stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אן רובר ז'אק טורגו
חייו > נפילתו

נפילתו של טורגו הייתה עניין צפוי בתחילת שנת 1776. בחירתו לעבור משינויים קטנים בשולי המערכת לניסיון לרפורמה מהותית בה, כל כמה שזו הייתה מצומצמת בהיקפה בהשוואה לרפורמה האמיתית לה חתר, לא הייתה יכולה להתבצע אלא במצב חירום או על–ידי שר פופולרי ובעל בסיס כוח משלו. בהיעדר כל אלו, היה ברור כי גם היעלמות תמיכת המלך היא עניין של זמן ושל הקנוניה הנכונה.
עם התפטרותו של למואניון-מלשרבה באפריל 1776 ביקש טורגו להחליפו בידידו אבה ורי, אך המלך בחר לאמץ את המלצתו של מורפו לאלמוני בשם אמלו. טורגו כתב מכתב חריף למלך, בו ביקר את החלטתו שלא להיוועץ בו בנושא והזהיר אותו מן הסכנות הכרוכות בשרים חלשים ומלך חלש. המלך או אדם מטעמו הראה את מכתבו למורפה, דבר שעוד החריף את העימות ביניהם.
בסוף אפריל, גערה מארי אנטואנט בטורגו בחריפות בנוכחות המלך, ששתק ולא הביע תמיכה בשר. טורגו כתב למלך ב־30 באפריל על כך ותבע את תמיכתו המפורשת. המלך לא השיב. טורגו עוד ביקש ברגע האחרון להשלים את הרפורמה בחצר המלוכה לפני שיתפטר, אך ב־12 במאי הוא נדרש להגיש את התפטרותו. עם פיטוריו כתב ללואי: "זכור, אדוני, כי הייתה זו חולשה שהביאה את ראשו של צ'ארלס הראשון לגרדום".
אחרי סילוקו עבר טורגו ללה רושה-גויון ואחרי זמן קצר שב לפריז, שם עסק בשארית חייו במחקרים מדעיים וספרותיים. טורגו סבל בשנותיו האחרונות מהתקפות חוזרות ונשנות של צינית, שגרמו לכך שבערוב ימיו יכול היה להלך רק באמצעות קביים. הוא מת בשנת 1781, שמונה שנים לפני המהפכה הצרפתית אותה חזה. המלך שדחה את הרפורמות שהציע טורגו עלה לגרדום עם מארי אנטואנט בשנת 1793.
הגותו > לסה פר ומסחר חופשי

טורגו פרט את השקפותיו בנוגע למסחר כבר במסה המוקדמת שלו "הספד לגורניי" משנת 1759. לתפישתו, החשיבה המרקנטיליסטית שגויה משום שהיא מניחה כי ניתן לבצע עסקאות מסחריות בלי תגמול. בעיניו, מגוחך היה לחשוב שניתן לנסות למכר כל דבר לבני מדינה אחרת בלי לקנות מהם דבר בתמורה.
טורגו הקדים את אדם סמית ושימש השראה לו בטענה שהאינטרס העצמי הוא הגורם המניע העיקרי בהליך השוק, וכי העניין האישי או הטובה האישית של הפרט בשוק חופשי מקדם בצורה המיטבית את עניין הכלל או טובת הכלל (כלומר, פעולת היד הנעלמה). הגבלות ממשלתיות וזכויות יתר, או קביעות המבוצעות על–ידי אינטלקטואלים המרוחקים ממעורבות ממשית בעסקאות באופן יומיומי יביאו לכך שהצרכנים יאלצו לרכוש מוצרים טובים פחות במחיר גבוה יותר. "החופש הכללי לקנות ולמכור", כתב, "הוא הדרך היחידה להבטיח למוכר מחיר שיהיה גבוה מספיק לעודד את הייצור ומאידך, להבטיח לצרכן את המוצר הטוב ביותר במחיר הנמוך ביותר". תפקידה של הממשלה הוא להבטיח בני אדם מפני "עוול גדול" ומפלישה או מלחמה מצד אומה אחרת: "על הממשלה להגן תמיד על החירות הטבעית של הקונה לקנות והמוכר למכור."
טורגו סבר, וגם כאן ניכרת השפעתו הרבה על סמית, כי מעורבות ממשלתית שיעדה הוא למנוע מקרים של "סוחר מרמה וצרכן מרומה" היא ניסיון נואל שנזקו בצידו. לא ניתן למנוע באמצעות רגולציה את כל הרעות המתרחשות, ממש כמו שלא ניתן לצפות את העולם בכריות כדי שילדים לא יפלו ויקבלו מכה. יתר על כן, רגולציה ובקרה ממשלתית "כרוכה תמיד בהוצאות, והוצאות אלו הן תמיד מס על הסוחרים וכתוצאה מכך מהווים מעמסה על הסוחר המקומי ומבריחים את הקונה הזר". למעשה, טען טורגו "אם מניחים שכל הצרכנים הם פתאים, וכל הסוחרים והיצרנים הם רמאים, שווה הדבר להוראה הניתנת להם להיות כאלו". פיקוח הוא היתר לרמות עד לנקודה שבה המרמה מאותרת ומאחר שניתן לאתר לכל היותר חלק זעיר ממעשי המרמה, פיקוח יביא להעצמת המרמה וההונאה.
הגותו > ערך ופרדוקס הערך

