1991 בברית המועצות
אירועים בולטים

1 בינואר – הנהגת מס בהיקף של 5% על כל מכירת מוצר.
5 בינואר – הכנסת כוחות הנחתים לרפובליקות הבלטיות לצורכי גיוס צבאי.
5 בינואר – פרסום צו המאפשר הקמת משק חקלאי פרטי על אדמות שמושכרות מהמדינה.
6 בינואר – תחילת קרבות בצחינוואלי בין המשטרה הגאורגית לבין הלאומנים המקומיים. הקרבות נמשכו עד ל-26 בינואר.
11-13 בינואר - פחות משנה לאחר שליטא הכריזה על עצמאותה מברית המועצות, כוחות צבא סובייטים פושטים על וילנה על מנת להחזיר השליטה על הטריטוריה. במהלך האירוע נהרגו 13 אזרחים ויותר מ-1000 נפצעו.
13 בינואר – בוריס ילצין חתם בטאלין הסכם עם נציגי הרפובליקות הבלטיות בו הצדדים לטביה, ליטא, אסטוניה ורוסיה מכירים בריבונות של הצדדים.
14 בינואר – מינוי של ולנטין פבלוב לראש ממשלת ברית המועצות.
14 בינואר – הקמת התאחדות הארגונים והקהילות היהודיות של אוקראינה.
20 בינואר – יריות בריגה בהם היה מעורב כוח מיוחד של משרד הפנים. 4 אזרחים נהרגו.
22 בינואר – רפורמה כלכלית - הפסקת שימוש בשטרות של 50 ו-100 רובל. להחלפת השטרות ניתנו 3 ימים בלבד והיה ניתן להחליף לא יותר מ-1000 רובל לבן אדם. החלפת סכומים גדולים יותר - היה ניתנה לעשות רק בוועדות מיוחדת תוך מתן הסבר על מקור הכסף.
25 בינואר – פרסום צו על תחילת פעילויות שיטור במרכזי הערים על ידי צבא.
26 בינואר – מיכאיל גורבצ'וב הרחיב את סמכויות משרד הפנים והק.ג.ב במטרה לחזק אותם במלחמה נגד פשעים כלכליים.
28 בינואר – לעיר סמרה הוחזר השם המקורי (במשך עשרות שנים שם העיר היה "קויבישב" לזכר מדינאי סובייטי).
31 בינואר – פתיחת בורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג.
9 בפברואר – 90% מהבוחרים בליטא מצביעים בעד עצמאות המדינה.
12 בפברואר – איסלנד הכירה בעצמאות ליטא. בפעם הראשונה הכרזת עצמאות של רפובליקה סובייטית קיבלה הכרה ממדינה אחרת.
12 בפברואר – יבגני פרימקוב נפגש עם סדאם חוסיין בבגדאד במטרה למצוא פתרון למשבר סביב כווית.
17 בפברואר – שר החוץ של עיראק הגיע למוסקבה ונפגש עם מיכאיל גורבצ'וב.
19 בפברואר – הנשיא ג'ורג' בוש לא הסכים עם ההצעות של ברית המועצות לפתרון המשבר סביב כווית.
21 בפברואר – רעידת אדמה חזקה בים ברינג. לא היו נפגעים בנפש למרות העוצמה של 6.7 בסולם ריכטר.
1 במרץ – תחילת שביתות הכורים שנמשכו עד לתחילת מאי. בין דרישות השובתים גם התפטרות של מיכאיל גורבצ'וב.
3 במרץ – משאל בלטביה ואסטוניה בהקשר לעצמאות. מעל ל-70% מהמצביעים הצביעו בעד העצמאות.
13 במרץ – הקמת מועצת הביטחון של ברית המועצות. למתנגדי הרפורמות יש רוב במועצה.
14 במרץ – המנהיג לשעבר של הגרמניה המזרחית אריך הונקר הועבר לברית המועצות כדי למנוע מעצר.
17 במרץ – רפרנדום בהקשר להמשך קיום ברית המועצות. ב-6 רפובליקות הרפרנדום לא התקיים כלל. רוב המצביעים היו בעד המשך קיום המדינה תוך ביצוע רפורמות נרחבות בהתאם למתווה של מיכאיל גורבצ'וב.
