stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתחם המפרץ הפרסי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  shopping mall 
 על שם:  המפרץ הפרסי 
 כתובת:  שיראז 
 מיקום:  שיראז
 מדינה:  איראן 
 בעלים:  חוסיין חוסייני
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – ספטמבר 2011
 תאריך פתיחה רשמי:  ספטמבר 2011 
 מידות
 שטח:  450,000 מ"ר
 קואורדינטות:  29°45′24″N 52°26′03″E﻿ / ﻿29.756666666667°N 52.434166666667°E﻿ / 29.756666666667; 52.434166666667
 persiangulfcomplex.ir
 he
 
מתחם המפרץ הפרסי הוא קניון הממוקם בשיראז שבאיראן. זהו הקניון ה-12 בגודלו בעולם, כמו כן זהו הקניון השני בגודלו באיראן מבחינת מספר החנויות אחרי קניון איראן. הקניון נפתח בספטמבר 2011, מספר שנים לפני פתיחת קניון איראן.
מלון פארס (בבנייה), חלק מהמתחם
במתחם יש כ-2,500 חנויות המשתרעות על שטח של כ-450,000 מ"ר.
מלבד החנויות יש במתחם את בית המלון הבינלאומי "מלון פארס" שבסיום בנייתו יכיל כ-262 חדרים ויגיע לגובה של כ-150 מטר. בקניון יש גם מגרש טניס, מרכז כנסים ואף מנחת מסוקים. בנוסף לכל אלו ישנם שני פארקי שעשועים בקניון, פארק שעשועים חיצוני בשם איראן לנד שנחנך ביוני 2013 ומשתרע על שטח של כ-37,000 מ"ר וכן גם פארק שעשועים קטן יותר המשתרע על שטח של כ-280,00 מ"ר. פארקי השעשועים מכילים מכונות בהם ניתן לשחק משחקי וידאו, אולם באולינג ואולם עם שולחנות ביליארד של כ-3 קומות. בקניון יש גם שישה בתי קולנוע עם כ-240 מושבים. המתחם כולל כ-4 קומות של חניון שיכול להכיל בסך הכל 5,500 כלי רכב.
הערות שוליים

↑  "Setareh CO Officia Website".
↑  "Persian Gulf Complex Introduction From Official Site".
↑  "12 LARGEST SHOPPING CENTERS WORLDWIDE".
↑  Iran to open 830m Fars Shopping Centre, Construction Weekly Online
↑  "5. Persian Gulf Complex, Shiraz, Iran". Postmedia News. 20 במרץ 2012. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World's largest shopping mall completed in Iran". bigprojectme.com. 22 ביוני 2011. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "World's largest shopping mall completed in Iran". ME Construction News. 22 ביוני 2011. נבדק ב-6 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריה אמליה מנאפולי וסיציליה

מריה אמליה מנאפולי וסיציליה (באיטלקית: Luisa Maria Amalia Teresa di Napoli e Sicilia; 26 באפריל 1782 – 24 במרץ 1866), הייתה אשתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה

מריה אמליה נולדה ב-26 באפריל 1782 בנאפולי, לפרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה. עם פרוץ המהפכה הצרפתית לא התנגד לכך אביה, אולם לאחר הריגתם של דודיה לואי השישה עשר, מלך צרפת ומארי אנטואנט, מלכת צרפת, חבר אביה לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ובשנת 1798 ברחה עם משפחתה לסיציליה. בשנת 1800 ברחה מריה אמליה עם אמה לאוסטריה, שם שהתה בשנתיים הבאות. בשנת 1802 חזרה המשפחה לנאפולי, אולם בשנת 1806 שוב ברחו לסיציליה.
ב-25 בנובמבר 1809 בעודם בגלות, התחתנה מריה אמליה עם לואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן, שהיה אף הוא בגלות באותה תקופה. בשנת 1814 חזר לואי פיליפ יחד עם מריה אמליה לצרפת, אולם עם חזרתו של נפוליאון נמלטו שוב מצרפת, ורק בשנת 1817 חזרו אליה שוב.
בשנת 1830 בעקבות מהפכת יולי הוכתר בעלה כלואי פיליפ, מלך הצרפתים, נגד דעתה של מריה אמליה, ותחת לחציה של אחותו אדלייד, נסיכת אורליאן. מריה אמליה לא התערבה בשום אופן בפוליטיקה ובניהול הממשל, ואף עשתה כל שביכולתה על מנת להתרחק מכך. בשנת 1832 לאחר ניסיון ההפיכה של אחייניתה מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי שנכשל, פנתה אליה מריה קרולינה בבקשה שתתערב למען שחרורה מהכלא, אולם מריה אמליה סירבה לעשות שום דבר למענה.
מריה אמליה שמרה אף בתור מלכה על אורח חיים פשוט, והרבתה בפילנתרופיה למען העניים והנזקקים. בשנת 1843 אירחה מריה אמליה את ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בנורמנדי, אולם לא הצטרפה לבעלה לביקור גומלין בבריטניה בשנת 1844.
הברונית בטי סלומון דה רוטשילד פיתחה איתה ידידות קרובה.
במהלך מהפכת פברואר בשנת 1848 לחצה מריה אמליה על בעלה שלא ייכנע ויוותר על הכתר, אלא יילחם למענו, על אף שמלכתחילה לא רצתה שיקבל אותו עליו. לבסוף נכנע בעלה והתפטר מהשלטון, ובני המשפחה נמלטו בחשאי לאנגליה. בבריטניה התקבלו בני המשפחה בסבר פנים יפות על ידי המלכה ויקטוריה, שאף העמידה לרשותם את בית קלרמונט, ומכיוון שכספם לא הוחרם על ידי הממשלה הצרפתית, לא סבלו מבעיות כספיות. כעבור שנתיים, בשנת 1850 מת בעלה לואי פיליפ, וב-24 במרץ 1866 מתה מריה אמליה בביתה.
משפחתה

ב-25 בנובמבר 1809 התחתנה מריה אמליה עם לואי פיליפ, מלך הצרפתים. לבני הזוג היו 10 ילדים:
פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן (1810–1842), התחתן עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
לואיז, נסיכת אורליאן (1812–1850), התחתנה עם לאופולד הראשון, מלך הבלגים.
מארי, נסיכת אורליאן (1813–1839), התחתנה עם אלכסנדר, דוכס וירטמברג.
לואי, דוכס נמור (1814–1896), התחתן עם ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה.
פרנסואז, נסיכת אורליאן (1816–1818)
קלמנטין, נסיכת אורליאן (1817–1907), התחתנה עם אוגוסט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.
פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל (1818–1900), התחתן עם פרנסיסקה, נסיכת ברזיל.
שארל, דוכס פנתייבר (1820–1828)
אנרי, דוכס אומאל (1822–1897), התחתן עם מריה קרולינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.
אנטואן, דוכס מונפנסייה (1824–1890), התחתן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.
הערות שוליים

↑  דרק וילסון, רוטשילד : העושר והעוצמה, עמ' 86.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810688652705606  BnF: cb119145441 (data)  GND: 11878191X  ICCU: MILV373078  ISNI: 0000 0000 6641 1102  LCCN: n50057833  NTA: 104772328  SNAC: w64c3rdg  SUDOC: 02740045X  ULAN: 500044469  VcBA: 495/341637  VIAF: 19949828   WorldCat (עם VIAF): 19949828
משפחת ליקי

מרי ליקי (במרכז) בהרצאה חגיגית
ריצ'רד ליקי
משפחת ליקי (Leakey) היא משפחה בריטית-קנייתית שהעמידה שלושה דורות של פלאואנתרופולוגים ידועים, בעלי תרומה ייחודית לחקר האבולוציה של האדם, וכן אנשי מדע, אנשי שמירת טבע ובעלי תפקידי ציבור שונים. חברי המשפחה גילו חלק נכבד מן המאובנים החשובים ביותר של הומינידים הידועים כיום, והם אחראים במידה רבה לביסוס זיהויה של מזרח אפריקה כמקור האנושות.
הדור הראשון של המשפחה

