הנס לאמרס
הערות שוליים

1 2  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "לאמרס, הנס היינריך (1879–1962). משפטן, שר, וראש לשכת קנצלר הרייך. הנס היינריך לאמרס נולד בלובלינייץ, שלזיה העליונה, ב-27 במאי 1879. בין 1921 ל-1933 שירת במשרד הפנים ובין 1933 ל-1945 כיהן כראש לשכת קנצלר הרייך. התקבל כחבר במעגלו הפנימי של היטלר באוברזלצברג, שם העביר את זמנו, במשך חודשים רבים, יחד עם צוותו, בענייני הקנצלריה".
↑  ויסטריץ', 2001; האות ל'; עמוד 149; "לאמרס, הנס היינריך (1879–1962) ראש לשכת קנצלר הרייך מ-1933 עד ל-1945 ויועצו המשפטי הקרוב ביותר של היטלר. הנס היינריך לאמרס נולד בלובלינייץ, שלזיה העליונה, ב-27 במאי 1879".
1 2  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "במשפט שהתקיים בנירנברג ב-1949 הואשם לאמרס כי הרכיב אמצעים אנטי-יהודיים ומיסד אותם תחת מעטה החוק. להגנתו טען כי לא ידע דבר על אמצעים כלשהם, לפחות לא עד לחשיפתם בראשית משפטי נירנברג: ”ידעתי שפקודתו של הפיהרר שודרה להיידריך בידי גרינג. הפקודה הזו נקראה הפיתרון הסופי של הבעיה היהודית, אבל לא ידעתי עליה דבר”. לאמרס נידון לעשרים שנות מאסר, אשר הומתקו ב-1951 לעונש מאסר בן עשר שנים. הוא שוחרר מבית הסוהר לנדסברג ב-1952, ומת בדיסלדורף ב-4 בינואר 1962".
↑  ויסטריץ', 2001; האות ל'; עמוד 149; "בנו של מנתח וטרינרי".
↑  ויסטריץ', 2001; האות ל'; עמוד 149; "לאחר שלמד משפטים בורוצלב והיידלברג, מונה למשרת שופט מחוזי בביטום ב-1912".
↑  ויסטריץ', 2001; האות ל'; עמוד 149; "לאחר שירותו הצבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה, הצטרף לאמרס למשרד הפנים של הרייך כיועץ ממשלתי בכיר".
1 2 3  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "לעיתים קרובות התייעץ עמו היטלר בנוגע לבעיות חוקיות. ב-1937 מינה היטלר את לאמרס לשר ללא תיק ולראש לשכת קנצלר הרייך, וב-1939 לחבר במועצת השרים להגנת הרייך. בכל אחת מהמשרות הללו נותר לאמרס אחד היועצים הקרובים ביותר של היטלר".
↑  ויסטריץ', 2001; האות ל'; עמוד 149; "ב-1933 מונה לראש קנצלריית הרייך עם עליית הנאצים לשלטון. בירוקרט לא יצירתי בעל חוש מולד לנהלים וברוטליות טבעית, מומחיותו המשפטית של לאמרס הוערכה מאוד בידי היטלר, אשר הכיר אותו מזה שנים רבות וראה בו אחד מפקודיו החשובים ביותר בכל הנוגע לעניינים מדיניים".
↑  ריד, 2005; אם נפסיד במלחמה, שאלוהים ירחם עלינו; עמוד 585; "במהלך היום קידם היטלר את עמדתו של גרינג עם סמכות נוספת, כיושב הראש של המועצה המיניסטריאלית להגנת הרייך, אשר העניקה לו כוח להטיל צווים בשמו. הלכה למעשה, הוא הציב את גרינג בתפקיד מנהל המדינה, בכדי שיהיה חופשי להתרכז בניהול המלחמה. שלא כמו מועצת ההגנה הישנה של הרייך, הייתה הקבוצה החדשה קטנה יחסית. חבריה האחרים היו הס, כמנהיג מטעם המפלגה, פריק, כנציג המדינה, פונק, המומחה לכלכלה, לאמרס, ראש לשכת קנצלר הרייך, וקייטל, ראש הפיקוד העליון של הוורמאכט. המועצה נראתה כמו קבינט מלחמה, אך לא הצליחה לתפקד ללא היטלר, ודעכה לאיטה תוך מספר חודשים".
↑  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "ב-1940 קודם לדרגת אס. אס. אובר-גרופנפיהרר (גנרל)".
