stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איציק קיפניס
ביוגרפיה

איציק קיפניס נולד ב-1896 בעיירה סלובשנה (Словечно) שבווהלין למשפחת בורסקאים יהודים. למד ב'חדר' מסורתי, אבל השלים לימודי עברית ורוסית מגיל צעיר. שיריו הראשונים, בעברית, יידיש ורוסית, נתפרסמו בעיתונות היהודית כשהיה נער בן 12. אחרי מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הרוסית השתקע בקייב בירת אוקראינה. כבר משנות כתיבתו הראשונות לאחר השתלטות הבולשביקים, לא הלך בדרכי האידאולוגיה הקומוניסטית האדוקה. מאחר שלא אפשרו לו לפרסם שירים הסוטים מהקו הרשמי, החל לכתוב ולפרסם גם סיפורת ביידיש.
בשנות השלושים הוצא מאיגוד הסופרים של אוקראינה בשל נטיות לאומיות, קרי: יהודיות, בכתיבתו. הוא הותקף על הסטיות ביצירתו, ואף ניסה לחזור למוטב, ולכתוב ברוח המפלגה הקומוניסטית. בעוד שבברית המועצות הופיעו יצירותיו בתרגום לרוסית, הרי שבפולין ובאמריקה הן פורסמו בלשון כתיבתם, היידיש. על יצירותיו אלה נהג לחתום בשם יצחק קיפניס.
בשנת 1948 נעצר קיפניס עם סופרים יהודים רבים אחרים. הוא נכלא והועבר למחנה עבודה בסיביר. אפשר וזה היה מזלו, כיוון שהסופרים היהודים שהתגוררו בערים הראשיות, נתפסו, נכלאו והוצאו להורג. הוא שוחרר ממחנה העבודה רק לאחר מותו של סטלין, באמצע שנות החמישים. הותר לו לחזור לאוקראינה, אך לא להתיישב בקייב הבירה. במשך כמה שנים התגורר בעיירה בויארקה הסמוכה לקייב.
קיפניס שב לקייב בראשית שנות השישים, ובה גם נפטר בשנת 1974. יצירותיו שבו ונדפסו בברית המועצות, ואף נתרגמו לרוסית. קיפניס היה גם מתרגם פורה, ועיקר תרגומו היה מסופרי העידן הסובייטי ליידיש. בין הסופרים הרוסים ושל העידן הסובייטי שתרגם: פרט לקופרין מהקלאסיקה הרוסית, ויקטור שקלובסקי, רוזנוב (אנ'), יפימוב, אולייניקוב (אנ'), זולוטובסקי, סרפימוביץ' (אנ') ועוד רבים. מסופרי העולם הידועים תרגם מסרוונטס, מארק טוויין, ז'ול ורן, אנטון צ'כוב ואחרים. בימים הרעים של השלטון הסטליניסטי התפרנסו סופרים מוחרמים רבים מעבודות תרגום.
בשנים האחרונות תורגמו כמה מספרי הילדים המפורסמים שלו לאנגלית. מיצירותיו תורגם רק מבחר קטן בכרך "בבית ובדרך", תל אביב, 1977.
ספריו