לואיס ליקי (Louis Seymour Bazett Leakey,‏ 1903-1972), בן למיסיונרים בריטים שנולד בקניה ופלאואנתרופולוג מאוניברסיטת קיימברידג', היה בין הראשונים שארגנו משלחות לחיפוש מאובני הומינידים במזרח אפריקה, בערוץ אולדובאי בטנזניה, החל משנות ה-30. ממצאיו המפורסמים מאזור זה כללו מאובנים רבים של הומו הביליס והומו ארקטוס אפריקני (כיום ידוע גם כהומו ארגסטר), אשר בשנות ה-60 חוללו מהפכה בחקר האבולוציה של האדם.
מרי ליקי (שם נעורים: Mary Douglas Nicol,‏ 1913-1996) הייתה אשתו השנייה של לואיס ליקי והתלוותה אליו במשלחותיו לערוץ אולדובאי. אף שלא זכתה לחינוך אקדמי רשמי היא הוכיחה כישרון מיוחד לגילוי מאובנים הומינידים ולניהול משלחות בכוחות עצמה, עיסוק שהמשיכה בו שנים לאחר פטירת בעלה. בין תרומותיה החשובות: גילוי המין פראנתרופוס בויזיאיי, חקירת כלי אבן מן התרבויות האולדובית והאשלית באולדובאי, וחשיפת שביל העקבות המאובנות בלייטולי.
הדור השני של המשפחה

קולין ליקי (Colin Louis Avern Leakey, נולד: 1933) בנו של לואיס מאשתו הראשונה, בוטנאי בעל-שם באוניברסיטת קיימברידג'.
ג'ונתן ליקי, (נולד: 1940) בנם של לואיס ומרי, עוסק בגידול וחליבת נחשים ארסיים. לא עסק בפלאואנתרופולוגיה, אך התלווה לכמה מן המשלחות של הוריו לאולדובאי. באחת מהן חשף את OH-7, המאובן הראשון שהתגלה מן המין הומו הביליס.
ריצ'רד ליקי (Richard Erskine Frere Leakey, נולד: 1944) בנם של לואיס ומרי. אף שבחר לא ללמוד פלאואנתרופולוגיה באופן אקדמי, זכה מאז ילדותו להכשרה מעשית נרחבת בנושא מהוריו. בבגרותו ארגן משלחות רבות משל עצמו בשנות ה-70 וה-80, בעיקר לאגם טורקנה ואתר קובי פורה בצפון קניה, שהניבו כמה מן המאובנים החשובים ביותר בחקר האבולוציה של האדם: גולגולת הומו רודולפנסיס, גולגולת הומו הביליס, מספר גולגולות הומו ארקטוס ושלד הומו ארקטוס מושלם כמעט לגמרי הידוע בכינוי הפופולרי הנער מטורקאנה. כמו כן היה מנהל המוזיאון הלאומי של קניה, ניהל מלחמת חורמה בציידי פילים בלתי-חוקיים כראש רשות שמירת הטבע בקניה, ומילא שורת תפקידים בכירים נוספים בממשל של קניה.
מייב ליקי, (שם נעורים: Meave Epps, נולדה: 1942) רעייתו של ריצ'רד ומן הפלאואנתרופולוגים החשובים בעולם כיום, בעלת תואר דוקטור בזואולוגיה מאוניברסיטת צפון ווילס. התלוותה למשלחות של בעלה לאגם טורקנה ולמשלחות של חוקרים אחרים בקניה, אתיופיה וטנזניה. כמו כן ארגנה משלחות בעצמה ושימשה שנים רבות כמנהלת המחלקה לפלאונטולוגיה במוזיאון הלאומי של קניה. בין התגליות המרכזיות הרשומות על שמה הם גולגולת קנייאנתרופוס פלטיאופס והגדרת המין אוסטרלופיתקוס אנמנסיס.
פיליפ ליקי, (נולד: 1949) בנם הצעיר של לואי ומרי, היה חבר פרלמנט בקניה.
הדור השלישי של המשפחה

לואיז ליקי (Luise Leakey, נולדה: 1972) הדור השלישי למחקר פלאואנתרופולוגי במשפחה, אחת מבנותיהם של ריצ'רד ומייב. בעלת תואר דוקטור מאוניברסיטת הקולג' של לונדון, התלוותה לאמה במספר תגליות מרכזיות וכיום עומדת בראש פרויקט החפירה באתר קובי פורה.
עמנואל דה מרודה (Emmanuel de Mérode, נולד: 1973) בעלה של לויס ליקי, אנתרופולוג ואיש שמירת טבע בלגי, מנהל הפארק הלאומי וירונגה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. לעמנואל ולואיז שתי בנות אשר ככל הידוע אינן עוסקות עדיין במחקר פלאואנתרופולוגי.
קרן ליקי

קרן ליקי (The Leakey Foundation) נוסדה ב-1968 על ידי מספר תורמים קליפורנים אחרי פגישה עם לואיס ליקי, במטרה לסייע לו במימון מחקריו. כיום היא אחד המקורות החשובים בעולם למימון מחקר מדעי בתחום האבולוציה של האדם.
לקריאה נוספת

