך ביצוע הבדיקה, ועליו מניחים את טיפת הדם. בתוך ה״סטיק״ יש חומר כימי אשר באינטראקציה עם הדם יוצר זרם חשמלי שנשלח למכשיר הסוכר ומפוענח למספר בצג המכשיר. הבדיקה נעשית על ידי דקירה (בדרך כלל באצבע). יש לחבר סטיק למכשיר הגלוקומטר ולהצמיד את האצבע אל הסטיק, הסטיק מתוכנן לקחת את כמות הדם הנדרשת לצורך הבדיקה, והמכשיר יציג את כמות הגלוקוז בנפח הדם. מספר בדיקות הסוכר הממוצע ליום משתנה ותלוי ברמת איזון הסוכר של המטופל.
מכשיר לניטור רציף של רמת סוכר – מדבקה המוצמדת לגוף המטופל המכילה חיישן ומשדר המאפשרים מעקב אחר רמות הסוכר בדם באופן רציף, במשך כל שעות היממה. בעזרת מכשיר זה ניתן למדוד את רמות הסוכר ללא צורך בדקירה והוצאת דם. ניתן להשתמש בחיישן מספר ימים לפני שיש צורך להחליפו. עבור חולי סוכרת סוג 1 ו־2, מערכת זו לניטור סוכר ללא צורך בדקירה חוסכת 1–12 דקירות ביום, וגורמת להפחתת סבל למטופל. רמות הסוכר משודרות לטלפון נייד דרך המשדר אל אפליקציית מובייל ייעודית או לצג נייד אחר המציג את רמת הסוכר של המטופל. החיסרון הוא רמת הדיוק מכיוון שמכשיר זה קורא את רמות הגלוקוז בנוזל בין תאי ולא בדם עצמו קיים פיגור קל אחרי רמות הסוכר בדם. רמת הדיוק של מכשירים אלו משתפרת וגודל החיישנים והמשדרים קטנים לאורך השנים. מערכת זו נמצאת בסל הבריאות של מדינת ישראל.
Love Somebody (שיר של מורגן וולן)

"Love Somebody" הוא סינגל של זמר הקאנטרי האמריקאי מורגן וולן. הוא יצא לאור ב-18 באוקטובר 2024 תחת חברות התקליטים ביג לאוד, מרקורי וריפבליק.
הוצאה

וולן הוציא גרסה חיה לשיר כדי לחגוג את שחרורו הרשמי ב-18 באוקטובר. הגרסה החיה הוקלטה וצולמה ב-22 בספטמבר במהלך אחת משתי הופעות שנערכו באצטדיון ניילנד באוניברסיטת טנסי, מול קהל שמילא את האצטדיון. את קליפ הגרסה החיה ביימו דייוויד לר ודייוויד פורוהנד, יחד עם שותפות של Global Extreme, והוא משלב צילומי רחפן.
הרכב

השיר משלב השפעות מוזיקליות לטיניות, ומילותיו עוסקות באהבה והשתוקקות.
הצלחה מסחרית

השיר הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 עם שחרורו. השיר הוא השיר השלישי של וולן שמגיע לפסגת המצעד. וולן שבר שיא עם השיר הקודם שלו "Last Night", שהחזיק במקום הראשון במשך 16 שבועות. השיר "Love Somebody" ירש את המקום הראשון מהשיר "A Bar Song (Tipsy)" של שאבוזי, שהחזיק בו 15 שבועות. השיר הגיע למקום הראשון גם במצעד שירי הסטרימינג ומצעד השירים הדיגיטליים עם 31.1 מיליון האזנות, 15.2 מיליון השמעות ברדיו, ו-17,000 מכירות בארצות הברית בשבוע הראשון לצאתו. בנוסף, השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי, והוא השישי של וולן שמגיע לשם עם צאתו. השיר הוא השיר ה-29 שמוביל את מצעדי ההוט 100 ומצעד שירי הקאנטרי בו זמנית מאז 1958. וולן הוא האמן השלישי שמוביל את שני המצעדים במקביל שלוש פעמים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 8 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |