stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדף היומי בהלכה
הערות שוליים

1 2
↑  מ. ה., כל מה שאתם צריכים עוד לדעת על מבחני דף היומי בהלכה של דרשו, באתר דרשו, ‏10/10/24
↑  nrg יהדות, צפו: רבבות חגגו את סיום הדף היומי בהלכה, באתר nrg‏, 25 במרץ 2015
↑   אלבום הוידאו מרגעי השמחה בסיום הדף היומי בהלכה חלק ד רצף שירים, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:10:00)
↑  שידור חוזר: סיום הדף היומי בהלכה, באתר כיכר השבת
↑  שלמה זינגר, ראדין: הכנות לקליטת הרבנים על ציון ה'חפץ חיים', באתר JDN - חדשות, ‏2015-09-07
↑  יעקב אבוביץ, מעמדים תורניים נשגבים לרגל סיום החלק הראשון של ה'משנה ברורה', במסגרת 'הדף היומי בהלכה', באתר JDN - חדשות, ‏2016-05-11
↑  כך נראית מהפכת הדף היומי בהלכה, באתר דרשו, ‏2015-10-06
המבחן הראשון של הדף היומי בהלכה, נערך באשדוד
הבחירות לנשיאות צרפת 2017

הבחירות לנשיאות צרפת 2017 הוכרעו בשני סיבובים: הסיבוב הראשון נערך ב-23 באפריל 2017. משום שאף מועמד לא השיג 50% מהקולות ומעלה, שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הרב ביותר, עמנואל מקרון (24.01%) ומארין לה פן (21.30%), התמודדו בסיבוב שני שנערך ב-7 במאי 2017. עמנואל מקרון (66.06%) ניצח בסיבוב זה בפער עצום וב-99 המחוזות של צרפת מתוך 101 והושבע ב-14 במאי לנשיאות צרפת במקום הנשיא המכהן, פרנסואה הולנד, שהודיע ב-1 בדצמבר 2016 כי לא יתמודד על כהונה שנייה.
רקע

נשיא הרפובליקה הצרפתית נבחר לתקופת כהונה בת 5 שנים בבחירות שיכולות להתפתח לשני סיבובים. על פי סעיף 7 בחוקת צרפת: אם אף מועמד לא השיג רוב מוחלט בהצבעת הסיבוב הראשון, נערך סיבוב שני שבועיים לאחר מכן בין 2 המועמדים שקיבלו את מירב הקולות. ב-2017, הסיבוב הראשון נערך ב-23 באפריל והסיבוב השני נערך ב-7 במאי.
על מנת להירשם כמועמדים לנשיאות, על כל מועמד היה לאסוף 500 חתימות. על פי החוק כל מועמד זכאי לזמן מסך דומה בכל רשתות השידור הטלוויזיוניות. תוצאות הסיבוב הראשון של הבחירות יוכרזו על ידי המועצה החוקתית בין 24 ל-26 באפריל. נשיא צרפת הנבחר הוכרז לאחר הסיבוב השני, ב-11 במאי וטקס ההשבעה נערך ב-14 במאי 2017.
בשונה מהצבעות קודמות, הפעם אזרחי צרפת תושבי חוץ לא יכלו להצביע באמצעות האינטרנט, אלא פיזית בנציגויות. עם הכרזתו של הולנד שלא יתמודד לכהונה שנייה, הוא הפך לנשיא הראשון בתולדות הרפובליקה הצרפתית החמישית שלא התמודד לקדנציה שנייה. היו אלה גם הבחירות הראשונות בהן מועמדי מפלגות המרכז-שמאל והמרכז-ימין נבחרו בפריימריז פתוחים. לאחר הבחירות לנשיאות נערכו גם בחירות לאספה הלאומית ב-11 וב-18 ביוני 2017.
תוצאות

| מועמד | מועמד | מפלגה | מפלגה | סיבוב ראשון> קולות | סיבוב ראשון>  % | סיבוב שני> קולות | סיבוב שני>  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | עמנואל מקרון | ‏קדימה! | EM | 8,657,326 | 24.01% | 20,703,694 | 66.06% |
|  | מארין לה פן | החזית הלאומית | FN | 7,679,493 | 21.30% | 10,637,120 | 33.94% |
|  | פרנסואה פיון | הרפובליקנים | LR | 7,213,797 | 20.01% |  |  |
|  | ז'אן לוק מלנשון | צרפת בלתי-כנועה | FI | 7,060,885 | 19.58% |  |  |
|  | בנואה אמון | המפלגה הסוציאליסטית | PS | 2,291,565 | 6.36% |  |  |
|  | ניקולא דופון-איניאן | עמדי צרפת | DLF | 1,695,186 | 4.70% |  |  |
|  | ז'אן לאסל | Résistons | S&P | 435,365 | 1.21% |  |  |
|  | פיליפ פוטו | המפלגה האנטי-קפיטליסטית החדשה | NPA | 394,582 | 1.09% |  |  |
|  | פרנסואה אסלינו | האיחוד הרפובליקני העממי | UPR | 332,588 | 0.92% |  |  |
|  | נטלי ארטו | מאבק הפועלים | LO | 232,428 | 0.64% |  |  |
|  |  ז'אק שמינאד | סולידריות ותהליך | LR | 65,598 | 0.18% |  |  |

