stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופי תלמן
ביוגרפיה

תלמן נולדה בבר-לה-דוק, היא למדה בנאנסי וסיימה תואר בתקשורת וגישור תרבותי, לאחר מכן היא למדה במכון האירופאי לקולנוע ואודיו-ויזואליות (European Institute of Cinema and Audiovisual).
ב-1996 זכתה בתור מיס מחוז מז ובשנה זו גם הייתה סגנית למיס לורן.
ב-1997 הייתה במקום הראשון במיס לורן והתקבלה לתחרות מיס צרפת, שם היא זכתה כמיס צרפת 1998.
בשנת כהונתה בתואר היא ביקרה במקומות שונים ברחבי צרפת והייתה אורחת במגוון תוכניות טלוויזיה.
היא ייצגה את צרפת במיס תבל 1998, במיס עולם 1998 היא הייתה אמורה לקחת חלק אך לבסוף הוחלפה על ידי הסגנית שלה.
היא השתתפה במשחק הטלוויזיה "Une famille" בערוץ TF1 ובתוכנית המבצר.
ב-2004 שיחקה בפרק של אופרת הסבון "Sous le soleil", היא גם שיחקה בסרט "Fracassés".
היא הנחתה מספר תוכניות בטלוויזיה ופרסמה מספר ספרים שכתבה.
ב-2011 שפטה בתחרות מיס צרפת.
היא נשואה לפרש כריסטוף סומילון.
הערות שוליים

↑  Miss France : que sont-elles devenues ? - Actu - People, Plurielles.fr, ‏2011-11-10 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb136313814 (data)  ISNI: 0000 0000 0141 146X  VIAF: 74029220   WorldCat (עם VIAF): 74029220 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאלם אבו סיאם

סאלם אבו סיאם (בערבית: سالم أبو سيام; נולד ב-8 במרץ 1983) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

אבו סיאם גדל במחלקת הנוער של  מכבי תל אביב, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה בשנת 2001 באליפות ליגת העל לנוער, כאשר שנה לאחר מכן זכה עמה בדאבל ועלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. במקביל שיחק אבו סיאם בנבחרת הנוער של ישראל, ולאחר מכן ערך 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה. בעונת 2002/2003 זכה עם מכבי תל אביב באליפות המדינה, ובעונת 2004/2005 העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לראשונה בתולדותיה, וזכה עמה בגביע המדינה.
לקראת עונת 2006/2007 עבר אבו סיאם לקבוצת בני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שנתיים ולאחר מכן שוחרר מהמועדון.
את עונת 2007/2008 החל אבו סיאם ללא קבוצה, עד שבחלון ההעברות של ינואר הוחתם בקבוצת הפועל עכו על ידי המאמן ירון הוכנבוים. הקבוצה שיחקה באותה עונה בליגת המשנה, ובסיום העונה העפילה לליגת העל.
באוקטובר 2009 חתם אבו סיאם בקבוצת הפועל פתח תקווה מליגת העל, במדיה שיחק עונה אחת.
לקראת עונת 2010/2011 חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית, ובסך הכל שיחק שבע שנים במדי הקבוצה.
בקיץ 2017 חתם בשמשון כפר קאסם מליגה ב' דרום א', ובתום העונה העפיל עם הקבוצה לליגה א'. בנובמבר 2018 חתם אבו סיאם בשמשון בני טייבה מליגה ב'.
תארים

אליפות: 2002/2003
גביע המדינה: 2004/2005
גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2014/2015
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏סאלם אבו סיאם ורועי דיין חתמו בהפועל עכו, באתר ONE‏, 30 בדצמבר 2008
↑  דרור רוזנפלד, ‏חוזר לליגת העל: אבו סיאם חתם בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 29 באוקטובר 2009
נייט ברקוס

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1971 (בן 53) מחוז אורנג', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  וסט הוליווד 
 השכלה:  קולג' לייק פורסט, אילינוי  אקדמיית קושינג 
 בן או בת זוג:  Fernando Bengoechea (?–26 בדצמבר 2004) 
 מספר צאצאים:  2 
 nateberkus.com
 
נתן ג'יי "נייט" ברקוס (באנגלית: Nathan Jay "Nate" Berkus; ב-17 בספטמבר 1971) הוא מעצב פנים יהודי אמריקאי, מחבר ומנחה טלוויזיה. הוא מנהל את חברת העיצוב פנים בשיקגו "Nate Berkus Associates" והיה אורח קבוע בתוכנית אופרה וינפרי כיועץ לעיצוב פנים וכן הפתיע לא פעם חלק מהאורחים בעיצוב פנים של בתיהם.
התוכנית האישית שלו, התוכנית של נייט ברקוס פורסמה לראשונה לשידור ב-13 בספטמבר 2010, שמייעצת בנושאי עיצוב, תרבות והמלצות לשיפור הבית. תוצר של שיתוף פעולה עם Harpo Productions וSony Pictures Television. התוכנית בוטלה אחרי הסיום של העונה השנייה ב-24 במאי 2012.
חיים אישיים

