stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרינצרגנט לואיטפולד (אוניית מערכה, 1912)
תכנון

פרינצרגנט לואיטפולד הייתה באורך כולל של 172.40 מטרים (565 רגל 7 אינץ') וההדחק המקסימלי שלה היה 27,000 טונות (26,570 טונות ארוכות) בתפוסה מלאה. רוחב האונייה היה 29 מטרים (95 רגל 2 אינץ') ושוקע האונייה היה 9.10 מטרים (29 רגל 10 אינץ') מקדימה ו-8.80 מטרים (28 רגל 10 אינץ') בירכתיים. היא כללה צוות שמנה 41 קצינים ו-1,043 מלחים. היא הונעה על ידי שלושה סטים של טורבינות פארסונס, שהונעו עם קיטור על ידי 16 דוודי צינורות מים על פחם. בניסויים, תחנת הכוח הפיקה מהירות מרבית של 21.7 קשרים (40.2 קמ"ש). היא נשאה 3,600 טון (3,500 טון ארוך) של פחם, מה שאיפשר טווח מרבי של 7,900 מיילים ימיים (14,600 ק"מ) במהירות שיוט של 12 קשרים (22 קמ"ש).
האונייה הייתה חמושה בסוללה ראשית של עשרה תותחי SK L/50 בקוטר 30.5 ס"מ בחמישה צריחים תאומים. היא נפטרה מסידור הצריח המשושה הבלתי יעיל של אוניות מערכה גרמניות קודמות; במקום זאת, שלושה מתוך חמשת הצריחים הורכבו על קו האמצע, כאשר שניים מהם מסודרים בזוג ירי-על מאחור. שני הצריחים האחרים הוצבו בדירוג באמצע האונייה, כך ששניהם יכלו לירות יחד מטח דופן. האונייה הייתה חמושה גם בסוללה משנית של 14 תותחי 15 ס"מ (5.9 אינץ') SK L/45 בקזמטים באמצע האונייה. להגנה מטווח קרוב נגד סירות טורפדו, היא נשאה שמונה תותחי 8.8 ס"מ (3.5 אינץ') SK L/45 בקזמטים. הספינה הייתה חמושה גם בארבעה תותחי נ"מ 8.8 ס"מ L/45. בנוסף, החימוש שלה כלל חמישה צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ (19.7 אינץ'), כולם מותקנים בגוף האונייה; אחד היה בחרטום, וארבעת האחרים היו בצד הרוחב.
חגורת השריון העיקרית שלה הייתה בעובי 350 מ"מ (13.8 אינץ') במצודה המרכזית, והיה מורכב משריון מוצק של קרופ (KCA). צריחי תותחי הסוללה העיקריים שלה היו מוגנים על ידי 300 מ"מ (11.8 אינץ') של KCA על הצדדים והחזית. מגדל הניווט של פרינצרגנט לואיטפולד היה משוריין בכבדות, עם 400 מ"מ (15.7 אינץ') בצדדים. כמו בארבע האוניות האחרות בסדרה שלה, פרינצרגנט לואיטפולד נשאה רשתות נגד טורפדו עד לאחר קרב יוטלנד ב-1916.
היסטוריית שירות

האונייה הוזמנה תחת שם החוזה ארזאץ אודין כתחליף לספינת הגנת החוף המיושנת אודין. פרינצרגנט לואיטפולד הונחה במספנת Howaldtswerke בקיל באוקטובר 1910. היא הושקה ב-17 בפברואר 1912 על ידי תרזה, נסיכת בוואריה; לודוויג השלישי, המלך האחרון של בוואריה ובנו של נשוא שם האונייה, לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה, נשא נאום. לאחר סיום עבודת ההשלמה, האונייה הוכנסה לצי ב-19 באוגוסט 1913. פרינצרגנט לואיטפולד צוידה במתקנים למפקד שייטת, והפכה לאוניית הדגל של שייטת אוניות המערכה השלישית עם הקבלה.
מיד לאחר כניסתה לשירות, פרינצרגנט לואיטפולד נטלה חלק בתמרוני הסתיו השנתיים, בעקבות שיוט הצי לנורווגיה. התרגילים נמשכו מ-31 באוגוסט עד 9 בספטמבר. תרגילי שייטת ואימוני ספינה בודדים נערכו באוקטובר ובנובמבר. בתחילת 1914, פרינצרגנט לואיטפולד השתתפה בתרגיל נוסף. תמרוני האביב השנתיים נערכו בים הצפוני בסוף מרץ. תרגילי צי נוספים באו לאחר מכן באפריל ומאי בים הבלטי ובים הצפוני. האונייה יצאה לשבוע קיל באותה שנה. למרות המתיחות הבינלאומית הגואה בעקבות רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד ב-28 ביוני, צי הים הפתוח החל את הפלגת הקיץ שלו לנורווגיה ב-13 ביולי. במהלך השייט האחרון בזמן שלום של הצי הקיסרי, הצי ערך תרגילים מול סקיין לפני שהמשיך לפיורדים הנורווגיים ב-25 ביולי. למחרת החל הצי לחזור לגרמניה, כתוצאה מהאולטימטום של אוסטרו-הונגריה לסרביה. ב-27, כל הצי התאסף מול כף סקדנס לפני שחזר לנמל, שם הוא נשאר במצב מוכנות מוגברת. מלחמה בין אוסטרו-הונגריה וסרביה פרצה ב-28, ובתוך שבוע הצטרפו כל המעצמות האירופיות הגדולות לסכסוך.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה

צי הים הפתוח, כולל פרינצרגנט לואיטפולד, ערך מספר סריקות וגיחות לים הצפוני. הראשונה התרחשה ב-2–3 בנובמבר 1914, אם כי לא נתקלו בכוחות בריטיים. אדמירל פרידריך פון אינגנול, מפקד צי הים הפתוח, אימץ אסטרטגיה שבה סיירות המערכה של קבוצת הסיור הראשונה בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר יפשטו על ערי חוף בריטיות כדי לפתות חלקים מהצי הגדול לצאת לעברם, שם הם יושמדו על ידי צי הים הפתוח. הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי ב-15–16 בדצמבר 1914 הייתה המבצע הראשון מסוג זה. בערב 15 בדצמבר, צי הקרב הגרמני שכלל 12 דרדנוטים - כולל פרינצרגנט לואיטפולד וארבע אחיותיה - ושמונה פרה-דרדנוטים הגיעו לטווח של 10 מיילים ימיים (19 ק"מ) משייטת מבודדת של שש אוניות מערכה בריטיות. עם זאת, התכתשויות בין מסכי המשחתות היריבים בחושך שכנעו את אינגנול שהוא מתמודד עם הצי הגדול כולו. בהוראת הקייזר וילהלם השני להימנע מסיכון הצי שלא לצורך, אינגנול הפסיק את הקרב והפנה את צי הקרב חזרה לכיוון גרמניה.
פרינצרגנט לואיטפולד יצאה לים הבלטי לאימון שייטת בין 23 ל-29 בינואר 1915. בזמן התמרונים, אוניית המערכה החדשה יותר קניג הפכה לאוניית הדגל של השייטת השלישית. ויצה-אדמירל ריינהרד שר, מפקד השייטת השלישית, הוריד את דגלו ב-24 בינואר והעביר אותו לקניג. בעקבות אובדן SMS בליכר בקרב שרטון דוגר בינואר 1915, הקייזר פיטר את אינגנול מתפקידו ב-2 בפברואר. אדמירל הוגו פון פול החליף אותו כמפקד הצי. ב-24 באפריל, פרינצרגנט לואיטפולד עלתה על שרטון בתעלת הקייזר וילהלם, למרות שהיא שוחררה מבלי לגרום נזק משמעותי. פול ערך סדרה של גיחות צי ב-1915 שבהן פרינצרגנט לואיטפולד השתתפה; פרינצרגנט לואיטפולד נכחה בגיחות ב-17–18 במאי, 29–30 במאי, 10 באוגוסט, 11–12 בספטמבר, ו-23–24 באוקטובר. השייטת השלישית השלימה את השנה עם סבב נוסף של אימוני יחידה באזור הבלטי בין 5 ל-20 בדצמבר.
ב-11 בינואר 1916 החליף אדמירל ריינהרד שר את פול, שסבל מסרטן הכבד. שר הציע מדיניות אגרסיבית יותר שנועדה לכפות עימות עם הצי הגדול הבריטי; הוא קיבל אישור מהקייזר בפברואר. המבצעים הראשונים של שר בוצעו בחודש הבא, ב-5–7 במרץ, עם סריקה ללא אירועים של ההופדן. ב-25–26 במרץ, ניסה שר לתקוף כוחות בריטיים שפשטו על טונדרן, אך לא הצליח לאתר אותם. גיחה נוספת לשונית הורנס בוצעה ב-21–22 באפריל.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > הפעולות הבאות

