stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לייטון יואיט
קריירה > 2006

לאחר אליפות אוסטרליה (בה הודח בסיבוב השני) לקח יואיט הפסקה מהטניס, ולאחר שחזר הצליח להעפיל לשלב הגמר בטורנירים בסן חוזה ובלאס וגאס, בהם הפסיד לאנדי מארי ולג'יימס בלייק בהתאמה. באליפות צרפת הודח על ידי האלוף היוצא, הספרדי רפאל נדאל, שהגן על תארו בסיום הטורניר.
יואיט זכה בטורניר קווינס (לאחר שנה וחצי ללא תואר) לאחר ניצחון על בלייק בגמר. הייתה זו זכייתו הרביעית בטורניר, שהשוותה את שיאם של ג'ון מקנרו ובוריס בקר. בטורניר וימבלדון הודח יואיט ברבע הגמר על ידי הפתעת הטורניר, מרקוס בגדאטיס הקפריסאי. למרות פציעה בברכו החליט יואיט להשתתף באליפות ארצות הברית. יואיט, שהעפיל לרבע גמר הטורניר שנה שביעית ברצף, הודח בשלב זה על ידי אנדי רודיק ב-3 מערכות.
קריירה > 2007

יואיט הודח מאליפות אוסטרליה בסיבוב השלישי על ידי המדורג עשירי פרננדו גונזאלס הצ'יליאני. יואיט זכה בטורניר לאס וגאס, ובכך השלים זכייה בטורניר ATP אחד לפחות במשך 10 שנים רצופות, הרצף הכי ארוך מבין השחקנים הפעילים באותה תקופה. באליפות צרפת ובווימבלדון הודח יואיט בסיבוב הרביעי: בצרפת שוב על ידי נדאל ובלונדון על ידי נובאק ג'וקוביץ'. לאחר וימבלדון לקח יואיט כמאמן את טוני רוץ' האוסטרלי, שחקן טניס לשעבר שאימן את איוון לנדל, פטריק ראפטר ועד אפריל 2007 גם את רוג'ר פדרר. 
באליפות ארצות הברית לא הצליח יואיט לשמור על הרצף ולא העפיל לרבע הגמר. הוא הודח בסיבוב השני על ידי אגוסטין קאלרי הארגנטינאי.
קריירה > 2008

באליפות אוסטרליה דורג יואיט במקום ה-19. הוא ניצח את מרקוס בגדאטיס שדורג 15 בחמש מערכות לאחר משחק מרתק שנמשך קרוב לחמש שעות והסתיים בשעה ארבע וחצי בבוקר. בסיבוב הרביעי הפסיד יואיט לנובאק דיוקוביץ', שהמשיך לזכייה בטורניר. במרץ 2008 סבל יואיט מפציעה באגן שגררה אובדן של כ-300 נקודות בדירוג העולמי, כיוון שלא יכול להגן על תארו בטורניר המבורג. באליפות צרפת הודח יואיט בסיבוב השלישי על ידי דויד פרר. בסיבוב הרביעי בווימבלדון שוב פגש בפדרר, שניצח ב-3 מערכות. לאחר וימבלדון החליט לנוח יואיט על מנת להיות כשיר לטורניר האולימפי בבייג'ינג. בבייג'ינג הודח יואיט בסיבוב השני על ידי רפאל נדאל. בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות ניצחו יואיט ושותפו כריס גוצ'יון את הארגנטינאים חואן מונקו ואגוסטין קאלרי, כשבמערכה השלישית הם מנצחים 16–18. לאחר האולימפיאדה עבר יואיט ניתוח שמנע ממנו להשתתף במשחקים בסיום השנה. ב-2008 לא זכה יואיט באף תואר, לראשונה מאז 1998.
קריירה > 2009

לאחר שהחלים מהניתוח חזר יואיט לאליפות אוסטרליה, אך הפסיד בסיבוב הראשון לפרננדו גונזאלס בחמש מערכות 5–7, 6–2, 6–2, 3–6, 6–3. באליפות צרפת הפתוחה גבר יואיט בסיבוב הראשון על איבו קרלוביץ'', אולם הודח בסיבוב השלישי בשלוש מערכות מול רפאל נדאל.
קריירה > גביע דייוויס

יואיט היה חלק מנבחרת הדייוויס האוסטרלית שזכתה בגביע דייוויס ב-1999 וב-2003 ושהפסידה בגמר ב-2000 וב-2001. כבר בגיל 22 רשם יותר משחקים בגביע דייוויס מכל טניסאי אוסטרלי אחר. ב-2015, לאחר שהוביל את אוסטרליה לחצי הגמר, פרש מהנבחרת ומונה לקפטן שלה.
חיים אישיים

