stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאלה קרטס
קריירה

בשנים 2004–2005 שיחקה בשתי עונות של הסדרה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים, שם גילמה את הדמות הראשית נועה שפרלינג. סדרה זו זכתה ב"פרס האקדמיה לטלוויזיה".
בשנת 2007 שיחקה קרטס בסדרת הדרמה, "מסכים", ששודרה ב-yes, שם היא גילמה את דמותה של זהר.
בשנת 2008 החליטה לוותר על שירותה הצבאי כדי לקדם את הקריירה שלה וגילמה את ליה בסדרה, "לאהוב את אנה" ששודרה בערוץ 10 ואת הדמות תמר בסדרת הדרמה, "משמורת", ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2009–2010 שיחקה קרטס את הגר בסדרת הטלוויזיה, "האמת העירומה".
בשנת 2013 גילמה קרטס קצינת צה"ל בשם סגן בסרט האמריקאי "מלחמת העולם Z" לצד בראד פיט. את התפקיד הייתה אמורה לגלם מלי לוי, אך הדבר נבצר ממנה עקב דרכון לא מתאים.
בשנת 2014 הופיעה בסרט "מבצע חמניה".
בשנת 2015 השתתפה בסדרת הטלוויזיה של HOT3, "הצורף" לצד אדיר מילר. באותה שנה השתתפה בסרט האימה הבריטי "AfterDeath".
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אוטונומיות" ששודרה ב-HOT3, בתור אנה, לצידו של אסי כהן.
בשנת 2019 שיחקה בסרט הקולנוע "ימים נוראים" של ירון זילברמן.
בשנת 2020 שיחקה בעונה השלישית של הסדרה "שטיסל", לצידו של מיכאל אלוני.
חיים אישיים

בשנים האחרונות התגוררה בניו יורק שבארצות הברית. היא במערכת יחסים עם הצלם יותם מנדה לוי.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–2005 | אדומות | נועה שפרלינג | תפקיד ראשי; 2 עונות |
| 2007 | מסכים | זהר |  |
| 2008 | לאהוב את אנה | ליה |  |
| 2008 | משמורת | תמר |  |
| 2009–2010 | האמת העירומה | הגר |  |
| 2015 | הצורף | חפציבה |  |
| 2018 | אוטונומיות | אנה | תפקיד ראשי |
| 2020–2021 | שטיסל | רחל לאה "רחלי" ורבורג | עונה 3 |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | מלחמת העולם Z | סגן |  | סרט אמריקאי |
| 2013 | מבצע חמניה | גילה (28) | אברהם קושניר |  |
| 2015 | AfterDeath |  |  | סרט בריטי |
| 2019 | ימים נוראים | נאוה ולדמן | ירון זילברמן | סרט קולנוע |
הערות שוליים

1 2  יערה יעקב, ‏אחת משלנו, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018
↑  ערן בר-און, דניאלה קרטס במקום מלי לוי ב"World War Z", באתר ynet, 29 במאי 2011
יפעת הללי אברהם, ‏ליל כוכבים: הישראלית שכבשה את בראד פיט, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454570105171  ISNI: 0000 0004 1876 7832  LCCN: no2013102836  VIAF: 305284287   WorldCat (עם VIAF): 305284287 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוד סער סלמה

| --- | --- |

אלוף דוד סער סלמה, מפקד זרוע הים, 2021
 לידה:  4 במרץ 1969 (בן 55) עתלית, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  המרכז האקדמי רופין  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 דרגה:   אלוף
 תפקידים בשירות
  מדריך ראשי בשייטת 13   מפקד אח"י יפו  מפקד פלגה 916   מפקד פלגה 31  מפקד בסיס אילת  מפקד בסיס אשדוד   מפקד שייטת ספינות הטילים   מפקד בסיס חיפה   סגן מפקד מפקדת העומק   ראש מטה חיל הים   מפקד חיל הים
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
רס"ן דוד סער סלמה בתקופת שירותו בשייטת 13
דוד סער סלמה (נולד ב-4 במרץ 1969) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש מפקד זרוע הים. קודם לכן שימש ראש מטה חיל הים, סגן מפקד מפקדת העומק, מפקד בסיס חיפה, מפקד שייטת ספינות הטילים, מפקד בסיס אשדוד ומפקד בסיס אילת.
ביוגרפיה

