stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולאיה גריגורסקו
שנותיו האחרונות ברומניה

בשנת 1890 שב לרומניה והתיישב בעיירה קמפינה.
בין השנים 1891–1904 הציג תערוכות אישיות באתנאום הרומני והתמסר לנושאים כפריים שאותם צייר בגרסאות אינסופיות: תמונות של כפריות, עגלות שוורים בדרכי כפר מאובקים ונופים רומניים שונים.
בשנת 1899 נבחר כחבר כבוד של האקדמיה הרומנית.
ניקולאיה גריגורסקו נפטר ב-21 ביולי 1907 בקמפינה. בסטודיו שלו, על החצובה עמדה תמונתו האחרונה הבלתי גמורה, "החזרה מהיריד".
בשנת 1939 מכר בנו, גאורגה, 200 יצירות שונות של אביו למועצה המקומית קמפינה. יצירות אלה הגיעו ברבות הימים למוזיאון האמנות של בוקרשט. רוב עבודתו מורכבת בעיקר מציורי שמן.
הנצחה

1957 נפתח בקמפינה המוזיאון הממוריאלי "גריגורסקו" שהוא מחלקה של המוזיאון המחוזי לאמנות פרחובה.
המוזיאון ממוקם בבית בו חי הצייר את שנותיו האחרונות - 1904–1907. הבית נשרף בימי מלחמת העולם הראשונה ושוקם בשנים 1954–1955.
2005 -  הבנק של רומניה הנפיק שטר של 10 ש"ח עם תמונתו
,תחנת מטרו בבוקרשט  (לאונטין סלז'אן לשעבר)נושאת את שמו.
ב 6 ביוני - 11 בספטמבר 1991 הוצגו ציוריו במסגרת התערוכה "מימי האימפרסיוניסטים: הציור הרומני בין 1865 - 1920: גריגורסקו, אנדרייסקו, לוקיאן, דרסקו" שהתקיימה ב"טריאנון" בפארק "באגאטל" בפריז
2013- לרגל מלאת 175 שנים להולדתו של האמן הנפיק הדואר הרומני בול דואר עם דיוקן עצמי מצעירותן
2013 - הבנק הלאומי של רומניה הטביע מטבע כסף בשווי 10 ליי
גלריה

בנות בכניסה.
דיוקן עצמי.
דייגת בגראנוויל (1884).
עגלת שוורים (1899).
אשה על חוף הים(1881).
החצוצרן.
ה"דורובנץ".
אנדרייסקו בברביזון.
ראש של איכרה.
נערה עם הנדוניה שלה.
לפני הרחצה.
אשה זקנה סורגת.
איכרה ממוסצ'ל.
עירום.
דיוקן של נערה.
שומר משאיי.
פנים בית בוויטרה.
הנסיך דרגוש והתאו
לקריאה נוספת

George Oprescu,Remus Niculescu: Nicolae Grigorescu, anii de ucenicie. Bucureşti, 1956
(ג'ורג'ה אופרסקו ורמוס ניקולסקו - ניקולאיה גריגורסקו, שנות החניכות) (ברומנית)
George Oprescu: Nicolae Grigorescu, 2 vol. Bucureşti, 1961-1962
(ג'ורג'ה אופרסקו - ניקולאיה גריגורסקו, 2 כרכים, בוקרשט, 1961-1962
Barbu Brezianu: Nicolae Grigorescu. Bucureşti, 1959
(בארבו ברזיאנו - ניקולאיה גריגורסקו, בוקרשט 1959) (ברומנית)
Vasile Varga: Nicolae Grigorescu. Bucureşti, 1973
(וסילה וארגה - ניקולאיה גריגורסקו, בוקרשט, 1973) (ברומנית),
Catalina Macovei - Nicolae Ion Grigorescu, Parkstone, Bournemouth, England 1999.
ISBN 1-85995-542-8 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  C.Pruteanu 2009.
↑  E.Pohonţu שם
↑  E.Pohonţu p.248
↑  E.Pohonţu p.249
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274567305171  PLWABN: 9810580886405606  BIBSYS: 90355095  BNE: XX1083844  BnF: cb135057028 (data)  CiNii: DA04600983  GND: 118697722  ISNI: 0000 0001 0897 0384  LCCN: n83014738  NKC: xx0096467  NLA: 35956414  NLG: 62918  NSK: 000172224  NTA: 070518696  RERO: 02-A003320261  RKD: 33838  SNAC: w6md3ktg  SUDOC: 05016287X  Trove: 1162129  ULAN: 500028434  VcBA: 495/167874  VIAF: 47556413   WorldCat (עם VIAF): 47556413 
התפילה בגן גת שמנים - איקונה מאת גריגורסקו על קיר במנזר אגאפיה
"איכרה עליזה",1894
צילום האמן ב-1860
הר ארנבת