אקסן, (שירים), מו"ל: קיעוו: ווידערוואוקס, (שירים), 1923.
רוסישע מייסעלאר, מו"ל: סאראבקאפ, קיעוו, 1924.
נינ און טשיקא קעאן דיפאשיסטן | ארטורא קאראטי (סיפור), מו"ל: קולטור-ליגע, קיעוו, 1925.
כאדאשים און טעם: כראניק, מו"ל: קאאפעראטיווער פארלאג קולטור, 1926.
שמייכלען / אסטאפ ווישניא (ספורים), מו"ל: כארקאון: מעלוכא פארלאג פון אוקראינע, 1929.
חדשים און טעג, מו"ל: קלעצקין, ווילנע, 1929.
אונדזער מיידעלע לאנע (סיפורי ילדים), מו"ל: קולטור ליגע, קיעוו, 1929.
דערציילונגען, מו"ל: פארלאג פון אוקראינע, דארקאו-קיעוו, 1930.
דאדל און שאי - כאוי, מו"ל: צענטר אליעזר פעלקער - פארלג, 1930.
אט ווער מיר איז היינט געפלן (שירים),  מו"ל: צעטראלעזר פעלקער - פארלאג פון פ.ס.ס.ר, מאסקווע, 1931.
הויף - כאוויירים, מו"ל: קאאפעראטיווער פארלאאג קולטור ליגע, קיעוו, 1932.
דאס ניע הויז (ביחד עם נ' שער), מו"ל: מעלוכישער נאצמינדפאר פארלינג, 1932.
כארערוע נעסטנ, מו"ל: מעלוכע פארלאג פאר די נאציאנאלע מינדערהייטנ אינ אוסר"ר, כארקאוו קיעוו, 1933.
12 דערציילונגען, מו"ל: מעלוכא פארלאג פאר די נאציאנאלע מינדערהייטנ אינ אוס"רר, כארקאוו, 1933.
די פריילעכע יוגנט, ביחד עם מ' העכט סמיון,  מו"ל: מעלוכע פארלאג, כארקאו - קיעוו, 1933
פרייד: דערצילונגר פאר קנדער, מו"ל: מעלוכא פארלאג פון וויסרוסטאנד נאצסעקטער, 1935.
אנאמענ וועט שויד זיינ, מו"ל: קינדער פארלא באמ צק.ל.ק.יו.פ.א., 1935.
דוראווס שול, מו"ל: עמעס, מאסקווע, 1937.
יונג און אלט: <מייסעלעכ און דערדיילונדענ>, מו"ל: קינדער פארלוג, אודסה, 1938.
די שטוב: ראמאז אינדריי טיילנ, מו"ל: מעלוכע פארלאג, קיעוו, 1939.
צומ נייעמ לעבן, מו"ל: מעלוכע פארלאג, קיעוו, 1940.
דערדיילונגעד און מייסעס, מו"ל: מעלוכא - פארלג פאר דיי נאציאנאלע מינדעערהיינג אינ אוסר"ר, קייעוו - עואוו, 1940.
אונטערוועגנס: אן אנדערע צערציילונגען, מו"ל: איקוף, ניו-יארק, 1960
זעקס עפל: די קלוגע בינען (ספורים לילדים), יידיש בוק, ווארשע, 1962.
צום לעבן, מו"ל: סאוסטסקי פיאסטעט, מוסקווע, 1969.
מיין שטעטעלע סלאוועשנע, מו"ל: פארלא י"ל פרץ, תשל"א - תשל"ב, 1971-1972 (2 כרכים).
חדשים: אן טעג: און אנדערע דערציילונגן, פארללאג, י"ל פרץ, תשל"ג,  תל אביב, 1973.
די שטוב און אונטערוועגנס, מו"ל: פארלאג, י"ל פרץ, תשל"ז, 1976.
אונטערוועגנס: ראמאן דערצילונגען, נאוועלן, מו"ל: סאועטסקי, פיסאטעל, מאסקועא, 1979.
יידישע מעשהלעך: פאר קליין און גרויס, מו"ל: קינד און קייט, ירושלים, תשנ"ח, 1997.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספריו > בתרגום עברי

החתלתול ששכח איך לבקש אֹכל; כתב עברית: לוין קיפניס; איורים: ה. הכטקופף, תל אביב: ש. זימזון, [תשמ"-?]. (ספרון) ("דאס קעצעלע, וואס האט פארגעסן, ווי מע בעט עסן")
תרגום ליידיש

מיגל דה סרוואנטס, דון קישוט, תורגם במשותף עם דוד הופשטיין, תחת הכותרת : "דאן קיכאט דע סערוואנטעס" .
אמיל זולא, דאס געוויסער, מו"ל : קולטור - ליגע, קיעוו, 1929.
ק. גורבונוב, דאס אייז גייט: רומאן, מו"ל: קולטור - ליגע, קיעוו, 1930
לקריאה נוספת

אסתר רוזנטל-שניידרמן, איציק קיפניס מאז ועד הנה", בספרה נפתולי דרכים: זכרונות, מאורעות, אישים, כרך ב; מיידיש: שלמה אבן-שושן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ב.
מעשיות יהודיות לגדולים ולקטנים
אלף עגורי אוריגמי