ברוקס נולד במחוז אורנג' מחוז קליפורניה, וגדל בעיקר במיניאפוליס. הוא יהודי, והומוסקסואל מוצהר שנולד לננסי גולדן, הידועה מהרשתות HGTV ו-DIY, ולמייק מייסד National Sports Collectors Convention.
הוא למד באקדמית קושינג, פנימייה באשבורנם, מסצ'וסטס. הוא החל לעבוד בעיצוב מייד לאחר שעזב את התיכון והתמחה בדומיניק אורינטיס (Dominique Aurientis) שבפריז ובסות'ביס (Sotheby's) בשיקגו. ברוקס סיים לייק-פורסט קולג' בשנת 1994 עם תארים בצרפתית וסוציולוגיה. בשנת 1995 ברוקס הקים את החברה שלו, Nate Berkus Associates בשיקגו.
ברוקס קשור לדייב ברוקס, יזם של קרנות הון בסיכון, לאדריכל בארי ברוקס, לאמן גונתר ברוקס, לג'וש ברוקס מתוכנה לטובת הציבור, למנהל הקזינו אריק דוד ברוקס ולעורך דין מאט ברוקס.
חיים אישיים > בני זוג ונישואים

בחודש דצמבר 2004 ברוקס ובן זוגו, הצלם פרננדו בנגוג'יה (Bengoechea) היה בחופשה באתר נופש בחוף סרי לנקה כאשר הצונאמי באוקיינוס ההודי של שנת 2004 פגע. ברוקס הופיע בתוכנית של אופרה וינפרי ביום 17 בינואר 2005, כדי לדבר על הסבל הזה והאובדן של בן זוגו.
אחרי כמעט שנה של היכרויות, ברוקס התארס לג'רמיה ברנט באפריל 2013. הם נישאו ב-3 במאי 2014 בניו יורק.
בתחילת 2014, בני הזוג הופיע על מודעות "True Outfitters" לבננת ריפבליק בעיתונים InStyle ורולינג סטון.. הניו יורק טיימס ציין שהם היו בני זוג בני אותו מין הראשון שהופיע במודעות למגזינים.
קריירה

בנובמבר 2005 הוצאת הספרים היפריון ספרים הוציאו את ספרו של ברוקס "Home Rules: Transform the Place You Live into a Place You'll Love", מדריך "צעד אחר צעד" לעיצוב בית ודקורציה. בשנת 2005 ברוקס החל למכור את הסחורה שלו Linens 'n Things ברחבי צפון אמריקה.
ברוקס היה מארח תוכנית הריאליטי Oprah's Big Give שעלתה לראשונה ב-2 במרץ 2008, והסתיימה ב-20 באפריל באותה שנה. ב-13 במאי 2008, הוכרז על ידי רשת ABC כי התוכנית לא תחודש לעונה שנייה.
ב-13 בספטמבר 2010 הופיע לראשונה כמנחה תוכנית משלו.
הערות שוליים

↑  "Nate Berkus". TVGuide.com. נבדק ב-2014-05-04.
↑  Carter, Bill (30 בינואר 2010). "NBC Universal and Sony Television Reach Deal for 'Nate Berkus Show'". Media Decoder. The New York Times. נבדק ב-24 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gorman, Bill (9 בדצמבר 2011). "'The Nate Berkus Show' Canceled, Will Finish Second And Final Season In May, 2012". TVbytheNumbers. נבדק ב-24 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  Forman, Ross (2008-10-08). "Nate Berkus talks life and love". Windy City Times.
↑  Breen, Matthew (בספטמבר 2010). "Intelligent Design". The Advocate. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.huffingtonpost.com/2013/05/10/nate-berkus-mom-nancy-golden_n_3255000.html
↑  Ayers, Dennis (11 במרץ 2008). "Interview With Nate Berkus of "Oprah's Big Give"". After Elton. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2009. נבדק ב-24 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Triggs, Charlotte, Boehm, Kristin & (10 באפריל 2013). "Nate Berkus Is Engaged to Jeremiah Brent". People. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Webber, Stephanie (3 במאי 2014). "Nate Berkus Marries Fiance Jeremiah Brent in NYC: New Details on Ceremony, Reception". Us Weekly. נבדק ב-5 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nate Berkus And Jeremiah Brent Star In Banana Republic Campaign
↑  Republic Ads With Real-Life Unions Include a Gay Couple
↑  "ABC Announces Their 2008-09 Schedule. Who's Been Cancelled?". TV Series Finale. 13 במאי 2008. נבדק ב-24 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007415094105171  ISNI: 0000 0000 4007 0813  LCCN: n2004002221  NTA: 304726168  ULAN: 500274239  VIAF: 14154347   WorldCat (עם VIAF): 14154347
סופיאן אל-כרוואני

