stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרצ'ה ווסטקוט

| --- | --- |
 לידה:  1828? 
 פטירה:  27 ביוני 1869 (בגיל 41 בערך) 
 מעסיק:  ג'יימס מריון סימס 
 
אנרצ'ה ווסטקוט (בערך 1828 - לא ידוע) הייתה אישה משועבדת שעברה סדרה של פרוצדורות כירורגיות ניסיוניות שבוצעו על ידי ג'יי מריון סימס ללא שימוש בהרדמה מודרנית (היא קיבלה אילחוש עם אופיום במהלך הניתוחים), כדי לטפל בשילוב של פיסטולה וגינלית(אנ') ופיסטולה רקטלית(אנ'), שנגרמו כתוצאה מלידה טראומטית. הניסויים הרפואיים שערך סימס באנרצ'ה ובנשים משועבדות אחרות, ותפקידו בפיתוח גינקולוגיה מודרנית, גרמו למחלוקת בקרב היסטוריונים של הרפואה.
רקע

במשך שנים רבות לא הרבה היה ידוע על אנרצ'ה ווסטקוט, והעדות היחידה לגביה הייתה בכתביו של סימס; מכיוון שהיא הייתה אנאלפביתית (בגלל חוקי גזע שאסרו על לימוד קריאה וכתיבה), רוב המידע הגיע מהרישומים של סימס על הניסויים שלו.
היא מופיעה לראשונה באוטוביוגרפיה שלו כ"ילדה מולאטית קטנה" המתגוררת בביתו של הרופא במאונט מייגס, אלבמה, "ילדה כושית קטנה הייתה ישנה איתי בחדר, ומדי פעם מביאה לי לגימת מים."
אנרצ'ה מופיעה שוב כ"צעירה צבעונית, כבת שבע עשרה, מפותחת היטב" ה"שייכת" למר ווסקוט שגר קרוב לביתו של סימס במונטגומרי, אלבמה. סימס נקרא לסייע לאחר שהלידה שלה נמשכה שלושה ימים.
ניתוח ניסיוני

לאחר לידת היילוד המת, אנרצ'ה הוחזרה לטיפולו סימס מכיוון שהיו לה מספר קרעים שלא נרפאו בנרתיק ובפי הטבעת - פיסטולה וסיקו-וגינלית ופיסטולה רקטו-וגינלית. בגלל הקרעים האלה לא הייתה לה שליטה על מתן שתן או צואה, מה שגרם לה לכאבי תופת בזמן שזרמו דרך הפצעים הפתוחים. חוסר היכולת לשלוט בשתן ובצואה הוביל לזיהומים, דלקות ברקמות וצחנה.
סימס ביצע באנרצ'ה 30 ניתוחים ניסיוניים עם אופיום כהרדמה לפני שהצליח לסגור את הפיסטולה והקרעים. במהלך הניתוחים אנרצ'ה קיבלה אופיום כהרדמה. בעוד שאופיום היה כלי נפוץ לניהול כאב במאה ה-19, נשים לבנות זכו לעיתים קרובות להרדמה מתאימה (כגון אתר או כלורופורם) במהלך הליכים רפואיים. לעומת זאת, אפשרות רפואית זו נשללה מאנרצ'ה ומנשים משועבדות אחרות. המסגור של השימוש של סימס באופיום כ"סטנדרטי לתקופה" עלול לטשטש את העובדה שנשים לבנות זכו ליחס שונה מאוד וקיבלו טיפול אנושי יותר. סימס, כרופא, יכול היה לבחור להשתמש בהרדמה, אבל הוא בחר בכוונה שלא לעשות זאת במהלך הניסויים שלו על נשים שחורות משועבדות כמו אנרצ'ה. ההליכים הניסיוניים שסימס ביצע באנרצ'ה ובאנשים משועבדים אחרים חוללו מהפכה בניתוח הגניקולוגי; הטכניקה שפיתח הפכה לטיפול הראשון אי פעם בפיסטולות וסיקו-וגינאליות. עם זאת, העובדה שאנרצ'ה עברה יותר מ-30 ניתוחים (לעיתים קרובות ללא הרדמה) מוצנעת לרוב או אף מושמטת בדיונים המתמקדים ב"תרומות" של סימס לגינקולוגיה. ניתוחים אלו בוצעו ללא הסכמתה, מה שנחשב כלא אתי ופוגעני בסטנדרטים של היום. הכאב והטראומה של אנרצ'ה זכו להתעלמות שיטתית לטובת מטרות הניסוי של סימס.
ב-21 בדצמבר 1856, אנאצ'ה אושפזה בבית החולים לנשים של סימס בניו יורק, ולפי הרישום היא נשארה שם כחודש ושוחררה בינואר 1857. הבעלים שלה היה ויליאם לואיס מורי, קרוליין קאונטי, וירג'יניה. נסיבות נסיעתה לניו יורק אינן ידועות.
מצבת קבר עבור "אנאקיי" (במקור Annacay) אשתו של לורנצו ג'קסון, נמצאה במקרה במחוז קינג ג'ורג', וירג'יניה (בסמוך למחוז קרוליין). במפקד האוכלוסין של 1870, שמה מאוית "אנאקי ג'קסון" (Anaky Jackson), וברישום מותה היא נקראת "אנקי" (Ankey). אם היא הייתה בת 32 ב-1856, היא נולדה ב-1824, והייתה בהריון בגיל 13, אז טופלה לראשונה על ידי סימס.
הנצחה

