stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הוותיקן – הממלכה המאוחדת
ביקורים רשמיים

המלכה אליזבת השנייה ביקרה לראשונה בוותיקן במהלך כהונתו של פיוס השנים עשר, עוד לפני שעלתה לשלטון. ביקורה השני בוותיקן היה ביקור פרטי (במהלך ביקור ברפובליקה האיטלקית) ב-5 במאי 1962, כאשר היא התקבלה על ידי יוחנן העשרים ושלושה. בנוסף היא ביקרה שתי פעמים במהלך כהונתו של יוחנן פאולוס השני ב-1980 וב-2000.
נסיך ויילס ודוכסית קורנוול נפגשו עם בנדיקטוס השישה עשר בוותיקן ב-27 באפריל 2009. הנסיך צ'ארלס, ואשתו השנייה, קמילה, זכו לפגישה אישית עם האפיפיור. היה זה ביקורו הראשון של צ'ארלס בוותיקן, מאז גירושיו מן הנסיכה דיאנה.
בנדיקטוס השישה עשר היה האפיפיור הראשון שהגיע לביקור רשמי בבריטניה ב-16 בספטמבר 2010, אשר קיבל מעמד של ביקור ממלכתי. בהפסקה עם הסדרים הרגילים לביקורי מדינה הוא הגיע לאדינבורו ולא ללונדון, והתקבל על ידי של המלכה אליזבת השנייה במעונה הרשמי בסקוטלנד, ארמון בית הולוד. בערבו של אותו יום הוא חגג את המיסה האפיפיורית השנייה שהתקיימה אי פעם בסקוטלנד, בפארק בלהוסטון בגלאזגו, בה השתתפו למעלה מ-250,000 סקוטים קתולים. המיסה הראשונה שנערכה על ידי האפיפיור בסקוטלנד, נחגגה על ידי קודמו בתפקיד יוחנן פאולוס השני בגלאזגו, במהלך הביקור הפסטורלי שלו ב-1982.
המלכה אליזבת השנייה והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעת ביקורם אצל הנשיא האיטלקי ג'ורג'ו נפוליטנו ברומא, נפגשו לביקור לא-רשמי עם פרנציסקוס ב-3 באפריל 2014. זה היה המפגש השביעי שלה עם האפיפיור החמישי שפגשה.
נסיך ויילס ודוכסית קורנוול נפגשו עם פרנציסקוס בפעם הראשונה ב-4 באפריל 2017. הזוג המלכותי התקבל בפרטיות בוותיקן, ונפגש בערך חצי שעה לשיחה פרטית עם פרנציסקוס. קמילה, המשקפת את יחסו הרגוע יותר של האפיפיור כלפי קודי לבוש, נמנעה מהמסורת המלכותית הבריטית של לבוש שחור עם כיסוי ראש לקהל.
יחסים דיפלומטיים

לבריטניה קיימת שגרירות לכס הקדוש הממוקמת ברומא, ואילו לכס הקדוש יש נונציו אפיפיורי לבריטניה השוכן בלונדון.
יחסי הממלכה המאוחדת – ונצואלה

| יחסי הממלכה המאוחדת – ונצואלה |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: ונצואלה


הממלכה המאוחדת: ונצואלה
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 912,050
אוכלוסייה
69,242,094: 28,433,569
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 482,359
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,237: 16,964
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הממלכה המאוחדת–ונצואלה הם יחסים דו-צדדיים בין בריטניה לבין ונצואלה.
איי פוקלנד

למרות שהיחסים בין המדינות הן בעיקר יחסים טובים, ונצואלה הביע את תמיכתה בארגנטינה על המחלוקת לגבי איי פוקלנד שבסופו של דבר הובילה למלחמת פוקלנד בין בריטניה וארגנטינה בשנת 1982.
תמיכה בריטית בהחלפת נשיא

