stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיבורים במצולות
שחקנים ודמויות

מתיאס שונארטס – קפטן חיל הים הרוסי מיכאיל אוורין
לאה סדו – טניה, אשתו של מיכאיל אוורין
ארטמי ספירידונוב – מישה, בנו של מיכאיל אוורין
קולין פירת' – דייווד ראסל
מרטין ברמבאך – קפטן שירוקוב
גואידו דה קריין – קאלפין
ג'פרי ניולנד – טוני סקוט
דני ואן מינן – פאל דינסן
קריסטוף קוינן – סאשה
פיטר סימוניצ'ק
מקס פון סידוב
מיכאל ניקוויסט
מתיאס שווייגהופר – פאבל לולין
לארס בריגמן
הפקה

ב-17 באוגוסט 2015, הוכרז כי EuropaCorp מפתחת סרט המבוסס על אסון הצוללת משנת 2000 K-141 קורסק, וכי מרטין זנדבליט נשכר לביים את הסרט על פי תסריט מאת רוברט רודט, המבוסס על הספר "זמן למות" מאת רוברט מור. ב-21 בינואר 2016, דווח כי זנדלבליט לא יצטרף להפקה, וכי במקומו שכרה EuropaCorp את תומאס וינטרברג כבמאי.
ב-2 במרץ 2016, לוהק מתיאס שונארטס, ששיחק בעבר בסרט של וינטרברג הרחק מההמון הסואן (2015), לתפקיד ראשי בסרט. קולין פירת' הצטרף לצוות השחקנים ב-26 במאי 2016. לאה סדו הצטרפה ב-7 בפברואר 2017, בתפקיד טניה, אשתו של מיכאיל קלקוב, קצין הצי הרוסי, ששיחק את מתיאס שונארטס. רייצ'ל מקאדמס נשקלה בעבר לתפקיד טניה אך לבסוף לא לוהקה לתפקיד. דווח גם כי פירת' יגלם את דייוויד ראסל, מפקד בחיל הים הבריטי, אשר ניסה בכל מחיר לסייע ולהציל את החיילים הרוסיים חרף סירוב הממשל הרוסי.
ב-15 במרץ 2017, נמסר כי דמותו של ולדימיר פוטין נחתכה מהסרט לפני ששחקן לוהק לתפקיד. על פי The Hollywood Reporter, נשיא EuropaCorp, לוק בסון, רצה להעביר את מרכז הכובד של הסיפור למבצע החילוץ ולא לפוליטיקה שמאחורי האסון. אחת התאוריות שצוינו על ידי The Hollywood Reporter הייתה כי אף אחד בחברת EuropaCorp לא רצה לספוג פריצות סייבר, כפי שקרה לסרט ראיון סוף, בשל הכעס על דמותו של קים ג'ונג-און (ראו מתקפת ההאקרים על סוני בשנת 2014). פוטין כבר היה שמונה חודשים בתפקיד נשיא רוסיה כאשר הטרגדיה התרחשה בשנת 2000. הוא היה אמור להופיע כדמות משנה בסרט לפחות בחמש סצנות והיה אמור להיות מתואר באהדה בתסריט המקורי של הסרט, באופן שתכנן להדגיש מדוע לקח את הטרגדיה באופן אישי (אביו של פוטין היה צוללן לפני המלחמה).
ב-8 במאי 2017, פיטר סימוניצ'ק, מקס פון סידוב ומיכאל ניקוויסט לוהקו לתפקידים בסרט. עם זאת, ניקוויסט מת ב-27 ביוני.
מומחים לנושא – כמו העיתונאי רוברט מור, מחבר הרומן שעליו מתבסס הסרט, יחד עם דייוויד ראסל (קומודור הצי המלכותי הבריטי שניסה להציל את האנשים מקורסק) ומומחה הצוללות רמזי מרטין – שימשו כיועצים לסרט.
הפרויקט הופק על ידי חברת EuropaCorp הצרפתית עם Belga Productions הבלגית וחברת VIA EST מלוקסמבורג.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט היו אמורים להתחיל בספטמבר 2016, אבל נדחו בשל סירובו של משרד ההגנה של רוסיה למתן היתר לצילומים. על פי הוליווד ריפורטר, משרד ההגנה הרוסי הבטיח במקור שיתוף פעולה עם הצוות ורצה לספק מומחיות ריאליסטית לסרט. אבל מאוחר יותר חשש ממתן גישה למיקומים ומידע מסווג. ב-7 בפברואר 2017, אתר ScreenDaily.com דיווח כי הצילומים היו אמורים להתחיל בחודש אפריל.
לבסוף, הצילומים החלו בבסיס הצי הצרפתי בטולון ב-26 באפריל 2017. כמה סצנות צולמו עם קולין פירת' בנמל המסחרי של ברסט בצרפת בין ה-2 במאי ל-6 במאי 2017, כולל סצנות על סיפון ספינת ההצלה "אטלנטיק טוניר". ב-8 במאי 2017 דווח כי מלבד צרפת יבוצעו צילומים גם במקומות שונים ברחבי אירופה, כולל בלגיה ונורווגיה. ב-12 ביולי 2017 הצילומים נערכו בבריסל.
שחרור

