stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה אברהם רוזאניס
הערות שוליים

↑  אסיפת הציונים בבולגריא, הצפירה, 4 בספטמבר 1902.
↑  אלברט רומנו, אישים, בתוך אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 622–623.
↑  חיים קשלס, דורות הראשונים. בתוך אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 25.
↑  מינה רוזן (עורכת). ימי הסהר – פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996.
↑  צבי קרן. תולדות יהודי בולגריה – היבטים חדשים במחקר, המבוססים על מקורות עות'מאניים, יהודים ואחרים, סמוליאן, בולגריה, 2006.
↑  בורסקי, קצב, "הם מילאו חובתם כלפי המולדת", בתוך : אברייסקה טריבונה, שנה ב', גיליון 4, סופיה, 1934, עמודים 97-98.
↑  חיים קשלס, עמ' 30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281730705171  GND: 140096205  ISNI: 0000 0000 7330 0734  LCCN: no91011165  NTA: 274433192  SELIBR: 252358  SUDOC: 250455994  VIAF: 24161799   WorldCat (עם VIAF): 24161799
אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון

| --- | --- |

 בימוי:  ג'יי רואץ' 
 הופק בידי:  אריק מקלאוד דמי מור מייק מאיירס קלייר ראדניק-פורשטיין ג'ניפר טוד סוזאן טוד
 תסריט:  מייק מאיירס 
 עריכה:  דברה ניל-פישר דון בוגארט
 שחקנים ראשיים:  מייק מאיירס אליזבת הרלי מייקל יורק מימי רוג'רס רוברט וגנר
 מוזיקה:  ג'ורג' קלינטון קווינסי ג'ונס
 צילום:  פיטר דמינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 במאי 1997
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ריגול, סרט פרודיה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  לונדון, לאס וגאס 
 תקציב:  16,500,000 דולר
 הכנסות:  67,683,989 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   austinpowers
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (מייק מאיירס) 
 סרט הבא:  אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי (1999)
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון (באנגלית: Austin Powers: International Man of Mystery, "אוסטין פאוורס: איש מסתורין בין-לאומי") הוא סרט משנת 1997 בבימויו של ג'יי רואץ', בכיכובו של מייק מאיירס. הסרט הוא הראשון מבין סדרת סרטי קומדיה אשר הפכו לסרטי פולחן בסוף שנות ה-90 ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21.
הסרט מהווה פרודיה לסרטי ג'יימס בונד המוקדמים (במיוחד הסרטים בהם כיכב השחקן שון קונרי) ולסרטי מרגלים נוספים משנות השישים.
ויש שם איזכורים לסרטי ג'יימס בונד כמו למשל מרוסיה באהבה שדוקטור רשע מלטף חתול ויש לו כפתורים שהורגים את אנשי הצבת שלו...
תקציר העלילה

