stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראיות למוצא משותף
ראיות מפיזיולוגיה השוואתית וביוכימיה > גנטיקה

הרעיון של אב קדמון משותף אחרון אוניברסלי של כל היצורים החיים (LUCA) הוא רעיון מרכזי בחקר ההתפתחות המוקדמת ומקור החיים. החוקרים מיפו כל האשכולות והעצים הפילוגנטיים עבור 6.1 מיליון גנים המקודדים חלבון מגנומים פרוקריוטים רצופים, על מנת לשחזר את סביבת החיים הקדמונית של LUCA. מבין מאות אלפי אשכולות חלבון, זיהו החוקרים 355 משפחות חלבון שיש בהן עקבות לאב קדמון משותף, על פי קריטריונים פילוגנטיים, מה שמספק תמיכה להשערת המוצא המשותף לכלל היצורים החיים. מכיוון שחלבונים אלה אינם נפוצים באופן אוניברסלי, הם יכולים לשפוך אור על הפיזיולוגיה של אותו אב קדמון משותף. תפקידיהם, תכונותיהם והמנגנונים של אותם חלבונים מתארים את אותו אב קדמון משותף כאנאירובי (אל-אווירני), וכמקבע פחמן דו-חמצני. האב הקדמון המשותף התגורר בסביבה פעילה גיאוכימית עשירה בפחמן דו-חמצני מימן, וברזל. הנתונים תומכים בתאוריה של מקור חיים אוטוטרופי בסביבה הידרותרמית.
ראיות מפיזיולוגיה השוואתית וביוכימיה > גנטיקה > רצפי DNA

אחת הראיות החזקות והמשכנעות לאבולוציה מגיעות ממחקר של רצפי גנום. אם כל היצורים התפתחו מאותו אב קדמון, היינו מצפים לראות דמיון בגנום שלהם. בנוסף, היינו מצפים לראות דמיון גנטי רב יותר בין יצורים קרובים יותר פילוגנטית.
הראיות הפשוטות והמשמעותיות ביותר מסופקות על ידי שחזור פילוגנטי. שחזורים כאלה, במיוחד כאלה שנעשים באמצעות רצפי חלבונים המשתנים לאט, הם לעיתים קרובות אמינים למדי וניתן להשתמש בהם כדי לשחזר במידה רבה את ההיסטוריה האבולוציונית של אורגניזמים מודרניים (ואף במקרים מסוימים באמצעות רצפי גנים של ממותות, הניאנדרטלים או טי רקס, את ההיסטוריה האבולוציונית של יצורים שנכחדו). עצים פילוגנטיים אלה תואמים את העצים שנבנו באמצעות מחקרים מורפולוגיים וביוכימיים. שחזורים מפורטים ביותר בוצעו על בסיס של הגנום המיטוכונדרי המשותף לכל האורגניזמים האיקריוטיים, שהוא קצר וקל לריצוף; שחזורים בוצעו גם באמצעות רצפים של מעט חלבונים עתיקים מאוד או באמצעות רצף RNA ריבוזומלי.
יחסים פילוגנטיים משוחזרים גם ממגוון רחב של אלמנטים בלתי מתפקדים ברצף ה-DNA, כולל חזרות ופסאודו גנים. בעוד מיעוט של רכיבים אלה עשויים בהמשך לתפקד מחדש, במצטבר הם מדגימים זהות שמוכיחה התפתחות ממוצא משותף ולא תפקוד משותף.
ראיות מפיזיולוגיה השוואתית וביוכימיה > דוגמאות מסוימות > כרומוזום 2 באדם

ראיה לאבולוציה של האדם מאב קדמון משותף לקופים התגלתה בהשוואת מספר הכרומוזומים של בני האדם לאלה של הקופים. לכל קופי האדם יש 24 זוגות כרומוזומים, ולבני האדם יש 23 זוגות. כרומוזום 2 בבני האדם הוא תוצאה של איחוי של שני כרומוזומים קופיים.
הראיות לכך כוללות:
השוואת הגנום של האדם לזה של השימפנזה, המין החי הקרוב ביותר לבני אדם. בגנום של השימפנזה יש רצפים זהים לאלו שבכרומוזום 2 של בני אדם, אבל הם נמצאים על שני כרומוזומים נפרדים.
צנטרומר שרידי בכרומוזום 2. בכל כרומוזום יש צנטרומר אחד, אבל בכרומוזום 2 יש שרידים של עוד צנטרומר.
הימצאות של שרידי טלומר. בכרומוזום רגיל יש טלומרים בשני הקצוות, אבל בכרומוזום 2 יש שרידי טלומרים באמצע.
בכך כרומוזום 2 מהווה ראיה חזקה למוצא המשותף שלנו ושל קופי האדם.
ראיות מאנטומיה משווה > אטביזם

