stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכונת חצר
מבנה

שכונת חצר מתאפיינת בחצר פנימית, בדרך כלל מרובעת, אשר סביבה נבנו דירות השכונה. דירות אלה נבנו צמודות זו לזו לכדי מבנן אחד היקפי, ושערים שמספרם משתנה בהתאם לגודל השכונה וצרכיה מובילים פנימה אל החצר. באופן זה משמשות הדירות כחומת סוגרים ומייתרות את הצורך בבניית חומה נפרדת (כמו זו שבנה למשל משה מונטיפיורי במשכנות שאננים). ייתכן שצורת החאנים - מלונות הדרכים שנבנו על הדרכים הראשיות - השפיעה אף היא על הבחירה במתכונת שכונות החצר. כן אפשר שהריכוז סביב חצר משותפת נבע משיקול הלכתי והוא יצירת רשות אחת בה אפשר לטלטל בשבת מבית לבית.
בחצר הפנימית המשותפת עמדו בדרך כלל המתקנים המשותפים ובהם בור המים, בית הכנסת, המקווה הציבורי, והתנור השכונתי. מאחר שרוב השכונות מחוץ לחומה נבנו מכספי כולל משותף, אפשרה מתכונת זו לגבש את הקהילה סביב המתקנים המשותפים ולחסוך בהוצאות.
לא תמיד הייתה החצר בעלת תבנית מרובעת, אלא עוצבה בהתאם לצרכים ולצורת המגרש וגודלו. דוגמה לחצר לא מודולרית ניתן למצוא בשכונת אוהל משה בגוש הנחלאות, אשר מורכבת מכמה חצרות קטנות וביניהן בתי כנסת; דוגמה נוספת ניתן למצוא בשכונות בתי אונגרין שבגוש מאה שערים ובבתי ברוידא בנחלאות, הבנויות כמשולש בהתאם למגרש ולבתי השכונה.
הסופר יעקב יהושע (אביו של א"ב יהושע) שהתגורר בילדותו בעיר העתיקה ובהמשך עבר לשכונות הנחלאות, תיאר את אופי שכונות החצר בתוך החומות, תיאור ההולם להפליא את אופיין אף מחוצה לעיר:
"היו בהן בתים בני שתיים או שלוש קומות והן המו דיירים מבני גלויות שונות. היו חצרות בהן התגוררו משפחות אשכנזיות וספרדיות יחדיו... חצרות אלו שימשו מעין שיכונים מעורבים שסייעו במידה רבה למיזוג גלויות...במשך כל שעות היום שער החצר היה פתוח לרווחה... רק בלילות ננעלות הדלתות על מסגר ובריח מחשש ביקורם של גנבים."
שינויים ותמורות

מאחר שמטרת מתכונת שכונת החצר הייתה בעיקר הגנתית, הקפידו הבונים שלא לפתוח כל פתח כניסה ויציאה אל הבתים עצמם מבחוץ, אלא חלונות בלבד. המבקש להיכנס אל ביתו בשכונה חייב היה אפוא להיכנס קודם כל אל החצר עצמה דרך אחד השערים, וממנה לגשת אל הבית. עם התגברות הביטחון בירושלים שמחוץ לחומות, פרצו רבים מבעלי הבתים פתחים ישירות מביתם אל החוץ, ושינו בכך את המתכונת המקורית של שכונת החצר. 
על פי האדריכל דוד קרויאנקר היה סידור הפתחים והחלונות כנ"ל תוצאה של אילוץ הלכתי הנובע מהשולחן ערוך על פיו אסור לפתוח חלון לחצר משותפת (טור חושן משפט סימן קנ"ד): ”אין אדם רשאי לפתוח חלון לחצר חבירו, ואפילו לחצר שותפו נמי [גם כן] לא יפתח. וכן אם קנה בית אצל ביתו - אינו רשאי לפתחו לחצר השותפין.”
שערי החצר היו נסגרים בתחילה מדי לילה, בדומה לשערי חומת ירושלים, וזאת כדי להקנות ביטחון והגנה לתושבים. בעלי הבתים החזיקו במפתח ויכלו להיכנס ולצאת כרצונם. בחלוף השנים התייתר הצורך בנעילת שערי השכונה והדלתות נותרו פתוחות במשך כל שעות היממה. דלתות אלו נעקרו לבסוף בהוראת השלטון העות'מאני במהלך מלחמת העולם הראשונה ונעלמו מנופה של ירושלים. רק צירים חלודים ושרידי שקעי-בריח עוד מלמדים פה ושם על קיומן. שכונת החצר האחרונה בירושלים ששערה (היחיד) עוד ננעל מדי לילה הייתה בית דוד. נוהל זה השתנה רק בשנת 2009!
הביקוש הרב לדירות בירושלים החדשה הביא גם לא מעט מתושבי השכונות לבנות דירות נוספות בחצר (בדרך כלל בשכונות בעלות חצר גדולה), ובכך שינו את תבנית השכונה המקורי. דוגמה לכך ניתן למצוא בשכונת סוכת שלום בנחלאות, אשר קשה היום להבחין במתכונתה כשכונת חצר, עקב הבנייה הרבה שהייתה בה בראשית המאה ה-20. דוגמה נוספת היא שכונת מזכרת משה, אשר חצרתה התמלאה במגרש ספורט, גן ילדים, מתנ"ס קהילתי וגלריית אמנים, וכבר קשה להבחין במרחב הגדול והריק ההוא ששימש פעם את לב השכונה. שכונת מאה שערים הייתה כנראה שכונת החצר הראשונה שתוכננה מלכתחילה עם מבני מגורים בתוך חצרתה הענקית.
השפעה על הבנייה המודרנית

