stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ממלאן
תאולוגיה

התאולוגיה של רוברט באה לידי ביטוי בשלוש יצירותיו ששרדו, ה-Questiones de divina pagina ("שאלות על הדף האלוהי"), Quaestiones de epistolis Pauli ("שאלות על איגרותיו של פאולוס") וה-Sententiae ("דעות") הבלתי-גמור. תיארוך היצירות בעייתי, אך נראה ששתי היצירות הראשונות נכתבו בין השנים 1145–1157. ה-Sententiae תוקן פעמיים, כנראה במהלך שנות ה-1150 וה-1160. יצירותיו, במיוחד ה-Sententiae, מכסות את כל נושא התאולוגה והן אורתודוקסיות למהדרין בדוקטרינה הנוצרית.
ה-Sententiae של רוברט, או Summa Theologica ("סיכום תאולוגי"), היה ידוע בתקופתו, ונחשב לקשר מרכזי בתאולוגיה בין יצירות המורים של רוברט עצמו לבין יצירותיו של פטר לומברד. רוברט הוא הפרשן הראשון על פאולוס שאמר שההתנגדות לרודן עשויה להיות מוצדקת על ידי הביבליה. רוברט גם סבר שמלך עלול להיות מנודה אם פעולותיו כמלך יפגעו בכנסייה. רוברט השתמש ביצירה Decretum Gratiani (אנ') כמקורות לעבודותיו שלו, תוך ציטוט ממנה. אף על פי שהשתמש בעבודה זו, שעסקה בדיני הכנסייה, לא נראה שהוא נחשב לעורך דין, והכשרתו הייתה של תאולוג. יתרה מזאת, שנותיו כסטודנט קדמו לכינון המשפט הקאנוני כדיסציפלינה מובחנת בבתי הספר האירופיים. השקפותיו של רוברט לגבי הגלוסאטורים, ויצירתם העיקרית גלוסה אורדינריה הייתה שהם קיצרו את ההארות שלהם עד כדי כך שהפכו אותם לבלתי מובנים. רוברט היה ידוע גם כלוגיקן, וג'ון מסולסברי כינה אותו כאחד המתדיינים (disputatores) המובילים, או אדם שהשתמש ברטוריקה ובהיגיון כדי להתווכח בפומבי.
אף על פי שרוברט גינה את ז'ילבר פורה תוך שיתוף פעולה עם פטר לומברד, הוא לא הסכים עם הכריסטולוגיה של לומברד, או דעותיו על טבעו של ישוע המשיח. כמו כן, אף על פי שהוא לא הסכים עם חלק מתורותיו של אבלר, הוא הגן על אבלר מפני האשמות של כפירה. רוברט, לעומת זאת, הסכים עם חלק מתורותיו ושיטותיו של אבלר. ההקדמה ל-Sententiae מכריזה על רצונו של רוברט ליצור הרמוניה בין כתביהם של שני חוקרים ללא שם, שזוהו על ידי סופרים מודרניים כאיג מסן-ויקטור ואבלר.
מוות ומורשת

רוברט מת ב-27 בפברואר 1167. ויליאם פיצסטיבן (אנ'), אחד מתומכיו של בקט, כתב שרוברט מת מצער מכיוון שלא היה מסוגל לבקר את בקט בגלות. הוא נקבר בקתדרלת הרפורד. רוברט נהנה ממוניטין טוב ביבשת, על ידיעותיו ויכולת ההוראה שלו, כמו גם על תכונותיו האישיות. לפני מינויו להרפורד, ג'ון מסולסברי שיבח אותו, אך התנהלותו של רוברט במהלך מחלוקת בקט העכירה את היחס של ג'ון כלפי מורו הזקן.
יצירותיו של רוברט פורסמו בארבעה כרכים, בעריכת ר.מ. מרטין. המסמכים האפיסקופליים שלו נמצאים ב-"Hereford 1079–1234: English Episcopal Acta Number 7", שפורסם ב-1993.
לקריאה נוספת

Luscombe, D. E. (1970). The School of Abelard. pp. 281–298.
Smalley, B. (1973). The Becket Conflict and the Schools. pp. 51–58.
הערות שוליים

1 2  Knowles Episcopal Colleagues pp. 28–30
↑  Frank Barlow, Thomas Becket, Page 20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007503283105171  PLWABN: 9810702150205606  BnF: cb13197642w (data)  GND: 118745549  ISNI: 0000 0000 7820 8056  LCCN: n2004111317  NLA: 61543771  NTA: 074897330  RERO: 02-A012399419  SUDOC: 034639713  VcBA: 495/37732  VIAF: 89401418   WorldCat (עם VIAF): 89401418
רגור

רֶגוֹר (בכתיב לועזי: Regor) או γ במפרש, נקרא גם סוהייל אל מוחליף (בערבית سهيل المحلف - "הנפלא של האמונה", אך שם דומה, "סוהייל אל וואזן", ניתן גם לכוכב λ במפרש ולכן השימוש בו פחות מקובל) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים מפרש ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים. מקור השם רגור הוא היפוך של השם רוג'ר (Roger) ונקרא על שם האסטרונאוט רוג'ר צ'אפי, שנהרג בתאונת אימונים לקראת שיגור אפולו 1. בעוד כ-9,000 שנים יהיה הקוטב השמיימי הדרומי סמוך לרגור כך שבחצי הדרומי של כדור הארץ הכוכב לא ישקע כלל ויראה בכל שעות הלילה.
תכונות

