stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בת שבע גרבלסקי
חזרה לפעילות ציבורית

1921 סימנה את חזרתה של גרבלסקי לזירה הציבורית, באופן עצמאי ויחד עם בן זוגה בוריס גרבלסקי. היא התמנתה לגזברית ארגון יהודה הצעיר במסגרת הוועידה ה-13 של הארגון . כמו כן, באותה השנה הקימה עם ארבע שותפות את הארגון 'ועד נשים לאומי עבור פלשתינה', שנועד לגייס כספים עבור היישוב. הוועד הוקם בעקבות ביקורה של ורה ויצמן, אשתו של חיים ויצמן (אז נשיא ההסתדרות הציונית) בארצות הברית.
ביתם של בני הזוג גרבלסקי הפך למרכז פעילות עבור הקהילות ההבראיסטיות והציוניות בניו יורק, עם אירועים, קבלות פנים, נשפים ואירועי התרמה. קבלת הפנים לחיים ויצמן נעשתה בביתם עם ביקורו בארצות הברית. ב-1925 החלה גרבלסקי לארגן את ביקורו של חיים נחמן ביאליק בארצות הברית. באיגרת שנשלחה בב' תמוז תרפ"ה מביאליק לגרבלסקי נאמר:
"גברת יקרה!

קבלתי שתי טלגרמות רצופות, בזו אחר זו, מאת מערכת "עדן" ובחתימת שמך. עד כמה שיכולתי להבין מתוך הטקסט המשובש של שתי הטלגרמות, מזמינים אותי לבוא לאמריקה לעשר הרצאות בשכר מסוים. ואם באמת כך הוא, עלי להודיעך, גברתי היקרה, כי בכל רצוני לבקר את אמריקה, ולו רק פעם אחת, ולראות את חיי אחינו שמה – מסופק אני אם אצליח לבצע את זממי זה בחדשים הקרובים. הלואי שאגיע לכך בימי החורף של השנה הבאה. את תשובתי זו תואילי בטובך למסור לאנשים הנוגעים בדבר, והנני אומר לך שלום וברכה – המכבדך ומוקיר את פעלך,

ח.נ. ביאליק"
"עדן" עיתון לילדים בעברית

ב-1924 הקימה גרבלסקי את "עדן" – עיתון מאויר לנוער, במימונה המוחלט והבלעדי. דניאל פרסקי, המורה של גרבלסקי לעברית ושותפה להקמת ההסתדרות העברית באמריקה, מונה כעורך הראשון של העיתון.
העיתון אופיין בהדפסה איכותית, עם איורים רבים, והוזמנו להשתתף בו מיטב הסופרים והמשוררים העבריים באותן שנים מרחבי העולם: ח"נ ביאליק, י"ד ברקוביץ', זלמן שניאור, שלום עליכם, שאול טשרניחובסקי, ש. בן ציון, לוין קיפניס, אביגדור המאירי, נחום גוטמן ועוד. העיתון כלל סיפורים ושירים, וגם חידושים כגון התשבץ והקומיקס הראשונים בעברית: שמו של הקומיקס היה "מקרי צלי-מה-לי", והוא צויר על ידי זליג מאוד, ושמו של התשבץ היה "חידת שתי וערב", והוא חובר על ידי מרדכי כהן. גרבלסקי עצמה תרגמה מעשיות לעיתון. העיתון אופיין בעיסוק רב במסורת היהודית, עם אזכור של פרשת השבוע ושאלות הלכתיות, מתוך רצון לחנך את הדור הצעיר בדרכי המסורת, אך ללא חיוב אורתודוקסי הלכתי. פעמים רבות שירים וסיפורים עסקו בהווי העיירה היהודית המזרח אירופית. מבחינה זו היה העיתון מנותק מהווי הקוראים שאותם ביקש לסגל לעצמו – אמריקאים צעירים, בני המהגרים היהודים ממזרח אירופה למרות הדגש על הדפסה איכותית, גרפיקה רבה וכותבים מהשורה הראשונה, לא הצליח העיתון למשוך קוראים. נוסף על כך נשמעה ביקורת על הקו העריכתי של פרסקי, אשר לא שם דגש על משלב גבוה של שפה ופדגוגיה, אלא על יכולת המשיכה ונראותו של העיתון, כמו גם שעשוע והנאה של הקוראים. כבר על הגיליון הראשון כתב ביאליק לגרבלסקי: ”המחברת הראשונה "עדן" עושה בדרך כלל רושם לא רע ואולם עליכם עוד לשכלל את ירחונכם שכלול אחרי שכלול, עד היותו לעדית” . שלושה חודשים מאוחר יותר כתב לגרבלסקי ולפרסקי במשותף:”ושלום לכם העורכת והעורך, ולכל עוזריכם, שלום שלום. השתדלו ל"השמין" מעט את ה"עדן". רזה הוא קצת.”
כשנה לאחר תחילת פרסומו, החליפה גרבלסקי את פרסקי כעורך בי"ד ברקוביץ', חתנו של שלום עליכם. עם לקיחתו את התפקיד, שינה ברקוביץ' את המאזן בעיתון וביקש לשים דגש רב יותר על איכות וכמות הטקסט. ביאליק עצמו שם לב לכך וכתב לגרבלסקי: ”הנני להביע בזה את קורת רוחי לרגלי חידוש פני ה"עדן". מכירים מיד כי הייתה בו יד חדשה: יד חרוצים, בקיאה ומנוסה. תבוא עליה ברכה. ושלום וברכה להגב' בת שבע גרבלסקי ולעורך ה"עדן" מר י"ד ברקוביץ.” אף על פי שינוי עריכתי זה, לא הצליח העיתון להעלות את מכירותיו, ובאוקטובר 1925, כשנה ושישה חודשים לאחר שהחל להתפרסם, הפסיקה גרבלסקי את הוצאת "עדן" לאור.
המשבר הכלכלי וסוף חייה

