stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הכנסת הגדול (אספהאן)
ראו גם

הארגון למורשת תרבותית באיראן
הערות שוליים

1 2  Archnet > Site > Kanisa-yi Buzurg, www.archnet.org
↑  Bozorg Synagogue, Isfahan, Iran | Archive | Diarna.org, archive.diarna.org
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אינדיגו (צבע)

| --- | --- |
 שלשת הקסא:  #4B0082
 ייצוג RGB:  R=75, G=0, B=130
 ייצוג HSV:  H=275, S=100, V=51
 ייצוג CMYK:  C=42, M=100, Y=0, K=49
 
תמצית טבעית מצמח האינדיגו ספוגה בנייר
ניל, הצמח ממנו מופק צבע האינדיגו
אִינְדִּיגוֹ הוא צבע של אור בעל אורך גל בתחום שבין 420 ננומטר ל־440 ננומטר, גוון בין סגול לכחול. האינדיגו אינו צבע יסוד ואפילו אינו צבע יסוד הופכי. שמו ניתן על ידי אייזק ניוטון (על שם צמח האינדיגו) כאשר הוא חילק את הספקטרום הנראה לשמות. הוא בחר בשבעה צבעים כדי לקשר לשביעיות אחרות: כוכבי לכת (שהיו ידועים עד אז), שבעה ימים בשבוע ושבעה תווים במוזיקה.
באופן יחסי העין האנושית אינה רגישה לתדירות של האינדיגו, וישנם אנשים רבים בעלי ראייה חדה שאינם מבחינים בין האינדיגו לבין הכחול או הסגול. החוקרים סבורים שהצבע שאייזק ניוטון קרא לו אינדיגו הוא הצבע שהיום מקובל לקרוא לו כחול, והצבע שאייזק ניוטון קרא לו כחול הוא הצבע שהיום מקובל לקרוא לו ציאן.
הצובען אינדיגוטין (Indigotin) נמצא במספר סממני צביעה שמהם הפיקו צבע כחול בתקופה העתיקה: צמח האיסטיס (Isatis tinctoria), מיני ניל (Indigofera) ומיני חלזונות הארגמן (Murex). הפיגמנט הטבעי ניחן ביציבות רבה, אינו נשחק ואינו דוהה בקלות ונצמד היטב לסיבי טקסטיל, למעשה היה זה הפיגמנט היציב ביותר בעולם העתיק ובימי הביניים. לפי מסורת הזיהוי מתקופת הגאונים ולפי מספר חוקרים, ניתן לזהות את הצבען אינדיגו שהופק מהצבעים המכילים צבען זה, עם 'קלא אילן' הנזכר בספרות חז"ל. התהליך המסורתי להפקת הצבע מן הצמח היה ארוך ומסורבל והתקיים הרחק מאירופה, בעיקר בהודו ובצפון אפריקה. לפיכך היה הצבע יקר המציאות לפני העת החדשה. נוסף על כך, הפקת הצבע הייתה תהליך מצחין, הן בשל ריחו של צמח הניל עצמו בעת מעיכתו והתססתו והן בשל שימוש בשתן על מנת להפוך את הפיגמנט ליציב. העבודה אף צבעה את חלקי גופם, שיערם וציפורניהם של העוסקים במלאה בכחול יציב, שלא נשטף בקלות. הדבר הפך את הפועלים שעסקו בהפקת הפיגמנט למנודים והעוסקים במלאכה נחשבו לקאסטה טמאה.
האינדיגו בתרבות

צבע האינדיגו מסמל את הצ'אקרה השישית, הכוללת, לטענת המאמינים, את העין השלישית. נטען כי צ'אקרה זו אחראית לאינטואיציה וללוגיקה.
על שם הצבע הזה נטבע המונח ילדי אינדיגו המכוון, לפי אמונת אנשים מסוימים, לקיומם של ילדים בעלי יכולות על טבעיות ויכולת לנבא את העתיד. מונח זה נטבע מאחר שלטענת המאמינים בכך, ילדים אלה מוקפים בהילה בצבע אינדיגו.
באירועי הלילה האפל ביותר של חוברות הקומיקס גרין לנטרן מופיעים שבעה חילות פקחים שונים, השואבים את כוחם מתוך הספקטרום הרגשי. אחד מאותם חילות הוא שבט אינדיגו, הפועל לפי רגש החמלה.
הערות שוליים

