stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל ונטריס
מותו

אחרי פיענוח הכתב הליניארי ב' בשנים 1953-1951, ב-6 בספטמבר 1956 קיפד ונטריס את חייו באופן פתאומי, בגיל 34, בתאונת דרכים. אחרי שיצא מהבית בלילה נסע לכיוון מעבר בארנט ורכבו התנגש עם משאית חונה. בהתחשב באישיותו, היו שחשדו שהיו לו מחשבות אבדניות, אך לא נמצאו סימוכין לכך. Documents in Mycenaean Greek, ("מסמכים ביוונית מיקנית"), תוצר עבודתם המשותפת של ונטריס וצ'דוויק, פורסם באותה שנה, כמה שבועות אחרי מותו של ונטריס.
ונטריס השאיר אחריו שני ילדים: בן בשם ניקי (1984-1942), ובת בשם טסה (נולדה ב-1946).
עבודתו סללה דרך שבה הלכו חוקרים רבים, ובראשם ג'ון צ'דוויק, שהמשיכו במאמצי הפיענוח והסיווג של האוצר הלשוני מכרתים הקדומה ובחקר היחסים בין התרבות המינואית ובין זו המיקנית.
פרסים ואותות כבוד

מסדר האימפריה הבריטית
חבר לשם כבוד של יוניברסיטי קולג' לונדון
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אופסלה
כתביו

Ventris, Michael and Chadwick, John(1956). Documents in Mycenaean Greek.Second edition (1974). Cambridge UP. ISBN 0-521-08558-6.
Ventris, Michael(1988). Work notes on Minoan language research and other unedited papers.Edizioni dell'Ateneo 1988 Roma.
ראו גם

ארתור אוונס
קנוסוס
התרבות המיקנית
התרבות המינואית
אליס קובר
כתב ליניארי ב'
לקריאה נוספת

Andrew Robinson The Man Who Deciphered Linear B Thames & Hudson, London 2002
Chadwick, John(1958). The Decipherment of Linear B.Second edition 1990)
Simon Tetlow, Ben Harris, David Roques and A. G. Meredith - Michael Ventris Remembered ,Stowe School, 1984
הערות שוליים

↑  בסיס נתונים לשמות משפחה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269405805171  PLWABN: 9810676578305606  BIBSYS: 90573350  BNE: XX1476096  BnF: cb12167928d (data)  CiNii: DA02697816  GND: 118767976  ICCU: CFIV078030  ISNI: 0000 0001 1029 1516  LCCN: n84040328  NDL: 00621595  NKC: jo2015871067  NLG: 197732  NTA: 069643016  RERO: 02-A003936250  SELIBR: 99510  SUDOC: 030216575  VcBA: 495/147373  VIAF: 71431139   WorldCat (עם VIAF): 71431139 
"סטו סקול", הפנימיה שבה למד מייקל ונטריס, כפי שנראית בימינו
מטוס מסוג הנדלי פייג' הליפקס
הבית שבו גרו בני הזוג האדריכלים מייקל ולואיס ונטריס בהמפסטד בשנים 1952–1956. הבית עוצב על ידי עצמם וצויד בהיטים מעוצבים על ידי מרסל ברויר. על החומה הוצבה לוחית זיכרון כחולה
מרחב פאזה

בפיזיקה, מרחב פאזה הוא מושג המשמש בעיקר לתיאור והבנה של מערכות דינאמיות. מרחב הפאזה הוא מרחב הפורש את כל המצבים האפשריים של מערכת פיזיקלית (באופן הרחב של המילה) ועל פי התנאים שהמערכת נתונה בהם ניתן לתאר מסלולים במרחב זה שלרוב מתארים את ההתנהגות המרחבית של מערכת פיזיקלית כלומר, מוצגים בעיקר ביחס למרחב (ולא לזמן), כך מרחב הפאזה מסוגל להרחיב לנו את האינטואיציה וההבנה לגבי ההתנהגות של המערכת וללמד אותנו תכונות נוספות החבויות בהתנהגות זו כאשר בוחנים אותם כתלות בזמן.
מסלול במרחב הפאזה הנוצר על ידי משוואות Duffing
מסלול במרחב פאזה של מערכת דינאמית עם יציבות מוקדית
הגדרה

מרחב פאזה הוא מרחב רב-ממדי המהווה תיאור גאומטרי לכל מצב אפשרי של מערכת פיזיקלית. כל דרגת חופש של המערכת מיוצגת על ידי ציר במרחב הפאזה כך שכל נקודה במרחב הפאזה מגדירה את המצב של המערכת (כלומר קובעת פרמטר עבור כל דרגת חופש).
מקור והיסטוריה

