stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הומר דודג' מרטין
הערות שוליים

↑  Martin, Homer Dodge (1836-1897), landscape painter, American National Biography (באנגלית)
↑  The National Cyclopedia of American Biography ... V.1-, J. T. White, 1899. (באנגלית)
↑  Elizabeth Gilbert Martin, Homer Martin, a reminiscence,, W. Macbeth, 1904. (באנגלית)
↑  More Information | A Finding Aid to the James Stillman letters relating to Homer Dodge Martin, 1882-1898 | Digitized Collection, www.aaa.si.edu (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422503605171  GND: 1142250326  ISNI: 0000 0000 6707 6393  LCCN: n79114207  NKC: xx0211731  RKD: 52932  SNAC: w69k4bsf  SUDOC: 192424084  ULAN: 500012061  VIAF: 60364546   WorldCat (עם VIAF): 60364546 
הומר מרטין, כנסייה בנורמנדי
הומר מרטין, על הסיינה
ההפיכה הצבאית באוגנדה (1971)

ההפיכה הצבאית באוגנדה בשנת 1971 הייתה הפיכה צבאית בהובלתו של הגנרל אידי אמין נגד נשיא אוגנדה, מילטון אובוטה. ההפיכה בוצעה ב-25 בינואר 1971, והיא נחשבת דוגמה לפעולה מעמדית של הצבא, שבה צבא אוגנדה פעל נגד משטר סוציאליסטי שמדיניות הפנים שלו היוותה איום על זכויותיהם הכלכליות של אנשי הצבא.
רקע

סכסוך שהתגלע בין אמין לאובוטה הוחרף עקב התמיכה שרכש אמין בקרב הצבא לאחר שגייס לשורותיו חיילים מחבל מערב הנילוס, וכן עקב מעורבותו של אמין בתמיכה במלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה וניסיון ההתנקשות בחייו של אובוטה בשנת 1969. באוקטובר 1970 השתלט אובוטה על הכוחות המזוינים, והסיט את אמין מתפקיד מפקד הכוחות המזוינים לתפקיד מפקד הצבא.
ההפיכה

לאחר שהבין כי אובוטה מתכנן לעצור אותו בגין מעילה בכספי הצבא, יצא אמין בהפיכה ב-25 בינואר 1971, בזמן שאובוטה נכח בוועידת פסגה של חבר העמים הבריטי בסינגפור. כוחות צבא ומשטרה צבאית הנאמנים לאמין נעו לעמדות אסטרטגיות מאובטחות סביב קמפלה ואנטבה. הכוחות צרו על נמל התעופה הבינלאומי אנטבה במטרה למנוע את שובו של אובוטה, וטנקים וחיילים ערכו סיורים ברחובות קמפלה ואנטבה. חיילים שהיו נאמנים לנשיא אובוטה וחברי יחידת השירות הכללית התנגדו לכוחות ההפיכה. חלק מהלחימה נערך במכללת המשטרה בקמפלה, וקרבות עזים התקיימו בג'ינג'ה, כ-80 ק"מ מקמפלה. מעונו של אובוטה כותר והדרכים הראשיות נחסמו. עוצר לילי הוטל על ידי כוחות ההפיכה. ככלל, הכוחות הנאמנים לאובוטה לא היו מאורגנים דיים להתנגד בצורה יעילה, והם הוכנעו בקלות. בשעה 16:30 הוכרז כי הצבא והמשטרה בהנהגתו של אמין השתלטו על המדינה כולה.
שידורי הרדיו באוגנדה האשימו את ממשל אובוטה בשחיתות, אמרו כי הצבא האמין כי מדיניותו של אובוטה הביאה לאלימות ואף האשימו אותו במתן יחס מועדף לאזורים מסוימים במדינה.
לאחר שהשתלט על הממשל, עבר אמין לטהר את הצבא מיריביו הפוליטיים, והורה לרצוח חיילים ממוצא אקולי ולנגו אשר חשד בהם כי נשארו נאמנים לאובוטה. בחלוף שנה נהרגו 5,000 מהם.
לאחר ההפיכה

לאחר שביסס את כוחו כרודן צבאי, הורה אמין על טיהורים פוליטיים רבים נגד מתנגדי משטר חשודים. כ-30–50 אלף אוגנדים נהרגו במהלך השנים שלאחר ההפיכה. אלפים ברחו לטנזניה, שם הצטרפו לתומכי אובוטה. באישורו של נשיא טנזניה, ג'וליוס נייררה, יצרו גולים אוגנדים אלה צבא גרילה קטן, אשר פלש לאוגנדה בשנת 1972. אלא שתקוותם להשיג התקוממות עממית נגד אמין לא התממשה, והפלישה נכשלה. עם זאת, הסכסוך הביא להידרדרות חדה ביחסי אוגנדה-טנזניה, שבסופו של דבר תרמו לפריצת מלחמת אוגנדה-טנזניה ולנפילתו של משטרו של אמין ב-1979.
ההפיכה בתרבות

