stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בישוושוואר פרסאד קויראלה
ספרות > סיפורים קצרים

Chandrabadan (1935)
Katha Kusum (1938)
Doshi Chashma (1949)
Hitlar ra Yahudi
Tin Ghumti (1968)
Narendra Dai (1969)
Sumnima (1969)
Modiain (1980)
Shweta Bhairavi (1983)
Babu Ama ra chora (1983)
Mero Katha (1983)
ספרות > פוליטיקה

Rajatantra ra Lokatantra (1960)
Thichieka Janata Jagisake (1969)
Rastriyata Nepalko Sandarbhama (1970)
Kranti: Ek Anivaryata (1970)
Panchayati Vyavastha Prajatantrik Chaina (1978)
Prajatantra ra Samajvad (1979)
Rastriya Ekata ko Nimti Ahwan (1980)
הערות שוליים

↑  BP And His Thoughts - The Rising Nepal (TRN), web.archive.org, ‏2015-07-23
↑  Bisheshwar Prasad Koirala | A Life Review, AshishDanai.com.np (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  מ. יגר (2004) המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל, הוצאת אוניברסיטת חיפה, פרק תשיעי, נפאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394954105171  BIBSYS: 6072646  BnF: cb12203461t (data)  GND: 119284456  ISNI: 0000 0001 2125 9554  LCCN: n81131618  MusicBrainz: a2bde3f4-e925-4999-89f5-160a870b13fc  NARA: 10568225  NTA: 266611516  SNAC: w6ck27q5  SUDOC: 081910770  VIAF: 29581887   WorldCat (עם VIAF): 29581887 
בפגישה עם ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בתל אביב.
בנדי

ערך זה עוסק בספורט חורף. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
משחק בנדי בינלאומי בין נבחרות פינלנד ונורווגיה באליפות העולם לנשים ב-2004
בנדי, המוכר גם כהוקי רוסי, הוא ספורט חורף קבוצתי המשוחק על משטח קרח, בו שתי קבוצות שחקנים מנסים להכניס כדור בעזרת מקלות לשער הקבוצה היריבה.
חוקי הבנדי דומים מאוד לחוקי הכדורגל: המגרש שגודלו כגודל מגרש הכדורגל, ושתי קבוצות בנות 11 שחקנים, אחד מהם הוא שוער, זמן המשחק הוא 90 דקות והוא מחולק לשתי מחציות של 45 דקות. חוק הנבדל זהה לזה שבכדורגל.
המשחק

בנדי משוחק על קרח, באמצעות כדור עגול. שתי קבוצות שמטרתן להכניס את הכדור לשער של הקבוצה היריבה באמצעות מקלות, ובכך להבקיע שער. הקבוצה שהבקיע הכי הרבה שערים בסוף הזמן היא הקבוצה המנצחת.
החוק העיקרי הוא שאסור לשחקנים לגעת בכדור באמצעות הראש או הידיים, לעומת זאת, מותר להם להניע את הכדור באמצעות המקל, או כל חלק גוף חוץ מהראש או הידיים, וניתן להשתמש במחליקים באופן מוגבל. עבירה על חוק זה גוררת השעיה של השחקן מהמשחק למשך 5 דקות ומשאירה את הקבוצה שביצעה את העבירה בחיסרון מספרי לזמן זה.
בשונה מהוקי קרח, ובדומה להוקי רולר, ישנה הגבלה על המגע הפיזי המותר. בדומה לכדורגל, בנדי הוא משחק שבו אין עצירות מלבד שהכדור יצא מהמגרש או ברגע ביצוע עבירה. לאחר הפסקה, המשחק יתחדש בכדור חופשי. במידה ומדובר בכדור חוץ, השופט נדרש לקבוע מי הקבוצה האחרונה שנגעה בכדור, והקבוצה היריבה מקבלת את הכדור החופשי.
חוקים > שחקנים ושופטים

לכל קבוצה מקסימום של 11 שחקנים (לא כולל מחליפים), כאשר אחד מהם הוא השוער. קבוצה שאין לה לפחות 8 שחקנים לא יכולה להתחיל במשחק. השוערים הם השחקנים היחידים הרשאים לגעת בכדור ביד, והם רשאים לעשות זאת אך ורק ברחבה שמסביב לשערם.
אין הגבלה על כמות חילופי השחקנים המותרת, וניתן לבצע בזמן המשחק (לא מחייב עצירת המשחק), ואין צורך להודיע לשופט על כך. על השחקן המחליף להיכנס למגרש רק לאחר שהשחקן היוצא יצא לגמרי מתחומי המגרש. קבוצה רשאית להגיע עם עד 4 מחליפים, כשבדרך כלל אחד מהם הוא שוער מחליף.
המשחק מתנהל על ידי שופט, שאחראי על אכיפת החוקים, שנעזר באחד או שני שופטים משניים.
חוקים > ציוד

