stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חד-פסיגיים
תכונות החד־פסיגיים

בנוסף לתכונה האופיינית של פסיג יחיד, לכל הצמחים ממחלקת החד־פסיגיים מספר תכונות נוספות. תכונות אלה אינן ייחודיות באופן מוחלט לחד־פסיגיים, אך מצויות בהם לעיתים קרובות הרבה יותר מאשר בדו־פסיגיים או בסוגי צמחים אחרים:
גבעול - רקמות ההובלה מפוזרות בגבעול והן בדרך כלל נטולות רקמת הקמביום, שהיא רקמה המכילה תאים עובריים המסוגלים להתחלק ומשמשים לגדילת הצמח. לפיכך הגבעול מגיע לרוחב מסוים ואינו מתרחב עוד. מהסיבה הזאת ישנם מעט עצים במחלקה (דקלים בלבד), וניכר בהם גזע דק יחסית לעצים אחרים בעלי אותו גובה.
עלים - העורקים בעלים של החד־פסיגיים מקבילים בדרך־כלל או יוצאים מנקודה משותפת בשורש העלה. זאת לעומת רשת עורקים סבוכה שניתן לראות בעלים של הדו־פסיגיים.
פרחים - כל חלקי הפרחים של החד־פסיגיים באים לרוב בכפולות של שלוש - שלושה או שישה עלי כותרת, שלושה או שישה אבקנים וכדומה. גרגרי האבקה הם בעלי נקבובית אחת, ומבחינת תכונה זו חד־פסיגיים דומים לדו־פסיגיים קדומים.
שורש - לחד־פסיגיים מערכת שורשים מועילה המורכבת משורשים דקים ובלתי מסועפים. התפקיד של שורשון אינו משמעותי או מיוחד ולרוב הוא מת זמן קצר לאחר הנביטה.
חולצת פולו

קווי מתאר של חולצת פולו
חולצת פולו, חולצת טניס, חולצת גולף או חולצת צ'אקר היא סוג של חולצה הכוללת צווארון עם שניים-שלושה כפתורים. השרוולים של חולצות פולו הם בדרך כלל קצרים, אך קיימות גם חולצות עם שרוולים ארוכים. במקור שימשו החולצות שחקני פולו בהודו החל משנת 1859, ובבריטניה היו בשימוש במהלך שנות ה-20.
חולצות פולו עשויות בדרך כלל מכותנה סרוגה (ולא מבד ארוג), בדרך כלל מסריג פיקה. ישנן חולצות פולו המיוצרות מסיבים אחרים כגון משי, צמר, סיבים סינתטיים, או מתערובות של סיבים טבעיים וסינתטים. גרסה דומה של החולצה באורך של שמלה נקראת שמלת פולו.
היסטוריה של חולצת הטניס

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, שחקני טניס לבשו בדרך כלל בגדי טניס לבנים שכללו חולצות לבנות מכופתרות עם שרוולים ארוכים (שנלבשו עם שרוולים מופשלים), מכנסי פלנל ועניבות. הלבוש המקובל לא היה נוח במיוחד והקשה על המשחק.
רנה לקוסט, טניסאי צרפתי שזכה בטורניר הגראנד סלאם שבע פעמים, סבר שלבוש הטניס המקובל היה מסורבל מדי ולא נוח. לפיכך הוא עיצב חולצה לבנה מבד פיקה, בעלת שרוולים קצרים, עם צווארון שטוח ובולט ולא מעומלן, וזנב חולצה ארוך מאחור שנודע כ"זנב טניס". את החולצה הוא לבש לראשונה באליפות ארצות הברית הפתוחה ב-1926.
החל משנת 1927 הציב לקוסט סמל בצורת קרוקודיל על צידן השמאלי של חולצותיו, מכיוון שהעיתונות האמריקאית החלה לכנותו "התנין", כינוי שהחליט לאמץ.
העיצוב של לקוסט הפחית את הבעיות שיצר לבוש הטניס המסורתי. השרוולים הקצרים פתרו את הנטייה של קיפול השרוולים להיפתח, ומנעו מהשרוולים הארוכים להתגלגל מטה. בד הפיקה נושם ועמיד יותר מהבד ששימש ליצירת חולצות הטניס המסורתיות. כמו כן, ניתן היה ללבוש את הצווארון הפוך, כדי להגן על עור הצוואר מפני השמש. "זנב הטניס" מנע מהחולצה לצאת מהמכנסיים של הלובש בזמן תנועות וקפיצות במהלך המשחק.
בשנת 1933, לאחר פרישתו של לקוסט ממשחק טניס מקצועי, הוא חבר עם אנדרה גילייה (צר'), סוחר בגדים, כדי לשווק את החולצה שיצר באירופה ובצפון אמריקה. יחד הם הקימו את חברת לקוסט, והחלו למכור את החולצות שלהם, שכללו את לוגו התנין הקטן הרקום על צדו השמאלי של החזה.
במשחק פולו

