stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיול לא מהעולם הזה

| --- | --- |
עטיפת קלטת הווידאו "טיול לא מהעולם הזה", בהפצת הד ארצי
עטיפת קלטת הווידאו "טיול לא מהעולם הזה", בהפצת הד ארצי
 בימוי:  ניק פארק
 תסריט:  ניק פארק
 מדבבים:  פיטר סאליס
 מדבבים בעברית:  אלי לולאי
 מוזיקה:  ג'וליאן נוט
 צילום:  ניק פארק 
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברת הפקה:  בית הספר הלאומי לקולנוע ולטלוויזיה (NFTS) ארדמן אנימציות
 חברה מפיצה:  BBC הד ארצי (ישראל) האחים וורנר (אוסטרליה) CBS/Fox Video (ארצות הברית)
 הקרנת בכורה:  3 ביוני 1989
 משך הקרנה:  24 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט קומדיה, סרט ילדים, סרט לכל המשפחה 
 מקום התרחשות:  הירח 
 פרסים:  פרס באפט"א לאנימציה הקצרה (ניק פארק) 
 סרט הבא:  המכנסיים הלא מתאימים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טיול לא מהעולם הזה (באנגלית: A Grand Day Out; השם המלא: וולאס וגרומיט: טיול לא מהעולם הזה או באנגלית A Grand Day Out with Wallace and Gromit) הוא סרט מונפש קצר שנעשה בטכניקת הסטופ מושן. הסרט יצא בשנת 1989 והיה מועמד לכמה פרסים, לרבות פרס אוסקר. במאי הסרט ויוצרו הוא ניק פארק, מאולפני ארדמן אנימציה שבבריסטול, אנגליה. זהו הסרט הראשון המציג את דמותם של הממציא המוזר וולאס, וכלבו השקט אך החכם גרומיט, אותם פיסל פארק בפלסטלינה. לאחר מכן הופיעו השניים בסרטים נוספים, המכנסיים הלא מתאימים (1993), הרפתקה מצמררת (1995) וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) ווולאס וגרומיט: עניין של חיים ומוות (2008). בסרט, וולאס וגרומיט יוצאים לחופשה בירח, אליו הם נוסעים בחללית שבנו, שם יוכלו לאסוף גבינה שיאכלו לצד הקרקרים.
בישראל הופץ הסרט על ידי חברת הד ארצי, עם כתוביות בעברית, בקלטת וידאו. הסרט שודר גם בערוץ לוגי בדיבוב בעברית בשנת 2007, והוא דובב באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
רקע

