stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חואן דרטס

| --- | --- |

חואן דרטס
 לידה:  28 באוקטובר 1963  (בן 61) סאו פאולו, ברזיל ברזיל
 שם במה:  חואן רפאל פסיפיקו דאבול
 שם לידה:  Juan Rafael Pacífico Dabul 
 סוגה מועדפת:  טלנובלה
 מדינה:  ברזיל, ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 עיסוק:  זמר
 פרסים והוקרה:  פרס מרטין פיירו (2013)   פרס גיאן פרנקו (2000)   פרס חואן תומאס (1996)
 חואן דרטס ב-IMDb
 פרופיל ב-IMDb
 
חואן דרטס (בספרדית: Juan Darthés; נולד ב-28 באוקטובר 1963) או בשמו האמנותי הבדוי חואן רפאל פסיפיקו דאבול (Juan Refael Pacifico Dabul) הוא שחקן וזמר ברזילאי-ארגנטינאי שמשחק בסדרות מארגנטינה. ביוני 2024 הורשע באונס ונדון לשש שנות מאסר.
ביוגרפיה

דרטס נולד בסאו פאולו.
הוא מוכר מסדרות שונות כגון Ilusiones compartidos ("אשליות משותפות"), Central‏ 099‏, Soy gitano ("אני צועני"), Culpable de amor ("אשמת האהבה"), Se dice amor ("קוראים לזה אהבה"), Patito feo ("ברווזון מכוער"), Dulce Amor ("אהבה מתוקה"), Camino al amor ("דרך לאהבה"), Los ricos no piden permiso ("עשירים לא מבקשים רשות"), Los Unicos ("הייחודיים") ועוד.
דרטס הוא בנה של השחקנית ליילה דר-טל ושמו מורכב משם המשפחה המקורי של אמו ושם המשפחה של אביו פואנטס ודר-טל בהתאמה. דרטס גדל ובילה את ילדותו בעיירת טמפרלי, בדרום גראן בואנוס איירס. הוא סיים את בית הספר העירוני לאמנויות הבמה בבואנוס איירס. דרטס אוהב ספורט, במיוחד כדורגל, והוא מעריץ של בוקה ג'וניורס.
בשנת 2018 חשפה השחקנית קאלו ריברו ששיחקה יחד עם דרטס בטלנובלה Dulce Amor שהוא הטריד אותה מינית. להאשמות האלו הצטרפו חברות קאסט נוספות של דרטס ממספר תוכניות שונות. השחקנית תלמה פרדין התלוננה שדרטס אנס אותה כשהייתה בת 16 בזמן סיבוב הופעות של הסדרה ״פטיטו״ בה השתתפו. ביוני 2024 הורשע דרטס באונס של פרדין ונגזרו עליו 6 שנות מאסר בפועל.
קריירה בטלוויזיה

בשנת 1984 שיחק בסדרה La viuda blanca (אלמנה לבנה) ג'ון.
בשנת 1985 שיחק בסדרה Solo un hombre (רק גבר) בתפקיד אלכס.
בשנת 1988 שיחק בסדרה paciones (תשוקות) בתפקיד לינארס ליסין.
בשנים 1990–1991 שיחק בסדרה קול בטלפון בתפקיד דניאל.
בשנת 1992 שיחק בסדרה elegida (הנבחר) בתפקיד דייגו נרבאס.
באותה שנה שיחק בסדרה el perico del poder (פני צלקת) בתפקיד קרלוס.
בשנת 1993 השתתף בסדרה מרקו מועמד בתפקיד חורחה.
בשנים 1995–1996 שיחק בסדרה Forever mujercitas בתפקיד אדוארדו אדלר.
בשנת 1997 שיחק בסדרה Los hermanos conde (האחים פרז) בתפקיד חואן פרס.
באותה שנה שיחק בסדרה Los heroderos del poder (יורשי הכוח).
בשנת 1998 שיחק בסדרה gracolores בתפקיד פרדו.
באותה שנה בסדרה te amo te amo (אוהב אותך אוהב אותך).
בשנת 2000 שיחק בסדרה Primicias (ביכורים).
בשנים 2000–2001 שיחק בסדרה ailuciones cmopatidos בתפקיד מריו מרנדה.
בשנת 2002 שיחק בסדרה מרכז 009 בתפקיד פופאי גונסאלס.
בשנת 2003-2004 שיחק בסדרה "אני צועני" בתפקיד חוסה מיגל ארדיה.
בשנת 2004 שיחק בסדרה "הסוד של לאורה" בתפקיד אגוסטין ריביירו
בשנים 2005–2006 שיחק בסדרה se dicer amor (קוראים לזה אהבה) בתפקיד באוטיסטה ונגס
בשנים 2007–2008 שיחק בסדרה "Patito Feo" (פטיטו פאו) בתפקיד לאנדרו דיאס ריברולה.
בשנים 2012–2013 שיחק בDolce amor (אהבה מתוקה) בתפקיד חוליאן חימנס.
בשנת 2014 שיחק בסדרה Camino el amor (דרך לאהבה) בתפקיד אנחל רוסי\קולוצי.
בשנת 2016 שיחק בסדרה La ricos no piden permiso (עשירים לא מבקשים רשות) בתפקיד אנטוניו ויזל'בה.
בשנת 2018 משחק בסדרה simona בתפקיד דייגו גריקו.
מיני סדרות

