stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרטפורד
תקשורת

בעיר הרטפורד יוצא לאור היומון "הרטפורד קוראנט" ("Hartford Courant") - היומון הוותיק ביותר היוצא לאור כיום בארצות הברית. ההרטפורד קוראנט יוצר לאור ברציפות מאז שנת 1764. עיתונים נוספים שיוצאים לאור בעיר הם השבועון "הארטפורד אדבוקט" ("Hartford Advocate"), הרבעון "הארטפורד גארדיאן" (Hartford Guardian), והשבועון "הארטפורד ביזנס ג'ורנל" ("Hartford Business Journal").
תחבורה

שדה התעופה הבינלאומי בריידלי ממוקם בסמוך לעיר, ומשרת את העיר וכן את העיר ספרינגפילד הסמוכה  (שבמדינת מסצ'וסטס). שדה תעופה נוסף באזור הוא שדה התעופה הרטפורד-בריינארד.
בעיר מערכת תחבורה ציבורית נרחבת הכוללת קו מעגלי בלא תשלום במרכז העיר. מערכת האוטובוסים המדינתית והבינמדינתית (קווי גרייהאונד, בונאנזה באס ופיטר פן באס ליינז) מקשרת את העיר לערי הסביבה ולערים גדולות במדינות הסמוכות.
העיר מקושרת לערי הסביבה במספר כבישים בינמדינתיים:  כביש בינמדינתי 84 (ה- I-84), כביש בינמדינתי 91 (ה- I-91), וכביש בינמדינתי 95 (ה- I-95).
ערים תאומות

אנגליה הרטפורד, אנגליה
איטליה פלורידיה, סיציליה, איטליה
יוון סלוניקי, יוון
פורטוגל מנגואלדה, פורטוגל
פולין בידגושץ', פולין
פוארטו ריקו קגואס, פוארטו ריקו
סיירה לאון פריטאון, סיירה לאון
ג'מייקה מוראנט ביי, ג'מייקה
אירלנד ניו רוס, אירלנד
ניקרגואה אוקוטאל, ניקרגואה
הערות שוליים

↑  אתר פארק בושנל
↑  בשנת 1973 נבחרה אישה שחורה לראשות עיירה קטנה באוקלהומה
↑  נתוני משקעים ושלג 1995 - 1996
| דגל קונטיקט מדינת קונטיקט |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | הרטפורד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של הרטפורד • המטרופולין של ניו הייבן • עמק נהר נאוגטוק |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ברידג'פורט • ניו הייבן • הרטפורד • סטמפורד • ווטרברי • נורווק • דאנברי • ניו בריטן • גריניץ' • בריסטול • וסט הרטפורד • מרידן • האמדן • פיירפילד • מנצ'סטר • מילפורד • וסט הייבן • סטרטפורד • איסט הרטפורד • מידלטאון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • כלכלה • יהדות קונטיקט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557233605171  BnF: cb12018114j (data)  GND: 4226021-8  LCCN: n80006269  MusicBrainz: 5e81fea0-f163-42d4-82d5-4e443a5483af  NARA: 10045376  NKC: ge1029729  SUDOC: 076336573  VIAF: 242037457   WorldCat (עם VIAF): 242037457 
כנסייה במרכז הרטפורד.
מרכז העיר
מכללת טריניטי.
בניין קפיטול מדינת קונטיקט
מיס תבל 2002

מיס תבל 2002 היא תחרות מיס תבל ה-51 במספר, התחרות נערכה בסן חואן.
75 מתמודדות השתתפו בתחרות, בחלק האמנותי של הטקס הופיע הזמר מארק אנתוני.
זוהי התחרות מיס תבל האחרונה ששודרה ב-CBS, שכן לאחר מכן הועתק שידור התחרות לרשת NBC.
בתחרות זו לראשונה בהיסטוריה נשלל מהזוכה במיס תבל תוארה, וסגניתה החלה להחזיק בתואר.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 2002:  רוסיה רוסיה - אוקסנה פדורובה (הודחה)
סגנית ראשונה:  פנמה פנמה - ג'סטין פאסק
סגנית שנייה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין - לינג ז'ואו
סגנית שלישית:  דרום אפריקה דרום אפריקה - ג'ואנה גפינסקה
סגנית רביעית:  ונצואלה ונצואלה - סינתיה לנדר
10 המועמדות הסופיות:  אלבניה אלבניה - אניסה קוספירי  קנדה קנדה - ניילם ורמה  קפריסין קפריסין - דמטרה אלפת'ריו  גרמניה גרמניה - נטשה בורגר  הודו הודו - נאה דופיה
שופטים

