stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צלילי המוסיקה (מחזמר)
עלילה > מערכה שנייה

מקס מלמד את הילדים איך לשיר על הבמה. הקפטן מספר להם שהוא ביקש מאלזה להינשא לו. הם מנסים ללא הצלחה לעודד את עצמם באמצעות שירה ("My Favorite Things"), עד אשר הם שומעים את קולה של מריה, חוזרת לביתם. מריה מגלה שהקפטן מתכנן חתונה, והיא מודיעה לו שתישאר רק עד שיארגן אומנת אחרת במקומה. מקס ואלזה מתווכחים עם הקפטן על הסיפוח הקרב של אוסטריה, מנסים לשכנע אותו שזה בלתי נמנע ("No Way to Stop It"). כאשר הוא מסרב להתפשר, אלזה מבטלת את האירוסין. לאחר עזיבתה, הקפטן ומריה נשארים לבד והם מודים סוף סוף באהבתם זה לזה ולבסוף מתחתנים ("Maria").
במהלך ירח הדבש, מקס מכין את הילדים להופעתם בפסטיבל קאלצברג. הר זלר, הגאולייטר, תובע לדעת מדוע הם אינם מניפים את דגל הרייך השלישי, משהושלם סיפוחה של אוסטריה. הקפטן ומריה חוזרים מוקדם מירח הדבש שלהם לפני הפסטיבל. נוכח ההתפתחויות, הוא מסרב לאפשר לילדים לשיר. מקס טוען כי הילדים ישירו למען אוסטריה, אבל הקפטן מציין כי ארצו כבר לא קיימת. מריה וליזל עורכות שיחה בנושא אהבה רומנטית, ומריה צופה שתוך מספר שנים ליזל עצמה תהיה נשואה גם כן ("Sixteen Going on Seventeen"). רולף מגיע עם מברק המורה על הצבתו של הקפטן בתפקיד בכיר בצי הגרמני, וליזל כועסת כשהיא מגלה שרולף פועל בשירות הנאצים. הקפטן מתייעץ עם מריה והם מחליטים שהם חייבים לברוח בסתר מאוסטריה. האדמירל הגרמני פון שרייבר מגיע לברר מדוע קפטן פון טראפ לא השיב על המברק שנשלח אליו, מסביר כי הצי הגרמני מעריך אותו מאוד ומורה לו להתייצב באופן מיידי בברמרהאפן לקחת פיקוד. מריה אומרת שהוא לא יכול לעזוב מיד, משום שכולם אמורים לשיר בפסטיבל; האדמירל מסכים להמתין.
בקונצרט, אחרי שהילדים שרים יחד "Do-Re-Mi", מקס מוציא גיטרה ומזמין לבמה את הקפטן, ששר את השיר "Edelweiss" כשיר פרידה ממולדתו, תוך שימוש באדלווייס, הפרח הלאומי של אוסטריה, כסמל להצהיר על נאמנותו למדינה. מקס מודיע לקהל שמשפחת פון טראפ תעלה לבמה להדרן, וכי זו תהיה ההזדמנות האחרונה שלהם לשיר יחד, שכן משמר כבוד ממתין ללוות את הקפטן אל פיקודו החדש. בעוד השופטים דנים אודות חלוקת הפרסים של הפסטיבל, בני המשפחה מבצעים יחד את השיר "So Long, Farewell". מקס מתחיל להכריז על הזוכים בפסטיבל, שעולים על הבמה לקבל את פרסיהם. כאשר הוא מכריז שבפרס הראשון זכתה משפחת פון טראפ - הם לא עולים לבמה, והנאצים מתחילים לחפש אחריהם. המשפחה מסתתרת במנזר, והאחות מרגרטה אומרת להם שהגבולות נסגרו. רולף מוצא אותם, ומזעיק את המפקד שלו, אך כאשר הוא רואה את ליזל, הוא מחליט לומר למפקדו שלא מצא אף אחד. לאחר עזיבתם של הנאצים, משפחת פון טראפ בורחת דרך הרי האלפים, בעוד הנזירות שרות "Climb Ev'ry Mountain".
שירים

