stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ERP (מערכת מידע)

מערכת לתכנון משאבי ארגון (באנגלית: Enterprise Resource Planning System, בר"ת: ERP) היא סוג של מערכת מידע המשמשת לעיבוד נתונים מינהלי, המטפלת בכל צורכי עיבוד הנתונים בארגון (למשל: משאבי אנוש, כספים, שיווק, לוגיסטיקה, תפעול וכו') כמקשה אחת. גישת ה-ERP שונה מהגישה הקלאסית בכך שהיא מאחדת את כלל מערכות המידע של הארגון למערכת אחת באופן המאפשר שימוש במידע משותף באופן אינטגרטיבי ובעל ממשק אחיד.
ראשי התיבות ERP נטבעו לראשונה בשנת 1990 על ידי חברת המחקר גרטנר, ובעשור זה חלה צמיחה מהירה בשימוש במערכות אלו.
עם החברות הבולטות המייצרות מערכות ERP נמנות SAP, אורקל, מיקרוסופט ו-QAD.
מאפיינים

רוב תוכנות ה-ERP מחולקות ל-"מודולים". מודול הוא תת-מערכת בתוכנה המיישם פונקציונליות מסוימת, למשל, שרשרת אספקה (רכש, ייצור, הפצה וכיוצא בזה), ניהול מלאי, ניהול קשרי לקוחות, מכירות מקוונות, פיננסים, משאבי אנוש, מערכות תומכות החלטה ועוד.
הטמעה

הטמעה של מערכת ERP נחשבת לפרויקט מורכב לארגונים מכיוון שהיא חוצה את הארגון לרוחבו ומשלבת תהליכי ליבה. היא אף נושאת סיכון לאור ההשקעה הגדולה שנדרשת בזמן ומשאבים. חלק מההטמעות נעשות באמצעות חברות הטמעה המתמחות באפיון ואינטגרציה של המוצר בסביבת המחשוב של החברה, ואחרות נעשות באמצעות צוות של חברת הפיתוח עצמה.
לרוב, הטמעת מערכת ERP זולה יותר מאשר פיתוח מערכות ייעודיות עבור כלל המחלקות בארגון. החסכון מתאפשר באמצעות בניית ממשק אחיד עבור כלל הארגון. יתרון נוסף לממשק האיחוד הוא "השפה המשותפת" הנוצרת בין מחלקות שונות בארגון. מערכת ה-ERP מאפשרת קבלת מידע רוחבי על הארגון בצורה מרכזית דבר המאפשר ניתוח ומדידה של פעילות הארגון. מאידך, הטמעת מערכת מרכזית עבור כלל הארגון מחייבת את הארגון לעבודה עם ספק תוכנה יחיד. הטמעת המערכת (המכונה יישום) מחייבת הסבת כל מערכות הארגון, פעולה בעלת תקורות משמעותיות.
פרויקט ההטמעה של מערכת ERP בארגונים זכה למתודולוגיות שונות. המשותף לגישות ההטמעה הוא הצורך לשלב בארגון את תוכנת המדף שנבחרה, יחד עם זיהוי פערים (gap analysis) המיועד לאיתורם של צורכי מחשוב של הארגון, שאינם נענים במלואם על ידי תוכנת המדף. לאחר שמזוהים פערים אלו, ניתן לגשר עליהם במספר דרכים: אפיון ופיתוח התאמות תוכנה, מציאת פתרונות יישומים הקיימים בתוכנת המדף וניצולם כדי לענות על הצורך הארגוני, או שינוי תהליכי העבודה בארגון, כך שיתאימו לאפשרויות הקיימות בתוכנת המדף.
על רקע זה, מידת ההצלחה של פרויקטי ERP עשויה להשתנות, בהתאם ליכולתם של מטמיעי התוכנה, יחד עם נציגי הארגון, להטמיע את התוכנה באופן מוצלח שעונה על הצרכים הארגוניים.
היסטוריה