אטביזם הוא תופעה שבה אורגניזם משחזר תכונה של אב קדמון שלו. אטביזם מתרחש משום שגנים של תכונות פנוטיפיות שהיו קיימות בעבר נשמרים לעיתים קרובות ב-DNA, גם אם אינם באים לידי ביטוי בחלק או ברוב האורגניזמים שנושאים אותם. כדוגמאות ניתן לציין צמיחה של רגליים אחוריות בנחשים, שיניים של תרנגולות ובני אדם עם זנב.
ראיות מאנטומיה משווה > התפתחות אבולוציונית והתפתחות עוברית

כל עוּבָּר במהלך התפתחותו מתווה בקווים כלליים את המסלול האבולוציוני של בעל החיים. הסיבה לכך היא שפשוט יותר אבולוציונית להמיר מבנים קיימים לאחרים מאשר לבנות מבנים חדשים. לדוגמה, עוברי אדם מפתחים זנב בגיל 4–5 שבועות.
ראיות מאנטומיה משווה > שרידי איברים

ראיה ישירה למוצא משותף מגיעה משרידי איברים. שרידי איברים הם איברים קטנים ופשוטים יותר מאיברים מקבילים במינים קרובים. בדרך כלל הם מנוונים ובלתי מפותחים. קיומם של שרידי איברים ניתן להסברה על ידי האבולוציה. על פי האבולוציה, מדובר באיברים שהיו שימושיים אצל האב הקדמון של היצור, אך עם שינוי סביבת המחיה ודרך החיים נהיו מיותרים. כתוצאה מכך, הם התנוונו או הוסבו לשימוש אחר מהמקור. כדוגמה לכך ניתן לציין את הכנפיים של עופות בלי כושר תעופה, כמו יען, שערות על גוף האדם, עצמות רגליים אצל נחשים ולווייתנים. לפעמים האיברים קיבלו תפקוד אחר. לדוגמה, כנפי היען משמשות לחיזור.
ראיות מאנטומיה משווה > מבנים הומולוגיים

אם מינים שונים התפתחו ממוצא משותף, נצפה לראות מינים שונים המשתמשים באותם מבנים בסיסיים.
מידת הדמיון בין שני אורגניזמים צריכה להעיד על מידת הקרבה ביניהם: מבנים משותפים רבים מעידים על אב קדמון משותף מאוחר יחסית, בעוד שמבנים משותפים מעטים מעידים על אב קדמון משותף מוקדם. לעיתים למבנים דומים יהיו תפקודים שונים במינים שונים.
ראיות מאנטומיה משווה > דוגמאות ספציפיות > מבנה העצמות בגפיים קדמיות של יונקים

צורתו הבסיסית של מבנה הגפיים נמצא בכל בעלי ארבע הרגליים. המבנה כולל:
פרק המחובר לכתף-זרוע, מפרק צירי-מרפק, פרק בעל שתי עצמות מקבילות-אמה, מפרק בעל עצמות רבות וקטנות-שורש כף היד, וחמש אצבעות. המבנה הבסיסי זהה, מה שמעיד על הורשה מאב קדמון, אבל כמה מהפרטים השתנו על ידי האבולוציה כדי לשרת תפקודים אחרים. לדוגמה:
אצל הקופים הגפה הקדמית התארכה ליצירת יד אוחזת לצורך טיפוס על עצים.
אצל החזיר האצבע הראשונה אבדה, והאצבעות השנייה והחמישית הצטמקו. שתי האצבעות הנותרות גדלו והתחזקו, וגידלו פרסה לתמיכה בגוף.
אצל הסוס, הגפה הקדמית הותאמה לתמיכה וריצה על ידי גידול של האצבע השלישית וגידול פרסה.
החפרפרת פיתחה זוג גפיים קדמיות קצרות ודמויות מעדר.
דוב הנמלים משתמש באצבע שלישית מוגדלת להריסת קיני נמלים.
אצל הלווייתנאים הגפיים הקדמיות נהפכו לסנפירים לצורך היגוי ושמירה על שיווי משקל בזמן שחייה.
אצל העטלף הגפיים הקדמיות נהפכו לכנפיים על ידי הארכה של ארבע אצבעות, בעוד האצבע הראשונה דמוית הוו נותרה חופשית לצורך היתלות על עצים.
ראיות מפלאונטולוגיה > תיעוד המאובנים

