stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של צרפת
צרפת במלחמת העולם השנייה

בעקבות פלישת גרמניה לפולין, ב-3 בספטמבר 1939 צרפת ואנגליה מכריזות על מלחמה על גרמניה ואיטליה. ללא הצלחה, הן מנסות לעצור את הפלישה הגרמנית לנורווגיה. בראשית המלחמה בחזית הצרפתית, כמעט ודבר אינו מתרחש ותקופה זו מכונה 'המלחמה המצחיקה'. מצב זה בא לסיומו ב-10 במאי 1940, שאז גרמניה פותחת בבליץ-קריג (מלחמת בזק), ובקלי קלות נפרץ קו ההגנה הצרפתי, קו מז'ינו; לאחר שהוא נעקף, על ידי פלישה לצרפת, דרך בלגיה ומצפונה של צרפת. במלחמה זו גם הולנד ולוקסנבורג נכבשות. תוך 6 שבועות, חלק ניכר מצרפת נכבש, כולל בירתה פריס. ב-22 ביוני 1940, בעיר רטונד נחתם הסכם שביתת נשק עם גרמניה, ומספר ימים לאחר מכן עם איטליה, בעלת בריתה של גרמניה. המסמך הכריז על 60% משטחה של צרפת כשטח כבוש (המדובר בצפון צרפת ובחוף האטלנטי שהיה דרוש לגרמנים על מנת להמשיך את המלחמה נגד אנגליה). ב-40% הנותרים עולה לשלטון ממשלתו של פטאן, כשהבירה החדשה היא העיר וישי (פריז הייתה בחלק שסופח לגרמניה).
צרפת במלחמת העולם השנייה > שחרור צרפת

ב-15 באוגוסט 1944 השתתפה הארמייה הצרפתית הראשונה בפיקודו של הגנרל ז'אן דה לאטר דה טסיני במבצע דרגון, נחיתה מן הים באזור פרובאנס, לצד כוחות הארמייה השביעית של צבא ארצות הברית. חיילי הארמייה נחתו בעיר סן טרופה שבחבל פרובאנס, ושחררו את קאן, טולון ומרסיי. לאחר מכן לחמו אנשי הארמייה בקרבות בגזרת הארמיות הדרומית של בעלות הברית, שחררו את אזור הרי הווז', והמשיכו בלחימה באזור אלזס, ולאחר מכן חצו את הריין וכבשו את קרלסרוהה ושטוטגרט, ולחמו באזור דרום מערב גרמניה והיער השחור.
בשלבים סופיים אלו של המלחמה לחמו במסגרת הצבא הצרפתי המתחדש שמונה דיוויזיות, ונערכו פעולות של ארגון מחדש וגיוס שנועדו להכפיל את מספרן. תרומתן למאזן הכולל של הלחימה הייתה מוגבלת, שכן בעלות הברית, ובהן ברית המועצות וארצות הברית, התייחסו לחידוש הצבא הצרפתי בחשדנות, ומנעו את חימושו מחדש. כדברי אלכסנדר ורט, היה זה היפוכו של המצב בתקופת המערכה על צרפת. ב-1940 צרפת הייתה חמושה, אך סירבה להילחם. ב-1944 רצתה צרפת להילחם, אך לא מצאה את הציוד הדרוש לכך. ביוני 1944, בעת הפלישה לנורמנדי, מנה כ-300,000 חיילים. לצבא זה נוספו לאחר שחרור צרפת עוד כ-300,000 חיילים מאנשי "כוחות הפנים" של הרזיסטאנס, ועד סוף המלחמה גויסו מאות אלפי צעירים נוספים שהגיעו לגיל הגיוס. צבא זה לחם במערכה באיטליה, ועל אדמת צרפת וגרמניה, והיה אחד הגדולים שבצבאות בעלות הברית לקראת סוף המלחמה, אך חימושו היה דל, והוא הסתמך בעיקר על אספקה אמריקאית.
הפלישה האנגלו-אמריקנית לצרפת, שהחלה ב-6 ביוני 1944, ועם התקדמות הצבאות לאורכה ולרוחבה של צרפת, נמלטו פטאן וממשלתו לעיר סיגמרינגן שבדרום גרמניה, בתחילת שנת 1945. היה זה קיצה של הממשלה כממשלה מתפקדת, ולמעשה סיום פרק "וישי" בתולדות צרפת. לאחר שחרורה של צרפת, חשו הצרפתים בושה במעשי "וישי". פעולות ממשלה זו מהוות מקור לכלימה ולהדחקה בהיסטוריה הצרפתית עד היום. המרשל פטאן נשפט ונדון למוות ועונשו הומר למאסר עולם, והוא מת בכלא מושפל ומובס בשנת 1951, בגיל 95. פייר לאוואל וז'וזף דארנן נשפטו כבוגדים והוצאו להורג. אך אלו היו רק ראשי המשטר.
צרפת במלחמת העולם השנייה > הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית

הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית (בצרפתית: Gouvernement provisoire de la République française) הייתה הממשלה ששלטה בצרפת בין שחרור צרפת על ידי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ונפילת משטר צרפת של וישי בשנת 1944 לבין הקמת הרפובליקה הצרפתית הרביעית בשנת 1946. שארל דה גול עמד בראש הממשלה הזמנית, ובשלב זה נבחנו הצעות לחוקה חדשה שתועמד למשאל עם. דה גול תמך במשטר נשיאותי והתנגד ל"משטר המפלגות". כאשר התברר לו כי הוויכוח התחוקתי נוטה כנגדו, החליט כי לא יוכל לשמש בכל תפקיד במסגרת החדשה המתגבשת ובמילותיו "בטוח הייתי שאם אשאר בתוך המשטר הקם והולך לא אוכל להכתיר את השקפותי בניצחון אף לא להחזיק בהן". בינואר 1946 הודיע על פרישתו, והוחלף בפליקס גואן, איש המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בסופו של דבר תמכו רק הסוציאליסטים והקומוניסטים בחוקה המוצעת, שהייתה מבוססת על ממשלה הנסמכת על בית אחד, הבוחר בראש ממשלה על בסיס סיעתי. במשאל עם שהתקיים ב-5 במאי 1946 נדחתה ההצעה ברוב קטן.
ביוני 1946 נבחרה אספה לאומית חדשה, בה הייתה הסיעה הדומיננטית סיעת ה-MRP, התנועה הרפובליקנית העממית, מפלגה נוצרית דמוקרטית בעלת נטייה קתולית, כאשר ל"ברית שלוש המפלגות" של הקתולים, הסוציאליסטים והקומוניסטים רוב מוחלט, כשהם דוחקים אל הצד גורמים רדיקלים ושמרנים. ז'ורז' בידו, ראש הממשלה החדש, הביא לעיבוד חוקה חדשה, שהייתה דומה מאוד לחוקת הרפובליקה השלישית, והתבססה על פרלמנט בן שני בתים, בו עיקר הכוח הפוליטי נמצא בידי "נשיא האספה" (הוא ראש הממשלה) ולצידו מכהן נשיא בעל סמכויות סמליות בעיקרן. החוקה התקבלה ברוב קטן במשאל עם שנערך ב-13 באוקטובר 1946. האספה הלאומית החדשה, שנבחרה ב-10 בנובמבר 1946, הביאה להמשך שליטת ברית שלוש המפלגות – הקתולים, הקומוניסטים והסוציאליסטים, שביחד זכו לרוב מוחלט, ודחקו אל הצד גורמים רדיקלים ושמרנים. בין דצמבר 1946 לינואר 1947 כיהן לאון בלום כראש ממשלה לתקופה קצרה. לאחר הבחירות לנשיאות נבחר וינסן אוריו לנשיא הרפובליקה, ובלום התפטר ופינה את מקומו לפול רמדיה שכיהן כראש הממשלה הראשון של הרפובליקה הרביעית.
ממשלה זו כיהנה בתקופה קשה וסוערת, כשהמלחמה עדיין בעיצומה וכוחות צבא צרפת המחודש השתתפו בלחימה על אדמת צרפת וגרמניה עד סיום המלחמה. במישור הבין-לאומי השתתפו נציגי צרפת בוועידות הבין-לאומיות ששרטטו את דיוקן העולם לאחר המלחמה. נציגי צרפת השתתפו בוועידת סן פרנסיסקו שייסדה את האומות המאוחדות. בדצמבר 1944 כרתה הממשלה ברית צבאית עם ברית המועצות שתוקפה 20 שנה. בתקופת הממשלה הזמנית החלה המעורבות הצרפתית במלחמת הודו-סין הראשונה. במישור הכלכלי ניסתה הממשלה לבסס מדיניות של צנע. פייר מנדס פראנס, ששימש כשר הכלכלה בממשלת דה גול הראשונה, תמך בצעדים אלו, אך התפטר משאלו לא התקבלו על ידי דה גול. הממשלה עמדה בפני משבר כלכלי, כאשר בשנות המלחמה איבדה צרפת 620 אלף חללים, והנזק לרכוש נאמד בכ-20 מיליארד דולר. הממשלה הצליחה להתמודד עם מצב קשה זה, ואמצעי השיקום הראשוניים הצליחו. השיקום קיבל תנופה רק במהלך תקופת הרפובליקה הרביעית, בין היתר הודות לקבלת הסיוע האמריקאי בתוכנית מרשל. במישור מדיניות הפנים היה על הממשלה להתמודד עם בעיית משתפי הפעולה ומורשת צרפת של וישי. מכיוון שביטול למפרע של כל החוקים, התקנות והצווים של ממשל וישי לא היה מעשי, הוחלט להכריז על מספר חוקים כבטלים, ובהם החקיקה האנטישמית נגד היהודים, החוקים נגד 'אגודות סתר', חוקים להקמת בתי דין מיוחדים וכיוצא באלה. אגודות וארגונים המזוהים עם הממשל, כדוגמת המיליס, פורקו. ננקטו צעדים מיידיים לטיהור כל דרגי הממשל, לרבות הממשל המקומי, מאנשי וישי.
הרפובליקה הרביעית

