stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מורטון קליין
מאמרים (מדגם)

"Morton A. Klein and Daniel Mandel, "Trump Must Move the Embassy to Jerusalem Now, באתר The Algemeiner, פברואר 2017
"Morton A. Klein and Daniel Mandel, "The False Controversy About Jerusalem, באתר The Algemeiner, דצמבר 2016
"Morton A. Klein and Daniel Mandel, "Obama’s Appalling Silence on Outrageous Palestinian Authority Policies, באתר The Algemeiner, אוקטובר 2016
"Morton A. Klein and Daniel Mandel, "Hezbollah’s Rockets Are Trained on Israel, באתר The Algemeiner, יולי 2016
ראו גם

יהדות ארצות הברית
איפא"ק
הערות שוליים

↑  על מורטון קליין, אנציקלופדיה יודאיקה
↑  מורטון קליין, הארץ, 17 בדצמבר 2007
↑  צביקה קליין, "איפא"ק הוא ארגון שמאל שמסייע לפלסטינים", nrg מעריב, 5 במאי 2013
↑  איזי ליבלר, "תחייתו של ארגון ציוני אמריקה", ישראל היום, 12 בינואר 2012
↑  אריאל כהנא וצביקה קליין, "טראמפ זה אח: הימין היהודי בארצות הברית רווה נחת מהנשיא החדש", מקור ראשון, 3 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347056605171  ISNI: 0000 0000 3447 4483  LCCN: n99265967  NTA: 202616916  VIAF: 75650868   WorldCat (עם VIAF): 75650868
ז'נין הניס-פלאסחארט

הניס-פלאסחארט עם שרת ההגנה הגרמנית אורסולה פון דר ליין, 2016
קבלת פנים מלכותית לכבודה של הניס-פלאסחארט בעת ביקורה בפנטגון. לידה עומד מזכיר ההגנה צ'אק הייגל
ז'נין הניס-פלאסחארט (בהולנדית: Jeanine Hennis-Plasschaert; נולדה ב-7 באפריל 1973) היא פוליטיקאית הולנדית המכהנת כנציגתו המיוחדת של מזכ"ל האו"ם למשימת הסיוע של האומות המאוחדות בלבנון, מאז מאי 2024. לפני כן, מנובמבר 2018, כיהנה כנציגתו המיוחדת של מזכ"ל האו"ם למשימת הסיוע של האומות המאוחדות בעיראק. הניס-פלאסחארט כיהנה כשרת ההגנה של הולנד משנת 2012 עד אוקטובר 2017. היא האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה.
הניס-פלאסחארט הייתה חברה בפרלמנט האירופי מטעם הולנד במשך שש שנים, מ-2004 ועד 2010 ולאחר מכן היא הייתה לחברה בבית הנבחרים של הולנד (הבית התחתון ההולנדי) עד לבחירתה לתפקיד שרת ההגנה.
ביוגרפיה

ז'נין הניס-פלאסחארט נולדה בשם ז'נין פלאסחארט ב-7 באפריל 1973 בהירלן, העיר הרביעית בגודלה במחוז לימבורג. היא למדה בבית ספר תיכון בעיר בשם גאודה ולאחר מכן למדה באקדמיה באוטרכט.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

