stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסיין אל-ג'סמי
דיסקוגרפיה

Matkhafosh Ala Masr ماتخافوش على مصر
Boshret Kheir بشرة خير
We Tebga Le وتبقى لي
Abasherek ابشرك
Morni مرني
Faqadtak And Wallah Ma Yeswa فقدتك & والله ما يسوى
Raak Allah رعاك الله
Meta Meta متى متى
Al Sirat Al Mostaqeem اط المستقيم
Seta El Sobah ستة الصبح
Ama Barawa أما براوه
Al Jabal الجبل
Ma Nesena ما نسينا
Yalghalia يالغالية
Habebi Barchaloni حبيبي برشلوني
Sunnet El Hayah سُنة الحياة
Right Where I'm Supposed to Be (השיר הרשמי של המשחקים האולימפיים המיוחדים באבו דאבי 2019) ריאן טדר עם אבריל לאבין, לואיס פונסי, חוסיין אל ג'סמי, אסאלה נאסרי ותאמר חוסני)
Bel Bont El Areed بالبنط العريض
Mabrook Eidek Yal Emarat مبروك عيدك يالإمارات
Salman Elshahamah سلمان الشهامة
Lohat Alazzi لوحة العازي
Ya Shabab Elwatn يا شباب الوطن
Watani وطني
Riyadh Alhob رياض الحب
Al Kuwaity Ma Ynsah الكويتي ما ينسى
Hathi Qatar هذي قطر
Hathi Masr هذه مصر
Agda Nas أجدع ناس
Koolna Iraq كلنا العراق
Reqab Elezz رقاب العز
Rasamnalak رسمنالك
Ya Libya Ya Jannah يا ليبيا يا جنه
Mahadesh Mertah محدش مرتاح
Baad El Forak بعد الفراق
חיים אישיים

אל ג'סמי היה נשוי ב-2013 לחסנה ולו בת מנישואים אלו, בסוף 2022 נישא לש'ייחה עבדול עזיז סלמאן בחורה ממוצא אמירתי.
הערות שוליים

↑  שמו המלא הוא חוסיין ג'ומה אל ג'סמי ראו: مصر تايمز, في عيد ميلاده الـ44.. أهم المحطات الفنية لـ حسين الجسمي, مصر تايمز, ‏25 באוגוסט 2023
↑  شبكات التواصل الاجتماعي تغازل حسين الجسمي, באתר alwatan ‏ 2012.06.23
1 2 3  كل ما تود/ين معرفته عن حسين الجسمي, أراجيك - Arageek, ‏2023-05-15 (בערבית)
↑  ميلاد حسين الجسمى.. كيف عبر بأغانيه عن حبه لمصر والمصريين؟, ‏25 באוגוסט 2023
↑  "Famous Emirati People: Emirati Artists, Scientists, Leaders, Musicians, Politicians and Athletes". Day Translations. Day Translations, Inc. 2013. נבדק ב-2 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בתרגום חופשי "בשורה טובה"
↑  רועי קייס, הבשורה עפ"י חוסיין. הזמר שמשגע את מצרים, באתר ynet, 12 ביוני 2014;  איל שגיא ביזאוי, הקליפ שמשגע את העולם הערבי, באתר הארץ, 5 במאי 2016
↑  "Emirati singer Hussain al Jassmi to become the first Arab artist to perform at the Vatican's annual Christmas concert". 12 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MusicNation Editorial Team C., حسين الجسمي ورحمة رياض بحفل مشترك في الكويت, Musicnation, ‏30 באוגוסט 2023
↑  Ashleigh Stewart, Emirati singer Hussain Al Jassmi to become the first Arab artist to perform at the Vatican's annual Christmas concert, The National, ‏12 בדצמבר 2018
↑  نوارة, بحضور العاهل السعودي.. الملك محمد السادس يوّشح سعد لمجرد والحسين الجسمي وهاني شاكر, جريدة نورت, ‏2015-08-22 (בערבית)
1 2  חוסיין אל ג'סמי - ביוגרפיה באתר הרשמי
↑  معزوفة إسرائيلية من ألحان حسين الجسمي تثير غضب المغردين, Al Jazeera, ‏1 באוקטובר 2020; ناشطون يهاجمون حسين الجسمي بعد إهدائه لحنا لفرقة إسرائيلية ودعوات لمقاطعته - (تغريدات), القدس العربي, ‏2 באוקטובר 2020
↑  יאיר טוקר, ‏משה דוויק ומשה קליין בדואט: "ככלות הכל", באתר כיכר השבת, 9 בדצמבר 2020
↑  קוביס, מוטי אוריאל בסינגל חדש "עם סגולה", באתר ערוץ 7, 12 באוגוסט 2021; ישראל רוזן, הזמר והפייטן מוטי אוריאל בסינגל חדש "עם סגולה", באתר המחדש, ‏1 באוגוסט 2021
↑  יאיר טוקר, ‏ישראל הלוי בביצוע לייב: "תפילה אשא", באתר כיכר השבת, 18 ביוני 2021; יאיר טוקר, ‏ישראל פרץ בסינגל חדש: "אשא תפילה", באתר כיכר השבת, 5 באוגוסט 2020
↑  'סלאם עליכום': פרחי ירושלים במחווה מפתיעה לאמירויות, באתר "סרוגים", 15 בספטמבר 2020
↑  יאיר טוקר, ישראל איבגי בסינגל חדש: "אנא רחם", באתר כיכר השבת, ‏2020-03-08
↑  יעקב בר-און, ‏מחאה ים תיכונית: ליאור פרחי מספר על "מדינה סוערת", באתר מעריב אונליין, 13 בדצמבר 2015; מדינה סוערת ליאור פרחי וחיים ישראל בדואט מחאה, בטריבונה, מרץ 2015
↑  "حسين الجسمي - سُنة الحياة". YouTube.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  סלווה עזאם, נישואיו של חוסיין אל ג'סמי עומדים בראש המגמה וזה זהות כלתו, באתר أنا سلوى ، انا سلوى ، Anasalwa, ‏13 בדצמבר 2022; الأسبوع, الصور الأولى من عقد قران حسين الجسمي, الأسبوع, ‏12 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6252 9786  MusicBrainz: 33ff0f96-fe04-49c4-a2fc-cdbb710d0121 
אל-ג'סמי מופיע בקונצרט לרגל תחילת שנה
טיפת מזל (שיר)

