stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסוס פריירה

חסוס דויד פריירה קסטרו (באנגלית: Jesús David Ferreira Castro; נולד ב-24 בדצמבר 2000 בסנטה מרתה שבקולומביה) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דאלאס מה-MLS ובנבחרת ארצות הברית.
קריירת מועדונים

פריירה גדל במחלקת הנוער של דאלאס מה-MLS. ב-3 ביוני 2017 ערך פריירה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-2 על ריאל סולט לייק במסגרת הליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-8 במאי 2018 הושאל לטלסה ראפנקס מה-USL. הוא ערך 14 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שישה שערים.
קריירה בינלאומית

ב-1 בפברואר 2020 ערך פריירה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 1-0 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. ב-31 בינואר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 7-0 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות. ב-10 ביוני 2022 הבקיע ארבעה שערים בניצחון 5-0 על נבחרת גרנדה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים

פריירה הוא בנו של דויד פריירה, כדורגלן העבר של נבחרת קולומביה.
הערות שוליים

↑  Jesus Ferreira Joins Roughnecks on Loan from FC Dallas באתר הרשמי של טלסה ראפנקס, 8 במאי 2018 (באנגלית)
↑  Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  24 Under 24: Former MLS MVP David Ferreira's son Jesus earning high praise at FC Dallas Academy באתר הרשמי של ה-MLS, ‏ 24 בספטמבר 2015 (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 ידלין •  3 לונג •  4 מיאזגה •  5 ריינדולס •  6 בוסיו •  7 סוניורה •  8 סנדס •  9 פריירה •  10 רולדן •   11 קאוול •  12 רובינסון • 13 מוריס •  14 מיכאילוביץ' • 15 ג'ונס • 16 מוריס • 17 זנדחאס • 18 ג'ונסון • 19 ואסקס • 20 ניל • 21 טולקין • 22 גרסל • 23 סלונינה • 24 יוייל • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 ידלין •  3 לונג •  4 מיאזגה •  5 ריינדולס •  6 בוסיו •  7 סוניורה •  8 סנדס •  9 פריירה •  10 רולדן •   11 קאוול •  12 רובינסון • 13 מוריס •  14 מיכאילוביץ' • 15 ג'ונס • 16 מוריס • 17 זנדחאס • 18 ג'ונסון • 19 ואסקס • 20 ניל • 21 טולקין • 22 גרסל • 23 סלונינה • 24 יוייל • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
חיים רוסו

| --- | --- |

חיים רוסו, 2016
 לידה:  19 במאי 1946 (בן 78) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מעסיק:  אלביט מערכות, אל-אופ 
 
חיים רוסו (נולד ב־19 במאי 1946) הוא מהנדס ישראלי, לשעבר מנהל בכיר בתעשייה הישראלית וזוכה פרס התעשייה. כיהן במשך 11 שנים כמנכ"ל חברת האלקטרו-אופטיקה אל-אופ ולאחר מכן כסגן נשיא למצוינות הנדסית וטכנולוגית בחברת אלביט מערכות, חברת האם של אל-אופ.
ביוגרפיה

רוסו נולד וגדל בתל אביב. בילדותו למד בבית הספר היסודי "גרץ" ואת לימודיו התיכוניים סיים בתיכון עירוני י' ברמת אביב.
בשנת 1972 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון ובשנת 1978 השלים לימודי תואר שני, אותם סיים בהצטיינות, גם כן בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון.
מתגורר ברחובות. נשוי ליהודית ואב לשלוש בנות.
קריירה

לאחר סיום לימודי התואר הראשון החל רוסו לעבוד בחברת אל-אופ כמהנדס אלקטרוניקה ומנהל פרויקטים. רוסו עבד בתפקיד זה כשמונה שנים ולאחר מכן התקדם לתפקידים נוספים בחברה: מנהל הפיתוח, סמנכ"ל ומנהל יחידות עסקיות כגון: ראיית לילה, חלל ולייזרים. בנוסף, היה אחראי על הפיתוח העסקי האזרחי של החברה כולה.
בשנת 1998 מונה למנכ"ל אל-אופ וכיהן בתפקיד במשך 11 שנה. בתקופת כהונתו מנתה החברה כ-1,500 עובדים והיקף המכירות השנתי שלה הגיע בתום התקופה לכ-500 מיליון דולר (כשלושה רבעים מתוך זה לייצוא). בתקופה זו פיתחה החברה מוצרים רבים בתחומי האלקטרו-אופטיקה אשר העמידו אותה בחזית הטכנולוגית והיישומית העולמית והיוו נדבך חשוב בחיזוק חוסנה הביטחוני של מדינת ישראל.
בשנת 2009 עבר רוסו לחברת אלביט מערכות, חברת האם של אל-אפ, ומונה לתפקיד סגן נשיא בכיר למצוינות הנדסית וטכנולוגית. בתפקיד זה החזיק עד פרישתו לגמלאות בשנת 2015.
בנוסף, כיהן רוסו בין השנים 1995–2015 כיושב ראש מועצת המנהלים של שש חברות בנות של אלביט בישראל, אירופה והמזרח הרחוק, וכן כחבר במועצת המנהלים של חמש חברות נוספות.
בשנת 2012 הוציא לאור את הספר "המרחיק ראות" המתאר את ההיסטריה ואת חזון חברת אל-אופ מיום הקמתה, בשנת 1938, ועד לשנת 2009.
בשנת 2022 הוציא לאור ביחד עם אחיותיו לבנה אשד וניצה רוסו-שטאובר את הספר "שורשים לעתיד- אהרן רוסו ,האיש ומורשתו"
פרסים וציוני דרך