| סך הכול | סך הכול | סך הכול | סך הכול | 36,058,813 | 100% | 31,340,814 | 100% |

| קולות חוקיים | קולות חוקיים | קולות חוקיים | קולות חוקיים | 36,058,813 | 97.45% | 31,340,814 | 88.51% |
| פתקים לבנים או פסולים | פתקים לבנים או פסולים | פתקים לבנים או פסולים | פתקים לבנים או פסולים | 949,334 | 2.57% | 4,066,801 | 11.49% |
| שיעור המצביעים | שיעור המצביעים | שיעור המצביעים | שיעור המצביעים | 37,003,546 | 77.77% | 35,407,615 | 74.62% |
| לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | 10,577,572 | 22.23% | 12,041,278 | 25.38% |
| קולות רשומים | קולות רשומים | קולות רשומים | קולות רשומים | 47,582,183 |  | 47,448,893 |  |


 מקורות: Constitutional Council, Ministry of the Interior
תוצאות > הסיבוב הראשון

בסיבוב הראשון של הבחירות נטלו חלק 11 מועמדים אך באופן מפתיע ניצחו 2 מועמדים שלא מהמפלגות המסורתיות והגדולות ביותר בצרפת: עמנואל מקרון (מועמד עצמאי שהקים את תנועת קדימה!) ומארין לה פן (מהחזית הלאומית) הם אלה שהעפילו לסיבוב השני והתמודדו ביניהם על משרת נשיא צרפת. פרנסואה פיון (מועמד מפלגת הרפובליקנים), ז'אן לוק מלנשון (מועמד עצמאי שהקים את תנועת צרפת בלתי-כנועה) ובנואה אמון (מועמד המפלגה הסוציאליסטית) סיימו במקומות השלישי, הרביעי והחמישי, בהתאמה.
תוצאות > הסיבוב השני

עמנואל מקרון ומארין לה פן העפילו לסיבוב השני של הבחירות. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות הרפובליקה החמישית (שנוסדה ב-1958) ששתי מפלגות השלטון המסורתיות לא העפילו לסיבוב השני והפעם השנייה שמועמד החזית הלאומית התמודד בסיבוב השני, בפעם הראשונה ז'אן מארי לה פן העפילה לסיבוב השני בבחירות 2002 והפסיד לז'אק שיראק.
בסיבוב השני עמנואל מקרון זכה בניצחון סוחף של 66.01% מקולות הבוחרים, ב-99 מחוזות צרפת מתוך 101 המחוזות ובכך התמנה לנשיא צרפת. על אף הפסדה הגדול, לה-פן רשמה הישג עבור הימין הקיצוני בצרפת, היא גרפה 33% מקולות הבוחרים והגדילה למעשה את כוחו של הימין הקיצוני בצרפת. לראשונה שיעור הפתקים הלבנים או הפסולים היה גבוה במיוחד ועמד על 11.49% מהבוחרים (5.80% ב-2012, 4.20% ב-2007, 5.39% ב-2002, 5.97% ב-1995, 3.62% ב-1988 וכו').
הערות שוליים