עגורי אוריגמי
אלף עגורי אוריגמי (ביפנית: 千羽鶴,‏ senbazuru) הם קבוצה של אלף עגורים מנייר מקופלים בטכניקת האוריגמי ומחוברים בעזרת חוט העובר ביניהם. אגדה יפנית עתיקה מבטיחה כי עגור יעניק משאלה למי שיקפל אלף עגורי אוריגמי. על פי גרסאות אחדות של האגדה הקיפול מעניק מזל טוב נצחי ולא רק משאלה בודדת, כדוגמת חיים ארוכים או החלמה ממחלה או פציעה, מה שהופך את הקיפולים למתנה פופולרית.
ביפן העגור הוא אחד היצורים המיתיים או הקדושים, יחד עם הדרקון והצב, ומאמינים כי הוא חי במשך אלף שנים, לכן מקפלים אלף עגורים, עגור עבור כל שנה מחייו.
על פי אחת המסורות של אגדה זו יש לסיים את קיפול העגורים בתוך שנה אחת והוא חייב להתבצע על ידי האדם שיממש בעזרתו משאלה.
חשיבות תרבותית

באופן מסורתי נהוג לקבל מהאבות של זוג הנישא אלף עגורי נייר כמתנת חתונה, הסמליות של המתנה היא הדרך לאחל אלף שנים של אושר ושגשוג משותף לבני הזוג. במקרים נוספים מקובל להעניק את העגורים כמתנה לתינוק שנולד במטרה לאחל לו חיים ארוכים ומזל טוב. תליית העגורים בבית נחשבת לקמע בעל עוצמה המשפר את המזל.
במספר מקדשים בטוקיו והירושימה ניצבת אש תמיד כתפילה לשלום עולמי. את המקדשים פוקדים תלמידי בית ספר ומניחים שרשראות של עגורים הנחשפות לאיתני הטבע והתפוררותן משחררת את המשאלה בדומה לדגל תפילה טיבטי.
הסוכנות היפנית לחקר החלל משתמשת בקיפול אלף עגורים בתוך ימים אחדים כאחד המבחנים עבור האסטרונאוטים הפוטנציאליים שלה. עשרת העגורים האחרונים שמקפל המועמד מושווים לעשרת העגורים הראשונים שקיפל, בשאיפה לאמוד כיצד הלחץ לעמוד ביעד בזמן דחוק משפיע לרעה על איכות הקיפול.
קיפול העגורים הפך לסמל בעקבות הילדה סדקו ססקי שהייתה מנפגעי המתקפה האטומית על הירושימה וגיבורה לאומית ביפן שהחלה בקיפולי עגורי האוריגמי מתוך משאלה לשלום עולמי. ססקי הצליחה לקפל אלף עגורים ומשראתה שמשאלתה להבריא לא מתגשמת, המשיכה לקפל עגורים נוספים עד יום מותה. באנדרטה לזכרה בפארק השלום בהירושימה נמצא פסלה בו היא אוחזת בעגור אוריגמי.
אש התמיד וקיפולי העגורים במקדש טושוגו בטוקיו
האנדרטה לזכרה של סדקו ססקי בפארק השלום בהירושימה
עגורים מאוריגמי
הערות שוליים

↑    Mary Roach, ‏The trials of the modern-day astronaut, The Telegraph, 13 September 2010
↑  Sadako's 4,675 Days of Life, באתר הרשמי של מוזיאון השלום בהירושימה
אלף נשיקות לך, אהובתי

הדף הראשון של הבלדה בכתב ידו של פיינברג
"אלף נשיקות לך, אהובתי" היא בלדה עברית שכתב אבשלום פיינברג על שני דפים ב-18 באוקטובר 1910. לדברי רבקה אהרנסון, הבלדה נכתבה עליה, אף על פי שבני הזוג הכירו רק בחודש דצמבר של אותה שנה. זהותה של הגברת שעליה נכתבה הבלדה לא התגלתה מעולם, אך ייתכן שהוא הקדיש לה אותה לאחר שהם הכירו. עם זאת, אהבתם של בני הזוג לא התממשה מעולם. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה אהרונסון נשלחה על ידי משפחתה אל מחוץ ליישוב העברי, ופיינברג נהרג בינואר 1917 ברפיח, שחצי האי סיני, בקרב יריות מול חיילים עות'מאנים.
ב-1986 התפרסם השיר "אלף נשיקות", בביצועו של יהורם גאון. השיר, שנכתב על ידי מירית שם אור והולחן על ידי צביקה פיק, מבוסס על בלדה זו.
הבלדה > דף ראשון

