stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טורפדו מוסקבה
היסטוריה > תור הזהב של טורפדו

במהלך שנות ה-50 וה-60 הייתה טורפדו אחת הקבוצות החזקות בברית המועצות בפרט ובאירופה בכלל, כאשר בקבוצה שיחק הכדורגלן אדוארד סטרלצוב שכונה "פלה הרוסי".
בשנת 1957 הצטרפה טורפדו, ביחד עם שאר מועדוני הספורט הסובייטים בעלי השם "טורפדו" להתאחדות הספורט העממית הסובייטית "עמל".
הישג השיא של הקבוצה במפעלים האירופיים הוא העפלה לרבע גמר שלוש פעמים, פעמיים בגביע המחזיקות ופעם אחת בגביע אופ"א. עונה ראשונה כזאת הייתה עונת 1967/1968 בגביע המחזיקות. באותה העונה, עברה הקבוצה את קבוצות סצ'סנרינג זוויקאו המזרח-גרמנית וספרטק טרנבה הצ'כוסלובקית עד שהפסידה ברבע הגמר לקבוצת קארדיף סיטי מוויילס, הישג מכובד שלעצמו למעט ההפסד לקבוצה ממדינה קטנה יחסית.
בעונת 1986/1987 שיחקה הקבוצה בפעם השנייה בגביע המחזיקות, אז עברה את קבוצות האקה הפינית ושטוטגראט הגרמנית בדרך להפסד לז'ירונדינס דה בורדו הצרפתית ברבע הגמר.
היסטוריה > לאחר התפרקות ברית המועצות

עם התפרקות ברית המועצות והקמת רוסיה, הייתה טורפדו מוסקבה אחד מששת המועדונים הרוסיים שיצאו מהליגה הסובייטית הבכירה להקמתה של הליגה רוסית ובכך הפכה לאחד המועדונים היחידים שלא ירד מעולם מהליגה הבכירה של ברית המועצות מאז הקמתה ועד פירוקה, ואחד המועדונים היחידים ששרדו מעל 50 עונות בליגה זו, ביחד עם דינמו קייב, דינמו מוסקבה, ספרטק מוסקבה וכן דינמו טביליסי, שירדה מהליגה הבכירה בשנת 1989 אך הייתה בליגה הבכירה 51 עונות.
הפעם השלישית והאחרונה בה הגיעה הקבוצה לרבע גמר מפעל אירופי כלשהו היה בעונת 1990/1991, אז העפילה לגביע אופ"א: היא עברה את קבוצות גאיס השוודית, סביליה הספרדית ומונקו הצרפתית בדרך להפסד לברונדבי הדנית בשלב רבע הגמר, הסיבוב הכי גבוה אליו הגיעה הקבוצה בהיותה נציגת ברית המועצות באירופה. מאז שיחקה הקבוצה מספר עונות באירופה, בגביע המחזיקות, גביע אופ"א וגביע האינטרטוטו.
היסטוריה > הנסיגה וההתרסקות הכלכלית

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, מנכ"ל הקבוצה והבעלים היה ולדימיר אלשין, שנתמך על ידי פאבל בורודין, עובד הסגל הנשיאותי.
בשנת 1997, נמכרה הקבוצה לחברת לוז'ניקי, החברה שבבעלותה נמצא אצטדיון לוז'ניקי ולכן עזבה הקבוצה את אצטדיון טורפדו האגדי לאצטדיון לוז'ניקי החדיש והגדול יותר כשחברת זיל מקימה קבוצה חדשה במקום טורפדו, קבוצה שהפכה מאוחר יותר למועדון הכדורגל מוסקבה.
בסיום עונת 2006 של הליגה הרוסית, סיימה הקבוצה במקום ה-16 בליגה הרוסית הבכירה, דבר שגרם לירידה ראשונה בתולדות הקבוצה לליגת המשנה.
ב-2010 הקבוצה זכתה באליפות הליגה החובבנית ברוסיה והעפילה לליגה השנייה, בנובמבר 2010 הייתה לאלופת אזור מערב של הליגה הרוסית השנייה והבטיחה את מקומה בליגת המשנה.
בעונת 2012/13 הקבוצה שמרה על מקומה בליגת הכדורגל הלאומית, שהחליפה את הליגה הרוסית הראשונה כליגת המשנה הרוסית. לקראת העונה הקבוצה שינתה את מדי הקבוצה וחתמה על חוזה חסות חדש עם חברת אדידס, כאשר חברת הרכבים המוסקבאית חזרה להוות הבעלים והספונסר הראשי של הקבוצה.
ב-2014 העפילה לליגת העל הרוסית בכדורגל לאחר 7 שנות התמודדות בליגות הנמוכות, אך בסיום עונת 2014/15 סיימה אחרונה ונשרה בחזרה לליגת המשנה.
בשל בעיות כלכליות רבות עברה להתמודד בליגה הרוסית השנייה. בעונת 2016/2017 נצמדה לראשות טבלת הליגה אך כשלה בהעפלה לליגה הרוסית הראשונה.
היסטוריה > עידן אוודייב

