stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר אבן שנג'י
ביוגרפיה

נולד בשנת ה'ת"כ (1660) בערך, לרבי נסים, מצאצאי רבי אפרים אבן שאנג'י, שהגיע לקושטא מספרד בעת הגירוש ולאחותו של רבי חיים בנבנישתי ושל רבי יהושע רפאל בנבנישתי. היה תלמידו המובהק של רבי יוסף קצבי, בישיבתו למד. כבר בהיותו כבן שלושים חתם על פסקי דין יחד עם רבו רבי יוסף. רבי יצחק מארביט כותב על תקופתו זו:
והרב הזה לא שקט ולא ידע מנוחה ולא היה אועל ושותה על הסדק דרך כל בני אדם אלא שהקדיש כל כחותיו וידיעותיו ועתותיו לשפוט העדה הגדולה שבחרו בו וימנוהו עליהם כדיין
התכתב בהלכה עם חכמי דורו, ביניהם רבי יהודה רוזאניס, מהר"ם שלטון, רבי יצחק אלפנדרי ועם בנו רבי חיים אלפאנדרי השני. החיד"א מספר על ביקורו של רבי נסים רוזילייו בקושטנדינא:
שמעתי שהרב הנז' [נסים רוזילייו] היה בקי בגורלות ועניני קבלה מעשית. והיה בקושטנדינא אצל הרב המו' מהר"ר אליעזר ן' שנגי ז"ל וראהו מצטער על הגביר כמה"ר אברהם שונצינו נ"ע שהיה פאר הדור והניחוהו במשמר אשר מחוייבי מיתה אסורים שם והיו מצטערים עליו ובפרט הרב מהר"א ן' שנגי ז"ל שהיה לו איזה קורבה עם הגביר הנז'. והרב נ"ר לקח מקרא ועשה גורל בכוונותיו ויצא לו פ' והיה ראשיתך מצער ואחריתך ישגה מאד. ואמר להם אל תיראו שינצל ממיתה ויצא דינו לאור. טעמו וראו הפסוק הזה שהוא מקצתו ר"ת וכך פירושו. והיה רבי אברהם שונצינו ימים תוך כלא מצער. ואחרי תת כיסים יצא שמח גביר אברהם מאד. ע"כ פי' הפסוק וכן היה שאחרי ימים מעטים יצא דינו לאור ופדה נפשו בממון.
חתם יחד עם דודו רבי יהושע על אגרת לרבי שמעון אבן חביב, רבה של גליפולי בה אסרו על יבם שיש לו אשה וילדים לקחת את אשת אחיו שנפטר
נפטר בשנת התע"א כשהוא בן חמשים ושתים.
בשנת התע"ב, עת פרצה השרפה הגדולה ברובע היהודי בקושטא, נשרף ביתו של רבי אליעזר וכל פסקיו ושאר כתביו עלו באש.
בנו היה רבי חיים, שהדפיס את ספרו של אביו.
ספרו

כתב ספרים רבים שהיו למאכולת אש, ומכתביו ששרדו הוציא לאור בנו, רבי חיים, את ספר:
דת ודין (קושטא תפ"ב) - דרושים על התורה ותשובות, ומעט פסקים מאחיו, רבי יעקב
לקריאה נוספת

מוריה, שנה י"ט גיליון ג-ד, עמוד מה
שם הגדולים מערכת גדולים אות א [רב] מהר"ר אליעזר ן' שנגי
הערות שוליים

↑  מוריה, שנה י"ט גיליון ג-ד, עמוד מו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519210205171  ISNI: 0000 0003 9079 2250  LCCN: nr93024979  NTA: 252388348  VIAF: 284483995   WorldCat (עם VIAF): 284483995 
דת ודין
אלקמאון מקרוטון

| --- | --- |

 לידה:  קרוטונה
 פטירה:  קרוטונה
 זרם:  האסכולה הפיתגוראית, פילוסופיה קדם-סוקרטית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  רופא, פילוסוף 
 
אלקמאון מקרוטון (ביוונית: Ἀλκμαίων) היה פילוסוף יווני הנחשב לאחד מאבות האנטומיה. לא ידוע בוודאות מתי חי אלקמאון, אך נאמר עליו שהיה מתלמידיו של פיתגורס, ואם כך הדבר הרי שהוא חי בסוף המאה ה-6 לפנה"ס ובתחילת המאה ה-5 לפנה"ס. הוא נולד בעיר קרוטונה שבדרום איטליה של היום. לא ידוע אם אלקמאון היה רופא ואם ביצע ניתוחים בעצמו.
רוב ספריו של אלקמאון עוסקים ברפואה, בפילוסופיה ובנושאים קרובים. הוא עסק בין השאר בהתפתחות העובר, בשינה, במחלות, במוות, בשאלת נצחיות הנשמה, ובנושאים נוספים מתחומי הפסיכולוגיה והאפיסטמולוגיה. כתביו של אלקמאון בנושאי רפואה התבלטו במחשבה מקורית. כך למשל, הוא היה הראשון שהבין כי המוח הוא האיבר שאחראי להכרה ולהבנה, והוא היה הראשון שהבדיל בין תפיסה והבנה. כמו כן, אלקמאון הבין שצריך להיות קשר בין החושים למוח.
אלקמאון עסק בספריו גם באסטרונומיה ובקוסמולוגיה.
אלניהספור