רגור הוא למעשה מערכת מורכבת הכוללת לפחות שישה כוכבים במרחק של כ-840 שנות אור. אחד מכוכבי המערכת הוא כוכב וולף-ראייה הקרוב ביותר לכדור הארץ. בשל הספקטרום המיוחד של הכוכב הכפול רגור A, הכולל חוץ משילוב ספקטרום של שני כוכבים את קווי הפליטה המאפיינים כוכבי וולף ראייה, הכוכב מכונה גם "אבן החן של שמי הדרום".
תכונות > רגור A

רגור A (נקרא גם 2γ במפרש) הוא בעצמו כוכב כפול ספקטרוסקופי, המורכב מעל-ענק כחול עם מסה של כ-30 מסות שמש ורדיוס של כ-13 רדיוסי שמש, ומכוכב וולף-ראייה שבעבר היה בעל מסה של לפחות 40 מסות שמש, אך בדומה לכוכבים מסוגו איבד את רובה על ידי השלכה של שכבותיו החיצוניות ועקב כך הוא נשאר עם כ-10 מסות שמש ורדיוס של כ-3 רדיוסי שמש. העל-ענק הוא בהיר יותר ומאיר בעוצמה של פי 180,000 מהשמש, אך רוב הקרינה שלו נפלטת בתחום העל-סגול כתוצאה מטמפרטורת פני השטח הגבוהה שלו, כ-32,500 קלווין. הטמפרטורה של הכוכב מסוג וולף-ראייה גבוהה עוד יותר, כ-60,000 קלווין, אך בשל רדיוסו הקטן בהרבה, עוצמת ההארה שלו היא פי 100,000 מהשמש, כמעט כולה בתחום העל-סגול. שני הכוכבים ממשיכים להעיף החוצה ענני גז מסיביים: כוכב וולף-ראייה בקצב של פי 100 מיליון מרוח השמש (כשלוש מיליוניות מסת שמש בשנה) והעל-ענק בקצב של פי 4 מיליון מרוח השמש והתנגשות ענני הגז הנפלטים משני הכוכבים יוצרת קרינת X.
כוכבי וולף-ראייה מתפתחים במהירות גבוהה במיוחד ונראה שכוכב וולף-ראייה זה נמצא לקראת סיום חייו והוא צפוי להפוך לסופרנובה. גם בן הזוג, שהתפתחותו איטית יותר, צפוי לגורל דומה.
שני הכוכבים מקיפים זה את זה במחזור בן 78.5 ימים ובמרחק של מעט יותר מיחידה אסטרונומית.
תכונות > רגור D ,C ,B ו-E

במרחק של כ-15,000 יחידות אסטרונומיות מרגור A, נמצא רגור B (נקרא גם 1γ במפרש). זהו תת-ענק כחול עם בהירות מדרגה 4.27 שניתן להפרדה מרגור A באמצעות משקפת טובה או טלסקופ חובבים עם הפרדה זוויתית של יותר מ-40 שניות קשת. חוץ ממנו ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בעוד שני כוכבים לבנים (רגור C ו-D) עם בהירויות מדרגה 8.2 ו-9.1 בהפרדה זוויתית של כ-60 וכ-90 שניות קשת. טלסקופ מקצועי מאפשר להבחין בכוכב נוסף, שנמצא במרחק זוויתי של פחות מ-2 שניות קשת מרגור D. זהו רגור E, שבהירותו היא מדרגה 12.5.
רג'ינדרה קמפבל

רג'ינדרה קמפבל (באנגלית: Rajindra Campbell; נולד ב-29 בפברואר 1996) הוא אתלט ג'מייקני, זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה > 2023

בחודש מאי זכה קמפבל באליפות ג'מייקה בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 21.31 מטר. בתחרות שנערכה במדריד בחודש יולי קבע בהדיפת כדור ברזל שיא ג'מייקה חדש של 22.22 מטר.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום 12 בהדיפת כדור ברזל לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאה בגמר.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום 16 בהדיפת כדור ברזל לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאה.
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.15 מטר, אחרי ראיין קראוזר (22.90 מטר) וג'ו קובץ' (22.15 מטר), שניהם מארצות הברית.
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 22.22 מטר (2023), שיא ג'מייקה
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 22.16 מטר (2024), שיא ג'מייקה
הערות שוליים

↑  Campbell surprised by national shot put record, jamaica-gleaner.com, ‏2023-07-27 (באנגלית)
↑  Rajindra Campbell smashes national shot put record in Madrid | Loop Jamaica, Loop News (באנגלית)
↑  Rajindra Campbell breaks national Shot Put record, jamaica-gleaner.com, ‏2023-07-22 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14687604
רובן מוראן

