אורן ארמן
טקסונומיה ומחקר

אורן ארמן (Pinus armandii) הוא מין בסוג אורן (Pinus), תת-סוג Strobus, על-מין Quinquefoliae, תת-על-מין Strobus. הוא תואר מדעית לראשונה ב-1884 על ידי הבוטנאי הצרפתי אדריאן רנה פרנשה (Adrien René Franchet) ב-Nouvelles Archives du Muséum d'Histoire Naturelle. השם המדעי של הסוג היה בשימוש כבר בתקופה הרומית לכמה מינים של אורנים. האפיתט (armandii) מנציח את המיסיונר והביולוג הצרפתי ארמן דוד (1826–1900), שחקר את הצמחייה של סין ואף גילה את הטיפוס.
קיימים שלושה תת-מינים:
Pinus armandii var. Armandii – נצרים צעירים הם בגוון ירוק או ירוק-אפור. אצטרובלי האבקה עבים סגלגלים-אליפסואידים באורך 1.5 עד 2 סנטימטרים. הזרעים בגוון חום כהה עד שחור. תחום התפוצה במחוזות סין צ'ונגצ'ינג, בדרום גאנסו, בגוויג'ואו, האינאן, חנאן, חוביי, שאאנשי, יונאן ובדרום-מזרח טיבט ובמיאנמר. תת-מין זה מוגדר ללא חשש על ידי ה-IUCN. הוא נפוץ מאוד בחלק מהאזורים.
Pinus armandii var. Dabeshanensis – המחטים באורך 5 עד 14 סנטימטרים. הזרעים בגוון חום בהיר ויש להם כנף קטנה. תחום התפוצה הוא במחוזות סין אנחווי, חנאן וחוביי, ולכן הוא אנדמי לסין. העץ גדל בגובה שבין 900 ל-1,400 מטרים, לעיתים על מחשופי סלע גלויים. ה-IUCN מסווג את מצב השימור של תת-מין זה כ"פגיע". הוא גם הוגדר בסיכון כיוון שיש דיווחים על הצטמצמות כמות העצים ב-70%. נתון זה לא אושר, אבל משערים כי כמות העצים פחתה ב-30% לפחות. תחום התפוצה של תת-מין זה הוא פחות מ-20,000 קילומטרים רבועים, המפוצלים בין 5 קבוצות מבודדות. כריתת עצים גורמת להמשך הצטמצמות כמות העצים. ב-1975 סיווגו צ'אנג ולאו את תת-המין כמין נפרד בשם Pinus dabeshanensis, אבל ב-1990 סיווג אותו ג'ון סילבה (John Silba) כתת-מין של Pinus armandii. הבוטנאי ההולנדי אליוס פריון (Aljos Farjon), שהתמחה במחטניים תומך בסיווג זה. הקשקשים העבים יותר והכנף הבסיסית של הזרעים דומים לאלו של תת-המין armandii, אבל נראה שהם התאמה לתנאי הסביבה.
Pinus armandii var. Mastersiana – נצרים צעירים הם בגוון חום-אפרפר. אצטרובלי האבקה גדלים כגליל צר באורך 2 עד 3 סנטימטרים. תחום התפוצה הטבעי הוא בטאיוואן בהרי אלישאן וביושאן, ההר הגבוה ביותר בטאיוואן. תת-מין זה גדל בגבהים מ-1,800 עד 2,800 מטרים מעל פני הים בהרים, לעיתים בחורשות יחד עם צוגה סינית (Tsuga chinensis), אורן טאיוואן (Pinus taiwanensis), ומין האדר Acer caudatifolium, כשבתת-היער גדלים Rhododendron rubropilosum‏, Viburnum parvifolium ומינים שונים של צינית. ניתן למצוא תת-מין זה ביערות של מינים שונים של ברושית (Chamaecyparis). תת-המין מוגדר על ידי IUCN בסיכון. תת-המין ידוע משלושה אתרים בלבד המשתרעים על שטח של 737 קילומטרים רבועים, כשמתוך שטח זה העצים משתרעים על שטח נטו של 75 קילומטרים רבועים. תת-מין זה הוא הנציג היחיד בטאיוואן של תת-הסוג Strobus ואיכות העצה המשמשת לנגרות ולהכנת רהיטים טובה לאין שיעור ממיני האורן המקומיים האחרים. עובדה זו גרמה לניצול יתר של תת-המין, שהלך והצטמצם. עם זאת, חלק מהאתרים שנותרו בפארק הלאומי יושאן הם מוגנים. תת-המין הוגדר בתחילה ב-1908 על ידי הבוטנאי היפני הייאטה בונזו (Hayata Bunzō) כמין נפרד בשם Pinus mastersiana, אבל הוא תיקן את הסיווג כתת-מין של Pinus armandii.
הבוטנאי הקנדי ג'יימס אקנוולדר (James E. Eckenwalder) צירף עוד שני תת-מינים, Pinus armandii var. Amamiana ו-Pinus armandii var. Fenzeliana לעצים שאליוס פריון מסווג כמינים נפרדים Pinus amamiana ו-Pinus fenzeliana. אקנוולדר הסביר זאת בדמיון של האתרים שבהם הם גדלים ובדמיון במורפולוגיה, למשל המבנה הדומה של אצטרובלי הזרעים והזרעים נטולי הכנף או בעלי הכנף החלשה.
שמות נרדפים למין זה הם Pinus excelsa var. Chinensis‏, Pinus levis ו-Pinus scipioniformis.