stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנני סמית' פק
ראשית החיים והחינוך

אנני פק נולדה ב -19 באוקטובר 1850 בפרובידנס, רוד איילנד. היא הייתה הצעירה מבין חמישה ילדים שנולדו לאן פאוור (סמית') פק ( 1820-1896) וג'ורג' באצ'לר פק (1807–1882). אחיה, ג'ורג 'באצ'לר פק (1843–1934) היה רופא; ויליאם תאיין פק (1848–1939),היה מנהל בית הספר התיכון הקלאסי בפרובידנס. ג'ון בראונל פק (1845–1923), היה מהנדס, סוחר, מורה וחקלאי. בגיל צעיר החדירו תחושת תחרותיות באנני פק. אחותה אמילי סמית' פק (1847-1847) נפטרה בינקותה.
אנני פק גדלה בפרובידנס, שם למדה בבית הספר לבנות של ד"ר סטוקברידג וסיימה את התיכון שם. היא סיימה את לימודיה בשנת 1872 במכללה למורים של רוד איילנד. אנני פק לימדה קצת לטינית בתיכון פרובידנס, אך רצתה ללמוד באוניברסיטת בראון כמו שאביה ואחיה עשו. אבל היא לא התקבלה לאוניברסיטה על בסיס היותה אשה.
במקום ללמוד באוניברסיטת בראון, היא עברה למישיגן, והתכוונה לחיות לבדה ולפרנס את עצמה. אנני פק מצאה עבודה כמורה לשפות ולמתמטיקה בבית הספר התיכון שם נשארה עד שנת 1874. תוך כדי ההוראה החליטה פק להמשיך בהשכלתה ולקבל תואר ראשון מאוניברסיטה. כשכתבה הביתה לספר למשפחתה על תוכניותיה, הם חשבו שזו "שטות מושלמת" עבורה לרצות ללמוד בקולג' ולסיימו בגיל 27. במכתב לאביה, כתבה אנני פק, "מדוע שתמליץ לי על כיוון כל כך שונה מזה שאתה עוסק בו או ממליץ לבנים שלך? אני לא יכולה לראות שום סיבה לכך...אני בהחלט לא יכולה להשתנות. רציתי ללמוד במשך שנים ופשוט היססתי בגלל הגיל. גיל 27 לא נראה מבוגר כמו שהיה פעם. עלי לקוות לפחות לעשרים שנה של עבודה טובה אחרי הלימודים."
לאחר שנודע לאביה כי היא התעקשה לקבל את אותה השכלה כמו אחיה, הסכים לתמוך בה. בשנת 1874 נרשמה פק לאוניברסיטת מישיגן, שפתחה את שעריה לנשים בשנת 1871. אנני פק קבלה תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת מישיגן בשנת 1878 בשפות יווניות ושפות קלאסיות ותואר שני ביוונית מהאוניברסיטה בשנת 1881. היא לימדה לטינית באוניברסיטת פרדו משנת 1881 עד 1883.
בשנת 1884 נסעה אנני פק לאירופה, שם המשיכה את לימודיה בהנובר, גרמניה, ובאתונה, יוון. בשנת 1885 הפכה פק לאישה הראשונה שלמדה בבית הספר האמריקאי ללימודים קלאסיים באתונה, שם למדה ארכאולוגיה.
קריירה

אף על פי שאנני פק עבדה בתחילה כמורה, היא התמסרה לענף הספורט טיפוס הרים בזמן שלמדה באמצע שנות השמונים של המאה ה-19. החל משנת 1892 היא התפרנסה כמרצה, כמטפסת הרים וכמחברת של מדריכי טיולים. כאשר אנני פק החלה לטפס, להרצות ולחקור באמריקה הלטינית, היא גם קידמה את פאן-אמריקניות, ואת החינוך גאוגרפי באמצעות הרצאותיה ופרסומיה.
קריירה > מטפסת הרים

