stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ובאני בטיסטה דוני
חייו > אופרה בפירנצה

ג'ובאני חזר לפירנצה בסביבות 1640, נשא אישה והשתקע בעיר כפרופסור באוניברסיטת פירנצה, שם המשיך במחקריו המוזיקה עתיקה ובתאוריה של המוזיקה. האופרה הומצאה בפירנצה, ווינצ'נצו גליליי, אביו של גלילאו, היה חבר בעל חשיבות מכרעת בקבוצה, שביססה את הגישה החדשה לתיאטרון, ואף ערך ניסויים בחוקי אקוסטיקה ובהרמוניות. בהדרכת דוני ובעידודו, ניסה החשמן ברבריני את ידו בהפקת גרסה עתיקה של אופרה.
למוזיקה עתיקה לא הייתה פעמה קבועה, משום שהמקצב עקב אחרי משקל השירה. גם רצ'יטאטיב מודרני מושר ללא פעמה ... סוג זה של היסטורִיוּת תיאטרלית נשא פרי ב-1640. בהדרכת ג'. ב. דוני ו-י. י. בורכרד, הגיע עניינו ארך-הימים של פרנצ'סקו ברבריני בדרמה עתיקה לשיאו במימון שני מיזמים גדולים, האחד מעשי והאחר תאורטי:
ב-1640 הפיק בורכרד את "טרואדס" של סנקה, נאמן לדעתו של דוני, כי טרגדיה בתקופה העתיקה לא בוצעה כולה בשירה, אלא רק הקטעים שנכתבו במשקלים ליריים.
[הם הוציאו גם] ספר על נוהל תאטרלי בתקופה העתיקה (ההיסטוריה של דוני, "טראטאטו", באותו נושא לא יצא לאור בתקופת חייו).
דוני מת שבע שנים אחרי שובו לפירנצה. תרומתו העיקרית של דוני לעולם הספרות היה מחקר בתאוריה של המוזיקה הקלאסית כפי שהתקיימה בזמן העתיק. בין 1635 ל-1639 כתב "מסה על מוזיקה לתיאטרון" ('(Trattato della musica scenica) The Cambridge History of Seventeenth-Century Music (2005
דו רה מי (סולפז')

במאה ה-11 פיתח תאורטיקן המוזיקה גואידו מארצו סולם עולה בן שישה תווים, שהתנהל כדלקמן: "אוט, רה, מי, פה, סול, לה" ונקרא "ההברות הארֶטיניות", על שמו. שמות התווים נלקחו מן הבית הראשון של המזמור הלטיני "Ut queant laxis", שבו כל הברה נמצאת בדרגת הסולם המתאימה לה.
ג'ובאני דוני נודע בכך, ששינה את שם התו "אוט" ל"דו", (ברצף "דו רה מי...", הידוע כסולפז'). הוא שכנע את בני תקופתו להסכים לשינוי בטענה, כי 1. "דו" קל יותר לביטוי מ"אוט", באשר הוא מתחיל באות עיצורית ולא באות ניקוד ו-2. "דו" הוא קיצור של "דומינוס", "אלוהים" בלטינית, שהוא היסוד והשורש של העולם כולו. בעולם האקדמיה רווחת ההשערה, כי ג'ובאני דוני רצה גם להנציח את זכרו בעולם המוזיקה, משום ש"דו" הוא גם הקיצור לשם משפחתו.
תו שביעי, "סי" (שהם ראשי התיבות ל"סנקטה יוהאנס", הלא הוא יוחנן המטביל), נוסף זמן קצר אחר כך להשלים את הסולם הדיאטוני. בארצות דוברות אנגלית שונה השם "סי" ל"טי", על ידי שרה גלובר במאה ה-19, כך שכל הברה בסולם תתחיל באות שונה.
הערות שוליים

↑  htps://books.google.com.au/books?id=f8FmrXT1jdIC
↑  Fenion, Iain Early Music History: Studies in Medieval and Early Modern Music ( 2009 )https://books.google.com.au/books?id=81ZwlEGrpL4C]
↑  The Cambridge History of Seventeenth-Century Music (2005)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281058405171  PLWABN: 9810552971105606  BNE: XX1635391  BnF: cb12196279r (data)  CANTIC: a11396714  GND: 119116383  ICCU: CFIV072851  ISNI: 0000 0001 1570 7365  LCCN: n90677308  NKC: jn20040111017  NLA: 35673117  NLG: 221825  NTA: 126622183  RERO: 02-A003186393  SNAC: w6p55sqk  SUDOC: 068525427  Trove: 1036605  VcBA: 495/4306  VIAF: 54194455   WorldCat (עם VIAF): 54194455
ג'ובאני בטיסטה סמרטיני

| --- | --- |

 לידה:  1700 מילאנו 
 פטירה:  15 בינואר 1775 (בגיל 75 בערך) מילאנו, דוכסות מילאנו 
 מוקד פעילות:  דוכסות מילאנו 
 תקופת הפעילות:  מ-1732 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  אופרה, סונאטה, סימפוניה, מוזיקה דתית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  עוגב, כינור
 