טייריס גיבסון
מריסול מלרט
כריסטופר מקדונלד
מרשל פולק
טטיאנה פטיץ
הערות שוליים

↑  לראשונה - מיס יוניברס הודחה מתפקידה, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2002
| מיס תבל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| שנות השישים | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| שנות השבעים | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 |  |
| שנות השמונים | 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| שנות התשעים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 |  |
| שנות העשרים | 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
התרסקות מטוס B-52 בגולדסבורו

| --- | --- |

אחת מהפצצות הגרעיניות סימן 39 שנמצאו בזירת ההתרסקות
 תאריך:  24 בינואר 1961
 מיקום:  19 קילומטרים צפונית לגולדסבורו, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 גורם:  כשל מבני
 קואורדינטות:  35°30′44″N 77°50′47″W﻿ / ﻿35.5123°N 77.8463°W﻿ / 35.5123; -77.8463
 הרוגים:  3
 ניצולים:  5
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  B-52 סטרטופורטרס
 מספר זנב:  58-0187
 מוצא:  בסיס חיל האוויר סימור ג'ונסון
 יעד:  בסיס חיל האוויר סימור ג'ונסון
 מפעיל:  פיקוד האוויר האסטרטגי, חיל האוויר של ארצות הברית
 אנשי צוות:  8
  (למפת קרוליינה הצפונית מוגדלת) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי מקום ההתרסקות(למפת קרוליינה הצפונית רגילה) ראלי שארלוט גרינסבורו פאייטוויל וילמינגטון גרינוויל וירג'יניה טנסי קרוליינה הדרומית  ג'ורג'יה האוקיינוס האטלנטי מקום ההתרסקות
 
התרסקות מטוס B-52 בגולדסבורו היא תאונה שהתרחשה ב-24 בינואר 1961 בעיר גולדסבורו שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. מפציץ מסוג B-52 סטרטופורטרס שנשא שתי פצצות גרעיניות סימן 39 התפרק באוויר ותוך כדי כך הפיל את המטען הגרעיני. הטייס הורה לצוות המטוס לנטוש, הצוות נטש בגובה 2,700 מטרים. 5 אנשים נטשו בהצלחה ונחתו בבטחה, אדם נוסף הצליח לנטוש אך לא שרד את הנחיתה, 2 אנשים נוספים נהרגו בהתרסקות. האירוע המשיך להציף מחלוקות כאשר מידע חדש שפורסם ב-2013 חיזק את החשדות הציבוריים כי אחת מהפצצות הייתה קרובה מאוד לפיצוץ.
התאונה

המטוס מדגם B-52 סטרטופורטרס המריא מבסיס חיל האוויר סימור ג'ונסון שבגולדסבורו. בערך בחצות בין 23 ל-24 בינואר 1961 המפציץ נפגש באוויר עם מטוס תדלוק לצורך תדלוק אווירי. במהלך החיבור עדכן צוות מטוס התדלוק את מפקד מטוס B-52, מייג'ור וולטר סקוט טולוק, כי קיימת דליפת דלק בכנף הימנית. התדלוק בוטל ופיקוח טיסה קיבלו עדכון על הבעיה. המטוס הונחה לטוס מול החוף עד שרוב הדלק יצרך. עם זאת, כאשר המטוס הגיע למקום שכוון אליו, הטייס דיווח כי הדליפה החמירה וש-17,000 קילוגרם של דלק אבדו ב-3 דקות. המטוס הונחה לחזור מיידית ולנחות בבסיס חיל האוויר סימור ג'ונסון.
כשירד לגובה 3,000 מטרים בעת שהתקרב לבסיס, הטייסים כבר לא יכלו להשאיר את המטוס במסלולו ואיבדו שליטה עליו. הטייס הורה לצוות לנטוש. 5 נטשו בהצלחה, אחד נטש אך לא שרד את הנחיתה ו-2 נוספים נהרגו בהתרסקות. הטייס השלישי של המפציץ, לוטננט אדם מתוקס, הוא האדם היחיד שידוע כי יצא בהצלחה מחוץ לפתח העליון של B-52 ללא כיסא מפלט. הריסות המטוס כיסו שטח של 5 קמ"ר של שטח חקלאי לגידול כותנה וטבק, כ-19 קילומטרים צפונית לגולדסבורו.
שתי הפצצות בעוצמה של 3-4 מגהטון הופרדו מהמטוס בעת שהתפרק באוויר בגובה 300-600 מטרים. 3 מתוך 4 מנגנוני החימוש באחת הפצצות הופעלו וגרמו לה לבצע הרבה מהשלבים הדרושים על מנת לחמש את עצמה, כמו טעינת קבלי הירי ופריסת מצנח. המצנח אפשר לפצצה לפגוע בקרקע עם נזק מועט.
חילוץ הפצצה

