stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דן טולקובסקי
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "שמואל טולקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2446
1 2 3  שלמה פרנקל, נשק ופוליטיקה, "העולם הזה", גיליון 2354 מ-13 באוקטובר 1982, עמוד 29
↑  שינויים במבנה פיקוד צה"ל, הארץ, 30 בדצמבר 1953
↑  אל/מ ע. וייצמן מונה למפקד היל האויר, הארץ, 25 ביולי 1958
↑  אלוף דן טולקובסקי הגיש התפטרותו לבךגוריון, למרחב, 26 באפריל 1959
↑  אלוף דן טולקובסקי צורף למועצת בא כוח המנהלים אחד המשקיעים של "דלק, מעריב, 20 ביולי 1959
↑  כבלים מציעה כמיליון וחצי מניות - הנפקה ראשונה לפי החרק החדש, הארץ, 12 בנובמבר 1969
↑  פרופיל של חברה - חברה להשקעות של בנק דיסקונט, הארץ, 5 באוקטובר 1965
↑  שמעון רפפורט, יש הרבה מוח מדעי - אך אנחנו לא יודעים לנצלו, מעריב, 3 באוגוסט 1966
↑  ישראל משווקת ציוד למחקר גרעיני בחו"ל, דבר, 4 בנובמבר 1964
↑  עמוס כרמלי, אלרון מייצר מכשירים אלקטרוניים שזכו להצלחה רבה בחו"ל, דבר, 16 בדצמבר 1964
↑  9 מיליון דולר יצוא בשנת 1976 לחברת אלביט מחשבים בע"מ, דבר, 11 ביוני 1976
↑  תמר גיא, דן טולקובסקי מדבר, מעריב, 9 בספטמבר 1986
↑  גיא גרימלנד, HP רוכשת את מרקורי ב-4.5 מיליארד דולר - 33% מעל למחיר השוק, באתר TheMarker‏, 25 ביולי 2006
↑  אלון תבור, חלוצי ההון סיכון הישראלים, באתר TheMarker‏, 31 ביולי 2000
↑  מועצה ציבורית לתעופה אזרחית, דבר, 30 במאי 1960
↑  תביעה להקים "תעשיה מדעית" בישיבת המועצה למחקר ופיתוח, למרחב, 7 באוקטובר 1965
↑  הוקמה מועצה ציבורית לביה"ס למינהל ופיננסים על שם רקנאטי, הארץ, 8 באוגוסט 1967
↑  מסקנות – לביצוע מידי, הארץ, 7 בדצמבר 1970
↑  דן טרלקובסקי – -יו"ר הוועד המנהל של אגודת דורשי הטכניון, על המשמר, 14 בדצמבר 1971
↑  ריאיון עם דן טולקובסקי, על אזרחי, 11 באוגוסט 2012
↑  יוסף חריף, קצינים בכירים (מיל.) דנו עם בגין נגד ויתורים בסיני, מעריב, 3 באוגוסט 1978
↑  מאת כתב גלובס, ‏דן טולקובסקי יחליף את נחום אדמוני בוועדת הבירור בפרשת משעל, באתר גלובס, 12 באוקטובר 1997
↑  חשש בקרב אנשי סגל באקדמיה מהמלצות ועדת גוטפרוינד, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2004
↑  אלוף דן טולקובסקי "קומנדר לגיון הכבוד", דבר, 25 בנובמבר 1958
אות כבוד צרפתי למפקד ישראלי, הארץ, 26 בנובמבר 1958
↑  אסתר גולדברשט, השותף של דן טולקובסקי, מעריב, 24 באפריל 1990
↑  טולקובסקי מתכונן לשנת בצורת, באתר גלובס, 28 באוקטובר 1998
↑  יצחק פונדק אף הוא חצה את גיל 100, אך דרגת האלוף שלו ניתנה לו כדרגת ייצוג עשרות שנים לאחר תום שירותו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500574805171  ISNI: 0000 0000 2695 9368  LCCN: n83206312  VIAF: 45685886   WorldCat (עם VIAF): 45685886 
טולקובסקי (משמאל) מבלה במועדון המלחים היהודים בחיפה, 1944
מבצע שחרית, 1956, קבלת מטוסי המיסטר בבסיס חצור. מימין לשמאל: מפקד חיל האוויר דן טולקובסקי, רה"מ דוד בן-גוריון, השגריר יעקב צור, אלישבע קפלן ובעלה שר האוצר לוי אשכול.
זאב דגני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948  (בן 77 בערך) אוקראינה 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  עיריית תל אביב-יפו, המכללה האקדמית תל-חי, הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 
זאב דגני (נולד ב-1948) הוא איש חינוך ישראלי. ממקימי החוג לחינוך במכללת תל-חי ומנהל הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
ביוגרפיה