שכונות החצר שימשו השראה לבניית שכונות מודרניות בירושלים, ובהן למשל מעונות עובדים א' שהוקמו ברחביה בשנות ה-30. לאחר קום המדינה הוקמו "שיכוני רכבת" בשכונות העולים המחקים את הדירות הטוריות הדבוקות זו לזו שבשכונות החצר. בשכונת גילה הוקמו בשנות ה-70 מבנים במתכונת שכונות החצר סביב מרחב ציבורי משותף המוקף בדירות.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - שכונות ובנייני ציבור יהודיים מחוץ לחומות, הוצאת כתר ומכון ירושלים לחקר ישראל, ירושלים 2002
הערות שוליים

↑  דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - הבנייה בעיר העתיקה", עמ' 192
↑  קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - הבנייה בעיר העתיקה", עמ' 194
↑  קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - שכונות ובנייני ציבור יהודיים מחוץ לחומות עמ' 23
↑  קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - שכונות ובנייני ציבור יהודיים מחוץ לחומות, עמ' 38
↑  קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - שכונות ובנייני ציבור יהודיים מחוץ לחומות עמ' 50 ו-60
שייקספיר אנד קומפני

חזית החנות
שייקספיר אנד קומפני (באנגלית: Shakespeare and Company) היא חנות ספרים מפורסמת בגדה השמאלית בפריז, צרפת.
החנות הראשונה

שייקספיר אנד קומפני נפתחה לראשונה על ידי סילביה ביץ' ב-19 בנובמבר 1919. השם נבחר כדי להדגיש את ייעוד החנות לספרים בשפה האנגלית. את החנות מימנה ביץ' באמצעות כספים שלוותה מאמה. עד מהרה הצליחה ביץ' למצב את החנות כמקום מפגש תרבותי לאמנים וסופרים, במהלך שנות ה-20 ובעיקר לאחר מעבר החנות בשנת 1922 למשכנה ברחוב אודאון ברובע השישי של פריז, התכנסו בה סופרים כמו עזרא פאונד, ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס ופורד מדוקס פורד. ארנסט המינגוויי כתב על "שייקספיר אנד קומפני": ”מקום חמים ונעים עם תנור חימום גדול בחורף, שולחנות ומדפי ספרים, ספרים חדשים בחלון ותמונות של סופרים מפורסמים, מתים וחיים, על הקירות... לסילביה היו פנים מלאות חיים ומעוצבות בקווים חדים...מעולם לא הכרתי מישהו שהיה יותר נחמד אלי”.
בשנות השלושים, עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, נקלעו עסקי הספרים של ביץ' להפסדים. ב-1936 שקלה לסגור את חנותה, אולם תמיכה שקיבלה מידידיה הרבים סייעה בידה להחזיק מעמד עד הכיבוש הנאצי של פריז. בסוף 1941 נאלצה לסגור, ואחסנה את ספריה בדירת מסתור. היא נעצרה על ידי הנאצים, בשל היותה אזרחית אמריקאית, ושהתה כשישה חודשים במעצר. לאחר שחרור פריז ב-1944, לא שבה ביץ' לעסקי הספרים והחנות לא נפתחה עוד.
החנות השנייה

