stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר ברודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1933 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  12 בפברואר 2022 (בגיל 89) בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Bródy Sándor 
 מדינה:  ארצות הברית, הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון (1953) 
 
אלכסנדר ברודי, במקור שאנדור ברודי (באנגלית: Alexander Brody; בהונגרית: Bródy Sándor;‏ בודפשט, 28 בינואר 1933 – בודפשט, 12 בפברואר 2022 ) היה איש עסקים יהודי-הונגרי-אמריקאי, סופר, מומחה לפרסום. נכדו של הסופר ההונגרי שאנדור ברודי, אחיינו של הסופר שאנדור הוניאדי.
אתה יכול לשמור רק את מה שנתת לאחרים באהבה.
אלכסנדר ברודי
משפחתו

אביו, יאנוש ברודי, היה בין שתי מלחמות העולם מצטיין בספורט מרוצי הסוסים ההונגרי וכן במסחר בתבואה, ואמו, לילי פולאצ'ק, הייתה ציירת מצליחה, בתו של הרופא אלמר פולאצ'ק. הוא גדל במשפחה עשירה, סבו היה כאמור שאנדור ברודי, הסופר המפורסם, בין בני משפחתו היו אישים מפורסמים כמו אחיו למחצה של אביו שאנדור הוניאדי, הפיזיקאי זוכה פרס נובל דניס גאבור, אימרה ברודי, שהמציא את נורת גז הקריפטון וחבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) ארנה ברודי.
קורות חייו

שאנדור ברודי נולד במשפחה יהודית ולמד בבית הספר התיכון ארפאד. בשנת 1943 סיים בציון מצוין, בשנת 1946 הוא קיבל ציון גמר טוב. אלכסנדר הקטן בילה את ילדותו עם אמנים מפורסמים של אותה תקופה, שחקנים מפורסמים כמו גיזי באיור דיולה צ'ורטוש ופוליטיקאים בכירים כמו לאיוש דינייש או זולטאן ואש (במקור ויינברגר). אלה ביקרו לעיתים קרובות בווילה שלהם.
אביו אהב סוסים, בשנות השלושים היו לו כמה סוסי מרוץ להתחריות ובין 1946 לבין 1948 היה מנהל איצדיון מרוצי הסוסים (Ügető).
אביו קיבל 100,000 דולר בשנת 1946 מהמועצה הכלכלית וממשרד החקלאות לקניית סוסים חדשים מאמריקה מייד לאחר המלחמה, כדי להחליף את מלאי סוסי המירוץ ההונגריים שנכחדו כמעט לחלוטין במהלך המלחמה.
שאנדור נשלח בשנת 1947,על ידי אביו לשווייץ לכמה חודשים עם דרכון רשמי. נסיעה זו התאפשרה באמצעות מזכירו של השר זולטאן ואש. משם, בגיל 15, נסע לבדו לאמריקה, שם הצטרפו אליו שנה לאחר מכן אביו ואחותו ז'ופי. אמו הגיעה מפריז ב-1953. אלכסנדר סיים שם את בית הספר התיכון ולאחר מכן נרשם לאוניברסיטת פרינסטון. הוא השתלב במהירות בחברה האמריקאית, יצר חברויות והיכריות לכל החיים. שם פגש את איינשטיין במהלך ארוחת צהריים אצל ג'ון פון נוימן. הוא פגש והכיר את גרטה גרבו אצל השחקנית היהודייה-הונגרייה אלה גומבאסגי.
חברו למועדון באוניברסיטת פרינסטון היה ג'יימס בייקר, שלימים הפך למזכיר המדינה. בין אלה שתמכו בו היה גם חברו של אביו, הסופר הגדול פרנץ מולנר. הוא סיים את בית הספר לדיפלומטיה וודרו וילסון באוניברסיטת פרינסטון ב-1953 עם תואר בשפה, ההיסטוריה והפילוסופיה הסינית. לאחר שסיים את לימודיו הוא רצה להשתמש בכישרון שלו במקצוע הפרסום. תוך שנה הצטרף לחברת יאנג ורוביקם (Young and Rubicam היום VMLY&R). בסך הכל עבד בחברה המפורסמת הזו במשך 34 שנים, והיה בה כמעט בכל תפקיד.
קריירה