| שנה | אופרת סבון | ערוץ | אופי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984-1995 | קומדיה גבוהה | Azul TV | אין יציאה |
| 1999 | mamitas | Azul TV | ביל |
| 2005 | בטינז | canal 13 | Ep המקסיקני |
תיאטרון

| שנה | הצגה | מנהל |
| --- | --- | --- |
| 2007-2008 | פטיטו |  |
| 2009 | נשיקת העכביש |  |
| 2010 | קוראים לזה לב | צ'יקו נובארו |
| 2011 | un amor de nuvela | וולריה אברומיסו |
| 2013 | אהבה בואנוס איירס |  |
דיסקוגרפיה

1998: Soledades, de Epsa Music
2000: A unos ojos.
2004: Así, de Sony Music Entertainment
2007: Patito Feo.
2008: Patito Feo: la vida es una fiesta.
2009: Promesas de amor, de Epsa Music
2010: Arráncame la vida.
2012: Canciones de amor y novelas.
2014: Ahora, de Warner Music
הערות שוליים

↑  James Grainger, Darthés sentenced in Brazil to six years in prison for rape, BATimes Newspaper, ‏10 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0319 9016
גל עיני

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  כפר חב״ד 
 מקום פעילות:  כל העולם
 מייסדים:  הרב יצחק גינזבורג
 מזכיר כללי:  הרב איתיאל גלעדי
 מנכ"ל:  בעז יעקובי
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־39 שנים) 
 galeinai.org.il | pnimi.org.il | inner.org
 
גל עיני - השער לפנימיות התורה הוא ארגון הפועל להפיץ את היהדות ופנימיות התורה - קבלה וחסידות - על ידי שיעורים, סרטונים, סמינרים, הוצאת ספרים, דיסקים ותכשיטים. בראש הארגון עומד הרב יצחק גינזבורג, תחתיו מנהל את הארגון הרב איתיאל גלעדי.
על הארגון

גַּל עֵינַי הינה עמותה ללא מטרות רווח, המוקדשת להפצת והוראת יהדות ופנימיות התורה – הקבלה והחסידות – לכל המעוניין להכירה ולהתעמק בה. באמצעות ספרים, שיעורים, פרשת השבוע, סמינרים ודיסקים, מבקשת עמותת גַּל עֵינַי להביא את אוצרותיה הפנימיים של תורת ישראל לכל אחד ואחת, באופן הנוגע לחיינו, כפרטים, כיהודים וכבני אדם.
העמותה הוקמה לפני למעלה מ-35 שנה על ידי הרב גינזבורג, חסיד חב"ד ומחשובי מורי הקבלה והחסידות בדורנו. בשיעוריו ובספריו חושף הרב גינזבורג עומקים חדשים ובלתי-מוכרים בתחום פנימיות התורה, וכן מאיר ומבאר באמצעותה שלל נושאים הלקוחים מעולם ה'חול' – ממדע ועד אמנות, מפסיכולוגיה ועד חינוך.
הארגון קרוי על שם הפסוק: "גַּל עֵינַי וְאַבִּיטָה נִפְלָאוֹת מִתּוֹרָתֶךָ" (תהלים קיט, יח) שפירשו שה' יסיר את מה שמכסה את העיניים, כדי שנראה את הסודות של פנימיות התורה.
היסטוריה

הארגון הוקם בשנת 1986. בתחילת הדרך, היו מתמללים את שיעוריו והתוועדויותיו של הרב גינזבורג, והיו מפיצים אותם לקהל הרחב (בקלטות ובחוברות). בהמשך החלו גם להוציא ספרים המעבדים את התורות שנאמרו בשיעורים ובנאומים. כיום השיעורים מופצים לקהל הרחב בחוברת נפלאות.
לארגון שלוחה גם באנגלית, המנוהלת על ידי הרב משה גנוט - המוציאה לאור מדי שבוע את העלון wonders. כן גם קיימת שלוחה בספרדית, המנוהלת על ידי הרב חיים פרים - המוציאה לאור מדי שבוע את העלון dimensiones.
הארגון מוציא מדי שבוע ניוזלטר, באנגלית ובעברית, המכיל את החוברות שמוציא הארגון, וכן את החומרים המעובדים שהופקו על ידי העלון.
עלון נפלאות