ב-1951 פתח ג'ורג' ויטמן, אמריקאי שהיה בקשרי ידידות עם ביץ', חנות ספרים במקום אחר בגדה השמאלית בפריז בשם "לה מיסטרל". סילביה ביץ' הורישה לו במותה (1962) את ספרייתה הפרטית. ב-1964 שינה ויטמן את שמה של החנות ל"שייקספיר אנד קומפני" כמחווה לחנות המקורית של ביץ, ולזכרה קרא לספרייה שבקומה הראשונה "ספריית סילביה ביץ'". וייטמן קרא לבתו, שנולדה ב-1981, סילביה ביץ'. סילביה ביץ' וייטמן היא כיום הבעלים של החנות ששוכנת במקום אחר ממקומה של החנות המקורית.
החנות פעילה גם במאה ה-21 והיא משמשת במקביל כחנות לספרים חדשים, משומשים וספריית השאלה המתמחה בספרות בשפה האנגלית. עיצובה הפנימי של החנות נוסטלגי והיא הפכה ברבות השנים לאתר תיירות פופולרי. בחנות ישנו מקום למגורי סופרים שבאים אליה לקבלת השראה, והיא מארחת עד ארבעה סופרים מדי לילה, לעיתים לתקופות של בין שבוע לחודש.
החנות זכתה לאזכורים בתרבות, בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "לפני השקיעה" ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס".
ב-2020, על רקע מגפת הקורונה, נכנסה החנות לקשיים
הערות שוליים

↑  יובל פלוטקין, מקור ההשראה של המינגוויי ופיצג'רלד: חנות הספרים המפורסמת בעולם מתחננת לעזרה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2020
פנים החנות. פנורמה
שמואל דגני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במאי 1951 חיפה, ישראל
 נהרג:  9 באוקטובר 1973 (בגיל 22) רמת הגולן
 כינוי:  מולי
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1969–1973 (כ־4 שנים)
 דרגה:   סגן
 תפקידים בשירות
 מפקד מחלקת טנקים בגדוד 74
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 
שמואל (מולי) דגני פישלר (20 במאי 1951 – 9 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל שעוטר בעיטור העוז על פעולתו בקרב ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה > ראשית חייו

דגני נולד ב-20 במאי 1951 בחיפה לאסתר ונתן דגני. את לימודיו היסודיים החל בבית-הספר "הבונים" בחיפה, המשיך בבית-הספר "בארי", בבית-הספר התיכון-עירוני ג' בנווה-שאנן וסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הריאלי בחיפה. בנוסף, היה חבר בתנועת הנוער "המחנות העולים", אשר בה היה חניך ולאחר מכן מדריך.
בסוף ספטמבר 1969 התגייס דגני לצה"ל והוצב לנח"ל. הוא שירת במסלול נח"ל, במסגרתו יצא לשנת הדרכה (חל"ת) ברעננה, ולאחר מכן התנדב לשרת בחיל השריון, בו השתלם בקורסים למפקדי טנקים, לקצינים ולקציני שריון, והיה לקצין הנח"ל הראשון שצמח בשריון. הוא הצטרף לצבא הקבע בסוף ספטמבר 1972, והוצב כמפקד מחלקת טנקים בגדוד 74.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

דגני היה מפקד מחלקה בפלוגה ו' בגדוד 74. דגני לחם בקרבות הבלימה הקשים בחזית הסורית במלחמת יום הכיפורים בצפון רמת הגולן. עם פרוץ הקרבות היה ממוקם עם מחלקתו במוצב 105, באזור הר ורדה. במהלך הקרב נפגע אולם המשיך להילחם, והצליח לבלום את התקדמות השריון הסורי. ב-9 באוקטובר 1973 בשעות הבוקר נשלח יחד עם טנק נוסף להילחם בחיילי חי"ר סורים שחדרו במהלך הלילה באזור רכס הבוסטר. שני הטנקים נפגעו מטילי נ"ט. דגני נהרג יחד עם שישה חיילים נוספים מפלוגתו.
הוא הובא למנוחת-עולמים בבית העלמין הצבאי בחיפה. לאחר נפילתו הועלה לדרגת סגן והוענק לו עיטור העוז.
הנצחה

