ארגייל וביוט
דמוגרפיה > תרבות > שפה וספרות

שפה היא גורם חשוב ביצירת תרבות. גאלית סקוטית היא שפה שהתחביר הבסיסי שלה הוא נשוא-נושא-מושא. השפה הוחדרה לסקוטלנד על ידי הגאלים מאירלנד שהתיישבו בארגייל, והחליפה שפות קלטיות אינסולריות אחרות דוגמת הבריתונית (Brythonic) והפיקטית (Pictish). גאלית סקוטית נפרדה בהדרגה מהמקור האירי. לדוגמה, שמירה על ההיאטוס שנעלם באירלנד או שימוש באנפוף בפחות מקרים. עם זאת, לא מדובר בשפה המדוברת באופן זהה. לגאלית סקוטית יש ניבים שונים, אפילו בתוך מחוז ארגייל וביוט. הניבים השונים נבדלים בכמה מאפיינים. מאפיין אחד הוא עוצמת ה-Preaspiration המוצגת על פי אזורים במפה משמאל. מאפיין אחר הוא הדגשת העיצורים המחונככים, כפי שבא לידי ביטוי באי טיריי.
היצירות הספרותיות המקוריות בגאלית נכתבו בעיקר באירלנד, גם אם יוצריהן היו דמויות חשובות בהיסטוריה של ארגייל וביוט כדוגמת קולומבה. ההספד Amra Choluim Chille לזכרו של קולומבה נכתב על ידי המשורר והקדוש האירי דאלן פורגייל (Dallán Forgaill). עיקר היצירה הספרותית באזור שכיום הוא מחוז ארגייל וביוט התרכזה במנזר באי איונה, כאשר כמה שירים מיוחסים למוגרון (Mugrón‏ 981-965), אב המנזר של איונה, כדוגמת השיר הדן בעוצמת הכוחות של צלב ישו n-Cros Christ Tarsin gnúisse:
| --- | --- |
צלב ישו על קהילתי  צלב ישו על כנסייתי  צלב ישו בעולם הבא:  "Cros Christ muintir tar mo  Cros Christ thempal tar mo.  Cros Christ isin altar. "
בתקופה שלאחר השירים בעלי האופי הדתי של איונה, שרתו המשוררים את ראשי השבטים הסקוטים כמשוררי חצר. לדוגמה, בני משפחת או מוירגסן (O Muirghesain) ששירתו את שבט מקלין מהאי מאל ושבט מקלאוד; בני משפחת מקיואן (MacEwen) ששירתו את שבט מקדוגל מלורן ואחר-כך את שבט קמפבל ודוכסי ארגייל. המשוררים פיארו בשיריהם את האישים החיים והן את המתים: Is mor pudhar and ràidh-se ("מה גדול הנזק שעונה זו הביאה בכנפיה"), כך מתאר איכן באקך (Eachann Bacach) את סגירת ארון המתים של לכלן מקלין (Lachlan MacLean) מדיוארט ב-1648. המשוררים הסקוטים לא אחזו בקולמוס בלבד, כפי שהוכיחו המשוררים Gillebríghde Albanach ‏(1230-1200) ו-Muireadhach Albanach שהשתתפו במסע הצלב החמישי. לתמיכה משמעותית זכתה הספרות הגאלית בחסותו של אדון האיים, עד קץ שלטונו ב-1493. הישג משמעותי תחת חסותם של בני קמפבל היה הספר המודפס הראשון בסקוטית גאלית, תרגום של הספר "Book of Common Order" מאת ג'ון נוקס (John Knox), שבוצע בידי ג'ון קארסוול (John Carswell). הספר היה נכס חשוב בהפצת הדוקטרינה הפרוטסטנטית בהיילנדס באמצעות השפה הגאלית.
ספר הדיקן של ליזמור (בסקוטית גאלית -Lios Leabhar Deathan Moir) הוא אנתולוגיה של חרוזים בגאלית של ימי הביניים. הספר קרוי על שמו של ג'יימס מקגרגור מליזמור.
שלט דרכים דו-לשוני באי ליזמור. אנגלית למעלה וסקוטית גאלית למטה, בניגוד לנוהג באזורי המנהל האחרים בהיילנדס.
בליזמור עדיין מדברים בגאלית, ובכנסייה יש כתבי קודש דו-לשוניים
טירת קארנאסרי (Carnasserie Castle) נבנתה עבור ג'ון קרסוול (John Carswell) בעזרת שבט קמפבל. קרסוול תרגם את הספר הראשון שיצא לדפוס בגאלית, שהודפס באדינבורו ב-1567.