בתחילת אוגוסט, פרינצרגנט לואיטפולד ושאר יחידות השייטת השלישית ערכו אימוני שייטת באזור הבלטי. ב-18 באוגוסט, ניסה אדמירל שר לחזור על המבצע מ-31 במאי; שתי סיירות המערכה הגרמניות המועילות - מולטקה ופון דר טאן - הנתמכות בשלוש דרדנוטים, היו אמורים להפגיז את עיירת החוף סנדרלנד בניסיון למשוך ולהשמיד את סיירות המערכה של ביטי. שאר הצי, כולל פרינצרגנט לואיטפולד, היו אמורים להפליג מאחוריהם ולספק חיפוי. במהלך הגיחה האונייה נשאה את מפקד הצוללות. הבריטים היו מודעים לתוכניות הגרמניות והוציאו את הצי הגדול לפגוש אותן, מה שהוביל לפעולה של 19 באוגוסט 1916. עד השעה 14:35, אדמירל שר הוזהר מפני התקרבותו של הצי הגדול, ומאחר שלא היה מוכן להיכנס לקרב מול כל הצי הגדול רק אחד-עשר שבועות לאחר הקרב ביוטלנד, הפך את כוחותיו ונסוג לנמלים גרמניים.
מבצע צי נוסף התרחש ב-18–20 באוקטובר, אם כי הוא הסתיים מבלי להיתקל ביחידות בריטיות. שבועיים לאחר מכן, ב-4 בנובמבר, פרינצרגנט לואיטפולד השתתפה במשלחת לחוף המערבי של דנמרק כדי לסייע לשתי צוללות U-20 ו- U-30 - שנתקעו שם. ב-1 בדצמבר אורגנו מחדש שייטות צי הים הפתוח; פרינצרגנט לואיטפולד ואחיותיה הועברו לשייטת אוניות המערכה החדשה שהוקמה, בעוד אוניות המערכה מסדרת קניג נותרו בשייטת השלישית יחד עם באיירן. פרינצרגנט לואיטפולד הפכה לאוניית הדגל של השייטת החדשה. ב-20 בינואר 1917, האונייה פגעה בחבל פלדה שהסתבך במדחף הימני של האונייה במהלך הפלגה בנתיבי וילהלמסהאפן. במרץ, פרידריך דר גרוסה הוחלפה כאוניית הדגל של הצי על ידי אוניית המערכה החדשה שהצטרפה לצי, באדן. פרידריך דר גרוסה בתורה החליפה את פרינצרגנט לואיטפולד כאוניית הדגל של השייטת הרביעית. ירידה מתמדת במורל ואי שביעות רצון מהמנות עוררו שורה של מרידות קטנות בצי. ב-6 ביוני וב-19 ביולי מחו מסיקים על האיכות הנמוכה של המזון שניתן להם, וב-2 באוגוסט, כ-800 מלחים פתחו בשביתת רעב. קציני האונייה התרצו והסכימו להקים מועצה שנתנה למלחים קול בבחירת המנות והכנתם. אחד ממנהיגי ההפגנות, לעומת זאת, נעצר והוצא להורג ב-5 בספטמבר.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > מבצע אלביון

בתחילת ספטמבר 1917, בעקבות הכיבוש הגרמני של נמל ריגה הרוסי, החליט הצי הגרמני לחסל את כוחות הצי הרוסי שעדיין החזיקו במפרץ ריגה. הפיקוד העליון של הצי הקיסרי הגרמני (גר') תכנן מבצע לתפיסת האי הבלטי אסל, ובמיוחד את סוללות התותחים הרוסיות בחצי האי סורבה. ה-Admiralstab הוציא פקודות ב-18 בספטמבר למבצע משותף עם הצבא לכיבוש איי אסל ומון; המרכיב הימי העיקרי כלל את ספינת הדגל, מולטקה, וכן את שייטות אוניות המערכה השלישית והרביעית של צי הים הפתוח. יחד עם תשע סיירות קלות, שלוש שייטות סירות טורפדו ועשרות ספינות לוחמת מוקשים, כל הכוח מנה כ-300 ספינות, נתמכות על ידי למעלה מ-100 מטוסים ושישה צפלינים. כוח הפלישה הסתכם בכ-24,600 קצינים וחיילים. מול הגרמנים עמדו הפרה-דרדנוטים הרוסיות הישנות סלאבה וצסארביץ', הסיירות המשוריינות באיאן, אדמירל מקרוב ודיאנה, 26 משחתות, וכמה סירות טורפדו וסירות תותחים. חיל המצב באסל מנה כ-14,000 איש.
המבצע החל בבוקר 12 באוקטובר, כאשר מולטקה ואוניות השייטת השלישית ירו בעמדות רוסיות במפרץ טגה בזמן שפרינצרגנט לואיטפולד ושאר השייטת הרביעית הפגיזו סוללות תותחים רוסיות בחצי האי סורבה באסל. על פרינצרגנט לואיטפולד, יחד עם קייזר וקייזרין, הוטל להשתיק את התותחים הרוסים בהונדסורט שעל אסל, שהפגיזו את מולטקה. האוניות פתחו באש בשעה 05:44, ובשעה 07:45 הופסק הירי הרוסי וכוחות גרמנים נעו לחוף. יומיים לאחר מכן, סושון עזב את מפרץ טגה עם קייזרין, פרידריך דר גרוסה ופרינצרגנט לואיטפולד לתמוך בכוחות הקרקע הגרמניים המתקדמים בחצי האי סוורבה. עד 20 באוקטובר, הלחימה באיים התפוגגה; מון, אסל ודאגו היו ברשות הגרמנים. ביום הקודם, ה-Admiralstab הורה על הפסקת הפעולות הימיות והחזרת הדרדנוטים לצי הים הפתוח בהקדם האפשרי. ב-24 באוקטובר, פרינצרגנט לואיטפולד נותקה מכוח המשימה וחזרה לקיל.
לאחר הגעתה לקיל, פרינצרגנט לואיטפולד נכנסה למבדוק היבש לצורך תחזוקה תקופתית, ממנו יצאה ב-21 בדצמבר. לאחר מכן היא המשיכה לווילהלמסהאפן, שם חזרה לתפקידי השמירה במפרץ. ב-17 במרץ 1918, האונייה הפליגה לאזור הבלטי לצורך אימונים, ולמחרת סיירת המערכה דרפלינגר נגחה אותה מחוץ לקיל. אולם התאונה לא גרמה לנזק חמור. האונייה השתתפה בגיחה חסרת התוצאות לנורווגיה ב-23–25 באפריל 1918, שנועדה ליירט שיירה מוגנת בכבדות בין בריטניה לנורווגיה; מודיעין גרמני פגום מנע מהגרמנים ללכוד את השיירה. לאחר שחזרה לנמל, היא חידשה את תפקידי השמירה במפרץ הגרמני. שייטת IV ביצעה אימון נוסף באזור הבלטי בין 18 ביוני ל-13 באוגוסט. סבב אחרון של תרגילים התקיים ב-22–28 באוקטובר.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > גורל