בשנת 1885, בזמן שלמדה את לימודיה באירופה, גילתה אנני פק את התלהבותה מטיפוס הרים. היא טיפסה על הרים בגובה בינוני באירופה ובארצות הברית, כולל את הר בקליפורניה 4,380 מ', והרים נוספים ב־1888, [11] באיטליה ומעברי הרים נמוכים בשווייץ. כולל מעבר תיאודול בגובה 3000 מ'. שהייתה ביוון היא טיפסה על הר הימטוס ועל הר פנטקוס, שגובהם נע בין 910 מ' ו-1,200 מ'.
בשנת 1895 טיפסה אנני פק אחרי מטפסת ההרים הבריטית לוסי ווקר במעלה הר המטרהורן, אך ייחודה של אנני פק היה בלבושה במהלך הטיפוס. בגדי הטיפוס שלה כלל טוניקה באורך הירך, מגפי טיפוס גבוהים, וזוג מכנסים רחבים, וכובע לבד עם צעיף. באותה תקופה, בגדי הטיפוס הלא שגרתיים של אנני פק משך את תשומת הלב של העיתונות וייצר דיון ציבורי ב"ניו יורק טיימס", בשאלה מה נשים צריכות לעשות ולאן הן יכולות לשאוף להגיע.
אנני פק טיפסה לגובה של 5,610 מ' על פסגות הרים במקסיקו בשנת 1897. באותה עת עלייתה על פסגת הר אוריזאבה במקסיקו הייתה העלייה הגבוהה ביותר ביבשת אמריקה שנערכה אי פעם על ידי אישה. שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 1900, היא טיפסה על מונטה כריסטולו בדולומיטים האיטלקיים, על היונגפראו בהרי האלפים של שווייץ ועוד. אנני פק עזרה גם להקים את המועדון האלפיני האמריקאי בשנת 1902.
אף על שכבר מלאו לה יותר מחמישים שנה, אנני פק רצתה לבצע טיפוסי שיא. היא נסעה לדרום אמריקה בשנת 1903, בחיפוש אחר הר שגובהו מעל 6,960 מטר - אקונקגווה בארגנטינה. היא ניסתה גם לטפס על אילמפו בבוליביה בשנת 1903 ושוב בשנת 1904. מלווה על ידי שני מדריכי הרים שווייצרים בשנת 1908, המשלחת שלה הייתה הראשונה שטיפסת על הפסגה הצפונית של הר Huascarán, בגובה 6,768 מטר, בפרו.
ההישג של אנני פק לא ערער את השיגה של פאני בולוק וורקמן בטיפוס לפסגת הר פינאקל בהימלאיה, לגובה של 6,930 מטר, שנחשב כשיא העולם לטיפוס בגובה לנשים. עם זאת, פאני וורקמן ערערה על טענת אנני פק על שיא הגבוה בעולם החדש במהלך בטיפוסה על הר האושקרן בפרו. כדי לאמת את ההישג שלה, פאני וורקמן שילמה למהנדסים צרפתיים כדי שיחשבו מחדש את הגובה של הפסגה שטיפסה עליה פק בעזרת מדידות טריאנגולציה. המהנדסים קבעו כי חישובי הגובה של פק היו מוטעים, והיא טעתה ב־600 מטר בחישובי גובה ההר. לפי חישוביה הגובה היה כ־7,300 מטר, אבל נמדד במד גבהים שבור, כלומר פק השיגה את שיא טיפוס בחצי הכדור המערבי, בעוד שפאני וורקמן נשארה מחזיקת השיא העולמי של טיפוס לגובה.
בשנת 1911, בגיל 61, טיפסה אנני פק על אחת מחמש הפסגות בגובה 6,426 מ' קורופונה בפרו. אנני פק, הייתה לוחמת נלהבת לזכויות הנשים, כאשר הגיעה לפסגה של הר קורופונה, הציבה על הפסגה שלט "זכות הצבעה לנשים". בהמשך כתבה פק ספר על חוויותיה שנקרא "חיפוש אחר איפקס באמריקה: טיפוס הרים גבוהים בפרו ובוליביה" (1911). ציטוטה המפורסם, "הבית שלי הוא המקום של תא המטען שלי", מקורו בספר זה.
שנים מאוחרות יותר

