stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אין לי אחות
תוכן המאמר

דנקנר פותח את המאמר בהתייחסות לדיון הציבורי שהתקיים באותה עת בקשר להיתכנותה של מלחמת אזרחים בישראל בקביעה:
זאת לא תהיה מלחמת אחים, לא משום שלא תהיה מלחמה. אלא משום שלא תהיה נטושה בין אחים, כי אם אני צד למלחמה הזאת, הכפויה עלי, אני מסרב לכנות את הצד השני "אחים" שלי. אלה לא אחי, לא אחיותי, עזבו אותי, אין לי אחות.
בהמשך יוצא דנקנר במיוחד, ובלשון צינית חריפה נגד הטענות המוכרות של קיפוח על רקע עדתי ומגחיך אותן. למשל:
עכשיו אני רוצה לומר לכם שנמאס לי לרחם ולהבין, אני מכיר את כל הסיפורים האלה על הקיפוח והפער ורגשות התסכול והדי-די-טי והמעברות. וואדי סאליב ומוסררה, והעוני וההשפלה. אני מכיר את ההיסטוריה הזאת לא פחות מכל אותם החדורים באהבת ישראל, ואני מכיר בעוולות שנעשו, אבל אם פירוש הדבר הוא שאני צריך לפשוט את צווארי להורגים, להושיט את לחיי למכים וליורקים-אז לא. עד כאן.
בשיא המאמר מנגיד דנקנר בין המטענים התרבותיים והתרומה לאנושות של בני עדות המזרח לעומת האשכנזים:
נכון שלנו היו היינה ופרוייד ואיינשטיין וכל הסינטזה המופלאה הזאת בין היהדות לבין תרבות המערב, אבל גם לכם היו דברים יפים: הכנסת אורחים, כיבוד אב ואם, מסורת פטריארכלית נהדרת. אם אשמע עוד פעם את דברי ההבל האלה אני אצרח! ... אולי דברים יפים למי שאוהב דברים אלה, אבל בשבילי הם לא מהסממנים אותם אני רוצה לראות בחברה שחלמנו אני ואבותי הרוחניים להקים כאן: חברת מופת הומניסטית ומתקדמת שזורה בחזיונות היותר יפים של הליברליזם ההומניסטי.
שבוע לאחר מכן פרסם דנקנר מאמר נוסף, שבו הביע חרטה והתנצלות על מאמרו הראשון.
לדברי אריה דיין, שחקר את היווצרות תנועת ש"ס, סימן דנקנר במאמרו את קו השבר בחברה הישראלית לא בין ימין ושמאל, התנגדות למלחמת לבנון הראשונה או תמיכה בה (הסיבה לכאורה בשלה נרצח גרינצווייג) אלא במאבק ההישרדות המר בין ה"שמאלנים האשכנזים" (להם קרא ברוך קימרלינג לאחר מכן אחוס"לים: אשכנזים, חילונים, ותיקים, סוציאליסטים) לבין בני עדות המזרח המסורתיים.
תגובות

