stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלופארק טכנולוגיות
המערכת

| --- | --- |
 מחזור חיים:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד אפל
 
עד שנת 2011 ניתן היה להשתמש במערכת רק באמצעות מערכת טלפונית אוטומטית (IVR), ובשנה זו הושקה האפליקציה. המערכת מחוברת לכל הרשויות המקומיות בהן נגבה תשלום על חניה בכחול-לבן ומכילה את המידע הדרוש לגבי התעריפים ושעות האכיפה בערים השונות. פקחי הרשויות המקומיות מחוברים למערכת סלופארק ובודקים את מצב תשלום דמי החניה של הרכב. מחיר החניה מחושב על פי זמן החניה בפועל.
בסוף שנת 2019 פיתחה סלופארק אפליקציה חדשה המאפשרת איתור חניות פנויות, ברחוב או בחניון ציבורי, בהתאם למיקום המשתמש וכן שירותים מתקדמים כמו הפעלת מספר חניות במקביל, שירות "איפה חניתי" המאפשר ניווט למיקום המדויק בו החנה המשתמש את הרכב ותשלום באמצעים נוספים דוגמת Apple Watch.
סלופארק מציעה את שירותיה במספר מסלולים, ללקוחות פרטיים, עסקיים וציי רכב. כמו כן, מאפשרת סלופארק שירות טעינת מזומן מראש לטובת תשלום על חניה (סלופארק Cash) ללא צורך בכרטיס אשראי או בהוראת קבע. לאחר הפעלת השירות, מתקבלת תזכורת 15 דקות לפני שזמן החניה עומד להסתיים, וכן תזכורת אם הרכב יצא מהחניה מבלי לסיים את התשלום בגינה. כשירות משלים, ניתן להאריך את זמן החניה באופן אוטומטי ואף לסיים אותו אוטומטית עם החזרה לרכב ותחילת הנסיעה.
סלופארק מציעה גם שירותי דרך וחילוץ הכוללים החלפת צמיג או תיקון תקר, תדלוק, מנעולנות והטענת מצבר.
בסוף שנת 2019 הרחיבה סלופארק את השימוש באפליקציית התשלום גם עבור טעינת כרטיס רב-קו.
הערות שוליים

↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏סלופארק הישראלית תטמיע טכנולוגיה בחניונים בארגנטינה, באתר גלובס, 29 בינואר 2019
↑  שירות חניה עירוני חדש, "סלו-פארק", מתבסס על SMS מטלפון נייד - ורישום חד פעמי בבנק הדואר, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2005
↑  אביחי טבק, נתוני החניה בר”ג נחשפים: רביעית בארץ במספר החניונים, שלישית במחיר לשעת חניה – ובאזור הבורסה תחפשו רבע שעה מקום פנוי, באתר מקומונט רמת גן, ‏20 בנובמבר 2019
↑  סלופארק פותחת מוקד שירות לקוחות ארצי בעיר, באתר שמשנט, ‏30 בדצמבר 2019
↑  סתיו נמר, ‏על בסיס מפה: האפליקציה שתאתר חניות פנויות בזמן אמת, באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2019
↑  דפנה הראל כפיר, חדש באפליקציית סלופארק: התרעה על חניה שמתפנה ותשלום בשעון של אפל, באתר פואנטה, ‏5 בנובמבר 2019
↑  אודי עציון, סלופארק תאפשר לטעון רב-קו דרך האפליקציה, באתר ynet, 31 בדצמבר 2019
האפשרות לשלם באמצעות ישומון Cellopark קבועה על שלט חניה בתשלום ברחוב בלפור בירושלים
איליין פיינסטיין

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1930 ליברפול, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  23 בספטמבר 2019 (בגיל 88)
 שם לידה:  Elaine Cooklin 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 לאום:  יהודייה
 עיסוק:  משוררת, סופרת, מחזאית, מתרגמת
 מקום לימודים:  קולג' ניונהאם, אוניברסיטת קיימברידג' 
 שפות היצירה:  אנגלית
 הושפעה מ:  אמילי דיקנסון 
 פרסים והוקרה:  1970: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות  1971: פרס בטי מילר  1979: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות  1981: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות  1981: חבר באגודה המלכותית לספרות
 
איליין פיינסטיין (באנגלית: Elaine Feinstein‏, 24 באוקטובר 1930 – 23 בספטמבר 2019) הייתה משוררת, סופרת, מחזאית, ומתרגמת יהודייה-בריטית.
קורות חיים

פיינסטיין נולדה בליברפול וגדלה בלסטר, ואביה ניהל מפעל קטן לרהיטי עץ. והיא למדה והתחנכה באוניברסיטת קיימברידג' ולאחר מכן עבדה כמרצה באוניברסיטת אסקס בין השנים 1967–1970. פיינסטיין כתבה כ-14 רומנים כ-30 ספרים שונים ומחזות רבים.
פיינסטיין נפטרה ב-23 בספטמבר 2019. הותירה אחריה שלושה ילדים.
יצירותיה > ספרים

