stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכאה

א-זכאה או א-זכאת (בתעתיק מדויק: אלזכאה בערבית: الزكاة) היא אחד מחמשת עמודי האסלאם ("ארכאן אל-אסלאם" أركان الإسلام) - המצוות העיקריות באסלאם. המצווה מחייבת את המוסלמי לתרום מכספו לצדקה. כספי הצדקה מיועדים לנזקקים, כמו אלמנות ויתומים, לצורכי הקהילה המוסלמית, למשל הקמת מסגדים או מוסדות חינוך דתיים, ובעת מלחמה משתמשים בהם גם לרווחת החיילים ולצורך פדיון שבויים.
יש להבחין בין שתי מצוות המכונות "זכאה", הראשונה נמנית עם חמשת עיקרי האסלאם ובה עוסק עיקר הערך הזה, ואילו האחרת מכונה "זכאת אל-פיטר" (زكاة الفطر, בתעתיק מדויק: זכאת אלפטר). "זכאת אל-פיטר" היא תשלום לצדקה שבו חייב כל משק-בית מוסלמי בכל יום של חודש רמדאן עבור כל נפש בבית. "זכאת אל-פיטר" נועדה לסייע למשפחות נזקקות לקיים את מצוות רמדאן כהלכתן, ולחגוג כראוי את חג עיד אל-פיטר שבסופו. תשלום "זכאת אל-פיטר" מחייב במיוחד משק בית שבו אחד מבני הבית או יותר פטורים מן הצום ברמדאן מסיבה כלשהי. לגביהם, התשלום לצדקה הוא מעין פדיון של הצום.
א-זכאה, כמצווה הכלולה בחמשת עמודי האסלאם, מהווה מעין מס המקיים קהילות מוסלמיות דתיות. א-זכאה אמורה להיות המס היחיד המושת על חברי הקהילה המוסלמית, אולם במדינות המוסלמיות המודרניות נהוגים גם מיסים אזרחיים שתפקידם לקיים את מנגנון השלטון האזרחי. במדינות מוסלמיות, השלטון האזרחי אינו מתערב בדרך-כלל בגביית א-זכאה.
מקורה של א-זכאה בתפיסה כי חלק מהחובות הדתיות המוטלות על הקהילה המוסלמית הוא דאגה לנזקקים ולשירותים דתיים וחברתיים כגון: מזון, ביגוד, חינוך, דיור ועוד.
בראשית ימי האסלאם נקבע כי המאמינים ישלמו עבור א-זכאה על כל הרכוש שברשותם ובצורה גלויה. לאחר מכן, לאחר שהבינו כי בכך נוצר לחץ לא בריא על המאמינים, ולאחר שהקהילה גדלה באופן משמעותי, נקבע שיש דברים שעדיף שיהיו נסתרים, על הנותן להחליט על מה לשלם וכמה.
צדקה בקוראן

...המעשים הטובים הם נחלת המאמין באלוהים וביום האחרון ובמלאכים ובספר הנביאים, והמעניק מרכושו על אף היותו אהוב עליו, לקרובי המשפחה והיתומים והנזקקים ולהֵלך בדרכים ולקבצן, ולשחרור עבדים; והמקיימים את התפילה והנותנים זכאת...-כל אלה, אמת בפיהם והם היראים
למרות הכתוב זו אינה האיה העיקרית, הפסוק העיקרי, שאליו מפנים בדיונים אודות צדקה.
פסוק הזכאת הוא בסורה 9, 60: בפסוק זה מוגדרים מקבלי הזכאת באופן ברור:
כספי הצדקה נועדו רק לעניים ולנזקקים ולמופקדים עליהם, ולאשר יש לקרב את לבו (לאסלאם), ולשחרור עבדים, ולכורעים תחת נטל חובות, ולמען אלוהים, ולהלך בדרכים. כל ציווה אלוהים, ואלוהים יודע וחכם.
סורה 2 "הפרה"


