stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויליאם לאסל
עבודתו המדעית

לאסל הצטיין בליטוש מראות ובבניית טלסקופים. הוא בנה מכונות ליטוש למראות שהשיגו רמת דיוק גבוהה ואפשרו לייצר מראות עם איכות אופטית גבוהה. כמו כן הוא תכנן ובנה מעמדים לטלסקופים שלו שיוכלו לאפשר כיוון קל אל העצמים ומעקב אחריהם. באמצעות הטלסקופים שבנה הוא גילה בשנת 1847 את טריטון, הירח הגדול ביותר של נפטון, 17 ימים בלבד אחרי גילויו של נפטון עצמו. בשנת 1848 הוא גילה את היפריון, ירחו של שבתאי וב-1851 את אומבריאל ואת אריאל, ירחיו של אורנוס. בשנים שבהן צפה בשמים ממלטה הוא גילה וקיטלג כ-600 ערפיליות וכן מיפה ושרטט את ערפילית אוריון. הוא ביצע תצפיות רבות בכוכבי הלכת ובירחיהם ומדד את גודלם הזוויתי.
הנצחה

על שמו של לאסל נקראים האסטרואיד לאסל 2636, מכתשים על הירח ועל מאדים וכן המרכזית והרחבה ביותר מבין טבעות נפטון.
הערות שוליים

1 2 3  The Late Mr. Lassell., Astronomical register, vol. 18, p.284 (1880)
↑  W. Lassell: Account of Observations at Malta, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 24, p.206 (1864)
↑  W. Lassell: Observations of Planets and Nebulæ at Malta, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 36, p.1 (1867)
↑  W. Lassell: Miscellaneous Observations with the Four-foot Equatoreal at Malta, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 36, p.33 (1867)
1 2  William Lassell, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 41, p.188 (1881)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  DSI: 6109  GND: 117605379  ISNI: 0000 0000 4582 3132  LCCN: no2008116237  RERO: 02-A025005838  SNAC: w6rb788n  SUDOC: 158766075  VIAF: 22923231   WorldCat (עם VIAF): 22923231 
מכתש לאסל על הירח בתמונה של אפולו 16
ויליאם כריסטופר הנדי

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1873 פלורנס, ארצות הברית 
 פטירה:  28 במרץ 1958 (בגיל 84) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  William Christopher Handy 
 מקום קבורה:  בית הקברות וודלואן 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1893 
 סוגה:  בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  חצוצרה, גיטרה, פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי של חבר הנאמנים (1993) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם כריסטופר הנדי או וו. סי. הנדי (באנגלית: William Christopher Handy or W. C. Handy; ‏16 בנובמבר 1873 - 28 במרץ 1958) היה מוזיקאי וכותב שירים אמריקאי. נודע כ"אבי הבלוז" (זהו גם שמה של האוטוביוגרפיה שלו מ-1941). אמנם הוא לא המציא את הסגנון, לא היה הראשון שניגן בלוז, הקליט מוזיקה בסגנון זה או פרסם אותה, אך הוא הפך אותו מסגנון מוזיקלי מקומי (דלתא בלוז) לסגנון פופולרי ומוכר בכל רחבי ארצות הברית. כמו כן, היה אחד מכותבי השירים בעלי ההשפעה הרחבה ביותר בסוגה זו והראשון ששבר את מסגרת בלוז 12 תיבות. מחברם של "ממפיס בלוז", "סיינט לואיס בלוז" ו"ביטל סטריט בלוז", קטעים שהוקלטו במאות ביצועים.
תולדות חייו

