stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר אלכין
דו-קרבות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1908 | מוסקבה | ולדימיר ננרוקוב | 0 מ-2 | הפסד |
| 1908 | מוסקבה | בנימין בלומנפלד | 2 מ-2 | ניצחון |
| 1911 | מוסקבה | אז'ן זנוסקו-בורובסקי | 0.5 מ-1 | תיקו |
| 1912 | מוסקבה | אז'ן זנוסקו-בורובסקי | 0.5 מ-1 | תיקו |
| 1913 | סנקט פטרבורג | סטפן לויצקי | 7 מ-10 | ניצחון |
| 1914 | סנקט פטרבורג | אהרון נימצוביץ' | 1 מ-2 | תיקו |
| 1918 | מוסקבה | אברהם רבינוביץ | 3.5 מ-4 | ניצחון |
| 1918 | אודסה | בוריס ורלינסקי | 6 מ-6 | ניצחון |
| 1921 | ברלין | ריצ'רד טייכמן | 3 מ-6 | תיקו |
| 1921 | ברלין | פרידריך סמיש | 2 מ-2 | ניצחון |
| 1921 | מוסקבה | ניקולאי גריגורייב | 1.5 מ-3 | תיקו |
| 1923 | פריז | אנדרה מופנג | 2 מ-2 | ניצחון |
| 1926 | אמסטרדם | מקס אויבה | 5.5 מ-10 | ניצחון |
| 1927 | בואנוס איירס | חוזה ראול קפבלנקה | 18.5 מ-34 | ניצחון, אלוף העולם |
| 1929 | גרמניה | יפים בוגוליובוב | 15.5 מ-25 | ניצחון, המשך כהונת אלוף העולם |
| 1934 | גרמניה | יפים בוגוליובוב | 15.5 מ-26 | ניצחון, המשך כהונת אלוף העולם |
| 1935 | הולנד | מקס אויבה | 14.5 מ-30 | הפסד תואר אלוף העולם |
| 1937 | הולנד | מקס אויבה | 15.5 מ-25 | ניצחון, אלוף העולם |
| 1943 | גרמניה | יפים בוגוליובוב | 1 מ-2 | תיקו |
הופעות באולימפיאדות

אלכין השתתף ב-5 אולימפיאדות שחמט בנבחרת צרפת.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1930 |  | צרפת |  | 9 מ-9 | 9+ 0= 0- | 100 | 12 קבוצתי |
| 1931 | 1 | צרפת |  | 13.5 מ-18 | 10+ 7= 1- | 75 | 14 קבוצתי, 1 אישי |
| 1933 |  | צרפת |  | 9.5 מ-12 | 8+ 3= 1- | 79.2 | 8 קבוצתי, 1 אישי |
| 1935 |  | צרפת |  | 12 מ-17 | 7+ 10= 0- | 70.6 | 10 קבוצתי, 2 אישי |
| 1939 |  | צרפת |  | 12.5 מ-16 | 9+ 7= 0- | 78.1 | 10 קבוצתי, 2 אישי |
תחרות לדוגמה בה השתתף

תחרות השחמט בנוטינגהאם 1936
משחקים מפורסמים בהדגמת וידאו

אלכין-שטרק 1921, באתר יוטיוב
פוטמקין-אלכין 1912, באתר יוטיוב
סיום מוסבר של אלכין, באתר יוטיוב
אלכין-זאמיש,1923, באתר יוטיוב
מאליפות העולם מול קפבלנקה, באתר יוטיוב
משחקי מופת > לבן: עקיבא רובינשטיין שחור: אלכסנדר אלכין קרלסבד 1911

