stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סורספורג'

| --- | --- |

 סוג:  forge 
 סלוגן:  Breaking Down the Barriers to Open Source Development 
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־25 שנים)
 מייסדים:  VA-Linux
 בעלות:  גיקנט
 שירותים עיקריים:  אירוח מיזמי תוכנה חופשית
 הרשמה:  לא חובה
 שפות תכנות:  PHP 
 http://sourceforge.net
 
סורספורג'  (באנגלית: SourceForge: סדנת [קוד] מקור) הוא אתר שנועד לספק שירותי אירוח למיזמי תוכנה חופשית. הוא מספק למיזמים אפשרות לבנות אתר אינטרנט לתוכנה, אחסון גרסאות להורדה, מערכת ניהול גרסאות, מערכת מעקב אחרי באגים, ועוד - כמעט כל מה שנדרש למיזמי תוכנה.
האתר היה במשך שנים רבות המקום הפופולרי ביותר לארוח תוכנה. הוא מארח מיזמים רבים כגון Pidgin ו־Firebird. הסיומת "Forge" משמשת מאז באתרים רבים לארוח תוכנה שרבים מהם משתמשים גם בתוכנה שמבוססת על התוכנה של סורספורג' (לדוגמה: NovellForge ו־RubyForge).
שירותים

משתמשים באתר יכולים להיות חלק ממיזמי תוכנה ואף לנהל אותם וליצור מיזמים חדשים. כל מיזם תוכנה יכול לקבל::
מאגרים של מערכות ניהול גרסאות - האתר תומך במערכות הפופולריות CVS,‏ Subversion, גיט, מרקוריאל ובזאר.
קבצים להורדה מרשת שרתי המראה
מערכות לניהול באגים, משימות ושיפורים
רשימות תפוצה ופורומים
שטח אחסון לדף הבית
גישה לבסיס נתונים MySQL עבור דף הבית
אפשרות להתקנת תוכנות קיימות באותו מקום (כגון Trac ו־מדיה-ויקי
היסטוריה

האתר נוסד על ידי חברת VA-Linux ב־17 בנובמבר 1999 (אם כי הוא הושק רשמית רק בינואר 2000), מעט לפני ההנפקה בבורסה של החברה (בדצמבר 1999). החברה קיוותה להתפרנס ממכירת מערכות לינוקס ותמיכה בהן. היא החליטה לספק את השרות של אחסון לפרויקטי תוכנה חופשית שיספקו להם את כל מה שנדרש למיזם: מערכת ניהול גרסאות (CVS בלבד באותן שנים), אפשרות להחזיק דף בית, מערכת של קבצים להורדה (עם מספר אתרי מראה ברחבי העולם), רשימות תפוצה, פורומים, מערכת למעקב אחרי באגים (ומערכת נפרדת להצעת תיקונים. הפרדה שלא חזרה במערכות אחרות[דרוש מקור]) ואפילו גישה ב־SSH לשטחי האחסון, מה שאפשר ניהול נוח שלהם. הדבר הזה אפשר לפרויקטים רבים התעסקות בתכנות מבלי לדאוג לאדמיניסטרציה.
בינואר 2000 פרסמה VA-Linux את קוד המקור של התוכנה ככל הנראה על מנת ליצור יתרון מול מיזם אירוח מתחרה וארגונים נוספים החלו להשתמש בו. בין השאר נוצרו BerliOS הגרמני של אגודת פראנהופר, Savanah של פרויקט גנו וכן שימושים נוספים.
באוגוסט 2000 התארחו באתר 8,000 מיזמי תוכנה ולטענת החברה היה מדובר על 76% ממיזמי התוכנה החופשית. נטען גם כי החברה השקיעה מאמצים רבים במשיכת מיזמי תוכנה לאתר, בצורה פומבית, גם אם לא מעט מהם (לדוגמה MySQL) עזבו אותו לאחר מכן. עם התפוצצות בועת הדוט-קום, קרסו גם עסקי החומרה של VA-Linux. התברר לה שתוכנת סורספורג' היא הנכס היחיד שממנו היא יכולה להתפרנס. החברה החליטה להפסיק לפתח את הגרסה החופשית של תוכנת האתר ולמכור אותו החל מגרסה זו ואילך כתוכנה קניינית בשם SourceForge Enterprise Edition.
הפיתוח של הגרסה החופשית המשיך תחת שם אחר על ידי טים פרדיו, אחד ממפתחי סורספורג' המקוריים, תחת השם GForge. בהמשך החליטה גם חברת GForge להפוך את התוכנה שלה לקניינית, וקבוצה ממשתמשי התוכנה החליטה להמשיך לפתח את התוכנה תחת השם FusionForge[דרוש מקור].
בשנת 2006 נוספה לאתר תמיכה גם במערכת ניהול הגרסאות Subversion.
ראו גם