| # | שם השיר במקור | שם השיר בעברית | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ‏Preludium‏ |  | אם המנזר, הנזירות |
| 2 | ‏The Sound of Music‏ | צלילי המוזיקה | מריה |
| 3 | ‏Maria‏ | מריה | האחות ברתה, האחות סופיה, האחות מרגרטה, אם המנזר |
| 4 | ‏My Favorite Things‏ | הדברים שאותי משמחים | מריה, אם המנזר |
| 5 | ‏My Favorite Things (reprise 1)‏ | הדברים שאותי משמחים | מריה |
| 6 | ‏Do-Re-Mi‏ | דו-רה-מי | מריה, הילדים |
| 7 | ‏Sixteen Going on Seventeen‏ | שש עשרה, שבע עשרה | רולף, ליזל |
| 8 | ‏The Lonely Goatherd‏ | הרועה הבודד | מריה, הילדים |
| 9 | ‏The Lonely Goatherd (reprise)‏ | הרועה הבודד | גרטי |
| 10 | ‏How Can Love Survive‏ | איזו אהבה | מקס, אלזה |
| 11 | ‏The Sound of Music (reprise)‏ | צלילי המוזיקה | מריה, הקפטן, הילדים |
| 12 | ‏Ländler‏ | לנדלר | אינסטרומנטלי |
| 13 | ‏So Long, Farewell‏ | שלום, שלום | הילדים |
| 14 | ‏Morning Hymn‏ |  | הנזירות |
| 15 | ‏Climb Ev'ry Mountain‏ | כל הר וגבע | אם המנזר |

| מס' | שם השיר במקור | שם השיר בעברית | ביצוע |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ‏My Favorite Things (reprise 2)‏ | הדברים שאותי משמחים | מריה, הילדים |
| 2 | ‏No Way to Stop It‏ | עולם טיפש | אלזה, מקס, הקפטן |
| 3 | ‏An Ordinary Couple‏ |  | מריה, הקפטן |
| 4 | ‏Gaudeamus Domino‏ |  | הנזירות |
| 5 | ‏Maria (reprise)‏ | מריה | הנזירות |
| 6 | ‏Confitemini Domino‏ |  | הנזירות |
| 7 | ‏Sixteen Going on Seventeen (reprise)‏ | שש עשרה, שבע עשרה | מריה, ליזל |
| 8 | ‏Do-Re-Mi (reprise)‏ | דו-רה-מי | מריה, הקפטן, הילדים |
| 9 | ‏Edelweiss‏ | אדלווייס | הקפטן |
| 10 | ‏So Long, Farewell (reprise)‏ | שלום, שלום | מריה, הקפטן, הילדים |
| 11 | ‏Finale Ultimo (reprise of "Climb Every Mountain")‏ |  | הנזירות |
דמויות ושחקנים

| שם הדמות | שם הדמות | אודות הדמות | שחקנים בולטים שגילמו את הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| מריה ריינר | מריה ריינר | מועמדת להיות נזירה | פלורנס הנדרסון פטולה קלארק קרולה הגקוויסט ג'ולי אנדרוז קריסטין גולדברנדסון קארי אנדרווד חני נחמיאס רמה מסינגר אניה בוקשטיין עמית פרקש רויטל זלצמן |
| קפטן גאורג פון טראפ | קפטן גאורג פון טראפ | אלמן ואב לשבעה ילדים, קצין בצי הצוללות האוסטרו-הונגרי | תיאודור ביקל מייקל ג'ייסטון ריצ'רד צ'מברלין פיטר גרייבס ג'ייסון דונובן כריסטופר פלאמר סטיבן מוייר טומי שרברג טומי נילסון ששי קשת דודו פישר רפי ויינשטוק ניר שיבר עוז זהבי ירון ברובינסקי |
| מקס דטוילר | מקס דטוילר | חברו הטוב של קפטן פון טראפ, מנהל מוזיקלי ומפיק | אלי גורנשטיין גברי בנאי עמי ויינברג ארז וייס טוביה צפיר |
| אם המנזר | אם המנזר | ראשת מנזר נונברג | פגי ווד דינה גולן רותי הולצמן לימור שפירא קארין שיפרין |
| הברונית אלזה שרדר | הברונית אלזה שרדר | ארוסתו של קפטן פון טראפ, עשירה ומתוחכמת | אלינור פארקר לימור שפירא אילנה אביטל ענת עצמון עדי הימלבלוי דניאל היב |
| רולף גרובר | רולף גרובר | בן 17, נער שליחויות נאצי המאוהב בליזל | ג'ון ווייט איציק עצמון רן דנקר מיכאל עינב גון הלוי גל פופולר |
| האחות ברתה | האחות ברתה | נזירה במנזר נונברג |  |
| האחות מרגרטה | האחות מרגרטה | נזירה במנזר נונברג |  |
| האחות סופיה | האחות סופיה | נזירה במנזר נונברג | מארני ניקסון |
| הר זלר | הר זלר | הגאולייטר | שרון צור |
| פרנץ | פרנץ | משרתו של קפטן פון טראפ | מיכאל רוזצ'קי |
| פראו שמידט | פראו שמידט | סוכנת הבית של קפטן פון טראפ | אפי בן ישראל דינה דורון נועה אנגל |
| הילדים של קפטן פון טראפ | ליזל פון טראפ | בת 16 | ויקי בהיר אניה בוקשטיין מיכל ברנד אפרת כהן רוני דלומי אריאל דימנט |
| הילדים של קפטן פון טראפ | פרדריק פון טראפ | בן 14 | לירון לב הראל גרינפלד |
| הילדים של קפטן פון טראפ | לואיזה פון טראפ | בת 13 | נויה אביגדור מסינגר / אלה סבג |
| הילדים של קפטן פון טראפ | קורט פון טראפ | בן 11 | יהלי ווטסון / איתמר שטורך |
| הילדים של קפטן פון טראפ | בריגיטה פון טראפ | בת 9 | מיקה בראל / עדן גלסקי |
| הילדים של קפטן פון טראפ | מרתה פון טראפ | בת 7 | יובל לוין בלכרוביץ' / עומר מורן |
| הילדים של קפטן פון טראפ | גרטל פון טראפ | בת 5 | אריאל לוין בלכרוביץ' / דניאל יעקובי |
הפקות > הפקת ברודוויי המקורית

