stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונדיאל 2002
שלב הנוק-אאוט > מקומות 3-4

השער של הקאן שוקור נכבש 11 שניות משריקת הפתיחה, והוא השער המהיר ביותר בתולדות המונדיאל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביוני 2002 |  קוריאה הדרומית | 2–3 |  טורקיה | אצטדיון דאיגו, דאגו, קוריאה הדרומית |
| 29 ביוני 2002 | לי יול-יונג  9'   סונג ג'ונג גול  90+3' |  | הקאן שוקור  1'   איהן מנסיז  13', 32' | אצטדיון דאיגו, דאגו, קוריאה הדרומית |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

רונאלדו, מלך השערים של הטורניר (נעל הזהב), שכבש עד למשחק הגמר שישה שערים, כבש שניים נוספים במשחק הגמר, לרשתו של אוליבר קאן שספג עד למשחק זה שער אחד בלבד בכל הטורניר. בדקה ה-67 בעט ריבלדו כדור שהדף אוליבר קאן, אך רונאלדו הצליח להשתלט על הכדור החוזר ולכבוש את השער הראשון לזכות נבחרת ברזיל.
כעבור 12 דקות כבש רונאלדו שער נוסף וחתם את תוצאת המשחק.
נבחרת ברזיל הוכתרה כאלופת העולם בפעם החמישית בתולדותיה.
השוער אוליבר קאן זכה כפרס ניחומים, בתואר השחקן המצטיין של הטורניר (כדור הזהב).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ביוני 2002 |  גרמניה | 0–2 |  ברזיל | יוקוהמה, יפן צופים: 69,029 שיפוט: פיירלואיג'י קולינה (איטליה) |
| 30 ביוני 2002 |  |  | רונאלדו  67', 79' | יוקוהמה, יפן צופים: 69,029 שיפוט: פיירלואיג'י קולינה (איטליה) |
כובשי השערים

| דירוג | שחקן | מס' שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל רונאלדו | 8 |
| 2 | ברזיל ריבאלדו | 5 |
| 2 | גרמניה מירוסלב קלוסה | 5 |
| 4 | דנמרק יון דאל תומסון | 4 |
| 4 | איטליה כריסטיאן ויירי | 4 |
| 6 | גרמניה מיכאל באלאק | 3 |
| 6 | בלגיה מארק וילמוטס | 3 |
| 6 | פורטוגל פאולטה | 3 |
| 6 | אירלנד רובי קין | 3 |
| 6 | סנגל פפה בובה דיופ | 3 |
| 6 | ספרד פרננדו מוריינטס | 3 |
| 6 | ספרד ראול | 3 |
| 6 | שוודיה הנריק לארסון | 3 |
| 6 | טורקיה איהן מנסיז | 3 |
מצטיינים

| כדור הזהב | כדור הכסף | כדור הארד |
| --- | --- | --- |
| גרמניה אוליבר קאן | ברזיל רונאלדו | דרום קוריאה הונג מיונג-בו |

| נעל הזהב | נעל הכסף | נעל הארד |
| ברזיל רונאלדו | גרמניה מירוסלב קלוסה   ברזיל ריבאלדו | דנמרק יון דאל תומסון   איטליה כריסטיאן ויירי |
כפפת הזהב
גרמניה אוליבר קאן
השחקן הצעיר המצטיין
ארצות הברית לנדון דונובן
הנבחרת ההוגנת של הטורניר
בלגיה בלגיה
נבחרת הטורניר:

 במונדיאל זה נבחרו 16 שחקנים בנבחרת הטורניר
| שוער | הגנה | קישור | התקפה |
| --- | --- | --- | --- |
| גרמניה אוליבר קאן     טורקיה רושטו רצ'בר | ברזיל רוברטו קרלוס     אנגליה סול קמפבל     ספרד פרננדו היירו     דרום קוריאה הונג מיונג-בו     טורקיה אלפאי אוזלאן | ברזיל ריבאלדו     ברזיל רונאלדיניו     גרמניה מיכאל באלאק     ארצות הברית קלאודיו ריינה     דרום קוריאה יו סאנג-צ'ול | ברזיל רונאלדו     גרמניה מירוסלב קלוסה     סנגל אל חג'י דיוף     טורקיה חסן סאס |
990-999 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 999 - 990 לפני הספירה
אירועים ומגמות

998 לפנה"ס - דוד קובע את ירושלים להיות הבירה של ממלכת ישראל המאוחדת.
994 לפנה"ס - ארכיפוס, ארכון אתונה, מת לאחר שלטון שנמשך 19 שנים. הוא מוחלף על ידי בנו תרסיפוס.
993 לפנה"ס - אמנמופ מחליף את אביו פסוסנס הראשון ומתמנה למלך מצרים.
אנשים משמעותיים