Launchpad
גוגל קוד
הערות שוליים

↑  גרסת בטא של סורספורג' - ידיעה בסלאשדוט, 17 בנובמבר 1999
↑  לינוקס בעסקים - 6 בינואר 2006 - מתוך המהדורה השבועית של LWN.net
↑  פורסם קוד המקור של סורספורג' - ידיעה בסלשדוט, 14 בינואר 2000
1 2 3  /gforgestory.php הסיפור של GForge - הסיפור של מייסד GForge טים פרדיו, מתוך האתר שלו
↑  ציטוט מהודעה לעיתונות של חברת VA-Linux על התוצאות העסקיות לשנת התקציב 2000, מתוך גיליון LWN.net של 24 באוגוסט 2000
↑  עשר שנים של LWN: חלק 3 - שנות TUCows - כתבה באתר LWN.net
↑  Quickstart Guide to Subversion on SourceForge, ‏22 בפברואר 2006
תגובת מצב אפס

תגובת מצב אפס (באנגלית: Zero State Response, בקיצור: ZSR) היא שיטת ניתוח מעגלים חשמליים שבוחנת את תגובת המעגל עם תנאי התחלה אפס. תגובת המעגל נובעת רק ממקורות ולא מתנאי התחלה. תגובת מצב אפס נקראת גם תגובה מאולצת של המעגל.
התגובה הכוללת של המעגל היא סופרפוזיציה של תגובת מצב אפס ותגובת כניסה אפס.
ראו גם

תגובת כניסה אפס
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ניר שוחט

| --- | --- |

ניר שוחט במרכז מורשת יהדות בבל (2010)
 לידה:  1928
 פטירה:  2011 (בגיל 83 בערך)
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  עיראק, ישראל
 תרומות עיקריות
 חוקר העברית
ניר שוחֵט (1928 – 2011) היה חוקר, בלשן, סופר, מתרגם ומחנך ישראלי.
ביוגרפיה

ניר שוחֵט נולד בשנת 1928 בעיר עמארה, במחוז מיסאן שבדרום עיראק. הוא נכדו של הפייטן עזרא אברהם שוחט שחי בעיר בצרה ועבר לעמארה בשנת 1906, שם שימש רב עד לשנת 1940.
בשנת 1942, בהיותו בן 14, פרסם את ביכורי יצירותיו בשבועון הספרותי הקהירי "ألثقافة" ("א-תַ'קַאפַה"), והמשיך לפרסם בביטאונים "אל-ג'יל" (الجيل ) ו"אל-מיזאן" (الميزان).
היה פעיל המחתרת הציונית עד לעלייתו לישראל בשנת 1951, אז החל את לימודיו בספרות ובמקרא באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. הוא לימד לשון במספר בתי ספר תיכוניים בתל אביב.
שוחט טיפח כתיבה ספרותית שמטרתה העשרת הספרות התקנית בעושר תוכני וסגנוני.
כחוקר הוא התגלה בספרו ההיסטורי "סיפורה של גולה - פרקים בתולדות יהדות בבל לדורותיה". ספר זה תורגם לאנגלית, ובנוסחו העברי נקבע כספר לימוד בישיבה יוניברסיטי אשר בניו יורק.
כמתרגם עסק בתרגום יצירות מערבית לעברית ובעריכת כתבי עת. הוא תרגם לערבית את ספרו של אבא קובנר "מגילות האש", המופיע בבית התפוצות ליד עמוד היזכור.
בשנת 1968 ערך את מבחר סיפורי עגנון ותרגמם מעברית לערבית, ובשנת 1969 ערך את האנתולוגיה "הבאר הקסומה".
עבודתו > בתחום הלשון העברית

