stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסה רודריגס מרטינס
קריירת מועדון > ריאל מדריד

נולד באליקנטה, ולנסיה להורים ממוצא רומני,  רודריגס שיחק בשלושה מועדונים בנוער, וסיים את קריירת נעוריו בריאל מדריד אליה הצטרף בגיל 14. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים שלוש שנים מאוחר יותר, עם ריאל מדריד קסטיליה בדיוויזיון הסגונדה .
ב-30 באוקטובר 2012, רודריגס זומן לקבוצה הראשונה בפעם הראשונה, כאשר המנג'ר ז'וזה מוריניו בחר בו למשחק מול CD Alcoyano בגביע המלך באותה עונה ; הוא נכנס כמחליף מחצית, וכבש את השער השלישי בניצחון חוץ 4–1.
רודריגס ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-1 בדצמבר 2012, כששיחק את הדקה האחרונה של ניצחון 2-0 על אתלטיקו מדריד . שלושה ימים לאחר מכן, הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שהופיע עבור ריאל מדריד במשחק ליגת האלופות של אופ"א בגיל 17 שנים ו-354 ימים, כאשר החליף את קאקה בתבוסה 4-1 בשלב הבתים של AFC אייאקס .
ב- 2013–14, רודריגס רשם 37 הופעות וכבש ארבע פעמים כשקסטיליה ירדה לליגה סגונדה ב' . הוא הורחק 14 פעמים במהלך הקמפיין, והורחק ב-15 בפברואר 2014 בניצחון 3-1 על FC ברצלונה B באצטדיון אלפרדו די סטפאנו .
ב-22 ביולי 2014, רודריגס הצטרף לדפורטיבו דה לה קורוניה בחוזה השאלה לעונה . הוא שיחק 27 משחקים תחרותיים, כאשר קבוצתו נמנעה בקושי מירידה; השערים הראשונים שלו בצמרת הגיעו בתיקו 2–2 מול ראיו וייקאנו וגרנדה CF, שניהם בבית.
קריירת מועדון > גלאטסראיי

רודריגס חתם בגלאטסראיי SK בקיץ 2015, לאחר שהסכים לחוזה לארבע שנים. הוא לא פתח בפתחיחת הליגה העליונה נגד סיוואספור. ב-15 באוגוסט, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו תשעה ימים לאחר מכן כשהחל בהפסד 1–2 לאוסמנליספור בטורק טלקום ארנה .
קריירת מועדון > מיינץ

ב-29 ביוני 2016, רודריגס עבר ל-מיינץ 05 בחוזה לארבע שנים. הוא הורחק חמש דקות בלבד לאחר הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה הגרמנית, לאחר אתגר מסוכן מול דומיניק קוהר במשחק מול אוגסבורג שנגמר בתבוסה ביתית 1–3.
ביום האחרון ממש של חלון ההעברות של ינואר 2017, רודריגס הושאל למאלגה עד יוני. הוא יצא מההרכב לאחר הופעתו השנייה. רודריגס עזב בהשאלה בפעם השלישית באוגוסט 2018, והצטרף לפורטונה סיטארד מליגת העל ההולנדית
קריירת מועדון > החזרה למלאגה

ב-18 באוגוסט 2019, חזר רודריגס למאלגה לאחר שהסכים לחתום על חוזה לשלוש שנים. עם זאת, עקב בעיות כלכליות של המועדון, הוא לא נכלל בסגל ולאחר מכן הושאל לפואנלברדה ב-30 בינואר שלאחר מכן.
קריירת מועדון > מכבי חיפה

רודריגס חזר לליגת העל הישראלית ב-10 בספטמבר 2020, לאחר שחתם במכבי חיפה על שכר שנתי של 270,000 אירו . ב-1 במרץ 2021, בן דודו מת בספרד בגיל 29 מסיבוכים של מחלת הקורונה, והוחלט ששחקני הקבוצה יענדו סרטי זרוע שחורים במשחק הבא לזכרה. הוא כבש את שער הניצחון יומיים לאחר מכן, וולה חזק מרחוק בניצחון 2–1 על הפועל תל אביב, שזיכה אותו בשבחים מכל הפרשנים בישראל כמו גם מהתקשורת הספרדית.
קריירת מועדון > רויאל אוניון סן-ז'ילואז

רודריגס הצטרף לקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית בקיץ 2022. ב-15 בפברואר 2023, הוא סיים את חוזהו לשנתיים בהסכמה הדדית.
קריירת מועדון > הפועל תל אביב

תחת החלפת כניסת הבעלים החדשים בהפועל תל אביב דייוויד מינצברג ומייקל מינצברג מינו האחים את חן סול לראש תחום הכדורגל במועדון. הרכש הראשון שלו היה חוסה רודריגס לעמדת הקשר האחורי. ב-2 ביוני 2023 חזר לישראל וחתם בהפועל תל אביב.
קריירה בינלאומית

רודריגס היה קפטן ספרד באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2013 בליטא. בחצי הגמר מול צרפת, הוא הבקיע בעיטת עונשין ופתחה תבוסה 2–1 לאחר הארכה .
תארים