ניק פארק התחיל לעבוד על הסרט בשנת 1982, כפרויקט גמר בלימודיו בבית הספר הלאומי לקולנוע ולטלוויזיה (National Film and Television School). ב-1985 התקבל לעבודה באולפני ארדמן אנימציה לפני שסיים את הסרט, ובכך התאפשר לו לעבוד על הסרט כעבודה חלקית בעת שהוא עדיין קיבל מימון מבית הספר שלו. על מנת להפיק את הסרט, שלח פארק מכתב לחברת הפלסטלינה של ויליאם הרבוט, ובו ביקש שיישלחו לו כמויות גדולות של פלסטלינה. הוא קיבל בלוק של פלסלינה בן עשרה צבעים שונים, אחד מהם היה צבע "אבן" ("stone"); בפלסטלינה מצבע זה השתמש לפיסול דמותו של גרומיט. פארק רצה תחילה שדמותו של הכלב גרומיט תזכה לדיבוב, אך הוא הבין לאחר מכן שקולו של המדבב שעליו חשב כמדבבו של גרומיט - פיטר הוקינס (Peter Hawkins) - יהיה קשה מדי להנפשה.
בעבור דיבוב דמותו של וולאס, הציע פארק לשחקן והמדבב המנוסה פיטר סאליס (Peter Sallis)‏ 50 לירות שטרלינג, והסכמתו לקבל את התפקיד תמורת סכום זה הפתיעה את האנימטור הצעיר. פארק רצה תחילה שלוולאס יהיה מבטא של בן-לנקשייר כמו שלו, אך סאליס יכול היה לדבב את דמותו רק במבטא של בן-יורקשייר. כששמע כיצד מבטא סאליס את המילה "cheese" ("גבינה"), במין הגייה ארוכה ומתוחת-לחיים, החליט פארק לפסל את דמותו של וולאס עם לחיים גדולות במיוחד. כאשר התקשר פארק לסאליס שש שנים מאוחר יותר, להודיע לו שהוא סיים את עבודתו על הסרט, הופתע סאליס ופלט קללה.
גרומיט נקרא על שם המילה האנגלית ללולאת מתכת - "grommet", מאחר שאחיו של פארק, שהיה חשמלאי, הרבה להשתמש במילה, שאת צלילה חיבב פארק. ראשית תכנן פארק כי וולאס יהיה דוור בשם ג'רי, אך הוא היה סבור שהשם אינו מצלצל טוב עם "גרומיט". באחת מנסיעותיו באוטובוס בפרסטון, נתקל פארק בכלב לברדור בעל משקל עודף בשם "וולאס", שבעליו הייתה אישה מבוגרת שנסעה עמו באוטובוס. פארק היה סבור כי זהו "שם מצחיק, שם של כלב שמאוד מתאים לצפון", והוא אימץ את השם לדמותו של וולאס בסרט.
לפי הספר The World of Wallace and Gromit ("עולמם של וולאס וגרומיט"), היה הסרט אמור, לפי התכנון המקורי, להיות באורך של 40 דקות, ולכלול קטע שבו וולאס וגרומיט מגלים מסעדת מזון מהיר על הירח. פארק התייחס לעלילה המקורית של הסרט, ואמר:
העלילה המקורית הייתה שוולאס וגרומיט מגיעים לירח, ושם הם פוגשים בדמויות רבות ומגוונות. אחת מהדמויות הייתה של פקח חניה, שהיא הדמות היחידה שנותרה בתסריט הסופי - דמותו של הרובוט הבשלן - אבל תוכננו להיכלל בתסריט גם חייזרים ועוד דמויות שונות. על הירח היה אמור להיות סניף מקדונלד'ס, והסרט היה אמור להיות סוג של פרודיה על מלחמת הכוכבים. וולאס היה אמור להיכנס לכלא, וגרומיט היה צריך לדאוג לשחרורו. כאשר התחלתי לעבוד בארדמן, רק התחלתי להכין את סצנת הירח, ומישהו אמר לי "יידרשו לך עוד תשע שנים לסיים את הסרט אם תיצור גם את הסצנה הזו!", כך שהייתי צריך לחזור לקרקע המציאות ולוותר על כל החלק הזה. הייתי צריך איכשהו להדק את סיפור עלילותיהם של וולאס וגרומיט בירח, ולהביא את הסרט לידי סיום.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר המונפש הטוב ביותר, אך הוא לא זכה בפרס, והפסיד אותו ל-Creature Comforts, שהיה גם הוא סרט מבית היוצר של ניק פארק. עם זאת, זכה הסרט בפרס באפט"א לסרט המונפש הטוב ביותר, ובפרס השופטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים במינכן.
הערות שוליים

1 2    Nigel Farndale, ‏Wallace and Gromit: one man and his dog, The Telegraph, 18 December 2008
↑  Nigel Kendall (2008-12-20). "Nick Park on Wallace and Gromit: A Matter of Loaf and Death". The Times. London. נבדק ב-2008-12-26.
↑  Andy Lane (2004). The World of Wallace and Gromit. BoxTree. p. 53. ISBN 9780752215587.
↑   "טיול לא מהעולם הזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
| וולאס וגרומיט |
| --- | --- | --- |
| ביצירתו של ניק פארק | ביצירתו של ניק פארק |  |
| סרטים קצרים | טיול לא מהעולם הזה (1989) • המכנסיים הלא מתאימים (1993) • הרפתקה מצמררת (1995) • עניין של חיים ומוות (2008) |  |
| סרטים באורך מלא | וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) • שון כבשון הסרט (2015) • שון כבשון הסרט: עף על החלל (2019) • וולאס וגרומיט: על כנפי הנקמה (2024) |  |
| סדרות | שון כבשון • טימי הטלה • וולאס וגרומיט בעולם של המצאות |  |
| ארדמן אנימציות |
| --- | --- | --- |
| פיטר לורד • ניק פארק • דוד ספרוקסטון | פיטר לורד • ניק פארק • דוד ספרוקסטון |  |
| סרטים באורך מלא | מרד התרנגולים (2000) • וולאס וגרומיט והארנב הקטלני (2005) • חיים בזרם (2006) • שירות המתנות החשאי של ארתור (2011) • פיראטים! (2012) • שון כבשון הסרט (2015) • שון כבשון הסרט: עף על החלל (2019) • וולאס וגרומיט: על כנפי הנקמה (2024) |  |
| סדרות טלוויזיה | שון כבשון • טימי הטלה • וולאס וגרומיט בעולם של המצאות |  |
| שונות | וולאס וגרומיט (טיול לא מהעולם הזה (1989) • המכנסיים הלא מתאימים (1993) • הרפתקה מצמררת (1995)  • עניין של חיים ומוות (2008)) • דרימוורקס אנימציות • סוני אנימציות • סטופ מושן |  |
לירן שטרית