ג'ובאני בטיסטה סמרטיני (באיטלקית: Giovanni Battista Sammartini, נולד ב-1700 או 1701, נפטר ב-15 בינואר 1775) היה מלחין, כנר, נגן עוגב, מנצח מקהלה ומורה איטלקי. גלוק היה בין תלמידיו והערכה רבה נודעה לו בקרב מלחינים צעירים כמו יוהאן כריסטיאן באך. עוד צוין, שנוסחאות סגנון רבות ביצירות של היידן דומות לאלה של סמרטיני, אם כי היידן הכחיש כל השפעה כזאת. שמו של סמרטיני נקשר בעיקר עם גיבושה של הסימפוניה הקונצרטנטית, הן בהרחקתה מסגנון האוברטורה האופראית הקצרה והן בהכנסת מידה חדשה של רצינות ושימוש בפיתוח תמאטי, שקדם כאבטיפוס להיידן ולמוצרט. כמה מיצירותיו מתוארות כסטיל גאלאנט, סגנון שהתקשר עם אידיאלים של תקופת ההשכלה, בעוד ש"הרושם המתקבל בדרך כלל מיצירתו של סמרטיני הוא, שהמלחין תרם במידה רבה להתפתחותו של סגנון קלאסי, שהשיג מקסימום של צלילות ובהירות בדיוק כשחייו הארוכים והפעלתנים התקרבו לסיומם."
טעות נפוצה היא לבלבל את סמרטיני עם אחיו, ג'וזפה, מלחין בעל תפוקה פורייה לא פחות ואותם ראשי תיבות.
חייו

ג'ובאני בטיסטה סמרטיני נולד לאבובן, מהגר מצרפת, אלקסיס סן-מרטן ולג'ירולמה דה פדריצ'י במילאנו, שהייתה חלק מאוסטריה במשך רוב חייו וכיום באיטליה. הוא היה השביעי בשמונה ילדים. אביו הקנה לו ידע במוזיקה ובשנת 1725 כתב את יצירתו הראשונה, סדרה של יצירות ווקאליות (שאבדו מאז). זמן לא רב אחר כך, קיבל משרת ממונה על המוזיקה של הקהילה בשנת 1728.
סמרטיני התפרסם תוך זמן קצר כמלחין כנסייה ועשה לו שם מחוץ לאיטליה בשנות ה-30' של המאה ה-18. במהלך השנים הצטרף לכנסיות רבות לצורך עבודה (8 או יותר עד מותו)) וכתב מוזיקה לביצוע באירועים ממלכתיים ובבתי האצולה. אף כי מעולם לא רחק הרבה ממילאנו, בא בקשרים עם הרבה מלחינים ידועי-שם, ביניהם יוהאן סבסטיאן באך, מוצרט, בוקריני וגלוק, שהיה לתלמידו בשנים 1737 עד 1741. גם המלחין הגרמני כריסטיאן קאנאביך, ממשיכו של יוהאן שטאמיץ באסכולת מנהיים, היה תלמידו של סמרטיני בשנות ה-50' המאוחרות של המאה ה-18.
מותו של סמרטיני בשנת 1775 היה בלתי צפוי. אף כי נהנה מהערכה רבה בתקופתו, המוזיקה שלו נשכחה עד מהרה ורק ב-1913 באו החוקרים פאוסטו טורפרנקה, ז'ורז' דה סן-פואה וגאטנו צ'זארי והעלו את סמרטיני למחקר מחודש. האירוניה היא, שרוב יצירותיו ששרדו התגלו בהוצאות, שהתפרסמו מחוץ לעיר הולדתו מילאנו.
חידושים

