stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרברט צ'פמן
מורשת

ההצלחה שהשיג בארסנל נבנתה ממספר גורמים, שמייצגים היטב את תרומתו להתפתחות הענף. בחלקה היא נבעה מהמערך והשיטה שהנהיג. ב-1925 שונה חוק הנבדל, כשמספר השחקנים הדרושים מעבר לשחקן ההתקפה ירד משלושה לשניים. צ'פמן הפנים את משמעות השינוי וייצר מערך חדש, 3-3-4 שנודע כ-WM. שחקן הגנה מרכזי אחד היה אחראי על "מלכודת הנבדל", בעוד המגנים נדחפו קדימה לתפקידים התקפיים יותר. את שחקני הכנף, שתפקידם המסורתי היה לרוץ על הקו ולהגביה, עודד לחתוך פנימה ולאיים על השער ישירות. את הדגש שם צ'פמן על התקפות מתפרצות מהירות והנעת כדור מהירה ויעילה ממרכז השדה לאגפים ובחזרה.
יותר מכל ידוע צ'פמן כמי שדרש וקיבל סמכות מלאה על כל ההיבט המקצועי של ניהול הקבוצה. סכומי כסף גדולים שולמו על שחקנים שאותם הביא לארסנל, כדייוויד ג'ק ואלכס ג'יימס, אף שהשכיל גם להביא שחקנים צעירים כקליף באסטין ולפתח את כישרונם. את הזכות לקבוע את ההרכב שמר לעצמו, אף שבאותה תקופה היא הייתה בדרך כלל נחלתם של חברי מועצת המנהלים ובעלי הקבוצה. שחקנים שלא הכפיפו עצמם לסמכותו נפלטו מהר מאוד מהמועדון. עוד סמכות ששמר לעצמו בלבד, הייתה הרשות לצעוק הוראות מהקווים בעת משחק. עבור מי שעמדו בדרישותיו ועבדו תחתיו, דרש וקיבל תנאים חסרי תקדים: שהייה במלונות הטובים ביותר, טיפול רפואי מקצועי, כולל פיזיותרפיה, ומתקני אימונים וחדרי הלבשה מפוארים.
בין חידושיו הרבים ניתן למנות עוד את אספות הקבוצה השבועיות, את השימוש בכדור משחק לבן, את מספור חולצות השחקנים ואת השימוש בזרקורים. שיטת הכדורגל שהנהיג, כמו גם עליית המדרגה בתחום המקצוענות של המועדונים, ליוו את הכדורגל האנגלי שנים רבות אחרי מותו.
ב-10 בדצמבר 2011, לרגל חגיגות 125 שנים להיווסדה של ארסנל, הוצב פסל ברונזה בדמותו של צ'פמן מחוץ לאצטדיון האמירויות.
לקריאה נוספת

רוברט גלווין ומרק בושל, Football's Greatest Heroes, הוצאת Robson Books, לונדון 2005, עמ' 7-10
הערות שוליים

↑  כתבה באתר הרשמי של ארסנל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 104781983X  ISNI: 0000 0000 3228 1821  LCCN: n82102013  SNAC: w69x0cpf  VIAF: 1358678   WorldCat (עם VIAF): 1358678
הפועל קריית אתא

סגל הקבוצה "הפועל כפר אתא" בשנת 1950
הפועל קריית אתא הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר קריית אתא.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1936 כהפועל כפר אתא והשתייכה להתאחדות לכדורגל הארצישראלית. בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה בליגה של מחוז חיפה ובהמשך בליגה ב', שהייתה הליגה השנייה תחת המנדט הבריטי. לאחר הקמת המדינה, קריית אתא שיחקה בליגה המיוחדת, הליגה השנייה הזמנית בעונת 50–1949 וסיימה במקום השלישי במחוז הצפוני והעפילו לליגה ב' (הליגה השנייה). בעונת 52–1951 הקבוצה סיימה במקום האחרון עם שתי נקודות בלבד וחזרה לליגה ג'. ב-57–1956 חזרה הקבוצה לליגה ב' שהפכה לליגה השלישית בעקבות ארגון מחדש של שיטת הליגות. בשנת 1963 הקבוצה התמזגה עם הפועל המכונית אך הם נפרדו כעבור שנה.
בטרם עונת 68–1966 שמה של הקבוצה שונה להפועל קריית אתא בעקבות שינוי שמה של כפר אתא לקריית אתא. ב-73–1972 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה ב' צפון א' ולאחר כשש עשרה עונות עלתה לליגה א'. בליגה א' סיימה במקום ה-11 וה-14 בעונות 74–1973 ו-75–1974. בעונת 76–1975 סיימה במקום האחרון וירדה חזרה לליגה ב' שהפכה לליגה הרביעית לאחר הקמתה של הליגה הארצית. בעונת 77–1967, הייתה רחוקה מרחק של נקודה אחת מהמוליכה הפועל טבריה ומחזרה לליגה א' אך בעונה שלאחריה סיימה במקום הראשון ועלתה חזרה לליגה א' שם שיחקה לאורך שנות ה-80 והתאפיינה כקבוצת אמצע טבלה. בעונת 90–1989, ירדה הקבוצה לליגה ב' ובהמשך גם לליגה ג'. ב-1992 הודיעה הקבוצה על הפסקת פעילותה.
שחקנים בולטים בעבר

