stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Out of Love

"Out of Love" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הקנדית אלסיה קארה. השיר יצא ב-29 בינואר 2019 בהוצאת חברת התקליטים דאף ג'אם. השיר מופיע כסינגל השלישי באלבום האולפן השני של קארה, The Pains of Growing. השיר נכתב על ידי אליסיה קארה וריק נואלס, והופק על ידי ריק נואלס ודין ריד.
נכון לאוקטובר 2023, השיר הושמע למעלה מ-25 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-384 מיליון פעמים בספוטיפיי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 71 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 20 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 25 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 25 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 62 |  |
|  קנדה | מצעד ה-AC איירפליי | 9 |  |
|  קנדה | מצעד האיירפליי (כל הפורמטים) | 28 |  |
|  קנדה | מצעד 40 שירי ה-CHR איירפליי | 14 |  |
|  קנדה | מצעד האיירפליי העכשווי | 26 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 48 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | זהב | 30,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 5,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 29 בינואר 2019 | להיט רדיו עכשווי | דאף ג'אם |  |
| ארצות הברית | 13 במאי 2019 | מוזיקה עכשווית למבוגרים | דאף ג'אם |  |
הערות שוליים

↑  Alessia Cara - Out Of Love, ארכיון מ-2023-08-07, נבדק ב-2023-10-06
↑  Out Of Love, 2018-11-30, ארכיון מ-2023-09-02, נבדק ב-2023-10-06
↑  "Top 40/M Future Releases". All Access Media Group. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2019. נבדק ב-3 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hot/Modern/AC Future Releases - Hot Adult Contemporary Rock Songs and Release Dates". All Access Media Group. אורכב מ-המקור ב-9 במאי 2019. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e728aab8-7272-40c4-a4b7-0642ad342e70
יובל דגים

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1962 (בן 61) אשקלון, ישראל
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  בוגר הנדסת מכונות בטכניון  מוסמך במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בר-אילן
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מעסיק:  אבן קיסר שדות ים 
 תפקיד:  מנכ"ל אבן קיסר בשנים 2018–2023
 מספר צאצאים:  3
 
יובל דגים (נולד ב־13 בדצמבר 1962) הוא מנהל ישראלי. מכהן כיו״ר בקיבוצים ובחברות קיבוציות. שימש כמנכ"ל בחברות אחדות, בהן אבן קיסר (2018–2023), שיכון ובינוי, קימברלי קלארק והנסון.
ביוגרפיה

משפחות הוריו הגיעו לארץ ישראל בעלייה השלישית והתיישבו בתל אביב, בה נולדו הוריו. יובל דגים נולד באשקלון, לאחר שהוריו עברו לשם לאחר נישואיהם. בשנת 1968 עבר עם משפחתו לרמת השרון. אביו היה סמנכ"ל בחברת מהדרין-פריאור ואמו הייתה מורה.
ביוגרפיה > שירות צבאי

דגים התגייס לחיל השריון ושירת בשנים 1981–1985. בשנת 1982, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, היה בקורס מפקדי טנקים[דרושה הבהרה]. בשנים 1984–1985 היה מפקד פלוגה בגדוד 82 בחטיבה 7, והשתחרר משירות סדיר בדרגת סרן. תוך כדי שירות המילואים עלה לדרגת סא"ל ופיקד על גדוד שריון, ולאחר מכן היה סמח"ט בחטיבת קרייתי.
ביוגרפיה > לימודים

בשנים 1987–1991 למד הנדסת מכונות בטכניון וקיבל תואר ראשון. בשנת 1997 למד בבית הספר לעסקים של לונדון. בין השנים 1999–2000 למד לתואר מוסמך EMBA במנהל עסקים במסלול מנהלים בתעשייה, באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה > משפחה

דגים נשוי לרחלי, אמנית (ציור) ומטפלת באמנות, להם שלושה בנים והם גרים בזכרון יעקב.
קריירה עסקית

