stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומק חדירה
הקירוב של ניוטון לעומק החדירה

הקירוב של ניוטון לעומק החדירה של קליעים במהירויות גבוהות מבוסס אך ורק על שיקולים הקשורים בתנע של הקליע. בפיתוח הקירוב לא מתחשבים כלל באנרגיה הקינטית של הקליע.
הרעיון הבסיסי של הקירוב הוא פשוט: הקליע נושא תנע מסוים. כדי לעצור את הקליע, התנע הזה חייב להיות מועבר אל מסה אחרת. כיוון שהמהירות של הקליע החודר כה גבוהה שכוחות הקוהזיה בתוך חומר השריון ניתנים להזנחה, התנע ניתן להעברה רק לחומר שבחזית הקליע, אשר ייהדף במהירות הקליע. אם הקליע יהדוף מסה השווה למסה שלו במהירות הזאת (מהירות הפגיעה שלו), אז התנע שלו כולו הועבר למסה שמלפני הקליע והקליע ייעצר (זהו רק קירוב: המסה שהוא צריך להדוף היא בפועל גבוהה יותר ממסתו שכן מהירותו יורדת במהלך החדירה לשריון). עבור קליע עם סימטריה גלילית, עד הרגע שהוא ייעצר הוא יחדור לעומק ששווה לאורכו שלו כפול יחס הצפיפויות שלו ושל החומר ממנו עשוי השריון.
הקירוב הזה תקף רק לקליע קהה (ללא צורה אווירודינמית) וחומר מטרה ללא קוהזיה, לפחות לא במהירות הקליע. זה נכון במיוחד כאשר מהירות הקליע גבוהה בהרבה ממהירות הקול בתוך חומר המטרה - במהירויות גבוהות כאלה, מרבית החומרים המוצקים לא "מספיקים" להגיב (התכונות שלהם כחומר מוצק לא באות ליד ביטוי) ומתחילים להתנהג כמו זורם. זאת הסיבה גם מדוע הקירוב הזה תקף במיוחד עבור מהירויות גבוהות - הקשיחות של החומר (הקושי לשבור אותו) לא באה לידי ביטוי במהירויות פגיעה גבוהות בהרבה ממהירות הקול בחומר המטרה.
דוגמאות מעשיות

קליעים: קליעים המיועדים לחדור דרך גופים מתכתיים צריכים להיות מיוצרים מחומר בעל צפיפות גבוהה מאוד, כמו אורניום (19.1 g/cm3). לפי הקירוב של ניוטון, קליע העשוי מאורניום יחדור מרחק פלדה משוריינת של 2.5 פעמים אורכו העצמי.
מטאוריטים: כפי שניתן להסיק מגודלו של הלחץ האטמוספירי, המסה של האטמוספירה שקולה מבחינת לחץ לבערך 10 מטר של מים. כיוון שלקרח יש בערך אותה צפיפות כמו למים, קוביית קרח המגיעה מהחלל במהירות של 15km/s תהיה חייבת להיות באורך של לפחות 10 מטר כדי להגיע לפני כדור הארץ במהירות גבוהה. אירוע טונגוסקה מוסבר לעיתים קרובות בדרך הזאת (באמצעות שימוש בקירוב של ניוטון); מטאוריט עשוי ברזל (בעל צפיפות 7.874 גרם לסמ"ק) באורך של 1.3 מטר יצליח לבקע את דרכו דרך האטמוספירה עד לקרקע - כלומר מה שאירע באירוע זה היה שהמטאוריטים היו מעט מעל האורך הקריטי.
ספרות חוכמה