סלמה נולד וגדל בעתלית והתחנך בבית הספר היסודי ביישוב. בנעוריו החל את לימודיו בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה שליד בית הספר הריאלי העברי, ובסוף כיתה י' המשיך בבית הספר הריאלי שבחיפה. התגייס לצה"ל בשנת 1987, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות, והשתתף בלחימה בדרום לבנון ובאיו"ש. לאחר מכן מונה למפקד יחידת לוחמים בשייטת. בהמשך שירת כקצין אג"ם של השייטת. לאחר מכן היה מדריך ראשי בשייטת 13. עבר קורס חובלים ובסיומו יצא ללימודים במכללת המלחמה של צי ארצות הברית. בחזרתו סיים את ההכשרה בבית הספר לפיקוד ימי ושירת כקצין מחלקה בסטי"ל. לאחר מכן מונה למפקד אח"י יפו.
בשנת 2002, לאחר לימודים אקדמיים, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד פלגה 916. בשנים 2006–2007 שירת כראש ענף שטח במחלקת תורה והדרכה של חיל הים. בשנים 2007–2008 שירת כמפקד פלגה 31 בשייטת ספינות הטילים. באוגוסט 2008 מונה למפקד בסיס אילת, תפקיד בו שירת עד פברואר 2010. תקופתו הייתה רוויה בפעילות מבצעית בים סוף. בפברואר 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד בסיס אשדוד, והוביל את הלחימה בגזרת רצועת עזה תוך שיתוף פעולה עם פיקוד הדרום. בתפקיד זה שירת עד אוגוסט 2011. בשנים 2011–2013 שירת כמפקד שייטת ספינות הטילים. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"א (2013–2014).
ב-7 באוגוסט 2014 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס חיפה, ושימש בתפקיד עד 16 באוגוסט 2017. בשנים 2017–2019 שירת כסגן מפקד מפקדת העומק. ב-15 במרץ 2019 מונה לראש מטה חיל הים, ומילא את תפקידו עד אוגוסט 2021. ב-1 בספטמבר 2021 הועלה לדרגת אלוף ולמחרת נכנס לתפקידו כמפקד חיל הים. במסגרת תפקידו, מוביל את חיל הים במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סלמה נשוי לדפנה ואב לשלוש. בתו, דולפין, היא בוגרת קורס חובלים. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז האקדמי רופין, ותואר שני במדעי הרוח מאוניברסיטת חיפה. קיבל מהמרכז האקדמי רופין אות במ"ה (בוגרים מעוררי השראה) לשנת תש"ף, על תרומתו רבת השנים לביטחונה של ישראל.
הערות שוליים

↑  לילך שובל, ניצחנו, אלא מה, באתר ישראל היום, 25 במאי 2012
↑  ים יבשה: לוחמי הסטי"לים באימון רטוב במיוחד, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2011
↑  יוחאי עופר, הרמטכ"ל אישר: סבב מינויים בצמרת צה"ל, באתר nrg‏, 14 באוקטובר 2013
↑  חילוף רמ"ט זרוע הים, אתר חיל הים, 15 במרץ 2019
↑   רשימת המינויים החדשים במטה הכללי, באתר צה"ל, 11 בפברואר 2021
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  דרגות אלוף הוענקו לתא"ל דוד סער סלמה הנכנס לתפקידו כמפקד זרוע הים, באתר צה"ל, 1 בספטמבר 2021
↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  נאומו של הרמטכ"ל בטקס חילופי מפקד זרוע הים, באתר צה"ל, 2 בספטמבר 2021
↑  ליאור אל-חי, כמו דולפין במים: בתו של מפקד חיל הים מסיימת את קורס החובלים, באתר ynet, 7 בספטמבר 2022
דניאל גלרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בן 69 בערך) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 עיסוק:  סופר, משחק
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית
 שפות היצירה:  עברית
 יצירות בולטות:  "אירית", "מלאכים בשמי יהודה"
 בת זוג:  טובה בן גבריאל
 מספר צאצאים:  6
 
דניאל (דני) גלרי (בן גבריאל) (נולד ב-1955 בחיפה) הוא סופר, מתרגם ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה

נולד וגדל ברמת שאול בחיפה להורים עולי הונגריה. אמו ניצולת אושוויץ.
אביו - שהיה בן דודו של הסופר אנדור אנדרה גלרי - עלה לישראל לפני מלחמת העולם השנייה ואיבד את משפחתו בשואה. בהשכלתו היה אגרונום אך לא מצא עבודה בתחום ולכן הקים בשער נמל חיפה דוכן לממכר פלאפל ותירס, ולאחר מכן שימש כטבח בצים. הוא נפטר מהתקף לב כאשר דניאל היה בן 10. אימו התחתנה בשנית, ודניאל ואחותו נשלחו לפנימיות.
הוא למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה ולאחר מכן בכפר הילדים והנוער הדסים.
בשנת 1973 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת חרוב. לאחר פירוק היחידה הוא עבר לפלוגת הנדסה של חטיבת הצנחנים והשתתף כחייל בפעולה בפיגוע במלון סבוי. לאחר מכן יצא לקורס קצינים בבה"ד 1 ונשאר להדריך שם, ולאחר מכן נשלח להיות מפקד מחלקה בחטיבת גולני, תחת פיקודו של אברהם חידו.
במהלך שירותו הצבאי הכיר את אשתו הראשונה, והם התחתנו לאחר שנתיים. לאחר החתונה עברו הזוג לשווייץ, דניאל עבד כמאבטח באל על ובשגרירות ישראל בברן שבשוויץ ואשתו למדה בלט. לאחר 11 חודשים הם התגרשו. ב-1981, לאחר הגירושין חזר לישראל והחל ללמוד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
באמצע השנה השנייה ללימודיו עזב את הלימודים ונסע להודו ולנפאל בעקבות קבוצת מאמינים באושו, ובאותה קבוצה הכיר את טובה גלילי. כשחזר לישראל, בשנת 1983 שיחק במחזמר "כנר על הגג". לאחר מכן החל בתהליך של חזרה בתשובה, למד בישיבת אור שמח והתחתן עם טובה. השניים חזרה בתשובה יחד, התגוררו בשכונת הר נוף בירושלים ודניאל שינה את שם משפחתו לבן גבריאל. הוא למד ריפוי בעיסוק באוניברסיטה העברית והיום הוא עוסק בתחום זה יחד עם אשתו בקליניקה זוגית. הוא התקרב לחסידות חב"ד.
בשנת 1991 עבר לבת עין וכקצין בדרגן רס"ן שירת כמא"ז (מפקד אזור) בת עין. התקרב לימין הרדיקלי בישראל. הוא השתתף בהפגנות אלימות, הוא השתתף במאבקים על גבעת הזית וגבעת הדגן באפרת; נכלא בבית הסוהר שקמה בעקבות כניסה לשטח צבאי סגור, נעצר בבית מעצר במגרש הרוסים בירושלים, השתתף בהפגנות של הימין נגד הסכמי אוסלו (בין השאר גם בהפגנת הימין נגד יצחק רבין והסכם אוסלו ב' בכיכר ציון).
בשנת 2002 במהלך מבצע חומת מגן, החל תהליך של חזרה בשאלה ושינה את דעותיו לכיוון השמאל פוליטי בישראל.
ב-2011 הופיע סיפור חייו בספר "הדתל"שים" - מסע אל עולמם של דתיים לשעבר שכתבה פוריה גל גץ בהוצאת עם עובד.
ביוגרפיה > משחק

ב-1983 שיחק במחזמר "כנר על הגג" שביים תום אבוט (ע"פ הבימוי המקורי של ג'רום רובינס) בהפקת אברהם דשא (פשנל). המחזמר עלה באולם "דקל" בשיכון בבלי בתל אביב כ-100 פעמים.
ב-1999 גילם את הרב ישראל משקלוב - התפקיד הראשי בסרט "אדמה" שכתב וביים משה הרשטיק בהפקת מכון התורה והארץ ובתמיכת "סנונית" – קרן הרשות השנייה לעידוד יוצרי קולנוע וטלוויזיה צעירים. הסרט הוא דוקו-דרמה על הרב משקלוב והרב ישראל ב"ק שפעלו ליישוב הארץ ולחידוש העבודה בה בראשית המאה ה-19 בצפת. הסרט הוקרן במרכז המבקרים של מכון התורה והארץ ושודר גם בערוץ 10.
ב-2002 גילם (לצד ברוך גוטין) בוחן ללהקה צבאית בסרט "עם שחר" שכתב יועד בן יוסף (על פי רעיון מאת אסתר מור-בילר) וביים גלעד גולדשמידט. הסרט נוצר ביוזמת הרב שמעון בן ציון, ר"מ במכון מאיר ומבוסס על המאמר "ערך התחיה" המופיע בספר "אורות" מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
ב-2005 גילם את צבי הסנדלר בסרט "החבורה בתעלומת האוצר האבוד" שיצרו מולי קימל, ציפי רוזנבלום וחלי רוזנברג, כתבה רננית פרשני וביימה ציפי רוזנבלום.
ב-2005 השתתף בסרט הדוקומנטרי "ישראל לא מחכה" שביימה טל מיכאל ועוסק באנשים שחיים השתנו בעקבות רצח רבין.
ביוגרפיה > כתיבה ותרגום