בסרט המלך האחרון של סקוטלנד מוצגת ההפיכה, שבוצעה בתמיכת הבריטים, כעממית, ואמין כאדם הפועל למען העם. יריביו של אמין מתוארים כאנשיו של אובוטה.
האגודה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה

| --- | --- |

 תחום:  השכלה גבוהה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־23 שנים) 
 www.asmeascholars.org
 
האגודה ללימודי המזרח התיכון ואפריקה (באנגלית: Association for the Study of the Middle East and Africa; בראשי תיבות: ASMEA) היא אגודה מדעית הועסקת בלימודי המזרח התיכון. האגודה הוקמה באוקטובר 2007 על ידי מספר חוקרים, שבולטים בהם ברנרד לואיס ופואד עג'מי, אשר הרגישו חוסר נחת מהאגודה ללימודי מזרח התיכון של צפון אמריקה הוותיקה, אשר פעילה משנות השישים.
האגודה מוציאה לאור את כתב העת Journal of the Middle East and Africa ומקיימת כנס אחת לשנה.
יושב ראש האגודה היה ברנרד לואיס ופואד עג'מי שימש כסגנו. פרופסור מארק קלארק מהרווארד משמש כנשיא.
גרווימטריה

בכימיה אנליטית, גרווימטריה היא שיטה לאפיון תמיסה יונית, כלומר מציאת סוגי היונים (חלקיקים בעלי מטען חשמלי, חיובי או שלילי) בתמיסה וריכוזם. השיטה מתבססת על העיקרון של יצירת מלחים קשי תמס (מחוץ לתמיסה) ושקילתם, כלומר לקשור את היונים המומסים למלח שאינו מומס, כך שניתן לשקול אותם.
בגלל המגוון הרחב של מלחים קשיי תמס, והעלות הנמוכה של החומרים והמכשור הנחוצים, כמו גם בגלל הדיוק הרב אליו ניתן להגיע על ידי שקילה, שיטה זו נפוצה במעבדות כימיה אנליטית.
תיאור השיטה

גרווימטריה משמשת לאפיון תמיסה יונית, כלומר מציאת סוגי היונים בתמיסה וכמותם. חלק מהיונים בטבע הם חסרי צבע או ריח, ולא ניתן לזהותם ללא שימוש במכשור מיוחד או בחומרים מיוחדים. ראשית יש לשער איזה סוג יון נמצא בתמיסה, ואז יש למצוא יון במטען נגדי. לא כל יון במטען נגדי מתאים, עליו ליצור מלח קשה תמס עם היון החשוד, וכן להופיע לפחות במלח קל תמס אחד.
בתהליך המדידה, מוסיפים את המלח קל התמס עם היון הנגדי לתמיסה. אם נוצר משקע הרי שנוצר מלח קשה תמס, והיון המשוער כנראה נוכח. אם לא נוצר משקע היון המשוער לא נמצא בתמיסה. למציאת ריכוז היונים בתמיסה, שוקלים את כמות המלח קשה התמס אותו יצרנו. בעזרת הנוסחה של התגובה הכימית ונפח התמיסה ניתן לקבל את ריכוז היונים בתמיסה.
תיאור השיטה > דוגמה

נאמר כי נהר מסוים חשוד בזיהום של יוני עופרת (דבר הקורה לעיתים באזורים הסמוכים למפעלי תעשייה) ולא צפויה הימצאותם של יונים אחרים. ראשית על החוקר לדגום נפח של מים מהנהר. צריך לאתר מלח קשה תמס במים של עופרת, בדרך כלל במאגרי נתונים (לדוגמה). אחד המלחים האלו הוא למשל עופרת דו-כלורית ( {\ce {PbCl2}}). היון הנגדי הוא אם כן יון כלור. כעת על החוקר לאתר מלח של כלור שהוא קל תמס במים, במקרה זה מדובר במקרה הנפוץ של מלח בישול ( {\ce {NaCl}}), שאותו מוסיף החוקר לדגימת מי הנהר. המלח יומס במים בתגובה הבאה:
{\ce {NaCl(s) ->Na+(aq) +Cl- (aq)}}
אם ישנם יוני עופרת בתמיסה תתרחש התגובה הבאה:
{\ce {Pb2+(aq) +2Cl- (aq)->PbCl2(s)}}
אם אין יוני עופרת לא תתרחש התגובה.
לכן, אם נוצר משקע בדגימה ישנם יוני עופרת, ואחרת אין כאלו.
תיאור השיטה > דוגמה > מציאת ריכוז היונים