עד תחילת המאה ה-20 שחקני פולו לבשו חולצות עבות עם שרוולים ארוכים מבד אוקספורד (אנ'). בסוף המאה ה-19, הנשיא הראשון של Brooks Brothers (אנ'), ג'ון ברוקס, שם לב לכך שהצווארונים של שחקני פולו מפריעים בשל התנופפותם ברוח בזמן המשחק, והחל לייצר חולצה עם צווארון מכופתר ב-1896, כדי לפתור את הבעיה. ב-1920, לואיס לייסי, שחקן פולו קנדי, החל לייצר חולצה שנרקם עליה סמל של שחקן פולו שנכנסה לשימוש במועדון הפולו הורלינגהאם שליד בואנוס איירס.
המדים המוכרים של שחקני פולו - חולצת הפולו וזוג מכנסיים לבנים - הם למעשה נוהג עדכני יחסית. עד לשנות ה-40, חולצות היו בדרך כלל מאוד פשוטות, לא כללו את מספרי השחקנים, וכן היו חסרות כיתוב או לוגו. בעת הצורך, מספרים בין 1 ל-4 הוצמדו לחלק האחורי של חולצות השחקן מספר דקות לפני תחילת המשחק. כדי להבדיל בין שתי קבוצות השחקנים היריבות, חלק מהחולצות עוטרו בפסים אופקיים, ואחרות עוטרו בפסים צבעוניים אלכסוניים.
בשנת 1972, מעצב האופנה ראלף לורן החל לשווק חולצת טניס כ"חולצת פולו" כחלק מרכזי בקו ייצור הבגדים שלו - פולו ראלף לורן, ובכך קידם בצורה נרחבת את הפופולריות של החולצה בקרב שחקני פולו. החולצות שייצר בעבור המשחק כללו מספר על הזרוע ולוגו שכלל סוס ושחקן פולו.
במשחק גולף

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, אימצו את חולצת הטניס כלבוש גולף סטנדרטי באופן אוניברסלי. מגרשי גולף וקאנטרי קלאבים רבים דורשים מהשחקנים ללבוש חולצות גולף כחלק מקוד הלבוש שלהם. יתרה מזאת, ייצור חולצת הטניס של לקוסט בגזרות שונות הוביל לעיצובים ספציפיים של חולצת הטניס המיועדים לגולף.
חולצות גולף עשויות בדרך כלל מפוליאסטר או מתערובות של כותנה עם פוליאסטר. החלק המכופתר של הצווארון כולל בדרך כלל שלושה או ארבעה כפתורים, יותר מאשר הצווארון האופייני לפולו. הצווארון מיוצר בדרך כלל באמצעות שכבה כפולה התפורה מבד זהה לזה המשמש לייצור החולצה, בניגוד לצווארון חולצת פולו, שהיא בדרך כלל כותנה חד-שכבתית.  לחולצות גולף יש לרוב כיס בצד שמאל שנועד לאחסון משטח ניקוד ועיפרון, וייתכן שלא יודפס עליה לוגו.
ראו גם

בגדי ספורט
הערות שוליים

↑  Mary Brooks Picken, A Dictionary of Costume and Fashion: Historic and Modern, Courier Corporation, 2013-07-24, ISBN 978-0-486-14160-2. (באנגלית)
↑  james, The History of the Polo Shirt From Rene Lacoste Through Ralph Lauren, Heddels, ‏2019-04-15
↑  Charlotte Mankey Calasibetta – Phyllis Tortora, The Fairchild Dictionary of Fashion – 2003 Fairchild Publications, inc. New York – מסת"ב 1-56367-235-9
↑  The History of the Polo Shirt, Iffley Road
↑  Erin McKean, The Hundred Dresses: The Most Iconic Styles of Our Time, Bloomsbury Publishing, 2013-06-20, עמ' 145, ISBN 978-1-4725-3585-6. (באנגלית)
1 2 3  Lacoste Sportswear - Fashion Designer Encyclopedia - clothing, century, women, men, shoes, style, new, body, history, www.fashionencyclopedia.com
1 2  L’HISTOIRE LACOSTE - LACOSTE STORY, web.archive.org, ‏2006-01-26
1 2  TIME Magazine: Style and Design Lacoste -- Winter 2004 Style & Design, web.archive.org, ‏2004-12-15
↑  TIME Magazine: Style and Design Lacoste -- Winter 2004 Style & Design, web.archive.org, ‏2004-12-15
1 2  L’HISTOIRE LACOSTE - LACOSTE STORY, web.archive.org, ‏2006-01-26
↑  René lacoste, www.chansons-net.com
↑  René Lacoste, Rennaissance Man | LACOSTE, www.lacoste.com
↑  Polo T-Shirts, THE HISTORY OF THE POLO SHIRTS | POLOTSHIRTS.ORG, Polo T-Shirts.org, ‏2021-04-27 (באנגלית)
↑  Lacoste Clothing Brand | Fashion and Accessories Branding | brandchannel.com, web.archive.org, ‏2012-09-26
↑  A. M. Custom Clothing, The History of the Polo Shirt: A 100 Year Story, A.M. Custom Clothing, ‏2021-08-04 (באנגלית)
↑  A Popular Shirt Tale - TIME, web.archive.org, ‏2008-12-08
↑  Ralph Lauren | Biography, Fashion, Polo Shirts, Logo, & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Condé Nast, The Greatest Moments in the Fashion Career of Ralph Lauren, Vanity Fair, ‏2012-08-21 (באנגלית)
↑  Dress Code: Burleigh Golf Club: Gold Coast Australia, www.burleighgolfclub.com.au
חולצת טניס של לקוסט
שחקני פולו עם הנסיך ויליאם (במרכז), לובשים חולצות פולו כחלק ממדי הקבוצה.
חוק גרין