הציוד ששחקן נדרש ללבוש הוא: מחליקיים, קסדה, מגן שיניים, ושוער צריך גם מגן פנים. כל קבוצה לבושה במדים המבדילים אותה מהקבוצה היריבה. המחליקיים והמקל חייבים להיות בצבע שונה מהכדור. בנוסף, שחקנים רשאים להשתמש במגני ברכיים, מגני מרפקים, מגני צוואר, כפפות מרופדות, ומכנסי מגן.
חוקים > מגרש

גודל מגרש בנדי הוא בין 4,050 ל-7,150 מטר מרובע ((45-65 על 90–110 מטרים). כמעט זהה למגרש כדורגל וגדול באופן ניכר ממגרש הוקי קרח. בצידי המגרש, ניצב קיר בגובה 15 סנטימטרים על מנת למנוע מהכדור לצאת מהמגרש. הקיר לא מקובע לקרח, על מנת למנוע פציעות, והוא מסתיים בין מטר ל-3 מטרים לפני קו השער.
בכל קצה של המגרש, במרכז, ממוקם שער ברוחב 3.5 מטרים ובגובה 2.1 מטרים, ולפניו רחבה בצורת חצי עיגול ברדיוס של 17 מטרים. נקודת עונשין (פנדל), ממוקמת במרחק של 12 מטרים מהשער, וישנן נקודות כדור חופשי על קו הרחבה המוקפות בעיגול ברדיוס 5 מטרים.
במרכז המגרש ישנה נקודת המרכז, המוקפת עיגול בקוטר 5 מטרים. וקו האמצע עובר דרכה ורוחב המגרש.
בכל נקודת קרן ישנו רבע עיגול ברדיוס מטר.
חוקים > זמן המשחק ושובר שוויון

משחק בנדי מורכז משתי מחציות של 45 דקות כל אחת. בדומה לכדורגל, השעון לא עוצר בזמן עצירות המשחק. בין המחציות ישנה הפסקה של 15 דקות.
בדומה לכדורגל, שופט המשחק הוא גם שופט הזמן, והוא יכול להוסיף זמן למשחק בהתבסס על זמן שהתבזבז על חילופים, פציעות ועבירות.
במשחקי ליגה, משחקים שהסתימו בשוויון מסתיימים כך, אך בטורנירים מסוימים בהם מונהגת שיטת "המפסיד נופל", ובהם חיבת להיות הכרעה, יינתנו שתי הארכות של 15 דקות (או הארכות רגילות או הארכות שער זהב), ואם לאחריהן אין הכרעה, המשחק יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.
חוקים > אזהרות ועבירות

השעיה של שחקן ל-10 דקות מהמשחק מוצגת באמצעות כרטיס כחול. (על עבירות חמורות)
בפעם השלישית ששחקן מורחק מהמשחק, הוא מורחק לצמיתות, וקבוצתו רשאית להחליפו לאחר 5 או 10 דקות. שופט יכול להרחיק שחקן עד סוף המשחק באמצעות כרטיס אדום. (במידה ותקף שחקן יריב, או השתמש בשפה פוגעת). במקרה כזה, הקבוצה לא תוכל להחליפו בשחקן אחר ותישאר בחיסרון מספרי עד סוף המשחק.
חוקים > נבדל

חוק הנבדל בבנדי זהה לחוק הנבדל בכדורגל.

שחקן נמצא בעמדת נבדל אם הוא קרוב יותר לקו השער של הקבוצה היריבה מהכדור וכן מכל שחקן של הקבוצה היריבה.
היסטוריה

נמצאו שרידי תיעודים של משחקים המזכירים את משחק הבנדי במנזרים רוסים מתקופת המאה ה-10 והמאה ה-11. תיעוד של בנדי מודרני קיים מהשנים המוקדמות של המאה ה-18. לעומת זאת, החוקים היו שונים בתקופה הזאת מאלה החדשים אשר הומצאו באנגליה בשלב מאוחר בהרבה. לאורך כל התקופה המודרנית, רוסיה שמרה על המקום העליון באזור בבנדי, כשהיא אחת מהמקימות של הפדרציה הבינלאומית לבנדי, וגם בקבוצה המצליחה ביותר באליפות העולם.
הרוסים רואים עצמם כאלו שהמציאו את הספורט, והביאו זאת לידי ביטוי בשם הלא רשמי של הספורט: "הוקי רוסי" או ברוסית "русский хоккей".
מגרש בנדי
מידות המגרש
בנדטה פילטו

