stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שביט מקנוט

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  שמש
 מידע כללי
 סוג:  שביט
 תאריך גילוי:  7 באוגוסט 2006 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  −9,074±487 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  1.000019 (נכון ל־26 בנובמבר 2006) 
 נטיית מסלול:  77.837±0.00008 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  5.4 
 
שביט מקנוט, הידוע גם בתור השביט הגדול של 2007, שכינויו הרשמי C/2006 P1, הוא שביט לא מחזורי, שהתגלה ב-7 באוגוסט 2006 על ידי האסטרונום הבריטי-אוסטרלי רוברט מקנוט(אנ') ממצפה באוסטרליה. מקנוט היה השביט הבהיר ביותר זה למעלה מ-40 שנה, ונראה בקלות בעין בלתי מזוינת מחצי הכדור הדרומי בינואר ובפברואר 2007.
עם בהירות נראית מרבית של 5.5-, השביט היה השני בבהירותו מאז 1935. בסביבות הפריהליון ב-12 בינואר, הוא נראה ברחבי העולם לאור יום. זנבו הגיע בשיאו לאורך משוער של 35 מעלות.
גילוי

מקנוט גילה את השביט בתמונת CCD ב-7 באוגוסט 2006 במהלך תצפיות שגרתיות של סקר למיפוי אובייקטים קרובים שעשויים להתנגש בכדור הארץ. השביט התגלה בקבוצת נושא הנחש, עמום מאוד, בעוצמה של 17+ בערך. מאוגוסט עד נובמבר 2006, השביט צולם ונעקב כשהוא נע דרך קבוצת נושא הנחש וקבוצת עקרב, והתבהר לבהירות נראית של 9+, עדיין עמום מכדי שניתן יהיה לראות אותו בעין בלתי מזוינת. במשך רוב חודש דצמבר, לא ניתן היה לצפות בשביט בשל זוהר השמש.
כאשר הופיע מחדש בתחילת ינואר 2007, התבהר השביט משמעותית, וניתן היה לצפות בו בעין בלתי מזוינת. צופים בחצי הכדור הצפוני, יכלו לראותו במזל קשת ובקבוצות הכוכבים הסמוכות, עד ל-13 בינואר בערך. הפריהליון היה 12 בינואר במרחק של 0.17 יחידות אסטרונומיות. ב-12 בינואר נכנס השביט לשדה הראייה של טלסקופ החלל SOHO, וניתן היה לצפות בו באינטרנט כמעט בזמן אמת. ב-16 בינואר יצא השביט משדה הראייה של SOHO. בשל קרבתו לשמש, לצופים הקרקעיים של חצי הכדור הצפוני היה חלון קצר לצפייה, וניתן היה לזהות את השביט רק במהלך דמדומים בהירים.
כשהגיע לפריהליון ב-12 בינואר, הוא הפך לשביט הבהיר ביותר מאז השביט איקיה-סקי ב-1965. השביט זכה לכינוי השביט הגדול של 2007. ב-13 וב-14 בינואר 2007 השביט השביט הגיע לבהירות נראית מרבית של 5.5-. בין ה-12 ל-14 בינואר הוא היה בהיר מספיק כדי להיראות באור יום כ-5°-10° דרום מזרחית לשמש. ב-15 בינואר 2007 היה השביט קרוב ביותר לכדור הארץ, במרחק של 0.82 יחידות אסטרונומיות.
גשושית יוליסס

הגשושית יוליסס עברה באופן בלתי צפוי דרך זנבו של השביט ב-3 בפברואר 2007. עדויות על המפגש פורסמו בגיליון ה-1 באוקטובר 2007 של The Astrophysical Journal. יוליסס חלפה דרך זנב היונים של השביט כ-260 מיליון קילומטרים מגרעין השביט, וקריאת המכשירים הראתה שקיימת "כימיה מורכבת" באזור.
הספקטרומטר על גבי הגשושית מדד את הרכב זנבו של השביט וזיהה יונים בלתי צפויים. זו הייתה הפעם הראשונה שבה התגלו יוני חמצן O2+ ליד שביט. זה הצביע על כך שיוני רוח השמש, שהיו מיוננים מרוב האלקטרונים שלהם, רכשו אלקטרונים בזמן שעברו באטמוספירה של השביט.
מסלול

ניתוח מסלול השביט C/2006 P1 מראה כי הוא הגיע ישירות מענן אורט. מסלולו היפרבולי עם אקסצנטריות מעט גדולה מ-1 במהלך מעברו במערכת השמש הפנימית, אך האקסצנטריות תרד מתחת ל-1 לאחר ההתרחקות מהשפעת כוכבי הלכת, והוא יישאר קשור למערכת השמש, כשביט ענן אורט.
גלריה