אלף נשיקות לך, אהובתי.
כך גומרים האוֹהבים את כל כל המכתבים שלאהוּבותיהם
הם כותבים.
אלף נשיקות לך אהובתי.
כך מתחיל אני את מכתבי אליך, אהובתי.
ומה-מאד מתאווה אני לנשקך:
אלף נשיקות, אהובתי.
ראשית-כל הייתי שם נשיקה גדולה על מצחך הלבן, כמו קשר באמצע המצח.
ומהנשיקה הזאת היו יוצאות הרבה-הרבה נשיקות אחרות בעיגול על המצח הזך ועל התלתלים השחורים כמו כותרת של נשיקות כמו ששׂמות למען התיפּוֹת היפות מחרוזה של פנינים.
ואחרי-כן הייתי לוחש לך בשני פרחי צדף ורוֹד, אזניך, שני סודות קצרים ומתוקים שהדם מצלצל עד אמצע הלב.
ובשפתי הייתי מחליק את ריסיך ועפעפּיך.
ואחרי זאת אני שם שתי נשיקות עגולות ומהירות ומצלצלות על שתי עיניך, כאשר שותים למען רווֹת כוס-יין בצמא בקיץ.
ועתה צריך להעמיק בגומות לחייך, לחפור ולחפור, וגם את הצלוחית הקטנטונת שבּקצה סנטרך הקטן.
ואחר צריך לאסוף את שפתותיך הוורודות אל תוך פי, ולשאוף ולשאוף ולנשום נשיקה עד אפס-כוח, עד שימלא החזה ולא ישאר שם מקום גם כחוט-השערה.
ועל צווארך השלגי, הזך, הרם והגמיש כצוואר הבּרבּוּר, ושתנועותיו מושכות ועדינות כתנועות ילדות-המים, צריך לשים חוטים-חוטים, מחרזות-מחרזות של נשיקות עד כדי לכסותו, וצריך לרדת עד השוּחה הקטנה שבּקצה הצוואר, שם במקום שהשמלה הטיפשה והמרשעת מכסה את הכל…
הבלדה > דף שני

ועל מפרקתך זכת-אור וכתפיך, ברד של נשיקות.
ועתה שים אשים ראשי על חזך ומצאתי את הנקודה המדויקה אשר שם דופק לבּך, ושמתי שפתי מולו, ודרך שמלותיך והעור והבּשר והדם והגידים אשאב בכוח את הלב ואמשכנו אלי ואַמהיר דפיקותיו, ריקודיו, כירכוריו: תק, תק-תק, תק-תק-תק.
ועל מסגרת חגורתך נשיקה.
ובגניבה על ברכיך הקטנות נשיקות.
ונשיקה על כל פרקה מפרקות אצבעותיך הלבנות והקטנות, שאין מקום עליהן בעד כל גודל שפתי הזוללות, וצמידי נשיקות על ידיך; ואל השרווּלים אתגנב ונשיקות על זרועותיך המבושמות והרעננות, חבלי אהבה לבנים.
ונשיקות לכל אחת מתנועותיך המקסימות, מצהלותיך המרנינות וגם נשיקות תנועות בלי מטרה ובלי תאוה בוערת, כאשר ישליכו פרחים על כלה עוברת.
והנה כוּסית בנשיקות, אהובתי, והנשיקות תשע-מאות תשעים-ותשעה נשיקות.
ועוד אחת נשארה נשיקה, רק אחת, וצריך שאֶשק הנשיקה האחרונה הזאת, ויהי-מה!
ועכשיו רום התאוה, פסגת החשק. איה, איה אהובתי מעיין האור המותח על כל אבריך, על כל תנועותיך, על כל מבטיך, את עדנת השמיים וקסם האור, אייהו מלא-אור מעיין האור?
את המעיין הזה הייתי רוצה למצוא ולשים שפתי בו, להדביק פי במעיין האור ולשתות עד רווֹת, וזאת היתה נשיקת האלף. אבל השמיים אינם בעד עיני החוטאות, האור איננו בעד שפתי הטמאות, הארציות, הסובאות, ועל כן תצרב נצח הנשיקה האי-אפשרית הזאת את שפתי ותעיק עד מוות את חזי התאֵב.
ועל כן אלף הנשיקות חסרות הן אהובתי, רק תשע-מאות תשעים-ותשע נשיקות יפתי.
ובכל-זאת!
אלף נשיקות לך כוכבי!
אלף קירקן

