stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלופון
הערות שוליים

↑  גוֹן הֶגְיָן במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Lee, Penny (1996). The Whorf Theory Complex — A Critical Reconstruction. John Benjamins. pp. 46, 88
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4491201-8
אלוף ללא עוררין 3

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  יצחק פלורנטין 
 הופק בידי:  אבי לרנר, לטי גרובמן 
 תסריט:  בועז דוידזון 
 שחקנים ראשיים:  סקוט אדקינס מארק איווניר רוברט קוסטנזו ורנון דובטשף ולנטין גנב Lateef Crowder Dos Santos Hristo Shopov מרקו זרור מייקל שאנון ג'נקינס Michael Baral 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Nu Image 
 חברה מפיצה:  Nu Image, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2010 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אמנויות לחימה, סרט מתח, סרט כלא, סרט פעולה, סרט דרמה 
 סרט קודם:  אלוף ללא עוררין 2 
 סרט הבא:  Boyka: Undisputed 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אלוף ללא עוררין 3 גאולה, בלתי מנוצח הוא סרט אמנויות לחימה בכיכובו של סקוט אדקינס, מיקאל שאנון, מייקל שאנון ג'נקינס ובבימיו של יצחק פלורנטין. זהו הסרט השלישי בסדרה אחרי אלוף ללא עוררין מ-2002 ואלוף ללא עוררין 2 מ-2006.
עלילה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא סגנון.
זהו המשך של חלק השני כאשר בסוף החלק השני אסיר רוסי בשם בויקה נפגע בברך ובעקבות כך צולע. מאז הוא סירב להשתתף בקרבות אלא העדיף לנקות שירותים.
בבית הסוהר החדש מפתים את האסירים להילחם בתמורה לחופש, ובויקה דורש את כבודו. הם מעבירים אותו לבית סוהר אחר ושם הוא פוגש שבעה לוחמים ממדינות שונות (ביניהם אמריקאי שאיתו הוא מתיידד עם הזמן  וקולומביאני שהוא לוחם חזק).
בבוקר שולחים אותם לעבוד במחצבה, מתברר שמנהל הכלא והאמרגן של הקולומביאני משתפים פעולה ומעבירים לקולומביאני סמים ממריצים ובנוסף הוא לא עובד, והם מטיסים את גאגה (האמרגן של בויקה) להמר עליו, בינתיים מפקדי הכלא פוצעים את האמריקאי כדי שלא ישרוד את הקרב עם הקולומביאני, בעבודה בויקה עוזר לו לברוח ואחר כך מגלה שגאגה לא מהמר עליו ואומר שזה מכעיס אותו, באותו ערב הוא נלחם בקולומביאני ואחרי קרב קשה הוא שובר את רגלו של הקולומביאני ומנצח, מנהל הכלא לוקח אותו כדי לרצוח אותו ואז מגיע האמריקאי, יורה במנהל הכלא ובשומרים ולוקח אותו לרכב של גאגה, שם גאגה מביא לו מזוודת כסף ואומר לו שהימר עליו אלא שניסה לגרום לו לכעוס (אתה הלוחם הכי טוב בעולם במיוחד כשאתה כועס).
איוואמי גינזאן

איוואמי גינזאן (ביפנית: 石見銀山) הוא מכרה כסף בעיר אודָה, במחוז שימאנה, באי הונשו שביפן. המכרה ו-13 אתרים נוספים הקשורים בכריית כסף, ייצורו ובהובלתו נוספו לרשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2007 ומשתרעים על שטח כולל של 442 הקטאר.
מראה במכרות
המכרה נפתח בשנת 1526 על ידי סוחר יפני בשם קאמיָה ג'וטֵיי, ושיא תפוקתו הייתה בתחילת המאה ה-17, כאשר נכרו בו כ-38 טון כסף בשנה, שהיוו כשליש מהתפוקה העולמית. בכסף מהמכרה השתמשו בעיקר להטבעת מטבעות, ועל כן היה נושא למלחמות מרובות, עד אשר שוגונות טוקוגאווה נטלה את השליטה עליו, לאחר הניצחון בקרב סקיגהארה, בשנת 1600. לאחר מכן תוחם המכרה בגדרות ונחסם על ידי עצי אורן. טירת יאמָבּוּקי נבנתה בלב מתחם זה. כריית כסף מהמכרה הופסקה במאה ה-19 בשל אי עמידה בתחרות עם מכרות אחרים.
חלקים מהמכרה נמצאים עדיין במצב טוב וממשלת יפן הכריזה על המקום כאזור שימור מיוחד בשל קיבוץ מבנים היסטוריים. הממשלה אף בקשה להכיר במכרה כאתר מורשת עולמית, והצליחה בכך בשנת 2007, אף על פי שהערכת הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים לא מצאה באתר זה "ערך עולמי יוצא דופן".
הערות שוליים