'צלילי המוזיקה' הוצג לראשונה בברודוויי בתיאטרון לנט-פונטאן ב-16 בנובמבר 1959, משם עבר לתיאטרון מארק הלינגר ב-6 בנובמבר 1962; ההפקה הסתיימה ב-15 ביוני 1963, לאחר 1,443 הופעות. הבמאי היה וינסנט ג'יי דונהיו, והכוריאוגרף היה ג'ו לייטון. צוות השחקנים המקורי כלל את מרי מרטין (בגיל 46) בתפקיד מריה, תיאודור ביקל בתפקיד קפטן גאורג פון טראפ, פטרישיה ניואי בתפקיד אם המנזר, קורט קסנר בתפקיד מקס דטוילר, מריון מארלו בתפקיד אלזה שרדר, בריאן דייוויס בתפקיד רולף ולורי פיטרס בתפקיד ליזל. זמרות הסופרן פטרישיה ברוקס וג'ון קארד היו חברות האנסמבל בהפקה המקורית. המחזמר זכה בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר בשנת 1960, ביחד עם המחזמר "פיורלו!". כמו כן, המחזמר זכה בפרסי טוני בקטגוריות השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר (מרי מרטין), השחקנית הטובה ביותר במחזמר (פטריסיה נואי), עיצוב תפאורה הטוב ביותר (אוליבר סמית'), וניצוח וניהול מוזיקלי הטוב ביותר (פרדריק דבונץ'). תיאודור ביקל וקורט קסנר היו מועמדים לפרס על משחק, ווינסנט דונהיו היה מועמד לפרס על הבימוי. כל שבעת הילדים היו מועמדים יחדיו לפרס בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר במחזמר, על אף ששניים מהילדים היו בנים.
מרתה רייט החליפה את מרטין בתפקיד של מריה בברודוויי באוקטובר 1961; לאחר מכן נכנסו לתפקיד זה גם קארן גנטס ביולי 1962, ג'ני קרסון באוגוסט 1962‏ וננסי דוסו בספטמבר 1962. ג'ון ווייט, שבסופו של דבר התחתן עמיתתו לורי פיטרס (שגילמה את ליזל), נכנס לתפקיד של רולף. בהפקת סיבוב ההופעות של המחזמר ברחבי ארצות הברית וקנדה כיכבו פלורנס הנדרסון (מריה) וביאטריס קרבס (אם המנזר). סיבוב ההופעות החל בתיאטרון גרביירה ריביירה שבדטרויט ב-27 בפברואר 1961, והסתיים ב-23 בנובמבר 1963, במרכז אוקיף, טורונטו. את הנדרסון החליפה ביוני 1962 ברברה מייסטר. תיאודור ביקל לא היה מרוצה לשחק את תפקיד הקפטן, בגלל השירה המוגבלת של התפקיד, והוא לא אהב לגלם את התפקיד הזה שוב ושוב. באוטוביוגרפיה שלו הוא כותב: "הבטחתי לעצמי אז שאם אני יכול להרשות לעצמי את זה, לא אעשה את זה עוד פעם". אלבום שירי המחזמר בביצוע צוות השחקנים המקורי של ברודוויי מכר שלושה מיליון עותקים.
הפקות > הפקת וסט אנד המקורית

המחזמר הועלה לראשונה בווסט אנד של לונדון בתיאטרון הפאלאס ב-18 במאי 1961, ורץ 2,385 פעמים. הפקה זו בוימה על ידי ג'רום וייט שעשה שימוש בכוריאוגרפיה של ההפקה המקורית של ניו יורק, בפיקוחו של ג'ו לייטון; כן עשה שימוש בעיצוב התפאורה של אותה הפקה מקורית מאת אוליבר סמית'. צוות השחקנים כלל את ז'אן ביילס בתפקיד מריה (שלימים הוחלפה בסוניה ריס), רוג'ר דן בתפקיד קפטן פון טראפ, קונסטנס שאקלוק בתפקיד אם המנזר, יוניס גייסון בתפקיד אלזה שריידר, הרולד קסקט בתפקיד מקס דטוילר, ברברה בראון בתפקיד ליזל, ניקולס בנט בתפקיד רולף ואוליב גילברט בתפקיד האחות מרגרטה.
הפקות > המחזמר בישראל