EuropaCorp מחזיקה בזכויות בין-לאומיות על הסרט, אשר שוחרר באמצעות EuropaCorp RED (חטיבת הפצת הסרטים של החברה). STX Films חתומים על חוזה הפצת הסרט בארצות הברית. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי של טורונטו 2018.
ביקורת

בסקירה באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 67% על בסיס 15 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 5.8 / 10. ב-Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע משוקלל של 53 מתוך 100, בהתבסס על 6 ביקורות, המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
הערות שוליים

1 2 3 4 5  "Lea Seydoux Boards EuropaCorp Submarine Drama 'Kursk' – Berlin". Deadline Hollywood. 9 בפברואר 2017. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Matthias Schweighöfer – Schulze & Heyn FILM PR". Schulze & Heyn FILM PR. נבדק ב-10 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seeberg, Kenan (9 באפריל 2017). "Seven Danes to Play in Big American Disaster Movie". Metroxpress (בדנית). Metroxpress. אורכב מ-המקור ב-2018-03-17. נבדק ב-29 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kursk Submarine Disaster Movie in the Works at Luc Besson's EuropaCorp". Variety. 17 באוגוסט 2015. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Thomas Vinterberg to Direct 'Kursk' Submarine Movie for Luc Besson's EuropaCorp". Variety. 21 בינואר 2016. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Matthias Schoenaerts & Thomas Vinterberg Reunite On EuropaCorp Sub Tale 'Kursk'". Deadline Hollywood. 2 במרץ 2016. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Colin Firth to Star in Submarine Disaster Movie 'Kursk'". The Hollywood Reporter. 25 במאי 2016. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Vladimir Putin Character Cut From Luc Besson's Russian Thriller". The Hollywood Reporter. 15 במרץ 2017. נבדק ב-6 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Thomas Vinterberg's Kursk movie, now in production, will shoot all over Europe". ComingSoon.net. 8 במאי 2017. נבדק ב-9 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מיקאל ניקוויסט, כוכב "ילדה עם קעקוע הדרקון", מת בגיל 56. מאת אלכס סטדמן. Variety.com, 27 ביוני 2017.
1 2  "Lea Seydoux boards Vinterberg's Kursk submarine drama". ScreenDaily.com. 7 בפברואר 2017. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russian Shoot of Colin Firth Disaster Movie Postponed". The Hollywood Reporter. 16 באוגוסט 2016. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sputnik (9 באפריל 2016). "True to Life: Russia to Help Luc Besson Make Kursk Submarine Tragedy Movie". sputniknews.com. Sputnik. נבדק ב-20 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russia's Defense Ministry to Cooperate on Luc Besson's Submarine Disaster Movie". The Hollywood Reporter. 11 באפריל 2016. נבדק ב-14 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Léa Seydoux et Colin Firth tournent à Toulon... en toute discrétion". Varmatin (בצרפתית). 25 באפריל 2017. נבדק ב-5 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brest : Tournage d'un film sur le naufrage du Koursk". Mer et Marine (בצרפתית). 9 במאי 2017. נבדק ב-9 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tournage. Colin Firth à Brest pour le film "Kursk"". Le Télégramme (בצרפתית). 2 במאי 2017. נבדק ב-5 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ouest france (5 במאי 2017). "Brest: Vintenberg tells part of the history of Kursk". Ouest france (בצרפתית). נבדק ב-9 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kursk (2018)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kursk reviews". Metacritic. נבדק ב-14 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
Thank U, Next

