stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assassin's Creed: Revelations
פיתוח

המשחק Assassin's Creed: Revelations תוכנן תחילה כמשחק עבור קונסולת המשחקים נינטנדו 3DS ונקרא במקור Assassin's Creed: Lost Legacy. הוא התמקד במסעו של אציו לעיר המתנקשים לשעבר מסיאף שבמזרח, היכן שיגלה את מקורותיו של מסדר המתנקשים. המשחק הוכרז לראשונה במסיבת עיתונאים של נינטנדו בתערוכת E3‏ 2010, אך מאז בוטל ללא כל הכרזה רשמית, והרעיון המקורי נשמר והתפתח לכדי המשחק Revelations.
בנובמבר 2010, מנהל חברת יוביסופט איב גיימו רמז על פרויקט שקשור לזיכיון אססינס קריד, למרות הצהרה מוקדמת של ז'אן-פרנסואה בווין מיוביסופט מונטריאול שלא ייצא משחק בסדרה בשנת 2011. בהמשך, ג'פרוי סרדין מיוביסופט אישר שאכן ייצא משחק ראשי בסדרת המשחקים, וגיימו הסביר שכוונתה של החברה היא לפרסם כותרי משחקים חדשים מדי שנה, לצד זיכיונות פופולרים נוספים של החברה. בפברואר 2001, איב גיימו אישר שהמשחק הבא בסדרה ייצא בשנה הפיסקלית הבאה, שמתחילה ב-1 באפריל 2011 ומסתיימת ב-31 במרץ 2012.
ב-29 באפריל 2011 נחשף שמו הרשמי של המשחק בעמוד הפייסבוק של זיכיון המשחקים, כשהקישור הוביל לקובץ פלאש. הקדימון כלל את המילים "אלטאיר אבן לא-אחד, בנו של אף אחד" בשפה הערבית, דבר שרמז שייתכן ואלטאיר - הפרוטגוניסט של המשחק הראשון - יהיה הגיבור הראשי גם כאן. סרטון מקדים שלישי הראה את העיר קונסטנטינופול, ונרמז שהיא תהיה התפאורה למשחק. מגזין Xbox World 360 ציין במאמר מאפריל 2011 שהמשחק Revelations הוא אינו Assassin's Creed III, אך רמז שגם משחק זה נמצא בשלבי פיתוח. בנוסף, המגזין ציין שייתכן ו-Revelations יהיה גרסה מצומצמת נוספת בסגנון המשחק Brotherhood. ב-5 במאי, מגזין Game Informer פרסם מדע על המשחק, והוא הוכרז "באופן רשמי" בתערוכת E3 של שנת 2011.
המשחק פותח בעיקרו בידי יוביסופט מונטריאול שבקנדה, ותהליך הפיתוח נעשה בשיתוף חמש חטיבות נוספות של יוביסופט מאנסי, מאלמה, קוויבק, סינגפור ובוקרשט. הכותב הראשי דרבי מק'דוויט ציין שהמשחק לא יענה על השאלות הבוערות שמערפלות את הסדרה בעיקר משום שסיפורו של דזמונד ממשיך, אך המעריצים יוכלו לגלות יותר על חייהם של אציו ושל אלטאיר ואיפה הם משתלבים בכל הסיפור. עוד הוא ציין, ש-85 אחוזים מהעלילה הכללית של סדרת אססינס קריד כבר ממופה, שהקו העלילתי של אלטאיר נכתב במשך שנתיים, ושגורלו הסופי של אציו הוחלט במהלך פיתוחו של המשחק Brotherhood.
המדובב לקולו של דזמונד מיילס, נולאן נורת', עודד את חברת יוביסופט לאמץ טכניקה של לכידת תנועה בדומה למשחק Uncharted של חברת Naughty Dog, ובציינו כי קיים ניתוק בין עבודת הדיבוב והבעות הפנים של הדמויות לבין לכידת התנועה של הדמות, שנעשית בנפרד בידי שחקנים אחרים.
גרסת המחשב האישי של המשחק אינה מאלצת את השחקנים להתחבר במצב מקוון, כמו במשחקים קודמים, וזאת למרות טענתה של חברת יוביסופט שמדובר בהצלחה ומדובר בהפחתה של פיראטיות בחיבור המקוון. זאת ועוד, המערכת לניהול זכויות דיגיטלי הוסרה לגמרי מהמשחקים לשחקן יחיד בתקופה זו, אם כי עדיין נדרש חיבור מקוון בעת הפעלת המשחק לראשונה. לאחר מכן, קוד ההפעלה יתאחד עם חשבון השחקן ואין יותר צורך בהפעלה מחודשת באותו חשבון. הדבר מתאפשר גם בהתקנת המשחק במחשב אחר, ומשמעות הדבר היא שניתן יהיה לשחק במשחק במצב לא מקוון.
שיווק והוצאה

