stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תכריכי טורינו
ההיסטוריה של התכריכים > מהמאה ה-16 ועד ימינו

בשנת 1532, בעודם מאוחסנים בקפלה משלהם בכנסייה, נפגעו התכריכים משרפה שפרצה במקום. טיפות של כסף שהותך בשרפה חרכו את הבד המקופל וגרמו לשתי שורות של כתמים סימטריים שבהם ניתן להבחין לאורך היריעה. התכריכים הועברו לתיקון אצל הנזירות ממסדר "קלייר הענייה", שתפרו טלאים מעל המקומות החרוכים בבד. מקובל להניח שגם המים ששימשו לכיבוי השרפה פגעו בצורה מסוימת בתכריכים.
בשנת 1578 הגיעו התכריכים למקום מושבם הנוכחי בטורינו. הם היו בבעלות בית סבויה עד לשנת 1983, אז הוענקו כמתנה לכס הקדוש בוותיקן.
בשנת 1988 נתן הכס הקדוש את הסכמתו לביצוע בדיקת תיארוך פחמן-14 לתכריכים. לצורך הבדיקה הוסרה פיסה קטנה מהבד וחולקה לכמה חלקים שנשלחו למספר מעבדות ברחבי העולם. על פי בדיקה זו לא ייתכן כי התכריכים מוקדמים לימי הביניים.
שרפה נוספת, אשר ככל הנראה נגרמה בשל הצתה מכוונת, כמעט פגעה בתכריכים בשנת 1997, אולם תושייתו של כבאי מקומי מנעה את הנזק; הקופסה שבה אוחסנו התכריכים החלה להימס וחלק קטן בצדו התחתון של התכריך נחרך, אולם הכבאי שבר את הכלי שבו אוחסנו התכריכים והם הוצאו בשלום.
בשנת 2002 החל תהליך שיקום מודרני לתכריכים. במהלך השיקום הוסרו מהיריעה כ-30 טלאים שנתפרו עליה במרוצת השנים וכן הוסר הכיסוי האחורי של היריעה שהיה תפור אליה במשך מאות שנים. לאחר הסרת הכיסוי האחורי התאפשרו לראשונה סריקה וצילום של גב היריעה, שהיה מוסתר עד אז.
ההצגה הפומבית האחרונה של התכריכים התקיימה בשנת 2000. התצוגה הבאה מתוכננת להיערך בשנת 2025.
המחלוקת

שאלת מקורם של תכריכי טורינו מהווה במשך שנים מוקד לוויכוח רב ממדים. המאמינים שמדובר בתכריכי הקבורה המקוריים של ישו טבעו את המונח "סינדולוגיה" המתאר את חקר תולדות התכריכים (ביוונית "סינדו" הוא המונח בו נעשה שימוש בספר הבשורה על פי מרקוס לתיאור הבד אותו הביא יוסף הרמתי במעמד קבורתו של ישו על מנת שישמש לו כתכריכי קבורה). הספקנים אשר טוענים כי מדובר בזיוף והונאה לרוב אינם משתמשים במונח זה.
בפסקאות הבאות יוצגו נושאים הקשורים בתכריכים ואשר לגביהם מתנהל ויכוח בין המאמינים לספקנים.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות

דמות האדם שמופיעה על התכריכים היא שטחית לחלוטין, והצבע ממנו היא עשויה אינו חודר אל תוך סיבי הבד כי אם נמצא על שכבתם החיצונית בלבד. מכיוון שהבד אינו צבוע בפשטות עלו מספר טענות שונות, חלקן טבעיות וחלקן על טבעיות, לגבי האופן בו נוצרה הדמות על הבד.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > היווצרות פלאית

ישנם רבים המאמינים כי היווצרותה של הדמות על גבי התכריכים היא תוצאת לוואי של תהליך החזרה לחיים שעבר ישו על פי המסורת. מובן כי הטיעונים שמביאים התומכים בסברה זו אינם ניתנים למדידה בכלים הידועים כיום למדע, ועל כן נדחים מכל וכל על ידי הספקנים. בין התאוריות העל-טבעיות שמביאים המאמינים ניתן למצוא תאוריה הגורסת כי מדובר בסימנים שהשאירה ההילה הקדושה של הצלוב, ותאוריה הטוענת כי מדובר בסימנים שנוצרו עקב קרינה עזה שנוצרה כחלק מהתהליך הפלאי של חזרתו של ישו לחיים.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > תאוריית השכבה הפחמתית

