stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיזם אגירת מי נהר הקולורדו
יחידת קניון גלן > יחידת נקיק פליימינג

יחידת נקיק פליימינג (Flaming Gorge Unit) כוללת את סכר נקיק פליימינג, מאגר נקיק פליימינג ותחנת הכוח של הסכר. הסכר סוכר את הנהר גרין בסמוך לעיירה גרין ריבר (Green River) בוויומינג. חלקים מהמאגר שמאחורי הסכר גולשים לצפון מזרח יוטה.
היחידה הושלמה ב-1964, והסכר מאפשר אגירת מים ויצירת חשמל, כמו גם בקרת שיטפונות בנהר גרין, היובל הראשי של הקולורדו. תחנת הכוח בסכר מייצרת 153 מגה ואט שהם כ-8.5% מכושר ייצור החשמל במיזם אגירת מי נהר הקולורדו.
יחידת קניון גלן > יחידת נאוואחו

יחידת נאוואחו (Navajo Unit) כוללת את סכר נאוואחו ואגם נאוואחו. הסכר סוכר את הנהר סן חואן בסמוך לפרמינגטון בניו מקסיקו.
הסכר הושלם ב-1963, ויחידת נאוואחו הייתה בפועל המיזם הראשון מבין היחידות של מיזם אגירת מי נהר הקולורדו שהושלם. שלא כפי שנעשה בסכרים האחרים, לא הוקמה תחנת כוח יחד עם הסכר. תחנת כוח קטנה שההספק שלה 32 מגה ואט הותקנה ב-1983 בשיתוף פעולה עם העיר פרמינגטון במטרה לספק את צורכי החשמל המקומיים.
יחידת קניון גלן > יחידת אספינול

יחידת אספינול (Aspinall Unit) כוללת שלושה סכרים ומאגרים על נהר גניסון בקולורדו. רק ביחידה זו במיזם יש יותר מסכר או מאגר אחד.
יחידת אספינול הייתה קרויה במקור יחידת קורקנטי (Curecanti Unit), אבל שמה שונה ליחידת אספינול ב-1980 על שם חבר הקונגרס לשעבר ממדינת קולורדו ויין אספינול (Wayne Norviel Aspinall‏; 1983-1896). אספינול היה תומך בלב ובנפש במיזמי אגירת המים בקולורדו בפרט ובמערב ארצות הברית בכלל, והיה בר הפלוגתא העיקרי של דייוויד ברואר במאבק בהצעת החוק של מיזם אגירת מי הקולורדו. ברואר היה ידוע במאבקיו התדירים עם אספינול, ואף צוטט שהוא רואה כיצד "חלום אחר חלום מתנפץ על היבשות הסלעיות של ויין אספינול".
ההספק הכולל של יחידת אספינול הוא כ-290 מגה ואט, שהם כ-17% מכלל מיזם אגירת מי הקולורדו, ובכך היא היחידה השנייה בתרומתה למיזם אחרי יחידת קניון גלן.
יחידת קניון גלן > יחידת אספינול > סכר בלו מסה

סכר בלו מסה (Blue Mesa Dam) סוכר את הנהר גניסון במעלה הזרם מסכר נקודת מורו, הסכר הראשון שהנהר עובר דרכו. הסכר הושלם ב-1966 והוא מסוגל לספק 86.4 מגה ואט חשמל, שהם כ-30% מכושר הייצור של יחידת אספינול.
יחידת קניון גלן > יחידת אספינול > סכר מורו פוינט

סכר מורו פוינט (Morrow Point Dam) סוכר את נהר הגניסון במורד הזרם מסכר בלו מסה ובמעלה הזרם מסכר קריסטל, עובדה הממצבת אותו במרכזה של יחידת אספינול. סכר מורו פוינט הושלם ב-1968 והוא הסכר הגדול ביותר ויצרן החשמל הגדול ביותר מבין סכרי אספינול. לתחנת הכוח של הסכר יש כושר ייצור של 173 מגה ואט, הסכר השני בכל מיזם אגירת מי הקולורדו בכושר ייצור החשמל. הסכר מספק כ-60% מכלל ייצור החשמל של יחידת אספינול.
בנוסף, סכר מורו פוינט היה הסכר הבטון הראשון מטיפוס סכר קשת דק שנבנה במערכת של מיזם אגירת מי הקולורדו.
יחידת קניון גלן > יחידת אספינול > סכר קריסטל

