stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חישוב רב-משתתפים בטוח

חישוב רב־משתתפים בטוח (באנגלית: Secure multi-party computation; בקיצור SMPC או MPC), הוא ענף בקריפטוגרפיה העוסק בשיטות לחישוב פונקציה מוסכמת של קלטים ממשתתפים שונים באופן שהקלטים עצמם נשארים סודיים וזאת מבלי להיעזר בצד שלישי. בניגוד לקריפטוגרפיה רגילה בין משתתפים שסומכים זה על זה כשהפרוטוקול אמור להגן עליהם מפני גורמים חיצוניים, במודל זה המשתתפים לא בהכרח סומכים זה על זה והפרוטוקול אמור להגן על המשתתפים עצמם זה מזה במידה וחלקם או רובם בלתי הגונים או מושחתים.
מערכת קריפטוגרפית רגילה אמורה בשלב כלשהו לפענח את המידע הסודי ולאחסנו במקום כלשהו בזיכרון במצב גלוי לפחות לפרק זמן מסוים וזה מהווה סיכון בפני עצמו. במיוחד אם השרת האמון על הגנה על המידע נפרץ או בגד באימון שניתן בו. הקריפטוגרפיה המוכרת כיום מטפלת רק בהגנה על מידע בעת העברתו או בעת אחסונו, חישוב רב־משתתפים מנסה לתת מענה לחוליה החסרה והיא הגנה על המידע בזמן עיבודו. כך שהמידע אינו מגיע למצב גלוי באף שלב. לחישוב רב־משתתפים חשיבות רבה בהיבטים שונים של אבטחת מידע כמו מחשוב ענן, הצבעה אלקטרונית, הצבעה דיגיטלית, מכרז מקוון, מִדּוּד (בוחן ביצועים) וניתוח סטטיסטי.
היסטוריה

חישוב רב־משתתפים נחשב לאחד היעדים החשובים ביותר של הקריפטוגרפיה המודרנית ולו היסטוריה ארוכה. החל עם עבודתו של אנדרו יאו, בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, שהציע פרוטוקול לשני משתתפים שנקרא בקיצור 2PC. הפרוטוקול תואר בצורת משל הנקרא בעיית המיליונרים שהיא בעיה בוליאנית. שני מיליונרים רוצים לדעת מי מהם יותר עשיר מבלי לחשוף את הונם האישי. במקרה זה הקלט הוא הונם האישי והפלט הוא סיבית אחת. הוא הציע פתרון המבוסס על מעגל בוליאני מעוות. לאחר מכן הציעו עודד גולדרייך, סילביו מיקאלי ואבי ויגדרזון הרחבה של הפרוטוקול ליותר משתתפים, המבוסס על חלוקת סוד והוכחה באפס ידיעה, מה שהפך במרוצת הזמן למודל כללי ששימש כהשראה ובסיס לפרוטוקולים החדשים שבאו אחריו. מתוך כך התפתח ענף חדש בקריפטוגרפיה הנקרא חישוב פונקציונלי בטוח בקיצור (SFE) או באופן כללי יותר קריפטוגרפיה פונקציונלית (בקיצור FE).
עד תחילת המאה ה-21 נחשב חישוב רב־משתתפים לנושא בעל ערך תאורטי בלבד, במרוצת השנים חלה התקדמות משמעותית וכיום כבר אפשר למנות מספר מערכות מעשיות שפועלות בהצלחה על עיקרון של חישוב רב־משתתפים בטוח. בשנת 2008 הופעל לראשונה פרויקט חישוב רב־משתתפים בטוח במסגרת מכרז לחוזי סלק סוכר בהשתתפות 1,200 מגדלים בדנמרק. הפרויקט נועד להעריך את מחיר השוק של סלק הסוכר בהסתמך על נתונים שנאספו מהמגדלים בצורה כזו שאף אחד מהם לא נזקק לחשוף את תעריפי הקנייה/מכירה שלו. אמנם החישוב ארך כשלושים דקות, שזה לא רע עבור אירוע שקורה רק פעם בשנה, אבל במקרה הכללי זה עשוי להיות בעייתי. נושא היעילות הוא הבעיה הגדולה ביותר של התחום הזה ושל הקריפטוגרפיה המתקדמת בכלל.
באופן כללי אפשר לבסס חישוב רב־משתתפים על שילוב של ארבעה פרימיטיבים קריפטוגרפיים ידועים: הצפנה הומומורפית, העברה עלומה, הוכחה באפס ידיעה וחלוקת סוד. הצפנה הומומורפית מלאה פרקטית לא קיימת לכן ישנן הצעות לשימוש בהצפנה הומומורפית חלקית, כמו SPDZ. הפרוטוקולים הראשונים שפותחו הסתמכו על ההנחה שקיים ערוץ תקשורת בטוח כך שכל אחד מהשחקנים יכול להעביר לאחר הודעה בצורה מזוהה כמו למשל בשימוש עם תשתית PKI (עם חתימה דיגיטלית ופונקציית גיבוב) והפרוטוקול אמור להתמודד עם סיטואציה שבה חלק מהשחקנים הגונים וחלקם מה שנקרא 'הגונים למחצה' או מושחתים, כשרובם נחשבים הגונים וכן גם בסיטואציות שבהן רוב השחקנים מושחתים. ההבדל בין שחקן הגון למחצה לבין שחקן מושחת הוא שהראשון ממלא אחר הוראות הפרוטוקול אבל הוא בכל זאת מעוניין לדעת כמה שיותר על הסודות של האחרים ואילו בשני ההנחה היא שהוא מסוגל לסטות מהוראות הפרוטוקול במטרה לעוות את התוצאה ולגרום לפלט שונה. חישוב רב־משתתפים בטוח כללי אמור לתת מענה גם במקרים בהם לא קיים ערוץ בטוח בין השחקנים וכולם למעט אחד מושחתים. במקרה הכללי בלתי אפשרי להבטיח חישוב רב־משתתפים אם יותר משליש מהשחקנים אינם הגונים או מושחתים. במרוצת השנים המודל הכללי של חישוב רב־משתתפים בטוח הפך כר פורה למחקר.
תיאור כללי