Thank U, Next (בעברית: תודה לך, הלאה; נכתב באותיות קטנות: thank u, next) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. האלבום יצא לאור ב-8 בפברואר 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. אלבום זה הוא אלבום המשך ישיר לאלבומה הרביעי Sweetener, שיצא בשנת 2018. מתוך האלבום יצאו שלושת הסינגלים; "Thank U, Next", "7 Rings" ו-"Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored".
הסינגל הראשון ממנו, הנושא את שם האלבום, יצא ב-3 בנובמבר 2018 והפך לסינגל הראשון של הזמרת שהגיע לצמרת מצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2013, וסיכום האלבומים של העשור השני. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום השמיני ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני". בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-30.
הרקע והפקה

ביוני 2018 התארסה גרנדה לקומיקאי כוכב תוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב", פיט דייווידסון, לאחר זוגיות של פחות מחודש. בספטמבר אותה השנה, חברהּ לשעבר מק מילר נמצא מת בדירתו שבסן פרננדו עקב מנת יתר של פנטניל וקוקאין. רבים האשימו את גרנדה בסיבה העיקרית לצריכת הסמים המרובה ובסופו של דבר במותו של מילר. כחודש לאחר מכן גרנדה ודייווידסון נפרדו. גרנדה הכריזה על סיבוב ההופעות הבא שלה לאלבומה הרביעי Sweetener, ובמקביל הכריזה כי החלה לעבוד על אלבומה החמישי שעתיד לצאת עד סוף השנה - דבר שלא קרה בפועל. זאת ועוד, גרנדה אישרה כי הסינגל המוביל מהאלבום יישא את שמו ויכיל השפעות מכלל מערכות היחסים שעברה בחייה.
סינגלים

הסינגל הראשון מהאלבום, "Thank U, Next", נושא את שם האלבום ויצא לאור בתאריך 3 בנובמבר 2018. תוך 24 שעות מיציאתו הפך ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד השירים של iTunes ביותר מ-90 מדינות. בתאריך 9 בנובמבר, כשבוע לאחר יציאתו, הצליח להשיג כמות של 9,606,415 הסטרמות ובכך הפך לשיר החמישי בהיסטוריה להשיג את כמות ההסטרמות הגדולה ביותר ל-24 שעות. השיר נחת במקום הראשון במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 ובכך הפך לסינגל הראשון בקריירה של גרנדה לעשות זאת.
הווידאו-קליפ של השיר יצא ב-30 בנובמבר 2018. הווידאו מציג סצנות בהשראת קומדיות נעורים מפורסמות ביניהן מעודדות צמודות, ילדות רעות, לא רק בלונדינית ופתאום 30. תוך 24 שעות צבר הווידאו 55.4 מיליון צפיות, נתון אשר שבר את השיא להכי הרבה צפיות לסרטון ל-24 שעות באתר יוטיוב, כאשר קודם לכן החזיקו בשיא הלהקה BTS עם שירם Idol, שצבר 45.9 מיליון צפיות ב-24 שעות.
הסינגל השני מהאלבום, "7 Rings", יצא לאור בתאריך 18 בינואר 2019. בתי השיר לקוחים מהשיר הידוע "My Favorite Things" בהשראת הסרט "צלילי המוזיקה". תוך 24 שעות מיציאתו גם הוא הפך ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד השירים של iTunes ביותר מ-90 מדינות ואף עקף את כמות המדינות אשר השיג הסינגל הראשון. הסינגל הצליח להשיג כמות של 8,554,577 הסטרמות ובכך הפך לסינגל שהצליח לצבור ביום הראשון להוצאתו את כמות ההסטרמות הגדולה ביותר בהיסטוריה לזמרת. בתאריך 8 בפברואר 2019 צבר 10,445,538 הסטרמות ליום אחד - דבר אשר הפך את השיר למוסטרם ביותר בהיסטוריה ל-24 שעות, מיד אחרי All I Want for Christmas Is You מ-1994 של הזמרת מריה קארי.
הסינגל השלישי מהאלבום, "Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored", שוחרר יחד עם הווידאו-קליפ שלו בתאריך יציאת האלבום - 8 בפברואר 2019. הסינגל זכה להצלחה גדולה ברחבי העולם. בשבוע הראשון ליציאתו נחת במקום ה-2 במצעד בילבורד הוט 100, כאשר בו זמנית גרנדה החזיקה במקום הראשון במצעד עם הסינגל השני מהאלבום - "7 Rings".
סינגלים > סינגלים שיווקים