נניח כי נפח הדגימה של מי הנהר הוא 0.01 ליטר.
יש להוסיף לדגימה כמות מספקת של מלח קל תמס כדי לשקע את כל יוני העופרת ולהשאיר עודף מלח נגדי מומס, לכן החוקר מוסיף את המלח קל התמס עד אשר לא נוצר יותר משקע.
לאחר מכן יש לסנן את התמיסה (למשל בעזרת נייר סינון או סינטרגלאס), לייבש את המלח ולשקול את המלח היבש.
הריכוז של יון העופרת בתמיסה נתון על ידי הנוסחה:
c={\frac {\frac {M\xi }{M_{w}}}{V}}
כאשר:  {\ce {c}} - ריכוז היון.  {\ce {M}} - מסת המלח קשה התמס.  {\ce {Mw}} - המסה המולרית של המלח קשה התמס.  \xi  - כמות מולי היון המתפרקת ממול אחד של מלח, שהיא גם מקדם היון בנוסחא האמפירית של המלח.  {\ce {V}} - נפח הדגימה.
אם נשקלו 0.2781 גרם, יש אלפית מול של המלח, ולכן אלפית מול של יוני עופרת. בהכפלה בנפח הדגימה, מדובר בעשירית מולר ריכוז יוני עופרת במי הנהר.
מנגנון תרמודינמי

יצירת גבישים גדולים, מבחינת מסה ונפח, חשובה, הן כדי להקל על הסינון, והן כדי לאפשר שימוש במלח. כדי ליצור גבישים גדולים יש לנתח את שלבי יצירת הגביש. כבכל תגובת גיבוש גם כאן ישנם שלשה שלבים עיקריים:
שלב האינדוקציה הוא הזמן העובר עד יצירת גרעיני גיבוש.
שלב הנוקלאציה הוא השלב בו נוצרים גרעיני הגיבוש.
שלב גידול הגבישים הוא השלב בו גרעיני הגיבוש הקיימים גדלים.
מנגנון תרמודינמי > שלב האינדוקציה

הגורמים הממשטרים את הגיבוש הם העדיפות האנתלפית של יצירת גבישים, (שכן יצירת קשרי כימיים כרוכה בשחרור אנרגיה), ומחסום האנרגיה של הגדלת הגביש כנגד אנרגיית פני השטח של הגביש. התוצאה היא הסתברות גבוהה ליצירת הרבה גבישים קטנים.
המעבר לשלב הנוקלאציה מתרחש כאשר גביש מסוים, למרות ההסתברות הנמוכה, גדל מעל הרדיוס הקריטי, שהוא הרדיוס ממנו והלאה גידול הגביש הופך אקסותרמי.
מנגנון תרמודינמי > שלב הנוקלאציה

הוא השלב בו הגבישים גדלים לכדי הרדיוס הקריטי. דבר זה יכול לקרות הסתברותית, או על ידי נוכחות של זיהום, שסביבו קל יותר לגביש להתגבש. כדי לעודד נוקליאציה מערבבים את התמיסה, ובכך להגדיל את מספר ההתנגשויות הפוריות.
מנגנון תרמודינמי > שלב גידול הגבישים

כדי לעודד את גידול הגבישים מניחים אותם בתמיסה חמה למשך זמן רב (מספר שעות), וזאת משום שאטומים ניתקים ומתחברים מהגבישים כל העת, וישנה הסתברות גבוהה יותר להתנגשות עם גביש גדול.
מנגנון תרמודינמי > שיטות להעצמת גודל הגבישים > ערבוב התמיסה

בערבוב התמיסה מושגות כמה מטרות, ראשית, הדרך שעוברת טיפת מלח קל תמס ארוכה יותר, ולכן מתנגשת ביותר יונים, ולכן משקעת יותר מלח קשה תמס. שנית, נוצרות יותר התנגשויות ולכן הגבישים גדלים, והסיכוי ליצירת גרעיני גיבוש גדל.
מנגנון תרמודינמי > שיטות להעצמת גודל הגבישים > טפטוף איטי של מלח קל התמס

בהאטת הטפטוף של מלח קל התמס, גדל זמן המגע בין המלחי קלי לקשי התמס, וגדלה ההסתברות ליצירת גרעיני גיבוש.
מנגנון תרמודינמי > שיטות להעצמת גודל הגבישים > הבשלת המשקע

בתהליך זה משאירים את התמיסה מחוממת למשך זמן רב (מספר שעות). בתהליך יונים יוצאים ונכנסים לגביש, וישנה הסתברות גבוהה יותר לקבלת יון בגביש גדול מאשר בגביש קטן: משום ששטחו רב יותר, ההתנגשות בו מסתברת יותר. כך יון שיוצא מגביש קטן סביר יותר שיחזור לגביש גדול.
מנגנון תרמודינמי > שיטות להעצמת גודל הגבישים > התאמת ריכוז המגיבים

