stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הקברות של האומות המאוחדות לזכר הנופלים
החללים בבית הקברות

גופות מרבית החללים שנקברו באתר הוחזרו לקבורה בארצותיהם וכיום קבורים בו 2,300 חללים מהמדינות הבאות:
בריטניה - 885
טורקיה - 462
קנדה - 378
אוסטרליה - 281
הולנד - 117
צרפת - 44
ארצות הברית - 36
קוריאה הדרומית - 36
ניו זילנד - 34
דרום אפריקה - 11
נורווגיה - 1
אלמונים - 4
אזרחים - 11
בין החללים הקבורים באתר מצויים ארבעה מחיילי חבר העמים הבריטי שעוטרו בעיטורים גבוהים, מהם שלושה שעוטרו בצלב ויקטוריה, העיטור הרם ביותר של האימפריה הבריטית. קבור במקום גם קצין הולנדי, שעוטר בעיטור הגבוה ביותר של ארצו - עיטור המסדר של ויליאם.
חללי כל מדינה קבורים בחלקה נפרדת, המסומנת בדגל של ארצה.
אנדרטאות בבית הקברות

במתחם בית הקברות ניצב מספר רב של אנדרטאות זיכרון, אשר נחנכו בו משנת 1960 ואילך:
אנדרטאות לאומיות לחיילי אוסטרליה, ארצות הברית, בריטניה, דרום אפריקה, טורקיה (שתי אנדרטאות), יוון, נורווגיה, ניו זילנד, צרפת, קנדה ותאילנד.
אנדרטה לחללי חבר העמים הבריטי ואנדרטה לנעדריו
אנדרטת כוחות האו"ם
כותל זיכרון שבו 140 לוחות, הנושא את שמות כל חללי כוחות האו"ם בקוריאה. כותל זה נחנך ב-2006.
באתר נמצא גם שביל זיכרון לחללים האלמונים.
שער הכניסה לבית הקברות בעיצוב מקומי נבנה על ידי עיריית פוסן ב-1966. בבית הקברות מצוי גם בית תפילה לבעלי כל האמונות שנפתח ב-1964 וחדר תצוגה למזכרות.
משמר כבוד של הדיוויזיה ה-53 של דרום קוריאה עורך באתר מדי יום טקס הנפת דגלים.
הערות שוליים

↑  מקור: מנהל המורשת התרבותית של קוריאה הדרומית.
↑  המדינות שהחזירו לתחומיהן את גופות כל חייליהן שהיו קבורים באתר הן אתיופיה, בלגיה, יוון, לוקסמבורג, הפיליפינים, קולומביה ותאילנד.
↑  לארצות הברית היו במלחמה 36,492 חללים, כ-89% מכלל חללי כוחות האו"ם (40,896. מספר זה איננו כולל את אבדות צבא קוריאה הדרומית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2016022742  NLK: KSH2002013630  VIAF: 34146331904818691825   WorldCat (עם VIAF): 34146331904818691825
ארטורו דה קורדובה

| --- | --- |

ארטורו דה קורדובה כאגוסטין ב"למי צלצלו הפעמונים", 1943
 לידה:  8 במאי 1908 מרידה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 פטירה:  3 בנובמבר 1973 (בגיל 65) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מקום קבורה:  Panteón Jardín 
 שם לידה:  Arturo García Rodríguez 
 מדינה:  מקסיקו 
 תקופת הפעילות:  1937–1973 (כ־36 שנים) 
 בן או בת זוג:  Marga López (1964–3 בנובמבר 1973) 
 פרסים והוקרה:  פרס אריאל 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ארטורו דה קורדובה (בספרדית: Arturo de Córdova, שמו בלידה - Arturo García Rodríguez - ארטורו גרסיה רודריגס, ‏ 8 במאי 1907 מרידה - 3 בנובמבר 1973 מקסיקו סיטי) היה שחקן קולנוע מקסיקני, אחד משחקני "עידן הזהב של הקולנוע המקסיקני". שיחק במעל ממאה סרטים -בחלקם תפקידי מחזרים, בסרטי מתח, דרמות פסיכולוגיות וקומדיות. היה ידוע בקולו העמוק, בעל דקויות מיוחדות ומבטאו הארגנטינאי הקל.
ביוגרפיה > ילדותו וצעירותו