לוח הדיאלוג בין אדם לאלוהיו (אנ'), המאות ה-17–19 לפני הספירה בקירוב, מוזיאון הלובר.
ספרות חוכמה היא סוגה ספרותית שהייתה נפוצה במזרח הקרוב הקדום (אנ'). היא מורכבת מאמירות של משכילים (אנ') וחכמים המציעים תורות על אלוהות (אנ') ומידות טובות. אף על פי שסוגה זו משתמשת בטכניקות של סיפורים מסורתיים בעל פה (אנ'), היא הופצה בצורה כתובה.
ספרות החוכמה המוכרת ביותר מתוארכת לאמצע האלף ה-3 לפני הספירה ומקורה במסופוטמיה ובמצרים העתיקה. אזורים אלה המשיכו לייצר ספרות חוכמה במהלך אלפיים וחמש מאות השנים שלאחר מכן. ספרות חוכמה יהודית, יוונית, סינית והודית החלו להופיע בסביבות אמצע האלף הראשון לפני הספירה. באלף הראשון לספירה, הגיעה גם ספרות החוכמה המצרית-יוונית, שחלק מהמרכיבים שלה שולבו מאוחר יותר במחשבה האסלאמית.
ניתן לסווג חלק גדול מספרות החוכמה לשני סוגים – שמרנית "חוכמה חיובית" וביקורתית "חוכמה שלילית" או "ספרות יָהֳרָה":
חוכמה שמרנית "חיובית" – עצות פרגמטיות בעולם האמיתי לגבי התנהגות ופעולות נכונות, השגת הצלחה בחיים, חיים טובים ומספקים וכו'. דוגמאות לסוגה זו כוללות: ספר משלי, הוראות שורופק (Shuruppak), וחלקה ראשון של ה"סימה מילכה" (Sima Milka).
חוכמה ביקורתית "שלילית" (הידועה גם כ"ספרות יָהֳרָה" או "חוכמה במחאה") – השקפה פסימית יותר, המבטאת לעיתים קרובות ספקנות לגבי היקף ההישגים האנושיים, מדגישה את הבלתי נמנע של התמותה, דוגלת בדחיית כל הרווחים החומריים, ומבטאת את תפיסת הקרפה דיים שמכיוון שלשום דבר אין ערך מהותי (נושא היָהֳרָה) והכל יגיע אל סופו (נושא ממנטו מורי), לכן צריך פשוט ליהנות מהחיים במלואם כל עוד יכולים (נושא קרפה דיים). דוגמאות לסוגה זו כוללות: קהלת, הבלדה על השליטים המוקדמים, אנליל ונמזיטרה, חלקה השני של ה"סימה מילכה" (תגובת הבן), וניג-נם נו-קאל ("כלום אינו בעל ערך").
סוגה נפוצה נוספת היא יצירות קיומיות העוסקות ביחסים בין אדם לאלוהים, שכר ועונש אלוהיים, תיאודיציה, בעיית הרוע ומדוע קורים דברים רעים לאנשים טובים. הגיבור "סובל סתם" – אדם טוב מוכה טרגדיה, שמנסה להבין את חלקו בחיים. הדוגמה הידועה ביותר היא ספר איוב, אולם קדמו לו, וככל הנראה התבסס על, יצירות מסופוטמיות קודמות כמו התיאודיציה הבבלית (אנ') (המכונה לפעמים איוב הבבלי), "אשבח את אדון החוכמה" או "שירו של הסובל הצדיק" (אנ') (Ludlul bēl nēmeqi), דיאלוג בין אדם לאלוהיו (אנ') ו"האדם השומרי ואלוהיו".
הסוגה הספרותית של מראות לנסיכים (אנ'), שיש לה היסטוריה ארוכה בספרות האסלאמית (אנ') וספרות הרנסאנס המערבית (אנ'), היא מקור חילוני של ספרות חוכמה. בעת העתיקה הקלאסית, השירה הדידקטית של הסיודוס, במיוחד מעשים וימים, נחשבה למקור ידע הדומה לספרות החוכמה של מצרים, בבל וישראל.[דרוש מקור] השירה הערבית הקדם-אסלאמית (אנ') גדושה בשירי חוכמה רבים, לרבות שירתו של זוהייר בן אבי סולם (520–609).
ספרות מסופוטמית עתיקה

ספרות החוכמה השומרית והבבלית הן מהעתיקות בעולם. המסמכים השומריים מתוארכים לאלף השלישי לפני הספירה והבבליים מתוארכים לאלף השני לפני הספירה. רבים מהכתבים הקיימים נחשפו בניפור והם מתוארכים למאה ה-18 לפני הספירה. רוב הכתבים הללו הם חוכמה בצורה של דיאלוגים או מזמורים, כגון המזמור לאנליל (אנ') משומר העתיקה.
פתגמים היו פופולריים במיוחד בקרב השומרים, עם אגדות ואנקדוטות רבות בהם, כמו העימות בין חורף לקיץ (אנ'), שהאשורולוג שמואל נח קרמר ציין כמקבילה לסיפור קין והבל בספר בראשית (בראשית פרק ד' פסוקים א'–טז') וצורת המחלוקת דומה לזו שבין איוב לחבריו בספר איוב (נכתב בערך במאה השישית לפני הספירה).
אדוני, הרהרתי בתוך מושכותי, [...] בלבי. אני לא יודע איזה חטא חטאתי. האם [אכלתי] פרי אסור מאוד רע? האח מזלזל באח? – דיאלוג בין אדם לאלוהיו (אנ'), בסביבות המאות ה-17–19 לפני הספירה.
מספר כתבים מסופוטמיים עתיקים אחרים מקבילים לספר איוב, כולל "האדם השומרי ואלוהיו" (ששוחזר על ידי הבבלים הקדומים ל"דיאלוג בין אדם לאלוהיו", בסביבות המאות ה-17–19 לפני הספירה) והטקסט האכדי, שירת סבל צדיק (אנ'); הטקסט האחרון נוגע לאדם שהיה נאמן כל חייו ובכל זאת סובל שלא בצדק עד שבסופו של דבר הוא נחלץ ממצוקותיו. השיר העתיק הידוע בשם התיאודיציה הבבלית (אנ') מהמאות ה-17 עד ה-10 לפני הספירה כולל גם דיאלוג בין הסובל לחברו על עוולת העולם.
הסיפור הארמי מהמאה ה-5 לפני הספירה, ספר אחיקר החכם, מלא באמירות ובפתגמים, רבים דומים לאפוריזמים מקומיים בבבלית ופרסית וכן קטעים הדומים לחלקים בספר משלי ואחרים לחוכמת הספר החיצוני, בן סירא.
ספרות מסופוטמית עתיקה > דוגמאות בולטות

