stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפרד באדר
הערות שוליים

1 2  מתוך עיתון החברה למתנ"סים- גליון מס' 305 מארס  2008, [www.matnasim.org.il/_Uploads/3149haris.doc "המתנ"סים בעיניי הם כתובת מרכזית לכל דבר הקורה בקהילות" –שיחה עם זק האריס, נציג קרן הלן באדר בישראל במהלך עשר השנים האחרונות השקיעה הקרן במתנ"סים כחמישה מיליון דולר], באתר החברה למתנ"סים, ‏מארס  2008
1 2 3 4 5  Alfred Bader dies at age 94, c&en
↑  KINDERTRANSPORT, 1938–40, holocaust encyclopedia
1 2 3 4 5  Onetime Jewish refugee Alfred Bader gave a castle to Queen’s University, the globe and mail, ‏JANUARY 18, 2019
↑  PENNY SCHWARTZ, Alfred Bader, Milwaukee philanthropist and art collector, dies at 94, the times of Israel, ‏3 January 2019, 5:30 am
1 2 3 4  Bader, Drs. Alfred and Isabel, queen's university
↑  Alfred and Isabel Bader Postdoctoral Fellowship in Jewish History, רמה- רשת מדעי הרוח והחברה, ‏28-02-2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258152805171  GND: 118896733  ISNI: 0000 0000 7820 2092  LCCN: n79121385  NKC: xx0029730  NTA: 069223149  RKD: 358864  SNAC: w6tt5q04  SUDOC: 092932916  VcBA: 495/151848  VIAF: 104720309   WorldCat (עם VIAF): 104720309
אנדרואיד לוליפופ

| --- | --- |


צילום מסך מאנדרואיד "לוליפופ"
 מפתח:  גוגל
 משפחה:  Android
 מחזור חיים:  3 בנובמבר 2014 – הווה (9 שנים) 
 גרסה אחרונה:  5.1.1
 סוג רישיון:  אפאצ'י 2.0, GPL-2.0, Android Open Source Project 
 מנהל חבילות:  APK 
 סביבת שולחן עבודה:  Material Design 
 אתר אינטרנט:  https://www.android.com/versions/lollipop-5-0/ 
 → אנדרואיד קיטקטאנדרואיד מרשמלו ←
 
הפסל של אנדרואיד לוליפופ
אנדרואיד לוליפופ (באנגלית: Android 5.0 Lollipop) הוא עדכון של מערכת ההפעלה אנדרואיד מבית גוגל שהוכרז ב-25 ביוני 2014 במהלך Google I/O. לאחר ההכרזה יצאה גרסת בטא עבור מכשירי הנקסוס 5 וה-Nexus 7 2013. הגרסה הרשמית והסופית, 5.0, הושקה ב-14 באוקטובר 2014. מערכת ההפעלה זמינה להורדה החל מנובמבר 2014 למספר מכשירים מסדרת נקסוס. הגרסה היא הממשיכה של אנדרואיד קיטקט והגרסה הבאה אחריה היא אנדרואיד מרשמלו.
השינויים הבולטים ביותר באנדרואיד לוליפופ הם: שפת עיצוב חדשה הקרויה בשם: "שפת חומר" או "עיצוב חומר" (באנגלית: "Material Design"), ושיפורים לממשק ההתראות המאפשר לגשת אליהם ממסך הנעילה, כמו גם התראות "צפות" ביישומים המשתמשים במסך מלא. הגרסה החדשה כוללת גם שיפור בחיי הסוללה, שפת תכנות חדשה, תמיכה במעבדים מסוג 64 סיביות, ועוד.
פיתוח

אנדרואיד 5.0 הוכרז לראשונה באירוע ה-Keynote במהלך כנס המפתחים Google I/O 2014, בתאריך ה-25 ביוני 2014. לצד אנדרואיד לוליפופ הוכרזו גם Android Auto, Android TV וכמו גם הדגמות עם אנדרואיד והכרזה על השעון החכם ה-Gear Live מתוצרת סמסונג.
חלק מהאירוע ה-Keynote הוקדש לשפת עיצוב חדשה הקרויה בשם "עיצוב חומר" (באנגלית: "Material Design"). שפת העיצוב החדשה כוללת התייחסות רבה לכרטיסים, שנראו לראשונה בשירות ה-Google Now (שנכלל באנדרואיד מגרסת 4.1 "ג'לי בין"), עם עיצוב נקי חדש הכולל שימוש רב יותר באנימציות והצללות. שפת העיצוב החדשה תיכלל באנדרואיד לוליפופ, כמו גם בשירותים אחרים של גוגל, כמו דפדפן הכרום, או מערכת ההפעלה למחשבים ניידים Chrome OS.
מגוגל נאמר ש"שפת העיצוב החדשה קיבלה השראה מנייר ודיו. אך בניגוד לנייר פיזי החומר הזה יכול להשתנות והוא דינאמי לחלוטין ומתאים את עצמו לכל מצב".
תכונות