שביט מקנוט מעל רייקאנס, איסלנד
מעל פרת', אוסטרליה
מערב אוסטרליה
צילום באור יום, ב-13 ינואר 2007, שווייצריה
הערות שוליים

↑  "Report on the comet discovery and progress from Robert McNaught's homepage". אורכב מ-המקור ב-19 בינואר 2007. נבדק ב-17 בינואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Brightest comets seen since 1935". Harvard. אורכב מ-המקור ב-28 בדצמבר 2011. נבדק ב-12 בינואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)"Brightest comets seen since 1935".
1 2  "Kronk's Cometography – C/2006 P1". נבדק ב-21 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Brightest Comet in Over Forty Years". SOHO (Hot Shots). 4 בפברואר 2007. נבדק ב-18 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Great Comet of 2007: Watch it on the Web(הקישור אינו פעיל, January 2018) Yahoo News, January by Joe Rao of SPACE.com Skywatching Columnist.
↑  "C/2006 P1 (McNaught)".
↑  "Untitled Document".
↑  "Southern Comets Homepage". נבדק ב-17 בינואר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "A chance encounter with a comet". Astronomy. 2 באוקטובר 2007. אורכב מ-המקור ב-6 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Neugebauer, M.;  et al. (2007). "Encounter of the Ulysses Spacecraft with the Ion Tail of Comet MCNaught". The Astrophysical Journal. 667 (2): 1262–1266. Bibcode:2007ApJ...667.1262N. doi:10.1086/521019.
↑  coms06, people.ast.cam.ac.uk
↑  "McNaught (C/2006 P1): Heliocentric elements 2006–2050". Jet Propulsion Laboratory. 18 ביולי 2007. נבדק ב-10 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
אנימציה של מסלול גשושית יוליסס מ-6 באוקטובר 1990 עד 29 ביוני 2009

     Ulysses ·      Earth ·      Jupiter ·      שביט מקנוט ·      C/1996 B2 ·      C/1999 T1
אנגלית תיכונה

| --- | --- |

עמוד מתוך הספר סיפורי קנטרברי שכתוב באנגלית תיכונה.
 מדינות:  הממלכה המאוחדת 
 אזורים:  אנגליה, סקוטלנד וויילס
 דוברים:  השפה התפתחה לאנגלית מודרנית מוקדמת עד המאה ה-16
 כתב:  אלפבית לטיני 
 משפחה:  הודו-אירופית גרמאנית אנגלו-פריזית
 לאום:  אנגלים
 קוד שפה:  enm
 קוד ISO 639-2:  enm 
 קוד ISO 639-3:  enm 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
מסמך ביל אוף רייטס משנת 1689
אנגלית תיכונה או אנגלית ביניים (באנגלית: Middle English) היא שפה שהייתה מדוברת בסביבות השנים 1100–1500 ברחבי אנגליה. האנגלית התיכונה התפתחה מהשפה האנגלית העתיקה והושפעה רבות מצרפתית עתיקה, עקב חילופי המעמד השליטים באנגליה מאנגלו-סקסים לנורמנים (דוברי צרפתית עתיקה) בתקופת ממלכת אנגליה הנורמנית, לאחר כיבוש אנגליה על ידי ויליאם הכובש מנורמנדי. לקראת סוף תקופה זו, החלו שינויים רבים בהגיית התנועות בשפה האנגלית, אך האיות האנגלי לא הותאם לשינויים, דבר שגרם לאי־התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא היה אמור לייצג.
מן השפה האנגלית התיכונה התפתחו השפה הסקוטית והשפה האנגלית המודרנית המוקדמת (אנ'), שממנה התפתחה האנגלית המודרנית.
שינויים בפונולוגיה מהאנגלית העתיקה

להלן טבלת העיצורים באנגלית תיכונה:
|  | שפתי | שיני | מכתשי | בתר-מכתשי | חכי | וילוני | סדקי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אפי | m |  | n |  |  | (ŋ) |  |
| סותם | p b |  | t d | tʃ dʒ |  | k ɡ |  |
| חוכך | (f v | θ ð | s z | ʃ | (ç | (x | h |
קפלר-1649c

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  קפלר-1649c
  ‑ עלייה ישרה:  292.5029676 מעלה
  ‑ נטייה:  41.8299933 מעלה
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת חוץ-שמשי
 תאריך גילוי:  15 באפריל 2020
 מגלה:  טלסקופ החלל קפלר
 שיטת גילוי:  transit method 
 מאפיינים מסלוליים
 זמן הקפה:  19.53527±0.0001 יממה
 נטיית מסלול:  89.339±0.056 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  1.06±0.15 רדיוס כדור הארץ
 טמפרטורה ממוצעת:  ~234±20 K
 מסדי נתונים
 Extrasolar Planets Encyclopaedia:  רדיוס כדור הארץ/ דף נתונים
 SIMBAD:  דף נתונים
 