יציאת אמברסטון, בעברית: כתר, 1987.
לאהוב את ברכט, בעברית: אור יהודה: הוצאת הד ארצי, תרגמה מאנגלית ורדה ירושלמי, 1999.
וידויה של ליידי צטרלי, בעברית: אור יהודה: הוצאת הד ארצי.
The Russian Jerusalem (ירושלים הרוסית), 2008 (לא תורגם לעברית).
Ted Hughes: The Life of a Poet (טד יוז - חיי המשורר), הוצאת וינפרד וניקולסון 2001 (לא תורגם לעברית).
יצירותיה > שירים

1971: עץ תפוח הקסם, לונדון, האצ'ינסון.
1990: עיר המוזיקה האצ'ינסון.
1997: אור יום.
2000: זהב.
2009: כלה של קרח.
יוני 2010: ערים.
יצירותיה > תסכיתים

1980: הדים.
1981: סוף האביב.
1983: יום חופש.
1985: מרינה צבטייבה: חיים.
1987: אם אי פעם אוכל לגעת ברגליים שלי שוב.
1990: הגבר בחיים שלה.
1994: אספת חורף.
פרסים

1970: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות.
1971: פרס בטי מילר.
1979: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות.
1981: פרס לתרגום / המועצה לאמנויות.
1981: חבר באגודה המלכותית לספרות.
הערות שוליים

↑  איליין פיינסטיין באתר carcanet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261026205171  PLWABN: 9810544093405606  BIBSYS: 90072377  BNE: XX922271  BnF: cb12027156f (data)  CiNii: DA03263695  GND: 119520559  ISNI: 0000 0001 0900 2983  LCCN: n50003383  LNB: 000097549  NDL: 00466360  NKC: xx0000018  NLA: 36291759  NLK: KAC201501258  NTA: 073215546  SUDOC: 028435753  VIAF: 51703994   WorldCat (עם VIAF): 51703994 
איליין פיינסטיין
פרנק ג'ק פלטצ'ר

| --- | --- |
פרנק פלטצ'ר
פרנק פלטצ'ר
 לידה:  29 באפריל 1885 מרשלטאון, איווה ארצות הברית
 פטירה:  25 באפריל 1973 (בגיל 87) בת'סדה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת המלחמה של הצי  האקדמיה הימית של ארצות הברית  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:  הצי האמריקני הצי האמריקני
 תקופת הפעילות:  1902–1947 (כ־45 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד כוח משימה 17 מפקד האזור הימי ה-30 מפקד זירת צפון האוקיינוס השקט
 פעולות ומבצעים
  מלחמת העולם הראשונה   המערכה באוקיינוס האטלנטי    מלחמת העולם השנייה קרב ורה קרוס  קרב ים האלמוגים   קרב מידוויי  קרב טולאגי  קרב גוודלקנל  המערכה באיי שלמה
 עיטורים
   מדליית הכבוד   צלב הצי   מדליית השירות המצוין של הצי
 
פרנק ג'ק פלטצ'ר (באנגלית: Frank Jack Fletcher; ‏29 באפריל 1885 - 25 באפריל 1973) היה אדמירל בצי ארצות הברית שלחם בכמה מהקרבות החשובים באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, כאשר המפורסמים בהם: קרב ים האלמוגים וקרב מידוויי.
קריירה מוקדמת

ב-1902 החל את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית באנפוליס, שאותם סיים ב-1906. שירת באוניות המערכה "רוד איילנד", "אוהיו" ,"איגל", "מיין" ו"צ'ונסי". ב-1910 קיבל בפעם הראשונה פיקוד על המשחתת "דייל" באוקיינוס השקט. ב-1912 פיקד על אוניית המערכה "פלורידה", שאיתה השתתף בקרב ורה קרוס במקסיקו ובכיבושה ב-1914.
עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917 שירת כקצין ירי של קירסארג' (Kearsarge ) עד ספטמבר 1917, ולאחר מכן קיבל את הפיקוד על מרגרט (Margaret). הוא הוצב לאלן (Allen ) בפברואר 1918, וקיבל את הפיקוד על המשחתת בנהאם(Benham) במאי 1918. בזמן פיקודו על משחתת זו קיבל את צלב הצי על שהוביל אותה ב"משימה חשובה, מחייבת ומסוכנת".
מאוקטובר 1918 עד פברואר 1919, הוא סייע בהכנה לשירות מבצעי של המשחתת קריין(Crane), אך לא סיים תפקיד זה. לאחר מכן היה לו תפקיד דומה עם גרידלי (Gridley), ועם כניסתה לשירות ב-8 במרץ 1919, הוא קיבל את הפיקוד. שוחרר מפיקוד זה באפריל 1919. בשובו לוושינגטון, מילא תפקיד בפיקוד הצי (לשכת הניווט) עד ספטמבר 1922.
לאחר 1922 התקדם בצי ופיקד על מספר אוניות קרב. ב-1931 מונה לראש מטה של השייטת האסיאתית של הצי. ב-1938 הועלה לדרגת אדמירל משנה ופקד על קבוצת סיירות 3 ו-6.
מלחמת העולם השנייה