החל מאוגוסט 2017, ממשלת בריטניה המליצה על 'נסיעות חיוניות בלבד' לוונצואלה, והחזיקה את בני משפחותיהם של עובדי השגרירות הבריטית, בשל 'התסיסה והאי-היציבות המתמשכים', תוך ציון המחאה והפשע במדינה.
בינואר 2019 במהלך ביקור בארצות הברית הצהיר שר החוץ של בריטניה ג'רמי האנט כי "ניקולאס מדורו אינו המנהיג הלגיטימי של ונצואלה" ומנהיג האופוזיציה בוונצואלה, חואן גואידו צריך להיות נשיא ונצואלה. ב-4 בפברואר 2019, האנט הצהיר כי בריטניה הכירה רשמית בגוידאו כנשיא. מדיניות זו היא יוצאת דופן ספציפית למדיניות ארוכת השנים בבריטניה להכיר במדינות ולא בממשלות ספציפיות.
בסתיו 2019 משרד החוץ וחבר העמים הבריטי הקים את 'יחידת השיקום בוונצואלה' בראשות ג'ון סוויל, לשעבר שגריר בריטניה בוונצואלה, לתיאום מאמצי בריטניה לתמיכה בוונצואלה. לאחר שהדבר התפרסם במאי 2020, שר החוץ של ונצואלה חורחה אריזה זימן את השגריר הבריטי "להציג מחאה רשמית ולדרוש הסברים", ובפוסט בטוויטר כתב "אנו דורשים מממלכת בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לסגת מתוכניות ההפיכה של וושינגטון ומכל יוזמה לא יציבה ". ונצואלה אפיינה את יחידת השיקום של ונצואלה כניסיון לתת מעמד מועדף עתידי על חברות בריטיות בוונצואלה.
תמיכה בריטית בהחלפת נשיא > שליטה בזהב בלונדון

מאז 2018 עיכב בנק אנגליה את שחרורם של 31 טון זהב ונצואלי לממשלת מדורו. שר החוץ בבריטניה, אלן דאנקן, אמר בינואר 2019 כי בעוד שמסירת הזהב הייתה החלטה של בנק אוף אנגליה, "הם לוקחים בחשבון שיש כיום מספר גדול של מדינות ברחבי העולם המפקפקות בלגיטימיות של ניקולאס מדורו ומכירות בכך של חואן גוידאו".
ב-14 במאי 2020 הגיש הבנק המרכזי של ונצואלה תביעה משפטית נגד בנק אנגליה, כדי לאלץ את בריטניה לשחרר את הזהב בשווי 930 מיליון אירו לתוכנית הפיתוח של האו"ם לרכישת ציוד רפואי, רפואה ומזון לסיוע במגפת הקורונה בוונצואלה. גוידאו מינה דירקטוריון בנק מרכזי בוונצואלה במקביל, כך שבית המשפט יצטרך להחליט איזה דירקטוריון שולט באופן חוקי בזהב.
יחיעם מרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) ירושלים, המנדט הבריטי
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   המוסד
 תפקידים בשירות
 סגן ראש אגף צומת ראש אגף
 
יחיעם מרט (נולד ב-1946) כיהן כראש אגף במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
ביוגרפיה

מרט נולד בירושלים, האמצעי מבין שלושה בנים של ציפורה וזלמן. אביו שירת כמפקד גדוד מוריה במלחמת העצמאות, ואימו היא אחייניתו של ברל כצנלסון. אחיו הצעיר בארי, שהיה קצין בחיל השריון, נהרג במהלך קרב החווה הסינית במלחמת יום הכיפורים. כשהיה בן שמונה עברה משפחתו להתגורר ברמת גן, וכשהיה בן 16 עברה לארגנטינה שם מונה אביו לקונסול בבואנוס איירס. מרט שירת בצה"ל כלוחם בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים ולחם במלחמת ששת הימים. בשירות המילואים לחם במלחמת יום הכיפורים.
לאחר שחרורו מצה"ל השלים מרט תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני בהיסטוריה צבאית. במקביל התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח באל על. הוא גויס למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ועשה את שירותו המבצעי באגף "צומת", המפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד. הוא שימש בין היתר ראש לשכת ראש המוסד יצחק חופי, ראש שלוחת המוסד בפריז, סגן ראש אגף "צומת" וראש אגף.
מרט נשוי לסטלה ואב לשני בנים. הוא בעל חברה בתחום האבטחה והמודיעין העסקי. חבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל.
ב-2009 הוציא יחד עם רעייתו את הספר "סוף סוף ירו על הפלוגה שלנו" המתאר את שירותו הצבאי של בנו, בארי (שנקרא על שם אחיו של יחיעם) בחטיבת הצנחנים, כלוחם וכקצין, בעיני הוריו. הוא מחברו של ספר הסיפורים הקצרים בנושאי מרגלים "Heaven Can Wait".
הערות שוליים