אחד הרעיונות המהפכניים ביותר של טורגו הופיע במאמר שלא פורסם ולא הושלם בשם "ערך וכסף" (Valeurs et Monnaies‏). משנת 1769. במאמר פורץ דרך זה מפתח טורגו תאוריית ערך דומה לתורת הערך השולי שפותחה מאה שנה מאוחר יותר. טורגו הבחין כי ערכם של דברים משתנה בהתמדה בהתאם לצורכי האדם:
במילים אחרות, ההערכה לא רק משתנה בהתאם לצרכים המשתנים, גם ההערכה ליחידת מוצר מסוימת או נוספת משתנה בהתאם למצב הנתון. באמצעות תובנה זו מצליח טורגו לפתור את פרדוקס הערך שהיה המכשול העיקרי שניצב בפני הכלכלה הקלאסית: הסיבה לכך שערכם של המים נמוך, למרות היותם חיוניים לחיים, הוא היותם מצויים בשפע. כלומר, ערכו של מוצר קשור גם בזמינותו ובהשקעת הזמן והמאמץ הדרושה לצורך השגתו.
אף שטורגו עדיין דבק ברעיון השגוי של הכלכלנים הקלאסיים הגורס שערכו הבסיסי של מוצר הוא העלות, הוא מגיע למסקנות נכונות לגבי הערך הסובייקטיבי שלו, הנקבע על פי "הזמן והעמל" שהצרכן כדי להשקיע בו, בהשוואה להשקעת זמן ומאמץ דומה ברכישת מוצר אחר.
בהמשך, משלב טורגו בתאוריה מצב בו ישנם שני אנשים העוסקים בסחר ביניהם, ומבחין נכונה כי כל אחד מהם ינסה למכור את ה"עודף" שיש לו ממוצר מסוים בתמורה למוצר הנמצא בעודף אצל האחר, כששני הצדדים יעריכו שהם מרוויחים מן העסקה (אם כי הוא שוגה כשהוא מניח כי זה הזקוק פחות למוצר מסוים יוכל לדחוף את הצד השני להציע לו הצעה טובה יותר).
רעיונות אלו של טורגו מקרבים אותו במובנים רבים לרעיונות שיפותחו מאה שנים מאוחר יותר על ידי קרל מנגר והאסכולה האוסטרית.
הגותו > ייצור

אחת התרומות החשובות של טורגו, שלא הוכרה עד שלב מאוחר הרבה יותר, טמונה במאמר שכתב בשנת 1767 בשם "עיון במאמר מאת סן-פרווי". במאמר זה ניסח טורגו את חוק ההחזר הפוחת—החוק שלפיו ההחזר מכל השקעה נוספת בגורמי הייצור הולך ופוחת בהדרגה—בטענו כי היחס בין גורמי הייצור והתוצר משתנה ואינו קבוע כפי שסברו הפיסיוגרטים. יתר על כן, מעבר לנקודה מסוימת, קבע, אין כל טעם בהשקעה נוספת, משום שכל השקעה כזו תביא להרעה במצב, היינו, שכל הרחבה של המאמצים או ההשקעה בגורמי הייצור לא תוביל להגברה בייצור אלא, סביר להניח, לפיחות ביצרנות הכללית.
הגותו > הון ויזמות

