stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווין פריזנביכלר
קריירה בינלאומית

ב-14 באוגוסט 2009, פריזנביכלר ייצג לראשונה את מולדתו, במשחק הנבחרת האוסטרית עד גיל 16 מול ליכטנשטיין. במשחק ניצחה אוסטריה 2-0 וקווין כבש צמד שערים. בהמשך, ייצג את אוסטריה גם בנבחרות הצעירות בשלל הגילאים עד גיל 21 אך לא התברג לנבחרת בוגרת.
פאול התמנון

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 2008 הממלכה המאוחדת ויימות', בריטניה
 מוות:  26 באוקטובר 2010 (בגיל שנתיים ו־9 חודשים) גרמניה אוברהאוזן, גרמניה
 מין:  תמנון החוף
 זוויג:  זכר
 ידוע בשל:  חיזוי תוצאותיהם של מספר משחקי כדורגל בין-לאומיים
 תקופת הפעילות:  2008–2010 (כשנתיים)
פאול התְּמָנוּן (בגרמנית: Paul der Krake; בקע בינואר 2008 – מת ב-26 באוקטובר 2010) היה תמנון מצוי שהוחזק ב"מרכז חיי הים" שבאוברהאוזן, גרמניה. התפרסם כאשר הצליח "לחזות" את תוצאותיהם של מספר משחקי כדורגל בין-לאומיים, כמעט כולם בהשתתפות נבחרת גרמניה.
לאחר שהתמנון "חזה" בהצלחה את המנצח ב-12 מתוך 14 משחקים, כולל כל שמונת המשחקים במונדיאל 2010 שעליהם נשאל, הודיעו אנשי המרכז שיפסיקו להציג לראווה את כישורי החיזוי שלו.
פרסומו כ"חזאי"

לצורך בחירה בין שתי נבחרות המשתתפות במשחק, הונחו בפני התמנון שתי תיבות מזון ועליהן דגלי המדינות המתחרות. בחירתו באחת התיבות התפרשה כהצבעה על ניצחונה של הנבחרת המתאימה. התמנון "חזה" נכונה 4 מתוך 6 משחקים של נבחרת גרמניה ביורו 2008; כשל בחיזוי הפסדיה של הנבחרת מול נבחרת קרואטיה בשלב הבתים ומול נבחרת ספרד בגמר היורו; במונדיאל 2010 דייק התמנון בכל שמונה "תחזיותיו", שעסקו בשבעת משחקי נבחרת גרמניה ובמשחק הגמר של האליפות. ה"תחזיות" האחרונות, אשר שודרו בשידור חי ברשת NTV הגרמנית, העניקו לו מעמד של ידוען ברחבי העולם.
ניתוח מתמטי

אנשי המדע שבחנו את התופעה מאוחדים בדעתם שיכולות ה"ניבוי" משקפות התרחשויות אקראיות כמו הטלת מטבע. הסיכוי לבחירת התיבה הנכונה ב-12 מתוך 14 ניסיונות הוא כמחצית האחוז. חישוב זה משקף כשל לוגי של חיזוי לאחור, משום שההצלחות הראשונות שימשו לברירת התמנון המסוים הזה מבין חזאים רבים אחרים; ההסתברות שאחד החזאים יצבור סדרה של הצלחות תלויה במספר החזאים ולא רק באורך סדרת ההצלחות.
ניתוח מתמטי > החזקת התמנון בשבי

לטענת ארגון זכויות בעלי החיים העולמי PETA, החזקת תמנון במכל קבוע היא מעשה אכזרי. בתגובה השיב "מרכז חיי הים" כי שחרורו של התמנון אל הטבע הוא מעשה מסוכן, מכיוון שנולד בשבי ואינו רגיל להשיג מזון בכוחות עצמו.
מונדיאל 2010 > תוצאות

התמנון חזה, כביכול, את ניצחונותיה של נבחרת גרמניה בגביע העולם 2010 במשחקיה נגד אוסטרליה, גאנה, אנגליה, ארגנטינה ואורוגוואי. כמו כן הוא חזה גם את הפסדיה של הנבחרת הגרמנית לסרביה בשלב הבתים ולספרד בחצי גמר.
תחזיתו על הפסד הנבחרת הארגנטינאית גרמה לשף הארגנטינאי ניקולס בדורו לפרסם מתכון להכנת תמנון בפייסבוק.
יש תמיד אנשים אשר ירצו לאכול את פאול, אבל הוא לא "פרייאר" ואנחנו פה כדי להגן עליו. הוא ישרוד.
פאול חזה נכונה את תוצאות חצי הגמר, כשבחר בקופסה שעליה דגל ספרד. מעריציה של נבחרת גרמניה שאבו תקווה מתחזיתו השגויה של התמנון במשחק האחרון של גרמניה וספרד ביורו 2008, אך לאכזבתם התמנון צדק. בעקבות התחזית קראו מעריצי נבחרת גרמניה לבשל את פאול ולאכול אותו. בתגובה, ראש ממשלת ספרד  חוסה ספאטרו התלוצץ והציע לשלוח לפאול חסות הגנה מדינית, ושר התעשייה מיגל סבסטיאן קרא להעניק לפאול מקלט מדיני בספרד.
מונדיאל 2010 > תחזיות הקשורות בגרמניה