החל משנת ה'תשע"ז מוציא הארגון לאור חוברת סיכומי שיעורים של הרב גינזבורג.
עלון נפלאות הוא חוברת בת לפחות 30 עמודים המכילים סיכומים (בדרך כלל טריים) של שיעורי תורה והתוועדויות חסידיות של הרב גינזבורג. בשנים תשע"ז-תשע"ט העלון נקרא בשם 'ואביטה', והחל משבועות תשע"ט השתנה עיצובו והוא מוגש בשם נפלאות. מלבד השיעור המרכזי בחוברת, קיימים בדרך כלל עוד שיעור או שניים, וכן מדורים קבועים כגון סיפור חסידי, ביאור לתורה בחסידות הכללית, מדור לילדים, מענות ותשובות, תיקון המדינה וניגון חסידי מלחניו של הרב יצחק גיזבורג. העלון מופץ בכל רחבי הארץ. בשונה מרוב העלונים, אותם מפיצים חברות שונות - חוברת זו מופצת בעיקר על ידי אנשים עצמאיים ברחבי הארץ. נכון לאב תשפ"ב יש כ-475 מפיצים ברחבי הארץ.
החל משנת תשפ"ב החל לצאת גם העלון אביטה-נפלאות - חוברת-בת של העלון נפלאות. העלון יוצא לאור פעם בשבועיים (בקירוב), ומכיל עיבוד של שיעור או מאמר של הרב גינזבורג. מלבד השיעור קיימים בו עוד שתי מדורים: סיפור חסידי או מענה של הרב, ו"ממבט אישי" - כתיבה של אחד התלמידים. העלון מופץ בכ-40,000 עותקים ברחבי הארץ.
עלון נוסף שמוציא לאור הארגון מדי שבוע הוא העלון wonders - עלון בדמות נפלאות באנגלית. העלון קצר מהעלון נפלאות, אך מכיל כ-16 עמודים מדי שבוע. העלון מופץ בעיקר בחו"ל. כמו כן יוצא עלון בספרדית, תחת השם dimensiones.
מכון גל עיני

בשנת תשפ"א הוקם אתר בשם "מכון גל עיני" המכיל אלפי שיעורים של הרב גינזבורג בטקסט, אלפי שיעורי-אודיו משנים קודמות (החל מתשמ"ג), וכן 155 מספרי הרב גינזבורג (נכון לאב תשפ"ב). מערכת האתר מוציאה מדי שבוע ניוזלטר בו החומרים החדשים שעלו לאתר, קישורים במענה לשאלות הגולשים, וכן קישורים לשיעורים הקשורים לשבוע או לזמן.
מחלקת המוזיקה

הארגון מוציא לאור מפעם לפעם אלבום ניגונים מנגוני הרב גינזבורג. לעיתים באלבום מושר קולו של הרב, לעיתי אמנים שונים, ולעיתים זהו אלבום אינסטרומנטלי. כמו כן מפעם לפעם עולה לערוץ היוטיוב של מחלקת המוזיקה סינגל או קליפ מניגוני הרב.
מחלקת המוזיקה > דיסקוגרפיה

תווים פנימיים – בעיבודו של דורון טויסטר.
קולמוס הנפש 1-2 – ניגונים עמוקים. שירה: שניאור זלמן ברונשטיין; עיבוד: יונתן גודמן.
קולמוס הנפש 3-4 – ניגונים עמוקים בביצוע אינסטרומנטלי. עיבוד: יונתן גודמן.
קולמוס הנפש 5-6 – סונטה לפסנתר (5) ורביעיית מיתרים (6). עיבוד: יונתן גודמן.
פרק שירה – עשרה לחנים על שירות מהפרק שירה. שירה: הרב יצחק גינזבורג וילדים; עיבוד ונגינה: מרדכי ול. ברוצקי.
ניגונים חסידיים (1-17) – כל ניגוני הרב יצחק גינזבורג; עיבוד ופסנתר: ר. פרנסי.
"חדש ששוני" – ניגוני מלווה מלכה. שירה: הרב גינזבורג; כינור: מרדכי ברוצקי.
ניגוני ליל שבת (1-4) – ניגונים מחצרות שונות לזמירות שבת. שירה: הרב גינזבורג; כינור: מרדכי ברוצקי.
ניגוני יום שבת (אלבום כפול) – ניגונים מחצרות שונות לזמירות שבת. שירה: הרב גינזבורג; כינור: מרדכי ברוצקי.
ניגוני ח"ן – 11 ניגונים (שרובם הולחנו בשנת ה'תשנ"ח) מסודרים לפי מעגל השנה.
ניגוני התבוננות לימי החנוכה – שירה: הרב יצחק גינזבורג; כינור: מרדכי ברוצקי.
לך אמר לבי – מבחר ניגונים של הרב גינזבורג בעיבוד וביצוע של הרכב "הלב והמעיין".
בסוד ישרים – ניגונים עמוקים ועליזים בעיבוד לכינור. כינור: סניה קרויטר.
עומקא דְלִבָּא – ניגונים מעובדים בסגנון "מוזיקת עולם". שירה: הרב יצחק גינזבורג. עיבוד והפקה: שלמה בת עין.
שמחת עולם – אמנים שרים מניגוני הרב גינזבורג (בין האומנים: שולי רנד, ישי ריבו, דניאל זמיר ועוד). הפקה ועיבוד: אורן צור ונדב בכר.
בוקע חלוני רקיע – דוד רפאל (דדי) בן עמי שר מניגוני הרב גינזבורג.
תפוחין קדישין (סגנון ג'אז) – דניאל זמיר ואחיה אשר כהן אלורו מנגנים ושרים מנגוני הרב גינזבורג.
י"ג ניגוני רחמים – ניגונים עמוקים. כינור: מרדכי ברוצקי; צ'לו: דורון טויסטר.
ברוב שירה וזמרה – ניגונים שהולחנו על ידי הרב גינזבורג לכבוד ימי ההולדת של הרבי מליובאוויטש (פרקים קד-קיד). שירה: נעם דוד, זהר דוד, ארז לונברג. עיבוד: ארז לונברג.
הוצאה לאור

