stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנפשה ישראלית
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35  אורן, צביקה. אנימציה בישראל. בצלאל: כתב עת לתרבות חזותית וחומרית, גיליון מספר 8 - אנימציה כיום, אפריל 2008.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  אריאלי-הורוביץ, דנה. חיה ובועטת: אנימציה ישראלית - שיחה עם רוני אורן, ראש המחלקה לאמנויות המסך, בצלאל.

בצלאל: כתב עת לתרבות חזותית וחומרית, גיליון מספר 8 - אנימציה כיום, אפריל
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מוכיח, נחום. דור הראשונים של האנימציה הישראלית. הבמה, 12.08.2008.
↑  נאור, עמית. הרפתקאותיו של סרט האנימציה העברי הראשון. הספרנים: בלוג הספרייה הלאומית, 29.01.2020.
1 2 3 4   נירית אנדרמן, מת יורם גרוס, במאי סרט האנימציה הישראלי הראשון באורך מלא, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2015
1 2 3  כהן, מאיה. יורם גרוס: חלוץ האנימציה הישראלית. ישראל היום, 18.10.2021.
1 2  צילומי סרט ההנפשה הישראלי ''בעל החלומות'', יומן כרמל הרצליה 343, 1961.
1 2 3  רב-נוף, זאב. סיוט בראי של אבסורד. דבר⁩⁩, 21.09.1972.
↑  יער אמלש הקסום, באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים
1 2 3  מלק-בודה, רחלי. המלך ואני: הגשים חלום ויצר את סרט הילדים הישראלי הראשון. מקור ראשון, 01.04.2018.
↑  אתרי מוסדות הלימוד: שנקר, בצלאל, HIT, ויצו חיפה, המכללה האקדמית ספיר, מנשר, IAC, המכללה האקדמית תל חי, אוניברסיטת תל אביב ועוד.
↑  שטרן, איתי. אנימציה מקומית. מעריב, 25.07.2006.
↑  שמוליק דובדבני, יורים ומציירים, באתר ynet, 12 ביוני 2008
↑  אורי קליין, מי צילם את "ואלס עם באשיר"?, באתר הארץ, 31 ביולי 2008
↑  ארז דבורה, טעות במספר, באתר ynet, 20 במאי 2010
↑  אבנר שביט,‏, פסטיבל קאן 2013: ארי פולמן, אמה ווטסון והרבה דם, באתר וואלה, 17 במאי 2013
↑  ליאת רותם מלמד, אנימציה ישראלית: המסע לכוכב המינימיקים, באתר ynet, 9 ביולי 2013
↑  אמיר בוגן, מדע בדיוני ואימה ישראלים: כבר לא פנטזיה, באתר ynet, 14 באוגוסט 2015
↑  אבנר שביט‏, "איפה אנה פרנק" של ארי פולמן מועמד לאוסקר האירופאי, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2021
↑  שמוליק דובדבני, "אגדת חורבן": יצירה מפעימה, לא פחות, באתר ynet, 18 ביולי 2021
↑  לוטן, טל. ווס אנדרסון, ואן גוך והגדה מוזיקלית: המלצות לפסטיבל האנימציה בירושלים. ווינט/ידיעות אחרונות,

23.10.2018.
↑  אתר איגוד מקצועות האנימציה.
השרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה (2021)

| --- | --- |

 תאריך:  25 בנובמבר 2021
 שעה:  8:30 (שעון קרסנויארסק)
 מיקום:  פיר אוורור מס' 823 במכרה ליסטוויאז'נאיה, קמרובו שבסיביר, רוסיה
 גורם:  שרפה
 קואורדינטות:  54°31′14″N 86°23′42″E﻿ / ﻿54.52056°N 86.395°E﻿ / 54.52056; 86.395
 הרוגים:  51
 פצועים:  72
 נעדרים:  0 
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניהשרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניהשרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה(למפת מחוז קמרובו רגילה) קמרובו נובוקוזנצק פרוקופייבסק לנינסק-קוזנצקי קיסליובסק יורגה אנז'רו-סודז'נסק בלובו בריוזובסקי קרסנויארסק טומסק נובוסיב. מחוז אלטאי רפובליקת אלטאי  חקסיההשרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה(למפת מחוז קמרובו מוגדלת) קמרובו נובוקוזנצק פרוקופייבסק לנינסק-קוזנצקי קיסליובסק יורגה אנז'רו-סודז'נסק בלובו בריוזובסקי קרסנויארסק טומסק נובוסיב. מחוז אלטאי רפובליקת אלטאי  חקסיההשרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה
 
