stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
געשיות דו-אופנית

הר הגעש קוטופקסי באקוודור, הידוע בגעשיות הדו-אופנית המתרחשת בו
געשיות דו-אופנית היא תופעה געשית, בה נפלטות לבות מאפיות ופלסיות מהר געש אחד, ללא פליטה של לבות בהרכב בינוני. סוג זה של געשיות קשור לרוב לאזורים של מתיחה טקטונית, ובעיקר לבקעים.
מנגנון היווצרות

געשיות דו-אופנית מוסברת בדרך-כלל כתוצאה של התכה חלקית של תחתית הקרום, היוצרת מאגמות גרניטיות במהלך מגע עם נפחים גדולים של מאגמה בזלתית חמה יחסית הנובעת מהמעטפת. שני סוגי המאגמה יוצרים תאי מאגמה נפרדים, מהם נובעות התפרצויות מקבילות של שני סוגי הלבה.
געשיות דו-אופנית עשויה להתפתח גם בשדות געשיים – בתגובה לשינויים בקצב יצירת מאגמה או מתיחה, או שניהם גם יחד, וגם באגני גב קשת, בשלבים הראשונים של התפתחותם.
חשיבות

מרבית האירועים הגעשיים הדו-שיאיים הקשורים בהידקקות הקרום משמשים לסיפוק ראיות של אירועי ביקוע בעבר. ניתן להשוות דגימות מאזורים אלה לאזורים יבשתיים בהם מתרחש בהווה ביקוע פעיל ומתקיימת געשיות דו-אופנית.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
געשיות
מאגמה
לבה
הערות שוליים

↑  סלעים געשיים באגן נרגנסט, דרום-מזרח ניו אינגלנד
↑  Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press ,עמ' 112
↑  Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press ,עמ' 342
↑  געשיות דו-אופנית בשלבים מוקדמים של פתיחת אגן גב קשת
↑  געשיות דו-אופנית במהלך המזופרוטרוזואיקון בדרום-מערב נורווגיה
↑  געשית ומעוות מתיחה בתחילת השלישון במערכת ההעתקים טינטינה, אלסקה
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גומצן חניתי

| גומצן חניתי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: גומצן
מין:: גומצן חניתי
שם מדעי
 Bothrops asper ‏גארמן, 1884
תחום תפוצה


גומצן חניתי (שם מדעי: Bothrops asper) הוא מין של צפע גדול החי ממקסיקו לאורך אמריקה המרכזית עד לצפונה של דרום אמריקה. מקור שמו הוא ראשו המוארך כמו חנית (יחסית לבני הסוג). מין זה נפוץ יחסית ליד אזורי מגורים אנושיים ולכן גורם להכשות ומקרי מוות שכיחים.
מאפיינים

משקלו של נחש זה עד 6 ק"ג ואורכו 1.2–1.8 מטרים (3.9–5.9 רגל) (ייתכן גם שפרטים מסוימים הגיעו לגודל 2.5 מטר) כשהנקבות כבדות יותר מהזכרים. הוא בעל רצועות עור שחורות ומוקפות באזורים לבנים שמתפשטות עד לאזור הראש שאיננו מוקף רצועות. הראש מעוגל ובעל גומות חישה באזור שבין העיניים לנחיריים. הלשון ארוכה ובצבע שחור. שאר הגוף בצבעים זית עד חום כהה ואף שחור. למין זה יש הרבה קשקשים כדי לשרוד באזורים יבשים בהם אין הרבה מים.
מין זה ארסי וארסו גורם לפגיעה במערכת הדם והחיסון מה שמוביל לקרישת דם במהירות. עם זאת קיים נסיוב נגד ארס לארס הגומצן, והוא נפוץ כך שהמוכש יכול לשרוד אם הוא יגיע לבית החולים בזמן.
הגומצן החניתי מחפש מזון ויוצא לצוד בעיקר בשעות החשיכה. הוא טורף ממארב שניזון ממכרסמים, עופות, זוחלים קטנים וצפרדעים בעיקר. הטרף מומת במהירות והנחש בולע את טרפו בשלמות. הוא נפוץ באזורי מחיה גבוהים ויבשים לעיתים. הוא נפוץ בהרים עד גובה 1,300 מטר, ביערות גשם, יערות עננים ויערות סבוכים וכן בסוואנות, ביצות ואף באזורי חופים טרופיים.
ראו גם