התייחסות מורחבת לנושא הצדקה.
פסוק 263:- צד מטפורי. אלו אשר מפזרים את הונם "נפקה" = משמעות המילה בערבית היא תשלום המזונות של גבר לאשתו. מדובר על כך שההשקעה בבני אדם מכפילה את עצמה. יש איזון – מי שנותן צפוי שאלוהים יבחר בו להשיב לו כגמולו. כאן טמון הרעיון שמי שנותן, מקבל חזרה כגמולו והגמול לא בהכרח גמול חומרי אלא הכרה במעשה טוב. צבירת מעשים טובים חשובה לאדם לעולם הבא.
פסוק 264 – אין לבוא בתרעומות אל מקבלי הצדקה. השכר יבוא בהמשך בעולם הבא ואין לצפות לגמול מידי. מדובר על מעשים בין בני אדם אך המשמעות עוברת דרך האל. מקבל הצדקה הוא האמצעי של הנותן למלא את חובתו, את המצווה. אלו המוציאים את הונם בדרכו של האל, אל להם לבוא אחר כך ולהוסיף על זה פגיעה והאשמה על אלו שקיבלו, שכרם של הנותנים עם אלוהים. יש פה אמירה חשובה על היחס בין הנותן לבין המקבל. יש כאן הנחיה איך להתנהג – לא להעליב ולהשפיל אנשים עם הנתינה.
פסוק 265 – נתינה עם תרעומת עדיף שלא תינתן. זה ממחיש פעם נוסף את חשיבות יחס הכבוד בין בני האדם.
פסוק 266 – האנשים אשר נותנים עם תרעומת (העלבה) פוסלים למעשה את הנתינה – ויתור על כל הכוח הקשור להונם. יש הכרה בחולשותיהם של בני האדם. זה לא קל לתת בצורה הנכונה, יש דרכים רבות אשר עלולות לפסול את הנתינה.
פסוק 8–267 – יש שימוש במטפורה חקלאית. נכנס כאן לתמונה הדור הבא. האם האדם רוצה שהוא יגיע לגיל מבוגר והדור הבא יפסיד הכל?
פסוק 70–269 - לתת מהדברים הטובים ולא לתת את העודפים והשאריות. בנוסף, יש כאן הבהרה – הכול ניתן מידי האל.
פסוק 271 - לא לפחד להיות עניים עקב הנתינה. האינסטינקטים שאומרים לאדם להימנע מנתינה הם בעצם קול השטן. יש להתגבר על הקולות הללו ולהבין שאין זה נכון. ככל שבני אדם מצייתים לחובה לתת, כלל לא צריך להיות חשש מפני העוני.
פסוק 272 – מי שקיבל את הדברים תבוא אליו חכמה. כל מי שמקבל את החוכמה (שהעוני בא מהשטן) הוא עשיר בחכמה ואלוהים לא נותן את החכמה לכל אחד.
פסוק 273 – אלוהים יודע את כל מעשי בני האדם. מתן בסתר עדיף על מתן בגלוי. נוצרת כאן היררכיה, דרגות של נתינה.
פסוק 274 – האדם צריך לדאוג לעצמו ואחרים לעצמם. אין אחריות על האדם עם חבריו אינם הולכים בדרך הישר. הרעיון הוא מתן מרצון. יש לתת לאלו העסוקים במלחמת אלוהים – הם לא מבקשים צדקה ואין לחשוב אותם לעשירים. מדובר בלוחמי הג'יהאד, כלי הקודש, אולי צופים. אנשים העוסקים בעיסוקים מהם אין להם מספיק הכנסה אך הם לא יוצאים לבקש נדבות. זה מטיל חובה על הנותן לפקוח עיניים ולהכיר את החברה ולא להותיר אנשים בסבלם עקב מחסור.
פסוק 275 - פסוק סיכום וסגירה של שרשרת הפסוקים העוסקים ישירות בצדקה.
הפסוקים הבאים אחריהם מדברים על איסור ההלוואה בריבית – איסור חמור של אלו אשר לא רק לא נותנים צדקה אלא מנצלים את חולשות האחר כדי לעשות רווח.
זכאות לכספי א-זכאה

