stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Smelly Cat
רקע וכתיבה

בקומדיית המצבים חברים מגלמת השחקנית ליסה קודרו את פיבי בופה, מעסה אקסצנטרית וזמרת-יוצרת חובבת. הדמות מבצעת באופן קבוע את שיריה המקוריים והמוזרים בסנטרל פרק, בית קפה בניו יורק, בו היא וחמשת חבריה נפגשים לעיתים קרובות. "Smelly Cat" נכתב עבור הדמות על ידי קודרו, יחד עם אדם צ'ייס, בטסי בורנס וכריסי היינד. את הרעיון לשיר העלתה בורנס, חברה בצוות כותבי התסריט של הסדרה, בשנת 1995, אך במקור התכוונה שהשיר יעסוק בכלב, ושם השיר יהיה "Smelly Dog". בורנס ביססה את השיר בתחילה על כלב שהיה לה בשם גאודה. בסופו של דבר, החליטה כי הבחירה בשיר על חתול מסריח תהיה הומוריסטית ומצחיקה יותר. צ'ייס, חבר נוסף בצוות הכותבים, השתתף גם הוא בתהליך הכתיבה. קודרו הלחינה את המנגינה בעצמה, כפי שעשתה בכל השירים המקוריים שמבצעת דמותה בסדרה.
"Smelly Cat" הוזכר לראשונה בפרק השישי של העונה השנייה, "The One with the Baby on the Bus" (שנת 1995), שגם אותו כתבה בורנס. כריסי היינד, סולנית להקת הרוק הפריטנדרס, התארחה בפרק, בתפקיד סטפני שיפר, זמרת מקצועית שנשכרה להחליף את פיבי כמוזיקאית הבית של סנטרל פרק, ובסוף הפרק למדה ממנה את השיר. היינד הסכימה להשתתף בסדרה כאשר התוודעה לפופולריות בה זכתה בארצות הברית. קודרו תיארה את הכתיבה עם היינד כ"מדהימה". המבקרים סברו כי הופעת האורח של היינד הובילה לגדילה במכירות גרסת הכיסוי של הפריטנדרס לשיר "Angel of the Morning", אותו ביצעה היינד בפרק.
"Smelly Cat" הפך פופולרי יותר ויותר בקרב מעריצי התוכנית, ששלחו מכתבים למפיקים וביקשו שיכללו את השיר באלבום. לאחר שהתוודע לפופולריות של השיר, האווי קליין מחברת רפרייס רקורדס הביע עניין בפיתוח אלבום קונספט שיתבסס סביב "Smelly Cat", כהמשך לאלבום הקודם של הסדרה, אך לא הוחלט אם קודרו תשתתף בפרויקט. לבסוף, בשנת 1999 פורסמה גרסה מחודשת של השיר, ששמה "Smelly Cat Medley", באלבום הפסקול Friends Again, בביצוע פיבי בופה וכדורי השיער. הרצועה בנויה מקטעים של השיר מפרקים שונים. על אף שבעטיפת האלבום מופיעים כל ששת חברי הקאסט הראשי של הסדרה - קודרו, ג'ניפר אניסטון, קורטני קוקס, מאט לה-בלאנק, מת'יו פרי ודייוויד שווימר, קודרו הייתה היחידה שזכתה לקרדיט עבור אחד השירים.
הופעה בסדרה