17 במרץ – קיום הרפרנדום באבחזיה, למרות שבגאורגיה הרפרנדום הוחרם.
27 במרץ – הכנסת כוחות צבא למוסקבה בטענה שצריך להגן על נבחרי העם. כבר באותו יום הכוחות הוצאו מהעיר.
28 במרץ – הפגנות המוניות במוסקבה בתמיכה בבוריס ילצין.
31 במרץ – בגאורגיה התקיים רפרנדום בנושא עצמאות הרפובליקה. השתתפו 90% מבעלי זכות בחירה ו-99% מהם הצביעו בעד העצמאות.
2 באפריל – העלאת מחירים במאות אחוזים לשורה רבה של מוצרים.
3 באפריל – קבלת חוק בהקשר לצורת יציאת רפובליקות סובייטית מברית המועצות.
4 באפריל – החובות של הרפובליקות לתקציב המדינה הגיעו ל-36 מיליארד רובל.
9 באפריל – ביום לציון שנתיים מאירועי הדמים בטביליסי, גאורגיה הכריזה על ריבונות ועצמאות.
9 באפריל – תחילת הוצאת הכוחות של הצבא הסובייטי מפולין.
10 באפריל – למרות שב-8 באפריל מיכאיל גורבצ'וב הכריז על איסור זמני לשביתות כ-200 עובדים במינסק הכריזו שביתה חדשה.
16 באפריל – ביקור של מיכאיל גורבצ'וב ביפן. למרות המאמצים, הביקור לא הניב תוצאות או הסכמים.
21 באפריל – קבוצת "סויוז" דרשה הכרזת מצב חרום למשך חודשיים.
23 באפריל – שיאו של תהליך "נובואוגריובו" - חתימת הסכם חדש בין הרפובליקות. על ההסכם חתמו 9 רפובליקות בלבד.
25 באפריל – במהלך ישיבה של הוועד המרכזי של המפלגה ולאור הביקורת הקשה, מיכאיל גורבצ'וב הציע להתפטר מהתפקיד. ההתפטרות לא התקבלה.
27 באפריל – תחילת פעילות הרכבת התחתית של יקטרינבורג.
30 באפריל – תחילת פעילות מסיבית של הצבא הסובייטי בחבל נגורנו קרבאך. המבצע כלל גם גירוש האוכלוסייה הארמנית מהאזור. המבצע לא הצליח להשיג את מטרותיו והופסק באוגוסט.
10 במאי – שר החוץ אלכסנדר בסמרטניך הגיע לביקור בישראל.
13 במאי – תחילת שידורים של הטלוויזיה של רוסיה - הערוץ כלל ארצי השני.
6 במאי – מכרות פחם בסיביר הועברו לשליטת שלטונות רוסיה (במקום שלטונות ברית המועצות) וזה איפשר להפסיק את השביתה שנמשכה חודשיים.
7 במאי – פרסום מאמר בשם "אדריכל ליד ההריסות" של גנאדי זיוגאנוב. במאמר נמתחה ביקורת קשה על הנהגת המדינה שזנחה את האידיאלים הקומוניסטיים.
16 במאי – חתימת הסכם על הסדרת הגבול עם סין.
18 במאי – שיגור חללית מאוישת סויוז TM-12. החללית התחברה לתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ ב-10 באוקטובר.
20 במאי – אישור חוק בהקשר ליציאת אזרחי ברית המועצות מחוץ לגבולות המדינה. בהתאם לחוק אושרה יציאה חופשית.
22 במאי – אישור חוק של תקופת כהונה לנשיא (5 שנים) וביצוע בחירתו בבחירות חופשיות.
22 במאי – כוחות מיוחדים של משרד הפנים הסובייטי תקפו תחנות גבול של לטביה וליטא.
23 במאי – שינוי שם של הרפובליקה המולדבית ל"רפובליקת מולדובה".
26 במאי – חללית סויוז TM-11 חזרה לכדור הארץ.
26 במאי – בבחירות חופשיות זוויאד גמסחורדיה נבחר לנשיא גאורגיה.