אנימציה של ההתקדמות של גלים ארוכים בסמוך לחוף. האנימציה מדגימה את השינוי באורך הגל ובגובה הגל עם הירידה בעומק המים.
במכניקת הזורמים ואוקיינוגרפיה פיזיקלית, חוק גרין מתאר את ההתפתחות של גלי כבידה בלתי נשברים המתקדמים במים רדודים בעלי עומק משתנה. החוק נקרא על שם ג'ורג' גרין. בצורתו הפשוטה ביותר, החוק קובע שבעבור חזיתות גלים מישוריות, מתקיים:
H_{1}\,\cdot \,{\sqrt[{4}]{h_{1}}}=H_{2}\,\cdot \,{\sqrt[{4}]{h_{2}}}  או  \left(H_{1}\right)^{4}\,\cdot \,h_{1}=\left(H_{2}\right)^{4}\,\cdot \,h_{2},
כאשר  H_{1} ו- H_{2} הם גובהי הגל (פעמיים האמפליטודה שלו) בשני מיקומים שונים - 1 ו-2 בהתאמה - בהן הגל חולף, ואילו  h_{1} ו-   h_{2}
הם עומק המים באזורים אלו.
חוק גרין מיושם לעיתים קרובות בהנדסת חופים לצורך מידול של גלים ארוכים שחווים תהליך גידול בגובהם לקראת הגעתם לחוף. כיוון שגלי צונאמי נחשבים לגלי מים רדודים לאורך כל הנתיב שלהם (בניגוד לגלי ים רגילים שנחשבים לגלי מים רדודים רק עם התקרבותם לחוף), גלים אלו גדלים בגובהם בהתאם לחוק זה כשהם מתקדמים (והתקדמותן נשלטת על ידי 
אפקטים של שבירה ועקיפה) לאורך האוקיינוס ובמעלה המדף היבשתי. חוק גרין אם כן מנבא היטב את הגידול העצום בגובה הצונאמי עם ההתקרבות לחוף; יחס הגידול של הגל בפאתי החוף שווה בקירוב לשורש הרביעי של עומק האוקיינוס באזור בו נוצר הצונאמי. בהתייחס לגלי ים רגילים, יש לציין כי קרוב מאוד לחוף מתחילים להתרחש אפקטים לא-ליניאריים משמעותיים וחוק גרין אינו תקף יותר.
תוקף

חוק גרין תקף רק במקרה של שינוי עומק הדרגתי; במקרה של אי רציפות בעומק המים (כמו מדרגה בקרקעית) רק חלק מן האנרגיה של הגל תעבור לאזור הרדוד, בעוד החלק הנותר יוחזר מקו הגבול בין האזור העמוק לאזור הרדוד - תתרחש החזרה חלקית של גל המים מקו הגבול. לפיכך, גל מים רדודים שהגיע לחוף לאחר שחלף על פני אזור של קפיצה בעומק יגיע עם אנרגיה פחותה, ועל כן יהיה בעל גובה נמוך ממה שמנבא חוק גרין. החוקים שמנבאים מה תהיה אמפליטודת הגל המוחזר והגל העובר דומים מאוד לחוקים מתורת הגלים הנוגעים למעבר גל בן שני תווכים בעלי עכבות שונות; תחת ההנחה של גלי מים רדודים, מהירות הגל בשני האזורים תלויה רק בעומק המקומי, כך שניתן לייחס לכל אזור עכבה משלו.
חוק גרין אינו תקף גם במקרה של חוף בעל תלילות גבוהה מאוד, גם אם אין קפיצה בעומק המים. ההסבר לכך מתבסס על אפקטים לא ליניאריים הקשורים בגלי מים.
תיאור