דגים החל את הקרירה העסקית שלו בפיוניר קונקריט (ישראל), שם היה מנהל מפעל ולאחר מכן מנהל אזורי, בין השנים 1991–1997.
בין השנים 1997–1999 שהה עם משפחתו בצ'כיה וניהל את חטיבת הבטון של פיוניר קונקריט (אנ') בפראג.
בשנת 2000 כיהן כמנכ"ל מחצבות כנרת.
בין השנים 2002–2008 היה מנהל מרחב וסמנכ"ל של חברת הנסון ישראל.
בשנים 2008–2011 יצא עם משפחתו ללונדון, ומונה למנכ"ל חברת הנסון מוצרי מחצבה, שהיא חלק מקונצרן הנסון בריטניה (אנ').
לאחר חזרתו לישראל, בשנים 2011–2016 היה מנכ"ל חוגלה-קימברלי, נציגת קימברלי קלארק בישראל. ב-2014 מונה במקביל למנהל פעילות התאגיד בטורקיה.
בשנים 2016–2017 שהה עם משפחתו בסידני, אוסטרליה, וכיהן כמנכ"ל קימברלי קלארק (אוסטרליה וניו זילנד).
בשנת 2018 מונה למנכ"ל חברת שיכון ובינוי, אך כעבור כחצי שנה, עם העברת השליטה בחברה, התפטר, ובאוגוסט 2018 מונה למנכ"ל חברת אבן קיסר במקום רענן זילברמן, שפרש מהחברה במרץ 2018 כיהן בתפקיד עד 2023.
דגים כיהן כיו"ר הדירקטוריון של חברת Lioli Ceramica Pvt, מ-2020. בשנים 2019–2022 כיהן כדירקטור חיצוני בחברת נשר מפעלי מלט ישראליים וכדירקטור בחברת "משאב".
הערות שוליים

↑  פעיל כיו״ר עסקי של קיבוץ עין גב, יו״ר קיבוץ קריית ענבים, יו״ר חברת טוף מרום גולן ויו״ר השותפות כנרת אורון (שותפות של קיבוץ כנרת וחברת אורון).
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏"אבן קיסר הוא המותג המוכר בעולם, וצריכים לתרגם זאת לבחירת הצרכנים", באתר גלובס, 25 במאי 2021
1 2  אבן קיסר מודיעה: זה המנכ"ל שרושם קאמבק וחוזר להוביל את החברה, באתר אייס, 9 במרץ 2023
↑  חזי שטרנליכט, מנכ"ל שיכון ובינוי: "היה לנו ליקוי בניהול המזומנים באפריקה", באתר כלכליסט, 30 באפריל 2018
↑  אבן קיסר ממנה מנכ"ל חדש לחברה, באתר ביזפורטל, 6 ביולי 2018
1 2 3  ליאת רון, ‏פורטפוליו / יובל דגים, באתר גלובס, 27 בנובמבר 2013
↑  אלי בוהדנה, במקום חוף גואה - מילואים בעזה, בעיתון מעריב, 16/03/01
1 2  דף לינקדאין של יובל דגים
↑  גיל קליאן, ממלט לחיתולים: יובל דגים מהנסון אנגליה ימונה למנכ"ל חוגלה קימברלי, באתר כלכליסט, 9 באוגוסט 2011
↑  אורנה יפת, חוגלה קימברלי נפטרת מההפצה דרך סיטונאים, באתר כלכליסט, 13 באפריל 2016
↑   עדי דברת, יובל דגים מונה לראש הפעילות העסקית של קימברלי קלארק בטורקיה, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2014
↑  שירות כלכליסט, יובל דגים, מנכ"ל קימברלי קלארק ישראל, מונה למנהל התאגיד באוסטרליה וניו זילנד, באתר כלכליסט, 4 ביולי 2016
↑   עדי דברת-מזריץ, מנכ"ל קימברלי קלארק ישראל יובל דגים מונה למנכ"ל קימברלי קלארק אוסטרליה וניו זילנד, באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2016
↑  קובי ישעיהו, ‏כפי שנחשף ב"גלובס": יובל דגים מונה למנכ"ל שיכון ובינוי, באתר גלובס, 3 באוקטובר 2017
↑  אמיר רוזנבאום, מנכ"ל חדש לחברת הנדל"ן שיכון ובינוי: יובל דגים, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2017
↑  גולן חזני ויניב רחימי, יש חיים אחרי: יובל דגים בדרך לכיסא המנכ"ל של אבן קיסר, באתר כלכליסט, 2 ביולי 2018
↑  קובי  ישעיהו, ‏משיכון ובינוי לשדות ים: יובל דגים ימונה למנכ"ל אבן קיסר, באתר גלובס, 2 ביולי 2018
↑   יורם גביזון, יובל דגים מונה למנכ"ל חברת אבן קיסר, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2018
↑  שירות גלובס, ‏אבן קיסר נכנסת לשוק הפורצלן: רוכשת את השליטה בליולי קרמיקה, באתר גלובס, 31 באוגוסט 2020
↑  לי סיביליה‏, בהודו הקורונה שוברת שיאים: מי החברות שתורמות ציוד מציל חיים?, באתר וואלה, 22 במאי 2021
↑  כפיר אדר, התרומה המרגשת של מנכ"ל אבן קיסר להודו שקורסת בעקבות הקורונה, באתר אייס, 23 במאי 2021
משפט גאוס-בונה

