stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לחם שנאפה ללא התפחה

| --- | --- |

מצה
 
 מאכלים
 סוג:  לחם 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, מים, מלח שולחן 
 
לחם שנאפה ללא התפחה הוא כל לחם הנאפה ללא שימוש בחומרי התפחה כגון שמרים. לחמים אלו הם בדרך כלל לחמים שטוחים; עם זאת, לא כל לחם שטוח אינו עבר התפחה. לחמים ללא שמרים, כמו טורטייה ורוטי, הם מוצרי יסוד באמריקה המרכזית ובדרום אסיה, בהתאמה. לחמים לא מותפחים הם בעלי חשיבות דתית גדולה ביהדות ובנצרות. ביהדות, מצה, העשויה מבצק שאינו תפח, היא סמל מרכזי בחג הפסח. לחם הקודש ממלא תפקיד מרכזי בליטורגיה הנוצרית ובתאולוגיה האוכריסטית.
משמעות דתית

לחמים לא מותפחים בעלי חשיבות סמלית ביהדות ובנצרות. יהודים ונוצרים צורכים לחמים שנאפים ללא התפחה כמו המצה במהלך פסח ואוכריסטיה, בהתאמה, כפי שנצטווה בתנ"ך: ”בָּרִאשֹׁן בְּאַרְבָּעָה עָשָׂר יוֹם לַחֹדֶשׁ בָּעֶרֶב תֹּאכְלוּ מַצֹּת...” (שמות, י"ב, י"ח). אכילת מצה היא מצוות עשה בחג הפסח. מקור המצווה נובע ככל הנראה מהחיפזון של בני ישראל ששוחררו זה עתה מעבדות ונאלצו לעזוב את מצרים בין לילה ובכך לא יכלו להקדיש זמן לתפיחת לחמם.
החוק הקאנוני של הכנסייה הלטינית בכנסייה הקתולית מחייב שימוש בלחם שנאפה ללא התפחה עבור לחם הקודש, וופלים לא מותפחים עבור איחוד המאמינים. חלק מהכנסיות הפרוטסטנטיות נוטות לפעול לפי הנוהג הקתולי הלטיני.
רוב הכנסיות המזרחיות אוסרות במפורש את השימוש בלחם שנאפה ללא התפחה (ביוונית: azymos artos) לאוכריסטיה. נוצרים מזרחיים מקשרים לחם לא מותפח לברית הישנה ומתירים שימוש רק בלחם עם שמרים, כסמל לברית החדשה. מחלוקת זו, היא אחת משלוש הנקודות שנחשבו באופן היסטורי כגורמים (יחד עם סוגיות העליונות הפטרינית והמחלוקת סביב פסוקית ומן הבן) לפילוג הכנסייה הנוצרית ב-1054, לנצרות אורתודוקסית (מזרחית) וקתולית (מערבית).
סוגי לחמים לא מותפחים

ארבוד – לחם העשוי מקמח חיטה שנאפה על גחלים של מדורה, מסורתי בקרב ערבים בדואים.
ארפה – לחם העשוי קמח תירס ונפוץ בקולומביה וונצואלה.
בטאו – לחם עשוי שעורה, תירס או חיטה, מסורתי במצרים.
בנוק – לחם שמקורו באיים הבריטיים.
דמפר – לחם קולוניאלי אוסטרלי מסורתי, במקור נאפה ללא התפחה.
טורטייה – לחם שטוח מסו-אמריקאי / מקסיקני
טורטייה דה רוסקולדו – לחם צ'יליאני מקמח חיטה, שנאפה באופן מסורתי על גחלים של מדורה.
לוואש (בדרך כלל מותפח אך לעיתים גם לא מותפח) – לחם שטוח ארמני.
לחם הקודש – קרקר עגול נוצרי.
מצה – לחם שטוח יהודי.
לחמניות כשרות לפסח - לחמניות שלא נאפו מקמח שנטחן מאחד מחמשת מיני דגן – חיטה, שעורה, כוסמין, שיבולת-שועל ושיפון – שהחמיץ (תפח).
פיאדינה – לחם העשוי מקמח חיטה, שומן חזיר או שמן זית, מים ומלח. מהאזור ההיסטורי של אמיליה-רומאניה באיטליה. עד שנות ה-40 נאפה מסורתית באופי של כ-2 ס"מ. ללחם גרסה דקה יותר הנקראת "רימיני".
פיצה דולצ'ה די ברידה – לחם מתוק האופייני לעיר רומא.
פריטוס וחטיפי תירס דומים – עשויים מבצק שאינו מותפח, אמנם לרוב נחשב כחטיף, פריטוס הוא חטיף פופולרי בארצות הברית.
קיצ'ה – לחם שטוח אתיופי המשמש בעיקר במאכל המסורתי פיט-פיט או צ'צ'בסה.
רוטי – לחמים שטוחים הודיים, כגון: צ'פאטי, דלפורי ועוד.
ריאסקה – לחם העשוי בדרך כלל משעורה, מסורתי בחלקים הצפוניים של פינלנד.
ראו גם

