stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בטי סמית
חייה

בטי סמית נולדה בברוקלין, ניו יורק להורים מהגרים מגרמניה. היא גדלה בעוני בשכונת ויליאמסבורג בברוקלין ולמדה בבית ספר תיכון לבנות. חוויות אלה מילדותה ומנעוריה שימשו בסיס לספרה הראשון, אילן גדל בברוקלין, שיצא לאור בשנת 1943.
אחרי נישואיה לג'ורג' ה. א. סמית, גם הוא בן ברוקלין, עברה עמו לאן ארבור שבמישיגן, שם למד משפטים באוניברסיטת מישיגן. בשנים אלה ילדה שתי בנות וחיכתה עד שהגיעו לגיל בית-ספר כדי להשלים את השכלתה הגבוהה. אף כי לא סיימה את בית הספר התיכון, התירה לה האוניברסיטה להירשם כסטודנטית. בלימודיה ליטשה את כישוריה בעיתונאות, ספרות, כתיבה ודרמה וזכתה בפרס אוורי הופווד היוקרתי.
בשנת 1938 התגרשה מבעלה ועברה לצ'אפל היל, צפון קרוליינה, שם נישאה לג'וזף ג'ונס בשנת 1943, השנה שבה יצא לאור ספרה "אילן גדל בברוקלין". היא חברה לג'ורג' אבוט בכתיבת הלברית לעיבוד למחזמר באותו שם, משנת 1951. לאורך כל חייה עבדה סמית כמחזאית, ועל כך קיבלה פרסים ומענקים רבים, בהם מענק רוקפלר ומענק מגילדת המחזאים על עבודתה בתחום הדרמה.
בטי סמית מתה ב-17 בינואר 1972, בגיל 75, מדלקת ריאות, בשלטון, קונטיקט.
ספריה

"אילן גדל בברוקלין" (A Tree Grows in Brooklyn)‏ 1943
"מחר יהיה טוב יותר" (Tomorrow Will Be Better)‏ 1947
"Maggie-Now"‏ 1958
"פריחת הלבבות" "Joy in the Morning"‏ 1963
ספריה שתורגמו לעברית

אילן גדל בברוקלין תרגם עמיהוד תבור, נ' טברסקי, תל אביב, תש"ז
אילן גדל בברוקלין תרגמה טובה קשת, עמיהוד תבור, הוצאת אור עם, תל אביב, תשמ"ח
מחר יהיה טוב יותר, תרגם יצחק אחימן, נ' טברסקי, תל אביב, תש"י
מחר יהיה טוב יותר, תרגמה דגנית דיצ'ק, הוצאת אור עם, תל אביב, תשמ"ט
פריחת הלבבות, תרגם מאיר ויזלטיר, הוצאת מ. מזרחי, תל אביב, 1969 (ובמהדורה נוספת – 1987)
עיבודים לקולנוע

"אילן גדל בברוקלין", במאי אליה קאזאן, שחקנים ראשיים: ג'יימס דאן, ג'ואן בלונדל ודורותי מקגוויר, 1945
"פריחת הלבבות", במאי אלכס סגל, שחקנים ראשיים ג'ורג' צ'מברלין ואיבט מימייה, 1965
אריה (ספינה)

אריה הוא כלי שיט קטן, דמוי טורפדו, שהיה בשלבי פיתוח בשנות ה-60 של המאה ה-20, והיה אמור להציג תפיסה מקורית.
פיתוח ה"אריה"

יוחאי בן-נון, בהיותו מפקד חיל הים, יזם פיתוח של כלי שיט מודרני קטן, דמוי טורפדו, שיהיה מונהג על ידי לוחם בודד. ה"אריה" תוכנן להיות בעל טווח שיט גדול, ומסוגל לפעול גם בתנאי ים קשים. ה"אריה" היה מבוסס על עיקרי ה"חזירים" וסירות הנפץ, שהיו בשימוש בשייטת 13, אולם נועד להיות משופר בהרבה. החידוש ב"אריה" היה שיוטו במצב של חצי צלילה: הגוף שקוע במים אולם המפעיל יושב בתא חיצוני מעל פני הים.
היתרון הברור הוא שהכלי נמוך וקשה לגילוי בעוד שהוא מופעל על ידי מנוע שרפה פנימית, מה שמגדיל במידה רבה את טווח פעולתו. אבי הרעיון היה פרופ' מרטין אבקוביץ, מהמחלקה להנדסה ימית במכון הטכנולוגי במסצ'וסטס (MIT) – שם השתלם בזמנו בן-נון.
עבודת התכנון החלה בשנת 1962, במסגרת פנימית. לאחר בניית אבטיפוס וניסויי ים מוצלחים, הוצג דגם ניסיוני ב-1965 לפני ראשי מערכת הביטחון. הוחלט בפורום זה להעביר את המיזם להמשך פיתוח ותכנון לתעשייה האווירית. עם פרישתו של בן-נון, שהיה היוזם והכוח המניע, מפיקוד על חיל הים, נעצר המיזם.
בשנת 1979 נכנס לשימוש דגם מתקדם של "חזיר" שנקרא "רם", ושימש להובלת לוחמים. שימוש מבצעי ראשון בדגם זה נעשה לשם טיבוע אוניית מחבלים בשם "טארק" במעגן צור, ב-26 באפריל 1979. לא נמסר עד כמה מבוסס ה"רם" על תכנון ה"אריה".
ראו גם