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1997 (בן 28) ישראל חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק
 מקום לימודים:  מנשר לאמנות 
 פרופיל ב-IMDb
 
לירן שטרית (נולד ב-12 בינואר 1997) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה

שטרית נולד בחולון ולמד קולנוע במכללת מנשר לאמנות בתל אביב.
ביוגרפיה > קריירה

במסגרת לימודי קולנוע יצר שטרית שני סרטים קצרים, "העבר הבלתי נשכח" ו"נקמה כפולה". בקיץ 2019 הופץ סרט קצר אחר של שטרית (באורך של 40 דקות), "בשם הבת", בכיכובם של נתי רביץ, אברהם סלקטר, לירית בלבן ועמי ויינברג. הסרט זכה לתשבחות רבות. למרות אורכו הסרט הוקרן בבתי קולנוע בישראל, שודר בטלוויזיה בערוץ הוט סניור והוקרן בפסטיבלים רבים ברחבי העולם, ביניהם Riff ברומא ובוקה רטון בפלורידה. הסרט משודר באפליקציית וואלה VOD.
בשנת 2020 החלה הפקת סרטו הארוך הראשון של שטרית, "אדמה בוערת", בכיכובם של נתי רביץ, יעל לבנטל, הילה הרוש, אסף הרץ, ריקי בליך, איציק סיידוף. הסרט יצא לאקרנים בישראל בשנת 2022 ונמכר להפצה ברחבי ארצות הברית וקנדה על ידי חברת SEVENTH ART RELEASING.
בחורף 2025 פורסם ששטרית סיים את הליהוק לסרטו החדש "ירושה" בכיכובם של מיכל ינאי, מוריס כהן, אוולין הגואל, פבלו רוזנברג, דודו ארז, יאנה יוסף, עמי ויינברג ועוד. הסרט יצולם כולו בגולן.
הערות שוליים

↑  In the Name of the Daughter, 2019-10-28, נבדק ב-2025-02-19
↑  In the Name of the Daughter
מיץ תפוחים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מיץ פירות 
 אופן הגשה:  מיץ
 מרכיבים עיקריים:  מים, תפוח 
 
מיץ תפוחים לצד 3 תפוחים
מיץ תפוחים הוא מיץ פירות ומשקה המופק מסחיטת תפוחים. במהלך הכנת מיץ התפוחים, נהוג להסיר את העמילן ולאחר מכן לפסטר אותו עבור אריזות בבקבוקי זכוכית או באריזות קרטון. מקורו של מיץ התפוחים הוא מאנגליה. בשל הציוד המורכב והיקר שנדרש על מנת להכין את מיץ התפוחים, הוא מיוצר בדרך כלל בייצור מסחרי. בארצות הברית, מיץ התפוחים נעשה על ידי תפוחים טריים ללא פילטר או מסנן. מיץ התפוחים הוא אחד ממיצי הפירות הנפוצים בעולם, המיוצרים בייצור עולמי בסין, ארצות הברית, פולין וגרמניה.
הפקת המיץ

על מנת ליצור את מיץ התפוחים, בדרך כלל, נקצרים התפוחים בין ספטמבר לאמצע נובמבר בחצי כדור הארץ הצפוני ובין פברואר לאמצע אפריל בחצי כדור הארץ הדרומי. הזן של התפוחים הוא "McIntosh". על מנת לייצר 200 מילי גרם של מיץ, נדרשים כ-2 תפוחים. התפוחים מועברים אל מתקן העיבוד ומיד נסחטים על מנת למנוע קלקול. בהתאם לחברות, מיץ התפוחים מועבד בדרכים שונות לפני הסחיטה.
אם לאחר הסחיטה נשארים חלקיקים מוצקים רבים, המיץ יקרא "סיידר תפוחים".
השפעה בריאותית

בתהליכי היצור של מיץ התפוחים, מתווסף ויטמין C שחלק גדול ממנו נאבד בעיבוד המיץ. הוויטמין מסייע במניעת החמצון של המוצר. מיץ התפוחים מכיל מינרלים מזינים שונים, כמו למשל, בורון, אשר עשוי לחזק את העצמות.
במיץ התפוחים יש ריכוז משמעותי של פנולים טבעיים. במחקרים רפואיים, הוכח כי מיץ התפוחים מגביר את האצטילכולין במוח, מה שגורם לשיפור הזיכרון.
השפעה בריאותית > ערך תזונתי

| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 
 מים:  88.9 ג'
 
 קלוריות:  45 קק"ל
 
 חלבונים:  0.1 ג'
 פחמימות:  11 ג'
 שומן:  0 ג'
 שומן רווי:  0%
 שומן חד בלתי רווי:  0%
 שומן רב בלתי רווי:  0%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין A:  1 מק"ג
  ‑ ויטמין B6:  0 מ"ג
  ‑ ויטמין C:  0.9 מ"ג
 
