ג'ואל פוינסט
צ'ילה וארגנטינה

פוינסט שימש כ"סוכן מיוחד" (special agent) לשתי מדינות דרום אמריקאיות בין השנים 1810 – 1814, צ'ילה וארגנטינה. הנשיא ג'יימס מדיסון מינה אותו ב-1809 כקונסול כללי. פוינסט היה אמור לחקור את סיכוייהם של המהפכנים במאבקם לעצמאות מספרד. ב-29 בדצמבר 1811 הוא הגיע לסנטיאגו דה צ'ילה. משפחות לורן וקררה נאבקו על השליטה בצ'ילה. עד להגעתו של פוינסט, השיגו בני קררה את השליטה בהנהגתו של חוזה מיגל קררה. ממשלתו של קררה הייתה חלוקה בשאלה כיצד לקבל את פוינסט. בית המשפט הקונסולרי, הגוף בעל זכות השיפוט על נושאים מסחריים, התנגד לקבלתו על רקע העובדה שמינויו לא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית. יתר על כן, רבים מחברי הגוף הזה היו רויאליסטים, שקיוו ליחסים הדוקים יותר עם ספרד ועם בריטניה. על כל פנים, פוינסט זכה להכרה מהרוב ששאף למסד יחסי סחר עם ארצות הברית.
בסופו של דבר התקיימה קבלת הפנים הרשמית ב-24 בפברואר 1812. פוינסט היה הנציג המוסמך הראשון מטעם ממשלה זרה שהגיע לצ'ילה. המתנגדים העיקריים שלו בצ'ילה היו אנשי החונטה של פרו. המשנה למלך של פרו ייצג את הצ'יליאנים שהתנגדו לשלטונה של ספרד. הוא הכריז שהחוקים של הממשלה הצ'יליאנית החדשה בנוגע לסחר חופשי כבטלי ומבוטלים ושלח פריבטירים לאכוף את הסדר הקולוניאלי הישן. בעקבת כך התרחשו תפיסות של ספינות והחרמת סחורות, למורת רוחם של הסוחרים הזרים, במיוחד האמריקאים. פוינסט למד על לכידתה של אוניית ציד לווייתנים אמריקאית שחיפשה אספקה על סמך מכתב שיורט ושנשלח ממושל סן קרלוס דה צ'ילואה אל המשנה למלך של לימה. יותר מכך, הוא קיבל מידע מודיעיני שעשר ספינות אמריקאיות נוספות נתפשו בטלקוונו שבמפרץ קונספסיון. עם הנחיות מועטות מממשל מדיסון, החליט פוינסט שיש לעשות משהו נגד הפרת הזכויות הטבעיות של האמריקאים.
פוינסט האיץ בצ'ילה לסגור את נמליה לפרו, אך הרשויות בסנטיאגו לא חשו שהן חזקות דיין כדי לנקוט בצעד כזה. תחת זאת הם האיצו בפוינסט לסייע להם בהשגת תחמושת ואספקה מארצות הברית. אף על פי שפוינסט נתן להם שמות של כמה סוחרים, רבים מהם היו כבר מעורבים יותר מדי בעימות בין ארצות הברית לבין בריטניה כדי שיוכלו להקדיש תשומת לב לצ'יליאנים. במהלך אותה תקופה פוינסט גם האיץ בצ'יליאנים לכונן חוקה לאומית. ועדה שכללה את קמילו אנריקז ושישה אחרים ומונתה להכנת טיוטה לחוקה. ישיבת הוועדה הראשונה התקיימה במעונו של פוינסט ב-11 ביולי 1812.
תפישתן של הספינות האמריקאיות על ידי ממלכת פרו לא נפסקה. בכתב המינוי של פוינסט צוין שעליו להגן על כל הרכוש אמריקאי ולדאוג לאזרחים האמריקאים. לאחר התייעצות עם קררה, קיבל פוינסט הרשאה לכך שצבא צ'ילה יילחם נגד הרויאליסטים הספרדים בפרו. מאוחר יותר הוענקה לפוינסט דרגת גנרל בצבאו של קררה. הוא פיקד על מתקפה של פרשים צ'יליאנים בקרב סן קרלוס ואבטח את המשנה למלך של צ'ילה. משם הוא יצא בראש סוללת תותחנים למפרץ קונספסיון, שם נתפשו כאמור עשר ספינות אמריקאיות. עם חשיכה הוא הגיע ליד נמל הים של טלקוונו והחל להרעיש את העיר. עם שחר הוא שיגר שליח עם דרישה לכניעה של המפרץ לחונטה של צ'ילה. ב-29 במאי 1813 נכנעו הרויאליסטים הפרואנים.
בראשית ספטמבר 1813 הגיעה הפריגטה האמריקאית USS Essex אל מימי צ'ילה וטיהרה אותם מאוניות ציד לווייתנים וסיירות בריטיות. עם הגיע הקומודור דייוויד פורטר מה- USS Essex לסנטיאגו, קיבל פוינסט את החדשות המוסמכות הראשונות על מלחמת 1812. כעת הוא שאף יותר מתמיד לשוב לארצו. עם זאת, זה לא יכול היה לקרות עד שהקומודור פורטר ישלים את השיט שלו באוקיינוס השקט. לבסוף כשהפליגה ה־Essex כשפוינסט על סיפונה, נצפו ספינות המלחמה הבריטיות אה"מ פיבי ואה"מ צ'רוב בנמל ולפראיסו. קומודור פורטר שב לסנטיאגו כדי לנצל את תותחי המבצר שם. הוא גם קיווה שהנייטרליות של המפרץ תרתיע את הבריטים מלתקוף. קפטן ג'יימס היליאר מהפיבי תקף בכל זאת ופורטר הובס. הבריטים החליטו לשלוח את השבויים האמריקאים שלהם לארצות הברית ופוינסט נאלץ להישאר בצ'ילה.
כאשר הגיע פוינסט לבואנוס איירס הוא מצא שם חונטה שהייתה מבוססת היטב עם השפעה בריטית חזקה. הוא הצליח לנהל משא ומתן על הסכם סחר עם החונטה על פיו סחורות אמריקאיות ייובאו עם פטור ממכס. כאשר נמנע מהספינות האמריקאיות לשוט דרך האוקיינוס האטלנטי, נדרש זמן כדי למצוא נתיב בחזרה לארצות הברית. בסופו של דבר הצליח פוינסט לעלות על ספינה ששטה לבאהיה שבצפון-מזרח ברזיל. משם הוא עבר לספינה אחרת שיעדה היה מדיירה, 860 ק"מ מיבשת אירופה. בסופו של דבר הגיע פוינסט לצ'ארלסטון ב-28 במאי 1815.