stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבדאללה, מלך ערב הסעודית
הערות שוליים

1 2 3  سيرة ملك | مركز توثيق سيرة الملك عبدالله بن عبدالعزيز (בערבית)
1 2 3  עוזי רבי, "המלך מת, יחי המלך החדש" - 'מורשת עבדאללה' במבחן המציאות, באתר מרכז משה דיין ללימודי המזה"ת ואפריקה, ‏05.02.2015
↑  שאול שי, ערב הסעודית: חילופי מלכים בעין הסערה, באתר Israel Defense, ‏07/04/2015
↑  סעודיה: מחקר ביקורתי על תוכניות הלימודים הדתיות בממלכה (א), באתר MEMRI, ‏01/10/2004
↑  Mark C. Thompson, Saudi Arabia and the Path to Political Change: National Dialogue and Civil Society, Bloomsbury Publishing, 2014-06-16, ISBN 978-0-85772-407-6. (באנגלית)
↑  י. יהושע, י. אדמון, סעודיה: היערכות ליום זעם ברחבי המדינה ב-11.03.2011, באתר MEMRI, ‏10/03/2011
1 2 3 4  צבי מזאל, סעודיה במרוץ נגד הזמן, באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, ‏2009
↑  סעודיה: הוסר חלק מן התוכן האנטישמי במהדורה חדשה של ספר לימוד, באתר MEMRI, ‏27/03/2012
↑  י. אדמון, סעודיה: דיון מחודש סביב זכות הבחירה של נשים, באתר MEMRI, ‏16.04.2012
↑  א. אזרחי, לראשונה בהיסטוריה של הממלכה הסעודית נשים משתתפות בבחירות המוניציפליות, כמצביעות וכמועמדות, באתר MEMRI, ‏11/12/2015
↑  י. אדמון, סעודיה: מינוי היסטורי של נשים למועצת השורא לצד עוינות מצד המשטר כלפי פעילות זכויות נשים, באתר MEMRI, ‏27.06.2013
↑  לראשונה בסעודיה: נשים קיבלו רישיון לעבוד כעורכות דין, באתר MEMRI, ‏08.10.2013
↑  המאבק הסעודי בטרור, באתר MEMRI, ‏27/02/2008
↑  סעודיה מתגמלת כלכלית קיצוניים כדי להחזירם בתשובה, באתר MEMRI, ‏01.05.2008
↑  פסק הלכה בסעודיה אוסר מימון טרור, באתר MEMRI, ‏11/05/2010
↑  יואל גוז'נסקי, ערב הסעודית אחרי עבדאללה, מבט על, באתר INSS המכון למחקרי ביטחון לאומי, ‏05.02.2015
1 2 3  Think Saudi, The Washington institute for near east policy, ‏20/11/2006
1 2  David B. Ottaway, Saudi King Abdullah: An Assessment,, Viewpoints No 68, Wilson Center, Middle East Program, 2015
↑  al-Rasheed, Madawi (2015-01-22). "King Abdullah of Saudi Arabia obituary". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-10-31.
↑  Rick Gladstone, Saudi king, 90, Hospitalized; Pneumonia is Diagnosed, Teh New York Times, Way Back Machine, ‏02/01/2015
↑  Saudi Arabia's King Abdullah Given Simple Muslim Burial, NBC News, ‏23/01/2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פהד, מלך ערב הסעודית | מלך ערב הסעודית ה-6  1 באוגוסט 2005 - 23 בינואר 2015 | הבא: סלמאן, מלך ערב הסעודית |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פהד, מלך ערב הסעודית | ראש בית סעוד ה-21  1 באוגוסט 2005 - 23 בינואר 2015 | הבא: סלמאן, מלך ערב הסעודית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595056005171  GND: 139629882  ISNI: 0000 0001 0776 3404  LCCN: no99078529  NKC: js20050919014  NTA: 251258270  VIAF: 4569598   WorldCat (עם VIAF): 4569598
נפת עכו (המנדט)