גומצן אורוטו
גומצן אימתן
גומצן לבן-שפה

| גומצן לבן-שפה |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: גומצן
מין:: גומצן לבן-שפה
שם מדעי
 Trimeresurus albolabris ‏גריי, 1842
תחום תפוצה


גומצן לבן-שפה (שם מדעי: Trimeresurus albolabris) הוא מין של נחש ארסי מתת-משפחת צפעוני גומה השוכן ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

אורך הגומצן הוא כ-100–120 ס"מ, כשהנקבות גדולות מעט מהזכרים. הנחש ירוק לאורך גופו באופן המסתווה בצמחיית היער. הראש מחודד בעל עיניים גדולות כתומות ופס לבן המתחיל מתחת העיניים לאורך הלחיים וצידי הראש ומגיע עד הפה. לעיתים הפס מקיף את כל צידי הגוף. הצבע התחתון של הנחש ירוק בהיר. הוא מתמחה בטיפוס עצים ומשתמש בזנבו כדי להיתלות מענפים שם הוא יכול להיכרך במשך ימים.
תפוצתו של הגומצן ממזרח הודו, בנגלדש, מיאנמר, תאילנד, קמבודיה, לאוס, וייטנאם, דרום סין, הונג קונג, חצי האי המלאי ואינדונזיה. הנחש פעיל בעיקר בלילה ואז אורב לטרף מזדמן כמו מכרסמים, עופות, צפרדעים ושאר זוחלים. הנחש ארסי מאוד ובניגוד למיני צפעים אחרים אינו נוטה לשחרר את הטרף אלא לאחוז בו עד מותו כדי שלא ייפול מהעץ.
הנחש יתקוף אנשים להגנה והוא מכיש שוב ושוב. הנחש יכול להרוג אדם במהירות אם לא מקבל טיפול, תוך גרימה לקרישת דם מהירה. למרות זאת הוא לא נמצא במגע עם אנשים רבים ומקרי המוות נמוכים.
הערות שוליים

↑  גומצן לבן-שפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
גומצן אינסולאריס

| גומצן אינסולאריס |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: גומצן
מין:: גומצן אינסולאריס
שם מדעי
 Bothrops insularis ‏Amaral, 1922

גומצן אינסולאריס (שם מדעי: Bothrops insularis) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים ומהסוג גומצן. נחש זה נדיר מאוד בטבע והוא חי רק באי קווימדה גרנדה (אנ') שלחופי סאו פאולו, ברזיל. כינויו של מין זה באנגלית הוא: "golden lancehead" - "גומצן ראש-חנית זהוב".
מאפיינים

הגומצן מגיע לאורך 70 ס"מ בממוצע ולעיתים לאורך 118 ס"מ. הוא בעל קשקשים זהובים-בהירים עם רצועות חומות בהירות עד זהובות לאורכו והבטן בהירה עד לצבע קרם. הראש רחב ואזור האף מוצר יותר. הוא בעל עיניים צהובות ולצידיהם גומות העוזרות לו לקלוט חום גוף של טרפו.
הנחש מצוי בטבע רק באי מבודד קטן וטרופי שסביבתו מכילה יער גשם טרופי, קרחות ושיחים קטנים ביניהם חיים הנחשים. בעוד הצעירים יאכלו פרוקי-רגליים הבוגרים ניזונים בעיקר מעופות ומלטאות אך גם מנחשים אחרים ואף מגומצנים קטנים מהם. הם ניזונים בדרך כלל ממארב בין ענפי העצים.
הנחש מצוי באי שומם מאנשים כך שאין הרבה מפגשים עם מין זה, אך נחשים שהובאו ליבשת הכישו אנשים. הסיכוי של הקורבן למות הוא 7% ללא טיפול רפואי ו-0.5-3% עם טיפול. ארסו של נחש זה דומה לארס קרובו - גומצן יאררקה וכנראה חזק יותר.
הערות שוליים