אנשי המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה באזור האסון.
השרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה היא שרפה שפרצה בתאונת כרייה (אנ') שהתרחשה ב-25 בנובמבר 2021 במכרה ליסטוויאז'נאיה במחוז קמרובו, רוסיה. באסון נהרגו 51 איש כולל 5 מחלצים, ו-72 נפצעו.
עשן משרפה בפיר אוורור (אנ') גרם למוות של יותר מ-40 כורים משאיפת עשן. בזמן התאונה היו במכרה 285 כורים. רוב הכורים הצליחו להימלט, כאשר חלקם אושפזו בבתי חולים. בתחילה נהרגו בתאונה 11 אנשים והיו עוד 35 לכודים. בניסיון כושל לחלץ את הכורים הלכודים נהרגו לפחות שישה מצילים.
בהמשך מניין ההרוגים הרשמי עלה ל-52 איש, לאחר שגורמי חירום ברוסיה מסרו שאפסו הסיכויים למצוא ניצולים. זוהי תאונת המכרה הקטלנית ביותר ברוסיה מאז 2010.
רקע

ליסטוויאז'נאיה הוא מכרה הממוקם ברובע העירוני בלובסקי בקמרובו.־ השם "ליסטוויאז'נאיה" הוא שם המכרה מאז שנת 2002. מ-1956 עד 1972 נקרא המכרה "גרמוטינסקאיה", ובין השנים 1972 עד 2002 - "אינסקאיה".
כושר הייצור של המכרה הוא 5.2 מיליון טון פחם בשנה. ההכנסות בשנת 2020 הסתכמו ב-9.4 מיליארד רובל, הרווח הנקי - 836.7 מיליון רובל. המכרה העסיק למעלה מ-1,700 עובדים. סרגיי מחרקוב כיהן כמנהל המכרה מאז פברואר 2019 ועד לאסון. לפני השריפה בנובמבר 2021, היו שני אירועים גדולים במכרה. ב-24 בינואר 1981, התרחש פיצוץ מתאן בסחף מצטבר, שהרג 5 אנשים. ב-28 באוקטובר 2004 אירע פיצוץ של תערובת מתאן-אוויר, 13 בני אדם מתו. לאחר התקרית ב-2004, נידונו תשעה עובדי הנדסה של המכרה למאסרים על תנאי.
מאז 2011, המכרה נמצא בבעלות חברת SDS-Ugol.
מהלך האירועים

השריפה התרחשה בפיר אוורור מס' 823 בשעה 08:30 שעון מקומי. בשעה 09:08 קיבלה המחלקה הסיבירית של השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי קריאה ראשונה ומידע על אש ועשן במכרה.
עשן התרחש בעומק של כ-250 מטר. דרך האוורור התפשט העשן בכל המכרה. ודווח כי ל־35 כורים כבר אזל החמצן.
בבוקר 26 בנובמבר נודע שאחד המחלצים שכבר נמסרה הודעה על מותו הצליח להיחלץ בשלום.
מבצע חילוץ וחקירת התקרית

בזירת האירוע הוקמה מפקדה מבצעית שבראשה עמד סרגיי ציביליוב מהמשרד למצבי חירום.
סגן ראש שר הבריאות אולג גרידנב וראש השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי אלכסנדר טרמביצקי הגיעו למקום. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין גם הורה לממלא מקום השר למצבי חירום, אלכסנדר צ'ופריאן, לטוס לאתר האסון. צ'ופריאן ערך ישיבת חירום של קבוצת העבודה מטעם הוועדה הממשלתית לניהול מבצע החילוץ.
יו"ר ועדת החקירות של רוסיה, אלכסנדר בסטריקין, אמר כי נפתחה חקירה. בחקירה התברר כי האסון אירע בשל פיצוץ של תערובת מתאן-אוויר. סגן התובע הכללי של רוסיה דמיטרי דמשין אישש כי ככל הנראה השריפה נבעה מפיצוץ מתאן שנגרם מניצוץ. המנהל, הסגן הראשון, ראש מחלקה בחברה המנהלת את המכרה נעצרו. הם צפויים למאסר של עד שבע שנים.
תגובות

בעקבות מותם של 14 בני אדם בקוזבאס, הוכרזה תקופת אבל של שלושה ימים (מ-26 עד 28 בנובמבר). נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הביע את תנחומיו למשפחות ההרוגים במכרה. נשיא סרביה אלכסנדר ווצ'יץ', במהלך פגישה עם פוטין בסוצ'י, הביע גם הוא את תנחומיו על מותם של 14 אנשים במכרה. הנהלת המכרה החליטה לשלם למשפחות הקורבנות 2 מיליון רובל.
נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שלח את תנחומיו לנשיא הרוסי.
בעקבות התקריות הרשויות החליטו על בדיקת כלל המכרות במדינה. זאת במטרה לבטל את הסיכונים הקלים ביותר עבור הכורים ולהשוות את הדיווחים לתנאי העבודה האמיתיים שלהם מתחת לאדמה.
הערות שוליים