התגובות לא איחרו לבוא. תגובות הנגד החריפות השוו את המאמר עם הספר הגזעני "המהפכה האשכנזית" של קלמן כצנלסון ועם מאמריו של אריה גלבלום בגנות המזרחיים בראשית ימי המדינה. אחת התגובות הראשונות למאמר הייתה מאמר בשם "בין מזרח למערב" מאת בנימין בן אליעזר, איש מפלגת תמ"י באותה עת:
דנקנר חשף, למעשה דעות המקננות בקרב שכבה הרואה עצמה כאינטלקטואלית ויפת נפש: המנופפת בדגל של קידמה, שוויון ומיזוג וחשה ממש ההפך... אני מניח שדנקנר גם קיבל הרבה מאוד מחמאות ודברי עידוד על אומץ ליבו ועל שנתן, סופסוף, ביטוי לרחשי לב אמיתיים. מה שאנשים מתלחשים בינם לבין עצמם הוא אמר בגילוי לב מלא והפך להיות מבשרה החדש של המהפכה האשכנזית.
דנקנר מתעלם כמובן מהמסיתים ומן האספסוף האשכנזי המוסת, עליו נמנים בין השאר חסידיו של הרב כהנא ועוד רבים אחרים, שדעתם בנושא המסורת של עדות המזרח קרובה יותר לדעתו של דנקנר מאשר לדעתי.
דנקנר לא רק מזהה את בני עדות המזרח עם הימין הפוליטי, עם קהל הכיכרות - אבל כאשר הוא מדבר על חופש ביטוי ו"מי סותם למי את הפה" הוא מתעלם מכך שבחברה מודרנית אתה יכול לצעוק עם עוד אלפי אנשים בכיכר העיר, ואיש אינו יודע על קיומך, אבל אתה יכול להסתגר בחדר עם טור פרטי בעיתון ולהגיע לרבבות קוראים. אלה שדרכם אל אמצעי התקשורת נחסמה, הגיעו אל הכיכרות... שלא להזכיר שדווקא השרים בני עדות המזרח יצגו את העמדות המתונות ביותר בממשלה בימי מלחמת לבנון.
המחסומים האמיתיים למטרות הנחשפות של חברת מופת ושלום מצויים במאמריו יותר מבכל הבבונים שמהם הוא סולד ומשום כך למרות שהוא אינו רוצה להילחם לצידי במלחמות ... ולחיות לצידי בימי שלום, ואינו רואה בי אח בגלל מוצאי וחינוכי שהוא מוקיע בשנאה תהומית כזאת, אני עדיין רואה בו אח. ובאחותו אחות.
האחים הרצל ובלפור חקק התלוננו בפני מועצת העיתונות על פרסום המאמר, וזו הקימה ועדת בירור בראשות יצחק חופי. בעקבות הבירור קבע הוועד הפועל של מועצת העיתונות כי "החרטה וההתנצלות של דנקנר לא יכלו לבטל במקרה זה כליל את חומרת הדברים שנאמרו במאמרו הראשון ואת התהודה הציבורית והפגיעה בכללי האתיקה העיתונאית".
ההד שעורר המאמר לא שכך עם השנים. בשנת 2000 עבר אמנון דנקנר לתמיכה בענייניו של אריה דרעי שהורשע בפלילים. דנקנר הופיע בפני תומכיו של דרעי, אנשי מפלגת ש"ס ואנשי עדות המזרח כולם. בבואו קידמו אותו שלטים בנוסח "יש לך אחים – אמנון דנקנר, אחינו אתה". דנקנר אמר שבא כדי להתפייס פיוס אמיתי לא על ידי בקשת סליחה, אלא על ידי חתימה פומבית על העצומה הקוראת לשחרורו של אריה דרעי. דנקנר המשיך בחזרה בו מהדברים במאמר "יש לי אחות" בו הוא מבקר את השנאה הציבורית למשה קצב, שמניעיה נובעים מגזענות כנגד עדות המזרח.
מאידך, במסגרת תביעת דיבה של העיתונאי אילן כפיר כנגד דנקנר בשנת 2006 צירף כפיר את המאמר כנספח לכתב התביעה על מנת לבסס את הטענה שדנקנר פועל ממניעים גזעניים.
ראו גם

לך תוכיח שאין לך אחות
לקריאה נוספת

יהושע קנז (עורך), הארץ: השנה ה-75, 1996 עמ' 212–215
אריה דיין, המעיין המתגבר: סיפורה של תנועת ש"ס עמ' 26 - 45
הערות שוליים

1 2  רק קטע אחד במאמר המריבה של דנקנר ב"הארץ" מתייחס לעדות המזרח, מעריב, 8 במאי 1983
↑  אבישי בן חיים, "דנקנר, תדבר גם עם טומי", באתר ynet, 15 בספטמבר 2000
↑  אמנון דנקנר, יש לי אחות, באתר nrg‏, 9 ביולי 2007
↑  לי-אור אברבך‏, תביעת דיבה נגד דנקנר, באתר וואלה, 14 במאי 2006
אימפולס (להקת מחול)

| --- | --- |
 מייסדים:  שלום כהן
 תאריך הקמה:  אוקטובר 2007
 
אימפולס היא להקת מחול ישראלית, אחת מחמש הלהקות הייצוגיות של העיר באר שבע. הלהקה הוקמה באוקטובר 2007 על ידי הכוריאוגרף שלום כהן. הלהקה הוקמה כלהקת מחול המשלבת בתוכה מוטיבים אתניים וג'אז מודרני.
היסטוריה