מקור המושג של מרחב הפאזה קצת מעורפל וצף ככל הנראה במשך דורות, אך הוא הפך למרכזי בפיזיקה המודרנית באמצע המאה ה-19, עם ניסוחו של לודוויג בולצמן וג'יימס קלרק מקסוול למכניקה סטטיסטית, ניסוחו מחדש של המילטון למכניקה ומשפט ליוביל.
המושג התחיל להשתרש בשפה המדעית בסוף המאה ה-19 בעבודתם של ג'וסיה וילארד גיבס והנרי פוינטקר.
מכניקה אנליטית

על פי מכניקה אנליטית, ניתן לתאר מערכת פיזיקלית על ידי קואורדינטות מוכללות כך שלכל קואורדינטה מגדירים תנע צמוד (לדוגמה עבור מיקום בציר חד-ממדי התנע המוכלל יהיה התנע לאורך אותו הציר ועבור זווית התנע הצמוד יהיה התנע הזוויתי). עבור כל קואורדינטה מוכללת והתנע הצמוד שלה נפרש מרחב פאזה דו-ממדי עבור כל חלקיק.
במערכת עם חלקיק אחד, כל נקודה במרחב הפאזה תציין את המיקום והתנע של החלקיק והמסלול של החלקיק יקבע על פי ההמילטוניאן של המערכת ותנאי ההתחלה.
הפורמליזם ההמילטוני מגדיר את המילטוניאן ואת הבעיה הפיזיקלית כסט של משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון במרחב הפאזה.
מכניקה סטטיסטית

מכניקה סטטיסטית מתעסקת בספירה של מצבים. המצב של חלקיק נקודתי קלאסי מתואר באופן מלא על ידי המיקום והתנע שלו (מהירות כפול מסת החלקיק).
למשל עבור מערכת תלת-ממדית המורכבת מ-N חלקיקים נקודתיים (חסרי ממדים), מרחב הפאזה יהיה בעל N6 ממדים – 3 ממדים עבור המיקום של כל חלקיק ו3 ממדים עבור התנע שלו. בעזרת מרחב הפאזה נוכל לתאר מצב של חלקיק כנקודה במרחב בעל 6 ממדים ומצבה של כלל מערכת תואם להתפלגות מסוימת של נקודות במרחב זה.
כעת נוכל לדמיין את ספירת המצבים בצורה גאומטרית כנפח במרחב הפאזה.
אם נוסיף לכל חלקיק נפח כדורי אז יתווספו עוד 3 דרגות חופש עבור התנע הזוויתי, כלומר, סיבוב של החלקיק סביב כל אחד מהצירים המרחביים. לכן מרחב הפאזה כעת הוא בעל 9N ממדים כי כעת נצטרך 9 פרמטרים כדי לתאר את המצב של כל חלקיק.
בנוסף נבחין שעבור חלקיקים מובחנים, המצב המיקרוסקופי של המערכת (המיקומים והתנעים של כל החלקיקים) מוגדר על ידי נקודה במרחב זה. אם החלקיקים אינם מובחנים מצב מיקרוסקופי יכיל !N נקודות (בהתאם למספר האפשרויות שניתן לסדר את המערכת כך שלא נבחין בשינוי).
מכניקה סטטיסטית > עקרון האי ודאות

ספירת מספר המצבים הזמינים לחלקיק מסתכמת בקביעת הנפח הזמין במרחב הפאזה. אפשר לטעון כי עבור מרחב פאזה רציפה, כל נפח סופי יכיל מספר אינסופי של מצבים. אך עקרון האי-ודאות קובע כי לא ניתן לדעת במדויק את המיקום והתנע של חלקיק קוונטי כלומר לא ניתן לדעת בוודאות את המצב המלא של החלקיק לכן עבור חלקיק נקודתי יחיד בממד 1 במקום נקודה במרחב הפאזה המצב יתואר על ידי אלמנט נפח קטן כך שלפי העיקרון הנפח המינימלי שנוכל לקבל הוא
כאשר h הוא קבוע פלאנק.
מכניקה סטטיסטית > מערכת מאקרוסקופית

מערכת תרמודינמית ניתנת לתיאור על ידי המשתנים התרמודינמיים שלה (אנרגיה, טמפרטורה, לחץ ועוד), עבור כל משתנה בלתי תלוי של המערכת נקבע ציר במרחב הפאזה ונקודה במרחב זה תקבע המצב המאקרוסקופי של המערכת. דיאגרמת פאזות המתארת מעברי פאזה של חומרים היא מקרה פרטי של מרחב פאזה של מערכת מאקרוסקופית עבור משתנים תרמודינמיים מסוימים.
ישנם כמה מצבים מיקרוסקופיים המתאימים למצב מקרוסקופי מסוים לכן מבחינה טופולוגית מרחב הפאזה המיקרוסקופי מהווה יריעה מממד גבוה יותר של מרחב הפאזה המאקרוסקופי.
ראו גם

