המוזיאון המצרי הגדול
אוסף > העידן החדש

מסגרת הממלכה החדשה כשיא מעצמתי דרך פילוג בצד שלטון זר לתקופת ביניים שלישית וכלה באיחוד שלטוני תחת מלכים מקומיים וזרים לתקופה המאוחרת.
מרכז העידן - הממלכה החדשה, 500 שנים בקירוב, סביבות 1550 עד 1069 לפני הספירה: איחוד שלישי לממלכה לאחר גירוש שלטון החיקסוס הזר ואיחוד השלטונות המקומיים, העיר תבאי ובצידה המקדשים בכרנך ממזרח לנילוס כבירה החזקה המשגשגת בצד עמקי קבורת השליטים ממערב לנילוס, עבודת אל אחד תחת המלך אחנתון וביטולה לאחר מותו בידי כוהני בנו המלך תות ענח' אמון בשושלת 18, שמירת יחסי שלום בלבד וקשרי המסחר הידועים ביותר עם פונט תחת המלכה חתשפסות, ושלטון מלכי רעמסס ובראשם רעמסס השני כמלך הנמרץ ביותר בהאדרת הממלכה עם השתלטות מצרים העתיקה למרחב הגדול בתולדותיה - דרומה לעומק נוביה עד גבול פונט והשפעה עליה, מערבה לשטחי הברברים עמוק לתוך המדבר המערבי, שליטה חוזרת מזרחה דרך חצי האי סיני עד קצה חצי האי ערב, וצפונה דרך כל כנען ופיניקיה כאזור לבנט עד גבול מעצמות מסופוטמיה ולחימה עד הסכם שלום עם המעצמה הכובשת החיתית באנטוליה. המוצגים יתייחסו לשיא עוצמתה, גודלה, עושרה ואומנותה של מצרים העתיקה, עם חפצי ערך, איפור, בשמים ותכשיטים, תקופה של עבודת אל אחד לראשונה, וקברים ומקדשים ענקיים ומפוארים בעמק המלכים והמלכות לרבות קבר תות ענח' אמון ושטח הקבורה והפולחן הגדול בתולדות מצרים העתיקה. בין המוצגים אבן חול עם דמות מלך השושלת ה-18 אחנתון אוחז בשרביט.
תקופת ביניים שלישית, 400 שנים בקירוב, סביבות 1069 עד 664 לפני הספירה: במסגרת תקופת הברונזה המאוחרת, בתווך התמוטטות וקרעים בתרבויות המזרח הקרוב, מזרח אגן הים התיכון, תקופת החושך של יוון, המאופיינת במצריים במהלכי התפרקות לסביבות עשרה אזורי שליטה בצמוד לנילוס ובדלתה בעיקר תחת מנהיגים זרים לאורך שושלות 21 עד 25 ועד השתלטות אשור במסופוטמיה על מצריים וסיום תקופת ביניים זו בישות. תקופת השיא של הממלכה החדשה מסתיימת כתום שושלת 20 תוך איבוד אחיזה בתבי שבדרום והפיכת טאניס בדלתה לבירת הצפון והמרכז הפולחני לאמון ולקבורה שאף מחליף את עמק המלכים בתבאי, בצידה בובסטיס כבירת הדרום למצרים העילית. איחוד נוסף של מצרים תחת שושנק הראשון משבט "משווש" מאזור לוב לשושלת 22. התפרקות חוזרת לשתי ממלכות תחת המשך שליטים ממשווש בדרום כשושלת 23 ובמקביל לניצול הפילוגים במצרים גם לאורך שושלת 24 בצפון, והשתלטות ממלכת נוביה על דרום מצרים בידי פ-ענח'י כשושלת 25, ועד השתלטות אשור. המוצגים יתייחסו לרמת פעילות ורושם המחווירה לעומת זו של שיא תקופת הממלכה החדשה הקודמת, אך ממחישים המשך ויצירת מרכזים חדשים במצרים לאומנות פולחן ומרכזי קבורה גדולים עם פולחן בולט לאל אמון.
התקופה המאוחרת, 330 שנים בקירוב, סביבות 664 עד 332 לפני הספירה: תהפוכות שלטוניות רבות ומהירות מתרבויות שונות, עם עתות סובלנות דתית לאורחות מצרים העתיקה לעומת התנכרות עם הגבלת הקצאת משאבים, ולקיחת כוח כישרוני מצרי לבנייה החוצה ממצרים, ולעומת עתות בהם המצרים רצו להראות נאמנות במראם ומנהגיהם לשליטים הזרים החדשים. השתלטות אשור ממסופוטמיה כשושלת 26 תוך דחיקת השליטים מנוביה מדרום מצרים והשליטים המקומיים בצפון שעלו בתקופת הביניים הקודמת, במקביל להגעת יהודים רבים בבריחה מהתרחבות והשתלטות בבל ממסופוטמיה על ממלכת יהודה והגליית תושביה. דחיקת האשורים בהשתלטות הממלכה האחמנית של פרס כשושלת 27 עם יחסה המשתנה לדת ואומנות מצרים ולקיחת כוח עבודה לבניית מקדשים בפרס. דחיקת הפרסים בחזרת השתלטות מלכים מצרים תוך עזרת לוחמים יוונים כשושלות 28 עד 30. תום שלטון מקומי על מצרים העתיקה כסיום שושלת 30, בהתנכרות המצרים ליוונים, תגובת חבירת אלו כסיוע לפרס להשתלטות חוזרת כשושלת 31, והשתלטות יוונית הן על מצרים והן על פרס לפתיחת העידן הבא והאחרון. המצגים יתייחסו לעתות פולחן עשיר יותר ופחות בבניית מקדשים ופסלי אלים, עתות התדרדרות באומנות הכללית ובהנדוס הבנייה, אומנות פולחן בולט של חניטת חיות, ולבוש והתקשטות המצרים בבגדים ובתכשיטים בסגנון הפרסים.