בעיית חישוב רב־משתתפים היא כדלהלן: ישנם  n שחקנים המסומנים  P_{1},P_{2},P_{3},...,P_{n}, כל אחד מהם מחזיק במידע פרטי משלו המסומנים  x_{1},x_{2},x_{3},...,x_{n} בהתאמה. ונניח שהם הסכימו על פונקציה  y=f(x_{1},x_{2},x_{3},...,x_{n}) שהם רוצים לחשב על המידע הפרטי שלהם, אבל הם אינם סומכים זה על זה והם לא רוצים לחשוף או לשתף את המידע האישי שלהם. פתרון פשוט לבעיה האמורה יכול להיות הפרוטוקול הבא: השחקנים ימנו צד שלישי נאמן וימסרו לו את כל המידע הפרטי שלהם. הוא יחשב עבורם את הפונקציה  f על המידע הפרטי ויפרסם את התוצאה. זהו הפתרון שננקט בפועל בימינו אבל יש בו חסרונות. לא תמיד האמון שניתן בצד השלישי מוצדק ובמיוחד ייתכנו סיטואציות מסוימות שבהן אי אפשר לסמוך על צד שלישי. פרוטוקול MPC אמור להחליף את הפונקציונליות של הצד השלישי, בשני היבטים חשובים:
פרטיות. המידע המושג מהרצת הפרוטוקול אינו אמור לסייע לאף שחקן או קואליציה של שחקנים לא הגונים לגלות משהו אודות המידע הפרטי של שחקן אחר, מעבר למידע שנחשף באופן אינהרנטי כתוצאה מהפרוטוקול עצמו.
נכונות. כל קואליציה של שחקנים בלתי הגונים המשתפים פעולה כדי להטות את תוצאת הפרוטוקול לא תוכל לכפות על שחקן הגון להוציא פלט לא נכון, במילים אחרות שחקן הגון יכול לסמוך על כך שפלט הפרוטוקול נכון אפילו בנוכחות שחקנים מושחתים.
ההגדרה האחרונה מחמירה מאוד בכך שהיא אומרת שהפרוטוקול מבטיח שהתוצאה תהיה תמיד נכונה חרף מאמצי השחקנים המושחתים, שלא בהכרח ממלאים אחר הוראות הפרוטוקול, והם יעשו הכול כדי להטות את התוצאה ולהשיג מידע סודי כלשהו של שחקנים אחרים. מסתבר שהגדרה זו בלתי אפשרית ליישום בעולם האמיתי במקרים מסוימים ולכן הוצעה גרסה מרוככת שלה, שמבטיחה רק כי בכל מקרה שבו התוצאה אינה נכונה הדבר יתגלה ויגרום לעצירת הפרוטוקול. היכולת של שחקן הגון לעצור את הפרוטוקול יכולה להספיק במקרים רבים.
פרויקטים

