יחסי איראן–סוריה
היסטוריה > 1990–2010

באפריל 1997 דיווח השבועון "דיפנס ניוז" כי נחתמה ברית לשיתוף-פעולה ביטחוני בין סוריה לאיראן, במסגרתו איראן הסכימה לסייע לסוריה בתוכנית הרכש הצבאית שלה מרוסיה. הסיוע האיראני כלל ערבויות להלוואות שתיטול סוריה למימון הרכש, כדי לרכוש נשק מייצרנים רוסיים ולחזור ולייצאו לסוריה. בתמורה איראן ביקשה את תמיכת סוריה במטרותיה הגאו-פוליטיות באזור. הרכש היה במסגרת תוכנית מודרניזציה בצבא הסורי, בין השאר רכישה והשבחה של טנקי טי-55 ו-72 מושבחים
.
בסוף 1999 הכריזה איראן כי היא תומכת במאמצי סוריה להשיב לידיה את רמת הגולן, בהיות הרמה חלק המשטחים הכבושים".
הברית העמיקה בשנות ה-2000 מאז בנו של חאפז, בשאר אל-אסד נטל לידיו את השלטון כנשיא סוריה. האירועים שבאו לאחר מכן, כמו מלחמת עיראק, מהפכת הארזים, ומלחמת לבנון השנייה הביאו להתקרבות בין המדינות, סוריה הפכה תלויה יותר ויותר באיראן ונזקקה לתמיכתה הפוליטית והצבאית, ואסד היה מסוגל לשמור על קשרים חיוביים עם כוחות ערבים אחרים בתקופה זו.
בדצמבר 2005 השבועון "ג'יינס דיפנס וויקלי" דיווח כי איראן וסוריה חתמו על הסכם אסטרטגי עקב איומי הסנקציות עליהן; סוריה התחייבה להסתיר ציוד גרעיני וטילים עבור איראן ואיראן התחייבה להסתיר קצינים הנאשמים במעורבות ברצח רפיק אל-חרירי.
ב-16 ביוני 2006 שרי ההגנה של איראן וסוריה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה צבאי נגד מה שהם כינו "איומים משותפים", אותם יצגו ישראל וארצות הברית. פרטי ההסכם לא פורסמו, אולם שר ההגנה האיראני מוחמד נג'אר אמר אז כי "איראן רואה בביטחונה של סוריה את ביטחונה שלה". הביקור גם הניב מכירה של ציוד צבאי איראני לסוריה.
ב-19 ביולי 2007 נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד ונשיא סוריה בשאר אל-אסד נפגשו בדמשק. על פי הדיווחים, הבטיח אחמדינז'אד לאסד כי איראן תעביר לסוריה סיוע טכני בתחום המחקר הגרעיני והנשק הכימי ותממן לסוריה עסקאות נשק רוסי וצפון קוריאני בעלות של מיליארד דולר. בתמורה התחייבה סוריה, שלא להתקדם במשא ומתן עם ישראל ולהמשיך לתמוך בעמדה האיראנית בכל מה שנוגע ללבנון. במסיבת עיתונאים הצהיר אחמדינז'אד כי איראן וסוריה ניצבות בחזית מאוחדת מול האויבים של שתי המדינות ושל האזור.
במאי 2008 סוריה ואיראן חתמו על מזכר הבנות צבאי בתום ביקור בן שלושה ימים של שר ההגנה הסורי, חסן תורכמאני, בטהראן. במזכר נכתב כי המדינות יחזקו את "יחסי ההגנה" ביניהן, שיכלול גם ביקורים הדדיים של אנשי צבא, אימונים צבאיים משותפים ושיתוף פעולה בתחום הטכני. עם זאת באותה עת דווח כי איראן לא עודכנה על פתיחת שיחות השלום בין ישראל וסוריה.
בדצמבר 2009 ביקר בסוריה מזכ"ל המועצה העליונה לביטחון באיראן, סעיד ג'לילי ופגש את נשיא סוריה, בשאר אסד, שאמר בתום הפגישה כי הוא תומך בזכותה של איראן לפתח טכנולוגיה גרעינית וזכותה להעשיר אורניום. שבוע אחר כך חתמו איראן וסוריה על הסכם שיתוף פעולה ביטחוני, שנחתם בתום ביקורו של שר ההגנה האיראני אחמד וחידי בדמשק. על בסיס ההסכם, המדינות יחלקו את ניסיונן הצבאי ויקיימו התייעצויות שוטפות בענייני ביטחון. עוד סוכם כי שתי המדינות יקימו ועדת הגנה משותפת.
בעקבות ביקור נוסף של אחמדינז'אד בדמשק בשנת 2010, אישרה מזכירת המדינה של ארצות הברית כי ארצה מעוניינת בהלחשת היחסים בין דמשק לטהראן, וטענה כי מדובר בצעד הכרחי לקראת נורמליזציה ביחסי ארצות הברית וסוריה. בתגובה טען אסאד במסיבת עיתונאים משותפת עם אחמדינז'אד כי חיזוק היחסים דווקא ישפר את היציבות במזרח התיכון, והוסיף: "איננו מעוניינים שאחרים יעניקו לנו שיעורים על אזורנו ועל ההיסטוריה שלנו". אחמדינז'אד גיבה אף הוא את דברי אסד וציין כי "היחסים בין סוריה לאיראן הם יחסים עמוקים, מוצקים ונצחיים", וכי "דבר אינו יכול לפגום בקשר בין המדינות".
בפברואר 2011 שתי ספינות מלחמה איראניות עברו בתעלת סואץ, בפעם הראשונה מאז 1979. הם עגנו בנמל לטקיה בסוריה. שבוע אחר כך הודיעו איראן–סוריה כי חתמו על הסכם לאימון צבאי ימי משותף.