אנדרואיד לוליפופ כוללת עיצוב חדש לממשק ההודעות וההתראות. התראות בודדות מוצגות כעת בכרטיסים, כחלק משפת העיצוב החדשה, והתראות מרובות של יישום אחד יכולות להיות מכווצות בהתראה אחת בלבד. התראות מוצגות כעת במסך הנעילה כמו כרטיסים. ישנה גם תכונה חדשה של "נא לא להפריע". תפריט היישומים הפועלים החדש כולל עיצוב חדש לכרטיסי היישומים האחרונים, אנימציות חדשות, ותכונה חדשה, שמאפשרת כרגע לראות את הקישורים בכרטיסים של דפדפן הכרום.
הגרסה החדשה כוללת גם אפשרות להתראות "צפות" במסך מלא. לדוגמה: כאשר משחק מופעל במסך מלא במכשיר, התראה על שיחה תיראה ככרטיס בקצה העליון של המסך, שבה יהיה ניתן לבחור אם לענות או לנתק. הגרסה החדשה כוללת גם שיפור בחיי סוללה. בנוסף, יש גם מצב "חיסכון בסוללה" חדש. גם האבטחה שופרה, ובגרסה זו ישנה אפשרות שבזמן שהטלפון קרוב למחשב, ניתן יהיה להיכנס למכשיר ללא סיסמה, אך כאשר הטלפון רחוק מהמחשב דרושה סיסמה על מנת להיכנס למכשיר.
מועד ההוצאה

גרסה למפתחים יצאה עבור מכשיר הנקסוס 5 וה-Nexus 7 2013 ביוני 26, 2014. הגרסה החלה להופיע ב-OTA (עדכון גרסה דרך המכשיר עצמו) ב-12 בנובמבר 2014. הטלפון החכם נקסוס 6 ומחשב הלוח נקסוס 9 היו המכשירים הראשונים שיצאו עם גרסה זו. HTC התחייבה לעדכן את ה-HTC One M8 תוך 90 יום מההכרזה. מוטורולה הודיעה שתעדכן את מכשיר המוטו X בשתי גרסאותיו, מוטו G בשתי גרסאותיו, מוטו E, הדרואיד מיני, והדרואיד אולטרה ודרואיד מקס.
בכיר ב-LG ציין שמכשיר ה-LG G3 יעודכן עד סוף השנה, ולפי הערכות איתו יעודכנו סדרת ה-G3 המורחבת, מכשיר הדור הקודם LG G2, וסדרת L האחרונה.
סוני הכריזה שהעדכון יגיע בראש ובראשונה למכשירי הדור האחרון: Xperia Z3, Xperia Z3 V וכן ל-Xperia Z3 Compact המוקטן. בנוסף, היא תגיע גם ל-Xperia Z הראשון, ושאר דגמיו השונים – ZL, ZR, Z Ultra מחשב הלוח Z. גם ה-Z1 יקבל את העדכון כולל גרסת ה-Compact וכן Z2 ו-Z2 Tablet.
עיצוב ומראה

החל מגרסה 5.0.0 קיים עיצוב חדש לדף הבית ואייקונים חדשים וניתן להגדיר לכל יישום עוצמת שמע משלו ותעדוף תצוגה.
אניבל קבאקו סילבה

אניבל אנטוניו קבאקו סילבה (בפורטוגזית: Aníbal António Cavaco Silva; נולד ב-15 ביולי 1939) הוא פוליטיקאי פורטוגלי. כיהן כנשיא פורטוגל בשנים 2006 עד 2016 וכראש ממשלת פורטוגל בשנים 1985–1995.
ביוגרפיה