בעת ההתקפה על פרל הארבור היה פלטצ'ר מפקד כוח משימה 14 שבמרכזו נושאת המטוסים "סרטוגה". הוא קיבל הוראה להגיע לאי וייק, שאותו התקיפו היפנים, אולם לבסוף קיבל הוראה לסגת משם לאחר שנצפו במקום שתי נושאות מטוסים יפניות. ב-1 בינואר 1942 קיבל פלטצ'ר את הפיקוד על כוח משימה 17, שבמרכזו הייתה נושאת המטוסים יורקטאון.
לצד מפקד כוח משימה 8, תת אדמירל ויליאם הלסי, השתתף בהתקפות על איי מרשל וגילברט בפברואר 1942.
בקרב ים האלמוגים, שנערך ב-4 במאי 1942 – 8 במאי 1942, פיקד פלטצ'ר על כוח משימה 17, שהסתייע בכוח משימה 11 של אדמירל משנה אוברי פיץ' מנושאת המטוסים "לקסינגטון". המטוסים ששלח פלטצ'ר הטביעו את נושאת המטוסים "שוהו" ופגעו קשה בנושאת המטוסים "שוקאקו". היפנים הצליחו להטביע את "לקסינגטון" ולפגוע ב"יורקטאון", אך היא הצליחה לשוב לפרל הארבור. הקרב נגמר ללא הכרעה אבל סיכל את תוכנית היפנים לפלוש לפורט מורסבי.
בקרב מידוויי, שנערך ב-4 ביוני 1942 – 7 ביוני 1942, השתתף פלטצ'ר עם אדמירל משנה ריימונד ספרואנס. בקרב איבדו היפנים ארבע נושאות מטוסים ו-70 מטוסים. היפנים הטביעו את נושאת המטוסים "יורקטאון". הקרב נחשב נקודת מפנה בחזית האוקיינוס השקט.
ב-7 באוגוסט 1942 - 9 באוגוסט 1942 נערך קרב גוודלקנל באיי שלמה. פלטצ'ר סיפק לנחתים מטרייה אווירית אבל נסוג בגלל סכנה מצוללות וספינות יפניות.
ב-24 באוגוסט 1942 – 25 באוגוסט 1942 השתתף במערכה באיי שלמה. מטוסיו הטביעו את נושאת המטוסים היפנית Ryūjō והיפנים נסוגו בלי שהצליחו להנחית כוחות בגוודלקנל. פלטצ'ר ספג ביקורת על שלא רדף אחרי הצי היפני הנסוג.
בסוף אוגוסט 1942, כשבוע לאחר הקרב, נפגעה ספינת הדגל של פלטצ'ר "סרטוגה". הוא נפצע וחזר איתה לפרל הארבור לטיפול והחלמה. ב-18 בנובמבר 1942 מונה למפקד האזור הימי ה-13 של הצי בצפון מערב האוקיינוס השקט, שמפקדתו הייתה בסיאטל. לאחר מכן התמנה למפקד זירת צפון האוקיינוס השקט, ובפיקודו כבשו הכוחות האמריקאים את איי צפון יפן.
לאחר המלחמה

פלטצ'ר חזר לארצות הברית ב-1946 וצורף כחבר במועצת הצי. ב-1947 מונה ליושב ראש מועצת הצי והועלה לדרגת אדמירל. ב-1 במאי 1947 פרש מהצי. הוא מת בבית חולים במרילנד ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
חן קלימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1977 (בת 47)
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2002 -
 עיסוק:  תסריטאית, יוצרת, עורכת (עריכה) ובמאית
 מקום לימודים:  תואר שני בסוציולוגיה ותקשורת מאוניברסיטת גולדסמית', לונדון. תואר ראשון בתקשורת מהמכללה למנהל.
 יצירות בולטות:  מבצע קיפוד ואחותי קפצה כיתה
 פרופיל ב-IMDb
 
חן קלימן (נולדה ב-26 בנובמבר 1977) היא תסריטאית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