הוראות שורופק (אמצע האלף השלישי לפני הספירה, שומר): ספרות החוכמה העתיקה/המוקדמת ביותר הידועה, וכן אחת בעלת אורך החיים הארוך ביותר והנפוצות ביותר במסופוטמיה. היא מציגה עצות מאב (שורופק) לבנו (זיוסודרה) בהיבטים שונים של החיים, מהתנהלות אישית ועד ליחסים חברתיים. ההנחיות מכילות מצוות המשקפות את אלו שנכללו מאוחר יותר בעשרת הדיברות, ואימרות אחרות המשתקפות בספר משלי המקראי.
עצות החכמה (אנ') (היטדועים גם כ"תורת חכמים"): אוסף בן 150 שורות של פתגמים שומריים ואכדיים המכסים מגוון נושאים, כולל התנהגות אתית וחוכמה. נושאים ספציפיים כוללים: איזו חברה לשמור, הימנעות והתרחקות מקונפליקטים, חשיבות הגינות בדיבור, שכר האדיקות האישית וכו'.
הוראות אור-נינורטה (Ur-Ninurta) (תחילת האלף השני לפני הספירה): כולל שני סעיפי חוכמה – "הוראות האל" ו"הוראות החוואי". "הוראות האל" ממליצות על התנהגות דתית ומוסרית נאותה על ידי ניגוד השכר של יראת-האל עם עונשו של הסורר. "הוראות החוואי" כוללות ייעוץ חקלאי. הטקסט מסתיים בביטויים קצרים של ענווה וכניעה.
הוראות שופה-אמלי (Shupe‐Ameli; הידוע גם בשם "ס (ח)ימה מילכה" או "שמע את העצה"): אב מספק לבנו חוכמה שמרנית "חיובית" (לעבוד עם חברים, להימנע מחברה רעה, לא לרצות נשים של גברים אחרים וכו'); עם זאת, הבן מתנגד לחוכמה ביקורתית "שלילית" הנפוצה בסוגת "ספרות יהרה" או "חכמה במחאה" של ספרות החוכמה (הכל חסר טעם כי אתה תמות).
"אין שום דבר בעל ערך" ("Nig-Nam Nu-Kal"): מספר שומרים נמוכים שחוגגים את החיים בפזמון החוזר "שום דבר אינו שווה, אבל החיים עצמם מתוקים".
ספרות מצרית עתיקה

בספרות המצרית העתיקה, השתייכה ספרות החוכמה לסוגת הסבייט ("הוראה") אשר שגשגה בתקופת הממלכה התיכונה של מצרים והפכה לקנונית במהלך תקופת הממלכה החדשה. יצירות בולטות של סוגה זו כוללות את הוראותיו של קגמני (אנ'), פתגמי פתחהוטפ (The Maxims of Ptahhotep), הוראותיו של אמנמחת והוראות נאמנות. מזמורים כגון תפילה לרע-חר-אחתי (בערך 1230 לפנה"ס) מציגים וידוי על חטאים ובקשת רחמים:
אל תעניש אותי על חטאיי הרבים, [כי] אני אחד שלא יודע את עצמו, אני אדם חסר שכל. אני מבלה את היום אחרי הפה שלי, כמו פרה אחרי דשא.
חלק ניכר מספרות החוכמה של מצרים העתיקה ששרדה, עסקה בחיים שלאחר המוות. חלקם לובשים צורה של דיאלוגים, כמו המחלוקת בין אדם לנשמתו מהמאות ה-18–20 לפני הספירה, בו מופיע אדם מהממלכה התיכונה מקונן על החיים כשהוא מדבר עם הבה שלו. כתבים אחרים מציגים מגוון דעות הנוגעות לחיים לאחר המוות, כולל הספקן הרציונליסטי האלמוות של סופרים (אנ') ושירי הארפר (אנ'), שהאחרון שבהם נע בין ביטחון מלא תקווה לספק סביר.
ספרות מצרית עתיקה > מסורת הרמטית