בשנת 2003 זכה רוסו ב"פרס התעשייה". בנימוקי ועדת הפרס נכתב כי הפרס הוענק לו "כאות הערכה על הצבת אל-אופ-תעשיות אלקטרו-אופטיקה בע"מ, בחזית טכנולוגיית-העל העולמית ומיצובה כמובילה עולמית באיכות ובחדשנות, על מנהיגות מטפחת, המובילה צוותים מקצועיים לפיתוחים מעוררי השתאות בכושר ההמצאה שלהם, ועל פעילות ענפה למען הקהילה גם בתחום רווחת הפרט וגם בקירוב צעירים ובני נוער לתחום התעשייה בכלל ולתעשיית ההיי-טק בפרט".
במהלך התקופה בה כיהן כמנכ"ל אל-אופ, זכתה החברה פעמיים בפרס ביטחון ישראל (2005, 2007) ופעמיים בפרס האיכות הלאומי (1998, 2007).
פעילות ציבורית וחינוכית

רוסו כיהן משנת 2016 עד שנת 2019כנציג הציבור במועצת הרשות לחדשנות במשרד הכלכלה.
בעבר כיהן כחבר המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי במשרד המדע והטכנולוגיה (המולמו"פ). במסגרת מינוי זה, שניתן לו על ידי נשיא המדינה, שימש כיושב ראש הוועדה הלאומית לקשרי אקדמיה ותעשייה בין השנים 2008–2016.
בין השנים 2007–2014 היה רוסו יושב ראש ועדת החינוך של התאחדות התעשיינים, וכמו כן היה חבר בנשיאות איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה בישראל, בין השנים 2004–2016.
החל משנת 2019 משמש רוסו כיו"ר משותף של "פוטוניקס ישראל" -אגוד תעשיות הפוטוניקה בישראל.
בנוסף לפעילותו הציבורית, רוסו הוא פעיל מרכזי בנושא קידום החינוך המדעי-טכנולוגי במדינת ישראל. בין השנים 2008–2015 כיהן כחבר בוועד המנהל של רשת "אורט ישראל" וכיום הוא מכהן במספר תפקידים ציבוריים-חינוכיים נוספים:
יושב ראש הוועד המנהל של עמותת החינוך "תעשיידע" - עמותה המעודדת צעירים לבחור בלימודי מדע וטכנולוגיה. העמותה מתמקדת בחיזוק הקשר בין התלמידים, מערכת החינוך והתעשייה המקדמת בישראל ופעילה במאות בתי ספר, בכל רחבי הארץ ובכל המגזרים
חבר בוועד המנהל של מכון דוידסון לחינוך מדעי.
פעילות אקדמית

רוסו פעיל גם בזירה האקדמית כמרצה בכיר נלווה בקורס "ניהול מו"פ" לתואר שני במינהל עסקים בטכניון וכן כמורה מן החוץ בקורס דומה במסגרת המסלול לתואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
כמו כן מלמד את הקורס במסגרת הלימודים להנדסת מערכות במכללת אפקה וכן קורס "מצוינות בתעשייה" במסגרת לימודי תואר ראשון במכללה האקדמית רמת גן
בין השנים 2008–2016 כיהן כחבר בוועד המנהל של מכללת אפקה בתל אביב.
לקריאה נוספת

חיים רוסו, המרחיק ראות – סיפור התעשייה והחזון של חברת אל-אופ, הוצאת דוקוסטורי בע"מ, 2012.
הערות שוליים

