פיגועי טרור נגד ישראלים במהלך האינתיפדה הראשונה
1989

ב-1989 נרצחו בפיגועים 27 ישראלים, 6 חיילים ו-22 אזרחים.
ב-1989 החל להסתמן שינוי באופיה של האינתיפאדה. לצד הפרות הסדר שנמשכו בכל רחבי השטחים, חלה עלייה במספר הפיגועים. הגורם המרכזי למגמה זאת (שהחלה בסוף 1988) היה ארגון חמאס שפעל כתנועה חברתית עד פרוץ האינתיפאדה. בדצמבר 1987 הודיע חמאס על הצטרפותו לאינתיפאדה, במהלך 1988 בנה הארגון תשתית של נשק ופעילים ברצועת עזה וב-1989 החל להפגין יכולות מבצעיות ולבצע פיגועים משמעותיים.
פעילותו של חמאס ושל ארגונים נוספים הובילה לשינוי באופי האינתיפאדה ממאבק עממי לפיגועים נגד ישראלים. שינוי זה הלך והתגבר בשנים הבאות והתאפיין בעלייה ניכרת במספר הפיגועים ובמספר הנפגעים הישראלים. לצד פיגועי הדקירה ובקבוקי התבערה, החלו להתבצע ב-1989 גם פיגועים בנשק חם, בנוסף בשנה זאת ביצע "חמאס" שני פיגועי חטיפה של חיילים ו"ג'יהאד איסלאמי" ביצע פיגוע המוני ראשון שגרם למותם של 16 ישראלים.
ב־19 בפברואר נרצח חייל חטיבת גבעתי שלמה כהן בפיגוע דקירה ליד כנסיית הדורמיציון בירושלים. כהן וחייל נוסף הותקפו על ידי שלושה ערבים שרצחו את כהן ופצעו את חברו בדקירות סכין.
ב-20 בפברואר נחטף לוחם הצנחנים החייל אבי סספורטס שעלה לטרמפ בצומת הודיה. החוטפים היו שני מחבלי חמאס מחופשים לחרדים, סספורטס הוגדר נעדר במשך שלושה חודשים עד שנמצאה גופתו. ככל הנראה הוא נרצח זמן קצר לאחר שנחטף.
ב-25 בפברואר נרצח חייל צנחנים במיל', בנימין מייסנר בקסבה בשכם. מייסנר נהרג מידוי סלע במשקל 15 ק"ג על ראשו. הוא היה חלק מכוח צנחנים שסייר בקסבה והותקף על-ידי מתפרעים מקומיים.
ב-13 במרץ נדקר חייל מילואים בעיר בית-לחם. סיור רגלי של חיילי צה"ל קראו לצעיר מקומי לעצור, אך הוא תקף אותם בסכין והצליח לדקור את אחד החיילים בחזה ולפצוע אותו בדרגה בינונית. החיילים האחרים הצליחו לנטרל את הדוקר ולעצור אותו.
ב-21 במרץ נרצח בתל אביב ד"ר משה שלינגר. מחבל ממחנה הפליטים ג'באליה שברצועת עזה, שעבד במכבסה בתל אביב, רצח בדקירות את שלינגר ופצע שני אזרחים נוספים. אחרי הרצח התבצר המחבל על גג בית במשך מספר שעות, עד שכוח מיוחד הצליח לנטרל ולעצור אותו.
ב-3 במאי נרצחו בירושלים שני אזרחים, ניסים לוי ויוסף ורדי. מחבל מהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני רצח אותם ובדקירות סכין ופצע שלושה אזרחים נוספים. הפיגוע בוצע בסמוך לסניף הדואר המרכזי בירושלים. המחבל נלכד לבסוף על ידי עוברי אורח שהצליחו לנטרל אותו למנוע ממנו לפגוע באזרחים נוספים.
ב־7 במאי נחטף ונרצח חייל צה"ל, רב-טוראי אילן סעדון על ידי אנשי חמאס. סעדון נחטף מאותו אזור שבו נחטף סספורטס ובשיטה זהה. הוא עלה לטרמפ בצומת מסמיה לרכב שבו היו אנשי חמאס מחופשים לחרדים (אחד החוטפים היה מחמוד אל-מבחוח שחוסל על ידי "המוסד" בדובאי ב-2010). חמאס שאף הפעם להגיע עם החייל החטוף למחנה הפליטים ג'באליה, אולם ככל הנראה סעדון נאבק בהם ונורה בראשו במהלך המאבק. איתור גופתו של סעדון לקח זמן רב ושרידיה נמצאו רק שבע שנים מאוחר יותר, בקיץ 1996.