שנות ה-60 של המאה ה-20 – מערכות MRP שהתמקדו בתהליך ייצור מוצרים וניהול מכירתם. מודולים לדוגמה: תכנון ייצור, ניהול מלאי מוצרים, ניהול מוצרי גלם מהם מרכיבים את המוצר, ניהול כמויות ייצור בהתאם למכירה. המערכות עבדו במחשבי מיינפריים.
שנות ה-70 של המאה ה-20 – הקמת החברות SAP בגרמניה על ידי עובדים של IBM, שפרשו מהחברה ו-BaaN בהולנד שתי חברות אלה הפכו לחברות המובילות בתחום.
שנות ה-80 של המאה ה-20 – עבודה תחת מערכת ההפעלה UNIX בארכיטקטורת שרת-לקוח. פיתוח חבילת תוכנת ERP בחיפה על ידי עזרא דרורי.
שנות ה-90 של המאה ה-20 – SAP הופכת ליצרן המוביל בשוק. בשנת 1992 הוציאה את המוצר R/3, שהיה במשך שנים ארוכות מוצר הדגל של החברה.
העשור הראשון של המאה ה-21 – חברת "אורקל" הופכת למתחרה העיקרית של חברת SAP. חברת אורקל רוכשת מספר חברות אחרות העוסקות ב-ERP ביניהן PeopleSoft.
בתקופה זו התבצעו הרחבות מהותיות ביכולות המוצרים שהעיקריות שביניהן הן:
ארכיטקטורת Web. מודולים הקשורים בעבודה עם שותפים עסקיים כגון: שרשרת אספקה הופכים למודולים חשובים.
ייצרני ה-ERP הבולטים הוסיפו תוכנות תשתית שלהן שתחתן התבצעו היישומים המרכיבים את חבילת ה-ERP. הכוונה היא במיוחד ל-Netweaver של חברת SAP ול-Fusion Middleware של חברת אורקל.
מוצרי ERP רוחביים המיועדים למגזר עסקי מסוים כגון: בנקים וחברות ביטוח.
הוספת יכולות משמעותיות של בינה עסקית. חברת SAP רוכשת את חברת Business Objects וגם חברת אורקל רוכשת מספר חברות עם יכולות בתחום של בינה עסקית כגון: Hyperion ו-Seibel.
משנת 2010 – מגמה של שימוש ב-SaaS עבור ERP בעיקר בארגונים קטנים ובינוניים. לשוק התווספו חברות שלהן מוצרים ייעודיים העובדים בתפיסה של SaaS ויצרני ה-ERP המסורתיים הוסיפו פתרונות מבוססי SaaS לקווי המוצרים שלהם.
היסטוריה > בישראל

בישראל פותחו מספר מערכות ERP, כולל מבית "חשבשבת", "אלמוג תעשיות תוכנה", מערכת תפנית מבית מטריקס ופריוריטי. גם Monday.com נחשבת למערכת ERP, אף שהיא לא נועדה לשמש ככזו. שני המובילים העולמיים בתחום ה-ERP, אורקל ו-SAP, פועלים בישראל עם מרכזי פיתוח פעילים ורכישות של חברות מקומיות. ל-SAP יש מרכז פיתוח בישראל עם כ-800 עובדים ברעננה ובתל אביב. החברה רכשה מספר חברות ישראליות, ביניהן Top Tier ו-Top Manage, שהיו בסיס לפיתוח פתרונות SAP Business One ו-ERP לעסקים בינוניים. בנוסף, רכשה את החברות A2i, GUIMachine ו-Expression Solutions. אורקל פועלת בישראל יותר מ-40 שנה ומעסיקה כ-370 עובדים בפתח תקווה ובבאר שבע. החברה הרחיבה את פעילותה בישראל באמצעות רכישות, כולל Demantra, HyperRoll, Convergin, Primavera ו-Ravello Systems.
בשנת 2001, ישראל החלה בפרויקט מרכב"ה להטמעת מערכת ERP של SAP במשרדי הממשלה, תחת ניהול אגף החשב הכללי במשרד האוצר, עם חברת נס טכנולוגיות כקבלן ראשי.
ראו גם

ניהול קשרי לקוחות (CRM)
מערכת מידע אסטרטגית (SIS)
מערכת תומכת החלטה (DSS)
מערכת מידע ניהולי (MIS)
מערכת עיבוד תנועות (TPS)
Manufacturing Execution Systems
הערות שוליים

↑  דן מייזליש, האם פרויקט ה-ERP שלנו עלול להיכשל? הנה הסיבות, באתר Mind Your Biz, ‏16.4.23
↑  Almog ERP, חברת ERP ישראלית
↑  עופר לוי, ‏SAP רוכשת את הסטארט-אפ הישראלי A2i תמורת כ-10 מיליון ד', באתר גלובס, 13 ביולי 2004
↑  חברת Oracle בישראל
↑  יוסי הטוני, אקזיט ענק: אורקל רוכשת את ראבלו הישראלית בחצי מיליארד דולר, באתר The People, ‏23/02/2016
↑  משרד האוצר חתם על הסכם להקמת פרויקט מרכבה עם נס טכנולוגיות בהשקעה כוללת של 700 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 4 בספטמבר 2001
גל מור, פרויקט המיחשוב מרכב"ה הושק במשרד האוצר, באתר ynet, 18 בנובמבר 2003
קנית מזרחית

| קנית מזרחית |
| --- | --- |
 קנית מזרחית בפאתי טוקיו, יפן    שירה, יפן 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: קניתיים
סוג:: קנית
מין:: קנית מזרחית
שם מדעי
 Acrocephalus orientalis ‏טמינק ושלגל, 1847
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של קנית מזרחית   מקייצת   חורפת

