stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנימין כהנא
טייס – עד הקמת המדינה

ההזדמנות של כהנא הגיעה כשנפתח בשדה התעופה בלוד קורס טיס של אצ"ל במסווה של בית ספר אזרחי לטיסה בראשותו של משה חיים כץ. טקס סיום הקורס נערך ב-21 באפריל 1939 בשדה התעופה בלוד, והיה למעשה קורס הטיס הראשון שהושלם בארץ ישראל (במקביל לקורס האמור התקיים קורס טיס של "ההגנה", אשר נפתח לפני הקורס של אצ"ל, אך הקורס של ההגנה הסתיים שלושה חודשים מאוחר יותר, ולבוגריו הוענקו רישיונות טייס רק ב-20 ביולי 1939). בטקס השתתפו מכובדים רבים, כולל הרבנים הראשיים, אך נעדרו ממנו ראשי הממסד שהתנגדו לפעילות אצ"ל. שיאו של הטקס היה כאשר הנציב העליון הבריטי, הרולד מקמייקל, העניק את רישיונות הטיס לששת הבוגרים. לבנימין כהנא הוענק רישיון טיס מס' 6. כהנא היה היחיד מבין בוגרי הקורס אשר הקפיד לחדש את הרישיון והפך מאוחר יותר לטייס בחיל האוויר.
הנהגת בית"ר, אשר העריכה כי שלטון הנאצים בגרמניה עתיד להוות איום קיומי על העם היהודי, ניסתה למנף את קיומו של הגרעין הקטן של הטייסים ולהקים כוח אווירי משמעותי. להערכתם היו באותו מועד כאלפיים טייסים יהודים ברחבי העולם, והתוכנית הייתה להקים רשת של מועדוני טייסים שבמסגרתם יתאגדו טייסים אלה ויתכוננו לפעולה. לשם כך הוקם "מועדון טייסים תל אביב" ואף נרכש מטוס RWD-15 בכספי תרומות של הקהילה היהודית בפולין. ב-20 באוגוסט 1939 יצאו שלושה טייסים (אברהם שכטרמן, בנימין כהנא ויצחק ברש) להביא את המטוס מפולין לארץ ישראל. מלחמת העולם השנייה, שפרצה מיד לאחר מכן, סיכלה את התוכנית, והשלושה חזרו בידיים ריקות. מחסור באמצעים, כמו גם התנגדות עזה של הנהגת היישוב לקיומו של מועדון טייסים "לאומי" (קרי: ימני), הביאו לסגירתו של המועדון. בניסיון לתרום למאמץ המלחמתי נגד הנאצים ביקש כהנא להתנדב כטייס לחיל האוויר המלכותי (RAF) אולם הוא נענה בשלילה, משום שהבריטים לא היו מעוניינים בטייסים מארץ ישראל בשורותיהם.
המאמצים להשיג מטוס שישמש את אצ"ל עלו לבסוף יפה. בשנת 1941 נרכש במצרים מטוס צ'כי דו-מושבי מדגם זלין 12 בכספי יהודי מקומי עתיר אמצעים. כהנא נשלח למצרים והטיס את האווירון מקהיר (אל-מזה) ללוד. מחסור באמצעים לא אפשר לתחזק את המטוס ולתפעלו, והוא פורק ואוחסן במרתף בית בתל אביב. שעתו של הזלין הגיעה כאשר לאברהם שכטרמן הוצע לנהל את מפעל האשלג בסדום בשנת 1943. שכטרמן היתנה את קבלת התפקיד בהיתר להכשיר מנחת בשטח המפעל, העברת המטוס לשם, והעסקת טייס. הנהלת החברה התנגדה תחילה אך לבסוף נעתרה לדרישה. כהנא נרתם להכשיר מנחת ולהקים סככה לאחסון הזלין, והתמנה לטייסו הקבוע.
אברהם שכטרמן כתב כי:
שדה התעופה הביא תועלת רבה בזמן השטפונות הפוקדים מדי שנה את המפעל. ומה שחשוב מכל – שדה התעופה הוא שהציל את המפעל מכניעה בעת מלחמת העצמאות והשאירו בגבולות ישראל. הודות לשדה התעופה יכלה סדום לקבל עזרה וציוד ולהחזיק מעמד. הקשר היחיד עם המקום היה באוויר. עובדה זו אפשרה אחר כך לא רק להחזיק במקום, כי אם גם להרחיב את הגבולות עד מעבר לעין גדי בצפון, ואילת בדרום.
בחיל האוויר

לא בקלות עלה בידי כהנא, איש אצ"ל, להתקבל כטייס לחיל האוויר. לאחר השתדלויות רבות הוא גויס ב-5 באפריל 1948, וצורף לטייסת א'. בקשותיו לעבור הסבה למטוס קרב נענו בשלילה, אולי בשל גילו (37). ב-1949 סיים קורס הסבה למטוסים דו-מנועיים, וקבל כנפי טיס "רגילות" (עד אז נשא כנפיים של טייסי מטוסים קלים). במחצית השנייה של 1948 צורף כהנא לגף 35 בעקרון, שם הטיס מטוסי נורסמן, בין השאר לסדום הנצורה. בינואר 1949 הוצב לטייסת 100. ביוני 1950 סיים קורס הדרכה, ומונה למדריך טיסה למטוסי פייפר.
בצד הסיפוק הרב שהסבה לו הטיסה המבצעית הסדירה הייתה תקופת השירות בחיל האוויר כרוכה בתסכולים רבים לכהנא, שהיה "עוף מוזר" בטייסת – הן בשל הרקע שלו כלוחם אצ"ל, והן בשל גילו. הדבר משתקף במכתבים שכתב לידיד נפש שלו, צבי ("גמי") רין, גם הוא לוחם אצ"ל שבתסכולו עזב בתחילת שנות ה-50 את ישראל ופנה ללמוד בארצות הברית. ככל הידוע לא שולב כהנא במבצעים נועזים שערכה הטייסת הקלה, דוגמת "מבצע שנונית" (חילוץ לוחמי חיל הים מהחוף הסעודי ב-2 במרץ 1954 באמצעות שבעה מטוסי פייפר) או "מבצע ירקון" (פינוי סיירים מחצי האי סיני ב-12 ביוני 1954 באמצעות שישה פייפרים), וגם לא קודם מעבר לדרגת סרן.
במרץ 1956 עברה משפחת כהנא להתגורר באילת, ובנימין התמנה לטייס הקישור של מפקדת מרחב אילת.
ביומו השני של מבצע קדש, ב-30 באוקטובר 1956, נמנו מספר תקיפות על כוחות קרקע של צה"ל באמצעות זוגות של מטוסי מיג-15 מצריים. יעדן של השתיים הראשונות היו כוחות צה"ל בתמד ובמיתלה. בשעה 10:00 הופיע באזור כונתילה זוג שלישי, במטרה לתקוף את חטיבת הצנחנים בפיקודו של אריאל שרון, שעשתה את דרכה לכיוון המיתלה על מנת לחבור אל גדוד 890 שהוצנח שם יום קודם לכן. את שהתרחש אחר-כך מתאר "סיפור המעשה" בתעודת עיטור העוז כך:
ב"מבצע קדש" בעת הקרבות בסיני, שימש סרן בנימין כהנא טייס קישור ומתפקידו היה לשמור על הקשר עם יחידת סיור, אשר ביצעה חסימה בעומק של 12 ק"מ, לפני כוח אשר יצא לכיבוש משטרת כונתילה. בעת ביצוע משימתו הבחין ב-2 מטוסי "מיג 15" של האויב, עורר בכוונה תחילה את תשומת לבם ונכנס אתם לקרב התחמקות שארך 15 דקות. תוך מהלך הקרב נאלץ מטוס אחד של האויב לחזור והשני פגע בפייפר של סרן בנימין כהנא והפילו. במעשה גבורה זה הסיט את מטוסי האויב ממטרתם ומנע בעדם לבצע את משימתם העיקרית.
כהנא השאיר אחריו רעיה ושלושה ילדים. במהלך השנה הראשונה למותו טיפל בילדיו אלכס אנסקי, שהיה אז טכנאי בשירות חובה בחיל האוויר. 55 שנים לאחר מותו, ב-2011, הועלה לדרגת רב-סרן. נקבר בבית הקברות הצבאי באילת.
לקריאה נוספת

אליעזר (צ'יטה) כהן וצבי לביא, השמים אינם הגבול, ספריית מעריב, עמודים 171–172.
מרדכי נאור, דורות לוחמים בעריכת משה בן שאול, הוצאת הדר, עמודים 324–337.
רס"ן יצחק שטייגמן, מבצע קדש, חיל האוויר בשנים 1950-1956, ענף לתולדות חיל האוויר, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור.
סא"ל (מיל.) עדו אמבר, סא"ל (מיל.) אלי איל, סגן אבי כהן, שורשי חיל האוויר, התפתחות התעופה הביטחונית בא"י עד הקמת המדינה, ענף לתולדות חיל האוויר, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור.
אביגדור שחן, כנפי הניצחון, הוצאת עם הספר.
הערות שוליים

↑  1168 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel, www.tidhar.tourolib.org
↑  אלישיב כהנא, אבי, מסג'רה לתל אביב, תל אביב, 1996, עמ' 25
↑  יהודה לפידות, המרד הערבי
↑  http://www.merchav-aviri.org/pages/content/view/1281/37/
↑  זכרונות בנימין ממחנה האימונים הראשון לדאייה, כפי שכתב לביטאון "התעופה" ב-8 ביוני 1956
↑  זאב נשר, קורס הטיס הראשון של האצ”ל, באתר מרקיע שחקים, ‏2021-02-27
↑  רשיונות טיסה לטייסים עבריים, דבר, 23 באפריל 1939
↑   ר' מכתבו של אריאל שרון ב"קישורים חיצוניים"
↑  אבי משה סגל, שדר הרדיו ושחקן התיאטרון אלכס אנסקי מספר על תפקידו הצבאי הייחודי בעקבות מבצע קדש ב-1956, באתר יוטיוב, 4 באוגוסט 2004
↑  בנימין כהנא באתר GRAVEZ
במפגש עם זאב ז'בוטינסקי בפריז, 1934. כהנא יושב לימינו של ז'בוטינסקי
כנפי טיסה של בוגרי הקורס של אצ"ל
בנימין כהנא בדאון מעל חוף בת ים
רישיון הטיס מוענק לבנימין כהנא בידי הנציב העליון, הרולד מקמייקל
בניית ההאנגר בסדום. כהנא ראשון מימין
נחל מכמש

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  כ־20 ק"מ
 שפך:  נחל פרת 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) נחל מכמש(למפת הרי ירושלים רגילה) נחל מכמש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מכמש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מכמש
 
נחל מכמש (מימין) מתחבר אל נחל פרת (משמאל), תצפית ממצפה אורית
נַחַל מִכְמָשׁ (בערבית: ואדי סווינית) הוא יובלו העיקרי של נחל פרת. הנחל יורד מהעיר רמאללה, ונשפך לנחל פרת, סמוך לכפר אדומים. אורכו הכולל של הנחל כ-20 ק"מ. הנחל מפתח קניון משמעותי, במקום בו הוא חוצה את מדרגת הכפיפה העליונה של מדבר יהודה. לאורך הנחל מצויים כמה מעיינות.
שמו של הנחל, מכמש, ניתן לו על שם היישוב המקראי מכמש, אשר על סמך הדמיון לשם הכפר הערבי הסמוך מוח'מאס, ניתן לשער ששכן בקרבת מקום.
סלעי הנחל

בפתחת קניון נחל מכמש יש שני סלעים המזדקרים ובולטים במקום בו הופך הנחל לקניון צר ומצוקי.
הם עונים באופן אופטימלי לתיאור המקראי של :"הַמַּעְבְּרוֹת","בּוֹצֵץ" ו"סֶנֶּה" כפי שכתוב בספר שמואל א': "וַיְהִי הַיּוֹם, וַיֹּאמֶר יוֹנָתָן בֶּן-שָׁאוּל אֶל-הַנַּעַר נֹשֵׂא כֵלָיו, לְכָה וְנַעְבְּרָה אֶל-מַצַּב פְּלִשְׁתִּים, אֲשֶׁר מֵעֵבֶר הַלָּז; וּלְאָבִיו, לֹא הִגִּיד. וְשָׁאוּל, יוֹשֵׁב בִּקְצֵה הַגִּבְעָה, תַּחַת הָרִמּוֹן, אֲשֶׁר בְּמִגְרוֹן; וְהָעָם אֲשֶׁר עִמּוֹ, כְּשֵׁשׁ מֵאוֹת אִישׁ. וַאֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב אֲחִי אִיכָבוֹד בֶּן-פִּינְחָס בֶּן-עֵלִי כֹּהֵן ה', בְּשִׁלוֹ נֹשֵׂא אֵפוֹד; וְהָעָם לֹא יָדַע, כִּי הָלַךְ יוֹנָתָן. וּבֵין הַמַּעְבְּרוֹת, אֲשֶׁר בִּקֵּשׁ יוֹנָתָן לַעֲבֹר עַל-מַצַּב פְּלִשְׁתִּים שֵׁן-הַסֶּלַע מֵהָעֵבֶר מִזֶּה, וְשֵׁן-הַסֶּלַע מֵהָעֵבֶר מִזֶּה; וְשֵׁם הָאֶחָד בּוֹצֵץ, וְשֵׁם הָאֶחָד סֶנֶּה. הַשֵּׁן הָאֶחָד מָצוּק מִצָּפוֹן, מוּל מִכְמָשׂ; וְהָאֶחָד מִנֶּגֶב, מוּל גָּבַע". שני הסלעים מצויים בין מעלה מכמש לבין גבע בנימין כ-2.5 ק"מ בקו-אווירי ממגרון.
סלעי הנחל > בוצץ

בוצץ הוא הסלע הצפוני בנקודת ציון : 31.8571645032, 35.2871471882. פרשן התנ"ך רד"ק סבור כי פרוש השם הוא: מישור חלקלק. הסלע הצפוני שנמצא במפנה דרומי מואר רוב היום בניגוד לסנה, וככל הנראה שמו קשור לכך, בדומה למילה 'נוצץ'. כך בתוספתא (מקואות א ו), 'ההרים בוצצין' (לאחר ירידת גשמים).
סלעי הנחל > סנה

סנה הוא הסלע הדרומי בנקודת ציון:31.85233889301106, 35.27846941978098 . בהיותו במפנה צפוני תלול, הוא שוכן בצל לאורך רוב היום.
פרשן התנ"ך רד"ק סבור כי פרוש השם הוא: מקום דרוך. השערה אחרת שמדובר בעץ שיטה. אולי מכאן גם שם הואדי בערבית :ואדי סווניט. הסבר על המקום ניתן על ידי החוקר קלוד קונדר.
מערת הגיא

במצוק הדרומי של הנחל נמצאה מערת מפלט אשר שימשה נמלטים בתקופות שונות. המערה מכונה "מערת הגיא" או "מערת אל ג'י". בשנת 1997 מצא הפרופסור חנן אשל במערה שלושה מטבעות מתקופת מרד בר כוכבא, אלו מוכיחים את שימושה כמערת מפלט גם בתקופה זו.
זיהום הנחל

במעלה הערוץ, סמוך ליישוב פסגות, ממוקם מתקן טיהור שפכים (מט"ש) פלסטיני המרכז את שפכי אל-בירה והיישובים פסגות, כוכב יעקב ותל ציון. המתקן מזרים מי קולחין אל הנחל, אשר מגיעים לבסוף למעיין עין מבוע. תקלות הקורות מדי פעם במט"ש גורמות לו לפלוט אל הנחל כמות רבה של מי שופכין לא מטוהרים ובוצה, דבר הגורם לזיהום של קטעים בנחל. משרד מבקר המדינה בדק את הנושא בחודשים פברואר-אוקטובר 2016 וקבע בדו"ח שפורסם ב-16.05.2017:
"למרות חשיבותו של הפרויקט להשבת המים של מט"ש אל-בירה, העשוי בעת ובעונה אחת הן לפתור את בעיית זיהום נחל מכמש ונחל פרת והן לספק מים נוספים להשקיה חקלאית, לא גיבשו המנהא"ז (המנהל האזרחי), מתפ"ש (מפקדת תיאום פעולות הממשלה בשטחים) ורשות המים דרך פעולה מתואמת לקידומו בתוכנית שאושרה על ידי הוועדה הטכנית של ועדת המים המשותפת, בין שמדובר מול הגורמים הפלסטיניים ובין שמדובר מול הגורם הבינלאומי הרלוונטי."
לקריאה נוספת

חנן אשל, "סקר ארכאולוגי במערת אל-ג’י בנחל מכמש (ואדי סויניט) ומועד הקמתה של איליה קפיטולינה", מחקרי יהודה ושומרון ח (תשנח), 1998, עמ' 81–96.
הערות שוליים

↑  ספר'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'שמואל א','"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'פרק'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'י"ד
↑  מקור: משה גרסיאל, קרב מכמש
↑  מקור: לפי גוגל ארת'  Conder gives an excellent description of the place in Tent Work in Palestine, II, 112-14.W.
↑  שי סימון, אחריות לאורך  הטבע בנחל מכמש, החברה להגנת הטבע.
↑  משרד מבקר המדינה, זיהומי מים בין מדינת ישראל לשטחי יהודה, שומרון ורצועת עזה - המשרד להגנת הסביבה - מטלה בין משרדית, באתר משרד מבקר המדינה דוח שנתי 67ב, ‏16 במאי 2017
| אתרים בבנימין |
| --- | --- | --- |
| עמק שילה | בור הציפורים באחיה • בור יישוב הדעת • בור עדי-עד • בור קידה • המזבח בגבעת הראל • ואדי רשאש • חניון הגדודים העבריים • מעיין הגבורה • מצפור קידה • נחל שילה • עין א-דהרה • עין דח"ש • עין עוז • קובת א-נג'מה • שילה הקדומה •  תצפית הר כוכב |  |
| מערב בנימין | גבעת ההליסטון • גבעת היקבים • הכוורת • המצודה הבריטית בנוה צוף • חורבת פצה • שמורת עיינות נטוף (ואדי זרקא) • ואדי חרמיה • חובלתא • חורבת תיבנה • יער אום צפא • לטרון • מחצבות נטוף • מעיין דולב • מעיין הקשת • מעיין חרשה • מעיין טלמון • מעיין עטרת • חורבת טרפין • מערת עאבוד • מערת שוקבא • נבי סמואל • עין אגוז • עין בובין (מעיין דני) • עין מזור • עין ריא • עינות ענר • פארק קנדה • שמורת אלוני שמואל • שמורת דלבים (ובכללה ואדי דילב) • תצפית גג הארץ • מבצר ארטבה |  |
| גב ההר | סנה ובוצץ • בור מגרון • הר בעל חצור • ואדי שיבן • חורבת ניסיה • יקב פסגות • מעיין הכרמים • נחל מכמש • עין ביתין • קבר בני ישראל |  |
| מדבר בנימין | בקעת סמיא • מערת הנמרים • חורבת אל-קיליה • טאריק אבו ג'ורג' (דרך יריחו-בית אל) • נחל ייטב (עוג'א) • שמורת נחל פרת • מוזיאון השומרוני הטוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515030605171
ארל הולימן

