stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המפלגה הירוקה
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-19

לאחר פילוג מפלגת העבודה עקב פרישת ברק ואחרים שהקימו את סיעת העצמאות השתתף בן ימיני ב-31 בינואר 2011 בכנס "בונים סוציאל-דמוקרטיה" שנערך בסמינר הקיבוצים. כנס זה אורגן על ידי מס"ד (המטה הסוציאל-דמוקרטי) ויסו"ד. בכנס השתתפו עמיר פרץ ואישים נוספים מהעבודה בהם מזכירת המשמרת הצעירה ויו"ר מחוז ירושלים, אילן גילאון ונציגים נוספים ממרצ, שרון קטרון מוועד מרצי האוניברסיטה הפתוחה ועוד כ-200 פעילים. מטרת הכנס, שהתכנס כתגובה לקריאתו של דני גוטווין, הייתה בניית כוח פוליטי רב מפלגתי התומך בערכים סוציאל-דמוקרטיים.
פעילות בולטת של התנועה הירוקה הייתה עתירה לבג"ץ שדרשה מוועדת טירקל לדון מחדש בהתאמתו של אלוף יואב גלנט לתפקיד הרמטכ"ל ה-20, עקב החשדות בפרשת הקרקעות ביישוב בו הוא גר. עקב העתירה, ובעקבות תחקיר מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס בעניין, בוטל המינוי.
ב-11 בפברואר 2010 נבחרו בוועידת התנועה אלון טל ורחלי תדהר-קנר ליושבי ראש המשותפים של התנועה, וזאת בעקבות מודל הנהגה שקיים במפלגה הירוקה בגרמניה.
באפריל 2012 התמזגה התנועה הירוקה עם "ישראל הירוקה", תנועה פוליטית בראשות הדס שכנאי שהורכבה מפורשי מפלגת הירוקים.
בימים 29–30 בנובמבר 2012 קיימה התנועה הירוקה בחירות מקדימות לראשות המפלגה ולרשימתה לכנסת ה-19, ולאחריהן הוכרז כי אלון טל ורחלי תדהר-קנר נבחרו שנית לראשות המפלגה. הדס שכנאי הגיעה למקום השלישי בהפרש זעום מן המקום השני. בהמשך הרשימה נבחרו יפעת מאירוביץ-יפת, יורם שפר, יעל כהן-פארן, ערן בן ימיני, בועז רענן, אריה מזרחי ואופק בירנהולץ. לאחר ספירה של מעטפות הצבעה נוספות, שהיו בהקפאה בעקבות חששות לפגיעה בטוהר המידות בחלק מהמעטפות, התברר כי הדס שכנאי נבחרה ליו"ר משותפת של המפלגה ולמקום השני ברשימה במקומה של רחלי תדהר-קנר.
סמוך להגשת רשימות המתמודדים לכנסת ה-19 החליטה הנהגת התנועה הירוקה, בניגוד להחלטת ועידת המפלגה יום קודם לכן, להצטרף לרשימתה של ציפי לבני, התנועה, ואלון טל הוצב במקום ה-13 בה. שכנאי הוצבה במקום ה-45 מתוך 46.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-20

ב-26 ביולי 2013 התקיימו בחירות להנהגת התנועה הירוקה ולתפקיד הכפול של יושב ראש ויושבת ראש התנועה במשותף. המועמדים לתפקיד יושב הראש היו ערן בן ימיני ואופק בירנהולץ, ולתפקיד יושבת הראש התמודדו הדס שכנאי ויעל כהן-פארן.
לתפקיד יושבת הראש נבחרה יעל כהן-פארן, ולתפקיד יושב הראש נבחר ערן בן ימיני. שאר חברי ההנהגה שנבחרו הם: דרור בן-עמי, מוטי בליצבלאו, הדס שכנאי, ענבל כהן, אופק בירנהולץ, יפעת מאירוביץ-יפת ונטע שיינס. בן-ימיני וכהן-פארן שימשו בעבר גם כשני המנהלים הראשונים של ארגון מגמה ירוקה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים, חברה מפלגת התנועה למפלגת העבודה הישראלית לרשימה משותפת של שתי המפלגות, המחנה הציוני. בעקבות העלאת אחוז החסימה, ויתרה התנועה הירוקה על התמודדות עצמאית, לטובת שיבוץ יושבת הראש יעל כהן-פארן במקום ה-25 ברשימת המחנה הציוני, מטעם מפלגת התנועה. רשימת המחנה הציוני זכתה בבחירות ב 24 מנדטים, ולאחר היבחרו של דני עטר לתפקיד יושב ראש הקק"ל והתפטרותו מהכנסת, ב-25 בנובמבר 2015 החליפה אותו בכנסת נציגת התנועה הירוקה, יעל כהן-פארן. בכך הפכה כהן-פארן לנציגה הראשונה של התנועה הירוקה בכנסת.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-21