קיבוץ בית קשת הוציא חוברת זיכרון לזכרו של מולי דגני ובה דברי חברים על דמותו, על אמונותיו וערכיו.
לקריאה נוספת

אבירם ברקאי, על בלימה: סיפורה של חטיבה 188 במלחמת יום כיפור, ספריית מעריב, 2009
הערות שוליים

↑  אבירם ברקאי, על בלימה, עמ' 461-463.
שוק ההון

אולם מסחר בנפט ביוסטון ארצות הברית
שוק ההון הוא שוק פיננסי שבו קונים ומוכרים חובות לטווח ארוך (מעל שנה) או ניירות ערך מגובים בהון, המתחלק לשוק המניות ושוק האג"ח. תפקידו לאפשר לחברות ולממשלה לגייס הון מהציבור, בדרך כלל לטווחים ארוכים.
בניגוד לשוק כספי בו קונים ומוכרים חובות לטווח קצר. שוקי ההון מנתבים את העושר של החוסכים לאלה שיכולים להשתמש בו לטווח ארוך, כמו חברות או ממשלות המבצעות השקעות לטווח ארוך.
שוק ההון כולל מערכת מורכבת של בנקים, ברוקרים ומוסדות פיננסיים אחרים (חברות ביטוח קרנות הנאמנות וקופות הגמל), הקשורים ביניהם באמצעות מערכות תקשורת ממוחשבות ואחרות לצורך קיום אפקטיבי ויעיל של ענייניהם העסקיים. הבורסה לניירות ערך תופסת מקום מרכזי בשוק ההון והיא למעשה טבורו של השוק, אך שוק ההון עצמו רחב-היקף וחורג הרבה מעבר לפעילותה של הבורסה, מכאן שהעסקות בשוק הפיננסי נעשות הן בבורסה והן מחוצה לה.
מטרת קיומו

שוק ההון מפגיש בין חברות הזקוקות למימון, לפרטיים וחברות אחרות המעוניינים מצידם להשקיע את הונם כדי לייצר ערך כלכלי. אילולא שוק ההון היה קיים, לא היו יכולים היזמים לממש את ההזדמנויות העסקיות העומדות בפניהם ולפתח ולמכור מוצרים ושירותים חדשים מפאת העדרו של ההון הדרוש להקמת מפעלים, פרסום וכיוצא באלה. בעלי ההון שאינם רוצים או שאינם יכולים להיות יזמים בעצמם לא היו יכולים להשתמש בהונם באופן נושא פרי.
התווך היעיל בין שתי הקבוצות האלו הוא מכשיר פיננסי הכרחי בכלכלה המודרנית והוא מאפשר לחברות חדשות ולחברות קיימות לייצר ערך כלכלי ורווחה כלכלית.
גופים עסקיים כמו גם פרטיים, ציבוריים וממשלות, משתתפים באופן אינטנסיבי בפעילות בשוק ההון:
עבור החברה העסקית מהווה שוק ההון מקום לניהול שוטף של תזרים הכספים של החברה, ביצוע עסקות מטבע, מקור לגיוס הון לטווח קצר (כגון על ידי נטילת הלוואה בנקאית) ולטווח ארוך (כגון על ידי גיוס הון בבורסה באמצעות הנפקת ניירות ערך) ולהשקעה קצרת טווח של עודפי כספים שהצטברו בחברה באופן זמני. שוק ההון הוא גם המקום שבו נקבע, בסופו של דבר, שווי החברה.
עבור הפרט, מהווה השוק מקום שבו ניתן לנהל חשבון מזומנים (עו"ש) לצורך ביצוע עסקאות שוטפות, לחסוך בתוכניות חיסכון שונות, לבצע עסקאות מטבע ולהשקיע בניירות ערך. כל זאת בתקווה לקבלת תשואה נאותה תוך נטילת סיכון לספיגת הפסד, כאשר בעת הצורך יכול הפרט לקבל הלוואה לטווח קצר (כגון הלוואה בנקאית) או לטווח ארוך (כגון משכנתא).
עבור הממשלה מהווה שוק ההון מקום לגיוס הון ולהזרמת הון לצורך שליטה על התקציב ולצורך ייצוב המשק והכוונתו.
אופן פעולתו של שוק ההון