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Karlsbad"]
[Site "Karlsbad (Karlovy Vary) AUH"]
[Date "1911.09.21"]
[EventDate "1911.08.21"]
[Round "23"]
[Result "1-0"]
[White "Akiba Rubinstein"]
[Black "Alexander Alekhine"]
[ECO "D15"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "151"]
1.d4 d5 2.Nf3 Nf6 3.c4 c6 4.Nc3 Qb6 5.Qc2 Bg4 6.Bg5 Nbd7 7.e3
Ne4 {עדיף 7..ה6 עכשיו לבן יכול להכות 8. פ:ה4 שככל הנראה המסע החזק ביותר, אבל גם 8. רו4 מסע חזק}
8.Bf4 e6 9.Bd3 Qa5 10.O-O Nxc3 11.bxc3 Bxf3 12.gxf3 dxc4
13.Bxc4 Nb6 14.Qb3 Rd8 15.Be2 Bd6 16.Bg3 Bxg3 17.hxg3 O-O
18.f4 c5 19.Bf3 Rd7 20.a4 Nd5 21.Rfc1 g6 22.Qb5 Qxb5 23.axb5
cxd4 24.cxd4 b6 25.Rc4 f5 {המסע מחליש מאוד את עמדת השחור. עדיף בהרבה 25...פה7}
26.Rc6 Kf7 27.Bxd5 exd5 28.Rac1 Rfd8
29.Kf1 Ke7 30.Ke2 Rd6 31.R6c3 R6d7 32.Kd3 Ra8 33.Rc6 Rd6
34.Ke2 Rxc6 35.Rxc6 Kd7 36.f3 Re8  {לשחור הזדמנות להשוות על ידי 36...א5 37. צ:ב6 מג7 38. צג6+ מב7 39. ה4 א4}
37.Kd3 Re7 38.g4 Re6 39.Rc1 {דווקא החלפת הצריחים ומעבר לסיום רגלים הייתה מקלה על הלבן לנצח את המשחק}
Re7 40.Rh1 Ke6 41.Rc1 Kd7 42.Re1 Rf7 43.Ra1 Kd6 44.Rc1 Kd7
45.Rc6 Rf8 46.Ke2 Rf7 47.Kf2 Rf8 48.Kg3 Re8 49.Rc3 Re7 50.Kh4
h6 51.Kg3 h5 {השחור היה צריך להימנע מקידום הרגלי ולהמשיך להזיז את המלך ל-ה8 וחזרה}
52.Kh4 Rh7 53.Kg5 {גם הפעם עדיף 53. ז:ו5}
fxg4 54.fxg4 hxg4 55.Kxg4 Rh1
56.Kg5 Rb1 57.Ra3 Rxb5 {סיכוי אחרון לשוויון היה 57..מה6. לאחר הכאת הרגלי עמדת השחור אבודה לחלוטין}
58.Rxa7+ Kd6 59.Kxg6 Rb3 60.f5 Rxe3
61.f6 Rg3+ 62.Kh7 Rf3 63.f7 Rf4 64.Kg7 Rg4+ 65.Kf6 Rf4+ 66.Kg5
Rf1 67.Kg6 Rg1+ 68.Kf6 Rf1+ 69.Kg7 Rg1+ 70.Kf8 Rd1 71.Ke8 Re1+
72.Kd8 Rf1 73.Rd7+ Kc6 74.Ke8 Rf4 75.Re7 Kb5 76.Rc7 1-0
לבן : אלכסנדר אלכין שחור : פרדריק ייטס לונדון 1922
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "London"]
[Site "London ENG"]
[Date "1922.08.12"]
[Round "10"]
[White "Alexander Alekhine"]
[Black "Fred Dewhirst Yates"]
[Result "1-0"]
[ECO "D63"]
[PlyCount "75"]
[EventDate "1922.07.31"]
1. d4 Nf6 2. c4 e6 3. Nf3 d5 4. Nc3 Be7 5. Bg5 O-O 6. e3 Nbd7 7. Rc1 c6 8. Qc2
Re8 9. Bd3 dxc4 10. Bxc4 Nd5 11. Ne4 {אלכין בחר לעיתים קרובות מסעים מסוג 11.פה4 על פני המסע הטבעי 11. ר:ה7 (שאובייקטיבית עדיף) כדי לאלץ את יריביו לחשוב בעצמם ולא להימצא על קרקע מוכרת}
f5 {ואכן השחור לא בחר בהמשך הטוב 11...מהא5+ אלא במסע פחות מוצלח}
12. Bxe7 Qxe7 13. Ned2 b5 14. Bxd5 cxd5
15. O-O a5 16. Nb3 a4 17. Nc5 Nxc5 18. Qxc5 Qxc5 19. Rxc5 b4 20. Rfc1 Ba6 21.
Ne5 Reb8 22. f3 b3 23. a3 h6 24. Kf2 Kh7 25. h4 Rf8 26. Kg3 Rfb8 27. Rc7 Bb5
28. R1c5 Ba6 29. R5c6 Re8 30. Kf4 Kg8 31. h5 Bf1 32. g3 Ba6 33. Rf7 Kh7 34.
Rcc7 Rg8 35. Nd7 Kh8 36. Nf6 Rgf8 37. Rxg7 Rxf6 38. Ke5 1-0
דוגמה יפה לשליטה של אלכין - מציב את הכלים על ערוגות חזקות, תופס את הטורים הפתוחים, מכפיל צריחים בשורה השביעית ומפעיל את מלכו במרכז ככלי התקפי לכל דבר.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1913

Rodzynski רודזיניסקי מול אלכסנדר אלכין, 10.9.1913, Alekhine's King Traps the Queen!
חוסה ראול קפבלנקה מול אלכסנדר אלכין, 14.12.1913, Hint of the Future   Capablanca vs Alekhine   Savorin Cup (1913)
אלכסנדר אלכין מול חוסה ראול קפבלנקה, 23.12.1913, Two Can Play that Game   Alekhine vs Capablanca  Savorin Cup (1913)   Game 2
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1914

אלכסנדר אלכין מול חוסה ראול קפבלנקה, 29.4.1914, The Lazy Cuban   Alekhine vs Capablanca   St. Petersburg (1914)
אלכסנדר אלכין מול חוסה ראול קפבלנקה, 29.4.1914, Great Day for Alexander!   Alekhine vs Capablanca   St. Petersburg (1914)
חוסה ראול קפבלנקה מול אלכסנדר אלכין,  22.5.1914, This is the End   Capablanca vs Alekhine   St. Petersburg (1914)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1923