סופיאן אל-כרוואני (בערבית: سفيان الكرواني, בתעתיק: ספיאן אלכרואני; נולד ב-19 באוקטובר 2000 בדן בוס שבהולנד) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אוטרכט מליגת העל ההולנדית ובנבחרת מרוקו.
קריירת מועדונים

אל-כרוואני גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בהולנד, ובשנת 2017 הגיע אל מחלקת הנוער של ניימכן. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגה ההולנדית השנייה, ובסוף עונת 2020/2021 העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית. ב-14 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בהפסד 5-0 לאייאקס במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022.
לקראת עונת 2023/2024 חתם באוטרכט.
קריירה בינלאומית

ב-9 באוקטובר 2021 ערך אל-כרוואני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 3-0 על נבחרת גינאה ביסאו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ננה שרייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1968 (בת 56) כותאיסי, ברה"מ 
 סגנון בישול:  המטבח הגאורגי  המטבח הטבעוני
 מסעדות:  ננוצ'קה
 טלוויזיה:  "מחוברות" (הוט)
 
ננה שרייר (נולדה ב-15 באפריל 1968) היא משוררת, מסעדנית ואשת חיי לילה ישראלית ממוצא גאורגי.
ביוגרפיה

שרייר נולדה בכותאיסי, גאורגיה בשם ננה צוציאשווילי. בגיל שנתיים נהרגה אמה ואביה נישא מחדש. בשנת 1972, בהיותה בת ארבע, עלתה ארצה עם אביה וסבתה. המשפחה שוכנה בעפולה ומאוחר יותר עברה לקריית ים. בגיל 18 שינתה את שמה לשרייר בהשראת הנרי שרייר, עזבה את ביתה, עברה לתל אביב והחלה בלימודי משחק.
בשנותיה הראשונות בתל אביב הכירה את הצייר מאיר פיצ'חדזה, שהיה בן זוגה במשך מספר שנים. בשנת 1992 פתח הזוג במשותף את ה״ננה בר״ בפלורנטין. מאוחר יותר נפרדו השניים ושרייר עברה לעבוד בהנהלת בר הסטפן בראון, שם הכירה את בעלה לעתיד, גולן דור. לזוג בת משותפת, עדן, שנולדה ב-2000 .
לשרייר עוד בת שנולדה בשנת 2011.
ננוצ'קה

ב-2003, לאחר שצברה ידע וניסיון נרחבים בניהול עסק בתעשיית חיי הלילה של תל אביב, פתחה שרייר את "ננוצ'קה", בר-מסעדה בסגנון גאורגי ברחוב לילנבלום. המקום זכה להצלחה גדולה מאוד עם פתיחתו ונותר לאורך השנים מוסד קולינרי ואייקון חיי לילה תל אביבי משמעותי.

מסעדת ננוצ׳קה התאפיינה בקהל מבקרים נאמן, מטבח גאורגי פופולרי ואווירה צבעונית ורועשת ייחודית. בסופי שבוע היה המקום מלא עד אפס מקום כשהמבקרים בו מבלים עד השעות הקטנות של הלילה בחגיגות, ריקודים ואף שבירת כלי אוכל על הרצפה בעידודה של בעלת המקום.
בשנת 2013 הפכה שרייר טבעונית וכעבור כשנה החלה להפוך את המטבח של ננוצ'קה לטבעוני, מהלך שנתפס אז כסיכון עסקי משמעותי.
ביוני 2018 נסגרה המסעדה לאחר כ-15 שנות פעילות. לקראת הסגירה צוטטה שרייר כאומרת שברצונה לקחת אוויר, לטייל בעולם ולקחת פסק זמן מעולם המסעדנות.
מחוברות

בשנת 2011 עלתה לאוויר ב-'HOT' עונתה השנייה של תוכנית הדוקו-מציאות "מחוברות". שרייר נבחרה להיות אחת המשתתפות ובמהלך העונה חשפה לצופים אל מול המצלמה את חייה האישיים, משפחתה ועולמה הפנימי. דמותה הצבעונית של שרייר היוותה את אחד משיאי התוכנית ועוררה עניין רב בקרב הצופים.
הערות שוליים