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ארנבת 
 גובה:  900 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  70°40′00″S 67°10′00″W﻿ / ﻿70.6667°S 67.1667°W﻿ / -70.6667; -67.1667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר ארנבת(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר ארנבת
 
הר ארנבת (באנגלית: Mount Lepus) הוא רכס הררי באנטארקטיקה.
הרכס חצוי לשניים על ידי גיא עמוק. הוא ממוקם בין קרחון מילט וקרחון ברטרם, כ-20 ק"מ מזרחית לנקודת וייד על חוף ארץ פאלמר שבאנטארקטיקה.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, על שמה של קבוצת הכוכבים ארנבת.
Enola Gay (שיר)

"Enola Gay" (בעברית: "אנולה גיי") הוא שיר אנטי-מלחמתי של להקת OMD ‏(Orchestral Manoeuvres in the Dark) שיצא לאור ב-1980. השיר זכה לתואר זהב בבריטניה ואיטליה.
הפקה

השיר, שנכתב על ידי חבר הלהקה, אנדי מק'קלסקי, מתייחס להפצצה האטומית על הירושימה ב-6 באוגוסט 1945, ובאופן ישיר לשלושה מרכיבים במתקפה: שמו של מפציץ הבואינג B-29 סופרפורטרס שהטיל את הפצצה, "אנולה גיי" (שנקרא על שם אנולה גיי טיבטס, אמו של הטייס קולונל פול טיבטס), הפצצה האטומית שכונתה "ילד קטן" ו-"8:15", שעת הטלת הפצצה על הירושימה. השיר יצא כסינגל היחיד מאלבומה של הלהקה משנת 1980, "Organisation". כבשירים אחרים של ההרכב לא כולל השיר פזמון מילולי אלא מנגינה בלבד. סימני זיהויו הבולטים הם נגינת הסינתיסייזר ומילותיו השנויות במחלוקת.
מאזינים רבים לא זיהו את האזכור להתקפה על הירושימה, וסברו בטעות כי מדובר בהודאה סמויה של ההרכב בנטיות המיניות של חבריו. אף על פי כן זכה השיר להצלחה רבה, עת מכר למעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם ודורג בפסגת מצעדי המוזיקה בצרפת, איטליה ופורטוגל. בבריטניה דורג השיר בתחילה רק במקום ה-35 במצעד הסינגלים הבריטי, אך בחלוף שלושה שבועות דורג במקום ה-8, ובכך היה ללהיטה הראשון של הלהקה בעשירייה הפותחת של המצעד.
ברבות השנים זכה השיר למספר גרסאות כיסוי ורמיקסים, בין היתר של דייוויד גטה, יואכים גראד (אנ') וסאש![דרוש מקור]. כמו כן, הופיע השיר בסרט ואלס עם באשיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980–1981)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980–1981)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980–1981)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1980–1981)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | – |  |
|  אוסטרליה | קנט מיוזיק רפורט | 47 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 2 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 14 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | – |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס קלאב | 34 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 8 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 31 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 1 |  |
|  צרפת | SNEP | 6 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| צרפת (SNEP) | – | 700,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 300,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
הערות שוליים

↑  Houghtaling, Adam Brent (2012). This Will End in Tears: The Miserabilist Guide to Music. HarperCollins. ISBN 978-0-0617-1967-7. Orchestral Manoeuvres in the Dark (OMD) made the haunting shadows left behind by the flashburnt victims of the first atomic bombs into the synthpop hit 'Enola Gay', which imagines an eternal kiss that is 'never gonna fade away'.
↑  Pirnia, Garin (12 ביוני 2012). "Enola Gay". Rolling Stone. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2018. נבדק ב-6 באוקטובר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Owen, Tom (30 באפריל 2024). "The top 25 greatest 1980s synthpop songs ever". Smooth Radio. נבדק ב-27 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gerard, Chris (15 באפריל 2024). "The 100 Best Alternative Songs of the 1980s". PopMatters. נבדק ב-23 בדצמבר 2024. It seems odd that such a perky electronic pop tune [as "Enola Gay"] could be about that massive destruction of human life... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  QUINN, COLE. "Songs so good, they make the album look bad". The Daily Evergreen.
↑  Lloyd, Jack (28 בפברואר 1982). "Pop/Rock". The Philadelphia Inquirer. p. 142 (10-I). {{cite news}}:  (עזרה)
↑  West, Mike (1982). Orchestral Manoeuvres in the Dark. Omnibus Press. p. 34. ISBN 0-7119-0149-X.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 913af3c9-801d-3228-a25c-233fd6451210  MusicBrainz work: f8f31126-353c-388f-9b7c-6351a2d77ecb 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ווק סטפנוביץ' קראג'יץ'