אלניהספור (בטורקית: Alanyaspor) הוא מועדון כדורגל טורקי מקצועי מהעיר אלניה, טורקיה, המשחק בליגת העל הטורקית.
המועדון הוקם בשנת 1948, צבעיו הם כתום וירוק ואת משחקי הבית שלו הוא משחק באצטדיון אצטדיון בשאקשהיר אוקולורי.
היסטוריה

בשנים 1989–1997 היה המועדון בליגה הטורקית הראשונה. ב-1997 ירד לליגה השנייה, וב-2001 התדרדר לליגה השלישית שם היה המועדון עד 2004 אז חזר לליגה השנייה. ב-2016 עלה המועדון לליגת העל הטורקית.
אלניהספור הצליחה מאוד בעונת 2019/2020 כשסיימה את העונה במקום ה-5 עם 57 נקודות בתום 34 משחקים וקיבלה את הכרטיס לאירופה לראשונה בתולדותיה. היא הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי רוזנבורג כשהפסידה 0–1. עוד באותה העונה העפילה לגמר הגביע הטורקי שם הפסידה לטרבזונספור. הייתה זו העונה המוצלחת ביותר בתולדות המועדון.
בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021 סיימה הקבוצה את העונה במקום השביעי עם 60 נקודות ב-40 משחקים.
סגל נוכחי

נכון ל-18 בספטמבר 2022
אלנילם

| --- | --- |

   
 מיקומו של אלנילם בחגורת אוריון
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  אוריון
 שמות נוספים:  ε באוריון
 סוג:  על-ענק כחול
 בהירות נראית:  1.70
 סיווג ספקטרלי:  B0 Iab
 עלייה ישרה:  05ʰ 36ᵐ 12.8ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏07″ ‏12′ ‏01°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  6.4-
 מרחק:  1,340  שנות אור 410.84  פארסק
 רדיוס:  26 רדיוסי שמש
 מסה:  40 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 31,000 מהשמש
 טמפרטורה:  25,000 K
 מהירות סיבוב:  55 קילומטר לשנייה
 מהירות רדיאלית:  27.3±0.8 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.65±0.45 אלפיות של שניות קשת
 
אלנילם מאיר את ערפילית ההחזרה NGC-1990 הסובבת אותו
אלנילם (בכתיב לועזי: Alnilam) או ε באוריון הוא הכוכב הרביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. זהו הכוכב האמצעי בחגורה של "אוריון", ממערב לאלניטק וממזרח למינטקה. מקור שמו של הכוכב הוא שיבוש של השם בערבית (النظام - אנ-ניזאם) שפרושו "מחרוזת הפנינים" - שם שמתייחס לצורת החגורה של אוריון. הכוכב נמצא בתוך ענן גז שמחזיר את אורו ויוצר סביבו ערפילית החזרה (NGC 1990).
אלנילם הוא כוכב התקן המגדיר את המחלקה הספקטרלית B0Ia.
תכונות

אלנילם הוא על-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B0 Iab, המאיר בעוצמה של פי 31,000 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 375,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-25,000 קלווין. הוא אחד מהכוכבים הבהירים הרחוקים ביותר - כ-1,300 שנות אור. מסתו העצומה כ-40 מסות שמש גורמת לקצב היתוך מימן גבוה במיוחד, כך שלמרות גילו הצעיר במונחים אסטרונומיים - כ-4 מיליון שנים בלבד, הוא כבר כילה למעשה את כל המימן שבליבתו של ויצא מן הסדרה הראשית בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן לסיים את חייו בסופרנובה שאחריה יישאר ממנו חור שחור.
ספקטרום הפליטה של אלנילם פשוט יחסית ולכן מדידתו מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי. בדומה לעל-ענקים אחרים, אלנילם מעיף גז לחלל מסביבו בקצב גבוה פי 20 מיליון מהשמש ובמהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ לשנייה.
הערות שוליים