↑  יוסי מלמן, ‏הילת הביטחון נשחקה: השב"כ והמוסד חייבים להיאבק על מקומם בשוק העבודה, באתר מעריב אונליין, 3 בדצמבר 2017
↑  סטלה ויחיעם מרט, סוף סוף ירו על הפלוגה שלנו: עמודים ראשונים, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2009.
↑  עמית סלונים‏, "להיות אמא של חייל": הספר של ליהיא לפיד פחדני כמעט כמו שהוא משעמם, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2018.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303964905171  BnF: cb160810048 (data)  ISNI: 0000 0000 6669 3111  LCCN: no2009172268  VIAF: 90751348   WorldCat (עם VIAF): 90751348
יחסי אירלנד–ארמניה

| יחסי אירלנד–ארמניה |
| --- | --- |
אירלנד: ארמניה


אירלנד: ארמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 29,743
אוכלוסייה
5,268,332: 2,968,413
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 24,212
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 8,157
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–ארמניה הם יחסי החוץ בין אירלנד וארמניה.
סקירה כללית

אירלנד הכירה בעצמאות ארמניה בדצמבר 1991 זמן קצר לאחר הקמת הרפובליקה של ארמניה בעקבות קריסת ברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 ביוני 1996. באפריל 2008 פתחה ארמניה קונסוליית כבוד באירלנד, וביוני 2010 פתחה אירלנד קונסוליית כבוד בארמניה.
יחסים כלכליים

בשנת 2019 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין המדינות ב-78.7 מיליון דולר. הייצוא מארמניה לאירלנד הסתכם ב-67.1 מיליון דולר, ואילו היבוא מאירלנד לארמניה הסתכם ב-11.6 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה בסופיה, בולגריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן.
ארמניה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירותה בלונדון, בריטניה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בדבלין.
יוסף ד'ו נואס

| --- | --- |
 מדינה:  חמיר 
 פטירה:  פברואר 530 
 
יוסף ד'וּ נֻוַאס (בערבית: يوسف ذو نواس;‏ 450–527) היה המלך היהודי האחרון של ממלכת חִמְיָר שבתחילת המאה השישית השתרעה על פני שטחים נרחבים בחצי האי ערב. הוא כונה "ד'ו נואס" בשל התלתלים השחורים שעיטרו את ראשו. עמד בקשר אמיץ עם חכמי טבריה שבראשם עמד ראש הגולה מר זוטרא בר מר זוטרא, ויש הסבורים כי תכנן איתו את כיבוש ארץ ישראל בחזרה והקמת ממלכת ישראל.
אף שככל הנראה השתייך למשפחת המלוכה החמירית, ד'ו נואס לא ירש את המלוכה מקודמו בשושלת, המלך רביח. בתחילת המאה השישית החלה ממלכת חמיר להפוך למדינת חסות של ממלכת אקסום שהשפעתה הגוברת אפשרה לשליטיה למנות מלכים מטעמה. בשנת 522, עם מותו של המלך הנוצרי מדיקאריב יאפור, החל ד'ו נואס למרוד בשלטון הזר. הוא כבש את הבירה ט'פאר (הגייה מקורבת: "זָפָאר"), השמיד חיל מצב אקסומי, צאצאי השבט התימני סבא, טבח בנוצרים (ברובם חבשים) והעלה את כנסיותיהם באש, ושלח את צבאו לפגוע בנוצרים בעיר נג'ראן. ישנם הטוענים כי הצבא חפר תעלת אש והשליך לתוכה נוצרים שסירבו להאמין באלהים אחד. על פי מקורות מוקדמים שונים הגיע מספר הנטבחים ל-200, 1,600 או 4,252. על פי מקורות ערביים מאוחרים שונים הגיע מספר הנטבחים ל-10,000-20,000. תלונה של נוצרי, שנזכר כפליט שהגיע אל קונסטנטינופוליס, עוררה את זעמם של הקיסרים הנוצרים יוסטינוס, קיסר ביזנטיון, וכלב, קיסר אקסום, מעברו השני של ים סוף. כלב ניסה לפלוש לממלכת חמיר, בעזרת הנוצרים, אך ד'ו נואס הצליח לעצור את כל התקפותיו, ואף לכבוש עוד שטחים.
בפעם השנייה שהחבשים ניסו לפלוש לממלכתו (בעזרת האימפריה הביזנטית והנוצרים), הוא לא הצליח להתגבר עליהם, בגלל ראשי שבטים בחמיר שבגדו בו, וכך פלשו החבשים לממלכתו וכבשוה. עם הפסדו בקרב נאמר שדו נוואס התאבד בדהירה לים. על פי גרסה נוספת, ד'ו נואס הגיע או הוגלה למקום מושבם של ביתא ישראל.
השליטה החבשית נמשכה עד שגורשו בידי די יזאן צאצאו של ד'ו נואס שנעזר באנושרוואן מלך פרס הסאסאנית בשנת 570. האירוע מתואר בקוראן בסורת אל-בורוג' (אנ').
קשריו עם חכמי טבריה