היא הצטרפה לפוליטיקה בשנת 2000. ב-2004 נבחרה הניס-פלאסחארט לפרלמנט האירופי מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. במהלך כהונתה בפרלמנט האירופי הניס-פלאסחארט הייתה חברה בוועדת התחבורה והתיירות. היא גם הייתה חברה במשלחת של האיחוד האירופי לרומניה וחברה בוועדה הפרלמנטרית לענייני טורקיה. בשנת 2010 ניצחה מפלגתה בבחירות והניס-פלאסחארט נבחרה לבית הנבחרים של הולנד.
בבחירות הכלליות שנערכו בהולנד ב-12 בספטמבר 2012, זכתה מפלגתה שוב ואף הגדילה את כוחה בבית הנבחרים ל-41 מושבים. ראש ממשלת הולנד מארק רוטה מינה אותה לתפקיד שרת ההגנה. מינוי זה היה להיסטורי בהולנד, זאת מכיוון שהיא האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. עם כניסתה לתפקיד התפרסמה במשפט "זה לא משנה אם יש לך בולבול או לא", והכחישה את התפיסה כי לנשים יש דרך מסוימת לעסוק בפוליטיקה וכי הן חוות חוויה משותפת מעצם היותן נשים. "אני לא חושבת שקציני הצבא שאנחנו עובדות עמם מסתכלים עלינו באופן שונה מעל גבר", אמרה.
ב-20 במאי 2014 נועדה הניס-פלאסחארט עם שר הביטחון הישראלי משה יעלון. השניים חתמו על מזכר הבנות בין המוסדות הביטחוניים של ישראל והולנד. השניים דיברו על השתתפות אזרחי אירופה והולנד בפרט במלחמת האזרחים בסוריה.
ביולי 2016 פורסם כי הניס-פלאסחארט תמכה בגיוס חובה של אזרחי הולנד לכוחות המזוינים של הולנד. הניס-פלאסחארט תמכה בנוסף בהרחבת גיוס החובה לנשים.
עמדותיה מזוהות עם עמדותיה של הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה.
בשנת 2017 פרסמה "מועצת הבטיחות ההולנדית" דו"ח המדגיש כישלונות חמורים במשרד ההגנה סביב תקרית מרגמה במאלי. הניס-פלאסחארט הודיעה על התפטרותה לאחר דיון בבית הנבחרים ב-3 באוקטובר, ומסרה את התפטרותה למחרת.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הניס-פלאסחארט נשואה לאריק ג'אן-הניס ומתגוררים עם בנו מנישואים קודמים ב-Nederhorst den Berg (אנ').
ראו גם

הפרלמנט ההולנדי
הערות שוליים

↑   הביטחון האירופי מופקד בידי ארבע נשים, באתר הארץ, 4 בפברואר 2014
↑  שר הביטחון פגש את שרת ההגנה של הולנד
↑  יעלון: חשש מחזרת הג'יהאדיסטים לאירופה, באתר ערוץ 7
↑  הולנד שוקלת להחזיר את שירות החובה בצבא, באתר nrg
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1129620794  NTA: 374639396  VIAF: 309897189   WorldCat (עם VIAF): 309897189
2016 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2016  במדע |  |
< · 2014 · 2015 — 2016 — 2017 · 2018 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2016 ונוגעים לעולם המדע.
אסטרונומיה וחקר החלל

8 באפריל – בוצע שיגור מוצלח של הפאלקון 9 ולראשונה, השלב הראשון הונחת בהצלחה על ארבה באוקיינוס האטלנטי.
13 ביוני – גילוי כוכב הלכת החוץ-שמשי קפלר 1647b
4 ביולי – הגשושית ג'ונו ששוגרה על ידי נאס"א הגיעה למסלולו של כוכב הלכת צדק
פיזיקה

11 בפברואר – מדענים אמריקאים הכריזו על תגלית גלי הכבידה שהן ראיות מבוססות לקיומם של גלי כבידה ביקום.
טכנולוגיה

28 במרץ – הושק האוקולוס ריפט
רפואה

24 בפברואר – התגלה כי לסרטן הלבלב יש ארבעה תתי-סוגים
אוגוסט – לפי מחקר שנערך באוניברסיטת קופנהגן, נמצא כי תוחלת החיים של הישנונן היא בין 277 שנה ל-512. זהו בעל החיים בעל תוחלת החיים הגבוהה ביותר הידועה למדע.
פרסים

פרס נובל
פרס נובל לפיזיקה - דייוויד ג'יימס ת'אולס, דאנקן הולדיין וג'ון מייקל קוסטרליץ (כולם מממלכה המאוחדת), על גילויים תאורטיים של מעברי פאזה טופולוגיים ופאזות טופולוגיות של חומר.
פרס נובל לכימיה - ז'אן-פייר סובאז' (צרפת), פרייזר סטודרט (הממלכה המאוחדת) ובן פרינחה (הולנד), על התכנון והסינתזה של מכונות מולקולריות.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - יושינורי אושומי (יפן), על גילוי מנגנונים לאוטופגיה.
פרס נובל לכלכלה - אוליבר הארט (ארצות הברית), בנגט הולמסטרום (ארצות הברית) על תרומתם לתורת החוזים.
פרס אבל - אנדרו ויילס (בריטניה), הוכיח את השערת טניאמה-שימורה אשר גררה את נכונות המשפט האחרון של פרמה.
פרס טיורינג - טים ברנרס-לי (בריטניה) על המצאת ה־World Wide Web, הדפדפן הראשון, והאלגוריתמים והפרוטוקולים היסודיים המאפשרים לרשת להתפתח.
נפטרו

