stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחמן טוקר
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב אליעזר חיים טוקר ששימש מנהל רוחני בישיבת "כנסת ישראל" בחברון, לאחר שעלתה מהעיירה סלבודקה, ולצפורה, בתו של יעקב גדליהו ולדנברג ונכדתו של הרב נחום רגוזניצקי ראש ישיבת עץ חיים.
התחנך בתלמוד תורה "יבנה" בעיר, ולאחר מכן בישיבת "כנסת חזקיהו" בכפר חסידים, שם התקרב למשגיח רבי אליהו לופיאן, ולראש הישיבה רבי אליהו מישקובסקי. כעבור תקופה עבר ללמוד בישיבת פוניבז', בלכתו למבחן בישיבת פוניבז' צייד אותו המשגיח רבי אליהו לופיאן במכתב המלצה לראשי הישיבה פוניבז', בו העיד עליו כי עתידו לגדולות[דרוש מקור].
לאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת חברון, במקביל הלך לשמוע חבורה בענייני סדר קודשים מרבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק בישיבת בריסק, וכן חבורות ושיעורים מרבי חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר. בכסלו ה'תשכ"ה נישא למנוחה, בת רבי אברהם משה חברוני ראש ישיבת חברון, שהיה חתנו של רבי משה מרדכי אפשטיין ראש הישיבה הראשון. לאחר נישואיו שמע חבורות בענייני קדשים מרבי דוד סולובייצ'יק. בתחילה התגורר בשכונת גאולה, ומאוחר יותר בעקבות מעברה של ישיבת חברון לשכונת גבעת מרדכי עבר להתגורר בשכונה, עד לפטירתו.
בשנת ה'תשכ"ט מונה לר"מ בישיבה. מאוחר יותר נחשב אחד מראשי הישיבה, אם כי לא נתמנה לראש ישיבה מן המניין. הוא החל למסור שיעורים במתכונת דו-חודשית לבני הוועד השלישי, ומעין שיעורים כלליים מעת לעת ב"היכל הכולל" - בית המדרש המשני של הישיבה. נהג לשבת בירכתי בית המדרש שם נקהלו סביבו תכופות תלמידים שנמשכו לדמותו הייחודית.
במשך שנתיים שימש כר"מ בישיבה בצפת, שם שהה במשך השבוע כשהוא חוזר לביתו בירושלים לשבתות, וכן מסר במשך תקופה שיעורים בישיבת אור החיים לבעלי תשובה.
נפטר ב-19 ביולי 2017 (כ"ה בתמוז ה'תשע"ז) לאחר מחלה שנמשכה כמה חודשים, ונטמן בהר המנוחות.
דרכו בלימוד

העמיק בשיטת רבותיו מבית בריסק, בלט בליבון נקודות יסוד בסוגיה דרך דקדוק בעומק הפשט. נודע בכושר דיבור מתומצת ושנון, מה שהפך אמרות רבות בשמו למדוברות בקרב ציבור תלמידיו, בעיקר בענייני פרשות ומועדים בהם הרבה לעסוק.
כשנה לפני פטירתו הוציאו תלמידיו לאור קונטרס משיעוריו, בקונטרס משולבים חידושים על הש"ס, על התורה ונושאים במועדי השנה. בהמשך שולב תוכנם בספר "ברכת נחמן" שנדפס מאוחר יותר, וצורפה לו הקדמה שכתב הרב טוקר בחייו.
משפחתו

רעייתו, הסופרת והעיתונאית מנוחה טוקר.
אחיו הרב ירחמיאל - בעל תפילה בימים נוראים בישיבת חברון, ר"מ בישיבת אור ברוך.
אחיו הרב אברהם יצחק - מחבר הספר 'ביכורי ארץ' על הש"ס.
כלתו, חוי טוקר, היא שופטת בבית משפט השלום, והיא השופטת החרדית הראשונה והיחידה שנבחרה לכהונת שופט
כלתו אסתר טוקר - סופרת חרדית.
ספריו

ברכת נחמן, ירושלים, תש"פ, אסופות מחידושיו, יצא לאור על ידי תלמידיו
תורת הגרנ"ט וקונטרסים נוספים, נדפסו בחייו על ידי תלמידיו
הערות שוליים