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז הגליל
 ערים בנפה:  יישובי הנפה
 בירת הנפה:  עכו
 תאריך ייסוד:  1920 
 שטח:  799,663 דונם (1945)
 תאריך נטישה:  1948 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  68,330 (1945)
 קואורדינטות:  32°55′41″N 35°05′04″E﻿ / ﻿32.928098°N 35.084374°E﻿ / 32.928098; 35.084374 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת עכו (באנגלית: Sub-district of Acre) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר עכו.
במרץ 1929 הועבר אזור שפרעם ומדרום לה לנפת חיפה. בתמורה קיבלה הנפה אזור בדרום נפת צפת.
לפי תוכנית החלוקה נועד מרבית שטח הנפה להיות חלק מהמדינה הערבית, אולם בעקבות מלחמת העצמאות הוא נותר במדינת ישראל והפך לחלק ממחוז הצפון.
אוכלוסייה

לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 68,330 בני אדם והתפלגה כדלקמן:
ערבים:65,380
יהודים: 2,950
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).
שטח

לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 799,663 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
שטח בבעלות ערבית: 697,751 דונמים
שטח בבעלות יהודית: 24,997 דונמים
שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 76,915 דונמים
יישובי הנפה

לפי סקר הכפרים בארץ ישראל, שנערך בשנת 1945, אלה היישוביים שנכללו בנפה:
| --- | --- |
 א-דאמון (בערבית: الدامون)  א-זיב (בערבית: الزيب)  א-רוויס (בערבית: الرويس)  א-סומיריה (בערבית: السُميريه)  אבו סנאן (בערבית: أبو سنان)  אום אל-פרג' (בערבית: أم الفرج)  אילון  איקרית (בערבית: إقرت)  אל-באסה (בערבית: البصّة)  אל-בירווה (בערבית: البروة)  אל-כאברי (בערבית: الكابري)  ע'אבסייה (בערבית: الغابسية)  אל-עמקא (בערבית: عمقا)  בית ג'ן (בערבית: بيت جن)  בענה (בערבית: البعنة)  אל-מכר (בערבית: المكر)  ג'דיידה (בערבית: جديدة)  ג'וליס (בערבית: جولس)  געתון  ג'ת (בערבית: جتّ)  דייר אל-אסד (בערבית: دير الأسد)  דייר חנא (בערבית: دير حنا)  חניתה  טמרה (בערבית: طمرة):  יאנוח (בערבית: يانوح)  ירכא (בערבית: يركا)  כאבול (בערבית: كابول)  כויכאת (בערבית: كويكات)  כפר יאסיף (בערבית: كفر ياسيفا)  מג'ד אל-כרום (בערבית: مجد الكروم)  מזרעה (בערבית: المزرعة)  אל-מנשיה (בערבית: المنشيّة)  מעיליא (בערבית: معليا)  נהריה  נחף (בערבית: نحف)  סאג'ור (בערבית: ساجور)  סוחמאתא (בערבית: سحماتا)  סח'נין (בערבית: سخنينر)  עין אל-אסד (בערבית: عين الأسد)  עראבא (בערבית: عرابة)  פסוטה (בערבית: فسّوطه)  ראמה (בערבית: الرامة)  שבי ציון  שעב (בערבית: شعب)  תרביחא (בערבית: تربيخا)  תרשיחא (בערבית: البروة)
הערות שוליים

↑  גדעון ביגר, ההתארגנות הטריטוריאלית של השלטון הבריטי בארץ ישראל, אפיקים בגיאוגרפיה 9/10, תשמ"ד 1984, עמ' 15–24‏, JSTOR 23696254
↑  Acre Sub-District, מתוך פרטי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל
| חלוקה מנהלית של המנדט הבריטי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הגליל | נפת ביסאן • נפת טבריה • נפת נצרת • עכו • צפת |  |
| מחוז חיפה | חיפה |  |
| מחוז ירושלים | חברון • ירושלים • רמאללה |  |
| מחוז לוד | יפו • רמלה |  |
| מחוז עזה | באר שבע • עזה |  |
| מחוז שומרון | ג׳נין • טולכרם • שכם |  |
הוטרס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית (רשת מסעדות)
 מייסדים:  Lynn D. Stewart 
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־42 שנים)
 מיקום המטה:  אטלנטה 
 משרד ראשי:  אטלנטה, קולומבוס
 ענפי תעשייה:  מזון מהיר 
 מוצרים עיקריים:  המבורגרים, כנפי עוף, מאכלי ים ומשקאות חריפים
 עובדים:  25,000 
  