בתחום הלשון פרסם את הספרים: "ניב שפתיים" ו"אורחות לשון". בספרו "ניב שפתיים", העוסק בניבים ומטבעות לשון, הדגיש את האבחנה בין ניב לפתגם ובין ביטוי לאמרת כנף. בספר זה הגדיר בדייקנות כי הניב במשמעות מוצא פה הוא שבר פתגם, אשר משמעותו הלשונית מצומצמת ואינו אלא צירוף מילים, כמו למשל: עץ החיים, נר לרגליי ורחיים בצווארו. לעומתו, הפתגם הוא ביטוי מצוחצח ומחכים, בעל תוכן, תוצר של מחשבה והיגיון ומעלתו גבוהה יותר משל הניב. כמו למשל: ”טמן עצל ידו בצלחת, גם אל פיו לא ישיבנה” (משלי יט, כד).
ספרו "אורחות לשון" הוא מדריך לתיקוני לשון בהוצאת "אוצר המורה" של הסתדרות המורים, אשר ליווה את מורי ישראל בהוראת השפה התקנית והנחלתה. בספר זה מתפלפל שוחט במכמני השפה העברית. הלשון, לפי שוחט, היא תוצר חי של דורות ויש בה קודים רוחניים המשפיעים על המחשבה לאורך הדורות ולעיתים הצירופים מאירים את תכנים. הלקסיקון של ניר אינו ספר לימוד דקדוק, אף שהוא מכיל יסודות מובנים דקדוקיים. שוחט בוחר לעסוק בתיקון שיבושי לשון בחיוך ובהנאה וטוען כי כללי הלשון ניתנים ללימוד, הפנמה והפעלה נכונה.
בספרו "בכל אופן", משנת 1988, מציג שוחט מיניאטורות ספרותיות ומכתמים (אפיגרמות) לשוניים בתרבויות שונות ומציג בפני הקורא אנקדוטות, משלים, דיאלוגים, מונולוגים, קטעי הגות, אפיגרמים ושירים בפרוזה.
עבודתו > בתחום החברתי

שוחט תרם להמשך הקשר בין אוכלוסיית דוברי הערבית בארץ לבין אוכלוסיית הארצות השכנות. הוא השתתף בעריכת ביטאונים כמו "לִקַאא" (لقاء), שהחל להופיע החל משנת 1961, ותרגם מערבית לעברית ולהפך. הוא פרסם מאות מאמרים בעיתונות הכתובה הכוללים דברי הגות, ענייני לשון, ביקורת ושיחות.
בספרו "בין אור לחושך" הביע שוחט ביקורת חברתית על בגידת התושבים הוותיקים הישראלים בעולים החדשים מארצות המזרח. שם הספר לקוח מתוך תפילת ההבדלה: "המבדיל בין אור לחושך ובין קודש לחול ובין ישראל לעמים". בספר מתאר שוחט את חייהם החשוכים של תושבי המעברה שעלו ממדינות המזרח לעומת חיי האור והשפע של הישראלים הוותיקים שבחרו, לדעתו, להבדיל עצמם מן העולים החדשים, כמו ההבדלה בין ישראל לשאר העמים.
שוחט השתתף בתוכניות שידור בערבית ובעברית כמו "רגע של עברית". הוא היה בין עורכי הביטאון "נהרדעא", חבר הנהלת אח"י וחבר בוועד יוצאי העיר עמארה.
פרסים והוקרה

בשנת 1980 זכה בפרס השלום על שם מוריס ופיי קרפף בלוס אנג'לס על תרומתו לשלום ואחוות עמים ובפרס שר החינוך לסופרים כותבי ערבית.
בשנת 1990 הוכרז כחתן הלשון העברית למחוז תל אביב של הסתדרות המורים לשנת הלשון העברית, שנת תש"ן.
בשנת 2010 נערך ערב הצדעה ליצירתו ולפועלו למען הלשון העברית במרכז מורשת יהודי בבל.
ספריו

"ניב שפתיים", חקר הלשון (1968)
"בין אור לחושך", סיפורים (1971)
"עוד לילה", סיפורים (1972)
"יציאת עיראק", תרגום מערבית (1977)
"מגילת האש", תרגום ספרו של אבא קובנר לערבית, בית התפוצות (1978)
"סיפורה של גולה - פרקים בתולדות יהדות בבל לדורותיה", היסטוריה (1981)
"בכל אופן", מיניאטורות ספרותיות, הגות וסימבוליקה, שירה בפרוזה, דינים ודיונים (1988)
"נירו לכם ניר", אמרות בכנפי מילים (1988)
"אורחות לשון", מדריך לתיקוני לשון ולשיפור הסגנון (1990), אוצר המורה
"מנצחי החיים", מסע ספרותי במרחבי הגיל השלישי (1995)
ספריו > תרגומים

מחמוד עבאסי, "באשמֹרת אחרונה: שנים עשר ספורים ועוד אחד"; תרגמו מערבית: זכאי אהרן, חנה עמית-כוכבי, ניר שוחט, סמדר פרי, נירה משה ויאיר צורן, תל חי: מכללת תל-חי, תשל"ח 1978.
לקריאה נוספת

"המיכתם והחידה", משרד החינוך, האגף לתכנון ולטיפוח תוכניות לימודים
הערות שוליים

↑  ביקורת: אהוד בן עזר, מעשיות כפריות ואלגוריות לאומיות, דבר, 14 באפריל 1978.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300331105171  PLWABN: 9811269904205606  ISNI: 0000 0003 7799 9361  LCCN: n82147259  SUDOC: 234483253  VIAF: 256084215   WorldCat (עם VIAF): 256084215
שיתוף תמונות