זאב דגני נולד באוקראינה (בעיר לבוב) בברית המועצות לשעבר, בן להורים ניצולי השואה, שעלו לישראל כשהיה בן 10. המשפחה גרה תחילה בקיבוץ, ואז עברה ללוד.
בגיל 13 חזר בתשובה ולמד כשנה בכפר חב"ד, אך נזרק מהלימודים שם מאחר שהחל להטיל ספק בתורה. בתיכון למד בבית הספר הריאלי בחיפה. לפני גיוסו לצה"ל שימש כראש שבט "הצופים" בלוד. לאחר שירותו הסדיר, למד לתואר ראשון בפילוסופיה ואנגלית באוניברסיטת תל אביב, והמשיך לתארים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בהמשך ניהל את בית אלישבע בירושלים, לאחר מכן שימש כשליח הג'וינט באיטליה, ובשנים 1989–1995 ניהל את תיכון עירוני ד'. בשנים 1996–2000 הקים וניהל את החוגים לחינוך וללימודי שלום במכללת תל חי. בשנים 2000–2006 היה ראש התוכנית למנהיגות צעירה בפריפריה במכון מנדל למנהיגות. בשנת 2007 ניהל, יחד עם ד"ר ת'אבת אבו ראס, את יוזמת "אופק חדש" – יוזמה ערבית-יהודית לפיתוח מודלים להתמודדות עם סכסוכים ולבניית חברה משותפת, והשתתף בצוות מומחים בנושא הכללה חברתית בחטיבה למדיניות חברתית ופיתוח במחלקה לעניינים כלכליים וחברתיים של האו"ם. ביולי 2008 מונה למנהל הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
במהלך השנים עוררו אמירות והחלטות שלו סערות ציבוריות. בשנת 2010 סירב להשתתף בתוכנית משותפת של משרד החינוך וצה"ל במסגרתה נפגשים קצינים עם מורי בתי הספר, על מנת שצוותי ההוראה יפעלו בהמשך לעידוד בני הנוער להתגייס ולשרת שירות קרבי בצה"ל. דגני הוא מהמתנגדים למסעות בני נוער לפולין. ב-2012 האשים את הכיבוש בהתפרעות תלמידי הגימנסיה בהצגה על השואה. בשנת 2016 זומן לשימוע במשרד החינוך לאחר שאישר הרצאה של ארגון "שוברים שתיקה" בפני תלמידי בית הספר. ב-2019 הוביל מחאה בשיתוף המורים והתלמידים נגד גירוש ילדי מהגרים ופליטים. ב-2020 תקף את המדיניות הציבורית ביחס לקורונה, והודיע שלא ישמור על מתווה התו הסגול בגימנסיה. בהמשך אותה שנה, הודיע על הקמת 'בנק קריפטו' בגימנסיה, שנסגר זמן קצר לאחר מכן. ב-2021 התלוננו תלמידות כיתה י, שנאנסו על ידי תלמיד אחר בבית הספר; דגני האשים את הנהלת בית הספר ממנו עבר הנער המואשם שהסתירו מידע אודותיו. בינואר 2023 הודיע על הקמת ישיבת הסדר חילונית שתהיה מקבילה למסלול הקיים לחיילים דתיים (יוזמה שלא יצאה לפועל) והביע תמיכה במחאה נגד הרפורמה המשפטית. בספטמבר 2023 התפטר מתפקידו לאחר שבלחץ משרד החינוך ביטל הוועד המנהל של בית הספר אירוע שבו תלמידים ובוגרי תיכונים תכננו להציג מכתב המודיע על סרבנותם לשרת בצה"ל לנוכח הרפורמה המשפטית. כעבור כמה ימים חזר בו מהתפטרותו, וביקש שיאפשרו לו להישאר בתפקיד.
דגני הוא חבר בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית בית ברל. ושל החממה האקולוגית בעין שמר, שהוקמה בשנת 1977 על ידי אביטל גבע, וזכתה בשנת 2023 באות הנשיא להתנדבות. בעקבות היכרותו עם גבע, יזם דגני בשנת 2013 את פרויקט גידול האצות בגימנסיה, במסגרתו גידלו התלמידים על גג בית הספר אצות ספירולינה המכילות כ-70% חלבון, והעבירו את הידע והניסיון שלהם לעמיתיהם בבתי ספר בקהילות מוחלשות בעולם המתפתח: באתיופיה, בדרום אפריקה, ברואנדה, בקונגו, באוגנדה ובקניה. ב-2023 הסתיים הפרויקט בבית הספר.
דגני נשוי לחיה ואב לשניים. ב-1979 היו דגני, אשתו ואחיו הצעיר יעקב מעורבים בתאונת דרכים שבה נהרג אחיו, שנהג במכונית.
הערות שוליים