↑  גומצן אינסולאריס באתר הרשימה האדומה של IUCN
גאוגרפיה של ליכטנשטיין

| --- | --- |
 (למפת ליכטנשטיין מוגדלת) ואדוץ רוגל שלנברג גמפרין אשן מאורן שאן פלנקן טריזנברג טריזן בלצרס אוסטריה שווייץ+(למפת ליכטנשטיין רגילה) ואדוץ רוגל שלנברג גמפרין אשן מאורן שאן פלנקן טריזנברג טריזן בלצרס אוסטריה שווייץ+
 יבשת:  אירופה 
 קואורדינטות:  47°08′42″N 9°33′14″E﻿ / ﻿47.145°N 9.553889°E﻿ / 47.145; 9.553889
 שטח
 דירוג שטח:  224
 שטח:  160 קמ"ר 
   אדמה:  160 קמ"ר (100%)
   מים:  0 קמ"ר (0%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  430 מטר  (ריין)
 הנקודה הגבוהה:  2,599 מטר (גראושפיץ)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  0 ק"מ
 אורך הגבולות:  75 ק"מ
 מדינות גובלות:  שווייץ, אוסטריה, האיחוד האירופי 
 
ליכטנשטיין היא מדינה זעירה ללא מוצא לים בעמק נהר הריין, בהרי האלפים.
כללי

שטח כללי: 160 קילומטרים מרובעים
שטח יבשה: 160 קמ"ר
שטח המים: זניח.
אורך הגבולות: 76 ק"מ
גבול ליכטנשטיין–שווייץ: 41 ק"מ
גבול אוסטריה–ליכטנשטיין: 35 ק"מ
כללי > מים

ליכטנשטיין היא אחת משתי המדינות שמוקפות במדינות שאינן בעלות מוצא לים. המדינה האחרת היא אוזבקיסטן.
במדינה קיים אגם קטן בשם גמפרינר זלה, ליד העיירה גמפרין. שטחו 26 דונם.
כללי > שימוש בקרקע

אדמה ראויה לעיבוד: 21.88%
אדמה בעלת יבול תמידי: 0%
שימושים אחרים: 78.12%
כללי > פני השטח

ליכטנשטיין ממוקמת בעמק הריין בהרי האלפים, בין אוסטריה לשווייץ. פני השטח שלה הררים, בעיקר בחלק המזרחי.
משאבי טבע: קרקע לעיבוד, אנרגיה הידרואלקטרית.
כללי > נקודות קיצון

הנקודה הצפונית ביותר: העיירה רוגל
הנקודה המזרחית ביותר: עמוד גבול 28, בקרבת העיירה האוסטרית ננזינג (אנ')
הנקודה הדרומית ביותר: הר מזורקופף (אנ')
הנקודה המערבית ביותר: העיירה בלצרס
הנקודה הגבוהה ביותר: גראושפיץ – 2,599 מטר
הנקודה הנמוכה ביותר: בעיירה רוגל – 429 מטר
אקלים

האקלים בליכטנשטיין יבשתי. החורפים קרים ומעוננים, לעיתים קרובות יורדים גשמים או שלגים. הקיצים קרירים עד חמימים, מעוננים ולחים לרוב.
בפסגות הגבוהות מתקיימים תנאים של מיקרו-אקלים עקב הגובה הרב.
הערות שוליים

↑  תמ"ג - 2022
| גאוגרפיה של מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
גילאן למייר

גילאן למייר (בצרפתית: Ghislain Lemaire; נולד ב-7 באוגוסט 1972) הוא ג'ודוקא עבר צרפתי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
קריירה