תפקידו העיקרי של שוק ההון הוא תיעול החיסכון במשק להשקעות יצרניות תוך הקצאה נכונה של החיסכון להשקעות היצרניות המבטיחות ביותר. תהליך זה נקרא היווי ההון (CAPITAL FORMATION) והוא תנאי ומפתח לצמיחה כלכלית.
בטווח הארוך, השוק הפיננסי עושה זאת על ידי החלפת מקורות כספיים בניירות ערך:
החוסכים מעמידים כספם לרשות המשקיעים, כאשר הללו מנפיקים ניירות ערך תמורת כספי החוסכים. בחודשים ובשנים שלאחר גיוס ההון, מקבלים בעלי ניירות הערך תזרים כספי מציבור המשקיעים כתשואה על השקעתם. הבורסה מהווה מרכז לפעילות הפיננסית במשק ובה נקבע מחירם של ניירות הערך תוך תחרות חופשית בין המשתתפים במסחר. גם עסקות הנעשות מחוץ לבורסה מתבצעות בדרך כלל במחירים הנגזרים ממחירי ניירות הערך הנסחרים בבורסה.
התחרות בין החוסכים לקבלת התשואה הגבוהה ביותר (ברמת סיכון נתונה) והתחרות בין המנפיקים על המקורות הכספיים, יתעלו את כספי החוסכים אל ההשקעות היצרניות הטובות ביותר (ההשקעות שהרווחיות הצפויה מהן היא הגבוהה ביותר בכל רמת סיכון נתונה). המשקיעים בעלי תוכניות ההשקעה האטרקטיביות ביותר יוכלו ליצור אצל החוסכים ציפיות לקבלת התמורה הגבוהה ביותר, ועל כן יתרונם בתחרות על גיוס אותם הכספים. גיוס ההון נעשה כאמור על ידי הנפקת ניירות ערך. החברות שבאמתחתן תוכניות ההשקעה האטרקטיביות יותר, תוכלנה לגייס מקורות כספיים באמצעות הנפקת ניירות ערך אטרקטיביים במחיר גבוה.
סוגי השווקים הפיננסיים

השוק הראשוני, השוק להנפקות חדשות. שוק זה משמש את החברות לגיוס כספים ובו נסחרים ניירות הערך בפעם הראשונה ביום הנפקתם. החברות מנפיקות בו ניירות ערך למשקיעים ומקבלות את תמורתם הכספית וזאת בתיווכם של בתי השקעות המשמשים כחתמי העסקה.
השוק המשני, השוק בו נסחרים ניירות ערך לאחר הנפקתם. בשוק זה הציבור קונה ומוכר את המניות שברשותו, כאשר לעומת המסחר המתנהל בשוק הראשי אינו מערב את החברות שהנפיקו את המניות או איגרות החוב, והן אינן מקבלות את התמורה העוברת בין קונה למוכר. בשוק המשני יכול משקיע אחד למכור למשקיע אחר את נייר הערך בכל זמן נתון. בנוסף, שוק זה מוסיף לשוק ההון מימד של נזילות ומאפשר למשקיעים גמישות: הם יכולים לשנות את דעתם לגבי כדאיות השקעתם ולעבור לחברה אחרת או סקטור אחר. הוא גם מאפשר להם להשקיע לטווחי זמן משתנים, מכיוון שהם אינם חייבים לחכות עד שהחברה בה השקיעו תשלם להם דיבידנד על מניותיהם או תפדה את איגרת החוב, כדי לקבל את החזר השקעתם.
שוק הכסף, עוסק בעסקאות פיננסיות לטווח קצר, כלומר עסקאות בעלות זמן לפדיון של שנה לכל היותר למשל אשראי עסקי הניתן על ידי בנק לבתי עסק לתקופה של מספר חודשים.
שוק ההון, שבו נמצא את החוסכים, שהם הספקים של כספי המימון ארוך הטווח ואת המשתמשים במימון ארוך טווח זה כגון חברות הלוקחות הלוואות כדי להשקיע בפרויקטים.
השוק המיידי – (SPOT MARKET) הוא שוק שבו נערכות עסקות לקנייה ולמכירה של ניירות ערך ונכסים אחרים כאשר ההסכם לביצוע המסחר (על כל התנאים הכלולים בו) והמסחר עצמו נערכים בהווה.
השוק העתידי – (FORWARD MARKET) הוא שוק שההסכם נעשה בהווה על פי תנאים הנקבעים בהווה אך המסחר עצמו יעשה בעתיד על סמך התנאים בהסכם.
שוק החליפין הבינלאומי – הוא שוק שבו נסחרים מטבעות של מדינות שונות זו כנגד זו.
יחסי גומלין