יואיט יצא במשך כארבע שנים וחצי עם קים קלייסטרס, הטניסאית לשעבר. השניים התארסו בסוף 2003 אך החתונה בוטלה לאחר שנפרדו באוקטובר 2004. כיום נשוי יואיט לשחקנית האוסטרלית בק קרטרייט, ולזוג שני ילדים, בת בשם מיה ובן בשם קרוז.
הישגים > הישגי גראנד סלאם

| תחרות | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | זכיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | ראשון | ראשון | שני | רביעי | שלישי | ראשון | רביעי | רביעי | גמר | שני | שלישי | רביעי | ראשון | 0 |
| אליפות צרפת הפתוחה | - | מוקדמות | ראשון | רביעי | רבע גמר | רביעי | שלישי | רבע גמר | - | רביעי | רביעי | שלישי |  | 0 |
| אליפות וימבלדון | - | מוקדמות | שלישי | ראשון | רביעי | זכייה | ראשון | רבע גמר | חצי גמר | רבע גמר | רביעי | רביעי |  | 1 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה | - | מוקדמות | שלישי | חצי גמר | זכייה | חצי גמר | רבע גמר | גמר | חצי גמר | רבע גמר | סיבוב שני | - |  | 1 |
הערות שוליים

↑  Australian of the Year Awards, Young Australian of the Year 2003, Lleyton Hewitt
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1217719342  LNB: 000263153  NKC: js20021223001  VIAF: 84227172   WorldCat (עם VIAF): 84227172
מגן בליסטי

קציני צוות תגובה מיוחד של המשטרה הצבאית של חיל הנחתים של ארצות הברית נושאים מגנים בליסטיים במהלך אימון
מגן בליסטי, המכונה גם מגן טקטי או מגן עמיד לכדורים, הוא כלי הנועד להגן על יחידות של המשטרה או הצבא, תפקידו של המגן הוא לעצור או להסיט כדורים וקליעים אחרים שנורו לעבר המוביל שלהם. מגנים בליסטיים מגנים גם מפני איומים פחות חמורים כמו חפצים שנזרקו. מגנים בליסטיים דומים למגני התפרעויות, אך מציעים הגנה רבה יותר והם משמשים בדרך כלל על ידי יחידות מיוחדות או במצבים שבהם מגני מהומות לא יציעו הגנה מספקת.
סקירה כללית

מגנים קטנים מספיק שניתן לשאת על ידי אדם יחיד נקראים "מגנים אישיים", והם נשאים באופן סטנדרטי על ידי כוחות המשטרה בארצות הברית כחלק מהציוד הנייד שלהם. האם נעשה שימוש במגן או לא יהיה תלוי הן במדיניות והן במצב האישי. ייתכן שהמדיניות של כוח משטרה להשתמש במגנים רק במצבי הגנה, כגון הקמת היקפית והמתנה לתגבורת, בעוד שאחרים עשויים להתיר את השימוש בהם במצבים פוגעניים, כגון מחסום תנועה בסיכון גבוה או התקרבות לחשוד הנחשב כמסוכן.
תכונות מומלצות של מגנים בליסטיים למשטרה כוללים מערכת נשיאה המאפשרת להחזיק אותו לטווח ארוך ללא עייפות, ויכולת גם לטעון אקדח תוך החזקת המגן וגם לירות אותו בצורה מדויקת ביד אחת.
מבנה

מגנים בליסטיים דומים ללוחות שריון במבנה שלהם, בדרך כלל הם מיוצרים מחומרי פלסטיק המחוזקים בסיבים שמקורם בפוליאתילן או ארמיד בעל מסה מולקולרית גבוהה מאוד. הם עשויים, כמו שריון קרמי, לשלב שכבה קרמית על פני השטח החיצוניים שלהם כדי לאפשר להם להביס כדורים חודרי שריון בליבת פלדה. הם יכולים לכלול תכונות כמו חלונות מזכוכית חסינת כדורים, ידיות הפעלה משני הצדדים ומנורות לשימוש בלילה, ויכולים להיות נשאים ביד או מותקנים על מסגרות עם גלגלים. הם משתנים בגדלים שלהם, כאשר חלקם עוצבו להגנה על חלקו העליון של הגוף בלבד, ואחרים נועדו להגנה על כל הגוף. שלא כמו אפוד בליסטי, קליעים שנעצרו בהצלחה על ידי מגן בליסטי לא יעבירו טראומה או כאב לנושא, מכיוון שהם מתוכננים כך שלא יהיו במגע ישיר עם הגוף.
הערות שוליים