הארגון הוציא למעלה מ-150 ספרים - חלקם מתורגמים גם לשפות: אנגלית, ספרדית, צרפתית ורוסית. אגף ההוצאה לאור הוא גם המו"ל של האלבומים עם ניגונים שהלחין הרב גינזבורג וניגוני חב"ד שונים.
הוצאה לאור > רשימת הספרים באנגלית (חלקית)

Becoming One
Kabbalah and Meditation for the Nations
Frames Of Mind
Transforming Darkness into Light
music - the quill of the soul
Wondrous stories
Joyous All Year Round
The Inner Dimension
137 the riddle of creation
the breath of life
wisdom
Lectures on Torah and Modern Physics
The Wondering Jew: Mystical Musings & Inspirational Insights
913 – The Secret Wisdom of Genesis
Rectifying the State of Israel
Living in Divine Space
The Mystery of Marriage
A Sense of the Supernatural
What you need to know about Kabbalah
The Hebrew Letters
Body, Mind and Soul
Awakening the Spark Within
Anatomy of the Soul
The Art of Education
הוצאה לאור > רשימת הספרים ברוסית (חלקית)

Приумножая радость круглый год
Внутреннее время
Внутреннее время
Тело разум душа
Трехтомник Факел перед рассветом
Гармония двух сердец
49 шагов Восхождения
Тора Жизни
Врата в мир Каббалы Чудеса мудрости Твоей
Искры из глубин Чудеса мудрости Твоей
Жить в Б-жественном пространстве Каббала и медитация
Мой Израиль Принципы управления государством, основанные на Каббале
Анатомия взаимности Мужчина и Женщина
Превращая тьму в свет
Каббала для народов мира
הערות שוליים

↑  אודות גל עיני, באתר גַּל עֵינַי - השער לפנימיות התורה
↑  על פועלו של המכון - מאת הרב איתיאל גלעדי: מכון גל עיני, נבדק ב-2022-08-23
הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית

הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Вооружённые Силы Российской Федерации) הם צבאה של הפדרציה הרוסית. הכוחות המזוינים של רוסיה הם הכוחות המזוינים הגדולים ביותר באירופה. ראש המטה הכללי הרוסי הוא היועץ הצבאי הבכיר של נשיא רוסיה, שהוא המפקד העליון.
הכוחות המזוינים במתכונתם הנוכחית נוסדו ב-7 במאי 1992, לאחר התפרקות ברית המועצות. כל אחת מהמדינות שהיו חלק מברית המועצות הקימה צבא משלה - שהחליף את הכוחות המזוינים של ברית המועצות. משרד ההגנה הרוסי הוא המשרד הממשלתי האחראי עליהם. הצבא הרוסי נחשב לשני בעוצמתו בעולם. וחיל האוויר והצי הם השניים בגודלם בעולם. לרוסיה יש את מספר הטנקים הגדול ביותר בעולם (למרות שרובם דגמים סובייטים ישנים ביותר במצב מכני גרוע). כמו כן, לרוסיה את מספר המפציצים וצי הצוללות הגדולים ביותר.
התקציב הצבאי של רוסיה הוא השני בגובהו ביבשת אירופה (אחרי גרמניה ולפני בריטניה), ובמקום הרביעי-החמישי העולמי. התקציב הצבאי שלה מהווה כעשירית מהתקציב הצבאי של ארצות הברית. רוסיה היא אחת המדינות היחידות בעולם שיש להן יכולת של "טריאדה גרעינית", כלומר שימוש בנשק גרעיני מן היבשה, האוויר והים.
ארגון ומבנה > המחוזות הצבאיים

הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית מחולקים ל-5 פיקודים מרחביים:
ב-24 בנובמבר 2014 נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הכריז בישיבה משותפת עם בכירי משרד ההגנה הרוסי על הקמת פיקוד אסטרטגי מאוחד "צפון", שהחל לפעול ב-1 בדצמבר 2014 והוא חולש על החוג הארקטי ומגן על האינטרסים הרוסיים בחצי הכדור הצפוני. כולל בתוכו את הצי הצפוני. בעבר כללו המחוזות גם את הפיקוד האסטרטגי המאוחד להגנת האוויר והחלל שפורק בשנת 2014.
החל מה-1 בספטמבר 2010 ועד ל-1 במרץ 2024, הכוחות המזוינים היו מחולקים ל-5 פקודים אסטרטגיים מאוחדים שאחד מהם הוא פיקוד אסטרטגי:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הפיקוד | אזור | מטה |
| הפיקוד הצבאי המערבי | כל שטחי מערב וצפון רוסיה האירופית, כולל מוסקבה וסנקט פטרבורג | סנקט פטרבורג |
| הפיקוד הצבאי המרכזי | מרכז רוסיה, הרי אורל וסיביר | יקטרינבורג |
| הפיקוד הצבאי המזרחי | כל שטחי המזרח הרחוק הרוסי | חברובסק |
| הפיקוד הצבאי הדרומי | שטחי דרום רוסיה וצפון הקווקז | רוסטוב על הדון |
| פיקוד אסטרטגי מאוחד צפון | החוג הארקטי ואוקיינוס הקרח הצפוני | סברומורסק, מחוז מורמנסק |
בשנת 2023 הוחלט על הקמת שני מחוזות צבאיים חדשים על חשבון הפיקוד הצבאי המערבי: המחוז הצבאי המוסקבאי והמחוז הצבאי הלנינגרדי, בעוד הפיקוד האסטרטגי המאוחד צפון איבד את מעמדו כמחוז צבאי נפרד.
משאבים

הכוחות המזוינים הסובייטיים (קודמם של הכוחות המזוינים הרוסיים) היו, לצד הכוחות המזוינים של ארצות הברית, הכוח הצבאי החזק בעולם ותקציבים עצומים הופנו אליהם. לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991 והקמת הכוחות המזוינים הרוסיים שרר מצב כלכלי קשה ברוסיה והכוח הצבאי החדש סבל מקיצוצים נרחבים במשאבים ובתקציבים שהופנו אליו. המשכורות ירדו בצורה חדה, רמת האימונים ירדה, והמורל צנח, ניכר מחסור בדלק וציוד והתחזוקה הייתה לקויה. לאחר המשבר הפיננסי הקשה שפקד את רוסיה ב-1998 צומצמו שוב כל תקציבי הממשלה ובהם תקציב הכוחות המזוינים. מאז, השיפור במצב הכלכלי ברוסיה הוביל לעלייה בתקציב הכוחות ולחיזוקם, אך הבעיות שהוזכרו לעיל עדיין קיימות.
כוח אדם

הכוחות המזוינים הרוסיים מונים כ-800,000 חיילים בסדיר, ועוד כ-2.4 מיליון בכוחות מילואים. שירות החובה נמשך שנה אחת. גם נשים יכולות להתגייס ומשמשות בתפקידים עורפיים.
המגמה בכוחות המזוינים הרוסיים היא הורדת משך שירות החובה (ב-2008, משך השירות הורד לשנה אחת) ובעתיד אף להפוך אותו להתנדבותי.
תעשייה צבאית

התעשייה הצבאית הרוסית ענפה ומגוונת מאוד וכוללת את כל סוגי הנשק והציוד הצבאי. מוצריה משמשים הן לשימוש פנימי והן ליצוא. מאז התפרקות ברית המועצות סובלת התעשייה הצבאית ממשבר כלכלי קשה עקב ירידה חדה בהזמנות הצבא. חלק מהחברות למדו ניהול עסקי והשתלבו בכלכלה הקפיטליסטית וחלקן על סף פירוק.
רוסיה היא יצואנית הנשק הקונבנציונלי השנייה בגודלה בעולם, אחרי ארצות הברית, עם רווח של כ-14 מיליארד דולר בשנת 2012 (קפיצה משמעותית לעומת שנת 2005, שבמהלכה רוסיה ייצאה נשק בשווי 6 מיליארד דולר בלבד). הצבא מייצא למדינות נשק באמצעות חברת "רוסאובורונאקספורט" ובפיקוח הוועדה הממשלתית לענייני תעשייה צבאית.
גלריה

