stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המוזיאון לאומנות חזותית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות מודרנית
 מיקום:  גאלאץ 
 מדינה:  רומניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1967
 תאריך פתיחה רשמי:  1967 
 קואורדינטות:  45°27′04″N 28°03′01″E﻿ / ﻿45.451028°N 28.050249°E﻿ / 45.451028; 28.050249
 www.mavgl.ro
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור המוזיאון לאומנות חזותית(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור המוזיאון לאומנות חזותית
 
המוזיאון לאומנות חזותית (ברומנית: Muzeul de Artă Vizuală Galați), המתמקד באומנות מודרנית רומנית, שוכן ברחוב הגיבורים (Eroilor) מספר 6, בעיר גאלאץ, ברומניה.
המוזיאון הזה הוא המוזיאון הראשון לאומנות רומנית מודרנית ונוסד ב-1967. תחילה שוכן המוזיאון בהיכל הבישופות, אך לאחר מכן הועבר למבנה אחר וההיכל הושב לבישופות.
ברשות המוזיאון יש יצירות מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ומהמאה העשרים. יש יצירות של ניקולאה גריגורסקו, ויקטור בראונר, מקסימיליאן הרמן מקסי, מרסל ינקו ורבים אחרים. המוזיאון זכה לקבל שלוש תרומות גדולות ובהן יצירות רבות, האחת מאידל ינקלביץ', אמן יהודי בלגי יליד רומניה, השנייה מהזוג ג'ורג'טה וקונסטנטין אראמסקו, אמנים אמריקאים ילידי גאלאץ והשלישית של הציירת היהודיה ילידת גאלאץ לולה שמירר רות (Lola Schmierer Roth).
הערות שוליים

↑  יצירות של גריגורסקו ברשות המוזיאון
↑  יצירה של בראונר ברשות המוזיאון
↑  יצירות של מקסי ברשות המוזיאון
↑  יצירה של ינקו ברשות המוזיאון
↑  Muzeul de Artă Vizuală Galați (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 178050617   WorldCat (עם VIAF): 178050617
הארכת עצמות

מכשיר איליזרוב מותקן על עצם השוקה. מקבילתה, השוקית, מתארכת לרוב ללא צורך במתקן חיצוני
הארכת עצם היא פעולה רפואית כירורגית במהלכה מתבצעת הארכה של אחת מעצמות השלד.
ניתן להאריך כל עצם. אולם, הארכת עצמות מתבצעת לרוב על עצמות גליליות ארוכות (כגון עצמות הגפיים). הארכת גפיים מבוססת על יכולת הריפוי הטבעי של העצם (קרוי קלוטזיס או דיסטרקציה אוסטאוגנזית) - היכולת למלא חללים שנוצרים בעצם בעזרת רקמת עצם חדשה. יכולת זו היא שמאפשרת ריפוי שברים, אך אם ייווצר חלל קבוע על ידי הפרדה מדודה של חלקי העצם, העצם והרקמות סביב לה יתארכו במאמץ למלא את החסר.
היסטוריה

הארכת גפיים בוצעה כבר בשנת 1903 על ידי אלסנדרו קודיבילה מבולוניה, איטליה. בשנות ה-50 של המאה העשרים פיתח האורתופד הסובייטי ד"ר גבריל איליזרוב מתקן חיצוני דמוי שני גלגלי אופניים מקבילים המחוברים ביניהם ואשר חישוריהם מחזיקים בשני חלקי העצם המנותקים. על ידי סיבוב אומים מופרדים הגלגלים והרווח בין שני חלקי העצם גדל. רק בתחילת 1970 הטכניקה התוודעה מחוץ לגבולות ברית המועצות (מקורגן שבסיביר דרך לקו שבצפון איטליה, לניו יורק שבארצות הברית ולשאר העולם) ומאז המתקן שהמציא, על גלגוליו, הפך לסטנדרט טיפולי.
התוויות