בנדטה פילטו (באיטלקית: Benedetta Pilato; נולדה ב-28 בינואר 2005) היא שחיינית איטלקייה, אלופת עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-100 מטר חזה, פעמים ברציפות סגנית אלופת עולם (קוואנגג'ו 2019 ובודפשט 2022), אלופת אירופה (בודפשט 2021) ושיאנית עולם בעבר (2021–2023) במשחה ל-50 מטר חזה.
ביוגרפיה

פילטו נולדה וגדלה בטאראנטו.
ביוגרפיה > 2019 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה פילטו במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.00 שניות, אחרי לילי קינג מארצות הברית (29.84 שניות) ולפני יוליה יפימובה מרוסיה (30.15 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 29.98 שניות ועלתה ראשונה לשלב חצי הגמר.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי ושיא עולם לנוער חדש של 29.32 שניות, לפני בת ארצה מרטינה קררו (29.60 שניות) ומונה מקשרי מאירלנד שקבעה שיא לאומי חדש של 29.87 שניות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בשיאנ לאומי חדש של 1:44.92 דקות, אחרי פולין שקבעה שיא לאומי חדש של 1:44.85 דקות ולפני רוסיה שקבעה אף היא שיא לאומי חדש של 1:44.96 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 29.18 שניות.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה ושיאנית עולם

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי 2021 זכתה פילטו במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.35 שניות, לפני אידה הולקו מפינלנד (30.19 שניות) ויוליה יפימובה (30.22 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אליפות, שיא לאומי ושיא עולם חדש לנוער של 29.50 שניות. ב-22 במאי בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 29.30 שניות, שיפור לשיא העולם בן 4 השנים של לילי קינג (29.40 שניות). נוסף לכך, היא קבעה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:06.34 דקות, התוצאה הרביעית באליפות והשלישית מבין האיטלקיות, אך לא יכלה להמשיך לשלב הבא (רק שתי שחייניות מאותה מדינה יכולות להשתתף בשלבים הבאים).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.93 דקות, לפני אנה אלנדט מגרמניה (1:05.98 דקות) ורותה מיילוטיטה מליטא (1:06.02 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזהבתוצאה של 29.80 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה (29.70 שניות) ולפני לארה ואן ניקרק מדרום אפריקה (29.90 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:58.86 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:07.00 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.04 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה מליטא ששיפרה את שיא העולם שלה והעמידה אותו על 29.16 שניות, לפני לילי קינג מארצות הברית (29.94 שניות), בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 29.60 שניות.
באליפות אירופה היא ניצחה משחה ל-50 מטר חזה (הקדימה את אנלי יפימובה) וב-100 מ' זכתה במדליית כסף (ניצחה אנלי יפימובה).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 29.30 שניות (2021), שיא עולם בעבר
100 מטר חזה: 1:05.70 דקות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 28.81 שניות (2020)
100 מטר חזה: 1:03.55 דקות (2020)
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חזה
בית הכנסת בית-אל (ספקס)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  ספקס 
 מדינה:  תוניסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 6 ביוני 1955
 תאריך פתיחה רשמי:  6 ביוני 1955 
 קואורדינטות:  34°43′56″N 10°45′29″E﻿ / ﻿34.732278°N 10.758126°E﻿ / 34.732278; 10.758126
 he
 
בית הכנסת בית-אל הוא בית כנסת תוניסאי הממוקם בספקס, תוניסיה.
היסטוריה

בית הכנסת ממוקם בשדרות ד'אלג'רי במרכז העיר ספקס. בית הכנסת בית-אל הוא בית הכנסת החדש ביותר בתוניסיה. הוא נחנך ב 6 ביוני 1955 והוא גם אחד הגדולים בה.
ב-2014 חולל בית הכנסת על ידי פרו-פלסטינים. מעשים דומים נעשו גם ב-2011 וב-2012.
הערות שוליים

↑  תוניסיה: בית הכנסת בספקס חולל בצורה משפילה - חדשות JDN, באתר JDN - חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות - עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2014-05-06
בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  מטוס נוסעים 
 ארץ ייצור:  בריטניה
 יצרן:  בריטיש אירוספייס
 טיסת בכורה:  25 בספטמבר 1991
 תקופת שירות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 יחידות שיוצרו:  100
 
בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41 הוא מטוס נוסעים בעל זוג מנועי טורבו-פרופ מתוצרת בריטיש אירוספייס, המהווה גרסה מוארכת של מטוס הג'טסטרים 31. המטוס מיועד להכיל כ-30 איש ומסוגל להגיע למהירות של 546 קמ"ש (295 קשר). מפעילה העיקרי היא חברת התעופה הבריטית איסטרן אירווייס.
תאונות ותקריות

ב-7 בינואר 1994 התרסקה טיסה מספר 6291 של חברת אטלנטיק קוסט איירליינס בסמוך למסלול הנחיתה של שדה התעופה הבין-לאומי ג'ון גלן. חמישה מתוך תשעה אנשי צוות ונוסעים נספו.
ב-24 בספטמבר 2009 התרסקה טיסה מספר 8911 של חברת איירלינק באזור פרוורי בקצה העיר דרבן, זמן קצר לאחר ההמראה משדה התעופה בעיר. שלושה אנשי צוות ואדם מבחוץ נפצעו. טייס הטיסה מת מפצעיו זמן קצר לאחר מכן.
ב-24 בספטמבר 2016 החליק ממסלולו מטוס יטי איירליינס לאחר נחיתה בנמל התעופה גאוטם בודהה בדרום מזרח נפאל בהגעתו מעיר הבירה קטמנדו. כל 29 הנוסעים ו-3 אנשי הצוות ניצלו ללא פגע, אך המטוס נהרס לחלוטין.
בלה הורנשטיין

בלה הורנשטיין (בפולנית: Bella Hornstein) הייתה אתלטית יהודייה-פולנייה. אלופת פולין (1937) והמכביה השנייה (1935) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה

הורנשטיין התאמנה בקבוצת חשמונאים לבוב.
ביוגרפיה > 1935 > אלופת המכביה

במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:49.4 דקות, לפני מרילה פרייוולד מפולין (2:52.6 דקות) ולוטי איינהורן מגרמניה. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר.
באליפות פולין שנערכה בקרקוב ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:37.4 דקות, אחרי אירנה שווידרסקה מפוזנן (2:33.4 דקות) ולפני יאדוויגה נובאצקה מוורשה (2:39.4 דקות)
ביוגרפיה > 1936

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בלודז' בתחילת יולי 1936 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:33.6 דקות, אחרי יאדוויגה נובאצקה מוורשה (2:29.9 דקות) ולפני יאדוויגה וודניצקה מלודז' (2:37.0 דקות)
ביוגרפיה > 1937 > אלופת פולין

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בבידגושץ' ביולי 1937 היא זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:44.9 דקות, אחרי קלרה סוחוצקה מווראשה (2:49.6 דקות) ומריה מוקה מבידגושץ' (2:49.8 דקות)
ביוגרפיה > 1938

באליפות פולין שנערכה בגרודז'ונדז בסוף יולי 1938 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:28.5 דקות, אחרי גרטרודה איבצ'וק מגרודז'ונדז (2:28.1 דקות) ולפני הלינה זבורובסקה וורשה (2:36.4 דקות)
הערות שוליים

↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1935 מוויקיפדיה (בפולנית)
↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1936 מוויקיפדיה (בפולנית)
↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1937 מוויקיפדיה (בפולנית)
↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1938 מוויקיפדיה (בפולנית)
בג"ץ שושנה כץ-שמואלי נגד שר החינוך והתרבות

בג"ץ שושנה כץ-שמואלי נגד שר החינוך והתרבות עוסק בעתירה של מורה נגד משרד החינוך בנוגע לזכות לחופש הביטוי, לאחר שפיטרו אותה מעבודתה בטענה שהפיצה תעמולה פוליטית בבית ספרה. פסק דין זה עוסק בעיקר בחזונו של המורה בבית הספר הממלכתי והקריטריונים לתפקיד.
שושנה שמואלי כץ

שושנה כץ-שמואלי נולדה בשנת 1929 בברלין. בילדותה עלתה עם משפחתה ארצה והתחנכה בקיבוץ גניגר ובתל אביב. היא למדה הוראה בסמינר הקיבוצים והייתה פעילה בחטיבה הצעירה של מפ"ם (מפלגת פועלים מאוחדת). ב־1953 לימדה בבית הספר "רמז" שבתל אביב. בתקופה זאת חוקק חוק החינוך הממלכתי שלפיו בוטלו הזרמים בחינוך וגובשה תוכנית חינוך והוראה אחידה.
תיאור המקרה