בשנת 2015, הסופר ג'.ס. הלמן(אנ') שם לו למטרה למצוא את אנרצ'ה. הוא פרסם מאמרים על סימס ואנרצ'ה בכתבי עת שונים ומאמציו לגלות את מקום מנוחתה הוצגו בסרט התיעודי של ג'וש קרפלס בשנת 2023 הלמן פרסם ספר בשם Say Anarcha: A Young Woman, a Devious Surgeon, and the Harrowing Birth of Modern Women's Health, המבוסס על העדויות הארכיוניות הראשונות על חייה של אנרצ'ה שלא הגיעו מרישומיו של סימס עצמו.
פסל קטן של אנרצ'ה ווסטקוט הוקם על ידי מפגינים ליד הפסל של סימס בשטח קפיטול מדינת אלבמה. הוא נגנב במהירות.
בשנת 2021, האמנית מישל בראודר ערכה מסע לגיוס כספים וביקשה תרומות של חפצי מתכת שהושלכו, שאותם ריתכה כדי לבנות אנדרטה לאנרצ'ה ווסטקוט ולשתי נשים נוספות (בטסי ולוסי) שסימס ערך בהן ניסויים רפואיים. היצירה, הנקראת "אנדרטת אמהות הגינקולוגיה", נבנתה בסן פרנסיסקו והוצבה במונטגומרי, אלבמה, כחלק מפרויקט רחב להעלאת המודעות ל"תנועת אמהות הגינקולוגיה".
חנניה יום טוב ליפא דייטש

הרב חנניה יום־טוב ליפא דייטש (כונה גם חי"ל דייטש; תרס"ח, 1908 – א' בחשוון תשנ"א, 1990) היה אדמו"ר ואב"ד העלמעץ, מומחה ופוסק נודע למקוואות, מחבר ספרֵי 'טהרת יום טוב'.
ביוגרפיה

חנניה יום טוב ליפא נולד בשנת תרס"ח לרב שמואל אהרן דייטש שהיה מו"ץ ושוחט בקרסטיר ובמישקולץ, ולרחל מלכה.
בגיל צעיר נסמך לרבנות על ידי רבי דוד דב בעריש מייזליש רבה של אוהעל, רבי מרדכי יהודה ליב וינקלר רבה של מאד, ורבי שאול בראך אב"ד נייטרא.
בשנת תרצ"ג נשא את בתו של רבי יוסף אבלעס אב"ד שלה שבסלובקיה, בשנת תרצ"ז מונה לדומ"ץ בדובשינה, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התחבא בדובשינה במשך כחצי שנה ולאחר מכן ברח ליערות סלובקיה שם נשאר עד סוף המלחמה.
בשנת תש"ה התקבל לרבה של קיראלי־העלמעץ (הו'), שם כיהן עד שנת תש"ח, כרבה של העיר פעל לחיזוק הקהילה, ייסוד שיעורי תורה והפצת ידע בסיסי ביהדות בין שורדי השואה שבעיר.
בשנת תש"ט היגר לארצות הברית ובהוראת רבי יואל טייטלבוים התיישב בקליבלנד, שם התקבל לרבה של קהילת 'בני אמונים', הוא ייסד שם תלמוד תורה ובית כנסת חסידיים ותיקן את מקווה הטהרה בעיר. בשנת תשכ"ב עבר לוויליאמסבורג ונעשה חבר בוועד הפועל הארצי של התאחדות הרבנים.
בשנת תשל"ט הקים בירושלים כולל אברכים ללימוד משניות סדר טהרות.
בקיץ תש"נ חלה, ונפטר בליל שבת פרשת נח, א' בחשוון תשנ"א.
חתנו הרב אהרן ישעיה פעקטע מילא את מקומו כאב"ד העלמעץ. בנו הוא הרב יעקב פעקטע, אב"ד העלמעץ הנוכחי.
ספרֵי טהרת יום טוב

הרב דייטש חיבר סדרת ספרים בשם טהרת יום טוב הכוללת ארבעים כרכים, עשרים כרכים ראשונים שו"ת בענייני טהרה, מתוכם העשרה הראשונים על ספר יסוד יוסף שכתב רבי יוסף מפוזנא, והעשרה הנוספים על שולחן ערוך יורה דעה, ועשרים כרכים נוספים על משניות סדר טהרות.
פעילותו