בשנת 1967 המרגל הבריטי, אוסטין פאוורס (מייק מאיירס) ושותפתו מנסים לחסל את יריבו המושבע של אוסטין דוקטור רשע (באופן אירוני גם הוא השחקן: מייק מאיירס), בסוף המרדף דוקטור רשע בורח על ידי כך שהוא מקפיא את עצמו ומשגר את עצמו לחלל למסלול מסביב לכדור-הארץ עד שיסתיימו שנות השישים המאושרות וכל מה שיצג אותן (אושר, תמימות וסקס מזדמן-ולא-מוגן). על כן אוסטין פאוורס מתנדב להקפיא את עצמו עד שדוקטור רשע ישוב, שכן הוא היחיד שיכול לנצח את דוקטור רשע. דוקטור רשע חוזר לשנות התשעים, ויוצא מהקפאתו הקריוגנית. באותו הזמן, משיבים גם את אוסטין פאוורס מהקפאתו בקטע משעשע שבו הוא מוחזר לחיים (התחל שלב העברה דרך נוזל חם ומבחיל) והצוחק על קטע די זהה מג'יימס בונד הראשון – "דוקטור נו". לאחר שהוא חוזר הוא נפגש עם שותפתו החדשה, ונסה קנזינגטון, שהיא בתה של שותפתו הקודמת, מרת קנזינגטון.
באותו זמן דוקטור רשע לוקח חזרה את ניהולה של אימפריית הרשע שלו ממספר השתיים שלו ויד ימינו – "מספר שתיים", ומנסה להסתגל להרבה מאוד שינויים שמספר שתיים עשה באימפריית הרשע שהפכה לתאגיד השווה מיליארדי דולרים, כגון התרחבות העסק מכימיקלים נדיפים ליצור דגמי מפעלים קטנים, ועד השתלטות על חברת סטארבקס. באותו זמן מציגים בפניו את בנו ויורש העצר שלו, סקוט רשע, שמסרב לרשת את אימפריית הרשע שלו. למרות שהוא כבר עשיר מחפש דוקטור רשע דרך לאיים על העולם ולדרוש כופר אך לדאבונו כל האסונות שהוא חושב עליהם כבר קרו בצורה טבעית לעולם (כמו למשל יצירת חור באוזון), בסופו של דבר חוזר דוקטור רשע לתוכניתו המקורית – לאיים על העולם על ידי החדרת טיל גרעיני למעבה כדור-הארץ ופיצוצו כך שיגרום להתפרצות כל הרי הגעש בכדור-הארץ, אלא אם כן ישלמו לו כופר של 100,000,000,000‏$.
אוסטין וונסה נקראים לסכל את תוכניתו של דוקטור רשע, במהלך הדרך אוסטין רואה שהקסם האישי שלו, שהיה בלתי ניתן לעצירה בשנות השישים, לא תקף בשנות התשעים וונסה לא נופלת לזרועותיו בקלות שהוא ציפה לה.
הם נוסעים ללאס וגאס ומוצאים שם את מספר שתיים ואת המזכירה האיטלקית שלו אלוטה פיג'יינה (באנגלית נשמע כמו: A lot of vagina – הרבה נרתיק) מאוחר יותר באותו היום אוסטין פורץ לדירתה של אלוטה, מצלם את תוכניותיו של ד"ר רשע ושוכב עם אלוטה בג'קוזי. אוסטין מספר זאת לשותפתו אשר מתחילה לקנא.
לקראת סוף הסרט אוסטין וונסה פורצים למפקדה של ד"ר רשע, אוסטין נתקל ברובוטיות הנקראות פמבוטס (Fembots) אוסטין רוקד מולן בתחתוניו ומצליח להוציאן מכלל פעולה.
בסוף הסרט ד"ר רשע שוב מצליח להתחמק על ידי כך שהוא מקפיא את עצמו ומשוגר לחלל.
אוסטין וונסה מתחתנים, ויוצאים לירח דבש. בסצנת הסיום מגיע אל חדר המלון שלהם רוצחו השכיר הקוריאני של ד"ר רשע שזורק נעליים (פרודיה על הרוצח הקוריאני מהסרט "גולדפינגר" בסדרת ג'יימס בונד, שכורת ראשים על ידי זריקת כובע), אך הם מצליחים להתגבר עליו.
צוות השחקנים

מייק מאיירס – אוסטין פאוורס / דוקטור רשע
אליזבת הרלי – ונסה קנזינגטון
מייקל יורק – באזיל אקספוזישן
רוברט וגנר – מספר שתיים
סת' גרין – סקוט רשע
מימי רוג'רס – מרת קנזינגטון
פביאנה אודניו – אלוטה פג'ינה
מינדי סטרלינג – פראו פארביסינה
פול דילון – פאטי אובריאן
צ'ארלס נאפייר – המפקד גילמור
ג'ו סון – ראנדום טאסק
ויל פרל – מוסטפא
קלינט האוארד – מפעיל המכ"ם ג'ונסון
איליה באסקין – הגנרל בורשבסקי
צוות השחקנים > הופעות אורח קצרות

כריסטיאן סלייטר – שומר אשר מהופנט
טום ארנולד – קאובוי
ברט בכרך – עצמו
הפקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הפקה > השראה