אריה (מטוס) - פרויקט תכנון מטוס קרב על ידי התעשייה האווירית לישראל, שפיתוחו לא הושלם.
לקריאה נוספת

שיה בן-נון ודיתה גרי, (עורכות), התקופה לקחה אותנו: יוחאי בן-נון- דיוקן, תל אביב: משרד הביטחון, 2003, עמ' 120.
שלמה אראל, לפניך הים: סיפורו של ימאי, מפקד ולוחם, תל אביב: משרד הביטחון, תשנ"ח.
אבנר שור, אבירם הלוי, טל בשן, האש והדממה, סיפורו של יוחאי בן-נון, מייסד שייטת 13, בן שמן: כתר ספרים, 2017, עמ' 238–246.
זאב אלמוג, מפקד שייטת 13: הפלגות חיי, 2 כרכים, מודיעין: כנרת, זמורה ביתן, 2014.
ביאורים

↑  כלי שיט דומים פועלים על מצברי חשמל. לאחר הפלגה קצרה על כלי השיט לחזור לבסיס-האם לטעון מחדש את המצברים. מגבלה דומה קיימת גם לגבי צוללת, שלאחר שיט תת-מימי קצר, חייבת לצוף ולהפעיל מנועי שרפה פנימית (הצורכים אוויר) על מנת לטעון את מצבריה. טכנולוגיית המצברים בתקופה הנידונה הייתה בראשיתה והמצברים היו כבדים, מסורבלים ובעלי קיבולת נמוכה, בניגוד למקובל כיום.
הערות שוליים

↑  זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 718.
↑  זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 1080-1078.
בית קנדה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה ממשל 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  ממשלת קנדה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1827
 תאריך פתיחה רשמי:  1827 
 אדריכל:  רוברט סמירק 
 סגנון אדריכלי:  התחייה היוונית, אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 קואורדינטות:  51°30′28″N 0°07′45″W﻿ / ﻿51.5077°N 0.1291°W﻿ / 51.5077; -0.1291
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית קנדה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית קנדה(למפת וסטמינסטר רגילה) בית קנדה(למפת וסטמינסטר מוגדלת) בית קנדה
 
בית קנדה (באנגלית: Canada House) הוא מבנה בכיכר טרפלגר, בלונדון שבאנגליה.
היסטוריה

הבניין נבנה בין 1824 ל-1827 על פי תכנונו של האדריכל רוברט סמירק, שתכנן גם את בניין המוזיאון הבריטי. במקור שימש הבניין את מועדון יוניון (Union Club) ואת קולג' הרופאים המלכותי. ב-1923 רכשה ממשלת קנדה את הבניין והפכה אותו לבית הנציבות העליונה שלה (מוסד דומה לשגרירות) בבריטניה.
הבניין שופץ בשנת 1993 ונפתח מחדש על ידי המלכה אליזבת השנייה בשנת 1996.
כיום משמש הבניין את נציבות קנדה בבריטניה, המשלחת הדיפלומטית של קנדה לממלכה המאוחדת (נציגויות של מדינות חבר העמים בבריטניה מכונות "נציבות" ולא "שגרירות").
בבניין מתקיימים הרצאות, כנסים ומפגשים, וב"גלריית בית קנדה" מוצגות תערוכות אמנות קנדית. במקום גם ספרייה של יוצרים קנדיים ומידע אודות קנדה.
בוריס פילניאק

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1894 (יוליאני) מוז'יסק, רוסיה 
 פטירה:  21 באפריל 1938 (בגיל 43) גיא ההריגה בקומונרקה, רוסיה 
 שם לידה:  Борис Андреевич Вогау 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  גיא ההריגה בקומונרקה 
 
בּוֹריס אנְדְרֵייביץ' פּילְנְיַק (ברוסית: Бори́с Андре́евич Пильня́к‏ 11 באוקטובר 1894 – 21 באפריל 1938) היה סופר רוסי וסובייטי שהוצא להורג על ידי שלטונות ברית המועצות בטענות שווא על תכנון לרצוח את יוסיף סטלין ואת ניקולאי יז'וב.
כתביו