"Smelly Cat" הוא אחד ממספר שירים שפיבי כתבה וביצעה בסדרה. בפרק "האחד עם התינוק באוטובוס" (The One with the Baby on the Bus) מתוך העונה השנייה, פיבי הזכירה לראשונה את השיר לרייצ'ל גרין (ג'ניפר אניסטון) בשיחה. תחילה, השיר לא היה אמור להיות חלק משמעותי בסדרה. בסוף הפרק ישבו סטפני ופיבי בספת בית הקפה, כאשר הראשונה למדה מהשנייה לנגן את השיר, אם כי מתקשה לבצע אותו לטעמה של פיבי. "Smelly Cat" זכה לפופולריות ובוצע מספר פעמים נוספות במהלך עשר העונות של הסדרה, בעיקר על ידי פיבי, במקומות שונים ובגרסאות שונות. אף על פי שבמקור נועד להיות בדיחה חד פעמית, הכותבים המשיכו להעלות דרכים לשלב את השיר בסדרה, ויצרו קווי עלילה שונים אשר סובבים סביבו. קלסי מילר, כותבת הספר "I'll Be There for You: The One about Friends", אישרה שהשיר היה למבוצע ביותר בעונה השנייה של התוכנית, כאשר פיבי שרה אותו בבית הקפה באופן קבוע. בסופו של דבר, הפך השיר לאחד מהראנינג גאגס הנפוצים ביותר בתוכנית.
השיר מבוצע גם בפרק "The One Where Eddie Moves In" מתוך העונה השנייה, בו פיבי מנסה להקליט ביצוע מקצועי שלו באולפן הקלטות, אך מתקשה לבצע אותו לצד זמרות הרקע. פיבי מצלמת בסופו של דבר קליפ לשיר, ומגלה שלהפתעתה, שינו באולפן ההקלטות את קולה, והחליפו אותו בדיבוב של זמרת מקצועית. גרסה זו בוצעה על ידי הזמרת האמריקאית אליזבת דיילי. תחילה הייתה בטוחה פיבי שהיא זו שמבצעת את השיר בהקלטה הסופית, אך לאחר שגילתה שקולה הוחלף, ריחמה פיבי על הזמרת האלמונית. בהמשך, בוצע השיר בפרק "The One with Phoebe's Ex-Partner" מהעונה השלישית, בו לסלי (אליזבת דיילי), זמרת שאיתה נהגה פיבי להופיע, הציעה לשלוח את "Smelly Cat" להיות ג'ינגל לפרסומת של ארגז חול לחתולים. פיבי סירבה להצעה, ולסלי מכרה את השיר ללא רשותה של פיבי, מה שהוביל אותה לכתוב את השיר "Jingle Bitch" על לסלי. המוצר נקרא על שם השיר, "Smelly Cat". מאוחר יותר ביצעה פיבי את השיר כדואט עם רוב (כריס אייזק). פיבי הביעה ביקורת על ביצועו, והציעה שיימנע מלשלב את סגנון היודל הידוע שלו, ויחליף אותו ב-"תו גברי יותר". בפרק אחר עודדה פיבי את חבריה להשתתף בביצוע השיר בהופעה בסנטרל פרק, כאשר כל אחד מהם שר שורה אחת, למעט רוס גלר (שווימר), כיוון שלא נותרו לו שורות.
בפרק "The One with Joey's Bag" מהעונה החמישית, אביה של פיבי, פרנק בופה, שנטש את המשפחה, מספר לה שנהג לשיר לה שיר ערש בשם "Sleepy Girl", לו אותה המלודיה כמו ל-"Smelly Cat", ביסוס נוסף של השיר כהיבט מהותי בסיפור חייה של פיבי. עם זאת, סם אשורסט מ-Digital Spy זיהה זאת כחור בעלילה, שכן פיבי הסבירה בעבר כי אביה נטש אותה עוד לפני שנולדה, ולכן הוא לא יכול היה להיות נוכח כדי לשיר לה את השיר. אשורסט הסביר כי ייתכן שפיבי רצתה לשמור על זכויות היוצרים לשיר המפורסם ביותר שלה, ובחרה לשקר על המלחין שלו. לדברי רייצ'ל שטיינברג מרדיו טיימס, "Smelly Cat" בוצע בסך הכל תשע פעמים במהלך הסדרה. בניו זילנד הראלד תואר השיר כ-"ההמנון האקוסטי של פיבי שהדהד לאורך כל הסדרה". לאחר סיום צילומי הסדרה בינואר 2004, נערכה מסיבה לשחקנים ולצוות ההפקה במלון פארק פלאזה בלוס אנג'לס, בה הוגש קוקטייל על שם השיר. הגרסה המלאה של הקליפ נכללה במהדורת ה-DVD של הסדרה.
הרכב