תאוריה מדעית אשר אינה שוללת את הקשר המוצע בין יריעת הבד לסיפור הקבורה של ישו היא תאוריית השכבה הפחמתית, לפיה מעורבים בתהליך יצירת התמונה גזים שנפלטים מהגופה בעת שלבי הריקבון הראשוניים יחד עם שכבה אורגנית זעירה המכסה את פני הבד. סיבי התאית מהם מורכב הבד מכוסים בשכבת פחמימות דקה המורכבת מחלקיקי עמילן, סוכרים שונים ושאר חומרים אורגניים. לאחר עריכת בדיקות מיקרוסקופיות הכוללות ציוד חדיש התגלה כי שכבה דקה זו (עובייה נע בין 600 ל-180 ננומטרים) נושאת בתוכה את הדמות שעל התכריכים, וכי אין כל פיגמנט או חומר אחר שחודר אל תוך הבד וצובע אותו. לפי טענת המצדדים בתאוריה זו, השכבה הפחמתית, אשר במקור הייתה חסרת צבע לחלוטין, עברה תהליך כימי כלשהו שגרם לה לשנות את צבעה במקום שבו מופיעה הדמות כיום, בדומה לתהליך שינוי צבע הסוכר בעת הפיכתו לקרמל.
במחקר הנושא את השם "תכריכי טורינו: ראקציה אמין-פחמתית יכולה להסביר את אופן היווצרות הדמות", מעלים החוקרים ר. נ. רוג'רס וא. ארנולדי את הסברה המדעית הנ"ל, שאינה שוללת את התרחשותו של תהליך על-טבעי כגון תחיית המת. לפי המחקר, אמינים שמקורם בגוף האדם ייצרו תגובה כימית יחד עם שכבת הפחמימות, וזאת תוך זמן סביר, לפני שתוצרי הריקבון הנוזליים יפגעו בבד. הגזים אשר מיוצרים בגוף המת פעילים ביותר מבחינה כימית, ותוך שעות ספורות בסביבה מתאימה כגון קבר אטום תחל גופה לייצר אמינים בתוך רקמות הגוף. אמינים אלה יכולים לגרום לשינוי הצבע אשר נראה בשכבת הפחמימות שעל התכריכים. טענה מדעית כביכול זו אינה מספקת הסבר לפירוט הכמעט ציורי של איברי הדמות ובעיקר זה של פניה, וכן עולה השאלה כיצד לא נאכל הבד משהמשיך תהליך הרקבון של הגופה (שאלה אשר נפתרת אם מניחים כי הגופה המדוברת חזרה לחיים לאחר זמן קצר).
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > תאוריית החימצון העצמי (Auto-Oxidation)

במחקרם משנת 1997 טוענים החוקרים כריסטופר נייט ורובט לומאס כי הדמות המופיעה על התכריכים אינה דמותו של ישו כי אם דמותו של ז'אק דה מוליי, הנשיא הגדול האחרון של מסדר האבירים הטמפלרים, אשר נעצר באשמת כפירה בפריז על ידי חייליו של המלך פיליפ הרביעי ב-13 באוקטובר 1307. דה מוליי עבר עינויים קשים במהלכם מוסמרו ידיו ורגליו, ככל הנראה לדלת עץ גדולה. לטענת החוקרים, לאחר העינויים הונח דה מוליי על מיטה שכוסתה בתכריכים. שארית הבד הארוך הורמה מעל ראשו וכיסתה את כל גופו. במצב זה הונח דה מוליי, כאשר הוא שרוי ככל הנראה בתרדמת לפרק זמן שלפי טענת החוקרים נמשך כ-30 שעות. לפי התאוריה, בזמן זה עברו התכריכים תהליך של חימצון עצמי (תהליך כימי במהלכו משתנה מספר החמצון של האטומים בחומר), שבסופו נוצרה דמותו של דה מוליי על התכריכים.
דה מוליי שרד את העינויים הקשים שנכפו עליו, אולם הוא הועלה על המוקד ב-9 במרץ 1314. יחד איתו נשרף גם ז'ופרואה דה שארני, ראש המסדר הטמפלרי במחוז נורמאנדי. כזכור, ההצגה הפומבית הראשונה של התכריכים נעשתה על ידי אלמנת נכדו של אותו דה שארני. על פי החוקרים, התכריכים הועברו אליה דרך בעלה אשר ירש אותם מסבו שקיבלם במתנה מדה מוליי עצמו.
נייט ולומאס מסתמכים במחקרם על בדיקות תיארוך הפחמן אשר נערכו לתכריכים, ולפיהן מקורם בין השנים 1260 ל-1390.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > תאוריית הדמות המצולמת

