stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגם ירושלים של סטפן אילש
סטפן אילש

שנת לידתו של אילש (Stephan Illes) אינה ידועה אך ידוע כי הוא הגיע לירושלים בשנת 1864 כאיש צעיר. בתחילת שהותו בעיר עבד בסדנת כריכת הספרים במנזר סן סלוודור ולאחר מכן פתח בית מלאכה עצמאי. כאזרח אוסטרו הונגרי היה מקורב למנהל ההוספיס האוסטרי בין השנים 1866-1864, הרמן צ'וקה (Zischokke), שהיה חוקר ירושלים והכיר את החוקרים טיטוס טובלר, קונרד שיק ואחרים.
הדגם > תיאור

הדגם בנוי באופן מפורט ביותר, כאשר מופיעים בו בדייקנות רבה לא רק מבני העיר העיקריים אלא כל בתי העיר בדיוק, על מאפייניהם המיוחדים. בנייני הקונסוליות מעוטרים בדגלים והכנסיות בצלבים, כמו כן מוצגת צמחייה. בניית הדגם נעשתה תוך הקפדה דקדקנית על פרטי פרטים כגון שבכות בולטות כלפי חוץ בחלונות בתים בעיר העתיקה, שלטי חנויות, מעקות מרפסות וגגות וקו טלגרף המגיע לעיר ממערב, עובר ליד החומה עד שהוא נכנס לעיר דרך שער יפו וממשיך עד בית הסראייה. קו הטלגרף כמו גם צריחי המסגדים גבוהים בצורה לא פרופורציונית לשאר המבנים כדי להדגיש את המודרניות של ירושלים בצד היותה עיר מוסלמית.
התשתית הטופוגרפית לדגם נערכה על סמך מפת צ'ארלס וילסון מ-1865.
בדגם לא נראה השער החדש, שלא היה קיים באותה תקופה ושער הפרחים מוצג כשער אטום. מחוץ לעיר העתיקה ניתן להבחין בקברים ובמתחמים בנויים על הר ציון, על הר הזיתים, במגרש הרוסים, במשכנות שאננים ובמחנה ישראל, אך ככלל סביבת העיר שוממת. כן מופיעים שני מגדלים מצפון לעיר, שככל הנראה נהרסו כיוון שאינם מופיעים לא במפות אחרות מהתקופה ולא בתרשים הדגם שהוצג בתערוכה בווינה. כמו כן מכיל הדגם שמונה צריחי מסגדים הניתנים להרכבה על גבי הדגם באתרים בהם לא היו כלל מסגדים. כנראה שהדבר נעשה על מנת לתאר את העיר כעיר מוסלמית עתירת צריחים עבור הממשלה העות'מאנית, מזמיני הדגם. מצד שני חסרים צריח מסגד סידנא עומר וצריחי הר הבית: צריח שער השבטים וצריח מסגד ע'וונאמה.
הדגם > היסטוריה

אילש יצר את הדגם בירושלים במשך כחמישה חודשים יחד עם שני עוזרים. לאחר שהושלם הדגם הוא הובל בתיבות לתערוכה, כאשר בנוסף לשמונת חלקיו הובלו בתיבה נפרדת חלקי מבנים גדולים ככיפת הסלע, קתדרלת יעקב הקדוש ברובע הארמני, כיפת בית הכנסת תפארת ישראל, טחנת הרוח במשכנות שאננים ועשרה צריחי מסגדים. דרך ההכנה של הדגם ידועה לפי חוברת שהדפיס אילש בבזל ב-1878.
הדגם, שזכה להמלצתו של אחד מגדולי חוקרי ירושלים, טיטוס טובלר, הוצג בתערוכה לצד דגמים מאת קונרד שיק בהם דגם הר הבית ותמונת תרשים "ירושלים ממעוף הציפור" שנעשתה על ידי אילש על סמך הדגם: המפה באתר הספרייה הלאומית. לאחר שננעלה התערוכה נדד הדגם בין ערי אירופה והוצג בין השאר בקלן, מינכן, ציריך, בזל, לוזאן ולבסוף, ב-1878 הגיע לז'נבה.
המשפחות המכובדות של העיר ז'נבה ביקשו לרכוש את הדגם ולפיכך ערכו מגבית וגייסו 10,000 פרנק ורכשו את הדגם, שהוצג מאז במשך 40 שנה ב"אולם הרפורמציה" (Salle de la Reformation) בעיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה פורק הדגם, אוחסן ונשכח מלב.
בשנת 1984 ניסה החוקר מוטי יאיר להתחקות אחר הדגם הנשכח, בסיועו של דוד ליטמן אותר הדגם שנשמר באופן סביר בעליית הגג של הספרייה האוניברסיטאית של העיר. הדגם הועבר לירושלים ב-1985, שופץ ומוצג מאז בהשאלת קבע במוזיאון מגדל דוד בעיר.
ראו גם