אלפרד ג'ון "אלף" קירקן (באנגלית: Alfred John "Alf" Kirchen:‏ 26 באוגוסט 1913 - 18 באוגוסט 1999) היה כדורגלן אנגלי.
ביוגרפיה

קירקן נולד בשולדהאם שבנורפוק, והחל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים. ב-1934 הוא הוחתם על ידי המאמן טום פארקר מנוריץ' סיטי שבליגה השנייה, וב-14 משחקי הליגה הראשונים שלו הבקיע שבעה שערים, כאשר בארבעת משחקי גביע ה-FA הראשונים שלו הוא הבקיע שלושה שערים. יכולתו של קירקן משכה את תשומת לבו של צוות האימון בארסנל מהליגה הראשונה, ובמרץ 1935 הוא הוחתם במועדון הלונדוני תמורת 6,000 לירות שטרלינג.
כיוון שהגיע לארסנל מאוחר מדי הוא לא זכה לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות (במקרה זה השלישית ברציפות של ארסנל), אך למרות זאת הצליח להשפיע במידה מסוימת והבקיע צמד שערים במשחק הדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-6 במרץ, והוביל את ארסנל לניצחון 6 - 0 בדרבי, המהווה שיא שטרם נשבר. קירקן, ששיחק בעמדת הקיצוני הימני, נאלץ להיאבק על מקומו בהרכב הראשון עם ג'ו האלם, אך עם תחילת עונת 1936/1937 תפס מקום קבוע בעמדת הקיצוני הימני במערך המשחק של ארסנל.
קירקן התפרסם בזכות שלוות המשחק והבעיטות החזקות שלו, שתוך זמן קצר זיכו אותו בתשומת לב בינלאומית; ב-1937 הוא השתתף בשלושה משחקים (והבקיע פעמיים) במהלך מסע המשחקים של נבחרת אנגליה בסקנדינביה, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת נורווגיה ב-14 במאי, ואת משחקו האחרון מול נבחרת פינלנד ב-20 במאי. למרות יכולתו הטובה הוא לא זומן יותר לנבחרת.
קירקן זכה עם ארסנל באליפות של עונת 1937/1938, והשתתף ב-19 משחקים במהלכה. אולם, מלחמת העולם השנייה קטעה את שיא הקריירה שלו. קירקן שירת בחיל האוויר המלכותי כמאמן כושר, שהיה תפקיד שאיפשר לו להמשיך לשחק במדי ארסנל במשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה. הוא השתתף ב-116 משחקים שבהם הבקיע 81 שערים, ואף בשלושה משחקים לא רשמיים במדי אנגליה. בעקבות פציעה קשה במשחק נגד וסטהאם יונייטד ב-1943 הוא נאלץ לפרוש. למעט המשחקים בזמן המלחמה הוא צבר לזכותו 101 משחקים רשמיים במדי ארסנל, והבקיע בהם 45 שערים.
לאחר פרישתו חזר קירקן לנוריץ' סיטי כמאמן כושר, ולאחר שעזב את התפקיד הזה הוא הפך לחוואי בת'ווייט סנט מארי והנדנהאם שבדרום נורפוק. הוא חזר לנוריץ' פעם נוספת כדי למלא תפקיד של דירקטור בהנהלת המועדון, ומילא את תפקיד נשיא הכבוד של מועדון אוהדי ארסנל בנורפוק. קירקן עסק גם בענף הספורט של ירי במטרות מעופפות, והיה שחקן כדורת דשא.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
אסון בית המכס העליון

| --- | --- |

האנדרטה לזכר 11 חיילי פלוגה ד גדוד 13 גולני שנפלו באסון בית המכס העליון
 תאריך:  15 ביוני 1967 
 מיקום:  בית המכס העליון 
 קואורדינטות:  33°00′41″N 35°39′01″E﻿ / ﻿33.011261°N 35.650212°E﻿ / 33.011261; 35.650212
 הרוגים:  11 
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) בית המכס העליון(למפת אצבע הגליל רגילה) בית המכס העליון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית המכס העליון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית המכס העליון
 
