stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מילטוס
היסטוריה > תקופת הברונזה > התקופה המינואית

משנת 1900 לפנה"ס, חפצים רבים שאפיינו את התרבות המינואית החלו להיסחר במילטוס. במשך מאות השנים הבאות, קיבלה הפוליס מילטוס השפעה חזקה מתרבות זו, בעיקר בשל מיקומה. ממצאים ארכאולוגיים אלה עשויים לבסס את המיתוס, לפיו, זרם מהגרים מאזור האי כרתים הוא שהביא להתפשטותה של התרבות המינואית באזור העיר.
לפי דבריו של ההיסטוריון היווני סטראבון, מילטוס הייתה הפוליס המבוצרת הראשונה שנבנתה מעל גובה פני הים על ידי תושבים מכרתים, היכן שהוקמו התיישבויות מוקדמות יותר על האי. בהתיישבויות אלה התגוררו עמים יווניים קדומים. תיאור זה של העיר מילטוס הוא, כנראה, הקרוב ביותר למציאות, מפני שזו הייתה גישתם של ההיסטוריונים היוונים הקדומים ביותר.
היסטוריה > תקופת הברונזה > התקופה המיקנית

מילטוס הייתה מעוז מיקני, על חופי אסיה הקטנה, בין השנים 1450 לפנה"ס ל-1100 לפנה"ס. בסביבות שנת 1320 לפנה"ס, תמכה הפוליס במרד אנטי-חתי בקרבת אזור ארזווה. מילטוס, בעת ההיא, הוזכרה במכתב, שנכתב ככל הנראה על ידי המלך החתי חתושיליש השלישי.
מבנה העיר והאתרים בה

העיר הוקמה על לשון-יבשה המוקפת מצדדיה המערביים והמזרחיים בים האיגאי; פני-השטח בסמוך לצדה של העיר הפונה אל היבשת הרריים, ולכן כלכלתה התבססה בעיקר על מסחר ימי, כפי שמתברר לפי הממצאים ממנה. עד הפלישה הפרסית ב-494 לפנה"ס, שבה הוחרבה עד היסוד, מילטוס הייתה החשובה ביותר, וככל הנראה גם הגדולה ביותר, מבין 12 הערים האיוניות. בצדה המערבי נבנו שלושה נמלים, אך הנמל המרכזי שלה - "נמל האריה" - מוקם בצדה המזרחי, ומשלושת צדדיו הוקמו מזחים, מחסנים וחנויות. האגורה הצפונית של מילטוס מוקמה מצדו הדרומי של נמל האריה, והיא הגדולה ביותר שנחשפה עד היום (שטחה 164 על 196 מטרים). בסמוך לה נמצאת האגורה הדרומית. בעקבות התמלאות המפרץ בסחף נהר מאנדר נותקו נמלי מילטוס מן הים.
ממקדש אתנה, שנבנה ככל הנראה עשורים ספורים לאחר חורבן העיר בידי הפרסים, שרדו רק היסודות העשויים מאבני גנייס גדולות. שטח בסיסו 30 על 18 מ'. בשונה מרוב המקדשים, הוא נבנה על ציר צפון-דרום. שרידים של תרומות דתיות ושל כלים אחרים מעידים על כך שהמקדש נבנה על מקומו של מקדש קדום יותר מהתקופה הארכאית או אף מתקופה קדומה יותר. בנמל האריה שכן מקדש אפולו, שכונה "הדיפיניון", וממנו יצאה כל שנה באביב תהלוכה לדידימה. המיתולוגיה קושרת את אפולו ליורדי הים, ולכן הוא נחשב לא רק לאל המגן על הנמל בו מוקם מקדשו, אלא לפטרונם של המתיישבים היווניים באסיה הקטנה.
האצטדיון של מילטוס נבנה במאה החמישית לפנה"ס, כחלק מתוכניתה המקורית של העיר. רוחבו כ-29 מ' ואורכו כ-120 מ', בדומה לאצטדיון שבאולימפיה. מבין שני שערי ההזנקה שהשתמרו בו, אחד מהם בבירור השתמר מהתקופה ההלניסטית (ולא הוחלף בידי הרומאים). התיאטרון מוקם על גבעת האקרופוליס של העיר; שרידיו הנראים למבקר בעיר כיום הם תוצאה של שיפוץ משמעותי מהתקופה הרומית. התיאטרון היה הגדול ביותר באסיה הקטנה, ויועד עבור 150,000 צופים; הוא חולק לשלוש רמות, בכל אחת מהן 20 שורות מושבים.
הנימפאום, שמוקם באזור האגורה הדרומית, השתמר היטב: מהממצאים ניתן להגיע לשחזור מדויק יחסית של קומתו הבסיסית (מתוך שלוש שכנראה היו בו). רוב קישוטיה המפוסלים של המזרקה נשארו במילטוס (השאר נלקחו למוזאונים). פסלי אלים ואלים-למחצה קישטו את הגומחה, שהזכירה מעט בצורתה תיאטרון; האפריז קושט בעיטורי גפנים. המים נשפכו מתשע גומחות אל כיור שעמד בבסיסה של המזרקה. על הנימפאום השתמרה כתובת בלטינית, שנכתבה לכבודו של טראיאנוס, שהיה מושל אסיה בשנים 79–80 לספירה. באזור האגורה הדרומית היה ממוקם גם בית המועצה (הבולאוטריון (אנ')). בכניסה אליו היה שער מפואר (פרופיליאון (אנ')); כתובת שנחשפה בו מציינת שהוא נבנה על ידי שני אחים, טימארכוס והרקליאדס, לכבודו של אנטיוכוס הרביעי.
התיאטרון של מילטוס מוקם בסמוך לגבעה שבתקופות הקלאסית וההלניסטית היוותה את האקרופוליס של מילטוס; כיום נשתמרה צורתו לאחר השיפוץ שעבר בתקופה הרומית. אורכו היה כ-140 מטר, והיו בו מקומות לכ-15,000 צופים. מקומו המרכזי מצביע על החשיבות הרבה שהייתה לו עבור תושבי מילטוס.
מרחצאות פאוסטינה - שנקראו על-שמה של אשתו של מרקוס אורליוס - הן המבנה שהשתמר במילטוס בצורה הטובה ביותר. ככל הנראה בגלל שהוגלתה לעיר בשנת 164 לספירה, היא תרמה בנדיבות לבניינם של המרחצאות, ואולי גם לבנייתו של התיאטרון. המרחצאות מוקמו ונבנו שלא לפי תוכניתה המקורית של העיר: המבנים מחוץ למרכז העיר מלבדם נבנו לפי כיווני ארבע הרוחות.
ראו גם