לאחר פירוק המחנה הציוני התנועה הירוקה המשיכה כחלק ממפלגת התנועה. לבסוף ציפי לבני החליטה שלא תתמודד וכתוצאה מכך התנועה הירוקה התאחדה עם מפלגת העבודה וחברת הכנסת יעל כהן פארן שוריינה למקום ה-15 במפלגת העבודה. הרשימה זכתה ב-6 מנדטים בבחירות וכהן-פארן נותרה מחוץ לכנסת.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-22

לאחר שהתמודדה ברשימת מפלגת העבודה, הודיעה חברת הכנסת לשעבר יעל כהן-פארן, יו"ר התנועה הירוקה, שהפעם המפלגה תתמודד ברשימה עצמאית.
ב-25 ביולי, הודיעו ראשי המפלגות מרצ, ישראל דמוקרטית והתנועה הירוקה על התמודדות משותפת תחת רשימה בשם המחנה הדמוקרטי, כשח"כ סתיו שפיר שעברה אליה ממפלגת העבודה עומדת בראש התנועה הירוקה. המפלגה קיבלה את מקומות 2, 8, 11 ו-16 ברשימה (בהם הוצבו שפיר, כהן-פארן, גלעד קריב ו-זינב אבו סוויד בהתאמה).
המחנה הדמוקרטי זכתה ב-5 מנדטים, וסתיו שפיר נכנסה לכנסת.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-23

לקראת הבחירות לכנסת ה-23 שינתה המפלגה את שמה לשם "המפלגה הירוקה". רשימת המחנה הדמוקרטי, בה הייתה חברה, התפרקה ובמקומה הוקמה רשימת "העבודה-גשר-מרצ" עם יאיר גולן מישראל דמוקרטית על חשבון מקום של מרצ, ומבלי להעניק מקומות לתנועה הירוקה. ביום האחרון להגשת הרשימות הודיעה שפיר שהמפלגה לא תתמודד בבחירות.
היסטוריה > הבחירות לכנסת ה-24

ב-29 בינואר 2021 התקיימו בחירות פנימיות להנהגה וליו"ר המפלגה הירוקה. הבחירות התקיימו באמצעות אפליקציה ייעודית. ליו"ר המשותפות של המפלגה נבחרו מחדש סתיו שפיר ויעל כהן פארן אשר זכו במרבית קולות הבוחרים. בנוסף, נבחרו להנהגת המפלגה: פרופ׳ נח עפרון, מוטי בליצבלאו, יעל צור, ד״ר יובל ארבל, רועי פרנצוס, שיר כהן וטל מסיקה. המפלגה הירוקה לבסוף לא התמודדה לכנסת.
מועמדים לכנסת

| כנסת | מועמדים | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-18 (2009) | ערן בן ימיני, אלון טל, איריס האן. | במסגרת התנועה הירוקה-מימד לרשימה המלאה, הכוללת את כלל מועמדי התנועה הירוקה-מימד, ראו כאן.  הרשימה לא עברה את אחוז החסימה. |
| הכנסת ה-19 (2013) | אלון טל, הדס שכנאי. | במסגרת התנועה לרשימה המלאה, הכוללת את כלל מועמדי התנועה, ראו כאן. |
| הכנסת ה-20 (2015) | מושב אחד (מתוך 24 לרשימה כולה): יעל כהן-פארן. | במסגרת המחנה הציוני לרשימה המלאה, הכוללת את כלל מועמדי המחנה הציוני, ראו כאן.  ב-25 בנובמבר 2015 התפטר דני עטר מהכנסת, בעקבות כך נכנסה יעל כהן פארן ולמעשה הפכה לחברת הכנסת הראשונה של המפלגה. |
| הכנסת ה-21 (אפריל 2019) | יעל כהן-פארן. | במסגרת העבודה לרשימה המלאה, הכוללת את כלל מועמדי העבודה, ראו כאן.  הרשימה קיבלה 6 מנדטים ובשל כך כהן-פארן לא נכנסה לכנסת. |
| הכנסת ה-22 (ספטמבר 2019) | מושב אחד (מתוך 5 לרשימה כולה): סתיו שפיר. | במסגרת המחנה הדמוקרטי לרשימה המלאה, הכוללת את כלל מועמדי המחנה הדמוקרטי, ראו כאן |
פפוס בן יהודה

פַּפּוּס בֶּן יְהוּדָה היה דמות יהודית מתקופת חז"ל המוזכרת בספרות חז"ל. הוא נזכר כמי שנהג בקיצוניות, והיה נועל את אשתו בבית כדי שלא תזנה, מעשה שאחריתו עלתה בכי רע, ואילו במקום אחר נזכר כמי שהתנגד למסירות נפש ולהסתכנות למען לימוד התורה בעת גזרות השמד, וסופו שנאסר על ידי השלטון הרומאי.
עקב בעיות תיארוך העולה מן המקורות השונים, הוצע שהיו שני אישים שונים בשם פפוס בן יהודה, הראשון חי במאה הראשונה לספירה והשני במאה השנייה, אולם פיצול זה אינו מוסכם.
מעשיו של פפוס > המעשה בפפוס ואשתו