לפי החוק הזה, שמבוסס על ליניאריזציה של גלי כבידה במים רדודים, השינוי בממדים של גל, דהיינו גובה הגל  H, בעבור גל מתקדם במים עם עומק  h ורוחב  b (במקרה של גל בתעלה), מקיים:
H\,{\sqrt {b}}\,{\sqrt[{4}]{h}}={\text{constant}},.
באופן שקול, בהינתן שני חתכים של תעלה, שנסמנם 1 ו-2, גובה הגל בחתך 2 הוא:
H_{2}={\sqrt {\frac {b_{1}}{b_{2}}}}\;{\sqrt[{4}]{\frac {h_{1}}{h_{2}}}}\;H_{1},
למשל, כאשר העומק קטן בפקטור שש עשרה, הגלים נעשים גבוהים פי 2. וגובה הגלים מוכפל כאשר רוחב התעלה קטן בהדרגה לרוחב קטן פי ארבעה. כאשר כיוון התקדמות הגלים ניצב לחוף ישר, ותוואי הקרקעית הוא כזה שקווי העומק מקבילים לחוף, ניתן להתייחס ל- b כאל קבוע.
בעבור גלים ארוכים שחווים שבירה (שינוי כיוון התקדמות הגל עקב שינוי עומק המים), ניתן לפרש את הרוחב  b כמרחק בין הקרניים המייצגות את חזיתות הגלים. התעקמות הקרניים (והשינויים במרווחים ביניהן) נגזרת מקירוב האופטיקה הגאומטרית להתקדמות של גלים ליניאריים. במקרה של קווי עומק מקבילים לחוף בעיית החיזוי של כיוון התקדמות הגלים נעשית פשוטה בהרבה וניתנת לפתרון מלא בעזרת חוק סנל. אפקטים של שבירת גלים עקב תוואי הקרקעית יכולים להשפיע מאוד על התנהגות הגלים, והם בעלי חשיבות מכרעת לעוסקים בסוגים שונים של ספורט ימי.
למשל, לעיתים בחוף אחורי של אי נוצר אפקט צליפה שמגביר משמעותית את גובה וחוזק הגלים, בדומה מאוד לאפקט האופטי של עדשה מרכזת על קרני אור מקבילות. המשוואה המתארת את האפקטים המשולבים של עקיפה ושבירה עקב תוואי הקרקעית נקראת משוואת Mild-slope (אנ'), והיא שימושית מאוד בהנדסת חופים לצורך חיזוי של שדה הגלים באזורי החוף, כגון בסמוך לנמלים או למכשולים מלאכותיים כמו שוברי גלים.
במקרה של תעלה ברוחב קבוע, חוק גרין קובע שגובה הגל עומד ביחס ישר להופכי של השורש הרביעי של עומק המים. היוריסטיקה לקבלת חוק גרין מתבססת על הקביעות של שטף האנרגיה האופקי של גלים ארוכים (מכפלת צפיפות האנרגיה במהירות החבורה ברוחב התעלה):
b\,c_{g}\,{\tfrac {1}{8}}\rho gH^{2}=b\,{\sqrt {gh}}\,{\tfrac {1}{8}}\rho gH^{2}={\text{constant}},
כאן  c_{g}={\sqrt {gh}} היא מהירות החבורה (ששווה למהירות המופע במים רדודים) ו- {\tfrac {1}{8}}\rho gH^{2}={\tfrac {1}{2}}\rho ga^{2} היא צפיפות האנרגיה הממוצעת של הגל.
ראו גם

תאוריית הגלים של איירי
התכנסות של קרני הגלים (פחת ברוחב  b) במבריקס, קליפורניה, מייצרת גלי גלישה גבוהים. הקווים האדומים הם קרני הגלים; הקווים הכחולים הם חזיתות הגלים. ניתן לראות שעקב תוואי הקרקעית נוצרים לסירוגין (בסמיכות) אזורי התכנסות והתבדרות של הקרניים. ניתן לראות גם שהמרחק בין חזיתות גלים עוקבות יורד (אורך הגל יורד) עקב התהליך של החפת גלים.
חינוך למוות

| --- | --- |

 מבוסס על:  Education for Death: The Making of the Nazi מאת גרגור צימר
 בימוי:  קלייד ג'רונימי 
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  ג'ו גרנט 
 מדבבים:  ארט סמית'
 מוזיקה:  אוליבר וואלאס
 אנימטור:  וורד קימבל, ביל טיטלה, פרנק תומאס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  RKO 
 הקרנת בכורה:  15 בינואר 1943
 משך הקרנה:  10 דק'
 שפת הסרט:  אנגלית (קריין) גרמנית (דמויות)
 סוגה:  סרט תעמולה
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסרט "החינוך למוות: יצירת הנאציזם" (באנגלית:Education for Death: The Making of the Nazi) הוא סרט תעמולה אנטי-נאצי מונפש קצר.
הסרט נוצר על ידי וולט דיסני בשנת 1943, כשהוא מבוסס על ספר בעל אותו השם שנכתב בידי גרגור צימר. הסרט מתאר את סיפור חייו של הנס, ילד שנולד בגרמניה הנאצית ומתחנך על פי עקרונותיה. הסרט עוקב אחר הנס מיום היוולדו ועד גיוסו לצבא הנאצי וצעידתו אל המלחמה.
עלילה