ב-2003 כתב את הרומן האוטוביוגרפי "אירית" המתעד את משבר נישואיו הראשונים הקצרים. בספר הוא מתאר את ניסיונותיו האובססיביים, משנת 1979, להשתחרר מאהבתו לאשתו הראשונה, ללא הצלחה. על כך סיפר: "היה לנו קשר חזק ונשאר סימן שאלה גדול, כתבתי את הספר כדי לתת לעצמי תשובה למה זה קרה לנו...מדובר בקשר גורלי, כששמעתי שנולד לה בן בדיוק ביום ההולדת שלי נדהמתי. היא אולי רוצה לשכוח אותי, אבל הרחם לא נתן לה. אני לא מציק לה, רק רוצה שהיא תגיד לי בפנים שזה נגמר בינינו. אני זוכר אשה בת 23, חשבתי שאם אראה אותה שוב אדע האם האהבה קיימת או שהיא נגמרה... כתיבת הספר היא מעין סגירת פרק בחיי שרודף אותי עד עכשיו".
ב-2004 כתב את הספר "יום אחד אמא חזרה בתשובה".
ב-2005 כתב את הספר "מלאכים בשמי יהודה" בעריכת דורית זילברמן. הספר יצא לאור בהוצאת סיון. הספר הוא רומן היסטורי דמיוני, המגולל את קורותיה של משפחה יהודית-ישראלית לאורך חמישה דורות - עד למלחמת האחים שפרצה בעקבות החלטת הממשלה לחזור לגבולות 67. ד"ר עמיר בר-אור פרסם בספר "בין הכיפה לכומתה" מאמר על תהילך ההדתה בצה"ל המבוסס בין השאר על ספר זה (ועל הספרים "אבשלום והנזיר", שכתב גדעון תלפז, "פונדקו של ירמיהו" מאת בנימין תמוז, ו"קוד כחול" של צביקה עמית).
ב-2007 יצא לאור הספר "פרשת פרנקהיים" מאת לסלו דויטש בהוצאת סיון. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1980 בצרפת בשם "L'affaire Frankenheim". את הספר תרגם מצרפתית דניס לוין, ואילו דניאל גלרי ערך את התרגום.
חיים אישיים

נשוי לטובה ואב לשישה, ומתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  לאחר שחזר בתשובה שינה את שם משפחתו לבן גבריאל. כשחזר בשאלה שב לשם משפחתו המקורי גלרי
↑  על בחירה בשם זה סיפר: "הקהילה היהודית בהונגריה נחלקה בזמנו לשני ציבורים, חרדים מתבדלים נוסח סאטמר ופטריוטים גמורים, כמו בני המשפחה של אבא שלי, שניסו ויהי מה להידמות לגויים גם במחיר מחיקת כל רמז לשייכותם הדתית. לכן הם החליפו את גרינהוד בגלרי. בשם גבריאל מופיע השם גלרי­אב"
↑  איתמר מריליוס, סרוגים פרומים, מקור ראשון, מוסף "שבת", 14 ביולי 2011
↑   כנר על הגג - המחזמר המלא עם אלי גורנשטיין, מרים זוהר, גילת אנקורי, סרטון  באתר יוטיוב
↑   אדמה - הסרט המלא - מכון התורה והארץ, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 26:21)
↑  אלעד מרגל, אמצעי המחשה בשירות לימוד ההלכה, בעיתון "אתרוג", טבת תש"ף
↑  אדמה באתר הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
↑   עם שחר - סרט קצר, סרטון  באתר יוטיוב
↑   החבורה בתעלומת האוצר העתיק, סרטון  באתר יוטיוב
↑  תמרה שרייבר, ‏ישראל עדיין מחכה, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2005
↑  הארץ, ילדים ונוער, באתר הארץ, 19 ביולי 2004
↑  ראש התוכנית ללימודי צבא וביטחון באוניברסיטת באר שבע לשעבר
↑  שמעון כהן, בשמאל חוששים: הדתיים משתלטים על צה"ל, באתר ערוץ 7, 28 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296869505171  LCCN: no2003079566  VIAF: 257731030   WorldCat (עם VIAF): 257731030
להאסה אפסו

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  טיבט
 שימושים:  שמירה ולוויה
 קבוצה:  כלבי לוויה זעירים
 תכונות
 גובה:  25 ס״מ 
 
כלב להאסה אפסו לבן
לֵהָאסָה אַפְּסוֹ הוא גזע כלבים המשתייך לקבוצת "כלבי לוויה זעירים". במשך שנים רבות היה הגזע ייחודי לטיבט בלבד. הכלב הראשון מהגזע הגיע למערב רק בשנת 1921. עם הגעתו למערב, נוצר בלבול מסוים וסיווגו אותו בטעות יחד עם הטרייר הטיבטי והשי טסו. בשנת 1934 הוכרו שלושת הגזעים כגזעים נפרדים.[דרוש מקור]
מאפיינים גופנים