1 2  Bhatnagar, Ashok (2016). Lightweight Ballistic Composites: Military and Law-Enforcement Applications. Woodhead Publishing. p. 214. ISBN 978-0081004258.
1 2 3  Armellino, Rick (9 במרץ 2010). "How to buy personal shields". PoliceOne. ארכיון מ-2014-06-19. נבדק ב-2018-05-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ganor, Jake (2021). Body Armor and Light Ballistic Armor Materials and Systems (1 ed.). Adept Press. ISBN 979-8985020212.
חייל בכוחות המזוינים של מאוריטניה לומד על שימוש במגן בליסטי על ידי לוחמי המשמר האזרחי של ספרד
מד קידמה אמין

מד קידמה אמין (מק"א) (באנגלית Genuine Progress Indicator או GPI) הוא מדד חליפי לצמיחה כלכלית הנועד לשמש כאלטרנטיבה לשימוש בתוצר מקומי גולמי (תמ"ג).
מד הקידמה האמין נועד למדוד באופן כולל יותר את האיתנות הכלכלית של אומה על ידי כך שהוא משקלל את ההיבטים הסביבתיים והחברתיים שאינם באים לידי ביטוי בתמ"ג. לדוגמה, רמת המק"א הנמדדת עלולה לרדת כתוצאה מעלייה בשיעור העוני. מק"א מקדם את השאיפה להפחתת זיהום הסביבה על ידי כך שהוא מתחשב ברמות הזיהום, קיימות וההשפעות ארוכות הטווח של נזקים סביבתיים. לדוגמה, בעוד שיצירת זיהום עקב ייצור מגדילה את התמ"ג ואחר כך הפעילות לניקוי הזיהום מגדילה שוב את התמ"ג, המק"א יתחשב מראש בעלות ניקיון הזיהום ויפחית אותה מראש מהעלייה הצפויה בתוצר.
לשון (משחק)

לשון (נהגה במלעיל) הוא משחק קלפים ישראלי[דרוש מקור] המיועד לשלושה שחקנים ומעלה.
סידור המשחק

מחלקים לכל שחקן ארבעה קלפים, אם שלושה מתוך ארבעת הקלפים של אחד השחקנים זהים יחליפם בארבעה קלפים חדשים, מצב זה נקרא "שרוף". יתר הקלפים מועמדים בערימה לצד השחקן הראשון.
מהלך המשחק

השחקן המתחיל שולף קלף מן החפיסה ולאחר מכן מעביר קלף אחד הלאה לשחקן הבא. השחקן הבא בתורו ירים את הקלף שהעביר אליו השחקן הראשון ויעביר הלאה לשחקן הבא. וכן הלאה, עד לשחקן האחרון שבמקום להעביר הלאה ישים את הקלף בערימה מוסתרת. המשחק ממשיך בקצב שבו שולף השחקן קלפים חדשים מהחפיסה, קלף אחד בפעם כך שהיד של כל שחקן נעה בין ארבעה לחמישה קלפים.
כאשר אחד השחקנים מצליח לאסוף רביעיית קלפים זהים (לדוגמה 5♣, 5♠,  5♥ ו5♦) עליו להוציא לשון (ומכאן שם המשחק) ולהמשיך להעביר קלפים כאילו עוד לא השלים רביעייה כשכל הזמן לשונו עדיין בחוץ. מטרת יתר השחקנים היא לזהות כאשר אחד השחקנים האחרים הוציא לשון ולהוציא לשון אף הם, הסבב מסתיים כאשר אחרון השחקנים שם לב. השחקן האחרון ששם לב מקבל אות אחת משם המשחק ("לשון") או כל מילה ארוכה אחרת, ואז ממשיכים בסבב נוסף. המשחק נגמר כאשר אחד השחקנים קיבל כבר את כל אותיות המילה הנבחרת. בדרך כלל ארבעה הפסדים, בסיבוב המפסיד הראשון 'ל', בסיבוב השני 'ש', בסיבוב השלישי 'ו' ובסיבוב המפסיד הרביעי 'ן'. יש שמשחקים משחק זה עם "חיוב" כמו במשחק אמת או חובה לשחקן המפסיד.
מודל מפל המים

מודל מפל-המים היא מתודולוגיה ותיקה לפיתוח פרויקטים מורכבים, ורווחת בתחום הפיתוח של מערכות תוכנה. בשיטה זו, פיתוח התוכנה מתבצע בתהליך שיטתי ולוגי המורכב משלבים מוגדרים־היטב הבאים זה אחר זה, ומתכנסים למערכת מלאה ועובדת. תהליך ההתכנסות של המשימות השונות עד למסירת המערכת מיוצג כגאנט של קווים מקבילים על רצף הזמן שהולכים ומסתיימים כך שנוצר תיאור מדורג הדומה לזרימתו של מפל מים דרך מספר בריכות, מגבוהה לנמוכה, ומכאן שמה של המתודולוגיה.
מתודולוגיית מפל המים שמה דגש רב על איסוף וניתוח של כל הדרישות כולן קודם לתחילת הפיתוח, וממליצה שתהליך הפיתוח לא יחזור לאחור לאחר ששלב מסוים בו הסתיים. השלבים העיקריים בשיטה זו הם איסוף וניתוח דרישות, עיצוב תוכנה, תכנות, בדיקות, שילוב, התקנה ותחזוקה.
המתודולוגיה שייכת למשפחת המתודולוגיות הליניאריות.
היסטוריה