 www.hooters.com
 
הוטרס (Hooters) הוא השם המסחרי של רשת מסעדות הנמצאת בבעלות שתי חברות אמריקאיות: Hooters of America, Incorporated שבסיסה באטלנטה, ג'ורג'יה ו-Hooters, Incorporated שבסיסה בקולומבוס, אוהיו.
הרשת פונה לקהל לקוחות גברים, כאשר צוות המלצריות לבוש באופן חושפני. הוטרס מעסיקה גם גברים אך בתפקידים שאינם מלצרותיים כגון טבחים, מארחים, מנהלי משמרת ומנהלים. התפריט כולל המבורגרים, כריכים, סטייקים, מאכלי ים וקינוחים, התמחות המסעדה היא בכנפי עוף. כמעט כל המסעדות מוכרות גם משקאות חריפים.
נכון לפברואר 2009, לרשת מעל 435 סניפים בארצות הברית, חלקם בבעלות החברה וחלקם פועלים באמצעות זיכיונות. בסך הכל פתחה הרשת סניפים ב-26 מדינות שונות מלבד ארצות הברית, בהן סינגפור - המדינה הראשונה שנפתח בה סניף מחוץ לארצות הברית.
הוטרס גירלז

נערת הוטרס (Hooters Girl) היא מלצרית שמעוסקת על ידי רשת המסעדות של הוטרס. אפשר לזהות אותן לפי המדים שלהן: גופייה לבנה עם לוגו הינשוף של הוטרס עליו מקדימה והמכנסונים הכתומים. במקור החולצות היו מכותנה לבנה הקשורה מאחורה כדי להדגיש את החזה שלהן. יופיין של המלצריות נחשב למקדם המכירות העיקרי של הרשת.
מדינות בהן פועלים סניפים של הוטרס

מלבד ארצות הברית יש להוטרס גם סניפים במדינות הבאות: בחריין, ברזיל, קנדה, יפן, סין, קולומביה, ארגנטינה, הממלכה המאוחדת, גרמניה, מקסיקו, גואטמלה, פרגוואי, פרו, הפיליפינים, קרואטיה, צ'ילה, אוסטרליה, פנמה, קוסטה ריקה, קוריאה הדרומית, יוון, ונצואלה, ספרד, דרום אפריקה, שווייץ, צ'כיה,סינגפור ותאילנד.
בישראל נפתח סניף באזור התעשייה פולג שבנתניה בדצמבר 2007 והוא נסגר אחרי כשנה.
תמונות

סניף הוטרס במוריסוויל, קליפורניה
סועדים בסניף הוטרס, טנסי
מליסה פו, נערת לוח השנה של הוטרס
נערת הוטרס בסינגפור עובדת במסעדה
הערות שוליים

↑  עידו סולומון, צרות בעמק הסיליקון: נסגרה ה"הוטרס" שבה מלצריות בלבוש מינימלי, באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n98105702  VIAF: 3145970173832251435   WorldCat (עם VIAF): 3145970173832251435 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אוקראינה–עיראק

| יחסי אוקראינה–עיראק |
| --- | --- |
אוקראינה: עיראק


אוקראינה: עיראק
שטח (בקילומטר רבוע)
603,550: 438,317
אוכלוסייה
38,602,329: 46,691,334
תמ"ג (במיליוני דולרים)
178,757: 250,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,631: 5,372
משטר
רפובליקה

יחסי אוקראינה–עיראק הם יחסי החוץ בין עיראק ואוקראינה.
כ-5000 חיילים אוקראינים בסך הכל שירתו בעיראק במהלך הפלישה לעיראק ב-2003 והכיבוש של עיראק לאחר מכן (2003–2011). אוקראינה סיפקה את הכוח השלישי בגודלו של כוחות בעיראק עם כ-1,700 חיילים בין השנים 2003–2005 - 18 מהם נהרגו. בשנת 2004, אוקראינה הוכרה כמספקת "תמיכה מצוינת" במערכה של הממשל האמריקאי נגד "הטרוריסטים" בעיראק.  ב-2006 הם העבירו את המיקוד המבצעי שלהם והצטמצמו לכוח שמירת שלום של כ-40 חיילים.
היסטוריה