קָנִית מִזְרָחִית (שם מדעי: Acrocephalus orientalis) היא מין של ציפור שיר מהסוג קנית, שהוצב בעבר תחת משפחת הסבכיים אך כיום משויך למשפחה נפרדת, קניתיים. היא נודדת, מקייצת ומקננת בחלקיה הצפוניים של מזרח אסיה וחורפת בחלקיה הדרומיים ובאיים האינדונזים.
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר, עם שתי תצפיות באביב: האחת בסוף פברואר 1988 והשניה בתחילת מאי 1990.
טקסונומיה ואטימולוגיה

בעבר היא נחשבה לתת-מין של הקנית האירופית (A. arundinaceus) מהמערב הפלארקטי, אך כיום היא מוכרת לרוב כמין נפרד.
שם הסוג Acrocephalus מיוונית עתיקה, akros, "הגבוה ביותר", ו-kephale, "ראש". ייתכן שנאומן ונאומן (אב ובן, אורניתולוגים גרמניים שהגדירו את הסוג קנית) חשבו ש-akros פירושו "חד, שפיצי". שם המין הספציפי orientalis מלטינית, ומשמעותו "מזרחי".
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא תוארו תת-מינים שונים.
תיאור

זוהי קנית גדולה יחסית, אורכה 18–20 ס"מ ומוטת כנפיה 23–26 ס"מ. היא בעלת גב חום עם שת חיוור יותר וקצוות לבנבנים לנוצות הזנב. החלקים התחתונים לבנבנים, שחומים יותר בצדדים והתת-זנב. יש לה פספוס כהה עדין וצר על הגרון והחזה. יש לה פס-עין כהה המנוגד לפסה-גבה הבהיר. המקור ארוך וכבד למדי בצבע חום מלמעלה וורוד מלמטה כשמבפנים תבעו כתום בוהק. הרגליים אפורות.
היא דומה לקנית האירופית, אך היא מעט קטנה יותר, דקה יותר ובעלת כנפיים קצרות יותר. זנבה קצר יותר ובעל קצה רבוע יותר מזה של הקנית האפריקנית (A. stentoreus), ויש לה חישוף-אברות ארוך יותר ומקור קצר ועבה יותר. קצהו החיוור של הזנב ייחודי לה ומפריד בינה לבין שני המינים האחרים.
השירה מסגירה אותה באזורי הקינון, היא מורכבת מרפרטואר של מקטעים פטפטניים ותווים גרוניים ומקרקרים. היא מבוצעת מעמדה בולטת, כמו חלקו העליון של קנה או שיח. בשטחי החריפה היא יותר קשה לאיתור, אך ניתן לשמוע את קריאותיה הנשמעות כ-"צ'אק" רועש וקשה ממעמקי הסבך.
תפוצה ובית גידול

תפוצת הקיץ שלה מכסה את דרום סיביר, מונגוליה, צפון, מרכז ומזרח סין, קוריאה ויפן. היא חורפת בצפון-מזרח הודו וברחבי דרום-מזרח אסיה עד לפיליפינים ואינדונזיה, ומדי פעם מגיע גם לגינאה החדשה ואוסטרליה. היא הזדמנה פעמים בודדות לישראל ולכווית.
היא מקננת בעיקר בחישות קנים וניתן למוצאה גם בביצות, שדות אורז, שטחי עשב ושיחים שם היא תרה אחר מזונה, המורכב מחרקים וחסרי חוליות אחרים.
תפוצה ובית גידול > קינון

לקנית המזרחית יש טריטוריות קינון קטנות והן יכולות להיות בצפיפות גבוהה. הקן ממוקם בגובה 1–1.5 מטר מעל הקרקע בין גבעולי קנים. התטולה מכילה שתיים עד שש ביצים והדגירה עליהן נמשכת 12 עד 14 ימים. הגוזלים פורחים בגיל 10 עד 15 ימים. הטורפים העיקריים בקן כוללים את החמוס הסיבירי, חתולים ונחשים מהסוג כרכן.
סטטוס

למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה, על אף שהיא לא הוערכה במדויק. על-אף שמגמות האוכלוסייה העולמיות מראות סימני ירידה (כנראה כתוצאה מהריסת בתי הגידול), עדיין המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
גלריה