↑  ננה שרייר, באתר ynet,‏ 31 במרץ 2011
↑  מיכל פלטי, ארוחה מאוחרת, באתר הארץ, 29 ביוני 2009
↑  רותם רוזנטל, חגיגה גרוזינית בננוצ'קה, באתר rest,‏ 9 באוקטובר 2005
↑  תיקי גולן, מסעדת ננוצ'קה נסגרת, באתר ynet, 31 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008652289905171  VIAF: 46159335417012962565   WorldCat (עם VIAF): 46159335417012962565 
פינה במסעדת ננוצ'קה
סוניה הני

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1912 אוסלו, נורווגיה 
 פטירה:  12 באוקטובר 1969 (בגיל 57) אוסלו, נורווגיה 
 מידע כללי
 מדינה:  נורווגיה 
 גובה:  1.65 מטרים
 בן או בת זוג:  Jack Dunn 
 ספורט
 ענף ספורט:  החלקה אמנותית 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  אביר דרגה ראשונה במסדר אולב הקדוש (1936)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
סוניה הני (בנורווגית: Sonja Henie;‏ 8 באפריל 1912 – 12 באוקטובר 1969) הייתה מחליקה אמנותית נורווגית אשר זכתה במדליות זהב בשלוש אולימפיאדות חורף עוקבות (1928, 1932, 1936). סוניה הני הייתה, בנוסף, עשר פעמים רצופות אלופת העולם (1936-1927), שש פעמים רצופות אלופת אירופה (1936-1931), שבע פעמים רצופות אלופת נורווגיה (1929-1923) שלוש פעמים רצופות (1928-1926) חלק מהצמד הזוכה באליפות נורווגיה לזוגות, ועוד. הני זכתה בתארים אולימפיים ועולמיים יותר מכל מחליקה אומנותית אחרת בתולדות הענף. לאחר מכן פתחה בקריירה מצליחה ורווחית ביותר ככוכבת קולנוע בארצות הברית.
ביוגרפיה > ילדות

סוניה הני נולדה למשפחת פרוון אמיד בקריסטיאניה (כיום אוסלו) בירת נורווגיה. במשפחתה שררה תודעת ספורט מפותחת, ואביה וילהלם היה זמן מה אלוף העולם באופניים. כך, כבר מגיל צעיר עודדו הוריה אותה, ואת בני הבית האחרים, לעסוק בספורט. בגיל צעיר נטתה לעסוק בסקי, בשחיה וברכיבה על סוסים. כן נחשבה לשחקנית טניס בולטת ברמה הארצית. בסופו של דבר, בעקבות אחיה, התמקדה בהחלקה אומנותית על קרח. משהחלה בכך, נטשה את לימודיה הסדירים בבית הספר, ומכאן ואילך למדה בעזרת מורים פרטיים. אביה שכר לצורך פיתוח הקריירה שלה את גדולי המומחים בעולם, כולל הבלרינה הרוסיה המפורסמת תמרה קרסבינה.
ביוגרפיה > קריירה תחרותית

הקריירה התחרותית של סוניה הני החלה ב-1923, עת זכתה, כבר בגיל 11, באליפות נורווגיה לבוגרות. על הישג זה היא חזרה מדי שנה עד 1929, ובסך הכל שבע פעמים רצופות. עוד שלוש פעמים רצופות, 1928-1926, זכו הני ובן זוגה ארנה לי (Lie) באליפות נורווגיה לזוגות. אותו זוג הגיע למקום החמישי באליפות העולם ב-1926. באולימפיאדת החורף של 1924, אשר נערכה בשאמוני שבצרפת, היא דורגה שמינית מתוך שמונה מתחרות. בשנת 1927, לאחר דירוגה במקום החמישי ב-1924 והשני ב-1926, זכתה הני לראשונה באליפות העולם בהחלקה אומנותית על קרח, עת ניצחה את הרמה סאבו (Herma Szabo) האוסטרית. ניצחון זה של הני היה שנוי במחלוקת כיוון ששלושת הנורווגים שבין השופטים, ורק הם, העניקו לה את הדירוג המקסימלי. לעומת זאת, שני השופטים האחרים, גרמני ואוסטרי, העניקו לסאבו יחס דומה. על הישג זה חזרה מדי שנה בתשע השנים הבאות עד 1936, כולל. עד כה (2015) לא חזרה אף מחליקה אומנותית על הישג זה. באולימפיאדת סנט מוריץ (1928), הני זכתה בראשונה מתוך שלוש מדליות זהב בשלוש אולימפיאדות חורף עוקבות, שכן היא חזרה על ההישג באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ובאולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936). גם על הישג זה לא חזרה אף מחליקה אומנותית עד כה (2012). מ-1931 עד 1936 הני זכתה בשש אליפויות אירופיות רצופות. זכייה זו בשש אליפויות אירופיות היוותה שיא שהושווה רק יותר מחמישים שנה אחר כך על ידי קטרינה ויט ממזרח גרמניה שזכתה ב-1988 באליפות אירופה השישית ברציפות מאז 1983. השיא במספר הזכיות נשבר רק שבעים שנה אחר כך, ב-2006, עת אירינה סלוצקאייה (Слу́цкая) הרוסיה זכתה בתואר האלופות האירופי בפעם השביעית, אם כי לא ברציפות.
הני תרמה רבות לשגשוגה של ההחלקה האמנותית על קרח. חלק מכך נזקף לזכות כמה חידושים שהעלו את חינניותו, כמו השמלה הקצרה שלבשה בעת התחרויות, יחד עם מגפיים לבנים. לכך נוספה הכוריאוגרפיה שאומצה מתחום הריקוד. בתקופה בה הקריירה שלה שגשגה, הני הפכה פופולרית מאוד בציבור, ולעיתים נקראה המשטרה להשליט סדר בעת הופעותיה, בשל התלהבות-יתר של הצופים.
ביוגרפיה > קריירה כשחקנית וכמקצוענית