1 2  שלומית לן, ‏מנהל עם בעיות משמעת: זאב דגני לא חושש להתעמת עם משרד החינוך, באתר גלובס, 4 בפברואר 2022
1 2   איילת שני, מנהל גימנסיה הרצליה ד"ר זאב דגני: בנט שר מסוכן. לטווח הרחוק, הוא מפרק אותנו כמדינה וכחברה, באתר הארץ, 13 במאי 2016
↑   ינאי יחיאל, זאב דגני, באתר הארץ, 11 באפריל 2024
↑  JustSpirulina, Matanel Prize
1 2 3  קרין ספינגולד, זמן תל אביב, המבחן הגדול של זאב דגני, באתר nrg‏, 9 בספטמבר 2008
1 2  מיה סביר, ‏מזון מיקרוסקופי לנשמה, באתר "Time Out ישראל", 1 בספטמבר 2013
↑  Division for Social Policy and Development, UN, ‏2007
↑  קרין ספינגולד, ועד הורי גימנסיה הרצליה: הצבא לא אמור לחנך את המורים של ילדינו, באתר nrg‏, 11 בפברואר 2010
↑  אור קשתי, איומים על חייו של מנהל גמנסיה הרצליה בעקבות סירובו לארח קציני צה"ל בבית הספר, באתר הארץ, 8 בפברואר 2010
↑  "להדיח את המנהל שקשר בין ההתפרעות בהצגה לבין הכיבוש", באתר ‏מאקו‏, 2 במאי 2012
↑  משה שטיינמץ‏, מנהל תיכון בתל אביב זומן לשימוע עקב הרצאת "שוברים שתיקה", באתר וואלה, 4 בדצמבר 2016
↑  לי ירון, מאות תלמידים ומורים הפגינו בת"א נגד הגירוש המתוכנן של בני נוער מהפיליפינים, באתר הארץ, 17 ביוני 2019
↑  במחאה על גירוש ילדים: מאות תלמידים הפגינו מול כלא גבעון, באתר ynet, 31 באוקטובר 2019
↑  חברי המועצה | מועצת החרום הציבורית למשבר הקורונה, באתר מחצ - מועצת החרום
↑  אושי שהם קראוס, ‏הכירו את התיכוניסטים שהקימו בנק מרכזי ומשלמים בקריפטו, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2021
↑  יעל אודם, ‏פרשת עבירות המין בתיכון בתל אביב | מנהל בית הספר שבו למד הנער מדבר: "קיבלתי פצצה מתקתקת", באתר ‏מאקו‏, 19 בדצמבר 2021
↑  תמר טרבלסי חדד, היוזמה החדשה של גימנסיה הרצליה: "נקים ישיבת הסדר חילונית", באתר ynet, 11 בינואר 2023
↑  סוכן תרבות, באתר כאן 11, ‏20.01.23
↑  אדם קוטב, תמר טרבלסי חדד, מנהל הגימנסיה הרצליה הודיע על התפטרותו מהתפקיד, באתר ynet, 3 בספטמבר 2023
↑  Board of Trustees, Beit Berl College
↑  מי אנחנו, באתר החממה האקולוגית בעין שמר
↑   בטקס חגיגי העניק נשיא המדינה את 'אות הנשיא להתנדבות' לשנת תשפ"ג, באתר וואלה, 15 ביוני 2023
↑  רקפת פרא, המיקרו אצה הירוקה שמצילה את העולם, באתר The Positiv, ‏2019-02-07
↑  אסף גולן, תלמידי הגימנסיה הרצלייה התגייסו למאבק ברעב העולמי, באתר nrg‏, 15 בפברואר 2015
↑   טלילה נשר, אני ואצה נשנה את העולם, באתר הארץ, 9 במרץ 2013
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏תלמידי התיכון שרוצים למצוא פתרון לרעב בעולם: "נגיע לכל ילד שסובל מתת תזונה", באתר מעריב אונליין, 19 בפברואר 2015
↑  צאלה קוטלר, ‏אצת האיירון מן, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2015
↑  שרון ליפקינד, אוכל העתיד: אצת הספירולינה היא הרבה יותר מעוד סופר פוד, באתר ynet, 8 באוגוסט 2022
↑  שמונה לקפה עם ד"ר זאב דגני, באתר גל"צ, דקה 27:25
↑  "האדם־הציפור" ריחף ממבוא־חמת אל המוות בחוף הכנרת, מעריב, 3 ביוני 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297824705171
עדן חסון