המתודולוגיה מיוחסת (בטעות) לווינסטון רויס, שדברים שכתב במאמר בשנת ‏1970‏ פורשו באופן פשטני ומוטעה. בהקשרה ההיסטורי, המתודולוגיה נתפסה כתגובה לשיטות אד הוק של 'תכנת ותקן' שרווחו מאוד בשנות ה-60 של המאה ה-20 (ועדיין רווחות). במאמר, רויס ממליץ לפתח מערכות תוכנה בשני מחזורי פיתוח ('Do it twice'), וטוען שבפרויקטים בהם מידת החדשנות גדולה, יש להתייחס למחזור הפיתוח הראשון של המערכת כפיילוט שצריך לזרוק אותו ('Throw-away').
את המאמר עיטרו מספר דיאגרמות שביארו את המודל, ואחת מהן, אחרי פרשנות נאיבית שעשו לה אחרים (בעיקר בארגון NATO), הפכה לדיאגרמה המקובלת המציגה את מודל מפל-המים, על אף שרויס לא השתמש כלל במטפורה "מפל-מים" במאמר. למרבה האירוניה, בעוד שהוגה השיטה צידד בגישה איטרטיבית לפיתוח תוכנה, הפרשנות לשיטתו הפוכה לחלוטין והיא הייתה, ונכון לתחילת המאה העשרים ואחת - עודנה, מקור עיקרי לבעיות בפרויקטים לפיתוח תוכנה.
מתודולוגיית מפל המים השפיעה עמוקות על ענף התוכנה. הפרשנות המוטעית היא זו שהשתרשה בתעשייה, ופעמים רבות אף הפכה לתקן ממשלתי מחייב לפיתוח תוכנה (ראה DoD-STD-2167 ונוהל מפת"ח).
עקרונות וטכניקות

גישה קווית לפיתוח תוכנה, דהיינו, מחזור פיתוח אחד.
פורמליזציה נרחבת ומוקדמת של הדרישות והמפרטים. פעמים רבות, עד כדי שליש או מחצית מזמן הפיתוח מוקדש להפקה של מסמכים ותיעוד ולא לכתיבת קוד.
בפרויקטים גדולים מקובל לחלק את המערכת לתתי-מערכת ורכיבים לפי גבולות פונקציונליים ולחלק את העבודה לצוותים בהתאם, אך אין כלל דגש על בניית המערכת מקצה-לקצה.
דגש רב על עיצוב מוקדם של התוכנה, לפני התכנות בפועל, מתוך ניסיון לצפות שינויים עתידיים בדרישות.
בעד ונגד

יש הטוענים[דרושה הבהרה] שגישת מפל המים מתאימה לפתוח מערכות מידע מורכבות בעלות היקף גדול, התומכות בפעולות מובנות ומוגדרות היטב. למשל מערכת ניהול הזמנות בחברות תעופה. ניהול הפרויקט יכול להתרכז בהשלמת כל משימה באופן עצמאי בכל שלב ושלב, ולוחות זמנים יכולים להיקבע ולהישמר. הרעיון המרכזי הוא שפיתוח של מערכת מידע ותפעולה חייבים לעבור דרך תהליך שיטתי ולוגי, המורכב משלבים מוגדרים שאין לפסוח עליהם ושאת ביצועם אין לשנות. לא תמיד המתכנת מודע לכל העבירות של התהליך המורכב וכלן רצוי לבצע את כול התהליך באופן הדרגתי עם בדיקות בניקודות קריטיות.
אחד החסרונות הבולטים בשיטה זו הוא התארכות התהליך והמורכבות הרבה שלו, בשל הדגש על שלב הניתוח והעיצוב דבר שמגדיל גם את עלות הפרויקט.
חיסרון נוסף הוא היווצרות נתק בין המפתחים למשתמשים, היות ששלב הפיתוח הוא ארוך חולף זמן רב עד שהמשתמשים מקבלים או רואים את המערכת החדשה ולכן אין להם שום תמריץ לבקר את המפתחים.
בעיה נוספת בגישה זו קשורה לשיתוף פעולה בין המשתמשים למפתחים בשלבים הראשונים: לא תמיד ניתן להגדיר מערכת ולנתחה בשיטה מובנית היות שהמשתמש לא תמיד יודע להגדיר את צרכיו. ולכן במערכות מידע הנועדות לשימוש הדרג הניהולי שבהן הטכניקות אינן מובנות נדרשת גישת פיתוח שונה, שלא תתבסס (לפחות לא בהתחלה) על ניתוח מובנה אלא על התנסות משותפת של המפתח והמשתמש.
על רקע חסרונות אלו, החל מראשית המאה ה-21 הגישה הדוגלת בפיתוח תוכנה זריז החלה להפוך לפופולרית יותר, היות שהיא מתבססת על איטרציות פיתוח קצרות, בצוותים מגוונים, שבסופן מוצר חלקי אך עובד מוגש למשתמשים, ומתאפשר משוב מהיר יותר ותיקון טעויות אפיון בזמן אמת.
ראו גם