דוד מלך ישראל.
אמנמופ מלך מצרים.
| עשורים במאה ה-10 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 990–999 לפנה"ס • 980–989 לפנה"ס • 970–979 לפנה"ס • 960–969 לפנה"ס • 950–959 לפנה"ס • 940–949 לפנה"ס • 930–939 לפנה"ס • 920–929 לפנה"ס • 910–919 לפנה"ס • 900–909 לפנה"ס • >> |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רובה צלפים M24

| --- | --- |
רובי צלפים M24 של צה"ל (למעלה: עם מעצה קלאסי של רמינגטון, למטה: עם מעצה מודרני של MDT)
רובי צלפים M24 של צה"ל (למעלה: עם מעצה קלאסי של רמינגטון, למטה: עם מעצה מודרני של MDT)
 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  M24A2 ,M24A3, M24E1, M2010 ESR,‏ M24 צה"לי משודרג
 תכנון:  נשקי רמינגטון
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  נשקי רמינגטון 
 תקופת השימוש:  1988 – הווה
 מלחמות:  מלחמת המפרץ, מבצע צוק איתן, מלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן, מבצע עופרת יצוקה, האינתיפאדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מלחמת חרבות ברזל 
 מחיר ליחידה:  $3,685 לרובה בלבד, כ-9,000 דולר כולל ערכה
 יחידות שיוצרו:  כ-15,000
 מידע טכני
 קליבר:   \ 7.62\times 51\ {\mbox{mm NATO}}   7.62x51 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  בריחי, פעולה ארוכה של רמינגטון 700
 חירוק קנה:  1:12
 הזנה:  שחלה (מחסנית פנימית) בת 5 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית
 אורך כולל:  1,092 מילימטרים (43.0 אינץ')
 אורך קנה:  610 מילימטרים (24 אינץ')
 משקל ריק:  5.49 קילוגרם (12.1 ליברות)
 קצב אש:  בודדות
 טווח אפקטיבי:  כ-800 מטרים (870 יארד)
 טווח מקסימלי:  כ-1,100 מטרים (1,200 יארד)
 דיוק:  תוכנן ל-0.35 דקת קשת עם תחמושת Match Grade, בממוצע 0.5 דקת קשת עם תחמושת M118LR ותחמושת IMI, < 1 דקת קשת עם תחמושת M118 רגילה.
 
רובה צלפים M24 הוא רובה צלפים אמריקאי צבאי תוצרת חברת נשקי רמינגטון. הרובה מבוסס על דגם קצר יותר של החברה, רמינגטון מודל 700 בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו, רובה בריחי פופולרי שנפוץ בקרב אזרחים בארצות הברית, ובקרב כוחות משטרה בארצות הברית ובעולם (הדגם רמינגטון 700P). בעוד שהרמינגטון 700 נחשב לזול (מחירו הוא בין 750–850 דולר לרובה בלבד) ה-M24 יקר יותר (למעלה מ-3,000 דולר לרובה בלבד) וזאת עקב רכיבים חזקים ואמינים יותר המתאימים למפרט הצבאי אך בעיקר עקב קנה ארוך ואיכותי יותר. כתוצאה מכך ה-M24 מדויק ועמיד יותר מאשר הרמינגטון מודל 700, ומתאים מאוד לצליפה צבאית.
רובה ה-M24 נחשב לרובה צלפים אמין ומדויק ביותר, המתאים לירי בטווחים ארוכים, עד כ-800 מטר. בעזרת התחמושת המתאימה (תחמושת צליפה באיכות Match Grade), צלף מיומן יוכל לקבץ בפיזור של חצי דקת קשת (0.5 MOA, השקול לפיזור מרבי של 1.45 ס"מ בטווח 100 מטר ו-11.6 ס"מ בטווח 800 מטר), באופן עקבי ולעיתים אף לקבץ בפיזור של רבע דקת קשת (0.25 MOA), דיוק הנחשב למעולה ביותר. עם זאת, הדיוק הנפוץ יותר בירי מבצעי הוא בסביבות 1 עד 0.5 דקת קשת בטווחים של פחות מ-800 מטר, בעיקר עקב מגבלות התחמושת הצבאית. בטווחים של 1000 מטר ומעלה הדיוק יורד לפיזור זוויתי של למעלה מ-1 דקת קשת.
רובה ה-M24 שימש כנשק הצלפים הסטנדרטי של צבא ארצות הברית בשנים 1988–2014 ושם נקרא M24 SWS‏ (SWS משמעותו Sniper Weapon System). רובה ה-M24 נמצא עד היום בשירות צבא ההגנה לישראל בו הוא נקרא רוב"צ M24. הרובה זכה להצלחה וחוות דעת חיוביות, הן בצבא ארצות הברית והן בצה"ל. הרובה נמצא בשימוש צבאות נוספים בעולם.
מפרט טכני