בשנים 1929 - 1930 עשתה אנני פק סיור בן שבעה חודשים, "בעיקר במטוס", ברחבי דרום אמריקה, במטרה להפגין את הקלות והבטיחות של טיסות מסחריות לנוסעי חברת התעופה. המסע שלה היה הארוך ביותר באוויר על ידי מטייל צפון אמריקאי באותה תקופה. לאחר שחזרה לארצות הברית פרסמה את ספרה הרביעי והאחרון: "טיסה מעל דרום אמריקה: עשרים אלף מיילים באוויר" (1932).
אנני פק המשיכה גם לטפס על הרים לעת זקנתה. ההר האחרון שטיפסה היה הר מדיסון, בגובה 1,638 מטר בניו המפשייר, בגיל שמונים ושניים.
בהמשך כתבה אנני פק שני ספרים נוספים על מסעותיה, הסיור בדרום אמריקה: מדריך תיאורי (1913) ודרום אמריקה התעשייתית והמסחרית (1922). [11] שני הספרים היו פופולריים בקרב דיפלומטים, אנשי עסקים, תאגידים, פוליטיקאים ותיירים. בנוסף להיותה חברה מייסדת של המועדון האלפיני האמריקני בשנת 1902, [4] פק הפכה לנשיאת הליגה של ז'אן ד'ארק בשנת 1914; עמיתת האגודה הגאוגרפית המלכותית בשנת 1917, והתקבל באגודה של הגאוגרפיות, בשנת 1928.
מוות

אנני פק, מעולם לא התחתנה, החלה סיבוב הופעות עולמי בשנת 1935 בגיל שמונים וארבע, אך חלתה בזמן שטיפסה על האקרופוליס באתונה. היא חזרה לביתה במלון מונטריי בעיר ניו יורק ומתה מדלקת ריאות בסימפונות ב־18 ביולי 1935.
שרידיה של אנני פק נשרפו ואפרה נקבר בבית העלמין בפרובידנס, רוד איילנד.
ספרים שכתבה

The Search for the Apex of America: High Mountain Climbing in Peru and Bolivia, Including the Conquest of Huascaran, with Some Observations on the Country and People Below ,1911
The South American Tour ,1913
Industrial and Commercial South America ,1922
Flying Over South America: Twenty Thousand Miles by Air ,1911
הערות שוליים

1 2  Kimberley, Hannah. "Peck's Bio". Retrieved 2012-12-08.
1 2 3  Polk, Milbry C. (April 2014). "Peck, Annie Smith". American National Biography Online. American National Biography. Retrieved 2 August 2015.
↑  "Emily Smith Peck". Ancestry.com. Archived from the original on 2017-10-21
1 2 3  Sutton, Brook (2014-11-16). "Historical Badass: Annie Smith Peck". Adventure Journal. l. Retrieved 2015-08-02.
↑  Kimberley, Hannah (2017). A Woman's Place Is at the Top: A Biography of Annie Smith Peck, Queen of the Climbers. New York City, New York: St. Martin's Press. p. 46
↑  Scialdone-Kimberley, Hannah (2012). Woman at the Top: Rhetoric, Politics, and Feminism in the Texts and Life of Annie Smith Peck (PDF). (Ph.D. Dissertation)
↑  Shackelford, Sandra (1975-02-02). "American Women in History: Annie Peck Reached Dangerous Heights". The Post-Crescent. Appleton, Wisconsin). Retrieved 2017-10-21.
↑  Potter, Russell A. "Annie Smith Peck, 1850-1935, Scholar and Mountaineer". www.ric.edu/faculty/rpotter. Rhode Island College. Retrieved 2015-08-02.
1 2 3  James, Edward T.; James, Janet Wilson; Boye, Paul S., eds. (Jan 1, 1971). Notable American Women, 1607–1950: A Biographical Dictionary, Volume 1. Harvard University Press. pp. 40–42. ISBN 0674627318. Retrieved 2015-08-02.
1 2  Pusch, Luise F. "Annie Smith Peck". FemBio. Retrieved 2019-02-04.
1 2  Editors of Encyclopedia Britannica. "Annie Smith Peck". Encyclopedia Britannica. Retrieved 2019-02-04.
↑  Dufour, Ronald, Ph.D. "Peck, Annie Smith". North Burial Grounds Project. Rhode Island College. Retrieved 2016-01-19.
↑  Schultz, Jamie (2010). "The Physical is Political: Women's Suffrage, Pilgrim Hikes and the Public Sphere". The International Journal of the History of Sport. 27 (7): 1133–1153.
↑  "Annie Smith Peck". Biography.com. Retrieved 2019-02-04.
↑  "Annie Smith Peck". Living on Earth. Public Radio International. February 6, 2018. Retrieved 2019-02-04.
↑  "Peck, Annie Smith". Encyclopedia.com. Encyclopedia of World Biography. 2004. Retrieved 2019-02-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334520105171  CiNii: DA14582221  GND: 1055203966  ISNI: 0000 0000 8152 114X  LCCN: n93001153  NLA: 36546635  NTA: 130387118  RERO: 02-A013339596  SNAC: w64v77gh  Trove: 1284782  VIAF: 71762535   WorldCat (עם VIAF): 71762535 
צילום של אנני פק, מתוך הפרסום על נשים בעולם, 1927
אנני פק, ולבוש טיפוס ההרים שלה, צילום משנת 1878
אלכסנדר פריץ