↑  רוסיה: מספר ההרוגים בשריפה שפרצה במכרה הפחם בסיביר עלה ל-11, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2021
↑  В кузбасских больницах находятся 64 пострадавших на шахте "Листвяжная"‏, vesti.ru
↑  "Death toll soars to 52 in Russian coal mine accident - reports". BBC News. 25 בנובמבר 2021. נבדק ב-25 בנובמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רויטרס‏, רוסיה: 52 בני אדם נהרגו בפיצוץ מכרה פחם בסיביר, באתר וואלה, 26 בנובמבר 2021
1 2 3  "Шахта «Листвяжная» и ее владелец". www.kommersant.ru (ברוסית). 2021-11-25. נבדק ב-2021-11-25.
1 2  "Пожар на шахте в Кемеровской области: погибли не менее 11 человек | DW | 25.11.2021". DW.COM (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
1 2  "Более 15 горняков пострадали из-за пожара в шахте в Кемеровской области". lenta.ru. נבדק ב-2021-11-25.
1 2 3  "Ростехнадзор получил сигнал о взрыве на шахте "Листвяжная"". ТАСС. נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Число жертв на шахте в Кузбассе увеличилось до 11 - Газета.Ru | Новости". Газета.Ru (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Путин дал поручения по спасательной операции на шахте в Кузбассе". РИА Новости (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Врио главы МЧС провел срочное заседание по ЧП на шахте "Листвяжная"". Российская газета (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  МЧС России (25 בנובמבר 2021). "А.Чуприян провел экстренное заседание по происшествию на шахте «Листвяжная». Продолжается поисковая операция. На месте работает 173 человека, 39 единиц техники. Специалистами обследовано около 20 км подземных выработок". twitter.com (ברוסית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Бастрыкин пообещал, что СК тщательно разберется в причинах ЧП на шахте "Листвяжная"". ТАСС. נבדק ב-2021-11-25.
↑  "В Кемеровской области объявили трёхдневный траур по погибшим шахтёрам". RT на русском (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  "В Кузбассе объявили трехдневный траур по погибшим на шахте "Листвяжная"". ТАСС. נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Путин выразил соболезнования семьям погибших на шахте "Листвяжная"". РИА Новости (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Вучич выразил соболезнования Путину в связи с трагедией в Кузбассе". ТАСС. נבדק ב-2021-11-25.
↑  "В Кузбассе семьям погибших шахтеров выплатят по 2 миллиона рублей". Российская газета (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  Антон БЕСПАМЯТНЫХ (2021-11-25). "Лукашенко выразил соболезнования Путину из-за трагедии на шахте «Листвяжная» в Кемеровской области". kp.ru (ברוסית). נבדק ב-2021-11-25.
↑  "Лукашенко выразил соболезнования в связи с трагедией на шахте в Кемеровской области". ТАСС. נבדק ב-2021-11-25.
ישיבת חירום של קבוצת העבודה של הוועדה הממשלתית על התקרית במכרה ליסטוויאז'נאיה
אלכסנדר צ'ופריאן בישיבת חירום על השריפה במכרה
הערב והבוקר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קן פולט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן היסטורי
 נושא:  המאה ה-10
 מקום התרחשות:  אנגליה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2020
 מספר עמודים:  832 (גרסה אנגלית) 771 (גרסה עברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  2021
 תרגום:  אינגה מיכאלי
 סדרה
 הספר הבא:  עמודי תבל
הערב והבוקר (באנגלית: The Evening and the Morning) הוא רומן היסטורי שנכתב על ידי הסופר הבריטי קן פולט. הספר הוא פריקוול לספרו של פולט, "עמודי תבל". הוא מתחיל בשנת 997 לספירה ומכסה תקופה בסוף ראשית ימי הביניים, על רקע פשיטות הוויקינגים על אנגליה, ועד שנת 1007. הספר מרחיב על ההיסטוריה ועל ייסודה של העיר הבדיונית קינגסברידג', אנגליה, אשר מהווה את מקור ההתרחשות העיקרי לכמה מספריו של פולט. הספר מתאר את בניית הגשר והקתדרלה בעיר, ומסביר את מקור שמה. פולט סיפר כי בחר בתקופה זו להתרחשות הסיפור כיוון שמדובר על "רגע לפני חילופי המילניום, במקום שבו אין פחד רב מקץ העולם כפי שהיה במקומות אחרים, כי הוא היה קצה העולם הנוצרי". הספר יצא לאור ב-15 בספטמבר 2020, ובעברית במרץ 2021.
הספר שואב את שמו מספר בראשית פרק א' פסוק ה'. פולט סיפר כי בחר ציטוטים תנ"כיים לשמותיהם של כל הספרים בסדרת קינגסברידג' כיוון שהרגיש שהם מספקים תחושה עוצמתית ואפית.
סדרה המבוססת על הספר נמצאת בעבודה תחת אולפני לג'נדרי ו-Range Media Partners.
עלילה > רקע