נוסף לתחרויות, הני הוזמנה גם להופעות ראווה. הוריה ליוו אותה במסעותיה בעולם, ואביה השאיר את ניהול עסקי הפרוות לאחיה שנשאר בזמן המסעות בנורווגיה. בנוסף, אביה דרש תמורת הופעות אלה תשלומים עבור "כיסוי הוצאות", ומעטה ה"חובבנות", שנדרשה באותם ימים מספורטאים אולימפיים, הפך לדק מן הדק. אחרי שנת 1936 הני זנחה גם את מראית העין. בנוסף, למרות מבטאה הנורווגי הכבד, פנתה לקריירת משחק הוליוודית, מה שהיווה עבורה הגשמת חלום ילדות. הצעד הראשון לשם כך נעשה ב-1936: מופע על קרח, אותו ארגן אביה בכוונה להזניק את קריירת המשחק שלה, בלוס אנג'לס, סמוך להוליווד. ואכן, הני חתמה זמן קצר אחר כך חוזה בחברת הסרטים ההוליוודית פוקס המאה העשרים שעל פיו הפכה לאחת השחקניות בעלות השכר הגבוה ביותר באותם ימים. הסרט הראשון בו השתתפה: One in a Million ("אחד ממיליון"), נחל הצלחה. כיוון שכך, דרישותיה האמירו, ובסרט Second Fiddle ("כינור שני"), שיצא ב-1939, בקשה וקבלה להיות הפוסקת האחרונה בכל הקשור לקטעי ההחלקה, אשר שובצו פעמים רבות בסרטים בהם הופיעה, שהיו קלילים לרוב באופיים. בנוסף, הני עמדה במרכזם של מופעי החלקה על קרח, כאשר הקריירה ההוליוודית והאולימפית שלה תורמת להצלחת סוג זה של מופעים בכלל ושל מופעיה שלה בפרט. נוסף להופעות עסקה גם בפרסום ובהענקת שמה לשורה של מוצרים, וכן פרסמה ספר אוטוביוגרפי אשר יצא לאור ב-1940. הכנסותיה מהופעותיה בשנות הארבעים הגיעו בשיאן לכשני מיליון דולר לשנה (כ-15–20 מיליונים של ימינו). אלה, בצד כמה השקעות כספיות מוצלחות, הפכו אותה לאחת הנשים העשירות בעולם בתקופתה.
בשנות החמישים החלה הקריירה שלה לדעוך, למרות כמה ניסיונות מוצלחים יותר או פחות לאוששה, הן כתוצאה מהחלפת האמרגן, הן עקב שתיית יתר. כך, במחצית השנייה של שנות החמישים היא פרשה מהופעות וממשחק.
ביוגרפיה > הבטים אישיים > נאציזם וגרמניה

סוניה הני הרבתה להופיע בגרמניה הנאצית, נפגשה עם היטלר והייתה ספורטאית אהודה עליו. במקרה אחד, ב-1936, בתצוגה שקדמה למשחקי החורף האולימפיים, ברכה אותו במועל יד, כמקובל בקרב הנאצים, מחווה שהתקבלה בביקורת בעיתונות הנורווגית. לאחר אותם משחקים התארחה במעונו בברכטסגאדן וקיבלה ממנו תמונה חתומה. תמונה זו הוצגה בבית הוריה באופן בולט למדי בעת הכיבוש הגרמני של נורווגיה במלחמת העולם השנייה. קשריה עם נאצים נמשכו לאחר שהני החלה בקריירה הוליוודית, והיא יצרה קשר עם שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס באשר להפצת הסרט "אחד ממיליון" בגרמניה. כאשר ארצות הברית הצטרפה למלחמה הני תרמה כאומנית למאמץ המלחמתי, אך נמנעה מלהתבטא כנגד הנאצים או בעד המחתרת הנורווגית. למרות כל אלה, כשחזרה להופיע בנורווגיה בשנות החמישים, היא התקבלה בחום.
ביוגרפיה > הבטים אישיים > חיים פרטיים