כוכב קפלר-1649c בהשוואה לכדור הארץ
קפלר-1649c (באנגלית: Kepler-1649c) הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את כוכב הגמד האדום קפלר-1649, כ-300 שנות אור מכדור הארץ. בשנת 2020, ג'ף קופלין, מנהל משרד המדע K2 של פרויקט סט"י, תיאר אותו כ"כוכב הלכת הדומה ביותר לכדור הארץ" שנמצא עד כה על ידי טלסקופ החלל קפלר. הכוכב נחשב במקור לחיובי כוזב על ידי האלגוריתם הרובוטר של קפלר. קבוצת העבודה לקפלר חיובי כוזב פרסמה את תוצאות הבדיקה החוזרת ב־15 באפריל 2020.
מאפיינים > מסה ומסלול

כוכב הלכת החוץ-שמשי זוהה ככוכב לכת סלעי על ידי נאס"א והוא דומה מאוד לכדור הארץ מבחינת הגודל, עם רדיוס פי 1.06 מזה של כדור הארץ. לקפלר-1649c לוקח 19.5 ימי כדור הארץ רק כדי להגיע להקיף סביב הכוכב המארח שלה קפלר-1649, ננס אדום מסוג M. הקפתו נמצאת באזור הישיב במערכת הכוכבים שלו.
מאפיינים > אקלים

מעט מאוד ידוע על האקלים של קפלר-1649c. הוא מקבל אור מהכוכב המארח שלו בהיקף של 75% מהאור שכדור הארץ מקבל מהשמש; לפיכך, כתלות באטמוספירה, טמפרטורת פני השטח שלו עשויה להיות דומה מספיק לטמפרטורת כדור הארץ עד כדי הימצאותם של מים במצב נוזלי. הרכב האטמוספירה של קפלר -1649c לא ברור.
מאפיינים > כוכב מארח

קפלר-1649 הוא ננס אדום מסוג M המוערך בערך ¼ מרדיוס השמש המוכרת לנו. כשבמסלולו שני כוכבי לכת מאושרים בלבד, והשני Kepler-1649b. Kepler-1649b דומה לנוגה ממערכת השמש שלנו בשתי דרכים. ראשית, לקפלר-1649 ולנוגה יש מסלולים בערך במחצית הרדיוס של כוכבי הלכת הבאים הידועים (קפלר-1649c וכדור הארץ, בהתאמה). שנית, שניהם בגודל דומה.
סביבת מחיה

בעוד שקפלר עובר מסלול בתוך האזור הישיב של הכוכב המארח שלו, בגלל היעדר מידע על האטמוספירה של קפלר, לא ברור אם יכולים להימצא מים נוזליים על פני השטח שלו. החל משנת 2020 טרם נצפתה התפרצות סולארית מהכוכב המארח; עם זאת, מדענים מאמינים שכוכבים כאלה מועדים לפעילות התפרצות סולארית תכופה, וכי ייתכן שהתלקחויות כאלה פרצו את האטמוספירה של קפלר והפריעו לסיכוי הימצאות החיים על פניו.
ראו גם

כוכב לכת חוץ-שמשי
הערות שוליים

1 2  April 2020, Mike Wall 15. "Newfound alien planet may be most Earth-like yet". Space.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-16.
1 2  Georgiou, Aristos (16 באפריל 2020). "Potentially habitable exoplanet that is Earth-like in size and temperature was discovered 300 light-years away". Newsweek (באנגלית). נבדק ב-17 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Vanderburg, Andrew; Rowden, Pamela; Bryson, Steve; Coughlin, Jeffrey; Batalha, Natalie; Collins, Karen A.; Latham, David W.; Mullally, Susan E.; Colón, Knicole D. (2020-04-15). "A Habitable-zone Earth-sized Planet Rescued from False Positive Status". The Astrophysical Journal. 893 (1): L27. arXiv:2004.06725. Bibcode:2020arXiv200406725V. doi:10.3847/2041-8213/ab84e5. ISSN 2041-8213.
↑  Strickland, Ashley (15 באפריל 2020). "New potentially habitable exoplanet is similar in size and temperature to Earth". CNN. נבדק ב-17 באפריל 2020. The study published Wednesday in The Astrophysical Journal Letters. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Earth-Size, Habitable Zone Planet Found Hidden in Early NASA Kepler Data". Exoplanet Exploration: Planets Beyond our Solar System. נבדק ב-2020-04-16.
↑  Carter, Jamie. "Long-Dead Telescope Detects 'Most Similar Planet To Earth Ever Found' In A Star's 'Habitable Zone'". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2020-04-16.
1 2  McDonald, Rebecca (15 באפריל 2020). "Dedicated Team of Scientists Discover Habitable-Zone Earth-Size Planet in Kepler Data". Seti Institute. נבדק ב-17 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Exoplanet-catalog". Exoplanet Exploration: Planets Beyond our Solar System. נבדק ב-2020-04-16.
קפלר-1649c, הכוכב המארח ו-קפלר-1649b
ציור חזיון של פני השטח של קפלר-1649c עם הכוכב המארח ו-קפלר-1649b נראה ברקע
אוור אנדרסון