מייק מאיירס ציין כי ההשראה לדמותו של אוסטין פאוורס הגיעה לאחר ששמע במקרה את השיר "The Look of Love" ברדיו, אשר שימש כנעימה אשר נוגנה במהלך הסרט "קזינו רויאל" משנת 1967 כאשר הוצגה הדמות וספר לינד (אשר גולמה בסרט על ידי אורסולה אנדרס), ועל כן הסרט נוצר בהשראת תרבות הפופ הפסיכדלית של שנות השישים המאוחרות. מקורות השראה נוספים לדמותו של אוסטין פאוורס כוללים את סדרת הטלוויזיה של ערוץ ה-BBC הבריטי משנות השישים "ד"ר גולדפוט ומכונת הביקיני" (בה הגיבור הראשי מוקפא על ידי אויבו המושבע ומופשר לאחר מכן בלונדון בשנות השישים), דמותו של מייקל קיין בסרט הבריטי משנת 1965 "תיק איפקרס", ודמותו של ג'ייסון קינג מסדרות הטלוויזיה הבריטיות "Department S" ו"ג'ייסון קינג".
הפקה > סצנות חסרות

שחרור הסרט בגרסה העולמית לא כללה את הקטעים הבאים אשר הוצגו בצפון אמריקה:
איוול קניוול נמצא בין הידוענים הקפואים לצד אוסטין פאוורס.
מיד לאחר מותו של אחד ממאבטחי ד"ר רשע על ידי אוסטין וונסה באמצעות מכבש קיטור משפחתו מקבלת הודעה על כך (פרודיה על כך שבסרטי קולנוע רבים אין יחס למשפחות הניצבים שנהרגים).
לאחר שמאבטח נוסף של ד"ר רשע נהרג חבריו מקבלים גם הם הודעה על כך.
הקרב בין אוסטין לראנדום טאסק ארוך יותר.
בנוסף, סצנות רבות שהוסרו מהסרט המקורי נמצאות בגרסת ה-DVD ובהן:
הסצנה בה מספר 2 מדבר על מיזמים עסקיים שיצר במהלך היעדרו של ד"ר רשע ארוכה יותר.
אוסטין מפלרטט עם דיילת בדרך לסיפון מטוס הג'מבו שלו. חלק מן הסצנה הזאת הופיע בטריילר הרשמי.
במהלך העימות הסופי של אוסטין עם ד"ר רשע, מספר 2 מנסה לשחד את אוסטין עם 1 מיליארד דולר שנמצאים בתיק פנדי. כאשר אוסטין תופס ערימת שטרות של 100 דולר, הוא מציין כי הכסף הוא 832 דולר פחות ממיליארד דולר, מספר 2 מציין כי העלות של התיק פנדי מרכיבה את השארית. הם ממשיכים להתווכח עד שד"ר רשע מחליט ללחוץ על הכפתור ששולח את מספר 2 ללהבות ולמעשה מחסל אותו.
שלושה סופים אלטרנטיביים.
פסקול הסרט

"The Magic Piper (Of Love)" – Edwyn Collins
"BBC" – Ming Tea
"Incense and Peppermints" – Strawberry Alarm Clock
"Carnival" – The Cardigans
"Mas Que Nada" – Sérgio Mendes & Brasil ’66
"Female of the Species (Fembot Mix)" – Space
"You Showed Me" – The Lightning Seeds
"Soul Bossa Nova" – Quincy Jones and His Orchestra
"These Days" – Luxury
"Austin's Theme" – The James Taylor Quartet
"I Touch Myself" – Divinyls
"Call Me" – The Mike Flowers Pops
"The Look of Love" – Susanna Hoffs
"What the World Needs Now Is Love" – Burt Bacharach and The Posies
"The Book Lovers" – Broadcast
"Austin Powers" – Wondermints
"The ‘Shag-adelic’ Austin Powers Score Medley" – George S. Clinton
הערות שוליים

1 2  הוצאות והכנסות הסרט "אוסטין פאוורס: מרגל עם סגנון", באתר Box Office Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: unn2009529978
צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן

הצעדה בשנת 2004
משלחת הנח"ל לצעדת ארבעת הימים בשנת 1955
צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן (בהולנדית: Internationale Vierdaagse Afstandsmarsen Nijmegen) היא אירוע ספורט עממי של צעדה בת ארבעה ימים המתקיים מדי שנה בניימכן שבהולנד. הצעדה הראשונה אורגנה בשנת 1909. החל משנת 1925 הייתה ניימכן נקודת מוצא קבועה שלה.
צעדת ארבעת הימים מאורגנת על ידי קרן ארבעת הימים של ניימכן, הנתמכת על ידי ארגון ספורט ההליכה ההולנדי. מדי שנה משתתפים בצעדה כ-46,000 צועדים ממעל 75 מדינות. מועצת ניימכן והעיריות שמסביב, משרד ההגנה, הצלב האדום ההולנדי, האגודה ההולנדית לעיסוי ספורט, הלשכה האזורית לתיירות ארנהם-ניימכן ושירותי חירום מעורבים מקרוב בארגון צעדת ארבעת הימים.
הצעדה נפתחת ביום שלישי השלישי בחודש יולי, ונמשכת ארבעה ימים רצופים של הליכה (למרחקים של 30–50 ק"מ מדי יום), ולצדה אירועי תרבות שונים. זהו אירוע הצעדה הגדול ביותר בעולם.
במסגרת האירוע מוזמנים לוחמי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה לציין את השתתפותם בשחרורה של הולנד מן הכיבוש הנאצי. משתתפים מבריטניה, קנדה, ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד, פוקדים באופן קבוע את הצעדה. בשנות ה-50 וה-60 שלחה אף ישראל משלחות רשמיות לצעדה.
בעקבות צעדה זו נערכה גם בישראל צעדת ארבעת הימים.
הערות שוליים

↑  immaterieelerfgoed.nl, Four Day Marches Nijmegen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7677859-9  LCCN: nb2009022967  VIAF: 129269631   WorldCat (עם VIAF): 129269631
גבעת האירוסים

תבנית:הר
שני אירוסים בסביבת הגבעה
גבעת האירוסים (לעיתים נקראת גבעת הכורכר) היא גבעת כורכר מפורסמת, על הגבול שבין תחום השיפוט של נס ציונה לבין תחום השיפוט של ראשון לציון. גבעת הכורכר היא אתר טבע עירוני בישראל ומהווה חלק גאוגרפי של גן לאומי גבעות הכורכר נס ציונה, על אף שטרם הוכרזה כשמורת טבע. בשל חשיבותה כאתר טבע עירוני התנהל מאבק ציבורי להפיכתה לשמורת טבע או גן לאומי. ב-2022 רכשה עיריית ראשון לציון את הקרקע במטרה מוצהרת להפכה לשמורת טבע.
היסטוריה

בעתיד צפויה גבעת האירוסים להשתלב באזור נופש מטרופוליני המפריד בין מראשון לציון ונס ציונה. ביולי 2015 נגרם נזק כבד לאתר, הנמצא בחלקו על קרקע פרטית, בשל עבודות עפר. בקיץ 2016 שוב ביצע בעל הקרקע עבודות עפר בשטח הגבעה ושביל הכורכר המוביל אליה נחסם בעפר. הדבר גרם להפגנות מחאה מצד תושבי ראשון לציון ונס ציונה.
ביוני 2019 נשרף חלק גדול מגבעות הכורכר, אם כי האזור בו גדלים האירוסים לא נפגע.
במרץ 2021 הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה החליטה כי "גבעת האירוסים" תוגדר כשמורת טבע.
באוקטובר 2022 הודיע ראש עיריית ראשון לציון רז קינסטליך על רכישת הגבעה מבעליה הפרטיים תמורת 25 מיליון ש"ח. במסגרת הרכישה, שאושרה בעירייה, הגבעה תשוקם ותטופח, ותהפוך לשמורת טבע.
בגבעה נערכו מספר סיורי טבע מסוג "ביו-בליץ" במטרה לתעד את הפאונה והפלורה של הגבעה. הסיורים החלו כיוזמה פרטית של חוקרי טבע ופעילים סביבתיים, ובשנת 2023 קיבלו את חסות עיריית ראשון לציון.
גאוגרפיה

