stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האסון בהלוויית הרב ואזנר
הערות שוליים

↑  קובי נחשוני וגלעד מורג, "פוסק הדור החסידי" הלך לעולמו בגיל 102, באתר ynet, 4 באפריל 2015
↑  יוני קמפינסקי, הרב וואזנר הובא למנוחות, באתר ערוץ 7, 4 באפריל 2015
↑   תמר רותם, בית אבי חי, "אבי אבי רכב ישראל ופרשיו": סוד המסתורין של לוויות ההמונים החרדיות, באתר הארץ, 26 באפריל 2015
↑  נינה פוקס, התעלפויות, רמיסות, נפילות ואסון אחד כבד: הלוויות הענק במגזר החרדי, באתר ynet, 20 במרץ 2022
↑  ניסי פסח: שיפור במצבם של 3 נפגעים קשה במסע הלווית הרב וואזנר, באתר JDN‏, 6 באפריל 2015
↑  גלעד מורג וקובי נחשוני, נרמסו: הרוג ופצועים קשה בהלוויית "פוסק הדור" החסידי, באתר ynet, 5 באפריל 2015
↑  ישראל כהן, ‏האברך שנמחץ למוות בלוויה: הרה"ח מרדכי גרבר ז"ל, באתר כיכר השבת, 5 באפריל 2015
↑  צביקה גרוניך וישראל כהן, ‏הקרבן השני: נפטר החתן יצחק סאמט שנפצע בלוויה, באתר כיכר השבת, 8 באפריל 2015
↑  צביקה גרוניך; צילום: שלומי כהן, ‏תיעוד בלעדי: עשרות נמחצים ונדרסים בהלווית הרב וואזנר, באתר כיכר השבת, 5 באפריל 2015
↑  ישראל כהן, ‏איבדה את חתנה באסון "מדרגות המוות" והתארסה בשנית, באתר כיכר השבת, 30 בדצמבר 2015
משה ויסברג, 4 שנים אחרי מדרגות המוות: ס"ת לזכר החתן שנהרג, באתר בחדרי חרדים, 23 באפריל 2019
↑  יוזמה: שתי משניות לע"נ הרוגי מדרגות המוות, באתר בחדרי חרדים, 27 באפריל 2015
↑  שני ספרי תורה לזכר ההרוגים בהלווית הגר"ש וואזנר, באתר הידברות, ‏26 במאי 2015
משה ויסברג, 4 שנים אחרי מדרגות המוות: ס"ת לזכר החתן שנהרג, באתר בחדרי חרדים, 23 באפריל 2019
↑  בנימין ברגר, ‏המשטרה והמארגנים לא לוקחים סיכונים, והלוויית הגרח"ש גריינמן תתקיים רק מחר, באתר JDN‏, 12 באפריל 2015
ישראל כהן, ‏רק מאות בקבורת רבי חיים גריינמן זצ"ל • צפו בתיעוד, באתר כיכר השבת, 12 באפריל 2015
↑  הלווית מרן בעל ה'שבט הלוי' • מחדלים חמורים של כלל הגורמים - רדיו קול חי, באתר רדיו קול חי, ‏5 באפריל 2015
↑  שנה לאסון 'מדרגות המוות': תחקיר 'בחדרי חרדים' בדק מי אשם ומדוע, באתר בחדרי חרדים, 23 באפריל 2016
↑  אסון "מדרגות המוות": המשטרה כינסה דיון להפקת לקחים, באתר כיכר השבת, ‏28 במאי 2015
הפקת לקחים: המשטרה תנסח "מסמך זהירות", באתר בחדרי חרדים, 28 במאי 2015
חומר

ערך זה עוסק בכל דבר בעל מסה התופס נפח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מחשב נייד עשוי מעשרות סוגי חומרים. חלקם טבעיים, כמו מתכת, וחלקם מלאכותיים, כמו פלסטיק. בין המתכות במחשב ניתן למצוא נחושת, ליתיום, אלומיניום, ברזל, וזהב. השבבים עשויים בעיקר מסיליקון באריזה פלסטית או קרמית. הפלסטיק הוא חומר מורכב שנקרא פולימר, מסך הגביש הנוזלי פועל בעזרת חומר שנמצא במצב צבירה של גביש נוזלי, בעוד שאר החומרים במצב מוצק.
חומר הוא כל דבר בעל מסה התופס נפח במרחב.
בסביבתנו הקרובה מוצרים רבים – שולחנות, ספרים, עטים, חלונות – העשויים כולם מחומר. השולחנות עשויים עץ ופלסטיק, הספרים עשויים מנייר, החלונות עשויים מאלומיניום וזכוכית, גופם של בעלי החיים והצמחים מורכב ממים, משומנים, מחלבונים, מפחמימות וממינרלים. סלעים עשויים מחומרים שונים כמו: גיר, צור, בזלת וחול. אוויר הוא סוג של חומר, והוא מכיל חמצן, חנקן, אדי מים, פחמן דו-חמצני ועוד.
חומרים קיימים במגוון רב של תכונות: מצב צבירה, צבע, צפיפות, חוזק, קשיות, מוליכות חשמלית ועוד.
מעבר לכל התכונות הללו נמצא כי קיימים מאפיינים המשותפים לכל החומרים ביקום, וכי כל החומרים בנויים ממספר קטן של אבני יסוד (ראו גם מיון החלקיקים וכן חלקיק יסודי).
שאלת מבנה החומר, כלומר השאלה מהן אבני הבניין היסודיות של שפע החומרים הסובבים אותנו, העסיקה את האדם כבר מהעת העתיקה. כיום ידוע שהמבנה הבסיסי של החומר הוא המולקולה, שקובעת את תכונות החומר, אשר מורכבת מאטומים (שנקראים גם יסודות כימיים), ושהם בתורם מורכבים מחלקיקים קטנים יותר. שאלת המבנה הבסיסי ביותר של החומר עודנה פתוחה במדע.
החומר ביקום בו אנו חיים מורכב מאטומים (שלרוב מתחברים אחד לשני ליצירת מולקולות) ושני אלו אף יוצרים תערובות שונות.
מבנה החומר