↑  להרחבה: דוד אילוז וזהר עמר, "מתקן התעשייה בעין בוקק: מפעל להפקת אינדיגו מהצמח ניל?", 'מחקרי יהודה ושומרון יח, אריאל, תשס"ט, עמ' 223-230
| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- | --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |  |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |  |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |  |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |  |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |  |
| שונות | אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותי • ירוק זית |  |
Roses (שיר של סנט ג'ון)

| --- | --- |
 שיר בביצוע סנט ג'ון
 מתוך האלבום Collection One
 יצא לאור:  22 ביולי 2016
 פורמט:  הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה 
 תאריך הקלטה:  2016
 סוגה:  R&B
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:53
 חברת תקליטים:  Godd Complexx • Hitco
 כתיבה:  לי סטשנקו, סנט ג'ון
 
"Roses" (בעברית: "ורדים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי-גיאני סנט ג'ון. השיר יצא לאור ב-22 ביולי 2016, כשיר מתוך האלבום Collection One, על ידי חברות התקליטים Godd Complexx ו-Hitco.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה ב-7 באוקטובר 2016. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-34.7 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 46 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 1 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 23 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 2 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 14 |  |
|  צרפת | SNEP | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים חודשיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 20 |  |
רמיקס

Roses (בעברית: ורדים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי-גיאני סנט ג'ון בשיתוף הדי. ג'יי איימנבק. השיר יצא לאור ב-18 בספטמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים Godd Complexx ו-Hitco.
רמיקס > וידאו קליפ

האודיו הרשמי שיצא עבור השיר פורסם בערוץ היוטיוב של סנט ג'ון ב-19 בספטמבר 2019, בסמוך לצאתו כסינגל. באודיו ניתן לראות את עטיפת הסינגל.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-93.6 מיליון צפיות.
רמיקס > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019-20)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019-20)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019-20)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019-20)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |  |
|  אוקראינה | טופ-היט | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 4 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 10 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 36 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 8 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 1 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 7 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 1 |  |
|  חבר המדינות | טופ-היט | 2 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|  מלזיה | RIM | 9 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סינגפור | RIAS | 9 |  |
|  פולין | ZPAV | 9 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 4 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 2 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 1 |  |
|  רוסיה | טופ-היט | 3 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 4 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 16 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 21 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 2 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 29 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 3 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 5 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 6 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |  |
רמיקס > נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,000,000 |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | 5× פלטינה | 5,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 5,000,000 |
הערות שוליים

↑  Roses (באנגלית), נבדק ב-2020-05-29
1 2 3 4 5  SAINt JHN - Roses [Official Music Video], נבדק ב-2020-05-29
↑  ROSES (Imanbek Remix) (באנגלית), נבדק ב-2020-05-29
1 2  SAINt JHN - "Roses" Imanbek Remix (Official Audio), נבדק ב-2020-05-29
1 2  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: "I Rise (Tracy Young's Pride Intro Radio Remix)" – מדונה | פרס הגראמי להקלטת הרמיקס הטובה ביותר, לא קלאסי  2021: "Roses (Imanbek Remix)" – סנט ג'ון | הבא: 2022: "Passenger (Mike Shinoda Remix)" – דפטונס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: אלי גולדינג ודיפלו (בהשתתפות סוואה לי) – "Close to Me" | פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הדאנס/אלקטרוני המוביל  2021: סנט ג'ון – "Roses" | הבא: 2022: אלטון ג'ון ודואה ליפה – "Cold Heart (PNAU Remix)" |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: "Close to Me" - אלי גולדינג, דיפלו וסוואה לי | פרסי המוזיקה של iHeartRadio – שיר הדאנס של השנה  2021: "Roses" (Imanbek Remix) – סנט ג'ון | הבא: 2022: "Do It to It" – אקרייז בהשתתפות צ'אריש |
חוסני א-זעים

חוסני א-זעים (בערבית: حسني الزعيم, בתעתיק מדויק: חסני אלזעים; 1897 – 14 באוגוסט 1949) היה קצין צבא ומדינאי סורי, אשר כיהן כנשיא סוריה במשך 137 ימים בשנת 1949, לאחר שתפס את השלטון בהפיכה צבאית – הראשונה מסוגה בסוריה והשנייה בעולם הערבי לאחר ההפיכה של בכר סדקי בעיראק בשנת 1936.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

