איתמר ציגלר
ביוגרפיה

ציגלר גדל ברמת גן, בילדותו-נערותו שיחק כדורסל והחל לעסוק במוזיקה בעקבות אחיו הגדול, יובל. התחיל את דרכו המוזיקלית כנגן באס. כבר בגיל 17 הוא ניגן עם הגיטריסט המחונן עוז נוי. בגיל 18 צורף להרכב הבלוז של רוני פיטרסון, שבמסגרתו ניגן עם אמנים אורחים כמו הגיטריסט Hiram Bullock (סטינג, מיילס דייוויס, פול סימון ועוד), הבלוזיסט ג׳ון פריש ועוד.
בסוף שנות ה-90, הקים יחד עם אחיו את להקת ההיפ הופ האלטרנטיבית "סייד אפקט", מחלוצות להקות הראפ הישראלי. ב-1997 הלהקה נסעה לניו יורק, שם הוחתמה על ידי חברת התקליטים Def Jam, הקליטה והופיעה ברחבי ארצות הברית. אחיהם הצעיר של איתמר ויובל, יוני ציגלר, יצר את סרט התעודה "בשבילי הם יותר טובים מהביטלס" (Better Than The Beatless) שליווה את ההרכב. בשנת 2000 הלהקה התפרקה אך איתמר נשאר בניו-יורק. איתמר היה מעורב בסצנת האינדי הברוקלינאית רבת ההשפעה, הוא ניגן עם להקת דה בלאם (The Blam), ועם פינק נויז (Pink Noise) (עם יובל ציגלר על גיטרה, הסולנית שרון סולמי והמתופף יובל ליאון), אשר את תקליטם האחרון הפיק דייב סיטק (TV On The Radio, Yeah Yeah Yeahs, Chemical Brothers ועוד). פינק נויז ואיתמר עבדו גם עם המפיק ואיש הסאונד ויקטור ואן ווט (PJ Harvey, Nick Cave), וב-2010 ניגן ציגלר בהקלטות של הזמרת כריסי היינד (The Pretenders) בהפקתו של וואן ווט. מתחילת הדרך בניו יורק שיתף ציגלר פעולה עם חברו המתופף והמפיק תמיר מוסקט והיה חלק ממשפחת Vibromonk Studios, מתקליטו הראשון של תומר יוסף, דרך ויקטוריה חנה, להקת שוטנז (Shotnez) ועד הבלקן ביט בוקס עם הקמתה בניו-יורק ב-2005 שבה איתמר מנגן עד היום.
ב-2010 הקליט ציגלר אלבום עם חברו הטוב, הגיטריסט סטיבן אולריך (Stephen Ulrich) אשר מוכר לאניני טעם מההרכב האינסרומנטלי הניו יורקי ביג לייזי (Big Lazy). "אולריך ציגלר" (Ulrich Ziegler) הוא שמו של דואט הגיטרות שהקימו השניים. בקיץ 2012 הם חגגו את הוצאת התקליט בהופעה מיוחדת במוזיאון ה-MoMA בניו-יורק. הפודקסט האמריקאי הפופולרי This American Life מעטר את שידוריו בקטעים מתוך האלבום הזה.
במקביל לפעילות הזאת, ציגלר כתב והפיק את שלושת אלבומי הסולו שלו שהקליט באולפנו הפרטי בניו יורק. תקליטיו זכו לביקורות אוהדות בארץ ובחו"ל. האלבום Memories Of Now שיצא בישראל בחברת התקליטים אנובה, אף נבחר לאלבום החודש (פברואר 2011) על ידי מגזין האינדי הניו-יורקי The Deli.
מאז הגעתו חזרה לארץ ב-2011, איתמר פעיל כמפיק, מלחין ומבצע בהרכב "החצר האחורית" יחד עם חבריו תומר יוסף, גדי רונן והפזמונאי יענקל׳ה (יעקב) רוטבליט. ההרכב הוציא עד כה שלושה אלבומים. אלבומם הראשון נבחר לאלבום העשור של תחנת הרדיו 88fm. שירים רבים של ההרכב משמשים פסקול להפגנות של תנועות המחאה, מאז "מחאת בלפור", דרך ההפיכה המשפטית ועד משפחות החטופים.
איתמר גם יוצר מוזיקה לסרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט "ג'נקשן 48", בבימויו של אודי אלוני, לו הלחין את המוזיקה, יחד עם הראפר האקטיביסט תאמר נפאר. על כך זכו שניהם בפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2016.
ב-2018 איתמר הפיק אלבום ללהקת ההיפ-הופ הפלסטינית-ישראלית, דאם, (DAM) מחלוצות ההיפ הופ הערבי. האלבום Ben Hanna Wa Maana יצא ביוני 2019 בחברת התקליטים הלונדונית Cooking Vinyl. איתמר ותאמר ממשיכים לשתף פעולה וב-2022 שוחרר הסינגל "Go There” בהפקתו.
ב-2020 חבר איתמר לסקסופוניסט אורי קפלן, המתופף תמיר מוסקט והגיטריסט אורי כנרות ויחד הם הקימו מחדש את ההרכב הניו יורקי שוטנז Shotnez. הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Dose A Nova, באוקטובר 2022.
בשנת 2018 הוציא לאור בהוצאת ידיעות ספרים את ספר הילדים "אל"ף בי"ת", בשיתוף עם המאיירת האירית נסה ראיין, אמה של בתם המשותפת, ליר.
ב-2020 חבר איתמר לראפר טדי נגוסה, והפיק והלחין את אלבומו עטור השבחים "זה בדם שלי" שיצא ב-2020.
בספטמבר 2024 הוציאו השניים את האלבום "נקודה".