 ברזל:  0.1 מ"ג
 סידן:  8 מ"ג
 מגנזיום:  5 מ"ג
 אשלגן:  101 מ"ג
 נתרן:  4 מ"ג
 סיבים תזונתיים:  0.2 ג'
 
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
מיץ התפוחים מכיל ברובו 88.9 ג' מים. יש בו כ-0.1 ג' חלבונים ו-11 ג' פחמימות. מיץ התפוחים בעל 45 קלוריות. יש בו כ-1 מק"ג ויטמין A ו-0.9 מ"ג ויטמין C. בנוסף, יש בו 0.1 מ"ג ברזל, 8 מ"ג סידן, 5 מ"ג מגנזיום, 101 מ"ג אשלגן, 4 מ"ג נתרן ו-0.2 ג' של סיבים תזונתיים.
פיסטור

מכיוון שמיץ התפוחים הוא חומצי למדי (pH 3.4), נהוג לפסטר את המיץ בטמפרטורות גבוהות יותר מאשר במיצים אחרים. מנהל המזון והתרופות האמריקאי ממליץ על זמני עיבוד וטמפרטורה הבאים:
עבור 71 מעלות - למשך 6 שניות לפחות
עבור 74 מעלות - למשך 2.8 שניות לפחות
עבור 77 מעלות - למשך 1.3 שניות לפחות
עבור 79 מעלות - למשך 0.6 שניות לפחות
עבור 80 מעלות - למשך 0.3 שניות לפחות
אחסון

מיץ תפוחים העשוי מתפוחים טריים דורש בדרך כלל קירור. בקבוקים אטומים שבהם יש מיץ תפוחים משומר ניתן לאחסן במקום חשוך וקריר כגון מזווה או ארון. המרקם והטעם של המיץ עשוי להשתנות עם הזמן.
לאחר האחסון, יש לאחסן את מיץ התפוחים שיש בו בין 0 ל-4 מעלות צלזיוס. אם המוצר עבר תהליך עיבוד במכלי זכוכית שקוף, ניתן להעביר את המיץ לתוך מכל אטום כגון בקבוק פלסטיק. מה שיאפשר להאריך את חיי המדף של המיץ.
ראו גם

סיידר תפוחים
הערות שוליים

↑  מקור
↑  January, 1998, ‏2005-10-23
↑  Commercial Food Processing, Penn State Extension (באנגלית)
↑  "How Long Does Fruit Juice Last? Shelf Life,Storage, Expiration". Eat By Date (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-10.
↑  How Long Does Unopened Apple Juice Last?, www.stilltasty.com (באנגלית)
| מיצים |
| --- | --- | --- |
| מיצי פירות | מיץ אוכמניות • מיץ אשכוליות • מיץ חמוציות • לימונדה • לימונענע • מיץ ענבים • מיץ פטל • מיץ רימונים • מיץ תפוזים • מיץ תפוחים • מיץ אננס |  |
| מיצי ירקות | מיץ גזר • מיץ מלפפונים • מיץ עגבניות |  |
| שונות | אוטיי • סיידר • עשב חיטה • צום מיצים • שייק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294019105171  GND: 4142771-3  LCCN: sh85006138 
מיץ תפוחים אנגלי
קרויסוס

איור משנת 1553
קרויסוס על המוקד, אמפורה מאטיקה, 500 לפנה"ס - 490 לפנה"ס
קרויסוס (יוונית: Κροῖσος) היה מלך לידיה שבאסיה הקטנה בשנים 560 לפנה"ס-546 לפנה"ס, בנו של אליאטס השני.
חייו

קרויסוס נחשב לאחד האנשים העשירים בעולם העתיק. כהמשך למדיניותו של אביו כבש קרויסוס את הערים היווניות לחופי אסיה הקטנה. הוא אירח יוונים בביתו, שנודע כמקום מקלט לפליטים פוליטיים; המפורסם ביניהם הוא סולון מאתונה. קרויסוס מימן את הקמתו מחדש של מקדש ארטמיס באפסוס, אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק.
חייו > האגדה