הסיבות לביצוע הארכת גפיים מגוונות וכוללות:
מצבי חוסר עצם כתוצאה מתאונות, מחלות עצם וסרטן,
עיוותי גפיים מולדים כגון הבדלי אורכים בין שתי הרגליים או הידיים,
קומה נמוכה המוגדרת כלקות - גמדות,
קומה נמוכה באופן סוביקטיבי - מאז סוף שנות ה-90 של המאה העשרים מתפתחת מגמה הולכת וגדלה של גברים ונשים המבצעים הארכת גפיים למטרות הגבהה קוסמטית. נושא זה שנוי במחלוקת בעולם המערבי אך זוכה לפופולריות במזרח לאור האפליה ממנה סובלים בעלי קומה נמוכה מהממוצע[דרוש מקור].
באורתו-כירורגיה של הפנים מבצעים ניתוחים למתיחת עצם לצורך תיקון עיוותים בפנים ושחזור חסרים גרמיים.
משך הטיפול ומגבלותיו

אף שניתן להאריך את העצם באופן בלתי מוגבל, הרקמות מסביב מוגבלות ביכולת התארכותן ובמיוחד העצבים, כך שלא מקובל להוסיף מעבר ל-20% מאורך העצם המקורי. על מנת שהעצם תוכל למלא את החלל ולהתרפא בסופו של דבר על קצב ההארכה להיות כ-1 מ"מ ביום. עם סיום תהליך ההארכה מתחיל תהליך ריפוי העצם. עבור כל חודש הארכה דרושים שלושה חודשי ריפוי לערך. בסוף תהליך הריפוי, לאזור המוארך חוזק זהה לשאר העצם. ניתן להוציא את מתקן הקיבוע כשנה לאחר סיום ההארכה.
טכנולוגיות הארכה

מאז כניסת מכשיר האיליזרוב לשימוש נרחב לקראת 1980, פותחו מתקנים שנועדו לפתור חלק מהחסרונות שבמכשיר (כגון זיהומים וצלקות מרובות). אלו מחולקים למתקנים חיצוניים ופנימיים. בהארכת עצמות ברפואת פה ולסת נעשה שימוש במתקנים ייעודיים פנימיים או חיצוניים.
טכנולוגיות הארכה > מתקנים חיצוניים

אלו מבוססים על מכשיר האיליזרוב, חלקם עושים שימוש במוט במקום בטבעת, כך שמוכנסים פחות מוטות דרך העור. מתקנים אלו נמצאים בשימוש נרחב כיום כטיפול בשילוב עם או ללא מסמר קיבוע פנימי וחלקם אף מונחים מחשב. מתקנים לדוגמה הם האורתופיקס וה-TSF. עלות מתקנים אלו היא כ-$4,000. מעבר לאי הנוחות והסיכון לזיהומים שבהרכבת המתקן למשך למעלה משנה, הטיפול בשיטה עשוי גם לכאוב.
טכנולוגיות הארכה > מתקנים פנימיים

מאז שנות ה-80 המאוחרות של המאה הקודמת פותחו מתקנים פנימיים המושתלים בתוך חלל העצם אשר מטרתם לפתור את בעיית הזיהום וחוסר הנוחות למטופל. מפתחי המתקנים נתקלו לא אחת בבעיות הקשורות לאופן ההפעלה של המכשיר שכן על המכשיר להיות נשלט ללא מגע ישיר ועליו לייצר מספיק כח על מנת לעמוד בכוחות המשיכה הפועלים בגפיים. על כן קיימים היום מספר מצומצם של מכשירים פנימיים ומסיבות שונות הם תופסים נפח שוק מצומצם. דוגמאות למתקנים פנימיים: ה-FITBONE וה-ISKD. יש לציין שמחיר המתקנים הללו מהווה מחסום שימוש מהותי שכן עלות מתקן פנימי עשויה להאמיר אל מעל $20,000 לא כולל עלויות הניתוח, והם אף סובלים מאחוז לא מבוטל של תקלות. באמצע 2011 חברה מארצות הברית החלה לשווק מתקן פנימי המופעל על ידי סיבוב מגנט חיצוני. מספר רב של חברות קטנות ורב-לאומיות עוסקות בניסיון לפתח מתקן פנימי שיהווה אלטרנטיבה ראויה למתקנים החיצוניים.
טכנולוגיות הארכה > ביוטכנולוגיה

חברות ומכוני מחקר רבים עוסקים כיום בפיתוח טכנולוגיות ביולוגיות המבוססות על תאים, תאי גזע או חומרים שונים המסוגלים לבנות עצם. תהליכי מחקר אלו מצויים בראשיתם וצפוי שיחלוף עוד זמן לא מועט עד שיבוצע בהם שימוש נרחב בבני אדם.
הארכת גפיים בישראל

