stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ו ג'ונסון

ג'ו מרכוס ג'ונסון (באנגלית: Joe Marcus Johnson; נולד ב-29 ביוני 1981 בליטל רוק, ארקנסו) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. חבר לשעבר בנבחרת ארצות הברית.
ג'ונסון שיחק שבע פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA והוא נבחר לחמישייה השלישית של העונה ב-NBA בשנת 2010.
קריירה > אוניברסיטת ארקנסו

לג'ונסון הוצעו מלגות בכמה מכללות נחשבות בארצות הברית, כמו דיוק וקונטיקט אבל הוא החליט ללכת לשחק באוניברסיטת ארקנסו. במהלך שנתו הראשונה בארקנסו הוביל ג'ונסון את קבוצתו בנקודות ובריבאונדים, כשקלע 16 בממוצע והוסיף 5.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. ג'ונסון הפך לשחקן השנה הראשונה הראשון בהיסטוריה של אוניברסיטת ארקנסו שהוביל את קבוצתו גם בנקודות וגם בריבאונדים.
קריירה > בוסטון סלטיקס

אחרי שנתיים באוניברסיטת ארקנסו ג'ונסון נבחר במקום העשירי בדראפט 2001 על ידי בוסטון סלטיקס. ג'ונסון פתח בחמישייה ב-33 מתוך 48 המשחקים הראשונים של קבוצתו, וקלע 6.3 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה > פיניקס סאנס

בפברואר 2002 הועבר ג'ונסון בטרייד לפיניקס סאנס ביחד עם רנדי בראון, מילט פלאסיו ובחירת דראפט בסיבוב הראשון, בתמורה לרודני רוג'רס וטוני דלק. בשלוש השנים וחצי שג'ונסון שיחק בפיניקס סאנס הוא קלע 15.2 נקודות בממוצע. בעונה וחצי הראשונות הוא קלע כמעט 10 נקודות בממוצע, ובשנתיים הבאות הוא קלע 16.7 ו-17.1 בממוצע. במהלך פלייאוף 2005, נפל ג'ונסון על פניו אחרי שהטביע, וכתוצאה מכך נגרם לו שבר בארובת העין השמאלית. בעקבות השבר, חבש ג'ונסון מסיכה במשך כל שאר הפלייאוף. הסאנס הגיעו עד לסדרת גמר המערב, שם הפסידו לסן אנטוניו ספרס 1-4.
קריירה > אטלנטה הוקס

בקיץ 2005 עבר ג'ונסון מהסאנס לאטלנטה הוקס. בעונתו הראשונה בהוקס הוא הוביל את קבוצתו בכמה קטגוריות: בנקודות (20.2 בממוצע), באסיסטים (6.5 בממוצע), בחטיפות (1.26 בממוצע), בשלשות שנקלעו (128), ובדקות (40.7 בממוצע). הוא היה אחד מחמישה שחקנים בלבד בעונה זו שהשיגו ממוצע של יותר מ-20 נקודות ו-6 אסיסטים.
ב-1 בפברואר 2006 השיג ג'ונסון את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו כשקלע 15 נקודות, הוריד 10 ריבאונדים ומסר 11 אסיסטים במשחק נגד שארלוט בובקאטס. ב-7 במרץ קלע ג'ונסון שיא קריירה של 42 נקודות במשחק נגד גולדן סטייט ווריורס. שישה ימים לאחר מכן הוא השיג שיא קריירה באסיסטים, כשמסר 17 כאלו במשחק נגד מילווקי באקס.
ב-5 במרץ 2006 נבחר ג'ונסון להיות אחד מ-23 שחקני נבחרת ארצות הברית, לקראת אליפות העולם בכדורסל ב-2006. באליפות זו ארצות הברית זכו במדליית הארד. ג'ונסון היה חלק מהסגל של נבחרתו מ-2006 עד 2008.
בעונת 2006/2007 המשיך ג'ונסון ביכולתו הטובה כשהוא קלע 25 נקודות עם 4.4 אסיסטים ו-4.2 ריבאונדים בממוצע. ממוצע הנקודות שלו הציב אותו במקום התשיעי מבין כל שחקני [ליגת ה-NBA]. בעונה זו נבחר ג'ונסון לראשונה לשחק במשחק האולסטאר של ה-NBA, כשהוא החליף את ג'ייסון קיד שנפצע בגבו לפני האולסטאר.
בעונה הבאה נבחר ג'ונסון בפעם השנייה בקריירה שלו למשחק האולסטאר, כמחליף. בנוסף הוא נבחר פעמיים לתואר שחקן החודש באזור המזרחי. ג'ונסון קלע 21.7 נקודות בממוצע למשחק, כשהוא מוביל את אטלנטה להופעת פלייאוף ראשונה מזה 9 שנים. במשחק הרביעי של סיבוב הפלייאוף הראשון נגד בוסטון סלטיקס קלע ג'ונסון 35 נקודות, מהן 20 ברבע האחרון, כדי לתת להוקס ניצחון 92–97. בסוף הסדרה ההוקס הפסידו 3–4.
הוא השיג את הטריפל דאבל השני בקריירה שלו ב-23 בדצמבר 2008 כשקלע 20 נקודות והוסיף 11 ריבאונדים ו-11 אסיסטים במשחק נגד אוקלהומה סיטי ת'אנדר. הוא השיג את הנקודה ה-10,000 במשחק נגד מילווקי באקס ב-31 בינואר 2009. ב-4 ביולי 2010 חתם ג'ונסון על הארכת חוזה באטלנטה לשש עונות נוספות עבור 119 מיליון דולר.
קריירה > ברוקלין נטס