ירושלים ממעוף הציפור
הערות שוליים

↑  S. Illes, Description du Relife de Jerusalem, Basel 1878
דום דה-לואיז

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1933 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  4 במאי 2009 (בגיל 75) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות קלברי 
 שם לידה:  Dominick DeLuise 
 סוגה מועדפת:  קומדיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טאפטס  תיכון לגארדיה  High School of Performing Arts 
 בן או בת זוג:  קרול ארתור (1965–2009) 
 צאצאים:  פטר דה-לואיז, דייוויד דלואיז, מייקל דה-לואיז 
 פרסים והוקרה:  פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1987)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (6 במאי 1985) 
 http://www.domdeluise.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דומיניק (דום) דה-לואיז (באנגלית: Dominick "Dom" DeLuise; ‏1 באוגוסט 1933 - 4 במאי 2009) היה שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע, מפיק טלוויזיה, שף וסופר אמריקאי.
ביוגרפיה

דה-לואיז נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא סיים לימודיו בתיכון לאומנויות הבמה במנהטן, ומאוחר יותר למד באוניברסיטת טאפטס במסצ'וסטס.
הוא נהג להשתתף בתפקידים קומיים, אם כי בסרט מוקדם משנת 1964 בשם Fail-Safe הוא הראה יכולות משחק מגוונות יותר. הופעתו המשמעותית הראשונה הייתה בתוכנית הטלוויזיה הבדרנים (The Entertainers) בשנת 1964.
דה-לואיז השתתף בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית של דין מרטין בשנות ה-60. תחילה בתפקיד אורח ומאוחר יותר בתפקיד קבוע. בשנות ה-70 וה-80 הוא נהג לככב לצידו של ברט ריינולדס בסרטים רבים, הידועים שבהם היו מרוץ מחוף לחוף, מרוץ מחוף לחוף 2, הסוף ובית הזונות הקטן הטוב ביותר בטקסס.
דה-לואיז התפרסם בעיקר בזכות תפקידיו בסרטיו של הבמאי מל ברוקס, שליהק אותו בין היתר לסרטיו 12 הכיסאות, אוכפים לוהטים, ההיסטוריה המטורפת של העולם, סרט אילם ורובין הוד: גברים בגטקעס. דה-לואיז גם תרם את קולו לדמות של פיצה דה האט בשיגעון בחלל, הפרודיה של ברוקס על טרילוגיית מלחמת הכוכבים. בנוסף לתפקידי משחק, דה-לואיז עסק רבות גם בדיבוב סדרות וסרטי אנימציה.
מאז שנות ה-50 ועד שנותיו האחרונות, דה-לואיז הספיק לככב בעשרות סרטים, מחזות ותוכניות טלוויזיה כמו הטרול בפארק הקסום וגן עדן לכלבים, ואף ביים סרט קולנוע אחד ("Hot Stuff" מ-1979), סרט הטלוויזיה "אל תשתו מהמים" (1994) וסרט הטלוויזיה ("Boys Will Be Boys" מ-1997), הוא אף כיכב בפרק של "החבובות". בשנותיו האחרונות, הוא טיפח קריירה חדשה כשף, ופרסם שני ספרי מתכונים פרי עטו. כמו כן, דה-לואיז פרסם שבעה ספרי ילדים.
בשנת 1986 כיכב בסרט ירח דבש מכושף בתפקיד הראשי (לצד ג'ין ווילדר וגילדה רדנר), כשהוא מגלם את הדודה הזקנה קייט.
דה-לואיז נפטר בשנתו ממחלת הסרטן ב-4 במאי 2009, בבית חולים בקליפורניה בו היה מאושפז, .
היה נשוי לשחקנית קרול ארתור ואביהם של השחקן, התסריטאי והבמאי פיטר דה-לואיז והשחקנים דייוויד דה-לואיז ומייקל דה-לואיז.
דוד יארולים