בישראל אורתופדים מעטים בעלי מומחיות בהארכת גפיים, זאת לאור כמות נמוכה יחסית של כ-70 הארכות גפיים המבוצעות במדינה מדי שנה, אחוז ניכר מהן בילדים. פרופ׳ אלכסנדר לרנר (מנהל בדימוס של תחום האורתופדיה במרכז הרפואי זיו), למד את הטכניקה במרכז בקורגן ישירות ממפתח הטכניקה ד"ר איליזרוב, ולאחר עלייתו לישראל בתחילת שנות התשעים היה ממובילי השימוש בשיטה בארץ.
מרבית הניתוחים מבוצעים במרכזים רפואיים בעלי מומחיות בתחום (סוראסקי, העמק וגליל מערבי) תוך שימוש כמעט בלעדי במתקנים חיצוניים.
מתיחת עצם הפנים והלסתות מבוצעת במחלקות לכירורגית פה ולסת והיא חלק מתחום הטיפול בהפרעות התפתחותיות של מבנה הפנים והלסתות (אורתו-כירורגיה של הפנים).
לקריאה נוספת

Codivilla, Alessandro (1905). "On the means of lengthening in the lower limbs, the muscles, and tissues which are shortened through deformity.". American Journal of Orthopedics Surgery" 2: 353
Paley, Dror (January 1990). "Problems, Obstacles, and Complications of Limb Lengthening by the Ilizarov Technique". Clinical Orthopaedics & Related Research, 250: 81–104
"Short Persons Support: Health : Cosmetic Leg Lengthening : New Procedures",
Delloye, C; Delefortrie G, Coutelier L, Vincent A. (January 1990). "Bone regenerate formation in cortical bone during distraction lengthening. An experimental study." (abstract). Clinical Orthopaedics & Related Research, 250: 34–42
Aldegheri, R (1993). "Callotasis". Journal of Pediatric Orthopaedics
Warren SM, Mehrara BJ, Steinbrech DS, et al. (February 2001). "Rat mandibular distraction osteogenesis: part III. Gradual distraction versus acute lengthening". Plast. Reconstr. Surg. 107 (2): 441–53. doi:10.1097/00006534-200102000-00021. PMID 11214060
Baumgart R. et al. (1997). "A fully implantable motorized intramedullary nail for limb lengthening and bone transport". Clinical Orthopaedics & Related Research 343: 135–143. PMID 9345218
הערות שוליים

↑  ד"ר עדי רחמיאל, שילוב שיטת Ilizarov בטיפול בעצמות הפנים, באתר ההסתדרות הרפואית בישראל, ‏מאי 2003
↑   ד״ר דרור אלון, האם הפנים שלכם נחשבים ליפים?, באתר הארץ, 30 בינואר 2014
↑  Ellipse Technologies Announces FDA Clearance to Market the PRECICE Remote-Control Leg Limb Lengthening Device, Business Wire, 23 August 2011
↑  אבנר לוטן, מעמיד את החולים על הרגליים, באתר mynet העמק, 22 באוגוסט 2010
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ה'קכ"ב

ה'קכ"ב (5122)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 בספטמבר 1361 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 19 בספטמבר 1362. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
הגביע הוולשי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1877
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל של ויילס
 מספר מתמודדים:  253
 מדינות משתתפות:  ויילס ויילס
 זוכה:  קונאס קוואי נומאדס (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  רקסהאם (23)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הוולשית
 אתר רשמי
 
הגביע הוולשי (בוולשית: Cwpan Cymdeithas Pêl-droed Cymru; השם באנגלית: FAW Welsh Cup. מטעמי ספונסרים נקרא הגביע: JD Welsh Cup) הוא מפעל כדורגל של התאחדות הכדורגל של ויילס בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"). הגביע הוולשי, המשוחק מאז 1887, הוא המפעל השני בחשיבותו בוויילס אחרי ליגת העל הוולשית, ומפעל הגביע הכי יוקרתי במדינת ויילס.
התאחדות הכדורגל של ויילס (ה-FAW) היא הגוף המארגן של תחרות זו, שנערכה ללא הפסקה (למעט במהלך שתי מלחמות העולם ובמגפת הקורונה העולמית) מדי שנה מאז הקמתה בשנים 1877–1878.
בשנים הראשונות של הכדורגל המאורגן בוויילס, כדורגל היה ענף הספורט של צפון ויילס ולא איגוד הרוגבי ששיחק בדרום, ולמעשה התאחדות הכדורגל, ה-FAW נוסדה ברקסהאם ב-1876, ושם נשאר המשרד הראשי של ה-FAW עד 1986; רק ב-1912 זכתה קבוצה מדרום ויילס, קארדיף סיטי, בפעם הראשונה בגביע הוולשי.
מחזיקת הגביע הוולשי מעפילה לשחק בליגת הקונפרנס של אופ"א בעונה שלאחר מכן (קודם לכן העפילו קבוצות לגביע אירופה למחזיקות גביע, וגביע אופ"א שהופסק ב-1999, ועד 2021, העפילו לליגה האירופית של אופ"א).
משתתפים