למייר התחרה במשחקים האולימפיים באתונה 2004 וסיים במקום השביעי לאחר שהפסיד בשלב רבע הגמר למיכאל יורק הגרמני ובבית הניחומים לאריק זאבי הישראלי.
למייר מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית כסף (2003) ומדליית ארד (1997). באליפויות אירופה הוא זכה בארבע מדליות, שתי מדליות כסף (1997 ו-2001) ושתי מדליות ארד (1996 ו-2004).
במהלך הקריירה זכה למייר במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים.
הישגים בטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Dutch Open 's-Hertogenbosch | 1 | עד 86 ק"ג |
| 1995 | Polish Open Warsaw | 3 | עד 86 ק"ג |
| 1996 | World Masters Munich | 3 | עד 95 ק"ג |
| 1996 | Jigoro Kano Cup Tokyo | 3 | עד 95 ק"ג |
| 1997 | World Masters Munich | 3 | עד 95 ק"ג |
| 1997 | Grand Prix Città di Roma | 1 | עד 95 ק"ג |
| 1998 | Tournoi de Paris | 2 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | Jigoro Kano Cup Tokyo | 5 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | Tournoi de Paris | 3 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | Trofeo Guido Sieni Sassari | 1 | עד 100 ק"ג |
| 1999 | International Tournament Besançon | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2000 | Grand Prix Città di Roma | 2 | עד 100 ק"ג |
| 2000 | International Tournament Tbilisi | 2 | עד 100 ק"ג |
| 2001 | Tournoi de Paris | 5 | עד 100 ק"ג |
| 2001 | Grand Prix Città di Roma | 2 | עד 100 ק"ג |
| 2002 | Jigoro Kano Cup Tokyo | 3 | עד 100 ק"ג |
| 2003 | German Open Braunschweig | 1 | עד 100 ק"ג |
| 2003 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 2 | עד 100 ק"ג |
| 2004 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 3 | עד 100 ק"ג |
| 2006 | World Cup Minsk | 3 | עד 100 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
דוד נוטמן

דוד נוטמן (13 ביוני 1895 – 7 באוקטובר 1963) היה איש עסקים, קבלן, חקלאי ועסקן ספורט ישראלי, אשר רכש מידי הבריטים את בסיסי הצבא הבריטי בגן יבנה, בכפר ביל"ו, ברחובות וכן את אדמת בסיס תל נוף.
ביוגרפיה

נוטמן נולד בשנת 1895 ברחובות, ולמד בחדר ולאחר מכן בבית ספר עממי סמילנסקי. למד בבית הספר למל, אולם שב לרחובות לאחר שהתקשה ללמוד בגרמנית. בשנת 1913 נסע לאוסטרליה, שם עבד במכרות נחושת ופחם עד שנת 1924, אז חזר לארץ ישראל.
בארץ ישראל עסק בסלילת כבישים והיה לקבלן עצמאי בתחום. במקביל, הקים משק חקלאי גדול ברחובות, שכלל מטע, פרדס וכרם.
בימי מלחמת העצמאות, רכש נוטמן את קרקעות הבסיסים של הצבא הבריטי בגן יבנה, בכפר ביל"ו וברחובות. לאחר שבסיס תל נוף הועמד למכירה, פנה בן ציון הורוביץ אל נוטמן והפציר בו לנצל את קשריו עם אנשי המנדט הבריטי על מנת לרכוש את הקרקע. נוטמן רכש את קרקעות הבסיס תמורת 67,000 לא"י. בעת המצור על ירושלים ארגן משלוחי מזון מרחובות ומגדרה אל העיר הנצורה.
היה פעיל של תנועת מכבי, והקים במסגרת זו מגרשי ספורט, בריכות ומתקנים נוספים.
ב-1924 נשא לאישה את שרה, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. ב-7 באוקטובר 1963 הלך לעולמו בגיל 69 ונקבר ברחובות, עיר הולדתו.
הערות שוליים

↑  דוד נוטמן, באתר BillionGraves
↑  דרכי החבור צפת - עכו, דואר היום, 12 באוגוסט 1926
↑  יהודה הגדרתי, כך נרכש בסיס תל נוף, הַבֹּקֶר, 14 במרץ 1958
↑  חבילות ממושבות הדרום - לירושלים, הַבֹּקֶר, 25 במאי 1948
↑  דוד נוטמן - למנוחת עולמים, הַבֹּקֶר, 8 באוקטובר 1963
גירוש הליודורוס מהמקדש

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  רפאל (צייר)
 תאריך יצירה:  1511-1512
 טכניקה וחומרים:  פרסקו
 ממדים בס"מ
 רוחב:  750 ס״מ  230 ס״מ 
 גובה:  500 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסנס הגבוה 
 מיקום:  ארמון האפיפיור בוותיקן
 