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1787 Tršić, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  7 בפברואר 1864 (בגיל 76) וינה, האימפריה האוסטרית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  סרביה
 מקום קבורה:  קתדרלת מיכאיל הקדוש 
 מקום לימודים:  הגימנסיה של סרמסקי קרלובצי 
 מוסדות:  אוניברסיטת בלגרד 
 בן או בת זוג:  Ana Karadžić (28 בינואר 1818–?) 
 צאצאים:  Mina Karadžić, Dimitrije Karadžić 
 תרומות עיקריות
 הוציא לפועל רפורמה של השפה הסרבית הספרותית ותיקן את האלפבית הסרבי הקירילי על פי עקרונות פונמיים.
 
ווּק סְטֶפַנוֹבִיץ' קַרַאגִ'יץ' (סרבית לטינית: Vuk Stefanović Karadžić; סרבית קירילית: Вук Стефановић Караџић‏; 7 בנובמבר 1787 - 7 בפברואר 1864) היה בלשן סרבי ורפורמטור של השפה הסרבית, אתנולוג, משורר, מתרגם ואף דיפלומט בעל מעמד.
קראג'יץ' נולד בכפר הסרבי טרשיץ' שנמצא באותה תקופה תחת הכיבוש של האימפריה העות'מאנית, ליד העיירה לוזניצה. משמעות שמו הפרטי, ווּק, היא זאב. שם זה ניתן לו היות שכל אחיו ואחיותיו מתו ממחלת השחפת, והוא נותר השורד היחיד. לבד מלימוד קריאה וכתיבה במנזר בטרונושה קנה קראג'יץ' את השכלתו בכוחות עצמו. הוא השתתף במרד הסרבי הראשון ובמרד הסרבי השני, והותיר תיאורים מפורטים שלהם.
קראג'יץ' הוציא לפועל רפורמה של השפה הסרבית הספרותית ותיקן את האלפבית הסרבי הקירילי על פי עקרונות פונמיים. הרפורמות שלו הרחיקו את הסרבית מהסלאבית הכנסייתית וקירבו אותה לצורת הדיבור העממית שהייתה נהוגה אז, בפרט לניב שדובר בהרצגובינה, בו השתמש קראג'יץ' עצמו. לעבודתו זו הייתה השפעה גם מחוץ לסרביה, ועליה התבססה הדראהומניבקה, הצעת רפורמה דומה של הכתיב האוקראיני, שלא זכתה לאותה ההצלחה.
לקראג'יץ' מיוחסת בטעות האימרה "כתוב כפי שאתה מדבר, ואמור כפי שכתוב" (סרבית קירילית: Пиши као што говориш и читај како је написано; סרבית לטינית: Piši kao što govoriš i čitaj kako je napisano),  עיקרון שניסח אותו כנראה לראשונה המדקדק והפילולוג הגרמני יוהאן כריסטוף אדלונג.
יחד עם ג'ורו דניצ'יץ', קראג'יץ' היה האישיות הסרבית הבכירה החתומה על הסכם וינה מ־1850. הסכם זה הניח את אבן הפינה עבור השפה הסרבו-קרואטית הספרותית, שצורות שונות שלה הן בשימוש  בסרביה, במונטנגרו,בבוסניה והרצגובינה ובקרואטיה.
הוא פרסם מילון של השפה הסרבית, מילון גרמני-סרבי, קבצים של סיפורי עם ושל שירי עם סרביים, ותרגום של הברית החדשה לסרבית. עבור עבודתו קיבל תגמול כספי מועט, וחי בעוני. הוא נפטר בווינה.
האלפבית של קראג'יץ'