3 בינואר – פיטר נאור, מדען מחשב דני (נולד ב-1928)
12 במאי – ניסן לויתן, כלכלן ישראלי (נולד ב-1925)
2 ביולי – אלי ויזל, חתן פרס נובל לשלום, ניצול שואה וסופר (נולד ב-1928)
8 בדצמבר – ג'ון גלן, אסטרונאוט ופוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1921)
17 בדצמבר – הנרי היימליך, רופא אמריקאי, ממציא תמרון היימליך (נולד ב-1920)
25 בדצמבר – ורה רובין אסטרונומית אמריקאית יהודייה (נולדה ב-1928)
הערות שוליים

↑  אלון מאסק הצליח להנחית טיל ראשון בים, באתר כלכליסט, 9 באפריל 2016
↑  עידו אפרתי, מדענים הצליחו להוכיח את קיומם של גלי כבידה ביקום, באתר הארץ, 11 בפברואר 2016
↑  https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART2/812/292.html
↑   כרישה מהמאה ה–18 היא בעל החוליות הזקן בעולם, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחיתה מוצלחת ראשונה של טיל הפאלקון 9
שמריהו בירן

שמריהו בירן (1942 – 3 באוקטובר 2020) היה ראש עיריית עכו בשנים 1998–2003. בירן היה חבר מפלגת העבודה.
ביוגרפיה

בירן נולד וגדל בקריית חיים. לפני שהגיע לפוליטיקה המוניציפלית, היה מורה לתנ"ך בבית הספר אורט דרסקי בעכו ובבית הספר לקציני ים עכו. הקים את קריית החינוך בעיר וניהל את התיכון המשתייך לרשת אורט. בשנת 1998 נבחר לתפקיד ראש העיר וכיהן בתפקיד עד תום הקדנציה. הוא החליט שלא להתמודד שנית לתפקיד בעקבות מחלה קשה שפקדה אותו.
בירן התפרסם בתביעה התקדימית נגד המוסד לביטוח לאומי, בה הוכר כנכה תאונת עבודה, בשל אירוע מוחי שאירע ביום עבודה. לטענתו באחד הימים היה מעורב בתאונת דרכים, לקה בסחרחורת אך המשיך בעבודתו. בהמשך היום התבשר כי תקציב פסטיבל עכו קוצץ בשליש, ובשל התרגשותו מן הבשורה הרעה, הוא נפגע מן האירוע המוחי.
בשנת 2005, קיבל בירן את פרס יקיר פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר.
בירן היה אחיו של האלוף במילואים אילן בירן.
נפטר ב-3 באוקטובר 2020.
הערות שוליים

↑  אלי לוי, ראש העיר לשעבר טוען: "עברתי תאונת עבודה, מגיע לי פיצוי", באתר nrg מעריב, 1 במרץ 2005
↑  יקיר העיר לשנת 2013, באתר עיריית עכו
↑  אחיה ראב"ד, הלך לעולמו ראש העיר עכו לשעבר שמריהו בירן, באתר ynet, 3 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012098771305171  VIAF: 245167265478272610009   WorldCat (עם VIAF): 245167265478272610009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביספנול A

ביספנול איי (BPA, Bisphenol A) הוא חומר כימי בשימוש בתעשיית הפלסטיקה. משמש בעיקר כאחד מאבני הבניין (מונומר) בפוליקרבונט, וכן להכנת שרף אפוקסי. על פי מחקרים שונים שהתפרסמו בתחילת המאה ה-21, החומר חשוד בפגיעה בפוריות של נשים ובשיבוש פעילות הורמונלית אצל תינוקות והאצת התפתחותם המינית, גרימת הפרעות בגדילה והשמנת יתר. עם זאת, ארגון בריאות האוכל של האיחוד האירופאי קבע כי רמות החשיפה לבני אדם הן נמוכות כל כך, כך שאין סכנה מהחומר לבני אדם.
מבנהו הכימי של החומר ביספנול A
יישומים

