היאבקות מקצועית
מונחים

סטוריליין (Storyline או Angle) קו עלילה - ה"סטורי ליין" או ה"אנגל". מדובר בעלילה או בתסריט של הקרב, ייתכן וייכלל קרב אחד ויחיד או לפעמים סיפור שיימשך חודשים ואף שנים. כל דבר בתוכנית נמצא תחת ה"סטוריליין" ושום דבר לא מאולתר, מהקרב חסר החשיבות ביותר ועד הראיון הכי משמעותי. ה"סטוריליין" הוא המנוע המריץ את ההיאבקות משך שנים. הסיבה לקיומו היא יצירת עניין בקרבות עצמם ובתהליכים שהובילו אליהם. דון קינג אמר פעם ש"בלי סטורי ליין זה סתם שני גברים גדולים שהולכים מכות, ואת זה אפשר לראות בשכונה. על זה לא צריך להוציא כסף".
בוקינג (Booking) - תכנון של קרבות, תסריטים, וכל דבר אחר שקשור לשידור.
בוץ' (Botch) - טעות בביצוע של מהלך או אמירת טקסט על שנגרמה על ידי מתאבק או יריבו.
גימיק (Gimmick) – הדמות שאותה המתאבק מגלם, לרבות תלבושת, אביזרים, מאמן/מלווה, סיפור רקע ומהלכים המזוהים עימה. הגימיק הידוע ביותר בתולדות ה-WWE היה הקברן (The Undertaker) של מארק קאלאווי, שהתאבק בתור דמות של קברן גותי מורבידי בעל כוחות על-טבעיים.
פייס (Face) - כינוי למתאבק שמשחק את תפקיד הדמות הטובה או אהובת הקהל.
טווינר (Tweener) - כינוי למתאבק שמשחק את תפקיד הדמות הנייטרלית, או הטוב והרע גם יחד. זהו מושג חדש בהיאבקות שנכנס בשנות התשעים, עד אז היו כל הדמויות טובות או רעות. קווין נאש ("דיזל") נחשב ל"טווינר" הראשון. מדובר בדרך כלל בדמות המשתדלת לשמור על חוקי הקרב אך לא תבחל גם ברמאות בהינתן ההזדמנות, כל עוד לא תגרום למצב. הגדרה אחת ל"טווינר" היא מתאבק שמזגזג תכופות בין מצב של היל לפייס.
היל - (Heel) - כינוי למתאבק שמשחק את תפקיד הדמות הרעה. "היל" היא אחת הדמויות החשובות ביותר בתחום. המושג קיים מאז שנת 1914 והגיע ממקסיקו שם נקראו הדמויות הרעות בשם "רודו" (Rudo). "היל" היא דמות המרמה ועוברת על החוקים ללא תקנה. היא שונאת את הקהל, מזלזלת בו ויוצרת אנטגוניזם ומוציאה מן הקהל רגש רב, כך שאף על פי שהצופה ירצה בהיעלמותה, בלעדיה אין להיאבקות המקצוענית זכות קיום, היות שאף אחד לא יתעניין בקרב בין שני פייסים.
פיוד (Feud) - סכסוך בין שני מתאבקים האורך זמן ניכר על מנת ליצור קרב גדול. בדרך כלל "פיודים" נמשכים כמה שבועות, ונפתרים באירועי PPV, אולם ישנם "פיודים" שנמשכו ונמשכים שנים (כדוגמת האלק הוגאן נגד אנדרה הענק או סטון קולד סטיב אוסטין נגד וינס מקמהן).
סטייבל (Stable) - "סטייבל" היא קבוצה של מתאבקים, החל משלושה ומעלה, שבמסגרת התסריט מתפקדים כארגון בתוך ארגון. כולם בעלי מכנה משותף ועניין משותף, נוהגים להתלבש דומה, ומנסים לקדם עניין כלשהו. הם נאמנים זה לזה ורואים בכל יתר המתאבקים שאינם בסטייבל אויבים.