הקורפוס הרמטיקום הם ספרי ספרות חוכמה מצרית-יוונית הכתובים בצורת דיאלוג בין הרמס טריסמגיסטוס לתלמיד. רוב הטקסט מתוארך למאות ה-1–4 לספירה, אם כי החומרים המקוריים של הטקסטים עשויים להיות עתיקים יותר; מחקר אחרון מאשר שהטבע הסינקרטי של ההרמטיזם התעורר בתקופת מצרים הרומית, אך תוכן המסורת מקביל לספרות החוכמה הישנה יותר של מצרים העתיקה, המציעה מקורות מתקופת הפרעונים. הטקסטים ההרמטיים של המצרים עסקו בעיקר בזימון רוחות, הפחת רוח חיים בפסלים, אסטרולוגיה בבלית (אנ') ותרגול האלכימיה החדשה אז; נושאים מיסטיים נוספים כוללים אחדות אלוהית, טיהור הנשמה ולידה מחדש באמצעות הארת הנפש.
ספרות מצרית עתיקה > מסורת הרמטית > הרמטיציזם אסלאמי

ספרות החוכמה של ההרמטיקה המצרית הגיעה בסופו של דבר לחלק מהמסורת האסלאמית, כאשר כתביו נחשבו על ידי העבאסים כנחלה קדושה מהנביאים והרמס עצמו כאביו הקדמון של מוחמד. בגרסה של הכתבים ההרמטיים שנשמרו על ידי איחוואן אל-סאפא, הרמס טריסמגיסטו מזוהה כנביא הקדום אידריס; לפי המסורת שלהם, אידריס נסע ממצרים לגן עדן ולעדן, והחזיר את האבן השחורה לאדמה כשהגיע להודו. כת סוגדת הכוכבים הידועה בשם הצאבאים של חרן האמינה אף היא כי משנתם הצאצאית של הרמס טריסמגיסטו.
ספרות חוכמת המקרא וכתבים יהודיים

הדוגמאות הידועות ביותר לספרות חוכמה נמצאות בתנ"ך.  מבין ספרי התנ"ך משלי, תהילים, איוב, שיר השירים, קהלת נחשבים לחיבורים חוכמתיים. בספרות בית שני חוכמת שלמה, בן סירא, ובמידה מסוימת ספר ברוך נחשבים לחיבורים חוכמתיים. עם זאת לא כל התהילים נחשבים בדרך כלל כשייכים למסורת החוכמה, וגם חיבורים אחרים כמו איגרת אריסטיאס, פסאודו-פוסילידים (אנ') וספר מקבים ד' נחשבים לספרות חוכמה.
בספרים מוקדמים אלה, החוכמה היא נושא מרכזי בספרי החוכמה, לעתים חוכמה לשמה ולעתים חוכמה שיעודה עצות לחיים ראויים וטובים. דברי האבות המאוחרים יותר, או פרקי אבות בתלמוד, הולכים לפי מסורת ספרות החוכמה, ומתמקדים יותר בלימוד התורה כאמצעי להשגת שכר, ולא בלימוד החוכמה לשמה.
מסורות אחרות

מעשים וימים מאת הסיודוס (בערך 750–650 לפנה"ס) והשיר הנורדי העתיק Hávamál (אנ') (שנת 900 בערך) נותחו שניהם במונחים של העברה בעל פה של ספרות חוכמה לתרבויות אחרות.
סאבהשיטה (Subhashita), סוגה של ספרות סנסקריט (אנ') היא צורה דומיננטית נוספת של שירת חוכמה. נכתבו אלפי פסוקים המכסים מגוון רחב של אתיקה וצדקנות וקובצו באנתולוגיות הנקראות סאבהאשיטאני (Subhashitani) על ידי מחברים שונים במהלך התקופה העתיקה ובימי הביניים בהודו.
האנלקטים היו אוסף של אפוריזמים של הפילוסוף הסיני העתיק קונפוציוס.
גינזא ימין וספר יוחנן המטביל המנדאי (אנ'), כתבי קודש המנדאים המכילים פרקים שניתן לסווג כספרות חוכמה.
ראו גם

פילוסופיה מזרחית
ספרות המוסר
פתגם
סבייט
עזרה עצמית
סיפורים מלמדים
לקריאה נוספת

Crenshaw, James L. (2010). Old Testament Wisdom: An Introduction. Westminster John Knox Press. ISBN 978-0664234591.
Murphy, R. E. (2002). The Tree of Life: An Exploration of Biblical Wisdom Literature. Wm. B. Eerdmans. ISBN 0802839657.
Toy, Crawford Howell (1911). "Wisdom Literature". Encyclopædia Britannica. Vol. 28 (11th ed.).
Hempel, C.; Lange, A.; Lichtenberger, H. (2002). The Wisdom Texts from Qumran and the Development of Sapiential Thought. Bibliotheca Ephemeridum theologicarum Lovaniensium. Peeters. ISBN 978-90-429-1010-2.
ביאורים