בספטמבר 2017 המועדון עבר לידיים פרטיות ונרכש על ידי איש העסקים רומן אוודייב ובנק האשראי המוסקבאי שבבעלותו, תוך שהוא מבטיח למחוק את חובות המועדון שעמדו על מיליארד רובלים ולשפץ את אצטדיון הקבוצה. הקבוצה חתמה על הסכם חסות עם חברת Ingrad, חברת ההימורים BingBoom והחברה הדרום-קוריאנית Intraros. בשנת 2017 ילנה ילנצבה, שכיהנה כסמנכ"לית אצטדיון אדוארד סטרלצוב ומנכ"לית האצטדיון משנת 2013, מונתה לנשיאת המועדון, משרה שהחזיקה עד מאי 2020. אוודייב הציג פרויקט לשיפוץ האצטדיון והפיכתו לארנה מודרנית שתכלול גם מרכזי מסחר ומושבים מקורים.
בעונת 2018/2019 הקבוצה נצמדה לצמרת טבלת הליגה השנייה, בה התמודדה וסיימה כאלופת המרכז בליגה השנייה, מה שהבטיח לה מקום בעונת 2019/2020 בליגה הלאומית, הליגה השנייה בחשיבותה.
לקראת עונת 2019/2020, ב-4 ביוני 2019 מונה סרגיי איגנשביץ' למאמן הקבוצה וב-22 ביוני 2019 הקבוצה ערכה משחק ידידות עם מועדון הכדורגל שפילד, המועדון הוותיק בעולם, במלאת 95 שנה למועדון טורפדו, במה שמהווה למפגש הראשון של טורפדו עם קבוצה מערב אירופית מאז 2004.
בליגה, הקבוצה פתחה את העונה עם רצף של 10 ניצחונות, שמהווה להישג שיא בליגת הכדורגל הלאומית וניצבה בראשות טבלת הליגה, כשבמאזנה 16 ניצחונות. באותה עונה הקבוצה העפילה לשלב רבע הגמר בגביע הרוסי, לראשונה מזה 13 שנה. אך סיימה את העונה במקום הרביעי.
עם זאת עונת 2020/2021 התחילה רע. אם בתחילה האוהדים לא היו מרוצים ממינויו של סרגיי איגנשביץ', משום שהגיע מצסק"א, הם הניחו לו בשל ההצלחה היחסית: למחזור 25 בעונת 2019/2020 טורפדו הגיעה למקום הראשון אך בהמשך ירדה למקום הרביעי. התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הביאה לירידה באינטנסיביות האימונים בקבוצה ובעונה החדשה טורפדו לא הצליחה להיצמד לצמרת טבלת הליגה כשהיא עם מאזן של ארבעה הפסדים בחמישה משחקים. נוסף לכך ההפסד לשיניק יארוסלבל בשלב 64 האחרונות בגביע הרוסי בכדורגל 2020/2021, במה שהעלה את חוסר האמון של האוהדים כלפי המאמן שדרשו את התפטרותו. עם זאת, הבעלים הביעו בו אמון, הציעו תקציב של 315 מיליון רובל (4 מיליון דולר) ויעד להעפיל לליגת העל בתום עונת 2020/2021, אלא שלאחר רצף כישלונות במרץ 2021 איגנשביץ' פוטר.
עונת 2021/2022 הפכה לעונה השמינית בליגת הכדורגל הלאומית. העונה החלה בניצחון 1:2 על קובאן, הניצחון הביתי הראשון הגיע במחזור השני על ספרטק-2 בתוצאה מוחצת של 5:0 ולא הפסידה ב־11 המחזורים הראשונים של העונה וכשהיא מוליכה את טבלת הליגה במשך 8 מחזורים רצופים. הקבוצה המשיכה ביכולת טובה לאורך כל העונה ועלתה בסיומה בחזרה לליגת העל, לאחר 7 שנות היעדרות.
ברם, היא לא הרשימה בעונת 2022/2023 עם מאזן של 12 הפסדים, 3 שוויונות וניצחון אחד ב-16 המחזורים הראשונים. ואחרי שסיימה במקום 16 והאחרון ירדה חזרה לליגת המשנה.
היסטוריה > תקופת סובולב

בנובמבר 2023 הצטרף איש העסקים לאוניד סובולב לדירקטוריון הקבוצה והחל להיות מעורב יותר בהשקעות בה. באוגוסט 2024 הושלמה עסקת רכישה והוא הפך לבעלי הקבוצה החדשים, כשהוא משקיע בה 2 מיליארד רובלים. בתקופה זו עלה קצב הבנייה של אצטדיון הקבוצה, על מנת להשלימו עד 2026.
בעונת 2024/2025, הראשונה תחת הבעלים החדש, הקבוצה הרשימה עם רצף של 20 משחקי ליגה ללא הפסד והתמקמה בצמרת הליגה הראשונה.
מתקנים ואצטדיון הקבוצה