דוד יארולים (בצ'כית: David Jarolím, נולד ב-17 במאי 1979 בצ'סלאב שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר. לזכותו של יארולים 29 הופעות במדי בנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים

יארולים שיחק כנער בסלביה פראג, וכבר בגיל 18 עבר לבאיירן מינכן. יארולים השתלב מיד בקבוצת המילואים של המועדון, ובמקביל נכלל גם בסגל של הקבוצה הבכירה, אך שותף רק במשחק אחד בבונדסליגה, בהפסד של באיירן מינכן 2-1 לקייזרסלאוטרן בעונת 1998/99. עם זאת, רשומות על שמו של יארולים זכיות בשתי אליפויות הבונדסליגה, שני גביעים ושלושה גביעי הליגה הגרמנית, מאחר שנכלל בסגל הקבוצה הבכירה.
בקיץ 2000 חתם יארולים בנירנברג, ששיחקה בעונת 2000/01 בבונדסליגה השנייה. יארולים שיחק תשעה משחקים באותה עונה, וסייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה. בשתי העונות הבאות יארולים הפך לשחקן מפתח בנירנברג, אך בעונת 2002/03 נשר עם הקבוצה בחזרה לבונדסליגה השנייה. יארולים פתח את עונת 2003/04 בליגה השנייה עם נירנברג, אך הספיק לחזור לבונדסליגה ולחתום בהמבורג לקראת תום חלון ההעברות.
יארולים שיחק בהמבורג במשך תשע עונות רצופות, והקבוצה סיימה איתו ברוב המקרים בחלק העליון של הבונדסליגה. יארולים שיתף פעולה בתקופתו בקבוצה עם שחקנים כהייקו וסטרמן, פיוטר טרוחובסקי, קולין בנג'מין, טימוטה אטובה ומרסל ינסן. יארולים נודע בהמבורג כשחקן המתקל בצורה בלתי מתפשרת וכעוגן בהגנה, והדבר התבטא ב-81 כרטיסים צהובים ושלושה כרטיסים אדומים שקיבל במשחקי הליגה בתשע עונותיו בהמבורג. יארולים לא זכה בתארים בתקופתו בהמבורג, אך שיחק עם הקבוצה מספר פעמים במפעלים האירופיים. בתום עונת 2011/12 עזב יארולים את המבורג לאחר שהבקיע 14 שערי ליגה ב-257 הופעות, וחתם באוויאן הצרפתית, ולאחר מכן במלאדה בולסלאב הצ'כית. בתום עונת 2013/14 פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

יארולים שיחק בנבחרת צ'כיה בכדורגל עד גיל 21, ואת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת ערך באוקטובר 2005. יארולים נכלל בסגל הצ'כי למונדיאל 2006, בו שותף רק במשחק אחד, בהפסד 2-0 לנבחרת איטליה בשלב הבתים, כאשר החליף את מילאן בארוש. צ'כיה הודחה מהמונדיאל כבר בשלב זה. במוקדמות יורו 2008 הבקיע יארולים את שערו היחיד במדים הלאומיים, בניצחון 7-0 על נבחרת סן מרינו. לאחר מכן, יארולים השתתף עם הנבחרת הצ'כית ביורו 2008 עצמו, ושותף בכל שלושת המשחקים, אך הנבחרת הודחה שוב בשלב הבתים. בשנת 2009 הופיע יארולים במדים הלאומיים בפעם האחרונה, ולזכותו 28 הופעות במדי נבחרת צ'כיה.
חיים אישיים

אביו של דוד יארולים, קארל יארולים, הוא מאמנה של מלאדה בולסלאב, נכון לפברואר 2016. אחיו, לוקאש יארולים, ובן דודו מארק יארולים, הם גם כדורגלנים מקצועיים.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (2): 1998/99, 1999/00
הגביע הגרמני (2): 1997/98, 1999/00
גביע הליגה הגרמנית (3): 1997, 1998, 1999
ד'תשס"ה

ד'תשס"ה (4765)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 1004 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 1005. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
דוד פיינגולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בנובמבר 1922 צ'לסי, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בספטמבר 2019 (בגיל 96)
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית, ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מוסדות:  אוניברסיטת פיטסבורג  אוניברסיטת קליפורניה 
 פרסים והוקרה:  חתן פרס ישראל על מחקרו המשותף עם שלמה הסטרין וגד אביגד
 תרומות עיקריות
 חקר סינתזה אנזימטית של חומרים אנלוגיים לסוכרוז
 