נולד בפלורנס, אלבמה. אביו היה כומר של קהילה קטנה. הבקתה בה נולד נשמרה והיא כיום מוזיאון. הוא לימד את עצמו לנגן בגיטרה וקורנית, למורת רוחו של אביו הכומר, והצטרף בחשאי ללהקה. עם זאת, המשיך להיות דתי באופן עמוק ולבקר בכנסייה, כך שסגנונו מושפע מזימרה כנסייתית. השפעות נוספות היו קולות הטבע באזור הכפרי, צלילי סדנאות המתכת בהן עבד בצעירותו ושירי העבודה של האפרו-אמריקאים, ששרו, לדבריו באוטוביוגרפיה שלו, כל הזמן ובכל מקום.
ב-1892 עבר לברמינגהאם שם קיבל משרת הוראה ועבד במקביל במפעל, שם גיבש להקה ולימד את חבריה קריאת תווים. הלהקה ביקשה להופיע בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) וערכה מסע הופעות בסנט לואיס. הנדי הופיע כנגן בתערוכה בשיקגו, שר כטנור במופע מינסטרל, ניגן כחצוצרן וגיבש להקה מקצועית. ב-1896, בגיל 23, היה למוביל הרכב. הלהקה יצאה לארבע שנות הופעות בטקסס, טנסי, ג'ורג'יה, פלורידה וקובה. בתום הסיבוב שב הנדי לביתו בפלורנס, יחד עם אשתו אליזבת, אותה פגש ולה נישא במהלך סיבוב ההופעות. ב-1900 קיבל משרת הוראת מוזיקה בקולג' לחקלאות ומלאכה של אלבמה.
ב-1902 יצא למסע היכרות עם המוזיקה העממית. הוא עבר ברחבי מיסיסיפי ובפרט במטעי הכותנה של הדלתא של מיסיסיפי, האזין לסוגי מוזיקה כפרית ועממית שונים ורשם אותם. בהמשך עבר עם משפחתו לקלרקסדייל, מיסיסיפי, בלב הדלתא של מימיסיפי וב-1908 עבר לעיר ממפיס. ב-1912 הקליט את "ממפיס בלוז", שיר שחובר כחלק מתעמולת בחירות של מועמד מקומי, אותו הפך הנדי לשיר שהביא לידי ביטוי את כל העקרונות הסגנוניים שספג הנדי במהלך השנים בהן חקר את המוזיקה העממית של דרום ארצות הברית. השיר הוקלט בתחילה עם תזמורת ריקודים. באותה עת ייסד הנדי יחד עם הבנקאי והפעיל האפרו-אמריקאי הארי פייס את חברת Pace and Handy Sheet Music - דפי התווים של הנדי ופייס. להפתעתו של הנדי, קצרו דפי התווים של המוזיקה העממית הדרומית הצלחה דווקא בקרב מובילי להקות לבנים.
ב-1917 עבר הנדי והעביר את עסקי הפצת המוזיקה שלו, לניו יורק, שם התמקם בטיימס סקוור. גם בניו יורק ביצעו את שיריו בעיקר לבנים. ב-1919 חתם הנדי הסכם עם חברת התקליטים ויקטור, שהפיקה את תקליט הבלוז הפופולרי הראשון, Yellow Dog Blues בביצוע התזמורת של ג'וזף סי. סמית'. ב-1920 פרש פייס מהשותפות על מנת לייסד את חברת התקליטים האפרו-אמריקאית הראשונה, Black Swan Records. הנדי נותר לנהל את חברת דפי התווים לבדו, בהמשך הפכה החברה לחברת תקליטים בשם Handy Record Company. החברה הפיקה למעלה מ-200 שירים, רבים מהם שירים דתיים ועממיים וכ-60 בלוזים, רובם מאת הנדי וחלקם מאת יוצרים אפרו-אמריקאים אחרים, וזכתה להצלחה מסחרית גדולה. ב-1926 חיבר הנדי את הספר Blues: An Anthology—Complete Words and Music of 53 Great Songs ספר ראשון מסוגו, בו מנתח ומגדיר הנדי את סוגת הבלוז, כחלק מההיסטוריה של דרום ארצות הברית. ב-1929 הפיקה RCA סרט קולנוע בשם "סיינט לואיס בלוז", בשיתוף פעולה עם הנדי. את שיר הנושא שרה הזמרת בסי סמית.
בשיאו, בשנת 1941, בגיל 68, הוציא את ספרו האוטוביוגרפי Father of the Blues ("אבי הבלוז"). לאחר מכן חלה התדרדרות במצבו. ב-1943 נפל בנפילה מרציף הרכבת התחתית ואיבד את מאור עיניו. לאחר מות אשתו ב-1954 נשא לאשה את מזכירתו אירמה לואיס מורגן. ב-1955 סבל משבץ מוחי, בעקבותיו רותק לכסא גלגלים. מסיבת יום הולדתו ה-84 נערכה בהשתתפות-800 ידידים ותומכים במלון וולדורף אסטוריה.
פרסים והוקרה