רובן מוראן (בספרדית: Robén Morán;‏ 6 באוגוסט 1930 – 3 בינואר 1978) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

מוראן נולד בשנת 1930 בשכונת ווילה דל סרו שקרובה למרכז הבירה מונטווידאו, למשפחת מהגרים מהעיר חיחון שבספרד. כינויו היה אל טיזה ("גיר הלוח"), כנראה בשל מאפייניו הפיזיים. מוראן התחיל את הקריירה בשנת 1948 בקבוצה הקטנה מהאזור ספורטיבו סרו, ושנה אחר כך עבר לקבוצה הגדולה סרו, ששיחקה בליגה האורוגוואית הראשונה.
את הופעת הבכורה במדי נבחרת אורוגוואי ערך ב-7 באפריל 1949 בניצחון 1–5 על צ'ילה. הוא כבש את השער החמישי במשחק, והיחיד שלו במדיה. מוראן לקח חלק בזכייתה במונדיאל 1950, אם כי שותף רק במרקנאסו המפורסם נגד ברזיל, זאת הודות לפציעתו של ארנסטו וידאל. במשחק זה היה בן 19 ו-344 ימים, מה שהפך אותו לאלוף העולם הצעיר ביותר עד אז.
בנוסף לכך, השתתף גם בקופה אמריקה 1953, וביחד עם מתיאס גונסאלס היו ליחידים שהשתתפו בו מהמרקנאסו. משחקו האחרון במדים הלאומיים הגיע בטורניר זה בניצחון 0–6 על אקוודור, כאשר עלה במחצית השנייה.
על רקע עוני ודיכאון, מוראן נפטר בגיל 47 בלבד, ובכך היה לראשון מבין חבריו לנבחרת אורוגוואי שזכתה במונדיאל שהלך לעולמו. כיום, קיים מצפה בצומת חואן מנדס וחואן אקוסטה שבמונטווידאו, ובו אנדרטה לזכרו של מוראן. שם המצפה בספרדית: der Espacio Libre Ruben Morán.
רונית קן

רונית קַן (נולדה ב-1966 כרונית בן צבי בירושלים) כיהנה כממונה על ההגבלים העסקיים מנובמבר 2005 ועד מאי 2011. כיום מכהנת כיועצת עצמאית בחברת Deloitte Consulting U.S. בספטמבר 2013 מונתה כדירקטורית בשותפות רציו חיפושי נפט (1992).
רקע

קן היא בעלת תואר ראשון ושני (בהצטיינות) במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית (עם התמחות במימון ושיווק בינלאומי).
נשואה לאייל קן, איש עסקים, ואם לבן ובת.
את דרכה המקצועית החלה במינהל סחר חוץ במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנת 1991.
בשנים 2001- 2005 כיהנה כסמנכ"ל ומנהלת מינהל סחר חוץ במשרד. במסגרת תפקידה הייתה אחראית על מערך הנספחים המסחריים של המשרד בחו"ל ועל מדיניות הסחר והסכמי הסחר של ישראל עם העולם. בשנים אלו שודרגו הסכמי הסחר עם האיחוד האירופי וארצות הברית ונחתם הסכם סחר עם ירדן.
בשנים 1998–2001 שמשה נספחת מסחרית בשגרירות ישראל לונדון וקודם לכך ממונה על מחלקת אירופה.
ממונה על ההגבלים העסקיים

מ-3 בנובמבר 2005 כיהנה קן כממונה על הגבלים עסקיים. ב-2009 הוארכה כהונתה בשנתיים נוספות על ידי שר התמ"ת בן-אליעזר. קן היא האישה הראשונה והכלכלנית הראשונה המכהנת בתפקיד זה.
בראשית תפקידה עמדה על ההתנגדות למיזוגן של החברות דור אלון וסונול. בית הדין להגבלים עסקיים קיבל את ערעור החברות על החלטתה, אולם ערעורה על החלטת בית הדין התקבל על ידי בית המשפט העליון והחלטתה של קן הושבה על כנה.
ב-2006 הגיעה להסדר עם חברות כרטיסי האשראי אשר פתח לראשונה את כרטיס המסטרקארד לסליקה צולבת. ההסדר אף חייב הורדת עמלות מדורגת משיעור עמלה של 1.25% ל-0.875%. הורדה זו בשיעור כולל של כ-30% תביא לחסכון של מאות מיליוני שקלים שמשלמים בתי עסק לחברות כרטיסי האשראי.
קן הובילה תיקון לפטור הגורף לתחום התעופה שהיה קיים בחוק ההגבלים העסקיים. ב-2009 החליטה קן שלא לתת פטור לשישה הסכמי "קוד-שייר" בין אל-על לבין חברות תעופה זרות וזאת כיוון שבדיקת הרשות הראתה כי כתוצאה מהסכמים אלה נגבו מהצרכן מחירים גבוהים אשר התאפשרו כתוצאה מהפגיעה בתחרות. למהלך זה השלכות משמעותיות על המשק, על מספר התיירים הנכנסים והיוצאים מישראל וזאת לאור היותו של תחום התעופה "שער הכניסה" לישראל וממנה. ב-2009 פרסמה קן קביעה כי בין הבנקים הפועלים, לאומי, דיסקונט והבינלאומי, התקיימו הסדרים כובלים שעניינם העברת מידע הנוגע לעמלות. הקביעה פורסמה בעקבות חקירה שקיימה הרשות בנושא. על פי הקביעה מראשית שנות ה-90 נהגו מומחים בתחום העמלות בבנקים להעביר ביניהם מידע על עמלות שנגבות וכן על התנהלות עתידית בעיניין העמלות ואפשר יישור קו בנושא תוך פגיעה בהליך התחרותי.
בספטמבר 2008 הפכה קן החלטה קודמת של דרור שטרום כאשר אישרה מכירת חברת בורגראנץ' למתחרה ברגר קינג. שטרום פסל עסקה דומה שנים קודם לכן.
בשנת 14–2013 כיהנה קן כיו"ר הוועדה לבחינת מעמדו המעורב של משרד הבריאות במסגרת "ועדת גרמן" והגישה את המלצותיה בדבר המבנה הרצוי בקשר שבין משרד הבריאות לבתי החולים הממשלתיים. בעקבות המלצות אלו הקימה גרמן את רשות בתי החולים הממשלתיים.
מונופול הגז