שמעון עמר
אילן קדמון
איציק אייכנר
יגאל דמרי
שאול יחזקאל
דב עצמון
דודי אעידן
מרדכי פיקר
יהודה כהן
ארז אזולאי
יצחק ג'ינה
תארים

אלופת ליגה ב' (1): 1972-1973
סגנית ליגה ב' (1): 1955-56 (כהפועל כפר אתא), 1977-78
הערות שוליים

↑  בהתאחדות לכדורגל, בעיתון דבר 23 בינואר 1938
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ישראלי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרברט פרוהסקה

הרברט פרוהסקה (בגרמנית: Herbert Prohaska; נולד ב-8 באוגוסט 1955 בווינה) הוא כדורגלן ומאמן עבר אוסטרי ששיחק בעמדת הקשר. פרוהסקה נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים האוסטרים בכל הזמנים, ואף נבחר מטעם התאחדות הכדורגל האוסטרית להיות כדורגלן הזהב של אוסטריה במסגרת פרסי היובל של אופ"א, ולכדורגלן המאה של אוסטריה במסגרת חגיגות מאה שנים להיווסדה.
פרוהסקה, שהיה ידוע בכינויו שנקרל (באוסטרית: Schneckerl, מתולתל), היה משחקניה הבולטים של אוסטריה וינה לאורך שנות ה-70 וה-80, כאשר ב-14 עונות במצטבר במדיה זכה בשבע אליפויות וארבעה גביעים, וכן העפיל עמה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שהיה הגמר האירופי הראשון (והיחיד עד כה) של הקבוצה. בתווך שיחק במשך שלוש עונות בסרייה א' האיטלקית, שם זכה באליפות עם אינטר מילאנו ובקופה איטליה עם רומא.
פרוהסקה ייצג את נבחרת אוסטריה וערך במדיה 83 הופעות (שביעי בדירוג ההופעות בנבחרת בכל הזמנים), בהן כבש עשרה שערים. הוא ייצג את אוסטריה בין היתר בשני טורנירי מונדיאל.
לאחר פרישתו עבר לקריירת אימון, במהלכה הוביל את אוסטריה וינה לשתי אליפויות ולשני גביעים, ואימן את הנבחרת האוסטרית במשך כשבע שנים, בהן העפיל עמה למונדיאל 1998. כיום משמש כפרשן בתאגיד השידור האוסטרי.
קריירת משחק

