stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גילה פוליצר
ביוגרפיה > בתיאטרון > כוריאוגרפיה

ב-2009 עיצבה את התנועה להצגה "בגדי המלך החדשים" בתיאטרון אורנה פורת בבימויו של ישראל גוריון. ב-2010 עיצבה את התנועה בהצגת הילדים "הבית של חתולה-לה" - עיבוד לסיפור עם רוסי ידוע בשם "קושקן דום" מאת סמואיל מרשק שכתב רונן גולדפרב פלד וביים דויד בילנקה ב"תיאטרון שלנו".
ביוגרפיה > בטלוויזיה

ב-2009 גילמה תפקיד אורח של אישה דתייה בפרק האחרון של הסדרה "האלופה" שביים שי קפון. ב-2010 גילמה את שירה, תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה המוזיקלית לילדים "כוח שש בש" שביים בובי לקס ושודרה בהוט.
ב-2012 דיבבה את המורה בסרט "ניקולא הקטן".
הופיעה בפרסומת לחברת הטלוויזיה בלוויין yes.
חיים אישיים

נשואה לשחקן דויד בילנקה ואם לבת.
הערות שוליים

↑  מיכאל הנדלזלץ, מי מפחד מקצת ערבית?, באתר הארץ, 8 במרץ 2009
↑  צבי גורן, אלף לילה ולילה – מסע של סיפור ופיוט, ביקורת באתר "הבמה", 9 במרץ 2009
אדולף שוורץ (רב)

ערך זה עוסק ברב וסופר, ראש בית המדרש לרבנים בווינה. אם התכוונתם לשחמטאי יהודי, אוסטרו-הונגרי, שהיה פעיל במאה ה-19, ראו .
| --- | --- |

הרב ד"ר אדולף שוורץ
 לידה:  15 ביולי 1846 אדאסטוול, הונגריה 
 פטירה:  13 בפברואר 1931 (בגיל 84) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מדינה:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בפברואר 1931 
 צאצאים:  Rosa Rachel Schwarz  ארתור זכריה שורץ 
 
אדולף אריה שוורץ (בגרמנית: Adolf Arye Schwarz; ‏15 ביולי 1846, אדאסטוול, פאפה הונגריה – 13 בפברואר 1931, וינה אוסטריה) היה רב, מלומד, סופר ופובליציסט, כיהן כראש בית המדרש לרבנים בווינה. משנת 1875 ושימש כרבה של העיר קרלסרוהה.
שוורץ נולד בשנת 1846 לרב יעקב שוורץ שהיה רבה של אדאסטבל, ואצלו למד את לימודיו היסודיים. בהגיעו לגיל 13, פנה ללמוד לימודי תיכון, בעיר הסמוכה פאפה. המשיך ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת וינה, ולאחר מכן פנה ללימודי תאולוגיה ורבנות בבית המדרש לרבנים בברסלאו.
בנו, ארתור זכריה שוורץ (גר') (1880, קרלסרוהה - 1939, ירושלים), היה ביבליוגרף וחוקר כתבי-יד עבריים. בתו של זכריה שוורץ, תמר, נישאה לטדי קולק.
לקריאה נוספת

"שורץ, אריה (אדולף)", האנציקלופדיה העברית (כרך לא), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשל"ט, עמ' 674
רישאר וגנר

רישאר וגנר (בצרפתית ובאנגלית: Richard  Wagner; נולד ב-2 באפריל 1957) הוא משפטן קנדי, המכהן כנשיא בית המשפט העליון של קנדה. בחודשים ינואר - יוני 2021 שימש כממלא מקום המושל הכללי של קנדה.
ביוגרפיה

רישאר וגנר נולד במונטריאול. וגנר הוא בנו של השופט והפוליטיקאי הקוויבקי קלוד וגנר (Claude Wagner) ‏(1925-‏1979). סבו של רישאר, בנימין וגנר, היה יהודי שהיגר לקנדה מבוואריה שבגרמניה.
וגנר למד באוניברסיטת אוטווה וסיים שם ב-1978 לימודי תואר ראשון במדעי החברה עם התמחות במדע המדינה. שנה לאחר מכן הוענק לו שם גם תואר ראשון במשפטים. ב-1980 הוסמך לעורך דין בקוויבק והחל לעבוד במשרד עורכי דין במונטריאול. הוא עסק בתיקי נדל"ן, ליטיגציה מסחרית וביטוח אחריות מקצועית. שימש כמרצה לסדר דין אזרחי וטיעונים בעל פה. היה גם נשיא לשכת עורכי הדין של מונטריאול וכיהן במועצת עורכי הדין של קוויבק.
ביוגרפיה > קריירה שיפוטית