בשנת 2006 העניקה קן פטור מהסדר כובל לחברות חיפוש הנפט והגז הטבעי נובל אנרג'י, דלק, ישראמקו ואלון גז, לשותפות ברישיונות בהם נמצא מאגר הגז תמר. בשנת 2008 הכניסה חברת רציו את חברות נובל ודלק כשותפות בכירות ברישיון החיפוש שהוביל למציאת מאגר הגז הטבעי לוויתן, הגדול בשטח ישראל, מבלי לבקש הסדר כובל כלל. למרות החשש להיווצרות מונופול התעלמה קן מעסקה זו, החלטה שהובילה בדיעבד לביקורת ציבורית עליה כממונה על הגבלים עסקיים.
בנובמבר 2010 הודיעה קן על סיום תפקידה תוך קיצור משך כהונתה בכשנה. ב-4 במאי 2011 החליף פרופ' דיויד גילה את קן בתפקיד הממונה על ההגבלים העסקיים. לאחר שמונתה בשנת 2013 לדירקטורית בחברת רציו, ובהמשך לבדיקת ההסדר שנחתם בין המדינה לבין חברות מחפשי הגז, גברה הביקורת על יחסה של קן לחברת רציו, בהיותה הממונה על הגבלים עסקיים.
הערות שוליים

↑   ערן אזרן, הדירקטורית המפתיעה של חברת רציו: רונית קן, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2014
↑  דוח מיידי על מינוי דירקטור - חברת רציו חיפושי נפט (1992) באתר הבורסה לניירות ערך בת"א.
↑  מסיבת הפרידה ממינהל סחר חוץ באתר משרד התמ"ת.
↑  הממשלה אישרה היום את מינויה של רונית קן לממונה על ההגבלים העסקיים (30.10), אתר משרד המסחר והתעשייה
↑  כהונתה של רונית קן כממונה על ההגבלים העסקיים תוארך בשנתיים נוספות, באתר כלכליסט, 18 באוקטובר 2009
↑  הדס מגן, ‏רונית קן, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2006
↑  עדי דברת, ‏G.M.R הקפריסאית זכתה במכרז לרכישת בורגראנץ' ב-17 מיליון שקל, 24.9.2008, דה מרקר
↑  ליטל דוברוביצקי, אושרה מכירת בורגראנץ' לברגר קינג, באתר ynet, 25 בספטמבר 2008
↑  עדת המשנה לבחינת מעמדו המעורב של משרד הבריאות
↑   אבי בר-אלי, רונית קן, יצחק תשובה ורציו מציגים: חתונה מאוחרת, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2014
↑  אורה קורן, הממונה על ההגבלים במשק רונית קן הודיעה במפתיע על סיום תפקידה, באתר TheMarker‏, 16 בנובמבר 2010
↑  מבט שני, "בכייה לדורות חלק א"
↑  פרק 1 מגש הכסף - השליחות של גיא רולניק
רחוב הפטריארכיה הלטינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  הפטריארכיה הלטינית
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  ירושלים
 רובע:  הרובע הנוצרי
 קואורדינטות:  31°46′38″N 35°13′39″E﻿ / ﻿31.777111111111°N 35.227555555556°E﻿ / 31.777111111111; 35.227555555556
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) רחוב הפטריארכיה הלטינית(למפת ירושלים העתיקה רגילה) רחוב הפטריארכיה הלטינית(למפת ירושלים רגילה) רחוב הפטריארכיה הלטינית(למפת ירושלים מוגדלת) רחוב הפטריארכיה הלטינית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מפת הרובע הנוצרי
רחוב פטריארכיה הלטינית הוא רחוב מרכזי ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים.
הוא הדרך הקצרה משער יפו וכיכר עומר אבן אל ח'טאב, אל רחוב סנט פיטר שבו (כמו ברחוב הבורסקאים) נמצא מבנה הפטריארכיה הלטינית בירושלים, ובו יושב הפטריארך הממונה מטעם האפיפיור על הקהילה הנוצרית-הקתולית בארץ ישראל וסביבתה (הלבנט) וקפריסין.
מבני הרחוב הוקמו על גבי חורבות קדומים מהעת העתיקה. מפלס החיים ברחוב גבוה בכ-5-2 מטר ממפלס איליה קפיטולינה.
ברחוב נמצאות חנויות טקסטיל, אמנות עממית ומזכרות לתיירים ומסעדה.
| רחובות מרכזיים בעיר העתיקה  |
| --- | --- | --- |
| הרובע הארמני | רחוב הפטריארכיה הארמנית • רחוב סנט ג'יימס •  רחוב אררט • רחוב הארמנים |  |
| הרובע היהודי | רחוב היהודים • רחוב הקארדו • רחוב משגב לדך • רחוב תפארת ישראל • רחוב בתי מחסה • רחוב חב"ד |  |
| הרובע המוסלמי | רחוב הגיא • רחוב שער האריות •  רחוב שער הפרחים • רחוב השלשלת • ויה דולורוזה  • מעלות המדרשה • רחוב בית הבד |  |
| הרובע הנוצרי | רחוב דוד • רחוב השער החדש • רחוב הבורסקאים • רחוב הפטריארכיה הלטינית • רחוב הנוצרים |  |
קללת עץ התאנה

