stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איגור קירילוב
הערות שוליים

↑  אוקראינה חסרת אונים: "הרוסים מפציצים את חיילנו בגז לא מזוהה", באתר מעריב אונליין, 4 בנובמבר 2024
↑  ארה"ב: רוסיה השתמשה בנשק כימי נגד כוחות אוקראיניים, באתר ynet, 1 במאי 2024
↑   ארצות הברית: רוסיה השתמשה בנשק כימי אסור באוקראינה, באתר וואלה, 2 במאי 2024
↑  UK slaps sanctions on Russian forces for chemical weapons use in Ukraine, The Kyiv Independent, ‏2024-10-08 (באנגלית)
↑  Who Was Gen. Igor Kirillov, the Russian General Assassinated in Moscow?, ניו יורק טיימס, ‏2024-12-17 (באנגלית) (ארכיון)
1 2  אוקראינה: חיסלנו את ״גנרל הנשק הכימי״ של רוסיה במוסקבה, באתר כלכליסט, 17 בדצמבר 2024
↑  סטייל מוסד: אירופה בהלם מחיסול הגנרל הרוסי שאיים להשתמש בנשק גרעיני | תיעוד מטורף, באתר מעריב אונליין, 17 בדצמבר 2024
↑  חיסול דרמטי במוסקבה: "גנרל הנשק הכימי" נהרג מפצצה בקורקינט חשמלי, באתר ynet, 17 בדצמבר 2024
↑  האם אוקראינה עומדת מאחורי חיסול הבכיר הרוסי במוסקבה?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 בדצמבר 2023
↑  דני מולכו, יוסף ישראל, גיל תמרי, אוקראינה חיסלה גנרל רוסי, מוסקבה מאיימת: "ננקום בהנהגה בקייב", באתר חדשות 13, 17 בדצמבר 2024
1 2  אהחיסול ההיסטורי במוסקבה: נחשפה זהותו של המבצע, ‏בדצמבר 2024 news/world/article-1157132, באתר מעריב אונליין
↑  100 אלף דולר וכרטיס טיסה לאירופה: רוסיה עצרה חשוד בהתנקשות בקצין במוסקבה, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2024
↑  א, מצלמת מעקב, פצצה בקורקינט ו-100 אלף דולר: נעצר חשוד בחיסול הגנרל במוסקבה, באתר ynet, 18 בדצמבר 2024
רגע הפיצוץ כפי שצולם ממצלמת רכב שחנה בסמוך
סטרומבולי

סטרומבולי (באיטלקית: Stromboli) הוא אי געשי והר געש איטלקי בקבוצת האיים האיאוליים, צפונית לסיציליה. הר הגעש מתנשא לגובה של כ-926 מטרים ומכונה "המגדלור של הים התיכון" משום פעילותו המתמדת עם הפסקות קצרות בלבד. הר הגעש סטרומבולי מהווה אב טיפוס לסוג של הרי געש בעלי עוצמת התפרצות מוגבלת הקרויה התפרצות סטרומבוליאנית. ההתפרצות הגדולה האחרונה של סטרומבולי התרחשה ב-3 ביולי 2019.
שטחו של האי הוא כ-13 קמ"ר, והוא נמצא בקצה הצפוני מזרחי של קבוצת האיים האיאוליים. באי מתגוררים כ־400 תושבים בשני כפרים על חופים מנוגדים של האי.
גאולוגיה

סטרומבולי מתנשא לגובה של 926 מטר מעל פני הים, וכ-2,700 מטר מעל קרקע הים. 
המרכז הפעיל של הר הגעש ובו שלושה לועות פעילים נמצא בפסגת Sciara del Fuoco, בגובה של כ-800 מטרים מעל פני הים.
סטרומבולי הוא הר הגעש היחיד באיים הליפאריים שהתפרץ מאז 1890, אז אירעה ההתפרצות האחרונה של וולקנו. בפסגת ההר מצויים שלושה לועות המפיקים בשגרה אפר געשי, פצצות געשיות ולפילי העולים לגובה של כמה עשרות או מאות מטרים, בהתפוצציות קטנות יחסית מדי כמה דקות. אחת לכמה שנים מתרחשת תקופה של עליה בפעילות הגעשית וההתפוצציות עשויות להיות חזקות בהרבה. כמו כן ישנן תקופות בהם פולט ההר זרמי לבה. לפי העדויות ההיסטוריות הר הגעש פעיל באופן קבוע לפחות ב־2,000 השנים האחרונות. תקופות של חוסר פעילות מוחלט של הר הגעש הן נדירות למדי. התקופה הארוכה ביותר של חוסר פעילות נמשכה כשנתיים, בשנים 1908–1910. תקופות שקט קצרות יותר שנמשכו מספר חודשים נרשמו מספר פעמים. מרבית הפעילות הגעשית מתרחשת בצידו הצפוני של ההר והלבה היוצאת הכוללת זרמי לבה וזרמים פירוקלסטים, זורמת אל אזור בצורת פרסה הנקרא "Sciara del Fuoco" (זרם האש). לכן, החלק הצפוני של ההר כוסה באפר געשי שחור.
גאולוגיה > היסטוריה גאולוגית