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 2007 (בת 17) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Ever Gabo Anderson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית
 פרופיל ב-IMDb
 
אוור גאבו אנדרסון (באנגלית: Ever Gabo Anderson; נולדה ב-3 בנובמבר 2007) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה

אנדרסון נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתם של השחקנית מילה יובוביץ' ושל במאי הקולנוע האנגלי פול וו. אס. אנדרסון (אנ'). יש לה שתי אחיות צעירות יותר, דשיאל ואוסיאן. היא ממוצא רוסי וסרבי דרך אמה, וממוצא אנגלי דרך אביה.
קריירה

הוריה ניסו להרתיע אותה מלהיכנס למשחק אך לא ניתן היה להניא אותה מהחלטתה. בגיל תשע, היא הצטלמה לשער של ווג במביני, בתמונה שצולמה על ידי אלן פון אונוורת'. היא גם צולמה על ידי קרל לגרפלד, מיקאל ינסון ופטר לינדברג.
הופעתה הראשונה בסרט עלילתי הייתה בסרט הקולנוע "האויב שבפנים: פרק הסיום" בשנת 2016, אותו ביים אביה. בסרט, היא גילמה את אלישיה מרקוס הצעירה, שאמה מגלמת בבגרותה.
במרץ 2020, נחשף שהיא תגלם גרסה צעירה יותר של נטשה רומנוף בסרט הקולנוע משנת 2021 "האלמנה השחורה". באותה שנה היא לוהקה לתפקיד וונדי דרלינג בסרט הקולנוע "פיטר פן וונדי" שהוקרן לראשונה ב-28 באפריל 2023.
חיים אישיים

אנדרסון מתאמת בטאקוונדו. היא גרה בשכונת הוליווד הילס (אנ') בלוס אנג'לס, קליפורניה. בנוסף לשפות האם שלה, אנגלית ורוסית, היא דוברת גם צרפתית ויפנית.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | האויב שבפנים: פרק הסיום | אליס מרקוס הצעירה / המלכה האדומה |  |
| 2021 | אלמנה שחורה | נטשה רומנוף הצעירה |  |
| 2023 | פיטר פן וונדי | וונדי דרלינג |  |
הערות שוליים

↑  "MillaJ.com :: The Official Milla Jovovich Website :: From Milla November 2007". www.millaj.com. אורכב מ-המקור ב-9 בפברואר 2020. נבדק ב-24 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  VanHoose, Benjamin (3 בפברואר 2020). "Family of Five! Milla Jovovich and Paul W.S. Anderson Welcome Daughter Osian". People. Meredith Corporation. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Milla Jovovich's Daughter Ever, 12, Opens Up About Having to 'Prove' Herself in Hollywood". PEOPLE.com (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2020. נבדק ב-24 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ever Anderson | An Articulation — Flaunt Magazine, Flaunt Magazine, ‏6 במרץ 2020
1 2  "Ever Anderson". Interview Magazine. 6 בדצמבר 2016. נבדק ב-1 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peter Pan e Wendy | Live-action terá refilmagens, saiba mais - Nerd Site, Nerd Site, ‏5 בundefined 2022
↑  Bardsley, Ella (28 בינואר 2020). "10 Things You Didn't Know About #LOVE23's Cover Star Ever Anderson". Love Magazine. Condé Nast Britain. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bear, BJ Panda (10 באפריל 2020). "Ever Anderson: An Articulation". Flaunt Magazine. נבדק ב-1 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kroll, Justin (10 במרץ 2020). "Disney's Live-Action 'Peter Pan' Movie Finds Its Wendy and Peter (Exclusive)". Variety. אורכב מ-המקור ב-11 במרץ 2020. נבדק ב-10 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1111042667  VIAF: 18147121768526392412   WorldCat (עם VIAF): 18147121768526392412
2C-B

| --- | --- |

 שם IUPAC
 2-(4-Bromo-2,5-dimethoxyphenyl)ethanamine
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C10H14BrNO2
 מסה מולרית:  260.131 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  2.48 ± 3.20 h
 מזהים
 קוד ATC:  66142-81-2
 מספר CAS:  66142-81-2
 PubChem:  98527
 ChemSpider:  88978
 
