stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעשיות בידל הפייטן
האזכור ב"הארי פוטר ואוצרות המוות"

בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות" מסופר כי שר הקסמים רופוס סקרימג'ר מגיע אל "המחילה" (הבית של משפחת ויזלי) ומוסר להארי ולזוג ידידיו הנאמנים רון והרמיוני שלושה חפצים אותם הוריש להם דמבלדור בצוואתו: רון מקבל את המעמעם של דמבלדור (מכשיר היכול לשאוב את כל האור ממקום מסוים, ואז לשחרר אותו במקום רצוי), הרמיוני מקבלת ספר אגדות ילדים לקוסמים (מעשיות בידל הפייטן), והארי יורש את החרב של גריפנדור ואת כדור הסניץ' אותו לכד במשחק הקווידיץ' הראשון שלו. הארי והרמיוני לא שמעו מעולם על הספר, אולם מרון הם למדים שזה ספר נפוץ בעולם הקסמים. הספר מסייע להארי לנצח את וולדמורט, לאחר שבבית לאבגוד הארי, רון והרמיוני לומדים כי סמל עתיק המופיע על אחד הסיפורים שבספר היה סמלם של אוצרות המוות. לפי המסופר בספר, היו האוצרות שלושה חפצים שקיבלו שלושת האחים לבית פברל מידיו של המוות: שרביט בלתי מנוצח, המרכיב את הקו האנכי בסמל, אבן המחיה מתים, שהיא העיגול בו, וגלימת היעלמות מופלאה, שאינה מתיישנת וקסמיה אינם מתפוגגים אחרי שנים ספורות, אותה מייצג המשולש בסמל.
מכירת הספר

במחצית השנייה של שנת 2007 כתבה רולינג את הספר המוזכר באוצרות המוות כמחווה לסדרת הספרים.
רולינג כתבה שבעה עותקים של הספר. כל אחד מהעותקים כרוך בכריכת עור ומעוטר באבנים יקרות למחצה. שישה מהספרים ניתנו כמתנה והשביעי ("ספר אבן הירח") נמכר במכירה פומבית בבית המכירות סות'ביז ב-13 בדצמבר 2007 לצורכי צדקה (הכסף שהושג בגין המכירה נתרם לארגון "קבוצת ילדי הרמה הגבוהה" (בתרגום חופשי מהשם האנגלי- children's high level group)). הספר נרכש בסכום של 1,950,000 £ על ידי סוחרי האמנות הזליט גודן ופוקס (Gooden and Fox) עבור חברת אמזון.
ב-31 ביולי 2008 הוכרז כי הספר יודפס בכמות מסחרית ויופץ למכירה ב-4 בדצמבר 2008, והספר אכן הופץ בתאריך זה. כל הרווחים ממכירות הספר נתרמו לצדקה. הספר תורגם לעברית על ידי גילי בר-הלל, שתרגמה את כל ספרי הסדרה.
סיפורי הספר > הקוסם והסיר המקפץ

האיור המלווה סיפור זה הוא איור של קדרה לה רגל אנושית אחת.
סיפור זה מספר על אדם זקן ונדיב המשתמש בקדרה שלו על מנת לרקוח שיקויי קסם ושיקויים נגד כשפים עבור מוגלגים הזקוקים לעזרתו. במותו הוא מוריש את הקדרה לבנו היחיד. הבן מוצא את הקדרה ובה סנדל ופתק בו כתוב "בתקווה שלא תזדקק לסנדל זה".
הבן, המאוכזב מכך שירש רק קדרה ונעל, זורק את הנעל לתוך הקדרה, וסוגר את דלתו בפני הבאים לבקש ממנו עזרה. בכל פעם שהבן סוגר את דלתו, הקדרה מקבלת את הסימפטומים של האדם שבא לבקש עזרה: היא נוערת כחמור, לאחר שביקשו ממנו לעזור למצוא חמור שאבד, בוכה כתינוק לאחר שביקשו ממנו לרפא תינוק חולה, היא מתמלאת בפצעים לאחר שביקשו ממנו להסיר צרעת, וכדומה. הקדרה עוקבת אחריו לכל מקום שהוא הולך, ומרעישה (נוערת, בוכה, וכו') במידה שלא מאפשרת לו לישון, לאכול, או לנהל אורח חיים תקין כלשהו. לבסוף, באמצע לילה אחד שגם בו היא לא נותנת לו לישון, הבן נכנע ועוזר לאנשי האנשים. לאחר שהוא עושה זאת הקדרה פולטת את הסנדל שהוא זרק לתוכה, המתאים לרגל הקדרה ומשתיק אותה, והבן והקדרה הולכים לדרכם.
סיפורי הספר > מעיין המזל הטוב