↑  The Yomiuri Shimbun, "Iwami picked as World Heritage site" June 2007
↑  הערכת הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7681694-1  NDL: 00953472  VIAF: 254834722   WorldCat (עם VIAF): 254834722 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלה בנאסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 כלי נגינה:  סקסופון 
 
אלסנדרו "אלה" בנאסי (באנגלית: Alessandro "Alle" Benassi) הוא די ג'יי, פזמונאי ומפיק מוזיקלי איטלקי, הידוע בעיקר כחבר בצמד האחים בנאסי (אנ') וכשותף לכתיבת מספר להיטים של כריס בראון ומדונה. הוא כתב את "Beautiful People" שדורג בחמישייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי.
בשנת 2012 עבד עם בן דודו, בני בנאסי על מספר שירים מ-MDNA של מדונה.
קריירה

בנאסי ובן דודו בני בנאסי החלו לעסוק בתקליטנות בעיר הולדתם רג'ו אמיליה, איטליה בשנות ה-80. באמצע שנות ה-90, הם התחילו לעבוד במסגרת חברת ההפקות "אוף לימיטס" של לארי פניני'ולי. שם, הם עבדו עם מספר אמנים ולהקות כדוגמת ויגפילד. אלה בנאסי כתב והפיק שירים עבור אלבומה הרביעי, 4. לאחר מכן, אלסנדרו ובני בנאסי הוציאו מספר אלבומים במסגרת הצמד שהקימו, האחים בנאסי: Hypnotica (2003), Pumphonia (2004) ו-...Phobia (2005). מאוחר יותר הוא המשיך להפיק שירים עבור כריס בראון.
בשנת 2012 עבד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה על השירים "Girl Gone Wild", "I'm Addicted" ו-"Best Friend".
הערות שוליים

1 2 3  Alle Benassi, Discogs (באנגלית)
↑  "Official Singles Chart Top 100"
1 2  Release group “MDNA” by Madonna - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Whigfield - Whigfield 4 (באנגלית), 2002, נבדק ב-2023-11-06
↑  Top 50 Rap Songs of 2009, LiveAbout (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fdcfe3d3-73db-432d-8a34-10540ded35fb
איוואן מז'וראניץ'

| --- | --- |

 לידה:  11 באוגוסט 1814 נובי וינודולסקי, קרואטיה 
 פטירה:  4 באוגוסט 1890 (בגיל 75) זאגרב, ממלכת קרואטיה-סלבוניה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מירוגוי 
 השכלה:  אוניברסיטת זאגרב 
 תפקיד:  באן קרואטיה (1873–1880) 
 מפלגה:  People's Party 
 חתימה:   
 
איוואן מז'וראניץ' (בקרואטית: Ivan Mažuranić;‏ 11 באוגוסט 1814, האימפריה האוסטרית – 4 באוגוסט 1890, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה סופר, מילונאי ופוליטיקאי קרואטי.
ביוגרפיה

איוואן מז'וראניץ' נולד למשפחת איכרים בעיירה בחוף הים האדריאטי. אזור זה באותה תקופה היה חלק מהאימפריה האוסטרית. אייון מזוראניץ' למד בריאקה ואחר כך משפטים באוניברסיטת זגרב. לאחר סיום הלימודים הוא עבר כמורה בזגרב.
לאחר תקופה מסוימת הוא התחיל בקריירה של עורך דין ועיתונאי. במאמרים שלו הוא תמך ברעיון של הקמת מדינה שתאגד בתוכה כל העמים הסלאבים באזור. איוואן מז'וראניץ' היה בין הנציגים הבולטים של התנועה האילירית.
בשנת 1842 הוא פרסם מילון גרמני-קרואטי. במילון זה הוא כלל מספר מילים חדשות שנמצאים בשימוש עד היום.
בשנת 1848 הוא הוציא מאמר "Hrvati Magjarom" בו תמך בהקמת ממלכה הונגרית-קרואטית על בסיס ההסדר הפוליטי שכבר קיים בשווייץ. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19 איוואן מז'וראניץ' שירת בווינה כמנהל מחלקת קרואטיה בממשל.
בשנים 1858–1872 הוא היה נשיא של Matica hrvatska, מכון התרבות הקרואטי.
בשנת 1873 הוא מונה לבאן של קרואטיה וכהין בתפקיד זה עד לשנת 1880. בתקופה זו איוואן מז'וראניץ' קידם מספר רפורמות חשובות בתחום המשפט.
איוואן מז'וראניץ' היה נשוי לאלכסנדרה ונולד להם בן דימיטריה דמטר שהיה משורר קרואטי, נכדתה היא איוונה ברליץ'-מז'וראניץ'.
אלופוגלוסוס

| אלופוגלוסוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
אינפרא־סדרה:: דמויי לטאה
משפחה:: אלופוגלוסיים
סוג:: אלופוגלוסוס
שם מדעי
 Alopoglossus ‏בולנז'ר, 1885

אלופוגלוסוס (שם מדעי: Alopoglossus) הוא סוג של לטאות בנות הקבוצה דמויי לטאה שהן היחידות במשפחה אלופוגלוסיים (Alopoglossidae). בעבר השתייכו למשפחה לטאות ממושקפות אך הופרדו ב-2016 למשפחה עצמאית. ישנם 28 מינים בסוג זה שהוגדר ב-1885 בידי החוקר ג'ורג' אלברט בולנגר (אנ').
אלו לטאות נאוטרופיות החיות רק ביערות אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית בגבהים של 100 עד 1,500 מטר והן פעילות לילה. לטאות אלה מזכירות את בני משפחת הלטאיים והן אוכלות כל, לרוב חרקים וטרף דומה שהם תופסים בלשונם.
מינים

Alopoglossus amazonius
Alopoglossus andeanus
Alopoglossus angulatus
Alopoglossus atriventris
Alopoglossus avilapiresae
Alopoglossus bicolor
Alopoglossus bilineatus
Alopoglossus brevifrontalis
Alopoglossus buckleyi
Alopoglossus carinicaudatus
Alopoglossus collii
Alopoglossus copii
Alopoglossus danieli
Alopoglossus embera
Alopoglossus eurylepis
Alopoglossus festae
Alopoglossus gorgonae
Alopoglossus grandisquamatus
Alopoglossus harrisi
Alopoglossus kugleri
Alopoglossus lehmanni
Alopoglossus meloi
Alopoglossus myersi
Alopoglossus plicatus
Alopoglossus romaleos
Alopoglossus stenolepis
Alopoglossus vallensis
Alopoglossus viridiceps
איוואן מוסקבין

| --- | --- |

 לידה:  6 ביוני 1874 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 בפברואר 1946 (בגיל 71) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  1895–1946 (כ־51 שנים) 
 מקום לימודים:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 בן או בת זוג:  אלה טרסובה (1936–1943) 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  אמן העם של ברית המועצות  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
איוואן מיכאילוביץ' מוסקבין (ברוסית: Иван Михайлович Москвин; ‏6 ביוני (18 ביוני) 1874 - 16 בפברואר 1946), שחקן תיאטרון רוסי וסובייטי. הוא זכה פעמיים בפרס סטלין (1943,1946) והוענק לו תואר אמן העם (1936). על הפעילות בתחום התיאטרון הוענק לשחקן עיטור לנין ועיטור הדגל האדום.
חייו