↑  תואר הניתן לשם כבוד.
↑  יתד נאמן, כ"ו תמוז תשע"ז
↑  יתד נאמן, כ"ו תמוז תשע"ז, הפלס, כ"ו תמוז תשע"ז
| רבני ישיבת חברון כנסת ישראל |
| --- | --- | --- |
| ראשי הישיבה בהווה | הרב דוד כהן • הרב שלמה כץ • הרב משה מרדכי פרבשטין • הרב יוסף חברוני |  |
| משגיחים בהווה | הרב חיים יצחק קפלן |  |
| ראשי ישיבה שנפטרו | הרב משה מרדכי אפשטיין • הרב יחזקאל סרנא • הרב משה חברוני • הרב אהרן כהן • הרב שמחה זיסל ברוידא • הרב אברהם פרבשטין |  |
| משגיחים שנפטרו | הרב נתן צבי פינקל (הסבא מסלבודקא) • הרב יהודה לייב חסמן • הרב אברהם נח פאלי • הרב מאיר חדש • הרב צבי הירש פאלי • הרב אברהם סלומון |  |
| רבנים בולטים בישיבה שנפטרו | הרב אהרן יפה'ן • הרב משה פינקל  • הרב נחמן טוקר |  |
| רבנים שעזבו | הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב הלל זקס • הרב חיים סרנא • הרב רפאל שמואלביץ • הרב שלמה פאליי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410934705171  VIAF: 4219154923745663780004   WorldCat (עם VIAF): 4219154923745663780004 
קונטרסי החידושים של הרב טוקר
ניקלס נט-או-דאג

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1979 (בן 44) סטוקהולם, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 שפות היצירה:  שוודית 
 סוגה:  ספרות פשע, ספרות מסתורין היסטורית 
 יצירות בולטות:  1793, 1794 
 תקופת הפעילות:  מ-2017 
 פרסים והוקרה:  אזרח כבוד של סטוקהולם 
 
ניקלס קרל בוסון נט-או-דאג (בשוודית: Niklas Carl Bosson Natt och Dag; נולד ב־3 באוקטובר 1979) הוא סופר שוודי, הכותב בעיקר ספרות בלשית היסטורית.
משפחת נט-או-דאג

ניקלס הוא בן למשפחת נט-או-דאג (מילולית: "יום ולילה"), משפחת אצולה שוודית עתיקת יומין, ששורשיה הולכים עד לשנת 1281 ומאז 1631 התבססה כמשפחה רבת אמצעים והיה לה אף שלט אצולה.
שלט האצולה של משפחת נט-או-דאג
גוסטב פרסון נט-או-דאג, מבני המשפחה הידועים, שימש כאחד מיועציו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה
בית המשפחה באודבלה.
סמל העיר Sävsjö, השואבת השראה מסמל המשפחה. Sävsjö ממוקמת בין סטוקהולם למאלמה.
ביוגרפיה

נט-או-דאג נולד בסטוקהולם. משנת 2000 עד 2003, למד במכללה בקלמר, שוודיה. מאוקטובר 2006 עד אוקטובר 2008 עבד כעורך הראשי של מגזין סליץ (Slitz). ספרו הראשון היה הרומן הספרותי ההיסטורי "1793". הוא ידוע כמנגן בנוסף לגיטרה גם על נבל ניקל (כלי מיתר עם מקשים), מפוחית, מנדולינה ושאקוחאצ'י (חליל יפני). הוא גר בסטוקהולם עם אשתו ושני בניו.
בשנת 2020 הוענק לו פרס אזרח כבוד מטעם עיריית סטוקהולם.
ספריו > סדרת בלמן נואר

1793 (2017)
1794 (2019)
1795 (2021)
סבב הגביע העולמי באופני כביש

| --- | --- |

 סוג:  מרוץ אופני כביש
 משך:  10 ימים
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1989
 מרוצים עד כה:  16
 מנצח ראשון:  שון קלי
 מוביל במספר הניצחונות:  פאולו בטיני (3)
 מנצח אחרון:  פאולו בטיני
 שנת מרוץ אחרונה:  2004
 