ספרטריקס
תהליך מקרי ארגודי
פיזיקה סטטיסטית
שימושים
תורת הכאוס
מרחב המצב
דינמיקה מולקולרית
מיפוי סטנדרטי
לקריאה נוספת

The Tangled Tale of Phase Space", (2010), David D. Nolte"
The Explanatory Power of Phase Spaces", (2007), A. Lyon and M.Colyvan"
הצגה של מתנד הרמוני פשוט במרחב-זמן ובמרחב פאזה
ארורים

| --- | --- |
 כתיבה:  שרה קיין 
 שפה:  אנגלית 
 
ארורים (באנגלית: Blasted) הוא המחזה הראשון שכתבה המחזאית הבריטית שרה קיין.
תקציר העלילה

עלילת המחזה מתרחשת בחדר מלון יקר מאוד בלידס. איין, עיתונאי בן 41, מביא בלילה לחדרו את קייט בת ה-25. קייט רגישה מאוד וחסרת השכלה.
לאורך כל התמונה הראשונה איין מנסה לפתות את קייט לשכב עמו, אולם היא מסרבת. כל אותה עת איין מתרברב במיזוגיניה, הגזענות וההומופוביה שלו. התמונה מסתיימת לקולו של גשם האביב.
התמונה השנייה נפתחת בבוקר המחרת. איין אונס את קייט באכזריות. היא תוקפת אותו ונמלטת דרך חלון האמבטיה. לפתע, נכנס לחדר חייל ומאיים ברובה. בית המלון נפגע מפצצת מרגמה, והתמונה מסתיימת לקול גשם של קיץ.
בתמונה השלישית, חדר המלון הרוס; הפצצה פערה חור בקיר. החייל ואיין משוחחים, ולאט לאט מתברר שהמלון ממוקם בטבורה של מלחמה קטלנית. החייל מספר לאיין אודות מעשי הזוועה המחרידים להם היה עד ובהם לקח חלק, הכוללים אונס, עינויים ורצח עם, ואומר שהוא עשה הכול כצעד נקמה על רציחתה של חברתו. אחר-כך הוא אונס את איין. אחר-כך מוצץ, נוגס ואוכל את עיניו. התמונה מסתיימת בקול גשם של סתיו.
בתמונה הרביעית איין שוכב עיוור לצד החייל, שמתאבד. קייט שבה, מספרת שהעיר הומה בחיילים, ומביאה עימה תינוקת אותה הצילה. התינוקת הולכת לעולמה. התמונה מסתיימת לקול גשם כבד של חורף.
התמונה החמישית נפתחת כשקייט קוברת את התינוקת מתחת למרצפות. התמונה מורכבת מסצנות קצרות, בהן נראים איין בוכה, מאונן ואפילו מתנחם בחיבוק החייל המת, בעודו גווע ברעב בחדר ההרוס. לבסוף, הוא מרים את המרצפות, מוציא את גופת התינוקת ואוכל אותה. מתחיל לרדת עליו גשם שחודר מהגג ואיין אומר "חרא". קייט שבה, מביאה עימה לחם, נקניק ובקבוק ג'ין, עליהם שילמה במין שקיימה עם החיילים בחוץ. היא אוכלת, מאכילה ומשקה את איין, שאומר לה "תודה".
הכתיבה

קיין כתבה את שתי התמונות הראשונות כשהייתה סטודנטית בברמינגהאם, שם "ארורים" הוצג לראשונה. הסוכן מל קניון ישב בקהל ולבסוף ייצג את קיין. הוא הציע שהיא תציג את עבודתה בפני תיאטרון רויאל קורט בלונדון, כך היא אכן עשתה והרויאל קורט החליטו להציג אותה.
ההפקות

הצגת הבכורה של "ארורים" הייתה ב-12 בינואר 1995 בתיאטרון רויאל קורט, לונדון, בבימויו של ג'יימס מקדונלד.
המחזה הנטורליסטי שכלל סצנות הולכות ומתקצרות של אלימות הולכת וגוברת, בהן אונס אנאלי, קניבליזם וצורות אחרות של אלימות, יצר את השערורייה הגדולה ביותר בתיאטרון הלונדוני מאז מחזהו של אדוארד בונד " הצילו" ב-1965. 

קיין העריצה את מחזהו של בונד, שבתורו הגן עליה ועל המחזה בפומבי.