הקריירה שלו הייתה מוצלחת מההתחלה, בגיל 26 מונה למנהל השני של משרד החברה בפרנקפורט. שנה לאחר מכן הגיש מועמדות לתפקיד ראש הפירמה באיטליה, אך מאחר שלא זכה במשרה, עזב את החברה והקים מיזם פרטי בשווייץ. שנתיים לאחר מכן, יאנג ורוביקם התקשרו אליו והציעו לו לחזור לתפקיד סגן נשיא ומנכ"ל. כשהוא עומד בראש החברה המתפתחת בצעדי ענק, הוא הוכיח שנשאר אנושי למרות הצלחותיו כמנהל קשוח. הד עצום היה למקרה שקרה לאחד מנציגי החברה שלו. יצרן ממתקים איטלקי מפורסם עולמי התנהג בצורה משפילה עם עמיתו של ברודי, הניח לו לחכות מספר שעות והעליב אותו קשות. לאחר שהנושא התפרסם, אלכסנדר הפסיק מייד את החוזה עם החברה העולמית הזו, למרות שהם שילמו סכומי עתק ליאנג ורוביקם. ברודי אמר לאחר המקרה כי "אני תמיד יכול להשיג לקוחות עשירים, אבל לא עמיתים טובים." במעשה זה הרחיב את חוג לקוחות החברה וזכה לכבוד העובדים.
הקריירה העסקית שלו נסקה בהתמדה כלפי מעלה. מ-1967 עד 1970 ייצג את החברה באירופה. בין 1970 לבין 1982 כיהן כנשיא הבינלאומי בבריסל ובניו יורק. ב-1981 חברתו הקימה מיזם משותף עם Dentsu, משרד הפרסום הגדול ביותר ביפן והחמישית כיום בעולם. מיזוג זה הביא את ברודי לתפקיד הנשיא והמנכ"ל של DYR Worldwide בניו יורק. בתור הלא יפני היחיד, הוא נבחר גם לנשיאות חברת האם היפנית. בין 1984 לבין 1987, הוא היה נשיא איגוד הפרסום העולמי. בתקופה זו הצטרפו לליגה העולמית סין וברית המועצות, כמו גם הונגריה, ארץ הולדתו. הוא פרש ב-1993 לאחר קריירה ארוכה ופוריה. מאותה שנה הוא בילה יותר ויותר זמן בהונגריה. הוא ייסד שם את פרס שאנדור ברודי לסופרים שכתבו את יצירת הביכורים שלהם.
ספרים

Gondok és gondolatok (Thoughts and concerns), Seneca edition Budapest 1998, aphorism collection·
Húszezeregy éjszaka – Álmok és mesék a valóságról (Twentythousand and one night – Dreams and tales about the real world), Noran edition, 2001
Alibi hat hónapra 1. Evés-ivás (Alibi for six months. Eating-drinking ·
Alibi hat hónapra 2. Kert  (Alibi for six months. Garden
פרסים

צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה, חלק אזרחי ( 2005 )
לקריאה נוספת

ברודי לא שוכח הונגרית!
השם מחייב - אלכסנדר ברודי
ראו גם

ברודי הוא בן המזל, Figyelőnet, 16 בספטמבר 2008.
הערות שוליים

↑  "III. kerületi magy. kir. állami Árpád főgimnázium, Budapest, 1943 | Arcanum Digitális Tudománytár". adt.arcanum.com (בהונגרית). נבדק ב-2023-03-13.
↑  "III. kerületi magy. kir. állami Árpád főgimnázium, Budapest, 1946 | Arcanum Digitális Tudománytár". adt.arcanum.com (בהונגרית). נבדק ב-2023-03-13.
↑  Alexander Brody ▪ Noran Könyvkiadó. "Húszezeregy éjszaka (Könyv) Alexander Brody". Polc.hu. אורכב מ-המקור ב-2010-06-12. נבדק ב-2012-12-26.
↑  "Alibi hat hónapra 1. Evés-ivás (Könyv) Alexander Brody, Csontos Erika". Polc.hu. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2012-12-26.
↑  "Alibi hat hónapra 2. Kert (Könyv) Alexander Brody, Csontos Erika". Polc.hu. אורכב מ-המקור ב-2011-05-27. נבדק ב-2012-12-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1072392801  ISNI: 0000 0000 7906 332X  LCCN: n2006080573  VIAF: 28965589   WorldCat (עם VIAF): 28965589
אנדרטת דווייט ד. אייזנהאואר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  National Park System unit, אתר הנצחה לאומי של ארצות הברית, presidential memorial in the United States 
 על שם:  דווייט אייזנהאואר 
 כתובת:  Southwest Federal Center 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  187,328 (נכון ל־2020)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2020
 תאריך פתיחה רשמי:  17 בספטמבר 2020 
 עלות:  145,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2020) 
 אדריכל:  AECOM, פרנק גרי 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות פוסט-מודרנית 
 מידות
 שטח:  3.25 אקר 
 קואורדינטות:  38°53′14″N 77°01′08″W﻿ / ﻿38.8871361°N 77.0187927°W﻿ / 38.8871361; -77.0187927
 www.nps.gov/ddem/index.htm
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) אנדרטת דווייט ד. אייזנהאואר(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) אנדרטת דווייט ד. אייזנהאואר
 