תאוריה זו, אשר הועלתה לראשונה על ידי לין פיקנט וקלייב פרינס בשנת 1994 גורסת כי ייתכן והתכריכים הם למעשה הניסיון הראשון בהיסטוריה ליצירת תמונה על ידי צילום, והם מראים את דמותו של יוצרם כביכול, לאונרדו דה וינצ'י. לפי תאוריה זו, הדמות שעל התכריכים נוצרה בעזרת פנס קסם - אמצעי הקרנה פשוט, או בשיטת קמרה אובסקורה, כאשר יריעת הבד נמשחה בתרכובת כימית כלשהי המכילה כסף ועל כן רגישה לחשיפה לאור. אולם לאונרדו נולד רק כמאה שנים לאחר הצגתה הפומבית הראשונה של היריעה, דבר המטיל ספק באמיתות הטענה. תומכי התאוריה גורסים לעומת ספק זה כי התכריכים אשר הוצגו בשנת 1357 היו תרמית זולה, ואילו הדמות שאותה יצר לאונרדו הייתה למעשה פרפרזה על המיתוס שנוצר סביב התכריכים. מכל מקום, ישנם הרואים דמיון מפתיע בין פניו של "האיש בתכריכים" לבין פניו של לאונרדו כפי שהן מתוארות בפורטרט העצמי המפורסם שלו.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > ציור

בשנת 1977 הוקמה "התוכנית לחקר תכריכי טורינו" (באנגלית: STURP - Shroud of TUrin Research Project) אשר במסגרתה פיתחה חבורת מדענים מערך בדיקות שאותן יש לבצע על התכריכים כדי לפתור אחת ולתמיד את חידתם. הארכיבישוף של טורינו, הקרדינל בלסטררו, נתן את ברכתו למחקר, וזאת חרף התנגדות הכס הקדוש, ובמשך חמישה ימים בשנת 1978 ערכו המדענים את ניסוייהם המגוונים על מספר דגימות של הבד. אחד מחברי הצוות, וולטר מק'קורן, הגיע כעבור שנה למסקנה כי הדמות שעל התכריכים בנויה למעשה ממיליוני חלקיקי פיגמנט זעירים. לטענת מק'קורן, בציור הדמות נעשה שימוש בטמפרה, שבה עורבבו פיגמנטים בצבע שני ואוכרה. דבריו של מק'קורן לא נשאו חן בעיני ראשי התוכנית, אשר החרימו את ממצאיו ואף הדיחו אותו מצוות המחקר. מק'קורן המשיך לקדם את ממצאיו באופן פרטי, תוך שהוא הופך לתומך נלהב בטענה הגורסת כי התכריכים הם למעשה זיוף מעשה ידי אדם. נכון לשנת 2004 לא נערכו ניסויים נוספים המאשרים את מסקנותיו של מק'קורן.
לפי המחקרים הידועים, הדמות שבתכריכים אינה חודרת לתוך הבד אלא נמצאת אך ורק על השכבה הפחמתית. בממצא זה משתמשים סותריו של מק'קורן הטוענים שבתקופה בה נוצרה הדמות לא הייתה בנמצא טכנולוגיה המאפשרת הנחת פיגמנטים על שכבה כה דקה, שקשה לראותה אפילו תוך שימוש במיקרוסקופ.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > צריבת שמש או "תאוריית הצל"

בחודש מרץ 2005 הודיע מרצה במכללה אמריקנית וסינדולוג חובב בשם נתן וילסון שברשותו חיקוי של הדמות המופיעה בתכריכים, אותו יצר באמצעות חשיפה לשמש של בד פשתן עליו הונחה זכוכית אשר נשאה דמות מצוירת בצבע אטום. על אף שהניסוי אותו ערך וילסון היה ראשוני ופשוט מאוד, הוא עורר גל התעניינות בקרב חוקרים ותיקים של תעלומת התכריכים. שיטתו של וילסון לייצור הדמות מהווה פריצת דרך כיוון שהיא משתמשת אך ורק בחומרים ובשיטות שהיו מוכרים ונפוצים בימי הביניים, כמו גם היותה שיטה לצריבת דמות על בד ללא צביעת הסיבים הפנימיים שלו בפיגמנט כלשהו. אולם ניסויו של וילסון טרם עמד בפני הבדיקות המיקרוסקופיות והכימיות הנדרשות להשוואתו המדויקת לתכריכים שבטורינו.
המחלוקת > התאוריות לגבי אופן היווצרות הדמות > שרידי צמחים על התכריכים

מקס פריי, חוקר שווייצרי שבדק את התכריכים בשנת 1973 מצא עליהם שרידים של גרגרי אבקת צמחים. הוא לא הצליח לזהות את מקורם עד לפטירתו בשנת 1983. חוקרים אמריקאים, מרי ואלן ואנגר, בדקו תשלילים של צילומי התכריכים וגילו עליהם מאות תמונות של צמחים. אבינועם דנין מהאוניברסיטה העברית בירושלים ואורי ברוך מרשות העתיקות, זיהו אחדים מהצמחים, ובהם זוגן השיח, עכובית הגלגל, לוטם שעיר ולוטם מרווני. מדמויות הצמחים נלמד שהיו טריים בעת שהונחו על הגופה. החוקרים מציינים כי:
האזור היחיד בעולם שבו קרובים ביותר גבולות התפוצה של ארבעת המינים הוא הרי יהודה, בין ירושלים לחברון. אנו מניחים על כן שמקור הבד הוא באזור זה. אין שום אפשרות להניח שבתקופה המדוברת ניתן היה להביא ענפים טריים של ארבעת מיני הצמחים לאירופה ולהניחם על הגופה שדמותה נטבעה בבד הפשתן בתהליך טבעי (שאיננו ידוע עדיין), כפי שטוענים המאמינים באמת האבסולוטית הנובעת מתוצאות הבדיקה של הגיל בפחמן-14.‏
ראו גם

