stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שזאם (יישומון)
על היישומון

האפליקציה היא מוצר של חברת "שזאם" אשר נוסדה בשנת 1999 על ידי כריס ברטון, פיליפ אינגלברכט, אייברי וואנג ודהיראג' מוקרג'י. בתחילת שיווקה בשנת 2002, ועד כניסתם של הסמארטפונים לשוק, הייתה שזאם שירות טלפוני ללא אפליקציה. השירות כונה "2580" על שם המספר שהיה צריך המשתמש לחייג כדי לקבל את השירות. המכשיר במהלך השיחה היה דוגם את הצלילים, הטלפון היה מתנתק בעצמו לאחר 30 שניות והמשתמש היה מקבל מסרון עם פרטי השיר.
שזאם פועלת באמצעות שיטה המכונה "טביעת אצבע אקוסטית". האפליקציה ממפה את התבנית של השיר ומחפשת השוואה באמצעות מקצב, עוצמה ותדרים. היא אינה מנתחת את השיר כולו אלא משתמשת בנקודות "שיא", שבהן הקצב והאינטנסיביות גבוהים במיוחד. כך נוצרת תבנית פשוטה יחסית שבעזרתה יהיה תהליך ההשוואה יעיל ומהיר יותר. לחברה מאגר מידע עם מאות מיליוני קודים, וכאשר דוגם המשתמש צלילים הם מומרים לקודים ונשלחים לשרתי החברה, שם הם עוברים תהליך השוואה. לאחר מכן מקבל המשתמש את פרטי המידע על השיר.
על היישומון > מערכות הפעלה תומכות

לאפליקציה גרסאות עבור מגוון רחב של מערכות הפעלה: אנדרואיד, iOS, Windows Phone, ומערכות ההפעלה של נוקיה ובלקברי.
שזאם בישראל

בשנת 2012 הוכרז על שיתוף פעולה של שזאם עם חברת פטיפון הישראלית. לפי שיתוף פעולה זה יוכלו משתמשים לקבל מידע על שירים בעברית, אך רק של כאלה שהופקו על ידי חברת פטיפון ואישרו את התיוג.
ראו גם

סאונדהאונד
הערות שוליים

↑  עומר כביר, רשמית: אפל קנתה את Shazam בכ-400 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 12 בדצמבר 2017
↑  אילנה ברודו, איך עובד שזאם, באתר nana10‏, 20 באפריל 2011
הראל עילם, גיקיפדיה: איך Shazam מזהה את השירים שאנחנו אוהבים?, באתר כלכליסט, 30 ביולי 2013
↑  דני אנין, ‏שזאם משתדרגת: תיוג תוכניות טלוויזיה וגם שירים בעברית, באתר ‏מאקו‏, 18 בספטמבר 2012
| שירותי מוזיקה דיגיטליים |
| --- | --- | --- |
| שירותים פעילים | Anghami • אפל מיוזיק • בנדקמפ • ביטפורט • בליפ.קום • בומפליי מיוזיק • CD Baby •‏ דיגיטלי אימפורטד • דיטו מיוזיק • דיג'יי-שופ • הופלה • אייסקאסט • iHeartRadio •‏ חנות האייטונס • ג'מנדו • ג'ונו רקורדס • לייב-365 • LiveXLive (Slacker) •‏ מגנטון • מלון • מיקסקלאוד • מוב • מיוזיק גלו • נימביט • NoiseTrade •‏ ONErpm •‏ פנדורה • פפטארי • קובוז • רדיו.קום • רוק-מיי-ראן •‏ רוקסי • ספינלט • ספוטיפיי • סאונדקלאוד •‏ יאנדקס. מוזיקה • טיידל • אמזון מיוזיק • ‏Last.fm • שזאם • דיזר • יוטיוב מיוזיק • eSound |  |
| שירותים לא פעילים | בלאקברי וורלד • גוגל פליי מיוזיק • גרובשרק • קאזה • רדיו |  |
ע'סאן בן ג'דו

| --- | --- |

בן ג'דו, בסוכנות הידיעות פארס, טהראן, פברואר 2017
 לידה:  8 באוגוסט 1962 (בן 62) אל-קצור, תוניסיה
 מדינה:  לבנון, תוניסיה
 עיסוק:  עיתונאי, מנחה, במאי, מנהל רשת אל-מיאדין
 מעסיק:  אל-מיאדין
 השקפה דתית:  מוסלמי
 בת זוג:  נדא קאא'ם מקאמי
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות הקובני
ע'סאן בן ג'דו (בערבית: غسان بن جدّو, באנגלית: Ghassan bin Jiddo, נולד ב-8 באוגוסט 1962) הוא עיתונאי, במאי ופעיל פוליטי חברתי תוניסאי-לבנוני בעל השפעה בעולם הערבי. בעברו כיהן כראש שלוחת רשת אל-ג'זירה בביירות משנת 2004 ועד להתפטרותו ב-23 באפריל 2011. לאחר התפטרותו, ייסד את רשת התקשורת הפאן-ערבית אל-מיאדין בביירות ומאז משמש מנהל הערוץ הלווייני.
ביוגרפיה