הרפובליקה הצרפתית הרביעית התקיימה בצרפת בין השנים 1946 ו-1958. צרפת יצאה ממלחמת העולם השנייה כשהיא במשבר עמוק. לאחר תקופה קצרה של ממשלה זמנית בהנהגת שארל דה גול, אושרה חוקה חדשה במשאל עם ב-13 באוקטובר 1946. הרפובליקה הרביעית הייתה, במידה רבה, ממשיכת דרכה של הרפובליקה הצרפתית השלישית, אשר שלטה בצרפת החל ממלחמת פרוסיה צרפת ועד לתבוסה הצרפתית במלחמת העולם השנייה. תקופת הרפובליקה הרביעית התאפיינה בצמיחה כלכלית, ובניין הכלכלה והתעשייה הלאומית בצרפת לאחר ההרס של תקופת המלחמה. אוכלוסיית המדינה גדלה, התעשייה עברה מודרניזציה, וניכרה עלייה ברמת החיים. כן התאפיינה התקופה בתיקונים סוציאליים מהותיים, ובהנהגת מדיניות רווחה. צרפת נטלה חלק בתהליכי האיחוד של יבשת אירופה, ששינו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 את פני היבשת: יצירת קהילת הפחם והפלדה האירופית הוצעה לראשונה על ידי שר החוץ הצרפתי רובר שומאן והכלכלן ז'אן מונה ב-9 במאי 1950 כדרך למנוע מלחמה עתידית בין צרפת לגרמניה. על אף שבריטניה הוזמנה להצטרף, ממשלת הלייבור לא הצטרפה ליוזמה. "אמנת פריז" שנחתמה ב-1951 איחדה את תעשיות הפחם והפלדה של צרפת, איטליה, שלוש מדינות בנלוקס וגרמניה המערבית. הצלחתה של קהילה זו הביאה לחתימתו של הסכם רומא בשנת 1957 שהיה תחילתו של השוק האירופי המשותף, שיהפוך בשנת 1993 לאיחוד האירופי. בהתפתחות זו הייתה לממשלות הרפובליקה הרביעית תפקיד חשוב במעלה.
הרפובליקה הרביעית, הייתה דמוקרטיה פרלמנטרית אשר נשלטה על ידי סדרה של ממשלות קואליציוניות. בתקופה של עשר שנים התחלפו 20 ממשלות, ואף ממשלה לא הצליחה ליישם את עיקרי מדיניותה, ולהכריע הכרעות חשובות וארוכת טווח בנושאים עקרוניים. העדרה של הסכמה לאומית על אופן הטיפול במשברים, כגון המלחמות הקולוניאליות בהודו סין (כיום וייטנאם) ובאלג'יריה. הזעזועים בעקבות התמוטטות האימפריה הקולוניאלית הצרפתית, ששיאם במלחמת העצמאות האלג'יראית תרמו והאיצו את חוסר היציבות החוקתי. תהליכי הדה-קולוניזציה הביאו לדרישות לעצמאות במרוקו, תוניסיה ואלג'יריה, מושבות צרפת בצפון אפריקה, שהיו מאוכלסות במתיישבים צרפתים. המלחמה בהודו סין הסתיימה בתבוסה בקרב דיין ביין פו, ובנסיגת צרפת מהאזור כולו בשנת 1954.
תחילה נקטו ממשלות הרפובליקה הרביעית בצעדים תקיפים נגד המורדים באלג'יריה, שהייתה חלק מצרפת; ואף הצליחו להכיל את המרידה. אך בסופו של דבר הביא המרד לפילוג בעם, ובעוד שהכוחות הצרפתים הצליחו בצעדים הצבאיים לדכא את המרד, העלה חלק גדול מן הציבור שאלות מוסריות ואחרות באשר לצעדים שננקטו, ולאפשרות להחזיק לטווח הארוך במושבות בניגוד לרצונן. לאור הפילוג שהתהווה בעם הצרפתי סביב הסוגיה האלג'ירית, במאי 1958 הציע ראש הממשלה הנבחר פייר פלימלן, איש המפלגה הקתולית, לשאת ולתת עם הלאומנים האלג'ירים. בעזרת המתיישבים הצרפתים, אנשי הימין בצבא הצרפתי בראשות הגנרל ז'אק מאסו תפסו את השלטון בעיר אלג'יר ואיימו להתקיף את פריז אם לא יועמד הגנרל דה גול בראשות הרפובליקה. משהסתבר כי הציבור אינו מוכן להגן על הרפובליקה מפני המורדים, פנו ראשי הרפובליקה אל הגנרל דה גול, שהסכים להרכיב ממשלה, וזאת בתנאי שתתקבל חוקה חדשה שתבסס משטר נשיאותי. לאחר קבלת השלטון על ידי דה גול ב-1 ביוני 1958 באה אל קיצה הרפובליקה הרביעית.
הרפובליקה הצרפתית החמישית > הרפובליקה בהנהגתו של דה גול

