stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע MO
תכנון > קווים אסטרטגיים למבצע

התוכנית למבצע MO נהגתה עוד ב-1938, אך ללא תאריך יעד מסוים, והייתה תלויה בהצלחת שלבי הכיבוש המוקדמים בדרום-מזרח אסיה. באפריל 1942 אישרו המטות הכלליים של הצבא ושל הצי את התוכנית, שהתחלקה לארבעה שלבים:
ב-3 במאי יכבוש כוח משימה את האי טולאגי הסמוך לגוודלקנל שבאיי שלמה, ויקים במקום בסיס מטוסים ימיים ובסיס מבצעים לאזור ים האלמוגים. אותו כוח משימה ימשיך ויכבוש את האיים נאורו ובנבה בשל משאבי הזרחה שבהם.
ב-7 במאי ינחתו כוחות בפורט מורסבי, וכוחות נוספים יכבשו את ארכיפלג לואיסיאד שם יקימו בסיס מטוסים ימיים נוסף. אותם כוחות ימשיכו ויכבשו את קלדוניה החדשה, את פיג'י ואת סמואה, בשל היותן נקודות אסטרטגיות מזרחית לגינאה החדשה.
כוח ימי יפליג מלגונת טרוק, יעקוף את איי שלמה ממזרח ויפנה מערבה על מנת לחסום את נתיבי השיט לאוסטרליה. לאחר מכן ימשיך הכוח ויתקוף את הערים קואן, קוקטאון וטאונסוויל שבקווינסלנד, אוסטרליה, כשהמטרה הסופית היא תקיפת המתקנים הצבאיים באיי מצר טורס.
ליפנים הייתה טייסת בסביבות רבאול ועליו הוטלה משימת תקיפת פורט מורסבי ב-5 וב-6 במאי, כהכנה לנחיתת הכוחות ב-7 במאי.
תכנון > הכנות לתגובת-נגד

המתכננים היפנים לקחו בחשבון את תגובת בעלות הברית למבצע ושלחו שתי שייטות לקבוצת האיים רנל, דרום-מזרחית לגינאה החדשה. פריסה זו של כוחות איפשרה ליפנים להשתמש במעבר ג'ומארד (מעבר ימי בין גינאה החדשה לרנל) על מנת להגיע ישירות לפורט מורסבי, ללא צורך בעיקוף גדול.
היפנים היו מודעים לנוכחותה של נושאת המטוסים האמריקאית יורקטאון באזור מכיוון שפחות מחודש לפני כן תקפו מטוסיה את לאה וסלמאואה.
השתלשלות המבצע

הכוח היפני אכן נחת בטולאגי ב-3 במאי. יום לאחר מכן יצאו מרבאול כוחות נוספים בדרכם דרומה לפורט מורסבי על גבי ספינות. באותו יום תקפו מטוסים אמריקאים את טולאגי, הסבו נזק רב אך לא הצליחו למנוע את כיבוש האי ואת האיים הסובבים לו. שלושה ימים לאחר מכן היה ברור שקרב ימי עומד להתפתח בים האלמוגים, ולפיכך הסתובב הכוח שעשה דרכו לפורט מורסבי ושב לרבאול כדי להימנע מהתקפות. בקרב ים האלמוגים שהתפתח תוך זמן קצר ספג הצי הרביעי היפני מכה קשה באבדו את נושאות המטוסים "שוהו" ו"שוקאקו."
היפנים החליטו לזנוח את תוכניתם להנחתת כוחות בפורט מורסבי בדרך הים, והצבא היפני החל בהכנות למבצע חדש. ההכנות נעצרו לאחר שהמטה הכללי של הצבא הורה על הקפאת הפעילות באזור ב-1 ביולי לאחר שהצי המשולב נחל תבוסה בקרב מידוויי. מכיוון שלא יכלו להגיע לפורט מורסבי בדרך הים פתח הצבא במבצע לחציית רכס אואן סטנלי דרך שביל קוקודה וכיבוש העיר בדרך היבשה. בסופו של דבר נכשל גם מבצע זה ופורט מורסבי לא נכבשה על ידי היפנים.
לנצ'יה פריזמה

