stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עם עולם
בין עם עולם לתנועת ביל"ו

מנקודת מבטה של הנהגת התנועה, שעת החירום הקשה הוציאה מתוכה גלגל הצלה אחד ויחיד: הגירה לאמריקה. ההגירה המבוהלת נתפסה בעיני הצעירים כפסיכוזת המונים שלא הותירה מקום לוויכוח הרעיוני בדבר שאלת יעד ההגירה – ארץ ישראל או אמריקה. הנחת היסוד המשותפת לתנועת "עם עולם" ולתנועת ביל"ו, הייתה בראש ובראשונה שלילת הגלות - אותה תפיסה כי הגלות היא מצב קבוע של מצוקה, המעוגן ביסודותיו של הקיום היהודי באירופה. הנחת היסוד המשותפת של שתי התנועות גרמה לשאלת יעד ההגירה להיתפס באור משני, שהוכרעה על ידי גורמים חיצוניים ולעיתים שרירותיים לחלוטין. חברי "עם עולם" ראו את זרם ההגירה לאמריקה ושמעו את השמועות המאכזבות בדבר כושרה העלוב של ארץ ישראל לקלוט חקלאים יהודים. לעומתם, חיים חיסין, מראשי תנועת "ביל"ו" בארץ ישראל, ומי שארגן בעצמו סניף מקומי של "עם עולם" במוסקבה, שמע במקרה כי אדמת ארץ ישראל דווקא פורייה, והסיט עצמו לארץ ישראל. בסופו של דבר בחר חיסין דווקא בתנועה הקטנה מבין השתיים, אך הזכורה יותר בקאנון הציוני. אחד המניעים המרכזיים בבחירתו היה רומנטי: פאני אהובתו הייתה "חברה באגודה אחת המתכוננת לנסוע לארץ ישראל"; עד כדי כך היה חיסין להוט לנסוע לארצות הברית, שלפני שהחליט בדבר ארץ ישראל, קונן על כך שהוא עשוי לוותר על אהבת האמת שלו רק למען אמריקה.
אף על פי כן: הקמת הקומונות החקלאיות > בית לחם יהודה

בספטמבר 1882 עלתה על הקרקע במדינת דקוטה הדרומית הקומונה החקלאית הראשונה של "עם עולם", שזכתה לשם 'בית לחם יהודה'. 32 מייסדי המושבה, רובם בחורים, זכו לחלקת אדמה חינם בעזרתו של ראש ועד העזרה החדש, מיכאל היילפרן. זה החליף את אלינגר הפסימיסט בראשות הוועד, ומדיניותו ביחס ל"עם עולם" הייתה אוהדת הרבה יותר. לא רחוק מ'בית לחם יהודה' הוקמה המושבה 'כרמיה' בהנהגתו של הרמן רוזנטל. הלה היה מראשוני "עם עולם" שהגיעו לאמריקה, ועמד לפני כן בראשה של המושבה קצרת הימים 'סיסלי איילנד' בלואיזיאנה; זו הייתה אמנם ניסיון נפל ראשון של חברים שהושפעו מרעיונות "עם עולם", לצד מהגרים נוספים מיליסבטגרד, אך היא התפרקה בתוך כמה חודשים. 'כרמיה' קלטה אליה חברים של "עם עולם", ושתי המושבות קיימו קשרים הדוקים של חברותא ותרבות משותפת. בעיני אחד ממנהיגיה הרעיוניים של 'בית לחם יהודה' שאול סוקולובסקי, הייתה זו לא פחות מתחייתו של העם היהודי באמריקה.
אולם הקשיים המרובים והאופייניים שארבו לשתי המושבות לא אחרו להגיע. החברים לא חדלו מלריב ביניהם, המסגרת הקולקטיבית הייתה בלתי נוחה עבור מרביתם, ולמושבות לא היה בסיס כלכלי איתן שיחזיקן בשעות משבר. בדומה לרוזנטל, הסיק סוקולובסקי כי היסוד הקומונלי נחוץ רק בראשית דרכה של המושבה החקלאית; הוא סבר כי הפרודוקטיביזציה של המהגרים היהודים, שהייתה תכלית ההתיישבות החקלאית, אינה צריכה להיעשות באמצעים קואופרטיביים.
אף על פי כן: הקמת הקומונות החקלאיות > אודסה החדשה