הרפובליקה החמישית (בצרפתית: Cinquième République) היא התקופה החוקתית הרפובליקנית החמישית והנוכחית בהיסטוריה של המשטר הצרפתי. תחילת הרפובליקה בשנת 1958, בעקבות התמוטטות המשטר של הרפובליקה הצרפתית הרביעית, שהייתה דמוקרטיה פרלמנטרית חלשה ופגיעה, ולא יכלה להתמודד עם המשבר באלג'יריה. הרפובליקה החמישית מבוססת על משטר נשיאותי ריכוזי וחזק, ונראה שהצליחה להוביל את צרפת משנים של אי יציבות וממשלות מתחלפות, שאפיינו את הרפובליקה הצרפתית השלישית והרביעית אל משטר יציב ודמוקרטי, התואם, כפי שנראה, את התנאים בצרפת המודרנית.
לאחר קבלת החוקה שהציע דה גול, ב-28 בספטמבר 1958, החלה תקופת הרפובליקה הצרפתית החמישית. בזכות החוקה, אשר חיזקה את מעמד הנשיא, למרות התנגדות הצבא וגורמים ימניים קיצוניים, הכיר דה גול בעצמאות אלג'יריה ופתר את המשבר שאיים לפלג את צרפת. במהלכיו באלג'יריה, דה גול הקים כעס גדול בקרב המתיישבים הצרפתים באלג'יריה, ותומכיהם בצרפת גופא. לפיכך הוא נאלץ לדכא שתי מרידות באלג'יריה מצד המתיישבים ואנשי הצבא. המרידה השנייה הייתה מרד הגנרלים שהתרחש באפריל 1961, שבו איימו צנחנים מורדים בפלישה לצרפת. כן אויים דה גול על ידי הארגון הטרוריסטי של המתיישבים באלג'יריה – ה-OAS. במרץ 1962 דה גול הכריז על הפסקת אש באלג'יריה ומשאל עם הוביל להכרזה על עצמאות אלג'יריה ב-3 ביולי 1962.
בספטמבר 1962 הוביל דה גול לשינוי חוקתי, שהביא לבחירה ישירה של הנשיא על ידי העם. עד לתיקון זה נבחר הנשיא על ידי חבר אלקטורים, בדומה לנשיא ארצות הברית. לאחר התיקון, נבחר הנשיא באופן ישיר על ידי העם, בשיטת בחירה בת שני סיבובים.
בשנת 1968 לאחר כעשר שנים בשלטון התעייפה החברה הצרפתית מן הגישה הפטריארכלית של דה גול. באירועי מאי 1968 התמרדו סטודנטים בדרישה לחירויות רבות יותר, ולסיום מלחמת וייטנאם (שצרפת לא הייתה מעורבת בה, אך ההתנגדות לה הייתה חלק מ"תרבות הנגד" הכלל עולמית בצרפת, אירופה וארצות הברית). המרידה לוותה בשביתות כלליות. דה גול הצליח לשלוט במצב, והבחירות ביוני 1968, השאירו רוב גוליסטי בפרלמנט, אך היה ברור אף לדה גול, כי משטרו הוא נחלת העבר. באפריל 1969 התפטר דה גול במפתיע, בעקבות כישלון במשאל, שנגע לסמכויות המחוזות בצרפת אל מול הממשלה המרכזית.
ראו גם