2C-B (4-Bromo-2,5-dimethoxyphenethylamine) הוא סם פסיכדלי ממשפחת ה-2C (אנ'). הוא סונתז לראשונה על ידי אלכסנדר שולגין בשנת 1974. בספרו של שולגין PiHKAL (אנ') טווח המינונים המומלץ הוא 12–24 מ"ג. בתור סם פסיכואקטיבי, 2C-B נמכר כאבקה לבנה, אך לפעמים גם בטבליות או כמוסות ג'ל. הסם לרוב נצרך בצורה אוראלית, אך ניתן לצרוך אותו גם דרך שאיפה או מכשיר אידוי. בעוד שהחומר משמש בעיקר כסם פסיכדלי, הוא משמש לפעמים גם כאמפתוגן-אנטקטוגן.
היסטוריה

הסם סונתז מ-2,5-dimethoxybenzaldehyde על ידי אלכסנדר שולגין. השימוש הראשוני שלו היה בקרב הקהילה הפסיכיאטרית כסם מדכא עכבות בזמן טיפול. הסם נמכר לראשונה לקהל הרחב כמעורר חשק מיני תחת השם EROX והיה מיוצר בגרמניה על ידי חברת תרופות בשם Drittewelle. במשך כמה שנים הוא היה זמין בטבליות ונמכר בהולנד בחנויות נוכחות תחת השם NEXUS.
הסם החל להיות פופולרי בארצות הברית כתחליף ל-MDMA מאז שהוא הוצא מהחוק ב-1985. רבים מהמשתמשים בסם היו בני נוער במסיבות רייב. הסם עדיין נמצא בשימוש ולעיתים נצרך על ידי משתמשים אשר חושבים שצרכו MDMA. שימוש בינלאומי בסם החל להיות נפוץ יותר בשנות האלפיים.
ישנה אבקה ורודה אשר נמכרת בשמות "טוסיבי", "טוסי" (בעיקר באמריקה הלטינית) או בישראל "דוסה". משתמשים רבים חושבים שמדובר ב-2CB אולם למעשה מדובר בערבוב של מספר סמים שנצבעו בוורוד, כגון קטמין, מתאמפטמין, משככי כאבים נרקוטיים ,MDMA, ולעיתים אף סמים אחרים (את כל הסמים מערבבים ביחד ארגוני פשיעה שונים בצורה חובבנית ולכן כל קבוצה תשתמש במתכון שונה).
מינון ורעילות

דרגות מינון (כמות):
נמוך (חלש) – 10 מ"ג או פחות.
סטנדרטי – 15–25 מ"ג.
גבוה (חזק) – 26 מ"ג ומעלה.
אין מידע רפואי לגבי מינון קטלני של הסם.
השפעות

2C-B מתואר לעיתים קרובות כשילוב בין LSD ל-MDMA (למרות שלדברי אנשים שהתנסו בסם, ההשפעות כלל לא מזכירות את אלה של ה- MDMA), אם כי אנשים רבים אינם יכולים לבטא זאת באופן שונה כאשר הם צריכים להסביר זאת, מכיוון של-2C-B השפעה ייחודית משלו. חלק מהמשתמשים חווים אופוריה, הזויות ראייה, חדות ראייה, חוש ריח מוגבר, חשק מיני מוגבר, קשיי ריכוז. הסם גורם לחלק מהמשתמשים לצחוק ולחייך באופן חריג, מגביר רגישות למוזיקה, חלק מהמשתמשים טוענים כי יכולים לראות צלילים ולשמוע רעשים וקולות. תופעת הלוואי השכיחה ביותר שדווחו על ידי אנשים במחקר הייתה בחילה, מה שהוביל להקאות בכמה מקרים בהם נלקחו מאכלים כבדים (כגון פיצה או קארי) זמן רב לפני נטילת ה-2C-B. כמו אצל פסיכדליים אחרים, עדיף לא לאכול שלוש עד ארבע שעות לפני הצריכה כדי למנוע בחילות או סיכויים להקיא ביותר. תופעת לוואי מעניינת נוספת, היא שמשתמשים רבים מדווחים כי לאחר החוויה הם יכולים לאכול ולישון בקלות.
זמן פעולה