בתחילת דרכה עבדה קלימן כמזכירה ב"טדי הפקות". עבודתה הראשונה כתסריטאית הייתה כאשר כתבה ביחד עם רובי דואניאס ואריק זילברמן את סדרת הטלוויזיה "שחר" ששודרה ב-"HOT" בשנים 2001–2002, בכיכוב איתי שגב ויעל בר זוהר. לאחר מכן דואניאס הציע לקלימן לכתוב עמו פרק בסדרה הקומית המצליחה "שמש".
קלימן כותבת בעיקר לסדרות קומיות. בשנים 1997-2003 כתבה מספר פרקים לסדרה "שמש", בכיכובם של צביקה הדר וגלית גיאת. מאוחר יותר כתבה יחד עם רובי דואניאס את הסדרה האירוטית של yes "חשיפה". בשנת 2003 כתבה לסדרת הילדים המצליחה "הפיג'מות". בשנת 2004 כתבה לסדרת הדרמה המוזיקלית היומית ב-yes "השיר שלנו" את העונה הראשונה ופרק אחד בעונה השנייה. בשנת 2007 כתבה ביחד עם דואניאס את סדרת המדע בדיוני "הנפילים", שם שימשה קלימן כעורכת ותסריטאית ראשית ובעונה הראשונה הייתה לבמאית האנימציה של הסדרה. בשנת 2009 שימשה כעורכת תסריט בסדרת הנוער ששודרה ב-yes "דאוס". בשנת 2013 שימשה קלימן בתור התסריטאית הראשית של עונות ארבע עד חמש של סדרת הילדים המצליחה "השמיניה".
פילמוגרפיה > כבמאית (2008)

קלימן ביימה וערכה את הסדרה "הנפילים" בשנת 2008, שמספרת על נער בן 17 שעובר עם אביו, אבי ברלב, להתגורר בכמ"ג (כפר מחקר גרעיני) בדימונה בעקבות מותה המסתורי של אימו ופיטורי אביו.
פילמוגרפיה > כעורכת (2007 - 2013)

בשנת 2007 קלימן ערכה את סדרת הטלוויזיה "השמיניה", שמספרת על אבנר הלוי, מדען מוכשר אשר מכנס שמונה ילדים לפרויקט סודי בשם "השמיניה".
בשנת 2009 ערכה שלוש סדרות - "המובילים", "נשרים" ו"האחים דה גמה".
המובילים עוסקת בבני משפחת דגני שעובדים כמובילים בחברת הובלה. הם נאלצים לטפל בחברה לאחר שאב המשפחה, מוטי דגני, נמחץ ונהרג בידי פסנתר כנף שנפל עליו באחת ההובלות. עקב מותו, החברה הופכת מחברה עשירה ומצליחה לכושלת וקטנה. בני משפחת דגני נאלצים לעבוד בחברת ההובלות מפני שהם חייבים לבנק שלהם מעל למאה אלף שקל.
נשרים עוסקת באודי (אורי בן ברוך), תלמיד כיתה ה' שאוהב הרפתקאות, ואחיו הגדול עופר (תובל שפיר) שהדבר היחיד שהוא רוצה זה להתרחק מאחיו הקטן ומחבריו הטובים: שחר הבן (להב גולן) ושחר הבת (מורין אמור) שבאים אחריו לכל מקום. הסדרה מתרחשת במהלך החופש הגדול.
האחים דה גמה עוסקת בשלישייה שנולדה במטוס לאם טייסת. לאורך כל חייהם הם נודדים בעולם בין מדינות. בכל פרק הם מגיעים לארץ אחרת ומתאכסנים בבית המלון המקומי. אף על פי שתמיד מבטיחים לאמם שיצאו לטייל בעולם, הם נשארים בחדר המלון לראות טלוויזיה. היוצא מן הכלל הוא הפרק האחרון (המתרחש באוסטרליה), שבו הם יוצאים לטייל. הסדרה מלווה בקטעי אנימציה המסבירים על המדינה אליה הגיעו האחים בליווי קריינות של השחקן אלון אבוטבול.
בשנת 2010 ערכה שלוש סדרות נוספות - "תעלומות מתחת לאף", "מבצע קיפוד" ו"אוטוגלידה".
תעלומות מתחת לאף עוסקת בילדים בלשים שמשתמשים במיומנויות בילוש שלהם כדי לפתור תעלומות יומיומיות.
מבצע קיפוד, אחת הסדרות המפורסמות של קלימן, מציגה את אודי, שחר ושחר, שהגיעו לעבוד בבית החולים להצלת חיות בר. הם פוגשים שם את אלה, ביתו של דוקטור גבעון ואת דולב, בנה של שוש, המנהלת של בית החולים. לאחר כמה שיבושים ובעיות בעבודת בית החולים, הילדים מתחילים לחשוד כי מישהו מנסה לשבש את פעילותו התקינה של בית החולים.
בסדרה אוטוגלידה, בכל תוכנית מגיע ילד לאוטו הגלידה, מנסה לענות נכונה על שאלות ולזכות בגלידה.
בשנת 2013 ערכה את סדרת הטלוויזיה "בית ספר למכשפים", אשר משמשת כסדרה האחרונה שערכה עד היום.
פילמוגרפיה > תסריטאית (2002 - 2022)