סולון מאתונה מתארח אצל קרויסוס, והלה מראה לו את העושר הרב שיש לו ושואל אותו מי הוא האיש המאושר ביותר, לפי דעתו. סולון אינו מתרגש מעושרו של קרויסוס ונותן לו שם של אתונאי שיש לו ילדים טובים והוא מת בכבוד.
קרויסוס, המאוכזב מהתשובה, שואל לגבי האיש השני בעיר. גם התשובה השנייה אינה קרויסוס, אלא מספר על שני אתלטים שזכו באולימפיאדה ובאחד מהמקרים, בו מרכבת אמם נהרסה, סחבו השנים את מרכבתה, כשהיא עליה וזכו לכבוד.
הפעם, קרויסוס נפגע ושואל את סולון אם הוא משווה אותו לאדם פשוט. סולון עונה לו שהעושר מביא צרות ועד אשר לא ימות קרויסוס הוא לא יוכל לומר לו אם הוא אכן אדם מאושר או לא. קרויסוס אינו שמח מהתשובה ומסלק אותו ולכן האל מחליט להעניש את קרויסוס.
חייו > האגדה > מות הבן

קרויסוס חולם חלום שבנו ימות מחנית. בעקבות החלום קרויסוס אוסר על בנו להתקרב אל נשק. יום אחד מגיע אל הממלכה אדם בשם אדראסטוס אשר הרג בטעות את אחיו. קרויסוס מקבל את הנער אליו כאורח. בזמן הארוחה מגיעים שליחים ומודיעים שחזיר בר הורס את היבול והם מנסים לתפוס אותו, הם מבקשים מקרויסוס שיביא את בנו כדי שיוכל לעזור להם. קרויסוס מסרב ובנו ששומע את זה כועס על אביו כיוון שבדרך זו אביו פוגע בכבודו כאציל (חלק מתכונות האצילים ביוון הייתה לחימה). האב מנסה להסביר לבנו על החלום שלו ועל כך שהוא מנסה להגן עליו. הבן מפציר באביו, מסביר לו שהחלום אמר שימות מחנית ולא חזיר, עד שלבסוף האב נכנע ושולח את בנו יחד עם אדראסטוס ומבקש ממנו להגן על בנו.
העלילה מסתבכת כאשר אדראסטוס זורק חנית על החזיר המת ובטעות הורג את בנו של קרויסוס, הוא חוזר בבושת פנים אל הארמון יחד עם הגופה ומתחנן שהמלך יהרוג אותו. קרויסוס מרחם על אדראסטוס, אולם הנער לא מסתפק בכך ובסוף מתאבד על קבר הבן.
חייו > האגדה > גזירת האורקל - פרס

בהמשך העלילה קרויסוס הבין כי הפרסים מתחזקים הוא שלח שליחים אל המקדשים כדי שיבררו אם עליו לצאת למלחמה מול הפרסים. קרויסוס ציווה על השליחים לשאול שאלה את האורקל, מה עליו לעשות. השליחים הגיעו אל הנביא בדלפי ששר שיר אותו מפרש קרויסוס כשיר שענה נכון על שאלתו. הוא שלח מתנות וקורבנות למקדש דלפי ושאל אם כאשר יצא למלחמה נגד הפרסים האם הוא ינצח. תשובת האורקל הייתה שאימפריה גדולה תיפול. בהמשך שאל קרויסוס מתי שלטונו ייגמר - תשובת האורקל : ”כאשר ישלוט פרד בעם המדים, אז, לידי רך הרגליים, ברח לאורך ההרמוס, מלא החצץ ואל תשתהה, גם אל תתבייש, להיות מוג לב.”
קרויסוס פרש את הנבואה כחיובית והחליט לצאת למלחמה נגד פרס. עקב השתלטות פיסיטאטוס על אתונה והפיכתה לטירניה, בחר קרויסוס לא לכרות ברית עם אתונה, אלא עם הספרטים. כמו גם, יש סיפור צדדי נוסף על הזקן ליכס שמצא את עצמות אגממנון.
כורש היה באותה עת מלך הפרסים, והוא ניצח את קרויסוס בקרב בזכות אחד החיילים שלו. בזמן המצור, לחייל לידי אחד נפלה הקסדה בצד תלול של העיר. החלק הזה של החומה הושאר ללא שמירה מפני שהיה תלול מאוד ונחשב כבלתי ניתן לכיבוש. החייל ירד לשם כדי להחזיר לעצמו את הקסדה, והצליח בכך. הפרסים ראו את זה ולמחרת טיפסו מאותו מקום, וכבשו את העיר. קרויסוס מובל לאש ואז נזכר בדברי סולון. הוא קורא בשמו שלוש פעמים. כורש מנסה להבין מה הוא אומר. לבסוף בוחר קרויסוס לספר לו על שהתרחש. בתום הסיפור ירא כורש לשרוף את קרויסוס מנקם האלים וציווה לכבות את האש. הם לא מצליחים להתגבר על האש, לכן, קרויסוס מתחנן לאל אפולו שיוריד גשם וכך ניצל.
כורש שואל את קרויסוס מי שלח אותו להילחם בו והוא אומר שהאל היווני עודד אותו לעשות זאת.
כורש שואל את קרויסוס מה היה רוצה לקבל וקרויסוס עונה שהוא רוצה שיאסרו את האל במקדש דלפי שעודד אותו לצאת למלחמה. הנביאה במקדש מוצאת את האל פטור מהאשמה בשל גזירת אורקל עליה כיפר קרויסוס, שהתרחשה לפני 5 דורות כאשר גיגס רצח את המלך לבקשת אשתו (שאיימה עליו שאו שיהרוג את המלך וינשא לה או שתספר על מעשיו). כמו כן, הם מוציאים את האשמה בפרוש הנבואה באופן שגוי.
על פי סיפור נוסף, קרויסוס הפך ליועץ למלך כורש. על סמך האגדה הזו כתב הרצל את אחד מסיפוריו הנודעים, "סולון בלידיה".
לקריאה נוספת