בשנות ה-60, לאור הצלחת הסרט וכן הסרט "מרי פופינס" בישראל, תורגמו שירים נבחרים ממחזות זמר אלו והוקלטו על ידי רבקה רז שכבר הופיעה באותה תקופה במחזמר "גבירתי הנאווה". התרגומים לאותם שירים הוקלטו בשנים שלאחר מכן על ידי גם זמרים נוספים, אך תרגומים אלו לא הופיעו בהפקות של המחזמר שהועלו בישראל.
המחזמר עלה מספר פעמים בישראל בתרגומו של אבי קורן. בחנוכה 1995 עלה המחזמר בכיכובם של ששי קשת בתפקיד קפטין פון טראפ וחני נחמיאס בתפקיד הנזירה מריה. כמו כן שיחקו דינה גולן ואפי בן ישראל כנזירות, אלי גורנשטיין כדוד מקס ולימור שפירא כברונית אלזה שרדר. את המחזמר בגרסה זו ביים מנחם גולן, בהפקתו הראשונה בישראל לאחר גלות ארוכה וסגירת אולפן הסרטים שגולן היה אחד ממייסדיו. הפקה זו הייתה המוצלחת ביותר של גולן מאז שובו ורשמה יותר ממאתיים הצגות.
בשנת 2005 עלתה הפקה חדשה של המחזמר, הפעם בבימויו של משה קפטן. בתפקיד מריה הופיעה רמה מסינגר, בתפקיד הקפטן הופיעו דודו פישר וששי קשת במקביל, רן דנקר בתפקיד רולף, אניה בוקשטיין בתפקיד ליזל, ואיתם הופיעו: אלה ארמוני, מיה גולדשמיט, אילנה אביטל, גברי בנאי, מיכל ברנד, מיכאל עינב ורותי הולצמן.
הפקה נוספת עלתה ב-2011, בתיאטרון הספרייה של בית-צבי ובה הופיעו כמה מבוגרי בית-הספר, יחד עם כמה מתלמידי תיכון "תלמה ילין".
במאי 2013 עלתה הפקה מחודשת של המחזמר בכיכובה של אניה בוקשטיין ובהשתתפות דינה דורון, ענת עצמון ורוני דלומי, בבימויו של ארתור קוגן ובניהולו המוזיקלי של גיל שוחט. בהמשך החליפו את בוקשטיין עמית פרקש והילה הויזמן, בתפקיד של מריה, בחלק מההצגות.
בשנת 2023 העלה "התיאטרון העברי" הפקה חדשה של המחזמר בכיכובם של רויטל זלצמן בתפקיד מריה ועוז זהבי בתפקיד הקפטן. בהמשך החליף את זהבי השחקן ירון ברובינסקי.
עיבוד קולנועי

ב-2 במרץ 1965, פוקס המאה ה-20 הפיצה לאקרנים עיבוד קולנועי של המחזמר, בכיכובם של ג'ולי אנדרוס בתפקיד מריה ריינר וכריסטופר פלאמר בתפקיד קפטן גאורג פון טראפ. הסרט הופק וביים על ידי רוברט וייז על פי תסריט מאת ארנסט להמן. שני שירים חדשים נכתבו על ידי רוג'רס במיוחד עבור הסרט, "I Have Confidence" ו-"Something Good".
עיבוד טלוויזיוני

בארצות הברית, הופעה בשידור חי של המחזמר שודרה פעמיים בדצמבר 2013 ב-NBC.‏ התוכנית בוימה על ידי בת' מקרת'י-מילר ורוב אשפורד. קארי אנדרווד כיכבה בתפקיד מריה ריינר, עם סטיבן מוייר בתפקיד קפטן פון טראפ, כריסטיאן בורל בתפקיד מקס, לורה בננטי בתפקיד אלזה, ואודרה מקדונלד בתפקיד אם המנזר. גרסת DVD של התוכנית יצאה באותו חודש.
בבריטניה, הופעה חיה של המחזמר הועברה בשידור חי ברשת ITV ב-20 בדצמבר 2015, בכיכובם של קארה טוינטון בתפקיד מריה, ג'וליאן אובנדן בתפקיד קפטן פון טראפ, קתרין קלי בתפקיד הברונית שרדר ואלכסנדר ארמסטרונג בתפקיד מקס.
תגובות וביקורות