↑  Make a Star Finder, NASA Space Place (באנגלית)
אלנסון

| --- | --- |
סמל אלנסוןסמל אלנסון
בית העירייה של אלנסון
בית העירייה של אלנסון
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  נורמנדי נורמנדי
 מחוז:  אורן
 רובע:  אלנסון
 ראש העיר:  ז'ואקים פואיו
 שטח:  10.68 קמ"ר
 גובה:  135 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  178
  ‑ הנקודה הנמוכה:  127
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  25,555 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  2,500 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  47°25′50.16″N 0°05′35.16″W﻿ / ﻿47.4306000°N 0.0931000°W﻿ / 47.4306000; -0.0931000
 אזור זמן:  UTC+1
 אתר העיר (בצרפתית)
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אלנסון(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי אלנסון(למפת נורמנדי רגילה) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  א.ד. פר.  א.ד.פ. תעלת למאנשאלנסון(למפת נורמנדי מוגדלת) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  איל-דה פראנס  א.ד.פ. תעלת למאנשאלנסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אלנסון (בצרפתית: Alençon) היא קומונה בנורמנדי, ובירת מחוז אורן.
היסטוריה

אלנסון נוסדה על ידי אלאנים במאה ה-4. האזכור הראשון לשם אלנסון הוא במסמך מהמאה ה-7. במהלך המאה ה-10, העיר הייתה גוף עצמאי בין נורמנדי למיין. בין השנים 1049–1051 הטיל ויליאם, דוכס נורמנדי מצור על העיר ולבסוף כבש אותה. העיר נכבשה על ידי האנגלים במהלך המלחמות האנגלו-נורמניות בין 1113 ל-1203.
העיר הוכרזה כדוכסות ב-1415, ובניו של מלך צרפת (עד המהפכה הצרפתית) החזיקו בתואר דוכס אלנסון.
ב-17 ביוני 1940 נכבשה אלנסון על ידי הצבא הגרמני. ב-12 באוגוסט 1944 הייתה לעיר הראשונה שנכבשה על ידי צבא צרפת החופשית בפיקוד פיליפ לקלרק.
ערים תאומות

לאלנסון חמש ערים תאומות:
הממלכה המאוחדת בייסינגסטוק, הממלכה המאוחדת
בלגיה בריין ל'אלווד, בלגיה
מאלי קוטיאלה, מאלי
גרמניה קואקנברוק, גרמניה
הממלכה המאוחדת קרינאנט, הממלכה המאוחדת
איזבלה אנטוניה, נסיכת קרוי

איזבלה אנטוניה, נסיכת קרוי (בגרמנית: Isabella Antonie von Croÿ, ‏7 באוקטובר 1890 - 30 במרץ 1982), הייתה כלתו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה.
ביוגרפיה

איזבלה אנטוניה נולדה ב-7 באוקטובר 1890 בביירוית, לקרל אלפרד, דוכס קרוי וללודמילה, נסיכת ארנברג, בתם של אנגלברט, דוכס ארנברג השמיני ואלאונורה, נסיכת ארנברג. ב-12 ביולי 1912 התחתנה איזבלה אנטוניה עם פרנץ, נסיך בוואריה, בנו של לודוויג, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשנת 1913 עלה חמיה לשלטון, לאחר הדחת בן דודו אוטו, מלך בוואריה, והוכתר כלודוויג השלישי, מלך בוואריה, אולם הוא נאלץ להתפטר מתפקידו לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה פרצה המהפכה הגרמנית, שבה נאלץ חמיה להתפטר מתפקידו, ופרנץ ומשפחתו התלוו ללודוויג השלישי להונגריה, שם הקים פרנץ חוות הרבעה מפורסמת. בשנת 1945, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, נאלצה המשפחה לברוח מביתם, והם עברו להתגורר בשטארנברג. בשנת 1957 מת בעלה פרנץ, וב-30 במרץ 1982 מתה איזבלה אנטוניה בביתה.
משפחתה

ב-12 ביולי 1912 התחתנה איזבלה אנטוניה עם פרנץ, נסיך בוואריה, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
לודוויג, נסיך בוואריה (1913–2008), התחתן עם אירמינגארד, נסיכת בוואריה
מריה אליזבת, נסיכת בוואריה (1914–2011), התחתנה עם פדרו אנריקה, נסיך אורליאן-ברגנסה
אדלגונדה מריה, נסיכת בוואריה (1917–2004), התחתנה עם הברון זדנקו פון הונינג-אוקרול
אלאונורה מריה, נסיכת בוואריה (1918–2009), התחתנה עם קונסטנטין, רוזן ואלדנבורג-צייל
דורותיאה, נסיכת בוואריה (1920–2015), התחתנה עם גוטפריד, ארכידוכס אוסטריה
ראסו, נסיך בוואריה (1926–2011), התחתן עם תרזה, ארכידוכסית אוסטריה
אילון (דמות מקראית)