סכר קריסטל סוכר את נהר הגניסון כ-10 קילומטרים במורד הזרם מסכר נקודות מורו, ובכך הוא הסכר האחרון ביחידת אספינול. הסכר הושלם ב-1976 והיה הסכר האחרון שנבנה במסגרת יחידת אספינול בפרט ובמיזם אגירת מי נהר הקולורדו בכלל והשלמתו סימנה את השלמת כל המערכת.
כושר יצור החשמל בסכר קריסטל הוא הקטן ביותר מבין כל הסכרים במערכת. הוא מספק כ-31.5 מגה ואט, שהם קצת מעל ל-1% מכושר הייצור של יחידת אספינול.
יחידת קניון גלן > מיזמים אחרים הנכללים במיזם

מספר מיזמי ניהול מים במקומות שונית באגן העליון של נהר הקולורדו נחשבים למיזמים המשתתפים במיזם אגירת מי נהר הקולורדו. מיזמים אלו קשורים כספית למיזם, אבל אינם נחשבים חלק מהמיזם עצמו.
בחקיקה של 1956, שבה אושר מיזם אגירת מי נהר הקולורדו, נכללו 11 מיזמים משתתפים והם:
מיזם מרכז יוטה (Central Utah Project) – מספר סכרים ומאגרים במרכז יוטה.
מיזם מחוז אמרי (Emery County Project) – סכרים שהוקמו במחוז אמרי שביוטה.
מיזם פלורידה (Florida Project) – על הנהר פלורידה בדרום מערב קולורדו
מיזם המונד (Hammond Project) – על הנהר סן חואן בצפון מזרח ניו מקסיקו
מיזם לה בארג' (La Barge Project) - בוויומינג
מיזם ליימן (Lyman Project) – על בלקס פורק (Blacks Fork) וסמיתס פורק (Smiths Fork), יובלים של הנהר גרין, בעיקר בוויומינג.
מיזם פאוניה (Paonia Project) – במערב מרכז קולורדו
מיזם הנהר פיין (Pine River Project) – במערב קולורדו
מיזם סידסקדי (Seedskadee Project) – באגן העליון של הנהר גרין בוויומינג
מיזם סילט (Silt Project) – במערב מרכז קולורדו
מיזם סמית פורק (Smith Fork Project) - במערב מרכז קולורדו
מיזם עדן (Eden Project) אושר בנפרד עוד ב-1949. המיזם קשור למיזם אגירת מי נהר הקולורדו על פי התנאים בהם אושר.
נספח לחקיקה שנוסף ב-1962 הוסיף שני מיזמים לרשימת המיזמים המשתתפים:
מיזם סן חואן-צ'מה (San Juan-Chama Project) – הטיה של מים מאגן נהר סן חואן לאגן הריו גראנדה
מיזם ההשקיה נאוואחו אינדיאן (Navajo Indian Irrigation Project) – בוצע עבור הלשכה לענייני אינדיאנים (Bureau of Indian Affairs)
נספח לחקיקה שנוסף ב-1964 הוסיף שלושה מיזמים לרשימת המיזמים המשתתפים:
מיזם פארק בוסטוויק (Bostwick Park Project) – על סימארון קריק (Cimarron Creek), יובל של הנהר גניסון
מיזם פרוטלנד מסה (Fruitland Mesa Project) - בקולורדו
מיזם סווריי-פוט הוק (Savery-Pot Hook Project) – בקולורדו ובוויומינג
נספח לחקיקה שנוסף ב-1968 הוסיף חמישה מיזמים אחרונים לרשימת המיזמים המשתתפים:
מיזם אנימאס-לה פלטה (Animas-La Plata Project) – בקולורדו ובניו מקסיקו
מיזם דאלס קריק (Dallas Creek Project) – דאלס קריק הוא יובל של הנהר אנקומפגרה (Uncompahgre), שבתורו הוא יובל של הנהר גניסון.
מיזם דולורס (Dolores Project) – בדרום מערב קולורדו
מיזם סן מיגל (San Miguel Project) - בקולורדו
מיזם וסט דיווייד (West Divide Project) - בקולורדו
ארבעה מיזמים, וסט דיווייד, פרוטלנד מסה, סווריי-פוט וסן-מיגל התגלו אחר-כך כבלתי מעשיים והוצאו מהרשימה.
השפעות המיזם