האיור המלווה סיפור זה הוא איור של מעיין, שמעליו מספר כוכבים.
סיפור זה מספר על מעיין שפעם אחת בשנה, אדם אחד יכול לרחוץ בו וכל בעיותיו יפתרו. שלוש מכשפות - האחת ששמה אשה ואשר סובלת ממחלה, השנייה, אלת'דה, הסובלת מעוני לאחר ששדדו אותה, והשלישית אמאטה, השרויה בצער לאחר שאהובה עזב אותה - נפגשות ומחליטות למצוא את המעין. אביר שנפגש עימן מצטרף אליהן בדרכן.
בדרכן אל המעיין עליהן להתגבר על שלושה מכשולים - הראשון תולעת ענקית הדורשת "הוכחה של כאבן", השני - מצוק תלול אליו הם צריכים להביא את "פירות מאמציהן", והשלישי - חציית נהר בו צריך לשלם עם "האוצר של העבר". אמאטה עוברת את המבחנים, וזורקת לנהר את זיכרונותיה מאהובה באמצעות הגיגית.
בהגיעם אל המעיין אשה מתמוטטת מעייפות, ועל מנת להצילה, אלת'דה משקה אותה בשיקוי שגם מרפא את מחלתה, והיא אינה זקוקה למעיין. אלת'דה מבינה שכישוריה יכולים לאפשר לה להתעשר בכבוד, ולכן היא אינה זקוקה למעיין. גם אמאטה מבינה כי היא נפטרה מזיכרונותיה הכואבים והיא אינה זקוקה למעיין.
האביר רוחץ במעיין ואז מבקש את ידה של אמאטה, וכך משאלות כולם נענו, מבלי שהם גילו שלמעיין אין בכלל יכולת קסם.
סיפורי הספר > לבו השעיר של הכושף

סיפור זה הוא היחיד מבין סיפורי הספר שאינו מוזכר בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". האיור המלווה סיפור זה מציג לב שעיר הנוטף דם. איור נוסף מציג מראה שבחלקה העליון שלוש טבעות, והיא נמצאת בשלולית דם.
הסיפור מתאר כושף צעיר, עשיר ויפה תואר שהחליט שלא להתאהב לעולם. הוא בז להתנהגות האווילית של חבריו המאוהבים ואף השתמש בקסם אפל מאוד כדי למנוע מעצמו להתאהב. יום אחד הוא שמע שניים ממשרתיו המרכלים בלגלוג ורחמים על כך שהוא אינו נשוי, והוא מחליט למצוא מכשפה עשירה, יפה וטהורת דם ולהתחתן עמה על מנת שכולם יקנאו בו.
הכושף פוגש מכשפה המתאימה לדרישותיו למחרת, ומשכנע את משפחתה לבוא אליו לארוחת ערב בטירתו. הוא ניסה לחזר אחריה רבות באותו ערב, אך המכשפה הרגישה רק קור וחוסר רגש מכיוונו. לאחר ניסיונותיו אומרת לו המכשפה 'אתה מדבר היטב, הכושף, ואני אשמח ידי כוונותיך, אם רק חשבתי שיש לך לב!'
הכושף לקח אותה לצינוק של הטירה והראה לה את הלב שלו שנעול בתוך תיבה עשויה בדולח. הלב, שהיה בחושך ורחוק מהכושף, הצטמק מניוון וגידל שיער. המכשפה המזועזעת התחננה שהכושף ישיב את הלב לתוך גופו, ולאחר שהוא עושה זאת היא חיבקה אותו. מאחר שהלב היה מחוץ לגופו זמן רב כל כך, הוא פיתח תאוות לא אנושיים. מאוחר יותר, אורחי הכושף מוצאים את המכשפה מתה ואת הכושף רוכן עליה בעודו מנסה להחליף את לבו שלו בשל המכשפה ומת כשהוציא שוב את ליבו.
סיפורי הספר > בביטי רביטי והגדם המגעגע