ערך זה עוסק בחותנו של עשו. אם התכוונתם לדמות מקראית מתקופת השופטים, ראו .
אֵילֹן הַחִתִּי, לפי המקרא הוא חותנו של עשו.
שמו מוזכר פעמיים: בפעם אחת הוא אביה של בשמת – "וַיְהִי עֵשָׂו בֶּן אַרְבָּעִים שָׁנָה וַיִּקַּח אִשָּׁה אֶת יְהוּדִית בַּת בְּאֵרִי הַחִתִּי וְאֶת בָּשְׂמַת בַּת אֵילֹן הַחִתִי". בפעם השנייה הוא מוזכר בבראשית ל"ו בתור אביה של עדה ואילו אביה של בשמת הוא ישמעאל – "עֵשָׂו לָקַח אֶת נָשָׁיו מִבְּנוֹת כְּנָעַן אֶת עָדָה בַּת אֵילוֹן הַחִתִּי".
לפי תרגום השבעים, מוצאו של אילון איננו חתי כי אם חיווי. יש חוקרים הסבורים כי גם חתי וגם חוי הן טעויות העתקה ומוצאו של אילון אינו אלא חורי וזאת לאור קשרי משפחת עשיו עם העם הזה.
מקור השם אילון שנוי במחלוקת בקרב החוקרים. לרוב שם זה מתפרש כקשור לעץ האלון. לפי סיומת השם לון, ניתן לפרש את השם כקשור לאייל ודומה לעגלון מבחינת המשקל. אפשרות שלישית היא שהשם קשור לשם האכדי "אִלָנׁם" שמשמעותו איש האלוהים או האל הקטן. לשיטת אלה הגורסים שמוצאו של אילון הוא דווקא חורי, מסתדר שם זה עם מוספית '-וֹן' בחורית הנפוצה אצל כמה דמויות בספר בראשית המופיעים בפרק ל"ו.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ו, פסוק ל"ד
↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק ב'
↑  אנציקלופדיה מקראית, הערך "אילון", כרך א', עמ' 267
אינדוקס

אינדוקס היא פעולה בה מתווסף ערך לאינדקס (נפח כמותי של ערכים). דוגמה בולטת לפעולת האינדוקס היא הוספת אתר לאינדקס אתרים הכולל מנוע חיפוש (דוגמת גוגל) - לא כל הדפים שאונדקסו אל מנוע החיפוש בהכרח יקבלו תוצאת חיפוש (SERP) ביחס לביטוי רלוונטי, אך הם כן ייכנסו לאינדקס ויקבלו פוטנציאל להופיע בתוצאות החיפוש אם הם יעמדו בקריטריונים מסוימים שהוצבו על ידי צוות הפיתוח של אינדקס האתרים הרלוונטי.
לא כל אינדקס הוא אינטרנטי ואף אין הכרח שיהיה דיגיטלי (למשל, ספר טלפונים מוחשי מכיל אינדקס אך אינו אינטרנטי ואף אינו דיגיטלי).
אינדוקס אל תוך אינדקס הכולל מנוע חיפוש

ניתן לאנדקס אתרי אינטרנט (ואף אפליקציות אינטרנט) אל תוך אינדקסים אינטרנטיים הכוללים מנוע חיפוש. לאחר ביצוע האינדוקס ניתן לאמת אם האתר מופיע באינדקס על ידי חיפוש ביטויים הקשורים אליו או אם הדבר אינו זמין מכל סיבה שתהיה, ניתן להריץ פקודות מסוימות (אם ישנה אפשרות לכך) דרכה ניתן יהיה למצוא תוצאה אחת לפחות הנוגעת לדומיין האתר, אם זו הושגה. במנוע החיפוש גוגל למשל, ניתן להריץ פקודת site:
site:example.com
אינדוקס אל תוך אינדקס הכולל מנוע חיפוש > שיטת האינדוקס והתצוגה של גוגל

גוגל יכול לאנדקס אתרים ודפי אינטרנט (webpages) רבים ולהציגם ביחס לביטויי מפתח רלוונטיים (למשל באינדקס של עד 100 דפי תוצאה בכל פעם). עם זאת, רק דפים שגוגל סימן אותם כ Ranked, כלומר רק דפים שנגיד עליהם שהם קיבלו רנק (rank) הם דפים שיוצגו באותו מספר רלוונטי של עד 100 דפי תוצאה בכל פעם.
בדרך כלל כל דף יקבל rank באופן אוטומטי, גם דף חלש שאין לגוגל אינטרס ממשי להציגו (מבחינת שירות ללקוח שמבצע את החיפוש) אלא אם כן בעל הדף נתן פקודה שלא לאנדקס את הדף על ידי שפת תכנות מסוימת.
איזבלה אנדריני

| --- | --- |

דיוקן משנת 1588
 לידה:  1562 פדובה, הרפובליקה של ונציה 
 פטירה:  11 ביוני 1604 (בגיל 42 בערך) ליון, ליונה, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Isabella Canali 
 בן או בת זוג:  פרנצ'סקו אנדריני (1578–?) 
 צאצאים:  Giambattista Andreini 
 מספר צאצאים:  8 
 