ב-5 ביולי 2012 עבר ג'ונסון בטרייד לברוקלין נטס בתמורה לג'ורדן פארמאר, ד'שון סטיבנסון, אנתוני מורו, ג'ורדן ויליאמס, יוהאן פטרו ושתי בחירות דראפט עתידיות. ב-25 בפברואר 2016, לאחר כ-3 וחצי עונות בברוקלין, שוחרר ג'ונסון מהנטס.
קריירה > מיאמי היט

יומיים לאחר שחרורו מברוקלין חתם במיאמי היט על חוזה עד לסיום העונה.
קריירה > יוטה ג'אז

ב-8 ביולי 2016 חתם ג'ונסון על חוזה לשנתיים בקבוצת יוטה ג'אז ושיחק בשורותיה עד פברואר 2018.
קריירה > יוסטון רוקטס

ב-8 בפברואר הועבר לקבוצת סקרמנטו קינגס, במסגרת טרייד משולש, אשר כלל את העברתם של ג'יי קראודר ודריק רוז ליוטה, אימאן שאמפרט לסקרמנטו וג'ורג' היל לקליבלנד קאבלירס. שלושה ימים מאוחר יותר שוחרר ג'ונסון מהקינגס, ללא ששיחק משחק אחד בשורות הקבוצה. ב-10 בפברואר דווח ב-ESPN, כי ג'ונסון צפוי לעבור לקבוצת יוסטון רוקטס. ארבעה ימים לאחר מכן, הוא חתם רשמית בקבוצה. את משחקו הראשון בקבוצה הוא שיחק עוד באותו היום, כאשר עלה מהספסל וקלע 9 נקודות ב-31 דקות משחק, בניצחון הביתי של הרוקטס 91–100 על סקרמנטו קינגס.
לאחר שמיעט לשחק במהלך פלייאוף 2018, שוחרר ג'ונסון בסוף העונה מהרוקטס עם סיום חוזהו והפך לשחקן חופשי, ובמהלך עונת 2018/2019 לא נעשה ניסיון להחתימו על ידי קבוצות אחרות. עם זאת, הביע ג'ונסון את רצונו להמשיך ולשחק עונה נוספת לפני הודעה על פרישה. לקראת עונת 2019/2020 חזר ג'ונסון ל-NBA כשחתם על חוזה בדטרויט פיסטונס, אך שוחרר מהקבוצה לפני תחילת העונה.
קריירה > בוסטון סלטיקס