הרודוטוס, היסטוריה, ספר ראשון
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, היסטוריה, ספר א, 54-70
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260057205171  GND: 119505266  ISNI: 0000 0000 6676 8443  LCCN: n84119500  NLG: 311040  SUDOC: 083851232  ULAN: 500354817  VIAF: 60158790507938850324   WorldCat (עם VIAF): 60158790507938850324
הקרנת מזון

הסמל "ראדורה" המשמש לסימון מזון שעבר טיפול עם קרינה מייננת.
הקרנת מזון היא תהליך שבו נחשף מזון לקרינת גאמא מייננת, ללא מגע ישיר עם מקור הקרינה. תהליך זה משמש לשימור מזון, להפחתת הסיכון למחלות שמקורן במזון, למניעת התפשטות מזיקים, ולעיכוב הנבטה או הבשלה. המזון שהוקרן לא הופך לרדיואקטיבי.
אף על פי שמרבית הצרכנים רואים בשלילה הקרנת מזון, במחקרים רבים נמצא כי היא בטוחה לשימוש.
הקרנת מזון מותרת בכ-60 מדינות, וכ-500,000 טון של מזון עובר הקרנה מדי שנה ברחבי העולם. התקנות להקרנת מזון משתנות ממדינה למדינה. ברוב מדינות האיחוד האירופי מותר להקרין רק עשבי תיבול ותבלינים, וקיימת מגבלה על עוצמת ההקרנה. לעומת זאת בברזיל מותרת הקרנה ללא כל מגבלות.
מטרות

הקרנת מזון משמשת לשימור מזון, להפחתת הסיכון למחלות שמקורן במזון, למניעת התפשטות מזיקים, ולעיכוב הנבטה או הבשלה. ההקרנה מצמצמת את הכמות של אורגניזמים פתוגניים, מיקרואורגניזמים, חיידקים ווירוסים במזון, מבלי להשפיע על המרקם, הצבע, או הטעם. השפעת ההקרנה דומה לפסטור.
מזון מדף, הנארז במכל אטום וניתן לאחסנו בטמפרטורת החדר מבלי שיתקלקל, עובר לעיתים קרובות הקרנה לפני האריזה.
צמצום מזיקים במזון מוקרן חשוב במקרים של סחר בין מדינות, למניעת התפשטות מזיקים בעת העברת סחורה חקלאית. ההקרנה יכולה לחסל קמחיתיים, דרוזופילה, עשים ואקריות בפירות וירקות.
מטרות > תהליך ההקרנה

בתהליך ההקרנה נחשפים משטחי מזון למקור קרינה מייננת לפרק זמן של מספר דקות עד מספר שעות, תלוי בסוג המזון ובסוג הטיפול הנדרש. ננקטים אמצעי זהירות מיוחדים כדי להבטיח שמוצרי המזון לא יבואו במגע עם חומרים רדיואקטיביים, וכן כדי להגן על צוות העובדים ועל הסביבה מפני קרינה.
עלויות ההקרנה נעות בין סנט אחד ל-20 סנט לכל קילוגרם מזון.
מטרות > השפעת ההקרנה על המזון

ההקרנה מפחיתה את הסיכון לזיהומים או מזון מקולקל, ולא הופכת אותו לרדיואקטיבי. עם זאת, ההקרנה גורמת לתגובות כימיות המשנות מעט את ערכו התזונתי ומרקמו של המזון.
מחקר שבדק רמות קרינה שונות בהקרנת גרגיר הנחלים גילה השפעה מזערית על כמויות הסוכר וחומצות השומן.
הקרנת מזון בעיני הצרכנים