מיוצר על ידי: חברת הנשק נשקי רמינגטון, ארצות הברית.
נכנס לשירות:
בצבא ארצות הברית: 1988
בצה"ל: 1997
ממדים:
משקל: 5.49 ק"ג לא טעון וללא טלסקופ
אורך: 1092 מ"מ
אורך הקנה: 610 מילימטרים (24 אינץ')
נתוני הכלי:
קליבר:
7.62x51 מ"מ נאט"ו  7.62\times 51{\mbox{ mm NATO}} (בדגם הסטנדרטי)
308. Winchester - וינצ'סטר 0.308 אינץ' (המקבילה האזרחית ל-7.62 מ"מ נאט"ו)
וינצ'סטר מגנום 0.300 אינץ' (בדגם M2010 ESR)
0.338 לפואה מגנום (בדגם M24A3)
מכלול (מנגנון פעולה): רובה בריחי, רמינגטון מודל 700 עם מכלול פעולה ארוך (long action).
הזנה: 5 כדורים במחסנית פנימית ("שחלה").
כוונות:
כוונת טלסקופית: ניתנת להחלפה, בצה"ל השימוש הוא בדרך כלל בטלסקופ יום ליאופולד X10, וליטון אקילה X6 ללילה.
הכוונת הטלסקופית הבסיסית שמוצעת היא מדגם Mil-Dots 10 x 42 Leupold Ultra M3A telescopic sight
החל מ-2017 צה"ל משתמש גם בכוונת טלסקופית ליאופולד סימן 6 X3-X18.
כוונות ברזל נתיקות לגיבוי.
קנה: באורך 610 מילימטרים (24 אינץ') עם מעלה סלילים של סיבוב אחד כל 284 מ"מ, 5 חריקות מסילות.
קת: HS Precision הניתנת להתאמה באורך.
ביצועים:
טווח יעיל מקסימלי: 700–900 מטרים (770–980 יארד).
טווח מקסימלי: 1,100 מטר (בטווח זה עדיין ניתן לפגוע במטרה, אך הדיוק יורד עקב מגבלות הקליבר).
דיוק מצופה:
1 דקת קשת (MOA) עם תחמושת M118 ו-M118 Special Ball
0.6 – 0.5 דקת קשת (MOA) עם תחמושת צליפה M118LR
0.5 – 0.35 דקת קשת (MOA) עם תחמושת צליפה באיכות Match Grade
0.35 דקת קשת (MOA) עם תחמושת צליפה באיכות Match Grade בירי ממכונת מבחן תקנית
אמינות קנה: לפי המפרט הקנה אמור לעמוד בירי 5,000 כדורים ללא פגיעה בביצועי הרובה. בפועל, הקנה עומד גם בירי של 10,000 כדורים ללא פגיעה בביצועים, ומספר רובים אף נבדקו בירי 20,000 כדורים ועמדו בכך בהצלחה.
דיוק