זעים נולד בעיר חלב למשפחה דמשקאית מבוססת ממוצא כורדי. הוא שירת בצבא האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-1918 ערק והצטרף למחתרת הערבית האנטי-טורקית והיה לקצין בצבא הערבי של שריף חוסיין, שליט מכה.
ב-1918 הובסה האימפריה העות'מאנית וזעים פרש מהחיים הציבוריים. הוא שב לזירה בשנית ביולי 1920 בעקבות הכיבוש הצרפתי שהוחל בסוריה, כשהוא משמש כקצין ב"צבא הלבאנט" שהקימו הצרפתים בסוריה ובלבנון. הוא רכש השכלה צבאית בצרפת ובשנת 1939 נמנה עם תומכי המשטר הנאצי בגרמניה. הוא העריץ את אדולף היטלר ובמהלך מלחמת העולם השנייה כרך עצמו בברית עם משטר וישי בצרפת, בראשותו של מרשל אנרי פיליפ פטן. ב-1941 לחם זעים לצד כוחות וישי כנגד תנועת צרפת החופשית בראשות הגנרל שארל דה גול; תפקידו היה לארגן את פעילות הגרילה נגד הכוחות הפולשים.
משהובסו אנשי וישי בסוריה הורה דה גול על מעצרו של זעים, בין היתר גם באשמת שחיתות. זעים נותר בכלא עד לשחרורו ביום הכרזת העצמאות הסורית, ב-17 באפריל 1946. בנצלו את קשריו עם ראש הממשלה לשעבר ג'מיל מרדם ביי, הצליח זעים להיכנס לשורות הצבא הסורי ולהתקדם בסולם הדרגות, עד כי בשנת 1947 מונה למפקד המשטרה הסורית. במאי 1948, לאחר כישלונו של הרמטכ"ל הסורי עבדאללה עטפה בקרבות מלחמת העצמאות, החליפו זעים ונטל את הפיקוד על הצבא הסורי.
במסגרת הסכמי שביתת הנשק עם ישראל, הציע א-זעים ליישב 300,000 פליטים פלסטינים בצפון סוריה באזור המיועד לפיתוח כלכלי – זאת במסגרת הסכם שלום בין הצדדים.
ביוגרפיה > תפיסת השלטון

הכישלון הסורי במלחמת העצמאות המיט זעזוע כבד על הקצונה הסורית. זעים האשים את נשיא המדינה, שוכרי אל-קוותלי, בניהול כושל של ענייני המדינה והובלת המלחמה, ואילו קוותלי בתורו האשים את זעים בכשלים פיקודיים שהביאו להפסד במלחמה. קוותלי אף האשים קצינים המקורבים לזעים בשחיתות ובשלשול משאבי הצבא לכיסיהם, ועצר לפחות שניים מהם באשמת שחיתות. היה זה ביטוי לחוסר האמון הבסיסי שחשו קוותלי ובכירים סורים רבים כלפי מהימנותו הפוליטית של הצבא. מאידך, כעסו של זעים כלפי קוותלי גבר בעקבות הביקורת הנוקבת שהוטחה בו ובאנשיו על ידי שר ההגנה ח'אלד אל-עזם וסגנו פייסל אל-עסלי.
כשהוא נשען על תמיכתם של קציני הצבא, ובסיוע ארגון ה-CIA והנספח הצבאי האמריקני בדמשק סטיבן מיד, חוסני א-זעים ביצע הפיכה צבאית ב-30 במרץ 1949. זעים יידע את הבריטים בדבר כוונתו לבצע הפיכה, וככל הנראה גם את הצרפתים. הללו היו נכונים לסייע לו, מתוך תקווה שייצב את השלטון במדינה, יפעל לסיום הסכסוך הישראלי-ערבי ובסופו של דבר יקרב את סוריה למערב; ככלות הכל, האמריקנים חששו כי חולשת המשטרים הערביים תביא לדריסת רגל סובייטית במזרח התיכון, ולכן ביקשו להחליפם במנהיגים חזקים, חילוניים ולכאורה פרו-מערביים כדוגמת חוסני א-זעים.
לפקודתו של זעים עלו מאות חיילים סורים מן החטיבה הראשונה בטור משוריין בן שש פלוגות לעבר דמשק, התפרסו ברחבי העיר, עצרו את קוותלי, עזם, עסלי ופוליטיקאים רבים אחרים, וכן השתלטו על מוסדות השלטון המרכזיים בבירה. זעים פיזר את הפרלמנט ב-1 באפריל ומינה עצמו לראש המדינה. הפיכתו זו, בישרה את ראשית מעורבות הצבא הסורי בחיים הפוליטיים במדינה. זעים הקים ממשלת-קצינים, הוציא את המפלגות הפוליטיות כולן אל מחוץ לחוק, ופתח עד מהרה במסע לחיפוש בני ברית פוטנציאלים בזירה האזורית, לצורך ביסוס משטרו.
ביוגרפיה > כהונתו כנשיא