חיים זאב הירשברג כותב כי במקורות נוצריים נאמר כי ד'ו נואס עמד בקשרים עם חכמי טבריה שהייתה אז מרכזם של היהודים בארץ ישראל, ושניים מהם נשאו ונתנו עם הנוצרים בט'פאר. הוא משער כי עלייתו לטבריה של מר זוטרא בר מר זוטרא, היורש הישיר למשרת ראש הגולה בבבל דווקא באותם הימים (520), והתמנותו לראש הסנהדרין אינה מקרה, וקיים קשר הדוק בינה ובין פעילותם של חכמי טבריה עם המלך יוסף בדרום ערב. לדעתו, מעידות שתי העובדות על תוכנית מדינית שנרקמה אז בין היישוב היהודי בארץ ישראל ובין יהודי ממלכת חמיר ובראשם המלך היהודי יוסף ד'ו נואס. מותו של יוסף סילק סכנות אפשריות מדרכם של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון ומפעילותם של מלכי חבש. הירשברג מצטט את החוקר הגרמני ורנר קסקל המתאר את אישיותו ומדיניותו של ד'ו נואס: "יוסף מתגלה כבעל עוז נפש ללא חת, כאיש תבונה ומרץ יוצאים מן הכלל... האם הייתה לנגד עיניו תוכנית מדינה ערבית יהודית, שבה יוכל להישען על היהדות... ואולי התקפה על סוריה בפרוץ מלחמה פרסית-ביזנטית בקרוב?"
על שמו של יוסף ד'ו נואס קרויים רחוב בירושלים (הרחוב פונה צפונה מרחוב יפו מול נחלת שבעה), והרחוב המלך יוסף ברמת גן.
מסורות ואגדות

הממלכה "היהודית", חמיר, סייעה במלחמתה ובמפלתה להתפשטות האסלאם אשר קם אחרי כן על חורבותיה. אולם דווקא היהדות שהייתה נתונה תחת עול הנצרות, רקמה ממאורע זה אגדה, ושיקעה בה את מאווי הגאולה שלה.
סיפורו של יוסף ד'ו נואס, שבר את המיתוס של היהודי הסובל והפך אותו למלך היהודי האחרון ועל כן בקרב יהדות ספרד נפוצו ידיעות כי יוסף ד'ו נואס היה מצאצאיו של שלמה המלך, ושהתייהדותו לכאורה הייתה רק סמלית.
הנצחתו

ברמת גן נקרא על שמו הרחוב "המלך יוסף".
לקריאה נוספת

יוסף דו נואס, פואמה מאת שמואל לייב גורדון
הערות שוליים

↑  The Oxford Handbook of Late Antiquity, Oxford University Press, 2012, עמ' 281-284
↑  Thomson Gale, (Yūsuf As'ar Yath'ar Dhū Nuwās (Masrūq, Encyclopaedia.com, ‏2007
↑  חי בר זאב, מאחורי הקוראן, עמ' 47.
↑  ח"ז הירשברג, ישראל בערב, התש"ו
↑  http://beit-krinitzi.org.il/?catid=%7B4B2376B9-6DAC-4B41-8338-6F1F7D7B0220%7D
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012331668605171  GND: 1310680051  TDVİA: zunuvas  VIAF: 6579168290804057610009   WorldCat (עם VIAF): 6579168290804057610009
יחסי אירלנד–בולגריה

| יחסי אירלנד–בולגריה |
| --- | --- |
אירלנד: בולגריה


אירלנד: בולגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 110,879
אוכלוסייה
5,268,332: 6,746,791
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 101,584
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 15,057
משטר
רפובליקה

יחסי אירלנד–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הרפובליקה הבולגרית.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ביולי 1990. הנציגות האירית הראשונה שהוקמה בבולגריה נפתחה ב-2003, אך זו הייתה נציגות ארעית שהייתה מסונפת לארגון האיחוד האירופי. בשנת 2004 אירלנד חזרה להיות מיוצגת בבולגריה באמצעות השגרירות שלה באתונה, יוון. שגרירות אירלנד בסופיה נפתחה באופן קבוע בשנת 2005.
בעוד אירלנד ובולגריה ממוקמות בצדדים ובגושים הנגדיים של אירופה, יש קווים משותפים רבים בין שתי המדינות. האהבה לאומנות, מוזיקה וריקודים מסורתיים נמצאת בתרבות של שתי המדינות. הרבה רקדנים, מחזאים ומוזיקאים איריים עובדים בבולגריה. חלק גדול מהספרים הנכתבים באירית מתורגם לבולגרית.
בולגריה ואירלנד הן חברות פעילות ומחויבות של האיחוד האירופי, המספק את המסגרת עבור רוב ענייני היחסים בין שתי המדינות.
ייצוג

