stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריקי ג'רווייס
קריירה > טלוויזיה > ניצבים

הסדרה "ניצבים" הייתה הפקה משותפת של ה-BBC ושל ערוץ HBO האמריקאי. גם סדרה זו נכתבה ובוימה על ידי ג'רווייס ומרצ'נט, וג'רווייס גילם בה את התפקיד הראשי של אנדי מילמן, שחקן מתוסכל שעובד שנים בתור ניצב בסרטים, ביחד עם ידידתו מגי, ובהמשך מצליח לקבל סדרת טלוויזיה משלו ולזכות בתהילה. מרצ'נט גילם בסדרה את דמותו של דארן לם, סוכנו של מילמן.
פרק הבכורה שודר ביולי 2005 בבריטניה ובספטמבר אותה שנה בארצות הברית. העונה השנייה עלתה לשידור בספטמבר 2006 בבריטניה ובפברואר 2007 בארצות הברית. כל אחת משתי עונות הסדרה כללה שישה פרקים. פרק מיוחד לחג המולד, שהיווה פרק סיום לסדרה, שודר בדצמבר 2007. בכל אחד מפרקי הסדרה התארח לפחות ידוען אחד בתפקיד עצמו. בין הידוענים שהתארחו בסדרה: בן סטילר, קייט וינסלט, סמואל ל. ג'קסון, פטריק סטיוארט, אורלנדו בלום, דניאל רדקליף, דייוויד בואי, כריס מרטין ורוברט דה נירו.
על גילום דמותו של אנדי מילמן זכה ג'רווייס בשני פרסי אמי, בקטגוריות התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית והשחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית, וכן בפרס באפט"א. הסדרה עצמה זכתה בפרס גלובוס הזהב.
קריירה > טלוויזיה > המופע של ריקי ג'רווייס

"המופע של ריקי ג'רווייס" היא סדרת אנימציה בהפקת ערוץ HBO, שעלתה לשידור בארצות הברית ב-19 בפברואר 2010. הסדרה מתבססת על הקלטות הפודקאסט המקוריות של ג'רווייס, מרצ'נט וקרל פילקינגטון, ששודרו ברשת האינטרנט במהלך השנים 2008 - 2005. לאחר שהעונה הראשונה של הסדרה, שכללה 13 פרקים, זכתה להצלחה ולקהל צופים נלהב ונאמן, רשת HBO אישרה את הפקתה של העונה השנייה, שעלתה לשידור במהלך 2011. העונה השלישית עלתה לאוויר ב-2012. ג'רוויס הודיע כי אין תכנון לעונה רביעית.
קריירה > קולנוע

קריירת הקולנוע של ג'רווייס כללה כמה תפקידים קטנים, כגון דיבוב קולה של יונה בסרט "פגוש את היונים" ב-2005, מנהל המוזיאון ד"ר מקפי ב-"לילה מוטרף במוזיאון" (2006) ובסרט ההמשך ב-2009, ו"פרדי הגדר" ב-"אבק כוכבים" ב-2007.
ב-2008 הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בקולנוע, בסרט "עיר רפאים", שזכה להצלחה מסחרית מתונה וגרף הכנסות של כ-27 מיליון דולר. ב-2009 הופיע פעם נוספת בתפקיד ראשי, בקומדיה "המצאת השקר", לצדם של כוכבים כגון ג'ניפר גארנר, רוב לאו וג'ייסון בייטמן. ג'רווייס היה שותף לכתיבת התסריט ולבימוי, ביחד עם מאט רובינסון, ואף נמנה עם מפיקי הסרט, שזכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע וגרף הכנסות של כ-32 מיליון דולר.
באפריל 2010 יצא לאקרנים בבריטניה הסרט "צומת בחיים" (אנ'), שנכתב ובוים על ידי ג'רוויס וסטיבן מרצ'נט, ובו מופיע ג'רווייס בתפקיד משני.
ב-2011 ג'רוויס תרם את קולו לדיבוב דמותו של ארגאנווט בסרט "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם"
קריירה > סטנד-אפ