עד 1995, מועדונים וולשיים ששיחקו בליגה הוולשית או האנגלית הוזמנו לשחק בגביע הוולשי. מדי פעם הוזמנו להשתתף גם כמה מועדונים אנגליים, בעיקר קבוצות מאזורי הגבול (לדוגמה, צ'סטר סיטי, קרו אלכסנדרה, טרנמיר רוברס, הרפורד יונייטד ושרוסברי טאון). עם זאת, במקרה של זכייה של מועדון אנגלי בגביע הוולשי, הם לא הורשו לעלות לגביע אירופה למחזיקות גביע. במקום זאת, המועדון הוולשי הממוקם הטוב ביותר בתחרות הגביע הוולשי לקח את הכרטיס לגביע האירופי.
מ-1996 עד 2011, רק מועדונים ששיחקו בשיטת ליגת הכדורגל הוולשית הורשו להיכנס לגביע הוולשי. כלל זה הוציא את ששת המועדונים הוולשיים ששיחקו בשיטת ליגת הכדורגל האנגלית: סוונסי סיטי, קולווין ביי, מרתיר טיידפיל (הוחלף ב-מרת'יר טאון), ניופורט קאונטי, קרדיף סיטי ורקסהאם. ב-20 באפריל 2011 הזמינה התאחדות הכדורגל של ויילס את ששת המועדונים הללו להצטרף מחדש לגביע הוולשי לעונת 2011/2012, אך רק מרת'יר טאון, ניופורט קאונטי ורקסהאם נכנסו בפועל.
במרץ 2012, אופ"א הצהירה כי מועדונים וולשיים שמשחקים במערכת הליגה האנגלית בכדורגל אינם יכולים להעפיל לתחרויות אירופיות באמצעות הגביע הוולשי אך הם יכולים להעפיל באמצעות הליגה האנגלית ותחרויות הגביע האנגלית, ומכאן שהם שוב הוצאו מהגביע הוולשי. קולווין ביי הצטרף לשיטת הליגה הוולשית ב-2019, ובכך שבה להתחרות שוב בגביע הוולשי.
משתתפים > פורמט

בין העונות 1961/1962 ו-1984/1985 נערך הגמר כמפגש של שני משחקים, במקור על בסיס נקודות ולא על ציון מצטבר. בעונת 1985/1986, הוא חזר לפורמט של משחק אחד (אם כי נדרש משחק חוזר בשתי העונות הראשונות שלאחר מכן), ולאחר מכן שונה למשחק בודד שהוכרע על ידי הארכה ופנדלים לפי הצורך.
עם שישה ניצחונות, שרוסברי טאון מחזיקה בשיא הפעמים הרבות ביותר שקבוצה אנגלית זכתה בגביע, שיא שיישאר ללא הפרעה מכיוון שלקבוצות אנגליות לא ניתנת האופציה להתחרות בגביע מאז 1995. הזוכה האנגלית האחרונה בגביע הוולשי הייתה הרפורד יונייטד ב-1990.
היסטוריית משחקי הגמר > הזוכות בגביע מאז הקמת ליגת העל הוולשית (1992 ואילך)