ההפקה הייתה מאוד שנויה במחלוקת וזכתה לביקורות שליליות מרוב מבקרי העיתונים, רבים מהם החשיבו אותה לניסיון בוסר להמם את קהל הצופים.
.

כותרת ביקורתו של ג'ק טינקר, מבקרו של הדיילי מייל הייתה "הילולה מבחילה של זוהמה".
אולם, מחזאים עמיתים של שרה קיין קשרו ל"ארורים" כתרים. בכללם מרטין קרימפ,

הרולד פינטר (שנהפך לידיד שלה),

וקריל צ'רצ'יל, שהחשיבה אותו כ"מחזה טוב למדי".
ברם, לימים מבקרים שינו את דעתם. למשל, מייקל בילינגטון מהגארדיאן, שתקף את המחזה בביקורתו הראשונה, כתב לאחר התאבדותה של קיין: "טעיתי בהערכתי, כפי שאני אומר שוב ושוב. היא הייתה כישרון בחסד. ככל הנראה, הרולד פינטר אמר באזכרה שלה שהיא הייתה משוררת, ואני תמים דעים עמו."

אחרי שהוא צפה בהפקה המחודשת של המחזה, מבקר האיבנינג סטנדרט כתב:
"כמה צווחנים ומטופשים נשמעים המהומה וההיסטריה של 1995, לאחר ש"ארורים" שב לרויאל קורט ליל אמש. זה היה, ותמיד יהיה, מחזה בעל תכלית מוסרית ראויה לשמה".
עוזר הבמאי, ג'וזף היל-גיבינס, הסביר ש"הטיעון מוסבר באמצעות צורה, למרות שישנם שינויים בסגנון ב"ארורים". כך היא בונה טיעון. על ידי זה שהיא ממקמת את זירת ההתרחשות בעיר תעשייתית בצפון אנגליה ולפתע הופכת את הפעולה לשטח מלחמה."
המבקר קן אורבן כתב ש"עבור קיין, הגיהנום אינו   מטאפיזי, אלא היפרריאליסטי, המציאות המוקצנת".
לימים נערכה השוואה בין אלימות במשפחה  ומלחמת בוסניה, לבין אלימות פיזית ונפשית. קיין אמרה: "ניתן להבין את האונס של פרטים באנגליה אם חושבים על מחנות האונס בבוסניה ועל ציפיות החברה מהתנהגותם של גברים במלחמה.
ב-2010 הועלה "ארורים" בתיאטרון ליריק האמרסמית, לונדון. הפקה מחודשת של המחזה, 15 שנה מהצגת הבכורה שלו, בבימויו של שון הולמס, מנהלו האמנותי של תיאטרון ליריק האמרסמית. בכיכובם של דני וב ולידיה וילסון.
ההפקה זכתה בפרס אוליביה לשנת 2011.
ביבליוגרפיה

Kane, Sarah, Sarah Kane: Complete Plays. London: Methuen (2001), ISBN 0-413-74260-1
Saunders, Graham. Love Me or Kill Me: Sarah Kane and the Theatre of Extremes.  Manchester, Eng.: Manchester UP, 2002.
Sierz, Aleks. "Blasted".  The Literary Encyclopedia. 3 June 2004.  Accessed 25 Feb. 2007.  (Paid subscription required for access to full article; only a portion accessible otherwise.)
הערות שוליים

↑  גרהם סונדרס, שרה קיין ותיאטרון האקסטרים.
↑  מכתב לעיתון גארדיאן, 28 בינואר 1995
↑  הצגת הבכורה של "ארורים", באתר תיאטרון רויאל קורט
↑  גרהם סונדרס, שרה קיין ותיאטרון האקסטרים.
↑  ג'ק טינקר, בעיתון דיילי מייל, "הילולה מבחילה של זוהמה", 18 בינואר 1995
↑  מכתב לעיתון גארדיאן, 23 בינואר 1995
↑  הרולד פינטר מצוטט בכתבה: 
סיימון הטנסטון,
תרועה של עצב (חלק שני), בעיתון גארדיאן, 1 ביולי 2004
↑  מכתב לעיתון גארדיאן, 25 בינואר 1995
↑  סיימון הטנסטון,
תרועה של עצב, בעיתון גארדיאן, 1 ביולי 2000
↑  ביקורות של הפקת "ארורים" משנת 2001, באתר תיאטרון רויאל קורט
↑  Ken Urban, "An Ethics of Catastrophe: The Theatre of Sarah Kane." A Journal of Performance and Art". Vol 23. No. 23 (Spet 2001), pp. 36-46
↑  Ken Urban, "An Ethics of Catastrophe: The Theatre of Sarah Kane." A Journal of Performance and Art". Vol 23. No. 23 (Spet 2001), pp. 36-46.
↑  פרס אוליביה למחזה "ארורים", באתר תיאטרון ליריק האמרסמית, 13 במרץ 2011
סרט מתוק