זמן הפעולה של הסם תלוי כמות. בדרך כלל הוא מתחיל לעבוד לאחר 45–75 דק מרגע הבליעה הסם נצרך לרוב בצורה אוראלית ומשך ההשפעה שלו הוא בין 2–4 שעות.
הערות שוליים

↑  Shulgin, Alexander T, Pihkal : a chemical love story, Ann Shulgin. Berkeley, CA: Transform Press, ‏1991
↑  4-Bromo-2,5-Dimethoxyphenethylamine (Street Names: 2C-B, Nexus, 2’s, Toonies, Bromo, Spectrum, Venus), Drug Enforcement Administration, ‏פברואר 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ביבליותקה (פוטיוס)

| --- | --- |

שער הביבליותקה
 מידע כללי
 מאת:  פוטיוס
 שפת המקור:  יוונית עתיקה
 סוגה:  ביקורת ספרות
הביבליותקה (ביוונית: Βιβλιοθήκη) או מיריוביבלוס (Μυριόβιβλος, "עשרת אלפים ספרים") הייתה עבודה ספרותית של פוטיוס, פטריארך קונסטנטינופול במאה ה-9. פוטיוס הקדיש את העבודה לאחיו.
החיבור

הביבליותקה כוללת 279 ביקורות ספרים שפוטיוס קרא. החיבור לא נועד לשמש כספר עיון, אולם היה בשימוש כזה באופן נרחב במאה ה-9, ונחשב בדרך כלל כחיבור הביזנטי הראשון שניתן לקרוא לו "אנציקלופדיה". החיבורים שפוטיוס מציין הם לרוב של סופרים נוצרים ופגאניים החל מהמאה ה-5 לפנה"ס ועד לזמנו שלו במאה ה-9 לספירה. כמעט מחצית מהספרים הנזכרים על ידו לא שרדו עד ימינו. 280 הסעיפים בביבליותקה שונים באורכם, ממשפט בודד ועד מספר עמודים.
בית עבאס

מלומדים מסוימים מהעבר שיערו שהביבליותקה קובצה בבגדאד בזמן שליחותו של פוטיוס בחצר בית עבאס, מאחר שרבים מהחיבורים המוזכרים צוטטו לעיתים נדירות בתקופה שקדמה לפוטיוס, תקופה שמכונה "תקופת החושך" הביזנטית (בסביבות השנים 630–800), ומכיוון שהיה ידוע שהעבאסים התעניינו בחיבורי מדע ופילוסופיה יווניים. אולם מומחים מודרניים של תקופה זו בהיסטוריה הביזנטית הראו שפוטיוס לא יכול היה לקבץ את הביבליותקה שלו בבגדאד, מאחר שהוא מציין בפירוש בהקדמה שלו וגם בהערה הנוספת, שלאחר שנבחר לקחת חלק במשלחת, הוא שלח לאחיו סיכום של ספרים שקרא לפני כן, "מאז הזמן בו למדתי להבין ולהעריך ספרות", כלומר מאז נערותו. קושי נוסף בהנחה שהביבליותקה חוברה בזמן שליחותו ולא לפניה, מלבד דבריו המפורשים של פוטיוס עצמו, הוא שרוב החיבורים בביבליותקה הם על תאולוגיה נוצרית כנסייתית (פאטרולוגיה), ורוב החיבורים החילוניים הם היסטוריות, חיבורים דקדוקיים או ספרותיים, במיוחד רטוריים, יותר מאשר חיבורי פילוסופיה או מדע, והעבאסים לא הראו עניין בתרגום היסטוריה יוונית או ספרות יוונית גבוהה, כגון רטוריקה, והם גם לא התעניינו בתרגום חיבורים יווניים נוצריים. התעניינותם בטקסטים יווניים הייתה מוגבלת באופן כמעט בלבדי למדע, פילוסופיה ורפואה. למעשה, אין כמעט חפיפה (מלבד קלאודיוס גלנוס, פדניוס דיוסקורידס ווינדוניוס אנטוליוס (אנ')) בין מצאי החיבורים החילוניים בביבליותקה של פוטיוס לבין אותם חיבורים שתורגמו לערבית בתקופה העבאסית.
מתן שמות לכוכבי שביט