שושנה כץ- שמואלי עבדה בתור מורה בבית הספר הממלכתי ע"ש דוד רמז שבקרית שלום. עלו תלונות כי המורה עוסקת בהפצת תעמולה קומוניסטית בקרב תלמידיה. מנהל בית הספר שוחח עם שמואלי על התלונות ועל דעותיה הפוליטיות. לאחר-מכן בתאריך 27/3/55 הגיש ועד ההורים תלונה ובה דרש לפטר את גברת כץ-שמואלי. בסעיף 7 לתלונה טען ועד ההורים כי המורה "מקיימת במחתרת קשר מכתבים עם נערה שהייתה תלמידתה, ורוצה לנצלה לתעמולה קומוניסטית".
בעקבות התלונה הוקמה ועדה לבירור שהייתה מורכבת ממפקח המחוז במשרד החינוך והתרבות והשני נציג מהסתדרות המורים. הוועדה התכנסה לישיבות ושמעה את שמואלי. ב-10/5/55 קבעה הוועדה כי המורה אכן עסקה בתעמולה פוליטית בתוך כותלי בית הספר ולכן היא ממליצה על פיטורים. נוכח מסקנות אלה פוטרה שמואלי. בהודעת הפיטורים לא צוין שום נימוק.
בהצהרתו של המשנה למנהל הכללי שטיפל בעניין סיכם כי משרד החינוך השתכנע ממסקנותיה של ועדת הבירור כי "המבקשת עסקה בפועל במשך כל זמן עבודתה בבית הספר [...] בהפצת דעות ואמונות קומוניסטיות- הן בשעות הוראתה בכיתה, הן בביתה הפרטי, והן על ידי הפגשת תלמידה עם תועמלני המפלגה הקומוניסטית ושלוחותיה בישראל".
המחאה

בעקבות פיטוריה של שמואלי-כץ, מחו תלמידים, הורים ועמיתיה לעבודה. אותן המחאות הגיעו עד לכותלי הכנסת בטענה כי הפיטורים הם על רקע פוליטי וכל מטרתם לדכא את חופש ביטוים של הציבור ואת דעות המתנגדים לשלטון. אמירה מוכרת מהפרשייה היא של חברת הכנסת אסתר וילנסקה היא, "פיטורים פוליטיים שרירותיים אלה מהווים למעשה אמצעי לחץ כדי להרתיע את האינטליגנציה, את עובדי המדינה, את המורים מהכרעה חופשית נגד הממשלה בהתאם למצפונם".
לפי עיתון הארץ שיצא בשנת 1955, שמואלי-כץ הוסיפה כי "השתייכותה הפוליטית הייתה מחוץ לכותלי בית הספר, ולא ניהלה כל תעמולה בבית הספר. פיטוריה הם שרירותיים ואין לפטר פקיד ממשלתי ללא סיבה מספקת. השקפותיה הן חוקיות במדינה ופיטוריה יש בהם משום פגיעה קשה ביסודות הדמוקרטיים של המדינה".
העתירה לבג"ץ

שושנה כץ-שמואלי הגישה את העתירה לבג"ץ נגד משרד החינוך ושר החינוך. הטענה העיקרית של כץ-שמואלי בעתירה הייתה כי נעשה לה עוול וכי פיטוריה מעבודתה כמורה אינם מוצדקים. הטענה העיקרית בעתירה הייתה כי הסיבה לפיטוריה שקבעה הוועדה הייתה שגויה.
פסק הדין