פסח
הערות שוליים

↑  
ווייר, טימותי (1964), הכנסייה האורתודוקסית, לונדון: Penguin Books, p. 66, ISBN 0-14-020592-6
לחם הקודש נעשה מבצק שלא עבר התפחה עבור חגיגת האוכריסטיה בכנסייה הלטינית של הכנסייה הקתולית ובקרב נוצרים מערביים אחרים (נוצרים מזרחיים כמו האורתודוקסים המזרחיים משתמשים בלחם מותפח).
לילות אהבה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אדם
 מתוך האלבום הימים שאנחנו ביחד
 יצא לאור:  1994
 שפה:  עברית
 אורך:  3:30
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  ברוך פרידלנד
 לחן:  ירון אמיר
"לילות אהבה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם. את השיר הוציאה בשנת 1994 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן הרביעי של הזמר, הימים שאנחנו ביחד.
על השיר

"לילות אהבה" נכתב על ידי ברוך פרידלנד והולחן על ידי ירון אמיר. ב-14 באוגוסט 1994 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב"פינה לשיפוטכם". שבוע לאחר מכן דורג במקום ה-19. ב-18 בספטמבר עלה לשיאו במקום השביעי, ושהה שם שבועיים רצופים. לבסוף, ב-6 בנובמבר יצא מטבלת הדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 14 באוגוסט 1994. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 21 באוגוסט 1994. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 18 בספטמבר 1994. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 3 באוקטובר 1994. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 6 בנובמבר 1994. פזמונט
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |
לינדזי דבנפורט

לינדזי אן דבנפורט (באנגלית: Lindsay Ann Davenport; נולדה ב-8 ביוני 1976, בפאלוס ורדס, קליפורניה) היא טניסאית עבר אמריקאית.
דבנפורט, דורגה ראשונה בעולם ביחידות ובזוגות בסבב ה-WTA ב-1998 במשך 98 שבועות, שמינית בכל הזמנים. היא זכתה ב-55 תארים בטורנירים ליחידות (חמישית בכל הזמנים), ביניהם 3 תוארי גראנד סלאם (אליפות ארצות הברית הפתוחה – 1998, אליפות וימבלדון – 1999 ואליפות אוסטרליה הפתוחה – 2000), ב-38 תארים בזוגות ביניהם 3 תוארי גראנד סלאם (אליפות צרפת הפתוחה – 1996, וימבלדון 1999 וארצות הברית 1997) ובמדליית זהב אולימפית במשחקי היחידות של טורניר הטניס האולימפי שנערך באולימפיאדת אטלנטה. היא אחת מ-4 טניסאיות (כריס אוורט, שטפי גראף ומרטינה נברטילובה) בכל הזמנים, שסיימה את השנה לפחות 4 פעמים במקום הראשון בעולם (1998, 2001, 2004 ו-2005).
דבנפורט שיחקה בנבחרת ארצות הברית בגביע הפדרציה במשך 11 שנים, יותר מכל טניסאית אמריקאית אחרת והייתה שותפה ל-3 הזכיות האחרונות שלה (1996, 1999 ו-2000) וכן בגביע הופמן בשנת 2004.
מאזן המשחקים, ניצחונות מול הפסדים, של דבנפורט במהלך הקריירה שלה ביחידות הוא, 753–194 (79.5%), מתוכם היא ניצחה 464 משחקים על מגרשים קשים, יותר מכל טניסאית אחרת בעולם. מאזן המשחקים שלה בזוגות הוא 387–116.
דבנפורט זכתה ב-22,166,338 דולר עבור משחקיה, שישית בכל הזמנים.
קריירה