המושבה השנייה של "עם עולם", וזו שהאריכה ימים יותר מכל מושבה יהודית אחרת בארצות הברית, הייתה זו שהוקמה על ידי קבוצות "עם עולם" מאודסה. זו זכתה ליותר תשומת לב מחקרית משום הדינמיקה הפנימית הסוערת שלה, ומשום שהאריכה ימים יותר מכל התארגנות אחרת של "עם עולם". שוב בעזרתו של היילפרן, נמצאה חלקת אדמה באורגון שבמערב ארצות הברית, במטרה לייסד בה קומונה חקלאית בעלת אופי מחמיר וטוטאלי. מרבית יוצאי אודסה, בהנהגתו של פול קפלן, היו יהודים מתבוללים שעברו רוסיפיקציה עמוקה, ודגלו בסוציאליזם מהפכני וקוסמופוליטיות.
בקיץ 1882 עלה חיל החלוץ של "עם עולם" האודיסאי, שמנה 26 חברים וחברות, על אדמת המושבה "אודסה החדשה" (New Odessa), כיום בתחומי היישוב גלנדייל (Glendale) במחוז דאגלס, צפונית למדפורד. לפני כן עבדו מרבית החברים בעיר ניו-יורק ובסביבתה הכפרית, וחיו בקומונה משותפת בעיר. ייתכן והכשרתם החקלאית קודם להקמת המושבה הייתה אחד הגורמים להצלחתה ביחס למושבות האחרות של "עם עולם". לאחר שנה גדל מספר חברי המושבה לכ-70 חברים, ברובם צעירים בגילאי 20 עד 30.
הצביון של 'אודסה החדשה' לא היה יהודי. כעבור זמן קצר הצטרף אליה האוטופיסט הרוסי ויליאם פריי, שהטיף ל"דת האנושות" שלו ברוח הפילוסופיה הפוזיטיביסטית. במהרה הפכו קפלן ופריי ליריבים מרים בכל הנוגע להנהגת המושבה, והאחרון נאלץ לעזוב את 'אודסה החדשה'. המציאות החקלאית הסיזיפית לא היטיבה עם הבחורים והבחורות היהודים העירוניים. התמשכות העבודה הקשה הפיגה עם הזמן את ההתלהבות הראשונית, והיחס המעוות במספרם הגדול של הגברים לעומת מיעוט הנשים, יצר מתחים רומנטיים קשים שגרמו לאווירה בלתי אפשרית. סיבות חיצוניות דוגמת היעדר בסיס כלכלי יציב, שאפיינו את שאר המושבות החקלאיות היהודיות באמריקה, תרמו גם הן לפירוק המושבה. ב-1887 התפרקה 'אודסה החדשה', וחבורה מתוך אנשיה הלכה בעקבות קפלן לסן פרנסיסקו, שם החזיקה מכבסה קואופרטיבית שהתקיימה 4 שנים נוספות, וסימלה את שירת הברבור של "עם עולם" הקומונלית. כיחידים, חברו אנשי "עם עולם" למושבות חקלאיות יהודיות נוספות שקמו בשנות ה-80 במקומות שונים באמריקה – בעיקר בחוף המזרחי (דוגמת "אליאנס", "כרמל", "וויינלנד"), אך גם בארקנסו וקנזס.
המגמה הקומונלית של חברי "עם עולם" סתרה כביכול, גם בעיני חלק מהם עצמם, את הפעולה הסוציאליסטית בשדה האיגוד המקצועי והפוליטיקה המפלגתית. הרדיקליזם המהפכני הרוסי, וחלום האוטופיה החקלאית הקומונלית לא עלו בקנה אחד עם הסוציאליזם המערבי, שהחל בסוף המאה ה-19, באירופה ובארצות הברית, ללבוש צורה מפלגתית וטרייד-יוניוניסטית.
אולם דווקא חברי "עם עולם" הם שעברו טרנספורמציה עמוקה בדפוס הפעולה הסוציאליסטי שלהם. בהגירתם לאמריקה, קל וחומר לאחר פירוקן של שתי המושבות היחידות שהוקמו באופן רשמי על בסיס אנשי התנועה, עברו אנשי התנועה מסוציאליזם אנרכי, קומונלי באופיו, לסוציאליזם מעמדי, בעל אופי ציבורי ופוליטי. הקולקטיביזם של "עם עולם", ותביעותיה בדבר תיקון המציאות, באו לידי ביטוי בפעולתו המעשית של אייב קאהאן; זה גרס כי על חברי התנועה שהיגרו לאמריקה מוטלת האחריות לפעול לשיפור מצבו של הקיבוץ היהודי ההולך וגדל, בעיקר בחוף המזרחי, אך לא רק. מנהיגי "עם עולם" החלו לייסד ארגוני פועלים יהודיים קטנים החל מקיץ 1882. ב-1888 הוקם האיגוד היהודי המאוחד ("פאראייניגטע אידישע געווערקשאפטען") על ידי קאהאן ומנהיגים נוספים. הייתה זו במובנים רבים יריית הפתיחה של תנועת הפועלים היהודית, ופריצתה לתוך תנועת העבודה האמריקאית הכללית, בה זכתה למקום של כבוד.
לקריאה נוספת