↑  עידו סולומון, חיים רוסו מונה לסמנכ"ל בכיר למצוינות הנדסית וטכנולוגית באלביט, באתר TheMarker‏, 1 במרץ 2009
↑  "קשה להבחין בין שימוש ביטחוני לאזרחי", באתר הארץ, 28 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421359505171  VIAF: 1394157527392127300004   WorldCat (עם VIAF): 1394157527392127300004
יאנוש הוניאדי

| --- | --- |

יאנוש הוניאדי, ציור מהמאה ה-15
 לידה:  1407 הונדוארה, אז ויידאהוניאדיוואר, טרנסילבניה, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  11 באוגוסט 1456 (בגיל 49 בערך) זמון,  בסרביה, אז זימון, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  קתדרלת מיכאל הקדוש באלבה יוליה 
 מדינה:  הונגריה 
 בן או בת זוג:  ארז'בט סייאי (1432–?) 
 צאצאים:  מתיאש הראשון, מלך הונגריה, לאסלו הוניאדי, NN 
 תקופת הפעילות:  1428–1456 (כ־28 שנים) 
 דרגה:  מושל הצבאי 
 פעולות ומבצעים
 קרב וארנה  Battle of Zlatica  המצור על בלגרד  Battle of Kunovica  קרב קוסובו (1448)  Battle of Hermannstadt  קרב ניש 
 
יאנוש הוניאדי (בהונגרית: Hunyadi János, ברומנית: ינקו מחונדוארה - Iancu de Hunedoara, בפי הכרוניקנים הטורקים: ינקו - Yanku, בלטינית מכונה גם Ioannes Corvinus`; ‏ (1387 - 11 באוגוסט 1456) היה מצביא ומדינאי הונגרי, שמוצא משפחתו היה ככל הנראה מוולאכיה ושנודע בניצחונותיו על הטורקים. היה באן של סוורין בשנים 1439–1446, שליט (וויבוד) של טרנסילבניה בין השנים 1441–1446 והעוצר של ממלכת הונגריה בין השנים 1452-1446.
בנו, מתיאש הוניאדי היה למלך הונגריה.
פרטים ביוגרפיים

הוניאדי נולד למשפחת אצולה נמוכת דרגה. בצעירותו שימש בשירותו של זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה אף מלך הונגריה. זיגיסמונד הכיר בכישרונותיו של הוניאדי, וגמל לו על שירותיו במתן אחוזות נרחבות בשטחה של הונגריה, במיוחד בחבל סורני, שהיה נתון לפשיטות בלתי פוסקות של הטורקים.
עם מותו הפתאומי של אלברכט השני, מלך גרמניה, יורשו של זיגיסמונד, לאחר שתי שנות שלטון, ב-1439, נותרה הונגריה ללא יורש מוסכם. במאבקים בין האצילים, שהפכו לשגרה לאחר מות המלך, ניתנה המלוכה לולדיסלב השלישי, מלך פולין הצעיר מבית יגלו. הוניאדי היה בין התומכים בהמלכתו של ולדיסלב, ובתמורה הפך אותו ולדיסלב לאיש שבידו הכוח האמיתי במדינה.
לאחר סיום המאבק על המלוכה, הפנה הוניאדי את תשומת לבו אל הסכנה הטורקית. בסדרה של קרבות בשנים 1441 ו-1442, הכה הוניאדי כוחות טורקיים גדולים, ועצר את התפשטותם אל הונגריה. כוחותיו של הוניאדי גברו על העות'מאנים בסמדרבו, בסרביה ב-1441 ועל יד סיביו (הרמנשטאט) בשנת 1442, ונכנסו לוולאכיה בקיץ של 1442. לאחר מכן יצאו הוניאדי ואנשיו, ביחד עם המלך ולדיסלב, למסע ארוך אל הטריטוריות הטורקיות בבולגריה, והכו את הכוחות הטורקיים בבולגריה, בבוסניה, בהרצגובינה ובאלבניה. עם סיום מסע המלחמה, החלו שליטים במדינות השכנות, וגם האפיפיור, להפציר בהוניאדי לצאת למסע מלחמה נוסף. בשלב זה הופיעו במפתיע שליחי הסולטאן מוראט השני, ליד העיר סגד שבדרום מזרח הונגריה, וביקשו לחתום על הסכם הפסקת אש לעשר שנים. אך לאחר יומיים התקבלה הידיעה כי צי של ספינות מלחמה חוסם את מצר הבוספורוס ומונע את שיבת חייליו של מוראט לתחומי אירופה. הוניאדי ניצל את שעת הכושר, וביולי 1444 יצאו צבאותיו בדרך לקונסטנטינופול. ליד העיר ורנה שבבולגריה, גילו אנשי הוניאדי כי הצי הוונציאני, שעליו סמכו, נכשל במשימתו למנוע מהצבא הטורקי לחזור לאירופה, וכי צבא שגודלו פי ארבעה מצבאם ניצב מולם. ב-10 בנובמבר 1444 הוכה צבאו של הוניאדי בקרב ורנה. המלך ולדיסלב נהרג בשדה הקרב, והוניאדי נמלט חזרה להונגריה.
בעת שובו הייתה המדינה במצב של אנרכיה. ב-5 ביוני 1446 נבחר הוניאדי על ידי האצילים לעוצר הונגריה בשמו של לסלו החמישי, מלך הונגריה, בנו של המלך אלברכט, שהיה אז פעוט, ושבוי בידי פרידריך השני הקיסר הגרמני. הוניאדי קיבל מן האפיפיור בשנת 1448 שרשרת זהב ואת התואר נסיך, והמשיך במלחמותיו בטורקים.
לאחר נפילת קונסטנטינופול לידי הטורקים, בשנת 1453, הפנה הסולטאן מהמט השני את תשומת לבו להונגריה. בשנים שלאחר מכן אימן וחימש הוניאדי את ציו וצבאו, וב-14 ביולי 1456 השמיד את הצי הטורקי, והכה בצבא הטורקי שצר על בלגרד. פעולות אלו הבטיחו את דחיית פלישת האימפריה העות'מאנית להונגריה למשך שבעים השנים שלאחר מכן. ב-11 באוגוסט מת הוניאדי ממחלת הדבר בעודו בשדה הקרב.
הוניאדי נחשב לאחד מגדולי שליטי הונגריה. הוא היה בין הראשונים שהבינו את חוסר היעילות של הצבא הפיאודלי המבוסס על חיילים המגויסים לתקופות קצרות וקצובות, והראשון שגייס צבא סדיר לזמן ארוך (שיטה שהובאה לכדי שכלול בימי בנו, מתיאש הוניאדי). בתולדות אירופה נחשב הוניאדי כמי שמנע את התפשטות הטורקים והתקדמותם אל לב אירופה.
לקריאה נוספת