ארטורו גרסיה רודריגס נולד במרידה, במדינת יוקטן.
הוריו היו ארטורו גרסיה פוז'ול ואיסבל רודריגס אצ'ווריה מורו, קובנים בעלי שורשים קטאלנים ובסקים, שהתיישבו במרידה, בחצי האי יוקטן.
עד גיל 7 גדל בעיר הולדתו. אחר כך מתוך חשש מפני האירועים המהפכניים שהסעירו את מקסיקו באותה תקופה עקרה המשפחה לארצות הברית, בה נשארה עד שמלאו לו 12. בהמשך היגרו לארגנטינה
את ארטורו שלו להשתלם בשפות בשווייץ.
בשנת 1928 שב גרסיה רודריגס לארגנטינה ועבד ככתב של סוכנות החדשות United Press
בשנת 1932 נסע לבכוונה להגר לארצות הברית אך בדרך השתהה בעיר הולדתו מרידה ונשאר לבסוף במקסיקו אחרי שהכיר צעירה יפה בשם אנה אראנה. הוא התחתן איתה ב-23 באוגוסט 1933
התיישב תחילה במרידה עצמה בה מצא עבודה כקריין הודות לקולו הגברי והקטפיתי ולהגייתו המושלמת.
כעבור זמן עבר לגור במקסיקו סיטי, ועבד כקריין בתחנת הרדיו XEW.
קיבל את תפקידו הראשון בקולנוע מהבמאי והמפיק ארקדי בויטלר, בסרט "Celos", בו שיחק לצדם של פרננדו סולר ווילמה וידל. ידידו, רוברטו קנטו שכנע אותו לשנות את השם השגרתי מדי "גרסיה" ל"דה קורדובה", שם בעל רמזים אריסטוקרטיים ושהזכיר את העיר קורדובה שבארגנטינה, שבו חי בילדותו.
ביוגרפיה > הקריירה הקולנועית

דה קורדובה התחיל את הקריירה הקולנועית שלו בשנת 1936 ועד שנת 1971 השתתף ב-106 סרטים. 
רוב סרטיו, כמו למשל Tourments בבימוי לואיס בוניואל (1953) וגרסה קולנועית מקומית ל"רוזן מונטה קריסטו" (1942) שבו גילם את דרנטס, הופקו במקסיקו. קורדובה כיכב בשנות ה-1940 גם במספר סרטים אמריקאיים, ביניהם 
For Whom the Bell Tolls ("למי צלצלו הפעמונים") ‏ (1943),Frenchman's Creek ‏ (1944) Incendiary Blonde ‏ (1945),ו- New Orleans ‏ (1947).
קורדובה היה לאחד מחשובי שחקני הקולנוע בדרום אמריקה ובספרד.
ארטורו דה קורדובה נפרד מאשתו שלא הסכימה לתת לו גט ואחרי שנת 1964 נמצא בקשר זוגי עם השחקנית ממוצא ארגנטינאי מרגה לופס.
בשנת 1967 לקה תסחיף מוחי שהשאיר אותו משותק בפלג גופו השמאלי. ב-3 בנובמבר 1973 נפטר במקסיקו באופן פתאומי בגלל אירוע מוחי חוזר.
ארטורו דה קורדובה נפטר באופן פתאומי בשנת 1973 במקסיקו סיטי עקב אירוע מוחי בגיל 66. 
המפיק הסרטים המקסיקני אלקס גרסיה, גילה כי הוא נכדו של קורדובה. הוא הבעלים של חברת הסרטים AG כולל BN Films.
פרסים ואותות הוקרה

זכה שלוש פעמים בפרס אריאל הזהב מטעם האקדמיה המקסיקנית לקולנוע והיה 4 פעמים מועמד לקבלו.
| שנה | פרס | תוצאה | קטגוריה | סרט |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946 | פרס אריאל | מועמדות | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | La selva de fuego |
| 1950 | פרס אריאל | מועמדות | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | Medianoche |
| 1951 | פרס אריאל | מועמדות | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | El hombre sin rostro |
| 1952 | פרס אריאל | זכייה | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | En la palma de tu mano |
| 1953 | פרס אריאל | מועמדות | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | Mi esposa y la otra |
| 1954 | פרס אריאל | זכייה | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | Las tres perfectas casadas |
| 1958 | פרס אריאל | זכייה | השחקן הטוב ביותר (Mejor Actuación Masculina) | Feliz año, amor mío |
1948 זכה לפרס השחקן הטוב ביותר של האקדמיה לקולנוע של ארגנטינה על משחקו בסרט הארגנטינאי Dios se lo pague
1950 זכה לדיפלומה מיוחדת מטעם האקדמיה לקולנוע של ארגנטינה על השתתפותו בסרט הארגנטינאי Nacha Régules
מבחר פילמוגרפיה