אנדרטת דווייט ד. אייזנהאואר (באנגלית: Dwight D. Eisenhower Memorial) היא אנדרטה הניצבת בעיר וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. היא הוקמה לכבודו של אייזנהאואר, הנשיא ה-34 של המדינה, והיא האנדרטה החדשה ביותר שהוקמה לנשיאי ארצות הברית. האנדרטה עוצבה על ידי האדריכל פרנק גרי ונחנכה ב-2020.
הקמת האנדרטה

האנדרטה הוקמה לאחר תהליך עיצוב וגיוס כספים ממושך שהחל בשנת 1999. התהליך נוהל על ידי ועדה שהקים הקונגרס של ארצות הברית. האתר לבניית האנדרטה נקבע בשנת 2004 והאדריכל גרי נבחר לתכנן אותה במסגרת תחרות מתכננים, שהסתיימה בשנת 2009. מימון בניית האנדרטה נעשה מכספים ציבוריים ומתרומות פרטיות.
בניית האנדרטה החלה ב-2017 והאנדרטה נועדה להיחנך ב-8 במאי 2020, יום השנה ה-75 לניצחון על גרמניה הנאצית. עקב מגפת הקורונה בארצות הברית נדחה הטקס והוא התקיים באופן מקוון ב-17 בספטמבר 2020.
האנדרטה מנוהלת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
פרטי האנדרטה

האנדרטה ממוקמת בשדרת העצמאות בוושינגטון די. סי., מדרום למול. היא הוקמה על פני שטח של כ-16 דונם בחזיתו של בניין מחלקת החינוך של ארצות הברית, באתר ששימש לפני כן ככביש (קטע משדרת מרילנד) וכגן ציבורי. המקום נבחר כאתר לאנדרטה משום מיקומו המרכזי וקרבתו לבנייני מוסדות ציבוריים שפעולתו של אייזנהאואר תרמה לייסודם. מתחם האנדרטה הוא מלבני ומעוצב כפארק עירוני. רוב שטחו תפוס על ידי מדשאות, עצים ושבילים.
מרכיבי האנדרטה עוסקים בשני מוקדים בחייו של אייזנהאואר - תפקידו כמפקד העליון של כוחות בעלות הברית באירופה (1944-45), וכהונתו כנשיא (1953-61). במתחם הוקמו שבעה עמודים עגולים נישאים. חמישה מהם ממוקמים לאורך צלעו הארוכה האחורית של המתחם ונושאים מעין גובלן רב ממדים העשוי מפלדת אל-חלד, החולש על המתחם כולו. על הגובלן מופיע דיוקן של חופי נורמנדי - שאייזנהאואר הנהיג את הפלישה אליה - בשלווה של ימי שלום, השלום שהוא עמל להשיגו כאיש צבא וכמדינאי. שני העמודים הנוספים מוקמו בקרבת הפינות החיצוניות של המתחם ועליהם נחרתו פרטי תפקידיו כמצביא וכנשיא.
המוקד הסמלי של האנדרטה הוא כיכר מרוצפת במרכז המתחם, שבה שני מיצגי זיכרון הניצבים בזווית זה מול זה, ומאחוריהם כותל נמוך הנושא את שמו של אייזנהאואר:
המיצג מימין כולל פסלי ארד של אייזנהאואר המצביא, הדובר ערב הפלישה לאירופה אל קבוצת צנחנים העומדים לצנוח בצרפת. הדמויות עוצבו בהשראת תצלום מפורסם של אייזנהאואר הפוגש את הגייסות. על פני קורת אבן מלבנית מאחורי הפסלים נחרת דיוקן של אחד מחופי הפלישה. על גבי קורת אבן נוספת המונחת בזווית על פני הראשונה נחרתו חלק ממילות פקודת היום, שפרסם אייזנהאואר לחיילי בעלות הברית ערב הפלישה לצרפת.
המיצג משמאל עוצב בתבנית דומה לזה שמימין: נראים בו פסלי ארד של אייזנהאואר הנשיא בחדר הסגלגל בבית הלבן, כשהוא מוקף יועצים אזרחיים וצבאיים, על רקע תבליט של מפת היבשות של כדור הארץ שנקבע על גבי קורת אבן. הקורה הנשענת עליה נושאת חלק מתוכן הנאום שנשא אייזנהאואר בטקס ההשבעה השני שלו לנשיא ב-1957.
במרחק מה משני המיצגים ממוקם מיצג נוסף, קטן יותר. נראה בו פסל של אייזנהאואר הנער בראשית חייו בעיר אביליין במדינת קנזס. על קוביית אבן מול הפסל מובא חלק מנאום שנשא אייזנהאואר בעיר הולדתו באביב 1945, לאחר שובו מאירופה לארצות הברית.
פסלי הארד באנדרטה פוסלו על ידי הפסל האמריקאי יליד ברית המועצות סרגיי איילנבקוב (Sergey Eylanbekov). יוצר גובלן המתכת היה תומאס אוסינסקי (Tomas Osinski) והאמן יוצר החריטות באבן היה ניקולס בנסון (Nicholas Benson).
אנדרס כריסטיאנסן