ב-1929, עם התרסקות הבורסה בארצות הברית, ירדה משפחת גרבלסקי מנכסיה. ב-1932 התגלה אצל בת שבע סרטן הכבד, והיא נפטרה באותה השנה. בצוואתה היא ביקשה להיקבר בארץ ישראל, וב-1933 הובאה גופתה לקבורה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב. קברה נמצא בין קבריהם של ביאליק לאלה של נורדאו ודיזנגוף. לאחר קבורתה, עלו בעלה בוריס וילדיה לארץ ישראל. נכדתה, נילי כהן, בתו של בנה, היא פרופסור למשפטים, שימשה רקטור אוניברסיטת תל אביב, וכיהנה כנשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
לקריאה נוספת

אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית: 1900-1948, דביר, 1988, עמ' 307–311
נורית גוברין, התביעה ל"אמריקניות" והגשמתה בספרות העברית באמריקה, בתוך מגוון: מחקרים בספרות העברית ובגילוייה האמריקאים, בעריכת שלמה נש, מכון הברמן למחקרי ספרות, לוד, תשמ"ח
משה גלבאום, לך, מדינת ישראל, אני חייב הכל (זכרונות), פתח תקווה, תש"ס-2000
אתי פז, "עדן" – עיתון ילדים עברי באמריקה, קשר מס' 22, נובמבר 1997
חיים נחמן ביאליק, אגרות חיים נחמן ביאליק, מכונסות ומסודרות, בצירוף הערות על ידי פ. לחובר, הוצאת דביר, תל אביב, תרצ"ח
הערות שוליים

↑  להרחבה בנוגע להבראיזם מודרני בקהילת יהודי ארצות הברית, ראו Norich A. Hebraism and Yiddishism : paradigms of modern Jewish literary history. Modern Jewish Literatures. 2011;:327
↑  אתי פז, "עדן" – עיתון ילדים עברי באמריקה, קשר מס' 22, נובמבר 1997
↑  משה גלבאום, לך, מדינת ישראל, אני חייב הכל (זכרונות), פתח תקווה, תש"ס-2000, עמ' 78-73
↑  Officers of American Keren Hayesod chosen, שיקגו סנטינל, 8 ביוני 1923
↑  The American Jewish Yearbook 5682, volume 23, Edited by Harry Schneiderman for thr Amercian Jewish Comitee, Philadelphia, The Jewish Publication Society of America, 1921
↑  BAR MITZVAH CONVENTION OF YOUNG JUDAEA, בני ברית מסנג'ר, 15 ביולי 1921
↑  Mrs. Chiam Weizmann appeals to American Women to aid Palestine, שיקגו סנטינל, 10 ביוני 1921
↑  Weizmann hopes to see homeland foundation firm, שיקגו סנטינל, 23 במרץ 1923
↑  אגרות חיים נחמן ביאליק, מכונסות ומסודרות, בצירוף הערות על ידי פ. לחובר, הוצאת דביר, תל אביב, תרצ"ח, איגרת תנז, כרך שלישי עמ' מ"ו
↑  A sign of the times, שיקגו סנטינל, 30 במאי 1924
↑  אתי פז, "עדן" – עיתון ילדים עברי באמריקה, קשר מס' 22, נובמבר 1997
↑  אגרות ביאליק, איגרת תז, כרך שלישי עמ' ה'
↑  אגרות ביאליק, איגרת תיט, כרך שלישי עמ' ט"ז
↑  אגרות ביאליק, איגרת תעג, כרך שלישי עמ' נ"ט
↑  The late Bat-Sheba Grabelsky, פלסטיין פוסט, 26 ביוני 1933
↑  Marriage, פלסטיין פוסט, 27 בספטמבר 1939
↑  Marriage, פלסטיין פוסט, 22 במרץ 1940
שער הגיליון השביעי של "עדן", אוקטובר 1924
מדור הקומיקס בירחון "עדן", מרץ 1925
גבריאל לאמה