תהילתו העיקרית של סמרטיני היא על חידושיו בפיתוח הסימפוניה, אולי יותר מאסכולות החשיבה במנהיים ובווינה. 
ייחודה של גישתו לחיבור הסימפוני היה בכך, שהושפעה מצורות הטריו סונאטה והקונצ'רטו, בניגוד למלחינים אחרים בתקופה, שעיצבו סימפוניות במתכונת האוברטורה האיטלקית. המניע לסימפוניות שלו היה מקצב וצורה ברורה יותר, בייחוד צורת סונאטה מוקדמת וצורה בינארית מוקדמת. כושר ההמצאה לא דלל מעולם ביצירותיו, שניבאו לעיתים את מגמת המוזיקה הקלאסית, בדומה לסגנון ה"סער והפרץ".
יצירות

סמרטיני היה מלחין פורה. בין יצירותיו 3 אופרות, כ-70 סימפוניות, 10 קונצ'רטי וכמה מן היצירות הקאמריות המוקדמות ביותר המוכרות במוזיקה המערבית. נכון לשנת 2004, ידועות כ-450 יצירות פרי עטו של סמרטיני, אף כי חלק גדול מן המוזיקה שלו אבד ואיננו, בייחוד מוזיקה כנסייתית ודרמטית. ייתכן שחלק מן היצירות האלה אבדו בגלל פרסום בשמות אחרים, בייחוד זה של אחיו, ג'וזפה. יצירותיו המוקדמות ביותר נועדו לשימוש ליטורגי.
ההתייחסות ליצירותיו של סמרטיני, בהוצאות לאור או בתקליטים, היא או במספרי אופוס שניתנו להן בתקופת חייו, או במספרי ג-ח (J-C) שקיבלו בקטלוג ג'נקינס-חורגין, הנזכר בהמשך.< ניוול ג'נקינס היה הראשון לערוך כמה מיצירותיו של סמרטיני, כולל המגניפיקט (הוא ערך גם יצירות של ויוואלדי, פאיזיילו ובוקריני, בין השאר).
המוזיקה של סמרטיני מחולקת בדרך כלל לשלוש תקופות סגנון: התקופה המוקדמת (1724-1739), המשקפת תערובת של צורות בארוקיות וקדם-קלאסיות, התקופה האמצעית (1740-1758), המעלה על הדעת את הצורה הקדם-קלאסית, והתקופה המאוחרת (1759-1774), המציגה השפעות קלאסיות, כולל מוצרט. התקופה האמצעית של סמרטיני נחשבת לתקופתו המשמעותית והחלוצית ביותר, במהלכה חיבר יצירות בסגנון 
הסטיל גאלאנט, מבשר התקופה הקלאסית.
יצירות ידועות

אופרות (3)
סונאטות (מעל 50)
קונצ'רטי (10)
סימפוניות (68 או יותר)
קונצ'רטיני (7)
מארשים
מינואטים
חמישיות מיתרים
רביעיות מיתרים וחליל
שלישיות מיתרים (כ-200)
אריות ויצירות להרכבים ווקאליים (9)
קנטטות
יצירות קודש (17)
לקריאה נוספת

Cattoretti, Anna, ed., Giovanni Battista Sammartini and his musical environment, Brepols, Turnhout, 2004. ISBN 2-503-51233-X.
Churgin, Bathia and Jenkins, Newell. Thematic Catalog of the Works of Giovanni Sammartini: Orchestral and Vocal Music. Cambridge: published for the American Musicological Society by Harvard University Press, 1976. ISBN 0-674-87735-7.
Stedman, Preston. The Symphony. Englewood Cliffs, New Jersey: Prentice Hall 1992.
הערות שוליים