הביצוע הראשון של קודרו ל-"Smelly Cat" תואר כ"עממי, אקוסטי". ב-Toronto Star כונה השיר "בלדת גיטרה ייחודית". לדברי רייצ'ל פייג' מ-HelloGiggles, גרסת הקליפ של השיר היא מעין רמיקס של שנות ה-90. "Smelly Cat" בנוי משלושה אקורדים - E, A ו-D, אם כי פיבי לא מתייחסת לאקורדים בשמותיהם המסורתיים. השיר מורכב מלחן פשוט ומילים הומוריסטיות. בקומדי סנטרל תיארו את שירתה של קודרו כ"מתוחה".
רייצ'ל סיימון, כותבת מטעם Bustle, סיכמה את הרצועה כשיר על "חתול בעל ריח רע שלא אהוב על ידי הסביבה בגלל הריח שלו". פזמון השיר מתחיל ב-"?Smelly cat, smelly cat, what are they feeding you" (חתול מסריח, חתול מסריח, במה הם מאכילים אותך?), וממשיך ב-"Smelly cat, smelly cat it's not your fault" (חתול מסריח, חתול מסריח, זו לא אשמתך). הבית הראשון מתחיל ב-"It may not be a bed of roses/ but you're no friend to those with noses" (זה אולי לא מצע של ורדים/ אבל אתה לא חבר של אלו שיש להם אף). בת' צ'רי מ-NME, מאמינה כי השיר "מחנך את העולם על מצוקת החתולים המסריחים בכל מקום". סיארה נייט מג'ו רואה את מילות הפזמון של השיר כמילים האייקוניות ביותר שלו.
סופיה ריזי מ-Classic FM הסכימה כי לשיר "יש מסר עמוק ומשמעותי בבסיסו". בהתייחס לשורה "במה הם מאכילים אותך?", מלורי שלוסברג הסבירה כי "ייתכן שלעולם לא נדע את התשובה לשאלה מוזיקלית פילוסופית עמוקה זו". מעולם לא נחשף איך או מדוע החתול מריח רע, או במה בעליו מאכילים אותו. קודרו אישרה כי לא ידוע במה מאכילים את החתול, אם כי הסבירה שההסכמה הכללית היא שהאוכל של החתול הוא עיקר הגורם לריחו. גם מין החתול לא ידוע.
ביקורות ופופולריות

הביקורות על "Smelly Cat" היו חיוביות בדרך כלל. ג'ו סייר מקוסמופוליטן סקר את הפרק "The One with the Baby on the Bus" כ"פרק מדהים ... שם 'Smelly Cat' מוצג לראשונה". בניוזוויק כונה השיר "אגדי". באתר מדיום נכתב כי השיר "הפך לחלק בלתי ניתן להסרה מהאישיות של פיבי". מלודי ל. גו מ-Toronto Star טענה כי "Smelly Cat" הוא "השיר הטוב ביותר שהושמע אי פעם בחברים", ואילו ב-RTÉ.ie הוכרז שהוא אחד הרגעים הגדולים ביותר של הסדרה. גרג גילמן מ-TheWrap תיאר את השיר כ-"מטופש להפליא". לורה מק'קלן מ-Taste of Country ראתה את השיר "כאחד מלהיטי בית הקפה המוזרים ביותר של פיבי". איליזה ליפריינג מ-Ad Age סקרה את אחד מהביצועים של פיבי לשיר כ"אחת הסצנות הבלתי נשכחות מהסדרה". בטי שימאבוקורו מ-Honolulu Star-Advertiser תיארה את השיר כ"אגדי על חוסר הטון שלו והתמזגותו עם האישיות של פיבי", והציע למעריצים להתנחם בעקבות סיום התוכנית בלשיר את השיר. לעומת זאת, כתב Wired, טרוויס ריילי תיאר את השיר כ"נוראי", ואילו ג'ניפר פריי מוושינגטון פוסט תיארה את הביצועים לשיר כ"מכאיבים".
בדיגיטל ספיי דורג השיר בין "12 הרגעים המדהימים ביותר של פיבי". סמי ניקאלס, כתב מטעם HelloGiggles, מאמין ש-Smelly Cat ייכנס לספרי ההיסטוריה כשיר הטוב ביותר על "חיית מחמד מסריחה". מדיסון מאלון קירשר מ־Business Insider כתבה כי "Smelly Cat" הקדים את האינטרנט כמם ויראלי בכך שהוא "הפך לאבן בוחן תרבותית שמצוטטת וחוזרת לעיתים קרובות על ידי מעריצי התוכנית". ויקטוריה דוסון הוף מ-Elle הבחינה כי השיר מאיים "לבטל את מקומו של I'll Be There For You כשיר הפופולרי ביותר של חברים", והסבירה כי המעריצים עדיין מתקשים "להוציא אותו מהראש", כמעט 20 שנה אחרי שהשיר יצא. רייצ'ל סיימון מ-Bustle הסכימה ש-"Smelly Cat" מתחרה בשיר הנושא כ"אחד הרגעים המוזיקליים הבלתי נשכחים של התוכנית". ג'סיקה רודן מ-CinemaBlend ייחסה את הפופולריות של השיר למספר עלילות שביססו את השיר כהיבט חשוב בחייה של פיבי, ובסופו של דבר הפכו "מושרשים בסיב התרבותי של הסדרה". אלן סקוט מקוסמופוליטן תיארה את השיר כ-"מפואר" ו-"אייקוני", שכל מעריץ אמיתי מכיר את מילותיו. לעומת זאת, לינדזי וובר ממגזין ניו יורק טענה כי Smelly Cat "מוגזם", והאמינה שהוא פחות טוב משיריה האחרים של פיבי.
אודנה