להקת קומדיה דל'ארטה המזוהה כלהקת ג'לוזי. האשה במרכז מזוהה כאיזבלה
איזבלה אנדריני (באיטלקית: Isabella Andreini; ‏1562 – 10 ביוני 1604) הייתה שחקנית, משוררת ומחזאית קומדיה דל'ארטה. השחקנית המפורסמת ביותר של זמנה ואחת הדמויות המשפיעות על הסוגה. היא פיתחה את דמות האהובה הצעירה, שלאחר מותה קרא אותה המחזאי ומנהל הלהקה פלמיניו סקאלה על שמה "איזבלה". כחברה בלהקת התיאטרון ג'לוזי, אותה ניהל בעלה, פרנצ'סקו אנדריני, הופיעה בחצרות אצילי איטליה וצרפת. חיברה סונטות ומחזות.
תולדות חייה

נולדה בפאדובה וזכתה לחינוך קלאסי וידיעת מספר שפות. חינוך זה משתקף בשירים ובמחזה שחיברה ובתיעוד הופעותיה על הבמה. בגיל ארבע-עשרה הצטרפת לאחת הלהקות החשובות והמפורסמות של הקומדיה דל'ארטה, הג'לוזי (Compagnia dei Comici Gelosi), עמה הופיעה עד מותה. הלהקה פעלה בצפון איטליה וזכתה לפטרונותם של דוכסי מנטובה מבית גונזגה. אנרי השלישי, מלך צרפת אף הזמין את הלהקה להופיע בחצר המלוכה בפריז.
אנדריני הופיעה בתפקיד האהובה הצעירה (prima donna innamorata), יצקה לתוכה תכנים שפיתחה והפכה את הדמות הסטריאוטיפית הפאסיבית לדמות אקטיבית, שובבה, בעלת מענה-לשון חד והתפרצויות יצרים. ב-1578, בהיותר בת 16, התחתנה עם מנהל הלהקה והשחקן בתפקיד הקפיטנו, פרנצ'סקו אנדריני. בני הזוג הפכו למעשה למנהלי הלהקה בצוותא, בתקופת השיא של הלהקה ושל הסוגה. נוסף לדמות האהובה, שיחקה איזבלה גם את דמותו של פאבריציו, דמות של בן-לוויה ממוצא אצילי שהוא אשה המחופשת לגבר ודמויות נוספות, כולל ביצוע מספר תפקידי נשים וגברים באותה הצגה.
במהלך מסעי ההופעות הבלתי פוסקים ילדה אנדריני שבעה ילדים, שלושה בנים וארבע בנות. בנה הבכור ג'מבטיסטה, נדד עם הלהקה ושני הבנים האחרים גודלו בחצר גונזגה במנטובה.
ב-1589 הופיעה בפירנצה בחתונתם של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה וכריסטינה מלורן, בהצגה "שגעונה של איזבלה" (La Pazzia d'Isabella). להצגה נותר תיעוד מפורט המתאר את סגולותיה של איזבלה, בהן אלתור שוטף במספר שפות והופעה רבת חן ועידון לצד התפרצויות שיגעון וסערת יצרים. ב-1599 הופיעה בחצר אנרי הרביעי, מלך צרפת ואשתו, מארי דה מדיצ'י. בתקופה זו כבר הייתה אנדריני הכוכבת המובהקת ומארי דה מדיצ'י מתייחסת ללהקה, במכתב לאחותה, כ"איזבלה אנדריני ולהקתה". ב-1603 הופיעה אנדריני שוב בפני מלך ומלכת צרפת בטירת פונטנבלו.
מותה ואחריו

במהלך מסע שובה לאיטליה, נפטרה ליד ליון במהלך לידת בנה השמיני. לאנדריני נערכה הלווייה רשמית ולזכרה הוטבעו מטבעות שתיארו אותה כאלת התהילה הרומית (Fema) עם המילים aeterna fama ("תהילת נצח") בצד אחד ו- Isabella Andreini, Comici Gelosi בצד השני.
בעלה, פרנצ'סקו אנדריני, פיזר את להקת הג'לוזי מיד לאחר מותה. פלמיניו סקאלה הוציא ב-1611 קובץ ובו חמישים סצנרי (תקצירי מחזות), בהם כינה את דמות האוהבת על שמה "איזבלה", קונבנציה שהשתרשה מאז. בנה הבכור, ג'מבטיסטה אנדריני, ארגן להקת תיאטרון בשם פידלי ("הנאמנים") שהופיעה עם חומרים ששימשו את להקת ג'לוזי.
יצירותיה