האיורים המלווים ציור זה מציגים גדם עץ גדול עם 20 טבעות צמיחה. בתחתית הגדם ניתן לראות סדק קטן ובו, באפלה, זוג עיניים לוהטות. מתחת לטקסט יש טביעת רגל קטנה עם ארבע אצבעות.
הסיפור מתאר מלך הרוצה לשמור עבורו את כל הקסם שבעולם. כדי לעשות זאת עליו לעשות שני דברים - ללכוד את כל המכשפים בממלכתו וגם ללמוד לעשות כשפים. הוא מקים גדוד של ציידי מכשפות ומבקש מורה שילמד אותו לעשות קסמים. מי שנענה לבקשתו הוא נוכל ללא יכולות קסם. הנוכל מוכיח את עצמו בכמה טריקים פשוטים של אחיזת עיניים ומתחיל לתבוע תכשיטים וכסף רב כדי להמשיך בלימוד. באביטי, הכובסת של המלך לועגת ללהטוטים שהציג, והמלך דורש מהנוכל להציג את יכולתו בציבור, ואומר לו שראשו ייכרת אם משהו יצחק מתעלוליו. הנוכל, שהיה עד לביצועי הקסם של באביטי בביתה, מגלה שבאביטי בעצמה היא מכשפה, והוא מאיים עליה שיגלה את כוחותיה אם לא תסייע לו. היא מסכימה להתחבא סמוך אליו ולסייע לו.
במהלך הצגת יכולותיו של המלך בציבור, בסיועה החשאי של המכשפת, דורש מפקד הגדוד שישיב לחיים ראש כרות של כלב. מאחר שאין קסם היכול להעיר את המתים, הקהל מגלה שלנוכל אין כוחות קסם. הנוכל חושף את יכולתה של באביטי ומאשים אותה שהיא חסמה את לחשיו. באביטי בורחת אל היער ונעלמת בבסיסו של עץ עתיק. בייאושו, קובע הנוכל שהיא הפכה לתפוח בר חמוץ ומורה לאנשיו לכרות את העץ.
לאחר שנכרת העץ, בעוד הקהל עוזב, מתחיל גדם העץ הכרות לקרקר ודורש מהנוכל שיודה ברמאותו. הנוכל מודה, ואז מקרקר הגדם שוב ודורש שהמלך יפסיק לפגוע במכשפים, ויבנה אנדרטה של באביטי על הגדם לזכר מוות השווא שלה. המלך מסכים ושב לארמון. לאחר מכן ארנבת קשישה, שבפיה מטה קסמים, מנתרת מתחתית הגדם ועוזבת את הממלכה.
סיפורי הספר > מעשה בשלושה אחים

סיפור זה הוא היחיד המתואר בהרחבה בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". שני איורים מלווים סיפור זה: האחד – שלוש גולגולות, שעל מצח האמצעית מצויר סמל אוצרות המוות, השני – ציור של אוצרות המוות.
הסיפור מתאר שלושה אחים ההולכים יחדיו ומגיעים לנהר גועש, אשר כל המנסה לחצותו יטבע במימיו. הם יוצרים גשר קסום מעל הנהר. בחצי הדרך על הנהר הם פוגשים את דמותו של המוות, הכועס על כך שהם בנו גשר ולא טבעו בנהר ומתו. המוות העמיד פני ידיד המברך אותם על חכמתם ומציע לכל אחד מהם משאלה כפרס על כך שחמקו ממנו. הבכור מבקש מטה קסמים שלא יפסיד באף דו-קרב ומקבל מטה שהמוות הכין מעץ סמבוק (Elder). השני מבקש יכולת להחיות את המתים. המוות נותן לו אבן שביכולתה להחזיר את המתים, והשלישי, מבין שהמוות רק מתעתע בהם ומבקש דרך למנוע מהמוות לעקוב אחריו. המוות נותן לו גלימה ההופכת את הלובש אותה לבלתי נראה.
לאחר מכן נפרדות דרכי האחים – הבכור, משווייץ במטהו, ואז נשדד ונרצח בשנתו. האמצעי משתמש באבן ומשיב לחיים אישה שאהב, אבל זו מתה לפני שהוא נשא אותה לאישה, והוא מתאבד על מנת להצטרף אליה. והצעיר – מתחבא מפני המוות מתחת לגלימת ההיעלמות שלו. לאחר שנים רבות הוא מסיר את הגלימה, מתחתן, ונולד לו ילד לו הוא נותן את הגלימה, ואז, כשהמוות מגיע אליו, חייך אליו האח השלישי כאילו פגש חבר ותיק, והלך איתו ברצון.
ג'יי קיי רולינג סיפרה ששאבה את הרעיון לסיפור "מעשה בשלושה אחים" מסיפורו של המחלן, אחד הסיפורים ביצירה סיפורי קנטרברי מאת המשורר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר.
ראו גם

הארי פוטר ואוצרות המוות
חיות הפלא והיכן למצוא אותן
קווידיץ' בראי הדורות
הערות שוליים

↑  נסיבות כתיבת הספר - באתר אמזון
↑  המכירה הפומבית של מעשיות בידל הפייטן.
↑  כתבת חדשות בעניין רכישת הספר
↑  היסטרי, אבל פחות, באתר ynet, 4 בדצמבר 2008
↑  צ'אט מ-30 ביולי 2007
סמל אוצרות המוות
יעקב הלפרין

.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בפברואר 1888 י"ג באדר תרמ"ח גליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 במרץ 1964 (בגיל 76) ט"ו בניסן תשכ"ד
 מדינה:  ישראל 
 