פרוהסקה החל את הקריירה בקבוצת אוסטריה וינה, אליה עבר מקבוצת הנוער אוסטבאן, בעונת 1972/1973. הוא השתלב היטב בקבוצה כבר בעונת הבכורה שלו, בה כבש שבעה שערי ליגה ב-27 הופעות. בנוסף, רשם ארבע הופעות גביע והופעת בכורה במסגרת גביע אופ"א.
כבר בעונתו השנייה בקבוצה, היה לחלק משמעותי בזכייתה של הקבוצה בגביע האוסטרי. אוסטריה וינה פגשה לגמר כפול את אוסטריה זלצבורג, ובמשחק הראשון הפכה פיגור 1-0 לניצחון 2-1. את שער הניצחון בדקה ה-85 כבש פרוהסקה. בגומלין בחוץ שוב עלתה זלצבורג ליתרון, שהיה מספיק לה לזכייה בתואר, אך בדקה ה-84 השווה פרוהסקה את התוצאה והעניק את הגביע לקבוצתו. פרוהסקה, ממצטייני הקבוצה ומשחקניה הבולטים באותן השנים, זכה באליפות אוסטריה הראשונה בקריירה שתי עונות אחר כך, כשקבוצתו כבשה את הפסגה בתום עונת 1975/1976. עונה אחר כך הוסיפה קבוצתו גביע נוסף, כאשר שוב פרוהסקה מעורב עם שער במשחק הגומלין בגמר.
שלוש העונות הבאות במדיה של אוסטריה וינה היו מהמוצלחות בקריירה של השחקן, ומהטובות בתולדות המועדון. בעונת 1977/1978 זכתה הקבוצה בתואר האליפות, הראשון מתוך שלושה רצופים, ובמקביל העפילה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. פרוהסקה פתח ושיחק לאורך כל משחק הגמר, שהיה לגמר האירופי הראשון (והיחיד עד כה) של המועדון, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו שהובסה 4-0 על ידי אנדרלכט הבלגית. את רצף שלוש האליפויות סיימה הקבוצה בעונת 1979/1980 עם זכייה בדאבל המקומי.
היכולת האישית והקבוצתית הגבוהה הביאה להתעניינות רבה בפרוהסקה, מכוכבי המועדון, מצד מועדונים רבים באירופה. בקיץ 1980 פתחה התאחדות הכדורגל האיטלקית את שערי הליגה לשחקנים זרים, לראשונה מאז 1966, ופרוהסקה היה לזר הראשון שמשלים את המעבר לסרייה א'. פרוהסקה נרכש על ידי אלופת איטליה המכהנת, אינטר מילאנו, לקראת עונת 1980/1981, ובכך סיים תקופה בת שמונה עונות באוסטריה וינה, במהלכן זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעים. פרוהסקה השתלב היטב במדיה של אינטר, ובעונת הבכורה שלו במועדון תרם חמישה שערי ליגה ב-28 הופעות. אינטר סיימה את העונה במקום הרביעי בטבלה באיטליה, אך הרשימה בקמפיין גביע אירופה בו השתתפה, בו העפילה עד לחצי הגמר. פרוהסקה תרם שער אחד בטורניר, לרשתה של נאנט הצרפתית. בשלב חצי הגמר הודחה אינטר על ידי ריאל מדריד. פרוהסקה נותר בקבוצה עונה נוספת, בה זכה עמה בקופה איטליה. הוא פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר, שהסתיימו בניצחון 2-1 על טורינו בסיכום.
משחק הגומלין בגמר היה האחרון של פרוהסקה במדי אינטר, ולקראת עונת 1982/1983 עבר לרומא של המאמן השוודי נילס לידהולם. פרוהסקה שיתף פעולה עם שחקנים בכירים כגון רוברטו פרוצו, פרנקו טנקרדי, פלקאו ופייטרו ורכובוד, כבש שלושה שערי ליגה ב-26 הופעות, וזכה עם רומא באליפות איטליה השנייה בתולדותיה, והראשונה מזה כארבעים שנים.
על אף שהחזיק בחוזה לשתי עונות נוספות, עזב פרוהסקה את רומא לאחר עונה אחת בלבד, ולקראת עונת 1983/1984 שב לקבוצתו הראשונה אוסטריה וינה. עם שובו לקבוצה סייע לה פרוהסקה לזכות בשלוש אליפויות רצופות, השלישית ביניהן אף הסתיימה בזכייה בדאבל. היו אלו תואריו האחרונים של פרוהסקה במדי הקבוצה, בה שיחק עד לסיום עונת 1988/1989. עם תום אותה עונה, פרש ממשחק פעיל בגיל 34, עדיין כשחקן הרכב קבוע במדי קבוצתו. בסך הכול שיחק 14 עונות במצטבר במדיה של אוסטריה וינה וזכה עמה בשבע אליפויות ובארבעה גביעים.
קריירת משחק > נבחרת אוסטריה