נמצא שהגודל הסופי של הגבישים פרופורציונלי הפוך לרמת הסופרסטורציה היחסית של התמיסה:
כאשר  \ Qהוא ריכוז המגיבים ברגע הערבוב (הריכוז אילו לא היה נוצר משקע) ו- \ Sריכוז שיווי המשקל. בלשון פשוטה יותר, הוספת יתר של המלח קל התמס תגרור יצירת מרכזי גיבוש חדשים, במקום גידול הגבישים הקיימים.
מנגנון תרמודינמי > שיטות להעצמת גודל הגבישים > בחירת המלחים והטמפרטורה

ככל שקבוע המסיסות של המלח קטן יותר, הגיבוש קל יותר. ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר, פחות גיבוש מתרחש.
מידת הניקיון של הגבישים

יצירת גבישים נקיים (כלומר ללא אטומים שאינם היון המנוטר או היון הנגדי) חשובה הן לדיוק המדידה, והן לשימוש במלח אחר-כך. ישנם שני סוגים של תהליכים המזהמים את הגביש:
תהליכים היוצרים תערובת - ספיחה, ספיגה, כליאה, תהליכים בהם אטום לא ילידי מוקף בגביש מסביבו.
תהליכים היוצרים תרכובת - תהליכים בהם אטום לא ילידי יוצר קשר כימי עם אחד היונים בגביש.
מידת הניקיון של הגבישים > שיטות להפחתת אי הניקיונות > שטיפה

התזת נוזל על המלח לפי ייבושו. תפקיד השטיפה הוא לנקות את הגבישים מזיהומים שנספחו על פניהם, וממלחים נוספים העשויים להמצא בתמיסה. עם זאת, שטיפה עלולה לגרום לשני גבישים הקשורים בצורה חלשה זה לזה להתפרק.
מידת הניקיון של הגבישים > שיטות להפחתת אי הניקיונות > הבשלת המשקע

בתהליך זה משאירים את התמיסה מחוממת למשך זמן רב (מספר שעות). במהלך הזמן יונים יוצאים ונכנסים לגביש, וישנה הסתברות גבוהה יותר לקבלת יון אנאליט או יון נגדי, מאשר לקליטה של יון מזהם.
יתרונות וחסרנות השיטה

ניתן למנות כמה יתרונות לשיטה זו:
ראשית היא בת יישום למגוון רחב של יונים כמוסבר למעלה. שנית, יחסית לשיטות ניטור וכימות אחרות, (בליעה אטומית למשל), המכשור בו השיטה משתמשת הוא זול ופשוט. שלישית, מסה (בניגוד למשל לנפח) היא גודל קל לכימות בדרגת דיוק גבוהה בעלויות נמוכות, ומכאן דיוק רב שהשיטה עשויה להציע. רביעית, בגלל פשטותה היא לא דורשת הכשרה מוקדמת, או מיומנות מיוחדת (בניגוד למשל לשיטת אלקטרוכימיות הדורשות ידע מוקדם בנושא).
עם זאת לשיטה ישנם גם כמה חסרונות: סף הדקטציה של השיטה תלוי במאזניים. לשון אחרת, דרוש לפחות 1 מ"ג במאזניים מתקדמים, או 10 מ"ג במאזניים אופייניים, של מלח קשה תמס כדי לאתר את היונים בתמיסה ולכמת אותם. לשיטה גם מגבלות טכניות, שכן, על פי טיב המסנן נבררים גודלי הגבישים שהשיטה מסננת. כלומר ישנם גבישים בגודל מסוים שלא יסתננו, ובכך ייפגע דיוק הניסוי.
תופעה נוספת הקשורה לעניין זה היא סתימת מסננים, מכיוון שנכון להיום לא ידועה דרך לשליטה בגודל של כל גביש וגביש אלא רק הכוונת התפלגותם, בהכרח נוצרים גם גבישים קטנים מגודל החורים במסנן, אלו נתקעים בחורים וסותמים אותו. בכפוף לאופן ביצוע הניסוי, בחלק מהמקרים לא ניתן להשתמש בתמיסה המסוננת, למשל במקרה של שימוש במסנן זכוכית ("סינטרגלאס").
ראו גם

מסנן זכוכית
אנליזה תרמוגרווימטרית
הערות שוליים

↑  CRC Handbook of Chemistry and Physics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543905905171  BnF: cb12307026b (data)  LCCN: sh88003878
דניס א. טיילור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 קנדה 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 dennisetaylor.org
 
