stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספלאש
הערות שוליים

↑  "Splash‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: b22abcf9-8ccb-4bd2-8261-a43aca504984 
| טום הנקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים בהם השתתף | הוא יודע שאת לבד (1980) • ספלאש (1984) • מסיבת רווקים (1984) • המתנדבים (1985) • האיש עם הנעל האדומה (1985) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יחסים פשוטים (1986) • אהבה גנובה (1986) • השוטר מלוס-אנג'לס (1987) • ביג (1988) • פאנץ' ליין (1988) • שכנים (1989) • טרנר והוץ' (1989) • מדורת ההבלים (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • ליגה משלהן (1992) • על כנפי החלום (1992) • נדודי שינה בסיאטל (1993) • פילדלפיה (1993) • פורסט גאמפ (1994) • צעצוע של סיפור (1995) • אפולו 13 (1995) • מה שאת עושה לי (1996) • יש לך הודעה (1998) • להציל את טוראי ראיין (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • גרין מייל (1999) • להתחיל מחדש (2000)  • תפוס אותי אם תוכל (2002) • הדרך לפרדישן (2002) • לחסל את הליידי (2004) • טרמינל (2004) • רכבת לקוטב (2004) • צופן דה וינצ'י (2006) • מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) • משפחת סימפסון - הסרט (2007) • באק האוורד הגדול (2008) • מלאכים ושדים (2009) • צעצוע של סיפור 3 (2010) • לארי קראון (2011) • קרוב להפליא ורועש להחריד (2011) • ענן אטלס (2012) • קפטן פיליפס (2013) • להציל את מיסטר בנקס (2013) • גשר המרגלים (2015) • איתקה (2015) • התופת (2016) • סאלי: נס על ההדסון (2016) • הולוגרמה למלך (2016) • המעגל (2017) • העיתון (2017) • צעצוע של סיפור 4 (2019) • יום יפה בשכונה (2019) • גרייהאונד (2020) • בוראט 2 (2020) • חדשות העולם הגדול (2020) • פינץ' (2021) • אלביס (2022) • פינוקיו (2022) • איש ושמו אוטו (2022) • אסטרואיד סיטי (2023) • כאן (2024) |  |
| סדרות בהן השתתף | • אחים לנשק (2001) |  |
| קרובי משפחה | ריטה וילסון (אישה) ג'ים הנקס (אח) לארי הנקס (אח) קולין הנקס (בן) צ'אט הנקס (בן) |  |
עם אחד

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 שם רשמי:  עם אחד‎ 
 מנהיגים:  עמיר פרץ
 תקופת הפעילות:  25 במרץ 1999 – 23 במאי 2005 (6 שנים) 
 אפיון:  מפלגת שמאל חברתית
 אידאולוגיות:  ציונות סוציאליסטית, סוציאל-דמוקרטיה, סוציאליזם דמוקרטי 
 כנסות:  14–16
 ממשלות:  29
 אותיות:  ם
 שיא כוחה:  3 מנדטים (כנסות 14, 16)
 נוצרה מתוך:  העבודה
 התמזגה לתוך:  העבודה-מימד-עם אחד, ובהמשך העבודה
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל
 צבעים רשמיים:  כתום
 am1.org.il
 
עם אחד הייתה מפלגת שמאל חברתית סוציאל-דמוקרטית ציונית ישראלית שהוקמה בשנת 1999 על ידי עמיר פרץ, אדיסו מאסלה ורפיק חאג'-יחיא, שלושה חברי כנסת שפרשו ממפלגת העבודה.
בראש המפלגה עמד בכל תקופת קיומה, עד להתמזגותה במפלגת העבודה בינואר 2005, עמיר פרץ. המפלגה הייתה מזוהה עם ההסתדרות הכללית, שבראשה עמד פרץ בשנים 1995–2005, עד למינויו ליו"ר מפלגת העבודה ולמועמד מטעמה לראשות הממשלה, לקראת הבחירות ב-2006. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 המפלגה התמודדה ב-4 ערים במשותף עם מפלגת העבודה, ובעוד כ-23 ערים בנפרד, וזכתה בסך הכל ב-24 מנדטים. המפלגה הובילה קו סוציאליסטי, ופעלה בכנסת במטרה להגן על זכויות העובדים. לאורך כל ימיה, הייתה המפלגה באופוזיציה, מלבד 11 החודשים בהם כיהן שמואל אביטל כשר בלי תיק (בענייני תיאום חברתי) (ממרץ 2001 ועד פברואר 2002).
חברי כנסת