פרוהסקה היה לאחד מגדולי שחקניה של נבחרת אוסטריה בכל הזמנים. את הופעת הבכורה שלו במדיה ערך במשחק ידידות מול טורקיה ב--13 בנובמבר 1974, בו ניצחה אוסטריה 1-0. את שער הבכורה כבש כשנה אחר כך, בניצחון 6-2 על לוקסמבורג במסגרת מוקדמות יורו 1976.
פרוהסקה נטל חלק בכל ששת משחקיה של אוסטריה במוקדמות מונדיאל 1978, ואף כבש את שער הניצחון במשחקה האחרון של אוסטריה בבית, בניצחון החוץ 1-0 על טורקיה, שהבטיח את העפלתה לטורניר הגמר. בכך, קטעה הנבחרת עם פרוהסקה רצף של עשרים שנים ללא השתתפות בגביע העולם. פרוהסקה זומן על ידי המאמן, הלמוט סנקוביץ', לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה. פרוהסקה פתח ושיחק לאורך כל ששת משחקיה של אוסטריה בטורניר. הנבחרת החלה את דרכה בניצחון 2-1 על ספרד, ניצחה 1-0 את שוודיה, ושמרה על המקום הראשון בבית על אף הפסד 1-0 לברזיל. בשלב הבתים השני איבדה אוסטריה סיכוי להעפיל בשלב מוקדם, לאחר שהובסה 5-1 על ידי הולנד ונוצחה 1-0 על ידי איטליה. במשחק השלישי והאחרון בבית, גברה אוסטריה 3-2 על גרמניה המערבית, ניצחון ראשון על יריבתה הגדולה במסגרת גביע העולם, ובכך סיכלה את סיכוייה להתקדם בטורניר.
לאחר כישלון נוסף להעפיל לאליפות אירופה במסגרת מוקדמות יורו 1980, הצליחה אוסטריה להעפיל למונדיאל שני ברציפות, לאחר שכבשה את המקום השני בבית במוקדמות מונדיאל 1982. פרוהסקה שותף בכל שמונה המשחקים של אוסטריה בבית, כולל בצמד ההפסדים לגרמניה המערבית, שלא מנעו מאוסטריה את ההעפלה. פרוהסקה שוב שותף בכל משחקיה של אוסטריה בטורניר, בפעם השנייה ברציפות. בשלב הבתים גברה אוסטריה 1-0 על צ'ילה ו-2-0 על אלג'יריה. במשחק השלישי והאחרון ידעה אוסטריה, ויריבתה גרמניה המערבית, כי ניצחון גרמני בתוצאה 1-0 יספיק לשתי הנבחרות כדי להעפיל, ואכן תוצאה זו הושגה כבר לאחר עשר דקות ונותרה עד לסיום, כאשר ניכר היה כי שתי הנבחרות לא מתאמצות יתר על המידה כדי לשנות את התוצאה. בעקבות חוסר הספורטיביות המופגנת, זכה המשחק לכינוי חרפת חיחון. בשלב הבתים השני הפסידה אוסטריה 1-0 לצרפת, נפרדה בשוויון 2-2 עם צפון אירלנד וסיימה את דרכה בטורניר.
לאחר טורניר המונדיאל, עם הגיעו של המאמן אריך הוף, קיבל פרוהסקה את סרט קפטן הנבחרת, אותו ענד ב-17 מתוך 20 הופעותיו האחרונות במדי הנבחרת. הוא לא הצליח לסייע לנבחרתו במשחקי מוקדמות יורו 1984 ומוקדמות מונדיאל 1986, ולמעשה לא שיחק במדיה של אוסטריה בין מאי 1985 לנובמבר 1988, שלוש וחצי שנים סך הכול. הוא שב לשלוש הופעות, האחרונה שבהן בשוויון 0-0 מול איסלנד במוקדמות מונדיאל 1990, ב-14 ביוני 1989. אוסטריה העפילה לטורניר הגמר, אך פרוהסקה פרש כבר באותו הקיץ ממשחק פעיל. בסך הכול צבר 83 הופעות במדי אוסטריה, בהן כבש עשרה שערים.
לאחר הפרישה