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1795 טור, צרפת 
 פטירה:  1 במאי 1870 (בגיל 74) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, הנדסה
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות  תיכון לואי הגדול 
 מוסדות:  אקול פוליטקניק  סורבון 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד  אביר בלגיון הכבוד  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל 
 
סופר אליפסה
גבריאל לאמה (בצרפתית: Gabriel Lamé;‏ 22 ביולי 1795 – 1 במאי 1870) היה מתמטיקאי ומהנדס צרפתי.
גבריאל לאמה נולד בעיר טור. עסק בחקר מערכות קואורדינטות עקומות (Curvilinear coordinates) ועקומות דמויות אליפסה הידועות היום כעקומות לאמה. בנוסף, עסק בנושאים בתורת המספרים ובין היתר הוכיח מקרה פרטי של המשפט האחרון של פרמה. לאחר מכן, ניסה להוכיח את המשפט במלואו, אך שגה בהוכחה. לאמה אף עסק בבעיות של חוזק חומרים כמו יציבות של מבני קשתות וגשרים תלויים והרבה לעסוק בתורת האלסטיות. עסק גם בבעיות של מעבר חום. השתמש בקואורדינטות עקומות כדי להמיר משוואות לפלס למערכת קואורדינטות אליפסואידיות.
לאמה סיים את הלימודים בבית הספר אקול פוליטקניק בשנת 1818 ואת בית הספר ההנדסי למכרות בשנת 1820. הוא נבחר למשימת סיוע יחד עם קלפרון ברוסיה ולימד במכון הנדסי בסנקט פטרבורג מתמטיקה שימושית ופיזיקה. ברוסיה עסק גם בתכנון מבנים מיוחדים ובהם גשרים תלויים. בשנת 1824 תכנן ובנה מכשיר הידראולי לבדיקת חוזק המתיחה של ברזל ששימש ברוסיה לבניית מבנים. לאמה שם לב שבערך בשני שלישים מהחוזק המרבי של החומר, נוצרת בדגם מתיחה מהירה - כניעה ואחרי נקודת הכניעה נוצר צוואר בדגם שממשיכים להעמיס. תוצאות אלה של מבחן המתיחה שמשו כנתוני תכנון והוזכרו בספרים של חוזק חומרים.
יחד עם קלפרון כתב לאמה סיכום בתורת האלסטיות של משוואות שיווי המשקל שהיו ידועות עד זמנו מהעבודות של נאוויה ושל קושי, לשימוש בפתרון בעיות של אלסטיות. הצגת המשוואות הייתה בתוספת שימושים מעשיים. הם השתמשו בקבוע אלסטי אחד אותו ניתן למצוא במבחן המתיחה. הסיכום כלל גם נוסחאות חישוב עובי דופן של גוף גלילי תחת לחץ כלשהו והראו שמדובר במאמץ דו־ממדי. הם בחנו גם בעיות של פיתול ומאמצים בגוף כדורי בלחץ פנימי או חיצוני. הם פתרו גם בעיות מורכבות כמו גלילים אינסופיים וגופים בין משטחים אין סופיים. המסמך סיכם את הידע התאורטי הקשור למעוות אלסטי. הם עשו זאת בצורה ברורה ופשוטה למהנדסים.
לאמה חזר לצרפת בשנת 1831, כאשר הורעו היחסים בין רוסיה לבין צרפת. תחילה היה מעורב בנושא מסילות הברזל אך במהרה הצטרף לסגל בית הספר אקול פוליטקניק כפרופסור לפיזיקה, שם לימד עד שנת 1844. בשנת 1843 נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים. בשנת 1837 פרסם בכתב את ההרצאות שלו בקורס בפיזיקה ובשנת 1852 יצא לאור ספרו בנושא האלסטיות. היה זה הספר הראשון שנכתב בתורת האלסטיות. לאמה דן בשימוש באלסטיות בהתייחס לאופטיקה, מצא את הקשר בין מאמץ לבין מעוות, עסק בבעיות של רעידות ותנועה של מיתרים, ממברנות ומוטות וכן בהתקדמות גלים בתווך אלסטי. פיתח ביטויים כלליים בתורת האלסטיות לאנרגיית המעוות, תאוריה שקלפרון החל לעסוק בה לפניו אבל לא הייתה מוכרת עד שלאמה פרסם אותה.
בשנת 1850 היה לאמה לפרופסור בסורבון. בשנת 1854 פרסם ספר ובו פתרון למעוותים של מעטפות כדוריות ובשנת 1859 ספר בנושא קואורדינטות קורבילינאריות והשימושים שלהם במכניקה, חום ותורת האלסטיות. הוא חדל ללמד בשנת 1863 עקב בריאות לקויה.
לאמה נפטר בשנת 1870 בפריז.
ראו גם