איקונין ביזנטי המתאר את קללת עץ התאנה .
קללת עץ התאנה היא אירוע המתואר בברית החדשה, בבשורות מרקוס ומתי, כאחד הנסים שחולל ישו לפני כניסתו לירושלים.
לדימוי עץ התאנה שורשים הנעוצים בתנ"ך, כאשר התאנה מסמלת ומייצגת את עם ישראל. לפי רוב הפרשנויות, עץ התאנה המתואר בברית החדשה מסמל אפוא את עם ישראל באותה תקופה, במיוחד הצדוקים והפרושים, שלא זיהו את זמן הגאולה. לפיכך, הקללה הייתה עונשם בגלל שדחו את ישו ולא קיבלו אותו כמלך המשיח.
בבשורת לוקס האירוע מסופר כמשל. כמו כן, ישנו משל לבלוב התאנה בקיץ. בשורת יוחנן משמיטה את האירוע לחלוטין ומצמידה אותו לאירוע טיהור בית המקדש שאליו הוא קשור, מסיומה של שרות הבשורה של ישו לראשיתה.
גרסאות > בשורת מרקוס

בבשורת מרקוס מתוארים שני מפגשים עם עץ התאנה: המפגש הראשון כשישו ותלמידיו בדרכם לירושלים, והמפגש השני בצאתם מירושלים למחרת. בין המפגשים ביקרו בבית המקדש בירושלים וגירשו את חלפני הכסף.
בדרכם לירושלים, קילל ישו את עץ התאנה משום שחיפש ולא מצא בה פרי. למחרת בבוקר גילו התלמידים שאותה תאנה שקוללה קמלה ומתה.
וַיְהִי מִמָּחֳרָת בְּצֵאתָם מִבֵּית־הִינִי וַיִּרְעָב. וַיַּרְא תְּאֵנָה מֵרָחוֹק וְלָהּ עָלִים וַיָּבֹא לִרְאוֹת הֲיִמְצָא־בָהּ פֶּרִי וַיִּקְרַב אֵלֶיהָ וְלֹא־מָצָא בָהּ כִּי אִם־עָלִים כִּי לֹא הָיְתָה עֵת תְּאֵנִים. וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ מֵעַתָּה אִישׁ אַל־יֹאכַל פְּרִי מִמֵּךְ עַד־עוֹלָם וַיִּשְׁמְעוּ תַּלְמִידָיו. וַיָּבֹאוּ יְרוּשָׁלָיִם וַיָּבֹא יֵשׁוּעַ אֶל־בֵּית הַמִּקְדָּשׁ...