ע'סאן בן ג'דו נולד בעיר אל-קצור שבמחוז אל-כאף, בתוניסיה, לאב תוניסאי ולאם נוצרייה לבנונית. הוא למד בתוניס בפקולטה למדעי הרוח, ושם החל להיות פעיל פוליטי כסטודנט. בן ג'דו האמין שהגעתו לשלטון של זין אל-עבדין בן עלי תביא לקדמה וחופש לתוניסיה. עם זאת, כמו רבים אחרים, הוא התאכזב מהאופן שבו הדברים התפתחו במדינה. בעקבות פעילותו הפוליטית, בן ג'דו נעצר, הושם במעצר בית ונאלץ לצאת לגלות. מאוחר יותר, הוא עבר להתגורר בלבנון. הוא בעל אזרחות לבנונית בנוסף לאזרחותו התוניסאית.
ביוגרפיה > קריירה

בן ג'דו החל את הקריירה המקצועית בשנת 1990 בעיתון הלונדוני אל חיאת ומספר עיתונים ערביים נוספים. בשנת 1992 בן ג'דו התקבל למכון הערבי ללימודים בינלאומיים בוושינגטון וקיבל את תפקיד ניהול עריכת המגזין של המכון. לאחר מספר חודשים מונה לתפקיד העורך הראשי במגזין. כמו כן, בשנת 1995 בן ג'דו עבר לרשת BBC ושימש ככתב בערוץ, ובשנת 1997 הוא הצטרף לאל-ג'זירה ולאחר מכן החל לשמש כראש שלוחת אל-ג'זירה באיראן. בהמשך, בן ג'דו הפך לראש שלוחת אל-ג'זירה בביירות. במהלך תקופת נסיגת ישראל מלבנון בשנת 2000, הנחה בן ג'דו את התוכנית השבועית "חיור מופתח" (حوار مفتوح) בערוץ והיא התאפיינה בהגשה בשטח פתוח. באפריל 2011, לאחר 14 שנה, התפטר בן ג'דו מאל ג'זירה בטענה כי הערוץ חסר מקצועיות ואובייקטיביות בסיקור האביב הערבי.
במהלך שנותיו באל-ג'זירה, בן ג'דו היה העיתונאי היחיד שראיין את מזכ"ל חזבאללה לשעבר, חסן נסראללה, במהלך מלחמת לבנון השנייה. כמו כן, הוא ראיין גם את נשיא קובה לשעבר פידל קסטרו, את הזמרת הלבנונית ג'וליה בוטרוס, וכן את הפוליטיקאי הדרוזי הלבנוני, מנהיג מפלגת הסוציאליסטים בלבנון, וליד ג'ונבלאט.
ביוגרפיה > אל-מיאדין

לאחר התפטרותו, קידם את ערוץ הטלוויזיה הלווייני החדשותי אל-מיאדין כדי שישמש אלטרנטיבה לערוצי התקשורת הערביים הגדולים, תוך דגש על סיקור המדינות הערביות ועניינים אזוריים. התחנה הושקה ב-11 ביוני 2012 במקום מושבה, ביירות, ובן ג'דו הוא מנהלה. לדברי בן ג'דו, "אל-מיאדין תתאפיין בתקשורת שהקהל הערבי זקוק לה, רגועה יותר, יציבה יותר, מדויקת יותר ומאוזנת יותר. הערוץ יתמוך במהפכות ברחבי העולם הערבי תוך עמידה בעקרונות של חירות ושוויון, ושלא יהיה כפוף לתכתיבים חיצוניים או התערבויות זרות". נוסף על כך, בן ג'דו הצהיר כי אל-מאידין יספק דיווח חדשותי מאוזן ובלתי תלוי, תוך ביקורת על גופי תקשורת אחרים שאינם עומדים במבחן האובייקטיביות. ביום השקת הערוץ, הריאיון הפוליטי הראשון ששודר היה עם ראש ממשלת לבנון, נג'יב מיקאתי
בן ג'דו הוביל את התוכניות "פי אל-מיאדין" (في الميادين), "חיוואר ח'אס" (حوار خاص), "תמוז אל-חיקאיה" (تموز الحكاية). בתוכניות אלו הוא ניהל ראיונות עם אישים ופוליטיקאים ערבים וניתח את ההתפתחויות הפוליטיות בעולם בדגש על המזרח התיכון.
ב-15 בנובמבר 2023, במהלך עצרת סולידריות שנערכה בביירות, התייחס בן ג'דו לניסיונותיה של ישראל להשתיק את רשת אל-מיאדין. הוא ציין כי ישראל התמהמהה בניסיונותיה להשתיק את הערוץ, וכי הוא כבר הפך לגורם משפיע מכדי שיוכלו לעצור אותו. כמו כן, בן ג'דו חשף כי ההחלטה הישראלית לפעול נגד אל-מיאדין התקבלה בשיתוף פעולה עם שלוש מדינות ערביות. בנוסף, סיפר כי בשנת 2012 השגרירה האמריקאית לשעבר בלבנון הזהירה מעלייתה של הרשת, ובשנת 2013 הציב ראש המודיעין של מדינה מהמפרץ סעיף מיוחד במפגש שנערך עמו שמטרתו הייתה השתקת הערוץ. עוד הוסיף כי בשנת 2017 נפגש עם בכיר ממדינה במפרץ אשר העביר לו שלוש הודעות מגורמים ערביים ובינלאומיים בנוגע לרשת. בנוסף, בתגובה להאשמות שהופנו כלפי אל-מיאדין על תמיכה ב"פוליטיקה השיעית", השיב בן ג'דו כי "הרשת תומכת בהתנגדות, ונדרוך על כל מי שינסה להתמודד איתה.
ביוגרפיה > הוקרה ועיטורים