ב-1970 נכלל בהיכל התהילה של כותבי השירים
ב-1993 נכלל בהיכל התהילה של המוזיקה באלבמה ובאותה שנה זכה בפרס גראמי למפעל חיים
בכל שנה מתקיים פסטיבל בלוז על שמו בפלורנס, אלבמה
ספרו האוטוביוגרפי נכלל ב-2017 בהיכל התהילה של הבלוז בקטגוריה של ספרות בלוז קלאסית
קבוצת ההוקי קרח המקצוענית סנט לואיס בלוז, מליגת ה-NHL, נקראת על שם שירו המפורסם מ-1914. השיר מנוגן דרך קבע באולמה הביתי של הקבוצה בעת משחקים.
מספריו

Anthology—Complete Words and Music of 53 Great Songs, ‏1926 ISBN 978-0020607106
W.C. Handy's collection of Negro spirituals ‏, 1938
Negro authors and composers of the United States ‏, 1938
Father of the Blues, אוטוביוגרפיה, 1941 ISBN 978-0306804212
A Treasury Of The Blues - Complete Words And Music Of 67 Great Songs From Memphis Blues To The Present Day
הערות שוליים

↑  אתר בקתת הולדתו של הנדי
↑  Harry Pace (1884-1943)
↑  Joseph C. Smith and His Orchestra
↑   "סיינט לואיס בלוז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281915805171  PLWABN: 9810600879805606  BNE: XX857759  BnF: cb12378942r (data)  CiNii: DA07879413  GND: 129347906  ISNI: 0000 0000 8390 0151  LCCN: n50024270  LNB: 000058228  MusicBrainz: 2e37d3ed-afc7-42ca-bbb4-d21c7135f548  NARA: 10582395  NDL: 00931494  NKC: mzk2006354089  NLA: 35526705  NSK: 000115033  NTA: 072269901  RERO: 02-A005210268  SNAC: w6wj3h4j  SUDOC: 032837208  Trove: 985022  VIAF: 66546785   WorldCat (עם VIAF): 66546785 
הנדי בגיל 19
"ממפיס בלוז" בהקלטת תזמורת צבאית, 15 ביולי 1914
שער חוברת דפי התווים של Yellow Dog Blues מאת חברת Pace and Handy Sheet Music
וילפריד שטראוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במרץ 1939 Egelsbach, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  2 במאי 2016 (בגיל 77) 
 מדינה:  גרמניה 
 
וילפריד שטראוב (בגרמנית: Wilfried Straub; ‏ 29 במרץ 1939 – 2 במאי 2016) היה מנהל כדורגל גרמני אשר כיהן כסגן נשיא ומזכיר כללי בפדרציית הכדורגל הגרמנית וומנכ"ל ליגת הכדורגל הגרמנית, וזוכה פרס נשיא אופ"א.
ביוגרפיה