↑  Election présidentielle 2017 : Macron meilleur candidat à gauche ? [RESULTAT SONDAGE], election-presidentielle.linternaute.com
↑  "Liste officielle des candidats à l'élection présidentielle". Conseil constitutionnel présidentielle 2017. 18 במרץ 2017. נבדק ב-18 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Qui sont les candidats pour la présidentielle 2017 ?". Le Monde. 18 במרץ 2017. נבדק ב-19 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Présidentielle : qui sont les 11 candidats sur la ligne de départ". Le Figaro. 18 במרץ 2017. נבדק ב-19 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Anne-Aël Durand; Pierre Breteau (9 במרץ 2017). "Gauche, centre, droite, milieux économiques ou société civile : qui sont les soutiens d'Emmanuel Macron ?". Le Monde. נבדק ב-3 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Exclusif. Le Drian annonce son soutien à Macron ce jeudi". Ouest-France. 23 במרץ 2017. נבדק ב-3 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3   מעיין גרינשפן, עם הגב לאירופה והפנים לאליזה: 11 המועמדים בבחירות לנשיאות צרפת, באתר הארץ, 20 באפריל 2017
↑  תנועה פוליטית ותרבותית אינטלקטואלית ובינלאומית ששמה לה למטרה לקדם את המדע ברחבי העולם
↑  "Les militants communistes votent à 53,6% en faveur d'un soutien à Jean-Luc Mélenchon pour l'élection présidentielle". franceinfo. Agence France-Presse; Reuters. 26 בנובמבר 2016. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Marc de Boni (9 בינואר 2017). "Mélenchon poursuit sa stratégie gagnante sur YouTube". Le Figaro. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Florian Maussion (5 בפברואר 2017). "VIDEO. Hologramme : et soudain Jean-Luc Mélenchon se dédoubla..." Le Parisien. נבדק ב-17 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רחל קדרס, לה פן חוגגת: "עשינו היסטוריה, נשחרר את העם הצרפתי מהאליטה היהירה", באתר ynet, 23 באפריל 2017
↑  https://www.theatlantic.com/news/archive/2017/04/french-election-results-first-round/523965/
↑  הצבעת מחאה: שני שלישים מהצרפתים הצביעו נגד מארי לה-פן, באתר ביזנעס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17083499h (data) 
תוצאות הסיבוב הראשון:   עמנואל מקרון (24.01%)   מארין לה פן (21.30%)
   פרנסואה פיון (20.01%)   ז'אן לוק מלנשון (19.58%)
ההגנה מן הבחירה החופשית

אלווין פלנטינגה בשנת 2004
ההגנה מן הבחירה החופשית היא טיעון לוגי שפותח על ידי הפילוסוף האנליטי האמריקאי אלווין פלנטינגה (אנ'), ופורסם בגרסה סופית בספרו "אלוהים, חופש ורוע" (1977). טיעונו של פלנטינגה מהווה הגנה כנגד הבעיה הלוגית של הרוע, כפי שנוסחה על ידי הפילוסוף ג' ל' מאקי לראשונה ב-1955. הניסוח של מאקי לבעיה הלוגית של הרוע טוען כי שלוש מהתכונות של אלוהים בהשקפה הנוצרית-אורתודוקסית - ידיעת-כל, כל-יכולת, וטוּב אין סופי - אינן מתיישבות עם קיומו של הרוע. ב-1982 הודה מאקי כי ההגנה של פלנטינגה מפריכה בהצלחה את טיעונו, למרות שלא הצהיר שבעיית הרוע יושבה.
הטיעון הלוגי מן הרוע של מאקי

הטיעון הלוגי מן הרוע שהועלה על ידי מאקי, ושההגנה מן הבחירה החופשית משיבה עליו, הוא טיעון נגד קיומו של האל הנוצרי. הטיעון מבוסס על הרעיון שיש סתירה לוגית בין ארבעה עקרונות תאולוגיים בתאולוגיה הנוצרית האורתודוקסית. ביתר פירוט, הטיעון מן הרוע קובע כי מערכת ההנחות הבאה היא, כשלעצמה, לא עקבית מבחינה לוגית או מכילה סתירה:
אלוהים הוא כל יודע.
אלוהים הוא כל יכול.
אלוהים הוא מושלם מבחינה מוסרית.
יש רוע בעולם.
רוב התאולוגים הנוצרים האורתודוקסים מסכימים עם שלוש ההנחות הראשונות, המתארות את האלוהים ככל יודע (1), כל-יכול (2), ושלם מבחינה מוסרית (3), ומסכימים עם הטענה שיש רוע בעולם כמתואר ב (4). הטיעון הלוגי מן הרוע קובע כי אלוהים בעל תכונות (3-1), חייב לדעת על כל הרוע שבעולם, מסוגל למנוע אותו, ובשל היותו מוסרי בצורה מושלמת, יש לו מוטיבציה לעשות זאת. הטיעון מן הרוע מסיק כי קיומו של האלוהים הנוצרי-אורתודוקסי לא עולה אפוא בקנה אחד עם קיום הרוע, וניתן לשלול אותו לוגית.
ההגנה מן הבחירה החופשית של פלנטינגה