דניס א. טיילור (באנגלית: Dennis E. Taylor) הוא סופר קנדי ומתכנת מחשבים לשעבר, הידוע בסיפורי מדע בדיוני קשה המתרכזים באינטראקציה בין בינה מלאכותית למצב האנושי.
קריירה

במהלך עבודתו כמתכנת מחשבים, טיילור פרסם את הרומן הראשון עצמאית והחל לעבוד עם סוכן כדי לנסות לפרסם את הרומן השני שלו We Are Legion. שבסופו של דבר פורסם דרך זרוע ההוצאה לאור של סוכנו וזכויות לגרסת ספר האודיו נמכרו ל-Audible. לאחר ההקלטה, "We Are Legion" הפך לאחד מספרי האודיו הפופולריים ביותר בשירות וזכה בפרס ספר המדע הבדיוני הטוב ביותר של השנה.
הרומן של טיילור "The Singularity Trap" משנת 2018, כמו גם הרומן "Heaven's River" משנת 2020, הופיע לראשונה ברשימת ספרי האודיו הבדיוניים רבי המכר של ניו יורק טיימס.
בספטמבר 2020, טיילור הוציא את הרומן השישי של "Heaven's River", ספר ההמשך בסדרה "בוביוורס".
נושאים עיקריים

הסדרה "Bobiverse" וכן הספר Outland של טיילור בוחנים כיצד טכנולוגיות כמו קריוניקה, העלאת מחשבות ובינה מלאכותית העשויות לשנות את החברה ואת המצב האנושי. נושא מרכזי נוסף בכתביו הוא סיכון אסון עולמי, המופיע גם "Outland" וגם ב-"Singularity trap".
חייו האישיים

טיילור גר מחוץ לוונקובר, קנדה עם אשתו בליין ובתו טינה.
ביבליוגרפיה > רומנים

| שנה | כותרת | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Outland | פורסם עצמאית וב-2018 הורד מפרסום. |  |
| 2016 | We Are Legion (We Are Bob) | סדרת בוביוורס, ספר 1 |  |
| 2017 | For We Are Many | סדרת בוביוורס, ספר 2 |  |
| 2017 | All These Worlds | סדרת בוביוורס, ספר 3 |  |
| 2018 | The Singularity Trap | רב המכר של הניו יורק טיימס |  |
| 2019 | Outland | פרסום מחודש של הספר מ-2015 |  |
| 2020 | Heaven's River | סדרת בוביוורס, ספר 4. רב המכר של הניו יורק טיימס |  |
| 2022 | Roadkill |  |  |
ביבליוגרפיה > סיפורים קצרים

| שנה | כותרת | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | A Change of Plans | חלק מאנטולוגיית: Explorations: Colony (Explorations Volume Four) |  |
| 2020 | Feedback | הפקה מקורית של Audible |  |
הכרה

עבודותיו של טיילור תורגמו למספר שפות, כולל יפנית, גרמנית, וצרפתית.
הרומן (We Are Legion (We Are Bob הגיע לגמר של טקס פרסי סיון לשנת 2019.
באוקטובר 2018 צורף טיילור למועצה המייעצת למדע בדיוני של קרן X-Prize כ-"Visionary storyteller". קבוצה זו של סופרי מדע בדיוני מייעצת לצוות של X-Prize בנושא חיזוי העתיד.
ראו גם

סינגולריות טכנולוגית
מסע בין-כוכבי
הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  קאסל, Niestetal 
 חברים:  85,556 (נכון ל־6 במרץ 2019) 
 יושב ראש:  וולפגנג שניידרהאן 
 עובדים:  567 (נכון ל־2018), 540 (נכון ל־2020) 
 תקופת הפעילות:  16 בדצמבר 1919 – הווה (104 שנים) 
 פרסים והוקרה:  הפרס הלאומי הגרמני (2016) 
 www.volksbund.de
 
הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה (בגרמנית: Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge, ובראשי תיבות VDK) היא ארגון גרמני, המופקד על הקמתם, שימורם ותחזוקתם של קברי מלחמה גרמניים באירופה ובאזורים אחרים בעולם, מרביתם משתי מלחמות העולם. הוועדה מטפלת בקבריהם של 2.75 מיליון איש ומנציחה את שמותיהם של כ-5.4 מיליון איש.
היסטוריה