הלהקה הוקמה כמסגרת ייחודית שלא היו כמותה קודם לכן בעיר באר שבע, במטרה לתת מענה לרקדנים ורקדניות אשר רקדו במהלך חייהם ורצו להמשיך לרקוד באופן מקצועי אך במקביל להתגייס לצבא ולהמשיך ללימודים אקדמאיים.
הלהקה תחת חסות "פרגוד" מ-2010 ועד היום.
אופי הלהקה

הלהקה מתנהלת בחזרות של אחת לשבוע בלבד. חזרות הנמשכות כ-3 שעות וכוללות בתוכן פן טכני של אלמנטים קלאסיים, יסודות מהיוגה, ומגוון רחב של שפה תנועתית שפיתח הכוריאוגרף שלום כהן.
הישגים

להקות המחול אימפולס ופרגוד זכו בשנת 2011: במקום הראשון בתחרות הכוריאוגרפיה בפסטיבל המחול בכרמיאל עם היצרה "ונתנה תוקף".
בשנת 2011 זכו במקום השלישי מתוך כ-60 להקות מחול מכל רחבי הארץ, בריקוד "נוסטלגיה" בתחרות הארצית ע"ש לאה פורת-גור.
הלהקה נוסעת מדי שנה לייצג את ישראל בפסטיבלי מחול ברחבי העולם. [דרוש מקור]בשנת 2012 השתתפה בפסטיבל בעיירה בצ'כיה.[דרוש מקור]
יצירות הלהקה

מוצרט במצרים מאת שלום כהן (2007)
לך לך למדבר מאת שלום כהן (2009)
הנשר מאת שלום כהן (2010)
נוסטלגיה מאת שלום כהן (2011)
ונתנה תוקף מאת שלום כהן (2011)
אוצר לאומי מאת שלום כהן (2012)
איש הנצח מאת שלום כהן (2012)
רקוויאם מאת שלום כהן (2012)
יום מושלם מאת שלום כהן (2012)
מחבואים מאת שלום כהן (2012)
ואן הלסינג מאת שלום כהן (2012)
דונט מאת שלום כהן (2012)
אימג'ן מאת שלום כהן (2012)
כנגד כל הסיכויים מאת אלה זבורקו ונועה מגל (2012)
פורסט גאמפ מאת נועה שביל (2012)
הערות שוליים

↑  עיריית באר שבע השיקה אתר חדש למחול
↑  דף האודות של הארגון
↑  סריקת עיתון
↑  לתפארת העיר באר שבע
אילק

| --- | --- |
סמל אילקסמל אילק

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת ואשארושנמן
 שטח:  14.57 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,253 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°07′00″N 22°14′00″E﻿ / ﻿48.116666666667°N 22.233333333333°E﻿ / 48.116666666667; 22.233333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.ilk.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אילק(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אילק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אילק (בהונגרית: Ilk) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי אילק

יהודים החלו להתיישב באילק במחצית השנייה של המאה ה-18. בשנת 1880 היה מספר היהודים בכפר 131. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות מאטסלקה. באילק היו חברה קדישא, "חדר" ומקווה. בשנת 1930 היו בקהילה 65 יהודים.
באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי אילק לגטו מאטסלקה ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה לא שבו יהודים לכפר.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי גיירה שנרצחו בשואה
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת ואשארושנמן |
| --- | --- | --- |
| יישובים | ואשארושנמן • ארניושאפאטי • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • יאנד • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • נירמדה • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 142277401  VIAF: 217444707   WorldCat (עם VIAF): 217444707
אילקו אשכנזי

