stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית דין של מעלה
הערות שוליים

↑  כפי שמופיע בברייתא במסכת מכות כ"ג ע"ב - "אמר רבי יהושע בן לוי: שלשה דברים עשו בית דין של מטה והסכימו בית דין של מעלה על ידם [אלו הן] - מקרא מגילה ושאילת שלום [בשם] והבאת מעשר".
↑  מסכת מכות דף י"ג ע"ב ביחס למחילה על חטאים שחייבים עליהם כרת
↑  משנה ראש השנה א, ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ט"ז, עמוד ב'
↑  מדרש תנחומא, כי תשא כב: "לך רד. רבנן אמרי, באותה שעה נתנדה משה מפי בית דין של מעלה".
↑  כך בכמה מהמעשיות המסופרות בשבחי הבעש"ט.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ט', הלכה ה': "אמר ר' יהושע דרומיא: שלושה דברים גזרו בית דין של מטה והסכים בית דין של מעלה עמהן".תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"ג, עמוד ב': "אמר רבי יהושע בן לוי שלשה דברים עשו בית דין של מטה והסכימו בית דין של מעלה על ידם".
↑  מסכת ראש השנה דף ח' ע"ב - "תנו רבנן: 'כי חק לישראל הוא משפט לאלהי יעקב', מלמד שאין בית דין של מעלה נכנסין לדין אלא אם כן קידשו בית דין של מטה את החדש".
בסיס סחיפה

בסיס סחיפה הוא מונח בהידרולוגיה ובגאומורפולוגיה שמשמעותו הגבול שמתחתיו זרם מים (נחל או נהר) אינו גורם לסחיפה.
נהר הירדן
בדרך כלל כשנחל נשפך לגוף של מים עומדים נבלמת זרימתו ובכך אובדת לזרם יכולת הסחיפה, והוא משקיע את הסחף שהוא נושא. במילים אחרות, בסיס סחיפה הוא הנקודה הנמוכה ביותר שאליה מסוגל הנחל לזרום, או "שפך הנהר". אם הנחל נשפך לאגם מהווה האגם בסיס סחיפה זמני לכל הפלגים היוצרים את הנחל. אם הנחל נשפך לים בסיס הסחיפה שלו הוא גובה פני הים הנחשב כבסיס הסחיפה המוחלט (למעט בנהרות הזורמים אל ים או אגם הנמצא מתחת לפני הים. הדוגמה הבולטת ביותר היא נהר הירדן שבסיס הסחיפה שלו, ים המלח, מצוי כ-400 מטר מתחת לגובה פני הים).
כשמקור הזרם מצוי בנקודה גבוהה יחסית לבסיס הסחיפה (שיפוע גבוה) מתקדמת הבליה במהירות עקב האנרגיה האצורה במים הזורמים במהירות. הטופוגרפיה היא טרשית ונוהגים לומר כי הנחל הוא צעיר (במונחים גאולוגיים). בליה המתרחשת לאורך זמן ארוך (במונחים גאולוגיים) שוחקת את האזורים הגבוהים ובסופו של דבר מקטינה ההפרש שבין המקור לבסיס הסחיפה של הזרם, ונוהגים לקרוא לנחל כזה "בוגר". לעמקים של נחלים בוגרים יש שיפועים מתונים, רכסים מעוגלים וצורתם מתפתלת.
תזוזות של הקרקע משפיעות במידה ניכרת על בסיס הסחיפה. התרוממות רמת קולורדו בצירוף עם העובדה שמפרץ קליפורניה נפתח לים קבעו את פני הים כבסיס הסחיפה של נהר הקולורדו והובילו לסחיפה מהירה (במונחים גאולוגיים) שתוצאתה הגרנד קניון.
גובה פני הים יכול להשתנות (בעיקר בשל היווצרות והפשרה של קרחונים), ובשל כך להגביה או להנמיך את בסיס הסחיפה הסופי של הנהרות הנשפכים לים. לאורך חופה המזרחי של אמריקה הצפונית נמשכים עמקי הנהרות לתוך אדן היבשת, זכר לתקופה שהסחיפה הייתה אפשרית משום שבסיס הסחיפה היה יותר נמוך כשגובה פני הים היה נמוך יותר.
לקריאה נוספת

