stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדרו קונסטנטין קוזה
אבי האנטישמיות הקיצונית ברומניה

כנציג של המפלגה השמרנית נבחר שוב לפרלמנט, אך עזב את המפלגה כדי להקים תנועה אנטישמית קיצונית.
א.ק. קוזה זכה לראשונה להדים מסוימים בעולם אחרי' שיחד עם ההיסטוריון ואיש הספרות ניקולאיה יורגה, ארגן בבוקרשט בשנת 1895 כנס של "הברית האנטישמית העולמית" -Alliance Anti-sémitique Universelle, שביקשה להוות "משקל - נגד" ל"אליאנס" העולמי של היהודים - "כל ישראל חברים", ארגון שנתפס בעיני האנטישמים כסוכן של ה"קונספירציה היהודית" ששואפת כביכול להשתלט על העולם.
בשנת 1897 יחד עם ההיסטוריון אלכסנדרו דימיטריה קסנופול הקים את "הליגה נגד האלכוהוליזם" והוציא לאור את "הספרייה" של הליגה הנ"ל. בשם הליגה התכוונו השניים להילחם נגד תופעת בתי המרזח שבבעלות יהודים ושלפי דעה רווחת באותה תקופה היו אשמים בהידרדרות החומרית והרוחנית של האיכרים הרומנים.
ב-27 בינואר 1901 התמנה א.ק. קוזה לפרופסור באוניברסיטת יאשי, מעמד שהעניק לו השפעה פוליטית ישירה על סטודנטים רבים. בהמשך כיהן כדקאן של הפקולטה למשפטים.
בשנת 1906 חבר שוב לניקולאיה יורגה וכתב בעיתונו, "ניאמול רומנסק" (האומה הרומנית - Neamul Românesc). יחד עם יורגה הקים בשנת 1910 את המפלגה הלאומנית-דמוקרטית (Partidul Naționalist-Democrat) והחל משנת 1912 ערך את ביטאונה, העיתון "אוניריה" (האחדות - Unirea). מצע המפלגה התנגד בחריפות לאמנציפציה של היהודים.
בשנת 1914 עורר עניין נאומו בפרלמנט בעד חלוקת חלקות אדמה לאיכרים הרומנים ובעד זכות להצבעה כללית בבחירות.
הוא סבר שהרפורמה האגררית שהציע תשים קץ לשיטת החכרת האדמות ליהודים שהייתה לדעתו בלתי צודקת וגרמה למצוקות רבות ל האיכרים הילידים.
נושא זה הפך לחלק מן המצע של ליגת העם של הגנרל אלכסנדרו אוורסקו, תנועה פופוליסטית אליה הצטרף ושאת מצעה כתב.
מאוחר יותר נפרד משיתוף פעולה עם יורגה, אותו האשים כי "חדל להיות אנטישמי" ועם אוורסקו
יחד עם קונסטנטין פאנקו פעל במסגרת "משמר התודעה הלאומית" (Garda Conştiinţei Naţionale) שהעריץ את הגישה של הנציונל-סוציאליסטים בגרמניה.
בשנת 1922 חבר לרופא והמדען הד"ר ניקולאיה פאולסקו והקים איתו מפלגה אנטישמית רדיקלית יותר בשם "האיחוד הלאומי-נוצרי" (Uniunea Național Creștină) שאימצה סמלים פאשיסטים.
ביטאון המפלגה "אפראריה נציונאלה" (ההגנה הלאומית - Apărarea Națională) בחר כסמל את צלב הקרס האופייני לפאשיסטיים נוסח גרמניה.
ב-4 במרץ 1923 הקים א.ק. קוזה מפלגה לאומנית נוספת - "ליגת ההגנה הלאומית נוצרית" (Liga Apărării Național Creștine), בקיצור "ל.א.נ.ק" (LANC) שהתקיימה באופן עצמאי כ-13 שנה.
אחד מפעיליה המרכזיים של מפלגה זו בקרב הצעירים היה קורנליו זליה קודריאנו, לימים מנהיג התנועה הלגיונרית.
מפלגה זו קראה להגביל גישת היהודים לאוניברסיטאות ודעותיה מצאו ביטוי בשביתות הסטודנטים הלאומנים בשנת 1923.
מפלגת LANC זכתה בבחירות לפרלמנט ב-1926 ל-4.76% מהקולות והצליחה להיכנס לפרלמנט.
אולם בשלהי שנת 1927 נפרד קודריאנו ממפלגתו של קוזה אחרי חילוקי דעות רבות לגבי רצונו של קודריאנו להפוך את המפלגה למיליציה לוחמת.
כשקודריאנו היה לראש התנועה הלגיונרית הוא הפך ליריבו של קוזה. בכל סכסוכי הליגיונרים עם הממשלה, בחר א.ק. קוזה לעמוד לצד הממשלה על מנת לייצג את הקול האחראי שבקרב הימין הקיצוני.
ב-14 ביולי 1936 מפלגתו LANC התמזגה עם המפלגה הלאומית-אגררית של המשורר הלאומני הטרנסילבני אוקטביאן גוגה כדי ליצור את המפלגה הלאומית - נוצרית (Partidul Național Agrar). באותה שנה נבחר א.ק. קוזה לסנאט.
ממשלת גוגה-קוזה