הגבעה שופעת בפריחה רבה בעיקר בחורף ובאביב, וקיבלה את שמה מאירוס הארגמן הפורח עליה. היא מתנשאת לגובה של כ-50 מטר מגובה פני הים והיא מוקפת בפרדסים ושדות, בהם שדות חקלאיים. הגישה לגבעה היא מכביש ראשון לציון - נס ציונה (412). בסביבתה שבילים לא מסומנים רבים לצד מסלול מסומן אחד של החברה להגנת הטבע. בקרבת המקום הוקם גן אירועים הנושא את אותו השם.
הגבעה נוצרה משילוב של כורכר וחמרה. על הגבעה ובסביבתה פריחה רבה. בחורף פורחים במקום בין השאר רותם, קידה שעירה, כלנית מצויה, חמציץ נטוי, רקפת מצויה, מרגנית השדה, אלקנת הצבעים, לשון-שור מגובבת, לופית מצויה, חרצית עטורה, סביון, ציפורני חתול, וקחוון לצד אירוס הארגמן שהעניק לגבעה את שמה. בקיץ מאופיינת הגבעה בצמחייה קוצנית. בגבעה יש מינים אנדמיים למישור החוף.
בתחום הגבעה יש מחצבת כורכר נטושה, ומפסגת הגבעה יש תצפית טובה בעיקר לכיוון מזרח.
במקום ניתן למצוא חרקים רבים וצבי יבשה. גם מינים רבים של ציפורים שוכנים באזור.
גלריית תמונות

כלניות בגבעת האירוסים
פרחי השקד בגבעת האירוסים במבט מקרוב
השקדייה מרחוק לצד הכניסה לפרדס
צמח הרותם בגבעת האירוסים
לופית מצויה בגבעה
מרגנית השדה במעזבה ליד הפרדס
חמציץ נטוי בסבך גריגה מסביב לגבעה
מרבד סביונים בראש הגבעה
ראו גם

גן לאומי גבעות הכורכר נס ציונה
טבע עירוני בישראל
הערות שוליים

↑   צפריר רינת, עבודות עפר גרמו נזק כבד לגבעת האירוסים, מאתרי הטבע החשובים במרכז, באתר הארץ, 12 ביולי 2015
↑  אביגיל קדם, פגיעה בבע"ח ובאירוס הנדיר: האם השריפה בגבעות נס ציונה הייתה הצתה?, באתר mynet‏ רחובות, 5 ביולי 2019
↑  אילנה קוריאל, ירוק ליד ראשל"צ: "גבעת האירוסים" תוגדר כשמורת טבע, באתר ynet, 21 במרץ 2021
↑  הדר כהן‏, עיריית ראשון לציון תשקיע 20 מיליון שקל ברכישת גבעת האירוסים, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2022
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
שר הייט

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1942 סנט ג'וזף, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בספטמבר 2020 (בגיל 77) טוטנהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ארצות הברית (2 בנובמבר 1942–1995) גרמניה (1995–9 בספטמבר 2020)
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת פלורידה  Seabreeze High School 
 מעסיק:  אוניברסיטת ניהון 
 בן או בת זוג:  Friedrich Höricke 
 אתר רשמי
 
שר הייט (באנגלית: Shere Hite;‏ 2 בנובמבר 1942 – 9 בספטמבר 2020) הייתה מחנכת מינית ופמיניסטית גרמנייה ילידת ארצות הברית. עבודתה כסקסולוגית התמקדה בעיקר במיניות נשית. הייט התבססה על מחקרים ביולוגיים בנושא מין של מאסטרס וג'ונסון ואלפרד קינסי. עבודותיה התכתבו פוליטית, תאורטית ופסיכולוגית עם התנועה הפמיניסטית של שנות ה-70 של המאה ה-20. מ"דוח הייט: מחקר על מיניות האישה" נמכרו יותר מ-50 מיליון עותקים.
ילדות מוקדמת והשכלה