ארנסט גרינפלד מול אלכסנדר אלכין, 29.4.1923, Alekhine the Executioner - The Famous Bishop Check!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1924

אלכסנדר אלכין מול לאון קוסמן, 13.1.1924, Alekhine's Three different Mates. That is too much!
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1925

אז'ן זנוסקו-בורובסקי מול אלכסנדר אלכין, 13.2.1925, Alekhine's Defense by Alekhine Himself!
ריכרד רטי מול אלכסנדר אלכין, 25.4.1925, Master of the Mystic Arts!   Réti vs Alekhine Baden-Baden (1925)
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1931

אלכסנדר אלכין מול וסיק Vasic, 10.1.1931, The Legendary Alekhine vs Vasić 11-Move Miniature
לקריאה נוספת

אבשלום יושע, 13 אלופי עולם בשחמט, הוצאת אחיאסף בע"מ, 1988
גארי קספרוב, על קודמי הגדולים חלק א'
הערות שוליים

↑  The 12 Most Interesting Chess Players Ever - Chess.com, web.archive.org, ‏2021-04-19
↑  Akiba Rubinstein vs Alexander Alekhine (1911) Rubin It In, www.chessgames.com
↑  Alexander Alekhine vs Fred Dewhirst Yates (1922) Crazy Yates, www.chessgames.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חוזה ראול קפבלנקה | אלופי העולם בשחמט | הבא: מקס אויבה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מקס אויבה | אלופי העולם בשחמט | הבא: מיכאל בוטביניק |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257517705171  PLWABN: 9810614633705606  BIBSYS: 90056529  BNE: XX1075785  BnF: cb13539564v (data)  CiNii: DA10938190  GND: 118501992  ICCU: REAV097592  ISNI: 0000 0000 8161 4653  LCCN: n50033482  LNB: 000177280  NKC: jn20000700024  NLA: 35002877  NSK: 000094211  NTA: 068607725  RERO: 02-A027494634  SELIBR: 232202  SNAC: w6q540h9  SUDOC: 050702327  Trove: 785540  VIAF: 86707673   WorldCat (עם VIAF): 86707673
המנון אוקראינה

| --- | --- |
מיכאילו ורביצקי
מיכאילו ורביצקי
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 שפה:  אוקראינית
 מילים:  פאבלו צ'ובינסקי
 לחן:  מיכאילו ורביצקי
 תאריך מעמד רשמי:  1992 (לחן ומלים); 2003 (שינוי קטן במילים)
ההמנון הלאומי של אוקראינה הולחן בשנת 1863 על ידי מיכאילו ורביצקי - מלחין מערב אוקראיני וכומר יווני-קתולי על מילות השיר הפטריוטי שנכתב ב-1862 על ידי פאבלו צ'ובינסקי - אתנוגרף ומשורר מאזור קייב שהוגלה על ידי שלטון הצאר לארכנגלסק.
השיר בוצע לראשונה בפומבי על ידי מקהלה על במת תיאטרון "אוקראינה" בלבוב, אז תחת שלטון אוסטרי.
ההמנון פורסם בגרסתו המוזיקלית של ורביצקי בשנת 1865 ונפוץ בכל האזורים המיושבים באוקראינים. התמליל דומה במידה מסוימת להמנוני פולין וסרביה ואף לישראל.
ב-1917 נהיה השיר להמנון הלאומי של הרפובליקה העממית האוקראינית שלא ארכה ימים רבים. בשנת 1939 גרסה שלו הייתה להמנון הרפובליקה האוטונומית של אוקראינה הקרפטית, שקמה בעקבות הסכם מינכן וחוסלה על ידי הכיבוש ההונגרי. אחרי פירוק ברית המועצות והקמת אוקראינה העצמאית, ב-15 בינואר 1992 בחרה הראדה העליונה האוקראינית בשיר ובלחן זה כהמנון הלאומי של המדינה.
ב-6 במרץ 2003 החלטה זו קיבלה תוקף נוסף ב"חוק ההמנון של אוקראינה".
שם ההמנון

באוקראינית: Ще не вмерла України, בכתיב אנגלי: Shche ne vmerla Ukrainy.
בהחלטתו ב-6 במרץ 2003 הפרלמנט קבע שינוי נוסח ההמנון מ: "אוקראינה לא אבדה, לא תהילתה ולא חרותה"
ל"תהילת אוקראינה לא אבדה ולא חרותה". אך למרות זאת העם בדרך כלל שר את הנוסח המקורי.
מילות השיר