אחרי הבחירות הכלליות משנת 1937 כשמפלגתם של גוגה וקוזה הגיעה למקום הראשון אך עם אחוזי תמיכה לא משביעי רצון (10% מכלל הקולות) החליט המלך קרול השני לבקש מהם להרכיב ממשלת מיעוט שבה אוקטביאן גוגה יכהן כראש ממשלה וא.ק. קוזה כשר מדינה. בנו, גאורגה קוזה, התמנה לשר העבודה.
הממשלה בראשותם של גוגה וקוזה נקטה בשורה של אמצעים שנועדו לדיכוי המיעוט היהודי, כולל ביטול אזרחותם של עשרות אלפי יהודים, סגירת עיתונים ליברליים כמו אדוורול ודימיניאצה, שנחשבו לשופרות של השמאל ושל היהודים, סגירת העיתונים ביידיש ובעברית, וכו'. בנוסף אימץ סוף סוף גם א.ק. קוזה את רעיון הקמתה של מיליציה, מתחרה עם הלגיונרים - ושמה ה"לנצ'רים" (נושאי החנית) (רמז לשם סיעתו "לאנק").
ממשלת גוגה-קוזה נחשבה לחסרת יכולת להוציא את רומניה מהמשבר הכלכלי. אחרי מספר ניסיונות כושלים להרכיב ממשלת אחדות לאומית, בפברואר 1938 ואחרי שגוגה וראש התנועה הלגיונרית, קודריאנו, הגיעו להסכם שיתוף פעולה בבחירות הבאות, פיטר המלך קרול השני את הממשלה בראשותם של גוגה וקוזה והקים דיקטטורה מלכותית של עצמו.
א.ק. קוזה התמנה לחבר במועצת הכתר וכיהן בה עד שנת 1939.
ימי המלחמה ואחריה

בשנת 1943 נוכח התקרבות מתקפות הסובייטיות למזרח רומניה, עבר א.ק. קוזה לגור בעיר סיביו בדרום טרנסילבניה.
בפברואר 1945 תחת הכיבוש הסובייטי והשלטון החדש שקם ברומניה בוטל תואר פרופסור כבוד שהוענק לא.ק. קוזה על ידי אוניברסיטת יאשי. ב-6 באפריל 1945 הוא נעצר בבית של ידיד, הקולונל נגרסקו, מפקד משטרה לשעבר, בסיביו. מעצרו בוצע על ידי מפקח המשטרה הקומוניסטי, גאורגה קרצ'ון.
א.ק. קוזה נפטר בשנת 1947 בסיביו ונקבר שם בבית הקברות המרכזי ימים אחדים לפני מלאו לו 90.
פרסים ואותות כבוד

1936 - חבר באקדמיה הרומנית
כתבים

ָָ* 1888 - Versuri (שירים)
Generația de la 1848 și era nouă 1889 (הדור של 1848 והעידן החדש)
1890 - Meseriaşul român (בעל המלאכה הרומני)
1895 - Ţăranul şi clasele dirigente (האיכר והמעמדות המובילים)
Obiectul economiei politice și însemnătatea ei 1901 (נושא הכלכלה הפוליטית וחשיבותה)
Naționalitatea în artă 1908 (הזהות האתנית באמנות
1899 - Despre poporaţie (על האוכלוסייה)
Plagiatul poporației 1911 (הפלגיאט של האוכלוסייה)
Învățătura lui Iisus, judaismul și teologia creștină 1925 (תורתו של ישו, היהדות והתאולוגיה הנוצרית)
Lupta pentru credință 1928 (המאבק למאן האמונה)
Doctrina naționalistă creștină 1924 (התורה הלאומנית הנוצרית)
הערות שוליים