בתחילת הסרט זוג גרמני מוכיחים לשופט עליון נאצי כי הם אכן אריים טהורים וכי הם מסכימים לתת את בנם לשירותו של אדולף היטלר ושל המפלגה הנאצית. הילד נקרא באישור השופט הנס, כשעל הלוח שממולם יש רשימה של שמות אסורים, רובם שמות יהודיים כמו דוד (David), עמוס (Amos), רות (Ruth) או שרה (Sara), כמה שמות סלאביים כמו איוון (Ivan) וסוניה (Sonia), וכן השמות פרנקלין (Franklin) וווינסטון (Winston). מיד לאחר מכן הם מקבלים עותק של מיין קאמפף על ידי השופט כפרס על שירותם להיטלר; הדרכון שלהם מכיל מקום עבור 12 ילדים נוספים וזהו רמז לכך שעל הזוג לייצר משפחה גדולה עבור המולדת הגרמנית ולמען גידול האוכלוסייה הארית הטהורה.
לאחר מכן מופיע הקטע הקומי היחיד של הסרט, שהאווירה שלו היא קלה יותר בהשוואה לשאר הסרט. לקהל נאמר כי כאשר הנס גדל, הוא שומע גרסה מעוותת של טבעת הניבלונג המתארת את היטלר באופי דומה לזה של זיגפריד שהציל את ברונהילדה, ואלקירי שמנה המייצגת את גרמניה, ממכשפה מרושעת המייצגת את הדמוקרטיה. (הדובר מספר בעוקצנות כי "המוסר של הסיפור הזה הוא שהיטלר הרים את גרמניה על רגליה, טיפס על האוכף ולקח אותה לסיבוב"). הודות לסוג זה של סיפור ילדים מעוות, הנס הופך מוקסם להיטלר כאשר והוא ושאר בני הנוער הצעירים של הנוער ההיטלראי מצדיעים להיטלר לדיוקן של היטלר לבוש כאביר.
בקטע הבא, הקהל רואה את הנס חולה ומרותק למיטתו. אמו מתפללת בשבילו בידיעה שזה רק עניין של זמן עד שהשלטונות יבואו לקחת אותו לשרת את היטלר. ואז מגיע קצין נאצי שנוקש בדלת כדי לקחת את הנס, אבל אמו אומרת שהוא חולה וצריך טיפול. הקצין פוקד עליה לרפא את בנה במהירות ולהכין אותו לעזוב, תוך כדי כך הוא רומז שאם הנס לא יבריא, הוא יומת. הוא מורה לה לא לעשות לו שום דבר נוסף שיגרום לו להיות רכרוכי וחלש, וכן להסביר לו כי לחייל אסור להראות אף טיפה של רחמים או כל רגש אחר.
בסופו של דבר הנס מתאושש וממשיך ב"חינוך" שלו בבית הספר, שם הנס ושאר חבריו לכיתה, כולם במדים של הנוער ההיטלראי, מצדיעים לתמונה של היטלר, של הרמן גרינג ושל יוזף גבלס לאחר מכן המורה מצייר על הלוח קריקטורה של ארנב שנאכל על ידי שועל, מה שגורם להנס לרחם על הארנב. המורה, רותח מזעם על ההערה הרכרוכית של הנס, מזמין אותו לשבת בפינה עם כובע המזכיר את כובע היהודים dunce cap (אנ'). כאשר הנס יושב בפינה, הוא שומע את שאר חברי הכיתה מפרשים את הקריקטורה בצורה ה"נכונה" שהיא "לחולשה אין מקום בחייל" ו"החזק ישלוט בחלש". תחושות המובכות והעונש שניתן לו גורמות להנס לחזור בו מההערה שלו והוא מסכים ומחזק שחייבים להשמיד את החלשים.
לאחר מכן, הנס נוטל חלק ב"מסע הצלב של הספר", שבו שורפים ספרים עם רעיונות המנוגדים לרעיונות היטלר והנאצים (אלברט איינשטיין, ברוך שפינוזה, וולטר, זיגמונד פרויד). הם מחליפים את התנ"ך במיין קמפף, ואת הצלב עם חרב נאצית, וכן, שורפים כנסייה קתולית. ואז הנס עוסק בשנים הבאות ב"לצעוד ולהריע, להריע ולצעוד!" הכוונה לצעדת זיג הייל. הוא מתבגר ונהיה נער (לובש מדים דומים לזה של האס אה). עדיין "מריע וצועד" עד שהוא הופך למבוגר, או ל"נאצי טוב" (במדי הוורמאכט), הרוחש שנאה כלפי כל אדם שמתנגד להיטלר. כאשר אין שום שורש של צחוק, תקווה, סובלנות, או רחמים נטוע בו, הוא "לא רואה יותר ממה שהמפלגה רוצה שיראה, אומר רק מה שהמפלגה רוצה שיאמר, ועושה רק מה שהמפלגה רוצה שהוא יעשה".
בסוף הסרטון, הנס ושאר החיילים הגרמנים יוצאים למלחמה 'רק' כדי להיעלם לתוך שורות של קברים זהים, בלי שום דבר מלבד צלב קרס וקסדה מונחת על העליונה. כך למעשה החינוך של הנס הושלם – "החינוך שלו ... למוות."
הפקה