| --- | --- |

 בימוי:  דושאן מקבייב 
 תסריט:  דושאן מקבייב 
 עריכה:  יאן דדה 
 שחקנים ראשיים:  קרול לור   ג'ון ורנון   אנה פרוקנל   פייר קלמנטי   ג'יין מלט   רוי קלנדר
 מוזיקה:  מאנוס חג'ידאקיס 
 צילום:  פייר לום 
 מדינה:  צרפת, קנדה, גרמניה המערבית
 חברת הפקה:  V. M. הפקות   סרטי מוחאק   סרטי מראן
 חברה מפיצה:  פאתה 
 הקרנת בכורה:  מאי 1974 (צרפת)
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  סרט אמנותי, סרט עצמאי, דרמה קומית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   sweetmovie
 סרט קודם:  וילהלם רייך: מסתורי האורגניזם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
סרט מתוק (באנגלית: Sweet Movie) הוא סרט דרמה קומית אוונגרדי-סוריאליסטי, שיצר הבמאי היוגוסלבי דושאן מקבייב ב-1974. הסרט עורר מחלוקת ונאסר להפצה במדינות רבות בעולם.
עלילה

העלילה מתמקדת בשתי נשים:
מיס מונדה (קרול לור), מלכת יופי קנדית שנישאת לטייקון תעשייה אקסצנטרי (ג'ון ורנון). בעקבות יחסו המשפיל כלפיה בענייני מין, מבריח אותה שומר הראש של המשפחה (רוי קלנדר) לפריז, בתוך מזוודה. במגדל אייפל היא פוגשת בזמר לטיני נרקיסיסט והם מקיימים יחסי מין; קבוצת נזירות מפתיעה אותם ובעקבות זאת נותרים איברי המין שלהם צמודים זה לזה בלי יכולת להינתק, אלא בעזרת צבת. בהמשך היא עוברת לקומונת אמנים אנרכיסטית, בה החברים עוברים מעין תהליך "לידה מחדש" המוני, בו הם מבטאים בחופשיות התנהגויות של תינוקות; הדבר מתבטא בסצנות סוריאליסטיות בהן הם בוכים, מקיאים ומפרישים שתן וצואה זה לצד זה. לאחר מכן היא משחקת בפרסומת בה היא מופיעה עירומה ומכוסה בשוקולד נוזלי.
אנה פלנטה (אנה פורקנל), מהפכנית פולניה קומוניסטית כושלת וקברניטה של ספינה הנושאת סוכר וממתקים לאורך הנהר; על חרטום הספינה מתנוססת דמותו של קרל מרקס דומעת ושותתת דם. היא אוספת מלח טרמפיסט (פייר קלמנטי), ומזהירה אותו כי תהרוג אותו אם יתאהב בה, אך היחסים ביניהם מתפתחים. במהלך יחסי מין ביניהם, המתקיימים על מצע של סוכר וממתקים, היא דוקרת אותו למוות. לבסוף היא נעצרת על ידי המשטרה, שמוצאת בספינה שקי גופות רבים של ילדים, אותם כפי הנראה נהגה אנה לפתות לעלות לספינת הממתקים ובהמשך לרצוח אותם. הסרט מסתיים בלידה מחדש של הילדים מתוך שקי הגופות.
הסרט מבטא ביקורת חברתית של מקבייב על נושאים כגון אסתטיקה קולנועית, הפסולת של החברה, הסתייגות מבורגנות וקפיטליזם, הגדרות שונות למהפכנות, ורצון לשחרור ממשטר הדיכוי הקומוניסטי של סטלין (הסרט כלל קטעים מקוריים בשחור לבן מתוך סרטים שצילמו הנאצים בעת גילוי אלפי גופות של פולנים, שנרצחו על ידי הסובייטים בטבח יער קאטין במהלך מלחמת העולם השנייה ב-1940).
הפקה וביקורת