ה-M24 נחשב לרובה מדויק מאוד בטווחים של עד כ-800 מטר, אך יכול לפגוע גם במטרות בטווח של כ-1,100 מטר. מעבר לטווחים אלה, האפקטיביות יורדת עקב מגבלות התחמושת: כדורי 7.62x51 מ"מ (0.308 אינץ') יעילים רק לטווחים של עד כ-800 מטר ואחרי זה מאבדים מהתנע שלהם, דבר שגורם לירידה בעוצמת הפגיעה וכן לירידה בהתנגדות לסטיות בליסטיות (כגון רוח) וכתוצאה מכך בדיוק.
ה-M24 נחשב לרובה 0.5 MOA עקבי.
לפי המפרט הטכני, ה-M24 תוכנן כך שבירי תחמושת צליפה ברמת Match Grade ממכונת מבחן תקנית הדיוק שיושג יהיה 0.35 דקת קשת או טוב יותר, כלומר: הפיזור הזוויתי המקסימלי של מקבץ יריות לא יעלה על 0.35 דקת קשת = 0.35/60 המעלה = 102 מיקרו-רדיאן. זה שקול לכך שבירי לטווח 100 מטר המרחק המקסימלי בין הפגיעות יהיה לכל היותר כסנטימטר אחד (10.2 מ"מ). כמו כן, נדרש הרובה לכך שדיוק זה יישמר גם אחרי ירי של 10,000 כדורים. ה-M24 עמד בדרישות אלה בהצלחה ואף נמצא כי הדיוק השתפר לאחר 10,000 כדורים.
למרות זאת, בפעילות מבצעית הדיוק הממוצע שלו נע בין 1.0 ל-0.5 דקת קשת, דבר השקול לכך שבירי לטווח 100 מטר המרחק המקסימלי בין הפגיעות יהיה לכל היותר 2.9 עד 1.45 ס"מ בהתאמה, ואילו בטווח 800 המרחק המקסימלי בין הפגיעות יהיה 23.2–11.6 ס"מ בהתאמה. דיוק של 1.0 דקת קשת נחשב לטוב מספיק עבור צליפה צבאית ואילו דיוק של 0.5 דקת קשת נחשב לטוב מאוד, גם עבור צליפה צבאית וגם עבור צליפת לוט"ר ומשטרה. הדיוק בפעילות מבצעית (לעומת ירי ממכונת מבחן במטווח) יורד עקב מגבלות היורה, תנאי שדה לא אידיאליים ומגבלות התחמושת הצבאית (שבדרך כלל איננה ברמת Match Grade).
עם תחמושת סטנדרטית מדגם M118 הדיוק הוא 1 דקת קשת (MOA) ומטה (כלומר: הפיזור הזוויתי של הכדורים קטן יותר מ-1/60 מעלה). עם תחמושת M118 Special Ball (שנחשבת לאיכותית יותר מתחמושת 7.62 מ"מ רגילה אך איכותית הרבה פחות מתחמושת צלפים ברמת Match Grade) ומכונת מבחן תקנית של הממשל האמריקאי הושגו התוצאות הבאות:
פיזור בטווח 200 יארד (182.9 מטר): 1.3 אינץ' - שקול ל-0.621 MOA
פיזור בטווח 200 מטר: 1.4 אינץ' - שקול ל-0.611 MOA
פיזור בטווח 300 יארד (274.3 מטר): 1.9 אינץ' - שקול ל-0.605 MOA
כדי להתגבר על מגבלות התחמושת הרגילה פיתחו משרד ההגנה האמריקאי וצבא ארצות הברית תחמושת צליפה לטווח ארוך שציונה הוא M118LR (כאשר LR מציין "Long Range"). תחמושת זו עדיפה בהרבה על תחמושת ה-M118 הרגילה, אך עדיין אינה ברמה של תחמושת צליפה ייעודית באיכות Match Grade. עם תחמושת זו הדיוק של ה-M24 נע בין 0.6 ל-0.5 דקת קשת (MOA), דיוק הנחשב לטוב מאוד. עם תחמושת ייעודית לצליפה ברמת Match Grade הרובה מקבץ באופן עקבי בדיוק של 0.5 דקת קשת, דיוק הנחשב למצוין, ויכול אף לקבץ ולפגוע בדיוק של 0.25 דקת קשת (0.25 MOA) בידי צלף מיומן, דיוק הנחשב למצוין ביותר.
עם תחמושת 7.62mm x 51mm Long Range, Match 175 Grain תוצרת התעשייה הצבאית צלפי צה"ל מסוגלים לקבץ בפיזור של 12 ס"מ בטווח של 800 מטר. יכולת קביצה זו שקולה לדיוק של חצי דקת קשת (0.5 MOA).
דגמים נוספים > M24A1

דגם של ה-M24 בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום היעיל לטווחים של עד 1,000–1,200 מטרים (1,100–1,300 יארד).
דגמים נוספים > M24A2

חברת רמינגטון פיתחה דגם משופר של הרובה בשם M24A2. הדגם כולל מחסנית חיצונית נתיקה של 10 כדורים, מסילות פיקטיני למעלה ובצדדים (נקראת באופן רשמי בשם MARS שהוא ראשי תיבות של Modular Accessory Rail), שינויים בקנה שיאפשרו התקנת משתיק קול, קת משופרת עם כן מתכוונן ללחי ועקב מתכווננת. נשק מומחה יכול לשדרג רובי M24 לדגם M24A2, פעולה שמחייבת את החלפת הקנה.
דגמים נוספים > M24A3

הדגם M24A3 הוא רובה M24 שתוכנן לירי לטווחים ארוכים יותר מן הרגיל. דגם זה הוא בקליבר 0.338 לפואה מגנום והתחמושת בשימוש היא בקוטר 0.338 אינץ' (8.58 מילימטר). הרובה בא עם כוונת טלסקופית של לאופולד Leupold Mk 4 M1LR/T 8.5–25×50mm בעלת הגדלה שניתן לכוונן בין ×8.5 ל- ×25. טווח הירי המרבי של ה-M24A3 הוא בין 1,200 ל-1,500 מטר.
דגמים נוספים > M24E1