גביע טורקי: 2015/16
גביע הטוטו: 2017/18
ליגת העל הישראלית: 2020/21, 2021/22
גביע הטוטו: 2021/22
סופר קאפ ישראל: 2021
שער העונה בליגת העל: 2020/21 (מול הפועל תל אביב)
חיים אישיים

לאחר מתקפת הפתע של חמאס על ישראל הקפיד רודריגס לעמוד לצד ישראל ולבצע הסברה בשפה הספרדית. הוא העלה סטטוסים רבים בטוויטר ובאינסטגרם למען שחרור החטופים והלך להפגנות למען שחרורם. במהלך חג החנוכה הדליק נרות למען שחרור משפחת ביבס למרות שאיננו יהודי. הוא העלה מספר תיעודים שלו בזמן אזעקות צבע אדום.
רודריגס לא חסך בביקורת כלפי התנהגות הפוליטקאים בארצו בזמן המלחמה והעביר ביקורת חריפה כלפי גבריאל רופיאן שאמר שישראל מבצעת רצח עם בעזה ואף כינה את נשיא ספרד פדרו סאנצ'ס תומך טרור.
בעקבות תמיכתו בישראל שיתף רודריגס כי קיבל איומים על חייו ועל חיי משפחתו ופנה לרשויות בספרד בנושא.
בסוף חלון ההעברות של חודש ינואר 2024 בעקבות התעניינות קבוצות מטורקיה מחשש שזה יפגע בעתידו המקצועי הסיר את כל הפוסטים בהם תמך בישראל מכלל הרשתות
יד התשעה

#invoke:תבנית מידע
בכניסה לשכונה
אזור 'שביב' במפה שהודפסה על ידי מחלקת המדידות, 1953
יד התשעה (נקראת גם שביב) היא שכונה בצפון-מזרח הרצליה, הפרוסה על פני כמאה ועשרה דונם לערך.
מיקום

השכונה ממוקמת בצפון-מזרח העיר, על גבול תחום השיפוט של רעננה (כביש 531 מפריד בין השכונה ובין רעננה). מדרומה נמצאת שכונת נווה עמל. ממזרחה נמצאים השטחים של רעננה והוד השרון. גבולה המערבי של השכונה הוא דרך ירושלים.
היסטוריה

השכונה הוקמה בשנת 1950 כמחנה מעבר לעולים ומעברה בשם "שובאקי", על שם השבט הבדואי שישב במקום לפני מלחמת העצמאות. במקום היו כארבעה בתים שהיו שייכים לחמולת שובאקי (שמנתה כ-50 נפשות), על שטח של 300 דונם שהיה בבעלותם. אנשי השבט היו ביחסי שכנות טובים עם תושבי הרצליה, הם אף סייעו ליהושע חנקין לרכוש את האדמות שעליהן הוקמה הרצליה. עם תחילת מלחמת העצמאות, ב-20 בנובמבר 1947, נרצחו ארבעה מבני החמולה סמוך לביתם על ידי אנשי הלח"י, שחשדו שהעבירו מידע על אימוני הלח"י באזור לבריטים. זמן קצר אחר כך ברחו מהמקום ונטשו את הבתים. הבתים אוכלסו על ידי משפחות עולים. בסוף שנת 1953, עוברת שם השכונה ל'שביב'.
המעברה הוקמה למען עולים חדשים, בעיקר מצפון אפריקה, שעלו באותן שנים לישראל. לשכונה הגיעו יותר מאוחר גם עולים מטורקיה, מאתיופיה, מרוסיה ועולים רבים מתימן. במקום הוקמו צריפונים ובדונים עבור העולים. בשנת 1959 עברו כל תושבי המעברה לשיכוני קבע והמעברה חוסלה. במקום הוקמו שיכונים בני קומה או שתיים לכ-200 תושבים. באפריל 1969, שונה שם השכונה ל-'יד התשעה', על שמם של תשעה יהודים מבצרה שבעיראק שהואשמו בריגול לטובת ישראל ונתלו בפומבי ב-27 בינואר 1969.
בנובמבר 1963 צולמו סמוך לשכונה סצנות המעברה בסרט "סאלח שבתי". לצורך צילומי הסרט הוקם סט צילום בחורשת אקליפטוסים, בה הוקם שחזור של מעברה הכולל צריפונים ופחונים (באותה עת כבר חוסלו כל המעברות באזור).
בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 הוקמו בשכונה מבני שיכון בני שלוש וארבע קומות, הכוללים דירות קטנות. בתחילת שנות ה-80, במסגרת פרויקט שיקום שכונות, שוקמו התשתיות בשכונה והקם גן ציבורי.
היסטוריה > בשנות ה-2000