ש. דרכסלר, מילואים: הקומונות של "עם עולם", מתוך: מיכאל איונוביץ' טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946
חיים חיסין, יומן ומכתבים – 1882, מתוך: שולמית לסקוב (עורכת), מרשומות אחד הביל"ויים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1990
מיכאל איונוביץ' טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946
חסיה טורטל, תנועת "עם עולם", העבר, חוברת י', הוצאת אלתירא, 1963
דן יהב, הוזים ומגשימים בארצות הברית, עת־מול, גיליון 197, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2008
שולמית לסקוב, הביל"ויים, הוצאת הספרייה הציונית, 1979
שולמית לסקוב (עורכת), מרשומות אחד הביל"ויים: חיים חיסין, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1990
יעקב עובד, מאתיים שנות קומונה בארצות-הברית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1986
יונתן פרנקל, נבואה ופוליטיקה: סוציאליזם, לאומיות ויהודי רוסיה, 1862-1917, הוצאת עם עובד, 1989
שולמית לפיד, גיא אוני, הוצאת כתר ספרים, 1982
מרגלית שילה, סיסלי איילנד (1881) וראשון לציון (1882) – דמיון ושוני, ציון גיליון נ"ט א', הוצאת מרכז שזר, 1994, עמ' 65–95
גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז שזר, 2008
ישראל ברטל (עורך), ה"סופות בנגב" תרמ"א-תרמ"ב והשלכותיהן בחברה היהודית והרוסית: לקט מקורות לשעור ותרגיל, הוצאת האוניברסיטה העברית, 1976
גדעון שמעוני, בחינה מחדש של "שלילת הגלות" כרעיון וכמעשה, מתוך: אניטה שפירא, יהודה ריינהרץ, יעקב הריס (עורכים), עידן הציונות, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2000
אברהם מנס, 'די "עם עולם" באַוועגונג', אין: א' טשעריקאווער (רעדאַקטאָר), געשיכטע פון דער יִידישער אַרבעטער באַוועגונג אין די פאַראיַיניקטע שטאַטן, כרך ב, ניו יורק: יִידישן וויסענשאַפטלעכן אינסטיטוט – יִיוואָ, 1945, עמ' 203–238. (ביידיש)
תרגום ספרו של אברהם מנס לאנגלית (אתר ספרי גוגל)
Gur Alroey, Aliya to America?: A Comparative Look at Jewish Mass Migration, 1881–1914, Modern Judaism, Volume 28, Number 2, May 2008, pp. 109-133
Uri D. Herscher, Jewish Agricultural Utopias in America, 1880-1910, Wayne State University Press, 1981
הערות שוליים