| --- | --- |
ארל הולימן, 1959
ארל הולימן, 1959
 לידה:  11 בספטמבר 1928 דלהי (אנ'), לואיזיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  25 בנובמבר 2024 (בגיל 96) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Henry Earl Holliman 
 סוגה מועדפת:  קאנטרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1953–2000 (כ־47 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
הנרי ארל הולימן (באנגלית: Henry Earl Holliman;‏ 11 בספטמבר 1928 – 25 בנובמבר 2024) היה שחקן אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1956 על תפקידו בסרט "מוריד הגשם".
ביוגרפיה

הולימן נולד בעיירה דלהי (אנ') שבלואיזיאנה. אביו הביולוגי מת כשישה חודשים לפני שנולד ואמו הלא מתפקדת מסרה אותו לאימוץ. הוא אומץ על ידי הנרי הולימן, כורה פחם ואשתו. אביו המאמץ נפטר כאשר הולימן היה בן 13.
הולימן שיקר לגבי גילו והתגייס לצי ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה, הצבא גילה זאת ושחרר אותו מיידית. כשהתבגר הוא התגייס בשנית, הפעם באופן חוקי לחיל הים האמריקאי.
כשהשתחרר משירותו הצבאי למד משחק בתיאטרון "בית הבובות פסדינה" וסיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
נפטר ב-25 בנובמבר 2024.
קריירת משחק

הולימן החל את הקריירה שלו כשחקן בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, הוא התגלה בשנת 1954 במערבון של אדוארד דמיטריק "רמח שבור" בתפקיד דני אחיו של החוואי מאט דובואה (ספנסר טרייסי). באותה השנה שיחק בסרט גשרי טוקו רי. בשנת 1956 הוכר הולימן ככוכב עולה בהוליווד לאחר שזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור ג'ים קורי אחיה של גיבורת הסרט ליזי קורי (קתרין הפבורן) בדרמה "מוריד הגשם" ובזכות הופעותיו בסרטים "ענק" בתור בוב דייס ו"הטיסה לחלל".
במהלך הקריירה שלו הופיע הולימן בקומדיות "אל תתקרבו למים" בתפקיד אדם גארט, "ביקור לכוכב הקטן" לצידו של ג'רי לואיס ובמערבונים "דו-קרב באו. קיי. קוראל" בתור השריף צ'ארלי באסט, "הבנים של קטי אלדר" בתור הסוחר הלא יוצלח מאט אלדר ו"רכבת אחרונה מגאן היל".
מחוץ לתחום הקולנוע בלט הולימן בסדרת הדרמה המשטרתית "אשת משטרה" בתפקיד שוטר משטרת לוס אנג'לס סמל ויליאם "ביל" קרוולי, כמו כן גילם את התפקיד הראשי בפרק הראשון של הסדרה "אזור הדמדומים" ב-1959.
פילמוגרפיה > קולנוע

מזרח סומטרה (1953)
מחנה טנסי (1954)
גשרי טוקו רי (1954)
רמח שבור (1954)
הארגון (1955)
מתתי אלף פעמים (1955)
הגבהות הבוערות (1956)
הטיסה לחלל (1956)
ענק (1956)
מוריד הגשם (1956)
דו-קרב באו. קיי. קוראל (1957)
אל תתקרבו למים (1957)
כישוף חם (1958)
רכבת אחרונה מגאן היל (1959)
המלכודת (1959)
ביקור לכוכב הקטן (1960)
פיקוד משוריין (1961)
קיץ ועשן (1961)
הבנים של קטי אלדר (1965)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