V.Mărculeţ -Ioan de Hunedoara şi cruciada antiotomană târzie în viziunea istoriografiei bizantine din secolele XV-XVI (ברומנית)
C.Mureşan Iancu de Hunedoara, 1976
M.P.Dan Iancu de Hunedoara, stejar al luptei antiotomane
הערות שוליים

↑  יאנוש הוניאדי באתר www.thefreedictionary.com.
↑  יאנוש הוניאדי באתר www.yourdictionary.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279749905171  PLWABN: 9810547027105606  GND: 118708171  ISNI: 0000 0000 8355 1158  LCCN: n50030446  NKC: jn20010525426  SNAC: w6ff4s5m  SUDOC: 113750021  VIAF: 8182172   WorldCat (עם VIAF): 8182172
טיצ'ינה ארנולד

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1969 (בת 55) קווינס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Tichina Rolanda Arnold 
 סוגה מועדפת:  R&B עכשווי, מוזיקת נשמה, גוספל 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  תיכון לגארדיה 
 בן או בת זוג:  Lamon Brewster (1991–1995)  Rico Hines (2012–2016) 
 http://tichinaarnold.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
טיצ'ינה ארנולד (באנגלית: Tichina Arnold; נולדה ב-28 ביוני 1969) היא שחקנית אמריקאית. על עבודתה בקולנוע היא זכתה מספר פעמים בפרס NAACP Image בשנים 1996 ו-2006. בשנת 2006 היא זכתה גם בפרסי בחירת הנוער.
ביוגרפיה

טיצ'ינה ארנולד נולדה בקווינס למשפחה ממעמד הפועלים. אמה הייתה עובדת תברואה ואביה היה שוטר. היא למדה משחק בניו יורק.
קריירה