המקור לפעילות הגעשית של ההר הוא תנועת הלוח האפריקאי צפונה אל מתחת ללוח האירואסייתי באזור זה. תהליך הפחתה זה יוצר שורה של תופעות געשיות באזור, בדומה לגעשיות בשאר האיים בארכיפלג הליפארי.
ראשית הגעשיות באזור האי החלה ביצירתו של הר געש קדום אשר האיון סטרומבוליקיו הוא השריד היחיד מהר געש זה. הפעילות באזור זה פסקה לפני כ-200,000 שנה.
לפני כ-160,000 שנים החל הר הגעש סטרומבולי לעלות מעל לפני הים. תקופת פעילות זו נקראת כיום פלאו-סטרומבולי 1 ו-2 (Paleostromboli I & II). מרכז הפעילות באותה תקופה היה מעט דרומה יחסית למיקום לוע הר הגעש כיום וסלעים מתקופת פעילות זו ניתן למצוא בדרום האי.
תקופת פלאו-סטרומבולי 3 החלה לפני כ-35,000 שנה. בתקופה זו נדדה נקודת מרכז הפעילות צפונה ביחס למיקומה הקודם ונוצר חרוט בגובה 700 מטרים מעל פני הים.
הפעילות הגעשית באי המשיכה מאז באופן רציף וניתן למצוא זרמי לבה מגילאים שונים לאורך 35,000 השנים האחרונות של הפעילות. מרכז הפעילות המשיך לנדוד בהדרגתיות צפונה עד למיקומו הנוכחי. לפני כ-5,000 עד 10,000 שנים התרחשה התמוטטות גדולה בצידו הצפוני של ההר אשר יצרה את השקע הגדול הנקרא "Sciara del Fuoco" (זרם האש). השקע התמלא בזרמי לבה ובאפר געשי.
בעבר הקרוב, היו להר תקופות של פעילות געשית מוגברת, למשל 1895-1921 ותקופות של פעילות מופחתת, למשל 1938-1955, 1987-2001. בתקופות של פעילות מוגברת מתרחב שטח האי במספר דונמים, ובתקופות של פעילות מופחתת נסוג קו החוף של האי באופן המחסיר משטח האי מספר דונמים.
גאולוגיה > התפרצויות

ההתפרצויות החזקות ביותר בהר אירעו בשנים 1919 ו-1930. בשתיהן התרחשה חדירה של מי ים לתוך תא המגמה, דבר שהביא להתפוצצות חזקה בהרבה מהרגיל. ההתפרצות של שנת 1930 הייתה החזקה ביותר בהיסטוריה המתועדת של ההר ונהרגו בה מספר אנשים ונהרסו מבני מגורים. זרם הלבה הגיע עד ליישובים במזרח האי, ובנוסף, גרמה ההתפרצות לגלי צונאמי בגובה של כ-2 מטרים.
ב-28 בדצמבר 2002 החלה זרימת לבה מסדקים ב-Sciara del Fuoco, וזרם הלבה הגיע עד לים. יומיים מאוחר יותר, ב-30 בדצמבר אירעה התמוטטות גדולה באותו צד של ההר וכמות גדולה של חומר התגלגלה לים בבת אחת, ויצרה גלי צונאמי של כ-20 מטרים אשר גרמו לנזקים באי. ב־5 באפריל 2003 הייתה התפוצצות נוספת וכמה פצצות געשיות נפלו בכפר ג'ינוסטרה במערב האי, תוך שהן גורמות לנזקים למספר בתים. הפעילות הגעשית הרצופה נמשכה לאורך חודשים רבים והסתיימה ביולי 2003.
ב-27 בפברואר 2007 התרחשה התפרצות גדולה נוספת, אשר הסתיימה במאי באותה שנה. במהלך פרק זה של התפרצות נפערו מספר סדקים ב-Sciara del Fuoco בגבהים של בין 400 ל-600 מטרים מעל פני הים מהם נבעו זרמי לבה. במהלך ההתפרצויות נפערו שני לועות חדשים בפסגת ההר.
ב-3 ביולי 2019 התפרץ ההר שוב. עמוד האפר התמר לגובה של כשני קילומטרים. כתוצאה מההתפרצות נהרג אדם אחד ואדם נוסף נפצע.
ההתיישבות באי