בשנת 2004 מונה לכהן כשופט בבית המשפט הגבוה (Superior Court) למחוז מונטריאול. ב-2011 קודם לכהונה בבית המשפט לערעורים של קוויבק.
בדצמבר 2012 מינה המושל הכללי של קנדה דייוויד ג'ונסטון את וגנר בהמלצת ראש הממשלה סטיבן הרפר לשופט בבית המשפט העליון של קנדה.
בשנת 2017 מינתה המושלת הכללית ז'ולי פאייט את וגנר בהמלצת ראש הממשלה ג'סטין טרודו לנשיא ה-18 של בית המשפט העליון, במקומה של הנשיאה הפורשת בוורלי מקלכלין (Beverley McLachlin). הוא נכנס לתפקידו ב-18 בדצמבר 2017.
ב-21 בינואר 2021, מונה לממלא מקום המושל הכללי של קנדה, לאחר התפטרותה של ז'ולי פאייט שהואשמה בסביבת עבודה עוינת. ב-26 ביולי אותה שנה מונתה מושל כללית חדשה, מרי סיימון.
חיים אישיים

וגנר הוא קתולי. הוא אב לשני ילדים, אף הם עורכי דין.
הערות שוליים

↑  Graham laughter (21 בינואר 2021). "Canada's top judge is now Governor General, but expert urges speedy replacement". CTVNEWS. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1203887132  ISNI: 0000 0004 4883 8136  NKC: xx0023548  VIAF: 85448700   WorldCat (עם VIAF): 85448700
קארין וקסמן

קארין וקסמן (נולדה ב-16 בדצמבר 2001) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) במסגרת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
מאמנה האישי הוא אריה טפלובה ומאמנותיה הקבוצתיות הן אירה ויגדורצ'יק, נועה קדוש ורחלי ויגדורצ'יק.
ביוגרפיה

וקסמן נולדה בשנת 2001. בגיל 4 החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית. טרם החלה להתאמן למדה במשך כשנה ריקודים סלוניים.
בשנת 2018 היא הצטרפה לנבחרת ישראל לבוגרים בהתעמלות אמנותית.
בשנת 2020 זכתה במדליית זהב בקרב רב ובמדליית כסף מדינתית באליפות אירופה שהתקיימה בקייב שבאוקראינה.
בשנת 2021 זכתה וקסמן במדליית הארד בקרב רב הקבוצתי ובמדליית ארד מדינתית באליפות אירופה שהתקיימה בוארנה אשר בבולגריה.
וקסמן ייצגה את נבחרת ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), לצד אופיר דיין, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו ונטלי רייץ.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  הוועד האולימפי | קארין וקסמן
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שלומי חיימי • עומר שפירא |  |
|  אתלטיקה | גירמה אמרה • סלאמוויט באיולין-טפרי • דיאנה ויסמן • מאור טיורי • מארו טפרי • אדוה כהן • איימרו עלמיה • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן • קסניה פוליקרפובה |  |
|  בייסבול | נבחרת ישראל בבייסבול (ג'רמי בלייך • ג'ונתן דה-מארטה • ג'ואי ווגמן • בן וונגר • זאק וויס • ג'וש זייד • ג'ייק פישמן • אלכס כץ • אלון ליישמן • שלמה ליפץ • ג'ון מוסקוט • די ג'יי שרעבי • טל אראל • ריאן לברנוואי • ניק ריקלס • סקוט בורצ'ם • מיץ' גלסר • דני ולנסיה • זאק פנפראס • איאן קינסלר • טיי קלי • בלייק גיילן • אסף לוונגרט • רוב פולר) |  |
|  ג'ודו | גילי כהן • גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון    נבחרת ישראל בג'ודו (גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  הרמת משקולות | דוד ליטבינוב |  |
|  התעמלות אמנותית |  לינוי אשרם • ניקול זליקמן   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אופיר דיין, קארין וקסמן, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו, נטלי רייץ) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז • אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו |  אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | רן שגיב • שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתי גולדפדן • אנסטסיה גורבנקו • מירון חרותי • יעקב טומרקין • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • מיכאל לייטרובסקי • אנדראה מורז • דניאל נמיר • רון פולונסקי • תומר פרנקל |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • עדן בלכר |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | איתי שני |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל גולדשטיין-וולדמן • אלברטו משען • טדי ולוק |  |
|  שיט | נויה בר עם • שחר טיבי • יואב כהן • קטי ספיצ'קוב • שי קקון |  |
לונדון
היסטוריה > פרה-היסטוריה וקדמוניות

