stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמין לאשט
עמדות פוליטיות

לאשט נתפס בתוך המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית כליברלי, מתון ופתוח.
לאשט מחזק את האיחוד האירופי בנושאים כמו לחימה בטרור בינלאומי ופשע מאורגן, כמו גם מדיניות האנרגיה. במהלך המשבר הכלכלי באירופה האירופי טען לאשט כי יציאה של יוון מגוש האירו עלולה לעורר טלטלה לא רצויה בדרום אירופה.
לקראת ההצבעה בפרלמנט ביוני 2017, לאשט הביע את התנגדותו לנתינת זכות הנישואים לזוגות חד מיניים.
בעודו עדיין חבר פרלמנט, ובעקבות ביקור במזרח התיכון בשנת 2001, הביע לאשט את מורת רוחו בנוגע למימון האיחוד האירופי לספרי לימוד אנטישמיים המשמשים בבתי ספר פלסטינים, על ידי השוואתם לתעמולה הנאצית, מה שגרם לו לדחוף לפיקוח מחמיר יותר על אופן ייעוד הכספים המועברים לישראל ולרשות הפלסטינית. בעבר התבטא בקשר לאנטישמיות אצל מהגרים וטען שהאנטישמיות אצלם הולכת וגוברת ושעל גרמניה להבהיר להם שתפיסתם לא מקובלת.
בשנת 2018 ביטל לאשט את הופעותיו בפסטיבל האמנות והמוזיקה של הרוהרטרינלה עקב הופעה של תנועת ב-BDS בפסטיבל.
עקב תפקידו כנציג מורשה ליחסי התרבות בין צרפת לגרמניה, רק בשנת 2020 נפגש לאשט שלוש פעמים עם נשיא צרפת עמנואל מקרון. לצד ינס שפאן הוזמן לאשט על ידי מקרון להשתתף בחגיגות יום הבסטיליה בפריז, כאות תודה על תפקודם בסיוע לאזרחי צרפת במהלך התפשטות מגפת הקורונה בצרפת.
פרסים והוקרה

במרץ 2020 הוענק לו פרס ע"ש ישראל יעקובסון מטעם איחוד היהודים הפרוגרסיבים בגרמניה (UpJ) בעבור שירותיו למען היהדות הליברלית וחיזוק חיי היהודים נורדריין וסטפאליה.
חיים אישיים

לאשט נשוי לסוזן, אותה הכיר בילדותו במקהלת ילדים קתולית בהנהגת אביה של סוזן. הם התחתנו בשנת 1985. לבני הזוג שני בנים ובת. המשפחה מתגוררת ברובע בורטשייד באאכן. בנו יוהנס לאשט הוא בלוגר ודוגמן, המייעץ לאביו באופנה.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, הקנצלר הבא? נבחר המחליף של מרקל, באתר ynet, 16 בינואר 2021
↑  "Germany's Roettgen to Run for State CDU Leadership, Bild Says". Bloomberg.com (באנגלית). 2010-08-17. נבדק ב-2021-01-16.
↑  Subscribe to read | Financial Times, www.ft.com
↑  מתי ברנהרט, ‏גרמניה: יו"ר מפלגתה של מרקל מתפטר, באתר "סרוגים", 7 באוקטובר 2021
↑  Der brave Angreifer, https://www.ovb-online.de, ‏15 בינואר 2020 (בגרמנית)
↑  WELT (2017-06-29). "Laschet: "Ehe ist eine Beziehung zwischen Mann und Frau"". DIE WELT. נבדק ב-2021-01-16.
↑  Palestinian books remind me of Nazis, says German MEP, POLITICO, ‏25 ביולי 2001 (באנגלית אמריקאית)
↑   עופר אדרת, ראש המדינה הגדולה בגרמניה: האנטישמיות גוברת אצל המהגרים והימין הקיצוני במקביל, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2018
↑  German governor boycotts anti-Israel music festival affiliated with BDS, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Aachener Nachrichten, Fotos: Armin Laschet: Immer unterwegs und meistens gut gelaunt, Aachener Nachrichten, ‏18 במאי 2017 (בגרמנית)
↑  The wannabe Merkels, POLITICO, ‏25 בפברואר 2020 (באנגלית אמריקאית)
↑  General-Anzeiger Bonn, Prime Minister’s son lives in Bonn: Johannes Laschet works as blogger and model, General-Anzeiger Bonn, ‏4 בפברואר 2020 (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281141905171  PLWABN: 9810586472605606  CiNii: DA08984118  GND: 121050343  ISNI: 0000 0001 1084 7166  LCCN: no92031313  NKC: mzk2005282392  NSK: 000412804  NTA: 075254131  RERO: 02-A003497754  SUDOC: 145173941  VcBA: 495/381225  VIAF: 114281697   WorldCat (עם VIAF): 114281697
גברי מזור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1948 (בן 76) ראשון לציון 
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  יועצה האמנותי ואיש יחסי הציבור של ירדנה ארזי
 מקצוע:  מנהל אמנותי איש יחסי ציבור
 פרסים והוקרה:  פרס מיוחד מטעם הדירקטוריון של אקו"ם על תרומתו לקידום היצירה והיוצרים הישראלים (2015)
 