| --- | --- |
עטיפת תקליט שדרים שהכיל ארבעה שירים מהאלבום
עטיפת תקליט שדרים שהכיל ארבעה שירים מהאלבום
 סינגל בביצוע זהבה בן
 מתוך האלבום טיפת מזל
 יצא לאור:  1988
 סוגה:  מזרחית
 שפה:  עברית
 אורך:  4:29
 כתיבה:  דני שושן
 לחן:  אורהאן גנג'ביי
"טיפת מזל" הוא שיר שנכתב על ידי דני שושן, ובוצע על ידי הזמרת הישראלית זהבה בן. השיר יצא כחלק מאלבומה הראשון של בן, טיפת מזל, שיצא לאור ב-31 בדצמבר 1988. השיר הוא גרסה בעברית לשיר Dil Yarası של הזמר הטורקי אורהאן גנג'ביי (אנ').
"טיפת מזל" נחשב לשיר הפריצה של הזמרת, ועם הזמן, הפך לאחד משיריה המוכרים והמזוהים ביותר איתה.
בן ביצעה את השיר גם בסרט טיפת מזל מ-1992, בו השתתפה.
הצלחה

בשנת 2015 זכה השיר במקום ה-17 במצעד הים תיכוני של ynet, רדיו תל אביב, רדיו חיפה ורדיו דרום של כל הזמנים.
לאורך השנים, פורסמו גרסאות כיסוי רבות לשיר, שבוצעו, בין היתר, על ידי כנסיית השכל, אגם בוחבוט, ושירי מימון עם גיא שרפי. כמו כן, ביצעה בן את השיר כדואט עם זמרים שונים, בהם אייל גולן, רמי קלינשטיין, הראל סקעת, ואתי לוי, אחותה התאומה.
הערות שוליים

↑  זהבה בן - טיפת מזל, באתר disccenter.co.il
↑  טיפת מזל - מילים, באתר שירונט
1 2  אבי שושן, זהבה בן: "כבר לא זהבה הילדה של פעם", באתר ynet, 23 באוקטובר 2011
↑  אבי שושן, סלסולים של סינדרלה: זהבה בן חוגגת 50, באתר ynet, 8 בנובמבר 2018
↑  אבי שושן, אתם בחרתם: "הפרח בגני" הוא הלהיט הים תיכוני הגדול בכל הזמנים, באתר ynet, 23 באפריל 2015
↑   כנסיית השכל - טיפת מזל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:41)
↑   "טיפת מזל" שירי מימון וגיא שרפי מתוך כוכב נולד 1, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:53)
↑   אייל גולן וזהבה בן - טיפת מזל מתוך לייב בסלון, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:25)
↑   זהבה בן+רמי קליינשטיין טיפת מזל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:25)
↑   זהבה בן והראל סקעת - טיפת מזל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:06)
↑   זהבה בן ואתי לוי - טיפת מזל, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:11)
ונדלה הבה

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1808 ינשפינג, שוודיה 
 פטירה:  27 באוגוסט 1899 (בגיל 90) Hedvig Eleonora parish, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  נורה בגרבנינגספלאצן 
 שפות היצירה:  שוודית 
 בן או בת זוג:  קלמנס הבה   לארס יוהאן הירטה 
 צאצאים:  Signe Hebbe, אדוארד פאוסטמן 
 