דוד סידני פיינגולד (בשם מלא באנגלית: David Sidney Feingold;‏ 15 בנובמבר 1922 – 26 בספטמבר 2019) היה ביוכימאי אמריקאי, שגר שנים ספורות בישראל, במהלכן זכה בפרס ישראל על מחקרו המשותף עם שלמה הסטרין וגד אביגד.
ביוגרפיה

פיינגולד נולד בצ'לסי שבמדינת מסצ'וסטס בארצות הברית. בין השנים 1940–1944 השלים תואר ראשון בכימיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, לאחריו עבד בחברת Lucidol שבבפאלו. בשנת 1949 עלה למדינת ישראל ולמד בטכניון, ובשנת 1956 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים. בראשית תקופה זו עבד בבית החולים "הדסה" בירושלים (1949–1951).
במהלך לימודיו באוניברסיטה העברית, עבד לצד שלמה הסטרין ותלמידו גד אביגד, יחד עמם זכה בשנת 1957 בפרס ישראל למדעים מדויקים עבור מחקר בסינתזה אנזימטית של חומרים אנלוגיים לסוכרוז. בתום לימודי הדוקטורט, שב לארצות הברית ושימש עוזר מחקר באוניברסיטת קליפורניה (1956–1960).
פיינגולד שירת בצי ארצות הברית והוצב בסין למשך תשעה חודשים. כמדען עבד במהלך השנים גם בשווייץ ובברזיל.
בשנת 1966–1993 שימש כפרופסור למיקרוביולוגיה וכחבר סגל בית הספר לרפואה של אוניברסיטת פיטסבורג.
פיינגולד היה נשוי ואב לשלושה.
נפטר ב-26 בספטמבר 2019.
דיוויזיית הצי המלכותי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 באוגוסט 1914 – אפריל 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
דיוויזיית הצי הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 בפקודת לורד האדמירליות הראשון, וינסטון צ'רצ'יל, והורכבה מאנשי הצי המלכותי שלא הועסקו בספינות של הצי. הדיוויזיה חוותה את הפריסה הגדולה הראשונה שלה בהגנה על המבצר הבלגי של אנטוורפן. החטיבה הראשונה נחתה באוסטנדה ב-26 באוגוסט 1914. הדיוויזיה הייתה בפיקודו של מייג'ור גנרל ארצ'יבלד פריז ותגברה את הבלגים בפיקודו של גנרל ויקטור דגיז בהגנה על מבצר אנטוורפן בתחילת אוקטובר. ההתקפה המאסיבית של קורפוס המילואים הגרמני ה-3 אילץ את חיל המצב לפנות את המבצר ב-9 באוקטובר.
לאחר הנסיגה לבריטניה, החיילים נשלחו בתחילה למצרים, ולאחר מכן ששימשו כאחת משתי דיוויזיות בריטיות כדי לתמוך בהנחתת יחידות ה-אנזא"ק (אוסטרליה/ניו זילנד) בגליפולי (אפריל 1915) ובהתכתשויות הבאות בהלס ובקריתיה. הדיוויזיה ספגה אבדות כה כבדות בהתכתשויות אלו, במיוחד של אנשי הצי במקור, עד שאחרי פינוי הכוחות הבריטיים מגליפולי, המשיכה הדיוויזיה לשמש ככוח חי"ר בלבד.
הדיוויזיה הועברה לחזית המערבית בצפון צרפת, שם לחמה בשלב האחרון של הקרב על הסום. ב-19 ביולי 1916, הדיוויזיה קיבלה את המספר 63 במקום הדיוויזיה ה-63 (נורת'מבריה ה-2) שפורקה, וגם שלוש החטיבות הימיות הקודמות שונו באותו זמן לחטיבות ה-188, ה-189 וה-190.
הדיוויזיה ה-63 נלחמה בקרב על אנקר בין ה-13 ל-18 בנובמבר 1916. ב-17 באוקטובר 1916, גנרל פריז נפצע קשה בלחימה על אנקר, והפיקוד על הדיוויזיה עבר למייג'ור גנרל קמרון שוטה. באביב 1917 הייתה הדיוויזיה מעורבת בקרב אראס. ההתקפות על הסקרפ (23/24 באפריל) גררו אחריהן השתלטות על Gavrelle ולחימה בארלו (28/29 באפריל). בקרב איפר השלישי, הדיוויזיה הייתה מעורבת בקרבות פאשנדל מ-26 באוקטובר 1917 .
בתחילת מתקפת האביב הגרמנית ב-1918, הדיוויזיה ה-63 הייתה חלק מהקורפוס ה-5 בפיקודו של גנרל אדוארד פאנשווה, שהובס בין 21 ל-23 במרץ בסן קנטן. הדיוויזיה ניסתה לבלום את הגרמנים בבפאום, אולם נכשלה ונאלצה לסגת לעבר אלבר. לאחר מתקפת מאה הימים, לחמה הדיוויזיה בקרב דרוקור-קוואנט (2–3 בספטמבר), השתתפה בחציית תעלת דו נורד (27 בספטמבר - 1 באוקטובר) ובקרב קמברה השני (8 באוקטובר - 9 באוקטובר). הדיוויזיה פורקה בצרפת באפריל 1919.
דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה

דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Dorothea von Sachsen-Coburg und Gotha';‏ 30 באפריל 1881 - 21 בינואר 1967) הייתה נסיכת סקסוניה-קובורג וגותה מלידה ודוכסית שלזוויג-הולשטיין דרך נישואיה לארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין.
ביוגרפיה

דורותיאה נולדה ב-30 באפריל 1881 בווינה, אוסטריה, והייתה הילדה השנייה והבת היחידה של פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה והנסיכה לואיז מבלגיה.
דורותיאה התחתנה עם ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין, בנם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ב-2 באוגוסט 1898 בקובורג, דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.
לדורותיאה ואלרנסט גינתר לא היו ילדים. בשנת 1920, הם אימצו את הנסיכה מארי לואיז ואת הנסיך יוהאן גאורג משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בנם ובתם של הנסיך אלברכט משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גלוקסבורג ורעייתו הרוזנת אוטרוד מאיזנבורג ובידינגן. מארי לואיז ויוהאן גאורג היו נכדיו של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, אחיו הגדול של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק .
הנסיכה דורותיאה מתה ב-Schloss Taxis, דישינגן, באדן-וירטמברג, גרמניה, בגיל 85.
דור סער

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוגוסט 1999 (בת 25) פרדס חנה-כרכור, ישראל
 עמדה:  רכזת
 גובה:  1.64 מטר
 מספר:  15
 מכללה:  אוניברסיטת מיין (אנ') (2017–2021)   אוניברסיטת מידל טנסי (אנ') (2021–2022)
 קבוצות כשחקנית
 2016–2017   2022–2024   2024–:  מכבי רעננה    א.ס. רמת השרון   מכבי בנות אשדוד
 
דור סער (נולדה ב-5 באוגוסט 1999) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הרכזת במכבי בנות אשדוד, נבחרת ישראל ובנבחרת ישראל 3x3.
ביוגרפיה

סער נולדה בפרדס חנה-כרכור ובהמשך עברה להתגורר בקיבוץ מענית. היא נכדתו של שחקן הכדורסל אורי סער. עד כיתה ו' שיחקה סער בקבוצת בנים במועצה האזורית מנשה. לאחר מכן החוק מנע ממנה להמשיך לשחק בקבוצות בנים והיא עברה להפועל עמק יזרעאל.
בענות 2011/12 זכתה באלופות המדינה לילדות והפסידה עם קבוצתה בגמר הגביע לילדות. בעונת 2012/13 זכתה בגביע הילדות שם נבחרה ל-MVP ובגביע ובאליפות נערות ב'. בעונת 2013/14 זכתה עם קבוצת הנערות בגביע נערות ב'. סער עם 20 נקודות נבחרה למצטינת המשחק. באותה עונה זכתה גם באליפות נערות א. בכיתה י' עברה לפנימיה של האקדמיה של מכון וינגייט.
ביוגרפיה > מכללות

אחרי שסיימה כיתה י"ב יצאה סער ללמוד ולשחק באוניברסיטת מיין. כבר בשנתה הראשונה בקבוצה שיחקה כשחקנית חמישייה. בתום העונה נבחרה בתואר השחקנית המצטינת לשחקנית בעונה הראשונה בליגה. בשנתה הרביעית במכללה, בעונת 2020/21 שברה במשחק מול אולבני את שיא השלשות בכל הזמנים למכללת מיין. בתחילת עונת 2021/2022 עברה לשחק באוניברסיטת מידל טנסי סטייט.
קריירה מקצועית