| --- | --- |

Lancia Prisma
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1982–1999 (הוצגה בדצמבר 1982)
 יחידות שיוצרו:  386,697
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  לנצ'יה פולביה
 מודל אחריו:  לנצ'יה דדרה
 חברת אם:  פיאט
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Type Three platform (אנ')
 אורך:  4,180 מ"מ
 רוחב:  1,620 מ"מ
 גובה:  1,385 מ"מ
 משקל:  950–1,050 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,475 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין 4 צילינדרים, 1.3 ליטר, 1.5 ליטר, 1.6 ליטר, 2.0 ליטר מנוע דיזל 4 צילינדרים, 1.9 ליטר המפיק 60 כ"ס מנוע טורבו דיזל 4 צילינדרים, 1.9 ליטר המפיק 80 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית – 3 מהירויות
 מעצב:  ג'ורג'טו ג'וג'ארו מחברת "Italdesign Giugiaro" (אנ')
לנצ'יה פריזמה (באיטלקית: Lancia Prisma) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1982–1989 באיטליה.
"לנצ'יה פריזמה"

יוצרו 386,697 יחידות.
דגמי "לנצ'יה פריזמה" הוצגו לראשונה בדצמבר 1982, המכירות החלו בינואר 1983.
5 נוסעים.
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
מנוע הנעה קדמית.
סדרות "לנצ'יה פריזמה"

סדרה ראשונה – יוצרה בין השנים 1982–1986.
סדרה שנייה – יוצרה בין השנים 1986–1989.
סדרות "לנצ'יה פריזמה" > דגמים

"1.3".
"1.5".
"1.5 LX".
"1.6".
"1.6 i.e.".
"1.6 i.e. Super".
"1.9 Diesel".
"1.9 Turbo Diesel".
"2.0 4WD".
סדרות "לנצ'יה פריזמה" > מנועים (4 צילינדרים)

1,301 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, 87 כ"ס (מנועי בנזין).
1,498 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, 80 כ"ס, 85 כ"ס (מנועי בנזין).
1,585 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, 90 כ"ס, 100 כ"ס, 108 כ"ס (מנועי בנזין).
1,995 סמ"ק המפיק 113 כ"ס, 115 כ"ס, (מנוע בנזין, הנעה 4x4).
1,929 סמ"ק המפיק 60 כ"ס דיזל).
1,929 סמ"ק המפיק 80 כ"ס (מנוע טורבו דיזל).
תמונות

"לנצ'יה פריזמה"
"לנצ'יה פריזמה"
"לנצ'יה פריזמה 1.3"
"לנצ'יה פריזמה 1.3"
"לנצ'יה פריזמה 1.6"
"לנצ'יה פריזמה"
"לנצ'יה פריזמה", סדרה שנייה
"לנצ'יה פריזמה" דגם "HF"
ראו גם

לנצ'יה
לנצ'יה 2000
לנצ'יה דדרה
ללא הגבלת הכלליות

ללא הגבלת הכלליות (לעיתים גם "בלי הגבלת הכלליות" או בה"כ) הוא ביטוי המשמש בהוכחות מתמטיות כדי לציין שניתן להוכיח טענה למקרה פרטי וההוכחה עדיין תהיה תקפה גם למקרה הכללי. כלומר, זהו מצב בו מניחים הנחה נוספת בשביל להקל על הוכחה, וזאת בתנאי שההנחה לא מצמצמת את קבוצת האובייקטים עליהם ההוכחה חלה.
שימוש נפוץ במונח הוא כשרוצים להוכיח טענה על שני משתנים, x ו-y שונים, השייכים לקבוצה כלשהי, שאין להם מאפיינים נוספים. ההוכחה עשויה לפתוח במשפט "נניח ללא הגבלת הכלליות כי x<y". הנתון החדש הזה עשוי לעזור בהוכחת הטענה ומצד שני הוא לא פוגם בנכונותה למקרה הכללי כי ההוכחה למקרה y<x אנלוגית לחלוטין.
מקרה נפוץ נוסף הוא כשמוכיחים טענה רק למקרה הקיצוני ביותר שלה, ולכן היא נכונה גם למקרים מתונים יותר.
דוגמאות

בהוכחת האי-רציונליות של שורש 2 מניחים (על דרך השלילה) כי קיימים  \ a,b שלמים כך ש- \ a/b שווה לשורש 2. לשם ההוכחה מניחים ללא הגבלת הכלליות כי  \ a,b זרים, כי לכל מספר רציונלי יש הצגה בדרך זו וכל הצגה אחרת שווה לה.
בהוכחת הנוסחה למציאת שורשים של פולינום ממעלה שלישית ניתן להסתפק ללא הגבלת הכלליות בהוכחת נכונותה לכל פולינום מתוקן, שכן כל פולינום ניתן לתקן על ידי חלוקה במקדם העליון.
את משפט פרמה לנקודות קיצון מספיק להוכיח ללא הגבלת הכלליות למקסימום מקומי כי ההוכחה למינימום מקומי אנלוגית לחלוטין.
משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין בונה התאמה חד-חד ערכית בין שתי קבוצות המקיימות תנאי מסוים. בהוכחת המשפט מניחים ללא הגבלת הכלליות כי הקבוצות זרות, כי אם הן אינן זרות ניתן להתאים את החיתוך שלהן לעצמו באופן טריוויאלי ואין טעם לסרבל כך את ההוכחה.
ראו גם