ממשלות לבנון, ערב הסעודית ומצרים קיימו כולן קשרים הדוקים עם הנשיא לשעבר קוותלי, ונציגיהן סירבו להכיר בהפיכתו של זעים ובתוצאותיה. ואולם משפתח זעים במשא ומתן מדיני עם עיראק, שנתפס כנכונות מצידו לאבד את המדינה הסורית לדעת ולכונן איחוד סורי-עיראקי, עמדותיהן של מצרים וערב הסעודית השתנו באחת: עתה הסכימו להכיר בממשלת זעים בתנאי שקוותלי ישוחרר מכלאו. זעים נענה להצעה זו, שחרר את הנשיא לשעבר והגלה אותו למצרים.
קהיר וריאד הכירו בממשלת זעים, ואף התחייבו לעבות את תמיכתן הפוליטית בה אם תחבור אליהן כנגד שאיפות שליטיהן ההאשמים של ירדן ועיראק, אשר ביקשו לכונן ממלכה ערבית גדולה ומאוחדת תחת הכתר ההאשמי. זעים הסכים לכך, והורה על הפסקת הקשרים הדיפלומטיים בין סוריה לבין פייסל השני, מלך עיראק מלך עיראק ועבדאללה הראשון מלך ירדן, בנימוק לפיו שני השליטים מבקשים לקרוע שטחים מסוריה ולספחם לארצותיהם. זאת ועוד, זעים פעל נגד גורמים פרו-האשמים בסוריה, והאשים אותם בניסיון לחתור תחת המשטר הרפובליקני-לכאורה של סוריה ולכונן תחתיו מונרכיה. הוא סגר את הגבול עם ירדן, שינע כוחות צבא לגבול עם עיראק, ואיים במסיבת עיתונאים "לתלות את המלך עבדאללה בכיכר מרג'ה בדמשק!" כשהוזהר זעים על ידי ידידו, פארוק הראשון מלך מצרים, כי ארצות הברית ובריטניה אינן רואות בעין יפה את יחסו כלפי ההאשמים – בני בריתם העיקריים במזרח התיכון – וכי ייתכן שיפעלו נגדו, צחק בהשיבו כי יבקש את עזרת הסובייטים ויפתח במלחמת עולם שלישית שראשיתה בדמשק.
זעים פתח במהלך כהונתו בערוץ דיפלומטי חשאי עם מדינת ישראל ופעל לכינון הסכם שלום עמה. הוא הציע ליישב מחדש אלפי פלסטינים בסוריה (במחוז אל-ג'זירה המרוחק שבצפון-מזרח המדינה) ולפתוח שגרירות סורית בתל אביב, בתמורה לוויתור על מחצית הכנרת ולסיוע ישראלי בשיפור יחסיהן הכלכליים והמדיניים של סוריה וארצות הברית. הוא אף הציע להיפגש עם ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, אולם הלה סירב לבקשתו זו. אף על פי כן, ספק אם הדיונים היו מובילים לידי הסכמה; גם לו היה בן-גוריון נעתר לבקשתו של זעים, מספר ימים אחר כך תמה כהונתו של הרודן הסורי. זאת ועוד – נכונותו של זעים לפתוח במגעים עם ישראל הייתה מנותקת לחלוטין מהמגמה האנטי-ישראלית העזה בקרב דעת הקהל הסורית והערבית; לפיכך, ישנו קושי להאמין כי הסדר כלשהו ביוזמתו של זעים היה שורד לאורך זמן.
זעים פעל למתן זכות הצבעה לנשים בסוריה וכן שיפר התנאים באוניברסיטת דמשק, הגדול והחשוב במוסדות ההשכלה הגבוהה בסוריה. הוא ראה עצמו כחלוץ המודרנה, בבחינת מוסטפא כמאל אטאטורק סורי, ואסר על חבישת התרבוש (פז) בטענה כי מדובר בסממן עות'מאני מיושן. בנוסף אסר מאות פוליטיקאים והוציא ארבעים ושישה עיתונים סורים מחוץ לחוק.
ביוגרפיה > הנפילה