קבוצות אשר זכו באליפות ליגת העל הוולשית באותה העונה והשלימו דאבל מסומנות בכתב מודגש.
| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | קהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992/1993 | קארדיף סיטי | 5–0 | ריל | האצטדיון הלאומי, קארדיף | 16,443 |
| 1993/1994 | בארי טאון | 1–0 | קארדיף סיטי | האצטדיון הלאומי, קארדיף | 14,500 |
| 1994/1995 | רקסהאם | 1–0 | קארדיף סיטי | האצטדיון הלאומי, קארדיף | 11,200 |
| 1995/1996 | לאנסנטפרייד (דה ניו סיינטס) | 3–3ה (3–2 פ) | בארי טאון | האצטדיון הלאומי, קארדיף | 2,666 |
| 1996/1997 | בארי טאון | 2–1 | קוומבראן טאון | ניניאן פארק, קארדיף | 1,560 |
| 1997/1998 | בנגור סיטי | 1–1ה (4–2 פ) | קונאס קוואי נומאדס | מגרש המרוצים, רקסהאם | 2,023 |
| 1998/1999 | אינטר קאבלטל | 1–1ה (4–2 פ) | קארמת'ן טאון | פארק פנידרן, מרת'ר טידוויל | 1,100 |
| 1999/2000 | בנגור סיטי | 1–0 | קוומבראן טאון | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,125 |
| 2000/2001 | בארי טאון | 2–0 | טוטאל נטוורק סולושנס (דה ניו סיינטס) | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,022 |
| 2001/2002 | בארי טאון | 4–1 | בנגור סיטי | פארק אבניו, אבריסטווית' | 2,256 |
| 2002/2003 | בארי טאון | 2–2ה (4–3 פ) | קוומבראן טאון | פארק סטפנהית', לנלי | 852 |
| 2003/2004 | ריל | 1–0ה | טוטאל נטוורק סולושנס (דה ניו סיינטס) | לאת'אם פארק, ניוטאון | 1,534 |
| 2004/2005 | טוטאל נטוורק סולושנס (דה ניו סיינטס) | 1–0 | קארמת'ן טאון | פארק סטפנהית', לנלי | 1,126 |
| 2005/2006 | ריל | 2–0 | בנגור סיטי | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,743 |
| 2006/2007 | קארמת'ן טאון | 3–2 | אפאן לידו | פארק סטפנהית', לנלי | 946 |
| 2007/2008 | בנגור סיטי | 4–2ה | לנלי | לאת'אם פארק, ניוטאון | 1,510 |
| 2008/2009 | בנגור סיטי | 1–0 | אבריסטווית' טאון | פארק יי-סקרלטס, לנלי | 1,044 |
| 2009/2010 | בנגור סיטי | 3–0 | פורט טאלבוט טאון | פארק יי-סקרלטס, לנלי | 1,303 |
| 2010/2011 | לנלי | 3–0 | בנגור סיטי | פארק יי-סקרלטס, לנלי | 1,719 |
| 2011/2012 | דה ניו סיינטס | 5–1 | קפן דרוידס | אצטדיון ננטפורט, בנגור | 731 |
| 2012/2013 | פרסטטין טאון | 3–1ה | בנגור סיטי | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,732 |
| 2013/2014 | דה ניו סיינטס | 3–2 | אבריסטווית' טאון | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,273 |
| 2014/2015 | דה ניו סיינטס | 2–0 | ניוטאון | לאת'אם פארק, ניוטאון | 1,579 |
| 2015/2016 | דה ניו סיינטס | 2–0 | אירבוס יו. קיי. ברואטון | מגרש המרוצים, רקסהאם | 1,402 |
| 2016/2017 | בלה טאון | 2–1 | דה ניו סיינטס | אצטדיון אוניברסיטת בנגור, בנגור | 1,110 |
| 2017/2018 | קונאס קוואי נומאדס | 4–1 | אבריסטווית' טאון | לאת'אם פארק, ניוטאון | 1,455 |
| 2018/2019 | דה ניו סיינטס | 3–0 | קונאס קוואי נומאדס | דה רוק, רקסהאם | 1,256 |
2019/2020: הגביע התחיל, אך ננטש עקב התפרצות והגבלות מגפת הקורונה העולמית
2020/2021: מפעל הגביע בוטל עקב התפרצות והגבלות מגפת הקורונה העולמית