ב-18 במאי נהרג חייל המילואים יצחק רווח בהיתקלות עם חוליית מחבלים חמושה בכפר בית אולא הסמוך לחברון. בהתקלות נפצעו קשה גם קצין ישראלי בדרגת סא"ל ושבעה חיילים נוספים. כל חברי חוליית המחבלים נהרגו בהיתקלות, לאחר ההיתקלות הטיל צה"ל סגר על האזור ופוצץ את בתי המשפחות של המחבלים.
ב-19 ביוני נרצח סטיבן רוזנפלד, תושב אריאל, גופתו נמצאה בשטח שבין הכפרים בורקין וסלפית. רוזנפלד יצא לטיול באזור ובמהלכו נחטף ונרצח על ידי רועי צאן פלסטינים.
ב-22 ביוני נרצח בדקירות סכין בעמק המצלבה בירושלים פרופסור מנחם שטרן, חתן פרס ישראל להיסטוריה של עם ישראל, בעת שהלך ברגל מביתו אל הספרייה הלאומית בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם. גופתו נמצאה על ידי כיתת תלמידי בית-ספר יסודי, שהיו עם מורתם בדרכם למוזיאון ישראל.
ב-6 ביולי נרצחו 16 אזרחים בפיגוע בקו 405, שבו דירדר מחבל את אוטובוס אגד קו 405 לתהום ליד קריית יערים. הפיגוע בוצע על-ידי מחבל מארגון הג'יהאד האסלאמי. במודיעין הישראלי זיהו כי מתפתחת תחרות בין שני הארגונים האסלאמיים, מה שמוביל להקצנה בפעולות כנגד ישראל. חמאס זכה לתהילה לאחר שהצליח פעמיים לחטוף חיילים ישראליים וכעת היה זה הג'יהאד האסלאמי שהצליח בפיגוע אחד למספר שיא של נפגעים ישראלים.
ב-7 באוגוסט נפצע קצין מילואים מבקבוק תבערה שהושלך על סיור בשכם. באחת הסמטאות הושלכו על הסיור ארבעה בקבוקי תבערה, אחד מהם פגע בג'יפ שעלה באש.
ב-15 באוגוסט נפצעו 4 עובדי המינהל האזרחי מבקבוק תבערה שהושלך על רכבם. עובדי המינהל היו אנשי מס הכנסה שנסעו לגביית מיסים ברמאללה, 2 בקבוקי תבערה הושלכו על הרכב וארבעת הנוסעים נפצעו.
ב-20 באוגוסט דקר מחבל את חייל הצנחנים מרדכי כהנא, אחיינו של מאיר כהנא. המחבל, נער ערבי ממזרח-ירושלים דקר את החייל מאחור ופצע אותו פציעה בינונית.
ב-23 באוגוסט ניסה מחבל נוסף לחקות את שיטת הפיגוע של דרדור אוטובוס בירידות מירושלים. במקרה זה הצליחו נהג האוטובוס ונוסעים נוספים להתגבר עליו ולמנוע פיגוע קשה נוסף. בעקבות שני הפיגועים הותקנו בכל האוטובוסים דלתות הגנה ליד הנהגה, כך שלא ניתן יהיה להגיע להגה האוטובוס.
ב-25 באוגוסט נחטף שאול משעניה על ידי חוליה של מחבלים בטולכרם, שהגיע לעיר לצורכי עסקים. השב"כ הצליח לעלות על עקבותיו ולשחרר אותו כעבור יומיים.
ב-14 בנובמבר נהרג בעזה החייל סרול טרכטנברויט וחייל נוסף נפצע קשה. מחבלים ממחנה הפליטים נוסייראת ירו על ג'יפ של צה"ל ושני החיילים נפגעו מהירי.
ב-30 בנובמבר נרצח האזרח אביגדור דהרי בפיגוע הדריסה הראשון כנגד אזרחים - כשמחבל תושב מחנה הפליטים נוסייראת דרס אותו למוות בצומת גוש קטיף.
ב-1989 עדיין הייתה עיקר האינתיפאדה התקוממות עממית שהתבטאה בהפגנות המוניות, חסימות כבישים וידויי אבנים, אולם ניתן היה לזהות שינוי שהתבטא בעלייה בניכרת במספר הפיגועים לצד ההתקוממות האזרחית. בשנה זאת בוצעו לראשונה פיגועי חטיפה, חלה עלייה משמעותית במספר פיגועי הירי ובוצע פיגוע המוני ראשון בקו 405.