רוב הביקורות של הפקת ברודוויי המקורית היו אוהדות. ריצ'רד ווטס ג'וניור (ניו יורק פוסט) כתב כי למחזמר יש ”קסם עדין להפליא” וכי יש בו ”פשטות אדיבה ונטולת יומרות”. ב-New York World-Telegram נכתב כי זהו ”המחזמר הנהדר ביותר שניתן להעלות על הדעת, הוא מעמיד את רוג'רס ואת המרשטיין כמלודיסט וכתמלילן המובילים. הדיאלוג של לינדזי וקרוז תוסס ומשעשע בעלילה שמתעלה לכדי התרגשות אמיתית”. בביקורת של ה-New York Journal-American נטען כי ”צלילי המוזיקה הוא המוצר הבוגר ביותר של הצוות [...] נראה לי שהוא הבשלתם המלאה של שני הכשרונות המופלאים האלה”.
בביקורתו, ברוקס אטקינסון (ניו יורק טיימס) שיבח את הופעתה של מרי מרטין וכתב כי ”עדיין יש לה אותו מגע מוכר [...] מחוות מדויקות, רצון טוב ואישיות זוהרת שהופכת את צליל המוזיקה לאינטימי ומוכר”, וקבע כי ”[הדבר ה]טוב ביותר ב'צלילי המוסיקה' הוא רוג'רס והמרשטיין במצב טוב”. עם זאת, הוא כותב, לליברטו ”יש את המראה המוזנח של התיאטרון המוזיקלי שחלף מן העולם עם אוקלהומה! ב-1943. זה מאכזב לראות את הבמה המוזיקלית האמריקנית נכנעת לקלישאות האופרטה”. ביקורתו של וולטר קר (ניו יורק הראלד טריביון) הייתה שלילית: ”עוד לפני המחצית, 'צלילי המוזיקה' הופך לא רק מתוק מדי למילים, אלא כמעט מתוק מדי למוזיקה”, וקובע כי ”הערב סובל מילדים קטנים”.
הקלטות

אלבום בביצוע צוות השחקנים של הפקת ברודוויי המקורית הופץ על ידי Columbia Masterworks שבוע לאחר הופעת הבכורה ב-1959. אלבום זה היה האלבום המהודר הראשון שהוציאה חברת תקליטים זו, ומחירו היה דולר אחד יותר מזה של אלבומים קודמים. האלבום הגיע למקום הראשון ברשימת המכירות שפרסם בילבורד במשך 16 שבועות רצופים בשנת 1960.‏ בהמשך, האלבום יצא מחדש על גבי תקליטורים על ידי חברת סוני. בשנת 1959, הזמרת פטי פייג' הקליטה את שיר הנושא (השיר "צלילי המוזיקה") בהפקת חברת התקליטים Mercury Records‏ באותו היום שבו המחזמר הוצג לראשונה בברודוויי. מאחר שהקלטה זו נעשתה שבוע לפני שהוקלט האלבום בביצוע צוות השחקנים של הפקת ברודוויי המקורית, פייג' היא האמנית הראשונה שהקליטה שיר כלשהו מהמחזמר הזה. היא ביצעה את השיר בתוכנית הטלוויזיה שלה, The Patti Page Olds Show, ובכך תרמה לפופולריזציה של המחזמר. בשנת 1960 שירי המחזמר הוקלטו על ידי צוות השחקנים של הפקת לונדון המקורית בהפקת EMI. הקלטה זו הופצה מאוחר יותר על גבי תקליטורים על ידי חברת התקליטים Broadway Angel‏.
הפסקול של סרט הקולנוע משנת 1965 יצא לחנויות על ידי תקליטי RCA והוא אחד מאלבומי הפסקול המצליחים ביותר בהיסטוריה, לאחר שמכר למעלה מ-20 מיליון עותקים ברחבי העולם. מהדורות מודרניות יותר על גבי תקליטורים כוללות גם חומרים מוזיקליים מהסרט, אשר קודם לכן לא הופצו בפורמט האריך-נגן המקורי. חברת התקליטים הוציאה גרסאות של הפסקול גם בשפות זרות - בגרמנית, איטלקית, ספרדית וצרפתית. תקליטי RCA הפיצו גם אלבום בביצוע צוות השחקנים של הפקת ברודוויי המחודשת משנת 1998, שהופק על ידי Hallmark Entertainment וכולל את כל השחקנים, לרבות רבקה לוקר, מייקל סיברי, יאן מקסוול ופרד אפלגייט. בשנת 1987, חברת התקליטים Telarc הפיקה אלבום שירי המחזמר בליווי התזמורת של סינסינטי בניצוחו של אריך קונצל. את התפקידים הראשיים ביצעו כוכבי האופרה פרדריקה פון סטאד (בתפקיד מריה), האקאן האגארד (בתפקיד קפטן פון טראפ), ואיילין פארל (בתפקיד אם המנזר). ההקלטה כוללת שני שירים חדשים שנכתבו עבור גרסת הסרט, את שלושת שירי המחזמר המקורי שהם החליפו, וכן בית אחד מתוך השיר "An Ordinary Couple" שמעולם לא הוקלט קודם לכן. אלבום בביצוע צוות השחקנים של הפקת לונדון המחודשת משנת 2006 הוקלט והופץ על ידי Decca Broadway Records.‏ לאורך השנים, הופקו לפחות 62 אלבומי אולפן שונים ברחבי העולם, בשפה האנגלית וכן בשפות זרות, אשר כללו שירים מהמחזמר. רבים מהם לא זכו להפצה בינלאומית, והופצו רק באופן מקומי.
פסקול של העיבוד הטלוויזיוני משנת 2013 של NBC בכיכובם של קארי אנדרווד וסטיבן מויר נמכר על גבי תקליטורים והיה זמין גם להורדה דיגיטלית על ידי Sony Masterworks בדצמבר 2013. באלבום משתתפים גם אודרה מקדונלד, לורה בננטי וכריסטיאן בורל.
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | פרס טוני | המחזמר הטוב ביותר |  | זכייה |
| 1960 | פרס טוני | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | מרי מרטין | זכייה |
| 1960 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזמר | תיאודור ביקל | מועמדות |
| 1960 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזמר | קורט קאזנר | מועמדות |
| 1960 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | פטריסיה נואי | זכייה |
| 1960 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | קאת'י דאן, לאורי פטרס, מרי סוזן לוק, מרילין רוג'רס, איוונה ליאן, ויליאם סנודן, ג'וסף סטיוארט | מועמדות |
| 1960 | פרס טוני | הבימוי הטוב ביותר של מחזמר | וינסנט דונהיו | מועמדות |
| 1960 | פרס טוני | ניצוח וניהול מוזיקלי הטוב ביותר | פרדריק דבונץ' | זכייה |
| 1960 | פרס טוני | עיצוב תפאורה הטוב ביותר | אוליבר סמית' | זכייה |
| 1960 | Theatre World (אנ') |  | לאורי פטרס | זכייה |
| 1967 | Outer Critics Circle (אנ') | פרס מיוחד | קונסטנס טוורס | זכייה |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המחודשת