כבר מהעת העתיקה, התעניינו פילוסופים בשאלת מבנה החומר, כלומר מהותו והרכבו הבסיסי.
אחת התאוריות הראשונות שבאו לענות על שאלה זו היא תאוריית ארבעת היסודות שנוצרה במאה ה-6 לפני הספירה ביוון העתיקה על ידי הפילוסוף אמפדוקלס. תאוריה זו גורסת כי כל החומר בעולם מורכב מארבעה יסודות: מים, אש, אוויר ואדמה. מרבית חכמי יוון הסכימו עם תאוריה זו, והיא הייתה מקובלת עד לימי הביניים.
תאוריה נוספת שנוצרה ביוון העתיקה היא האטומיזם של דמוקריטוס (עסקו בה גם לאוסיפוס ואפיקורוס), לפיה מורכבים החומרים בטבע מחלקיקים זעירים, שאותם כינה אטומים, להם זיזים ושקעים, המסוגלים להתחבר זה לזה (על-פי דמוקריטוס גם תכונות רוחניות היו מורכבות מאטומים).
בימי הביניים חקר החומרים נעשה תחת "מדע" האלכימיה, שהיה ערוב של מדע ואמונות טפלות. בבסיסה של האלכימיה עמדו מספר אמונות חסרות בסיס כמו קיומה של אבן החכמים שיכולה להפוך עופרת לזהב, וכמו קיומו של מעיין הנעורים או הגביע הקדוש שיכולים לרפא כל מחלה ולהביא חיי נצח. למרות זאת האלכימיה תרמה גם לביסוס השיטה המדעית וכבסיס לכימיה המודרנית.
בעת החדשה נזנחה תורת ארבעת היסודות, והתורה האטומית זכתה לחיזוק ולביסוס. אף על פי שאייזק ניוטון האמין במאה ה-17 כי חומר מורכב מחלקיקים, היה זה ג'ון דלטון שביסס בשנת 1802 את ההשערה שכל החומרים מורכבים מאטומים. הטבלה המחזורית הראשונה של דימיטרי מנדלייב בשנת 1869 עזרה לחזק את הרעיון, שהיה נפוץ במהלך המאה ה-19, לפיו החומר מורכב מאטומים, שלהם כמאה סוגים (יסודות).
"אטום" פירושו בלתי פריק, אך בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 החל פיתוחן של תאוריות העוסקות במרכיבי האטום. בשנת 1897 גילה ג'יי ג'יי תומסון את החלקיק התת-אטומי הראשון – האלקטרון. בשנת 1918 גילה ארנסט רתרפורד את הפרוטון – מרכיב כבד של גרעין האטום, להבדיל מהאלקטרון הקל, הסובב את הגרעין. בשלהי 1932 גילה הפיזיקאי ג'יימס צ'דוויק את הנייטרון, המרכיב גם הוא את גרעין האטום. בתחילה חשבו שגרעין האטום מורכב מפרוטונים ואלקטרונים מוגבלים (אותם המציאו כדי להסביר את ההבדל בין המספר האטומי למסה האטומית), אך לאחר מכן נתגלה כי הם מורכבים מפרוטונים ונייטרונים.
המחקרים של המאה העשרים בפיזיקה גרעינית ופיזיקת החלקיקים, יחד עם הוכחות לביקוע גרעיני ולהיתוך גרעיני, פתחו פתח לאפשרות של הפיכת יסוד אחד לאחר, אף כי גם כיום היכולת הזו רחוקה מחלומותיהם של האלכימאים מימי הביניים.
בשנות ה-50 וה-60 התפתחה פיזיקת החלקיקים ונתגלו סוגים רבים של חלקיקים, שזכו לכינוי "גן החיות של החלקיקים". המגוון הרחב הוביל לספק שחלקיקים אלה אכן מהווים חלקיקים יסודיים, ולשאלה ממה מורכבים חלקיקים אלה. בשנות ה-70 נוסח המודל הסטנדרטי, שבו קיומו של מספר רב כל-כך של חלקיקים הוסבר כצירופים של מספר קטן של חלקיקים יסודיים במודל הסטנדרטי של החלקיקים היסודיים.
כיום ידועים 17 חלקיקים יסודיים (ועוד אנטי חלקיק מתאים לכל אחד מהם). מתוכם שני קווארקים והאלקטרון מרכיבים את החומר הסובב אותנו ביום-יום, וארבעה אחרים מתווכים את כוחות היסוד בטבע (מלבד כוח הכבידה שאינו מתואר כיום באמצעות חלקיקים). ב-14 במרץ 2013 הודיעו הפיזיקאים במאיץ החלקיקים בשווייץ כי הם משוכנעים במידה רבה שהחלקיק אותו הם גילו הוא אכן בוזון היגס. ניסויים במאיצי חלקיקים מתרכזים בחיפוש תשובה לשאלה, שעודנה נותרת פתוחה: האם קיימים חלקיקים יסודיים יותר, או שמא המודל הסטנדרטי מספק תשובה סופית למבנהו הבסיסי ביותר של החומר.
שקילות מסה ואנרגיה