וַיְהִי בָּעָרֶב וַיֵּצֵא אֶל־מִחוּץ לָעִיר. וַיְהִי הֵם עֹבְרִים בַּבֹּקֶר וַיִּרְאוּ אֶת־הַתְּאֵנָה כִּי יָבְשָׁה מִשָּׁרָשֶׁיהָ. וַיִּזְכֹּר פֶּטְרוֹס וַיֹּאמֶר אֵלָיו רַבִּי הִנֵּה הַתְּאֵנָה אֲשֶׁר אֵרַרְתָּהּ יָבֵשָׁה. וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם תְּהִי־נָא בָכֶם אֱמוּנַת אֱלֹהִים. כִּי־אָמֵן אֹמֵר אֲנִי לָכֶם כָּל־אֲשֶׁר יֹאמַר אֶל־הָהָר הַזֶּה הִנָּשֵׂא וְהֵעָתֵק אֶל־תּוֹךְ הַיָּם וְאֵין סָפֵק בִּלְבָבוֹ כִּי אִם־יַאֲמִין כִּי יֵעָשֶׂה דְבָרוֹ כֵּן־יִהְיֶה־לּוֹ כַּאֲשֶׁר אָמָר. עַל־כֵּן אֲנִי אֹמֵר לָכֶם כֹּל אֲשֶׁר תִּשְׁאֲלוּ בִתְפִלַּתְכֶם הַאֲמִינוּ כִּי תִקָּחוּ וִיהִי לָכֶם. וְכִי תַעַמְדוּ לְהִתְפַּלֵּל תִּמְחֲלוּ לְכָל־אִישׁ אֵת אֲשֶׁר בִּלְבַבְכֶם עָלָיו לְמַעַן יִסְלַח אֲבִיכֶם שֶׁבַּשָּׁמַיִם גַּם־הוּא לְפִשְׁעֵיכֶם.
ישנו כאן אולי מסר מרומז על כך שבית המקדש בירושלים עתיד להיחרב,  ועבודת המקדש תתבטל, בדיוק כפי שעץ התאנה חרב (יבש ומת), כל זאת משום שעבודת המקדש בימיו של ישו לא הניבה פרי של צדקה, חסד, טוהר ושמירת הקדושה והציות למצוות הקדוש ברוך, וכן על כך שהעם לא הכיר בשליחותו של ישו כמלך המשיח שנשלח על די אלוהים.
הקטע הזה מסתיים בשיח על "כוחה של התפילה", מה שהוביל מספר מלומדים לפרש את הנס דווקא בנושא זה, תוך התעלמות מן ההיבט הנבואי כמניע העיקרי שלו. לעומת זאת בבשורת מרקוס, בפרק י"ג פסוקים 1–2 יחד עם פסוק 28,  משתמש ישו שוב בדימוי עץ התאנה על מנת להבהיר שירושלים תיפול, המקדש יחרב ועם ישראל יאלץ לגלות תקופה ארוכה עד סמוך לשובו לארץ באחרית הימים.
גרסאות > בשורת מתי

בשורת מתי דוחסת את תיאור הנס המחולק בבשורת מרקוס לשניים, לסיפור אחד. כאן התאנה נובלת מיד לאחר שישו מבטא בשפתיו את הקללה. לאחר הקטע הזה מגיע סיפור המפגש של ישו עם כוהני המקדש ולתוכחה שלו כנגדם וכנגד אופן הנהגתם את העם היהודי והתייחסותם המבזה את המקדש.
וּבַבֹּקֶר שָׁב אֶל־הָעִיר וְהוּא רָעֵב. וַיַּרְא תְּאֵנָה אַחַת עַל־הַדָּרֶךְ וַיִּקְרַב אֵלֶיהָ וְלֹא־מָצָא בָהּ מְאוּמָה בִּלְתִּי הֶעָלִים וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ מֵעַתָּה לֹא־יִהְיֶה מִמֵּךְ פְּרִי עַד־עוֹלָם וַתִּיבַשׁ הַתְּאֵנָה פִּתְאֹם. וַיִּרְאוּ הַתַּלְמִידִים וַיִּתְמְהוּ וַיֹּאמְרוּ אֵיךְ יָבְשָׁה הַתְּאֵנָה פִּתְאֹם. וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם אָמֵן אֹמֵר אֲנִי לָכֶם אִם־תִּהְיֶה בָכֶם אֱמוּנָה וְלֹא חָלַק לִבְּכֶם כְּמַעֲשֵׂה הַתְּאֵנָה הַזֹּאת תַּעֲשׂוֹּ וְאַף תֹּאמְרוּ אֶל־הָהָר הַזֶּה הִנָּשֵׂא וְנֶעְתַּקְתָּ אֶל־תּוֹך הַיָּם וְהָיָה כֵן. וְכֹל אֲשֶׁר תִּשְׁאֲלוּ בַּתְּפִלָּה וְאַתֶּם מַאֲמִינִים יָבֹא לָכֶם.
תגובתו של ישו לתמיהה שהביעו התלמידים על כך שעץ התאנה קמל ויבש, היא בלימוד קצר של ישו לתלמידים על אמונה ותפילה, ועל אף שיש בכך משום עמעום המסר (שיש קשר בין מות עץ התאנה לבין גורל המקדש), הרי במתי כ"ד : 32–35 (משל לבלוב התאנה בקיץ), הבשורה עוקבת בצמוד יותר לבשורת מרקוס כשהיא מייצגת את "הלקח" שניתן ללמוד מן הניצנים הפורחים על העץ, כסימן לבואו הוודאי של ישו, "בן האדם".
מקבילות > בשורת לוקאס