עד סוף המאה ה-19 התגוררו באי כמה אלפי תושבים, וההתיישבות באי שגשגה. בשנת 1909 התגוררו באי קרוב ל-3000 תושבים. במאה ה-20 נפגעה כלכלת האי בעיקר כתוצאה מהתפרצויות עזות של ההר (ובמיוחד זו של 1930) ומהמצוקה הכלכלית במהלך מלחמות העולם. בעקבות אירועים אלו החלו גלי הגירה (בעיקר לאוסטרליה ואמריקה) שבסופם נותרו באי כמה מאות תושבים בלבד.
בשנת 1949 התגוררו באי כ-600 איש. באותה עת לא היו באי מים זורמים וחשמל ולא היו בו בתי מלון.
באי מתגוררים בחורף כ־400 תושבים, והם מתפרנסים מדיג, חקלאות ותיירות. מרבית התושבים מתגוררים ביישוב סאן-ויצ'נזו (הקרוי גם סטרומבולי) בצפון-מזרח האי, ומיעוטם (כשלושים איש) בג'ינוסטרה (Ginostra) הנמצאת במערב האי, ואליה ניתן להגיע דרך הים בלבד. האספקה לאי מגיעה מאיטליה, כולל מי שתייה. הקשר של האי עם היבשת הוא באמצעות מעבורת המגיעה לאי מספר פעמים ביום בהפלגה של כשעתיים מסיציליה. בקיץ מתגוררים באי הרבה יותר תושבים ואוכלוסיית האי מגיעה לכמה אלפי תושבים.
הטיפוס להר

הטיפוס לפסגת ההר מהווה אחת האטרקציות התיירותיות העיקריות באי. מפסגת ההר ניתן לראות את שלושת הלועות הפעילים הנמצאים בגובה נמוך יותר. הגישה להר מוגבלת מסיבות בטיחותיות, והשהייה בהר מותרת רק בשעות הערב. הטיפוס מותר בליווי מדריך מקומי.
בתרבות

בספרו של ז'ול ורן "מסע אל בטן האדמה" מוזכר האי כנקודת הסיום של הרומן.
בשנת 1949 צולם באי סרט של הבמאי רוברטו רוסליני בכיכובה של אינגריד ברגמן. הסרט, שיצא בשנת 1950 נקרא "סטרומבולי" והוא מתאר את החיים הקשים באי בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה ואת עזיבת התושבים. הסרט כולל סצנות המתארות את התפרצות הר הגעש.
סטרומבוליקיו

סטרומבוליקיו (Strombolicchio, "סטרומבולי הקטן" באיטלקית) הוא איון הנמצא כ-1.6 ק"מ מצפון מזרח לסטרומבולי, והוא נצפה היטב מחופיו. סטרומבוליקיו מורכב מגוש סלע בזלתי קשה ועמיד לבליה שגובהו 49 מטרים מעל פני הים, והוא למעשה פקק געשי, שריד לצינור ההזנה של הר הגעש שקדם לסטרומבולי. מעריכים כי הפעילות הגעשית האחרונה בסטרומבוליקיו התרחשה לפני כ-200,000 שנה, ומאז עברה כ-4 ק"מ דרום-מערבה, ויצרה את הר הגעש סטרומבולי של ימינו. הר הגעש הקדום בלה במהלך השנים וסטרומבולקיו הוא השריד היחיד שלו שנותר מעל פני הים. הים שבין סטרומבולי וסטרומבוליקיו הוא רדוד יחסית ועומקו אינו עולה על כמה עשרות מטרים.
על פסגתו של סטרומבוליקיו קיים מגדלור אשר נבנה בשנת 1926, ומדרגות מבטון מובילות אליו. המגדלור החל לפעול בשנת 1938.
בסטרומבוליקיו חיות לטאות חומות אאולית (Podarcis raffonei, באיטלקית: Lucertola delle Eolie). מין זה נמצא רק בשלושה איים נוספים באיים הליפאריים ושרוי בסכנת הכחדה חמורה. בנוסף, באי גדל פרח ממשפחת הירבוזיים אשר מלבד סטרומבוליקיו גדל רק באי קאפרי. כדי לשמר את המינים הייחודיים באי הוכרז סטרומבוליקיו כשמורת טבע ואישורים לעלות עליו ניתנים במשורה.
גלריה

סטרומבוליקיו (בחזית) וסטרומבולי במבט ממזרח
סטרומבולי והיישובים סאן-ויצ'נזו וסאן-ברטולו
סטרומבוליקיו, שריד להר הגעש הקדום שהיה באזור לפני סטרומבולי
Sciara del Fuoco ("זרם האש") במורדות הצפוניים של האי
עזים באזור Sciara del Fuoco
לוע הר הגעש בפסגה
Sciara del Fuoco בשקיעה. ברקע האיים פיליקודי ואליקודי
תיעוד התפרצות ממסוק בשנת 2007
ההתפרצות בשנת 1980
הערות שוליים