ב-10 באוגוסט 2011, חברת יוביסופט הכריזה על גרסת בטא קצובה בזמן למצב המולטיפלייר של Revelations בחנות המקוונת PlayStation Network. גרסת הבטא החלה ב-3 בספטמבר ונמשכה עד ל-17 בספטמבר, בלעדית למנויי חשבונות PlayStation Plus ו-Uplay בפלייסטיישן 3. ב-8 בספטמבר נפתחה גרסת הבטא לכלל המנויים בעלי חשבון PlayStation Network. גרסת הבטא הציעה גישה לתשע דמויות (זקיף, חיל מצב, שומר, וזיר, תספיאן (אנ'), דיאקון, תותחן, תכסיסן ואלוף - כאשר לכל אחת יכולות שונות משלה), שלוש מפות (בית חולים לאבירים, אנטיוכיה, גלאטה) וארבעה מצבי משחק ("מבוקש" ו"ציד" הקודמים, אליהם מצטרפים מצבי "תחרות עד מוות" ו"תקיפת ממצאים").
חברת המשחקים Media Molecule הכריזה ב-15 בנובמבר 2011 על תלבושת של אציו לדמותו של איש השק ב-Little Big Planet 2, וזאת במטרה לקדם את המשחק Revelations. כל העותקים של המשחק ליום הראשון של המכירות כללו גם את המשחק הראשון כחלק מבאנדל בפלייסטיישן 3 חברת יוביסופט קראה להכרזה זו כ"שותפות מיוחדת" בינה לבין Sony Computer Entertainment באמריקה, ושהעסקה תקפה רק לאירופה. בנוסף, חברת יוביסופט פרסמה אוסף אווטארים של המשחק עבור Xbox 360, שכלל גם אביזר של קודקס, הברדס השחור של דזמונד, ועיט מיניאטורי. בנוסף, נכללו תלבושות של אציו, התותחן, השומר, הזקיף וחיל המשמר לדמויות נשיות בלבד.
שיווק והוצאה > תוכן להורדה > תוכן חשבון Uplay

מערכת החשבון Uplay של יוביסופט מאפשרת שדרוגים נוספים בתוך המשחק, שניתנים להשגה על ידי צבירת נקודות תוך כדי משחק. הפרסים אותם ניתן לקבל הם ערכת נושא למחשב האישי ולפלייסטיישן 3, משימות בלעדיות באזור הים התיכון וחבילת מולטיפלייר שפותחת דמות חדשה (אביר).
שיווק והוצאה > תוכן להורדה > חבילת דמויות הצאצאים

ביום הפרסום הראשון של המשחק, חברת יוביסופט הודיעה שהיא עובדת על מספר תכנים להורדה. הראשון מביניהם, שיצא בדצמבר 2011, היה חבילת דמויות שהוסיפה ארבע דמויות חדשות למצב המולטיפלייר - הקברניט, הפיראט, שודד הדרכים והגלדיאטור.
שיווק והוצאה > תוכן להורדה > חבילת מפות הנוסע בים התיכון

חבילת התוכן להורדה השנייה שהוכרזה הייתה חבילת מפות הנוסע בים התיכון, ששוחררה ב-24 בינואר 2012 וכללה שש מפות חדשות למצב מולטיפלייר, כאשר שלוש מתוכן לקוחות מתוך Brotherhood.
שיווק והוצאה > תוכן להורדה > הארכיון האבוד

התוכן להורדה האחרון שיצא למשחק נקרא "הארכיון האבוד", והוא שוחרר ב-28 בפברואר 2012. הוא מוסיף קמפיין חדש לשחקן יחיד בדומה לרצפי הזכרונות "מסעו של דזמונד" מהמשחק המקורי, בנוסף לתוכן הבלעדי שיצא למהדורות השונות. התוכן להורדה זמין לרכישה בנפרד ובמארז באנדל עם המהדורה העות'מאנית והמהדורה המוזהבת.
קבלה וביקורות > מכירות

מנהל חברת יוביסופט, איב גיימו, הכריז במהלך כנס שנערך ב-8 בנובמבר 2011 שהמכירות המוקדמות למשחק Revelations היו גבוהות מהרגיל מאלה של Brotherhood, אולם החברה עדיין מצפה לירידה במכירות לעומת קודמו. לפי החברה למחקר שוק NPD Group, המשחק היה הנמכר הרביעי בגודלו בארצות הברית בנובמבר 2011. המשחק לקח את המקום השני בטבלת המכירות של משחקי הווידאו בממלכה המאוחדת במהלך השבוע הראשון ליציאתו. כ-61 אחוזים ממכירות המשחק התרחשו במהלך היממה הראשונה ליציאתו. נכון לפברואר 2012, המשחק מכר למעלה משבעה מיליון עותקים.
וסטרוס