שני ממצאים ארכאולוגיים מתארכים את לונדון לתקופות קדומות: שרידים של גשר מתקופת הברונזה נמצאו על גדות נהר התמזה, מצפון לגשר ווקסהול. הגשר הקדום חצה את הנהר, או שהוביל לאי בנהר שכבר אבד. שאריות קורות העץ של הגשר תוארכו לכ־3,500 שנה לפני זמננו. בשנת 2010 נמצאו יסודות של מבנה עץ גדול על חוף הנהר, מדרום לגשר ווקסהול. יסודות אלה תוארכו לסביבות 6,500 שנה לפני זמננו. מטרתו של המבנה הזה, מהתקופה המזוליתית, אינו ידוע. שני הממצאים הללו נמצאו על הגדה הדרומית של הנהר, בנקודת חציה טבעית, שבה נהר אפרה משתלב עם נהר התמזה.
אף על פי שישנן באזור העיר עדויות להתיישבויות בריטוניות־קלטיות אחדות, היישוב המרכזי הראשון הוקם על ידי הרומאים בשנת 43 לספירה, בשם לונדיניום. יישוב זה שרד שבע־עשרה שנים ובסביבות שנת 61 שבט איקני־קלטי, שהונהג על ידי המלכה בודיקיאה כבש את היישוב והחריבו. העיר ההרוסה שבה וקמה לתחייה במהרה, ותוך עשור שגשגה והייתה למרכז סחר חשוב, ועד לשנת 100 לספירה כבר עקפה לונדיניום את קולצ'סטר והייתה לבירת הפרוביניקיה הרומאית בריטניה. בשיא פריחתה, במאה השנייה, חיו בלונדון הרומאית כ־60,000 תושבים.
היסטוריה > התקופה האנגלו־סקסית

עם קריסת שלטון האימפריה הרומית, בתחילת המאה החמישית לספירה, התפוגגה הפרוביניקה, לונדון חדלה מלהיות בירתה, וחומות לונדיניום ננטשו. עם זאת ישנן עדויות למעט תושבים רומאיים שנשארו באזור עד שנת 450, ליד מה שכיום כנסיית סנט מרטין בשדות. משנת 500 והלאה התפתחה באזור התיישבות אנגלו־סקסית שנקראה בשם לונדנוויץ', מעט מערבה מהעיר הרומאית הישנה. לונדנוויץ' גדלה בהדרגה, עד שבשנת 680 כבר הייתה לעיר נמל חשובה. בתחילת המאה התשיעית החלה העיר לדעוך עקב תקיפות ויקינגים חוזרות ונשנות, עד לשנת 886, שבה "הוקמה מחדש" על ידי המלך אלפרד הגדול. ממצאים ארכאולוגיים מראים שהעיר שהוקמה על ידי המלך אלפרד חזרה אל הגבולות הרומאיים הישנים.
מהמאה ה־11, לונדון הייתה העיירה הגדולה והחשובה ביותר באנגליה. מנזר וסטמינסטר, שנבנה מחדש בסגנון רומנסקי, בידי המלך אדוארד המודה, היה לאחת הכנסיות הגדולות באירופה. עד לאותה תקופה, העיר וינצ'סטר הייתה בירת אנגליה האנגלו־סקסית, אך מעתה והלאה, לונדון עמדה במרכז העניינים – המקום המרכזי שבו התקיים מסחר בסחורות בין־לאומיות, ובסיס־הגנה מרכזי לתקופת מלחמה. חשיבותה הצבאית, הכלכלית והפוליטית של העיר שגשגה, עד שהייתה לבירת הארץ.
היסטוריה > ימי הביניים

בעקבות ניצחונו בקרב הייסטינגס, ויליאם הראשון, דוכס נורמנדיה, הוכתר למלך אנגליה במנזר וסטמינסטר המחודש, ביום חג המולד של שנת 1066. ויליאם בנה את מצודת לונדון, המבנה הראשון מבין טירות נורמנדיות רבות שנבנו בדרום־מזרח העיר, כדי לבצר אותה בפני התקפות ויקינגים. בשנת 1097, ויליאם השני החל בבניית אולם וסטמינסטר, ליד המנזר הקיים. אותו אולם היווה את הבסיס לארמון וסטמינסטר.
במהלך המאה ה־12, החלו מוסדות השלטון להתרכז בעיירה וסטמינסטר (הסיטי של וסטמינסטר) – כגון בית המשפט המלכותי, ארמון המלוכה ועוד. בעוד וסטמינסטר הייתה לבירת הארץ מבחינה שלטונית־אדמיניסטרטיבית, שכנתה הקרובה, לונדון, נשארה העיירה הגדולה ביותר ומרכז המסחר הראשי. לונדון שגשגה תחת מוסד השלטון הייחודי שלה – האיגוד של לונדון, שמנהל עד היום את אזור הסיטי. בשנת 1100, אוכלוסיית העיר מנתה כ־18,000 תושבים. בתוך מאתיים שנים מספר זה הגיע לכמעט 100,000.
אסון הכה את העיר במהלך מגפת המוות השחור באמצע המאה הארבע־עשרה, כשהעיר איבדה כמעט שליש מאוכלוסייתה. בשנת 1381, לונדון עמדה במוקד מרד האיכרים.
היסטוריה > מהמאה ה־19 ועד ימינו