משפט גאוס-בונה (או נוסחת גאוס-בונה) הוא משפט יסודי בגאומטריה דיפרנציאלית, הקושר בין הגאומטריה והטופולוגיה של משטחים. לפי המשפט, האינטגרל על העקמומיות של המשטח שווה תמיד למאפיין אוילר שלו. המשפט קרוי על שם קרל פרידריך גאוס, שפיתח גרסה אך מעולם לא פרסם אותה, ופייר אוסיאן בונה (אנ') שפרסם מקרה פרטי של המשפט ב-1848.
המשפט

תהי M יריעה רימנית קומפקטית דו-ממדית. נסמן ב-K את עקמומיות גאוס של המשטח.
אם למשטח ישנה שפה  \partial M, נסמן ב- k_{g} את העקמומיות הגאודזית של השפה. אז  \int _{M}K\;dA+\int _{\partial M}k_{g}\;ds=2\pi \chi (M),\,, כאשר dA הוא אלמנט השטח של המשטח,  \chi (M) הוא מאפיין אוילר (שהוא תמיד מספר שלם), ו- ds הוא אלמנט האורך של השפה.
במקרה שהשפה חלקה למקוטעין, אזי נפרש את האינטגרל  \int _{\partial M}k_{g}\;ds כסכום האינטגרלים המתאימים לאורך החלקים החלקים של השפה, בתוספת סכום הזוויות בפינות. כאשר מפרשים בצורה זו את האינטגרל הקווי, ניתן לראות בבירור כיצד המשפט מכליל תוצאות רבות שקדמו לו; משפט ז'יראר ומשפט דאקרט על פאונים הם תוצאות מיידיות מן המשפט.
אם המשטח נטול שפה, אזי האינטגרל   \int _{\partial M}k_{g}\;ds  מתאפס, ובכך מתקיים:  \int _{M}K\;dA=2\pi \chi (M),\,. כלומר, המשפט קובע שעקמומיות גאוס הכוללת של משטח סגור שכזה שווה ל- 2\pi  כפול מאפיין אוילר של המשטח. אם המשטח הוא גם בר-כיוון (אוריינטבילי), אז מאפיין אוילר שלו שווה ל- 2-2g, כאשר g הוא הגנוס של המשטח.
דוגמאות והשלכות

הטופולוגיה של משטח רימן קומפקטי אינה מסובכת: מציין אוילר מגדיר את המשטח. עם זאת, על כל מבנה טופולוגי אפשר להשרות את המבנה המטרי באינסוף דרכים. משפט גאוס-בונה מראה שבכל הדרכים האלה אינטגרל העקמומיות הוא קבוע. במילים אחרות (כשאין למשטח שפה), העקמומיות הממוצעת עומדת ביחס הפוך לשטח. לדוגמה, מציין אוילר של כדור הוא 2. עקמומיות-גאוס של כדור נעשית קטנה יותר ככל שהכדור גדל: העקמומיות של כדור ברדיוס R היא  1/R^{2}. לפי משפט גאוס-בונה, יוצא ששטח הכדור כפול העקמומיות הקבועה הזו שווה תמיד ל- 4\pi .
הקומפקטיות היא תנאי הכרחי במשפט: לעיגול היחידה הפתוח עקמומיות אפס, ולכן האינטגרל של העקמומיות שווה גם הוא לאפס; אבל לעיגול יש מציין אוילר 1. אכן, אם מוסיפים לכדור הפתוח את השפה שלו, השוויון מתקיים, משום שהאינטגרל על פני עקמומיות השפה הוא  2\pi .
הטורוס, שמציין אוילר שלו הוא 0, מספק דוגמה חשובה נוספת. אפשר לבנות אותו על ידי זיהוי הצלעות המנוגדות בריבוע, כך שהעקמומיות היא אפס בכל נקודה, וממילא העקמומיות הממוצעת היא אפס. כאן התוצאה אינה מפתיעה. אבל השיכון הטבעי של הטורוס במרחב האוקלידי מספקת לו עקמומיות חיובית בחלק החיצוני, ושלילית בחלק הפנימי. משפט גאוס-בונה מבטיח שאלו מאזנות זו את זו, והעקמומיות הממוצעת היא אפס בכל שיכון אפשרי.
טריאנגולציה של משטחים מספקת למשפט גרסאות קומבינטוריות.
הכללות

משפט רימן-רוך ומשפט האינדקס של אטיה-זינגר מכלילים את משפט גאוס-בונה.
אליהו פיטלסון

| --- | --- |

אליהו פיטלסון בשנות ה-40
 לידה:  18 באוגוסט 1903 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 ביולי 1974 (בגיל 70) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסה אזרחית 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה  אוניברסיטת גנט 
 