| תרגום לעברית | תעתיק עברי | אוקראינית |
| --- | --- | --- |
| לא אבדו עוד באוקראינה החירות והתהילה,  לנו, האחים הצעירים, יחייך עוד הגורל.  כטל בקרני החמה ייעלמו אויבינו,  ועוד אנו, האחים, נשלוט בארצנו.    פזמון:  גוף ונפש נקריב אנו  למען חירותנו  ונראה, האחים, כי אנו  קוזאקים בדמנו  | שְׁצֶ'ה נֶה וְמֶרְלָה אוּקְרָאִינִי ני סְלָאבָה, ני ווֹלְיָה,  שְׁצֶ'ה נַאם, בְּרַאטְיָה מוֹלוֹדִיִי, אוּסְמִיחְנֶטְסְיָה דוֹלְיָה.  זְהִינוּט נָאשִׁי ווֹרִיזֶ'נְקִי, יַאק רוֹסָה נָה סוֹנְצִי.  זָפַּנוּאֶם אִי מִי, בְּרַאטְיָה, אִוּ סְבוֹיִי סְטוֹרוֹנְצִי    פְּרִיסְפִּיב:  דוּשׁוּ אִי טִילוֹ מִי פּוֹלוֹזִ'ים זָה נָאשׁוּ סְבוֹבּוֹדוּ  אִי פּוֹקָאזֶ'ם, שְׁצ'וֹ מִי, בְּרַאטְיָה, קוֹזַאצְקוֹהוֹ רוֹדוּ! | Ще не вмерла України ні слава, ні воля,  Ще нам, браття молодії, усміхнеться доля.  Згинуть наші воріженьки, як роса на сонці.  Запануєм і ми, браття, у своїй сторонці.    Приспів:  Душу й тіло ми положим за нашу свободу  І покажем, що ми, браття, козацького роду! |
ראו גם

דגל אוקראינה
סמל אוקראינה
מרטין קמפאניה

מרטין ניקולאס קמפאניה דלגאדו (בספרדית: Martín Nicolás Campaña Delgado; נולד ב-29 במאי 1989) הוא כדורגלן אורוגוואי, המשחק בעמדת השוער בפניארול.
קריירת מועדונים

קמפאניה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות, ובגיל 13 הצטרף לדפנסור ספורטינג. בשנת 2007, הושאל לדפורטיבו מלדונדו, בה שיחק טרם הצטרף לדפנסור ספורטינג.
בינואר 2008 הצטרף לאטנס, במדיה רשם 18 הופעות בליגה.
בעונת 2008/2009, קמפאניה חתם בסרו לארגו. בעונתו הראשונה, בקבוצה שימש כשוער שני, אך בעונה שלאחר מכן הפך לשוער הראשון.
בקיץ 2010, הושאל לראסינג מונטווידאו, לאחר שסרו לארגו ירדה לליגה השנייה. בקדנציה זו במלדונדו, שותף רק במשחק אחד בו הפסידה קמפאניה 0–2 לדנוביו. בעונת 2011/2012, חזר לסרו לארגו.
בינואר 2013, קמפאניה חזר לקדנציה שנייה בדפנסור ספורטינג, אליה הושאל עד לסיום העונה בעקבות פציעת השוער הראשון של הקבוצה. בסיום העונה, דפנסור רכשה את כרטיס השחקן של קמפאניה. בעונת 2013/2014, הגיע עם הקבוצה לחצי הגמר גביע ליברטדורס.
ב-12 בינואר 2016, קמפאניה חתם באינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית, הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לגבולות אורוגוואי. ב-6 במרץ, קמפאניה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד קולון.
ב-24 בספטמבר 2020, קמפאניה חתם באל-באטין מליגת העל הסעודית.
ב-16 בינואר 2025 חזר לאורוגוואי וחתם בפניארול.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, קמפאניה שיחק בנבחרות הצעירות של אורוגוואי, ואף נכלל בסגל נבחרת הנוער לקראת גביע העולם בכדורגל גיל 20 - 2009. בקיץ 2012, זומן לראשונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת המשחקים האולימפיים בלונדון. קמפאניה שיחק בכל שלושת משחקי הנבחרת בשלב הבתים.
ב-27 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 1–3 לטרינידד וטובגו.
יוסף צבי רימון

ערך זה עוסק במשורר י"צ רימון. אם התכוונתם לנכדו, הרב יוסף צבי רימון, ראו .
| --- | --- |

יוסף צבי רימון, 1939
 לידה:  יוני 1889
 פטירה:  דצמבר 1958 (בגיל 69)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  דוד רימון 
 
יוסף צבי (י"צ) רימון (י"ח בסיוון תרמ"ט, 17 ביוני 1889 – ו' בטבת תשי"ט, 17 בדצמבר 1958) היה משורר, סופר והוגה-דעות עברי, מגדולי משוררי היישוב.
חייו