אירלנד מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בסופיה, בירת המדינה.
בולגריה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה.
יחיעם (הווי בקיבוץ)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  יוסף זריצקי
 תאריך יצירה:  1951
 טכניקה וחומרים:  שמן על יוטה מודבק על בד
 ממדים בס"מ
 אורך:  208
 רוחב:  228
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות
יחיעם (הווי בקיבוץ) או יחיעם (חיים בקיבוץ) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור מתאר הפשטה של נוף בקיבוץ יחיעם, ונחשב לאחת מיצירות האמנות החשובות של הצייר, ושל האמנות המופשטת בישראל.
היצירה

הציור "יחיעם (חיים בקיבוץ)" הוא הציור הגדול ביותר מבין מסדרה של כ-24 ציורים לפחות, הנושאים את השם "יחיעם". עבודות אלו נוצרו בין השנים 1949–1951, תקופה בה זריצקי שימש כמרצה לאמנות בקיבוץ במסגרת סמינרים שארגן "הקיבוץ הארצי". ברישומי האקוורל הרבים בסדרה בולטת הנטייה להשטחה ולהפשטה של הצורות בטבע לכדי משטחים גאומטריים, ואילו מספר הדמויות המופיעות בעבודות תורגמו לסימנים המזכירים הירוגליפים.
ציור זה, כמו ציורי שמן אחרים בסדרה, לא נוצר כהתבוננות ישירה בטבע, אלה הוא עיבוד המוטיבים מציורי האקוורל. משטח הציור מחולק לצורות גאומטריות ולגושים בולטים של משיכות מכחול בולטות, בעלות אופי אנכי או אופקי, המתפקדות כשכבה עליונה על משטח הציור הגדול. בציור בולטים גוונים ירקרקים וחומים עם כמה כתמים בולטים באדום וצהוב. למרות האופי המופשט של הציור, ניתן להבחין בציור בכמה דמויות, המתוארות בעזרת קו חופשי וכללי. במרכז הציור מופיעה דמות של אם האוחזת בבנה, ואילו במרכז חלקו התחתון של הבד מופיע ייצוג של סוס, המתואר בקו לבן על גבי משטח חום.
בשנת 1952 יצר זריצקי עוד קבוצת עבודות הנושאות את השם "יחיעם" והן מהוות פיתוח והפשטה של אותה סדרה. הציור הוצג, תחת השם "הווי בקיבוץ", בתערוכה החמישית של קבוצת "אופקים חדשים", שנערכה בנובמבר 1953 במוזיאון תל אביב.
בשנת 1975 נרכשה היצירה על ידי מוזיאון תל אביב, בתרומתם של רבקה ויוסף מאירהוף מארצות הברית. רפרודוקציות של הציור הופיעו במספר ספרים ובהם ספרה של גילה בלס על "אופקים חדשים" (1980), על כריכת קטלוג תערוכת הרטרוספקטיבה של זריצקי במוזיאון תל אביב (1984), אותה אצר מרדכי עומר וכן היא פותחת את קטלוג התערוכה "העשור הראשון: הגמוניה וריבוי" (2008), המתארת את האמנות הישראלית בעשור הראשון למדינת ישראל, שנערכה במשכן לאמנות עין חרוד.
בעת הצגתו, בתערוכה החמישית של "אופקים חדשים", נתפש הציור כדוגמה לתהליך ההפשטה שעבר זריצקי באותה תקופה. ד. נחום תיאר את יצירתו של זריצקי במאמר בידיעות אחרונות כמעמידה את המסתכל בניסיון קשה. "זריצקי", טען נחום, "מורד במוסכמות ולא רק שהוא מנתק את עצמו מדעת ובכוונה מן הנושא, אלא גם מכל סימן של צורניות".
על פי מרדכי עומר, מהווה הציור עדות יחסים של קרבה והתרחקות מן הטבע. במעבר מציורי האקוורל אל ציור השמן הופכות הצורות למופשטות יותר ויחסן אל הטבע הולך ומטשטש. עוד מציין עומר כי בשונה מייצוג ה-"הווי הקיבוצי" של התקופה, כמו למשל בציורי יוחנן סימון או בכרזות השומר הצעיר, הרי הדמויות חסרות הזהות בסדרה מבטאות יחס בלתי אמצעי של האדם אל הטבע.
גלריה

פתיחת התערוכה החמישית של "אופקים חדשים" במוזיאון תל אביב לאמנות (נובמבר 1953) משמאל: יעקב וכסלר, מרדכי אריאלי, אהרן כהנא. ברקע הציור "יחיעם (הווי בקיבוץ)".
ברקע הציור "יחיעם" בעת פתיחת התערוכה "המוזיאון מציג את עצמו", 1 בנובמבר 2011
הערות שוליים