דבנפורט החלה את הקריירה המקצוענית שלה ב-22 בפברואר 1993 בגיל 17.
על פי ההערכות הפרשנים גובהה של דבנפורט מעניק לה יתרון בחבטות הגשה ומאפשר לה משחק שדה מצוין. יש הרואים כמגרעת הגדולה ביותר שלה את מהירותה הנמוכה ואת כושרה הגופני הירוד שכנראה נובעים בעיקר בגלל גילה המתקדם יחסית לשחקני טניס.
טקטיקת המשחק של דבנפורט היא לסיים את הנקודה כמה שיותר מהר בחבטה מנצחת (ווינר) על מנת להימנע עם התמודדות בנקודות ארוכות ומתישות.
ב-14 בדצמבר 2006 הודיעה על פרישתה מעולם הטניס, עקב היותה בהריון ורצונה להתמקד בחלק השני של חייה, כדבריה. בחודש יוני 2007 ילדה את בנה הראשון, וכארבעה חודשים לאחר מכן הדהימה את עולם הטניס כשחזרה לשחק וזכתה מיד בשני טורנירים. בשנת 2008 שבה וחזרה לשחק בסבב באופן מלא, ואף הפגינה יכולת גבוהה חרף היותה אם טרייה.
הערות שוליים

↑  שי אלון, ‏לינדזי דבנפורט מתחילה את הקאמבק, באתר ONE‏, 20 בדצמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1330639448  LCCN: n2001105722  LNB: 000279817  VIAF: 60895228   WorldCat (עם VIAF): 60895228
מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות

| --- | --- |

 בית ספר תיכון
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 מייסדים:  ורד ניצני, ליטל וסרמן
 מגמות:  מוזיקה, קולנוע, אמנות פלסטית, תיאטרון
 שכבות לימוד:  י'–י"ב
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  ליטל וסרמן, ורד ניצני
 מיקום
 מיקום:  רחוב יפת 44, תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°02′59″N 34°45′10″E﻿ / ﻿32.049717°N 34.752645°E﻿ / 32.049717; 34.752645
 www.muzot.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות(למפת גוש דן רגילה) מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזות - בית ספר תיכון לאמנויות  he מוזות - בית ספר תיכון לאמנויותhe מוזות - בית ספר תיכון לאמנויותמפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מוזות הוא בית ספר תיכון לאמנויות ביפו העתיקה. בית הספר מיועד לבני נוער שלא השתלבו בבית הספר, ורוצים לשלב לימודי אמנות עם לימודים לתעודת בגרות. עד 2022 שכן בבית מרכז האמנויות ובשנה זו עבר למשכן חדש ברחוב יפת 44.
היסטוריה

בית הספר הוקם בספטמבר 2005 ביפו העתיקה. על ידי "עמותת טופז לקידום ולרווחת ילדים ובני נוער".
הלימודים בבית הספר מתחילים בכיתה י' ונמשכים שלוש שנים. בכל שכבה לומדים כ-30 תלמידים. התלמידים לומדים בכיתה ובאופן פרטני, יוצרים ולומדים אמנות, משתתפים במפגשים חברתיים ויוצאים להתנדב במקומות שונים בקהילה. כל התלמידים לומדים לקראת בגרויות במקצועות העיוניים ובמגמות: אמנות, מוזיקה תיאטרון או קולנוע.
בשנת הלימודים 2016 -2017 נפתחה בבית הספר מגמת קולנוע, שהיא התוספת הראשונה לשלוש המסורתיות שהיו קיימות שם קודם.
בית הספר נתמך על ידי גופים רבים: משרד החינוך, משרד הרווחה, עיריית תל אביב-יפו - ועל ידי מתנדבים.
תמונות