הזכאים לצדקה נמנים עם שמונה קטגוריות של נזקקים המפורטות בסורה 9, פסוק 60 "אאית אלצדקה":
כספי הצדקה נועדו רק לעניים ולנזקקים ולמופקדים עליהם, ולאשר יש לקרב את לבו (לאסלאם), ולשחרור עבדים, ולכורעים תחת נטל חובות, ולמען אלוהים, ולהלך בדרכים. כל ציווה אלוהים, ואלוהים יודע וחכם.
עני ("פקיר" فقير)
מסכן ("מסכין" مسكين) זהו עני שעובד אך אין ביכולתו לכלכל את עצמו ואת משפחתו (working poor)
גובי המס (כלומר, לגובי הזכאה מותר לקחת לעצמם ממה שגבו)
מתאסלמים חדשים
שבוי/עבד המעוניין לפדות את עצמו
בעלי חובות הרוצים לכסות את חובותיהם
לוחמי ג'יהאד הלוחמים למען אלוהים
הנוסעים בדרכים (במערכת אשר בה אדם מזוהה על פי קשריו לשבט ולחמולה כאשר הוא יוצא לדרכים הוא נטול כל הגנה ועזרה וזכאי ליהנות מהצדקה. יש לכך קשר למסורות הכנסת אורחים וטיפול באנשים בדרכים.)
תשלום הזכאת

בחדית' תיאורים קשים של העונשים אשר יחולו על אלו שלא משלמים את הזכאת. אך בעוד הקוראן מפרט איך לתת ולשלם ולמי, אין התייחסות כיצד מחשבים זכאת, מי הם המשלמים, איך מחשבים את הזכאת בבקר, במקנה, ובתבואה. מאחר שאין בקוראן פרטים ביצועיים, החדית' משלים את התמונה – מסורות הנביא מאפשרות להפוך את המצווה למנגנון עובד. בחדית' יש רמת פירוט גבוהה ביותר.
אם אין מה לתת, אומר הנביא – צאו לעבוד; ואם עדיין אין מה לתת, ניתן מה שיש. כך הלאה עד נתינת ברכה בתור צדקה. נתינת הברכה מאפשרת לנותן לצאת בכבוד – כך, למרות שאין לי שום דבר חומרי לתת, עדיין יש לי מה להעניק.
גם עשיית הטוב ומניעת הרע ייחשב כצדקה, צדאקה. צדאקה הוא אלמנט המשתלב באלמנטים נוספים בחברה המוסלמית. סוג של אבן יסוד המחבר בין הפריטים בחברה. (צדאקה – רשות; זכאת – חובה).
מתן צדקה

הקוראן והחדית' מדגישים את הכוונה של הנותן. הזכאת לא תקפה אם אין כוונה טהורה ברגע הנתינה של התורם. הכוונה האמיתית היא להתקרב לאלוהים ואם היא לא נמצאת אין תוקף לזכאת ולצדאקה. אבל גם הרצון להתקרב לאלוהים הוא אינטרס אישי, זה אמור לנבוע מאהבה ללא תנאי לאל. הקהילה יוצרת לחצים ומובילה את האדם להתנהגות מסוימת המניעים את הפרטים בה לתת צדקה.
אל-ע'זאלי מציע לנתק את הנותן מהמקבל כדי להתמקד בטוהר הכוונות – מתן בסתר או מתן בגלוי לאוספי הזכאת.
המקבלים > הזכאים לקבל מכספי הזכאה

1. העניים – אין להם כסף, ואין להם פרנסה. או שיש להם כסף אך לא מספיק למחייתם.
2. המסכנים – יש לו כסף, אך לא מספיק ולא מכסה את צרכיו.
3. אלה העוסקים במלאכת אספת וחלוקת הזכאה מהאנשים ואליהם.
4. אלה אשר מקרבים את לבבם לאסלאם
5. לשחרור עבדים
6. השקועים בחובות ואשר לא יכול לכסות את חובותיהם.
7. אלה הנמצאים במערכה למען אללה
8. עוברי אורח, נוודים.
הבחנה בין שני סוגי עוני:
עוני מבני, חוסר המקיף מעמד חברתי שלם של אנשים (לדוגמה - חסרי הכשרה מקצועית בעולם שנדרשת בו הכשרה מינימלית כדי למצוא עבודה). העוני הזה דורש שינוי מבני כדי לתקן אותו.
עוני מקרי, עוני שנובע מאירוע מסוים – הצפה, רעידת אדמה, פציעה, אסון או מלחמה. מצב שיש לתקן אותו וניתן לראות את התיקון.
עוני הוא מצב של מחסור מחסור בדברים חיוניים, חוסר יכולת (גופנית, נפשית או חברתית) לכלכל את עצמו. עם זאת זהו מושג יחסי, בעיה תלויה זמן ומקום; מפת העוני אינה רק כלכלית אלא גם חברתית. לעוני יכולה להיות הגדרה משפטית, חברתית, כלכלית וכל אחת מהן תהייה שונה. ההגדרה של עוני, של חוסר, תשפיע מאוחר יותר על מה נותנים לאותו עני, אדם. אדם עשיר עלול להיות נזקק ויש הכרה באנשים כאלו בטקסטים היסטוריים "העניים הנבוכים" – בעלי נכסים שירדו מנכסיהם ומתביישים לבקש סיוע. חברות רבות מכירות בהם כנזקקים בדיוק כמו עניים ונותנות להם סיוע באותה מידה. באסלאם כי כאשר מדובר על סיוע לעניים – הסיוע בהתאם למעמד האדם.
אצל הסופים קיימת תפיסה של עוני כדבר טוב ורצוי, סממן למעמד עליון יותר. החברה המוסלמית מעריכה קבוצות של אנשים שבוחרים לחיות בעוני, מחסור חומרי שמסמל עבורם עושר רוחני.
המקבלים > אלה שאסור לתת להם מכספי הזכאה