ונדלה הבה (בשוודית: Wendela Hebbe‏; 9 בספטמבר 1808, ינשפינג – 27 באוגוסט 1899, סטוקהולם) הייתה עיתונאית, סופרת, ואינטלקטואלית שוודית. היא מוכרת כאישה הראשונה שהחזיקה במשרה קבועה כעיתונאית בעיתון שוודי. היה לה מקום משמעותי במעגלים ספרותיים רדיקליים של אמצע המאה ה-19, וגם הייתה פעילה מעוררת מחלוקת בתנועת שחרור נשים.
ראשית דרכה

ונדלה הייתה הבת הבכורה מתוך ארבע בנותיהם של כומר הקהילה אנדרס סמואל אסטרנד ומריה לונד. אחות אחת מתה בילדותה. אביה היה שוחר ספרות ותרבות וגידל את בנותיו באותו האופן. בתור ילדה, עודדו הוריה את ונדלה לקרוא ולחקור מוזיקה, אמנות וספרות. היא תוארה כמוכשרת מבחינה מוזיקלית וספרותית, למדה באנגלית, צרפתית וגרמנית בנוסף לשוודית, וזכתה לכינוי "Fröken Frågvis" ("גברת סקרנית"). המשורר אסיאס טגנר, שנחשב לאבי השירה המודרנית בשוודיה, היה אורח קבוע בבית משפחתה, וחיזר אחריה ללא הצלחה מגיל צעיר, גם לאחר נישואיה, והקדיש לה רבים משיריו. היא סירבה לו תמיד.
בשנת 1832, היא נישאה לעורך הדין קלמנס הבה (1804–1893), שהיה גם שופט מחוזי ובעל קרקעות. הזוג השתקע בחווה בנסביהולם, באגם הינדסן, קרוב לעיר ורנמו, ולהם נולדו שלוש בנות. בשנת 1839, קלמנס פשט את הרגל וברח מהמדינה: ראשית לאנגליה, ובסופו של דבר היגר לארצות הברית. התגלה לאחר בריחתו שקלמנס גם ביצע עברות מרמה, והשאיר אחריו חובות. הבה נותרה אחראית לפרנס את עצמה ואת בנותיה לבד. היא נאלצה למכור את החווה ואת כל תכולתה, למעט מספר ספרים שהצילה. היא חזרה עם בנותיה לעיר הולדתה יונקופינג, והתחילה לעבוד כמורה, העיסוק היחיד שנחשב למקובל עבור אישה משכילה באותה תקופה. היא העבירה שיעורים פרטיים במוזיקה, שירה וציור, ואך בקושי הצליחה לקיים את עצמה ומשפחתה.
מצב זה ארך כשנה וחצי. במהלך 1840, במהלך ביקור בסטוקהולם, פגשה הבה את גונאר אולף הילתן-קווליוס (1818-89), מנהל התיאטרון הלאומי, ולימים חוקר תרבות מוביל. דרכו היא הכירה את לארס יוהאן הירטה (1801-72), הבעלים של העיתון הגדול ביותר בשוודיה, אפטונבלודט.
קריירה עיתונאית

הירטה נתן להבה לכתוב מספר בקורות ספרים עבור העיתון, שהתקבלו יפה. בקיץ 1841 הבה הועסקה בעיתון באופן רשמי, בשכר של אלף ריקסדלר (המטבע השוודית דאז) בשנה - גם ההעסקה וגם השכר נחשבו לשוברי מוסכמות.
הבה עברה לסטוקהולם עם בנותיה ואחת מאחיותיה שתסייע בניהול משק הבית וגידול הילדות. היא כתבה כתבות תרבות עבור העיתון, וכן כמתרגמת, ואז גם פעלה כעורכת מדור התרבות.
בתפקידה זה, הייתה מסייעת לסופרים מתחילים בכך שהייתה מפרסמת את עבודותיהם כספרים בהמשכים.
אך התרומה המקצועית עבורה הבה זכורה ומוכרת ביותר היא כתיבתה בנושאים חברתיים. היא נחשבת העיתונאית הראשונה בשוודיה לסקור נושאים חברתיים בעיתון. הבה הייתה שותפה לגישה הליברלית וההומניטרית של אפטונבלודט, ובשל מגדרה נחשב למתאים שתכתוב בתחום זה, כי נושאים כגון עוני נחשבו ל"נושאים רכים" המתאימים לאישה, לעומת ענייני ממשל, יחסים בינלאומיים, וכלכלה. כבר מהכתבה הראשונה שלה היא עוררה הדים בציבור. הכתבה, בכותרת "ביקור ההגמון" (Biskopens besök) משנת 1843 עסק בהבדלים מעמדיים בשוודיה, ותרם לשיח הציבורי שהתחיל להתקיים בנושא דיכוי חברתי באותה תקופה. במספר מקרים, הסיקורים שלה הסבו תשומת לב ציבורית לעוולות שדורשות רפורמה, והובילו לסיוע לנזקקים. עצם העיסוק בנושאים כמו רעב ותת-תזונה, מחלות, ובטיחות ותאונות הפך את הבה לרדיקלית עבור התקופה, אך הבה עצמה לא ביקשה טיפול ממסדי בבעיות שסיקרה, וכיוונה יותר להעלאת מודעות וקריאה למתן צדקה.
קריירה ספרותית