יחסי גומלין מתקיימים בין שוק ההון לשווקים נלווים, כגון שוק הנגזרים ושוק מטבע החוץ. משקיע יכול לחלק את תיק ההשקעות שלו בין מטבעות זרים ומכשירים פיננסיים מגוונים בנוסף למניות ואיגרות חוב או במקומם.
גם גאופוליטיקה ואירועים בחדשות משפיעים על השוק בדרכים מגוונות. בישראל למשל, אין זה נדיר לראות ירידות שערים בבורסה בעקבות פיגוע.
תנאים לשוק הון תקין

ניירות ערך במגוון רחב ובכמויות גדולות
חוסכים
צרכנים או משקיעים - גופים המנפיקים ני"ע
מתווכים פיננסים הקושרים בין החוסכים לצרכנים
מקום מפגש פיזי בין יחידות החיסכון ליחידות ההשקעה (הבורסה)
ציבור קונים ומוכרים
תקינה ובקרה
לימודים והכשרה בתחום

בישראל נלמד תחום שוק ההון במסגרת תארים אקדמיים וכן במסגרת קורסים ללימודי תעודה. התחום נלמד במסגרת תואר ראשון בבנקאות ושוק ההון או תואר בכלכלה ושוק ההון הנלמד במכללות אקדמיות שונות בישראל. קיימת גם אפשרות ללמוד אודות התחום במסגרת התמחות לבחירת הסטודנטים במסגרת תואר במקצועות כגון מנהל עסקים או כלכלה. כמו כן, קיימת תוכנית לתואר שני בבנקאות ושוק ההון.
בלימודי תעודה בתחום שוק ההון מתמקדים בענפים שונים כגון ניתוח טכני, אופציות מעו"ף, מסחר בבורסה בארצות הברית ועוד. קיימים גם קורסים להיכרות עם שוק ההון לחסרי רקע קודם בתחום. כמו כן קיימים קורסים המכינים את המשתתפים בהם לקראת מבחנים שנערכים על ידי רשות ניירות ערך למקצועות כגון ניהול תיקי השקעות, ייעוץ השקעות ושיווק השקעות. בלימודי התואר והתעודה הסטודנטים מכירים מושגים מרכזיים בפעילות שוק ההון ומפתחים מיומנויות פרקטיות. חלק מן הקורסים לתעודה מתאימים לעובדים מנוסים בגופים פיננסיים כגון בנקים ובתי השקעות, המעסיקים שולחים את העובדים לאותן הכשרות כדי לפתח את הכישורים המקצועיים.
הערות שוליים

↑  הסמכה להעניק תואר שני ללא תזה בלימודי שוק ההון ובנקאות, באתר המועצה להשכלה גבוהה, ‏2018
↑  אורלי פלג-מזרחי, ‏איך בוחרים קורס להכרת שוק ההון - והאם זה משתלם?, באתר גלובס, 27 ביולי 2008
↑  מסמך שפרסמה רשות ניירות ערך על הליך קבלת רישיונות
↑  הנחיות לקבלת רישיון, באתר משרד האוצר
↑  עמנואל קוק, ממייסדי IBI: "לימודים ועבודה מלמטה הם הבסיס להצלחה בשוק ההון", באתר לימודים בישראל, ‏2017
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283344105171  GND: 4029578-3  HDS: 013913  NKC: ph114867
שגרירות רוסיה בקייב

| --- | --- |

 מידע כללי
 כתובת:  03049, г. Киев, Воздухофлотский проспект, 27 
 עיר:  קייב 
 קואורדינטות:  50°26′01″N 30°28′19″E﻿ / ﻿50.4336°N 30.471825°E﻿ / 50.4336; 30.471825
 תאריך פתיחה:  6 באוגוסט 1992
 תאריך סגירה:  פברואר 2022
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי אוקראינה–רוסיה
 שטח האמנה:  אוקראינה אוקראינה
 מדינה מיוצגת:  רוסיה רוסיה
 ukraine.mid.ru
  (למפת קייב מוגדלת) שגרירות רוסיה בקייב(למפת קייב רגילה) שגרירות רוסיה בקייב he
 