שיתוף תמונות היא העלאת תמונה דיגיטלית לאינטרנט באמצעות אתר אינטרנט או תוכנה (אפליקציה סלולרית או יישום רשת) המאפשרת לאדם אחר או לציבור בכלל לצפות בתמונה ולעיתים אף לשמור אותה. שיתוף תמונות נעשה לעיתים קרובות בצירוף מלל וכחלק מרשת חברתית מקוונת. אתרים ותוכנות רבות מאפשרות גם שיתוף וידאו בנוסף לשיתוף התמונות.
היסטוריה

אתרי שיתוף התמונות הראשונים ברשת האינטרנט הופיעו בראשית שנות התשעים של המאה העשרים, לרוב כחלק משירות להדפסת תמונות. בראשית המאה ה-21 הוקמו אתרים ייעודיים לכך. בין הראשונים והבולטים שביניהם היה פליקר ואחרים.
אסטרטגיית רווחים

ניתן לחלק את כלל אתרי ותוכנות שיתוף התמונות לשתי קבוצות כוללניות: המציעים את שירותיהם בחינם והדורשים תשלום. בעוד שצורת הרווח באתרים ובתוכנות הדורשים תשלום עבור שירותיהם מובנת מאליה, הרי שרווחי האתרים והתוכנות שאינן דורשים תשלום מגיעים ממקורות שונים כגון פרסום ושירותי הדפסה ועריכת התמונות לכדי מוצר ממשי.
חלוקה זו איננה מוחלטת. אתרים רבים מציעים את שירותיהם בחינם עד למגבלת זמן או כמות ולאחר מכן השירות ניתן תמורת תשלום. אתרים אחרים יציעו שירות מוגבל בחינם ושירות נרחב יותר תמורת תשלום.
סוג שלישי של אתרי שיתוף תמונות, הם אתרים המופעלים בידי חברות לייצור מצלמות, כאשר האתר מוגבל לתמונות המצולמות באמצעות מצלמות החברה. כך למעשה האתר משמש כפרסומת עבור מוצרי החברה.
שיתוף תמונות ורשתות חברתיות מקוונות

במהלך המאה ה-21 הפך שיתוף התמונות באמצעות הרשתות החברתיות המקוונות לנפוץ ביותר. ההערכה היא כי בפייסבוק עד לקיץ 2011 הועלו כמאה מיליארד תמונות (בהשוואה ל-60 מיליארד תמונות בסוף 2010). הרשתות החברתיות מאפשרות שיתוף תמונות תוך הגבלת ובחירת האנשים היכולים לצפות בתמונות, כמו כן זיהוי פנים המופיעות בתמונה ושיוכן למשתמשים אחרים ברשת החברתית וכדומה.
שיתוף תמונות באמצעות מכשירים סלולריים

אפליקציות סלולריות לשיתוף תמונות הפכו לנפוצות בשנת 2011. הבולטת שבהם היא אינסטגרם, בעלת מאות מילוני משתמשים בכל רחבי העולם.
Geotagging

גאו-טגינג (תיוג גאוגרפי) היא טכנולוגיה המאפשרת הטמעת מיקום צילום התמונה בתוך קובץ התמונה עצמו. תוכנות ואתרי שיתוף תמונות רבים כוללים אפשרות זו, כך שניתן לראות את התמונות בהתאם למקום צילומן.
ראו גם