בשנת 1983 גילמה את מארי בסרט הטלוויזיה "The Brass Ring".
בשנת 1986 היא לראשונה השתתפה בתפקיד משני בסרט "חנות קטנה ומטריפה". מאז היא משחקת בסדרות וסרטים. בשנת 1987 היא החלה לשחק בסדרת טלוויזיה Ryan's Hope ועל תפקידה היא הייתה מועמדת לקבלת פרס אמי. בשנים 1990–1991 היא שיחקה ב"כל ילדיי".
טיצ'ינה ארנולד ידוע בתפקידה בסדרה של מרטין לורנס "Martin" בו היא שיחקה בשנים 1992–1997 וקיבלה פרס NAACP Image בשנת 1996. בשנת 2000 היא שיחקה בסדרה "ביג מאמא" של אותו במאי ובשנת 2007 ב-Wild Hogs.
בשנים 2005–2009 השחקנית כיכבה בסדרה "כולם שונאים את כריס". בשנת 2008 ארנולד שיחקה תפקיד של לנה בייקר בסרט על חייה The Lena Baker Story. בשנים 2011–2013 היא שיחקה בסדרה "Happily Divorced" לצד פראן דרשר.
בשנת 2019 שיחק בסרט האימה "אפליקציה סוף" בדמותה של האחות איימי.
קריירה > עיסוקים נוספים

בשנת 1998 טיצ'ינה ארנולד פתחה חברה לעיצוב כובעים תוך שילוב תוצרת של חברת סברובסקי. היא סגרה את החברה בשנת 2004 לאחר לידת ביתה.
חיים אישיים

ארנולד התחתנה בשנת 2012 והתגרשה בשנת 2016.
חיים רומנו (נגן)

| --- | --- |
חיים רומנו, תל אביב, 4 בינואר 2014
חיים רומנו, תל אביב, 4 בינואר 2014
 לידה:  5 באפריל 1951 (בן 73) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 סוגה:  רוק  פופ מוזיקת עולם מוזיקה יוונית מוזיקה מזרחית
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית, בוזוקי, בגלמה וכלים נוספים
 שיתופי פעולה בולטים:  אריק איינשטיין, הצ'רצ'ילים, זוהר ארגוב, נתי לוי, חיים משה, יהודה קיסר, שמוליק בודגוב, אריאל זילבר, רמי פורטיס, איל גולן, מרגלית צנעני, אושיק לוי, מתי כספי, נתנאלה, ריקי גל, צביקה פיק, גלי עטרי, יהודית רביץ, אריק סיני, לילה גוב, אבנר גדסי, יהודה פוליקר, חנה לסלאו, דני ליטני, צמד רעים
 
חיים רומנו (במרכז התמונה) לצד אריק איינשטיין ורוב האקסלי בהופעה בתל אביב לכבוד החיילים הפצועים, 1969
חיים רומנו (נולד ב-5 באפריל 1951) הוא גיטריסט, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי ישראלי. במהלך שנות פעילותו, התפרסם ביכולת הנגינה הווירטואוזית שלו על גיטרה חשמלית, בוזוקי, בגלמה וכלים נוספים. רומנו עבד ועובד עדיין עם כמה מגדולי הזמרים והמוזיקאים בישראל.
ביוגרפיה

רומנו החל לנגן בגיטרה בימי בית הספר היסודי, ואף הקים להקה שנגנה במסיבות בתל אביב. בשנת 1965 פגש את מיקי גבריאלוב ויחד עם יצחק קלפטר הקימו את להקת הצ'רצ'ילים.
ביוגרפיה > הצ'רצ'ילים

להקת הצ'רצ'ילים הייתה חלק מסצנת להקות הקצב שפעלו בשנות השישים והשבעים בישראל, בעיקר באזור רמלה ודרום תל אביב. הלהקה ניגנה מוזיקת רוק באנגלית הנעה בין רוק פסיכדלי לבין רוק כבד. במהלך שמונה שנות קיומה, ניגן רומנו בלהקה בגיטרה, מנדולינה ושר קולות רקע. רומנו שילב בנגינתו בלהקה השפעות מוזיקליות מזרחיות, ערביות ויווניות אותן ספג מהוריו, ילידי יוון. חלק מחברי הלהקה התחלפו מדי פעם, אך רומנו היה חבר בה במשך כל שנות פעילותה.
שני שיאי העבודה של הלהקה היו קונצרט עם הפילהרמונית של תל אביב, בניצוח זובין מהטה ב-1969, והקלטת אלבומים אחדים עם אריק איינשטיין. העבודה עם איינשטיין הביאה את חברי הלהקה אל מרכז ההתרחשות במוזיקה הישראלית.
ביוגרפיה > שנות ה-70