"Imagine" יצא כסינגל שיווקי לאלבום ב-14 בדצמבר 2018.
הצלחת האלבום

האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים. באתר ספוטיפיי האלבום שבר שני שיאים מרכזיים: זהו האלבום המוזרם ביותר בהיסטוריה לזמרת הן ב-24 שעות והן בשבוע בכורה. בתום 24 השעות הראשונות ליציאתו צבר האלבום כמעט 70 מיליון השמעות בסטרימינג ובתום השבוע הראשון ליציאתו צבר 361 מיליון הזרמות. באתר Metacritic זכה האלבום לציון של 87 מתוך 100 בהתבסס על 21 מבקרים בכירים. זהו הציון הגבוה ביותר לאלבום של גרנדה באתר זה אי פעם, והאלבום השיג את הציון הגבוה ביותר באתר לשנת 2019 עד כה. מבקרים רבים שיבחו את הלכידות וההפקה של האלבום. רוס הורטון שיבח הן את כתיבת השירים והן את הפקת האלבום, וציין כי זהו "אלבום בעל פופ אטום וצפוף עם הפקה חוצפנית ומגונה".
בתאריך 15 בפברואר 2019 פורסם כי במצעד הסינגלים הבריטי, המצעד השני בגודלו בעולם לאחר הבילבורד הוט 100, הסינגל השלישי מהאלבום Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored הגיע למקום הראשון ובכך הדיח מהמקום הראשון סינגל אחר של אריאנה - "7 Rings". אריאנה היא האמנית הראשונה שעשתה זאת בהיסטוריה של בריטניה, והאמנית השנייה במצעד הזה, ב-2 המקומות הראשונים בו זמנית מאז מדונה בשנת 1985.
האלבום נחת במקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי כאשר מכר בשבוע הראשון ליציאתו 360,000 עותקים (מתוכם 116,000 עותקים פיזיים), ובכך הפך לאלבום של אריאנה בעל הפתיחה הגדולה ביותר בקריירה בשבוע הראשון ליציאתו בארצות הברית.
בתאריך 19 בפברואר 2019 אריאנה הצליחה להשיג את מקומות 1–3 במצעד בילבורד הוט 100 עם הסינגל השני, השלישי והראשון מהאלבום (בהתאמה). בכך אריאנה שברה שיא של החזקה בשלושת המקומות הראשונים במצעד בו זמנית, הישג שאף אומן לא השיג בהיסטוריה, פרט לביטלס בשנת 1964.
רשימת רצועות

| Thank U, Next> מס' | Thank U, Next> שם | Thank U, Next> משך | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  | Thank U, Next>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Imagine  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Needy  | 2:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | NASA  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Bloodline  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fake Smile  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Bad Idea  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Make Up  | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ghostin  | 4:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | In My Head  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 7 Rings  | 2:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Thank U, Next  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:11 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איסלנד | הפלייליסט | 2 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 2 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 200 | 9 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |
|  דנמרק | היטליסטן | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 2 |
|  הונגריה | Mahasz | 11 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 3 |
|  טאיוואן | ג'י-מיוזיק | 1 |
|  יוון | IFPI Greece | 6 |
|  יפן | אוריקון | 12 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 2 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 3 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 2 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 2 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 1 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |
|  צרפת | SNEP | 3 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 30 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 57 |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010-19)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 68 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 2× | 2,000,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 200,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 10,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 3,050,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מלכת היופי של ירושלים (ספר)