סבב הגביע העולמי באופני כביש הוא סבב שנתי של מרוצי אופניים חד-יומיים שנערך בין השנים 1989-2004 על ידי איגוד האופניים הבינלאומי (UCI). ברוב שנותיו כלל הסבב 10 מרוצים חד-יומיים ונקרא בקיצור "הגביע העולמי". סבב זה החליף במידה רבה את סבב הסופר פרסטיז' פרנו אינטרנסיונל שנערך בחסות חברת המשקאות פרנו והתקיים בשנים 1958-1988. החל מ-2005 ועד 2008 התקיים סבב מורחב שנקרא פרו-טור וכולל מרוצים נוספים, כולל מרוצי קטעים וגרנד טורים ומ-2009 נקרא UCI World Tour. במשך שנות קיום הסבב, נחשב, בדרך כלל, המנצח בסבב כרוכב הטוב ביותר במרוצים החד-יומיים. כיוון שסבב הפרו-טור כולל גם מרוצי קטעים רבים, בהם גם הגרנד טורים, אין קשר ישיר בין יכולת המנצח בסבב ובין הצטיינות במרוצים חד-יומיים.
חלק מעשרת המרוצים הללו היו מרוצים ותיקים ויוקרתיים, שזכו לתואר קלאסיים, וחלק אחר מהמרוצים היו פחות ותיקים ונכללו בסבב בזכות המדינות בהם התקיימו, שהיו בעלות מסורת עשירה במרוצי אופניים, או מדינות שה-UCI רצה לקדם בהם את הספורט. הכללת המרוצים הללו בסבב הביאה לעלייה נוספת ביוקרתם לעומת מרוצים אחרים שלא נכללו בסבב. מספר מרוצים הוחלפו במהלך שנים אלו על ידי מרוצים אחרים. חמשת המרוצים החד-יומיים היוקרתיים ביותר, שזכו לכינוי חמשת המונומנטים, נכללו בסבב במשך כל שנות קיומו.
רוכב שניצח במרוץ קיבל 100 נקודות וניתן ניקוד יורד גם לרוכבים שהגיעו עד למקום ה-25 במרוץ. המנצח בסבב כולו היה מי שצבר בתום הסבב את מירב הנקודות. כדי לזכות בתואר, על רוכב היה לסיים לפחות שישה מרוצים מתוך העשרה. בנוסף לתחרות האישית, זכו גם הקבוצות לניקוד עבור השגי רוכביהן, אך יוקרתה של התחרות הקבוצתית נפלה מזו האישית. על הרוכב המוליך בסבב היה ללבוש חולצה הדומה לחולצת הקשת בענן של אלוף העולם, בהבדל שפסי הצבעים היו לאורך החולצה.
החל משנת 1998 נערך סבב דומה גם לנשים. בניגוד לגברים, הסבב לנשים המשיך להיערך עד 2015.
רשימת מרוצי הגביע העולמי

(בסוגריים השנים בהן נכלל המרוץ בסבב)
מילאנו – סן רמו – מתקיים במרץ באיטליה (1989-2004)
רונדה ון פלנדרן – מתקיים באפריל בפלנדריה (בלגיה), נחשב אחד מהקלאסיקות הצפוניות (1989-2004)
פריז–רובה – מתקיים באפריל בצפון צרפת, נחשב אחד מהקלאסיקות הצפוניות (1989-2004)
מרוץ אמסטל גולד – מתקיים באפריל בלימבורג (הולנד), נחשב אחד מהקלאסיקות של הארדנים (1989-2004)
לייז'–בסטון–לייז' – מתקיים באפריל בארדנים הבלגיים, נחשב אחד מהקלאסיקות של הארדנים (1989-2004)
וינקנטון קלאסיק – התקיים באנגליה (1989-1997) מ-1998 איננו מתקיים יותר, הוחלף על ידי HEW קלאסיקס
HEW קלאסיקס – מתקיים באוגוסט בגרמניה (1998-2004)
קלאסיקה סן סבסטיאן – מתקיים באוגוסט בחבל הבסקים (ספרד) (1989-2004)
צירי מצגטה – התקיים באוגוסט בציריך (שווייץ), (1989-2004) שנת 2006 הייתה האחרונה לקיום המרוץ במתכונת מקצוענית.
גראן פרי דה אמריקס – התקיים בקנדה (1989-1992), מ-1992 אינו מתקיים יותר
פריז–טור – מתקיים בספטמבר בצרפת (1989-2004)
ג'ירו די-לומברדיה – מתקיים באוקטובר בצפון איטליה (1989-2004)
גראן פרי דה נסיון – מרוץ נגד השעון המתקיים בצרפת (1990-1993)
רונד אום דן הנינגר טורם – מתקיים בגרמניה (1995)
גביע יפן – מתקיים ביפן (1996)
גראן פרי דה לה ליברסיון – מרוץ קבוצתי נגד השעון שהתקיים בהולנד (1989-1991), מ-1991 איננו מתקיים יותר (למעשה הוחלף בשנות ה-2000 באיינדהובן נגד השעון)
רשימת הרוכבים המנצחים