1. העשירים.
2. העבדים, כי הוא בבעלותו של אדונו.
3. בני האשים ובני עבד אלמוטאליב.
4. מי שחובה על נותן הזכאה לפרנסם: בן, בת, ואישה.
5. הלא מאמין.
האתיקה של הזכאה

1. להסתיר את נתינתה, למרות שמותר לגלותה על מנת לעודד את האנשים.
2. לא לקלקלה באמירות כגון "נתתי להוא" "נתתי לזה" "אני כל הזמן נותן" וכו'.
3. לבחור אותה ממיטב כספו ומאהוב עליו.
4. לבחור את מקורביו, היראים והטובים.
החכמה שמאחורי הזכאה

1. מונעת מהעשיר את קמצנות, וגורמת לו לאהוב את הנתינה והעזרה לאחר.
2. טיהור נפשו של העני מהקנאה וצרות העין.
3. אחד הדברים שמקרבים את העשירים לאללה ושומרים את כספם ומקבלים שכר על זה.
4. תורם את הזכאה להפצת הטוב, הקמת מפעלים ועיבוד דרכים.
5. מספקת פרנסה לעניים והמסכנים ובכך פוחת אחוז הגנבות והאנשים חיים בשלום.
הסוגים של הזכאה

קיימים שני סוגים:
א. זכאת אלפיטר אשר משתייכת לגוף.
ב. זכאת אלמאל אשר משתייכת לזהב ולכסף ומקרקעין, סחר, מקנה וצאן, ויבול ופירות, מחצבים ומטמונים.
הסוגים של הזכאה > תנאי החובה של הזכאה

1. האסלאם.
2. החירות.
3. הגעה לרף מסוים של משאבים החייבים בזכאה.
4. שנה עברה על הסכום הזה שנצבר בידיו של אותו אדם.
5. הצאן שרועה בצורה חופשית.
הסוגים של הזכאה > זכאת הזהב והכסף

חובת הזכאה בזהב בהגעתה לרף של 20 מטבעות שמשקלן הוא 85 גרם. וזכאת הכסף, הגעת הכסף ל-200 דירהם, שמקלן 595 גרם. מי שיש לו את הרף הזה, חובה עליו להוציא 2.5% מזה. ואיל הזהב של האישה וכל קישוטיה, לא נחשבים לחישוב הרף של הזכאה.
הסוגים של הזכאה > זכאת המסחר

כל דבר אשר מיועד למסחר ולקנייה ולמכירה, מהמוצרים. האחוז הוא גם 2.5% מהערך.
הסוגים של הזכאה > זכאת היבול והפירות

הרף שלה הוא 653 ק"ג. אם הם הושקו ממי הגשמים, אז מוציאים 10%, ואם הם הושקו במים ממערכת השקיה, הוא ישלם 5%.
הסוגים של הזכאה > זכאת המטמונים והמחצבים

המחצבים שמוציאים מהאדמה זה 2.5%. המטמון והכספים שהגיעו מתקופת הבורות הם 20%.
הסוגים של הזכאה > זכאת שטרות הכסף

לפי הרף של הזהב, מכפילים אותו ב-85 גרם ואז יוצא החישוב הנכון. למשל: נניח שעלות גרם זהב היום היא 140 ₪, אז מכפילים ב-85, התוצאה היא 11,900 ₪. על כן יהיה מי שמחזיק סכום כסף, תהיה עליו חובה להוציא זכאה בשיעור של 2.5% מסכום זה.
הסוגים של הזכאה > זכאת שטרות הכסף > כיצד מחשבים אחוז זכאת הכספים