אצטדיון הקבוצה הראשון היה האצטדיון על שם מפעל סטלין שהועבר בשנת 1931 לידי התאחדות תעשיית הרכב, שהחזיקה בבעלות על הקבוצה. טורפדו אירחה באצטדיון זה עד 1941.
לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון לוז'ניקי. הקבוצה אירחה באצטדיון זה גם בשנים 1998—2008. במשך זמן קצר הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב. הקבוצה אירחה את מרבית משחקיה באצטדיון טורפדו על שם אדוארד סטרלצוב, שנבנה בשנת 1959 ושימש תחילה כמגרש אימונים. נוהל על ידי מפעל זיל והכיל בשיאו 13,400 מושבים. משחק הבכורה נערך ב-15 באפריל 1977 (טורפדו נגד צ'רנומורץ). בשנים 1978—1997 ובשנים 2009—2013 שימש כמגרש הקבוצה. עד ה-21 ביולי 1997 האצטדיון נקרא בפשטות אצטדיון טורפדו. בשנים 1997—2010 המועדון שימש כמגרש הבית של קבוצת טורפדו-זי"ל. ב-2020 נסגר לצורך הריסתו ובניית אצטדיון חדש על חורבותיו. סיום הבנייה מתוכנן לאמצע 2026.
בשנים 2012—2015 טורפדו אירחה את משחקי הבית שלה באצטדיון סאטורן-1991 שבראמנסקויה.
משנת 2020 מארחת באופן זמני באצטדיון "עיר הספורט לוז'ניקי" (Спортивный городок Лужники), מגרש ספורט בלוז'ניקי המכיל 1,872 מושבים. טורפדו מארחת באצטדיון זה עד להשלמת בניית אצטדיון טורפדו החדש, שבנייתו החלה בשנת 2020. עיר הספורט היא אזור שנוצר במיוחד לספורט ותחרויות ברמות שונות בשטחו של אצטדיון לוז'ניקי ובו מגרש כדורגל בגודל 105×68 מטרים עם דשא טבעי המצויד במערכת חימום ו-8 מסלולי אתלטיקה סביב המגרש. בבניין המתחם ישנם ארבעה חדרי הלבשה מצוידים בריהוט ומקלחות. מרכז עיתונות ותחנת עזרה ראשונה.
מתקן האימונים של הקבוצה ממוקם בעיר ברוניצי במחוז מוסקבה, ששופץ לקראת מונדיאל 2018 ושימש את ארגנטינה. המתקן כולל מגרש הכדורגל בגודל 105×68 מטר, ספסלים, חדרי שיפוט והלבשה, מערכת תאורה מלאכותית. סביב למגרש ישנם יציעים ל־500 מושבים, כולל מושבים לאנשים עם מוגבלות בניידות. בנוסף, ישנם בנייני מנהלה ומשק. בבניין יש חדר ישיבות עם קיבולת של לפחות 100 אנשים, שיכול להכיל צלמים וגם מרפאה. שטח המתחם כולו, יותר מ־26 אלף מטרים רבועים.
בתקופה הסובייטית, הקבוצה נהגה להתאמן במתקן האימונים בעיר מיאצ'קובו, שבפרברי מוסקבה.
יריבויות > היריבות עם ספרטק

בתקופה הסובייטית הייתה לטורפדו יריבות מרה עם ספרטק מוסקבה ופעמים רבות שהקבוצות נפגשו בגמר הגביע הסובייטי. ב-2015 הן נפגשו ביניהן בפעם האחרונה, כשבסיום אותה עונה טורפדו נשרה לליגת המשנה.
הקבוצות נפגשו ביניהן 145 פעמים, מהם ניצחה ספרטק 52 פעם, טורפדו — 49 פעמים.
הקבוצות נפגשו לראשונה במסגרת אליפות העיר מוסקבה ב-6 באוגוסט 1925 כשספרטק נקראה אז "קרסניה פרסניה" וטורפדו נקראה "חרש הפרולטריון" (RDPK). משחק ראשון במסגרת ליגת העל הסובייטית בכדורגל נערך ביניהן ב-24 במאי 1938 באצטדיון סטאלינץ והסתיים בניצחון טורפדו בתוצאה 3:2.
הקבוצות נפגשו 4 פעמים בגמר הגביע הסובייטי בכדורגל: ב-1947 (ספרטק ניצחה), 1952 (טורפדו ניצחה), 1958 (ספרטק ניצחה) וב-1972 (טורפדו ניצחה בבעיטות עונשין).
הקבוצות נפגשו ביניהן בפעם האחרונה באוטקריטיה ארנה, ב-21 במרץ 2015 במסגרת ליגת העל הרוסית בכדורגל, במשחק שהסתיים בתוצאה 1:0 לספרטק.
יריבויות > סטטיסטיקה

| טורניר | ניצחונות ספרטק | תיקו | ניצחונות טורפדו | יחס שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות ברית המועצות | 30 | 31 | 33 | 134—138 |
| גביע ברית המועצות | 3 | 2 | 7 | 7—6 |
| גביע הפדרציה | 3 | 2 | 2 | 10—8 |
| אליפות רוסיה | 16 | 9 | 7 | 51—31 |
| סך הכל | 52 | 44 | 49 | 202—183 |
יריבויות > היריבות עם שאר מועדוני מוסקבה