John Reader Whatever Happened to Zinjanthropus? New Scientist 26 March 1981
Eric Gottfrid Swedin (Ed.), "Leakey family", Science in the contemporary world: an encyclopedia. ABC-CLIO, 2005. pp. 159-161. ISBN 9781851095247
Delta Willis, The Leakely Family, Universities Press, 1992. ISBN 8173711895
Mary Bowman-Kruhm, The Leakeys: a biography, Greenwood Publishing Group, 2005. ISBN 9780313329852(150 עמודים)
שיחזור גולגולת פראנתרופוס בוייזאיי שגילתה מרי ליקי בערוץ אולדובאי ב-1959.
יציקת גבס של הלסת העליונה של OH-7, המאובן הראשון של הומו הביליס שהתגלה על ידי ג'ונתן ליקי בערוץ אולדובאי ב-1960
שיחזור גולגולת KNM-ER 1470 שהתגלתה על ידי המשלחת של ריצ'רד ליקי לאגם טורקאנה ב-1972
גולגולת קנייאנתרופוס פלטיאופס שגילתה מייב ליקי: תווי פנים שטוחים ומעוותים כתוצאה מלחץ שכבות.
ניר אלון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1964 (בן 60 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 www.nir-alon.com
 
ניר אלון (נולד בישראל 1964) הוא אמן ישראלי החי ופועל באירופה.
ביוגרפיה

אלון למד בין השנים 1988-1992 במחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים.
בשנת 1996 זכה בפרס האמן הצעיר מטעם משרד החינוך והתרבות. ב-1998 השתתף בתערוכת חילופין בין גרמניה וישראל. ב-2001 זכה במלגת שהייה בהמבורג שבגרמניה, ומאז הוא חי ועובד בה.
עיקר עבודתו של אלון היא בתחום האינסטליישן (מיצב). בעבודתו משתמש אלון בחפצים כגון
רהיטים, מנורות וכבלי חשמל, ובונה את הצבותיו ישירות למקום התצוגה. בעבודותיו מטפל אלון במצבי חוסר יציבות.
אלון הציג תערוכות יחיד בתל אביב, ירושלים, שוורין, בון, מנהיים, פרנקפורט והמבורג, וכן השתתף בתערוכות קבוצתיות נבחרות.
עבודותיו נמצאות באוספי מוזיאונים ואוספים פרטיים וציבוריים בישראל, גרמניה, איטליה וארצות הברית.
בשנת 2019 חתם על עצומה בעד הסופרת הבריטית-פקיסטינית קמילה שמסי, לאחר שנשלל ממנה פרס נלי זק"ש הגרמני לספרות עקב עמדותיה האנטי-ישראליות, ובהן תמיכה ב-BDS.
תערוכות נבחרות

עקבות תרבותיות - מלכודות טריוויאליות - גלריית המחלקה לאמנות, אקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
נוסע ללא מטען - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן.
דגם חיקוי מעוות - גלריה "שלוש", תל אביב.
איך להיות אמן (א-ת) – הצבה בחצר מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה.
Installation - במוזיאון Schleswig Holstein Haus, שוורין, גרמניה.
(Operant Conditioning (Show - מיצב, Kunstverein Harburger Bahnhof, המבורג, גרמניה.
(Ostentatiously stagger (guest - במסגרת Atelier Haus, בון, גרמניה.
(Tell me about love (II - מיצב, Westwerk, המבורג, גרמניה.
(A funny game (Melancholy - המרכז לאמנויות Kampnagel, המבורג, גרמניה.
In case of leftovers - גלריה Sebastian Fath Contemporary, מנהיים, גרמניה.
This way or another - חללי התצוגה Kunstverein Buchholz, בוכהולץ, גרמניה.
Etwas grosses geshehen (דבר גדול קורה) – Galerie Appel, פרנקפורט, גרמניה.
Zeichnungen nach Installation - גלריה Magnus P.Gerdsen, המבורג, גרמניה.
הערות שוליים

↑  ניר אלון, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
↑  https://blog.lrb.co.uk/blog/2019/september/the-right-to-boycott#
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270297  NLI: 987007499165205171  GND: 121707067  ISNI: 0000 0000 2406 0316  LCCN: nr2004030028  VIAF: 5794884   WorldCat (עם VIAF): 5794884
מתחם הארמונות והגנים בפטרהוף