מראה את חישוף האברות הארוך. כולכתה, מערב בנגל, הודו
הקצוות הבהירים בנוצות הזנב מהווים סימן זיהוי חשוב. סונג פי נונג, מחוז קאנג קראצ'אן, פטצ'בורי, תאילנד
בשירה, ניתן להבחין בפספוס העדין על החזה. יפן
בשירה. קנדבה, פמפנגה, הפיליפינים
פרט בשירה, פנים המקור כתום בוהק. ספסק-דלני, פרימוריה, רוסיה
ביצה, איור משנת 1889
הערות שוליים > ביאורים

↑  המונח "חישוף-אברות" מתייחס למידה בה אברות התעופה עוברות את קו הנוצות השלישוניות כשהכנף אסופה
חכלילית אדומת-גב

| חכלילית אדומת-גב |
| --- | --- |
 זוג חכליליות אדומות-גב (זכר מימין ונקבה משמאל). גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: חכלילית
מין:: חכלילית אדומת-גב
שם מדעי
 Phoenicurus erythronotus ‏Eversmann, 1841

חַכְלִילִית אֲדֻמַּת-גַּב (שם מדעי: Phoenicurus erythronotus) היא מין של ציפור שיר מהסוג חכלילית, ששויכה בעבר למשפחת הקיכליים, אך כיום ממוקמת במשפחת החטפיתיים. היא מקננת בהרים גבוהים במרכז אסיה ובחורף נודדת דרומה, אך לרוב מבצעת נדידה אנכית באופן מקומי לגבהים נמוכים יותר.
בישראל מזדמנת נדירה ביותר עם תצפית בודדת בזכר, ב-23 בנובמבר 1988 ברמת הגולן ליד קיבוץ מרום גולן.
טקסונומיה ואטימולוגיה

היא תוארה על ידי הביולוג הגרמני אדוארד פרידריך אוורסמן, המונצח בשמה העממי האנגלי של החכלילית, Eversmann's redstart.
שם הסוג Phoenicurus מגיע מיוונית, מהמילה phoinix - ארגמן, אדום, סגול; ו-ouros - זנב. שם המין הספציפי מגיע גם הוא מיוונית, מ-eruthros - אדום; ו-notos - הגב (noton - גב).
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא מוכרים תת-מינים שונים.
תיאור

זוהי אחת מהחכליליות הגדולות ביותר, באורך של 15–16 ס"מ ומוטת-כנפיים של 25.5–27 ס"מ. המקור והרגליים שחורים. לזכר בלבוש קיץ יש מסכה שחורה וכיפה ועורף אפורים. הגב והשת אדומים, וגם הזנב אדום מלבד הנוצות המרכזיות הכהות יותר. הכנפיים כהות עם כתמים לבנים בשכמות ועל הסוככות הראשוניות. החלקים התחתונים הם בעיקר בצבע אדום עם לבן על הבטן ותחתית הזנב. זכרים בלבוש חורף ובשנה הראשונה דומים, אך צבעיהם עמומים וחומים בהרבה. הנקבות בצבע אפור-חום. גם אצל הנקבות והצעירים הזנב אדום עם מרכז כהה, טבעת-העין בהירה, קיים פס-כנף כפול בהיר וישנן קצוות שחורים לשלישוניות.
השירה חזקה וחיה. הקריאות רכות וצרודות או שורקות. היא נוהגת לעיתים קרובות להקפיץ את זנבה מעלה ומטה.
אקולוגיה