הכיכר על שם אילקו אשכנזי בווארנה
אילקו מואיז אשכנזי (בבולגרית: Илко Моис Ескенази; ‏20 במאי 1949, וארנה, הרפובליקה העממית הבולגרית–28 בספטמבר 1994, וארנה, בולגריה) היה משפטן ופוליטיקאי יהודי-בולגרי אשר בין 1991 ל-1992 כיהן כסגן ראש ממשלת בולגריה.
קורות חייו

אילקו אשכנזי נולד בווארנה ורכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. בהמשך, סיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת סופיה והועסק כעמית מחקר באקדמיה הבולגרית למדעים. השלים פוסט דוקטורט בז'נבה. אשכנזי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה ובאוניברסיטה לכלכלה בווארנה. הוא התמחה בקניין רוחני וכתב שורת מאמרים וספרים בנושא.
ב-1990 נבחר לחבר האספה הלאומית הבולגרית ובנובמבר 1991 התמנה לסגן ראש ממשלת בולגריה בממשלת הקואליציה של פיליפ דימיטרוב. אשכנזי כיהן בתפקידו עד דצמבר 1992. אשכנזי טבע למוות סמוך לווארנה לאחר שנפגע על ידי אופנוע ים בעת שנפש במקום. לאחר מותו הוקמה קרן מלגות על שמו אשר תומכת בסטודנטים וביזמים צעירים. כיכר בעיר וארנה נושאת את שמו. ב-2014 ייסדה ומימנה משפחתו של אחיו מתן פרס שנתי לסטודנט מצטיין באוניברסיטה לכלכלה בווארנה. ב-1998 זכה ב"פרס ע"ש יוני נתניהו" למפעל חיים.
הערות שוליים

↑  אילקו אשכנזי - ביוגרפיה, באתר omda.bg (בבולגרית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אלכסנדר טומוב | סגן ראש ממשלת בולגריה  8 בנובמבר 1991 – 30 בדצמבר 1992 | הבא: ולנטין קרבשב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303798105171  VIAF: 97164717   WorldCat (עם VIAF): 97164717
אופליסציחה

| --- | --- |

מראה כללי של אופליסציחה
  אתר מורשת עולמית
 מועמדת מ-24/10/2007
 מידות
 שטח:  80,127 מ"ר
 היסטוריה
 נבנה:  באלף ה-1 לפנה"ס
 ננטש:  ב-1240 לספירה
 מאורעות:  רעידת אדמה ב-1920
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  מ-1957
 גישה לציבור:  נגיש. בעיית נגישות לנכים
 מיקום
 מדינה:  גאורגיה
 מיקום:  כארתלי הפנימית, 15 ק"מ מגורי
 קואורדינטות:  41°58′06″N 44°12′15″E﻿ / ﻿41.968333°N 44.204167°E﻿ / 41.968333; 44.204167
 he
אופליסציחה (בגאורגית: უფლისციხე) הוא מתחם קדום גדול של מערות בגאורגיה, בחבל כארתלי הפנימית. עיר המערות מצויה מעט צפונית לכביש הראשי המוביל מעיר הבירה טביליסי לכותאיסי, כ-15 קילומטר מזרחית לעיר גורי. האתר מצוי על הגדה השמאלית של נהר המטקווארי, ובנוי על גבעה רמה, מעין צוק. מיקום האתר נחשב לאסטרטגי, ונמצא בצומת דרכי מסחר וצבא. המקום הוכרז כשמורה על ידי ממשלת גאורגיה, ומצוי ברשימת המקומות המועמדים לקבל הכרה על-ידיי ארגון אונסקו, כאתר מורשת עולמית. פירושו של השם אופליסציחה בגאורגית הוא "מבצרו של האל".
היסטוריה