↑  המספר הוא על פי רשימת העבודות בקטלוג: עומר, מרדכי, זריצקי, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1984.
↑  ידיעות אחרונות, 30.10.1953. מצוטט בתוך: בלס, גילה, אופקים חדשים, פפירוס, תל אביב, 1980, עמ' 53.
↑  הראו: עומר, מרדכי, זריצקי, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1984, עמ' 84.
יחסי אתיופיה – דרום אפריקה

| יחסי אתיופיה – דרום אפריקה |
| --- | --- |
אתיופיה: דרום אפריקה


אתיופיה: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,104,300: 1,219,090
אוכלוסייה
132,911,662: 64,192,939
תמ"ג (במיליוני דולרים)
163,698: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,232: 5,885
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי אתיופיה–דרום אפריקה מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אתיופיה לדרום אפריקה. אתיופיה התנגדה לאפרטהייד בדרום אפריקה,[דרוש מקור] אך לאחר הבחירות הדמוקרטיות ב-1994, שתי המדינות כוננו יחסים דו–צדדיים רשמיים.[דרוש מקור] שתי המדינות חברות באיחוד האפריקאי וב-G77.
בשנת 1962 נלסון מנדלה נשא את נאומו הבינלאומי הראשון בפני מנהיגים אפריקאים שהתאספו באדיס אבבה. מנהיגי צבא אתיופיה סיפקו גם הכשרה חיונית למנדלה, שסייעה להשיק את הכוח הצבאי למחצה של הקונגרס הלאומי האפריקני.
לאתיופיה יש שגרירות בפרטוריה, ולדרום אפריקה יש שגרירות באדיס אבבה.
יחסים כלכליים

במרץ 1998 חתמו המדינות על הצהרת כוונות בנוגע לסחר. בין 1998 ל-2017, אתיופיה העניקה רישיון ל-58 חברות מדרום אפריקה להשקיע במדינה. בשנת 2018 הודיעו המדינות על תוכניות להגביר עוד יותר את היחסים הכלכליים. בינואר 2020 הסכימו מנהיגי המדינות לחזק יחסים אלה.
יחסי הממלכה המאוחדת – טג'יקיסטן

| יחסי הממלכה המאוחדת – טג'יקיסטן |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: טג'יקיסטן


הממלכה המאוחדת: טג'יקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 144,100
אוכלוסייה
69,242,094: 10,639,944
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 12,061
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,237: 1,134
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

שגרירות טג'יקיסטן בלונדון
יחסי הממלכה המאוחדת–טג'יקיסטן הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת וטג'יקיסטן.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של טג'יקיסטן לבריטניה כוננו ב-15 בינואר 1992, זמן קצר לאחר שטג'יקיסטן קיבלה את עצמאותה בעקבות קריסת ברית המועצות. ב-20 בדצמבר 2001 בריטניה פתחה את שגרירותה בדושנבה, וב-11 בפברואר 2008 נפתחה שגרירות טג'יקיסטן בלונדון.
ביקורים רשמיים