27 במאי – סיום הוצאת כוחות צבא מצ'כוסלובקיה.
7 ביוני – הסובייט העליון של אוקראינה קיבל החלטה על כך שכל מפעלי התעשייה בשטח הרפובליקה עברו לשליטת השלטון האוקראיני.
8 ביוני – אספת העם הצ'צ'ני החליטה על עצמאות הרפובליקה. תחילת משבר שלטוני באזור.
11 ביוני – ארצות הברית נתנה לברית המועצות הלוואה נוספת בהיקף של 1.5 מיליארד דולר לצורכי רכישת מזון.
12 ביוני – בוריס ילצין נבחר לנשיא רוסיה ואלכסנדר רוצקוי לסגן הנשיא. במקביל, גברייל פופוב נבחר לראש עיריית מוסקבה ואנטולי סובצ'ק לראש עיריית לנינגרד.
12 ביוני – תושבי לנינגרד מחליטים על החזרת שמה לסנקט פטרבורג.
16 ביוני – פתיחת הגבול עם רומניה. במהלך היום היה ניתן לעבור את הגבול בין רומניה לבין מולדובה ללא ביקורת גבולות. האירוע נקרא "גשר הפרחים" לאור הפרחים שהושלכו לנהר לאורך הגבול.
17 ביוני – ראשי 9 רפובליקות חתמו פעם נוספת על הסכם חדש.
19 ביוני – בוריס ילצין המכהן כנשיא רוסיה הגיע לביקור בארצות הברית ונאם בקונגרס.
1 ביולי – ברית ורשה מפורקת באופן רשמי.
1 ביולי – סיום הוצאת הכוחות של הצבא הסובייטי מהונגריה.
1 ביולי – תחילת רישום מובטלים ופתיחת לשכת עבודה בערים הגדולות.
4 ביולי – הגעת משלחת מאלבניה למוסקבה - לאחר ניתוק יחסים שנמשך משנת 1961.
6 ביולי – תחילת משחקי עמי ברית המועצות במוסקבה.
17 ביולי – במהלך ביקור בלונדון מיכאיל גורבצ'וב ביקש עזרה כלכלית דחופה.
23 ביולי – פרסום מאמר "מילה אל העם" בחתימת מספר סופרים ופוליטיקאים. כל חותמי המאמר בהמשך תמכו בהפיכה שלטונית שבוצעה באוגוסט.
25 ביולי – בישיבת הוועד המרכזי של המפלגה מיכאיל גורבצ'וב נאם בתמיכה לרפורמות ומעבר לכלכלת שוק.
29 ביולי – רוסיה בראשות בוריס ילצין הכירה בעצמאות של ליטא.
29 ביולי – ביקור של הנשיא ג'ורג' בוש במוסקבה.
31 ביולי – חתימת על הסכם START I לפירוק מנשק אסטרטגי עם ארצות הברית. בהתאם להסכם זה כ-30% מהנשק פורק.
1 באוגוסט – במהלך ביקורו בקייב, ג'ורג' בוש ביקש סבלנות בנושא העצמאות מהרפובליקות הסובייטיות.
6 באוגוסט – במסגרת אימוני הצי בוצע שיגור של 16 טילים בליסטיים מצוללת אחת. עד היום לא בוצע שיגור בגודל דומה בפעם השנייה.
19 באוגוסט – במהלך חופשת מיכאיל גורבצ'וב במוסקבה בוצעה הפיכה שלטונית - הפוטש של אוגוסט. הוקמה ועדה מיוחדת בראשות סגן הנשיא גנדי יאנייב. הוכרז שמיכאיל גורבצ'וב חולה ולא יכול למלא את תפקידו. בוריס ילצין הועמד בראש המתנגדים להפיכה שלטונית.
20 באוגוסט – אסטוניה הכריזה על עצמאותה.
20 באוגוסט – תחילת הפגנות המוניות במוסקבה נגד ההפיכה השלטונית.
21 באוגוסט – בוריס ילצין הכריז על כישלון ההפיכה השלטונית.
21 באוגוסט – לטביה הכריזה על עצמאותה.