תורת היחסות הפרטית קובעת שקילות בין מסה ואנרגיה, לפי הנוסחה E=mc2.
גוף יכול לאבד ממסת המנוחה שלו לטובת צורה אחרת של אנרגיה, למשל חום (פיזיקה). התופעות המציגות זאת באופן הבולט ביותר הן ביקוע גרעיני והיתוך גרעיני.
חלוקת חומרים

1. חומרים טבעיים: חומרים הנמצאים בטבע, ידועים בשם חומרי גלם לדוגמה: עץ, גומי, נחושת, נפט גולמי ועוד.
מתכת – יסוד הנמצא בטבע במצב מוצק.
2. חומרים הנדסיים: חומרים סינתטיים, המיוצרים בידי האדם על ידי שילובים שונים של חומרי גלם, כמו:
תערובת מתקבלת על ידי ערבוב חומרי יסוד שונים, בתערובת כל חומר שומר על תכונותיו השונות, ניתן להשתמש בעובדה זו כדי להפריד את החומרים זה מזה בשיטות מכניות פשוטות, סלט פירות הוא דוגמה לתערובת, נפט גולמי (שממנו מפיקים דלק ושמנים שונים) הוא דוגמה נוספת לתערובת.
תרכובת היא צירוף של שני חומרי יסוד או יותר שבעקבותיו מתקבל חומר חדש, בעל תכונות חדשות ושונות מאלה של החומרים המרכבים. מים הם תרכובת הנוצרת מהתרכבות של שני גזים: מימן וחמצן.
סגסוגת (נתך) היא חומר מתכתי המתקבל מהתכה בתנור של שני יסודות או יותר שהעיקרי ביניהם הוא מתכת, לדוגמה פלדה, היא סגסוגת המורכבת מברזל בתוספת 1.5 אחוז פחמן ולעיתים תוספת מנגן לקבלת קשיחות וקפיצות, פליז היא סגסוגת המורכבת מנחושת ואבץ, מייצרים סגסוגת בתהליך של התכה וערבוב. כאשר החומר מתמצק מתקבלת הסגסוגת שהיא מתכת בעלת תכונות הרצויות ליוצר.
חלוקת חומרים > יסודות

כל חומר מורכב מאטומים או יסודות, על מנת לעשות סדר ביסודות בנה המדען הרוסי דמיטרי מנדלייב טבלה מחזורית בה מיקומו של כל יסוד מלמד על תכונותיו.
חלוקת חומרים > פולימרים

פולימר – חומר הבנוי ממולקולות ענק, שבכל אחת מהן קשורות זו לזו הרבה יחידות דומות החוזרות על עצמן במחזוריות קבועה. מחולקים ל:
פולימרים טבעיים, קימים בטבע, דוגמאות: חלבונים ועמילנים הנמצאים במזון, צמר, סיבי כותנה, סיבי פשתן, משי, תאית כחומר גלם לניר, שרפים טבעים כמו גומי.
פולימרים סינתטיים (מלאכותיים), מיוצרים ברובם מנפט ונגזרותיו.
חלוקת חומרים > חומרים קרמיים

חומרים קראמיים הם חומרים בעלי יכולת עמידות בטמפרטורות גבוהות, המיוצרים על ידי קליית חרסית. בחומרים הקראמיים האטומים קשורים זה לזה בקשרים חזקים ויוצרים מבנה גבישי. מאחר שאין אלקטרונים חופשיים החומרים הקראמיים הם מוליכים גרועים של חום וחשמל ובעלי עמידות גבוהה בטמפרטורות גבוהות. דוגמאות לחומרים קרמיים: יהלום, גרפיט, כלי זכוכית, כלי חרס, בטון.
חלוקת חומרים > חומרים מרוכבים

חומר מרוכב – חומר מעשה האדם המיוצר משני חומרים (או יותר), השונים זה מזה בתכונותיהם ואינם מתערבבים זה בזה, חומר מרוכב מיוצר במטרה לקבל תכונות ואפיונים מיוחדים. חומרים מרוכבים הם קבוצות חומרים שבנויים משילוב של שניים או יותר חומרים. השילוב נעשה כך שנוצר חומר מרוכב שתכונות המבנה שלו משופרות בהשוואה לחומרי הבניין. אך ניתן לפירוק לחומרי היסוד. החומר המרוכב אינו תרכובת חדשה, כל אחד מהחומרים המשולבים בו שומר על זהותו ותכונותיו. עצם השילוב בין החומרים מביא לשיפור בתכונות המבנה, (לדוגמה שיפור בתכונות מכניות כמו חוזק).
חומר מרוכב יכול להיות
גרגרי – כמו בטון, בו גרגרי חצץ וגרגרי חול טבולים בתוך עיסת צמנט, העיסה כולה מתקשה ויוצרת חומר בעל חוזק.
סיבי – כמו בטון מזוין, בו יש מוטות ברזל סביבן יוצקים את עיסת הבטון.
שכבתי – כמו דיקט בו לוחות דקים מודבקים בעזרת שכבות דבק.
תכונות חומרים