אוסף סונטות מ-1587
Mirtilla - יצירה דרמטית
Rime - אוסף של 359 פואמות. ראה אור ב-1601 באיטלקית וב-1603 בתרגום לצרפתית
Rime..., Parte seconda - אוסף שירים נוסף שראה אור ב-1605 לאחר מותה
Fragmenti de alcune scritture - אוסף מונולוגים ודיאלוגים מאולתרים שהועלו על הכתב על ידי בעלה וראו אור ב-1617 לאחר מותה
הערות שוליים

↑  The Divine Madness of Isabella Andreini
↑  Kathleen McGill, "Women and Performance: The Development of Improvisation by the Sixteenth-Century Commedia dell'Arte", Theatre Journal Vol. 43, No. 1 (Mar., 1991), p. 68
↑  Important Renaissance Medals and Plaquettes from the Estate of John R. Gaines Part II פריט #36
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461089505171  PLWABN: 9810606755705606  BIBSYS: 90866205  BnF: cb12574405j (data)  GND: 119331047  ICCU: SBLV041606  ISNI: 0000 0001 2027 5974  LCCN: no94013452  NKC: ola2011644560  NSK: 000380724  NTA: 252285662  RERO: 02-A002929250  SELIBR: 318346  SNAC: w63b66ng  SUDOC: 031880487  VcBA: 495/20485  VIAF: 66584463   WorldCat (עם VIAF): 66584463
אליעזר שפירא

ערך זה עוסק בבמאי ותסריטאי ישראלי. אם התכוונתם לדיין בבית הדין הרבני הגדול, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במאי 1973 (בן 51) רחובות, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרופיל ב-IMDb
 
אליעזר (לייזי) מנחם שפירא (נולד ב-13 במאי 1973) הוא במאי ותסריטאי ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה.
ביוגרפיה

אליעזר (לייזי) שפירא נולד ברחובות וגדל ברחובות ובקרני שומרון. לייזי הוא הקטן מבין ארבעה אחים. אחיו הגדול, יוסי שפירא, הוא קצין בכיר בצבא הנשוי לסופרת טלי ברגלס-שפירא. לייזי למד בבית הספר היסודי "תחכמוני" ברחובות, בישיבת השומרון בקרני שומרון ובישיבת ההסדר "ברכת משה" במעלה אדומים. למד היסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית. הדריך במנהרות הכותל ובגן הארכאולוגי ירושלים. בתקופת לימודיו התגורר בשכונת נחלאות עם שותפיו איציק יובל וחגי שטרסברג אשר השפיעו רבות על יצירתו. שפירא הוא בוגר המחזור השמיני של בית הספר מעלה לטלוויזיה, קולנוע ואמנויות- (2001). סרט הגמר שלו "איכה", זוכה התחרות הישראלית בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב (2002), מספר על נערה מתנחלת בשם איכה, שנולדה בתשעה באב, ובגיל שמונה עשרה מחליטה לשנות את שמה. עשייתו הטלוויזיונית של שפירא מתאפיינת בשילוב בין קומדיה לבין דרמה, בעיסוק בנושאים מחיי היום-יום של צעירים במגזר הדתי לאומי תוך נטרול היבטים אידאולוגיים ופוליטיים.
יחד עם חוה דיבון, גם היא בוגרת "מעלה", ובהפקת יונתן ארוך ודקלה ברקאי, יצר שפירא את סדרת הדרמה הטלוויזיונית "סרוגים", העוסקת בעולם הפנויים-פנויות של המגזר הדתי-לאומי בירושלים, ששודרה ב-YES. שפירא הוא גם במאי הסדרה ואחד מכותביה. הסדרה זכתה להצלחה בביקורות ובקרב קהל הצופים, במיוחד במגזר הדתי לאומי. הצלחה זו ניתן לייחס הן לאיכויותיה, והן להיותה חלוצה בהצגת העולם הדתי לאומי, ללא ההקשר הפוליטי המקובל. הסדרה ספגה ביקורת שלילית מצד זרמים שמרנים במגזר הדתי.
שפירא נשוי לשחקנית רונית אברהמוף-שפירא ואב לשלושה ילדים.
ב-1 ביולי 2013 היו שפירא ומשפחתו מטרה לפיגוע יידוי אבנים על רכבם. מחבלים פלסטינים הציבו מחסום אבנים מאולתר על כביש בשומרון ואז יידו אבנים גדולות שניפצו את שמשות הרכב. שפירא זיהה את המחסום מבעוד מועד, הורה לרונית להתכופף ולהגן על הילדים, והצליח לשמור על שליטה על המכונית למרות ניפוץ החלונות. הוא הצליח לנהוג את הרכב הפגוע למחסום צה"ל הקרוב, שם קיבלו טיפול מהחיילים.
פילמוגרפיה