עונת 2017/16 בקבוצת מכבי רעננה בליגת העל לנשים הייתה עונתה הראשונה של סער בקבוצת בוגרים במקביל ללימודיה בתיכון.
לאחר שחזרה מארצות הברית הצטרפה דור סער לא.ס. רמת השרון. בעונתה הראשונה בקבוצה קלעה כ-10 נקודות בממוצע למשחק. בעונתה השנייה בקבוצה הובילה סער את הליגה עם כ-18.5 נקודות בממוצע למשחק.
במאי 2024 הצטרפה סער למכבי בנות אשדוד.
קריירה מקצועית > נבחרות ישראל

סער שיחקה בכל נבחרות ישראל הצעירות.
בנבחרת הקדטיות השתתפה ב־2014 השתתפה בטורניר אליפות אירופה דרג ב'. בטורניר קלעה 10.1 נקודות מסרה 3 אסיסטים ולקחה 3.4 ריבואנדים למשחק. וב־2015 השתתפה באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 16. בטורניר קלעה 12.6 נקודות מסרה 3.8 אסיסטים ולקחה 3.8 ריבואנדים למשחק.
בנבחרת הנערות השתתפה ב־2016 בטורניר אליפות אירופה דרג א' עד גיל 18. בטורניר קלעה 9 נקודות מסרה 3.7 אסיסטים ולקחה 3.6 ריבואנדים למשחק. וב־2017 השתתפה באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 18. בטורניר קלעה 10.5 נקודות מסרה 4 אסיסטים ולקחה 3.2 ריבואנדים למשחק.
ב־2018 השתתפה כקפטנית נבחרת העתודה בטורניר אליפות אירופה דרג ב' עד גיל 20. בטורניר קלעה 11.3 נקודות מסרה 2.3 אסיסטים ולקחה 3.6 ריבואנדים למשחק.
ב־2019 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה דרג ב' עד גיל 20. בטורניר קלעה 18 נקודות (ראשונה בדירוג) מסרה 5.3 אסיסטים (ראשונה בדירוג) ולקחה 4.3 ריבואנדים למשחק.
בפברואר 2024 ערכה סער את הופעת הבכורה של בנבחרת הבוגרת של ישראל במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל.
קריירה מקצועית > נבחרות ישראל > נבחרת ישראל 3x3

סער החלה לשחק בנבחרת ישראל 3x3 בשלב הבתים לגביע העולם בכדורסל 3x3 2023, למרות שלא נכללה בסגל הקבוצה לטורניר המוקדמות, יחד עם הנבחרת סיימה בשלב הפליי אין לאחר שהנבחרת סיימה במקום השני בשלב הבתים.
הערות שוליים

↑  ליאור ברטל, ‏דור סער מובילה את א.ס. רמת השרון ומסמנת מטרה: "יכולות לנצח כל קבוצה ולזכות באליפות", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 במרץ 2023
↑  ארן ריילנגר, תמיד בחמישייה, תמיד רכזת, באתר הזמן הירוק, ‏3 בספטמבר, 2019
↑  דור סער חתמה באשדוד, באתר מנהלת ליגת העל לנשים בכדורסל, ‏14 במאי, 2024
↑  מערכת ספורט, החתמה נוצצת למכבי אשדוד: דור סער הצטרפה, באתר ynet, 14 במאי 2024
ד'תשס"ח

ד'תשס"ח (4768)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1007 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 1008. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תשס"א

ד'תשס"א (4761)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 בספטמבר 1000 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1001. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לפי ההלכה, בשנת ד'תשס"א מתחיל מחזור חמה בן 28 שנים, ולכן מברכים את ברכת החמה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ברכת החמה ביום רביעי כ"ז באדר ב' - 26 במרץ 1001 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז).
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
היסטוריה של עם ישראל
דורותיאה אליזה סמית

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1804 Llanfwrog, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  6 בנובמבר 1864 (בגיל 60) אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Dorothea Eliza Peers 
 
דורותיאה אליזה סמית' (באנגלית:Dorothea Eliza Smith‏; 29 בינואר 1804 – 6 בנובמבר 1864) הייתה אומנית בוטנית שציירה פירות דרום אמריקאים. עבודותיה נחשבו לבעלות ערך עבור בוטנאים אירופים שלא הייתה להם גישה לצמחייה בדרום אמריקה.
ביוגרפיה