היא מקננת בהרי מרכז אסיה ודרום סיביר מרכס טיין שאן ועד הרי טרבגאטי ואלטאי וליד ימת באיקל. חלק מהחכליליות רק יורדות בגובה מההרים לחורף בעוד שאחרות, במיוחד בצפון-מזרח הטווח, נודדות למרחקים ארוכים יותר. טווח תפוצת החורף משתרע מדרום עיראק דרך איראן ופקיסטן ועד להימלאיה המערביים בקשמיר. פרטים מעטים מגיעים למזרח חצי האי ערב. היא הזדמנה פעמים בודדות לישראל ולטורקיה.
היא נפוצה כיציבה או נודדת למרחקים קצרים. היא שוכנת בחלקים העליונים של יערות וחגורות תת-אלפיניות, מיערות האשוח ועד שיחי הערער האחרונים באחו האלפיני, בגובה 2300–3500 מטר בטיין שאן, ו-1400–2000 מטר באלטאי; ולכל היותר עד לגובה של 5,400 מטר מעל פנים הים. באזורי הקינון היא מופיעה בתחילת מרץ עד תחילת אפריל ביחידים או בקבוצות קטנות, החלוקה לזוגות מסתיימת עד אמצע אפריל. היא מקננת במרחקים של 70–200 מטר בין זוג לזוג. הקן נבנה על ידי הנקבה על הקרקע מתחת לאבן, שיח או עשב, לעיתים נדירות בחללים במורדות בצידי דרכים או בבניינים. הקן בנוי מטחב, זרדים דקים, עשב יבש ושורשים; והוא מרופד בדרך כלל בטחב מעורב בשערות ונוצות. הקן נבנה במשך 5–12 (במחזור הראשון) או 3–5 ימים (השני). התטולה מכילה 3–6, לרוב 4–5 ביצים, המוטלות בסוף אפריל עד אמצע יולי. רק הנקבה דוגרת במשך 14–16 ימים, והזכר אף אינו מאכיל אותה. שני ההורים משתתפים בהאכלת הגוזלים, שפורחים בגילאי 16–18 ימים, באמצע יוני עד תחילת אוגוסט. לאחר הפריחה שני ההורים ממשיכים להאכיל את הפרחונים במשך כשבועיים, אך הנקבה מתחילה לבנות את הקן החדש לאחר מספר ימים, במרחק של 6–250 מטר מהקן הראשון. בדרך כלל יש שני מחוזרי קינון בעונה, אבל כמה זוגות נצפו מקננים שלוש פעמים. במקרה של אובדן הקן נצפו מחזורי קינון מחודשים. היא חורפת בבתי גידול יבשים יותר, הכוללים נוף סלעי עם צמחייה דלילה הרים הנמוכים ולמרגלות הגבעות. נדידת הסתיו בגבהים הנמוכים מתחילה בסוף ספטמבר עד אוקטובר.
סטטוס

למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה ויציבה (אם כי לא נערכו אומדנים מדויקים), ובשל כך המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
גלריה

זכר בוגר בלבוש קיץ, ניתן להבחין בכיפה ובעורף האפורים, ובגב האדום שהקנה לה את שמה. פקיסטן
זכר בוגר, בעל פס-כנף לבן כפול, ועוד כתם לבן בשכמות. מצפה טיין שאן, אלמטי, קזחסטן
מבט על הגב. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
ככל החכליליות, נוהגת להקפיץ את זנבה לעיתים קרובות. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
הנקבה בעלת צבעים דהויים בהרבה מהזכר. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
צעיר, עדיין ללא הצבעים החזקים, והחלקים העליונים חומים ומפוספסים בכבדות. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
הערות שוליים

↑  חכלילית אדומת-גב באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  חכלילית אדומת-גב, Phoenicurus erythronotus, באתר מרכז הצפרות הישראלי
↑  הדורם שיריחי, The Birds of Israel, London: Academic press limited, 1996, עמ' 429, ISBN 0-12-640255-8. (באנגלית)
↑  James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii], London : Christopher Helm, 2010, עמ' 150, 305, ISBN 978-1-4081-3326-2
↑  Nigel Collar, Rufous-backed Redstart (Phoenicurus erythronotus), version 1.0, Birds of the World, 2020 doi: 10.2173/bow.rubred2.01
↑  Eversmann's Redstart (Phoenicurus erythronotus). Birds of Kyrgyzstan., birds.kg
↑  Eversmann's Redstart (Phoenicurus erythronotus) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
צחיחן שחור-כיפה

| צחיחן שחור-כיפה |
| --- | --- |
 צחיחן שחור-כיפה מהתת-מין המזרחי E. n. melanauchen, הודו
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עפרוניים
סוג:: צחיחן
מין:: צחיחן שחור-כיפה
שם מדעי
 Eremopterix nigriceps ‏גולד, 1839
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של צחיחן שחור-כיפה

צְחִיחָן שְׁחֹר-כִּפָּה (שם מדעי: Eremopterix nigriceps) הוא מין של ציפור שיר בסוג צחיחן שבמשפחת העפרוניים. תפוצתו משתרעת ברחבי צפון אפריקה, ממאוריטניה דרך המזרח התיכון ועד צפון-מערב הודו. בית הגידול הטבעי שלו הוא סוואנות יבשות.
בישראל הוא מזדמן נדיר ולא קבוע. בחורפים מסוימים הוא עשוי להתפרץ עם מיני עפרונים נוספים לאזור הערבה, אם כי ברוב השנים הוא נעדר. בדרך כלל נצפה באביב ובחורף. ייתכן כי הוא אף קינן בארץ.
טקסונומיה ואטימולוגיה

השם המדעי של הסוג, Eremopterix, מגיע מיוונית עתיקה מהמילים eremos - מדבר; ו-pterux - כנפיים. שם המין הספציפי, nigriceps, מגיע מלטינית, מהמילים  niger - שחור; ו-ceps, caput - ראש.
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-- מינים