לקבוצה קיימת יריבות מרה גם עם קבוצת דינמו מוסקבה, לאור העובדה ששתיהן מתקשות לשחזר את הישגיהן מהתקופה הסובייטית. הקבוצות נפגשו ביניהן לראשונה באוגוסט 1938 ובתקופה הסובייטית הן נפגשו ביניהן 115 פעמים, 25 פעמים הן נפרדו בשוויון, דינמו ניצחה 50 פעמים, בעוד טורפדו ניצחה את דינמו 40 פעמים. מאז 1991 המאזן נותר לטובת דינמו, שניצחה 12 משחקים, בעוד טורפדו ניצחה 7 משחקים ו-15 מפגשים נוספים הסתיימו בתיקו. הן נפגשו בפעם האחרונה באוקטובר 2018 בשלב 32 האחרונות במסגרת הגביע הרוסי בכדורגל 2018/2019 ובו טורפדו הפסידה לדינמו בתוצאה 1:0 משער שהובקע בבעיטת עונשין.
במהלך התמודדות טורפדו בליגה הלאומית התפתחה יריבות מתוחה עם חימקי, עמה נפגשה מספר פעמיפ בקרב על צמרת הטבלה. בנוסף, הקבוצה פגשה את חימקי במסגרת שלב רבע גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2019/2020, שבו הפסידה והודחה מהמפעל.
לקבוצה הייתה יריבות חזקה עם צסק"א ולוקומוטיב בתקופת ברית המועצות, אך מאז 1991 אומנם כל מפגש של טורפדו עם הקבוצות המוסקבאיות אחרות הוא דרבי עירוני, אך אינו מהווה ליריבות מתוחה.
שמות הקבוצה

הקבוצה החליפה את שמה מספר פעמים לאורך השנים, כאשר שמה כיום, "טורפדו" ניתן לה רק בשנת 1936, 12 שנה לאחר הקמתה. הקבוצה שינתה את שמה ל"טורפדו-לוז'ניקי" עם מכירתה לתאגיד לוז'ניקי ב-1996 אך שינתה את שמה בחזרה ל"טורפדו" עם הפיכת המועדון השני בשם טורפדו מוסקבה ל"מועדון הכדורגל מוסקבה".
שמות הקבוצה לאורך השנים הם:
חרש הפרולטאריון (1924–1931)
חברת הרכבים המוסקבאית (1931–1932)
המפעל על שם סטלין (1933–1935)
טורפדו (1936–1995, 1998 ואילך)
טורפדו-לוז'ניקי (1996–1997)
בעלים, יצרני תלבושות וספונסרים ראשיים

המועדון הוקם על ידי מפעל הרכבים זיל, על שרידיו של מועדון ספורט מתקופת הצאר, ZKS, ששיחק בצבעי שחור ואדום. זיל שימשה כספונסר ובעלי הקבוצה במשך 70 שנה, עד להתפרקות ברית המועצות.
בשנות ה-90 של המאה העשרים, מפעל הרכבים חווה קשיים כלכליים והמועדון נרכש על ידי איש העסקים ולדימיר אלשין, שבהמשך מכר את אחזקותיו לחברת לוז'ניקי שהחזיקה גם בבעלות על האצטדיון באותו השם. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, המועדון היה בבעלות עסקן הספורט אלכסנדר טוקמאנוב, עד 2012 עת נרכש המועדון מחדש על ידי מפעל זיל.
בספטמבר 2017, על רקע פשיטת רגל של המפעל, מועדון טורפדו נרכש על ידי איש העסקים רומן אוודייב, הבעלים של חברת Rossium ובנק האשראי המוסקבאי, שהפכו לספונסרים החדשים. אוודייב גם רכש את אצטדיון אדוארד סטרלצוב והחל לקדם תוכניות שיפוץ שלו בכוונה להשלימו עד שנת המאה למועדון (2024). באוגוסט 2024 נרכש המועדון על ידי איש העסקים לאוניד סובולב והתחלפו הספונסרים בקבוצה. בדצמבר 2024, מונה הכדורגלן הברזילאי-רוסי ארי למנהל ספורטיבי.
סגל > סגל הקבוצה

נכון ל-11 בינואר 2025:
סגל > שחקנים בולטים ששיחקו במועדון

אוקראינה דניס בלניוק
אוקראינה אולכסנדר קופליינקו
ברית המועצות שלווה מטרוולי
ברית המועצות ולרי וורונין
ברית המועצות אדוארד סטרלצוב
ברית המועצות ולנטין קוזמיץ' איבנוב
ברית המועצות אלכסנדר פולוקארוב
ברית המועצות מיכאיל גרשקוביץ'
ברית המועצות ויקטור שוסטיקוב
מונטנגרו בויאן רוגאנוביץ'
קולומביה ייסון גוסמן
קרואטיה מריו צ'וריץ'
רוסיה אלכסנדר יושין
רוסיה דנייל שמקין
רוסיה איוואן ינין
רוסיה סרגיי שוסטיקוב
רוסיה אלכסנדר ריאזנצב
רוסיה איגור לבדנקו
רוסיה איגור סמשוב
רוסיה איליה סאמושניקוב
רוסיה קונסטנטין זיריאנוב
רוסיה ניקיטה קשאייב
רוסיה איוואן סרגייב
רוסיה איליה ברקובסקי
רוסיה דמיטרי פולוז
רוסיה גאורגי גונדגאדזה
רוסיה איגור סמולניקוב
רוסיה איליה קוטפוב
רוסיה יגור באבורין
סמל הקבוצה