בשנת 2001 הפקידה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בהרצליה תוכנית כוללת להרחבות כ-1,200 דירות בנות 50 מ"ר בשכונה. התוכנית הסדירה את האפשרות להרחבת הדירות עד ל-120 מ"ר.
בסוף שנת 2015 הכריז ראש העירייה, משה פדלון, על כך ששכונת יד התשעה תשתתף כולה בתוכנית "התחדשות עירונית". בסוף שנת 2016 הוכרזו החברות "NBS ישראל" וי.ח. דמרי בניה ופיתוח לזוכות במכרז לביצוע פרויקט ה"פינוי בינוי". על פי התוכנית, יפונו 1,500 דירות קיימות וייבנו כ-6,000 יחידות דיור, כ-100 אלף מ"ר של שטחי תעסוקה ומסחר בשטח כולל של כ-250 דונם. באזור המערבי של השכונה, בקרבת כביש 531, יוקם אזור תעסוקה שבו ייבנו מגדלים מעל 40 קומות. גם בשאר השכונה צפויים להיבנות בנייני מגורים מעל 40 קומות וכן בניינים של כ-5–10 קומות. לטובת קידום הפרויקט, במרץ 2018 קמה בשכונה "מנהלת התחדשות עירונית", מטעם העירייה. ביולי 2019 קרא ועד השכונה לתושבים לא לשתף פעולה עם העירייה, מאחר שהיא מעמידה את האינטרסים של היזמים לפני הרצון וזכויות התושבים. בתגובה הודיע ראש העירייה פדלון כי הפרויקט מוקפא. בפברואר 2020, החלה העירייה שוב לקדם את התוכנית, באמצעות קבוצת תושבים שאינה חלק מהוועד.
חינוך, קהילה והשכלה

חינוך: בשכונה שני בתי ספר וכמה גני ילדים, בתי הספר – חטיבת הביניים "רעות", ובית הספר הדתי העל יסודי - תיכון אחי"ה. לפני כשבע שנים, הגיעה לשכונה קומונת צופים מגרעין רעים, המתנדבת במסגרות השונות בשכונה ומפעילות שבט צופים למען הילדים והנוער.[דרוש מקור] בעבר פעל בשכונת בית הספר היסודי "הרצל", אשר נסגר בשנת 2015 בשל מיעוט נרשמים.
קהילה: בשכונה ישנו מתנ"ס, ספרייה עירונית. שבט צופים "הרצל", שתי גינות ומגרשי משחקים.
תחבורה: בגבול המערבי של השכונה, בדרך ירושלים, עוברים האוטובוסים הנוסעים מהרצליה לרעננה, ולהפך. סמוך לקצה הצפון מערבי של השכונה נמצאת תחנת הרכבת רעננה – מערב.
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
↑  מפה בהוצאת מחלקת המדידות, 1953, עם ציון השם 'שביב'. גליון Jaffa Tel Aviv 1:100,000 מפת בסיס מנדטורית עם הדפסה חופה בעברית בסגול על ידי מחלקת המדידות, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מזכירות מ. פ. הרצליה דנה על קליטה, על המשמר, 14 במאי 1957
↑  פגישה יהודית ערבית בהרצליה, הארץ, 13 באפריל 1941
↑  ארבעה ערבים נהרגו ואחד נפצע קשה בגבולות רעננה - הרצליה, דבר, 21 בנובמבר 1947
↑  4 ערבים בני משפחה אחת נרצחו ליד רעננה, הצופה, 21 בנובמבר 1947
↑  בהודעה רשמית: הערבים שנהרגו לא מסרו ידיעות, משמר, 23 בנובמבר 1947
↑  הבדואים מפנים אזורים יהודים, הַבֹּקֶר, 10 בדצמבר 1947
↑  שמות עבריים ליישובים, חרות, 30 במאי 1954
↑  המעברות בהרצליה יחוסלו השנה, דבר, 28 בינואר 1959
↑  רוב לאחה"ע בוועד שכ' שביב בהרצליה, למרחב, 23 באוגוסט 1959
↑  שמה של שכונת שביב הוסב ל"יד התשעה", למרחב, 21 באפריל 1969
↑  סאלח שבתי בא להרצליה, על המשמר, 28 בנובמבר 1963
↑  חוה נובק, סאלח שבחי חוזר למעברה, דבר, 4 בנובמבר 1963
↑  מנחם שמואל, מעגל־קסמים קפקאי סביב שיכון זוגות, מעריב, 12 בנובמבר 1971
↑  עבודות תשתית להקמת פארק בי־ד־התשעה בהרצליה, דבר, 13 באוגוסט 1980
↑  מירי ריילי, הופקדה תוכנית להרחבת 1,470 דירות ביד התשעה ובשיכון דרום בהרצליה, באתר הארץ, 22 ביוני 2001
↑   נמרוד בוסו, 6,000 דירות חדשות: כך תיראה תוכנית פינוי בינוי לשכונה שלמה בהרצליה, באתר TheMarker‏, 8 בנובמבר 2016
↑  מיטל ליאור-גוטמן, בתגובה לטענות של ועד יד התשעה: פדלון הקפיא את הפינוי בינוי הענק בשכונה, באתר צומת השרון, 29 ביולי 2019
↑  מיטל ליאור-גוטמן, הפינוי בינוי ביד התשעה: נתק בין העירייה לוועד השכונה שמקדם את הפרויקט במקביל, באתר צומת השרון, 17 בפברואר 2020
↑  מיטל ליאור-גוטמן, תושבים ביד התשעה התאגדו נגד הוועד: רוצים פינוי בינוי בשכונה, באתר צומת השרון, 27 בפברואר 2020
↑  הורים השביתו את הלימודים בביה"ס "הרצל" בשכ' שביב בהרצליה, למרחב, 5 בספטמבר 1961
הקונסרבטוריון העירוני
ריאל מדריד