שיתוף הפעולה הבילטרלי בין שתי המדינות נקבע על ידי קשרים היסטוריים מסורתיים ופוטנציאל משמעותי לשיתוף פעולה בתחומי מסחר, כלכלה, צבא ומדע. הניסיון רב הערך של השתתפות של מפעלים אוקראינים בפיתוח התשתית של עיראק ופיתוח כל התעשיות של כלכלת עיראק במהלך שנות ה-80 הפך לבסיס היסטורי לפיתוח יחסים הדדיים.
במקביל, החלת סנקציות בינלאומיות על עיראק ומצב בינלאומי מורכב סביב בגדאד הגבילו באופן משמעותי את הפיתוח הפעיל של יחסים הדדיים במהלך שנות ה-90. עם זאת, עיראק עדיין נותרה אחד הכיוונים החשובים של המדיניות האוקראינית, במיוחד בתחום הכלכלי.
יחסים פורמליים

היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לרפובליקה של עיראק כוננו ב-16 בדצמבר 1992. במאי 2001 נפתחה מחדש בבגדאד שגרירות אוקראינה בעיראק. לעיראק יש גם שגרירות בקייב. מאז 2004 פועלת הנציגות המסחרית והכלכלית בחסות שגרירות אוקראינה בעיראק. במקביל מתקיימת בבגדאד תערוכה קבועה של סחורות ושירותים אוקראינים.
יחסים כלכליים

במהלך התקופה שלפני המלחמה, שיתוף הפעולה הכלכלי בין אוקראינה לעיראק התפתח אך ורק במסגרת תוכנית "נפט תמורת מזון" של האו"ם. מבנה הסחורות של הסחר בתקופה השנייה נקבע לפי הסנקציות הבינלאומיות, אשר הפחיתו את המגוון האפשרי של הייצור האוקראיני. בשנים שונות נמסרו מוצרי מתכת (מטילי ברזל), מוצרי חקלאות (שעורה, חיטה), מוצרי ציוד ומכונות (מכונות חקלאיות, שנאי כוח, מנועים וגנרטורים). היצוא מאוקראינה לעיראק גדל מ-2.5 מיליון דולר ב-1998 ל-122.7 מיליון דולר ב-2002. בשנת 2001 הם הגיעו לערך הגבוה ביותר בתולדות היחסים הבילטרליים - 293.1 מיליון דולר. במהלך תקופה זו אוקראינה ועיראק, חתמו על האמנה על שיתוף פעולה סחר, כלכלי, מדעי וטכני, הסכם ההתאגדות בין הלשכה המסחרית והתעשייתית של אוקראינה לפדרציה של לשכות המסחר של עיראק, האמנה על ידידות ושיתוף פעולה בין הממשל האזורי של דונצק והממשל של המחוז העיראקי בצרה.
בשנת 2003 נוצרו תנאים לפיתוח היחסים בין אוקראינה לעיראק על בסיס חדש ואיכותי רחב יותר. ביקורו של שר החוץ של אוקראינה קוסטיאנטין גרישצ'נקו בעיראק, היה אחד הפקידים הבכירים הראשונים שביקרו בשלב זה של יחסים הדדיים.
הבסיסים והפרמטרים של התפתחות היחסים בין אוקראינה לעיראק החדשה לעתיד הקרוב הוצגו בספטמבר 2004 במהלך ביקור העבודה של ראש ממשלת אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' בעיראק. במהלך ביקור זה קבעו ראשי ממשלות אוקראינה ועיראק סדרי עדיפויות ויעדים ספציפיים לפיתוח שיתוף פעולה דו-צדדי לעתיד הקרוב.
הדינמיקה של מחזור הסחר במחצית הראשונה של 2004 הצביעה על חידוש הדרגתי של היקפי הייצוא האוקראיני לעיראק, כמו גם הגיוון שלו. היקפי הייצוא היו בסך 18.8 מיליון דולר והורכבו מאספקת קטרים בסכום של 15.5 מיליון דולר (82%), ברזל ופלדה (8.3%), מזון (4%), תרופות (4%), אמצעי היגיינה, נייר.
בדצמבר 2009 הסכימה אוקראינה לספק נשק בשווי של 550 מיליון דולר לעיראק.
נציגויות דיפלומטיות