הרב דייטש התמחה במקוואות, וכבר מצעירותו החל להוציא ספרים בדיני טהרה, עם בואו לאמריקה נסע מעיר לעיר ועורר על חשיבות הטהרה, הרב דייטש יזם את הקמתם של מקוואות רבים ושיפר מקוואות שנסמכו על קוּלוֹת הלכתיות דחוּקות, לצורך כך נדד הרב דייטש ברחבי העולם והגיע אף לקהילות קטנות כדי לבנות בהן מקווה טהרה, לאחר פטירתו הוערך מספר המקוואות שבנה בלמעלה מחמש מאות מקוואות.
הערות שוליים

↑  שלמה דב אסטרייכר, הקדמה לספר נחלת יואל זאב, ברוקלין, ניו יורק, תשמ"ח, עמ' יד
↑  מאיר איזקסון, מבשר טוב, כרך ג, תשע"ה, עמ' קצו
↑  כך למשל נדד לבוגוטה - מאיר איזקסון, מבשר טוב, כרך ב, 1986, עמ' תמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296466505171  VIAF: 26002957   WorldCat (עם VIAF): 26002957 
שער הספר 'טהרת יום טוב', חלק ראשון. נדפס בה'תש"ח.
פורט המילטון

| --- | --- |


החזית של המבצר ההיסטורי (2011)
 מידע כללי
 סוג:  מבצר
 שימוש:  מחנה צבאי
 על שם:  אלכסנדר המילטון
 מיקום:  ברוקלין, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 בעלים:  המשמר הלאומי
 מייסדים:  צבא ארצות הברית
 מפעיל:  צבא ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1825–1831 (כ־6 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1831
 חומרי בנייה:  אבן ולבנים
 עלות:  500,000 דולר
 אדריכל:  סיימון ברנרד (אנ')
 מידות
 אורך:  200 מטר
 רוחב:  50 מטר
 גובה:  8 מטר
 שטח:  10 דונם
 גובה מעל פני הים:  0 מטר
 קומות:  2
 
 קואורדינטות:  40°36′22″N 74°01′51″W﻿ / ﻿40.606111°N 74.030833°W﻿ / 40.606111; -74.030833
  (למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפורט המילטון(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפורט המילטון
 
תותח 10 אינץ' בפורט המילטון (1908)
פורט המילטון (באנגלית: Fort Hamilton) הוא מחנה צבאי שהחל להיבנות בתחילת המאה ה-19 בשולי שכונת ברוקלין בניו יורק (ארצות הברית) והורחב לאורך השנים. המחנה הוקם בנקודה אסטרטגית הצופה על מצר הנארוז ויחד עם פורט לה פאייט שנבנה ממערב לו ופורט וודסוורת' (שנבנה בסטטן איילנד מעבר למיצר), הוא שומר על אחד משני מעברי הים לכוון ניו יורק ונהר ההדסון המוליך לפנים היבשת. המחנה הוחזק על ידי כוחות האיחוד בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית ושימש בהמשך את צבא ארצות הברית במהלך המלחמות. כיום משמש כבסיס הצבאי של המשמר הלאומי, צבא המילואים של ארצות הברית (אנ') ויחידות נוספות. רק במהלך המאה ה-20 נקרא המקום על שמו של אלכסנדר המילטון.
ההיסטוריה של האתר > טרום הקמה

הפוטנציאל של הנקודה האסטרטגית בקצה ברוקלין נוצל כבר במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית כשסוללת תותחים אמריקאית התבצרה במקום ופתחה באש על שיירת אוניות בריטיות שעברו במיצר.
ההיסטוריה של האתר > הקמת המבצר

בעקבות מלחמת 1812, במהלכה התמודדה ארצות הברית עם תקיפות ימיות, נפלה ההחלטה בממשלה להשקיע בחיזוק קווי ההגנה לאורך החופים. למהלך זה, שנקראה "הקמת קו ההגנה הימי השלישי" (אנ'), הקצתה הממשלה כ-800,000 דולר.
ב-11 ביוני 1825 החל קצין הצבא סיימון ברנרד (אנ') לבנות את פורט המילטון. המבצר נחנך ב-1831 בהשקעה של חצי מיליון דולר. חלק זה נקרא עם סיומו "פורט קייסמייט" (אנ') והפך לליבו של מחנה המילטון שהחל להתפתח ממבצר זה. עם סיום הבנייה הוצבה המקום סוללה ארטילרית שמטרתה הייתה להגן על מעבר המים אך גם על מעגן ועל מבצר נוסף ("פורט לאפייט" (אנ')) שהוקם ממערב על אי בקרבת החוף. ב-1839 הפך המבצר לבסיס האימונים הראשון של המשמר הלאומי של ארצות הברית וב-1840 מונה קפטן רוברט אי. לי מחיל ההנדסה לנהל את הרחבת המחנה בתקציב של 20,000 $. בהמשך שימש לי כמהנדס המבצר עד 1846 כשבתקופה זו הקים עוד מספר מבצרים באזור ניו יורק.
ההיסטוריה של האתר > מלחמת האזרחים