↑  אתר Global Volcanism Program
1 2 3  Claudia Romagnoli, Francesco Mancini, Roberta Brunelli, Historical Shoreline Changes at an Active Island Volcano: Stromboli, Italy, Journal of Coastal Research, Vol. 22, No. 4 (Jul., 2006), pp. 739-749
↑  Stromboli, באתר Global Volcanism Program
1 2  אהרן נירנשטיין, אידליה של איינגריד ברגמן באי סטרומבולי, על המשמר, 20 במאי 1949
↑  למשל: סטרומבולי גועש, דבר, 24 ביולי 1935
↑  הר הגעש סטרומבולי גועש, דואר היום, 14 בספטמבר 1930
↑  Eruptive history - The 1930 eruption. Italy's Volcanoes: The Cradle of Volcanology
↑  Volcanic Italian island on alert, באתר BBC News,‏ 27 בפברואר 2007
↑  הר הגעש באי סטרומבולי התפרץ, גרם לשריפות וירה סלעים למרחק שני קילומטרים, באתר הארץ, 4 ביולי 2019
↑  Will Seymour Monroe, Sicily, the Garden of the Mediterranean, G. Bell, 1909, page 102
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541334805171  GND: 4341375-4  LCCN: sh85129170  LNB: 000298486  NKC: ge366016  SELIBR: 164417  VIAF: 464145857885923020676   WorldCat (עם VIAF): 464145857885923020676 
התפרצות טיפוסית בסטרומבולי
תאי איירווייז

בואינג 747 של החברה נוחת בפוקט
איירבוס A340-600 של החברה ממריא מציריך
בואינג 777 של תאי קרגו
תאי איירווייז אינטרנשיונל (בתאית: การบินไทย; באנגלית: Thai Airways International) היא חברת התעופה המלכותית לאומית של תאילנד. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה סוברנבהומי של בנגקוק.
תולדות החברה

החברה נוסדה ב-1960, בתור מיזם משותף של חברת התעופה "תאי איירווייז" (חברת התעופה הפנימית בתאילנד) וחברת SAS (חברת התעופה המשותפת של מדינות סקנדינביה). ב-1977 רכשה בחזרה ממשלת תאילנד את חלקה של SAS, וחברת תאי איירווייז אינטרנשיונל הפכה לראשונה להיות חברה הנמצאת בבעלות תאילנדית לחלוטין. החברה היא אחת מחמש החברות המייסדות של "סטאר אליאנס", שותפות התעופה הגדולה בעולם. כמו כן, היא מפעילה את חברת תאי סמייל, ומחזיקה בכ -40% ממניות חברת התעופה נוק אייר, חברת התעופה השנייה בגודלה במדינה.
בשנת 1971 ביצעה החברה לראשונה טיסה אל אוסטרליה, זו הייתה טיסתה הראשונה מחוץ ליבשת אסיה.
בשנת 1972 ביצעה החברה טיסה ראשונה לאירופה.
בשנת 1988 מוזגה חברת תאי איירווייז לתוך תאי איירווייז אינטרנשיונל.
נכון ל-2016, מעסיקה החברה 21,998 עובדים וטסה ליעדים רבים. אחד ממאפייניה הייחודיים של החברה היא החלפת התלבושות שעורכות הדיילות במהלך הטיסה מחליפה עסקית לבגד לאומי וחזרה.
בשנת 2011 ו-2017 זכתה החברה בתואר חברת התעופה בעלת מחלקת התיירים הטובה ביותר.
החברה זכתה בשנת 2018 ו-2019 במקום העשירי בתואר "חברת התעופה הטובה ביותר".
הסכמי שותפות קוד

בנוסף לחברותה בסטאר אלייאנס לתאי הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אייר קנדה  יונייטד איירליינס  אייר ניו זילנד  אול ניפון איירווייז  אסיאנה איירליינס  אוסטריאן איירליינס |  בנגקוק איירווייז  צ'יינה איירליינס  צ'יינה איסטרן איירליינס  איג'יפטאייר  אל על |  אמירטס  גאלף אייר  ג'פאן איירליינס  סקנדינביאן איירליינס  לופטהנזה  מלזיה איירליינס  פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס |  רויאל ברוניי  סוויס  טאפ פורטוגל  אייר מדגסקר  נוק אייר |
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y+ | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A330-300 | 15 | — | — | 36 | 263 | 299 |  |
| איירבוס A330-300 | 15 | — | — | 31 | 263 | 294 |  |
| איירבוס A350-900 | 12 | — | — | 32 | 289 | 321 |  |
| איירבוס A380-800 | 6 | — | 12 | 60 | 435 | 507 |  |
| בואינג 747-400 | 7 | — | 10 | 40 | 325 | 375 | מיועדים לצאת משירות |
| בואינג 747-400 | 7 | — | 9 | 40 | 325 | 374 | מיועדים לצאת משירות |
| בואינג 777-200ER | 6 | — | — | 30 | 262 | 292 |  |
| בואינג 777-300 | 6 | — | — | 34 | 330 | 364 |  |
| בואינג 777-300ER | 14 | — | — | 42 | 306 | 348 |  |
| בואינג 787-8 | 6 | — | — | 22 | 234 | 256 |  |
| בואינג 787-9 | 2 | — | — | 30 | 268 | 298 |  |
| סה"כ | 74 | — |  |  |  |  |  |
ראו גם