ערך זה עוסק בספר מאת שרית ישי לוי. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה ישראלית, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר. מלכת היופי של ירושלים (תמונתה של מרים הדר, מלכת היופי של ישראל לשנת 1958)
 מידע כללי
 מאת:  שרית ישי לוי
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  איטלקית, אנגלית, רוסית, גרמנית, טורקית, צרפתית
 הוצאה
 הוצאה:  מודן הוצאה לאור
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  450
 עורך:  מיכל חרותי, שמעון ריקלין (סופר)
מלכת היופי של ירושלים הוא רומן מאת שרית ישי לוי שיצא לאור בשנת 2013 בהוצאת מודן. עלילת הרומן מתרחשת בירושלים, ומגוללת את קורותיהן של נשות משפחת ארמוזה, שנידונו לחיי נישואים ללא אהבה. מתוך אלמנט זה צומחת העלילה לאורך שנים, מלווה באלמנטים רגשיים ותקופתיים.
הספר זכה להצלחה בישראל ובשאר העולם. הוא מכר למעלה מ-200,000 עותקים ותורגם לשפות רבות. הספר הופיע ברשימות רבי-המכר של "ידיעות אחרונות" ו"הארץ" למעלה מ־40 שבועות ברציפות.
בשנת 2014 זכתה ישי לוי בפרס סטימצקי לסופרים שספריהם הם הנמכרים ביותר מיולי 2013 ועד יוני 2014 (ישי לוי זכתה במקום השני).
בשנת 2021 יצאה סדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, בכיכובם של מיכאל אלוני והילה סעדה.
מסגרת העלילה

"מלכת היופי של ירושלים" הוא סאגה רחבת יריעה שמתחילה בתחילת המאה ה־20 ונגמרת בתחילת שנות ה־70. עלילת הרומן מגוללת את קורותיה של משפחת ארמוזה הירושלמית, משפחה ממוצא ספרדי שהוטלה עליה קללה: בנות המשפחה זה ארבעה דורות נשואות לבעלים שלא אוהבים אותן.(מלבד רחליקה ומואיז ובקי ואלי כהן היפה.)
על הקללה הזאת, שהיא בעצם המוטו של הספר ומעיין היצירה שממנו הוא שואב, מספרת רוזה לנכדתה גבריאלה מיד בהתחלה: "מזל, מזל מהשמים שנשארו לנו רק בנות, למה אצלנו במשפחה הגברים מתחתנים עם נשים שהם לא אוהבים. הגברים של משפחת ארמוזה לא מוציאים מהפה שלהם את המלה 'אהבה' אפילו לא לעצמם. אבל סיפורים על אהבה ששברה את הלב, גבריאלה, סיפורים על אהבה שלא הייתה בה אהבה, זה דווקא יש אצלנו במשפחה, את זה ישתבח שמו אלוהים לא החסיר מאיתנו".
מרקדה, אמו של גבריאל יפה התואר, שבעצמה לא זכתה לאהבה מבעלה רפאל, חיתנה אותו עם רוזה היתומה המכוערת כעונש על שהתאהב ברוחל האשכנזייה, וגזרה על שניהם לחיות חיים שלמים ללא אהבה. מנישואים אלה נולדו בנותיו לונה, בבת עינו, רחליקה החכמה ובקי טובת הלב.
רוזה הביאה לגבריאל את בתו האהובה לונה, שכונתה "מלכת היופי של ירושלים" בשל יופייה. אבל למרות יופייה עוצר הנשימה, גם היא מתאהבת בדוד שליבו שייך לאיזבלה באיטליה, ויולדת לו את בתו בבת עינו גבריאלה סיטון, ולאחר מכן את בנו רוני.
בתה של לונה, גבריאלה, שמנקודת מבטה מסופר הסיפור המשפחתי, מקווה להימלט מהקארמה המשפחתית. היא מגלה תחילה על הקללה מסבתה רוזה, ואחרי שסבתא רוזה נפטרה ממשיכה לספר את הסיפור אלגרה, דודתה הזקנה של לונה. הקשר בין לונה לבתה גבריאלה דומה לקשר בינה לבין אמה רוזה.
הספר בוחן את דרכן של שלוש הבנות במציאת בני זוג ובהקמת משפחה, ומגלה שדווקא לונה היפהפייה, שהייתה מוקפת באינספור מחזרים, נידונה שלא באשמתה לחיים ללא אהבה. גם כאשר מציגה המחברת את גיבורות הספר כקורבנות, עדיין הספר מציג דמויות עשירות שפועלות מתוך המצב שנכפה עליהן. למרות גזירת הגורל יש להן יד ורגל בעיצוב עלילות חייהן.
העלילה הכרונולוגית של הספר שלובה באירועים מימי השלטון הטורקי בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל, ולאחר מכן באירועים ממלחמת העצמאות, בסצנות המתארות את חיי היומיום בירושלים ובטיפוסים ירושלמיים, וכוללת גם משפטים בלאדינו.
דמויות