לונדון הייתה העיר הגדולה בעולם בין השנים 1831 ל־1925. תנאי הצפיפות הקשים בעיר הובילו להתפרצויות חוזרות ונשנות של כולרה, שתבעו 14,000 קורבנות ב־1848, ו־6,000 ב־1866. בעקבות עומס התנועה הכבד ששרר בעיר הוקמה הרכבת העירונית הראשונה בעולם. התרחבותה של העיר באה לידי ביטוי גם מבחינה שלטונית־אדמיניסטרטיבית: עד אמצע המאה ה־19 גוף בשם מועצת העבודות המטרופולינית דאג לעבודות הציבוריות בעיר, ורק העיר העתיקה ורבעים ספורים היו תחת תחום אחריותו. גוף זה בוטל בשנת 1889, ובמקומו הוקמה מועצת מחוז לונדון, שכעת תפקדה כרשות השלטון המקומית של כל אזור לונדון הפנימית. העיר ספגה הפצצות מצד הגרמנים במלחמת העולם הראשונה, שנערכו ברובן באמצעות צפלינים. במלחמת העולם השנייה הייתה הבירה מטרתו העיקרית של הבליץ, מערכת הפצצות המרוכזת של הלופטוואפה שנועדה להכניע את האימפריה ולאפשר פלישה גרמנית לאיי הבית. יותר מ־30,000 לונדונים נספו, ונהרסו שטחים נרחבים בעיר. מיד לאחר המלחמה, בשנת 1948, נערכו בעיר המשוסעת והחבולה משחקי האולימפיאדה באצטדיון ומבלי הישן.
בשנת 1951 נערך פסטיבל בריטניה בסאות' בנק. בשנת 1952, אירוע זיהום אוויר חמור שיתק את העיר למשך ארבעה ימים, הביא למותם של כ־4,000 תושבים, ולנזקים בריאותיים לעוד עשרות אלפים. לימים נקרא הזיהום בשם הערפיח הגדול, והוביל להגברת התודעה לאיכות הסביבה, ואף למספר חוקים בנושא. החל משנות הארבעים של המאה העשרים, לונדון הייתה ליעד מרכזי למהגרים רבים, בעיקר ממדינות חבר העמים כגון ג'מייקה, הודו, בנגלדש ופקיסטן, מה שתרם לאופייה המגוון והקוסמופוליטי.
החל משנות השישים התמלאה העיר בצעירים שהביאו לעיר צביון מרענן. תרבות לונדון החוגגת התרכזה באזור צ'לסי וברחובות קרנבי וקינג. עקב גידול בשטח העיר, הוחלפה רשות השלטון בגוף חדש – מועצת לונדון רבתי. במהלך הסכסוך בצפון אירלנד, ספגה העיר מספר מתקפות טרור מצד המחתרת האירית. גם עימותים פנים־אזרחיים על רקע גזעי צפו ועלו, כדוגמת המהומות בבריקסטון בשנת 1981, בין כוחות המשטרה ומהגרים אפרו־קריביים. אוכלוסייתה של לונדון רבתי הצטמצמה עם השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, ומשיא של 8.6 מיליון תושבים ב־1939 ירד מספר התושבים לכ־6.8 מיליון בשנות השמונים. אזור הנמל הופצץ רבות במהלך מלחמת העולם השנייה וכמעט כל המחסנים המקוריים נהרסו לחלוטין. על אף ניסיון השיקום, תעשיית הנמל החלה לדעוך בשנות ה־50. חוסר הגמישות והניידות הפכו את המעגנים של מרכז לונדון לפחות רלוונטיים מול נמלי הים, ועד 1980 כל המעגנים נסגרו. במרוצת הזמן אזור הנמל פותח מחדש ונהפך לאזור מגורים ומסחר: הקמת הדוקלנדס וקנרי וורף בשנות השמונים על חורבות הנמל הישן העצימו את מקומה החשוב של לונדון בכלכלה העולמית והפכוה למרכז פיננסי עולמי.
מחסום התמזה הוקם בשנות השמונים על מנת להגן על העיר מפני גלי גאות מהים הצפוני. מבחינה שלטונית, שוב פורקה רשות השלטון – מועצת לונדון רבתי בשנת 1986, וכל אזור המטרופולין נשאר ללא שלטון מקומי עד לשנת 2000, עם הקמת רשות לונדון רבתי. לכבוד תחילת האלף השלישי, נבנו בעיר כיפת המילניום, הלונדון איי וגשר המילניום. ב־6 ביולי 2005 זכתה לונדון במכרז האולימפי, ואירחה את האולימפיאדה ב-2012, כך שהיא העיר הראשונה שאירחה את המשחקים שלוש פעמים.
בשנת 1999 התרחשה בעיר מתקפת הטרור שכללה שלושה פיצוצים באזורים שונים בעיר. ב־7 ביולי 2005, התרחשו סדרה של פיגועי טרור ברכבת התחתית של לונדון ובאוטובוס. ארגון הטרור אל־קאעידה נטל אחריות על הפיגועים, שגבו את חייהם של 52 תושבים.
הגדרת "לונדון"