גירוש הליודורוס מהמקדש (באיטלקית: Cacciata di Eliodoro dal tempio) הוא פרסקו שצייר רפאל בין השנים 1511-1512 באולם הליודורוס בארמון האפיפיור שבוותיקן.
הליודורוס נזכר בספר מכבים ב', פרק ג', שם מסופר כי נשלח לירושלים על ידי המלך סלאוקוס הרביעי כדי שיחרים כספים מאוצר בית-המקדש; אך כתוצאה מהתערבות אלוהית, הופיע פתאום פרש מסתורי רכוב על סוסו, ושני מלאכים תפסו את הליודורוס, הפילוהו ארצה והכו אותו נמרצות. הליודורוס שנפל, מן-הסתם, למארב ביריוני מתוכנן, הוצא מן המקדש מחוסר הכרה; ורק בזכות התערבותו של הכוהן הגדול חוניו השלישי, ניצלו חייו.
הדמויות בפרסקו ניצבות בשני צדדיו של המעמד, ובתווך ריק המוליך את הצופה לעבר האופק והכהן הגדול הרכון אל המזבח והמנורה בתפילה. בצד ימין נראים הליודורוס ופמלייתו, ומשמאל האפיפיור נישא על אפריון. הליודורוס נראה על רצפת המקדש, כד מונח לידו והכסף שגנב מפוזר על הרצפה. הפרש רכוב על סוסו הלבן ושני המלאכים נראים בתנועה לעברו של הליודורוס, והסוס מרים את רגליו הקדמיות כאילו לרומסו. הציור קבוע בתוך קשת ונישא מורם על ידי עמודים בדמות פסלים. מיקומו זה, כמו גם הפרספקטיבה בה מתואר המעמד, מקנים לצופה תחושה כי הוא צופה בבמה עליה מוצג מעמד תיאטראלי.
ראו גם

כתובת הליודורוס
ג'יאיי

גְ'יָאיִי (בסינית: 嘉義市) היא עיר פרובינציאלית בפרובינציית טאיוואן במדינת טאיוואן. העיר היא מעין מובלעת בתוך מחוז ג'יאיי בדרום האי טאיוואן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 252,028 תושבים.
היסטוריה

האזור בו נמצאת כיום ג'יאיי היה מיושב על ידי אנשי שבט הואניה, משבטי הילידים באי טאיוואן. באותה תקופה האזור נודע בשם טִירוֹסֶן.
עם בואם של המהגרים בני ההאן מסין היבשתית לדרום טאיוואן בסביבות המאה ה-17, שם האזור התעוות לג'וּלְווֹשָׁאן, שקוצר בהמשך לג'ולוו. בזמנים שלאחר מכן האזור היה בסיס למהגרים הסינים שדרכו הם המשיכו לשאר חלקי האי.
בהמשך האזור עבר לשליטת הולנד עד שהיא גורשה ממנו על ידי ממלכת טונגנינג ב-1661. ב-1683 שושלת צ'ינג השתלטה על טאיוואן והאי חולק למחוזות. ב-1704 העיר הפכה לבירת מחוז ג'ולוו, שכלל את מרבית החוף המערבי וצפון טאיוואן. ב-1787 שם העיר שונה לקאגי (שנכתב באותם סימנים כמו השם הנוכחי למרות שיש שוני בהגייה). ב-1877 היה שינוי במבנה המנהלי של טאיוואן וקאגי הפכה להיות חלק ממחוז טאיוואן שבירתו הראשונה הייתה טאינאן.
ב-1895 נחתם הסכם שימונוסקי שלפיו האי טאיוואן הועבר לידי האימפריה היפנית. ב-1906 התרחשה רעידת אדמה שהחריבה את מרבית העיר, אך היא שוקמה על ידי היפנים. לאחר מכן התעשייה והמסחר בעיר החלו לשגשג. ב-1920 היא קיבלה מעמד רשמי של עיירה, וב-1930 היא קיבלה מעמד של עיר.
ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, האי הוחזר לידי הרפובליקה הסינית. בהמשך אותה שנה שם העיר שונה לג'יאיי והיא קיבלה מעמד של עיר פרובינציאלית. ב-1950 היא הפכה להיות חלק ממחוז ג'יאיי והבירה שלו, אך בעקבות לחץ מקומי היא הוחזרה להיות עיר פרובינציאלית ב-1 ביולי 1982.
ממשל