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-14 | עמיר פרץ, אדיסו מאסלה, רפיק חאג'-יחיא | הסיעה נוצרה ב-25 במרץ 1999 עם פרישת חבריה מהעבודה. |
| הכנסת ה-15 | עמיר פרץ, חיים כץ |  רשימת מועמדים מלאה ראו כאן.  כץ הצטרף לליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-16. |
| הכנסת ה-16 | עמיר פרץ, אילנה כהן, דוד טל |  רשימת מועמדים מלאה ראו כאן.  דוד טל הצטרף למפלגה לקראת הבחירות לאחר שפרש מש"ס וכשל בהשגת מקום ריאלי ברשימת הליכוד.  ב-23 במרץ 2005 הצטרפה הסיעה להעבודה-מימד והקימה את סיעת העבודה-מימד-עם אחד. מאוחר יותר התמזגה במפלגת העבודה. דוד טל לא הצטרף לאיחוד והקים את סיעת היחיד נוי (ב-23 בנובמבר 2005 הצטרף לקדימה). |
פירוק

בשנת 2005 נבחר יו"ר המפלגה, עמיר פרץ, ליו"ר מפלגת העבודה. עקב כך לא התמודדה המפלגה לכנסת ה-17. המפלגה עדיין רשומה ברשם המפלגות בצורה טכנית אך היא לא פעילה.
עונת 2020/2021 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 בספטמבר 2020 – 16 במאי 2021 (247 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אייאקס (27)
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  920 (3.01 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  יורגוס יאקומאקיס (פנלו)   (28)
 השחקן המצטיין:  דושאן טאדיץ' (אייאקס)
 → עונת 2019/2020עונת 2021/2022 ←
 
עונת 2020/2021 הייתה העונה ה-65 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. פנלו, אמן ודן האג ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות אשר השתתפו בעונה הקודמת בליגה, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד – 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצה במקום ה-16 התמודדה בפלייאוף ירידה בשיטת פיינל פור כנגד הקבוצות שהעפילו מפלייאוף ליגת המשנה.
מבנה > תחרויות אירופיות

הקבוצה שסיימה במקום ה-1 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-2 העפילה לשלב המוקדמות השני בליגת האלופות.
הקבוצה שסיימה במקום ה-3 העפילה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
הקבוצה שסיימה במקום ה-4 העפילה לשלב המוקדמות השלישי של הקונפרנס ליג.
הקבוצות שסיימו במקומות 5–8 התמודדו על כרטיס בודד לשלב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אייאקס  | 34 | 28 | 4 | 2 | 102 | 23 | 79 | 88 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 2. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 21 | 9 | 4 | 74 | 35 | 39 | 72 | שלב המוקדמות ה-2 בליגת האלופות |
| 3. | א.ז. אלקמאר  | 34 | 21 | 8 | 5 | 75 | 41 | 34 | 71 | שלב הפלייאוף בליגה האירופית |
| 4. | ויטסה ארנהם  | 34 | 18 | 7 | 9 | 52 | 38 | 14 | 61 | שלב המוקדמות ה-3 בקונפרנס ליג |
| 5. | פיינורד  | 34 | 16 | 11 | 7 | 64 | 36 | 28 | 59 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 6. | אוטרכט  | 34 | 13 | 14 | 7 | 52 | 41 | 11 | 53 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 7. | חרונינגן  | 34 | 14 | 8 | 12 | 40 | 37 | 3 | 50 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 8. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 13 | 8 | 13 | 49 | 48 | 1 | 47 | פלייאוף הליגה על כרטיס לסיבוב המוקדמות ה-2 בקונפרנס ליג |
| 9. | הראקלס אלמלו  | 34 | 12 | 8 | 14 | 42 | 53 | 11- | 44 |  |
| 10. | טוונטה  | 34 | 10 | 11 | 13 | 48 | 50 | 2- | 41 |  |
| 11. | פורטונה סיטארד  | 34 | 12 | 5 | 17 | 50 | 58 | 8- | 41 |  |
| 12. | הירנפיין  | 34 | 9 | 12 | 13 | 43 | 49 | 6- | 39 |  |
| 13. | זוולה  | 34 | 9 | 11 | 14 | 44 | 53 | 9- | 38 |  |
| 14. | וילם II  | 34 | 8 | 7 | 19 | 40 | 68 | 28- | 31 |  |
| 15. | ואלבייק  | 34 | 7 | 9 | 18 | 33 | 55 | 22- | 30 |  |
| 16. | אמן  | 34 | 7 | 9 | 18 | 40 | 68 | 28- | 30 | פלייאוף ירידה |
| 17. | פנלו  | 34 | 6 | 5 | 23 | 43 | 91 | 48- | 23 | ירידה לליגת המשנה |
| 18. | דן האג  | 34 | 4 | 10 | 20 | 29 | 76 | 47- | 22 | ירידה לליגת המשנה |
מבנה > פלייאוף על הכרטיס לסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| פיינורד | 2–0 | ספרטה רוטרדם |
| אוטרכט | 1–0 | חרונינגן |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| פיינורד | 2–0 | אוטרכט |
מבנה > פלייאוף הירידה