אנדרס כרטיסטיאנסן (בדנית: Anders Bleg Christiansen; נולד ב-8 ביוני 1990) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר במאלמה.
קריירת מועדונים

כריסטיאנסן התחיל את הקריירה שלו בלינגבי ובשנת 2009, כריסטיאנסן הצטרף לקבוצה הבוגרת ורשם שלוש הופעות בעונתו הראשונה. בעונה שלאחר מכן, כריסטיאנסן הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת ועזר לקבוצה לעלות לליגת העל הדנית.
ב-25 ביולי 2012 כריסטיאנסן חתם לארבע שנים בנורשלן. כריסטיאנסן שיחק בקבוצה שנתיים וחצי והשתתף עמה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-15 בינואר 2015 כריסטיאנסן חתם בקייבו ורונה מהסרייה א'. בקייבו, כריסטיאנסן רשם רק 4 הופעות בקבוצה.
ב-26 בינואר 2016, כריסטיאנסן חתם במאלמה מליגת העל השוודית. ב-2 באפריל כריסטיאנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד נורשפין, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-4 בינואר 2018 כריסטיאנסן חתם בגנט מליגת העל הבלגית, בה שיחק עד לסיום העונה.
בקיץ 2018 כריסטיאנסן חתם במאלמה וכעבור שנתיים מונה לקפטן המועדון.
קריירה בינלאומית

ב-30 בינואר 2013 כריסטיאנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק בתיקו 1-1 נגד מקסיקו.
כריסטיאנסן נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
תארים

ליגת העל השוודית: 2016, 2017, 2020
קשר העונה בליגת העל השוודית: 2016, 2017, 2020
שחקן העונה בליגת העל השוודית: 2017, 2020
אלכסנדר חלופונין

אלכסנדר חלופונין (ברוסית: Алекса́ндр Генна́дьевич Хлопо́нин; נולד ב-6 במרץ 1965) הוא פוליטיקאי רוסי. היה מושל מחוז קרסנויארסק, מחוז הממוקם בסיביר. מאוקטובר 2002 עד ינואר 2010 ומ-2010 עד 2018 כיהן כסגן ראש ממשלת רוסיה. חבר מפלגת רוסיה המאוחדת.
רקע והשכלה

חלופונין נולד ב-6 במרץ 1965 בקולומבו שבציילון (כיום סרי לנקה), שם עבד אביו עבד בשגרירות. הוא קיבל תואר כלכלה מהמכון הפיננסי במוסקבה (אנ'). מאוחר יותר כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של חברת נורילסק-ניקל
קריירה פוליטית

בשנת 2001, הוא הפך למושל של אוקרוג האוטונומי של טיימיר (אנ') בצפון סיביר, והיה בתפקיד זה עד 2002. חלופונין ניצח בבחירות למושל קרסנויארסק מול אלכסנדר אוס, איש נוסף בעל קשרים עסקיים גדולים. המירוץ היה צמוד יחסית, אך חלופונין זכה רק ב-48% מהקולות.
בינואר 2010, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב הורה על הקמת המחוז הפדרלי של צפון קווקז, ומינה את כלופונין לסגן ראש הפדרציה הרוסית ולשליח בכיר של הנשיא למחוז הפדרלי החדש תוך שהוא משחרר אותו ממשרדו של המושל. ב-12 במאי, הנשיא ולדימיר פוטין החליף את חלופונין בתת-גנרל סרגיי מליקוב כשליח במשרד הפנים.
חיים אישיים