בעונת 2021/2022 ב-22 בדצמבר הודיעה קבוצת בוסטון סלטיקס על החתמתו מחדש של ג'ונסון לחוזה של 10 ימים.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001/2002 | בוסטון | 48 | 33 | 20.9 | 0.439 | 0.273 | 0.769 | 2.9 | 1.5 | 0.7 | 0.2 | 6.3 |
| 2001/2002 | פיניקס | 29 | 27 | 31.5 | 0.420 | 0.333 | 0.778 | 4.1 | 3.6 | 0.9 | 0.4 | 9.6 |
| 2002/2003 | פיניקס | 82 | 34 | 27.5 | 0.397 | 0.366 | 0.774 | 3.2 | 2.6 | 0.8 | 0.2 | 9.8 |
| 2003/2004 | פיניקס | 82 | 77 | 40.6 | 0.430 | 0.305 | 0.750 | 4.7 | 4.4 | 1.1 | 0.3 | 16.7 |
| 2004/2005 | פיניקס | 82 | 82 | 39.5 | 0.461 | 0.478 | 0.750 | 5.1 | 3.5 | 1.0 | 0.3 | 17.1 |
| 2005/2006 | אטלנטה | 82 | 82 | 40.7 | 0.453 | 0.356 | 0.791 | 4.1 | 6.5 | 1.3 | 0.4 | 20.2 |
| 2006/2007 | אטלנטה | 57 | 57 | 41.4 | 0.471 | 0.381 | 0.748 | 4.2 | 4.4 | 1.1 | 0.2 | 25.0 |
| 2007/2008 | אטלנטה | 82 | 82 | 40.8 | 0.432 | 0.381 | 0.834 | 4.5 | 5.8 | 1.0 | 0.2 | 21.7 |
| 2008/2009 | אטלנטה | 79 | 79 | 39.5 | 0.437 | 0.360 | 0.826 | 4.4 | 5.8 | 1.1 | 0.2 | 21.4 |
| 2009/2010 | אטלנטה | 76 | 76 | 38.0 | 0.458 | 0.369 | 0.818 | 4.6 | 4.9 | 1.1 | 0.1 | 21.3 |
| 2010/2011 | אטלנטה | 72 | 72 | 35.5 | 0.443 | 0.297 | 0.802 | 4.0 | 4.7 | 0.7 | 0.1 | 18.2 |
| 2011/2012 | אטלנטה | 60 | 60 | 35.5 | 0.454 | 0.388 | 0.849 | 3.7 | 3.9 | 0.8 | 0.2 | 18.8 |
| 2012/2013 | ברוקלין | 72 | 72 | 36.7 | 0.423 | 0.375 | 0.820 | 3.0 | 3.5 | 0.7 | 0.2 | 16.3 |
| 2013/2014 | ברוקלין | 79 | 79 | 32.6 | 0.454 | 0.401 | 0.815 | 3.4 | 2.7 | 0.6 | 0.1 | 15.8 |
| 2014/2015 | ברוקלין | 80 | 80 | 34.9 | 0.435 | 0.359 | 0.801 | 4.8 | 3.7 | 0.7 | 0.2 | 14.4 |
| 2015/2016 | ברוקלין | 57 | 57 | 33.9 | 0.406 | 0.371 | 0.852 | 3.9 | 4.1 | 0.7 | 0.0 | 11.8 |
| 2015/2016 | מיאמי | 24 | 24 | 32.0 | 0.518 | 0.417 | 0.765 | 2.8 | 3.6 | 0.9 | 0.1 | 13.4 |
| 2016/2017 | יוטה | 78 | 14 | 23.6 | 0.436 | 0.411 | 0.818 | 3.1 | 1.8 | 0.5 | 0.2 | 9.2 |
| 2017/2018 | יוטה | 32 | 3 | 21.9 | 0.420 | 0.274 | 0.833 | 3.3 | 1.4 | 0.4 | 0.2 | 7.3 |
| 2017/2018 | יוסטון | 23 | 1 | 22.0 | 0.381 | 0.279 | 0.952 | 2.8 | 1.7 | 0.3 | 0.0 | 6.0 |
| קריירה |  | 1,276 | 1,091 | 34.7 | 0.441 | 0.371 | 0.802 | 4.0 | 3.9 | 0.8 | 0.2 | 16.0 |
| אולסטאר |  | 6 | 1 | 16.8 | 0.390 | 0.310 | 0.000 | 0.8 | 1.3 | 1.2 | 0.0 | 6.8 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פיניקס | 6 | 0 | 27.3 | 0.275 | 0.154 | 0.400 | 4.3 | 1.3 | 0.7 | 0.3 | 5.3 |
| 2005 | פיניקס | 9 | 9 | 39.4 | 0.504 | 0.556 | 0.697 | 4.3 | 3.3 | 1.1 | 0.4 | 18.8 |
| 2008 | אטלנטה | 7 | 7 | 39.3 | 0.409 | 0.444 | 0.909 | 3.9 | 4.0 | 0.3 | 0.0 | 20.0 |
| 2009 | אטלנטה | 11 | 11 | 39.0 | 0.417 | 0.353 | 0.622 | 4.5 | 3.5 | 1.3 | 0.0 | 16.4 |
| 2010 | אטלנטה | 11 | 11 | 40.0 | 0.387 | 0.220 | 0.810 | 5.1 | 5.0 | 0.9 | 0.3 | 17.9 |
| 2011 | אטלנטה | 12 | 12 | 41.4 | 0.439 | 0.429 | 0.810 | 4.6 | 3.3 | 1.1 | 0.1 | 18.8 |
| 2012 | אטלנטה | 6 | 6 | 40.5 | 0.373 | 0.250 | 0.750 | 3.5 | 3.5 | 1.3 | 0.2 | 17.2 |
| 2013 | ברוקלין | 7 | 7 | 38.7 | 0.417 | 0.256 | 0.889 | 3.1 | 2.7 | 1.1 | 0.0 | 14.9 |
| 2014 | ברוקלין | 12 | 12 | 39.1 | 0.533 | 0.415 | 0.837 | 3.8 | 2.9 | 0.5 | 0.3 | 21.2 |
| 2015 | ברוקלין | 6 | 6 | 41.5 | 0.362 | 0.293 | 0.792 | 7.7 | 4.8 | 1.2 | 0.0 | 16.5 |
| 2016 | מיאמי | 14 | 14 | 35.1 | 0.430 | 0.289 | 0.875 | 4.7 | 2.5 | 0.6 | 0.2 | 12.1 |
| 2017 | יוטה | 11 | 2 | 29.6 | 0.436 | 0.333 | 0.733 | 3.9 | 2.5 | 0.5 | 0.1 | 12.9 |
| 2018 | יוסטון | 8 | 0 | 6.8 | 0.353 | 0.000 | 0.000 | 1.3 | 0.4 | 0.0 | 0.1 | 1.5 |
| קריירה |  | 120 | 97 | 35.5 | 0.427 | 0.339 | 0.779 | 4.2 | 3.1 | 0.8 | 0.2 | 15.2 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
הערות שוליים