לונדון של היום מורכבת מצירוף של ערים, עיירות, רבעים, שכונות ופרוורים אשר לאורך השנים נסתפחו לשטחה האדמיניסטרטיבי של "לונדון רבתי", וכולם יחד נקראים "לונדון". הגרעין ההיסטורי המקורי של העיר נקרא "הסיטי של לונדון" (City of London) או בקיצור "הסיטי", ומשמש היום בעיקר כמרכז המוסדות הפיננסיים של העיר. מסביב לו 32 רבעים (boroughs), שלכל אחד מהם אוטונומיה אדמיניסטרטיבית מסוימת, אך כולם יחד מהווים את לונדון רבתי. מעבר להם, פרוורים נוספים שאינם חלק מלונדון אך מהווים חלק משטחה המטרופוליני של העיר. תושבי העיר לרוב מתייחסים לכל השטח התחום בכביש ההיקפי M25 כאל "לונדון", הגם שהוא כולל כמה שכונות ועיירות שאינן משתייכות לתחום המנהלי של לונדון רבתי.
אוכלוסייה

בשנת 2011 מנתה העיר וסביבתה 8 מיליון תושבים. מתוכם 59.8% הם לבנים, 20.9% אסייתים, 15.6% שחורים ממוצא אפריקני, מאזור הקריביים, ו-5% מעורבים. החלוקה הדתית היא: 48.4% נוצרים, 20.7% ללא דת, 12.4% מוסלמים, 5% הינדו, 1.8% יהודים, ו-1.5% סיקים. 21.8% מהתושבים נולדו מחוץ לאיחוד האירופי.
המטרופולין של לונדון מונה כ-15 מיליון תושבים ונחשב למטרופולין הגדול ביותר באירופה ואחד מבין 20 הגדולים בעולם.
אוכלוסייה > אוכלוסייה יהודית או ישראלית

בלונדון ישנה קהילה יהודית גדולה בת כ-150 אלף יהודים, והיא מהווה את הקהילה היהודית הגדולה ביותר בבריטניה, ואחת הגדולות באירופה. רובה של הקהילה מרוכז בצפון מערב לונדון, באזורים – גולדרס גרין (Golders Green), הנדון (Hendon) ופינצ'לי (Finchley). הקהילה הישראלית נמצאת בעיקר באזור גולדרס גרין וניתן למצוא ברחוב הראשי של האזור חנויות ומסעדות רבות בבעלות ישראלית. יש בית ספר ישראלי שפועל ביום ראשון לטובת הקהילה הישראלית. ישנה מגמת נהירה של יהודים לשכונות אלו, תוך עזיבה של אזורים אחרים בעיר בהם היו קיימות בעבר קהילות יהודיות משגשגות.
בצפון מזרח לונדון, באזור סטמפורד היל (Stamford Hill) נמצאת קהילה חרדית גדולה המונה מעל 50,000 נפשות. הקהילה החרדית של לונדון היא אחת הגדולות והמשפיעות באירופה כולה. הקהילה ברובה מאופיינת כחסידית, אך כוללת גם חוגים ליטאיים. במהלך העשור הראשון של המאה, עד תחילת משבר הסאבפריים, ידעה הקהילה החרדית תנופה כלכלית אדירה. רבים מהם התעשרו מאוד, הודות לשוק הנדל"ן הפורח באנגליה. חלק מחברי הקהילה מופיעים דרך קבע ברשימת האנשים העשירים ביותר באנגליה, המתפרסם מדי שנה בטיימס הלונדוני.
בלונדון מספר בתי ספר יהודיים וישיבות, בהם ניתן למנות את חב"ד ליובאוויטש,‏ Independent Jewish Day School‏, JFS, King Solomon‏ ו"חשמונאים". קיימים בעיר גם סניפים של תנועות נוער יהודיות רבות כגון FZY, בני עקיבא, עזרא, הבונים דרור צבאות ה' חב"ד, ועוד. כמו כן פועל שבט צופי צבר של תנועת הצופים העבריים, אשר פונה בעיקרו לקהילה הישראלית ומתנהל בעברית. בלונדון יוצאים לאור מספר שבועונים יהודיים כשהראשי והוותיק שבהם הוא הג'ואיש כרוניקל. עבור הקהילה הישראלית ודוברי העברית בלונדון פועל האתר עלונדון.
אקלים