נפילתו של זעים נגרמה במידה רבה בעקבות ההקצנה ברודניותו ובפער שנוצר בינו לבין הרחוב הסורי. ואולם הזרז העיקרי לאובדן שלטונו היה ככל הנראה אחריותו למותו של אנטון סעאדה, מייסד המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית (פ.פ.ס). ביוני 1949 נמלט סעאדה לסוריה כדי להתחמק מעונש המוות שנגזר עליו בביירות, לאחר שפרסם ברבים את משנתו בדבר חזון "סוריה הגדולה", הכולל סיפוח של לבנון לסוריה. זעים קיבל אותו בזרועות פתוחות והבטיח לתמוך בו במאמציו להפיל את ממשלת לבנון בראשותו של ריאד א-סולח; ככלות הכל, זעים לא סמך כלל על מנהיגי לבנון במשך כל תקופת שלטונו, והיה משוכנע כי סולח חותר תחתיו ונגדו.
סעאדה החל במאמציו לפעול נגד משטרו של סולח, בהאמינו כי הוא נהנה מתמיכתו של זעים. אלא שהרודן הסורי הגיע זה מכבר לידי הסכם חשאי עם סולח, לפיו משטרו יהנה מתמיכה לבנונית בתמורה להסגרתו המיידית של סעאדה. וכך, ב-8 ביולי נחטף סעאדה בהוראתו של זעים והוסגר לרשויות הלבנוניות, שהוציאוהו להורג עוד באותו היום.
מותו של סעאדה עורר את חמתו של סאמי חינאווי, קצין צבא בכיר ואיש המפלגה הלאומית הסורית. חינאווי גייס את תמיכתם של עמיתיו, ובקיץ 1949 ביצע הפיכה צבאית והדיח את זעים מהשלטון. זעים וראש ממשלתו, מוחסין אל-בראזי, נעצרו והוצאו להורג בידי כיתת יורים ב-14 באוגוסט 1949.
לקריאה נוספת

משה מעוז, ישראל-סוריה סוף הסכסוך?!, אור-יהודה: ספרית מעריב, תשנ"ו.
משה מעוז, סוריה - אל הערביות וחזרה, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, תשע"א.
אליעזר בארי, הקצונה והשלטון בעולם הערבי, מרחביה: הקבוץ הארצי השומר הצעיר, 1966.
איתמר רבינוביץ, השלום שחמק, ירושלים: כתר, 1991.
פטריק סיל, סוריה - מאבק אל הצמרת, תל אביב: מערכות, 1968.
הערות שוליים

↑  Avi Shlaim, "Husni Zaim and the Plan to Resettle Palestinian Refugees in Syria", Journal of Palestine Studies 15, 4 (Summer 1986), pp.68-80
↑  דר' אבישי בן-פורת "בעיות המים בין ארץ ישראל וסוריה, במבט של 80 שנה"
| נשיאי סוריה |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הסורית הראשונה והשנייה | שוכרי אל-קוותלי • חוסני א-זעים • סאמי חינאווי • האשם אל-אתאסי • אדיב שישכלי • פאוזי סלו • אדיב שישכלי • מאמון אל כוזברי • האשם אל-אתאסי • שוכרי אל-קוותלי | דגל סוריה כיום |
| הרפובליקה הערבית המאוחדת | גמאל עבד אל נאצר | דגל סוריה כיום |
| הרפובליקה הערבית הסורית | מאמון אל כוזברי • עיזאת אל נוס • נאזים אל קודסי • לואיי אל-אתאסי • אמין אל-חאפז • נור א-דין אל-אתאסי • אחמד אל חטיב • חאפז אל-אסד • עבד אל-חלים ח'דאם • בשאר אל-אסד • אחמד א-שרע | דגל סוריה כיום |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008916257805171  GND: 1112629513  ISNI: 0000 0004 4883 7117  LCCN: n84008718  NTA: 242189644  SUDOC: 225796961  VIAF: 77704972   WorldCat (עם VIAF): 77704972
יהדות בוכרה