גברי מזור (נולד ב-8 ביולי 1948) הוא מנהל אמנותי ומראשוני אנשי יחסי הציבור במוזיקה הישראלית. התפרסם כיועצה האמנותי ואיש יחסי הציבור של הזמרת ירדנה ארזי לאורך כל שנות השמונים ונחשב, יחד עם בצלאל אלוני כמי שאחראי גם ליריבות התקשורתית בין ארזי לבין עפרה חזה.
ביוגרפיה

מזור נולד בראשון לציון, אמו עלתה מסלוניקי והייתה עקרת בית, אביו עלה מטורקיה ועבד בתעשיית היהלומים. בצבא שירת כחובש.
את דרכו בעולם יחסי הציבור החל מזור כמנהל יחסי הציבור של המפיק אבשלום רובין שעמד מאחורי חברת ייצוג האמנים "קלאסיפופ" ומאחורי פסטיבל שירי הילדים. הוא ליווה אמנים דוגמת רוחמה רז ו"הברירה הטבעית" ובשנת 1978 לאחר פירוק שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" הגה יחד עם רובין ולצד המנהל המוזיקלי זאב אולמן והבמאי צדי צרפתי שביים גם את שוקולד מנטה מסטיק, הקמה של הרכב נשי חדש כפול בגודלו - להקת "סקסטה".
בדצמבר 1978, בדיוק 6 שנים לאחר הקמת "שוקולד מנטה מסטיק" ועל אותה במה של פסטיבל שירי הילדים הוצג שיר הבכורה של ההרכב "ממל'ה" אך פריצתן הגדולה הייתה בינואר 1979 בביצוע השיר "נולדתי לשלום" שהגיע למקום השני בפסטיבל הזמר והפזמון בו נבחר גם השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 1979 שהתקיים בירושלים. "נולדתי לשלום" שכתב עוזי חיטמן בהשראת נאום סאדאת בכנסת היה ללהיט גדול ולגימיק תקשורתי שסייע לפרוץ את דרכה של הלהקה. מזור הוסיף לשמש כמנהלה ואיש יחסי הציבור של הלהקה עד פירוקה בשנת 1983 ובין היתר יזם את הקלטת השירים "אני עושה לי מנגינות" שהגיע למקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון 1980, "סינדרלה" שהגיע למקום השני בקדם אירוויזיון 1981, "ילד ושמו סתיו" שהגיע למקום הרביעי בפסטיבל שירי הילדים 1981 ו"אין דבר" שיר השירותרום 1983.
בשנת 1981 עבר מזור מפסטיבל שירי הילדים למתחרה החדש של המפיק מיקי פלד - הפסטיגל והיה לאיש יחסי הציבור והיועץ האמנותי של המופע עד 1994. באחד מרגעי השיא שלו יזם בשנת 1985 את השתתפותה של הזמרת רבקה זהר בתחרות, לאחר שנים שבהן התגוררה בניו יורק והתמכרה לסמים. מזור פנה ליורם טהרלב ונורית הירש שיכתבו שיר בהשראת סיפור חייה של זוהר, שכנע אותה לשוב לישראל והציב אותה בחזית התקשורתית של המופע. השיר "הדרך אל הכפר" זכה במקום הראשון בתחרות ונותר עד היום אחד השירים המזוהים עם זוהר אשר חידשה מאז את הקריירה המוזיקלית שלה בישראל. בהמשך ביצעה זוהר שירים נוספים בהמלצת מזור ובהם "חלקת אלוהים" שזכה בפסטיגל 1986 ו"הסלסולים".
במקביל לעבודתו בפסטיגל ליווה מזור כאיש יחסי ציבור הפקות נוספות של פלד ובהן "מדינת הילדים" והפקת "קזבלן" בשנת 1989.
לאורך שנות השמונים של המאה העשרים ליווה כיועץ אמנותי ואיש יחסי ציבור בפרויקטים נקודתיים אמנים רבים ובהם עפרה חזה, יהורם גאון (שירו "בפרדס ליד השוקת" נכתב ביוזמת מזור לירדנה ארזי ולאחר שסירבה לבצעו הועבר לגאון), הכל עובר חביבי (עבורם יזם את כתיבת "שיר האורח"), אבי טולדנו, עדנה לב, האחים והאחיות, עירית ענבי, אילנה אביטל, אלי לוזון, ואחרים.
בשנת התשעים של המאה העשרים היה חתום מזור על הפיכתו של הזמר האנונימי אורי פיינמן לזמר השנה שחתום על שבעה אלבומי זהב ופלטינה, הוא גם יזם את הקלטת הדואט "הכל פתוח" ושימש כיועץ אמנותי עבור לאה לופטין ועופר לוי, אבי פרץ, דורון מזר וליאור נרקיס. בנוסף היה מעורב בקביעות בתחרות הקדם-אירוויזיון, ב-2002 אף היה חבר בוועדה שבחרה את נציג ישראל לאירוויזיו.
הוא הלחין את השירים "מתנה" (לאה לופטין), "אחכה לך שם בגן" (אורי פיינמן) "ירדנה" (דורון מזר) "חם בנשמה" (אלכס), "יין ושושנים" (לאה זלוטניק) ועוד.
פרסים