בשנת 2007 הוא הוצב במקום 24 כמראיין הפופולרי באל-ג'זירה בדירוג "הערבים המשפיעים בעולם". בנוסף, הוא נבחר בדירוג "500 הערבים המשפיעים" במקום 59.
במאי 2023 העניק נשיא קובה מיגל דיאס-קאנל לע'סאן בן ג'דו את "עיטור הידידות" הקובני, בטקס שנערך בספרייה הלאומית בקובה לכבוד יום העיתונות הקובנית. העיטור ניתן כהוקרה על מאמציו של בן ג'דו ושל רשת אל-מיאדין בהגנה על קובה ועל הישגי מהפכתה. בן ג'דו הודה על הכבוד, הדגיש את הקשר בין אל-מיאדין וקובה במאבקן למען חירות וצדק, וקרא לדור הצעיר בקובה להמשיך לשמר את ערכי המהפכה אל מול ניסיונות למחוק את זיכרונה ההיסטורי.
עיטור הידידות מוענק על ידי מועצת המדינה בקובה לזרים שהפגינו סולידריות והגנה על ערכי המהפכה הקובנית.
עמדותיו

באירוע הוקרה שנערך לכבודו על ידי השר הלבנוני לשעבר ותומך המשטר הסורי, ויאם והאב, בן ג'דו הדגיש את מחויבותו לתמיכה בסוריה של "ההתנגדות והעמידה האיתנה" לצד תמיכה בחירות וברפורמות במדינה. באירוע שבו נכחו מנהיגים ממפלגת הבעת', תנועת אמל וארגון הטרור חזבאללה, ממלא מקום השגריר האיראני בלבנון, ציין בן ג'דו כי "כל אחד מאיתנו נלחם מהמקום שלו ובדרכו ואני לא מוצא בעיה לומר שאני עם סוריה של ההתנגדות והעמידה האיתנה, והכי חשוב להיות עם סוריה של החירות והרפורמה".
בן ג'דו גם התייחס למשבר בסוריה כנקודת מפנה במזרח התיכון, כשהוא אומר ש"המרחב הערבי, מה שהיה לפני סוריה הוא דבר אחד ומה שאחריה הוא דבר אחר". זאת ועוד, בן ג'דו תומך במשטר בשאר אל אסד ובחזבאללה ועמדותיו הלאומיות מזוהות עם הרעיון הפאן ערבי הסורי. נוסף על כך, הוא הצהיר כי יש לו קשרי ידידות עם חסן עבד אלכרים נסראללה וכי בחירתו של נסראללה לראיין אותו במהלך מלחמת לבנון השנייה הייתה כבוד גדול עבורו.
משפחה