ישנם שלושה תת-מינים מוכרים:
E. n. nigriceps - (ג'ון גולד, 1839) - התת-מין הנומינלי, מצוי באיי כף ורדה
E. n. albifrons (צחיחן שחור-כיפה סהרי) - (קרל יאקוב סונדוואל, 1850) - מצוי ממאוריטניה וסנגל ועד סודאן
E. n. melanauchen (צחיחן שחור-כיפה מזרחי) - (ז'אן-לואי קבאניס, 1851) - מצוי ממזרח סודאן דרך סומליה, חצי האי ערב, האי סוקוטרה, דרום עיראק, איראן ופקיסטן
תיאור

אורך הצחיחן כ-11.5–12.5 ס"מ מהמקור לזנב. הזכרים הבוגרים בעלי דגם ראש בולט, ראש שחור מנוגד במצח וכתמי לחיים לבנים. חלקיו העליונים בצבעי חום-אפרפר בהיר, וחלקיו התחתונים וסוככות התת-כנף שחורים ומנוגדים לכתמים לבנים בצידי החזה. הזנב שחור עם קצוות צהובים ונוצות מרכזיות אפורות, המקור בצבע לבנבן-שנהב. הנקבות שונות מאוד בהיותן בעלות גוון חום-חולי בהיר בחלקיהן העליונים, עם פסים חלשים על הכיפה וכתמים לבנבנים סביב העין ובצידי הצוואר. חלקיה התחתונים של הנקבה לבנבנים עם פס חזה חום חיוורת וסוככות כנפיים שחורות. הצעירים דומים לנקבות, אך נוצות הראש מנוקדות בחום.
תיאור > קולות

שירתו של הזכר מגוונת למדי. היא מורכבת בדרך כלל מסדרה קצרה של 2–4 תווים פשוטים עם צליל מלנכולי מעט, המושרים תוך מעוף ראווה או מנקודת תצפית נמוכה בשיח או על סלע, וחוזרת על עצמה כל 4–5 שניות. הקריאות הן "צֶ'פּ" המזכיר דרור.
תפוצה ובית גידול

תפוצתו של הצחיחן שחור-הכיפה מתפרשת על רחבי צפון אפריקה, מארכיפלג כף ורדה מזרחה דרך הסאהל של צפון אפריקה, ממשיכה דרך חצי האי ערב ומגיעה עד לפקיסטן והודו במזרח.
צחיחן שחור-כיפה מצוי במישורים צחיחים או צחיחים למחצה, עם צמחייה נמוכה וכתמי עשב. הוא מעדיף אזורים חוליים על פני אזורים עם אדמה סלעית, והוא נצפה גם במדברי מלח.
התנהגות ואקולוגיה

בחום הצהריים, מפחיתים הצחיחנים את איבוד המים על ידי שהות בצל, והם אף תועדו תופסים מחסה בתוך מאורות של לטאות גדולות. הצחיחן  ינסה גם לווסת את טמפרטורת גופו על ידי מעוף, תוך שהרגליים משתלשלות תחתיו כדי לחשוף את העור החשוף, או על ידי ישיבה מול הרוח, כשהכנפיים שמוטות במטרה להגדיל את שטח הפנים החשוף לאוויר הנע. מחוץ לעונת הקינון הוא יכול ליצור להקות של עד 50 פרטים המחפשים מזון יחד, אך תועדו גם להקות גדולות יותר של כמה אלפים.
התנהגות ואקולוגיה > קינון

הזכר מבצע מעופי ראווה מעל שטחי הקינון, בהם הוא ממריא בחדות מעלה מהקרקע, מסתובב באוויר ושר, ולבסוף מבצע סדרה של צלילות רדודות. לעיתים גם הזכר וגם הנקבה יבצעו את המעוף ביחד, כשהזכר רודף אחר הנקבה בתעופה מתפתלת ונמוכה. עונת הקינון מתרחשת בדרך כלל במהלך חודשי הקיץ, ולעיתים קרובות היא מותחלת בשל גשם; ולכן יכולה להתרחש כמעט בכל עת כאשר התנאים נוחים.
הקן הוא שקע רדוד, מרופד בצמחים וחומרים אחרים, כאשר השפה מתוחמת לעיתים קרובות באבנים קטנות או בגושים קטנים של אדמה. הוא ממוקם בדרך כלל מתחת לשיח או לציצת דשא בצל. הדגירה מבוצעת על-ידי שני ההורים. התטולה מכילה 2 עד 3 ביצים, והדגירה עליהן נמשכת 11 עד 12 ימים. הגוזלים מתחילים לעזוב את הקן לתקופות קצרות זמן מה לפני שהם מסוגלים לעוף כ-6 ימים לאחר הבקיעה, ובדרך כלל עוזבים אותו לגמרי כיומיים לאחר-מכן. זמן קצר לאחר שהגוזלים עוזבים את הקן, הם נפרדים וכל הורה הופך להיות האחראי הבלעדי על אחד מהם. ייתכן כי התנהגות זו מפחיתה את הסיכון לטריפה. כאשר יש יותר משני צאצאים, אלה שאין להם הורה אחראי בדרך כלל אינם שורדים. הגוזלים מסיימים את פריחתם בסביבות גיל 21 או 22 יום, ומגיעים לבגרות מינית בגיל שנה בערך.
התנהגות ואקולוגיה > תזונה