שיתוף קבצים
הערות שוליים

↑  Facebook Photos By the Numbers, 14 בפברואר 2011
↑  Zuckerberg On Instagram (Now 100M Users Strong): “No Agenda” Except Supporting App’s Growth, 11 בספטמבר 2012
סטאורוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Fe,Mg,Zn)2Al9(Si,Al)4O22(OH)2)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  מנסרה או לוח לרוב משובץ בסלעים מותמרים. גבישים תאומים נפוצים (כ-35% מהמופעים בטבע) וצורתם X או צלב.
 צבע:  חום צהבהב, חום אדמדם, חום עד שחור.
 ברק:  זגוגי עד עמום
 שקיפות:  שקוף למחצה עד אטום
 פצילות:  גרועה, בכוון אחד.
 שבירה:  בלתי שווה עד דמוית קונכייה
 קשיות:  7.5-7 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.7-3.8
 שרטוט:  לבן עד אפרפר
 מינרלים נלווים:  קיאניט, גארנט, נציץ, אנדלוזיט וסילימניט
סטאורוליט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים), שצבעו בדרך כלל חום אדום. המבנה הכימי שלו מורכב למדי כאשר ברזל, מגנזיום ואבץ נמצאים ביחסים משתנים במינרל. בזמביה קיימת גרסה נדירה בגוון כחול של המינרל הקרויה לוסקיט שבה קובלט מצוי במקום הברזל.
תכונה ייחודית לסטאורוליט היא שהגבישים שלו נוצרים לעיתים קרובות כגבישים תאומים בצורה אופיינית של צלב. בדגימות בהם נראים גבישי הסטאורוליט בבירור, יש להם צורת מנסרה. לרוב הם גדולים יותר מהגבישים של המינרלים העוטפים אותם והם מכונים פורפירובלסטים. בפועל קיימים שני סוגי גבישי תאומים. כאלו שהזווית בין שני הגבישים היא 60°, וכאלו שהזווית בין הגבישים היא בת 90°. התצורה הנפוצה יותר היא של גבישים תאומים שהזווית ביניהם היא בת 60°, אבל הגבישים שהזווית ביניהם היא בת 90° פופולריים יותר בשל הדמיון לסמל הצלב הנוצרי. בדגימות נדירות יש מופעים משולבים של שני סוגי התאומים ויש להם צורה של כוכב קורן בן שש קרניים.
בבדיקת שקף (פרוסת סלע בעובי של כ־0.03 מ"מ) של סטאורוליט תחת מיקרוסקופ פטרוגרפי (מיקרוסקופ שבו האור מקוטב) מופיע הסטאורוליט בדרך כלל בתצורת תאומים ומראה שבירה כפולה ברמה דומה לקוורץ, כשגבישי התאומים מציגים המשכיות אופטית. ניתן לזהות את הסטאורוליט בסלעים מותמרים בשל צורת הגבינה השווייצרית (כשבתוכו גרגירי קוורץ) ואופיו הפורפירבלסטי.
מקור השם מיוונית, "סטאורוס" הוא צלב ו"ליתוס" היא אבן והוא ניתן למינרל בשל צורת התאומים הידועה שלו. סטאורוליט הוא מינרל הנוצר בשלבים המאוחרים יותר של התמרה אזורית של סלעי משקע פֶּליטים לאמפיבוליט (סוג של סלע מותמר). הסטואורוליט מופיע יחד עם אלמנדין (סוג של גארנט), נציצים, קיאניט ומינרלי התמרה אחרים, משום כך הוא אחד ממינרלי האינדקס שקיומם מאפשר לשער את הטמפרטורה, העומק והלחץ שעבר הסלע בזמן ההתמרה.
תפוצת הסטאורליט נרחבת. מקומות בולטים בהם ניתן למצוא סטאורוליט כוללים את: רוסיה, שווייץ, אוסטריה, צרפת (בברטאן יש גבישים תאומים גדולים), איטליה, ברזיל וארצות הברית (ג'ורג'יה - סטאורוליט הוא המינרל הרשמי של מדינה זו, מונטנה וטנסי).
בישראל יש סטאורוליט בצפחות שבמסיב אילת.
שימושי הסטאורוליט

תצורת הצלב של הסטאורוליט מבוקשת כאבן לשיבוץ בקמעות, כך למשל נמכרת האבן בצפון קרולינה בכינויים "אבן העלפים" (Elf Stone) ו"אבן הפיות" (Fairy Stone).
סטאדיון

הסטאדיון העתיק בנמאה, יוון
סטאדיון או סטאד (ביוונית עתיקה: στάδιον') הייתה תחרות ריצה שהייתה חלק מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
הסטאדיון הראשון הידוע לנו נערך בשנת 776 לפנה"ס, והזוכה בו היה קורואבוס (Κόροιβος) מהעיר אליס, שהיה האלוף האולימפי הראשון בהיסטוריה.
המילה "סטאדיון" נלקחה מהשם של המבנה שבו התרחשו תחרויות הריצה (שמו של המבנה התקבל בעברית בצורה "אצטדיון"). אורכו של המסלול היה שונה ממקום למקום. באולימפיה אורכו היה כ-192 מטר. רוחבו של המסלול היה כ-30 מ'. בסטאדיון באולימפיה היו משתתפים בכל פעם כ-20 רצים. הסטאדיון נערך מקו הזינוק ועד עמוד שנקבע בקצה המסלול, כנקודה בולטת ובעלת ממד דתי-פולחני, כמו מצבה או מקדש. הסטאדיון היה נפתח בתקיעת חצוצרה של פקידים מיוחדים שניצבו בקו הזינוק, כדי לוודא שכל המתחרים מתחילים מאותה נקודה. פקידים נוספים נעמדו בסוף המסלול, כדי להחליט על הזוכה ולוודא שאיש לא מרמה. במקרה שלא הגיעו להכרעה, המירוץ היה מתחיל מחדש.
כיום בתחרויות ריצה הרצים מתחילים בתנוחת כריעה, אולם ביוון העתיקה תנוחת הפתיחה הייתה ידיים פשוטות קדימה. הריצה נערכה לרוב בעירום, כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, והמסלול היה עשוי לרוב עפר כבוש מסומן בקו אבנים.
ראו גם