↑  N.Iorga -Istoria romînilor p.18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502684405171  BnF: cb11523999p (data)  GND: 116774800  ISNI: 0000 0000 7778 1301  LCCN: n85253203  NKC: jx20140507002  SUDOC: 170019969  VIAF: 62995754   WorldCat (עם VIAF): 62995754 
"הלאומנים" - קריקטורה מסביבות שנת 1910 מאת ניקולאיה פטרסקו- גאינה, המציגה את הצמד ניקולאיה יורגה וא.ק. קוזה, מייסדי המפלגה הלאומנית דמוקרטית, כדון קישוט וסנצ'ו פנסה בהתאמה. מגנו של יורגה נושא את שם ביטאונם: Neamul românesc, ועל חרבו נראה ראש כרות של יהודי
ארנב כותנה מזרחי

| ארנב כותנה מזרחי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנבון כותנה
מין:: ארנב כותנה מזרחי
שם מדעי
 Sylvilagus floridanus ‏אלן, 1890
תחום תפוצה


ארנב כותנה מזרחי
ארנב כותנה מזרחי (שם מדעי: Sylvilagus floridanus) הוא מין של ארנב החי באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית. הוא בין הארנביים הנפוצים ביבשות אלה וכמו ששמו מציין הוא חי במזרח אמריקה, אף על פי שנמצא גם באורגון, וושינגטון וקולומביה הבריטית ודרומה משם בניו מקסיקו ובאריזונה המערביים. הוא נפוץ באיים הקריביים ובצפונה של דרום אמריקה בקולומביה וונצואלה.
בשל תפוצתו הגדולה הוא מסתגל למגוון של בתי גידול שונים מהרים מושלגים, מדבריות חול, ביצות ויערות גשם. אזורי הגידול העיקריים שלו הם ערבות עשבים או שיחים נמוכים ולעיתים גם ביצות, אבל באופן כללי הוא נמנע מחיים במעבה היערות, שם קשה למצוא מזון וקשה לאתר טורפים ולברוח מהם במהירות כמו באחו ובערבה. בערבה גם יש הרבה עשבים ושיחים שונים שהם עיקרי מזונם של הארנבים. אלו מינים טריטוריאליים והם חיים בנחלות שמשתנות לפי בית הגידול וכמות המזון מחצי דונם ל-4 דונמים. בדרום-מערב השטחים גדולים יותר ויש חפיפות של זכרים בטריטוריות של נקבות ולהפך.
תיאור

גודל הארנבים הוא גודל בינוני לארנב של 36–48 ס"מ ומשקלם 800–2,000 גרם ואף יותר. צבע הפרווה חום-אדמדם או חום-אפור ולפרטים הצפוניים הפרווה משנה צבע קצת לאפור יותר בחורף. הפנים חומות עם כתם לבן על המצח ובעלי עיניים ואוזניים גדולות שעוזרות בזיהוי טורפים.
הם ניזונים בעיקר מצמחים אך נמצא שהם אוכלים גם פרוקי רגליים. מסוגי העשבים שהם נוהגים לאכול: Digitaria, הפרח Stellaria media, תלתן, איטן, לחך, סיסנית האחו (Poa pratensis) והעשבים Poa compressa‏, Elymus repens‏, Agrostis‏, Ambrosia psilostachya‏, Solidago ו-Taraxacum. כמו רוב הארנביים הם אוכלים בשדה, מפרישים את הצואה, ואוכלים אותה כדי להפיק יותר חומרים מזינים מהמזון.
אורח החיים של הארנבים הוא דריכות מתמדת לכל סכנה ובריחה מהירה כשהם רואים אותה, ויש להם הרבה סכנות. יש להם מגוון טורפים כמו: פומה, שונר צפוני, זאב אפור, זאב ערבות, דובים, שועלים, סמורים, גיריות, כלבים וחתולים מבויתים, וכן עופות דורסים כמו עיט זהוב, נץ גדול ואוח וירג'יניה. את הקטנים יכולים לטרוף גם אופוסומים, ינשופים ונחשים.
בנוסף הם קורבן להתקפות של חרקים וטפילים שונים ותולעים נמטודות שמעבירים להם מחלות בגופם. הם נהרגים גם מטולרמיה והרבה פרטים גם נדרסים בכבישים. למעשה אחוז הארנבים שמגיעים לבגרות בשנה ראשונה הוא רק 20%.
למרות כל אלה הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה בטבע.
הערות שוליים