אפשר לגלות איך קבוצה מסוימת של אורגניזמים התפתחו על ידי סידור רשומות המאובנים שלה ברצף כרונולוגי. רצף כזה יכול להיקבע כי מאובנים נמצאים בעיקר בסלעי משקע. סלעי משקע נוצרים על ידי שכבות של סחף או בוץ שנערמו זו על גבי זו, ולכן הסלע שנוצר מכיל סדרה של שכבות. כל שכבה מכילה מאובנים האופייניים לתקופת זמן מסוימת שבה הם התאבנו. השכבות הנמוכות מכילות סלעים ומאובנים עתיקים יותר, בעוד השכבות הגבוהות מכילות סלעים ומאובנים חדשים יותר.
ניתן לראות מתגליות המאובנים את הרצף ההתפתחותי של בעלי חיים וצמחים. על ידי חקירת המספר והמורכבות של מאובנים שונים בשכבות שונות, הוכח כי סלעים העתיקים מכילים סוגים מעטים של אורגניזמים מאובנים, ולכולם יש מבנה פשוט יותר, ואילו הסלעים הצעירים מכילים מגוון גדול יותר של מאובנים, לעיתים קרובות עם מבנים מורכבים יותר ויותר.
במשך שנים רבות, גאולוגים יכלו רק להעריך בערך את גיל המאובנים שנמצאו בשכבות השונות. הם עשו זאת, למשל, על ידי אמידת הזמן שלוקח לשכבה של סלעי משקע להיווצר. מאז המצאת התיארוך הרדיומטרי, ניתן להעריך את הגילאים של המאובנים, על ידי מדידת הפרופורציות של יסודות רדיואקטיביים ויציבים בסלע נתון.
במהלך רשומות המאובנים, מינים רבים שמופיעים ברמה סטרטיגרפית מוקדמת נעלמים ברמה המשתייכת לזמן מאוחר יותר. ממצא זה מתפרש במונחים אבולוציוניים כמציין את הזמנים שבהם המינים נכחדו.
ראיות מפלאונטולוגיה > חיזוי

מעבר למאובנים הרבים שנמצאו ושימשו כבסיס לתורת האבולוציה, לאחר התגבשות התורה ביצעו מספר פעמים חוקרים חיזויים שונים על בסיסה.
דוגמה לכך התרחשה בשנת 1999, כאשר צוות חוקרים אמריקאי ביצע חיזוי שכזה, על פי מפות גאולוגיות לצד עקרונות האבולוציה, במטרה לאתר מאובני מעבר בין המאובנים של בעלי הסנפירים הבשרניים שנמצאו עד אז ותוארכו ללפני כ-380–390 מיליון שנים, לבין המאובן העתיק ביותר שנמצא עד אז של יצור בעל ארבע רגליים שתוארך ללפני 363 מיליון שנה.
על פי החיזוי, מאובן המעבר אמור היה להימצא באזור הארכיפלג הארקטי הקנדי, ולאחר 5 שנים של מחקר באזור, אכן הצליחו החוקרים למצוא את מאובן המעבר שחיפשו, הוא הטיקטאליק.
ראו גם

אבולוציה
גנטיקה אבולוציונית אנושית
אבולוציה של האדם
לקריאה נוספת

דוקינס, ר', ההצגה הגדולה בתבל, אור יהודה: כנרת, זמורה ביתן, דביר, 2010
שובין, נ', הדג שבתוכנו: מסע אל ההיסטוריה בת 3.5 מיליארד השנה של גוף האדם, תל אביב: עליית גג, 2010.
הערות שוליים