סטייבלים מפורסמים הם: "ארבעת הפרשים", nWo, "ניישן אוף דומיניישן" (משחק מילים המתכתב עם ארגונו הסוציו-פוליטי/דתי של הכומר לואיס פרחאן, "אומת האסלאם"), "אבולוציה", "הנקסוס", "הנקסוס המחודשת", "השילד" ו-DX. ישנו מושג הנקרא "סטייבל פנימי" שלא קשור לסטוריליין, שבו מתאבקים מוצאים עניין משותף מאחורי הקלעים, ונהפכים לקבוצה פנימית שמשפיעה על תהליך קבלת ההחלטות לדוגמה : The Clique ב-WWE וה-Old Backstage Group ב-WCW.
סוורב (Swerve) - "סוורב" מתייחס למעשה לא צפוי שהוא ההפך ממה שהקהל מצפה שיקרה הנעשה בין מתאבקים, בדרך כלל חברים או חברים בתוך סטייבל. ה"סוורב" קיים כדי לתת זוויות לעלילה וכדי לקדם "פיודים" עתידיים.
טרן (Turn) - הפיכת דמות רעה לטובה או טובה לרעה. דוגמה לטרן בולט: האלק הוגאן הפך לרע (או ביצע Heel Turn) ביוני 1996, כשנחשף כמנהיג ה-nWo.
קארד (Card) - ה"קארד" או ה"ליין-אפ" הם רשימת הקרבות של מופע מסוים, והוא מתחלק לארבעה חלקים בלתי רשמיים:
הקרב המרכזי (Main Event) - מתייחס לקרב המרכזי של הערב, בדרך כלל קרב על תואר מסוים. אפשר שיהיו מספר קרבות מרכזיים בערב אחד, אך לא נהוג. קרבות הנמצאים בין הקרב המרכזי לבין המידקארד מכונים Upper Card.
מידקארד (Mid Card) - מתייחס לקרבות הרגילים של הערב. מציג את טובי המתאבקים בשלל קרבות וסגנונות שונים, ועליו בעצם מושתת ערב שלם, מכיוון שאירוע לא יחזיק מעמד רק בזכות הקרב המרכזי שלו, אלא בעיקר דרך קרבות אמצע האירוע התומכים בו.
אנדר קארד (Under Card) - מתייחס לקרבות הפותחים את המופע. בדרך כלל מדובר בקרבות לא אטרקטיביים שמיועדים בעיקר לחימום הקהל. בתקופות מסוימות נחשבו קרבות במשקל קל לקרבות "אנדר קארד", אבל בשנים האחרונות ובעיקר בזכות ECW ו-WCW, זה כבר לא כך. המושג "אנדר קארד" הוא מושג שהושאל מעולם האיגרוף.
קרב חושך (Dark Match) - קרב שנערך טרם תחילתו הרשמית של האירוע, לפעמים אחריו, ולא מצולם לשידור בטלוויזיה. קרב כזה בדרך כלל נועד לבחינת מתאבקים חדשים.
דיווה (Diva או Woman) או אישה - כל אישה המשתתפת בארגון היאבקות, בין אם תהיה מתאבקת, מראיינת, רקדנית או כל דבר אחר, נקראת "דיווה". תחילת השימוש במושג נעשה ב-WWF באמצע שנות התשעים, ונפסק ברסלמניה 32 כאשר אליפות הנשים החדשה הוכנסה לתמונה. מאז קוראים לכולן בארגון "נשים".
קנדי (Candy) - "קנדי" או Eye Candy, הוא מושג שמתייחס לשימוש בוטה בנשים בהיאבקות, המיועד אך ורק למשיכת הקהל ללא קשר ישיר להיאבקות. ה"קנדי" בשימוש בעיקר בארגון ה-WWE שנוהג לערוך במופעיו תחרויות יופי בין הדיוות, מופעי חשפנות, ראיונות חושפניים ושיתוף פעולה עם חברת פלייבוי. ארגונים מסורתיים של היאבקות בארצות הברית ובמיוחד ביפן מגנים את השימוש הנרחב ב"קנדי" שעושה ה-WWE בשנים האחרונות, על אף שהוא מושך קהל רב לאירועים ושלא היה מגיע אלמלא התקיימו.