איוואן מוסקבין נולד במוסקבה למשפחת מתקן שעונים. למשפחה היו 8 ילדים והיא התקיימה בקושי רב. כבר בגיל צעיר מוסקבין החל לעבוד בעבודות מזדמנות. הוא אהב תיאטרון והשתתף בהצגות חובבנים. בשנת 1893 מוסקבין התחיל ללמוד משחק אצל ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. לאחר סיום הלימודים, מוסקבין היה שחקן של מספר תיאטראות במוסקבה וירוסלבל.
כאשר בשנת 1898 הוקם התיאטרון האמנותי של מוסקבה, מוסקבין הוזמן לתיאטרון החדש וכבר בצגנתו הראשונה גילם תפקיד ראשי. להצגה הייתה הצלחה רבה ומוסקבין "התעורר מפורסם בבוקר שלאחר ההצגה".
בשנת 1904 למוסקבין נולד בן בכור וקיבל שם ולדימיר לכבוד מורו נמירוביץ'-דנצ'נקו. בשנת 1906 התיאטרון יצאה לסבב הופעות באירופה, ברוב ההצגות מוסקבין היה בתפקיד הראשי וזכה להצלחה גדולה.
בשנת 1919 מוסקבין לראשונה השתתף בצילומי סרט, בסך הכול במהלך השנים הוא השתתף ב-7 סרטים.
בשנת 1919 מוסקבין נעצר כי נחשד בהשתתפות בקשר נגד השלטון. הוא שוחרר תוך זמן קצר בהתאם להוראת פליקס דזרז'ינסקי.
בשנים 1922–1924 מוסקבין השתתף בסבב הופעות של התיאטרון באירופה וארצות הברית.
בשנת 1936 מוסקבין התגרש מאשתו והתחתן עם שחקנית התיאטרון אלה טרסובה. באותה שנה הוענק לו תואר אמן העם בסבב הראשון של הענקת התארים.
כאשר בשנת 1939 וסבולוד מיירהולד נעצר, מוסקבין פנה ליוסיף סטלין עם בקשה לשחררו אך ללא הצלחה.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה התיאטרון פונה לסראטוב ומוסקבין ניהל את התיאטרון בפועל. לאחר פטירת ולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו הוא מונה למנהל התיאטרון. למרות המינוי, מוסקבין המשיך להופיע בהצגות.
בשנת 1943 אלה טרסובה עזבה אותו ומוסקבין חזר לאשתו הראשונה.
בשנות ה-40 למוסקבין החלו בעיות לב. בתחילת פברואר 1946 הוא אושפז בבית החולים ובבוקר 16 בפברואר הוא נפטר. מוסקבין נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
איווטה (מחוז)

מחוז איווטה (ביפנית: Iwate-ken 岩手県) הוא המחוז השני בגודלו ביפן, אחרי מחוז הוקאידו. המחוז שוכן באזור טוהוקו שבצפון האי הונשו, ובו נמצאת הנקודה המזרחית ביותר באי. בירת המחוז היא מוריאוקה. מחוז איווטה ידוע בנופי הטבע שבו, בעיקר בשל העובדה שבמחוז זה צפיפות האוכלוסייה הנמוכה ביותר ביפן, מלבד בהוקאידו.
ב-11 במרץ 2011 נפגע האזור ברעידת האדמה ובצונאמי שבא בעקבותיה, שהסבו נזק רב.
היסטוריה

באזור בו שוכן כיום מחוז איווטה התיישבו אנשי תקופת ג'ומון (2,800-1,900 לפנה"ס). ראיות לכך ניתן למצוא בבורות קבורה מהתקופה בעיר נישידה, ובכלים מהתקופה שנמצאו ברחבי המחוז.
האזכור הראשון לנוכחות יפנית באזור אירע בסביבות 630, אז נבנה מקדש האקוסן על הר קאנזן - כיום העיר הירַאיזומי. באותה תקופה עשו דרכם לאיווטה סוחרים, ציידים, נזירים ופושעים. מעט ידוע על היחסים בין יפנים אלה לאוכלוסיית האמישי (Emishi) המקומית, אך ב-776 הדרדרו היחסים כשכוחות גדולים של הקבוצה האתנית של היאמטו (כיום כינוי ליפנים) פלשו לאזור ותקפו את כפרי המקומיים. הלחימה נמשכה עד 787 כשאנשי היאמטו ספגו מפלה בסמוך לנהר קיטקאמי, בו טבעו 1,000 חיילים.
מחוז איווטה הנוכחי נוסד ב-1876, לאחר מלחמת בושין שהובילה לתקופת מייג'י.
גאוגרפיה