מבחינה מנהלית ג'יאיי מחולקת ל-2 נפות (בסינית: 區): הנפה המזרחית (東區) והנפה המערבית (西區). כל אחת מהנפות מחולקת לתת-נפות עירוניות (בסינית: 里). הנפה המזרחית היא המרכז השלטוני של העיר.
חינוך

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת ג'יאיי הלאומית ומכון דאטונג למסחר וטכנולוגיה (大同技術學院).
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה ג'יאיי, הנמצא בתוך שטחי מחוז ג'יאיי.
ערים תאומות

ארצות הברית ג'ונו, אלסקה, ארצות הברית
ארצות הברית מארי, יוטה, ארצות הברית
ארצות הברית סירקיוז, ניו יורק, ארצות הברית
טאיוואן שינג'ו, טאיוואן
הערות שוליים

↑  Taiwan: Division (Regions and Counties) - Population Statistics, Charts and Map
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548049505171  GND: 16053656-X  LCCN: n80060722  MusicBrainz: 5882d497-8ac2-4003-a9bd-b44ca0fad752  NKC: ge682291  VIAF: 130182373   WorldCat (עם VIAF): 130182373 
הנפות של ג'יאיי
גוסינו

| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אובלסט:  מחוז סמולנסק סמולנסק
 שטח:  5.55 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,092 (2021)
 קואורדינטות:  54°43′N 31°22′E﻿ / ﻿54.717°N 31.367°E﻿ / 54.717; 31.367
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניגוסינו(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניגוסינו(למפת מחוז סמולנסק רגילה) סמולנסק ויאזמה רוסלאבל יארצבו ספונובו גגארין דסנוגורסק טבר מ. קלוגה בריאנסק בלארוס פסקובגוסינו(למפת מחוז סמולנסק מוגדלת) סמולנסק ויאזמה רוסלאבל יארצבו ספונובו גגארין דסנוגורסק טבר מ. קלוגה בריאנסק בלארוס פסקובגוסינו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גוסינו (ברוסית: Гусино) הוא כפר במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
בכפר תחנת רכבת בקו מינסק-מוסקבה, והוא מהווה מרכז שירותים לכפרים החקלאיים שסביבו. בכפר תעשיית ייצור צינורות ניקוז וקורות עץ.
לאחר מספר מלחמות האזור הועבר לרוסיה הצארית בשנת 1654.
יהודי גוסינו

ב-1926, בין מלחמות העולם, נמנו בכפר 427 יהודים, יותר ממחצית האוכלוסייה, ובשנות השלושים הוקם בו קולחוז יהודי. ערב מלחמת העולם השנייה המספר עלה לכ-600 יהודים.
ביולי 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו באופן מיידי את יהודיו בגטו, תוך העסקתם בעבודות כפייה. במהלך ספטמבר ואוקטובר 1941 נרצחו בכפר מספר יהודים.
ב-6 בפברואר 1942 נרצחו כ-280 היהודים שנותרו בגטו שבכפר.
הערות שוליים

↑  מרטין דין (אנ'), גוסינו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1792), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
↑  גוסינו (Gusino), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוסטף גרינדגנס

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1899 דיסלדורף, הרייך הגרמני
 התאבד:  7 באוקטובר 1963 (בגיל 63) מנילה, הפיליפינים
 מקום קבורה:  בית הקברות אולסדורף 
 שם לידה:  Gustav Heinrich Arnold Gründgens 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית, רפובליקת ויימאר, גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 בן או בת זוג:  אריקה מאן (24 ביולי 1926–1929)  מריאן הופה (1936–1946) 
 צאצאים:  פיטר גורסקי 
 פרסים והוקרה:  עיטור  מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדרגת מפקד בכיר (1953)  Staatsschauspieler (1934)  Satyr buttons (22 בדצמבר 1938)  פרס הקולנוע הגרמני (1961)  Medaille für Kunst und Wissenschaft (Hamburg) (1959) 
 פרופיל ב-IMDb
 