| --- | --- |
חסון ב-2022
חסון ב-2022
 לידה:  25 באוגוסט 1994 (בן 30) פרדס חנה-כרכור, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 סוגה:  פופ • מזרחית • אלקטרונית
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר
 בן זוג:  יותם גבריאל
 פרסים והוקרה:  שיר השנה בטקס פרסי אקו"ם - שמישהו יעצור אותי (2018)
 פרופיל ב-IMDb
 
עדן חסון שר עם מור בהופעה בבריכת הסולטן (2022)
עדן חסון (נולד ב-25 באוגוסט 1994) הוא זמר-יוצר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. זוכה פרס אקו"ם לשנת 2018 "שיר השנה" על סינגל הבכורה שלו "שמישהו יעצור אותי".
עדן חסון
חיים אישיים

חסון מתגורר בחדרה. בנובמבר 2024 יצא מהארון בשיר שהקדיש לבן זוגו, השחקן והרקדן יותם גבריאל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2019: שמישהו יעצור אותי
2021: אלבום 2
2025: תדר 4
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | מועמדות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרס אקו"ם | שיר השנה | "שמישהו יעצור אותי" | זכייה |
| 2021 | פרס אקו"ם | מלחין השנה | עדן חסון | זכייה |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | זמר השנה | עדן חסון | זכייה |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שיר השנה | "עושה לי צרות" | מועמדות |
יהודה בן-מאיר

יהודה יעקב בן-מאיר (רוזנברג) (27 ביולי 1939 – 14 במרץ 2025) היה פסיכולוג, עורך דין, פעיל ציבור ישראלי וחבר הכנסת מהכנסת השביעית עד הכנסת העשירית. בתפקידו האחרון כיהן כעמית מחקר במכון למחקרי ביטחון לאומי.
ביוגרפיה

נולד ב-1939 בניו יורק ועלה בצעירותו עם משפחתו לישראל. אביו היה ד"ר ישראל שלמה בן-מאיר, שהיה מראשי המפד"ל. למד בישיבת היישוב החדש ובישיבה יוניברסיטי.
בעל תואר דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קולומביה. בשנת 1961 החל לשמש כמרצה באוניברסיטת בר-אילן. ב-1962 הצטרף למפד"ל ומאז כיהן בשורת תפקידים בהנהלת המפלגה ומוסדותיה. בין התפקידים בהם כיהן:
יו"ר לשכת הצעירים המפלגתית
חבר הוועד הפועל של המפלגה
חבר הנהלת המפד"ל
יו"ר הנהלת המפד"ל
בן מאיר נכנס לכנסת השביעית אחרי פטירת אביו ב-1971. כיהן כחבר בוועדות הכנסת השונות, וכיהן כנציג המפד"ל בכנסת מאז ועד 1984. ב-11 באוגוסט 1981 מונה לסגן שר החוץ תחת יצחק שמיר בממשלת ישראל התשע עשרה. הוא המשיך בתפקידו זה גם בממשלת ישראל העשרים. בשלהי הכנסת העשירית פרש יחד עם זבולון המר מהמפד"ל והקים עמו סיעה בשם גשר - מרכז ציוני דתי, אך לאחר זמן קצר חזרו השניים למפד"ל.
בתחילת דרכו הפוליטית התבלט בן מאיר בדעותיו הניציות והזדהה עם דרכו של גוש אמונים. בשנות השבעים שימשה סיעת הצעירים במפד"ל, בראשות זבולון המר ויהודה בן מאיר, נציגתם הבלתי רשמית של המתנחלים בתוך המפד"ל. השניים הביעו הזדהות עם פעילותם ההתיישבותית של המתנחלים ואף השתתפו בכמה אירועים בשטח. אולם בשנות השמונים חלו תמורות בעמדותיו הפוליטיות, והן נעשו בעלות גוון 'יוני' מובהק. ב-1988 הקים יחד עם נוספים את מפלגת מימד ה'יונית', כמשקל נגד למפד"ל ה'ניצית', אך הוא עצמו לא שב לפוליטיקה.
לאחר שעזב את הכנסת ב-1984, פנה ללמוד משפטים והפך לעורך דין.
שימש עמית מחקר וראש פרויקט דעת קהל וביטחון לאומי במכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב.
ספריו