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית חיזקו כוחות האיחוד את המבצרים סביב מצר הנארוז  ופורט המילטון ביניהם נגד אפשרות פלישה של צי הקונפדרציה לכוון ניו יורק. בעקבות השיפור בכוח האש של התותחים הימיים היה צורך לחזק את חומות המבצר על ידי הערמת סוללות אדמה והצבת התותחים מאחוריהן. הפיתוח והחיזוק של המבצר המשיך גם לאחר המלחמה אך באיטיות בגלל מחסור כספי.
ב-1863, במהלך המלחמה, נשלחו חיילים מהמבצר לסייע בדיכוי מהומות הגיוס בניו יורק.
ההיסטוריה של האתר > תוכנית אנדיקוט

ב-1885 הסמיכה מועצת הביצורים האמריקאית (אנ') את מזכיר המלחמה ויליאם אנדיקוט לבחון את מערכת הביצורים של חופי ארצות הברית ולהציע שיפורים. במסגרת זו הציעה הוועדה של אנדיקוט גם את חידוש הביצורים של פורט המילטון. בין 1898 ל-1905 נערכו שינויים רבים במבצר שכללו הריסת חלק מהביצורים הישנים, בניית ביצורי בטון חדשים, הצבת תותחים חדשים והכפפת המבצר לפיקוד הצבאי של דרום ניו יורק. במסגרת שינויים אלו הוצבו במבצר המשודרג 41 תותחים ומרגמות מודרניים מסוגים שונים וסוללות ההגנה שנבנו עבור התותחים חרגו מעבר למבצר ההיסטורי. בחלק מהתותחים נעשה שימוש בטכנולוגיית "תותחים נעלמים" (אנ') המאפשרת להעלות ולהוריד את התותח דבר המאפשר הגנה טובה יותר עליו.
ההיסטוריה של האתר > מלחמת העולם הראשונה

במלחמת העולם הראשונה נערכו שינויים רבים במבצר. מגויסים חדשים רבים הגיעו להתאמן בבסיס הצבאי ולשם כך הוקמו במקום מבניים זמניים. במקביל הועברו החיילים שהיו מוצבים במבצר ליחידות ארטילריה ביבשת ובהמשך הועברו לחזית המערבית. גם רבים מהתותחים והמרגמות נלקחו לטובת המאמץ המלחמתי באירופה כשחלקם הורכבו על רכבות ואחרים על עגלות.
ההיסטוריה של האתר > בין המלחמות

בסיום מלחמת העולם הראשונה לא הוחזרו למבצר התותחים שנלקחו משם במלחמה ותהליך צמצום הארסנל במבצר נמשך כשעוד תותחים הועברו למבצרים אחרים ו-2 תותחים הועברו למטרת אימונים במכללת ווסט פוינט. צמצום כוחו של המבצר הביא להפיכתו למבצר של הקו השני במערכת ההגנה על ניו יורק.
ההיסטוריה של האתר > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כללה מצבת התותחים במבצר 4 תותחים בלבד. המחנה שימש בעיקר כמרכז גיוס ובהמשך הוצבו במקום תותחי נ"מ 90 מ"מ (אנ').
ההיסטוריה של האתר > לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה החליט צבא ארצות הברית שתותחים להגנת חופי המדינה אינם נדרשים עוד ואחרוני התותחים הוצאו מהמבצר. בתחילת שנות ה-50 הוצבו במקום ארבעה תותחי נ"מ 120 מ"מ (אנ') כחלק מהמלחמה הקרה אך בתחילת שנות ה-60 הוצאו גם הם מהמבצר.
ההיסטוריה של האתר > בעידן המודרני

נכון להיום משמש המחנה כבסיס למספר יחידות של צבא ארצות הברית כולל בסיס קליטה ומיון, מפקדה של חיל ההנדסה, תובלה וטיפול רפואי מוטס וכן בסיס של צבא המילואים של ארצות הברית והמשמר הלאומי.
המבנה ההיסטורי המקורי של המצודה הפך תחילה למועדון קצינים וכיום משמש כמועדון קהילתי. המוצב הקדמי בחזית המבנה ההיסטורי הפך למוזיאון צבאי (אנ'). גם ביתו של רוברט אדוארד לי שוחזר ופתוח לביקורים. עם בניית גשר וראזאנו נארוז בשנות ה-60 נהרסו חלק מהמבנים של המחנה לטובת תשתית הגשר אך המבצר המקורי שרד.
המבצר ההיסטורי נרשם ב-1974 במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. מספר תותחים עתיקים הובאו והוצבו במחנה הצבאי ובסביבת האתר ההיסטורי כדי להנציח את מורשתו.
מבנה המבצר