ג'רווייס ניסה לראשונה את כוחו בהופעות סטנד-אפ בסוף שנות התשעים, אך לא זכה להצלחה. ההופעה המוצלחת הראשונה שלו הייתה במסגרת פסטיבל הפרינג' של אדינבורו ב-2001, עם המופע "Rubbernecker", בו השתתף גם סטיבן מרצ'נט.
בעשור הראשון של המאה ה-21 היו לג'רווייס ארבעה מופעי יחיד מצליחים: ב-2003 הופיע בכל רחבי בריטניה עם המופע "Animals" ("חיות"). שנה לאחר מכן יצא המופע "Politics" ("פוליטיקה"). שני המופעים צולמו, יצאו ב-DVD ושודרו בטלוויזיה. המופע השלישי בטרילוגיית ההופעות, "Fame" ("תהילה"), יצא ב-2007. כל הכרטיסים לכל ההופעות בסיבוב נמכרו תוך שעות בודדות לאחר שהוחל במכירתם. ב-2009 יצא המופע "Science" ("מדע"). שני מופעי הספיישל "ריקי ג'רווייס: אנושיות" (2018) ו"ריקי ג'רווייס: חלק מהטבע" (2022) הופקו על ידי נטפליקס.
ג'רווייס הופיע בארצות הברית פעמים בודדות בלבד, בין היתר בנובמבר 2009 בקרנגי הול, במסגרת פסטיבל הקומדיה השנתי של ניו יורק.
בדצמבר 2023 עלה ספיישל סטנד-אפ שלו לרשת הסטרימינג נטפליקס בשם "ריקי ג'רווייס: ארמאגדון" שבין השאר צחק על ילדים החולים במחלות סופניות. הבדיחות הובילו לביקורת ציבורית רחבה כלפיו ולעצומה להסיר את הבדיחות מתוך הספיישל. ג'רווייס ונטפליקס נענו לביקורת והודיעו שיסירו את החלקים הפוגעניים.
קריירה > פודקאסט

ב-5 בדצמבר 2005 החל אתר האינטרנט "גארדיין אנלימיטד" (guardian.co.uk) להציע בחינם תוכנית פודקאסט שבועית, בכיכובם של ג'רווייס, מרצ'נט וקרל פילקינגטון. בחודשים ינואר ופברואר 2006 דורגה התוכנית בעקביות כמשדר הפודקאסט מספר אחת בעולם. בספר השיאים של גינס ב-2007 הופיעה התוכנית בתור תוכנית הפודקאסט בעלת שיעור ההורדות הגדול ביותר בעולם, עם ממוצע של 261,670 הורדות לכל פרק בחודש הראשון לשידורה. העונה הראשונה של התוכנית כללה 12 פרקים. שתי עונות נוספות, בנות שישה פרקים כל אחת, שוחררו בין החודשים פברואר לספטמבר 2006. שלוש תוכניות פודקאסט נוספות, הנחשבות לעונה הרביעית של התוכנית, שוחררו בחינם בסוף 2006: בליל כל הקדושים, בחג ההודיה ובחג המולד. משדר פודקאסט מיוחד של השלישייה, שנמשך כשעה, שוחרר בחינם באמצעות iTunes בנובמבר 2007. ב-16 בספטמבר 2008 שוחררה העונה החמישית של התוכנית, שכללה ארבעה פרקים.
קריירה > ספריו

ב-2004 פרסם ג'רווייס ספר ילדים בשם "Flanimals" ("פלאנימלס"), שעסק בחיות דמיוניות. לאור הצלחת הספר, פרסם ג'רווייס ארבעה ספרי המשך: "More Flanimals" ב-2005, "Flanimals of the Deep" ב-2006, "Flanimals: The Day of the Bletchling" ב-2007 ו-"Flanimals: Pop Up" ב-2009. גם ספרי ההמשך זכו להצלחה רבה, הובילו לתעשייה של מוצרים נלווים כגון בובות וכרטיסי ברכה, וסרט קולנוע המבוסס על סדרת הספרים נמצא כיום בשלבי הפקה ראשוניים וצפוי לצאת לאקרנים במהלך 2011 או 2012.
התסריטים של "המשרד" יצאו בצורת ספרים, תסריטי העונה הראשונה ב-2002 ותסריטי העונה השנייה ב-2003, וגם התסריטים של פרקי הסדרה "ניצבים" יצאו בפורמט של ספר בשלהי 2006.
חיים אישיים