עד כדי
מאזנות

ערך זה עוסק ברכיב בכלי טיס. אם התכוונתם למכשיר מדידה, ראו .
מטוס מתגלגל סביב ציר האורך בעזרת המאזנות
חץ אדום - גלגול סביב ציר האורך.
חץ צהוב - סבסוב סביב הציר האנכי.
חץ סגול - עלרוד (זווית השיפוע) סביב ציר הרוחב.
המאזנת השמאלית מוטה למטה והמאזנת הימנית מוטה למעלה במטוס פייפר צ'ירוקי
תרשים של מאזנת עם לוחון קיזוז.
מאזנות (באנגלית: Ailerons) הן משטחי היגוי נעים הממוקמים בשפת הזרימה (הפרופיל האחורי) של כנפי כלי טיס בעלי כנף קבועה כמו מטוסים ודאונים.
עקרון פעולה

באמצעות המאזנות ניתן לשלוט על הגלגול של המטוס. לרוב עבור תמרון גלגול מאזנת בכנף אחת יורדת והמאזנת בכנף השנייה עולה. הסיבה לכך היא שכאשר מאזנת אחת יורדת היא מגדילה את כוח העילוי וגורמת לכנף שלה לעלות למעלה, בעוד שכשהמאזנת השנייה עולה היא מפחיתה את כוח העילוי וגורמת לכנף שלה לרדת למטה, דבר היוצר מומנט גלגול סביב ציר האורך של המטוס.
המילה Aileron באנגלית משמעה בצרפתית "כנף קטנה".
המאזנות גורמות לתופעת לוואי בלתי רצויה של סבסוב נגדי - מומנט סבסוב לכיוון המנוגד לסיבוב שנוצר על ידי המאזנות. במילים אחרות, שימוש במאזנות לצורך גלגול המטוס לצד ימין יצור תנועת סבסוב לצד שמאל. הסבסוב הנגדי נגרם על ידי הכוחות החזיתיים או האחוריים המופעלים על קצות הכנפיים. על הכנף העולה נוצר וקטור עילוי עם נטייה אחורה שיוצר אלמנט של כוח אחורי ועל הכנף היורדת מופעל וקטור עילוי עם נטייה קדימה שיוצר אלמנט של כוח קדמי. סבסוב נגדי נגרם לעיתים קרובות גם כתוצאה של הפרשי כוח הגרר הנוצר בין המאזנת היורדת למאזנת העולה.
ניתן לפצות בצורה יעילה על הסבסוב הנגדי על ידי שימוש בהגה הכיוון (rudder), שיוצר כוח צידי על המיצב האנכי (זנב) אשר יוצר מומנט סבסוב נגדי לצד השני. שיטה נוספת היא שימוש במאזנות דיפרנציאליות, במקרה זה המאזנת היורדת יורדת ביחס קטן יותר מאשר העלייה של המאזנת העולה. המאזנות יכולות להשתמש בשילוב של שיטות אלה. במטוסים כבדים כדוגמת הבואינג 747, בואינג 767, בואינג 777, בואינג 787 ומטוסי האיירבוס הראשונים נעשה שימוש בשני זוגות של מאזנות למטרה זו, זוג אחד בחלק הקיצוני של הכנף וזוג אחד של מאזנות קטנות יותר בין המדפים בכנף. במהירות גבוהה (לרוב מעל 250 קשר) המאזנות הפנימיות בלבד נעות, וכך מקטינות את מומנט הסבסוב שנוצר, ואילו המאזנות החיצוניות "ננעלות". במהירויות קטנות יותר, כמו בנחיתה, שני זוגות המאזנות נעים במקביל.
הטייס שולט על המאזנות על ידי סיבוב או הזזת מוט ההיגוי לצדדים ימינה או שמאלה. כאשר הטייס מזיז את מוט ההיגוי ימינה המאזנת בכנף הימנית עולה ובכנף השמאלית יורדת והמטוס מתגלגל (סביב ציר האורך) לצד ימין (הכנף הימנית יורדת והשמאלית עולה) וכך להפך.
משטחי היגוי עם פונקציות משולבות עם מאזנות