חיים יעקב הלפרין (י"ג באדר תרמ"ח, 25 בפברואר 1888 - ט"ו בניסן תשכ"ד, 28 במרץ 1964) היה איש עסקים ונדבן חרדי, מייסד שכונת זיכרון מאיר בבני ברק ומקים מוסדות תורה וחינוך.
קורות חיים

יעקב הלפרין נולד בגליציה למשפחה חסידית מחסידות צ'ורטקוב, מצאצאי המהרש"ל והרב יחיאל היילפרין, בעל סדר הדורות. בשנת תרנ"ד (1894), בהיותו בן שש, התייתם מאביו, יוסף. נישא לחיה לבית דלמן (נפטרה בשנת 1972).
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט עם אשתו ושלושת ילדיו מגליציה לווינה, בה שהו מספר חודשים ומשם עברו לאמסטרדם והתגוררו בה שבע שנים. בתקופה זו צבר הון רב. בשנת תרפ"א (1921) עקר עם משפחתו לווינה והמשיך בעסקיו. היה מקורב לאדמו"ר רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב שהתגורר בווינה. את הונו עשה בתחום הבנקאות ומסחר בכתבי יד עתיקים. היה מתורמיה הגדולים של ישיבת חכמי לובלין בפולין. השתתף בשתי הכנסיות הגדולות הראשונות של אגודת ישראל שהתקיימו בווינה, עיר מגוריו.
בשנת תרצ"ג (1933) עלה עם משפחתו מווינה לארץ ישראל. עם בואו רכש עשרות דונמים בבני ברק, שהייתה אז מושבה צעירה. לאחר מות רעו רבי מאיר שפירא מלובלין, בז' בחשוון תרצ"ד, הקים על שמו את שכונת זיכרון מאיר. השם 'זיכרון' ניתן על ידו מתוך רצון להנציח את זכר רבו שנפטר בלי בנים. כרב השכונה החדשה התמנה אחיו, הרב שמואל הלפרין, ששימש קודם לכן כרב באמסטרדם (תרל"ו - ד' בכסלו תשי"ט).
היה מקורב מאוד לחזון איש והתייעץ עמו בעסקיו. החזון איש נהג להצטרף למשפחת הלפרין בנסיעתה לנופש השנתי בצפת. החזון איש גם היה השדכן של בתו של הלפרין, שרה, לתלמידו הרב שלמה כהן.
בעצתו של החזון איש תרם לרב יוסף שלמה כהנמן שטח גדול שהיה בבעלותו על אחת מגבעות העיר, ועליו נבנתה ישיבת פוניבז'. ההסכם בין השניים נערך בביתו של החזון איש, והתנאי המרכזי שהציב הלפרין היה שעל הרב כהנמן להתחיל בבנייה תוך שנה, ושמדרגות הכניסה יפנו לכיוון שכונת זכרון מאיר. כמו כן סייע ותרם להקמת ישיבת תפארת ציון שיזם החזון איש.
בין תש"ז–תש"ח התגורר בירושלים. בתקופת המצור על ירושלים הזמין משאיות עמוסות ירקות ופירות מהשפלה וחילק אותם לתושבים בירושלים.
בשנת תש"ז הזמין את הרב שמואל הלוי ואזנר, מתלמידי הרב מאיר שפירא מלובלין, להקים ישיבה לזכר הרב שפירא בתחומי שכונת זיכרון מאיר בשם ישיבת חכמי לובלין (בני ברק). הרב וואזנר, שכיהן עד אז כרב בירושלים. בעצת החזון איש, מונה אף לרב השכונה.
לאחר קום המדינה הקים בתחומי שכונת זיכרון מאיר את "מוסדות הלפרין", עבור בנות ממשפחות מצוקה. כמו כן הקים מבנים למוסדות תורה ב"מתחם הלפרין" שבמרכז שכונת זיכרון מאיר, ובסמוך לו ייסד את ישיבת אוהל יעקב, הנקראת על שמו. בסמוך הקים את "בית שרה שנירר" ליתומות פליטות השואה. בפאתי העיר הקים את בית הקברות הראשון של בני ברק, שומרי שבת, שנועד לקבורתם של תושבי העיר הדתיים.
היה פילנתרופ של מוסדות תורה, חינוך וחסד. היה חבר הוועד הפועל של מרכז חינוך התורה בארץ ישראל שפעל בתל אביב ואיגד את מוסדות החינוך הדתיים בארץ ישראל.
ילדיו