קראג'יץ' השתמש באותיות הבאות מהאלפבית הקירילי של הסלאבית הכנסייתית בלבד:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| А а | Б б | В в | Г г | Д д | Е е | Ж ж | З з |
| И и | К к | Л л | М м | Н н | О о | П п | Р р |
| С с | Т т | У у | Ф ф | Х х | Ц ц | Ч ч | Ш ш |
כלומר, הוא הסיר את האותיות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ѥ ѥ | Ѣ ѣ | І і | Ы ы | Ѵ ѵ | Ѹ ѹ | Ѡ ѡ | Ѧ ѧ | Я я |  |
| Ю ю | Ѿ ѿ | Ѭ ѭ | Ѳ ѳ | Ѕ ѕ | Щ щ | Ѯ ѯ | Ѱ ѱ | Ъ ъ | Ь ь |
והוסיף את האותיות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ј ј | Љ љ | Њ њ | Ћ ћ | Ђ ђ | Џ џ |
שהן כמעט ייחודיות לסרבית ולמקדונית (Ј משמשת גם באזרית, Џ משמשת גם באבחזית, לדוגמה).
האותיות Љ ו־Њ הן ליגטורות של Л ו־Н עם Ь, בהתאמה. הן הוצעו על ידי סאבה מראקל, שניסה לבצע רפורמה בשפה הסרבית לפני קראג'יץ'.
האות Џ נלקחה מהאלפבית הקירילי הרומני.
האות Ђ מבוססת על עיצוב של לוקיאן מושיצקי.
האות Ћ היא אות סרבית מסורתית, והאות הסרבית השורשית היחידה שבה השתמש קראג'יץ'.
האות Ј מבוססת על האות הלטינית J והשימוש בה הוביל להאשמות מצד הכנסייה הסרבית האורתודוקסית בדבר כניעה והתבטלות בפני הכתב הלטיני ובפני הכנסייה הקתולית.
אנדרטה לזכרו של קראג'יץ' בבלגרד
אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת

אדוארד השמיני (באנגלית: Edward VIII, שמו המלא: אדוארד אלברט כריסטיאן ג'ורג' אנדרו פטריק דייוויד; 23 ביוני 1894 – 28 במאי 1972) היה מלך הממלכה המאוחדת והדומיניונים של האימפריה הבריטית וקיסר הודו מ־20 בינואר 1936 ועד לוויתורו על כס המלוכה ב־11 בדצמבר באותה השנה.
אדוארד נולד בתקופת שלטונה של סבתו של אביו, המלכה ויקטוריה. הוא היה לבנם הבכור של הדוכס והדוכסית מיורק באותה התקופה - ג'ורג', לעתיד ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ומרי מטק. הוא הוכתר כנסיך ויילס ביום הולדתו ה-16, שבעה שבועות לאחר הכתרתו של אביו למלך. אדוארד שירת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה ויצא למספר מסעות מעבר לים בשליחותו ובשמו של אביו. כמו כן, במהלך תקופה זו היה מעורב במספר פרשיות אהבים שהדאיגו הן את אביו והן את ראש ממשלת בריטניה, סטנלי בולדווין.
עם מות אביו בשנת 1936, היה אדוארד למונרך הבריטי השני לבית וינדזור. אדוארד הביע חוסר סבלנות למסורות ונוהלי בית המלוכה וגרם לדאגה רבה בקרב הפוליטיקאים בשל התעלמותו מהמוסכמות החוקתיות שהיו נהוגות בממלכה, בעיקר בכל הנוגע לקשר שבין הכתר לממשלה. לאחר חודשים ספורים, נוצר משבר חוקתי בממלכה בשל רצונו של אדוארד להינשא לווליס סימפסון, אמריקאית שהתגרשה מבעלה הראשון והייתה מצויה בתהליכי גירושים מבעלה השני. ראשי הממשלות של הממלכה המאוחדת והדומיניונים התנגדו לנישואים, בטענה שאין זה ראוי מבחינה חברתית ופוליטית שגרושה ששני בעליה הקודמים עודם בחיים תהיה למלכה רעיה הבריטית. מעבר לכך, נישואים אלו היו עומדים בסתירה עם מעמדו של אדוארד כראש הכנסייה האנגליקנית, שאסרה באותה התקופה על נישואים של גרושים שבני זוגם הקודמים עודם בחיים. על פי המוסכמות החוקתיות בבריטניה, אדוארד היה מחויב להמלצות הממשלה, ואם היה מחליט להפר אותן הייתה נאלצת הממשלה להתפטר, מה שהיה מוביל לבחירות כלליות ולפגיעה בנייטרליות הפוליטית של אדוארד כמונרך חוקתי. כשהתברר לו שלא יוכל להינשא לסימפסון ולהישאר על כס המלוכה, הוא זעזע את בריטניה כולה והחליט לוותר על המלוכה לאחר 326 ימים בלבד, מה שהופך את תקופת שלטונו לקצרה ביותר בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת. תחתיו הומלך דוכס יורק, אחיו הצעיר של אדוארד, כג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת.
לאחר ויתורו על הכתר, קיבל אדוארד את התואר הוד מעלתו המלכותי דוכס וינדזור, שהיה תואר סמלי בלבד שלא היה בשימוש באותה העת. הוא נישא לסימפסון בצרפת ב-3 ביוני 1937, לאחר שגירושיה השניים יצאו אל הפועל. באותה השנה, יצא הזוג לסיור בגרמניה הנאצית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוצב אדוארד עם חיל המשלוח הבריטי בצרפת. אולם, לאחר שעלו האשמות בנוגע לעמדותיו של אדוארד בנוגע לנאציזם, הוא מונה כמושל הבריטי של איי בהאמה. את שנות חייו שלאחר המלחמה העביר אדוארד בצרפת לצידה של סימפסון, עד למותו בשנת 1972.
כמלך הממלכה המאוחדת

