stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האוניברסיטה הבין-לאומית לכלכלה ולעסקים
סטודנטים זרים

אוניברסיטת UIBE הייתה אחת מהאוניברסיטאות הראשונות בסין שקיבלו סטודנטים זרים, כאשר המחזור הראשון החל בשנת 1954.[דרוש מקור]
למעלה מ-70% מאוכלוסיית הסטודנטים הזרים מגיעים מהרפובליקה של קוריאה (דרום קוריאה). נרשמה גם עלייה בהרשמה של סטודנטים ממערב אירופה (פינלנד, צרפת, גרמניה, איטליה) וצפון אמריקה. סטודנטים יפניים, אינדונזיים, ווייטנאמים ותאילנדים מהווים גם הם חלק ניכר מהסטודנטים הזרים.
הקמפוס הישראלי

ביולי 2021 אישרה ההמועצה להשכלה גבוהה את פתיחת השלוחה של האוניברסיטה בפתח תקווה תחת השם "האוניברסיטה הסינית הבינלאומית בישראל (UIBE-ISRAEL)", ובאוגוסט שלאחר מכן נערך טקס הפתיחה בהשתתפות ראש העירייה רמי גרינברג, טקס שלווה במחאה מצד מתנגדים לפתיחת הקמפוס ובביקורת על כניסת מוסדות הממומנים על ידי ממשלת סין לישראל. הקמפוס נסגר ב-2024 על רקע מלחמת חרבות ברזל ויחסה העוין של ממשלת סין לישראל בעקבות המלחמה. בתקופת פעילותה סיים המחזור הראשון את לימודיו והמחזור השני צפוי היה לסיים את לימודיו בקמפוס בסין.
לשלוחה האוניברסיטה בישראל הייתה הנהגה דו־ראשית, סינית וישראלית, וסגל ההוראה והמחקר מורכב ממרצים סינים וישראלים. נשיא האוניברסיטה היה השר לשעבר מתן וילנאי ונגיד האוניברסיטה היה פרופסור ג'יאנג צ'ינגז'ה, ששימש במקביל גם בתפקיד יו"ר הדירקטוריון ב-UIBE בבייג'ינג.
באוניברסיטה התקיים מסלול לתואר ראשון B.A. במנהל עסקים. תוכנית הלימוד ארכה כ-3 שנים, בה למדו קורסי מבוא וקורסים המחויבים במסגרת לימודי תואר ראשון (B.A.) במנהל עסקים וקורסים מתקדמים בתחומי שיווק, ניהול, מימון ומשפט תאגידי. הלימודים כללו שתי נסיעות לימודיות לסין, בהן שולבו הסטודנטים בחברות סיניות גלובליות לטובת התמחות, היכרות עם השוק הסיני ולימוד השפה הסינית (מנדרינית).
באוניברסיטה פעל מכון מחקר שנוהל במשותף על ידי סגן הנשיא לעניינים אקדמיים פרופ' גדי רביד וסגן הנשיא למחקר ואסטרטגיה פרופ' ג'ון גונג. המכון עסק במחקר בתחומי הניהול והכלכלה בין שתי המדינות.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  אושרה פתיחת קמפוס של אוניברסיטה סינית בפתח תקוה, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏2021-07-29
↑   ליאור דטל, מבייג'ין לפתח תקוה: שלוחה של אוניברסיטה סינית תעניק תואר במינהל עסקים, באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2021
↑  נווית זומר, האוניברסיטה הסינית הראשונה בישראל - עוזבת את הארץ, באתר ynet, 18 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317786605171  CiNii: DA00839647  GND: 5108085-0  ISNI: 0000 0004 0369 4765  LCCN: n86057349  NDL: 00303987  NKC: kn20031119011  NLA: 36645661  RERO: 02-A000187129  SUDOC: 129712493  VIAF: 125129237   WorldCat (עם VIAF): 125129237
אליעזר גרשון פרידנזון

| --- | --- |

אליעזר גרשון פרידנזון, מקור: זכור, מכללה ירושלים. תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 באוקטובר 1899 י"ז בחשוון תר"ס ויסקיטקי, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1943 (בגיל 43 בערך) ניסן ה'תש"ג ורשה, גנרלגוברנמן 
 