זמן קצר לאחר פרישתו ממשחק, התמנה פרוהסקה לתפקיד המנהל הספורטיבי של אוסטריה וינה. ב-28 במרץ 1990 עבר לתפקיד המאמן הראשי במקומו של אריך הוף. עד לתום העונה הוביל את אוסטריה וינה למקום השני בטבלה, ולזכייה בגביע האוסטרי לאחר ניצחון דרמטי על ראפיד וינה בגמר. ראפיד עלתה ליתרון בדקה ה-82, ונראה היה שהיא בדרך לזכייה, אך חניכיו של פרוהסקה איזנו את התוצאה בדקה ה-90, כבשו פעמיים נוספות בהארכה וזכו בתואר לאחר ניצחון 3-1 בסיום.
פרוהסקה, שהוביל את הקבוצה לזכייה בתארים כשחקן, עשה כן גם על הקווים. בשתי העונות הבאות הוביל את אוסטריה וינה לזכייה בשתי אליפויות רצופות. בשנייה שבהן, עונת 1991/1992, אף זכה עם הקבוצה בדאבל, לאחר שעשה זאת פעמיים בעברו כשחקן. בסך הכול בשתי עונות וחצי כמאמן הקבוצה זכה עמה בשתי אליפויות ובשני גביעים.
בתום אותה העונה, עזב פרוהסקה את קבוצתו והתמנה לתפקיד מאמן נבחרת אוסטריה הצעירה. לאחר כחצי שנה בתפקיד, בינואר 1993, קודם לתפקיד מאמן אוסטריה. לאחר שכשל להעפיל עם הנבחרת מטורנירי מוקדמות מונדיאל 1994 ומוקדמות יורו 1996, הוביל פרוהסקה את אוסטריה לקמפיין מוצלח במוקדמות מונדיאל 1998. אוסטריה הקדימה את נבחרות סקוטלנד ושוודיה וסיימה בראש הבית עם שמונה ניצחונות בעשרה משחקים. במשחק הראשון בשלב הבתים השיגה אוסטריה שוויון 1-1 דרמטי בתוספת הזמן מול קמרון. התסריט חזר על עצמו בשנית גם במשחק השני מול צ'ילה, כאשר אוסטריה שוב חזרה לשוויון 1-1 בתוספת הזמן. אוסטריה הגיעה למשחק האחרון עם סיכוי להעפיל, ושוב כבשה בתוספת הזמן, אך הפסידה 2-1 לאיטליה והודחה מהטורניר.
פרוהסקה התפטר מתפקידו ב-29 במרץ 1999, יום לאחר תבוסתה של אוסטריה 9-0 לספרד במוקדמות יורו 2000. על אף התבוסה, ובין היתר בזכות פועלו של פרוהסקה, טיפסה הנבחרת למקום ה-17 בדירוג פיפ"א במאי 1999, דירוגה הגבוה בכל הזמנים.
לקראת עונת 1999/2000 חזר לתפקיד מאמן אוסטריה וינה. לאחר שהוביל אותה למקום הרביעי בתום העונה, סיים פרוהסקה את דרכו בקבוצה ופרש מתפקיד המאמן. כיום פרוהסקה משמש כפרשן בתאגיד השידור האוסטרי.
בנובמבר 2003, במסגרת חגיגות היובל לארגון אופ"א, נבחר פרוהסקה על ידי התאחדות הכדורגל האוסטרית לכדורגלן הזהב של אוסטריה, הכדורגלן הטוב ביותר בחמישים השנים האחרונות. שנה אחר כך נבחר על ידי ההתאחדות לכדורגלן המאה של אוסטריה, במסגרת חגיגות מאה שנים להתאחדות האוסטרית.
תארים > תארים כשחקן

אליפות אוסטריה (7): 1975/1976, 1977/1978, 1978/1979, 1979/1980, 1983/1984, 1984/1985, 1985/1986
הגביע האוסטרי (4): 1973/1974, 1976/1977, 1979/1980, 1985/1986
הגביע האיטלקי: 1981/1982
אליפות איטליה: 1982/1983
כדורגלן הזהב של אוסטריה (2003)
כדורגלן המאה באוסטריה (2004
כדורגלן השנה באוסטריה (3): 1984, 1985, 1988
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1972/1973 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 27 | 7 | 4 | 1 | 1 | 0 | 32 | 8 |
| 1973/1974 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 32 | 6 | 8 | 3 | - | - | 40 | 9 |
| 1974/1975 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 9 | 1 | 0 | 3 | 0 | 38 | 9 |
| 1975/1976 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 32 | 9 | 1 | 1 | 3 | 0 | 36 | 0 |
| 1976/1977 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 8 | 6 | 3 | 2 | 0 | 44 | 11 |
| 1977/1978 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 7 | 4 | 2 | 7 | 0 | 47 | 9 |
| 1978/1979 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 28 | 7 | 1 | 0 | 8 | 0 | 37 | 7 |
| 1979/1980 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 9 | 6 | 0 | 2 | 0 | 42 | 9 |
| 1980/1981 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 5 | 4 | 0 | 8 | 1 | 40 | 6 |
| 1981/1982 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 3 | 9 | 1 | 4 | 1 | 41 | 5 |
| 1982/1983 | רומא | איטליהסרייה א' | 26 | 3 | 8 | 2 | 8 | 0 | 42 | 5 |
| 1983/1984 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 28 | 5 | 8 | 6 | 8 | 5 | 44 | 16 |
| 1984/1985 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 30 | 11 | 7 | 2 | 6 | 3 | 43 | 16 |
| 1985/1986 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 5 | 5 | 4 | 4 | 0 | 43 | 9 |
| 1986/1987 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 36 | 3 | 4 | 1 | 4 | 0 | 44 | 4 |
| 1987/1988 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 34 | 5 | 3 | 2 | 2 | 0 | 39 | 7 |
| 1988/1989 | אוסטריה וינה | אוסטריההבונדסליגה האוסטרית | 32 | 6 | 4 | 1 | 4 | 1 | 40 | 8 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 535 | 108 | 83 | 29 | 74 | 11 | 692 | 148 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת אוסטריה> שנה | נבחרת אוסטריה> הופעות | נבחרת אוסטריה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1974 | 1 | 0 |
| 1975 | 7 | 1 |
| 1976 | 7 | 1 |
| 1977 | 8 | 1 |
| 1978 | 13 | 0 |
| 1979 | 7 | 3 |
| 1980 | 7 | 0 |
| 1981 | 5 | 2 |
| 1982 | 10 | 1 |
| 1983 | 4 | 0 |
| 1984 | 6 | 1 |
| 1985 | 4 | 0 |
1986: 0
1987: 0
| 1988 | 1 | 0 |
| 1989 | 3 | 0 |
| סה"כ | 83 | 10 |
ויז'וי