בשנת 2015 זכה מזור בפרס מיוחד מטעם הדירקטוריון של אקו"ם על תרומתו לקידום היצירה והיוצרים הישראלים.
טלוויזיה ורדיו

בשנת 1995 הצטרף לצוות ההקמה של רדיו לב המדינה והחל לשמש כעורך המוזיקלי הראשי בתחנה וכמנהל תוכניות משותף לצדה של שוש עטרי.
בשנת 1998 החל לעבוד ברשות השידור כעורך בכיר במחלקת הבידור והמוזיקה ונמנה עם מפתחי ועורכי התוכניות "שישי עם מיכל", "בטברנה" ו"שירה בשידור". החל משנת 2003 עבד במקביל גם ברשת ג' כעורך בכיר ומפיק תוכניות.
במקביל שימש מזור כחבר הוועדה לבחירת נציג ישראל לאירוויזיון, כחבר ועדת הבוררות של אקו"ם וכחבר העמותה להנצחת עפרה חזה.
הערות שוליים

↑  איציק יושע, מלחמת הדיו - מחנה חזה מול מחנה ארזי, חדשות, 1 באוגוסט 1985
מילחמת הזמרות, "העולם הזה", גיליון 2683 מ-1 בפברואר 1989, עמוד 37
איציק יושע, מלחמת הדיו - עופרה חזה מגיבה: אני לא מתכוונת להתנצל, חדשות, 4 באוגוסט 1985
1 2 3 4  גיל חובב, גברי מזור, המנהל האמנותי של ירדנה ארזי (בעבר) ושל אורי פיינמן ואילנה אביטל (בהווה), הוא המנצח הגדול של מצעד הפזמונים השנתי, כל העיר, 28 בספטמבר 1990
↑  גברי מזור, איש יחסי־הציבור של קלאסיפופ, "העולם הזה", גיליון 2253 מ-5 בנובמבר 1980, עמוד 45
↑  אירית רותם, רבקה זהר – הדרך לגיהינום וחזרה, מעריב, 29 בנובמבר 1985
↑  איציק יושע, מרוב אהבה חונקים אותה, חדשות, 28 בנובמבר 1985
↑  רחל מהגר, למה עירית ? הילדה הקטנה שהופיעה עם אבי טולדנו ב"למה ככה" הצליחה לשרוד, יחידה מכל ילדי הפלא של פסטיבלי שירי הילדים, כל העיר, 19 בפברואר 1988
↑  חגי אוזן‏, פרויקט הניינטיז: מזוהר ארגוב ועד אייל גולן - השנים האבודות במוזיקה המזרחית, באתר וואלה, 6 באפריל 2012
↑  טל פרי, תקליטים חדשים לופטין: שירים נפוליטניים, מעריב, 10 ביולי 1991
↑  עמית שהם, זה לא השיר, זאת הפרודוקציה, חדשות, 26 במרץ 1991
↑  ועדה מיוחדת תבחר את נציג ישראל לאירוויזיון, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2001
↑  ירדנה ארזי מתכננת להתחיל בקרוב באיסוף חומר ותרגום פזמונים לאלבום חדש, שיכלול שירים צועניים. את הרעיון רקם מנהלה האישי של ארזי, גברי מזור, כל העיר, 25 באפריל 1986
↑  אמיר פלג, ירדנה ארזי והמנהל שלה, גברי מזור, נפרדו ברעש גדול. להלן גירסאות שני הצדדים, חדשות, 28 ביוני 1989
↑  טל פרי, ‏"רק אל תדברו איתי על קאמבק", באתר גלובס, 16 בינואר 2011
↑  הוכרזו שמות הזוכים בפרס אקו"ם בתחום הזמר העברי לשנת 2015 | אקו"ם, באתר www.acum.org.il (ארכיון)
↑  דוד חיון, ‏"תחנת רדיו ישראלית מזרחית" בשפלת יהודה, באתר גלובס, 23 בפברואר 1997
War Thunder