| יריבה | טורניר | שלב | תאריך | תחזית | תוצאת משחק | תוצאת תחזית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פולין | יורו 2008 | שלב הבתים | 8 ביוני 2008 | גרמניה | 2-0 | נכונה |
| קרואטיה | יורו 2008 | שלב הבתים | 12 ביוני 2008 | גרמניה | 1-2 | שגויה |
| אוסטריה | יורו 2008 | שלב הבתים | 16 ביוני 2008 | גרמניה | 1-0 | נכונה |
| פורטוגל | יורו 2008 | רבע גמר | 19 ביוני 2008 | גרמניה | 3-2 | נכונה |
| טורקיה | יורו 2008 | חצי גמר | 25 ביוני 2008 | גרמניה | 3-2 | נכונה |
| ספרד | יורו 2008 | גמר | 29 ביוני 2008 | גרמניה | 0-1 | שגויה |
| אוסטרליה | מונדיאל 2010 | שלב הבתים | 13 ביוני 2010 | גרמניה | 4-0 | נכונה |
| סרביה | מונדיאל 2010 | שלב הבתים | 18 ביוני 2010 | סרביה | 0-1 | נכונה |
| גאנה | מונדיאל 2010 | שלב הבתים | 23 ביוני 2010 | גרמניה | 1-0 | נכונה |
| אנגליה | מונדיאל 2010 | שמינית גמר | 27 ביוני 2010 | גרמניה | 4-1 | נכונה |
| ארגנטינה | מונדיאל 2010 | רבע גמר | 3 ביולי 2010 | גרמניה | 4-0 | נכונה |
| ספרד | מונדיאל 2010 | חצי גמר | 7 ביולי 2010 | ספרד | 0-1 | נכונה |
| אורוגוואי | מונדיאל 2010 | מקום 3–4 | 10 ביולי 2010 | גרמניה | 3-2 | נכונה |
מונדיאל 2010 > תחזיות שאינן קשורות בגרמניה

| קבוצות | טורניר | שלב | תאריך | תחזית | תוצאת משחק | תוצאת תחזית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד נגד הולנד | מונדיאל 2010 | גמר | 11 ביולי 2010 | ספרד | 0-1 | נכונה |
לאחר מונדיאל 2010

לאחר גביע העולם סוכם כי פאול התמנון יושאל לגן חיות בספרד, שם הוא נחשב לגיבור מקומי. זאת בתמורה לבעלי חיים אחרים אשר יעשו את הדרך ההפוכה לגרמניה. תקופת ההשאלה נמשכה מספר שבועות ולאחריה שב פאול לארצו. הפופולריות לה הוא זכה בספרד הביאה את העיר הספרדית O Carballiño אף להעניק לו אזרחות כבוד מטעמה.
ב-26 באוקטובר 2010 מת פאול באקווריום שלו בגרמניה. לאחר מותו פורסמה תאוריית קשר, לפיה מת יומיים לפני גמר המונדיאל, והוחלף במתחזה כדי להמשיך להניב רווחים.
לקראת משחקי יורו 2012 ניסו במקומות רבים לשחזר את ההצלחה של פאול התמנון בעזרת בעלי חיים שונים, בהם חזיר, חמוס, ג'ירף פילה ודג. התופעה חזרה על עצמה גם במונדיאל 2014 עם למור צווארון אדום וצב ים.
בשנת 2013 הופק סרט תיעודי באורך מלא על פאול.
במהלך מונדיאל 2014, הוצג דודל מונפש יומי בדף החיפוש של גוגל, בו הוצג באופן הומוריסטי פאול התמנון כמלאך בשמיים המתלבט בין הנבחרות ששיחקו באותו יום. לאחר ניצחונה של בלגיה על אלג'יריה נראה פאול בתוך הקופסה של הנבחרת המנצחת.
ראו גם