משה הלפרין - נפטר בשנת תרצ"ג, זמן קצר לאחר עליית המשפחה לארץ ישראל.
חנה ובעלה ישראל זילברברג וארבעת ילדיהם נספו בשואה.
נחום יואל הלפרין - עסקן חרדי בתל אביב, שהיה מקורב לחזון איש ופעל בשליחותו. חתניו הם מאיר פרוש ואיל ההון הקנדי אייזיק רייכמן.וגם הרה"צ ר' ישראל אשר פרנקל זצ"ל אביו של האדמו"ר מרימינוב
שרה - אשת רב שלמה כהן, מתלמידיו הקרובים של החזון איש, נכד רבי שלמה הכהן, בעל ה"חשק שלמה", זקן הרבנים בווילנה. חתנם הוא הרב משה מרדכי שולזינגר, בעל "משמר הלוי".
יוסף הלפרין - בנו הוא אבי פרימור, לשעבר שגריר ישראל בגרמניה
אטקה גרוכובסקי - אשת אלחנן גרוכובסקי, שהיה מראשי הציבור החרדי בתל אביב. נכדתם נישאה לנכדו של משה טלנסקי.
ברטה פוזנרזון - אשת אלכסנדר יהודה פוזנרזון שניהל את ישיבת אוהל יעקב שהקים הלפרין ונקראה על שמו
פרידה שטוב - אמו של עורך הדין רפאל שטוב
רפאל הלפרין - בנו הצעיר
לקריאה נוספת

נחום יואל הלפרין, אבי זכרונו לברכה, תשכ"ה
הערות שוליים

↑  השם 'חיים' נוסף לו בזקנותו בעקבות ניתוח קשה שממנו החלים.
↑  נהגה הַלְפֶּרְן (Halpern)
↑  בשנת תש"ח הביאו יעקב הלפרין לקבורה בישראל, בבית הקברות שומרי שבת שהקים בבני ברק. בהלוויה השתתף החזון איש, שביקש להיכנס לחדר הטהרה ולראות את גופת המת, שהייתה שלמה.[דרוש מקור]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312862805171  ISNI: 0000 0000 6966 552X  VIAF: 97211641   WorldCat (עם VIAF): 97211641
גבעת האם

| --- | --- |

הבונקר ונקודת הטריג בראש גבעת האם
 מידע כללי
 גובה:  196 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מורדות רמת הגולן, על גבול עמק החולה
 רכס הרים:  רמת הגולן 
 קואורדינטות:  33°12′42″N 35°39′31″E﻿ / ﻿33.21166667°N 35.65861111°E﻿ / 33.21166667; 35.65861111
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) גבעת האם(למפת אצבע הגליל רגילה) גבעת האם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת האם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת האם
 
גבעת האֵם (נקראת בערבית תל אבו חנזיר) היא גבעה בזלתית בגובה 196 מטר מעל פני הים הנמצאת במורדות הגולן, בשולי עמק החולה. בדומה לכפר סאלד הנמצא כקילומטר וחצי מדרום, גם הגבעה קרויה על שמה של הנרייטה סאלד, אשר כונתה "אֵם עליית הנוער".
גאוגרפיה

הגבעה היא גבעה בזלתית המתנשאת לגובה של 196 מטרים מעל פני הים. הגבעה נמצאת ממזרח לכביש 918, כקילומטר וחצי מצפון לכפר סאלד וכשני קילומטרים מדרום לשאר ישוב. תל עזזיאת נמצא כקילומטר וחצי מצפון-מזרח לגבעה.
היסטוריה

בתחילת מלחמת העצמאות נכבשה הגבעה על ידי הסורים, אולם כוחות צה"ל הצליחו לכבוש את הגבעה מחדש במהלך קרבות עשרת הימים ביולי 1948. עם תום המלחמה הייתה הגבעה לאחת הנקודות הבודדות בצד הישראלי של גבול ישראל-סוריה שלא הייתה בנחיתות טופוגרפית מול המוצבים הסורים מן העבר השני של הגבול. בשנת 1956 הפך המקום למוצב של האו"ם אשר החזיק בו כנקודת תצפית קבועה על גבול ישראל-סוריה. מספר ימים לפני פרוץ מלחמת ששת הימים פינו כוחות האו"ם את המוצב.
היסטוריה > מלחמת ששת הימים

