יחסי בולגריה – מקדוניה הצפונית
היחסים בין המדינות

למקדוניה הצפונית ובולגריה יחסי שכנות מסובכים. ב-15 בינואר 1992 בולגריה הייתה המדינה הראשונה שהכירה בעצמאותה של הרפובליקה של מקדוניה. עם זאת, בולגריה סירבה להכיר בקיומה של מדינה מקדונית אתנית נפרדת ושפה מקדונית נפרדת. היא טוענת כי המקדונים האתניים הם תת-קבוצה של האומה הבולגרית, וכי השפה המקדונית היא ניב של בולגרית. זה הוביל לסיבוכים מסוימים בעת חתימת הסכמים בין המדינות - הם חתומים עם הביטוי הארוך הזה בסופו של דבר: "נעשה בשפות הרשמיות של שתי המדינות - השפה הבולגרית, על פי החוקה של בולגריה והשפה המקדונית, על פי חוקה של רפובליקת מקדוניה הצפונית".
למקדוניה הצפונית יש בדרך כלל יחסים טובים עם בולגריה בתחום המדיני, הכלכלי והצבאי. ממשלות שתי המדינות פועלות לשיפור היחסים העסקיים. בולגריה תומכת בהצעה של שכנתם להיכנס לאיחוד האירופי ולנאט"ו. בולגריה תרמה גם טנקים, ארטילריה וטכנולוגיה צבאית אחרת לצבא מקדוניה הצפונית.
הכללים הנוגעים ליחסי שכנות טובים שהוסכמו בין בולגריה למקדוניה הצפונית נקבעו בהצהרה המשותפת מיום 22 בפברואר 1999, שאושרה על ידי מזכר משותף שנחתם ב-22 בינואר 2008 בסופיה.
בתגובה לפרסום אנציקלופדיה שנמצאה במחלוקת על ידי האקדמיה המקדונית למדעים ואמנויות (MANU) ב-2009, בולגריה הזהירה כי "לא מקובל עבור מדינה השואפת להצטרף לנאט"ו וחברות באיחוד האירופי כדי לפנות למינוחים האופייניים לאידאולוגיה של תקופת המלחמה הקרה, וכי "האנציקלופדיה" אינה נותנת שום תרומה לחיזוק יחסי השכנות ולריסון 'דיבור השנאה'."
בתגובה לפעולות השלטון, המשטרה וסוגים אחרים של לחץ שהופעלו לכאורה על אזרחי בולגריה ואזרחי מקדוניה הצפונית בשל הזדהות עצמית בולגרית במקדוניה הצפונית, הצהיר ב-4 באוגוסט 2009 משרד החוץ הבולגרי כי "בולגריה תבחן את הגישה של הצד המקדוני במקרים כמו אחד הקריטריונים שעל בסיסם יש להעריך את נכונותה של המדינה לבצע את השינויים שיאפשרו שילוב אירופי של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית."
בולגריה הציעה לחתום על אמנה (המבוססת על אותה הצהרה משותפת משנת 1999) המבטיחה את יחסי השכנות הטובים בין שתי המדינות, על מנת לאפשר תמיכה בולגרית בהצטרפותה של מקדוניה הצפונית לאיחוד האירופי.
במהלך השנים האחרונות אלפי אזרחים מצפון מקדוניה הגישו בקשה לאזרחות בולגרית (ביניהם ראש ממשלת מקדוניה הצפונית לשעבר ליובקו גאורגייבסקי), כאשר 42,372 כבר קיבלו דרכונים בולגריים. על מנת להשיג את הדרכון, חייבים אזרחי מקדוניה הצפונית המבקשים אזרחות בולגרית להוכיח כי הם ממוצא בולגרי ותודעה לאומית בולגרית. בין 1 בינואר ל-18 בנובמבר 2011, המועצה הבולגרית לאזרחות בדקה 22,241 בקשות לאזרחות, מתוכן 13,607 אושרו.
ממשלות בולגריה ומקדוניה הצפונית חתמו על חוזה ידידות לחיזוק היחסים בין שתי מדינות הבלקן באוגוסט 2017. האמנה אושרה על ידי הפרלמנט של הרפובליקה של מקדוניה הצפונית ב-15 ועל ידי הפרלמנט של בולגריה ב-18 בינואר 2018.
באוקטובר 2019 בולגריה הזהירה כי היא תחסום את תהליך ההצטרפות של מקדוניה לאיחוד האירופי אלא אם צפון מקדוניה תמלא מספר דרישות לגבי מה שבולגריה נתפסת כ"אידאולוגיה אנטי-בולגרית" במדינה. באוקטובר 2020, בולגריה הציעה פשרה והסכימה להכיר בשפה המקדונית ובזהות המקדונית אם צפון מקדוניה תכיר בכך שבאופן היסטורי יש להן שורשים בולגריים. שרת החוץ יקטרינה זהרייבה אמרה כי "כפי שאנו מוכנים להכיר במציאות, כך עליהם להכיר בעבר". הצעה זו נדחתה על ידי צפון מקדוניה. נשיא מקדוניה פנדרובסקי וראש הממשלה זאב הודיעו שהם לא מנהלים משא ומתן ולא ינהלו אי פעם אם השפה והזהות המקדונית קשורות היסטורית לבולגרית. כתוצאה מכך, ב-17 בנובמבר 2020, בולגריה סירבה לאשר את מסגרת המשא ומתן של האיחוד האירופי לגבי צפון מקדוניה, ולמעשה חסמה את ההתחלה הרשמית של שיחות הצטרפות עם מדינה זו. גרמניה ומוסדות האיחוד האירופי מתחו ביקורת על התנהגותה של סופיה.
בסוף מרץ 2021 פרצה שערורייה בבולגריה, לאחר שהתגלה כי ממשלת צפון מקדוניה בפיקודו של זוראן זאאב מימנה בין השנים 2017 ל-2020 מכון בשם המכון הבינלאומי לחקר המזרח התיכון והבלקן (IFIMES). הוא פרסם מספר מאמרים שתיארו את בולגריה וגרמניה כ"מדינות המאפיה המעוניינות בנאציזם". הדבר נתפס בבולגריה כמסע השמצה שמומן על ידי צפון מקדוניה במטרה להכפיש את בולגריה מול שותפיה באיחוד האירופי. ממשלת צפון מקדוניה דחתה את הטענות הללו מצד הצד הבולגרי.
ב-24 בינואר 2022, שני ראשי הממשלה החדשים של בולגריה (קיריל פטקוב) וצפון מקדוניה (דימיטר קובצ'בסקי) נפגשו זה עם זה בסקופיה, בשאיפה לשפר את שיחות היחסים ולדון במשא ומתן באיחוד האירופי ובנושאים אחרים שיש לפתור. ב-24 ביוני 2022, תחת לחץ רב של האיחוד האירופי, אישר הפרלמנט של בולגריה הסרה של הווטו של המדינה על פתיחת שיחות הצטרפות לאיחוד האירופי עם צפון מקדוניה. באמצע שנת 2022, הצדדים הסכימו לקבל פשרת שהציעה צרפת במטרה לסיים את המחלוקת על צירוף צפון מקדוניה.