שטראוב החל לעבוד התאחדות הכדורגל הגרמנית ב-1968 כראש מחלקה, וב-1969 מונה כמזכיר הכללי של פדרציית הכדורגל הגרמנית, תפקיד בו כיהן 21 שנים עד 1991 כאשר עבר לתפקיד מנהל אגף השיווק, הכלכלה והפיננסים. ב-2001 מונה שטראוב כסגן נשיא הפדרציה וניהל את הקשר בין פדרציית הכדורגל וליגת הכדורגל הגרמנית. כחלק מתפקידו היה אחראי על הגביע הגרמני. כעבור מספר שנים מונה לתפקיד מנכ"ל ליגת הכדורגל.
הוא היה חבר בוועדה המארגנת של מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, ובשנה זו הוענק לו פרס נשיא אופ"א.
הערות שוליים

↑  הליגה הגרמנית אבלה על וילפריד שטראוב, באתר הבונדסליגה (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1099466431  VIAF: 268801606   WorldCat (עם VIAF): 268801606
וילהלם פון לב

| --- | --- |

וילהלם פון לב
 לידה:  5 בספטמבר 1876 לנדסברג אם לך, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  29 באפריל 1956 (בגיל 79) פיזן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  Waldfriedhof Solln 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1895–1938   1939 – 1942
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר (הבווארית)   מפקד הארמייה ה-12   מפקד קבוצת ארמיות C   מפקד קבוצת ארמיות צפון
 פעולות ומבצעים
 מרד הבוקסרים  מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  המצור על לנינגרד
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
וילהלם ריטר פון לֶבּ (Wilhelm Ritter von Leeb; ‏5 בספטמבר 1876 – 29 באפריל 1956) היה גנרל-פלדמרשל בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

לב נולד ב-5 בספטמבר 1876 בלנדסברג אם לך, בוואריה, ובשנת 1895 נכנס לאקדמיה הצבאית והוכשר כקצין ארטילריה ברגימנט ארטילריית השדה הבווארי ה-4 (קניג). בשנת 1900 שירת בהתנדבות בתפקיד זה בסין במרד הבוקסרים. בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין מטה בקורפוס הבווארי ה-1, ובמרץ 1915 הועבר למטה הדיוויזיה הבווארית ה-11, עמה לחם במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב. על פעולותיו במהלך המערכה קיבל לב את תואר האצולה ריטר, ושמו שונה ל"פון לב". ב-19 במאי 1916 הועלה לדרגת מיור, ובמאי 1917 הועבר למטה קבוצת הארמיות רופרכט, בה שירת עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה נשאר פון לב ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1920 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומקיץ 1921 הועסק כראש המטה במחלקה השנייה של הרייכסווהר בשטטין. בסתיו 1923 התמנה לראש מטה הדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר במינכן, והיה בכוח הצבאי שדיכא ב-1923 את הפוטש במרתף הבירה של היטלר. בשנת 1924 התמנה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (בוואריה). ב-1 בפברואר 1925 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1926 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-7 (בוואריה). ב-1 בפברואר 1928 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-5 בשטוטגרט, וב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת גנרל מיור. לאחר מכן מונה במקביל למנהיג אגד הארטילריה ה-7, וב-1 בדצמבר 1929 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 בפברואר 1930 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-7 (הבווארית), ובמקביל מונה למפקד המחוז הצבאי השביעי, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד פיקוד הקבוצה השנייה בקאסל, וב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים.
היטלר לא חיבב את פון לב בגלל היותו קתולי מאמין וחוסר התלהבותו מהנאציזם, אבל העריך אותו מבחינה מקצועית, ובתחילת 1938 נאלץ פון לב לפרוש מהצבא. בסתיו 1938 גויס פון לב מחדש, ומונה למפקד הארמייה ה-12, עמה נטל חלק בכיבוש חבל הסודטים, ובמרץ 1939 לקח חלק בהשתלטות הגרמנית על צ'כיה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה פון לב למפקד קבוצת ארמיות C והיה מפקד החזית המערבית בעת כיבוש פולין. כוחותיו המשיכו להיות במגננה גם במאי 1940 בתחילת המערכה על צרפת, אולם בהמשך הוא הצליח לפרוץ דרך קו מאז'ינו. על ניצחונותיו בצרפת קיבל פון לב את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל וב-19 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל.
ערב מבצע ברברוסה קיבל פון לב את הפיקוד על קבוצת ארמיות צפון שכלל את ארמיית הפאנצר הרביעית (בשלב זה נקראה קבוצת הפאנצר הרביעית) של אריך הפנר והוטל עליו להתקדם לעבר לנינגרד ולכבוש אותה ואת כל האזור הבאלטי. בתחילה התקדמה המתקפה לפי התוכנית. החזית הרוסית התמוטטה ובתחילת ספטמבר הגיעו הגרמנים לפאתי לנינגרד. מפקד חזית לנינגרד בצבא הרוסי, וורושילוב, האמין שהכל אבוד והביע רצונו לצאת לקו הראשון בתקווה שייהרג. במקומו קיבל גנרל גאורגי ז'וקוב את הפיקוד על החזית ב 10 בספטמבר 1941, ותוך שלושה ימים הצליח לארגן את הגנת העיר ולמנוע את נפילתה. התנופה הגרמנית נעצרה והיטלר כינה את פון לב "סנילי וקתולי שאוהב יותר להתפלל מאשר להילחם". בינואר 1942 ביקש פון לב להשתחרר מפיקוד על החזית והיטלר קיבל את בקשתו ולא הטיל עליו כל תפקיד עד סיום המלחמה. רשמית נמסר שפון לב פרש מסיבות בריאותיות.
ב-1945 נעצר פון לב ונשפט במשפטי נירנברג לשלוש שנות מאסר. הוא שוחרר ב-1948 ובילה את שארית חייו עם משפחתו עד למותו בשנת 1956.
אידאולוגיה