↑  Churgin, Bathia: "Sammartini [St Martini, San Martini, San Martino, Martini, Martino] Giovanni Battista", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed [21 March 2007]), <http://www.grovemusic.com>
↑  Cattoretti, Anna, ed. Giovanni Battista Sammartini and His Musical Environment. Brepolis, 2004.
↑  G. B. Sammartini and the Symphony
 Churgin, Bathia 
 The Musical Times, Vol. 116, No. 1583. (Jan., 1975), pp. 26-29. 
Stable URL: http://links.jstor.org/sici?sici=0027-4666%28197501%29116%3A1583%3C26%3AGBSATS%3E2.0.CO%3B2-Q
↑  Sammartini, Giovanni Battista. The Symphonies of G. B. Sammartini. Ed. Bathia Churgin. Cambridge: Harvard University Press, 1968.
↑  Churgin, Bathia: ‘Sammartini [St Martini, San Martini, San Martino, Martini, Martino] Giovanni Battistam', Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed [21 March 2007]), <http://www.grovemusic.com>
↑  Sammartini, Giovanni Battista. The Symphonies of G. B. Sammartini. Ed. Bathia Churgin. Cambridge: Harvard University Press, 1968.
↑  The Published Instrumental Works of Giovanni Battista Sammartini: A Bibliographical Reappraisal
 Henry G. Mishkin; Giovanni Battista Sammartini 
 The Musical Quarterly, Vol. 45, No. 3. (Jul., 1959), pp. 361-374. 
 Stable URL: http://links.jstor.org/sici?sici=0027-4631%28195907%2945%3A3%3C361%3ATPIWOG%3E2.0.CO%3B2-9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300083605171  PLWABN: 9810642127205606  BIBSYS: 90176119  BNE: XX1504959  BnF: cb138993611 (data)  GND: 118794302  ICCU: LO1V133575  ISNI: 0000 0000 5549 5427  LCCN: n79095337  LNB: 000073836  MusicBrainz: 02e8e355-70e6-4639-b907-213eeff015e7  NDL: 01066326  NKC: xx0027421  NLA: 35725757  NLK: KAC199624009  NTA: 074902520  RERO: 02-A000143632  SELIBR: 207346  SNAC: w6ht2wqp  SUDOC: 080625517  Trove: 1059758  VIAF: 100244986   WorldCat (עם VIAF): 100244986
ג'יימס בידל

ג'יימס ג'יילס בידל (באנגלית: James Giles Beadle; נולד ב-16 ביולי 2004 באנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אוקספורד יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה, בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון.
קריירת מועדונים

בידל גדל במחלקות הנוער של צ'רלטון את'לטיק וברייטון אנד הוב אלביון. ב-18 בינואר 2023 הושאל בידל מברייטון אנד הוב אלביון לקרו אלכסנדרה מהפוטבול ליג השנייה. הוא ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-23 ביוני 2023 הושאל בידל לאוקספורד יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה החל מ-1 ביולי.
קריירה בינלאומית

בידל היה חלק מסגל נבחרת אנגליה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.
הערות שוליים

↑  Crewe: Brighton keeper James Beadle and Southampton's Ryan Finnigan sign on loan באתר BBC, ‏ 18 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  James Beadle to join Oxford United באתר הרשמי של אוקספורד יונייטד, 23 ביוני 2023 (באנגלית)
↑  Fifa Under-20 World Cup: England name squad for tournament באתר BBC, ‏ 11 במאי 2023 (באנגלית)
ג'ורג' וילסון

ג'ורג' אליסון וילסון (באנגלית: George Allison Wilson‏; 1 באפריל 1884 – 8 בספטמבר 1953) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל מדינת איווה בשנים 1939–1943, ולאחר מכן ייצג אותה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1943–1949.
ביוגרפיה

וילסון נולד בחווה חקלאית בסמוך לעיירה מנלו שבאיווה, ולמד בבתי ספר כפריים ובמכללת גרינל. בשנת 1907 השלים את לימודיו הגבוהים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת איווה, ובאותה השנה התקבל ללשכת עורכי הדין של המדינה. כעבור זמן מה החל להתמקצע כעורך דין בדה מוין. בין השנים 1912–1914 היה עוזר התובע המחוזי במחוז פולק, ואז מ-1915 עד 1916 היה התובע המחוזי בעצמו. ב-1917 החל את כהונתו כשופט מחוזי, תפקיד אשר מילא עד 1921, ובמשך עשור היה חבר הסנאט המדינתי באיווה מ-1925 עד 1935.
בשנת 1936, מושל איווה הדמוקרטי קלייד הרינג, בחר להתמודד  לסנאט של ארצות הברית במקום לכהונה נוספת כמושל. בבחירות מקדימות, שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית, זכה וילסון במועמדות מפלגתו לתפקיד המושל, אך הוא הובס בבחירות הכלליות על ידי נלסון קראשל, בפער של פחות מ-3,000 קולות. ב-1938 התמודד וילסון בשנית מול קראשל, והפעם הצליח לגבור עליו וגרף 52.7% מקולות הבוחרים.
בבחירות 1940 נבחר מחדש לכהונה שנייה כמושל, ושוב זכה באותו אחוז מהקולות מול ג'ון ולנטיין הדמוקרטי. זאת לאחר שזכה מחדש במועמדות המפלגה הרפובליקנית אחרי מערכת בחירות מקדימות עיקשת, מצד Harold Royce Gross לימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. במקום להתמודד לתקופת כהונה שלישית ב-1942, החליט וילסון להתמודד נגד הסנאטור הדמוקרטי המכהן קלייד הארינג, ובסופו של דבר הדיח אותו מהתפקיד. ב-14 בינואר 1943 וילסון הושבע לתפקידו, וכהונתו נמשכה עד ינואר 1949. במהלך כהונתו היה וילסון חבר בוועדת הכוחות המזוינים וכן בוועדת העסקים הקטנים והיזמות.
בשנת 1948, הסנאטור גאי מארק ג'ילט, שבבחירות 1944 כשל בניסיונו להיבחר מחדש, התמודד נגד וילסון בבחירות הכלליות. וילסון היה צפוי לנצח. עם זאת, בשנה שבה נשיא ארצות הברית הארי טרומן ודמוקרטים רבים אחרים הפתיעו את הפרשנים הפוליטיים, ג'ילט הביס את וילסון בלמעלה מ-150,000 קולות.
ב-1953 הלך וילסון לעולמו, ונטמן בבית העלמין גלנדייל שבדה מוין.
הערות שוליים