| אודנה שיחנית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: אודנה
שם מדעי
 Otostegia fruticosa (Forssk.) Schweinf. ex Penzig ‏בנתם, 1834
אֻדְנָה (שם מדעי: .Otostegia Benth) הוא סוג של שיחים ובני-שיח מדבריים ואזורים יובשניים, הנמנה עם משפחת השפתניים ומונה 7 מינים ו-5 תת-מינים. שלושה מינים אנדמיים לסומליה, שני מינים גדלים מדרום אתיופיה עד מרכז סומליה. מין נוסף גדל בארצות אתיופיה סומליה וסודן. והמין הנפוץ ביותר, אֻדְנָה שִׁיחָנִית, גדל מצפון קמרון ועד דרום ירדן: בארצות הללו צפון קמרון, ג'יבוטי, סומליה, סודאן, אריתריאה, אתיופיה, תימן, ערב הסעודית, מצרים, סיני ודרום ירדן. טיפוס תפוצה: סהרו-ערבי - סודאני.
מאפייני הסוג

אודנה שיחים או בני שיח שפרחיהם לבנים. העלים דלילי שיער או קירחים או צפופי שיער ומלבינים.
הפרחים דו-מיניים ודו-שפתניים באופן ברור. הפרחים נישאים בדורים לאורך הגבעול. כל דור הרבה פרחים או 2 או 3 פרחים. הגביע בעל 10 עורקים, והוא דו שפתני ומסתיים באוגן של שתי שפות רחבות קרומיות ובלתי שוות זו לזו. השפה התחתונה בעל 7 אונות מעוגלות והיא רחבה וגדולה פי 2 עד 3 מהשפה העליונה בעל 3 אונות. הכותרת דו-שפתנית לבנה. צינור הכותרת בעל טבעת שערות ואינו בולט מהגביע. השפה העליונה של הכותרת זקופה ושעירה מאוד. האבקנים עולים מתחת לשפה העליונה. הפרודות קטועות בראשן.
אודנה שיחנית

אֻדְנָה שִׁיחָנִית (שם מדעי: Otostegia fruticosa (Forssk.) Schweinf. ex Penzig) היא בן-שיח מדברי שגדל בסודן, באריתריאה, בתימן, בערב הסעודית, סיני, ובדרום ירדן. העלים נגדיים, פשוטים, עגולים וחרוקים. הפרחים ערוכים בדורים מדומים מרוחקים זה מזה. הגביע בעל 10 עורקים ואוגן קרומי מורחב ששפתו העליונה קטנה באופן ניכר משפתו התחתונה. הכותרת לבנה, צינור הכותרת אינו בולט מן הגביע. השפה העליונה זקופה ושעירה מאד. הפרודות קטועות בראשן.
למין אודנה שיחנית 2 תת-מינים, בישראל גדל תת-המין שימפר (Otostegia fruticosa subsp. schimperi (Benth.) Sebald).
אודנת קייזר (Otostegia kaiseri) ואודנת שימפר (Otostegia schimperi) נחשבו למינים שעומדים בפני עצמם. כיום הם משויכים למין אודנה שיחנית וליתר דיוק לתת-מין שימפר.
אודנה, באתר NCBI (באנגלית)
אודנה, באתר Tropicos (באנגלית)
אודנה, באתר GBIF (באנגלית)
אודנה, באתר IPNI (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Otostegia Benth., WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  מיכאלי זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1998
↑  Otostegia fruticosa, POWO (2022). "Plants of the World Online. Fublished on the Internet
↑  ד"ר אורי פרגמן-ספיר, אודנה שיחנית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553473505171
איציק בן מלך (מומחה לספורט הישגי)

איציק בן מלך
איציק בן-מלך (נולד ב-4 בפברואר 1953), הוא אתלט ומאמן ישראלי בעבר. שימש מאמן לאומי ואולימפי באתלטיקה במשך כ-8 שנים. מייסד ומנהל היחידה לספורט הישגי בישראל, מנהל היחידה לרפואה ומתודיקה בספורט ומנהל בית הספר להסמכת מאמנים ומדריכים במכללה האקדמית בווינגייט.
פועלו כיום