מחוז איווטה פונה לאוקיינוס השקט במזרח. הגבול עם מחוז אקיטה במערב נתחם בעיקר בהרי אוֹאוּ (Ou). מחוז אאומורי שוכן מצפון לאיווטה, ומחוז מיאגי שוכן לדרומו.
ברכס הרי אואו במערב המחוז יש הרי געש פעילים, כגון הר איווטה (2,038 מטרים והנקודה הגבוהה ביותר במחוז) והר קוריקומה (1,627 מטרים). הר הָיַאצ'ינֶה (1,917 מטרים), השוכן בלב רכס קיטקאמי, הוא ההר המזרחי ביותר ביפן ולפיכך נוצרה בו מערכת אקולוגית אנדמית.
מלבד רכסי ההרים, מאפיין נוסף של מחוז איווטה הוא נהר קיטקאמי הזורם מצפון לדרום, בין רכסי ההרים. זהו הנהר הרביעי בגודלו ביפן והארוך באזור טוהוקו.
בעבר היה מחוז איווטה עשיר במינרלים, בעיקר זהב, כסף, ברזל, פחם וגופרית, אך כיום הופסקה הכרייה. בשל הפעילות הוולקנית יש באזור שפע של מעיינות חמים המהווים תעשייה משגשגת. משאב נוסף בעל ערך הוא יערות המחוז. לפני מלחמת העולם השנייה העץ השכיח ביותר ביערות היה אשור, אך מאז ננטעו ארזים רבים.
גאוגרפיה > ערים

במחוז איווטה ישנן שלוש-עשרה ערים:
| --- | --- |
 האצ'ימנטאי  הנמאקי  איצ'ינוסקי  קמאישי  קיטקאמי  קוּג'י  מיאקו:  מוריאוקה (בירה)  נינוֹהֶא  אוֹפוּנאטוֹ  אוֹשוּ  ריקוזנטקאטה  טוֹנוֹ
כלכלה

כלכלת המחוז מתרכזת בעיר הבירה מוריאוקה ומתבססת על תעשיית תקשורת וייצור מוליכים למחצה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית מחוז איווטה, נכון ל-1 באוקטובר 2007, עומדת על 1,363,702.
מפקד האוכלוסין הראשון במחוז נערך ב-1907 ועמד על 770,406 תושבים. ב-1935 חצתה אוכלוסיית המחוז את קו מיליון התושבים, וב-1985 נרשם שיא האוכלוסייה עם 1,433,611 תושבים.
ראו גם

מחוזות יפן
אלה ברווה

אָלָה בּרֶוֶוה (בכתב לטיני: alla breve) הוא משקל מוזיקלי זוגי פשוט (כלומר בעל שתי פעמות) שבו הפעמה באה על כל תו של חצי. כשבכל תיבה יש שני חצאים חתימת הזמן היא  כלומר שתי פעמות של חצי בתיבה. סימון שקול לאלה ברווה הוא , כלומר האות C עם קו אנכי באמצעה. משמעות השם באיטלקית היא בסגנון ברווה. ברווה הוא התו עם ערך הזמן של שני שלמים, שהיה הקצר (breve באיטלקית) שבתווים בשיטת התווים המנסורלית שהייתה נהוגה במאות ה13–16. זאת להבדיל מהמשקל הנפוץ שבו בכל תיבה ארבע פעמות של רבעים, והמסומן ב  או .
חתימות זמן לאלה ברווה
חתימות זמן למשקל נפוץ
שימוש באלה ברווה

אלה ברווה קשור בבצוע זריז יותר של המוזיקה. כפי שניתן לראות בדוגמה שלהלן, כאשר המוזיקה היא מהירה מצטברים יותר תווים קצרים בכל תיבה - דבר המקשה מעט על קריאתה. שיכתוב התווים למשקל אלה ברווה יפחית את התווים בכל תיבה ויקל על קריאתה.
כמו כן, בצוע או ניצוח על תווים קיימים במשקל אלה ברווה יגרום להכפלת המהירות או לפחות להאצתה, כיוון שכל פעמה תכסה מרווח תווים רב יותר (חצי במקום רבע). לכן בצוע אלה ברווה נפוץ למשל במצעדים.
ההיסטוריה של הסימון אלה ברווה

סימני התווים המוקדמים התפתחו במסדרים דתיים נוצרים ולכן קיים רקע דתי לחלק מהם. כך, המשקל המשולש (בעל שלוש פעמות) נקרא המשקל המושלם בגלל הקישור לשילוש הקדוש ולכן סומן בעיגול, ללא התחלה או סוף. המשקל הזוגי (בעל שתי פעמות) נקרא המשקל החסר ולכן סומן בעיגול פתוח . סימן זה עדיין בשימוש אך משמעותו השתנתה לסמן את המשקל הנפוץ . קו אנכי באמצע העיגול הפתוח  "חותך" את המשקל ל - כלומר לאלה ברווה.
הערות שוליים