את ספרה הראשון, "ארבלה", פרסמה הבה ב-1841, באותה שנה שהתחילה לעבוד באפטונבלודט, שהיה גם המו"ל. ספר זה היה רומן אהבה קלאסי, אך ספריה המאוחרים יותר נכתבו בסגנון הריאליזם, והתמקדו באינטריגות של העלילה, ופחות בדמויות. המסרים החברתיים שלה נכללו גם בספריה, שאת ההשראה לכתיבתם שאבה בין היתר מצ'ארלס דיקנס וספרות בריטית של המאה ה-18. הרומן Brudarne הוא הבולט מבין ספריה, והיה הרומן הראשון שנכתב לקהל נערות מתבגרות בשוודיה. כסופרת הבה נחשבת למוכשרת אבל לא מקורית, והיא נחלה הצלחה בינונית בלבד בתחום זה.
הצלחתה הייתה גדולה יותר כמחברת סיפורי אגדות ושירים לילדים ונוער. שיריה הושפעו מן הילדות האידילית שלה בסמלנד הפסטורלית, ובהם היא מתארת משחקי ילדים וכוללת חרוזים מן הפולקלור הסקנדינבי. מספר משיריה וסיפוריה נהיו פופולריים מאוד.
תרומה היסטורית-ספרותית של הבה הייתה ההעלאה על הכתב של סיפורים עממיים מסורתיים ושירים מן הפולקלור שהיו כנראה אובדים אלמלא עשייתה זו.
חיים אישיים

הבה ניהלה מערכת יחסים רבת שנים עם בעל העיתון, לארס יוהאן הירטה. העיתון שיסד הירטה היה המשפיע והמצליח כלכלית בשוודיה, אך בשל עמדותיו הליברליות עורר התנגדות מצד הרשויות, והעיתון והירטה עצמו היו מטרות לרדיפה פוליטית רבה. בשל כך, הירטה נאלץ מדי פעם לשנות את שמם העיתון,
יחסיהם היו סוג גלוי, והנושא של קריקטורות בעיתונות ושמועות שהיא השיגה את מעמדה כתוצאה של נפוטיזם. הבה והירטה לא יכלו להינשא, מכיוון ששניהם היו כבר נשואים - הנישואים של הבה לקלמנס לא פורקו עד לשנת 1864, ולהירטה היו שישה ילדים עם אשתו. הם חיו ככל האפשר כזוג נשוי, כאשר הירטה נע בין בית משפחתו החוקית לביתה של הבה, שהייתה בקרבה אליו. לשניים נולד בן, אדוארד, ב-1852. הבה ילדה אותו בהיחבא, מחשש לסקנדל הציבורי, ונסעה לשם כך לצרפת. אדוארד מעולם לא הוכר כבנה, והוא נותר לחיות אצל משפחת רופא בשם פאוסטמן. במשך ילדותו, הוא היה חי תקופות כבן אומנה אצל הירטה והבה לחלופין, תחת שם בדוי. רק בבגרותו נאמר לו שהם הוריו הביולוגיים. הבה והירטה נותרו זוג עד מותו של הירטה ב-1872.
אדוארד פאוסטמן חי חיים הרפתקניים, כולל תקופה כאיש עסקים בלונדון, ותקופה כצייד באפריקה. הוא נפטר ב-1927, ובתו, מולי פאוסטמן (1883–1960), הייתה לאמנית ועיתונאית מוכרת בגרמניה.
הבה הייתה דמות מרכזית בחוגי העילית הרדיקלית בסטוקהולם, במיוחד במהלך שנות ה-1840 וה-1850, והיא אירחה סלון ספרותי ומוזיקלי סלון שהפך למרכז עבור העולם האמנותי הליברלי של התקופה. כל הסופרים, המוזיקאים והאמנים המובילים של התקופה היו מתאספים אצלה, ועלייה לרגל לביתה אף הפכה למנהג של סופרים שביקרו בשוודיה, כדוגמת לודוויג רונברג.
היא פיתחה חברות קרובה במיוחד עם המשורר והמלחין קארל יונאס לאו אלמקוויסט, שאת עבודתו העריצה ועמו חלקה עניין בנושאים סוציאליים. היא הייתה מייעצת לו, ואף השפיעה על מספר מיצירותיו. ב-1851 אלמקוויסט נמלט בשוודיה כאשר הוצא נגדו צו מעצר בחשד להונאה וניסיון לרצוח בהרעלה את המלווה בריבית יוהאן יעקוב פון שבן, לו היה חייב סכום גדול של כסף. הבה האמינה בחפותו, ותמכה בו במהלך השערורייה שהתעוררה.
אחרי שהירטה נפטר, הבה עזבה את ביתה המרווח במרכז העיר, ועברה לגור בדירת גג בקצה העיר. בריאותה התדרדרה מאוד, דלקת פרקים פגעה בניעותה, והיא אבדה כמעט כליל את ראייתה. גם בתקופה זו ביתה של הבה נותר מרכז תרבות, והיא הלחינה מספר שירים של משוררים שוודים ואנגלים. כל עוד יכלה, הייתה מלווה את בתה סינייה, שפיתחה קריירה מצליחה כזמרת אופרה. כשמצבה של הבה כבר לא אפשר זאת, סינייה פרשה כדי לטפל באמה, והתפרנסה ממתן שיעורים פרטיים בביתן.
הבה עצמה לא הצליחה כסופרת, אך בשילוב עם המרחב הספרותי שיצרה בביתה, היא שיחקה חלק משמעותי בעולם זה. היא גם מעולם לא הייתה מעורבת בתנועה לשחרור נשים, אך נחשבת למודל מוקדם לחיקוי בשל דרכה העצמאית ובחירותיה מאתגרות המוסכמות, ולדמות נשית מובילה בהיסטוריה המודרנית של שוודיה.
הבה נפטרה בשנת 1899 בגיל 91.
מורשת

