וול סטריט
היסטוריה > המאה ה-21

בשנת 2001, ה-Big Board כינו את NYSE כ"שוק המניות הגדול והיוקרתי בעולם". כאשר מרכז הסחר העולמי הותקף ונהרס ב-11 בספטמבר 2001, נגרם נזק קשה לרשת התקשורת ומבנים רבים נהרסו ברובע הפיננסי, אם כי לבניינים בוול סטריט נגרם רק נזק פיזי מועט. אחת ההערכות הייתה ש-45% מ"שטחי המשרדים הטובים ביותר" בוול סטריט אבדו. ה-NYSE היה נחוש להיפתח מחדש ב-17 בספטמבר, כמעט שבוע לאחר המתקפה. במהלך תקופה זו, חברת מרכז העסקים של קבוצת רוקפלר (אנ') פתחה משרדים נוספים בוול סטריט 48 (אנ'). ובכל זאת, לאחר ה-11 בספטמבר, ענף השירותים הפיננסיים עבר מיתון עם ירידה ניכרת בבונוסים לסוף שנה של 6.5 מיליארד דולר, על פי אחת הערכות של משרד מבקר המדינה.
כדי להתגונן מפני התפוצצות כלי רכב באזור, הרשויות בנו מחסומי בטון, ומצאו, לאורך הזמן, דרכים להפוך אותם למושכים יותר מבחינה אסתטית על ידי הוצאה של 5,000 עד 8,000 דולר ליחידה של עמודון בטון. חלקים מוול סטריט, כמו גם כמה רחובות אחרים בשכונה, נחסמו על ידי עמודוני בטון שתוכננו במיוחד:
"... רוג'רס מארוול עיצב סוג חדש של עמודון בטון (Bollard), פיסת פסל בעלת פנים אשר משטחיו הרחבים והמלוכסנים מציעים לאנשים מקום לשבת בו בניגוד לעמודון הבטון הטיפוסי, שהוא בלתי ניתן לישיבה. עמודון הבטון, שנקרא נוגו, נראה קצת כמו אחד מארמונות התרבות הלא שגרתיים של פרנק גרי, אבל הוא כמעט ולא ביטא חוסר רגישות לסביבתו. משטחי הברונזה שלו מהדהדים למעשה את הפתחים הגדולים של מקדשי המסחר של וול סטריט. הולכי רגל חומקים בקלות ביניהם כשהם עושים את דרכם לוול סטריט מהאזור שמסביב לכנסיית השילוש הקדוש ההיסטורית. מכוניות, לעומת זאת, לא יכולות לעבור."
— בלייר קמין בשיקגו טריביון, 2006
כתב מטעם "הגרדיאן", אנדרו קלארק, תיאר את השנים 2006 עד 2010 כ"סוערות", שבהן ליבה של אמריקה היה "שקוע באפלולית" עם אבטלה גבוהה בסביבות 9.6%, כאשר מחירי הבתים הממוצעים ירדו מ-230,000 דולר ב-2006 ל-183,000 דולר, ודבר מביך, עליית החוב הלאומי ל-13.4 טריליון דולר, אך למרות הכישלונות, הכלכלה האמריקאית שוב "התאוששה". מה קרה בשנים המרתקות הללו? קלארק כתב:
"אבל התמונה היא ניואנסית מכדי להטיל את כל האחריות על אנשי הכספים. רוב הבנקים בוול סטריט לא ממש הסתובבו בארצות הברית והציעו משכנתאות מפוקפקות; הם קנו וארזו הלוואות מחברות מקומיות כמו Countrywide Financial ו-New Century Financial, שתיהן פגעו בחומה פיננסית במשבר. בטיפשות ובפזיזות, הבנקים לא הסתכלו על ההלוואות הללו בצורה מספקת, כשהם הסתמכו על סוכנויות דירוג אשראי פגומות כמו Standard & Poors ו-Moody's, אשר אישרו בשמחה ניירות ערך רעילים מגובי משכנתאות כסולידיים... כמה כאלה בוול סטריט, כולל מנהל קרן הגידור של Maverick, ג'ון פולסון והצוות הבכיר בגולדמן זאקס, הבחינו במתרחש והימרו ללא רחמים על התרסקות. הם הרוויחו הון אבל הפכו לנבלי הפנטומימה של המשבר. עם זאת, רובם נשרפו - הבנקים עדיין מורידים בהדרגה תיקים של הלוואות שאינן הליבה בשווי 800 מיליארד דולר."
— כתב "הגרדיאן", אנדרו קלארק, 2010.
החודשים הראשונים של 2008 היו תקופה בעייתית במיוחד שגרמה ליו"ר הפדרל ריזרב, בן ברננקי, "לעבוד בחגים ובסופי שבוע" ואשר עשתה "סדרה יוצאת דופן של מהלכים". זה חיזק את הבנקים בארצות הברית ואיפשר לחברות בוול סטריט ללוות "ישירות מהפד" באמצעות רכב שנקרא חלון ההנחה של הפד, מעין מלווה של הדו"ח האחרון. המאמצים הללו היו שנויים במחלוקת מאוד באותה תקופה, אבל מנקודת המבט של 2010, נראה היה שהמאמצים הפדרליים היו ההחלטות הנכונות. עד 2010, חברות וול סטריט, לדעתו של קלארק, "חזרו לאני הישן שלהן כחדרי מכונות של עושר, שגשוג ועודף". דיווח של מייקל סטולר ב"ניו יורק סאן" תיאר "תחייה דמוית עוף החול" של האזור, כאשר מגורים, מסחר, קמעונאות ובתי מלון פורחים ב"רובע העסקים השלישי בגודלו במדינה". במקביל, קהילת המשקיעים הייתה מודאגת מהרפורמות המשפטיות המוצעות, לרבות חוק הרפורמה בוול סטריט וחוק הגנת הצרכן שעסק בעניינים כמו תעריפי כרטיסי אשראי ודרישות הלוואות. ה-NYSE סגרה שתיים מקומות המסחר שלה במהלך לקראת הפיכתה לבורסה אלקטרונית. החל מספטמבר 2011, מפגינים מאוכזבים מהמערכת הפיננסית הפגינו בפארקים ובכיכרות סביב וול סטריט.
ב-29 באוקטובר 2012, הפעילות בוול סטריט הופרעה כאשר ניו יורק וניו ג'רזי הוצפו על ידי הוריקן סנדי. גל הסערה שלו בגובה 4.3 מטרים, שיא מקומי, גרם להצפות רחוב מסיביות בקרבת מקום. ה-NYSE נסגר מסיבות הקשורות למזג האוויר, הפעם הראשונה מאז הוריקן גלוריה (אנ') בספטמבר 1985 והפסקת הפעילות הראשונה של יומיים, הקשורים למזג האוויר, מאז סופת השלגים של 1888 (אנ').