| --- | --- |

 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  וסטמנלנד
 חבל ארץ:  וסטמנלנד וסטמנלנד
 תאריך ייסוד:  990
 שטח:  51.73 קמ"ר
 גובה:  17 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  131,643 (31 בדצמבר 2023)
  ‑ צפיפות:  2,069 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  59°36′36″N 16°32′46″E﻿ / ﻿59.61000°N 16.54611°E﻿ / 59.61000; 16.54611
 אזור זמן:  UTC +1
 www.vasteras.se
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי וסטרוס(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה אומאו יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי וסטרוס(למפת מחוז וסטמנלנד רגילה) מלארן ארבוגה שפין חווינקטברי סולה נורברי דלרנה ארברו יילמ. אופסלה יבל. סדרמנלנדוסטרוס(למפת מחוז וסטמנלנד מוגדלת) מלארן ארבוגה שפין חווינקטברי סולה נורברי דלרנה ארברו יילמרן אופסלה יבלבורג סדרמנלנדוסטרוס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וֵסְטֶרוֹס (בשוודית: Västerås) היא עיר-המושב של מחוז וֵסְטְמַנְלַנד והעיר הגדולה ביותר בחבל וסטמנלנד שבלב ארץ סביאלנד, שוודיה. זוהי העיר החמישית בגודלה בממלכה (אחרי סטוקהולם, גטבורג, מאלמה ואופסלה). בעיר חיים כ-107,000 תושבים, ובשטח העירייה, שמקיפה 25 יישובים וכפרים נוספים, מתגוררים 137,029 נפש נכון ל-2010.
העיר מכונה "עיר מלארן" על שום מיקומה לשפת האגם; כינוי נוסף שניתן לה הוא "עיר המלפפון", זאת על שום הגידול החקלאי שנפוץ בסביבתה מאז השרפה שפגעה בה ב-1714.
היסטוריה

וסטרוס היא מהעתיקות בערי שוודיה. היא הוכרה כעיר בשנת 990, ובסוף המאה ה-13 קיבלה את חותמה. היישוב וסטרה ארוס (Westra Aros) היה כבר בעידן הוויקינגי מקום מסחר חשוב שישב לשפת שפכו של נחל סווארט אל אגם מלארן. המקום נחשב טוב, והאזור שסביבו כבר היה מקושר ברשת של דרכים.
בראשית המאה ה-11 הייתה וסטרוס העיר השנייה בגודלה בשוודיה, ובמאה ה-12 מונתה כמושב בישופות והוחל בבניית הקתדרלה שלה, שגובהה 92 מטרים. במהלך המאה ה-13 נבנה מנזר, במקום שבו עומד כעת בית העירייה. בשפך הנהר עמד מוצב קטן. טירת וסטרוס נבנתה אף היא באותה המאה, לצורכי הגנה, אולם במהלך המאה ה-14 התפתח המוצב הקטן לכדי מצודה, שממנה הגנו מעתה על העיר מפני פולשים מהאגם. במאה ה-13 הפכה וסטרוס לנמל המוצא החשוב ביותר של ברזל ונחושת בברגסלאגן.
בשנת 1501 כותרה טירת העיר למשך חודשיים, בידי צבאו של סטן סטורה הזקן. בראשית העשור השני למאה, כשמלך דנמרק פלש לאזור וסטרייטלנד, שימש בישוף וסטרוס אוטו אולאבי ראש-חזיר כנציג אל מול המלך. לאחר סבבי משא-ומתן רבים, הואשם אוטו בהתרפסות בפני הדנים, ונכלא בטירה. ב-1520 כבשו הדנים את הטירה ולקחו עימם את אוטו לסטוקהולם. כריסטיאן השני עלה למלוכה, ומרחץ-הדמים לא אחר לבוא. כאחת מהסיבות להוצאות הרבות להורג, שימשה עבור המלך תלונתו של הבישוף אוטו על היחס בכלא.
מלך שוודיה גוסטב ואסה ניהל את הקרב על וסטרוס בהצלחה יתרה, ועד 1522 היו המנזר והטירה בידי השוודים.
הודות לקרבתה למכרות כסף הייתה העיר לאורך המאה ה-16 מוקד של "יצוא" כסף דרך הנמל שלה, והייתה מהחשובים שבאתרי הטְבעת-המטבעות בממלכה כולה.
ב-1623 נוסד בעיר בית הספר התיכון הראשון בשוודיה, וב-1630 בית הספר הראשון לבנות. שני המוסדות, שהקים הבישוף יוהנס רודבקיוס, היו מסופחים לקתדרלה שבמרכז וסטרוס. באותה שנה התגלה המקרה הראשון של דבר – שהרג חמישית מאוכלוסיית העיר (שאז מנתה פחות מ-1,800 נפש).
במפנה המאה ה-20 הטביע התיעוש את חותמו על העיר. באותה עת עלו גם תוכניות לבניית בית מלון במרכז העיר, שיכלול בר, חלל ריקודים וכיוצא בזה שירותים יוקרתיים; מבנה האר נובו, בתכנונו של האדריכל אריק ראהר (Rahr), נחנך לבסוף בשנת 1907, והוא נחשב כיום כאחד המבנים היפים בשוודיה.
בחלקיה המרכזיים של וסטרוס נשתמר חלקית מערך הרחובות הימי-ביניימי. בעיר גשרים ופארקים רבים, וברחביה פרוסים כ-340 ק"מ של שבילי אופניים. כ-30% מהתושבים רוכבים על אופניהם בדרך לעבודה וממנה.
כלכלה