בן ג'דו נשוי לנדא קאא'ם מקאמי (בפרסית: ندای قائم مقامی), אזרחית איראנית.
ראו גם

אל-מיאדין
הערות שוליים

↑  Ghassan Ben Jeddou resigns from Al Jazeera
1 2 3  Ghassan bin Jiddo, Fanoos. Retrieved 11 June 2012
↑  Ghassan Ben Jeddo resigns from Al Jazeera. As-Safir (in Arabic), Archived from the original on 17 August 2011. Retrieved on October 2012
↑  Bridget Johnson (1 May 2012). "Media Outlet with Hezbollah Ties Opens Bureau Near White House". The New Media Journal. Archived from the original on 25 September 2013. Retrieved 9 March 2013
↑  Ghassan Ben Jiddo: The Establishment of Al-Mayadeen Channel – An Independent Vision for Covering the Arab World east-
↑  Ghassan Ben Jiddo to a Gulf Official: Al-Mayadeen Supports the Resistance and Will Crush Anyone Who Opposes It
↑  The most powerful Arabs in 2007, Arabian Business. 18 March 2007. Retrieved 12 June 2012
↑  The world's most influential Arabs, Arabian Business. 2011. Archived from the original on 23 July 2013. Retrieved 11 June 2012
↑  The Cuban President Awards Al-Mayadeen Network’s Chairman Ghassan Ben Jiddo with the Order of Friendship
↑  Wi'am Wahhab honors Ghassan Ben Jiddo, Nourat, accessed on August 28, 2011. Archived version from May 28, 2011, on the Wayback Machine
↑  Ghassan Ben Jiddo: I will not hide my personal relationship with Hassan Nasrallah, and during the July War, he managed the operations room and did not delegate the instructions to anyone else. Archived on October 15, 2017, on the Wayback Machine
ישיבת רמת גן

תבנית:מוסד לימודי
ישיבת רמת גן היא ישיבת הסדר ציונית דתית חסידית, חלוצת הישיבות הציוניות בגוש דן, שהוקמה בשנת ה'תשנ"ד. הישיבה נמצאת בשכונת רמת עמידר ברמת גן. ראש הישיבה הוא הרב יהושע שפירא ואליו הצטרף החל משנת תשע"ח גם הרב בן ציון אלגאזי. נשיאה הוא רב העיר לשעבר הרב יעקב אריאל.
היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תשנ"ד על ידי הרב יהושע שפירא, לבקשתו של רב העיר רמת גן, הרב יעקב אריאל, ובליוויו הצמוד. משכנה של הישיבה נקבע בבית הכנסת האשכנזי הגדול בשכונת רמת עמידר. התלמידים הראשונים הגיעו מישיבת מרכז הרב ומהישיבה לצעירים שעל ידה (ישל"צ), שם לימד בעבר הרב שפירא.
בשנת ה'תשס"ה החלה בניית מבנה הקבע במקום שבו עמד בית הכנסת האשכנזי. במהלך הבנייה הועברו הלימודים לבית הכנסת של שיכון הפועל המזרחי הסמוך. בחודש אדר ה'תשס"ז חנכה הישיבה את משכנה החדש ברחוב האצ"ל ברמת גן.
בסוף שנת ה'תשע"ח הצטרף הרב בן ציון אלגאזי לראשות הישיבה לצד הרב יהושע שפירא.
החל משנת ה'תשע"ג מפיקה הישיבה את כנס "בכל לבבך – יום עיון בעבודת ה'" בו משתתפים אלפים.
הלימודים בישיבה

מלבד תחומי הלימוד המקובלים בישיבות ציוניות, מתייחדת הישיבה בלימוד רב של חסידות וכן בעבודת התפילה. מתקיימות בה התוועדויות באירועים מיוחדים.
בישיבה כוללים לרבנות ולדיינות, מכון הוראה ובית דין לענייני ממונות המשרת את תושבי האזור.
פעילות הישיבה בעיר

סיסמת הישיבה היא 'להאיר את העיר'. סיסמה זו באה לידי ביטוי בפעילות "הפצות" – הפצת יהדות על בסיס יומי או שבועי בגני ילדים ובתי ספר או הקמת דוכנים במקומות ציבוריים. תלמידיה מקיימים פעילויות לציבור סביב החגים ועוד.
כן הקימה הישיבה תנועה בשם 'נהורא', הממסדת את פעילות ההפצות ומארגנת חברותות עם תלמידי הישיבה ושיעורים לציבור הכללי. התנועה מציעה תוכניות לימודי ערב לגברים ולנשים ואירועים מיוחדים בחגי ישראל (ליל סדר ציבורי, תפילות בימים הנוראים, ריקודים בשמחת תורה ועוד).
בראשות אגף זה עומדת להבה צוריאל ולצדה בנות שירות לאומי ממדרשת רעות וגרעין שנת שירות של בני עקיבא.
רבני הישיבה > ר"מים מכהנים בישיבה

הרב יהודה מלמד (בנו של הרב זלמן ברוך מלמד)
הרב אבשלום ולד
הרב דודי ליטמן
הרב אברהם וסרמן (רב קהילת "גבורת מרדכי" בגבעתיים)
הרב שלום שפירא (בנו של ראש הישיבה)
הרב דביר אטרה
הרב יהודה גולדברג
הרב ראובן ששון, ראש ישיבת ההסדר רמת השרון
הרב גד וינקורט
רבני הישיבה > רבנים שלימדו בה בעבר