הסרט צולם באמסטרדם, מונטריאול ופריז, במהלך גלותו של מקבייב מיוגוסלביה לאחר שהוחרם על ידי השלטונות שם בעקבות סרטו הקודם והשנוי במחלוקת, "מסתרי האורגניזם" (1971). במקור נועד להיות קו עלילה אחד, בו מלכת היופי הטהורה הופכת בהמשך לקברניטה של ספינת הממתקים, אך כוכבת הסרט קרול לור פרשה מההפקה באמצע בשל התנגדות שגילתה לתכניו הפרובוקטיביים ולהשפלתה בחלק מהסצנות; מקבייב נאלץ לשכור שחקנית אחרת, אנה פרוקנל, ולשנות את העלילה כך שתתפרש על שני קווי עלילה, של מלכת היופי ושל הקברניטה.
ההשראה של מקבייב לסיפור רציחות הילדים בספינה, הייתה מפרשה שפורסמה בעיתונות על רוצח מטקסס שקבר בבורות עשרות גופות של ילדים, עטופות בשקי פלסטיק.
הסרט הוצג בפסטיבל קאן ב-1974 וספג ביקורות שליליות, הן ממבקרים בעולם המערבי והן בגוש המזרחי הקומוניסטי דאז. בין השאר נטען כי הוא וולגרי וכולל גסויות ועיסוק רב ולא מקובל בהפרשות הגוף. במדינות הקומוניסטיות הופנתה ביקורת על אופן הצגת הקומוניזם והמהפכה בסרט, והוא נאסר להקרנה שם. מבקרים ופוליטיקאים בפולין ביקרו את אופן הצגת העם הפולני והטבח ביער קאטין בסרט; כניסתה של כוכבת הסרט הפולנייה, אנה פרוקנל, למולדתה, נאסרה לאורך שבע שנים. נקיטת העמדה הנאצית בעניין טבח יער קאטין בסרט גרמה להאשמת מקבייב בפרו-נאציזם.
בעקבות איסור הקרנת הסרט במדינות רבות בעולם, לא ניתן היה כמעט להשיג עותקים שלו לאורך עשרות שנים. רק ב-19 ביוני 2007 הועלה הסרט לגרסת DVD והפך זמין יותר.
הערות שוליים

↑  אסף כהן, מתוק ומרושע, באתר "האוזן השלישית", 7 באוגוסט 2007
1 2 3  ביקורת על הסרט, דבר, דפדוף, 23 בינואר 1976
↑  זאב רב-נוף, קולנוע – המשך הפוליטיקה בדרכים אחרות: הפסטיבל הבין-לאומי ה-27 לסרטים בקאן, 1974 (ב'), דבר, 7 ביוני 1974
↑  Sweet Movie (1974) - Trivia, imdb
דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education

דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education הוא דירוג של האוניברסיטאות הטובות בעולם המתפרסם על ידי Times Higher Education (THE בראשי תיבות), שבועון בריטי העוסק בהשכלה גבוהה. זהו פרסום החדשות הבריטי המוביל בתחום ההשכלה הגבוהה. השבועון פרסם את דירוג האוניברסיטאות הטובות בעולם מאז שנת 2004 ועד לשנת 2009 בשיתוף עם חברת QS. החל משנת 2010 מפרסם השבועון דירוג נפרד, בשיטה שונה, שמאגר המידע באשר לציטוטי מאמרים ששימש עבורה הופק בשיתוף פעולה עם חברת המידע תומסון רויטרס. משנת 2014 מתבסס הדירוג על מאגר המידע של חברת אלסוויר. חברת QS מפרסמת בנפרד את דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם. בנוסף לדירוגים אלה ידוע אף "דירוג שאנגחאי".
שיטת הדירוג