בחברה האנגלו-סקסונית המתוארת בספר, הכנסייה הקתולית עדיין לא השתלטה על הנישואים בממלכה. למעשה, נישואים הם טקס אזרחי: אדם יכול "להזיז הצידה" את אשתו לפי רצונו ולהינשא לאישה אחרת, או שאדם יכול לבחור להינשא לשתי נשים. אישה יכולה להתגרש מבעלה באופן לא רשמי כאשר היא עוזבת אותו. זה אפילו אפשרי, אם כי נדיר, שאישה תינשא לשני גברים. הכנסייה מסתייגת ממנהגים אלו, אך לא יכולה למנוע אותם. תפניות עלילה רבות בספר היו בלתי אפשריות ללא הסיטואציה החברתית הזו.
תפקידו של המלך גם הוא שונה מזה של שליטים אחרים בספריו של פולט. המלך אתלרד, שנמצא כבר שנים רבות בשלטון, לא מחזיק באותה רמת שליטה באנגליה שיש למלכים מאוחרים יותר. אתלרד אומר כי תפקידו של המלך הוא לדאוג לביטחון הלאומי ולמטבע חזק, אם כי דמויות אחרות מציינות שתחום הפעולה שלו כולל מבחינה טכנית תחומים נוספים, כמו רווחתן של אלמנות אצילות. תפקידו הראשי של אתלרד כמגן על המדינה מפני פלישות הוויקינגים יוצר מתח בינו לבין האצילים בממלכה, בהם הוא תלוי לשם גיוס והנהגת הצבא. המלך מוצג כבעל יכולת מוגבלת לאכוף את החוק. למשל, הוא יכול לקנוס את האצילים על התנהגות לא נאותה, אך האצילים יכולים לסרב לשלם את הקנס.
עלילה > שער ראשון - החתונה (997 לספירה)

ביום שבו אדגר, בונה הסירות, מתכנן לברוח יחד עם אהובתו סוני, מתקיפים הוויקינגים את עיירת החוף קומב. אדגר מנסה להזהיר את תושבי העיירה, אך לא מצליח להציל את סוני. העיירה כולה נחרבת, ואביו של אדגר נהרג, לכן אדגר ומשפחתו עוברים יחד לכפר קטן בשם המעבורת של דרנג, הכולל בית מרזח, מינסטר (אנ') קטן, ומנזר הממוקם על אי בנהר הסמוך ובו הנזירות מטפלות במצורעים. בית המרזח והמעבורת מנוהלים על ידי דרנג, ואילו המינסטר מנוהל על ידי אחיו דגברט - שניהם דודניו של אילדורמן וילוולף משירינג. אדגר, שני אחיו ואמו מקבלים לידיהם חווה קטנה, ולומדים לנהל אותה. אחיו הבוגרים של אדגר מתאהבים שניהם בבתו של דרנג, קוונבורג, וכאשר היא נכנסת להיריון הם מתחתנים איתה שניהם. בתמורה לכך, אדגר מתחיל לעבוד בשירותו של דרנג, שם הוא בונה מעבורת חדשה, ומתיידד עם בלוד, נערה ולשית ושפחתו של דרנג. מאחר שדרנג מסרסר בה, היא נכנסת להיריון ויולדת תינוק. דרנג משליך את התינוק לנהר למרות מחאותיהם של בלוד, של אדגר ושל שתי נשותיו של דרנג. אדגר מעיד נגד דרנג בבית המשפט המקומי, אך דרנג יוצא מהמשפט ללא עונש. בלוד מנסה לברוח בחזרה לוויילס בעזרתו של אדגר.
ראנה, אצילה נורמנית, היא בתו של הרוזן יובר משרבור. כאשר אילדורמן וילוולף מגיע מאנגליה על מנת להיפגש עם אביה, השניים מתאהבים. בסופו של דבר עוברת ראנה להתגורר באנגליה על מנת להתחתן איתו. היא מביאה איתה את משרתותיה, קאט ואגנס, ואת שומר הראש שלה, ברן. בעת חתונתה היא מקבלת לידיה את עמק אותן הסמוך ואת הכפרים שבו. ראנה לומדת לשלוט במשק ביתו של האילדורמן. מעשיה של ראנה מכעיסים את אמו של וינסטן, אמו החורגת של וילוולף, אשר הייתה השולטת במשק הבית עד אז. לאחר החתונה היא מגלה כי היא למעשה אשתו השנייה של וילוולף. הוא "הזיז הצידה" את אשתו הראשונה, ובכך הכעיס את המלך ואת הכמורה, למעט אחיו למחצה, הבישוף וינסטן.
הנזיר אלדרד מסיים את ביקורו בנורמנדי בעיר שרבור, משם הוא חוזר לביתו במנזר שירינג יחד עם מספר ספרים שרכש במהלך מסעו. אלדרד הוא הספרן בסקריפטוריום של המנזר, והוא מתכנן להרחיב אותו ובכך לתרום להעשרת הידע האנושי. בדרכו לשירינג הוא עובר במעבורת של דרנג, שם הוא פוגש את אדגר. הוא מתארח במינסטר של דגברט, והוא נדהם לגלות את מצב הכנסייה ואת התנהלות הכמרים המתגוררים בה עם נשותיהם וילדיהם. הוא חוזר לשירינג וכותב מכתב לארכיבישוף מקנטרברי, אשר תומך בהצעתו לפזר את המינסטר ולהקים במקומו מנזר. כאשר הבישוף וינסטן שומע על התוכנית הוא מתרגז ומאיים על אלדרד ועל אב המנזר, שנאלצים לזנוח את תוכניתם. כאשר מגיעה ראנה לשירינג נפגש עמה אלדרד ומציע לה את תמיכתו ואת עזרתו. השניים הופכים קרובים, ואלדרד מעודד את ראנה לבסס את מעמדה בעיר.
עלילה > שער שני - המשפט (998 לספירה)