בשנת 1983 נוסדה אגודת "החברים של ונדלה" (Wendelas Vänner) כדי לשמר את זכרונה. העמותה משמרת את בית הקיץ שלה בסודרטליה, אשר ניתן לה במתנה על ידי הירטה בשנת 1863, ואשר הפך למוזיאון. לכבוד שנת ה-200 להולדתה, האגודה חגגה בהעלאת מחזה אודותיה, וכן בהוצאת ספר על נשים בעיתונות בשם "Empati och engagemang" (אמפתיה ומסירות), בעריכתה של אמי לונרוך.
עבודות נבחרות

Arabella – (רומן, 1841)
Svenska skaldestycken för ungdom (שירים לאנשים צעירים, 1845)
Arbetkarlens hustru – (אשת האדם העובד) (סיקור עיתונאי, 1846)
Brudarne – (הכלות) (רומן, 1846). עבודתה המוכרת ביותר.
En fattig familj – (משפחה ענייה) (סיקור עיתונאי, 1850)
Tvillingbrodern – (האח התאום) (רומן, 1851)
Lycksökarna – (ציידי המזל) (novel, 1852)
Dalkullan – (מחזה, 1858)
I Skogen – (ביער) (ספר ילדים, 1871)
Bland trollen – (בין המפלצות) (ספר ילדים, 1877)
Under hängranarne – (מתחת לעצי התלייה) (רומן, 1877)
הערות שוליים

↑  Berger, Margareta, Pennskaft: kvinnliga journalister i svensk dagspress 1690-1975 [Penholders: Female journalists in Swedish press 1690-1975], Norstedt, Stockholm, 1977
↑  "Wendela Hebbe". Nationalencyklopedin (בשוודית). Bokförlaget Bra böcker AB, Höganäs.
1 2 3  Wendela Hebbe – journalistpionjär i 1800-talets Stockholm, Populär Historia, 28 juli 2008 av Karl-Olof Andersson
↑  "Wendela Hebbe - Svenskt Biografiskt Lexikon". sok.riksarkivet.se.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 98003980  GND: 119090287  ISNI: 0000 0000 5472 8997  KulturNav: 9be42277-d8a3-4449-aa1d-33a18fbb1f12  LCCN: n98078570  MusicBrainz: 63671cc2-af46-4a86-9d15-853c0de03a87  NTA: 073645060  SELIBR: 242359  VIAF: 814318   WorldCat (עם VIAF): 814318
אונו (משחק קלפים)

| --- | --- |
   סמליל המשחק
  קלפי אונו
 שנת המצאה:  1971
 ממציא:  מרל רובינס
 בעלים:  חברת הצעצועים מאטל, מאז 1992
 סוגה:  הנחת קלפים
 כמות שחקנים:  2 – 10
 לגילי:  7+
 מספר קלפים:  108
 זמן משחק:  משתנה
 רמת אקראיות:  גבוהה
סמליל המשחק בין 1992 ל-2010
סמליל המשחק בין 2010 ל-2016
אוּנוֹ (מהמילה האיטלקית והספרדית "אחד", כתוב באותיות לטיניות כ-UNO) הוא משחק קלפים אמריקאי, שהומצא בשנת 1971. העקרונות הכלליים של המשחק הכניסו אותו למשפחת משחקי הקלפים של שמונה משוגע (אנ'), והוא דומה למשחק האירופי המסורתי מאו-מאו (אנ').
אונו אף היווה את הבסיס למשחק הקלפים הישראלי המוכר טאקי, שיצא בשנת 1983.
היסטוריה