ה-M24E1 הוא רובה M-24 שעבר הסבה לקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום היעיל לטווחים ארוכים יותר (עד 1200 מטר) מתחמושת 7.62 מ"מ נאט"ו (0.308 אינץ'). בנוסף להחלפת הקנה, הרובה כולל גם מתפסים חדשים, מסילות להרכבת אמצעים טקטיים, בלם לוע חדש המאפשר התקנה מהירה של משתיק קול, הסבת מערכת הטעינה למחסנית חיצונית נתיקה בת 5 כדורים והחלפת הקת המסורתית לקת חדשה וידית אחיזה דמוית אקדח.
הרובה נבחן על ידי צבא ארצות הברית תחת השם XM2010 והוחלט לרכוש אותו לצד ה-M110 SASS. את הסבת הרובה מבצעת חברת הנשק נשקי רמינגטון, היצרנית של ה-M24 המקורי. הציון הרשמי של הרובה הוא M2010 ESR (ראשי תיבות של Enhanced Sniper Rifle).
דגמים נוספים > M24R

רובים אלה הם רובים שנבנו מחדש מהחלקים המקוריים של רובי ה-M24 SWS, שנותרו אחרי הסבתם ל-M2010, בתוספת מכלול וקנה מעובה חדש. רובים אלה שופצו על ידי חברת נשקי רמינגטון ונקראים M24R (האות R מסמלת "Rebuild") והם מוצעים למכירה גם לאזרחים.
דגמים נוספים > M24 צה"לי משודרג

זהו רובה צלפים M24 של צה"ל שעבר שדרוג כולל של המעצה (השלדה המקיפה את הקנה והמכלול, ומשמשת גם כממשק לצלף) ממעצה קלאסי למעצה מודרני תוצרת חברת MDT. המאפיינים של הרובה המשודרג:
קת מתכוונת.
ידית אחיזה דמוית AR-15/M-16.
הזנת תחמושת באמצעות מחסנית נתיקה.
מתאמי פיקטיני לאורך כל המתפסים, המאפשרים התקנה מהירה של כוונות טלסקופיות, אמצעי ראיית לילה, דורגל, מתאם לחצובה ואמצעי עזר טקטיים נוספים.
המעצה המשודרג הופך את ה-M24 לנוח יותר גם בצליפת לש"ב (המתבצעת גם בעמידה וישיבה) ולא רק בצליפת שדה (המתבצעת בעיקר בשכיבה). הרובה המשודרג שומר על הדיוק הגבוה של ה-M24 ואף משפר אותו עם מקבצים סביב 0.5 דקת קשת עם תחמושת צליפה תעשייתית ועד ל-0.2 דקת קשת עם תחמושת צליפה מותאמת אישית (handloads).
הדגם המשודרג נכנס לשירות בשנים 2019–2020. ב-M24 המשודרג נעשה שימוש רב במלחמת חרבות ברזל.
משתמשים

ארצות הברית ארצות הברית: בשירות צבא ארצות הברית בשנים 1988–2014, בשירות חיל האוויר האמריקאי והמשמר הלאומי של ארצות הברית. משרת גם ביחידות SWAT משטרתיות.
ישראל ישראל: בשירות צה"ל ויחידות מיוחדות.
יפן יפן: בשירות צבא יפן ביחידות הצלפים, הצנחנים, הנחתים והכוחות המיוחדים.
ברזיל ברזיל: בשירות פיקוד המבצעים המיוחדים (ברזיל).
ארגנטינה ארגנטינה: בשירות צבא ארגנטינה וחיל הים הארגנטינאי.
גאורגיה גאורגיה
הונגריה הונגריה: בשירות Bercsény László Különleges Műveleti Zászlóalj.
הפיליפינים הפיליפינים: בשימוש הצבא וחיל הנחתים.
בנגלדש בנגלדש: בשירות גדוד הנשר השחור וה-SWADS.
לבנון לבנון: בשירות צבא לבנון ושירות הביטחון הפנימי.
אפגניסטן אפגניסטן: בשירות הצבא האפגני הלאומי.
פקיסטן פקיסטן: בשירות הכוחות המיוחדים - SSG.
עיראק עיראק: בשירות צבא עיראק המחודש.
משתמשים > שירות בצבא ארצות הברית