↑  מ. בן עמי, הפרעות באודסה בשנת 1881 וההגנה העצמית הראשונה, מתוך: י. ברטל (עורך), ה"סופות בנגב" תרמ"א-תרמ"ב והשלכותיהן בחברה היהודית והרוסית: לקט מקורות לשעור ותרגיל, הוצאת האוניברסיטה העברית 1976, עמ' 26-19
↑  משה איינהורן, מאמר המערכת ההיסטורי ב"לונדון טיימס" על הפרעות ברוסיה ב-1881, מתוך: י. ברטל (עורך), עמ' 44
↑  חסיה טורטל, תנועת "עם עולם", העבר, חוברת י', הוצאת אלתירא, 1963, עמ' 124
↑  מ. טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946, עמ' 187-186
↑  שולמית לסקוב, הביל"ויים, הוצאת הספרייה הציונית, 1979, עמ' 23
↑  גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2008, עמ' 193-194
↑  טורטל, העבר, עמ' 125
↑  טורטל, העבר, עמ' 126
↑  ש. דרכסלר, מילואים: הקומונות של "עם עולם", מתוך: מיכאל איונוביץ' טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946, עמ' 187
↑  צ'ארלס בירד, מרי ר. בירד וויליאם בירד, תולדות ארצות הברית כרך ב', הוצאת יחדיו, 1962, עמ' 440-439
↑  גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2008, עמ' 185
↑  גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2008, עמ' 60
↑  חסיה טורטל, העבר, עמ' 128
↑  גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2008, עמ' 192
↑  ש. דרכסלר, מילואים, בתוך: טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, עמ' 135
↑  טורטל, העבר, עמ' 130
↑  טורטל, העבר, עמ' 136
↑  יעקב עובד, מאתיים שנות קומונה בארצות-הברית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1986, עמ' 269
↑  גדעון שמעוני, בחינה מחדש של "שלילת הגלות" כרעיון וכמעשה, מתוך: אניטה שפירא, יהודה ריינהרץ, יעקב הריס (עורכים), עידן הציונות, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2000, עמ' 64-45
↑  חיים חיסין, יומן ומכתבים – 1882, מתוך: שולמית לסקוב (עורכת), מרשומות אחד הביל"ויים, עמ' 31-30
↑  Uri D. Herscher, Jewish Agricultural Utopias in America, 1880-1910, Wayne State University Press, 1981, pp. 32
↑  טורטל, העבר, עמ' 139-138
↑  טורטל, העבר, עמ' 141-140
↑  Am Olam
↑  עובד, מאתיים שנות קומונה בארצות-הברית, עמ' 270
↑  Herscher, ibid, pp. 52-53, 152
↑  טורטל, העבר, עמ' 143
↑  יעקב לשצ'ינסקי, מצבם הכלכלי של היהודים באירופה המזרחית והמרכזית, הוצאת שם, 1935, עמ' 30, עמ' 39-36
↑  לשצ'ינסקי, מצבם הכלכלי של היהודים באירופה המזרחית והמרכזית, עמ' 70
↑  טורטל, העבר, עמ' 140
↑  מרגלית שילה, סיסלי איילנד (1881) וראשון לציון (1882) – דמיון ושוני, ציון גיליון נ"ט א', הוצאת מרכז שזר, 1994, עמ' 65
↑  יונתן פרנקל, נבואה ופוליטיקה: סוציאליזם, לאומיות ויהודי רוסיה, 1862-1917, הוצאת עם עובד 1989, עמ' 15
↑  עובד, מאתיים שנות קומונה בארצות-הברית, עמ' 35
↑  גור אלרואי, המהפכה השקטה, הוצאת מרכז זלמן שזר, 2008, עמ' 17
↑  טורטל, העבר, עמ' 141
↑  נבנה לפי: טורטל, העבר, עמ' 129, 130, 134, 135, 139. טוגאן-באראנובסקי, מושבות סוציאליסטיות, עמ' 188, 190, 191, 195. לסקוב, הביל"ויים, עמ' 25. יעקב עובד, מאתיים שנות קומונה בארצות הברית, עמ' 269, 275. דן יהב, הוזים ומגשימים בארצות הברית, עמ' 18–21. Herscher, Jewish Agricultural Utopias in America, pp. 37-39
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
שניאור באלייה
מוניה באקל
הרמן רוזנטל
חברי קומונת אודסה החדשה. שימו לב ליחס המספרי בין גברים ונשים.
בני הזוג ויליאם ומרי פריי
סניפי עם עולם מסומנים על מפת תחום המושב
עונת 2005/2006 בליגה האדריאטית

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  8 באוקטובר 2005
 תאריך סיום:  23 באפריל 2006
 מספר משתתפות:  14
 מארחת:  שלבי הגמר:  היכל מירזה דליבשיץ', סרייבו
 זוכה:  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק
 מספר משחקים:  189
 השחקן המצטיין:  סרביה ומונטנגרו דלאן מילוייביץ', פרטיזן בלגרד
 מלך הסלים:  סרביה ומונטנגרו דלאן מילוייביץ', פרטיזן בלגרד  17.68 למשחק
 מלך הריבאונדים:  ארצות הברית ג'ף מקמילן, ליאשקו  8.42 למשחק
 מלך האסיסטים:  סרביה ומונטנגרו גוראן ירטין, הכוכב האדום בלגרד  4.35 למשחק
 → 2004/20052006/2007 ←
 