1 2  Senator George Allison Wilson, באתר בית המחוקקים של איווה (באנגלית)
↑  ג'ורג' וילסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118381254X  LCCN: no2015037823  NARA: 17369885  US Congress: W000581  VIAF: 315534206   WorldCat (עם VIAF): 315534206
ג'ורג' אדני יול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1871 Morham, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 ביוני 1951 (בגיל 80) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון  וינצ'סטר קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  היינריך רודולף הרץ, קרל פירסון 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון (1893–1912)  אוניברסיטת קיימברידג' (1912–1930) 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1922)  מדליית גיא מזהב (1911) 
 
ג'ורג' אדני יול (באנגלית: George Udny Yule‏; 18 בפברואר 1871 – 26 ביוני 1951) היה סטטיסטיקאי בריטי. יול, הנחשב לאחד מחלוצי הסטטיסטיקה המודרנית, תרם תרומות למספר תחומים בסטטיסטיקה, והיה בין הראשונים שיישמו שיטות סטטיסטיות במדעי החברה.
ביוגרפיה

יול נולד בסקוטלנד למשפחה מבוססת מהמעמד הגבוה. חלק גדול מבני המשפחה היו קציני צבא, משרתי ציבור ומלומדים. הוא התחנך בפאבליק סקול וינצ'צסטר קולג', ובגיל 16 החל ללמוד הנדסה ביוניברסיטי קולג' בלונדון. לאחר ששהה בבון במשך שנה, שם עסק במחקר בפיזיקה בהדרכתו של היינריך הרץ, חזר ליוניברסיטי קולג' ב-1893, והיה למדריך לסטודנטים של קרל פירסון. פירסון החל באותה עת להתעניין בסטטיסטיקה, ויול הלך בעקבותיו. הוא התקדם לדרת עוזר פרופסור, אך עזב את האוניברסיטה לטובת משרה מכניסה יותר. ב-1902 חזר ליויברסיטי קולג' כמרצה לסטטיסטיקה, וב-1912 עבר לאוניברסיטת קיימברידג'. במהלך מלחמת העולם הראשונה יול עבד בשירות הצבא ולאחר מכן בשירות משרד המזון. התקף לב שעבר ב-1931 כפה עליו פרישה מוקדמת, אם כי המשיך לעסוק במחקר באופן חלקי. הוא נפטר ב-1951, בגיל 80. בהספד ליול כתב פרנק ייטס כי יול "צעד את הצעדים הראשונים בכיוונים רבים שלאחר מכן נשאו פירות... הוא אכן אחד החלוצים של הסטטיסטיקה המודרנית".
עבודתו המדעית