הסדרה הראשונה שכתבה (2002) היא שחר, שעוסקת במורה שמתחפש לאישה לאחר שהמנהל השוביניסט אינו מוכן לקבלו כיוון שהוא גבר.
בשנת 2004 כתבה את הסדרה שמש שעוסקת בנחום שמש (צביקה הדר) - יליד באר שבע, ציני, קמצן, ממוצא רומני שפתח בתל אביב את מסעדת "אימפריית השמש" (על שם הסרט בשם זה). אוהד שרוף של קבוצת הכדורגל הפועל באר שבע.
באותו שנה כתבה את הסדרה הפיג'מות שמספרת על להקת אנונימית בשם הפיג'מות אשר מנסה להצליח בתל אביב.
בשנת 2005 כתבה שלוש סדרות: חשיפה, השיר שלנו, והשמיניה.
בשנת 2022 יצרה וכתבה את סדרת הדרמה כל עוד בלבב, המתארת את המסע לפולין של קבוצת נערים ישראליים והתהליכים החברתיים המתרחשים ביניהם במהלכו.
חיים אישיים

קלימן היא האחיינית של המפיקה והיוצרת טמירה ירדני ובעלה דודו ירדני ובת דודה של לי ירדני וטל ירדני.
קלימן מחזיקה בתואר שני בסוציולוגיה ותקשורת מאוניברסיטת "גולדסמית'" (א) בלונדון ובתואר ראשון בתקשורת מהמסלול האקדמי המכללה למינהל.
1908 בספורט

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1908  בספורט |  |
< · 1906 · 1907 — 1908 — 1909 · 1910 · >
כל ערכי השנים בספורט במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספורט במאה ה-21 · פורטל הספורט
אולימפיאדה

האולימפיאדה הרביעית מתקיימת בלונדון שבאנגליה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| 1 |  הממלכה המאוחדת | 56 | 51 | 38 | 145 |
| 2 |  ארצות הברית | 23 | 12 | 12 | 47 |
| 3 |  שוודיה | 8 | 6 | 11 | 25 |
| 4 |  צרפת | 5 | 5 | 9 | 19 |
| 5 |  גרמניה | 3 | 5 | 6 | 14 |
אופניים

בטור דה פראנס מנצח לוסיין פטי ברטון (צרפת)
אתלטיקה > האתלטים המצטיינים במשחקים האולימפיים

מל שפרד (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-3 מדליות זהב
ריי יורי (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בשתי מדליות זהב פעם שלישית ברציפות בקפיצות מהמקום
מרטין שרידן (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בשתי מדליות זהב ופעם שנייה ברציפות בזריקת דיסקוס
ג'ורג' לרנר (בריטניה בריטניה) זכה בשתי מדליות זהב
אריק למינג (שוודיה שוודיה) זכה בשתי מדליות זהב
ג'ון פלנגן (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בפעם השלישית ברציפות ביידוי פטיש
טניס

אליפות צרפת הפתוחה - קייט גילו-פנוויק  (צרפת צרפת)
אליפות וימבלדון -  שארלוט קופר (בריטניה בריטניה)
אליפות ארצות הברית הפתוחה - מוד ואלאך (ארצות הברית ארצות הברית)
טניס > המנצחים בתחרויות הגראנד סלאם

אליפות אוסטרליה הפתוחה - פרד אלכסנדר (ארצות הברית ארצות הברית)
אליפות צרפת הפתוחה - מקס דקוגיס (צרפת צרפת)
אליפות וימבלדון - ארתור גור (בריטניה בריטניה)
אליפות ארצות הברית הפתוחה - ויליאם לרנד (ארצות הברית ארצות הברית)
טניס > גביע דייוויס

נבחרת אוסטרלאסיה () זכתה בגביע לאחר ניצחון 2:3 על נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית).
כדורגל > אולימפיאדה

באולימפיאדת לונדון התקיים טורניר כדורגל חובבני, מה שהיה הקדמה לטורניר גביע העולם בכדורגל. נבחרת בריטניה זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון 0-2 על נבחרת דנמרק.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > איטליה

9 במרץ - נוסדה קבוצת הכדורגל האיטלקית אינטר מילאנו.
פרו ורצ'לי זוכה באליפות בפעם הראשונה.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > אנגליה