ההגנה מן הבחירה החופשית של פלנטינגה מתחילה בכך שהטיעון של מאקי לא הראה סתירה לוגית מפורשת בין אלוהים לבין קיומו של הרוע. במילים אחרות, פלנטינגה מראה כי הנחות (4-1) אינן סותרות כשלעצמן, וכי כל סתירה חייבת לנבוע מתוך הנחות מרומזות נוספות - הנחות שלא מופיעות במוצהר בטיעון עצמו. ללא סתירה מפורשת, מאקי חייב להוסיף הנחות לטיעון על מנת שיצליח. עם זאת, אילו פלנטינגה לא היה מוסיף שום טענה נוספת, אזי הרושם האינטאוטיבי שסתירה כזאת חייבת להתקיים היה נותר ללא מענה. פלנטינגה ביקש לפתור זאת בכך שהעלה שתי נקודות נוספות:
פלנטינגה הצביע על כך שעל אף כל-יכולתו של אלוהים, אי אפשר לצפות ממנו שהוא יוכל לעשות הכל פשוטו כמשמעו. אלוהים לא יכול, למשל, ליצור מעגלים מרובעים, או לפעול בניגוד לטבעו שלו, או, לענייננו, ליצור יצורים עם בחירה חופשית שלעולם לא יבחרו ברע. פלנטינגה לוקח את הנקודה הזאת הלאה, וטוען כי הערך המוסרי של בחירה אנושית חופשית מהווה הצדקה "מקזזת" אמינה שיכולה להיות לאלוהים, כטעם מוצדק-מוסרית להתרת קיומו של הרוע. פלנטינגה לא טען שהוא הוכיח שהמסקנה של הבעיה הלוגית שגויה, וגם לא טען כי הסיבה שאלוהים מאפשר את הרוע היא, הלכה למעשה, שמירת הבחירה החופשית. במקום זאת, טיעונו ביקש רק להראות שהבעיה הלוגית של הרוע אינה מוצדקת.
ההגנה של פלנטינגה זכתה לתמיכה מצד פילוסופים ותאולוגים אקדמיים נוצרים. אתאיסטים בני זמננו הציגו טיעונים המתיימרים למצוא את ההנחה הנוספת הנדרשת כדי ליצור מערכת סתירתית מפורשת, יחד עם הנחות 1–4. טיעונים אלה טרם זכו לתמיכה פילוסופית ואקדמית רחבה יותר.
נוסף להגנה מן הבחירה החופשית של פלנטינגה, ישנם טיעונים אחרים המבקשים לערער או להפריך את הטיעון הלוגי מן הרוע. ההגנה מן הבחירה החופשית של פלנטינגה היא הידועה ביותר בתגובות אלה, לפחות חלקית בגלל היסודיות שבתיאור ובהתייחסות לשאלות ולנושאים הרלוונטיים ב"אלוהים, חופש ורוע".
קבלה

לדברי צ'אד מייסטר, פרופסור לפילוסופיה בביתאֵל קולג', רוב הפילוסופים מקבלים את ההגנה מן הבחירה החופשית של פלנטינגה, ובכך רואים את הבעיה הלוגית של הרוע כמי שהופרכה באופן מספק. רוברט אדמס אמר כי "זה יהיה הוגן לומר שפלנטיגה פתר בעיה זו. כלומר, הוא טען באופן משכנע לטובת העקביות של אלוהים ורוע". ויליאם אלסטון אמר כי "פלנטיגה... ביסס את האפשרות שאלוהים לא יכול לממש עולם המכיל יצורים חופשיים, שתמיד עושים את הדבר הנכון". ויליאם רואו כתב, בהתייחסו לטיעון של פלנטיגה: "בהינתן אי-קומפטיבליות, יש טיעון משכנע למדי להשקפה שקיומו של הרוע עקבי לוגית עם קיומו של אלוהים תיאיסטי".
ב"דיון על האלים", גרהם אופּי מביע דעה שונה. הוא מודה כי "נדמה שרוב הפילוסופים מניחים ש[ההגנה מן הבחירה החופשית של פלנטיגה] הורסת לחלוטין את סוגי הטיעונים "הלוגיים" מן הרוע שפותחו על ידי מאקי", אבל ממשיך: "אני לא בטוח שזו הערכה נכונה למצב הנוכחי של המשחק". בהתייחסו לאופּי, וייסברגר כותב: "בניגוד לדעה התיאיסטית העממית, הצורה הלוגית של הטיעון עדיין חיה ובועטת". בין הפילוסופים בני זמננו, רוב הדיונים על בעיית הרוע כיום סובבים סביב "בעיית הרוע הראייתית" (The evidential problem of evil) כלומר אודות הטענה שקיומו של אלוהים אינו סביר, ולא בלתי-הגיוני.
ראו גם

בחירה חופשית
הערות שוליים

↑  מאקי, "נס התאיזם" (1982), עמ' 154: "כיוון שהגנה זו  אפשרית פורמלית [כלומר, לוגית], ועיקרה אינו כרוך בנטישה ממשית של השקפתנו הרגילה על הניגוד בין טוב לרע, אנו יכולים להודות שבעיית הרוע אינה מראה, ככלות הכל, שהדוקטרינות המרכזיות של התאיזם אינן מתיישבות זו עם זו. אבל האם היא מציעה פתרון אמיתי לבעיה, זו שאלה אחרת".
הזנה תוך-ורידית