החל מ-1982 נמצא ג'רווייס בקשר זוגי עם ג'יין פאלון, מפיקה וסופרת. השניים נפגשו בעת שלמדו יחד ביוניברסיטי קולג' לונדון, ומ-1984 הם מתגוררים יחד, בעבר בבלומסברי וכיום בהמפסטד. הם מעולם לא נישאו, לדברי ג'רווייס משום ש"אין טעם בלערוך טקס נישואין לעיניו של אלוהים, מאחר שאין אלוהים", ומעולם לא הולידו ילדים, לדברי ג'רווייס משום ש"לא התחשק לנו להקדיש לכך 16 שנים מחיינו, וגם, כמובן, יש יותר מדי ילדים בעולם". ב-2008 הם רכשו בית נוסף, באפר איסט סייד של מנהטן.
ג'רווייס הוא טבעוני ותומך נלהב של זכויות בעלי חיים. הוא התבטא בפומבי נגד ציד שועלים ונגד מלחמת שוורים, ואף כתב מכתב גלוי לראש ממשלת בריטניה גורדון בראון, שבו ביקש ממנו להתערב ולשים קץ לשימוש בפרוות של דובים שחורים לצורך הכנת כובעיהם של חיילי חיל הרגלים הבריטי.
ג'רווייס מגדיר עצמו כאתאיסט, ובריאיון עיתונאי ציין שאיבד את אמונתו באלוהים בגיל שמונה. ביוני 2008 הצטרף כחבר כבוד לאגודת החילונים הלאומית, ארגון בריטי שמטרתו לקדם את הפרדת הדת מהמדינה ונושאי זכויות אדם.
פרסים > פרס אמי

2005 - התסריטאי הטוב ביותר של מיני-סדרה, סרט או ספיישל טלוויזיה (ספיישל "המשרד")
2006 - התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית ("ניצבים")
2007 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("ניצבים")
פרסים > פרס גלובוס הזהב

2003 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית/מוזיקלית ("המשרד")
פרסים > פרס באפט"א

2002 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2003 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2004 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("המשרד")
2007 - השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ("ניצבים")
פרסים > פרס הקומדיה הבריטית

2002 - השחקן הקומי הטוב ביותר ("המשרד")
2004 - תסריטאי השנה ("המשרד", ביחד עם סטיבן מרצ'נט}
2008 - השחקן הקומי הטוב ביותר ("ניצבים")
פרסים > פרס גילדת התסריטאים של אמריקה

2007 - התסריטאי הטוב ביותר של סדרה קומית ("המשרד")
אריאנה דבוז

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1991 (בת 34) וילמינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  Wake Forest-Rolesville High School  אוניברסיטת מערב קרוליינה 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (2021)  טיים 100 (2022)  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (27 במרץ 2022)  Out100 (2021)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אריאנה דבוז (באנגלית: Ariana DeBose; נולדה ב-25 בינואר 1991) היא שחקנית, זמרת ורקדנית אמריקאית,  זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2021 על תפקידה בסרט "סיפור הפרברים".
ביוגרפיה

דבוז נולדה ב-25 בינואר 1991 בצפון קרוליינה. אמה, ג'ינה דבוז, היא מורה בחטיבת ביניים. דבוז למדה ריקוד במתחם הריקודים CC & Co בראלי, צפון קרוליינה. אביה אפרו-פורטו ריקני ואמה לבנה. היא אמרה גם, "אני מציגה את עצמי כשחורה ויש לי שושלת אפרו-אמריקאית, אבל אני גם איטלקייה חלקית."
קריירה > פריצה

את פריצת הדרך היא עשתה בשנת 2009, כשהתחרתה בתוכנית הריאליטי "So You Think You Can Dance", והגיעה לטופ 20. מאוחר יותר היא הופיעה באופרת סבון "One Life to Live" ושיחקה את אינז בהפקה של המחזמר "היירספריי" בתיאטרון צפון קרוליינה. לאחר מכן גילמה את נאוטיקה בהפקת המחזמר "מעודדות צמודות" ב-2011 בתיאטרון אליאנס. היא הופיעה גם באנסמבל של הפקת הפילהרמונית של ניו יורק של המחזמר "קומפני" שצולמה לטלוויזיה. בסוף שנת 2011, "מעודדות צמודות" יצא למסע הופעות ארצי ברחבי ארצות הברית. דבוז המשיכה בתפקידה בהפקת ברודוויי משנת 2012, והייתה שחקנית מחליפה של הדמות דניאל.
הקריירה שלה התפתחה כאשר דבוז שיחקה את מארי וילסון במחזמר "מוטאון" בברודוויי ב-2013, והייתה שחקנית מחליפה לדמות של דיאנה רוס. דבוז עזבה את ההפקה זמן קצר לאחר מכן כדי לגלם את אפונין בהפקה אזורית של "עלובי החיים" לפני שחזרה לברודוויי לתפקיד אצילה ונגנית במחזמר "פיפין", תוך שהיא מחליפה את תפקיד השחקן הראשי, שבסופו של דבר היא קיבלה אותו לתקופה קצרה בשנת 2014.
קריירה > המילטון