בשנת 1970 עזבו חברי להקת הצ'רצ'ילים, את ישראל וניסו את מזלם בלונדון, בריטניה, תחת השם "Jericho Jones". (מאוחר יותר, קוצר ל-"Jericho"). אלבומם הראשון כלהקה בריטית, "Junkies Monkeys & Donkeys", יצא לאור ב-1971 ובעקבותיו צברה הלהקה פופולריות. עד מהרה החלה חברת התקליטים הגדולה, A&M, להתעניין בלהקה, והחתימה אותם על חוזה הקלטות לאלבום חדש. במשך שנת 1972 שקדו חברי הלהקה על הקלטה של אלבום חדש, "Jericho". הלהקה נחלה הצלחה בבריטניה ובדרום אפריקה ופעלה עד 1974. לאחר מספר שנים בלונדון, בהן השתתף בהפקות מוזיקליות שונות, חזר ארצה. עד מהרה הפך לגיטריסט מבוקש בהופעות והקלטות. הוא ניגן בהופעה חיה ובהקלטות האולפן של רותי נבון (בין השאר בשיר חשמל בכפות ידיך), עם אריק איינשטיין במופע "סע לאט", עם יהונתן גפן ודני ליטני במופע "מכתבים למערכת" (בתופים), והשתתף בהקלטת אלבומה של להקת תמוז.
בשנת 1976 ליווה רומנו את אריאל זילבר בהקלטת הלהיט "רוצי שמוליק" ובאלבום הבכורה שלו, בו ניגן בגיטרה חשמלית, גיטרה בס ותופים, והיה שותף בעיבוד ובהפקת רוב שירי האלבום.
בשנת 1978 הפיק מוזיקלית את אלבומו הראשון של רמי פורטיס "פלונטר" וניגן בו בגיטרה חשמלית, בס ותופים. עוד באותה שנה השתתף בהקלטות האלבום "מוזיקה" של צביקה פיק ו"מכת שמש" של יגאל בשן.
ב-1979 השתתף בהקלטות פסקול הסרט "שלאגר" שהלחין צביקה פיק, ובאלבום "אפרוחים" של דורי בן-זאב.
ביוגרפיה > שנות ה-80

בשנות ה-80 שיתף פעולה עם אומנים רבים כגון מתי כספי, דני ליטני, אושיק לוי, אריק סיני, גלי עטרי וריקי גל. כמו כן, ניגן עם אריק איינשטיין, יהודית רביץ, צביקה פיק, אבנר גדסי, נתנאלה, דורי בן זאב, צמד רעים, חנה לסלאו, זוהר ארגוב, מרגלית צנעני וחיים משה. ב-1983 עיבד את אלבומו של עופר אקרלינג "לא רוצה לזמביה", ועיבד 2 שירים לאלבומו של שימי תבורי: עפולה" וראשון לציון".
ב-1986 הופיע רומנו כנגן בוזוקי במופע "עיניים שלי" של יהודה פוליקר. מאז ניגן עם פוליקר בהופעותיו ובחלק מאלבומיו, בין השאר בהופעה המשותפת של פוליקר עם גידי גוב. בשנת 1987 התאחדו "הצ'רצ'ילים" למספר הופעות. באותה שנה גם השתתף באלבומו של מיקי גבריאלוב.
ביוגרפיה > שנות ה-90 עד היום

ב-1990 הצטרף ללהקת הסיקסטיז, כלהקת הצדעה לשנות ה-60 וה-70, בה היו חברים באותה עת יואל לרנר, מוטי דיכנה ושלמה חממי.
ב-1994 הפיק מוזיקלית את אלבומה השני של זקני צפת.
ב-1995 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, "נחבא אל הכלים". האלבום כלל עשרה קטעים אינסטרומנטליים, ברוח יוונית בעיבוד והפקת אריק רודיך.
בשנת 2000 הקים רומנו להקת ליווי לתוכניות טלוויזיה, בית רומנו, בה ניגן בבוזוקי. הלהקה אף השתתפה במופעים של מוזיקה יוונית. במקביל המשיך לנגן בסיבובי ההופעות של יהודה פוליקר.
בשנת 2008 ערך מופע משותף עם ארז נץ ושמוליק בודגוב.
בשנת 2012 הצטרף רומנו להרכב המוזיקלי מועדון הקצב של אביהו פנחסוב. ההרכב משלב מוזיקה מזרחית, רוק, מוזיקה יוונית, ומוזיקת מועדונים משנות ה-60. ב-2015 הוציאו לאור אלבום הופעה.
בנובמבר 2015 ערכה להקת "הצ'רצ'ילים" הופעת איחוד, שיצא לאור אחר כך כאלבום הופעה.
בפברואר 2020, הוציאה לאור להקת "הצ'רצ'ילים" שיר חדש - "Messianic times", אחרי שנים רבות.
חיים אישיים

באפריל 1970 נישא לדליה כהן. בני הזוג התגרשו לאחר זמן קצר. ב-1975 התחתן בשנית.
הערות שוליים