פרינצרגנט לואיטפולד הייתה אמורה לקחת חלק בפעולה אחרונה של הצי ימים לפני שביתת הנשק, מבצע שבו עיקר צי הים הפתוח היה אמור להגיח מבסיסו בווילהלמסהאפן כדי להכניס לקרב את הצי הגדול הבריטי. על מנת לשמור על עמדת מיקוח טובה יותר לגרמניה, התכוונו האדמירלים היפר ושר להסב נזק רב ככל האפשר לצי הבריטי, לא משנה מה תהיה העלות עבור הצי. כתוצאה מכך, ב-29 באוקטובר 1918, ניתנה ההוראה לצאת מווילהלמסהאפן כדי לגבש את הצי בשפך היאדה, בכוונה לצאת למחרת בבוקר. עם זאת, החל מהלילה של 29 באוקטובר, מלחים בתירינגן ערכו מרד. התסיסה התפשטה לאוניות מערכה אחרות, מה שאילץ את היפר ושר לבטל את המבצע. בהתבשר הקייזר על המצב הוא הצהיר "אין לי יותר צי".
לאחר כניעתה של גרמניה בנובמבר 1918, רוב ספינות הצי שלה נכלאו בבסיס הצי הבריטי בסקפה פלו בפיקודו של קונטר-אדמירל לודוויג פון רויטר. לפני יציאת הצי הגרמני הבהיר אדמירל אדולף פון טרוטה לרויטר כי אינו יכול לאפשר לבעלות הברית לתפוס את הספינות, בשום תנאי. הצי נפגש עם הסיירת הקלה הבריטית קארדיף, שהובילה את הספינות לצי בעלות הברית שהיה אמור ללוות את הגרמנים לסקפה פלו. המשט האדיר כלל כ-370 ספינות מלחמה בריטיות, אמריקאיות וצרפתיות. לאחר שהספינות נכלאו, התותחים שלהן הושבתו באמצעות הסרת מכנסי התותחים שלהן והצוות של פרינצרגנט לואיטפולד צומצם ל-200 קצינים ומלחים. הצי נשאר בשבי במהלך המשא ומתן שהוליד בסופו של דבר את הסכם ורסאי.
עותק של הטיימס הודיע לרויטר כי שביתת הנשק אמורה להסתיים בצהריים ב-21 ביוני 1919, המועד שבו הייתה אמורה גרמניה לחתום על הסכם השלום. רויטר הגיע למסקנה שהבריטים מתכוונים לתפוס את הספינות הגרמניות לאחר תום שביתת הנשק. מבלי שידע שהמועד הוארך עד 23 ביוני, הורה רויטר להטביע את הספינות. בבוקר 21 ביוני עזב הצי הבריטי את סקפה פלו כדי לבצע תרגילי אימון, ובשעה 11:20 רויטר העביר את הפקודה לספינותיו. פרינצרגנט לואיטפולד טבעה בשעה 13:30; היא נמשתה ב-9 ביולי 1931 ונגרטה בשנת 1933 ברוזית'.
מפות המציגות את התמרונים של הצי הבריטי (כחול) והגרמני (אדום) ב-31 במאי – 1 ביוני 1916
חיילים גרמנים נוחתים באסל
מפה של הספינות הטבועות המציגה את פרינצרגנט לואיטפולד (#17); לחץ לתצוגה גדולה יותר
קימי מרק

קימי ביורן מרק (בגרמנית: Kimi Björn Merk, ברוסית: Кими Бьёрн Мерк; נולד ב-6 ביולי 2004 בפירמזנס שבגרמניה) הוא כדורגלן קירגיזי-גרמני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית ובנבחרת קירגיזסטן.
קריירת מועדונים