דבוז עזבה את "פיפין" כדי להופיע בתפקיד ה-Bullet בהרכב המחזמר "המילטון" באוף-ברודוויי בתחילת 2015. המחזמר עבר לברודוויי מאוחר יותר באותה השנה, והפך לסנסציה בן-לילה. היא הייתה מועמדת לפרס אסטר על ריקודה במחזמר.
קריירה > סיפור ברונקס וסאמר

דבוז עזבה את "המילטון" ביולי 2016, והופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה, "Blue Bloods" בתפקיד סופיה אורטיז, ושיחקה בתפקיד דפני בסרט המותחן "Seaside."
היא חזרה לברודוויי בנובמבר 2016 בתפקיד ג'יין במחזמר "סיפור ברונקס" עד אוגוסט 2017. היא גם אירחה את הבלוג של Broadway.com "ברונקס בולט" במשך שמונה שבועות.
דבוז החלה לשחק את התפקיד של דיסקו דונה ב"סאמר" בסן דייגו בתיאטרון לה ג'ולה פלייהאוס בסוף 2017. היא חזרה לתפקיד זה בברודוויי, שנפתחה באפריל 2018. היא קיבלה מועמדות לפרס טוני לשנת 2018 לשחקנית משנה טובה ביותר במחזמר. לעיתים קרובות היא מופיעה במועדון ההופעות 54 Below.
דבוז שיחקה את אלייסה גרין בעיבוד הקולנועי של המחזמר "הנשף". בנוסף, גילמה את דמותה של אניטה בעיבוד הקולנועי המחודש של המחזמר "סיפור הפרברים", וזכתה על תפקידה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100. דבוז נבחרה להנחות את טקס פרסי טוני ה-75 שיתקיים ב-12 ביוני 2022, באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק.
חיים אישיים

דבוז מזוהה כקווירית, ויצאה מהארון בפני משפחתה ב-2015.
פילמוגרפיה > ברודוויי

| שנה | כותרת | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "מעודדות צמודות" | נאוטיקה, דניאל | תיאטרון אליאנס |
| 2011 | "מעודדות צמודות" | נאוטיקה, דניאל | סיור לאומי |
| 2012 | "מעודדות צמודות" | נאוטיקה, דניאל | תיאטרון סנט ג'יימס |
| 2013 | "מוטאון: המחזמר" | אנסמבל, מרי וילסון, דיאנה רוס | תיאטרון לונט-פונטן, ברודוויי |
| 2014 | "פיפין" | שחקן מוביל | תיאטרון מיוזיק בוקס, ברודוויי |
| 2015 | "המילטון" | אנסמבל (הכדור) | תיאטרון הפאבליק, אוף ברודוויי |
| 2015 | "המילטון" | אנסמבל (הכדור) | תיאטרון ריצ'רד רוג'רס, ברודוויי |
| 2016 | "סיפור ברונקס" | ג'יין | תיאטרון לונגאייקר, ברודוויי |
| 2017 | "סאמר" | דיסקו דונה | לה ג'ולה פלייהאוס |
| 2018 | "סאמר" | דיסקו דונה | תיאטרון לונט-פונטן, ברודוויי |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Seaside | דפני |  |
| 2020 | המילטון | אנסמבל / הכדור |  |
| 2020 | הנשף | אליסה גרין |  |
| 2021 | סיפור הפרברים | אניטה |  |
| 2023 | I.S.S. | קירה פוסטר |  |
| 2023 | המשאלה | הנסיכה אשא | דיבוב |
| 2024 | ארגייל | קיירה |  |
| 2024 | קרייבן הצייד | קליפסו |  |
| 2025 | אהבה ומכות אחרות (אנ') | רוז |  |
| יפורסם בהמשך | House of Spoils |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | שוטרים בדם | סופיה אורטיז | פרק: "The Road to Hell" |
| 2021 | שמיגדון! | אמה טייט | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2022 | וסטוורלד |  | תפקיד משני |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פרס טוני | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | Summer: The Donna Summer Musical | מועמדות |  |
| 2021 | איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | שחקנית המשנה הטובה ביותר | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | איגוד המבקרים האמריקני | שחקנית המשנה הטובה ביותר | סיפור הפרברים | מועמדות |  |
| 2022 | פרס גלובוס הזהב | שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | פרס NAACP Image | הופעה פורצת בסרט קולנוע | סיפור הפרברים | מועמדות |  |
| 2022 | גילדת שחקני המסך | ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד משנה | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | פרסי Black Reel | שחקנית המשנה הטובה ביותר | סיפור הפרברים | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי Black Reel | הפריצה הטובה ביותר, אישה | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | פרס באפט"א לקולנוע | השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | פרס באפט"א לקולנוע | פרס הכוכב העולה | פרס הכוכב העולה | מועמדות |  |
| 2022 | פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | שחקנית המשנה הטובה ביותר | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2022 | פרס אוסקר | שחקנית המשנה הטובה ביותר | סיפור הפרברים | זכייה |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | הדיבוב הטוב ביותר של דמות - סרט קולנוע | המשאלה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | מדבבת אהובה מסרט אנימציה | המשאלה | מועמדות |  |
רני צים מרכזי קניות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  רנצם
 מייסדים:  רני צים
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־16 שנים)
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 שווי שוק:  821 מיליון ש"ח (27 בפברואר 2025)
 הכנסות:  113 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  200 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  86.9 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  730 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  2.87 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  רני צים
 מנכ"ל:  אבישי אברהם
  