שער השוק של מילטוס
הערות שוליים

↑  איבו היינל, Graeco-Anatolian Contacts in the Mycenaean Period, Academia
1 2  Miletus (Site), מאגר המידע הדיגיטלי "פרסאוס" של אוניברסיטת טאפטס
↑  מפת המפרץ של שפך נהר מאנדר ושלבי התמלאותו בסחף בתקופות היסטוריות (מסומנים בקווים דקיקים בצבע סגול)
↑  Miletus, Temple of Athena (Building), www.perseus.tufts.edu
↑  MILETOS (Balat), Turkey, The Princeton Encyclopedia of Classical Sites, הוצאת אוניברסיטת פרינסטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4039299-5  MusicBrainz: 821c207a-6f49-40a0-810a-e0ec9ac1d55f  NKC: ge1153009  VIAF: 238987137   WorldCat (עם VIAF): 238987137
מדע גדול, בקטנה

סמליל העמותה
מדע גדול, בקטנה היא עמותה להנגשת מדע לציבור הרחב. נכון לאוגוסט 2021, לעמותה מעל 150 אלף עוקבים בדף הפייסבוק ועוד עשרות אלפים ברשתות חברתיות נוספות. מטרת העמותה היא לקדם את החשיבה המדעית בישראל והיא מפרסמת כתבות שעוסקות במגוון תחומים מדעיים, ביניהם פיזיקה, ביולוגיה, כימיה, אסטרונומיה, מתמטיקה, הנדסה ועוד. בנוסף לתיאור תופעות מדעיות וסקירת מחקרים עדכניים, העמותה עוסקת גם בביקורת על כלי תקשורת שמפרסמים מידע מדעי שגוי והפרכת מידע שגוי המתפרסם ברשתות החברתיות. כלל פרסומי העמותה נכתבים בידי אנשי מקצוע רלוונטיים, עוברים ביקורת קפדנית על ידי בעלי ידע בתחום ומגובים במקורות מדעיים.
פעילות העמותה