ספורט ביוון העתיקה
הערות שוליים

↑  סטאדיון במלעיל, ההטעמה ביוונית נמצאת בהברה הלפני-אחרונה.
↑  אוסביוס, "כרוניקה", 193.
↑  האות א' במילה "אצטדיון" היא ספיחה תחילית של מילים שאולות שמקורן ביוונית.
נייג'ל דבנפורט

| --- | --- |

נייג'ל דבנפורט בתפקיד פיטר ואנג'לה לנסברי בתפקיד הלן במחזה "A Taste of Honey" ב-1960 בברודוויי
 לידה:  23 במאי 1928 קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 באוקטובר 2013 (בגיל 85) גלוסטרשייר, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Arthur Nigel Davenport 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1953–2003 (כ־50 שנה) 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  קולג' צ'לטנהאם 
 בן או בת זוג:  מריה אייטקן (1972–1981)  מריה אייטקן (מאי 1972–?) 
 צאצאים:  ג'ק דוונפורט 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארתור נייג'ל דבנפורט (באנגלית: Arthur Nigel Davenport;‏ 23 במאי 1928 - 25 באוקטובר 2013) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בדמות לורד בירקנהד בסרט זוכה האוסקר "מרכבות האש" משנת 1981.
ביוגרפיה

דבנפורט נולד בגרייט שפולד שבמחוז קיימברידג'שייר לקתרין לוסי ולארתור הנרי דבנפורט. אביו היה גזבר בקולג' סידני סאסקס באוניברסיטת קיימברידג'. הוא גדל במשפחה אקדמית ולמד בבית הספר סיינט פיטר בסיפורד, בצ'לטנהאם קולג', ובטריניטי קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. בתחילה למד פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה, אבל בעצת מוריו עבר ללימודי אנגלית.
ביוגרפיה > קריירה

על הבמה הופיע דבנפורט לראשונה בתיאטרון סבוי ואחר כך עם שייקספיר ממוריאל קומפני. ב-1956 הצטרף ללהקת התיאטרון "English Stage Company" כאחד החברים הראשונים בתיאטרון רויאל קורט. הוא התחיל להופיע בסרטי קולנוע ובהפקות טלוויזיה בריטיות בתפקידי משנה, בהם בסרטו של טוני ריצ'רדסון "הבט אחורה בזעם" משנת 1959. תפקידים נוספים שלו היו בדמות מנהל תיאטרון בסרט "הבדרן" לצדו של לורנס אוליבייה, ובתפקיד שוטר בסרט "המציצן" בבימויו של מייקל פאוול, שניהם משנת 1960.
ב-1966 גילם את תומאס הווארד, דוכס נורפוק בסרט "אדם לכל עת". הוא כיכב לצדו של מייקל קיין בסרט המלחמה "Play Dirty", ושיחק בתפקיד לורד בות'וול בסרט "מרי מלכת הסקוטים". ב-1972 הופיע לצדה של סוזן המפשייר בדמות ג'ורג' אדמסון בסרט "חיים בחופש", סרט ההמשך של "לחופש נולדה".
ב-1968 בעת הפקת הסרט "2001: אודיסיאה בחלל" של סטנלי קובריק, קרא דבנפורט את השורות של המחשב האל 9000 שלא לפני המצלמה יחד עם השחקנים קיר דוליאה וגארי לוקווד. בסופו של דבר נבחר השחקן הקנדי דאגלס ריין לדבב את האל. ב-1974 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "Phase IV", שנכשל בקרב קהל הצופים. ב-1979 גילם את דמות המלך ג'ורג' השלישי בסרט "Prince Regent".
בפברואר 1997 הוקדשה לדבנפורט תוכנית "אלה הם חייך" בהנחיית מייקל אספל.
בשנים 1986 ל-1992 היה דבנפורט נשיא איגוד השחקנים הבריטי "Equity" (אנ').
ביוגרפיה > חיים אישיים