מוצרים שונים מפוליקרבונט המשמשים גם לתינוקות: בקבוקים, נשכנים, מוצצים ועוד.
שרפים אפוקסיים משמשים להכנת נייר תרמי (המשמש לדוגמה להדפסת קבלות בחנויות) וכציפוי לאריזות מתכתיות למזון ושתייה (לדוגמה פחיות שימורים).
בשנות ה-30, סונתז כימיקל זה כתרופה הורמונלית לנשים, חומר הדומה לאסטרוגן.
החשד לנזקים הנגרמים כתוצאה מהשימוש בחומר

במחקרים שונים נמצא, כי מינונים קטנים ביותר של ביספנול A בחיות, יכולים לגרום לשינוי במבנה המוח, וכתוצאה מכך, בהתנהגות ובתגובה החיסונית. היצרנים וחברות המשמשות צרכנים של הכימיקל, טענו, בהסתמך על מחקר שנערך על 19 נחקרים באוניברסיטת הרווארד, שהכימיקל אינו מזיק לבני אדם במינונים אלו.
באוקטובר 2008 קבעה ממשלת קנדה מפורשות כי ביספנול A הוא חומר רעיל והודיעה כי היא מתעתדת לקיים חקיקה, אשר תאסור שיווק בקבוקים לתינוקות המכילים את החומר.
במרץ 2009 החליטו ששת היצרנים הגדולים של בקבוקי התינוקות בארצות הברית, אוונט, גרבר, פלייטקס, ד"ר בראון, דיסני פירסט יירס ואיבנפלו, לחדול מרצונן משימוש בחומר זה.
משרד הבריאות הורה לבתי החולים להפסיק להשתמש בבקבוקים המכילים את הכימיקל ביספנול A להאכלת תינוקות מאושפזים ויילודים. זאת לדברי משרד הבריאות בשל "עיקרון הזהירות המונעת" ולא בשל הוכחות מדעיות חדשות. בקנדה ובאיחוד האירופי נאסר השימוש לחלוטין.
בפברואר 2022, עתרו ארגונים שונים, ביניהם האגודה האמריקאית לאנדוקרינולוגיה (Endocrine Society), למנהל המזון והתרופות האמריקאי בבקשה למשוך את האישורים שניתנו לשימוש ב-BPA לצרכים שונים, ובכלל זאת להגביל את השימוש בחומר באריזות מזון. הפנייה נעשתה לאחר שפאנל מומחים של הארגון האירופי לבטיחות במזון (EFSA) מצא שנזק מחשיפה לחומר יכול להיגרם כתוצאה מרמת חשיפה נמוכה בהרבה ממה שהיה נהוג לחשוב קודם לכן.
הערות שוליים

↑  No consumer health risk from bisphenol A exposure | European Food Safety Authority, www.efsa.europa.eu (באנגלית)
↑  [http://www.fda.gov/downloads/NewsEvents/PublicHealthFocus/UCM197778.pdf מסמך של ה-FDA
Update on Bisphenol A for Use in Food Contact Applications
U.S. Food and Drug Administration
January 2010] (באנגלית)
↑  פרשת הביספינול: הרעל יצא מהבקבוק /סוכנויות הידיעות ודן אבן, 9.3.2009, באתר nrg מעריב
↑  Groups petition FDA to restrict bisphenol A in food packaging, January 27, 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539978505171  GND: 4469502-0  LCCN: sh2005000932  NKC: ph534672
מועצה אזורית מנשה

מועצה אזורית מנשה היא מועצה אזורית השוכנת בשטח שממזרח לחדרה, היא הוקמה בשנת 1950. המועצה כוללת בתוכה קיבוצים, מושבים ומעט כפרים ערביים שמדרום לנחל עירון, ושני יישובים קהילתיים. שטח המועצה הוא כ-160,000 דונם.
שם המועצה נגזר מהתנ"ך. שטחי המועצה נמצאים בנחלת שבט מנשה.
סמל המועצה מציג את הראם, כסמל לחיות הבר ששכנו באזור בעבר.
המועצה תומכת בקבוצת הכדורסל "הפועל גן שמואל מנשה" וכן בקבוצת כדורעף בליגה הבכירה, בשיתוף עם מועצה אזורית עמק חפר ועיריית חדרה.
ראש המועצה הוא אילן שדה.
דמוגרפיה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית מנשה 22,644 תושבים, מתוכם 22,185 תושבי ישראל (מקום 104 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 74.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 13,181 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
היסטוריה