"חינוך למוות: יצירת הנאציזם" יצא לאקרנים כאשר חברת וולט דיסני הייתה תחת חוזה ממשלתי לייצור 32 סרטי אנימציה קצרים בשנים 1941–1945. בשנת 1940, וולט דיסני הוציא על הסרט "פנטסיה" (1940) פי ארבעה מהתקציב שלו, אשר סבל מהכנסה נמוכה. כשהתקרב לפשיטת רגל וכשמחצית מעובדיו שבתו, נאלץ וולט דיסני לחפש פתרון שיביא כסף לאולפן. הסמיכות של הסטודיו ליצרנית המטוסים הצבאיים, לוקהיד, סייעה לטפח חוזה ממשלתי אמריקני ל-32 סרטי תעמולה קצרים במחיר של 4,500 דולר לאחד. זה הציל את החברה מפשיטת רגל ואיפשר להם לשלם לעובדים שלהם.
הדיאלוג של הדמויות הוא בגרמנית, והוא אינו מתורגם ואינו מדובב על ידי המדובב שמדבר באנגלית, ארט סמית'. כמו גם, הקלטה של אדולף היטלר בנאום דמגוגי מושמעת בסצנת עצרת הלפידים. לאחר מכן מופיע רצף תרחישים שבהם נראה כי הנס הופך לחייל גרמני יחד עם שאר בני הנוער ההיטלראי.
משום שסרט זה נועד להיות סרט תעמולה אנטי-נאצי בזמן מלחמת העולם השנייה, נדיר לראותו כיום, אך הוא מוצג ב"אוצרות ה-DVD של וולט דיסני" - אוסף של סרטים קצרים של וולט דיסני העוסקים במלחמה, אשר יצא לאור ב-18 במאי 2004.
קשר לספרו של צימר

גרגור צימר, סופר ומחנך אמריקאי שחי בגרמניה בשנים 1928–1939, כתב את הספר "חינוך למוות" לאחר שברח מגרמניה ערב מלחמת העולם השנייה. הספר מדגיש את המתרחש בחינוך הנאצי של הנוער הגרמני.
הסיפור הנרטיבי מתמקד בקבוצת בני נוער, בהדרכתו של שוטר סער נאצי העונה לשם פראנץ. החבורה מטיילת אל היער ועם רדת הלילה, פראנץ מרצה על חובתם לשמור על טוהר המין האנושי ועל טוהר הגזע הארי, ומציע לסמל את המשימה הזאת בטקס חגיגי כדי "להראות לכולם כי אש והרס יהיו הסוף של אלה שאינם חושבים כמותנו". פראנץ אוחז בשישה ספרים:התנ"ך, התלמוד, הקוראן, עבודות שייקספיר, חוזה ורסאי וביוגרפיה של יוסיף סטלין. הספרים עוברים מיד ליד בין אנשי המעגל וכל ילד יורק על הספרים. האחרון מושיט אותם בחזרה לפראנץ שמספיג אותם בנפט ומדליק אותם. לאחר מכן פראנץ שר את המנון גרמניה, Deutschlandlied, ואת שיר הורסט וסל סביב המדורה.
הספר העניק השראה לשני עיבודים שונים; חינוך למוות ולילדי היטלר(אנ'). הראשון התייחס למסקנותיו של צימר ברצינות רבה, שכן הוא הראה את הפיכתו של הנס מנער חף מפשע לחייל נאצי מסורבל. איך בבית הספר שוטפים את מוחותיהם של התלמידים, באשר בכיתה המורה מלמד את התלמידים על חוקי הטבע, על כך שלשועל החזק יש הזכות להרוג את הארנב החלש. כאשר הנס אינו מסכים עם המורה, הוא נענש עד שהוא מיישר את קו המחשבה שלו עם זה של המורה ושאר הכיתה. הסצנה של שריפת הספרים היא חלק מהסיום של "החינוך" וההרס הנאציים. הוא מציג קהל נושא לפידים שהצית את ערימת הספרים של ג'ון מילטון, של ברוך שפינוזה, של אלברט איינשטיין, שלוולטר ושל תומאס מאן. לאחר מכן הוא מראה את שריפת צעדת החתונה של פליקס מנדלסון. זה רמז לחוקי הגזע הנאציים, ולבסוף גם שרפה של יצירות אומנות יהודיות.
הערות שוליים

↑  Ziemer, Gregor, 1899-1982., Education for death, the making of the Nazi, New York,: Octagon Books, 1972 [©1941]
↑  Raiti, G. C. (2007). "The Disappearance of Disney Animated Propaganda: A Globalization Perspective". Animation. 2 (2): 153–169. doi:10.1177/1746847707074703. ISSN 1746-8477.
↑  Fishburn, Matthew (2007). "Books Are Weapons: Wartime Responses to the Nazi Bookfires of 1933" (PDF). Book History. Pennsylvania State University Press. 10: 223–251. doi:10.1353/bh.2007.0004. ISSN 1098-7371.
חינוך לפסגות