בשורת לוקאס מחליפה את סיפור נס קללת התאנה, במשל עץ התאנה ללא פרי, שבמקורו ככל הנראה מגיע מאותה מסורת שעומדת מאחורי בשורת מרקוס. ישו והתלמידים עוברים לירושלים כאשר הם שומעים על מותם של הגלילים, וישו מעניק לאירועים פרשנות נבואית באמצעות משל.
וַיִּשָׂא מְשָׁלוֹ וַיֹּאמַר אִישׁ אֶחָד הָיְתָה־לּוֹ תְאֵנָה נְטוּעָה בְכַרְמוֹ וַיָּבֹא לְבַקֶּשׁ־בָּהּ פְּרִי וְלֹא מָצָא. וַיֹּאמֶר אֶל־הַכֹּרֵם הִנֵּה־זֶה שָׁלשׁ שָׁנִים אָנֹכִי בָא לְבַקֵּשׁ פְּרִי בַּתְּאֵנָה הַזֹּאת וְלֹא מָצָאתִי כְּרֹת אוֹתָהּ לָמָּה־זֶּה תַשְׁחִית אֵת הָאֲדָמָה. וַיַּעַן וַיֹּאמֶר אֵלָיו אֲדֹנִי הַנִּיחָה אֹתָהּ עוֹד הַשָּׁנָה הַזֹּאת עַד אֲשֶׁר־עֲזַקְתִּיהָ וְשַׂמְתִּי דֹמֶן לָהּ. אוּלַי תַּעֲשֶׂה פֶרִי וְאִם־לֹא תַעֲשֶׂה וְכָרַתָּ אֹתָהּ בַּשָּׁנָה הָאֲחֶרֶת.
בעל כרם נטע עץ תאנה ומצפה שתישא פרי, אך בכל ביקוריו בכרם התאנה נותרה ללא פרי. סבלנותו של בעל הכרם פקעה, אך הכורם שעבד אצלו התחנן לקבל ארכת זמן. בעל הכרם מסכים, אך השאלה האם העץ יישא בסופו של דבר פרי, נותרה תלויה ועומדת. כל זאת בהמשלה למעשים המגלים את מלכות האלוהים. לפי בשורת לוקס, ישו קושר את סיפור המשל באזהרה שאם השומעים לא ישובו בתשובה, כולם יאבדו.
מקבילות > בשורת תומאס

סיפור שונה מאוד מופיע ב"בשורת הילדות" של "בשורת תומא" הלא קנונית, אולם מצוי שם ציטוט דומה מפיו של ישו: ”מֵעַתָּה אִישׁ אַל־יֹאכַל פְּרִי מִמֵּךְ עַד־עוֹלָם” (III: 2).
פרשנות

רוב המלומדים הנוצריים מאמינים שבשורת מרקוס הייתה הבשורה הראשונה ושהיא שימשה כמקור לחיבור הבשורות של מתי ולוקס. עם ישראל מיוצג בכתבים יהודיים לעיתים קרובות, כפירות עץ תאנה (התאנים), כמו למשל בהושע ט', 10, ירמיהו כ"ד 4-3, או כתאנה שאינה נושאת פר בירמיהו ח', 13.
העידן המשיחי ל אחרית הימים, מתואר בכתבי הקודש בין השאר כעידן שבו כל אדם ישב תחת גפנו ותאנתו ללא חשש (מיכה ד': 4). גם הגפן וגם התאנה הם פרות שמסמלים במקומות רבים בתנ"ך ובברית החדשה את עם ישראל.
קללת עץ התאנה בבשורת מרקוס ובבשורת מתי והסיפור המקביל בבשורת לוקס מופנים אפוא באופן סמלי כלפי עם ישראל, שלא קיבל, ולמעשה דחה את ישו כמלך המשיח.
לכאורה זה נראה כי שהקללה שישו הטיל על עץ התאנה אשר כתוצאה מכך קמל, התייבש ומת, אינו תואם לאופיו וטבעו (המלא חסד, אהבה ורחמים) של ישו, כפי שמתואר לאורך הברית החדשה. אך יש לזכור כי מדובר בקללה שהוטלה על עץ ולא על בני אדם. יש לראות את האירוע כנבואה, למעשה מעין "משפט נבואי" לעתיד לבוא על עם ישראל.
במסה שכתב הפילוסוף ברטראנד ראסל "מדוע אינני נוצרי", הוא משתמש בסיפור הנס הזה כאחד הנימוקים שמערער לכאורה את תפארתו וגדולתו של ישו.
לקריאה נוספת

Keener, Craig (1999). A Commentary on the Gospel of Matthew. Eerdmans. ISBN 9780802838216.
ראו גם

תאנים
ישו
הברית החדשה
משל לבלוב התאנה בקיץ
משל התאנה ללא פרי
הערות שוליים

1 2  Dumbrell, W.J. (2001). The Search for Order: Biblical Eschatology in Focus. Wipf and Stock. ISBN 9781579107963.
1 2  Burkett, Delbert Royce (2002). An introduction to the New Testament and the origins of Christianity. Cambridge University Press. ISBN 9780521007207.
↑  Dumbrell, W.J. (2001). The Search for Order: Biblical Eschatology in Focus. Wipf and Stock. ISBN 9781579107963.
↑  1 וַיְהִי בְּצֵאתוֹ מִן־הַמִּקְדָּשׁ וַיֹּאמֶר אֵלָיו אֶחָד מִתַּלְמִידָיו רַבִּי רְאֵה מַה־יָּפוּ הָאֲבָנִים וְהַבִּנְיָנִים הָאֵלֶּה׃ 2 וַיַּעַן אֹתוֹ יֵשׁוּעַ וַיֹּאמַר הֲרָאִיתָ אֶת־הַבִּנְיָנִים הַגְּדוֹלִים הָאֵלֶּה לֹא־תִּשָּׁאֵר אֶבֶן עַל־אֶבֶן אֲשֶׁר לֹא תִתְפָּרָק׃