 zimurban.co.il
 
רני צים מרכזי קניות היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, העוסקת בייזום, הקמה וניהול מרכזים מסחריים, לצד פעילות ייזום למגורים.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-2009 על ידי רני צים ונכון ל-2023 בעלת 13 מתחמים מסחריים המשרתים מעל ל-400 שוכרים, בשטח של כ-130 אלף מ"ר ובשווי כולל של כ-1.5 מיליארד ש"ח. בנוסף, לחברה 9 מתחמים נוספים בשלבי הקמה ותכנון. מרכזי החברה ממותגים כ"צים אורבן" (מרכזים בחברה היהודית) ו-"Seven" (מרכזים בחברה הערבית).
בנוסף, החברה פועלת בתחום הייזום למגורים ומקדמת 16 פרויקטים להקמת 2,843 יחידות דיור בחברה היהודית באמצעות זרוע צים-מגידו, ופעילות ייזום והקמה של 2 פרויקטים בחברה הערבית בהיקף של כ-220 יח"ד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  רני צים מרכזי קניות בע״מ: נתונים כספיים, באתר מאי"ה
↑  חזי שטרנליכט,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'רני צים גייסה חוב של 250 מיליון שקל, בסדרה צמודה ובריבית של 1.08%, באתר כלכליסט, 17 בינואר 2021
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'ערן אזרן,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'רני צים מכפיל את שטחו של המרכז המסחרי בטירה המצוי בשלבי הקמה מתקדמים, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2020
↑  אריאל נוי,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'רני צים תקים מאות יחידות דיור בחברה הערבית בשנתיים הקרובות, באתר אייס, 29 ביולי 2021
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'מיכאל רוכוורגר,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'רני צים מרכזי קניות גייסה 345 מיליון שקל - בריבית צמודה למדד של 0.94%, באתר TheMarker‏, 28 בדצמבר 2021
↑  חזי שטרנליכט,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'קרדן-גבע קונה מרני צים 50% מפרויקט בכפר סבא ב-165 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 22 בדצמבר 2021
↑  בנק הפועלים יממן שלושה פרויקטים של רני צים ב-174 מיליון שקל, באתר Nadlancenter, ‏2023-04-20
↑  גלובס,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'‏מנדל"ן ועד סייבר: 150 החברות האמינות בישראל, באתר גלובס, 14 במאי 2023
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000014-QINU`"'יוסף חרש,'"`UNIQ--nowiki-00000015-QINU`"'שנה לאחר הרכישה — רני צים כבר מממשת חלק ממגידו, באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2023
הסמליל הישן של החברה
מרכז צים אורבן במעלות
סמליל המותג Seven
אח שלי הגדול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בימוי:  עופר ויצמן
 הופק בידי:  צמרת אלכסנדרוני   אורי דיקשטיין   אתי מצלאווי   אפרת דיבון-אבישר
 תסריט:  דנה שץ
 עריכה:  קרני פלזנטל-זיו   בועז רוזנפלד
 שחקנים ראשיים:  טל מוסרי   עופר סקר   שמעון כהן   יעל פרל בקר   מרים בנאי   נטע וינר
 צילום:  רוני קלדרון   נפתלי אלבז
 מדינה:  ישראל 
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
 