אליהו פיטלסון (18 באוגוסט 1903 – 30 ביולי 1974) היה מהנדס ישראלי.
קורות חיים

אליהו פיטלסון נולד בשנת 1903 בעיר אודסה שברוסיה. בגיל שנה וחצי עלה לארץ ישראל עם משפחתו אך ללא אביו, שנותר באודסה כדי להמשיך ולפרנס את המשפחה והצטרף שנה מאוחר יותר. המשפחה התיישבה תחילה ביבנאל, אך תוך זמן קצר עברה לזכרון יעקב, שם עבדה אמו כמיילדת בבית החולים המקומי, ובה גדל והתחנך. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר היסודי בזכרון יעקב בשנת 1917, החל את לימודיו התיכוניים בבית הספר הריאלי בחיפה וב-1920 היה לאחד מבוגריו הראשונים (תעודת הגמר שקיבל הייתה מספר 15 של המוסד).
עם סיום לימודיו החל לעבוד, כמו אביו, בחברת פיק"א כעוזר למודד בייבוש ביצות כבארה שהשתרעו במישור חוף הכרמל. במקביל למד צרפתית והתכונן ללימודי הנדסה בבלגיה. ב-1922 נסע ללמוד הנדסה אזרחית באוניברסיטת גנט שבבלגיה, בה סיים את לימודיו ב-1926. במהלך לימודיו נשא לאישה את טובה, ילידת הארץ ובת למשפחת פרידלנד שעלתה לארץ ישראל עוד בשנת 1858. עם סיום לימודיו עברו בני הזוג לפריז, ולאחר שנה שבו לארץ ישראל והשתקעו בירושלים.
פיטלסון הקים את חברת "מדבן" שהתמחתה במדידה ובנייה, ובה היה שותף עם המהנדס והמודד מורנו מיוחס, ובשיתוף מקצועי עם משרד האדריכלים של דב כרמי. יחד תכננו והקימו עשרות בנייני ציבור ומגורים בירושלים ובתל אביב. רבים מהם שנבנו בשנות ה-30 בסגנון הבינלאומי זכו להערכה ופרסום בכתבי עת מקצועיים. בין המבנים שבנתה החברה בירושלים: בניין המשרדים "בית האחים דוד" במפגש הרחובות קרן היסוד וז'בוטינסקי, בית זילברשטיין ברחוב הפלמ"ח 10, בית אלישר ברחוב רמב"ן, "בנייני הארמנים" ברחוב שלומציון המלכה, בניין מגורים ומסחר בפינת רחוב כורש ורחוב שלמה המלך שנבנה עבור הארמנים בשיתוף האדריכל דוד אנטול ברוצקוס.
בשנת 1941, עת פעילות הבנייה הפרטית בארץ הצטמצמה בגלל מלחמת העולם השנייה, הקים יחד עם משפחת קבלנים ערבית מבית לחם חברה קבלנית לבניין. החברה ביצעה עבודות רבות עבור הצבא הבריטי ובכלל זה הקמת מחסני צבא ליד חיפה, מסלולים בשדה התעופה ברמת דוד ובתי החולים הצבאיים במושבה הגרמנית בחיפה ובכפר ביל"ו.
פיטלסון התנדב לארגון ההגנה החל מ-1929. עמד בראש "קלוב התעופה" בירושלים, שנועד לקרב צעירים לתחום התעופה. בהמשך שימש בתפקיד קצין אפסנאות של מחוז ירושלים ובתפקיד זה שרת עד תום מלחמת העצמאות, אז השתחרר מצה"ל בדרגת סרן. ב-1949 חידש את פעילות חברת "מדבן" בשותפות חדשה עם בכור שוקרי כליפא. במסגרת זו המשיך, בעזרת הניסיון שרכש כקבלן, בביצוע עבודות של בנייני ציבור כמו בית הספר המקצועי על שם ברנדייס, בית החולים לחולי נפש בגבעת שאול ומבני תעשייה ומלאכה בשכונת מקור ברוך.
פיטלסון נפטר בירושלים ב-1974 והובא למנוחות לצד אשתו טובה בהר המנוחות. הותיר אחריו בן, האדריכל יונה פיטלסון, ובת, עדנא ורטהים.
לקריאה נוספת

אורה ארדון, סיפורה של משפחה, הוצאה עצמית 2004
יצחק לוי, תשעה קבין: ירושלים בקרבות מלחמת העצמאות, הוצאת מערכות 1986
דוד קרוינקר, המשולש הירושלמי – ביוגרפיה אורבנית, הוצאת כתר 2011
דוד קרוינקר, שכונות ירושלים: טלביה, קטמון והמושבה היוונית, כתר 2002
דוד קרוינקר, אדריכלות בירושלים הבניה בתקופת המנדט הבריטי, כתר 1991
ראובן גפני, בין הפילבוקס לבית הנשיא, הוצאת יד בן צבי 2010
משפט גוטסמן-ניל