ערך זה עוסק בקבוצת הכדורגל ריאל מדריד. אם התכוונתם לקבוצת הכדורסל, ראו .
מועדון הכדורגל ריאל מדריד (בספרדית: Real Madrid Club de Fútbol) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר מדריד, אשר נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל הגדולים בעולם, הן מבחינת זכייה בתארים והן מבחינה תדמיתית וכלכלית. המועדון הוקם ב-6 במרץ 1902.
מאז אמצע המאה ה-20, ריאל מדריד נחשבת לאחת הקבוצות הגדולות באירופה. המועדון זכה בליגת האלופות 15 פעמים, יותר מכל מועדון אחר. הקבוצה משחקת בלה ליגה מאז הקמתה, וזכתה באליפות הליגה 36 פעמים, יותר מכל מועדון אחר. הקבוצה לא ירדה מעולם מהליגה הראשונה בספרד, והיא אחת משלוש קבוצות ספרדיות השותפות להישג זה, יחד עם ברצלונה ואתלטיק בילבאו.
בדצמבר 2000 ועדה מיוחדת של פיפ"א העניקה לריאל מדריד ברוב של 42.35% קולות את תואר המועדון הטוב ביותר במאה ה-20. גם לפי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (IFFHS), ארגון המוכר על ידי פיפ"א, ריאל היא הקבוצה הכי מצליחה באותה תקופה. במהלך השנים עברו שחקנים מפורסמים רבים במועדון ואגדות רבות שיחקו בשורותיו. ריאל מדריד היא קבוצת הכדורגל העשירה בעולם. כמו כן, למועדון יש הכי הרבה עוקבים בכל הרשתות החברתיות. ריאל מדריד היא אחת מקבוצות הכדורגל האהודות ביותר בעולם.
לריאל יריבות ספורטיבית עתיקה עם מועדון הכדורגל ברצלונה המבוססת על היסטוריה ועמדות פוליטיות שונות. המשחק ביניהם מכונה 'אל קלאסיקו' וידוע כאחד המשחקים הגדולים והאטרקטיביים בעולם. פרט לכך, יש לריאל יריבות עירונית עם מועדון הכדורגל אתלטיקו מדריד, המשחקים עם שתי היריבות הללו נמצאים גבוה ברשימת משחקי הכדורגל הנצפים ביותר ברחבי העולם.
הקבוצה משחקת במדים לבנים לחלוטין, עובדה אשר העניקה לה את הכינוי "Los blancos" (הלבנים). אצטדיונהּ הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון סנטיאגו ברנבאו, השוכן במדריד, והוא מכיל כ-81 אלף מקומות ישיבה.
היסטוריה > הקמה

מועדון הכדורגל של מדריד הוקם ב-6 במרץ 1902. הקבוצה החדשה צמחה מתוך גלגול של מועדון מדרידאי שהקימו סטודנטים: "Club Español de Madrid", חוליאן פלאסיוס, אשר שימש גם כחלוץ בקבוצה, היה נשיא המועדון הראשון. ביחד עם האחים קרלוס וחואן פאדרוס וחברים נוספים שהתכנסו בחדר אחורי בחנות בבעלות פלאסיוס, הם הקימו את המועדון שיצא לדרכו החדשה, המועדון נקרא מעתה "Madrid FC". הקבוצה נרשמה כמועדון כדורגל רשמי בספרד וחואן פארדוס נתמנה לנשיאה השני של הקבוצה.
ב-13 במאי 1902 ערכה הקבוצה את משחקה הרשמי הראשון, במסגרת טורניר שנערך לכבוד טקס הכתרתו של המלך אלפונסו ה-13. הקבוצה שיחקה נגד ברצלונה שהוקמה שלוש שנים קודם לכן. הניסיון של ברצלונה סייע לניצחונה, והקבוצה החדשה מדריד נוצחה 1–3. את השער הראשון בתולדות המועדון הבקיע האנגלי ארתור ג'ונסון.
היסטוריה > התחלה – עשרים השנים הראשונות

ב-1905 ירש קרלוס פאדרוס את אחיו בנשיאות המועדון. גביע המלך הספרדי היה הטורניר הקבוע היחיד באותו הזמן בספרד ולאחר שלוש עונות בלבד זכה בו המועדון לראשונה, הראשון מתוך ארבע זכיות רצופות. ב-1908 החליט הנשיא קרלוס פאדרוס לפרוש עקב ענייני פוליטיקה וממון. אדלופו מלנדס מונה כנשיא החדש והקים את קבוצת הנוער הראשונה של המועדון. אחד הילדים שהצטרף לקבוצת הנוער היה סנטיאגו ברנבאו, שמשפחתו עברה באותו זמן מאלבסטה למדריד. המועדון היה ממייסדי התאחדות הכדורגל הספרדית ב-1909. ב-1912, לאחר מעברים רבים, מצא המועדון את ביתו במגרש Campo de O'Donnell. הנער סנטיאגו ברנבאו בן ה-17 עזר בצביעת הגדרות של האצטדיון החדש, ובאותה השנה הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון כחלוץ, וארבע שנים אחר כך כבר הפך לקפטן. ברנבאו כבש כ-200 שערים במהלך שנותיו כשחקן הקבוצה. ב-1916, במשחק גמר הגביע מול בילבאו, ריאל הפסידה 0–4. ההנהלה הודתה בכישלונה ומלנדס פרש, כאשר במקומו מונה שחקן העבר פדרו פארגס. ב-1917 הקבוצה זכתה בגביע המלך החמישי בתולדותיה.
היסטוריה > התבססות עד למלחמת האזרחים