נכון לשנת 2019 קיימים מספר פרויקטים לחישוב רב־משתתפים בטוח לשימוש כללי, בהם:
Fairplay. חישוב פונקציות בטוח (SFE) שהוקם בחסות האוניברסיטה העברית בירושלים. זוהי מערכת מפותחת המאפשרת חישוב מעגל בוליאני על ידי שנים או יותר שחקנים עם ביטחון פאסיבי.
VIFF תשתית המאפשרת יישום חישוב רב־משתתפים בטוח הכולל אפשרות לחישובים אריתמטיים כמו חיבור וכפל בהתבסס על שיתוף סוד פסידו-אקראי של שמיר. עם תמיכה למקביליות.
Sharemind. מערכת חישוב בטוח לשלושה משתתפים עם אפשרות לשחקן לא הגון פסיבי אחד לכל היותר. המערכת פותחה על ידי חברת Cybernetica מאסטוניה. הרעיון הוא במקום להחזיק במסד נתונים מרכזי לפזר את מסד הנתונים על פני מספר נקודות חישוב. הפרויקט מתמקד סביב הבעיה של שיתוף וניתוח של מידע ממקורות שונים.
TASTY. פרויקט חישוב בטוח לשני משתתפים המאפשר חישובים בוליאניים ואריתמטיים עם ביטחון פאסיבי בלבד, הפועל על שילוב של מעגל בוליאני מעוות עם הצפנה הומומורפית.
Jana. מסד נתונים התומך בחישוב רב־משתתפים בטוח, שפותח על ידי חברת Galois מארצות הברית. מסד הנתונים פועל לפי מודל שנקרא Priavte Data as Service או בקיצור PDaaS למסד נתונים יחסי. הייחודיות במסד הנתונים הזה שהוא מאפשר לבצע חישובים וסטטיסטיקות על המידע המצוי במסד הנתונים מבלי לפענח אותו.
Partisia (אורכב 10.09.2019 בארכיון Wayback Machine) שהוקם על ידי חברה מדנמרק שנחשבת לחלוצה בתחום MPC. עיקר התמחותה הוא מכרזים מקוונים והיא יישמה לראשונה חישוב רב־משתתפים במכרז לסוכר.
Unbound Tech. חברה ישראלית המציעה תמיכה בשמירה על סודות ארגוניים כמו מפתחות הצפנה בכל סיטואציה בהתבסס על טכנולוגיות MPC.
הערות שוליים

↑  Andrew C. Yao, Protocols for secure computations (extended abstract)
↑  Andrew Chi-Chih Yao: How to Generate and Exchange Secrets (Extended Abstract). FOCS 1986: 162-167
↑  Goldreich, Oded & Micali, Siltnb & Wigderson, Avi. (1987). A Completeness Theorem for Protocols with Honest Majority. Conference Proceedings of the Annual ACM Symposium on Theory of Computing
↑  Zvi Galil, Stuart Haber, Moti Yung: Cryptographic Computation: Secure Fault-Tolerant Protocols and the Public-Key Model
↑  David Chaum, Ivan Damgård, Jeroen van de Graaf: Multiparty Computations Ensuring Privacy of Each Party's Input and Correctness of the Result. 87-119
↑  P. Bogetoft, D. Christensen, I. Damgard, M. Geisler, T. Jakobsen, M. Krøigaard, J. Nielsen,
J. Nielsen, K. Nielsen, J. Pagter, M. Schwartzbach, and T. Toft. Secure multiparty computation
goes live. In Financial Cryptography, 2009
↑  I. Damgard, V. Pastro, N. P. Smart, and S. Zakarias. Multiparty computation from somewhat homomorphic encryption. In Advances in Cryptology – CRYPTO 2012, volume 7417 of LNCS, pages 643–662. Springer, 2012
↑  P. Miltersen, J. Nielsen, and N. Triandopoulos. Privacy-enhancing auctions using rational cryptography. In CRYPTO, 2009
חדר ניתוח

מראה של חדר ניתוח במהלך ניתוח לב פתוח. מימין, ליד ראש החולה, נראה הרופא המרדים ומימינו ניצבת מכונת ההנשמה. במרכז נראים שני הרופאים המנתחים. משמאל נראית האחות המסתובבת ומימינה (בגלימה לבנה) האחות (או האח) הרחוצה, ניצבת ליד מגש מכשירי הניתוח. משמאל למטה נראה חלק ממכונת הלב-ריאה
חדר ניתוח (באנגלית: Operating Room, Operating Theatre) הוא חלל במתקן רפואי, שבו נערכים ניתוחים.
חדר הניתוח מותאם מבחינת מבנהו, גודלו והתנאים הסביבתיים השוררים בו לשם ביצוע ניתוח בתנאים של סטריליות מלאה, ומרוכז בו כל הציוד הרפואי הדרוש לשם ביצוע הניתוח תוך שמירה על בטיחות החולה.
יש להבחין בין:
חדרי ניתוח כלליים, המצויים בכל בית חולים כללי ומשמשים את כל המחלקות הכירורגיות בו;
חדרי ניתוח מחלקתיים, הממוקמים במחלקות מסוימות בבתי חולים;
חדרי ניתוח מרפאתיים, הקיימים בסניפים של ארגוני בריאות כמו קופות חולים, או במרפאות פרטיות של רופאים;
חדר ניתוח בבית חולים שדה.
חדר ניתוח כללי

