חוקיות כפירה באסלאם לפי מדינה
ערב הסעודית

בערב הסעודית לא קיים חוק עונשין ומערכת המשפט מבססת את החוקים שלה על פי דין השריעה האסלאמי בלבד ומיישמת אותם באמצעות בתי דין שרעים על כלל האוכלוסייה - מוסלמים ולא-מוסלמים כאחד. חוק היסוד של המדינה קובע בסעיף 1 בפסקת "עקרונות כלליים" כי "האסלאם זו דת המדינה" ו-"חוקת המדינה היא הקוראן ואורך החיים (סונה) של מוחמד". בסעיפים 5, 7 ו-8 בפסקת "חוק הממשל" החוק קובע כי "דין השריעה האסלאמי הוא המקור לחקיקה והמשילות במדינה". בסעיפים 23, 26 ו-34 בפסקת "זכויות וחובות" החוק קובע כי "המדינה תיישם את השריעה ותעמוד בחובתה בנוגע להפצת האסלאם (דעוה)", "תגן על זכויות האדם בהתאם לשריעה" ואת חובתו של כל אזרח "להגן על האמונה האסלאמית". בסעיפים 46, 48 ו-55 בפסקת "סמכויות המדינה" החוק קובע כי "החלטות שופטים לא יהיו כפופות לשום סמכות מלבד סמכות השריעה האסלאמית", "בתי המשפט יחילו את כללי השריעה האסלאמית במקרים שיובאו בפניהם לפי הקוראן והסונה" ו-"המלך ישלוט בעם לפי השריעה ויפקח על יישום השריעה".
הפסיקה במדינה כמו גם הקונצנזוס של משפטנים סעודים הוא שהחוק האסלאמי מטיל עונש מוות על כופרים. המרת אמונה של מוסלמי לשעבר לאמונה שאיננה האסלאם מוענשת במוות גם כן. הזכות לחופש הדת לא מוענקת בחוק הסעודי והצגה של דת שאיננה האסלאם מוגדרת כעבירה פלילית. לא-מוסלמים מחויבים לקיים את דתם באופן פרטי והם חשופים למעצר, מאסר, הצלפת מלקות, גירוש ולעיתים אף עינויים אם יעסקו בפעילות דתית גלויה שאיננה האסלאם. לא-מוסלמים אינם רשאים בנוסף להיכנס לעיר מכה ולרחבת הכניסה של "מסגד הנביא" באל-מדינה, ונהגים לא-מוסלמים שנוסעים בכבישים מהירים שמובילים למכה עשויים לקבל קנס משוטרים שאוכפים את האיסור. אף על פי שלא קיים חוק שמחייב את כלל האזרחים במדינה להיות מוסלמים, זרים שאינם מוסלמים ומנסים לרכוש אזרחות סעודית מחויבים להתאסלם. "הוועדה לקידום מידות טובות ומניעת עבירות מוסר" (אנ') היא ישות ממשלתית שאוכפת את האיסור על עיסוק פומבי של אמונות שאינן האסלאם. הממשלה דורשת מתושבים שאינם אזרחים לשאת אישור שהייה לצורך זיהוי במקום דרכון שכוללים זיהוי בין היתר באמצעות המונחים "מוסלמי" או "לא-מוסלמי". בתיקים שמוגשים עבור פיצויים משפטיים, לא-מוסלמים במדינה זוכים לפיצויים פחותים ממוסלמים. חוקים ותקנות קובעים כי יש להתייחס לנאשמים בבתי משפט בערב הסעודית באופן שווה. עם זאת, תחת דין השריעה כפי שהוא מיושם בפועל, פשעים נגד מוסלמים עלולים להוביל לעונשים חמורים יותר נגד המבצעים מאלה שבוצעו נגד לא-מוסלמים. מידע בנוגע לנוהלי הממשלה בנושאים הוא בדרך כלל חלקי, משום שההליכים השיפוטיים בדרך כלל לא מפורסמים או סגורים לציבור, למרות הוראות בחוק סדר הדין הפלילי שמחייבות את חשיפת ההליכים בבית המשפט. בשנת 2012 הצהירה מחלקת המדינה של ארצות הברית כי ספרי הלימוד בבתי הספר של ערב הסעודית "כוללים פרקים שמצדיקים רצח של כופרים באסלאם".
בספטמבר 1992 ראשו של סאדק מללאה (אנ') נערף בפומבי בעיר קטיף לאחר שהורשע בכפירה ו-"חילול קודש האסלאם". על פי דיווחים, מללאה הוחזק בבידוד לתקופות ארוכות במהלך החודשים הראשונים שלו במעצר ועונה לפני הופעתו הראשונה בפני שופט ביולי 1988, לאחר שהואשם בכך שכינה את מייסד האסלאם מוחמד "שקרן ונוכל" ואת האסלאם "דת מפוברקת". מאוחר יותר כשהועמד בפניי שופט הוא הואשם על ידו גם ב-"ידויי אבנים על ניידת משטרה" ו-"הברחת ספר ביבליה למדינה" ונתבקש על ידו להתאסלם לזרם האסלאם הווהאבי הסוני על מנת שיקל בעונש שלו. לאחר שמללאה סירב הוא הוכנס על פי הדיווחים לבידוד בכלא בדמאם שם הוא הוחזק עד אפריל 1990 ועבר התעללות פיזית. לאחר מכן הוא הועבר לכלא בבירה ריאד שבו הוא נותר עד להוצאתו להורג.