קבועי לאמה
לקריאה נוספת

J. Allard: Notes on squares and cubes. In: Mathematical Magazine. 37/1964, S. 210-214.
N. T. Gridgeman: Lamé Ovals. In: The Mathematical Gazette. 54/1970, S. 31-37.
Stephen P. Timoshenko, History of Strength of Materials, Dover Publications INC, N.Y.
ברדלה

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  טובאס
 שטח:  20 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,607 (2017)
 קואורדינטות:  32°23′11″N 35°28′55″E﻿ / ﻿32.386313888889°N 35.481966666667°E﻿ / 32.386313888889; 35.481966666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ברדלה(למפת צפון השומרון רגילה) ברדלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברדלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברדלה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברדלה (בערבית: بردلة או بردلا) הוא כפר פלסטיני בנפת טובאס, הממוקם שלושה עשר קילומטרים צפונית-מזרחית לטובאס, ממערב לכביש הבקעה, בסמיכות למעבר הבקעה, 14 ק"מ דרומית לבית שאן. כשלושה ק"מ מדרום מזרח לכפר הוקם היישוב מחולה.
מקור השם

יש כמה סברות לגבי מקור השם:
וילנאי מציין שהכפר הוקם ליד 2 מעיינות: עין אל-עיראק (מעיין הצוק) ועין ברדה (המעיין הקר) וייתכן שזה מקור השם של היישוב.
הכפר שוכן על אתר קדום, בו מצוי נדבך תחתון של בניין קדום, המכונה בפי תושבי הכפר "קצר ברדוויל", ולידו בור עתיק. לפי המסורת בכפר חי בו מלך בשם ברדוויל, שהוא ההיגוי לערבי לשמו של בלדווין הראשון מלך ירושלים.
לשם ברדלה אין משמעות בערבית. ייתכן כי זהו שיבוש של שם יישוב עברי, ברדלא או בר דליה, המוזכר בתלמוד הירושלמי בכמה הקשרים. למשל, התלמוד מביא את "בר דליה" כדוגמה למקום שאנשיו אינם מקפידים על פרוטתם, וייתכן שהתוספת 'ברדלא' לשמם של אבא כהן ברדלא ורב אחא ברדלא נובעת מכך שהתגוררו ביישוב זה. בתלמוד מוזכרת גם הלכה בשם "רבי יעקב בר אביי דברדליה"., קיומם של שרידים מהתקופה הביזנטית מחזקים את הצעת הזיהוי עם ברדלה העברית.
יש המפרשים שהכינוי "ברדלא" הוא שם של אדם, או שהוא הלחם של הכינוי "בן דליה", שהוצמד לכהנים המיוחסים למשמרת דליה.
היסטוריה

היישוב הוקם והתפתח כפרבר של טובאס. הדרך ביניהם היא ב"ואדי אל-ח'שנה" שבו עברה הדרך הרומאית מבית שאן לשכם.[דרוש מקור]
בעת הנחת צינור מים נחשפו עתיקות ובשנת 1972 נערכה במקום חפירת הצלה ונמצאו: כנסייה מהתקופה הביזנטית עם רצפת פסיפס, שרידי בית מרחץ (מתקופה לא ידועה) וכן חרסים מתקופות שונות (החל מהתקופה הרומית ועד לתקופה העות'מאנית).
אוכלוסייה

בשנת 1961 מנתה אוכלוסייה של ברדלה 367 תושבים אשר ירדה ל-271 בשנת 1982. האוכלוסייה כמעט הוכפלה ל-457 חמש שנים מאוחר יותר.
לפי מפקד אוכלוסין משנת 1997 של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), מנו תושבי העיירה 1,148.
במפקד האוכלוסין של שנת 2007 על ידי ה-PCBS, אוכלוסיית ברדלה מנתה 1,637 ו-1,607 בשנת 2017.
למעלה מ-90% מתושביה שייכים לתושבי הכפר המקוריים משפחת אל-סוואפטה (الصوافطة) מטובאס. 10% הנותרים הם פליטים מעיירות ליד בית שאן בישראל ובדואים של היום.
מקורות מים