סמלי טורפדו לדורותיהם
2014—2023
2023—ואילך
הסמל המזוהה עם הקבוצה הוא האות Т, המייצג את "טורפדו" והגלגל התעשייתי, המייצג את תעשיית הרכב ברוסיה, שליוותה את המועדון ותמכה בו במרבית שנות קיומו בתקופה הסובייטית.
תארים והישגים

ליגת העל הסובייטית / ליגת העל הרוסית :
זכייה : 1960, 1965, 1976
מקום 3: 2000
מקום רביעי: 1999, 2001–2002
הגביע הסובייטי בכדורגל / הגביע הרוסי בכדורגל
זכייה : 1949, 1952, 1960, 1968, 1972, 1986, 1993
סגנות : 1947, 1958, 1961, 1966, 1977, 1982,1988, 1989, 1991
ליגת הכדורגל הלאומית / ליגה 1
זכייה: 2022
מקום 3: 2014
אזור מערב של הליגה הרוסית השנייה
זכייה: 2010, 2019
הליגה הרוסית השלישית
זכייה: 2009
גביע המחזיקות האירופי :
רבע גמר: 1967, 1987
גביע אופ"א:
רבע גמר: 1991
גביע אינטרטוטו :
חצי גמר: 1997
ראו גם

טורפדו (אגודת ספורט)
הערות שוליים

↑  https://www.michelremon.com/fr/projet/stade-torpedo-moscou
↑  ШОТЛАНДСКИЕ КОРНИ «ТОРПЕДО» // השורשים הסקוטיים של טורפדו, כתבה (ברוסית) מהאתר הרשמי של טורפדו מוסקבה
↑  Миллиардер Авдеев рассказал как будет спасать Торпедо
↑  Рекордам нет конца
↑  «Бросить «Торпедо»? Разве похоже, что я могу сойти с ума?» Владелец черно-белых — о выходе в РПЛ, бюджете, Игнашевиче, болельщиках и стадионе
↑  СТАДИОН «ТОРПЕДО». ВОЗРОЖДЕНИЕ ЛЕГЕНДЫ! (ВИДЕО)
↑  Стадион «Торпедо». Возрождение Легенды!
↑  Презентация архитектурной концепции стадиона «Торпедо» им. Э.А. Стрельцова
↑  База «Торпедо» в Мячкове может быть снесена, sportbox.ru
↑  בחלק העליון — סטטיסטיקה בשלבים מוקדמים, בחלק התחתון — סטטיסטיקה במשחקים על מקומות 1-6.
↑  שלב המוקדמות.
↑  הקבוצה העפילה לליגת העל בשל התרחבות הליגה הבכיר בתחילת עונת 1937
↑  18 באליפות.
↑  15 בליגה.
↑  בשנים 1959—1960 נערך גביע אחד
↑  בחלק העליון — סטטיסטיקה בשלבים המוקדמים (תת-בית I), בחלק התחתון — סטטיסטיקה בשלב הסופי (המשחק על מקומות 1-6)
↑  בחלק העליון — סטטיסטיקה בשלב המוקדם (תת-בית I), בחלק התחתון — סטטיסטיקה בשלב הסופי (משחק על מקומות 1-10)
↑  22 בליגה.
↑  בחלק העליון — סטטיסטיקה בשלב המוקדם (תת-בית II), בחלק התחתון — סטטיסטיקה בשלב הסופי (משחק על מקומות 1-12).
↑  בחלק העליון מופיעה הסטטיסטיקה של טורפדו בשלב במוקדם (תת-בית II), בחלק התחתון הסטטיסטיקה שלה בשלב הסופי (משחקים על מקומות 1-14).
↑  באליפות 1973 משחקים לא הסתיימו בתיקו. אם לאחר הזמן החוקי המשחק הסתיין בשוויון, נערכה סדרת בעיטות עונשין.
↑  בשל הפרת המגבלה על כמות משחקי השוויון האפשריים, הורדו מטורפדו 3 נקודות.
↑  הורדה מטורפדו נקודה אחת, בשל הפרת מגבלת מספר השוויונות האפשריים.
↑  בשל הפרת המגבלה על מספר השוויונות האפשריים הורדו מטורפדו 4 נקודות.
↑  בשל הפרת המגבלה על מספר השוויונות האפשריים הורדו מטורפדו 2 נקודות.
↑  לפני פתיחת העונה טורפדו איבדה את מעמדה כקבוצת כדורגל מקצוענית והורדה לליגה החובבנית.
↑  23 בליגה.
↑  התוצאה מתייחסת לעונת 2010/11, בעונה קודם לכן הקבוצה לא נטלה חלק בגביע.
↑  מאזן המפגשים בתקופה הסובייטית
↑  מאזן המפגשים מאז 1991
↑  "Протоколы матчей чемпионатов. Спартак (Москва) - Торпедо (Москва)". fc-dynamo.ru. נבדק ב-2018-05-13.
↑  Василий Епанчинцев (2010-10-14). "Дерби России". www.sports.ru. נבדק ב-2018-05-10.
↑  Чемпионаты Чемпионат СССР 1938 24 мая 1938 (вт) Спартак (Москва) - Торпедо (Москва) 2:3, fcdynamo.ru
↑  מאזן מפגשים בתקופה הסובייטית באתר wildstat.ru
↑  מאזן המפגשים מאז 1991
↑  "В следующем сезоне «Торпедо» будет играть в Adidas". onedivision.ru. אורכב מ-המקור ב-2012-06-26. נבדק ב-2018-03-22.
↑  "Gorenje официальный спонсор ФК Торпедо с 2014 года".
↑  "Тренеры «Торпедо» Москва". footballfacts.ru.
אמוניום פרכלורט