ב"הרהורים" שלו הצביע טורגו על שתי דמויות מרכזיות הפועלות בתחום הייצור: הייזם-הקפיטליסט, ופועלי הייצור. היזם-הקפיטליסט זקוק להון ראשוני רב כדי לשלם לעובדיו, המקבלים את שכרם עוד לפני שהוא נהנה מן ההכנסות עבור המוצרים שהם מייצרים, וכדי לרכוש חומרים ומכונות, שאף הם משולמים עוד לפני שהופקה מהם תמורה.
כדי שמערכת כזו של ייצור תוכל להתקיים, יש צורך במנגנון שיפיק ליזם-הקפיטליסט החזר קבוע, כדי שיוכל לשלם את הוצאותיו. טורגו דחה את החשש הפיסיוקרטי (ואחר כך, הקיינסיאני) מכך שכסף שלא יוצא לצריכה אלא ייחסך "ידלוף" בכך אל מחוץ למחזור השוטף ולכן יפגע בכלכלה. הוא הצביע על כך שההון חיוני לכל ייזמות וחסכונות הם המקור שממנו ניתן לשאוב את המקדמות שמשלם היזם-הקפיטליסט עבור חומרים ולעובדים.
טורגו מצביע על כמה ערוצים אפשריים של חיסכון: קניית אדמה, השקעה במקדמות לעובדים וגורמי ייצור אחרים, או הלוואה בריבית. כל אלו, בפועל, מחזירים את החיסכון באופן מיידי למחזור. קניית אדמה תעביר כסף לרשות המוכר, שיקנה בו דבר, ישלם בו חובות או ילווה אותו מחדש, מקדמות הון ישובו למחזור באמצעות תשלום עבור ציוד, בניינים, חומרי גלם ושכר.
תרומה חשובה נוספת של טורגו הייתה בתחום ניתוח הריבית. טורגו הבחין בין שני סוגים של ריבית: ריבית בשער טבעי וריבית על הלוואות. בשוק, הוא טען, שתיהן ייטו להיות שוות, משום שבעלי ההון יאזנו בהתמדה בין ההחזר הצפוי בערוצים שונים של שימוש בכסף, אם בהלוואות או בהשקעה ישירה בייצור. בהלוואה, המלווה מוכר את השימוש בכסף עתה, ואילו הלווה קונה אותו, והמחיר של ההלוואה, היינו, הריבית, ייקבע כמו ביחס לכל סחורה באמצעות ההיצע והביקוש בשוק. ביקוש גובר להלוואות יעלה את שיעור הריבית ואילו היצע מוגבר יפחית אותה.
הסיכון בהשקעה יזמית, טען טורגו, גבוה מהסיכון בהלוואה ולכן השקעות יזמיות תתקיימנה רק אם שיעור הרווח הצפוי ליזם יהיה גבוה משיעור הריבית. איגרות חוב ממשלתיות הן ההשקעה הפחות מסוכנת מכל, ולכן שיעור הריבית עליהן צריך להיות הנמוך ביותר. כאשר שיעור הריבית עליהן גבוה במיוחד, ההשקעות מתועלות לשימושים עקרים ולא יצרניים, ובכך מופחתת ההשקעה בערוצים יצרניים.
טורגו יצא כנגד התפישות של הפיסיוקרטים והסכולסטים ששללו את הריבית. ריבית אינה ניצול של הלווה על–ידי המלווה, אלא עסקה שבה המלווה מוותר על שימושים אחרים שיכול היה לעשות בכספו לטובת הלווה, והריבית היא הפיצוי המוצדק עבור ויתור זה. ב"תזכיר על הלוואה בריבית" שלו התמקד טורגו בשאלה מדוע מוכנים הלווים לשלם ריבית עבור השימוש בכסף. המתנגדים לריבית, ציין, טוענים כי המלווה, בקבלו ערך נוסף על ערך ההלוואה המקורית, מבצע פעולה לא מוסרית. ריבית, טען, היא "הפער שבין השימושיות הקיימת ביום ההלוואה בין הסכום שבבעלות המלווה וסכום גדול יותר שיתקבל בעתיד הרחוק". טובה ציפור אחת ביד משתיים על העץ ולכן הכסף שבבעלות המלווה בהווה עדיף על הבטחה לקבלת סכום דומה בעוד שנים מספר. שני הסכומים אינם שווים בערכם מבחינת המלווה, שכן הוא "נותן כסף ומקבל רק הבטחה... והפיצוי שהוא דורש גובהו בדיוק כשיעור הריבית". מכאן שקביעת שיעור ריבית מרבי בחוק תגרום לחיסולם של כל עסקי האשראי בסיכון.
ראו גם

האסכולה האוסטרית
האסכולה הפיסיוקרטית
הערות שוליים

↑  דו-פונט היה יזם בולט ואביו של מייסד חברת דופונט.
↑  גליאני, כבעלי תפישות מרקנטיליסטיות אחרים, נפל למלכודת השגורה של תפישת השוק כמשחק סכום אפס בו הרווח של מדינה אחת חייב לבוא על חשבון מדינה אחרת.
↑  המאמר, בשפת המקור (צרפתית) נמצא כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268999705171  PLWABN: 9810687714605606  BIBSYS: 90576394  BNE: XX1463112  BnF: cb119272595 (data)  CANTIC: a1016604x  CiNii: DA00997353  GND: 118763202  ICCU: VEAV551022  ISNI: 0000 0001 2120 8407  LCCN: n50051803  LNB: 000183016  NDL: 00526892  NKC: skuk0001406  NLA: 35558214  NLG: 212425  NTA: 068278195  RERO: 02-A019203588  SELIBR: 97961  SNAC: w6br8rd1  SUDOC: 027747247  Trove: 995375  VcBA: 495/119991  VIAF: 12316007   WorldCat (עם VIAF): 12316007
ראש כרוב (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