"קבלת החלטות בסוגיות ביטחון לאומי" (1987)
"Civil-Military Relations in Israel" (1995)
"Israeli Public Opinion" (1995)
הערות שוליים

↑  יהודה בן מאיר באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303285205171  BnF: cb12310497g (data)  ISNI: 0000 0001 1665 244X  LCCN: n85299515  NTA: 160618223  SUDOC: 031991262  VIAF: 68996390   WorldCat (עם VIAF): 68996390
נורית פלד-אלחנן

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1949 (בת 75) ישראל ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  רמי אלחנן 
 פרסים והוקרה:  פרס סחרוב לחופש המחשבה (2001) 
 
נורית פלד-אלחנן (נולדה ב-17 במאי 1949 בירושלים) היא פילולוגית ישראלית, מומחית בספרות השוואתית, פרופסור לשפה וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, מתרגמת ופעילת זכויות אדם בישראל. כלת פרס סחרוב (במשותף) לשנת 2001 מטעם הפרלמנט האירופי. ידועה במחקריה על הדיוקן הפלסטיני בספרי הלימוד הישראלים, אותו ביקרה כגזעני.
היא אחת ממקימי "טריבונל ראסל על פלסטין" (באנגלית, Russell Tribunal on Palestine) יחד עם שגרירת הרשות הפלסטינית באיחוד האירופי ליילה שהיד, חבר הקונגרס הבלגי פייר גלאנד והדיפלומט הצרפתי בדימוס וממנסחי מגילת זכויות האדם סטפן הסל.
ביוגרפיה

נורית פלד-אלחנן גדלה בשכונת רחביה בירושלים. את הבית בו גדלה היא מתארת כבית שמאלני ציוני. סבה, אברהם קצנלסון, חתום על מגילת העצמאות של ישראל. אביה, מתי פלד, היה אלוף בצה"ל, חוקר ספרות ערבית וחבר הכנסת האחת עשרה מטעם הרשימה המתקדמת לשלום. אחיה, מיקו פלד, הוא פעיל לזכויות הפלסטינים וסופר. אח נוסף, יואב פלד, הוא פרופסור אמריטוס בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ופעיל חברתי ישראלי. לנורית פלד-אלחנן ולבעלה רמי שלושה בנים. בתם, סמדר נהרגה בשנת 1997 בגיל 14 בפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים. סיפורה של המשפחה מוצג בהרחבה בספר אפירוגון.
פלד-אלחנן תרגמה לעברית את ספרו של אלבר ממי "הגזענות" וספרים נוספים. בשנת 2012 התפרסם בלונדון ספרה Palestine in Israeli School Books: Ideology and Propaganda in Education ("פלסטין בספרי בית־ספר ישראלים: אידאולוגיה ותעמולה בחינוך").
ביום טבח שבעה באוקטובר, לפני שנודע על פרטי הטבח, פרסמה פוסט פייסבוק בו כתבה "הפתעה! גם להם נמאס לפעמים". היא ננזפה על ידי הנהלת מכללת דוד ילין, נרשמה לה נזיפה בתיקה האישי וכמה ימים אחר כך נפסקה עבודתה במכללה. במאמר להארץ כתבה פלד-אלחנן שהפוסט נכתב בזמן ששוחחה עם בת דודתה מבארי, שהייתה כלואה עם בעלה בממ"ד, ושהוא לא הביע הצדקה למעשי הרצח, הביזה וההתעללות, אלא את המחשבה שמעשי החמאס נובעים מהקשר של "מצור אכזרי של כמעט שלושה עשורים" ברצועת עזה. לדבריה, היא החליטה על הפסקת עבודתה במכללה עקב "רדיפה פוליטית".
מבחר ספרים בתרגומה