התרומות החיוביות של המיזם הן:
ארבע היחידות הראשיות של מיזם אגירת מי נהר הקולורדו מסוגלות לייצר בתפוקה מקסימלית כ-1,813 מגה ואט חשמל בתהליך שאינו מזהם את הסביבה, שווה ערך לתחנת כוח גדולה המופעלת בדלק, דוגמת תחנת הכוח נאוואחו שבתחומי המיזם הפועלת על פחם.
הסכרים בלו מסה ונאווחו שנבנו בעיקר למטרות בקרת שיטפונות חסכו עד לשנת 1999 קרוב ל-10 מיליון דולר בעלויות הכרוכות בטיפול נזקי השיטפונות.
המאגרים מאחורי הסכרים יצרו אתרי נופש שאליהם מגיעים מיליוני תיירים מדי שנה, באזור שהיה עד אז צחיח.
התרומות השליליות הן:
מאגרי המים שנוצרו מאחורי הסכרים מציפים אתרים שבהם יש אתרי נוף, אתרים פרהיסטוריים ובתי גידול לצמחים ובעלי חיים. המקרה הבולט ביותר הוא קניון גלן.
הסכרים עוצרים את הסחף במי הנהרות, וזה הולך ומצטבר על קרקעית המאגרים שמאחורי הסכרים, ועתיד יום אחד לסתום את פתחי הצינורות ובעתיד למלא את המאגר כליל.
השינוי בדפוס הזרימה של הנהרות גורם לנזקים לבתי הגידול שבהמשך. לדוגמה, סכר קניון גלן מואשם בכך שגרם להתמעטות אוכלוסיית ה-Gila cypha (באנגלית humpback chub), דג אנדמי לקולורדו המוגדר כיום במצב שימור פגיע.
הסכרים מהווים סיכון פוטנציאלי לאסון בשל סכנת התמוטטות. לדוגמה, ב-1976 התמוטט סכר טיטון (Teton Dam) באיידהו, שאינו קשור למיזם, לאחר שהמאגר מאחוריו התמלא לפתע. בשיטפון שנגרם מההתמוטטות נהרגו 11 אנשים ומאות אלפי ראשי בקר. סכר קניון גלן כמעט והתמוטט ב-1983 מאותה סיבה, ואם היה מתמוטט האסון היה הרבה יותר גדול.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Colorado River Storage Project אתר לשכת הטיוב של ממשלת ארצות הברית
↑  THE BUREAU OF RECLAMATION:A Very Brief History
↑  Law of the River
↑  Historic Colorado River streamflows reconstructed back to 1490
↑  על ההצעות להקמת הסכרים בשטח המונומנט הלאומי דינוזאור אפשר לקרוא ב-Chapter IX: Dinosaur National Monument (continued)
↑  COLORADO RIVER STORAGE PROJECT-AUTHORITY TO CONSTRUCT, OPERATE AND MAINTAIN
↑  Glen Canyon Powerplant
↑  Shaun McKinnon,t age 50, dam still generates love, hate
↑  Flaming Gorge Dam
↑  Navajo Dam
↑  Aspinall, Wayne N., Unit
↑  Blue Mesa Powerplant
↑  Morrow Point Power Plant
↑  Crystal Powerplant
ליז פרי באריזונה היא הגבול שבין האגן העליון של נהר הקולורדו לאגן תחתון
סכר קניון גלן. אגם פאוול ברקע
גשר קניון גלן
תצלום אווירי של סכר נקיק פליימינג והמאגר שמאחוריו
סכר בלו מסה
נהר גניסון במורד הזרם מסכר מורו פוינט
אגם פאוול
חפץ חיים (קיבוץ)

| --- | --- |
בית הכנסת ביישוב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: נחל שורק
גובה ממוצע: ‎76 מטר
תאריך ייסוד: 1944
תנועה מיישבת: פועלי אגודת ישראל
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 575 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-1.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) חפץ חיים(למפת השפלה רגילה) חפץ חיים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חפץ חיים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חפץ חיים31°47′22″N 34°48′01″E﻿ / ﻿31.7893114348273°N 34.8001560282328°E﻿ / 31.7893114348273; 34.8001560282328  heמפת היישובים של מועצה אזורית נחל שורק (in English: Nahal Sorek Regional Council) באדום - חפץ חיים (יישוב) (in English: Hafetz Haim) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

חָפֵץ חַיִּים הוא קיבוץ דתי ליד גדרה. היישוב עלה לקרקע ב-25 באפריל 1944 והוא הראשון שהקימה תנועת פועלי אגודת ישראל. הקיבוץ הוא חלק ממועצה אזורית נחל שורק ומונה כיום כ-530 תושבים.
הקמת הקיבוץ