С последним пароходом ‏ (1918)
Голый Год ‏ (1922)
Повесть Петербургская ‏ (1922)
Метелинка ‏ (1923)
Санкт-Питер-бурх ‏ (1922)
Смертельное манит ‏ (1922)
Никола-на-Посадьях ‏ (1923)
Простые рассказы ‏ (1923)
Повести о чёрном хлебе ‏ (1923)
Третья столица ‏ (1923)
Английские рассказы ‏ (1924)
Повести ‏ (1924)
Рассказы ‏ (1924)
Машины и волки ‏ (1925)
Повесть непогашенной луны ‏ (1926)
Метель ‏ (1926)
Настроени и др. рассказы ‏ (1926)
Рассказы о клочах и глине ‏ (1926)
Россия в полете ‏ (1926)
Иван Москва ‏ (1927)
Очередные повести ‏ (1927)
Катайскйи дневник ‏ (1927)
Расплёснутое время ‏ (1927)
Корни японского солнца ‏ (1927)
Большое сердце ‏ (1927)
Рассказы ‏ (1927)
Рассказы с востока ‏ (1927)
Катайская повесть ‏ (1928)
Красное дерево ‏ (1929)
Рассказы ‏ (1929)
Волга владает в Каспийское море ‏ (1930)
Рассказы ‏ (1932)
О'кэй ‏ (1933)
Рассказы ‏ (1933)
Камни и корни ‏ (1934)
Изабранные рассказы ‏ (1935)
Рождение человека ‏ (1935)
Созревание плодов ‏ (1936)
Мясо ‏ (1936)
השפעה

מקובל להחשיב את פילניאק לסופר הרוסי הגדול ביותר של שנות ה־20 של המאה ה־20, והוא היה הסופר השני הנקרא ביותר באותה תקופה, שני רק למקסים גורקי. סגנון הכתיבה המודרניסטי שלו השפיע על דור שלם, לא רק של סופרים רוסים דוגמת ארטיום וסיולי, אלא גם על סופרים יוגוסלבים רבים, הבולטים ביניהם הם דנילו קיש, דובראבקה אוגרשיץ' ומיודראג בולטוביץ'. קיש ציין לעיתים קרובות את פילניאק כאחת ההשפעות העיקריות שלו, וכאחד מהסופרים הרוסיים האהובים עליו, לצד יורי אולשה ואיסאק באבל.
הערות שוליים

↑  Alexandrova, Vera (1963). A History of Soviet Literature. New York: Doubleday. pp. 135–136.
↑  Carr, E. H. (1970). Socialism in One Country. Vol. 2. Pelican. p. 90.
↑  Maguire, Robert A. (1987). Red Virgin Soil : Soviet Literature in the 1920s. Ithaca: Cornell University Press. pp. 108–112. ISBN 0-8014-9447-8.
↑  Maguire 1987, p. 126
↑  Shentalinsky, Vitaly (1995). The KGB's Literary Archive, The Discovery of the Ultimate Fate of Russia's Suppressed Writers. London: The Harvill Press. pp. 141–2. ISBN 1-86046-072-0.
↑  Serge, Victor (1984). Memoirs of a Revolutionary. London: Readers' and Writers' Co-operative. p. 269. ISBN 0-86316-070-0.
↑  Eastman, Max (1934). Artists in Uniform. New York: Alfred A. Knopf. pp. 104–125. OCLC 1819626.
↑  McSmith, Andy (2015). Fear and the Muse Kept Watch, The Russian Masters - from Akhmatova an Pasternak to Shostakovich and Eisenstein - Under Stalin. New York: New Press. pp. 190–191. ISBN 978-1-59558-056-6.
↑  Shentalinsky 1995, p. 149
↑  "The History of Hell". The Independent. 8 בינואר 1995. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Writer and the Valet". The London Review of Books. 25 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smothered Under Journalism, Collected Works of George Orwell. p. 24.
לקריאה נוספת

Reck, Vera T. (1975). Boris Pil'niak: A Soviet Writer in Conflict with the State. Montreal and London: McGill-Queen's University Press. ISBN 0-7735-0237-8.
יושבים משמאל לימין: גאורגי צ'ולקוב, ויקנטי וורסאייב, כריסטיאן רקובסקי, בוריס פילניאק, אלכסנדר וורונסקי, פטר אורֶשין, קארל ראדק ופאוול סקולין.