האקלים בלונדון ממוזג ומשקעים יורדים בעיר לאורך כל חודשי השנה. החודש החם ביותר הוא יולי עם טמפרטורה ממוצעת של 18.7 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר עם טמפרטורה ממוצעת של 5.5 מעלות צלזיוס. ממוצע המשקעים בעיר הוא 601.7 מילימטרים כאשר פברואר הוא החודש היבש ביותר. שלג יורד לעיתים בתקופת החורף
| אקלים בלונדון> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בלונדון> ינואר.8.1.2.3.55.2 | אקלים בלונדון> פברואר.8.4.2.1.40.9 | אקלים בלונדון> מרץ.11.3.3.9.41.6 | אקלים בלונדון> אפריל.14.2.5.5.43.7 | אקלים בלונדון> מאי.17.9.8.7.49.4 | אקלים בלונדון> יוני.21.0.11.7.45.1 | אקלים בלונדון> יולי.23.5.13.9.44.5 | אקלים בלונדון> אוגוסט.23.2.13.7.49.5 | אקלים בלונדון> ספטמבר.19.9.11.4.49.1 | אקלים בלונדון> אוקטובר.15.5.8.4.68.5 | אקלים בלונדון> נובמבר.11.1.4.9.59.0 | אקלים בלונדון> דצמבר.8.3.2.7.55.2 | אקלים בלונדון> שנה.15.2.7.5.601.7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: London Heathrow Airport
נוף העיר

צילום פנורמי של לונדון כפי שהיא משתקפת מקתדרלת סנט פול
כלכלה

התוצר האזורי הגולמי (GRDP) של לונדון בשנת 2019 היה 503 מיליארד ליש"ט, כרבע מהתמ"ג הבריטי. ללונדון יש חמישה מרכזי עסקים ראשיים: הביטי, וסטמינסטר, קנרי וורף, קמדן ואיסלינגטון ולמבת' וסאות'וורק. אחת הדרכים לקבל מושג על חשיבותם היחסית היא להסתכל על כמויות יחסיות של שטחי משרדים: בלונדון רבתי היו 27 מיליון מ"ר של שטחי משרדים בשנת 2001, והסיטי מכיל את השטח הרב ביותר, עם 8 מיליון מ"ר של שטחי משרדים. בלונדון יש את מחירי נדל"ן מהגבוהים בעולם. לונדון מדורגת במקום השני כאחת הערים היקרות בעולם. נכון לשנת 2024, מחיר ממוצע של מ"ר הוא 26,500 דולר, על פי חברת ייעוץ ההגירה הנלי אנד פרטנרס.
על פי מדד המרכזים הפיננסיים העולמי לשנת 2024, שפורסם על ידי צוות החשיבה Z/Yen, לונדון דורגה שנייה בדירוג.
אינדקס הערים העולמיות (של Oxford Economics) לשנת 2024, דירג את לונדון במקום השני.
לפי דירוג של חברת הייעוץ הבין-לאומית "מרסר" לשנת 2024, לונדון דורגה במקום ה-40* ברשימת מדד יוקר המחיה בערים היקרות בעולם, והיא דורגה במקום ה-8 ברשימת מדד  איכות החיים בערים הגדולות בעולם.
כלכלה > תיירות

לונדון היא אחד מיעדי התיירות המובילים בעולם. היא גם העיר המובילה בעולם לפי הוצאות מבקרים חוצות גבולות, המוערך ב-20.23 מיליארד דולר ב-2015. תיירות היא אחת הענפים העיקריים של לונדון, העסיקה 700,000 עובדים במשרה מלאה בשנת 2016, ותרמה 36 מיליארד ליש"ט בשנה לכלכלה. העיר מהווה 54% מכלל הוצאות המבקרים הנכנסים בבריטניה.
בשנת 2023, עשרת האטרקציות הפופולריות ביותר בבריטניה היו רובן בלונדון (מוצגות עם ביקורים לכל מקום):
המוזיאון הבריטי: 5,820,860
המוזיאון להיסטוריה של הטבע (דרום קנזינגטון): 5,688,786
פארק וינדזור הגדול: 5,487,856
מוזיאון טייט מודרן: 4,742,038
סאות'בנק סנטר: 3,193,966
מוזיאון ויקטוריה ואלברט (דרום קנזינגטון): 3,110,000
הגלריה הלאומית: 3,096,508
מוזיאון המדע: 2,956,886
מצודת לונדון: 2,790,280
בית סומרסט: 2,727,677
מספר חדרי המלון בלונדון בשנת 2023 עמד על 155,700 וצפוי לגדול ל-183,600 חדרים, הכי הרבה מכל עיר מחוץ לסין. מלונות היוקרה בלונדון כוללים את מלון סבוי (נפתח ב-1889), קלארידג' (נפתח ב-1812 ונבנה מחדש ב-1898), מלון ריץ (נפתח ב-1906) ומלון דורצ'סטר (נפתח ב-1931), בעוד שרשתות מלונות בתקציב נמוך כוללות את מלונות פרמייר אין ומלונות טרוולודג'.
כלכלה > מדיה וטכנולוגיה