בשנת 2002 נבחר לאיש השנה על ידי המגזין "Expert", שבועון עסקים רוסי. בתו, ליובוב חולופונינה, למדה בבית הספר לכלכלה של לונדון.
הערות שוליים

↑  Official Website of the Government of the Russian Federation, archive.government.ru
↑  Russian Administrative divisions, www.worldstatesmen.org
↑  Хлопонин Александр Геннадиевич – биография | VIPERSON, viperson.ru
↑  Указ о назначении Александра Хлопонина Заместителем Председателя Правительства и полномочным представителем Президента в Северо-Кавказском федеральном округе, Президент России (ברוסית)
↑  ITAR-TASS, web.archive.org, ‏2010-03-30
↑  Caucasian Knot | Kremlin's reshuffle in North Caucasus shows force trend in policies, experts say, web.archive.org, ‏2015-07-13
↑  Don’t Take Russians’ Threats Seriously Until You Know Where Their Kids Live, Observer, ‏2017-07-24 (באנגלית אמריקאית)
אנדרטת גדוד 53 סופה

| --- | --- |

אנדרטת גדוד סופה
 מידע כללי
 על שם:  חללי גדוד סופה של חטיבה 188 במערכות ישראל השונות
 מיקום:  צומת הג'וחדר במפגש כביש 98 וציר הנפט
 נגישות:  פתוח לקהל הרחב
 קואורדינטות:  32°55′48″N 35°51′10″E﻿ / ﻿32.93000752399248°N 35.85283488024288°E﻿ / 32.93000752399248; 35.85283488024288
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) אנדרטת גדוד סופה(למפת הגליל העליון רגילה) אנדרטת גדוד סופה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד סופה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד סופה
 
אנדרטת גדוד 53 "סופה" היא אנדרטה לזכר חללי גדוד 53 של חטיבת השריון 188 שנפלו במערכות ישראל השונות. האנדרטה ממוקמת באזור גבעת אורחה ועין אורחה לצד מפגש כביש 98 וציר הנפט, באזור בו נלחם הגדוד במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים.
אתר האנדרטה ממוקם בסמוך לכביש 98 וממזרח לו. האתר מגודר בגדר נמוכה ובחזיתו מוצב שער, שבראשו מופיע שם האנדרטה. בתוך האתר נמצא לפיד זיכרון. מצד ימין ניצב זוג אבני בזלת שעליהן מוצגים סמל הגדוד ותיאור הקרבות שהתרחשו באזור. מצד שמאל (צפון) של האתר מוצבת פלטת מתכת בצורת להבה עם הכיתוב "יד לזכר חללי גדוד 53". במרכז החלק האחורי של האתר מוצבות שלוש פלטות מתכת המחוברות בצורת האות 'ח', שעליהן רשומים שמותיהם של 78 חללי הגדוד בכל מערכות ישראל. שמותיהם חקוקים גם באנדרטת חטיבה 188.
ראו גם

חטיבה 188
חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים
אנדרטת גדוד 53
הערות שוליים

↑  נכון לאפריל 2012
אקוניה

| --- | --- |
סמל אקוניהסמל אקוניה

מרכז העיר אקוניה
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מדינה:  קואווילה קואווילה
 שפה רשמית:  ספרדית
 תאריך ייסוד:  27 בדצמבר 1877
 גובה:  271 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  160,225 (2020)
 קואורדינטות:  29°19′48″N 100°58′42″W﻿ / ﻿29.33°N 100.97833333333°W﻿ / 29.33; -100.97833333333 
 אזור זמן:  UTC -6
 http://www.acuna.gob.mx
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו אקוניה(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו אקוניה(למפת קואווילה רגילה) סלטיו טוראון מונקלובה פיידרס נגרס סקטקס ארצות הברית  ט. נואבו לאון  צ'יו. דורנגואקוניה(למפת קואווילה מוגדלת) סלטיו טוראון מונקלובה פיידרס נגרס סקטקס ארצות הברית  ט. נואבו לאון  צ'יוואווה דורנגואקוניה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אָקוּניָה (בספרדית Acuña או Ciudad Acuña) היא עיר השוכנת במדינת קואווילה במקסיקו. העיר ממוקמת בנתיב נהר הריו גראנדה (או ריו בראבו בשמו המקומי), המסמן את הגבול בין מקסיקו לארצות הברית ומשמש כנקודת מעבר בין הגבולות דרך סכר נהר אמיסטד וגשר דל ריו-אקוניה המחבר בין אקוניה במקסיקו לעיר דל ריו שבטקסס.
היסטוריה