י"צ רימון נולד בעיירה ביז'ון (פולין). אביו, אפרים אליעזר רימון (גְרַנַט) היה למדן וסופר. נקרא על שם סבו, עליו כתב ש"היה איש קדוש". למד בישיבת לידא של הרב יצחק יעקב ריינס, בישיבת רמיילס בוילנה, ובאופן אוטודידקטי ספרות עברית חדשה. שימש מורה בכפר, ובשנת 1906 פרסם את שירו הראשון, ממנו התפעלו דוד פרישמן והלל צייטלין, וניבאו לו עתיד מזהיר. בשנת 1909 נשא לאשה את אסתר לבית שכטין, ועלה לארץ ישראל.
בארץ קירבוהו אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר) ויוסף חיים ברנר, ויצירותיו התפרסמו ב"אחדות" וב"הפועל הצעיר". בשנתו הראשונה היה לבלר בכולל ורשה שבירושלים, וחי חיי עוני ודחקות.
אז"ר הביאו אל הרב קוק. משעה שנפגשו, התקרבו מאוד. י"צ רימון הושפע ממנו עמוקות, וחלק משיריו הם ממש פירושים או גרסה שירית לדברי הרב קוק. הרב קוק עצמו העריך מאוד את המשורר וכתב עליו "הגיע הזמן להתעורר, לתת כבוד למשורר המיוחד במינו בזמננו... הנהו העלול לפתוח מסלול הקודש בשירת ישראל המתחדשת... לחזק ולאמץ את ידיו הטהורות של האיש הטהור...".
רימון נדד ברחבי ארץ ישראל (בתחילת דרכו השתמש בשם הספרותי "יוסף הנודד") והתגורר בערים רבות, כולל שנות הוראה ביפו, חיפה, ופתח-תקווה; ותקופה בצפת בה למד גם את תורת הנסתר. גם אחר כך, כשהתגורר במקומות אחרים, היה הולך מדי פעם לצפת. מחוסר כסף היה עושה את המסע ברגל, כשהוא לוקח מפעם לפעם 'טרמפ' על עגלה, ועוצר בבתים של מכרים ביישובים שבדרך, בין השאר בביתו של קדיש לוז בדגניה ב'.
בשנת ה'תרפ"ג (11 באוקטובר 1922) נפצע קשה על גדות הירקון בידי פורעים ערבים. רימון הגלה עצמו מביתו למשך כ-15 שנים ועשה בעיקר בצפת ובגליל. החל משנת ה'תרצ"ו (1936) התגורר עם משפחתו בתל אביב. יש אומרים ש"ההגנה" נקמה את פציעתו, ופגעה קשות באלה שפצעוהו.
ביוני 1956 קיבל את פרס הנשיא יצחק בן-צבי.
נפטר בשנת 1958 ונטמן בבית הקברות טרומפלדור.
חיים אישיים

רימון הותיר בן – הסופר דוד רימון, לימים יקיר העיר תל אביב, ובת – רבקה. אחד מנכדיו הוא הרב יוסף צבי רימון, רבה של המועצה האזורית גוש עציון וראש בית המדרש במרכז האקדמי לב.
אחיו הצעיר היה המשורר יעקב רימון.
היה דודה של אמה של חוקרת הספרות פרופ' זיוה שמיר.
חיים אישיים > הנצחה

בשנת 1994 קראה עיריית ירושלים רחוב על שמו בשכונת רמת בית הכרם (הרחוב הראשון בשכונה), שדרות יוצ"ר בתל אביב קרויות על שמו, וכן רחוב בבני ברק.
חיים אישיים > שירתו

שירתו זכתה להכרה רחבה ביותר, הן בציבור הדתי והן בציבור החילוני. היה בקשר עם סופרי ומשוררי התקופה, כביאליק, עגנון, ברנר ועוד, וכן גם שמר על קשר עם רבנים רבים ובראשם הרב קוק. שיריו פורסמו בעיתונים וכתבי עת רבים, החל מביטאונים חרדיים וכלה ב"הפועל הצעיר" ו"המשמר". אף רבנים חרדיים הכירו את שירתו, והרבנים יהודה עמיטל ואליעזר יהודה ולדינברג סיפרו שבנערותם הכירו רבים משיריו בעל פה. רוחב הציבור שאליו הגיעה שירתו מרשים, אך גם עצם היותו משורר החש בעוצמה בעת ובעונה אחת בכח הדתי ובכח השירה שבו ייחודית, ואין לה כל דוגמה נוספת בדורו.
שלמה בר מלהקת הברירה הטבעית הלחין אלבום "עד כלות נפש ואחריה", שכולל 11 שירי תפילה ופיוט, שהלחין בר לשירים שכתב המשורר יוסף צבי רימון בשנות ה־30 וה־40
מאפייני שירתו > שירת אמונה

שירת יוסף צבי רימון היא שירת אמונה טהורה, ומכוח האמונה הוא שר על הטבע, על החיים, על הלאום, על האהבה, על היופי, על הצער, על התשובה, על יהדות ולאומיות ואנושיות ותיקון עולם. זו אמונה פנימית שבליבו, שאינה תלויה בעולם הזה, שאינו אלא מעשי בריאתו ויצירתו של הקב"ה. אמונתו השלמה באל האחד והיחיד שהוא תכלית כל חייו ושירתו, ובמפעלותיו, ממלאה את נפשו, ומעלה את שירתו למעלת התפילה.
מאפייני שירתו > חתירה לפשטות