| שנה | זוכה | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | אירלנד שון קלי | שווייץ טוני רומינגר | דנמרק רולף סורנסן |
| 1990 | איטליה ג'אני בוניו | בלגיה רודי דננס | אירלנד שון קלי |
| 1991 | איטליה מאוריציו פונדריסט | צרפת לורן ז'אלאבר | דנמרק רולף סורנסן |
| 1992 | גרמניה אולף לודוויג | שווייץ טוני רומינגר | איטליה דווידה קסאני |
| 1993 | איטליה מאוריציו פונדריסט | בלגיה יוהאן מוסיאו | הממלכה המאוחדת מקס שיאנדרי |
| 1994 | איטליה ג'אנלוקה בורטולמי | בלגיה יוהאן מוסיאו | בלגיה אנדריי צ'מיל |
| 1995 | בלגיה יוהאן מוסיאו | בלגיה אנדריי צ'מיל | איטליה מאורו ג'אנטי |
| 1996 | בלגיה יוהאן מוסיאו | איטליה אנדראה פריגאטו | איטליה מיקלה ברטולי |
| 1997 | איטליה מיקלה ברטולי | דנמרק רולף סורנסן | איטליה אנדראה טאפי |
| 1998 | איטליה מיקלה ברטולי | הולנד לאון ון בון | איטליה אנדראה טאפי |
| 1999 | בלגיה אנדריי צ'מיל | הולנד מיכאל בוכרד | בלגיה פרנק ונדנברוק |
| 2000 | גרמניה אריק צאבל | בלגיה אנדריי צ'מיל | איטליה פרנצ'סקו קזגרנדה |
| 2001 | הולנד אריק דקר | גרמניה אריק צאבל | לטביה רומאנס ויינשטיינס |
| 2002 | איטליה פאולו בטיני | בלגיה יוהאן מוסיאו | איטליה מיקלה ברטולי |
| 2003 | איטליה פאולו בטיני | הולנד מיכאל בוכרד | בלגיה פיטר ון פטגם |
| 2004 | איטליה פאולו בטיני | איטליה דווידה רבלין | ספרד אוסקר פריירה |
נחל סוסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל רבה (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת גוש דן מוגדלת) נחל סוסי(למפת גוש דן רגילה) נחל סוסי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סוסי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סוסי
 
נוף נחל סוסי בהדום השומרון ממע' לגדר ההפרדה
נחל סוסי הוא נחל אכזב במערב השומרון ויובל של נחל רבה, הנחל הוא חלק מאגן הניקוז של הירקון, תחילתו במקביל לכביש חוצה שומרון מזרחית לאזור התעשייה ברקן וסופו עם פגישתו עם נחל רבה ביער ראש העין.
מקור השם הוא בשמו הערבי של חלקו העליון של הנחל ואדי סוסיה על שם ח'רבת סוסיה שמעליו.
מהלך הנחל

he
תחילתו של הנחל מדרום לכפר חרס וממזרח לאזור התעשייה ברקן, בקטע זה עובר כביש 5 (חוצה שומרון) בגיא שנוצר על ידי הנחל.


באזור ברוכין פונה הנחל לכיוון דרום מזרח מצפון לכביש 446 והיישובים ברוכין, עלי זהב, לשם, דיר בלוט וראפאת בנויים על גדותיו, בקטע זה עובר הנחל בינות כרמי זיתים.


מזרחית לדיר בלוט חוצה את הנחל גדר ההפרדה, לאחר חציית גדר ההפרדה ממשיך הנחל בגבעות הדום השומרון ובנוף של בתה עשבונית עד לראש העין, מזרחית לראש העין משנה הנחל את כיוונו מדרום לצפון ונשפך לנחל רבה, קטע זה הוסדר ומהווה תעלת ניקוז במקביל לכביש המחבר את השכונות החדשות של ראש העין לכביש 5.
חי וצומח

ממזרח לגדר ההפרדה עובר הנחל בנוף מעובד של כרמי זיתים, ממערב לגדר ההפרדה עובר הנחל בבתה עשבונית שגדלים בה גאופיטים רבים, שיחי אוג קוצני ושיחי אשחר המגיעים בה לגודל של עץ קטן ויוצרים נוף של יער פארק הייחודי להדום השומרון,


במצוקים שמתחת לחירבת אום אל חמם חיים שפני סלע ומאז בניית גדר ההפרדה התרבו באזור הצבאים, באביב ניתן לעיתים לשמוע באזור קוקיות.
ארכאולוגיה ושרידי אדם

במפגש נחל סוסי ונחל רבה מצויות שתי מערות שהאדם הקדמון התגורר בהם לפני כחצי מיליון שנה ועד התקופה הנאוליתית, מערת קסם ומערת שקיף א שיח.
בכול אזור הנחל קיימים שרידים רבים לחוות וישובים בעיקר מהתקופה הפרסית, ההלניסטית והביזנטית אך גם מתקופות אחרות שהתבססו על גידול כרמי זיתים ומרובים בהם בתי הבד ובורות המים.
שרידים יפים במיוחד השתמרו בדיר סמען ליד לשם ובחורבת כספה וחרבת אום אל חמם מזרחית לראש העין.
מהתקופה העות'מאנית קיימים בגדות הנחל משרפות סיד.
חשיבות אקולוגית

נחל סוסי מהווה מסדרון אקולוגי שגם יונקים וזוחלים גדולים יחסית יכולים לנוע לאורכו מהרי השומרון למישור החוף, במקביל הוא חלק מהמסדרון האקולוגי הנקרא ציר הגבעות המחבר את האזורים הים תיכוניים במערב ארץ ישראל.
יער הפארק שיוצר האשחר במורדות השומרון מהווה יחידת נוף ייחודית.
שיחי האוג קוצני נפוצים בספר מדבריות יהודה והשומרון ומציאותם במערב השומרון חריגה, בעבר הייתה כוונה להכריז על מערב הנחל כשמורת טבע לצורך הגנה על אזור תפוצה זה, הכוונה בוטלה ובמקומה מתוכננת הכרזת שמורת אוג קוצני באזור נירית-ירחיב.
מסלולי טיול ודרכי גישה לנחל