הפצצה שנפלה עם המצנח נמצאה שלמה. לפי צוות סילוק הפצצות שעבד על ניטרול הפצצה, מתג החמוש/בטוח היה עדיין במצב בטוח, על אף שיתר הפעולות לחימוש בוצעו. הפנטגון טען בזמנו כי לא היה סיכוי לפיצוץ וכי שני מנגנוני חימוש לא הופעלו. דובר של מחלקת ההגנה של ארצות הברית מסר כי הפצצה לא חומשה ולא יכלה להתפוצץ. דניאל אלסברג, אנליסט צבאי לשעבר טען כי ראה מסמכים מסווגים שמצביעים על כך כי המתג בפצצה היה רק אחד מ-6 מנגנוני חימוש שמנע את הפיצוץ. ב-2013 שוחרר מידע בהתאם לחוק חופש המידע, המידע מאשר כי מתג יחיד הוא זה שמנע את הפיצוץ.
הפצצה השנייה צנחה לתוך שדה בוץ במהירות 300 מטרים לשנייה והתפרקה בלי פיצוץ של חומר הנפץ הקונבנציונלי שלה. זנב הפצצה התגלה בעומק 6 מטרים באדמה. לדברי היסטוריון הנשק הגרעיני צ'אק הנסן, הפצצה הייתה חמושה באופן חלקי כאשר היא עזבה את המטוס, אך מתג מתח גבוה לא סגור מנע חימוש מלא. ב-2013, אחד מאנשי צוות סילוק הפצצות שחזר את הרגע בו מצאו את מתג הפצצה השנייה. "אני אזכור עד יום מותי את הסמל שלי אומר 'לוטננט, מצאנו את מתג החמוש/בטוח', ואני אמרתי 'נהדר'. הוא אמר 'לא נהדר. הוא במצב חמוש'".
חפירה להוצאת הפצצה השנייה בוטלה כתוצאה מהצפת הקרקע במים. רוב פצצת המימן, המכילה אורניום, הושארה. אך הליבה של הפצצה חולצה והוסרה.
השלכות על עיצוב B-52

כנפיים עם מכלי דלק מובנים העלו במידה נכרת את קיבולת הדלק של דגמי B-52G ו-H, אך נמצא שהופעל על הכנפיים 60% יותר לחץ מאשר בכנפיים של הדגמים הישנים. הכנפיים ואזורים אחרים הרגישים ללחץ שונו עד 1964 על ידי בואינג.
מידע שנחשף מאוחר יותר

ב-2013, העיתונאי החוקר אריק שלוסר פרסם ספר בשם "פיקוד ושליטה", ובו הוא הציג מסמך משנת 1969 שהושג תחת חוק חופש המידע. המסמך היה דוח שנשא את הכותרת "ביקור חוזר בגולדסבורו" ונכתב על ידי פקח בטיחות גרעיני של המעבדות הלאומיות של ארצות הברית. בדוח נכתב כי "מתג פשוט אחד, עמד בין ארצות הברית לאסון".
ראו גם

התקרית הגרעינית בפאלומארס
התקרית הגרעינית בגרינלנד
הערות שוליים

↑  AF Form 14 Report of Aircraft Accident, 24 January 1961
↑  "Nuclear Mishap in Goldsboro". Broken Arrow: Goldsboro, NC (2000).
↑  "Goldsboro Revisited," The Guardian, 20 September 2013, accessed 20 September 2013.
אנשי סילוק פצצות עובדים על חילוץ הפצצה שנפלה ב-1961.
איש חיל האוויר עובד מתחת לאדמה על מנת להוציא חלקים מהפצצה.
פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  יונה פיטלסון, שמואל שילה, מירון יעקובסון
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים)
 מיקום המטה:  בני ברק 
 משרד ראשי:  בני ברק, ישראל
 ענפי תעשייה:  אדריכלות, תכנון ערים, פרוגרמות, ניהול פרויקטים
  
 www.fsj.co.il
 
פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים הוא משרד אדריכלים ישראלי, שנוסד על ידי האדריכלים יונה פיטלסון, שמואל שילה ומירון יעקובסון בשנת 1976.
פעילות