מנהל המרכז לרפואה ולמתודיקה בספורט ובית הספר להסמכת מאמנים ומדריכים במכללה האקדמית בווינגייט.
מנהל היחידה לספורט תחרותי בהתאחדות "אילת"
יועץ אסטרטגי ומנהל הדרכה באיגוד הכדורסל
מנכ"ל "אסטרטגיה בספורט" ייעוץ להתאחדויות, אגודות, רשויות וארגוני ספורט
מנהל כנסים, השתלמויות וימי עיון במסגרות ההתאחדות לכדורגל, איגוד הכדורסל, התאחדויות והמכללה האקדמית בווינגייט.
ביוגרפיה

בן מלך נולד וגדל בנתניה. היה אתלט בקבוצת הפועל תל אביב וקבוצת אס"א תל אביב. השתתף בתחרויות הנוער של המכביה שנערכו באצטדיון רמת גן באוגוסט 1969 וזכה במדליית זהב בריצת 800 מטר.
בשנות ה-70 היה אתלט מצטיין בריצות בינוניות. בשנים 1974-1971 שירת בחיל תותחנים.
סיים קורס מאמני אתלטיקה (1974) ולימודי הוראת חינוך גופני במכללת ווינגייט (1977). בשנות ה-80 שימש מאמן לאומי ואולימפי באתלטיקה קלה במשך 8 שנים. בשנת 1983 סיים את לימודי האקדמיה בקלן שבגרמניה, כאשר התמחה בתורת האימון - תכנון מעקב ובקרה אחר תהליכי אימון ותחרות. בשנת 1985 היה ממקימי היחידה לספורט הישגי בישראל, בשיתוף מיוחד בין הוועד האולימפי הישראלי, ההתאחדות לספורט בישראל ומשרד הספורט, לימים הפכה היחידה לראש חץ בספורט התחרותי וההישגי בישראל. בן מלך ניהל את היחידה מיום הקמתה עד שנת 1997. במסגרת תפקידו הוביל שינוי בשיטות ובאמצעים לאימון, להכשרה, במבנה הארגוני-מקצועי של הספורט בישראל ובשילוב מדעי בהכנת הספורטאים והמאמנים. בתקופה זו זכו ספורטאי ישראל, לראשונה, במדליות אולימפיות. בן מלך שימש בתפקיד המנהל המקצועי של המשלחת הישראלית למשחקים האולימפיים בלוס אנג'לס 1984, בסיאול 1988, בברצלונה 1992 ובאטלנטה 1996.
ב-1991 השלים את לימודי תואר שני בתורת האימון באוניברסיטת לייפציג- מזרח גרמניה. בשנת 1995 סיים את לימודי התואר השלישי במדעי החינוך באוניברסיטת לייפציג, שבגרמניה. בשני המוסדות היה הישראלי הראשון והיחיד עד כה.
בשנת 1997 הוזמן בן מלך על ידי ממשלת דרום אפריקה להקמת האקדמיות לספורט וניהל בעצמו במשך שנתיים, את האקדמיה בקייפטאון.
בשנת 1999 הקים וניהל בן מלך את היחידה לתשתיות הספורט בישראל.
בשנים 1992, 1996 ו-2000 יזם וארגן בישראל את הכנס הפוסט אולימפי בהשתתפות מאות מומחים מעשרות מדינות. במשך השנים ארגן וניהל השתלמויות, ימי עיון וכנסים רבים למאמנים ואנשי מקצוע.
בשנת 2001 התמנה כיועץ של הוועד האולימפי בקניה ובמקביל שימש אחראי הכושר הגופני של הקבוצות הבוגרות במועדוני הכדורגל מכבי נתניה ומכבי תל אביב. נוסף לכך, הכין והוביל תוכנית אסטרטגית ובנייה גופנית במחלקות הנוער שלהן.
ב-2005 התמנה בן מלך למנהל היחידה לספורט תחרותי של התאחדות "אילת", התאחדות איגודי הספורט התחרותיים הלא האולימפיים, מנהל המרכז לרפואה ומתודיקה וראש בית הספר להכשרת מאמנים ומדריכים במכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט.
בן מלך פרסם מאמרים רבים וכתב ספרים בנושאי תורת האימון והתחרות, ספורט הישגי, סיכום וניתוח של תוצאות המשחקים האולימפיים, מצב הספורט בישראל ובעולם, איתור וטיפוח צעירים, תכנון אימונים ותחרויות ותוכניות לאומיות ואסטרטגיות לספורט תחרותי והישגי.
ב- 2020 יצא לאור ספרו "תורת האימון והתחרות/משחק" אשר משמש מאמנים רבים בישראל.
חייו האישיים