נניח שהרף הוא 11,900 ₪. אדם מחזיק סכום כסף של 20,000 ₪. עברה עליו תקופת שנה, אז הוא מחשב את סכום זה כפול 2.5 אחוז ואז מחלק במאה. התוצאה המתקבלת זה 500 ₪, וזה הוא הסכום שהוא חייב להוציא כזכאה.
הסוגים של הזכאה > זכאת הצאן והמקנה

זה כולל גמלים, בקר, כבשים, עזים.
הסוגים של הזכאה > זכאת אלפיטר

סכום מסוים מכסף שצריך לתת ברמדאן, לפני החג, ביום או יומיים.
הסוגים של הזכאה > זכאת אלפיטר > תנאי חובתה

1. אסלאם.
2. שקיעת החמה של היום האחרון ברמדאן
3. מי שיש לו כסף. מי שאין לו, זה לא חובה עליו.
הסוגים של הזכאה > זכאת אלפיטר > הלכתה

חובה, ובעל הבית או בעל המשפחה או אב המשפחה, מוציא על אשתו ועל ילדיו הקטנים והגדולים.
הסוגים של הזכאה > זכאת אלפיטר > כמותה

"צאע" של המאכל הכי פופולרי בכפר. הצאע מוערך היום בכ-2 קילו ו-180 גרם. מותר להוציא את שווה הערך שלו.
הסוגים של הזכאה > זכאת אלפיטר > הזכאים לקבל ממנה

לעניים, ומומלץ לתת לעניים שהם קרובי משפחה.
ראו גם

צדקה (יהדות)
הערות שוליים

↑  המילה בערבית בטקסט היא צדקה ולא זכאת. אין הפרדה ברורה בקוראן בין שני המונחים וההבנה שהתפתחה היא של פרשנים ומפענחי חדית'.
↑  חלוקה על פי יוסף יואל ריבלין
↑ פקיר/מסכין- פרשנים מוסלמים רבים התווכחו רבות על ההבדל בין שתי הקטגוריות, מי מהם זכאי לסיוע רב יותר. כיום אין פירוש מוסכם למושגים אולם ישנה הבחנה בין השניים:
חסר כל, עני מרוד נטול כל רכוש שאינו יכול לעבור יום מבלי סיוע
בעל רכוש מועט, שדיו לקיימו ליום אחד בלבד.
↑  Islamic Online University (2016-05-23), Fiqh of Zakat - Imam Abdullah Hassan, נבדק ב-2018-06-26
↑  SeekersHub Global (2012-10-24), Zakat Explained: The Fiqh of Giving - Understanding Islamic Worship - Shaykh Faraz Rabbani, נבדק ב-2018-06-26
↑  SeekersHub Global (2015-07-07), The Fiqh of Zakat - Are You Doing It Right? - Shaykh Faraz Rabbani, נבדק ב-2018-06-26
↑  "Fiqh of Zakat". The Zakat Pages (באנגלית אמריקאית). 2006-09-24. אורכב מ-המקור ב-2018-06-26. נבדק ב-2018-06-26.
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534142005171  BnF: cb12412338b (data)  GND: 4240251-7  LCCN: sh85149587  NDL: 00574569  SELIBR: 239606  TDVİA: zekat
חסוויורט

חָסַוְויוּרְט (בצ'צ'נית: Хасу-Эвл, באווארית: Хасавюрт, ברוסית: Хасавюрт, בלאקית: Хасав) היא עיר בדרום רוסיה ברפובליקת דאגסטן, השנייה בגודלה ברפובליקה לאחר הבירה מחצ'קלה. העיר קרויה על שמו של קיסר קומיקי בשם חסיוו (חסאב). העיר ממוקמת כ-40 דקות נסיעה לכיוון ההרים מהבירה מחצ'קלה.
העיר ידועה ברוסיה כעיר לידתם של הרבה מן הממתאבקים שזכו להצלחה רבה באולימפיאדות.
אחוז הצ'צ'נים בעיר 30%, אווארים קווקזים 28%, קומיקים 27%, דרגינים 5%, לאקים 4%, רוסים 3% ולזגינים 2%
העיר מפורסמת בשל היותה לב העימות הרוסי-צ'צ'ני, ואף הייתה המקום שבו נחתם הסכם חסוויורט, שהעניק אוטונומיה כמעט מלאה לצ'צ'ניה.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, 30.7% מתושבי העיר הם אווארים קווקזים, 28.5% הם צ'צ'נים, 28.1% הם קומיקים, 4.1% הם דרגינים, 3.3% הם לאקים, 2.3% הם רוסים ו־1.6% הם לזגינים.
ערים תאומות