פרופסור משה ברור, "בסיס סחיפה", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א
בית הכנסת אבוהב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 על שם:  יצחק אבוהב 
 כתובת:  סמטת אבוהב, צפת
 מיקום:  צפת 
 מדינה:  ישראל 
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 קואורדינטות:  32°58′7.5″N 35°29′29.15″E﻿ / ﻿32.968750°N 35.4914306°E﻿ / 32.968750; 35.4914306
  (למפת צפת מוגדלת) אבוהב(למפת צפת רגילה) אבוהב
 
בית כנסת אבוהב הוא בית כנסת מהמאה ה-16 השוכן בלב העיר העתיקה של צפת. על פי המסורת, בית הכנסת קרוי על שמו של רבי יצחק אבוהב, מחבר הספר מנורת המאור, אולם סביר יותר כי בית הכנסת קרוי על שם רבי יצחק אבוהב מקסטיליה, שבין תלמידיו היה רבי יעקב בירב שעלה לארץ והתיישב בצפת.
בקיר הדרומי, הפונה לירושלים, ממוקמים שלושה ארונות קודש. בארון הימני נמצא ספר תורה אשר נכתב על פי המסורת על ידי רבי יצחק אבוהב, ותלמידיו העלוהו לצפת. ספר זה הוא אחד מהעתיקים שבספרי התורה המצויים בצפת, ומוציאים אותו לקריאה בשלושה מועדים: ראש השנה, יום כיפור ושבועות. ספר נוסף אשר נמצא בבית הכנסת הוא ספרו של רבי סולימאן אוחנה, מקובל שעלה לצפת מפאס שבמרוקו והתחבר עם גורי האר"י. ספרים אלו העניקו לבית הכנסת משנה חשיבות, ולכן נהגו יהודי צפת לחגוג בו את ליל חג מתן תורה.
הנוסע שמחה בן יהושע מזאלאזיץ שביקר בצפת בשנת 1764, כתב כי עד לרעידת האדמה שהתרחשה ב-1759, שכן בית הכנסת במבנה אחר, צמוד לבית הכנסת האר"י הספרדי. בית הכנסת חרב לחלוטין ברעש, ומחוסר אמצעים לא שוקם. "ספר אבוהב" הועבר לבית הכנסת הגדול של קהילת הספרדים שנותר על תילו. למשימת העברת הספר נבחרו עשרה מבני הקהילה, ועל פי האגדה, איש מהם לא השלים את שנתו. במרוצת הדורות נשתכח מקומו של בית הכנסת המקורי, ושמו של בית הכנסת הגדול הוסב ל"בית כנסת אבוהב".
ברעידת האדמה בצפת שהתרחשה בשנת תקצ"ז (1837), חרב בית הכנסת, ורק הכותל הדרומי נותר בשלמותו; יהודי העיר ייחסו זאת לקדושתו של "ספר אבוהב".
כיפת בית הכנסת מעוטרת בסמלי שנים עשר השבטים, בציורים של כלי נגינה ששימשו בבית המקדש, וכן בחמישה כתרים: כתר תורה, כתר כהונה, כתר מלכות, כתר שם טוב, וכתר ייחודי; כתר קרובה הישועה. בצידה הדרומי, הפונה לירושלים, של כיפת בית הכנסת מצוירת כיפת הסלע ותחתיו הכיתוב "מקום בית המקדש". הציור נמחק בשנת 2012 על ידי אלמונים, ושוחזר חמישה חודשים לאחר מכן. על קירות בית הכנסת תלויים ציורים של הציירת הארצישראלית, ציונה תג'ר.
בלילות החורף מתאספים בבית הכנסת תושבים ואורחים לקריאת שירת הבקשות.
בית הכנסת מופיע על גב שטר 200 שקלים מסדרה ב' של השקל החדש.
ראו גם

צפת
גלריית בית קסטל
האר"י
גירוש ספרד
הצייר יצחק פרנקל
בית כנסת
הערות שוליים

↑  צפת ואתריה, אריאל, כתב עת לידיעת ארץ ישראל עמ' 156
↑  אלי אשכנזי, בבית הכנסת בצפת משחזרים את ציור כיפת הסלע שהושחת, באתר הארץ, 6 ביוני 2012
↑  למסורות של צפת אין אח וריע בעולם כולו באתר צפת נט, 27 במאי 2009
↑  צפת: 'שירת הבקשות' בבית הכנסת 'אבוהב' באתר "קוקר" 16 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523276305171
בסיס סנדיה