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  2013
 סוגה:  משחק סימולציית טיסה, משחק רשת מרובה משתתפים
 פיתוח:  Gaijin Entertainment
 הוצאה לאור:  Gaijin Entertainment 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית, רומנית, סרבית, הונגרית, בלארוסית, טורקית, אוקראינית, סינית, קוריאנית, צ'כית, פורטוגזית, צרפתית, אנגלית, פולנית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, יפנית 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Dagor Engine 5.0
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  מחשב אישי, PlayStation 4, PlayStation 5, Android TV, Xbox ONE, Xbox Series X, גרסה מותאמת גם לטלפון חכם
 
 www.warthunder.com
 
War Thunder (בתרגום חופשי לעברית: "רעם המלחמה") הוא משחק תפקידים המוני וסימולטור, התואם לתקופת קדם מלחמת העולם השנייה ועד ימינו, בו ניתן לבחור בעשרה צבאות (ארצות הברית, גרמניה, ברית המועצות, בריטניה, יפן, סין, איטליה צרפת, שוודיה, וישראל). במשחק ניתן למצוא מודלים (מטוסים, טנקים, ספינות ומסוקי קרב) של מדינות אחרות, להן יש קשר כלשהו לאחת המדינות המשתתפות (לדוגמה יש במשחק כמה כלים סוריים, תחת דגל ברית המועצות, זאת כיוון שסוריה הייתה תחת חסות ברית המועצות).
המשחק פותח על ידי החברה Gaijin Entertainment עבור Linux, Windows, פלייסטיישן 4 ו-Mac OS. קיימת גרסה גם לShield Android TV, וגם לXbox One, פלייסטיישן 5, Xbox Series ובגרסת Mobile לאנדרואיד.
היסטורית המשחק

המשחק התחיל את דרכו בשנת 2011 כגרסת בטא סגורה שכללה חמישה צבאות (לפי הסדר שהוזכר למעלה). באותה תקופה היו רק מטוסים במשחק.
בשנת 2012 יצא המשחק כבטא פתוחה, ואיפשר לכולם להירשם ולנסות את המשחק בחינם. באותה שנה הגיע המשחק ל-223 מודלים של מטוסים.
בשנת 2013 יצא המשחק לפלייסטיישן 4 וגם קיבל תמיכה ב-VR. בשנת 2014 הופיעו לראשונה הטנקים במשחק, ובשנת 2016 ניתן היה לראשונה לנסות את הבטא הסגורה של הספינות.
ב־19 בספטמבר 2018, יצא עדכון המוסיף מסוקים וטנקים מודרניים, אשר שינה את המשחק, שעסק עד אז רק בכלים ממלחמת העולם השנייה, וכיום יש יותר מ-1,300 כלי מלחמה, משנות ה-30 המאוחרות ועד לשנות ה-2000.
ב-23 באוקטובר 2018 יצא עדכון המאפשר לשחק בספינות ללא עלות של רכישת ספינה בכסף אמיתי.
עם הזמן נוספו מדינות חדשות: צרפת איטליה ולאחר מכן גם סין למשחק בתור מדינה השמינית במספר, וב-29 באוקטובר נוספה שוודיה וכיום היא עם מבחר מודלים חינמיים של מטוסים וטנקים, שהתחילו בשלושה מטוסים: ה-J8A, ה-Pyörremyrsky (אנ'), והסאאב לאנסן J29D(אנ'). ושני פריטי טנקים: סטרידסואגן 103 ו-SAP 20.
בעתיד מתוכנן להוסיף אפשרות של לוחמת חי"ר.
ב־28 באוקטובר 2021 הוכרז כי ישראל תהיה למדינה העשירית ברשימת הצבאות שניתן לשחק בהם.
מצבי משחק

במשחק שלושה מצבי משחק: ארקייד (Arcade), ריאליסטי (Realistic), סימולטור (Simulator). לכל מצב אופן ההתנהגות והשליטה בטנקים, מטוסים, ספינות שונה.
מצב משחק הארקייד הוא הכי פחות ריאליסטי, והכי קל לשליטה ומאפשר אפילו לבצע תמרוני טיסה שאינם אפשריים במציאות. לעומת זאת מצב הסימולטור הוא המציאותי ביותר שיש ויש בו גם משחקים המתנהלים במפות המבוססות על קרבות מתקופת במלחמת העולם השנייה.
ברוב המקרים ומצבי המשחק יש שתי קבוצות עם כ-16 משתתפים בכל קבוצה (סדר גודל של צוות לפי סימון יחידות יבשה), שמתחרות זו מול זו על שטח מפה וירטואלית שנבחרה באקראי.
מדינות נוספות > ישראל