הייט נולדה כשירלי דיאנה גרגורי בסנט ג'וזף, מיזורי, לפול ושירלי הרט גרגורי (Shirley Hurt). מאוחר יותר, היא בחרה לשאת את שם המשפחה של אביה החורג, ריימונד הייט. הייט סיימה תואר שני בהיסטוריה, באוניברסיטת פלורידה ב-1967. לאחר מכן היא עברה לניו-יורק, התקבלה ללימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בהיסטוריה חברתית, אך לא השלימה את הלימודים. בזמן לימודיה באוניברסיטה, היא דגמנה בפרסומת פרובוקטיבית למכונת כתיבה על מנת לשלם את שכר הלימוד אבל כאשר קראה את הכיתוב במודעה "המכונה כל כך חכמה, שהיא [הכתבנית] לא חייבת להיות", הצטרפה למחאה הפמיניסטית כנגד הפרסומת שהיא הופיעה בה.
הייט לימדה באוניברסיטת ניהון (טוקיו, יפן), ב-Chongqing University בסין, ו-Maimonides University מיאמי ביץ', פלורידה, ארצות הברית.
מחקריה

הייט חקרה כיצד נשים מתייחסות לחוויה המיניות שלהן ולמשמעות שהן נותנות לה. הייט ביקשה מ-3,000 נשים לדווח על פעילותן המינית - יחסי מין עם אדם נוסף או אוננות. המחקר כלל ציטוטים ותיאורים של נשים על החוויות המיניות שלהן. מחקרה הוביל למסקנה כי 70% מהנשים לא חוות אורגזמות נרתיקיות בזמן יחסי מין אבל מסוגלות להגיע לאורגזמה בקלות יחסית באמצעות אוננות או גירויים ישירים של הדגדגן. הייט ביקרה את מאסטרס וג'ונסון על שילוב של תפיסות תרבותיות רווחות בנושא התנהגות מינית במחקר שלהם, מבלי לבחון אותם באור ביקורתי. לדוגמה, ההנחה הרווחת, שבעת חדירה לנרתיק נוצר גירוי מספיק של הדגדגן שמוביל לאורגזמה, ועל כן אישה שלא מגיעה לאורגזמה באמצעות חדירה סובלת מבעיות בתפקוד המיני. הייט הכירה במקום המרכזי של קינסי, מסטר וג'ונסון במחקר על מין אך היא טענה שהחברה צריכה להכיר בהבניה האישית והתרבותית של מיניות; על מנת שהמחקר בנושא יהיה רלוונטי הוא צריך להתקיים גם מחוץ למעבדה. היא טענה, שמחקר העוסק במיניות של נשים ומתמקד רק באורגזמה בזמן יחסי מין הוא שגוי ומניח שזוהי הדרך השכיחה והרצויה אצל נשים להגיע לאורגזמה, דבר שהמחקר שלה הפריך.
מחקריה > מתודולוגיה

הייט אספה אלפי שאלונים שמולאו בצורה אנונימית והם שימשו כמסגרת לפיתוח הרעיוני על יחסם של בני האדם למגדר ולמיניות. המסקנות אליהן הגיעה נתקלו בחשדנות גם בגלל המתודולוגיה שבחרה. העדר נתוני הרקע של האנשים שמילאו את השאלונים עורר חששות לגבי המסקנות שהייט הגיעה אליהן והאם ניתן להכליל אותן על כלל האוכלוסייה. בסקרים בנושאים רגישים כגון התנהגות מינית, רבים מהנשאלים בוחרים לא למלא את השאלון ועל כן הדגימה מוטה. מנקודת מבט סטטיסטית, המסקנות הנגזרות לא מייצגות את הדעות של האוכלוסייה הנחקרת. תומכי הייט טענו להגנת המחקר כי מחקרה התבסס על תשובותיהן של נשים שונות לעומת מחקרים קודמים שהסיקו מסקנות על מיניות נשים מתוך ניסיונן של נשים העוסקות בזנות או בהסתמך על ניסויים במעבדה. שיטות המחקר של הייט היוו קרקע לדיון פורה על מתודולוגיות מחקר בנושא מיניות.
חיים אישיים