פתיח התוכנית
 סוגה:  ילדים
 כותבים:  תלמה אליגון, רות ניסים
 בימוי:  חגי מאוטנר, שלמה גנון
 שחקנים:  מנחם עיני, גלי עטרי, רותי נבון, אלי מגן, קובי אשרת, חנה לסלאו, אלונה טוראל, אורי נדיר, שי בנדמן, ורד זיידמן
 פסקול:  קובי אשרת
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 הפקה
 מפיק:  צלילה רוז
 עורכים:  עמירם שטדלר  אבנר מריומה  אלי רבינוביץ
 אתר צילומים:  אולפני הרצליה
 צלמים:  דני קופרשמידט  נסים קובו  מיכאל גרנבלט  יואל אופמן
 בעלי תפקידים נוספים:  מנחם עיני (לוליינות ופנטומימה)  אנימציה וגרפיקה: דיק קודור  סרג' רוזנברג  יורי פיק
 מוזיקה:  קובי אשרת
 אורך פרק:  30 דק'
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 1
 פורמט (תמונה):  שחור-לבן
 פורמט (קול):  מונו
 תקופת שידור מקורית:  10 בפברואר 1975 – 9 ביוני 1975
 קישורים חיצוניים
 ראש כרוב באתר הארכיון של כאן 11
"ראש כרוב" היא תוכנית טלוויזיה ישראלית פופולרית לילדים ששודרה בערוץ הראשון בשנת 1975 (ובשידורים חוזרים במהלך שנות השמונים). בתוכנית היו פינות שונות ובהן פינת החידון. בפינה זו שאלו המנחים שאלות ושני ילדים מתחרים באולפן ענו עליהן. כל תשובה שגויה אילצה את המשיב לאחוז בידיו בכרוב. המפסיד היה מי שמפיל את הכרובים מידיו.
בדצמבר 1975 יצא תקליט בחברת הד ארצי עם שירי התוכנית, כולל תרגום לעברית של "על גג העולם" של  הקרפנטרז ו"את קרן שמש בחיי" של סטיבי וונדר. האלבום הופיע בשנות ה-90 גם על גבי תקליטור. התקליט הופק ב"אולפני טריטון". את שיר הפתיחה של התוכנית (כמו גם את כל שירי התוכנית, כולל גרסאות עבריות) כתבה תלמה אליגון והלחין קובי אשרת, שהיה ממשתתפי התכנית וגם המלחין והמפיק המוזיקלי שלה.
בשנת 1997, יעל בר זוהר ביצעה מחדש את שיר הנושא של הסדרה בקלטת הילדים "רדיו גן".
בשנת 2010 יצא הסרט חבורת ראש כרוב בכיכובם של מיקי מוכתר, שחר פרץ ושחר ישי, כאשר שיר הפתיחה של ראש כרוב, הוא השיר שפותח את הסרט.
התקליט "ראש כרוב" > רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ראש כרוב  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 1:57 |
| 2. | כפתור ופרח  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 3:26 |
| 3. | זמן  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 2:19 |
| 4. | על גג העולם” Top of the World (אנ')  | תלמה אליגון (עברית) | הקרפנטרז | 2:50 |
| 5. | אצלנו בבית  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 3:49 |
| 6. | את קרן שמש” You Are the Sunshine of My Life (אנ')  | תלמה אליגון (עברית) | סטיבי וונדר | 3:20 |
| 7. | חג לי חג לי  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 3:53 |
| 8. | פורחת פורחת יונה  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 3:49 |
| 9. | מנגינה היא שמש” I Believe in Music (אנ')  | תלמה אליגון (עברית) | מאק דייוויס (אנ') | 4:02 |
| 10. | סרגל עקום גלגל ישר  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 2:50 |
| 11. | קיץ על הגג  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 2:56 |
| 12. | סומבררו או מצנפת  | תלמה אליגון | קובי אשרת | 3:46 |
| 13. | תן ללקוט את השמש” Weave Me the Sunshine (אנ')  | תלמה אליגון (עברית) | פיטר יארו | 2:54 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 57:41 |
אסמאעיל קאאני

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1957 (בן 67) משהד, המדינה האימפריאלית של איראן 
 מדינה:  איראן איראן
 השכלה:  המכללה הצבאית ע"ש האימאם עלי 
 השתייכות:  משמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
  מפקד כוח קודס
 פעולות ומבצעים
 המרד הכורדי באיראן (1979)  מלחמת האזרחים השנייה בעיראק  מלחמת איראן-עיראק  מעורבות איראן במלחמת חרבות ברזל 
 
אֶסמָאעיל קָאאָני (בפרסית: اسماعیل قاآنی, בתעתיק מדויק: אֶסמאעיל קַאאַאנִי; נולד ב-8 באוגוסט 1957) הוא קצין בכיר איראני, מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית משנת 2020.
קריירה צבאית

קאאני הצטרף למשמרות המהפכה בשנת 1982, ונלחם ונפצע במלחמת איראן–עיראק. באמצע שנות ה-90 מונה לראש החיל האזורי של כוח קודס האחראי על אפגניסטן ופקיסטן.
בשנת 1998, עם מינויו של קאסם סולימאני למפקד כוח קודס על ידי מפקד משמרות המהפכה יחיא רחים ספווי, מונה קאאני לסגנו.
בינואר 2020, בעקבות חיסולו של קאסם סולימאני בתקיפה בנמל התעופה הבין-לאומי בבגדאד, מונה קאאני למפקד כוח קודס.
הערות שוליים