הצחיחן שחור-הכיפה הוא ציפור אוכלת זרעים, אך הוא ניזון גם מחרקים וחסרי חוליות אחרים. תזונתם של הגוזלים בקן מורכבת בעיקר מחרקים. כציפורים החיות באקלים כל כך חם, הצחיחנים מבצעים את רוב שיחור המזון בשעות הבוקר המוקדמות ולפנות ערב. המזון מלוקט בדרך כלל מהקרקע, אם כי חרקים מעופפים ניצודים לפעמים על ידי הצחיחן הצד אותם באוויר.
סטטוס

למין טווח נרחב, אוכלוסייה גדולה שמגמתה מוערכת בעליה, ובשל כך מסווג הצחיחן ברמת סיכון של "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
תצפיות מראות כי אוכלוסיית המין נמצאת במגמת עלייה ומרחיבה את תפוצתה דרומה.
גלריה

זכר מהתת-מין המזרחי E. n. melanauchen, ראג'סטאן, הודו
נקבה מהתת-מין המזרחי E. n. melanauchen, ראג'סטאן, הודו
שני זכרים מהתת-מין E. n. nigriceps, האי מאיו, כף ורדה
זכר מהתת-מין הסהרי E. n. albifrons, ליד העיירה בניצ'אב, מאוריטניה
איור המתאר זוג
לקריאה נוספת

פעם בכמה שנים הוא קופץ לביקור - צחיחן שחור-כיפה, פיקי איש-שלום, מחברת הנדירים של מרכז הצפרות הישראלי
הערות שוליים

↑  צחיחן שחור-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ערד בן דוד, [birds.org.il/he/species-page/370/species-description צחיחן שחור-כיפה Eremopterix nigriceps], באתר מרכז הצפרות הישראלי
↑  The Helm dictionary of scientific bird names, archive.org
↑  "IOC World Bird List 6.4". IOC World Bird List Datasets. doi:10.14344/ioc.ml.6.4.
↑  Borrow, Nik; Demey, Ron (2001). Birds of Western Africa. A & C Black. p. 565. ISBN 0-7136-3959-8.
1 2 3 4  "Black-crowned sparrow-lark (Eremopterix nigriceps)". Wildscreen Arkive. Wildscreen. אורכב מ-המקור ב-6 ביוני 2009. נבדק ב-27 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Black-crowned Sparrow-lark Eremopterix nigriceps, BirdLife Data Zone
ביצה, אוסף מוזיאון טולוז
קנית אפריקנית

| קנית אפריקנית |
| --- | --- |
 קנית אפריקנית מהתת-מין A. s. levantinus, ישראל   שירה, נלבן, קולקטה, מערב בנגל, הודו 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
משפחה:: קניתיים
סוג:: קנית
מין:: קנית אפריקנית
שם מדעי
 Acrocephalus stentoreus ‏המפריך ואהרנברג, 1833
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של קנית אפריקנית   יציבה   מקייצת   חורפת

Acrocephalus stentoreus stentoreus
קָנִית אַפְרִיקָנִית או קָנִית אַפְרִיקָאִית (שם מדעי: Acrocephalus stentoreus) היא ציפור שיר בינונית בסוג קנית. למרות שמה העברי, כמעט כל אוכלוסייתה נמצאת מחוץ לאפריקה: היא מצויה במזרח התיכון ואסיה במספר אוכלוסיות, חלקן נודדות ורובן יציבות.
בישראל היא יציבה ומקננת מצויה בבתי גידול מתאימים.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Acrocephalus מיוונית עתיקה, akros, "הגבוה ביותר", ו-kephale, "ראש". ייתכן שנאומן ונאומן (אב ובן, אורניתולוגים גרמניים שהגדירו את הסוג קנית) חשבו ש-akros פירושו "חד, שפיצי". שם המין הספציפי stentoreus מלטינית, ומשמעותו "בעל קול חזק". מקור המילה הזו במיתולוגיה היוונית: באיליאדה של הומרוס הוזכר כי במלחמת טרויה הרה התחפשה ללוחם בשם סטנטור, המתואר כ"בעל קול של חמישים גברים" שעזר לדרבן את הלוחמים.
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