עומדים משמאל לימין: איבן יבדוקימוב, ואסילי לבוב־רוגצ'בסקי, ויאצ'סלב פולונסקי, פיודור גלדקוב, מיכאיל גרסימוב, אברם אפרוס ואיסאק באבל.
בחורים טובים (שיר)

"בחורים טובים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-27 ביולי 2018 חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, והוא נכלל כרצועה ה-19 באלבום האולפן השישי של הזמר, Omer.
על השיר

"בחורים טובים" נכתב על ידי אליה רוסיליו וסתיו שמש, והופק על ידי תמיר צור. זהו הסינגל החמישי שהוציא אדם מתוך אלבום האולפן השישי שלו. ב-29 ביולי 2018 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של המדיה פורסט במקום השישי – שם שהה שבוע אחד בלבד. בסמוך לצאתו עלה לשירות הסטרימינג ספוטיפיי, שם צבר כשלושה מיליון השמעות. השיר מספר על חוויות משותפות של אדם עם חבריו הבנים.
השורה "גילינו בתאילנד שהבנות לא בדיוק בנות" זכתה לביקורות רבות, בנימוק לטענות טרנספוביות. גיל לוסטיג מ-"Mako" טען לחפותו של אדם, והזכיר כי מדובר בזמר המזרחי הראשון שהופיע על בימת מצעד הגאווה, ואף הוציא המנון גאווה בשם "תל אביב". לדעתו, הדבר נעשה בתום לב, והמליץ לזמר ולמנהליו להקליט את השיר מחדש ללא השורה המדוברת.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
הערות שוליים

↑   בחורים טובים, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי"
↑  גיל לוסטיג, ‏עומר אדם צריך להקליט את "בחורים טובים" מחדש, באתר ‏מאקו‏, 29 ביולי 2018
| עומר אדם |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נמס ממך • ילד טוב ילד רע • מוזיקה ושקט • מודה אני  • אחרי כל השנים • Omer • סוף העולם |  |
| מיני אלבומים | 5 בום! • The 8 • ‏3 • לכאורה • חמישה לילות |  |
| אלבומי הופעה | מהפכה! (Live) • אחרי כל השנים (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • אסף אטדגי • כוכב נולד |  |
| עומר אדם - שירים |
| --- | --- | --- |
| נמס ממך | "להאבד ברוח" • "אל תבכי" • "את בליבי" • "נמס ממך" • "הופה" |  |
| ילד טוב ילד רע | "מאושרת" • "קסם" • "מיליון נשיקות" • "בואי עכשיו" • "ילד טוב בגוף של ילד רע" • "בניתי עלייך" |  |
| מוזיקה ושקט | "מאמי זה נגמר" • "וואי לי" • "מתקרבת מתרחקת" • "נסיכה" • "כמו בימים" • "כובשת" • "תל אביב" • "תרחמי עליי" • "שקט" • "לבדי" |  |
| מודה אני | "נועצת מבט" • "מהפכה של שמחה" • "אחי" • "אז הלכתי" • "בוקרשט" • "היא רק רוצה לרקוד" • "עצוב לי שזה ככה" |  |
| אחרי כל השנים | "אחרי כל השנים" • "שדות של תירוצים" • "סיפור ישן" • "פוליטיקה וסקס" • "מביט מהצד" • "בסוף הכל חולף" |  |
| 5 בום! | "טמפרטורה" • "תיתן לה פרחים" • "שיר הרווק" • "תגידו לה / אהבה מטורפת" • "יום השישי" |  |
| Omer | "פעם בחיים" • "שני משוגעים" • "חברות שלך" • "אוהבת אותי אמיתי" • "בחורים טובים" • "רחוק מכולם" • "מאושרת בלעדיי" • "תגידי לי שטוב לך" • "חברות שלך 2" • "יעשו לנו כבוד" • "ניפגש בשמחות" • "כתבתי עלייך שיר" • "Beg" • "מים שקופים" • "שגרה מפוארת" |  |
| The 8 | "פסקול חיי" • "מה שנפל מהידיים" |  |
| סוף העולם | "אני" • "התעוררתי עם נמר" • "DXB to TLV" |  |
| חמישה לילות | "מבת ים ועד הנצח" ‏•‏‏ "אקדח" ‏•‏‏ "כסף או דמעות" ‏•‏‏ "לילות וקללות" ‏•‏‏ "רק שלך" |  |
| סינגלים אחרים | "Paradise" • "מזל" • "ככה זה מרגיש להתאהב" • "לא הפסקתי לחפש אותך" • "לרקוד ולזוז" • "לעולם בעקבות השמש" • "הלב שלי" • "יש לנו את הכוח" • "יש דברים שלא עושים" • "שירו של שפשף" • "קוקוריקו" • "תמחל לי" • "הנשיקות שלי" • "על מה בנות חושבות בלילה" • "פרצופים" • "Dale Mami" • "קאקדילה" • "יהיה טוב & מים שקופים" • "תרקוד לנצח" • "ואיך שלא" • "צמוד צמוד" • "ראיתי עולם" • "עברנו הכל" |  |
| השתתפות בסינגלים | "השתגע העולם" |  |
| שירים אחרים | "אהבתי לך" |  |
אריה (קבוצת כוכבים)