↑  Mount DM. (2004). Bioinformatics: Sequence and Genome Analysis (2nd ed.). Cold Spring Harbor Laboratory Press: Cold Spring Harbor, NY.. ISBN 0-87969-608-7.
↑  Human Chromosome 2 is a fusion of two ancestral chromosomes by Alec MacAndrew; accessed 18 May 2006.
↑  Evidence of Common Ancestry: Human Chromosome 2 (video) 2007
↑  Yunis and Prakash; Prakash, O (1982). "The origin of man: a chromosomal pictorial legacy". Science. 215 (4539): 1525–1530. doi:10.1126/science.7063861. PMID 7063861.
↑  Human and Ape Chromosomes; accessed 8 September 2007.
↑  Avarello; Pedicini, A; Caiulo, A; Zuffardi, O; Fraccaro, M (1992). "Evidence for an ancestral alphoid domain on the long arm of human chromosome 2". Human Genetics. 89 (2): 247–9. doi:10.1007/BF00217134. PMID 1587535.
↑  IJdo; Baldini, A; Ward, DC; Reeders, ST; Wells, RA (1991). "Origin of human chromosome 2: an ancestral telomere-telomere fusion". Proceedings of the National Academy of Sciences. 88 (20): 9051–5. doi:10.1073/pnas.88.20.9051. PMC 52649. PMID 1924367.
1 2  TalkOrigins Archive. "29+ Evidences for Macroevolution: Part 2". נבדק ב-2006-11-08.
↑  http://universe-review.ca/I10-10-snake.jpg
↑  Biello, David (2006-02-22). "Mutant Chicken Grows Alligatorlike Teeth". Scientific American. נבדק ב-2009-03-08.
↑  (Fallon and Simandl 1978; Moore and Persaud 1998, pp. 91-100; Nievelstein 1993)
↑  Natan Slifkin (2006). The Challenge of Creation... Zoo Torah. pp. 258–9. ISBN 1-933143-15-0.
↑  Coyne, Jerry A. (2009). Why Evolution is True. Viking. pp. 26–28. ISBN 978-0-670-02053-9.
↑  Tiktaalik, shubinlab.uchicago.edu
| אבולוציה |
| --- | --- | --- |
| מנגנונים ותהליכים | הסתגלות • סחף גנטי • זרימת גנים • מוטציה • ברירה טבעית • ברירה זוויגית • ברירת שארים • היווצרות המינים |  |
| מחקר והיסטוריה | היסטוריית חקר האבולוציה • היסטוריית חקר התפתחות האדם • ראיות • היסטוריה של החיים • מאובן מעבר • הסינתזה המודרנית • השפעות חברתיות • תאוריה ועובדה • התנגדויות / מחלוקת |  |
| תחומים בביולוגיה אבולוציונית | קלדיסטיקה • גנטיקה אקולוגית • ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית • אבולוציה של האדם • אבולוציה של צמחים • אבולוציה מולקולרית • פילוגנטיקה • גנטיקה של אוכלוסיות • אבולוציה של השפה |  |
קטגוריית אבולוציה • פורטל ביולוגיה
איור של האיחוי שיצר את כרומוזום 2
איור של הגפיים הקדמיות בכמה בעלי ארבע רגליים
קמור

הקְמוֹר של אוסף של נקודות במישור הדו-ממדי תחום על ידי הקו הכחול. ניתן לחשוב על הקמור כתחום על ידי גומייה שנמתחה כך שתקיף את כול הנקודות, ולאחר מכן שוחררה.
הקמור של האדם הוויטרובי. התמונה ממחישה את ההבדל בין מושג החסימה למושג הקמור. הריבוע חוסם את הדמות עם הרגליים הצמודות, המעגל חוסם את הדמות עם הרגליים הפשוקות, והצורה המסומנת בקו אדום היא הקמור של שתי הדמויות כאחד.
במתמטיקה, הקְמוֹר של גוף, או של אוסף של גופים, הוא הגוף הקמור המינימלי המכיל אותם. במקרה הפרטי, שבו אוסף הגופים הוא אוסף של נקודות, עקומות וצורות דו-ממדיות, במישור הדו-ממדי, ניתן לדמות את הקמור לשטח שתחום על ידי גומייה, שנמתחה כך שתקיף את כולם, ולאחר מכן שוחררה. המקבילה של הגומיה במרחב התלת-ממדי, היא יריעה אלסטית מתוחה, שמקיפה אוסף של עצמים גאומטריים. הקמור של אוסף נקודות, קטעים ומצולעים במישור, הוא מצולע. הקמור של אוסף נקודות, קטעים, מצולעים ופאונים במרחב התלת-ממדי, הוא פאון.
הגדרה מתמטית

בהינתן מרחב וקטורי  V מעל שדה הממשיים  \mathbb {R}  וקבוצה כלשהי  B\subseteq V, הקמור של  B מוגדר להיות:
\operatorname {Con} (B):=\bigcap _{\begin{matrix}B\subseteq C\subseteq V\\C{\text{ is convex}}\end{matrix}}{C}
כלומר, חיתוך כל הקבוצות הקמורות המכילות את  B. חיתוך זה מוגדר היטב לכל  B מכיוון שהמרחב הווקטורי  V עצמו הוא קבוצה קמורה, ולכן החיתוך מכיל איבר אחד לפחות.
ניתן להוכיח כי ההגדרה לעיל שקולה לאוסף כל הצירופים הליניאריים של איברים מ- B עם מקדמים חיוביים שסכומם הוא 1. כלומר, אוסף כל הווקטורים  a_{1}v_{1}+a_{2}v_{2}+\dots a_{n}v_{n} כך ש:
n\in \mathbb {N}  מספר טבעי
v_{i}\in B לכל  1\leq i\leq n
0<a_{i} לכל  1\leq i\leq n
\sum _{i=1}^{n}{a_{i}}=1
אלגוריתמי חישוב הקמור