ערכה להזנה תוך-ורידית ביתית
הזנה תוך-ורידית (באנגלית: Total Parenteral Nutrition, נפוץ גם בקיצור TPN) היא שיטת הזנה שבה מוחדרים תרופות או מזון אחר בהזלפה ישירה לתוך וריד המטופל. בדרך כלל כאשר מערכת העיכול אינה יכולה לעכל את המזון.
רקע

הזנה תוך-ורידית ניתנת, ישירות לווריד, במצבים בהם לא ניתן להזין מטופל דרך מערכת העיכול, כאשר המעי או הקיבה אינם מתפקדים. מטרת ההזנה התוך-ורידית לשימור ושיפור מצבו התזונתי של המטופל. בשיטת הזנה זו, הצרכים התזונתיים מסופקים באמצעות תמיסה סטרילית מרוכזת, ישירות לווריד פריפרי או מרכזי. התמיסה המוחדרת לווריד מותאמת אישית לכל מטופל על פי גילו, מחלתו, הטיפול התרופתי שהוא מקבל ומצבו הקליני.
הזנה בשיטה זו כרוכה בסיכון לסיבוכים מטבוליים וזיהומיים ועל כן ניתנת רק כאשר קיימות התוויות מתאימות לכך.
הזנה תוך-ורידית נפוצה בעיקר בבתי חולים לטווח קצר, אולם היא עשויה לשמש גם להזנה לטווח ארוך יותר ובבית, בעיקר בחולים צעירים במחלות במערכת העיכול הזקוקים להזנה נכונה על מנת למנוע פגיעה בגדילה.[דרוש מקור] באמצעות הזנה היישר לווריד יש מעקף של מנגנוני בקרה בגוף ומתאפשרת שליטה בכלכלת הגוף: הנוזלים, האלקטרוליטים, הפחמימות, החלבונים, השומנים והוויטמינים.
בחולים שעברו כריתת מעי נרחבת מתקינים בבית החולים צנתר מרכזי, לעיתים צנתר היקמן. החולים ובני משפחותיהם הקרובים, עוברים הדרכה לגבי השימוש בטכניקות סטריליות בזמן התחברות והתנתקות מתמיסת ההזנה.
החולה יכול לאכול תוך כדי ההזנה תוך-ורידית במידה ויש קיבה. אפשר לחזור לאכול לאחר החלמה של מערכת העיכול.
חולה אשר ניזון בהזנה תוך-ורידית ממושכת, מוגדר על ידי משרד הבריאות כחולה סיעודי מורכב.
חולים הזקוקים להזנה תוך-ורידית

פגים.
חולי קרוהן.
חולי קוליטיס כיבית - לעיתים החולים מגיעים למצבי תת-תזונה, בין השאר בגלל ירידה בספיגת המזון.
חולים הסובלים מתסמונת המעי הקצר - כתוצאה מניתוחי כריתת מעי חוזרים.
חולי גסטרופרזיס.
חולי חסימת מעיים מדומה (פסאודו) - Chronic Intestinal Pseudo Obstruction
סיבוכים

זיהומים.
הפרעות בתפקודי כבד
הפרעות בתפקודי כליה
הפרעות במאזן חומצי ובסיסי.
היפוגליקמיה והיפרגליקמיה.
היפר-טריגליצרידימיה.
טיפול בחולה

בבית החולים, יטפל בחולה צוות רב מקצועי שיכלול: רופא, דיאטנית, אחות ורוקח.
עם השחרור של החולה לביתו האחריות לטיפול תעבור לצוות טיפולי בית של קופת החולים. בראש הצוות עומד רופא אשר אחראי ומפקח על תקינות הטיפול. בנוסף תתבצע הערכה תזונתית על ידי דיאטנית לפי המצב הקליני, המצב התזונתי, ההיסטוריה הרפואית וההיסטוריה התזונתית, ולפי בדיקות מעבדה עדכניות שיבוצעו אחת לשבוע. אחת לשבוע יבוצע מעקב משקל (עד להתייצבות הרפואית) ואצל ילדים גם מעקב אחרי עקומת גדילה. אחות מוסמכת תשולב בטיפול הרפואי-ביתי השוטף.
תפקידי צוות הזנה תוך-רידית באשפוז ובקהילה:
קביעת פרוטוקול טיפול ומעקב.
התאמה של סוגי תמיסת הזנה תוך-ורידית כולל קביעת מרכיבי ההזנה בהתאם למצבו של המטופל.
ייעוץ לצוות רב מקצועי.
מעקב שוטף על תהליך ההזנה.
הסדרת קיום מעקב המשכי במרפאה ייעודית בבית החולים / בקהילה, על פי החלטת הגורם המבטח.
הסדרת קיום איש קשר מקצועי, למטופל ולמשפחתו אליו ניתן יהיה לפנות במקרה הצורך.
הדרכת המטופל ומשפחתו בכל הקשור להזנת המטופל.
הערות שוליים

