הרפובליקה העממית הפולנית
יצירת הרפובליקה העממית של פולין (1945–1956) > עידן ביירוט (1948–1956)

הממשלה הפולנית החדשה נשלטה על ידי הקומוניסטים הפולנים, אשר בילו את המלחמה בברית המועצות. הם "נעזרו" על ידי "יועצים" סובייטיים אשר חדרו לכל זרועות הממשלה. החשוב שביועצים אלו היה מרשל ברית המועצות קונסטנטין רוקוסובסקי אשר היה שליטה המעשי של פולין בשנים אלו, ו"שר ההגנה" בין 1949 ל-1956. רוקוסובסקי, היה אמנם ממוצא פולני, אך בילה את מרבית חייו בברית המועצות ואף הגיע לדרגת מרשל בצבא האדום.
ממשלה זו, שבראשה צירנקייביץ' והכלכלן הילרי מינץ פעלה לרפורמות כלכליות נרחבות, ולבנייה מחדש. התעשייה הפרטית הולאמה, הקרקע הפרטית הופקעה, וחולקה מחדש לאיכרים, ולמיליוני הפולנים אשר נעקרו ממקומות מגוריהם בחלקי פולין המזרחית שמלפני המלחמה, שסופחו לברית המועצות, ויושבו מחדש בחלקים המערביים שסופחו מגרמניה. עד ל-1950, יושבו מחדש 5 מיליון פולנים במה שנקרא "השטחים שהתקבלו מחדש". ורשה והערים ההרוסות נוקו מן החורבות, לרוב בעבודת כפיים, ונבנו במהירות רבה.
הרפורמות התקבלו ברצון על ידי רבים מן האוכלוסייה, על אף שנותרו זרמים של ביקורת. התגובה נעה בין התלהבות בקרב פעילי המפלגה הקומוניסטית הוותיקים, לבין מרידה מזוינת של שרידי הארמייה קריובה, אשר כאמור, דוכאה בכוח הזרוע.
הקומוניסטים הפולנים עצמם התחלקו לשתי קבוצות, באופן לא רשמי. האחת "קבוצת נטולין" והשנייה "קבוצת פולאבי", על פי המקומות בהם התקיימו כינוסי הקבוצות - ארמון נטולין מחוץ לוורשה, ורחוב פולאבסקה בורשה. קבוצת נטולין הורכבה במיוחד מפולנים אתניים כפריים, והייתה לה אידאולוגיה שהיוותה שילוב בין לאומנות וקומוניזם. קבוצת פולאבי כללה יהודים רבים כמו גם חברים באינטליגנציה הקומוניסטית הישנה.
השפעות פרישתה של יוגוסלביה מן הגוש המזרחי הגיעו לוורשה בשנת 1948, כבמדינות לוויין אחרות של ברית המועצות נערך "טיהור" של קומוניסטים החשודים ב"סטייה לאומנית" בפולין. בספטמבר, גומולקה, אשר תמיד התנגד לשליטתו של סטלין במפלגה הקומוניסטית בפולין, הואשם ב"סטייה לאומנית" פוטר ממשרותיו ונכלא. עם זאת לא נערכו "משפטי ראווה" כמקובל במדינות הקומוניסטיות וחייו של גומולקה ניצלו. ביירוט החליף אותו בתפקיד מנהיג המפלגה.
המפנה הסטליניסטי במדיניות שהוביל לעליית ביירוט גרם לכך שפולין לא תסטה מן המדיניות של "הדמוקרטיה העממית" שכללה כלכלה ריכוזית סוציאליסטית, ושרידי הכלכלה החופשית שהוצגו לראווה עד לשנת 1948 בוערו. המשטר ערך ניסיונות בחקלאות קולקטיבית, אם כי אלו נערכו באיטיות ובחוסר רצון, ופולין הייתה המדינה היחידה בגוש המזרחי שבה עיבדו איכרים את אדמתם. הקומוניסטים רדפו את הכנסייה הקתולית. אגודת "PAX" שנוצרה בשנת 1947 ניסתה לעקור את התמיכה העממית בכנסייה וליצור כנסייה קתולית הפועלת על פי הוראות הקומוניסטים. ב-1953 נעצר ראש הכנסייה הקתולית בפולין, הקרדינל סטפן וישינסקי, והושם במעצר בית, על אף שעד שנעצר היה בכוונתו להתפשר עם הממשל.