תאי סמייל
הערות שוליים

↑  Thai Airways International Public Co. Ltd., Company Background
↑  עמית קוטלר והסוכנויות, למרות הנתק: קטאר איירווייס זכתה בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם", באתר ynet, 20 ביוני 2017
↑  "World's Top 100 Airlines 2018 | SKYTRAX". SKYTRAX (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-07-18.
↑  כבר שנה חמישית: קטאר איירווייז היא חברת התעופה הטובה בעולם, באתר כלכליסט, 19 ביוני 2019
↑  פרטי צי המטוסים של תאי איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4641994-9  LCCN: n83031118  VIAF: 130220608   WorldCat (עם VIAF): 130220608
רבי עקיבא

.
| --- | --- |

ציור בדיוני של רבי עקיבא בהגדת מנטובה (משנת 1560)
 לידה:  לפי המסורת בין שנת 16 לשנת 17 האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 הוצאה להורג:  בין שנת 132 לשנת 136 (לפי המסורת: בגיל 120) ט' בתשרי, ה' בתשרי או י' בתשרי, ג'תתצ"ו האימפריה הרומית קיסריה, פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 שם מלא:  עקיבא בן יוסף
 כינוי:  רבי עקיבא, רבי עקיבה
 מקום קבורה:  ישראל אזור קיסריה (לפי המדרש) טבריה (זיהוי עממי מהמאה ה-13)
 מדינה:  האימפריה הרומית פרובינקיה יודיאה, האימפריה הרומית
 מקום מגורים:  בני ברק, לוד
 תקופת הפעילות:  דור שלישי לתנאים
 השתייכות:  בית הלל ובית שמאי בֵּית רבי עקיבא, עשרת הרוגי מלכות
 רבותיו:  אליעזר בן הורקנוס, יהושע בן חנניה, נחום איש גמזו
 תלמידיו:  רבי מאיר, יהודה בר אילעאי, יוסי בן חלפתא, שמעון בן יוחי, אלעזר בן שמוע, רבי נחמיה, יוחנן הסנדלר
 בני דורו:  רבי ישמעאל, אלעזר בן עזריה, רבי טרפון, רבן גמליאל, שמעון בן ננס, אלישע בן אבויה, רבי יוחנן בן נורי, רבי חנינא בן חכינאי
 בת זוג:  רחל בת כלבא שבוע
 אב:  יוסף
 צאצאים:  יהושע בן רבי עקיבא שמעון בן רבי עקיבא אשת שמעון בן עזאי אשת יהושע בן כפוסאי יהושע בן קרחה (שנוי במחלוקת)
 חותנים:  יהושע בן כלבא שבוע
 חתנים:  שמעון בן עזאי, יהושע בן כפוסאי
מתחם קבר רבי עקיבא בטבריה
רבי עקיבא בן יוסף (נולד במאה הראשונה - מת בין שנת 132 לשנת 136 לספירה), מגדולי חכמי ישראל, היה תנא ארץ ישראלי, בן הדור השלישי של התנאים והיה מתומכי מרד בר כוכבא. מקובל כי נהרג על קידוש השם כאחד מעשרת הרוגי מלכות, אך יש שפיקפקו בכך. התגורר בבני ברק ובלוד.
היה בר פלוגתא של רבי ישמעאל, רבי טרפון, רבי יוחנן בן נורי ואחרים. פיתח שיטה לפירוש המקרא שעל פיה יש לייחס משמעות לכל מילה ואף לכל אות במקרא. הטביע את חותמו על הלכות רבות ועל ערכים במסורת ובחשיבה היהודית.
ביוגרפיה

מעט ידוע על חייו של רבי עקיבא ממקורות היסטוריים שמחוץ לספרות חז"ל שם המקורות סותרים לעיתים זה את זה, ורובם מעדיפים את העיצוב הספרותי של חייו. כך למשל קובעים חז"ל כי רבי עקיבא היה אחד מארבעה צדיקים שחיו מאה ועשרים שנה: "ארבעים שנה היה רבי עקיבא רועה, ארבעים שנה למד תורה, ופרנס [הנהיג] את ישראל ארבעים שנה”.
ביוגרפיה > ראשית חייו ונישואיו לרחל