ו. ס. אנדרוז, פרחים בעליית הגג, אור-עם, 1979
אלבר ממי, 
הגזענות (1982), הוצאת כרמל, 1998
דוריס לסינג, העשב פוזם (1950), זמורה-ביתן, 1987
ז'ול רנאר, ראש גזר: הסיפור והמחזה, כרמל, 2000
ז'ורז' פרק עם רובר בובר, סיפורים מאליס איילנד, בבל, 2009
ז'אן פולאן: הלוחם החרוץ, לאלי, התקדמות באהבה אטית למדי. הוצאת כרמל
שנדור פרנצי - ביוגרפיה. הוצאת תולעת ספרים
סטפן הסל: התקוממו. הוצאת כרמל 2015
מרגריט דיראס: סגן הקונסול, שבי הקסם של לול. ו. שטיין, לכתוב. הוצאת כרמל 2004
הערות שוליים

↑  2001 - 2010 | Laureates | Sakharov Prize | European Parliament, sakharovprize (באנגלית)
↑  דף לזכר סמדר אלחנן פלד, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  (קריאת הספר בתצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים" )
↑  עמית סגל, ‏מרצה הצדיקה את המתקפה של חמאס - ולא תפוטר; יו"ר התאחדות הסטודנטים: "אובדן עשתונות ערכי", באתר ‏מאקו‏, 3 בדצמבר 2023
↑  ערוץ 7, לאחר הסערה: פרופ' נורית פלד אלחנן תפסיק ללמד במכללת דוד ילין
↑   נורית פלד-אלחנן, עקב רדיפה פוליטית החלטתי להתפטר ממכללת דוד ילין, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266443705171  BnF: cb15526830q (data)  GND: 1248900073  ISNI: 0000 0000 6661 8111  LCCN: n97124996  NKC: jo2014825370  NTA: 343805669  SUDOC: 163612730  VIAF: 34763616   WorldCat (עם VIAF): 34763616
Not Like Us

"Not Like Us" הוא שיר של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, אשר יצא לאור ב-4 במאי 2024, כחלק מסדרת שירי דיס של לאמאר המכוונים כלפי הראפר הקנדי דרייק, פחות מ-24 שעות לאחר שיר הדיס הקודם של לאמאר, "Meet the Grahams".
השיר זכה בטקס פרסי גראמי ה-67 בקטגוריות הקלטת השנה, שיר השנה, ביצוע הראפ הטוב ביותר, שיר הראפ הטוב ביותר והווידאו קליפ הטוב ביותר.
רקע והרכב

השיר הופק על ידי מאסטרד, והוא משמש כשיר הדיס השלישי של לאמאר בתקופה של 36 שעות המכוון לדרייק. השיר עוקב ל-"Euphoria",‏ "6:16 in LA" ו-"Meet the Grahams". השיר יצא לאור ב-4 במאי 2024, יום בלבד לאחר "Meet the Grahams" של לאמאר ו-"Family Matters" של דרייק.
ב-"Not Like Us", לאמאר ממשיך את האשמותיו כנגד דרייק וחברת התקליטים שלו OVO סאונד. לאמאר מאשים את דרייק בפדופיליה וניכוס תרבותי, וכי הוא עסק בפדופיליה לצד שומר הראש שלו צ'אבס ואמני OVO סאונד באקה נוט נייס ו-PartyNextDoor. לאמאר גם מאשים את OVO סאונד בכך שהחברה מהווה חלק מזירת סחר בילדים לכאורה של דרייק.
קבלה ביקורתית