במהלך תקופת ההמתנה הוצבה במקום פלוגה מהחטיבה המרחבית 3 (חטיבת אלכסנדרוני).
עוד לפני המלחמה תוכננה הגבעה כנקודת זינוק אפשרית לכיבוש רמת הגולן לפי תוכנית "מקבת" של פיקוד הצפון. התוכנית ניצלה את היתרון הטופוגרפי של הגבעה ואת המדרון המתון יחסית בצפון רמת הגולן כדי להכניס כוחות חטיבתיים בציר העולה מגבעת האם אל דרך הפטרולים הסורית, ומשם לכיבוש מוצבי הקו הראשון והשני של הסורים.
ב-9 ביוני, לאחר שניתן האישור לתקיפת הצבא הסורי, החלו כוחות צה"ל בתנועה משטחי הכינוס שלהם אל גבעת האם. חטיבה 8 עברה ראשונה בגבעת האם בסביבות השעה 11:00 בדרכה לכיבוש קלע וזעורה. הגבעה הופגזה על יד ארטילריה סורית וסמוך אליה נפגע זחל"ם של החטיבה מפגיעה ישירה של פגז ארטילריה. שבעה חיילים נהרגו, כולל סמג"ד מאחד מגדודי החטיבה. בסביבות השעה 13:35 יצאה חטיבת גולני לדרכה מגבעת האם אל רמת הגולן בדרכה לכיבוש תל פאחר, תל עזזיאת ומוצבים סורים נוספים. בהמשך היום שימשה הדרך העולה מהגבעה כציר תנועה עיקרי לרמת הגולן עבור כוחות נוספים כמו גם לשיירות מנהלתיות. פצועים מהקרבות במעלה הרמה פונו לאחור תוך שימוש בדרך העוברת למרגלות הגבעה.
מראה הגבעה

בסמוך לגבעה הוצב זחל"ם אשר נפגע במהלך הקרב על תל פאחר במלחמת ששת הימים.
בסמוך לבונקר הבטון של האו"ם בראש הגבעה נבנתה פינת תצפית ובה הוצבו שלטים המתארים את כיבוש רמת הגולן במלחמת ששת הימים על ידי כוחות שריון, רגלים והנדסה. השלטים חודשו בשנת 2017 במלאת 50 שנים למלחמה.
ניתן להגיע אל הגבעה בשביל עפר היוצא מכביש 918.
גלריית תמונות

גבעת האם (מימין) ותל עזזיאת (משמאל) במבט מכביש 918. ברקע רכס החרמון
רבי אלתר

ערך זה עוסק בכוכב ילדים חרדי. אם התכוונתם לאישים בשם זה, ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 בינואר 1948 ארצות הברית 
 פטירה:  2 בפברואר 2024 (בגיל 76) 
 שם במה:  רבי אלתר
 מוקד פעילות:  ישראל, מיאמי
 מקום לימודים:  ישיבת חפץ חיים
 עיסוק:  מוזיקאי, כוכב ילדים
 זרם:  יהדות חרדית
 סוגה:  שירי ילדים
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה חשמלית 
 
אַלְתֶּר צְבִי אַרְיֵה יַכְנֶס (מוכר בשם הבמה רבי אלתר; 21 בינואר 1948, י' בשבט ה'תש"ח – 2 בפברואר 2024, כ"ד בשבט ה'תשפ"ד), היה מוזיקאי, כוכב ילדים ומלמד חרדי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בארצות הברית. למד בישיבת חפץ חיים בקווינס, לאחר מכן עלה לישראל והתגורר בירושלים. שימש כמלמד בתלמוד תורה כנסת יהודה ובתלמוד תורה המסורה, שם החל לחבר שירים כדי להעביר באמצעותם חומר לימודי.
כשנוצר ביקוש להקלטות השירים, הוציא קלטת שמע עם שיריו, באמצעות חברת גל פז. האלבום הראשון שהוציא נקרא 'רבי אלתר עם פרחי פורים', ומאז הוא התפרסם בשם זה.
במשך השנים הוציא לאור עשרות אלבומים בעברית ובאנגלית עם שירים לחגי ישראל ומועדיו ועוד.
בשיריו השתמש יכנס בלחנים ידועים של יוצרים אחרים. בין שיריו המפורסמים: 'פרעה בפיג'מה', 'משיב הרוח' ו'אש אש אש'.
בחלק מהעשור השני של המאה ה-21 התגורר במיאמי שם לימד ב'אקדמיה היהודית' ילדי חוזרים בתשובה.
באותו העשור החל להוציא גם סרטים לילדים, בסדרה שבה יצאו הסרטים: פסח עם ר' אלתר וילדים, ושמחת בחגך על סוכות. וכן (בפורמט אחר): פורים עם ר' אלתר, וליל הסדר עם ר' אלתר.
נפטר בליל שבת, אור לכ"ד בשבט ה'תשפ"ד (2 בפברואר 2024), לאחר אשפוז ממושך.
דיסקוגרפיה > עברית

אהבת חסד
בואו נתפלל
גלגל השנה
רבי אלתר והמיליונרים
רבי אלתר ופרחי פורים
חומש בראשית עם רבי אלתר
רבי אלתר חנוכה
לכה דודי עם רבי אלתר
לשנה טובה
מבוקר עד ערב
רבי אלתר סוכות
רבי אלתר פסח
שמחה לארצך
סבא ספר לי (7 חלקים)
מתיקות התורה
דיסקוגרפיה > אנגלית