מדעי המחשב
מונחים בתוכנה
מתודולוגיות לפיתוח תוכנה
הנדסת תוכנה
הבטחת איכות תוכנה
מתודולוגיית הספירלה
הערות שוליים

↑  Royce, Winston W. (1970): Managing the Development of Large Software Systems: Concepts and Techniques. In: Technical Papers of Western Electronic Show and Convention (WesCon). August 25-28, 1970, Los Angeles, USA.
↑  Larman, Craig (2003), Agile and Iterative Development: A Manager's Guide, Addison-Wesley Professional, p. 102-106, ISBN 0131111558
↑  סטיב מקדודל, ספר Code Complete
↑  מתן רוטמן, יותם הכהן, יואל יפה, פיתוח (תוכנה) אג׳ילי, באתר מאגר הידע של דואלוג, ‏2019
דוגמה של גאנט מפלים
המחשה של תהליך הפיתוח, זרימה חד-כיוונית דרך שלבים מוגדרים
מחלף ביאליק צפון

| --- | --- |

 תאריך הקמה:  28 באפריל 2021
 מיקום:  קריית ביאליק
 כבישים במחלף:    כביש 22, שדרות ח"ן, שדרות נעמי שמר
 אתרים סמוכים:  תחנת מכבי אש קריית ביאליק, בית ספר צלילים, בית ספר מיתרים, פארק אריאל שרון
 קואורדינטות:  32°51′42″N 35°06′07″E﻿ / ﻿32.86164°N 35.10195°E﻿ / 32.86164; 35.10195
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מחלף ביאליק צפון(למפת הגליל המערבי רגילה) מחלף ביאליק צפון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף ביאליק צפון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף ביאליק צפון
 
מחלף ביאליק צפון, נקרא גם  מחלף ח"ן) הוא מחלף הנבנה על כביש 22, ומחבר בין שכונת צור שלום ושכונת נאות אפק שבקריית ביאליק, משני עברי כביש 22.
המחלף נבנה על ידי חברת נתיבי ישראל כחלק מהסכם גג שנחתם בין ממשלת ישראל לעיריית קריית ביאליק, במסגרת בנייתה של שכונת נאות אפק.
עבודות ההכנה לקראת בניית המחלף החלו בסוף 2017 ובנייתו החלה בשנת 2018. עם אכלוס השכונה החדשה נאות אפק.
המחלף נבנה כהמשך לרחוב שדרות ח"ן בשכונת צור שלום, סמוך לשטח השוק העירוני, והוא מהווה כניסה ראשית לשכונת נאות אפק, ומשרת גם את אזור התעשייה של קריית ביאליק.
המחלף נפתח לתנועה ב-28 באפריל 2021.
הערות שוליים

↑  ביאליק צפון יוצא לדרך, סאתר ניוז חיפה קריות], 14 בדצמבר 2017
↑  אלי דוקורסקי, פוסט בפייסבוק, בדף  הפייסבוק של ראש עיריית קריית ביאליק אלי דוקורסקי
↑  אלי דוקורסקי, שמח לבשר, כי עבודות הקמת מחלף ״ביאליק צפון״ (שדרות חן) על כביש עוקף קריות מתקדמות, באתר טוויטר, ‏15 בפברואר 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף ביאליק | מחלפים בכביש 22 | הבא: מחלף כרי נעמן |
מודל לחיקוי

מודל לחיקוי הוא אדם שבהתנהגותו או בהצלחתו גורם לאחרים - בעיקר לצעירים - לחקות אותו, או לנסות ללכת בדרכיו. מסיבה זו מוטלת אחריות על ההורים, המורים והמנהיגים של החברה לייצג בהתנהגותם דוגמה ומופת לאחרים.
את המונח טבע הסוציולוג היהודי-אמריקאי רוברט קינג מרטון.
מורים כמודל לחיקוי