הוועדה הוקמה ב-16 בדצמבר 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, כגוף פרטי הפתוח לכל לחברות. היא הוסמכה כגוף הגרמני הרשמי לעניין סעיף 225 לחוזה ורסאי, העוסק בטיפול בקברי המלחמה של הצדדים לחוזה. ב-1926 התקבע הלוגו שלה, הכולל חמישה צלבים.
במלחמה נפלו 1.937 מיליון חיילים גרמנים, ורק עשירית מאלו נקברו בגרמניה. בצרפת נקברו 930 אלף, בבלגיה 134 אלף, בפולין 400 אלף ובתחומי ברית המועצות 115 אלף. ב-1929 השלימה הוועדה סקר שהעלה כי ב-28 ארצות היו פזורים 13 אלף אתרי קבורה גרמניים, שהכילו קברים בודדים ועד מספר רב שלהם.
במהלך שנות ה-30 הקימה הוועדה מספר רב של בתי קברות צבאיים קבועים לחללי האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה באירופה ובמקומות אחרים. רבים מהם היו אתרים מרכזים שאליהם נאספו חללים מאתרי קבורה קטנים. הוועדה לא אימצה תבנית אחידה של מצבות ואנדרטאות, כפי שעשו בריטניה, צרפת וארצות הברית, והחליטה להשתדל להתאים אותן ואת הגינון לתנאים המקומיים של כל אתר ואתר.
במהלך מלחמת העולם השנייה לא הייתה הוועדה פעילה. היא חידשה את פעילותה לאחריה והקימה כ-400 בתי קברות צבאיים בתחומי גרמניה. ב-1954 הטיל עליה הקנצלר קונראד אדנאואר לטפל בקברי המלחמה הגרמניים שמחוץ לגרמניה. רק ב-1966 נחתם הסכם בין גרמניה לבין צרפת שאיפשר את פעולת הוועדה בתחומיה.
לאחר סיום המלחמה הקרה ב-1991 חלה מהפכה בפעילות הוועדה, משנפתחה בפניה הגישה לארצות מזרח אירופה, שבהן ממוקמים מרבית קברי חללי המלחמה הגרמניים. מאותה שנה הקימה או שיפצה הוועדה במזרח ומרכז אירופה 188 בתי קברות של מלחמת העולם הראשונה וכ-330 בתי קברות צבאיים של מלחמת העולם השנייה, והביאה לקבורה מחדש כ-764 אלף חללים.
פעילות

הוועדה מטפלת בקברי המלחמה של 2.75 מיליון איש, הפזורים ב-46 מדינות שונות. בטיפולה של הוועדה 832 בתי קברות צבאיים משתי מלחמות העולם. תפקידה כולל גם טיפול שוטף בשרידי גופות המתגלים כל העת (למשל בעת עבודות בנייה ופיתוח) וקבורתם בבתי הקברות הקיימים וכן איתור קברי מלחמה שטרם סומנו באמצעות ניתוח מידע היסטורי מגוון. בשנת 2019 בלבד טיפלה הוועדה בקבורתן מחדש של 19,735 גופות שהתגלו במסגרת פעולתה. כך למשל, כ-1,800 מאותן גופות הובאו לקבורה בבית הקברות ברוסוסצ'קה שליד וולגוגרד (לשעבר סטלינגרד) שברוסיה, שבו טמונים כ-65,000 חללים. הוועדה טיפלה בקבורת שבויי מלחמה גרמנים שנטמנו במאות אתרי קבורה שונים, אשר מרביתם פונו.
הוועדה מופקדת גם על טיפול ב-800 אתרי קבורה והנצחה שנוצרו בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה (1870-71) ועל קברים ואנדרטאות ממלחמת שלזוויג הראשונה, מלחמת שלזוויג השנייה (שתיהן במאה ה-19) והעידן הקולוניאלי הגרמני.
עד 2019 חתמה הוועדה על הסכמי הסדרה דו-צדדיים של פעילותה עם 46 מדינות.
הוועדה פועלת בשיתוף פעולה עם הארכיון הפדרלי הגרמני וארכיונים נוספים המכילים מידע על החללים הגרמנים משתי מלחמות העולם וכן עם הצלב האדום הגרמני. היא משמרת את המידע אודות קברי המלחמה במאמץ להמשיך באיתור קבריהם של נעדרים גרמניים. הוועדה גם מתעדת את שמות הנעדרים.
הוועדה מקיימת מאגר נתונים ציבורי מקוון ובו מידע על בתי הקברות שבאחזקתה ועל 5.4 מיליון חללים, מהם כ-895 אלף הטמונים בתחומי גרמניה (לא כולל באתרי קבורה פרטיים). מידע נוסף הכלול במאגר הוא שמותיהם חללי גייסות עזר זרים של גרמניה במלחמה, של חללי הפצצות על גרמניה ושל חללים שמתו בשבי. הוועדה מטפלת בבקשות לבירור ואחזור מידע המוגשות לה על ידי הציבור. הוועדה עוסקת גם בפעילות חינוכית.
ארגון