↑  ארנב כותנה מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ארמיית המשמר השישית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943–1946 (כ־3 שנים)
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  איוואן צ'יסטיאקוב
ארמיית המשמר השישית (ברוסית: гвардейская армия ‏я‏-6) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ארמיית המשמר השישית הוקמה ב-1 במאי 1943 על בסיס יחידות של הארמייה ה-21 תוך הוספת מספר יחידות שכבר קיבלו שם כבוד "משמר". ביולי 1943 הארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. תוך שיתוף פעולה עם ארמיית הטנקים הראשונה היא לחמה נגד קורפוס הפאנצר ה-48. במהלך שישה ימים היא החזיקה את קווי ההגנה ובסוף המתקפה הגרמנית נעצרה. בהמשך, במהלך מתקפת נגד, ארמיית המשמר השישית השתתפה בשחרור בלגורוד וחרקיב. ב-30 בספטמבר 1943 היא הועברה לעתודה.
ב-20 באוקטובר 1943 ארמיית המשמר השישית נכללה בכוחות של החזית הבלטית השנייה והוצבה באזור העיר נוול. בקיץ 1944 היא השתתפה במבצע בגרטיון ושחררה את העיר פולוצק. בהמשך של אותה שנה הארמייה נכנסה לשטח של ליטא הסובייטית והשתתפה בשחרור שבלי וקלייפדה.
במרץ 1947 הארמייה פורקה.
לאורך כל הזמן איוואן צ'יסטיאקוב היה מפקד הארמייה.
אלמנה שחורה (להקה)

| --- | --- |

לוגו להקת אלמנה שחורה
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 סוגה:  גלאם מטאל הבי מטאל הובר מטאל
 חברת תקליטים:  Journey Records
 http://www.almana.co.il/
 חברים
 אלי זולטא ניר ריחני (אדוש) יוחאי חורב (נאנק) רן מיטרני שקד פורמן
 חברים לשעבר
 אסי חסון אבי מועלם איציק עובדיה יאיר חנניה (המטאור) יגל כהן (יגלמייסטר) יעל כהן  שרון מנור גיטרה בס
אלמנה שחורה היא להקת הבי מטאל ישראלית. הלהקה הוקמה ב-1984 (אם כי החלה להקליט את אלבומה הראשון רק ב-1992) ופעילה עד היום. מאז הקמתה הספיקה הלהקה להחליף מספר נגנים עד ההרכב הנוכחי שקיים מ-2002. ההרכב הנוכחי כיום: הסולן "זולטא", הקלידן "אדוש", הגיטריסט "נאנֶק", הבאסיסט רן מיטרני והמתופף שקד פורמן.
היסטוריה > שם הלהקה

אלמנה שחורה קיבלה את שמה מגיטריסט הלהקה, אלי זולטא, כשהוקמה. פרט לזולטא השתתפו בה: אסי חסון (שירה), אבי מועלם (בס), אדוש (קלידים), והמתופף איציק עובדיה.
היסטוריה > ציוני דרך