המועצה הוקמה בפברואר 1950 במסגרת הקמת רשויות מקומיות לכלל היישובים במדינה. בעת הקמתה הכילה המועצה 11 יישובים ואת כפר הנוער אלוני יצחק (שנקרא אז כפר יצחק גרינבוים), סמינר גבעת חביבה ואת מחנה עולים שער מנשה שקודם לכן נקרא מחנה עין שמר. בשנת 1965 צורף למועצה הכפר מייסר. בשנת 1967 היו במועצה כ-5000 תושבים. באוגוסט 2012, במסגרת פירוק הרשויות קציר-חריש, צורף היישוב קציר למועצה.
באוגוסט 2023 הודיע שר הפנים ח״כ משה ארבל על בחינת איחודן של רשויות מקומיות, כולל הצעה לאיחוד מועצה אזורית מנשה עם מועצה אזורית אלונה, והנחה כי תהליך הבחינה יחל לאחר הבחירות לרשויות המקומיות. ביולי 2024 חתם מנכ"ל משרד הפנים רונן פרץ על כתב מינוי ועדה גאוגרפית לבחינת מעמד מוניציפלי ואיחוד רשויות מקומיות אלה.
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | כפר ערבי | אום   אל-קוטוף | 1930 |
| 2 | כפר ערבי | אל-עריאן | 1880 |
| 3 | כפר נוער | אלוני   יצחק | 1948 |
| 4 | קיבוץ | ברקאי | 1949 |
| 5 | יישוב מוסדי | גבעת   חביבה | 1949 |
| 6 | מושב | גן   השומרון | 1934 |
| 7 | קיבוץ | גן   שמואל | 1913 |
| 8 | קיבוץ | כפר   גליקסון | 1939 |
| 9 | מושב | כפר   פינס | 1933 |
| 10 | קיבוץ | להבות   חביבה | 1949 |
| 11 | מושב | מאור | 1953 |
| 12 | קיבוץ | מגל | 1953 |
| 13 | מושב | מי   עמי | 1963 |
| 14 | כפר ערבי | מייסר | 1965 |
| 15 | קיבוץ | מענית | 1942 |
| 16 | יישוב קהילתי | מצפה   אילן | 2009 |
| 17 | קיבוץ | מצר | 1953 |
| 18 | קיבוץ | משמרות | 1933 |
| 19 | מושב | עין   עירון | 1934 |
| 20 | קיבוץ | עין   שמר | 1927 |
| 21 | יישוב קהילתי | קציר | 1982 |
| 22 | קיבוץ | רגבים | 1947 |
| 23 | מושב | שדה   יצחק | 1952 |
| 24 | מושב | תלמי   אלעזר | 1952 |
ראשי המועצה