אח שלי הגדול הוא סרט טלוויזיה מסוג דרמה ישראלית לילדים המשודר בערוץ הילדים בימי הזיכרון לחללי צה״ל, מאז שצולם בשנת 2002.
עלילה

אחיו החייל של אסף בן ה-13 נהרג במהלך שירותו הצבאי והוא מתקשה להתמודד עם מותו והגעגועים לאחיו הגדול. לאורך הסרט הוא מנהל שיחות עם אחיו שקורות רק בדמיון שלו, בסוף הסרט מפנים את מות אחיו ונפרד ממנו בפעם האחרונה.
שחקנים

עופר סקר - אסף
טל מוסרי - אורי
שמעון כהן - אבא
יעל פרל בקר - אמא
מרים בנאי - מיכל
נטע וינר - חבר של אסף
התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון

| --- | --- |
התחנה
התחנה
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1998 – הווה (26 שנים)
 מיקום:  גולדה מאיר 1, ראשון לציון
 אתרים סמוכים:  מחלף גן רווה, בית מכבי
 שירות אוטובוסים:  לכל רחבי הארץ
 קואורדינטות:  31°58′04″N 34°47′06″E﻿ / ﻿31.967777777778°N 34.785°E﻿ / 31.967777777778; 34.785
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) התחנה המרכזית(למפת גוש דן רגילה) התחנה המרכזית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום התחנה המרכזית  he התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציוןhe התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציוןמפת  __ ראשון לציון  __ בית דגן [‌למפה דינמית של גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ חולון, __ בת ים ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן מדרום: __ באר יעקב, __ נס ציונה, __ מועצה אזורית גן רווה ממערב: הים התיכון תחום בתוך שטח העיר: __ שפד"ן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרציפים בתחנה
התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון (הידועה גם כקניון שער ראשון) היא מסוף אוטובוסים מרכזי בעיר ראשון לציון. התחנה שוכנת במערב העיר, סמוך למחלף גן רווה ובית מכבי. התחנה נמצאת בבעלות חברת נצבא ונחנכה בשנת 1998. התחנה החדשה החליפה את התחנה הישנה שהייתה ממוקמת ברחוב הרצל בראשון לציון, שנהרסה ובמקומה נבנה מיזם "צרפתי סנטרל" הכולל שני מגדלים בני 20 קומות.
מבנה התחנה

בתחנה המרכזית ישנם 22 רציפים. 20 רציפים נמצאים בתוך מתחם סגור, השייכים לקווים של אגד, קווים, מטרופולין, אלקטרה-אפיקים וסופרבוס, רציף חיצוני השייך לקווי אגד ורציף הורדה בלבד הנמצא סמוך לכניסה הראשית לתחנה. אחד מ-20 הרציפים בתוך התחנה אינו פעיל. ברחובות הסמוכים לתחנה עוברים אוטובוסים של "אגד", "דן", "קווים", "מטרופולין" ו"אלקטרה אפיקים".
הערות שוליים

↑  ‏ התחנה המרכזית החדשה בראשון לציון נפתחה ב-25.08.98, אורכב מתוך אתר אגד
↑  משרד התחבורה מעכב האישור לפתיחת התחנה המרכזית החדשה בראשון-לציון, באתר גלובס, 22 בינואר 1998
↑  גיא ימין ,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏ראשון לציון: צבי צרפתי החלו בשיווק הפרויקט בתחנה המרכזית הישנה, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2006
↑  ניתן לשמור מקומות בקו זה
שלג בישראל

