קרב פריוויל
המערכה על קנטקי ב-1862

קנטקי, הממוקמת בין מדינות הדרום, וירג'יניה וטנסי, לבין מדינות הצפון - אילינוי, אינדיאנה ואוהיו, חוזרה על ידי שני הצדדים במלחמה בשל מיקומה המרכזי ושליטתה על מספר נהרות מפתח - בעיקר נהר אוהיו. בספטמבר 1861 הביע יליד קנטקי ונשיא ארצות הברית אברהם לינקולן במכתב פרטי את חששו מכך ש"איבוד קנטקי, משמעותו הפסד במשחק כולו".
בעקבות מחלוקות בין מצדדי האיחוד והקונפדרציה שהתחרו על השליטה במדינה בתחילת המלחמה, החליטה הרשות המחוקקת להכריז רשמית על נייטרליות. נייטרליות זו הופרה על ידי שני הצדדים כאשר ב-3 בספטמבר 1861, נכנסו כוחות צבא הקונפדרציה בפיקודו של מייג'ור גנרל לאונידאס פולק לקולומבוס, נקודת מפתח לשליטה על מורד נהר המיסיסיפי. יומיים לאחר מכן נכנסו כוחות צבא האיחוד בפיקודו של בריגדיר גנרל יוליסס גרנט לפדוקה, במפגש הנהרות אוהיו וטנסי. על אף שקנטקי מעולם לא פרשה רשמית מהאיחוד, הקימו תומכי הקונפדרציה בירה זמנית בבאולינג גרין בנובמבר 1861. הקונפדרציה הכירה בממשלה זו בהוספת כוכב נוסף לדגלה.
היוזמה לפלישה לקנטקי באה בעיקר מצד מייג'ור גנרל אדמונד קירבי סמית', ראש הפיקוד המרחבי של מזרח טנסי. הוא האמין שמערכה כזו תשיג אספקה וכוח אדם חדש, תסיט את כוחות האיחוד מטנסי ותביא לצירוף קנטקי לקונפדרציה. ביולי 1862 בוצעה פשיטת פרשים מוצלחת על ידי קולונל ג'ון מורגן לתוך קנטקי, שגרמה לדאגה רבה בוושינגטון ובמפקדתו של ביואל. במהלך הפשיטה התקבלו מורגן וכוחותיו בשמחה על ידי מקומיים רבים וכ-300 מתנדבים הצטרפו אל 900 אנשיו. מורגן דיווח בביטחון לקירבי סמית' כי "הארץ כולה ניתנת להשתלטות, ובין 25,000 ל-30,000 איש יצטרפו מיד".
לאחר שהחליף ב-17 ביוני 1862 את הגנרל פ.ג.ט. בורגארד בפיקוד על כוחות הקונפדרציה במערב, בחן בראג מספר כיווני פעולה, כולל ניסיון לכבוש מחדש את קורינת', מיסיסיפי, או עימות עם צבאו של ביואל באמצעות התקדמות דרך מרכז טנסי. לבסוף נענה בראג לבקשותיו של קירבי סמית' לתגבורת ושינה את נקודת ההערכות של ארמיית מיסיסיפי כדי שיוכל להצטרף אליו; 30,000 רגלים הועברו במבצע מורכב באמצעות רשת מסילות הברזל של מדינות הדרום, מטופלו שבמיסיסיפי דרך מוביל ומונטגומרי אל צ'טנוגה. עגלות האספקה, הפרשים והארטילריה נעו עצמאית דרך רומא, ג'ורג'יה. על אף שבראג היה המפקד הבכיר בזירה, הקים נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס את הפיקוד המרחבי של מזרח טנסי בראשות קירבי סמית' כפיקוד עצמאי, המדווח ישירות לריצ'מונד. החלטה זו הקשתה על בראג במהלך המערכה.
קירבי סמית' ובראג נועדו בצ'טנוגה ב-31 ביולי 1862 ותכננו את הפלישה: ארמיית קנטקי שזה עתה הוקמה בפיקודו של קירבי סמית', בתוספת שתי חטיבות מהארמייה של בראג, תנוע צפונה בכוח של 21,000 איש כדי לסלק את כוחות האיחוד שהחזיקו במעבר קמברלנד המפריד בין קנטקי לטנסי (הארמייה של בראג המתינה לעגלות האספקה ולארטילריה שעדיין היו בדרכם). הארמיות של קירבי סמית' ובראג יתאחדו לאחר מכן, ובכוחן המשותף יתמרנו אל שטחי העורף של ביואל בטנסי על מנת לאלצו לנהל קרב כדי להגן על קווי האספקה שלו. כל ניסיון של גרנט לתגבר את ביואל מצפון מיסיסיפי יסוכל על ידי שתי הארמיות הקטנות של הגנרלים סטרלינג פרייס וארל ואן דורן.