הנס החכם
כשל הצלף הבודד
הערות שוליים

↑  טרייד: התמנון פול לגן החיות במדריד, באתר ערוץ הספורט, 15 ביולי 2010
↑  "פול התמנון מת יומיים לפני גמר המונדיאל", "החדשות 2", 28 באוקטובר 2010
↑  תומר גנור, חוות החיות של יורו 2012, באתר ynet, 4 ביוני 2012
עמיר פלג, אוקראינה, פונטיק אכל אותה, באתר ynet, 8 ביוני 2012
פולין או יוון? צפו בדג מסינגפור מנבא, באתר ynet, 8 ביוני 2012
שרון דוידוביץ', התשובה שלנו לפול התמנון: דבל'ה הג'ירף, באתר ynet, 7 ביוני 2012
↑  יש יורש לפול התמנון? הכירו את הצב שינחש את תוצאות המונדיאל, באתר וואלה, 11 ביוני 2014
ראובן וייס, ההימור של הלמור, באתר ynet, 2 ביוני 2014
↑  באותו יום שוחקו שלושה משחקים: בלגיה-אלג'יריה, ברזיל-מקסיקו ורוסיה-קוריאה הדרומית, בסיום כל משחק הוחלפו הנבחרות בדודל לאלו שהשתתפו במשחק הבא
↑  World Cup 2014 #14, באתר גוגל
קופסאות הפלסטיק שהוצגו לפאול לצורך הניבוי
פאול במיכל בו שכן
התיאטרון הקאמרי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  תיאטרון
 מייסדים:  יוסף מילוא
 תקופת הפעילות:  1944–הווה (כ־81 שנים)
 מיקום המטה:   תל אביב-יפו, ישראל
 קואורדינטות:  32°04′37″N 34°47′05″E﻿ / ﻿32.07684722°N 34.7847°E﻿ / 32.07684722; 34.7847 
 משרד ראשי:  המשכן לאמנויות הבמה (תל אביב)
 ענפי תעשייה:  תרבות ואמנות 
 מנכ"ל:  יפעת צחי קיראל
  
 אתר רשמי תבנית:לשוניות2
 he
 
פוסטר ההכרזה על פרס ישראל לקאמרי, 2005
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
התיאטרון הקאמרי הוא התיאטרון העירוני של תל אביב. בשנת 2005 זכה התיאטרון בפרס ישראל על תרומה לחברה ולמדינה. מנכ"לית התיאטרון היא יפעת צחי קיראל. המנהל האמנותי של התיאטרון, מאפריל 2019, הוא גלעד קמחי.
היסטוריה > מעמד התיאטרון

התיאטרון הקאמרי הוא הקדש. לקאמרי מועצת נאמנות וועד מנהל. המועצה היא בת 25 נאמנים ובראשה עומד ראש עיריית תל אביב יפו, רון חולדאי. הוועד המנהל מונה 9 חברים ויו"ר הוועד המנהל היא ליאורה מינקה.
התיאטרון נתמך על ידי עיריית תל אביב-יפו ומשרד התרבות והספורט. למעלה מ-80% מתקציב התיאטרון מגיע מהכנסות עצמיות, כלומר ממכירת כרטיסים ומנויים.
היסטוריה > אגודת הידידים

לקאמרי אגודת ידידים, שנוסדה ב-1993, ומונה כ-400 ידידים ונדבנים, אישים מובילים ובכירים בישראל ומחוצה לה. נכון ל-2024, מיכל פורר מכהנת כיו"ר האגודה, וקרן ארזי אורנים, מנהלת האגודה.
לאורך שנות פעילותה קידמה האגודה פרויקטים תרבותיים לטובת הנוער הישראלי בכל הארץ, מיעוטי יכולת, תושבי הפריפריה, תמיכה ביוצרים בישראל ועידוד מצוינות, ובהקמת קרן סיוע לשחקני התיאטרון ועובדיו בתקופת הקורונה.
נשיאת הכבוד הראשונה של האגודה בין השנים 1993-2000, הייתה לאה רבין.
היסטוריה > ארכיון התיאטרון הקאמרי ע"ש גרשון פלוטקין וספריית המחזות ע"ש זאב רייכל

בארכיון התיאטרון נאספים לאורך השנים תמונות מהצגות, טקסטים, תוכניות ועוד, כאשר חלק גדול מהאוסף שמור בדיגיטל. בנוסף, יש יותר מ־5100 מחזות מתורגמים ומקוריים, הזמינים לעיון בספרייה, חדר עיון ופינת צפייה בהצגות עבר, העומדים לשירות הקהל הרחב. כרגע נמצא תחת ניהולו של יורם אמיר.
פרסים

ב-15 במאי 2014 הוענק לתיאטרון הקאמרי תואר עמית כבוד של אוניברסיטת תל אביב. מנימוקי הפרס:
אירועים מיוחדים

בדצמבר 2024 נערך אירוע מיוחד לציון 80 שנות פעילות התיאטרון, בנוכחות שחקנים ואנשי צוות, שכיכבו על במת התיאטרון לאורך השנים
אולמות הקאמרי