המרכז הלאומי לניהול הגנת הפדרציה הרוסית. מרכז פיקוד לתיאום בין זרועות הצבא. דצמבר 2014.
טנק T-90A, טנק המערכה העיקרי בצבא הרוסי
טנק ארמטה, טנק המערכה מדור 5
מערכת הגנה אווירית S-400
מערכת הגנה אווירית S-500
מערכת טילים מבצעית-טקטית איסקנדר
מערכת טילי חוף "בסטיון" (אנ'), עם טיל נגד ספינות אוניקס
מטוס סוחוי Su-57, מטוס מהדור החמישי של מטוסי קרב של הפדרציה הרוסית.
מטוס הקרב סוחוי Su-35, סוחוי Su-34, סוחוי Su-57, צולם ב-2011
Tu-95MSM עם טיל שיוט אסטרטגי Kh-101
מיג-31 עם טיל היפר-סוני "קינז'אל"
מטוס טופולב Tu-160, מפציץ אסטרטגי כבד, על קולי, בעל גאומטריית כנף משתנה.
מסוק קרב וסיור קמוב Ka-52
נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב, אוניית הדגל של הצי הרוסי
פריגטת "אדמירל הצי של ברית המועצות גורשקוב", המצוידת בטיל שיוט שגא-קולי "צירקון"
הצוללת "רוסטוב על-הדון", מהחדישות שבשירות הצי
צוללת גרעינית, יורי דולגורוקי, המצוידת בטיל בליסטי בין-יבשתי "בולבה"
צוללת רוסית משגרת את טיל השיוט "קליבר"
שיגור של סארמאט, טיל בליסטי בין-יבשתי
‏RS-24 יארס, טיל בליסטי בין-יבשתי.
"אוונגרד" (אנ'), מערכת טילים עם ראש נפץ היפר-סוני מונחה.
ראו גם

עיטורי צבא הפדרציה הרוסית
הקתדרלה הראשית של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
הערות שוליים

↑  תקציב 2023
↑  תקציב 2023
↑  AP, יותר טילים וצוללות. פוטין משדרג את צבא רוסיה, באתר ynet, 20 בפברואר 2012
↑  אי-פי, רוסיה עורכת את התרגיל הצבאי הגדול ביותר מאז נפילת ברית המועצות, באתר הארץ, 17 ביולי 2013
↑  ynet, המעצמה חוזרת: רוסיה בתרגיל הגדול מאז ברה"מ, באתר ynet, 15 ביולי 2013
↑  שי לוי, ‏עוצמתו של הצי הרוסי: הדוב חוזר לים התיכון, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2013
↑  Russian Navy plans to reestablish mediterranean presence
↑  С 1 декабря в Арктике начала официально функционировать новая военная структура — Объединенное стратегическое командование «Север»
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: mzk20231207574  VIAF: 305079513   WorldCat (עם VIAF): 305079513 
החלוקה המינהלית-הצבאית של רוסיה.
כלא סיידנאיא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר 
 מיקום:  סידנאיה 
 מדינה:  סוריה 
 מפעיל:  סוריה בתקופת שלטון הבעת' 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1987
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 תאריך פירוק:  8 בדצמבר 2024 
 
 קואורדינטות:  33°39′54″N 36°19′43″E﻿ / ﻿33.665°N 36.328611111111°E﻿ / 33.665; 36.328611111111
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהכלא סיידנאיא(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהכלא סיידנאיא
 
כלא סיידנאיא (בערבית:  سجن صيدنايا) היה כלא צבאי ליד דמשק בסוריה שהופעל על ידי משטר בשאר אל-אסד עד לכיבושו בידי המורדים הסורים בדצמבר 2024. בית הכלא שימש לכליאת אלפי אסירים, הן עצירים פליליים והן אנשי האופוזיציה נגד הממשל. על פי ההערכות, בין כותלי הכלא אלפי אסירים הוצאו להורג ללא משפט.
תנאי הכליאה

בשנת 2016 המכון לארכיטקטורה פורנזית ערך מחקר בשיתוף פעולה עם אמנסטי אינטרנשיונל, על בית הכלא שהתבסס על ראיונות עם עצורים ששרדו את השהות בכלא. במשך רוב זמן שהותם במקום, האסירים הוחזקו בחושך כשעיניהם קשורות. החקירה התמקדה, לפיכך, ב"עדויות שמיעה" שלהם, שתרגמו את החלל לצלילים, וכעת תורגמו מחדש למודל אדריכלי דיגיטלי ששחזר את מבנה בית הסוהר הידוע לשמצה. חוקרי המכון הבינו שבעזרת בניית מודל אדריכלי דיגיטלי מפורט, מהסוג בו משתמשים ארכיטקטים כדי להציג ללקוחותיהם את המראה העתידי של בתיהם, ניתן לא רק לשחזר אלימות שהופעלה על חללים, אלא גם לסייע לעדים לשחזר אירועים. המודל הופך לטכניקת היזכרות ולבמה עליה ניתן להניח פיסות זיכרון. בעזרת המודל שהם לאט לאט בונים, העדים יכולים לנוע מחדש בחלל הן של המבנה והן של הזיכרון שלהם.
אמנסטי אינטרנשיונל העריך בפברואר 2017 כי: ”בין 5,000 ל-13,000 איש הוצאו להורג ללא משפט בסיידנאיא בין ספטמבר 2011 לדצמבר 2015”.
על פי משרד החוץ האמריקאי, נבנתה שם משרפה המשמשת לשריפת גופות המוצאים להורג, במטרה להעלים את הראיות להוצאות להורג ההמוניות בכלא.
ב-8 בדצמבר 2024 במהלך נפילת משטר אסד עזבו אנשי אסד את בית הכלא והמורדים פרצו אליו ושחררו את כלל האסירים שהיו כלואים בו באותה שעה.
על פי הדיווחים נמצאו בבית הכלא תאי עינויים, חבלי תלייה, מכבש ששימש להשמדת גופות, ויומן רישומים ובו רישומים על הוצאות להורג שבוצעו בבית הכלא.
הערות שוליים