המשרד מתמחה בתכנון רב מקצועי וכולל צוות של 42 אנשי מקצוע ובהם אדריכלים, מתכנני ערים, עורכי פרוגרמות, ומנהלי פרויקטים. עיקר ההתמחות בתחום התכנון היא במגזר הציבורי, כשבין השאר תכנן את אזור חניוני הרכבים בטרמינל 3 בנתב"ג, את המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש, המרכז הלאומי לאימונים ביבשה וכן בסיסי האימונים החטיבתיים של חטיבת גולני וחטיבת הצנחנים. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 השלים המשרד תכנון של מספר תוכניות מתאר ארציות שהבולטות שבהן היו תמ"א 38 לחיזוק מבנים קיימים בפני רעידות אדמה, תמ"א 36 למתקני תקשורת וכמה תוכניות בת לתמ"א 34 העוסקות במשק המים לרבות מתקני התפלה, איגום והחדרה, נחלים וניקוז. בשנים האחרונות השתלב המשרד בעבודת משרד הכלכלה והערך סדרה של פרוגרמות וסקרים לקראת תכנונם של אזורי תעשייה חדשים ומורחבים. בתחום התחבורה מעורב המשרד כבר משנותיו הראשונות בתכנונן של מערכות התחבורה המתקדמות בישראל ובראשן הרכבת הקלה בירושלים ובמטרופולין גוש דן. המשרד מלווה את תוכנית האב לתחבורה במטרופולין גוש דן, ערך את התוכניות הסטטוטוריות לחלק מהקווים וכן תכנן את הקו החום החוצה את העיר ראשון לציון.
המשרד ממוקם מאז 2017 במגדל ב.ס.ר. 4 שב-BBC - בני ברק ביזנס סנטר.
פרויקטים נבחרים

פרוגרמה לטרמינל 3 בנתב"ג
השתתפות בתכנון מפורט לצד האווירי ותכנון חניונים בטרמינל 3 בנתב"ג
המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש
המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
בסיס אימונים לחטיבת גולני
בסיס אימונים לחטיבת הצנחנים
תמ"א 38
תמ"א 36
תוכנית מתאר כוללנית למועצה אזורית חבל מודיעין
תוכנית מתאר מקומית לבארות יצחק, כפר רות, כפר זוהרים, מחנה זיקים, הרחבת פארק תעשיות חבל מודיעין
תוכנית אב אסטרטגית לכפר סבא
פרוגרמה לחידוש בית וילהלם אברלה (בית ראש הממשלה בקריה)
תכנון מוקדם, אורבני וסטטוטורי של מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - הקו החום
טיסה 610 של ליון אייר

| --- | --- |
המטוס שהתרסק. צולם 6 שבועות לפני ההתרסקות
המטוס שהתרסק. צולם 6 שבועות לפני ההתרסקות
 תאריך:  29 באוקטובר 2018 
 מיקום:  ים ג'אווה 
 קואורדינטות:  5°46′15″S 107°07′16″E﻿ / ﻿5.7708333333333°S 107.12111111111°E﻿ / -5.7708333333333; 107.12111111111
 הרוגים:  189
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0 
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 737 MAX 8
 מספר זנב:  PK-LQP
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה, ג'קרטה, אינדונזיה
 יעד:  נמל התעופה דפאטי אמיר, פנגקל פינאנג, אינדונזיה
 מפעיל:  ליון אייר
 נוסעים:  181
 אנשי צוות:  8
  (למפת אינדונזיה מוגדלת) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פמקום ההתרסקות (למפת אינדונזיה רגילה) ג'קרטה נוסאנטארה סורבאיה מדן מקאסאר פונטיאנאק ג'איאפורה מ האוקיינוס ההודי האוקיינוס השקט מלזיה פמקום ההתרסקות 
 
טיסה 610 של ליון אייר הייתה טיסה של חברת הלואו קוסט האינדונזית ליון אייר, שהתרסקה בים ג'אווה (אנ') מצפון לאי ג'אווה בבוקר 29 באוקטובר 2018, כשעל סיפונה 181 נוסעים ושמונה אנשי צוות.
הטיסה המריאה בשעה 6:21 מנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה שליד ג'קרטה ועשתה דרכה לנמל התעופה דפטי אמיר בעיר פנגקל פיננג (אנ'), הגדולה שבערי האי האינדונזי באנגקה (אנ'). דקות מעטות לאחר ההמראה התקשרו הטייסים למגדל הפיקוח וביקשו לשוב לנמל התעופה ממנו המריאו. בשעה 6:31 התרסק המטוס לים, כ-15 ק"מ מצפון לג'קרטה.
המטוס

המטוס בטיסה היה מסוג בואינג 737 MAX. המטוס היה חדש, ונקנה על ידי חברת התעופה באוגוסט 2018. עד זמן התאונה צבר המטוס בסך הכל כ-800 שעות טיסה. זוהי ההתרסקות הראשונה של מטוס מסוג "בואינג 737 MAX", מאז נכנס הסוג לשימוש ב-2017.
מנכ"ל ליון אייר הודיע כי דווחה תקלה במטוס בלילה הקודם להמראה, וכי מהנדסים בדקו את המטוס, תיקנו את התקלה ואישרו כי המטוס כשיר לטיסה.
בעיות קודמות במטוס