שילוב של המאזנות עם המדפים (Flaperon). משטח יחיד בכל כנף משרת את שתי המטרות: בשימוש כמאזנות, המשטחים נעים בנפרד לכיוונים מנוגדים. בשימוש כמדפים, שני המשטחים נעים יחדיו למטה, במקרה כזה נשאר עדיין מרווח תנועה כדי שהמשטחים עדיין יוכלו לשמש כמאזנות.
צורה נוספת לשליטה על הגלגול היא שילוב של המאזנות עם הספוילרים (Spoileron).
במטוסים בעלי כנף בצורת דלתא (כמו הקונקורד וה־F-117) משלבים את המאזנות עם הגה הגובה (Elevators) לשליטה על הגלגול ועל העלרוד (מכונה באנגלית: Elevon).
במספר מטוסי קרב מודרניים משתמשים בהגאי גובה הפועלים בצורה הפרשית (אחד נגד השני) בשביל לסייע בגלגול במהירות גבוהה (Taileron).
במטוס הבואינג 787, המאזנות הפנימיות וגם החיצוניות הן שילוב של Flaperon ו-Spoileron, כלומר בעת הורדת המדפים המאזנות יורדות מעט ביחד איתם, ובעת פתיחת הספוילרים בנחיתה המאזנות עולות למעלה יחד עם הספוילרים.
ראו גם

ספוילר (תעופה)
מדף (תעופה)
מעצור אוויר
כנף (תעופה)
ללא דרך בשחקים

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הספר No Highway של נוויל שוט
 בימוי:  הנרי קוסטר
 הופק בידי:  לואיס ד. לייטון
 תסריט:  אלק קופל, אוסקר מילרד, רוברט שריף
 עריכה:  מנואל דל קמפו
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס סטיוארט מרלן דיטריך 
 מוזיקה:  מלקולם ארנולד
 צילום:  ג'ורג' פרינאל
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 1951
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אסונות, סרט דרמה 
 הכנסות:  1.1 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ללא דרך בשחקים (באנגלית: No Highway in the Sky) הוא סרט קולנוע בריטי בשחור-לבן משנת 1951 בבימויו של הנרי קוסטר, עם ג'יימס סטיוארט ומרלן דיטריך בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "No Highway" מאת נוויל שוט משנת 1948.
זה אחד מהסרטים הראשונים שדנו בתופעת עייפות מתכת שגרמה להתרסקות מטוסים רבים. בעיה זו נחקרה במרכז התכנון והמחקר Royal Aircraft Establishment (RAE) (אנ') שנמצא בשדה התעופה פרנבורו (אנ') בבריטניה.
המטוס שנחקר בסרט הוא מטוס פיקטיבי בשם Rutland Reindeer שמודל שלו נבנה באולפן.
תקציר העלילה