עיראק מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.
אוקראינה מחזיקה בעיראק שגרירות בבגדאד.
מיכאל ברקן

| --- | --- |

מיכאל ברקן
 לידה:  6 ביולי 1946 ז' בתמוז ה'תש"ו טקוץ', ממלכת רומניה רומניה
 פטירה:  14 באפריל 2020 (בגיל 73) כ' בניסן ה'תש"פ
 מקום קבורה:  אלפי מנשה
 תאריך עלייה:  1951
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  ברקו
 השכלה:  תואר ראשון במדע המדינה וגאוגרפיה
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1964–1990 (כ־26 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה גדוד 74  קצין אג"ם עוצבת יפתח  מפקד גדוד 53 בחטיבה 188  סגן מפקד חטיבה 188  קצין אג"ם עוצבת געש  מפקד חטיבת אגרוף הברזל  סגן מפקד עוצבת געש  מפקד חטיבה 188  נספח צה"ל בפרו, בוליביה וקולומביה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה
 
מיכאל (ברקו) ברקן (6 ביולי 1946 – 14 באפריל 2020) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן במספר תפקידי קצונה ביניהם: מפקד חטיבת אגרוף הברזל, סגן מפקד עוצבת געש, מפקד חטיבה 188 ונספח צה"ל בפרו, בוליביה וקולומביה.
נעוריו

מיכאל ברקן נולד בטקוץ' שברומניה בשנת 1946 לברוך ופרומה ברקו, בשנת 1951 עלה עם משפחתו למדינת ישראל באניית "קונסטנצה" ממנה הועברו למעברת העולים במגדל שם גרו שנה. בהמשך עברו לעיר נהריה שם גדל.
למיכאל היו שתי אחיות, רבקה ואאוריקה.
שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1964 מיכאל בחר לשרת בחיל השריון. בתחילת שירותו עבר מסלול חילי של חיל השריון שבמסגרתו עבר הכשרה לקצונה במסגרת קורס קצינים.
במלחמת ששת הימים פיקד על מחלקה בחטיבה 7 בגזרת סיני, ולאחר מכן בצע תפקידי פקוד ומטה ברמת הגדוד, והכשרה לתפקיד מפקד פלוגה במסגרת קורס מפקדי פלוגות.
בתחילת שנות ה-70 המוקדמות פיקד על פלוגה בגדוד 74 בחטיבה 188 בגזרת רמת הגולן.
בימי מלחמת יום הכיפורים רב-סרן מיכאל היה קצין אגף מבצעים של עוצבת יפתח בגזרת רמת הגולן תחת פיקודו של אורי אור. באמצע שנות ה-70 מיכאל קודם לדרגת סגן אלוף, ופיקד על גדוד 53 בחטיבה 188 תחת עמרם מצנע ולאחר מכן תחת יאיר נפשי.
בשנת 1977 שימש מיכאל כסגן מפקד חטיבה 188 בפיקודו של יאיר נפשי. בשנות ה-70 המאוחרות שימש כקצין אגף מבצעים בעוצבת געש שוב תחת פיקודו של אורי אור, מפקדו מחטיבה 679.
בשנות ה-80 המוקדמות קודם מיכאל לדרגת אלוף-משנה, ופיקד על חטיבת אגרוף הברזל (חטיבת מילואים) תחת פיקודו של גיורא חייקה מפקד עוצבת המפץ (אוגדה 319). בתפקיד הבא שימש כסגן מפקד עוצבת געש בפיקודו של עמרם מצנע. באמצע שנות ה-80 קיבל את הפיקוד על חטיבה 188 תחת יהודה פלד מפקד האוגדה.
בתפקידו האחרון בצה"ל שימש מיכאל כנספח צה"ל ונציג מערכת הביטחון במדינות פרו, בוליביה, וקולומביה. ב-1 בינואר 1990 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה לאחר שירות של 26 שנה.
לאחר שחרורו