הרב ארלה הראל, ראש הישיבה התיכונית 'לב חדש' בשילה.
הרב יוסף שרים, ראש הכולל בגבעת שמואל
הרב אליעזר קשתיאל
הרב רן שריד
הרב אברהם וסרמן (רב קהילת "גבורת מרדכי" בגבעתיים)
הרב דוד דודקביץ (רב היישוב וראש ישיבת רועה ישראל ביצהר)
הרב משה אודס, רב היישוב צופים
הרב שלום שמידט, ר"מ בבית המדרש של מכון לב
הרב מוטי דיאמנט (רב ממושב גמזו)
פרסומים וספרים

סידור גואל ישראל – תפילות יום העצמאות ויום ירושלים
נפשי תקשיב שירו – שירים שחיבר הראי"ה קוק
חדריו – לקט פסקאות אישיות של הראי״ה
תלחש לי סוד ההוויה
שמונה קבצים (שני כרכים) וקבצים מכתי"ק של הראי"ה (שלושה כרכים)
פרי עץ הגן – כתב העת של הישיבה (עד כה יצאו שישה כרכים)
מציץ מן החרכים (לקט מאמרים של הרב יהושע שפירא)
אשיב ממצולות – על שמירת הברית והתמדדויות עם ענייני קדושה, לבנים
תשוב תחייני – על צניעות והתמודדויות עם ענייני קדושה, לבנות
פאת השלחן – הלכות שמיטה
יושב אהלים – שיעורי הרב יעקב אריאל על מסכתות כתובות וקידושין
בקרבך קדוש – שיחות על פרשת השבוע (שני כרכים)
בקשו פני – שיחות לחודשים אלול־תשרי
תמורות (עד כה יצאו ארבעה כרכים) – קובץ שירים מאת תלמידי הישיבה
אושפיזי הראי"ה – שבעת האושפיזין במשנת הראי"ה קוק זצ"ל
מטמוני הראי"ה – ארבעים ושמונה קנייני תורה במשנת הראי"ה קוק זצ"ל - לימי ספירת העומר
גן ההלכה – מאמרים מאת אברכי כולל רבנות שבישיבה (עד כה יצאו שני כרכים)
בשנת תשס"ה הקימו בוגרי הישיבה את 'דברי שיר', רשת להפצת יצירה יהודית. הרשת גם מפיקה ומוציאה לאור יצירות בעלות אופי רוחני־חסידי.
בשנת תשס"ח הקימה קבוצת תלמידים מהישיבה את ארגון אור האורות המפיץ את תורת הרב קוק לחרדים. הארגון מוציא לאור גיליון פרשת שבוע וכן ספרים וחוברות העוסקים במשנתו ובקשרים בינו לבין גדולי ישראל.
בשנת תשע"ז הישיבה החלה בהוצאת חוברות עם שיחות של הרב שפירא לחגים.
פרסומים וספרים > מוזיקה

החל משנת ה'תשע"ח החלה הישיבה להוציא אלבומי ניגונים, השירים שפורסומו על ידי הישיבה מושרים בעולם הישיבות הדתי לאומי וזכו לגרסאות כסוי של להקות חתונה דתיות כמו להקת נשמחה ולהקת מזמור שיר. בעקבות פרסום הניגונים על ידי הישיבה החלו ישיבות נוספות במגזר הדתי לאומי לפרסם ביצועים שלהם לניגונים.
מבקשי פניך – מתוועדים בישיבת רמת גן בהשתתפות חיליק פרנק
מבקשי פניך 2 – בהשתתפות אביתר בנאי וחיליק פרנק
הקפות ברמת גן (אלבום כפול) – אלבום לייב מאירוע הקפות שניות בישיבת רמת גן
הסינגל-קליפ בואו שעריו בתודה עם להקת זמרת הארץ המורכבת מבוגרי הישיבה
מבקשי פניך 3 - אלבום המכיל שירי שבת המנוגנים בישיבה.
שלוחות > נהורא – ישיבת אש קודש

בשנת ה'תשס"ו הקימה נהורא בית מדרש לבעלי תשובה. בשנת ה'תשס"ח הוקמה בעיר ישיבה לבעלי תשובה בשם ישיבת א"ש קודש (על שמו של אלעזר שמאי לייבוביץ'). הישיבה נמצאת במרכז העיר, בסמוך לעיריית רמת גן. מסלול הלימודים בישיבה כולל לימודי גמרא בעיון ובבקיאות, הלכה, חסידות וקבלה. בנוסף, ניתנים שיעורי ערב. בראש הישיבה עומד הרב יובל בר נתן, ורב הקהילה שהתגבשה סביב הישיבה במרכז העיר הוא הרב אור טאוב.
בין מעבירי השיעורים בישיבה: הרב דוד דודקביץ' (רב היישוב יצהר), הרב שלמה קליין (בנו של הרב משה שאול קליין), הרב מיכאל לוצקי (ראש הכולל של שלוחת ישיבת מרכז הרב ברמת שלמה) והזמר אביתר בנאי.
במקביל מפעילה קהילת נהורא מדרשה לבעלות תשובה בשם נביעה הנמצאת גם היא ברמת גן.
גם עלון השבת קרוב אליך, קשור למוסדות נהורא. עורכי העלון הם הרב אהרוני ברנשטיין והרב דרור יהב (בוגר ישיבת אש קודש שמשמש בה כיום כר"מ). בעלון מופיעות בין היתר שאלות ותשובות עם הרב יהושע שפירא.
שלוחות > ישיבת רמת השרון