הסנדלים של ישו
הערות שוליים

↑  Mark Guscin, The Sermon of Gregory Refrendarius. 2004
↑  Turiner Grabtuch, archive.is, ‏2012-07-20, מתוך קודקס קרטולאריום קוליסאנסה, הספרייה הלאומית פלרמו.
↑  ShadowShroud
↑
אבינועם דנין ואורי ברוך, שרידי צמחים בתכריכי טורינו, צמחיית ישראל ברשת, אפריל 2000
| טורינו |
| --- | --- | --- |
| אתרים | מולה אנטונליאנה • המעונות המלכותיים של בית סבויה • ארמון מדאמה • הארמון המלכותי של טורינו • הר הקפוצ'יני • פארק ולנטינו |  |
| ספורט | אולימפיאדת טורינו (2006) • יובנטוס • טורינו (כדורגל) • אצטדיון אליאנץ • סטאדיו דלה אלפי |  |
| שונות | יהדות טורינו • בית סבויה • תכריכי טורינו • פיאט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563078705171  BnF: cb11934676b (data)  GND: 4127043-5  LCCN: sh85061630  NKC: ph118154 
ציור על קלף מהמאה ה-10 המתאר את "הדמות מאדסה"
השוואה בין פני הדמות כפי שהם מופיעים במציאות לעומת מראה תשליל התמונה
ציור שמן מן המאה ה-16 של הצייר ג'. בטיסטה המתאר את כריכת גופתו של ישו ואת הדמות שעל התכריכים
השוואה בין תשליל (נגטיב) והדפס (פוזיטיב) של הדמות בתכריכים. התמונה השמאלית היא התשליל. ניתן לראות כי היא נראית כהדפס (פוזיטיב) ולא כתשליל (נגטיב)
לאונרדו דה וינצ'י, דיוקן עצמי; יש הטוענים כי קיים דמיון מפתיע בין תמונה זו לבין פניו של "האיש מהתכריכים"
העתק שנשמר בסן קריסטובל דה לה לגונה (טנריפה, ספרד).
Come On Pilgrim

Come On Pilgrim הוא מיני אלבום ראשון של להקת הרוק האמריקאית, הפיקסיז. הוא יצא לאור בשנת 1987 בחברת התקליטים 4AD (אנ'), והופק על ידי גרי סמית'.
רקע

במרץ 1987 נכנסה להקת "פיקסיז" לאולפני פורט אפאצ'י בבוסטון יחד עם המפיק גארי סמית' להקליט כמה שירים לקלטת דמו. הקלטת בת 17 השירים, שכונתה מאוחר יותר "הקלטת הסגולה" מצאה בסופו של דבר את דרכה לאיבו ווטס-ראסל, נשיא ומייסד חברת התקליטים הבריטית 4AD. המנהל של פיקסיז, קן גוז, היה גם המנהל של להקת "Throwing Muses", שהפכה ללהקה האמריקאית הראשונה שחתמה ל־4AD שנה קודם לכן. אף על פי שהקלטת הדמו לא הרשימה אותו, הסכים לבסוף ווטס-ראסל להחתים את הלהקה. זאת בעקבות הלחץ מבת זוגו, מזכירה ב־4AD. לאחר התעקשותה, הוא הלך ברחובות ניו יורק והאזין ל"קלטת הסגולה" עם הווקמן שלו, ולפי דבריו, סוף סוף "הבין את זה". ווטס-ראסל בחר לבסוף שמונה מתוך 17 השירים של הקלטת כדי להוציא מיני-אלבום ראשון ללהקה. מאוחר יותר הקליטו הפיקסיז עוד שמונה מתוך תשע הרצועות הנותרות של הקלטת במהלך אלבומיהם הבאים. השיר היחיד שלא הוקלט ויצא מחדש היה "Rock A My Soul". כותרת האלבום נגזרת מהשיר "Watch What You Doing", של זמר הרוק הנוצרי לארי נורמן, שכולל את השורה, "C'mon pilgrim, you know He loves you. He loves you more, than He loves this cloven earth. Don't make your life bad, and start acting like an idiot".
נושא