התיעוד הראשון לראשית ההתיישבות באקוניה הוא מה-27 בדצמבר 1877. אקוניה הוקמה על ידי קבוצת מתיישבים בראשות דומינגו אוריאס, אירינאו קסיאס ארוואלו ואשתו מקסימינה אספינוסה. בשנת 1880 הקהילה קיבלה מעמד של עיירה תחת שמה הראשון "גארסה גאלאן" (Garza Galán). בשנת 1884 שונה שם היישוב ל"קונגרגסיון לאס ואקאס" (Congregación las Vacas) ושמו שונה ל"וייה אקוניה" בשנת 1912 על שמו של משורר מקסיקני בשם מנואל אקוניה. וייה אקוניה קיבלה מעמד עיר ב-16 בספטמבר 1951, ושמה שונה לסיודד אקוניה.
אסקר אקייב

אסקר אקייביץ' אקייב (בקירגיזית: Аскар Акаевич Акаев; נולד ב-10 בנובמבר 1944) הוא פוליטיקאי קירגיזי, נשיאה הראשון של קירגיזסטן מאז הכריזה מדינה זו על עצמאותה מברית המועצות בשנת 1990 ועד ל-24 במרץ 2005, לאחר שנמלט מן הארץ בעקבות מחאה עממית אשר כונתה "מהפכת הצבעונים". אקייב הוא פיזיקאי ואחרי הדחתו חזר לעבודה מדעית בגלות במוסקבה.
חינוך וקריירה מוקדמת

הצעיר בחמישה ילדים, גדל אקייב בחווה קולקטיבית.
אקייב הוא בוגר מצטיין של מכון לנינגרד למכניקה ואופטיקה בשנת 1967 במגמות מתמטיקה, הנדסה ומדעי המחשב. בשנת 1981 קיבל תואר דוקטור מן המכון להנדסה ופיזיקה במוסקבה, לאחר שכתב את עבודת הדוקטור שלו בנוגע למערכות הולוגרפיות לאחסנת נתונים.
אקייב החל להרצות במכון הפוליטכני בפרונזה (כיום בישקק בירת קירגיזסטן) בשנת 1977. חלק משרי הקבינט בממשלתו העתידית היו תלמידיו וחבריו לצוות ההוראה.
ב-1970 נישא למיירם אקייב, ולזוג ארבעה ילדים.
קריירה פוליטית

בשנת 1990 מונה אקייב לנשיא קירגיזסטן, לאחר שנבחר למשרה זאת על ידי "הסובייט העליון" של מדינה זו. הוא שירת בעבר כחבר בגוף זה. אקייב נבחר לתפקידו בסיבוב שני, לאחר שסיבוב קודם של הצבעה בין שני מועמדים אחרים לא הצליח להביא להכרעה, ושמו של אקייב הועלה על מנת לפתור את המצב שנוצר. הוא נבחר שוב ב-1991, ושוב בשנת 1995 ושנת 2000. בחלק מבחירות אלו הועלו טענות באשר לכשרות ההצבעה.
בתחילה נתפס אקייב כמנהיג ליברלי ודמוקרטי, אשר קידם את ההפרטה של הקרקע ושל משאביה הכלכליים של המדינה, אך החל להפגין נטיות סמכותניות, ונאלץ להתייצב אל מול גל של מחאות הקורא להתפטרותו.
המחאה העממית

הגל הראשון של ההפגנות החל באמצע מרץ 2002. אזימבק בקנזרוב, חבר פרלמנט שהואשם בשחיתות הועמד למשפט בעיר ג'ללבד. מעל לאלפיים מפגינים צעדו אל המקום בו התקיימו ההליכים. עדויות ראייה מוסרות כי המשטרה הורתה למפגינים לעצור ונתנה להם חמש עשרה דקות על מנת להתפזר, אך פתחה באש בטרם חלף המועד. חמישה אנשים נהרגו. אדם נוסף נהרג למחרת. 61 אנשים נפצעו, ביניהם 47 שוטרים ו-14 אזרחים.
במאי של אותה שנה, התעמתה משטרת המהומות הקירגיזית עם מפגינים בבישקק במהלך הפגנות תמיכה בבקנזרוב. המשטרה בכיכר הפרלמנט הכתה בקהל בן 200 מפגינים, וננקטו שיטות אכזריות. בהפגנה זו הועלו דרישות להתפטרותו של אקייב. בנובמבר של אותה שנה נעצרו עשרות אנשים שצעדו אל הבירה במחאה על מדיניות אקייב.
המחלוקת על תוצאות הבחירות