חיים כפרי ממענית (1950 - 1952)
הלל גרביה מגן שמואל (1952 - 1958)
לוי אדיב מעין שמר (1958 - 1962)
יוסף מנחם ממענית (1962 - 1968)
אברהם בראל מברקאי (1968 - 1975)
בנימין פגי מגן שמואל (1979-1975)
שמואל גבעוני מלהבות חביבה (1979 - 1984)
יאיר גבאי ממצר (1984 - 1992)
אילן שדה ממענית (מ-1992)
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  מועצה אזורית לחבל מנשה, דבר, 10 בפברואר 1950
↑  פרופיל מועצה אזורית מנשה באתר הלמ"ס
↑  מועצה אזורית ראשונה "מנשה" באזור השרון, דבר, 17 בפברואר 1950
↑  מועצה אזורית מנשה מוקמת בשומרון, מעריב, 5 בפברואר 1950
↑  כפר מיסר צורף למועצת אזור מנשה, דבר, 9 במאי 1965
↑  ישראל שיוו, המסים בכפרים, דבר, 27 באפריל 1967
↑  הוועדה לבחינת איחודי רשויות מקומיות יוצאת לדרך
↑  בומי (אברהם) בראל ז"ל באתר המועצה
↑  הצעה לשכנים מעבר לכביש, עלון 37 (2013) (5940) ה כסלו תשע"ד, עינת תומר
↑  אלי אשכנזי‏, הרעב והקור כמעט הכריעו את שמואל. אבל אז תמונת המושב הראשון בארץ ישראל עלתה בדמיונו, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2022
↑  יאיר גבאי באתר המועצה
↑  הקלטות, סרטונים והשמצות: הקרב החם על מועצת מנשה, עדי לרנר, nrg, 2012
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת חיפה • נפת חדרה | מפת מחוז חיפה |
| ערים | אום אל-פחם • אור עקיבא • באקה אל-גרבייה • חדרה • חיפה • חריש • טירת כרמל • כפר קרע • נשר • קריית אתא • קריית ביאליק • קריית ים • קריית מוצקין | מפת מחוז חיפה |
| מועצות מקומיות | בנימינה-גבעת עדה • בסמ"ה • ג'סר א-זרקא • ג'ת • דלית אל-כרמל • זכרון יעקב • מעלה עירון • עספיא • ערערה • פוריידיס • פרדס חנה-כרכור • קריית טבעון • רכסים | מפת מחוז חיפה |
| מועצות אזוריות | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה | מפת מחוז חיפה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312822105171  LCCN: no2008065104  VIAF: 148289758   WorldCat (עם VIAF): 148289758 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  יעל קיים
 הופק בידי:  יולי אוגוסט הפקות (ישראל)
 תסריט:  יעל קיים
 עריכה:  אור בן דוד
 שחקנים ראשיים:  שני קליין אבשלום פולק
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  איתי מרום
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  83 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  דרמה
 מקום התרחשות:  ירושלים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ההר הוא סרט הקולנוע הראשון באורך מלא שכתבה וביימה יעל קיים, קופרודוקציה ישראלית-דנית, באורך 83 דקות משנת 2015.
הקרנת הבכורה של "ההר" התקיימה במסגרת תחרות "אופקים חדשים", הבחירה הרשמית של פסטיבל ונציה. הוא הוקרן במסגרת "תגלית" בפסטיבל טורונטו, בפסטיבל "במאים חדשים, סרטים חדשים" של המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MoMA) וזכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל סן פרנסיסקו (אנ') ובפרס הראשון בפסטיבל פְרִיבּוּר (אנ') שבשווייץ, בפְרִיבּוּר זכתה קיים גם בפרס דון קישוט לבמאיות פורצות דרך. קיים הייתה מועמדת עבור "ההר" לפרס הבמאית המצטיינת מטעם האיחוד האירופי.
תקציר העלילה

גיבורת הסרט (שני קליין) היא אישה דתייה המתגוררת עם בעלה (אבשלום פולק) וארבעת ילדיהם בבית הממוקם במתחם בית הקברות היהודי בהר הזיתים. ימיה של הגיבורה עוברים עליה במלאכות הבית ובטיפול הילדים וכשבעלה חוזר הביתה בשעות ערב מאוחרות הוא מקדיש לה תשומת לב מועטה והיא חשה בדידות ותיסכול. באחד הלילות כשהיא יוצאת בתסכולה בסערה מן הבית, נקלעת גיבורת הסרט לחבורה של זונות, וסרסורים בפאתי בית הקברות. אותו מקרה מעורר בה עניין ודחייה ומוביל אותה לרצף של פעולות מחוץ לבית ובתוכו שבסופם מעשה בלתי נסלח.
ההפקה > מקורות השראה

קיים קיבלה את ההשראה לסרט "ההר" מהר הזיתים: "במשך שנים רבות רציתי לעשות סרט על הר הזיתים, המקום מפגין עוצמה רבה וממש דיבר אליי. המקום מכיל כל כך הרבה סיפורים, תקוות, חלומות ונראטיבים. זהו בית הקברות היהודי העתיק בעולם שעדיין פעיל."
באחד מביקוריה כשעמדה ליד קברה של המשוררת זלדה שמשקיף על הר הבית "עלה בי הדימוי הזה של אשה במטבח, עם הר כלים בכיור, משקיפה מהחלון על הר הבית, שמבחינתה הוא הבטחה לגאולה. אבל היא כמובן לא יודעת מתי הגאולה תגיע, ובינתיים היא בכלים. הדימוי הזה מאוד ריגש אותי ושלח אותי להתחיל לעבוד על התסריט."
קיים נסעה שוב ושוב להר הזיתים לבדה, בתחילה הגיעה בביגוד חילוני ואחר-כך בביגוד דתי (אותו לבשה גם בביתה), היא שוטטה בהר הזיתים והכירה אנשים שביקרו בו; קראה מקורות תנ"כיים, תלמודיים ונוצריים הקשורים להר הזיתים והלכה קיים לשיעורי תלמוד, היא התעניינה במושגי הגאולה.
הסרט הוא הקופרודוקציה הקולנועית הישראלית הראשונה בין ישראל לדנמרק, הופק בידי חברת יולי אוגוסט הפקות הישראלית וחברת ההפקה הדנית וינדלוב-לאסאן (Windelov/ Lassen). אחת ממפיקות הסרט הדניות, ויבקה וינדלוב (Vibeke Windeløv) (אנ'), הפיקה את סרטיו של לארס פון טרייר "רוקדת בחשיכה" (אנ') ו"דוגוויל".
הפוסט פרודקשן נעשה כולו בקופנהגן, דנמרק.
הצילומים התקיימו במשך 22 יום במרץ בשעות הלילה בהר הזיתים (בשנת 2014). פנים הבית צולם בירושלים. הסרט הוקרן בקולנוע לב תל אביב ובסינמטקים ברחבי הארץ.
ההפקה > העיצוב