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 4.5/5
Blender: 4/5
Pitchfork: 4/5
רולינג סטון: 3.5/5
Spin Alternative Record Guide: 3.5/5
האלבום הציג את המגוון האמנותי של פיקסיז וקבע את ראשיתם של מאפיינים רבים במוזיקה שלהם. הוא כולל שני שירים שהושרו בחלקם בספרדית ("Vamos" ו-"Isla de Encanta"), אשר התבססו על כמה מחוויותיו של פרנק בלאק, סולן הלהקה, בפוארטו ריקו (Isla de Encanta מתייחס לכינוי האי, 'איסלה דל אנקנטו' שפירושו "אי הקסם"). שני שירים מזכירים במפורש גילוי עריות – "Nimrod's Son" ו-"The Holiday Song". השיר "I've Been Tired" מתייחס באופן מטאפורי לתרבות הסקס והרוק אנד רול. ארבעה שירים מאזכרים שפה דתית: "Caribou", "Nimrod's Son", "The Holiday Song" ו-"Levitate Me". השיר "Caribou" עוסק בגלגול נשמות. השיר "Ed Is Dead" מדבר על ילדה בעלת מום במוח שבלאק הכיר. מעבר לנושאי מילות השירים, האלבום נתן במה למהלכי הגיטרה החדשניים של ג'ואי סנטיאגו, את ההרמוניות הקוליות של קים דיל ואת המנעד הקולי של בלאק, שנע בין צעקות למלודיות המושרות באופן מסורתי. גרסאות לשיר "Vamos" הופיעו בשתי המהדורות הבאות של פיקסיז: הגרסה יחד עם סטיב אלביני עבור אלבומם הראשון באורך מלא, "Surfer Rosa", וכבי-סייד חי לסינגל הראשון שלהם, "Gigantic".
הוצאת האלבום

המהדורה המקורית שיצאה בבריטניה משנת 1987 נכנסה למצעד של אלבומי האינדי הבריטי ב־24 באוקטובר 1987, והייתה 29 שבועות במצעד והגיעה עד למקום 5. בתחילה לא התאפשר להפיץ את האלבום בארצות הברית, והוא יצא לאור בארצות הברית רק באוגוסט 1988, כשחברת התקליטים "Rough Trade" הפיצה אותו כתקליטור יחד עם האלבום הראשון באורך מלא של הלהקה, "Surfer Rosa". באותו זמן הוציאה גם 4AD לאור את Surfer Rosa ו-Come On Pilgrim בתקליטור אחד בבריטניה, ומאז מהדורה זו היא המהדורה ה-CD הסטנדרטית בבריטניה.
בשנת 1992 הוציאה אלקטרה רקורדס לאור את Come On Pilgrim ו-Surfer Rosa בתקליטורים נפרדים בארצות הברית. לאחר ש-4AD רכשה מחדש את זכויות ההפצה בארצות הברית של הלהקה בשנת 2004, הם שוב יצאו בתקליטורים נפרדים; גרסה זו של Come On Pilgrim הייתה המהדורה הראשונה של התקליטור שנשאה את שם האלבום המקורי. האלבום זכה לתשומת לב רבה יותר מעיתונות המוזיקה הבריטית מאשר בארצות הברית.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Caribou  | 3:14 |
| 2. | Vamos  | 2:53 |
| 3. | Isla De Encanta  | 1:41 |
| 4. | Ed Is Dead  | 2:30 |
| 5. | The Holiday Song  | 2:14 |
| 6. | Nimrod's Son  | 2:17 |
| 7. | I’ve Been Tired  | 3:01 |
| 8. | Levitate Me  | 2:37 |
נגינה > חברי הלהקה

בלאק פרנסיס – גיטרה, שירה
קים דיל – גיטרה בס, קולות רקע
דייוויד לאברינג – תופים
ג'ואי סנטיאגו – גיטרה מובילה
נגינה > תומכים טכניים

גארי סמית' – הפקה מוזיקלית
פול סמית' – תמיכה טכנית
הערות שוליים

↑  Marc Spitz, Life to the Pixies, Spin, ‏September 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 2a251d31-9958-35f1-b2b1-a64d5541715d
Dig a Pony

| --- | --- |

עטיפת הגיליון לשיר
 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Let It Be
 יצא לאור:  8 במאי 1970
 תאריך הקלטה:  30 בינואר 1969
 מקום הקלטה:  אפל קורפס, אולפני EMI ואולפני אולימפיק, לונדון
 סוגה:  בלוז, הארד רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  3:52
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  ג'ון לנון, פול מקרטני
 לחן:  ג'ון לנון, פול מקרטני 
 הפקה:  פיל ספקטור
 
Dig a Pony הוא שיר של הביטלס, שפורסם במקור באלבומם Let It Be משנת 1970.
ההקלטה היא מההופעה על גג אולפני אפל בסאוויל רו, לונדון, בביצוע הביטלס ב-30 בינואר 1969.
הרכבה