ביולי 2002 ביקר בטג'יקיסטן סגן מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים של בריטניה ג'ון מקגרגורי. ב-25 בפברואר–1 במרץ 2003, שר החוץ של טג'יקיסטן טלבאק נזרוב ביקר בבריטניה ונפגש עם נציגי משרד החוץ ופרופסורים מאוניברסיטת קיימברידג'.
ב-7 ביולי 2006 ביקר הנסיך אנדרו, דוכס יורק בטג'יקיסטן. במהלך ביקורו הנסיך השתתף בטקס פתיחת הבניין החדש של שגרירות בריטניה בטג'יקיסטן ונפגש עם נשיא הרפובליקה של טג'יקיסטן. ביקורו השני של נסיך יורק התקיים בתאריכים 26–28 באוקטובר 2008, ובאותו ביקור הנסיך בדק את הפרויקטים שמיושמים בטג'יקיסטן.
בנובמבר 2010 ביקר טג'יקיסטן מזכיר המשנה הקבוע של משרד החוץ וחבר העמים סיימון פרייזר. הוא פגש את הנשיא רחמון, שר החוץ וראש מטה הביטחון. ב-16 באוקטובר 2011 ביקר בטג'יקיסטן שר המדינה לפיתוח בינלאומי של בריטניה. במהלך ביקור זה נפגש דאנקן עם שר החוץ של טג'יקיסטן.
ב-1 ביולי 2012 שר מזכיר המדינה לפיתוח בינלאומי של בריטניה, אנדרו מיטשל, ערך ביקור עבודה בטג'יקיסטן. מיטשל קיים מספר פגישות עם ראש ממשלת טג'יקיסטן, אוקולוב, יו"ר ועדת המיסים, כמו גם עם החסימה הכלכלית הטג'יקית.
ב-4–7 במרץ 2013, ביקרה הברונית ויויאן שטרן בטג'יקיסטן. במהלך הביקור היא קיימה פגישות עם נציגי הבית התחתון של הפרלמנט של טג'יקיסטן, הממונה על זכויות האדם של טג'יקיסטן ופקידים אחרים. ב-6 בספטמבר 2013 שר החוץ של טג'יקיסטן המהרוחון זריפי נפגש עם הברונית סיידה ורסי, שר המדינה הבכיר במשרד החוץ של בריטניה, בביקורה הראשון ברפובליקה של טג'יקיסטן.
בתאריכים 1–3 ביולי 2014, שר החוץ של טג'יקיסטן סירודג'ידין אסלוב ערך ביקור עבודה בבריטניה. במסגרת ביקורו בפגישות הרשמיות עם השר הבכיר לענייני חוץ וחבר העמים, הברונית סיידה ורסי, שר הפיתוח הבינלאומי, אלן דונקאן, יו"ר בית הלורדים, הברונית סוזה, נשיא ה-EBRD, סומה צ'קרברטי הוחזקו. השר הצהיר בפני חברי בית הלורדים של הפרלמנט הבריטי וקיים את הפגישה עם חוגי העסקים בבריטניה כדי לדון בהזדמנויות לשיתוף פעולה נוסף.
שיתוף פעולה צבאי

במסגרת שיתוף הפעולה בין טג'יקיסטן לנאט"ו, כמו גם לתמיכה שהעניקה טג'יקיסטן לכוחות הקואליציה עם תחילת הפעולות הצבאיות באפגניסטן, טג'יקיסטן ובריטניה משתפות פעולה בתחום הצבאי. בכל שנה מתקיימים התייעצויות של משרדי ההגנה של שתי מדינות.
יחסי סחר

המחלקה לפיתוח בינלאומי (DFID) היא הגוף של ממשלת בריטניה שמנהל את הסיוע של בריטניה למדינות מתפתחות ופועל להיפטר מעוני קיצוני. DFID פעיל בטג'יקיסטן מאז 2003. בהתאם לסקירה העולמית הגדולה האחרונה של תוכנית הסיוע הבינלאומית שלה, ממשלת בריטניה תקצה 27.5 מיליון דולר (14 מיליון ליש"ט) בממוצע לשנה לתוכניות במרכז אסיה, שמועילות הן לטג'יקיסטן והן לקירגיזסטן לתקופה 2011–2015.
שיתוף הפעולה הטג'יקי-בריטי מתפתח בתחום הסחר והכלכלי. על פי נתוני משרד הפיתוח הכלכלי והסחר, היקף הסחר בין טג'יקיסטן לבריטניה הוא כדלקמן:
בשנת 2010 הסתכמם סך כל מחזור המסחר הבילטרלי ב-3.005 מיליון דולר (יבוא 2.9168 מיליון דולר ויצוא 0.882 מיליון דולר);
בשנת 2011 - סכום כולל של 5.6539 מיליון דולר (יבוא 5.5776 מיליון דולר ויצוא 0.763 מיליון דולר);
בשנת 2012 - סכום כולל של 25.0503 מיליון דולר (יבוא - 24.7593 מיליון דולר ויצוא 0.291 מיליון דולר);
בשנת 2013 - סכום כולל של 14.0747 מיליון דולר דולר (יבוא 12.3349 מיליון דולר ויצוא 1.7398 מיליון דולר);
בשנת 2014 - סכום כולל של 11.6377 מיליון דולר (יבוא 0.6091 מיליון דולר ויצוא 11.0286 מיליון דולר).
בשנת 2015 (ינואר-יוני) הסכום הכולל של הסחר הדו-צדדי הסתכם ב-3.5205 מיליון דולר (יבוא 2.8862 מיליון דולר ויצוא 0.6343 מיליון דולר).
מוצרים עיקריים לייצוא הם חוטי כותנה, עפרות ותרכיזים. מוצרים עיקריים לייבוא הם שמן מינרלי וציוד טכנולוגי.
נציגויות דיפלומטיות