שגרירות רוסיה בקייב היא הנציגות דיפלומטית של הפדרציה הרוסית באוקראינה. השגרירות ממוקמת ברחוב פווויטרופלוצקי פרוספקט 27 בבירת אוקראינה קייב.
היסטוריה

ב-5 בדצמבר 1991, לאחר שאוקראינה הכריזה על עצמאותה ב-24 באוגוסט 1991 הכירה רוסיה בעצמאותה של אוקראינה. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לרוסיה כוננו ב-14 בפברואר 1992 לאחר ששתי המדינות חתמו על הפרוטוקול לכינון יחסים דיפלומטיים בין אוקראינה לפדרציה הרוסית. ב-6 באוגוסט 1992 הפדרציה הרוסית פתחה שגרירות בקייב.
בתחילת מרץ 2014 נערכו הפגנות מחוץ לשגרירות רוסיה בקייב בתגובה לסיפוח חצי האי קרים, שהחל בפברואר באותה השנה. ב-14 ביוני 2014 בין 200 ל-300 מפגינים הפכו מספר מכוניות של צוות השגרירות והחליפו את הדגל הרוסי של השגרירות בדגל של צבא המורדים האוקראיני (אנ') במחאה נגד המעורבות של ממשלת רוסיה במלחמת האזרחים באוקראינה. בעקבות ההפגנות החל משא ומתן (שאורגן על ידי שירות הביטחון האוקראיני) בין המפגינים לצוות השגרירות. במהלך המשא ומתן טענו המפגינים כי השגרירות היא "חממת גידול של פעילים אנטי-אוקראינים" ודרשו שצוות השגרירות יעזוב מיידית את אוקראינה ושרוסיה תכיר בכך שהיא מנהלת מלחמה לא מוכרזת (אנ') נגד אוקראינה.
בפברואר 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, פונתה השגרירות.
שגרירי רוסיה באוקראינה

לאוניד סמוליאקוב (1991–1996)
יורי דובינין (1996–1999)
איוואן אבוימוב (1999–2001)
ויקטור צ'רנומירדין (2001–2009)
וסבולוד לוסקוטוב (2009), ממונה על היחסים
מיכאיל זוראבוב (2009–2016)
סרגיי טורופוב (2016), ממונה על היחסים
אלכסנדר לוקשיק (2016–), ממונה על היחסים
ראו גם

יחסי אוקראינה–רוסיה
שגרירות אוקראינה במוסקבה
הערות שוליים

↑  О Посольстве РФ (ברוסית). Embassy of the Russian Federation in Ukraine. אורכב מ-המקור ב-2008-03-29. נבדק ב-2008-06-21.
↑  Rudenko, Olga. "Protesters in Ukraine capital: 'Hands off, Russia'". USA TODAY (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-03-28.
↑  migration (2014-06-14). "Ukrainian protesters tear down Russian embassy flag in Kiev". The Straits Times (באנגלית). נבדק ב-2021-03-28.
↑  "People picketing Russian Embassy in Kyiv as sign of protest against Russia's policy". Interfax-Ukraine (באנגלית). נבדק ב-2021-03-28.
↑  Активісти передали Путіну свої вимоги. Розходитися не планують, פראבדה, ‏24 ביוני 2014
↑  Litvishko, Pyotr (2015). "International Law Aspects of the Criminal Proceedings concerning the Attack on the Embassy of the Russian Federation in Kiev", in The Tragedy of Southeastern Ukraine. The White Book of Crimes, Ed. by Alexander I. Bastrykin (2nd ed.). Moscow: The RF Investigative Committee. pp. 329–39. ISBN 978-5-9906835-2-5.
↑  נערכים להסלמה: אוקראינה תכריז מצב חירום, רוסיה מפנה את השגרירות מקייב, באתר ynet, 23 בפברואר 2022
ריצ'רד שילה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 וורשה, פולין
 פטירה:  11 במאי 2012 (בגיל 66 בערך) רמלה
 מקום קבורה:  רמלה 
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  פסל, צייר, סופר, מאייר
 http://richard-shiloh.com/Default.aspx
 