בשנת ה'תשס"ט הוקמה שלוחה נוספת ברמת השרון בראשות הרב ראובן ששון, כחלק מן הגרעין החינוכי המקומי, של בוגרי ישיבת מצפה יריחו.
הגרעין הקהילתי סביב לישיבה

סמוך לישיבה, ברמת עמידר, התפתח גרעין תורני של משפחות צעירות. חלק מן הגברים לומדים בישיבה בתור אברכים ואחרים הם בוגרי הישיבה שקבעו את מגוריהם שם.
בשנת ה'תשס"ח הקימו מספר משפחות מהגרעין של רמת עמידר את גרעין עוזיאל במרכז העיר.
הגרעין ברמת־גן לא הקים מוסדות חינוכיים חדשים אלא הצטרף למוסדות חינוך הממלכתיים דתיים בעיר כדי לשפרם.
לאחר שקבוצת הורים הפכה את בית ספר הרא"ה לבית ספר תורני לבנות הצטרפו גם חברי הגרעין למוסד. בנוסף לכך הם הפכו את בית הספר הממלכתי־דתי "שלום" שבקצה רחוב האצ"ל, שהיה על סף סגירה עקב מיעוט הנרשמים אליו, לבית ספר תורני לבנים בשיטת זילברמן. כך קרה גם במספר גנים שהיו על סף סגירה והפכו לגנים תורניים. הגנים ובתי־הספר נשארו ממלכתיים וברשות העירייה.
לקריאה נוספת

אלישיב רייכנר, דווקא שם: סיפורם של אנשי ההתיישבות החברתית, הוצאת ידיעות ספרים 2013, 'רמת גן: להאיר את העיר', עמ' 242–254
הערות שוליים

↑  נחנך משכן הקבע של ישיבת ההסדר רמת גן, באתר ערוץ 7
↑  שלמה פיוטרקובסקי, הרב אלגאזי מונה לראש ישיבת רמת גן, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2018
↑  יוני קמפינסקי, 3000 משתתפים בכנס "בכל לבבך", באתר ערוץ 7, ‏ב' תמוז תשע"ט
↑  אתר התנועה
↑  מאמרי פרי עץ הגן, באתר אסיף
↑  מאמרי גן ההלכה בספריית אסיף
↑  אתר הישיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311657705171  LCCN: n98094825  MusicBrainz: 384ca8c6-af3c-434b-b8ea-b753c03767f5  VIAF: 130366707   WorldCat (עם VIAF): 130366707 
תלמידי הישיבה חוגגים ברחוב את הדלקת הנר הראשון של חנוכה שנת תשע"א
רמדאן שלח

רמדאן עבדאללה מוחמד שלח (בערבית: رمضان عبدالله محمد شلح; תעתיק מדויק: רמצ'אן עבדאללה מחמד שלח; 1 בינואר 1958 – 6 ביוני 2020), היה טרוריסט פלסטיני שכיהן כמזכ"ל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מ-1995 ועד 2018. היה חלק מרשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
ביוגרפיה

רמדאן שלח נולד ב-1958 בשכונת שג'אעייה שבעזה, למשפחה מרובת ילדים. בעת לימודיו בבית הספר התיכון הצטרף לתנועת "האחים המוסלמים", ובאמצעותה יצא ללימודים גבוהים באוניברסיטת זקאזיק במצרים, שהקמפוס שלה נחשב למעוז האסלאם הפונדמנטליסטי. בשנים 1981-1977, בעת לימודיו במצרים, נפגש עם פתחי שקאקי ועם חבורת צעירים מרצועת עזה, שביקשו לחקות את דרכן של תנועות "הג'יהאד" המיליטנטיות שפרחו אותה עת במצרים. רמדאן שלח נמנה עם גרעין המייסדים של הג'יהאד האסלאמי וערך באותה עת את הביטאון הפנימי של התנועה.
כשחזר לעזה (1981) התקבל לעבודה כמרצה בפקולטה לכלכלה באוניברסיטה האסלאמית בעיר, וכמו כן הפך לדרשן מבוקש. ב-1985 יצא ללימודים באנגליה וקיבל תואר דוקטור לכלכלה (1990) מאוניברסיטת דרהאם. לאחר מכן עקר לארצות הברית ושימש ראש "המרכז לחקר האסלאם והעולם" בפלורידה ומרצה בחוג ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת דרום פלורידה.
לאחר שפתחי שקאקי נהרג במלטה ב-1995, נבחר שלח למזכ"ל הג'יהאד האסלאמי. הוא התגורר בדמשק.
ב-2018 התפרסמו ידיעות שמצבו הבריאותי של שלח רעוע מאוד, וכי הוא מחוסר הכרה, לאחר שעבר ניתוח שהסתבך בבית חולים של חזבאללה, ברובע הדאחייה שבביירות. בספטמבר 2018 דווח שסגנו זיאד נח'אלה, היושב אף הוא בסוריה, מונה תחתיו למזכ"ל הארגון.
רמדאן שלח מת ב-6 ביוני 2020 בביירות לאחר כשנתיים של תרדמת.
הערות שוליים