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1857 Kirchlotheim, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  22 באפריל 1932 (בגיל 75) Alsfeld, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הישג בולט:  היה מס' 21 בעולם בשנת 1879
 מד כושר מרבי:  2531 (בדצמבר 1891)
 מקצוע נוסף:  עורך דין
 מדינה:  גרמניה
 
אלכסנדר פריץ (בגרמנית: Alexander Fritz‏; 15 בינואר 1857 – 22 באפריל 1932) היה עורך דין ושחמטאי גרמני.
ביוגרפיה

פריץ מיעט בתחרויות עקב עבודתו המשפטית, והופעתו הראשונה בשחמט הייתה בלייפציג 1877.
פריץ חלק, יחד עם וילפריד פאולסן מקום 5–6 בתחרות פרנקפורט 1878 (ניצח: לואיס פאולסן) היא ניצחונו של פריץ מתחרות זו על וילפריד פאולסן, הגיע תשיעי בתחרות בראונשויג 1880 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום ה-13 בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, אדולף שוורץ וברטולד אינגליש), להלן ניצחונו של פריץ מתחרות זו על לואיס פאולסן.
פריץ השתתף חמש פעמים בקונגרס DSB, והגיע למקום ה-16 בתחרות נירנברג 1883 (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור) להלן ניצחונו המרשים של פריץ מתחרות זו על ג'יימס מייסון, על וילפריד פאולסן ועל אמיל שאלופ, הגיע למקום ה-20 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), חלק מקום 13–14 בתחרות וורצלאב 1889 (ניצח: זיגברט טאראש), הגיע למקום ה-15 בתחרות קלן 1898 (ניצח: עמוס ברן) והגיע למקום ה-16 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל).
פריץ היה שחקן חזק של משחק עיוור ונהג לשחק משחק סימולטני עיוור מול עשרה יריבים במקביל.
על שמו קרויה הסתעפות פריץ בהגנת שני הפרשים: 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 4. רג4 פו6 4. פז5 ד5 5. ה:ד5 פד4
הערות שוליים

↑
↑
↑
↑
↑
↑
↑
↑
↑  ECO C57: two knights defence, Fritz, Gruber variation
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2000

| --- | --- |
 מארחת:  סלובקיה סלובקיה
 תקופת התחרות:  27 במאי 2000 – 3 ביוני 2000 (8 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  איטליהאיטליה
 מספר משחקים:  14
 מספר שערים:  40 (2.86 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה אנדראה פירלו
 השחקן המצטיין:  איטליה אנדראה פירלו
 → רומניה 1998שווייץ 2002 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2000 היא המהדורה ה-12 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בסלובקיה בין ה-27 במאי ל-3 ביוני 2000.
מבין הנבחרות המשתתפות העפילו סלובקיה, קרואטיה וטורקיה לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיהם. לראשונה בתולדות האליפות, חולקו שמונה המעפילות לשני בתים של ארבע נבחרות בכל בית. הראשונה בכל בית העפילה לגמר הטורניר, בעוד הסגניות נפגשו ביניהן במשחק על המקום השלישי.
נבחרת איטליה זכתה בטורניר בפעם הרביעית בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בתוצאה 2-1 על צ'כיה. אנדראה פירלו, שכבש את שני שעריה של איטליה בגמר הטורניר, זכה בתוארי השחקן המצטיין ומלך השערים, עם שלושה שערים סך הכול במהלך הטורניר.
מוקדמות

שלב המוקדמות החל בשנת 1998, כש-47 הנבחרות הצעירות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני חמש או שש נבחרות כל אחד. תשע הנבחרות שסיימו כראשי בתים, בנוסף לשבע הסגניות הטובות ביותר, העפילו לשלב פלייאוף בשיטת בית חוץ, ושמונה הנבחרות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לטורניר הגמר. סלובקיה, שסיימה בראש בית ז' והדיחה בשלב הפלייאוף את רוסיה, נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר.
נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השלישי מתוך חמש נבחרות בבית ו'. היא סיימה את השלב עם 8 נקודות, מתחת לראש הבית ספרד וסגניתה הולנד. שתי הנבחרות שהעפילו על חשבון ישראל הצליחו לעבור גם את שלב הפלייאוף, וספרד אף סיימה את הטורניר במקום השלישי.
אצטדיונים