סמית' נולדה בלנפוורוג ליד רות'ין שבצפון וויילס, השלישית מבין שבעה ילדים (לפחות) של הקולונל ג'וזף ודורותי פירס. בשנת 1828 נישאה לוויליאם קר, סוחר מקראקס שבוונצואלה.
לאחר פטירתו של בעלה בשנת 1840, היא נישאה שוב לארצ'יבלד סמית', רופא סקוטי שהועסק על ידי חברת כרייה בפרו.
בני הזוג סמית' חיו תחילה בארגייל שבסקוטלנד, ונולדו להם ארבעה ילדים. בשנת 1848 מתה בתה הבכורה, דורותי, כאשר הספינה בה הפליגה עם אביה נטרפה בחוף הפרואני והילדה טבעה. סמית' והילדים הנותרים הצטרפו במהרה לבעלה בפרו, והפליגו סביב כף הורן. ככל הנראה בשנת 1855 חזרה המשפחה כולה לבריטניה.
סמית' נפטרה באדינבורו ב-6 בנובמבר 1864.
איורים בוטניים

סמית' ידועה בעיקר בספרה "הפירות של השוק בלימה". 30 האיורים בצבעי מים שנכללים בכרך נוצרו בשנים 1850–1853, בתקופה הקצרה שבה שהתה סמית' בפרו עם בעלה.
האיורים כללו פרטים בוטניים של הפירות המתוארים באמצעות חתכים וציורים של תרמילי זרעים בוגרים. לאיורים נלווה פירוט של שמות מקומיים ומדעיים ותקופת השנה שבה הפרי זמין. הכרך כולל איורים של מינים שהיו פחות ידועים למדענים באירופה באותה העת.
לאחר מותה עבר הספר בין מדענים שונים. בימינו הוא שמור בין הספרים וכתבי היד הנדירים ב־Oak Sprinf Garden Foundation בווירג'יניה, ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Frontispiece - Dorothea Eliza Smith, Google Arts & Culture
↑  Dorothea Eliza Smith: Resilient Botanical Illustrator, Biodiversity Heritage Library, ‏2019-03-26 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Fernando E. Vega, Kimberley Fisher, Tony Willis, Dorothea Eliza Smith, artist of “The Fruits of the Lima market”, Archives of Natural History 41, 2014-10-01, עמ' 223–229 doi: 10.3366/anh.2014.0243
ד'תשס"ד

ד'תשס"ד (4764)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 1003 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1004. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דואר גרמניה המזרחית

| --- | --- |
דגל דואר גרמניה המזרחית (1975–1990)

תג דואר גרמניה המזרחית
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
 תאריך הקמה:  3 באפריל 1959 
 תאריך פירוק:  3 באוקטובר 1990 
 מטה מרכזי:  גרמניה המזרחית 
 
דויטשה פוסט (DP), (בגרמנית: Deutsche Post der DDR; הידוע גם כ"הדויטשה פוסט של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית", בגרמנית: Deutsche Post der Deutschen Demokratische Republik) היה שירות הדואר והטלקומוניקציה של גרמניה המזרחית, בבעלות המדינה. הדויטשה פוסט היה תחת שליטת משרד שירותי הדואר והטלקומוניקציה של גרמניה המזרחית. שירות הדואר היה פעיל מ-1949 ועד איחוד גרמניה מחדש ב-3 באוקטובר 1990.
רקע היסטורי