1936 : Celos  ארקדי בויטלר
1936 : Cielito lindo  בבימוי רוברט גיגלי ו רוברטו גוולדון
1937 : La Paloma בבימוי מיגל קונטררס טורס
1938 : La Zandunga בבימוי פרננדו דה פואנטס
1938 : Refugiados en Madrid  בבימוי אלחנדרו גלינדו
1938 : Hombres de mar בבימוי צ'אנו אורואטה
1938 : Mientras México duerme בבימוי אלחנדרו גלינדו
1939 : La Casa del ogro בבימוי פרננדו דה פואנטסב
1939 : La Noches de los Mayas בבימוי צ'אנו אורואטה
1940 : Hombre o demonio בבימוי מיגל קונטררס טורס
1940 : Que viene mi marido ! בבימוי צ'אנו אורואטה
1941 : El Secreto del sacerdote בבימוי חוסליטו רודריגס
1942 : El Conde de Montecristo בבימוי רוברטו גוולדון וצ'אנו אורואטה :
1943 : Hostages בבימוי פרנק טאטל
1943 : For whom the Bell tolls בבימוי סם ווד
1944: Frenchman's Creek בבימוי מיצ'ל לייזן
1945 : Masquerade in Mexico בבימוי מיצ'ל לייזן
1945 : La Selva de fuego בבימוי פרננדו דה פואנטס
1945 : Duffy's Tavern  בבימוי האל ווקר (גילם את עצמו)
1945 : A Medal for Benny ,בבימוי ארווינג פיצ'ל
1945 : Incendiary Blonde בבימוי ג'ורג' מארשל
1946 : Su última aventura בבימוי חילברטו מרטינס סולארס
1947 : La Diosa arrodillada  בבימוי רוברטו גוולדון
1947 : Cinco rostros de mujer בבימוי חילברטו מרטינס סולארס
1947 : New Orleans בבימוי ארתור לובין
1948 : Adventures of Casanova בבימוי רוברטו גוולדון
1948 : Algo flota sobre el agua בבימוי אלפרדו ב. קרוונה
1950 : El Hombre sin rostro בבימוי חואן בוסטיו אורו
1951 :  En el palma de tu mano בבימוי רוברטו גוולדון
1952 : Mi esposa y la otra' בבימוי אלפרדו ב. קרוונה
1952 : El Rebezo de Soledad בבימוי רוברטו גוולדון
1952 : Cuando levanta la niebla Emilio Fernández בבימוי אמיליו פרננדס
1953 :  Fruto de tentación  בבימוי אלפרדו ב. קרוונה
1953 : Él בבימוי לואיס בוניואל
1953 : Las Tres Perfectas Casadas בבימוי רוברטו גוולדון
1953 : Reportaje  בבימוי אמיליו פרננדס
1954 : La Entrega בבימוי חוליאן סולר
1957 : La Ciudad de los niños בבימוי חילברטו מרטינס סולארס
1958 : Miércoles de ceniza בבימוי רוברטו גוולדון
1958 : A media luz los tres בבימוי חוליאן סולר
1958 : El Hombre que logró ser invisible בבימוי אלפרדו ב. קרוונה
1959 : Mi esposa me comprende בבימוי חוליאן סולר
1959 : Mis padres se divorcian בבימוי חוליאן סולר
1960 : El Esqueleto de la señora Morales בבימוי רוחליו א. גונסאלס
1960 : La cigüeña dijo sí בביומי רפאל באלדון
1961 : Los Hermanos Del Hierro בבימוי איסמאל רודריגס
1962 : Cena de matrimonios ' בבימוי אלפונסו בלקאסר
1962 : Pecado de juventud בבימוי מאוריסיו דה לה סרנה
1964 : Cuando acaba la noche בבימוי חוליאן סולר
1965 : El amor no es pecado או El cielo de los pobres בבימוירפאל באלדון
1965 : El Gángster בבימוי לואיס אלקוריסה
1965 : El Pecado בבימוי רפאל באלדון
1966 : Despedida de soltera בבימוי חוליאן סולר
1966 : Que haremos con papá ? בבימוי רפאל באלדון
1966 : Juventud sin ley אוRobeldes a go-go de בבימוי חילברטו מרטינס סולארס
1966 : Matar es fácil de Sergio Véjar בבימוי סרחיו ווחאר
1967 : Los Perversos בבימוי חילברטו מרטינס סולארס
1970 : La Agonía de ser madre בבימוי רוחליו א. גונסאלס
1971 : El Profe בבימוי מיגל מ. דלגאדו
לקריאה נוספת