Ring Around The Year
And The Millionaires
Chanukah
C'omn Let's Daven
L'Shana Tova
Pesach
Shabbos - Lecha Dodi
Sing Around The Day
Succos
דיסקוגרפיה > סרטי צפייה

פסח עם רבי אלתר והילדים
ושמחת בחגך - סוכות
הערות שוליים

↑  Rabbi Alter Yachnes, Legendary 'Rebbe Alter' Passes Away At 75, VINnews, ‏4 בפברואר 2024
↑  אבי יעקב, ה'מלמד' שעל שיריו גדלו דורות של ילדים: רבי אלתר יכנס ז"ל, באתר רדיו קול חי, ‏3 בפברואר 2024
↑  מגזין קול פליי גיליון מס' 9 ניסן ה'תשפ"א עמודים 56–59
↑  איצלה כץ, ‏ברוך דיין האמת: בגיל 75 - "רבה אלתר" נפטר לאחר מחלה קשה, באתר כיכר השבת, 3 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291646705171  MusicBrainz: 694787e0-2538-43dd-a9a9-e8550e4005f6  VIAF: 297381894   WorldCat (עם VIAF): 297381894
משפחה מורחבת

משפחה מורחבת בעיר Chagcharan במחוז גור, אפגניסטן, מאי 2007
משפחה מורחבת היא משפחה הכוללת מעבר למשפחה הגרעינית של הורים וילדיהם גם דודות, דודים, סבים, בני דודים או קרובי משפחה אחרים, וכולם גרים בקרבת מקום או באותו משק בית.
תיאור

בנסיבות מסוימות, המשפחה המורחבת מצטרפת לבן המשפחה הקרובה, או ממלאת את מקומו. משפחות אלו כוללות במשק בית אחד או בקרבת מקום קרובי משפחה בנוסף למשפחה הקרובה. דוגמה לכך היא הורה מבוגר שעובר לגור עם ילדיו בהגיעו לגיל זיקנה. בתרבויות מערביות מודרניות המונח משמש כדי להתייחס לסבים וסבתות, דודים, דודות ובני דודים, בין אם הם גרים יחד באותו משק בית ובין אם לא. עם זאת, המונח עשוי להתייחס גם לתא משפחתי שבו מספר דורות חיים יחד במשק בית משותף. בתרבויות מסוימות, המונח משמש שם נרדף לאנשים שיש ביניהם קרבת דם.
פרדריק לה פלה דן בסוג של משפחה מורחבת שבה ההורים גרים עם אחד מצאצאיהם ובן זוגו והילדים של שניהם, בעוד שהצאצאים האחרים עוזבים את הבית או נשארים בו אם אינם נשואים. משפחה שכזו מזוהה לפעמים עם שיטות ירושה לא שוויוניות, כמו אלו הנהוגות ביפן ובקוריאה. סוג דומה של משפחה קיים גם כשההעברה של קרקע ומטלטלין שוויונית פחות או יותר, כמו למשל ברומניה המסורתית ובצפון מזרח תאילנד וכן בין עמים ילידים מסואמריקאים. במקרים אלו, הצאצא המטפל בהורים לרוב יורש - בנוסף לחלקו בקרקע ובמטלטלין - גם את הבית.
במשפחה מורחבת כמה דורות מתגוררים תחת קורת גג אחת. משפחה כזאת מקיימת חיי תרבות משותפים. כל חבריה הם בעלי זכויות שוות על הרכוש. כולם חוגגים את החגים ביחד וממלאים ביחד את התפקידים של המשפחה.
קיימות שונויות בין התרבויות. כמו כן, עם הגלובליזציה מצטמצם תפקידה של המשפחה וגוברת הנטייה לאינדיבידואליזם.
סוציולוגיה

לעיתים קרובות, ההנחה היא שמשפחות מורחבות החולקות משק בית משותף נהנות מיתרונות ספציפיים, כגון תחושת ביטחון ושייכות רבה יותר למשל בעת משבר, וכן הימצאות דמויות להזדהות ולהפנמה של הערכים התרבותיים המקובלים. עם זאת גם בתרבויות שבהן מצופה מהבוגרים שנישאים לעזוב את בית ההורים, הם מעדיפים להישאר בקרבת המשפחה המורחבת. עובדה זו ניכרת במיוחד בקהילות מעמד הפועלים, כאשר בוגרים נוטים להקים משפחות בקרבת ההוריהם, הדודות, הדודים והסבים. בני משפחה מורחבת אלה נוטים להתאסף לעיתים קרובות לאירועים משפחתיים, לעזור ולתמוך זה בזה, הן רגשית והן כלכלית.
אף כי המשפחות בימינו נחשבות ניידות יותר מבעבר, הדבר לא מביא בהכרח להתפוררותן של רשתות משפחתיות מורחבות. במקום זאת, כיום נפוץ השימוש בעזרים טכנולוגיים וברשתות חברתיות לצורך שמירה על הקשרים המשפחתיים.
במיוחד במשפחות חד-הוריות למשק-בית משותף יש יתרון כלכלי. מצד שני שיתוף במשק בית עלול להוות חיסרון בתלות בגודל ובמספר המשפחות המעורבות, במיוחד אם רק חלק מבני המשפחה אחראים להוצאות לכלכלת המשפחה.
בישראל