אשת משטרה (1974–1978)
איש הלילה (1997–1999)
ג'וליאן לויד ובר

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1951 (בן 73) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה, בית ספר וות'רביי, Westminster Under School 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 חברת תקליטים:  EMI רקורדס 
 בן או בת זוג:  Celia Mary Ballantyne (1974–?) Kheira Bourahla (14 ביולי 2001–?) Zohra Ghazi (1 ביולי 1989–?) Jiaxin Cheng (יולי 2009–?) 
 צאצאים:  David Lloyd Webber 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הבריטית להקלטה קלאסית  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 www.julianlloydwebber.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וליאן לויד ובר (באנגלית: Julian Lloyd Webber; נולד ב-14 באפריל 1951) הוא צ'לן בריטי, מנצח, שדרן, מנהל אקדמי לשעבר של הקונסרבטוריון המלכותי בברמינגהם (אנ') ומייסד תוכנית החינוך המוזיקלי "בהרמוניה" (אנ').
ג'וליאן לויד ובר הוא בנו של המלחין ויליאם לויד ובר, שאחדות מיצירותיו לצ'לו ניגן והקליט, ואחיו הצעיר של אנדרו לויד ובר. שני האחים שיתפו פעולה בהקלטת וריאציות בסגנון קלאסי-רוק, המבוססות על הקפריצ'ו בלה מינור של פאגאניני לכינור סולו. הוא זכה במלגה לקולג' המלכותי למוזיקה (RCM) ב-1968 והשלים את לימודיו אצל פייר פורנייה בז'נבה ב-1973. ג'וליאן לויד ובר מונה לעמית בקולג' המלכותי למוזיקה בשנת 1994 וקיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת האל, אוניברסיטת פלימות' (אנ') ואוניברסיטת מערב לונדון (אנ') (UWL).
ג'וליאן לויד ובר ניגן בקונצרט התרמה שהתקיים ברויאל אלברט הול ב-31 במרץ 2005 למען קורבנות רעש האדמה, שהתחולל באוקיינוס ההודי בשנת 2004. בספטמבר 2009 הצטרף לחבר הנאמנים של סאות'בנק סנטר. הוא היה עמית הנדל של מוזיאון פאונדלינג לשנת 2010, והמוזיקאי הקלאסי היחיד שנבחר לנגן בטקס הסיום של אולימפיאדת הקיץ 2012 (אנ'). באפריל 2014 קיבל לויד ובר את פרס המוזיקאי הנכבד של אגודת המוזיקאים העצמאיים (אנ') (ISM). הוא מונה לקצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) בשנת 2021 עבור שירותים למוזיקה.
ראו גם

אנדרו לויד ובר
קתרין קרטלידג'

| --- | --- |

קתרין קרטלידג' בסרט "ילדות קריירה"
 לידה:  15 במאי 1961 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 בספטמבר 2002 (בגיל 41) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1982–2002 (כ־20 שנה) 
 פרסים והוקרה:  פרס בודיל לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1997)  פרס רוברט לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1997) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין קרטלידג' (באנגלית: Katrin Cartlidge;‏ 15 במאי 1961 – 7 בספטמבר 2002) הייתה שחקנית קולנוע יהודייה-בריטית.
חיים אישיים

קרטלידג' נולדה בלונדון לאב אנגלי ולאם פליטה יהודיה-גרמנית.
קריירה

היא שיחקה לראשונה באופרת הסבון " Brookside" מ-1982 עד 1988, אך היא נודעה בעיקר בעקבות עבודתה עם הבמאים מייק לי ולארס פון טרייר.
מותה

קרטלידג' נפטרה בגיל 41 עקב סיבוכים של דלקת ריאות. עקב פטירתה הפתאומית נפתחה קרן על שמה על ידי מספר נאמנים, ביניהם מייק לי וכריס סימון.
פילמוגרפיה

1987 – Eat the Rich
1993 – עירום
1994 – לפני הגשם
1996 – לשבור את הגלים
1997 – ילדות קריירה
1998 – קלייר דולן
1999 – טופסי טרווי
1999 - The Lost Son
2000 -- מלון ספלנדיד
2001 – Sword of Honour
2001 – שטח הפקר
2001 – ממעמקי הגיהנום
2002 – החטא ועונשו
לקריאה נוספת

ראיון עם דייוויד תווילס וקאתרין קארטלידג' על העבודה שליוותה את יצירת 'עירום' (תרגום הריאיון: ירון כפתורי), בספר: מייק לי, עירום (תרגמה: לאה ששקו), תל אביב, גוונים (גוונים של שחור), 1996, עמ' 119-124
דיאן לאד

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1935  (בת 89) מרידיאן, מיסיסיפי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1959 
 מקום לימודים:  Harrison Central High School 
 בן או בת זוג:  ברוס דרן (1960–1969) 
 צאצאים:  לורה דרן 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.dianeladd.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
רוז דיאן לאדנר (באנגלית: Rose Diane Ladner; נולדה ב-29 בנובמבר 1935) היא שחקנית קולנוע אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב, הייתה מועמדת לשלושה פרסי אוסקר ולשלושה פרסי אמי.
ביוגרפיה

לאד נולדה במרידיאן שבמיסיסיפי, כבתם של מרי ברנרדט, עקרת בית ושחקנית במקצועה, ופרסטון פול לאדר. לאד גודלה כקתולית. היא קרובת-משפחה של המחזאי טנסי ויליאמס והמשורר סידני לניר.
בשנת 1960 נישאה לאד לשחקן הקולנוע ברוס דרן, השניים היו נשואים 9 שנים ובמהלכן נולדו לזוג שתי בנות: לורה דרן, שחקנית קולנוע זוכת פרס האוסקר, וילדה שמתה בילדותה. לאד נשואה בפעם השלישית, לרוברט צ'ארלס האנטר.
קריירה