Érez Medina, Edmundo - 'Galanes y villanos del cine nacional. En Cine Confidencial. México Mina Editores 2000.
Pérez Medina, Edmundo - Estrellas inolvidables del cine mexicano. En Cine Confidencial. México: Mina Editores 1999 .
Epoca de oro del cine mexicano de la A a la Z. En Somos. México: Editorial Televisa, S. A. de C.V 2000.
Arturo de Córdova, la voz del rostro inolvidable. En Somos. México: Editorial Televisa, S. A. de C.V (1999).
בנין במשחקים הפאראלימפיים

בנין השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים של סידני (2000) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף לא נטלה בנין חלק מעולם.
כל משלחות הספורטאים אותן שלחה בנין למשחקים הפאראלימפיים היו משלחות קטנות, ומעולם לא עלו על שני אתלטים. הספורטאים הנכים שייצגו את בנין במשחקים מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית.
ראו גם

בנין במשחקים האולימפיים
בנין במשחקים האולימפיים לנוער
ביפידובקטריום

| ביפידובקטריום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: Bacillati
מערכה:: Actinomycetota
מחלקה:: Actinomycetes
סדרה:: Bifidobacteriales
משפחה:: Bifidobacteriaceae
סוג:: ביפידובקטריום
שם מדעי
 Bifidobacterium ‏Orla-Jensen, 1924

ביפידובקטריום (שם מדעי: Bifidobacterium) הוא גנום של חיידקים גראם-חיוביים בעלי יכולת תנועה ועצמאות, לעיתים מסועף ונחשב כאורגניזם אל-אווירני. הם נמצאים במערכת העיכול, הנרתיק והפה אצל יונקים כולל בני אדם. ביפידובקטריום הם המין העיקרי של החיידקים המרכיבים את המיקרוביוטה של הקיבה והמעיים. חלק מהביפידובקטריום משמשים כפרוביוטיקה.
לפני שנת 1960 מין הביפידובקטריום השתייך לזן הלקטובצילוס ביפידוס.
היסטוריה

משנת 1899 הנרי טיסייר, רופא ילדים צרפתי שעבד מכון פסטר בפריז, בודד חיידק המאופיין בצורתה של האות 'Y' (חצוי לשניים), המצוי במיקרוביוטה הנמצאים במעיים של תינוקות יונקים. טיסייר, קרא לחיידקים בשם "ביפידוס" . בשנת 1907, איליה מצ'ניקוב, סגן מנהל מכון פסטר, הגה את הרעיון שחיידקי חומצת חלב מועילים לבריאות האדם. מצ'ניקוב הבחין שאריכות החיים של איכרים בולגרים הם תוצאה של צריכת מוצרי חלבמותססים. מטצ'ניקוף הציע גם כי "צריכה של חיידקים תוססים ישתיל את החיידקים המועילים במערכת העיכול".
מבנה הגנום

קבוצת גן הביפידובקטריום נעה בגודל של בין 1.73 ל-3.25 מגה- בייט, המקבילים ל-1,352 ו-2,557 מסגרת קריאה מקודדות של חלבון בהתאמה. סיווג תפקודים של גנים של ביפידובקטריום, כולל הפאן גנום של הסוג הזה, גילה כי 13.7% מהגנים הביפידובקטריאליים שזוהו מקודדים אנזימים המעורבים בחילוף החומרים בפחמימות.
שימושים קליניים