| אריה leo |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים אריה
 סמליות:  אריה
 עלייה ישרה:  11 שעות
 נטייה:  °‏15
 שטח נראה:  947 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־13
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  5
 הכוכב הבהיר ביותר:  רגולוס (α באריה)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  1.4
 מטר מטאורים:  לאונידים
 מערכות כוכבים גובלות:  הדובה הגדולה  אריה קטן  לינקס (פינתי)  סרטן  נחש מים  סקסטנט  גביע  בתולה  שערות ברניקי
 נראית בין קוי הרוחב °‏90 ו־°‏65 מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש אפריל
אריה (♌︎) היא קבוצת כוכבים על גלגל המזלות ששוכנת בין סרטן במערב ובתולה במזרח.
מאפיינים בולטים

קבוצת כוכבים זו מכילה הרבה כוכבים בהירים, כגון: רגולוס (α באריה), זנב האריה דנבולה (β באריה) ואלג'יבה (γ באריה). הקבוצה גם כוללת כוכבים עמומים רבים, ולחלק ניתנו שמות, למשל: זוסמה (δ באריה), כורט (θ באריה), אלמינליאר אלאסאד (κ באריה), אלטרף (λ באריה) וסוברה (ο באריה).
רגולוס, η באריה, אלגיבה, אדהפרה (ζ באריה), ראס אלאסאד אשמאלי (μ באריה) וראס אלאסאד אלג'נובי (ε באריה), נקראים לעיתים המגל בשל הצורה שהם יוצרים. כוכבים אלה מייצגים למעשה את ראש האריה ואת רעמתו. קבוצת שערות ברניקי נכללה בעבר בקבוצה והיוותה את ציצית זנבו של האריה.
כוכב וולף 359 באריה הוא אחד הכוכבים הקרובים ביותר - 7.7 שנות אור מאיתנו.
גליזה 436, כוכב חיוור במרחק 33 שנות אור מוקף על ידי אחד מכוכבי הלכת הקטנים ביותר שנמצאו .
גרמי שמיים עמוקים

קבוצת אריה מכילה גלקסיות בהירות רבות, שמביניהן הזוג M65 ו-M66 והזוג M95 ו-M96 הן המפורסמות ביותר.
מיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית מזוהה הקבוצה עם האריה מנמאה שניצוד על ידי הרקלס כאחת ממטלותיו, והושם על כיפת השמיים. המצרים סגדו לאריה משום שהשמש הייתה במזל זה בתקופת שיטפונות הנילוס.
בתרבות

הקבוצה מופיעה בתור הסמליל של חברת הסרטים "Lion Gate".
ראו גם

מזל אריה
אסתמה

| --- | --- |

 שמות נוספים:  קצרת, גנחת
 תחום:  פולמונולוגיה
 שכיחות:  10% במבוגרים, 15% בילדים
 סיבות:  מרובת גורמים
 גורמי סיכון:  עישון, זיהום אוויר 
 תסמינים:  קוצר נשימה ושיעול נשיפה מוארכת וצפצופים
 אבחון:  ספירומטריה עם תגובה הפיכה
 טיפול:  סטרואידים, מרחיבי סימפונות, תאופילין
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/296301 
 DiseasesDB:  1006
 MeSH:  D001249
 MedlinePlus:  000141
 OMIM:  600807
 סיווגים
 ICD-10:  J45
 ICD-11:  CA23 
 
אַסְתְּמָה (או אַסְטְמָה; מיוונית, "נשימה כבדה"; נקראת גם קצרת (הנשימה) או גנחת (הסמפונות)) היא מחלה ריאתית כרונית חסימתית התקפית. ההתקפים נגרמים בדרך כלל עקב אלרגיה. ריר צמיגי המופרש מדפנות קנה הנשימה חוסם את הקנה ומקשה על הכנסת והוצאת אוויר מהריאות. חולי אסתמה עשויים לסבול מנשימה כבדה עם "צפצופים", קוצר נשימה, שיעול כרוני, וסיבולת לב-ריאה נמוכה. אסתמה נגרמת על ידי שילוב של גורמים תורשתיים עם גורמים סביבתיים כמו אלרגיה, זיהום אוויר ועוד. אסתמה אינה מחלה פסיכוסומטית אלא בעיה דלקתית בדרכי הנשימה. לגורמים נפשיים עשויה להיות השפעה חלקית בלבד על מהלך המחלה.
אבחון האסתמה נעשה על ידי בחינת תפקודי ריאה באמצעות ספירומטריה.
תפקודי ריאות נמוכים בעת מנוחה יכולים להצביע על אסתמה קשה וכרונית, אם כי גם אסתמה הבאה לידי ביטוי בהתקפים בלבד היא מסוכנת.
אפידמיולוגיה