המשחק פותח במקור על ידי מרל רובינס בשנת 1971, ברדינג, פרוור של סינסינטי. כאשר משפחתו וחבריו החלו לשחק יותר ויותר, הוא הוציא 8,000 דולר כדי ליצור 5,000 עותקים של המשחק. בתחילה, הוא מכר אותו במספרה שלו, ולאחר מכן גם עסקים מקומיים אחרים החלו למכור אותו. רובינס מכר מאוחר יותר את הזכויות לאונו לקבוצת חברים בראשות רוברט טזאק, בעל בית לוויות בג'ולייט, תמורת 50,000 דולר בתוספת תמלוגים של 10 סנט למשחק. טזק הקים את International Games, Inc.‎, כדי לשווק את אונו, שמשרדיה שכנו מאחורי בית הלוויות שלו. המשחקים הופקו על ידי לואיס זלצמן מ-Saltzman Printers במאיווד, אילינוי.
בשנת 1992, International Games הפכה לחלק ממשפחת החברות השייכות למאטל.
חוקים רשמיים

מטרת המשחק היא להיות השחקן הראשון שמשיג 500 נקודות (בדרך כלל על פני מספר סבבי משחק), על ידי היותו הראשון להניח מידו את כל קלפיו. ברגע שסיים, הוא משיג נקודות כפי הקלפים שעדיין מחזיקים שאר השחקנים.
החפיסה מורכבת מ-108 קלפים: ארבעה קלפי "Wild", ארבעה קלפי "Wild ‎+4‎", ו-25 קלפים מכל אחד מארבעת הצבעים אדום, צהוב, ירוק, וכחול. סט קלפים בכל צבע מורכב מאפס אחד, שני קלפים מכל מספר מ-1 עד 9, וכן שני קלפי פעולה מכל סוג: "דלג", "‎+2‎" ו"הפוך".
בתחילה מחלקים לכל שחקן שבעה קלפים, והקלף העליון של החפיסה הנותרת משמש כקלף הפותח של ערימת הקלפים. השחקן משמאלו של הדילר משחק ראשון, והמשחק מתחיל עם כיוון השעון סביב השולחן. בתורו של שחקן, עליו לבצע אחת מהפעולות הבאות:
להניח קלף אחד התואם את הקלף העליון בערימת ההשלכה בצבעו, מספרו או סמלו.
להניח קלף Wild, או קלף Wild ‎+4‎.
לקחת לידו את הקלף העליון מהחפיסה, ולהשתמש בו אם אפשר.
| כַּרְטִיס | השפעה כאשר מניחים מהיד | השפעה כקלף פותח |
| --- | --- | --- |
| דלג | השחקן הבא ברצף מחמיץ תור. | השחקן משמאלו של הדילר מפספס תור. |
| הפוך | סדר התורות מחליף כיוונים. | המשחק מתחיל נגד כיוון השעון, השחקן מימינו של הדילר מתחיל. |
| ‎+2‎ | השחקן הבא ברצף שולף שני קלפים ומפספס תור. | השחקן משמאלו של הדילר שולף שני קלפים ומפספס תור. |
| Wild | שחקן מצהיר על הצבע הבא שיתאים (ניתן לבחור גם את הצבע הנוכחי כצבע הבא). | השחקן משמאלו של הדילר מכריז על הצבע הראשון שיש להתאים ומניח קלף מתאים. |
| Wild ‎+4‎ | שחקן מכריז על הצבע הבא שיתאים; השחקן הבא ברצף שולף ארבעה קלפים ומפספס תור. ניתן לשחק באופן חוקי רק אם לשחקן אין קלפים בצבע הנוכחי. | החזרה לחפיסה, ערבובה ופתיחה של קלף חדש במקום. |
שחקן ששולף קלף מהחפיסה חייב להניח או לשמור קלף זה, ואינו רשאי להניח מידו באותו התור שום קלף אחר.
שחקן רשאי לשחק קלף Wild בכל עת, גם אם יש לו קלפים אחרים שניתן להניח.
שחקן רשאי לשחק קלף Wild ‎+4‎ רק אם לשחקן אין קלפים התואמים לצבע הנוכחי. לשחקן יכול להיות קלפים בצבע אחר התואמים את המספר או הסמל הנוכחי או קלף Wild ועדיין להניח את הקלף Wild ‎+4‎. שחקן שמניח Wild ‎+4‎ עשוי להיות מאותגר על ידי השחקן הבא ברצף כדי להוכיח שעמד בתנאי זה.
אם נעשה שימוש בכל החפיסה, הקלף העליון מונח בצד להמשך השימוש, ושאר הערימה מעורבבת כדי ליצור חפיסה חדשה. לאחר מכן המשחק ממשיך כרגיל.
החלפת קלפים עם שחקן אחר אינה חוקית.
שחקן שמניח את הקלף האחד־לפני־אחרון, כך שנשאר בידו קלף בודד, חייב לקרוא "אונו" כהתראה בפני השחקנים האחרים.
השחקן הראשון שנפטר מהקלף האחרון שלו צובר נקודות עבור הקלפים שבידי השחקנים האחרים. קלפי מספר מעניקים לו את ערכם הנקוב, קלפי הפעולה מעניקים 20 נקודות, וקלפי Wild ו-Wild ‎+4‎ מעניקים 50 נקודות. הקלף האחרון שהונח מהיד הוא ‎ +2‎או Wild ‎+4‎, השחקן הבא ברצף חייב לשלוף את מספר הקלפים המתאים לפני ספירת הניקוד.
השחקן הראשון שצובר 500 נקודות מנצח במשחק.
חוקים רשמיים > עונשים