↑  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "ב-1943 מינה הפיהרר את לאמרס, יחד עם מרטין בורמן ופילדמרשל וילהלם קייטל, לוועדת השלושה, שילוש אשר היה אמור לקחת את כל המטלות שנמצאו תחת ידיו של היטלר, ולהקל על עבודתו כראש המדינה. כבירוקרט חסר דמיון, נהנה לאמרס לעטוף את עצמו במושגים הטכניים של החוק".
↑  ריד, 2005; תחילתו של הסוף; עמוד 779; "כאשר מינה היטלר את מה שנודע בשם ועדת השלושה, הדבר הקרוב ביותר לקבינט מלחמה שהיה מוכן להקים, על מנת לתאם ולנהל את אמצעי המלחמה הכוללת בחזית הבית. בפגיעה אדירה במעמדו, גרינג לא נכלל בה. אבל גם לא גבלס, התומך העיקרי במלחמה, ולא שפר, אשר הצטרף לגבלס כאשר הציג להיטלר את תוכניתו להקמת הוועדה, כשלושה חודשים קודם לכן. במקום זאת, תחת המלצתו של לאמרס, בחר היטלר בשלושת הזרועות הקרובות ביותר לסמכותו האישי, הפיקוד העליון של הוורמאכט, לשכת קנצלר הרייך וקנצלריית המפלגה: קייטל, לאמרס עצמו, ובורמן, שלושת האנשים שהיו לצדו תמיד. אף אחד מהם לא היווה איום על מעמדו, ואף אחד מהם לא התווכח עמו".
↑  ריד, 2005; זריקת הקוביות האחרונה; עמוד 844; "ההלם של ה-2 ביולי עורר את ריכוזו של היטלר - או, כפי שגבלס ניסח בצורה יותר פשוטה בפני עוזרו, רודולף סמלר, ”היטלר צריך פצצה מתחת לישבן שלו כדי לחשוב בהיגיון”. כאשר הצטרף לשאר המנהיגים הנאצים במאורת הזאב כעבור יומיים, הייתה לגבלס כל סיבה להאמין כי הצליח להרשים את היטלר עם ההתנהלות שהפגין במשבר בברלין, וכי סוף כל סוף יזכה לפרס. הוא לא התאכזב. הוא מצא את לאמרס מוכן להציע, ללא ספק על פי הוראותיו של הפיהרר, את פירוקה של ועדת השלושה".
↑  שיירר, 1960; דמדומי האלים: ימיו האחרונים של הרייך השלישי; גרינג והימלר מנסים לקחת את המושכות; עמוד 1116; "גרינג זימן את הנס לאמרס, מזכיר המדינה של לשכת קנצלר הרייך, אשר שהה בברכטסגאדן, לצורך ייעוץ משפטי, וכמו כן הוציא מהכספת עותק של צו הפיהרר מ-29 ביוני 1941".
↑  בדורפטיג, זנטנר, 1991; האות ל'; עמוד 204; "הוא נפל קורבן לזעמו של היטלר כאשר, ב-23 באפריל 1945, שלח הרמן גרינג מברק להיטלר בבונקר שלו בברלין, בו הצהיר כי הוא מתכוון לקחת את השליטה על המדינה. בזעם רב, הורה היטלר לעצור לא רק את גרינג, אלא גם את לאמרס. לפיהרר נאמר כי לאמרס ייעץ לגרינג כי הצו של הפיהרר מ-29 ביוני 1941, בו מונה גרינג למחליפו של היטלר במקרה שיאבד את הכשירות הנחוצה לצורך ביצוע תפקידו, היה חוקי לחלוטין".
↑  שיירר, 1960; דמדומי האלים: ימיו האחרונים של הרייך השלישי; גרינג והימלר מנסים לקחת את המושכות; עמוד 1118; "אבל זה לא הספיק לבורמן התולעת. הוא החליט לשלוח מברק למפקדת השוצשטאפל בברכטסגאדן שהורה על מעצרם המיידי של גרינג, אנשי לשכתו, ולאמרס, באשמת בגידה".
↑  "אחייניתו של היטלר", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-26 באוגוסט 2022.
↑  "הפתרון הסופי", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-26 באוגוסט 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810642520405606  BnF: cb17876710n (data)  CiNii: DA05404663  GND: 116654325  ISNI: 0000 0001 1053 6448  LCCN: n2016026426  NKC: xx0076584  NLG: 146495  NTA: 073474495  RERO: 02-A018447098  SNAC: w6wt26qt  SUDOC: 117927805  VIAF: 35213711   WorldCat (עם VIAF): 35213711 
תמונה צבועה של הנס לאמרס במדי השוצשטאפל שלו.
אדולף היטלר מברך את הנס לאמרס באופן אישי לרגל יום הולדתו ה-60.