↑  ההודעה על שחרורו של ג'ונסון מהנטס, באתר הרשמי של ברוקלין נטס
↑  ג'ונסון חותם במיאמי, באתר הרשמי של מיאמי היט
↑  "Kings Waive Joe Johnson". NBA.com. February 11, 2018
↑  "דיווח: ג'ו ג'ונסון יחתום ביוסטון", באתר ynet, 10 בפברואר 2018
↑  "Kings vs. Rockets – Box Score". ESPN.com. February 14, 2018
↑  "Joe Johnson wants to play one more season in NBA". 247sports.com. July 30, 2018
↑  ג'ונסון חותם על חוזה בדטרויט, באתר הקבוצה, 19 בספטמבר 2019
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 2006 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 ג'ונסון •  5 היינריך •  6 ג'יימס •  7 ג'יימיסון •  8 באטייה •  9 וייד •  10 פול •   11 בוש •  12 הווארד • 13 מילר •  14 ברנד • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 ג'ונסון •  5 היינריך •  6 ג'יימס •  7 ג'יימיסון •  8 באטייה •  9 וייד •  10 פול •   11 בוש •  12 הווארד • 13 מילר •  14 ברנד • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
ג'ון סינגלטון

| --- | --- |

סינגלטון באירוע במרכז הסרטים הקנדי, 2013
 לידה:  6 בינואר 1968 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  29 באפריל 2019 (בגיל 51) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 שם לידה:  John Daniel Singleton 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1991–2019 (כ־28 שנים) 
 עיסוק:  תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  תיכון בלייר  תיכון אייזנהאוור  בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה  מכללת העיר פסדינה  תיכון באסט 
 בן או בת זוג:  אקוסואה בוסיה (12 באוקטובר 1996–15 ביוני 1997) 
 צאצאים:  ג'סטיס סינגלטון, מאסאי סינגלטון 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 http://www.johnsingletonfilms.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון דניאל סינגלטון (באנגלית: John Daniel Singleton; ‏6 בינואר 1968 - 29 באפריל 2019) היה במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק אמריקאי. רבים מסרטיו הראשונים של סינגלטון, יליד מזרח לוס אנג'לס, עוסקים בהשלכות של האלימות בתוך הערים, כגון: "החבר'ה מהשכונה" (1991), "לאהוב ולהתגבר" (1993), "ללמוד מהחיים" (1995) ו"בייבי בוי" (2000). סינגלטון הפך מוכר יותר לקהל הרחב בעקבות הסרטים "מהיר ועצבני 2" (2003) ו"ארבעה אחים" (2005).
ביוגרפיה

נולד בלוס אנג'לס. אימו, שילה וורד-ג'ונסון, היא מנהלת מכירות בחברת תרופות, ואביו, דני סינגלטון, הוא סוכן נדל"ן, משכנתאות ומתכנן פיננסי. סינגלטון למד במכללת העיר פסדינה (Pasadena City College) ובבית הספר לאמנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC School of Cinematic Arts). הוא סיים לימודיו בבית הספר לקולנוע ב-1990, והיה חבר במסדר Kappa Alpha Psi. סינגלטון נרשם ללימודי תסריטאות של מרגרט מרינג באוניברסיטת דרום קליפורניה, אשר מכינה את הסטודנטים למעבר מכתיבה חובבנית לכתיבה מקצועיות במערכת ההוליוודית.
קריירה

בשנת 1991 יצא הסרט הראשון של סינגלטון, "החבר'ה מהשכונה", שעליו סינגלטון קיבל את פרס האקדמיה כתסריט וכבמאי הטוב ביותר. בגיל 24 היה סינגלטון הבמאי הצעיר ביותר אשר היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, והבמאי האפרו אמריקאי הראשון שמועמד לפרס זה. באותה השנה סינגלטון ביים בנוסף את הקליפ לשיר "Remember The Time" של מייקל ג'קסון.
ב-1997 נכנס הסרט רוזווד, שאותו הוא ביים, לתוך 47 הסרטים הטובים ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי שבברלין.
חיים אישיים

ב-1996, נשא סינגלטון את השחקנית הגנאית אקוסואה בוסיה, בתו של ראש הממשלה הזמני הגאני, ד"ר קופי אברפה בוסיה (Kofi Abrefa Busia), לאישה. לזוג בת אחת, שאף הופיעה בסרט "דמעות של שמש" (2003) ובהפקות נוספות. לסינגלטון ילדה נוספת, מחברתו לשעבר טושה לואיס.
חיים אישיים > תאונה