לא ידוע מהו התאריך המדויק שבו נוסדה אופליסציחה, אך היא החלה להיבנות ולהתאכלס בתקופת הברונזה המאוחרת, אחרי שנת ה-1,000 לפני הספירה. לפני הגעת הדת הנוצרית לגאורגיה, בנוסף להיותה מרכז אסטרטגי ומסחרי, הייתה אופליסציחה מרכז דתי פגאני בו סגדו לאלים שונים, אך בעיקר לאלת השמש. באתר נמצאו ממצאים היסטוריים מהמאה הרביעית לפני הספירה. לאחר שהנצרות הובאה לגאורגיה לפי המסורת במאה הרביעית, על ידי הנזירה נינו, ארכאולוגים מצאו באתר סימנים למאבק ממושך בין תושבי אופליסציחה הפגנים הוותיקים לבין הנוצרים החדשים. התנגשויות אלו התרחשו במאות השלישית עד השישית לספירה. כאשר כבשו המוסלמים חלקים גדולים של גאורגיה (טביליסי נכבשה לראשונה במאה השמינית לספירה), הפכה אופליסציחה למבצר של מלכי גאורגיה ולמרכז מסחרי חשוב. מעריכים שאוכלוסיית המקום בתקופה זו הגיעה עד לשיא של כ-20,000 תושבים. באותה התקופה, היו באתר למעלה מ-700 מערות פעילות, שקושרו ביניהן באמצעות תעלות, סמטאות, מדרגות, ומנהרות. משנת 1122, כשמלך גאורגיה דוד הבנאי כבש את טביליסי מיידיי הסלג'וקים והפך אותה לבירת הממלכה, החלה קרנה של אופליסציחה לרדת. בימי הביניים שימשה אופליסציחה כנקודת מעבר ותחנת עצירה על דרך המשי למזרח הרחוק. בשנת 1240, המונגולים כבשו את העיר והחריבו אותה וגם את כל סביבתה. מאז לא חזרה אופליסציחה להיות מקום פעיל שאנשים חיים בו, למעט מספר נזירים נוצרים בכנסייה שנבנתה בתקופה מאוחרת יותר. בשנת 1920 רעידת אדמה פגעה קשות באתר וזרעה הרס רב. החל משנת 1957, ארכאולוגים החלו לחשוף ממצאים באופליסציחה.
מבנה וסגנון

בעת העתיקה היו באתר ארבעה שערים, כמספר רוחות השמים. אופליסציחה נחשבה לעיר מבוצרת וקשה לכיבוש, שכן נהר המטקווארי, גבעה תלולה עם דרכי גישה צרות וצוק מצד הנהר שימשו לה מגן טבעי. בעיר המערות נחצבה ונבנתה מערכת השקיה והובלת מי שתיה, שבחלקה שרדה עד ימנו את התלאות, הכיבושים, ורעידות האדמה שעבר המקום. בתקופת הכיבוש הסובייטי הוספו עמודי תמך מבטון לחלק מהמערות היותר הגדולות. ייתכן שעמודים אלה מבטיחים שרידות בזמן רעידות אדמה, אך הן נבנו באופן שאינו משתלב באופי המיוחד של עיר המערות. ההגעה מהחניון ומשער הכניסה לאתר עצמו, כרוכה בעליית סדרה של שבילים צרים וגרמי מדרגות, רק חלקן מסודרות וכוללות מעקה.
מקומות עניין