עסק ביזמות עסקית בתחום הנדל"ן ברומניה, ייעוץ וניהול בנושא השקעות בנדל"ן - רכישות ושיווק קרקעות, פיתוח הקרקע והקמת תשתיות לבניה עצמית. מאמצע שנות ה-90 שימש כמנכ"ל חברת "סא.ד.ר חברה לבניה", והוביל את החברה בפרויקטים למגורים בנתניה, בית שאן, בית שמש, ירושלים ובמועצה אזורית מטה בנימין. כמוכן עסק ביזמות פרטית והקים את החברה "ארט מפעלי מתכת".
השכלה

מיכאל בוגר בית ספר תיכון חקלאי ע"ש חנה שוחט בנהלל, ובעל תואר ראשון במדע המדינה וגאוגרפיה מטעם אוניברסיטת חיפה, הוא בוגר הטכניון במנהל עסקי בכיר.
מיכאל נפטר ב-14 באפריל 2020. והותיר אחריו את אשתו תמר (טניה), אותה הכיר בלימודיו בבית הספר החקלאי בנהלל וארבעה ילדים.
Helter Skelter

| --- | --- |

 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום The Beatles
 יצא לאור:  22 בנובמבר 1968
 תאריך הקלטה:  9 בספטמבר 1968
 סוגה:  הארד רוק, הבי מטאל
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  4:30
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  לנון-מקרטני
 לחן:  פול מקרטני, ג'ון לנון 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
Helter Skelter הוא שיר רוק של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles (האלבום הלבן), 1968. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). השיר דורג במקום ה-52 במגזין הרולינג סטון ברשימת 100 השירים הטובים ביותר של הביטלס. רבים רואים בשיר את התחלתו של ההבי מטאל.
מקרטני הושפע בכך שקרא את המגזין Guitar Playing Magazine בו היה ריאיון עם גיטריסט המי, פיט טאונסנד כשהוא מתאר את שירם, "I Can See For Miles". לבסוף מקרטני כתב את השיר. שם השיר היה סלנג למילה "אי-סדר". השיר תיאר טירוף, רצח, עצבים, כעס ועוד. בשיר יש הרבה מעברים פסיכדליים שעוברים בהארד רוק. יש צלילים של חריקות מתכת ועצירה בשיר. אחד המאפיינים הבולטים בשיר הוא הסוף, שבו המתופף רינגו סטאר צועק את המשפט, "I've got blisters on my fingers". טייק מוקדם של השיר נמשך כ-27 דקות ו-11 שניות.
השיר שימש מקור השראה לצ'ארלס מנסון לביצוע מעשיו.[דרוש מקור]
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-34 מיליון.
הערות שוליים

↑  The Beatles [White Album]‎, באתר Allmusic
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2010: ברוס ספרינגסטין – "Working on a Dream" | פרס גראמי לביצוע הסולו הווקאלי הטוב ביותר – רוק  2011: פול מקרטני – "Helter Skelter"  | הבא: הפרס בוטל |
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: da5b679c-9e91-3241-a959-f43a224f54be
עדן בלכר

עדן בלכר (נולדה ב-27 בנובמבר 1997) היא שחיינית אמנותית ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020). המאמנת שלה היא אמהּ, סבטלנה בלכר.
ביוגרפיה

בלכר נולדה ב-27 בנובמבר 1997 לאמה סבטלנה, מאמנת שחייה אמנותית, ולאביה, בעל עסק של אלומיניום, וגדלה במושב שדמה. היא החלה להתאמן בשחייה אמנותית בגיל 8, ומגיל 5 עד גיל 10 למדה גם התעמלות קרקע. בלכר הייתה בנבחרת ישראל לצעירים בשחייה אמנותית מגיל 12. עד כיתה י"ב עסקה גם בבלט, מחול מודרני ובמחול ג'אז, אך פרשה כשהתגייסה לצה"ל.
בשנת 2017, ייצגה את ישראל יחד עם יעל פולקה באליפות העולם בשחייה שהתקיימה בבודפשט שבהונגריה ובשנת 2018 הייתה במקום השמיני באליפות אירופה בתרגיל הקבוצתי. בשנת 2019, הייתה במקום ה-18 בדואט באליפות העולם בשחייה שהתרחשה בקוריאה הדרומית ובשנת 2021 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה שהתקיימה בבודפשט.
בלכר נבחרה לייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו.
הערות שוליים