ב-23 באוגוסט 2007 היה סינגלטון מעורב בתאונת דרכים, שבה פגע בהולך רגל בן 57 מלוס אנג'לס. סינגלטון נשאר במקום האירוע עד שהמשטרה הגיעה, אך מכיוון שלא נמצאו בגופו אלכוהול או חומרים אחרים אשר היו עלולים להשפיע על שיקול הדעת שלו, הוא שוחרר לאחר חקירה. הולך הרגל נפטר בבית החולים. המקרה הועבר לתובע המחוזי, אך לא הוגש כתב אישום נגד סינגלטון.
ב-29 באפריל 2019 לקה בשבץ מוחי ונפטר.
פילמוגרפיה > במאי

החבר'ה מהשכונה (1991)
לאהוב ולהתגבר (1993)
ללמוד מהחיים (1995)
רוזווד (1997)
שאפט (2000)
בייבי בוי (2001)
מהיר ועצבני 2 (2003)
ארבעה אחים (2005)
החטיפה (2011)
Rebel‏ (2017) - (פרק אחד, סדרת טלוויזיה)
פילמוגרפיה > מפיק

ללמוד מהחיים (1995)
שאפט (2000)
בייבי בוי (2001)
דחף וזרם (2005)
אנחת הזעמן השחור (2007)
הצעה בלתי חוקית (2007)
פילמוגרפיה > תסריטאי

הח'ברה מהשכונה (1991)
לאהוב ולהתגבר (1993)
ללמוד מהחיים (1995)
שאפט (2000)
בייבי בוי (2001)
פילמוגרפיה > שחקן

8 מייל (2002)
ביורק

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1965 (בת 58) רייקיאוויק, איסלנד
 שם לידה:  ביורק גוּתְ'מוּנְסְדוֹטֶר
 מוקד פעילות:  איסלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 סוגה:  ארט פופ, אלקטרוניקה, מוזיקה אוונגרדית
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  איסלנדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, תופים, נבל, קלידים
 חברת תקליטים:  וואן ליטל אינידאן רקורדס, אלקטרה רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  אמיליאנה טוריני, טום יורק
 בן או בת זוג:  Eldon Jónsson (1986–1987)  Matthew Barney (2000–2013) 
 צאצאים:  Ísadóra Bjarkardóttir Barney 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה של המועצה הנורדית (1997)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (2000)  Edda Award for Best Leading Actor or Actress (2000)  פרס בודיל לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (2001)  פרס ג'יימסון לשחקנית הטובה ביותר של האקדמיה האירופית לקולנוע (2000)  פרס פולר למוזיקה (2010)  אביר במסדר הבז  Qwartz Electronic Music Awards  Icelandic Music Awards  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי  honorary doctorate at the University of Iceland 
 www.bjork.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
בִּיוֹרְק גוּדְ'מוּנְדְסְדוֹטִיר (באיסלנדית: Björk Guðmundsdóttir; ‏האזנהקובץ:Is-Björk Guðmundsdóttir.ogg‏Ⓘ‏, הגייה: [ˈpjœr̥k ˈkvʏðmʏntsˌtoʊhtɪr] תעתיק IPA לעברית: [ˈbjork ˈkvʏðmʏntsˌtoʊhtɪr] ; נולדה ב-21 בנובמבר 1965 ברייקיאוויק שבאיסלנד) היא זמרת-יוצרת, מלחינה, תקליטנית ושחקנית איסלנדית היוצרת במגוון רחב של סגנונות מוזיקליים, הכוללים ארט פופ, אלקטרוניקה, טריפ-הופ, ג'אז, מוזיקה עממית ומוזיקה קלאסית.
ראשית הקריירה

הקריירה המוזיקלית של ביורק החלה כשהייתה בת 11 ולמדה פסנתר בבית הספר היסודי. אחד ממוריה שלח הקלטה שלה שרה את שירה של טִינָה צָ'ארְלְס I Love to Love ("אני אוהבת לאהוב"), לתחנת הרדיו האיסלנדית Radio One. ההקלטה שודרה ברחבי המדינה ונציג חברת התקליטים Fálkinn פנה לביורק עם הצעה לחוזה הקלטות. יחד עם אביה החורג שניגן בגיטרה, היא הקליטה ב-1977 את אלבומה הראשון, תחת הכותרת Björk. באלבום הופיעו כמה שירי ילדים איסלנדיים וגרסות כיסוי (קאברים) לשירים פופולריים בשפה האיסלנדית (ביניהם Fool on the Hill של להקת הביטלס). האלבום היה להיט גדול באיסלנד, אך לא זכה להכרה בארצות אחרות.
כשהייתה בת 14 הושפעה ביורק ממוזיקת פאנק והרכיבה את להקת הבנות Spit and Snot, ולאחר מכן, ב-1979, את קבוצת הג'ז-פיוז'ן Exodus. ב-1980 סיימה את לימודי המוזיקה, כשהיא בת 15, וב-1981 הקימה, יחד עם בסיסט להקת Exodus יָאקוֹבּ מָאגְנוּסוֹן, להקה נוספת, Tappi Tíkarrass ("סתום לַכלבה ת'תחת" באיסלנדית). עוד באותה שנה יצא הסינגל הראשון של הלהקה, והאלבום היחיד שלה, Miranda, ראה אור ב-1983.
ביורק הצטרפה אז לכמה חברים מלהקות איסלנדיות בולטות, ולאחר שהתאמנו כשבועיים בלבד, החליטו לעבוד יחד בשם KUKL ("מכשף" באיסלנדית). הצליל שנוצר מהשילוב תואר כדומה למוזיקה גותית. כעת החלה ביורק לפתח את סגנון השירה הייחודי שלה, הכולל צווחות ויללות רבות, סגנון שיהפוך בעתיד לסימן היכר בולט ביצירתה.
KUKL סיירה באיסלנד עם להקת Crass הבריטית, ומאוחר יותר יצאה להופעות אחדות בבריטניה עם להקת Flux Of Pink Indians. שיתוף הפעולה הניב ללהקה שני אלבומים (The Eye ב-1984 ו-Holidays in Europe ב-1986). בקיץ 1986 הקימו חלק מחברי KUKL להקה שנקראה Pukl, אך במהרה שינו את שמה ל-The Sugarcubes ("קוביות הסוכר").
קריירה בינלאומית > השוגרקיובס