↑  Schonbrun, Marc (2005). The Everything Reading Music Book, p.56. ISBN 1-59337-324-4.
↑  Novello, John (1986). The Contemporary Keyboardist, p.37. ISBN 0-634-01091-3
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קצב במשקל  ותחתיו קצב הנשמע זהה אך כתוב במשקל . שימו לב שיש יותר תווים של שמיניות ושש-עשריות בכל תיבה בגרסת  מאשר תווים של שמיניות ורבעים בכל תיבה בגרסת  הקלה כך יותר לקריאה
.
איוואן מאשקיבסקי

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1930 Ositna, אוקראינה 
 פטירה:  25 בפברואר 2015 (בגיל 84) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית למדעי התעופה (1955) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית
 פרסים והוקרה
 עיטור לנין  עיטור אות הכבוד  עיטור הדגל האדום של העמל  breast badge «Honored transport worker of Russia» 
 חתימה:   
 
איוואן יפרמוביץ' משקיבסקי (ברוסית: Иван Ефремович Машкивский;‏ 16 באוקטובר 1930 – 25 בפברואר 2015, מוסקבה, הפדרציה הרוסית) היה מדינאי סובייטי, יו"ר הוועדה הממשלתית לפיקוח על התעופה האזרחית (1986–1992), שימש כמומחה בתחום בטיחות התעופה.
ביוגרפיה

בשנת 1955 כבוגר המכון לצי התעופה האזרחית של קייב, נשלח לעיר פרם. כאן עבד כמנהל עבודה, מהנדס בכיר, מהנדס טיסה וראש המחלקה לתחזוקה טכנית.
לאחר מכן - כמהנדס ראשי - מונה לסגן ראש המחלקה לתעופה אזרחית באורל של משרד התעופה האזרחית של ברית המועצות.
בשירות המדינה מילא את התפקידים הבאים:
1978–1980 - ראש המינהל הראשי לתפעול ותיקון הנדסת תעופה;
1980–1986 - סגן שר התעופה האזרחית של ברית המועצות;
1986–1992 - יו"ר הוועדה הממלכתית לפיקוח על בטיחות טיסה בכלי טיס תחת מועצת השרים של ברית המועצות;
לאחר קריסת ברית המועצות הוא עבד כראש מנהלת הבטיחות הראשית וסגן מנהל מחלקת התובלה האווירית במשרד התחבורה הרוסי.
במשך שנים רבות עמד בראש מועצת הקרן הבינלאומית לביטחון תעופה.
הערות שוליים

↑  "Машкивский И.Е. - 75 лет - Октябрь 2005". МАРАП. נבדק ב-2020-05-23.
↑  "25 февраля на 85-м году жизни скончался ветеран гражданской авиации Иван Ефремович Машкивский". AviationExplorer. נבדק ב-2020-05-23.
אלי מאור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1937 (בן 86) ישראל 
 ענף מדעי:  היסטוריה של המתמטיקה 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  אוניברסיטת לויולה בשיקגו  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
אלי מאור (נולד ב-4 באוקטובר 1937) הוא היסטוריון של המתמטיקה ישראלי, מלמד באוניברסיטת לויולה בשיקגו.
הוא סיים את הדוקטורט שלו בטכניון בנושא "שימוש בשיטות מתמטיות לפתרון בעיות באקוסטיקה" (1969). שימש כעורך לנושאי הטריגונומטריה באנציקלופדיה בריטניקה. הוא אסטרונום חובב וכתב מאמרים בעבור Sky & Telescope ו-Science. כתב מספר ספרים בנושא ההיסטוריה של המתמטיקה, כולם בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון.
מספריו

To Infinity and Beyond (1991)
e: The Story of a Number (1994)
Trigonometric Delights (1998)
Venus in Transit (2000)
The Facts on File Calculus Handbook (Facts on File, 2003)
The Pythagorean Theorem: A 4,000-Year History (2007)
איבאן ברנד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באפריל 1924 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  21 בפברואר 2006 (בגיל 81) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת קורווינוס בבודפשט (1949) 
 תפקיד:  פרופסור 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה ההונגרית למדעים (1982) 
 
בין השנים 1954–1985 עבד במשרד התכנון הלאומי
בין השנים 1953–1989 לימד באוניברסיטת קרל מרקס לכלכלה (כיום אוניברסיטת קורווינוס)
דוקטור כבוד של אוניברסיטת יאנוס פאנוניוס של פץ' (JPTE) (1995)
איבאן ברנד (במקור רייך, בהונגרית: Berend Iván; בודפשט, 20 באפריל 1924 – בודפשט, 21 בפברואר 2006) היה כלכלן יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור של האקדמיה ההונגרית למדעים.
קורות חיים