ביוני 1920, לאחר אימוץ הקבוצה בידי מלך ספרד, אלפונסו ה-13, צורף לשם המועדון התואר "ריאל" ("מלכותי"), ומאז נקרא "Real Madrid FC". ב-1923 הקבוצה עברה לאצטדיון חדש ה-"Campo del Velodromo", אך כיוון שהוא היה מרוחק ממרכז העיר, עברה הקבוצה כעבור שנה לאצטדיון אחר, הצ'מרטין, שהיה גדול ומרווח והכיל 20,000 מקומות ישיבה. ב-1927, אחרי הפרישה של הקפטן סנטיאגו ברנבאו, הוא התמנה לחבר הנהלה. ב-1929, היה המועדון ממקימי הליגה הספרדית, והפסיד את האליפות הראשונה רק במחזור האחרון לאתלטיק בילבאו. ב-1930, בעידודו של ברנבאו, הצטרף השוער ריקרדו זאמורה שהיה כוכב ברחבי ספרד לריאל. אליו הצטרפו צמד הבלמים של אלאבס, סיריאקו ו-קינקוסס. ב-1931 הפכה ספרד לרפובליקה והתואר "ריאל" הפך לחסר משמעות באותו הזמן. שלוש שנים לאחר הקמת הליגה, בעונת 1931/32, זכה המועדון באליפות הראשונה שהסתיימה ללא הפסד של הקבוצה. בעונת 1932/33 הצטרף למדריד כוכבה הגדול של ברצלונה, ז'וזפ סמיטייר. מדריד הצליחה להגן על תואר האליפות באותה עונה. בשנת 1932 הוקם מועדון הכדורסל ריאל מדריד, כמחלקה במועדון הכדורגל. בעונת 1933/34 זכתה מדריד בגביע הספרדי (שנקרא אז 'גביע הרפובליקה'). בעונת 1934/35 מדריד לא השיגה אף תואר, אך זכור המשחק בו ניצחה 2–8 את מי שתהפוך ליריבתה הגדולה – ברצלונה. בעונת 1935/36 ניצחה מדריד בגמר הגביע מול ברצלונה 1–2 במשחק, שזכור בגלל השוער זאמורה שסיפק הצלות גדולות במהלך המשחק. חודש לאחר מכן פרצה מלחמת האזרחים בספרד ומשחקי הכדורגל נפסקו עד לסיום המלחמה ב-1939.
היסטוריה > ה'קינטה דל בויטרה' ושנות התשעים

לאחר מותו של סנטיאגו ברנבאו מונה נשיא זמני לתקופה קצרה, ולאחר מכן נבחר הגזבר לשעבר, לואיס דה קרלוס, כנשיא החדש. הקבוצה המשיכה וזכתה בעוד שתי אליפויות בעונת 1978/79 ובעונת 1979/80.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 איבדה ריאל את שלטונהּ בליגה, והתקשתה לזכות בתואר גם באירופה. בעונת 1980/81 הפסידה 0–1 לליברפול בגמר גביע אירופה. בעונת 1981/82 הצליחה ריאל לזכות בגביע המלך. בעונת 1982/83 הפסידה ריאל בגמר גביע המחזיקות לאברדין של פרוגוסון 2-1 בהארכה. ב-5 בפברואר 1984 עלה לשחק לראשונה ה'עיט' אמיליו בוטרגניו, מה שבישר על תקופה חדשה בתולדות המועדון. במחצית השנייה של שנות ה-80 עלו לקבוצה הבוגרת חבורת ה'קינטה דל בויטרה' (בספרדית: החמישייה של העיט) שהורכבה משחקני נוער שעלו יחדיו לבוגרים: מיצ'ל, מנולו סאנצ'יס, רפאל מרטין ואסקז ומיגל פרדסה. בניצוחו של הכוכב ה'עיט' בוטרגניו החמישייה הרכיבה קבוצה בלתי מנוצחת שהייתה לאחת הקבוצות המצליחות באירופה וזכתה חמש פעמים ברצף בליגה בין השנים 1985–1990 כשבעונת 1989/90 קבעה שיא של 107 שערי ליגה. כמו כן, בעונות 1984/85 ו-1985/1986 זכתה ריאל בהליגה האירופית. הקבוצה זכתה גם שלוש פעמים בסופר קאפ הספרדי ובגביע ספרדי אחד.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 ריאל התקשתה להתמודד מול ברצלונה תחת אימון קרויף, וזו זכתה בארבע אליפויות ברציפות. ריאל הפסידה פעמיים את האליפות במחזור האחרון. הנשיא רמון מנדוזה כשל בתפקידו והמועדון נכנס לחובות. רבים מהשחקנים שכיכבו בשורות המועדון בעשור הקודם עזבו, ולמרות הצטרפות השחקנים פרננדו היירו ואיוואן זאמורנו הקבוצה המשיכה להתקשות וזכתה רק בגביע אחד, בעונת 1992/93. בעונת 1994/95 שחקן העבר חורחה ולדאנו הגיע כמאמן, ואיתו הגיעו שחקנים כרדונדו ולאודרופ והקבוצה הצליחה לזכות באליפות. לקראת סוף אותה עונה עלה מהנוער לשחק ראול גונזאלס. לורנסו סאנס, שהחליף את הנשיא הכושל, החתים בקבוצה טרם עונת 1996/97 את המאמן פאביו קאפלו. שחקנים כרוברטו קרלוס, פרדראג מיאטוביץ', דאבור שוקר וקלרנס סידורף נרכשו, ובסיום אותה עונה הקבוצה זכתה באליפות. המאמן יופ היינקס החליף את קאפלו שעזב בעקבות קשיי התאקלמות, ובעונת 1997/98 עם הסגל המחודש, הוא הצליח, לאחר 32 שנים שהמועדון לא זכה בתואר, לזכות בליגת האלופות עם 0–1 בגמר על יובנטוס.
היסטוריה > תקופת פלורנטינו פרס וה"גלאקטיקוס"