פיזיקליות – תכונות הנובעות ממבנהו הפנימי של החומר ומתארות אותו.
מסה: גודל המתאר שתי תכונות של גוף: המדד להתמדתו של הגוף, ומידת המשיכה שלו. בהשאלה, משתמשים בחיי היום-יום במסה כמספר המתאר את הכמות של החומר בגוף כלשהו, והיא נמדדת לרוב באמצעות שקילה.
משקל סגולי: מדד השוואתי של צפיפות יחסית, המבטא את צפיפותו של חומר ביחס לצפיפות של מים, בטמפרטורת חדר ערכים רגיל.
מצב צבירה: חומר נמצא במצבי צבירה שונים: מוצק, נוזל, גז או פלזמה. מצב הצבירה של החומר תלוי בטמפרטורה שלו ובלחץ.
מגנטיות: מגנטיות היא תופעה פיזיקלית לפיה עצם המפיק שדה מגנטי, כגון חומר פרומגנטי מפעיל כוח דוחה או מושך על עצם אחר המפיק שדה מגנטי. חומרים שמראים תכונות מגנטיות בולטות הם ברזל, כמה מיני מתכות והמינרל מגנטיט; ברם, כל חומר מושפע בצורה זו או אחרת מנוכחות שדה מגנטי, רק שברוב המקרים ההשפעה קטנה מכדי להבחין בה ללא ציוד מיוחד.
אופטיות
מוליכות חום
מוליכות חשמלית: מידת היכולת של זרם חשמלי לעבור בחומר. חומר מוליך הוא חומר שבו קיימים חלקיקים טעונים עם חופש תנועה (למשל אלקטרונים בנחושת). חומרים מוליכים יכולים להיות מתכת, תמיסה מוליכה (למשל מי ים), וקיימים גם מספר חומרים קרמיים ופולימרים מוליכים.
נקודת היתוך: הטמפרטורה שבה מצבי הצבירה המוצק והנוזל נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי. טמפרטורת ההיתוך היא הטמפרטורה שבה נוזל שמתקרר מתגבש למוצק, ולחלופין מוצק שמתחמם ניתך לנוזל.
צבע
כימיות – תכונות המתארות את התגובה בין החומר לסביבה.
עמידות כימית
עמידות בפני שיתוך
חסינות כימית בחום
עמידות על ידי שכבת שיתוך
מסיסות – מסיסות היא תכונה של חומר. חומר נקרא מסיס אם הוא עובר פירוק לחלקיקים בחומר אחר.
מכניות – תכונות המתארות את תגובת (התנהגות) החומר בעקבות פעולת כוחות חיצוניים עליו.
אלסטיות
פלסטיות
קשיות
צפידות
מרקם
טכנולוגיות – תכונות המתארות את יכולת החומר לעבור תהליכי עיבוד, כדי להגיע לצורה ולמבנה הדרושים של המוצר המוגמר.
חשילות
ערגול
כפיפות
תכונות חומרים > מהירות הקול

מהירות הקול היא המהירות שבה מתקדם הקול בחומר מסוים, והיא תלויה במקדם הקשיחות של החומר ובצפיפות שלו. בברזל, למשל, מהירות הקול היא כמה אלפי מטרים בשנייה, במים מהירות הקול גבוהה פי 4 ממהירותו באוויר. מהירות הקול בחומר במצב צבירה גזי תלויה בהרכב הגז ובטמפרטורה שלו. בגז בהרכב ידוע, מהירות הקול פרופורציונית לשורש הטמפרטורה המוחלטת שלו. מהירות הקול באוויר ב-300° קלווין היא כ־330 מטר לשנייה, או כ-1'026 קילומטר לשעה.
חומר בפילוסופיה

דיונים על חומר, רוח והקשרים ביניהם, הם חלק משאלות המטאפיזיקה בפילוסופיה. הפילוסופים היווניים העלו השערות לגבי החומר והמהות שלו; תאלס, טען שהמים הם יסוד העולם, לאחר מכן, התגבשה תיאורית ארבעת היסודות של אמפדוקלס, ולעומתה הוצבה תורת האטומים של האסכולה האטומיסטית.
בתקופה המודרנית, פיתח רנה דקארט את רעיון ההפרדה בין רוח לחומר. פילוסופים רבים אחריו עסקו בהבדלים ובקשרים בין השניים, והעלו תאוריות שונות בנושא.
לאורך השנים, התפתחו הגישות המנוגדות באשר לתפיסת החומר; המטריאליזם מבטא את הגישה המייחסת חשיבות לדברים החומריים, והאידיאליזם מעלה על נס את הרעיונות והעולם הרוחני, ולצידם הדואליזם אשר מייחס חשיבות גם לרוח וגם לחומר.
ראו גם