הוספה של ביפידובקטריום כפרוביוטיקה לטיפולים שגרתיים של קוליטיס כיבית הראו שיש קשר בין שיפור ההפוגה ולשיפור תחזוק ההפוגה. זנים מסוימים של ביפידובקטריום נחשבים לפרוביוטיוקות חשובות בתעשיית המזון. מינים וזנים שונים של ביפידובקטריום יכולים לשמש כמגוון רחב של תועלת לבריאות, כולל ויסות הומאוסטאזיס של מיקרוביאלים במעיים. בנוסף, בית גידול של פתוגנים וחיידקים מזיקים המשפיעים על רירית המעיים, אפנון של תגובות חיסוניות מקומיות ומערכתיות, דיכוי של פעילות אנזימטית בתוך מיקרוביוטה והפקה של ויטמינים. ביפידובקטריום משפר את חסימת ריר המעיים ומוריד את רמות הליפופוליסכריד במעיים.
ביפידובקטריה עשוי גם לשפר את תחושת כאב הבטן במטופלים החולים בתסמונת המעי הרגיז, אף על פי שמחקרים עד היום אינם חד משמעיים בנושא.
חלב אם מכיל ריכוזים גבוהים של לקטוז וכמויות נמוכות של זרחה (בופר). לכן, כאשר חלב האם מותסס על ידי חיידקים חומציים (כולל ביפידובקטריה) במעי התינוק, רמת החומציות יכולה לרדת בעקבות כך, דבר המקשה על צמיחת חיידקים גראם-שליליים.
ביפידובקטריום ותינוקות

המעיים של ילודים יחסית סטריליים עד הלידה, שם נקלטים חיידקים מהסביבה ומהאם.
המיקרוביוטה המרכיבה את המעיים של הילוד שונה ממעיים אצל אדם בוגר. תינוק מגיע לשלב בוגר מבחינת המיקרוביום בגופו באזור גיל 3, כאשר מגוון המיקרוביום בגופו גדל, מתייצב וכאשר תינוק עובר לאכול מזון מוצק. התפתחות מושבות של ביפידובקטריום מוקדמת יותר אצל תינוקות הניזונים מחלב אם לעומת תינוקות הניזונים מפורמולה.
אצל ילוד, ביפידובקטריום הוא החיידק השכיח ביותר במיקרוביום של המעיים. ישנם שינויים רבים יותר לאורך זמן בגנוטיפים אצל ילודים, דבר ההופך אותם לפחות יציבים בהשוואה לביפידובקטריום אצל מבוגרים. תינוקות וילדים תחת גיל 3 מראים פחות גיוון בסוגי חיידקי המיקרוביום, אך עדיין יש אצל התינוקות והילדים מבחר רחב יותר מאשר אצל מבוגרים.
ישנה הפחתה של ביפידובקטריום ועלייה במגוון המיקרוביום במעיים של ילודים כאשר מופחתת צריכת חלב האם ועולה צריכת המזון המוצק. חלב אם אצל יונקים מכיל HMO אוליגוסכרידים בחלב-אם. בחלק אם אוליגוסכרידים לא מעוכלים על ידי אנזימים אלא נשארים שלמים במערכת העיכול עד אשר מגיעים למעי גס שם מפורקים על ידי המיקרוביוטה. ישנם סוגים שונים של ביפידובוקטריום המכילים גנים אשר מפרקים את חלב האם על ידי הידרוליזה. בעקבות כך, רב-סוכר המופק על ידי האדם מומר לאוכל ואנרגיה עבור הב. ביפידובקטריום (גן מסוים של ביפידובקטריום), דבר המראה על קו-אבולוציה.
חיידקים
מעיים
חלב אם
מערכת העיכול
לקטוז
לקריאה נוספת

Mayo, B., & Van Sinderen, D. (Eds.). (2010). Bifidobacteria: genomics and molecular aspects. Horizon Scientific Press.
הערות שוליים

