קטטת פייסרס-פיסטונס
בעקבות האירוע > אירועים לאחר הקטטה

הפייסרס והפיסטונס שיחקו בפעם הראשונה לאחר התגרה במשחקי חג המולד של ה-NBA ב-25 בדצמבר בקונסקו פילדהאוס באינדיאנפוליס. הפיסטונס ניצחו 93–98 ללא כל תקריות. גם ארטסט וגם ג'קסון לא שיחקו עקב הרחקתם; אוניל שיחק במשחק, הראשון שלו לאחר סיומה של השעייתו. כמה קבוצות NBA הגבירו בעקבות האירוע את האבטחה במגרשיהן, וה-NFL, ליגת הפוטבול, הזכיר לצוותי אבטחה את הנהלים הקיימים, וב-17 בפברואר 2005 הוציאה ליגת ה-NBA נהלים חדשים לאבטחה בכל אולמותיה. המדיניות החדשה כללה מגבלה על כמות האלכוהול שיכול אדם לרכוש במשחק, כמו גם איסור על מכירת אלכוהול לאחר סוף הרבע השלישי של משחקי הליגה. לאחר מכן הורו כי על כל קבוצה להציב לפחות שלושה מאבטחים בין השחקנים והאוהדים.
ב-25 במרץ 2005, שיחקו הפייסרס באוברון הילס בפעם הראשונה מאז הקטטה. המשחק התעכב ב-90 דקות לאחר שסדרה של איומים על פצצות בתאי ההלבשה של הפייסרס נשמעו, אבל המשחק החל בסופו של דבר, לאחר שלא נמצאו חומרי נפץ. שתי דמויות מפתח באירוע המקורי פספסו את המשחק: ארטסט עדיין היה מושעה, ואוניל היה פצוע בכתפו. במשחק, הפייסרס עצרו את רצף 12 הניצחונות של הפיסטונס עם ניצחון 81–94.
לפלייאוף, הגיעה דטרויט בתור הקבוצה בעלת המאזן השני בטיבו במזרח, ואינדיאנה בתור הקבוצה השישית בטיבה. לאחר שהפיסטונס ניצחו את פילדלפיה 76' בחמישה משחקים, והפייסרס גברו על המדורגת שלישית בוסטון סלטיקס בשבעה משחקים, שתי הקבוצות נפגשו בסיבוב השני. אף על פי שהפייסרס החלו ביתרון שני משחקים מול ניצחון בודד של הפיסטונס, דטרויט היא שניצחה בסדרה בשישה משחקים, כשסיימה ברצף של שלושה ניצחונות רצופים. אחרי שניצחה את אינדיאנה, דטרויט ניצחה את מיאמי היט בגמר המזרח בשבעה משחקים, והגיע לגמר ה-NBA, שבו הפסידו לסן אנטוניו ספרס בשבעה משחקים.
לאחר שריצה את השעייתו, רון ארטסט חזר לפייסרס בתחילת עונת 2005/2006. אחרי ששיחק 16 משחקים הוא דרש מעבר בטרייד. איש הפייסרס וולש אמר כי דרישותיו של ארטסט היו "הקש ששבר את גב הגמל", ושחקני הפייסרס שהתערבו לטובתו בקטטה הרגישו נבגדים. ג'קסון אמר מאוחר יותר: "אני סיכנתי את הקריירה שלי עבורו, נכנסתי ליציעים ונלחמתי... איבדתי 3 מיליון דולר, [אבל] לא קיבלתי 'תודה' או משהו". אחרי יותר מחודש שבו לא שיחק, אינדיאנה העבירה את ארטסט לסקרמנטו קינגס תמורת פג'ה סטויאקוביץ'. ארטסט שיחק מול בן וולאס בפעם הראשונה אחרי הקרב בנובמבר 2006, ולבסוף שב לדטרויט בינואר 2007. לאורך כל המשחק בו הפסידו הקינגס לפיסטונס 91–74, נקראו כלפי ארטסט קריאות בוז, אבל לא נרשמו אירועים חריגים. לאחר שנה שבה שיחק ביוסטון רוקטס בעונת 2008/2009, חתם ארטסט בלוס אנג'לס לייקרס. אחרי הזכייה הראשונה שלו באליפות ה-NBA בשנת 2010, התנצל ארטסט בפני ג'קסון ובפני שחקני פייסרס נוספים על היותו "כל כך צעיר ואנוכי", באומרו "לפעמים אני מרגיש פחדן, כאשר אני רואה את החבר'ה האלה. אני משחק בלייקרס, אבל היה לי סיכוי לנצח אתכם. אני מרגיש כמעט כמו פחדן". ב-16 בספטמבר 2011, שינה ארטסט את שמו למטה וורלד פיס.
במהלך עונת 2011/2012, רק אחד מתוך תשעת השחקנים אשר הושעו לאחר הקטטה עדיין שיחק באותה קבוצה: בן וולאס, שחתם בשיקגו בולס כשחקן חופשי ב-2006, עבר לקליבלנד קאבלירס, ושב לפיסטונס ב-7 באוגוסט 2009. רוב השחקנים שהיו מעורבים בתקרית הועברו בטרייד לקבוצות אחרות, ומאז, כל השחקנים המעורבים בקטטה פרשו ממשחק ב-NBA; ארטסט האחרון שעשה זאת, ב-2017.
הפיסטונס הגיעו לארבעה גמרי מזרח רצופים לאחר הקטטה, שישה רצופים בסך הכל, מה שהופך אותם הקבוצה הראשונה מאז לוס אנג'לס לייקרס בשנות ה-80 להגיע שש פעמים רצופות לשלב הגמר האזורי, אף על פי שהם זכו באליפות פעם אחת בלבד לאורך רצף זה. מן הצד השני, הפייסרס לא הצליחו רבות לאחר הקטטה. לאחר שהפסידו לפיסטונס בפלייאוף 2005, הפייסרס לא הצליחו לנצח מעל מחצית ממשחקיהם בכל העונות הבאות עד עונת 2011/2012, ונכשלו מלהעפיל לפלייאוף במשך חמש עונות ברציפות, מ-2006 עד 2010. רבים משחקני הפייסרס בעונת 2004/2005 מאמינים כי הקטטה והשלכותיה גרמו להרס של קבוצת אליפות פוטנציאלית, כאשר ארטסט הוא הגורם לכך. הפייסרס ניסו לבנות את קבוצתם מחדש על ידי רכישת שחקנים "בעלי אופי".
ב-19 בנובמבר 2009 הופיע ג'ון גרין, אחד האוהדים שהיו בקטטה, בסדרת הטלוויזיה "First Take" של ESPN, ודיבר בה על התקרית ועל השינויים שעבר מאז. גרין סיפר כי הייתה לו בעיית אלכוהול באותו זמן, ומאז עשה מאמץ להתמודד עם הבעיה. הוא גם אמר כי רון ארטסט התנצל בפניו כמה חודשים קודם לכן, והביע רצון לעבוד בשירות הקהילה בדטרויט.