אל הפלייאוף העפילו 3 קבוצות שעברו את שלב הפלייאוף העליון של ליגת המשנה והקבוצה שסיימה במקום ה-16 בליגת העל לטורניר בשיטת פיינל פור כאשר המנצחת שיחקה בעונת 2021/22 בליגת העל.
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| אמן | (3) 1–1 (4) | נאק ברדה |
| ניימכן | 3–0 | רודה |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 |
| --- | --- | --- |
| נאק ברדה | 1–2 | ניימכן |
↑  נאק ברדה ניצחה בפנדלים
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
עלקת הבילהרציה

| עלקת הבילהרציה |
| --- | --- |
 עלקת בילהרציה בוגרת
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: תולעים שטוחות
מחלקה:: עלקות
סדרה:: Strigeatida
משפחה:: Schistosomatidae
סוג:: Schistosoma
שם מדעי
 Schistosoma ‏ווינלנד, 1858
תחום תפוצה
תפוצת עלקת הבילהרציה

עלקת הבילהרציה (שם מדעי: Schistosoma) היא תולעת ממערכת התולעים השטוחות ממחלקת העלקות.
עלקת הבילהרציה חיה בשלבים השונים של מחזור חייה במים מתוקים וכטפילה בגוף יונק ובגוף חילזון. היא גורמת למחלת הבילהרציה בבני אדם ויונקים אחרים. העלקת זוהתה בשנת 1851 במצרים, על ידי הפתולוג הגרמני תיאודור מקסימיליאן בילהרץ, וב-1908 מופה מחזור החיים שלה על ידי המדען הברזילאי דה סילבה פיראז'ה (Manuel Augusto da Silva Pirajá).
מחזור חיים