שער אבטחה בבסיס סנדיה
בסיס סנדיה (באנגלית: Sandia Base) היה המתקן הגרעיני המרכזי של מחלקת ההגנה של ארצות הברית מ-1946 עד 1971. הוא היה ממוקם בקצה הדרום מזרחי של אלבקרקי, ניו מקסיקו. במשך 25 שנים ניהלו בסיס סנדיה וחברת הבת שלו, בסיס מנזנו, את המחקר, הפיתוח, התכנון, הבדיקות והניסויים בנשקים גרעיניים שהחל פרויקט מנהטן במהלך מלחמת העולם השנייה. ייצור, הרכבה ואחסון של נשק גרעיני נעשו גם כן בבסיס סנדיה. לבסיס היה תפקיד מפתח ביכולת ההרתעה הגרעינית של ארצות הברית במהלך המלחמה הקרה. ב-1971 הוא אוחד עם בסיס חיל האוויר קירלנד (אנ').
הערות שוליים

↑  Inside Manzano: The life of A Nuclear Special Weapons Storage Site, The American Legion
בסיס סקסגסימלי

לוח ספרות בבלי, מבוסס על בסיס 60
ספירה על בסיס סקסגסימלי היא ספירה על בסיס 60. מקורה בתרבויות המזרח הקדום של אשור ובבל. שרידים ממנה נשארו עד היום, אם במדידת זמנים (60 דקות בשעה, 60 שניות בדקה) ואם במדידת זוויות (360 מעלות במעגל).
ישנן השערות רבות באשר לסיבה שגרמה לעמי המזרח הקדום המתוארים לעיל לאמץ את השימוש במספר 60 כבסיס ככלל. המתמטיקאי תאון איש אלכסנדריה אשר חי במאה הרביעית לספירה טוען שהשימוש במספר 60 נבחר משום שהוא מתחלק במספרים 2, 3, 4 ,5 ו-6. הנחה זו מתיישבת עם הופעתן של יחידות מידה המתבססות על כפולות של 3 ו-4 בתרבויות אחרות (כגון מערכת המדידה הבריטית), אך איננה מסבירה מדוע נבחר המספר 60 דווקא ולא 12.
ההיסטוריון של המדע אוטו נויגבאואר הציע את האפשרות כי מספר זה נבחר משום שהוא מאפשר חלוקה נוחה של נפחים ומשקלים לשלישים ולחצאים.
מוריס קנטור טען כי הבחירה בסיס 60 מתבססת על גורמים אסטרונומיים כגון חלוקתה של שנת הירח ל-360 ימים.
תאוריות נוספות מתייחסות למספר שישים דווקא כמכפלה של 5 ו- 12 או של 6 ו-10 (כאשר במעגל ישנן שש גזרות של 60 מעלות, כאשר זווית זו היא זווית במשולש שווה-צלעות אשר נתפש בתרבויות מסוימות כסמל לשלמות).
שיטה זו נוחה לעיתים לשימוש בכתיבת שברים, מאחר ש-60 מתחלק ב-2 וב-5 (כמו 10), אבל גם ב-3, ולכן שברים שהמכנה שלהם מתחלק ב-2, ב-5 או ב-3 יכתבו כשבר סופי (בעוד שבשיטה העשרונית, שברים שהמכנה שלהם מתחלק ב-3 יכתבו כשבר מחזורי).
הבבלים לא התייחסו לאפס כמספר, אך היה להם סימן שתפקד כספרה 0 במספרים מרובי ספרות. חסרונה של השיטה הוא בצורך לספק תיאור נפרד לכל ספרה בין 0 ל-59. כדי לפתור בעיה זו, לרוב משולבת השיטה יחד עם שיטה פשוטה יותר לספירה עד 60. הספרות הבבליות התבססו על סימנים ל-1, ל-10 ולחיסור, ועל קיבוץ של סימנים אלו יחד כדי לתאר מספרים הקטנים מ-60. בימינו נהוג להשתמש בשיטה העשרונית כדי לתאר מספרים הקטנים מ-60, והחיבור מתבצע על פי בסיס 60, כלומר: חלוקת תוצאת החיבור ל-60, ופיצול התוצאה למנה השלמה ולשארית. כך למשל 57 שניות ועוד 6 שניות הן 1 דקה ו-3 שניות.
או בסימון מתמטי:
00:57 + 00:06 <=> 57/60 + 6/60 = 63/60 = 1 3/60 <=> 01:03
לקריאה נוספת