אליעזר גרשון פרידנזון (י"ז בחשוון תר"ס, אוקטובר 1899 – ניסן ה'תש"ג, 1943) היה עסקן חרדי, ממנהיגי אגודת ישראל בפולין, ממייסדי תנועת בית יעקב וביטאונה.
ביוגרפיה

נולד בוויסקיטקי הסמוכה לוורשה. אביו ר' יהושע היה למדן שבחר שלא לעסוק ברבנות, בנו של ר' שמלקה ששימש דיין בלודז' ונכדו של רבי חיים אוירבך. בגיל 19 החל את דרכו הציבורית, כשעמנואל קרליבך הגיע לפולין במהלך מלחמת העולם הראשונה כרב צבאי של צבא הקיסרות הגרמנית. קרליבך רצה להציל את הנוער מנזקי התקופה והקים סביבו קבוצה של צעירים שתפעל יחד עימו לשמור על הנוער. מטרת הקמת הקבוצה הייתה לאגד את הציבור, צעירים וזקנים יחדיו כאגודה.
בקום אגודת ישראל עם סיום מלחמת העולם הראשונה, כשהוא בן 19 שנים, התנדב כמורה דרך לסיירות שיצאו מטעם האגודה בכל פולין. בנוסף, דאג לארגן סניפים ברחבי פולין. במשך שנתיים סייע בהקמת מאות סניפים של ארגוני האגודה, פעילות שגרמה לעיתים לפעולות שננקטו נגדו מצד החילונים. בחלק מהמקרים גרמו החילונים למאסרו, ואף קיבלו את פניו באבנים.
בתמוז תרפ"א נישא לאסתר בילה. חמיו תבע ממנו שיכנס לעסקיו בתמורה לנדוניה, ולא ראה את פעילותו הציבורית בעין יפה. כתוצאה מכך, נאלץ להתעסק בעסקי חותנו. כאשר היה יוצא בשליחות חותנו בענייני עסקים, בפועל היה מתעסק בעיקר בענייניו הציבוריים.
פעילות ציבורית > בית יעקב

באחד ממסעיו בקראקא, נפגש עם ראשי אגודת ישראל המקומיים, ואלו לקחו אותו לביקור בבית הספר בית יעקב של שרה שנירר. עד לאותו הביקור, התנועה הארצית לא הייתה פנויה להתעסק בעניין בית הספר, שכן היא הייתה טרודה בביסוס עצמאותה. ביקורו של פרידנזון בבית הספר חשף את בית הספר לעיני הנהגת התנועה, ומאז החל להתמקד בסעד לבית הספר ובהקמת בתי ספר חדשים.
פעילות ציבורית > הוצאה לאור

כדי לחזק את השפעתו של הרעיון, הקים פרידנזון ביטאון – בית יעקב חודש-זשורנאל – כדי לעודד הורים לשלוח את בנותיהם אל בית יעקב. לצורך העניין הוא גייס את אחד מידידיו מהעיר לודז', והלה השקיע כסף כשיעור הוצאת הגיליון הראשון. בכתיבת הביטאון השתתפו באופן קבוע נתן בירנבוים, יצחק ברויאר, בן ציון פסלר, שמואל דויטשלנדר, יהודה לייב אורליאן, זליג שכנוביץ, אלימלך שטייאר ואחרים. גם שולבו בו מדי פעם דבריהם של הרבנים אלחנן וסרמן, מאיר שפירא, טוביה הורוביץ ואחרים. הגיליונות הוקדשו לנושאים מגוונים כמו ארץ ישראל, יידיש, חינוך ודמויות תקופתיות.
לאחר שהתבסס הביטאון כלכלית, החל פרידנזון להרחיב את מעגל ההשפעה הכתובה באמצעות הוצאת עיתון בשם "גן ילדים" לנערות בית יעקב, ולאחר מכן הוציא לילדים עיתון בשם "שיחים רעננים". כשהתבסס עוד יותר פתח הוצאת ספרים – "בית יעקב".
פעילות ציבורית > בנות אגודת ישראל

לאחר שרעיון בתי הספר קם וראה אור, עלה הצורך להמשיך לשמור על צביון החינוך גם לאחר סיום בית הספר, ובפרט בגילאי ההתבגרות. כמענה לכך הקים פרידנזון את "בנות אגודת ישראל". בוועידת היסוד השתתפו בסך הכל כ-20 נערות. למרות זאת, המשיך בפעילותו ולאחר שנה מספר החברות בתנועה עמד על 1,000 חברות ב-40 קבוצות. ב־1937 כינס את הוועידה השלישית הארצית של בנות האגודה, בהשתתפות 3,000 חברות. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עמד מספר החברות על 25,000 ב־300 סניפים בפולין.
פעילות ציבורית > לודז'