מנצ'סטר יונייטד זוכה בפרמייר ליג אליפות בפעם הראשונה.
וולברהמפטון וונדררס זוכה בגביע בפעם השנייה, לאחר ניצחון על ניוקאסל יונייטד בתוצאה 1-3.
מנצ'סטר יונייטד זוכה במגן הקהילה במתכונתו הראשונה, לאחר ניצחון על קווינס פארק ריינג'רס 0-4 לאחר משחק חוזר (1-1 במשחק הראשון).
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ארגנטינה

בלגראנו אתלטיק קלאב זוכה באליפות בפעם השלישית.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ברזיל

בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
אליפות סאו פאולו בכדורגל - "פאוליסטנו" זוכה באליפות
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלומיננסה זכה באליפות
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > גרמניה

ויקטוריה 89 ברלין זוכה באליפות בפעם הראשונה, לאחר ניצחון על שטוטגרט בתוצאה 1-3.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > הולנד

19 ביולי - נוסדה קבוצת הכדורגל ההולנדית פיינורד.
כדורגל > כדורגל לפי מדינות > ספרד

ריאל מדריד זוכה בגביע בפעם הרביעית ברציפות ובסך הכל, לאחר ניצחון על ריאל ויגו ספורטינג בתוצאה 1-2.
כדורגל > קבוצות שנוסדו > אירופה

אנדרלכט - בלגיה בלגיה
פיינורד - הולנד הולנד
אינטר מילאנו - איטליה איטליה
בארי - איטליה איטליה
פנאתינאיקוס - יוון יוון
מרוץ מכוניות

מרוצי הגרנד פרי למכוניות התקיימו בצרפת ובהם ניצח קריסטיאן לאוטנשלגר מגרמניה שנהג במכונית מתוצרת מרצדס-בנץ.
שחייה

הנרי טיילור (בריטניה בריטניה) שזכה ב-3 מדליות זהב, היה השחיין המצטיין במשחקים האולימפיים
שחייה > שיאי עולם > שחייניות

מרתה גרסטונג (גרמניה גרמניה)
18 באוקטובר במגדבורג, גרמניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:35.0 דקות
שחייה > שיאי עולם > שחיינים

זולטאן הלמיי ( האימפריה האוסטרו-הונגרית (הונגריה))
28 ביוני בבודפשט, הונגריה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:26.8 דקות
הנרי טיילור (בריטניה בריטניה)
16 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.8 דקות 

21 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 11:25.4 דקות. השיא נשבר רק בשנת 1920. 

25 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 22:48.4 דקות.
פרדריק הולמן (בריטניה בריטניה)
18 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:09.2 דקות
צ'ארלס דניאלס (ארצות הברית ארצות הברית)
20 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.6 דקות
נבחרת בריטניה
24 ביולי בלונדון, בריטניה - שיא עולם ראשון במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של 10:55.6
אוטו שיף (אוסטריההאימפריה האוסטרו-הונגרית (אוסטריה))
11 בנובמבר בווינה, אוסטריה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:31.6 דקות
וילהלם מרטין לברכט דה וטה

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1780 Ulla, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  16 ביוני 1849 (בגיל 69) בזל, שווייץ 
 ענף מדעי:  תאולוגיה, פילולוגיה 
 מקום קבורה:  וולפגוטיסאקר 
 מקום לימודים:  Wilhelm-Ernst-Gymnasium 
 מוסדות:  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת פרידריך שילר  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
וילהלם מרטין לברכט דה וטה (בגרמנית: Wilhelm Martin Leberecht de Wette;‏ 12 בינואר 1780 – 16 ביוני 1849) היה תאולוג גרמני-שווייצרי.
חיים וחינוך