לדברי ריטה פירסון, למורים, בשל הזמן הרב שיש להם עם הילדים, יש השפעה כה עצומה על הילדים, עד שממליצים להם להיות חביבים על מנת לבנות מערכות יחסים רגשיות חזקות איתם.
מפורסמים כמודל לחיקוי

החשיפה המתמדת של צעירים ברשתות החברתיות לחייהם של סלבריטאים בשל טרנדים בתרבות הפופולרית, גרמה לסלבריטאים, כוכבי פופ, דוגמניות וספורטאים להפוך למודלים מרכזיים לחיקוי בקרב הנוער. סקר שנערך בבריטניה ב-2008 גילה כי רבים מהצעירים עוקבים אחרי אלו האחרונים כמודלים לחיקוי לא בשל כשרונותיהם, אלא בשל העובדה שהם מפורסמים, והתקווה להצליח כמותם דרך השתתפות בתוכניות ריאליטי ודומיהן.
ספורטאים כמודל לחיקוי

ישנו דיון מהותי האם ניתן להכליל ספורטאים כמודל לחיקוי, משום שמחד - חלקם מנסים להתנהג ככאלו, אך מאידך - הפיכתם למודל לחיקוי נובעת מיכולתם כספורטאים בלבד, ולא כתוצאה מעמדותיהם המוסריות.
צ'ארלס בארקלי, לדוגמה, הצהיר כי ספורטאים אינם אמורים לשמש כמודל לחיקוי, וההורים צריכים לקחת תפקיד זה על עצמם.
ראו גם

משפיען
הערות שוליים

↑  "Role model". Dictionary.com. Random House, Inc. 2013. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רות וולף, (2008). אתיקה טובה לעסקים. ירושלים: הוצאת ראובן מס.
↑  Kaufman, Michael T. "Robert K. Merton, Versatile Sociologist and Father of the Focus Group, Dies at 92". New York Times. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Calhoun, Craig J., (2010). Robert K. Merton: Sociology of Science and Sociology as Science. New York: Columbia UP. ISBN 978-0-231-15112-2.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
↑  Pierson, Rita. "Every Kid Needs A Champion". www.ted.com. נבדק ב-2014-05-20.
↑  "The Beckhams are the celebrities most children aspire to be, as celebrity culture increases its influence, says ATL". Association of Teachers and Lecturers. 14 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2011. נבדק ב-21 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Storytelling: Can a sports hero be a role model? Yes, thankfully".
↑  "Dobie: Athletes aren't automatic role models".
↑  "The New Sports Role Model".
↑  Steinberg, Leigh. "Why Do We Make Athletes Role Models?".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4391266-7
מודל הייזנברג (קלאסי)

מודל הייזנברג הקלאסי הוא מודל מתמטי במכניקה סטטיסטית המשמש לתיאור פרומגנט, או כל מערכת שקולה של יחידות הנמצאות בסריג ומבצעות אינטראקציית שכנים קרובים. המודל הוא מקרה פרטי של מודל n-וקטור, עבור  n=3.
הגדרה

עבור סריג בעל d ממדים ועבור סט של ספינים באורך יחידה:
בכל נקודת סריג ממוקם ספין אחד.
ההמילטוניאן המתאר את המערכת מוגדר כך:
כאשר:
הוא קבוע הצימוד או מקדם אינטראקציית השחלוף בין הספינים.
תכונות

הפורמליזם המתמטי הכללי שבו משתמשים על מנת לתאר ולפתור את מודל הייזנברג פותח במאמר על מודל פוטס.
בגבול הקוואנטי, מקבלים מההמילטוניאן (2) את משוואת התנועה הבאה:
משוואה זו נקראת משוואת הייזנברג פרומגנט המתמשכת או בקיצור "מודל הייזנברג" והיא אינטגרבילית כסוליטון.
תכונות > מימד אחד (d=1)

במקרה של אינטראקציה ארוכת טווח,  J_{x,y}\sim |x-y|^{-\alpha }, הגבול התרמודינמי מוגדר היטב אם  \alpha >1; המגנטיזציה נשארת אפס אם  \alpha \geq 2; אבל עבור טמפרטורה נמוכה מספיק, אם  1<\alpha <2, המגנטיזציה היא חיובית.
כמו בכל מודל n-וקטור של שכנים קרובים עם תנאי שפה חופשיים, אם השדה המגנטי החיצוני הוא אפס, קיים פתרון מדויק פשוט.
תכונות > שני ממדים (d=2)