↑  חזי סימנטוב, דיווח פלסטיני: מזכ"ל הג'יהאד האסלאמי הורעל ונמצא בתרדמת, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 10 באפריל 2018
↑   ציוץ של אלעד זיני ברשת החברתית אקס (טוויטר)
↑  רז צימט, ‏מבט לאיראן (20 בספטמבר 2018- 7 באוקטובר 2018), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור
↑  מת מזכ"ל הג'יהאד האסלאמי רמדאן שלח, באתר "סרוגים", 6 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297771905171  GND: 1038119081  ISNI: 0000 0000 6691 5028  LCCN: nr2004012838  VIAF: 46711728   WorldCat (עם VIAF): 46711728
רוברט גולוב

רוברט גולוב (נולד ב-23 בינואר 1967) הוא איש עסקים ופוליטיקאי סלובני, המכהן כראש ממשלת סלובניה ומנהיג תנועת החירות (אנ') מאז 2022.
ביוגרפיה

גולוב קיבל את הדוקטורט שלו בהנדסת חשמל מאוניברסיטת ליובליאנה ב-1994. לאחר לימודיו, הוא למד לפוסט-דוקטורט בתוכנית פולברייט במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה באטלנטה.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

בשנת 2004, גולוב ייסד בשותפות את חברת הסחר באנרגיה GEN-I (אנ'), שבשליטת המדינה, ושבה נשאר יו"ר עד 2021.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בין מאי 1999 ליוני 2000, היה גולוב מזכיר המדינה במשרד הכלכלה בממשלה בראשות יאנז דרנובשק ממפלגת LDS (אנ'). בשנת 2002, הוא נבחר למועצת העיר נובה גוריצה, תפקיד בו כיהן עד 2022. בשנת 2011, גולוב הצטרף למפלגת PS (אנ'), שהוקמה על ידי ראש עיריית לובליאנה זוראן ינקוביץ' (אנ'). בשנים 2013–2014, עם הגברת המתיחות בתוך המפלגה בין מייסד ויו"ר המפלגה זוראן ינקוביץ' וראש הממשלה אלנקה ברטושק, מילא גולוב תפקיד מתווך בין שתי הפלגים. באפריל 2014 הוא הצטרף למפלגת SAB (אנ'), והפך לאחד מסגני הנשיא שלה. לאחר התוצאות הגרועות של SAB בבחירות ב-2014 (אנ'), כשזכתה בארבעה מושבים בלבד, הוא התרחק מהפוליטיקה הלאומית, ונשאר פעיל פוליטי ברמה המקומית בעיריית נובה גוריצה.
כשתפקידו כיו"ר GEN-I הסתיים ב-2021, ולאחר שלא קיבל הארכה, החליט גולוב לחזור לפוליטיקה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > ראש הממשלה (2022–הווה)

בינואר 2022 השתלט גולוב על מפלגת הירוקים ושינה את שמה לתנועת החירות. ב-24 באפריל 2022, בבחירות לפרלמנט בסלובניה 2022 (אנ'), זכתה תנועת החירות ב-41 מושבים באספה הלאומית (אנ') בת 90 המושבים.
הסוציאל-דמוקרטים, מפלגת מרכז-שמאל נוספת, הודיעו כי יצטרפו לממשלה בראשות גולוב, בנוסף למפלגת השמאל (אנ'), ותעניק לו רוב בבית המחוקקים. ב-25 במאי 2022 מונה גולוב לראש ממשלת סלובניה על ידי האספה הלאומית.
גולוב מתח ביקורת על הפעולות הצבאיות של ישראל ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל. במאי 2024 הוא הודיע כי ממשלתו תכיר במדינה פלסטינית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גולוב היה נשוי לג'אנה נמק גולוב במשך למעלה משלושים שנה. יש להם שלושה ילדים. מאז סתיו 2022 הוא חי עם הדוגמנית לשעבר טינה גאבר בלובליאנה.
הערות שוליים