עונת 2005/2006 בליגה האדריאטית הייתה העונה החמישית של תחרות לקבוצות כדורסל. בתחרות השתתפו קבוצות מהמדינות הבאות: סלובניה - 4 קבוצות, קרואטיה - 3 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - 2 קבוצות, סרביה ומונטנגרו - 5 קבוצה.
המשחק הראשון התקיים ב-8 באוקטובר 2005 ותחרות הסתיימה ב-23 באפריל 2006. בתחרות השתתפו 14 קבוצות.
התחרות כללה העונה הסדירה (26 סיבובים) ושלב פלייאוף בהשתתפות שמונה קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של ז'לזניק מסרביה ומונטנגרו, בפעם השנייה בתולדות המועדון
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד | 26 | 20 | 6 | 2189 | 1996 | 193 | 46 |
| 2. | סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד | 26 | 19 | 7 | 2083 | 1886 | 197 | 45 |
| 3. | סרביה ומונטנגרו ז'לזניק | 26 | 18 | 8 | 2054 | 1896 | 158 | 44 |
| 4. | קרואטיה ציבונה | 26 | 16 | 10 | 2133 | 2082 | 51 | 42 |
| 5. | סרביה ומונטנגרו המופארם | 26 | 16 | 10 | 2066 | 1979 | 87 | 42 |
| 6. | סרביה ומונטנגרו וויבודינה | 26 | 15 | 11 | 2194 | 2129 | 65 | 41 |
| 7. | בוסניה והרצגובינה בוסנה סרייבו | 26 | 15 | 11 | 2093 | 2008 | 85 | 41 |
| 8. | קרואטיה זאדאר | 26 | 14 | 12 | 2182 | 2073 | 109 | 40 |
| 9. | סלובניה סלובן ליובליאנה | 26 | 13 | 13 | 2034 | 2018 | 16 | 39 |
| 10. | סלובניה יוניון אולימפיה | 26 | 10 | 16 | 2056 | 2062 | 6- | 36 |
| 11. | בוסניה והרצגובינה שירוקי | 26 | 10 | 16 | 2002 | 2178 | 176- | 36 |
| 12. | סלובניה הליוס | 26 | 7 | 19 | 1926 | 2108 | 182- | 33 |
| 13. | קרואטיה זאגרב | 26 | 5 | 21 | 1970 | 2231 | 261- | 31 |
| 14. | סלובניה פיבוווארנה ליאשקו | 26 | 4 | 22 | 1955 | 2291 | 336- | 30 |