פפוס מוזכר בדברי רבי מאיר בברייתא, כדוגמה קיצונית לבעל החושש שאשתו תזנה עם אחרים, עד שהיה נועל אותה בתוך ביתו. פרשני התלמוד מבארים זאת לגנאי, שעל ידי כך מערכת היחסים ביניהם מתערערת והאישה עלולה לבגוד בו מחמת כך.
בתלמוד הבבלי מובא, שבמקרה זה, לבסוף אכן כך אירע בפועל, כשאשתו נאפה עם גבר זר. התלמוד מזהה את אשתו עם מרים מגדלא נשיא, המזוהה בדרך כלל עם מרים המגדלית, ואת הגבר שעמו נאפה עם אדם בשם פנדירא המזוהה במסורת היהודית כאביו של ישו, שמהם נולד בן סטדא, שיש המזהים אותו כישו. זיהויים שצונזרו בגרסאות הנדפסות המסורתיות של התלמוד.
בתלמוד הירושלמי ובמדרש רבה פפוס בן יהודה מוזכר בשם יהודה בן פפוס.
מעשיו של פפוס > המעשה בפפוס ורבי עקיבא

פפוס חי בתקופת דורו של שמד. סביב מרד בר כוכבא, אדריאנוס קיסר רומא הטיל גזרות קשות על היהודים שבארץ ישראל, כשמפֵרי הפקודות מוצאים להורג בעינויים. אחת המצוות שנאסרו במסגרת זו הייתה מצוות לימוד תורה ברבים.
התלמוד מספר על רבי עקיבא, מגדולי החכמים שבאותו דור, שבחר להפר את הפקודה וישב ללמד תורה ברבים. רבי עקיבא, שהיה במרכז התומכים במרד בר כוכבא נמצא מתמרד לשלטון הרומאים בשני המישורים, הן בנקיטת צעדים אקטיביים למאבק ברומאים מהבחינה המדינית, והן בהתנגדות לגזרות הדתיות. אין לשלול את האפשרות שעמדה זו האחרונה התחזקה יותר אצל רבי עקיבא עם כישלונו ודעיכתו של המרד מול עיניו.  באחת הפעמים, בעוד רבי עקיבא יושב ומלמד תורה באופן פומבי, הזדמן למקום פפוס בן יהודה, שככל הנראה היה גם הוא מחכמי אותו דור, ותמה על רבי עקיבא איך אינו חושש מהשלטון הרומאי ומסכן את עצמו עבור כך. רבי עקיבא שראה את לימוד התורה כהכרחי וקיומי לעם ישראל, ענה לו באמצעות משל השועל והדגים כי אי לימוד התורה חמור ומסוכן מגזירת השלטון, שכן השלטון לא בהכרח יתפוס את לומדי התורה, אך אלו המתבטלים מלימוד התורה מסכנים ומאבדים את עתידם בוודאות.
בתלמוד מסופר עוד כי בסופו של דבר, כעבור זמן קצר, אכן נתפס רבי עקיבא ונכלא בבית הסוהר והואשם בלימוד תורה בניגוד לצו הרומאי. בהמשך הוצא רבי עקיבא להורג תחת עינויים. בעוד רבי עקיבא שוהה בבית הסוהר, נתפס אף פפוס על עבירה כלשהי והושם יחד עמו בבית הסוהר. כשנוכח בכך פפוס אמר: ”אשריך רבי עקיבא שנתפסת על דברי תורה, אוי לו לפפוס שנתפס על דברים בטלים”.
מעשיו של פפוס > פפוס ולוליאנוס

במגילת תענית נזכר פפוס שנהרג ביחד עם אחיו לוליאנוס על ידי הקיסר טראיאנוס או אנשיו בתקופת מרד התפוצות. פפוס זה מוזכר ברוב המקורות ללא שם אביו, אך ממקום אחד בספרא משתמע שהוא פפוס בן יהודה.
זהותו והערכתו