↑  "Profile | The Canny General: Quds Force Commander Ghasem Soleimani". FRONTLINE - Tehran Bureau. נבדק ב-2020-01-03.
↑  סוכנויות הידיעות, ‏סגנו של סולימאני יחליפו: אסמאעיל קאא'ני מונה למפקד כוח קודס, באתר מעריב אונליין, 3 בינואר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגרון (יישוב)

ערך זה עוסק בהתנחלות. אם התכוונתם למאחז שקדם לה, ראו .
| --- | --- |

מגרון מבט משער בנימין, מרץ 2019
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  20 באפריל 1999
 גובה:  748 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב קהילתי:  52 משפחות (2022)
 קואורדינטות:  31°52′27″N 35°15′34″E﻿ / ﻿31.874236°N 35.259422°E﻿ / 31.874236; 35.259422
 מגרון באתר המועצה האזורית
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ירושלים מוגדלת) מגרון(למפת ירושלים רגילה) מגרון(למפת הרי ירושלים רגילה) מגרון(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מגרון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מִגְרוֹן היא התנחלות מסוג יישוב קהילתי דתי בתחום המועצה האזורית מטה בנימין, באזור מרכז הרי בנימין כ-10 ק"מ מצפון לירושלים. היישוב יושב על פסגה מעל כביש 60 בצמוד לכיכר 'צומת מעבר מכמש', כ-2 ק"מ מכוכב יעקב. הייושב מוגדר כשכונה בכוכב יעקב.
מקור השם

נקרא על שם היישוב המקראי מגרון, המוזכר פעמיים במקרא בשמואל א', י"ד, ב' ”וְשָׁאוּל יוֹשֵׁב בִּקְצֵה הַגִּבְעָה תַּחַת הָרִמּוֹן אֲשֶׁר בְּמִגְרוֹן, וְהָעָם אֲשֶׁר עִמּוֹ כְּשֵׁשׁ מֵאוֹת אִישׁ”, שם מספר הכתוב על היערכות מחנה ישראל אל מול מחנה פלשתים ל"מלחמת מכמש" ומזוהה באזור שבו הוקם היישוב. בישעיהו מופיע השם מגרון כאשר מציין הנביא את מסעותיו של סנחריב מלך אשור בדרכו לירושלים: ”בָּא עַל עַיַּת עָבַר בְּמִגְרוֹן לְמִכְמָשׂ יַפְקִיד כֵּלָיו” (ישעיהו, י', כ"ח).
היסטוריה

מאחז מגרון הוקם ב-20 באפריל 1999 על ידי קבוצת צעירים. לאחר מספר חודשים הצטרפו אליהם משפחות צעירות של אברכים מישיבת הר המור. המאחז הוקם בפסגה השולטת על כביש 60, על מנת ליצור רצף התיישבותי לאורכו של הכביש. מגרון נחשב למאחז הגדול ביותר, שֶמנה באוגוסט 2011 50 משפחות, ולהן יותר מ-160 ילדים. ביישוב התקיימו חיבור לתשתיות, מספר בתי קבע, שני גני ילדים, מעון, מקווה ובית כנסת.
באוגוסט 2011 פסק בג"ץ כי על המדינה לפנות את המאחז עקב עתירות פלסטינים לבעלות על אדמותיו, וב-2 בספטמבר 2012 פונו תושבי מגרון והועברו למיקום החדש שהוקצה ליישוב "גבעת היקב" - גבעה השוכנת בסמוך למגרון המקורית, והתגוררו שם בקרוואנים.
במאי 2012 צורפה הגבעה אליה הוקמה השכונה לתחומי כוכב יעקב.
בשנת 2017 אושרה התב"ע של התנחלות מגרון על ידי מועצת התכנון העליונה ובנובמבר 2018 הונחה אבן הפינה להקמת מגורי הקבע בהתנחלות. באוגוסט 2020 נחנך יישוב הקבע מגרון באופן רשמי כשמשפחה ראשונה נכנסה לבית הקבע. במקום נבנות 81 יחידות דיור שיהוו את שכונת בתי הקבע הראשונה ביישוב.
בנובמבר 2018 אישרה ממשלת ישראל את הכנסתו של היישוב מגרון לאזור עדיפות לאומית.
לאחר הפינוי הוקם במקום בו היה היישוב המאחז "רמת מגרון". במקום נקנתה קרקע של כ-70 דונם מבעליה הערבי. לאחר מאבק משפטי ארוך, בשנת 2020, אחת הקרקעות נרשמה על שם תושבי היישוב בטאבו.
אוכלוסייה

ביישוב מתגוררות כ-100 משפחות, מרביתן זוגות צעירים עם ילדים.
אופיו הדתי של היישוב ברובו הוא תורני לאומי. רבים מתושבי היישוב משתייכים לזרם ישיבות הקו. רב היישוב הוא הרב איתי הלוי ממקימי מפלגת נעם.
שירותים