הרשות הפלסטינית שכם, הרשות הפלסטינית
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2017. נבדק ב-2 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499075505171  GND: 4518843-9  LCCN: n99262010  VIAF: 138561007   WorldCat (עם VIAF): 138561007 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2011

| --- | --- |
 תאריך:  22 במאי 2011 
 מיקום:  מלון בית גרוונר 
 מנחים:  גראהם נורטון 
 →2010 2012←
 
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2011 נערך ב-22 במאי 2011. שמות המועמדים פורסמו ב-26 באפריל. גרהם נורטון הנחה את הטקס.
הערות שוליים

↑  "Television Awards Nominations in 2011". BAFTA. 26 באפריל 2011. נבדק ב-26 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Baftas battle between Doctor Who and Sherlock". The Guardian. 27 באפריל 2011. נבדק ב-27 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ratings-winners dominate the Bafta shortlist". The Independent. 27 באפריל 2011. נבדק ב-27 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "BBC's Sherlock wins best drama award at Baftas". Guardian. 22 במאי 2011. נבדק ב-25 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
ויקי מק'קלור, זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר
מרטין פרימן, זוכה פרס שחקן המשנה הטוב ביותר
לורן סוקה, זוכת פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר
סטיב קוגן, זוכה פרס ההופעה הקומית הגברית הטובה ביותר
ג'ו ברנד, זוכת פרס ההופעה הקומית הנשית הטובה ביותר
גרהם נורטון, זוכה פרס הופעת הבידור הטובה ביותר
סטיבן מופאט, זוכה פרס ליוצר סדרת הדרמה הטובה ביותר, "שרלוק"
מארק גאטיס, זוכה פרס ליוצר סדרת הדרמה הטובה ביותר, "שרלוק"
טריליאן

| --- | --- |

סנדרה דיקינסון בתפקיד טריליאן, מתוך סדרת הטלוויזיה
 שם ספר:  ספרי סדרת מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
 שם סרט:  מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
 תוכנית טלוויזיה:  מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
 הופעה ראשונה:  Fit the Second
 הופעה אחרונה:   Fit the Twenty-Sixth
 יוצרים:  דאגלס אדמס
 גילום הדמות:  סנדרה דיקינסון (בסדרת הטלוויזיה)   סוזן שרידן (ברדיו)   זואי דשנל (בסרט)
 מידע
 מין:  נקבה
 מקצוע:  כתב, מתמטיקאי, אסטרופיזיקאי
טריליאן (באנגלית: Trillian; שמה המקורי: טרישה מארי מקמילן, באנגלית: Tricia Marie McMillan) היא דמות בדיונית בסדרת המדע הבדיוני הקומית "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", ומהדמויות הראשיות בה.
בגרסת התסכית היא מגולמת על ידי סוזן שרידן (אנ'), ובגרסת הטלוויזיה היא מגולמת על ידי סנדרה דיקינסון (אנ'). בסרט שנעשה על בסיס הספר הראשון בסדרת הספרים, "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" משנת 2005, מגלמת אותה זואי דשנל.
הדמות

טריליאן נולדה בכדור הארץ כטרישה מקמילן. היא עבדה כמדענית מצליחה בתחומי המתמטיקה והאסטרופיזיקה. היא פגשה את ארתור דנט במסיבה באיזלינגטון, אך היא לא הלכה איתו אלא עם זייפוד ביבלברוקס. לאחר 6 חודשים, היא וארתור נפגשו שוב על החללית ליבת הזהב. בספר החמישי של הסדרה, "לא מזיק ברובו", טריליאן נהייתה עיתונאית מצליחה הנודדת בחלל ובזמן ומדווחת על אירועים מכל רחבי הגלקסיה עוד בטרם קרו. בשלב מסוים החליטה טריליאן ללדת ילדה מתרומת זרע מארתור דנט, ולבתם קוראים אקראית.
הופעות בספרות

מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
המסעדה שבסוף היקום
החיים, היקום וכל השאר
היו שלום ותודה על הדגים (מוזכרת)
לא מזיק ברובו
ועוד משהו...
| מדריך הטרמפיסט לגלקסיה - מאת דאגלס אדמס |
| --- | --- | --- |
| סדרת הספרים המקורית | מדריך הטרמפיסט לגלקסיה • המסעדה שבסוף היקום • החיים, היקום וכל השאר • היו שלום ותודה על הדגים • לא מזיק ברובו |  |
| סיפורים אחרים | זאפוד הצעיר הולך על בטוח • ועוד משהו... • ספינת החלל טיטניק |  |
| מדיות נוספות | סרט • סדרת תסכיתי רדיו • סדרת טלוויזיה • משחק מחשב • ספינת החלל טיטניק |  |
| דמויות | ארתור דנט • פורד פרפקט • זאפוד ביבלברוקס • טריליאן • מרווין האנדרואיד הפרנואיד • אקראית • ווגונים • דג בבל |  |
| שונות | 42 - התשובה לחיים, היקום וכל השאר• יום המגבת |  |
לקטגוריה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יגור ליגצ'וב

יגור ליגצ'וב (ברוסית: Его́р Кузьми́ч Лигачёв‏; 29 בנובמבר 1920 - 7 במאי 2021) היה פוליטיקאי סובייטי, מן המנהיגים הבכירים של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בתקופת הפרסטרויקה, ומן המתנגדים הבולטים למדיניותו של מיכאיל גורבצ'וב בסוף שנות ה-80. על פעילותו במהלך השנים הוענקו לו מספר עיטורים סובייטיים.
ביוגרפיה

יגור ליגצ'וב נולד למשפחת איכרים בכפר במחוז טומסק (כיום במחוז נובוסיבירסק). לאחר מספר שנים עברה המשפחה לנובוסיבירסק, שם סיים ליגצ'וב את לימודי בית הספר. לאחר הלימודים הוא נסע למוסקבה והחל משנת 1938 למד במכון למהנדסי תעופה. בשנת 1943, לאחר קבלת תואר מהנדס, חזר ליגצ'וב לנובוסיבירסק והחל לעבוד במפעל לייצור מטוסים. בשנת 1945 עבר לעבודה במנגנון הקומסומול. בתחילת שנות ה-50 החל לעבוד במנגנון המפלגתי, ובשנת 1959 מונה לראש הוועד המחוזי של המפלגה. במציאות הסובייטית היה זה התפקיד הבכיר במחוז.
בשנים 1961–1965 היה ליגצ'וב במוסקבה ועבד בתפקידים שונים במנגנון של הוועד המרכזי של המפלגה. בשנת 1965 הוא הועבר לטומסק ובמשך תקופה ארוכה (עד שנת 1983) עמד בראש הוועד המפלגתי המחוזי. בתקופה זו תרם רבות לקידום המחוז והעיר טומסק.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1983 הוחזר ליגצ'וב למוסקבה ומונה לראש מחלקה במנגנון הוועד המרכזי של המפלגה. לפי עדותו, המעבר בוצע ביוזמת יורי אנדרופוב לאחר התייעצות עם מיכאיל גורבצ'וב. ב-23 בדצמבר 1983 קוּדם ליגצ'וב לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי.
במרץ 1985 תמך במועמדותו של גורבצ'וב למזכיר הכללי של המפלגה. החל משנת 1985 היה ליגצ'וב הממונה על נושא האידאולוגיה במפלגה, בפועל - מספר 2 במפלגה. במהלך שנת 1985 נסע לסברדלובסק, ולאחר פגישה עם בוריס ילצין המליץ בפני מיכאיל גוברצ'וב על העברתו למוסקבה, ובהמשך תמך בקידומו של ילצין לתפקיד מזכיר סניף המפלגה במוסקבה.
בשנת 1985 היה ליגצ'וב בין יוזמי מערכה נגד אלכוהוליזם, שהייתה אגרסיבית במיוחד. בזיכרונותיו כתב שהמערכה הייתה שגויה, וכי לא ניתן לשנות את הרגלי העם בפקודות מטעם השלטון אלא אך ורק תוך מערכת הסברה מתמדת.
ליגצ'וב היה בין תומכי מיכאיל גורבצ'וב בתחילת הפרסטרויקה, אך החל משנת 1988 התחיל להתנגד לקצב הרפורמות, מחשש שהדבר יביא לקריסת המשטר. בשנת 1989 הוא נבחר לוועידת נציגי העם. במהלך מושבי הוועידה היה ליגצ'וב בין הנואמים שהתנגדו בתוקף לקצב הרפורמות. כמו כן, הוא התנגד לביטול סעיף 6 בחוקה, שדגל בעליונות המפלגה הקומוניסטית בניהול המדינה.
ליגצ'וב היה בין מובילי הדחתו של בוריס ילצין מכל תפקידיו במפלגה. בשנת 1990, במהלך כינוס מפלגתי, מתח ליגצ'וב ביקורת על מיכאיל גורבצ'וב ואף הציג את מועמדותו למזכיר הכללי של המפלגה. לאחר שהפסיד בהצבעה על תפקיד זה עזב את הפוליטביורו ויצא לגמלאות.
לאחר התפרקות ברית המועצות היה ליגצ'וב בין החברים הבולטים במפלגה הקומוניסטית של רוסיה. בשנים 1999–2003 היה חבר דומה ממחוז טומסק מטעם המפלגה.
ביוגרפיה > חולי ומוות