אסתמה היא תסמונת המאופיינת בחסימת דרכי האוויר. התסמונת, שהיא לרוב הפיכה, נובעת בין היתר מדלקת כרונית של דרכי הנשימה העליונות. אסתמה היא אחת המחלות הכרוניות השכיחות ביותר בעולם, וככל הנראה פוגעת בכ-300 מיליון איש ברחבי העולם. השכיחות של המחלה מוערכת בכ-10% אצל מבוגרים ו-15% מהילדים. אסתמה יכולה להיות מאובחנת בכל גיל, כשהגיל הנפוץ ביותר לאבחונה הוא גיל 3. אצל ילדים, בנים חולים פי 2 מבנות. לעיתים החולים הופכים להיות א-סימפטומטיים (ללא סימפטומים של המחלה) בבגרותם. המחלה כרונית ואיננה ניתנת לריפוי.
סיבות

ככל הנראה מחלת האסתמה היא מחלה הטרוגנית, כלומר נגרמת לרוב ממספר סיבות שונות הכוללות גורמים סביבתיים וגורמים גנטיים. קיימים מספר גורמי סיכון הקשורים להתפתחות של אסתמה:
אטופיה (Atopy) (מיוונית: מיוחד, שונה, ובהקשר רפואי: קשור לתגובה אלרגית) היא גורם סיכון מרכזי להתפתחות של אסתמה. לרוב, חולי אסתמה סובלים ממחלות אטופיות אחרות, הכוללות נזלת אלרגית (אצל 80% מחולי האסתמה), ודלקת עור אטופית (אטופיק דרמטיטיס). האלרגנים הגורמים לתגובה האטופית הם לרוב חלבונים מסוימים, בעיקר כאלו המגיעים מקרדית אבק הבית, מפרוות כלבים וחתולים, מתיקנים, מאבקת פרחים ומדשא. הסיבה לאטופיות קשורה לנטייה גנטית הכוללת יצירה של נוגדני IgE ספציפיים. מיעוט מן החולים אינם מציגים תסמינים אטופיים, וחלקם מפתחים "אסתמה של הבגרות" או adult-onset asthma. ככל הנראה מצב זה קשור או דומה למאפיינים מסוימים של אסתמה אטופית, לרבות ייצור מקומי של נוגדנים בדרכי הנשימה.
גנטיקה - למחלת האסתמה יש הקשר גנטי, ומחקרים על תאומים הצביעו על עובדה זו, כאשר גם דרגת החומרה של המחלה קשורה להסבר גנטי, וכן היא מחלה פוליגנית, דהיינו לא נמצא גן יחיד אשר מביא למחלה. העדויות החזקות ביותר כוללות פולימורפיזם של תאי T helper 2) TH2) והאינטרלוקינים (IL-4, IL-5, IL-9 ו-IL-13) המקושרים עם אטופיה.
חיידקים, וירוסים, זיהום אוויר וחשיפה תעסוקתית - קיים קשר מסוים בין זיהומים לבין החרפות או התקפי אסתמה, כאשר נצפה קשר מסוים בין נגיף ה-RSV אצל תינוקות ופעוטות ובין התפתחות של אסתמה לאחר מכן. החרפות של אסתמה ("התקפי אסתמה") מקושרות גם עם וירוסים כגון קורנו-וירוס ורינו-וירוס. זיהומי אוויר שונים יכולים להביא לגירוי התקפי אסתמה, אולם תפקידם בהופעת האסתמה מלכתחילה איננו ברור מאחר שמחקרים תצפיתיים שונים הראו תוצאות שונות - ככל הנראה לעישון פסיבי יש איזשהו תפקיד בכך. חשיפה תעסוקתית בעבודה (מפעלים שונים וכדומה) כוללת חשיפה אצל למעלה מ-200 חומרים אשר עלולים להביא להתקפי אסתמה, וניתן לחשוד בחשיפה כאמור כאשר המטופל מציין כי הוא חש טוב יותר בסופי שבוע.
תיאורית "ההיגיינה" (Hygiene Hypothesis) היא תאוריה שהתפתחה לאור תצפיות שהראו כי ילדים עם אחים גדולים פחות חשופים למחלת האסתמה. התאוריה גורסת, כי חשיפה מועטה יותר לחיידקים במהלך הילדות משפיעה דווקא לרעה על התפתחות האסתמה, היות שהיא גורמת לכך שקיימת תגובה חיסונית מופחתת הכוללת תאי חיסון השייכים ל-TH1, ויותר תגובה של תאי TH2 המעורבים בין היתר במנגנון התפתחות האסתמה.
אלרגנים הם טריגרים נפוצים להתפתחות התקף אסתמה - חשיפה לקרדית אבק הבית, למשל, קשורה בסיכון לפתח אסתמה. חשיפה לבעלי חיים, בעיקר לחתולים, נמצאה גם היא קשורה לפיתוח אסתמה אם כי חשיפה מוקדמת לחתולים דווקא הראתה יכולת הגנה מפני אסתמה.
דיאטה ותזונה - השמנה מהווה גורם סיכון להתפתחות של אסתמה, בעיקר אצל נשים, אם כי המנגנון להתפתחות האסתמה במקרים אלו אינו ברור. בנוסף, קיימים מספר מחקרים הקושרים מחסור בוויטמינים שונים או בחומרים נוגדי חמצון והתפתחות של אסתמה, אולם מחקרים אלה לא אומתו.
עישון - מחקר שנערך באימפריאל קולג' שבבריטניה הראה כי קיים מתאם בין מידת החשיפה לעישון, לבין כמות התקפי האסתמה החמורים במדינה.
פתופיזיולוגיה