גופו של הלהאסה אפסו חסון ויציב, עם מותניים שריריים וגב ישר. ראשו מכוסה בפרווה שופעת שנופלת קדימה ומכסה את עיניו. העיניים כהות, בגודל בינוני. אוזניו שמוטות לצדי הראש, ולעיתים צבען כהה יותר בקצותיהן. פרוותו ארוכה, כבדה וחלקה. זנבו נישא מעל הגב. גובהם של כלבי להאסה אפסו נע בין 25 ל-28 סנטימטרים, ומשקלם נע בין 5 ל-8 קילוגרם.
הופעתו של הלהאסה אפסו מאפיינת את מזגו הנוח. הוא פותח במשך שנים רבות ככלב לוויה ושעשוע נאמן - זהו כלב לוויה פיקח ונחוש, אשר בזכות אופיו הנוח ידוע גם ככלב טיפולי. שנים רבות הייתה זו מסורת בקרב הנזירים הטיבטים אשר חיו במנזרים שבשטחי עיר הבירה להאסה; הנזיר המצטיין זכה במתנה מיוחדת - בכלב להאסה אפסו, אשר שימש לו חבר ומלווה. אסור היה למכור את הכלבים האלה או לסחור בהם, וניתן היה לקבלם רק במתנה.
מקור הגזע

מקור שמו של הלהאסה אפסו הוא שילוב של שם עיר הבירה הטיבטית 'להאסה' והמילה 'אפסו', שהיא ככל הנראה שיבוש המילה הטיבטית 'ראפסו', אשר פירושה 'זקן עז'. אכן, פרוותו של הלהאסה אפסו אמורה להיות מחוספסת קלות למגע, בדומה לשיער של עז טיבטית. הגזע פותח בטיבט כדי לשמש בן לוויה לנזירים ולשמור על המקדשים מבפנים. בשנת 1901 הביאה עמה מק'לרן מוריסון כמה כלבי להאסה אפסו מטיבט לאנגליה, ושם החלו לראשונה לגדל אותם מחוץ לטיבט. בתחילת המאה ה-20 נוצר בלבול במערב בין הלהאסה אפסו לבין גזעים טיבטיים אחרים, כמו הטרייר הטיבטי והשִי טסו. רק בשנת 1934 הוכרו שלושת הגזעים כגזעים נפרדים באופן רשמי.[דרוש מקור]
ב-1935 כתבה ההתאחדות הכלבנית האמריקנית (AKC) את התקן האמריקני של הגזע, עד שנכתבו התקנים המודרניים יותר, אשר על פיהם מגדלים את הגזע כיום. התקן האמריקני המעודכן נכתב ב-1978, הקנדי ב-1982 והאנגלי והאירופי (F.C.I) ב-1987, ועל פיו הלהאסה אפסו שייך לקבוצה 9, כלבי לוויה ושעשוע. כיום הלהאסה אפסו פופולרי מאוד במערב אירופה ובאמריקה, ובתי הגידול המפורסמים והגדולים לגזע נמצאים באיטליה (דאל'אלבריקו) ובהולנד (אל-מינגס).
כלב טיפולי

בזכות טיפוח נכון של הגזע קיבל הלאסה אפסו במשך השנים אופי נוח מאוד לאנשים ולילדים. כלב זה קשור לסביבה שבה הוא חי, פיקח מאוד ועקשן, ולכן זקוק למשמעת ולסדר יום קבוע. מכיוון שהלאסה אפסו הוא כלב לוויה קלאסי הוא נוח מאוד, וכמעט אינו מורגש בבית. הוא יכול להישאר שעות רבות לבד, והוא מקבל את בני הבית בשמחה רבה. הלאסה אפסו אינו מותאם בשום אופן לגידול מחוץ לבית. הוא מסתדר מצוין עם בעלי חיים אחרים כמו חתולים וארנבות, אך אינו אוהב כלבים זכרים אחרים בסביבתו. עם זאת, הוא יודע לזהות זכרים חזקים ממנו, ונמנע מ'להתעסק' אתם. כאשר מגדלים בבית שני 'להאסות', זכר ונקבה, הנקבה היא זו ש'מנהלת את העניינים'. הלאסה אפסו אינו תוקפני ואיננו מרבה לנבוח. הוא אינו זקוק לפעילות רבה, ולרוב הוא כלב חזק ובריא. בעקבות שנים רבות של שהייה באוויר הדליל של הרי טיבט ותנאי מזג האוויר הקיצוניים ששררו שם פרוותו מבודדת מקור ומחום, ואין לו נשירה עונתית, ולפיכך הוא אינו אלרגני לבני אדם.
בזכות אופיים הנוח והייחודי של כלבי הלאסה אפסו, כמה מהם משמשים כלבים טיפוליים לילדים ולאנשים בעלי צרכים מיוחדים. ומשתמשים בו בין השאר בפעילות טיפולית ולימודית בבתי הספר ובמוסדות. הגזע נוחל הצלחה רבה בקרב התלמידים והמטופלים. הלאסה אפסו מאפשר לכל אחד לגעת בו, לסרק אותו ואף להציק לו קצת בלי לאיים או לנשוך.
תקן לכלבי תצוגה