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 הוחלף הנשיא לורנסו סאנס בפלורנטינו פרס. בתקופה זו החתים המועדון מספר שחקנים מפורסמים. החתמה זו העניקה למועדון את הכינוי התקשורתי: ה"גלאקטיקוס" ("Los Galácticos" – הכוכבים). מגמה זו החלה עם העברת קשר נבחרת פורטוגל וברצלונה, לואיש פיגו, תמורת 37.5 מיליוני ליש"ט, סכום שיא באותה תקופה. שנה לאחר מכן, נשבר שיא העברות נוסף, כשלקבוצה הצטרף השחקן צרפתי זינדין זידאן, תמורת מחיר של 47.5 מיליוני ליש"ט, אשר שולם לקבוצת[דרושה הבהרה]. בשנת 2002 צירפה הקבוצה לשורותיה את החלוץ הברזילאי רונאלדו, ששיחק עד אז במועדון האיטלקי אינטר. בשנים אלו, 2003-1999, אימן את הקבוצה שחקן העבר ויסנטה דל בוסקה, ותחת הדרכתו זכתה ריאל בשתי אליפויות הליגה הספרדית, כמו גם פעמיים בליגת האלופות (מתי ומדוע פוטר דל בוסקה? ומתי מונה במקומו קרלוס קיירוש?[דרושה הבהרה]).
בקיץ 2003, החתים המועדון את דייוויד בקהאם, קפטן נבחרת אנגליה ושחקנהּ של מנצ'סטר יונייטד דאז. מהלך זה גרר ביקורת מצד רבים, שטענו כי החתמה זו נעשתה לצורך הגדלת רווחיו הכספיים של המועדון, באמצעות מכירת פריטי מרצ'נדייז רבים יותר, ולא מסיבות מקצועיות טהורות[דרוש מקור]. בעונה זו לא זכה המועדון בתואר כלשהו. כישלון זה הוביל לפיטוריו של המאמן קרלוס קיירוש, ובקבוצה דבקה תדמית רכושנית ולא מגובשת.
היסטוריה > שנות המשבר

בעונת 2005/2006 כשלה הקבוצה ולא הצליחה לזכות בתואר כלשהו פעם נוספת. כתוצאה מכך, פוטר המאמן והמנהל הספורטיבי דאז, אריגו סאקי. הצעד לא תרם לתדמית השלילית בין כה וכה אשר דבקה בריאל, ובקרב הציבור נוצרה תחושה שהקבוצה עתידה להתפרק. בסיטואציה קשה זו, מונה לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת חואן ראמון לופס קארו, שעד אז אימן את ריאל מדריד ב'. לבסוף, הצליחה הקבוצה להשתקם במהלך עונה זו בסיימהּ במקום השני בליגה הספרדית.
במהלך שנת 2006, התפטר מתפקידו נשיא המועדון פלורנטינו פרס, ובבחירות לנשיאות המועדון, אשר נערכו בקיץ 2006, נבחר רמון קלדרון במקומו, בעוד שלתפקיד המנהל המקצועי נבחר פרדראג מיאטוביץ'. בעונת 2006/2007, עם מינוי פאביו קאפלו למאמן, חל שיפור במעמד הקבוצה. רוב שחקני ה"גלאקטיקוס" עזבו, ובתום העונה זכתה באליפות הליגה ה-30 שלה לאחר סיום דרמטי. בקיץ 2007, הצטרפו לקבוצה מספר שחקנים מוכשרים כמו אריין רובן, וסלי סניידר ופפה, ובסיום אותה עונה הקבוצה זכתה באליפות שנייה ברציפות.
את עונת 2008/2009 פתחה הקבוצה עם זכייה בסופר קאפ הספרדי, לאחר שניצחה את ולנסיה. עם זאת, לאחר רצף הפסדים, מונה ב-9 בדצמבר 2008 חואנדה ראמוס למשרת מאמן ריאל מדריד במקום ברנד שוסטר, אך מינוי זה לא ארך זמן רב, ומאמן ויאריאל מנואל פלגריני הצ'יליאני קיבל את מושכות הקבוצה.
היסטוריה > חזרתו של פלורנטינו פרס