גוסטב היינריך אדולף גרינדגנס, שנודע בשם הבמה גוסטף גרינדגנס (בגרמנית: Gustaf Gründgens;‏ 22 בדצמבר 1899 – 7 באוקטובר 1963), היה שחקן גרמני, מן השחקנים הגרמניים המפורסמים והמשפיעים במאה ה-20.
ביוגרפיה

נולד בדיסלדורף לארנולד ואמי גרינדגנס. בסתיו 1917 נקרא לשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה ושירת כשחקן בתיאטרון שבידר את החיילים. ב-1919 ו-1920 למד משחק באופן מקצועי בעיר הולדתו. הוא הופיע בתיאטראות בקיל, הלברשטאדט ועוד. ב-1928 דרך כוכבו כשהצטרף למקס ריינהרדט בדויטשס תיאטר. הוא אף החל לביים הצגות ואופרות. ב-1931 הופיע בתפקיד מפצח הכספות ב-M (סרט) של פריץ לאנג. בשנה לאחריה החל להופיע בתיאטרון הלאומי הפרוסי בבירה, וקיבל את תפקידו המפורסם ביותר, שהגדיר את הקריירה שלו כ-מפיסטו ב'פאוסט' לגתה. גרינדגנס הידס על הבמה באיפור כבד וגילם את הדמות במבטא אריסטוקרטי ובאופן בו דיבר תמיד (הוא היה הומוסקסואל כמעט גלוי), והותיר רושם עצום על המבקרים. הוא מילא את תפקיד מפיסטו כמעט עד סוף חייו.
בין השנים 1926–1929 היה נשוי לאריקה מאן, בתו של תומאס מאן, איתה עבד בתיאטרון. ב-1936 נישא בשנית לשחקנית הגרמנית מריאן הופ.
תחת המשטר הנאצי המשיך לביים, לשחק ולפתח את קריירת המשחק שלו, על אף הצנזורה הקשה שהוטלה על התרבות הגרמנית והכפיפה לתכנים המזוהים עם הנאציזם. הוא היה בן חסותו של הרמן גרינג, שאף הכליל אותו ברשימת "מחונני האל", האמנים שנחשבו חיוניים בעיני המשטר. ב-1943 התנדב לשירות בחזית אך נקרא חזרה תוך זמן קצר.
ב-1945 נעצר על ידי צבאות הכיבוש הסובייטיים והושם במחנה מיוחד. הוא שוחרר משם בהתערבות הזמר הקומוניסט ארנסט בוש, אותו הציל גרינדגנס מהוצאה להורג לאחר שהורשע בבגידה ב-1943 על ידי פנייה אישית לגרינג. השחקן עבר דה-נאציפיקציה וחזר להופיע.
הוא נאלץ להיות מעורב בעל כורחו ב-"שערורייה ספרותית" בעקבות הרומן הפוליטי המפורסם של קלאוס מאן "מפיסטו". סיפורו של מאן, שנכתב ב-1936, מכיל רמזים ברורים ולא חיוביים לדמותו של גרינדגנס. ב-"מפיסטו" מתואר השחקן "הנדריק הפגן", כוכב עולה בתיאטראות גרמניה אשר מגיע לשיא הקריירה המקצועית שלו בתקופת המשטר הנאצי בגרמניה, בעיקר בתפקיד מפיסטופלס ב"פאוסט", זאת על אף דעותיו הפוליטיות שמזוהות עם השמאל והליברליזם.
ברומאן מועברת ביקורת קשה ונוקבת על השחקן הפגן בפרט ועל החברה הגרמנית ככלל. מאן מתאר את איבוד המצפון האנושי ואת הערכים הקלוקלים שהתפשטו באומנות ובתרבות הגרמנית בעקבות שינוי המשטר.
מאחר שהספר רמז בבירור למעורבותו של גוסטף גרינדגנס בצמרת המפלגה הנאצית והצגת דמותו באור שלילי, בשנות ה-60, עת פרסום הספר בגרמניה, תבע בנו המאומץ, פטר גריסקי, לא לפרסם את "מפיסטו" במדינה. תביעה זו התמשכה 7 שנים, ובסופה הוכרע על ידי בית המשפט העליון בגרמניה על הפצת הרומן בכמות מצומצמת. למרות זאת נדפסו ונמכרו בגרמניה כ-700,000 עותקים. ב-1971 התבטלה התביעה בשם חופש האמנות. כשהספר יצא לאור מחדש בגרמניה ב-1981, לא נשמעו קולות מחאה. קלאוס מאן הקפיד להדגיש כי לא התכוון לצייר את דמותו של איש מסוים, וכי מפיסטו שלו אינו אדם זה או אחר, אלא תמהיל של תכונות שונות, וכי הכוונה הייתה לתאר דמות סמלית, על רקע חברתי-פוליטי מסוים. אך למעשה, דמותו של השחקן הפגן מתבססת ברובה על דמותו של גרינדגנס, שהיה גם בן-חסותו של גרינג.
גרינדגנס נפטר באוקטובר 1963 מדימום פנימי, אם כי קיימת הטענה[דרוש מקור] שהתאבד בעזרת גלולות שינה.
הערות שוליים