מקימי הקיבוץ היו עולים מיהדות גרמניה שעלו ארצה בעקבות עליית הנאצים לשלטון ב-1933. העולים התיישבו באופן זמני בשתי קבוצות הכשרה בכפר סבא ובפתח תקווה, לקראת הקמת קיבוץ.
חברי הגרעין ביקשו לקיים קיבוץ השומר תורה ומצוות. וכקיבוץ אשר לו שדות חקלאיים הקפידו מאוד על קיום המצוות התלויות בארץ, וקיבלו עליהם את הכרעותיו ההלכתיות של החזון איש. הקיבוץ נקרא על־שם הספר "חפץ חיים" לרבי ישראל-מאיר הכהן מראדין בשל הערכת חברי־הקיבוץ את הרב, ועלייתם להכשרה בסמיכות לפטירתו.
הקבוצה בפתח תקווה מנתה כשבעה מייסדים שגרו באוהלים, גם בימי הקרה והגשם. כעבור זמן־מה ביקשה העירייה שיעזבו את המקום היות שלא הייתה להם בעלות על הקרקע. אמו של אחד החברים, יצחק וייל, קנתה פרדסים בסביבת גדרה, ובחנוכה הם עברו לשם והתגוררו באוהלים. התנאים היו קשים - חום מחניק, צפיפות, ותעסוקה דלה שהובילה לחוסר־פרנסה. כמו כן, נוצרו חיכוכים בין הרווקים לבין בעלי־המשפחות לגבי הוצאות משק הבית, אך למרות חבלי־הלידה הרבים, נבנו צריפים ונרכשו בעלי־חיים, והחברים עברו הכשרות חקלאיות והתכוננו לקראת העלייה לקרקע.
את אדמות קיבוץ חפץ חיים קנתה הקרן הקיימת לישראל ועליהן התיישב קיבוץ כפר סאלד ב-15 באוגוסט 1937 במסגרת מבצע חומה ומגדל. לאחר מספר שנים עברו תושבי המקום, ב-13 בנובמבר 1942, לאצבע הגליל, לכפר סאלד.
שנה וחצי לאחר מכן עברו חברי גרעין קיבוץ חפץ חיים, חלוצים דתיים מגרמניה, חברי "עזרא" ו"נוער אגודת ישראל/הנוער האגודתי" (ששהו בהכשרה משנת 1933ליד כפר סבא ובגדרה), אל האדמות הנטושות של כפר סאלד. בלילה הראשון ישנו בקיבוץ רק 12 חברים וחברה אחת. לאחר העלייה, הקיבוץ כמעט והתפרק בתום כל שנת שמיטה, אך הצליח לשוב ולעמוד על רגליו.
שינויים מבניים

לקראת סוף שנות התשעים של המאה ה-20, שקע הקיבוץ בחובות כבדים ולכן החל בתהליך הפרטה, כפי שהתרחש במרבית הקיבוצים בארץ. כיום הקיבוץ סיים לחלוטין את התהליך ונמצא בעיצומו של תהליך שיוך דירות לחברים, פועל יוצא של מימוש ההפרטה.
אחרי ביצוע תוכנית ההתנתקות אירח הקיבוץ רבים ממפוני גוש קטיף במלון והעניק להם יחס חם ותומך, ועל כך זכה מהם לשבחים רבים. קשר חזק נוצר עם קהילת גני טל שהחליטו להתיישב על אדמות הקיבוץ במסגרת פתרון־הקבע. ההסכם נחתם בנובמבר 2008. ב-2010) הוקם היישוב גני טל ממערב לחפץ חיים על אדמות שהיו שייכות לקיבוץ.
הדת בקיבוץ

הקיבוץ היה הראשון מסוגו, והראשון שהיה חבר בתנועת אגודת ישראל, וגם עלה על אדמות הקרן הקיימת. משום כך, עמד הקיבוץ, לראשונה בשיח ההלכתי, בפני שאלות רבות הנוגעות ליחסי דת וחקלאות - בין היתר עלו שאלות בדבר קיום המשק בשנת־שמיטה, חליבה בשבת, ביצה שנולדה בשבת וכדומה. השאלות הובאו לרבני הקיבוץ, וחלקן הופנו לחזון איש, שהיה בקשר קרוב מאוד עם הקיבוץ ואף ביקר בו פעמים אחדות.
ביסודו היה הקיבוץ חרדי, וחבריו היו חניכי "עזרא" יוצאי גרמניה. היום הקיבוץ הוא בעל אופי דתי-לאומי, ופועלים בו שלושה בתי כנסת (אשכנזי, תימני וספרדי). רבני הקיבוץ הראשונים היו הרב הלל ברוקנטל והרב ד"ר קלמן כהנא. כמו כן כיהנו בקיבוץ הרבנים: הרב יהושע כ"ץ הרב יעקב פילבר, הרב ד"ר הושע רבינוביץ, הרב זאב פאטשינו וממשיך לכהן עד היום - הרב שמואל רוזנפלד, בנו של הרב פרופסור בן ציון רוזנפלד ואחיין של הרב שלמה רוזנפלד.
חינוך