תעשייה מסורתית עודנה חשובה בכלכלת וסטרוס, אולם תעשיית הגרפיקה, תאגידי מחשבים, אלקטרוניקה ותקשורת לצד שירותים, הופכים למרכזיים יותר ויותר. בתחומי העיר פועלות כ-3,700 חברות קרן הון משותף רשומות; טכנולוגיית המידע ואוטומציה – לצד האוניברסיטה של עמק מלארן ו"הכפר הטכני" (Teknikbyn - Science Park Västerås) שפועלים בעיר – הם ליבת תעשייה שהפכה את וסטרוס למרכז ידע בקנה מידה בין-לאומי.
המעסיק הגדול ביותר בסקטור הציבורי הוא העירייה (כ-11,000 עובדים). התעשייה הגדולה ביותר היא קונצרן האוטומציה השווייצרי-שוודי ABB, עם כ-4,500 עובדים.
משדה התעופה של וסטרוס יוצאות טיסות לספרד, לאנגליה, לגטבורג ולאומאו.
הנמל של וסטרוס הוא הנמל הגדול ביותר בסקנדינביה שממוקם על שפת אגם.
חברת ההלבשה העולמית H&M פתחה את חנותה הראשונה בווסטרוס, ב-1947.
ערים תאומות

בוטסואנה גאבורונה, בוטסואנה
פינלנד לאהטי, פינלנד (מ־1940)
הערות שוליים

↑  שטח השיפוט של העירייה גדול בהרבה משטח היישוב: 1,143 קמ"ר ומתוכו 16% הם מים.
↑  Svartån; אין לבלבל עם נחל בשם זהה שזורם בארברו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566866705171  BnF: cb123175723 (data)  GND: 4107499-3  LCCN: n80162576  MusicBrainz: 42e29915-5702-49d8-b95d-ac7e8afb6c11  NKC: xx0053560  SUDOC: 032076339  VIAF: 140723047   WorldCat (עם VIAF): 140723047
ישיבת נתיבות חכמה

.
| --- | --- |


 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 תקופת הפעילות:  ה'תשס"ח (2008) – הווה
 מייסדים:  הרב יהושע ישעיה נויבירט,  הרב דניאל וולפסון
 בעלי תפקידים
 מנהל:  יעקב פרידמן, ראובן תיק
 ראש הישיבה:  הרב דניאל וולפסון, הרב ברוך יחיאל נויבירט
 משגיח:  הרב מתתיהו שטרן
 תלמידים
 :  כ-1,200, נכון לאלול תשפ"ג
 מיקום
 מיקום:  ירושלים, שכונת בית וגן
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′9.88″N 35°10′55.56″E﻿ / ﻿31.7694111°N 35.1821000°E﻿ / 31.7694111; 35.1821000
  (למפת ירושלים מוגדלת) ישיבת נתיבות חכמה(למפת ירושלים רגילה) ישיבת נתיבות חכמה(למפת הרי ירושלים רגילה) ישיבת נתיבות חכמה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ישיבת נתיבות חכמה
ישיבת נתיבות חכמה (מכונה על שם ראש הישיבה ישיבת וולפסון) היא ישיבה חרדית ליטאית בשכונת בית וגן בירושלים, בראשות הרב דניאל וולפסון והרב ברוך יחיאל נויבירט.
תולדות הישיבה

הישיבה נוסדה לקראת זמן אלול ה'תשס"ח, קיץ 2008, על ידי הרב יהושע ישעיה נויבירט, מחבר הספר שמירת שבת כהלכתה וראש ישיבת חכמת שלמה יחד עם הרב דניאל וולפסון ששימש עד אז כר"מ בישיבתו של הרב נויבירט.
השיעור הראשון כלל 60 בחורים צעירים שנכנסו לשנתם הראשונה בישיבה ועוד 40 בחורים מבוגרים שהצטרפו כקיבוץ. נכון לשנת תשפ"ד לומדים בה כמעט 1,200 בחורים.
עם פטירתו של הרב נויבירט בשנת תשע"ג, מונה בנו הרב ברוך יחיאל נויבירט כממשיך דרכו בראשות ובהנהלת הישיבה.
ישיבת נתיבות חכמה נחשבת לאחת מהישיבות המובילות באיכותן בציבור החרדי ליטאי.
הישיבה שכנה תחילה ברחוב ברגמן בשכונת בית וגן בירושלים, ובשנת תשע"ז (2016) עברה הישיבה לקמפוס הישיבה התיכונית קריית נוער באותה שכונה.
בתחילת זמן אלול תשפ״ב נבנה עבור הישיבה משכן קבע בקמפוס, הכולל בית מדרש עם כ-1,200 מקומות, 8 חדרי שיעורים, משרדים, וחדר ר"מים. כמו כן נבנה אוצר ספרים, והותקנו בו עמדות מחשב, בחלקם ישנה גישה לאוצר החכמה ופרויקט השו"ת. מבנה בית המדרש תוכנן על ידי האדריכל אהרן אסטרייכר.
צוות הישיבה