דבנפורט היה נשוי פעמיים. את אשתו הראשונה, הלנה מרגרט וייט, הכיר כשלמד באוניברסיטת אוקספורד. הם התחתנו ב-1951 ונולדו להם שני ילדים, בת - לורה, ובן - הוגו. אשתו השנייה הייתה השחקנית מריה אייטקן ולהם נולד בן ג'ק שאף הוא שחקן הידוע בעיקר מהופעתו בסרטי "שודדי הקאריביים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | הבט אחורה בזעם | Look Back in Anger | סוכן נוסע |  |
| 1960 | המציצן | Peeping Tom | סמל בילוש מילר |  |
| 1960 | הבדרן | The Entertainer | מנהל תיאטרון |  |
| 1962 |  | Mix Me a Person | אביו החורג של ג'וק |  |
| 1963 | בקור רוח של היום | In the Cool of the Day | לאונרד גרובס |  |
| 1963 |  | Ladies Who Do | מר סטראנג |  |
| 1964 |  | The Third Secret | ליו הרדינג |  |
| 1965 | סערה בג'מייקה | A High Wind in Jamaica | מר תורנטון |  |
| 1966 | אדם לכל עת | A Man for All Seasons | דוכס נורפוק |  |
| 1968 |  | Play Dirty | קפטן סיריל ליץ' |  |
| 1968 | 2001: אודיסיאה בחלל | 2001: A Space Odyssey | HAL |  |
| 1969 |  | The Virgin Soldiers | סמל דריסקול |  |
| 1970 |  | No Blade of Grass | ג'ון קוסטנס |  |
| 1970 |  | The Mind of Mr. Soames | ד"ר מייטלנד |  |
| 1971 | מרי מלכת הסקוטים | Mary, Queen of Scots | לורד בות'וול |  |
| 1972 | חיים בחופש | Living Free | ג'ורג' אדמסון |  |
| 1973 | דרקולה | Bram Stoker's Dracula | ואן הלסינג |  |
| 1973 | תמונתו של דוריאן גריי | The Picture of Dorian Gray | סר הארי ווטון |  |
| 1974 |  | Phase IV | ד"ר ארנסט ד. האבס |  |
| 1975 |  | The Regent's Wife |  |  |
| 1976 |  | Death of a Snowman | לוטננט בן דיל |  |
| 1977 | האי של דוקטור מורו | The Island of Dr. Moreau | מונטגומרי |  |
| 1977 |  | Stand Up, Virgin Soldiers | סמל דריסקול |  |
| 1979 |  | The London Connection / The Omega Connection | ארתור מינטון |  |
| 1979 |  | Zulu Dawn | קולונל המילטון בראון |  |
| 1980 |  | Cry of the Innocent | גריי הריסון האנט |  |
| 1981 | מרכבות האש | Chariots of Fire | לורד בירקנהד |  |
| 1981 | מרדף אל תוך הלילה | Nighthawks | פיטר הרטמן |  |
| 1984 | מזמור חג המולד | A Christmas Carol | סילאס סקרוג' |  |
| 1984 | גרייסטוק: האגדה של טרזן מלך הקופים | Greystoke: The Legend of Tarzan, Lord of the Apes | מייג'ור ג'ק דאונינג |  |
| 1986 | קרווג'יו | Caravaggio | ג'וסטיניאני |  |
| 1986 |  | Lord Mountbatten: The Last Viceroy | לורד איזמיי |  |
| 1988 | תעלומה ללא רמז | Without a Clue | לורד סמית'וויק |  |
| 1997 | מלחמת האופיום | The Opium War |  |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Coveney, Michael. "Nigel Davenport obituary". The Guardian. נבדק ב-29 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cambridge-born actor Nigel Davenport, star of Chariots of Fire and Howards' Way, dies aged 85". www.cambridge-news.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2 בנובמבר 2013. נבדק ב-31 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Profile of Nigel Davenport at FilmReference.com
1 2 3  Anthony Hayward "Obituary: Nigel Davenport, character actor sought by directors in all mediums for nearly half a century", The Independent, 30 October 2013
1 2   Nigel Davenport (Obituary), The Telegraph, 29 October 2013
1 2 3  "Howard's Way and Chariots of Fire actor Nigel Davenport dies age 85". express.co.uk. Express. 30 באוקטובר 2013. נבדק ב-24 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2001: A Space Odyssey revisited". BBC News. נבדק ב-30 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Actor Nigel Davenport dies at 85". BBC News. 30 באוקטובר 2013. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Zulu Dawn". radiotimes.com. Radio Times. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In pictures: Nigel Davenport". BBC News. 30 באוקטובר 2013. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334586505171  BnF: cb13892998b (data)  GND: 1062048806  ISNI: 0000 0000 7838 6274  LCCN: no95042063  MusicBrainz: c4d4b066-35ac-4003-9ea0-2dce0193173b  NKC: pna2009482628  SNAC: w64r10fv  SUDOC: 060793562  VIAF: 74037218   WorldCat (עם VIAF): 74037218
סטאוריקוזאורוס

| סטאוריקוזאורוס |
| --- | --- |
  למעלה, Staurikosaurus pricei למטה, בהשוואה לאדם
תקופה
טריאס עליון, 233.23 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: הררזאוריים
סוג:: סטאוריקוזאורוס
מינים
 Staurikosaurus pricei
שם מדעי
 Staurikosaurus ‏קולברט, 1970