דף הפייסבוק הוקם בינואר 2013 על ידי עופר סדן ובהמשך עבר לידי יומירן ניסן. מדע גדול, בקטנה נרשמה כעמותה בשנת 2017.
נכון ל-2020, במדע גדול, בקטנה מתנדבים מעל מאה פעילים המתחלקים בין הצוות המדעי לצוות הניו מדיה, ועוסקים ביצירת תוכן מדעי, עיצוב גרפי, ניהול רשתות חברתיות ועוד. כל המדענים המתנדבים בצוות מדע גדול, בקטנה הם בעלי תואר אקדמי מתקדם בתחום מדעי או טכנולוגי. רובם הגדול עדיין עוסק במחקר מדעי במסגרות אקדמיות או אחרות.
העמותה מפעילה אתר רשמי שתכניו מפורסמים בפלטפורמות חברתיות רבות דוגמת פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם. בין הכתבות שהגיעו לחשיפה רחבה בדף הפייסבוק: כימיה של הכנת טחינה, זבובאים ממשפחת הטיפולות, וכורים גרעיניים, בעקבות סדרת הטלוויזיה צ'רנוביל. צוות מדע גדול, בקטנה מסקר אירועים אקטואליים שקשורים במדע וטכנולוגיה, בהם התפרצות מגפות, שיגור החללית הישראלית בראשית, עריכה גנטית של עוברי אדם, וכן הכרזות על הזוכים בפרס נובל מדי שנה. כמו כן, תחת הכותרת "מדע מהתנור", מדע גדול, בקטנה מדווחת על תגליות חדשות ומחקרים חדשניים מהעולם ועל מחקרים ישראליים בפרט, כאשר בחלק מהמקרים הכתבה נכתבת בשיתוף החוקרים עצמם. מדי פעם מתפרסמות בדף הפייסבוק ובאתר כתבות בנושאים שמצויים במחלוקת בחברה, כמו הומוסקסואליות ורפואה אלטרנטיבית.
בנוסף לכתבות, עמותת מדע גדול, בקטנה מפיקה פודקאסט שבועי שנקרא מדברימדע, ובו המגישים שמעון ראיצ'יק ויוחאי מנדבי מארחים מדי שבוע מדען או מדענית אשר מדברים על התחום שבו הם מתמחים. כמו כן, חברי הצוות מתארחים לא פעם בפודקאסטים שונים בהם "שלושה שיודעים" של "כאן", S-Emek ו"גיקונומי".
במסגרת הפעילות להנגשת מדע, חברי צוות רבים מעבירים הרצאות מדע פופולרי לקהל הרחב במסגרות כמו מדע על הבר, ליל המדענים, יום דרווין הבינלאומי, פסטיבל אייקון, קומיקס-קון ועוד.
עמותת מדע גדול, בקטנה שיתפה פעולה עם משרדי ממשלה שונים, למשל כאשר פרסם סרטון וידאו בשיתוף רשות החדשנות לרגל יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל. מנכ"ל העמותה, יומירן ניסן, השתתף בכנס של משרד המדע. ומתנדבי העמותה הוזמנו להציג בכנסי הנגשת מדע רבים בטכניון, במכון ויצמן ועוד. כמו כן, ניסן הוזמן על ידי שגרירות הממלכה המאוחדת בישראל לביקור רשמי בלונדון, בו נפגש עם מדענים ועם גורמי ממשל בריטיים.
ב-25 בפברואר 2016 התקיים כנס בחיפה לייסוד מדע גדול, בקטנה כארגון או עמותה ללא מטרות רווח. בכנס נערך פאנל בנושא התקשורת במדע, בהשתתפות אנשי מדע ותקשורת וכן הועברו הרצאות קצרות על ידי צוות העמותה.
העמותה ידועה בביקורתה הנוקבת על מידע חסר יסודות מדעיים המפורסם באמצעי התקשורת, ובכך שלעיתים הצליחה להשפיע על התקשורת לתקן או להסיר את המידע הבעייתי. דוגמאות בולטות לכך הן: פוסט ששיתפה אודטה אודות סגולות הריפוי של הבצל, שהוסרה בעקבות הביקורת; תחקיר הגלייפוסט של "הצינור", אשר במהלכו אמנם התייעצו עם מומחה אך התעלמו מדבריו; תחקירי התכנית "עושות חשבון": תחקיר הלחם, תחקיר חומרי הניקוי ותחקיר התרופות; תחקיר הלק של "לאשה"; וכתבה על הסיקור התקשורתי על מסוכנות הבשר המעובד. בחלק מהמקרים נוצר דיאלוג עם אנשי התקשורת, לדוגמה עם עירית לינור, גיא לרר ("הצינור") ולינוי בר-גפן ("עושות חשבון"). בשנת 2020 פרסם משרד התקשורת מאמר על טכנולוגיית 5G וצירף מאמר של מדע גדול, בקטנה בקישורים לקריאה נוספת.
ראו גם