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים) 
 פרסים והוקרה:  אות הנשיא להתנדבות (2017)  פרס בן-גוריון (2017) 
 www.e4e.org.il
 
תגבור לימודי במרכזי המצוינות של חינוך לפסגות
עמותת חינוך לפסגות היא עמותה ישראלית הפועלת לצמצום פערים, קידום מוביליות חברתית וטיפוח מצוינות, באמצעות הענקת הזדמנות שווה לילדים, נוער וצעירים מוכשרים מרקע סוציו-אקונומי נמוך, הבאים מהפריפריה החברתית-גאוגרפית בישראל.
העמותה מייצרת רצף חינוכי–חברתי למשתתפיה מגיל 8-28, ומלווה את התפתחותו של הילד עד הפיכתו לאזרח פעיל, מעורב ותורם לחברה.
עמותת "חינוך לפסגות" פועלת משנת 1999 למען צמצום פערים חברתיים, ומסייעת לילדים ונערים מהפריפריה להגיע לפסגה ולממש את יכולותיהם – להצטיין בלימודים, להשתלב באקדמיה ולרכוש השכלה כללית ורחבה, להשתלב בחברה ולהתפתח כאזרחים תורמים וכמנהיגים בעתיד.
עמותת "חינוך לפסגות" מפעילה 54 מרכזי מצוינות ו-13 מרכזי תעסוקה - "תופסים כיוון" ברחבי הארץ.
לאורך שנות פעילותה, לקחו חלק בתוכניות השונות כ-15,500 ילדים, בני נוער וצעירים, המגיעים מהמגזרים השונים בחברה הישראלית. לאורך השנים, כ-77,500 מוטבים נהנו מאימפקט העמותה: 12,800 משתתפים כחניכים בתוכנית, 6,000 סטודנטים מדריכים וכ-6,250 מתנדבים, ועוד כ-52,450 מוטבים עקיפים בקהילה – בני משפחה, חברים וצוות בית הספר.
העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם משרד החינוך - האגף לתלמידים מחוננים ומצטיינים, מחלקות החינוך ברשויות המקומיות, כ-120 בתי ספר ברחבי ישראל, כ-35 מוסדות אקדמיים, למעלה מ-30 קרנות ותורמים פרטיים ולמעלה מ-40 גופים עסקיים.
הישגי הבוגרים גבוהים משמעותית מהממוצע בכלל האוכלוסייה, ונמדדים בשיעור הזכאות לבגרות ובאיכות התעודה, באחוזי הגיוס לשירות הצבאי והלאומי, בלימודים אקדמאיים והשתלבות בתעסוקה מיטבית, ובהתפתחות תעסוקתית לאורך הקריירה.
באמצעות טיפוח ההון האנושי, יצירת מעגלי השפעה ואימפקט משמעותי בחברה הישראלית – העמותה מהווה סוכן לשינוי חברתי ומגשימה את חזונה למוביליות חברתית.
'חינוך לפסגות' מהווה עוגן לילדים, נוער וצעירים, מאפשרת להם לממש את הפוטנציאל הגלום בהם ולהגשים את חלומותיהם. נמשיך להשקיע בבניית דור העתיד בפריפריה, ובכך לחזק את חוסנה החברתי-כלכלי של מדינת ישראל.
רצף חינוכי חברתי 8-28