המבנה המרכזי במתחם בית המכס העליון
אסון בית המכס העליון היה פיצוץ בונקר תחמושת סמוך לבית המכס העליון שברמת הגולן ב-15 ביוני 1967 (ז' בסיוון ה'תשכ"ז). באסון נספו 11 לוחמי פלוגה ד' מגדוד 13 של חטיבת גולני.
הפלוגה במלחמת ששת הימים

פלוגה ד' הייתה פלוגת מסלול שחייליה התגייסו ארבעה חודשים קודם לכן, בפברואר 1967. הפלוגה, בפיקודו של סגן יעקב דביר (בז'ה), הייתה בשלב ב' של הטירונות. בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים נערכה הפלוגה, יחד עם שאר החטיבה, באזור אצבע הגליל. בשבועיים שקדמו לתחילת המלחמה התאמנה הפלוגה בשטח אש ממערב לקיבוץ עמיעד ותרגלה בין היתר כיבוש מוצבים מבוצרים.
בתוכנית ההבקעה לרמת הגולן ובהתאם לפקודה הפיקודית "מקבת צפון", הוטל על גדוד 13, בפיקודו של סא"ל פנחס נוי (אלוש), להיות גדוד העתודה החטיבתי. החלטה זו נבעה בין היתר משום שלא היו מספיק זחל"מים לרשות החטיבה.
לאחר תחילת המלחמה, בצהרי יום שישי, 9 ביוני 1967, התקדמו גדודי חטיבת גולני כחלק מההתקפה על המערך הסורי בצפון רמת הגולן. גדוד 12 נע על זחל"מים וכבש את תל פאחר בקרב עקוב מדם, בעוד גדוד 51 נע על זחל"מים וכבש את תל עזזיאת בקרב קצר יחסית.
גדוד 13 הוכנס ללחימה רק בשעות הלילה, כאשר המג"ד עם שתי פלוגות נשלח לכבוש את מוצבי זעורה. הסמג"ד, רס"ן אורי כהן, יחד עם שתי פלוגות נשלח בשחר 10 ביוני 1967 לטהר את הכפר בניאס. פלוגה ד' השתתפה בטיהור הכפר שנמצא ריק. בהמשך היום עלתה הפלוגה ברגל לזעורה ומשם הוסעה באוטובוסים לקוניטרה, אליה הגיעה עם ערב.
האסון

ב-15 ביוני בשעות הבוקר נשלחו לוחמי הפלוגה לאסוף נשק ותחמושת מהמוצבים שנטש הצבא הסורי באזור בית המכס העליון. אזור זה, על מערך המוצבים והבונקרים שלו, נכבש ב-9 ביוני על ידי גדוד 32 של חטמ"ר 3.
לפלוגה לא נלוו כוחות הנדסה ולא ניתנו הנחיות לגבי הטיפול בתחמושת. כוח של 11 לוחמים נכנס לתוך בונקר תת-קרקעי מדרום לבית המכס העליון. לאחר שהחיילים עבדו זמן מה בבונקר, יצא ממנו מ"כ ודיווח על מוקשים שנמצאו בו, וביקש סיוע ממפקד הפלוגה. עם חזרתו לבונקר אירע הפיצוץ. כל החיילים ששהו בבונקר נהרגו. שרידי הגופות שנמצאו בשטח נאספו על ידי חיילי הפלוגה והוכנסו לשמיכה צבאית אחת שנשלחה לחדר המתים של בית החולים רמב"ם בחיפה.
משפחות החללים קיבלו את ההודעות על מות בניהם רק כעבור שלושה ימים. החיילים הובאו למנוחות בקבר אחים בחלקה הצבאית בבית העלמין בנהריה ללא נוכחות משפחותיהם. מאוחר יותר הועברו שרידיהם של שניים מן החללים שניתן היה לזהות לבתי העלמין בקריית שאול ובהר הרצל.
חקירת האירוע