בקיץ 2009 הקים מחדש הנשיא החדש-ישן פלורנטינו פרס את פרויקט ה"גלאקטיקוס", כשביצע מסע רכש של מאות מיליוני אירו, עם רכישתם של כרים בנזמה, צ'אבי אלונסו, ראול אלביול, אלברו ארבלואה וקאקה – תמורת 67 מיליוני אירו. השיא היה צירופו לקבוצה של כריסטיאנו רונאלדו מקבוצת מנצ'סטר יונייטד האנגלית, לאחר שנרכש ממנה תמורת 94 מיליוני אירו. סכום רכישה זה ניפץ את סכום שיאי ההעברות בכל הזמנים עד אז, שהיה שייך עד אז לזינדין זידאן (שנרכש גם הוא על ידי ריאל מדריד שמונה שנים מוקדם יותר, תמורת 76 מיליוני אירו).
בקיץ 2010, לאחר עונה שנחשבה לכישלון, לאור אי ההצלחה באירופה ואי השגת האליפות, פוטר מנואל פלגריני מתפקיד המאמן, ובמקומו מונה לתפקיד מאמנהּ היוצא של אינטר ואלוף אירופה הטרי, ז'וזה מוריניו. עוד בקיץ זה התחזקה ריאל מדריד בשחקנים: אנחל די מריה הארגנטינאי, פדרו לאון וסרחיו קנאלס הספרדיים, מסוט אוזיל וסאמי ח'דירה הגרמניים וריקארדו קרבאליו הפורטוגלי. זאת, למרות ששניים מתוך שלושת סמליה העיקריים של ריאל, גוטי וראול גונזאלס – עזבו את המועדון.
בעונת 2011/2012, עונתו השנייה של המאמן ז'וזה מוריניו, זכתה ריאל מדריד באליפות עם 100 נקודות ו-121 שערים שהבקיעה. בליגת האלופות הקבוצה הגיעה עד לחצי הגמר בו הפסידה לבאיירן מינכן בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. מלך השערים של הקבוצה באותה עונה היה כריסטיאנו רונאלדו, עם 46 שערי ליגה ו-60 שערים בכל המסגרות.
בעונת 2012/2013 ריאל לא הצליחה לזכות באליפות והיא הודחה שנה שנייה ברציפות בחצי גמר ליגת האלופות, שם פגשה את בורוסיה דורטמונד והפסידה לה 3–4 בסיכום שני המשחקים. בנוסף, הפסידה בגמר גביע המלך ליריבתהּ העירונית, אתלטיקו מדריד, בהארכה. בתום העונה עזב מוריניו את הקבוצה.
בתחילת עונת 2013/2014 מונה המאמן האיטלקי, קרלו אנצ'לוטי למאמן הקבוצה ועם הגעתו נערכו שינויים בסגל שחקני הקבוצה. ב-16 באפריל 2014, זכתה ריאל מדריד בגביע המלך הספרדי ה-19 שלה כשניצחה את יריבתה  ברצלונה 2–1. באותה עונה העפילה הקבוצה לגמר ליגת האלופות בו גברה על אתלטיקו מדריד בתוצאה 4–1 לאחר הארכה והשלימה זכייה עשירית בתואר.
בעונת 2014/2015 ריאל מדריד פתחה את העונה בצורה מצוינת והשיא היה כאשר נצחה את ברצלונה בתוצאה 3–1, אך לקראת סיום העונה ריאל מדריד התחילה להחלש ולהידרדר. תחילה איבדה את ההובלה בליגה הספרדית לברצלונה, לאחר מכן הפסידה לאתלטיקו מדריד בשמינית גמר הקופה דל ריי (2–4 בסיכום), ולבסוף הפסידה בחצי גמר ליגת האלופות ליובנטוס (2–3 בסיכום).
עם סיום העונה פוטר קרלו אנצ'לוטי מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה הספרדי רפאל בניטס. בסיום העונה עזב אחד הסמלים הגדולים בהיסטוריה, איקר קסיאס, בהעברה חופשית לפורטו ובכך סיים 25 שנות משחק במועדון.
היסטוריה > תקופת זידאן