| --- | --- |
סמל ויז'ויסמל ויז'וי

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת גנץ
 שטח:  18.41 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  880 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°23′03″N 21°12′54″E﻿ / ﻿48.38405°N 21.2151°E﻿ / 48.38405; 21.2151 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://vizsoly.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ויז'וי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ויז'וי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ויז'וי (בהונגרית: Vizsoly) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית ויז'וי קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-1,011 תושבים בשנת 1990 עד 799 תושבים בשנת 2022 (ירידה של כ-19%).
יהודי ויז'וי

יהודים התיישבו במקום בשנת 1848. והקהילה היהודית הייתה קטנה לאורך שנים ולא מנתה יותר מ-50 נפש. במקום היה בית תפילה קטן, ושוחט ששירת יישובים קטנים נוספים בסביבה.
כמה שבועות אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944 הועברו ארבעת המשפחות היהודיות שעדיין התגוררו בכפר לגטו קאשה שם רוכזו כל יהודי המחוז. במחצית השנייה של חודש מאי גורשו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר כמה ניצולים אך חיי הקהילה לא חודשו והיהודים עזבו את המקום.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 35 |  |
| 1880 | 134 | 1,249 |
| 1910 | 84 |  |
| 1920 | 74 |  |
| 1930 | 50 |  |
| 1941 | 38 | 1,281 |
ויליאם בלקסטון

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1723 צ'יפסייד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 בפברואר 1780 (בגיל 56) ולינגפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 השכלה:  קולג' פמברוק  בית הספר צ'רטרהאוס 
 תקופת כהונה:  ? – 14 בפברואר 1780 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 בפברואר 1780 
 תפקידים בולטים:  Justice of the Common Pleas, member of the 13th Parliament of Great Britain, member of the 12th Parliament of Great Britain, serjeant-at-law, Justice of the King's Bench, יועץ הממלכה 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
סר ויליאם בלקסטון (באנגלית: William Blackstone‏; 10 ביולי 1723 – 14 בפברואר 1780), משפטן אנגלי, המפורסם בעיקר בזכות ספרו "פירושים על דיני אנגליה".
ביוגרפיה

בלקסטון נולד ב־1723 בלונדון שבאנגליה. בשנת 1746 סיים את לימודיו באוקספורד וקיבל הסמכה כעורך דין. עקב אי הצלחתו בצד המעשי של עריכת דין, פנה לצדדים התאורטיים והלימודיים של המקצוע. בשנת 1758 נתמנה לפרופסור למשפט אנגלי בקתדרה על שם וינר באוקספורד, מינוי שהיה חדשני באופיו עקב העובדה שעד לתקופתו של בלקסטון המשפט לא נלמד כמקצוע מיוחד.
בלקסטון שימש כמרצה עד שנת 1766, ובשנים אלה חיבר את היסוד ליצירת המופת שלו, "פירושים על דיני אנגליה", שיצאה לאור בין השנים 1765 ו-1769, והתבססה על הרצאותיו.
בשנת 1766 התפטר בלקסטון ממשרתו ושב לעבוד כעורך דין מן השורה. בין השנים 1768 ו-1770 היה בלקסטון חבר הפרלמנט הבריטי ובשנת 1770 נתמנה למשרת שופט, משרה שהחזיק עד יום מותו בשנת 1780.
יצירתו של בלקסטון, "הפירושים על דיני אנגליה", מהווה פירוש של עקרונות המשפט המקובל באנגליה, מבארת את הביטויים הטכניים של החוק ומסבירה את טעמי עקרונותיו. הספרים מאופיינים בריבוי משלים וסגנון ברור וקריא, דבר שהפך אותם לספר לימוד מועדף בעבר. הספר היה בעל השפעה מרובה באנגליה ובארצות הברית עד לסוף המאה ה-19, ומשמש עד היום כאבן דרך חשובה בהבנת התפתחותה של מערכת המשפט המערבית. פסקי דיניו של בלקסטון קובצו גם הם בספר שיצא לאור לאחר מותו בשנת 1781.
בלקסטון היה איש משפט הטבע, וככזה האמין שהמשפט האנגלי אידיאלי ומושלם. חלקו עליו: ג'רמי בנת'ם, ג'ון סטיוארט מיל, וג'ון אוסטין.
השם של גאורגיה
שם המדינה בעברית