קיים הושפעה מציוריה של ארטמיסיה ג'נטילסקי שציירה נשים חזקות כמו יהודית שכורתת את ראשו של הולופרנס, יעל שהורגת את סיסרא. הדבר מתבטא בצעד הדרסטי שעושה הגיבורה בסיום הסרט. תצלומי פנים הבית הושפעו בצבעים ובקומפוזיציה מציוריה של ארטמיסיה. בהשפעת עתיקותו של הר הזיתים, בעזרת הצלם איתי מרום, המעצבת האמנותית נטע דרור ומעצבת התלבושות הילה גליק ניסתה קיים להקנות לפנים הבית חזות של מערה עתיקה ובו בזמן להוסיף לו נופך עכשווי.
גיבורת הסרט
הסרט "ההר" אינו ריאליסטי, אלא סימבולי, הוא אלגוריה, סוג של אגדה ואינו מנסה לתאר קהילה בת ימינו. הדמות הראשית מייצגת את האישה הדתייה שמשתדלת לעשות טוב בעולם לפי כל המידות הטובות. אולם היא אינה מצליחה להרגיש מסופקת ומאושרת מכך.
יעל קיים בריאיון בהארץ:
"יש כל כך הרבה דברים שאת אמורה להיות כאשה, עד שהרבה פעמים אנחנו כבר לא יודעות איך אנחנו אמורות להתנהג, ועניין אותי לבדוק את המקום הזה. עניין אותי ללכת עם הרעיון הזה של אשת חיל, של אשה שמנסה בכל כוחה להיות אשת חיל ולא מצליחה, שעושה כל מה שמצפים ממנה ועדיין היא לא אהובה, לא נחשקת על ידי בעלה. ודחייה כזאת, פיזית, היא עונש מאוד חזק. בקולנוע ובטלוויזיה הנשים תמיד נחשקות והגברים תמיד רוצים אותנו, אבל במציאות, כשזה לא כך, תחושת הכישלון היא אדירה. אני מניחה שגם גברים מרגישים כך לפעמים, אבל כאשה, בגלל שכל הזמן מפמפמים לך שאת צריכה להיות יפה ונחשקת – כשזה לא כך, הפגיעה מאוד גדולה".
קיים הושפעה בעשיית הסרט מסיפור מהתלמוד על רבי חייא ואשתו, על גבר שפורש מינית מאשתו וזה מסב לה צער רב. עניין אותה גם שבתלמוד אשתו של רבי חייא היא הדמות הראשית אבל אין לה שם והיא רצתה לקחת את זה לסרט שלה. ב"ההר" לדמות הראשית בסרט אין שם. הילדים קוראים לה אמא, עבד הפועל הפלסטיני קורא לה גברת ובעלה אינו קורא לה בשמה. הזונה היא היחידה ששואלת אותה לשמה, היא משתהה לרגע ואז עונה ששמה הוא צביה, אולם לא ניתן לדעת אם דיברה אמת.
ההפקה > ליהוק

קיים עבדה ביחד עם המלהקת מיכל קורן. השחקנית והשחקן (שני קליין) והשחקן (אבשלום פולק) הראשיים הם חילוניים, אבל שתי הבנות הבכורות של בני הזוג (נגה יעקובוביץ’ וכרמל לוינסון) הן ממשפחות דתיות. היא חיפשה ילדות דתיות, מכיוון שחשבה שיהיה מסובך מדי לילדים ללמוד את הטקסים והתפילות היהודיות. היא מצאה אותן בסיוע קבוצת פייסבוק בשם "גם אני פמיניסטית *דתיה* - וגם לי אין חוש הומור".
ההפקה > הפסקול