בבתי חולים כלליים יש בדרך כלל מספר חדרי ניתוח, ובבתי חולים גדולים – כעשרה עד עשרים חדרי ניתוח.
חדרי הניתוח הכלליים משרתים את כל המחלקות בבית החולים העורכות ניתוחים. עם זאת, בדרך כלל אין כל המחלקות משתמשות בכל חדרי הניתוח, אלא כל מחלקה משתמשת רק באחדים מהם, אשר בהם מרוכז הציוד הדרוש לאותה מחלקה לשם ביצוע הניתוחים שבתחום מומחיותה.
חדרי הניתוח מקובצים ביחד באגף נפרד בתוך בית החולים. אגף זה הוא מכלול של חללים, אשר חדרי הניתוח עצמם נמצאים במוקד שלהם.
החללים הנוספים כוללים:
חדר המתנה, בו שוהה המנותח לאחר שהגיע ממחלקת האשפוז בה שהה ועד שיגיע מועד כניסתו לחדר הניתוח עצמו.
אזורי רחצה וחיטוי לקראת ניתוח, המיועדים לשימושם של צוותי חדרי הניתוח.
חדר הרדמה, בו נערכת הרדמת המנותח לפני הכניסה לחדר הניתוח עצמו (חדר זה איננו קיים בכל חדר ניתוח).
חדרים להכנת ציוד לקראת ניתוח ולטיפול בו לאחר סיום הניתוח.
יחידת התאוששות, שאליה מועברים המנותחים לאחר הניתוח למעקב עד להתפוגגות ההרדמה שניתנה להם והתייצבות מצבם הכללי.
חדר המתנה למלווי המנותחים.
מלתחות ומשרדים, המיועדים לשימושם של עובדי אגף חדרי הניתוח.
חדר ניתוח כללי > מבנה חדר ניתוח וציודו

חדרי ניתוח הם חדרים מרווחים דיים כדי להכיל את כל אנשי הצוות ופריטי הציוד הנדרשים לצורך ביצועם של ניתוחים. בצורתם המודרנית הם מוארים היטב, ובנייתם וסידורם הפנימי נעשו באופן המקל על ניקוים. לחדרים אלו אין בדרך כלל חלונות. הם ממוזגים והטמפרטורה בהם מבוקרת. לעיתים מקוים בהם לחץ אוויר העולה במקצת על לחץ האוויר שמחוץ להם – זאת על מנת למנוע חדירת חלקיקים ומחוללי-מחלה שונים לתוכם. למערכת החשמל של חדר ניתוח יש מערכת גיבוי, המבטיחה את המשך אספקת החשמל במקרה של תקלה.
המיטה עליה שוכב המטופל בחדר הניתוח מכונה שולחן ניתוחים. שולחן זה ניתן לכיוון באופן שיתאים לממדיו של כל מנותח, ויאפשר לשנות את תנוחת גופו של המנותח על פי הנדרש לצורכי הניתוח. שולחן הניתוחים מוצב במרכזו של החדר ומעליו, בתקרת החדר, קבועות מנורות הניתנות לכיוון, המאפשרות למנתחים ליצור תאורה טובה של שדה הניתוח.
הציוד הרב המצוי בחדר ניתוח מאוחסן בו בארונות קבועים, כמו גם בארוניות ציוד ניידות, ונערך על גבי שולחנות לפי צורכי כל ניתוח.
הציוד בחדר הניתוח כולל:
מכשירי ניטור – למעקב אחרי קצב הלב של המנותח, רישום הפעילות החשמלית של הלב, קצב הנשימה, לחץ הדם, חום הגוף, רוויון החמצן ורמות הגזים בדם. הנתונים מופיעים על גבי צגים מול עיני אנשי הצוות. בחדר ניתוח מצויים גם מכשירים לביצוע בדיקות דם מהירות ללא תלות במעבדות בית החולים ;
ציוד להרדמה ולהנשמה – כולל מכונת הנשמה, מכונת הרדמה וצנרת אספקה לחמצן ולגזי הרדמה;
מכשירים וחומרים לטיפול תומך – מתקני עירוי וציוד עירוי, משאבות עירוי אלקטרוניות, תמיסות לעירוי ותרופות. כמו כן, לקראת ניתוח מובאים אל חדר הניתוח מבנק הדם של בית החולים מנות דם ומוצרי דם על פי צורכי הניתוח החזויים;
מכשירים וחומרים לשטיפה, חיטוי, תפירה וחבישה;
ציוד ניתוח – החל בסכינים ואביזרי ניתוח שונים, מסורים חשמליים וציוד לניתוחים בגישה של פולשנות מינימלית (למשל ניתוחים לפרוסקופיים) ועד למכונת לב-ריאה, המיועדת לשימוש בניתוחי לב פתוח;
משתלים מלאכותיים שונים – כגון ברגים ופינים אורתופדיים במידות שונות, המיועדים לתיקון שברים;
מכשירי הדמיה – מכשיר אולטרסאונד (לניתוחי בטן וניתוחי לב מסוימים), מכשיר MRI (הנמצא בחלק מחדרי הניתוח המשמשים לניתוחים נוירוכירורגיים). מתקנים ניידים לביצוע צילומי רנטגן עומדים הכן ליד חדרי הניתוח. בחדר הניתוח ניתן לצפות בצילומי רנטגן על גבי לוח-אור או מסך מחשב (בצילומים דיגיטליים);
ציוד החייאה – על גבי עגלת החייאה, הכוללת בין השאר מכשיר דפיברילציה.
בעבר נבנו חדרי ניתוח שבצדם יציעים בעלי חלונות זכוכית, אשר איפשרו תצפית של מבקרים אחרי מהלך הניתוח. ראשיתו של מאפיין זה הייתה בחדרי ניתוח של המאה ה-19, אשר נבנו כתיאטראות שאיפשרו צפייה של קהל גדול בניתוח (ומכאן אחד השמות האנגליים של חדר הניתוח - Operating Theatre). התקדמות הטכנולוגיה המאפשרת את צילום מהלך ניתוח בוידאו ושידורו לאתרים מרוחקים ייתרה במידה רבה את הצורך ביציעים אלו.
חדר ניתוח כללי > צוות חדר הניתוח