קבאקו סילבה נולד בכפר באלגארבה שבדרום פורטוגל. ב-1964 סיים לימודי כלכלה באוניברסיטה הטכנית של ליסבון, וב-1973 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת יורק.
אחרי מהפכת הצפורנים ב-1974 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית (שלמרות שמה היא מפלגת המרכז-ימין העיקרית בפורטוגל). ב-1980 מונה לשר האוצר בממשלתו של פרנסישקו סה קרניירו.
הוא התנגד להשתתפות מפלגתו בממשלת האחדות עם המפלגה הסוציאליסטית שכיהנה בשנים 1983–1985, והיבחרו לראשות המפלגה ביוני 1985 סימנה את סוף הקואליציה.
קבאקו סילבה הוביל את מפלגתו לניצחון בבחירות שנערכו ב-6 באוקטובר, אולם התוצאות הספיקו רק לממשלת מיעוט שהוקמה ב-6 בנובמבר. הממשלה נפלה בהצבעת אי אמון ב-1987. בבחירות שהתקיימו בעקבות כך הוביל קבאקו סילבה את מפלגתו לניצחון סוחף עם רוב מוחלט של קולות המצביעים ורוב מוחלט בפרלמנט. בבחירות הבאות ב-1991 רוב זה אף גדל. אולם משבר כלכלי שפגע במדינה ב-1993 הוביל לדעיכה בפופולריות שלו והוא החליט שלא לרוץ בבחירות של 1995, שבהן הפסידה מפלגתו את השלטון.
בשנת 1996 התמודד בבחירות לנשיאות פורטוגל, אך הפסיד לז'ורז'ה סמפאיו. בשנת 2006 התמודד שוב על הנשיאות, הביס את מתחריו מנואל אלגרה ומריו סוארש ונבחר לנשיא פורטוגל. ב-2011 נבחר לכהונה שנייה וכיהן בתפקיד עד מרץ 2016.
אמריקנו

ערך זה עוסק בסוג קפה. אם התכוונתם לקוקטייל, ראו .
| --- | --- |

 מוצא:  איטליה 
 
אמריקנו (באיטלקית: Americano - מילולית: אמריקאי) הוא משקה העשוי קפה מהמטבח האיטלקי. המשקה מכיל אספרסו אשר נוספו לו מים רותחים. כמות הקפאין במשקה זהה לכמות שבאספרסו, אולם טעמו שונה משל קפה שחור מבושל.
בארץ הוא נקרא לפעמים אספרסו ארוך (אותה כמות קפה טחון אך עם כמות כפולה של מים), להבדיל מאספרסו כפול (כמות כפולה של קפה ושל מים, למעשה שני ספלי אספרסו).
היסטוריה

מקורו של המשקה בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר שחרור איטליה על ידי בעלות הברית, ובייחוד על ידי חיילי צבא ארצות הברית. החיילים האמריקאים נהגו לדלל את האספרסו, על מנת לדמות את טעמו לטעם הקפה שהם היו רגילים לו מארצות הברית (קפה דל בכמות הקפאין שבו).
לימים המשקה הפך פופולרי ברחבי אירופה וארצות הברית. בארצות הברית לעיתים נכתב שמו של המשקה בצורה: Café Americano (כאשר המילה "קפה" נכתבת בצרפתית) או בצורה השגויה: Café Américano.
אנחנו הנחשול

| --- | --- |
 מבוסס על:  הגל 
 סוגה:  מסתורין ודרמה
 בימוי:  Anca Miruna Lăzărescu 
 שחקנים:  מישל ברתל  כריסטיאן ארדמן  ביאנקה היין  Luis Pintsch  Livia Matthes  Stefan Lampadius  Jascha Baum  דניאל פאוסט  מנואל אלק קליין  שרה מהיטה  Robert Schupp  לודוויג סימון  לואיזה בפורט  סטפן גרוסמן  דניאל פרידל  לאון זיידל  מילנה טשארנטקה  Béla Gabor Lenz  ניקול יוהנהאנוואר 
 ארץ מקור:  גרמניה 
 שפות:  גרמנית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  6 
 הפקה
 מפיק:  כריסטיאן בקר
 חברת הפקה:  Rat Pack Filmproduktion  Sony Pictures Film und Fernseh Produktion
 הפצה:  נטפליקס 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 פורמט (תמונה):  4K (UHDTV)
 תקופת שידור מקורית:  1 בנובמבר 2019 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אנחנו הנחשול (בגרמנית: Wir sind die Welle) היא סדרת טלוויזיה גרמנית מסוג דרמת התבגרות המבוססת באופן רופף על הרומן משנת 1981 "הגל" של מורטון רו. הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-1 בנובמבר 2019.
תקציר עלילת הסדרה