בשנת 1930, כשהגיע לגיל שבו על פי החוק יכול היה להתמודד לכך, נבחר לחבר הקהילה בלודז'. לאגודת ישראל היה רוב בקהילה, והוא זה היה שדאג לבעיות התקציב של הקהילה. הוא יזם עזרה סוציאלית לכל נזקק, ולא בדק אחרי הנזקקים. עם זאת, דאג לתבוע מהעשירים את המס המוטל עליהם, וסירב להקל מעל חותנו, יהודי אמיד, את נטל המס.
פעילות ציבורית > פעילויות שונות

דאג לתלמוד התורה העירוני בעיר, למוסדות החינוך לנערים ולבתי הספר של בית יעקב בעיר. נאם בכנסייה הגדולה השלישית, ובסוף אותה כנסייה נבחר כחבר בוועד הפועל של העולמי של האגודה.
שימש כחבר ההנהלה הראשית של צעירי אגודת ישראל, אחד מחבר הנאמנים של סמינריון בית יעקב בקראקא ומזכיר כבוד במועצת ההנהלה של ישיבת חכמי לובלין.
ייסד את איגוד הסופרים החרדיים בסיוון תרצ"ט, כאשר כינס ועידה של עשרות סופרים ועיתונאים חרדיים, והוכרז בה על הקמת האיגוד. מטרת האיגוד הייתה לעודד את בעלי הכישרונות בציבור החרדי לפתח את כישרון הכתיבה כדי שהחרדים לא יזדקקו לקרוא ספרים אחרים.
בשואה

בתקופה לאחר פלישת הנאצים לפולין, נעצרו כמה עסקנים מידידיו. בעצת ידידיו ברח לוורשה, ושם חי על תרומות נדיבים וקיבל נדבות. גם שם נאם בהזדמנויות שונות בבית הכנסת שהיה בחצר הבית שבו התגורר.
מותו וקבורתו לא נודעו, אולם ידוע שהיה בליל הסדר בבונקר של גביר בשם יוסף פסטג, ומאז לא נודעו עקבותיו. קיימות כמה גרסאות למותו. אשתו אסתר בילה ובנם השני שמשון רפאל היו איתו בתקופה האחרונה לפני מותו ונספו גם הם.
לקריאה נוספת

יוסף פרידנזון, ר' אליעזר גרשון פרידנזון, בתוך: יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, כרך א, ניו יורק: המכון לחקר בעיות היהדות החרדית, תשט"ו, עמ' 99–105.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568888105171
עצם המצח

| --- | --- |

 
 תמונה תלת־ממדית של עצם המצח. אפשר להקיש על התמונה ולסובב עם מקש שמאלי בעכבר לכל הכיוונים, כדי לראות את המבנה המדויק
 שיוך:  גולגולת האדם, קופסית המוח, calvaria, desmocranium 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (135) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  os frontale 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.1.03.001 
 TA2 (2019):  520 
 FMA:  52734 
 קוד MeSH:  A02.835.232.781.375 
 מזהה MeSH:  D005624 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0016732 
 
עצם המצח (TA: Os frontale) היא אחת מעצמות הגולגולת. זו העצם הקדמית עליונה בגולגולת, וכמו שאפשר להבין משמה, היא העצם התומכת במצח.
תיאור

עצם המצח היא עצם שטוחה, עבה יחסית לשאר עצמות הגולגולת. חלקה העליון הוא בצורת מקטע כדורי, ומהווה את חלקו הקדמי של הקדקוד ואת המצח. חלקה התחתון מהווה את תקרתן של ארובות העיניים וחלק מתקרתו של חלל האף.
מעט מעל לארובת העין בכל צד נמצאת בליטה גרמית המכונה קשת הגבינים (Arcus superciliaris). קשת הגבינים בולטת בגברים יותר מאשר בנשים. מתחת לקשת הגבינים נמצא גת המצח (Sinus frontalis). בין קשתות הגבינים קיימת בליטה המכונה פדחת (Glabella).
בחלקה העליון של עצם המצח יש תפר (Sutura frontalis) המחבר את צדה השמאלי לצדה הימני: אצל תינוקות רכים עצם המצח מפורצת, ויש מרווח בין שני הצדדים. מרווח זה נסגר בשנות החיים הראשונות תוך יצירת התפר.
עצם המצח היא העבה והכבדה שבעצמות הגולגולת, ומהווה גשר בין העצמות שמהוות את קופסת המוח ובין עצמות הפנים.
עצמות שכנות