ארבעה אצטדיונים משלוש ערים שונות נבחרו לארח את משחקי הטורניר. הגדול שבהם, אצטדיון טהלנה פול, נבחר לארח את משחק הגמר של הטורניר. האצטדיונים המארחים:
| אצטדיון | עיר | תכולה |
| --- | --- | --- |
| טהלנה פול | ברטיסלאבה | 30,087 |
| נה סיהוטי | טרנצ'ין | 22,079 |
| אנטונה מלטינסקהו | טרנבה | 18,500 |
| פסיינקי | ברטיסלאבה | 8,632 |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'כיהצ'כיה | 3 | 2 | 1 | 0 | 8 | 5 | 3+ | 7 |
| ספרדספרד | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1+ | 5 |
| הולנדהולנד | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | 2- | 3 |
| קרואטיהקרואטיה | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 6 | 2- | 1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2000 | ספרדספרד | 1 - 1 | צ'כיהצ'כיה | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
| 27 במאי 2000 | אלברט לוקה  90' |  | לוקאש דושק  55' | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2000 | קרואטיהקרואטיה | 1 - 2 | הולנדהולנד | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 27 במאי 2000 | דרקו מילאדין  20' |  | מארק ואן בומל  42'   יאן ונחור אוף הסלינק  84' | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2000 | ספרדספרד | 0 - 0 | קרואטיהקרואטיה | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 29 במאי 2000 |  |  |  | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2000 | צ'כיהצ'כיה | 3 - 1 | הולנדהולנד | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
| 29 במאי 2000 | מארק יאנקולובסקי  28'   דויד יארולים  82', 54' |  | אנתוני לורלינג  18' | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2000 | הולנדהולנד | 0 - 1 | ספרדספרד | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 1 ביוני 2000 |  |  | מיגל אנחל אנגולו  6' | אנטונה מלטינסקהו, טרנבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2000 | צ'כיהצ'כיה | 4 - 3 | קרואטיהקרואטיה | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
| 1 ביוני 2000 | לוקאש דושק  44' (פ)   מילאן בארוש  54'   אדם פטרוש  61' (פ)   ליבור סיונקו  80' |  | אנתוני שריץ'  4'   איגור טודור  85', 57' | נה סיהוטי, טרנצ'ין |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליהאיטליה | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 2 | 4+ | 7 |
| סלובקיהסלובקיה | 3 | 2 | 1 | 0 | 5 | 2 | 3+ | 7 |
| אנגליהאנגליה | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 4 | 2+ | 3 |
| טורקיהטורקיה | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 11 | 9- | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2000 | איטליהאיטליה | 2 - 0 | אנגליהאנגליה | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 27 במאי 2000 | ג'אני קומנדיני  24'   אנדראה פירלו  45' (פ) |  |  | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2000 | סלובקיהסלובקיה | 2 - 1 | טורקיהטורקיה | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 27 במאי 2000 | ורטיסלב גרשקו  6'   מריאן צ'ישובסקי  67' |  | אהמט דורסון  63' | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2000 | איטליהאיטליה | 1 - 1 | סלובקיהסלובקיה | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 29 במאי 2000 | רוברטו בארוניו  17' |  | פטר באבניץ'  73' | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2000 | אנגליהאנגליה | 6 - 0 | טורקיהטורקיה | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 29 במאי 2000 | פרנק למפארד  28'   פרנסיס ג'פרס  45'   קארל קורט  66'   לדלי קינג  73'   דני מילס  77'   אנדי קמפבל  90' |  |  | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2000 | טורקיהטורקיה | 1 - 3 | איטליהאיטליה | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 1 ביוני 2000 | סרהאט אקין  54' |  | ג'ונאטה ספינסי  14'   רוברטו בארוניו  36' (פ)   ניקולה ונטולה  83' | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2000 | אנגליהאנגליה | 0 - 2 | סלובקיהסלובקיה | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 1 ביוני 2000 |  |  | פטר באבניץ'  67'   סילארד נמט  74' | פסיינקי, ברטיסלאבה |
שלבי הנוק-אאוט > המשחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביוני 2000 | ספרדספרד | 1 - 0 | סלובקיהסלובקיה | פסיינקי, ברטיסלאבה |
| 4 ביוני 2000 | ג'ורדי פרון  58' |  |  | פסיינקי, ברטיסלאבה |
שלבי הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 ביוני 2000 | צ'כיהצ'כיה | 1 - 2 | איטליהאיטליה | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 4 ביוני 2000 | תומאש דושק  51' |  | אנדראה פירלו  42' (פ),  81' | טהלנה פול, ברטיסלאבה |
פרסים > שחקן הזהב

בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה אנדראה פירלו, קשרה של הנבחרת הזוכה, איטליה.
פרסים > מלך השערים

3 שערים
איטליה אנדראה פירלו
2 שערים
קרואטיה איגור טודור
צ'כיה לוקאש דושק
צ'כיה דויד יארולים
איטליה רוברטו בארוניו
סלובקיה פטר באבניץ'
אלפרד גוט

אלפרד גוט (בגרמנית: Alfred Guth; ‏ 27 ביולי 1908 - 13 בנובמבר 1996) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף המכביה הראשונה (1932), ייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (1936) בקרב חמש מודרני.
ביוגרפיה

גוט גדל בווינה והתאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.
בשנים 1924 ו-1925 זכה גוט בתחרות השנתית חוצה וינה (Quer durch Wien), שחייה במים פתוחים למרחק של 5 מייל בדנובה, לעיניהם של 500,000 צופים.
במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה גוט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 22:56.8 דקות, לפני פוליאקוב מצ'כוסלובקיה (24:40 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:41.1 דקות, אחרי האל קרמר מארצות הברית (5:37.8 דקות).
באולימפיאדת ברלין (1936) סיים גוט במקום 33 בקרב חמש מודרני (רכיבה על סוסים: רכיבת שדה עם מכשולים, סיים במקום 34, סיף: דקר, סיים במקום 34, ירי ספורטיבי: ירי באקדח 200 כדורים, סיים במקום 41, שחייה ל-300 מטר: סיים חמישי בתוצאה של 4:39.2 דקות וריצת שדה למרחק של 4 ק"מ: סיים במקום 19 בתוצאה של 14:51.1 דקות).
הערות שוליים

↑  ד"ר משה הרניק, תור-הזהב לשחייני "הכוח" בווינה, אומר 1 ביולי 1939
↑  A Film of Inspiration and Passion - Swimming Team Dominates (באנגלית)
↑  Watermarks, (באנגלית)
↑  התחרויות השחיה של המכביה בחיפה, דואר היום, 4 באפריל 1932
↑  המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2002

| --- | --- |
 מארחת:  שווייץ שווייץ
 תקופת התחרות:  16 במאי 2002 – 28 במאי 2002 (13 ימים)
 מספר משתתפות:  8
 הזוכה:  צ'כיהצ'כיה
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  35 (2.33 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה מאסימו מקארונה
 השחקן המצטיין:  צ'כיה פטר צ'ך
 → סלובקיה 2000גרמניה 2004 ←
 
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2002 היא המהדורה ה-13 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בשווייץ בין ה-16 ל-28 במאי 2002.
נבחרת צ'כיה זכתה בטורניר לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין על צרפת. שוער האלופה, פטר צ'ך, היה לשחקן המצטיין בטורניר. מאסימו מקארונה האיטלקי זכה בתואר מלך השערים עם שלושה כיבושים במהלך הטורניר.
מוקדמות