23 באוגוסט – מיכאיל גורבצ'וב חזר למוסקבה. ראשי ההפיכה השלטונית נעצרו.
24 באוגוסט – מיכאיל גורבצ'וב התפטר מתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית.
24 באוגוסט – פיזור הממשלה והקמת ועדה אופרטיבית לניהול המשק
24 באוגוסט – אוקראינה הכריזה על עצמאותה.
25 באוגוסט – בלארוס הכריזה על עצמאותה.
25 באוגוסט – העצמאות של הרפובליקות הבלטיות קיבלה הכרה על ידי 12 מדינות.
25 באוגוסט – רוסיה הכריזה על שינוי דגל - דגל רוסיה.
25 באוגוסט – אזור טרנסניסטריה הכריז על עצמאותו.
27 באוגוסט – מולדובה הכריזה על עצמאותה.
28 באוגוסט – שלטונות רוסיה הכריזו על קבלת שליטה על הבנק המרכזי של ברית המועצות.
29 באוגוסט – פעילות של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות הוכרזה כבלתי חוקית.
30 באוגוסט – אזרבייג'ן הכריזה על עצמאותה.
31 באוגוסט – קירגיזסטן ואוזבקיסטן הכריזו על עצמאותן.
2 בספטמבר – שלטונות נגורנו קרבאך הכריזו על הקמת רפובליקה עצמאית.
2 בספטמבר – ארצות הברית הכריזה על הכרה בעצמאות של ליטא, לטביה ואסטוניה.
2 בספטמבר – סוכם על אי-הקמת ממשלה חדשה עד לאישור שינויים בחוקה.
6 בספטמבר – הקמת מועצת המדינה שצפויה להיות הגוף העליון בתקופת מעבר.
6 בספטמבר – מועצת המדינה הכריזה על הכרה בעצמאות הרפובליקות הבלטיות.
6 בספטמבר – הלאומנים הצ'צ'נים פיזרו את מוסדות השלטון המקומי ולמעשה השתלטו על הרפובליקה.
6 בספטמבר – לעיר סנקט פטרבורג הוחזר השם הישן.
9 בספטמבר – טג'יקיסטן הכריזה על עצמאותה.
9 בספטמבר – תחילת פעילות של מפעיל סלולרי ראשון - דלטה טלקום בסנקט פטרבורג.
18 בספטמבר – לאחר פירוק הק.ג.ב. ובעקבות פירוק ברית המועצות מוקמת סוכנות הביון הרוסית סו"ר.
20 בספטמבר – הקמת ועדה לניהול קשרים כלכליים בין הרפובליקות.
21 בספטמבר – ארמניה הכריזה על עצמאותה.
23 בספטמבר – לעיר יקטרינבורג הוחזר השם המקורי (במקום "סברדלובסק").
28 בספטמבר – ועידת הקומסומול הכריזה על פיזור הארגון.
1 באוקטובר – מפגש של ראשי 12 רפובליקות באלמאטי. חתימת הסכם לשיתוף פעולה כלכלי.
1 באוקטובר – בהתאם להחלטת הסובייט העליון של רוסיה, הרפובליקה צצ'נו-אינגושית חולקה ל-2 רפובליקות אך החלטה על הגבולות החדשים לא התקבלה.
2 באוקטובר – שיגור חללית מאוישת סויוז TM-13. החללית התחברה לתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ ב-25 במרץ 1992.
13 באוקטובר – לאור האינפלציה במדינה, הוצאו לשימוש שטרות של 200, 500 ו-1000 רובל.
18 באוקטובר – אזרבייג'ן הכריזה על עצמאותה.
18 באוקטובר – חידוש יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
22 באוקטובר – הק.ג.ב פוזר ובמקומו הוקמה "וועדת ביטחון בין-רפובליקנית" בראשות ואדים בקטין.
27 באוקטובר – טורקמניסטן הכריזה על עצמאותה.
27 באוקטובר – בבחירת שהתקיימו בצ'צ'ניה, ג'וחר דודייב נבחר לנשיא.
6 בנובמבר – בוריס ילצין הקים ממשלה חדשה ברוסיה, יגור גאידר מונה לסגנו.