עצם המצח מופרקת במפרקים פיברוטיים מסוג תפר לעצמות הקודקוד, בחלקה העליון, לעצמות הרקה, לעצם היתד בשני צידי הגולגולת (בשני מפרקים שונים), לעצמות הלחיים, וללסת העליונה.
שימוש

בזכות עובייה של עצם המצח, היא החזקה שבעצמות הגולגולת, והיחידה בהן שבעלי חיים רבים, כולל האדם, עושים בה שימוש לתקיפה או התגוננות. להכאה באמצעות עצם המצח יוחדה מילה בשפה העברית - נגיחה. בכדורגל, נעשה שימוש נרחב בנגיחה כדי למסור את הכדור או לשגרו לכיוון השער.
בבעלי חיים אחרים

אצל בעלי חיים רבים, שתי הכנפיים של עצם המצח לא מתאחות כמו אצל האדם, והעצם נשארת שטוחה ובמקרים מסוימים בעלת שתי אונות. אצל רוב בעלי חיים המקרינים, בסיס הקרניים הוא בעצם המצח. אצל זוחלים רבים, חלקה העליון של ארובת העיין אינו חלק מעצם המצח, אלא שייכת לעצם או שתי עצמות נוספות, שאינן קיימות אצל היונקים.
בתיאורים של אנשים או דמויי אדם כמו מלאכים או שדים בעלי קרניים, כמו גם בפסל משה של הפסל מיכלאנג'לו, הקרניים בוקעות דווקא מעצמות הקודקוד, בניגוד למציאות הזואולוגית של בעלי חיים מקרינים אמיתיים.
מבחר תרשימים

תצלום רנטגן של גולגולת אדם. עצם המצח צבועה באדום להדגשה
עצם המצח, המשטחים החיצוניים
עצם המצח, המשטחים הפנימיים
עצמות הגולגולת. לקריאה על כל אחת מהעצמות, ניתן להקיש עליהן באיור.
בית ספר שדה הר מירון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית ספר שדה
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°00′40″N 35°23′25″E﻿ / ﻿33.01123056°N 35.39036111°E﻿ / 33.01123056; 35.39036111
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) בית ספר שדה הר מירון(למפת אצבע הגליל רגילה) בית ספר שדה הר מירון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר שדה הר מירון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר שדה הר מירון he
 
בית ספר שדה הר מירון הוא בית ספר שדה הנמצא במרום הגליל בשמורת הטבע הר מירון בגובה 900 מטר מעל פני הים – כ-300 מטר מתחת לפסגת הר מירון (1,204 מטר מעל פני הים) בין נחל נריה ונחל מורן (יובלי נחל כזיב).
מיקום

בית הספר נמצא בסמוך לעתיקות הכפר נריה ומעיינות המים הסמוכים לו ממערב, וחרבת חוממה ממזרח. שם בית הספר, מבחינה מוניציפלית, הוא "נריה" וכך הוא אף מופיע בחלק מהמפות.
מיקומו בלב שמורת הטבע הר מירון מהווה מוקד (בדומה לחרשים ואבירים) לחיכוכים עם תושבי חורפיש ובית ג'ן אשר טוענים שהשמורה מצרה עליהם ושהתפתחותם המוניציפלית נאסרת בעוד "בית מלון" מקבל אישור לפעולה. מאז העברת בית הספר לתפעול על ידי סאסא והפסקת יעודו המקורי - קולות אלו מתחזקים.
בית הספר נחשב לפופולרי עקב קרבתו לאתרי הטיולים בגליל: צפת, פקיעין, מערות כמו: מערת עלמה, מערת פער, נחלים: כמו נחל כזיב, נחל עמוד, נחל שרך, נחל בצת בהגליל המערבי ויישובים דרוזים כמו בית ג'ן וחורפיש. כמו כן, בית הספר קרוב למספר קברי צדיקים ואתרים מקודשים ליהודים. אחד מהקברים הגדולים והחשובים באזור הוא קבר רבי שמעון בר יוחאי וכן בתי כנסת עתיקים כגון ברעם, שמע, מירון.
היסטוריה