על פי האגדה הקושרת את פפוס בן יהודה למרים, אם ישו, מסתבר שתקופת חייו הייתה בחלקה השני של המאה הראשונה לפני הספירה, ובראשית המאה הראשונה לספירה.  על פי הספרא שמזהה את פפוס שנהרג על ידי טראיאנוס כפפוס בן יהודה, עולה שהוא נהרג בעשור השני של המאה השנייה, ואילו על פי המקורות המציגים אותו כמי שנאסר באותה עת שנאסר רבי עקיבא, ניתן להסיק שנהרג בעשור הרביעי של המאה השנייה, בסמוך לתקופת מרד בר כוכבא. טווח הזמנים הרחב הזה עורר ספקות אם מדובר באדם אחד או בכמה אנשים.
רבנו תם והרא"ש מזהים את פפוס בן יהודה שבמעשה נעילת האישה עם פפוס בן יהודה שבדורו של רבי עקיבא.
לעומתם, בעלי התוספות במסכת חגיגה מבדילים ומחלקים אותם לשני אנשים שונים.
שאלת אחדותו וזהותו של פפוס בן יהודה, תלויה גם בהערכת דמותו כפי שמשתקפת מהמעשים השונים. שכן פפוס ממעשה נעילת האישה נדרש לגנאי, ונראה שלא היה תלמיד חכם. בהחמרתו היתרה שהובילה לתוצאות קשות התקיים מאמר חז"ל: "ולא עם הארץ חסיד".
לעומת זאת, הערכת פפוס שנזכר במעשה רבי עקיבא משתנה, שכן אף על פי שהסתייג מסיכון חיים למען התורה, הוא מוצג כאדם שנחשב לחכם בדורו, על פי גרסת המעשה עם רבי עקיבא כפי שמופיעה בילקוט שמעוני (ורבי עקיבא לגלג על כך לאור דבריו בשיחתם בעניין לימוד התורה במסירות נפש), ואפשר שהיה אף מתלמידי החכמים. רבי אברהם זכות כותב שפפוס זה היה "חכם גדול בברייתא". זוהי גם דעתו של הגאון מווילנה. הגאון מווילנה אף רואה בפפוס השני כאחד מזוג האחים פפוס ולוליינוס שמסרו את נפשם על קידוש השם להצלת הכלל במקרה עלילת דם. הרב יוסף נפתלי שטרן הולך בשיטה זו, לפיה פפוס בן יהודה השני נחשב לחכם והיה חברו של רבי עקיבא, וכן היה אחד משני האחים שמסרו את נפשם על קידוש השם. לדעות אלו, אין קשר בין פפוס השני, שהיה חכם וצדיק, לבין פפוס הראשון שמוזכר לגנאי.
לעומתם, היו ששפטו בחומרה רבה את דמותו של פפוס שבמעשה רבי עקיבא. הרב יצחק פלקסר, שהולך בדרכם של רבנו תם והרא"ש ומזהה את פפוס בין יהודה שבמעשה נעילת האישה עם פפוס המתווכח עם רבי עקיבא, מביא מדברי רבו הרב מאיר שפירא המתאר את פפוס כ"נציג המתבוללים". הרב פלקסר שולל את האפשרות לומר שפפוס זה היה חכם או שמסר את נפש על קידוש השם.
אדם בשם פפוס מופיע כתלמיד חכם אף במקומות נוספים, אך אין ידוע אם מדובר בפפוס בן יהודה או באדם אחר בשם פפוס:
במקום אחר בספרות חז"ל מופיע אדם בשם פפוס עם התואר "רבי", שם מוזכר כיצד הוא דורש פסוקים בארבעה מקומות ורבי עקיבא דוחה אותם אחת לאחת.
בתלמוד ירושלמי יש תנא בשם יהודה בן פפוס שרבי יהושע בן חנניה מציין עליו כי ”כל מעשיו לשום שמים”. במדרש שמואל אף יש ממנו אסמכתא ודרש לדין הלכתי. לדעת פרשני התלמוד, פפוס בן יהודה זה, הוא אותו יהודה בן פפוס.
אף רבי פפייס מוזכר בספרות חז"ל עשרות פעמים.
ראו גם

השועל והדגים
ביאורים

↑  ייתכן שעל פי המסורת של התלמוד הירושלמי המעשה היה בבנו של פפוס, אפשרות אחרת היא שזהו חילוף בכתיבה בלבד בדומה לסגנון "החתימה היוונית" שעל פי ביאור כמה מהראשונים בדברי התלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף פ"ז, עמוד א' שהקדימו את שם האב לשמם, מה שאומר ש"יוסף בן שמעון" הוא בעצם שמעון בן יוסף.
↑  יצוין גם כי בר כוכבא עצמו נהרג באותה השנה שבה הוצא רבי עקיבא להורג, שנת 136.
↑  ולפי שיטת חז"ל המקדימה את זמנו של ישו, אף לפני כן
הערות שוליים