לאגפי חדרי הניתוח הכלליים יש מנגנון ניהול נפרד וצוות עובדים קבוע. הצוות הקבוע של חדרי ניתוח הוא אחיות או אחים, המשתתפים במהלך הניתוח, וכן טכנאים, המפעילים פריטי ציוד מסוימים הנדרשים בו.
אל האחיות והטכנאים מצטרפים בעת ניתוח רופא מרדים, אשר שובץ לאותו ניתוח על ידי מחלקת ההרדמה של בית החולים, ורופא מנתח – אחד או יותר – ששובץ לניתוח מטעם המחלקה הכירורגית העורכת אותו. בנוסף, עשויים להשתתף בניתוח רופאים מתחומי ההדמיה הרפואית, המפעילים מכשירי הדמיה במהלך הניתוח.
מקובל שאחות אחת לפחות תעבור רחיצה וחיטוי בדומה למנתח ותלבש גלימת ניתוח על מנת שתוכל להגיש לו את המכשירים להם יצטרך מתוך ערכות של מכשירים מעוקרים. זוהי "אחות רחוצה". תפקידה של אחות נוספת – "אחות מסתובבת" – הוא לנוע בתוך חדר הניתוח, על מנת לאסוף ולסדר בו ציוד כנדרש ולקרבו אל שולחן הניתוח.
על מי שאיננו נמנה עם סגל בית החולים אסורה הגישה לחדרי הניתוח, לשם שמירת הסטריליות של חדר הניתוח ובטיחות ההליך הניתוחי בכלל. עם זאת, בניתוחים הנערכים לילדים מקובל לאפשר לאחד ההורים ללוות את הילד אל תוך חדר הניתוח, ובניתוחים קיסריים מורשה לעיתים בן הזוג של היולדת לשהות לידה בעת הניתוח.
בחלק מבתי החולים מופקדים אחות או אח - הנקראים "אחות קשר" - על מסירת עדכוני מצב לקרובי המנותחים הממתינים בחדר ההמתנה החיצוני. הם מתהלכים בין חדרי הניתוח ומביאים את העדכונים לקרובים משם.
חדר ניתוח מחלקתי

בבתי חולים גדולים מצויים לעיתים קרובות חדרי ניתוח נוספים על חדרי הניתוח הכלליים. אלו שוכנים בצמוד למחלקות מסוימות או למרפאות אותן מחלקות - למשל מחלקות לרפואת עיניים או מחלקות לכירורגיה פלסטית - ומשמשים את אותן מחלקות לעריכת ניתוחים נוספים.
המבנה, הצוות והציוד של חדרי ניתוח אלו דומים לאלו של חדרי הניתוח הכלליים. עם זאת, חדרי ניתוח אלו הם לרוב קטנים יותר מחדרי הניתוח הכלליים. הם אינם ערוכים בדרך כלל לקיום ניתוחים בהרדמה כללית, אלא ניתוחים בהרדמה מקומית בלבד. משום כך הם משמשים לעריכת הניתוחים הקלים יותר של אותה מחלקה. בניתוחים אלו אין משתתף בדרך כלל רופא מרדים.
חדר ניתוח מרפאתי