להציל את טוראי פינקלשטיין, תיעודי, 2001
איכה, עלילתי, 2001
הסרט של מנוחה, תיעודי, ערוץ 8, 2004
סרוגים, סדרת דרמה טלוויזיונית, שודר ב-yes ב-2008
מקדש מעט, סדרה תיעודית, ערוץ 1, 2015
שטיסל, סדרת דרמה, שודר ב-yes ב-2021
בני מצווה, סדרה לילדים ונוער, שודר בכאן חינוכית, 2023
הערות שוליים

↑  "גם אותנו ניסה מחבל ערבי לרצוח", ערוץ 7, 1 ביולי 2013.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2008 - אורי סיון, קרן מרגלית, יעל הדיה, שירי ארצי, אסף ציפור, דפנה לוין ועוזי וייל ("בטיפול") | פרס האקדמיה לטלוויזיה- התסריט הטוב בסדרת דרמה  2009 - חוה דיבון, אליעזר שפירא, יעל רובינשטיין, אילן אשכולי, רננית פרשני, שמואל חיימוביץ' וישי גולדפלם ("סרוגים") | הבא: 2010 - חוה דיבון ואליעזר שפירא ("סרוגים") |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526028905171  GND: 1053814380  ISNI: 0000 0003 5626 0197  LCCN: no2011137781  VIAF: 182577486   WorldCat (עם VIAF): 182577486
אימפריאליזם מודרני

האימפריאליזם המודרני מתאר את התפשטות שליטת האימפריות האירופיות בין השנים 1830 ל-1914, בעיקר לעבר יבשת אפריקה ודרום-מזרח אסיה. המעצמות האימפריאליות ששלטו באותה תקופה היו: בריטניה, צרפת, רוסיה ויפן. האימפריאליזם המודרני היה מהגורמים לפרוץ מלחמת העולם הראשונה ועם תחילתה הוא הסתיים.
מהות האימפריאליזם

אימפריאליזם (Imperialism) הוא מושג המתאר את התפשטותה של אימפריה אל שטחים חדשים, לצורך הקמת מושבות (קולוניות) ותוך אכיפת שלטונה עליהן וניצול אוצרות הטבע וכוח האדם שלהן. האימפריאליזם המודרני, אשר הגיע לשיאו בסוף המאה ה־19 ובראשית המאה ה־20, ביטא את שאיפת המעצמות החזקות להביא תחת שליטתן את המדינות הנחשלות, לשיטתן, מבחינה תרבותית וכלכלית על מנת להשיג עוצמה ויוקרה, לרוב בהשוואה למעצמות אימפריאליסטיות אחרות.
מניעיו המוצהרים של האימפריאליזם המודרני היו בדרך כלל הומניים יותר והוא לווה במרוץ חימוש אדיר, בעינויים אכזריים ובשימוש בכלי נשק חדשים וקטלניים.
גורמי האימפריאליזם

גורמים כלכליים - המהפכה התעשייתית הובילה לביקוש גובר של חומרי גלם וכוח אדם. המדינות הכובשות ראו במדינות הכבושות מקור זול לספק את צורכי התעשייה. בנוסף, הכיבוש יצר מקומות חדשים להשקעות הון ויצירת רווחים.
גורמים דמוגרפיים - תוחלת החיים באירופה במאה ה-19 עלתה באופן תלול ותמותת התינוקות ירדה בצורה ניכרת, דבר שהוביל לצפיפות אוכלוסין במדינות המפותחות. מדינות רבות (כמו איטליה שכבשה את לוב, בין השאר, מן הסיבה הזאת) ראו בכיבוש מושבות מעבר לים פתרון יעיל לעודפי אוכלוסייה.
גורמים תרבותיים - האימפריאליזם הוביל, פעמים רבות, לסבל רב לאוכלוסייה המקומית. להגנתן טענו המדינות שהן מביאות את הקידמה, התרבות, השפה, ההשכלה, ורפואה מפותחת למקומות נכשלים ומפגרים.
גורמים פוליטיים - זהו למעשה הגורם המרכזי שהניע את האירופאים. התנועות הלאומניות ראו בהשתלטות על מושבות מטרה בפני עצמה כביטוי לגאווה לאומית. לפי תפיסה זו ככל שמדינה משתלטת על עוד ועוד שטח היא הופכת חשובה ומרשימה וראויה למשול בנתחים נרחבים מהעולם. בנוסף, המיליטריזם שרווח באותה תקופה ראה במושבות עורף כלכלי בשעת מלחמה ומאגר אפשרי לכוח צבא בעת הצורך. יתרה מכך, בתקופה זו התפתחה תפיסה אשר לפיה מעניקות המושבות הגנה למעצמה האימפריאליסטית עצמה מכיוון שהן משמשות כמוקדים אסטרטגיים במקרה של מלחמה. היו גם שראו בכיבוש פתרון למאבק הדיפלומטי באירופה של לפני מלחמת העולם הראשונה לפיו מוטב למעצמות אירופה "להוציא" את יצר התחרות ביניהן על כיבוש מושבות הרחק משטחי אירופה.
גורמים מדעיים - הכיבוש היווה כר פורה לתגליות מדעיות בתחומים רבים. כך, למשל, התפתחה הגאוגרפיה רבות בתקופה זו הודות להקלת הגישה למקומות נידחים.
גורמים דתיים - בתקופה זו חלה נסיגה במעמד הנצרות. שליחת מיסיונרים, שפעמים רבות היו הראשונים שיצאו למסע אימפריאליסטי, הייתה הזדמנות לשקם את מעמדה ברחבי העולם על ידי ניצור המוני של אוכלוסיות ילידות.
גורמים גזעניים - תורת הגזע שהייתה פופולרית ביותר בתקופה זו ראתה בגזע הלבן כגזע עליון ולפיכך מותר לו ואף זהו ייעודו הטבעי לשלוט בגזעים נחותים ממנו. טענה זו שמשה בעיקר כצידוק לאימפריאליזם ולא כסיבה.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > בריטניה