ג'ון לנון היה המלחין והזמר של השיר, אך השיר זכה לקרדיט של לנון-מקרטני. השיר נקרא במקור "All I Want Is You". לנון אמר שהשיר הוא "חתיכת זבל", למרות שהוא הפגין בוז דומה לרבים משיריו. הטקסט נכתב עבור אשתו לעתיד יוקו אונו, והציג שפע של משפטים מוזרים, לכאורה איגיון אשר היו קשורים למה שלנון התייחס כסגנון הכתיבה של בוב דילן.
הקלטה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא תרגום מכונה.
השיר היה אחד השירים של Let It Be אשר הוקלטו בהופעה על הגג. הנגינה מתחילה ומיד מופסקת כאשר רינגו סטאר צועק "Hold it!" והנגינה נעצרת כדי שיוכל לכבות את הסיגריה שבידו האחת בעוד מקלות התיפוף היו בידו השנייה. הקלטה מוקדמת יותר של השיר, הוקלטה באולפן ב-22 ינואר 1969 והופצה באלבום Anthology 3 משנת 1996, פתיחת וסיום השיר מבוצעת על ידי פול מקרטני כשהוא שר "All I want is.. . " שורה זו הופיעה בכל ביצוע של השיר, אך נחתכה מהגרסה הסופית על ידי פיל ספקטור.
הצלחה

נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-11 מיליון.
ביצוע

ג'ון לנון - שירה מובילה, גיטרה
פול מקרטני - שירה מלווה, גיטרה בס
ג'ורג' האריסון - שירה מלווה, גיטרה מובילה
רינגו סטאר - תופים
בילי פרסטון - פסנתר אלקטרוני
הערות שוליים

↑  Dig A Pony - Remastered 2009, נבדק ב-2020-04-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ba8c86c8-24f0-313d-8a17-961fea071b37
5' Cap

המבנה של ‎5' cap. במרכז קשר טריפוספט המחבר את קצה ה-5' של 7-מתילגואנזין (באדום) לקצה ה-5' של ה-mRNA (בסגול)
בביולוגיה מולקולרית ‎5′ cap הוא תהליך של הוספת cap בקצה 5' של pre-mRNA. תהליך זה הוא אחד מתהליכי עיבוד שעובר pre-mRNA שהופך ל-mRNA בוגר ויציב שמוכן לתרגום.
בביולוגיה מולקולרית ה־cap לקצה 5' הוא שינוי מיוחד בנוקלאוטיד בקצה 5' של ה-mRNA האאוקריוטי במטרה ליצור mRNA בוגר ויציב שיהיה מוכן לתרגום ולסינתזת חלבונים. התהליך מבטיח יציבות ל-RNA שליח בזמן התרגום ומתרחש באופן מסודר בגרעין התא.
תהליך עיבוד של הוספת cap בקצה 5'

המודיפיקציה בקצה 5' של ה-mRNA מתרחשת בצמוד לזמן השעתוק. אנזים שאחראי על ה-capping (גואנליל טרנספראז; Guanylyl transferase) יושב על קצה קרבוקסילי של חלבון הרנ"א פולימראז לפני תחילת השעתוק. כשהשעתוק מתחיל ונוצר תעתיק mRNA עם קצה 5' הוא עושה לו cap על ידי קישור של גואנין בקשר של 5' ל-5' דרך גשר של שלושה פוספטים, הגואנין ממותל בעמדה 7' מיד לאחר הקישור ונוצר 7-מתילגואנזין cap.
התפקיד והיציבות של ה־cap

ה-cap בקצה 5' מעלה את יציבות ה-mRNA ומגן עליו מפני פירוק על ידי אנזימים מפרקים מסוג אקסונוקלאזות שרובם אינם יודעים לפרק קשר של 5' ל-5'. בנוסף הקשר המיוחד של 7-מתילגואנזין cap מעלה את רמת התרגום והיציאה מהגרעין.
ראו גם

שחבור
אזור לא מתורגם
mRNA
לקריאה נוספת

Molecular Cell Biology- Lodish, Berk, Zipursky, Matsudaira, Baltimore and Darnell (Freeman & com, 4th ed. 2000 5th, ed. 2003)
Molecular Biology of the Gene – Watson, Baker, Bell, Gann, Levine and Losick (5th ed. 2004)
500-509 לפנה"ס

העולם בשנת 500 לפנה"ס
13 בספטמבר 509 לפנה"ס: נוסד מקדש יופיטר הקפיטוליני
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 509 - 500 לפנה"ס
אירועים בולטים בעולם