המלך ג'ורג' החמישי נפטר ב-20 בינואר 1936 בבית סאנדרינגהאם שבנורפוק לאחר 25 שנים על כס המלוכה. אדוארד הוכתר תחתיו כאדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת בגיל 43, כשהוא לא נשוי וללא ילדים וכשהשמועות על אופיו והתנהגותו רוחשות מסביב לעולם. אולם, טיב הקשר שלו עם סימפסון טרם היה ידוע ברבים. ביום שלאחר מכן, אדוארד חרג מהנהוג וצפה בהכרזה על עלייתו לכס המלוכה מחלון בארמון סנט ג'יימס, כשהוא מלווה בסימפסון. אדוארד הפך למלך הראשון בהיסטוריה של בריטניה לטוס במטוס, כשטס מסאנדרינגהאם ללונדון לטובת מועצת העלייה שלו.
אדוארד גרם לאי-נוחות בקרב חוגי הממשל בשל פעילויות שהתפרשו כהתערבות בעניינים פוליטיים. לדוגמה, במהלך ביקורו בכפרים נחשלים בדרום ויילס, אמר אדוארד כי "משהו חייב להיעשות" למען כורי הפחם, מה שנתפס כניסיון להנחות את מדיניות הממשלה, על אף שלא הציע פתרונות או שינויים ממשיים. שרי הממשלה הסתייגו מלשלוח מסמכים מסווגים או מדיניים למבצר בלוודר בו ישב אדוארד, מאחר שהיה ברור כי הוא אינו מקדיש להם תשומת לב. כמו כן, רבים מהם חששו כי סימפסון ואורחים נוספים של אדוארד עשויים לקרוא בהם, מה שהיה עשוי להוביל לחשיפה של סודות מדינה.
גישתו החריגה והלא "אורתודוקסית" של אדוארד נגעה גם במטבעות שנשאו את דיוקנו; אדוארד ביקש לחרוג מן המסורת, במסגרתה צד הפרופיל של המלך מוטבע בכיוון ההפוך משל קודמו - הוא התעקש שפניו יופנו לכיוון שמאל, בדומה לאביו, על מנת שיהיה ניתן לראות את פסוקת השיער שלו. קומץ מטבעות בלבד הוטבעו בטרם ויתורו של אדוארד על כס המלוכה, והם נדירים ביותר. כשאחיו של אדוארד, ג'ורג' השישי, עלה לכס המלוכה אחריו, גם פניו הופנו כלפי שמאל על מנת לשמור על המסורת, שכן אדוארד היה אמור לפנות לימין.
ב-16 ביולי 1936 הוציא ג'ורג' אנדרו מקמהון אקדח טעון בקרבתו של אדוארד בזמן שרכב על סוס בדרך קונסטיטושן שבקרבת ארמון בקינגהאם. המשטרה זיהתה את האקדח והתנפלה על מקמהון, שנעצר. כמהלך משפטו, הוא טען כי "כוח חיצוני" הוא שפנה אליו על מנת להרוג את אדוארד, שהוא הודיע ל-MI5 על תוכניתו ושהוא הוציא אותה אל הפועל רק על מנת לעזור ל-MI5 לעצור את העבריינים האמיתיים. בית המשפט דחה את טענותיו ושלח אותו לכלא לשנה. יש המאמינים כי מקמהון באמת היה בקשר עם ה-MI5, אך המהימנות של טענותיו האחרות עדיין מוטלת בספק.
באוגוסט ובספטמבר אדוארד וסימפסון שטו במזרח הים התיכון על סיפון יאכטת הקיטור "נהלין". באוקטובר כבר היה ברור שהמלך החדש מתכנן להתחתן עם סימפסון, במיוחד כשהליך גירושיה של סימפסון הגיע לבית המשפט לעניינים אזרחיים באיפסוויץ'. על אף שהשמועות על הרומן בין סימפסון לאדוארד כבר היו נפוצות בארצות הברית בתקופה זו, כלי התקשורת בממלכה המאוחדת בחרו שלא לדווח על כך, ועל כן הציבור הבריטי לא ידע דבר עד לדצמבר 1936.
הוויתור על המלוכה