משפחות של עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר הגיעו לעיתים במבנה רב דורי וכך גם המשיכו את חייהן בארץ. המנהג, שהיה זר למה שהיה מקובל בישראל, זכה לכינוי "סבתא בסלון". דוגמה למשפחה כזאת מופיעה בסדרה סובייצקה של כאן 11.
בברית המועצות שלאחר מלחמת העולם השנייה היה מספר הנשים כמעט פי 3 ממספר הגברים. בעקבות כך נוצרו משקי בית בהם מספר דורות של נשים גרות ביחד. בעקבות קושי החיים בכפרים היגרו הצעירים לערים והמשפחות הצעירות הזמינו את האיכרות שנשארו בכפרים להצטרף אליהן כדי לעזור בגידול הילדים. כיוון שהייתה חובה על נשים סובייטיות עד גיל 55 לצאת לעבודה בשכר הן נאלצן להיעדר מהבית לשעות ארוכות. את תפקיד גידול הילדים מילאו נשים מבוגרות, בעיקר הסבתות. וזה היה המקור למשפחה המורחבת.
בחברה הערבית המסורתית הייתה נהוגה משפחה מורחבת - חמולה. כולם גרו בסמיכות וחיו חיי שותפות. הזקן – הגבר – היה מתפקד כראש המשפחה, עלפיו ישק דבר בכל תחומי החיים. הוא היה הבעלים החוקי של נכסי המשפחה, מפשר בסכסוכים, קובע בענייני ישות ונציג המשפחה כלפי השלטונות.
ברחבי העולם

כ־49 מיליון אמריקאים (שהם 16.1% מכלל האוכלוסייה) חיים בבתים הכוללים שלושה דורות או יותר, לעומת 42 מיליון בשנת 2000. מצב זה דומה במערב אירופה. עוד 34 אחוז גרים בטווח של קילומטר מילדיהם.
בתרבויות רבות משפחות מורחבות הן התא המשפחתי הבסיסי. בבריטניה ובארצות הברית, במהלך המהפכה התעשייתית (בערך 1750 עד 1900), יותר אנשים חיו במשפחות מורחבות מאשר בכל עת לפני או מאז.
ברחבי העולם > תת-היבשת ההודית

בתת היבשת ההודית, במיוחד בהודו, נהוג הסדר משפחתי המורכב מדורות רבים שחיים באותו בית. הסדר זה מכונה "המשפחה הבלתי מחולקת ההינדית" (HUF (Hindu Undivided Family. למשפחה כזאת שייכים כל הפרטים שהם צאצאים ישירים של אב משותף.
המשפחה הבלתי מחולקת ההינדית נוצרת אוטומטית כאשר אדם מתחתן ומקים משפחה. אין חובה לבני הזוג להביא ילדים לעולם. ההכנסה של כל בני הבית במשפחה הבלתי מחולקת ההינדית שייכת לכל המשפחה ולא לאדם ספציפי. משפחה כזאת נחשבת לישות משפטית נפרדת. במצב כזה בן המשפחה המבוגר ביותר הופך ל"קרטה" - ראש המשפחה - והוא זוכה עקב כך להטבות מס.
בעבר נשים לא היו זכאיות להיות קרטה של המשפחה הבלתי מחולקת מהסוג הזה, עד שבינואר 2016 בית המשפט העליון של דלהי פסק שאישה יכולה לקבל את המעמד הזה, החלטה שטרם מיושמת בחוק מס ההכנסה.
החברה המקסיקנית מורכבת מיחידות תלת-דוריות המורכבות מסבים, ילדים ונכדים. קשרים קרובים אדם נולד בתרבות הזאת לשתי משפחות מורחבות. משפחה כזאת פועלת באופן מסורתי כיחידה מלוכדת המורכבת גם מבני זוג ואחים.
קיימת מחויבות בין דורית בתוך מה שמכונה "המשפחה הגדולה" הזאת, הכוללת אחריות כלכלית ושותפות באירועים המשפחתיים.