המשטר בצרפת
האימפריה הקולוניאלית הצרפתית
יחסי הממלכה המאוחדת-צרפת
חיל החלל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזה
 סוגה:  קומדיה
 בימוי:  פול קינג 
 שחקנים:  סטיב קארל  דיאנה סילברס  בן שוורץ  ג'ון מלקוביץ'  טואוני ניוסם 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  17 
 הפקה
 חברת הפקה:  3 Arts Entertainment
 הפצה:  נטפליקס 
 שידור
 רשת שידור:  Netflix
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  29 במאי 2020 – 18 בפברואר 2022 
 קישורים חיצוניים
 https://www.netflix.com/title/81021929
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חיל החלל (באנגלית: Space Force) היא סדרת רשת קומית אמריקאית שיצרו גרג דניאלס וסטיב קארל, בכיכובם של קארל עצמו, ג'ון מלקוביץ', בן שוורץ, דיאנה סילברס, ליסה קודרו וטואוני ניוסם. הסדרה עלתה לשידור ב-29 במאי 2020 בנטפליקס. ב-29 באפריל 2022 הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות.
תקציר עלילת הסדרה

חיל החלל היא סדרת קומדיה המציגה קבוצת אנשים שמוטלת עליהם משימה להקים את החיל השישי של כוחות הצבא האמריקניים: כוח החלל.
העלילה מתמקדת בגנרל מארק ניירד, טייס קרב בעל עבר צבאי עשיר שמקווה להתמנות למפקד חיל האוויר של ארצות הברית, אלא שאז נבחר נשיא חדש בארצות הברית שמחליט להקים חיל חדש - חיל החלל, שתפקידו יהיה לשלוח אסטרונאוטים לירח ולמאדים ובבוא היום להחיל ריבונות אמריקאית על החלל. כך, במקום שניירד יקבל את המשרה אליה קיווה, הוא ממונה למפקד חיל החלל.
העלילה מדלגת כמה חודשים קדימה, וניירד הוא המפקד הראשי של חיל החלל, לצד סגנו הספק-חבר-ספק-נטל דוקטור מלורי, שמשמש כמדען הראשי של תוכנית החלל. במקביל אשתו של ניירד נכנסת לכלא בעוון פשע שלא נאמר באף שלב בתוכנית, לארבעים השנים הבאות. בכך היא משאירה את ניירד לבד עם בתם המתבגרת, שמתקשה להתקבל בחברת בני גילה בעיר החדשה אליה עברו.
ניירד, יחד עם עמיתיו, מנסה לקדם את חיל החלל לצד ניסיונותיו לתמוך בבתו ובאשתו. הוא נתון בלחץ מתמיד מצד הנשיא החדש והמפוקפק להצליח במשימות החיל. נראה כאילו הוא ממש מצליח להתקדם בתוכנית החלל כשמתברר כי הסינים הקדימו אותם והקימו מושבה על הירח.
שחקנים ודמויות

סטיב קארל כגנרל מארק ר' ניירד
ג'ון מלקוביץ' כד"ר אדריאן מלורי, מדען כוח החלל
בן שוורץ בתפקיד פ. טוני סקרפידוצ'י, יועץ התקשורת של חיל החלל
דיאנה סילברס בתפקיד ארין ניירד
טואוני ניוסם בתפקיד אנג'לה עלי
ג'ימי או יאנג כד"ר צ'אן קאיפאנג
אלכסיי וורוביוב בתפקיד יורי "בובי" טלאטוביץ'
דון לייק בתפקיד בראד גרגורי
נואה אמריך כגנרל קיק גרבסטון, מפקד חיל האוויר
פרד ולארד בתפקיד פרד ניירד, אביו של מארק ניירד
ג'סיקה סיינט קלייר בתפקיד קלי קינג
ליסה קודרו בתור מגי ניירד
סקירה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | הוזרמה לראשונה | הוזרמה לראשונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 29 במאי 2020 | 29 במאי 2020 |
|  | 2 | 7 | 7 | 18 בפברואר 2022 | 18 בפברואר 2022 |
הפקה > פיתוח