במקרה של אינטראקציה ארוכת טווח,  J_{x,y}\sim |x-y|^{-\alpha }, הגבול התרמודינמי מוגדר היטב אם  \alpha >2; המגנטיזציה נשארת אפס אם  \alpha \geq 4; אבל עבור טמפרטורה נמוכה מספיק, אם  2<\alpha <4, המגנטיזציה היא חיובית.
פוליאקוב שיער כי, בניגוד למודל XY (קלאסי), אין פאזה דיפולית עבור  T>0; כלומר בטמפרטורה שונה מאפס, פונקציית ההתאמה בין הספינים גדלה אקספוננציאלית מהר.
תכונות > שלושה ממדים או יותר (d>=3)

ללא תלות בטווח האינטראקציה, בטמפרטורה נמוכה מספיק, המגנטיזציה חיובית.
השערתית, בכל אחת מרמות הטמפרטורה הנמוכה החיצוניות, פונקציית ההתאמה בין הספינים דועכת אלגברית.
ראו גם

מודל הייזנברג (קוונטי)
מודל איזינג
מודל XY (קלאסי)
מגנטיות
פרומגנטיות
מודל המוצק של איינשטיין
הערות שוליים

↑  ( Polyakov, A.M. (1975), Interaction of goldstone particles in two dimensions. Applications to ferromagnets and massive Yang-Mills fields ,Phys. Lett. B 59
מארי לנסטר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  16 ביוני 1896 נורפוק, וירג'יניה
 פטירה:  8 ביוני 1975 (בגיל 78) מחוז גלוסטר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 שם עט:  Murray Leinster 
 עיסוק:  סופר
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני 
 זרם ספרותי:  מדע בדיוני ופנטזיה, ספרות אימה ומתח, ספרות מערבונים וספרות זולה
 יצירות בולטות:  "First Contact", "Sidewise in Time", "A Logic Named Joe"
 תקופת הפעילות:  1916–1975 (כ־59 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס הוגו (1956) לסיפורו "Exploration Team"  פרס הוגו-רטרו (1996) לסיפורו "First Contact"
 אתר רשמי
 חתימה:   
 
מארי לנסטר (באנגלית: Murray Leinster; ‏16 ביוני 1896 – 8 ביוני 1975) היה שם העט של ויליאם פיצג'רלד ג'נקינס (William Fitzgerald Jenkins), סופר מדע בדיוני והיסטוריה חלופית אמריקאי עטור פרסים. הוא כתב ופרסם למעלה מ-1,500 סיפורים קצרים ומאמרים, 14 תסריטי קולנוע, ומאות תסריטים ומחזות רדיו טלוויזיה.
קריירת כתיבה