1 2  מחתרת נוסח הצ'רצ'יל, "העולם הזה", גיליון 1705 מ-6 במאי 1970, עמוד 34
↑  סטפאן גלברט, דיסקוטק בפילהרמונית, על המשמר, 14 בנובמבר 1969
↑  שרגא הר-גיל, הצ'רצ'ילים כותבים ומנגנים באנגלית, מעריב, 23 בנובמבר 1970
↑  יובל ניב, הצ׳רצ׳ילים חוזרים, חדשות, 28 באפריל 1987
יובל ניב, ב־סי.בי.אס מתעניינים בצ׳רצ״לים, חדשות, 18 במאי 1987
↑  גידי אביבי, ערב שאינו מלהיב, באתר הארץ, 5 בינואר 2002
עכבר העיר, השבוע בראשון לציון: יהודה פוליקר בהופעה, באתר הארץ, 7 במרץ 2013
↑  בן שלו, הופעה משותפת לחיים רומנו, ארז נץ ושמוליק בודגוב, באתר הארץ, 29 בינואר 2008
↑  עדי קיסר, עכבר העיר, כשאלביס פגש את הבאבא סאלי: אביהו לנדוור ומועדון הקצב נותנים עבודה, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2012
↑  ליאור שרעבי, עכבר העיר, מועדון הקצב של אביהו פנחסוב: נוסטלגיה חדשנית עם הרבה לב ונשמה, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2015
↑   דפנה ארד, מופע "מועדון הקצב של אביהו פנחסוב" יגרום לכם לשבור צלחות, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2015
↑   בן שלו, "הצ'רצ'ילים" הוכיחו שהם לא איבדו את הקצב, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2015
↑   בן שלו, אלבום ההופעה החדש של "הצ'רצ'ילים"הוא לא פחות מנס חנוכה, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2016
↑  בן שלו, כשהאבות המייסדים של הרוק הישראלי מוציאים שיר חדש, לא נותר אלא להצדיע, באתר הארץ, 8 בפברואר 2020
↑  חתונת הצ'רצ'יל, "העולם הזה", גיליון 1704 מ-29 באפריל 1970, עמוד 36
↑  אילוף הסורר, "העולם הזה", גיליון 1983 מ-3 בספטמבר 1975, עמוד 50
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309579205171  MusicBrainz: 2242ffa7-b874-4f11-8ffb-b77a765b53e3  VIAF: 97401168   WorldCat (עם VIAF): 97401168
טרוי אייקמן

| --- | --- |

 לידה:  21 בנובמבר 1966 (בן 57) וסט קובינה, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  קוורטרבק
 גובה:  1.93 מטר
 משקל:  100 קילוגרם
 מספר:  8
 מכללה:  אוניברסיטת אוקלהומה אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1989, דאלאס קאובויס, סבב 1, מספר 1
 היכל התהילה:  פוטבול מקצועני (2006) פוטבול מכללות (2008)
 קבוצות כשחקן
 1989 - 2000:  דאלאס קאובויס
 הישגים כשחקן
 זכייה ב-3 משחקי סופרבול (XXVII, XXVIII, XXX)  MVP של משחק הסופרבול (סופרבול XXVII)  בחירה לפרו בול – 6 פעמים (1991–1996)  בחירה לאול-פרו - (1993)
 
טרוי אייקמן (באנגלית: Troy Aikman; נולד ב-21 בנובמבר 1966) הוא שחקן עבר בפוטבול אמריקאי ששיחק בתפקיד הקוורטרבק בקבוצת דאלאס קאובויס. זכה שלוש פעמים בסופרבול, נבחר לחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני ולחבר בהיכל התהילה של פוטבול המכללות.
ביוגרפיה

אייקמן נולד בווסט קובינה שבקליפורניה ועבר עם משפחתו בגיל 12 להנרייטה שבאוקלהומה.
ביוגרפיה > ליגת המכללות

ב-1984 החל ללמוד באוניברסיטת אוקלהומה ולשחק בקבוצת הפוטבול שלה. במשחק השביעי של העונה פתח לראשונה כקוורטרבק בהרכב הקבוצה. את השנה השנייה פתח כשחקן ההרכב הראשון, אך במשחק הרביעי של העונה שבר את רגלו והחמיץ את שאר העונה, בה זכתה אוקלהומה באליפות. אייקמן שהבין כי איבד את מקומו בהרכב הפותח עבר ב-1986 לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ונאלץ להחמיץ שנה שלמה עקב חוקי ה-NCAA.
בכל אחת משתי העונות שלו כקוורטרבק ב-UCLA סיימה הקבוצה במאזן 10–2. בעונתו השנייה נבחר לאול אמריקן (נבחרת העונה במכללות), וסיים שלישי בדירוג גביע הייזמן לשחקן המצטיין. ב-2008 נבחר לחבר בהיכל התהילה של פוטבול המכללות.
ביוגרפיה > ליגת ה-NFL