| שנה | טקס הפרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | פרס טוני | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר |  | מועמדות |
| 1998 | Drama Desk Award | ניצוח תזמורת הטוב ביותר | ברוס קחלין | מועמדות |
| 1998 | Outer Critics Circle Award | ההפקה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר |  | מועמדות |
| 1998 | Outer Critics Circle Award | השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר | רבקה לוקר | מועמדות |
| 1998 | Outer Critics Circle Award | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | יאן מקסוול | מועמדות |
| 1998 | Outer Critics Circle Award | עיצוב תפאורה הטוב ביותר | היידי אטינגר | מועמדות |
| 1998 | Drama League Award | ההפקה המחודשת הטובה ביותר |  | מועמדות |
לקריאה נוספת

Bell, Bethany, "Austria discovers The Sound of Music", BBC, Saturday, March 19, 2005.
Block, Geoffrey. The Richard Rodgers Reader. New York: Oxford University Press, 2002.
Ewen, David. With a Song in His Heart (Richard Rodgers). New York: Holt, Rinehart and Winston, 1963.
Fordin, Hugh. Getting To Know Him: The Biography of Oscar Hammerstein II. New York: Random House, 1977; Decapo Press, 1995.
Green, Stanley. The Rodgers and Hammerstein Fact Book. Milwaukee: Hal Leonard, 1980.
Hirsch, Julia Antopol. The Sound Of Music—The Making Of America's Favorite Movie. McGraw-Hill Publishing, 1993
Mordden, Ethan. Rodgers & Hammerstein. New York: Harry N. Abrams, Inc., 1992.
Papamichael, Stella. The Sound of Music: 40th Anniversary Collector's Edition DVD (1965), BBC, review and history, November 23, 2005
Wilk, Max. The Making of The Sound of Music (2007), Routledge ISBN 0-415-97934-X
חנה ואזנה גרינולד