J J O'Connor and E F Robertson, Babylonian numerals
בלד (הונגריה)

בלד (בהונגרית: Beled) היא עיירה בעלת למעלה מ-2,500 תושבים במחוז גיור-מושון-שופרון שבהונגריה.
קהילה יהודית

בשנת 1785 החלה להיבנות קהילה יהודית בכפר, מרביתם עסקו במסחר וזאת בעקבות האיסור המקומי של רכישת אדמות. ולאחר כחמש שנים, בשנת 1790 נחנכו במקום בית כנסת ובית עלמין. עד שנת 1930 מנתה הקהילה 336 יהודים ובשנת 1944 מנתה 315 יהודים.
לאחר עליית השלטון הנאצי החלו להישלח צעירים יהודים בגיל גיוס לעבודות כפייה ובאביב של 1944, לאחר שנכנסו הכוחות הגרמנים להונגריה, נלקחו גם יהודים מבוגרים. אלה שהועסקו בידי עיריית שופרון ניצלו מגירוש למחנה ההשמדה אושוויץ.
באפריל 1944, הוקם בבלד גטו בו רוכזו כ-360 יהודים מהכפר ועוד 72 יהודים מהיישובים הסמוכים.
ב-30 ביוני 1944 הועברו מקצתם לגטו בסומבטהיי והיתר, ב-5 ביולי נאספו בתחנת הרכבת של שופרון ומשם הוסעו למחנה הריכוז באושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו 44 יהודים ניצולי מחנות עבודה והחלו לשקם את חייהם בכפר יחד עם שיפוץ מבני הקהילה והבית כנסת. הניצולים התקבלו בידי התושבים המקומיים באיבה ואלו סירבו להחזיר להם את הרכוש שנלקח לפני המלחמה. בשנת 1957 התגוררו במקום כעשרים יהודים.
| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 189 |  |
| 1880 | 188 | 2,296 |
| 1910 | 307 | 2,880 |
| 1920 | 257 |  |
| 1930 | 336 |  |
| 1941 | 320 | 2,909 |
ילידי המקום

מיקשה פולק (בהונגרית: Pollák Miksa; בלד, 8 במרץ, 1868 – אושוויץ, יולי 1944) היה רב, היסטוריון, סופר אביו של הסופר קארוי פאפ. שניהם ניספו בשואה.
הערות שוליים

↑  דף הקהילה בלד מתוך מפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת קאפובאר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קאפובאר • בבוט • בלד • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge1096068 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית החוף של האסטרונאוטים

| --- | --- |

בית החוף ליד כנים 40, 41
 מידע כללי
 סוג:  מרכז כנסים 
 מיקום:  קייפ קנוורל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1962
 תאריך פתיחה רשמי:  1962 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  28°34′27″N 80°34′19″W﻿ / ﻿28.57416667°N 80.57194444°W﻿ / 28.57416667; -80.57194444
  (למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי בית החוף של האסטרונאוטים(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי בית החוף של האסטרונאוטים
 
בית החוף של האסטרונאוטים (באנגלית: Astronaut beach house) הוא בית בן שתי קומות שנבנה בשנת 1962 כחלק מתוכנית חלוקת חוף נפטון בקייפ קנוורל, פלורידה.
היסטוריה

הבית והשטח הגיעו לרשותה של נאס"א בשנת 1963 כשהשטח הופקע תמורת 31,500 דולר לטובת הרחבה של מרכז החלל קנדי. בניגוד לתחנת דלק וחנות סמוכה, הבית הושאר ושימש נקודת מפגש חברתית לאסטרונאוטים לפני השיגור לחלל. באופן רשמי הוא נקרא אז בניין האימון והשיקום של האסטרונאוטים (Astronaut Training and Rehabilitation Building), היום הוא נקרא רשמית מרכז הכנסים של מרכז החלל קנדי. לאורך ההיסטוריה של הבית בנאס"א הוא נודע כבית החוף של האסטרונאוטים או פשוט בית החוף.
הבית ניצב 50 מטרים מקו החוף בין כני השיגור 40 ו-41. הבית משמש גם כמרכז כנסים פרטי וכמקום לאסטרונאוטים ובני משפחותיהם להתכנסויות פרטיות ולברביקיו לפני השיגור. הבית מכיל מזכרות כולל בקבוקי יין חתומים על ידי אנשי צוות שזוהו על ידי מדבקות משימה.
בשנת 2016 הבניין נפגע במהלך הוריקן מת'יו.
ראו גם