הוועדה ממלאת את תפקידה באמצעות כ-550 עובדים קבועים וכ-8,000 מתנדבים. מטה הוועדה שוכן בעיר קאסל. בשנת 2019 הגיעו הוצאותיה לסכום של 52 מיליון אירו, שמחציתו הוצא על תחזוקת האתרים שבטיפולה. 2/3 מהכנסותיה מגיעות מתרומות פרטיות, בין היתר מכ-82 אלף חברי הוועדה, והיתר משולמות על ידי הממשלה הפדרלית הגרמנית ומדינות גרמניה.
ב-2016 מונה גנרל וולפגנג שניידרהאן לנשיא הוועדה. נשיא גרמניה המכהן משמש כפטרון הוועדה.
ראו גם

בית הקברות לחיילים הגרמנים בנצרת
בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס
בתי הקברות הצבאיים של המערכה בנורמנדי
ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
הוועדה האמריקנית למצבות קרב
הערות שוליים

↑  ראו סעיף 225 לחוזה ורסאי, באתר ויקיטקסט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269646605171  GND: 40440-8  ISNI: 0000 0000 8632 2406  LCCN: n82250567  MusicBrainz: 7b5d5236-1dae-4a2e-bf91-5c2a67a78ea7  NKC: kn20030814007  SUDOC: 146954408  VIAF: 124914278   WorldCat (עם VIAF): 124914278 
בית קברות בטיפול הוועדה בסולר (אנ') שבצרפת
מצבה של חלל יהודי בצרפת
ה'ש"ץ

ה'ש"ץ או ה'ש"צ (5,390) ובקיצור ש"ץ או ש"צ – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 1629, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 1630.
המולד של תשרי חל ביום שני, 21 שעות ו-833 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכה. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-284. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 14 (סימנה ידלוז) במחזור השמש ה-193.
שנה זו היא שנת 1,561 לחורבן הבית, ושנת 1,941 לשטרות.
נולדו

י"א בתמוז - שמואל אופנהיימר, בנקאי יהודי, דיפלומט חצר קיסרי באימפריה הרומית הקדושה, שדלן, ופילנתרופ (נפטר ה'תס"ג).
נפטרו

י"א בניסן – ר' ישעיה הלוי הורוביץ, השל"ה הקדוש
כ"ד בניסן – משה שמוקלר, בן הקהילה היהודית בפשמישל, הועלה על המוקד על קידוש השם בעקבות עלילת חילול לחם הקודש. יום זה נקבע מכאן ואילך לתענית ציבור קהילתית.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
הומניטריות

מנהלת שכנות טובה, חיילת ישראלית מסייעת לפליטים ממלחמת האזרחים בסוריה
רופא נפאלי ורופא אמריקני מטפלים באישה בנפאל במסגרת משלחת רפואית.
מתנדב ביחידת מענה החירום האירופית של הצלב האדום בודק את איכות המים בנקודת חלוקה
הומניטריות (באנגלית: Humanitarianism) או אֱנוֹשְׁתָנוּת היא אמונה אקטיבית בערך חיי אדם, תוך מימוש של יחס מיטיב וסיוע פעיל לבני אדם אחרים על מנת להפחית את הסבל ולשפר את התנאים האנושיים מסיבות מוסריות, אלטרואיסטיות ורגשיות. היבט אחד של הומניטריות הוא הסיוע לבני אדם בעיתות חירום – סיוע העשוי להיות קשור בשמירה על זכויות אדם, בפעילות ממשלתית, בסיוע בפיתוח ובפילנתרופיה.
רעיונות הומניטריים החלו לבוא לידי ביטוי ברפורמות חברתיות בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, בין היתר בעקבות המצוקה הכלכלית שיצרה המהפכה התעשייתית באנגליה כגון התנועה למאבק בעבודת ילדים. רעיונות הומניטריים עמדו במרכז עבודתם של פלורנס נייטינגייל מייסדת מקצוע הסיעוד המודרני וז'אן אנרי דינן מייסד הצלב האדום. הנרי סולט ייסד ארגון בשם 'הליגה ההומניטרית' אשר פעל באנגליה (1891–1919) כקבוצת הסברה שקידמה את הרעיון של הימנעות מפגיעה בכל יצור חי.
כיום, המונח הומניטריות משמש בעיקר לתיאור החשיבה והדוקטרינות שמאחורי תגובות חירום למשברים הומניטריים. אחד המוסדות המזוהים עם רעיון זה הוא הצלב האדום.
עקרונות ההומניטריות