שביט מקנוט, קרוי על שם המגלה רוברט מקנוט. השביט מזוהה גם כשביט הגדול של 2007 ויש לו זיהוי ייעודי C/2006 P1.
במהלך ההיסטוריה, שביטים נצפו בשמיים, ויש תיעוד של מעברם. עם זאת, לאורך השנים, השתמשו במספר שיטות שונות כדי להעניק שם לשביטים. כתוצאה מכאן, יש מספר רב של שביטים המוכרים ביותר משם אחד.
השיטה הראשונה הנפוצה הייתה זיהוי השביטים לפי השנה בה הם נראו. לדוגמה, השביט הראשון המתועד שהתגלה על ידי טלסקופ, נקרא בתחילה השביט הגדול של 1680 (היום ידוע גם כשביט קירך, על שם האסטרונום הגרמני גוטפריד קירך (אנ')).
מאוחר יותר התפתחה נורמה של מתן שם לשביטים לפי האנשים המזוהים עם גילויים, כמו שביט הייל-בופ, או על שם אלו שביצעו את המחקר הראשון המקיף על השביט, כמו שביט האלי.
עם התפתחות הטכנולוגיה במאה ה-20, ועלייה משמעותית במספר השביטים שהתגלו, נוצר צורך לאפיין שיטה חדשה לזיהוי שביטים. שיטה זו זיהתה את השביט לפי מועד הפריהליון של מסלולו והסדר שבו הוא עבר אותו. מוסכמה זו הייתה בשימוש עד שנת 1994, שבה, לאחר עלייה משמעותית בגילוי וצורך לאפיון מחדש פותחה מוסכמה בינלאומית חדשה. השיטה הנוכחית נותנת זיהוי לפי סוג המסלול ולפי זמן גילוי השביט (לדוגמה C/2012 S1). האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הוא היחיד שאחראי על מתן שמות לשביטים וסיווגים באופן רשמי.
שביטים המזוהים לפי שנה

בעבר, לפני שהייתה שיטה מוסכמת להענקת שמות לגופים שמימיים, היו מגוון דרכים לכינוי של שביטים. לפני המאה ה-20 רוב השביטים זוהו לפי השנה שהם הופיעו, לדוגמה "השביט של 1702" (אנ').
שביטים בהירים במיוחד וגרמו לעניין הקהל הרחב, מעבר לקהילת האסטרונומיה, נקראו "גדולים", לדוגמת "השביט הגדול של 1680" או "השביט הגדול של 1882". אם היה יותר משביט כזה במהלך שנה קלנדרית, נוסף לשם את שם החודש בו הוא הופיע כמו "השביט הגדול של ינואר 1910", (אנ').
שביטים הנקראים על שם אישים

אחד השביטים המוקדמים המוזכרים בהיסטוריה הוא השביט של הקיסר (Caesar's Comet) הנקרא על שם יוליוס קיסר. שביט זה נצפה במשך 7 ימים, ונראה זמן קצר לאחר רציחתו. בהירותו הנראית של שביט זה הביא לפרשנות על הפיכתו לאל של יוליוס קיסר.
שביטים הנקראים על שם אישים > מתן שמות על שם החוקרים

לאחר שהאסטרונום אדמונד האלי הוכיח כי השביטים של 1531, 1607, 1682 הם בעצם אותו שביט והצליח לחזות בהצלחה את חזרתו ב-1759, שביט זה נודע כ"שביט האלי" לאחר מותו.
בצורה דומה, שני השביטים הבאים אשר מסלולם חושב להיות מחזורי, נודעו על שם האסטרונומים שחישבו את מסלולם ולא על שם מי שגילה אותם - שביט אנקה (אנ') על שם המתמטיקאי והאסטרונום יוהאן אנקה (אנ') ושביט ביאלה על שם ויליאם ביאלה (אנ').
עם חלוף הזמן שביטים מחזוריים היו נקראים על שם המגלים ואילו שהופיעו רק פעם אחת נקראו על פי השנה בה הם נצפו.
שביטים הנקראים על שם אישים > מתן שמות על פי המגלים