איבאן רייך נולד במשפחה יהודית כבנם של מעצב ואמן העורות לאיוש ברנד (רייך) ושל מריה פרנק. הוא איבד את אביו כשהיה צעיר.
אשתו הייתה מאז 1944, ורוניקה שנברגר, מנהלת בית ספר.
בתם: באטה ברנד (15 במרץ 1946) הייתה מורה בתיכון, פילוסופית.
בנם: יאנוס ברנד (24 ביולי 1951) מכונאי רכב.
ברנד קיבל תואר בכלכלה מהאוניברסיטה ההונגרית לכלכלה (1949), דוקטורט בכלכלה (1958), דוקטורט במדעי הכלכלה (1978). ברנד כיהן לאורך הקריירה שלו בתפקידים רבים ומגוונים:
ראש מחלקה באיגוד המהנדסים (1947–1948)
סגן מנהל של "ההוצאה לאור לכתבי עת מדעיים" (1948–1949) (Tudományos Folyóiratkiadó)
ראש הקבוצה הכלכלית במשרד התכנון הלאומי, במחלקה לפיתוח טכנולוגי (1949–1954)
ראש מחלקת מדיניות ההשקעות במשרד החקלאות (FM) ובמשרד החקלאות והמזון (MÉM) (1968–1954)
ראש מחלקת המאזנים באגף השקעות והבניה OT (1968–1971),
סגן ראש המחלקה במחלקת התכנון לטווח ארוך במשרד התכנון הלאומי (1971–1985)
יועץ מדעי של המכון לכלכלה של האקדמיה ההונגרית למדעים (מאז 1986)
מרצה לכלכלת השקעות באוניברסיטת קורווינוס (מ-1953)
קבלת תואר פרופסור חבר (1965–1979)
קבלת תואר פרופסור מן המניין באוניברסיטה (מ-1979)
מרצה באקדמיה של הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (MSZMP) (משנת 1957)
ברנד עסק בכלכלה חקלאית, בעיקר באפקטיביות של השקעות חקלאיות, בשאלות פעילות ההשקעות ומדיניות הפיתוח הקשורה אליה, בקורלציות בין ביקוש להון, ציוד טכני של עבודה ופריון עבודה ותיאוריות של צמיחה חקלאית. ברנד השיג תוצאות משמעותיות בניתוח מסלולי הצמיחה של הכלכלה ההונגרית, חקירת התנאים הלא כלכליים של פיתוח כלכלי, והערכת האפשרויות ארוכות הטווח שלה.
פרסים והוקרה

עיטור מסדר הצטיינות העמל דרג כסף (1968)
עיטור מסדר הצטיינות העמל דרג זהב (1969)
מדליית זיכרון היובל (1970)
עיטור מסדר הצטיינות לשירות למולדת (1971)
פרס האקדמיה (1982)
דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת יאנוס פאנוניוס של פץ' (JPTE) (1995)
לקריאה נוספת

איבאן ברנד: מי זה מי בחקלאות ההונגרית? כרך א' אה. אד. מרגיט באלוג. סקסרד, באביץ', 1997. (ההונגרים של סוף המאה)
בשורת מוות. איבאן ברנד מת. (יומן טרנסדנוביה החדש, 27 במרץ 2006 ונפסבדשאג, 8 באפריל 2006 ).
איבאן ברנד. מי זה מי הונגרי 1990. ביוגרפיות של יותר מ-6,000 הונגרים חיים. עורך ראשי. פטר הרמן, עורך. מאריה מרקוצי. בודפשט, 1990.
איבאן ברנד. מי זה מי 2000. לקסיקון ביוגרפי הונגרי ובינלאומי, ביוגרפיות של כמעט 20,000 מבני דורנו. עורך ראשי. פטר הרמן, 1999.
Révai új lexikona II. (לקסיקון רוואי החדש)
"Berend Iván - Névpont 2021". Névpont.hu (בהונגרית). נבדק ב-2021-03-04.
הערות שוליים

↑  "Keresés eredményei - Berend Iván (1924-2006)". opac.oszk.hu (בהונגרית). נבדק ב-2021-07-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007427733605171  GND: 171397215  VIAF: 108247751   WorldCat (עם VIAF): 108247751
אלופטריקס

| אלופטריקס |
| --- | --- |
 בול עליו ציור של אלופטריקס
תקופה
קרטיקון עליון 70 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טרודונטיים
סוג:: אלופטריקס
מין:: אלופטריקס
שם מדעי
 Elopteryx nopcsai