חישוב הקמור הוא בעיה בגאומטריה חישובית. ישנם מספר אלגוריתמים העוסקים בחישוב זה, הן במקרים המיוחדים של שניים ושלושה ממדים, והן במקרה של מספר ממדים כלשהו. שני אלגוריתמים ידועים למציאת קמור של אוסף נקודות במישור הדו־ממדי הם הסריקה של גראהם והצעדה של ג'ארביס. החסם התחתון על זמן מציאת הקמור של אוסף בן  \ n נקודות במקרה הגרוע הוא  \ n\log n. ניתן להצדיק חסם זה על ידי כך שבאמצעות אלגוריתם שמוצא קמור ניתן למיין סדרת נקודות, והוכח כי מיון חסום מלמטה במקרה הכללי (בו אין מידע נוסף על האלמנטים הממוינים) על ידי  \ n\log n. עבור מרחב מממד  \ d>3 החסם התחתון הוא  \ n^{\left[d/2\right]} בשל סיבוכיות הפאון שייווצר.
מקור השם

המילה קמור מופיעה לראשונה בעברית בתלמוד בבלי במסכת עירובין, בדף פ"ח עמוד א' במשנה: "חצר שהיא פחותה מארבע אמות, אין שופכין בתוכה מים בשבת אלא אם כן עשו לה עוקה מחזקת סאתים מן הנקב ולמטה. בין מבחוץ בין מבפנים, אלא שמבחוץ צריך לקמור, מבפנים אין צריך לקמור", ורש"י פירש: "אלא שמבחוץ צריך לקמור - לכסות פיה בנסרים שיפלו המים מידיו לתוך מקום פטור".
ראו גם

קבוצה קמורה
הערות שוליים

↑  קְמוֹר במילון מתמטיקה (תשמ"ה, 1985), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף פ"ח, עמוד א'
ריובמבה

ריובמבה (שם מלא: סאן פדרו דה ריובמבה; ספרדית: San Pedro de Riobamba) היא בירת מחוז צ'ימבורסו במרכז אקוודור. העיר נמצאת במרחק של 200 קילומטרים דרומה מבירת אקוודור קיטו.
ביחד עם אמבאטו, ריובמבה נחשבת לאחת הערים הגדולות באזור סיארה של אקוודור.
רובימא

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציית סטופ-מושן לילדים
 שחקנים:  רוי קינאר 
 מדבבים בעברית:  שמעון כהן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  13 
 הפקה
 אורך פרק:  15 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית הישראלית ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  1 באפריל 1985 – 18 ביוני 1986
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רובימא (באנגלית: Bertha) היא סדרת אנימציית סטופ-מושן בת 13 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1985 על ידי ה-BBC. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ הראשון בין השנים 1989–1990 ולאחר מכן בעוד מספר הזדמנויות, ובערוץ הופ! בשנת 2000.
העלילה מתרחשת במפעל צעצועים העונה לשם "צעצועופלא", ומתמקדת בעלילותיהם של העובדים במפעל ובמיוחד במכונה גדולה וירוקה בעלת פנים דמוי אנושיות ששמה רובימא, אשר מסוגלת לייצר כמעט כל דבר אשר תתבקש.
את שיר הפתיחה בגרסה העברית מבצעים עמי מנדלמן ודפנה ארמוני.
שיר הפתיחה לסדרה מתחיל במילים:
מוצרים שרובימא ייצרה

קופות חיסכון בצורת טחנות רוח
גמדים לגינות
כדורי חוף
365 קפיצים
דובים מפלסטיק
שעוני קוקייה
ג'ק בקופסה
פאזלים
קנקנים להשקיה
רק איתך (אלבום של אביבה אבידן)