מתחם הארמונות והגנים בפטרהוף (ברוסית: дворцово-парковый ансамбль Петергоф) - מתחם קיסרי הנמצא בפטרהוף על שפת המפרץ הפיני כ-29 ק"מ מסנקט פטרבורג. מקור השם הולנדי: "Peterhof" – החצר של פיוטר.
עד שנת 1918 היה המתחם מקום מושבו של הקיסר. בשנה זו הפך למוזיאון. בזמן מלחמת העולם השנייה נכבש על ידי הגרמנים. כשמונת אלפים פריטים וכ-50 פסלים הועברו לשטחים פנימיים של ברית המועצות עוד לפני הכיבוש הגרמני. לאחר המלחמה החלה מלאכת השיקום של המתחם שלא הסתיימה עד היום.
מריה אנג'ליק

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1999 (בת 25) מיאמי, פלורידה, ארצות הברית
 שם לידה:  מריה אנג'ליק פרז
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמרת-יוצרת
 סוגה:  רגאטון • טראפ לטיני
 שפה מועדפת:  ספרדית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  יוניברסל
 mariahangeliqmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה אנג'ליק פרז (בספרדית: Mariah Angelique Pérez; נולדה ב-7 באוגוסט 1999) היא זמרת-יוצרת אמריקאית, שזכתה להצלחה בינלאומית בשנת 2021, כאשר הוציאה ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, את הלהיט "El Makinon", שצבר למעלה מ-225 מיליון השמעות בספוטיפיי.
את מיני-אלבום הבכורה שלה, Normal, הוציאה אנג'ליק בשנת 2020.
ביוגרפיה

אנג'ליק נולדה ב-7 באוגוסט 1999 כמריה אנג'ליק פרז במיאמי, פלורידה לאב קובני ואם פורטוריקנית. היא נקראה על שם הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי והזמרת האמריקאית אליה. שפתה הראשונה הייתה ספרדית, אך היא למדה במהירות אנגלית כאשר נרשמה לבית הספר בניו ג'רזי.
קריירה

מריה אנג'ליק החלה לכתוב מוזיקה בגיל 16, וברחה מביתה כדי לפתח את קריירת המוזיקה שלה. היא חברה למפיק המוזיקלי נילי, העוסק בעיקר בהוצאת מוזיקת רגאטון, והחלה למנף את הקריירה שלה. בהמשך, חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Blah", ב-28 ביוני 2018. בהמשך, הוציאה את השיר המצליח "Billete".
ב־31 ביולי 2020, אנג'ליק הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Normal. היא השתתפה באלבום KG0516 של קרול ג'י בשנת 2021, וביצעה את "El Makinon".
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: Normal
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרסי ה-Lo Nuestro | פריצת השנה – אישה | מועמדות |  |
| 2020 | פרסי הנוער | הדור החדש (אישה) | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  EL MAKINON, נבדק ב-2021-09-08
↑  Normal, נבדק ב-2021-09-08
1 2  Dominicana, Biografía de Mariah, Chequeador.com, ‏2019-09-20 (בספרדית)
↑  Maria G. Valdez, Mariah Is Ready to Establish "el Nuevo Orden" in the Urbano Scene, POPSUGAR Latina, ‏2019-08-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mustique, mustique.com.ar (בספרדית)
↑  Marie Monti, Mariah Angeliq & J Alvarez – Billete, נבדק ב-2021-09-08
↑  MARIAH ANGELIQ ESTRENA SU NUEVO Y PRIMER EP, latino 4u, ‏2020-07-31 (בספרדית)
↑  Karol G & Mariah Angeliq Break the Rules in 'El Makinon' Lyric Translation, Billboard (באנגלית)
↑  "Lista completa de ganadores de los Premio Lo Nuestro 2020". Univision.
↑  "Lista completa de ganadores de Premios Juventud 2020: Bad Bunny, J Balvin, Karol G, Anuel y más". Univision.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 8285 2783  MusicBrainz: 9aab3aaf-d99c-4a4c-8dca-e4bf2e8c0404
מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי

| --- | --- |


 שמות קודמים:  לנין
 מיקום:  סנקט פטרבורג, רוסיה
 קואורדינטות:  59°52′09″N 30°20′31″E﻿ / ﻿59.869167°N 30.341944°E﻿ / 59.869167; 30.341944
 אבן יסוד:  1979
 תקופת הפעילות:  10 במאי 1980 – אוגוסט 2019 (כ־39 שנים)
 נהרס:  31 בינואר 2020
 בעלים:  מועצת העיר סנקט פטרבורג
 מפעיל:  חברת "פטרבורגסקי"
 אדריכל:  נ. בראנוב א. צ'ייקו נ. יאקובלב נ. ולאדילסאבייבה
 מושבים:  25,000
 eng.spbckk.ru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי, או מתחם הספורט "פטרבורגסקי" (ברוסית: Петербургский Спортивно-Концертный Комплекс) היה זירת ספורט רב תכליתית בסנקט פטרבורג, רוסיה. בתקופת ברית המועצות נקרא בשם מתחם האירועים והספורט על שם ו. א. לנין (ברוסית: Спортивно-концертный комплекс им. В. И. Ленина).
המתחם אירח אירועי ספורט בשלל ענפים כולל הוקי קרח, החלקה על הקרח, כדורעף, כדורגל, באולינג, טניס, קטרגל, טייקוונדו, סייף וג'ודו ושימש גם לאירוח קונצרטים והופעות מוזיקה של אמנים שונים. אחרי גם את גביע קונדראשין בלוב.
בינואר 2020 קרס גג המבנה במהלך עבודות לפירוק ההיכל. במקומו נבנה היכל הקרח סק"א ארנה.
היסטוריה

בניית המתחם הושלמה בשנת 1979 לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) והוא נפתח ב-19 במאי 1980.
במהלך הופעות, האולם יכול להכניס עד 20,000 אנשים. למעט קונצרטים, הזירה משמשת גם לתחרויות ספורט שונות, בעיקר טניס והוא האולם המרכזי המארח את אליפות סנקט פטרבורג הפתוחה בטניס, מאז 1995. ההיכל גם מארח תחרויות באולינג, טניס שולחן וסייף ומשמש גם לאירוח ירידים.
המתחם אירח את טורנירי הכדורגל על שם גרנאטקין, המכונים ממוריאל גרנאטקין, כמו כן אירח את משחקי הגמר של גביע חבר המדינות בשנים 2012-2016 ואת טורנירי החורף של אליפות צפון מערב רוסיה בכדורגל.
בשנת 2018 הוצע להעמיד את המתחם להריסה ולבנות במקומו את סק"א ארנה, היכל ההוקי קרח מהגדולים בעולם, שמתוכנן להכיל 21,500 מושבים. ההחלטה על כך אושרה על ידי מינהל העיר סנקט פטרבורג. האולם החדש הוכרז באופן רשמי ב-24 במאי 2019 כאולם המרכזי שיארח את אליפות העולם בהוקי קרח ב-2023. הריסתו החלה באוגוסט 2019 ונמשכה עד ינואר 2020, אז המבנה קרס במהלך עבודות הפירוק שלו.
הערות שוליים

↑  "В Петербурге при демонтаже обрушилась кровля СКК. Есть пострадавшие". tass.ru. נבדק ב-2020-01-31.
↑  "В Петербурге обрушилась крыша спортивно-концертного комплекса" (ברוסית). РИА Новости. 2020-01-31. נבדק ב-2020-01-31.
↑  Снести нельзя реконструировать. Нанятые ХК СКА проектировщики предложили демонтировать СКК «Петербургский»
↑  Градсовет рассмотрел эскизный проект Петербургского Спортивно-Концертного Комплекса
↑  Рабочий пытался зацепиться за люльку: как рухнул СКК "Петербургский", vesti.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c0cfaa91-fab6-48ff-b2aa-a7dcff0b07bb 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט ברוסיה ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המתחם לאחר קריסת הגג.
נגיעה בגבול