בקיבוץ שוכנת אולפנת "צביה חפץ חיים" ופועלת תנועת נוער בני עקיבא. בעבר תנועת הנוער הייתה עזרא אך כיוון שתושבי הקיבוץ רצו להשתייך לזרם המרכזי של הצינות הדתית ובפרט הקיבוצים בישראל עברו לתנועת הנוער המרכזית בני עקיבא. בעבר שכן בקיבוץ בית ספר היסודי "ברויאר חפץ חיים" שהועבר ליד בנימין.
תעסוקה

ענפי המשק כללו בעבר רפת, לול, מדגרה, גידולי שדה, מטע אבוקדו ופרדסים, ואילו כיום הם כוללים רפת, גידולי שדה, לול ומדגרה. כמו כן יש מאגרי קולחין שמספקים מים מושבים להשקיה לכל מושבי האזור. הקיבוץ עוסק גם בשירותי תיירות, במסגרתם פועלת 'מדרשת הארץ ומצוותיה', פארק מים, מלון "ציפורי בכפר" וגן אירועים "לילות קסומים". בקיבוץ נמצא גם מפעל "פאלאס" ליצור מגבונים לחים.
לקריאה נוספת

נחמה מרקוס, לעבדה ולשמרה, עורך: אשר וסרטיל, הוצאת קיבוץ חפץ חיים, 1992 (ספר המסקר את כל תולדות קיבוץ חפץ חיים).
רחל שנרב, מהצריף השוודי למעון בשומרון, הוצאת אופיר ביכורים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ד"ר זאב וילנאי, "אנציקלופדיה לידיעת הארץ", הוצאת ידיעות אחרונות, 1956
↑  יישובים וחלוקות. באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
↑  יהודה זיו, "חוות שנלר", מתוך "טבע וארץ", מרץ-אפריל 1985, כ"ז 3 (בסוף המאמר פסקה בשם "איפה השער לנגב?") באתר "סנונית"
↑  "כל מקום ואתר", מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא 1980
↑  שבעה קיבוצים ותיקים מבקשים עזרה, דבר, 24 באוקטובר 1961
↑  עע"ם 418/12 אסף עסיס, עדי אסיס ואח' נ' מדינת ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009999349505171  LCCN: no93030596  VIAF: 144538525   WorldCat (עם VIAF): 144538525 
חבר קיבוץ עובד עם מחרשה, 1945
"החלוץ החרדי בארץ ישראל", 1944
הרב קלמן כהנא משמאל מוסר שיעור גמרא לחברי קיבוץ חפץ חיים
חדר האוכל, משמש כיום את בית ההארחה
אולם ההסעדה בחדר האוכל עם קיר אמנות שיצר משה סעידי
טאראנטו

ערך זה עוסק בעיר באיטליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טאראנטו  (באיטלקית: ‏Tàrantoקובץ:It-Taranto.ogg‏Ⓘ‏, בדיאלקט מקומי Tarde) היא עיר נמל בדרום איטליה. משמשת כעיר הבירה של נפת טאראנטו (provincia di Taranto) שבמחוז פוליה. טאראנטו היא העיר השלישית בגודלה באיטליה הדרומית. בעיר כ-195,000 תושבים.
היסטוריה

העיר הוקמה במאה ה-8 לפני הספירה על ידי הספרטנים.
טאראנטו בנויה בצפון מפרץ טאראנטו הנפתח אל הים היוני. בעיר קיים נמל גדול לטעינה ופריקה של סחורות מסחריות ותעשייתיות. כמו כן קיים בה בסיס גדול של הצי הצבאי האיטלקי, החולש מכאן על החלק הדרומי של הים התיכון.
העיר מהווה מרכז תעשייתי גדול עם מפעלי תעשייה לייצור ברזל יציקה, הגדול מסוגו באירופה. קיימת בה תעשיית יצור מלט ומספנה לבניית אוניות. בחבל הארץ שלה 29 קהילות, העוסקות בדיג לשיווק מסחרי, תעשיית מוצרי תעופה, תעשייה כימית, מלאכת עץ, קרמיקה וזכוכית.
בטאראנטו התקיימה קהילה יהודית בימי הביניים. בנימין מטודלה מצא בה 300 יהודים בשנת 1159. ב-1510 גורשו ממנה היהודים, יחד עם האנוסים, כמעט לבלי שוב. שרידים למצבות יהודיות מן המאה ה-3 ועד המאה ה-12 אצורים במוזיאון הארכאולוגי של טאראנטו (MArTA).
ראו גם