המטוס היה בשימוש בלילה שלפני התאונה בטיסה מנמל תעופה הבינלאומי נגורה ראי בבאלי לנמל התעופה הבינלאומי סאקרנו הטה בג'קרטה.
דוחות מפורטים מהטיסה חשפו שהמטוס היה מעורב בתקרית רצינית. נוסעי הטיסה דיווחו רעידות קשות, טיסה לא יציבה שהורגשה כמו "נסיעה ברכבת הרים" וריח של גומי שרוף במטוס. בשלב מסוים, המטוס צנח ביותר מ-60 מטר בכמה שניות בודדות. הנוסעים הונחו להיות חגורים מההמראה ועד הנחיתה. הקלטה מבקרת התנועה האווירית העידה שהטייסים שיגרו התראת פאן פאן (אות המצוקה הבינלאומי המציין מצב חירום) שלאחר מכן החליטו לבטל ולהמשיך בטיסה לג'קרטה.
יומן התחזוקה של המטוס חשף שהמטוס חווה כשל לא מוגדר בניווט בצד של הקברניט, בעוד שהצד של טייס המשנה הוגדר להיות במצב תקין.
מנהל החברה הצהיר כי במטוס היו "בעיות טכניות" ושהמקרה טופל בהתאם למדריכי התחזוקה של היצרן.
בבוקר התאונה המטוס הוגדר ככשיר לטיסה ומוכן להמראה על ידי המהנדסים.
התרסקות דומה במטוס נוסף

כעבור 4.5 חודשים ב-10 במרץ 2019 התרסק מטוס של אתיופיאן איירליינס, אף הוא מטוס בואינג 737 MAX 8 ואף הוא סמוך להמראה. הועלו חששות לתקלה זהה.
בעקבות 2 התאונות הורו ממשלות וחברות תעופה רבות לקרקע את כל מטוסי בואינג מדגם 737 MAX.
בשיא המשבר כשליש ממטוסי בואינג 737 MAX בעולם קורקעו ומניית חברת בואינג איבדה כ-27 מיליארד דולר משוויה תוך יומיים. ב-13 במרץ 2019 חברת בואינג המליצה לקרקע את כל 350 מטוסי הנוסעים מדגם בואינג 737 MAX, לאחר שנשיא ארצות הברית טראמפ קרקע את המטוסים בארצות הברית. המטוס נשאר מקורקע עד 9 בדצמבר 2020.
ראו גם

טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס
הערות שוליים

↑  גופות וטלפונים: חיפושים בלב ים אחר שלד המטוס, באתר ynet, 29 באוקטובר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, אינדונזיה: מטוס עם 189 בני אדם התרסק בלב ים, באתר ynet, 29 באוקטובר 2018
1 2  Euan McKirdy and Devianti Faridz, Lion Air plane crash: Debris found in sea off Jakarta, Indonesia, CNN, ‏29 באוקטובר 2018
↑  Indonesia: 'No survivors' after Lion Air flight crashes into sea, Al-Jazeera, ‏29 באוקטובר 2018
↑  Boeing 737 Max not safe? 2 Crashes, 62 airlines in danger?, eturbonews.com, ‏10 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  אחרי ההתרסקות: אירופה מצטרפת לאיסור הבואינג, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2019
↑   בואינג נכנעה: קירקעה את הדגם החדש, הזמנות בעשרות מיליארדים בסכנה, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2019
הארי הארלו

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1905 פיירפילד, איווה, מחוז ג'פרסון, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בדצמבר 1981 (בגיל 76) טוסון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Harry Frederick Harlow 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה התפתחותית 
 מקום קבורה:  Forest Hill Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד (1930)  ריד קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  לואיס טרמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 תלמידי דוקטורט:  אברהם מאסלו, Kenneth Milfred Michels 
 פרסים והוקרה:  Award for Distinguished Contributions to Developmental Psychology (1972)  המדליה הלאומית למדעים (1967)  פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה לתרומות מדעיות נכבדות לפסיכולוגיה (1960)  מדלייית הווארד קרוסבי וורן (1956)  Honorary Fellow of the British Psychological Society 
 בן או בת זוג:  מרגרט קואן הארלו (1948–1971) 
 