הוא נולד באולה, ליד ויימאר, שם אביו היה כומר. הוא למד בגימנסיה בווימר, אז בשיא תהילתה הספרותית. כאן הושפע רבות מיוהאן גוטפריד הרדר, שביקר לעיתים קרובות בבית הספר. בשנת 1799 הוא החל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת פרידריך שילר בעיר ינה, כאשר מוריו העיקריים היו יוהאן יעקב גריסבך (אנ') והיינריך פאולוס (אנ'). פאולוס הנחיל לו את נטייתו לחקירה ביקורתית חופשית. את עבודת המחקר הגיש בשנת 1804, ובמהלך זמן שהותו בינה, הוא היה בקשר קבוע עם יאקוב פרידריך פריס וקרל דייוויד אילגן (אנ'), שכנראה הכיר לו את יוהאן סברין פאטר (אנ'), חוקר שאת עבודתו העריץ, ובמובנים מסוימים, אף שכפל באופן עצמאי.
לאחר קבלת הדוקטורט, הוא מונה לפריבט-דוצנט בינה; בשנת 1807 קיבל תפקיד של פרופסור לתאולוגיה באוניברסיטת היידלברג, שם היה תחת חסותו של יאקוב פרידריך פריס, ועזר לסדר את עבודתו; בשנת 1810 עבר לקתדרה באוניברסיטת פרידריך וילהלם שהוקמה בברלין, ושם התיידד עם פרידריך שליירמאכר. עם זאת, הוא הודח מברלין בשנת 1819 מפני שכתב מכתב נחמה לאמו של קארל לודוויג זאנד (אנ'), רוצחו של אוגוסט פון קוצבו. עתירה לטובתו שהגיש סנאט האוניברסיטה לא צלחה, והוצא צו שפיטר אותו מתפקידו ואף גירש אותו מהממלכה הפרוסית.
הוא פרש לווימר, שם עסק בזמנו הפנוי בהכנת המהדורה שלו על מרטין לותר ובכתיבת הרומן Theodor oder die Weihe des Zweiflers‏(1822), בו הוא מתאר את השכלתו של כומר אוונגלי. הוא החל להטיף, תחום בו היה פופולרי מאוד. בשנת 1822 קיבל את כס הקתדרה התאולוגית באוניברסיטת בזל, שאורגנה מחדש ארבע שנים קודם לכן. אף כי האורתודוקסים התנגדו נחרצות למינויו, דה וטה זכה במהרה להשפעה רבה הן באוניברסיטה והן בקרב העם באופן כללי. הוא קיבל אזרחות שווייצרית והפך לרקטור האוניברסיטה, אשר חבה לו חלק גדול מחזרתה לגדולה, במיוחד בפקולטה לתאולוגיה.
לימודים

דה וטה תואר על ידי יוליוס ולהאוזן כ"פותח העידן של הביקורת ההיסטורית על החומש." הוא הכין את הדרך להשערת התעודות. אבל גם תרם תרומות יקרות ערך לענפים אחרים בתאולוגיה. היה לו עניין אינטליגנטי באמנות, ולמד מוזיקה ואדריכלות כנסייתית.
מחקריו על המקרא

בשנת 1805 פרסם דה וטה  מחקר על ספר דברים, והצביע על אופייה המיוחד של סדרת החוקים המופיעה בו. לטענתו, המאפיין המרכזי של אוסף החוקים המופיע בספר דברים, פרק י"ב-פרק כ"ו הוא הדרישה לריכוז הפולחן במקום אחד וביעור כל מקומות הפולחן האחרים. הדרישה החוזרת ונשנית לריכוז הפולחן קושרת את חוקת ספר דברים לרפורמה של יאשיהו, המתוארת בספר מלכים ב', פרק כ"ב-כ"ג. על פי הדיווח במקרא, בשנה ה-18 למלכות יאשיהו ביהודה, מצא חלקיה הכהן במקדש ספר המכונה "ספר התורה", והעבירו לשפן הסופר שהביאו והקריאו בפני יאשיהו. בעקבות הגילוי הודה יאשיהו שהוא ואבותיו סטו מדבר האל, וערך רפורמה מרחיקת לכת, שלדברי דה וטה עיקרה ריכוז הפולחן וביעור הבמות והמזבחות האחרים. המושג "ספר התורה" מוזכר בתורה ארבע פעמים בלבד, כולן בספר דברים. דה וטה הגיע אפוא למסקנה שהספר עליו מסופר במלכים ב אינו אלא ספר דברים. יתר על כן, הוא טען שהספר הועלה על הכתב בימי יאשיהו, על מנת להצדיק את הרפורמה שערך. חוקרים אחרים טענו, בעקבות העובדה שספר דברים מחזק את מעמד בית המקדש והכהנים, שהוא נכתב על ידי הכהנים בתקופת יאשיהו כדי להטות את הכף לכיוונם.
נישואין ומשפחה

דה וטה התחתן שלוש פעמים, תחילה עם אברהרדין בואי, אחר כך הנרייט פריש, אלמנה, אמו של צ'ארלס בק (אנ'), ובפעם השלישית בשנת 1833 עם סופי שטרקיזן, אלמנתו של כומר מברן אברהם רודולף פון מאי.
מעבודותיו הנבחרות

Beiträge zur Einleitung in das Alte Testament (2 vols, 1806–1807)
Kommentar über die Psalmen (1811), which has passed through several editions
Lehrbuch der hebräisch-jüdischen Archäologie (1814)
Über Religion und Theologie (1815); a work of great importance as showing its author's general theological position
Lehrbuch der christlichen Dogmatik (1813-1816)
Lehrbuch der historisch-kritischen Einleitung in die Bibel (1817)
Christliche Sittenlehre (1819–1821)
Einleitung in das Neue Testament (1826)
Religion, ihr Wesen, ihre Erscheinungsform, und ihr Einfluss auf das Leben (1827)
Das Wesen des christlichen Glaubens (1846)
Kurzgefasstes exegetisches Handbuch zum Neuen Testament (1836–1848).
לקריאה נוספת