הני הייתה נשואה שלוש פעמים. נישואיה האחרונים היו לאיל הספנות ופטרון האומנויות הנורווגי נילס אונסטד (Onstad). אוסף התמונות שצבר הזוג שימש בסיס למרכז אומנות ע"ש הני-אונסטד ליד אוסלו. נוסף לנישואיה היו לה קשרים רומנטיים עם דמויות בתחום הספורט והקולנוע, כולל טיירון פאואר וג'ו לואיס. באמצע שנות השישים הני אובחנה כחולה בסרטן הדם, מחלה ממנה הלכה לעולמה ב-1969.
לקריאה נוספת

Andersen, Alf G. Som i en drøm: Sonja Henies liv. Schibsted (1985) ISBN 8251610419
Kirby, Michael and Scott Hamilton Figure Skating to Fancy Skating-Memoirs of the Life of Sonja Henie (Pentland Press 2000) ISBN 157197220X
סוניה הני בברלין, 1930
סוניה הני על עטיפת הטיים מגזין, 17 ביולי 1939
מרכז האומנות על שם הני-אונסטד ליד אוסלו
פסל המנציח את סוניה הני באוסלו
נשר צר-מקור

| נשר צר-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: נשר
מין:: נשר צר-מקור
שם מדעי
 Gyps tenuirostris ‏הודג'סון, 1844
תחום תפוצה
 נשר צר-מקורי בתכלת

נשר צר-מקורי (שם מדעי: Gyps tenuirostris) הוא מין בסוג נשר החי בדרום-מזרח אסיה וכן בתת-היבשת ההודית ומצוי בסכנת הכחדה חמורה. מין זה לא נחקר הרבה ושויך בעבר למין נשר הודי. ואולם אין חפיפה בתפוצת שני המינים והם שונים במספר פרטים. נשר זה חי באזור צוקים וסלעים גבוהים אך מקנן רק על עצים.
מאפיינים

אורכו של הנשר 80–95 ס"מ ומזכיר בגודלו את הנשר ההודי. צבע הנוצות בעיקר אפור כהה והצוואר חשוף מנוצות וכהה. הראש קטן, שחור וחשוף מנוצות והמקור מוארך וצר ובעל בליטה בקצהו. הרגליים לבנות וחזקות.
תפוצתו של הנשר כוללת את שטחי צפון הודו במדינות: הימאצ'ל פרדש, אודישה ואסאם. כמו כן הוא מצוי במרכז בנגלדש, דרום נפאל, בבורמה ובקמבודיה.
מספרם של נשרים אלה הידלדל בטבע ב-97% בהודו, בין 2000–2007, בעיקר עקב תרופות רעילות שנמצאו אצלם, לאחר אכילה של חיות בית מתות שקיבלו את התרופות. ייתכן שכיום נותרו רק 50–100 נשרים כאלה.
הערות שוליים

↑  נשר צר-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| נשרי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| עוזנייה שחורה (סוג ומין יחיד) | עוזנייה שחורה |  |
| נשר | נשר מקראי • נשר דרומי • נשר הודי • נשר אפריקני • נשר ההימלאיה • נשר בנגלי • נשר הכף • נשר צר-מקור |  |
| נשר לבן-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר לבן-ראש |  |
| עוזניית הנגב (סוג ומין יחיד) | עוזניית הנגב |  |
| נשר אדום-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר אדום-ראש |  |
| פרס (סוג ומין יחיד) | פרס |  |
| נשר הדקלים (סוג ומין יחיד) | נשר הדקלים |  |
| נשר אפור-כיפה (סוג ומין יחיד) | נשר אפור-כיפה |  |
| רחם (סוג ומין יחיד) | רחם |  |
נשר הכף

| נשר הכף |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: נשר
מין:: נשר הכף
שם מדעי
 Gyps coprotheres ‏פורסטר, 1798

Gyps coprotheres
נשר הכף (שם מדעי: Gyps coprotheres) הוא מין בסוג נשר. נשר הכף אנדמי לאפריקה הדרומית ומצוי בעיקר בדרום אפריקה, לסוטו ובוטסואנה.
מאפיינים