↑  באישור הרופא המטפל
↑  "סיעודי מורכב" – קשיש עם מוגבלות תפקודית קשה ועם מורכבות רפואית (דהיינו בעיות רפואיות, פעילות ו/או מצב רפואי שאינו יציב, כגון: פצע לחץ עמוק, בעיות נשימתיות קשות ללא צורך בהנשמה חודרנית באמצעות טרכיאוסטומיה (פיום הקנה), צורך בטיפול תוך-ורידי מתמשך, מחלה במצב סופני וכדומה).
↑  בחירת מוסד האשפוז לקשיש, משרד הבריאות (ראו הגדרות חולים סיעודים מורכבים)
↑  "גריאטריה ואשפוזים כרוניים", חנוך סטבורובסקי, אברהם מידן, אריה גרובר,   אגף רפואי -  מחלקת אשפוז ושירותים אמבולטוריים, היחידה לאשפוזים כרוניים,  קופת חולים לאומית, מאי 2000
↑  תזונה - חשיבות ותפקוד התזונה במחלות מעי דלקתיות, באתר העמותה לתמיכה בחולי קרוהן וקוליטיס כיבית
↑  מחלות מעי דלקתיות, בפורטל בריאות ורפואה, 24 במאי 2009
↑  גסטרו ישראל - המרכז למחלות דרכי עיכול
↑  תפקודי כליה, בית החולים איכילוב
↑  פרופ' מוטי שוחט, פרופ' שי אשכנזי (עורכים), "הנחיות להזנה תוך ורידית", מתוך רפואת ילדים, הוצאת דיונון, מהדורה שמינית, 2010
↑  משרד הבריאות,  חוזר מינהל רפואה, מספר 12/2016, 31 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph123971
החיפוש

ערך זה עוסק בסרט משנת 1948. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
כרזה הסרט החיפוש
כרזה הסרט החיפוש
 בימוי:  פרד זינמן 
 הופק בידי:  לזר וכסלר 
 תסריט:  סיפור ריצ'רד שווייצר  תסריט ריצ'רד שווייצר, דייוויד וכסלר, מונגומרי קליפט
 עריכה:  הרמן האלר
 שחקנים ראשיים:  מונטגומרי קליפט איוואן ז'אנדל ירמילה נובוטנה אלין מקמהון
 מוזיקה:  רוברט בלום 
 צילום:  אמיל ברנה 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה, שווייץ 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 במרץ 1948
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מלחמה 
 פרסים:  פרס האוסקר לסיפור הטוב ביותר (ריצ'רד שווייצר, David Wechsler)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הילד איוואן ז'אנדל בסרט "החיפוש"
החיפוש (באנגלית: The Search, בישראל הוא נקרא בזמנו "איה בני") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1948. זה אחד הסרטים הראשונים שדנו במצב באירופה לאחר השואה. מיליוני פליטים חסרי משפחה הגיעו לגרמניה וביניהם ילדים יתומים רבים חסרי משפחה וזהות. מוסדות אונרר"א טיפלו בילדים אלה כפי שמתואר בסרט. למרות שברור שרוב הילדים היתומים הם יהודים לא מוזכרת המילה "יהודי" בסרט.
באחת הסצנות נראית קבוצת ילדים במחנה אונרר"א המתכוננת למסע לפלשתינה. הם נמצאים באולם בו תלויים על הקיר מגן דוד ותמונותיהם של הרצל וטרומפלדור ולאחר פקודה בעברית הם צועדים למשאיות בשירת "הנה מה טוב ומה נעים". גם כאן לא מוזכר שהם יהודים.
במרכז העלילה - ילד צ'כי (יהודי?) שמחפש את אמו לאחר שהופרד ממנה באושוויץ והיא מחפשת אותו. הבמאי פרד זינמן בחר בילד הצ'כי איוואן ז'אנדל שנראה לו מתאים ואת האנגלית הוא דיבר בקריאת התסריט באופן פונטי.
זה סרטו הראשון של מונטגומרי קליפט ובו כבר הוכיח את יכולתו כשחקן אופי. לתפקיד האם בחר זינמן בירמילה נובוטנה שהייתה זמרת אופרה צ'כית מפורסמת.
פרסים

פרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר
פרס אוסקר מיוחד לנער-שחקן איוואן ז'אנדל "על משחק יוצא מן הכלל של נער. ז'אנדל לא הורשה לצאת לארצות הברית לקבל את הפרס וגם השלטונות הקומוניסטים הצ'כים התנכלו לו כי הסכים לקבל אותו ומנעו ממנו המשך הופעות בסרטים.
פרסים > מועמדות

פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - מונטגומרי קליפט
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - פרד זינמן
פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - ריצ'רד שווייצר
פרסים > גלובוס הזהב

פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר -ריצ'רד שווייצר
פרס גלובוס הזהב מיוחד לנער-שחקן - איוואן ז'אנדל
פרס גלובוס הזהב מיוחד לסרט המחזק הבנה בינלאומית
תקציר העלילה

רכבת מביאה ילדים פליטים למחנה מעבר של אונרר"א. מקבלת את פניהם מנהלת המחנה גב' מאריי (אלין מקמהון). הילדים צועדים בשקט לחדר האוכל עם פנים נפחדות, חלקם לא יודעים להשתמש בכף לשתיית מרק וחלקם מחביאים פרוסות לחם מתחת לחולצתם. למחרת מתחקרת אותם גב' מאריי באמצעות מתורגמן והם מתארים בשפות שונות מה שעבר עליהם. רק הילד קארל מאליק לא עונה ועל כל השאלות הוא משיב בגרמנית: "Ich weiß nicht" (אינני יודע).
למחרת מועברים הילדים הנפחדים באמבולנסים למחנה אחר. כשהם מריחים גז מהמפלט הם חושבים שזה רכב להשמדה בגז, פורצים את הדלתות ובורחים. אנשי אונרר"א רודפים אחריהם ותופסים אותם. קארל וחברו הצרפתי נאלצים לחצות נהר, הנער הצרפתי טובע וקארל מצליח להגיע לגדת הנהר ולהסתתר. המחפשים מוצאים את גופת הנער הצרפתי ואת כובעו הסרוג של קארל ומניחים שגם הוא טבע. הם מוסרים את הכובע לגב' מאריי.
חנה מאליק (ירמילה נובוטנה) מחפשת את בנה בכל רחבי גרמניה. היא מגיעה לגב' מאריי המציגה את כובעו של קארל והאם מזהה אותו ככובע שהיא סרגה. גב' מאריי אומרת לה שכנראה קארל טבע. האם מקבלת זאת קשות ומתעלפת. היא מתקבלת למחנה להתאוששות וכשגב' מאריי רואה את יחסה הטוב לילדים היא מציעה לה להישאר כמדריכה במקום.
בינתיים מסתובב קארל בין חורבות העיר, לבוש סחבות ומזה רעב. החייל סטיב סטיבנסון (מונטגומרי קליפט) יושב בג'יפ צבאי ולועס כריך להנאתו. הוא מבחין בקארל המסתתר בין החורבות, מבין שהוא רעב ונותן לו את הכריך. קארל אוכל במהירות את הכריך ומנסה לברוח אך סטיב תופס אותו ומביאו לדירתו. קארל מתנגד כי הוא מדמה את סטיב וחברו ג'רי (וונדל קורי) לאנשי אס אס. הוא בורח מהבית, פותח את השער אבל אחר כך נעצר וחוזר.
טיפולו המסור של סטיב גורם לו להתחיל לדבר וסטיב מלמד אותו אנגלית. היות שאינו יודע את שמו קורא לו סטיב "ג'ים". מתפתחת ביניהם ידידות הדוקה וסטיב מתכנן להביאו לארצות הברית ולאמץ אותו. בקשר ביניהם יש עליות ומורדות. באחת הפעמים קארל בורח ומשוטט בעיר ובסביבותיה בניסיון לחפש את אמו. סטיב מחפש אותו וכשהוא מוצא אותו מתפתחת ביניהם שיחה וסטיב אומר לו כי אמו קרוב לוודאי איננה וכי בכוונתו לקחתו לארצות הברית ועם זאת להמשיך לחפש את האם וקארל מסכים.
חנה מאליק מודיעה לגב' מאריי כי מיצתה את עצמה במקום וכי היא רוצה להמשיך למצוא את בנה. היא נפרדת ויוצאת לתחנת הרכבת. בינתיים מביא סטיב את קארל לגב' מאריי ומבקש שיקבלו אותו עד שיסדר את הניירות המתאימים בארצות הברית. הוא אומר שאינו יודע את שמו האמיתי כי לכל שאלה בקשר לזה הוא נענה ב-"Ich weiß nicht". אז נזכרת גב' מאליק בילד שחקרה ולאחר שיחה קצרה הוא מודה שהוא הילד שברח וחצה את הנהר וכי כובעו אבד שם.
גב' מאריי ממהרת לתחנת הרכבת אך הרכבת שהביאה עוד ילדים פליטים כבר עזבה. לשמחתה היא רואה את חנה בין הילדים המוסרת לה שהתחרטה וברצונה לחזור למחנה אונרר"א. במחנה נפגשים קארל ואמו ומתחבקים ובזה נגמר החיפוש.
הזנות בירושלים בימי מלחמת העולם הראשונה