אייקמן נבחר במקום הראשון בדראפט ה-NFL של שנת 1989 על ידי דאלאס קאובויס. כבר מעונתו הראשונה פתח בהרכב הראשון של הקבוצה שסיימה במאזן 1–15. במחזור העשירי מסר ל-379 יארד, שיא NFL לאותה עת לרוקי. בעונתו השנייה סיימה הקבוצה במאזן 7–9 ולא העפילה לפלייאוף. בעונת 1991 נפצע לאחר 12 משחקים כשהקבוצה במאזן 7–5, מחליפו הוליך אל דאלאס ל-4 ניצחונות רצופים עד תום העונה ולמקום בפלייאוף. בסיבוב השני של הפלייאוף נכנס אייקמן כמחליף במחצית אך הקבוצה הודחה על ידי דטרויט ליונס.
בעונת 1992 הוליך את דאלאס למאזן 13–3 וזכייה באליפות בית NFC מזרח. הוא מסר ל-3,445 יארד ו-23 טאצ'דאונים, שניהם שיאי קריירה. בפלייאוף העפילה דאלאס לסופרבול XXVII בו גברה על באפלו בילס. אייקמן כיכב במשחק ונבחר ל-MVP לאחר שמסר ל-273 יארד, 4 טאצ'דאונים ללא חטיפות ומדד יעילות של 140.7. בעונת 1993 סיימה הקבוצה במאזן 12–4 הטוב ב-NFC, בפלייאוף סבל אייקמן מזעזוע מוח במהלך גמר ה-NFC מול סן פרנסיסקו 49'. הוא שב לשחק בסופרבול XXVIII בו זכתה הקבוצה בתואר בפעם השנייה ברציפות. לאחר שבעונת 1993 הודחה דאלאס בגמר ה-NFC, זכתה דאלאס בהנהגתו של אייקמן פעם נוספת באליפות, כשגברה בסופרבול XXX על פיטסבורג סטילרס. בעונת 1996 הודחה דאלאס בסיבוב השני של הפלייאוף, אייקמן ודאלאס העפילו עוד פעמיים לפלייאוף בעונות 1998 ו-1999 אך הפסידו בסיבוב הראשון. לאחר עונת 2000 הודיע אייקמן על פרישתו.
ב-2006 נבחר לחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
ביוגרפיה > סטטיסטיקה בולטת > עונה סדירה

מאזן ניצחונות: 94 ניצחונות לעומת 71 הפסדים (57%).
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 165 טאצ'דאונים לעומת 141 חטיפות.
סך הכול יארדים במסירה:32,942
ביוגרפיה > סטטיסטיקה בולטת > פלייאוף

מאזן ניצחונות: 11 ניצחונות לעומת 4 הפסדים.
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 23 טאצ'דאונים לעומת 17 חטיפות.
סך הכול יארדים במסירה: 3,849.
לאחר פרישתו

לאחר פרישתו ממשחק פעיל החל לעבוד כפרשן ספורט ברשת פוקס, הוא היה מועמד ארבע פעמים לפרס אמי לפרשן הטוב ביותר. בשנים 2005–2010 היה מבעלי קבוצת מרוצי הנאסקאר "Hall of Fame Racing" יחד עם רוג'ר סטאובך, אף הוא קוורטרבק לשעבר בדאלאלס קאובויס וחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
חייו הפרטיים

אייקמן היה נשוי בשנים 2000–2011 לרונדה וורתי ולזוג שתי בנות. ב-1997 זכה בפרס וולטר פייטון לאיש השנה ב-NFL בתחום הפעילות למען הקהילה.
הערות שוליים

↑  Staubach, Aikman hope start-up team succeeds, יו.אס.איי טודיי, 33 בפברואר 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3191 9862  LCCN: n93031044  MusicBrainz: 56e72195-fbc6-4d90-9f55-acf48dd61ebb  VIAF: 68138051   WorldCat (עם VIAF): 68138051
יהדות אינדונזיה

בית כנסת בעיר סורביה
יהדות אינדונזיה היא אחת מהקהילות היהודיות הקטנות ביותר באזור המזרח הרחוק.
לקריאה נוספת

Jeff Hadler, "Translations of Antisemitism: Jews, the Chinese, and Violence in Colonial and Postcolonial Indonesia," Indonesia and the Malay World, Vol. 32, No. 94, November 2004, pp. 291-313.