509 לפנה"ס - מסתיימת תקופה המלוכה הרומית עם ייסוד הרפובליקה הרומית.
13 בספטמבר 509 לפנה"ס - נוסד מקדש יופיטר הקפיטוליני ברומא בראש גבעת הקפיטולין ברומא העתיקה.
507 לפנה"ס - הרפורמיסט היווני קלייסתנס נטל את השלטון באתונה.
4 בדצמבר 502 לפנה"ס - ליקוי חמה מחשיך את מצרים (על פי חישובים של האסטרונומים המודרניים אם כי אין שום תיעוד היסטורי למאורע זה).
502 לפנה"ס - תושבי האי היווני נקסוס מורדים בשלטון האימפריה הפרסית.
501 לפנה"ס - כוחות האימפריה הפרסית משתלטים על האי היווני נקסוס.
501 לפנה"ס - קונפוציוס ממונה למושל צ'ונג טו.
500 לפנה"ס - התחלת המרד האיוני נגד הפרסים.
500 לפנה"ס - מלך פרס, דריווש, מכריז כי ארמית תהיה השפה הרשמית במערב האימפריה.
500 לפנה"ס - הזפוטקים מקימים את העיר מונטה אלבאן.
בסביבות 500 לפנה"ס - הרקליטוס מאפסוס היה בשיא תקופת ההגות שלו.
נולדו

507 לפנה"ס - בו שאנג
506 לפנה"ס - ין ין (תלמיד של קונפוציוס)
504 לפנה"ס - דזנג דזה, פילוסוף סיני.
503 לפנה"ס - ג'וואנסון שה, פילוסוף סיני.
500 לפנה"ס - אנכסגורס, פילוסוף יווני.
נפטרו

509 לפנה"ס - לוקיוס יוניוס ברוטוס, ממייסדי הרפובליקה הרומית והקונסול הרומי הראשון.
509 לפנה"ס - ספוריוס לוקרטיוס טריקיפיטינוס, אציל רומאי שסייע בביטול המלוכה הרומית.
503 לפנה"ס - פובליוס ולריוס פובליקולה, מגיסטראט רומאי.
הערות שוליים

↑  בשנים אלו קבע הרקליטוס, שהאש, הבלתי קבועה, והדומה לחום החיים, היא היסוד המרכזי הניתן להמרה לשלש האחרות, אדמה, מים, ורוח, כמו שממירים זהב על פי ערכו בכל חומר אחר. הוא גם קבע שאין לבקש את האחדות היקומית שחיפשו קודמיו במציאות החומר, אלא ברוחני הרעיוני.
| עשורים במאה ה-6 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 590–599 לפנה"ס • 580–589 לפנה"ס • 570–579 לפנה"ס • 560–569 לפנה"ס • 550–559 לפנה"ס • 540–549 לפנה"ס • 530–539 לפנה"ס • 520–529 לפנה"ס • 510–519 לפנה"ס • 500–509 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
59–50 לפנה"ס

העולם בשנת 50 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 59–50 לפנה"ס
אירועים בולטים בעולם

58–50 לפנה"ס – מלחמת גאליה בה הביס יוליוס קיסר את צבאות גאליה, טבח בשבטים הגאלים, שדד את אוצרותיהם ומכר את חלקם לעבדות
56 לפנה"ס – יוליוס קיסר מכניע את הוונטים בקרב ים בחופי האוקיינוס האטלנטי.
52 לפנה"ס – יוליוס קיסר מנצח את ורקינגטוריקס במצור אלסיה
51 לפנה"ס – הרומאים משתלטים על כל גאליה, לאחר ניצחונם באלסיה
56 לפנה"ס – ועידת לוקה
55 לפנה"ס – פלישה ראשונה של יוליוס קיסר לבריטניה (פלש שוב ב-54 לפנה"ס)
54 לפנה"ס – בית המקדש נשדד על ידי מרקוס ליקיניוס קראסוס
53 לפנה"ס – קרב חרן
נולדו

52 לפנה"ס – פנסטלה, היסטוריון רומי
59 לפנה"ס – טיטוס ליוויוס, היסטוריון רומאי (נפטר ב-17)
נפטרו

57 לפנה"ס – פראטס השלישי, מלך פרתיה
53 לפנה"ס – מרקוס ליקיניוס קראסוס
52 לפנה"ס – תלמי ה-12, מלך מצרים
52 לפנה"ס: ורקינגטוריקס, מנהיג המרד הגאלי נגד הרומאים, נכנע בפני קיסר
Everyday (שיר של באדי הולי)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע באדי הולי
 מתוך האלבום Buddy Holly
 יצא לאור:  20 בספטמבר 1957‏
 פורמט:  תקליט
 תאריך הקלטה:  29 במאי 1957
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:09 דקות
 חברת תקליטים:  Coral Records‏
 כתיבה:  באדי הולי ונורמן פטי
 לחן:  באדי הולי ונורמן פטי
 הפקה:  נורמן פטי ובוב תיל
Everyday הוא שיר שנכתב על ידי באדי הולי ונורמן פטי, הוקלט על ידי הולי ולהקת The Crickets ב-29 במאי 1957, והופץ ב-20 בספטמבר 1957, כצד B של הסינגל "Peggy Sue". על גבי הסינגל המקורי The Crickets לא מוזכרים, אך ידוע כי הולי ניגן בגיטרה האקוסטית, המתופף ג'רי אליסון ניגן גם על כלי הקשה, ג'ו ב' מאלדין ניגן על קונטרבס, ואשתו של המפיק נורמן פטי, וי פטי, ניגנה על צ'לסטה.
אורכו של השיר הוא 2 דקות ו-5 שניות. השיר מדורג במקום 238 ברשימת המגזין "רולינג סטון" של "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
גרסאות כיסוי