בשנים האחרונות ישראל תפסה פופולריות ב-War Thunder, אם מצד כמות האנשים המשחקים בישראל ואם במספר המודלים עם נציגות ישראלית. לדוגמה: יש במשחק חמישה טנקים ישראלים: מרכבה סימן 1, סימן 2 וסימן 3, מגח ושוט קל, ומסוק AH-64A (פתן). נראה שבעתיד יתווספו גם טנקי סברה וטירן, ועוד.
ב-14 בדצמבר 2021, בעקבות העדכון "Winged Lions" (אריות מכונפים), נכנסה ישראל למשחק. ניתן היה לשחק בכלים רק באמצעות קנייה בכסף אמיתי או השלמת משימות.
ב-24 במרץ נוסף חיל השריון, ונפתחה גישה מלאה לחיל האוויר.
כמו כן החל מ-14 במרץ 2024 ישראל נכנסה רשמית גם לגרסה המותאמת לנייד כחלק מהעדכון "שחר בוער" בו נוספו מודלים של כלי רק"ם ישראלים "במשחקי היבשה".
מדינות נוספות > דרום אפריקה

ב-10 במרץ 2021, יצא עדכון שעיקרו היה התווספותו של חיל השריון הדרום-אפריקאי תחת הדגל הבריטי, מהלך זה נבע מרצונם של השחקנים לראות מדינות נוספות וגם כי היו בנמצא כמה מודלים כגון ה-Rooikat לדגמיו וה-class 3. חלק מהדגמים כוללים את ה-SARC MkVI (2pdr), עד לאוליפנט, גרסה דרום אפריקאית לצנטוריון הבריטי.
מדינות נוספות > פינלנד

בנובמבר 2022 יצא עדכון שבו התווספה ענף שלם של פינלנד תחת הדגל השוודי, וזה מצטרף למודלים פינים אחרים הוכנסו למשחק עוד קודם לכן.
מדינות נוספות > בעלות ברית

War Thunder, בהיותו משחק שבראשית דרכו התמקד בכלים של מלחמת העולם השנייה וכלל את כלי המדינות אשר השתתפו, כולל גם מספר כלים השייכים לבעלות ברית של אותן מדינות, או מדינות קשורות כגון: ישנם כמה כלים פינים במשחק המיוצגים על ידי מדינות קרובות אליה או בעלות קשר היסטורי, גרמניה ושוודיה, כך גם כלים אוסטרלים מיוצגים תחת הדגל הבריטי וכלים ישראלים מיוצגים תחת דגל צרפת, בריטניה וארצות הברית, תלוי במקור הכלי.
מדינות נוספות > בעלות ברית > רשימת מדינות

לדוגמאות:
אוסטריה אוסטריה: SK 105SA2 (תחת דגל צרפת) SAAB 105 HORE (תחת דגל שוודיה).
פינלנד פינלנד: עם ענף עצמאי תפריט המודלים השוודי. בנוסף ל-  Fokker D.XXI, Pyörremyrsky, Mörkö-Morane (מטוס הולנדי בשימוש פינלנד), L-62 ANTI II (תחת דגל שוודיה) KV-IB, Hawk H-75A-2 (תחת דגל גרמניה).
רומניה רומניה: S.M. 79, IAR - 81C, HS-129 B-2 (תחת דגל איטליה הפשיסטית) He 112 B-2 (תחת דגל גרמניה הנאצית).
האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית: Pz. 38 f, Pz. 38 a, Pz. 35 (תחת דגל גרמניה הנאצית) Bf-109 G-2, Bf 110 G -14 (תחת דגל איטליה).
פולין פולין: Leopard 2 PL (תחת דגל גרמניה) Sherman IC "Trzyniec" (תחת דגל בריטניה).
ארגנטינה ארגנטינה: JaPz. K A2, TAM 2C, TAM 2IP, TAM (תחת דגל גרמניה).
קנדה קנדה: ADATS (M113) (תחת דגל בריטניה), C2A1 (תחת דגל גרמניה).
צפון קוריאה צפון קוריאה: Shenyang F-5 (תחת דגל הרפובליקה העממית של סין).
בנגלדש בנגלדש: T-69 II G (תחת דגל הרפובליקה העממית של סין).
פורטוגל פורטוגל: G.91 R/4 (תחת דגל איטליה).
סוריה סוריה: T-72AV (תחת דגל ברית המועצות).
טורקיה טורקיה: M60 AMBT וT129 ATAK (תחת דגל איטליה) (תחת דגל ארצות הברית).
הפיליפינים הפיליפינים: P-26A-34 (תחת דגל ארצות הברית).
הערות שוליים

↑  [News Meet Major Update “Ground Breaking”!], warthunder.com (באנגלית)
↑  Major update “Burning Dawn”! - War Thunder Mobile - Online Military Action Game - Play for Free - War Thunder Mobile - Online Military Action Game - Play for Free, wtmobile.com, ‏2024-03-14 (באנגלית)
כתב סירוב