שיטת הדירוג בשנת 2022–2023, על מרכיביה, מפורטת בטבלה:
| המרכיב הכללי | המרכיב הפרטני | משקל באחוזים |
| --- | --- | --- |
| הכנסות מתעשייה - חדשנות |  הכנסות מהתעשייה עבור מחקר (ממוצע לאיש סגל אקדמי) |  2.5% |
| מגוון בינלאומי (סגל, תלמידים, מחקר) |  היחס בין סגל בינלאומי לסגל מקומי  היחס בין סטודנטים בינלאומיים לסטודנטים מקומיים  שיתוף פעולה בינלאומי (לשנת 22–23) |  3% (2.5% לשנת 2022–23)  2% (2.5% לשנת 2022–23)  2.5% (לשנת 2022–23) |
| הוראה - סביבת הלמידה |  סקר איכות הוראה  תוארי דוקטור לסגל אקדמי  מספר תלמידי תואר ראשון לכל איש סגל  הכנסת איש סגל  היחס בין תוארי דוקטור שהוענקו לתארים ראשונים |  15%  6%  4.5%  2.25%  2.25% |
| מחקר - היקפו, הכנסות ומוניטין |  סקר מוניטין (מחקר)  הכנסות ממחקר (מדורג)  מספר פרסומים לכל סגל מחקר והוראה  הכנסות למחקר ממקורות ציבוריים/הכנסות מחקר סה"כ (בוטל בדירוג האחרון |  19.5% (18% לשנת 2022–23)  5.25% (6% לשנת 2022–23)  4.5% (6% לשנת 2022–23)  /(בוטל בדירוג 22–23, בעבר שקל 0.75%) |
| ציטוטים בספרות - השפעת המחקר |  השפעת המחקר (ממוצע ציטוטים לכל מאמר שפורסם) |  32.5% (30% לשנת 2022–23) |
הציון של כל אוניברסיטה מורכב מנתונים בחמישה תחומים: הוראה, מחקר, אזכורים, הכנסות מתעשייה, הרכב בינלאומי.
הוראה - משקל מרכיב זה הוא 30% מן הציון הכולל. מחציתו של מרכיב זה (15% מן הציון הכולל) הוא תוצאות סקר תדמית ההוראה במוסד. 6% מן הציון הכולל ניתן ליחס שבין מספר תוארי הדוקטור המוענקים במוסד לבין מספר אנשי הסגל. 4.5% מן הציון הכולל ניתן ליחס שבין מספר התלמידים לתואר ראשון לבין מספר אנשי הסגל. 2.25% מן הציון הכולל הוא היחס שבין הכנסות המוסד לבין מספר אנשי הסגל האקדמי, ו-2.25% נוספים ניתנים ליחס שבין מספר תוארי הדוקטור המוענקים במוסד לבין מספר מקבלי תואר ראשון.
מחקר - משקל מרכיב זה הוא 30% מן הציון הכולל. 19.5% מן הציון הכולל ניתן לתוצאות סקר תדמית המחקר במוסד. 5.25% מן הציון הכולל ניתן לשיעור הכנסות המוסד למחקר ביחס למספר אנשי הסגל. 4.5% מן הציון הכולל ניתן ליחס שבין מספר הפרסומים בירחונים אקדמיים לבין מספר אנשי הסגל. 2.5% מן הציון הכולל ניתן ליחס שבין ההכנסות ציבוריות למחקר לבין סך ההכנסות הכוללות לצורכי מחקר.
ציטוטים - משקל מרכיב זה הוא 32.5% מן הציון הכולל. המרכיב מנסה לבחון את השפעתו של המוסד בעולם המדע. מרכיב זה נבנה מן היחס שבין מספר הציטוטים של מאמרים שפרסמו אנשי סגל האוניברסיטה, לבין מספר אנשי הסגל.
הכנסות מהתעשייה - משקל מרכיב זה הוא 2.5% מן הציון הכולל. מרכיב זה נותן משקל לחדשנות שבמוסד, ומחושב ביחס שבין הכנסות מן התעשייה לבין מספר אנשי הסגל האקדמי במוסד.
הרכב בינלאומי - משקל מרכיב זה הוא 5% מן הציון הכולל. מרכיב זה מצביע על יכולת המוסד האקדמי למשוך אליו אנשי סגל ותלמידים מחוץ לגבולות המדינה. 3% מן הציון הכולל ניתן ליחס שבין מספר אנשי הסגל הבינלאומי במוסד לבין מספר אנשי הסגל המקומי ו-2% ליחס שבין מספר התלמידים הזרים במוסד לבין תלמידים מקומיים.
חלוקה אזורית

בדירוג שהתפרסם בשנת 2010, 81 מתוך 200 (40.5%) האוניברסיטאות בדירוג ה-THE הן מצפון אמריקה, 82 מתוך 200 האוניברסיטאות בדירוג הן מאירופה, 27 אוניברסיטאות מאסיה, 8 אוניברסיטאות מאזור אוקיאניה, 2 אוניברסיטאות מאפריקה (אוניברסיטת קייפטאון במקום ה-107 ואוניברסיטת אלכסנדריה במקום ה-147). אין אוניברסיטאות מדרום אמריקה בין 200 האוניברסיטאות בדירוג.
ישראל בדירוג

אף לא אוניברסיטה אחת מישראל נכנסה ל-100 האוניברסיטאות בראש הדירוג בשנת 2025.
| שם המוסד | 2025 |
| --- | --- |
ישראל אוניברסיטת תל אביב: 201–250
ישראל האוניברסיטה העברית בירושלים: 301–350
ישראל הטכניון: 401–500
ישראל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: 501–600
ישראל אוניברסיטת בר-אילן: 601–800
ישראל אוניברסיטת חיפה: 601–800
ישראל אוניברסיטת רייכמן: 801–1000
ישראל אוניברסיטת אריאל בשומרון: 1201–1500
ראו גם

דירוג אקדמי של אוניברסיטאות בעולם
דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם
הערות שוליים

↑  World University Ranking 2020
↑  World University Rankings 2021
↑  World University Rankings 2022
↑  World University Rankings 2023
↑  World University Rankings 2024
↑  world-ranking World University Rankings 2025
↑  World University Rankings 2023: methodology
↑  דירוג TH לאוניברסיטאות ישראליות
קלי מקארתי (שחקנית)