יסודות כימיים
מצב צבירה
מיון החלקיקים
חלקיק יסודי
חוזק חומרים
הערות שוליים

↑  יום חג למדע: פיזיקאים איתרו את "החלקיק האלוהי" - וואלה חדשות, באתר וואלה, 14 במרץ 2013
^ http://news.walla.co.il/?w=/14/2625130
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558290205171  BnF: cb11957866q (data)  GND: 4037940-1  LCCN: sh85082246  NDL: 00561096  NKC: ph120762
תפילת נחם

תפילת נחם או תפילת רחם היא קטע תפילה שנהוג להוסיפו בברכת ירושלים בתפילת שמונה עשרה בתשעה באב, על פי חלק מהמנהגים בכל שלוש התפילות ועל פי מנהגים אחרים בתפילת מנחה בלבד. שמה של תוספת זו נגזר ממילת הפתיחה שלה, לפי רוב נוסחיה.
תולדות התפילה

המקור לתפילת "נחם" הוא בתלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ד', הלכה ג' ובמסכת תענית,  פרק ב', הלכה ב', שם מובא גם נוסח הברכה. תפילת נחם בירושלמי מבוססת למעשה על ברכת ירושלים הרגילה של נוסח ארץ ישראל, יחד עם תוספת מיוחדת לתשעה באב.
בנוסח הירושלמי פותחת התפילה ב"רחם". כך גם פותחת התפילה בסדר רב עמרם גאון, בסידור רב סעדיה גאון וברמב"ם. לעומת זאת,
רבי אברהם בן נתן מביא בספר המנהיג את מנהג צרפת ופרובאנס לאמר בערבית ובשחרית רחם, ובמנחה "נחם".
דרך הוספת התפילה

בנוסח ארץ ישראל הקדום תפילת "רחם ה' אלוהינו וכו'" היא הנוסח הקבוע של ברכת ירושלים, ובתשעה באב מוסיפים מעין המאורע את המילים "העיר האבלה וכו", ולכן בירושלמי לא נזכרה "חתימה" מיוחדת לתפילה. בניגוד לכך, בנוסחי התפילה של היום ישנה חתימה מיוחדת לתפילת נחם, אך בדומה לנוסח ארץ ישראל פותחים בנוסח הרגיל של הברכה, ומוסיפים על גביה את תפילת נחם באמצעה. ברם, נוסח תפילת נחם של ימינו הוא עצמו הרכבה של "מעין המאורע" של המסורת הארץ ישראלית על גבי הנוסח הארץ ישראלי של יתר ימות השנה. חריג משאר הנוסחים הוא נוסח תימן בלדי בו בתשעה באב תפילת רחם מחליפה לחלוטין את ברכת ירושלים הרגילה.
נוסחי התפילה

להלן מובאים נוסחי תפילה זו לפי המקובל בקהילות ישראל. כדי להקל על המעיין, שינויי הנוסח המרכזיים הודגשו.
נוסחי התפילה > נוסח התלמוד הירושלמי

נוסח זה הוא הנוסח המופיע בירושלמי שלפנינו. אולם, המעתיקים של כתבי יד תלמודיים ומדפיסיהם נהגו לשנות את הנוסח בתלמוד כפי הנוסח שהיה מקובל במקומם, כך שאין להסיק בהכרח שהנוסח זה, הוא אכן הנוסח המקורי של הירושלמי.
רחם ה' אלהינו ברחמיך הרבים ובחסדיך הנאמנים עלינו ועל עמך ישראל, ועל ירושלים עירך ועל ציון משכן כבודך, ועל העיר האבילה והחריבה וההרוסה והשוממה, הנתונה ביד זרים הרמוסה ביד עריצים ויירשוה לגיונות ויחללוה עובדי פסילים, ולישראל עמך נתת נחלה ולזרע ישורון ירושה הורשתה, כי באש היצתה ובאש את עתיד לנחמה כאמור: ואני אהיה לה נאם ה' חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה.
בנוסח זה לא נזכרה חתימה מיוחדת לברכת ירושלים.
נוסחי התפילה > נוסח הספרדים

נחם ה' אלהינו את אבלי ציון ואת אבלי ירושלים, ואת העיר החרֵבה והבזויה והשוממה. מבלי בניה היא יושבת, וראשה חפוי כאישה עקרה שלא ילדה. ויבלעוה ליגיונים ויירשוה, ויטילו את עמך ישראל לחרב, ויהרגו בזדון חסידי עליון. על כן ציון בְּמֶרֶר תבכה וירושלים תתן קולה. לבי לבי על חלליהם, מעי מעי על הרוגיהם, כי אתה ה' באש הצתה ובאש אתה עתיד לבנותה. ככתוב: ואני אהיה לה נאם ה' חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ה', מנחם ציון בבנין ירושלים. (יש גורסים: מנחם ציון ובונה ירושלים)
נוסחי התפילה > נוסח אשכנז ונוסח ספרד