מרכז החלל קנדי
הערות שוליים

1 2  Mansfield, Cheryl L (June 28, 2005). "If Walls Could Talk" NASA.
בלייזר R93 טקטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  Blaser LRS 2 ו-Blaser Tactical 2
 תכנון:  1993
 מדינה מייצרת:  גרמניה גרמניה
 יצרן:  Blaser
 מידע טכני
 קליבר:  מוצע במספר קליברים, בהם: 0.223 רמינגטון  6 מ"מ BR  6.5x55 מ"מ  7.62x51 מ"מ נאט"ו (0.308 וינצ'סטר)  0.300 וינצ'סטר מגנום  0.338 לפואה מגנום
 פעולה:  רובה בריחי
 הזנה:  מחסנית נתיקה בת 5 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית וכוונות ברזל נתיקות
 אורך כולל:  1186 מ"מ
 אורך קנה:  668 מ"מ (בקליבר 0.338) 635 מ"מ (בשאר הקליברים)
 משקל ריק:  5.8 ק"ג (בקליבר 0.338) 5.4 ק"ג (בשאר הקליברים)
 קצב אש:  בודדות
 טווח אפקטיבי:  תלוי בקליבר עד 800 מטר בקליבר 7.62 מ"מ  עד 1000–1200 מטר בקליבר 0.300 אינץ'  עד 1200–1500 מטר בקליבר 0.338 אינץ'
 טווח מקסימלי:  1500 מטר
 דיוק:  תוכנן לדיוק של 0.25 דקת קשת
בלייזר R93 טקטי (שם באנגלית Blaser R93 Tactical) הוא רובה צלפים גרמני בריחי לשימושי צבא ומשטרה המבוסס על רובה הציד בלייזר R93 של החברה. הרובה מוצע במספר קליברים ויש לו שני דגמים עיקריים: Blaser LRS 2 שתוכנן בעיקר לצליפה ספורטיבית לטווחים רחוקים ו-Blaser Tactical 2 שנועד יותר לכוחות צבא ומשטרה. הרובה מעוצב באופן שונה לחלוטין מרובה הציד הקלאסי של החברה ונבנה כך שיהיה נוח ועמיד, ומתאים לשדה הקרב. אחד המאפיינים הייחודים של הרובה הוא בריח ישר ולא בריח מסתובב הנהוג ברובי הצלפים. תכנון ייחודי זה מאפשר ירי מהיר יותר. הרובה מדויק מאוד: הוא מקבץ מתחת ל-0.5 דקת קשת (MOA) ותוכנן אף למקבצים של 0.25 דקת קשת ומטה.
רובה בלייזר R93 טקטי LRS2
משתמשים

גרמניה גרמניה: בשימוש משטרת גרמניה.
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: בשימוש מספר משטרות מקומיות כגון משטרת אייבון ומשטרת סומרסט.
צרפת צרפת: בשימוש יחידות מיוחדות של משטרת צרפת ויחידת ההתערבות של משטרת פריז.
אוסטרליה אוסטרליה: בשימוש כוחות ההגנה של אוסטרליה ויחידות המשטרה הטקטיות (הגרסה האוסטרלית ליחידות SWAT).
ברזיל ברזיל: בשימוש הכוחות המיוחדים של המשטרה הפדרלית.
פולין פולין: בשימוש משמר הגבול הפולני.
בולגריה בולגריה: בשימוש הכוחות המיוחדים של צבא בולגריה.
איסלנד איסלנד: בשימוש המשטרה.
מלזיה מלזיה: בשימוש יחידות הלוחמה בטרור של חיל האוויר המלכותי המלזי.
סלובניה סלובניה: בשימוש הכוחות המיוחדים של משטרת סלובניה.
אוקראינה אוקראינה: בשימוש הכוחות המיוחדים של שירות הביטחון האוקראיני.
הערות שוליים

1 2  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בלגרדו

| --- | --- |

 סוגה:  רוק גותי, פאנק (Punk) גותי 
 חברים
 טייט מרטין פטריסיה פרוניווסקה פרננדו מרקז ג'ונתן שירית רנזו נאווז
 