הסדרה מתרחשת בעיר הגרמנית הבדויה מפרספלד. זהו סיפורה של קבוצת בני נוער שמחליטים להילחם יחד נגד חוסר צדק ובעיות חברתיות.
לאה, תלמידה בתיכון ממשפחה עשירה, משועממת ומתוסכלת מחייה המיוחסים. היא מטילה ספק באורח חייהם של הוריה הרואים עצמם קוסמופוליטיים ומודעים לסביבה. לאה מרגישה שהיא רוצה לעשות יותר מהם כדי ליצור עולם טוב יותר. כשטריסטן, חבר כיתה חדש, מגיע למפרספלד ומתיידד במהרה עם זאזי, רחים והגן המנודים, מתעוררת התעניינותה של לאה בו.
טריסטן משתמש בנסיבותיהם האישיות של בני נוער שונים מאוד על מנת לעורר אותם למאבק משותף נגד טרוניות ועוולות. רחים ומשפחתו, למשל, מותקפים באופן קבוע בגזענות. בנוסף, משפחתו מאוימת על אובדן דירתם מכיוון שמשקיע רוצה לשפץ את הבניין ולהפוך לבית דירות יוקרה. הוריו של הגן, שהם חוואים אורגניים, איבדו את פרנסתם הכלכלית לאחר שפסולת מייצור נייר מקומי זיהם את שדותיהם. זאזי סופגת הצקות מחברי כיתתה ומרגישה מדוכאת בשל סטריאוטיפים מגדריים סקסיסטיים שאינם תואמים אותה. לאחר היסוס קצר, לאה מצטרפת גם לקבוצה, שנפגשת אחר הצהריים באתר מפעל נטוש כדי לתכנן יחד את הצעדים הבאים.
מונעים על ידי טריסטן, פעולות הקבוצה, שמכונה "הנחשול", הופכות להיות יותר ויותר קיצוניות ומסוכנות. מה שמתחיל כמרד אידיאליסטי ומשחק נגד הממסד, זוכה במהרה לתנופה מאיימת. מרכז הסכסוך בין לאה, המאמינה בצורות מחאה והתנגדות שלוות, לבין טריסטן, הרואה באופטימיות של לאה נאיביות ומתנגד בתוקף לפתיחת הקבוצה בפני חברים אחרים.
ככל שהסיפור מתקדם, מתברר שלטריסטן יש מניעים אישיים לקיצוניות שלו והוא מתכנן פעולת טרור נגד יצרן אקדחים מרכזי (אמו נהרגה במשימת סיוע באפריקה על ידי חיילים שהחזיקו בנשק גרמני באמצעות נשק בלתי חוקי). בשיא העימות, לאה יכולה למנוע את ההתקפה של טריסטן ברגע האחרון. בפעולה אפקטיבית בתקשורת, לאה מצליחה להסב נזק כלכלי גדול ליצרן הנשק, שהפר מספר דרישות חוקיות.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

לודוויג סימון בתפקיד טריסטן ברוך, הילד החדש בבית הספר עם עבר מטריד, מנהיג הנחשול ומושא אהבתה של לאה
לואיס בפורט בתור לאה הרסט, ילדה עשירה ומפונקת שנמאסת מחייה, חברה בנחשול ומאוהבת בטריסטן
מישל ברתל בתור זאזי אלסנר, הילדה הבודדה בבית הספר שסופגת הצקות כל הזמן, חברה ב"הנחשול".
דניאל פרידל בתפקיד הגן למרט, ילד ללא חברים רבים.
מוחמד עיסא כרחים חדד, ערבי שמציקים לו בגלל הגזע שלו.
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

מילנה טשארנטקה כסופי, חברתה הטובה של לאה
ליאון זיידל כבריון.
שרה מהיטה כפאולה, מושא אהבתו של ראחים
ביאנקה היין כרייק הרסט, אמה של לאה
כריסטיאן ארדמן בתפקיד אנדראס הרסט, אביה של לאה
ניקול יוהנהאנוואר כאמו של הגן
דניאל פאוסט כסוחר סמים
הערות שוליים

1 2 3  "Netflix engagiert "CdrB"-Darstellerin für "Welle"-Serie". dwdl.de (בגרמנית). 2019-10-01. נבדק ב-2019-10-01.
↑  ""Wir sind die Welle": Starttermin für nächste deutsche Netflix-Serie". wunschliste.de (בגרמנית). 2019-10-01. נבדק ב-2019-10-01.
↑  "Wir sind die Welle, Deutschland 2019, TV-Serie". filmportal.de (בגרמנית). נבדק ב-2019-10-28.
אנרגי מוראמבדורו

אנרגי מוראמבדורו (באנגלית: Energy Murambadoro; נולד ב-27 ביוני 1982) הוא כדורגלן עבר זימבבואי, ששיחק בעמדת השוער.
קריירה

מוראמבדורו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית קאפס יונייטד. בשנת 2003, מוראמבדורו חתם בהלניק קייפטאון מליגת העל הדרום אפריקאית במדיה שיחק עונה אחת בה ירדה לליגה השנייה.
בקיץ 2004, מוראמבדורו חתם בבני סכנין מליגת העל. מוראמבדורו, שיחק בכל משחקי הקבוצה עד למחזור ה-9, אחריו איבד את מקומו בהרכב הקבוצה.
את המשך הקריירה שלו מוראמבדורו שיחק בקבוצות בדרום אפריקה, כגון: באוני פרמייר יונייטד, בידווסט ויטס, מפומלאנגה בלאק אסס ואמזולו יונייטד.
ב-9 באוגוסט 2002, מוראמבדורו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זימבבואה בניצחון 0-1 נגד מאלי. לזכותו של מוראמבדורו, 32 הופעות בנבחרת ואף השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2004 וגביע אפריקה לאומות 2006.
תארים