↑  Maribor, IZUM-Institut informacijskih znanosti. "CONOR.SI – normativna datoteka osebnih in korporativnih imen :: COBISS+". plus.cobiss.net (בסלובנית). נבדק ב-2022-05-26.
1 2  "Robert Golob elected prime minister". sta.si. The Slovenian Press Agency (STA). 25 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Assoc. Prof. Robert Golob, PhD. President of Management Board, GEN-I d.o.o." University of Ljubljana Faculty of Engineering. נבדק ב-27 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Preskočil razred, skočil na čelo države". Primorske novice. 25 באפריל 2022. נבדק ב-27 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "prof. dr. Robert Golob". Laboratorij za energetske strategije.
↑  "Dr Robert Golob - Chairman GEN-I". Business Investor Guide.
↑  "Kandidata za zamenjavo Goloba zavrnjena". www.delo.si (בסלובנית). נבדק ב-2022-04-26.
↑  "Dogajanje v Gen-I blizu vrelišču: lastniki v nov poskus imenovanja uprave". N1 (בסלובנית). 2021-11-16. נבדק ב-2022-04-26.
↑  "Vsak dan prvi - 24ur.com". www.24ur.com.
↑  "Ekipa". listarobertagoloba.si. נבדק ב-31 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Janković za N1: Robertu Golobu sem pripravljen odstopiti Pozitivno Slovenijo". 9 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pozitivna Slovenija: Začasno premirje". 4 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Poslovno poročilo – stranka Zavezništvo Alenke Bratušek za leto 2014" (PDF) (בסלובנית). באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kromberk - Loke - Krajevne skupnosti - O mestni občini".
↑  "Robert Golob elected new head of renamed green party". The Slovenia Times. 26 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Po 99 odstotkih preštetih glasov zmaga Gibanja Svoboda, v DZ-ju le pet strank". RTVSLO.si (בסלובנית). נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Janez Janša suffers heavy defeat as newcomer party wins Slovenian election". POLITICO (באנגלית אמריקאית). 24 באפריל 2022. נבדק ב-25 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Slovenia to recognise Palestinian state by mid-June". Reuters. 9 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Slovenia to Recognize Palestinian State, Premier Golob Says". Bloomberg. 9 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Veste, kdo je žena Roberta Goloba? Našli smo njeno fotografijo". www.slovenskenovice.si (בסלובנית). נבדק ב-28 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Robert Golob: Trenutno s Tino Gaber ne načrtujeva poroke". siol.net (בסלובנית). נבדק ב-2023-07-30.
↑  "Premier Golob ekskluzivno v oddaji Preverjeno: S Tino in otroki živimo skupaj". www.24ur.com (בסלובנית). נבדק ב-28 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1256036463  VIAF: 73154440089035340967   WorldCat (עם VIAF): 73154440089035340967 
גולוב ונשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי בקייב, 31 במרץ 2023
גולוב ונשיא פינלנד סאולי נייניסטו בווילנה, 11 ביולי 2023
גולוב ונשיא צרפת עמנואל מקרון בפריז, 13 בדצמבר 2023
ראש הממשלה גולוב עם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ומזכ"ל נאט"ו ינס סטולטנברג בוושינגטון הבירה, 10 ביולי 2024
הפיגוע בתחנת האוטובוס במחלף גהה (2003)

תבנית:פיגוע טרור
הפיגוע בתחנת האוטובוס במחלף גהה היה פיגוע התאבדות שאירע ב-25 בדצמבר 2003 בתחנת אוטובוס במחלף גהה שבין בני ברק לפתח תקווה. בפיגוע נרצחו ארבעה אנשים ו-16 נפצעו.
הפיגוע

הפיגוע אירע בערב יום חמישי, 25 בדצמבר 2003, נר שביעי של חנוכה. בשעה 18:22 מחבל מתאבד פלסטיני פוצץ מטען נפץ ליד תחנת אוטובוס במחלף גהה, בעת שבתחנה המתינו יותר מ-20 בני אדם. בפיגוע נרצחו שלושה חיילי צה"ל ואזרחית בת 19, ו-16 נפצעו. שניים מהקורבנות נהרגו באופן מיידי, השלישית נפטרה בדרך לבית החולים, והקורבן הרביעי נפטר בבית החולים כעבור כמה שעות.
מבצעי הפיגוע

ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין נטל אחריות לפיגוע, וציין כי המחבל המתאבד הוא סאאד חנני, בן 18 מבית פוריכ שבאזור יהודה ושומרון. הארגון אף טען כי הפיגוע בוצע כתגובה על חיסולו של המבוקש הבכיר פאדי חנני על ידי כוחות צה"ל שבוע לפני כן.
הפיגוע בוצע זמן קצר לאחר שמסוקים של חיל האוויר הישראלי חיסלו ברצועת עזה את מפקד ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מקלד חמיד ועוזריו, ושני אזרחים.
אחרית דבר

בעקבות הפיגוע הורה שר הביטחון שאול מופז להטיל סגר על אזור יהודה ושומרון ורצועת עזה.