התהליך המתרחש במחלת האסתמה הוא הגבלה של זרימת האוויר לריאות עקב היצרות של דרכי הנשימה, וגם היווצרות בצקת וגודש של דרכי הנשימה ויצירה עודפת של ריר. התוצאה היא ירידה ביכולת המטופל לנשוף נפח אוויר מסוים בהשוואה לאנשים בריאים (אשר בא לידי ביטוי בירידה בערכים כגון FEV1 - מידת היכולת של מטופל לנשוף אוויר במאמץ במהלך השנייה הראשונה, וכן ירידה ב-peak expiratory flow (להלן - PEF) כמו גם עליה בתנגודת דרכי האוויר). במצבים חמורים יותר, יש "כליאה של אוויר" או air trapping בריאות והגדלה של הנפח השאריתי בריאות - residual volume. רגישות יתר של דרכי האוויר (באנגלית - Airway Hyperresponsiveness) היא מאפיין פיזיולוגי של אסתמה המתבטא בתגובה עודפת או מוגזמת של דרכי האוויר לטריגרים שונים. מכאן שאחת ממטרות הטיפול היא להפחית את תגובת יתר הרגישות הזו. מספר מאפיינים פתולוגיים נמצאים בדרכי הנשימה של חולי אסתמה:
המוקוזה (השכבה העליונה) המצפה את דרכי הנשימה מוסננת בתאי דם לבנים מסוג לימפוציטים T, וכן אאוזינופילים פעילים והפעלה של תאי פיטום. מידת הדלקת הקיימת איננה בהכרח קשורה למידת חומרת האסתמה, ונמצא כי רמות הדלקת מופחתות על ידי טיפול בסטרואידים.
קיימת התעבות של ממברנת הבסיס לאור הצטברות של קולגן - הסיבה לכך היא שאאוזינופילים, המעורבים בהתפתחות הדלקת, משחררים גורמים פיברינוגניים אשר מעודדים יצירת שכבת קולגן כאמור. מבחינה מקרוסקופית, דרכי הנשימה עצמן נראות מוצרות ואדמומיות.
תאי האפיתל עצמם המצפים את דרכי האוויר הם שבריריים ומידת היקשרותם לקירות דרכי האוויר היא מועטה יחסית, כאשר יש כמות מוגברת של תאי אפיתל הנמצאים ממש בתוך דרכי הנשימה (הלומן עצמו).
באסתמה מסוכנת (אשר עלולה להסתיים במות החולה) נמצא כי קירות דרכי האוויר הם מעובים ואדמומיים, ולעיתים יש חסימה שלהם על ידי פקק רירי אשר מורכב מגליקופרוטאינים המופרשים מתאים מיוחדים (goblet cells) ומתאי פלסמה.
בתאי השריר החלק מסביב לדרכי הנשימה נראית היפרטרופיה והיפרפלזיה (הגדלה) ככל הנראה לאור גירוי השריר החלק על ידי גורמי גדילה מסוימים המופרשים מתאי דלקת או תאי אפיתל.
יש עליה במספר כלי הדם הנמצאים בשכבת המוקוזה אצל חולי אסתמה. עליה בנפח כלי הדם באזור תורמת אף היא להיצרות דרכי האוויר, כאשר לתאי הדלקת עצמם יש גישה טובה יותר לאזור ומכאן להתפתחות של בצקת וריר.
תהליך התפתחות המחלה