בשירים שכתב בצעירותו הוא מקפיד על משקל וחרוז, אך במהרה החל לחוש שלא בנוח במגבלות אלה. הוא החליט 'למרוד' בחרוזים וכתב על כך (בשיר השיר נתן בכלא):
בהימנעותו משימוש בחריזה ומשקל, הוא כתב בצורה מודרנית ביותר, בניגוד לרוב משוררי דורו אך בדומה לרבו, הרב קוק, שכתב גם הוא כי הוא חש שהחרוזים כולאים אותו ומגבילים את נפשו היוצרת.
מאפייני שירתו > שיחה עם האל

הנושא הבולט בשיריו היא הפנייה לאל על כל פניו וגילויו. לעיתים הוא חש את מגעו של האל, לעיתים חש שהוא מרוחק, מחפש ולא מוצא ולפעמים הוא מגלה באיחור שהאל היה עמו אך הוא לא ידע. כך הוא פונה אל ה' (בשיר מי ומה אני...):
הכמיהה והרצון העז והגועש (בניגוד לביאליק למשל, שבשירו זוהר, שואף "כל ימי סתרים ודממה", ומעיד ש'לבבו אילם') לקשר עם האל בולטת כאן. הוא חש כאן "מי ומה אני, כי אהבתני כה, אלי!" ואומר בשירו אלי אהבתיך, "אלי אהבתיך עד כלות נפש ואחריה".
מאפייני שירתו > תעוזת שירתו

הוא מתלבט בשירו איכה אשיר: "איכה אשיר על יום ולילה - / ואלוהים הוא יצרם? / איכה אשיר על שמים וארץ - / ואלוהים הוא יסדם?" אך מתחזק ואומר: "אשיר ליוצר כל ונעלה על הכול / לאלוהים אשירה!". מתוך אהבתו הגדולה לאל, הוא מתגבר על חששו מן השירה, וכותב בהעזה רבה (בערו שערי אמנות... שיר ב'):
אלוהים ברא את האדם בצלמו ועל כן על האדם להדמות לו. אלוהים, לפי רימון "עשה הכול כאמן" ולכן, כפי ש"אלוהים אמן גילה כחו / ויהי שיר הערב..." אף המשורר אומר: "ואשיר שירי, / שיר אדם-אמן!".
כתביו > ספרי שירה

בתחילת דרכו פרסם מספר קובצי שירים:
"לקט" (תר"ע), "דביר" (יפו, תרע"ג), "במחזה" (יפו, תרע"ו)
"כתרים" (תל אביב, תש"ד)
לאחר מותו נערכו בידי פרופ' צבי לוז שני קובצי שירים:
"שירים" - לקט משיריו בנוסף לכמה שלא פורסמו (מסדה, ה'תשל"ג)
"ילקוט שירים" - לקט משיריו בנוסף לכמה שלא פורסמו (זמורה ביתן, ה'תשמ"ט)
בנוסף נדפסה לאחר מותו חוברת מכתב ידו בשם "דרך שירתי".
כתביו > ספרי הגות

נביאים : ישעיהו, ירמיהו, יחזקאל, ירושלים תשל"ה
הושע קהלת, ירושלים תשל"ה
שופטים, ירושלים תשמ"ג
עצי חיים - דברים על גדולי האומה, מוסד הרב קוק: ירושלים תש"ו - תש"י. (על ל"ו מגדולי ישראל: מרבן יוחנן בן זכאי ועד לראי"ה קוק)
משורר היהדות - לדמותו הרוחנית של הרב א. י. קוק, תל אביב תרע"ט
רבי אברהם יצחק הכהן קוק ורעיון התחיה, פתח-תקוה תרפ"ב?
ראו גם

לשון הקודש
לקריאה נוספת

מזכרת היובל ליוסף צבי רימון, בהוצאת פנחס גרייבסקי, ירושלים תרצ"ב.
יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ט; יוסף צבי רימון, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך ב, עמ' 425–426.
שירים י.צ. רימון, העורך: ישראל כהן, בחר והקדים מבוא: צבי לוז, אגודת הסופרים העבריים בישראל, ליד הוצאת מסדה, תשל"ט?, 1978?
צבי לוז, שירת יוסף צבי רימון, עריכה: לאה שניר, הקיבוץ המאוחד, ה'תשנ"ח
אברהם קריב, שביבים ושבבים, ב-"מאזנים" תמוז תשט"ז, ע' 179.
שמואל שתל, שירת האמונה, ב-"מאזנים" אייר-סיון תש"ן, ע' 50-46.
נורית גוברין, בתוך היישוב הישן וכנגדו: י"צ רמון, בתוך: דבש מסלע - מחקרים בספרות ארץ-ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ט/1989, עמ' 257 - 263. על סיפורו: "במבואות ירושלים" (תרע"ג/1913).
שמואל קליין ונעמה שקד (עורכים), "משיב הרוח" כ"א, גיליון מחווה לאמיר גלבע ויוסף צבי רימון, קיץ ה'תשס"ו 2006. בגיליון מספר מאמרים על שירתו.
דרור אידר, "'והם לא הכירוהו' – על מיתוס אישי ומשיחיות ביצירה ובביוגרפיה של יוסף צבי רימון", תרביץ, עה, חוברת ג-ד (ניסן-אלול תשס"ו), עמ' 539 - 564.
דרור אידר, אחרון משוררי האלהים: מיתוס, אתוס ומיסטיקה ביצירתו של יוסף צבי רימון, מאגנס, תשס"ט
דרור אידר, "'כמשוגע במקלות יכוני' — בן המלך העני: 'אנוכי בן מלך' כשיר מפתח להבנת מפעלו הספרותי של יוסף צבי רימון", דפים למחקר בספרות 17/16, תשס"ח-תשס"ט. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
אב"א אחימאיר, "אהבה בת-שמיים", בתוך: עין הקורא - ספרים וסופרים, עיתונאים ועיתונים, כרך ו, כתבים נבחרים, עמ' 295-294
הערות שוליים