↑  Matt Broomfield, Syrian prisoners take over prison, claiming President Assad is about to start torturing and executing them, Independent, 5 May 2015
↑  SAYDNAYA: Inside a Syrian Torture Prison, Forensic Architecture official website
↑  Michael Kimmelman (April 6, 2018). "Forensics Helps Widen Architecture's Mission". The New York Times
↑  A ‘human slaughterhouse’ in Syria, Washington Post, 11 February 2017
↑  Karen DeYoung, U.S. says Syria built crematorium to handle mass prisoner killings, Washington Post, 15 May 2017
↑  סוכנויות הידיעות, ארה"ב: אסד הקים משרפה לאלפי גופות אסירים, באתר ynet, 15 במאי 2017
↑  לא רק נשק כימי: הסוד הגדול שאסד קבר מתחת לאדמה, באתר מעריב אונליין, 9 בדצמבר 2024
↑  עינויים עד מוות: משטר אסד קרס והזוועות שסייעו לו להתקיים הולכות ונחשפות | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-12-09
↑  שמאי צוק, אחרי שנפל - נחשף | המשרפות והתליות בכלא סיידנאיא, באתר כיכר השבת, ‏2024-12-08
↑  מכבש גופות ומאות אסירים בצינוק נסתר: מרוץ נגד השעון להצלת אסירים בכלא סיידנאיא | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-12-09
↑  שי לוי, ‏עינויים, התעללות ותת-תנאים: זוועות בתי הכלא בסוריה נחשפות, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם אנדרוז קלארק

ויליאם אנדרוז קלארק האב (באנגלית: William Andrews Clark Sr.‏; 8 בינואר 1839 – 2 במרץ 1925) היה פוליטיקאי ויזם אמריקאי, שעסק בכרייה, בנקאות ומסילות ברזל.
ביוגרפיה > ראשית חייו וקריירה עסקית

קלארק נולד ב-8 בינואר 1839 בקונלסוויל, פנסילבניה. הוא עבר עם משפחתו לאיווה ב-1856, שם לימד בבית הספר ולמד משפטים ב־Iowa Wesleyan College. ב-1862 נסע מערבה כדי לעבוד ככורה. לאחר שעבד במכרות קוורץ בקולורדו, בשנת 1863 עשה קלארק את דרכו לשדות זהב חדשים כדי למצוא את מזלו בבהלה לזהב במונטנה.
הוא התיישב בבירה של טריטוריית מונטנה, באנאק, והחל לעבוד בכרייה. קלארק השקיע את רווחיו בהפיכתו לסוחר, והסיע פרדות הלוך ושוב בין סולט לייק סיטי לעיירות הצומחות של מונטנה כדי להעביר ביצים ואספקה בסיסית אחרת.
עד מהרה הוא החליף שוב קריירה והפך לבנקאי בדיר לודג', מונטנה. הוא השתלט על נכסי כרייה כאשר בעלים לא עמדו בהחזר ההלוואות שלהם, מה שהציב אותו בתעשיית הכרייה. הוא הרוויח הון עם כריית נחושת, מפעלי היתוך קטנים, חברות חשמל, עיתונים, מסילות רכבת (קווי עגלות מסביב לביוט ומסילת הרכבת של סן פדרו, לוס אנג'לס וסולט לייק מסולט לייק סיטי, יוטה לסן פדרו ולוס אנג'לס, קליפורניה). ועסקים אחרים, שהפכו אותו לאחד משלושת "מלכי הנחושת" של ביוט, מונטנה, יחד עם מרקוס דאלי ופ. אוגוסטוס היינץ.
ב-1877 קלארק היה מייג'ור בגדוד שרדף אחרי הצ'יף ג'וזף ולהקתו בפלישה של נס פרס.
בין 1884 ל-1888, קלארק בנה בית בן 34 חדרים, מעוצב בטיפאני, המשלב את ההמצאות המודרניות ביותר שקיימות, בביוט, מונטנה. בשנת 1899 בנה קלארק את גני קולומביה (פארק שעשועים) עבור ילדי ביוט. הוא כלל גני פרחים, ביתן ריקודים, פארק שעשועים, אגם ואזורי פיקניק. סצנת ערב בין הדמויות ארלין סימס (בגילומה של אן פרנסיס) ובוז מרדוק (בגילומו של ג'ורג' מהריס) מהפרק "חודש של יום ראשון" של סדרת הטלוויזיה "כביש 66" משנת 1961 צולמה במקום בגני קולומביה, שם היא נופלת אל זרועותיו. על גרם המדרגות הגדול. מאוחר יותר בנה קלארק אחוזה הרבה יותר גדולה ופזרנית בת 121 חדרים בשדרה החמישית בניו יורק, בית ויליאם א. קלארק.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