חדר ניתוח מרפאתי הוא חדר ניתוח קטן, המיועד לניתוחים קטנים וקלים, הנערכים בהרדמה מקומית בלבד  – בדרך כלל ניתוחי כירורגיה פלסטית. הם מצויים בסניפים של ארגוני בריאות כמו קופות חולים, או במרפאות פרטיות של רופאים. לעיתים חדר הקבלה של הרופא במרפאה משמש אותו גם כחדר ניתוח ומצויד בהתאם. הצוות הפועל בחדרי ניתוח אלו הוא בדרך כלל של רופא אחד בלבד, ולעיתים עוזרים לידו אח או אחות.
חדר ניתוח בבית חולים שדה

חדרי ניתוח בבתי חולים שדה פעלו ופועלים במתקנים שכאלו, אשר נפרסים על ידי יחידות צבא במסגרת עימותים צבאיים ועל ידי גופים בינלאומיים וארגוני מתנדבים באזורי סכסוכים ואתרי אסון.
חדר ניתוח בבית חולים שדה שוכן בדרך כלל באוהל (שפתחיו נסגרים לרוב ביריעות על מנת לשפר את שמירת הסטריליות בתוכו) או במבנים קשיחים ניידים, כגון קרונות ומכולות.
איוש חדר ניתוח בבית חולים שדה, ציודו ופעולתו הם דומים לאלו של חדר ניתוח כללי, אך על כל ציודו להיות נייד וניתן לאריזה ולהעתקה למיקום אחר בתוך פרק זמן קצר. כמו כן, פעולתו של חדר ניתוח שכזה, כמו גם ציודו, מתמקדים בטיפול בפציעות טראומה, האופייניות למצבי מלחמה ואסונות טבע.
ראו גם

חדר מיון
מחלקה (בית חולים)
יחידה לטיפול נמרץ
הערות שוליים

↑  תיאור המכלול הוא לפי אנדרוז וקסקריני, עמ' 83-86.
↑  אנדרוס וקסקריני, עמ' 83.
↑  אנדרוס וקסקריני, עמ' 95.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548430505171  PLWABN: 9810535320505606  BnF: cb11964982q (data)  GND: 4043589-1  LCCN: sh85094979  NKC: ph134951 
חדר ניתוח במרכז הרפואי וולפסון
זריקת עונשין

ג'ייסון ריצ'רדסון זורק זריקת עונשין במהלך משחק בין שארלוט בובקאטס לטורונטו ראפטורס
זריקת עונשין (באנגלית: Free throw) בכדורסל, היא זריקה המבוצעת מ"קו העונשין", אשר במגרש כדורסל סטנדרטי ממוקם במרחק של 4.6 מטרים מהסל. ככלל, זריקות עונשין מוענקות לקבוצה אשר נעשתה על אחד משחקניה עבירה. קליעת זריקת עונשין מזכה את קבוצת השחקן הזורק בנקודה אחת.
במרבית ליגות הכדורסל הבכירות, שחקנים קולעים בממוצע כ-75% מזריקות העונשין, כאשר קלעים טובים במיוחד קולעים כ-90% מהזריקות, וקלעים גרועים במיוחד קולעים כ-50% מהן.
עבירות המזכות בזריקות עונשין

העבירות המזכות את הקבוצה היריבה בזריקות עונשין הן: עבירת מגן במהלך זריקה, עבירת מגן כאשר הקבוצה מעבר לתחום העבירות הקבוצתיות, עבירה טכנית ועבירה בלתי-ספורטיבית. עבירת תוקף לא מזכה את קבוצת ההגנה בזריקות עונשין (גם אם היא מעבר לתחום העבירות הקבוצתיות), אלא רק במעבר הכדור אליה.
עבירות המזכות בזריקות עונשין > עבירת מגן במהלך זריקה

עבירה של קבוצת ההגנה על שחקן בעת זריקה מהשדה מזכה את השחקן במספר זריקות עונשין בהתאם לערך הזריקה שלקח; אם העבירה נעשתה בעת זריקת שלשה – מוענקות לשחקן שלוש זריקות עונשין, ואם השחקן זרק זריקה מתוך קשת השלוש – מוענקות לו שתי זריקות עונשין. בכל מקרה, אם השחקן קלע את הזריקה על אף העבירה שנעשתה עליו – הסל נספר לזכות הקבוצה, והשחקן זוכה לזריקת עונשין אחת.
עבירות המזכות בזריקות עונשין > חציית תחום העבירות הקבוצתיות