ב-4 בינואר פוטר המאמן בניטס לאחר שבשמונת משחקיה האחרונים השיגה הקבוצה ארבעה ניצחונות בלבד. במקומו מונה זינדין זידאן, שאימן קודם לכן את קבוצת המילואים. זידאן הצליח לשקם את ריאל, הוביל אותה לרצף ניצחונות בליגה ולזכייה בליגת האלופות, בפעם ה-11 בתולדות המועדון, לאחר ניצחון בדו-קרב פנדלים על אתלטיקו מדריד בגמר המפעל. בעונה שאחריה, עונת 2016/2017, הוביל זידאן את ריאל מדריד לזכייה באליפות הלה ליגה בפעם ה-33 בתולדותיה, ולזכייה נוספת בליגת האלופות, לאחר שהביסה בגמר 4–1 את יובנטוס האיטלקית (ובכך הפכה ריאל מדריד לקבוצה הראשונה בהיסטוריית המפעל, אשר זוכה בתואר זה פעמיים ברציפות). זידאן הנהיג סגנון משחק קבוצתי והתקפי, עובדה שהתבטאה ברצף של 65 משחקים בכל המסגרות, כולל כל 38 משחקי הליגה, בהם כבשה ריאל מדריד שער אחד לפחות.
את עונת 2017/2018 פתחה ריאל מדריד בסערה עם זכייה בסופר קאפ האירופי ובסופר קאפ הספרדי (לאחר שגברה על ברצלונה 5–1 בסיכום הכללי). בסיום עונה זו, זכתה ריאל בפעם השלישית ברציפות בליגת האלופות, לאחר שניצחה בגמר 3–1 את ליברפול האנגלית. זינדין זידאן הפך למאמן הראשון בהיסטוריה שזוכה 3 פעמים ברציפות בליגת האלופות וכריסטיאנו רונאלדו השלים זכייה חמישית בתואר וסיים בפעם השישית ברציפות כמלך השערים של ליגת האלופות. לאחר הזכייה ההיסטורית ב-31 במאי זידאן הפתיע והודיע על התפטרותו מאימון הקבוצה. כחודשיים לאחר מכן, ב-10 ביולי, הודיע כריסטיאנו רונאלדו על רצונו לעזוב את הקבוצה ונמכר ליובנטוס האיטלקית תמורת כ-100 מיליון אירו.
ב-12 ביוני 2018, יומיים לפני תחילת מונדיאל 2018, פורסם כי מאמן נבחרת ספרד ז'ולן לופטגי יתמנה להיות מאמנה של ריאל מדריד. בתגובה, פוטר למחרת מאימון הנבחרת על ידי ראשי ההתאחדות הספרדית. את עונת 2018/2019 פתחה קבוצתו של לופטגי באופן עגום ובמאזן הגרוע בתולדותיה מאז שנת 2000, עם שני הפסדים ברציפות, ארבעה משחקים ללא ניצחון, שלושה הפסדים בארבעה משחקים, כולל הפסד בליגת האלופות לצסק"א מוסקבה. ב-29 באוקטובר 2018, יממה לאחר הפסד 1–5 בקלאסיקו לברצלונה, ולאחר 14 משחקים בלבד, פוטר לופטגי מאימון ריאל מדריד. במקומו מונה סנטיאגו סולארי, אך גם הוא לא הצליח ופוטר בעקבות שבוע של הפסדים, בו ריאל מדריד הודחה מגביע המלך הספרדי (הפסידה 0–1 לברצלונה), הודחה מליגת האלופות (הפסידה 1–4 לאייאקס אמסטרדם) ואיבדה סיכוי מעשי לזכות באליפות ספרד. במקומו חזר לתפקיד זינדין זידאן, שמונה בשנית למאמן ב-11 במרץ 2019.
בסוף עונת 2019/2020, זכתה הקבוצה באליפות ספרד לאחר שניצחה 1–2 את ויאריאל.
בעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום השני, סגנית לירביתה העירונית אתלטיקו. מספר ימים לאחר סיום העונה הודיע המאמן זידאן כי הוא עוזב את תפקידו.
היסטוריה > תקופת אנצ'לוטי

לאחר עזיבת זידאן מונה קרלו אנצ'לוטי האיטלקי לתפקיד מאמן הקבוצה. תחת אנצ'לוטי זכתה ריאל מדריד בסופר קאפ הספרדי בינואר 2022, ובאליפות ספרד לעונת 2021/2022 באפריל 2022. בליגת האלופות, העפילה הקבוצה לגמר לאחר שביצעה מהפכים בדקות הסיום בכל שלבי הנוקאאוט. בשמינית הגמר נגד פריז סן-ז'רמן, שלושער של כרים בנזמה בין הדקות 61–78 הספיק כדי למחוק פיגור של שני שערים ולהעפיל לשלב הבא. ברבע הגמר מול צ'לסי, שער של רודריגו בדקה ה-80 שלח את המשחק להארכה, בה הבקיע בנזמה את שער הניצחון. בחצי הגמר נגד מנצ'סטר סיטי, צמד של רודריגו בתוספת הזמן מחק פיגור שני שערים ושלח את המשחק להארכה, בה הבקיע בנזמה את שער הניצחון מבעיטת עונשין. במשחק הגמר ניצחה ריאל 1–0 את ליברפול משער של ויניסיוס למרות שליטה מוחלטת של ליברפול, והודות להופעה גדולה של טיבו קורטואה בשער, הופעה שזיכתה אותו בפרס השחקן המצטיין של המשחק. ניצחון זה הביא לריאל מדריד את הגביע ה-14 שלה, לפחות פי שניים יותר מכל קבוצה אחרת. בעונת 2023/2024 זכתה ריאל מדריד תחת שרביטו של אנצ'לוטי בליגת האלופות באירופה, לאחר שניצחה במשחק הגמר את בורוסיה דורטמונד 0:2. עבור ריאל מדריד זו הייתה הזכייה בפעם ה-15, מתוך 18 הופעות בגמר, המהווה שיא הזכיות בליגת האלופות. מאז שנת 1981 הגיעה ריאל ל-9 גמרים וניצחה בכולם.