Howard, Thomas Albert, Religion and the Rise of Historicism: W.M.L. De Wette, Jacob Burckhardt, and the Theological Origins of Nineteenth-Century Historical Consciousness, Cambridge University Press, 1999. ISBN 0-521-65022-4
John W. Rogerson, W.M.L. de Wette, Founder of Modern Biblical Criticism. An Intellectual Biography, Sheffield Academic Press, 1992.
הערות שוליים

↑  W. M. L. de Wette; Disertatio critico exegetica qua Deuteronomium a prioribus Pentateuchi libris diversu, alius cuiusdam recentioris auctoris opus esse monstratu, Lenae, 1805.
↑  ”וַיַּגֵּד שָׁפָן הַסֹּפֵר, לַמֶּלֶךְ לֵאמֹר, סֵפֶר נָתַן לִי, חִלְקִיָּה הַכֹּהֵן; וַיִּקְרָאֵהוּ שָׁפָן, לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ. וַיְהִי כִּשְׁמֹעַ הַמֶּלֶךְ, אֶת-דִּבְרֵי סֵפֶר הַתּוֹרָה; וַיִּקְרַע, אֶת-בְּגָדָיו. וַיְצַו הַמֶּלֶךְ אֶת-חִלְקִיָּה הַכֹּהֵן וְאֶת-אֲחִיקָם בֶּן-שָׁפָן וְאֶת-עַכְבּוֹר בֶּן-מִיכָיָה וְאֵת שָׁפָן הַסֹּפֵר, וְאֵת עֲשָׂיָה עֶבֶד-הַמֶּלֶךְ--לֵאמֹר. לְכוּ דִרְשׁוּ אֶת-ה' בַּעֲדִי וּבְעַד-הָעָם, וּבְעַד כָּל-יְהוּדָה, עַל-דִּבְרֵי הַסֵּפֶר הַנִּמְצָא, הַזֶּה: כִּי-גְדוֹלָה חֲמַת ה', אֲשֶׁר-הִיא נִצְּתָה בָנוּ, עַל אֲשֶׁר לֹא-שָׁמְעוּ אֲבֹתֵינוּ עַל-דִּבְרֵי הַסֵּפֶר הַזֶּה, לַעֲשׂוֹת כְּכָל-הַכָּתוּב עָלֵינוּ. וַיֵּלֶךְ חִלְקִיָּהוּ הַכֹּהֵן וַאֲחִיקָם וְעַכְבּוֹר וְשָׁפָן וַעֲשָׂיָה, אֶל-חֻלְדָּה הַנְּבִיאָה אֵשֶׁת שַׁלֻּם בֶּן-תִּקְוָה בֶּן-חַרְחַס שֹׁמֵר הַבְּגָדִים, וְהִיא יֹשֶׁבֶת בִּירוּשָׁלִַם, בַּמִּשְׁנֶה; וַיְדַבְּרוּ, אֵלֶיהָ. וַתֹּאמֶר אֲלֵיהֶם, כֹּה-אָמַר ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל: אִמְרוּ לָאִישׁ, אֲשֶׁר-שָׁלַח אֶתְכֶם אֵלָי. כֹּה אָמַר ה', הִנְנִי מֵבִיא רָעָה אֶל-הַמָּקוֹם הַזֶּה וְעַל-יֹשְׁבָיו--אֵת כָּל-דִּבְרֵי הַסֵּפֶר, אֲשֶׁר קָרָא מֶלֶךְ יְהוּדָה. תַּחַת אֲשֶׁר עֲזָבוּנִי, וַיְקַטְּרוּ לֵאלֹהִים אֲחֵרִים, לְמַעַן הַכְעִיסֵנִי, בְּכֹל מַעֲשֵׂה יְדֵיהֶם; וְנִצְּתָה חֲמָתִי בַּמָּקוֹם הַזֶּה, וְלֹא תִכְבֶּה.” (מלכים ב', כב, 10-17, ובנוסח דומה בדברי הימים ב', לד)
↑  ספר דברים, פרק כ"ח, פסוק ס"א; ספר דברים, פרק כ"ט, פסוק כ'; ספר דברים, פרק ל', פסוק י'; ספר דברים, פרק ל"א, פסוק כ"ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260241705171  PLWABN: 9810703061505606  BIBSYS: 90091341  BNE: XX1125334  BnF: cb10695608p (data)  CANTIC: a11310261  CiNii: DA06448813  GND: 118631977  HDS: 010577  ICCU: TO0V350413  ISNI: 0000 0000 8339 2580  LCCN: n86026411  NKC: zmp2014837577  NLA: 35411089  NLG: 170566  NTA: 068728735  SELIBR: 303988  SNAC: w6zk7jrh  SUDOC: 032293097  Trove: 943039  VcBA: 495/12253  VIAF: 10639144   WorldCat (עם VIAF): 10639144