ראשי הישיבה ומייסדיה היו הרב יהושע ישעיה נויבירט והרב דניאל וולפסון. לאחר פטירתו של הרב נויבירט בתשע"ג מונה במקומו בנו, הרב ברוך יחיאל נויבירט, שכיהן עד אז כמנהל הישיבה וכר"מ בישיבת פני שמואל. מנהלה הרוחני הוא הרב מתתיהו שטרן שהחליף את הרב זאב פריינד.
הר"מים הם:
שיעור א' - הרב חנוך לודמיר (לשעבר ראש חבורה בישיבת מיר תחת הנהגתו של רבי רפאל שמואלביץ), הרב זאב גלוסקינוס (המשמש כדיין בביה"ד של הרב יהודה סילמן), והרב בצלאל קרויז המשמש בזמן חורף כר"מ ובזמן קיץ כמשיב בקיבוץ ומחליף אותו בזמן זה הרב מרדכי פוירשטיין המשמש בזמן חורף כמשיב.
שיעור ב' - הרב משה זאב איתן (חתנו של הרב אליקים גצל פשקס), הרב משה לנדא (ראש ישיבת היכל אברהם ורב שכונה בקריית יערים ואחיו של הרב ישראל לנדא ראש ישיבת היכל יצחק) המשמש גם כבעל התפילה המרכזי בישיבה בימים נוראים והרב אהרן שפריי (לשעבר ר"מ בישבת היכל יצחק-לנדא) המשמש בזמן חורף כר"מ ובזמן קיץ כמשיב לבני ועד רביעי ומחליף אותו בזמן זה הרב נתן צבי שמואלביץ (נכדו של הרב חיים שמואלביץ ובנו של הרב רפאל שמואלביץ) המשמש בזמן חורף כמשיב.
לבני הקיבוץ משמש כראש קיבוץ הרב נתן רוטמן (אחיו הגדול של חבר הכנסת שמחה רוטמן, ידוע גם בקרבתו לקהילת זילברמן) שבנוסף לכך מוסר ועדים בהגות ומחשבה.
מלבדם מכהנים בישיבה עוד למעלה מעשרים וחמשה רבנים אשר מכהנים כנושאים ונותנים (משיבים) וכצוות השגחה בישיבה.
עד לזמן קיץ תשפ"ג כיהן כר"מ בישיבה הרב אלעזר מאירוביץ' רב שכונת רמה ג' בבית שמש, אשר עבר לשמש כראש ישיבת נתיבות חיים (מאירוביץ') אשר פתח יחד עם הרב ישראל מאיר דרוק. ועד לזמן קיץ תשפ"ד כיהן בישיבה כראש קיבוץ הרב יצחק וולדומירסקי (לשעבר ראש ישיבת תורת יחיאל) שעבר לכהן כראש ישיבה ברומניה.
עד פטירתם, כיהנו בישיבה הרב אברהם ישעיהו הבר ראש ארגון מתנת חיים, כנושא ונותן (משיב), והרב דוד ברונר כמשגיח ויועץ.
הערות שוליים

↑  חנני ברייטקופף, ‏מפת הרישום: כך ייראו היכלי הישיבות הגדולות ב'זמן אלול', באתר כיכר השבת, 26 ביוני 2021
↑  מנחם קולדצקי, כִּי הֵם חַיֵּינוּ וְאֹרֶךְ יָמֵינוּ > 'המחדש' מציג: מפת הרישום של עולם הישיבות לאלול תשפ"ד, באתר המחדש, ‏7 בספטמבר 2024
↑  אבי רבינא, ‏עשרה מי יודע: דירוג הישיבות הגדולות הטובות ביותר, באתר כיכר השבת, 4 באפריל 2018
↑  איצלה כץ, דמוקרטיה או מרד! כששמחה רוטמן מג.., באתר כיכר השבת, ‏2023-08-06
↑  איצלה כץ, באמצע 'זמן חורף': שינויים דרמטיי.., באתר כיכר השבת, ‏2023-02-28
↑  משה ויסברג, טרגדיה: המשגיח הצעיר לא התעורר משנתו, באתר בחדרי חרדים, 28 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524232605171  VIAF: 310743724   WorldCat (עם VIAF): 310743724
מיכאל פישביין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בפברואר 1943 (בן 81) קיימברידג', ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברנדייס  היברו קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת ברנדייס  אוניברסיטת שיקגו 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
מיכאל פישביין (מאנגלית: Michael A Fishbane; נולד ב-1943) הוא חוקר מקרא ויהדות יהודי-אמריקאי, שימש כפרופסור באוניברסיטת ברנדייס וכיום מלמד באוניברסיטת שיקגו.
ביוגרפיה

פישביין נולד ב-18 בפברואר 1943 בקיימברידג' שבמסצ'וסטס.
פישביין סיים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס בשנת 1971. עבודתו הייתה בנושא "מחקרים בכשפים במקרא: מקורות, שימושים, שינויי מינוחים וצורות ספרותיות". מחקריו עוסקים במזרח הקרוב העתיק, טקסטים תנ"כיים וספרות רבנית, היסטוריה יהודית, מיסטיקה יהודית והגות יהודית מודרנית.
קיבל מענק גוגנהיים והיה פעמיים עמית במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.
נשוי למונה דהקובן, פרופסור לפסיכולוגיה ואב לאלישע ולאיתן.
ספריו

Biblical Interpretation in Ancient Israel,, Oxford Clarendon Press, 1989.
Garments of Torah: Essays in Biblical Hermeneutics,, Indiana University Press, 1989.
The Kiss of God: Spiritual and Mystical Death in Judaism,, University of Washington Press, 1994.
The Exegetical Imagination: On Jewish Thought and Theology,, Harvard University Press, 1998.
Biblical Text and Texture: A Literary Reading of Selected Texts,, Oneworld Publications, 1998.
The JPS Bible Commentary: Haftarot,, Jewish Publication Society, 2002.
Biblical Myth and Rabbinic Mythmaking,, Oxford University Press, 2003.
Sacred Attunement: A Jewish Theology, University of Chicago Press, 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261148905171  PLWABN: 9812079457505606  BnF: cb12208653z (data)  CiNii: DA00269083  GND: 131399837  ISNI: 0000 0001 0872 0318  LCCN: n79055592  NKC: xx0013160  NTA: 071286446  SELIBR: 238664  SUDOC: 085867357  VIAF: 14819483   WorldCat (עם VIAF): 14819483 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסיסטאון

| --- | --- |

תחנת האוטובוסים המרכזית בפרנסיסטאון
 מדינה / טריטוריה:  בוצוואנה בוצוואנה
 מחוז:  המחוז הצפון-מזרחי
 ראש העיר:  שאדראק נייקו (Shadrack Nyeku)
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1897
 גובה:  1001 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  100,079 (2011)
  ‑ במטרופולין:  150,800 (2011)
 קואורדינטות:  25°10′25″S 27°30′45″E﻿ / ﻿25.17361°S 27.51250°E﻿ / -25.17361; 27.51250
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בוטסואנה מוגדלת) גאבורונה מאון גנזי טסאבונג קניה מולפולולה סרובה נמיביה אנגולה זמביה זימבבואה דרום אפריקהפרנסיסטאון(למפת בוטסואנה רגילה) גאבורונה מאון גנזי טסאבונג קניה מולפולולה סרובה נמיביה אנגולה זמביה זימבבואה דרום אפריקהפרנסיסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פרנסיסטאון (באנגלית: Francistown), היא העיר השנייה בגודלה בבוצוואנה ולעיתים היא מכונה "בירת הצפון". העיר ממוקמת במזרח המדינה, כ-400 ק"מ מצפון-מזרח לבירה גאבורונה, על מפגש הנהרות טאטי (Tati) ואינצ'ווה (Inchwe), ליד נהר שאשה (Shashe), יובל של נהר לימפופו ו-90 ק"מ מהגבול עם זימבבואה. פרנסיסטאון הייתה המרכז של הבהלה הראשונה לזהב באפריקה והיא עדיין מוקפת במכרות נטושים. העיר מרכז מינהלי, המופרדת מהמחוז הצפון-מזרחי שבשטחו היא ממוקמת.
היסטוריה

נוכחות אנושית קיימת באזור מלפני 10,000 שנה. בשנות השלושים של המאה ה-19 יושב האזור על ידי עם הנדבלה (Ndebele) בדרכם לאזור העיר בולאוויו (Bulawayo) שבזימבבואה שהשפיעו על תרבותם של עם הקלנגה (Kalanga) המקומי. האירופאי הראשון שביקר באזור היה המיסיונר רוברט מופט (Robert Moffat), חותנו של דייוויד ליווינגסטון. אחריו הגיע לאזור ב-1867 מחפש הזהב הגרמני קארל מאוך (Karl Mauch) שמצא זהב על גדות נהר טאטי.
העיר נוסדה בשנת 1897, על ידי עם הקלנגה כישוב הסמוך למכרה זהב שנקרא על שמו של דניאל פרנסיס (Daniel Francis), מחפש זהב אנגלי שקיבל רישיון כריה באזור ב-1869. בימיה הראשונים היה בעיר רחוב ראשי אחד שהשתרע ממזרח ובמקביל למסילת הברזל. רחוב זה היה משכנם של כמה חברות ועסקים, כולל מלון, חנויות ובנקים. מאחורי עסקים אלה שכנו בתיהם של הלבנים המעטים שגרו במקום. כיום זהו רחוב טאינטון (Tainton).
קודם לקבלת העצמאות, הייתה פרנסיסטאון המרכז המסחרי הגדול של בוצוואנה. בשלושת העשורים האחרונים של המאה ה-19 ובשלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20 היה הזהב הציר המרכזי של כלכלת האזור. רחוב האסקינס בעיר היה הרחוב הסלול הראשון בבוצוואנה. מאז 1966 גדלה העיר באופן משמעותי בעיקר עקב קרבתה לגבול עם רודזיה וזימבבואה. ב-1997 קיבלה פרנסיסטאון מעמד של עיר, השנייה במדינה לאחר הבירה גאבורונה.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת בעיקר על ענף הכריה (קובלט, נחושת וניקל), ועל חקלאות.
דמוגרפיה

מאז הקמתה כמרכז מכרות ותחבורה במאה ה-19, פרנסיסטאון גדלה באופן רציף. היא העיר השנייה בגודלה בבוצוואנה ואוכלוסייתה בשנת 1991 הייתה 22.7% מהאוכלוסייה העירונית במדינה. יחד עם זאת, בשנת 1971 עמד נתון זה על 34.7%. באותה תקופה גדלה אוכלוסיית הערים האחרות ומספר תושבי המדינה הכללי גדל ביותר מפי חמישה. פרנסיסטאון מהווה את מרכזה של הקבוצה האתנית השנייה בגודלה בבוצוואנה, הקלנגה (Kalanga). לאחרונה העיר חווה גל גדול של מהגרים בלתי חוקיים מזימבבואה השכנה. להלן נתוני הגידול של אוכלוסיית פרנסיסטאון:
| שנה | גודל   האוכלוסייה | אחוז   גידול |
| --- | --- | --- |
| 1964 | 9521 |  |
| 1971 | 18,612 | 95% |
| 1981 | 31,065 | 65% |
| 1991 | 38,524 | 29% |
| 2001 | 84,406 | 110% |
תיירות

בפרנסיסטאון שוכן מוזיאון בו שמורים מוצגים המתייחסים להיסטוריה ולמורשת של האזור. המוזיאון מוחזק על ידי הממשלה. שמורת טבע חדשה נפתחה במרחק 5 ק"מ ממרכז העיר ואמורה להיות אבן מושכת לתיירים. מלונות ובתי הארחה ברמה יחסית גבוהה מספקים אפשרויות לינה לתיירים. כמו כן קיים בעיר מגוון של מסעדות ממטבחים שונים ומועדונים.
דת

בעיר שוכנת קתדרלת "גבירתנו של המדבר" (Cathedral of Our Lady of the Desert) שהיא מקום מושבה של הנציגות האפוסטלית של פרנסיסטאון. בקרבת מרכז העיר שוכן מסגד המשרת את האוכלוסייה המוסלמית. לא רחוק משם שוכנת הכנסייה העצמאית של פרנסיסטאון. כנסיות נוספות מזרמים שונים פועלות גם הן בעיר.
חינוך

בתי ספר יסודיים פזורים ברחבי העיר ורובם ככולם מנוהלים על ידי העירייה. בנוסף פועלות חטיבות ביניים, שני בתי ספר תיכון וכמה בתי ספר פרטיים. בעיר פועל בית הספר להכשרת מורים בחסות אוניברסיטת בוצוואנה. מוסדות נוספים להשכלה גבוהה בעיר הם: הקולג' לחינוך טכנולוגי ומקצועי והמכון למדעי הבריאות שמציע הכשרה בסיעוד.
תחבורה

פרנסיסטאון היא צומת תחבורתי חשוב. דרך רשת הרכבות היא מקושרת להארארה בירת זימבבואה. כמו כן היא מקושרת בקו רכבת לבירה גאבורונה וללובאסטה (Lobatse) שבדרום. כמו כן מהווה העיר צומת כבישים חשובה.
את העיר משרת שדה תעופה לטיסות פנים ובו שני מסלולי המראה. השדה ממוקם 2 ק"מ מהעיר. ב-2011 נפתח נמל התעופה הבינלאומי של פרנסיסטאון. טרמינל גדול נבנה בנמל התעופה החדש והקיבולת שלו אמורה להספיק לקיבולת הנוסעים הצפויה עד שנת 2025. שדה התעופה הישן אמור לעבור לרשות חיל האוויר של בוצוואנה.
ספורט

מועדוני כדורגל רבים פעילים בעיר וארבע מתוכם משחקים בליגת העל של בוצוואנה. אצטדיון כדורגל המכיל 27,000 מקומות ישיבה נמצא בתהליך בניה וישמש כמגרש הבית לקבוצות אלה.
ערים תאומות

בלגיה גנק (אנ'), בלגיה
הערות שוליים

↑  מפקד 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566924905171  GND: 4496976-4  LCCN: n83220808  MusicBrainz: 2358c06f-371d-495e-866d-8c18bb7549e1  VIAF: 153648328   WorldCat (עם VIAF): 153648328
גאבורונה

| --- | --- |
דגל גאבורונהדגל גאבורונה

מרכז העסקים הראשי של העיר
 מדינה:  בוטסואנה בוטסואנה
 מחוז:  דרום-מזרח
 תאריך ייסוד:  1965
 על שם:  גאבורונה 
 שטח:  169 קמ"ר
 גובה:  1,014 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  246,325 (2022)
  ‑ במטרופולין:  534,842 (2022)
  ‑ צפיפות:  1,458 נפש לקמ"ר (2022)
 קואורדינטות:  24°39′29″S 25°54′44″E﻿ / ﻿24.6580555555556°S 25.9122222222222°E﻿ / -24.6580555555556; 25.9122222222222
 אזור זמן:  UTC +02:00
 http://www.gov.bw/en/Ministries--Authorities/Local-Authorities/Gaborone-City-Council
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בוטסואנה מוגדלת) גאבורון פרנסיסטאון מאון גנזי טסאבונג קניה מולפולולה סרובה נמיביה אנגולה זמביה זימבבואה דרום אפריקהגאבורונה(למפת בוטסואנה רגילה) גאבורון פרנסיסטאון מאון גנזי טסאבונג קניה מולפולולה סרובה נמיביה אנגולה זמביה זימבבואה דרום אפריקהגאבורונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מתחם הפרלמנט של בוטסואנה
גַּאבּוֹרוֹנֶה (בסטסוואנה ובאנגלית: Gaborone) היא בירת בוטסואנה והעיר הגדולה ביותר בה. העיר משמשת גם כבירתו המנהלית של מחוז דרום-מזרח.
היסטוריה

גאבורונה הפכה לבירת בוטסואנה בשנת 1965 כאשר בוטסואנה קיבלה עצמאות. קודם לשנה זו הייתה מאפקינג עיר הבירה של "הפרוטקטורט של בצ'ואנלנד" (שמה הקודם של בוטסואנה מהתקופה הקולוניאלית), אף שמאפקינג הייתה ממוקמת מחוץ לשטח הפרוטקטורט - ובתוך מדינת דרום אפריקה. כאשר בוטסואנה קיבלה את עצמאותה נדרשה לה בירה בתוך שטח המדינה, ולצורך כך הוחלט על בניית עיר בירה בסמוך לכפר בשם "גאבורונה", שנקרא על שם ראש הכפר, קגוסי גאבורונה, כחלק מהמנהג האפריקאי לקרוא לכפר בשם מנהיגו. כיום הכפר הוא אחד מפרוורי העיר.
הקרקעות עליהן נבנתה גאבורונה היו בבעלות חברת "דרום אפריקה הבריטית" שהולאמו על ידי בוטסואנה כאשר זו קיבלה עצמאות רשמית. המיקום נבחר, בין היתר, בשל היותו נחשב לשטח נייטרלי מבחינת זיקה שבטית, על מנת למנוע סוגיות שונות של יריבות בין רשויות שבטיות שונות שביקשו להקים את עיר הבירה בקרבתן. סיבה מרכזית נוספת לבחירת מיקום זה נבעה בשל קרבת האזור למקורות מים מתוקים, בעיקר לנהר הטאונג הזורם מדרומית לעיר.
נראה כי המוטיבציה הבולטת שבבסיס ההחלטה של אנשים רבים להגר לגאבורונה הייתה הציפייה להכנסה גבוהה יותר, שהתממשה. נתונים שעלו מסקר חלוקת הכנסות בבוטסואנה בשנת 1975 הצביעו על חציון הכנסה של משק בית בגאבורונה שהיה גבוה פי 1.26 מאשר משק בית באזורים הכפריים במדינה. כמו כן, בעשר השנים הראשונות מאז הוקמה העיר חלה עלייה מתמדת בהזדמנויות התעסוקה הפרטית והציבורית שעמדו בפני תושבי העיר. מה גם שבשנת 1974 חל עדכון חיובי של כל שכר המגזר הציבורי, שהביאה לעלייה משמעותית של משכורות תושבי העיר שהועסקו במגזר זה. בנוסף, בקרב הצעירים בגילאי 15-24, 15% אמרו שהסיבה העיקרית לעזיבתם את האזור הכפרי לטובת העיר הייתה מוסדות חינוך לקויים.