רוב הסרט מורכב מפסקול שבו הרבה קולות של רוח, קיים רצתה ליצור את התחושה שהרוח קוראת לדמות הראשית. הפסקול עוצב בידי איציק כהן מישראל ופיטר אלברטסן מדנמרק. אופיר לייבוביץ' הלחין מוזיקה לחלק קצר של השבת.
פרסים ופסטיבלים

2015 – פסטיבל הסרטים בוונציה, Orrizonti
2015 – הבחירה הרשמית בפסטיבל טורונטו, discovery
2015 – הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של מכון הסרטים האמריקאי (AFI)
2015 – הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של סלוניקי
2016 - הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של איסטנבול
2016 – פרס דון קישוט, פסטיבל הסרטים של פְרִיבּוּר
2016 – זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של פְרִיבּוּר
2016 - פסטיבל "במאים חדשים, סרטים חדשים" של המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MoMA)
2016 – הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של פאלם ספרינגס
2016 – הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים של גטבורג
פרסי הפקה והפצה מטעם מעבדת הפיתוח "FRAMEWORK" בפסטיבל טורינו.
התסריט נתמך בידי המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים. הסרט קיבל את מענק הפיתוח של הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, בשיתוף קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי, הקרן לעידוד הסרט הישראלי מיסודה של התאחדות הקולנוע בישראל וקרן הקולנוע הדני.
קרדיטים

בימוי – יעל קיים
תסריט – יעל קיים
צילום – איתי מרום
עריכה – אור בן דוד
עיצוב אמנותי – נטע דרור
עיצוב תלבושות – הילה גליק
ליהוק – מיכל קורן
מוזיקה מקורית – אופיר לייבוביץ'
מיקס – טולי חן
עיצוב פסקול – איציק כהן, פיטר אלברצטיין
איפור – מיכל לשמן בן טובים
מפיק בפועל – מתן גיידה
עוזר במאי ראשון – עדין ויינר
חברת ההפקה - יולי אוגוסט הפקות (ישראל)
חברת ההפקה שותפה - וינדלוב-לאסאן (Windelov/Lassen) (דנמרק)
מפיקות שותפות – רינה ספוררינג זאקיראסן, ויבקה וינדלאו, טטיאנה לאסן
מפיקים – אילון רצ'קובסקי, יוסי עוזרד, יוחנן קרדו, ליסה שילוח עוזרד, גיא יקואל
הפצה בינלאומית – Films Distribution
שחקנים
צביה האישה – שני קליין
ראובן הבעל – אבשלום פולק
הפועל הערבי – היתאם אבראהים עמרי
הנפקנית - אורלי פרל
הערות שוליים

↑  חנה בראון, 'איך יעל קיים העפילה ל'הר"', בעיתון ג'רוזלם פוסט, 6 ביוני 2016
1 2 3  ריאיון עם יעל קיים, במאים חדשים סרטים חדשים, אגודת הסרטים של מרכז לינקולן, 25 במרץ 2016
1 2   נירית אנדרמן, 'הבמאית יעל קיים יצאה לחפש את קברה של זלדה ומצאה רעיון לסרטה "ההר"', באתר הארץ, 19 במאי 2016
↑  הערות הבמאית, תיק העיתונות
↑  ריאיון עם יעל קיים, במאים חדשים סרטים חדשים, אגודת הסרטים של מרכז לינקולן, 25 במרץ 2016
שני קליין בסרט "ההר"
קליין ב"ההר"
דייוויד אנקראם

| --- | --- |
 לידה:  9 ביוני 1958 (בן 66) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטרים
 מכללה:  מכללת יוטיקה
 דראפט:  לא נבחר, 1980
 קבוצות כשחקן
 1984–1986 1986–1987 1987–1992 1992–1993 1993–1994  1994–1996:  אולבני פטרונס סוואנה ספיריטס הירקליס סלוניקי מכבי תל אביב הפועל עפולה   הפועל חיפה
 הישגים כשחקן
 מלך הסלים של ליגת העל בכדורסל (1994)
דייוויד צ'רלטון אנקראם (באנגלית: David Chalton Ancrum; נולד ב-9 ביוני 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 1.93 מטר, שיחק בעמדת הקלע.