מחזור החיים של עלקת הבילהרציה אופייני מאוד למחלקת העלקות. יש בו שלב רבייה מינית, שלב רבייה א-מינית, פונדקאי ביניים ופונדקאי סופי. בניגוד לחלק מהטפילים ממערכת התולעים השטוחות (כגון שרשורים) ישנו שלב פעיל במעבר מטפיל לטפיל.
עלקת זו תקפה את אבי בשנת שבעים ושלוש
עלקת הבילהרציה מתחילה את חייה בגוף הפונדקאי הסופי, שם היא מוטלת כביצה המופרשת בצואה או בשתן (תלוי במין העלקת). כאשר היא מגיעה לסביבת מים מתוקים הביצה בוקעת, וממנה מגיח מירצידיום (עובר עטוף בריסים). המירצידיום בוקע לזחל לאחר מספר ימים, ושוחה בחופשיות במים עד לפוגשו בחילזון (לרוב בובילי), חודר לגופו, מתנחל בו וניזון ממנו. בגוף החילזון הנגוע מתפתח הזחל לשק נבגים (ספורוציט אם), בו מתרחשת רבייה א-מינית. שלב ההתנחלות בחילזון מסתיים כאשר שק הנבגים מתבקע.
השפעות העלקת על החילזון הן הרות אסון מנקודת מבטו. הוא אומנם נעשה חזק וגדול וקונכיתו מתעבה ביחס לחילזון לא נגוע, אבל הוא גם הופך עקר עקב השפעת הטפיל.
כאשר שק הנבגים מתבקע (נקרא רדיה בשלב זה), מגיחים ממנו צרקריות, שלב לא בוגר בעל ריסים וזנב תנועה, השוחות בחופשיות במים. בשלב זה הצרקריות תרות אחר יונק (אדם במקרים רבים) שיהווה את פונדקאי סופי עבורן. כאשר הצרקריה מוצאת פונדקאי (שטבל במים, תולעים שטוחות חייבות סביבה מימית), הן קודחות בבשרו, משירות את הזנב והופכות לשיסטולות, המתפתחות לתולעים בוגרות מזוויג מסוים.
כאשר זכר ונקבה פוגשים זה את זה הם נודדים לאיבר בבטן הפונדקאי, שם הנקבה נכנסת לכיס מין בגוף הזכר (שם היא תשכון כל חייה) והזכר נצמד בעזרת כפתור הצמדה לדופן מעי או למערכת השתן, ניזון ממזון הפונדקאי, והזוג עוסק בהתרבות אינטנסיבית. בשלב סופי זה מתחילה מחלת הבילהרציה אצל היונק כתגובה חיסונית להטלת הביצים.
תפוצה

הבילהרציה נפוצה באזורי מקווי מים מתוקים, בעיקר במקומות בהם תנאי הסניטציה גרועים והפרשות מגיעות אל מקורות המים.
ניתן למצוא אותה באפריקה ממצרים עד כמעט דרום אפריקה, באמריקה הדרומית, בעיקר באזור אגן הניקוז של נהר האמזונאס, ובאזורים בדרום-מזרח אסיה. סרטן הנהרות האפריקאי הוא הטורף הטבעי של העלקת הבילהרציה ולכן מנצלים אותו להקטנת האוכלוסייה שלה.
נחל הירקון מוגדר כאזור סיכון (כיום אינו נגוע עקב הזיהום הרב שהרג את החלזונות בנחל).
עודד ערן (בנקאי)

עודד ערן (28 במאי 1955 – 23 ביוני 2020) היה עורך דין ישראלי. כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של בנק הפועלים ונשיא איגוד הבנקים בישראל.
ביוגרפיה

ערן היה בעל תואר ראשון ושני (סיים ב-1983) במשפטים באוניברסיטת תל אביב ובעל תואר מוסמך בספרות בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב וכן תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה. היה חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב.
התמחה ועבד במשרד עו"ד פרופ' יוסף גרוס. בשנים 1983–1987 עבד כעורך דין בארצות הברית. בשנים 1987–2010 היה שותף במשרד עורכי דין גולדפרב, לוי, ערן, מאירי, צפריר ושות'. אחרי איחוד המשרד עם משרד מ. זליגמן ושות', והקמת משרד גולדפרב זליגמן - עורכי דין, שימש כיועץ מיוחד למשרד. באותה תקופה יעץ גם לאנשי עסקים שונים, והשלים לימודי תואר שני בספרות.
ערן ליוה כעורך דין את בנק הפועלים, ואת בעלת השליטה בבנק, שרי אריסון. ב-18 בפברואר 2016 מונה כדירקטור בבנק. ב-1 בינואר 2017 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלים של הבנק, במקום יאיר סרוסי.
ב-23 ביוני 2020 נפטר לאחר מאבק במחלה ממארת, יומיים לאחר שהודיע על פרישה מתפקידו. היה נשוי לדפנה לבית שמיר (אחותו של פרופ' רון שמיר), ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  יומיים לאחר התפטרותו: הלך לעולמו יו"ר בנק הפועלים עודד ערן, באתר מעריב אונליין, 23 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393370805171  VIAF: 18152199236214282039   WorldCat (עם VIAF): 18152199236214282039 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עודד ערן