ב-1985 נישאה לפסנתרן הגרמני פרידריך הוריקי (Friedrich Höricke), הצעיר ממנה ב-19 שנים. ב-1989 הזוג היגר לגרמניה. הייט ויתרה על אזרחותה האמריקאית ב-1995, לדבריה בשל ההתקפות האישיות שספגה בארצות הברית בשל עבודתה. זמן קצר לאחר מכן קיבלה אזרחות גרמנית. הזוג התגרש בשנת 1999. היא התחתנה בשנית בשנת 2012 עם פול סאליבן. הם נדדו באירופה והתיישבו בסופו של דבר בטוטנהאם שבצפון לונדון. היא נפטרה בשנת 2020 ממחלה נוירולוגית ניוונית (Corticobasal Degeneration).
פרסומים > עברית

דוח הייט: מחקר על מיניות האישה (כותר 1977)
שיר הייט וקייט קולרן. גברים טובים גברים רעים ושאר מאהבים (אור עם 1990)
נשים ואהבה: מהפכה בהתהוותה (מקסוול-מקמילן-כתר 1991)
סקס, עבודה ועסקים (מודן 2003)
פרסומים > אנגלית

Sexual Honesty, by Women, For Women (1974)
The Hite Report on Female Sexuality (1976, 1981, republished in 2004)
The Hite Report on Men and Male Sexuality (1981)
Women and Love: A Cultural Revolution in Progress (The Hite Report on Love, Passion, and Emotional Violence) (1987)
Fliegen mit Jupiter (English: Flying with Jupiter) (1993)
The Hite Report on the Family: Growing Up Under Patriarchy (1994)
The Hite Report on Shere Hite: Voice of a Daughter in Exile (2000, autobiography)
The Shere Hite Reader: New and Selected Writings on Sex, Globalization and Private Life (2006)
הערות שוליים

↑  USATODAY.com - Decades later, Hite reports back, usatoday30.usatoday.com
↑  The Official Website of Shere Hite, www.hiteresearchfoundation.org
1 2  Then & Now: Shere Hite, sexologist, The Irish Times (באנגלית)
↑  Novelguide Archived October 12, 2011, at the Wayback Machine.
↑  If Men Read It, Sex Will Improve, www.nytimes.com
↑  Shere Hite: "I was making the point that clitoral stimulation wasn't happening during coitus.
↑  שרי הייט, דו"ח הייט: חקר על מיניות האשה שרי הייט, מבט, 1977
1 2  Julie Bindel, Shere Hite obituary, The Guardian, September 15, 2020
↑  Matthew Weaver, "'She began the real sexual revolution for women': Shere Hite dies aged 77", The Guardian, September 10 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311681205171  BIBSYS: 90081455  BNE: XX1149012  BnF: cb12613143z (data)  CANTIC: a19784375  CiNii: DA02662684  GND: 119331942  ISNI: 0000 0001 1795 1839  LCCN: n81012403  NDL: 00443437  NKC: jn20010602931  NLA: 35198107  NLK: KAC2018O6356  NSK: 000173049  NTA: 069000417  RERO: 02-A003374668  SNAC: w6vt21dd  SUDOC: 05405950X  Trove: 861244  VIAF: 109878720   WorldCat (עם VIAF): 109878720
דדי שמחי

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1965 (בן 59) הודיה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל   כבאות והצלה לישראל
 תקופת הפעילות:  1983–2016 (צה"ל)  2017 – 2022 (כבאות והצלה)
 דרגה:    תת-אלוף    רב-טפסר
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד חרוב  מפקד בא"ח "אדם"  קצין אג"ם אוגדת עזה  מפקד חטיבת הערבה  מפקד מחוז דרום בפיקוד העורף  מפקד בה"ד 16  נספח צה"ל בסין  ראש מטה פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה     מלחמת לבנון השנייה   מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 תפקידים אזרחיים
 נציב כבאות והצלה
 
דדי שמחי מתדרך את משלחת צה"ל בפורט-או-פרנס
דדי שמחי (נולד ב-25 במרץ 1965) הוא איש צבא ישראלי ששימש כנציב כבאות והצלה. קודם לכן שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל וכיהן בין היתר כראש מטה פיקוד העורף.
ביוגרפיה