↑  תוספתא, מסכת סוטה, פרק ה', הלכה ט'; תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף צ', עמוד ב'; תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה,  פרק א', הלכה ז'.
↑  ראו פירוש רש"י לתלמוד, מסכת גיטין, דף צ', עמוד ב', ד"ה פפוס.
↑  ראו גם מהרש"א, מסכת גיטין, חידושי אגדות, דף צ', עמוד א', ד"ה שזבוב, המזכיר את הקשר הדברים.
↑  זיהוי שאינו מוסכם על הכול. ראו עוד בערך מרים המגדלית: בדברי חז"ל
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ד, עמוד ב'; מסכת סנהדרין, דף ס"ז, עמוד א'. במהדורות הש"ס הנפוצות הדברים הושמטו על ידי הצנזורה.
↑  ראו עוד בערך ישו (יהדות): בן פנדריא ובן סטדא.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת קידושין,  פרק ד', הלכה ד'.
↑  במדבר רבה, פרשה ט', סימן י"ב.
↑  ראו פירוש רש"י לתלמוד, ד"ה שנים; פסקי רי"ד, ד"ה שני; בית הבחירה למאירי, ד"ה אמר המאירי, בשם "יש מפרשים".
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב'.
↑  גדי ויסברט, "משל השועל והדגים", סנונית, ספר האגדה.
↑  לדעתו של הגאון מווילנה "דברים בטלים" אלו שעליהם נתפס היא שתיקתו על דברי רבי עקיבא. ראו, אמרי נועם, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב', ד"ה אוי לפפוס, ורשה, תרמ"ו, עמ' קו.
↑  ספרא בחוקותי, פרשה ב, פרק ג
↑  תוספות, מסכת שבת, דף ק"ד, עמוד ב', ד"ה בן.
↑  תוספות הרא"ש, מסכת שבת, דף ק"ד, עמוד ב', ד"ה בן.
↑  תוספות, מסכת חגיגה, דף ד', עמוד ב', ד"ה הוה.
↑  ילקוט שמעוני, ואתחנן, רמז תתל"ז.
↑  רבי יחיאל היילפרין, סדר הדורות, תנאים ואמוראים, ערך פפוס בן יהודה.
1 2  אמרי נועם, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב', ד"ה אוי לפפוס, ורשה, תרמ"ו, עמ' קו.
1 2  דף על הדף, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב, ירושלים, תשס"ה, עמ' ת' ואילך.
↑  מכילתא, פרשת בשלח (מסכתא דויהי), פרשה ו'. באופן חלקי מוזכר גם בבראשית רבה פרשת בראשית, פרשה כ"א, סימן ה'; מדרש תנחומא, פרשת שמות, סימן י"ח; ילקוט שמעוני, פרשת בשלח, רמז רל"ח.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק ב', הלכה ט' (שם מופיע עוד כי רבן גמליאל הסתייג מחסידות היתירה); מסכת בבא בתרא,  פרק ה', הלכה א'.
↑  מדרש שמואל, פרשה כג, סימן י.
↑  כפתור ופרח פרק מ"ד; הרב אהרן היימאן, "פפוס בן יהודה",  תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמוד 1029.
↑  במשנה הוזכר בחמישה מקומות: מסכת שקלים, פרק ד', משנה ז'; מסכת נזיר, פרק ג', משנה ב'; מסכת עדיות, פרק ז', משנה ה'; פרק ז', משנה ו'; מסכת תמורה, פרק ג', משנה א'.
רבי עקיבא בציור בהגדת מנטובה
פופיט

| --- | --- |

 כללי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 עשוי מ:  סיליקון 
 
צעצוע פופיט
צעצועי פופיט בשלל גדלים וצורות
פופיט או פופ איט (מאנגלית: Pop it) הוא צעצוע שזכה לפופולריות רבה בשנת 2021. הצעצוע עשוי מסיליקון ומיוצר בשלל צורות וגדלים, שבכולם שורות צבעוניות של בועות, שניתן להעבירן שוב ושוב מצד אל צד. הוא משווק כמפחית דחק. הצעצוע הוא מעין גרסה רב-פעמית למשחק בפלסטיק בועות. בנוסף לשימוש בו כצעצוע ליחיד, ניתן להשתמש בו כמשחק נים לשני שחקנים.
הצעצוע נוצר בשנת 1975 על ידי תיאו ואורה קוסטר, זוג ממציאי צעצועים ומשחקים ישראלי, בעלי המותג "תאורה". אורה קוסטר סיפרה כיצד הציגה לתיאו את צורת המשחק: "ביקשתי מתיאו להרכיב לי מודל עגול מפלסטיק שיכלול שדה של שדיים שיעמדו יפה, ושאפשר יהיה ללחוץ עליהם בקלות מצד לצד. תיאו עשה בדיוק מה שביקשתי, שדיים עם פטמות נפלאות, אבל החומרים אז היו נוקשים והלחיצה לא הייתה נעימה". רק בשנת 2012 נמצא יצרן שהסכים לייצר ולהפיץ את הצעצוע - חברת FoxMind ממונטריאול שבקנדה, שבשליטת הישראלי לשעבר דוד קפון. החברה יצרה וריאציות אחדות של האב טיפוס, והחלה להפיץ גרסה עגולה מסיליקון נעים למגע, ששווקה כווריאציה של נים בשם "אחרון מפסיד" (Last Mouse Lost). בשנת 2014 נוצרה גרסה נוספת, מרובעת, שנמכרה בשם GoBong!. בשנת 2019 יצרה החברה שותפות עם חברת Buffalo Toys, וזו השיגה חוזה הפצה בלעדי עם רשת הקמעונאות האמריקאית טארגט, שבה נמכר הצעצוע בשם "Pop It!" וזכה לפופולריות. היצרנים פרסמו את הצעצוע ברשתות החברתיות, והוא זכה לפופולריות רבה לאחר פרסום סרטון ויראלי ברשת טיקטוק שבו גייטליין, קופה מסוג קפוצ'ין, משחקת בצעצוע.
הצעצוע נמכר במאות מיליוני עותקים, מרביתם חיקויים מתוצרת סין ויצרנים נוספים במזרח הרחוק.
הערות שוליים