הידען
מכון דוידסון לחינוך מדעי
הערות שוליים

↑  דף הפייסבוק
↑  דף האינסטגרם
↑  רועי פרבשטיין גלעד גזית, ‏32 ישראלים שאתם חייבים לעקוב אחריהם בפייסבוק, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2014
↑  עמותת מדע גדול בקטנה באתר רשם העמותות
↑  צוות העמותה, באתר העמותה
↑  מה לטחינה ולתחליב, באתר מדע גדול בקטנה
↑  הידעת? המעופף הגדול הזה נקרא טיפולה
↑  סדרת צ'רנוביל פוסט ראשון
↑  התפרצות חצבת
↑  חללית ישראלית בדרך לירח
↑  התינוקות המהונדסות הראשונות בהיסטוריה
↑  הוכרזו זוכי פרס נובל בפיזיקה לשנת 2019
↑  להילחם בסרן בעזרת הנדסה גנטית
↑  איזו מין גנטיקה
↑  ויטמין C ליפוזומלי
↑  דף הפודקאסט
↑  ד"ר דרור בר-ניר מתארח בשלושה שיודעים
ד"ר אלה לכמן מתארחת בגיקונומי
↑  הדס סלוין: לנפץ את מיתוס המוח, פאנזינג
נטלי שמש - "מדע גדול בקטנה": סוכר זה הקוקאין החדש, פאנזינג
↑  סרטון בשיתוף רשות החדשנות
↑  מה חדש במעורבות הציבור במדע ברשתות החברתיות?, באתר הממשלה
↑  האיש שניצח את הנאצים והוענש כי היה הומוסקסואל
↑  מדע גדול, בקטנה - כנס המדע הפופולרי הגדול בישראל, באתר Headstart
↑  כשאודטה הודתה: "פרסמתי שטויות", באתר ‏מאקו‏, 3 בדצמבר 2015
↑  הצינור | פייסבוק, באתר www.facebook.com
↑  תחקיר מדע גדול, בקטנה - על כתבת הצינור אודות גלייפוסט
↑  המשבריסט: מה כבר פוסט אחד זועם יכול לעשות ואיך תחקיר נופל ברשת, באתר www.commentsense.co.il
↑  מדע גדול, בקטנה, תחקיר אודות "תחקיר הלחם" של "עושות חשבון", ‏04.06.2015
↑  דוד אברהם‏, "מצד אחד יש מחאות פייסבוק, ומהצד השני אנשים עומדים בתור לברגר קינג כאילו שנות ה-90", באתר וואלה, 14 בפברואר 2016
↑  ד"ר נעם לויתן, עושות חשבון נלחמות ב"ביג קלין", ‏27.08.2015
↑  מדע גדול, בקטנה, תחקיר אודות "תחקיר התרופות" של "עושות חשבון", ‏10.09.2015
↑  מדע גדול, בקטנה, תחקיר על "תחקיר הלק" של "לאישה", ‏16.10.2015
↑  בלי פניקה! בשר מעובד לא מסרטן כמו סיגריות, באתר SciPhile
↑  ד"ר נעם לויתן, חסימה מדף הפייסבוק של "עושות חשבון", ‏11.09.2015
↑  מידע בנושא קרינה בלתי מייננת בתשתיות דור 5, באתר gov.il, עודכן ב-6 באפריל 2020
מוחמד שאה

נאסר א-דין מוחמד שאה (בפרסית: ناصرالدین محمد شاه; 7 באוגוסט 1702 – 26 באפריל 1748) היה פאדישאה (קיסר) האימפריה המוגולית בין השנים 1719–1748. עלייתו לשלטון סימנה את סופו של משבר ירושה עמוק אשר נמשך מאז פטירתו של בהאדור שאה הראשון, סבו של מוחמד שאה. עם הפיכתו של המדינאי ניזאם אל-מולכ, אסף ג'א הראשון לשליט סמי-ריבוני על היידראבאד החלה התפרקות מלאה של ההגמוניה האימפריאלית ברחבי תת-היבשת ההודית. מוחמד שאה היה פטרון של פיתוח האומנויות ושלטונו ראה פיתוח מוזיקלי, מנהלי ותרבותי נרחב.
בשנת 1738 פלש שאה האימפריה האפשארית, נאדיר שאה, לתוך האימפריה המוגולית, כבש ובזז את דלהי. בתמורה להשבת השטחים היה על מוחמד שאה לשלם סכומי עתק לכתר הפרסי של נאדיר, מה שפגע קשות בכוחה של האימפריה המוגולית שהייתה בתקופה של היחלשות עוד קודם לכן. מוחמד שאה נפטר בשנת 1748 לאחר קרב מנופור נגד כוחותיו של אחמד שאה דוראני.
קורות חייו > שנותיו הראשונות