אילדורמן וילוולף יוצא למלחמה כנגד הוולשים, וראנה נשארת בשירינג ומנהלת את משק הבית. אדגר מספר לה כי מנהל המחצבה שבבעלותה מרמה אותה בתשלומי המיסים, והיא מחליטה לצאת לביקור באדמותיה ולהסדיר את המצב. בתמיכתם של אדגר, הנזיר אלדרד ושריף המחוז דן, היא פוגשת את התושבים ואף מתעמתת עם וינסטן, אשר התרגל לגרוף לעצמו חלקים מכספי השכירות על אותן אדמות. בכך היא מבססת את המוניטין שלה בתור שליטה הוגנת ובעלת יכולות. כאשר שב וילוולף ממסעו מזהה ראנה בין השבויים את בלוד, שפחתו הנמלטת של דרנג. למרות ניסיונותיה נלקחת בלוד בחזרה אל אדונה. כאשר אדגר מנסה להגן על בלוד מפני דרנג, הוא מפוטר מעבודתו ונאלץ לחזור עם אחיו ועם אמו בחווה שלהם. כאשר החורף הקשה משאיר את המשפחה ללא מזון, מטביעה אמו של אדגר את עצמה בנהר, ואדגר נשאר אחראי לפרנס את משפחתו.
אלדרד מחליט לחקור את הקשר בין המינסטר של דגברט לבין הבישוף וינסטן. הוא נעזר באדגר, והשניים עוקבים אחרי וינסטן ודגברט במהלך שהותם בעיירה קומב, שנבנתה מחדש לאחר תקיפת הוויקינגים. הם מגלים כי השניים משתמשים בכסף מזויף, מה שמוביל אותם לגלות את מלאכת הזיוף המתרחשת במעבורת של דרנג. אלדרד רותם לעזרתו את השריף דן, והם פושטים יחד על המינסטר בעת שהותו של וינסטן במקום. הם עוצרים את דגברט ואת קאתברט, הכומר המשמש בתור צורף, אך וינסטן מצליח להתחמק מהם. כאשר מגיע המשפט מצליחים וינסטן ודגברט לחמוק מעונש, בעזרתו של וילוולף, ויחד הם מאשימים את קאתברט, שנענש בסירוס ועקירת עיניו. אלדרד מנצל את ההזדמנות כדי לדרוש העברה של המינסטר לידי המנזר, כמו בתוכניתו המקורית. עד מהרה הוא מתחרט על בקשתו, כאשר הוא ממונה להיות אב המנזר החדש, וחלומו לשמש כספרן נגדע.
ראנה, כעת בהריון, ממנה את אדגר להיות מנהל המחצבה ברשותה, ומאשרת לו לחצוב אבנים כרצונו על מנת לשפץ את המנזר של אלדרד. אלדרד ואדגר פוגשים את קאתברט, שעבר להתגורר באי המצורעים, ומציעים לו להצטרף למנזר. דגברט ממונה לארכידיאקון והופך להיות יד ימינו של וינסטן.
דמויות > דמויות ראשיות