התיאטרון הקאמרי החל את פעילותו בבניין "הפועל" ברחוב נחמני 4 בתל אביב. במהרה שכר התיאטרון את אולם המרתף בבניין קולנוע מוגרבי בפינת הרחובות אלנבי ובן יהודה בתל אביב, בו היו 630 מקומות. היחסים בין מוגרבי שהשכיר את הבניין לתיאטרון הקאמרי לא התנהלו על מי מנוחות. מוגרבי דרש מדי פעם להעלות את דמי השכירות, ומשהתיאטרון סירב הוא דרש את פינוי התיאטרון מהאולם. סכסוך ראשון פרץ בתחילת 1949 ולאחר שהושגה הסכמה פרץ הסכסוך שוב ביוני 1950, לאחר שהתיאטרון טען שהוא משלם דמי שכירות מופרזים לעומת בתי קולנוע אחרים. הפעם פתח התיאטרון בשביתה. הכנסת התכנסה והחליטה ברוב קולות של אנשי מפא"י, מפ"ם והמפלגה הפרוגרסיבית לשנות את החוק כדי לאפשר הפקעה של מבנים לצורכי אכסונם של מוסדות תרבות, חינוך ואמנות. בשנת 1953 שוב ביקשו בעלי הבניין לפנות את התיאטרון ובמסגרת זו סירבו להצעת תיאטרון לשפץ את האולם על חשבונו. בעקבות זאת, הודיע שר האוצר בינואר 1954 על הפקעת האולם לעשר שנים למען התיאטרון הקאמרי וקבע ששמאי יקבע את דמי השכירות שישלם התיאטרון למוגרבי. בעקבות ביקורת ציבורית על ההפקעה הודיע שר האוצר על נכונותו לבטלה אם יושג הסדר בין התיאטרון לבעלי הבניין. הסדר פשרה הושג במאי 1954.
ב-1953 רכש התיאטרון את בניין "הפועל" ברחוב נחמני 4 והקים בו את אולם נחמני המחודש בו הועלו הצגות החל מפברואר 1955 במקביל לפעילות בבניין מוגרבי. בסוף 1957 פנה התיאטרון למשרד האוצר בבקשה להלוואה של מיליון לירות לצורך רכישת אולם תיאטרון בן אלף מקומות בפסאז' פילץ, שנקרא לימים פסאז' הוד, בצומת הרחובות פרישמן-דיזנגוף. התיאטרון פנה למוסדות שונים בבקשת סיוע לרכישת האולם והוקמה רשות ציבורית שקנתה את האולם עבור התיאטרון. באותה שנה הוחלט לעזוב את אולם מוגרבי ולהתרכז באולם החדש ברחוב נחמני עד סיום בניית האולם בבניין פילץ ולאחר סגירת התיאטרון ופתיחתו מחדש בהנהלה חדשה ביולי 1958 הוא הציג רק באולם החדש ברחוב נחמני.
בסוף 1961 עבר "הקאמרי" למשכנו בפסאז' הוד שברחוב דיזנגוף פינת פרישמן
#invoke:הערה
, ובשנת 2002 עבר למשכן חדש וגדול במתחם המשכן לאמנויות הבמה בשדרות שאול המלך בעיר.
במשכן הנוכחי של "הקאמרי" שישה אולמות:
אולם קאמרי 1 ע"ש יוסף מילוא, שלוש קומות - אולם, עליה ויציע, 932 מקומות ישיבה.
אולם קאמרי 2, שתי קומות, אולם ועליה, 419 מקומות ישיבה.
אולם קאמרי 3, שלושה אגפים, ימין, שמאל ומרכז, כ-300 מקומות ישיבה.
אולם קאמרי 4, אולם חזרות, כ-160 מקומות ישיבה.
אולם קאמרי 5, ע"ש ד"ר סיירוס ומירטל קאצן - אולם חזרות.
אולם קפה תיאטרון, חלל אינטימי, כ-100 מקומות ישיבה.
גלריה

לוגו הקאמרי לרגל חגיגות ה-70
התיאטרון הקאמרי (2012). במרכז - הפסל "שער" של מיכה אולמן (1995)
הכניסה לתיאטרון
נעם סמל ועמרי ניצן מקבלים את תואר עמית כבוד באוניברסיטת תל אביב
תבנית:תמונה רחבה
תבנית:שדרות שאול המלך
לקריאה נוספת