גבריאל ארמוזה- בנם הבכור של מרקדה ורפאל ואביהם של לונה, רחליקה ובקי וסבם של גבריאלה רוני ובועז.
רוזה ארמוזה- אשתו המרירה של גבריאל ואמם של לונה, רחליקה ובקי, אחותו הבכורה של אפרים וסבתם של גבריאלה, רוני ובועז.
לונה סיטון- בתם הבכורה של גבריאל ורוזה אשתו של דוד ואמם של גבריאלה ורוני ואחותן של רחליקה ובקי.
רחל 'רחליקה' בכר- בתם השנייה של גבריאל ורוזה ואחותן של לונה ובקי ודודתם של גבריאלה ורוני.
רבקה 'בקי' ארמוזה-אשתו של אלי כהן היפה. בת הזקונים של גבריאל ורוזה ואחותן של לונה, ורחליקה. ודודתם של גבריאלה ורוני.
גבריאלה סיטון- בתם הבכורה של לונה ודוד ואחותו הבכורה של רוני.
רוני סיטון- בנם הצעיר של לונה ודוד ואחיה הצעיר של גבריאלה.
אלי כהן "היפה"- במהלך הספר מתארס לבקי והופך להיות בעלה.
מואיז בכר- בעלה של רחליקה וחברו הטוב של דוד.
יהודה בועז- בנם הבכור של רחליקה ומואיז.
דוד סיטון- בעלה של לונה ואביהם של גבריאלה ורוני.
גידי- חבר של לונה שנפגע במלחמת העצמאות ולאחר מכן הלך לעולמו.
אלגרה- אחותו של גבריאל ודודתם של לונה, רחליקה ובקי.
איזבלה- אהובתו של דוד סיטון שחיה באטליה.
מצליח- אחיו של גבריאל ודודן של לונה, רחליקה ובקי.
רוח'ל לייבוץ- אהובתו האסורה של גבריאל.
רבקה מרקדה ארמוזה- אמם של גבריאל, אלגרה, מצליח וקלרה, וסבתן של לונה, רחליקה ובקי. במהלך הספר עוברת לגור אצל בתה אלגרה.
קלרה ארמוזה- בתם של מרקדה ורפאל ואחותם של גבריאל, אלגרה ומצליח, ודודתן של לונה רחליקה ובקי.
אפרים משולם- אחיה הצעיר של רוזה ודודן של לונה, רחליקה ובקי.
רוחל. אהובתו האסורה של גבריאל.
פרסים

בשנת 2013, ארבעה חודשים מיום צאתו של הספר, הוא זכה באות "ספר זהב" על מכירת 20,000 עותקים ובמרץ 2014 זכה הספר באות "ספר פלטינה" על מכירת 40,000 עותקים.
אותות אלו מוענקים לספרים העומדים בקריטריונים שנקבעו על ידי התאחדות הוצאות ספרים בישראל. האותות מוענקים הן למחבר והן להוצאת הספרים.
בשנת 2014 זכתה ישי לוי בפרס סטימצקי לסופרים שספריהם הם הנמכרים ביותר מיולי 2013 ועד יוני 2014 (ישי לוי זכתה במקום השני). מנכ"לית רשת סטימצקי, איריס בראל, אמרה: "אני גאה להמשיך את המסורת של פרס סטימצקי לסופרים זו השנה השלישית ברציפות. (...) אין תחליף ליצירה הכתובה. גם השנה אנו גאים להעניק את הפרס לסופרי המקור שמכרו הכי הרבה ספרים בשנה האחרונה".
בעקבות ההצלחה הקופתית של הספר התפתחה תעשייה סביבו הכוללת הרצאות, סיורים בירושלים, מחזה שעתיד לראות אור ונכתב על ידי ישי לוי בשיתוף עם הבמאי צדי צרפתי וסרט קולנוע שעתיד לצאת לאקרנים עליו עובדת ישי לוי בשיתוף עם מפיק הסרטים ובעלה לשעבר מיכאל שרפשטיין.
ראו גם