קרב טאראנטו
טאראנטו בציור מן המאה ה-16
המבצר האראגונזי; נבנה במאה ה-15 בידי פרדיננד השלישי, מלך נאפולי, שבימיו גורשו יהודי טאראנטו מעירם
הנספורד ג'ונסון

הנספורד טילמן ג'ונסון (באנגלית: Hansford Tillman (HT) Johnson;‏ נולד ב-3 בינואר 1936) הוא גנרל בדימוס, ששירת בחיל האוויר של ארצות הברית ושכיהן כמזכיר הצי בפועל בממשלו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. הוא קצין חיל האוויר היחידי שהחזיק במשרה זו. הוא גם היה סגן מזכיר הצי למתקנים וסביבה.
ראשית חייו

הנספורד ג'ונסון נולד באייקן שבקרוליינה הדרומית. ב-1953 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ולאחר מכן למד בקולג' קלמסון. ב-1959 הוא סיים בהצטיינות תואר בתרמודינמיקה ובאווירודינמיקה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. ב-1967 הוא סיים לימודי תואר שני באווירונאוטיקה באוניברסיטת סטנפורד וב-1970 הוא סיים תואר שני במנהל עסקים בשלוחת אוניברסיטת קולורדו בקולורדו ספרינגס. ג'ונסון הוא גם בוגר בית הספר למפקדי טייסות של חיל האוויר, הקולג' לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, קולג' המלחמה הלאומי והתוכנית לניהול מתקדם של דארטמות' קולג'. ג'ונסון הוא הראשון מבין בוגרי אקדמיית חיל האוויר שהגיע לדרגת גנרל.
קריירה צבאית

לאחר סיום הכשרתו באקדמיית חיל האוויר נשא ג'ונסון לאישה את לינדה ויטל מאוגוסטה, ג'ורג'יה והחל באימוני טיסה בבסיס חיל האוויר ברטאו שבפלורידה ולאחר מכן בבסיס חיל האוויר לארדו שבטקסס. ב-1960 הוא קיבל את כנפי הטיס שלו. הצבתו המבצעית הראשונה הייתה בכנף 317 להטסת כוחות בבסיס אברו-פוויל שבצרפת, שם הוא הטיס מטוסי C-130 הרקולס בכל רחבי אירופה, אפריקה, המזרח התיכון ומערב אסיה. הוא המשיך לשרת בכנף 317 גם לאחר שהיא הועברה לבסיס חיל האוויר לוקבורן שבאוהיו.
לאחר סיום לימודיו בסטנפורד התנדב ג'ונסון לשרת בווייטנאם. ב-1967 הוא שימש כבקר אווירי קדמי בטייסת התקיפה הטקטית ה-20 וניהל משימות תקיפה טקטיות בסיוע אווירי קרוב כנגד מטרות אספקה, אחסנה, רכב וכוחות של האויב. במהלך הצבתו זו הוא השתתף ב-423 משימות קרביות, שמתוכן 71 היו מעל צפון וייטנאם או מעל אזורים מפורזים. לאחר שובו מווייטנאם, שירת ג'ונסון כעוזר לפרופסור לאווירונאוטיקה באקדמיית חיל האוויר, ולאחר מכן כמפקד כנף ההפצצה ה-22 בבסיס חיל האוויר מרץ' שבקליפורניה ובמטה של פיקוד האוויר האסטרטגי בבסיס חיל האוויר אָפֶט שבנברסקה.
בין השנים 1982–1985 הוביל ג'ונסון צוות שאיזן בהצלחה את תוכניות חיל האוויר במסגרת התקציב של 100 מיליארד דולר. לאחר מכן הוא הוביל את מבצעי פיקוד האוויר האסטרטגי ב-1985, שם הוא ניהל את כוחות הסיור והתדלוק האווירי במהלך ההפצצות בלוב. לאחר מכן הוא מונה לסגן מפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. ב-1987 הוא מונה לסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית בבסיס חיל האוויר מקדיל שבפלורידה במהלך מבצע ארנסט ויל בו ארצות הברית שינתה את דגל הנוחות של מכליות נפט כוויתיות וביצעה משימות ליווי במפרץ הפרסי. לאחר הצבתו זו שימש ג'ונסון כמנהל המטה של יושב ראש המטות המשולבים.
ג'ונסון סיים את הקריירה הצבאית שלו בתפקיד הכפול של מפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית וכמפקד האחרון של פיקוד ההתובלה האווירית הצבאית וכמפקד הראשון של פיקוד התובלה של חיל האוויר של ארצות הברית. הכוחות שהיו תחת פיקודו סיפקו את כל פעילות התובלה האווירית וביצעו את כל המבצעים המיוחדים בפלישה האמריקאית לפנמה ובמלחמת המפרץ, שכללו הובלת כוחות, ציוד ואספקה אל המפרץ הפרסי וממנו במה שהיה מהלך התובלה המרוכז ביותר בהיסטוריה הצבאית של ארצות הברית.
ב-31 באוגוסט 1992 פרש ג'ונסון משירות פעיל.
קריירה אזרחית