הפרסום המדעי הראשון של יול בתחום הסטטיסטיקה הופיע ב-1895, ובין השנים 1897 ו-1899 פרסם מספר מאמרים חשובים שעסקו במתאם וברגרסיה. ב-1900 החל לפתח תיאוריה כללית של קשרים בין משתנים מתוך כוונה להכליל את תיאורית המתאם למשתנים איכותיים. כאן נתגלעה מחלוקת מדעית בינו ובין מורו לשעבר פירסון. בספרו המשפיע "מבוא לתיאוריה של הסטטיסטיקה" שיצא לאור ב-1911, יול נמנע מלהמליץ לקוראיו על גישתו של פירסון למדידת עצמת הקשר בין משתנים איכותיים, וכך המחלוקת המדעית הידרדרה למריבה אישית והשמצות הדדיות. בין 1921 ל-1927 יול פרסם שלושה מאמרים משפיעים בתחום של ניתוח סדרות עתיות . ב-1925 פרסם מאמר שעסק בתיאוריה המתמטית של האבולוציה, בו הציג מודל של תהליך סטוכסטי המוביל ליצירת התפלגות חזקתית. מודל זה, המוכר גם בשם מודל העדפה קישורי, קרוי על שמו.
הכרה מקצועית ופרסים

יול היה חבר בחברה המלכותית ובחברה המלכותית לסטטיסטיקה. ב-1911 הוענקה לו מדליית הזהב על שם גאי, הפרס החשוב ביותר המוענת על ידי החברה המלכותית לסטטיסטיקה. הוא כיהן כנשיא החברה המלכותית לסטטיסטיקה בין 1924 ל-1926.
ראו גם

מתאם
מתאם פי
משתנה איכותי
הערות שוליים

↑  Yule, G. U., On the association of attributes in statistics: with illustrations from the material of the childhood society, Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series A 194, 1900, עמ' 252-261 doi: https://doi.org/10.1098/rsta.1900.0019
↑  MacKenzie, D, Statistical theory and social interests: a case-study, Social studies of science, 1 8, 1978, עמ' 35-83
↑  Yule, G. U., On the time-correlation problem, with especial reference to the variate-difference correlation method, Journal of the Royal Statistical Society, 4 84, 1921, עמ' 497-537 doi: 10.2307/2341101
↑  Yule, G. U., Why do we sometimes get nonsense-correlations between Time-Series?--a study in sampling and the nature of time-series, Journal of the Royal Statistical Society, 1 89, 1926, עמ' 1-63 doi: 10.2307/2341482
↑  Yule, G. U., On a method of investigating periodicities in disturbed series, with special reference to Wolfer's sunspot numbers, Philosophical Transactions of the Royal Society of London Series A 225, 1927, עמ' 267-298
↑  Yule, G. U., A mathematical theory of evolution, based on the conclusions of DR. JC Willis, FRS, Philosophical transactions of the Royal Society of London. Series B, 1 23, 1925 doi: 10.1098/rstb.1925.0002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294004105171  PLWABN: 9810636688405606  BIBSYS: 90382570  BNE: XX828917  BnF: cb17361876k (data)  CiNii: DA03210145  GND: 12910504X  ISNI: 0000 0001 2029 1472  LCCN: no94014155  MGP: 200014  NKC: vse2011635864  NLA: 35625528  NTA: 073486450  RERO: 02-A000180219  SNAC: w6kp84fh  SUDOC: 08380949X  Trove: 1019846  VIAF: 79076961   WorldCat (עם VIAF): 79076961
ג'יימס בוקנייט

| --- | --- |
 לידה:  18 בספטמבר 2000 (בן 24) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מספר:  2
 מכללה:  אוניברסיטת קונטיקט
 דראפט:  בחירה מספר 11, 2021 שארלוט הורנטס
 קבוצות כשחקן
 2021–2024:  שארלוט הורנטס
ג'יימס דייוויד בוּקנייט (באנגלית: James David Bouknight; נולד ב-18 בספטמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בעמדת הקלע.
קריירת מכללות

בוקנייט נולד וגדל בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ניו יורק. בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת קונטיקט, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה – "יוקון האסקיז". בעונת 2019/2020 רשם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק, ובעונה העוקבת הפך לשחקן המוביל של ההאסקיז, ושיפר את תפוקתו ל-18.7 נקודות ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בסיום אותה עונה, בה נבחר לחמישיית העונה של מחוז ACC, עזב את ליגת המכללות לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2021 נבחר בוקנייט על ידי שארלוט הורנטס, בבחירה ה-11.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | שארלוט | 31 | 0 | 9.8 | 0.348 | 0.347 | 0.871 | 1.7 | 0.8 | 0.2 | 0.0 | 4.6 |
| 2022/2023 | שארלוט | 34 | 0 | 15.1 | 0.358 | 0.303 | 0.667 | 2.1 | 1.2 | 0.4 | 0.1 | 5.6 |
| קריירה |  | 65 | 0 | 12.6 | 0.353 | 0.316 | 0.770 | 1.9 | 1.0 | 0.3 | 0.1 | 5.1 |
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של בוקנייט בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2021, באתר basketball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוגיטה גוגואה