↑  שם העצם היווני סופיה (אנ')) (σοφῐ́ᾱ, sophiā) הוא התרגום של "חוכמה" בתרגום השבעים היווני לעברית "חכמות".
↑  ביהדות, ספרי החוכמה מלבד חוכמת שלמה ובן סירא נחשבים כחלק מהכתובים, בעוד שחוכמת שלמה ובן סירא אינם נחשבים לחלק מהקאנון המקראי. באופן דומה, בנצרות, איוב, תהילים, משלי, שיר השירים וקהלת נכללים בברית הישנה על ידי כל המסורות, בעוד שחוכמה ובן סירא נחשבות במסורות מסוימות כיצירות דואוטו-קנוניות (אנ') המוצבות בספרים החיצוניים (אנ') תרגומי התנ"ך הלותרני והאנגליקני.
ראובן איילנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1923
 התאבד:  2004 (בגיל 81 בערך)
 
ראובן איילנד (1923 – 2004) היה מנכ"ל משרד החקלאות, מנכ"ל ויושב ראש אגרקסקו.
ביוגרפיה

איילנד גדל בסומבטהיי שבהונגריה. הוא עלה לארץ ישראל לבדו ב-1940, באוניית המעפילים ליברטאד. האונייה נתפסה על ידי הבריטים ואיילנד הושם במחנה המעצר בעתלית במשך 11 חודשים. רוב משפחתו שנותרה בהונגריה נספתה בשואה. הוא התנדב לצבא הבריטי ושירת בפלוגת מובילי המים 405 שפעלה בצפון אפריקה.
 לאחר המלחמה התחתן עם זהבה, בת מושב כפר הס, והתיישב במקום.
הוא היה פעיל בתנועת המושבים ובמרכז החקלאי. ב-1962 מונה לסמנכ"ל משרד החקלאות. ב-1967 יצא לשליחות בוונצואלה כרכז הסיוע החקלאי הישראלי בדרום-אמריקה. ב-1970 מונה למנכ"ל תנובה-אקספורט. ביוני 1974 מונה למנכ"ל משרד החקלאות תחת שר החקלאות אהרן אוזן. הוא סיים את תפקידו לאחר כינון ממשלת ישראל השמונה עשרה וכניסתו של אריאל שרון לתפקיד השר. שימש יו"ר המועצה לשיווק פרי הדר ויו"ר בפועל של אגרקסקו. בשנים 1979–1981 כיהן כמנכ"ל אגרקסקו.
בשנים 1986–1989 כיהן כיו"ר אגקרסקו, כיו"ר מועצת ההדרים וכיו"ר חברת התעופה ק.א.ל.. כמו כן כיהן כמנכ"ל חברת תל"ם, תנועה לתיעוש המושבים.
ב-2004 שם קץ לחייו בעקבות מחלה קשה. הוא הותיר אחריו שלושה ילדים, בהם בנו גיורא איילנד, אלוף בצה"ל והיועץ לביטחון לאומי.
חוק וסדר

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה אמריקאית. אם התכוונתם למבצע צבאי ישראלי, ראו .
| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  דרמה משטרתית, דרמה משפטית, מסתורין
 יוצרים:  דיק וולף 
 שחקנים:  ראו פירוט
 פרסים:  פרס ג'נסיס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  23
 מספר פרקים:  488 (נכון ל-15 ביוני 2023)   סרט טלוויזיה (1998)
 תוכנית המשך:  חוק וסדר: מדור מיוחד   חוק וסדר: כוונה פלילית   חוק וסדר: משפט וצדק   חוק וסדר: לוס אנג'לס   חוק וסדר: פשע מאורגן   חוק וסדר כוונה פלילית: טורונטו
 הפקה
 מפיקים בפועל:  אד צוקרמן 
 הפצה:  NBCUniversal הפקות 
 מוזיקה:  מייק פוסט 
 אורך פרק:  40 - 45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 3   הערוץ הראשון   הולמרק   סטאר וורלד   ערוץ 33  yes Action   HOT Zone
 תקופת שידור מקורית:  13 בספטמבר 1990 – הווה
 קישורים חיצוניים
 www.nbc.com/law-and-order
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חוק וסדר (באנגלית: Law & Order) היא סדרת דרמה משטרתית ומשפטית, שהופקה עבור רשת NBC האמריקנית. הסדרה שודרה ברציפות מספטמבר 1990 עד מאי 2010 במשך 20 עונות ו-456 פרקים והייתה לאחת הדרמות הוותיקות ביותר ששודרו בארצות הברית (בפריים טיים). יוצר ומפיק הסדרה הוא דיק וולף. פרק הפיילוט הופק עבור רשת NBC בשנת 1988. בישראל הסדרה משודרת בערוץ HOT Zone, ובעבר שודרה בהולמרק עד 2009, בערוץ הראשון וערוץ 33, בHOT3 וכן בערוץ סטאר וורלד.
במאי 2022 הסדרה חודשה לעונה 22.
תיאור