באזור ברדלה - מחולה יש שפע של מים במעיינות ובקידוחים, כגון "עין סוכות", ממזרח ל"ח'א-סכות", שופע 76 מטרים מעוקבים בשעה, עין אשר, עין א-שק ועוד. עין ברדלה מגיר 22 מטרים מעוקבים לשעה של מים מתוקים - 50 מ"ג כלור לליטר. לצורך אגירת-מים וניצולם נבנתה בריכת בטון גדולה ממערב לכביש המקבלת את מימיה מקידוחים במקום. הקידוח לא נעשה לעומק רב במטרה לא לגרום לירידת מים במעיינות בדרום עמק בית שאן.
תשתיות

מים: הכפר מחובר לרשת מים "מקורות", משנת 1975.
חשמל: הכפר מחובר לרשת חשמל הישראלית, משנת 1996.
ביוב: אין בכפר רשת ביוב. משקי בית מפנים את מי השפכים שלהם לבורות ספיגה.
לקריאה נוספת

צבי אילן, בקעת הירדן ומדבר שומרון, הוצאת עם עובד - תרבות וחינוך - 1993.
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 1022
↑  צבי אילן מציין כי השם ברדוויל ניתן לכמה אתרים בארץ ומשערים כי זה שיבוש של השם בלדווין - מלכה של ירושלים הצלבנית
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין,  פרק ו', הלכה ח'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית,  פרק ב', הלכה ד'
↑  מרדכי מרגליות (עורך), "אבא כוהן בר דלא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א', עמ' 8
↑  Zertal, A, The Manasseh Hill Country Survey. Vol. 4. ., Boston: BRILL, 2017, עמ' 152-150
↑  Government of Jordan, JordanCensus1961, 1964, עמ' 26
1 2 3  , Bardala - بردلة - ברדלה, Palestine Remembered, 2007
↑  Palestinian Population by Locality, Sex and Age Groups in Years

ראה: http://www.pcbs.gov.ps/Portals/_pcbs/phc_97/tub_t1.aspx
↑  PCBS Census. Palestinian Central Bureau of Statistics p.106,   2007   ראה: http://www.pcbs.gov.ps/Portals/_PCBS/Downloads/book1487.pdf#page=106
1 2 3 4  The Applied Research Institute - Jerusalem -  ARIJ, Bardala village profile, 2006
↑  מקור: צבי אילן
| Flag of Senegalיישובי נפת טובאס (נפה) |
| --- | --- | --- |
| ערים | טובאס |  |
| מועצות מקומיות | טמון • עקאבה |  |
| כפרים | אבזיק • אל-עקבה • אל-בוקיעה • ברדלה • ואדי אל-פארעה • כרדלה • סלחב • עין אל-בידה • ראס אל עמר •  ראס אל פארעה •  תיאסיר |  |
| מחנות פליטים | פארעה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582160005171
בת'וק

| --- | --- |
 בן או בת זוג:  קריניין מדאנקלד (1000–?) 
 
בת'וק בת מל קולם בן סינאדה (בת'וק בת מלקולם בן קנת') (בגאלית סקוטית: Bethóc ingen Maíl Coluim meic Cináeda) הייתה בתו הבכורה של מלקולם השני, מלך סקוטלנד. למלקולם לא היו בנים, ולכן הייתה בת'וק יורשת העצר של סקוטלנד.
בשנת 1000 לערך נישאה הנסיכה בת'וק לקריניין מדאנקלד, ראש מנזר דאנקלד. בנם הבכור היה דאנקן הראשון, לימים, מלך סקוטלנד. דאנקן הוכתר לאחר מותו של מלקולם השני בשנת 1034.
ישנה סברה לפיה נישואיה של בת'וק לקריניין היו נישואיה השניים וקודם לכן הייתה נשואה לסיגור מסטוט או לפינדלאך, המורמאר של מוריי.
| מלכי סקוטלנד המלכים הפיקטים → בית אלפין ← בית דאנקלד קנת הראשון (834–858) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דונלד הראשון  |  קונסטנטין הראשון  |  אייד'  |  גיריק  |  דונלד השני  |  קונסטנטין השני  |  מלקולם הראשון  |  אינדלף  |  |  |
|  858–862  |  862–877  |  877–878  |  878–889  |  889–900  |  900–934  |  934–954  |  954–962  |  |  |
|  דאב  |  קולן  |  קנת השני  |  אמלאיב  |  קנת השני  |  קונסטנטין השלישי  |  קנת השלישי  |  מלקולם השני  |  |  |
|  962–967  |  967–971  |  971–973  |  973–977  |  977–995  |  995–997  |  997–1005  |  1005–1034  |  |  |
| מלכי סקוטלנד בית אלפין ← בית דאנקלד ← בית מוריי ← בית דאנקלד ← בית באליול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דאנקן הראשון  |  מלקולם השלישי  |  דונלד השלישי  |  דאנקן השני  |  דונלד השלישי  |  אדגר  |  |  |  |  |
|  1034–1040  |  1058–1093  |  1093–1094  |  1094–1094  |  1094–1097  |  1097–1107  |  |  |  |  |
|  אלכסנדר הראשון  |  דייוויד הראשון  |  מלקולם הרביעי  |  ויליאם הראשון  |  אלכסנדר השני  |  אלכסנדר השלישי  |  |  |  |  |
|  1107–1124  |  1124–1153  |  1153–1165  |  1165–1214  |  1214–1249  |  1249–1286  |  |  |  |  |
גדעון רכבי