דניס סקוט (ג'ק הוקינס) הוא מהנדס חומרים ב-RAF. הוא מודאג מתאונה בה התנתק זנב מטוס ריינדיר מגוף המטוס בלברדור. המטוס צבר 1440 שעות טיסה וההנהלה מאשימה את הטייס אך הוא חושד שהמדובר ב"עייפות מתכת" ונפגש עם המדען תאודור האני (ג'יימס סטיוארט) החוקר את הבעיה. האני הוא אדם קצת מוזר. אשתו נהרגה מפגיעת טיל V2 והוא מגדל לבד את בתו אלפת' (ג'נט סקוט) בת ה-12.
האני שקוע כל הזמן בחישובים מתמטיים ופיזיקליים מסובים ומבצע מבחני ויברציה ממושכים על מודל של זנב מטוס המחובר לגוף מטוס כדי לראות מתי הוא ייפרד ממנו.
סקוט מבקש מהאני לטוס ללברדור במטוס ריינדיר כדי לחקור את ההתרסקות.
תוך הטיסה מתברר להאני שהמטוס שנאמר שלו שצבר רק 500 שעות טיסה, צבר למעשה 1422 שעות ולפי חישוביו הוא אמור להתפרק. הוא מעלה את חששותיו לטייס (ניאל מק'גיניס), לטייס המשנה (קנת' מור) לדיילת הראשית (גליניס ג'ונס) ולבסוף גם לשחקנית המפורסמת מוניקה טינסייל (מרלן דיטריך).
הטייסים מתייחסים אליו בתחילה בזלזול אך הוא משכנע אותם לבצע נחיתת חרום בנמל התעופה גנדר. עד הנחיתה הוא מתידד עם מוניקה, מספר לה את צרותיו ומדריך אותה היכן להיות בשעה שהמטוס יתרסק.
הנוסעים יורדים בגנדר והצוות בודק את המטוס וקובע שהוא כשיר לטיסה. האני מתנגד, עולה למטוס, מושך בידית וגורם לנזק לכן נסע של המטוס שקורס ולא יכול להמשיך בטיסה.
האני מוחזר לבריטניה ביחד עם מרג'ורי שהתאהבה בו ורוצה להשגיח על בתו. הנהלת החברה רוצה שילך לבדיקה פסיכיאטרית אך הוא מסרב ומודיע שהוא מתפטר וכי ידאג ששום מטוס ריינדיר ימריא.
לבסוף המטוס בלברדור ממריא והזנב ניתק בגלל "עייפות מתכת" וגם הניסיון של הויברציה במפעל מצליח. מרג'ורי מטפלת בביתו ומביעה רצונה להינשא לו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס סטיוארט | תאודור האני |  |
| מרלן דיטריך | מוניקה טיסדייל |  |
| גליניס ג'ונס | מרג'ורי קורדר |  |
| ג'ק הוקינס | דניס סקוט | מטלורג |
| קנת' מור | דובסון | טייס משנה |
| וילפריד הייד-וייט | פישר | רשם טיסות |
| ג'נט סקוט | אלספת' האני |  |
| רונלד סקוויר | סר ג'ון |  |
| ניאל מק'גינס | סמואלסון | טייס ראשי |
מגרש מכבי בפתח תקווה

| --- | --- |

האצטדיון בזמן משחק, 1969
 מיקום:  פתח תקווה, ישראלישראל
 קואורדינטות:  32°05′39″N 34°53′23″E﻿ / ﻿32.09405556°N 34.88983333°E﻿ / 32.09405556; 34.88983333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) מגרש מכבי בפתח תקווה(למפת גוש דן רגילה) מגרש מכבי בפתח תקווה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגרש מכבי בפתח תקווה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגרש מכבי בפתח תקווה  he מגרש מכבי בפתח תקווהhe מגרש מכבי בפתח תקווהמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגרש מכבי בפתח תקווה היה אצטדיון כדורגל של מכבי פתח תקווה ברחוב יהושע שטמפפר שבפתח תקווה.
המגרש הוקם בשטח פרדס שהיה בבעלות שמעון רוקח, יחזקאל בלום ולייב לוי. הוא היה בשימוש בין השנים 1926 עד 1975, וננטש כאשר המגרש נמסר לעיריית פתח תקווה ונבנו בו דירות.
ראו גם

אצטדיוני כדורגל בישראל
מגרש הפועל בפתח תקווה
הערות שוליים

↑  מגרש "מכבי אבשלום" פינת רחוב שטמפפר-המכבים, הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני
↑  טל וולק, ‏תחקיר "גלובס": מכבי פ"ת, אבי לוזון ובוננזת הנדל"ן, באתר גלובס, 27 בפברואר 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאט גריבל

מתיו אוון "מאט" גריבל (באנגלית: Matthew Owen "Matt" Gribble; ‏28 במרץ 1962 – 21 במרץ 2004) היה שחיין אמריקאי, אלוף עולם (גואיאקיל 1982) ושיאן עולם (1983–1984) במשחה ל-100 מטר פרפר ושותף לשיא עולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

גריבל נולד וגדל ביוסטון, טקסס. הוא למד באוניברסיטת מיאמי (1984–1980) והתאמן בהדרכתו של ביל דיאז (אנ').
ביוגרפיה > 1980

גריבל נכלל במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת מוסקבה אבל בשל החרם שהטילה מדינתו על המשחקים האולימפיים הוא לא זכה להשתתף בהם.
ביוגרפיה > 1982 > אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור באוגוט 1982 זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 53.88 שניות (7 מאיות השנייה איטי משיא העולם), לפני מיכאל גרוס מגרמניה המערבית (54.26 שניות) ובנט בארון משוודיה (54.47 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחש עם ריק קארי, סטיב לנדקוויסט וראודי גיינס בשיא עולם חדש של 3:40.84 דקות, לפני ברית המועצות (3:42.86 דקות) וגרמניה המערבית (3:44.78 דקות).
ביוגרפיה > 1983 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בכלוביס, קליפורניה ב-6 באוגוסט 1983 קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 53.44 שניות, שיפורלשיא בן השנתיים של בן ארצו וויליאם פאולוס (53.81 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי בן ארצו פאבלו מוראלס (53.38 שניות). שבועיים לאחר מכן, במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא משחקים חדש של 54.25 שניות ובמשחי השליחים 4x100 מטר חופשי (3:21.41 דקות) ו-4x100 מטר מעורב בישח עם ריק קארי, סטיב לנדקוויסט וראודי גיינס בשיא עולם חדש של 3:40.42 דקות.
ביוגרפיה > 1984