הקמתו של בית ספר שדה הר מירון היוותה חלק ממאבקיה של החברה להגנת הטבע למניעת הקמת יישוב בלב הר מירון. יואב שגיא, ממקימי החברה להגנת הטבע, התיישב בשנת 1964 למרגלות ההר באוטובוס ללא גלגלים ונאבק למען הפיכת ההר לשמורת טבע - לימים שמורת טבע הר מירון. לאחר כשנה, הצטרפו אליו מספר חיילי נח"ל. באפריל 1965 הושג תקציב חלקי ממשרד החינוך להקמת בית הספר שדה במקום. בראשית 1967 נחנך מבנה בית הספר. בשנת 1970 הושלם מבנה בית הספר, שתוכנן על ידי האדריכל קלמן כ"ץ.
בעת הקמתו של בית הספר שדה, על ידי יואב שגיא, יועד המקום כמרכז מחקר ולימוד אשר יעשה שימוש במיקומו לצרכים אלו. במרוצת השנים, לאחר קיום שינויים מבניים בחברה  לאור שינויים בשוק הדרכת טיולי בתי הספר, שינה בית הספר את אופיו ובשנת 2002, לאחר שהופשט כליל מפעילותו החינוכית, נמסר המקום לקבלן משנה (קיבוץ סאסא) לצורך הפעלתו כאכסניה.
החל מפברואר 2017 בית ספר שדה הר מירון סגור למבקרים ללא מועד פתיחה מחדש.
הערות שוליים

↑  ישעיהו עשני, לימודי טבע בהר מירון, דבר, 1 באפריל 1968
↑  נח"ל לשמירת הר מירון, מעריב, 31 במרץ 1964
↑  שפי גבאי, ההר שהוכרז כשמורת טבע, דבר, 21 בינואר 1966
↑  מנחם רהט, בית ספר שדה להגנת הטבע יוקם על הר מירון, מעריב, 14 באפריל 1965
↑  נחנכו בנייני הנקודה הגבוהה ביותר בארץ, דבר, 15 בפברואר 1967
↑  מנחם רהט, המשוגעים לטבע התיישבו קבע על הר מירון, מעריב, 2 במרץ 1967
|  בתי ספר שדה בישראל |
| --- | --- | --- |
| בתי ספר שדה של החברה להגנת הטבע | בית ספר שדה חרמון • בית ספר שדה גולן • בית ספר שדה הר מירון • בית ספר שדה אלון התבור • בית ספר שדה אכזיב • בית ספר שדה עפרה (יחידת הדרכה בלבד) • שקמים (יחידת הדרכה בלבד) • בית ספר שדה חצבה • בית ספר שדה הר הנגב • בית ספר שדה עין גדי • בית ספר שדה אילת |  |
| בתי ספר שדה אחרים | בית ספר שדה כרמל • בית ספר שדה כפר עציון  • בית ספר שדה שדה בוקר • בית ספר שדה הר גילה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303322805171  LCCN: n80025044   WorldCat (עם LCCN): n80-025044
רמבלינג ג'ק אליוט