שלט הכניסה לבית הספר
סטודיו אמנות בבית הספר
הערות שוליים

↑  אודות מוזות, באתר בית הספר
ליונס מייד

"סמל השעות היפות" של ליונס מייד
אוטו גלידה של ליונס מייד בקיימברידג' בשנות ה-60
ליונס מייד (באנגלית: Lyons Maid) הוא מותג גלידות ושלגונים בריטי של חברת J. Lyons and Co.‎ שנוסד בשנת 1925.
מוצרי גלידות ידועים של ליונס מייד היו הגלידות "Zoom",‏ "Strawberry Mivvie",‏ "Orange Maid",‏ "Lolly Gobble Choc Bomb",‏ "Fab" ו-"Haunted House".
שיא הצלחת המותג היה ככל הנראה בשנות ה-70, אז נמכרו גלידות ליונס מייד במגוון רחב של סוגים. מוצרי הגלידה התקשרו פעמים רבות לדמויות מהטלוויזיה או מהקולנוע וכללו הפתעות. לעיתים קרובות כללו המוצרים עטיפות ייחודיות, ואף הופצו בהם רצועות קומיקס.
למשל, הופצו גלידות שבהן נכללו תחת העטיפה קלפים של פרקי סדרת הטלוויזיה "חלל: 1999" (Space: 1999), או מסכות של דמויות ראשיות ב"מלחמת הכוכבים" ועובדות מעניינות על אודות סרטי הסדרה, או אלמנטים הקשורים ל"סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים", "סופרמן" ואף ארטיקים מסוג "גול" על מקלות המגולפים בדמויותיהם של כדורגלני התקופה.
הלוגו של ליונס מייד, שנודע רשמית כ"סמל השעות היפות" (Good Time Sign), המציג שלושה ילדים רוקדים, הופיע תחילה על רכבי אוטו גלידה בלבד, אך עם הזמן שולב במכלול המוצרים של המותג. הוא נמצא בשימוש עד 1992, אז עבר המותג לשליטת נסטלה. נסטלה שילבה תחילה את הלוגו הבינלאומי הסטנדרטי שלה למוצרי גלידה, שעשוי בצבעי כחול-לבן, עם "סמל השעות היפות" של ליונס מייד. מיתוג זה התקיים עד 1998, אז בוטל המותג ליונס מייד ומוצרי הגלידה שלו החלו לנשוא את לוגו הגלידה הסטנדרטי של נסטלה.
המתחרה העיקרי של גלידות ליונס מייד היה גלידות Wall's, מותג שנמצא כיום בבעלות יוניליבר. עם מוצרי Wall's ניתן למנות את Mini Milk או טילון קורנטו (Cornetto) שעדיין נמכרים כיום.
ב-2008 החליטה יצרנית הגלידה הבריטית R&R Ice Cream לחדש את מותג ליונס מייד. שרלוט המבלינג (Charlotte Hambling), מנהלת שיווק בכירה בחברה, אמרה אז כי: "על ידי החזרת ליונס מייד לשולחן ארוחת הערב במקומות שונים ברחבי המדינה, נגרה את המטען הנוסטלגי העז שנקשר עם המותג, כמו גם את המסורת הצרכנית החזקה ואת מידות המודעות הצרכנית והאמון הגבוהות שהמותג נהנה מהן. באמצעות מוצרי ליונס מייד החדשים שלנו, אנו מסתייעים בגורמים אלו ומציגים שלל מנות אהובות על החוג המשפחתי, וכמו כן מייסדים את המותג מחדש."
הערות שוליים

↑  J. Lyons & Co: Products - Group 2
↑  "R&R announces new Winter ice cream range". TalkingRetail.com. 4 בספטמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-2012-04-06. נבדק ב-2012-06-02. {{cite web}}:  (עזרה)
לואי השני, מלך איטליה

| --- | --- |

 לידה:  825? 
 פטירה:  12 באוגוסט 875 (בגיל 50 בערך) ברשה, איטליה 
 מדינה:  האימפריה הקרולינגית 
 מקום קבורה:  סט. אמברוס 
 בן או בת זוג:  Engelberga 
 
לואי השני, מלך איטליה (825 – 12 באוגוסט 875), המכונה לפעמים הצעיר,  היה מלך איטליה וקיסר האימפריה הקרולינגית משנת 844, שלט יחד עם אביו לותאר הראשון עד 855, ולאחר מכן שלט לבדו.
התואר הרגיל של לואי היה אימפרטור אוגוסטוס, אך הוא השתמש בתואר imperator Romanorum ("קיסר הרומאים") לאחר כיבוש בארי ב-871, מה שהוביל ליחסים גרועים עם האימפריה הרומית המזרחית. הוא כונה imperator Italiae ("קיסר איטליה") בפרנקיה המערבית ואילו הביזנטים קראו לו Basileus Phrangias ("קיסר פרנקיה").
הכרוניקן אנדראס מברגמו, שהוא המקור העיקרי לפעילותו של לואי בדרום איטליה, מציין כי "לאחר מותו הגיעה צרה גדולה לאיטליה".
ילדותו

לואי נולד בשנת 825, והיה בנם הבכור של הקיסר הזוטר לותאר הראשון ואשתו ארמנגרד מטור. אביו היה בנו של הקיסר השולט, לואי החסיד. מעט ידוע על חייו המוקדמים, פרט לכך שהוא גדל בחצר סבו וככל הנראה פיתח חיבה חמה לקיסר שב-839 קבע את נכדו כמלך איטליה, ונתן ללואי להתגורר במדינה זו.
לואי החסיד מת בשנה שלאחר מכן, והאימפריה שלו חולקה בין בניו: אביו של לואי, לותאר, ודודו של לואי, לודוויג הגרמני, כמו גם אחיהם למחצה הצעיר, קרל הקירח. תחת שלטונו של אביו, הוא הוכתר למלך ולקיסר-שותף של הקיסר בגיל העמידה לותאר הראשון ברומא על ידי האפיפיור סרגיוס השני ב-15 ביוני 844. טקס זה משקף את הכתרתו של לותאר הראשון על ידי אביו, מסורת שהחלו על ידי קרל הגדול ובנו לואי החסיד, שהיו, בהתאמה, סבא רבא וסבו של לואי השני.
קיסר משותף