במרץ 1984 הוא נפצע בגבו. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר ונכלל במשלחת האמריקאית. במשחקים עצמם הוא סיים במקום 11 בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.39 שניות ופרש מהמשך התחרות.
לאחר שפרש משחייה תחרותית עבד כרואה חשבון. ב-21 במרץ 2004 הוא נהרג בתאונת דרכים.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
לנצ'יה קפא

| --- | --- |

Lancia Kappa
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1994–2001
 יחידות שיוצרו:  117,225
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  לנצ'יה תזיס
 מודל אחריו:  "Lancia Thesis" (אנ')
 חברת אם:  פיאט
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,687 מ"מ  4,567 מ"מ (דגם קופה)
 רוחב:  1,826 מ"מ  1,830 מ"מ (דגם קופה)
 גובה:  1,462 מ"מ  1,425 מ"מ (דגם קופה)
 משקל:  1,425-1,580 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ  2,850 מ"מ (דגם קופה)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין 4 צילינדרים, 2.0 ליטר מגדש טורבו  5 צילינדרים, 2.0 ליטר  5 צילינדרים, 2.0 ליטר מגדש טורבו  V6 צילינדרים, 3.0 ליטר מנוע טורבו דיזל 5 צילינדרים, 2.4 ליטר
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "Aisin Seiki" (אנ')  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "ZF" (אנ')
 מעצב:  "Ercole Spada" (אנ') (דגם 4 דלתות סלון)  "Centro Stile Lancia" (דגם קופה)  פינינפארינה (דגם סטיישן)
לנצ'יה קפא (באיטלקית: Lancia Kappa) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים   1994–2001.
תצורות "לנצ'יה קפא"

4 דלתות - סלון.
2 דלתות - קופה.
5 דלתות - סטיישן.
"לנצ'יה קפא"

יוצרו 104,752 יחידות מדגם 4 דלתות סלון.
יוצרו 9,202 יחידות מדגם סטיישן.
יוצרו 3,271 יחידות מדגם קופה.
5 נוסעים.
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
מנוע הנעה קדמית.
"לנצ'יה קפא" > דגמים

"2.0", יוצר בין השנים 1994 - 2002.
"2.4", יוצר בין השנים 1994 - 2002.
"2.0 טורבו", יוצר בין השנים 1998 - 2002.
"3.0 V6 24V", יוצר בין השנים 1994 - 2002.
"2.4 טורבו דיזל" (TD), יוצר בין השנים 1994 - 1998.
"2.4 טורבו דיזל" (JTD), יוצר בין השנים 1998 - 2002.
"לנצ'יה קפא" > מנועים

מנועי בנזין
1,998 סמ"ק המפיק 145 כ"ס, 155 כ"ס.
2,446 סמ"ק המפיק 175 כ"ס.
1,995 סמ"ק המפיק 220 כ"ס (מגדש טורבו).
2,959 סמ"ק המפיק 204 כ"ס (מנוע V6).
מנועי טורבו דיזל
2,387 סמ"ק המפיק 124 כ"ס.
2,387 סמ"ק המפיק 136 כ"ס.
תמונות

"לנצ'יה קפא"
"לנצ'יה קפא"
"לנצ'יה קפא"
"לנצ'יה קפא" - ניידת משטרה בשרות הקרביניירי
"לנצ'יה קפא" - קופה
"לנצ'יה קפא" - קופה
"לנצ'יה קפא" - מבט לתא הנהג
"לנצ'יה קפא" - קופה, מבט למושבים הקדמים
"לנצ'יה קפא" - סטיישן
"לנצ'יה קפאה" - סטיישן
ראו גם