פון לב ממעט להציג את עמדותיו ביומנו. בכל זאת, בשיחה שתועדה ביומנו, הוא מתייחס לרצח אלפי יהודים בקובנה ואומר שאין לו כל שליטה על העניין ועדיף שיתרחק מעיסוק בנושא. על פי עדות במהלך משפטי נירנברג, הוא אמר בשיחת טלפון עם היטלר שחיילים גרמנים אינם יורים בנשים וילדים. הוא מחה בפני ולטר פון בראוכיטש על ההוראה לחסל קומיסרים קומוניסטים שייפלו בשבי, אולם בכל זאת הארמיות שלו לקחו חלק פעיל במאבק האידאולוגי של היטלר ובחיסול קומיסרים.
לקריאה נוספת

אלכסנדר ורט, רוסיה במלחמה 1945-1941, הוצאת "מערכות"
הערות שוליים

1 2 3  Anthony Kemp, German Commanders of World War II, Osprey Publishing, 1990, page 27
↑  André Mineau, Operation Barbarossa: ideology and ethics against human dignity, page 109
| גנרל-פלדמרשלים וגרוס-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גנרלפלדמרשלים | אדוארד פון בהם-ארמולי (דרגת כבוד) • פדור פון בוק • ארנסט בוש • ולטר פון בראוכיטש • רוברט ריטר פון גריים • הרמן גרינג • מקסימיליאן פון וייכס • ארווין פון ויצלבן • וילהלם פון לב • וילהלם ליסט • אריך פון מאנשטיין • ולטר מודל • ארהרד מילך • פרידריך פאולוס • וילהלם קייטל • גאורג פון קיכלר • גינתר פון קלוגה • אוואלד פון קלייסט • אלברט קסלרינג • ארווין רומל • גרד פון רונדשטט • ולטר פון רייכנאו • וולפרם פון ריכטהופן • הוגו שפרלה • פרדיננד שרנר |  |
| גרוס אדמירלים | אריך רדר • קרל דניץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301086305171  PLWABN: 9810605547005606  BnF: cb12810384q (data)  GND: 118570870  ISNI: 0000 0001 1886 4585  LCCN: n87836426  NTA: 303910526  SNAC: w6zw1k6k  SUDOC: 139780238  VIAF: 62340882   WorldCat (עם VIAF): 62340882
וייסלב מניאק