משפט גוטסמן-ניל הוא משפט יסודי במחשוב קוונטי הקובע כי מעגל קוונטי הממומש על ידי שערי קליפורד יכול להיות מסומלץ בזמן פולינומי על מחשב קלאסי, וכך אין יתרון חישוב למעגל קוונטי שכזה. המשפט פורסם לראשונה במאמר מאת דניאל גוטסמן (אנ'), פיזיקאי וחוקר מחשוב קוונטי, בסוף שנות ה־90 של המאה ה־20 ונושא גם את שמו של עמנואל ניל (Emanuel Knill) שתרם ליישום המשפט.
חבורת קליפורד

חבורת קליפורד (אנ') היא קבוצת אופרטורים קוונטיים המפורסמת בעיקר בתחום תיקון השגיאות הקוונטי. החבורה כוללת את קבוצת המכפלות של חבורת פאולי כך שהקבוצה ממופה אל תוך עצמה. כלומר, אם עבור שער  L מסוים קיימים שערי פאולי  P_{1},P_{2} כך ש  LP_{1}L^{\dagger }=P_{2} אזי  L שייך לחבורת קליפורד.
שערי פאולי על קיוביט בודד מוגדרים כך:
\sigma _{0}=I={\begin{bmatrix}1&0\\0&1\end{bmatrix}},\quad \sigma _{1}=X={\begin{bmatrix}0&1\\1&0\end{bmatrix}},\quad \sigma _{2}=Y={\begin{bmatrix}0&-i\\i&0\end{bmatrix}},{\text{ and }}\sigma _{3}=Z={\begin{bmatrix}1&0\\0&-1\end{bmatrix}}
והם יכולים לשמש כבסיס לאופרטורי צפיפות. חבורת פאולי, המוגדרת על ידי שערי פאולי משמשת ליצירת שערים אלו על קיוביט n-ממדי. מתוך חבורת פאולי נוצרת חבורת קליפורד שהיא חבורה של אופרטורים אוניטריים שמנרמלים את חבורת פאולי:
\mathbf {C} _{n}=\{V\in U_{2^{n}}\mid V\mathbf {P} _{n}V^{\dagger }=\mathbf {P} _{n}\}.. גודל חבורת קליפורד המוגדרת על קיוביט n-ממדי הוא  2^{n^{2}+2n+3}\prod _{j=1}^{n}(4^{j}-1).
הקבוצה הוצגה על ידי דניאל גוטסמן וקרויה על שם המתמטיקאי ויליאם קינגדן קליפורד.
שערי קליפורד

שערי קליפורד הם איברי חבורת קליפורד כך שבאופן שקול חבורת קליפורד היא קבוצת שערים אוניטריים המורכבת לרוב מהשערים:
שער אדמר, המקיים  HXH^{\dagger }=Z ו  HZH^{\dagger }=X. ולכן שייך לקבוצת קליפורד. חשיבותו של שער זה היא שהוא מספק את  {\frac {1}{\sqrt {2}}} לשערים האוניטריים.
שער הפאזה  S={\begin{bmatrix}1&0\\0&e^{i{\frac {\pi }{2}}}\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}1&0\\0&i\end{bmatrix}}={\sqrt {Z}} המקיים  SXS^{\dagger }=Y ו-  SZS^{\dagger }=Z, ולכן גם הוא שייך לקבוצה. החשיבות של השער היא בכך שהוא מספק את האיבר המדומה.
שער CNOT (אנ'), המקיים כי עבור שער Pשער CNOT בייצוג של שער קוונטי
|  P | CNOT  P CNOT ^{\dagger } |
| --- | --- |
 X\otimes I:  X\otimes X
 I\otimes X
 Z\otimes I
 I\otimes Z:  Z\otimes Z
ולכן אף הוא שייך לקבוצה. חשיבותו של השער שהוא מאפשר לשזור בין הקיוביטים וכן כי בלעדיו השערים יפעלו על קיוביט בודד בלבד.
באופן שקול, כלל שערי פאולי הם שערי קליפורד שהרי  \sigma _{i}\sigma _{j}\sigma _{i}^{\dagger }=\sigma _{i}\sigma _{j}\sigma _{i}=i\epsilon _{ijk}\sigma _{k}\sigma _{i}=-\epsilon _{ijk}\epsilon _{kij}\sigma _{j} כך שהמכפלה שייכת לחבורת פאולי, ולכן השערים שייכים לחבורת קליפורד.
דוגמאות נוספות לשערי קליפורד הן שערי SWAP, iSWAP וטופולי.
המשפט