מרק גדל במחלקת הנוער של פ.צ. קייזרסלאוטרן, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-21 ביולי 2023 חתם בפחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
קריירה בינלאומית

ב-12 באוקטובר 2023 ערך מרק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קירגיזסטן, בהפסד 2-0 לנבחרת בחריין במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת קירגיזסטן לטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  КИМИ МЕРК "ПАХТАКОР" ФУТБОЛЧИСИГА АЙЛАНДИ באתר הרשמי של פחטקור טשקנט, 21 ביולי 2023
↑  AFC Asian Cup 2023™ Qatar squad lists באתר הרשמי של קונפדרציית הכדורגל של אסיה, 4 בינואר 2024 (באנגלית)
| נבחרת קירגיזסטן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 טוקוטייב •  2 בראוזמן •  3 קוזובאייב •  4 נורלנבקוב •  5 אקמטוב •  6 שמורזייב •  7 קוג'ו •  8 אזארוב •  9 בטירקנוב •  10 אליוקוב •   11 סאגינבאייב •  12 עבדורחמנוב • 13 צ'ומוייב •  14 מישצ'נקו • 15 קא. מרק • 16 איסלמקולוב • 17 ממירלייב • 18 ז'ירגאלבק אולו • 19 אלמאזבקוב • 20 דוישובקוב • 21 מוסאבקוב • 22 קאדירז'אנוב • 23 סטאלבקוב • 24 קי. מרק • 25 טוקטוסונוב • 26 ג'ומאשייב • מאמן: טרקוביץ' |  1 טוקוטייב •  2 בראוזמן •  3 קוזובאייב •  4 נורלנבקוב •  5 אקמטוב •  6 שמורזייב •  7 קוג'ו •  8 אזארוב •  9 בטירקנוב •  10 אליוקוב •   11 סאגינבאייב •  12 עבדורחמנוב • 13 צ'ומוייב •  14 מישצ'נקו • 15 קא. מרק • 16 איסלמקולוב • 17 ממירלייב • 18 ז'ירגאלבק אולו • 19 אלמאזבקוב • 20 דוישובקוב • 21 מוסאבקוב • 22 קאדירז'אנוב • 23 סטאלבקוב • 24 קי. מרק • 25 טוקטוסונוב • 26 ג'ומאשייב • מאמן: טרקוביץ' | קירגיזסטן |
פסגת אנקומפגרה

| --- | --- |

פסגת אנקומפגרה, מבט מהמערב
 מידע כללי
 גובה:  4,365 מטר
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מחוז הינסדייל קולורדו בארצות הברית
 רכס הרים:  הרי סן חואן
 מסלול ההעפלה הקל:  שביל ברמה 2
 קואורדינטות:  38°04′18″N 107°27′44″W﻿ / ﻿38.0716581°N 107.4620893°W﻿ / 38.0716581; -107.4620893
  (למפת מערב ארצות הברית מוגדלת) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט פסגת אנקומפגרה(למפת מערב ארצות הברית רגילה) קולורדו יוטה נבדה ניו מקסיקו אריזונה קליפורניה ויומינג איידהו מונטנה אורגון וושינגטון קנדה מקסיקו האוקיינוס השקט פסגת אנקומפגרה(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.פסגת אנקומפגרה(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.פסגת אנקומפגרה
 
פסגת אנקומפגרה (באנגלית: Uncompahgre Peak) היא הפסגה השישית בגובהה ברכס הרי הרוקי שבאמריקה הצפונית ובמדינת קולורדו בארצות הברית. גובה ההר 4,365 מטרים מעל פני הים. הפסגה היא הנקודה הגבוהה ביותר ברכס הרי סן חואן, חלק מהרי הרוקי, והנקודה הגבוהה ביותר באגן הניקוז של הנהר קולורדו ומפרץ קליפורניה. הפסגה שוכנת באזור הפתוח אנקומפגרה (Uncompahgre Wilderness), בצפון רכס הרי סן חואן, בצפון מחוז הינסדייל, כ-11 קילומטרים מערבית לעיירה לייק סיטי (Lake City).
הפסגה היא רמה נרחבת, המתרוממת כ-500 מטרים מהאגנים האלפיניים הרחבים המקיפים אותה. המדרונות הדרומים, המזרחיים, והמערביים אינם תלולים במיוחד, אבל במדרון הצפוני יש צוק תלול בגובה 210 מטרים. כמו כל הפסגות בהרי סן חואן, מקורה של הפסגה געשי, אבל היא אינה הר געש. סוג הסלע אינו מתאים לטיפוס, ולכן לא ניתן לטפס לפסגה מהצד הצפוני.
הנתיב הפופולרי לטיפוס על פסגת אנקומפגרה הוא שביל השירות מספר 239 מהיער הלאומי אנקומפגרה המתחיל בסופו של כביש נלי קריק (Nellie Creek Road), מזרחית-דרום-מזרחית לפסגה. כביש נלי קריק היא דרך המותאמת לרכבי שטח שאליה ניתן להגיע מכביש הנסון קריק (Henson Creek Road), כ-6.5 קילומטרים מערבית ללייק סיטי. השביל לפסגה הוא שביל הליכה מאומצת העולה לגובה של 890 מטרים בדרך בת שישה קילומטרים. השביל מגיע לפסגה בצורה מפותלת, מתחיל במזרח, עובר על הרכס שכיוונו דרום, ומסיים במדרון המערבי של הרמה בפסגה.
שם הפסגה מגיע מהמילה אנקומפגרה (Uncompaghre) בשפת יוט המתורגם בצורה חופשית ל"מים מלוכלכים" או "מעיין מים אדומים" וקרוב לוודאי שהשם מתייחס למעיינות החמים הרבים באזור יוראי בקולורדו.
הערות שוליים