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1969 (בת 55) ליברל, קנזאס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  תיכןו ליברל  אוניברסיטת קנזס 
 בן או בת זוג:  מאט דירבורן (2000–2009) 
 פרסים והוקרה:  Miss USA 1991 
 http://www.kellimccarty.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קלי מקארתי (אנגלית: Kelli McCarty; נולדה ב-6 בספטמבר 1969) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. מיס ארצות הברית 1991.
ביוגרפיה

מקארתי נולדה בקנזס. ב-1991 נבחרה למיס ארצות הברית כנציגת קנזס בתחרות ועלתה לשלב 6 המועמדות הסופיות בתחרות מיס תבל.
במהלך שנות התשעים הופיעה כשחקנית בסדרות טלוויזיה רבות וביניהם בוורלי הילס 90210, מלרוז פלייס, כל כך רייבן ותקועים בזמן.
בין השנים 1999 ל-2006 היא שיחקה תפקיד קבוע באופרת הסבון "תשוקות", ב-2009 היא הופיעה בתיאטרון במופע קומדיית אלתורים.
כחול מצרי

| --- | --- |
 כתיב כימי:  CaCuSi₄O₁₀ 
 
אבקה בצבע כחול מצרי
כחול מצרי (CaCuSi4O10 או CaOCuO(SiO2)4) הוא פיגמנט שהיה בשימוש במצרים העתיקה במשך אלפי שנים. צבע זה נחשב לפיגמנט הסינתטי הראשון, והיה ידוע לרומאים בשם "כחול שמיים" (caeruleum). לאחר התקופה הרומית, הלך ופחת השימוש בכחול המצרי, עד שדרכי יצירתו נשכחו. בעידן המודרני הצליחו מדענים לנתח את ההרכב הכימי של הפיגמנט ולשחזר מחדש את דרכי יצירתו.
המונח המצרי לצבע זה הוא ḫsbḏ-ỉrjt, שמשמעותו היא "לפיס לזולי (ḫsbḏ) מלאכותי".
השימוש המתועד הראשון ב"כחול מצרי" כשם צבע באנגלית הוא משנת 1809.
ראו גם

תכלת
כחול פרוסי
פיגמנטי צביעה
תכלת וארגמן בעולם העתיק
הערות שוליים

↑  "Egyptian blue". The pigment compendium: Optical microscopy of historical pigments. Oxford, UK: Elsevier Butterworth Heinemann. 2004. pp. 147–148.
↑  Maerz and Paul A Dictionary of Color New York:1930 McGraw-Hill Page 194; Color Sample of Sunset: Page 93 Plate 35 Color Sample L8
אופני תהודה של גלריית לחישות

אופני גלריית לחישות (אנגלית: Whispering Gallery Modes) או אופני אוזניים לכותל הם אופני תהודה של גלים במערכות מעגליות, שבהן לאחר סיבוב שלם מסביב למערכת מתאבך הגל באופן בונה עם עצמו.
מערכת כזו, שבה גלים מתאבכים עם עצמם במקום קבוע ויוצרים גל עומד מכונה מהוד.
כאשר גלי קול מתאבכים בצורה זו, ניתן לשמוע צלילים במרחק גדול בהרבה מהרגיל, מכיוון שהאנרגיה לא מתפזרת לכל הכיוונים.
כדי ליצור התאבכות שכזו, היקף המהוד צריך להיות כפולה שלמה של אורך הגל.
אופני גלריית לחישות מופיעים גם באקוסטיקה וגם באופטיקה.
היסטוריה

השם ניתן בעקבות גלריה בקתדרלת סנט פול בלונדון שנקראת גלריית הלחישות מכיוון שלחישה שנלחשת בקצה אחד של הגלריה נשמעת בקצה השני כאילו הלוחש נמצא לצידו של המאזין.
עוד בסוף המאה ה-19 חקר את הנושא לורד ריילי בקתדרלת סנט פול והבין שהגלים מתקדמים לאורך הקירות, ובתחילת המאה העשרים הרחיב את המחקר לתחום האופטיקה. ראמאן ואחרים הרחיבו על כך.

מאוחר יותר הבינו שהסיבה שהתופעה מתרחשת בעיקר בלחישות לא קשורה לתדירות שונה של הלחישות, אלא להתאבכות הורסת של הגלים שמתקדמים שלא לאורך הקירות בעוצמת קול גבוהה יותר.
גם חדרים אליפטיים שבהם גלים שיוצאים ממוקד אחד של האליפסה מתאבכים במוקד השני בהתאבכות בונה מכונים גלריית לחישות, אולם אופן הפעולה בהם שונה.