ב-16 בינואר 2019 הוכרז כי נטפליקס הזמינה עונה ראשונה של עשרה פרקים של סדרה קומית שתגולל את סיפור הקמת כוח החלל. הסדרה נוצרה על ידי גרג דניאלס וסטיב קארל והופקה על ידי דניאלס, קארל והווארד קליין באמצעות 3 Arts Entertainment. הסדרה יצאה לבכורה ב-29 במאי 2020.
בנובמבר 2020 חודשה הסדרה לעונה שנייה. העונה השנייה עלתה ב-18 בפברואר 2022.
באפריל 2022 הסדרה בוטלה.
הפקה > ליהוק

לצד הודעת הזמנת פיילוט, אושר שקארל יככב בסדרה.
ב-26 בספטמבר 2019, הוכרז כי ג'ון מלקוביץ', בן שוורץ, דיאנה סילברס וטואוני ניוסם הצטרפו לסדרה כצוות השחקנים הראשי וג'ימי אונג יאנג, אלכסיי וורוביוב ודון לייק לוהקו לגילום דמויות משניות. באוקטובר 2019, נואה אמריך, פרד וילארד וג'סיקה סיינט קלייר הצטרפו אף הם. באפריל 2020 פורסם כי ליסה קודרו הצטרפה לתפקיד משני.
הפקה > צילומים

צילומי העונה הראשונה החלו בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-26 בספטמבר 2019 והסתיימו ב-10 בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  Andreeva, Nellie (16 בינואר 2019). "'Space Force' Workplace Comedy Series From 'The Office's Steve Carell & Greg Daniels Ordered By Netflix". Deadline Hollywood (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (16 בינואר 2019). "'Space Force' Comedy Series From Steve Carell, Greg Daniels Set at Netflix". Variety (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Otterson, Joe (26 בספטמבר 2019). "John Malkovich, Ben Schwartz Among Seven Cast in Netflix 'Space Force' Series Alongside Steve Carell". Variety. נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alec Bojalad (May 19, 2020). Space Force: Netflix Series Debuts First Trailer. Den Of Geek. retrieved April 30, 2022
1 2  Nellie Andreeva (April 29, 2022). ‘Space Force’ Canceled By Netflix After 2 Seasons. Deadline. retrieved April 30, 2022
1 2 3  Andreeva, Nellie (16 בינואר 2019). "'Space Force' Workplace Comedy Series From 'The Office's Steve Carell & Greg Daniels Ordered By Netflix". Deadline Hollywood (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (16 בינואר 2019). "'Space Force' Comedy Series From Steve Carell, Greg Daniels Set at Netflix". Variety (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (8 באפריל 2020). "'Space Force': Greg Daniels-Steve Carell Comedy Series Gets Netflix Premiere Date; Lisa Kudrow Casting Revealed". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Denise Petski, Denise Petski, ‘Space Force’ Renewed For Season 2 By Netflix, Deadline, ‏2020-11-13 (באנגלית)
↑  Andreeva, Nellie; Petski, Denise (26 בספטמבר 2019). "'Space Force': John Malkovich, Ben Schwartz Among 6 Cast In Greg Daniels-Steve Carell Netflix Comedy Series". Deadline Hollywood (באנגלית). נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Porter, Rick (26 בספטמבר 2019). "John Malkovich, Ben Schwartz Join Steve Carell in Netflix's 'Space Force'". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-27 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reimann, Tom (23 באוקטובר 2019). "'Space Force' Cast Adds Noah Emmerich, Fred Willard, and Jessica St. Clair". Collider. נבדק ב-24 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (23 באוקטובר 2019). "'Space Force': Noah Emmerich, Fred Willard & Jessica St. Clair Join Cast Of Netflix Comedy Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-24 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Turchiano, Danielle (8 באפריל 2020). "Lisa Kudrow Joins Steve Carell in 'Space Force,' Netflix Sets Premiere Date". Variety. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fisher, Jacob (27 באוגוסט 2019). "The Pre-Production #2 – 'WandaVision', 'Halo', 'The Wheel Of Time', 'Space Force', 'The Mandalorian' Season 2". Discussing Film (באנגלית). נבדק ב-27 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moore, Kasey (13 בינואר 2020). "'Space Force' Season 1 on Netflix: What We Know So Far". WhatOnNetflix. נבדק ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ג'מיני 5