הלהיט הראשון של הַשׁוּגֶרְקְיוּבְּס, Birthday ("יום הולדת"), היה ללהיט באנגליה. הם רכשו לעצמם מעריצים רבים בבריטניה ובארצות הברית, והחלו לזרום פניות מחברות תקליטים. לבסוף חתמו חברי הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים One Little Indian בבריטניה, ועם Elektra בארצות הברית, והקליטו ב-1988 אלבום ראשון, Life's Too Good ("החיים טובים מדי"). השוגרקיובס היו להקת הרוק האיסלנדית הראשונה שזכתה להצלחה בינלאומית. בעודה חברה בלהקה, השתתפה ביורק בעוד כמה פרויקטים: היא הקליטה והוציאה באיסלנד את האלבום Gling-Gló, אוסף שירי ג'אז מוכרים ויצירות מקוריות בשיתוף עם קבוצת הבי-בופ Trio Guðmundar Ingólfssonar. ביורק גם תרמה את קולה לאלבום Ex:El של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית 808 State.
התקליט השני של הלהקה שיצא בשנת 1989 זכה לפחות הצלחה, אף על פי שקודם בסיבוב הופעות עולמי, שאחר כך יצא לאור כקלטת וידאו.
קריירה בינלאומית > קריירת סולו > שנות ה-90

המתחים בין ביורק לחבר ה"שוגרקיובס" אֶיְנָר אֶרְן בֶּנֶדִיקְטְסוֹן הביאו ב-1992 להתפרקות הלהקה. ביורק עברה לגור בלונדון והחלה לעבוד עם המפיק נלי הופר, שעבד בין היתר עם להקת הטריפ-הופ הבריטית מאסיב אטאק. השותפות הניבה את הלהיט הבינלאומי הראשון של הזמרת, Human Behaviour ("התנהגות אנושית"). אלבום הבכורה שלה, שנקרא בפשטות Debut ("בכורה"), יצא לאור ביוני 1993, וזכה לביקורות חיובית: שבועון המוזיקה הבריטי New Musical Express העניק לו את התואר "אלבום השנה". Debut היה אוסף של שירים שביורק כתבה עוד בהיותה נערה, ושל עבודה משותפת עם הופר. האלבום היה בסופו של דבר לאלבום פלטינה בארצות הברית.
ההצלחה של Debut הובילה את ביורק לכמה שיתופי פעולה חד-פעמיים עם אמנים אחרים; בין השאר עבדה עם דייוויד ארנולד על Play Dead ("מעמידה פני מתה"), שיר הנושא של הסרט The Young Americans מ-1993 (שגם הופיע כרצועה נוספת בהוצאה מחודשת של Debut, וכן באלבום Not for Threes של צמד האלקטרוניקה הבריטי פלייד).
ביורק חזרה לאולפן והקליטה את אלבום הסולו הבא שלה עם המפיק נלי הופר, ובשיתוף האמנים טריקי, גראהם מאסי מ-808 State ומפיק המוזיקה האלקטרונית האווי בי. האלבום, ששמו היה Post ("דואר", או "אחרֵי" – הזמרת עצמה התייחסה לשתי המשמעויות), הכיל שירים שעסקו במערכות היחסים של ביורק ובאהבה, אך גם שירים הנוגעים בכעס ובמתחים. בדומה ל-Debut, כלל האלבום גם חומרים שנכתבו בשנים מוקדמות. הוא הגיע למקום השני במצעד הפזמונים הבריטי, וזכה באלבום פלטינה בארצות הברית. בינואר 1997, הוציאה ביורק את Telegram, אוסף של רמיקסים ועיבודים מחדש לשירים מ-Post. במקביל לעבודה על Post, ביורק כתבה והלחינה עבור מדונה את השיר Bedtime Story ("סיפור לפני השינה") שנכלל באלבום Bedtime Stories מ-1994.
בשנת 1997 יצא לאור אלבומה האלקטרוני והמינימליסטי של ביורק, Homogenic (שיבוש של homogeneous – "אחיד"). על האלבום עבדה ביורק עם מארק בל מלהקת הטכנו הבריטית LFO, ועם האווי בי. זה היה אלבומה העצמאי הראשון (מבחינת רעיון ותוכן). הוא נחשב לאחת העבודות היותר מוחצנות ונסיוניות של ביורק עד אז, כולל מקצבים חזקים המשקפים את נופיה של איסלנד. Homogenic הניב שורה של וידאו קליפים מרהיבים וכן מספר רב של רמיקסים. השיר All Is Full of Love ("הכל מלא אהבה") מתוך האלבום הפך ב-1999 ללהיט רוק אלטרנטיבי. ב-2001 היה גם Homogenic לאלבום זהב בארצות הברית.
קריירה בינלאומית > קריירת סולו > העשור השני של המאה ה-21