שנת לידתו המדויקת אינה ידועה. יש המשערים שנולד בסביבות שנת 50 לספירה ולפי זה היה נער בעת פרוץ המרד הגדול על פי המסורת נולד סביב 16, ונהרג בגיל 120 סביב שנת 136 לספירה. לדעת הרב יצחק אייזיק הלוי הוא נולד בסביבות שנת 17 לספירה, ועוד לפני המרד למד אצל רבי אליעזר ורבי יהושע.
מעט מאוד ידוע על תחילת דרכו, מעבר לשמו של אביו - יוסף. לפי המסורת אביו היה גר, או צאצא של גרים, על פי האגדה, מבני בניו של סיסרא. ידוע שהיה רועה צאנו של כלבא שבוע, אביה של רחל, לימים אשתו.
סיפורם של רבי עקיבא ואשתו מובא כחלק מרצף סיפורים על חכמים שעזבו את ביתם והלכו ללמוד תורה, לעיתים לתקופות ארוכות. החכמים דנים בשאלה לכמה זמן מותר לו לאדם להיעדר מביתו, אך מוסכם כי על אשתו להסכים לכך, ובלי רשותה הוא אינו רשאי לצאת. על פי אחת מהמסורות, רחל, בתו של כלבא שבוע, ראתה שהוא "צנוע ומעולה" והתקדשה לו בתנאי שילך ללמוד תורה. אביה של רחל כעס על כך והדיר אותה מנכסיו והם התגוררו במחסן תבן בעוני רב. חז"ל מתארים את קשיי הפרנסה בהם היה נתון תוך לימוד התורה:
בכל יום ויום היה מביא חבילה של עצים, חציה מוכר ומתפרנס וחציה מתקשט בה.

עמדו עליו שכניו, ואמרו לו: "עקיבא, אבדתנו בעשן! מכור אותן לנו, וטול שמן בדמיהן, ושנה לאור הנר."

אמר להם: "הרבה סיפוקים אני מסתפק בהן, אחד שאני שונה בהן, ואחד שאני מתחמם כנגדן, ואחד שאני יכול לישן עליהם."
על פי המסופר רחל עודדה את רבי עקיבא ללכת ללמוד תורה, והוא עזב אותה והלך ללמוד בבית המדרש במשך שתים-עשרה שנה בעוד היא וילדיה חיים חיי עוני ומחסור. למרות כל זאת כשחזר רבי עקיבא לביתו, שמע את אשתו אומרת: "אם מציית הוא לי, ישב שתים עשרה שנים נוספות". לאחר ששמע דברים אלה, הבין שאשתו נותנת לו רשות להמשיך בלימוד ושב לבית המדרש לשתים-עשרה שנים נוספות שבהן הוסיף דעת ותלמידים.
כשחזר לבסוף לביתו, והוא כבר רב מפורסם שתלמידיו רבים, יצאו לקראתו כל אנשי העיר, וגם רחל אשתו ביניהם. תלמידיו, שלא הכירו אותה ניסו לסלק אותה, אך הוא עצר בעדם ואמר להם: "שלי ושלכם - שלה הוא!" (כלומר כל הלימוד שלי, שבזכותו לימדתי אתכם - בזכותה הוא נעשה).
מסופר שגם כלבא שבוע בעצמו יצא לקבל את פני הרב הגדול, ולא ידע שהוא חתנו שהתכחש לו ובגללו הדיר את בתו מהצוואה. משהכיר בטעותו ביקש מרבי עקיבא להתיר את נדרו והלה נענה לו.
ביוגרפיה > לימוד התורה

על פי המסופר, החל רבי עקיבא ללמוד תורה רק בגיל 40, ומעמדה כזאת זכה להיות גדול חכמי התורה, דבר זה מתיישב לפי הדעה שנולד בסביבות שנת 17 לספירה, אולם לפי הדעה שנולד בשנת 50 לספירה הדבר מתיישב בקושי עם העובדה שכבר כעשרים שנה לאחר החורבן הוא מופיע כאחד מגדולי חכמי יבנה. ב"אבות דרבי נתן" מתואר המהפך בחייו, מהפך ששימש השראה לרבים בדורות אחריו לחולל שינוי בחיים גם בגיל מבוגר, וכנגד כל הסיכויים:
בן ארבעים שנה היה ולא שנה כלום. פעם אחת היה עומד על פי הבאר, אמר: מי חקק אבן זו? אמרו לו: המים שתדיר נופלים עליה בכל יום. אמרו לו: עקיבא, אי אתה קורא "אבנים שחקו מים"?! מיד היה רבי עקיבא דן קל וחומר בעצמו: מה רך פיסל את הקשה, דברי תורה, שקשה כברזל, על אחת כמה וכמה שיחקקו את לבי, שהוא בשר ודם! מיד חזר ללמוד תורה. הלך הוא ובנו וישבו אצל מלמדי תינוקות. אמר לו: רבי! למדני תורה! אחז רבי עקיבא בראש הלוח, ובנו בראש הלוח. כתב לו אלף בית ולמדה. היה לומד והולך, עד שלמד כל התורה כולה. הלך וישב לפני רבי אליעזר ולפני רבי יהושע, אמר להם: רבותי! פתחו לי טעם משנה! כיון שאמר לו הלכה אחת הלך וישב לו בינו לבין עצמו, אמר: אלף זו - למה נכתבה? בית זו - למה נכתבה? דבר זה - למה נאמר? חזר ושאלן והעמידן בדברים...
ביוגרפיה > ילדיו