לאחר פרישתו מחיל האוויר שימש ג'ונסון כסגן הנשיא של "אגודת השירותים המאוחדים למכוניות" (United Services Automobile Association) (USAA - אגודה המספקת שירותי בנקאות, השקעות וביטוח לאנשי הכוחות המזויניים הפעילים ולשעבר ולבני משפחותיהם) וכיושב ראש הבנק, חברת ניהול ההשקעות והמקרקעין של הארגון. במקביל לכהונתו בארגון זה, מונה ג'ונסון ב-1993 על ידי הנשיאים ג'ורג' ווקר בוש וביל קלינטון כחבר בוועדת האיחוד והסגירה של הבסיסים הצבאיים.
ב-1995, כאשר נסגר בסיס חיל האוויר קלי, מונה ג'ונסון על ידי עיריית סן אנטוניו לשמש כיושב ראש הרשות להשמשה מחדש של הקרקע, שהפכה בהצלחה את שטח הבסיס הסגור למרכז תעשייתי תוסס. לאחר מכן שימש ג'ונסון כסגן הנשיא והמנהל של "האיגוד הלאומי של אגודת האשראי" (Credit Union National Association) השוכן במדיסון. הוא גם שימש כנשיא ומנהל הכללי של חברת EG&G שסיפקה שירותים טכניים לכוחות ההגנה.
באוגוסט 2001 מינה הנשיא ג'ורג' ווקר בוש את ג'ונסון כסגן מזכיר הצי למתקנים ולסביבה. בפברואר 2003 הוא מונה למזכיר הצי בפועל והיה לקצין חיל האוויר היחידי ששימש בתפקיד זה. הוא כיהן כמזכיר הצי עד ספטמבר אותה שנה וב-2005 סיים את כהונתו כסגן מזכיר הצי.
לאחר פרישתו הוא היה לחבר בכיר ב"מכון לאנליזה ביטחונית" (IDA). ג'ונסון היה נשוי ללינדה שנפטרה ב-2011. לזוג בן ובת.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1880

הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1880 היו תחרות בין ג'יימס גרפילד הרפובליקני לבין וינפילד סקוט הנקוק הדמוקרט, שבו גרפילד הרפובליקני ניצח. הבחירות היו הבחירות הנשיאותיות ה-24 בתולדות ארצות הברית, ונערכו ביום שלישי, 2 בנובמבר 1880. אחוז ההצבעה היה אחד מהגבוהים תולדות המדינה. בסופו של דבר, ההפרש בין שני המועמדים היה פחות מ-2,000 קולות, ההפרש הקטן ביותר אי פעם בין שני מועמדים. לעומת זאת, בחבר האלקטורים ניצחונו של גרפילד היה ברור: הוא ניצח כמעט בכל המדינות הצפוניות, והשיג 214 אלקטורים לעומת 155 להנקוק. הנקוק ניצח בכל דרום ארצות הברית, וביסס את השליטה של הדמוקרטים שם, שנמשכה עד לשנות השישים.
הנשיא היוצא רתרפורד הייז לא ניסה להיבחר מחדש, וקיים את ההבטחה שהבטיח בבחירות הקודמות. אחרי הוועידה הארוכה ביותר בתולדות המפלגה, הרפובליקנים המפולגים בחרו בגרפילד כמועמד שלהם, עוד מועמד מאוהיו שהיה חבר קונגרס וגנרל במלחמת האזרחים האמריקנית. הדמוקרטים בחרו בווינפילד סקוט הנקוק, גנרל במלחמת האזרחים גם הוא, מפנסילבניה. השלטון של שתי המפלגות הגדולות הוביל ליצירת מפלגת שמאל קיצונית, מפלגת השטרות (Greenback), שבחרה בג'יימס וייבר מאיווה, גם הוא גנרל במלחמת האזרחים. מסע הבחירות עסק בעיקר בנושא הנאמנות מתקופת מלחמת האזרחים, מכסי המגן וההגירה הסינית, וגרפילד והנקוק הצליחו להשיג 48% כל אחד מהם. וייבר ושני מועמדים אחרים השיגו את שאר הקולות.
הבחירות היו הבחירות השישיות ברציפות שהרפובליקנים ניצחו בהן, וזהו רצף ניצחונות שרק המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית הצליחה להשיג בין 1800 ל-1824.
רקע