בית המשפט העליון דחה את העתירה של כץ-שמואלי ברוב קולות.
פסק הדין > השופט זוסמן

בפסק הדין, השופט זוסמן הסכים כי הסיבה העיקרית של הוועדה לפיטוריה של שושנה כץ שמואלי, לפיה עסקה המורה בתעמולה פוליטית בתוך כותלי בית הספר אינה נכונה. אך למרות זאת, דחה את העתירה. נימוקו הראשון של השופט זוסמן לדחות את העתירה היה במישור הפרוצדורלי, משום ששמואלי יכלה לערער על פיטוריה, ובמקום זאת פנתה בהליך ישיר לבג"ץ.
נימוקו השני של השופט היה כי המורה בהתכתבות עם אחת מתלמידותיה הסיתה את התלמידה כנגד רצון הוריה וכנגד ממשלת ישראל, ובכך חרגה מתפקידה כמורה.
תחת לשתף פעולה עם הוריה של תלמידה, בת 15—16 שנים, שנתקלה בקשיים עם אביה, מסיתה אותה המבקשת, במכתבה הנ״ל, נגד האב, ומדריכה אותה להתייחס אליו בחוסר אמון. את נפשה של תלמידה היא מרעילה, ולא לאהבת המולדת ולנאמנות למדינה ולעם ישראל היא מטיפה, ... אלא מאבק המדינה על קיומה נחשב בעיניה באימפריאליזם. מדינות ערב הן שוחרות שלום, ושלטון ישראל הוא האויב. לא לסובלנות ולאהבת הבריות קוראת המבקשת לתלמידה … לא מי שדוגל בהשקפה פוליטית שונה מהשקפתה, אפילו תהא דומה לה, הוא בעיניה שקרן ובוגד
נימוקו השלישי של השופט זוסמן היה כי לאחר פיטוריה, כץ-שמואלי הובילה שביתה בבית הספר והסיתה תלמידים להיעדר מלימודיהם לטובת מחאתה. מתוך מחאה זו הפריעה המורה ללימודים של תלמידיה בשביל להפוך אותם לבני בריתה.
השופט הוסיף לבסוף כי המורה לא פוטרה בשל דעותיה הפוליטיות, אמנם דעותיה הקיצוניות, המטיפות לשנאה ולהסטה, הוסיפו לפסק הדין.
פסק הדין > השופט זילברג

השופט זילברג מסכים עם פסק דינו של זוסמן אף כי הוא טוען כי הטיעון הקובע בפרשייה אינו האם המבקשת ביצעה תעמולה בכותלי בית הספר, אלא האם המבקשת עומדת בקריטריונים לחזון של מורה בבית ספר ממלכתי.
המורה ייטע בלב התלמידים הכרה של שותפות גורל וייעוד כלל ישראל, עם העם היהודי באשר הוא שם, על עברו ועל עתידו גם יחד.
לפי השופט זילברג, הוא אינו מזלזל ככל בכישורי ההוראה של המבקשת אך הוא טוען כי למורה ראייה משלה על מדינת ישראל ופעולותיה, ראייה אשר לא פעם סותרת את ראיית בית הספר הממלכתי, והיא מביעה את דעותיה בפומבי אם בכותלי בית הספר ואם מחוצה לו. אין אלה השקפותיה הספציפיות שמצדיקות את פיטוריה, אלא חוסר התאמותיהן לחזון המורה בבית הספר הממלכתי. לאור כל זאת, כץ שמואלי אינה עונה על הגדרת תפקיד המורה בבית ספר ממלכתי ולכן פיטוריה מוצדקים.
אין ספק בליבי, כי המבקשת אינה מסוגלת עוד לחנך את תלמידיה ברוח המטרה ההיא
הערות שוליים

1 2 3 4 5  בג"ץ 76/55 שושנה כץ-שמואלי נגד שר החינוך והתרבות ואח' פ"ד ט', תשט"ו/תשט"ז 1955.
1 2  שרון גבע, אל מדף ספרי ההיסטוריה: המורה להיסטוריה שלא שתקה, באתר אל מדף ספרי ההיסטוריה, ‏1 בספטמבר 2019
↑   שרון גבע, אזהרה של מורה שמאלנית שפוטרה ב-1955 היא בחזקת נבואה שהתגשמה, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2019
↑  הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים (עמ' 2), באתר www.nli.org.il, ‏8/6/1955
↑  ניתן צע"ת בעניין פטורי המורה הקומוניסטית, הצופה, 8 ביוני 1955
↑  צו בעניין פיטורי מורה חברה במק"י, הארץ, 8 ביוני 1955
↑  200 מורים קומוניסטים, מעריב, 11 בדצמבר 1955
בג"ץ שיינפלד נגד הכנסת

ערך זה עוסק בפסק דין של בג"ץ משנת 2023 שהורה לפטר את השר דרעי בשל עברו הפלילי. אם התכוונתם להלכה של בג"ץ מ-1993 שעוסקת בפיטורי שר שהוגש נגדו כתב אישום, ראו .
| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  18 בינואר 2023
 החלטה
 קבלת העתירה - על ראש הממשלה לפטר את אריה דרעי ממשרת השר
 חברי המותב
 חברי המותב:  אסתר חיות, עוזי פוגלמן, יצחק עמית, דפנה ברק-ארז, ענת ברון, דוד מינץ, יוסף אלרון, יעל וילנר, עופר גרוסקופף, אלכס שטיין, ח'אלד כבוב
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  על ראש הממשלה לפטר את אריה דרעי ממשרת השר
 דעות נוספות:  השופט אלרון סבר שיש להעביר את הסוגיה להחלטתו של יו"ר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת
 