ב-16 בנובמבר 1936 הצהיר אדוארד בפני ראש הממשלה סטנלי בולדווין על רצונו להינשא לסימפסון כשהליך גירושיה יושלם. בולדווין הודיע לו שהנישואים הללו יתפסו כ"לא מוסריים" בקרב העם. כמלך אנגליה, אדוארד היה גם ראש הכנסייה האנגליקנית, והארכיבישוף מקנטרברי, היה מהמתנגדים החריפים לנישואים בין אדוארד לסימפסון והתעקש שאם אדוארד יבחר להינשא לה יהיה עליו לוותר על כס המלוכה.
אדוארד וסימפסון התעקשו למסד את מערכת היחסים ביניהם. אדוארד ניסה להציע פתרון חלופי, במסגרתו הנישואים יוגדרו נישואים מורגנטיים, אולם ההצעה נדחתה. בולדווין התייעץ גם עם פוליטיקאים בכירים מהאופוזיציה, ולאחר מכן הציג בפני המלך שלוש אפשרויות; הראשונה - שלא להינשא לסימפסון; השנייה - להינשא ולהסתכן במשבר חוקתי, שכן אז תיאלץ כל הממשלה להתפטר; והשלישית - לוותר על הכתר ולעשות כרצונו כאדם פרטי. אדוארד חתם על כתב הוויתור ב-10 בדצמבר 1936 בנוכחות שלושת אחיו הצעירים - הנסיך אלברט, דוכס יורק, הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר והנסיך ג'ורג', דוכס קנט. הפרלמנט הבריטי העביר למחרת היום חוק מיוחד לאישור התפטרותו של המלך. בחוק נקבע שמיד עם חתימת ההסכמה המלכותית לחוק (חתימה הנדרשת לכל חוק באנגליה) יחדל אדוארד להיות מלך, והכתר יעבור אוטומטית לבא בתור בסדר הירושה - אחיו, אלברט (לעתיד, המלך ג'ורג' השישי). ביום שלאחר מכן, פעולתו האחרונה של אדוארד כמלך הייתה לתת את חתימת ההסכמה לחוק. כמו כן, בהתאם לחוק וסטמינסטר, אישרו כל ראשי הדומיניונים את הוויתור של אדוארד על כס המלוכה.
לאחר התפטרותו, ולאחר שחזר לתואר של נסיך, אדוארד נשא נאום רשמי לאומה בו הסביר את החלטתו. הנאום כלל את השורה המפורסמת ”איני מוצא אפשרות לשאת את נטל האחריות הכבד, ולמלא את חובותיי כמלך, כפי שברצוני לעשות, ללא העזרה והתמיכה מצד האישה שאני אוהב”. הוא הוסיף כי ”ההחלטה הייתה שלי ושלי בלבד... כל אדם אחר שהיה מעורב ניסה עד הרגע האחרון לשכנע אותי לבחור אחרת”. ביום שלאחר מכן אדוארד עזב את בריטניה וטס לאוסטריה; סימפסון לא יכלה להצטרף אליו עד שגירושיה הושלמו מספר חודשים לאחר מכן. אדוארד לא זכה לטקס הכתרה בטרם ויתר על תוארו. בתאריך שבו תוכנן במקור להיערך טקס ההכתרה שלו, הוכתר אחיו. בתו הבכורה של אחיו, אליזבת, הפכה לראשונה בסדר הירושה לכתר הבריטי.
חיים מאוחרים > מותו ומורשתו