ג'מיני 5 (או ג'מיני V) הייתה משימה מאוישת של נאס"א בשנת 1965 והיוותה חלק מתוכנית ג'מיני.
ג'מיני 5 הייתה המשימה השלישית המאוישת בתוכנית, המשימה ה-11 המאוישת של ארצות הברית עד אותה תקופה והמשימה ה-19 של כל הזמנים.
זו גם הייתה הפעם הראשונה שבה משימה מאוישת אמריקאית החזיקה בשיא של אורך המשימה, שנשבר ב-26 באוגוסט 1965. עד לתאריך זה אחזה בתואר ווסטוק 5 הסובייטית.
צוות

טייס: גורדון קופר
טייס משנה: פיט קונראד
צוות > צוות גיבוי

טייס: ניל ארמסטרונג
טייס משנה: אליוט סי
מטרת המשימה

המשימה, ששוגרה ב-21 באוגוסט 1965, הקיפה את כדור הארץ במשך 120 הקפות ונמשכה 190 שעות ו-56 דקות, שיא חדש לאותה תקופה. המשימה נועדה להראות כי האסטרונאוטים יכולים לשרוד בחלל לשהות הנדרשת כדי לטוס לירח ובחזרה. קופר היה האסטרונאוט הראשון ששב לחלל בטיסה מסלולית. קופר וקונארד התאמנו לבצע מפגש (rendezvous) עם פוד שנפרס מהחללית אולם עקב בעיות הספק חשמל הם אולצו להחליף ל"מפגש דמה", שכלל תמרון של החללית למיקום שנקבע מראש בחלל. בנוסף, קופר וקונראד צילמו צילומים ברזולוציה גבוהה בשביל משרד ההגנה האמריקאי. בעיות בתאי הדלק המספקים את האנרגיה והבעיות במערכת המפגש מנעו ביצוע חלק מהניסויים. על כן לאסטרונאוטים היה זמן פנוי.
טלאי משימה

לכבוד טיסת ג'מיני 5 ביקש קופר לעצב טלאי משימה ייעודי למשימה. עד לטיסה זו לא היו טלאי משימה. קופר היה הראשון שעיצב את הטלאי עם פיט קונארד. הטלאי היה בד לבן עליו נרקמו שמו שלו ושמו של קונראד, עגלה מכוסה, והכיתוב "Days or Bust ‏8" (8 ימים או כלום) שהתייחס למשך המשימה. מנהל נאס"א דאז, ג'יימס ווב, אישר את העיצוב של קופר אך דרש להסיר את הכיתוב מהגרסה הרשמית של הטלאי. טלאי המשימה, שנקרא טלאי קופר, נתפר למדי האסטרונאוטים על החזה מצד ימין, מתחת ללוחית עם שמם ומול סמל נאס"א (שנתפר לשמאל החזה).
ראו גם

תוכנית ג'מיני
הערות שוליים

↑  More Than Just a Merit Badge
↑  "'8 Days or Bust' +50 years: Gemini 5 made history with first crew mission patch". collectspace. 24 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w60q1nvh 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טלאי המשימה הרשמי, עם הכיתוב המכוסה
המרינלנד של אנטיב

| --- | --- |

 מיקום:  אנטיב, צרפתצרפת
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־55 שנים)
 מייסדים:  Roland de la Poype 
 בעלות:  Parques Reunidos 
 קואורדינטות:  43°36′54″N 7°07′30″E﻿ / ﻿43.615°N 7.125°E﻿ / 43.615; 7.125
 www.marineland.fr
 
המרינלנד של אנטיב הוא פארק שעשועים שהוקם ב-1970 ביוזמת הרוזן רולנד דה לה פויפ באנטיב (האלפים הימיים), בריביירה הצרפתית. הפארק שמשתרע על פני 26 דונם כולל פארק זואולוגי ימי עם דולפינריום, פארק מים (אקווה ספלאש), פארק משחקים לילדים, מיני גולף ומלון. הפארק נמצא בבעלותה של החברה הרב-לאומית הספרדית Parques Reunidos, שבעלי המניות העיקריים שלה הם קרנות ההשקעות EQT Partners ו-Elliot Management. מאז 2017, המנכ"ל הוא פסקל פיקו.
המרינלנד אחד מארבעת הדולפינריומים הצרפתיים ואחד משני הדולפינריומים האירופיים המציגים אורקות. ב-2018 ביקרו באתר למעלה מ-850,000 מבקרים, והוא היה האתר המתויר ביותר באזור פרובנס-אלפ-קוט ד'אזור.
מאז 2010, הוא הואשם בהתעללות בלווייתנאים, בטענה שדולפינריומים לא יכולים להבטיח תנאי שבי נאותים ובריאים ללווייתנים.
ב-4 בדצמבר 2024, הודיע הפארק שייסגר לצמיתות ב-5 בינואר 2025 עקב ירידה במספר המבקרים ורגולציה מוגברת של שבי בעלי חיים בצרפת.
היסטוריה