המשפט אומר כי כל מחשב קוונטי המערב:
הכנה של הקיוביטים בבסיס החישובי
שערי קליפורד
מדידות בבסיס החישובי
אפשרות לביצוע פעולות קלאסיות על תוצאות המדידות
ואלו בלבד – הוא מחשב שניתן לסמלוץ בזמן פולינומי על מחשב קלאסי ואין לו יתרון על פני מחשב קלאסי. חשיבות המשפט אומרת כי אף מצבים קוונטים שזורים ומסובכים ככל שיהיו ניתנים לסמלוץ על ידי מחשב קלאסי בצורה יעילה למדי. כלומר, טלפורטציה קוונטית, ושימושים אחרים כגון קודים לתיקון שגיאות המתבססים על שערי קליפורד ניתנים למימוש על ידי מחשב קלאסי.
קווים מנחים להוכחת המשפט

הוכחת המשפט משתמשת בפורמליזם המייצבים, המוצג בהרחבה במאמרו של גוטסמן, אשר מאפשר לתאר את המצבים בצורה שקלה לפענוח קלאסי. עבור מחשב קוונטי המקיים את תנאי המשפט מתקיים כי כל שער קליפורד מתורגם כעדכון של היוצרים של אותה קבוצת מייצבים, עדכון זה לוקח  O(n^{2}). לאחר הפעלת השערים המצבים קורסים למצבים מייצבים, המדידה אף היא יכולה להתבצע על ידי מחשב קלאסי.
קיימת הוכחה אלטרנטיבית למשפט שאינה משתמשת בפורמליזם המייצבים. ההוכחה משתמשת בכך שניתן "לצמצם" את שערי קליפורד למעגל HT (מעגל המשתמש בשער אדמר ושער טופולי (שניתן לסמלוץ קלאסי), לאחר מכן ההוכחה מתארת את המצב של המערכת המתוארת במשפט כמרחב אפיני מממד סופי – שגם לכך יש מימוש קלאסי. לבסוף ההוכחה משתמשת באינדוקציה ממעגל פשוט יחיסת למעגל מורכבת יותר על ידי הוספה של שערי קליפורד בזה אחר זה.
משתנים רציפים

המשפט מתייחס למשתנים בדידים בלבד, אולם גם במשתנים רציפים קיימת אנלוגיה למשפט וקיום סט מצבים ושערים שאינו מספק יתרון חישובי על פני מחשב קלאסי.
מצבים אלו, הנקראים מצבים גאוסיים הם סט מצבים המוגדרים כך שפונקציית ויגנר (אנ') (פונקציית קוואזי הסתברות) המוגדרת כך:
W(q,p)\triangleq {\frac {1}{\pi \hbar }}\int _{-\infty }^{\infty }\psi ^{*}(q+x)\psi (q-x)e^{2ipx/\hbar }\ dx היא פונקציה גאוסית, פונקציה זו יכולה לשמש לחישוב צפיפות ההסתברות כפונקציה של המיקום  q והתנע  p.
כאשר פונקציית וויגנר של מצבים אלו מוגדרת חיובית – ניתן לסמלץ מצבים אלו בצורה יעילה על ידי מחשב קלאסי, לעומת זאת, כאשר מתקבלים אזורי של שליליות ניתן להבחין במשאב חישובי קוונטי שאינו ניתן לסמלוץ קלאסי. מסתבר כי ניתן לקשר בין תכונות אלו על ידי משפט הדסון הקובע כי פונקציית ויגנר תקבל ערכי אי שליליים לכל ערך אם ורק אם המצב הוא גאוסי.
כלומר, באנלוגיה למשפט גוטסמן ניל הדורש שימוש בשערים שאינם שערי קליפורד, במשתנים רציפים נדרש שימוש במצבים לא גאוסיים על מנת ליצור יתרון חישובי כלשהו למחשב קוונטי. המשפט האנלוגי למשתנים רציפים נקרא משפט ברטלט-סנדרס.
הערות שוליים

↑  Computational Basis – an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com
↑  Maarten Van den Nest, Classical simulation of quantum computation, the Gottesman-Knill theorem, and slightly beyond, 2009
↑  בחלק מהמקורות משתמשים בכך ש  \hbar =1 על מנת לפשט את הביטוי
↑  Stephen D. Bartlett, Barry C. Sanders, Samuel L. Braunstein, Kae Nemoto, Efficient Classical Simulation of Continuous Variable Quantum Information Processes, Physical Review Letters 88, 2002-02-14 doi: 10.1103/PhysRevLett.88.097904
פונקציית ויגנר חיובית של מצב גאוסי – מצב ואקום
פונקציית ויגנר של מצב פוק  n=5, בכחול החלקים השליליים – המשאבים החישוביים הקוונטים
אביב גלעדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בפברואר 1955 (בן 69)
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  חנה לסלאו 
 צאצאים:  בן גלעדי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אביב גלעדי (נולד ב-14 בפברואר 1955) הוא איש עסקים המתרכז בתחומי ההפקה והיזמות של תחום התקשורת והבידור.
ביוגרפיה