שם המדינה בעברית השתנה במהלך השנים. בימי הביניים הם נקראו איברים או גאורגים. בתקופת השלטון העות'מאני בישראל נקראו הגאורגים גוּרג'ים על פי שמם בטורקית עות'מאנית, ועל פי השם הזה נקראה עליית הגורג'ים בסוף המאה התשע-עשרה ותחילת המאה העשרים, וכן שכונת הגורג'ים בירושלים.
עד לשנות ה-70 נהוג היה בישראל לקרוא לרפובליקה (הסובייטית דאז) גאורגיה, או גורג'יה. בשנות ה-70 נפתחו שערי ברית המועצות לזמן-מה, ועולים רבים הגיעו לארץ. ביניהם עולים רבים מגאורגיה, שאותה כינו גרוזיה, על-פי שמה ברוסית. מאז נעשה שם זה מקובל בעברית. מלבד ברוסיה, מקובל השם גרוזיה בכמה מדינות סלאביות, וביפן. ברוב מדינות העולם נהוגים השמות גאורגיה, גורג'יה, גורג'יסטן, ג'ורג'יה וכדומה. ב-2005 ביקש שגריר הרפובליקה בישראל, לאשה ז'ווניה, שהוא דובר עברית, לחדול מהשימוש בשם גרוזיה ולחזור לשימוש בשם גאורגיה. שתי סיבות עומדות מאחורי הבקשה: רצונה של הרפובליקה לנתק לחלוטין את הקשר בינה לבין רוסיה, ורצונה של הרפובליקה ליצור זיקה בין גאורגיה המודרנית לקהילות הגאורגיות שישבו בירושלים שנים רבות. במנזר הגאורגי של עמק המצלבה, למשל, התגורר במאה ה-11 שותא רוסתוולי, מחברו של האפוס הגאורגי הלאומי "עוטה עור הנמר". בלשונו של השגריר:
שינוי השם בישראל בשנות ה-70 מנתק באופן מלאכותי רצף היסטורי שכמו מוחק מן ההיסטוריה את נוכחותם של הגאורגים בארץ הקודש על פני אלפי שנים. גם אלו שיודעים שבין המאה העשירית למאה ה-15 היו הגאורגים הקהילה הכי חזקה בארץ הקודש, לא בהכרח מקשרים אותם עם הגרוזינים של היום. כבר מן המאה הרביעית לספירה הייתה נוכחות גאורגית בולטת בארץ הקודש, ובשיאה הגיעה לכך שהכפרים מלחה וקטמון (היום שכונות בירושלים), כמו גם 30 מנזרים, היו שייכים לגאורגים. השימוש בכינוי 'גרוזינים' במקום 'גאורגים' מנתק את הרצף הזה, החשוב לעמנו במיוחד
.
השם בפי תושבי המקום

הגאורגים מכנים את עצמם "כּארתבֶלֶבּי" (ქართველები), לארצם הם קוראים "סַכּארתבֶלוֹ" (საქართველო), ושפתם נקראת בפיהם "כּארתוּלי" (ქართული). על פי ההיסטוריון הגאורגי מהמאה האחת עשרה, לאונטי מרובלי, וההיסטוריון וחושטי בגרטיוני מהמאה השמונה עשרה, שמות אלה לקוחים משמו של מנהיג מהמיתולוגיה הגאורגית בשם כרתלוס, שנחשב לאבי האומה. על פי האמונה, כרתלוס היה בנו של תוגרמה (מצאצאיו של יפת בנו של נח).
"סכרתוולו הוא תוצאה של השם כרתלוס, שקיבל מדינה בתור החלקה שלו, ולאזורים שהטמיע, הוא קרא בשמו כרתלי והנתינים סכרתוולו. ואחריו, מי שהמשיך את מסורת המשפחתית של האב הקדמון, הבנים והנכדים, נקראו סכרתוולו"
אף על פי כן, מוכיח, המחקר המדעי, כי כרתוולי והנגזרות הפונטיות של השם כַּרתלֶלי ("שמוצאו מכרתלי"), שממקור המתייחס לשם של מקום והתושבים המתגוררים באותו מקום, הוא מהמאה האחת עשרה. שם זה מבוסס על השם הגאוגרפי הפופולרי סכרתוולו-כרתלי, ומכאן שתושב המקום נקרא "כַּרתבֶלי".
האטימולוגיה של השם "כרתלי" מלמדת כי הוא מופיע כשם עצם באוצר המילים של השפות הכרתווליות, בפרט מילים כמו:
"כַּרטַה" (דיאלקטים אימרולי וגוריולי של הגאורגית) - מקום מגודר להחזקת הבקר בלילה.
"כרטי" (מגרלית) - מכלאת קיץ
"אוכּרט אוכּרטה" - מכלאת פרות
"לגכּרטה" (סוואנית) - מקום מוקף גדר
"כּורטה" - בית, לבית
כמו כן ישנה קִרבה למילם מהשפות באזור כמו:
"קר" ("kerr", אינגושטית וצ'צ'נית) - מגודר בגדר קלועה
"קארט" ("kart", אוסטית) - חצר
"קרטא" ("krta", פרסית עתיקה) - מורכב, בנוי
"גרד" ("gerd", פרסית) - עיר (מקביל לעיר בפהלבי)
"קרט" ("kert", ארמנית) - עיר
"קרטה", "קרדה" ו"קרדו" ("karta", "karda", "kardo", צ'ובשית) - מקום או חצר מגוד המשמש כמכלאת פרות
"קרטה" ("karta", בשקירית) - גדר המקיף כפר, מכלאה/סככה
"קורטוס" ("kortus", לטינית), "גרטן" ("garten", גרמנית ו"גרדן" ("garden", אנגלית - גן או מקום מגודר
"גארד" ("gard", רומנית) ו"גארט" ("gart", אלבנית) - גדר, שבכה
"גורוד", "גרוד", "הראדה", "הראד" ו"גראדינה" ("gradina", "hrad", "hrada", "grod", "gorod" בשפות סלאביות) - עיר, גדר, מקום מוקף
ויז'ן (ארקוס)