היכל המלכה תמר - אולם גדול חצוב בסלע, עם פתח בתקרתו. הפתח שימש כפי הנראה למטרה כפולה, להכנסת אור יום לאולם, וגם ארובה להוצאת עשן. באולם יש גם כיסא אבן, עליו נאמר שהיה כסאה של תמר מלכת הגאורגים.
התיאטרון - מערה עם כניסה בצורת קשת מחודדת, שכפי הנראה שימשה לפולחנים עוד כשהיה המקום אתר פגאני. התקרה מגולפת בצורת מתומן, באופן המזכיר את מרחצאות קרקלה ברומא.בית המרקחת של אופליסציחה.בית המרקחת - במיקום גבוה על הגבעה, בנויות תיבות עשויות לבנים בגובה שתי שורות, בכל שורה 12 תיבות. הצורה המיוחדת הביאה חוקרים למסקנה, שמדובר בסוג של בית מרקחת עתיק. חוקרים אחרים סבורים אחרת, וטוענים שיעודן של התיבות היה שובך יונים.
המקדש המאקוויליאני (Temple of Makviliani) - מערת מקדש גדולה, אשר הייתה פעילה כבר בתקופה הפגנית. סבורים שהמקדש נועד לפולחן אלת השמש. מערכת המערות כוללת גם ספסלי אבן שנועדו עבור כהני הדת. במקדש קיימות שתי גומות, שיעודן היה ניקוז דמן של החיות שהוקרבו במקום.
הכנסייה - בראש הגבעה מצויה כנסייה, המכונה "כנסיית הנסיך", שנבנתה במאה העשירית על חורבות אתר פגני קדום.
המדרגות הנסתרות - יש הסבורים, שביקור באתר אופליסציחה לא יכול להיות שלם, בלא לרדת חזרה אל הכניסה הראשית ב"במדרגות הנסתרות". במקור המדרגות והירידה הנסתרות נועדו לאפשר לתושבי המקום לרדת אל נהר, להבאת מי שתייה בעת מצור על העיר, בלא להתגלות לעיניי האויבים.
מועמדות לאתר מורשת עולמית

בשנת 2007 האתר הוגש לאונסקו, נתקבל והוכנס על-ידה לרשימת המועמדות לקבלת הכרה כאתר מורשת עולמית. הגשת המועמדות הוגשה על פי קריטריונים 2, 3, 4,5 של אונסקו, בקטגוריה "תרבות". המועמדות הוגשה על ידי משרד לענייני תרבות, הגנת אתרים היסטוריים והספורט הגאורגי. הכללתה ברשימת המועמדות, אינה מחייבת את אונסקו להכריז בסוף ההליך על אופליסציחה כאתר מורשת עולמית.
תחבורה

אין תחבורה ציבורית מוסדרת ברכבת, או באוטובוס לאופליסציחה. העיר הקרובה ביותר לאתר היא גורי, במרחק של קרוב ל-15 קילומטר. לאתר ניתן להגיע ב:
מיניבוס (בגאורגית: מרשרוטקה) - נקודת היציאה והחזרה של המרשרוטקות נמצאת בתחנת האוטובוסים המרכזית של גורי.
מונית - גם הריכוז הגדול של המוניות נמצא בתחנה המרכזית של גורי.
נהיגה עצמית - מכל מקום בגאורגיה. בכניסה לאתר קיים חניון גדול לכלי רכב.
הצטרפות לטיול מאורגן, המוצע בבתי מלון לתיירים.
גלריה

הכנסייה בראש הגבעה
ירידה במדרגות הנסתרות
מערות אופליסציחה, כולל המערה הנקראת התיאטרון.
ראו גם

גורי
ורדזיה
מצחתה
הערות שוליים

1 2  UNESCO World Heritage Centre, Uplistsikhe Cave Town, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
1 2  Sakura Travel Agency, Uplistsikhe Cave Town, Gori Region, Georgia, Sakura Travel Agency (באנגלית)
↑  Uplistsikhe Cave Town, Atlas Obscura (באנגלית)
↑  Uplistsikhe | Gori, Georgia | Attractions, Lonely Planet
↑  Uplistsikhe Cave Town, Georgia Travel, ‏2022-10-24 (באנגלית)
↑  נצרות בגאורגיה: הצלב של נינו - גאורגיה, באתר מסע אחר
↑  George Sanikidze and Edward W. Walker, Islam and Islamic Practices in Georgia, ,Berkeley Program in Soviet and Post-Soviet Studies
University of California, Berkeley ,Working Paper Series, Fall 2004, עמ' 4
1 2 3  העולם: גאורגיה, ארמניה ואזביג'אן, מסדרת Lonely Planet, פארק ספיר, נתניה: שטיינהרט-קציר, 2009, עמ' 82-83
↑  Kalpana Sunder, Going underground: Exploring Uplistsikhe, Georgia's oldest cave town, The National, ‏2020-02-20 (באנגלית)
↑  Uplistsikhe Historical-Architectural Museum-Reserve, Tbilisi: National Agency for cultural heritage preservation of Georgia, 2015, עמ' 4-5
↑  Visiting Uplistsikhe Cave Town, Georgia, The Adventures of Nicole, ‏2024-05-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Carole Raddato, Uplistsulis Eklesia in Uplistsikhe Cave Town, World History Encyclopedia (באנגלית)
↑  מטיילים, גאורגיה: גרוזיה שלא הכרתם. גיליון 93, תל-אביב: גיל אל-עמי, אוגוסט 2006, עמ' 30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 243507839   WorldCat (עם VIAF): 243507839 
אופליסציחה: מפת אתר
איש ערבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  סרינה דה לה יי
 תאריך יצירה:  2000
 טכניקה וחומרים:  עץ ופלדה
 ממדים בס"מ
 גובה:  1200
 נתונים על היצירה
 מיקום:  בסמוך לדרך M5 ברידג'ווטר שבסאמרסט שבאנגליה
 קואורדינטות:  51°09′02″N 2°58′52″W﻿ / ﻿51.1505°N 2.9812°W﻿ / 51.1505; -2.9812
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי איש ערבה(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי איש ערבה
 