בן מלך נשוי לנועה שהייתה חניכתו, בעברה אלופת ישראל באתלטיקה ולהם שלושה ילדים - קרן לירז ואור.
הערות שוליים

↑  דוד להב, שפע של שיאים ביום הנוער ובתחרויות הבוגרים באתלטיקה קלה, דבר, 3 באוגוסט 1969
↑  נבחרת הנוער באתלטיקה יוצאת היום לאירופה, דבר, 18 ביולי 1971
↑  200 השתתפו במרוצי שדה, דבר, 30 באפריל 1972
↑  בוינגייט:אליפות העל יסודיים בא"ק, מעריב, 21 במאי 1974
↑  אלכס פרלסמן, אסתר רוט - העסוקה ביותר בנבחרת הנשים, מעריב, 17 ביוני 1980
↑  הרמט - אתלט השנה בהפועל, דבר, 25 באוקטובר 1981
↑  אלכס פרלסמן, דליה נבות שיא בכל תחרות, מעריב, 27 ביוני 1985
↑  היום הארוך של זהבה, מעריב, 6 באוגוסט 1984
↑  משלחת מנופחת על בסיס מקצועי רופף, מעריב, 12 באוגוסט 1984
↑  השג השנה לשטרן ב-400 מטר - בפאריס, מעריב, 5 ביוני 1980
אטיו

| --- | --- |

מראה אטיו מהחלל
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט
 קואורדינטות:  19°59′0″S 158°7′0″W﻿ / ﻿19.98333°S 158.11667°W﻿ / -19.98333; -158.11667
 ארכיפלג:  איי קוק
 סוג:  אי געשי
 שטח:  26.9 קמ"ר
 אורך:  7.2 קילומטר
 רוחב:  4.8 קילומטר
 גובה מרבי:  15 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי קוק איי קוק
 אוכלוסייה:  571
 אזור זמן:  UTC-10
 מגלה:  ג'יימס קוק
 תאריך גילוי:  31 במרץ 1777
  (למפת איי קוק מוגדלת) אוורואה אייטוטקי מיטיארו פוקאפוקה מניהיקי פנרהין ררוטונגה האוקיינוס השקט אטיו(למפת איי קוק רגילה) אוורואה אייטוטקי מיטיארו פוקאפוקה מניהיקי פנרהין ררוטונגה האוקיינוס השקט אטיו
 
אטיו (במאורית: Atiu או Enuamanu – "ארץ הציפורים") הוא אי השוכן במרחק 187 ק"מ מצפון-מזרח לררוטונגה. בקבוצה הדרומית של איי קוק.
גאוגרפיה

אטיו הוא אי געשי שהתרומם המוקף בשונית אלמוגים הבולטת לגובה של 6 מטרים מעל פני הים. השונית יוצרת טבעת ברוחב 1.5 ק"מ סביב לאי. הסחיפה בצדה הפנימי של הטבעת יצרה מדרון דיפ ברוחב של כ-30 מטרים לתוך האדמה הפורייה שבהדרגה התרוממה לגבעה שטוחה מרכזית בגובה של 70 מטרים. כמו רוב איי הקבוצה הדרומית של איי קוק, לאטיו יש לגונה קטנה ושטוחה. כפיצוי על כך, חופיו ציוריים וחוליים ואבן הגיר של שונית האלמוגים משופעת במערות נטיפים. שטח האי הוא מחצית משטחו של ררטונגה. באדמת הביצות השטוחה שוכנים מטעי קולקס קדמוני (טארו) וניתן לראות שם את אגם טה רוטו (Te Roto). באזור פורה זה גדלים גם בננות, הדרים, פפאיה, עץ הלחם וקוקוס.
היסטוריה

תושבי אטיו רואים בטנגרואה, אל הים הפולינזי, את אביהם הקדמון. שמו הקדום של האי היה אנאומאנו (Enuamanu) שמשמעותו היא "אי החרקים והחיות", אם כי לגבי החרקים קיימת מחלוקת. תושבי האי הסיקו מכך שהוא לא היה מיושב לפני הגעתם. הם קראו לעצמם "תולעי אנאומאנו" מתוך הכוונה שהם נולדו באי והם קיוו להיקבר בו. בעבר היה באי מנהג שהיה מקובל גם אצל המאורים של ניו זילנד לקבור שיליה של תינוק שנולד מתחת לעץ שאך נשתל. זהו המקור לאמרה המקומית: "מעפר באנו ולעפר נשוב". תושבי אטיו היו עם של לוחמים ולפני הגעתם של המיסיונרים הם עסקו במלחמות כנגד שכניהם באיים מיטיארו ומאוקה (Mauke), טבחו בהם ואף אכלו מבשרם. האירופאי הראשון שהגיע לאטיו היה ג'יימס קוק שחלף ליד האי ב-31 במרץ 1777 ועשה ניסיונות ליצור קשר עם תושבי המקום במשך כמה ימים.
דמוגרפיה