נאסר א-דין מוחמד שאה נולד בעיר ע'זני (כיום באפגניסטן) בשנת 1702 בשם רושאן אחתאר והיה נכדו של קיסר האימפריה המוגולית, בהאדור שאה הראשון ובנו של ג'האן שאה, בנו הצעיר של בהאדור שאה. ג'אהן שאה נהרג בשנת 1712, בתחילת מאבק הירושה שהחל בעקבות מותו של בהאדור שאה בו ניצח בסופו של דבר פארוק-שיר שאה, בן דודו של רושאן אחתאר.
בתחילת 1719 נכלא פארוק-שיר שאה ומאוחר יותר נהרג בידי האחים סעיד (שני אחים בעלי השפעה רבה על חצר המלוכה המוגולי אשר טענו כי הם יורשיו של עלי בן אבי טאלב), ובספטמבר, לאחר מותם המהיר (ממחלה) של שני שליטי בובות מהשושלת המוגולית אשר הועלו לכס בידי האחים סעיד, הפכו השניים את רושאן אחתאר לפאדישאה (קיסר) החדש בתואר מוחמד שאה. מוחמד שאה הוכתר רשמית ב-29 בספטמבר בתוך המצודה האדומה בדלהי שנבנתה בידי שאה ג'האן (סב סבו).
קורות חייו > קיסר מוגולי

בשנת 1720 חיסולו של האח לוסיין עלי ותבוסתו של האח עבדאללה בקרב הסנפור (דרום-מערב לדלהי) שחררו את מוחמד שאה משליטת האחים סעיד. בשנת 1721 נישא לבתו של פארוק-שיר שאה. לאחר שניזאם אל-מולכ, אסף ג'א הראשון, שהיה הוזיר הגדול בחצר המלוכה המוגולי, עזב את משרתו בשאט נפש בשנת 1724, והקים נסיכות ריבונית בהיידראבאד, החלו מחוזות האימפריה להילחם לעצמאות ויצאו ללא הרף משליטתה וסמכותה של האימפריה.
סאדאת ח'אן, המושל של אודה (כיום איודהיה באוטר פרדש), הפך לעצמאי בכל מלבד שם; בני שבטי הרוהילה האפגניים הפכו את עצמם לאדונים ברוהילקהאנד (דרום מזרח לדלהי); מושל בנגל שילם רק מחווה שנתית לקיסרות בדלהי; ומנהיגי האימפריה המראטהית, תחת פיקודו של הפשווה (ראש ממשלה) באג'י ראו הראשון, הפכו לעצמם לשליטים בפועל של חבלי הארץ גוג'ראט, מאדהיה פרדש, ראג'סטאן ועוד. בשנת 1737 הגיעו המראטהים לשיאם כאשר פשטו על העיר דלהי. גם לאחר נפילת האחים סייד בשנתיים הראשונות לשלטונו, מוחמד שאה העביר במידה רבה את סמכויות השלטון לשריו, שתחתם התפרקה האימפריה. מוחמד שאה הנהיג מספר מלחמות נגד המראטהית, במסגרתם עליונותם של האחרונים על המוגולים בחזית ההשפעה על מרכז תת-היבשת הפכה ברורה.
בשנת 1739 השאהנשאה של ממלכת פרס תחת שלטון השושלת האפשארית, נאדיר שאה, ניצל את חולשת השמירה המוגולית על הגבול בבלוצ'יסטן וח'ייבר פח'טונח'ווה בשביל לפלוש. נאדיר השתמש בעובדה שמוחמד שאה נתן מחסה לאויביה האפגנים של פרס בתור תירוץ למלחמה. בקרב על מעבר ח'ייבר, הכוחות הפרסים המועטים תחת נאדיר שאה הביסו את צבא האימפריה המוגולית והתקדמו לעבר דלהי דרך חבל פנג'אב. לאחר כיבוש דלהי בידי הצבא הפרסי האזרחים יצאו בהתקוממות ובתגובה צבאו של נאדיר שאה בזז את הבירה המוגולית ולקח את אוצרותיה יקרי הערך. נאדיר המשיך את התקדמות צבאו הרבה מעבר לדלהי ועמק הגנגס עד לחופי מפרץ בנגל. היה על מוחמד שאה לוותר על 700,000,000 רופים הודים ובנוסף גם יהלומי הקוהינור והדריאהינור וכס הטווס הקיסרי למען עזיבת הצבא הפרסי את ארצו. הפלישה הפרסית הביאה לשקיעת המוגולים ממעמד של מעצמה.
במרץ 1748 ניצח הצבא המוגולי תחת מוחמד שאה את השליט האפגני אחמד שאה דוראני, שליט האימפריה הדוראנית בקרב מנופור בסירהינד, וכך השיג הצלחה צבאית בשנותיו האחרונות. הידיעה על כמות האבדות למוגולים בקרב הביאה את מוחמד שאה לחלות והוא נפטר תוך מספר ימים עקב צער. הלווייתו התאפיינה בביקורם של אימאמים ממכה.
פטרון אומנות