אם שחקן לא קורא "אונו" לאחר שהניח את הקלף האחד־לפני־אחרון שלו ונתפס לפני ביצוע התור של השחקן הבא, עליו לשלוף שני קלפים כעונש. אם השחקן לא נתפס בזמן או שנזכר לקרוא "אונו" לפני שהוא נתפס, הוא לא יספוג עונש.
אם שחקן משחק קלף Wild ‎+4‎, השחקן הבא יכול לערער על השימוש בו. השחקן שהשתמש ב־Wild ‎+4‎ חייב להראות באופן פרטי את ידו לשחקן המאותגר, כדי להוכיח שאין לו קלפים צבעוניים תואמים (שאוסרים עליו להניח קלף זה). אם החשד מתברר כנכון, השחקן המאתגר שולף במקום זאת ארבעה קלפים. אם החשד שגוי, השחקן המאותגר חייב לשלוף שישה קלפים; את ארבעת הקלפים שכבר נדרש לשלוף בגין קלף ה־Wild ‎+4‎, ושני קלפים נוספים.
חוקים רשמיים > משחק לשני שחקנים

במשחק של שני שחקנים, קלף ההפוך פועל כמו קלף הדילוג; כאשר מניחים אותו, השחקן השני מחמיץ תור.
חוקים רשמיים > חוקים אופציונליים רשמיים

החוקים האופציונליים הרשמיים הבאים מוצעים בספר החוקים של אונו, כדי לשנות את המשחק:
Progressive or Stacking Uno: אם הונח קלף משיכה (‎+2‎ או Wild ‎+4‎), ולשחקן הבא יש את אותו קלף, הוא רשאי להניח את אותו הקלף תוך צבירה לעונש הנוכחי, ועברה שלו לשחקן הבא. (אף על פי שלא ניתן לערום +4 על +2, או להפך.) חוק הבית הזה נמצא בשימוש כה נפוץ עד שבשנת 2019 כאשר חברת מאטל הבהירה שהערימה אינה חלק מהכללים הסטנדרטיים של אונו.
Seven-O: בכל פעם שמניחים את הקלף "7", השחקן שהניח אותו חייב להתחלף עם שחקן אחר לבחירתו בקלפים שבידו. בכל פעם שמונח הקלף "0", כל השחקנים מעבירים את הקלפים שבידיהם לשחקן הבא בתור בכיוון המשחק הנוכחי.
Jump-In: אם לשחקן יש בדיוק אותו קלף (גם מספר וגם צבע) כמו הקלף העליון של ערימת הקלפים, הוא רשאי לשחק אותו מיד, גם אם לא תורו. לאחר מכן המשחק ממשיך כרגיל, כאילו השחקן הזה בדיוק ביצע את תורו שלו.
סגנונות וּוריאציות

קלפי הפעולה המודרניים של אונו נושאים סמלים המציינים את פעולתם, למעט קלפי Wild שעדיין נושאים את המילה "Wild". לפני השינוי בעיצוב, לכרטיסים כאלה בגרסאות באנגלית של המשחק היו אותיות בלבד. ניתן לזהות גרסאות באנגלית מוקדמות יותר על ידי היעדר השוליים הלבנים המקיפים את רוב כרטיסי האונו.
גרסאות אחרות של המשחק משתמשות בסמלים ובתמונות בעיצובים ישנים וחדשים כאחד, במיוחד כאלה עם כרטיסי Wild שאינם נושאים את המילה "Wild". ישנן גם גרסאות נטולות שפה של הסגנונות החדשים יותר, שאינן נושאות את המילה "Wild" אך בעלות אותו סגנון.
מהדורת "Uno Mod" משנת 2010 משתמשת בסמלים במקום באותיות או מספרים.
ב-16 בספטמבר 2017, מאטל הוציאה את Uno ColorAdd, המשחק הראשון שתוכנן במיוחד עבור אלו הסובלים מעיוורון צבעים, שהכיל שינויים גרפיים צורתיים לצורך הבדלה בין הקלפים בצבעים השונים.
ב-1 באוקטובר 2019, מאטל שחררה גם גרסת ברייל של המשחק שלהם עבור עיוורים, כאשר מארק ריקובונו, נשיא הפדרציה הלאומית לעיוורים (אנ'), אמר בהודעה לעיתונות, "העובדה שעיוור מסוגל כעת לשחק משחק קלאסי של אונו היישר מהקופסה עם חברים או בני משפחה עיוורים ורואים כאחד הוא רגע משמעותי באמת עבור הקהילה שלנו."
סגנונות וּוריאציות > ערכות נושא