1 2 3 4  הוועד האולימפי | עדן בלכר
1 2 3  הוועד האולימפי | "ראיון השבוע" – עם עדן בלכר, חברת הסגל האולימפי בשחייה אמנותית
1 2  השחיינית שחולמת על טוקיו: הכירו את עדן בלכר, באתר ישראל ספורט
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת טוקיו (2020)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שלומי חיימי • עומר שפירא |  |
|  אתלטיקה | גירמה אמרה • סלאמוויט באיולין-טפרי • דיאנה ויסמן • מאור טיורי • מארו טפרי • אדוה כהן • איימרו עלמיה • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן • קסניה פוליקרפובה |  |
|  בייסבול | נבחרת ישראל בבייסבול (ג'רמי בלייך • ג'ונתן דה-מארטה • ג'ואי ווגמן • בן וונגר • זאק וויס • ג'וש זייד • ג'ייק פישמן • אלכס כץ • אלון ליישמן • שלמה ליפץ • ג'ון מוסקוט • די ג'יי שרעבי • טל אראל • ריאן לברנוואי • ניק ריקלס • סקוט בורצ'ם • מיץ' גלסר • דני ולנסיה • זאק פנפראס • איאן קינסלר • טיי קלי • בלייק גיילן • אסף לוונגרט • רוב פולר) |  |
|  ג'ודו | גילי כהן • גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון    נבחרת ישראל בג'ודו (גילי שריר • טוהר בוטבול • רז הרשקו • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • לי קוכמן • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • אורי ששון) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  הרמת משקולות | דוד ליטבינוב |  |
|  התעמלות אמנותית |  לינוי אשרם • ניקול זליקמן   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (אופיר דיין, קארין וקסמן, יוליאנה טלגין, יאנה קרמרנקו, נטלי רייץ) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז • אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו |  אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | רן שגיב • שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתי גולדפדן • אנסטסיה גורבנקו • מירון חרותי • יעקב טומרקין • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • מיכאל לייטרובסקי • אנדראה מורז • דניאל נמיר • רון פולונסקי • תומר פרנקל |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • עדן בלכר |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | איתי שני |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל גולדשטיין-וולדמן • אלברטו משען • טדי ולוק |  |
|  שיט | נויה בר עם • שחר טיבי • יואב כהן • קטי ספיצ'קוב • שי קקון |  |
כלח

.
| --- | --- |
מקדש נבו בכלח
מקדש נבו בכלח
 מידות
 שטח:  כ-3.6
 היסטוריה
 תרבויות:  אשור 
 מיקום
 מדינה:  אשור
 קואורדינטות:  36°05′53″N 43°19′44″E﻿ / ﻿36.098055555556°N 43.328888888889°E﻿ / 36.098055555556; 43.328888888889
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. כלח(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. כלח
 
פסל למסו מכלח, המוצג כיום במוזיאון הבריטי
כָּלַח (Kalḫu) הייתה עיר אשורית חשובה, אשר שכנה על נהר החידקל, דרומית לנינוה. כיום מכונים שרידיה תל נִמְרוּד על שם נמרוד המקראי.
העיר השתרעה על פני שטח של כ-3.6 קילומטר רבוע, והריסותיה נמצאו בנפת אל חמדניה שבעיראק, כ-30 קילומטר דרומית למוסול, וכקילומטר מהכפר נומנאה.
היסטוריה