שלוש שנים עברו מהקמת הלהקה עד שיצא הסינגל הראשון שלה בהשקעה עצמית לרדיו, "תסתכלי לי בעיניים", שבסופו של דבר לא נכלל באלבומה הראשון. ב-1992 הקליטה הלהקה אלבום בהשקעה עצמית באולפני "אשל", וגנזה אותו. ב-1995 חתמה חוזה עם חברת ההקלטות העצמאית "Journey Records". הלהקה התחילה לעבוד על האלבום הראשון שלה, אלמנה שחורה, שיצא לחנויות ב-14 בפברואר 1997. האלבום הופק מוזיקלית על ידי ארז נץ. מתוכו יצאו לרדיו השירים: "ג'ני", "דמעות", "הבושם הכחול", "חברים" וגרסת כיסוי ל"כל הכבוד" (קזבלן). למרות כישלון האלבום במכירות צברה לעצמה הלהקה חוג מעריצים נאמן.
ב-1997 השתתפה הלהקה בפרויקט מיוחד של הטלוויזיה החינוכית. במסגרת הפרויקט, ילדים שלחו שירים לתוכנית שנקראה "החופש הגדול", וחברי הלהקה הלחינו וביצעו את הטובים שבהם.
ב-1998 פרשו מהלהקה אבי מועלם ואיציק עובדיה. לאחר עזיבתם יצאו חברי הלהקה הנותרים לסיבוב הופעות משותף עם יעל כהן ויפעת נץ, יוצאות המכשפות. באותה שנה הגו זולטא ואדוש את רעיון "הנוער ינהג אחרת" יחד עם הכתבת רנן מוסינזון- סדרה של מופעי רוק בשיתוף גלגלצ, שנועדה לתת הסברה לנהיגה נכונה, דיכוי שימוש בסמים, אלכוהול ובאלימות. מופעים אלו רצו בהצלחה בקביעות בבתי ספר, מרכזים קהילתיים ובתיכונים בשיתוף עם עיריות מקומיות. פעילות זו נמשכת עד היום תחת הסלוגן "אם שותים לא נוהגים".
משנת 1998 ועד שנת 2003, במהלך פרויקט "הנוער ינהג אחרת" החל להיווסד הרכב הלהקה הנוכחי. בשנת 2003 החלה הלהקה בהרכבה החדש לעבוד על אלבום עברי נוסף בשם "פנטום פיין" (כאב רפאים). בשנת 2005 נבחרה הלהקה בסקירת הופעות כלהקת ההבי מטאל הטובה ביותר לשנת 2005 בחסות אתר "מטאליסט" על ידי לירן שרייבר.
בשנת 2006 הוחתמה הלהקה בחברת "זזה" אולפני הקלטה בע"מ. את הפרויקט ניהל המפיק המוזיקלי לירון שפר. בשנת 2008 הופיעה להקת אלמנה שחורה בתור להקת חימום לזמרת טאריה טורונן, סולנית להקת נייטוויש לשעבר, בהופעה שנערכה בגני התערוכה בהאנגר 11. בשנת 2009 הגיע הדיסק לשלב המסכם "מסטרינג" שהופק על ידי סטיב אוסטין ("Lamb of god", "Deathwish") בארצות הברית.
פנטום פיין יצא לחנויות ב-21 במרץ 2010 והוא אלבום קונספט אנטי ממסדי בסגנון הובר מטאל - מטאל ציוני. הסינגל הראשון מן האלבום נקרא "הבריחה".
בתאריך 28 בספטמבר 2010, השתתפה להקת "אלמנה שחורה" בפסטיבל המטאל הבינלאומי Ozzfest אשר התקיים בפארק הירקון בישראל, בו נכח קהל של 20,000 איש, לצד אמני מטאל ידועים כמו אוזי אוסבורן, קורן, סולפליי ובצפר.
באוגוסט של אותה השנה, הלהקה הוציאה שיר בשם "לכי תספרי לכולם", אותו ביצעה במשותף עם זמר מז'אנר המוזיקה המזרחית - מאור דניאל. השיר זכה ל-2 מיליון צפיות באתר יוטיוב תוך פרק זמן של 9 חודשים מרגע הפצתו.
ב-14 במרץ 2011 הופיעה הלהקה במכללת שנקר כחלק מכנס ראשון מסוגו העוסק בתרבות צעירים עכשווית בישראל. את הכנס יזם "פורום שנקר לתרבות וחברה". הכנס ביקש להגיב למאמר שפרסם תאורטיקן האמנות גדעון עפרת בספרו "אמנות מינורית", בו הוא טוען כי הצעירים של היום, "הזן החדש" להגדרתו, משוללים חזון ואידאולוגיה, דלי שפה, וכי אינם מביאים שום חדש אל העולם החברתי והתרבותי שבו אנו חיים. הכנס הפגיש חוקרי תרבות, יוצרים צעירים ופעילים חברתיים, ליומיים של הופעות, הרצאות, תצוגות ודיונים על תרומתם של הצעירים לתרבות בתחומים רבים ומגוונים: אמנות, שירה, מוזיקה, מועדונים, תרבות מקוונת, דת, אידאולוגיה, פוליטיקה, אופנה ומיניות, והוא נחתם בהופעה של "אלמנה שחורה", תחת הכותרת "הדור הבא".
חברי הלהקה

אלי זולטא - שירה
נאנק (יוחאי חורב) - גיטרה
אדוש (ניר ריחני) - קלידים, קולות רקע
רן מיטרני - בס
שקד פורמן תופים
חברי הלהקה > חברים לשעבר

אסי חסון (שירה)
אבי מועלם (בס)
איציק עובדיה (תופים)
יאיר  חנניה - "המטאור" (תופים)
יגל כהן - "יגלמייסטר" (בס)
יעל כהן (תופים)
דיסקוגרפיה

1997 - אלמנה שחורה
2010 - פנטום פיין
הערות שוליים

↑  אור ברנע, "נותנים לכל אחד קצת מכלום", באתר ynet, 14 בדצמבר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009511189905171 
סולן הלהקה, אלי זולטא עם כובע צילינדר אדום על ראשו
אפיתרפיה

טיפול באפיתרפיה
אפיתרפיה הוא תחום ברפואה האלטרנטיבית העוסק ברפואה על ידי דבורים וכוורות. האפיתרפיה משתמשת בתוצרי דבורת הדבש, כולל דבש, פולן דבורים, חלות דבש, פרופוליס, מזון מלכות וארס הדבורה ועוד מוצרים פחות מוכרים כגון לחם דבורים, שעשוי מפולן ודבש. באפיתרפיה עושים שימוש בכ-17 מוצרים שעשויים מגוף הדבורה או המלכה.
תומכי השיטה טוענים שביכולתה להיטיב ולרפא מצבים בריאותיים שונים, הטענות אינן נתמכות על ידי רפואה מבוססת ראיות.
היסטוריה