↑  פרס הנשיא למשורר י.צ. רימון, דבר, 13 ביוני 1956
↑  יוסף צבי רימון באתר GRAVEZ
↑  הרב יוסף צבי רימון, מתוך דברים שנישאו בערב על ר' יוסף צבי רימון – משיב הרוח, תשס"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274741205171  PLWABN: 9810539379805606  BnF: cb16698807f (data)  GND: 119141833  ISNI: 0000 0001 1416 4872  LCCN: n87863168  NTA: 310180023  VIAF: 97327007   WorldCat (עם VIAF): 97327007
המרכז היהודי באושוויינצ'ים

| --- | --- |

 פעילות:  ארגון לא-ממשלתי
 מדינה:  פולין
 מטה הארגון:  Plac Ks. Jana Skarbka 5, 32-600 Oświęcim
 מנכ"ל:  Tomasz Kuncewicz
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים) 
 ajcf.pl
 קואורדינטות:  50°02′24″N 19°13′14″E﻿ / ﻿50.040047222222°N 19.220502777778°E﻿ / 50.040047222222; 19.220502777778
 he
 
המרכז היהודי באושוויינצ'ים (בפולנית: Centrum Żydowskie w Oświęcimiu, באנגלית: Auschwitz Jewish Center, ביידיש: אָשפּיצין, מבוטא: אוֹשְׁפִּיצִין, בגרמנית: Auschwitz) נמצא בעיירה אושוויינצ'ים, השוכנת קילומטרים ספורים ממחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. המרכז נפתח ב-18 במאי 2014 בביתו של שמעון קלוגר, והוא המרכז היהודי היחיד שהוקם בסמוך למחנה ההשמדה. המרכז פועל תחת חסותו של המוזיאון למורשת יהודית בניו יורק, מאויש על ידי פולנים, ומנהלו הוא תומאש קונצביץ' (Tomasz Kuncewicz). מטרת המרכז, ליצור אתר מורשת היסטורי שיהיה משמעותי למען תושבי העיר ומספר המבקרים הרבים המגיעים לאושוויינצ'ים במקביל לביקורם במחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו, ולמעשה לשמר וללמד את זיכרון הקהילה וההיסטוריה היהודית העשירה שהייתה בעיירה לפני מלחמת העולם השנייה. העיירה אושוויינצ׳ים עוברת תהליך של שינוי בעקבות שימור האתרים הקשורים לעברה היהודי, חלקם שוחזרו והועלו בצורה דיגיטלית לאפליקציית "אושפיצין".
הרקע להקמת המרכז

בשנת 1995, הוקמה בניו יורק קרן המרכז היהודי באושוויינצ’ים, במגמה ליצור מרכז לתרבות יהודית ולחינוך בעיירה. שנה לאחר מכן, הוקמה קרן מקבילה בשם Fundacja Edukacyjne Centrum Żydowskie in Oświęcim, במטרה למלא את המשימה. בספטמבר 2000 נפתח המרכז היהודי באופן רשמי והחל מספטמבר 2006, מקושר המוזיאון במרכז היהודי ל"מוזיאון למורשת יהודית בניו יורק".
מבנה, פעילות ומטרות

המרכז כולל שלושה מבנים סמוכים: בית הכנסת "חברת לומדי משניות"; לצידו בית משפחת קורנרייך (Kornreich) המשמש היום כמרכז חינוכי וכמוזיאון, ומאחוריו ביתו של שמעון קלוגר (Szymon Kluger), ששופץ והפך לבית קפה - קפה ברגסון.
פעילות המרכז בתחום התרבות נועדה לעורר את המודעות לשואה, להכיר את התרבות והמסורת הפולנית המקומית והאזורית, ללמוד על ההיסטוריה והמורשת היהודית ולקדם סובלנות והבנה בין קהילות. המבקרים והלומדים בקורסים ובסדנאות המתקיימים במקום מתוודעים למחקרים שנעשו על השואה, לחיים היהודיים בעיירה ובפולין לפני מלחמת העולם השנייה וליחסי יהודים-פולנים לאורך ההיסטוריה. צוות המרכז מפעיל מדריכים המחנכים ומקיימים הדרכות, סדנאות וקורסים בנושא השנאה על כל צורותיה (אנטישמיות, שנאת זרים, דברי שטנה ועוד), על השפעתה ההרסנית ומעניק כלים ללומדים את הדרך והצורה לקחת אחריות קולקטיבית ולהילחם בה. אחד הקורסים הוא פיתוח קורס חדשני למורים המצייד אותם בידע ובמיומנויות, ללמד מהו כבוד וכיצד להתמודד עם שנאה. בין המשתתפים בתוכניות ובקורסים השונים ניתן למצוא קבוצות בני נוער, אנשי המשטרה המקומית, סטודנטים מרחבי העולם, קציני צבא בכירים, לרבות הצבא האמריקאי. בנוסף, מוצעות תוכניות המותאמות אישית לאורך כל השנה לקבוצות אקדמיות וקבוצות פרטיות לכל הגילאים, כך שהן תַּתְאֵמְנָה לצרכים ולמטרות הקבוצה.
המרכז אף מוציא לאור אחת לשנה עלון אקדמי - "Reflections", הכולל בתוכו מאמרים ויצירות נבחרות של בוגרי תוכניות המרכז. מטרת כתב העת היא להאיר נקודות מבט, לתאר חוויות ותחומי עניין של המשתתפים באותה שנה. כמו כן מפיץ המרכז 3 פעמים בשנה ניוזלטר, המספק תמונות מצב על עבודת המרכז.
פעילות נוספת של המרכז היא יישום תוכנית שיקום למחללים ולפוגעים באתרים הקדושים ליהודים בעיירה.
המרכז מקיים שיתופי פעולה עם השלטון המקומי והקהילה - שיתופי פעולה בתוכניות חינוך שונות עם מוזיאון פולין, עם נציבות תלונות הציבור בפולין, המוזיאון למורשת יהודית בניו - יורק וארגון יוצאי אושוויינצ'ים בישראל.
בנוסף, לקח על עצמו המרכז לשפץ ולתחזק את בית הכנסת "חברת לומדי משניות", להקים ולתחזק את פארק הזיכרון שהוקם על יסודות בית הכנסת הגדול, לבצע את החפירה למציאת תשמישי קדושה שהתקיימה בשנת 2004, לשפץ ולתחזק את בית הקברות, להפעיל את המוזיאון היהודי ובית הקפה - קפה ברגסון הממוקם בבית משפחת קלוגר, לאסוף מסמכים, תעודות וחפצים שהיו קשורים לקהילה היהודית שהתקיימה במקום, להשיק את האפליקציה "אושפיצין" ופעולות נוספות.
בית הכנסת "חברת לומדי משניות"

בית הכנסת היחיד ששרד ונותר שלם מתוך עשרות בתי הכנסת שהיו לפני המלחמה בעיר. בתקופת הכיבוש הנאצי שימש המקום כמחסן תחמושת לצבא הגרמני. בשנת 1945, לאחר המלחמה, חזרו מספר יהודים לעיירה ושבו להשתמש ולהתפלל בבית הכנסת. אך בעשור שנות ה-60–70 עזבו ובית הכנסת הולאם על ידי המשטר הקומוניסטי והפך למחסן שטיחים. בשנת 1998 הוחזר בית הכנסת לידי הקהילה היהודית ביילסקו-ביאלה, על פי חוק השבת רכוש הקהילה היהודית בפולין, והפך לנכס הקהילתי הראשון שהוחזר על ידי הממשלה הפולנית. קהילת ביילסקו-ביאלה תרמה את הנכס למרכז היהודי באושוויינצ'ים, אשר דאג לשחזר את הריהוט המקורי. במסגרת השחזור נתלתה על תקרתו נברשת שהתגלתה במהלך החפירה הארכאולוגית שהתקיימה בשטח בית הכנסת הגדול, אשר נהרס על ידי הגרמנים. לאחר השחזור, חזר בית הכנסת לקדמותו - היותו בית תפילה המשמש בנוסף למבקרים הבאים למרכז היהודי בעיר, גם את המתפללים המגיעים לביקור במחנה ההשמדה, למרות שאין רב שגר במקום.
"פתיחתו של בית הכנסת משקפת את כוח החיים במקום בו היו יותר מדי מתים", אמר דניאל אייזנשטאדט, מנכ"ל קרן המרכז היהודי באושוויינצ'ים, שעמד בראש המאמץ לשחזור הבניין, בעלות של מיליון דולר. מבנה בית הכנסת מכיל בתוכו מרכז תרבות, שעשויים לבקר בו כ-500,000 איש, כולל 50,000 המבקרים הפוקדים את אתר מחנה ההשמדה אושוויץ מדי שנה.