בעודו משרת בתפקיד ריבון עם שקיעת הכוח הפוליטי המוגולי, מוחמד שאה התגלה גם כפטרון נבון, כאשר הוא העסיק אמני ציור כגון נידה מל וצ'יטרמן, שעבודות הציור שלהם כללו איורים של דיוני חצר המלוכה, פעולות של הקיסר וחיי החברה בבירה דלהי. בנוסף להקמתו של מוסד האיור האימפריאלי, ניהל מוחמד שאה רנסאנס תרבותי ואינטלקטואלי יוצא דופן. משורריה וצייריה של דלהי גדלו בתהילתם במהירות ככל שיוקרת הצבא פחת. מוחמד שאה נהג ליצור מפגשי תרבות של חוקרים, תאולוגים ומיסטיקנים מהוללים, ושלל משוררים, מוזיקאים, רקדנים וציירים, החברה של דלהי התרחבה בתרבות של בתי קפה ומכוני ספרות. דלהי הייתה עשירה ותרבותית כשהייתה, אך נותרה חשופה בפני פלישותיהם של המראטהים והפרסים.
פטרון אומנות > איורים מתקופתו

מוחמד שאה על סוסו.
מוחמד שאה בחצר המלוכה.
מוחמד שאה עם חץ וקשת
מוחמד שאה בזקנתו.
ראו גם

אחמד שאה
באג'י ראו הראשון
נאדיר שאה
הערות שוליים

↑  Nasir-ud-Din Muḥammad Shah - 12th Mughal Emperor, Geni
↑  The Mughal Emperor Muhammad Shah facing his grandfather Emperor Bahadur Shah, Royal Arts Collection
↑  The Dating of the Reign of Muhammad Shah and Nadir Shah’s invasion of India., onsnumis
↑  PRINCES AND PAINTERS In Mughal Delhi 1707-1857, Asia Society
↑  Posthumous portrait of the Mughal emperor Muhammad Shah (reigned 1719-1748) holding a falcon (recto), The Cleveland Museum of Arts
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133052702  ISNI: 0000 0000 5490 4102  LCCN: n83158321  VIAF: 45680638   WorldCat (עם VIAF): 45680638
מוסטפא נאמה

מוסטפא נאמה (בצרפתית: Moustapha Name; נולד ב-5 במאי 1995 בדקר שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פאפוס מליגת העל הקפריסאית ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים

נאמה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-AS דואנס מליגת העל הסנגלית.
ב-3 ביולי 2018 חתם נאמה בפו מהליגה הצרפתית השלישית. הוא ערך 56 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-27 ביוני 2020 חתם נאמה בפריז מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 69 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-31 באוגוסט 2022 חתם נאמה בפאפוס מליגת העל הקפריסאית. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על אקריטס במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
קריירה בינלאומית

ב-11 בנובמבר 2020 ערך נאמה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 2-0 על נבחרת גינאה ביסאו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
הוא היה חלק מסגל נבחרת סנגל בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, בו זכתה נבחרתו, אך לא שיחק בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

גביע אפריקה לאומות (1): 2021
הערות שוליים

↑  Moustapha Name rejoint le Paris FC באתר הרשמי של פריז, 27 ביוני 2020 (בצרפתית)
↑  Aliou Cisse dévoile les 26 Lions pour Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסנגלית, 11 בנובמבר 2022 (בצרפתית)
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2021 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה | סנגל |
מוסטפא ספואן

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1921 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  7 בנובמבר 2020 (בגיל 99) הרובע השלושה-עשר של פריז, צרפת 
 מדינה:  ממלכת מצרים, הרפובליקה הערבית המאוחדת, רפובליקת מצרים, מצרים 
 מקום מגורים:  צרפת 
 
מוסטפא ספואן (בערבית: مصطفى صفوان;‏ 17 במאי 1921 – 7 בנובמבר 2020) היה פסיכואנליטיקאי מצרי.
ביוגרפיה