המבנה המקורי של המבצר היה בצורת האות C כשהצד הקעור פונה לכוון הים והצד הקמור לכוון היבשת. המבנה בנוי כחומת סוגרים בת שתי קומות כשבכל קומה וכן על הגג הוצבו תותחים. בנוסף לפתחים בחומה עבור תותחים נפערו בה גם חלונות שאיפשרו לחיילי המבצר לירות החוצה. בצידה הקמור נחפרה תעלת הגנה כשבתוכה הוקמה עמדה שנועדה להגן מפני תנועת חיילי אויב בתעלה עצמה. בחזית המבצר הוקם מבצר קדמי שהגן על הכניסה למבצר מכיוון היבשה והוגן גם הוא על ידי תעלה.
המבצר באמנות

במבצר צולם חלק מפרק 18 בעונה 19 של הסדרה חוק וסדר
עלילת הספר "וורד אוף הונור" (אנ') מאת הסופר נלסון דה מיל מתרחשת במצודה וסביבתה.
בסרט "דה לורד אוף פלטבוש" (אנ') מ-1974 משרת אחד מגיבורי הספר בפורט המילטון.
לקריאה נוספת

Roberts, Robert B. (1988). Encyclopedia of Historic Forts: The Military, Pioneer, and Trading Posts of the United States. New York: Macmillan. ISBN 0-02-926880-X.
Weaver II, John R. (2018). A Legacy in Brick and Stone: American Coastal Defense Forts of the Third System, 1816–1867 (2nd ed.). McLean, VA: Redoubt Press. ISBN 978-1-7323916-1-1.
הערות שוליים

↑  ברנרד היה קצין בצבא צרפת שהצטרף לצבא האמריקאי ב-1815 לאחר מפלת נפוליאון בונפרטה
↑  פורט לאפייט נהרס ב-שנות ה-60 כשהוקם גשר וראזאנו נארוז
↑  בסיס הנדסה בפורט המילטון, באתר usace.army.mil (אורכב)
↑  מוזיאון פורט המילטון, באתר hamilton.army.mil (אורכב)
↑  מוזיאון פורט המילטון, באתר nyc-arts.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542641505171  LCCN: no97015241  VIAF: 142199850   WorldCat (עם VIAF): 142199850
ניו פאונד גלורי

| --- | --- |

הלהקה בהופעה בשנת 2011
 מקום הקמה:  קורל ספרינגס 
 מוקד פעילות:  קורל ספרינגס, פלורידה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  פופ פאנק   הארדקור מלודי   רוק
 חברת תקליטים:  Geffen Records Drive-Thru Records
 אתר רשמי
 חברים
 ג'ורדן פונדיק   צ'אד גילברט   איאן גרושקה  סיירוס בולוקי
 חברים לשעבר
 ג'ו מורנו
 
New Found Glory (ניו פאונד גלורי, שנקראו בעבר A New Found Glory) היא להקת פופ פאנק אמריקנית המושפעת מהארדקור, שהוקמה ב-1997 מקורל ספרינגס, פלורידה, וכרגע פועלת בקליפורניה.
היסטוריה > שנים מוקדמות

ניו פאונד גלורי נוסדה באמצע 1997 כשג'ורדן פונדיק הזמר, צ'אד גילברט וסטיב קליין כגיטריסטים, איאן גרושקה כבסיסט וג'ו מורנו כמתופף (שהוחלף על ידי סיירוס בולוקי לאחר פרסומם). שם הלהקה, A New Found Glory, הייתה רעיון של פונדיק וקליין כשעבדו ב"Red Lobster", אבל אחר כך הורידו את ה-A מכיוון שלמעריצים רבים הייתה בעיה למצוא את האלבומים שלהם בחנויות. הלהקה יצאה לסיבובי הופעות מוקדמים, שכללו הופעות עם להקות מקומיות כמו "The Vacant Andys".
הלהקה הקליטה את הסיגנל הראשון שלה, " It's All About the Girls", בחברת התקליטים פידל (Fiddler Records) ביוני 1997. ההופעות החיות המלהיבות של הלהקה קידמו את מכירות הסינגל. עם הזמן, הכוח של ההופעות החיות עזר לבנות קהל מעריצים חזק. האלבום הראשון של הלהקה, "Nothing Gold Can Stay", שוחרר בחברת התקליטים יולוג'י (Eulogy Recordings). להקה פופולרית באותו הזמן, מידטאון ("Midtown"), שמעה את האלבום של הלהקה ונתנה ממנו עותק לסטפני ריינס מתקליטי דרייב-ת'רו (Drive-Thru Records. היא אהבה את מה שהיא שמעה והלהקה הוציאה לאור שוב את אלבום הבכורה שלה ב-1999 בדרייב-ת'רו.
ב-28 במרץ 2000, הוציאה הלהקה מיני-אלבום, "From the Screen to Your Stereo", שכלל גרסאות כיסוי לשירי נושא של סרטים בסגנון "Me First and the Gimme Gimmes". כתוצאה מהפופולריות שלהם שתפסה תאוצה, וחלוקת העסקה שדרייב-ת'רו עשו עם MCA, שהרשתה ל-MCA לקחת כל להקה של דרייב-ת'רו, הלהקה הוחתמה ב-MCA.
היסטוריה > קריירה מקצועית