↑  לא השתתפה בליגה בעונת 2006/2007
פלייאוף

המשחקים נערכו בהיכל מירזה דליבשיץ', סרייבו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 20 באפריל | 20 באפריל |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 20 באפריל | 20 באפריל |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  93 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  93 |   |   | 22 באפריל | 22 באפריל |   |   |  |  |
|  |  קרואטיה זאדאר |  81 |   |   | 22 באפריל | 22 באפריל |   |   |  |  |
|  |  קרואטיה זאדאר |  81 |   |   |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  88 |   |   |  |  |
|  | 20 באפריל | 20 באפריל |   |   |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  88 |   |   |  |  |
|  | 20 באפריל | 20 באפריל |   |   |  סרביה ומונטנגרו המופארם |  66 |   |   |  |  |
|  |  קרואטיה ציבונה |  83 |   |   |  סרביה ומונטנגרו המופארם |  66 |   |   |  |  |
|  |  קרואטיה ציבונה |  83 |   |   |  |  |   |   | 23 באפריל | 23 באפריל |
|  |  סרביה ומונטנגרו המופארם |  91  |   |   |  |  |   |   | 23 באפריל | 23 באפריל |
|  |  סרביה ומונטנגרו המופארם |  91  |   |   |  |  |   |   |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  72 |
|  | 21 באפריל | 21 באפריל |   |   |  |  |   |   |  סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד |  72 |
|  | 21 באפריל | 21 באפריל |   |   |  |  |   |   |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  73 |
|  |  סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד |  86 |   |   |  |  |   |   |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  73 |
|  |  סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד |  86 |   |   | 22 באפריל | 22 באפריל |   |   |  |  |
|  |  בוסניה והרצגובינה בוסנה סרייבו |  74 |   |   | 22 באפריל | 22 באפריל |   |   |  |  |
|  |  בוסניה והרצגובינה בוסנה סרייבו |  74 |   |   |  סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד |  78 |   |   |  |  |
|  | 21 באפריל | 21 באפריל |   |   |  סרביה ומונטנגרו הכוכב האדום בלגרד |  78 |   |   |  |  |
|  | 21 באפריל | 21 באפריל |   |   |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  103 |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  95 |   |   |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  103 |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו ז'לזניק |  95 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו וויבודינה |  93 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרו וויבודינה |  93 |   |   |  |  |   |   |  |  |
↑  בהארכה
עונת 2004 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  3 בפברואר 2004 – 1 ביולי 2004 (150 ימים)
 מספר משתתפות:  36
 הזוכה:  קולומביה אונסה קלדס
 מספר משחקים:  140
 מספר שערים:  383 (2.74 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (9) לואיס פביאנו ברזיל סאו פאולו
 השחקן המצטיין:  איון ויאפרה קולומביה אונסה קלדס
 → 20032005 ←
עונת 2004 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-45 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-3 בפברואר 2004, והתחרות הסתיימה ב-1 ביולי 2004. בתחרות השתתפו 36 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו.
התחרות הסתיימה בניצחון של אונסה קלדס בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 36 קבוצות:
ארגנטינה, ברזיל - 5 (כל אחת)
קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אקוודור, אורוגוואי, פרגוואי, ונצואלה- 3 (כל אחת)
מקסיקו- 2
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-9 בתים, כאשר הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית עלו לשלב השני. לאותן ראשונות התווספו 7 קבוצות שסיימו במקום השני בבתיהן. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה אחת.
במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בשערים שנכבשו, יתרון בשערים שנכבשו במשחקי חוץ, הגרלה. בשלבים שלאחר הבתים, במידה ולא הושגה הכרעה במשחק לאחר 120 דקות, הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין במקום הגרלה.
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 ביוני 2004 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | 0 - 0 | קולומביה אונסה קלדס | הבונבוניירה, בואנוס איירס, ארגנטינה צופים: 57,000 שיפוט: אורוגוואי גוסטבו מנדס |
| 23 ביוני 2004 |  |  |  | הבונבוניירה, בואנוס איירס, ארגנטינה צופים: 57,000 שיפוט: אורוגוואי גוסטבו מנדס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביולי 2004 | קולומביה אונסה קלדס | 1 - 1   0:2 | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | אצטדיון פלוגרנדה, מניסלס, קולומביה צופים: 73,100 שיפוט: צ'ילה קרלוס צ'נדיה |
| 1 ביולי 2004 | ג'ון ויאפרה 7' אלקין סוטו    חורחה אגואלו  |  | ניקולס בורדיסו  52' | אצטדיון פלוגרנדה, מניסלס, קולומביה צופים: 73,100 שיפוט: צ'ילה קרלוס צ'נדיה |
פול בויר

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1918 פרובו, ארצות הברית 
 פטירה:  2 ביוני 2018 (בגיל 99) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Paul Delos Boyer 
 ענף מדעי:  ביוכימיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (1943)  תיכון פרובו  אוניברסיטת בריגהם יאנג 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת מינסוטה 
 תלמידי דוקטורט:  לארי ג'ין באטלר 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1955)  פרס טולמן (1981)  פרס פייזר בכימיית אנזימים (1955)  פרס נובל לכימיה (1997)  פרס ויליאם ק' רוז (1989)  מדליית גלן ת. סיבורג (1998) 
 
פול דלוס בויר (באנגלית: Paul Delos Boyer;‏ 31 ביולי 1918 - 2 ביוני 2018) היה ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה יחד עם ג'ון ווקר לשנת 1997, על "תרומתם בנושא המנגנון האנזימי בבסיס הסינתזה של ATP". בחצי השני של הפרס זכה ינס סקואו.
קורות חייו