בעבר, במהלך השנים 1930–1950, נהוג היה להאמין כי אסתמה היא מחלה פסיכוסומטית אשר נגרמת ככל הנראה מסיבות פסיכולוגיות ואשר הטיפול בה צריך להיעשות על ידי פסיכואנליזה ו"שיחות ריפוי". לאחר מכן נצפתה תגובה טובה למרחיבי סמפונות, והתפתחות תרופות כגון סטרואידים אשר מדכאות את פעילות תאי הדלקת המעורבים במחלה הביאה להבנה כי הבסיס למחלה הוא למעשה דלקת כרונית של דרכי הנשימה. בדרך כלל נהוג לציין כי אסתמה היא מחלה הפיכה, דהיינו היצרות דרכי האוויר היא הפיכה באמצעות טיפול ובין התקף להתקף. עם זאת, נמצא כי אצל מיעוט מן החולים, בעיקר אלו החולים באסתמה קשה, קיים תהליך בלתי הפיך המביא לשינוי או Remodeling של קוטר דרכי הנשימה כך שנוצרת היצרות בלתי הפיכה שלהם עם השנים.
התהליך הדלקתי עצמו המתרחש במחלת האסתמה משתרע מצינור קנה הנשימה (הטרכיאה) ועד לברונכיולים (הסמפונות) הסופיים בריאה, כאשר הדלקת קיימת בעיקר באזורים המכוסים בסחוס - כלומר בברונכים (הסמפונות, צינורות קני הנשימה המובילים לריאות). התגובה הדלקתית הזו קשורה ביתר רגישות של דרכי האוויר - airway hyperresponsiveness - ומביאה לתהליך דלקתי כרוני אשר קיים במשך שנים אצל חולי האסתמה. על גבי תהליך דלקתי זה, יש החרפות הידועות כ"התקפי אסתמה". קיימים מספר תאי דלקת המתווכים בתהליך זה ואשר יפורטו להלן, כאשר ההבנה המשמעותית בטיפול במחלת האסתמה היא שהטיפול הנכון אצל חלק מן החולים כולל לא רק טיפול במהלך התקף (על ידי שאיפת תרופות המרחיבות את דרכי הנשימה כגון וונטולין) אלא טיפול קבוע באמצעות סטרואידים או תרופות נוגדות דלקת אחרות, שמטרתן להביא לירידה במספר תאי הדלקת ובכך להביא לטיפול מניעתי יעיל במחלה.
תאי הדלקת המתווכים בפעילות הדלקתית הקיימת אצל חולי אסתמה הם:
תאי מאסט (תאי פיטום) הם תאים חשובים ביצירת התקף האסתמה כפי שהוא בא לידי ביטוי בהצרת קנה הנשימה והופעת התסמינים הספציפיים כגון קוצר נשימה. תאים אלו משופעלים על ידי נוגדנים מסוג IgE, אשר נקשרים אליהם כאשר קיים טריגר אלרגני כלשהו. ההיקשרות הזו מביאה לשחרור של מספר חומרים מתאי המאסט (היסטמין, פרוסטגלנדין, ציטוקינים, כימוקינים ועוד) אשר בתורם מביאים בין היתר לכיווץ דרכי הנשימה.
אאוזינופילים הם תאי דם לבנים המעורבים באופן קלאסי במצבי אסתמה. שאיפה של אלרגנים שונים מביאה לעליה במספר האאוזינופילים, אשר מביאים לתהליך של יתר רגישות בדרכי האוויר וגם להתפתחות Remodeling של דרכי האוויר עצמן, ככל הנראה.
לימפוציטים מסוג T משחקים תפקיד חשוב ביצירת התהליך הדלקתי על ידי שחרור של ציטוקינים שונים, המביאים לגיוס של אאוזינופילים ותאי מאסט בדרכי האוויר, כמו גם גיוס של נוגדנים מסוג IgE. הציטוקינים המעורבים בתהליך הם ציטוקינים מסוג IL-4, IL-5 ו-IL-13.
מקרופאגים ותאים דנדריטיים משחקים גם הם תפקיד ביצירת התהליך הדלקתי.
תאי הדלקת המפורטים לעיל, מביאים למכלול של תהליכים ולשחרור של מתווכים דלקתיים שונים (כגון היסטמין, פרוסטגלנדין, לויקוטראנים, נזק חמצוני, NO וכדומה) אשר בסופו של דבר מיתרגמים לכיווץ שריר הנשימה החלק ומכאן כיווץ דרכי הנשימה, עליה בייצור ריר בדרכי הנשימה וכן גיוס תאי דלקת רבים נוספים התורמים לתהליך עצמו.