עבירת מגן יכולה לזכות את קבוצת ההתקפה בזריקות עונשין גם אם העבירה לא נעשתה במהלך זריקה, במקרה בו קבוצת ההגנה נמצאת מעבר ל"תחום העבירות הקבוצתיות". תחום העבירות הקבוצתיות הוא מספר מוגדר של עבירות, אשר כל עבירה מעבר לו מזכה את הקבוצה עליה נעשתה העבירה בשתי זריקות עונשין. בליגות של פיב"א וביורוליג, תחום העבירות הוא 4 עבירות בכל אחד מרבעי המשחק, ובליגת ה-NBA התחום הוא 5 עבירות בכל רבע. לעניין זה, עבירה על שחקן בזמן שהכדור לא נמצא בשליטה של אף שחקן ("Loose ball"), נחשבת כעבירת מגן ועשויה לזכות את השחקן בזריקות עונשין, באם הקבוצה היריבה נמצאת מעבר לתחום העבירות שלה. ב-NBA, תחום העבירות הקבוצתיות בשתי הדקות האחרונות של כל משחק הוא אחד, כלומר העבירה השנייה בתוך שתי הדקות האחרונות מזכה את הקבוצה היריבה בשתי זריקות עונשין, גם אם הקבוצה שביצעה את העבירות לא נמצאת מעבר לתחום 5 העבירות באותו הרבע.
בליגות של פיב"א וביורוליג אין תחום עבירות נוסף במקרה של הארכה, כך שהקבוצות ממשיכות עם הגבלת העבירות הקבוצתיות שלהן מהרבע הרביעי. ב-NBA, בתחילת כל הארכה מתאפס תחום העבירות הקבוצתיות, ועומד מחדש על 4 עבירות.
עבירות המזכות בזריקות עונשין > עבירה טכנית

כאשר שחקן, מאמן או חבר אחר בצוות הקבוצה מבצע "עבירה טכנית" (Technical Foul), הקבוצה היריבה זוכה בזריקות עונשין; בליגות פיב"א וביורוליג מוענקות שתי זריקות, וב-NBA מוענקת זריקת עונשין אחת. עבירה טכנית נשרקת לחובת חבר אחת הקבוצות בשל התנהגות בלתי-נאותה, כגון צעקה על שופט, עיכוב המשחק, ואלימות מילולית בוטה כלפי שחקן יריב. הקבוצה לה הוענקו זריקות העונשין יכולה לבחור בכל אחד מחמשת שחקניה שעל המגרש לזרוק את זריקות העונשין. לאחר זריקות העונשין מקבלת את הכדור הקבוצה אשר החזיקה בו בעת שריקת העבירה, ועל כן שחקני הקבוצות לא נעמדים בצדי "אזור הצבע", מכיוון שאין הזדמנות לאסוף ריבאונד.
ב-NBA קיים מצב נוסף אשר נשרק כעבירה טכנית: בשתי הדקות האחרונות של כל מחצית, אם קבוצת ההגנה מבצעת עבירה על שחקן רחוק מהכדור, כאשר היא נמצאת מעבר לתחום העבירות הקבוצתיות – ניתנת לקבוצת ההתקפה זריקת עונשין אחת, ולאחריה היא מקבלת את הכדור.
עבירות המזכות בזריקות עונשין > עבירה בלתי-ספורטיבית

כאשר שחקן מבצע "עבירה בלתי-ספורטיבית" (Flagrant Foul), הקבוצה היריבה זוכה בשתי זריקות עונשין, ולאחריהן היא מקבלת את הכדור. עבירה בלתי-ספורטיבית נשרקת לחובת שחקן אשר ביצע עבירה אלימה במיוחד, בין אם נעשתה במכוון ובין אם בשוגג. בניגוד לעבירה טכנית, במקרה של שריקת עבירה בלתי-ספורטיבית מחויב השחקן עליו התבצעה העבירה לזרוק את זריקות העונשין.
חוקים בסיסיים

בעת זריקת עונשין, שתי רגליו של הזורק חייבות להיות מאחורי "קו העונשין", אשר במגרש כדורסל סטנדרטי ממוקם במרחק של 4.6 מטרים מהסל. מותר לשחקן לקפוץ במהלך הזריקה, כל עוד גופו נמצא מאחורי קו העונשין לכל אורך הזריקה, עד לנגיעת הכדור בטבעת הסל.
לפני זריקות העונשין, עד חמישה שחקנים רשאים לעמוד בצידי "אזור הצבע" – שלושה שחקני הגנה ושני שחקני התקפה (מקבוצת השחקן הזורק). שני שחקני הגנה זוכים למקום הקרוב ביותר לטבעת (אחד מימין ואחד משמאל), ולצדם נעמדים שני שחקני התקפה. שחקן ההגנה הנוסף שרשאי לעמוד בתוך קשת השלוש יכול להתייצב מצד ימין או מצד שמאל של הסל (לצד אחד משחקני ההתקפה), לפי בחירתו. חמשת השחקנים שבתוך קשת השלוש לא רשאים להיכנס לאזור הצבע עד לשחרור זריקת העונשין מידיו של הזורק, ובעקבותיו הם נאבקים ביניהם על לקיחת הריבאונד. בשל יתרון הקרבה לסל, במרבית הפעמים זוכה קבוצת ההגנה בריבאונד במקרה של החטאת זריקת העונשין. כל יתר ארבעת השחקנים במשחק נדרשים לעמוד מאחורי קשת השלוש בזמן הזריקות, ומוגבלים לאזור שמאחורי קו העונשין – כלומר הם לא יכולים לעמוד בצדי קשת השלוש.
כניסה של אחד משחקני ההגנה לאזור הצבע בטרם ביצוע הזריקה מקנה לזורק ניסיון זריקה נוסף, באם החטיא את אותה זריקה. במקרה זהה, אם אחד משחקני ההתקפה נכנס לאזור הצבע בטרם השלמת הזריקה – הכדור עובר אוטומטית לקבוצה היריבה (אם הזורק החטיא).
שיאי זריקות עונשין ב-NBA