ביישוב מעון יום, משפחתון, שני גני ילדים, גן ציבורי עם מתקני משחקים, מגרש כדורסל, משחקיה, ג'ימבורי וספרייה. ביישוב קיים גם מקווה נשים.
בנוסף קיים ביישוב סניף של תנועת הנוער "אריאל" וגמ"חים רבים.
מוסדות

רוב ילדי היישוב בגיל יסודי לומדים בממ"ד פסגות, או בת"ת במעלה מכמש, ומגיעים עם הסעות בבוקר ובצהרים. הנערים והנערות הגדולים יותר לומדים באולפנות וישיבות ברחבי הארץ.
ביישוב פועלים כולל ערב לאברכים, בית מדרש לנשים ומערך תלמוד תורה של אחה"צ לילדים ונוער.
תיירות

ביישוב שכן בעבר מרכז המבקרים של יקב פסגות והמועצה האזורית מטה בנימין, שכלל בית קפה קטן, מרפסת לנוף, חדרים לאירועים ולכנסים, ואודיטוריום[דרוש מקור].
גלריית תמונות

פינת ישיבה ביישוב
מרפסת היקב הצופה לנוף היישוב
השכונה החדשה בתהליכי בניה יוני 2019
מגרון - מבט לכביש 60
מגרש הכדורסל של היישוב
הערות שוליים

↑  התפיסה הטריטוריאלית בכפר העברי
↑  איתמר פליישמן, הושלם פינוי מגרון, המתבצרים הורדו בכוח מהגג, באתר ynet, 2 בספטמבר 2012
אפרת פורשר, פינוי מגרון עבר בשלום, באתר ישראל היום, 3 בספטמבר 2012
↑  צו בדבר ניהול מועצות אזוריות (יהודה והשומרון) (מס' 783), התשל"ט–1979; תקנות בדבר ניהול מועצות אזוריות (תחום היישוב כוכב יעקב - תיקון גבולותת) (מטה בנימין) (עמ' 285–287 (7947–7949)), באתר קמצ"ם 245
↑  אפרת פורשר, שלמה צזנה, אושרה בניית קבע ליישוב מגרון, באתר www.israelhayom.co.il, ‏18.10.2017
↑  "יום חג ליישוב": הונחה אבן הפינה לשכונת הקבע במגרון, באתר "סרוגים", 1 בנובמבר 2018
↑
↑  אושרה בניית קבע ליישוב מגרון, באתר ישראל היום, 18 באוקטובר 2017
↑  מיכל מרגלית, הטבות לעוטף עזה, אריאל הוחזרה לרשימה: אושרה מפת העדיפות הלאומית בדיור, באתר כלכליסט, 25 בנובמבר 2018
↑  גילוי דעת גיליון 604 עמוד 20
↑  מגרון, באתר binyamin.org.il
עאדל וסמירה

| --- | --- |

עאדל וסמירה
 שחקנים:  ז'אק כהן לילית נגר
 ארץ מקור:  ישראל 
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  1971–1972
 
עאדל וסמירה הייתה סדרת טלוויזיה (הסיטקום הישראלי הראשון[דרוש מקור]), בשפה הערבית, ששודרה בין השנים 1971- 1972, בטלוויזיה הישראלית. הסדרה בכיכובם של ז'אק כהן ולילית נגר, עסקה בחייהם של בני זוג ערבי ישראלי.
הסדרה הופקה על ידי שולמית בן-שלום והבמאים היו ויקטור קמר ונחמד בן ישי, בחלק מן הפרקים הייתה המפיקה רבקה פרידמן.
לשני כוכבי הסדרה נגר וכהן, עבר מצרי. בעוד שכהן נולד במצרים, ועלה לישראל בגיל 5, נגר נולדה בתל אביב, אך בעודה תינוקת עברה עם משפחתה להתגורר במצרים, ושבה לישראל בהיותה בת 15. עבר זה מסביר את הערבית העסיסית שבפיהם של הצמד, אשר היטיבו להציג את חייהם של זוג ערבי ישראלי. הסדרה הציגה אירועים שונים, בחיי הזוג, מתוך זווית ראייה הומוריסטית.
מתוך הפרקים: עבודות בית, סמירה חושדת בבעלה, אורחים מאמריקה, עאדל מתקין מדף, עאדל חולה, סיגריות של אבא, עאדל חושד בסמירה, ועוד.
הצלחת הסדרה, הביאה את השניים, בשיתוף פעולה עם עוד גורמי תיאטרון נוספים, להפיק הצגה בשם "תפוס כפי יכולתך", בה ירדו עאדל וסמירה (ז'אק ולילית) מן המסכים אל בימת התיאטרון.
טרשת נפוצה

| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה 
 תסמינים:  chronic neuropathic pain 
 טיפול:  הורמון אדרנוקורטיקוטרופי  פמפרידין  בטאמתאזון  אובג'יו  פינגולימוד  monomethyl fumarate  מודפיניל  גאבאפנטין  daclizumab  נטליזומאב  פמפרידין  armodafinil  פרגאבאלין  דימתיל פומרט  מתילפרדניזולון  ריטוקסימאב  אפרמילסט  בקלופן  אינטרפרון בטא 1a  אזתיופרין  דנטרולן  הידרוקסיקובלמין  אלמטוזומאב  אינטרפרון ביתא 1b  ציאנוקובלמין  פינגולימוד  ציקלופוספאמיד  אובג'יו  cladribine  מיטוקסנטרון 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/1146199 
 DiseasesDB:  8412
 MeSH:  D009103
 MedlinePlus:  000737
 OMIM:  126200
 סיווגים
 ICD-10:  G35
 ICD-11:  8A40 
 