אין בנמצא פרטים היסטוריים על ילדיו, ומתוך מדרשים המופיעים בתלמוד הבבלי ובמקורות נוספים, ניתן לדלות רק מעט פרטים. אבות דרבי נתן מזכיר כי לרבי עקיבא היו בנים ובנות, אך לא נוקב בשמותיהם או במספרם.
היה לו בן בשם רבי יהושע. לדעת רש"י ורשב"ם זהו רבי יהושע בן קרחה, וכונה כך משום שרבי עקיבא היה קירח. אך תוספות חולקים על כך, וסוברים שהם שני אנשים שונים.
בתלמוד ירושלמי מסופר שעשה משתה לשמעון בנו.
חתנו היה רבי יהושע בן כפוסאי.
בתלמוד הבבלי מסופר על בת, שחוזי הכוכבים אמרו לרבי עקיבא כי ביום חתונתה יכישנה נחש ותמות. כאשר הגיע ליל חתונתה, נעצה סיכה בכותל, ובבוקר התברר כי בכך הרגה את הנחש. ואמרו שהיא ניצלה בזכות צדקה שנתנה את מנתה לעני. מקור נוסף בתלמוד הבבלי מתאר שבתו של רבי עקיבא עשתה לבן עזאי בדומה למה שעשתה אמה, כלומר נישאה לתלמיד חכם שעזב אותה והלך ללמוד תורה.
במסכת מועד קטן מסופר, מעשה ומתו שני בניו של רבי עקיבא ביום אחד ובאו המונים ללוותם. ישב על ספסל גדול ואמר, "לא לכבודי באתם, אלא כך אמרתם תורת אלהיו בלבו".
ביוגרפיה > רבותיו ותלמידיו

רבותיו המובהקים של רבי עקיבא היו רבי אליעזר בן הורקנוס ורבי יהושע בן חנניה תלמידיו של רבן יוחנן בן זכאי ומראשי הסנהדרין.
משני רבותיו אלו, רבי עקיבא דבק והתקשר במיוחד לרבי יהושע, ממנו אף למד את תורת הסוד היהודית. בהקשר זה נאמר עליו שמבין הארבעה שנכנסו לפרדס, היה רבי עקיבא היחיד שיצא ממנו בשלום. הוא גם למד אצל רבי טרפון ונעשה לו תלמיד חבר, ואף למד ושימש את נחום איש גמזו, ממנו למד מידות טובות וכן את דרישת התורה בריבוי. וכמו שהיה רגיל לומר "גם זו לטובה", היה רבי עקיבא אומר: "כל דעביד רחמנא לטב עביד".
על פי התלמוד, דמותו של רבי עקיבא הותירה את חותמה בקרב הוגים רבים. התוספתא מאירה את דמותו כתלמיד נועז, ומספרת עליו פעמיים שהכריע במעשה בניגוד לדעתו של רבן גמליאל, בפניו, בעניינים שרבן גמליאל היה בהם בדעת מיעוט, מפני שרבי עקיבא יישם את הכלל, שהלכה כרבים למול מועטים.
היו לו חמישה תלמידים חשובים מוסרי תורתו, רבי מאיר, רבי יהודה, רבי יוסי, רבי שמעון, ורבי אלעזר בן שמוע. במדרש רבה נכתב שהיו אלו שבעה תלמידים, ומובאות שם שיטות שונות לגבי זהותם. במקום אחר אמרו "אמר רבי יוחנן: סתם מתניתין - רבי מאיר, סתם תוספתא - רבי נחמיה, סתם ספרא - רבי יהודה, סתם ספרי - רבי שמעון, וכולהו אליבא דרבי עקיבא." כלומר, משנתו של רבי יהודה הנשיא, אשר הביא לחתימת המשנה, נשענת על מסורותיו של רבי מאיר, שאותן קיבל מרבי עקיבא.
ביוגרפיה > מות תלמידיו

התלמוד מתאר שהיו לרבי עקיבא 24,000 תלמידים מגבת ועד אנטיפטרס, שמתו בזמן אחד – בין פסח לשבועות – מפני שלא נהגו כבוד זה לזה. ויש גורסים שהיו לו 300 תלמידים (מדרש תנחומא פרשת חיי שרה): "מעשה ברבי עקיבא שהיו לו שלש מאות תלמידים בנערותו ומתו כולם..." לפי מדרש זה, רבי עקיבא השאיר אחריו שבעה תלמידים, ולא חמישה: "...ואילולי שהעמיד שבעה תלמידים בזקנותו, לא היה תלמיד שיהא קורא על שמו".
על פי הנוסח הספרדי של אגרת רב שרירא גאון, שבה נכתב שתלמידי רבי עקיבא מתו בשמדא, הסיק שי"ר וחוקרים נוספים. ש"המגפה" הנזכרת כאן, היא ביטוי אלגורי הרומז למות תלמידיו במרד בר כוכבא. הם מבססים זאת בעיקר על תמיכתו הברורה של רבי עקיבא במרד זה, על כך שבתי המדרש לא היו יכולים להכיל מספר כה רב של לומדים, ועל כך שהדבר עשוי להסביר מוות של תלמידים רבים כל כך בפרק זמן קצר. לפי דעה זו, "תלמידיו" - מתפרש לא כתלמידים היושבים בבית המדרש, אלא כאלו הדוגלים במשנתו הרוחנית.
ד"ר גוני בן ישראל קסוטו עמדה על כך שהמספר "12" הוא מספר חוזר בסיפור רבי עקיבא ורחל, כנראה לשם העיצוב הספרותי ולא משום שהוא אמת היסטורית: למד שתים-עשרה שנה, וחזר עם שנים-עשר אלף תלמידים. לאחר מכן יצא לשתים-עשרה שנים נוספות וחזר עם עשרים וארבעה אלף תלמידים.
לפי מסורת יהודית, מות תלמידיו ממגפה במהלך ספירת העומר, הוליד את מנהגי האבלות הנוהגים בימים אלו, הכוללים איסור תספורת וגילוח, ואיסור להתחתן.
השפעתו על הדורות שאחריו