רוב ההתיישבות באטיו מרוכזת על הגבעה המרכזית של האי. ב-12 במרץ 2003 מנתה אוכלוסיית האי 571 תושבים בחמישה כפרים.
דמוגרפיה > דת

הכנסייה הנוצרית של איי קוק - הייתה הארגון הדתי הראשון שהוקם באטיו ב-1823 על ידי החברה המיסיונרית של לונדון. בשנים שלאחר מכן היא קיבלה את שמה הנוכחי. המיסיונרים הראשונים ומבקרים אחרים באטיו ציינו את בניין הכנסייה הראשון של האי שהוקם מיד לאחר הגעת הנצרות וניתן לראות אותו מהים כאשר מתקרבים לאי. כיום ידועה הכנסייה במזמורים ההרמוניים העתיקים שלה. המתפללים בכנסייה, גברים ונשים, נדרשים להגיע בלבוש צנוע.
הכנסייה הקתולית של אנטוני הקדוש – ב-1894 האב ברנרד קאנסטיין (Bernard Canstanie) מטהיטי הביא את הנצרות הקתולית לאיי קוק. זמן קצר לאחר מכן אומצה הדת הקתולית בקרב כמה מתושבי אטיו. ב-1904 נבנתה הכנסייה הקתולית של אטיו הפעילה עד היום. בית הכומר נבנה על ידי הקהילה. כיום נותרו באטיו פחות מ-200 מאמינים קתולים.
הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי – הובאה לאטיו ב-1926 על ידי מורה בשם צ'אפמן. הכנסייה הראשונה נבנתה בשנה לאחר מכן ושופצה ב-1959. בשנת 2002 נבנתה כנסייה חדשה במקום זו הישנה בכספי תרומות מחו"ל.
הקפה של אטיו

לאטיו יש היסטוריה ארוכה של גידול קפה. המיסיונרים הכניסו את גידול הקפה לאי בצורה מסחרית בראשית המאה ה-19. ב-1865 היצוא השנתי של קפה מאיי קוק הסתכם בעלות של 30,000 לירות שטרלינג. מנהיגי האי שלטו על הקרקע ומרבית הפדיון ממכירת יבול הקפה הגיע אליהם. פשוטי העם ראו מעט מהרווחים, אם בכלל, בתמורה לעבודתם. בסוף שנות התשעים של המאה ה-19, סבל ענף גידול הקפה ברורטונגה מכימשון שהשפיע לרעה על הצמחים. ייצור הקפה צנח והיה צורך להסתמך יותר על היבולים באיים אטיו, מאוקה (Mauke) ומנגאיה (Mangaia). מלחמות העולם גרמו לירידה נוספת ביצוא ובסופו של דבר להפסקתו המוחלטת.
בשנות החמישים של המאה ה-20 חודש גידול הקפה באיי קוק. היבול היה מיוצא לניו זילנד שם הוא  עובד ושווק. ב-1983 קרסה תעשיית הקפה. הממשלה משכה את ידיה מהענף והשאירה את המטעים בידי בעלי הקרקעות. התמורה העלובה שקיבלו החקלאים ממכירה הקפה גרמה להם לעבור לייצור לצרכים עצמיים בלבד. על העצים במטעים השתלטו צמחים מטפסים.
בשנת 1984 חודש שוב יצור הקפה על ידי חברה גרמנית שהקימה מפעל באטיו. נכון לשנת 2012 המפעל מחזיק 390 דונם של מטעים ומייצר 4.5 טונות של פולים קלויים בשנה.
נקודת הנחיתה של ג'יימס קוק באטיו ב-1777
אגם טה רוטו
חוף באטיו
יער באטיו
הערות שוליים

↑  Atiu Coffee Factory - producers of organic gourmet coffee
↑  Atiu Coffee Factory: A Look Back
↑  Atiu: Coffee revival in the Cook Islands by Jim Eagles, May 3, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544377705171  LCCN: sh93000234  VIAF: 234212026   WorldCat (עם VIAF): 234212026
אודנן

| אודנן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
סוג:: Otonycteris
מין:: אודנן
שם מדעי
 Otonycteris hemprichii ‏פטרס, 1859