מרגע שיאוחדו הארמיות, תביא בכירותו של בראג את קירבי סמית' תחת פיקודו הישיר. בהנחה שהארמייה של ביואל תושמד, ינועו הכוחות לתוך קנטקי, צעד שיתקבל בברכה על ידי האוכלוסייה המקומית. כוחות נוספים של האיחוד יובסו בקרב גדול בקנטקי וגבול הקונפדרציה יתבסס על נהר אוהיו.
התוכנית הייתה נועזת אך מסוכנת והיה צורך בתיאום מושלם בין מספר ארמיות אשר יהיו ללא פיקוד מאוחד. בראג החל להסס תוך זמן קצר, למרות הוראות מצידו של הנשיא דייוויס לכבוש את קנטקי. קירבי סמית' זנח את ההסכם עם בראג בהנחה שפעולה עצמאית בקנטקי תשיג לו תהילה אישית וביקש מבראג שתי חטיבות נוספות, לכאורה עבור פעולה במעבר קמברלנד. ב-9 באוגוסט הודיע קירבי סמית' לבראג על נטישת ההסכם ביניהם ועקף את מעבר קמברלנד, תוך שהוא משאיר כוח קטן על מנת לנטרל את חיל המצב של האיחוד במקום, ונע צפונה. מכיוון שלא היה מסוגל לפקוד על קירבי סמית' לקיים את ההסכם, החליט בראג להתרכז בתנועה לכיוון לקסינגטון במקום לנאשוויל. בראג הזהיר את קירבי סמית' כי הארמייה של ביואל תוכל לצאת למרדף אחריו ולהשמידו לפני שיוכל לחבור אליו. קירבי סמית' צעד צפונה בראש 21,000 איש מנוקסוויל ב-13 באוגוסט. בראג עזב את צ'טנוגה ב-27 באוגוסט, זמן קצר לאחר שקירבי סמית' הגיע ללקסינגטון. המערכה על קנטקי החלה יחד עם מתקפתו של גנרל רוברט לי במסגרת המערכה על צפון וירג'יניה ועם פעולותיהם של ואן דורן ופרייס כנגד גרנט. אף על פי שלא תואמה על ידי הפיקוד העליון, הייתה זו המתקפה המשולבת הגדולה ביותר של כוחות הקונפדרציה במלחמה.
בינתיים, נאלץ ביואל לנטוש את התקדמותו האיטית לעבר צ'טנוגה כשקיבל מידע על תנועת כוחות הקונפדרציה, והחליט לרכז את צבאו בנאשוויל. החדשות על פלישתם של בראג וקירבי סמית' לקנטקי שכנעו את ביואל למהר ולמקם את צבאו בין כוחותיהם לבין לואיוויל וסינסינטי. ב-7 בספטמבר עזבה הארמייה של ביואל את נאשוויל על מנת להקדים את בראג במירוץ ללואיוויל.
בראג התעכב בדרכו כדי לכבוש את מצודת האיחוד במונפורדוויל (Munfordville). כעת עמדו לפניו שתי דרכי פעולה: להתעמת ישירות עם ביואל (לכבוש את לואיוויל) או להצטרף אל קירבי סמית' שהשתלט על מרכז קנטקי (הבלוגראס) לאחר כיבוש ריצ'מונד ולקסינגטון, ולאיים על סינסינטי. בראג בחר להצטרף לקירבי סמית'.
ביואל הגיע ללואיוויל, שם התארגן מחדש ותגבר את כוחותיו באלפי מגויסים חדשים. מלואיוויל שיגר ביואל כוח בן 20,000 חיילים בפיקודו של בריגדיר גנרל ג'ושוע סיל לעבר פרנקפורט כהסחה נגד קירבי סמית', וכדי למנוע משתי ארמיות הקונפדרציה לאחד את כוחם כנגדו. באותו הזמן עזב בראג את הארמייה שלו ויצא לפרנקפורט כדי להשתתף יחד עם קירבי סמית' בטקס כניסתו לתפקיד של המושל החדש מטעם הקונפדרציה, ריצ'רד האווס, שנערך ב-4 באוקטובר. הטקס החגיגי נקטע בשל רעם תותחי הדיוויזיה המובילה של סיל והנשף שתוכנן לאותו ערב בוטל. בראג נטש את העיר ונמלט לכיוון הרודסברג, מערבית ללקסינגטון, שם המתין להגעת הארמייה שלו.