מוסטפא ספואן נולד באלכסנדריה והיה בנו של מורה וחבר באיגוד מקצועי, אשר בשנת 1924 נכלא למשך מספר שנים בשל פעילותו. לאחר שלמד פילוסופיה באלכסנדריה, ולא הצליח להתקבל לאוניברסיטת קיימברידג' לאחר המלחמה, החל ספואן ללמוד פילוסופיה בפריז בשנת 1946. לאחר שהחל אנליזה עם מארק שלומברגר (אנ'), הוא עבר הכשרה אנליטית אצל ז'אק לאקאן בשנת 1949.
ספואן השתתף בסמינרים של לאקאן בשנות החמישים המוקדמות של המאה ה-20, אף על פי שנאלץ להישאר במצרים למשך מספר שנים לאחר שנאצר עלה לשלטון. הוא שב לצרפת בשנת 1959, ונשלח אל שטרסבורג על ידי החברה הצרפתית הפסיכואנליטית (אנ'), שהקים לאקאן בשנת 1953, כאנליטיקאי המבצע גם הכשרה.
כך כתבה אודותיו ההיסטוריונית ופסיכואנליטיקאית אליזבת' רודינסקי, בעיתון הצרפתי הידוע Le Monde בתאריך 15 בנובמבר 2020, סמוך לפטירתו: "[ספואן] היה ידוע ומכובד בקרב העולם דובר-האנגלית ובאמריקה הלטינית, כמו גם בצרפת והעולם הערבי, [הוא היה] מחברן של עשרות עבודות חשובות בתאוריה והפרקטיקה הפסיכואנליטית."
ספואן נפטר בפריז ב-7 בנובמבר 2020, בגיל 99.
תרגומים לערבית

ספואן תרגם לערבית את הספרים פשר החלומות של פרויד, שזכה להצלחה מסחרית רבה מבירות ועד מרוקו, את הפנומנולוגיה של הרוח של גאורג וילהלם פרידריך הגל ואת שיח על השתעבדות מרצון (אנ') של אטיין דה לה בואסי. נוסף לכך, הוא תרגם לערבית מצרית את המחזה אותלו של שיקספיר.
פרסומיו

Le structuralisme en psychanalyse, 1968
Études sur l'Œdipe: introduction à une théorie du sujet, 1974
La sexualité féminine dans la doctrine freudienne, 1976
L'échec du principe du plaisir, 1979. Translated by Martin Thom as Pleasure and being: hedonism, from a psychoanalytic point of view, 1983.
Jacques Lacan et la question de la formation des analystes, 1983. Translated by Jacqueline Rose as Jacques Lacan and the question of psychoanalytic training, 1999
La parole ou la mort: comment une société humaine est-elle possible?, 1993. Translated by Martin Thom, with an introduction by Colin MacCabe, as Speech or death? Language as social order: a psychoanalytic study, 2002.
Four lessons of psychoanalysis, 2004
Why are the Arabs not Free? the politics of writing, 2007
הערות שוליים

↑  Zamyn, www.zamyn.org
↑  The Egyptian Oedipus: Remembering psychoanalyst Moustapha Safouan - Culture - Al-Ahram Weekly, Ahram Online (באנגלית)
↑  مصطفى مسيردي, الكليات المعجمية في كلام العرب:, تأصيل وتمثيل, التعليمية, 2018, עמ' 65 doi: 10.52127/2240-005-013-005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271280705171  PLWABN: 9810615778505606  BIBSYS: 90238024  BnF: cb119232712 (data)  CANTIC: a12112367  CiNii: DA0187010X  GND: 1057561339  ISNI: 0000 0001 2140 9196  LCCN: n82109955  NDL: 00455133  NKC: pna20241228964  NTA: 067745245  SUDOC: 027117278  VIAF: 79034965   WorldCat (עם VIAF): 79034965
מוני גלרטר

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1905 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  4 בנובמבר 1979 (בגיל 74) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 שם לידה:  Solomon Ghelerter 
 מדינה:  רומניה 
 מקום לימודים:  George Enescu University of Arts of Iași  אוניברסיטת יאשי 
 
דוקטור מוני (סולומון) גלרטר (Moni Ghelerter;‏ 3 באוגוסט 1905 - 4 בנובמבר 1979) היה משפטן, במאי תיאטרון ופרופסור לאומנות הבמה יהודי רומני, אחיינו של לאון גלרטר. פרט לתחום התיאטרון, היה משפטן בהכשרתו.
קורות חיים > ילדות וצעירות

גלרטר נולד ב-1905 יאשי שברומניה, במשפחה של הרוקח והעיתונאי רחמיל (ירחמיאל) מילו גלרטר ושל אשתו, הלנה גלרטר, יהודים המזוהים עם הסוציאליזם. 
אביו התיידד עם הסופר שלום עליכם  ואירח אותו בשנת 1906 בעת ביקורו ביאש. 
ההתוועדות הראשונה לאנשי תיאטרון הייתה לו בגיל שמונה כשבבית הוריו ביקרה השחקנית אלווירה פפוסקו . בסיום בית הספר התיכון נרשם גלרטר לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת יאשי ולמד במקביל בקורסים של הקונסרבטוריון לאומנות דרמטית ביאשי אצל מיכאיל קודריאנו. הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים בפריז, אך גם שם התמיד להיצמד לתחום התיאטרון.
קורות חיים > הקריירה האמנותית