בהלכה היהודית, כתב סירוב הוא פסק דין אשר בא בתגובה על סירובו של נתבע להתדיין בפני בית דין הדן על פי דין תורה.
בכתב הסירוב מודיע בית הדין הרבני לתובע כי הנתבע מסרב להתדיין לפני בית הדין, ולפיכך, רשאי התובע לתבוע את הנתבע בפני כל ערכאה אחרת, ע״פ רוב בערכאה ממלכתית או שאיננה יהודית, וכן עשוי גם לשמש אמצעי בידי בית הדין הרבני לכפות על הנתבע שיסכים להתדיין לפני בית הדין ולמלא אחרי פסק הדין.
על פי השולחן ערוך, במקרה של סירוב לדון בדין תורה, רשאי בית הדין גם לנדות את הסרבן, ואף להורות שלא לצרפו כחלק ממניין עד להסכמתו להתדיין.
דיני כתב סירוב

הרב הלל גפן סיכם את דיני כתב סירוב:
1. ניתן להסתמך על שירותי דואר ושליחות כדי לשלוח הזמנה לדין לבעלי הדין. כמו כן, ניתן לסמוך על שליח שכתב שהנמען קיבל או סירב לקבל את המכתב. כדאי לציין על המעטפה שמדובר בהזמנה לדין.
2. ניתן למסור את מכתב ההזמנה לדין לאחד מבני ביתו הבוגרים של הנתבע, ויש ליידע את מקבל ההזמנה שמדובר במכתב הזמנה של בית הדין, או לכתוב על המעטפה: "הזמנה לדין".
3. ניתן לדרוש מהנתבע לחתום על הסכם בוררות תוך זמן קצוב וסביר, עוד לפני קביעת דיון בבית הדין. במקרה שהנתבע טוען טענות שיש בהן ממש שאיננו חייב על פי ההלכה לחתום על הסכם בוררות – יש לקיים דיון מקדמי לפני חתימת הסכם בוררות. חשוב להדגיש שלפני פניה לנתבע, על התובע לחתום על הסכם בוררות.
4. ניתן להסתמך על דיווח של מזכיר או מזכירת ביה"ד שהנתבע מסרב להתדיין בדין תורה כדי להתיר לתובע לתבוע בערכאות.
5. נתבע שמתעלם מפנייה בכתב של בית הדין לחתום על הסכם בוררות או להודיע האם הוא מעוניין להתדיין בבית דין אחר – דינו כמי שסירב להתדיין בדין תורה.
6. נתבע שמוכן להתדיין בדין תורה אך אינו מוכן לחתום על הסכם בוררות – דינו כסרבן, כך גם דינו של נתבע שמבקש להתדיין בבית דין שפסק הדין שלו אינו ניתן לאכיפה בהוצל"פ.
7. נתבע שמסרב לחתום על הסכם בוררות בנוסח "בין לדין ובין לפשר" רשאי לבקש להתדיין בבית דין שדן רק על פי הדין. אולם, אם לא ימצא בית דין כזה עליו לחתום על הנוסח המקובל הנ"ל.
8. ביה"ד יכול להתיר פניה לערכאות במקרה של נתבע שאינו יכול להתדיין בדין תורה או שבאופן עקבי מסרב להתדיין בדין תורה, כל זאת, גם ללא פניה לנתבע.
המצב החוקי

בג"ץ קבע כי לבית הדין הרבני אין סמכות להוציא כתב סירוב כנגד אדם, וכי בנידוי יש מימד עונשי, וכך גם בעצם כתב הסירוב, חרף זאת, בתי הדין הרבניים הפרטים ממשיכים להוציא כתבי סירוב.
לקריאה נוספת

הלל סומר, אין דין (או הסכם) אך יש דיין? שפיטה לא הסכמית בידי גופים פרטיים, משפט וממשל ז', 2004, עמ' 53–117
יעקב שפירא, כתבי סירוב – מקהילה למדינה, משפט ועסקים כח, 2023
הערות שוליים

↑  בג"ץ 3269/95, כץ נ' בית הדין הרבני, פ"ד נ(4) 590.
| המשפט העברי |
| --- | --- | --- |
| בית דין והדיינים | סמיכת זקנים • ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |  |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה • אנן סהדי |  |
| תובע ונתבע | כתב סירוב • הודאת בעל דין |  |
| דיני ראיות | עדות • כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד • עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין • נמצא אחד קרוב או פסול • שטר • סימנים • קול |  |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו  • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • הוחזק כפרן |  |
| פסק בית דין | הכרעת רוב בדיינים • המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |  |
אסף הרופא

ערך זה עוסק באסף הרופא בן ברכיהו. אם התכוונתם לבית החולים שנקרא על שמו, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-9 האימפריה הביזנטית טבריה, האימפריה הביזנטית
 לאום:  יהודי
 תפקידים:  רופא 
 הנצחה:  שבועת הרופאים היהודית  המרכז הרפואי אסף הרופא (עד 2017)
 