אלופטריקס (שם מדעי: Elopteryx; משמעות השם: "מעופף הביצות". ביוונית עתיקה: "ἕλος" - ביצת עשב, "πτέρυξ" - כנף) הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת המנירפטורים אשר חי בתור הקרטיקון של רומניה, באי הקדום האטג לפני 70 מיליון שנה. מאובניו התגלו בטרנסילבניה ב-1913 והכילו עצמות לא שלמות וקשות זיהוי. כיום המוצגים נמצאים במוזיאון להיסטוריה של הטבע. חוקרים רבים רואים בו טקסון מוטל בספק.
דינוזאור זה נחשב בעבר כמין מסדרת השקנאים ובהמשך נחשב למקורב לעופות בעלי שיניים. כיום רואים בו מין הקרוב לאלברזאוריים, כמו הבריידיקנם שנמצא באותו אזור ואולי היה קרוב גם לרפטורים. העצמות שנחשפו כללו בעיקר עצמות מפרקים וצלעות, מה שמקשה על הזיהוי.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה כוכב הדינוזאורים.
איוואן מקרוב

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1822 (יוליאני) ארזאמאס, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  9 באפריל 1897 (יוליאני) (בגיל 75) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 
איוואן מקרוב (ברוסית: Ива́н Мака́ров;‏  4 באפריל 1822 – 21 באפריל 1897) היה צייר דיוקנאות רוסי.
ביוגרפיה

הוא נולד בזמן שאביו (שהיה צמית) היה תלמידו של אלכסנדר סטופין בבית הספר לציור ארזמאס, בית הספר לאמנות פרובינציאלי הראשון ברוסיה. לאחר שסיים את השכלתו הבסיסית בבית הספר המחוזי בסרנסק, הוא למד עם אביו וסטופין, עד מהרה הפך לעוזר במספר פרויקטים של ציור בכנסייה.
על בסיס סקיצות ורישומים ששלח לאקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1842, הוא השיג את הפריבילגיה להיות "אמן חופשי". ב-1845 עבר לסנקט פטרבורג, שם למד באקדמיה אצל צייר ההיסטוריה אלכסיי מרקוב.
לאחר שנתיים שם, הוא בחר דיוקנאות כמומחיותו, תוך זמן קצר זכה לחסותה של מריה ניקולייבנה . ב-1853 הוא נסע רבות באירופה, וביקר בברלין, דרזדן, מינכן, ונציה, בולוניה ורומא. עם שובו לסנט פטרסבורג, הוא זכה בתואר "אקדמי".
למרות זאת, לרוב דיוקנאותיו אין ניחוח אקדמי. הוא היה טוב במיוחד בהצגת נשים וילדים. כפי שקורה לרוב הציירים הרוסים שלפני המהפכה, הוא גם ייצר אייקונים רבים וציורי קיר דתיים; במיוחד "ברכת אלוהים עליך" (בארמון אלכסנדר).
הערות שוליים

↑  Макаров Иван Кузьмич, www.names52.ru
↑  Artist Makarov Ivan Kuzmich, artinvestment.ru (באנגלית)
↑  Russian Paintings: Brief biography
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810576294505606  BnF: cb16674403k (data)  GND: 138898138  ISNI: 0000 0000 6688 0734  LCCN: nr95027396  RKD: 347078  VIAF: 56502191   WorldCat (עם VIAF): 56502191
איוואן מרטוס

| --- | --- |

 לידה:  1754 איצ'ניה, אוקראינה 
 פטירה:  5 באפריל 1835 (יוליאני) (בגיל 81 בערך) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות לזרב  בסנקט פטרבורג במתחם המנזר אלכסנדר נבסקי 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1773) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 יצירות ידועות:  Alexander I Statue in Taganrog, Monument to Lomonosov in Arkhangelsk 
 פרסים והוקרה:  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  מסדר סנטה אנה, דרגה 2 
 צאצאים:  Alexei Ivanovich Martos, Nikita Ivanovich Martos, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
פסל אקטיון במזרקת הפסלים הגדולה של פטרהוף
איוואן מרטוס (ברוסית: Иван Петрович Мартос; ‏1754 - 17 באפריל 1835) היה פסל רוסי ממוצא אוקראיני.