"נגיעה בגבול" הוא מיצג שערך האמן הישראלי פנחס כהן גן בשנת 1974. מרכזו של המיצג כלל הטמנה של ארבעה מטילי מתכת ועליהם נתונים דמוגרפיים על מדינת ישראל בגבולות המדינה, במקום בו נעצרו על ידי כוחות הביטחון הישראליים.
ב-7 בינואר 1974, בשעה 12:00, הגיעו ארבעה אנשים, שנשלחו על ידי כהן גן, אל גבולותיה השונים של מדינת ישראל ובידיהם מטילים עשויים עופרת. עם הארבעה נמנו גבי קלזמר ושרון קרן. על המטילים הוטבעה אינפורמציה דמוגרפית על המדינה שנלקחו מכתבה של כתב העת "טיים מגזין" מתאריך ה-15 באוקטובר 1973. במקום בו נעצרו השליחים על ידי צה"ל הטמנו מטילי העופרת באדמה. בנוסף, נשלחו מכתבים אל אגודות אמנים בלבנון, סוריה, ירדן ומצרים, ובהם בקשה לבצעה פעולה דומה בשטחם.
בשיחה עם יונה פישר, אוצר במוזיאון ישראל, שהציג את תיעוד המיצג בתערוכה בשנת 1974, הסביר כהן גן כי הנקודות שבהן נעצרו השליחים הן הגבול. "נקודות אלה אינן קבועות, וכפופות לתנאים מדיניים ולמצבים שונים מדי יום ביומו. הפעולה 'נגיעה בגבול' משמעותה רוחנית גרידא. הגבול שבין אוכלוסיית ירושלים כמוהו כגבול הבין-עדתי בישראל. 'נגיעה בגבול' היא הצבת שאלה".
תצלומים תיעודיים של המיצג נמצאים באוסף מוזיאון תל אביב והם הוצגו בכמה תערוכות במהלך השנים. המרכזיות ביניהן היו התערוכה "גבולות" (1980) במוזיאון ישראל והתערוכה "העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (1998) במוזיאון תל אביב לאמנות. אוצרת התערוכה בתל אביב, אלן גינתון, הדגישה במאמרה את הקשר של עבודה זו ואחרות אל שאלות של הגירה, פליטות ומצבים נפשיים ביצירתו של כהן גן. בעוד התוכן הגלוי מרמז לשאלות פוליטיות הרי שגינתון טענה כי "השאלה העדתית" בישראל מהווה את תוכנו הסמוי. יגאל צלמונה טען בהקשר למכלול פעולותיו של כהן גן בתקופה זו כי מהווה ניסיון לעסוק באמנות כמדע או "לכל הפחות לחבר בין התחומים ולהבין באמצעות גופי ידע מדעיים את המציאות ואת מקומו של ה'אני' במציאות".
הערות שוליים

↑  ראו: שפס, מארק, "'הנגיעה בגבול' של פנחס כהן-גן", ידיעות אחרונות, 8 בפברואר 1974, עמ' 12.
↑  ראו: קרפל, דליה, "אחר כך תבוא הבאסה", הארץ, 30 במרץ 2011
↑  ראו: גינתון אלן (אוצרת), העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, עמ' 148.
↑  פנחס כהן גן, פעולות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1974.
↑  ראו: גינתון אלן (אוצרת), העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, עמ' 41.
↑  צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 306.
נופל על ארבע

נופל על ארבע הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" ובראשה דן תורן. האלבום יצא לאור בשנת 1989, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.
רקע

האלבום הוא אלבומה היחיד של להקת "שונרא" שיצא בשנת 1989. את האלבום הקליטה הלהקה באולפני "נענע דיסק" בהפקתו של ניצן זעירא. זהו אלבום רוק מתקדם ורוק ישראלי. האלבום משלב עשרה שירים מקוריים של הלהקה ועוד חמש גרסאות מחודשות של שירים מתוך אלבום הסולו של תורן, שיצא בשנת 1987, "לו-חמה בשטח בנוי". מתוך האלבום הצליחו סינגלים רבים והפכו ללהיטים, כגון השיר "לבן על לבן" (שנכלל גם באלבום האוסף "נענע אוספ מספר אחת" בהוצאת נענע דיסק), או השיר "ידיעות מניקרגואה", שהיה אחד השירים המושמעים ביותר בגלגלצ. לאחר יציאת האלבום התפרקה הלהקה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | סין  | 3:28 |
| 2. | ונוס  | 4:23 |
| 3. | השיר האמיתי  | 5:13 |
| 4. | ז'אק וסיקה  | 5:58 |
| 5. | לבן על לבן (גרסה מחודשת)  | 4:54 |
| 6. | ידיעות מניקרגואה  | 3:41 |
| 7. | אחותי  | 3:36 |
| 8. | דרך החלום  | 5:29 |
| 9. | העבד  | 3:41 |
| 10. | Don't Suffer  | 6:20 |
| 11. | בובה מדברת אנגלית  | 3:59 |
| 12. | שיתוק  | 3:14 |
| 13. | פריסקו  | 2:48 |
| 14. | הדחף  | 5:23 |
| 15. | לבן על לבן  | 3:41 |
מתחם החינוך והמדעי של פטרודבורץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נאוקוגרד 
 מיקום:  סנקט פטרבורג 
 מדינה:  רוסיה 
 קואורדינטות:  59°52′44″N 29°49′44″E﻿ / ﻿59.87885278°N 29.82883889°E﻿ / 59.87885278; 29.82883889
 אתר רשמי
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) מתחם החינוך והמדעי של פטרודבורץ(למפת סנקט פטרבורג רגילה) מתחם החינוך והמדעי של פטרודבורץ
 