28 וּמִן־הַתְּאֵנָה לִמְדוּ־נָא אֶת־מְשַׁל הַדָּבָר כְּשֶׁיִּרְטַב עֲנָפָהּ וּפָרַח עָלֶהָ יְדַעְתֶּם כִּי קָרוֹב הַקָּיִץ׃
1 2  Keener, Craig (1999). A Commentary on the Gospel of Matthew. Eerdmans. ISBN 9780802838216.
↑  Perkins, Pheme (2009). Introduction to the Synoptic Gospels. Eerdmans. ISBN 9780802865533.
↑  32 וּמִן־הַתְּאֵנָה לִמְדוּ אֶת־הַמָּשָׁל הַזֶּה כַּאֲשֶׁר יִרְטַב עֲנָפָהּ וּפָרְחוּ עָלֶיהָ יְדַעְתֶּם כִּי קָרוֹב הַקָּיִץ׃ 33 כֵּן גַּם־אַתֶּם בִּרְאוֹתְכֶם אֶת־כָּל־אֵלֶּה דְּעוּ כִּי־קָרוֹב הוּא בַּפָּתַח׃ 34 אָמֵן אֹמֵר אֲנִי לָכֶם כִּי לֹא יַעֲבֹר הַדּוֹר הַזֶּה עַד אֲשֶׁר־יִהְיוּ כָל־אֵלֶּה׃ 35 הַשָׁמַיִם וְהָאָרֶץ יַעֲבֹרוּ וּדְבָרַי לֹא יַעֲבֹרוּן׃
↑  לוקס י"ג 3, 5 "כִּי־אֹמֵר אֲנִי לָכֶם אִם־לֹא תָשׁוּבוּ גַּם־אַתֶּם כֻּלְּכֶם תֹּאבֵדוּ׃"
↑  James, M. R., 1924, The Apocryphal New Testament, Oxford: Clarendon Press
↑  Burkett 2002, p. 143.
↑  כַּעֲנָבִים בַּמִּדְבָּר, מָצָאתִי יִשְׂרָאֵל--כְּבִכּוּרָה בִתְאֵנָה בְּרֵאשִׁיתָהּ, רָאִיתִי אֲבוֹתֵיכֶם; הֵמָּה בָּאוּ בַעַל-פְּעוֹר, וַיִּנָּזְרוּ לַבֹּשֶׁת, וַיִּהְיוּ שִׁקּוּצִים, כְּאָהֳבָם.
↑  אָסֹף אֲסִיפֵם, נְאֻם-יְהוָה; אֵין עֲנָבִים בַּגֶּפֶן וְאֵין תְּאֵנִים בַּתְּאֵנָה, וְהֶעָלֶה נָבֵל--וָאֶתֵּן לָהֶם, יַעַבְרוּם.
↑  וְיָשְׁבוּ, אִישׁ תַּחַת גַּפְנוֹ וְתַחַת תְּאֵנָתוֹ--וְאֵין מַחֲרִיד: כִּי-פִי יְהוָה צְבָאוֹת, דִּבֵּר.
↑  Dumbrell 2001, p. 175
↑  Jesus Behaving Badly: The Puzzling Paradoxes of the Man from Galilee, Mark L. Strauss, p. 64.
הערות שוליים > ביבליוגרפיה

Burkett, Delbert Royce (2002). An introduction to the New Testament and the origins of Christianity. Cambridge University Press. ISBN 9780521007207.
Carroll, John T. (2012). Luke: A Commentary. Westminster John Knox Press. ISBN 9780664221065.
Cousland, J.R.C. (2017). Holy Terror: Jesus in the Infancy Gospel of Thomas. Bloomsbury Publishing. ISBN 9780567668189.
Dumbrell, W.J. (2001). The Search for Order: Biblical Eschatology in Focus. Wipf and Stock. ISBN 9781579107963.
Edwards, James R. (2002). The Gospel According to Mark. Eerdmans. ISBN 9780851117782.
Getty-Sullivan, Mary Ann (2007). Parables of the Kingdom: Jesus and the Use of Parables in the Synoptic Tradition. Liturgical Press. ISBN 9780814629932.
Keener, Craig (1999). A Commentary on the Gospel of Matthew. Eerdmans. ISBN 9780802838216.
Kinman, Brent (1995). Jesus' entry into Jerusalem: in the context of Lukan theology and the politics of his day. Brill. ISBN 9004103309.
Perkins, Pheme (2009). Introduction to the Synoptic Gospels. Eerdmans. ISBN 9780802865533.
Reddish, Mitchell G. (2011). An Introduction to The Gospels. Abingdon Press. ISBN 9781426750083.