↑   דפנה ארד, חלוצי תעשיית המשחקים הישראלית מסכמים 50 שנות חידושים והמצאות, באתר הארץ, 12 באפריל 2015
מורונגה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  נקניק דם 
 
מורונגה (בספרדית: Moronga ;Rellena; או Morcilla) הוא סוג של נקניק דם. הוא נמצא בארגנטינה, קובה, קולומביה, פוארטו ריקו אמריקה המרכזית והמטבח המקסיקני.
מאפיינים

מוסיפים לו תבלינים, עשבי תיבול (כגון פיגם, אורגנו ונענע), בצל ופלפל צ'ילי ולאחר מכן מבשלים אותו במעי הגס של חזיר כמעטפת במשך מספר שעות.
הוא מוגש ברוטב "צ'ילה רוחו" או "צ'ילה ורדה". הוא מוגש גם במרכז מקסיקו כמילוי בגורדיטס (מנה עשויה עם מסה, כלומר קמח תירס, וממולאת בגבינה, בשר או מילויים אחרים) וטאקו לאחר טיגון במחבת עם בצל טרי ופלפל חלפניו.
נקניק או נקניקייה זו נקראת "מורסייה" בחצי האי יוקטן, והיא מוגשת כמעט תמיד יחד עם נקניקיות אחרות ותערובת של בצל כבוש, כוסברה ותבלינים.
ראו גם

פודינג שחור
רשימת נקניקיות
הערות שוליים

↑   Condé Nast Traveler: A Local's Guide to the Best of Mérida, Mexico
↑   Ethnic Food Lover's Companion: A Sourcebook for Understanding the Cuisines of the World
↑   Yucatán: Recipes from a Culinary Expedition, By David Sterling
יחסי אינדונזיה – הרשות הפלסטינית

| יחסי אינדונזיה – הרשות הפלסטינית |
| --- | --- |
אינדונזיה: הרשות הפלסטינית


אינדונזיה: הרשות הפלסטינית
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 6,220
אוכלוסייה
284,238,567: 5,527,002
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 17,396
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,824: 3,148

יחסי אינדונזיה–הרשות הפלסטינית הם היחסים בין אינדונזיה לרשות הפלסטינית אשר הם קרובים וידידותיים מאוד. אינדונזיה סירבה להכיר במדינת ישראל עד שיושג הסכם שלום בין ישראל לפלסטינים. אינדונזיה עמדה בתוקף על זכויותיהם וחירויותיהם של הפלסטינים ותמכה במאבקי הפלסטינים.
היסטוריה

בשנת 1944 המופתי הגדול של ערביי ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, והמנהיג העליון של המועצה הערבית בארץ ישראל, היה אחד התומכים הראשונים בעצמאות אינדונזיה השייח' מוחמד אמין אל-חוסייני, הביא להכרת מדינות ערביות אחרות באינדונזיה, במיוחד באמצעות הליגה הערבית. הם גם הסכימו ללחוץ על הבריטים שכוחותיהם הגיעו לאינדונזיה לפני ההולנדים, לא לתמוך בהולנדים. כתוצאה מכך, אינדונזיה הייתה עוינת במיוחד כלפי היחסים עם ישראל מלכתחילה כהכרת תודה כלפי הפלסטינים. נשיא אינדונזיה סוקרנו תמך בתוקפנותם  של מדינות ערב נגד ישראל. גם לאחר נפילת סוקרנו ועלייתו לשלטון של הגנרל סוהארטו, אינדונזיה תמכה בתוקף בעניין הפלסטינים. מנהיג הארגון לשחרור פלסטין, יאסר ערפאת ביקר באינדונזיה בשנת 1984 ובשנת 1993. עם נפילת המסדר החדש, עבד א-רחמן וחיד ניסה לשפר את היחסים עם ישראל אך הוא הודח מתפקידו ביולי 2001 ולא נשמר כל מאמץ לשפר את היחסים בין אינדונזיה לישראל. בשנת 1988 החלו היחסים הרשמיים בין אינדונזיה והרשות הפלסטינית עם ההכרה האינדונזית ברשות בפלסטינית. בשנת 1990 נפתחה שגרירות בג'קרטה.
היחסים בין שתי המדינות