בויר נולד ב-1918 בפרובו, יוטה, ארצות הברית, לגרייס גאיימון ודל דלוס בויר. בגיל 15 אמו נפטרה ממחלת אדיסון. מותה תרם להתעניינותו של בויר בביוכימיה. כילד ונער הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפרובו. לבית הספר התיכון הוא נכנס שנה אחת מוקדם יותר משאר חבריו לכיתה, מאחר שקפץ כיתה, וסיים את התיכון בגיל 16. לאחר סיום התיכון החל ללמוד באוניברסיטת בריגהאם יאנג, שם סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1939. הוא זכה במלגה מאת "קרן בוגרי מחקר ויסקונסין" (WARF), והלך ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם סיים תואר שני (1941) ותואר שלישי (1943). שימש כמורה באוניברסיטת סטנפורד וכפרופסור באוניברסיטת מינסוטה, ובשנת 1963 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. התחתן עם לידיה ויקר חמישה ימים לפני שעזב לאוניברסיטת ויסקונסין, ונולדו לו שלושה ילדים.
נפטר בלוס אנג'לס ב-2 ביוני 2018.
קריירה מחקרית

בויר החל את מחקריו על ATP בראשית 1950. עיקר מחקריו עסקו ב-ATP סינתאז, ובמיוחד במנגון שבו ATP סינתאז משתמש באנרגיה בשביל ליצור ATP חדש. המחקר שבזכותו זכה בויר בפרס נובל עסק בכך שהוא ושותפיו למחקר הציעו מנגנון המתאר את איך ATP נוצר על ידי חיבור של ADP ופוספט אנאורגני. המנגנון נקרא "מנגנון שינוי קשר" (Binding changing Mechanism). ווקר, האיש שחלק עם בויר את פרס נובל, אימת במחקרו את המנגנון שהציע בויר. בנוסף לכך, בויר ושותפיו למחקר גילו, שבניגוד למה שחשבו, השלב שדורש אנרגיה הוא לא הסינתזה של ATP מ-ADP ופוספט אנאורגני, אלא השלב בו נקשרים הADP והפוספט האנאורגני לאנזים, והשחרור של ה-ATP. את מרבית מחקריו ערך בויר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם עבד כפרופסור בין השנים 1963–1989, וכהן שם כמנהל המכון לביולוגיה מולקולרית מאז שנת 1965.
בשנת 1981, קיבל בויר את פרס טולמן, בפרס המוענק מאת "החלק של דרום קליפורניה באגודת הכימיה האמריקאית" (SCALACS). פרס זה מוענק כל שנה לאדם שתרם רבות לתחום הכימיה. בויר זכה בפרס על מחקריו הרבים, ועל הקמת המכון לחקר ביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
עבודתו כעורך

בין השנים 1970–1990, כתב וערך בויר 18 כרכים של סדרת הספרים "האנזמים" (The enzymes). בנוסף לכך, היה בויר עורך של "סקירה שנתית של ביוכימיה" (Annual Review of Biochemistry) בין השנים 1963-1989.
פרסים ותארים

פול בויר זכה בתארים ובפרסים רבים, והם:
דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת סטוקהולם - שנת 1974
פרס טולמן - שנת 1981
פרס רוז (Rose Award) - שנת 1989
מלגת גוגנהיים - שנת 1995
דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת מינסוטה - שנת 1996
פרס נובל לכימיה - שנת 1997
דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת ויסקונסין - שנת 1998
הנפקת בול ממשלת גאנה - שנת 2002
עושה הנפלאות (סרט, 1945)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של ארתור שיקמן
 בימוי:  ברוס המברסטון 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין 
 תסריט:  אדי מורן, ג'ק ג'וון
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  דני קיי וירג'יניה מאיו ורה-אלן
 מוזיקה:  ריי היינדורף 
 צילום:  ויקטור מילנר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סמואל גולדווין הפקות 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 1945
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט מוזיקלי, סרט פנטזיה 
 תקציב:  1,450,000 דולר
 פרסים:  פרס האוסקר לאפקטים מיוחדים (John P. Fulton, Arthur Johns) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עושה הנפלאות (באנגלית: Wonder Man) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי עם דני קיי ווירג'יניה מאיו בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפור קצר של ארתור שיקמן (אנ') ובבסיסו שני אחים תאומים שאחד מהם נרצח ומופיע כל הזמן כרוח רפאים.
דני קיי משחק תפקיד כפול של האח החי ושל רוח האח המת. זה דורש אפקטים רבים ואכן הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ופרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.
תקציר העלילה