לאדינו
מלכת היופי של ירושלים (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  מלכת היופי של ירושלים, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
↑  ”אישה מעבר לים” / פרק 1 / שרית ישי לוי | תרבות ובידור | סלונה
1 2 3 4  דינה חלוץ, 40 שבועות ברבי המכר: "כך שינה 'מלכת היופי של ירושלים' את חיי", באתר Xnet‏, 4 באוגוסט 2014
1 2  מיה סלע, זוכי פרס סטימצקי לסופרים הנמכרים: מאיר שלו, שרית ישי לוי ואשכול נבו, באתר הארץ, 1 ביוני 2014
1 2   עלית קרפ, ספר שמצליח לחדש משהו על אהבה, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2013
↑   מיה סלע, הסופרת שרית ישי לוי על רב המכר המפתיע, על ערפאת ועל שרה נתניהו, באתר הארץ, 13 ביוני 2014
↑  אודות | tbpai.co.il, באתר www.tbpai.co.il
סאניווייל

סאניווייל (באנגלית: Sunnyvale) היא עיר הנמצאת במחוז סנטה קלרה, קליפורניה, בעמק הסיליקון. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב־2010, אוכלוסיית העיר מנתה 140,095 תושבים.
סאניווייל היא העיר השביעית המאוכלסת ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו ואחת הערים הגדולות בעמק הסיליקון. היא גובלת בחלקים של סן חוזה מצפון, שדה התעופה הפדרלי (אנ') מצפון מערב, מאונטיין ויו מצפון מערב, לוס אלטוס מדרום מערב, קופרטינו מדרום וסנטה קלרה ממזרח. העיר סאניווייל משתרעת לאורך הדרך ההיסטורית אל קמינו ריאל (אנ') ( – כביש 82) העוברת בעיר מצפון לדרום בין סן פרנסיסקו לסן חוזה והכביש המהיר כביש  – כביש 101 של ארצות הברית.
העיר סאניווייל היא חלק מאזור ההיי-טק בקליפורניה המכונה עמק הסיליקון. בסאניווייל נמצאים מטות של חברות טכנולוגיה רבות כגון: Yahoo!, AMD ,LinkedIn ונטאפ והיא מהווה מרכז הפעלה מרכזי עבור חברות אחרות. היא גם ביתם של כמה חברות תעופה וביטחון. בסאניווייל היה גם בסיס חיל האוויר אוניזוקה (אנ'), המכונה לעיתים קרובות "הקוביה הכחולה" בשל צבעו וצורתו של הבניין הראשי ללא חלונות. המתקן, שנקרא בעבר בסיס חיל האוויר סאניווייל, נקרא על שם האסטרונאוט מעבורת החלל שנפטר אליסון אוניזוקה (אנ'). הוא שימש כמתקן שליטה בלוויינים של צבא ארצות הברית עד אוגוסט 2010 ומאז נהרס.
סאניווייל היא אחת הערים הבודדות בארצות הברית שבמועצת העיר יש מחלקה מיוחדת לבטיחות הציבור (אנ'), בה כל אנשי הצוות מאומנים ככבאים, שוטרים וכחובשים פרמדיקים, כדי שיוכלו לענות למצבי חירום בכל אחד משלושת התפקידים. שירותי הספרייה של העיר ניתנים על ידי הספרייה הציבורית של סאניווייל (אנ'), הממוקמת במרכז האזרחי של העיר.
היסטוריה

כשהספרדים הגיעו לראשונה בשנות ה-70 של המאה השמונה לעמק סנטה קלרה, הוא היה מאוכלס מאוד על ידי הילידים (שבטי אינדיאנים) האולונים (אנ'). אולם בשלב מוקדם עם הגעתם של הספרדים, מגפות של אבעבועות שחורות, חצבת ומחלות חדשות אחרות צמצמו מאוד את אוכלוסיית שבטי האולון. בשנת 1777, הוקם מיסיון סנטה קלרה (אנ') על ידי המיסיונר הפרנציסקני פדרה ג'וניפרו סרה (אנ'), והיה ממוקם במקור בסן חוזה (בסמוך למסלול שדה התעופה של סן חוזה (אנ') בימינו).
היסטוריה > המאה התשע עשרה