נחם ה' אלהינו את אבלי ציון ואת אבלי ירושלים, ואת העיר האבלה והחֳרבה והבזויה והשוממה. האבלה מבלי בניה, והחריבה ממעונותיה, והבזויה מכבודה, והשוממה מאין יושב. והיא יושבת וראשה חפוי כאישה עקרה שלא ילדה. ויבלעוה לגיונות, ויירשוה עובדי פסילים, ויטילו את עמך ישראל לחרב, ויהרגו בזדון חסידי עליון. על כן ציון בְּמַר תבכה וירושלים תתן קולה. לבי לבי על חלליהם, מעי מעי על חלליהם, כי אתה ה' באש הצתה ובאש אתה עתיד לבנותה. כאמור: ואני אהיה לה נאם ה' חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ה', מנחם ציון ובונה ירושלים.
נוסחי התפילה > נוסח תימן (בלדי)

רחם ה' אלהינו עלינו ועל ישראל עמך ועל ירושלים עירך, העיר האבילה, החרֵבה, השוממה, הנתונה ביד זרים, היושבת וראש לה חפוי כאישה עקרה שלא ילדה. ויבלעוה ליגיונים, ויירשוה עובדי פסילים, ויתנו את נבלת עבדיך מאכל לעוף השמים ולבהמת הארץ. על כן ציון בִּמְרָר תבכה וירושלים תתן קולה. לבי לבי על חלליהם, מעי מעי על הרוגיהם. ראה ה' והביטה ורחם שוממותיה ונחמיה. כי אתה ה' באש הצתה ובאש אתה עתיד לבנותה. ככתוב: ואני אהיה לה נאם ה' חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ה', בונה ירושלים.
נוסחי התפילה > נוסח איטליה

בנוסח זה נאמרת תפילת נחם בכל תפילות תשעה באב, ולא רק בתפילת מנחה, אך בתפילות ערבית ושחרית אומרים "רחם", ובמנחה "נחם":
רחם (במנחה: נחם) ה' אלהינו עלינו ועל ישראל עמך ועל ירושלים עירך, ועל ציון משכן כבודך, ועל העיר האבילה, החרֵבה והשוממה הנתונה ביד זרים הרמוסה בכף עריצים. ויבלעוה לגיונות, ויירשוה עובדי אלילים, ולישראל עמך נתתהּ, ולזרע יעקב ירושה הורשתהּ. נערהּ ה' אלהינו מעפרהּ, והקיצה מארץ דִּוְיהּ. נטה עליה כנהר שלום, וכנחל שוטף כבוד גוים. כי באש הצתהּ ובאש אתה עתיד לבנותהּ. כאמור: ואני אהיה לה נאם ה' חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ה', מנחם ציון עירו ואבלי עמו ובונה ירושלים.
נוסחי התפילה > נוסח רומניא

בנוסח זה נאמרת תפילת נחם בכל תפילות תשעה באב, ולא רק בתפילת מנחה, אך בתפילות ערבית ושחרית אומרים "רחם", ובמנחה "נחם":
רחם (במנחה: נחם) ה' אלהינו עלינו ועל ישראל עמך ועל ירושלים עירך, ועל ציון משכן כבודך, ועל העיר האבלה, החרֵבה והשוממה הנתונה ביד זרים הרמוסה בכף עריצים. ויבלעוה לגיונות, ויהללוה עובדי פסילים, ולעמך ישראל באהבה נתתהּ, ולזרע ישרון ירושה הורשתהּ. נערהּ ה' אלהינו מעפרהּ, והקיצה מארץ דִּוויהּ. נטה עליה סכת שלום כנהר שלום, וכנחל שוטף כבוד גוים. כי באש הצתהּ ובאש החרבתה ובאש אתה עתיד לבנותהּ ולנחמהּ. כאמור: ואני אהיה לה חומת אש סביב נאם יי ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ה', בונה ירושלים.
באילו תפילות אומרים תפילה זו

יש נוהגים לומר את תפילת נחם בכל שלוש התפילות של תשעה באב (תפילת ערבית, תפילת שחרית ותפילת מנחה). כך נוהגים חלק מן הספרדים (היישוב הישן הספרדי בארץ ישראל, מצרים, הקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם ועוד), וכך גם המנהג אצל יהודי תימן ונוסח איטליה, וכן נהגו בנוסח רומניא. הנימוק לדעה זו הוא כי מקור תפילת נחם הוא בתלמוד ירושלמי (מסכת ברכות, פרק ד' הלכה ג'), שאינו מציין כי יש לאומרה רק בתפילת מנחה, אלא כותב באופן סתמי שיש להוסיף תפילה זו בתשעה באב, ומכאן הסיקו שיש לאומרה בכל התפילות.
לעומתם יש נוהגים לומר תוספת זו רק בתפילת מנחה של תשעה באב. כך נוהגים האשכנזים, וחלק מן הספרדים (בעיקר יוצאי צפון אפריקה, בבל (עיראק), גאורגיה, טורקיה, הבלקן, הודו וחלק מהספרדים במערב אירופה, למעט באמסטרדם). הטעם למנהג זה הוא שנוסח התפילה "נחם" מבטא נחמה, וציפייה לגאולה, שבמסורת היהודית שייכים אך ורק לסוף הצום של תשעה באב ולא לתחילתו. מסיבה זו בנוסח איטליה ובנוסח רומניא גורסים בתפילת ערבית ותפילת שחרית "רחם" ובתפילת מנחה "נחם", ובכך נמנעים מהזכרת נחמה בתפילת ערבית ושחרית.
הצעות לשינוי נוסח התפילה לאחר מלחמת ששת הימים