ספר התיאטרון הקאמרי בחג העשור 1954-1944, הוצאת התיאטרון הקאמרי, 1954
אבנר בן-עמוס, הקאמרי של תל אביב : 50 שנות תיאטרון ישראלי, הוצאת ד' די-נור, 1997
לאה גילולה, התיאטרון הקאמרי 1945 - 1961, השגשוג, המשבר ותיקונו, הוצאת יד בן צבי, תשע"ה
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
תבנית:בקרת זהויות
תבנית:Coord
↑  המערכונים הופכים לתיאטרון קאמרי, הַבֹּקֶר, 16 באוגוסט 1945
↑  מתארגן תיאטרון קאמרי, משמר, 15 באוגוסט 1945
↑  תחת הכותרת במה ואמנות, לקראת ההצגה הראשונה שתיערך בתיאטרון הקאמרי (עמ' 3, טור 4), הַבֹּקֶר, 17 באוקטובר 1945
מודעת פרסום לקראת ההצגה על משרתם של שני אדונים (עמ' 3, טור 6), הַבֹּקֶר, 17 באוקטובר 1945
↑  אשר לרנר, במה אמנותית חדשה, המשקיף, 2 בנובמבר 1945
↑  אשר לרנר, העולם בו אנו חיים בתיאטרון הקאמרי, המשקיף, 15 במרץ 1946
↑  יעקב הורביץ, תחת כנפי הירח והמות, הארץ, 9 באוגוסט 1946
↑  א. לרנר, דודתו של צ'רלי התיאטרון הקאמרי, המשקיף, 18 באוקטובר 1946
↑  אגודת הידידים, באתר התיאטרון הקאמרי של תל-אביב
↑  ארכיון הקאמרי, באתר התיאטרון הקאמרי של תל-אביב
↑  תואר עמית כבוד של אוניברסיטת תל אביב, באתר התיאטרון הקאמרי
↑  נתנו הצגה: הקאמרי חגג 80 עם שחקני התיאטרון לדורותיו | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-12-03
↑  בית הפועל נמכר לתיאטרון הקאמרי, על המשמר, 22 באוקטובר 1953
↑  המדינה לנוכח הרוח..., מעריב, 11 במרץ 1949
↑  ה' מוגרבי תובע צו פינוי נגד התיאטרון הקאמרי, מעריב, 17 בפברואר 1949
↑  רק 24 איש נכחו בהצגת קולנוע מוגרבי - מתוך אהדה לת"ק, על המשמר, 11 ביוני 1950
↑  הקאמרי שובת וקולנוע מוגרבי לפני שביתה, חרות, 7 ביוני 1950
↑  חוק התיאטרון הקאמרי, חרות, 14 ביוני 1950
↑  תביעה נגד התיאטרון הקאמרי, חרות, 12 ביולי 1953
↑  בעל מוגרבי דחה הצעת התיאטרון הקאמרי לשיפור האולם, על המשמר, 7 בינואר 1954
↑  שר האוצר הפקיע את אולם הקאמרי, חרות, 10 בינואר 1954
↑  שמאי יקבע שכירות הקאמרי, מעריב, 11 בינואר 1954
↑  מוגרבי - קאמרי, מעריב, 15 בינואר 1954
↑  הושגה פשרה בין הקאמרי למוגרבי, על המשמר, 3 במאי 1954
↑  מ. בן אפרים, עשור לתיאטרון הקאמרי, על המשמר, 4 בפברואר 1955
↑  משכן אמנות חדש, דבר, 16 ביולי 1954
↑  הקאמרי מבקש מליון ל"י לכיסוי חובות ורכישת אולם, מעריב, 31 בדצמבר 1957
↑  הקאמרי מבקש עזרת מוסדות שונים להשתתף ברכישת אולם, דבר, 5 בינואר 1958
↑  הנהלה חדשה לתיאטרון הקאמרי, מעריב, 8 במאי 1958
↑  התיאטרון הקאמרי יצמצם צוות עובדיו, דבר, 23 בפברואר 1958
↑  הקאמרי פותח שעריו מחדש, דבר, 14 ביולי 1958
מקסימיליאנו פריירה

ויקטוריו מקסימיליאנו "מקסי" פריירה פאאס (בספרדית: Victorio Maximiliano Pereira Páez; נולד ב-8 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי אשר שיחק בעמדת המגן.
קריירת מועדונים

פריירה התחיל את דרכו המקצועית בגיל 18 בקבוצה האורוגוואית דפנסור ספורטינג בעונת 2002/2003. הוא השתלב במהרה בקבוצה והפך לשחקן מרכזי בקבוצה לצד אלבארו רפאל גונסאלס והבקיע כ-16 שערים בעונת 2005/2006. בשנת 2007 הצטרף למועדון הכדורגל בנפיקה ליסבון, ביחד עם חברו לנבחרת אורוגוואי, כריסטיאן רודריגס.
בעונתו הראשונה בבנפיקה, שבה שיחק כקיצוני ימני, צצו בעיות רבות בעקבות האיטיות שלו. למרות זאת הוא הבקיע בשני משחקים, נגד בואבישטה בליגה ונגד מילאן בליגת האלופות, שער ברגל שמאל מחוץ לרחבה. בעונת 2008/2009, הפך למגן ימני, במקום נלסון מרקוס שעבר לריאל בטיס והפך לשחקן מרכזי בקמפיין של "הנשרים".
ב-15 ביולי חתם בפורטו הפורטוגזית.
קריירה בינלאומית

משחקו הראשון של פריירה בנבחרת אורוגוואי, היה במשחק ידידות נגד מקסיקו ב-26 באוקטובר 2005. במהרה, הפך פריירה לשחקן הרכב קבוע וזומן לטורניר הקופה אמריקה ב-2007.
פריירה זומן לנבחרת אורוגוואי למונדיאל 2010 בדרום אפריקה ושיחק בכל המשחקים של הנבחרת במסגרת הטורניר. ברבע הגמר נגד גאנה, החטיא את אחת הבעיטות בדו-קרב בעיטות העונשין שבסוף המשחק. למרות זאת עלתה אורוגוואי לחצי הגמר, נגד הולנד, שם הבקיע פריירה את שערו הבינלאומי הראשון, בדקה ה-91 של המשחק, שלא מנע את הפסדה של אורוגוואי 3-2. הוא נכלל גם בסגל הנבחרת למונדיאל 2014.
תורה ומסורה