האחים דינג'ל (דני קיי) הם תאומים זהים, דומים בחיצוניותם אך שונים לגמרי באופיים. באסטר דינג'ל הוא טיפוס מוחצן ורודף נשים המופיע מידי ערב במועדון "פליקן". הוא מופיע עם הרקדנית מידג' מלון (ורה-אלן) והם מאורסים.
אדווין דינג'ל הוא אדם מלומד, בוגר אוניברסיטת פרינסטון שמבלה שעות רבות בספרייה והספרנית אלן (וירג'יניה מאיו) מאוהבת בו.
במועדון "הפליקן" מבקר גם הפושע "עשרת אלפים" ג'קסון (ג'יימס קוקרן). הוא חשוד ברצח רקדנית מהמועדון ובאסטר דינג'ל שהיה נוכח באירוע עומד להעיד נגדו במשפט. ג'קסון שולח שניים מאנשיו שחוטפים אותו, מהממים אותו במכה בעורף ומשליכים אותו למותו באגם בפארק פרוספקט בברוקלין.
רוחו של באסטר מושכת את אדווין לפארק שם הוא "נפגש" עם אחיו ומדבר איתו והשוטרים והמבלים בפארק חושבים שהוא יצא מדעתו כי רק הוא רואה ושומע אותו. גם בכל המעדנייה שמידט (ס.ז. סאקאל) חושב כך ומסלק אותו מהחנות.
אדווין מגיע למועדון וכולם וכולם מקבלים אותו בשמחה. המנהל מונטי (דונלד וודס) מורה לו לעלות לבמה ולהופיע ואדווין הנבוך קורא לאחיו המת שייכנס לגופו כדי שיוכל להופיע. לבסוף "מגיע" בסטר ואדווין מבצע את השיר עיניים שחורות (אנ') כשלידו פרחים באגרטל שגורמים לו להתעטש כל הזמן לצחוקיו של הקהל.
עוזריו של ג'קסון מדווחים לו כי חיסלו את באסטר אך להפתעתו הוא רואה אותה בהופעה במועדון ושולח אותם לחסל אותו שוב. ביניתיים תופסים אותו אנשי התובע המחוזי ומביאים אותו לחקירה בפני התובע המחוזי או'בראיין. (אוטו קרוגר). אדווין לא יודע דבר והתובע שעומד לצאת מדעתו, זורק אותו ממשרדו.
אדווין בורל לדירתה של אלן אבל הפושעים אחריו, לאחר שנודע לו שהתובע המחוזי נמצא בבית האופרה הוא בורח לשם ומופיע כזמר אופרה. לבסוף מוזעקים שוטרים ועוצרים את ג'קסון ואנשיו.
מידג' שחיכתה לבאסטר/אדווין לטקס הנישואים, מתייאשת מאי הגעתו ומסכימה להצעתו של מונטי לנישואים. בעיתון מופיעה מודעה גדולה עם צילומים של מונטי ומידג', אדווין ואלן. לאחר החתונה מתייחדים אדווין ואלן ורוחו של באסטר מופיעה שוב בחדרם...
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דני קיי | אדווין דינג'ל, באסטר דינג'ל | אחים תאומים |
| וירג'יניה מאיו | אלן שנלי | ספרנית |
| ורה-אלן | מידג' מלון | רקדנית |
| סטיב קוקרן | "עשרת אלפים" ג'קסון | פושע |
| דונלד וודס | מונטי | בעל מועדון |
| אוטו קרוגר | או'בראיין | תובע מחוזי |
| ס.ז. סאקאל | שמידט | בעל מעדנייה |
סרנסק (כדורגל)

סרנסק (ברוסית: Футбольный клуб «Саранск») היא קבוצת כדורגל רוסית מהעיר סרנסק, מורדוביה שמתמודדת בליגת הכדורגל המקצוענית, החל מעונת 2021/2022.
היסטוריה > כמועדון חובבני

סרנסק הוקמה לראשונה בשנת 2017 כמועדון חובבני אך התקיימה שנה אחת בלבד והתמודדה באליפות העיר סרנסק במסגרת הליגה הרביעית.