| --- | --- |

צילום מ-2013
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2020) 
 צאצאים:  עודד רכבי 
 
גדעון רכבי (נולד ב-1953 בתל אביב) הוא רופא ילדים, המטולוג ואונקולוג ילדים ישראלי, חוקר בתחום הגנומיקה והאונקולוגיה, מנהל המרכז לחקר הסרטן בבית החולים שיבא בתל השומר, פרופסור להמטולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
רכבי התפרסם במחקריו בתחום הסרטן, הגנומיקה וחקר האפיטרנסקריפטום, תחום שהוא ממייסדיו.
הוא חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. זכה בפרס א.מ.ת ובפרס ישראל בתחום חקר הרפואה לשנת 2020.
ביוגרפיה

גדעון רכבי נולד בתל אביב בשנת 1953 בשם גדעון פורמן. בנעוריו למד בתיכון חדש בתל אביב ושאף ללמוד מתמטיקה ופיזיקה. הוא שינה את בחירתו המקצועית אחרי שכקצין בצה"ל נפצע במלחמת יום כיפור וטופל תקופה ארוכה בבתי חולים, כולל בית החולים שיבא בתל השומר.
הוא נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב וסיים את התואר דוקטור ברפואה בשנת 1981. הוא התמחה ברפואת ילדים במחלקתו של פרופסור צבי שפירר ואחר כך, תחת הדרכתה של ברכה רמות, עשה התמחות-על בהמטולוגיה ואונקולוגיה.
עשה סטאז' בבית החולים העמק בעפולה והיה תלמידו של פרופסור צבי שפירר בתחום רפואת הילדים. בשנת 1987, תחת הדרכת פרופסור דוד גבעול במכון ויצמן למדע ברחובות, הוא סיים עבודת דוקטורט בתחום חקר מנגנון הפעלת הגנים האונקוגנים על ידי יסודות גנטיים ניידים. בשנת 1990 התמנה לפרופסור חבר וב-1996 כפרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1991–1996 כיהן רכבי כראש המחלקה להמטולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2001–2007 הוא עמד בראש המרכז לחקר הביולוגיה של הסרטן באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2002-1992 כיהן כראש המחלקה להמטולוגיה ואונקולוגיה של ילדים ולהשתלות מח עצם במרכז הרפואי שיבא.
ב-1999 פרופ' רכבי הקים את היחידה לגנומיקת הסרטן בבית החולים שיבא.
כמו כן הוא הקים את המרכז לחקר הסרטן ואת מכון וואהל לרפואה תרגומית.
בשנת 2003 הוא ייסד והתחיל לנהל את המרכז לחקר הסרטן, את היחידה לגנומיקת הסרטן בבית החולים תל השומר.
ב-2013 הוא הקים מרכז לרפואה אישית מבוססת גנים במרכז הרפואי שיבא.
בשנת 2002 הקים רכבי את המעון "מריון ואלי ויזל" לרפואה תומכת והוספיס לילדים חולי סרטן.
ביוגרפיה > מחקריו

רכבי כתב כ-500 מאמרים בתחום המדע והמחקר.
במחקריו התמקד גדעון רכבי במיוחד באפיגנטיקה - זיהוי תפקידם של אלמנטים גנטיים ניידים (transposable) בהפעלת אונקוגנים ובפענוח שינויים נרחבים ברצפי הטרנסקריפטום האנושי על ידי עריכת רנ"א ומתילציית רנ"א, בבקרת ביטוי הגנים וגורל הגנים. הוא גילה, בין השאר, סוג חדש של בקרה גנטית על ידי שינוי רנ"א באמצעות מתילציית m6A.
ביוגרפיה > משפחתו

רכבי נשוי לד"ר קרן רכבי, רופאת משפחה, ואב לשלושה בנים - עודד - פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב, נוירוביולוג ואמן, ארז ויואב - רופאים וחוקרים.
פרסים ואותות הוקרה