בג"ץ 8948/22 אילן שיינפלד ואחרים נ' הכנסת ואחרים, המוכר בשם בג"ץ דרעי, הוא פסק דין של בג"ץ שניתן ב-18 בינואר 2023 ברוב של 10 שופטים נגד שופט אחד בדעת מיעוט/דעת יחיד, וקבע שמינויו של חבר הכנסת אריה דרעי לשר לוקה בחוסר סבירות קיצוני בשל עברו הפלילי ובשל המצג שהציג בפני בית משפט השלום שגזר את דינו בעבירות המס, וכי על כן על ראש הממשלה לפטרו ממשרת השר.
רקע

אריה דרעי הוא ממייסדי מפלגת ש"ס, ועומד בראשה במשך שנים רבות. בשנת 1993 בעת שהיה שר הפנים הוגש נגדו כתב אישום בשלל עבירות ובהן קבלת שוחד. בעקבות זאת פסק בג"ץ כי על ראש הממשלה יצחק רבין לפטרו. בשנת 1999 ניתן פסק דין והוא הורשע בלקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים, נידון לשלוש שנות מאסר (מתוכן ריצה שנתיים בפועל) והוטל עליו קלון. לאחר שחרורו מהכלא הורשע פעם נוספת בהפרת אמונים ונדון לשלושה חודשי מאסר על תנאי ולקנס של 10,000 ש"ח. בסוף 2012, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, חזר להנהגת ש"ס ונבחר לכנסת. בשנת 2015 נדחתה עתירה נגד מינויו לשר לנוכח עברו הפלילי, אך צוין שמינויו מצוי על גבול מתחם הסבירות. בינואר 2022 נאלץ להתפטר מהכנסת במסגרת הסדר טיעון, בגין עבירות מס שבהן הורשע. בגזר הדין, שבו הוטל על דרעי עונש מאסר על תנאי וקנס של 180 אלף ש"ח, ציין השופט שמואל הרבסט כי "הנאשם, איש ציבור מזה כשנים רבות, מדיר עצמו מעתה מרצון מעיסוק בצרכי ציבור".
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב דרעי בראש רשימת ש"ס, ונבחר לכנסת העשרים וחמש. בהתאם לתוצאות הבחירות הוטלה הרכבתה של ממשלת ישראל השלושים ושבע על חבר הכנסת בנימין נתניהו.
ב-17 בנובמבר 2022 שלחה היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, מכתב לח"כ נתניהו, ובו ציינה כי עמדתה היא שהוראות סעיף 6(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, הקובעות: "לא יתמנה לשר מי שהורשע בעבירה ונידון לעונש מאסר וביום מינויו טרם עברו שבע שנים מהיום שגמר לרצות את עונש המאסר, אלא אם כן קבע יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית כי אין עם העבירה שבה הורשע, בנסיבות העניין, משום קלון", חלות ביחס למי שהורשע ונדון לעונש מאסר, לרבות עונש מאסר על תנאי. משכך, על מנת למנות את דרעי לכהן כשר בממשלה, על ראש הממשלה המיועד להגיש בקשה ליו"ר ועדת הבחירות, לצורך הכרעה בשאלה אם הרשעתו של דרעי בעניין עבירות המס יש בה משום קלון. היועצת לא התייחסה במכתבה לשאלת סבירות מינויו של דרעי לשר.
בעקבות מכתב זה אישרה הכנסת תיקון לחוק יסוד: הממשלה, שבו בסעיף 6(ג) הנ"ל המילה "מאסר" הוחלפה במילים "מאסר בפועל", כך שהתייתר הצורך בפנייה ליו"ר ועדת הבחירות.
עם הקמתה של ממשלת ישראל השלושים ושבע, ב-29 בדצמבר 2022, מונה דרעי למשנה לראש הממשלה, שר הפנים ושר הבריאות.
נגד מינויו של דרעי לשר הוגשו שלוש עתירות לבג"ץ: מטעם קבוצה של 17 עותרים הידועה בשם "מבצר הדמוקרטיה", מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל ומטעם התנועה לטוהר המידות. הדיון בעתירות אוחד ונשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, קבעה לו הרכב מורחב של 11 שופטים. ב-18 בינואר 2023 קיבל בג"ץ את העתירות ופסק, ברוב של עשרה שופטים נגד אחד, שעל ראש הממשלה לפטר את דרעי ממשרת השר.
העתירות העלו שלוש שאלות עיקריות:
האם יש להורות על ביטול ההוראות החדשות הנוגעות לתנאי כשירותם של שרים בתיקון מס' 11 לחוק יסוד: הממשלה, בשל שימוש לרעה של הכנסת בסמכותה המכוננת או בשל פגמים שנפלו בהליך החקיקה?
האם החלטת ראש הממשלה למנות את דרעי לתפקיד שר הפנים ושר הבריאות ולא להעבירו מתפקידו נגועה בחוסר סבירות קיצוני, וזאת בין היתר בשל עברו הפלילי של דרעי?
האם דרעי מנוע מלכהן בתפקיד שר הפנים ושר הבריאות, בהינתן הצהרותיו בפני בית המשפט שהרשיעו בעבירות המס?
עמדת העותרים