אלבומם הראשון באורך מלא - שנקרא על שמם - יצא ב-MCA בשנת 2000 והיה הראשון לעשות רושם במצעד הבילבורד והגיע למקום ה-107 מתוך 200 ובמצעד ה"Heatseeker" הגיע למקום הראשון. הסינגל הלהיט מתוך האלבום, "Hit or Miss", הגיע למקום ה-15 במצעד הסינגלים של הרוק בארצות הברית. "From the Screen to the Stereo" הגיע לטופ 40 של מצעד ה"היטסיקר".
אלבומה המצליח ביותר של הלהקה יצא ב-2000 תחת השם New Found Glory, ונחשב לאלבום פופ-פאנק ידוע בקרב חובבי הסצנה. אלבום זה כלל שירים, כמו: Better off dead, Dressed to kill ו-Hit or miss ועוסק רובו ככולו בעניינים שבינו לבינה ובאהבות נעורים.
פרופיל הלהקה גדל ב-2001 בעקבות סיבוב ההופעות של בלינק-182. הלהקה הקליטה את האלבום "Sticks and Stones" ב-2001 והוא יצא ב-2002. Sticks and Stones הוכיח את הפריצה הגדולה שלהם כשהגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד ומכר כ-91,000 בשבוע הראשון ליציאתו.
במאי 2004 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה Catalyst, שכלל את הלהיט All downhill from here. ב-19 בספטמבר 2006 יצא האלבום החמישי Coming Home.
ב-18 בספטמבר 2007, הוציאה הלהקה אלבום גרסאות כיסוי נוסף אשר נקרא " From the Screen to Your Stereo Part II" כהמשך למיני-אלבום " From the Screen to Your Stereo".
ב-18 במרץ 2008, יצא אלבום אוסף של הלהקה אשר נקרא "Hits". ב-29 באפריל 2008, הוציאה הלהקה את המיני אלבום " Tip of the Iceberg" אשר כלל 6 שירים.
אלבומם הבא של הלהקה, Not Without A Fight, יצא לאור בארצות הברית ב-10 במרץ 2009, והופק על ידי מארק הופוס.
באוקטובר 2011 יצא לאור אלבומם Radiosurgery שכלל 15 שירים באורך מלא. השיר הראשון נקרא, כשם האלבום, Radiosurgery.
ב-2014 הם הקליטו והוציאו אלבום נוסף בשם Resurrection, ב-2017 אלבום בשם Makes me sick וב-2020 אלבום אולפן מלא נוסף בשם Forever + Ever x Infinity.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1999 - Nothing Gold Can Stay
2000 - New Found Glory
2002 - Sticks and Stones
2004 - Catalyst
2006 - Coming Home
2007 - From the Screen to Your Stereo Part II
2008 - Tip Of The Iceberg
2009 - Not Without A Fight
2012 - Radiosurgery
2014 - Resurrection
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

1997 - It's All About the Girls
2000 - From the Screen to Your Stereo
דיסקוגרפיה > אוספים

2008 - Hits
דיסקוגרפיה > DVD

2002 - The Story So Far
2004 - This Disaster: Live in London
חוליו (אפליקציה)

חוליו היא אפליקציה המציעה מוצרי תיירות כגון טיסות, מלונות בישראל והופעות בישראל במחירים מוזלים ברגע האחרון - בהתרעה של ימים עד שעות אחדות לפני מועד הטיסה, ההופעה או מועד הצ'ק אין במלון. האפליקציה זמינה בכל שעות היום ומוצרים עולים לאוויר ומתעדכנים לאורך כל שעות היום.
האפליקציה עלתה לאוויר ביולי 2012, על ידי היזמים גיורא מנדל ודדי רשתי, האפליקציה מאפשרת לקבל התרעה מדי יום. האפליקציה מציעה את המושבים האחרונים, שטרם נמכרו, ומציעה מחירים זולים שמתחילים לרוב בעשרות דולרים.
החל מדצמבר 2013 חוליו משווקת גם מלונות בישראל. דילים על מלונות בארץ ניתן לראות באפליקציה 24 שעות ביממה.
החל משנת 2018 חוליו משווקת גם הופעות בישראל לתיאטרון, מוזיקה, הצגות ילדים וסטנד אפ.
אופן שימוש