ליגת העל הזימבבואית: 2005
הגביע הזימבבואי: 2008
אן (נהר, צפון צרפת)

ערך זה עוסק בנהר בצפון צרפת (Aisne). אם התכוונתם לנהר במזרח צרפת (Ain), ראו .
| --- | --- |

נהר אן סמוך לכפר סופיר
 מידע כללי
 אורך:  290 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  63 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  7,752 קמ"ר
 מוצא:  רמברקור-סומן, שמפאן-ארדן
 גובה מוצא הנהר:  24 מ' 
 יובלים:  Aire, Dormoise, Retourne, Crise, Indre, Miette, Rû de Retz, Ruisseau de Saulces, Auve, Tourbe, Ante, Vaux, Suippe, Bionne, Biesme, Vesle, Ruisseau de Saint-Lambert, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  אואז
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת
 
 
אֵן (בצרפתית: Aisne) הוא נהר בצפון-מזרח צרפת, אחד מיובליו של נהר האואז. על שמו נקרא מחוז אן בחבל פיקרדיה. בתקופות קדומות הוא נודע בשם אקסונה.
מקורו של הנהר הוא ביער ארגון סמוך לקומונה רמברקור-סומן שבמחוז מז. הוא זורם לכיוון צפון ואז מערב בטרם נשפך לאואז סמוך לעיר קומפיין. אורכו הוא כ-290 ק"מ. לאורך הנהר יכולות לשוט סירות קטנות. תעלות מחברות בינו לבין נהר מז ונהר מארן ומסייעות בפיתוח החקלאות באזור.
בשנת 57 לפנה"ס התחולל סמוך לנהר קרב בין יוליוס קיסר לשבטים בלגיים ובו הניס קיסר את השבטים שתקפו אותו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה התחוללו שלושה קרבות עקובים מדם בעמק הנהר. הקרב הראשון על האן התחולל לאחר בלימת ההתקדמות הגרמנית וההתחפרות הגרמנית במהלכו הייתה סנונית ראשונה במלחמת החפירות של החזית המערבית. הקרב השני על האן היה חלק ממתקפת ניבל הצרפתית, ואילו הקרב השלישי על האן היה חלק ממבצע בליכר של מתקפת האביב הגרמנית.
אניס השחורה

אניס השחורה הידועה גם בשם אגנס השחורה היא דמות מכשפה אכזרית בפולקלור האנגלי. היא מתוארת לרוב עם פנים כחולות וציפורני ברזל וידועה כמי שאוכלת בשר אדם, בעיקר ילדים. אניס השחורה אמורה להתגורר במערה בהרי דיין בלסטרשייר, כשבכניסה למערה תלוי עץ אלון. ככל הנראה אניס השחורה 
הומצאה על ידי הורים כאמצעי שכנוע וחינוך מפחיד לילדיהם.
על פי האגדה אניס השחורה מסתובבת בלילות וחוטפת ילדים מבתיהם, היא לוקחת אותם למקום מבודד שם היא תולה אותם מעץ צולה אותם באור השמש ולאחר מכן תולה את עורם בתור חגורה. בסביבות המאה ה-19 אניס השחורה היוותה אמצעי יעיל של הורים להפחיד את בניהם הסוררים וכך לחנך אותם.
הערות שוליים

↑  Katharine Mary Briggs, An encyclopedia of fairies : hobgoblins, brownies, bogies, and other supernatural creatures, 1st American ed, New York, 1976, ISBN 0-394-40918-3
אנרגי קוטבוס

פ.צ. אנרגי קוטבוס (בגרמנית: FC Energie Cottbus) הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר קוטבוס שבחבל לאוסיץ אשר במדינת ברנדנבורג. המועדון שיחק בעונת 2018/19 בליגה הגרמנית השלישית אך לאחר עונה זו ירד לליגה אזורית צפון-מזרח.
רשמית, נוסד המועדון ב-1963 תחת השם אס-צה (SC) אנרגי קוטבוס, ולאחר גלגולים שונים קיבל ב-1990 את שמו הנוכחי. אך במובנים מסוימים ניתן לזהות את שורשיו המוקדמים כבר ב-1919. קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל היא חברת כבוד במועדון.
היסטוריה > 1919-1933: שורשים