הפרסום המדעי הראשון בעניין טיפול באמצעות ארס דבורים הופיע בשנת 1850 בצרפת והתייחס לשיגרון, אך ישנם אזכורים קודמים לשימוש בדבורים בתנ"ך, בקוראן ואפילו בדתות ההינדואיסטיות הקדומות. היפוקרטס, רופא ביוון העתיקה שנהוג לראותו כאחד מאבות הרפואה המודרנית, הגדיר את ארס הדבורים כ"תרופה מסתורית".
רופא ממוצא צ'כי בשם פיליפ טרץ' (Filip Terč‏; 1844–1917), שחי באימפריה האוסטרו-הונגרית, נחשב כאחד מחלוצי המחקר על אפיתרפיה, ובמיוחד טיפול בארס דבורים. טרץ' פרסם מחקר בשם "דוח על הקשר המיוחד בין עקיצות דבורה וראומטיזם" (Ueber eine merkwürdige Beziehung des Bienenstiches zum Rheumatismus) בשנת 1888. פופולריות הנושא בתקופה מאוחרת יותר מיוחסת לצ'ארלס מראז (Charles Mraz‏; 1905–1999), דבוראי מוורמונט, ארצות הברית, במהלך שישים השנים האחרונות.
מהלך הטיפול

הטיפול באמצעות ארס הדבורים נקרא B.V.T - BEE VENOM THERAPY, והוא אחד ממספר טיפולים במסגרת התחום השלם הנקרא אפיתרפיה. בטיפול BVT מתבצעות עקיצות דבורים מבוקרות כאמצעי לעידוד המערכת החיסונית ולטיפול בבעיות פרקים ובמחלות דלקתיות. טיפולים נוספים כוללים אינהלציות בדבש לפתרון בעיות אסתמה, נרות שעווה החולצים את פקקי הדונג מאוזני ילדים, טיפולים קוסמטיים וטיפולים תזונתיים שונים. ברחבי העולם קיימות מרפאות ובתי חולים המטפלים באפיתרפיה. ראשון האפיתרפיסטים בישראל היה ביולוג חיפאי ומרפא אלטרנטיבי בשם משה אלמליח.
לפני התחלת הטיפול מבצעים למטופל בדיקת אלרגיה השוללת אפשרות של אלרגיה לעקיצות דבורים. החשיפה לכמות הארס היא הדרגתית כך שהחשיפה לארס הדבורים לא תהיה פתאומית והמערכת החיסונית של המטופל תורגל בטיפול.
עוקץ הדבורה מורכב ממחט תת-עורית, שני שרירים ושק ארס. כשהמחט חודרת מבעד לעור היא נתפסת בבשר ושני השרירים סוחטים באופן אוטומטי את השק. בכל עקיצה מוזרק כ-0.1 מיליליטר של ארס אל הרקמה העקוצה. במהלך הטיפול מונחות הדבורים על נקודות הדיקור המוכרות מהרפואה הסינית לאורך המרידיאנים. במקרים של דלקת מפרקים נעקץ המטופל באזור המודלק עצמו בנוסף לדיקור בנתיבי אנרגיית הצ'י. במהלך כל טיפול מונחות הדבורים על איברים שונים של המטופל, לעיתים אף עשרות דבורים במהלך טיפול אחד.
אורכה של סדרת טיפולים לחולים בבעיות כרוניות הוא לרוב כשלושה חודשים והמטופל נחשף לכ-150 עד 200 עקיצות במשך כל הטיפול במינון שהולך ועולה. ישנם מטופלים הלוקים במחלות שדורשות טיפול יומי קבוע והם עוקצים את עצמם על ידי שימוש בדבורים החיות בכוורת נישאת המכילה 100 עד 200 דבורים ונקראת "מלונית".
טיעונים בריאותיים

יש מגוון רחב של מחלות ותסמינים שעקיצות דבורים יכולות לטפל בהם. הגישה הטיפולית היא הוליסטית ומחזקת גוף. החומר הזר המוחדר לגוף מעורר את המערכת החיסונית לפעולה ולא פועל במקומה. הטיפול מיועד לסובלים ממחלות שונות, הפוגעות במערכת החיסונית, דלקות ומחלות ניווניות, וגם תופעות בריאותיות אחרות, כגון מיגרנות, אסתמה, תסמונת המעי הרגיז, תופעות תרום וסתיות, פרוסטטה, שלבקת חוגרת, מצבים של לחץ דם גבוה ועוד.
נטען כי לאפיתרפיה יש מגוון רחב של תועלות בריאותיות, כולל היכולת לטפל בטרשת נפוצה, להקל על סוגים שונים של כאב, לשפר את הבריאות הכללית ואף להגיע לעצירה של ההידרדרות הגופנית ולהחלמה. טענות אלו לא נתמכות על ידי הוכחות רפואיות.
אף על פי שדבש ותוצריו הנלווים נמצאים תחת מחקר כאמצעים אפשריים לטיפול בסרטן, לפי האגודה האמריקנית לחקר הסרטן, "אין מחקרים קליניים בבני אדם המוכיחים כי ארס דבורים או תוצרים אחרים של דבורת הדבש נמצאו יעילים במניעה או בטיפול בסרטן". נוירולוגים חוקרים ועורכים ניסויים בעקיצות, למשל פרופסור אבשלום מזרחי, ביוכימאי שחקר את נושא האפיתרפיה וכתב ספר שנקרא "מהדבש ועד העוקץ", בו הוא בוחן את תחום האפיתרפיה מכיוונים מדעיים והוליסטיים שונים.
שיטת טיפול זו נהוגה לא רק בבני אדם אלא גם בבעלי חיים. וטרינרים ברחבי העולם משתמשים בארס דבורים שנחלב מהדבורים ונשמר בהקפאה לצורך טיפול בדלקות פרקים אצל כלבים וסוסים.
ראו גם