שלמנאסר הראשון ייסד את העיר במאה ה-13 לפנה"ס. העיר שרדה כאלף שנים והתפרסמה בימי אשורנצירפל השני שהפך אותה לעיר הבירה שלו, ובנה בה ארמון גדול ומקדשים על שרידי עיר עתיקה יותר.
טקס חנוכה מרשים מלווה בחגיגות וסעודות מפוארות נערך ב-879 לפני הספירה כמתואר באסטלה שהתגלתה בחפירות באזור. עירו של אשורנצירפל השני אוכלסה בקרוב לשבעים אלף תושבים וכללה גנים בוטנים וזואולוגים. בנו, שלמנאסר השלישי (858 עד 824 לפני הספירה), בנה את האנדרטה הידועה כזיגוראת הגדול ואת המקדש הצמוד לה. הארמון, ששוחזר כמוזיאון, הוא אחד משני הארמונות האשוריים היחידים שהשתמרו בעולם, כשהשני הוא ארמונו של סנחריב בנינוה.
כלח נשארה הבירה האשורית עד 706 לפני הספירה, כאשר סרגון השני העביר את הבירה לדור שרוכין (חורסאבאד). היא נותרה מרכז ראשי, ועיר מלכותית עד שנהרסה לחלוטין ב-612 לפני הספירה כשאשור הוכרעה בפלישתם של מדי ובבל.[דרוש מקור]
השם נמרוד קושר לאתר לראשונה, ככל הנראה, בידי קרסטן נייבור בביקורו במוסול במרץ 1766.
היסטוריה > אשורנצירפל השני

המלך אשורנצירפל השני ששלט מ-883 עד 859 לפני הספירה בנה את בירתו החדשה בכלח. אלפי אנשים עבדו בבניית חומה באורך 8 קילומטר מסביב לעיר ובבניית הארמון. נמצאו כתובות רבות חרוטות באבני הגיר, בהן דברי המלך: "בניתי כאן ארמון מעצי ארז, ברוש, ערער, תאשור, תות-עץ ופיסטוק עבור המעון המלכותי וההנאה האצילית לנצח. ואת פראי ההרים והים חצבתי באבני גיר ובהט ומיקמתי כשומרי השערים". הכתובות אף תיארו את שלל הביזה שנשמר בארמון: "כסף, זהב, עופרת, נחושת וברזל, שלל ידי מהארצות שהכנעתי, שלל עצום ורב שיכנתי כאן בארמוני". כן תיארו הכתובות משתאות מפוארים שנערכו לכבוד ניצחונותיו, ואף את חרדת המובסים. הטקסט מפרט: "שבויים רבים לקחתי ושרפתי; רבים לקחתי בחיים, לחלקם גדעתי את פרק כף ידם, לאחרים קיצצתי את אפיהם, אוזניהם ואצבעותיהם; גם ניקרתי את עיניהם של חיילים רבים. שרפתי את צעיריהם, נשותיהם וילדיהם למוות." אודות כיבוש עיר אחת הוא תאר: "פשטתי את עורם של אצילים רבים וערמתי אותם לערימות". טקטיקות מזעזעות אלו הובילו להצלחותיו ב-877 לפני הספירה. בתום מסעו עד לים התיכון הוא הכריז "ניקיתי את נשקי בים העמוק והקרבתי כבשים לאלים".
היסטוריה > שלמנאסר השלישי

בנו של אשורנצירפל, שלמנאסר השלישי המשיך מהמקום בו עצר. ב-31 שנים מתוך 35 שנות שלטונו עסק במלחמה. לאחר קרב סמוך לנהר עאסי עם קואליציית מדינות פלישתית-סורית הוא התגאה:
שחטתי 14 אלף מחייליהם בחרב. כמו הדד, הנחלתי להם הרס. פיזרתי את גופותיהם למרחקים, וכיסיתי את פני המישורים השוממים בצבאותיהם הנמלטים. בנשקי שפכתי את דמם שזרם בנחלים ובעמקים. המישורים היו קטנים מהכיל את גופות הנופלים; כל הארץ מלאה בקבריהם. השתמשתי בגופותיהם לבנות גשר מעל הנהר.
בכלח הוא בנה ארמון שהתעלה על זה של אביו: גודלו היה פי שניים, כיסה שטח של 49 אלף מטר מרובע וכלל יותר מ-200 חדרים.
בשנת 828 לפני הספירה, בנו התמרד נגדו ואליו הצטרפו 27 ערים אשוריות, בהן נינוה ואשור. הקרבות ארכו עד 821 לפני הספירה, 3 שנים לפני מותו של שלמנאסר.