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו יורק 
 מייסדים:  שרגא פייבל מנדלוביץ' 
 תקופת הפעילות:  1944–הווה (כ־81 שנים) 
 www.torahumesorah.org
 
תורה ומסורה הוא ארגון גג של חינוך יהודי ותמיכה קהילתית, בכל רחבי ארצות הברית. הארגון מתפעל רשת של בתי ספר יהודיים. הארגון הוקם בשנת 1944 על ידי הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' (שהיה רב ותלמיד חכם אמריקני, מהראשונים והבולטים במנהיגי היהדות החרדית בארצות הברית במאה העשרים) כדי לתת מענה לקושי בחינוך יהודי למהגרים יהודים שהגיעו מאירופה ומרוסיה. 
תורה ומסורה מפעיל כ-760 בתי ספר יומיים בארצות הברית. סך התלמידים בבתי ספר אלה הוא כרבע מיליון תלמידים. כמו כן הארגון תומך ומאפשר קיומם של ישיבות, וכוללים, בקהילות יהודיות גדולות.
הרב יעקב קמנצקי הכריע בשאלות של 'תורה ומסורה'. 
הרב אברהם יעקב פאם שימש כיושב ראש ועד הרבנים של "תורה ומסורה".
במשך השנים היו חברים בוועדת הרבנים של "תורה ומסורה" כל גדולי הרבנים בארצות הברית.
הרב יהושע צבי פישמן כיהן כמנכ"ל הארגון במשך 36 שנים עד לשנת 2007 אז פרש לגמלאות.
כיום מכהן כמנכ"ל הארגון הרב דוד נויוביץ.
היסטוריה

הארגון הוקם בשנת 1944 על ידי הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' והרב אהרון קוטלר. 
היוזם והמוביל של רעיון חדש זה היה הרב מנדלוביץ', יליד הונגריה. הוא כהן אז כראש ישיבת תורה ודעת בברוקלין. המנהל במשרה מלאה הראשון, היה ד"ר יוסף קמינצקי שנבחר בשנת 1946 וקבל את המנדט להגשים את החזון של הרבנים המייסדים.
עד הקמת הארגון, היו מעט מאוד בתי ספר יהודים בארצות הברית, ובפרט ישיבות ובתי ספר לבנות "בית יעקב". אך, עם הקמת הארגון, עד סוף המאה העשרים כבר היו למעלה מ-600 בתי ספר יומיים וישיבות בארצות הברית וקנדה, עם מעל 170,000 תלמידים. המוטו של הארגון הוא "הילדים הם העתיד" או "יש עתיד".
תרומתו של תורה ומסורה לחינוך היהודי בארצות הברית

מייסדי תורה ומסורה, בקשו להקים מודל אחר של חינוך שלא יהיה מבוסס על הפרקטיקה הקיימת עד להקמתו, לפיה, הורים יהודים שלחו את ילדיהם לבתי ספר ממשלתיים ציבוריים כלליים במהלך היום, ולאחר מכן בשעות אחר הצהריים או בימי ראשון השלימו לימודים יהודיים. תלמידים שהגיעו אחרי הצהרים ללימודי ההשלמה ביהדות היו עייפים, ורבים לא הצליחו לשמר את הזהות הדתית יהודית שלהם, מתוך המפגש עם החברה הכללית בארצות הברית, והמפגש עם התרבות האמריקאית ברחוב בבית הספר, ואף בביתם.
לכן, החזון של תורה ומסורה היה הקמת בתי ספר פרטיים יהודיים, שיספקו יהדות והשכלה כללית תחת קורת גג אחת. במצב האידיאלי, כל בית ספר מנוהל על ידי רב מוסמך.
גורמים מסייעים להקמת תורה ומסורה

אצל הורים רבים ההלם של עוצמת השואה (של מלחמת העולם השנייה), והעובדה שלמעלה מחצי מיליון מיהודי ארצות הברית שירתו בכוחות המזוינים של ארצות הברית והיו עדים לזוועות של האנטישמיות, גרם לכך שרבים גילו אהדה לחזון של חינוך יהודי, לפחות עד גיל הבר-מצווה (12–13), של ילדיהם.
גורם חשוב נוסף היה גאווה יהודית שהורגשה על ידי יהודים רבים לאחר הקמת מדינת ישראל. ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה שהכירה במדינה היהודית החדשה. יהודים אמריקאים רבים כעת הרגישו שהם צריכים לספק את האמצעים לילדיהם ללמוד את השפה העברית ואת עקרונות הליבה של היהדות, כדי לחבר את הילדים ובני משפחותיהם וליצור אצלם גאווה בלהיות יהודי, תוך כדי הענקת השכלה כללית לילדיהם.
בתי הספר היומיים היהודים החדשים נראו כאמצעי להשגת המטרות החדשות של לימוד יהודי לאורך היום, לעומת 'חדרים' ותלמודי תורה, בהם למדו התלמידים רק שעות ספורות בשבוע, ולא הצליחו לעורר ולהכין את הילדים היהודים כראוי לחייהם הבוגרים כיהודים. (לאחר שתורה ומסורה הוקם, בתי ספר המסונפים לה משכו תלמידים. במקרים רבים לאחר שתלמידים הגיעו לגיל תיכון, הוריהם שלחו אותם לבתי הספר הכלליים.)
מאמצים אורתודוקסים אחרים