המכון לפיזיקה של אוניברסיטת פטרבורג הממוקם במתחם.
מתחם החינוך והמדע של פטרודבורץ (ברוסית: Петродворцовый учебно-научный комплекс, המכונה גם "עיר הסטודנטים של אוניברסיטת סנקט פטרברג", студенческого городка СПбГУ) הוא שטח בנפת פטרודבורץ בסנקט פטרבורג (פטרהוף הישנה), בו שוכנים בניינים של אוניברסיטת סנקט פטרבורג, המהווה לקמפוס אוניברסיטאי בפרברי העיר סנקט פטרבורג המשמש את הסטודנטים של האוניברסיטה ובו ריכוז של מכוני מחקר מדעיים, בעיקר בתחום הכימיה והפיזיקה.
מבנה

בשטח המתחם ישנם:
הפקולטה למתמטיקה ומכניקה
הפקולטה לפיזיקה
המכון לכימיה
הפקולטה לתהליכי מתמטיקה והליכים שימושיים
המכון האסטרונומי למחקר מדעי על שם סובולב
מכון למחקר ביולוגי
מכון מחקר לתהליכי מתמטיקה ובקרה חישוביים על שם זובוב
מכון המחקר המדעי למתמטיקה ומכניקה על שם סמירנוב
מכון המחקר לרדיופיזיקה
מכון המחקר המדעי לפיזיקה על שם פפק
מכון המחקר לכימיה
מרכז לתורת המשחקים
מעבדה קריוגנית
קמפוס של עשר אכסניות לסטודנטים
ארמון התרבות והמדע
תחבורה

אל המתחם ניתן להגיע ברכבת מתחנת הרכבת בלטייסקי - תחנת האוניברסיטה, בקו אוטובוס 210 ובקווי מוניות שירות, 424, 424 א מתחנת אווטובו.
הערות שוליים

↑  ברסי
נובוספאסקויה

נובוספאסקויה (ברוסית: Новоспасское) היא יישוב עירוני שנמצא במחוז אוליאנובסק, רוסיה.
היסטוריה

הוא נוסד במאה ה-17 ונקרא בתחילה סולובצובו על שם בעל הכפר. לאחר פתיחת קו הרכבת ריאז'סק-סיזראן ב-1874, היישוב התפתח סביב תחנת תחנת הרכבת, ושמו שונה ב-1875 לנובוספאסקויה.
שדות נפט התגלו באזור בשנות ה-60 של המאה ה-20, ונובוספאסקויה קיבלה מעמד של יישוב עירוני ב-1966.
גאוגרפיה

היישוב ממוקם כ-115 ק"מ מאוליאנובסק וכ-709 ק"מ ממוסקבה, בקרבת הנהר סיזרנקה (אנ').
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 3 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא פברואר (-16 מעלות צלזיוס).
תנועה ותחבורה

היישוב העירוני ממוקם ליד הכביש M5.
הערות שוליים

↑  Novospasskoje (Ulyanovsk Oblast, Russia) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
↑  Novospasskoye, Russia, www.geonames.org
1 2 3  Novospasskoye, Mapcarta (באנגלית)
1 2 3  Novospasskoye, Novospasskoye (באנגלית)
↑  נובוספסקויה, באתר האקדמיה הרוסית למדעים
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נופר אדלמן

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1982 (בת 42) ראש הנקרה, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  שיט תחרותי 
 
נופר אדלמן באירוע גיבוש של הוועד האולימפי באילת, לקראת אולימפיאדת לונדון (2012)
נוּפר אדלמן (נולדה ב-19 באוגוסט 1982 בקיבוץ ראש הנקרה) היא שייטת ישראלית המתחרה במפרשית מדגם לייזר רדיאל.