בשנות ה-80 של המאה ה-20 החליט צבא ארצות הברית להקים מחדש את מערך הצליפה ולשם כך היה צריך רובה שיחליף את ה-M21 החצי-אוטומטי שהיה אז בשירות. היה צורך בכ-10,000 רובים ולכן נדרשו פיתוח וייצור מהירים של הרובה. חברת נשקי רמינגטון זכתה במכרז והחלה לפתח רובה צלפים בריחי המבוסס על מודל 700 המוצלח של החברה, ששימש גם כבסיס לרובי ה-M40 של חיל הנחתים של ארצות הברית. התכנון המקורי היה לבנות רובה שיתאים לכדורים בקליבר 0.30-06 ספרינגפילד עם יותר אבק שרפה, אך עקב מחסור בתחמושת הזאת הוחלט לייצר את הרובה בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו הנפוצה יותר. עם זאת, המתכננים שמרו את האופציה להחלפת קליבר ל-0.30-06 בכך שייצרו אותו עם מכלול ארוך (long action), דבר שאיפשר גם הסבה מהירה ל-0.300 וינצ'סטר למרות שקליבר זה לא היה בתכנון המקורי. הרובה תוכנן במהירות ונכנס תוך זמן קצר לייצור. תוך פרק זמן קצר יחסית הצליחה רמינגטון לצייד את רוב צלפי צבא ארצות הברית ברובה.
ה-M24 נכנס לשירות בצבא ארצות הברית ב-1988 תחת השם  SWS) M24 SWS משמעותו Sniper Weapon System, מערכת נשק צלפים). הרובה זכה לביקורות וחוות דעת טובות מאוד מצלפי צבא ארצות הברית במלחמת אפגניסטן (2001) ומלחמת עיראק. למרות שהטווח היעיל הרשמי שלו הוא 800 מטר הרובה רשם פגיעות מדויקות גם בטווחים של 1,100 מטרים (1,200 יארד).
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 ערך צבא ארצות הברית רוויזיה בדרישות והמפרט של רובה הצלפים שישמש את חיל, שבו הושם דגש על דיוק לטווחים של עד 1500 מטר. ה-M24, שהיה מדויק רק בטווחים של כ-800 מטר ומטה, לא עמד בדרישות המפרט. בשנת 2009 החליט צבא ארצות הברית על שורה של שיפוצים ושדרוגים לרובי ה-M24 הקיימים במלאי, בחלקם יוחלף הקליבר ל-0.300 וינצ'סטר הנחשב לחזק יותר מה-7.62 מ"מ ויעיל לטווח ארוך יותר. בשנת 2010 החליט צבא ארצות הברית לא לרכוש יותר רובי M24 ובהדרגה להחליף את רובי הצלפים ל-M110 SASS החצי-אוטומטי, למרות שגם הוא מוגבל לטווח של כ-800 מטר. הבחירה נעשתה כי ירי חצי-אוטומטי שימושי יותר בלוחמה בשטח בנוי. בעקבות החלטה זו הפסיקה רמינגטון לייצר את הרובה, אם כי מאוחר יותר חזרה לייצר אותו והחלה לשווק אותו גם לכוחות משטרה. בסוף 2014 סיים הצבא להסב ולשדרג את רובי ה-M24 SWS לרובי M2010 ESR. עם זאת, המשיכו הכוחות המזוינים של ארצות הברית בחיפוש אחר מערכת נשק צלפים מודולרית שיעילה לטווח של עד כ-1,500 מטרים (1,600 יארד) והחלו להצטייד ברמינגטון MSR, רובה חדש שתוכנן למטרה זו. ב-2020 ביקשו צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית להצטייד בבארט MRAD כמערכת נשק הצלפים העיקרית שלהם.
אחרי הסבת כל הרובים של צבא ארצות הברית, לקחה חברת נשקי רמינגטון את החלקים המקוריים שנותרו אחרי ההסבה ובנתה מהם רובי M24 SWS משופצים, שנקראים M24R (האות R מסמלת "Rebuild"), ואלה מוצעים למכירה גם לאזרחים (חלק מקהל היעד הוא צלפים משוחררים יוצאי צבא ששירתו עם ה-M24).
משתמשים > שירות בצה"ל