במחצית הראשונה של כל פרק, הסדרה עוקבת אחרי צוות קטן של בלשי משטרה בעיר ניו יורק, שחוקרים פשע חמור (לרוב רצח). במחצית השנייה, הפוקוס עובר מהחקירה המשטרתית להליך המשפטי כנגד הנאשם, המנוהל על ידי צוות קטן של פרקליטים ממשרד התובע המחוזי של מנהטן. הסדרה מתמקדת בעיקר בעלילה המשטרתית-משפטית נטו, ולא מתעמקת בחיים האישיים של הגיבורים (מאפיין יוצא דופן בסדרה אמריקנית). גיבורי הסדרה (אנשי המשטרה והפרקליטים) נתקלים לעיתים קרובות בקונפליקטים פנימיים ומוסריים מורכבים, שכן לעיתים החוק אינו מקביל לצדק והם נדרשים להכריע בסוגיות מוסריות קשות.
הסדרה מצולמת בניו יורק, ומרבה לעסוק בנושאים אקטואליים ומקומיים, למשל המלחמה בטרור בעקבות קריסת מגדלי התאומים. ראשי העיר ניו יורק, רודי ג'וליאני ומייקל בלומברג, הופיעו בתוכנית מספר פעמים.
הסדרה זכתה בפרס אמי לדרמה הטובה ביותר בשנת 1997, והייתה מועמדת לפרס 11 שנים רצופות. היא זכתה לאחוזי צפייה גבוהים מאוד בקרב הקהל המבוגר (גילאי 18 - 49), ומדי שבוע צפו בה כ-16 מיליון אמריקנים. בשנת 2006 חוק וסדר קבלה את אחוזי הצפייה הנמוכים ביותר ביחד עם סדרת הבת "כוונה פלילית" בין 8 ל-6 מיליון צופים, ב-2007 רשת NBC היו צריכים לעשות החלטה על מי לשמור, בסופו של דבר העדיפו את הסדרה המקורית ו"כוונה פלילית" עברה לכבלים. מאז אחוזי הצפייה עדיין יורדים בין 9 ל-8 מיליון צופים[דרושה הבהרה]. ב-14 במאי 2010 יוצר הסדר דיק וולף הודיע ש"חוק וסדר" רשמית תרד מהמסכים בגלל אחוזי צפייה נמוכים וגם סיכוים ללא הצלחה להחזיר אותה לשידור, שמביא אותה עם סיכום של 20 עונות ו-456 פרקים שהופך אותה לסדרת הדרמה הוותיקה ביותר בשידורי הפריים טיים, ביחד עם הסדרה שהתחילה ברדיו, עשן האקדח של CBS.
בשנת 2022, הסדרה חודשה לעונה 21. כל צוות השחקנים התחלף, למעט אנתוני אנדרסון (שחזר לגלם את הבלש קווין ברנרד, אך עזב בסוף העונה) וסם ווטרסטון (שחזר לגלם את התובע המחוזי ג'ק מק'קוי). לצוות השחקנים הצטרפה השחקנית הישראלית אודליה הלוי בתור עוזרת התובע המחוזי סמנתה מארון.
דמויות מרכזיות בתוכנית

ג'פרי דונובן – הבלש פרנק קוסגרוב, הצטרף למחלק הרצח במקום הבלש סיירוס לופו. שותפו של הבלש ג'לן שו (2022– / 21–).
מהקאד ברוקס – הבלש ג'לן שו. הצטרף למחלק הרצח במקום הבלש קווין ברנרד. שותפו של הבלש פרנק קוסגרוב (2 022–/ 22–).
יו דנסי – מנהל משרד התובע המחוזי נולאן פרייס (2022 – / 21–).
אודליה הלוי – עוזרת לתובע המחוזי סמנתה מארון (2022– / עונה 21–).
סם ווטרסטון – התובע המחוזי ג'ק מק'קוי. בעבר עוזר בכיר לתובע המחוזי וכיום משמש בתור התובע המחוזי בעצמו. מחליפם של בן סטון ושל ארתור בראנץ' (1994 – / עונות 5 –).
צוות השחקנים ודמויות בעבר