בריטניה מחזיקה בטג'יקיסטן שגרירות בדושנבה.
טג'יקיסטן מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון.
יחסי אתיופיה–יוון

| יחסי אתיופיה–יוון |
| --- | --- |
אתיופיה: יוון


אתיופיה: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
1,104,300: 131,957
אוכלוסייה
132,911,662: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
163,698: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,232: 23,773
משטר
רפובליקה פדרלית דמוקרטית: דמוקרטיה

סגן שר החוץ היווני טרנס קוויק נפגש עם נשיאת אתיופיה סאהלה–וורק זוודה בביקור באדיס אבבה, 2019
יחסי אתיופיה–יוון הם יחסי החוץ בין אתיופיה ליוון.
היסטוריה

אף שהמשלחת הדיפלומטית היוונית הראשונה באתיופיה מתוארכת לשנת 1917 עם הקמתה של קונסוליה יוונית, מהגרים מיוון נכחו באתיופיה בשירות הקיסר או האצולה מאז לפחות אמצע המאה ה-18. בשנת 1935 שודרגה הקונסוליה לשגרירות. בין השנים 1951–1992 הייתה לאתיופיה שגרירות באתונה, אך נאלצה לסגור אותה מסיבות כלכליות.
אף ששתי המדינות חתמו על הסכמי סחר בשנים 1933, 1955 ו-1959, היקף הסחר ביניהן נותר נמוך מאוד. שר החוץ היווני, תאודורוס פנגלוס, ערך ביקור רשמי באתיופיה בשנת 1998. הלאמת נכסים שבבעלות אזרחים יוונים באתיופיה בתקופת שלטון דרג היא נושא חשוב ביחסים בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

אתיופיה מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה.
יוון מחזיקה באתיופיה שגרירות באדיס אבבה.
יחסי אירלנד–אסטוניה

| יחסי אירלנד–אסטוניה |
| --- | --- |
אירלנד: אסטוניה


אירלנד: אסטוניה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 45,228
אוכלוסייה
5,268,332: 1,356,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 40,745
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 30,039
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי אירלנד–אסטוניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין רפובליקת אסטוניה. אירלנד הכירה באסטוניה ב-27 באוגוסט 1991 בשנית, התאריך להכרה הראשונה לא ידוע. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-10 בספטמבר באותה השנה. אירלנד לעולם לא הכירה בכיבוש הסובייטי באסטוניה דה פקטו או דה יורה.
ייצוג

אירלנד מיוצגת באסטוניה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטאלין, בירת המדינה.
אסטוניה מיוצגת באירלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה.
ביקורים מדרג גבוה > לאירלנד

פברואר 2013 - שר ההגנה האסטוני
דצמבר 2012 - שר החוץ האסטוני
יוני 2012 - נשיא אסטוניה - ביקור רשמי
אפריל 2012 - נשיא אסטוניה - ביקור פרטי
נובמבר 2011 - נשיא אסטוניה - ביקור רשמי
אפריל 2008 - נשיא אסטוניה - ביקור רשמי
אוקטובר 2006 - שר החוץ האסטוני
מאי 2006 - השר לתקשורת וקשרים כלכליים האסטוני
אוקטובר 2005 - שר האוכלוסין האסטוני
מאי 2004 - ראש ממשלת אסטוניה
פברואר 2003 - ראש ממשלת אסטוניה
מרץ 2001 - שר החינוך האסטוני
מרץ 2000 - שר החוץ האסטוני
ביקורים מדרג גבוה > לאסטוניה

יוני 2015 - שר הפיתוח והמסחר האירי
אפריל 2014 - שר התקשורת האירי
מאי 2004 - ראש ממשלת אירלנד
אוקטובר 2003 - שר ההגנה האירי ושר בלי תיק
יוני 2003 - שר התקשורת וראש הממשלה האירים
מאי 2001 - נשיאת אירלנד ושרת התרבות האירית - ביקור רשמי
הסכמים

הסכם פטור מויזה - 1996
הסכם למניעת כפל מס - 1998
הסכם לשיתוף פעולה תרבותי - 1999
יחסים כלכליים

בשנת 2015 ייבאה אירלנד מאסטוניה סחורה בסך 39.9 מיליון דולר אמריקאי, הסחורה כללה בעיקר מוצרי טלפוניה וכימיקלים. באותה השנה אירלנד ייצאה לאסטוניה סחורה בסך 57 מיליון דולר אמריקאי, הסחורה כללה בעיקר מכוניות, בירות וציוד לאולפני טלוויזיה וקולנוע.
יחסי מרוקו–פולין

| יחסי מרוקו–פולין |
| --- | --- |
מרוקו: פולין


מרוקו: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 312,685
אוכלוסייה
38,168,990: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 21,105
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי מרוקו–פולין הם יחסי החוץ בין מרוקו ופולין.