.
| --- | --- |

ארבעה דורות של משפחת קלנטרוב מהקהילה הבוכרית מדליקים נרות חנוכה בביתם בשכונת פלורנטין בתל אביב (שנות ה-60)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ישראל ישראל 200,000 ארצות הברית ארצות הברית 90,000 בריטניה בריטניה 15,000 אוסטריה אוסטריה 3,000-3,500 גרמניה גרמניה 2,000 אוזבקיסטן אוזבקיסטן 1,500 קנדה קנדה 1,500 רוסיה רוסיה 1,000
 שפות
 בוכרית, עברית, רוסית, אוזבקית
 דת
 יהדות
 נוסח תפילה
 נוסח הספרדים (בעבר: נוסח פרס)
יהדות בוכרה הוא כינויה המקובל של עדה יהודית שמקורה במרכז אסיה, בעיקר בשטחי אוזבקיסטן וטג'יקיסטן המודרניות. מקור השם הוא בעיר בוכרה שבאוזבקיסטן, בירתה לשעבר של אמירות בוכרה, שהתקיימה בה קהילה גדולה, אך הקהילה הבוכרית התפרסה ברבות השנים על ערים עיירות וכפרים בכל שטחה של אוזבקיסטן כיום וכן בחלקים של טג'יקיסטן ובעיקר בעיר הבירה דושנבה ואף בקזחסטן.
השפה המסורתית של הקהילה היא בוכרית, ניב יהודי-פרסי הקרוב לטג'יקית. מאז קריסת ברית המועצות היגרו רוב יהודי בוכרה לארצות הברית ולישראל, ומיעוטם למערב אירופה. מרבית היהודים הבוכרים בעולם מתגוררים כיום במדינת ישראל. מחוץ למדינת ישראל קיימת קהילה של כ-200 משפחות במוסקבה שברוסיה, קהילה של כ-1,000 משפחות בווינה שבאוסטריה, קהילות של מאות משפחות בערים הנובר ודיסלדורף שבגרמניה, כ-600 משפחות מתגוררות עדיין באוזבקיסטן, וקהילה בוכרית גדולה מצויה בארצות הברית, רובה (למעלה מ-50 אלף נפש) ברובע קווינס שבניו יורק, ומיעוטה בקולורדו, קליבלנד, מיאמי, סיאטל, ואריזונה. בקנדה ישנה קהילה בערים טורונטו ומונטריאול. אומדנם הכולל בעולם הוא מעל 300,000 איש.
היסטוריה > ארגון חיי הקהילה

עד מהפכת פברואר ב-1917, אורגנה הקהילה היהודית בעיר בוכרה בצורה מסורתית. 12 יהודים - קולונתארי-ג'יזיה - שהיו גובים את המיסים מהקהילה, נבחרו כל שלושה חודשים. מעל שנים-עשר הגובים עמד ראש העדה - קולונתאר ראשי - שהיה נבחר על ידי בעלי הבתים. מלבד זה היו בוחרים רב ועוד שני סגנים, אחד לכל שכונה. כדוגמה משה קלנטר (קלנטרוב) שהיה הקולונתאר הראשון בעיר סמרקנד ועזר ליהודים להשתקם בעיר, והצליח להסדיר בית עלמין מסודר ליהודים בכך שגייס כספים וקנה את השטח ובכך הקים באופן רשמי את בית העלמין היהודי בעיר סמרקנד.
מצב היהודים בבוכרה ככלל היה קשה. הם חיו במעמד של "דמי" ("בלתי מוסלמים"). בהיותם אזרחים מדרגה שנייה חלו עליהם גזרות משפילות. הם לא גויסו לצבא, חויבו במס גולגולת (ג'יזיה) שהמוסלמים היו פטורים ממנו, הוטל עליהם להניף סמרטוט על בתיהם כדי להבדילם מבתי המוסלמים, בתיהם חויבו להיות נמוכים יותר מבתיהם של המוסלמים, נאסרה עליהם הכניסה העירה לאחר שקיעת החמה, נאסר עליהם לחבוש מצנפת אלא כובע בעל צורה מיוחדת ועשוי חומר מיוחד, ועל אלה נוסף אי-שוויון בפני החוק - קולו של מוסלמי היה עדיף על קולו של יהודי[דרושה הבהרה]. חרף נטל המיסים והגזרות הגנו השלטונות על חייהם, על ביטחונם ועל רכושם של האזרחים היהודים.
בפברואר 1917 הוקמה ועדה שמנתה שבעה חברים, שכללה גם את הרב, במקום השלטון היחיד של הקולונתאר. בלימודים בבתי הספר ובגני הילדים נכללו גם לימודי הדת והשפה העברית. לתחום סמכותו של הוועד נכנסו גם ניהול בתי-הספר הציבוריים היהודיים, הספריות, התיאטראות היהודיים, בתי חולים, גביית נדבות וחלוקתן להחזקת בתי כנסיות וכלי קודש, פיקוח על עזרה סוציאלית, קבורה, הגנה על ענייני חברי הקהילה, סיפוק צרכיה, לימוד זכות על המשטר החדש בקרב היישוב המקומי, וכדומה. זאת עד ל-1925, בה בוטל קיומה של הרפובליקה הבוכרית העצמאית.
מבחינה כלכלית, בעבר עבדו יהודי בוכרה במסחר בדים, בענפים חקלאיים ככותנה, משי, צמר, פירות ומאוחר יותר גם במכונות חקלאיות, בכימיקלים ובתעשיות המתכת.
גנטיקה