"השוחה" בקאנטרי בחולון
ריצ'רד שילה (Richard Shiloh; ‏1946, וורשה, פולין – 11 במאי 2012, רמלה, ישראל) היה פסל, סופר, צייר, מאייר, עיתונאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

ריצ'רד שילה נולד בוורשה שבפולין בשנת 1946. בשנת 1957, בהיותו בן אחת עשרה, עלה עם משפחתו לארץ. הוא למד בבית הספר לאמנויות "רננים". בצה"ל שירת כחבלן. לאחר שירותו למד באקדמיה לאמנות במינכן שבגרמניה, שם למד פיסול ותולדות האמנות.
לאחר שובו לארץ היה לכתב פלילי ב"העולם הזה" וכתב תסריטים לטלוויזיה החינוכית. בנוסף היה גם עורך האמנות של מגזין "יקום תרבות".
כתב ואייר ארבעה ספרים. את ספרו הראשון, "מסעות עם קורחיריו", החל לכתוב במהלך מלחמת יום הכיפורים.
יצר פסלי חוצות רבים ופסלים שונים, חלקם מוצגים במקומות ציבוריים.
היה חובב ספורט ואופנועים כבדים. ב-11 במאי 2012 הוא מצא את מותו בתאונה ברוכבו על אופנוע כבד.
ביוגרפיה > פסליו

ריצ'רד שילה יצר פסלים רבים. פסלי חוצות גדולים ופסלים קטנים. המפורסמים מביניהם: פסל הנשיא לשעבר משה קצב בבית הנשיא בירושלים, פסל "האדם הנאבק" המוצב במשכן נשיאי ישראל, פסל דיוקן ענק של הזמר אלביס פרסלי בפונדק בנווה אילן, פסלי גן סיפור "דירה להשכיר" על פי לאה גולדברג בחולון. שילה הגה ויצר את פסלון "פרס אופיר" - פרס האוסקר הישראלי הניתן באירועי האקדמיה הישראלית לקולנוע. פסלי חוצות נוספים "המעוף", "עץ החיים", "שער הניצחון" מוצבים בעירו רמלה. בכניסה לקאנטרי בחולון מוצבת מזרקת מים עליה פסלו של ריצ'רד "השוחה".
ביוגרפיה > ספריו

ריצ'רד שילה שלח ידו גם בכתיבה במגוון ז'אנרים, החל מספרות ילדים ועד לספרות מתח ואימה, ומדע בדיוני פוסט-אפוקליפטי. את רוב עטיפות ספריו אייר שילה בעצמו. לעיתים הנציח את עצמו בספריו: כך לדוגמה ב"סוף הלילה", שעל כריכתו צייר שילה פורטרט של עצמו בדמות "סוכן דרג א' אלן פראט", גיבור הספר; או בדמותו של הסופר היהודי-פולני "ריצ'רד גולד", גיבור הספר "איש אינו אשם".
מסעות עם קורחיריו, מסדה, 1980
סוף הלילה, כנרת, 1994
איש אינו אשם, אופוס, 1997, הספר תורגם גם לאנגלית.
סיגלית הנסיכה הלוחמת, כתב הוצאה לאור, 2011, הספר תורגם גם לאנגלית.
הערות שוליים

1 2 3  אורי דרומי, סוג של מכשף - ריצ'ארד שילה, פסל, צייר, סופר, 1946-2012, באתר הארץ, 6 ביוני 2017
1 2  עינב שיף‏, טרגדיה: האמן ריצ'רד שילה מת בתאונת דרכים, באתר וואלה, 12 במאי 2012
↑  הגודל כן קובע ריאיון עם שילה אודות פסל שיצר במשכן הנשיא והסערה סביבו, אתר 103FM, מתאריך 20/7/2007
↑  ד״ר אלי אשד, העולמות הפנטסטיים של ריצ'רד שילה, באתר יְקוּם תַּרְבּוּת, ‏2011-12-18
1 2  סיגלית הנסיכה הלוחמת באתר כתב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292132705171  ISNI: 0000 0003 7616 3220  VIAF: 253105619   WorldCat (עם VIAF): 253105619 
"אלביס פרסלי" בנווה אילן
"המעוף" בחזית בית עיריית רמלה
"דירה להשכיר" בגן סיפור בחולון