ממחלף שער השומרון (אורנית) ניתן להגיע לדרך עפר המתמשכת לאורך הנחל עד לגדר ההפרדה.
לחלקו העליון של הנחל ניתן להגיע מכביש 5 ומדרכי עפר המסתעפות מכביש 446.
לקריאה נוספת

החברה להגנת הטבע - ציר הגבעות המרכזי (הקישור אינו פעיל)
הערות שוליים

↑  אוניברסיטת תל אביב, ‏שריד האדם המודרני העתיק ביותר התגלו במערת קסם ליד ראש העין, באתר "הידען", 25 בדצמבר 2010
↑  Israel Antiquities Authority, www.hadashot-esi.org.il
סקוץ' (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 סוגה:  מוזיקת דאנס אלקטרונית 
 חברת תקליטים:  EMI 
 www.scoochworld.com
 חברים
 נטלי פאוורס David Ducasse 
 
סקוץ' (באנגלית: Scooch) היא להקת יורודאנס בריטית בה חברים נטלי פאוורס, קרוליין בארנס, דייוויד דוקאס וראס ספנסר.
היסטוריה

בין 1997-1998 ערכו מפיקי המוזיקה מייק סטוק ומאט אייטקן מבחנים לגיבוש הלהקה, וארבעת החברים נבחרו בסוף 1998. ב-1999 הוחתמו על ידי אקולייד, לייבל הפופ של EMI ובאותה שנה זכו בתחרות של תוכנית הבוקר "Live & Kicking" בערוץ BBC One.
הסינגל הראשון של הלהקה, "When My Baby", נכנס לטופ-40 הבריטי. לאחר מכן השתתפה כלהקת חימום במופעים של B*Witched והוציאה את הסינגל המצליח ביותר שלה, "More Than I Needed to Know", שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד היפני. הסינגל השלישי של הלהקה, "The Best Is Yet To Come" הגיע למקום ה-12 במצעד הבריטי. בשנת 2000 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "Welcome To The Planet Pop", לשוק היפני. לאחר מכן הוציאה את הסינגל הרביעי "For Sure" ובעקבותיו את הגרסה הבריטית של אלבומה הראשון, תחת השם "Four Sure". הסינגל לא נכנס לטופ-40. בהמשך הלהקה התפרקה.
בפברואר 2007 התאחדה הלהקה כדי להתחרות בקדם אירוויזיון הבריטי וזכתה בתחרות ב-17 במרץ עם השיר "Flying the Flag". במהלך ההכרזה על הזוכה בתחרות חל בלבול וכל אחד מהמנחים הכריז על זוכה אחר, אך כעבור שניות אחדות הסתבר שסקוץ' זכתה בתחרות. הלהקה ייצגה את הממלכה המאוחדת בתחרות אירוויזיון 2007 שנערכה בהלסינקי שבפינלנד והגיעה למקום ה-23 מבין 24. במצעד הבריטי הגיע השיר למקום החמישי.
ספריית יהודה דקל

לוגו של ספריית יהודה דקל
ספריית יהודה דקל היא הוצאת ספרים ישראלית שנוסדה על ידי בועז דקל והמועצה לשימור אתרים בשנת 2009. ייעודה של ההוצאה הוא הוצאת ספרי מורשת והיסטוריה. המו"ל של ההוצאה הוא בועז דקל.
בשנת 2009, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומשפחת דקל חברו יחד והקימו את הספרייה כמפעל להנצחת שמו ומורשתו של יהודה דקל. ההוצאה מוציאה לאור גם את המגזין של המועצה לשימור אתרים.
מספרי ההוצאה

יהודה דקל, טיפה משלי, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2009
יהודה דקל, מצודת כח, רעות תחת אש, הוצאת כרטא, הוצאת ספריית יהודה דקל, ירושלים, הוצאה מחודשת, 2009
מרדכי נאור, בחזרה לרכבת העמק, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2009
מרדכי נאור ועופר רגב, מאה מקומות שמורים - מסע באתרי השימור של ישראל - (לזכרו של יהודה דקל), הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2010
פרדי כהנא, לא עיר לא כפר, האדריכליות של הקיבוץ 1990-1910, יד טבנקין, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
מרדכי נאור, כנרת - החווה והחצר - מערש ההתיישבות לאתר שימור, הוצאת ספריית יהודה דקל והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
אריה יצחקי, גבורת משמר הירדן, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
גד קרויזר, הטיגארטים - הקמת מצודות המשטרה הבריטית בארץ ישראל 1938 -1943, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
מרדכי נאור, החותֵם העשירי - אליהו דובקין, הוצאת ספריית יהודה דקל והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2012
שלמה הלל, רוח קדים: בשליחות מחתרתית לארצות ערב,  הוצאת ספריית יהודה דקל, ירושלים, הוצאה מחודשת, 2013
מרדכי נאור, הבניין שבו נולדה המדינה - בית המוסדות הלאומיים, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל והסוכנות היהודית, 2020
מרדכי נאור, שלמה הלל - חלוץ, מנהיג, אוהב עמו וארצו, הוצאת ספריית יהודה דקל, מרץ 2023
ספריית יאנובה