6 בנובמבר – בוריס ילצין חתם על צו האוסר פעילות של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והמפלגה הקומוניסטית של רוסיה.
7 בנובמבר – ביום מהפכת אוקטובר במוסקבה נערכות הפגנות של תומכי ומתנגדי הקומוניסטים.
9 בנובמבר – שלושה מחבלים (שאמיל בסאייב, סעיד עלי סאטוייב, לום עלי צ'צ'אייב) חטפו 178 איש כבני ערובה ממטוס נוסעים טופולב Tu-154 מנמל התעופה של עיירת הנופש מינרלני וודי, פעולה זו הובעה כמחאה נגד הטלת מצב החירום על השלטון הצ'צ'ני-אינגושטי. המטוס נחטף לטורקיה שם שוחררו בני הערובה, המחבלים כינסו מסיבת עיתונאים שבמהלכה דרשו מהכוחות הפדרליים הרוסיים, שלא לפלוש לצ'צ'ניה, לאחר מכן הרשויות הטורקיות הרשו למחבלים לשוב לצ'צ'ניה.
15 בנובמבר – בוריס ילצין חתם על מספר צווים בדרך לכלכלת שוק.
18 בנובמבר – הקמת תאגיד לוקאויל.
20 בנובמבר – במהלך קרבות בנגורנו קרבאך הופל מסוק עם 18 חברי משלחת בינלאומית.
27 בנובמבר – פרסום גרסה חמישית ואחרונה של הסכם בין הרפובליקות.
1 בדצמבר – רפרנדום באוקראינה בהקשר לעצמאות. רוב המצביעים הצביעו בעד עצמאות מברית המועצות.
8 בדצמבר – חתימת הסכם על הקמת חבר המדינות העצמאיות.
10 בדצמבר – במהלך הרפרנדום בנגורנו קרבאך 99% מהתושבים הצביעו בעד העצמאות.
10 בדצמבר – אוקראינה ובלארוס אישרו את חתימתן על הסכם חדש של ברית המדינות.
12 בדצמבר – הסובייט העליון של רוסיה ביטל הסכם ברית משנת 1922 ואישר הסכם ברית חדש.
14 בדצמבר – הקמת מפלגת הקומוניסטים הרוסית (על בסיס חברי המפלגה הסובייטית שפעילותה נאסר).
16 בדצמבר – קזחסטן הכריזה על עצמאותה.
17 בדצמבר – במפגש בין מיכאיל גורבצ'וב לבין בוריס ילצין סוכם על סיום קיום ברית המועצות עד סוף השנה.
21 בדצמבר – מפגש ראשי הרפובליקות באלמאטי וחתימה על הסכם חדש.
23 בדצמבר – נציג רוסיה קיבל מקום של נציג ברית המועצות במועצת הביטחון.
24 בדצמבר – מיכאיל גורבצ'וב העביר לבוריס ילצין שליטה על הנשק הגרעיני של ברית המועצות.
25 בדצמבר – מיכאיל גורבצ'וב הכריז על סיום תפקידו כנשיא המדינה. על ארמון הקרמלין הגדול הונף דגל רוסיה.
25 בדצמבר – הקמת חברה לשידורי רדיו וטלוויזיה הכלל רוסית "אוסטנקינו" על בסיס חברה סובייטית.
26 בדצמבר – המלחמה הקרה מסתיימת כאשר בישיבה אחרונה של הסובייט העליון הוכרז על סגירת המוסד ובכך למעשה ברית המועצות התפרקה באופן רשמי.
28 בדצמבר – בוריס ילצין הכריז על אפשרות לבעלות פרטית על הקרקע.
29 בדצמבר – בוריס ילצין הכריז על הצורך בצבא חזק למדינה ועל הצורך להימנע מהתדרדרות למצב ביוגוסלביה שהתדרדרה למלחמת אזרחים במהלך פירוקה.
30 בדצמבר – מפגש ראשי הרפובליקות שהכריזו על חברות בחבר המדינות העצמאיות במינסק.
30 בדצמבר – סוכם על הקמת פיקוד משותף על הנשק הגרעיני בין המדינות המרכיבות את הברית של מדינות עצמאיות.