חברות המדיה מרוכזות בלונדון, ותעשיית הפצת המדיה היא המגזר השני בלונדון. ה-BBC, רשת השידור הארצית הוותיקה בעולם, היא מעסיק משמעותי, בעוד שלתחנות שידור אחרות, כולל ITV, ערוץ 4, ערוץ 5 וסקיי, יש מטה ברחבי העיר. עיתונים לאומיים רבים, כולל הטיימס, שנוסד ב-1785, נערכים בלונדון; המונח רחוב פליט (שם פעלו רוב העיתונים הלאומיים) נותר מטונימים לעיתונות הלאומית הבריטית. חברת התקשורת WPP היא משרד הפרסום הגדול בעולם.
מספר רב של חברות טכנולוגיה מבוססות בלונדון, בעיקר במזרח לונדון Tech City, הידועה גם בשם Silicon Roundabout. בפברואר 2014 דורגה לונדון כעיר העתיד באירופה לשנת  2014/15, על ידי fDi Intelligence. מוזיאון בבלצ'לי פארק, שבו התבסס אלן טיורינג במהלך מלחמת העולם השנייה, נמצא בבלצ'לי, 64 ק"מ צפונית למרכז לונדון, וכך גם המוזיאון הלאומי למחשוב.
כלכלה > חברות

בדירוג השנתי של פורצ'ן גלובל 500 לשנת 2024, 10 מטות (מתוך 55 בממלכה המאוחדת) נמצאים בלונדון.
כלכלה > עושר

על פי דירוג רשימת הערים העשירות בעולם שפרסמה חברת ייעוץ ההגירה הנלי אנד פרטנרס בתחילת 2024, לונדון היא העיר החמישית בדירוג המקומות המועדפים ביותר על עשירי העולם. נכון ל-2024 גרים בה מעל 227,000 מיליונרים ומתוכם 35 מוגדרים כמיליארדרים.
תרבות > תיאטרון

העיר לונדון ידועה כאחד ממרכזי התרבות המרכזיים בעולם, כעיר בירה היא גם מכילה את מרכזי התרבות של אנגליה והממלכה המאוחדת כולה. בלונדון ישנם עשרות אולמות תיאטרון המרוכזים בעיקר ב"וסט אנד" ברובע וסטמינסטר (שבניגוד למשתמע משמו דווקא אינו במערב העיר, אלא ממש במרכזה. הוא נקרא היסטורית West End משום מיקומו ממערב ל"סיטי", הגרעין המקורי של העיר). כמה מהידועים בין התיאטראות הם התיאטרון הלאומי ותיאטרון הפלדיום. מדי ערב מוצגות בעיר עשרות הצגות הסוחפות אליהן מספר רב של צופים. בעבר אף הציג ויליאם שייקספיר את מחזותיו בתיאטראות בבירה.
תרבות > מוזיקה

גם בתחום המוזיקה בולטת לונדון והיא ביתם של תזמורות רבות, ביניהן: התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הקאמרית של לונדון, הסינפונייטה של לונדון, תזמורת סינפוניה של לונדון, תזמורת פילהרמוניה, האקדמיה למוזיקה עתיקה, האקדמיה המלכותית למוזיקה (תזמורת), האקדמיה של סנט מרטין בשדות, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורת הקאמרית האנגלית, תזמורת עידן הנאורות ותזמורת רשות השידור הבריטית. בלונדון נמצא גם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן הידוע ברחבי העולם.
תרבות > ספורט

בלונדון יש מועדוני ספורט רבים, ובפרט מועדוני כדורגל. ללונדון יש 13 מועדונים בליגות המקצועניות. כמות נמוכה יחסית לעומת אזורים אחרים באנגליה עם אותה כמות אוכלוסייה: המועדונים הבולטים ביותר הם ארסנל מרובע איזלינגטון עם 13 אליפויות, צ'לסי מפולהאם עם 6 אליפויות (לה האצטדיון הקרוב ביותר למרכז לונדון), וטוטנהאם מרובע הארינגיי עם 2 אליפויות.
בלונדון גם מצוי אצטדיון ומבלי האצטדיון הלאומי של אנגליה, והאחד האצטדיונים הגדולים באירופה. מגרש הקריקט לורדס – בין אצטדיוני הקריקט החשובים בעולם, וכן תחרות הטניס וימבלדון.
קבוצת הכדורסל הגדולה של העיר היא לונדון ליונס.
העיר אירחה את המשחקים האולימפיים בשנים 1908, 1948 ו-2012, ובכך הפכה לעיר הראשונה המארחת את המשחקים האולימפיים בפעם השלישית.
השכלה > מכללות ואוניברסיטאות

בשטחה של העיר נמצאות 43 אוניברסיטאות, והן הריכוז הגדול ביותר של מוסדות להשכלה גבוהה באירופה. בין האוניברסיטאות הבולטות הנמצאות בלונדון:
אוניברסיטת לונדון
אימפריאל קולג'
בירקבק, אוניברסיטת לונדון
בית הספר לכלכלה של לונדון
יוניברסיטי קולג' לונדון
האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
סיטי סנט ג'ורג', אוניברסיטת לונדון
תחבורה