ב-28 במאי 1972, עשרה ימים לאחר ביקורה של המלכה, אדוארד נפטר בביתו שבפריז, פחות מחודש לפני יום הולדתו ה-78. גופתו הושבה לבריטניה וארונו הוצב בקפלת סנט ג'ורג' שבטירת וינדזור. ב-5 ביוני נערך טקס הלוויה שלו בקפלה בנוכחות המלכה, משפחת המלוכה ואשתו ווליס, אשר לנה בארמון בקינגהאם. במקור תכננו ווליס ואדוארד להיקבר בבולטימור, סמוך לקברו של אביה. אולם, בעקבות הסכם שערכו עם המלכה אליזבת ב-1965 הוסכם שייקברו באנגליה. אדוארד נקבר בבית הקברות המלכותי, פרוגמור, מאחורי המאוזיליאום המלכותי של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט. כשהיא חלשה מאוד וסובלת מדמנציה, ווליס נפטרה ב-1986 ונקברה לצד בעלה בפרוגמור.
בראיית היסטוריונים כדוגמת פיליפ ויליאמסון, במאה ה-21 רווחת האמונה הפופולרית שגורסת כי הנסיבות שהובילו לוויתורו של אדוארד על כס המלוכה היו פוליטיות ולא דתיות וכי ההגבלים הדתיים שמנעו מאדוארד להמשיך ולכהן כמלך "לא מספקים הסבר שמניח את הדעת". אולם, אמונה זו מקורה בעובדה שבחברה המודרנית גירושים הם הרבה יותר נפוצים ומקובלים חברתית מאשר בממלכה המאוחדת באותה התקופה. ויליאמסון טוען כי הגבלים דתיים אלו שחלו על המלך אכן היו מספקים באותה תקופה ובשלם לא היה יכול להמשיך לכהן כמלך אם ביקש להתחתן עם גרושה.
תארים לאורך חייו

23 ביוני 1894 - 28 במאי 1898 - הוד מעלתו הנסיך אדוארד מיורק
28 במאי 1898 - 22 בינואר 1901 - הוד מעלתו המלכותי הנסיך אדוארד מיורק
22 בינואר 1901 - 9 בנובמבר 1901 - הוד מעלתו המלכותי הנסיך אדוארד מקורנוול ויורק
9 בנובמבר 1901 - 6 במאי 1910 - הוד מעלתו המלכותי הנסיך אדוארד מוויילס
6 במאי 1910 - 23 ביוני 1910 - הוד מעלתו המלכותי דוכס קורנוול
23 ביוני 1910 - 20 בינואר 1936 - הוד מעלתו המלכותי נסיך ויילס
20 בינואר 1936 - 11 בדצמבר 1936 - הוד מלכותו המלך אדוארד השמיני (בהודו: הוד מעלתו המלך-קיסר)
11 בדצמבר 1936 - 8 במרץ 1937 - הוד מעלתו המלכותי הנסיך אדוארד
8 במרץ 1937 - 28 במאי 1972 - הוד מעלתו המלכותי דוכס וינדזור
שלט אצולה

בעת עלייתו לשלטון השתמש אדוארד השמיני בשלט האצולה המלכותי, אולם זה עבר למלך ג'ורג' השישי לאחר המלכתו. שלט האצולה שעוצב עבור דוכס וינדזור, עשה שימוש בשלט האצולה הקיים בשינוי אחד - הוספת שלוש תגיות שבאמצעית שבהן הוטען כתר אדוארד הקדוש.
שלט אצולה של אדוארד כנסיך ויילס
שלט האצולה של המלך אדוארד השמיני
שלט האצולה של דוכס וינדזור
איוו אנדריץ'