גלעדי נולד בחדרה, הוא בנם של עמי גלעדי, מנתח פלסטי שהתחמה בכוויות, ורות כץ. בילדות גדל בבאר שבע, אחר כך עברה המשפחה לארצות הברית בעקבות עבודת אביו, ובהמשך לירושלים, שם למד בתיכון הגימנסיה העברית רחביה. למד קולנוע ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
גלעדי החל את דרכו בעולם הבידור בשנת 1979 כעורך תסריטים ועוזר במאי ב"אולפני שפנדאו" שבשפנדאו, ברלין. שם פגש בבמאי והמפיק מנחם גולן, שהפיק באותו אולפן את סרט המדע הבדיוני-מוזיקלי "התפוח", גלעדי ביקש מגולן להשתלב בהפקה ומונה לעוזר במחלקת האביזרים ואחר כך לעוזר במאי.
שנה מאוחר יותר חזר גלעדי לארץ והחל את תפקידו הראשון בתחום ההפקות, במחזמר "ברנשים וחלומות" שם שימש כמפיק בפועל. בעקבות הצלחת המופע הקים עם שותפים (משה יוסף ואלי מנטבר) את חברת "ג.מ.א מפיקים", שהתמחתה בהפקות במה, ייצוג אמנים ואמרגנות. בין השאר העלתה הפקה של המחזמר אירמה לה דוס ב-1987. בשנת 1985 הקים את חברת "אביב גלעדי הפקות בע"מ", ששימשה כסוכנות האומנים שלו, אשר ייצגה במרוצת השנים אנשים רבים בתעשיית הבידור: אבי טולדנו, מוני מושונוב, שלמה בראבא, דודו טופז, דן שילון, דב גליקמן, טל פרידמן, יעל אבקסיס, יעקב כהן, דידי הררי ועוד רבים אחרים. בהמשך השתלב גם בהפקות טלוויזיה, ב-1991 היה המפיק של הסדרה "י' שוורץ ומלחמתו בחיים" בכיכובו של שלמה בראבא, ששודרה בערוץ הראשון.
עם תחילת השידורים המסחריים בערוץ 2, בסוף 1993, הפכה החברה של גלעדי לספקית תוכן של הערוץ החדש, וייצגה אנשי מפתח בערוץ, כדוגמת דן שילון ודודו טופז. בשנת 1998 הקים גלעדי שותפות עם קבוצת השקעות דיסקונט, שהייתה אז בשליטת אודי רקנאטי, ובהמשך רכשו את השליטה בחברת "ענני תקשורת" וחברת הבת שלה "נגה תקשורת", שהפיקה את ערוץ הילדים, ערוץ המדע לילדים לוגי וערוץ 8. ב-2004 מוזגה הקבוצה לתוך זכיניית ערוץ 2 רשת מדיה. באותה שנה רכש גם את השליטה בחברת "JCS ספורט", חברת בת של אולפני הבירה ירושלים, מפעילת ערוצי הספורט 5 ו-5+ בכבלים ובלוויין.
בשנת 2002 ביקש גלעדי לרכוש את השליטה בקבוצת הכדורסל מכבי תל אביב, אך העסקה לא יצאה לפועל.
בספטמבר 2005 החליטה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין שגלעדי ייאלץ לצמצם את מספר ערוצי הכבלים והלוויין שבבעלותו לארבעה, עקב החשש ליצירת ריכוזיות בשוק הטלוויזיה ופגיעה בתחרות. עקב כך מכר ב-2006 חלק מאחזקותיו בתחום ההפקה. באפריל 2010 מכר גם את מניותיו בזכיניית ערוץ 2, "רשת", לחברת "פולאר תקשורת" של קבוצת פולאר השקעות.
בשנת 2008, רכש האוליגרך לן בלווטניק 20%, מעסקי התקשורת של גלעדי ואודי רקנאטי שאוגדו תחת חברת ההחזקות RGE. בנובמבר 2011, מונה גלעדי למנכ"ל הפעילות הבריטית של חברת "אייקון הפקות" (icon) שאותה רכש בלוונטיק. גלעדי העביר את בסיס מגוריו ללונדון ומונה למנכ"ל ויו"ר "אייקון הפקות". הפעילות הבריטית של חברת "אייקון הפקות" נרכשה מהשחקן והמפיק מל גיבסון (שהמשיך להחזיק בפעילות החברה בארצות הברית ואוסטרליה), היא כללה: מחלקת הפצה, מחלקת מכירות בינלאומיות וזרוע הפקות טלוויזיה, ועם הגיעו הקים גלעדי מחלקת הפקות קולנוע.
במאי 2015 רכשה "RGE" את השליטה בערוץ עשר. במרץ 2017 מונה גלעדי ליו"ר ערוץ עשר ושימש בתפקיד עד שנסגר.
חיים אישיים