אסף הרופא בן ברכיהו היה רופא יהודי, מוכר בזכות ספר הרפואה העברי הקדום ביותר, שנשתמר עד ימינו, הקרוי על שמו.
אסף בן ברכיהו, המפורסם ביותר בכינויו "אסף הרופא", נקרא בכתבי היד השונים גם בשמות "אסף הירחוני" ו"אסף היהודי". לא ניתן לומר בוודאות באיזו תקופה הוא חי, אך הטווח המוצע במחקר לזמן פעילותו נע בין המאה ה-6 ל-9. יש הסבורים שאין המדובר בדמות היסטורית אלא בחיבור פסאודואפיגרפי והשם "אסף" רומז על אסופת המאמרים ברפואה שהחיבור מכיל.
ספר אסף

"ספר אסף", שנקרא גם "ספר רפואות", מיוחס לאסף בן ברכיהו ועמיתיו יוחנן בן זבדא הירחוני ויהודה הירחוני. הוא משקף את מדע הרפואה שהיה נהוג בתקופה הביזנטית וראשית התקופה הערבית בקירוב בארץ ישראל, בסוריה ובבבל. הספר משתמש בלשון רפואית עברית (לא מושפעת מהרפואה הערבית) ואף יוצר חידושי לשון בתחום. הוא מזכיר את הרופאים היוונים היפוקרטס, קלאודיוס גלנוס, מתאר מאות צמחים ושימושם, נותן דגש לתרופות חסכוניות שניתן להעניק גם לעניים, ומעיד על מאבקם של רופאי האמת (המאמינים באלוהים וביכולתו הבלעדית לרפא) ברופאי אליל ובמכשפים (שאין ביכולתם לרפא). רופאי האמת עשו למען טיפוח אתיקה מקצועית גבוהה, ונהגו להשביע את תלמידיהם שבועה מיוחדת בסיום לימודיהם למען ידבקו בחוקי האתיקה הללו. הספר מתאר גם את אקלימה של ארץ ישראל, מימיה ומחצביה.
ביצירה ניכרות בעיקר ההשפעה התלמודית (למשל – היווצרות העובר ברחם ארבעים יום אחרי ההפריה) וההשפעה היוונית (בעיקר היפוקרטס). הספר מתייחס רבות לתורת ארבע הליחות, תאוריה רפואית שהייתה קיימת למן התקופה הרומית ועד לראשית העת החדשה, אך כללי הרפואה המונעת המופיעים בו תקפים בחלקם גם בימינו: רחצה, מים נקיים, מזון בריא וכדומה.
ספר אסף היה בין ספרי הרפואה המדעיים הבודדים שנכתבו בשפה העברית בימי הביניים והיה מוכר בקרב היהודים בדרום איטליה. כך למשל הוא עמד לפני הרופא היהודי שבתי דונולו בן המאה העשירית, והוא כולל גם תוספות מאוחרות יותר, מן המאה ה-12.
הספר טרם זכה למהדורה מוערת עם כל עדי הנוסח. בימינו מוכרים למעלה משלושים כתבי-יד בספריות ברחבי העולם, כאשר העותק הנמצא במינכן נחשב לשלם ביותר. בשנת 1957 נדפסה ההקדמה, ובשנות השישים פרסם פרופסור זיסמן מונטנר את הספר בסדר פרקים בהמשכים בכתב העת "קורות" (בין תשכ"ה-תשל"ב). הוא נפטר לפני שהשלים את מפעלו. פרופסור זהר עמר פרסם בשנת תשפ"ב לראשונה מחקר מקיף על אסף הרופא הכולל פרקי מבוא מעודכנים ואת כל כתב יד מינכן 231 עם התמקדות במאמר על תכונות המזונות.
זמנו של החיבור ומקומו

הערכות שונות ניתנו לתיארוך זמנו של אסף הרופא, החל משלהי המאה השנייה לסה"נ ועד למאה השתים עשרה, אם כי ברור כיום שאין לאחרו למאה העשירית שכן מאז מתחילים לצטט אותו. לאחרונה הציע פרופסור זהר עמר לתארך את החיבור לראשית התקופה הערבית, במהלך המאה השמינית או התשיעית כנראה באזור הספר שהיה בעבר בין האימפריה הסאסאנית לביזנטית.
התיארוך מבוסס בין היתר על אזכור סממני מרפא ומזונות חדשים שמזכיר אסף ושלראשונה הגיעו למרחב של המזרח התיכון רק בעקבות כיבושי האסלאם. הוא מציע שקובץ אסף נכתב בהשראת מוסד "בית החכמים" העבאסי בבגדד למען הקהל היהודי.
שבועת הרופא