פרס קנדי - מטעם מכון ויצמן למדע
פרס אוהלו למחקר בלאוקימיה
פרס שטיין
פרס סרוסי לחקר הסרטן
הפרס מרדכי שני לחזון ברפואה
פרס אלקלס למדען מצטיין ברפואה
פרס חיים שיבא לרופא יוצא דופן
2013 - פרס א.מ.ת. - “על הישגיו פורצי הדרך בחקר מחלות תורשתיות וסרטן ועל היותו מודל לרופא-חוקר, אשר רואה לנגד עיניו את החולה במיטת האשפוז ואת מבחנת הניסוי כמרחב אחד.”
פרס בויטלר למצוינות במחקר ברפואה ובגנטיקה
חבר באקדמיה האירופית לסרטן
2016 - חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קבוצת המחקר שלו נבחרה כמצטיינת בתחום רגולציה של גנים במחלות מורכבות של בני אדם ובתחום תפקיד הכרומטין ושינוי רנ"א ורנ"א שאינו מקודד בבקרת גנים בהתפתחות ומחלה
2020 - פרס ישראל בתחום חקר הרפואה
כתבים

with Justus B Cohen, David Givol, Rina Zakut-Houri Technology today and tomorrow, I
in Progress in Immunology V edited by Yūichi Yamamura, Tomio Tada Academic Press 1983
with Dan Dominissini, Sharon Moshicz - Moshcovitz et al Transcriptome-Wide Mapping of N6-Methyladenosine by m6A-Seq in - Methods of Enzymology vol 560 - RNA Modification edited by Chuan He ch.7
Introduction - Cancer in Children - with Shay Izraeli
in Psycho-Social Aspects of Pediatric Oncology ed by Shulamit Kreitler and Myriam Weyl Ben Arush - John Wiley, Chichester 2002
with Karupiah Kannan and David Givol p53's Dilemma in Transcription: Analysis by Microarrays in  -
Ayeda Ayed, Theodore Hupp (ed) p53 Molecular Biology Intelligence Unit Landes Bioscience and Springer Science and Business Media 2010 -
1982.and al et al Organization and evolution of immunoglobulin VH gene subgroups - in PNAS 10-11
לקריאה נוספת

עדי להב - ריאיון עם פרופ' גידי רכבי "הקדשתי את רוב זמני לרפואה קלינית - אך הצלחתי לעסוק גם במחקר" - ב"זמן רפואה" אוגוסט-ספטמבר 2008
עמ' 46–48
הערות שוליים

1 2   ציוץ של משרד החינוך ברשת החברתית אקס (טוויטר), אודות זכייתו של גדעון רכבי בפרס ישראל 5 במרץ 2020
1 2  ד. גולדמן 2016
↑  באתר אוניברסיטת טקסס 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524175105171  ISNI: 0000 0003 5117 9998  VIAF: 310737612   WorldCat (עם VIAF): 310737612
ברדיוב

ברדיוב (בסלובקית: Bardejov, בגרמנית: Bartfeld, בהונגרית: Bártfa, בפולנית: Bardiów, ביידיש: באַרדיאָב) היא עיר בצפון מזרח סלובקיה. מרכז העיר נשמר בשלמותו מימי הביניים, והעיר הוכרה בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו. אוכלוסיית העיר היא 33,374 תושבים (נכון ל-2005).
אטימולוגיה

מקור שמה של העיר במילה ההונגרית "bárd" המציינת מידת שטח שאדם בודד יכול לכרות ביום אחד. משמעות התוספת "fa" בשמה של העיר בהונגרית היא "עץ".
גאוגרפיה

העיר שוכנת בגובה של 277 מטר מעל פני הים בחלקם המזרחי של הרי הבֶסקידים הנמוכים, על הגדה הימנית של הנהר טופלה. היא ממוקמת באזור השאריש העליון (Šariš) שבמחוז פרשוב, צפונית לעיר המחוז בשם זה. עיירת המרחצאות ברדיובסקה קופל'ה (Bardejovske Kupele) היא פרבר של ברדיוב. חלקה העתיק של העיר נמצא במזרחה, ובמרכזו הכיכר המרכזית המוארכת שאורכה 250 מטר ורוחבה 50 מטר. באמצעה של הכיכר ניצב בית העירייה ההיסטורי של העיר ובצפונה כנסיית אגידיוס הקדוש.
היסטוריה