| --- | --- |

 
 שמות נוספים:  AP
 כתיב כימי:  NH4ClO4
 מראה:  גביש לבן
 מספר CAS:  7790-98-9
 צפיפות:  1.95 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  מסיס במטמול, מסיס חלקית באצטון
 LD50:  2000-4000 מ"ג לק"ג
מראה התרכובת
אמוניום פרכלוראט (באנגלית: Ammonium perchlorate, או "AP") היא תרכובת אי-אורגנית, שהיא סוג של פרכלורט בעלת הנוסחה הכימית NH4ClO4. זהו מוצק חסר צבע או לבן המסיס במים, המהווה מחמצן רב עוצמה. בשילוב עם דלק, ניתן להשתמש בו כחומר להנעה רקטית. חוסר היציבות שלו גרם למספר תאונות לאורך ההיסטוריה.
ייצור

אמוניום פרכלורט (AP) מיוצר על ידי תגובה בין אמוניה לחומצה על-כלורית. תהליך זה הוא הדרך העיקרית לייצור תעשייתי של חומצה פרכלורית. ניתן לייצר את המלח גם על ידי תגובת מטתזה של מלחי אמוניום (אמניום כלוריד) עם נתרן פרכלורט. תהליך זה מנצל את המסיסות הנמוכה יחסית של NH 4 ClO 4, שהיא כ-10% מזו של נתרן פרכלורט.
ה-AP מיוצר כגביש בצורת מעוינון חסרי צבע.
פירוק

כמו רוב מלחי האמוניום, אמוניום פרכלורט מתפרק לפני התכה. חימום מתון מביא לייצור מימן כלורי, חנקן, חמצן ומים.
הבעירה של AP מורכבת למדי ונחקרת בהרחבה. גבישי AP מתפרקים לפני ההתכה, למרות ששכבה נוזלית דקה נצפתה על משטחי גביש במהלך תהליכי בעירה בלחץ גבוה.  חימום חזק עלול להוביל לפיצוצים. תגובות שלמות לא משאירות שאריות. גבישים טהורים אינם יכולים להחזיק להבה מתחת ללחץ של 2 פסקל.
AP הוא מחמצן בדרגה 4 (יכול לעבור תגובה נפיצה) עבור גודלי חלקיקים מעל 15 מיקרומטר והוא מסווג כחומר נפץ עבור גדלים של חלקיקים פחות מ-15 מיקרומטר.
יישומים

השימוש העיקרי באמוניום פרכלורט הוא בייצור דלק מוצק להנעה. כאשר AP מעורבב עם דלק (כמו אבקת אלומיניום ו/או עם מקשר אלסטומרי), הוא יכול ליצור בעירה מתמשכת בלחצים הרבה מתחת ללחץ האטמוספירי. זהו חומר מחמצן חשוב עם היסטוריה של עשרות שנים של שימוש בהנעת רקטות עם דלק מוצק - שיגור לחלל (כולל מנוע הרקטות המוצק של מעבורת החלל), רקטות צבאיות וחובבים בעלות הספק גבוה, כמו גם בזיקוקים מסוימים.
כמה דבקי אפוקסי "שבירים" מכילים תרחיפים של AP. עם חימום ל-300 מעלות צלזיוס, ה-AP מפרק את הדבק האורגני, ושובר את המפרק המוצק.
רעילות לאדם

הפרכלורט עצמו מכיל רעילות חריפה קטנה. לדוגמה, לנתרן פרכלורט יש LD50 של 2-4 גרם/ק"ג והוא נעלם במהירות לאחר בליעה. עם זאת, הוכח כי חשיפה כרונית לפרכלורטים, אפילו בריכוזים נמוכים, גורמת לבעיות שונות של בלוטת התריס, שכן היא נספגת במקום יוד.
שימוש על ידי ארגוני טרור

כחלק מייצור של רקטות וחומרים להנעה רקטית ברצועת עזה, החמאס מייצר אמוניום פרכלורט במתקנים שונים, בעזרת אמניום כלוריד, לפחות מאז 2008.
הערות שוליים