תא עצב
טרשת נפוצה (באנגלית: Multiple Sclerosis או MS) היא מחלה כרונית של מערכת העצבים, הפוגעת בתפקודם התקין של תאי העצב במערכת העצבים המרכזית על ידי פגיעה והפחתה במיאלין. המיאלין הוא חומר שומני המבודד את סיבי העצבים (אקסונים), ובכך מאפשר העברה ללא הפרעה של דחפים עצביים בין תאי עצב. הפגיעה בהעברת הזרמים מקשה על תפקוד תקין של המוח (שמבוסס על העברת דחפים עצביים), דבר שמשפיע על תפקוד הגוף כולו. התהליך גורם לפגיעה באיברים שונים, ולרוב בחוט השדרה, במוח ובעצב הראייה. למחלה יש מגוון רחב של תסמינים, ביניהם ראייה מטושטשת, קשיים בהליכה, סחרחורות וחולשת שרירים. חולים רבים חיים עם המחלה שנים רבות ובמקרים מסוימים ללא מגבלה, אך במקרים החמורים יותר גורמת המחלה לפגיעה בתנועה אצל החולה ואף לנכות. במידה שהמחלה מתקדמת, השליטה של החולה בשרירי גופו נחלשת. חוץ מהדמיון בשם, אין לטרשת נפוצה קשר ממשי לטרשת עורקים. שמות המחלות קשורים לנזק שהן גורמות לאיבר שבו הן פוגעות.
אופן פגיעת המחלה

השם טרשת נפוצה מתאר תופעה שבה מערכת החיסון תוקפת את מערכת העצבים. התקיפה עצמה נעשית על ידי תאי דם לבנים – תאים שנועדו להילחם במחלות ובזיהומים בגוף, ולכן זו מחלה אוטואימונית. הסוג המסוים של התאים הוא תאי T, שהם תאי עזר. בעקבות כשל במערכת החיסון תאי T מזהים חלקים בריאים של מערכת העצבים המרכזית כזרים ותוקפים אותם כאילו היו תאים הנגועים בנגיף. בעת התקיפה על המיאלין נוצרת נפיחות אשר מגרה תאים לבנים אחרים להצטרף ל"מאבק". הנפיחות גורמת לדליפות במחסום הדם והמוח, אשר נועד להגן על הרקמות הרגישות של המוח מזיהומים ונוגדנים, שהם חלק נוסף של מערכת החיסון. נזילות אלו גורמות לנפיחות נוספת, להפעלת תאים של מערכת החיסון בשם מקרופאג'ים ולשחרור של חלבונים הרסניים. התוצאה הסופית היא דימיאלינציה – הרס של המיאלין.
אופן פגיעת המחלה > פגיעות בפעולות מוטוריות

המיאלין הוא חומר שומני אשר מבודד את האקסונים ועוזר בהעברת הדחפים העצביים בין תאי העצב. בעזרת דחפים עצביים אלו המוח שולח אותות לחלקים בגוף וכך שולט בהם. הפגיעה במיאלין גורמת להפרעות בהעברת הפולסים, כלומר לתפקוד לקוי של מערכת העצבים. ישנם כמה סוגים של טרשת נפוצה והתסמינים משתנים מחולה לחולה. אצל חלק מהחולים התנועה הפיזית של האיברים נעשית קשה יותר לביצוע עם הזמן, ודורשת יותר מאמץ. במקרים מסוימים וחמורים של המחלה, המגבלה הפיזית יכולה להפוך לנכות של ממש.
אחד מהתסמינים החמורים של המחלה הוא חולשת שרירים. לעיתים הפעלת השרירים אצל החולים נעשית קשה יותר עם הזמן. חולים אלו עלולים לסבול מחולשת שרירים. פעולות עזר כגון ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה עשויות להקל על תסמיני החולשה. תופעה זו מתרחשת בעיקר בגפיים.
אופן פגיעת המחלה > פגיעות בראייה

היות שהעיניים הן חלק בלתי נפרד ממערכת העצבים, פגיעות בראייה שכיחות בקרב חולי טרשת נפוצה. העין אחראית על קליטת המידע ושליחתו למוח, ואצל חלק מהחולים פעולה זו נעשית קשה ביותר, היות שהדחפים העצביים מתקשים להגיע למוח. הראייה עלולה להפוך למטושטשת, וחולים מגיעים לפעמים למצב של עיוורון חלקי. במקרים חמורים מאוד החולה נהיה עיוור לחלוטין בעין אחת, או במקרים נדירים בשתיהן. במקרים אחרים חולים יכולים לסבול מקושי בראיית צבעי ירוק-אדום – תסמין של עיוורון צבעים.
אופן פגיעת המחלה > תחושה