בלגרדו (באנגלית: Belgrado) היא להקת פוסט-פאנק ורוק גותי מברצלונה.
היסטוריה

בלגרדו הוקמה ב-2010 על ידי הזמרת Patrycja Proniewska (שהיגרה מפולין) יחד עם המתופף ג'ונתן סירית', הגיטריסט פרננדו מארקס והבסיסט טטה מרין בהשראת המוזיקה של הפוסט-פאנק והאידאולוגיה של להקות אנרכי-פאנק מוקדמות.
חברי הלהקה נפגשו זה בסצנת הסקוואטינג בברצלונה, שם היו כולם חברים בלהקות שונות. הלהקה החלה להקליט את אלבום הבכורה שלה, "בלגדרו" זמן קצר לאחר הקמתה.
"בלגרדו" יצא ב-2011, וכמו האלבומים הבאים, בשיתוף עם לייבל הפאנק הספרדי La Vida Es Un Mus, והופץ באופן בינלאומי על ידי לייבלים שונים.
אלבום הבכורה זכה לתשומת לב בעיקר על ידי פאנזינים ובלוגים מסצנת הפאנק והרוק הגותי ובעיקר דורג בצורה חיובית.
לאחר יציאת האלבום, החלה הלהקה לערוך סיבובי הופעות ברחבי העולם. כבר בשנת 2012 הופיעה בלגרדו במדינות שונות באירופה ובארצות הברית. הלהקה ערכה סיבובי הופעות בדרום אמריקה ב-2014, טורקיה ויוון, גם ב-2014, ויפן ואוסטרליה ב-2016 לאחר מכן. לקחה גם חלק בפסטיבלי פוסט-פאנק ופאנק שונים בצרפת, גרמניה, ספרד וארצות הברית. בשנת 2016, הופיעה הלקה בפתיחת פסטיבל סן לה מוארטה האמריקאי השלישי.
בינתיים, לקראת יציאת אלבום האולפן השני Siglo XXI ב-2013, מרין עזב את הלהקה והוחלף על ידי רנצו נרוואז. הלהקה, שעדיין קשורה קשר הדוק לסצנת הסקוואטינג, הוציאה בעצמה גם את האלבומים שבאו בעקבות הופעת הבכורה שלה. כל האלבומים נשארו בהפצה של לייבלים עצמאיים. כעת מוכרת הלהקה את מוזיקה משלה גם דרך אתר בנדקמפ. ב-2016 עם יציאת אלבום האולפן השלישי שלהם, Obraz הם הפכו לדמות בולטת בסצנת הפוסט-פאנק הספרדית העכשיות.
סגנון

סגנון הלהקה שואל הרבה מהרוק הגותי והפוסט-פאנק המוקדם, במיוחד מהרכבים כמו סוזי והבנשיז, Killing Joke ו-Joy Division המוזכרים לעיתים קרובות כהשוואות. לגבי השירה של פרונייבסקה, ניתן למצוא גם השפעות של אקסמל דויטשלנד ו-Parálisis Permanente. המוזיקה של הלהקה מתוארת כמהירה ומלודית אך קודרת. הנגנים מכונים יחידה סגורה.
הנגינה בגיטרה היא בעיקרה פשוטה ומהירה, לרוב עם אפקטי ריוורב ודיליי. המקצבים דומים מאוד לאלו של ג'וי דיויזן וGang of Four. הבס מוביל את המנגינה התומכת על רוב הקטעים, בעוד התופים קובעים את הקצב בפשטות ובאופן נהיגה. שירה וגיטרה מספקים ניגוד קר מול הקצב המושפע מהדוב, על פי המבקרים. במיוחד, השירה, שמסופקת בהדהוד, נראית צוננת ונעדרת. הטקסטים, שרובם בפולנית, מוגשים בצורה מלאת רגש.
דיסקוגרפיה

2010: Belgrado
2012: Panopticon / Vicious Circle
2013: Siglo XXI
2016: Obraz
2023: Intra Apogeum
הערות שוליים