אינדונזיה קיבלה בברכה את הצהרת העצמאות הפלסטינית על ידי המועצה הלאומית הפלסטינית באלג'יר, אלג'יריה, והכירה במדינת פלסטין ב-16 בנובמבר 1988. שנה לאחר מכן חתמו גם אינדונזיה ופלסטין על הסכם משותף על תחילת היחסים הדיפלומטיים של אינדונזיה ופלסטין ברמת השגרירות ב-19 באוקטובר 1989. החתימה נערכה על ידי השר לענייני חוץ של הרפובליקה של אינדונזיה, עלי אלאטס, ופקיד הארגון לשחרור פלסטין, פארוק קדומי. לאחר טקס החתימה, הקים שר החוץ הפלסטיני את שגרירות מדינת פלסטין בג'קרטה.
אינדונזיה הסמיכה את ראש המשלחת שלה לרפובליקה של תוניסיה כשגריר שאינו תושב לפלסטין. הסדר זה נמשך עד 1 ביוני 2004, כאשר המשימה הועברה לשגריר אינדונזיה בעמאן, ירדן. במהלך ביקורו בירדן במאי 2006, נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו חזר על תמיכתה של אינדונזיה בעצמאות פלסטינית, לרבות באמצעות חידוש שיחות השלום, וכן הביע את דאגתה של אינדונזיה מהתנאים הפלסטינים, כולל מבחינת האוצר, על רקע הסנקציות שהטילה ישראל.
ביקורים רמי דרג

מנהיג הארגון לשחרור פלסטין, יאסר ערפאת ביקר באינדונזיה מספר פעמים; בשנת 1984 לפגוש את סוהארטו, בספטמבר 1992 להשתתף בפסגת המדינות הבלתי-מזדהות העשירית בג'קרטה, ב-1993 ושוב באוגוסט 2000 לפגוש את נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד בג'קרטה.
בין התאריכים 21–23 באוקטובר 2007 ערך נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס את ביקורו הרשמי הראשון במדינה באינדונזיה. במהלך ביקורו חתם הנשיא עבאס על כמה הסכמים בנושא שיתוף פעולה עם אינדונזיה. ההסכמים כללו שיתוף פעולה בתחומי התקשורת והחינוך. עבאס ביקר שוב באינדונזיה במאי 2010 ובפברואר 2014.
ביקורת על המדיניות הישראלית

במהלך מבצע עופרת יצוקה 2008–2009, נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו אמר כי ממשלת אינדונזיה נותרה עקבית בתמיכה במאבקו של העם הפלסטיני לשמור על זכויותיו וריבונותו. לאחר המשט לעזה, גינה נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו את הפעולה הישראלית. גם שר החוץ מרטי נטלגאווה גינה את הפעולה ואמר כי "המצור הישראלי בעזה מהווה הפרה של החוק הבינלאומי". במהלך מבצע צוק איתן, ממשלת אינדונזיה גינתה את התוקפנות הצבאית הישראלית המתמשכת באזור עזה. "צריך להתנגד למהלך של ישראל. תוקפנות צבאית המחמירה את הסבל שסבלו הפלסטינים בעזה ובגדה המערבית עד היום בשל מצור שהוא למעשה 'עונש קולקטיבי' נגד בני פלסטין", אמר שר החוץ האינדונזי מרטי נטאלאווה. במהלך הקמפיין לבחירתו בשנת 2014, גינה הנשיא ג'וקו וידודו גם את התקפת ישראל על עזה.
ראו גם

יחסי אינדונזיה-ישראל
חנות נוחות

חנות נוחות ביפן
חנות נוחות של רשת סבן אילבן באוקלהומה, ארצות הברית
חנות נוֹחוּת היא חנות קמעונאית לממכר מוצרי צריכה נפוצים מסוג משקאות קלים, עיתונים, סיגריות, חטיפים, מפות דרכים, ציוד למטיילים ועוד, הממוקמת על פי רוב במקום שבו תנועה חולפת ומזדמנת רבה. באופן טיפוסי נמצאות חנויות נוחות בצידי צירי תנועה ראשיים, בתחנות דלק, בתחנות רכבת ובצמתי תחבורה אחרים, וכן במרכזי אוכלוסייה צפופים. מגוון המוצרים המוצע בחנות נוחות עשוי להשתנות בהתאם למאפייני הצריכה של התנועה הרלוונטית החולפת במקום.
המוצרים בחנות נוחות נמכרים במקרים רבים במחירים גבוהים בהשוואה למכולת ולסופרמרקט, על פי מודל עסקי המניח שהנוחות שבזמינותו המיידית של המוצר בסמוך למקום הימצאו של הקונה מצדיקה עבורו תשלום גבוה במקצת ממחיר השוק המקובל. כחלק מן ה"נוחות" והזמינות, חנויות אלה מתאפיינות גם בשעות פתיחה ארוכות מן המקובל, במקרים רבים 24 שעות ביממה ו-7 ימים בשבוע.
כיום משתייכות מרבית חנויות הנוחות, בבעלות או בזכיינות, לרשתות שיווק הנהנות מיתרון לגודל של פריסה ארצית או בינלאומית רחבה. רשת חנויות הנוחות הגדולה בעולם היא סבן אילבן, שהיא גם רשת הקמעונאות הגדולה בעולם מבחינת מספר סניפיה – למעלה מ-36,000 סניפים ברחבי העולם. רשת נוספת היא Circle K עם כ-14,000 נקודות מכירה.
בישראל