איש ערבה (באנגלית: Willow Man) הוא פסל מעשה ידי הפסלת סרינה דה לה יי המוצב בברידג'ווטר שבסאמרסט בסמוך לדרך M5, בדרום מערב אנגליה.
גובהו של הפסל 12 מטרים והוא עשוי ענפי עץ ערבה המלופפים סביב שלד פלדה.
הפסל הוצב בספטמבר 2000 ומטרתו הייתה לסמל את האלף החדש, וכן את צמח הערבה והשפעתו על האקולוגיה המקומית ועל המסורות המקומיות (שכלל פיסול ויצירת מוצרי צריכה מענפי ערבה).
ב-8 במאי 2001 הוצת הפסל, ובאוקטובר באותה שנה שוקם על ידי האמנית ונבנה סביבו חפיר על מנת להגן על הפסל מפני הצתות נוספות.
הפסל מכונה לעיתים "מלאך הדרום" בהתייחסות ל"מלאך הצפון" של הפסל אנטוני גורמלי (אף שגורמלי מתכנן הקמת פסל בשם "מלאך הדרום" שיוקם באבספליט).
בספטמבר 2006 שופץ הפסל בעלות של 20,000 ליש"ט בשל נזק שגרמו לו ציפורים אשר תלשו את הענפים לקיניהם.
הערות שוליים

↑  כתבת רשת ה-BBC על הצתת הפסל
↑  שיקום הפסל. כתבת רשת ה-BBC
↑  "איש הערבה צפוי לעבור תספור בעלות של 20,000 ליש"ט", כתבת ה-BBC
איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  ביליארד
 השתייכות:  IBSF,EBSA,EPBF,WPA,CEB
 מיקום המטה:  רמת גן 
 יושב ראש:  דוד אסולין
 תאריך ייסוד:  2004
 www.billiard.org.il
 
איספא - איגוד ישראלי לספורט ביליארד (באנגלית: ISPA - Israel Snooker and Pool Association) הוא הגוף הרשמי המייצג את ענף הביליארד בישראל.
ארגון

האיגוד הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 2004. איספא רשומה כחוק ברשם העמותות כעמותה, ופועלת מכוח "חוק הספורט" (התשמ"ח - 1988). איספא הוא ארגון ספורט מוכר על ידי משרד התרבות והספורט, והוא נתמך כלכלית בין היתר על ידי המועצה להסדר ההימורים בספורט ומינהל הספורט.
האיגוד הוא הגוף האחראי והמפקח על פעילות ספורט הביליארד במדינת ישראל, ומאז הקמתו הוא מאוגד תחת ארגוני הביליארד האירופאים והעולמיים:
בתחום הסנוקר: ה-EBSA, ה-WSF וה-IBSF
בתחום הפול אמריקאי: EPBF וה-WPA
בקארמבול:  UMB וה-CEB
איספא מוכר גם על ידי ההתאחדות העולמית לספורט הביליארד.
איספא נוסד על ידי בעלי מועדוני ביליארד לקידום קיומו של ספורט נגיש, תוך מחויבות לקוד האתי, על יד שיתופם של כל עוסקים בדבר, באמצעות ארגון חזק, פעיל, דינמי, פורץ דרך בחברה, בתרבות ובספורט.
יושב ראש ההנהלה הראשונה של האיגוד היה ישראל פנחס. בשנת 2008 נבחר שי איזנבר לתפקיד היו״ר. בשנת 2016 ניבחר שי ארמה ליו״ר האיגוד, בשנת 2017 נבחר שרון מזרחי ובשנת 2019 נבחר דוד אסולין ליו״ר החדש.
אירועים מרכזיים המאורגנים על ידי האיגוד