דבורים
דבש
לקריאה נוספת

אבשלום מזרחי, מהדבש ועד העוקץ : על מוצרי הדבורה - לבריאות, לרפואה ולהנאה, הוצאת חותם זהב (נתניה), 1999
הערות שוליים

1 2 3 4 5  גידי שפרוט, בי הפי, באתר nrg‏, 4 ביולי 2006
↑  Dr. Filip Terč, Apiterapia.hu
↑  "Health and the Honey Bee". 2007-03-07. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2016-02-05.
↑  מירב דוסטר, ‏אפיתרפיה: הדבורה שמרפאה, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2016
↑  Cassileth BR (2011). The Complete Guide to Complementary Therapies in Cancer Care: Essential Information for Patients, Survivors and Health Professionals. World Scientific. pp. 221–. ISBN 978-981-4335-66-9.
↑  Ades TB, ed. (2009). "Apitherapy". American Cancer Society Complete Guide to Complementary and Alternative Cancer Therapies (2nd ed.). American Cancer Society. pp. 704–708. ISBN 9780944235713.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535375805171  GND: 4467117-9  LCCN: sh2007006380  LNB: 000132830  NKC: ph184829 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אראוקריה רמה

| אראוקריה רמה |
| --- | --- |
 אראוקריה רמה
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אראוקריים
סוג:: אראוקריה
מין:: אראוקריה רמה
שם מדעי
 Araucaria heterophylla ‏Franco, 1952

אראוקריה רמה (שם מדעי: Araucaria heterophylla) הוא עץ מחטני ממשפחת האראוקריים שמקורו באי נורפוק, לו הוא אנדמי. לעיתים הוא מזוהה כאורן, אך זהו זיהוי שגוי. בישראל גרסה מתורבתת שלו נפוצה כצמח נוי.
תיאור

העץ יכול להגיע לגובה 60 מטרים כשהוא זקוף, והוא עמיד בפני רוחות חזקות.
אצטרובלים נקביים (בעלי זרעים) גדלים בחלק העליון של עצים בני 15 שנה ויותר. אצטרובלים זכריים (בעלי אבקה) גדלים על עצים מגיל 40 שנה. האצטרובל הנקבי הוא בצורת כדור פחוס באורך 10–12 ס"מ ובקוטר דומה וזמן גדילתו כ-18 חודשים. לאחר מכן הוא מתפורר וזרעיו האכילים מתפזרים.
הערות שוליים

↑  אראוקריה רמה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטרובלים נקביים
אראזם לורבק

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1984 (בן 40) ליובליאנה שביוגוסלביה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.10 מטר
 מספר:  25 
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר, 2005 אינדיאנה פייסרס
 קבוצות כשחקן
 1999 - 2002   2003 - 2006   2006 - 2007   2007   2007 - 2008   2008 - 2009   2009 - 2014   2018:  אולימפיה ליובליאנה  פורטיטודו בולוניה  אוניקאחה מאלגה  בנטון טרוויזו   לוטומטיקה רומא   צסק"א מוסקבה   ברצלונה   אולימפיה ליובליאנה
 
אראזם לורבק (בסלובנית: Erazem Lorbek; נולד ב-21 בפברואר 1984 בליובליאנה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סלובני ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גובהו של לורבק הוא 2.10 מטר. אראזם הוא אחיו הבכור של הכדורסלן דומיין לורבק.
קריירה