חנה ואזנה גרינולד, מאי 2015
חנה ואזנה-גרינולד (נולדה ב-17 באוקטובר 1965) היא במאית, מחזאית ומנחה קבוצות תיאטרון ישראלית.
זוכת פרס רוזנבלום לאמנים ויוצרים מצטיינים 2021
מנימוקי השופטים: חנה וזאנה גרינולד - על יצירה מעצימה, מחזקת, שואלת ומערערת על האחידות, שאפיינה את התיאטרון הישראלי. בעבודותיה נשמע הקול הנשי, קולות מודרים, מצְבי סיכון של נשים, המאפשרות לקהל להיות חלק מקהילה בונה ומעצימה.
כלת פרס שר התרבות לשימור וטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון-בתחום התיאטרון לשנת 2022
בפרס עידוד יוצרים נבחרה חנה ווזאנה גרינולד כזוכה בפרס מהנימוקים הבאים:
במאית, יוצרת, אשת תרבות, אשת חזון, העוסקת בתיאטרון קהילתי המביא לידי ביטוי את סיפורם וחוויתם של הקהילות
השונות בהן היא עובדת. תרומתה לחברה היא רבה ונוגעת ברבדיה השונים של ישראל. בדרכיה המיוחדות והמתוחכמות,
דרך משחק ותנועה חנה מחברת את עולמינו הפנימי וחושפת כי הוא אין סופי אם רק נותנים לו אפשרות לפרוח ולצאת
ממגבלותיו. על כך היא ראויה לפרס נבון לעידוד היצירה בתיאטרון .
ואזנה עסקה כעשרים שנה בבימוי תיאטרון קהילתי בעיקר של קבוצות נשים. משנת 2007 עברה לביים מופעים והצגות במסגרות אלטרנטיביות כגון: התיאטרון הערבי-עברי ביפו, תמונע ופסטיבל עכו. התמקדותה היא בחיפוש שפה תיאטרונית לשאלות ותכנים העוסקים במגדר ובעיקר בהצלבה שבין זהות מזרחית מגדר ומעמד. העבודה הממושכת בתיאטרון הקהילתי פיתחה אצלה טכניקות אמנותיות של עבודה ללא מחזה כתוב מראש, המדגישים את החוויה האישית החברתית וההיסטורית של המבצעות, עבודה עם טקסטים שאינם דרמטיים והסבה של חומרים אלה לידי מופע. כמו כן עבודה זו שכללה את הרגישות החברתית וגיבשה את תפיסת עולמה הפוליטית המזרחית-פמיניסטית.
ביוגרפיה

נולדה ביפו כבת בכורה להורים ילידי מרוקו, ניסים ואסתר. אחריה נולדו שלושה אחים. למדה בבית הספר היסודי ע"ש ויצמן ולמדה בכיתה מעורבת של תלמידים יהודים וערבים. למדה בחטיבת הביניים עירוני ז', וסיימה את חוק לימודיה בתיכון רוגוזין. שירתה בצה"ל כמשקית ת"ש באזור הדרום. עם שחרורה עברה לגור בקיבוץ כפר סאלד ושימשה כמטפלת לגיל הרך. בשנת 1988 חזרה לתל אביב ועבדה בניקיון בתים ובהמשך כגננת ובמקביל למדה משחק במסגרת פרטית. היא מספרת על יחסה לתיאטרון: "ואף על פי שאני לא ילדת דרמה ולא קראתי אף מחזה או ביקרתי בתיאטרון לפני כן, לימודי התיאטרון מאוד משכו אותי. המחזה היחיד שראיתי במסגרת סל תרבות בבית ספר היה 'אופניים לשנה', של נולה צ'לטון, והוא שינה את חיי". "אופניים לשנה" הייתה הפקה של תיאטרון חיפה על החוויות של נולה צ'ילטון ושחקניה בקריית שמונה לאחר שנה של עבודת תיאטרון קהילתי.
קריירה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .
קריירה > השכלה והנחיה אקדמית