"רק איתך" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את האלבום הוציאה במחצית שנת 1996 לאור חברת התקליטים האחים ראובני. דואט עם יואב יצחק בשם "כשהשיר ייגמר" (נכתב: אהוד מנור, הולחן: רמי ברזל) הפך ללהיט במועדוני הזמר המזרחי. נחום עושרי עיבד את מרבית רצועות האלבום.
רשימת רצועות

| רק איתך> מס' | רק איתך> שם | רק איתך> משך | רק איתך>  | רק איתך>  | רק איתך>  | רק איתך>  | רק איתך>  | רק איתך>  | רק איתך>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רק איתך  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | כשהשיר ייגמר  | 4:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | כמה רחוק  | 4:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | שבה אל האושר  | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אם רק יש לי בגלמה  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | פתאום בבוקר  | 4:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אמא שלנו  | 5:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | הוא היה יפה עיניים  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | סוד ודמע  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | בית אבא  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:58 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  רק איתך - אביבה אבידן - אפל מיוזיק
| אביבה אבידן |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | יהיה בסדר • פילפל • אוהבת לאהוב • רק איתך • שימני כחותם • לכל אדם מלאך • אמונה • צו הלב |  |
| סינגלים | "פרי גנך" • "לנצח בני" |  |
קתדרלת בורגוס

מבט כללי על קתדרלת בורגוס מדרום מערב. בצד שמאל, החזית המערבית על צריחיה המחודדים, במרכז: מגדל המצלב העדין בן 8 הצריחונים ומימין, קפלת קונדסטייבל.
מבט כללי על קתדרלת בורגוס מצפון. במערב, זוג הצריחים המחודדים. במרכז: מגדל המצלב המתומן. במזרח: קפלת קונדסטייבל.
החזית המערבית של קתדרלת בורגוס בעלת פיסול מועט וצריחים מחודדים בגובה 80 מטר
קתדרלת בורגוס (בספרדית: Catedral de Burgos) היא קתדרלה גותית בעיר בורגוס שבספרד. הקתדרלה מוקדשת למריה, אם ישו וידועה בגלל סגנונה הייחודי הנאמן לגותיקה הצרפתית ובתחרת האבן העדינה שלה. הקתדרלה נבנתה בשנים 1221–1568.
היסטוריה

ב-884 לספירה, ייסד הרוזן דייגו רודריגס פורצלוס את בורגוס כיישוב מבוצר. תוך כ-200 שנה גדל היישוב והפך לעיר חשובה, וב-1075 קיבל מעמד של דיוקסיה (בישופות). פריחת היישוב בעקבות הימצאותו על דרך סנטיאגו, ומעמדו כמושב הבישוף, דרש קתדרלה גדולה ומפוארת יותר מהקתדרלה הרומנסקית שהייתה עד אז קיימת. מאחר שבאותה תקופה הסגנון הגותי הצרפתי נחשב למפואר וליפה ביותר, הוחלט לבנות את הקתדרלה בסגנון הגותי הצרפתי הבשל.
על בניית הקתדרלה הגותית הורו המלך פרננדו השלישי מקסטיליה והבישוף מוריציו (Mauricio). הבנייה החלה באתר בו שכנה קתדרלה רומנסקית והאבן הראשונה הונחה ב-20 ביולי 1221. העבודות החלו על ה-Chevet: אפסיס מזרחי שמוקף בקפלות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח, ונמשכו תשע שנים. עד 1250 הושלם החלק המזרחי, שתי זרועות הטרנספט (בית הרוחב) והחלק המרכזי של הספינה הראשית.
המזבח הראשי נחנך ב-20 ביולי 1260 והעבודות נמשכו עד 1277 אז התרחשה הפסקה של כמעט 200 שנים, לפני שהעבודה הומשכה. ב-1539 קרס המגדל הראשי ונעשו עבודות לבנותו מחדש. הקתדרלה הושלמה ב-1568, עם השלמתו של המגדל המרכזי מעל מקום המצלב (crossing), שמתנשא מעל עבודה עדינה של קמרונות בצורת כוכב.
במאה ה-14 נוספו לקתדרלה מספר קפלות, ומאה ה-15 נוספו לצד עוד קפלות גם עיטורים לטריפוריום, שער לקלויסטר העליון וקפלת קונדסטייבל המתומנת, הנחשבת ליפה ולגדולה שבין קפלות הקתדרלה. במאה ה-16 נוספו עוד קפלות, מדרגות הזהב, בית מועצת הקתדרלה ומגדל המצלב המתומן. אחרי הוספת הצריחים המחודדים ותיקון מגדל המצלב המתומן שקרס, בניית הקתדרלה הושלמה למעשה, ובמאות שלאחר מכן נעשו בה רק מעט שינויים, בהם הוספת 2 קפלות ועיטור המבנה במזבחים ויצירות אמנות.
האדריכלים העיקריים שנטלו חלק בבנייה היו צרפתי במאה ה-13 (יש מחלוקת האם מדובר במאסטר רישאר Richard, או במאסטר John משמפיין), ספרדי בשם אנריקה בסוף המאה ה-13, וגרמני במאה ה-15. אדריכלים נוספים שעבדו על הקתדרלה הם חואן פרץ, פדרו סנצ'ז וחואן דה ואלחו. ב-1417, הבישוף של בורגוס נכח במועצת קוטאנס וחזר עם האדריכל (בנאי ראשי, ליתר דיוק) יוהאן מקלן (חואן מקולוניה Juan de Colonia), שבנה את הצריחים שמעל המגדלים והוסיף פיתוחי אבן ותחרת חלונות. את יוהאן מקלן ירשו בנו סימון מקלן, שבנה את קפלת קונדסטייבל המפורסמת, ונכדו פרנציסקוס מקלן.
בין הבישופים המפורסמים ביותר של בורגוס היה אלפונסוס א סנקטה מריה, מלומד והיסטוריון בן המאה ה-15. ב-1919 הובאו לקבורה בקתדרלה שרידיו של אל סיד (רודריגז דיאז דה ויוור) ואשתו דונה חימנה.
ב-31 באוקטובר 1984 הוכרזה הקתדרלה כאתר מורשת עולמית בידי אונסק"ו.
כיום הקתדרלה היא אתר תיירותי מפותח. הכניסה מהחזית המערבית נועדה למתפללים ומוגבלת עד הנרתקס. בכניסה זו יש מעבר ל-2 קפלות שנועדו לתפילה. שאר הקתדרלה פתוחה לתיירים בדרך כלל בשעות 9:00 עד 18:00, והכניסה בתשלום. הכניסה היא מהשער הדרומי. בקלויסטר של הקתדרלה ישנו מוזיאון המוקדש לתולדות הקתדרלה ולתיעוד שיפוצה.
אדריכלות