רובה ה-M24 נכנס לשירות בצה"ל ב-1997 בעקבות תוכנית מקיפה לשיקום ושדרוג מערך הצליפה בצה"ל, שסבל מהזנחה קודם לכן. ה-M24 נרכש בגלל דיוקו, אמינותו וכן העובדה שאפשר לממנו בכספי סיוע חוץ ביטחוני (FMS). הרובה נחשב להצלחה בצה"ל עקב אמינותו ודיוקו, ונהפך לנשק הצלפים התקני של כוחות היבשה, ונקרא רוב"צ M24 כאשר "רוב"צ" זה ראשי תיבות של רובה צלפים.
בתחילת שנות ה-2000 נרכשו רובי SR-25, רובי צלפים חצי-אוטומטיים שביצועיהם דומים ל-M24 אך תחזוקתם קשה בהרבה ואמינותם קטנה יותר. רובים אלה נרכשו עבור היחידות המובחרות. ב-2008 נרכש רובה H-S Precision Pro Series 2000 HTR (נקרא בצה"ל "ברק" ומכונה גם "338") כרובה צלפים לטווח ארוך. ביצועיו של רובה זה עולים על ה-M24 בטווח ובדיוק, אך הוא משתמש בתחמושת 0.338 לפואה מגנום היקרה יותר מתחמושת ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו, ולכן לא החליף את ה-M24 אלא נועד להשלימו.
ב-2012 שקל צה"ל לקנות רובי M24 מהדגם המשופר M24A2 הכולל קת משופרת, מתפסים מאלומיניום, עמעם מובנה והזנה ממחסנית חיצונית נתיקה במקום ממחסנית הפנימית בת 5 הכדורים. בדצמבר 2017 פרסם משרד הביטחון מכרז לשדרוג המעצים של ה-M24, שדרוג שיתבצע בשתי פעימות ויכלול 1200 רובים. הרובים המשודרגים עם המעצה המודרני נכנסו לשירות בסוף שנת 2020.
כיום רובה ה-M24 הוא נשק הצלפים התקני של צלפי חיל הרגלים וגם זה המשמש בהכשרה הבסיסית של הצלף בצה"ל. הוא נמצא בשימוש גם אצל צלפי יחידות מובחרות בצה"ל לצד רובי צלפים אחרים, בהם הבארט MRAD שנקלט ב-2018 והבארט REC10 שנקלט ב-2021.
עם תחמושת IMI M118LR Match תוצרת התעשייה הצבאית צלפי צה"ל מסוגלים לקבץ בפיזור של 12 ס"מ בטווח ירי של 800 מטר, דיוק השקול לחצי דקת קשת (0.5 MOA). דיוק זה נחשב למצוין הן עבור צליפה מלחמתית והן עבור צליפת לוט"ר.
רובה M24 של יחידת דובדבן, כאשר על הקת הולבשה תמוכת לחי מבד שמשמשת גם לאחסון תחמושת.
צלף של חיל ההנדסה הקרבית עם חליפת הסוואה ורובה צלפים M-24
צלפי חטיבת הנח"ל עם רובי צלפים M24 וכוונת ליאופולד X10
צלף של חטיבת הנח"ל עם רובה צלפים M24 משודרג וכוונת ליאופולד סימן 6 X3-X18
ראו גם

רמינגטון מודל 700 (הרובה ששימש בסיס ל-M24)
רמינגטון M40 (ה"אח" של ה-M24 שמשרת בחיל הנחתים של ארצות הברית)
צליפה בצה"ל
ביאורים

↑  ב-2014 הוסבו כל רובי ה-M24 של צבא ארצות הברית לרובי M2010 ESR
1 2 3 4  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
↑  בצליפה צבאית התקן הנדרש לרובה צלפים הוא דיוק של 1.0 דקת קשת.
↑  בצליפה משטרתית וצליפת לוט"ר נדרש ירי סלקטיבי מדויק. תקן הדיוק לרובי צלפים של ה-FBI, למשל, עומד על 0.5 דקת קשת, יותר מחמיר מהתקן של הצבא.
מרטין הרטמן

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1851 ורוצלב, ארץ הוויסלה
 פטירה:  5 בדצמבר 1918 (בגיל 66) ברלין, רפובליקת ויימאר
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת לייפציג 
 
מרטין הרטמן (בגרמנית: Martin Hartmann;‏ 9 בדצמבר 1851, ברסלאו – 5 בדצמבר 1918, ברלין) היה מזרחן גרמני שהתמחה בלימודי אסלאם (אנ').
בשנת 1875 קיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת לייפציג כתלמידו של היינריך לברכט פליישר. בשנים 1876 עד 1887 שירת כדרגומן בקונסוליה הכללית הגרמנית בביירות. מ-1887 ועד מותו ב-1918 לימד שיעורים במחלקה לשפות מזרחיות בברלין.
כפרופסור בברלין השתדל מאוד לפרסם את תחום לימודי האסלאם כדיסציפלינה עצמאית. תרומותיו הרבות לתחום לימודי האסלאם התבססו על עמדתו הסוציולוגית. רבות מיצירותיו פורסמו בכתב העת "Die Welt des Islams" ("עולם האסלאם"), פרסום של "Deutsche Gesellschaft für Islamkunde" ("החברה הגרמנית ללימודי האסלאם"), ארגון שהרטמן היה שותף להיווסדו ב-1912.
עבודותיו