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1931 (בן 93) ברוקלין, ארצות הברית 
 שם לידה:  אליוט אדנופוז
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  תיכון מידווד 
 סוגה:  פולק
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מפוחית פה, גיטרה 
 חברת תקליטים:  Folkways Records 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית לאומנויות 
 loaded.ramblinjack.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רמבלינג ג'ק אליוט (Ramblin' Jack Elliott; נולד ב-1 באוגוסט 1931) הוא זמר פולק יהודי אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'ק נולד בשם אליוט אדנופוז בברוקלין. אביו היה רופא יהודי מצליח, ואמו הייתה עקרת בית. למרות לחץ מצד אביו שיהיה רופא, אליוט דווקא התעניין בתחרויות הרודאו. בגיל 15 החליט אליוט לברוח מהבית. הוא הצטרף לרודיאו הנודד, שם נחשף לראשונה לקאובוי מזמר. לאחר שהיה שלושה חודשים ברודאו, מצאו אותו הוריו והחזירו אותו הביתה.
לאחר שחזר הביתה לימד אליוט את עצמו לנגן גיטרה והתחיל להתפרנס מהופעות רחוב. אחר כך התחבר עם הזמר וודי גאת'רי והתגורר אצלו, בתור תלמיד.  גאת'רי היה ההשפעה הגדולה ביותר על אליוט. בנו של וודי, ארלו, מספר שלמד לנגן את כל השירים של אביו ממנו, מאחר שאביו מת בגיל צעיר.
אליוט ונגן הבאנג'ו דרול אדמס, בסוף שנות ה-50 לסיבוב הופעות ברחבי אירופה. סיבובי ההופעות שלו השאירו חתם במוזיקה ועד 1961 כבר הספיק להקליט שלושה אלבומי פולק אצל חברת תקליטים בריטית.
כמו גאת'רי גם אליוט  היה מספר סיפורים, ולא רק זמר. ג'ק אליוט הוא גם נווד בנשמתו. אומרים עליו ש"לא תמצא את ג'ק אליוט אם תחפש אחריו. כי הוא לא נשאר בשום מקום יותר מדי זמן...", הכינוי "רמבלינג" שדבק לשמו אינו מהפרוש של נווד אלה מהפירוש של בירבור. מספרים שלא היה אפשר לשאול אותו שאלה בלי לשמוע אותו מברבר על איזה סיפור.
בוב דילן העיד שג'ק אליוט היה אחד ההשפעות הגדולות ביותר על תחילת דרכו. דילן הגיע לניו יורק ב-1961 לפגוש את אלילו גאת'רי שהיה במצב קשה בבית חולים, אז פגש את אליוט שחזר לארצות הברית מאירופה והוא סייע לו, הם אף התגוררו באותו בית מלון. בהופעתיו הראשונות של דילן בניו-יורק אליוט הציג את דילן בתואר "בנו של ג'ק אליוט".
ב-1995 זכה בגראמי הראשון שלו וב-2000 יצא סרט עליו "סיפורו של רמבלינ' ג'ק".
דיסקוגרפיה

1956: Woody Guthrie's Blues
1957: Jack Elliot Sings
1958: Jack Takes the Floor
1959: Ramblin' Jack Elliott in London EMI Records
1960: Ramblin' Jack Elliott Sings Songs by Woody Guthrie and Jimmie Rodgers
1960: Jack Elliott Sings the Songs of Woody Guthrie
1961: Songs to Grow On by Woody Guthrie, Sung by Jack Elliott (Folkways Records)
1961: Ramblin' Jack Elliott (Prestige/Folklore)
1962: Country Style (Prestige/Folklore)
1964: Jack Elliott (Vanguard)
1968: Young Brigham (Reprise)
1970: Bull Durham Sacks & Railroad Tracks (Reprise)
1981: Kerouac's Last Dream (Folk Freak/re-release by Conträr Musik, Germany)
1995: South Coast (Red House)
1998: Friends of Mine (HighTone)
1999: The Long Ride (HighTone)
2006: I Stand Alone (ANTI-)
2009: A Stranger Here (ANTI-)
הערות שוליים

↑  ג'ון רוג'רס, AP, וודי גאתרי חוזר לבמה, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2007
↑  גיל מטוס, קול הקמפוס, שעה קלה עם ארלו גאת'רי, באתר הארץ, 10 ביולי 2013
↑  מתוך הביוגרפיה של ג'ק אליוט באתר האינטרנט שלו
1 2  David Browne, ‏Ramblin' Jack Elliott Interview: Woody Guthrie, Bob Dylan, באתר הרולינג סטון, 10 October 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 11078537  BnF: cb13929468f (data)  GND: 134712005  ISNI: 0000 0000 5513 4146  LCCN: n81071141  MusicBrainz: 41ed6db5-7a87-4535-b9f1-67ce54598662  NTA: 097324795  SNAC: w6z61w4h  VIAF: 4245149296238780670007   WorldCat (עם VIAF): 4245149296238780670007
ביירון ביי