הארי הארלו (באנגלית: Harry Harlow; ‏31 באוקטובר 1905 - 6 בדצמבר 1981) היה פסיכולוג אמריקאי, שנודע בסדרת מחקרים שערך על קופי רזוס תוך שימוש ב"אם מלאכותית", מחקרים שהמחישו את חשיבותם של רוך ואהבה אימהית, והיוו ציון דרך בתחום הפסיכולוגיה ההתפתחותית.
ביוגרפיה

הארלו נולד בעיירה פיירפילד שבאיווה, ארצות הברית, בשם הארי פרדריק ישראל. הוא היה בנם השלישי מתוך ארבעה של מייבל רוק ואלונזו הארלו ישראל. משפחתו הייתה נוצרית-אפיסקופלית, אך עם הזמן חדלה לפקוד את הכנסייה (המשפחה לא הייתה יהודית, מקור השם "ישראל" היה כנראה באחד מאבות אבותיה של המשפחה, שחי במאה ה-16 והיה יהודי). בנערותו התעניין הארי בספרות, צייר וכתב חרוזי שירה להנאתו.
לאחר שנת לימודים בקולג' ריד בפורטלנד, עבר הארלו ב-1924 לאוניברסיטת סטנפורד, בה למד תחילה ספרות אנגלית אך עבר לחוג לפסיכולוגיה. הוא למד והודרך על ידי לואיס טרמן (ממפתחי מבחן האינטליגנציה סטנפורד-בינה), וולטר מיילס וקלווין סטון, שאף הנחה אותו בעבודת הדוקטורט שלו. הארלו עשה את מחקר הדוקטורט שלו בנושא דפוסי יניקה והתנהגות קשורה אצל החולדה הלבקנית, ובו בדק מהם סוגי הנוזלים והמזון המועדף על ידי גורי חולדות, תדירות הזנה מתאימה, השפעת טמפרטורת החדר על היניקה ועוד.
בהמלצת לואיס טרמן, החליף הארי את שם משפחתו ב"הארלו", שמו האמצעי של אביו (השם "ישראל" נתפס יהודי וטרמן חשש שאוניברסיטאות אחרות יפלו לרעה את הארי כשהיה מועמד למשרת מרצה אצלן). הוא קיבל משרה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ב-1930, ובה הרצה כפרופסור וביצע את עיקר מחקרו בעשורים הבאים.
בוויסקונסין הכיר הארלו את קלרה מירס, סטודנטית לתואר שני בפסיכולוגיה, וב-1932 הם נישאו. נולדו להם שני בנים, רוברט וריצ'רד, אך הם התגרשו ב-1946. שנתיים אחר כך נישא הארלו לפרופסור מרגרט קואן ("פגי" שמה האמיתי היה מרגרט קואן אך הארי נהג לקרוא לה פגי), חוקרת בצוות המחקר שלו בוויסקונסין, שהמשיכה לעסוק אצלו במחקר גם אחרי נישואיהם. לזוג נולדו בת ובן, פמלה וג'ונתן. ב-1971 נפטרה פגי מסרטן השד, ונראה שהארלו לקה בדיכאון בעקבות מחלתה הארוכה ומותה. ב-1972 חידש את הקשר עם אשתו לשעבר, קלרה, שהספיקה במרוצת השנים להינשא ולהתגרש פעמיים, והם נישאו בשנית. קלרה חזרה לעסוק במחקר ובעריכת מאמריו של הארלו, ולאחר מותו הוציאה אסופה של מאמריו ועבודתו.
הארלו זכה במדליות הצטיינות רבות ובכבוד ב–1967 הוא קיבל את המדליה הלאומית למדעים מידיו של לינדון ג'ונסון. כיהן במספר תפקידים כיועץ ביניהם ראש המחלקה לאנתרופולוגיה ופסיכולוגיה של המועצה הלאומית למחקר בשנים 1952–1955, יועץ לפאנל המדעי של הצבא, ונשיא האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה בין 1958–1959. דורג כאחד ממאה הפסיכולוגים החשובים ביותר של המאה ה-20.
הארלו נפטר משבץ מוחי.
קריירה מחקרית