↑  UNCOMPAHGRE
↑  Hiking Colorado's Uncompahgre Wilderness
פסגת אנקומפגרה (מרכז) והרי סן חואן כפי שהם נצפים ממעבר סלאמגוליון
פרנץ ברנטנו

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1838 בופארד, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  17 במרץ 1917 (בגיל 79) ציריך, שווייץ 
 שם לידה:  Franz Clemens Honoratus Hermann Brentano 
 מקום קבורה:  Altstadtfriedhof Aschaffenburg 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית, חוסר דת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טיבינגן, אוניברסיטת וירצבורג, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, אוניברסיטת מינכן, אוניברסיטת מינסטר 
 מנחה לדוקטורט:  פרנץ יאקוב קלמנס 
 מוסדות:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת וירצבורג 
 זרם:  אסכולת ברנטנו (אנ')
 תחומי עניין:  תורת ההכרה, פסיכולוגיה
 עיסוק:  פילוסוף, פסיכולוג, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  אריסטו, הסכולסטים
 השפיע על:  הוסרל, היידגר, מיינונג, פרויד, מנגר
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 יצירות ידועות:  Psychology from an Empirical Standpoint 
 בן או בת זוג:  Ida Brentano  Emilie Brentano 
 
פרַנץ בְּרֶנְטַנוֹ (בגרמנית: Franz Brentano;‏ 16 בינואר 1838 – 17 במרץ 1917), היה פסיכולוג ופילוסוף אוסטרי, שפעל בווינה, ועסק, בין היתר, בחקר ההכרה.
ביוגרפיה

ברנטנו נולד בגרמניה למשפחת אינטלקטואלים גרמנים–איטלקים. למד מתמטיקה, שירה, פילוסופיה ולימודי דת באוניברסיטת ברלין, מינכן ווירצבורג. הוא הפך לכומר, אך המשיך בעיסוקיו האקדמיים, בתחום הפילוסופיה בעיקר, עד שפרש מחיי הדת מעט אחרי 1873. באותה תקופה פרסם כמה כתבים מדעיים בנושאי פסיכולוגיה, ועבר לשמש מרצה בווינה בשנת 1894.
לשם נישואיו הראשונים, נאלץ לוותר על משרתו ואזרחותו באימפריה האוסטרו-הונגרית, וכששב לווינה נדחה בקבלת משרת המרצה בחזרה. לאחר מות אשתו הראשונה בשנת 1896 עבר לפירנצה, איטליה ונישא שם שוב.
במלחמת העולם הראשונה עבר לציריך שבשווייץ הנייטרלית ושם נפטר במרץ 1917.
הגותו ומחקריו