לבריטניה יש מטרה להעלות את מעמדה על ידי כיבושים אימפריאליסטים ולחזק את צבאה על ידי הקמת בסיסים צבאיים במושבות בדרך להודו.
כיווני התפשטות: המזרח הרחוק ואפריקה.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > צרפת

בעקבות איחוד גרמניה, לצרפת היה אינטרס לחזק את מעמדה ברחבי העולם. בנוסף, כיוון שהיא תכננה מלחמת נקם בגרמניה היה לה אינטרס להשיג בסיסים צבאיים ולגייס חיילים לוחמים. כיבוש אימפריאליסטי מספק הזדמנויות לכל אילו.
כיווני התפשטות: צפון אפריקה, המזרח הרחוק.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > רוסיה

רוסיה מזה שנים שאפה להשיג מוצא לים הפעיל בכל ימות השנה, דבר שיקנה לה יתרון פוליטי כלכלי ואסטרטגי.
כיווני התפשטות: בעיקר בכיוון המזרח הרחוק
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > איטליה

איחודה של איטליה יצר אווירה לאומית ולאומנית. בנוסף לכך יש לאיטליה בעיה דמוגרפית והמושבות יכולות לספק לה פתרון לבעיית צפיפות האוכלוסין שלה.
כיווני התפשטות: צפון אפריקה.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > גרמניה

מדיניותו של אוטו פון ביסמרק שללה את השתתפות גרמניה במירוץ האימפריאליסיטי מתוך מטרה להימנע מעימותים עם בריטניה. אולם עלייתו של וילהלם השני אשר דגל במדיניות של 'וועלט פוליטיק', כלומר - פוליטיקה עולמית, יחד עם לחץ הקהל הגרמני הובילה את גרמניה לכיבושים ברחבי העולם.
כיווני התפשטות: המזרח הרחוק, אפריקה והאימפריה העות'מאנית.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > יפן

השתתפותה של יפן באימפריאליזם הפתיעה את המעצמות האירופאיות, אך עם התפתחותה המהירה והמודרניזציה הרחבה שעברה פיתחה אף היא שאיפות אימפריאליסטיות.
כיווני התפשטות: המזרח הרחוק.
מניעי המדינות השונות וכיווני התפשטותן > ארצות הברית

דוקטרינת מונרו דגלה בגישה מדינית בדלנית והותירה את ארצות הברית תחילה מחוץ למערכת האימפריאליסטית. מתוך מטרה לאפשר לארצות הברית להשתתף באימפריאליזם במזרח הרחוק הודיע ג'ון היי על מדיניות הדלת הפתוחה והתיר לארצות הברית להשתתף, אם כי באיחור, בתחרות האימפריאליסטית ביבשת אסיה.
תוצאות האימפריאליזם

המעצמות האימפריאליסטיות הובילו את המושבות הנכבשות לפיתוח רב בתחומי כלכלה, תרבות, רפואה וחברה. בסופו של דבר, תהליך הדה-קולוניזציה היה תוצאה ישירה של ההתפתחות התרבותית בארצות הנכבשות. ילידי המקום שאפו ליישם את רעיונות החופש והשוויון אותם למדו מהכובשים אותם.
האימפריאליזם הוביל לסכסוכים רבים ומתח פוליטי רב באירופה והיווה זרז למשברים הנמנים עם הגורמים למלחמת העולם הראשונה.