לנסטר החל את הקריירה שלו כסופר עצמאי לפני מלחמת העולם הראשונה, כחודשיים לפני יום הולדתו ה-20, כאשר סיפורו הראשון, "הזר" (The Foreigner), הופיע במאי 1916 בכתב העת הספרותי "The Smart Set" של ה. ל. מנקן. במהלך שלוש השנים הבאות, הוא פרסם עשרה סיפורים נוספים במגזין. במהלך ואחרי מלחמת העולם הראשונה, הוא פרסם בעיתוני ספרות זולה כמו "Argosy" ‏ "Snappy Stories" ו-"Breezy Stories". הוא המשיך להופיע באופן קבוע ב-Argosy עד לשנות ה-1950. כאשר חוברות הסיפורים החלו להתמיין לז'אנרים שונים בשנות ה-1920, לנסטר אף הוא גיוון את סיפוריו וכתב "סיפורי ג'ונגל", מערבונים, סיפורי בלשים, מסתורין וסיפורי זוועה. הוא אף כתב סיפורי אהבה ורומנטיקה תחת שם העט לואיזה קרטר לי (Louisa Carter Lee).
סיפור המדע הבדיוני הראשון של לנסטר, "The Runaway Skyscraper", הופיע ב-22 בפברואר 1919 במגזין Argosy, והודפס מחדש בגיליון יוני 1926 של ה-Amazing Stories, שהיה המגזין הראשון למדע בדיוני של הוגו גרנסבק. בשנת 1930, הוא פרסם כמה סיפורי מדע בדיוני וסדרות ב-"Amazing" וב-Astounding Stories (הגיליון הראשון של "Astounding " כלל את הסיפור שלו "Tanks"). הוא המשיך לפרסם בתדירות גבוהה בז'אנרים זולים אחרים כגון Detective Fiction Weekly ו-Smashing Western, כמו גם ב-Collier's Weekly החל מ-1936 ובמגזין אסקווייר החל משנת 1939.
לנסטר נחשב לאבי סיפורי יקומים מקבילים. סיפורו "Sidewise in Time" פורסם בגיליון יוני 1934 של "Astounding". לחזונו של לנסטר על תנודות חריגות בזמן (כשמו של סיפורו) הייתה השפעה ארוכת טווח על מחברים אחרים, למשל סיפוריו של אייזק אסימוב "מרחב מהחיה" ("Living Space"), "מרוץ של המלכה האדומה" ("The Red Queen's Race"), ו"סופו של הנצח" ("The End of Eternity").
הנובלה של לנסטר מ-1945 "מגע הראשון" נחשבת לראשונה המציגה מתרגם אוניברסלי.
לנסטר היה אחד מסופרי המדע הבדיוני משנות ה-1930 ששרדו את עידן הסטנדרטים הגבוהים לכתיבה של ג'ון וו. קמפבל. הוא פרסם למעלה משלושים סיפורים ב-Astounding וב-Analog תחת עריכתו של קמפבל. סיפורו האחרון של לנסטר ב-Analog היה "Quarantine World" בגיליון נובמבר 1966, שלושים ושש שנים אחרי הופעתו סיפור הבכורה שלו בגיליון ינואר 1930.
סיפור קצר של לנסטר משנת 1946 "A Logic Named Joe" מכיל את אחד מהתיאורים הראשונים של מחשב (הנקרא "Logic") בספרות. בסיפור, לנסטר הקדים את זמנו בעשרות שנים בתיאור האינטרנט. הוא חזה "לוגיקה" (קרי – מחשב) בכל בית, מקושרת באמצעות מערכת מבוזרת של שרתים (הנקראים "מכלים" – "Tanks"), על מנת לספק תקשורת, בידור, גישה לנתונים, ומסחר; אחת הדמויות בסיפור אף אומרת "לוגיקה היא הציוויליזציה".
לאחר מלחמת העולם השנייה, כאשר גם שמו היה כבר נפוץ וגם הספרות הזולה כבר הגיע לקהל רחב יותר, הוא החל להשתמש במספר שמות עט: "ויליאם פיצג'רלד", "ג'נקינס פיצג'רלד" או "וויל פ. ג'נקינס" לאחר שמכר כבר סיפור אחד בשמו למגזין כלשהו.
לנסטר המשיך לפרסם בשנות ה-1950 וה-1960, במגזינים כגון "Galaxy Science Fiction" ו-"The Magazine of Fantasy & Science Fiction" ואף ב-"The Saturday Evening Post". הוא זכה בפרס הוגו לסיפורו "Exploration Team" מ-1956. לנסטר סיים את קריירת הכתיבה שלו בעיבוד פרקי סדרות לספרים, מסדרות המדע בדיוני "גברים בחלל" ("Men into Space"), מנהרת הזמן, ו"ארץ הענקים" ("Land of the Giants").
חיים פרטיים

במהלך מלחמת העולם הראשונה, לנסטר שירת ב"וועדה למידע לציבור" ("Committee on Public Information") ובצבא ארצות הברית (1917–1918). בשנת 1921, נשא לאישה את מרי מנדולה, שנולדה בניו יורק להורים איטלקים. נולדו להם ארבע בנות. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא שירת במשרד המידע המלחמתי של ארצות הברית ("United States Office of War Information").
צעדים משפטיים נגד פרמאונט

בשנת 2000, יורשיו של לנסטר תבעו את אולפני סרטי פרמאונט על הסרט מסע בין כוכבים: המפגש ("Star Trek: First Contact"). הם טענו כי כבעלי הזכויות לסיפור הקצר של לנסטר מ-1945 בשם "First Contact", שם הסרט פוגע בסימן מסחרי שלהם. בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המזרחי של וירג'יניה קיבל את טענות פרמאונט ודחה את התביעה. בית המשפט מצא כי ללא קשר לשאלה אם לנסטר טבע את הביטוי ראשון בסיפורו, המונח הפך מאז לשם גנרי ולכן לא ניתן להגנה משפטית. המונח עצמו מתאר מצב בספרות המדע הבדיוני שבו בני אדם נתקלים לראשונה במינים זרים. וגם אם המונח שינו "שם גנרי" לא היו שום ראיות לכך שהביטוי מקושר בדעת הקהל דווקא לסיפורו של לנסטר. בית המשפט לערעורים אישר את פסיקת בית המשפט הנמוך יותר ללא הערות נוספות.
פרסים והנצחה

פרס הוגו (1956) לסיפורו "Exploration Team"
פרס הוגו-רטרו (1996) לסיפורו "First Contact"
אורח של כבוד בכנוס ה-21 של הפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני ב-1963
פרס ה-"Sidewise Award for Alternate History" המחולק מ-1995 להיסטוריה חלופית נקרא על שם סיפורו "Sidewise in Time"
בסרט מדע בדיוני איטלקי משנת 1979 בשם "Starcrash" החללית בסצנת הפתיחה נקראת "מארי לנסטר"
בווירג'יניה הוכרז 27 ביוני 2009 כ"יום ויל פ. ג'נקינס" כהוקרה לתרומתו למדע הבדיוני