אֻדְנָן (שם מדעי: Otonycteris hemprichii) מין עטלף יחיד בסוגו. נקרא "אודנן" בגלל אוזניו הענקיות (אודנא זה אוזן בארמית. הזואולוג ד"ר אבי ארבל הציע את השם "אודנן ארך-אוזניים" כדי להיצמד למתכונת השם הכפול הנהוג בטקסונומיה). האודנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באזורים מדבריים, בעיקר באסיה, אפריקה והמזרח התיכון אך ניתן למצאו גם בארץ ישראל.
מאפיינים

האודנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות). אורך גופו וראשו נע בין 73 ל-81 מילימטר ואורך הזנב הוא 47-70 מ"מ נוספים. אורך האמה הוא 57-67 מ"מ. משקלו של זכר בוגר הוא 18-20 גרם. אוזניו גדולות, 40 מ"מ אורכן, מכוונות לצדדים ומחוברת באזור המצח על ידי רצועת עור. צבעו נע בין צבע חולי בהיר, אפור וחום כהה. גחונו בדרך כלל לבנבן. לנקבות יש שני זוגות של פטמות. מעופו של האודנן הוא איטי וחסר צורה.
האודנן נמצא בעיקר באזורי אקלים צחיח ומדבריות, שבהן יש צמחייה מועטה והקרקע די סלעית. נמצאו זוג אודננים שדרו בנגב בנקיק בסלע. האודנן דר גם בבניינים.
האודנן הוא עטלף טורף הצד בעיקר פרוקי-רגליים שוכני קרקע. מזונו העיקרי הם עכבישנים וחגבאים. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 20-40 קילוהרץ ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה. מחקר שנערך בישראל מצא ב-70% מהגללים של אודנן שרידי עקרבים, לרבות עקצן צהוב ארסי. במחקר במעבדה התגלה שהעטלף מאתר את העקרב לפי הרעשים שהוא עושה בעת הליכתו, עט עליו ונושך את ראשו. האודנן נעקץ לעיתים על ידי העקרב, אך לא נתגלו סימני הרעלה, דבר המעיד על כך שהאודנן ככל הנראה פיתח חסינות לארס העקרב. תיעוד של אודנן צד עקצן צהוב בנגב הופיע בסדרת הטלוויזיה עולם מופלא 2 של סר דייוויד אטנבורו וה-BBC.
בארץ ישראל שוכן האודנן במערות יבשות וסדקים בסלעים בעיקר באזורי המדבר. נמצאו אודננים בנגב ובערבה. בעוד שבשאר העולם הוא נפוץ ונמצא ללא סיכון, בישראל הוא בסכנת הכחדה.
ראו גם

אוזנן
הערות שוליים

↑  אודנן באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אדנן, החי והצומח של ארץ-ישראל : אנציקלופדיה שימושית מאויירת - כרך 7 - יונקים, באתר כותר
↑  Gaisler, Madkour, & Pelikan 1972
↑  Holderied, M.; Korine, C.; Moritz, T. (2010). "Hemprich's long-eared bat (Otonycteris hemprichii) as a predator of scorpions: Whispering echolocation, passive gleaning and prey selection". Journal of Comparative Physiology A. 197 (5): 425–433. doi:10.1007/s00359-010-0608-3.
↑  Michael Marshall (2010-12-01). "The hardest bat in the world". New Scientist. אורכב מ-המקור ב-2011-06-22. נבדק ב-2011-06-22.
↑  Nature’s Toughest Bats Live in the Negev and Eat Scorpions, אתר JSpaceNews, פברואר 2015.
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
אד או'בריאן

| --- | --- |

אד או'בריאן בהופעה בגלאזגו, 2017
 לידה:  15 באפריל 1968 (בן 56) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Edward John O'Brien 
 שם במה:  EOB 
 מוקד פעילות:  אוקספורד, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  בית ספר אבינגדון 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, קולות, תופים, גיטרה בס
 חברת תקליטים:  EMI
 www.radiohead.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד ג'ון או'בריאן (באנגלית: Edward John O'Brien; נולד ב-15 באפריל 1968) הוא גיטריסט ופזמונאי אנגלי הידוע בעיקר בתור הגיטריסט של להקת הרוק האלטרנטיבי רדיוהד. בקריירת הסולו שלו הוא משתמש בראשי התיבות EOB. או'בריאן חבר בהיכל התהילה של הרוק אנד רול מאז שנת 2019, כחלק מלהקתו רדיוהד.