| 2021/2022 | דה ניו סיינטס | 3–2 | פניבונט | אצטדיון קארדיף סיטי, קארדיף | 2,417 |
| 2022/2023 | דה ניו סיינטס | 6–0 | בלה טאון | אצטדיון אוניברסיטת בנגור, בנגור | 1,231 |
| 2023/2024 | קונאס קוואי נומאדס | 2–1 | דה ניו סיינטס | רודני פארייד, ניופורט | 1,246 |
היסטוריית משחקי הגמר > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| רקסהאם | 23 | 22 | 1877/1878, 1882/1883, 1892/1893, 1896/1897, 1902/1903, 1904/1905, 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911, 1913/1914, 1914/1915, 1920/1921, 1923/1924, 1924/1925, 1930/1931, 1956/1957, 1957/1958, 1959/1960, 1971/1972, 1974/1975, 1977/1978, 1985/1986, 1994/1995 |
| קארדיף סיטי | 22 | 10 | 1911/1912, 1919/1920, 1921/1922, 1922/1923, 1926/1927, 1927/1928, 1929/1930, 1955/1956, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1969/1970, 1970/1971, 1972/1973, 1973/1974, 1975/1976, 1987/1988, 1991/1992, 1992/1993 |
| סוונזי טאון / סיטי | 10 | 8 | 1912/1913, 1931/1932, 1949/1950, 1960/1961, 1965/1966, 1980/1981, 1981/1982, 1982/1983, 1988/1989, 1990/1991 |
| דה ניו סיינטס | 9 | 4 | 2004/2005, 2010/2011, 2011/2012, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2018/2019, 2021/2022, 2022/2023 |
| בנגור סיטי | 8 | 10 | 1888/1889, 1895/1896, 1961/1962, 1997/1998, 1999/2000, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010 |
| דרוידס | 8 | 5 | 1879/1880, 1880/1881, 1881/1882, 1884/1885, 1885/1886, 1897/1898, 1898/1899, 1903/1904 |
| שרוסברי טאון | 6 | 3 | 1890/1891, 1937/1938, 1976/1977, 1978/1979, 1983/1984, 1984/1985 |
| בארי טאון | 6 | 1 | 1954/1955, 1993/1994, 1996/1997, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003 |
| צ'ירק איי.איי.איי | 5 | 1 | 1886/1887, 1887/1888, 1889/1890, 1891/1892, 1893/1894 |
| ריל | 4 | 4 | 1951/1952, 1952/1953, 2003/2004, 2005/2006 |
| צ'סטר (סיטי) | 3 | 10 | 1907/1908, 1932/1933, 1946/1947 |
| מרת'יר טידפיל | 3 | 2 | 1948/1949, 1950/1951, 1986/1987 |
| וולינגטון טאון | 3 | – | 1901/1902, 1905/1906, 1939/1940 |
| ניוטאון / וייס סטארס | 2 | 5 | 1878/1879, 1894/1895 |
| קונאס קוואי נומאדס | 2 | 2 | 2017/2018, 2023/2024 |
| קרו אלכסנדרה | 2 | – | 1935/1936, 1936/1937 |
| אוסווסטרי יונייטד | 2 | – | 1900/1901, 1906/1907 |
| הרפורד יונייטד | 1 | 3 | 1989/1990 |
| אבריסטווית' טאון | 1 | 3 | 1899/1900 |
| קארמת'ן טאון | 1 | 2 | 2006/2007 |
| קונאס קוואי אנד שוטון | 1 | 2 | 1928/1929 |
| לאנלי | 1 | 2 | 2010/2011 |
| ניופורט קאונטי | 1 | 2 | 1979/1980 |
| פלינט טאון יונייטד | 1 | 1 | 1953/1954 |
| לובלס אתלטיק | 1 | 1 | 1883/1884 |
| אוסווסטרי | 1 | 1 | 1983/1984 |
| טרנמיר רוברס | 1 | 1 | 1934/1935 |
| בלה טאון | 1 | 1 | 2016/2017 |
| בורואו יונייטד | 1 | – | 1962/1963 |
| בריסטול סיטי | 1 | – | 1933/1934 |
| אבוו וייל | 1 | – | 1925/1926 |
| אינטר קאבלטל | 1 | – | 1998/1999 |
| פרסטטין טאון | 1 | – | 2012/2013 |
| סאות' ליברפול | 1 | – | 1938/1939 |
ה'קכ"ד