במהלך השנים, התחלף כל צוות שחקני הסדרה. חלקם עברו לשחק בסדרות-בת, כמו דן פלורק ב"מדור מיוחד" וכריס נות' ב"כוונה פלילית".
ג'ורג' דזונזה – מקס גריבי, בלש (1990–1991 / עונה 1)
כריס נות' – מייק לוגאן, בלש (1990–1995 / עונות 1–5)
דן פלורק – דונלד קרייגן, מפקד מחלק הרצח (1990–1993 / עונות 1–3)
מייקל מוריארטי – בן סטון, עוזר בכיר לתובע המחוזי (1990–1993 / עונות 1–3)
ריצ'רד ברוקס – פול רובינט, עוזר לתובע המחוזי (1990–1993 / עונות 1–3)
סטיבן היל – אדם שיף, התובע המחוזי (1990–2000 / עונות 1–11)
פול סורבינו – פיל קרטה, בלש. מחליפו של מקס גריבי (1991–1992/ עונות 2–3)
ג'רי אורבך – לני בריסקו, בלש. מחליפו של פיל קרטה (1992–2004 / עונות 3–14), עבר לסדרת הבת חוק וסדר: משפט וצדק ונפטר במהלך צילומי העונה הראשונה.
ש. אפאתה מרקרסון – אניטה ואן-ביורן, מפקדת מחלק הרצח. מחליפתו של דונלד קרייגן (1993–2010 / עונות 4–20)
בנג'מין בראט – ריי קרטיס, בלש. מחליפו של מייק לוגאן (1995–1999 / עונות 6–9)
ג'יל הנסי – קלייר קינקייד, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתו של פול רובינט (1993–1996 / עונות 4–6)
ג'סי מרטין – אד גרין, בלש. מחליפם של ריי קורטיס ושל ג'ו פונטאנה (1999–2004, 2006–2008 / עונות 10–14, 16–18)
קארי לאוול – ג'יימי רוס, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתה של קלייר קינקייד (1996–1998 / עונות 6–8)
אנג'י הארמון – אביגיל קרמייקל, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתה של ג'יימי רוס (1998–2001 / עונות 8–11)
דיאן ויסט – נורה לוין, התובעת המחוזית. מחליפתו של אדם שיף (2000–2002 / עונות 11–12)
אליזבת רוהם – סרינה סאת'רלין, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתה של אביגיל קרמייקל (2001–2005 / עונות 12–14)
פרד תומפסון – ארתור בראנץ', התובע המחוזי. מחליפה של נורה לוין (2002–2007 / עונות 12–17)
אני פרייס – אלכסנדרה בורג'ה, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתה של סרינה סאת'רלין (2004–2006 / עונות 14–16)
דניס פרינה – ג'ו פונטאנה, בלש. מחליפו של לני בריסקו (2004–2007 / עונות 14–16)
מייקל אימפריולי – ניק פאלקו, בלש, מחליף זמני של אד גרין (2005 / עונה 15)
מילנה ג'וביץ – נינה קאסידי, בלשית. מחליפתו של ניק פאלקו (2006–2007 / עונה 17)
ג'רמי סיסטו – סיירוס לופו, בלש. מחליפה של נינה קאסידי (2007–2010 / עונות 17–20)
אנתוני אנדרסון – קווין ברנארד, בלש. מחליפו של אד גרין (2008–2022 / עונות 18–21)
לינוס רואץ' – מייקל קאטר, עוזר בכיר לתובע המחוזי. מחליפו של ג'ק מק'קוי שקודם לתפקיד התובע המחוזי (2008–2010 / עונות 18–20)
אלנה דה לה גרזה – קוני רובירוזה, עוזרת לתובע המחוזי. מחליפתה של אלכסנדרה בורג'ה (2008–2010 / עונות 18–20)
קמרין מנהיים – קייט דיקסון, מפקדת תחנת המשטרה. מחליפה את המפקדת אניטה ואן-ביורן (2022–2024 / 21–23).
לאורך מאות הפרקים של הסדרה הופיעו מאות שחקנים בתפקיד של פרק אחד ועמם ניתן למנות את ג'ניפר גארנר, אליסון ג'אני, סמואל ל. ג'קסון, אידי פאלקו ורבים אחרים.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 22 | 22 | 13 בספטמבר 1990 | 9 ביוני 1991 |
|  | 2 | 22 | 22 | 17 בספטמבר 1991 | 12 במאי 1992 |
|  | 3 | 22 | 22 | 23 בספטמבר 1992 | 19 במאי 1993 |
|  | 4 | 22 | 22 | 15 בספטמבר 1993 | 25 במאי 1994 |
|  | 5 | 23 | 23 | 21 בספטמבר 1994 | 24 במאי 1995 |
|  | 6 | 23 | 23 | 20 בספטמבר 1995 | 22 במאי 1996 |
|  | 7 | 23 | 23 | 18 בספטמבר 1996 | 21 במאי 1997 |
|  | 8 | 24 | 24 | 24 בספטמבר 1997 | 20 במאי 1998 |
|  | 9 | 24+סרט | 24+סרט | 23 בספטמבר 1998 | 26 במאי 1999 |
|  | 10 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 1999 | 24 במאי 2000 |
|  | 11 | 24 | 24 | 18 באוקטובר 2000 | 23 במאי 2001 |
|  | 12 | 24 | 24 | 26 בספטמבר 2001 | 22 במאי 2002 |
|  | 13 | 24 | 24 | 2 באוקטובר 2002 | 21 במאי 2003 |
|  | 14 | 24 | 24 | 24 בספטמבר 2003 | 19 במאי 2004 |
|  | 15 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 2004 | 18 במאי 2005 |
|  | 16 | 22 | 22 | 21 בספטמבר 2005 | 17 במאי 2006 |
|  | 17 | 22 | 22 | 22 בספטמבר 2006 | 18 במאי 2007 |
|  | 18 | 18 | 18 | 2 בינואר 2008 | 21 במאי 2008 |
|  | 19 | 22 | 22 | 5 בנובמבר 2008 | 3 ביוני 2009 |
|  | 20 | 23 | 23 | 25 בספטמבר 2009 | 24 במאי 2010 |
|  | 21 | 10 | 10 | 24 בפברואר 2022 | 19 במאי 2022 |
|  | 22 | 22 | 22 | 22 בספטמבר 2022 | 18 במאי 2023 |
|  | 23 | 13 | 13 | 18 בינואר 2024 | 16 במאי 2024 |
|  | 24 | — | — | 3 באוקטובר 2024 | — |
סדרות בת