לרבי עקיבא השפעה מכוננת על דרך הקריאה בתורה שבכתב והפירוש שלה. הוא ראה בתורה טקסט קדוש ומושלם אשר כתוב באופן מושלם. משכך, אין בה מילים מיותרות ואף לא אותיות מיותרות. כל מה שכתוב הוא נכון ונדרש, ועל החכמים מוטלת החובה להבין מדוע הטקסט נכתב כפי שנכתב. לשם השוואה, בר-הפלוגתא העיקרי של רבי עקיבא היה רבי ישמעאל, אשר שיטתו הייתה פשוטה ואינטואיטיבית יותר, ואשר קבע כי "דברה תורה בלשון בני אדם". לעומתו נאמר על רבי עקיבא ש"היה דורש על כל קוץ וקוץ תילין תילין של הלכות", ואכן שיטתו גברה על זו של רבי ישמעאל, ובדורות שאחריו נוהגים לדרוש כמוהו כל מילה וכל אות. שניהם מכונים בספרות חז"ל בתואר "אבות העולם".
השפעתו על הדורות שאחריו > סמכותו התורנית

רבי עקיבא זכה להערצה כחכם וסמכות תורנית. היה מרבה לדייק בשינויי לשון בתורה ולחדש מזה הלכות, ובתלמוד מסופר כי היה "קושר כתרים לאותיות תורה" ואפילו משה רבנו, לאחר שראה אותו במראה נבואי התפעל ממנו ואמר, "אדם כזה בעולמך ואתה נותן תורה על ידי?".
מאמרו של רבי עקיבא: "הכל צפוי והרשות נתונה". התפרש על ידי מפרשים ראשונים רבים, כנוגע בבעיה פילוסופית מפורסמת של הידיעה והבחירה, כלומר שעל אף שהכל צפוי כבר בעיני האל, הרשות ניתנת לאדם לפעול לפי רצונו. אך ישנם[דרוש מקור] כאלו שפירשו את "הכל צפוי" לא מלשון תחזית עתידית אלא מלשון נראות - שאלוהים צופה בכל, לפי הפסוק "עיני ה' משוטטות בכל הארץ" (ספר זכריה, פרק ד', פסוק י'). לפי פירוש זה המשפט לא מבטא את הסתירה שבין הידיעה והבחירה[דרוש מקור].
על הפסוק (ויקרא, י"ט, י"ח), "ואהבת לרעך כמוך", אמר רבי עקיבא: "זהו כלל גדול בתורה". במסכת אבות הובא בשמו שהיה נוהג לומר: "חָבִיב אָדָם שֶׁנִּבְרָא בְצֶלֶם". בניסיון לדון בבעיית הרוע בעולם, הוא החזיק בתפיסת התאודיציה, שעל פיה עשייתו של אלוהים תמיד היא לטובה, "כל דעביד רחמנא - לטב עביד" (=כל שעושה הקב"ה - לטוב עושה).
הרב קוק ראה ברבי עקיבא את "איש האהבה" - דמות שמתמזגות בו כל האהבות: האנושית, הלאומית והאלוהית ביחד, באופן יוצא דופן. ידועה אמרתו של רבי עקיבא על ספר שיר השירים כי "כל הספרים קודש ושיר השירים קודש קודשים". כמו כן, ידועה אמרתו שמתנגדת להזדקקות לצדקה: "עשה שבתך חול ואל תצטרך לבריות". הוא היטיב להכיר את הפן של הזדקקות לבריות, הן משום שעם נישואיו לרחל היה עני מרוד, ובהמשך ימיו היה גבאי צדקה עבור עניים.
בתלמוד הירושלמי מסופר שרבן גמליאל רצה לנדות את רבי עקיבא משום שעיכב את העדים שראו את הירח בחידושו, ורבי יהודה (בר אלעאי או הנחתום) הזדעק להכחיש מעשה זה: ”חס ושלום שרבי עקיבא נתנדה!”.