ערך זה עוסק בדיפלומט וחוקר. אם התכוונתם לבנקאי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1941
 פטירה:  7 בספטמבר 2023 (בגיל 82 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
עודד ערן (1941 – 7 בספטמבר 2023) היה דיפלומט ישראלי וחוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי.
ביוגרפיה

נולד בישראל. למד לימודי המזרח התיכון ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן שירת בצה"ל במשך שלוש שנים. עם שחרורו, בשנת 1966, הצטרף למשרד החוץ. בשנת 1971 מונה לתפקיד בכיר בשגרירות ישראל בלונדון. בתקופת שהותו שם סיים את לימודיו לקראת תואר דוקטור בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 1977 שב לארץ ומונה לסגן מנהל אגף המזרח התיכון, ולאחר מכן למנהל המחלקה לענייני מצרים. בין השנים 1982–1984 היה יועץ לענייני הקונגרס בשגרירות ישראל בוושינגטון בארצות הברית. בשנת 1985 שב לישראל והיה המזכיר של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 1986 מונה למנהל מחלקת צפון אמריקה במשרד החוץ, ובסוף אותה שנה נשלח שוב לארצות הברית וכיהן כסגן השגריר. בשנת 1992 שב לישראל ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ האחראי על העניינים הכלכליים.
בשנת 1997 מונה ערן לשגריר ישראל בירדן. בתפקיד זה רקם קשרים בעולם הערבי, ובשנת 1999 מונה על ידי ראש הממשלה אהוד ברק לעמוד בראש צוות המשא ומתן עם הפלסטינים. בשנת 2002 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ולנאט"ו בבריסל, ולאחר סיום תפקידו, בשנת 2007, פרש לגמלאות.
בשנת 2007 מונה על ידי הקונגרס היהודי העולמי לנציגו בישראל והאחראי על הקשר עמה. ביולי 2008 מונה לעמוד בראש המכון למחקרי ביטחון לאומי, תפקיד בו החזיק עד לנובמבר 2011.
נפטר ב-7 בספטמבר 2023 והובא לקבורה בהר המנוחות.
הערות שוליים

↑  עודד ערן ימונה לציר מדיני בשגרירות בארצות הברית, מעריב, 12 בנובמבר 1986
↑  שגריר ישראל בירדן יעמוד בראש צוות המשא ומתן עם הפלסטינים, באתר נענע10, 26 באוקטובר 1999
↑  דיאנה בחור, עודד ערן מונה לשגריר באיחוד האירופי, באתר ynet, 6 באוגוסט 2002
↑  עודד ערן באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260835705171  BnF: cb145861139 (data)  CiNii: DA05767893  GND: 1151946389  ISNI: 0000 0000 8262 9718  LCCN: n79127213  NTA: 067992080  RERO: 02-A027209367  SUDOC: 077833139  VIAF: 72678726   WorldCat (עם VIAF): 72678726
סמל אוסטרליה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  המונרך האוסטרלי
 תאריך אימוץ:  19 בספטמבר 1912
 התקנים
 ציצה:  כוכב חבר העמים
 עטרה:  כחול וזהב
 מגן:  סמליהם של ניו סאות' ויילס, ויקטוריה, קווינסלנד, אוסטרליה הדרומית, אוסטרליה המערבית וטסמניה
 תומכים:  קנגורו אדום ואמו
 חלקה:  שיטה זהובה
 מוטו:  אנגלית אוסטרליה
 פרטים נוספים
 גרסאות קודמות:     הסמל המקורי אשר הוענק בשנת 1908
סמל אוסטרליה (או בשמו הרשמי: סמל חבר העמים של אוסטרליה) הוא סמלה הרשמי של אוסטרליה מאז שנת 1912. הסמל הראשוני הוענק לאוסטרליה ב-7 במאי 1908 על ידי המלך אדוארד השביעי. הסמל הנוכחי הוענק ב-19 בספטמבר 1912 על ידי המלך ג'ורג' החמישי.
על אף החלפת הסמל, המשיכו להשתמש גם בסמל המקורי - כך לדוגמה עד שנת 1966, בה הופיע הסמל על מטבע שישה פני.
היסטוריה