בניו יורק – ניו ג'רזי, וברוקלין, קבוצות חרדיות, וחסידויות שונות (כגון סאטמר, באבוב, ויז'ניץ ועוד רבים אחרים) משכו תומכים חדשים רבים לישיבות, שהיו אינטנסיביות יותר ברמת הלימוד היהודי, מאשר המודל הקיים בבתי הספר של תורה ומסורה. הבולטים בהם, היו מוסדות ה'מרכז לענייני חינוך', אשר הוקם על ידי הרבי הקודם מליובאוויטש, רבי יוסף יצחק שניאורסון בשנת 1942.
הדחיפה הגדולה לצמיחת בתי ספר יומיים אורתודוקסים, באה ברובה מניצולי שואה שהגיעו לארצות הברית במהלך 1940 ו-1950 (כגון ישיבת מיר הליטאית) שלא רצו להצטרף למטרות החינוכיות של החברה החילונית. לכן הם הגיבו לקריאות לשלוח את ילדיהם לבתי הספר והישיבות (עבור הבנים), ובית יעקב (עבור נערות), שסיפקו חינוך שרובו מוקדש ללימוד גמרא והלכה (עבור הבנים), ולימוד התנ"ך דינים ומנהגים (עבור הבנות) ומיעוטו מוקדש להשכלה כללית. כל החינוך התנהל בשילוב עם שמירת מצוות משמעותית. המוסדות החדשים של הקבוצות האלה, פרחו בזכות עצמם, ובעיקר בעקבות ההנחיות שקבלו מראשי הישיבות שלהם, או האדמו"רים שלהם, שלא בדווקא ראו בתורה ומסורה את הקו החינוכי המנחה שלהם.
לקראת החלק האחרון של המאה העשרים, תורה ומסורה פעל עם מורים ורבנים מהחברה החרדית באמצעות השתלמויות בשיפור ניהול כיתה, שיפור המשמעת, ולימוד מיומנויות הוראה עדכניים.
תורה ומסורה נקטה תפקיד מוביל בהקמת 'כולל' בכל קהילה שמוכנה להקים את התשתית ולארח מאמצים אלה. כמה מן צעירי הרבנים והרבניות (נשיהם) הצטרפו לאחר מכן במשרה חלקית או מלאה כמחנכים יהודים בבית הספר היומי המקומי, והשתלבו בתפקידים בבתי הכנסת הקהילתיים. בחלק מהמקרים בוגרים אלה אפילו הקימו ופתחו בתי ספר ובתי כנסת יהודיים חדשים משלהם.
קשר עם קבוצות אורתודוקסיות מודרניות

בין 1980 ו-1990 בחלק מהקהילות השייכות לאורתודוקסיה המודרנית, החלה מגמה של הקמת בתי ספר תיכוניים יומיים. עם זאת, ועד הרבנים של תורה ומסורה, שהם גם הליבה של המנהיגות החרדית של אגודת ישראל באמריקה, מנחים שלא לפתוח בתי ספר מעורבים לבנים ולבנות מעבר לתחילת גיל ההתבגרות.
שותפים לתורה

תחת הדרכתו של הרב אליי גווירץ, תורה ומסורה החלה יוזמה חדשה לקידום חינוך יהודי למבוגרים. "שותפים לתורה" מתאם לימוד חברותא להשכלה יהודית, בטלפון או באופן אישי במקרים שהדבר מתאפשר.
עד כה, בארגון בינלאומי זה יש למעלה מ 30,000 חברים.
בשנת 2004 חטיבה של שותפים לתורה הושקה בבריטניה – PAL ("טלפן ולמד") תיאום בין יהודים שרוצים ללמוד עוד על המורשת שלהם עם מורה ידידותי, במשך שעה בשבוע של לימוד יהודי ודיון בטלפון.
פרויקט SEED

במסגרת פרויקט SEED, תלמידי ישיבה (בנים ובנות בגיל העשרה ושנות העשרים המוקדמות שלהם) מגויסים ונשלחים בקיץ למשך כשישה שבועות לקהילות יהודיות קטנות מרוחקים, שם הם מסייעים בהדרכה, או מלמדים ילדים במחנות-יום. התנסות זו נועדה לטובת כל המשתתפים על ידי מתן חוויה של אוריינטציה תורנית.
שירותים