כבר לפני מלחמת האזרחים, הרפובליקנים והדמוקרטים היו שני הכוחות השולטים בפוליטיקה, ולאחר סוף תקופת השיקום ב-1877, המפלגות היו צמודות ביותר במספר התומכים שלהן. חברות במפלגה כלשהי לא הייתה קשורה לאידאולוגיה: הזיהוי המפלגתי היה קשור בעיקר לרקע דתי ואתני, וגם מרגשות שנותרו במלחמת האזרחים. רוב הפרוטסטנטים הצפוניים תמכו ברפובליקנים, וכך גם השחורים מהדרום. מצד שני, הלבנים מהדרום והקתולים מהצפון תמכו בדרך כלל במפלגה הדמוקרטית.
הרפורמה במכסי המגן ותקן הזהב פילגו גם הם את המדינה ואת המפלגות. הוויכוח היה סביב המתכת שאליה יוצמד הדולר האמריקני. עד למלחמת האזרחים שימשו רק זהב וכסף כאמצעי תשלום, אולם עלויות המלחמה הכריחו את ארצות הברית להנפיק שטרות מנייר שגובו רק בידי איגרות חוב ממשלתיות. השטרות עזרו לשלם על המלחמה, אבל גרמו לאינפלציה חמורה עקב גידול בהיצע הכסף. לאחר המלחמה, דרשו המלווים וספקי האשראי מהצפון לחזור אל תקן הזהב. מצד שני, הלווים מהדרום ומהמערב הרוויחו מהאינפלציה אשר שחקה את חובותיהם, והפועלים ואנשי העסקים חיבבו את האשראי הזול לו הובילה האינפלציה. המצב פילג בין המפלגות, והוביל ליצירת מפלגת השטרות ב-1876, כששתי המפלגות תמכו בתקן הזהב. הוויכוח החריף כשב-1873 הקונגרס ביטל את הצמדת הדולר לכסף, והעביר את התחיל להמיר שטרות בזהב ב-1879. כשתקופת הבחירות החלה, הדולר היה מגובה רק בזהב, אולם העניין עדיין לא הוכרע.
מדיניות מכסי המגן גרמה לסכסוכים בסוף המאה התשע-עשרה. במהלך מלחמת האזרחים, העלה הקונגרס את המכסים לשיא. הן על מנת לממן את המלחמה, והן עקב תמיכה בצפון למכסים אשר חיזקו את התעשיות הצפוניות להן הצטמצמה התחרות. הרפובליקנים תמכו במכסים, כיוון שראו בכך דרך להגן על העבודות האמריקניות. הדמוקרטים טענו שהדבר מוביל למחירים גבוהים יותר, ושלאחר מלחמת האזרחים המכסים הגבוהים לא היו נחוצים. הדמוקרטים הצפוניים תמכו במכסים הגבוהים מאותן סיבות כלכליות שהרפובליקנים הצפוניים תמכו בהם. כדי לשמור על אחדות מפלגתית, המפלגה נמנעה רוב הזמן מהנושא.
ארבע שנים קודם לכן, ניצח רתרפורד הייז את סמואל טילדן הדמוקרטי באחת ממערכות הבחירות השנויות ביותר במחלוקת בתולדות המדינה. התוצאות הראו שהדמוקרטים זכו ליותר קולות, אולם התוצאות בכמה מדינות היו שנויות במחלוקת. חברי שתי המפלגות בקונגרס הסכימו ליצור ועידה דו-מפלגתית, שהעניקה את הקולות להייז והבטיחה את ניצחונו. הדמוקרטים טענו שגנבו מהם את הבחירות, והרוב הדמוקרטי בבית הנבחרים חקר את תוצאות הבחירות ב-1878, אולם לא הצליח למצוא ראיות חדשות. טילדן נחשב למועמד מוביל מבחינת הדמוקרטים. עוד כשהייז נכנס לתפקידו, הוא הצהיר שלא יכהן תקופת כהונה שנייה, ולכן הרפובליקנים ניסו להשיג את המועמדות בבחירות הללו.