המחאות המשיכו, אם כי בקנה מידה קטן יותר, במשך השנים שלאחר 2002. לאחר הבחירות לפרלמנט הקירגיזי ב 2005 הפכו המחאות שוב לאלימות.
אקייב הבטיח לפרוש מרצונו לאחר תום תקופת כהונתו ב-2005, אך האפשרות של העברת שלטון שושלתית עלתה, כאשר הן בנו איידר אקייב ובתו ברמט אקייבה היו מועמדים בבחירות לפרלמנט הקירגיזי ב-2005. אסקר אקייב קיבל חסינות לכל חייו בהחלטתו של הבית התחתון של הפרלמנט הקירגיזי בשנת 2003.
במרץ 2005 פרצו מהומות באוש ובג'ללבד, ודווח על מותם של עשרה אנשים. הממשלה הצהירה כי היא מוכנה לשאת ולתת עם המפגינים. מנהיגי האופוזיציה הצהירו כי יהיו מוכנים לשאת ולתת רק עם הנשיא.
אקייב סירב להתפטר, אך הצהיר כי לא ישתמש בכוח כנגד המפגינים, אשר לדבריו אורגנו על ידי כוחות זרים על מנת להביא לקריסת המדינה.
ב-23 במרץ 2005 אקייב הכריז על פיטורי שר הפנים, ברדיקין סובנבקוב, והתובע הכללי מיקטיבק אבדילדייב, בשל ביצועיהם הגרועים בטיפול במהומות.
הפיכה

ב-24 במרץ 2005 הסתערו מפגינים על ארמון הנשיאות בעיר בישקק, והשתלטו עליו, לאחר התנגשות עם משטרת המהומות במהלך הפגנות אופוזיציה גדולות בהן הועלו טענות על מרמה בבחירות.
תומכי האופוזיציה השתלטו אף על ערי מפתח בדרום הארץ, ודרשו את התפטרותו המיידית של אקייב, בטענה כי זייף את תוצאות הבחירות.
באותו היום עזב אקייב את הארץ עם משפחתו במסוק, לקזחסטן. הפרלמנט מינה את מנהיג האופוזיציה אישנבאי קאדירבקוב לנשיא המדינה.
מקזחסטן הגיע אקייב לרוסיה, ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק לו מקלט ברוסיה. ביום 4 באפריל 2005 נפגש אקייב ברוסיה עם מנהיגי הפרלמנט הקירגיזי, ומסר להם את התפטרותו.
ספריו

Holographic Memory. New York, NY: Allerton Press, 1997.
Log-Periodic Oscillation Analysis Forecasts the Burst of the “Gold Bubble” in April – June 2011 // Structure and Dynamics 4/3 (2010): 1-11.
אנוטקה פינקיורי

הכניסה למסעדה
אנוטקה פינקיורי (באיטלקית: Enoteca Pinchiorri) היא מסעדה השוכנת ליד בזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה, טוסקנה.
הבעלים הם ג'ורג'יו פינקיורי, אוֹצֵר יין במקצועו ואני פיאולדה (נולדה ב-1945), שגדלה בפרומנד דז אנגלה שבניס, בת להורים בתעשיית המלונאות. בגיל 20 עברה אני לפריז, שם הייתה עובדת ממשלה, עברה לאנגליה, ומשם עברה לטוסקנה. היא למדה לבשל בעצמה. ג'ורג'יו פינקיורי, פתח ב-1972 את בר היין אנוטקה נציונלה (Enoteca Nazionale) והוסיף את השם פינקיורי לשמו. פיאולדה, שהגיעה לטוסקנה, הכירה את פינקיורי והייתה הטבחית בבר שלו. בתחילה הם הגישו מאכלים ספורים שליוו יינות גדולים, אותם בחר ג'ורג'יו.
המסעדה זכתה בכוכב אחד במדריך מישלן האדום ב-1982, בשני כוכבים ב-1983, ניקוד עליו שמרה עד לשנת 1993 והחזיקה בו שנתיים, עד שהורדה לשני כוכבים (באותה שנה פתחה את מסעדת אנוטקה פינקיורי בטוקיו), היא זכתה מחדש בשלושה כוכבים בשנת 2004, ניקוד עליו היא שומרת כיום (2010). היא נכללת ברשת רלה א שאטו מאז שנת 1983.
המסעדה נבחרה במקום ה-44 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003, במקום ה-48 בשנת 2005, במקום ה-29 בשנת 2006, במקום 41 בשנת 2007 ובמקום ה-32 בשנת 2008.
היא נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
השפים הם אני פיאולדה, איטלו באסי וריקרדו מונקו. 
מרתף היין של המסעדה הוא מהגדולים בעולם והוא מכיל 4,000 סוגי יינות שונים ו-150,000 בקבוקים, בעיקר איטלקיים, צרפתיים וקליפורניים, כש-200 יינות מוצעים לשתייה בכוס.
לקריאה נוספת

Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 173-174.
הערות שוליים

↑  אנוטקה פינקיורי במקום ה-48 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003
↑  אנוטקה פינקיורי במקום ה-48 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2005
↑  אנוטקה פינקיורי במקום ה-29 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006
↑  אנוטקה פינקיורי במקום ה-41 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007
↑  אנוטקה פינקיורי במקום ה-32 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2008
אנדרטת גדוד רפואה 281

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  אלי-עד 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1989
 תאריך פתיחה רשמי:  1989 
 קואורדינטות:  32°48′14″N 35°44′04″E﻿ / ﻿32.803944444444°N 35.734472222222°E﻿ / 32.803944444444; 35.734472222222
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) אנדרטת גדוד רפואה 281(למפת הגליל העליון רגילה) אנדרטת גדוד רפואה 281(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד רפואה 281(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד רפואה 281
 
אנדרטת גדוד רפואה (גר"פ) 281 נמצאת במושב אלי-עד בדרום רמת הגולן.
היסטוריה

גר"פ 281 הוקם בפברואר 1973 כחלק מאגד תחזוקה 850 של אוגדה 146 בפיקודו של מוסה פלד. האוגדה ישבה בפיקוד המרכז, ושימשה כעתודה מטכלי"ת.
ב-יולי 1973 מונה רס"ן ד"ר אשר פורת, בעל עיטור העוז מפעולת כראמה, לממלא מקום מפקד הגר"פ, לאחר שמפקדו הקבוע נסע להשתלמות בארצות הברית. בספטמבר 1973 הוא ערך אימון שלדי של הגדוד במחנה צאלים.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ב-6 באוקטובר 1973, כשהתברר מצבם הקשה של כוחות צה"ל ברמת הגולן, הוחלט להעלות את האוגדה לצפון. במשך ה-7 באוקטובר 1973 הייתה האוגדה בתהליך שינוע לצפון, ביחד עם כוחות הלוגיסטיקה שלה, שבמסגרתם פעל גר"פ 281. קרב הבלימה של האוגדה החל ב-8 באוקטובר 1973, ובתאריך זה החל הגר"פ לטפל בפצועים. הפלוגה הכירורגית נפרשה ליד צומת אל-על (כיום - צומת אלי-עד), ובמקום הוקם אוהל גדול לטיפול בפצועים בו הוגשה עזרה ראשונה ובוצעו ניתוחים דחופים.
האוהלים היו מסומנים במגיני דוד אדומים. הסורים ידעו על סמך זה ועל פי תנועת המסוקים, כי במקום נמצא בית חולים שדה גדול.
ב-10 באוקטובר 1973 הצליחו כוחות צה"ל להדוף את הכוחות הסורים מרמת הגולן. באותו יום הובאו לבית חולים שדה בצומת אל על פצועים רבים, ומסוק נחת לפנות אותם. הסורים פתחו בהפגזה על הצומת, שנמשכה כעשרים דקות. המסוק הצליח להמריא כשזגוגיתו מנופצת מפגיעת רסיס. בהפגזה נהרגו 18 חיילים ו-70 נפצעו. בין ההרוגים היו 10 מחיילי הגר"פ ובהם הרופא סגן ד"ר דן ילון, ואח חדר הניתוח, סגן יצחק דל, שהמשיכו לטפל בפצועים למרות ההפגזה. הם נהרגו מרסיסים שחדרו לאוהל חדר הניתוח. שניהם קבלו את צל"ש הרמטכ"ל לאחר מותם.
האנדרטה נמצאת בתוך מושב אלי-עד. היא הוקמה ביוזמת אנשי הגר"פ בראשות מפקדו במלחמה, ד"ר אשר פורת, והיא מתוחזקת על ידי אנשי המושב. לשמותיהם של עשרת ההרוגים במלחמת יום הכיפורים נוספו שמות של שני חיילי הגדוד שנהרגו בלבנון.
לקריאה נוספת

אשר (קרלוס) פורת: חלוק לבן כומתה שחורה; הוצאת הקיבוץ המאוחד, עמ' 319 - 324, 2011