פרסומים עבור תלמידים, מורים, מנהלים, ומנהלים
ייעוץ לסטודנטים ומשפחות
הכשרת מורים
כנסים שנתיים לרבנים מלמדים ומנהלים
רבנים ומורים ללימודי יהדות.
השתלמויות מורים
ארגון מנהלים, עם הכשרה מקצועית למועמדים מצטיינים
בית דין ליישוב סכסוכים ומחלוקות.
תוכניות העשרה
סיוע כספי עבור תלמידים נצרכים.
חינוך מבוגרים באמצעות תוכנית SEED, ושותפים בתורה.
עזרה בהקמת כוללים וישיבות המשך לבתי הספר היומיים.
שירותי הדרכה לניהול קהילות.
לקריאה נוספת

חינוך - אתר לא רשמי של תורה ומסורה
תורה ומסורה: המנכ"ל הוותיק הלך לעולמו, באתר בחדרי חרדים, יח בשבט ה'תשפ"ג, 9 בפברואר 2023
אתר האינטרנט הרשמי של תורה ומסורה
תורה ומסורה (ניו יורק), דף שער בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268926005171  LCCN: n83209124  VIAF: 157655580   WorldCat (עם VIAF): 157655580
הדור האבוד

הדור האבוד (באנגלית: Lost Generation) הוא מונח המתאר את דור הצעירים שחיו בארצות המערב בזמן מלחמת העולם הראשונה ולאחריה. אי לכך, דור זה נקרא גם לעיתים דור מלחמת העולם הראשונה או דור שנות ה-20. באירופה הם ידועים בעיקר בתור הדור של 1914, השנה שבה החלה מלחמת העולם הראשונה. בצרפת, שבה התיישבו גולים רבים, הם נקראים  Génération au Feu ("דור האש"). על פי ויליאם שטראוס וניל האו בספרם "דורות", דור זה נולד בין השנים 1883 ל-1900.
המונח נטבע על ידי גרטרוד שטיין כדי לתאר קבוצת סופרים אמריקנים שחיו בפריז בשנות ה-20 וה-30. כמה מהחברים הנודעים בקבוצה זו הם הסופרים ארנסט המינגוויי, פ. סקוט פיצג'רלד ושטיין עצמה. המונח התפרסם והפך לנפוץ וידוע ברבים על ידי המינגוויי, אשר בהתייחסו לדור הצעירים שגדל בתקופת מלחמת העולם הראשונה כתב בספרו המפורסם "וזרח השמש" (1926) את המשפט "You are all a lost generation" .
סביהם הטיפוסיים של בני הדור האבוד היו הדור המוזהב; הוריהם היו הדור המתקדם ודור המיסיונרים. ילדיהם היו דור ה-GI והדור השקט; נכדיהם הטיפוסיים היו דור הבייבי בום.
מאפיינים כלליים

מלחמת העולם הראשונה הסתיימה בניצחון של מדינות ההסכמה. המדינות בריטניה, צרפת וארצות הברית הכריעו את הקיסרות הגרמנית ואת האימפריה העות'מאנית. ממדי הקטל וההרס שחוללה המלחמה היו כבדים. כ-10 מיליון בני אדם נהרגו, רובם צעירים מתחת לגיל 40, וכ-20 מיליון בני אדם נפצעו. דור שלם של אנשים צעירים (בעיקר בריטים, צרפתים, רוסים וגרמנים) נספה ועבר מן העולם. הם כינו את שנות המלחמה "שנים אבודות" ואת בני דורם "הדור האבוד" כי רבים מן החיילים חשו שהמדינאים והמפקדים הוליכו אותם שולל ושמלחמה, אובדן החברים, הפציעות הקשות וסבל המשפחות היו לשווא.
על "הדור האבוד" נאמר כי הוא התפכח על ידי הטבח חסר התכלית של מלחמת העולם הראשונה. דור ציני, שבז למושגי המוסר והנימוס הוויקטוריאניים. ככל ניסיון לתאר דור שלם, הכללה זו נכונה לכמה טיפוסים בני דור זה ולא לאחרים.
בין חברי דור זה נפוצה התלונה כי האמנות והתרבות האמריקאיות חסרות את רוחב היריעה שבעבודות אירופאיות – מה שהוביל צעירים רבים לשהות זמן רב באירופה – ושמרבית הנושאים שראוי לעסוק בהם ביצירה ספרותית כבר זכו לטיפול. אף על פי כן, אותה תקופה עצמה הביאה לפריחה בספרות ובאמנות האמריקאית, ונוצרו בה כמה מיצירות הספרות החשובות ביותר שנכתבו על ידי אמריקאים. דור זה הביא גם לפריחה במוזיקת הג'אז, שיש הטוענים שהיא הז'אנר האומנותי האמריקאי הראשון.