לואי השני תבע מיד את זכויותיו של קיסר בעיר, טענה שנדחתה בהחלטיות; אך בשנת 850 הוא הוכתר כקיסר משותף ברומא על ידי האפיפיור לאו הרביעי, וזמן קצר לאחר מכן, בשנת 851, נישא לאנגלברגה וקיבל את ממשלת איטליה העצמאית. הוא צעד לדרום איטליה בשנת הכתרתו כקיסר ואילץ את הדוכסים היריבים של בנוונטו, ראדלכיס הראשון וסיכונולף, לעשות שלום. התיווך שלו פיצל את הדוכסות הלומברדית ונתן לראדלכיס את חלקו עם בנוונטו כבירתו, בעוד שסלרנו ניתנה לסיקונולף כנסיכות עצמאית. לראדלכיס, שכעת חי בשלום, לא היה צורך בשכירי החרב האע'לבים שלו והוא הסגיר אותם בשמחה לקיסר. לואי נפל עליהם והם נטבחו. לאחר מכן הוא ביטל כמה האשמות נגד האפיפיור לאו וערך דיאטה בפאביה. הוא אישר את פטר יורש העצר כנסיך סלרנו בדצמבר 853, ודחק את השושלת שהקים שם שלוש שנים קודם לכן. עם מות אביו בספטמבר 855, הוא הפך לקיסר יחיד.
קיסר יחיד > התערבויות קרולינגיות

חלוקת נחלותיו של לותאר, שבאמצעותה לא השיג שום שטח מחוץ לאיטליה, עוררה את חוסר שביעות רצונו, ובשנת 857 הוא חבר עם לודוויג הגרמני נגד אחיו שלו לותאר השני, והמלך קרל הקירח. אבל לאחר שלואי הבטיח את בחירתו של האפיפיור ניקולאוס הראשון בשנת 858, הוא השלים עם אחיו, וקיבל כמה אדמות מדרום להרי היורה בתמורה לסיוע שניתן ללותאר במאמציו להשיג גט מאשתו, טוטברגה.
בשנת 863, עם מותו של אחיו שארל, קיבל לואי את ממלכת פרובאנס, ובשנת 864 התנגש עם האפיפיור ניקולאוס הראשון בגלל גירושיו של אחיו. הארכיבישופים, שהודחו על ידי ניקולאוס בגלל שהכריז על נישואים אלה כפסולים, קיבלו את תמיכת הקיסר, שהגיע לרומא עם צבא בפברואר 864; אך לאחר שחלה בקדחת, הוא עשה שלום עם האפיפיור ועזב את העיר.
קיסר יחיד > בארי

במאמציו להחזיר את הסדר על כנו באיטליה, ראה לואי הצלחה ניכרת הן מול הנסיכים הסוערים של איטליה והן מול האע'לבים שהרסו את דרום איטליה. בשנת 866, לאחר שפרסם קריאה לסיוע להילחם במוסלמים, הוא הדף את הפולשים הללו, אך לא יכול היה לעקוב אחר הצלחותיו בגלל היעדר צי. אז בשנת 869 הוא כרת ברית עם קיסר האימפריה הרומית המזרחית, בסיליוס הראשון, ששלח לו ספינות לסייע בכיבוש בארי, בירת האמירות של בארי, שנכנעה בשנת 871.
בינתיים, אחיו לותאר מת בשנת 869, ובשל מעצרו בדרום איטליה, לואי לא הצליח למנוע את חלוקת לותרינגיה בין לודוויג הגרמני לקרל הקירח. קנאה מסוימת בין לואי ובסיליוס באה בעקבות הניצחון בבארי, ובתגובה לעלבון של הקיסר המזרחי לואי ניסה להצדיק את זכותו לתואר "קיסר הרומאים".
קיסר יחיד > בנוונטו