אורך גופו של נשר הכף 95–110 ס"מ, מוטת כנפיו 255 ס"מ ומשקלו 7–11 ק"ג.
נשר הכף ניזון מנבלות, טריות בדרך כלל, של בעלי חיים בגודל של אנטילופה או גדולים מכך.
נשרי הכף חברתיים ומתרבים במושבות המורכבות מ-6 ועד מאה ויותר זוגות. הזוגות בונים את קניהם בצוקים והבנייה נמשכת עד חודשיים. בדרך כלל מוטלת ביצה אחת בשנה והנקבה והזכר מתחלקים באחריות בדגירה על הביצה. הדגירה אורכת 52 יום. נשר הכף מגיע לבגרות מינית בגיל 5 שנים.
המין מסווג כמין פגיע. הבעיות העיקריות איתן מתמודד נשר הכף הן הרעלה, הפרעות במושבות הרבייה והתחשמלות. אוכלוסייתו נאמדת כיום ב-8,000 פרטים.
הערות שוליים

↑  נשר הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN
| נשרי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| עוזנייה שחורה (סוג ומין יחיד) | עוזנייה שחורה |  |
| נשר | נשר מקראי • נשר דרומי • נשר הודי • נשר אפריקני • נשר ההימלאיה • נשר בנגלי • נשר הכף • נשר צר-מקור |  |
| נשר לבן-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר לבן-ראש |  |
| עוזניית הנגב (סוג ומין יחיד) | עוזניית הנגב |  |
| נשר אדום-ראש (סוג ומין יחיד) | נשר אדום-ראש |  |
| פרס (סוג ומין יחיד) | פרס |  |
| נשר הדקלים (סוג ומין יחיד) | נשר הדקלים |  |
| נשר אפור-כיפה (סוג ומין יחיד) | נשר אפור-כיפה |  |
| רחם (סוג ומין יחיד) | רחם |  |
סוניה לוין

סוניה לוין-שמוקלר (בפולנית Sonia Lewin-Szmukler, ‏1909 – יוני 1987) הייתה אתלטית ישראלית ופולנית, הייתה אלופת פולין בהדיפת כדור ברזל, וייצגה את פולין בתחרויות בינלאומיות ובמשחקי העולם לנשים (פראג 1930). הייתה שיאנית ישראל בהדיפת כדור ברזל (משנת 1937) במשך 22 שנים ושחקנית כדורסל בהפועל תל אביב.
ביוגרפיה

לוין נולדה וגדלה בפולין. היא התאמנה בקבוצת מכבי וילנה.
באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בקרקוב בשנת 1928 זכתה לוין במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 9.77 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בוורשה היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 9.92 מטר.
ביוגרפיה > אלופת פולין

באליפות פולין באתלטיקה שנערכה בבידגושץ' בשנת 1930 זכתה לוין במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.71 מטר, לפני הלינה קונופצקה שיאנית העולם והאלופה האולימפית (אמסטרדם 1928) בזריקת דיסקוס (10.33 מטר). במשחקי העולם לנשים שנערכו בפראג שבצ'כוסלובקיה בספטמבר אותה שנה בהשתתפות 200 אתלטיות מ-14 מדינות, היא סיימה במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.41 מטר, 7 ס"מ ממדליית ארד. אותה שנה היא קבעה פעמיים בהדיפת כדור ברזל תוצאה של 11.46 מטר. אותה שנה היא דורגה במקום 10 בעולם בשיא פולין של 11.48 מטר.
באליפויות פולין באתלטיקה שנערכו בשנים 1933 ו-1934 זכתה לוין במדליות ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאות של 10.73 מטר ו-10.36 מטר, בהתאמה.
במכביה השנייה, שנערכה בשנת 1935, זכתה לוין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בקרב חמש עם 162 נקודות, אחרי מרילה פרייוולד מפולין (166 נקודות) ולפני לילו בוקופצר (Lilo Bukofzer) מגרמניה (133 נקודות) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.10 מטר, אחרי ליליאן קופלנד מארצות הברית האלופה האולימפית (לוס אנג'לס 1932) שקבעה תוצאה של 12.32 מטר ומרתה יעקב מגרמניה (11.25 מטר). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 29.72 מטר ובהטלת כידון בתוצאה של 29.08 מטר.
לאחר המכביה היא נשארה בארץ ישראל עם משפחתה.
בתחרות שנערכה במקווה ישראל ב-21 במרץ 1937 זכתה לוין במדליית זהב בשיא אישי ובשיא ארץ ישראל חדש של 12.21 מטר. שיא זה החזיק מעמד 22 שנים ונשבר על ידי אילה חצרוני (12.30 מטר).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה במאי 1948 זכתה לוין בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 9.41 מטר אחרי רעיה ברונשטיין (9.56 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 27.65 מטר אחרי פרידה ליכטבלאו (31.40 מטר).
נפטרה ביוני 1987.
ביוגרפיה > משפחתה