| --- | --- |

ביירון ביי - חופים, המגדלור ופנים השטח
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 מחוז:  ביירון
 שטח:  12.406 קמ"ר
 גובה:  3 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,538 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  28°38′54″S 153°37′04″E﻿ / ﻿28.648333333333°S 153.6177778°E﻿ / -28.648333333333; 153.6177778 
 אזור זמן:  UTC +10
 https://www.byron-bay.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןביירון ביי(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןביירון ביי(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ביירון ביי(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ביירון ביי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
המגדלור של קייפ ביירון
מבט דרומה ממגדלור קייפ ביירון, לאורך חוף טאלואו
החוף המרכזי של ביירון ביי, קייפ ביירון ברקע
הנוף מטיילת קייפ ביירון
ביירון ביי (באנגלית: Byron Bay) היא עיירת חוף, הנמצאת על החוף המזרחי של אוסטרליה, בצפון מדינת ניו סאות' ויילס. העיירה נחשבת כיעד נופש מרכזי, ומושכת למעלה ממיליון תיירים מדי שנה. ביירון ביי ממוקמת 772 קילומטר מצפון-מזרח לעיר סידני ו-165 קילומטר דרומית לעיר בריזביין. סמוך לעיירה נמצא קייפ ביירון, הנקודה המזרחית ביותר ביבשת אוסטרליה. במפקד האוכלוסין של אוסטרליה בשנת 2016, נמצא כי בעיירה חיים 9,246 תושבים באופן קבוע. ביירון ביי היא היישוב -המאוכלס הגדול ביותר במחוז ביירון.
השם של אזור ביירון ביי, כפי שנהגה בפי האבוריג'ינים, הוא קאוואנבה (Cavvanbah), שמשמעותו המילולית הוא 'מקום מפגש'. מגלה הארצות ג'יימס קוק קרא לקייפ ביירון על שם קצין הצי המלכותי הבריטי, ג'ון ביירון, נווט וסבו של המשורר לורד ביירון.
היסטוריה

ההיסטוריה של האירופאים בביירון ביי החלה בשנת 1770, כאשר מגלה הארצות ג'יימס קוק מצא נקודת עגינה בטוחה באזור זה וקרא לאזור על שמו של עמיתו, קצין הצי המלכותי הבריטי, ג'ון ביירון.
התעשייה הראשונה באזור הייתה כריתת עצי אזדרכת אדומה אוסטרלית. תעשייה זו דעכה לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם הירידה בשימוש בעץ, וגרמה לחוטבי עצים רבים לעזוב את התחום ולהפוך לחקלאים. התעשייה הבאה להופיע הייתה כריית זהב, אשר הופיעה בחופי ביירון סביב שנות ה-70 של המאה ה-19.
לאזור ביירון היסטוריה של תעשיות במגזר הראשוני, כאשר בין היתר קיימים בה מפעלי מוצרי חלב, בתי מטבחיים, תעשיית דייג וצייד לווייתנאים, כאשר האחרונה חדלה מפעילות בשנת 1963. המשורר ברונטון סטפנס תיאר את מרעה הבקר במשטחי קייפ ביירון, בשירו משנת 1876.
המזח הראשון בקייפ ביירון נבנה ב-1886, ומסילת הרכבת הראשונה חוברה לאזור ב-1894. באותה שנה נפוץ שמו של האזור כ"ביירון ביי". חקלאי מוצרי החלב השתלטו על שטחים רבים באזור, ובשנת 1895 נוסד באזור הקואופרטיב 'נורקו' (אנ'). השימוש בדשא פספלום האיץ את התפוקה, וביירון ביי החלה לייצא חמאה לרחבי העולם. מפעל נורקו היה הגדול ביותר בהמיספירה הדרומית, וייצר מוצרי מזון, החל ממוצרי חלב, עד לבייקון ומוצרי בשר מעובד נוספים.
המגדלור של קייפ ביירון נבנה ב-1901 בנקודה המזרחית ביותר של יבשת אוסטרליה. ב-1930 נפתח מפעל הבשר הראשון באזור. מכרות החול, שחיפשו אחר מונזיט (זירקון, אורניום ותוריום) בין מלחמות העולם גרמו לפגיעה סביבתית חמורה.
גולשי גלים החלו להגיע לאזור בשנות ה-60 של המאה ה-20. הייתה זו תחילתה של התיירות בביירון ביי. עד שנת 1973, עת נערך פסטיבל אקווריוס בעיירה הסמוכה נימבין, צברה ביירון ביי מוניטין של עיירה היפית, שמחה, וסגנון חיים אלטרנטיבי. עם זאת, תשתיות התיירות נותרו מינימליים. החל משנות ה-80 התיירות בביירון ביי החלה להתפתח באופן רציני, עם הגעתם של גולשים רבים חסרי אמצעים כלכליים, ואנשים רבים בעלי אורח חיים היפי. לנוכח זאת, התפתחו באזור חנויות קמעונאות ואכסניות, בהתאם לצורכי המבקרים.
כיום, קייפ ביירון נחשבת לאחד מאזורי הנדל"ן היוקרתיים ביותר בחוף המזרחי של אוסטרליה. עם זאת, לא שינתה העיירה ביירון ביי את פניה, וממשיכה למשוך גולשים רבים, תרמילאים ותיירים כלליים. העיירה נודעה בזכות הכמות הרבה של האנשים היצירתיים שהיא מכילה, בכללם אמנים, אומנים ומוזיקאים. בעוד העבר ההיפי של העיירה נשמר, קיימות בעיירה מגוון אמצעי העידן החדש, שירותים רוחניים כגון יוגה ומדיטציה ואף שירותי רפואה הוליסטית. בעיירה חיים כ-9,000 תושבים קבועים, בעוד שבכל שנה מבקרים בה מעל למיליון וחצי תיירים.
באזור מפרץ ביירון ובאזור הסמוכים אליו נמצאות מספר ספינות טרופות.
אקלים