למגוון אמצעי התחבורה הציבורית של לונדון יצא מוניטין בין-לאומיים וכמה מסמליהם הפכו לסמלי תרבות מוכרים. התחבורה הציבורית כוללת את הרכבת התחתית של לונדון, הנקראת גם ה-"Tube" (אשר החלה לפעול ב-1863 והייתה לרכבת התחתית הראשונה בעולם), רכבת עילית ליעדים בלונדון ומחוץ לה, אוטובוסים עירוניים (המאופיינים לרוב בצבעם האדום הבוהק ובמבנה הקומתיים), רכבות קלות במזרח המטרופולין ובדרומו ותחבורת שיט בנהר התמזה. ישנן המוניות השחורות הייחודיות ללונדון ו-"Mini-Cabs", שהן מוניות שניתן להזמינן רק בטלפון ולא ברחוב, אך הן זולות בהרבה מהמוניות השחורות.
רשות התחבורה המטרופולינית של לונדון (ה-TfL) מרכזת את כל מפעילי התחבורה הציבורית (שרובם פרטיים) לכדי מערכת אינטגרטיבית אחת, ומהווה למעשה את ה"פנים לציבור" של כלל התחבורה הציבורית. הרשות מרכזת את כלל התחומים: מיפוי, כרטוס, קביעת ותיאום לוחות זמנים, מודיעין, שילוט, תכנון קווים ואף מיתוג השירות. רבים מתושבי לונדון אף אינם יודעים מיהי החברה המפעילה קו מסוים, שכן אין להם כל צורך לדעת זאת. הקמת רשות זו ופעילותה האינטנסיבית (בשילוב תמריצים שליליים לשימוש ברכב פרטי) העלו את מספר המשתמשים בתחבורה הציבורית בלונדון רבתי בעשרות אחוזים.
בין היתר, מפורסם "הסקוטי המעופף" (Flying Scotsman) – הרכבת העושה דרכה מאדינברו ללונדון מדי יום ביומו. מסילת רכבת זו נחנכה בשנת 1863 ואורכה 633 קילומטרים.
משרתים את לונדון שישה נמלי תעופה בין-לאומיים והם (מהגדול לקטן): לונדון הית'רו, לונדון גטוויק, לונדון סטנסטד, לונדון לוטון, לונדון סיטי (הקרוב ביותר למרכז העיר) ולונדון סאות'נד. נמל הית'רו הוא הגדול בבריטניה וטוען לכתר הנמל העמוס ביותר בעולם בנפח נוסעים בין-לאומיים.
החל מ-17 בפברואר 2003 הוחלה "אגרת גודש בלונדון". נהגי מכוניות שנכנסים ל"תחום העומס" (Congestion Zone) בין השעות 7:00 בבוקר ל-22:00 בערב בימים שני עד ראשון (שבעה ימים בשבוע) חייבים בתשלום אגרה של 15 פאונד ליום. אם האגרה לא משולמת עד חצות ביום שלמחרת הנסיעה היא גדלה ל-130 פאונד; אם משלמים את הקנס תוך 14 יום, הנהג יצטרך לשלם רק חצי מהקנס בסך 65 פאונד. אופנועים, אופניים וכלי רכב שעובדים על דלק חלופי פטורים מהאגרה, כמו גם תחבורה ציבורית, רכב נכים ורכבי חירום. תושבי "תחום העומס" מקבלים 90% הנחה על אגרת העומס, אך רק בתשלום עבור שנה מראש.
מקומות מפורסמים בלונדון > ארמונות

ארמון בקינגהאם
ארמון למבת'
ארמון קנסינגטון
ארמון וסטמינסטר – הוא בניין הפרלמנט הבריטי
המפטון קורט
מצודת לונדון – ה"טאוור"
מקומות מפורסמים בלונדון > שכונות

גולדרס גרין, המפסטד, הנדון, סטמפורד היל, העיר לונדון – הסיטי, הרובע הסיני, ונציה הקטנה, נוטינג היל, סאות'ארק, סאות' בנק, קובנט גרדן, קמדן טאון, סוהו, אילינג, וומבלי.
מקומות מפורסמים בלונדון > רחובות

רחוב דאונינג
דרך טוטנהם קורט
דרך צ'רינג קרוס
המאל
הסטרנד
סימטת פודינג
רחוב אוקספורד
רחוב פליט
רחוב בייקר
מקומות מפורסמים בלונדון > גשרים על התמזה

ממערב למזרח:
גשר וסטמינסטר
גשר המילניום
גשר לונדון
הבריכה של לונדון
גשר טאוור – גשר מצודת לונדון
מקומות מפורסמים בלונדון > מעברי מים

תעלת ריג'נטס