ה'קכ"ד (5124)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1363 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1364. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
המוזיאון על המאונד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון נומיסמטיקה
 כתובת:  אדינבורו 
 מיקום:  המאונד, אדינבורו
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  בנק סקוטלנד
 מבקרים בשנה:  מעל 50,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2006
 תאריך פתיחה רשמי:  ספטמבר 2006
 קואורדינטות:  55°57′01″N 3°11′36″W﻿ / ﻿55.95028°N 3.19333°W﻿ / 55.95028; -3.19333
 museumonthemound.com
 he
 
המוזיאון על המאונד (באנגלית: Museum on the Mound) הוא מוזיאון באדינבורו, סקוטלנד, המתמקד בכסף, מטבעות וכלכלה. הוא ממוקם בבניין המשרד הראשי של בנק סקוטלנד (לאחרונה חלק מ־HBOS וכיום חלק מקבוצת הבנקאות לוידס) על המאונד. יש לו יותר מ־50,000 מבקרים בשנה.
היסטוריה

בניין המשרד הראשי של בנק סקוטלנד הוא מבנה נאו־בארוק גדול ועליו כיפה שיושבת בראש המאונד. הבניין המקורי תוכנן בסגנון פלדיאני על ידי ריצ'רד קריכטון ורוברט ריד והוקם ב־1801–1806, ולאחר מכן שונה על ידי דייוויד ברייס בשנת 1863 ועל ידי ג'ון דיק פדי וצ'ארלס קינאר בשנת 1878. בגלל מיקומו במדרון תלול, יש לו שטח מרתף נרחב, שחלקו מאכלס כיום את המוזיאון על המאונד.
לפני 2006 התקיימה תצוגה מוזיאלית קטנה בחדר מרתף אחד, אך הכניסה הייתה בתיאום מראש בלבד. מוזיאון זה נפתח במקור בשנת 1986 על ידי הסופר איאן רנקין. המוזיאון על המאונד נפתח בספטמבר 2006.
בשנת 2017 הודיעה קבוצת הבנקאות לוידס כי המוזיאון על המאונד ייסגר בסוף אותה שנה. בעקבות מחאה ציבורית, ההחלטה בוטלה והמוזיאון נשאר כעת פתוח.
תערוכות

האוסף הקבוע כולל חפצים המתחקים אחר תולדות בנק סקוטלנד מאז הקמתו בשנת 1695, ציורים ודגמים אדריכליים של בניין המשרד הראשי על המאונד, והיסטוריה של חברות בנקאות ובניין בבריטניה. ישנן גם תערוכות הקשורות להיסטוריה של נומיסמטיקה, כולל חפצים ששימשו היסטורית לסחר חליפין, אסימונים עתיקים, מטבע סקוטי וכסף נייר. מכיוון שלבנק סקוטלנד יש היסטוריה של הנפקת שטרות משלו - זכות ששמרה עד היום - האוסף כולל מספר שטרות סקוטיים היסטוריים. כמו כן מופיע שטר של מיליון דולר ליש"ט המוצג כדוגמה לשטרות הזרים הגבוהים ששימשו לגיבוי שטרות שהונפקו על ידי בנקים סקוטיים.
הכניסה למוזיאון
מיליון פאונד המוצגים במוזיאון
מטבעות סקוטיים
ג'ורג' פינקרד, המייסד והיו"ר הראשון של קלריקל מדיקל
הערות שוליים

1 2 3  Miller, Phil (14 באוקטובר 2017). "Anger as bank's Museum on the Mound to close at end of year". The Herald. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "11 BANK STREET, BANK OF SCOTLAND WITH RETAINING WALL, GATEPIERS, GATES, RAILINGS AND LAMP STANDARDS". Historic Environment Scotland (באנגלית). נבדק ב-12 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Scott, Kirsty (12 באוקטובר 2011). "10 of the best museums and galleries in Edinburgh". The Guardian. נבדק ב-25 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  King, Diane (3 בנובמבר 2017). "Historic banking museum on the Mound to remain open". The Scotsman (באנגלית). נבדק ב-11 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Displays". Museum on the Mound. Bank of Scotland. נבדק ב-11 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
הטחנות הגדולות

| --- | --- |

הטחנות הגדולות בשנת 1945
 מידע כללי
 סוג:  מטחנה 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1921–1922
 תאריך פתיחה רשמי:  1923 
 קואורדינטות:  32°48′32″N 35°00′26″E﻿ / ﻿32.808916666667°N 35.007111111111°E﻿ / 32.808916666667; 35.007111111111
 www.hagdolot.co.il
 he
 