בשנת 1958, טינה רובין הייתה הראשונה להקליט גרסת כיסוי לשיר זה, גם הוא עבור חברת התקליטים Coral Records.‏
בשנת 1960, בובי וי ביצע את השיר, כבי-סייד של הסינגל שלו "Rubber Ball".
ג'ון דנוור הקליט את השיר הזה עבור אלבום אולפן שלו משנת 1971 בשם "Aerie", והוציא אותו כסינגל שהגיע בשיאו למקום 81 במצעד שירי פופ של בילבורד ולמקום 21 במצעד שירי Adult contemporary music לשנת 1972.‏
דון מקליין הקליט את השיר הזה לאלבובו Playin' Favorites ב-1973 והוציא אותו כסינגל, שהגיע בשיאו למקום במצעדי הפזמונים של בריטניה.
זמר הפופ האנגלי ניקי ריצ'רדס הקליט את השיר כבי-סייד של הסינגל הראשון שלו ב-1978.
גרסת כיסוי שהוקלטה על ידי ג'יימס טיילור יצאה בשנת 1985, והגיעה בשיאה למקום מס' 3 במצעד בילבורד בארצות הברית ולמקום מס' 1 בקנדה. השיר נכלל באלבומו משנת 1985 ‏"That's Why I'm Here"‏ וכן באלבום אוסף שיריו משנת 2013.
אירייז'ר חידשה את השיר עבור האלבום שלהם משנת 2002 בשם "Other People's Songs". להקות הרוק האמריקאיות The Trashmen ממיניאפוליס ו-Rogue Wave מאוקלנד גם כן הקליטו גרסאות משלהן לשיר. פרל ג'אם ביצעה את השיר בהופעה חיה בלאבק, טקסס, עיר הולדתו של באדי הולי. גם דיפ פרפל ביצעה את השיר בהופעה חיה. בשנת 2008, להקת Hellogoodbye הקליטה את השיר עבור מיני-אלבום שלהם. פיל אוקס כלל חלק משמעותי מהשיר במחרוזת שירי באדי הולי, אותו ביצע בהופעה חיה בקרנגי הול בשנת 1974. ביצוע זה נכלל באלבום ההופעה.
אליוט מרפי הקליט את השיר הזה כמחווה צרפתית, Every Day Is a Holly Day, בשנת 1989.
ב-1990 הקליט הגיטריסט הבריטי פיטר ווייט את השיר עבור אלבומו Rveillez-Vous.‏
פיונה אפל הקליטה גרסת כיסוי לשיר עבור Rave On Buddy Holly - אלבום מחווה לבאדי הולי בשנת 2011.
פטריק סטאמפ תרם גרסת כיסוי לשיר עבור Listen to Me: Buddy Holly - אלבום מחווה לבאדי הולי בשנת 2011.
בשנת 2012 השיר הוקלט עבור אלבום יפני בשם Levi Dexter & Gretsch Brothers.
בשנת 2016 הזמרת-יוצרת הקנדית ג'ורדן פול פרסמה גרסת כיסוי של השיר.
בתרבות פופולרית

בשיר נעשה שימוש במספר סרטי הקולנוע, בהם "אני והחבר'ה" (1986), "סיפורי דגים" (2003), "מר אף אחד" (2009) ו-"חייבים לדבר על קווין" (2011)‏ וכן במספר סדרות טלוויזיה, בהן "אבודים" ו-"מד מן". גרסת כיסוי של השיר נשמעת בסדרות "שולחן לחמישה" (בביצועה של נב קמפבל) ו-"נופל וקם" (בביצועה של פיונה אפל).
הערות שוליים

1 2  Buddy Holly Discography.
↑  Buddy Holly Timeline.
↑  "Rolling Stone's 500 Greatest Songs of All Time". Rolling Stone. 7 באפריל 2011. נבדק ב-3 בנובמבר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Coral Records 45 Discography.
↑  Everyday. Second Hand Songs.
↑  "Rambles:various artists, The Love Project". Rambles.net.
↑  https://www.imdb.com/title/tt1242460/soundtrack?ref_=tt_trv_snd
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5a224e20-1846-3de0-bfea-75fc8d74a588