↑  Mark A. Schell, Maria Karmirantzou, Berend Snel, David Vilanova, The genome sequence of Bifidobacterium longum reflects its adaptation to the human gastrointestinal tract, Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 99, 2002-10-29, עמ' 14422–14427 doi: 10.1073/pnas.212527599
1 2 Oyetayo, V.O.1 2, Potential of probiotics as biotherapeutic agentstargeting the innate immune system, African Journal of Biotechnology Vol. 4 (2), pp. 123-127, February 2005
and Oyetayo, F.L.
↑  Kingsley C. Anukam 1,2∗
 PhD, MHPM and Gregor Reid 1,2,3 PhD, MBA, ARM, CCM, Wayback Machine, web.archive.org, ‏2012-10-04
↑  Pioneers of probiotics, web.archive.org, ‏2013-07-22
1 2  Christian Milani, Francesca Turroni, Sabrina Duranti, Gabriele Andrea Lugli, Genomics of the Genus Bifidobacterium Reveals Species-Specific Adaptation to the Glycan-Rich Gut Environment, Applied and Environmental Microbiology 82, 2016-02-05, עמ' 980–991 doi: 10.1128/AEM.03500-15
↑  Yezaz A Ghouri, David M Richards, Erik F Rahimi, Joseph T Krill, Systematic review of randomized controlled trials of probiotics, prebiotics, and synbiotics in inflammatory bowel disease, Clinical and Experimental Gastroenterology 7, 2014-12-09, עמ' 473–487 doi: 10.2147/CEG.S27530
↑  Marilia Rita Pinzone, Benedetto Maurizio Celesia, Michele Di Rosa, Bruno Cacopardo, Microbial Translocation in Chronic Liver Diseases, International Journal of Microbiology 2012, 2012 doi: 10.1155/2012/694629
↑  Charlotte Pratt, Matthew D. Campbell, The Effect of Bifidobacterium on Reducing Symptomatic Abdominal Pain in Patients with Irritable Bowel Syndrome: A Systematic Review, Probiotics and Antimicrobial Proteins 12, 2020, עמ' 834–839 doi: 10.1007/s12602-019-09609-7
↑  Van T. Pham, Christophe Lacroix, Christian P. Braegger, Christophe Chassard, Early colonization of functional groups of microbes in the infant gut, Environmental Microbiology 18, 2016, עמ' 2246–2258 doi: 10.1111/1462-2920.13316
↑  Claire Bourlieu, Karima Bouzerzour, Stéphanie Ferret‐Bernard, Cindy Le Bourgot, Infant formula interface and fat source impact on neonatal digestion and gut microbiota, European Journal of Lipid Science and Technology 117, 2015, עמ' 1500–1512 doi: 10.1002/ejlt.201500025
↑  Francesca Turroni, Clelia Peano, Daniel A. Pass, Elena Foroni, Diversity of Bifidobacteria within the Infant Gut Microbiota, PLOS ONE 7, 2012-11-05, עמ' e36957 doi: 10.1371/journal.pone.0036957
↑  Sebastien Matamoros, Christele Gras-Leguen, Françoise Le Vacon, Gilles Potel, Development of intestinal microbiota in infants and its impact on health, Trends in Microbiology 21, 2013-04, עמ' 167–173 doi: 10.1016/j.tim.2012.12.001
↑  Francesca Turroni, Christian Milani, Sabrina Duranti, Chiara Ferrario, Bifidobacteria and the infant gut: an example of co-evolution and natural selection, Cellular and Molecular Life Sciences 75, 2018-01-01, עמ' 103–118 doi: 10.1007/s00018-017-2672-0
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284759905171  BnF: cb12275785k (data)  LCCN: sh85013939  NDL: 00576962  NKC: ph114147 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בית הקברות סנהדריה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1948 
 קואורדינטות:  31°47′49″N 35°13′16″E﻿ / ﻿31.797°N 35.221°E﻿ / 31.797; 35.221
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית הקברות סנהדריה(למפת ירושלים רגילה) בית הקברות סנהדריה
 
הכניסה לבית הקברות, מבט מכוון צומת סנהדריה
בית הקברות סנהדריה הוא בית קברות יהודי השוכן בצפון ירושלים בסמוך לשכונת סנהדריה, ובסמוך לצומת הרחובות שמואל הנביא, שדרות אשכול ובר-אילן (צומת סנהדריה).
בית הקברות סנהדריה, ממוקם כמה מאות מטרים מגן עירוני ובו קברים מתקופת בית שני המוכר בשם קברי הסנהדרין.
היסטוריה