השביט הראשון אשר נקרא על שמו של מי שגילה אותו ולא מי שחישב את מסלולו הוא שביט פיי (השביט הרביעי המחזורי שנתגלה (אנ')), השביט נתגלה ב-1843 על ידי Hervé Faye ונקרא על שמו.
עם תחילת המאה ה-20 נוהג זה נעשה נפוץ ועדיין קיים. שביט יכול להיקרא על שם עד שלושה מגלים, העובדים יחדיו או שגילו אותו בנפרד זה מזה. לדוגמה השביט צ'וריומוב-גרסימנקו אשר גילו אותו בתצפיות שונות בלתי תלויות באותו זמן, או שביט סוויפט-טאטל, שהתגלה בנפרד על ידי לואיס סוויפט ב-16 ביולי 1862 ועל ידי הוראס טאטל ב-19 ביולי 1862.
בשנים האחרונות שביטים רבים התגלו בשיתוף פעולה של צוותים גדולים של אסטרונומים. במקרים אלו השביט המתגלה יקרא על שם הפרויקט או הטלסקופ שבו התגלה השביט. לדוגמה C/2011 L4 (פאנסטארס) נקרא על שם הטלסקופ בו הוא התגלה. לדוגמה, 160P / LINEAR התגלה על ידי פרויקט LINEAR (תוכנית לינקולן לגילוי גופים קרובי ארץ) (אנ'). השביט IRAS-Araki-Alcock (אנ'), אשר נכון ל-2017, הוא השביט שהתקרב למרחק הקצר ביותר מכדור הארץ, התגלה באופן עצמאי על ידי צוות טלסקופ החלל IRAS ואסטרונומים חובבים גניצ'י אראקי וג'ורג' אלקוק.
בעבר כאשר מספר שביטים התגלו על ידי אותו אדם, או קבוצת אנשים, היה נוסף מספר סידורי לשמות המגלים (עבור שביטים תקופתיים). לדוגמה: השביט שומייקר-לוי 9 הוא השביט התשיעי שהתגלה על ידי יוג'ין שומייקר, קרוליין שומייקר ודייוויד לוי.
כיום, התגליות הרבות של טלסקופים (לדוגמה, PanSTARRS או ISON) הופכות את הגישה של מתן שם ייחודי לכל שביט, לבלתי מעשית. במקום זה, משתמשים במספור שיטתי של שביטים לפי המוסכמה הבינלאומית.
מוסכמה בינלאומית לזיהוי שביטים > שיטת הזיהוי המקורית

עד שנת 1994, עם גילוי השביט היו נותנים זיהוי זמני המורכב משנת התגלית ואות המציינת את סדר הגילוי באותה שנה.
לדוגמה שביט בנט (Bennet) היה השביט התשיעי שהתגלה בשנת 1969 ולכן קיבל את הזיהוי 1969i. לאחר שיש מספיק תצפיות לזיהוי המסלול כי לחשב את הפריהליון שלו, הוא קיבל זיהוי לפני שנת הפריהליון ואחריו ספרות המציינות את הסדר של מעבר הפריהליון. כך 1969i שינה את שמו לשביט 1970II כיוון שהוא השביט השני שעבר פריהליון בשנת 1970.
מוסכמה בינלאומית לזיהוי שביטים > השיטה הנוכחית

הגידול בזיהוי שביטים והזמן החולף בין התצפיות הראשונות לחישוב המסלול וקביעת מועד הפריהליון הביא לשינוי מוסכמות.
כתוצאה מכך, בשנת 1994 האיגוד האסטרונומי הבינלאומי אישר שיטה חדשה למתן שמות של שביטים.
הזיהוי של השביטים נקבע לפי השנה בה הם נתגלו ולאחריה אות המציינת את חצי החודש שבו נתגלה ומספר המציין את סדר הגילוי בתקופה זו (באופן הזהה לזיהוי אסטרואידים), כך למשל השביט הרביעי שהתגלה במחצית השנייה של חודש פברואר 2006 יקבל את הזיהוי 2006 D4.
לזיהוי מתווספת קידומת של אות המציינת את אופיו של שביט:
P/ מציין שביט מחזורי (מחזורי מוגדר ככל כוכב שביט עם מסלול בעל זמן מחזור של פחות מ-200 שנים או שיש תצפיות מאושרות ממעבר פריהליון קודם).
C/ מציין שביטים שאינם מחזוריים (מחזורי לפי ההגדרה הקודמת).
X/ מצביע על שביט אשר אין תיעוד אמין על מסלולו (בדרך כלל, שביט המוזכר במקורות היסטוריים)
D/ מציין שביט שנעלם, התפרק או אבד.
A/ מציין אובייקט שזוהה בטעות כשביט, אבל הוא למעשה אסטרואיד או כוכב לכת מינורי.
I/ הוא גוף המגיע מחוץ למערכת השמש
לדוגמה, שביט הייל-בופ מזוהה כ-C/1995 O1 (שביט ארוך מחזור, הראשון שהתגלה בחצי השני של חודש יולי 1995). לאחר שיש יותר ממעבר פריהליון אחד אשר נצפה ומתועד, ניתן מספר המעיד על סדר גילויים. כך שביט האלי, שהוא השביט הראשון המזוהה כשביט מחזורי, יש את הזיהוי של 1P/1682 Q1.
גם שביטים אשר מקורם הוא מחוץ למערכת השמש יכולים לקבל שם ייחודי על פי השיטה לעיל. הדוגמה הראשונה היה אומואמואה, אשר קיבל את הזיהוי הרשמי 1I/2017 U1 ('Oumuamua).