הוא נסוג לבנוונטו כדי להתכונן למערכה נוספת כאשר הותקף בארמונו, נשדד ונכלא על ידי אדלכיס, נסיך בנוונטו, באוגוסט 871. על לכידתו של לואי קוננו בשיר קצר מאותה התקופה, ה-Rhythmus de captivitate Ludovici imperatoris. הנחיתה של קבוצות טריות של אע'לבים אילצה את אדלכיס לשחרר את האסיר שלו חודש לאחר מכן, ולואי נאלץ להישבע שלא ינקום על הפציעה הזו, ולא ייכנס לעולם לבנוונטו עם צבא. בשובו לרומא, הוא שוחרר משבועתו, והוכתר בפעם השנייה כקיסר על ידי האפיפיור אדריאנוס השני במאי 872.
לואי זכה להצלחות נוספות נגד האע'לבים, הוא שחרר את המצור על סלרנו והרחיק אותם מקפואה, אך ניסיונותיו של הקיסר להעניש את אדלכיס לא היו מוצלחים במיוחד. בשובו לצפון איטליה, הוא מת, ליד Ghedi, במה שהוא כיום נפת ברשה, ב-12 באוגוסט 875, לאחר שמינה כיורשו באיטליה לבן דודו קרלומן, בנו של לואי הגרמני. לואי נקבר בבזיליקת סנט אמברוג'יו במילאנו.
משפחתו

ב-5 באוקטובר 851 התחתן לואי עם אנגלברגה, בתו של אדלכיס הראשון מספולטו. נולדו להם שתי בנות:
גיזלה (852/855 – לפני 28 באפריל 868), אם מנזר סן סלבדור מברשה משנת 861.
ארמנגרד, שנישאה לבוסו מפרובאנס.
הערות שוליים

↑  הסידור והכינוי שלו נובעים מהעובדה שהוא היה לואי השני שהיה קיסר אחרי סבו לואי החסיד. אין לבלבל אותו עם לודוויג הצעיר, מלך סקסוניה, או לואי השביעי הצעיר, מלך צרפת.
↑  Groth, Simon (2017), "How to Become Emperor – John VIII and the Role of the Papacy in the 9th Century", Transcultural Approaches to the Concept of Imperial Rule in the Middle Ages: 122, ISBN 978-3-631-66219-9, JSTOR j.ctv6zdbwx.7, נבדק ב-2023-12-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810629175905606  GND: 118574906  ISNI: 0000 0000 7979 0631  LCCN: nr96010944  NTA: 070691746  RERO: 02-A000106957  SELIBR: 194176  SUDOC: 060110600  VIAF: 56581259   WorldCat (עם VIAF): 56581259 
מפה של המקומות שבהם הוציא הקיסר לואי השני צ'רטרים
מצבתו של לואי במילאנו.
לינדזי ברנרד הול

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1859 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 בפברואר 1935 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 
לינדזי ברנרד הול (באנגלית: Lindsay Bernard Hall‏; 28 בדצמבר 1859 – 14 בפברואר 1935) היה אמן, מורה ומנהל גלריה לאמנות אוסטרלית יליד אנגליה.
ביוגרפיה וקריירה

הול נולד בגארסטון, ליברפול, אנגליה, בנו של מתווך. הול התחנך במכללת צ'לטנהאם וגדל באווירה של תרבות. הוא למד ציור בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון, באנטוורפן ומינכן, ועבד מספר שנים בלונדון.
הוא הציג באקדמיה המלכותית והיה אחד החברים המקוריים של מועדון האמנות האנגלית החדשה. הוא הציג עם המועדון ב-1886 וב-1887.
עם מותו של ג'ורג' פולינגסבי בשנת 1891, הוא מונה למנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה וכמנהל בית הספר לאמנויות במלבורן. הוא החל את תפקידו במרץ 1892.
הול התחתן עם אלסינור מרי שוטר ב-18 בדצמבר 1894, אולם היא מתה בשנת 1901. הוא מילא את התפקיד בגלריה במשך 43 שנים ורבים מהציירים הידועים של אוסטרליה הוכשרו על ידו בבית הספר של הגלריה הלאומית לאמנות בוויקטוריה. ארנסט באקמאסטר ואלסי בארלו היו בין תלמידיו.
הול שימש גם כיועץ לרכישת תמונות לגלריה ולמוזיאון לאמנות, וכאשר התקבל הירושה של אלפרד פלטון בשנת 1904, האחריות שלו גדלה בהרבה. בשנת 1905 הול חזר לאנגליה כדי לבצע רכישות במסגרת הירושה. לאחר חזרתו הוא היה צפוי לייעץ בהקשר לכל מה שהוגש ועשוי למצוא מקום במוזיאון לאמנות ואף שמעולם לא טען שהוא מומחה בכל הדברים האלה, הוא השלים את הידע שלו בקריאה רבה וביצע טעויות מעטות יחסית.
יצירה