אראזם לורבק החל לשחק במחלקת הנוער של אולימפיה ליובליאנה בהיותו בן 15. לאחר שלוש שנים בסלובניה עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן שבארצות הברית, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שכונתה "הספרטנים". בעונת הרוקי שלו בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק. אף על פי כן, הוא בחר לחזור לאירופה לאחר שנה אחת בלבד באוניברסיטת המדינה של מישיגן.
לאחר זמן קצר, לורבק חתם בקבוצת פורטיטודו בולוניה מליגת העל האיטלקית. הוא שיחק בבולוניה במשך שלוש עונות, בהן זכה עם הקבוצה באליפות הליגה ובסופר קאפ האיטלקי, וכמו כן היה שותף להישג השיא של הקבוצה מחוץ לאיטליה: העפלה לגמר היורוליג, בו לבסוף פורטיטודו הובסה על ידי מכבי תל אביב. בשנת 2005 נרשם לורבק לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-46 הכללי על ידי האינדיאנה פייסרס, אך לא השיג חוזה בקבוצה, ועקב כך המשיך לשחק בבולוניה עונה נוספת.
ב-2006 הוא לורבק עבר לקבוצת אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, אך לא זכה לדקות משחק רבות. בינואר 2007 הוא הושאל לבנטון טרוויזו, אך ההשאלה בוטלה על ידי התאחדות הכדורסל האיטלקית עקב הפרה של תקנון הליגה. מספר ימים לאחר מכן הוא עבר ללוטומטיקה רומא.
לורבק השתלב היטב ברומא, והפך לשחקן מפתח של הקבוצה ואף לאחד משחקני הקו הקדמי הטובים באירופה. צסק"א מוסקבה חשקה בשירותיו והחתימה אותו לשלוש עונות בשנת 2008, בעקבות יכולתו של לורבק כנגדה בשלב ה"טופ 16" של היורוליג. בעונתו היחידה בצסק"א הוא העפיל עמה לגמר היורוליג ונבחר לחמישיית העונה השנייה של המפעל. באוגוסט 2009 חתם לורבק בברצלונה מליגת העל הספרדית לשלוש עונות.
בקיץ 2012 חתם לורבק לשנתיים נוספות בקבוצה. בקיץ 2014 לורבק עזב את ברצלונה בעקבות פציעה כרונית בברך, ומאז הוא שחקן חופשי. הוא חתם בקיץ 2016 בלימוז', אך נכשל בבדיקות הרפואיות.
לורבק חבר בנבחרת הלאומית של סלובניה מאז שנת 2005. עם הנבחרת הוא השתתף באליפות אירופה של 2005 ושל 2007.
תארים והישגים בקריירה

עם ברצלונה:
אליפות ספרד: 2010/11, 2011/12, 2013/14
הגביע הספרדי: 2010, 2011, 2013
הסופר קאפ הספרדי: 2009, 2010, 2011
זכייה ביורוליג: 2009/10
עם פורטיטודו בולוניה:
אליפות הליגה האיטלקית: 2004/05
גביע הסופרקאפ האיטלקי: 2004/05
עם לוטומטיקה רומא:
סגנות הליגה האיטלקית: 2007/08
ארמיית המשמר השביעית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1943–1992 (כ־49 שנים)
 מקים היחידה:  סטאבקה
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  מיכאיל שומילוב
ארמיית המשמר השביעית (ברוסית: гвардейская армия ‏я‏-7) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ארמיית המשמר השביעית הוקמה ב-1 במאי 1943 תוך שינוי שמה של הארמייה ה-64. ביולי 1943 ארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. לאחר קרבות מגננה היא החלה במתקפת נגד ושחררה את הערים בלגורוד וחרקיב. בסוף ספטמבר 1943 היא הגיע לגדות הדנייפר ועברה לגדה הימנית.
במהלך 1944 הארמייה שחררה את החלקים המערביים של אוקראינה הסובייטית ובמרץ 1944 יחידותיה חצו את נהר הבוג הדרומי. בנובמבר 194 היא עברה את נהר טיסה והמשיכה במתקפה לכיוון בודפשט תוך כיבוש סולנוק ואבון. בדצמבר 1944 היא כבר הייתה על גדות דנובה תוך יצירת מגע עם יחידות של החזית האוקראינית השלישית וכיתור יחידות וורמאכט במרחב בודפשט.
באביב 1945 יחידות הארמייה המשמר השביעית המשיכו במתקפה לכיוון ברטיסלבה וברנו. בתחילת מאי היחידות סיימו את המלחמה בפראג.
ביולי 1945 הארמייה הועברה להונגריה והמטה שלה היה ממוקם בוספרם. באביב 1946 יחידות הארמייה הועברו לארמניה הסובייטית והמטה הועבר לירוואן. לאחר פירוק ברית המועצות יחידות ארמיית המשמר השביעית היו בסיס להקמת הכוחות המזוינים של ארמניה. תחת פיקוד של רוסיה נותרה רק אוגדה 127 ומוצבת גם היום בשטח ארמניה בשם "בסיס 102".
מיכאיל שומילוב היה מפקד הארמייה במהלך כול המלחמה ועד לפברואר 1946.