התפשטות האוריינות במאה ה-19 גרמה להופעת קהל קוראים חדש שהתעניין בפרוזה גאלית. על מנת לענות על צורכי קהל זה הוצאו לאור מספר כתבי עת. מלומדים מארגייל וביוט שיחקו תפקיד מרכזי בהקמת כתבי עת אלו. נורמן מקלאוד (Norman MacLeod), כומר ממאל וקמפבלטאון, היה המייסד והמוציא לאור של שניים מתוך כתבי העת העתיקים יותר: An Teachdaire Gaelach (המבשר הגאלי 1829–1831) ו-nan Gleann Cuairtear (המבקר של העמקים 1840–1843). מרבית הפרוזה הייתה מוקדשת לדוקטרינה הדתית, אבל מקלאוד גיוון את הנושאים וכלל היסטוריה, מדע, חידושים טכנולוגיים, מדעי הטבע וחדשות ממדינות זרות, וערך ניסויים בסוגה ובסגנון. מקור נוסף לפרוזה בסקוטית גאלית היה המוסף בגאלית של הירחון "Life and Work" (חיים ועבודה) של הכנסייה של סקוטלנד, הממשיך להופיע גם כיום. בין השנים 1907 ל-1951, בתקופה בה ערך את המוסף דונלנד למונט (Donald Lamont), יליד האי טיריי, התבצעו במוסף ניסויים בשינוי סגנונות. גם סיפורת החלה להיכתב בגאלית. הרומן הראשון בסקוטית גאלית יצא לאור ב-1912 היה זה Dùn-Aluinn מפרי עטו של ג'ון מקקורמיק (John MacCormick), סופר יליד האי מאל. מסורת של סיפורים ואגדות בגאלית הייתה קיימת קודם לכן, אך הם הועברו בעל פה בלבד. במאה ה-19 קמו פולקלוריסטים דוגמת ג'ון פרנסיס קמפבל (John Francis Campbell‏; 1885-1821) מאיילה, שליקטו סיפורי עם אלו. רומנים בגאלית ממשיכים להיות מודפסים גם כיום, לדוגמה הרומן "Miseanaraidh Am" מפרי עטו של הסופר איאן קריצ'טון סמית (Iain Crichton Smith‏; 1988-1928) שיצא לאור ב-2006, לאחר מות המחבר. כסופרים רבים כתב סמית הן בגאלית והן באנגלית, שבה כתב את עיקר יצירותיו.
סופרים, דוגמת סמית, שהתבססו בכתיבתם על הכרת שתי התרבויות, לא היו קיימים בארגייל וביוט לפני המאה ה-19, עובדה המדגישה את הדומיננטיות של השפה הגאלית. נייל מונרו (Neil Munro‏; 1930-1863) היה הסופר המשמעותי הראשון מאזור זה שכתב באנגלית. אזור ארגייל שיחק תפקיד חיוני ביצירותיו של מונרו שהיה יליד אינוורארי שעל החוף המערבי של לוך פיין. ב-1896 הוא החל לכתוב רומן "The Lost Pibroch" שתואר כ"רומנסה קלטית". הרומנים שיצאו אחר-כך המשיכו בקו הרומנטי, כשמערב ההיילנדס משמש להם כרקע והם תוארו כ"סקיצות של חיים סקוטיים". מונרו הוא לפיכך חלק מזרם הכתיבה המכונה "אסכולת קייליארד" (Kailyard School – אסכולת ערוגת המטבח) שניסתה לתאר את החיים הכפריים בסקוטלנד בצורה אידילית, תוך התעלמות מכוונת מהפגמים והקשיים של חיים אלו. עם דעיכת האסכולה נשכחו מרבית ספריו מתחום זה. הרומן "הבית עם התריסים הירוקים" (The House with the Green Shutters) מפרי עטו של ג'ורג' דאגלס בראון (George Douglas Brown‏ 1902-1869) שיצא לאור ב-1901 ובו תוארו החיים בעיירה סקוטית קטנה בצורה ריאלית הרבה יותר, מסמן את סופה של "אסכולת קייליארד" ואת התחלת הזרם המכונה "התחייה הסקוטית" (Scottish Renaissance). הרומן גילספי (Gillespie) מפרי עטו של ג'ון מקדוגל היי (John MacDougall Hay‏; 1919-1880) שיצא לאור ב-1914 הוא חלק מזרם זה. עלילת הרומן מתרחשת בעיירה סקוטית קטנה, טארברט בקינטייר, שבה נולד היי. עם זאת, בניגוד לאסכולת קייליארד, הספר איננו רומנסה אלא דרמה שבבסיסה תאוות בצע. טארברט עתידה להיות גם במרכז יצירתו של בנו של הסופר, ג'ורג' קמפבל היי (George Campbell Hay‏; 1984-1915), משורר דו-לשוני שכתב פואמות הן בגאלית והן באנגלית. היי הבן הוא מחברם של שלוש אסופות של שירים, שניים בגאלית: Gaelic Fuaran Sléibb ("מעיין בהרים", 1948) ו-O na Ceithir Airdean ("מארבעה כיוונים", 1952) ואחד באנגלית "Wind on Loch Fyne" ("רוח על לוך פיין", 1948). החיים באזור תוארו על ידי סופרים אחרים, כדוגמת נעמי מיטשיסון (Naomi Mitchison‏; 1999-1897) שתוארה כ"זקנת השבט של הספרות הסקוטית המודרנית". היא עקרה לקראדייל שבקינטייר עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, והמשיכה להתגורר שם במשך שישים שנים אחר-כך, עד מותה. היא תיארה את חוויותיה בספר "Lobsters on the Agenda" (לובסטרים על סדר היום), כשהיא מדגימה בעיות להן נחשפה, כגון מאצ'ואיזם.