האפליקציה מציעה טיסות לחו"ל לאורך כל שעות היום. ניתן לבחור אילו טיסות ואיזה מחיר מעניין את המשתמש וניתן לקבל גם התרעה על הטיסות בטלפון. לאחר בחירה ממלאים את שמות הנוסעים, מזינים פרטי התקשרות וכעבור דקות ספורות מקבלים אישור טיסה לאפליקציה, ב-SMS וגם במייל.
רוב הדילים של "חוליו" הם למקומות נופש שנמצאים מראש בטווח הזול יותר של החופשות לחו"ל, כגון: יוון, קפריסין, מאלטה וכן לערים אירופאיות מרכזיות, דוגמת רומא וברלין. יש לא מעט טיסות גם ליעדים רחוקים יותר.
תפוצה

כשנה לאחר שעלתה לאוויר, רושמת "חוליו" יותר כ-350 אלף הורדות, ומתגאה בשיא של 60 אלף כניסות בלילה. אולם בראיון שערך מפתח האפליקציה גיורא מנדל בדה מרקר (ראו הערה למטה) סיפר, כי בשנה הראשונה לאפליקציה, בוצעו כ-2,000 הזמנות בלבד. אולם בכוונתו להרחיב את היצע האפליקציה.
הערות שוליים

↑  יעל קישיק, ‏ספונטניים? הכירו את אפליקציית Hulyo, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2012
אשפוז

חדר אשפוז בבית חולים באוסטרליה
אשפוז הוא שהות של אדם במחלקת אשפוז בבית חולים, כלומר מחלקה המיועדת להלנת מטופלים במשך זמן לצורך השגחה, בדיקה ו/או טיפול רפואיים, ושבה נמצאים החדרים, כוח האדם והציוד הדרושים לשם כך.
חלק מהאשפוזים נערכים בבתי חולים כלליים. יתר האשפוזים נעשים בבתי חולים פסיכיאטריים, בתי חולים שיקומיים, בתי חולים גריאטריים ובתי חולים למחלות כרוניות.
המילה אשפוז היא תחדיש מהמילה אושפיזין, בהשראת החידושים של המילה הלטינית hospitium למונחים הקשורים לטיפול בחולים, כגון hospital.
צורך באשפוז

אשפוז נעשה כאשר אדם זקוק להשגחה רפואית, בדיקות רפואיות או טיפולים שאין אפשרות לערוך אותם במסגרת אחרת - במרפאה של קופת חולים או מרפאה בבית חולים, במכון בדיקה, במחלקה לאשפוז-יום (כלומר מחלקה שבה המטופלים מגיעים לשהות של שעות מעטות במהלך שעות העבודה הרגילות) או בבית המטופל.
סיבות שכיחות לאשפוז הן:
מצב רפואי חריף של אדם המצריך טיפול ו/או בדיקות אינטנסיביים ומעקב והשגחה צמודים אחרי מצבו, למשל לאחר פגיעת טראומה או התקף לב;
צורך לעשות באדם פעולה רפואית - בדיקה או טיפול - במסגרת מתקן שאיננו קיים מחוץ לבית חולים, כאשר לאחריהם נדרשים מעקב והשגחה רפואיים אחרי מצבו, שיש סיכון למטופל בביצועם מחוץ למסגרת אשפוזית. לדוגמה - עריכת ניתוח מורכב או ביופסיות מסוימות;
צורך לאשפז אדם בבית חולים פסיכיאטרי על מנת שלא יגרום נזק גופני לעצמו או לזולתו.
עם ההתקדמות בידע ובטכנולוגיה הרפואיים ובהיקף מתן השירותים הרפואיים לציבור מחוץ לכותלי בתי החולים (בעיקר במדינות המפותחות) קיימת מגמה של הקטנת מספר ימי האשפוז בבתי חולים לטובת מתן מספר גדול יותר ויותר של טיפולים רפואיים במסגרת מרפאתית או בבית המטופל. כך למשל מקבלים יותר ויותר מטופלים עירוי תוך ורידי מחוץ למסגרת אשפוז ואף בביתם.
שיעורי אשפוז במדינת ישראל:
| שנה | ימי אשפוז | ימי אשפוז לכל 1,000 תושבים |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 15,187,700 | ‏1,848.6‏ |
| 2015 | 15,252,400 | ‏1,820.1‏ |
| 2016 | 15,262,100 | ‏1,785.9‏ |
צורך באשפוז > שחרור מאשפוז

מטופל משתחרר מאשפוז כאשר מצבו הרפואי מאפשר זאת ובכפוף לשיקולים רלוונטיים אחרים, כמו קיום יעד מתאים לשהותו לאחר השחרור.
קבלה לאשפוז