↑  כאמור, גרינדגנס שיחק את פאוסט בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20. ככל הנראה אין קשר בין התפקיד ברומן לתפקיד במציאות.
↑  הגיבור, הפגן, משחק את דמותו של השטן במחזה "פאוסט". נרמז במובהק כי 'השחקן' הוא שטני/ מכר את נפשו לשטן (כמו פאוסט עצמו)- תלוי בפרשנות.
↑  תוכניית המחזה "מפיסטו באתר התיאטרון הקאמרי, עמוד 4 ('"מפיסטו" של קלאוס מאן')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810670641805606  BnF: cb11954766q (data)  GND: 118542850  ISNI: 0000 0001 0915 1719  LCCN: n80144511  MusicBrainz: 4c17b20b-199a-410a-aa6a-c32dd515d8f2  NKC: ola20050506003  NTA: 068974892  SUDOC: 027526119  VIAF: 73861915   WorldCat (עם VIAF): 73861915
גוסלאר

גוסלאר (Goslar) היא עיר בת כ-50,000 תושבים, השוכנת בסקסוניה התחתונה שבגרמניה.
בגוסלאר מצוי ארמון גדול מן המאה ה-11, הנקרא "קייזרפפאלץ", ואשר שימש לפנים את קיסרי בית זאליר הפרנקוניים.
העיירה ממוקמת למרגלות רכס הרי ההארץ. בהרים אלו נמצאו מכרות של כסף שהובילו לאזור כורים. בעקבות כריית הכסף, גדלה העיירה והפכה למרכז מסחר ותיירות.
העיר העתיקה של גוסלאר ומכרות רמלסברג הוכרזו בשנת 1992 על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
מרכז העיר גוסלאר
ערים תאומות

צרפת ארקאשון (אנ'), צרפת
בריטניה וינדזור, בריטניה
צ'כיה ברון, צ'כיה
פולין בז'ג, פולין
ישראל רעננה, ישראל
פנורמה של גוסלר
ג'ייק כהן

| --- | --- |

כהן בשנת 2022
 לידה:  25 בספטמבר 1990 (בן 34) ברין מור, פנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.10 מטרים
 מספר:  15
 מכללה:  מכללת דייווידסון
 דראפט:  לא נבחר, 2013
 קבוצות כשחקן
 2013–2015   2013–2014   2015–2016   2015–2016   2016–2017 2017–2020   2020–2021   2021–:  מכבי תל אביב   ← מכבי ראשון לציון   הפועל ירושלים   ← אריס סלוניקי   מכבי אשדוד באר טוביה מכבי תל אביב   אוברדוירו מכבי תל אביב
 הישגים כשחקן
 5 אליפויות ישראל (2018, 2019, 2020, 2023, 2024)
ג'ייקוב גריר "ג'ייק" כהן (באנגלית: Jacob Greer "Jake" Cohen; נולד ב-25 בספטמבר 1990, פנסילבניה) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במכבי תל אביב נבחרת ישראל. גובהו 2.10 מטר.