ב-25 ביולי 2006 נמכר הפארק תמורת כ-75 מיליון אירו לקבוצת פארקי השעשועים הספרדית Parques Reunidos.
באוקטובר 2015, אירעו הצפות קשות ותנאי מזג אוויר קשים שפגעו באנטיב, וגרמו למותו של ולנטין, אורקה זכר בן 19 שנולד בשבי בפארק. הפארק היה מוצף בבוץ ונותר ללא חשמל לשאיבת מים נקיים, ובאותה התקופה מתו גם כרישים, אריות ים וצבים.
בנובמבר 2021 עבר בפרלמנט הצרפתי חוק האוסר על מופעים של יונקים ימיים. מאחר שכ-90% מהמבקרים בפארק מגיעים לצפות במופעי דולפינים וקטלנים (אורקות), הוחלט לסגור את הפארק בינואר 2025.
תערוכות ומופעים בולטים > מופע קטלנים

בפארק נמצא מתחם בריכות לדולפיני קטלן (אורקה) הגדול באירופה, שלו קיבולת של 11,000,000 גלון (42,000 מטר מעוקב) מים, וזכוכית פנורמית באורך של 64 מטר 64 מטרים (210 רגל).
אורך חייהם של דולפיני קטלן בטבע יכולים להגיע לכ-60 שנה. עד 2023 חיו בפארק ארבעה דולפיני קטלן. ב-17 באוקטובר 2023 מת הקטלן מואנה בגיל 12, וכמה חודשים אחר כך ב-28 במרץ 2024 מת אינוק בגיל 25. שני דולפיני הקטלן שנותרו, וויקי וקיג'ו, יועדו לעבור ליפן ב-2024, אך בעקבות תביעה של האיגוד הצרפתי להגנת בעלי החיים One Voice, דרש בית המשפט הערכה נוספת בעניין.
תערוכות ומופעים בולטים > מופע דולפיננים

במרינלנד גידלו 12 דולפיננים נכון לאפריל 2020.
תערוכות ומופעים בולטים > Les Coulisses de l'apprentissage (מופע אריות ים)

הדגמה חיה של טכניקות האימון המשמשות את כל היונקים בפארק, כדי להבין טוב יותר את בסיס הקשר בין בני אדם ובעלי חיים.
תערוכות ומופעים בולטים > מנהרת הכרישים

מנהרה של 30 מטרים (98 רגל) דרך אקווריום שבה כמעט 2,000,000 ליטר (530,000 גלון) של מים, המבקרים מוקפים בכרישים ובדגי מנטה (חתולי ים).
תערוכות ומופעים בולטים > דובי קוטב

ב-22 באפריל 2010 הועברו דובי הקוטב פלוק ורספוטין למרינלנד מגן החיות של נירנברג. ב-12 בדצמבר 2019 המליטה פלוק שלישייה - אינדיאנה, טאלה ויומה. ב-11 ביוני 2021 נסגרה תצוגת דובי הקוטב והדובים הועברו לפארק חיות הבר יורקשייר שבממלכה המאוחדת.
פעילויות > מפגשים > דולפין

המבקרים יכולים לבלות 20 דקות בשכשוך במכל הדולפינים תוך כדי למידה נוספת על החיות. Dolphin Encounter, Marineland (באנגלית)
פעילויות > מפגשים > קטלן

המבקרים יכולים לבלות 25 דקות באינטראקציה עם אורקות ב"אורקה פיורד" דרך חלון פנורמי גדול, בסיוע ובלמידה ממאמנים.
פעילויות > מפגשים > אריה ים

בילוי של 20 דקות עם אריות ים באזור פרטי עם זוג מאמנים.
פעילויות > מפגשים > כרישים

המבקרים יכולים לשחות עם חליפת צלילה וקסדה במנהרת הכרישים.
גלריה

דוֹלפִין
מפרקתן הבינים
פינגוויני הומבולדט
צב ים חום
אריה ים שטלר
אזור אנטארקטיקה עם פינגווינים מלכותיים, פינגווינים מצויצים מערביים, פינגווינים לבני אוזן ופינגוויני סלעים
מופע דולפינים