לאחר מלחמת ששת הימים ושחרור ירושלים העתיקה הועלו הצעות בקרב הציבור הדתי לאומי לבטל את אמירת תפילת נחם או לשנות את נוסחה. לטענת התומכים בביטול או שינוי התפילה, המלים "החריבה והבזויה והשוממה" חסרות תוכן כיום, ואינן אמירת אמת. לטענתם, אין בעיה לשנות את נוסח התפילה מכיוון שממילא לברכה יש נוסחים רבים ושונים וחילופי מנהגים. חלק מהרבנים, ביניהם הרב עובדיה יוסף, הרב איסר יהודה אונטרמן, והרב יוסף דב סולובייצ'יק, התנגדו לשינוי התפילה. רוב המתנגדים שוללים שינויים בנוסח התפילה באופן גורף ומתרצים את התאמת הנוסח למציאות באופנים שונים. למשל, היו שהסבירו שירושלים במצבה הנוכחי נחשבת עדיין חריבה, כיוון שעוד לא נבנה בית המקדש. כמו כן לדעתם המצב הרוחני של ירושלים ירוד למדי, וניתן להתייחס לכך כאל "חורבן רוחני", ולפיכך המלים "החריבה והבזויה והשוממה" עדיין בעלות תוכן ומשמעות. הסבר אחר שניתן היה שעיר דוד, היא ירושלים המקורית, עדיין חריבה.
הפולמוס סביב התפילה נמשך עד היום.
הצעות לשינוי נוסח התפילה לאחר מלחמת ששת הימים > הצעות לשינוי

הרב חיים דוד הלוי שהיה רבה הראשי של תל אביב הציע לשנות את נוסח התפילה על ידי שינוי לשון ההווה ללשון עבר כדלהלן: "נחם ה' אלהינו את אבלי ציון ואת אבלי ירושלים, ואת העיר שהיתה חרבה ובזויה ושוממה. מבלי בניה היא ישבה וראשה חפוי...". כלומר הדגשת האבלות על העבר, אך הימנעות מהזכרת החורבן שאינו תואם את המציאות, לדבריו.
הרב שלמה גורן, שהיה הרב הראשי לצה"ל בזמן שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים ולאחר מכן הרב הראשי לישראל, הציע בתשעה באב ה'תשכ"ז (חודשיים לאחר שחרור העיר) נוסח מחודש לתפילת נחם. הנוסח, אשר לפי הכיתוב המצורף לו מבוסס על "התלמוד הירושלמי, הגאונים והראשונים", פורסם על ידי הרבנות הראשית לישראל בעיתונות ובדפי חלוקה לציבור והוא:
"נחם, ד' אלוקינו, את אבלי ציון ואת אבלי ירושלים ואת העיר האבלה. ציון במר תבכה, וירושלים תתן קולה. לבי לבי על חלליהם, מעיי, מעיי על הרוגיהם.
ולישראל עמך נתתה נחלה, ולזרע ישורון הורשתה. נערה, ד' אלוקינו, מעפרה, והקיצה מארץ דוויה, נטה אליה כנהר שלום וכנחל שוטף כבוד גויים.
כי אתה ד' באש הצתה ובאש אתה עתיד לבנותה, כאמור: "ואני אהיה לה נאום ד', חומת אש סביב ולכבוד אהיה בתוכה. ברוך אתה ד' מנחם ציון ובונה ירושלים".
נוסחים אחרים הציעו הרב דוד שלוש, פרופ' אפרים אלימלך אורבך, הרב מנחם עמנואל הרטום, הרב נחום אליעזר רבינוביץ' (שבו עיקר השינוי הוא מהעיר להר) ורבנים נוספים. גם בתנועה הרפורמית הוצעו נוסחים אחרים לתפילה, המתייחסים גם לבני דתות אחרות הקשורות בירושלים.
לקריאה נוספת

הרב יהושע בוך, והרב ראובן יוסף האס, פרוש אור לישרים ופירות הארץ, מסכת תעניות, מכון ירושלמי, תשס"ד.
הרב דוד שלוש, שו"ת חמדה גנוזה, חלק א, ירושלים, תשל"ו (עמ' רלג-רלד)
הרב חיים דוד הלוי, שו"ת עשה לך רב, חלק א', תל אביב תשל"ו (בסימן י"ג הוא מסביר את התנגדותו לביטול תשעה באב. בסימן י"ד הוא מסביר את עמדתו בנוגע לשינוי נוסח התפילה, וגם דן באילו תפילות נוהגים להוסיף את תפילת נחם).
שם, חלק ב, תל אביב תשל"ח, סימנים לו-לט (עמ' קלט-קמח).
הרב עובדיה יוסף, שו"ת יחוה דעת, חלק א', ירושלים, תשל"ז (בסימן מ"ג הוא מסביר את עמדתו בנוגע לשינוי נוסח התפילה, ובסימן מ"ד דן באילו תפילות נוהגים להוסיף את תפילת נחם).
יעל לוין-כ"ץ, "נוסח תפילת 'נחם'", תחומין כא (תשס"א), עמ' 71–90.
הערות שוליים