הייתה נשואה ליעקב שמוקלר עד למותו ב-1984. בנם, שמעון שלח, היה שחקן ומאמן נבחרת ישראל בכדורסל.
שיאים אישיים

זריקת דיסקוס: 33.96 מטר
הדיפת כדור ברזל: 12.21 מטר (1937)
ראו גם

כל המנצחות במשחקי העולם לנשים מוויקיפדיה (בפולנית)
כל המנצחות באליפות פולין בהדיפת כדור ברזל מוויקיפדיה (בפולנית)
הערות שוליים

1 2 3  אליעזר רואי, בספורט אתלטים ושיאים, דבר, 8 בפברואר 1952
↑  אתר "Billiongraves"
↑  יהודי וילנה בין שתי מלחמות העולם - חיי התרבות - אגודות ספורט באתר יד ושם
↑  יהושע כהנא, "שלום" שנשכח, מעריב, 25 באוגוסט 1968
↑  הדיפת כדור ברזל מוויקיפדיה (בפולנית)
↑  Maccabiah Games before World War II (באנגלית)
↑  י. ג., ספורט - אתלטיקה קלה - אליפות ארץ ישראל, על המשמר, 9 במאי 1948
↑  שמעון שלח באתר הפועל תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810578400005606  VIAF: 8773156012421649700008   WorldCat (עם VIAF): 8773156012421649700008
סאלינון

הסאלינון הוא האזור הכחול.
שרטוט להוכחת שטח הסאלינון. הצורה כאן היא איחוד האזור הכתום והסגול.
סאלינון (מיוונית: σαλινον - צלוחית למלח) היא צורה גאומטרית הבנויה מארבעה חצאי עיגולים בשלושה גדלים. את חצי העיגול הגדול (קוטר AB) נוגסים (חותכים) שני חצאי עיגולים קטנים יותר (קוטר AD וקוטר EB, זהים באורכם). למרכז חצי העיגול הגדול נוסף בכיוון ההפוך חצי-עיגול קטן (רדיוס DO).
הסאלינון הופיעה לראשונה בספר הלמות של ארכימדס כטענה 14:
יהי ACB חצי עיגול על AB כקוטר, ויהיו AD,BE קטעים כך שאורכם הנמדד מנקודות A ו-B בהתאמה שווה. על AD ו-BE נבנה חצאי עיגולים הפונים אל C, ועל DE כקוטר חצי עיגול בצד הנגדי. נניח שהאנך ל-AB דרך O, מרכז חצי העיגול הראשון, פוגש את חצאי העיגולים המנוגדים בנקודות C ו-F בהתאמה. אז השטח של הצורה התחומה על ידי כל היקפי חצאי העיגולים שווה לשטח של המעגל הנבנה על CF כקוטר.
ארכימדס הוכיח ששטח הסאלינון שווה לשטח העיגול שקוטרו FC.
הוכחה

הרכב שטח הסאלינון:
שטח הסלינון הוא:
מחצית העיגול הגדול ( רדיוס AO)
ועוד: מחצית העיגול התחתון ( רדיוס DO )
פחות: פעמיים חצי עיגול שנוגס בעיגול הגדול משני צדדיו ( קוטר AD ו EB ).
קביעת הרדיוסים של העיגולים ושטחיהם:
1. יהי  R רדיוס העיגול הגדול AO,  שטח מחציתו יהיה:  {\frac {1}{2}}\pi R^{2}
2. יהי  r רדיוס העיגול התחתון DO,  שטח מחציתו יהיה:  {\frac {1}{2}}\pi r^{2}
3. אזי, רדיוס העיגול הנוגס (החותך) את העיגול הגדול ( מחצית AD ) יהיה :  {\frac {1}{2}}(R-r)
סך כל שטח הסאלינון:
{\frac {1}{2}}\pi R^{2}+{\frac {1}{2}}\pi r^{2}-{\frac {1}{4}}\pi (R-r)^{2}={\frac {1}{4}}\pi \left(R+r\right)^{2}
ומצד שני:
הקוטר CF של המעגל בציור הוא סכום הרדיוסים AO + DO :  R+r ולפיכך הרדיוס הוא:  {\frac {1}{2}}(R+r)
שטח העיגול עם רדיוס גם הוא:  {\frac {1}{4}}\pi \left(R+r\right)^{2}