שמחי גדל במושב הודיה, בנם של שלום ונורית, יוצאי תימן. למד בפנימייה ובבית הספר בויאר בירושלים. במהלך לימודיו היה יו"ר מועצת התלמידים.
ביוגרפיה > שירות בצה"ל

הוא התגייס לצה"ל ב-1983 ושירת במשך חמש שנים בחטיבת גולני: בפלחה"ן גולני ובפיקוד על פלוגה בחטיבה. לאחר לימודי תואר ראשון, מונה ב-1992 לסגן מפקד גדוד בחטיבת הנח"ל. בתקופת מהומות מנהרת הכותל שימש סגן מפקד גדוד חרוב, ששישה מחייליו נהרגו בסמוך לקבר יוסף. ב-1996 מונה למפקד הגדוד, בהמשך כיהן כמפקד בא"ח "אדם", לאחר מכן שימש קצין אג"ם של אוגדת עזה.
לאחר שהועלה לדרגת אלוף-משנה שירת כמפקד חטיבת הערבה, ולאחר מכן פיקד על מחוז דרום של פיקוד העורף. ב-2008 מונה למפקד בה"ד 16, בית הספר הלאומי לחילוץ, להצלה ולהתגוננות אזרחית. במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה בנוסף גם למפקד נפת שדרות ועוטף עזה. בעקבות רעידת האדמה בהאיטי היה חבר במשלחת החילוץ והרפואה הישראלית. בשנת 2010 מונה לנספח צה"ל בסין.
בשנת 2013 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד העורף, תפקיד אותו ביצע עד חודש אוגוסט 2016.
ביוגרפיה > נציב כבאות והצלה

בפברואר 2017 הודיע השר לביטחון הפנים, גלעד ארדן, על בחירתו בשמחי לנציב כבאות והצלה. ב-6 במרץ 2017 הוענקה לו דרגת רב-טפסר והוא נכנס לתפקידו. בכהונתו התפטר רב מערך הכבאות, סגן-טפסר מנחם פרל, על רקע דרישתו של שמחי מהכבאים לגלח את זקנם. הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל, גיבה את ההתפטרות במכתב.
תקופת כהונתו של שמחי התאפיינה בשורה ארוכה של עימותים בינו לבין ארגון עובדי מערך הכבאות, בין היתר על רקע טענות ההסתדרות כי שמחי התנכל לנציגי העובדים בארגון. שמחי עצמו התבטא לא אחת והבהיר כי הוא סבור שיש להגביל את זכות השביתה של עובדי מערך הכבאות. עם זאת לאורך שנות כהונתו התירו בתי הדין לעבודה מספר פעמים את צעדיהם הארגוניים של העובדים, והבהירו כי הם נעשו במידתיות. במסגרת המאבק בין הצדדים נערכו גם מספר הפגנות של כבאים ושל נשות כבאים מול ביתו של שמחי.
ב-3 במרץ 2022 סיים את תפקידו ופרש מהשירות.
ביוגרפיה > בשוק הפרטי

במרץ 2024 חשף כי בנימין נתניהו, הציע לו לכהן כפרויקטור לניהול המשק האזרחי, מינוי אשר לדבריו סוכל בידי שר האוצר בצלאל סמוטריץ'.
החל ממרץ 2024 משמש פרשן בפאנל במהדורת אולפן שישי בהנחיית דני קושמרו של ערוץ 12.
שמחי מכהן כחבר הצוות המייעץ בתנועת "הביטחוניסטים" ובוחן כניסה למערכת הפוליטית.
חיים אישיים והשכלה

שמחי בעל תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים.
מתגורר בגדרה, נשוי לאורית ולהם נולדו שלושה ילדים. בנו גיא, לוחם בסיירת צנחנים, בילה במסיבת הנובה כאשר התבצע טבח שבעה באוקטובר, ונרצח בטבח רעים. פעולותיו של גיא בזמן הטבח יוחסו להפלת שני מחבלים ולהצלת 14 אנשים.