הקתדרלה נבנתה בסגנון גותי בשל ואחר כך בסגנון גותי מאוחר לוהב האופייניים לצפון צרפת והושפעה אך מעט מהסגנון הספרדי. הקתדרלה יחסית קטנה ביחס לקתדרלות הגותיות הצרפתיות: אורך הקתדרלה הוא 106 מטר ורוחבה בטרנספט הוא 59 מטר. גובהה בשיא הוא 80 מטר (262 רגל) בלבד.
מגדל המצלב, המתנשא לגובה 54 מטר, מתחיל בבסיס מרובע ונהפך בחלקו העליון למתומן ממנו זקורים שמונה צריחים ובהם עבודות פיתוח באבן וקישוטי תחרת אבן. מגדל המצלב משלב בין סגנון גותי מאוחר לפלטרסק.
החזית המערבית, Santa María la Mayor, בעלת שלוש הקומות, היא בעלת שלושה שערי כניסה המוקפים בקשתות: מעל שני השערים הצידיים יש חלון ויטראז' עגול ומעליו טימפנון, ואילו מעל השער המרכזי יש גמלון קלאסי ומעליו תחריטים. מעל השערים מעקה וממנו מזדקרים צריחונים. מעל המעקה חלון רוזטה עדין ובו מגן דוד (ללא קשר ליהדות). בקומה השלישית והאחרונה צמד חלונות מחודדים המורכבים כל אחד מ-4 חלונות קטנים המאוחדים בשלושה קישוטי קוורטרפויל תלתניים. בכל חלון קטן נמצא פסל ומעליהם נמצא פסל של מריה הקדושה. בצדדים סביבם ישנן פסלים מתחת לחופות. בולט במיוחד חסרונו של פיסול בחזית המערבית ביחס לקתדרלות הצרפתיות, ובפרט בקומה המרכזית שם ישנן מגרעות ריקות ללא פסלים. כמו כן חסרים הארכיוולטים ופסלי העמוד סביב השערים עצמם. ניתן לראות בחזית גם גרגוילים. על הגלריה העליונה ביותר חקוקה באבן הכתובת PULCHRA ES ET DECORA ("יפה את, ומלאת חן"). גם על המגדלים עצמם יש מעקים. כל מגדל, המסתיים בצריח מחודד בסגנון תחרה גרמני מוקף ב-8 צריחונים הנמצאים ב-4 פינותיו. צמד הצריחים המערביים מתנשא לגובה 80 מטר (262 רגל).
תוכנית הקתדרלה, הכוללת ספינה ראשית, ספינות משניות ובית רוחב, איננה מזכירה כל כך צלב מאחר שאגפיה עם 15 הקפלות הצמודות אליהם הם ברוחב הטרנספט (בית הרוחב). בחלק הדרום-מזרחי של הקתדרלה נמצא קלויסטר (חצר מרובעת המוקפות בארקדות) דו-קומתי ומדרום ארמון הבישוף. הרבה מהמזבחים והקפלות בפנים הם בעלי חשיבות אמנותית והיסטורית. בקצה המזרחי מסתיימת הקתדרלה בקפלה המתומנת של קונדסטייבל (Chapel of the Condestable) הבנויה בסגנון גותי לוהב Flamboyant, ומלאה בקישוטי תחרת חלונות ופסלים של אבירים ומלאכים ושלטי גיבורים. קפלה זו מעוטרת בצריחונים מבחוץ, והיא דומה במראהּ למגדל המתומן שמעל מקום המצלב.
השער של בית הרוחב הצפוני, הידוע כ-Portada de la Coronería ("שער ההכתרה") מעוטר בפסלי שנים עשר השליחים. מאחוריו חלון קשתי ושני צריחים. כיום שער זה סגור.
שער בית הרוחב הדרומי נקרא Sarmental. בשער זה יש תבליטים המתארים את האוונגליסטים ליד שולחנות הכתיבה שלהם. מעליו ניצב חלון רוזטה מרשים שהגוון השולט בו הוא כחול.
מבנה הקיר מחולק ל-3 אזורים: קומת קשתות, גלריה (יציע) וקומת תאורה. קומת הגלריה כנראה מושפעת במקצת מהסגנון המוסלמי שכן היא כוללת מערכת קשתות מקושטות על עמודים מקושטים, המתאחדות בטימפנון ובו חלון קוורטרפויל (4-עלים). קומת התאורה בנויה מחלונות פשוטים בספינה הראשית, וכוללת חלונות ויטראז' בבית המקהלה. ספסלי המקהלה מוקפים בגדר סורגים גבוהה ומשתרעים מהנרתקס ועד לאפסיס, כאשר במרכז עובר בית הרוחב, ושם נמצאות הכניסות לספסלים. במרכז הקתדרלה, מתחת למגדל המתומן נמצא הקבר של אל סיד.
הערכה וחשיבות