עם סופה של מלחמת העולם השנייה באירופה במאי 1945, מועצת כוחות בעלות הברית ירשה את המשטר הנאצי בגרמניה. כחלק ממהלך זה ה"דויטשה רייכספוסט" (שירות הדואר ברייך הגרמני) נשלט בידי כוחות הכיבוש בגרמניה, ובברלין היה מחולק לארבעת הסקטורים שלה. השטחים ממזרח לקו אודר-נייסה היו תחת הרשויות הפולניות והסובייטיות. אחד מהצעדים הראשונים לשחזור הממשל האזרחי בגרמניה היה שחזור שירותי הדואר והטלקומוניקציה.
מנהלת שירותי התקשורת המרכזית הגרמנית החלה את עבודתה בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה תחת אזור השיפוט של מנהלת הצבא הסובייטי בגרמניה ב-27 ביולי 1945. משרדי הדואר בשטחי הכיבוש הסובייטי נפלו לסמכותו. בהתחלה, מדינות גרמניה בשטח הכיבוש הסובייטי יצרו בולים משלהן, אך ב-1946 החלה הנפקת בולים הנושאים את השם "דויטשה פוסט" התקפים בכל ארבעת אזורי הכיבוש בגרמניה.
כאשר תהליך משא ומתן הקשור לרפורמות כלליות במטבע הגרמני כשלו, המשיכו בעלות הברית המערביות עם רפורמות המטבע בגרמניה המערבית, וב-21 ביוני 1948 המארק הגרמני הובא לראשונה. בתגובה, הכריזה ברית המועצות על הרפורמות שלה במטבע המזרח גרמני ב-24 ביוני 1948, ומכך נוצר המארק המזרח גרמני, ונהיה המטבע של שטח הכיבוש הסובייטי. תהליך זה היווה את הבסיס להפרדה הכלכלית בין שתי המדינות הגרמניות. ביולי 1948, על הבולים שהיו בשימוש כללי מקודם הודפס הכיתוב "שטח הכיבוש הסובייטי" וכתוצאה מכך שטח הכיבוש הסובייטי הדפיס בולים שונים משטחי הכיבוש המערביים, תחת השם "דויטשה פוסט".
הרפובליקה הפדרלית הגרמנית נוסדה ב-23 במאי 1949, הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית אחריה ב-7 באוקטובר 1949. בגרמניה המערבית ה"דויטשה פוסט" שינה שמו ל"דויטה בונדספוסט" ב-1950, בזמן שגרמניה המזרחית שימרה את השם "דויטשה פוסט". בגלל סטטוס הכיבוש של ברלין, שירות הדואר של מערב ברלין היה באופן טכני עצמאי מהבונדספוט המערב-גרמני. הוא היה ידוע בתור "דויטשה בונדספוסט ברלין". המהלך לא עבר גם בשירות הדואר של גרמניה המזרחית.
שימושים > סקירה כללית

באופן דומה לשירותי דואר אחרים באירופה עד שנות התשעים, הדויטשה פוסט סיפק את השירותים הבאים בכל גרמניה המזרחית:
שירותי דואר
שירותי טלפון
טלגרמות
שירותי בנק דואר
כמו במדינות אירופאיות אחרות, אף על פי ששירותי הבנקאות היו נגישים גם דרך מוסדות אחרים, נהנה הדויטשה פוסט ממונופול על סיפוק שירות הדואר והתקשורת בתוך גרמניה המזרחית (כולל ברלין המזרחית).
הדויטשה פוסט תחזק 2279 יחידות דואר בכל גרמניה המזרחית, בנוסף ל-9586 משרדים אחרים ויחידות אחרות. ב-1985 הדויטשה פוסט הוביל 1.273 מיליארד יחידות דואר ו-15 מיליון חבילות, בזמן שמערכת הטלפון טיפלה ב-767 מיליון שיחות בין-לאומיות ו1.317 מיליארד שיחות טלפון מקומיות.
שימושים > הנפקת בולים

הבול הראשון הונפק ב-9 באוקטובר 1949, וציין את יום השנה ה-75 של איגוד הדואר העולמי. שירות דואר אוויר רגיל התחיל ב-1950, התחיל בשירות דואר לברית המועצות ואחר כך למדינות אחרות. עם היווסדותן של שתי מדינות גרמניות, דואר בין השתיים טופל לפי רגולציות של איגוד הדואר העולמי.
על פי סקוט קאטלוג, במשך 41 השנים הבאות הדויטשה פוסט הנפיק יותר בולים מכל ישות דואר אחרת בגרמניה - 2,802 בולים שונים הכוללים בולי ציון מיוחדים, 191 בולים המיועדים לגיוס כספים (semi postal), ו-16 בולי דואר אוויר.
שימושים > בולים למען מטבע זר

בולים הונפקו גם במידה מסוימת עבור מכירה וצבירת מטבע זר מחוץ לגרמניה המזרחית, אף על פי שהבולים היו תקפים לדואר הם לא הוצאו למחזור הכללי של הבולים אלא נמכו ישירות לסוחרי בולים מחוץ לגרמניה המזרחית. הדויטשה פוסט התחיל שימוש במסורת של יצירת בול מסוים במחזור בין-לאומי קטן באופן מיוחד, ובכך באופן מלאכותי להגדיל את הערך של הבול.