תמונת לוויין של הסופה שהתרחשה ב-2013 בחלקו המערבי של המזרח התיכון
חיילי צה"ל בצפון ישראל, פברואר 2021
שלג בישראל אינו שכיח. הוא יורד לרוב באזורים הגבוהים ביותר, ובעיקר בעונת החורף. המקומות היחידים שבהם יורד שלג מדי שנה הם בהר החרמון, בצפון רמת הגולן ובהר מירון, שהם אזורים גבוהים יחסית (1,000 עד 2,000 מטר מעל גובה פני הים). לעיתים יורד שלג גם באזורים נמוכים יותר, בגבהים של 700–900 מטר מעל פני הים, כמו צפת, ירושלים וגוש עציון, מעלות-תרשיחא, והרים ביהודה, שומרון והנגב (בהם שדה בוקר, מצפה רמון ודימונה).
שלג באזור מישור החוף של ישראל נדיר ביותר. אירוע שלג במישור החוף התרחש בפברואר 1950.
למעט הר החרמון, מרבית המקרים של ירידת שלג באזורי ההרים מתרחשים בתקופת החורף בישראל מחודש ינואר ועד למחצית מרץ. מקרים של שלג בהרי הצפון והמרכז מחוץ לתקופת זמן זו הם נדירים, אולם מתועדים. בחודשי אפריל מתועדים האירועים הבאים: ב-7 באפריל 1870, ב-2 באפריל 1990 ב-12 באפריל 1949 ועוד פעם ב-12 באפריל 2015, שבהם ירדו שלגים בפסגות הרי הצפון והמרכז חלק מהם כולל את ירושלים. בחודש נובמבר מתועדים האירועים הבאים: ב-28 בנובמבר 1953, ב-30 בנובמבר 1908 שבהם ירדו שלגים בפסגות הרי הצפון והמרכז, וכן בנובמבר 2004 תועדו בהפרש של 4 ימים שני אירועי שלג בפסגות הרי הצפון. אירוע חריג במיוחד עם שלג בכל אזורי ההרים, אירע ב-12–14 בדצמבר 2013.
היסטוריה > דיווחים היסטוריים על שלג לפני קום המדינה

גם בתקופת התנ"ך היה השלג בארץ ישראל נדיר למדי. כך הוזכר אירוע שקרה "ביום השלג", בימי דוד:
הוּא הִכָּה אֵת שְׁנֵי אֲרִאֵל מוֹאָב וְהוּא יָרַד וְהִכָּה אֶת האריה [הָאֲרִי] בְּתוֹךְ הַבֹּאר בְּיוֹם הַשָּׁלֶג.
מוג'יר א-דין דיווח על שלג שירד בירושלים "יומם ולילה" בשנת 899 להיג'רה (היא 1521) בכמות שלא הייתה זכורה "זה שבעים שנה" עד לגובה "ארבע אמות ומעלה", השלג באירוע זה ירד אף ברמלה (אירוע כמוהו קרה רק שמונים שנה לפני-כן). גדליה מסימיאטיץ, תלמיד רבי יהודה החסיד, דיווח כי "בשנת תס"ו (1706) ירד שלג [בירושלים] שבוע תמימה בחודש שבט, עד שכל החצרות היו מלאים שלגים... ולא זכר שום אדם שהיה בימיו שלג הרבה כנ"ל".
הידיעה המדויקת הראשונה על שלג בארץ ישראל בעת החדשה נמצאת בספרו של הרופא הראשי בבית החולים רוטשילד "עיר הקודש" בו מסר כי ב-1743 ירד שלג כבד מאוד בירושלים ובנצרת. ב-31 בינואר 1787 החל לרדת שלג בירושלים למשך שלושה ימים רצופים עד שנחסמו פתחי כל הבתים. אדוארד רובינסון מדווח בספרו "הגאוגרפיה הפיזית של הארץ הקדושה" על אירוע שלג כבד שאירע בירושלים בפברואר 1797, אז דווח על "שלג עמוק במשך 12–13 יום". בשנת 1818 "היה מונח שלג בעומק של רגל אחת במשך חמישה ימים". ב-28–29 בדצמבר 1879 נרשמו שני ימי שלג ועומקו הגיע ל-43 ס"מ. ב-14–16 בפברואר 1898 התחוללה סופת שלגים בחברון ועומק השלג הגיע לכ-30 ס"מ. במחקר משלהי המאה ה-19, שערך מנהל התחנה המטאורולוגית שליד בית החולים של המסיון האנגלי בירושלים, נמצא שמבין 22 עונות חורף בשנים 1860–1881 ירד בירושלים שלג ב-14 מתוכן (47 אירועי שלג בסך הכל, 22 פעמים בפברואר, 10 פעמים בינואר, 10 פעמים במרץ, 3 פעמים בדצמבר ופעמיים באפריל) ושממוצע ימי השלג היה שלושה בשנה. ב-10–18 במרץ 1910, ירד שלג במשך שמונה ימים רצופים בתנאי קור קיצוניים (עד 8 מעלות מתחת לאפס). שלג של שמונה ימים נרשם גם ב-10–17 בפברואר 1911, עומק השלג הגיע למטר אחד.
בפברואר 1920 נרשם שוב בירושלים אירוע שלג כבד בין התאריכים 9–12 בפברואר.
ב-11 בפברואר 1920 דיווח היומון "דואר היום" כי נמדדו 60 ס"מ של שלג.
בהתייחסות למאורעות אלו ולחורף 1920, פורסם בעיתון "דבר" בשנת 1938 שבאירוע זה נמדדו 65-97.5 ס"מ שלג בירושלים.
היסטוריה > שלג 1950 בישראל