באוקטובר 2011 הוציאה ביורק את אלבום האולפן השביעי, והשאפתני ביותר שלה: Biophilia. האלבום כולו הופק על ידה בשיתוף הצמד האלקטרוני הבריטי 16ביט. האלבום היה חלק מפרויקט שלם בשם ביופיליה הכלל סיבוב הופעות, סרט דוקומנטרי בבימויו של סר ריצ'רד אטינבורו, אתר חדש, ואפליקציה. למעשה האלבום היה אלבום האפליקציה הראשון בכל הזמנים. ביורק הקליטה אותו במשך שנתיים בעזרת אייפד וכלי נגינה ניסיוניים שפותחו במיוחד עבור האלבום. בפרויקט זה ביורק בחרה לחקור את הקשר בין המוזיקה שהטבע מייצר, לבין המוזיקה שהמדע מייצר. את האלבום קידם הסינגל הראשון Crystalline שיצא ביוני 2010, שלווה בקליפ נוסף שביים עבורה מישל גונדרי. הסינגל זכה לרמיקס מוערך של האומן הסורי עומאר סולימאן. ביולי באותה שנה יצא הסינגל השני, Cosmogony שיצא בפורמט דיגיטלי, פיזי, ובאפליקציה.
בירק עבדה עם המפיקים ארקה והאקסאן קולק על אלבום האולפן התשיעי שלה, ״וולניקורה״, שהושק ב-18 בינואר 2015, ימים ספורים לאחר שהוכרז בפומבי, וחודשיים לפני יציאתו המתוכננת, דלפה גרסה אונליין מלאה שלו. במאמץ להציל הפסדים פוטנציאליים במכירות בגלל הדליפה ולאפשר למעריצים לשמוע את האלבום באיכות מעולה, הוא הפך לזמין ברחבי העולם ב-20 בינואר 2015 ב-iTunes. ביורק החלה את סיבוב ההופעות העולמי שלה במרץ 2015 בקרנגי הול בביצוע "אגם שחור" וקטעים אחרים מוולניקורה, לאחר מספר הופעות בניו יורק, נסע לסיבוב הופעות באירופה, שהסתיים באוגוסט 2015.
בין 8 במרץ עד 7 ביוני 2015 המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק אירח תערוכה רטרוספקטיבית של ביורק. הרטרוספקטיבה כללה ארבעה חלקים: מכשירי הביופיליה הקלטה וכלים מוזיקליים שלה הוצגו בלובי המוזיאון וניגנו אוטומטית לאורך כל היום, המוזיאון הזמין מיצג וידאו בשם "Black Lake", בבימויו של אנדרו תומאס הואנג, שהוקרן בחדר קטן עם 49 רמקולים מוסתרים בקירות ובתקרה, חדר קולנוע המציג את רוב הקליפים של ביורק, ותערוכה שהציגה את המחברות, התלבושות והאביזרים של ביורק מכל הקריירה שלה. התערוכה זכתה לביקורות שליליות מצד מבקרי האומנות.
ב-2 באוגוסט 2017 הודיעה ביורק ברשתות החברתיות שלה על הוצאתו הקרובה של אלבום חדש. הסינגל הראשון, "השער", יצא לאור ב-15 בספטמבר 2017. את הקליפ הנלווה שלו ביים האמן החזותי אנדרו תומאס הואנג. באותו יום הכריזה ביורק על כותרת האלבום "אוטופיה" במהלך ראיון. אוטופיה יצא לאור ב-24 בנובמבר 2017. היא תיארה אותו כ"אלבום הטינדר שלה" וקבעה כי "מדובר בחיפוש הזה (אחר אוטופיה) – ובקשר להיות מאוהב. בילוי עם אדם שאתה נהנה זה כשהחלום הופך לאמיתי". היא הפיקה את האלבום עם ארקה, איתה היא שיתפה פעולה עם וולניקורה. ביורק תיארה את המסע המשותף שלה עם ארקה כ"היחסים המוזיקליים החזקים ביותר שהיו לה", והדמה אותו לזה של ג'וני מיטשל וג'אקו פסטוריוס. שלושה קליפים מוזיקליים נוספים פורסמו בשנת 2017: "Blissing Me", "Utopia" ו-"Arisen My Senses". "אוטופיה" היה מועמד כאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-61. המועמדות החמש-עשרה של ביורק לגראמי.
במאי 2018 הופיעה ביורק בתוכניתו של ג'ולס הולנד ב-BBC "Later... with Jools Holland", בפעם הראשונה אחרי שמונה שנים שבהם לא להופיע בתוכניות טלוויזיה.
ביורק בקולנוע