| --- | --- |

 מיקום:  יאנובה, ליטא
 תאריך ייסוד:  1939
 קואורדינטות:  55°04′24″N 24°16′36″E﻿ / ﻿55.07347222°N 24.27652778°E﻿ / 55.07347222; 24.27652778
 https://www.jonbiblioteka.lt/
  (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד ספריית יאנובה(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד ספריית יאנובה
 
ספריית יאנובה (בליטאית: Jonavos rajono savivaldybės viešoji biblioteka) היא ספרייה ציבורית ביאנובה, עיר במחוז קובנה שבליטא.
אודות הספרייה

הספרייה הוקמה ב-1939, במהלך מלחמת העולם השנייה היא נסגרה והספרים בה הושמדו.
לאחר המלחמה הספרייה נפתחה מחדש, ובשנת 1950 החלה לשמש כספרייה המרכזית במחוז בו היא נמצאת[דרושה הבהרה].
ב-1952 הועתק מקומה של הספרייה למבנה בו היה בית מרקחת.
ב-1992 עברה למיקומה הנוכחי.
ב-2001 הוקם בה חדר קריאה ציבורי.
ב-2003 אופשרה הגישה למרשתת בספריה. באותה שנה הועבר קטלוג הספרייה לפורמט דיגיטלי.
סיסמה (פרסום)

.
סיסמת פרסום (בלעז סלוגן – Slogan) היא משפט קצר וקליט שמטרתו להעביר מוטו או מסר שיווקי בצורה שתיזכר היטב אצל הצרכנים. סיסמת הפרסום, בדומה ללוגו, היא מרכיב חשוב במיתוגו של שירות, מוצר או ארגון.
הסיסמה מופיעה באמצעי הפרסומת השונים: תשדיר פרסומת בטלוויזיה או ברדיו, מודעת פרסומת בעיתון, פרסום באתר אינטרנט וכדומה, וכן על אריזות המוצר, על נייר מכתבים של הארגון, במסרי דואר אלקטרוני היוצאים ממנו וכדומה. לעיתים נכתב לסיסמה לחן, והיא הופכת לזמריר.
בעת יצירת סיסמה חדשה יש להביא בחשבון שיקולים שונים לבנייתה הנכונה. קיימים שיקולים מצד המפרסם וקיימים שיקולים מצד הלקוחות.
מסרים אופייניים לסיסמאות

הדגשת מאפיין חשוב של המותג
"העיתון הנפוץ ביותר במדינה" (מעריב)
"העיתון של המדינה" (ידיעות אחרונות)
"הופך שעה אבודה לשעת עבודה" (פלאפון)
העברת מסר שמבדל את המותג ממתחריו
"עיתון אחד טוב מול כל הצהוב" (הארץ)
"איכות זאת לא מילה גסה" (הטלוויזיה החינוכית)
"הכי בבית בעולם" (אל על)
תדמית חיובית למוצר, ללא קשר מהותי לתכונותיו
"לאהוב את החיים" (קוקה-קולה)
"ככה זה כשאוהבים" (סלקום)
"I Love New York" (ניו יורק)
ביטוי קצר וקליט, אשר הופך בחלוף הזמן למטבע לשון:
"החום בוטל – שותים קריסטל" (קריסטל)
"מה יהיה? יהיה טוטו!" (המועצה להסדר ההימורים בספורט)
"זה טוב, זה אֹסם" (אסם)
"בטירוף שלך" (פאנטה)
"לא טעית – זהו ויטה" (ויטה)
טכניקות המופיעות בסיסמאות:
לשון נופל על לשון
משחק מילים של כפל משמעות
"הציצי בטריומף" (חזיות טריומף)
"אם לא קשה לך – תתקשר" (קליניקה און)
"אתה עושק מורשה?" (האגודה לזכויות האזרח בקמפיין נגד ניצול עובדי קבלן)
"תעסה אותך בריא יותר" (מיטת רפאל)
חרוז
"קיווי עסיסי עם ויטמין סי" (מועצת הפירות)
ראו גם