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2020/2021. השחקנים הפעילים מודגשים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קליעות עונשין בקריירה: קארל מלון – 9,787  מוזס מלון – 9,018  קובי בראיינט – 8,378  לברון ג'יימס – 8,087  אוסקר רוברטסון – 7,694 |  אחוזי קליעה מהעונשין בקריירה: סטפן קרי – 90.69%  סטיב נאש – 90.43%  מארק פרייס – 90.39%  ריק בארי – 89.98%  פג'ה סטויאקוביץ' – 89.48% |  אחוזי קליעה מהעונשין בעונה בודדת: חוסה קלדרון – 98.1% (עונת 2008/2009)  קלווין מרפי – 95.8% (עונת 1980/1981)  מחמוד עבדול-ראוף – 95.6% (עונת 1993/1994)  ריי אלן – 95.2% (עונת 2008/2009)  ג'ף הורנסק – 95.0% (עונת 1999/2000) |  קליעות עונשין במשחק ללא החטאה: ג'יימס הארדן – 24 (3 בדצמבר 2019)  דומיניק וילקינס – 23 (8 בדצמבר 1992)  דרן ויליאמס – 21 (4 במרץ 2012)  קווין דוראנט – 21 (18 בינואר 2013)  ריפ המילטון – 20 (21 בנובמבר 2004)  אמארה סטודמאייר – 20 (22 במרץ 2008)  קובי בראיינט – 20 (2 בפברואר 2009) |  |  |  |  |
ראו גם

מועדון ה-50-40-90
האק-א-שאק
הערות שוליים

1 2 3 4 5  זריקות עונשין ועונשים, באתר חוקי ליגת ה-NBA
1 2  חוקי הכדורסל הרשמיים של פיב"א, באתר הרשמי
1 2  עבירות ועונשים, באתר חוקי ליגת ה-NBA
↑  רשימת המובילים בסך קליעות עונשין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת המובילים באחוזי קליעה מהעונשין לאורך הקריירה ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת המובילים באחוזי קליעה מהעונשין בעונה בודדת ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת המובילים בסך קליעות עונשין במשחק ללא החטאה, באתר basketball-reference.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549109905171  LCCN: sh96004202 
בעת זריקות עונשין בעקבות עבירה טכנית או בלתי-ספורטיבית, שחקני הקבוצות לא עומדים בצדי "אזור הצבע"
חוה אוסטרייכר-אלון

חוה אוסטרייכר-אלון, הייתה פעמיים אלופת ישראל בטניס שולחן (1953 ו-1956) ואלופת המכביה הרביעית (1953).
ביוגרפיה

אוסטרייכר התאמנה בקבוצת הפועל חיפה.
ביוגרפיה > אלופת ישראל הראשונה

באליפות ישראל הראשונה בטניס שולחן שנערכה בדצמבר 1952 זכתה אוסטרייכר במדליית זהב לאחר ניצחון בגמר על י. ריגר מהפועל תל אביב 1-2.
ביוגרפיה > אלופת המכביה

בתחרויות טניס השולחן של המכביה הרביעית שנערכו בספטמבר 1953 זכתה אוסטרייכר במדליית זהב בטורניר זוגות נשים ביחד עם עליזה לייפניק לאחר ניצחון במשחק הגמר על ליטמן מאנגליה ושרה גולדמן מישראל 1-2.
הערות שוליים

↑  דבר הספורט: טניס שולחן, דבר, 12 בדצמבר 1952
↑  במכביה ה-4: נסתיימו משחקי טניס וטניס שולחן, דבר, 27 בספטמבר 1953
חוסה חרוואסיו ארטיגס

חוסה חרווסיו ארטיגס (ספרדית: José Gervasio Artigas; נולד ב-19 ביוני 1764 ומת ב-23 בספטמבר 1850), מצביא אורוגוואי.
| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1764 מונטווידאו, מלכות המשנה של פרו 
 פטירה:  23 בספטמבר 1850 (בגיל 86) פרגוואי 
 מדינה:  מלכות המשנה של פרו, אורוגוואי 
 בן או בת זוג:  Rafaela Villagrán (25 בדצמבר 1805–1810) Melchora Cuenca (דצמבר 1815–?)  Isabel Sánchez Velásquez Clara Gómez Alonso