↑  EXCLUSIVE: Destruction of reality…CVLT Nation interviews Belgrado + Australian tour 7-inch premiere
↑  Belgrado – Belgrado Don Pedro Recenzje, 27 באוגוסט 2012
↑  Listen to Barcelona’s Belgrado and Their Chilled Post-Punk
↑  Belgrado:Obraz. Clear-Spot.nl, abgerufen am 23. August 2016.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2275 4530  MusicBrainz: 60db8325-fb6f-4150-9fd0-641130218f8c  VIAF: 9462147727674164710008   WorldCat (עם VIAF): 9462147727674164710008
אריה קפלן (קצין)

| --- | --- |
אל"ם אריה קפלן 1958
אל"ם אריה קפלן 1958
 לידה:  22 במרץ 1924 ט"ז באדר ב' ה'תרפ"ד פינסק, פולין
 פטירה:  12 ביוני 2003 (בגיל 79) י"ב בסיוון ה'תשס"ג חיפה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 תאריך עלייה:  1932
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  "קיפי".
 השתייכות:   פלי"ם  צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1942–1964 (כ־22 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 פלי"ם -מלווה ומפקד ספינות מעפילים ומייצג המעפילים במחנות הגירוש בקפריסין חיל הים – מפקד אח"י וג'ווד, בסיס חיפה ויחידת הנחתות חיל חימוש – סגן מפקד חיל החימוש חיל הים – ראש מחלקת ציוד.
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מבצע קדש    מלחמת ששת הימים
 עיטורים
  עיטור לוחמי המדינה
 
אריה קפלן (22 במרץ 1924 - 12 ביוני 2003) היה קצין בכיר בחיל הים. החל את דרכו כמלווה אוניות מעפילים בפלי"ם. שירת כמפקד קורבטה, למד ניהול תעשייתי בארצות הברית ונעשה ראש מחלקת ציוד. לאחר יציאתו לאזרחות ייצג חברות ישראליות כלפי מערכת הביטחון וחברות זרות בישראל.
משפחה וילדות

קפלן נולד בפינסק, שבפולין, כבן יחיד למשה קפלן ורחל (כהן) קפלן. בהיותו בן שנתיים התגרשו הוריו והאב היגר לקנדה. מאז גדל אצל אמו שהייתה אחות מוסמכת. 

בפורים שנת 1932 עלו קפלן ואמו רחל לארץ ישראל באנייה "אדריאה" של חברת "לויד טריאסטינו".
"ארושיק" בשנת 1927
לימודים

בשנים 1930–1932 למד בבית ספר "תרבות" של חובבי ציון בפינסק.
בין 1932 ל 1942 למד אריה בבתי הספר "אחד העם" בת"א, "תחכמוני" בירושלים, פנימיית "בן שמן", בית הספר בבאר-טוביה, ו"תיכון חדש" בתל אביב, אותו עזב לאחר שנה כדי לעבוד כעוזר במכון הטבע של יהושע מרגולין. ובבית הספר החקלאי כדורי,  

בבית הספר החקלאי כדורי קיבל את הכינוי "קיפי" שנשאר איתו להמשך חייו. 

מגיל 12 היה קפלן חבר בתנועת גורדוניה.
בשנים 1950–1952 נשלח קפלן מחיל הים ללמוד ב- MIT המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בבוסטון והשלים את לימודיו כמוסמך (M.A) למדעים בניהול תעשייתי.
אריה קפלן ואמו רחל בכפר הנוער בן שמן 1935.
אריה קפלן 1937
אריה קפלן (ראשון משמאל) עם חבריו בבית ספר תחכמוני בירושלים 1938
אריה קפלן בגן החיות הטבעוני של יהושע מרגולין בתל אביב דצמבר 1939
שירות המדינה בדרך

בקיץ שנת 1942 לאחר סיום הלימודים בבית הספר החקלאי כדורי התגייס קפלן לפלמ"ח וצורף לפלוגה א' בכפר מנחם משם עברה הפלוגה לקבוצת כנרת. שם התגבש אצל קפלן הרצון לעסוק בהעפלה.
שירות המדינה בדרך > הכשרה ימית

בינואר 1943 התחיל את הקורס הימי הראשון של הפלמ"ח בשדות ים שנמשך כשלושה חודשים. המדריך הראשי שמואל טנקוס כשלצידו דב מגן (ברצ'יק). הכשרת הימאות נעשתה ב"גובה הגלים". 

בסיום הקורס הימי החל קורס מ"כים בפיקודו של יוסף טבנקין. אך לא סיים אותו כי באמצעיתו נשלח לעבודה בסירת מנוע של חברת "העוגן" בנמל חיפה. הוא עבד כהגאי בסירת מנוע מה שהקנה לו ניסיון בתמרון כלי שיט. לאחר שלושה חדשים הוחלף על ידי ישראל אוירבך .
קפלן שובץ לעבודה כנער סיפון באונייות חברה לשירות ימי עתיד. באונייה "עמל"" שעסקה בהעברת תחמושת בריטית בין חיפה לנמלי מצרים. ההצבה לאוניות הייתה לצורכי למידה לתקופה של שלושה חודשים.