סרטה הראשון של לאד היה סרט הפשע של רומן פולנסקי "צ'יינהטאון". לאחר מכן כיכבה בדרמה של מרטין סקורסזה "אליס לא גרה כאן יותר" בתור מלצרית קשוחה בשם פלו.
בשנת 1981 קיבלה לאד את פרס גלובוס הזהב ביחד עם שחקנית הקולנוע ואלרי ברטינלי, על תפקידה בסדרת הטלוויזיה המבוססת על הסרט "אליס לא גרה כאן יותר".
בשנת 1990 הופיעה לאד לצד בתה, לורה דרן, בדרמת המתח של דייוויד לינץ' "לב פראי". בסרט גילמה לאד את דמותה של מריאטה פורטון, אמה הפסיכופתית של לולה (דרן), המוציאה חוזה על חייו של אהובה סיילור ריפלי (ניקולס קייג').
שנה לאחר מכן שיחקה פעם נוספת לצד בתה לורה דרן בדרמה האירוטית "שושנת פרא". בסרט הופיעה לאד בתור אמה של רוז, בחורה משוחררת "מדי" במונחים של שנות ה-30, הנשכרת לעבוד כמשרתת בבית משפחת הילייר, ומנסה לפתות את אבי המשפחה ולאחר מכן גם את בנו. בטקס האוסקר בשנת 1992 נרשמה היסטוריה כשלראשונה אם ובתה (לאד ודרן) היו מועמדות לפרס האוסקר בקטגוריות שונות - בזמן שלאד הייתה מועמדת לפרס בתפקיד משנה, הייתה לורה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2010 קיבלה לאד ביחד עם בתה לורה דרן ובעלה לשעבר ברוס דרן כוכבים על שמם בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פילמוגרפיה נבחרת

אופנועי הפרא (1966)
הנהרות (1969)
צ'יינהטאון (1974)
אליס לא גרה כאן יותר (1974)
אלמנה שחורה (1987)
כיף של חופשה (1989)
לב פראי (1990)
נשיקה לפני המוות (1991)
שושנת הפרא (1991)
Father Hood‏ (1993)
סיבוב שני לאהבה (1993)
פסק דין (1996)
The Westing Game ‏ (1997)
צבעי השלטון (1998)
28 ימים (2000)
מפגש סוער (2001)
החלום המהיר בעולם (2005)
השכם בבוקר (2006)
ג'וי (2015)
I Dream Too Much ‏(2015)
אמריגדון (2016)
סופי והשמש העולה (2016)
The Last Full Measure‏ (2019)
Charming the Hearts of Men‏ (2021)
ג'יגי ונייט (אנ') (2022)
Isle of Hope‏ (2022)
Blue Champagne‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

ד"ר קווין, רופאה במערב (1993)
פרקליטי אל איי (1993)
המצור על רובי רידג' (1996) - סרט טלוויזיה
מגע של מלאכים (1997)
כריסטי, בחירות של הלב (2001)
בחירתה של גרייס (2004) - סרט טלוויזיה של Lifetime
פשע מן העבר (2005)
מוארת (2013-2011)
ריי דונובן (2016)
שלדון הצעיר (2021)
חופי צ'סאפיק (2016 - 2022)
1938 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1938  במדע |  |
< · 1936 · 1937 — 1938 — 1939 · 1940 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1938.
עקרונות הצילום החשמלי
אסטרונומיה

28 ביוני – מטאור במשקל של כ-450 טון התפוצץ מעל פנסילבניה, בארצות הברית. מספר רסיסים שלו הגיעו לקרקע.
ביולוגיה

22 בדצמבר – מציאת דג לטימריה, מסדרת דגי הצלקנת (Coelacanth) שקודם לכך היו מוכרים רק במאובנים בני מיליוני שנים.
נורמן פירי (Norman Pirie) ופרדריק באודן (Frederick Bawden) מצליחים לגבש וירוס, זו הייתה פריצת דרך בפענוח מבנה DNA ו-RNA
טכנולוגיה

צ'סטר קרלסון מבצע ניסוי מוצלח הראשון בהמצאתו, תהליך הצילום החשמלי (זירוגרפיה). על בסיסו בנה את מכונת הצילום זירוקס.
לסלו בירו (László Bíró) רושם פטנט על עט כדורי בפריז.
כימיה