קלארק כיהן כנשיא שתי הועידות החוקתיות של מדינת מונטנה בשנים 1884 ו-1889.
קלארק השתוקק להיות מדינאי והשתמש בעיתונו, The Butte Miner, כדי לקדם את שאיפותיו הפוליטיות. בתקופה זו, ביוט הייתה אחת הערים הגדולות במערב. הוא הפך לגיבור בהלנה, מונטנה, על ידי קמפיין לבחירתה כבירת המדינה במקום אנקונדה. בקרב זה על מיקומה של הבירה היו אלמנטים של אירים מול אנגלים, קתולים מול פרוטסטנטים, ואנטי-בונים חופשיים מול הבונים החופשיים.
חלומו רב השנים של קלארק להפוך לחבר הסנאט של ארצות הברית הביא לשערורייה ב-1899 כאשר נחשף כי הוא שיחד את חברי בית המחוקקים של מדינת מונטנה בתמורה להצבעתם. באותה תקופה, הסנאטורים האמריקנים נבחרו על ידי בתי המחוקקים במדינותיהם. השחיתות של בחירתו תרמה להעברת התיקון ה-17. הסנאט האמריקני סירב להושיב את קלארק בגלל תוכנית השוחד משנת 1899, אך קמפיין מאוחר יותר לבחירתו לסנאט הצליח, והוא כיהן כהונה אחת מ-1901 עד 1907. בתגובה לביקורת על השוחד שלו לבית המחוקקים במונטנה, דווח כי קלארק אמר: "מעולם לא קניתי אדם שלא היה ניתן למכירה".
קלארק מת ב-2 במרץ 1925 בגיל 86 באחוזתו בניו יורק, ונקבר בבית הקברות וודלאון בברונקס, ניו יורק. עזבונו במותו הוערך בשווי של 300 מיליון דולר, (שווה ערך ל-4.15 מיליארד דולר בשנת 2023), מה שהופך אותו לאחד האמריקאים העשירים אי פעם.
במאמר משנת 1907, מארק טוויין, שהיה חבר קרוב של יריבו של קלארק, הנרי ה. רוג'רס, מארגן של חברת הכרייה הממוזגת של נחושת, תיאר את קלארק כעצם התגלמות העודף והשחיתות של העידן המוזהב:
הוא בן אדם רקוב יותר מכפי שניתן למצוא בכל מקום מתחת לדגל; הוא בושה לאומה האמריקאית, ואין אחד שעזר לשלוח אותו לסנאט שלא ידע שמקומו הראוי הוא בית הסוהר, עם כדור ושרשרת על רגליו. לטעמי הוא היצור המגעיל ביותר שהרפובליקה ייצרה מאז תקופתו של טוויד.
משפחתו

קלארק היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים היו לקתרין לואיז "קייט" שטאופר, עימה התחתן ב-1869 עד מותה ב-1893.
ביחד, נולדו להם שבעה ילדים, ביניהם צ'ארלס ווקר קלארק וויליאם אנדרוז קלארק הבן.
לאחר מותה של קייט ב-1893, ויליאם התחתן עם אשתו השנייה, האישה שהייתה בת חסותו, אנה אוגניה לה שאפל (10 במרץ 1878, מישיגן – 11 באוקטובר 1963, ניו יורק). הם טענו שנישאו ב-1901 בצרפת. אנה הייתה בת 23 וויליאם היה בן 62. נולדו להם שני ילדים:
לואיז אמיליה אנדרה קלארק (13 באוגוסט 1902, ספרד – 6 באוגוסט 1919, רנג'לי, מיין)
הוגט מרסל קלארק (9 ביוני 1906, פריז, צרפת – 24 במאי 2011, ניו יורק)
בתחילת 1946, אנה הזמינה את רביעיית פאגאניני, ורכשה את ארבעת הכלים המפורסמים של סטרדיוואריוס שהיו פעם בבעלותו של ניקולו פגניני לשימושם.
קלארק תרם 135 דונם לצופיות לכבוד בתו הבכורה (על ידי אשתו השנייה), לואיז אמיליה אנדרה (שמתה בגיל 16 מדלקת קרום המוח), ששמחה שם מאוד. מחנה הצופים באחוזת בריארקליף נקרא מחנה אנדריי קלארק.