בשנת 1950 אירע אירוע השלג הנרחב ביותר בישראל מאז החלו בה המדידות המטאורולוגיות ב-1870, אירוע שלג בסדר גודל כזה לא אירע שוב מאז. במהלך האירוע ירד שלג ברוב חלקי הארץ, כולל מישור החוף והנגב.
ב-27 בינואר 1950 החל לרדת שלג בהרי הצפון, תוך ירידה ניכרת בטמפרטורות בכל רחבי הארץ, בהמשך התפשט השלג להרי אפרים והרי יהודה.
ב-28 בחודש ירד שלג בחיפה ונערם לגובה של 15 ס"מ. בתל אביב-יפו ירד שלג במשך 10 דקות. אולם כשבוע מאוחר יותר, ב-6 וב-7 בפברואר החל לרדת שלג כבד בכל רחבי הארץ. עומקו הגיע ל-60 ס"מ בצפת, ל-70 ס"מ בירושלים, ל-17 ס"מ בחיפה, ול-12–19 ס"מ בתל אביב ובלוד. כן ירד שלג בפתח תקווה, נתניה והשומרון, בראשון לציון, רחובות ובהרי הנגב.
רבים מילידי הארץ לא ראו כלל שלג עד אותו יום וכמוהם גם רבבות עולים חדשים שהגיעו לארץ במסגרת העלייה ההמונית ששהו בדיור עלוב במעברות וללא ציוד חורף ובגדים מתאימים. כמו כן דווח על שלג ביריחו, תופעה נדירה ביותר.
שלג בקיבוץ גן שמואל, 1950
בובת שלג במרכז כפר אתא, 1950
חיילים משחקים בשלג בבסיס תל ליטווינסקי, לימים תל השומר, 1950
היסטוריה > שלג 1992 בישראל

ב-1 בינואר 1992 התחילה סערה, ושלגים ירדו במקומות נמוכים: החל מ-200‏-300 מטר בצפון ובמרכז. שלגים ירדו במקומות הבאים: הר הגלבוע, נצרת, כרמיאל, גבעת המורה בעפולה, דימונה, ערד ועוד. בירושלים נערמו כ-30 ס"מ, בפסגות הגליל 75 ס"מ ובהר הנגב בין 10‏-20 ס"מ. פתיתי שלג שלא נערמו נצפו גם בחיפה, מישור החוף הצפוני ועמקי הצפון. בדרום הארץ הרוחות הצפוניות מערביות נשאו את השלג עד הרי אילת.
במהלך חודש פברואר היו שלושה אירועי שלג, ביניהם שניים חריגים מאוד. השלג הראשון היה ב-5‏-6 בפברואר ונערם לכ-5 סנטימטרים.
ב-9–10 בחודש היה אירוע שלג קיצוני בצפון ישראל. שלג זה היה חריג מאוד ביחס לאקלים הארץ-ישראלי וירד במקומות חריגים ביותר כגון:
מישור החוף הצפוני (נמל חיפה, עכו, נהריה), עמק יזרעאל, עמק החולה, טבריה עילית, הגליל המערבי, ועוד. גם במרכז הארץ היו אירועים חריגים, כאשר ירד שלג ברעננה ובהרצליה. כן ירד שלג בערד, דימונה ומצפה רמון. בבאר שבע ירד שלג קל לכ-15 דקות, ואף בקדש ברנע זכו לשלג. גם לערבה ולהרי אילת השלג הגיע, ואף הצטבר לגובה של חצי מטר בחלק מהמקומות.
בעקבות השלג הכבד, מקומות יישוב רבים ברחבי ישראל הושבתו ועמודים ועצים רבים קרסו - מה שגרם לפגיעה ברשתות החשמל.
גם לקראת סוף החודש הגיע גל חורפי במיוחד, שהביא שלג רב ברחבי הארץ.
מגדל דוד שבירושלים מכוסה בשלג, 1 בינואר 1992
שלג בנאות מרדכי - ישוב בו יורד שלג לעיתים רחוקות, בסביבות פברואר 1992
שלג במושב צופית שבשרון, חורף 1992