בגיל עשרים נישא למיכל שובל, נכדתו של מרדכי מאיר, ובתו של זלמן שובל. הם התגרשו לאחר כארבע שנים.
בשנת 1984 נישא בשנית לשחקנית חנה לסלאו, אותה הכיר כשהפיק את המופע "ברנשים וחלומות" בו היא השתתפה, ולהם שני בנים. אחד מהם הוא מפיק הקולנוע והטלוויזיה בן גלעדי, הנשוי לשחקנית רומי אבולעפיה. ב-1989 הם התגרשו, אך גלעדי המשיך לשמש כאמרגנה למשך תקופה.
הערות שוליים

1 2 3  מיכאל קפרא, סוליסט, מעריב, 5 בינואר 1990
↑  ברנשים וחתיכות, "העולם הזה", גיליון 2296 מ-2 בספטמבר 1981, עמוד 35
↑  איציק יושע, איך צומח שלאגר, חדשות, 23 בפברואר 1986
↑  בקר ולסלאו ב"אירמה לה דוס", חדשות, 2 באפריל 1987
↑  ענת גטניו, אבי טולדנו  הגיש תביעת פיצויים בסך מיליון שקלים, חדשות, 2 ביולי 1984
↑  הגר רם, תכנית אישית לבר־אבא, חדשות, 22 ביולי 1992
↑  רונית הורביץ, טופז יקבל מיליון דולר על תוכניות בערוץ השני, חדשות, 8 בספטמבר 1993
↑  שי שלו, ‏אביב גלעדי, יועץ התקשורת של דיסקונט השקעות, באתר גלובס, 11 במרץ 1998
↑  איי אונליין, אביב גלעדי רכש % 25 מחברת האם של נגה תקשורת , באתר TheMarker‏, 24 באוגוסט 1999
שגיא חמץ, אביב גלעדי במו"מ לרכישת מלוא הבעלות על נגה תקשורת, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2000
↑  רוני קורן-דינר, קבוצת נגה 2 של אביב גלעדי מתמזגת עם זכיינית ערוץ 2 רשת; במכרז לערוץ 2 נותרו כעת 4 מתמודדות, באתר TheMarker‏, 10 בנובמבר 2004
↑  רוני קורן-דינר, אביב גלעדי השלים רכישת השליטה ב-JCS ספורט, באתר TheMarker‏, 22 במרץ 2004
רוני קורן-דינר, אביב גלעדי רוכש את הבעלות המלאה בערוץ הספורט לפי שווי 17 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 29 בנובמבר 2006
↑  אלי סהר, אביב גלעדי במו"מ לרכישת השליטה במכבי תל אביב, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2002
↑  בועז גריילסמר, אביב גלעדי ייאלץ לצמצם את מספר ערוצי הכבלים והלוויין שבבעלותו לארבעה, באתר TheMarker‏, 13 בספטמבר 2005
↑  רוני קורן-דינר, אביב גלעדי ממשיך להיפרד מאחזקותיו בטלוויזיה: מוכר את חלקו בענני תקשורת, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2006
↑  אופיר בר-זהר, פולאר קונה את חלקו של אביב גלעדי ברשת תמורת שקל אחד, באתר TheMarker‏, 25 באפריל 2010
↑  אשר שכטר, המשקיע החדש של אביב גלעדי ואודי רקנאטי ב-RGE: לאונרד בלווטניק, באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2008
↑  לי-אור אברבך, ‏אביב גלעדי יעמוד בראש חברת קולנוע של לן בלווטניק, באתר גלובס, 23 בנובמבר 2011
↑  נתי טוקר, אביב גלעדי משיק סרט באייקון של בלווטניק בהשתתפות אופרה וינפרי, באתר TheMarker‏, 24 במאי 2012
↑   נתי טוקר, עסקה בדקה ה-90: RGE רוכשת את ערוץ 10 מידי יוסי מימן, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2015
לי-אור אברבך, ‏נא להכיר: אלה בעלי השליטה החדשים בערוץ 10, באתר גלובס, 5 ביוני 2015
↑   נתי טוקר, מודי פרידמן פורש מתפקיד יו"ר ערוץ 10 - אביב גלעדי יחליפו, באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2017
↑  חנה ואביב עסק משפחתי, "העולם הזה", גיליון 2454 מ-12 בספטמבר 1984, עמוד 26
↑  אירית רותם, עכשיו, כשיש הסכם גירושין, הם בירח דבש, מעריב, 23 ביולי 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6b18b1a3-3e33-40b1-aa76-5579d03d1d42