ברנטנו נחשב מרצה מחונן וכריזמטי ורבים מתלמידיו הפכו לחוקרים ומרצים מפורסמים ברחבי אירופה, ביניהם גם זיגמונד פרויד, אבי הפסיכואנליזה.
בניגוד לוילהלם וונדט, בן תקופתו, ממציא הסטרוקטורליזם (גישה בסיסית בפסיכולוגיה הטוענת כי חקירת ההכרה צריכה להתבצע תוך פירוק החוויה ההכרתית למרכיביה), טען ברנטנו כי הפסיכולוגיה צריכה לתאר תהליך דינמי ולא לפרק את החוויה ההכרתית למרכיבים ותגובות, על כך הוא נחשב מחלוצי הפנומנולוגיה בפסיכולוגיה. למשל, על פי ברנטנו, החוויה הפסיכולוגית היא תמיד אחידה, גם כאשר אנו רואים נוף מסוים ובה בעת מאזינים לשריקת הרוח ומריחים את ניחוח העלים היבשים אנו חווים את החוויה, כחוויה אחידה אחת. בכך נבדלת החוויה ההכרתית מהחוויה הפיזיולוגית. ברנטנו עסק גם במודעות ותפישת הזמן של האדם וכן במושג ה"התכוונות".
מבחינת תפיסת הפילוסופיה ניתן לזהות אצל ברנטנו השפעה חזקה של אמפיריציזם על שני פניו: אמפיריציזם בריטי ופילוסופיה אריסטוטלית. את תפיסת הפילוסופיה שלו הוא ניסח בעבודת הפוסטדוקטורט (Die 25 Habilitationsthesen). בתזה מספר 4 ברנטנו טוען: "שיטתה האמיתית של הפילוסופיה איננה אלא שיטת מדעי הטבע". משמעות התזה היא שפילוסופיה מתחילה מניתוח הניסיון הנתון 
לסובייקט בגישה מיידית. ניסיון זה הוא מקור התפיסה הוודאית (Evidenz) והוא אשר מבטיח את מעמדה של פילוסופיה כמדע חמור (שלא מבוסס על שיקולים הסתברותיים).
תפיסה זו של הפילוסופיה באה לידי ביטוי מובהק בשיטתו הפסיכולוגית ובתורת הנפש. הפסיכולוגיה של ברנטנו היא מדע תיאורי, פסיכולוגיה תיאורית או "פסיכוגנוזיה" למינוחו של ברנטנו. היא מבוססת על נתוני התפיסה הפנימית. לפי ברנטנו הפסיכולוגיה מובחנת באופן חד־ממדעים ניסויים: הפסיכולוגיה חוקרת תופעות מנטאליות המוגדרות כתופעות התכוונותיות (אינטנציונאליות). "התכוונות" היא תכונת האקט המנטלי שתמיד על משהו - האובייקט האינטנציונאלי או התוך-התכוונותי. למשל, נפילת אבן היא אירוע פיזיקאלי ואיננה על אודות משהו. לעומת זאת המחשבה על נפילת האבן מניחה אקט מנטלי כלשהו שהוא על אודות או מכוון לאובייקט מסוים (האבן הנופלת). מושג ההתכוונותיות לקוח על ידי ברנטנו מפילוסופיה אריסטוטלית ופילוסופיית ימי הביניים, אך מקבל פשר חדש ומהפכני הסולל דרך לפילוסופיית הנפש (mind) המודרנית. ברנטנו אחז בתפיסה הלא-ורידית של אינטנציונאליות, משמעות הדבר הוא שאובייקט אינטנציונאלי איננו אובייקט חיצוני לנפש.
ספרו שתורגם לעברית

על ראשית ההכרה המוסרית / מאת פראנץ ברנטנו (תרגם: מ’ שפי; ערוך בידי ש"ה ברגמן ונתן רוטנשטרייך), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשי"ד. (תורגם לראשונה בתר"ץ במסגרת "מבחר ספרי המופת הפילוסופיים לשמוש תלמידי האוניברסיטה העברית".)
צ'אנס אחרון (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד פרנקל
 הופק בידי:  סיימון קאוול מייקל מנצ'ל קריס טייקייר בראד ווסטון
 תסריט:  ג'סטין זקאם
 עריכה:  ונדי גרין בריקמונט
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס קורדן  ג'ולי וולטרס
 מוזיקה:  תיאודור שפירו
 צילום:  פלוריאן באלהאוס
 מדינה:  בריטניה • ארצות הברית
 חברת הפקה:  סייקו אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  חברת ויינשטיין
 הקרנת בכורה:  9 בספטמבר 2013 (TIFF)   25 באוקטובר 2013 (בריטניה)
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  ביוגרפי
 תקציב:  12 מיליון דולר
 הכנסות:  10.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   onechance
 onechancemovie.net
 דף הסרט ב־IMDb
"צ'אנס אחרון" (באנגלית: One Chance) הוא סרט ביוגרפי בריטי-אמריקאי משנת 2013, על זמר האופרה וזוכה Britain's Got Talent, פול פוטס, בבימויו של דייוויד פרנקל ולפי תסריט של ג'סטין זקאם. הקרנת הבכורה שלו אירעה ב-9 בספטמבר 2013, במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
שיר הנושא של הסרט, "Sweeter than Fiction", נכתב והופק על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, שהפיקה גם את הפסקול שלו.
ליהוק

ג'יימס קורדן – פול
אלכסנדרה רואץ' – ג'ולז, אשתו של פול
מקנזי קרוק – בראדון, עמיתו לעבודה של פול
ולריה בילאלו – אלסנדרה
קולם מיני – רולנד, אביו של פול
ג'ולי וולטרס – איבון, אמו של פול
טריסטן גרבל – מת'יו, הבריון של פול
סיון טיודור אוון – מנצח, המנטור של פול
ג'מימה רופר – הידראנגאה, חברתו של בראדון
אלכס מקווין – ד"ר ת'ורפ, רופא ה-A&E הקבוע של פול
הסרט מציג גם קטעי ארכיון של סיימון קאוול, אמנדה הולדן, פירס מורגן, דקלן דונלי ואנתוני מקפרטלין מ-Britain's Got Talent.
הפקה והוצאה