לאחר איחודה של אוסטרליה סמל האצולה הראשון שלה נתן לה מידי המלך אדוארד השביעי ב-7 במאי 1908. עיצובו של הסמל הראשוני התבסס כנראה על עיצובו של דגל באומן אשר כלל שלט אצולה של שושנה, דרדר ותלתן אשר נתמכו בידי קנגורו ואמו.
השלט הורכב ממגן במרכז, כוכב בעל שבעה קודקודים בציצה מעל וקנגורו ואמו אשר תמכו במגן כולם מעל מצע של דשא ירוק שעליו אשר הכיל את המוטו "אוסטרליה התקדמי" (אנגלית: Advance Australia). בחירתם של הקנגורו, האמו והמוטו קשורות בסמליותם, כיוון שגם הקנגורו וגם האמו אינם מסוגלים ללכת אחורנית, אלא רק "להתקדם". המגן הורכב מצלב אדום (צלב ג'ורג' הקדוש) על רקע לבן עם פסים כחולם סביב הצלב, גבול כחול משובץ בשישה מגינים קטנים המכילים שברון אדום על רקע לבן לייצוגן של שש המדינות. האגודה הפטריוטית הסקוטית הביעה התנגדות לסמל כיוון ולטענתם הוא היה צריך להציג את דגל הממלכה המאוחדת לציון המתיישבים הבריטים והאירים. שלט זה היה בשימוש הממשל והופיע על מטבע שישה פני בין השנים 1910 ל-1963 ועל מטבעות שלושה פני, שילינג ופלורין בין 1910 ל-1936.
השלט עוצב מחדש בשנת 1911 והוענק רשמית מידי המלך ג'ורג' החמישי ב-19 בספטמבר 1912. עיצובו מחדש של הסמל עורר ויכוחים ומחלוקות בפרלמנט, ויליאם קלי צוטט:
האמו והקנגורו כל כך מצוירים עד כי הם אינם מתאימים להווי ההרלדי ואני חושב כי אנו גורמים לנו להראות מגוחכים כאשר אנו מתאמצים לסחוב את מסורות העולם הישן יחד עם כמה מבעלי החיים הפראיים של ממלכת החי האוסטרלית שלנו
למרות ההתנגדויות, הקנגורו והאמו נותרו תומכי המגן ושונו על מנת להראות יותר מציאותיים. הסיבה העיקרית לעיצובו מחדש של הסמל הייתה על מנת לענות על החשש כי המדינות האוסטרליות לא מיוצגות כהלכה על הסמל. חשש זה התפוגג לאחר עיצובו החדש של המגן באופן שהציג את סמלי המדינות. מהסמל של שנת 1912 הוסר מצע הדשא אשר עליו ניצבו המגן והתומכים והמוטו שונה לכיתוב הפשוט "אוסטרליה". צבעי העטרה גם הם שונו מכחול ולבן לכחול וזהב. לסמל נוסף גם רקע של שני ענפי שיטה זהובה אך רקע זה אינו חלק מתיאור שלט האצולה.
עיצוב > המגן

המגן הוא מוקד שלט האצולה, במרכזו מצויים סמלי מדינות אוסטרליה: בחלקו העליון של השלט, משמאל לימין מיוצגות ניו סאות' ויילס, ויקטוריה וקווינסלנד, ובחלקו הדרומי, משמאל לימין: דרום אוסטרליה, אוסטרליה המערבית וטסמניה. סביב המגן ישנו גבול לבן עם תבנית פרוות סמור. על בסיס מגן זה עוצב  הנס המלכותי האוסטרלי, של אליזבת השנייה.
עיצוב > המגן > סמלי המדינות

סמל ניו סאות' ויילס - צלב ג'ורג' הקדוש משובץ באריה וכוכבים בזהב.
סמל ויקטוריה - צלב הדרום ומעליו כתר אדוארד הקדוש.
סמל קווינסלנד - צלב מלטזי כחול ובמרכזו כתר אדוארד הקדוש.
סמל אוסטרליה הדרומית - העקעק המציץ האוסטרלי.
סמל אוסטרליה המערבית - הברבור השחור.
סמל טסמניה - אריה אדום הולך.
עיצוב > הציצה והעטרה