ישנם תשעה תת-מינים מוכרים:
A. s. stentoreus (וילהלם המפריך וכריסטיאן גוטפריד אהרנברג, 1833) - יציב במצרים
A. s. levantinus (רוסלאר, 1994) - יציב ישראל, ירדן, סוריה וצפון-מערב חצי האי ערב
A. s. brunnescens (ג'רדון, 1839) - מקייץ ומקנן באזור ים סוף עד לקזחסטן והודו; אוכלוסיית אסיה נודדת כולה וחורפת בתת-היבשת ההודית
A. s. amyae (סטיוארט בייקר, 1922) - צפון-מזרח הודו, מיאנמר, תאילנד ודרום סין
A. s. meridionalis (לגה, 1875) - יציב בסרי לנקה, אנדמי
A. s. siebersi (סלומונסן, 1928) - יציב במערב ג'אווה
A. s. lentecaptus (ארנסט הארטרט, 1924) - יציב בבורנאו ומרכז ומזרח ג'אווה עד סומבווה (מערב איי סונדה הקטנים)
A. s. harterti (סלומונסן, 1928) - יציב בפיליפינים (למעט קבוצת פלאוואן וארכיפלג סולו)
A. s. celebensis (היינרות, 1903) - יציב בסולאווסי
תת-המין הבא שויך בעבר למין, אך הועבר למין קנית אוסטרלית (אנ') על-ידי קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי (IOC):
A. s. sumbae (ארנסט הארטרט, 1924) - האי סומבה, איי הודו המזרחיים ההולנדיים, ואינדונזיה
תיאור

קנית אפריקנית היא קנית גדולה יחסית; אורכה 16–20 ס"מ, מוטת כנפיה 21–24 ס"מ, ומשקלה 21–27 גרם. לבוגרים יש גב חום כהה וחסר פספוס, וחלקים תחתונים בהירים. המצח משוטח, והמקור חזק ומחודד. בדומה לרוב בנות משפחתה, הזוויגים זהים.
היא ניתנת לבלבול עם מיני קניות גדולות אחרות. לקנית המזרחית יש גרון מפוספס קלות, בניגוד לגרון החלק של האפריקנית. בנוסף, היא דומה למדי לקנית האירופית, אך האחרונה בעלת מקור קצר ורחב יותר, פס-הגבה נמשך גם אחרי העין, רגליים ורדרדות ולא אפורות, וחישוף האברות ארוך יותר. ההבדלים בחישוף נובעים מההבדלים בין הרגלי הנדידה של המינים: בעוד קנית אירופית היא מין נודד, ולכן גם כנפיה ארוכות יותר וחישוף האברות ארוך יותר, הקנית האפריקנית היא מין יציב ולכן בעלת חישוף אברות קצר.
מגוון תת-המינים נבדלים זה מזה בגווני הניצוי. התת-מין הנודד הוא בעל הגוון החום הכי עשיר בחלקים התחתונים, והתת-מין האנדמי לסרי לנקה הוא בעל הניצוי הכהה ביותר.
תיאור > קולות

אחד מסימני הזיהוי העיקריים שלה הוא שירתה הרועשת והנשמעת למרחק, על אף שהיא פחות קולנית מזו של קנית אירופית. היא מורכבת מקטעים איטיים, מקרקרים, וקשקשניים, המלווים בשריקות טיפוסיות ולפעמים גם בחיקויים.
בית גידול

רוב האוכלוסיות יציבות, אך הקניות המקננות בפקיסטן, אפגניסטן וצפון הודו הן נודדות וחורפות בחצי-האי ההודי ובסרי לנקה.
היא מתרבה במגוון רחב של בתי גידול ביצתיים, כולל חישות קנים גדולות, ביצות מים מתוקים, חופי אגמים ומנגרובים; ואף בשטחים מעובדים באזורים מסוימים. בתי גידול שלא לקינון כוללים גם אזורים יבשים יותר.
התטולה מכילה 3–6 ביצים בקן בצורת סלסלה הממוקם בין הקנים.
סטטוס

למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה מאוד עם מגמות שמוערכות כיציבות, על אף שלא נערכו אומדנים מדויקים. לכן המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
למרות שלא נערכו אומדנים מדויקים לגודל האוכלוסייה העולמית, המין מתואר כנפוץ עד נפוץ מאוד בחלק גדול מהתפוצה שלו. צפיפות של 10–20 פרטים מקננים להקטאר נמדדה באזור דלתת הנילוס במצרים, מרמזת כי למעלה מ-100,000 זוגות מקננים שם. הצפיפות נראית גבוהה באופן דומה בחלק גדול מהתפוצה שלה.