בשבועת הרופאים שחיבר אסף, ניכרת השפעתה של השבועה שחיבר היפוקרטס, אך האלילות בשבועה זו הוחלפה באמונה באלוהי ישראל:
אל תצודו להמית כל נפש במשתה העקר, ואל תשקו אישה הרה לזנונים להפיל, ואל תחמודו כל יפי תואר בנשים לנאפה בהן, ואל תגלו סוד אדם אשר האמין לכם... ואל תקשיחו לבב מלחמול על דל ואביון לרפא...
על-שמו נקרא עד שנת 2017 בית החולים "אסף הרופא", שליד מחנה צריפין בין ראשון לציון לבאר יעקב (כיום "המרכז הרפואי שמיר").
לקריאה נוספת

זיסמן מונטנר, מבוא לספר אסף הרופא, גניזה, ירושלים תשי"ח
הערות שוליים

↑  זהר עמר, ספר הרפואות של אסף הרופא: המאמר על תכונות המזונות, קריית אונו: מכון משנת הרמב"ם, התשפ"ב, עמ' 19–21
↑  זהר עמר, גלוסר למונחים מיוחדים בחיבורו של אסף, על-יד יחיאל- קובץ מחקרים ומאמרים, תשע"ט, עמ' 129–147
↑  Joseph Shatzmiller, Jews, Medicine, and Medieval Society, University of California Press, 1994, p.11
↑  זיסמן מונטנר, מבוא לספר אסף הרופא, ירושלים, תשי"ח, עמ' 33–34
↑  זהר עמר, ספר הרפואות של אסף הרופא: המאמר על תכונות המזונות, קריית אונו: מכון משנת הרמב"ם, התשפ"ב, עמ' 27–44
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257951005171  GND: 1013427114  LCCN: no93025643  VIAF: 130475687   WorldCat (עם VIAF): 130475687
לילי ג'יימס

| --- | --- |

לילי ג'יימס, 2017
 לידה:  5 באפריל 1989 (בת 35) אנגליה אסהר, סארי, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  Prior's Field School 
 בן או בת זוג:  Michael Shuman (2021–2023)  מאט סמית 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך 
 פרופיל ב-IMDb
 
לילי ג'יימס, 2015
לילי קלואי נינט תומסון (באנגלית: Lily Chloe Ninette Thomson; נולדה ב-5 באפריל 1989) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה, הידועה בשם הבמה שלה לילי ג'יימס (Lily James). מוכרת בעיקר בשל הופעתה כליידי רוז מק'קלייר בדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" ובתפקיד הראשי של סינדרלה בסרטו של קנת בראנה "סינדרלה".
ראשית חייה

ג'יימס נולדה בעיירה אסהר, במחוז סארי שבדרום אנגליה. בתם של נינט מנטל, שחקנית, וג'יימס "ג'יימי" תומסון, מוזיקאי. יש לה שני אחים, אחד מבוגר ואחד צעיר יותר. סבתה מצד אביה, הלן הורטון, הייתה שחקנית אמריקאית. סבתה מצד אימה הייתה צרפתייה, ונמלטה מהכפר שלה ליד פריז בשל עליית הנאצים לשלטון, מאוחר יותר נישאה לסבה של ג'יימס, קצין בחיל האוויר המלכותי. אביה של לילי, ג'יימס תומסון, נפטר מסרטן בשנת 2008. היא לקחה את שמו הפרטי של אביה כשם הבמה שלה כשנודע לה שכבר הייתה שחקנית בשם לילי תומסון.
היא החלה את לימודיה בבית הספר התיכון לחינוך אומנותי בטרינג, הרטפורדשייר ולאחר מכן למדה משחק בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה שבלונדון, וסיימה את לימודיה בשנת 2010.
קריירה

ג'יימס החלה את קריירת המשחק שלה כאת'ל בראון בשנת 2010 בהפקת ה-BBC "זה רק ויליאם".
היא החלה לשחק בהוליווד בשנת 2012, בסרטים "בחורות מהירות" ו"זעם הטיטאנים".
בשנת 2015 כיכבה כדמות הראשית בסרט הפנטזיה "סינדרלה" בבימויו של קנת בראנה.
בשנת 2016 כיכבה בתור נטשה רוסטובה במיני-סדרת הדרמה התקופתית "מלחמה ושלום" בערוץ BBC One, שביים טום הרפר וכתב אנדרו דייוויס על פי הרומן "מלחמה ושלום" מאת הסופר הרוסי לב טולסטוי.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הפשע המוזיקלי "בייבי דרייבר", בבימויו של אדגר רייט.
בשנת 2018 השתתפה בסרט "מאמה מיה! Here We Go Again", בתור דונה הצעירה.
באוקטובר 2020 יצא הסרט "רבקה", מותחן גותי-רומנטי בו היא משחקת בתפקיד הראשי, בתור גברת דה וינטר, לצד השחקן ארמי האמר אשר מגלם את בעלה.
חיים אישיים

משנת 2014 עד לשנת 2019 היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן מאט סמית.