בעתירות התבקשו סעדים ביחס לתיקון חוק היסוד; ביחס לסבירות מינויו של דרעי לשר; וכן ביחס להיותו של דרעי מושתק ומנוע מלהעלות טענות כנגד הטענות שמעלים העותרים לעניין מינויו לשר.
בעניין תיקון חוק היסוד טענו העותרים שלא מדובר בתיקון שרק מבהיר שמאסר פירושו מאסר בפועל, אלא בתיקון ששינה את הדין הקיים. בשל תחולתו המיידית ובשל ההיבט הפרסונלי המובהק שבו, התיקון מהווה שימוש לרעה בסמכות המכוננת של הכנסת, ולא הוצג צידוק למהלך זה המעגן בחוק-יסוד הסדר הפוגע בטוהר המידות, בעקרון שלטון החוק ובאמון הציבור ברשויות השלטון. בנוסף, הדיונים בהצעת החוק נעשו במהירות ומבלי שהתקיים שיח ענייני ומקיף בתיקון המוצע, וזהו פגם מהותי המצדיק את ביטול התיקון.
ביחס לסבירות מינויו של דרעי לשר טענו העותרים שמינוי דרעי חורג ממתחם הסבירות באופן קיצוני ודינו להתבטל, משום שיש לייחס משמעות לא מבוטלת לעובדה שמדובר באדם שהורשע בעבר, והורשע שוב אך לאחרונה בעבירות נוספות שיש בהן משום פגיעה בקופה הציבורית. עוד נטען שדרעי לא הביע חרטה על מעשיו; שמטרת התפטרותו מהכנסת הייתה להתחמק מקביעת הקלון בעניינו; שהוא התנער מההתחייבות שלקח על עצמו בעניין עבירות המס לפרוש מהחיים הפוליטיים; שמינויו נעשה בחוסר ניקיון כפיים ובחוסר תום לב, תוך עריכת שינויים חוקתיים לטובתו; ושבחינת מעשיו מוליכה אל המסקנה הברורה שבהרשעותיו יש משום קלון, ולפיכך הוא אינו כשיר להתמנות לשר בממשלה.
עוד טענו העותרים שדרעי מושתק מלטעון טענות הקשורות למינויו לשר, וזאת לנוכח הצהרותיו בפני בית המשפט שדן בעניין עבירות המס, לפיו בכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים, שהובילו לכך שזכה בהסדר טיעון מקל תוך הימנעות מהכרעה בשאלת הקלון, והתנהלותו לאחר פסק הדין בעניין עבירות המס מהווה הפרה של ההתחייבות המפורשת שנתן לבית המשפט בהקשר זה ומהווה בזיון בית המשפט.
עמדת "ידידי בית המשפט"

ארבעה פרופסורים למשפט ציבורי, אייל בנבנישתי, גילה שטופלר, פרנסס רדאי ודוד קרצמר, ביקשו להצטרף כידידי בית המשפט בנוגע לשאלת חוקתיות התיקון לחוק היסוד, ובפרט בכל הנוגע לשאלה האם נעשה שימוש לרעה בסמכות המכוננת. בבקשת ההצטרפות נטען שהתיקון נחזה כתיקון כללי, אך למעשה מדובר בתיקון פרסונלי ורטרוספקטיבי, המערער את היציבות החוקתית, שנועד לתת מענה לצורך פוליטי נקודתי של הקמת קואליציה וכינון ממשלה, תוך עקיפת הצורך לפנות ליו"ר ועדת הבחירות בנוגע לשאלת הקלון. עוד טענו המבקשים כי חוקת המדינה אמורה לשקף את ערכי היסוד ואת ההסדרים המקובלים על רוב הציבור ועל רוב השחקנים בזירה הפוליטית, ואילו העברת תיקון באופן בהול תוך ניצול הרוב הקואליציוני "איננה ראויה כלל להיחשב כשימוש מותר בסמכות המכוננת של הכנסת".