האזכור המוקדם ביותר של העיר הוא משנת 1241 במסמכי מנזר איאפייב (Ipatyiev) וב-1247 נזכר אזור העיר בשם "Terra Bartfa" במסמכים של ממלכת הונגריה שהשטח היה בשליטתה.
בסוף המאה ה-13 ובתחילת המאה ה-14 הגיעו מתיישבים משלזיה והתיישבו במקום ששכן על ציר תחבורה מרכזי. ב-1320 הוענקו להם זכויות נרחבות אשר האיצו את תהליך הפיכתו של הכפר לעיר. העיר זכתה ב-1352 לקיים יריד בן שמונה ימים ולמשתתפים בו הובטחה חירות. בשלב זה העיר כבר הייתה מבוצרת ומוקפת בחומה ובתעלת מים.
ב-1365 הוענקה לעיר הזכות לגזור עונש מוות על עבריינים והיא הפכה ל"עיר חופשית מלכותית" ב-1376. ברדיוב הגיעה לשיא עושרה במאה ה-14 ובמאה ה-15 כאשר פעלו בה 50 גילדות ותושביה עסקו ב-64 משלחי יד שונים. מתקופה זו שרדו מבניה ההיסטוריים של העיר שהחשובים שבהם הם כנסיית אגידיוס הקדוש ובית העירייה משנת 1505. בסוף המאה ה-15 העיר השתלטה על הכפרים באזור לרבות מלקוב.
המאה ה-16 סימנה את תחילת שקיעתה של העיר. רעב, דבר ומגפות אחרות ושריפות  כילו את העיר כמעט לחלוטין. ב-1950 הוכרזה העיר כאזור מוגן והחלו בה עבודות שחזור. עבודות אלה נשאו פרי וב-1986 זכתה העיר בפרס אירופי על שימור מסורתה ומבניה, ו-14 שנים לאחר מכן הוכרה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. האתר כולל את הרובע היהודי ואת בית הכנסת הגדול.
קהילת יהודי ברדיוב

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
עם פרוץ מלחמת העולם ה-II חיו בעיירה כ-5000 אנשים, מחציתם יהודים, חיי הקהילה פרחו. בכיכר המרכזית היה בית כנסת מפואר ומקווה. בית הקברות היהודי הכיל קברים מהמאה ה-18. רק מאות מהיהודים שרדו אחרי המלחמה והם נפוצו בעולם. עם זאת, המוסדות היהודיים נשמרו בתפארתם תודות לפועלו של היהודי האחרון בעיירה מאיר שפירא ( Meyer Spiro) ששמר על בית הקברות והתפלל יומיום בבית הכנסת ובכך הציל אותו מהחרמה על ידי השלטונות הסלובקיים. רק באחרית ימיו נענה שפירא להפצרות בניו והיגר אליהם לארצות הברית שם נפטר בשנת 2005.
מזכיר יהודי העיירה האחרון היה ר' שמואל יהודא גרוסגאט. בנו, אברהם אליעזר, ערך ספר זיכרון בשם "באבדן מולדתי" להנצחת יהודי קהילת ברדיוב.
הזיכרון של ברדיוב נשמר על ידי  BJPC - Bardejov Jewish Preservation Commitee . הוועדה פועלת לשימור הזיכרון, לחינוך ולשחזור אתרים יהודיים. בשנת 2014 הוצא על ידה ספר הנצחה מפואר לזכר יהודי ברדיוב.
קהילת יהודי ברדיוב > רבני העיר

להלן רשימה חלקית של רבני העיר שהתפרסמו:
הרב מרדכי ליב פרידמן (נפטר 1864)
הרב חיים אברהם ארנשטיין - מחבר "דברי אברהם"
הרב שמואל זנוויל בינדיגר (נפטר בינואר 1892)
הרב משה הלברשטאם (נפטר באוקטובר 1903) - בנו של רבי ברוך הלברשטאם מגורליץ
הרב יחיאל נתן הלברשטאם (נפטר ב-1934) - בנו של ר' משה הלברשטאם
הרב אביגדור צבי הלברשטאם - נספה בשואה
הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם - אחיו של הרב הקודם, כיהן כאדמו"ר בגורליץ, שרד את השואה והחל לשאת בתואר "אב"ד ברדיוב", הוא היגר לאחר המלחמה לארצות הברית
הרב משה ישראל סילמן - אב בית הדין האחרון, נספה בשואה
ערים תאומות

בלארוס מוהילב, בלארוס
לקריאה נוספת

באובדן מולדתי - לזכר ק"ק בארדיוב ציחוסלובקיא, ניו יורק, 1988
ברדיוב - ספר הנצחה לזכר יהודי ברדיוב סלובקיה . אמיל א. פיש  2014  (Bardejov Jewish Preservation Commitee, BJPC, Pasadena, California
הכיכר המרכזית בברדיוב