לנצ'יה
לנצ'יה 2000
לנצ'יה פריזמה
לנצ'יה קפא (1919)
מבצע RY

מפת ים האלמוגים המציגה את נאורו ואושן (בפינה הימנית העליונה)
מבצע RY היה שמה של התוכנית היפנית לפלישה ולכיבוש האיים נאורו ואושן שבדרום האוקיינוס השקט במהלך המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. המבצע אמור היה לצאת לפועל במאי 1942, מיד לאחר מבצע MO, שמטרתו כיבוש גינאה החדשה, ולפני מבצע MI, שהסתיים בקרב מידווי. הסיבה העיקרית לעריכת מבצע זה הייתה השתלטות וניצול משאבי הזרחה. לאחר דחייה בשל התקלות בכוחות אויב, יצא המבצע לפועל באוגוסט 1942.
רקע

האיים נאורו ואושן מבודדים אך הם עשירים במרבצי זרחה. האיים היו תחת מנדט אוסטרלי, וחברת כרייה בריטית כרתה את המשאב לצורכי יצור תחמושת, חומר נפץ ודשנים.
בדצמבר 1940 הטביעו סיירות העזר הגרמניות "אוריון" וקומט" חמש אוניות סוחר בריטיות והפציצו את נאורו ובכך פגעו בייצור הזרחה של בעלות הברית. לאחר פשיטות אלו, ולבקשת אוסטרליה, הסכימה האדמירליות הבריטית להציב כלי שיט באי על מנת להגן עליו מפני פשיטות נוספות. האונייה האוסטרלית מנורה (Manoora) הגיעה לאי ב-4 בינואר 1941, ולאחר מכן המשיכו אוניות אוסטרליות וניו זילנדיות להפגין נוכחות רצופה מסביב לאי. בנוסף, נשלחה לכל אחד מהאיים פלוגה עם שני תותחי שדה. הפשיטות היפניות הביאו להתחלת השימוש בשיירות ימיות בין אוסטרליה וניו זילנד.
בסוף פברואר 1942, תחת החשש מפני פלישה יפנית לאיים, יצאה מאיי ההברידים החדשים המשחתת "טריומפאנט" תחת דגל צרפת החופשית בדרכה לנאורו ולאושן על מנת לפנות את יושביהם.
אף על פי שהמבצע לכיבוש גינאה החדשה בוטל ב-8 במאי 1942 - מיד לאחר קרב ים האלמוגים - יצאו כוחות הצי הקיסרי היפני מרבאול ומבוגנוויל ב-11 במאי בדרכם לבצע את מבצע RY.
ניסיון הפלישה הראשון

ב-11 במאי 1942 יצא מרבאול כוח הפלישה של הצי הקיסרי היפני, תחת פיקודו של אדמירל משנה קיוהידה שימה. הכוח הכיל את הסיירת "טטסוטה," את המקשות "אוקינושימה" ו"טסוגארו" ואת המשחתות "אוזוקי" ו"יוזוקי." הנחתים היפנים, שהשתייכו לכוח הנחיתה המיוחד ה-6 ולכוח הנחיתה המיוחד של קשימה, הפליגו על סיפון אוניות המשא "קינריו מארו" ו"טקהאטה מארו."
ב-12 במאי בשעה 04:52 זיהתה הצוללת האמריקאית "S-42" את הכוח ושיגרה טורפדו אל האוקינושימה והסבה לה נזק. הכוח המלווה את כוח הפלישה הטיל באזור פצצות עומק וגרם נזק לצוללת, שנאלצה לסגת ולשוב לבסיסה שבבריזביין. בשעה 06:40 טבעה האוקינושימה.
על אף אובדן אוקינושימה, המשיך שאר כוח הפלישה לפי התוכנית. בעודו במסלול הפלגה לנאורו קיבל שימה דיווח מודיעיני ממטוסי סיור מטולאגי על פיו נצפו נושאות המטוסים האמריקאיות "אנטרפרייז" ו"הורנט" במסלול הפלגה לנאורו. נושאות המטוסים נשלחו לאי בעקבות מידע שהתקבל לאחר יירוט תקשורת יפנית, ותפקידן היה הרתעתי בלבד.
ההרתעה הצליחה, ומתוך חשש מהאיום שהטילו נושאות המטוסים על כוח הפלישה, שהיה חסר בחיפוי אווירי, ביטלו היפנים את המבצע ב-15 במאי והכוח שב לרבאול.
ניסיון הפלישה השני

כוח פלישה נוסף יצא מלגונת טרוק ב-26 באוגוסט 1942. הכוח הכיל את הסיירת "יוּבּארי" ואת המשחתות "אוֹיטה," "יוזוקי," "אריאקֶה," "יוּגוּרֶה" ו"יונאגי" ואוניית המשא "האקוזאקי מארו." כוח הפלישה נחת בנאורו ב-29 באוגוסט ובאושן ב-30 באוגוסט, ללא התנגדות.
לאחר מכן הציבו היפנים חילות מצב על שני האיים, בהם החזיקו עד סוף המלחמה. עם זאת, עם התקדמות המלחמה דילגו בעלות הברית על האיים תוך כדי התקדמותן באוקיינוס השקט, והאיים הפכו למבודדים ומנותקים.
לקריאה נוספת

Willmott, H. P. The War with Japan: The Period of Balance, May 1942 – October 1943, SR Books, 2002. ISBN 9780842050326.
מגילת חבר העמים הבריטי

מגילת חבר העמים הבריטי היא צ'ארטר חוקי המציג את ערכי חבר העמים הבריטי, מחויבות 53 המדינות החברות בה לזכויות שוות, דמוקרטיה ועוד.
המגילה הוצעה בפגישת ראשי ממשלות חבר העמים הבריטי ב-2011 בפרת' שבאוסטרליה, ואומצה ב-19 בדצמבר 2012. היא נחתמה באופן רשמי על ידי אליזבת השנייה בבית מרלבורו שבלונדון ב-11 במרץ 2013.
לאמנה הוכנסו 16 תפיסות יסוד, ובהן, דמוקרטיה, זכויות אדם, שלום וביטחון בינלאומי, סובלנות, כבוד והבנה, חופש הביטוי, הפרדת הרשויות, שלטון החוק, ממשל תקין, פיתוח בר קיימא, שמירה על הסביבה, גישה לשירותי בריאות, השכלה, מזון ומחסה, שוויון בין המינים, חשיבות לאנשים צעירים בחבר העמים, הכרה בצרכיהם של מדינות קטנות, הכרה בצרכיהם של מדינות פגועות, ולבסוף, התפקיד של חברה אזרחית.
מבצע אנקונדה

ערך זה עוסק במלחמת אפגניסטן. אם התכוונתם לאסטרטגיה להכנעת המדינות הפורשות במלחמת האזרחים האמריקנית, ראו .
מבצע אנקונדה (באנגלית: Operation Anaconda) היה המבצע הצבאי הראשון במלחמת אפגניסטן שכלל כוחות יבשתיים גדולים שאינם אפגניים, והגדול בה עד להתחלת הלחימה במחוז הלמנד שבדרום המדינה ביולי 2009. המבצע היה בהובלת הכוחות המזוינים של ארצות הברית, וכלל את צבאה החדש של אפגניסטן שזה עתה שוחררה משלטון הטליבאן, יחד עם עוד מספר בעלות ברית מנאט"ו.[דרושה הבהרה] המבצע התרחש בעמק שאח-אי-קוט בדרום מזרח המדינה בו הצטברו מאות לוחמי טליבאן ואל-קאעידה, ביניהם בכירים שהצליחו להתחמק עד אז מידה של ארצות הברית, לאחר הפלת שלטון הטליבאן וקרב טורה בורה בו ניסו כוחות הקואליציה ללא הצלחה לתפוס את בכירי ארגוני הטרור.
רקע

בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר שבוצעו על ידי ארגון הטרור אל-קאעידה בהנהגת הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, יצאה קואליציית מדינות בהובלת ארצות הברית למלחמת אפגניסטן במטרה לפגוע בתשתית הטרור במדינה ולתפוס את האחראים לפיגועים. מרבית הלחימה היבשתית של המלחמה ביצעו כוחות אפגניים של הברית הצפונית, ברית של מספר ארגוני אפגניים ששלטו באפגניסטן טרם עליית שלטון הטליבאן. בתוך קצת יותר מחודש נכבשה כל אפגניסטן והופל שלטון הטליבאן שבה. עם זאת, האנשים אותם ניסתה הקואליציה לתפוס, בהם ראשי ארגון אל-קאעידה ובכירי שלטון הטליבאן, נותרו חופשיים. הם תפסו מחסה בהרי טורה בורה שבדרום המדינה. הרי טורה בורה אמנם נכבשו, אך אוסאמה בן לאדן ושאר המבוקשים הצליחו להימלט. לאחר זמן קצר של שקט, החלו כוחות טליבאן להתלכד בעמק שאח-אי-קוט שבדרום מזרח המדינה כך שהאזור הפך למרכז החדש של הארגון וממנו יצאו פעולות רבות כנגד הקואליציה. בעקבות כך הקואליציה יזמה את מבצע אנקונדה.