ממצאים ממחקרים גנטיים מראים שהדנא האוטוסומלי של יהודי בוכרה הוא ברובו הגדול מערב אסייתי 
ומזרח תיכוני שמעיד על זה שהתערבבות עם מרכז אסייתים מקומיים כגון אוזבקים וטג'יקים הייתה מעטה מאוד וכמעט ולא קיימת. הקהילות היהודיות עם הדנא האוטוסומולי הכי דומה ליהודי בוכרה הם יהודי פרס, גאורגיה, קווקז, כורדיסטן, ועיראק.
שכונת הבוכרים

שכונת הבוכרים בירושלים הוקמה ב-1894 והיא מהשכונות הוותיקות שמחוץ לחומות.
היא נחשבה לשכונה היהודית המפוארת ביותר בעיר. כוונתם של מייסדיה הייתה להקים עיר במתכונת אירופית עם רחובות רחבים בצורת שתי וערב.
שוכנים בה בתי כנסת מהמפוארים בארץ, ויש בה פעילות דתית רבה.
רבני העדה היום

הרב בן ציון הכהן רבין דיין ביה"ד פתח תקווה - הרב הראשי לעדה הבוכרית בישראל ובעולם
הרב הלל חיימוב - רב הקהילה הבוכרית באלעד וממנהיגי ורבני העדה הראשיים בישראל
הרב זבדיה כהן - אב בית דין של העדה הבוכרית (ראב"ד תל אביב) שהסתפח לעדה הבוכרית מהעדה האפגנית
הרב דוד פריוף - מרצה בכיר, החברותא של הרב יגאל כהן וראש מרכז התחברות ברמת גן
הרב יצחק שמאלוב - מזכ"ל איגוד הרבנים של קונגרס יהודי בוכרה
הרב ברוך בבייב - רבה הראשי של הקהילה הבוכרית בארצות הברית וקנדה מטעם קונגרס יהודי בוכרה
הרב שלמה ישי הכהן רבין - אב"ד הקהילה הבוכרית בארצות הברית מטעם הקונגרס
הרב יצחק יהושועיוף - נשיא איגוד הרבנים בארצות הברית
הרב יגאל חיימוף - רב קהילת אוהל שמחה
הרב עמנואל שמעונוב - רב הקהילה באריזונה
הרב דוד ארייב - רבה הראשי של הקהילה הבוכרית ׳אור אבנר׳ ושליח חב'ד בעיר אורורה קולורדו ארה׳ב
הרב ישראל נתנאלוב - רב קהילת בית הלוי וינה אוסטריה
הרב יצחק רבינוף - ראש מוסדות שערי בני ציון
הרב בנימין אמינוף - רב העדה הבוכרית תל אביב-יפו
הרב ניסן לבייב - רבה של הקהילה הבוכרית ברוסיה
הרב שלמה בביוף - הרב הראשי של הקהילה באוזבקיסטן
הרב דניאל קלנדרוף - רב הקהילה בנורט מיאמי
הרב דניאל זבולונוף - רב הקהילה בהוליסירס קווינס ארצות הברית
הרב יוסף מורזוף - רב הקהילה בקליוולנד אוהיו
הרב יאיר זאורוף - רב קהילת היהודים הבוכרים באור יהודה, קוסם ומנטור בכיר
הרב משה חי ריבאקוף - רב ברמלה
מאיר רחמנוב - מרצה ורב קהילה נודע ברמלה
רפאל יונייב - באלעד, מנטור ואיש עסקים
הרב משה סימן טוב - רב הקהילה הבוכרית בחולון והסביבה
הרב ראובן קלנטרוב - רב בית כנסת היכל אליהו חולון
תרבות יהדות בוכרה