בשנות חייו האחרונות היה חולה. בסתיו 2013 עבר ניתוח בלבו, בגיל 92, ומת בערב ה-7 במאי 2021 בביתו שבמוסקבה כשהוא בן 101. קודם למותו היה אושפז ב-5 באפריל בבית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה וכמה ימים לפני מותו הגיע לחדר מיון וחובר למכונת הנשמה, הרופאים אבחנו דלקת ריאות.
הערות שוליים

↑  "Егор Лигачев поправляется после операции на сердце".
↑  "Умер бывший секретарь ЦК КПСС Егор Лигачев". ТАСС. 2021-05-07.
↑  Скончался Егор Лигачев
↑  "Умер бывший секретарь ЦК КПСС Егор Лигачев". РБК. נבדק ב-2021-05-07.
↑  Причиной смерти Егора Лигачева стали давние проблемы с легкими
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302126205171  BIBSYS: 90660348  BnF: cb124837620 (data)  CiNii: DA04164575  GND: 118896423  ISNI: 0000 0001 1038 6443  LCCN: n87855091  NDL: 00470485  NKC: jx20081027010  NLG: 71656  NTA: 073737577  SNAC: w60650g2  SUDOC: 034041214  Trove: 984678  VIAF: 12409244   WorldCat (עם VIAF): 12409244 
יגור ליגצ'וב בשנת 1989
חינוך חופשי

חינוך חופשי (באנגלית: unschooling; מכונה גם: למידה טבעית, חינוך ל אינ-שיעור וחינוך מתוך החיים) מייצג פילוסופיה חינוכית הטוענת שחינוך יכול וצריך להתקיים ללא מסגרת לימודית מובנית.
על פי גישת החינוך החופשי, המוטיבציה המרכזית של הילד היא סקרנותו הטבעית, אשר בהיעדר מסגרת מובנית, ניתן לה כר נרחב לביטוי ולפעולה. כמו כן, מדגישה פילוסופיה זו את חשיבות החופש ויכולת הבחירה של ילדים.
באופן מעשי, מיושמת הפילוסופיה בחינוך ביתי ובבתי ספר חופשיים. המסגרת – אם בכלל יש כזו – היא חופשית ביותר ונתונה במידה רבה לניהולו של הילד. שיטת החינוך ברובה אינה מבוססת על הדינמיקה של מורה-תלמיד, אלא על למידת חקר ועל קליטה מהסביבה. ההורים, הקרובים, החברים של המשפחה, ומבוגרים וצעירים, בעלי מקצועות, משמשים כמורים לרגע: הם מסבירים משהו שהילד שמע אותם אומרים, עונים לשאלה, מבצעים עם הילד פעילות, אך ברוב הזמן הילד לומד מהסביבה, באורח עצמאי מהתבוננות, ממשחקים, מקריאה, מהטלוויזיה, המחשב והאינטרנט.
המונח הלועזי unschooling הוטבע על ידי ג'ון הולט, מחברם של 10 ספרים על חינוך, וממובילי תנועת החינוך החופשי בארצות הברית.