ב-1919 ייסדו כורי פחם מהעיירה מארגה, מועדון כדורגל בשם גליקאאוף מארגה (Glückauf Marga). המועדון התפרק ב-1925 ותחתיו הקימו הכורים מועדון חדש בשם אף-אס-פאו שטורם מארגה (FSV Sturm Marga). ב-1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, ובמסגרת מלחמתה באיגודי עובדים ושאר התארגנויות פוליטיות, אסרה על פעילותו של המועדון.
היסטוריה > 1949-1966: כדורגל ופוליטיקה

המועדון שב לפעילות לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-1949, תחת השם פרנץ מרינג מארגה (Franz Mehring Marga), שבחלוף שנה הוחלף לבה-אס-גה אקטיפיסט בריסקה-אוסט (BSG Aktivist Brieske-Ost). שמו של המועדון שונה שוב ב-1954 לאס-צה אקטיפיסט בריסקה-זנפטנברג (SC Aktivist Brieske-Senftenberg). 
במהלך שנות ה-50 התמקמה הקבוצה בדרך כלל במרכז הטבלה של הליגה המזרח-גרמנית.
בתחילת שנות ה-60 התדרדר המועדון עד לליגה הרביעית. שלטונות מזרח-גרמניה, שנהגו להתערב בענייניהן של אגודות הספורט משיקולים פוליטיים שונים, הורו ב-1963 להעביר את כל השחקנים למועדון אס-צה אנרגי קוטבוס, שאך זה נוסד.
באמצע שנות ה-60 יזמו השלטונות ארגון מחדש בכדורגל המזרח-גרמני, במסגרתו הופרדו קבוצות כדורגל מאגודות הספורט שבתוכם פעלו. קבוצת הכדורגל של אס-צה אנרגי התהוותה מחדש תחת השם בה-אס-גה פון בודו קראוץ
(BSG Von Bodo Krautz), אך ב-31 בינואר 1966 שונה שמה לבה-אס-גה אנרגי. תאריך זה נחשב כיום למועד הייסוד הרשמי של המועדון.
היסטוריה > 1966 ואילך: מהליגה המזרח-גרמנית לבונדסליגה

מ-1966 עד 1990 העביר המועדון את זמנו בין הליגה המזרח-גרמנית הראשונה לשנייה. עם איחוד גרמניה ב-1990 שונה שמו בפעם האחרונה לאף-צה אנרגי קוטבוס, והוא מצא את עצמו בליגה הגרמנית השלישית. ב-1997 העפילה הקבוצה לליגה השנייה (הבונדסליגה השנייה), ובשנת 2000 הצליחה להגיע לראשונה לליגה הבכירה. לאחר שלוש עונות בבונדסליגה הראשונה התדרדרה הקבוצה שוב לבונדסליגה השנייה, והחמיצה הזדמנות לעלות שוב בעונה שלאחר מכן, תוך שהיא נאלצת לראות את מיינץ 05 מעפילה על חשבונה רק בזכות הפרש שערים עדיף.
בסיום עונת 2005/2006 הצליחה קוטבוס לחזור לבונדסליגה הראשונה, ואת עונת 2006/2007 סיימה במקום ה-13 תוך שהיא מבטיחה לעצמה עונה נוספת בין 18 הגדולות של גרמניה. בעונת 2008/2009 ירדה הקבוצה לליגת המשנה הגרמנית. בסיום עונת 2013/2014 רשמה הקבוצה ירידת ליגה נוספת, כשירדה לליגה השלישית בגרמניה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה ירדה לליגות האזוריות, שהן הדרג הרביעי בחשיבותו בגרמניה, לראשונה מאז איחוד גרמניה. בעונת 2017/18 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הגרמנית השלישית. בעונת 2020/21 היא משחקת בליגה אזורית צפון-מזרח.
אנרגיה-100

אנרגיה-100 (ברוסית: Энергия-100) הוא לוויין תקשורת גיאוסטציונרי שנבנה על ידי החברה הרוסית אנרגיה עבור חברת הבת שלה "אנרגיה טלקום".
מערך הלוויינים הושכר לחברת RTKomm. RU, חברת בת של רוסטלקום.
מתוכנן כי הלוויין ישוגר בשנת 2021 או 2022 על ידי סויוז-2.1 b או המשגר פרגאט-M, מאתגר השיגור 1C בנמל החלל ווסטוצ'ני.
ציוד

הלווין משתמש בפלטפורמת USP, המספקת תפוקה גבוהה בטווח K a (כ-100 ג'יגבייט לשנייה). נטען כי הוא מקביל ל-1,500 משיבים.
לוויינים דומים

ViaSat-1, לוויין בקיבולת גבוהה בטווח K a.
Echostar 17, לוויין בעל קיבולת גבוהה בטווח K a.
הערות שוליים