בשנים 1990–1993 למדה חנה  באוניברסיטת תל אביב, היא הייתה בחוג תיאטרון במסלול לתיאטרון קהילתי. כדי לשכלל את מיומנויות ההנחיה שלה עם שחקנים לא-מקצועיים למדה בשנים 1998–1999 לימודי תעודה של הנחיית קבוצות במסלול דו שנתי בבית הספר לעבודה סוציאלית של אוניברסיטת בר-אילן. לאחר עבודה ממושכת בתיאטרון הקהילתי ומתוך רצון ליצור מחזה על בסיס אוטוביוגרפי חזרה ללימודי תואר שני MFA בחוג לתיאטרון במסלול שחקן-יוצר באוניברסיטת תל אביב, ובמסגרת פרויקט הגמר העלתה את "פאפעג'ינה" המוגדרת כ"תיאטרון סיפור אוטוביוגרפי בדוי" המבוסס על תהליך התבגרותה ביפו של שנות השבעים.
בשנים 1998–2012 במסגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב הנחתה סטודנטים לתיאטרון קהילתי בפרויקט הגמר שלהם. הנחיית הפרויקטים כללה הנחיה ולווי של הסטודנטים לאורך כל שלבי העבודה מגיוס קבוצה, בנייתה, עבודה על תוכן ותהליך ולבסוף העלאת מחזה מקורי שנכתב ובוים על ידי הסטודנטים עם קבוצות מקהילות מוכפפות [דרושה הבהרה] שונות.
כמו כן לימדה במסגרת אוניברסיטת תל אביב קורס להנחיית קבוצות בתיאטרון קהילתי, קורס אשר שימש כבסיס האקדמי לעבודת הסטודנטים במסגרת הקהילה.
תיאטרון קהילתי הוא מסגרת הפועלת לרוב בקרב קהילות מוכפפות. המשתתפים באים מקרב הקהילה ולאחר לימוד מיומנויות דרמה ותיאטרון ותהליך חברתי הם מעלים מופע המבוסס לרוב על חוויותיהם האישיות והחברתיות. תיאטרון זה נמצא על הצומת שבין הפואטי, הפוליטי, התרפויתי והפדגוגי.
"נשים בצומת" (1993) היה המופע הראשון שביימה כפרויקט הגמר של התואר הראשון בלימודי התיאטרון הקהילתי. מופע של תיאטרון נשים מזרחיות ממעמד נמוך בשכונת נווה אליעזר (כפר שלם, תל אביב). תמות שהופיעו במופע זה למעשה ליוו ומלווים אתה עד היום ברפרטואר מופעיה. לאחר תום לימודיה המשיכה עם אותה קבוצה שאליה הצטרפו גם גברים ובשנת 1994 העלתה את "עקודים" העוסקת באחריות האישית והחברתית של מזרחים בשכונות למצבם. לאחר מכן עבדה עם קבוצות נוער במען תל אביב, בתיאטרון חובבים בבת ים ובשכונת התקווה.
בשנים 1993–2012 ביימה והנחתה קבוצות תיאטרון קהילתי בקהילות מוכפפות שונות, לרוב במסגרות של נשים. ההצגה "מכה שלא כתובה בתורה" עם נשים נפגעות אלימות במשפחה נחקרה ופורסמה על ידי חוקרת התיאטרון פרופ' שולמית לב-אלג'ם.
קריירה > הצגות בקהילה

קבוצת תיאטרון נווה אליעזר
נשים בצומת (1993)
עקודים (1994)
לדעת לא לגעת (1995)
קבוצת תיאטרון לנשים נפגעות אלימות
מכה שלא כתובה בתורה (2000)
שמרי נפשך: מופע בתנועה (2005)
מטרה נעלה : אירוע תיאטרוני (2007)
Que Sera Sera (2011)
תיאטרון בבת ים
ארזודרם (1998)
מופעים בתיאטרון אלטרנטיבי
"פאפעג'ינה", תיאטרון הערבי עברי ביפו (2009)
"באו אלי הדברים", מופע משירי לאה גולדברג (2009)
"אהב את עצמך", מחזה קריאה במסגרת שבוע תיאטרון רומני (2010)
"פרחה שם יפה", התיאטרון הערבי-עברי ביפו (2011)
"שכונת התקווה קהיר" מופע ספוקן וורד, פסטיבל ליבי במזרח (2013)
"באבא דיאלי", פסטיבל ליבי במזרח (2014)
"פנינה לב נייר", פסטיבל עכו (2014)
"ותהר ותלד", תמונע (2014)
"סוף על הקטינו" תיאטרונטו (2017)
"יולדות"[ תיאטרון יפו] (2017)
"שריקה" [ תיאטרונטו ] (2019)
"בלוק 30" [ אנסמבל הפרחות - חנה ואזנה ]
"רצח בהסכמה" [ פסטיבל עכו ] (2021)
קרא לי פרחה, מתוך "פרחה שם יפה"
סצנה מתוך המחזה "פנינה לב נייר, ג'קלין פערל וחנה ואזנה גרינולד
סיגלית בנאי, מתוך "שכונת התקווה, קהיר" ספר שירים ומופע, סרטון  באתר יוטיוב
סצנה מתוך "ותהר ותלד", רחל קשת וחנה ואזנה גרינולד
פרחה שם יפה (ביקורת), עדי קיסר, קפה גיברלטר
שיר הפרחה, אנסמבל הפרחות - חנה ואזנה https://youtu.be/WjDvnoHin0w
איתן בלום, התיאטרון שיוביל לצדק, הכרה וריפוי, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2017
Shem-Tov, Naphtaly. "“In Sorrow Thou Shalt Bring Forth Children”: Docu-Poetic Theatre in Israel." TDR/The Drama Review 63.3 (2019): 20-35.
Shem-Tov, Naphtaly. "Displaying the Mizrahi Identity in Autobiographical Performances: Body, Food, and Documents." New Theatre Quarterly 34.2 (2018): 160-175.
הערות שוליים

↑  חנה וזאנה גרינוולד – אשת תיאטרון, בבלוג יוצרות, 1 ביוני 2015
↑  שולמית לב-אלג'ם, ניצבים בקדמת הבמה: מחאה, חגיגה וחתרנות בתיאטרון הקהילתי, פרדס הוצאה לאור, 2010