↑  סדר תשעה באב, סדר רב עמרם גאון, ורשה תרכ"ה, חלק א', עמ' 43, באתר דעת
↑  סדור רב סעדיה גאון, מקיצי נרדמים, ראובן מס, ירושלים תשכ"ג, עמ' שיח, באתר היברובוקס
↑  ספר המנהיג, ווארשא תרמ"ה 1885, הלכות תשעה באב, עמוד 80
↑  מסכת תעניות, הרב בוך פרוש אור לישרים.
↑  כתב יד ליידן לברכות ומדרשים.
↑  כך הוא בכל הסידורים הישנים, ובמקצת מהסידורים הנדפסים היום נדפס עובדי זרים והוא משינויי הצנזורה. (לפי סידור "אזור אליהו" מהדורה שלישית, תשס"ד).
↑  צבי שיימן, ‏הרב זייני: אפשר לעדכן את נוסח תפילת 'נחם', באתר "סרוגים", 15 ביולי 2013
↑  הרב חיים נבון, נוסח התפילה במציאות משתנה, צהר לב, מובא באתר דעת
↑  הרב דוד לאו, שינוי נוסח "נחם", אתר מורשת, ח' באב התש"ע
↑  תפילת נחם וחשש מדובר שקרים, מעריב, 3 באוגוסט 1976
↑  ברכת נחם (גורן)
↑  מחזור מנהג איטלייאנו, רומא תש"ן, עמ' 128.
↑  נוסח מחודש לתפילת 'נחם', מאת הרב נחום רבינוביץ', באתר כיפה, ‏01/08/17
| תפילת העמידה |
| --- | --- | --- |
| שלוש הברכות הראשונות | שלוש הברכות הראשונות |  |
| ברכות שבח | ברכת אבות • ברכת גבורות • ברכת קדושת השם |  |
| הברכות האמצעיות | הברכות האמצעיות |  |
| בקשות תפילת שמונה עשרה | ברכת חונן הדעת • ברכת תשובה • ברכת סליחה • ברכת גאולה • ברכת רפואה • ברכת השנים • ברכת קיבוץ גלויות • ברכת המשפט • ברכת המינים • על הצדיקים • ברכת ירושלים • מצמיח קרן ישועה • שומע תפילה |  |
| בתפילת שבע | ברכת קדושת היום |  |
| בתפילת תשע | מלכויות זכרונות ושופרות |  |
| בתפילת עשרים וארבע | זכרונות • שופרות • אל ה' בצרתה לי • אשא עיני אל ההרים • ממעמקים קראתיך ה' • תפלה לעני כי יעטוף |  |
| שלוש הברכות האחרונות | שלוש הברכות האחרונות |  |
| ברכות הודאה | ברכת עבודה • ברכת הודאה • ברכת שים שלום |  |
| תוספות | תוספות |  |
| הזכרות | משיב הרוח ומוריד הגשם • מוריד הטל • שאלת גשמים |  |
| בחזרת הש"ץ | קדושה • מודים דרבנן • ברכת כהנים |  |
| בזמנים מיוחדים | אתה חוננתנו • יעלה ויבוא • על הנסים • תפילת נחם • תפילת עננו • ועננו בורא עולם • ותערב • הוספות ושינויים לעשרת ימי תשובה • וידוי |  |
| תפילות העמידה השונות | תפילות העמידה השונות |  |
| בכל יום | תפילת שחרית • תפילת מנחה • תפילת ערבית |  |
| בשבתות ובמועדים | תפילת מוסף |  |
| ביום הכיפורים (ובתענית ציבור) | תפילת נעילה |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
יהודה כהנא הלר

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1743 ט"ז בכסלו ה'תק"ד קאלוש, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  22 באפריל 1819 (בגיל 75) כ"ז בניסן ה'תקע"ט סיגט, האימפריה האוסטרית 
 תקופת הפעילות:  ? – 22 באפריל 1819 
 חיבוריו:  קונטרס הספיקות, תרומת הכרי 
 
הרב יהודה כהנא הלר (ט"ז בכסלו תק"ד, 1743 - כ"ז בניסן ה'תקע"ט, 22 באפריל 1819) היה רבה של סיגט שבמחוז מרמורש. אחיו הבכור של הרב אריה לייב הלר, בעל "קצות החושן". נודע בחיבורו קונטרס הספיקות.
ביוגרפיה

נולד בקאלוש שבגליציה לרב יוסף הכהן, ואשתו ניסל. אביו היה אחד משלשה רבנים כהנים בעיירה.
לאחר נישואיו עבד כסוחר ואף כמוזג בבית מרזח, בסמוך לעיירת הולדתו. בהמשך עבר ללבוב, ועבד בהוראה לתלמידים צעירים. במקום זה התיידד עם רבי יוסף תאומים שמאוחר יותר נודע כמחבר הספר פרי מגדים, ונותר עמו בקשר מכתבים.
מונה כדיין ומורה צדק במונקאץ'.