"Die Ortschaftenliste des Liwa Jerusalem in dem türkischen Staatskalender für Syrien auf das Jahr 1288 der Flucht (1871)". Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins. 6: 102–149, 1896.
Lieder der libyschen Wüste, 1899.
"The Arabic press of Egypt", published in English in 1899.
Der islamische Orient; Berichte und Forschungen (3 volumes, 1905–10).
Chinesisch-Turkestan: Geschichte, Verwaltung, Geistesleben, und Wirtschaft, 1907.
Der Islam: Geschichte -- Glaube -- Recht. Ein Handbuch, 1909.
Islam, Mission, Politik, 1911.
Zur Geschichte des Islam in China, 1921.
הערות שוליים

↑  Deutsche Biographie, Hartmann, Martin - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
↑  Ursula Wokoeck, German Orientalism: The Study of the Middle East and Islam from 1800 to 1945, Routledge, 2009-05-07, ISBN 978-1-134-03938-8. (באנגלית)
↑  Hartmann, Martin 1851-1918, WorldCat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312239005171  BnF: cb127150827 (data)  GND: 119120828  ICCU: RMSV039567  ISNI: 0000 0000 8076 2427  LCCN: nr90013946  NKC: zmp2012723717  NTA: 068491557  SELIBR: 190168  SUDOC: 028840461  TDVİA: hartmann-martin  Trove: 1132971  VcBA: 495/177995  VIAF: 7512428   WorldCat (עם VIAF): 7512428
481

ערך זה עוסק בשנת 481. אם התכוונתם לציר ז'בוטינסקי בגוש דן, ראו .
שנת 481 היא השנה ה-81 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 481 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

המלך כילדריך הראשון הראשון מת בטורנאי לאחר שלטון של 24 שנים.
בנו כלוביס הראשון יורש את השלטון בגיל חמש עשרה ויוצר ממלכה פרנקית סאליית במחוז גליה בלגיה (בלגיה מודרנית) עד מותו ב-511.
הארמנים מתקוממים נגד השלטון הסאסאני, במרד שנמשך עד שנת 484. בראשותו של ואהן ממקוניאן, אחיינו של ורטאן והם משיגים חופש דתי ומדיני בתמורה לסיוע צבאי. ואהן ממונה למושל (מרצבן).
נפטרו

כילדריך הראשון מלך הפרנקים הסאלים
סביניאנוס מגנוס גנרל רומי
תיאודוריק סטרבו מנהיג שבט אוסטרוגותי
טימותי סלופאקיולוס הפטריארך של אלכסנדריה
ראו גם

ילידי 481‎
נפטרים ב-481‎
בית אהמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1905
 תאריך פתיחה רשמי:  1905 
 סגנון אדריכלי:  יוגנדסטיל 
 
 קואורדינטות:  31°45′53″N 35°13′26″E﻿ / ﻿31.76481667°N 35.22376667°E﻿ / 31.76481667; 35.22376667
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית אהמן(למפת ירושלים רגילה) בית אהמן(למפת הרי ירושלים רגילה) בית אהמן(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית אהמן
 
בית אהמן הוא מבנה טמפלרי במושבה הגרמנית של ירושלים, ברחוב דרך בית לחם 22, אשר נבנה על ידי האדריכל פרידריך אהמן (Ahmann) בשנת 1905. אדריכל זה היה מאדריכלי בניין אוגוסטה ויקטוריה שעל הר הצופים, ובביתו, כמו במבנה אוגוסטה ויקטוריה, שילב אהמן מאפיינים של הסגנון הגרמני האופייני לאותה תקופה - סגנון היוגנדשטיל. מגדל פינה הבנוי בסגנון ניאו רומנסקי משמש חדר אורחים בקומת הקרקע. מגדל זה אינו אופייני לאדריכלות הטמפלרית, אולם במרכז חזית הבנייה גמלון אופייני לבניה הטמפלרית.
המבנה שופץ בשנת 1987, ונוסף לו אגף אחורי על פי תכנון של האדריכל הלל שוקן.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.
סינתיה לומיס

סינתיה מרי לומיס וידרספאהן (באנגלית: Cynthia Marie Lummis Wiederspahn; נולדה ב-10 בספטמבר 1954) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג. טרם היבחרה לסנאט, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחיד ויומינג בשנים 2009–2017. ב-2020 הייתה מועמדת המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מוויומינג. בנובמבר 2020 נבחרה לסנאט האמריקאי ברוב קולות.