בביירון ביי יש אקלים סובטרופי גשום עם קייצים חמים וחורפים נוחים. בחורף טמפרטורה יומית מקסימלית ממוצעת של 19.4 מעלות צלזיוס וטמפרטורה יומית מינימלית ממוצעת של 12 מעלות. הקיץ נוטה להיות חם, עם טמפרטורה יומית ממוצעת של 27 מעלות. ערבי הקיץ עשויים להיות גשומים.
| אקלים בביירון ביי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בביירון ביי> ינואר.27.8.21.1.164.4 | אקלים בביירון ביי> פברואר.27.5.21.0.166.6 | אקלים בביירון ביי> מרץ.26.5.20.0.142.1 | אקלים בביירון ביי> אפריל.23.9.17.6.183.5 | אקלים בביירון ביי> מאי.21.2.14.9.99.4 | אקלים בביירון ביי> יוני.19.3.13.1.164.9 | אקלים בביירון ביי> יולי.18.6.12.0.96.3 | אקלים בביירון ביי> אוגוסט.20.0.13.1.75.4 | אקלים בביירון ביי> ספטמבר.22.0.15.2.47.0 | אקלים בביירון ביי> אוקטובר.23.6.16.9.95.8 | אקלים בביירון ביי> נובמבר.25.1.18.6.93.4 | אקלים בביירון ביי> דצמבר.26.4.19.8.139.3 | אקלים בביירון ביי> שנה.23.5.16.9.1,509.2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: הארגון המטאורולוגי העולמי
תיירות

העיירה מאופיינת בתיירים רבים, הן מקומיים והן זרים, עם אחוז גדול של תרמילאים. קיימים חופים רבים אותם פוקדים גולשי גלים, והנוף הנצפה ממעל מושך אנשים העוסקים בצניחה חופשית. טיילת מאפשרת למבקרת ללכת מהעיירה ועד למגדלור קייפ ביירון.
האזור מאופיין בחיי בר מגוונים, וצפיית לווייתנים קיימת באזור. מים שמקורם באקלים ממוזג מתמזגים עם מים שמקורם באקלים טרופי, דבר היוצר מקום פופולרי לצלילה ולשנירקול. יערות גשם ממוזגים נמצאים בקרבת מקום, ואזור אלו נוחים לגישה מהעיירה.
הערות שוליים

↑  השירות העולמי למידע אקלימי - קייפ ביירון, באתר הארגון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562641805171  LCCN: n88238471  MusicBrainz: 54f1527c-cfb3-46f4-b43c-ea5b9ab7e75c  VIAF: 124188413   WorldCat (עם VIAF): 124188413
המקהלה הפילהרמונית תל אביב

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1940
 מייסד:  איתן לוסטיג
 מדינה:  ישראל
 מיקום:  תל אביב
 מנצח:  לאונטי וולף
 
עטיפת התכנייה לרקוויאם של ברהמס עם המקהלה הקאמרית תל אביב, פברואר 1952
המקהלה הפילהרמונית תל אביב הוקמה בשנת 1940. מנצחה הראשון היה איתן לוסטיג. המנצח שלה בשנים האחרונות הוא לאונטי וולף.