1 2  Компания Энергия-Телеком предоставит Ростелекому спутниковый ресурс для оказания услуг связи в Ка-диапазоне.
↑  «Спутник „Энергия-100“ планируют запустить с „Восточного“ в 2018 году»
1 2  «Дочка» РКК «Энергия» до конца 2018 года запустит собственный телекоммуникационный спутник
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמיל צורלינדן

| --- | --- |

אמיל צורלינדן
 לידה:  3 בנובמבר 1837 קולמר, ממלכת הצרפתים צרפת
 פטירה:  9 במרץ 1929 (בגיל 91) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1856–1902 (כ־46 שנים)
 דרגה:   ז'נרל דה דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-2 מפקד הקורפוס ה-4 מפקד הקורפוס ה-15 המושל הצבאי של פריז
 פעולות ומבצעים
 מלחמת צרפת–פרוסיה
 עיטורים
  קצין גבוה בלגיון הכבוד
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה
 
אמיל אוגוסט פרנסואה תומאס צורלינדן (בצרפתית: Émile1 Auguste François Thomas Zurlinden;‏ 3 בנובמבר 1837 – 9 במרץ 1929) היה ז'נרל דה דיוויזיה בצבא צרפת, אשר שימש גם כשר המלחמה של צרפת, אולם התפרסם בעיקר בשל חלקו בפרשת דרייפוס.
ביוגרפיה

צורלינדן נולד בקולמר ב-3 בנובמבר 1837. ב-1858 הוא התגייס לצבא צרפת ולמד באקול פוליטקניק, ב-1858 הוא הוצב בכוחות הארטילריה ולמד בבית ספר לתותחנים במץ, וב-1860 הועלה לדרגת לוטננט משנה. ב-1866 הוא הועלה לדרגת קפטן. ב-1870 הוא לחם במלחמת צרפת-פרוסיה, ולאחר המצור על מץ נפל בשבי הפרוסי. הוא נמלט מהשבי במצודת גלוגאו וחזר לצרפת, שם מונה לראש מטה הקורפוס ה-25.
ב-1881 הוא הועלה לדרגת קולונל, וב-1885 לדרגת ז'נרל דה בריגדה. ב-1890 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-2, וב-1894 הועבר לפקד על הקורפוס ה-4 בלה מאן. בין 26 בינואר ל-28 באוקטובר 1895 הוא שימש כשר המלחמה בממשלתו של אלכסנדר ריבו לפני שהוחלף בז'אן-בטיסט ביו. לאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-15, וב-1897 מונה למושל הצבאי של פריז.
צורלינדן מפורסם בעיקר בשל חלקו בפרשת דרייפוס. ב-3 בספטמבר 1898 התפטר שר המלחמה של צרפת גודפרואה קווניאק, ויומיים לאחר מכן זימן ראש הממשלה אנרי בריסון את צורלינדן ומינה אותו לשר המלחמה החדש. באותה עת חפץ בריסון לערוך משפט חוזר לקצין היהודי אלפרד דרייפוס שנאשם בריגול על לא עוול בכפו. בריסון קיווה שצורלינדן יסייע לו בכך. צורלינדן התיישר בתחילה עם עמדתו של בריסון ואף החל לערוך את הסידורים הטכניים לקראת החזרתו של דרייפוס מאי השדים, אולם לפתע שינה את טעמו מן הקצה אל הקצה וטען כי אין לאפשר משפט חוזר. הן צורלינדן והן בריסון איימו בהתפטרות באם עמדתם לא תתקבל, והנשיא פליקס פור נאלץ להתערב ולדחות את ההחלטה בנושא ל-17 בספטמבר. יום לפני כן הודיע צורלינדן על כוונתו לפתוח בחקירה נוספת נגד ז'ורז' פיקאר - אחד מתומכיו הבולטים של דרייפוס.
מבחינתו של בריסון, צורלינדן עבר את הגבולות, והוא החל לחפש שר מלחמה חדש. מצבו היה כה נואש, עד כי הוא שיגר בחשאי שליח אל מנהיגי המחנה הדרייפוסרי מתייה דרייפוס וז'וזף ריינאך וביקש מהם למצוא עבורו גנרל שאותו ניתן יהיה למנות כשר מלחמה בידיעה שהוא יפעל למען משפט חוזר. הם המליצו לו על פול דאראס, הגנרל שפיקח על טקס שלילת הדרגות של דרייפוס ומאז שינה את טעמו והחל לתמוך במשפט חוזר. אולם בריסון לא קיבל את הצעתם, ותחת זאת בחר בשארל שאנואן. וכך, כאשר צורלינדן דרש להעמיד את פיקאר לחקירה, יכול היה בריסון להתנגד לו בלי חשש. בריסון הכריז על הקמת ועדה לבדיקת האפשרות למשפט חוזר, צורלינדן התפטר ב-20 בספטמבר, ושאנואן נכנס במקומו. אולם עד מהרה גילה בריסון שנפל בפח. שאנואן היה ידידו של צורלינדן ועד מהרה התגלה כמתנגד חריף למשפט חוזר. הוא עקף את בריסון בצורה מתוחכמת, כאשר החזיר את צורלינדן למשרת המושל הצבאי של פריז. התביעה כנגד פיקאר נדחתה אמנם, אולם הוא הועבר בינתיים לבית הסוהר שרש-מידי כדי להרחיק אותו ממוקד ההתרחשויות. צעד זה גרר מחאה בכל רחבי צרפת.
ב-1899 הוא עזב את משרת המושל הצבאי של פריז ומונה לחבר במועצת המלחמה העליונה. ב-1902 הוא הועבר לכוחות המילואים. ב-1904 הוא פרסם את זכרונותיו ממלחמת צרפת-פרוסיה וב-1910 פרסם ספר אודות נפוליאון בונפרטה. ב-9 במרץ 1929 הוא נפטר בפריז בגיל 91.
לקריאה נוספת