על פי התקן אירופי, הלאסה אפסו צריך להיות ארוך מעט יותר מגבוה - הגובה התקני שלו בין 25 ל-27 ס"מ ומשקלו התקני חמישה עד שבעה ק"ג. הוא בעל צוואר ארוך יחסית, זנבו מונח גבוה על גבו, וראשו גבוה מעט מהזנב.
את הלאסה אפסו ניתן לראות במגוון רחב של צבעים תקניים, מלבן, דרך 'אוף וייט', אפור, 'אפור צפחה' (שילוב של אפור ולבן) חול, זהוב, חום, 'טרי קולור' (שחור לבן וחום), שחור לבן וגם שחור. לעיתים נדירות מאוד הוא יהיה בצבע אחד בלבד - ברוב המכריע של המקרים ישולב הצבע הלבן למשל בצבע כהה בקצות האוזניים והרגליים, ובצבע השחור יהיה צבע שונה בקצות הרגליים, ולעיתים גם בקצות האוזניים, בקצה הזנב ובחזה. את פרוותו של הלאסה אפסו יש להבריש מדי יום ולשמור שלא ייווצרו בה קשרים ולא ייתפס בה לכלוך. בתערוכות ובתצוגות רבות ניתן לראות כלבי להאסה אפסו ששערם אסוף ברולים – כדי למנוע את שחיקת הפרווה וכדי להגיע למלוא הפוטנציאל של אורכה.
להאסה אפסו בישראל

על פי ספר הגידול בהי"ל (ההתאחדות הישראלית לכלבנות), את שני הכלבים הראשונים הביא לארץ ד"ר ביאליק מקריית מוצקין בשנת 1989. בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים הביאה רינה מנשה זוג נוסף של כלבים ממערב אירופה, ואלה השתתפו בכמה תערוכות בארץ. ב-1995 הביאה לארץ משפחת ואן מירושלים זוג 'להאסות' ממזרח אירופה, להם הייתה לפחות המלטה אחת מאושרת, ועד שנת 1998 הגיעו על פי הרישומים שלושה כלבים נוספים.
במשך כל התקופה נשאר הגזע אנונימי וחי בצלם של כלבים זעירים אחרים שהפופולריות שלהם הלכה וגדלה. בשנת 1999 הביא בית הגידול מ.ד. לאפיס, זכר ונקבה מבית גידול באיטליה, ובעזרת כלבה שנולדה בארץ להורים מצ'כיה החל הגזע לעשות חיל בישראל. כלבים מבית גידול זה זכו בתארים 'אלוף ישראל' ו'אלוף בינלאומי', והולידו צאצאים, שגם הם נחלו הצלחה עולמית וזכו בתארים "אלוף ואלופת ישראל" וכן בתארים בינלאומיים. כך החל הגזע להיות פופולרי גם בישראל. עם השנים הביא בית גידול זה עוד כמה זכרים ונקבות מאיטליה, מאנגליה ומהולנד. ובהם סאצ'י - אלוף ישראלי ובינלאומי אשר הגיע לאחר שזכה באליפות איטליה, סולו - אלוף ישראל ואלוף בינלאומי הנוכחי. חילס- הרכש מהולנד אלוף שכבר הספיק להעמיד צאצאים רבים. כיום יש בארץ כ-100 כלבי להאסה אפסו בעלי תעודות. ב 2009 קם בית גידול נוסף לגזע - בית הגידול של פיוטר מנסקי, המתבסס על כלבים שמקורם ברוסיה וכלבה שנקנתה בארץ. בבית הגידול הזה ישנו זכר ושלוש נקבות. על פי ההי"ל, הלהאסה אפסו שייך בארץ לחוג הישראלי לכלבים זעירים.
הערות שוליים

↑  להאסה אפסו - המרכז לביטוח חיות מחמד - מדריך הכלבים המלא 🐶🐕, באתר המרכז לביטוח חיות מחמד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565570405171  BnF: cb12123475r (data)  LCCN: sh85076379  NKC: ph331130
שלום דרמר