עד מלחמת העצמאות היה בית הקברות בהר הזיתים בית הקברות העיקרי של יהודי ירושלים. עם פרוץ המלחמה, הפכה התנועה העברית להר הזיתים למסוכנת בשל מעבר הדרך בשכונות ערביות. עד סוף חודש פברואר 1948 התנהלה קבורה חפוזה באמצע הלילה פעמיים בשבוע בליווי בריטי, אולם לאחר מכן שוב לא התאפשרה התנועה להר הזיתים. החברה קדישא העיקרית של ירושלים, "קהילת ירושלים", השיגו את השטח של חוות ניסיונות חקלאית בשולי שכונת סנהדריה לצורך קבורה, והמקום היה לבית הקברות סנהדריה. חלק מהנפטרים נקברו גם בבית העלמין בשכונת שערי צדק ובבית הקברות שייח' באדר. לשאר חברות הקדישא העדתיות שפעלו בירושלים לא היו שטחי קבורה והן שבתו מפעולה עד לחידוש הקבורה בהר המנוחות בסוף 1951.
הנקברים הראשונים בבית עלמין זה היו ארבעים ושניים (מבין 58) חללי מכונית התופת שפוצצה ברחוב בן-יהודה. הקבורה במקום נמשכה למרות מחאות תושבי סנהדריה שטענו שהקבורה במקום תפגע בהתפתחות השכונה.
בט' באייר תש"ח, 18 במאי 1948, הפך המצב בסנהדריה מסוכן ונוצר צורך למצוא מקום אחר לקבורת המתים. בימי ההפוגה הראשונה נעשה ניסיון לחזור ולקבור בבית הקברות סנהדריה, אולם לאחר שאחד מחברי החברה קדישא נהרג מירי צלף, שבו לקבור בשייח' באדר.
לאחר מלחמת העצמאות, משהתברר שאין אפשרות לחדש את הקבורה בהר הזיתים שהיה תחת שליטה ירדנית, הפך בית הקברות סנהדריה לבית עלמין קבוע. באותה תקופה שכן בית הקברות בקצה העיר בסמוך לקו העירוני, מול גבעת התחמושת.
עד סוף 1951 התקיימה קבורה זמנית בבית העלמין שייח' באדר ועל כן רבים העדיפו להיקבר בסנהדריה, שבה הקבורה נחשבה קבורת קבע, ועבור הקבורה בה גבתה החברה קדישא מחיר גבוה יותר.
בעקבות פתיחת בית הקברות הצבאי בהר הרצל, הוחל ביוני 1951 בפינוי החיילים שנקברו בסנהדריה להר הרצל.
לאחר מלחמת ששת הימים הועברו חלק מהנקברים במקום אל בית העלמין בהר הזיתים. לאחר מלחמת ששת הימים נבנו השכונות רמת אשכול ומעלות דפנה, ובית הקברות הפך למובלעת בתוך תחום ירושלים.
אופי בית הקברות

בבית הקברות סנהדריה קיימים קברי שדה רגילים או "זוגיים" ורק חלקה אחת של קבורה רוויה (בקומות). כיום בית הקברות אינו מתרחב, מאחר שנשארו בו מעט מקומות קבורה פנויים.
בניגוד למנהג הרגיל בירושלים, לפיו בבתי קברות ליהודים אשכנזים המצבות שוכבות ולא עומדות, בבית קברות זה ישנן גם מצבות עומדות.
אזכורים נוספים

בחיבורו 'מסע בחלל הפנוי' מספר דב אלבוים את זכרונות ילדותו מבית הקברות סנהדריה:
למסלול ההליכה הקבוע שלי הייתה נקודת-מוצא קבועה: בית-הקברות היוקרתי של שכונת סנהדריה, השוכן באחד הצמתים ההומים שבצפון העיר, לא הרחק מבית הורי. הייתי מגיע אל חומות האבן הגבוהות שלו, משתדל להסיט את מבטי מפנסי המכוניות החולפות, והוגה תמיד בכתובת הגדולה המתנוססת מעליו - "בית מועד לכל חי", מליצה מעודנת לבית-קברות, שיש בה איום מוחשי על כל מי שעובר בצומת דרך שגרה. בעודי חולף על פני החומות, הייתי נזכר בהתגנבויות הילדות שלי ושל חברי אל תוך בית-הקברות בשעות הלילה שנראו בעינינו התמימות כמבחן אומץ...
בשירו "אהבתי" מספר המשורר נח שלומוביץ זכרונות ילדות של נער שגר בסמיכות לבית הקברות:
"אהבתי את בית הקברות של סנהדריה
מצבות עומדות
מטפסים וקופצים.
ליד החומה רחוק מהמתים.
שלא יראו. כמה גדלת,
(את כבר צריכה חזיה).
התרגשנו. צחקקנו.
בסוף גם התנשפנו.
קצת.
כולם פה מתים.
ואני, מת עלייך..."
אישים מפורסמים הקבורים בבית הקברות