בתחילת דרכו באוניברסיטת ויסקונסין, חיפש הארלו מושאי מחקר מתאימים, ובעקבות מגבלות תקציב ומקום למעבדה ניסה לערוך ניסויים בחולדות, חתולים וצפרדעים, עד שהחל לעבוד עם קופי אורנגאוטן בגן החיות המקומי, הדומים בטבעם לבני אדם. הניסויים הראשונים שלו בקופים עסקו באינטליגנציה, ובמהלך מטלות זיכרון, מבחני תגובה מושהית והתאמת חפצים שונות, הוא מצא התנהגויות מורכבות של סקרנות, מערכות יחסים והבעות תיסכול בקרב הקופים. בתקופה זו הנחה הארלו את אברהם מאסלו, שהיה אז סטודנט לתואר שני, ויחד חקרו מערכות יחסים של קופים שונים בגן החיות, וגילו דפוסים המביעים היררכיה חברתית.
ב-1932 הקים הארלו את מעבדת הפרימטים הראשונה שלו, במבנה נטוש שהוא ותלמידיו שיפצו בעצמם.
במחקרו המפורסם ביותר, שנודע כאם המגבת ואם התיל, השתמש הארלו בקופי רזוס בני יומם, ובמקום האם הביולוגית שלהם, "יצר" עבורם אם חלופית. האם החלופית הייתה בובת "קוף רזוס" בשתי גרסאות: האחת הייתה עשויה תיל והחזיקה בקבוק חלב (האם המאכילה - אם התיל), והשנייה הייתה עשויה ספוג ועטופה מגבת נעימה (האם המחממת - אם המגבת). הארלו בדק למי מה"אמהות" גורי הקופים נקשרים יותר. נמצא שההתקשרות לאם המגבת הייתה הרבה יותר חזקה מאשר לאם התיל. גם כשחיו הקופים במחיצת שתי האמהות גם יחד, כשהוצג לפניהם גירוי מפחיד הם חיבקו את האם עם המגבת ולאם התיל הם הלכו רק כאשר היו רעבים. אפילו כאשר רצו לאכול, ושתי האמהות היו קרובות זו לזו, הם שכבו בחיקה של אם המגבת ונשענו לעבר אם התיל, האם המאכילה, כדי לאכול.
ממצאים אלה הצביעו על כך שהחום שמעניקה האם לתינוקה, או התמיכה הרגשית ואהבת האם, כפי שהארלו כינה זאת, חשובים לא פחות ואף יותר מהתמיכה הפיזית, כגון הזנה.
כיום סבורים הפסיכולוגים ההתפתחותיים שהתקשרות הילד להוריו איננה קשורה כלל לסיפוק צרכיו הפיזיים, אלא לעצם הנוכחות הנעימה של המבוגר והתמיכה הרגשית שהוא מפגין לעברו.
להארלו היו גם ניסויים קיצוניים יותר - הוא יצר אמהות מחממות ששלפו מסמרים שכשגורי הקופים התקרבו אליהם, אותם כינה בסגנונו הישיר "בתולות הברזל". גורי הקופים המשיכו להתקרב אל האמהות למרות זאת.
הארלו גם נודע בכך שלא בחר לנקוט בלשון יפה על מנת לתאר את המתקנים והניסויים שערך על הקופים, כך שלדוגמה את מתקן הבידוד לקופים הוא נהג לכנות "בור היאוש". במתקני מתכת קטנים אלו הוחזקו תינוקות קופים לתקופות ממושכות בבידוד מוחלט, חלקם לתקופה של שנה, כדי לבדוק מהי הנקודה בה הם נשברים נפשית. לאחר שלושים ימי כליאה, הקופים המבודדים נמצאו מופרעים עמוקות. לאחר בידוד של שנה הקופים בקושי זזו, לא חקרו את סביבתם או שיחקו, ולא היו מסוגלים לקיים יחסי מין, קופים אחרים התאכזרו אליהם. אף קוף לא מת במהלך הבידוד אך לאחר שנחשפו לקופים אחרים שניים מהם סירבו לאכול והרעיבו את עצמם למוות.
כדי לגלות איך קופים מבודדים יתפקדו כהורים, הארלו יצר את מה שכינה "דרגש האונס", אליו נקשרו קופות מבודדות וקופים עיברו אותן.
הקופים לא היו מסוגלים לתפקד כהורים, והתעללו בגוריהם או הזניחו אותם. אמא אחת אכלה את אצבעותיו וכפות רגליו של הגור שלה. אמא אחרת ריסקה את ראשו של הגור שלה, ורובן פשוט התעלמו מצאצאיהן.
ביקורת

מדענים רבים, כיום ועוד בתקופת פעילותו של הארלו, סבורים כי רבים מניסוייו היו אכזריים והיה ניתן לבצע את המחקרים תוך צמצום הסבל של בעלי החיים.
פרופ' ג'ין סאקס, שהיה אחד מהסטודנטים של הארלו, סבור כי ניסוייו של הארלו עוררו את פעילותה של התנועה לזכויות בעלי חיים.
הערות שוליים