הקריירה הקולנועית של ביורק החלה ב-1990, עם הופעתה בסרט "עץ הערער" (Juniper Tree), אגדה על כישוף, המבוססת על מעשייה של האחים גרים בשם זה. היא שיחקה בתפקיד מרגיט, מכשפה שאמה נהרגה בשל העיסוק בכישוף. לביורק היה גם תפקיד ללא קרדיט בסרטו של רוברט אלטמן "משהו ללבוש" (Prêt à Porter) מ-1994.
בשנת 1999 ביקש הבמאי לארס פון טרייר מביורק לכתוב ולהפיק את פסקול הסרט "רוקדת בחשכה" (Dancer in the Dark), מחזמר על המהגרת סֶלְמָה הנאבקת כדי לשלם עבור ניתוח שימנע מבנה להתעוור. הבמאי ביקש מביורק לשחק בתפקיד הראשי, ובתחילה סירבה להצעה, אך לאחר שאיים להפסיק את הפרויקט (דבר שהיה הופך את העבודה שעשתה עד אז למיותרת), הסכימה. ביורק ציינה מאוחר יותר שתמיד חלמה לעשות מחזמר בחייה, ושזו הייתה ההזדמנות המתאימה. עוד הוסיפה, שהתקשתה ליצור מוזיקה וקולנוע בו בזמן. הקרנת הבכורה של "רוקדת בחשכה" נערכה ב-2000 בפסטיבל קאן ה-53, וביורק זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט. הפסקול יצא לאור כאלבום ששמו Selmasongs ("שירי סלמה"), אך כמה ממילות השירים שונו כדי לא לרמוז על עלילת הסרט.
ב-2005 שיתפה ביורק פעולה עם בן-זוגה הניו יורקי מת'יו בארני, בסרט האמנות האקספרימנטלית חסר הדיאלוג Drawing Restraint 9, החוקר את תרבות יפן. בין השאר הייתה אחראית על פסקול הסרט.
ביולי 2006 שחררה חברת התקליטים של ביורק את כל אלבומיה מחדש בגרסת צליל היקפי (Surround), לאחר שעורבלו לפורמט DTS.
בשנת 2013 השתתפה בסרט תעודה יחד עם חוקר הטבע דייוויד אטנבורו.
בשנת 2014 יצא הסרט "Björk: Biophilia Live", שמתעד הופעה חיה של ביורק בלונדון. הסרט הוקרן במקביל בסינמטקים של חיפה ותל אביב, ובמקביל גם בעזה וברמאללה.
בשנת 2022 תשחק ביורק בסרט הדרמה ההיסטורי "מלך הצפון" לצדה של ניקול קידמן.
שמה

ביורק מופיעה לרוב בשמה הפרטי בלבד; זהו נוהג נפוץ בקרב איסלנדים, ששמם השני מציין את שם האב. שמה השני, גוּדְ'מוּנְדְסְדוֹטִיר (Guðmundsdóttir), פירושו "הבת של גוּדְ'מוּנד".
לרוב השמות האיסלנדיים משמעות ברורה. השם ביורק פירושו באיסלנדית עץ שדר (björk). מילה זו דומה למקבילתה בשפה האנגלית העתיקה (beorc) או המודרנית (birch). הגייה מקורבת של שמה הפרטי היא "בְּיֶרְק". ביורק ציינה ששמה מתחרז עם המילה האנגלית jerk.
חייה הפרטיים

לביורק ולבן-זוגה לשעבר, האמן המודרני מת'יו בארני, יש בת ששמה אִיזדוֹרָה (Isadora) ונולדה ב-3 באוקטובר 2002. לביורק יש ילד נוסף, מבעלה לשעבר ת'וֹר אֶלְדוֹן, ששמו סִינְדְרֶי (Sindri) והוא נולד ב-8 ביוני 1986.
דיסקוגרפיה > השוגרקיובס (The Sugarcubes)

1988 – Life's Too Good
1989 – Here Today, Tomorrow, Next Week !
1992 – Stick Around for Joy
דיסקוגרפיה > Björk Guðmundsdóttir & Tríó Guðmundar Ingólfssonar

1990 – Gling-Gló
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

1977: Björk
1993: Debut
1995: Post
1997: Homogenic
2000: Selmasongs
2001: Vespertine
2004: Medúlla
2007: Volta
2011: Biophilia
2015: Vulnicura
2017: Utopia
2022: Fossora
דיסקוגרפיה > פסקולים

2000: Selmasongs
2005: Drawing Restraint 9