הבמאי דייוויד פרנקל הוריד את דמי הבימוי שלו שהיו בסך 6 מיליון דולר ל-1.2 מיליון דולר, בתמורה לחלק גדול יותר מסך הברוטו של הסרט. One Chance צולם באיטליה ובריטניה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2013, ב-9 בספטמבר 2013 והופץ לבתי הקולנוע ב-25 באוקטובר 2013.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות מעורבות עד חיוביות. נכון לאפריל 2019, הוא מחזיק בדירוג של 63% ברוטן טומייטוז, בהתבסס על 43 ביקורות, עם ציון ממוצע של 5.4 מתוך 10; בקונצנזוס נקבע שם כי: "הסרט 'צ'אנס אחרון' צפוי וסנטימנטלי, אך אמיתי לחלוטין". ב-Metacritic, זכה לציון 49/100 שהתבסס על 12 ביקורות, דבר שסימל "ביקורת בינונית עד ממוצעת".
מוזיקה

אחד מיוצרי "צ'אנס אחרון", סיימון קאוול, פנה לטיילור סוויפט והציע לה להיות מעורבת בפרויקט. לבסוף, כתבה את "Sweeter than Fiction" עם ג'ק אנטונוף, שטען שהשיר בעל אווירה של ג'ון יוז ופרסם בטוויטר שהוא "[אהב] לעבוד עם סוויפט". בנוסף לכך, השיר הופק על ידי סוויפט ואנטונוף והוא שיר בסגנון הפופ מסטיק והסינת'פופ.
סוויפט סיפרה בריאיון ל-Taste of Country שהיא ראתה את הסרט כסיפור אהבה והוסיפה כי:
אני הושפעתי מאוד מהדבר הנקרא אהבה. הסרט הזה הוא, בהרבה מובנים [...] סיפור על האהבה שיש לגבר כלפי אשתו. הנושא מאוד השפיע עליי ולכן כתבתי את השיר הזה, על מנת לספר את הסיפור מנקודת מבט מוזיקלית".
השיר הופץ כסינגל השיווקי הראשון מפסקול הסרט בפלטפורמות הדיגיטליות ב-21 באוקטובר 2013. לאחר יציאתו, הודתה סוויפט כי היא נאלצה להתמודד מול חברת התקליטים שלה ביג משין רקורדס, שסירבה לתת יד בהוצאת השיר בטענה שסוויפט לא צריכה להוציא שירים בין אלבום לאלבום. בהמשך, טענה סוויפט כי "חברת התקליטים שלי (ביג משין רקורדס) הציבה בפניי עובדה שאני לא מוציאה שירים חדשים עד שאני לא מוציאה אלבום חדש, אך הפצרתי בפניה שאני חייבת לקחת חלק בסרט הזה". השיר ספג שבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה. באנטרטיינמנט ויקלי שיבחו את גישתה האופטימית והחיובית של סוויפט, תוך שתיארו את השיר כ"ממכר".
הערות שוליים

↑  One Chance, Box Office Mojo
1 2  Sarah Deen, First image of James Corden as BGT winner Paul Potts, Metro, ‏2013-07-12 (באנגלית)
↑  One Chance | tiff.net, web.archive.org, ‏2013-08-09
↑  Taylor Swift – Sweeter Than Fiction (באנגלית), נבדק ב-2021-04-16
↑  One Chance (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists, Genius (באנגלית)
↑  One Chance, 2013-10-25, נבדק ב-2021-04-16
↑  Hollywood Salaries 2016: Who Got Raises (and Who Didn't), From Movie Stars to Showrunners, The Hollywood Reporter, ‏2016-09-29 (באנגלית)
↑  Michael Rosser2012-12-04T12:03:00+00:00, Filming wraps on David Frankel’s One Chance, Screen (באנגלית)
↑  Mayer Nissim, Paul Potts biopic filming wraps, Digital Spy, ‏2012-12-03 (באנגלית בריטית)
↑  One Chance (2013) (באנגלית), נבדק ב-2021-04-16
↑  One Chance, נבדק ב-2021-04-16
↑  Jack Antonoff, Twitter
↑  Taylor Swift – Sweeter Than Fiction (באנגלית), נבדק ב-2021-01-25
↑  Christina VinsonPublished: September 10,  2013, Taylor Swift Dishes on Inspiration for 'Sweeter Than Fiction', Taste of Country (באנגלית)
↑  Sweeter Than Fiction (From "One Chance") - Single by Taylor Swift (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-01-26
↑  Alistair McGeorge, Watch Taylor Swift's Sweeter Than Fiction video as she reveals she had to fight for One Chance song, mirror, ‏2013-10-23 (באנגלית)
↑  Taylor Swift 'Fought' For New Song Sweeter Than Fiction | MTV UK, www.mtv.co.uk (באנגלית)
↑  Taylor Swift goes 80s bubblegum on new single 'Sweeter Than Fiction', EW.com (באנגלית)