הרב ד"ר יהודה לייב מאגנס – נשיאה הראשון של האוניברסיטה העברית
הרב מאיר בר-אילן – ממנהיגי המזרחי, על שמו נקרא הרחוב הסמוך לבית הקברות רחוב בר-אילן
פרופ' אלעזר ליפא סוקניק – ראשון חוקרי המגילות הגנוזות
הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג – הרב הראשי לישראל
הרב יעקב משה חרל"פ - ראש הישיבות מרכז הרב ובית זבול
הרב אריה לוין – משגיח ירושלמי שנודע כ"אבי האסירים"
פרופ' שמואל הוגו ברגמן – פילוסוף
פרופ' גרשם שלום – חוקר הקבלה
הרב בן ציון אבא שאול – ראש ישיבת פורת יוסף
הרב עובדיה יוסף – הרב הראשי לישראל ופוסק, מנהיג מפלגת ש"ס
מרים נאור – נשיאת בית המשפט העליון
הרב חכם שלום כהן ראש ישיבת פורת יוסף, נשיא מועצת חכמי התורה
הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו - ראש ישיבת עץ חיים במונטרה
הרב משה בוצ'קו - ראש ישיבת ההסדר היכל אליהו (עץ חיים)
הרב שלום שמואלי ראש ישיבת המקובלים נהר שלום
אישים נוספים שנקברו בבית הקברות סנהדריה
בשנותיה הראשונות של המדינה, התרחשו בבית הקברות מספר לוויות גדולות, קבורתם בקבר אחים של נרצחי שיירת הדסה, וכן של הרוגי הפיגוע ברחוב בן-יהודה בימי מלחמת העצמאות, ובשנים שלאחריה קבורת אפר יהודי אוסטריה שנאסף במחנות ההשמדה, וקבורת נספי אסון הקסטל.
הערות שוליים

↑  מחאת תושבי סנהדריה, הצופה, 8 במרץ 1948
1 2  ישראל ברדקי, על קבורת המתים בירושלים, המשקיף, 30 בנובמבר 1948
↑  חיים יפת, בין גבעת רם להר המנוחות, הַבֹּקֶר, 18 בנובמבר 1951
↑  החלה העברת ארונות החללים מבית הקברות העראי בסנהדריה, הצופה, 7 ביוני 1951
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018105988  VIAF: 316603014   WorldCat (עם VIAF): 316603014
בזכות ימים כאלה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אילנה אביטל ויזהר כהן
 מתוך האלבום רגעים
 יצא לאור:  1984
 שפה:  עברית 
 אורך:  2:50
 חברת תקליטים:  הד ארצי 
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  הנרי בראטר, מיטש הילר
 
"בזכות ימים כאלה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים אילנה אביטל ויזהר כהן. את השיר הוציאה לאור בשנת 1984 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום האולפן הרביעי של הזמרת, רגעים. הוא נכתב והולחן על ידי אהוד מנור, מיטש הילר והנרי בראטר. ב-13 בספטמבר 1984 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-29. מיקום השיא אליו הגיע בדירוג הוא המקום השביעי. לבסוף, ב-11 בדצמבר יצא מהדירוג לאחר אחד-עשר שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
הערות שוליים

↑  רגעים באתר סטריאו ומונו
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
בית הקברות פיסקריובסקויה לזכר הנופלים

| --- | --- |

הכניסה לבית הקברות
 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות להרוגי המצור על לנינגרד
 פעיל:  כן
 דת:  נצרות
 רשות מנהלת:  ממשלת סנקט פטרבורג
 תאריך הקמה:  1939 (קבורה ראשונה) 1956 (הפיכה לאנדרטה)
 מספר קבורים:  490,000
 http://www.museum.ru/M173
 מיקום:  проспект Непокорённых, 72 
 קואורדינטות:  59°59′47″N 30°25′20″E﻿ / ﻿59.996486°N 30.42213°E﻿ / 59.996486; 30.42213
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) בית העלמין(למפת סנקט פטרבורג רגילה) בית העלמין
 
השדרה המרכזית בבית הקברות, ובסופה האנדרטה
בית הקברות פיסקריובסקויה לזכר הנופלים (ברוסית: Пискарёвское мемориа́льное кла́дбище) הוא בית קברות בעיר סנקט פטרבורג שברוסיה, שבו נקברו מרבית מתי המצור על העיר במלחמת העולם השנייה ובו ניצבת האנדרטה המרכזית לזכרם.