אדגר - בנו של בונה סירות, בעל כישרון בסוגים שונים של בנייה.
ראנה - בתו של הרוזן יובר משרבור, עוברת לאנגליה כדי להתחתן עם אילדורמן וילוולף משירינג.
אלדרד - נזיר צעיר אשר חולם להפוך את שירינג למרכז של למידה על ידי יצירת ספרייה ענקית.
וינסטן - בישוף שירינג, רודף בצע וערמומי, אשר משתמש בחוכמתו כדי להגביר את עושרה ואת מעמדה של משפחתו.
דמויות > דמויות משנה

אילדורמן וילוולף "וילף" - אחיהם-למחצה המבוגר של וינסטן ושל ויגלם, האילדורמן (אנ') של מחוז שירינג. מתחתן עם ראנה נגד רצונו של המלך, לאחר שהתאהב בה בזמן ביקורו בשרבור.
ויגלם - אחיו הצעיר של וינסטן ואחיו-למחצה של וילוולף, לוחם גס אך מוכשר.
דרנג - בעל מעבורת ובית מרזח עצלן ואנוכי, קרוב רחוק של וינסטן ושל אחיו.
בלוד - נערה ולשית משועבדת, אשר אדגר פוגש במעבורת של דרנג. הספר עוקב אחריה דרך לידה, ניסיון בריחה ואירועים נוספים המשנים את מעמדה.
דגברט - אחיו של דרנג, מנהל המינסטר המושחת במעבורת של דרנג, ובעל האדמות בכפר.
קאתברט - כומר במינסטר של דגברט, משמש בתור צורף ומכין תכשיטים וחפצי קדושה.
השריף דן - שריף מחוז שירינג. המתנגד המרכזי לשלטון משפחתו של וינסטן, ולפיכך בעל ברית מרכזי של ראנה.
המלך אתלרד - מלך אנגליה, עסוק בפשיטות הוויקינגים. בעת התרחשות הספר, הוא מוצג כאדם בגיל העמידה, מלך בעל ניסיון אשר יכול להשתמש בכוחו המוגבל בצורה יעילה.
גיתה - אמם של וינסטן ושל ויגלם, ואמו החורגת של וילוולף.
קאט ואגנס - משרתותיה של ראנה, אשר עוברות יחד איתה לאנגליה.
ארמן ואידבולד - אחיו הבוגרים של אדגר, נישאים שניהם לבתו של דרנג, קוונבורג, ומנהלים יחד איתה את החווה המשפחתית.
ביקורות

ג.ה. בוגראן מה-"Washington Independent" תיאר את הספר כ"עוד מאותו דבר, עם שינויים קלים", ביחס לספריו האחרים של פולט מסדרת קינגסברידג'. גזה טטרליי מ-"The New York Review of Books" כתבה כי "הספר נחקר היטב ונכתב היטב - בסך הכל, קריאה מצוינת וסוחפת". "קירקוס ריוויוז" תיארו את הספר בתור ארוך וצפוי, אך הכירו בפולט בתור "מספר סיפורים רב עוצמה, אשר ימשוך את תשומת לבו של הקורא בכל מקרה". ביל שיהאן מה"וושינגטון פוסט" ציין כי הספר הוא "תוספת מבורכת ביותר לסדרת קיימברידג', ובתקווה הוא לא יהיה האחרון".
הערות שוליים

1 2  אורן נהרי‏, הסופר הבריטי קן פולט: "עלינו להבין סופית שאנחנו כבר לא המעצמה הגדולה בעולם", באתר וואלה, 26 במרץ 2021
1 2  ביל שיהאן, Ken Follett’s ‘Pillars of the Earth’ prequel is just as transporting — and lengthy — as his famous epic, באתר וושינגטון פוסט, 21 בספטמבר 2020
↑  אלכסנדרה דל רוסריו, Ken Follett’s ‘The Evening And The Morning’ To Be Developed As TV Series By Legendary TV & Range Media Partners, באתר Deadline,‏ 30 במרץ 2021
↑  ג.ה. בוגראן, The Evening and the Morning, באתר Washington Independent,‏ 10 בספטמבר 2020
↑  גזה טטרליי, The Evening and the Morning (Kingsbridge), באתר The New York Review of Books
↑  The Evening and the Morning, באתר Kirkus Reviews
השרפה בכנסייה בגיזה