וייסלב יאן מניאק (בפולנית: Wiesław Jan Maniak;‏ 22 ביוני 1938 – 28 ביוני 1982) היה אתלט פולני, אלוף אירופה (בודפשט 1966) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה

מניאק נולד בלבוב, אך את מרבית תקופת נעוריו העביר בבריטניה ובאירלנד. רק ב-1963 שב לפולין. הוא נכלל בסגל הפולני לאולימפיאדת טוקיו (1964), וזכה במדליית הכסף עם נבחרת השליחים במירוץ ל-100X4 מ'. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט ב-1966 זכה במדליית הזהב בריצת 100 מטר, בזמן של 10.5 שניות. באליפות אירופה באולמות סגורים שנערכה במדריד ב-1968 סיים במקום הרביעי בריצת 50 מטר. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) העפיל עם נבחרת השליחים לשלב הגמר, בו דורגו במקום השמיני.
מניאק היה אלוף פולין בריצת 100 מטר בשנים 1965, 1966, 1967 ו-1971 ובריצת 200 מטר ב-1965. ב-1965 גם קבע שיא לאומי חדש, 10.1 שניות, שהחזיק מעמד עד 1984.
מניאק מת בברית המועצות ב-1982. אצטדיון האתלטיקה בשצ'צ'ין נקרא על שמו.
ויסטיר

ויסטיר או ויסטירניק (ברומנית: vistier או vistiernic; מילולית: אוֹצֵר, גזבר) היה דרגטור בנסיכות מולדובה ובנסיכות ולאכיה.
הוויסטיר היה בויאר הממונה על קבלת המסים וניהול כספי אוצר המדינה. הוויסטיר היה חבר במועצה העליונה של השליט ומתחתיו פעל ויסטיר מדרגה שנייה, שהיה בויאר בדרגה פחותה ומתחתיהם היה ויסטיר מדרגה שלישית, שהיה בויאר מהדרג התחתון ושימש כמפקח כספים במנזר או מנהל.
לקריאה נוספת

Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III
וולוו ונוס בילו

| --- | --- |

Volvo Venus Bilo
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  וולוו
 שנות ייצור:  1933 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  שוודיה שוודיה
 אורך:  4,876 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים
 מעצב:  Gustaf L.M. Ericsson
"וולוו ונוס בילו" (בתמונה: מעצב הדגם "Gustaf Ericsson")
תבנית לדגם "וולוו ונוס בילו" שנבנתה על ידי אחראי עיצוב הדגם "Gustaf Ericsson" (עיצוב חיצוני בלבד, שנת 1932)
וולוו ונוס בילו (בשוודית: Volvo Venus Bilo) היא מכונית קונספט בתצורה של מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר הוצגה בשנת 1933
ממאפייני "וולוו ונוס בילו"

4 דלתות – סלון.
מספר נוסעים: 4.
הדלתות האחוריות נבנו והורכבו בתצורה של "דלתות התאבדות"
מנוע 6 צילינדרים.
מנוע קדמי.
מנועי בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
השלדה של מכונית הקונספט "וולוו ונוס בילו" התבססה על השלדה של דגם מכונית הסלון "וולוו PV650" אשר יוצרה בין השנים 1929–1937.
"וולוו ונוס בילו" תוכננה כדי שתהיה בעלת יכולת קיבולת מטען גדולה. תשע מזוודות שתוכננו במיוחד יכלו להתאים לחללים מאחור ולתאים בפגוש הימני הקדמי (הפגוש השמאלי הכיל צמיג רזרבי וכלים). צמיג רזרבי שני מאחור שימש כפגוש.
דגם מכונית הפאר "וולוו PV 36" שיוצרה בין השנים 1935–1938 התבסס על דגם "וולוו ונוס בילו".
ראו גם