בשנת 1994 האדי אל-מוטיף מנג'ראן שבדרום-מערב המדינה העיר הערה שבית משפט שרעי ראה כ-"חילול קודש האסלאם" ודן אותו לעונש מוות על כפירה באסלאם. נכון לשנת 2010 הוא עדיין נותר כלוא, טען שעבר התעללויות רבות במהלך שנות המאסר שלו ועל פי דיווחים ביצע ניסיונות התאבדות רבים.
בשנת 2012 הרשויות הסעודיות האשימו את הסופר הסעודי חמזה קשגרי (אנ') בכפירה באסלאם בהתבססות על 3 משפטים ששיתף בחשבון הטוויטר שלו ביחס לאיך היה מתנהג במידה והיה פוגש את מייסד האסלאם מוחמד ביום ההולדת שלו. בין היתר, אחד המשפטים הצהיר "ביום ההולדת שלך אני לא אשתחווה לך. אני לא אנשק את ידך". קשגרי הצהיר בתגובה לציוצים באומרו: "אני רואה במעשיי חלק מתהליך לקראת חופש. דרשתי את זכותי לממש את זכויות האדם הבסיסיות ביותר, חופש הביטוי והמחשבה, כך ששום דבר לא נעשה לשווא. אני מאמין שאני רק שעיר לעזאזל בסכסוך גדול יותר. יש הרבה אנשים כמוני בסעודיה שנלחמים על הזכויות שלהם". קשגרי הוסיף בתגובה התייחסות למעמד זכויות הנשים בסעודיה באומרו: "נשים סעודיות לא ילכו לגיהנום. אי אפשר ללכת לשם פעמיים". בעקבות הציוצים של קשגרי קבוצת פייסבוק שקוראת להוציא אותו להורג עם עשרות אלפי חברים נוצרה בפברואר 2012. ב-5 בפברואר קרא איש הדת הסעודי נאצר אל-עומר להעמיד את קשגרי לדין על כפירה. בעקבות ההשלכות קשגרי פרסם התנצלות על הציוץ ב-6 בפברואר ומחק את חשבון הטוויטר שלו. האתר האמירתי "Emirates 24/7" הצהיר שההתנצלות של קשגרי פורסמה בעיתונים סעודיים רבים. לאחר מכן שר התקשורת הסעודי אסר על קשגרי לכתוב בכל פרסום סעודי. בהמשך קשגרי הצהיר כי ברצונו להגיש בקשה למקלט מדיני בניו זילנד. לאחר מכן הוא נעצר בדרכו למדינה בנמל התעופה הבין-לאומי קואלה לומפור במלזיה ב-9 בפברואר והוסגר על פי בקשה של ערב הסעודית כדי לעמוד לדין, למרות שלא קיים הסכם הסגרה בין המדינות. כשהוחזר לערב הסעודית קשגרי החל לרצות עונש מאסר ללא משפט במשך כמעט שנתיים ושוחרר ב-29 באוקטובר 2013.
בפברואר 2015 אחמד אל-שמרי (אנ') מהעיר חפר אל-באטן נידון לעונש מוות על ידי בית משפט מקומי על רקע כפירה באסלאם ו-"חילול קודש האסלאם" לאחר שהצהיר על היותו כופר באסלאם ברשתות חברתיות.
בינואר 2019 רחף מוחמד (אנ') בת ה-18 נמלטה מערב הסעודית לאחר שכפרה באמונה באסלאם ועברה התעללות ואיומי מוות מצד בני המשפחה שלה על רקע היותה מוסלמית לשעבר. בדרכה לאוסטרליה, היא הוחזקה על ידי הרשויות בבנגקוק, תאילנד, בזמן שאביה ניסה לקחת אותה כנגד רצונה בחזרה לערב הסעודית, מה שהוביל לשימוש שלה ברשתות חברתיות שונות כדי למשוך תשומת לב לאירוע שהוביל להימלטות שלה. היא התבצרה בחדר המלון שלה וסירבה לצאת עד שנפגשה עם נציגי האו"ם והפצירה בפקידי שגרירות של מדינות מערביות שונות לסייע לה בבקשת מקלט. לאחר התערבות דיפלומטית היא קיבלה בסופו של דבר מקלט מדיני בקנדה, והגיעה למדינה זמן קצר לאחר מכן. בעקבות פרסום האירוע המשפחה של מוחמד התנערה ממנה והיא שינתה את שם המשפחה שלה בתגובה. בשנת 2022 היא הוציאה את הספר הראשון שלה תחת הכותרת "מורדת: הבריחה שלי מסעודיה לחופש".