6 באפריל – רוי פלאנקט (Roy Plunkett) ממעבדות דופונט משתמש בגז טטראפלואורואתן (C2F4) בלחץ גבוהה ומגלה כי בתוך מכל הברזל שהכיל את הגז נוצר פולימר שנקרא מאוחר יותר טפלון.
סינתזה של LSD על ידי אלברט הופמן.
המצאת פיברגלס על ידי ראסל גיימס סלייטר מחברת אואנס-קורנינג.
פותח שרף סינתטי קשיח בשם מלמין.
ההורמון פרוגסטרון מיוצר בתהליך סמיסינתטי על ידי ראסל מרקר (Russell Marker) מאוניברסיטת פנסילבניה, חומר מוצא משמש סטרואיד ממשפחת הסאפונינים
מדעי המחשב

קונראד צוזה משלים את בניית המחשב Z1 המשתמש בסרט להזנת פקודות וכולל נקודה צפה
מתמטיקה

פרנק בנפורד (Frank Benford) ניסח מחדש את חוק בנפורד (חוק הספרה הראשונה) שהוצג לראשונה על ידי סימון ניוקום (Simon Newcomb) כמעט 70 שנה קודם לכן.
פיזיקה

גילוי תופעת תהודה מגנטית גרעינית על ידי איזידור אייזק רבי.
פיתוח משוואת ולסוב לתיאור פלזמה המכילה חלקיקים טעונים על ידי אנטולי ולסוב (Anatoly Vlasov).
הנס בתה וקארל פרידריך פון ויצאקר (Carl Friedrich von Weizsäcker) מסבירים את המקור לאור וחום בשמש ובכוכבים כבדים יותר בעזרת נוקליאוסינתזה כוכבית מסוג שרשרת פרוטון-פרוטון ומעגל הפחמן-חנקן-חמצן
רפואה

תחילת שימוש בנזעי חשמל לטיפול במחלות פסיכיאטריות.
פרסים

פרס נובל
פרס נובל לפיזיקה – אנריקו פרמי, איטליה, על הוכחת קיומם של יסודות רדיואקטיביים שנוצרים באמצעות הקרנת נייטרונים ועל גילוי ריאקציות גרעיניות שנגרמות על ידי נייטרונים איטיים
פרס נובל לכימיה – ריכרד קון על עבודתו בקרטנואידים וויטמינים
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה – קורניי ז'אן פרנסואה היימנס - על ההסבר כיצד לחץ דם ורמת החמצן בדם נמדדים בגוף ומועברים למוח
נולדו

2 בינואר – לין קונוויי, מדענית מחשבים אמריקאית, מהנדסת אלקטרוניקה שהמציאה פטנטים בעלי חשיבות והשפעה בתחום תכנון השבבים האלקטרוניים.
10 בינואר – דונלד קְנוּת', מתמטיקאי אמריקאי, מהאבות המייסדים של מדעי המחשב.
28 בינואר – תומאס לינדל, רופא-ביוכימאי שוודי-בריטי, המתמחה בחקר מחלת הסרטן חתן פרס נובל לכימיה (2015) על מחקרו בנושא תיקון DNA.
5 במרץ – לין מרגוליס, (נפטרה ב-2011) ביולוגית אמריקנית, פתחה תאוריה אודות מקור אברוני התא האיקריוטיים הקרויה אנדוסימביוזה
7 במרץ – אלבר פר, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2007 על גילוי תופעת ההתנגדות המגנטית העצומה המנוצלת בטכנולוגיית הספינטרוניקה ובדיסקים קשיחים בפרט.
7 במרץ – דייוויד בולטימור, ביולוג יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1975 על חלקו בהסבר כיצד וירוס מחולל גידול משפיע על החומר הגנטי של התא.
20 במרץ – סרגיי נוביקוב (Sergei Novikov), מתמטיקאי רוסי-סובייטי זכה במדליית פילדס
26 באפריל – מנואל בלום, מדען מחשב יהודי, חתן פרס טיורינג לשנת 1995 על תרומתו הרבה ליסודות של תורת הסיבוכיות החישובית ויישומיה לקריפטוגרפיה ובדיקת תוכניות.
7 יוני – אדווין סאת'רן (Edwin Southern), ביולוג אנגלי, ממציא השיטה תספיג דנ"א (Southern Blot), שיטה בביולוגיה מולקולרית לקביעת גודלו ונוכחותו של רצף DNA ייחודי
3 בספטמבר – ריוג'י נויורי, כימאי יפני, חתן פרס נובל לכימיה (2001) על חלקו במחקר על תגובות הידרוגנציה אסימטרית (זרוז כיראלי)
4 באוקטובר – קורט וותריך כימאי וביופיזיקאי שווייצרי, חתן פרס נובל לכימיה על פיתוח שיטות לזיהוי וניתוח מבנה של מקרומולקולות ביולוגיות.
23 בדצמבר – רוברט קאהן, מהנדס חשמל אמריקאי יהודי, אחד מאבות האינטרנט.