סטאוריקוזאורוס טורף רינצ'וזאור
סטאוריקוזאורוס (שם מדעי: Staurikosaurus; משמעות השם מלטינית: "לטאת הצלב הדרומי" עקב הימצאו בחצי הכדור הדרומי) הוא סוג של דינוזאור קדום שנע על שתיים והיה שייך למשפחת ההררזאוריים. היצור חי בתור הטריאס, לפני 233.23 מיליון שנה, והיה מאבותיהם של התרופודים הטורפים.
מאפיינים

מאובני הסטאוריקוזאורוס נתגלו בחפירות במדינת ריו גראנדה דו סול שבברזיל. הסטאוריקוזאורוס הגיע לגובה 80 סנטימטרים, לאורך 2.25 מטרים ושקל עד 30 קילוגרם. יחסית לדינוזאור הוא היה קטן מאוד, והיה בעל חרטום מוארך עם שיניים מחודדות ובעל זיזים דוקרניים על גבו ועורפו. הסטאוריקוזאורוס היה קרובו של ההררזאורוס שחי באותו אזור, והיה בעל זנב ארוך ומרובה חוליות, אך רגליו היו קלות ועדינות, והוא כנראה התפתח מזוחלים בעלי רגליים צדדיות שנעו לעבר תחתית הירך.
בתקופתו לא התקיימו דינוזאורים רבים, וסביר שהיה צייד של זוחלים קטנים יותר, כגון זוחלים מסדרת הרינצ'וזאוריה, קיינודונטיים וסינאפסידים קטנים שהיו נפוצים בסביבתו. הסטאוריקוזאורוס חי לצד זוחלים אחרים ובעיקר דמויי-תנינאים עצומים, פרוזאורופודים קדומים וסינאפסידים שחיו בברזיל הקדומה.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
שממית עצים

| שממית עצים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: שממיתיים
סוג:: Mediodactylus
מין:: שממית עצים
שם מדעי
 Mediodactylus orientalis ‏סטיינדכנר, 1870
תחום תפוצה


שממית עצים (שם מדעי: Mediodactylus orientalis) היא שממית בינונית, אורכה עד 11 ס"מ (הזכר קטן במעט מהנקבה).
מאפיינים

צבעה של שממית העצים אפור-שחרחר ועל גבה פסים שחורים הנמשכים אחורנית (בצורת V), אשר נותנים לה יכולת הסוואה טובה ומשווים אותה לחלק מקליפת העץ. טפריה החזקים מאפשרים לה אחיזה חזקה על העצים. זנבה משונן, וכחלק ממשפחת השממיתיים גם היא יכולה לנתק את זנבה בשעת מצוקה.
מוצאה של שממית זו מאירופה, וכאן היא מגיעה לגבול התפשטותה הדרומי (נפוצה מאוד בחורש הישראלי). שוכנת בסביבות עצים, על עצים ומתחת לקליפות העץ. מטילה כשתי ביצים באדמה, או מחדירה אותן בסדקי קליפות עצים, פעמיים או שלוש פעמים בשנה. פעילה בשעות הערב, ובמשך היום היא יוצאת ממחבואה להתחמם בשמש (וגם אז קשה לגלותה עקב הסוואתה הטובה). ניזונה בעיקר מחרקים, עכבישים ופרוקי-רגליים קטנים אחרים המצויים על קליפת העץ ותחתיה.
רבייה

בחודשים מאי-אוגוסט הנקבה מטילה 1-2 ביצים מתחת לקליפת עץ, מתחת לאבנים וגם בקרקע. הנקבה מטילה פעם אחת או פעמיים בעונה. הצעירים בוקעים כעבור חודשיים.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 56-57
הערות שוליים

↑  שממית עצים באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תאגריד אל סנהורי

| --- | --- |
 לידה:  קארמה
 מדינה:  סודאן 
 
תאגריד אל סנהורי (באנגלית: Taghreed Elsanhouri) היא יוצרת סרטים, תסריטאית, מפיקה ובמאית סודאנית, המתגוררת באנגליה.