בעקבות הפגיעה במערכת העצבים הסינסורית (SNS), תהיה פגיעה חושית או ליקוי חושי אצל חולי טרשת נפוצה.
אופן פגיעת המחלה > תחושה > פיזי

חולי טרשת נפוצה חשים לעיתים עקצוצים על עורם, כאבים לא מוסברים ודקירות, ואף אובדן התחושה באיברים מסוימים. כמו כן יכולות להיות תחושות של שרפה על פני העור (כמו במקרה של כווייה), נמלול ועוד מגוון תחושות משונות.
תופעה נוספת היא הירדמות של איברים בזמן פעילות גופנית כגון הליכה.
אופן פגיעת המחלה > תחושה > עייפות, חום וכאב ראש

חולים יכולים לסבול מתשישות, חום גבוה וכאבי ראש.
אופן פגיעת המחלה > רגש

כאשר נפגע גזע המוח מהרס המיאלין אובדת השליטה על הרגש. חולים סובלים מדיכאון, התפרצויות של בכי ותסמינים אחרים של ייאוש. חולים הסובלים מדיכאון עמוק, עלולים בסופו של דבר לפתח מחלות נפש אחרות, כגון פרנויה. עם זאת, לפעמים מאובחנת אצל הלוקים במחלה התופעה ההפוכה: חולים יכולים לחוש תחושת שמחה ללא סיבה, ולעיתים נקלעים למצב של אופוריה.
אופן פגיעת המחלה > עיכול

הבקרה על הסוגרים נפגעת, ועם התקדמות המחלה יש מקרים שבהם החולה מתקשה לשלוט על הפרשת צואה ושתן.
אופן פגיעת המחלה > תפקוד מיני

עם החמרת המחלה התפקוד המיני עלול להפגע, ובמקרים מסוימים יסבלו החולים הזכרים מהפרעה בזקפה.
גורמים למחלה

מחקר שהתפרסם ב-2006 מצביע על גורם אוטואימוני ברור למחלה: נוגדנים עצמיים של הגוף מסוג IgE תוקפים את תאי המיאלין, הורסים אותו באופן הדרגתי עד שההולכה העצבית נפגעת ללא תקנה. קיימות גם השערות אחרות:
גורמים למחלה > גורמים סביבתיים

התאוריה הרווחת ביותר היא זיהום ויראלי שגורם להחלשת מערכת החיסון ולתגובה חריגה מאוחר יותר, במהלך השנים. ברמה המולקולרית, הגורם הוא דמיון בין הווירוס לבין רכיב מסוים של מערכת העצבים המרכזית, מה שעשוי לגרום לבלבול של תאי החיסון (כזכור, מערכת החיסון תוקפת את מערכת העצבים).
אפשרות נוספת, מאחר שטרשת נפוצה שכיחה יותר באוכלוסיות החיות במרחק גדול מקו המשווה, היא בחשיפה מועטה מדי לשמש המובילה לחוסר ביצור ויטמין D, שלו תפקיד מפתח במשק הסידן ובמשק הזרחן על ידי שמירה על תקינות רמות הסידן והזרחן בדם, ושעלול לתרום לפריצת המחלה. תאוריה זו מגובה במחקרים חדשים אשר הוכיחו את חשיבות ויטמין D למערכת החיסון.
היות שטרשת נפוצה שכיחה פחות אצל ילדים עם אחים, ישנה סברה האומרת שחשיפה פחותה לחולי בילדות מובילה למערכת חיסונית פחות אגרסיבית, עם סיכויים פחותים לתקיפה של הגוף.[דרושה הבהרה] ההסבר הוא אי-איזון בין סוגי תאי T, ביניהם Th1 שתוקף זיהומים, ו-Th2 אשר פעיל יותר במקרים של אלרגיה, ולכן עם סיכוי גבוה יותר לתקוף את הגוף.
תאוריות אחרות מצביעות על טרשת נפוצה כתגובה של המערכת החיסון לזיהום כרוני. הקשר בין מחלת האפשטיין בר לטרשת נפוצה, הוביל להנחה שהמחלה היא תורמת ויראלית פוטנציאלית, במקרים מסוימים, להתפתחות טרשת נפוצה. אחרים מאמינים כי זיהומים כרוניים של חיידקים מסוג ספירוכטה מביאים להתפרצות טרשת נפוצה.
עישון הוכח בפני עצמו כגורם סיכון לטרשת נפוצה.
מחקרים רבים מעידים על הקשר בין מתח ולחץ להתפרצות טרשת נפוצה. רמות מתח ולחץ, סובייקטיבית לכל אדם, עלולות לעורר התקפים אצל חולים במחלה.