הרב שלום דרמר (כ"ז בכסלו תרע"ז, דצמבר 1916 - א' באייר תשנ"ז, מאי 1997) היה רב בעיר טרגו ניאמץ ברומניה ולאחר מכן רבה של קריית גת במשך 38 שנים.
ביוגרפיה > ראשית חייו

נולד בכז בכסלו ה'תרע"ז בוואלוץ' שבמחוז בוקובינה, רומניה, לאביו הרב יוסף טאובר-רוזנצוויג, ולאמו נעכא.
בהיותו כבן שנתיים התייתם מאביו, שנספה במלחמת העולם הראשונה בשנת ה'תרע"ט 1918, לאחר מות אביו גדל אצל אבי-אמו, הרב אפרים פישל דרמר. בנעוריו למד בישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר של הדמשק אליעזר בויז'ניציה, שם למד בחברותא עם הרב ישראל אברהם פורטוגל (לימים האדמו"ר מסקולען). בתקופת לימודיו בישיבה, טרם נישואיו נסמך להוראה על ידי הדמשק אליעזר.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נסגרה הישיבה, והוא שב אל בית אמו בסטאנוביץ', שם נרצחה אמו על ידי אנשי משמרות הברזל הרומנים. בגירוש יהודי רומניה לטרסניסטריה, הוא גורש לגטו מוהילב.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מונה לרב העיר סטראז'ניץ, אז נישא לרעייתו שרה לבית גרינשפאן. תקופה קצרה לאחר מכן סופחה העיר לברית המועצות והוא, שהיה אזרח רומני, עזב לרומניה, והתגורר בעיר רימניק סאראט, שם נחשד על ידי השלטונות הקומוניסטיים הרומנים בהחזקת מטבע זר (דולר אמריקאי), יהודים מקומיים "סידרו" לו זהות בדויה בשם שלום דרמר (שם נעוריה של אמו) והוא נמלט אל העיר בוקרשט.
לאחר עלייתו לישראל של הרב חיים מרדכי רולר מונה תחתיו כרב של טרגו ניאמץ, הוא כיהן ברבנות העיר כ-12 שנים, ונאבק שם על קיומו של התלמוד תורה (כשהשלטונות ניסו לסוגרו), הוא גם הקים שם ישיבה.
ביוגרפיה > עלייתו לישראל וכהונתו ברבנות העיר קריית גת

בשנת תשי"ט עלה לישראל והתמנה לרב האשכנזי של קריית גת, שחלק מתושביה האשכנזים עלו מרומניה. נתן שיעורים בישיבת קישינוב בעיר. שימש ברבנות העיר עד פטירתו בשנת תשנ"ז. היה חסיד ויז'ניץ והאמרי חיים, וקרא את שם בית הכנסת שלו (בית הכנסת הרומני - "אהבת ישראל ודמשק אליעזר") על שמם של אדמו"רי החסידות.
בקריית גת נאבק למען שמירת השבת וביקש למנוע הגעת מתפללים ברכב לבית הכנסת בשבת. בשנת 1966 ביטל טקס בר מצווה בבית כנסת בגלל שהאורחים הגיעו ברכב. בעקבות המקרה זה נוצרו עימותים בין מתפללי בית הכנסת וראש המועצה דרש את פיטוריו. מנגד זכה הרב דרמר לתמיכה של הרבי מויזניץ, האמרי חיים. בכנס תמיכה בו נאמו, בין השאר, הרב שבדרון והרב בנימין מנדלזון. לתמיכה מפתיעה זכה הרב דרמר מחבר קיבוץ איילת השחר במכתב למערכת "הארץ" ומעיתון "על המשמר".
ביוגרפיה > פטירתו

נפטר ביום שישי א' אייר תשנ"ז, בבית החולים, הלווייתו התקיימה בבני ברק (בבית הכנסת הגדול של חסידי ויז'ניץ), לאחר מכן בקריית גת (בבית הכנסת הרומני "אהבת ישראל ודמשק אליעזר"), ומשם לירושלים שם נקבר בחלקת הרבנים בבית הקברות הר המנוחות.
ספריו

ייסד את מכון גנזי אפרים להוצאת כתביהם של רבני ניאמץ.
חיבר ספר על הלכות מקוואות ושו"ת על ארבע חלקי השולחן ערוך.
לאחר פטירתו יצא לאור מכתביו הספר קובץ שלום רב שבו לקט של חידושי תורה וביאורי הלכה, מכתבים ומאמרים. בסוף הספר נדפסו מאמרים עליו ודברי הספד שנאמרו בהלווייתו.
בשנת תשס"ב הוציאו נכדיו את הספר שלום רב - לקט שיירי ברכה - כתבים וחידושים, בהוצאת מכון גנזי אפרים, קריית גת תשס"ב.
משפחתו