קיימים שני מסלולים לקבלת אדם לאשפוז:
אשפוז אלקטיבי - אשפוז של אדם הזקוק לבדיקה ו/או לטיפול רפואי - למשל ניתוח אלקטיבי - אשר התברר הצורך בהם. אשפוז זה נעשה בתיאום מראש של ימים עד חודשים בין המטופל לבין המחלקה המאשפזת ועל פי זמינות של מיטות אשפוז ומועדי טיפול לפי תוכנית העבודה של המחלקה.
אשפוז דחוף - כאשר אדם הסובל מפציעה או ממחלה פעילה מגיע למחלקה לרפואה דחופה של בית חולים ושם נקבע כי אין די בטיפול בו במחלקה זו ובשחרורו (או העברתו למסגרת אשפוזית אחרת, למשל סיעודית) ושמצבו מצריך טיפול במסגרת אשפוז. מטופל שכזה מועבר מהמחלקה לרפואה דחופה למחלקת אשפוז לאחר תיאום ביניהן ועל פי זמינות המיטות הפנויות במחלקות הרלוונטיות.
לאחר קבלתו לאשפוז עשוי מטופל להיות מועבר בין מחלקות אשפוז שונות בתוך בית החולים. כך, פצוע תאונת דרכים עשוי להיות מועבר מהמחלקה לרפואה דחופה לחדר הניתוח, ממנו ליחידה לטיפול נמרץ ומשם למחלקת אשפוז, ולאחר מכן יועבר למחלקת שיקום. משם יישלח לביתו או יועבר לבית חולים לחולים כרוניים.
במקרים מסוימים ישהה מטופל במחלקה לרפואה דחופה בלבד, אך שהותו שם תוגדר כאשפוז.
אשפוז בהסכמה ובכפייה

אשפוז של מטופל נעשה בדרך כלל בהסכמתו. אדם המופנה לאשפוז (או הוריו במקרה של קטין, או האפוטרופוס שלו, אם מונה לו כזה) נדרש לתת את הסכמתו לכך בכתב.
בישראל מפרט חוק זכויות החולה את התנאים למתן טיפול רפואי לאדם, לרבות במסגרת אשפוז, כאשר הוא איננו מסוגל להביע את דעתו בנדון - למשל כאשר מדובר בחולה חסר הכרה.
במקרים מסוימים מאושפזים מטופלים גם אם הם מתנגדים לכך:
אשפוז בכפייה נעשה לרוב בנוגע לאנשים החולים במחלת נפש או שיש חשד שהם חולים במחלה שכזו. הם מאושפזים בבתי חולים פסיכיאטריים על פי החלטת פסיכיאטר מחוזי או צו של בית משפט, בהתאם לחוק טיפול בחולי נפש;
מקרים אחרים של אשפוז כפוי הם של אדם אשר מאושפז בבית חולים כללי לפי צו של בית משפט - למשל בנוגע לילדים אשר הוריהם מסרבים להסכים למתן הטיפול הרפואי להם, והצו השיפוטי בעניינם ניתן לבקשת שירותי הרווחה או בית החולים ולאחר שהוכח כי קיים צורך חיוני באשפוז.
מיטות אשפוז

לכל מוסד רפואי בישראל המורשה לאשפז חולים קיים תקן מיטות אשפוז הנקבע על ידי משרד הבריאות והוא נדרש לעמוד בו.
מספר המיטות לאשפוז כללי ל-1,000 נפש בישראל ירד בהדרגה בשנים האחרונות, מ-2.223 בשנת 2000 ל-1.83 בשנת 2015.
בישראל קיימת מצוקה של מקומות אשפוז ומחלקות אשפוז מלאות לרוב ב-100% מקיבולתן ויותר. בחודשי החורף עולה בדרך כלל מספר המטופלים הנזקקים לאשפוז. אז גוברת מצוקת האשפוז, והמחלקות נדרשות לפתרונות ארעיים שונים להלנת המאושפזים, אשר עלולים לפגוע בפרטיותם ובכבודם.
מימון האשפוז

בית חולים זכאי לקבלת תשלום עבור ימי אשפוז. בישראל ניתן המימון על ידי המדינה, קופת חולים או על ידי המטופל עצמו (במקרים של מי שאינם תושבים), לפי העניין.
חוק ביטוח בריאות ממלכתי והתקנות שהותקנו לפיו מגדירים את תנאי הזכאות שבכפוף להם על קופת חולים לממן את ימי האשפוז של אדם.
בישראל קיים תעריף ממשלתי הנקבע על ידי משרד הבריאות לתשלום עבור ימי אשפוז במחלקות שונות.
הערות שוליים

↑  מה בין אשפוז לאושפיזין - האקדמיה ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏4 בספטמבר 2016
↑  מקור: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
↑  עדי חשמונאי‏, השופטת קבעה: חולה סרטן בן 14 יטופל, חרף סירובו, באתר וואלה, 9 ביוני 2014
↑  מקור: משרד הבריאות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529266605171  PLWABN: 9810630320505606  LCCN: sh85062238  NKC: ph137363 
מיטת אשפוז במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי