stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקלקוליה

| --- | --- |

 תחום:  פסיכיאטריה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D060705
 סיווגים
 DSM-5:  315.1
 ICD-10:  F81.2, R48.8
 ICD-11:  MB4B.5 
 
דיסקלקוליה (שלא לבלבל עם "דיסקלקולציה", "טעות חישוב" בלעז, ויש אומרים "קלקול חשבונות") היא לקות למידה קוגניטיבית המתבטאת כפגם ביכולת המתמטית של האדם ביחס לבני גילו, בעלי מנת משכל דומה. הלקות אינה קשורה לכשל בהבנה מספרית, אלא בעיקר לשינון ולהטמעה של חומר מתמטי בזיכרון לטווח ארוך ובכימות נתונים שרירותי.
לפי המדדים המקובלים בעשורים האחרונים [דרוש מקור], נבדק מוגדר כבעל דיסקלקוליה כאשר קיים פער של כשנתיים ביכולתו לרכוש מיומנויות חשבון בהשוואה לבני גילו, שמקורו איננו אינטליגנציה נמוכה, פגמים במערכת החושים, לקות שפה או קשב וריכוז. רוב הלוקים בדיסקלקוליה מאופיינים במנת משכל גבוהה מהממוצע [דרוש מקור]. על פי רוב, מופיעה הלקות בגילים צעירים, מתאפיינת בשוני בין אדם לאדם, ונמשכת לאורך כל מהלך החיים.
שכיחות הדיסקלקוליה באוכלוסייה אינה ידועה באופן ודאי ועומדת כיום, על פי מחקרים שונים שהתבצעו בשיטות שונות, על בין אחוז אחד לשישה אחוזים. אחוז הבנות הלוקות בדיסקלקוליה עולה במעט על אחוז הבנים (1:1.1). לשכיחות יש קשר משפחתי - במשפחה בה אחד הילדים לוקה בדיסקלקוליה, ישנו סיכוי גדול פי 5 עד 10 שילדים נוספים במשפחה ילקו גם כן בדיסקלקוליה. במשפחה עם זוג תאומים זהים שאחד מהם לוקה בדיסקלקוליה, ישנו סיכוי גדול פי 10 שגם התאום השני ילקה בדיסקלקוליה.
ישנם ילדים המאובחנים עם דיסקלקוליה בלבד, אך ב-40% מהמקרים לקות זו משולבת עם לקויות נוספות, כמו דיסלקסיה. עם זאת, מרבית הילדים המאובחנים כבעלי דיסלקסיה אינם בעלי דיסקלקוליה (עצמון, 2007). לא תמיד קל להבחין בין דיסקלקוליה לתסמין של קשיים בקריאה וכתיבה (דיסלקסיה ודיסגרפיה, בהתאמה) כמו גם בינה לבין שגיאות חישוב הנובעות מהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות.
כמו בכל לקויות הלמידה, אין יודעים מהו הגורם המדויק לדיסקלקוליה, ומייחסים אותה לפגיעה נוירולוגית. עם זאת, מבחינים בשני גורמים לדיסקלקוליה:
דיסקלקוליה נרכשת - כאשר ניתן לשייך את הרמה הנמוכה לפגיעה מוחית שעבר הנבדק כגון אירוע מוחי, תאונת דרכים וכיוצא בזה.
דיסקלקוליה התפתחותית - כאשר הנבדק סובל מהלקות וידוע שאינו סובל מפגיעה מוחית[דרוש מקור] אלא נושא את הלקות בשל העברה גנטית.
אין לבלבל בין דיסקלקוליה לבין אקלקוליה (Acalculia), שהיא, מבחינה נוירו-פסיכולוגית, הצורה החריפה ביותר של לקות מתמטית, ובדרך כלל נובעת מפגיעה מוחית באזורים הקשורים בחישוב מתמטי, כגון בשל תאונה קשה שהפרט עבר, כך שהיכולת המתמטית באופן כללי נפגמת בצורה כמעט מוחלטת.
זיכרון לטווח ארוך וזיכרון לטווח קצר כמאפיין לדיסקלקוליה

דיסקלקוליה עלולה לנבוע ממגבלות בזיכרון לטווח ארוך ובשני אספקטים של זיכרון לטווח קצר – קצב העיבוד וקצב הדעיכה של פריטים בזיכרון. השערות לגבי תפקיד הזיכרון לטווח ארוך מבוססות על הרעיון שישנה התקדמות התפתחותית של אסטרטגיות חישוביות החל ממניה ועד לפתירת בעיות.
התמחות באריתמטיקה בסיסית מושגת כשניתן לשלוף מהזיכרון את העובדות הבסיסיות ללא טעויות. זהו שלב ראשון שמהווה בסיס לכישורים מתמטיים מורכבים יותר. אחסון מרכיבים של בעיה בזיכרון לטווח ארוך תלוי בניהול מרכיבי הבעיה. שימוש לא בשל, העמסה וחישובים לא אפקטיביים עלולים לסכן את מה שקיים בזיכרון לטווח קצר.
קיבולת הזיכרון הפונולוגי לטווח קצר אצל אנשים דיסקלקולים דומה לזו של אנשים חסרי לקות, על אף שיש להם קשיים מסוימים עם זיכרון לטווח קצר עבור מידע מספרי. לא נמצאה קורלציה בין זיכרון לטווח קצר ויכולות מתמטיות. הגם שצורות שונות של קשיים בזיכרון לטווח קצר יכולות להופיע ביחד עם מגבלות מתמטיות, אין שום הוכחה משכנעת שזיכרון לטווח קצר הוא מאפיין של דיסקלקוליה.
טיפול > טכנולוגיה מסייעת

דיסקלקוליה היא לקות כרונית שאינה ניתנת לטיפול. למרות זאת ניתן לעזור ללומד להתמודד בצורה יעילה עם קשייו הלימודים הנובעים ממנה.
לתלמידים שונים עם דיסקלקוליה יש צרכים שונים בתחום הטכנולוגיה המסייעת.
מרבית התמיכה בלומדים מתמקדת בשתי דרכים הוראת החשבון באופן שיתאים יותר ללמוד, והתאמת דרכי ההיבחנות שיעזור ללומד למצוא את הפוטנציאל שלו בהקשר להשיגיים בחשבון.
דוגמאות לפתרונות מתחום התאמות בהיבחנות
מחשבון במבחן (תלוי מה המבחן בא לבחון).
שימוש במחשבון שמפתח מערכות משוואות עבור מקצועות לימוד שבהם המשוואות הן כלי עזר ולא נושא הלימוד.
דף נייר חלק שמסתיר את חלקי דף המבחן שאינם רלוונטיים ברגע מסוים ומאפשר לתלמיד לראות רק את השאלה עליה הוא עונה, מועיל במיוחד לתלמידים שמלבד דיסקלקוליה יש להם גם לקות ריכוז.
היבחנות עם מחשב נייד ופיתוח משוואות על ידי אשף הנוסחאות של מעבד התמלילים. זה מועיל לתלמידים שיש להם שגיאות העתקה בין השורות בעת פיתוח המשוואות. זה מועיל במיוחד אם לתלמיד יש גם דיסגרפיה.
יומנים אלקטרוניים ותוכנות לניהול זמן.
התאמת ההוראה
מתמקדת בסינון ובסלקציה של תוכנית הלימודים.
התלמידים המתמודדים עם קשייהם יסתייעו בספרי לימוד אלטרנטיביים התואמים לרמתם
שיטות הוראה ממוקדות
מתן סיוע לאחר שעות הלימודים על ידי מסגרת מתי"א ("מרכז תמיכה יישובי או אזורי", המעניק שירותי חינוך מיוחדים לתלמידים עם צרכים מיוחדים).
ראו גם

הוראת המתמטיקה
קשיים בחשבון
חרדת מתמטיקה
מחשבון
לקריאה נוספת

נויה ספקטור (1995). דיסלקסיה ולקויות למידה אחרים אספות מאמרים מהדורה שנייה – "דיסקלקוליה" או קשיים אחרים בחשבון? (עמ' 66–68). תל אביב: מודן.
נויה ספקטור (2005). ללמוד מלקויי למידה על פסיכולוגיה אחרת – דיסקלקוליה (עמ' 117, 120-124, 210) תל אביב: קריאה בצבעים.
שונית רייטר (2009). הקשר בין מקובלות חברתית למאפייניו האישיים של הפרט. סוגיות בחינוך מיוחד ובשילוב.
זגדון, נ.מ' (2011). דיסקלקוליה התפתחותית: הגדרה, מאפיינים והשלכות דידקטיות, מספר חזק 2000, גיליון מס' 19 : 10-14
הניק, א' (2007). מחקרי מוח בחינוך, בתוך ש"פ קליין וי"ב יבלון (עורכים), ממחקר לעשייה בחינוך בגיל הרך (עמ' 1–10), באר שבע: הוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
גלבוע, ר' (אין שנה). לקויות למידה.
עצמון, צ' (2007). דיסקלקוליה לא עושים חשבון. גלילאו, 19, 22-31.
הערות שוליים

↑  סיכום מאמר – דיסלקציה ודיסקלקוליה: שתי לקויות עם פרופיל קוגניטיבי שונה, באתר ספיטבול
↑  (עצמון, צ', 2007)
↑  (כהן- זמורה, א"ת)
↑  (הניק, 2008)
↑  אבישי הניק ואורלי רובינשטיין, היבטים נוירוקוגניטיביים של דיסקלקוליה התפתחותית, Medicin ילדים, עמ' 42-46
↑  צבי עצמון (2004). "על הסובלים מדיסקלקוליה - אנשים שלא עושים חשבון". גליליאו, 109
↑  (משרד החינוך, 2006)
↑  (קדרון, 1985)
↑  צבי עצמון, גלילאו, ‏על הסובלים מדיסקלקוליה – אנשים שלא עושים חשבון, באתר "הידען", 20 בנובמבר 2007
↑  (גבעון, 2008; ספקטור, א"ת)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292823105171  BNE: XX539038  BnF: cb122925773 (data)  GND: 4177169-2  LCCN: sh85000308  LNB: 000353754  NKC: ph119665 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דרוזופילה

| תסיסנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: זבובים
משפחה:: תסיסניתיים
סוג:: תסיסנית
שם מדעי
 Drosophila ‏Fallén, 1823
תסיסנית (שם מדעי: Drosophila) הידועה גם כדרוזופילה או, בכינויה השגור והמטעה, זבוב הפירות, היא סוג של זבוב במשפחת התסיסניתיים.
מינים

בסוג זה כ-800 מינים. שניים מן הידועים ביותר:
תסיסנית המחקר Drosophila melanogaster
Drosophila subobscura
תסיסנית כאורגניזם מודל

המין D. melanogaster (תסיסנית המחקר) משמש רבות במחקרים בגנטיקה והוא אורגניזם מודל מצוי בביולוגיה התפתחותית ואף זכה לכינוי "חרק המחמד של הגנטיקאים".
תכונותיו של המין שהפכו אותו לאורגניזם מועדף על ידי הגנטיקאים, ביחס לחרקים אחרים, הן הקלות היחסית שבגידולו בתנאי מעבדה, קצב ריבוי גבוה, מחזור חיים קצר, ממדי גוף קטנים ביחס לחרקים, המאפשרים אחסון מדגם גדול של זבובי תסיסנית בשטח אחסון קטן ומבנה כרומוזומלי פשוט הכולל 4 זוגות כרומוזומים גדולים פיזית.
בשנת 2012 טרודי מאקאי פרסמה קטלוג של הגנום השלם של 200 סוגים שונים של דרוזופילה.
בשנת 2020 הודיע צוות מחקר על יצירת הקונקטום (connectome), המיפוי המפורט ביותר שנוצר, של מוח ה-Drosophila melanogaster.
בחודש יוני 2023 פורסם בכתב העת Plos Biology אודות כך שזבובים מסוג זה, רגישים במיוחד לצפייה ולשהייה בקרב גופות בני מינם, וכי הם מתים בטרם עת, בשל "דיכאון".
מבנה גוף

בצורתם האופיינית, לזבובי תסיסנית צבע כתום-חום ואורכם נע סביב 3.1 עד ל-4.3 מילימטר. לרוב המינים עיניים אדומות. הבוגרים צהבהבים עם פסים כהים על הבטן.
התפתחות עוברית

ההתפתחות העוברית של הזבוב Droshophila melanogaster נמשכת בערך כיממה ומחולקת ל-17 שלבים בעלי אפיונים שונים: בשלב הראשון ועד לרביעי מתרחשות 14 חלוקות גרעין כך שמתקבל תא מרובה גרעינים. גרעינים אלו נעים לכיוון פריפרית התא. בתהליך ה-cellularization נוצרת ממברנה סביב גרעיני התא, כך נוצרת שכבת תאים הנקראת בלסטודרם המקיפה את החלמון. בשלבים 6–7 מתרחשת גסטרולציה היוצרת את המעי. בשלבים 8–11 מתרחשת התארכות שכבת הנבט ובשלבים 12–13 נסוגה שכבה זו. התפתחות ראש הזבוב וסגירת האזור הגבי מתרחש בשלבים 14–15 ולבסוף בשלבים 16–17 מתרחשת דיפרנציאציה אחרונה של התאים לקראת בקיעת העובר מהביצה.
הערות שוליים

↑  Gregory Barber, The Most Complete Brain Map Ever Is Here: A Fly's 'Connectome'. Wired. January 22, 2020
↑  Tuhin S. Chakraborty et al, Ring neurons in the Drosophila central complex act as a rheostat for sensory modulation of aging, Plos Biology, San Francisco: Public Library of Science, 2023, עמ' journal.pbio.3002149
זחל
גלמים – צבעם הולך וכהה עם הזמן
מים על הסלע

"מים על הסלע" הוא אלבום הסולו הרביעי של המוזיקאי והיוצר הישראלי יהלי סובול, שיצא לאור ב-13 בינואר 2025 בהוצאת חברת נענע דיסק.
רקע

האלבום נולד מתוך רצון לחזור להקלטות חיות ואותנטיות עם הלהקה, במינימום התערבות טכנולוגית. סובול ציין כי השירים נכתבו בחודשי הקיץ של 2023, מעט לפני טבח שבעה באוקטובר, ומשקפים את התחושות והשאלות שהעסיקו אותו באותה תקופה. לדבריו, האלבום עוסק בשאלות כמו ”כמה השתנינו בשנה האחרונה? מה אנחנו יודעים בכלל על השינוי הזה? ולאיזה כיוון אנחנו הולכים מכאן?”.
הפקה, הקלטה והרכב

ההקלטות נערכו באולפני העוגן במהלך יממה אחת, בהשתתפות נגנים כמו עוזי פיינרמן. הגישה האמנותית של האלבום מדגישה את החוויה האנושית והאותנטיות בהקלטות וסובול שאף ללכוד את הרגע המוזיקלי בצורה הטהורה ביותר, עם דגש על אינטראקציה חיה בין הנגנים. בנוסף, סובול שיתף פעולה עם הזמרת והיוצרת שרי זק לוי בדואט "השראה מתוקה", והלחין שירים למילים של מאיר ויזלטיר וחזי לסקלי.
מבחינה מוזיקלית, האלבום משלב אלמנטים של רוק ופולק, עם דגש על מנגינות וקצבים פשוטים המשרתים את הטקסטים והמוזיקה.
סינגלים וקידום

לקראת יציאת האלבום, סובול שחרר מספר סינגלים וקליפים לקידום הפרויקט. ב-25 בדצמבר 2024, יצא הסינגל הראשון, "מים על הסלע", יחד עם קליפ בבימויו של שגיא צורף. השיר זכה לתשומת לב בשל המסר העמוק והמוזיקה המלווה.
ב-11 בינואר 2025, סובול הופיע במועדון גריי בלונדון מיניסטור בתל אביב, במופע חגיגי לרגל צאת האלבום. במופע זה התארחו חמי רודנר ושרי זק לוי. בנוסף, סובול השתתף בכיתת אמן עם העיתונאי אורי משגב, במופע שבו שוחחו על האלבום, תהליך היצירה ושילוב של שירים חדשים לצד קלאסיקות מהעבר.
ביקורות

האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. העיתונאי והמבקר יוסי חרסונסקי העניק לשיר הנושא ציון של 4 מתוך 5, והדגיש את הנינוחות והפשטות שבהן סובול מבצע את השיר, המשקפות רציונליות ומפוקחות במבט על החיים. חרסונסקי ציין את השילוב בין המילים העמוקות למנגינה וקצב הפולק הפשוטים, המשרתים את המסר בצורה מיטבית.
בתוכנית "בחירות העורכים" של כאן 88, השיר "סוף משחק" מתוך האלבום זכה לשבחים על כתיבתו המדויקת והחמלה שבה מתוארת החוויה האנושית והישראלית. העורכים ציינו את הצליל החם והאורגני של האלבום, שנוצר בזכות נגינת הלייב של הלהקה, והדגישו את היכולת של סובול לנסח תחושות של חיפוש וחוסר ודאות בצורה נוגעת ללב.
העיתונאי אמיר שוורץ התייחס לאלבום כ"כנראה האלבום הכי מוזיקלי של סובול", והדגיש את יכולתו של סובול לכתוב ולהגיש שירים, לצד בחירת שותפים מתאימים ליצירה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מים על הסלע  | 2:48 |
| 2. | איש חזק איש חלש  | 3:54 |
| 3. | חי ליד זה  | 2:27 |
| 4. | פרח האנרכיה  | 4:22 |
| 5. | סוף משחק  | 3:56 |
| 6. | מאיפה שאני עומד  | 3:43 |
| 7. | השראה מתוקה (בהשתתפות שרי זק לוי)   | 2:28 |
| 8. | לנשום את האוויר  | 4:37 |
| משך כולל: | משך כולל: | 28:18 |
הערות שוליים

1 2 3  יובל אראל‏, יהלי סובול – מים על הסלע, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 14 בינואר 2025
1 2 3  יהלי סובול – מים על הסלע, באתר יוסמיוסיק, ‏25 בדצמבר 2024
↑  יהלי סובול בכיתת אמן עם אורי משגב, באתר עיריית תל אביב-יפו
↑  בחירות העורכים - כאן 88 | 21.1.2025, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 22 בינואר 2025
↑  Amir Schwartz, לאלבום הקודם של יהלי סובול קראו "ריצות ארוכות", וההגדרה הזו יפה גם לאלבומו החדש והמאוד..., באתר פייסבוק, ‏27 בינואר 2025
טלאולוגיה

טלאולוגיה (מיוונית עתיקה: Τελεολογία; ביוונית Τέλος, "טלוס" = סוף, תוצאה; ו"לוגוס" = לימוד, הסבר) או תכליתנות היא החקר הפילוסופי של תכלית, תורה פילוסופית המסבירה את התופעות בעולם לאור המטרה או התכלית שהן משרתות ולאו דווקא לאור סיבותיהן.
טלאולוגיה היא אחת מארבעת סוגי הסיבות על-פי אריסטו. אחד הטיעונים הקלאסיים בדבר הוכחה לכאורה למציאותו של האלוהים הוא הטיעון הטלאולוגי, שלפיו כל היקום, ובעיקר הדברים החיים, נבנו באופן מוכוון מטרה ולא באופן כאוטי, ולכן הם ככל הנראה תוכננו על ידי ישות רציונלית.
נטורליזם פילוסופי, שעם מייצגיו נמנה וילארד ואן אורמאן קוויין, תומך בנימוקים של דייוויד יום ופוסל לחלוטין הסברים טלאולוגיים. נטורליזם טוען שלא קיים שום דבר מעבר לתופעות הנצפות, ולכן פוסל את הטיעון כי ישות רציונלית לא ידועה או שלא ניתן לדעת אותה היא האחראית לתכלית. פילוסופים אחרים, כמו אלן סאנדגה ואלווין פלנטינגה, טוענים שטלאולוגיה וטיעונים נוספים הקרויים "טיעונים מהתכנון" - תקפים.
התאוריה מדעית של האבולוציה, שפותחה בראשונה על ידי צ'ארלס דרווין, טוענת שכל האורגניזמים של כל המינים התפתחו בתהליך של ברירה טבעית. מאז נוסחה לראשונה, קיבלה התאוריה אישושים בדמות הסינתזה האבולוציונית המודרנית וכן הצליחה לחזות ולהסביר תצפיות ותופעות רבות, כך שהיא נחשבת קונצנזוס מדעי. התאוריה הקטינה את השפעתם של טיעונים טלאולוגיים מסורתיים (למרות שהיו שטענו נגד דרווין שהוא טלאולוג בהשקפתו). טיעונים טלאולוגיים שבו למרכז הזירה, בעיקר בקרב אנשים שאינם מדענים, ולצורכי פסאודו-מדע עם עליית קרנה של הבריאתנות בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.
עם זאת, תאוריית הברירה הטבעית של דרווין פתחה פתח להגדרה מחודשת של "תכלית" בהקשר של "הישרדות הכשירים ביותר". למשל, לנמר יש טפרים כדי לצוד ולהרוג את טרפו. למרות שטיעון זה נשמע כטיעון טלאולוגי, ניתן להסבירו גם במונחים אבולוציוניים: הטפרים סיפקו לנמר עדיפות בתהליך הברירה הטבעית, ולכן הוא שרד. ניסוח זה מתרץ את השימוש השגוי לכאורה במושג התכלית בתאוריית האבולוציה. השימוש בהסבר זה, שמספק הסבר מדעי לתכלית, קיבל את השם טלאונומיה לעומת טלאולוגיה, במקביל לאופן בו המושג אסטרונומיה עומד מול המושג אסטרולוגיה.
בשנים האחרונות קידמו מספר מדענים את רעיון "העיקרון האנתרופי" שמסביר את ערכיהם של מספר קבועים פיזיקליים ככאלו הנחוצים לקיומם של בני אדם שיוכלו לבצע את התצפיות שימדדו אותם. מבקרי השקפה זו טענו שבניסוחים מסוימים שלה יש בה קורטוב של טלאולוגיה.
"טלאולוגיה פסולה" מתרחשת כאשר מישהו טוען (ללא הוכחה) כי X גורם ל-Y.
טלאולוגיה ואבולוציה ביולוגית > דימוי השען

התמיכה בטיעון התכנוני ובטלאולוגיה מתוארת לעיתים קרובות על ידי "דימוי השען" שבו השתמש ויליאם פיילי בספרו "תאולוגיה טבעית" משנת 1802. פיילי, שספרו יצא יותר מחמישים שנה לפני שצ'ארלס דרווין פרסם את "מוצא המינים", טען שמורכבותם של האורגניזמים החיים היא עדות לקיומו של בורא.
אם אנחנו מטיילים בדרך ופתאום נתקלים בשעון, המורכבות שלו מביאה אותנו למסקנה כי הוא לא נוצר בדרך המקרה, הדבר מביא אותנו למסקנה כי יש שען שיצר את השעון (גם אם לא ראינו את השען), וכן לרעיון כי השעון נוצר לשם השגת תכלית. היותו מורכב פוסלת את הרעיון כי השעון נוצר כך סתם במקרה - מישהו היה צריך ליצור בזהירות את כל חלקי השעון שיש להם עיצוב מוקפד ולהרכיבם זה לזה במיקום מדויק ובתאום מושלם בין החלקים. אחרת השעון לא היה עובד. השעון לא נוצר במקרה אלא כמערכת מורכבת שנועדה למלא מטרה - להורות על השעה ולציין זמן.
הסקת קיומו של שען מתוך המורכבות של השעון, גם אם לא ראינו את השען, ניתנת להרחבה לתחומים אחרים. לפי הרחבת הטיעון הזה, כל מערכת מורכבת מאד, נוצרה בהכרח ממערכת מורכבת יותר. לפי הטיעון הזה היצורים החיים, שהם דברים מורכבים מאד, הם עדות לקיומו של בורא מתכנן. טיעון זו ממשיך להתקיים בתנועות בנות זמננו שמתנגדות לאבולוציה מטעמי דת כמו בריאתנות ו"תכנון תבוני".
טלאולוגיה ואבולוציה ביולוגית > השען העיוור

ריצ'רד דוקינס מספק מענה לטיעון השען בספרו השען העיוור. הוא מסכים שיצורים ביולוגיים הם דברים מורכבים מאוד, ומסכים גם לכך שסדר מורכב כמו יצורים חיים לא נוצר ביד המקרה. אבל הוא מסביר ששני דברים אלה לא מביאים למסקנה שסדר חייב להיווצר עקב תכנון תבוני. המחשבה שמערכת מורכבת חייבת להיווצר או באופן מקרי או באופן מתוכנן על ידי מתכנן תבוני היא דיכוטומיה כוזבת, מכיוון שיש מנגנון נוסף של סדר והוא אבולוציה.
דוקינס מסכים כי אם אכן האבולוציה הייתה תהליך מקרי לגמרי, אכן היה בלתי סביר בעליל כי היא תסייע להופעתו של סדר. אבל אבולוציה מורכבת מתהליכים מקריים וכן מתהליכים שאינם מקריים - המוטציות בגנום, ובנוסף העברה גנטית אופקית בחיידקים נגרמים כתוצאה מתהליך מקרי. אולם התהליך של ברירה טבעית אינו מקרי כלל - הוא גורם לכך שרוב האורגניזמים מתים בלי להותיר צאצאים, ומינים רבים נכחדים בגלל שפחות התאימו לסביבה הטבעית או לא הייתה להם גומחה אקולוגית מתאימה שאפשרה להם לשרוד או להוליד צאצאים.
דוקינס מביא דוגמאות לתהליכים מקריים, ומדגים כמה לא סביר כי תהליכים אלה יגרמו לתוצר מסודר או מערכת מורכבת. הוא גם מדגים כיצד הכנסת אלמנט לא מקרי בתהליך, משנה את התוצאה וגורם להופעת סדר ספונטני.
טלאולוגיה ואבולוציה ביולוגית > תוכנת הסמור

דוגמה אחת היא "תהליך הסמור" שמנסה לבנות את המשפט METHINKS IT IS LIKE A WEASEL ("נדמה לי שהוא כמו סמוּר", מתוך שייקספיר) שיש בו 28 תווים. הקשה מקרית על מקלדת שיש בה 26 אותיות אנגלית ומקש רווח תוביל למספר גדול של תוצאות. מספר האפשרויות לטקסטים שונים הוא 27 בחזקת 28 שהם בקירוב 10 בחזקת 40. אם קוף (או תוכנת מחשב) יקליד על מקלדת בצורה אקראית הסיכוי לקבלת משפט נכון הוא קטן מאד. באופן ממוצע ידרשו מאות מיליארדי שנים - זמן ארוך יותר מקיום היקום - כדי להגיע למשפט נכון בצורה זו. אף כי משפט זה פשוט הרבה יותר מכל יצור חי - ואף יותר מהסדר הנדרש לשם התפתחות נגיף - אין זה סביר כלל להגיע אליו מתוך תהליך מקרי.
לעומת זאת ניתן להיעזר בתוכנת מחשב פשוטה, "תוכנת הסמור", ששומרת על אותיות נכונות מתוך המשפט כאשר היא מאתרת אותן. מגרילים בבת אחת את כל האותיות, אם האות השלישית היא מ', התוכנה תשמור עליה ואז נמשיך להגריל את כל האותיות שלא נכתבו נכון. בעזרת תוכנה כזו ניתן להגיע מכל קלט תחילי של אותיות וניחוש מקרי של אותיות אחרות, למשפט המטרה, תוך כמה עשרות אינטראקציות של התוכנה, כלומר תוך כמה שניות במקרה של תוכנת מחשב וכמה דקות במקרה של קוף מתקתק. דבר זה מדגים את ההבדל העצום בין מקריות סתם לבין מקריות שיש בה גם סדרת שיפורים קטנים.
הבעיה של "תוכנת הסמור" (ביחס לאבולוציה) היא שהמתכנת של התוכנה יודע מראש מה יהיה הסדר שאמור להתקבל בסוף. זאת לעומת תהליך אבולוציוני שבו כל דור רק מנסה לשרוד ולהתרבות ואין לו מטרה סופית ידועה כלשהי בעוד כך וכך דורות.
טלאולוגיה ואבולוציה ביולוגית > ביומורפים

דוקינס מייצר דוגמאות נוספות של תהליכים בעלי אלמנט לא מקרי - כמו ביומורפים - תוכנה שמייצרת ציורים של מעין "עצים" במחשב שמשתנים על פי מספר "גנים" ויכולים לעבור מוטציות מקריות וסלקציה. תוכנה זו דומה יותר לאבולוציה לעומת מתכנת הסמורי כי לא יודעים מה תהיה התוצאה הסופית. דוקינס משתמש ב-9 "גנים" שמשפיעים על תכונות העצים: כמו אורך של כל "ענף" של העץ בציור, או הזווית של ענף חדש יחסית לענפים קודמים. כל "עץ" שנוצר בשיטה זו מוקף על ידי 18 עצים אחרים, שבהם משתנה הביטוי של גן אחד, עם סימן של פלוס אחד או מינוס אחד.
בכל דור בוחרים אנשים ביומורף או "עץ" חדש. הסלקציה היא סלקציה מלאכותית ולא טבעית - העין האנושית בוחרת את אחד מ-18 העצים שיהיה יורש וממשיכים את התהליך הלאה. לעומת זאת בניגוד לתוכנת הסמור לא יודעים מה המטרה הסופית. בחירה מקרית מובילה לכמות עצומה של עצים אפשריים. לעומת זאת אם מבצעים סלקציה אפשר להגיע תוך זמן קצר (כ-40 דורות) לעצים שדומים לדברים שנראים כמו דברים מורכבים - חרקים, מטוסים, עכבישים, שושנים וכו'. בנוסף קשה לנחש מראש מה יהיו ההשלכות של סלקציות שמבוצעות בתחילה או באמצע של התהליך. וכן אם ידוע לכם מראש מה הצורה שאליה תרצו להגיע, קשה להגיע אליה מבחירה של שלבים בדרך.
טלאולוגיה ואבולוציה ביולוגית > מבנה העין

דוקינס מתאר בהמשך את האבולוציה של העין כדוגמה לתהליך אבולוציוני. הוא מתאר שלבים שונים בהתפתחות העין כשיפורים הדרגתיים שיכולים להתפתח זה אחר זה. כל שלב הוא שיפור בתפקוד לעומת השלבים הקודמים ומעניק יתרונות אבולוציוניים.
דוקינס מזים טענות נפוצות (של בריאתנים) לפיהן רק ראייה "מושלמת" מועילה ליצורים חיים. לדוגמה טענה כי רשתית ללא עדשה היא חסרת תועלת. דוקינס מראה דרך דוגמאות מעולם החי ומעדויות של אנשים עם ראיה לקויה, כי רעיון זה שגוי. לדוגמה, מין של חשופית ים שאין לה עדשה, או אשה שעברה ניתוח קטרקט ואיבדה את עדשות העיניים שלה. אשה כזו היא בעלת ראיה נמוכה מאוד ביחס לרוב האנשים אבל זה עדיין יכול למנוע ממנה ליפול מצוק או להתנגש בעץ. דוקינס טוען גם, שבעולם שמלא ביצורים חיים עיוורים, יצור עם 5% ראייה יהיה בעל יתרון אבולוציוני עצום.
אחת השאלות המרכזיות היא האם העין האנושית הייתה יכולה להתפתח מסדרה של שינויים אבולוציוניים קטנים, שראשיתם בעין פשוטה מאוד שמורכבת רק מתאים רגישים לאור. דוקינס טוען כי העין החלה את דרכה כאיבר פשוט מאוד שמסוגל רק להבחין בין אור לחושך באופן הגס ביותר. בהמשך דוקינס מתאר סדרה של שלבים בהתפתחות העין, שכל אחד מהם הוא שיפור קטן בתחכום של העין עד להגעה לאיבר המורכב והאלגנטי של עין כפי שאנו מכירים אותה בקרב יונקים. לדוגמה אם התאים הרגישים לאור הם בתוך גומה קטנה של תאים אחרים האורגניזם יכול להבין את מקור האור, תאים נוספים יכולים לשפר את המיקוד וכו'.
בתיאור התפתחות העין הוא מציין מספר יצורים חיים שהעיניים שלהם, הם אמנם דבר שימושי מאוד, אבל גם מהווים דוגמה חיה ליתרונות האפשריים של שלבי-ביניים של הסיבוכיות - אם כי הם אינם מהווים שלבי ביניים אמתיים. דוגמה לכך הם תאים של יצורים חד-תאיים שיש להם רק תא רגיש לאור ומעין מסך מאחורה - כך שהם יכולים לקבוע את כיוון האור. דוגמה אחרת הן תולעים שונות שהעיניים שלהם נמצאים בתוך "מצלמה עם חריר" או גומה כך שהדיוק של מקור האור יכול להיות גבוה יותר. קיום של עדשה בתוך הגומה יכול להיות שכלול נוסף וכו'.
דוקינס מתאר כי התפתחות איברי ראייה היא תהליך שהתפתח בצורה של אבולוציה מתכנסת - יצורים רבים שהחלו מנקודת מוצא אבולוציונית שונה, החלו תהליך של פיתוח העין. במבט ראשון נראה כי לכולם יש עיניים דומות. אולם הדוגמה של הביומורפים מראה כי מאוד בלתי סביר להגיע ממקומות גנטיים שונים לצירופים גנטיים זהים, וכי דבר זה נכון גם לגבי עיניים. קיימים לפחות 9 מנגנונים שונים של עזרי ראייה, ובעלי חיים שונים שהעיניים שלהם התפתחו לאורך עצים אבולוציוניים שונים, הגיעו לפתרונות שנראים דומים אבל הם בעצם שונים. לדוגמה יש יצורים שבהם משתמשים בעקרון של החזרת אור בדרך דומה לדבר שמבוצע בטלסקופ מראה או באנטנה של רדיו.
הפיזיקאי מיכאל אברהם הגיב לטענתו של דוקינס בספרו "אלוהים משחק בקוביות". אברהם טוען שדוקינס מערב בין מדע לפילוסופיה, חסרה לו מיומנות בסיסית בפילוסופיה ובתאולוגיה, וטיעוניו לוקים בכשלים לוגיים רבים. לדבריו, העובדה שהאבולוציה התרחשה למרות המורכבות הרבה והסבירות המעטה שלה מוכיחה שיש לה מתכנן תבוני, שלכל הפחות קבע את חוקי הטבע שגרמו לאבולוציה להתרחש.
ראו גם

כשל לוגי
דיסטלולוגיה
אטיולוגיה
הערות שוליים

↑  תַּכְלִיתָנוּת, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  מיכאל אברהם, אלוהים משחק בקוביות: מה באמת אומרת לנו האבולוציה?, משכל, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565810205171  BnF: cb11948057k (data)  GND: 4059367-8  LCCN: sh85133362  LNB: 000055249  NDL: 00567800  NKC: ph126501
אל-בודייע

| --- | --- |

 מדינה:  בחריין בחריין
 מחוז:  מחוז הצפון (בחריין) מחוז הצפון
 גובה:  4.0 מטרים
 קואורדינטות:  26°13′00″N 50°27′00″E﻿ / ﻿26.216666666667°N 50.45°E﻿ / 26.216666666667; 50.45 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בחריין מוגדלת) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ערב הסעודית  ערב הסעודית  מפרץ בחרייןאל-בודייע(למפת בחריין רגילה) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ע ר ב  ה ס ע ו ד י ת  מפרץ בחרייןאל-בודייע  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אל-בודייע היא עיירת חוף הממוקמת באזור הצפון-מערבי של האי בחריין, במחוז הצפון של ממלכת בחריין. היא שכנה לכפרים דיראז ובני ג'מרה.
היסטוריה

עיירה קטנה לחופי בחריין, נוסדה על ידי שבט הדוואסירי. בשנת 1923, בעקבות סכסוך עם השלטון הקולוניאלי הבריטי, עזב רוב השבט את אל-בודייע ועבר לערב הסעודית. עם זאת, רבים מבני שבט הדוואסירי חזרו מאוחר יותר לאל-בודייע, וחלקם ממשיכים להתגורר בכפר עד היום. לפני גילוי הנפט בבחריין, רוב תושבי אל-בודייע היו מעורבים בתעשיית צלילת פנינים ודיג.
לפי כתב העת של המפרץ הפרסי, עומאן ומרכז ערב בשנת 1917, הכפר אל-בודייע היה מורכב משלושה רבעים נפרדים: פאריק-אל אמארה, סכר פאריק-אל (הממוקם על ראס-בודאיה) ופאריק-אל-בודאיה (הרובע העתיק ביותר). בעיירה התאפיינה במספר ניכר של בתי אבן ובקתות קנים. האוכלוסייה המוערכת הגיעה לכ-8,000 איש, כולם מאמיני האסלאם הסוני; רוב תושבי אל-בודייע (800 בתים) השתייכו לשבט הדוואסיר, אך לצדם חיו גם קבוצות נוספות: שבט האמארה (100 בתים), בני חוואלה (50 בתים), "כושים חופשיים" (200 בתים) ועבדים שחורים (450 בתים). תעשיית צלילת הפנינים. תפסה מקום מרכזי בכלכלת העיירה. למעלה ממחצית מ-100 הסירות בנמל שימשו לצלילה, מה שהעיד על חשיבותה של תעשייה זו לפרנסת התושבים. בעיירה היו גם 3 בתי ספר לקוראן. ענייניה הפנימיים של העיירה טופלו על ידי השייח' מהדוואסיר, ללא הפרעה של השייח' של בחריין.
גאוגרפיה

אל-בודייע קיבלה באופן מסורתי את אספקת המים שלה מבארות במטעי התמרים הסמוכים בכפרים דיראז ובני ג'מרה בהתאמה. זהו כעת המיקום של מרבית החוות, האורוות והחוות המסורתיות של משפחות המפרץ. העיירה משמשת כנקודת קצה אחת של דרך אל-בודייע, העוברת למנאמה, בירת בחריין.
שתי בעיות סביבתיות עיקריות פוגעות באזור דרך אל-בודייע:
כריתת יערות: גלי בנייה גרמו לכריתת אלפי עצי דקל פראיים. עצים אלו שימשו כמסננים טבעיים מפני השמש הקופחת, והיעדרם גורם להתחממות האזור.
חדירת מי ים לאקוויפרים: תהליך הבנייה של נמל הים "מינה סלמאן" בשנות ה-50 גרם לחדירת מי ים לאקוויפרים תת-קרקעיים טבעיים. חדירה זו פוגעת באיכות מי השתייה באזור.
בעבר, דרך אל-בודייע נחשבה לאחד האזורים היחידים בבחריין שנהנו מצל טבעי. כיום, כתוצאה מכריתת העצים והתפתחות הבנייה, אופיו הייחודי של האזור הולך ונעלם.
גאוגרפיה > לקריאה נוספת

פואד ח'ורי (1980). שבט ומדינה בבחריין: שינוי הסמכות החברתית והפוליטית במדינה ערבית. מסת"ב 0-226-43473-7