שלב המוקדמות החל בשנת 2000, כש-47 הנבחרות הצעירות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני ארבע, חמש או שש נבחרות. תשע הנבחרות שסיימו כראשי בתים, בנוסף לשבע הסגניות הטובות ביותר, העפילו לשלב פלייאוף בשיטת בית חוץ, ושמונה הנבחרות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לטורניר הגמר. שווייץ, שהדיחה בשלב זה את אוקראינה, נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר.
נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השלישי מתוך חמש נבחרות בבית 7. היא סיימה את השלב עם 12 נקודות, מתחת לראש הבית צרפת וסגניתה ספרד.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליהאיטליה | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 2 | 1+ | 5 |
| שווייץשווייץ | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 2 | 1+ | 4 |
| פורטוגלפורטוגל | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 | 4 |
| אנגליהאנגליה | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 6 | 2- | 3 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 במאי 2002 | אנגליהאנגליה | 2 - 1 | שווייץשווייץ | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 17 במאי 2002 | ג'רמיין דפו  3'   פיטר קראוץ'  53' |  | אלכסנדר פריי  58' | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 במאי 2002 | איטליהאיטליה | 1 - 1 | פורטוגלפורטוגל | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 17 במאי 2002 | אמיליאנו בונאצולי  57' |  | הלדר פושטיגה  48' | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 במאי 2002 | פורטוגלפורטוגל | 0 - 2 | שווייץשווייץ | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 20 במאי 2002 |  |  | ריקרדו קבאנס  60' (פ)   אלכסנדר פריי  73' | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 במאי 2002 | איטליהאיטליה | 2 - 1 | אנגליהאנגליה | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 20 במאי 2002 | מאסימו מקארונה  84', 58' |  | גארת' בארי  64' | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במאי 2002 | שווייץשווייץ | 0 - 0 | איטליהאיטליה | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 22 במאי 2002 |  |  |  | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במאי 2002 | פורטוגלפורטוגל | 3 - 1 | אנגליהאנגליה | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 22 במאי 2002 | פיליפה טישיירה  7'   אריזה מקוקולה  20' (פ)   הוגו ויאנה  69' |  | אלן סמית'  43' | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צרפתצרפת | 3 | 3 | 0 | 0 | 7 | 1 | 6+ | 9 |
| צ'כיהצ'כיה | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 3 | 1- | 4 |
| בלגיהבלגיה | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 | 2- | 3 |
| יווןיוון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 | 3- | 1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במאי 2002 | צרפתצרפת | 2 - 0 | צ'כיהצ'כיה | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
| 16 במאי 2002 | סידני גובו  41'   אוליבייה סורלאן  45' |  |  | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במאי 2002 | יווןיוון | 1 - 2 | בלגיהבלגיה | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 16 במאי 2002 | קסנופון גיטאס  90+2' |  | קואן דארדן  33'   טום סוטרס  83' | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במאי 2002 | בלגיהבלגיה | 0 - 1 | צ'כיהצ'כיה | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
| 19 במאי 2002 |  |  | מרטין ייראנק  19' | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במאי 2002 | יווןיוון | 1 - 3 | צרפתצרפת | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 19 במאי 2002 | כריסטוס פטסאצוגלו  84' |  | סילבן ארמנד  37'   פייר-אלן פראו  61', 40' | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במאי 2002 | צ'כיהצ'כיה | 1 - 1 | יווןיוון | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 21 במאי 2002 | זדנק גריגרה  36' (פ) |  | גאורגיוס קיריאזיס  69' | האצטדיון האולימפי לה פונטייס, לוזאן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במאי 2002 | בלגיהבלגיה | 0 - 2 | צרפתצרפת | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
| 21 במאי 2002 |  |  | קואן דארדן  74' (עצמי)   פגי לואינדולה  86' | אצטדיון צ'רמילס, ז'נבה |
שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 25 במאי - בזל | 25 במאי - בזל |  |  |  |  |
|  |  צרפתצרפת | 2 |   |  |  |  |
|  |  שווייץשווייץ | 0 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 28 במאי - בזל | 28 במאי - בזל |
|  |  |  |   |  |  צרפתצרפת | 0 (1) |
|  |  |  |   |   |  צ'כיהצ'כיה | 0 (3) |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 25 במאי - ציריך | 25 במאי - ציריך |   |   |  |  |
|  |  צ'כיהצ'כיה | 3 |   |   |  |  |
|  |  איטליהאיטליה | 2 |   |   |  |  |
שלבי הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במאי 2002 | צרפתצרפת | 2 - 0 | שווייץשווייץ | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 25 במאי 2002 | סטיד מלבראנק  62'   אוליבייה סורלאן  70' |  |  | זנקט יאקוב פארק, בזל |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 במאי 2002 | צ'כיהצ'כיה | 3 - 2‏ה | איטליהאיטליה | אצטדיון הארדטורם, ציריך |
| 25 במאי 2002 | דייוויד רוזנהאל  1'   מיכל פוספישיל  83'  99' |  | אנדראה פירלו  86' (פ)   מאסימו מקארונה  90+4' | אצטדיון הארדטורם, ציריך |