יש הרבה נושאים וגרסאות שונות של אונו. משחקי נושא אלה עשויים לבוא עם כיוונים מעט שונים וכרטיסים מיוחדים. ערכות הנושא כללו סרטים, משחקי וידאו, קבוצות ספורט ונושאים נוספים.
סגנונות וּוריאציות > וריאציות

קיימות וריאציות רבות מהמשחק הסטנדרטי, כמו Elimination Uno, Speed Uno ו-Pirate Uno.
בשנת 2018, מאטל הוציא ספין-אוף של Uno בשם Dos; המשחק נבדל בעיקר על ידי קיום "שורה מרכזית" של ערימות הקלפים, שבה ניתן להניח זוגות קלפים שמצטברים לסכום של קלף בראש אחת הערימות.
ניתן לשחק במשחק עם שתי חפיסות של קלפי משחק סטנדרטיים, אם הג'וקרים מסומנים כאפסים של ארבע החליפות, תוך התייחסות לבני המלוכה כקלפים המיוחדים.
משחקים דומים

אונו הוא משחק קלפים מסוגת ההנחה. סוגת הנחת הקלפים מורכבת ממשחקים שבהם המטרה היא להיפטר מכל הקלפים המוחזקים ביד תוך מניעה מהשחקנים האחרים להיפטר מהקלפים שלהם.
ראו גם

טאקי
מאו
הערות שוליים

↑  "Uno History". Unorules.org. ארכיון מ-2021-11-02. נבדק ב-2021-11-02.
↑  "30 Anniversary rule Book" (PDF). Mattel. 2001. ארכיון (PDF) מ-2013-07-21. נבדק ב-2013-02-09.
1 2 3 4 5 6  "UNO Basic Instructions" (PDF). Mattel. 2008. ארכיון (PDF) מ-2016-03-04. נבדק ב-2021-11-02.
↑  Exact wording of the official rules: "When you play your next-to-last card, you must yell 'UNO' (meaning 'one') to indicate that you have only one card left".
1 2  Hourigan, Adam. "The Uno rule you're all getting wrong". Daily Examiner (באנגלית). ארכיון מ-2021-03-08. נבדק ב-25 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jacobson, Candice; Lussier, Muriel (16 בספטמבר 2017). "UNO® Introduces The First Card Game For The Colorblind". news.mattel.com. Mattel Newsroom. ארכיון מ-2020-01-29. נבדק ב-2 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Capron, Maddie; Zdanowicz, Christina (1 באוקטובר 2019). "Mattel releases a braille version of UNO". cnn.com. CNN. ארכיון מ-2021-11-02. נבדק ב-2 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tucker, Devin; Hein, Joanna; Cascone, Stephanie (1 באוקטובר 2019). "UNO® Introduces First Official Braille Deck". businesswire.com. Business Wire. ארכיון מ-2021-11-02. נבדק ב-2 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Every Type of UNO Card Game, Theme Pack, and Spinoff". ארכיון מ-2021-11-03. נבדק ב-2021-11-02.
↑  "Uno Variations". ארכיון מ-2021-11-09. נבדק ב-2021-11-02.
↑  Beck, Kellen. "'DOS,' the sequel to 'UNO,' is a new take on an old favorite". Mashable (באנגלית). ארכיון מ-2018-12-04. נבדק ב-2018-12-04.
תכולתה של חפיסת קלפי אונו
קלפי אונו
חפיסת קלפי אונו באנגלית משנת 1994. החפיסה הספציפית הזו משתמשת בעיצוב הקלפים הישן יותר, שבו מופיעות אותיות על קלפי הפעולה במקום סמלים.
טרוויס קוטרל

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  מוזיקה נוצרית עכשווית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 traviscottrell.com
 
טרוויס קוטרל הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי המזוהה עם ז'אנר הנקרא CCM, קיצור ל-Contemporary Christ Music. כמו כן, ידוע גם כאמן, משורר, סופר ומנהיג פולחן נוצרי.