גוֹגיטָה גוֹגוּאָה (בגאורגית: გოგიტა გოგუა; נולד ב-4 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בקבוצת סאמגרלו צ'חורוצקו ובנבחרת גאורגיה. הוא משחק בעיקר כקשר אך לעיתים הוא מתפקד כבלם.
קריירת משחק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גוגואה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). לפני הפרסום לו זכה בזכות הופעותיו במדי ספרטק נלצ'יק, שיחק בחימקי ובאולימפי רוסתווי. הוא הצטיין במדי ספרטק נלצ'יק בעונתה הראשונה בפרמייר ליג הרוסי ובתום העונה היה מבוקש על ידי קבוצת הארטס הסקוטית אך המעבר לא התאפשר בשל בעיות בקבלת רישיון עבודה. עם חזרתו לרוסיה, שיחק בסאטורן ראמנסקו במשך עונה אחת. בעונת 2007/2008 הוא חתם בפעם השנייה בספרטק נלצ'ק.
ג'ורג' ויליאם פאלמר

ג'ורג' ויליאם פאלמר (באנגלית: George William Palmer; ‏ 23 במאי 1851 – 8 באוקטובר 1913) חבר לשעבר בפרלמנט הבריטי.
חייו הפרטיים

ג'ורג' ויליאם פאלמר נולד בעיר רדינג, אביו היה ג'ורג' פאלמר ראש העיר רדינג, ואמו אליזבת שרה אשר הייתה בתו של רוברט מטייראד. כמו כן היה ג'ורג' חבר במשפחת פאלמר, אשר הייתה הבעלים של "הנטלי ופאלמר" (Huntley & Palmers), חברה ליצור ביסקוויטים בעיר רדינג אשר באנגליה.
חייו הפוליטיים

כמו אביו, פנה ג'ורג לחיים הפוליטיים והיה לראש העיר רדינג, ולנציג העיר בפרלמנט הבריטי.
ג'ורג ויליאם פאלמר שירת כחבר המפלגה הליברלית בפרלמנט הבריטי מטעם מחוז רדינג משנת 1892 ועד להפסדו בבחירות של שנת 1895.
בשנת 1898 קיבל ג'ורג חזרה את מקומו בפרלמנט הבריטי בבחירות הביניים בעקבות מותו של חבר פרלמנט מכהן, והחזיק בתפקיד עד להתפטרותו בשנת 1904 מסיבות בריאות.
ג'ורג' ויליאם פאלמר החזיק בבעלותו את האחוזה "בית מרלסטון" בכפר באקלברי אשר במערב מחוז ברקשייר באנגליה.
הערות שוליים

↑  T. A. B. Corley, Palmer, George William, in Oxford Dictionary of National Biography online, 23 September 2004
גוגי גרנט

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1924 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  10 במרץ 2016 (בגיל 91) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 מקום לימודים:  Venice High School 
 סוגה:  מוזיקת פופ מסורתית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Era Records 
 פרופיל ב-IMDb
 
גוגי גרנט (באנגלית: Gogi Grant;‏ 20 בספטמבר 1924 - 10 במרץ 2016) הייתה זמרת מוזיקה פופולרית אמריקאית. הייתה ידועה בעיקר בזכות להיטה "The Wayward Wind", שכיכב בראש רשימת הלהיטים בשנת 1956.
חייה

גרנט נולדה כמירטל אודרי ארינסברג בפילדלפיה, פנסילבניה. בגיל 12 עברה עם משפחתה ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם התפרסמה בתחרויות שירה ובתוכניות טלוויזיה. בשנת 1952 החלה להקליט את שיריה הראשונים, תחת השמות "אודרי בראון" ו"אודרי גרנט". כינוייה "גוגי" ניתן לה על ידי סוכנה בחברת התקליטים תקליטי RCA. ב-1955 עברה לחברת תקליטים קטנה ואלמונית בשם "Era Records", שם הוקלט שירה הראשון שהפך ללהיט "Suddenly There's a Valley", ונכנס לרשימת עשרת הגדולים של בילבורד באותה שנה.
שנה לאחר מכן, ב-1956 הוציא גרנט שיר נוסף שהיה ללהיט גדול אף יותר, ושבגללו היא זכורה, ה-"The Wayward Wind", שכיכב בראש רשימת הלהיטים במשך מספר שבועות באותה שנה. מעל למיליון עותקים של השיר נמכרו ברחבי ארצות הברית בלבד, ובאנגליה השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי. היא הופיעה יחד עם הווארד קיל בגרסת האריך-נגן של המחזמר המפורסם "ספינת השעשועים" בשנת 1958.
למרות שגרנט לא הפסיקה להופיע עד שנת 2010, הפופולריות שלה ירדה כבר בשנות השישים, עם הצלחות מינוריות במהלך הקריירה הארוכה.
נפטרה ב-10 במרץ 2016.
ג'ון איזנר