↑  Haggbloom, S. J., Warnick, R., Warnick, J. E., Jones, V. K., Yarbrough, G. L., Russell, T. M., ... & Monte, E. (2002). The 100 most eminent psychologists of the 20th century. Review of General Psychology, 6(2), 139-152
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335052505171  BnF: cb17226645z (data)  GND: 128960531  ISNI: 0000 0001 1448 7794  LCCN: n78093733  MGP: 249199  NKC: nlk20030134261  NTA: 069227934  SNAC: w6s75qj4  SUDOC: 087229838  VIAF: 77578961   WorldCat (עם VIAF): 77578961
גל הקור באמריקה הצפונית (2019)

מערבולת הקוטב שהשפיעה על טמפרטורת פני השטח בצפון אמריקה בין ה-24 ל-29 בינואר 2019
קוויבק שבקנדה, 25 בינואר 2019
בסוף ינואר 2019, גל קור קיצוני פגע במערב התיכון של ארצות הברית ובמזרח קנדה עקב זרם סילון סביב המערבולת הפולארית של הקוטב הצפוני. נכון ל-3 בפברואר 2019, לפחות 22 בני אדם נספו כתוצאה מגל הקור.
ארצות הברית

כל יחידות הטמפרטורה נמדדות במעלות צלזיוס אלא אם כן מצוין אחרת.
ארצות הברית > 28 בינואר

ב-28 בינואר 2019 הכריזה מושלת מישיגן גרטשן ויטמר על מצב חירום במישיגן בעקבות מזג האוויר הקיצוני. באותו היום הכריז גם המושל טוני איוורז על מצב חירום בוויסקונסין מאותה הסיבה.
ארצות הברית > 30 בינואר

ב-30 בינואר 2019 נמדדה במטרופולין שיקגו שבאילינוי טמפרטורה של עד ל-31 מעלות מתחת לאפס, ונשבו רוחות קרות בטמפרטורה של עד למינוס 47 מעלות. באזורים אחרים בקרבת מטרופולין שיקגו נמדדו טמפרטורות דומות. בערים רבות נוספות ברחבי אילינוי נמדדו טמפרטורות נמוכות במיוחד - ברוקפורד עד ל-35 מעלות מתחת לאפס, שיא כל-הזמנים בעיר בהפרש של 2 מעלות, במולין עד ל-36 מעלות מתחת לאפס, שיא כל-הזמנים נוסף, ובמאונט קרול נמדדו עד ל-39 מעלות מתחת לאפס, שיא כל-הזמנים במדינת אילינוי כולה.
במדינת אינדיאנה הושבתו מאות בתי ספר והופסקו שירותי הדואר למשך יומיים עקב מזג האוויר. באינדיאנפוליס, בירת אינדיאנה, נמדדו עד ל-31 מעלות מתחת לאפס, טמפרטורה הזהה לשיא כל-הזמנים בעיר, ונשבו רוחות בטמפרטורה של עד למינוס 41 מעלות. בסאות בנד שבאינדיאנה נמדדו עד למינוס 29 מעלות, ובקוקומו, אף היא באינדיאנה, נמדדו רוחות בטמפרטורה של עד ל-45 מעלות מתחת לאפס.
בקוטון שבמדינת מינסוטה נמדדו עד ל-49 מעלות מתחת לאפס, הפרש של 4 מעלות בלבד משיא-כל הזמנים במדינה כולה, ונשבו בה רוחות בטמפרטורה של עד למינוס 65 מעלות.
ברוב מדינת מישיגן הושבתו שירותי הדואר למשך יומיים עקב תנאי מזג האוויר. בעיר פלינט שבמישיגן נמדדו עד ל-17 מעלות מתחת לאפס, שיא כל-הזמנים לתאריך זה בעיר בהפרש של 5 מעלות מהשיא הקודם.
ארצות הברית > 31 בינואר

ב-31 בינואר 2019, בוושינגטון הבירה, נמדדה טמפרטורה של עד ל-12 מעלות מתחת לאפס, ורוחות בטמפרטורה של עד ל-19 מעלות מתחת לאפס.
בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי נמדדה טמפרטורה של עד ל-29 מעלות מתחת לאפס, ונשבו רוחות בטמפרטורה של עד ל-41 מעלות מתחת לאפס.
בעיר פלינט שבמדינת מישיגן נמדדה טמפרטורה של עד ל-26 מעלות מתחת לאפס, שיא כל-הזמנים לתאריך זה בהפרש של 4 מעלות מהשיא הקודם. במטרופולין דטרויט שבמישיגן נמדדה טמפרטורה של עד ל-26 מעלות מתחת לאפס ונשבו רוחות בטמפרטורה של עד ל-40 מעלות מתחת לאפס.
בניו יורק סיטי נמדדו עד ל-17 מעלות מתחת לאפס, ורוחות בטמפרטורה של עד ל-27 מעלות מתחת לאפס.