"Not Like Us" זכה לשבחים רבים בזכות ההפקה שלו, הביצועים הווקאליים של קנדריק לאמאר ומילותיו. פראזייר ת'ארפ מ-GQ תיאר את השיר כמועמד מוביל ל"שיר של הקיץ". הוא שיבח כיצד ה"באנגר" זימן את האנרגיה הפרועה והממריצה של מאסטרד כדי להעביר את המהלומה של לאמאר, שהייתה גם תחבולה מוצלחת מול דרייק וגם חגיגה של השורשים של החוף המערבי שלהם. העורכים של Stereogum מצאו שהשיר הוא לא רק דיס אפקטיבי ביותר, אלא גם להיט מלא בהאשמות ארסיות ושיעורים בהיסטוריה.
ג'ורדן רוז מ-Complex הכריז על "Not Like Us" כרצועה הטובה ביותר שיצאה במהלך העימות בין לאמאר לדרייק בזכות הטון החשמלי שלה וההפקה המדבקת, אם כי חלק גדול מהמילים הן "מאוד שנויות במחלוקת". רוז מאמין ש"הזמן יגיד" אם השיר מסמן את "סוף המלחמה" ביניהם, אך הוא כבר הוכיח את עצמו כ"אבן שהיממה את גוליית". ארמון סאדלר מ-Vibe דירג את "Not Like Us" כשיר השני בטיבו בעימות, ושיבח את ה"בופ" ה"בלתי ניתן לערעור" כ"מופתי" בביצוע. מארק אליברט מבילבורד, שדירג אותו כשיר הרביעי בטיבו, שיתף תחושות דומות.
קבלה ביקורתית > הופעות ברשימות

| כתב עת | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 50 השירים הטובים ביותר של 2024 (עד כה): רשימת צוות | 2 |  |
| Complex | 50 שירי הדיס-היפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים | 6 |  |
| HipHopDX | 100 שירי הדיס הגדולים בתולדות ההיפ הופ: מדורג | 3 |  |
| The Ringer | רצועות הדיס הגדולות בכל הזמנים, מדורגות | 7 |  |
| The Root | רצועות הדיס הבלתי נשכחות בתולדות ההיפ הופ | — |  |
הצלחה מסחרית

"Not Like Us" שבר את שיא ההשמעות לשיר ראפ ביום אחד בספוטיפיי, ועבר את השיא שנקבע על ידי דרייק וליל בייבי ב-2021 עם "Girls Want Girls". בשבוע הראשון לצאתו, צבר כ-81.2 מיליון השמעות, המספר הרב ביותר של השמעות לשיר ראפ. הוא הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לשירו הרביעי שהגיע למקום הראשון במצעד, והשני בשנת 2024.
השיר דורג במקום הראשון ברשימת "Top Songs of 2024: Global" של אפל מיוזיק.
הצלחה מסחרית > אישומים ותביעה מצד דרייק

בנובמבר 2024, דרייק הגיש שתי תביעות משפטיות נגד יוניברסל מיוזיק גרופ וטען כי יוניברסל וספוטיפיי ניפחו באופן מלאכותי את מספר ההשמעות של השיר, המכוון נגדו. חברת "Frozen Moments" של דרייק הגישה עתירה בבית משפט בניו יורק, שבה נטען כי יוניברסל מיוזיק גרופ יזמה קמפיין להגדלת החשיפה של השיר באמצעות שימוש בבוטים והסכמי "תשלום עבור השמעה". יוניברסל מיוזיק גרופ טענה בתגובה שההאשמות של דרייק הן "פוגעניות ולא נכונות". המהלך המשפטי נתפס על ידי רבים כצעד נואש מצד דרייק, ומעורר ספקות בנוגע למעמדו כאחד מגדולי הראפ.
דרייק הגיש תביעה מקבילה בניו יורק בינואר 2025, בטענה שחברת יוניברסל הפכה את השיר "Not Like Us" ללהיט ויראלי תוך קידום מסר שקרי המאשימו בפדופיליה ומעודד תגובה אלימה נגדו.
במרץ 2025 חברת יוניברסל מיוזיק גרופ הגישה בקשה לדחות את התביעה של דרייק נגד החברה בניו יורק, בטענה שהתביעה חסרת בסיס ונועדה לפצות על הפסדו בעימות מול לאמאר. הבקשה מציינת שדרייק עצמו חתם בעבר על עצומה ציבורית נגד השימוש במילים של אמנים כראיות משפטיות, ולכן כעת נוקט בגישה סותרת. החברה גם טוענת שאין בסיס להאשמות של דרייק בדבר השמצה או הטרדה משפטית, מאחר שהשיר "Not Like Us" מבטא דעה והגזמה רטורית ולא מציג עובדות והוסיפה שאין לתביעה עילה משפטית להוכחת "הטרדה בדרגה שנייה" או הפרת חוקי העסקים של מדינת ניו יורק.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | שיר השנה | מועמדות |  |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | שיר הקיץ | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה | 10 בנובמבר 2024 | הקליפ הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר סטרימינג מוביל | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 12 בדצמבר 2024 | שיר ראפ מוביל | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2 בפברואר 2025 | הקלטת השנה | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2 בפברואר 2025 | שיר השנה | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2 בפברואר 2025 | ביצוע הראפ הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2 בפברואר 2025 | שיר הראפ הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2 בפברואר 2025 | הווידאו קליפ הטוב ביותר | זכייה |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 1 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 5 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1  |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 35 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 7 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד טיקטוק טופ 50 | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקיץ | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 25 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 54 |  |
|  הודו | IMI | 14 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 35 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  ישראל | היטליסט | 19  |  |
|  ישראל | גלגלצ | 4 |  |
|  ליטא | AGATA | 8 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 21 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 17 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 18 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 11 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 53 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 18 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 47 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – איירפליי | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ – דיגיטלי | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הראפ | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 3 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| בלגיה (BEA) | זהב | 20,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 30,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 50,000 |
כפר ידידיה