| --- | --- |
הכנסייה אבו סייפיין, בגיזה, מצרים לאחר השרפה שפרצה בה בתאריך 13 באוגוסט 2022
הכנסייה אבו סייפיין, בגיזה, מצרים לאחר השרפה שפרצה בה בתאריך 13 באוגוסט 2022
 תאריך התרחשות:  13 באוגוסט 2022
 הרוגים:  41
 פצועים:  45
 בניינים שקרסו או נשרפו:  הכנסייה הקופטית אַבּוּ סַיְפַיְן בגיזה
 קואורדינטות:  30°04′30″N 31°11′13″E﻿ / ﻿30.075°N 31.186944°E﻿ / 30.075; 31.186944
 he
השרפה בכנסיית אַבּוּ סַיְפַיְן (בערבית: حريق كنيسة أبو سيفين) פרצה ב-13 באוגוסט[דרושה הבהרה] 2022 בכנסייה הקופטית בשכונת אִמְבָּאבַּה (אנ') בעיר גיזה, מצרים. השרפה פרצה במהלך תפילות יום ראשון, כאשר כמעט 5,000 מתפללים שהו בכנסייה. 41 בני אדם נהרגו במהלך השרפה, בהם לפחות 18 ילדים ועוד 45 נפצעו. אחד מכמרי הכנסייה, עבדול מאסיה בכיט, היה גם בין ההרוגים בשריפה.
רקע

שריפות כתוצאה מתקלות במערכות החשמל מתרחשות לעיתים קרובות במצרים. כי תקני הבנייה והפיקוח עליהם אינם מספקים ונאכפים בצורה גרועה. שריפות רבות התרחשו בבתי חולים; בשנת 2020 נהרגו בשרפה שבעה חולי COVID-19. בשנת 2002 פרצה שריפה ברכבת נוסעים שהתפשטה לכל קרונות הרכבת וגרמה למותם של 370 בני אדם. בשנת 2021, בשרפה במתפרה שמחוץ לקהיר שבה תפרו פרטי לבוש ובגדים, נהרגו 20 בני אדם.
הכנסייה אבו סייפיין קרויה על שם מרקוריוס הקדוש (אנ'), המכונה בערבית אבו סייפיין, היא אחת הכנסיות הגדולות בגיזה, העיר השנייה בגודלה במצרים אחרי קהיר השכנה. החוק המצרי מסדיר בקפדנות את הבנייה בכנסיות, ומחייב באופן היסטורי צו נשיאותי כדי לקבל היתר בנייה. בשל הקושי בקבלת אישורים לפרויקטים, נפוצה מאוד הבנייה הבלתי חוקית, לרוב ללא הקפדה על התקנות לבטיחות האש (אנ'). בראשית דרכה הכנסייה הייתה במעמד כנסייה ללא אישור, אף על פי שהיא קבלה את האישורים לחוקיותה רטרואקטיבית.
השרפה

ממשרד הפנים נמסר כי השריפה נגרמה כתוצאה מתקלה ביחידת מיזוג פגומה בקומה השנייה של הכנסייה. ממשרד הבריאות המצרי נמסר שרוב מקרי המוות אירעו משאיפת עשן, מדוחק ומדריסה בשעת מנוסת הבהלה שנוצרה בניסיון להימלט מהבניין הבוער. בקומה הרביעית של הכנסייה היו גן ילדים ופעוטון, ורוב הילדים נפגעו בגן הילדים.
כומר מהכנסייה השכנה אמר כי הילדים נלקחו לקומות הגבוהות יותר כדי להימלט מהשריפה במקום להתפנות. עדי ראייה דיווחו שאנשים ניסו לקפוץ מהקומות העליונות כדי להימלט מהאש. על פי הדיווחים, עוברי אורח מיהרו להיכנס לכנסייה כדי לסייע בפינוי הלכודים עד שעוצמת האש והעשן הכריעו אותם.
קרובי משפחות הלכודים בכנסייה סיפרו כי החובשים והכבאים הגיעו לאט מידי למקום. עד אחד שרואיין ב"אל-ג'זירה" אמר שלקח שעתיים עד שהגיעה הכבאית הראשונה, בעוד שמשרד הבריאות אמר שהכבאית הראשונה הגיעה לשריפה שתי דקות לאחר שהתקבלו הדיווחים הראשונים על שריפה. עדי ראייה דיווחו כי השריפה החלה בשעה 8 בבוקר ונמשכה שעתיים.
הקורבנות

שירותי הביטחון דיווחו כי רוב ההרוגים היו ילדים. בתיעוד מבית החולים המקומי דווח שהגיעו אליו 20 גופות, ביניהן עשרה ילדים, ואילו בית חולים מקומי אחר דיווח שקיבל 21 גופות.
החקירה

לאור מניין ההרוגים הגבוה בשריפה, פרקליט המדינה של מצרים, הורה לחקור את השריפה. בעוד שהקופטים במצרים התמודדו עם אפליה, התקפות ואלימות דתית (אנ') לאורך השנים, הן רשויות הכנסייה והן סוכנויות המדינה המצריות מאמינות שהשריפה הייתה מקרית.
תגובות

הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי פרסם הודעה שבה הביע את צערו ותנחומיו ואמר "אני מנחם וחולק את צערי עם משפחות הקורבנות התמימים שבאו להתפלל לאדונם שבשמיים בבית התפילה שלו", ראש הממשלה מוסטפא מדבולי הודיע שיינתן פיצוי של 100,000 לירות מצריות, למשפחתו של כל נפטר, בעוד שלפצועים יינתנו עד 20,000 לירות מצריות. השר לסולידריות חברתית הודיע עוד שמסגד אל-אזהר וקבוצות אחרות בחברה האזרחית יתנו 50,000 לירות מצריות נוספות לקורבנות ולמשפחותיהם. מסגד אל-אזהר הביע את תנחומיו, והאימאם הגדול של אל-אזהר אחמד א-טייב הביע את אהדתו לאפיפיור הקופטי טאוודרוס השני. שר הביטחון הישראלי בני גנץ שלח תנחומים: "אני מבקש להביע את תנחומיי לעם המצרי, בעקבות השריפה הגדולה בכנסיית אבו סייפיין בגיזה. תנחומיי למשפחות הקורבנות, ואיחולי החלמה לפצועים. מדינת ישראל כולה עומדת לצד מצרים מול האסון הקשה הזה". מוחמד סלאח, קפטן נבחרת מצרים בכדורגל, צייץ גם הוא את תנחומיו.
האח הגדול VIP עונה 2

| --- | --- |
לוגו העונה השנייה של "האח הגדול VIP"
לוגו העונה השנייה של "האח הגדול VIP"
 סוגה:  תוכנית מציאות
 בימוי:  יורם זק (האח הגדול)
 מנחים:  ארז טל אסי עזר
 זוכים:  מושיק עפיה
 פרסים:  ג'יפ לקסוס
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 חברת הפקה:  קופרמן הפקות
 אתר צילומים:  קריית התקשורת נווה אילן
 אורך פרק:  90–120 דקות (ברוטו)
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת (ערוץ 2)   האח הגדול LIVE (ערוץ 26)
 תקופת שידור מקורית:  10 במאי 2015 – 16 ביוני 2015
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 דף התוכנית ב-IMDb
 → עונת VIP ראשונהעונת VIP שלישית ←
האח הגדול VIP עונה 2 היא עונת ה-VIP השנייה של תוכנית המציאות "האח הגדול", והעונה השמינית של התוכנית שודרה בערוץ 2 (קשת). העונה שודרה החל מ-10 במאי 2015, והגמר נערך ב-16 ביוני שבסופו ניצח הדייר מושיק עפיה. את העונה הנחו ארז טל ואסי עזר.
על העונה

ב-10 במאי 2015 החלה עונת ה-VIP השנייה של התוכנית, בה כל המשתתפים היו מוכרים לציבור הישראלי מפעילותם הקודמת. הזוכה של העונה זכה בג'יפ לקסוס NX וחבילת תקשורת ביתית.
הגמר נערך ב-16 ביוני 2015, לאחר 38 ימים בבית. בעונה זו הוצגה משימת "משחקי האח" בה אחד המועמדים להדחה מדי שבוע יכול להציל את עצמו מרשימת ההדחה על ידי פתרון של חידון, ולבחור במקומו מועמד אחר שיועמד להדחה, הנערך בשידור חי בערוץ 2.
עונה זו הייתה העונה האחרונה של "האח הגדול" בה הנחה אסי עזר.
דיירי הבית

רשימת 12 הדיירים שנכנסו לבית האח הגדול לפי סדר כניסתם:
דיירי הבית > דיירים שנכנסו ביום הראשון

שיר אלמליח – בת 25, בזוגיות, מניו יורק, דוגמנית
מושיק עפיה – בן 40, גרוש, מחולון, זמר
אריאנה מלמד – בת 57, גרושה +2, מרחובות, עיתונאית
קטיה גאלי – בת 42, גרושה, מחיפה, דוגמנית
איציק זוהר – בן 44, גרוש +2, מבת ים, כדורגלן עבר
ניר "נירו" לוי – בן 46, גרוש בשנית +2, מתל אביב, שחקן
נטלי עטיה – בת 40, גרושה +2, מתל אביב, דוגמנית
ישראל גודוביץ' – בן 81, נשוי +2, מתל אביב, אדריכל
רתם איזק – בת 29, רווקה, מתל אביב, עיתונאית
מוטי גלעדי – בן 68, אלמן +3, גרוש +1, מקיסריה, קומיקאי
סתיו סטרשקו – בת 22, רווקה, מרמת גן, דוגמנית
דיירי הבית > דיירים שנכנסו ביום התשיעי

סטלה עמר – בת 40+, נשואה, מארצות הברית, דוגמנית