מעל המגן מצוי "כוכב חבר העמים" בעל שבעה הקצוות (הקרוי גם "כוכב הפדרציה") מעל עטרה של זהב וכחול. ששת קצוות הכוכב מסמלים את שש מדינות אוסטרליה והקצה השביעי מסמל את הטריטוריות השונות של אוסטרליה וכל מדינה עתידית.
עיצוב > התומכים

הקנגורו האדום והאמו אשר תומכים במגן הם בעלי החיים המסמלים את אוסטרליה (באופן לא רשמי), בשל היותם ילידי אוסטרליה וייחודיים ליבשת. שני בעלי חיים אלה אינם מסוגלים ללכת אחורנית, ועל כן הם מסמלים את הקידמה של אוסטרליה.
עיצוב > החלקה

ברקע הסמל מצוי צמח השיטה הזהובה - הפרח המסמל את אוסטרליה, אף על פי שתיאורו של הצמח אינו התיאור הבוטני המדויק.
עיצוב > המוטו

בתחתית הסמל מצוי קלף ועליו שם המדינה אוסטרליה.
שימוש

השימוש בסמל אוסטרליה נועד על מנת לזהות את סמכותו של הממשל האוסטרלי ואת נכסיו, בהתאם לכך, אין לעשות כל שימוש בסמל כאשר הוא עשוי לרמוז על הסכמה, מימון או אימוץ מטעם חבר העמים. השימוש בסמל בידי אזרחים או חברות פרטיות נדיר ואינו מאושר בקלות, אולם ישנו אישור למספר גופי ספורט לעשות שימוש בסמל כמו גם בפרסומים חינוכיים. השימוש בסמל ללא אישור הוא הפרה של סעיף 53 (c) (d) ו-(e) של חוק הגנות הסחר (1974), סעיף 145.1 של חוק העונשין (1995) וסעיף 39 (2) של חוק הסימון המסחרי (1995). יבוא מוצרים הנושאים את הסמל הוא הפרה של תקנות המכס (יבוא אסור).
בנוסף לגרסת הצבע המלא (המופיעה למעלה) קיימות עוד תשע גרסאות בשחור-לבן לשימוש רשמי.
סמל אוסטרליה הוא הבסיס לדגל האישי של מלכת אוסטרליה ומאז 1973 גרסה מעט שונה היוותה את הבסיס לחותם הגדול של אוסטרליה.
סמל אוסטרליה משמש גם כסמל הדרגה של מספר דרגות נגדים בכוחות המזוינים של אוסטרליה.
מדינות וטריטוריות

ניו סאות' ויילס
ויקטוריה
קווינסלנד
אוסטרליה הדרומית
אוסטרליה המערבית
טסמניה
הטריטוריה הצפונית
טריטוריית הבירה האוסטרלית
ערים

אדלייד
בריזבן
דרווין
הובארט
מלבורן
סידני
פרת'
ראו גם

דגל אוסטרליה
המנון אוסטרליה
הנס המלכותי של אוסטרליה
הערות שוליים

↑  The Armorial Ensigns of the Commonwealth of Australia 1980. Commonwealth of Australia ISBN 0-642-04793-6
↑  Letter from William Gullick to Atlee Hunt, 10 July 1908
| סמלי אוסטרליה |
| --- | --- | --- |
| דגלים לאומיים | סמל אוסטרליה |  |
| סמלי המדינות | אוסטרליה הדרומית • אוסטרליה המערבית • ויקטוריה • טסמניה • ניו סאות' ויילס • קווינסלנד |  |
| טריטוריות | הבירה האוסטרלית • הטריטוריה הצפונית • אי חג המולד • איי קוקוס • נורפוק |  |
| סמלי מדינות אוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטרליה • איי מרשל • איי שלמה • אינדונזיה • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו •  ניו זילנד (איי קוק • ניואה) • סמואה • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| שטחים תלויים | אי הפסחא • אי חג המולד • איי מריאנה הצפוניים • איי קוקוס • בוגנוויל • גואם • הוואי • טוקלאו • ואליס ופוטונה • נורפוק • סמואה האמריקאית • פולינזיה הצרפתית • פיטקרן • קלדוניה החדשה |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
המגן
הציצה והעטרה
סנט וינסנט והגרנדינים במשחקים האולימפיים