הזנות בירושלים בימי מלחמת העולם הראשונה נגרמה בשל התנאים הקשים שאליהם נקלעה האוכלוסייה בעיר, שרובה הייתה יהודית.
מצב כלכלי קשה וריכוז גדול של חיילי מפקדת הארמייה הרביעית העות'מאנית, ואחר כך של הצבא ופקידי הממשל הצבאי והאזרחי הבריטי, השפיעו ועודדו תופעה רחבה של זנות בירושלים.
בתקופה העות'מאנית

לאחר פרוץ המלחמה, בקיץ תרע"ד 1914, ביטלו השלטונות העות'מאניים את זכויותיהם של בעלי נתינות זרה (הקפיטולציות), שבה החזיקו כמחצית מאנשי היישוב היהודי. כמו כן, הבנקים נסגרו וקווי הדואר שובשו. עקב כך התבטל מנגנון "כספי החלוקה" אשר היה מקור עיקרי לפרנסתם של רבים מאנשי יישוב היהודי הישן.
תנאי המלחמה וגזרות השלטונות, וכן מכת ארבה, גרמו למשבר כלכלי חמור אשר הכה בכלל האוכלוסייה בארץ ישראל בשנות המלחמה. רבים מהגברים גויסו למלחמה והותירו משפחות ללא מפרנס. משבר זה הוביל משפחות רבות, יהודיות וערביות, אל רעב, היעדר קורת גג, תחלואה רבה ותמותה של אלפים.
עם הגעת הצבא העותמ'אני לעיר הוקמו מספר בתי בושת לשימושם של הקצינים הטורקיים הבכירים. מפקד הארמייה הרביעית, אחמד ג'מאל פאשה אירח ב-27 באפריל 1915 משתה גדול של קצינים ונשותיהם, שאליו הוזמנו גם כ-50 זונות מבתי בושת ברחבי העיר. 
ג'מאל פאשה עצמו ניהל יחסים עם מאהבת יהודייה בשם לאה טננבוים.
בזכרונותיהם שראו אור של צעירים ערביים מהתקופה מסופר על חשש שידיעות מלחמה יזלגו מהקצינים הטורקיים דרך המאהבות שלהם ויועברו לאויב, ואכן בספרו  מתאר עזיז בך, ראש המודיעין הטורקי בסוריה וארץ ישראל, את תפיסתה של מרגלת 'יהודיה יפהפייה', לידיה סמנוביץ, שפעלה בשרותו של אלתר לוין מבית ששכן במגרש הרוסים בירושלים. עקב מצב המדיני והכלכלי הגרוע של היישוב, עד כיבוש הארץ בידי הבריטים לא נעשו מאמצים של ממש לצמצום תופעת הזנות.
בתקופה הבריטית

עם כניסת הגייסות הבריטיים לארץ ישראל וירושלים בסתיו תרע"ח 1917 גברה תופעת הזנות של נשים, וייתכן שאף של גברים. ראש ועד הצירים, חיים ויצמן, דיווח לעיתון "די צייט". שבירושלים כ-500 זונות יהודיות. החלו ניסיונות של היישוב למגר את תופעת הזנות; המאבקים הובלו על ידי ועדי השכונות בעיר, "ועד העיר ליהודי ירושלים" וועד העיר האשכנזי. בישיבותיהם עסקו גם בנושא בעיית הזנות ובדרכים להתגבר עליה. באחת הישיבות טען הרופא ד"ר אריה שמעוני מקלר שתופעת הזנות נובעת בחלקה מאדישותם של רבני העיר, וציין שבעליו של בית בושת ידוע היה "דוקא מן החרדים". הוועדים פנו למושל הצבאי של העיר, רונלד סטורס, ובאחד המכתבים נאמר:
"לא נבוא לפניו בשם ההפסד החומרי - הפסד של כסף המגיע לבעלי הבתים, שלא משיגים דיירים לבתיהם מפני שכל איש צנוע וישר מתרחק מן הכיעור שמצא לו מקום בשכונות. גם לא נדבר בשם הפסד הרוחני, שיש בזה לילדים תמימים הנמצאים בקרבת הכיעור הזה. נתכבד עתה רק להעיר את כבודך כי עוד מעט ויגיעו ימי החגים הקדושים ... ואין אתה יכול להיות בטוח אם יוכלו להבליג על מורת רוחם, בראותם קודשיהם מתחללים לעינהם, על ידי קרבת בתי בושת וכיעור לבתי מקדשם."