↑  Boggs, T. L. (1970). "Deflagration Rate, Surface Structure and Subsurface Profile of Self-Deflagrating Single Crystals of Ammonium Perchlorate". AIAA Journal. 8 (5): 867–873. Bibcode:1970AIAAJ...8..867B. doi:10.2514/3.5780.
↑  NFPA 400: Hazardous Materials Code, 2010
↑  NFPA 495: Explosive Materials Code, 2010
↑  "Development of an Enhanced Hazard Classification System for Oxidizers Research Project, Technical Report", Safety Engineering Laboratories, Inc., The Fire Protection Research Foundation, 13 April 2006
↑  "Perchlorate: Overview of Issues, Status, and Remedial Actions" (אורכב 15.03.2012 בארכיון Wayback Machine), ITRC, September 2005
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏הסבב הנוכחי מוכיח: חיסול אבו אל־עטא לא עבד, באתר "IsraelDefense‏", 25 בפברואר 2020
↑  סוכל ניסיון הברחה של 16 טונות חומר לייצור רקטות מטורקיה לרצועת עזה, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2023
אנרגיה פונדרומוטיבית

אנרגיה פונדרומוטיבית (ponderomotive energy) היא האנרגיה שצובר אלקטרון חופשי הנע בהשפעת שדה חשמלי מחזורי, לאורך זמן מחזור אחד של השדה.
לאנרגיה זו שימושים רבים בפיזיקת פלזמה ובפיזיקה של שדות לייזר חזקים.
הגדרה

אלקטרון חופשי המצוי בהשפעת שדה חשמלי, מקיים את החוק השני של ניוטון כאשר הכוח הפועל עליו הוא כוח לורנץ.
האנרגיה הפונדרמטיבית של אלקטרון הנע בהשפעת שדה חשמלי התלוי בזמן, מחושבת באמצעות הפוטנציאל הווקטורי המחולל את אותו שדה.
בהינתן שדה חשמלי  {\vec {E}}(t), ובהזנחת שדה מגנטי, הפוטנציאל הווקטורי  {\vec {A}}(t) יחושב כך:
{\vec {A}}(t)=-c\int _{-\infty }^{t}{\vec {E}}(t')dt'
כאשר  c היא מהירות האור בריק. בהינתן שהשדה החשמלי הוא פתרון של משוואת הגלים, ועל כן מחוסר רכיב תדר DC, מתקיים כי  {\vec {A}}(-\infty )=0, ולמעשה האינטגרל לעיל הופך לאינטגרל לא-מסוים על השדה החשמלי המחזורי.
האנרגיה הפונדרמוטיבית  U_{p} מוגדרת על פי הערך הממוצע של ריבוע הפוטנציאל הווקטורי:
U_{p}={\frac {e^{2}}{2mc^{2}}}\langle A^{2}(t)\rangle ={\frac {e^{2}}{2mc^{2}}}{\frac {1}{T}}\int _{t}^{t+T}A^{2}(t')dt'
כאשר  e מסמן את מטען האלקטרון ו- m את מסתו.
שדה ליניארי

נניח שדה חשמלי מונוכרומטי בעל תדירות  \omega  והמקוטב ליניארית בכיוון כללי כלשהו  {\hat {n}}:
{\vec {E}}(t)=E_{0}\cos \omega t{\hat {n}}
אזי, הפוטנציאל הווקטורי הוא:
{\vec {A}}(t)=-{\frac {c}{\omega }}E_{0}\sin \omega t{\hat {n}}
והאנרגיה הפונדרמוטיבית, שתסומן  U_{p}, תהיה בהתאם:
U_{p}={\frac {e^{2}{E_{0}}^{2}}{4m\omega ^{2}}}
במערכת היחידות האטומית (מערכת הרטרי), בה  e=m=\hbar =1 (ו- c\simeq 137) מתקבל:
U_{p}={\frac {E_{0}^{2}}{4\omega ^{2}}}
שדה מעגלי

כעת נניח שדה חשמלי מונוכרומטי בעל תדירות  \omega  והמקוטב מעגלית-ימנית (ההצגה היא, לצורך העניין, במערכת צירים קרטזית):
{\vec {E}}(t)=E_{0}(\cos \omega t,\sin \omega t)
הפוטנציאל הווקטורי יהיה:
{\vec {A}}(t)=-{\frac {c}{\omega }}E_{0}(\sin \omega t,-\cos \omega t)
והאנרגיה הפונדרמוטיבית תהיה:
U_{p}={\frac {e^{2}{E_{0}}^{2}}{2m\omega ^{2}}}
ובמערכת היחידות האטומית:
U_{p}={\frac {{E_{0}}^{2}}{2\omega ^{2}}}
כלומר כפליים מהאנרגיה שהתקבלה במקרה הליניארי. יש בכך היגיון, מאחר שניתן לחשוב על השדה המעגלי כסופרפוזיציה של שני שדות ליניאריים בצירים ניצבים וביניהם פאזה. אולם, חישוב האנרגיה הפונדרמוטיבית אדיש לפאזה זו, שכן הערך הממוצע של ריבועי הפונקציות סינוס וקוסינוס הוא זהה, ושווה ל- 1/2.
שימושים