הקרנת מזון מותרת בכ-60 מדינות, וכ-500,000 טון של מזון עובר הקרנה מדי שנה ברחבי העולם. מנהל המזון והתרופות האמריקאי אישר הקרנת מזון כבר בשנות השישים.
עם זאת, סקרים גילו[דרוש מקור] שצרכנים רואים בשלילה הקרנת מזון לעומת שיטות שימור אחרות. זוהי הסיבה העיקרית לכך שכמויות המזון המוקרן יורדות[דרוש מקור] מדי שנה.
הקרנת מזון בעיני הצרכנים > השפעות לטווח ארוך

משנת 1950 בוצעו מאות מחקרים בנושא הקרנת מזון, שכללו ניסויים בבעלי חיים, ובחלקם נבדקו כמה דורות של בעלי חיים ונבדקה השפעה גנטית. המחקרים בדקו שינויים במטבוליזם, היסטופתולוגיה, תפקוד המערכות, רבייה, צמיחה, טרטולוגיה ומוטגניות. רוב המחקרים ומחקרי-העל הצביעו על בטיחותו של מזון מוקרן.
מתנגדי הקרנת מזון מצטטים מחקר בודד שפורסם על ידי המכון הלאומי לתזונה בהודו. במחקר זה נטען שצריכת חיטה מוקרנת משבשת את הפלואידיות בתא האנושי. טענה זו הופרכה בניסויים מדעיים מאוחרים יותר.
הקרנת מזון בעיני הצרכנים > תקנים ותקנות

על פי תקנים בינלאומיים לסימון מזון, יש לסמן מזון מוקרן וכן מוצרים הכוללים אותו בסמל מיוחד. בארצות הברית נעשה שימוש בסמל "Radura", אך במדינות אחרות נעשה שימוש בסמלים אחרים, חלקם דומים לסמל זה.
בשנת 2003 קבע ארגון התקנים למזון "Codex Alimentarius" שכל רמות ההקרנה בטוחות לשימוש. לאחר קביעה זו התרחב השימוש בהקרנת מזון, בעיקר למניעת מזיקים.
במספר מדינות, בהן ברזיל ופקיסטן, אין כל מגבלה על הקרנת מזון. בארצות הברית ובמדינות האיחוד האירופי קיימות מגבלות על רמת ההקרנה.
באוסטרליה נאסרה מכירת מזון לחתולים שעבר הקרנה, לאחר מספר מקרים בהם חתולים לקו בשיתוק לאחר שאכלו מזון מוקרן. חקירה גילתה שבמזון המוקרן היו כמויות מופחתות של ויטמין A, ואלו גרמו לשיתוק.
הקרנת מזון בישראל

מזון מוקרן מותר לשיווק בישראל.
תקנות של משרד הבריאות משנת 1985 מגדירות אילו סוגי מזון מותרים, ומה מידת הקרינה המותרת לכל סוג מזון. כמו כן התקנות מחייבות את סימון המזון בסמל "Radura" התואם לתקנים הבינלאומיים.
נכון ל-2022, הקרנת מזון בישראל מתבצעת באופן בלעדי על ידי חברת שור ואן הקרנות מזון בע"מ, בכור הגרעיני בדימונה. בפרסומי החברה נכתב כי "מרבית הצרכנים המוסדיים (צה"ל, תעשייה, קיבוצים, מפעלי מזון, בתי מלון, וכו') נמנעים משימוש בתבלינים שלא עברו עיקור בקרינת גמא ודורשים מהספקים רק תבלינים שעוקרו וסומנו. ניתן לזהות את המוצרים שעברו טיפול על פי מדבקה מיוחדת."
הערות שוליים

↑  תקנות בריאות הציבור (מזון) (שימור מצרכי מזון על ידי קרינה), 1985, באתר משרד הבריאות
↑  https://www.sorvan.co.il/foodsterilization
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קבר הגחליליות

| --- | --- |

כרזת הסרט המציגה את סצקו בברדס
 מבוסס על:  Grave of the Fireflies 
 בימוי:  איסאו טקהאטה 
 תסריט:  איסאו טקהאטה 
 עריכה:  טקאשי סאיאמה 
 מוזיקה:  Michio Mamiya 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  סטודיו ג'יבלי 
 חברה מפיצה:  טוהו 
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  16 באפריל 1988 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  אנימה ומאנגה מסוגת הדרמה, סיפור התבגרות, סרט אנטי־מלחמתי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט פלאשבק, סרט רוחות רפאים 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קבר הגחליליות (ביפנית: 火垂るの墓 - "הוטארו נו האקה") הוא דרמת-אנימה אנטי-מלחמתית שביים במאי האנימה היפני איסאו טאקאהאטה באולפני ג'יבלי. היצירה ראתה אור בשנת 1988 והיא מבוססת על ספר מאת הסופר היפני אקיוקי נוסאקה, ונחשבת בעיני רבים (כגון מבקר הקולנוע רוג'ר איברט) לאחת מהטובות והמשפיעות, שבסרטי האנימה והאנטי-מלחמה כאחד.
עלילה