בישראל הופיעו חנויות הנוחות בתצורתן האמריקאית החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. מרבית חנויות הנוחות בישראל משתייכות לרשתות בבעלות חברות הדלק הגדולות וממוקמות בתחנות הדלק של החברה האם, זאת בעקבות הרפורמה במשק הדלק שיזם שר האנרגיה והתשתית משה שחל החל מסוף שנות ה-80. הרפורמה אפשרה לראשונה תחרות בין חברות הדלק, כולל הסרת המכסות אשר חילקו את השוק בין חברות הדלק הגדולות, צמצום הפיקוח על מחירי הדלק, ואפשרה כניסת מתחרות נוספות לשוק הדלק. יישום הרפורמה נמשך כמה שנים, עקב מאבקם של חברות הדלק הוותיקות נגדה והקשיים בהקמת תחנות דלק חדשות. אחת החברות הראשונות שהקומו באותה עת, "אלון חברת הדלק לישראל", שיווקה את הדלק במחיר נמוך, אך הקימה בתחנות הדלק שפתחה חנויות נוחות בשיתוף רשת שופרסל, תחת המותג "סופר אלונית", במטרה לגוון את מקורות ההכנסה שלהם. חנות הנוחות הראשונה שלה נפתחה בתחנת הדלק "גן הצפון", סמוך לקיבוץ הגושרים, בספטמבר 1993. ב-1999 מוזגה "אלון" עם חברת "דור אנרגיה" והפכה לדור אלון, ועד 2003 כבר פתחה 50 סניפי "אלונית".
בשנת 1996 החליטה חברת פז גם להקים חנויות נוחות בתחנות הדלק שלה, בעקבות השחיקה במרווחים ממכירת דלקים. לצורך כך שכרה חברת ייעוץ והקמה של חנויות נוחות אמריקנית. לפי המודל בארצות הברית, של הקמת קומפלקס כחלק מתחנת הדלק, שמכירת הדלק בו מהווה רק שליש מההכנסות, ושאר ההכנסות נובעות מהעסקים הנוספים. תחילה יצרה פז שותפות עם חברת אסם השקעות, בשם "אוספז", על מנת להקים ולהפעיל את רשת. פז ואוסם החזיקו כל אחת ב-50% ממניות החברה. במהלך 1997 אמורות היו להיפתח 4 חנויות, אך השותפות פורקה לאחר שהיו עיכובים בקבלת אישורי בנייה להקמת החנויות. שנה אחרי פירוק השותפות עם "אסם" החלה פז להקים את הרשת בעצמה תחת המותג מותג "Yellow". החנות הראשונה נפתחה בתחנת הדלק במחלף הסירה, בכניסה להרצליה, על שטח של כ-150 מ"ר, שבצמוד לה הוקמה תחנת רחיצה ומסעדת בורגראנץ'. רשת בורגראנץ' נרכשה כשנה קודם על ידי "פז", כחלק מתוכניתה של חברת פז להיכנס לתחום הקמעונאות. עד שנת 2003 נפתחו כ-70 סניפי "Yellow".
במהלך שנת 2001 השיקה חברת דלק את הרשת שלה תחת המותג "מנטה". ובמהלך 2004 השיקה סונול את הרשת שלה תחת המותג "Sogood". אחר כך הקימו גם חברת הדלק "טן" את "Ten+" וחברת הדלק "מיקה" רשתות משלהן. ב-2005 דיווחו חברות הדלק שחלק מחנויות הנוחות כבר תורמות 50% מהרווחים של תחנות הדלק שלהן. נכון לשנת 2017 פועלים ברחבי ישראל כ–1,000 חנויות נוחות בצמוד לתחנות דלק.
פורמט נוסף של חנויות נוחות הנפוץ מאוד בישראל הוא חנויות ה"פיצוצייה", שהתפתחו כמעין הכלאה בין קיוסק ישראלי קלאסי לחנות נוחות בסגנון אמריקאי שעובדות מסביב לשעון. רשת AM:PM החלה את דרכה כרשת חנויות בפורמט של "פיצוצייה". כן גם הרשת "City Market" שהוקמה בשנת 2011.
באוקטובר 2021 חתמה חברת אלקטרה מוצרי צריכה על הסכם זכיינות מלא עם סבן אילבן. הסניף הראשון נפתח בדיזנגוף סנטר ב-11 בינואר 2023. במאי 2024 נמכרה הרשת תמורת 3.3 מיליון שקל לרשת "7 אקספרס".