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1892 טראווניק, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית (היום ב-בוסניה והרצגובינה העצמאית)
 פטירה:  13 במרץ 1975 (בגיל 82) בלגרד, סרביה, יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה), הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, ממלכת יוגוסלביה, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, מדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים 
 לאום:  יוגוסלבי
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גראץ, אוניברסיטת וינה, הפקולטה למדעי הרוח ולמדעי החברה, אוניברסיטת זאגרב, הפקולטה לפילוסופיה של האוניברסיטה היגלונית 
 שפות היצירה:  סרבו-קרואטית, סרבית 
 סוגה:  שירה 
 נושאי כתיבה:  חיים בין מזרח למערב, ריקנות
 יצירות בולטות:  גשר הדרינה, Devil's Yard, O priči i pričanju, Jelena, the Woman Who Is Not, Bosnian Chronicle, Omerpaša Latas, Ex Ponto, Most na Žepi 
 תקופת הפעילות:  מ-1911 
 בן או בת זוג:  Milica Babić-Jovanović (27 בספטמבר 1958–24 במרץ 1968) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1961)
 חתימה:   
 
איוואן "איוו" אנדריץ' או איבו אנדריץ' (בסרבית בכתב קירילי: Иво Андрић; בסרבו-קרואטית: Ivan Ivo Andrić, ‏10 באוקטובר 1892, טראווניק בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 13 במרץ 1975, בלגרד, יוגוסלביה) היה סופר ומשורר יוגוסלבי, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1961. כתיבתו עוסקת בחיים בין מזרח למערב, בריקנות, ובניסיון להתגבר על האבסורד באמצעות האמנות. אנדריץ' היה חבר באקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.
חייו

אנדריץ' נולד להורים ממוצא קרואטי בכפר ליד טראווניק (שהייתה אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית). שמו המקורי היה איוון, אבל הוא נודע בשם החיבה, איווֹ. כשהיה בן שנתיים נפטר אביו. אמו, שלא יכלה לכלכל את המשפחה, שלחה אותו להתגורר עם משפחתה בווישגראד בבוסניה-הרצגובינה (כיום בשטח רפובליקה סרפסקה), עיר השוכנת על נהר הדרינה. נהר זה התפרסם בעקבות ספרו "גשר הדרינה".
למד בווישגראד, סרייבו, וינה, קרקוב וגראץ. התמחה בהיסטוריה בתחום התרבות הבוסנית תחת השלטון העות'מאני וב-1924 קיבל תואר דוקטור. שמו נקשר בתנועת "בוסניה הצעירה" שלקחה אחריות על ההתנקשות בפרנץ פרדיננד הארכידוכס ב-1914. מאוחר יותר, לאחר המלחמה הפך לדיפלומט ושירת בשגרירויות של בירות אירופאיות.
פרסם סיפורים ומסות, ביניהם: "תולדות טרווניק" (בלגרד 1945), "גשר הדרינה" (בלגרד 1945), "חצר השטן" (1954), "תמרורים לצד הדרך" (פורסם לאחר מותו בבלגרד 1977).
ספריו שתורגמו לעברית

גשר הדרינה, תורגם מגרמנית בידי עדנה קורנפלד, עם עובד, תל אביב, 1959; ובשם גשר על הדרינה, תורגם מסרבית-קרואטית בידי דינה קטן בן-ציון, הוצאת כרמל, 2012.
סיפורים נבחרים, תרגום – חנה נ’ אדוני, מסדה, רמת גן, 1966.
אהבה בקסבה, מסרבית-קרואטית – דינה קטן בן-ציון, ספרית פועלים, תל אביב, 1990.
ימי הקונסולים, תרגמה מסרבית-קרואטית והוסיפה אחרית דבר – דינה קטן בן-ציון, הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 1999.
העלמה, מסרבית-קרואטית – דינה קטן בן-ציון, הוצאת כרמל, 2010.
כ"ג יורדי הסירה

ערך זה עוסק ב-23 לוחמי הפלמ"ח שנעלמו בשנת 1941. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
צוות הספינה באימונים בים, מימין הקפטן כתריאל יפה
לוחית זיכרון לכ"ג יורדי הספינה בטיילת אוסישקין בתל אביב
כ"ג יורדי הסירה הוא כינוים של עשרים ושלושה לוחמי "ההגנה", אשר נעלמו, ביחד עם קצין בריטי בשם פאלמר שהתלווה אליהם, בדרכם לביצוע פעולת חבלה בבתי הזיקוק בטריפולי שבלבנון ב-18 במאי 1941, כ"א באייר תש"א. יש המשתמשים בכינוי "כ"ד יורדי הסירה" כדי לכלול גם את הקצין הבריטי.