הטחנות הגדולות בשנת 2021, מבט מגשר חירם
הטחנות הגדולות של ארץ ישראל בע"מ היא טחנת קמח שהוקמה בשנת 1921 ביוזמתו של הברון רוטשילד. הטחנה נמצאת בחיפה, ועד היום נטחנים בה גרגרי החיטה שמגיעים מממגורות דגון.
היסטוריה > מפעל הקמח

הטחנה הוקמה ביוזמת הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד בתחילת שנות ה-20, במטרה לעזור לאיכרים בארץ ישראל להתבסס על עבודת אדמה ולאפשר להם למכור את יבולם תמורת שכר הוגן, ובנוסף לסייע למכור את התוצרת החקלאית מישראל לחוץ לארץ.
בניין הטחנה הוקם על הדרך הראשית בקִדמת שכונת ואדי סאליב. הוא תוכנן על ידי המהנדס היהודי-הונגרי ארפד גוט. הבנייה החלה ב-1921 והסתיימה לקראת ספטמבר 1922. הבניין היה אז בין המבנים הכי גדולים בארץ ישראל לתקופתו. ביולי 1923 הונעו גלגלי הטחנה על ידי מנועי דיזל חדשניים לדאז. מסילת הרכבת הובילה אל תוך חצר הטחנה על מנת להקל על ההטענה והפריקה.
הטחנות התקשו בתחילה לשווק את תוצרתן לחנוונים הערבים, ובעקבות זאת קיימו מכירה קמעונאית. בשלוש השנים הראשונות לפעולתן ייצרו בטחנות 20 מיליון קילוגרם קמח. הלחם שנאפה מתוצרת הקמח של הטחנות הגדולות נקרא לחם "תוצרת".
היסטוריה > מפעל המצות

הכשרת הטחנה לקראת פסח בשנת 1924 עוררה תרעומת בקרב הטחנות הקטנות שהתמקדו בטחינת קמח לפסח ובעקבות זאת הרבנות הראשית נמנעה מלהתערב בנושא ההכשר לטחנה ודרכי ההכשרה של טחנה כה גדולה, והשאירה את העניין בידי רבה של חיפה, הרב ברוך מרקוס.
לאחר פתיחת הטחנות החלו הכנות להקמת מפעל למצות בצמוד לטחנה. בית החרושת נבנה על ידי סולל בונה בשנת 1925 ובדצמבר 1925 הוחל בייצוא המצות.
היסטוריה > התקיפה הערבית לאחר הקמת המדינה

בתחילת מלחמת העצמאות היו הטחנות יעד להתקפות של לוחמים ערביים. בתחילת אפריל 1948 נהדפה התקפה גדולה על הטחנה.
ב-15 באפריל 1948 נעשה ניסיון לפוצץ רכבת תופת בטחנה. שומרי התחנה זיהו שמדובר ברכבת ממולכדת, דחפו אותה מהטחנה וכך מנעו אסון. למרות זאת, הטחנה המשיכה לעבוד במהלך המאורעות וסיפקה קמח לתושבי חיפה היהודיים.
בשנת 1952 הוחלט על ידי הנהלת פיק"א לחדש, להרחיב ולשכלל את המפעל, ולהוסיף לו ממגורה גדולה לגרעינים, שבנייתם החלה עוד באותה השנה, והסתיימה בשנת 1955.
בעלות

חברת "הטחנות הגדולות של ארץ ישראל בע"מ" נמצאת בעלות משפחת חפץ (משפחתו של צבי חפץ, השליח המיוחד לנציגויות מדינות המפרץ, איחוד האמירויות ובחריין). במאי 2004 פשטו חוקרי רשות ההגבלים העסקיים על "הטחנות הגדולות" וכמה טחנות קמח אחרות ברחבי הארץ, בחשד שפעלו כקרטל שתיאם מחירים וחילק את השוק בין חבריו, אך לא נמצאו ראיות לפעילות כזו. בשנת 2008 אישרה רשות ההגבלים העסקיים לחברות "הטחנות הגדולות של ארץ ישראל בע"מ" ו"טחנות קמח מפרץ בע"מ" להתאחד. "טחנות קמח מפרץ בע"מ" עצמה רכשה את "טחנת קמח מן בע"מ" בחיפה בשנת 1999 והייתה בבעלות איש העסקים יעקב אדרי.