אחיו, אברהם דוד שרד אף הוא את השואה, עלה לארץ, וגר בחיפה עד לפטירתו בשנת תשל"ד.
בנו, הרב יוסף דרמר, שהיה רב קהילה בקריית-גת, נהרג באסון רבדים, בשנת תשס"ה.
רעייתו שרה (לבית גרינשפאן) נפטרה בה'תשע"ז.
לקריאה נוספת

הרב שלמה ברוך בלוי, שלום עבדו: ראשי פרקים ממסכת חייו המופלאה של רבנו הגדול רבי שלום דרמר זצ"ל בעל "שלום רב" אבדק"ק ניאמץ (רומניא) ורב אב"ד קריית גת..., "מכון גנזי אפרים", קריית-גת תשס"ב
הערות שוליים

↑  שלמה ברוך בלוי, שלום עבדו, קריית גת
1 2  ⁨הרב שלום דרמר — רב של קרית גת ⁩ | ⁨הצפה⁩ | 27 מרץ 1959 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  שלמה ברוך בלוי, שלום עבדו, קריית גת: מכון גנזי אפרים, עמ' 90-93
↑  הרב ד"ר משה רוזן, אחיה של אנה פאוקר, שליטת רומניה הקומוניסטית, לימד בתלמוד תורה, מעריב, 12 באוקטובר 1986
↑  כור ההיתוך בקריית גת, בית יעקב, כסלו תשכ"א, עמ' 12–13, באתר היברובוקס
↑  נתן אלי' רוט, דמשק אליעזר תנינא, הקדמה, בני ברק, התשנ"ד, עמ' טו, באתר היברובוקס
↑  חרדים הפגינו בקרית גת נגד פתיחת בריכה בשבת, מעריב, 17 באוגוסט 1969
↑  רבה של קרית גת לא יורשה להכנס לבית הכנסת, מעריב, 17 באוקטובר 1966
↑  עזרא ינוב, לקחתי את בני בידו ויצאנו מבית הכנסת, מעריב, 12 באוקטובר 1966
↑  יוד בית, הראביי והבר מצווה מחללים את השבת, בית יעקב, חשון תשכ"ז, עמ' 19–20, באתר היברובוקס
↑  הרב יעקב משה אהרונסון, מכירה כללית של משרות רבנות בארץ ישראל, הפרדס, מר-חשון תשכ"ז, עמ' 36–37, באתר היברובוקס
↑  נתן אלי' רוט, מאיר החיים ד, בני ברק, תש"ס, עמ' שכג-שכד, באתר היברובוקס
↑  עצרת רבנים לעידוד רבה של קריית גת, מעריב, 26 באוקטובר 1966
↑  יוד בית, הראביי והבר מצווה מחללים את השבת, בית יעקב, חשון תשכ"ז, עמ' 20, באתר היברובוקס - דברי חבר קיבוץ "איילת השחר" ועיתון "על המשמר" בשתי העמודות האחרונות.
↑  שלמה ברוך בלוי, שלום עבדו, קריית-גת: מכון גנזי אפרים, עמ' 435-438
↑  ⁨הרב שלום דרמר — רב של קרית גת ⁩ | ⁨הצפה⁩ | 27 מרץ 1959 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303027305171  ISNI: 0000 0000 4917 845X  LCCN: nr2004001349  VIAF: 44246999   WorldCat (עם VIAF): 44246999
ניתוח בריאטרי

ניתוח בריאטרי (מוכר גם בכינוי העממי: ניתוח קיצור קיבה) הוא ניתוח לטיפול בהשמנת יתר חולנית. ניתוחים לטיפול בהשמנת יתר חולנית החלו להתפתח בשנות ה-50 של המאה ה-20, והם כוללים ניתוחים להגבלת נפח הקיבה כגון ניתוח הצרת קיבה או שרוול קיבה וניתוחים המשרים תת-ספיגה כגון מעקף קיבה ומעקף תריסריון.
מקור השם במילה היוונית "בארוס" שמשמעותה כובד או עומס.
הקריטריונים לניתוח בריאטרי

הקריטריונים המקובלים לניתוח בריאטרי כיום הם מטופלים עם ערך מדד מסת גוף (BMI) מעל 40 או מטופלים עם ערך BMI מעל 35 הסובלים מתחלואות הקשורות בהשמנה: סוכרת, יתר לחץ דם, עודף שומנים בדם, תשניק נשימה בשינה, מחלת לב, קוצר נשימה, כאבי גב, כאבים בפרקי הברכיים, הפרעה בפוריות.