| --- | --- |
ויז'ן, כפי שהופיע בחוברת All-New Invaders #2 מאפריל 2014. אמנות מאת סטיב פו.
ויז'ן, כפי שהופיע בחוברת All-New Invaders #2 מאפריל 2014. אמנות מאת סטיב פו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Marvel Mystery Comics #13 (נובמבר 1940)
 יוצרים:  ג'ו סימון וג'ק קירבי
 מידע
 שם אמיתי:  ארקוס
 כינויים:  ויז'ן המקורי
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  כוח, עמידות, סיבולת, גמישות ומהירות על-אנושיים, תעופה, שליטה בגז, ערפל, עשן ואדים, טלפורטציה, טלפתיה, מסע אסטרלי, היפנוזה, חיי נצח, מניפולציית קור וקרח, יצירת אשליות, שליטה מוחית, חסינות לרעלים והסתגלות לאטמוספירות, מודעות ממדית.
 חבר לשעבר בקבוצה:  הפולשים, ציר-הקרב
ויז'ן (אנגלית: Vision, בתרגום חופשי לעברית: חזון) הוא דמות בדיונית של גיבור-על חייזרי המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Mystery Comics #13 מנובמבר 1940, והיא נוצרה על ידי הכותב ג'ו סימון והמאייר ג'ק קירבי.
ויז'ן הוא האלטר אגו של ארקוס, חייזר רב-עוצמה המתפקד כשומר החוק במימד "עולם העשן". בחיפושיו ברחבי החלל אחר מקום להגליית רוצח, הוא מגיע לכדור הארץ ונתבקש לשמש כ"מגן האנושות". ויז'ן מסייע לבעלות הברית במלחמה נגד מדינות הציר, והוא מצטרף אל קבוצת "הפולשים" של קפטן אמריקה. הוא היה לדמות ראשית בסדרת האנתולוגיה "Marvel Mystery Comics" משנות ה-40, אך מאז הופיע רק לעיתים נדירות כדמות חוזרת.
במהלך תור הכסף של הקומיקס, ב-1968, הופיעה גרסה חדשה של הדמות. זהו אנדרואיד בעל בינה מלאכותית מתקדמת, פרי יצירתו של הרובוט אולטרון. גם הוא נקרא "ויז'ן", ומעט דומה במראהו לארקוס.
היסטוריה פרסומית

דמותו של ויז'ן על ידי הכותב ג'ו סימון והמאייר ג'ק קירבי, והיא הופיעה לראשונה בחוברת ה-13 של סדרת האנתולוגיה Marvel Mystery Comics, שיצאה לשווקים בנובמבר 1940. הוא כיכב בכותר זה כדמות ראשית לצד שאר חברי "הפולשים" במהלך תחילת שנות ה-40 וימי מלחמת העולם השנייה, והופיע בקביעות עד לחוברת ה-48 מאוקטובר 1943.
הופעתו הבאה הייתה רק חמישה עשורים אחר כך, ב-1993, בפלשבק שנגע למעורבותו במלחמה. מאז, הוא מגיח לעיתים נדירות כדמות חוזרת בלבד.