הקתדרלה הגותית של בורגוס נחשבת לאחת הקתדרלות היפות ביותר בספרד, וכיום היא מהווה את האטרקציה התיירותית המרכזית של העיר בורגוס.
האפיפיור לאו השלושה עשר תיאר את הקתדרלה כ"בלתי ניתנת להשוואה". ואילו המשורר ח' סורילה תיאר אותה כ"יראת האומות". פדריקו אוסנאם סיכם ב-1852 את הרושם שלו מהקתדרלה:
יום אחד, השראה נוצרית ירדה אל פני האדמה... קתדרלת בורגוס הוללה מיום בנייתה כמבנה צעיר ונמרץ, לא בלי הדר מלכות, אך עם אלגנטיות וחן ששולטים מעל לכל."
הקתדרלה הופיע בציורים של אמנים רבים (החל מהמאה ה-16 וכלה בימינו אנו), בהם דייוויד רוברטס, גוסטבו דורה וח' מסטרס קבנס (מת ב-1990).
הקתדרלה הוכרזה כמונומנט לאומי ב-26 בספטמבר 1887, וכאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2 בנובמבר 1984.
החזית המערבית של קתדרלת בורגוס, מבט כולל
החזית המערבית של קתדרלת בורגוס וחלון הרוזטה
מבט מדרום על הקתדרלה: ניתן לראות את בית הרוחב הדרומי, את ארמון הבישוף (כיום מתפקד כלשכת תיירות) את מגדל המצלב המתומן בעל 8 הצריחים ואת המגדל הדרום מערבי
הקתדרלה בשלג, מבט מכיוון צפון דרומה
הקומות התחתונות של החזית המערבית. ניתן לראות מעט מאוד פיסול ביחס לקתדרלות הגותיות בצרפת
שני הצריחים המחודדים, בסגנון גותי לוהב, בחזית המערבית
מגדל התאורה
חלון רוזטה וטריפוריום בבית הרוחב
ספסלי המקהלה
קמרון כוכב בקפלת קונדסטבל
חזית בית הרוחב הדרומי ושער Sarmental
מבט ממזרח על קפלת קונדסטבל והאפסיס
מבנה הקיר
הקלויסטר
מבט מצפון מזרח
לקריאה נוספת

נורית כנען-קדר, ח': תפוצת האמנות הגותית באירופה: ספרד, האמנות הגותית - מקתדרלה לעיר, האוניברסיטה המשודרת, 1995, מסת"ב 9650507892
Martinez, Nicolas Lopez (2004). Burgos cathedral. Spain: Edilesa Patrimonio. ISBN 84-8012-466-0. (יסומן בקיצור NLM בהערות שוליים)