אנפורסר (Enforcer) - "אנפורסר" הוא מתאבק המבצע דברים אחרים במסגרת תפקידו מלבד היאבקות מעשית - בדרך כלל מלווה או שומר ראש. ההבדל בין "אנפורסר" לבין מלווה רגיל הוא שבמקרה זה הוא מתאבק לכל דבר בעל כישורי היאבקות שאינם נופלים משום מתאבק אחר בליגה, אך תוכן העלילה מאלץ אותו לשמש כמלווה בלבד. "אנפורסרים" נוהגים להתערב בקרבות של בני חסותם באופן שכיח מאוד. אנפורסר מפורסם הוא "דיזל" שבשנתו הראשונה כמתאבק היה שומר ראשו של שון מייקלס. המתאבק לשעבר ארן אנדרסון השתמש בכינוי זה במשך רוב שנות פעילותו.
Finisher - תרגיל סיום - מתאבקים נוהגים לסגל לעצמם תרגיל מיוחד איתו יסיימו את הקרב - כדי ליצור אופי לדמות וכדי לגרום לקהל לצפות למשהו מיוחד במהלך הקרב. פעמים רבות מכונים ה"פינישרים" בשמות הקשורים לדמותו של המתאבק, כמו בתרגיל הטומבסטון (מצבה באנגלית) פיילדרייבר של האנדרטייקר והרוק בוטום של הרוק.
חתימה או סימן היכר - Signature - לרוב המתאבקים יש מהלכים המסמלים אותם חוץ מהפינישר שלהם. להבדיל מהפינישר, השימוש בסימן ההיכר קיים גם בתחילת או באמצע קרב.
הארדקור (Hardcore) - "הארדקור" הוא סגנון היאבקות שצמח בשנות התשעים וזכה להצלחה רבה בזכות ארגון ה-ECW. הסגנון מתאפיין בשימוש מסיבי בחפצים במהלך הקרב, ושימוש באש ובחוטי תיל. הסגנון גורם לפציעות רבות של מתאבקים, וגורם לכך שחלקים גדולים מהקרב בעצם הופכים מהצגה למציאות לחלוטין. בשנת 1997 ה-WWF החלה לשלב קרבות "הארדקור" ובשלב מסוים אף הכניסה לשימוש תואר בשם זה, ואחריה ה-WCW. בכך הפך הסגנון לסגנון ראשי, על אף שרוב המתאבקים מסתייגים ממנו. כיום, ניתן לראות קרבות הארדקור מדי פעם באירועים.
מופע ביתי (House Show) - מופע היאבקות שאינו מצולם ונועד רק כדי שקהל יוכל לחזות בהיאבקות. כל מה שקורה באירוע שמוגדר כ"מופע ביתי", נשאר שם ולא נכנס לספרי ההיסטוריה בדרך-כלל. חגורות מחליפות ידיים באירועים מסוג זה לעיתים נדירות מאוד.
ארגונים עצמאיים (אינדיז) - ה"אינדיז" הם ארגוני היאבקות שמעסיקים מתאבקים בחוזים לפי הופעה.
ג'ובר (Jobber) - "ג'וברים" הם מתאבקים אשר כל מטרתם היא להפסיד בקרבות. משתמשים בהם כדי לתת למתאבקים גדולים יותר להראות את יכולותיהם, וכדי להוסיף ניצחונות למאזן שלהם. כיום השימוש בהם כמעט נפסק לחלוטין, אבל היה נפוץ מאוד בליגת ה-WWF בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. הם זכו לשם זה מכיוון ש-JOB בהיאבקות פירושו הפסד. רוב המתאבקים הגדולים התחילו כג'וברים וזהו למעשה חלק כמעט בלתי-נפרד מהתפתחות המתאבק.
לוצ'ה ליברה (Lucha libre) - סגנון היאבקות מקסיקני, משלב בעיקר מתחרים קלים בעלי גוף קטן אשר מבצעים תרגילי אוויר ואקרובטיקה ולובשים מסיכה. בשנים האחרונות בעיקר היות שאחוז ההיספנים הגדול בארצות הברית, חדר הסגנון לארצות הברית והפך לסגנון ראשי. הלוצ'דור המפורסם בעולם הוא ריי מיסטריו.