שירת הסטיקר
זה הנפט של סקוטלנד
הערות שוליים

↑  סיסמה חדשה לקוקה-קולה: "לאהוב את החיים", באתר ynet, 30 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548622705171  GND: 4401947-6  LCCN: sh85123456  LNB: 000225916  NKC: ph823732 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נעלי פיפ-טואו

נעלי פיפ-טואו
נעלי פיפ-טואו (בעברית לעיתים מכונות "נעלי אצבע"; באנגלית: peep-toe shoe) הן נעלי נשים, שבהן אצבעות כף הרגל חשופות דרך פתח בקדמת הנעל.
היסטוריה

נעלי פיפ-טואו היו פופולריות החל משנות ה-40 של המאה ה-20, אבל נעלמו באיטיות בשנות ה-60 של המאה ה-20. הן חזרו לפופולריות בשנות ה-70 של המאה ה-20, אך יצאו מהאופנה שוב במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.
הנעליים חזרו להיות פופולריות עם כניסתם לאופנה של הכפכפים.
הערות שוליים

↑  The Tuscaloosa News - חיפוש בארכיונים באמצעות חדשות Google, באתר news.google.com
↑  (8 October 2005). Peep-Toe Pumps Step Out, Wall Street Journal
↑  (18 June 1955). Peep-toe show may be on way out, The Bulletin (Glasgow)
↑  (2 August 2010). Are Peep-Toe Shoes Too Provocative for Women Lawyers?, ABA Journal
↑  Peep-toe boots let them all hang out, Los Angeles Times, ‏2014-03-11 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מספנת חיל הים

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל
 שיוך:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 סוג:  יחידת חוף
 בסיס האם:  מחנה נמל חיפה, בסיס משנה בנמל אילת.
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 באפריל 1948 – הווה (76 שנים)
 מקים היחידה:  יוסף ג'ו נוביק
 מלחמות:    מלחמת העצמאות    מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון    מלחמת לבנון השנייה    מבצע צוק איתן
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  מהנדסים טכנאים ובעלי מקצוע בשירות סדיר ואזרחים עובדי צבא.
 ציוד עיקרי:  מתקני הספנה ובתי ממלאכה
 פיקוד
 יחידת אם:  מפקדת חיל הים
 דרגת המפקד:   אלוף-משנה
 מפקדים:  מפקדי מספנת חיל הים
תג כתף, מספנת חיל הים
תג כתף, לאנשי מספנת חיל הים עד דצמבר 2021.
מספנת חיל הים היא מספנה המהווה גוף טכני-הנדסי של זרוע הים של צה"ל. תפקיד המספנה לתחזק את כלי השיט ולדאוג לשדרוג כלי השיט בעת הצורך. שדרוג היכולת המבצעית של כלי השיט נעשה באמצעות שילוב טכנולוגיות מתקדמות יותר בתחום המכ"ם הל"א ושינוי מבנה גוף.
אחת המשימות המורכבות ביותר של המספנה היא שיפוץ מחצית החיים לצוללת, שבו מושקעות מאות אלפי שעות עבודה. כמו כן, עוסקת המספנה בקליטת כלי שיט חדשים עבור חיל הים, כדוגמת סער 6 אשר יוצר מחוץ לישראל. בנוסף, אחראית המספנה לתחזוק מערך השליטה ותחנות החוף של החיל. המספנה עוברת כל הזמן תהליכים של התייעלות בתפעול ומוכנות מבצעית. מפקדת מספנת חיל הים ובית המלאכה העיקרי ממוקמים בנמל חיפה.
ארגון

מפקד המספנה הוא קצין בדרגת אל"ם בעל תואר בהנדסה. המספנה נמצאת תחת פיקודו ואחריותו המקצועית של מספן הציוד. רבים מעובדי המספנה הם אזרחים עובדי צה"ל. למספנות שלושה בתי מלאכה הנמצאים בבסיס חיפה, שהוא הבסיס המרכזי והגדול ביותר, בבסיס אשדוד ובבסיס אילת. מייסד מספנות חיל הים ומקים מחלקת הנדסה בחיל הים הוא אל"ם יוסף ג'ו נוביק.
בתי המלאכה של המספנה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| שם | מיקום | עיסוק ייעודי |
| בית מלאכה גוף | מערב הנמל | טיפול בגופי כלי שיט מפלדה, מעץ ומחומרים מרוכבים |
| בית מלאכה מנועים | בצמוד לבסיס ציוד ותובלה בטירת הכרמל | טיפולים בכל מנועי כלי השיט |
| במצ"א | בבת גלים בצמוד לבה"ד חיל הים | בית מלאכה לציוד אלקטרוני |
| במט"מ | בצמוד לבסיס שייטת 13 בעתלית | בית מלאכה לטילים, טורפדו וחימוש תת-מימי |
| בית מלאכה סינכרוליפט | במערב הנמל בצמוד לבסיס חיפה | הרמת כלי שיט |
| מספנת אילת | בנמל הישן של אילת בצמוד לזירת ים סוף | טיפול בכלי שיט הנמצאים בזירה הדרומית |
בנין מספנת חיל הים ברחוב יפו בחיפה בשנה הראשונה לפעולתה.
היסטוריה > המספנה הבריטית בנמל חיפה גרעין טכני