הציורים של הול עצמו היו בדרך כלל חללי פנים, עירום או ציורי טבע דומם. לעיתים קרובות הוא היה מיוצג בתערוכות של האמנים הוויקטוריאניים וחברות אחרות וקיים כמה תערוכות יחיד, אך הוא היה עסוק כמנהל ויועץ, וציוריו היו צריכים להיעשות בסופי שבוע ובחופשות.
בפברואר 1934 נסע שוב ללונדון כיועץ של נאמני קרן פלטון ונפטר שם ב-14 בפברואר 1935.
בשנת 1912 התחתן הול בפעם השנייה, הפעם להרייט גרייס תומסון, נולד לו בן אחד בנישואין הראשונים ושני בנים ובת בנישואים השניים.
הול היה אדם גבוה ומכובד, אדיב ועשה רושם חזק. הוא היה שמרן ביותר כמעט בכל דבר, החל באמנותו וכלה בפוליטיקה שלו. בעניינים אחרים פנייתו הייתה למסורת ולמומחיות. הול היה איש ישר, הוא לא ראה שום יתרון בבית הספר לציור מודרני. נראה שציוריו תוכננו בקפידה ותמיד צוירו היטב. צביעתו לא תמיד הייתה כל כך טובה, והדבר ניכר במיוחד בכמה עירומים ישנים שלו.
הדוגמאות ליצירותיו בגלריות מלבורן, סידני ואדלייד מראות שהוא היה אמן מצפוני ומצוין. כמורה התנהגותו הייתה קרה במקצת, שבאה מסוג של ביישנות, דחתה לפעמים את תלמידיו בימיו הראשונים, אך הוא התמתן ככל שהתבגר. היו חילוקי דעות רבים ביחס לערך שיטות הלימוד שלו, אך הרשימה הארוכה של תלמידיו המכובדים מרמזת שהתעקשותו על כנות, אמת וציור טוב, ודאי היו בעלי ערך רב עבורם. בכל מקרה, לאישיותו של הול הייתה השפעה חזקה לטובת האמנות בתקופתו.
חיים מאוחרים

הול נפטר בלונדון ב-14 בפברואר 1935 ונקבר בבית העלמין גולדרס גרין.  בין הנוכחים היו האמנים האוסטרלים ג'ורג' בל, א.מ. כהן, ג'יימס פיטר קווין, בס טייט ומריון ג'ונס וכן הפסלים הבריטים גילברט בייס וליידי הילטון יאנג.
הערות שוליים

↑  Ann E. Galbally, 'Hall, Lindsay Bernard (1859 - 1935)', Australian Dictionary of Biography, Volume 9, MUP, 1983, pp 164–165. Retrieved 19 January 2009
↑  “Bernard Hall’s Art,” The Herald (Melbourne) 29 September 1935, p.12
↑  The Argus 21 February 1935, p.10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: hall-lindsay-bernard-6528  AGSA: 3277  GND: 129425397  ISNI: 0000 0000 6682 3449  LCCN: no2014084578  NGV: 1889  NLA: 35573840  RKD: 35474  SNAC: w6w12smk  Trove: 538707  ULAN: 500020757  VIAF: 42916763   WorldCat (עם VIAF): 42916763 
לינדזי ברנרד הול, לאחר ארוחת הערב
לינדזי ברנד הול, דיוקן של אדמונד ארמסטרונג
לבלב

| --- | --- |

 שיוך:  lobular organ, ישות אנטומית מסוימת, glandular organ 
 מיקום אנטומי:  חלל הבטן 
 אספקה עורקית:  עורק הלבלב והתריסריון התחתון 
 ניקוז ורידי:  pancreaticoduodenal veins 
 ניקוז לימפטי:  splenic lymph nodes 
 עצבוב:  pancreatic plexus, celiac ganglia, העצב התועה
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1199) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  pancreas 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.9.01.001 
 TA2 (2019):  3114 
 FMA:  7198 
 קוד MeSH:  A03.734 
 מזהה MeSH:  D010179 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0030274 
 