הומניטריות היא פעמים רבות אידאולוגיה בילתי פורמלית, המתאפיינת בעשייה. עם זאת, ניתן לאמר שעשיה הומניטרית מבוססת על ההשקפה לפיה בני אדם ככלל ראויים לכבוד ולתנאי קיום בסיסיים, והומניטריסטים פועלים פעמים רבות לקידום רווחת האנושות כולה – ובניגוד לגישה של חלוקה ל'אנחנו' ו'הם'. פעמים רבות תפיסת עולם זו מתכתבת עם התנגדות לעבדות, להפרת זכויות אדם ולאפליה על בסיס מאפיינים כמו צבע עור, דת, מוצא או מקום לידה. הומניטריות דוחפת אנשים להציל חיים, להקל על סבל ולקדם את כבוד האדם באסונות טבע או באסונות מעשה ידי אדם. הומניטריות מאומצת על ידי תנועות ואנשים מכל רחבי הקשת הפוליטית. ניתן לסכם את האידאולוגיה הבלתי פורמלית בציטוט מאת אלברט שוויצר: "הומניטריות משמעה לעולם לא להקריב אדם למטרה כלשהי".
בפרשנות על העקרונות הבסיסיים של הצלב האדום, טען ג'יו פיקטט באשר למאפיינים האוניברסליים של ההומניטריות: "מקורו של עיקרון האנושיות הוא במהותו של המוסר החברתי שניתן לסכם אותו במשפט אחד, עשו לאחרים רק מה שתרצו שיעשו לכם. ניתן למצוא את הציווי הבסיסי הזה, בצורה כמעט זהה, בכל הדתות הגדולות: הברהמיניזם, הבודהיזם, הנצרות, הקונפוציאניזם, האסלאם, היהדות והטאואיזם. זהו גם כלל הזהב של הפוזיטיביסטים, שאינם מתחייבים לשום דת אלא רק לנתונים העולים מהניסיון, בשם התבונה בלבד. אכן, אין בכלל צורך להיעזר במושגים רגשיים או טרנסצנדנטליים כדי להכיר ביתרון של אנשים העובדים יחד כדי לשפר את מצבם".
ניקולס דה טורנטה, לשעבר המנכ"ל של רופאים ללא גבולות ארצות הברית כותב: "העקרונות החשובים ביותר של פעולה הומניטרית הם אנושיות, נייטרליות, עצמאות וחוסר משוא פנים, המעמידים את האמונה שלכל בני האדם יש כבוד שווה מתוקף היותם בני אדם, על בסיס צורך בלבד, ללא אפליה בין הנמענים. על ארגונים הומניטריים להימנע מלהשתתף בפעולות איבה או נקיטת פעולות התומכות בצד אחד של הסכסוך על פני אחר, או הפעולות משרתות את האינטרסים של אג'נדות פוליטיות, דתיות או אחרות.
עקרונות יסוד אלו משרתים שתי מטרות חיוניות: הם מגלמים את התכלית היחידה של הפעולה ההומניטרית להקל על הסבל, ללא תנאי וללא כל מניע נסתר. הם גם משמשים כמסמך רקע לפיתוח כלים מבצעיים המסייעים בקבלת הסכמת קהילות לנוכחות ופעילויות של ארגונים הומניטריים, במיוחד בהקשרים רגישים מאוד".
הומניטריות דיגיטלית

התפתחות האינטרנט והרשתות החברתיות פתחו זירה נוספת לפעולה הומניטרית. כך התייחס למשל פטריק מאייר במונח 'הומניטריות דיגיטלית כדי לתאר עבודת מיפוי המונים עבור נפגעי רעידת האדמה בהאיטי ב-2010. וינסנט פבירר ציין כי מדיה חברתית יכולה לסייע להגביר את המודעות למצב לארגונים שעשויה לשפר את התכנון האסטרטגי והלוגיסטי, וציין אף הוא את עבודת המיפוי במהלך רעידת האדמה בהאיטי, תוך שימוש ב'פלטפורמות הומניטריות דיגיטליות' כגון Standby Task Force, OpenStreetMap ואחרות שהופעלו מאז גם באירועי אסון נוספים.
הערות שוליים

↑  החלטות האקדמיה בישיבתה האחרונה (אייר תשפ"ב, מאי 2022), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏9 ביוני 2022
↑  אֱנוֹשְׁתָנוּת במילון מדע המדינה (תשפ"ב), 2022, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4203232-5
הומר (אלסקה)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אלסקה אלסקה
 מחוז:  מחוז חצי האי קנאיי
 תאריך ייסוד:  13 במרץ 1964
 שטח:  69.4 קמ"ר
 גובה:  29 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,522 (2020)
  ‑ צפיפות:  72 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  59°38′35″N 151°31′34″W﻿ / ﻿59.6431°N 151.526°W﻿ / 59.6431; -151.526 
 אזור זמן:  UTC -9
 www.ci.homer.ak.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהומר(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהומר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הומר (באנגלית: Homer) הוא עיר ומושב המחוז של מחוז חצי האי קנאיי אשר במדינת אלסקה שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית נכון לשנת 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-5,522 תושבים.