טיפוח ההון האנושי הוא המפתח לחוסנה הכלכלי והחברתי של ישראל ובתוך כך מעל מליון ילדים ובני נוער בפריפריה נמצאים מתחת לקו העוני ואינם זוכים לתמיכה המאפשרת להם למצות את יכולותיהם. חינוך לפסגות שואפת להגיע לילדים, נוער וצעירים מגיל 8-28 וללוות אותם בציר התפתחותם עד הפיכתם לאזרחים פעילים, מעורבים ותורמים לחברה, המממשים את הפוטנציאל שלהם. אנו מבקשים להעצים את המשתתפים בתוכניות שלנו ולהפוך אותם למנהיגים וסוכני שינוי בקהילתם.
אנו עושים זאת באמצעות שלוש תוכניות מרכזיות המקדמות מוביליות חברתית:
מוביליות באמצעות חינוך– מרכזי המצוינות. תוכנית מרכזי המצוינות מבוססת על אקוסיסטם שבמרכזו הילד - וסביבו משפחתו, חבריו, צוות בית הספר, והקהילה כולה. בתוכנית זו, אנו מעניקים לחניכים ארגז כלים מגוון, הכולל תגבור לימודי, קורסים קדם אקדמיים עם דגש על מקצועות ה-Stem, העשרה תרבותית, העצמה וכישורי חיים, מעורבות קהילתית, והכנה לשוק התעסוקה. התוכנית פועלת בבתי הספר ומועברת על- ידי מתנדבים וסטודנטים מלגאים - המדריכים מהווים מודל לחיקוי ומנטורים עבור החניכים. לאחר סיום הלימודים בתיכון, ממשיכה העמותה ללוות את הצעירים דרך רשת בוגרים מכוונת ומעשירה.
מוביליות באמצעות השכלה- לסטודנטים מהפריפריה. תוכנית לצמצום פערים בהשכלה הגבוהה, במסגרתה מוענקות מאות מלגות לימודים בשנה, המסייעות לצעירי הפריפריה לממן את שכר הלימוד והמחייה בזמן הלימודים. צעירים אלו הם המדריכים במרכזי המצוינות של העמותה. בנוסף להתנסות החינוכית ולהיותם מודל לחיקוי, אנו מעניקים להם סל כלים עשיר להשתלבות בעולם התעסוקה.
מוביליות באמצעות מיצוי ומימוש תעסוקתי- לצעירים אקדמאיים. התוכנית למצוינות בקריירה לצעירים אקדמאים מהפריפריה, שמתקשים להשתלב בתעסוקה איכותית. הצעירים זוכים לתהליך עומק לאורך 8 חודשים, עוברים סדנאות קבוצתיות בהן רוכשים ידע, כלים ומיומנויות להשתלבות איכותית בעולם התעסוקה ולפיתוח קריירה. בנוסף, מקבל כל משתתף מנטור בכיר מתחום עיסוקו. התוכנית בשותפות ארגונים מובילים בתחומם: מרכזי הצעירים בערים לצד ארגוני בוגרים של יחידות צבאיות מובחרות וארגונים עסקיים - שמתוכם מגיעים המנטורים . בסיום התוכנית מצטרפים הצעירים לרשת הבוגרים.
חינוך לפסגות מייצרת רצף חינוכי-חברתי ומלווה את התפתחותו של הילד עד הפיכתו לאזרח פעיל, מעורב ותורם לחברה, וזאת באמצעות התכנית החינוכית (בגילאי בית הספר), תוכנית העצמה לסטודנטים-מדריכים, והתכנית להשתלבות בתעסוקה מיטבית, לאקדמאים צעירים.
העמותה מלווה את הצעירים בגילאי 8-28, ופועלת מתוך ראייה הוליסטית כוללת, בכדי להשיג אימפקט משולש: מימוש הפוטנציאל האישי של הילדים, הנוער והצעירים; העצמת הקהילה, באמצעות הפיכת הצעירים למנהיגים וסוכני שינוי בקהילתם; וכתוצאה מכך, חיזוק חוסנה החברתי-כלכלי של מדינת ישראל.
חינוך לפסגות שואפת להבטיח את עתידו של כל ילד וצעיר בפריפריה, באמצעות בניית תוכנית לאומית למוביליות חברתית במודל של collective impact בין הממשלה, גופים פילנתרופיים, עסקים, והעמותה.
רקע

העמותה הוקמה בעקבות מאבק סטודנטים להורדת שכר הלימוד בשנת 1999. במהלך המאבק החליטה קבוצת סטודנטים מהמכללה האקדמית תל אביב-יפו בראשותו של שחף ארליך להקים תוכנית חברתית-חינוכית, שתתמוך בשכונות המצוקה ושתוביל לשינוי בחברה הישראלית.
הקבוצה גילתה שאוכלוסיית התלמידים המוגדרים כטובים אינם מטופחים ואחוז גבוה מהם לא מגיע ללימודים גבוהים או אף מסיים את לימודי התיכון. בעקבות כך החליטו לסייע להם למצות את כישוריהם הלימודיים והחברתיים באופן שיאפשר להם לרכוש בעתיד השכלה גבוהה ולהשתלב ולתרום לחברה.
עמותת חינוך לפסגות נרשמה ברשם העמותות בשנת 2001.
פרסים

זוכת אות המופת החברתי 2012
הג'וינט - זוכת פרס זוסמן לשנת 2014
זוכת אות הנשיא למתנדב 2017
זוכת פרס בן-גוריון 2017
הג'וינט - זוכת פרס זוסמן לשנת 2020
הערות שוליים

↑  אתר הרשמי של העמותה, חברי הוועד המנהל, באתר www.e4e.org.il
חידת האסיר הבורח

חידת האסיר הבורח היא חידה מתמטית על משחק שמתרחש בין אסיר וסוהר שרודף אחריו. נוסח החידה הוא כדלקמן: אסיר כלוא בכלא מעגלי המוקף חומה ברדיוס R שעליה מפטרל סוהר. מהירותו של הסוהר גדולה פי 4 מזו של האסיר. ברגע שהאסיר מגיע לנקודה בחומה שהשומר אינו נמצא בה, הוא מטפס על החומה במהירות הבזק ונמלט. האם יוכל האסיר לברוח ואם כן כיצד?