מערכת העיכול. למידע על איבר, לחצו עליו.
לַבְלַב (TA:‏ Pancreas) הוא בלוטה אמפיקרינית-הטרוטיפית בחלל הבטן שתפקידה להפריש מיצים המכילים אנזימים וביקרבונט לצינור העיכול לצורך פירוק המזון, וכן הורמונים לזרם הדם לוויסות המטבוליזם בגוף. הלבלב ממוקם מאחורי הצפק, בין התריסריון לטחול. אורכו כ-15 ס"מ אצל אדם בוגר.
פעילותו האקסוקרינית מתבטאת ביצירת מיצים שמופרשים דרך תעלות אל מערכת העיכול. מיצי הלבלב מכילים אנזימים המסייעים לעיכול, כגון עמילאז, טריפסין, קרבוקסיפפטידאז וליפאז. אנזימים אלו נחוצים לעיכול של חלבונים, פחמימות ושומנים. ללא נוכחות אנזימי הלבלב, פירוקם של אבות המזון איננו מושלם. חלקו האנדוקריני של הלבלב שמכיל את איי לנגרהנס מייצר הורמונים: אינסולין וגלוקגון.
הלבלב התגלה לראשונה בתרבות המערב על ידי הרופילוס, מנתח ואנטום יווני. כמה מאות שנים לאחר מכן כינה אותו האנטום רופוס מאפסוס בשם היווני πάγκρεας (פַּנְקְרֵאָס), הלחם בסיסים של המילים היווניות πᾶν (פָּאן) – כל, ו-κρέας (קְרֵאָס) – בשר, לציון אופיו הבשרני של האיבר.[דרושה הבהרה]
אנטומיה

הלבלב שוכן מאחורי הצפק (רטרופריטונאלי) לרוחבה של דופן הבטן האחורית העליונה, בין התריסריון מימין והטחול משמאל. קדמית לו נמצאת הקיבה. אורכו של הלבלב 15 - 20 ס"מ, ומשקלו 85 – 100 גרם.
אנטומיה > חלקי הלבלב

לצורך התיאור האנטומי מחולק הלבלב לארבעה חלקים מימין לשמאל: ראש, צוואר, גוף וזנב.
ראש הלבלב (Caput pancreatis), החבוק על ידי התריסריון בצורת האות "כ", הוא חלקו הרחב של הלבלב. בצדו האחורי של הראש עוברים הווריד הנבוב התחתון, עורק הכליה ווריד הכליה הימניים, וכן וריד הכליה השמאלי. בתוך הראש עובר גם חלקו המרוחק (דיסטלי) של צינור המרה המשותף, אשר מתחבר, אצל מרבית האנשים, אל צינור הלבלב באמפולה על שם פאטר לקראת שפכו אל התריסריון. מחלקו התחתון של ראש הלבלב יוצא הזיז האונקלי (Processus uncinatus) שמאלה.
צוואר הלבלב (Collum pancreatis) הוא מקטע קצר של 1.5–2 ס"מ הנמצא קדמית לעורק מתלה המעי העליון ווריד מתלה המעי העליון. וריד זה מתחבר עם וריד הטחול בנקודה זו, ויוצר את וריד שער הכבד. צדו הקדמי של הצוואר מכוסה בצפק, והוא סמוך לשוער הקיבה. בין הצוואר לזיז האונקלי ישנו שקע קטן הנקרא חרק הלבלב (Incisura pancreatis).
גוף הלבלב (Corpus pancreatis) ממשיך את מהלכו של הצוואר שמאלה וחולף על פני אבי העורקים והחוליה המותנית השנייה (L2). צדו הקדמי של הגוף מכוסה בצפק, וצדו האחורי נוגע באבי העורקים, בעורק מתלה המעי העליון, בבלוטת יותרת הכליה השמאלית, בכליה השמאלית ובכלי הדם שלה.
זנב הלבלב (Cauda pancreatis) נמצא קדמית לכליה השמאלית, ונוגע בשער הטחול ובכפף הטחול (הכפף השמאלי) של המעי הגס. קצהו של הזנב נוטה בדרך כלל כלפי מעלה.
אנטומיה > צינורות הלבלב

צינור הלבלב הראשי על שם וירסונג מתחיל בזנב הלבלב ונמשך לאורך צירו הראשי של הלבלב לעבר ראש הלבלב. במרבית האנשים צינור המרה המשותף מתחבר אל צינור הלבלב, והם יוצרים יחד את האמפולה על שם פאטר, אשר נשפכת אל התריסריון בפטמת התריסריון הגדולה. ב-25% הצינורות נשפכים בנפרד אל התריסריון. אמפולה זו מוקפת בסוגר על שם אודי המווסת את זרימת המרה ומיצי הלבלב לתריסריון.
אצל חלק מהאנשים קיים גם צינור הלוואי של הלבלב על שם סנטוריני, שב-70% מהמקרים נמצא מאחורי הצינור הראשי ומתנקז לתריסריון בפטמת התריסריון הקטנה. ביתר המקרים הצינור נשפך אל צינור הלבלב הראשי.