בשנת 1999 הקים לב לבייב את קונגרס יהודי בוכרה המהווה את העמותה המרכזית של העדה הבוכרית שקידמה בעשרות מיליוני ש"ח פעולות תרבות בכל רחבי הארץ והעולם כאשר גולת הכותרת היא האירוע בוכרה היפה המהווה את המושב השנתי של הקהילה בו נוטלים חלק מדי שנה אלפים מבני יהדות בוכרה.
בעדה הבוכרית פועלים אמנים רבים מהם ידועי שם כמו אברהם טולמס, וכן להקות מפורסמות כמו של משפחת אלייב ועוד להקות והרכבים ואמנים. גם בדרנים כמו חי דוידוב שהקים ב-2005 יחד עם אחיו רונן דוידוב את התיאטרון הבוכרי "חנדה חנדה" ההצגות דוברות עברית, רוסית ובוכרית אשר להן יש סיבובי הופעות בישראל ומחוצה לה. בעבר פעלו תיאטראות בהם הועלו הצגות מקור אולם הם אינם פעילים עוד.
במעלות תרשיחא שבגליל נמצא "מוזיאון מורשת יהדות בוכרה" המכונה: בית "פליאה" – החוויה הבוכרית, אותו מפעילה שרה הייל (יצחקבייב), ומטרתו להנחיל לאורחיו מהתרבות העשירה של יהדות בוכרה.
בשנת 1972 הוקמה עמותת "ברית יוצאי בוכרה" אשר דואגת לקידום ועידוד ההשכלה הגבוהה בקרב צעירי העדה, שהקימה את "אבוקה" קרן מלגות לחינוך גבוה. כמו כן מוציאה העמותה מגזין קהילתי.
החל משנת 1999 יוצא לאור שבועון של העדה מנורה של קונגרס יהודי בוכרה. בקהילה בארצות הברית מופיע עיתון "בוכריאן טיימס" בכל שבוע למעלה מ-20 שנה. בשנת 2018 יצא מקבץ מעוטר של "קל"ז פתגמי חכמה מבוכרה היפה".
מצב היהודים כיום

יהודי בוכרה החלו לעזוב את המדינה בהתמדה מתחילת שנות ה-70, לאחר שברית המועצות ביטלה את האיסור על יציאת יהודים. עזיבתם הואצה בשנות ה-90, עם התפרקות ברית המועצות.
נכון לשנת 2023 בעיר בוכרה נשארו כמאה ושלושים משפחות יהודיות, המתפעלות שני בתי כנסת ובית ספר ללימוד עברית. בעיר סמרקנד ישנה קהילה המונה כ-30 משפחות המפעילות שני בתי כנסת שהם גומבז העתיק שנמצא ב"מָאחָאלֶה"'(השכונה היהודית), ואור אבנר שנמצא באזור העיר המודרנית. בעיר טשקנט קיימת קהילה בוכרית של כ-500 משפחות המתפעלים שני בתי כנסת, מקווה טהרה ורב ראשי המקיים שחיטה שבועית לקהילות. כמו כן, קיימות קהילות קטנות בערים קוקנד ופרגנה.
בטג'יקיסטן בעיר הבירה דושנבה עדיין פועלת קהילה יהודית קטנה מאד של משפחות בודדות.
כמו כן, קיימים כעשרים בתי עלמין של הקהילה הבוכרית בערים רבות נוספות בהן לא קיימת עוד קהילה יהודית.
אישים

אישים בולטים מקרב יהדות בוכרה
ישראל אהרוני
לב לבייב
עידן יניב
אבי יששכרוף
אלעד שמחיוף
רונן דוידוב
חי דוידוב
לב לבייב - נשיא הקהילה הבוכרית בעולם
ראו גם

יהדות אוזבקיסטן
יהדות טג'יקיסטן
מטבח יהודי בוכרי
נישואים ביהדות בוכרה
בוכרית
ג'ומה
מולא
בית הכנסת דושנבה
איפה אתה חי?