בשנת 1944 החלה הקבוצה בעבודה בנמל חיפה. בתחילת שנת 1945 הצטרף לקורס החובלים הראשון של הפלי"ם שהתקיים בסיוע בית הספר הימי שליד הטכניון. הקורס כלל ימאות וניווט וכן ניהול אוניית מעפילים לסיום הקורס נערכה הפלגת סיום במפרשית של הפועל ימיה "ארלוזורוב" לקפריסין ובחזרה.
שירות המדינה בדרך > אוניות מעפילים

בשנת 1945 יצא קפלן ליוון ולאיטליה בספינה דלין. משימתם הייתה להכין מחנות מגורים למעפילים לקראת העלייה. בעת העיסוק באוניות המעפילים השתמש קפלן בכינוי הסתר "גל".
בנובמבר 1945 יצא קפלן כמלווה הספינה ברל כצנלסון (אוניית מעפילים) בפיקוד משה רבינוביץ' מנמל פיראוס. הספינה הגיעה לקרבת חוף שפיים נתפסה על ידי הבריטים. כ-200 מעפילים הצליחו להגיע לחוף. אך 11 מעפילים, המלווים והצוות היווני נתפסו. קפלן חמק מהשומר שהופקד עליו, קפץ מהאונייה לים והגיע בשחייה לחוף.
ב-2 ביוני 1946 יצא קפלן כמפקד מנמל פיראוס על חביבה רייק (אוניית מעפילים). בלווית הספינה "רפי 1" בפיקודו של שמואל ינאי. ב-5 ביוני הועברו המעפילים נוספים ל'חביבה רייק'. ובסך הכל הצטופפו אז ב"חביבה רייק" 462 מעפילים. ב-8 ביוני השתלטו הבריטים על האנייה וגררו אותה לנמל חיפה.
בנמל הועברו המעפילים למחנה המעצר בעתלית אך המלווים הצליחו להתחמק בסיוע פלוגת הנמל.
קפלן נשלח ליוון וקיבל פיקוד על הנרייטה סאלד (אוניית מעפילים) שיצאה מפיראוס ב-30 ביולי 1946 ועל סיפונה 394 מעפילים. יחד עם ספינה קטנה "רפי 2" שעליה 150 מעפילים.

מנוע הספינה התקלקל וקפלן חיפש מחסה באי סירנה. תושבי האי התנגדו ודרשו מהמעפילים לעזוב. לכן הפליגה הספינה לאי הסמוך, כמילי, שם התירו להם התושבים לשאוב מים מהבאר שלהם. נשלחה בקשה ליאני אבידוב לשלוח חלקי חילוף, אספקת דלק, מזון, מים, תרופות וצוות נוסף לטיפול בילדים. 

כעבור שבוע תוקן המנוע והספינות יצאו שוב לדרך. כ-150 מייל מחופי הארץ עברו מעפילי "רפי 2" ל"הנרייטה סולד". וצוות ההשטה היווני עזב, להוציא מכונאי אחד שגילה אחריות בשל מצב המנוע ובחר להישאר. 

האונייה נתפסה והובלה למפרץ חיפה. כאשר נודע שבכוונת הבריטים להגלות את המעפילים לקפריסין ארגן קפלן התקוממות.
לאחר שלש שעות של מאבק ולאחר שתינוקות באנייה החלו להיחנק מרימוני עשן החליט קפלן להיכנע. הספינה הוכנסה לנמל חיפה והמעפילים הועברו לאניית גירוש. 

נושא המאבק ב"הנרייטה סולד" נחקק אצל קפלן כחותם עמוק, ופעמים רבות הביע את רשמיו, במיוחד ממאבק הילדים בבריטים ומעוז הרוח שגילו המעפילים כולם באותם תנאים.
מעפילי "חביבה רייק" בנמל חיפה מניפים כרזה ”שמרו את השער פתוח עד בוא האחרונים”, 8 ביוני 1946.
מעפילי הנרייטה סאלד ממתינים באי כמילי עד לתיקון תקלה במנוע האנייה, 1946.
אוניות המעפילים יגור (מימין) והנרייטה סאלד במפרץ חיפה לאחר תפיסתן עמוסות במעפילים מתנגדים לגירוש לקפריסין
אריה קפלן בדצמבר 1946.