אליפויות ישראל בכל הענפים
גביעי מדינה בכל הענפים
ליגות בכל הענפים
איספהאן ביריאני

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מטבח:  פרסי
 אזור מוצא:  איספהאן
 מוצא:  איראן איראן
 מרכיבים עיקריים:  בשר כבש ולחם
 
איספהאן ביריאני (בפרסית: بریان اصفهان; באנגלית: Isfahan Beryani) הוא תבשיל פרסי שמקורו בעיר איספהאן, איראן.
תבשיל הביריאני מורכב מבשר כבש, זנב, וריאות טחונים המעורבבים עם זעפרן, אגוזי מלך, פיסטוק, שקדים, כורכום, עלי נענע מיובשים, מלח ופלפל שאותם צולים ומגישים בליווי לחם פרסי הנקרא סנגק.
הביריאני נחשב למאכל מסורתי ונפוץ באיספהאן ולעיתים מכונה בריון (بریون).
ז'אן-בטיסט טברנייה, ז'אן שארדן ועוזרו של עבאס שאה הראשון הזכירו את המאכל ביומנים האישיים שלהם.
ראו גם

המטבח הפרסי
ביריאני
הערות שוליים

↑  Beryani; Special Meal Of Iran’s Isfahan Province, ifpnews.com, ‏2017-10-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hossein, Biryani Isfahan - Iranian Traditional Food, Isfahan Tourist Information, ‏2019-03-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  گذری بر تاریخچه بریانی, مجله غذا, ‏2019-02-04 (ב־)
איסטגרדנס

| --- | --- |

קניון וסטפילד איסטגרדנס, איסטגרדנס.
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  הפרוורים המזרחיים
 עיר אם:  סידני
 שטח:  0.2 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  4,086 (10 באוגוסט 2021)
  ‑ צפיפות:  7,630 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  33°56′38″S 151°13′19″E﻿ / ﻿33.944°S 151.222°E﻿ / -33.944; 151.222
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןאיסטגרדנס(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןאיסטגרדנס(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן איסטגרדנס(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן איסטגרדנס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
איסטגרדנס (באנגלית: Eastgardens) הוא פרוור בסידני, הממוקם 9 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור מנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
גאוגרפיה

איסטגרדנס הוא פרוור קטן, גודלו 0.2 קמ"ר. הוא גובל מצפון בפייג'ווד ודייסיוויל, ממערב בבנקסמדו, מדרום בהילסדייל, וממזרח במרוברה. הוא תחום ממזרח על ידי דרך בונרונג, מצפון על ידי דרך הפרון, ממזרח על ידי שדרות בנקס ומעגל קוריש, ומדרום על ידי רצף של רחובות קטנים.
היסטוריה

איסטגרדנס הוא מהפרוורים החדשים ביותר בסידני, שנחנך בשנת 1999. מרבית שטחו מוקצה לטובת קניון וסטפילד איסטגרדנס שהוקם ב-1987, שעל שמו הוא נקרא. בעבר היה שטח הפרוור חלק מהפרווק הסמוך פייג'ווד. השטח עליו הוקם הקניון ואזור המגורים של הפרוור היה בעבר קרקע ממשלתית, שהוקצתה לתעשייה כגון מפעלי רכב.
תרבות

פרט לקניון, אין באיסטגרדנס אזורי תרבות, מסחר ובידור.