המשטרה הצבאית חקרה את האירוע ואף הוקמה ועדת חקירה צבאית של קצינים מחיל החימוש, אולם הממצאים לא פורסמו במשך שנים רבות, ואף להורים השכולים לא נמסרו פרטי האסון.
בשנת 2018 נעתר הרמטכ"ל דאז, גדי איזנקוט, לבקשת המשפחות לפרסם את חומרי החקירה. על פי דו"ח חקירת הפרקליטות הצבאית מארכיון צה"ל, פעילות החיילים באירוע בוצעה "תוך נקיטת אמצעי זהירות סבירים", ולפיכך נסגר תיק החקירה. לאחר הפרסום הועלו טענות על טיוח החקירה, וגרסאות שונות על האירועים שקדמו לאסון.
עד היום לא ידוע מה גרם להתפוצצות הבונקר.
פרסום והנצחה

האסון לא פורסם באמצעי התקשורת באותם ימים, ובמשך שנים רק מעטים ידעו על התרחשותו. הפרסום הראשון אודות האסון ניתן בספרו של משה גבעתי, שהיה חייל בפלוגה, שראה אור ב-1990.‏
במשך השנים סירב משרד הביטחון לבקשת המשפחות להנציח את החללים באזור האסון. שמות 11 החללים צורפו לשלט ההנצחה של גדוד 12 המוצב בתל פאחר למרות שלא השתתפו בקרב זה.
בשנת 2013 רכש היזם ליאו גלזר את בית המכס העליון כדי להקים בו מלון. גלזר נעתר לבקשת המשפחות והסכים להציב באזור שלט הנצחה לחללים לכשיוקם המלון. ב-15 ביוני 2017, במלאת חמישים שנים לאסון, נחנכה במתחם בית המכס האנדרטה לזכרם של 11 החללים. בטקס חנוכת האנדרטה נכחו בני המשפחות השכולות ומפקדי וחיילי גדוד 13 בעבר ובהווה.
גלריה

אנדרטת אסון בית המכס העליון
מבט מקרוב
האנדרטה ברקע מבני בית המכס בתהליך השיפוץ, יולי 2017.
אחותו של עובדיה זנדני ליד ליד שמו של אחיה בטקס הסרת הלוט מהאנדרטה
לקריאה נוספת

משה גבעתי, שלוש לידות בספטמבר, תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון, תש"ן-1990, עמ' 27 - 28.
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת רעות, תשע"ג-2013, עמ' 35–54.
שאול ובר, ההר שהפך למפלצת, מנדלי מוכר ספרים ברשת, 2015.
הערות שוליים

↑  שלמה מן, ממליץ לסגור את התיק, הבלוג "נעמוש", 27 באוקטובר 2018
↑  בית המכס יהפוך לבית מלון
↑  אנדרטת בית המכס, נעמוש, 16 ביוני 2017
↑  משה קרון, אנדרטה לזכר האחד עשר שנפלו באסון בית המכס העליון, באתר Sub Stance, ‏19.6.2017
אנדז'יי בונצול

אנדז'יי ברנרד בונצול (בפולנית: Andrzej Bernard Buncol, נולד ב-21 בספטמבר 1959 בגליביצה שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בלגיה ורשה, באייר לברקוזן, פורטונה דיסלדורף ונבחרת פולין, במדיה השתתף במונדיאל 1982 ומונדיאל 1986.
קריירת מועדונים