מרגע שחושבה האנרגיה הפונדרמוטיבית עבור השדה החשמלי בבעיה הפיזיקלית אותה נרצה לפתור, ניתן להשתמש בה כסקאלה או כנרמול לאנרגיות שונות בבעיה.
אחד השימושים הבולטים ביחידה זו, הוא בפיזיקה של שדות לייזר חזקים ובפרט בפיזיקה של אטו-שניות: שדה חשמלי ליניארי חזק ובתדירות נמוכה המחולל יצירת הרמוניות גבוהות, מסוגל לגרום לפליטת פוטונים בעלי מגוון תדרים, עד לתדר קטעון (cutoff) שממנו והלאה ניצולת תהליך הפליטה פוחתת משמעותית.
מתברר, כי ללא תלות בעוצמת השדה ובתדירותו, חישובו של תדר הקטעון עונה תמיד על הכלל הבא (במערכת היחידות האטומית):
\omega _{cutoff}=3.17U_{p}+I_{p}
כאשר  I_{p} היא אנרגיית היינון הראשונה של האטום, ובהכללה, האנרגיה העצמית של המצב ממנו האלקטרון התיינן.
הערות שוליים

↑  DB Miloseveic, W Becker, R Kopold, Generation of circularly polarized high-order harmonics by two-color coplanar field mixing, Physical Review A 61, APS, 2000, עמ' 063403
אווירונומיה

חלקי האטמוספירה וחלוקתה לאטמוספירה עליונה ואטמוספירה נמוכה, דגש על הגבהים בקילומטרים מעל פני האדמה 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אווירונומיה (באנגלית: Aeronomy; בלועזית: אֵרוֹנוֹמְיָה) הוא תחום המחקר המדעי של האטמוספירה העליונה (אנ') של כדור הארץ ואזורים תואמים באטמוספירות של כוכבי לכת אחרים. ענף זה עוסק בכימיה האטמוספירית (אנ') והפיזיקה האטמוספירית (אנ') כאחד. המדענים המתמחים באווירונומיה, מכונים אווירונומים, הם חוקרים את התנועות ואת ההרכב הכימי ואת המאפיינים של האטמוספירה העליונה של כדור הארץ ואזורי האטמוספירה של כוכבי לכת אחרים התואמים לה, כמו גם את האינטראקציה בין האטמוספירות העליונות לסביבת החלל. באזורים אטמוספיריים האווירונומים חוקרים, את תופעות הדיסוציאציה והיינון.
היסטוריה

בשנת 1946, המתמטיקאי סידני צ'פמן (אנ') הציג את המונח אווירונומיה כדי לתאר את חקר האטמוספירה העליונה של כדור הארץ, במכתב למערכת של כתב העת המדעי Nature שכותרתו "כמה מחשבות על המינוח אווירונומיה". המונח אווירונומיה הפך לרשמי בשנת 1954 כאשר האיגוד הבינלאומי לגיאודזיה וגיאופיזיקה אימץ אותו. "אווירונומיה" החלה מאוחר יותר לעסוק גם בחקר האזורים המקבילים באטמוספירות של כוכבי הלכת.
ענפים

ניתן לחלק את האווירונומיה לשלושה ענפים עיקריים: אווירונומיה יבשתית, אווירונומיה פלנטרית ואווירונומיה השוואתית.
ענפים > אווירונומיה יבשתית

האווירונומיה היבשתית מתמקדת, בחקר האטמוספירה העליונה של כדור הארץ, המשתרעת מהסטרטופאוזה עד לגבול האטמוספירה עם החלל החיצון ומוגדרת כמורכבת מהמזוספרה, התרמוספירה והאקסוספירה ומהמרכיב המיינן שלהן, היונוספירה. האווירונומיה היבשתית מנוגדת למטאורולוגיה, המטאורולוגיה עוסקת במחקר המדעי של האטמוספירה התחתונה של כדור הארץ, המוגדרת כטרופוספירה וסטרטוספירה.  אווירונומים יבשתיים משתמשים בטלסקופים קרקעיים, בלונים, לוויינים ורקטות מחקר (אנ') כדי לאסוף נתונים מהאטמוספירה העליונה.
ענפים > אווירונומיה יבשתית > גאות ושפל אטמוספיריים

גאות ושפל אטמוספיריים הם תנודות מחזוריות בקנה מידה עולמי של האטמוספירה של כדור הארץ. גאות ושפל באוקיינוסים היא תופעה שבמובנים רבים מקבילה לגאות והשפל האטמוספיריים. גאות ושפל אטמוספיריים שולטים בדינמיקה של המזוספרה והתרמוספירה התחתונה ומשמשים כמנגנון חשוב להעברת אנרגיה מהאטמוספירה העליונה לאטמוספירה התחתונה. אווירונומים יבשתיים חוקרים את הגאות והשפל האטמוספיריים מכיוון שלהבנתם מחקר זה חיוני להבנת האטמוספירה בכללותה ולתועלת בשיפור ההבנה של המטאורולוגיה. מודלים שונים ותצפיות של גאות ושפל באטמוספירה מאפשרים לחוקרים לנטר ולחזות שינויים באטמוספירה של כדור הארץ.