בשנת 1843 הוענק ראנצ'ו פסטוריה דה לאס בורגאס (אנ') לפרנסיסקו אסטרדה ולאשתו אינז קסטרו. חלקים מהאדמה שניתנה במענק זה התפתחו מאוחר יותר לערים מאונטיין ויו וסאניווייל. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1844, הוענקה קרקע נוספת ללופה יניגו Lupe Yñigo, שהיה אחד הבודדים מבני השבטים הילידים שהחזיק במענקי קרקע. מענק הקרקע שלו נקרא לראשונה ראנצ'ו פוזולמי (אנ'), שנקרא על שם כפר שבט בני האולון שעמד באזור לפני כן. רנצ'ו פוזולמי נודע מאוחר יותר כראנצ'ו יניגו.
בשנת 1844 מרטין מרפי הבן הגיע לקליפורניה עם אביו Martin Murphy במסגרת קבוצת המהגרים הלבנים האמריקאים הראשונה שהיגרו מאיווה לקליפורניה עוד לפני הבהלה לזהב ומלחמת מקסיקו-ארצות הברית. קבוצת מהגרים זו נקראה סטפנס-טאונסנד-מרפי (אנ'). בשנת 1850 רכש מרטין מרפי הבן חלק מראנצ'ו פסטוריה דה לאס בורגאס תמורת 12,500 דולר. מרפי הקים במקום חווה לגידול חיטה שהוא קרא לה בשם Bay View. מרפי הקים את הבית הראשון במחוז סנטה קלרה; הבית נהרס בשנת 1961 אך שוחזר בשנת 2008 כמוזיאון פארק המורשת סאניווייל (אנ'). כאשר מרפי נפטר בשנת 1884, אדמתו נחלקה בין יורשיו.
בשנת 1860 ניתן אישור לסלילה מסילת הרכבת בין סן פרנסיסקו לסן חוזה (אנ'). המסילה עברה דרך שטחי חוות Bay View של מרפי ועל כן הוקמה בחווה תחנת מרפי. מאוחר יותר הוקמה תחנת לורנס בקצה הדרומי של החווה ביי ויו.
בשנות ה-70 של המאה התשע עשרה, מטעי פירות קטנים נטעו במקום חוות חיטה גדולות רבות, מכיוון שגידול החיטה הפך ללא כלכלי בגלל חוקי המחוז והארנונה, יבוא והדלדלות איכות הקרקעות. בשנת 1871 הקימו ד"ר ג'יימס מ' דוסון ואשתו אלואיז (לבית ג'ונס) את מפעל שימורי הפירות הראשון במחוז. גידול פירות לתעשיית השימורים הפך במהרה לענף מרכזי במחוז. המצאת קרון הרכבת להובלה בקירור הגדילה עוד יותר את הכדאיות הכלכלית המבוססת על פירות. מטעי הפירות הפכו נפוצים עד כדי כך, שבשנת 1886 מועצת הסחר של סן חוזה כינתה את מחוז סנטה קלרה "גן העולם".
בשנות השמונים של המאה תשע עשרה היוו העובדים הסינים בערך שליש מהעובדים שעבדו בחקלאות במחוז סנטה קלרה. אחוז זה הצטמצם עם הזמן לאחר שחוק ההדרה הסיני נחקק. בעשור שלאחר מכן, בשנות ה-90, הגיעו מהגרים רבים מאיטליה, האיים האזוריים, פורטוגל ויפן לעבוד בפרדסים.
בשנת 1897 קנה וולטר אוורט קרוסמן, 809 דונמים והחל למכור נדל"ן. הוא פרסם את האזור, כאזור "מרפי היפה" ומאוחר יותר, בשנות ה-20 של המאה העשרים, כ"עיר הגורל". בשנת 1897, בית הספר Encinal נפתח כבית הספר הראשון במרפי. בעבר, ילדים בעיירה נאלצו לנסוע למאונטיין ויו לבית הספר.