וולוו
וולוו סיטי טקסי
וולוו PV650
וולוו ECC
וולוו פיליפ
וולוו GTZ / GTZ 3000
הערות שוליים

↑  "וולוו ונוס בילו"
↑  "וולוו ונוס בילו"
וילפריד מלרס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1914 ליאמינגטון ספא, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  16 במאי 2008 (בגיל 94) 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  דאונינג קולג' 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
וילפריד מלרס (באנגלית: Wilfrid Mellers;‏ 26 באפריל 1914 - 17 במאי 2008) היה מוזיקולוג, מבקר מוזיקה ומלחין בריטי. נודע כמי שניתח לראשונה באופן רציני מוזיקת רוק כמוזיקה אמנותית מודרנית ובפרט את המוזיקה של הביטלס ושל בוב דילן. את לנון-מקרטני כינה "כותבי השירים הטובים ביותר מאז שוברט".
תולדות חייו

מלרס נולד בווריקשייר ולמד אנגלית ומוזיקה באוניברסיטת קיימברידג'. החל מ-1936 כתב ביקורות מוזיקה לרבעון Scrutiny אותו ערך ידידו פרנק ריימונד ליוויס. בין 1942 ל-1948 היה מלרס חבר בצוות העריכה של כתב העת.
ב-1964 היה מלרס הדיקן המייסד של המחלקה למוזיקה באוניברסיטת יורק. אף שפרש ב-1981 נותר פרופסור אמריטוס באוניברסיטה עד מותו. המחלקה החדשה איפשרה לו חופש פעולה ליצירת תוכנית לימודים וגישה מוזיקולוגית חדשה לחלוטין. בתוכניות הקורסים באוניברסיטה שילב לימוד וניתוח של מוזיקת רוק ופולק יחד עם מוזיקה קלאסית "רצינית". גישתו זו זכתה לכותרת "From Bach to the Beatles and Back" (מבאך לביטלס וחזרה) וספגה גינויים הן מצד הממסד הקלאסי השמרני והן מצד חובבי מוזיקת הרוק. מלרס ביקש להראות כיצד מבנים, הרמוניות, מסורת מלודית ותזמור של שירי הביטלס בפרט ושירי רוק ופופ בכלל מוצאים את מקומם כחלק מהמסורת של מוזיקה אירופאית תזמורתית וקאמרית וטען שלא ניתן "לבודד" את מוזיקת הרוק והפופ מהמסורת המוזיקלית הכללית. מתוך אותה גישה חקר את המוזיקה של פרנסואה קופרן והקשריה למסורת הצרפתית, של ראלף ווהן ויליאמס והקשריה למסורת האנגלית ושל בוב דילן והקשריה למסורת האמריקאית. מלרס שילב הוראה אקדמית והרצאות פומביות (למשל סדרת הרצאות פומביות אודות Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band סמוך ליציאת האלבום) יחד עם כתיבה אקדמית ופרסומים רבים.
עבודה חשובה נוספת שפרסם הייתה Caliban Reborn: Renewal in Twentieth-Century Music משנת 1968. כותרת הספר מרמזת על קאליבן דמות הפרא במחזה הסערה של ויליאם שייקספיר בהקשר של חשיפתה של המוזיקה היצרית במאה ה-20 את "החיה שבאדם". מלרס מנתח בספר את המוזיקה של הייטור וילה לובוס הברזילאי, של דריוס מיו הצרפתי ששהה וכתב אף הוא בברזיל, של הארי פארץ' (Harry Partch), איש קליפורניה, של קולון ננקרו (Conlon Nancarrow) ממקסיקו, של דיוק אלינגטון ושל ג'ורג' גרשווין (בעיקר פורגי ובס).
בשנת 1982 קיבל תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE).
באוקטובר 2004 התקיים ביורק פסטיבל מוזיקה מודרנית לכבוד יום הולדתו ה-90.
מלרס היה נשוי שלוש פעמים ולו שתי בנות מנישואיו השניים ובת נוספת מחוץ לנישואין.
ספריו