הסרט מציג את מאבק ההישרדות של נער כבן 14 ואחותו בת ה-4 בקובה (יפן) בתקופת מלחמת העולם השנייה, כשאביהם משרת בחזית ואימם נפגעת בהפצצה. הם חייבים להתעמת עם הסביבה האנושית העוינת, מחסור גדול במזון ומחלות. הם מגיעים לבית דודתם מצד אביהם, אך היא מתקשה לטפל בהם עקב השפל הנגרם מהמלחמה, והדבר יוצר עימות ביניהם. אז חייבים שני הילדים לשרוד לגמרי לבדם.
עלילה > הקדמה

הסרט פותח במילים "מתתי בלילה ה-21 בספטמבר 1945". בתחנת רכבת נגלה בעל הקול - נער מותש, מלוכלך ובמצב בריאותי ירוד להחריד. הוא מנסה להיזכר "איזה יום היום?", קורס על הרצפה, וממלמל את השם "סצקו".
לאחר מכן מוצאים אותו שני אנשי ניקיון ללא רוח חיים בין קבצנים שונים. אחד מהם מוצא לידו קופסת סוכריות עשויה פח ומשליך אותה אל מחוץ לתחנה, אז חומר דמוי אפר ועצמות קטנות נשפך ממנה. גחליליות רבות מופיעות באוויר, ואז נגלית ילדה קטנה לבושה בברדס שמרימה את קופסת הסוכריות. אותו נער מופיע לידה לבוש מדי בית ספר, והם הולכים משם יד ביד.
עלילה > לפני ההפצצה

המשך הסרט הוא למעשה זיכרון ארוך שקדם לסצנה הראשונה. הנער הוא סֶייטַה בן ה-14 והילדה היא אחותו הקטנה סָצְקוֹ בת ה-4. במהלך מלחמת העולם השנייה משרת אביהם בצי הקיסרי היפני והם אינם יודעים מה קורה עמו, ועל כן הם חיים עם אימם בלבד. באחת ההפצצות עליהם מתעכב סייטה כדי לקבור את חפציהם בחצר, וכך הוא וסצקו מופרדים מאימם. הם מצליחים להימלט מהעיר הבוערת ולהגיע למקום מבטחים, אך כשהם חוזרים אליה הם מגלים כי נותרו ממנה הריסות בלבד. יחד עם הניצולים הם עוברים לבית ספר המשמש כמרפאה זמנית, שם מודיעים לסייטה שאימו נפצעה קשות ונשרפה בכל גופה. סייטה אומר לאחותו שאימם פצועה ונמצאת באשפוז בבית חולים, ונותן לה את הטבעת שלה כדי שתשמור אותה יחד עם "אוצרותיה" (גולות, אבנים צבעוניות ועוד) בארנקה הקטן, אך לא מגלה לה את חומרת המצב. ברם, אחותו פורצת בבכי כשהיא מרגישה בחסרונה הכבד של האם.
עלילה > בבית הדודה

סייטה וסצקו עוברים לבית דודתם מצד אביהם, שם מוצעים להם חדרים. סייטה חוזר לחורבות העיר בה גרו ומביא משם את החפצים אותם קבר לבית דודתו, והיא מקבלת זאת בברכה. הוא מספר לדודתו על פטירתה של אמו, אך לא לאחותו. הם מבלים שם חלק ניכר מהסרט, מנסים להתחזק מעצם היותם אח ואחות ואף הולכים יחד לים, שם הם מבלים יחדיו. אך בכל מקום מתקיפים את סייטה זיכרונות בהם מעורבת אמם, וכשהדבר קורה גם לסצקו, היא פורצת בבכי. בהפצצות הם מסתתרים עם שאר בני הכפר במקלט, וכל אימת שהדבר קורה סצקו נתקפת גירודים עזים בכל גופה. הם נאלצים למשכן את בגדי אימם תמורת אורז, למרות התנגדותה של סצקו. עם הזמן מגלה דודתם יחס אוהד פחות ופחות כלפיהם, עד שהיא טוענת כבר שעל סייטה לעבוד כדי להרוויח את לחמו, ובכלל להודות לה על כך שהיא מסכימה לארח אותם, שכן הם מקשים עליה ובכיה של סצקו מפריע לה ולשאר בני הבית בלילה. סייטה מחליט לא לפגוע בגאוותו ומסרב להתנצל. הוא וסצקו עוזבים את הבית, ועוברים לגור לבדם במקלט החצוב בגבעה ליד אותו כפר. משם ואילך עליהם לשרוד בכוחות עצמם לחלוטין.