התשתית המקצועית בהנדסה ימית בישראל אשר שימשה את חיל הים בהקמתו החלה במספנה הבריטית בחיפה שפעלה מראשית שנת 1942 ושרתה את הצבא הבריטי בטיפול בכלי שיט פגועים והתאמתם למטרת צבא בזמן אמת. בשיא פעילותה העסיקה המספנה כ-1000 איש. את חשיבותה העתידית ביטא אבא חושי בכתב באחד מן התזכירים המופיעים בארכיונו ”יתכן שאפשר יהיה לאחר המלחמה לרכוש את כל הציוד ובתי המלאכה וכדאי הדבר שהמפעל הזה יעבור לידים נאמנות”.
בעת ההיא, הייתה מלחמת העולם השנייה בשיאה. רוב חופי הים התיכון פרט לטורקיה וספרד בשליטת מעצמות הציר. בעלות הברית החזיקו במצרים, ארץ ישראל ומאוחר יותר בסוריה ולבנון. בשלהי 1942 בתוך שטח נמל חיפה הקימה המחלקה לעבודות ציבוריות P.W.D תחת הנהלתו של המהנדס היהודי פרץ וילארד אטקס שלושה או ארבעה מבנים, חלקם מבטון עם גג עשוי פח וחלקם מעץ עם גג מפח. כל המתחם גודר בגדר גבוהה והכניסה אליו הייתה דרך שער להולכי רגל ושער לכלי רכב שזוהה כשער מספר 11 האזור היה ממודר בעל סיווג גבוה ועליו הופקדה שמירה. המספנה הבריטית במלטה הייתה אחראית על המספנה בחיפה. ב-25 בדצמבר 1942 נרשמה המספנה תחת החברה Shipwrights & Engineers M.E LTD. מטרת חברה זו הייתה לנהל עסקי מהנדסים ימיים בנושאי תיקון בנייה ותחזוקה של אוניות קיטור. העובדים הבכירים במספנה הובאו ממלטה ותנאי העסקתם היו לפי החוזה במלטה. בחיפה גויס כח אדם טכני דרך לשכת העבודה של מועצת פועלי חיפה ולשכת התעסוקה של הסקטור הערבי
. כח האדם היה מגוון וכלל מסגרים, שרברבים, נגרים, חרטים מלחימים ורתכים, עובדי מתכת, מכשירנים, יצרני דוודים, בנאים ועובדים כללים. בנוסף גויסו עובדי כפיים לשם עבודות "גירוד זקן" וכולי ורובם היו פועלי יום חורניים. התשלום לפועלים היומיים הפשוטים היה יומי.
בתוך המבנים שהוקמו לטובת המספנה היו שני אולמות שבהם עבדו בעלי המקצוע הימי ושם תיקנו חלקי אוניות שניזוקו. ממלטה הובא מבדוק צף שהיה היחיד בנמל. מדי פעם הובאו משם כלי עבודה מיוחדים לשיפוץ אוניות. המספנה עבדה שבעה ימים בשבוע שבתות וחגים ונתנה מענה מלא לצורכי הצי המלכותי. במקרה אחד הסבה המספנה אוניית משא לאוניית נוסעים והאונייה הייתה הטריפוליטניה.
משרדי המספנה מוקמו בחיפה במשרדי HAIFA SHIPPING AGENCY LTD ברחוב המלכים 82 באחד מבנייני עזיז כיאט. אחד מעובדי המספנה היה המהנדס לוי שבתו חנה לוי עבדה במזכירות המספנה. המזכירה הראשית של המספנה הייתה רבקה ווטסון אשתו של ליונל ווטסון מהנדס העיר חיפה. המהנדס אריה גוטסמן היה מנהל עבודה ראשי. אריה מהולל היה מנהל מחלקת העבודה ותוארו היה Chief Time Keeper, אריה שהיה איש האצ"ל נשלף מן המספנה על ידי ה-CID נעצר בביתו ביום 2.3.1944 והוגלה לאריתריאה.
ב-30 ביולי 1945 פורסמה הודעה בעיתון הרשמי של ממשלת פלשתינה א"י (The Palestine Gazette במהדורה האנגלית), גיליון מספר 1424, בדבר פירוק מרצון של החברה וג'והן קו'טברט קוכס מונה כמפרק. המבדוק הצף הוחזר למלטה.