למרות שהיסטוריונים מעריכים כיום כי בין 200,000 ל-400,000 איש מתו בפולין כתוצאה מפעולות הממשלה בתקופה שלאחר המלחמה. עם זאת, לא היה המצב חמור כבמדינות קומוניסטיות אחרות. ייתכן שהדבר נבע מכך שבפולין כבר נהרס הבסיס החברתי בשנות המלחמה, ורשה והערים הגדולות היו חרבות והאוכלוסייה היהודית הושמדה. חצי מן האינטליגנציה הפולנית שלפני המלחמה, במיוחד היהודים, אך גם רבים מאנשי המעמד הבינוני, לא שרדו את המלחמה והשואה וילדים רבים לא קיבלו חינוך יסודי. בנסיבות אלו רוב האנשים היו מוכנים לקבל כל צעד של הממשלה, ובלבד שיוביל לחיים נורמלים. אפילו הכנסייה הקתולית האמינה כי התנגדות מוצהרת למשטר תהיה שקולה להתאבדות.
בה בעת, המשטר הקומוניסטי ביצע שינויים של ממש במערכת החינוך. הטבח הנאצי באינטליגנציה הפולנית שלפני המלחמה, והגירתם של רבים מן האינטלקטואלים, השאירה את פולין במצב של חסר חינוכי. כתוצאה מכך, התוכנית הקומוניסטית לחינוך חובה חינם, ויצירתן של אוניברסיטאות חדשות שהלימודים בהן ללא שכר, זכו לתמיכה מרובה. האוניברסיטאות מהשטחים שהועבר לברית המועצות במזרח העתיקו את משכנן לשטחי פולין. האוניברסיטה של וילנה קבעה משכנה בטורון, והאוניברסיטה של לבוב הועתקה לוורוצלב. אוניברסיטאות חדשות נוסדו, לרבות מכון הקולנוע המפורסם בלודז'. הקומוניסטים ניצלו את ההזדמנות ליצור מעמד משכילים חדש, שרכש את השכלתו במוסדות שהיו בשליטתם.
ב-1948 הכריזה ארצות הברית על תוכנית מרשל – יוזמה לסיוע בבנייתה מחדש של אירופה. הגם שבתחילה התקבלה התוכנית בברכה על ידי פולין, לחץ ממוסקבה גרם למנהיגות הפולנית לסרב לסיוע שהוצע למדינה. ב-1953, לאחר המרד המזרח גרמני בגרמניה המזרחית, פולין הוכרחה על ידי ברית המועצות לוותר על דרישותיה לפיצויים מגרמניה, אשר כתוצאה מכך לא שילמה כל סכום משמעותי כפיצויים על נזקי המלחמה למדינה הפולנית או לאזרחיה כיחידים. הפיצוי היחיד שקיבלה פולין היה הרכוש שהושאר מאחור על ידי הגרמנים שגורשו מן השטחים שסופחו לפולין במערב.
החוקה הפולנית החדשה משנת 1952 הכריזה רשמית על פולין כרפובליקה עממית, הנשלטת על ידי מפלגת הפועלים הפולנית המאוחדת, אשר מאז שבלעה את הפלג השמאלי של המפלגה הסוציאליסטית ב-1948 הייתה למעשה שמה של המפלגה הקומוניסטית של פולין. נוצרה משרת "נשיא פולין", וביירוט, המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית מונה אליה.