בשובו ליאש למשך עשור עבד  גלרטר כעורך דין וכעיתונאי. הוא כיהן כמזכיר מערכת בעיתון "Le Moment" ("הרגע" בצרפתית)  שהופיע בבוקרשט וכמזכיר של העורך דין והסופר הרומני דמוסטנה בוטז.
ב-1940, לאחר שהיהודים סולקו ממשרותיהם בתיאטראות הרומנים, מהתקשורת וממערכת החינוך מצא גלרטר עבודה בתיאטרון היהודי באראשאום, שם עבד כעוזר במאי.  בבאראשאום התוודע לאמנים יהודים רבים כגון הצייר מקס הרמן  מקסי  והשחקנית והמורה תיאטרון ביאטה פרדנוב והיה לחניכו של הבמאי אלכסנדר פינצי וסיע בהעלאת המחזה "האבן הטובה" מאת מרגרת קנדי. בהמשך כעוזר במאי וכבמאי ביים מחזות רבים שזכו להצלחה.
ב-1946 נשכר כבמאי בתיאטרון הלאומי בבוקרשט, שם הייתה לו הצלחה עם המחזה "Ultima oră" (השעה האחרונה) מאת מיכאיל סבסטיאן . מחזה זה הוצג בבכורה עולמית ב-23 בינואר 1946. אחרי הצגה זו ביים גלרטר שורה של מחזות קלאסיים, שדרכם  הוכיח את כשרונותיו כבמאי תיאטרון מהשורה הראשונה. פעל בתיאטרון הלאומי בבוקרשט עד סוף חייו בנובמבר 1979. הוא הוזמן לביים כמה הצגות גם עבור התיאטרון העירוני וכן ביים את המחזה Celebrul 702 ( 702 המפורסם) מאת אלכסנדרו מירודן, בחנוכת התיאטרון לקומדיה בבוקרשט בשנת 1961. מחזה זה הוצג בהמשך גם בתיאטרון הלאומי ובפריז וזכה לשבחים בתקשורת הצרפתית. גלרטר ביקר עם להקת התיאטרון הלאומי גם בישראל, בסיור עם ההצגות Omul care a văzut moartea (האיש שראה את המוות) ו-Dragă mincinosule (יקירי השקרן). גלרטר ביים גם כמה מחזות עבור התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט.
מ-1950 היה גלרטר לפרופסור במכון לאומנות תיאטרלית.
מוני גלרטר נפטר בשנת 1979 . הוא הובא לקבורה לצד אחיו, פליקס גלרטר, בבית העלמין פילנתרופיה  בבוקרשט. מצבתו עוצבה בטרוורטין על ידי הפסל ניקולאיה רושו.
פרסים ואותות הוקרה

פעיל מצטיין (אמריט) באמנות
עיטור המסדר "ההצטיינות בתרבות" דרגה ב- עבור "זכויות מיוחדת בתחום האמנות הבמה"
חיים פרטיים

דודו מצד האב, ד"ר לאון (ליטמן) גלרטר היה רופא, ייסד בתי חולים ביאש ובבוקרשט ונודע כמנהיג של התנועה הסוציאליסטית ברומניה.
אחיו, פליקס גלרטר, היה מייסד ההוצאה לאור "פורום" שהולאמה ונסגרה על ידי השלטון הקומוניסטי בשנת 1952
גלרטר היה נשוי למשך שנים אחדות לשחקנית מרצ'לה רוסו, לימים אשתו של הפוליטיקאי אלכסנדרו ברלדיאנו ואחר כך של המחזאי אאורל בראנגה.
לקריאה נוספת

Breviar biobibliografic Evrei din România, București: Hasefer, 2008 (ברומנית)
מורטן מולר

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1828 Holmestrand, נורווגיה 
 פטירה:  10 בפברואר 1911 (בגיל 82) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 הושפע על ידי:  הנס גודה, Adolph Tidemand 
 יצירות ידועות:  Evening in the Norwegian Mountains, View of Ulriksdal from the South 
 
מורטן מולר (בנורווגית: Morten Müller‏; 29 בפברואר 1828 – 10 בפברואר 1911) היה צייר נוף נורווגי בבית הספר דיסלדורף.