הצלחת הסדרה הובילה לפיתוחן של סדרות-בת שונות. רוב הסדרות עסקו בחקירות, אחת מהן הציגה רק את החלק המשפטי.
גרסאות אחרות

"חוק וסדר: UK" - גרסה בריטית לסדרה, שודרה במשך 8 עונות מ-2009 עד ל-2014.
ראו גם

פרקליט מחוז ניו יורק
הערות שוליים

1 2  Sharon Knolle (May 10, 2022). ‘Law & Order’ and ‘Organized Crime’ Renewed at NBC. The Wrap. Retrieved May 11, 2022
↑  Law and Order Season 21 Announcement Teaser, נבדק ב-2023-03-24
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1951–1960 | פרס פוליצר תיאטרון (1951) • וסטינגהאוס אולפן 1 (1952) • רוברט מונטגומרי מציג/דראגנט (1953) • שעת הפלדה של ארצות הברית/דראגנט (1954) • שעת הפלדה של ארצות הברית/דראגנט/סיפורי המאה (1955) • חלון ראווה של מפיקים/עולמו המופלא של דיסני (1956) • גאנסמוק/תיאטרון 90 (1958) • תיאטרון אלכוה/תיאטרון 90/מאבריק (1959) • תיאטרון 90 (1960) |  |
| 1961–1980 | היכל התהילה הולמרק (1961) • המגינים (1962) • המגינים (1963) • המגינים (1964) • הנמלט (1966) • משימה בלתי אפשרית (1967) • משימה בלתי אפשרית (1968) • NET תיאטרון‏ (1969) • ד"ר מרכוס וולבי (1970) • האמיצים: הסנטור (1971) • אליזבת R‏ (1972) • משפחת וולטון (1973) • על אדונים ומשרתים (1974) • על אדונים ומשרתים (1975) • המתנקש (1976) • על אדונים ומשרתים (1977) • תיקי רוקפורד (1978) • לו גרנט (1979) • לו גרנט (1980) |  |
| 1981–2000 | בלוז לכחולי המדים (1981) • בלוז לכחולי המדים (1982) • בלוז לכחולי המדים (1983) • בלוז לכחולי המדים (1984) • קגני ולייסי (1985) • קגני ולייסי (1986) • פרקליטי אל איי (1987) • שלושים ומשהו (1988) • פרקליטי אל איי (1989) • פרקליטי אל איי (1990) • פרקליטי אל איי (1991) • חשיפה לצפון (1992) • סודות העיר (1993) • סודות העיר (1994) • NYPD Blue‏ (1995) • ER‏ (1996) • חוק וסדר (1997) • הפרקליטים (1998) • הפרקליטים (1999) • הבית הלבן (2000) |  |
| 2001–2020 | הבית הלבן (2001) • הבית הלבן (2002) • הבית הלבן (2003) • הסופרנוס (2004) • אבודים (2005) 24 (2006) • הסופרנוס (2007) • מד מן (2008) • מד מן (2009) • מד מן (2010) • מד מן (2011) • הומלנד (2012) • שובר שורות (2013) • שובר שורות (2014) • משחקי הכס (2015) • משחקי הכס (2016) • סיפורה של שפחה (2017) • משחקי הכס (2018) • משחקי הכס (2019) • יורשים (2020) |  |
| 2021–היום | הכתר (2021) • יורשים (2022) • יורשים (2023) ‏•‏‏ שוגון (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2002–2004: אוכל נשמה | פרס NAACP Image – סדרת הדרמה הטובה ביותר   2005: חוק וסדר  | הבא: 2006–2009: האנטומיה של גריי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007381881305171  BnF: cb13194725v (data)  LCCN: n98030483  VIAF: 173899028   WorldCat (עם VIAF): 173899028
ארמין, נסיך ליפה

ארמין, נסיך ליפה (בגרמנית: Armin Fürst zur Lippe;‏ 18 באוגוסט 1924 – 20 באוגוסט 2015) היה ראש בית ליפה בין השנים 1949–2015.