בונצול החל את הקריירה בפיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית, ואחר כך עבר ליריבתה, רוך חוז'וב. בשנת 1981 עבר למועדון הפאר הפולני לגיה ורשה. בונצול לא הצליח לזכות בתארים עם המועדון, אך סיים עמו פעמיים במקום השני בליגה הפולנית, בשנים 1985 ו-1986, והפך לשחקן מפתח במועדון. הצלחתו של בונצול בלגיה ורשה ובנבחרת פולין עוררה עניין בקבוצות מליגות בכירות יותר, ובשנת 1986 עזב את לגיה ורשה לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 32 שערים ב-126 הופעות, וחתם בשורות העולה החדשה לליגת הבונדסליגה, פ.צ. הומבורג, ביחד עם חברו לנבחרת פולין, רומן ווייצ'יצקי.
בונצול שיחק עונה אחת בהומבורג והבקיע חמישה שערים, אך הקבוצה נאבקה בתחתית, וניצלה רק במבחני הירידה מול פ.צ. סנט פאולי. בתום עונה זו עזב בונצול את הומבורג וחתם בבאייר לברקוזן, והפך לשחקן מפתח בקבוצה. בעונת 1987/88 היה בונצול חלק חשוב בזכייתה של באייר לברקוזן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול על אספניול, כאשר אספניול ניצחה 3-0 במשחק הראשון, ולברקוזן ניצחה בתוצאה זהה בגומלין ולאחר מכן בבעיטות הכרעה. בונצול שיחק את מלוא הדקות במשחקים אלה. עונת 1989/90 הייתה עונת שיא בבונדסליגה עבור בונצול, שהבקיע בעונה זו שישה שערים, והקבוצה סיימה במקום החמישי.
בקיץ 1992 עזב בונצול את באייר לברקוזן, לאחר חמש עונות בהן הבקיע 14 שערי ליגה ב-123 הופעות, ומצא אתגר חדש בליגת הבונדסליגה השנייה כאשר חתם בפורטונה דיסלדורף, במטרה להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונה הראשונה של בונצול בדיסלדורף, 1992/93, הקבוצה כמעט ונשרה לליגה השלישית, אך ניצלה לבסוף. בעונת 1994/95 פורטונה דיסלדורף הצליחה להעפיל אל הבונדסליגה, כשבונצול היה חלק חשוב מהצלחה זו. בעונת החזרה של פורטונה דיסלדורף לבונדסליגה, 1995/96, בונצול היה חלק חשוב מאוד מהישארות הקבוצה בליגה. בעונת 1996/97 בונצול מיעט מאוד לשחק, והקבוצה נשרה בחזרה לבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, פרש בונצול ממשחק פעיל, לאחר חמש עונות בפורטונה דיסלדורף, בהן הבקיע 16 שערי ליגה ב-119 הופעות.  .
קריירה בינלאומית

בונצול החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1980, ובמונדיאל 1982 היה חלק משמעותי בטורניר המוצלח ביותר בתולדות הכדורגל הפולני, כאשר סייע לנבחרת לסיים במקום השלישי, לאחר הפסד 2-0 בחצי הגמר לנבחרת איטליה, וניצחון 3-2 במשחק על המקום השלישי מול נבחרת צרפת. בטורניר זה, כבש בונצול שער בניצחון 5-1 על נבחרת פרו בשלב הבתים הראשון. בונצול השתתף עם נבחרת פולין גם במונדיאל 1986, בו הודחה פולין בשמינית הגמר לאחר הפסד 4-0 לנבחרת ברזיל. לאחר טורניר זה, בונצול לא שיחק עוד בנבחרת.
אנדורנקטאליה

| --- | --- |
סמל אנדורנקטאליהסמל אנדורנקטאליה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת אגר
 תאריך ייסוד:  1950 
 שטח:  16.75 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,603 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°50′40″N 20°24′42″E﻿ / ﻿47.84456°N 20.4118°E﻿ / 47.84456; 20.4118 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.andornaktalya.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אנדורנקטאליה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אנדורנקטאליה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אנדורנקטאליה (בהונגרית: Andornaktálya) הוא כפר גדול במחוז הווש בצפון־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-14.
רבים מתושבי הכפר עוסקים בגידול גפנים וייצור יין בכפר ובעיר המחוז אגר.
יהודי אנדורנקטאליה

יהודים חיו באנדורנקטאליה במאה ה-18 ובמאה ה-19 עד לשנת 1944 אז נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 8 |  |
| 1880 | 21 | 1,404 |
| 1910 | 23 |  |
| 1920 | 27 |  |
| 1930 | 17 |  |
| 1941 | 17 | 2,350 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי אנדורנקטאליה שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת אגר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | אגר • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • טרנסנטמאריה • ורפלט |  |
אלף קומון

אלפרד "אלף" קומון (אנגלית: Alfred "Alf" Common‏; 25 במאי 1880 - 3 באפריל 1946) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי. קומון התפרסם ככדורגלן הראשון באנגליה שמועבר מקבוצה לקבוצה תמורת סכום של 1,000 לירות שטרלינג.