| --- | --- |

איזנר באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 2009
 לידה:  26 באפריל 1985 (בן 39) גרינסבורו, צפון קרולינה
 מדינה:  ארצות_הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  דאלאס, טקסס
 מספר צאצאים:  4 
 גובה:  2.08 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  2007–2023 (כ־16 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  22,430,808 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  393-240 (62.09%)
 דירוג שיא:  8 (16 ביולי 2018)
 זכיות בטורנירים:  14
 זוגות
 מאזן קריירה:  109-95 (53.43%)
 דירוג שיא:  26 (2 באפריל 2012)
 זכיות בטורנירים:  5
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב רביעי (2010, 2016)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב רביעי (2014, 2016, 2018)
 וימבלדון:  חצי גמר (2018)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע הגמר (2011, 2018)
 תאריך עדכון 13 בנובמבר 2018
 
ג'ון איזנר (באנגלית: John Isner; נולד ב-26 באפריל 1985) הוא טניסאי מקצועני מארצות הברית המדורג כיום (מאי 2022) במקום ה-23 בעולם, בסבב ה-ATP, דירוג השיא שלו ביחידים היה 8 בעולם ב-16 ביולי 2018. איזנר זכה ב-16 תוארי יחידים ו-6 תוארי זוגות במהלך הקריירה. דירוג השיא שלו בזוגות היה 26 בעולם, ב-2 באפריל 2012.
באליפות וימבלדון (2010) היה שותף למשחק הטניס הארוך ביותר אי פעם, 11 שעות ו-5 דקות, בו ניצח.
בנוסף היה שותף למשחק השני הארוך בהיסטוריה שנמשך 6 שעות ו-35 דקות בו הפסיד.
הישג השיא שלו הוא הגעה למשחק חצי גמר אליפות וימבלדון (2018).
לפני 2010

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
2010

שנת 2010 הייתה השנה הטובה ביותר בקריירה של איזנר. איזנר פתח את השנה בניצחון על ארנו קלמנט בגמר טורניר אוקלנד. זהו תואר ה-ATP הראשון של איזנר.
איזנר הגיע לסיבוב הרביעי באליפות אוסטרליה הפתוחה שם הודח בידי אנדי מארי.
בטורניר הרולאן גארוס הפסיד בסיבוב השלישי לתומאש ברדיך הצ'כי.
בווימבלדון הודח בסיבוב השני על ידי טימו דה בייקר אחרי שבסיבוב הראשון ניצח את ניקולאס מאהו בתוצאה 6–4, 3–6, 6–7, 7–6, 70–68 במשחק שהפך למשחק הטניס הארוך ביותר, 11 שעות ו-5 דקות, והתפרס על פני 3 ימים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע לסיבוב השלישי שם הודח בידי מיכאל יוז'ני מרוסיה.
2011

באליפות אוסטרליה הפתוחה הודח איזנר בסיבוב ה-3 בידי מרין צ'יליץ' ב-5 מערכות.
ברולאן גארוס הודח בסיבוב הראשון לאחר שהפסיד לרפאל נדאל. איזנר היה הראשון שהגיע ל-5 מערכות נגד נדאל בטורניר זה.
בווימבלדון הוגרל שוב לשחק בסיבוב הראשון נגד ניקולאס מאהו, הפעם איזנר ניצח ניצחון חלק 0–3 במערכות. בסיבוב השני הודח בידי ניקולאס אלמגרו.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע עד לשלב רבע הגמר שם הודח על ידי אנדי מארי.
במהלך השנה זכה איזנר ב-2 תוארי ATP נוספים. הראשון על דשא, שניצח בטורניר ניופורט את אוליבר רוחוס. השני על משטח קשה בטורניר מונטריאול שניצח בגמר את ג'וליאן בנטו
את השנה סיים במקום ה-18 בעולם.