ז'אן דניס ברדן, פרשת דרייפוס, עם עובד, 2003.
פייר מיקאל, פרשת דרייפוס, מ. מזרחי, 1964.
מאיר קוטיק, פרשת דרייפוס, מלא, 1982.
הערות שוליים

↑  ברדן, עמ' 435.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810569114805606  BnF: cb13212473x (data)  GND: 1048163016  ISNI: 0000 0001 1764 410X  LCCN: n90642514  Léonore: 381117  SNAC: w6jq8q8b  SUDOC: 076152278  VcBA: 495/322952  VIAF: 55770542   WorldCat (עם VIAF): 55770542
אמריקן פאי מציגים: המייל העירום

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD
 בימוי:  ג'ו נוסבאום 
 הופק בידי:  וו.ק. בורדר ג'ואל סויזון
 תסריט:  אריק לינדזי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון וייט ג'סי סקראם סטיב טאלי יוג'ין לוי כריסטופר מקדונלד ג'ייק סיגל
 מוזיקה:  ג'ק קארדוני 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, Capital Arts Entertainment, Neo Art & Logic 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  12 בדצמבר 2006
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סרט קומדיה, קומדיה רומנטית 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 סרט קודם:  אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת
 סרט הבא:  אמריקן פאי מציגים: בית בטא
 www.americanpiemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמריקן פאי מציגים: המייל העירום (באנגלית: American Pie Presents: The Naked Mile) הוא קומדיית נעורים משנת 2006, השני בסדרת "אמריקן פאי מציגים".
עלילת הסרט

אריק סטיפלר מתקשה לעמוד בשם המשפחתי אשר יצרו סטיב ומאט בני דודיו כאשר הוא הסטיפלר היחידי שעומד לסיים את לימודיו בתיכון שהוא בתול. הוא נשאר בבית כדי לאונן אך כאשר סבתו מפתיעה אותו היא מתה מהתקף לב. אריק מתוסכל מחברתו סטייסי אשר לא מוכנה לקיים איתו יחסי מין. אריק וחבריו הטובים נוסעים לבקר את בן דודו דוויט באוניברסיטת מישיגן שם מתרחש מרוץ המייל העירום. אריק וחבריו פוגשים בחורות שמשכנעות אותם לרוץ בעירום בסוף המרוץ אריק מתנשק עם ברנדי והנשיקה מופיעה בחדשות. סטייסי רואה את זה ובעידוד חברותיה משתכנעת לוותר על בתוליה. אריק מחליט לחזור כי הוא אוהב את סטייסי שבסופו של דבר מחליטה לשמור את עצמה והשניים עושים סקס בפעם הראשונה.
הדמויות

ג'ון ווייט- אריק סטיפלר.
ג'סי סקראם- סטרייסי סטרלינג.
סטיב טאלי- דוויט סטיפלר.
יוג'ין לוי- נוח לוינשטיין.
ג'ייק סיגל- מייק קוזמן.
רוס תומאס- ריאן גרים.
ג'ורדן פרנטיס- רוק.
קנדיס קרוסלק- ברנדי.
דן פטרוניוביץ'- בול.
אנג'ליקה לואיס- אלקסיס.
ג'קס סמית'- ג'יל.
כריסטופר מקדונלד- מר סטיפלר.
אן (פיקרדי)

אן (בצרפתית: Aisne) הוא מחוז בצפון צרפת בחבל או-דה-פראנס (עד תום 2015 השתייך לחבל פיקרדי). הוא נקרא על שם נהר אן. המחוז הוקם ב-1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית. המחוז גובל ביער הארדנים ובבלגיה בצפון מזרח, ובירתו היא העיר לאן.