Music and Society: England and the European Tradition (1946)
Studies in Contemporary Music (1947)
Francois Couperin & the French Classical Tradition (1950)
Music in the Making (1951)
Romanticism and the 20th Century, from 1800 (1957)
The Sonata Principle, from c. 1750 (1957)
Man and His Music (1962; Vols. 3 & 4 by Mellers)
Music in a New Found Land: Themes and Developments in the History of American Music (1964)
Harmonious Meeting: A study of the relationship between English music, poetry and theatre, c.1600 (1965)
Caliban Reborn: Renewal in Twentieth-Century Music (1968)
Twilight of the Gods: the Beatles in Retrospect (1973)
Bach and the Dance of God (1980)
Beethoven and the Voice of God (1983)
A Darker Shade of Pale: a Backdrop to Bob Dylan (1984)
Angels of the Night: Popular Female Singers of Our Time (1986)
Le Jardin Retrouve. The Music of Frederick Mompou 1893-1987 (1987)
The Masks of Orpheus: Seven Stages in the Story of European Music (1987)
Vaughan Williams and the Vision of Albion (1989)
Percy Grainger (1992)
Francis Poulenc (1993)
Between Old Worlds and New (1997)
Singing in the Wilderness: Music and Ecology in the Twentieth Century (2001)
Celestial Music?: Some Masterpieces of European Religious Music (2002)
ויסות שערי ניירות ערך

ויסות שערי ניירות ערך הוא פעולה, המשפיעה על מידת התנודתיות בשערי ניירות הערך, ונעשית על ידי ביצוע פעולות קניה ומכירה של ניירות ערך בשוק ניירות ערך, למטרה זו בלבד.
את פעולות הוויסות ניתן לחלק לשני סוגים עיקריים (הגם שלא תמיד אפשר להבחין במדויק בגבול שבין שני הסוגים):
פעולות ויסות שאינן מיועדות להשפיע על רמת השערים, אלא במטרה למנוע תנודות חריפות בשעריהן, תנודות הנובעות בדרך כלל מהיקף נמוך של מסחר בנייר ערך מסוים (למשל: פעולות ויסות על ידי עושה שוק).
פעולות ויסות המיועדות להשפיע באופן מלאכותי על רמת השערים וליצור רמה גבוהה (או נמוכה) של שער נייר הערך, שלא בהתאם לערכו הכלכלי "האמיתי" (כלומר, שלא בהתאם לשער שהיה צפוי אילו התקיים מסחר הוגן של תחרות משוכללת).
רוב הפעולות של ויסות שערי מניות שלא על ידי עושה שוק אינן חוקיות.
ראו גם

ויסות שערי ניירות הערך קודם למשבר מניות הבנקים בישראל
משבר מניות הבנקים
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השרפה במועדון רית'ם

| --- | --- |

לוח זיכרון בנאצ'ז, הנושא את שמות הנספים בשריפה
 תאריך:  23 באפריל 1940
 קואורדינטות:  31°33′33″N 91°23′51″W﻿ / ﻿31.559166666667°N 91.3975°W﻿ / 31.559166666667; -91.3975
 הרוגים:  209
 he
 
השריפה במועדון רית'ם הייתה שרפה שפרצה באולם ריקודים בעיירה נאצ'ז (אנ') במדינת מיסיסיפי שבארצות הברית בליל ה-23 באפריל 1940, שבה נלכדו מאות בני אדם מן הקהילה האפרו-אמריקאית. האסון גרם למותם של 209 מהם ולפציעתם הקשה של רבים אחרים. הוא מוכר כאחת מהשרפות הקטלניות ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.