| --- | --- |
כפר ידידיה מן האוויר
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎24 מטר
תאריך ייסוד: 1935
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 782 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 738 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) כפר ידידיה(למפת נתניה רגילה) כפר ידידיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר ידידיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כפר ידידיה32°20′44″N 34°53′55″E﻿ / ﻿32.3456339316334°N 34.898615557462°E﻿ / 32.3456339316334; 34.898615557462  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר באדום - כפר ידידיה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

ילדים ראשונים במושב כפר ידידיה

חוברת בגרמנית עמק של שלום
כְּפַר יְדִידְיָה הוא מושב השוכן ליד נתניה ושייך למועצה אזורית עמק חפר.
היסטוריה

המושב תוכנן בידי ריכרד קאופמן ונוסד על ידי עולים מגרמניה ב-8 באפריל 1935. המימון הראשוני התקבל מיהדות אלכסנדריה שבמצרים, לכן נקרא על שם ידידיה (פילון) האלכסנדרוני.  ארגון עולי מרכז אירופה ביקש להקים ישוב לעולי גרמניה שנמלטו מהמשטר הנאצי שהחל את דרכו.
קבוצה זו , בראשות ד"ר פרנץ בריל, ריכזה כ -20 משפחות של זוגות צעירים שזכו לקבל את הקרקע עליה נבנה כפר ידידיה. סידור זה התאפשר ביו השאר כיוון שהקבוצה לא הצטרפה מלכתחילה לתנועת המושבים, וכך לא הפריעה למפאי של אז לקבל את האדמות למה שנועד להיות כפר חיים. יחוד נוסף שאיפשר להתניע את ה"תרגיל" הייתה התניה שכל מתיישב בכפר ידידיה יחויב להוכיח שיש ברשותו סכום כסף שווה ערך לאלף לירות מנדטורית של אז ( 5000 דולר) וכל זאת כיוון שהמוסדות המיישבים ידעו שהקמת כל כך הרבה ישובים חדשים בו זמנית תהווה עומס כבד על קופת הציבור והתנאי שהטילו על מתיישבי כפר ידידיה חסך לקרן היסוד סכום נכבד. המודל של ישוב חקלאי באותן שנים דיבר על מושבים בהם 75 משקים חקלאיים בני 20 דונםכל אחד. כך, הקצאת השטח המקורית ל 75 היחידות עם התוספות הנדרשות לשטחי ציבור ולדרכים הגיעה לכ-2000 דונם. התברר שבכפר ידידיה נמכרו רק 40 משקים, פרוץ מלחמת העולם השנייה וסגירת האפשרות לעליה , גרמו לאגודה הקטנה קשיים לא מעטים. מודל מושב העובדים דרש הקמת מערך שירותים יקר שחייב את הגדלת המושב. בשנת 1946, מושב "בני גאולים" הסמוך כלל קבוצה של 20 משפחות שרובן גם הן ממוצא גרמני. כיוון שבמושב הוקמו 21 בתים נוספים שהקימו את הגרעין הראשוני, החליטו המוסדות המיישבים לאחד את שתי הקבוצות ובשנת 1946 אוחד יישוב "גאולים"  לכפר ידידיה.