סנט וינסנט והגרנדינים משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת סיאול (1988). ערב אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אף ספורטאי ממדינה זו לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיע האתלט אזוורט קומבס, שהעפיל לשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר באולימפיאדת אטלנטה (1996) וסיים במקום ה-11.
סנט וינסנט והגרנדינים מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
ראו גם

סנט וינסנט והגרנדינים במשחקים האולימפיים לנוער
סכסוך איודיה

מסגד באבור בתצלום מהמאה ה-19
סכסוך איודיה הוא סכסוך דתי, פוליטי וחברתי בהודו, שבמרכזו אתר בעיר איודיה (אנ') שבמדינת אוטר פרדש בהודו שגודלו כ-12 דונם, הנחשב לאחד מסמלי המתיחות הדתית בין הרוב ההינדואי במדינה למיעוט המוסלמי. במקום, הנחשב במסורת ההינדואית כמקום הולדתו של האל ראמה, שכן מסגד על שם באבור במשך מאות שנים, וההינדואים מאמינים כי שכן בו מקדש הינדואי לפני שנבנה בו מסגד. המסגד הוחרב במהומות של ההינדוטבה בשנת 1992, וב-2019 הוקם באתר מקדש הינדואי. אתר המסגד נחשב בעיני לאומנים הינדואים לסמל לשלטון האימפריה המוגולית, תקופה שנתפשת כעידן של דיכוי ההינדואים בידי השליטים המוסלמים.
מסגד באבור נהרס במהלך עצרת פוליטית של ההינדוטבה ב-6 בדצמבר 1992 ועורר גל מהומות של מוסלמים בכל רחבי הודו. לאחר מכן הוגשו לבית המשפט העליון באללהאבאד מספר תביעות בעלות על הקרקע.
בספטמבר 2010 פסק בית המשפט העליון של אללהאבאד כי על פי ממצאים ארכאולוגיים שהוצגו לפניו, במקום הולדתו של האל ראמה על פי המסורת ההינדואית שכן מקדש הינדואי, והמסגד נבנה במקומו. בית המשפט פסק כי שליש מהקרקע, בחלק המרכזי באתר, ישמש לבניית מקדש לראמה. שליש נוסף ישמש לבניית מסגד מוסלמי, ושליש ישמש כמקדש לקבוצה מקומית של בני דת הווישנויזם.
כל הצדדים ערערו לבית המשפט העליון של הודו, והרכב בן חמישה שופטים דן בערעור. ב-9 בנובמבר 2019 ביטל בית המשפט העליון של הודו את פסק דינו של בית המשפט קמא והורה על מסירת האתר כולו להקדש שיבנה בו מקדש הינדואי. כמו כן הוא הורה לממשלת הודו להעניק מגרש חלופי בן 20 דונם למועצת הווקף המוסלמית של אוטר פרדש, כדי לבנות בו מסגד חדש, במקום מסגד באבור שנהרס ב-1992. הממשלה הקצתה אתר בכפר דאניפור (אנ'), במרחק נסיעה של כ-30 ק"מ מהאתר המקורי.
רקע דתי והיסטורי

ליבת הסכסוך באיודיה היא חלקת קרקע בה נולד האל ראמה, על פי המסורת ההינדואית. ראמה הוא אחד האלים ההינדואים הנערצים ביותר ונחשב לגלגול השביעי של האל וישנו. על פי הראמאיאנה, ראמה נולד בעידן הקרוי "טרטה יוגה", שהתקיים לפני כ-7,000 שנה.
כתבי דת הינדואים שנכתבו בין המאה ה-11 למאה ה-14 מתארים את איודיה כאתר עלייה לרגל של מאמיני ראמה.
מסגד באבור (שהיה קרוי בפי תושבי המקום "מסג'יד בברי") נבנה ככל הנראה בשנת 1528 על ידי קצין בצבא המוגולי, בהוראתו של באבור. בדו"ח של חברת הודו המזרחית הבריטית משנת 1814 מתואר המסגד ובו כתובת המעידה על תאריך בנייתו. כמו כן נכתב בדו"ח שבתחילת המאה ה-18 המושל המוסלמי אורנגזב הרס מקדש הינדואי שהיה ליד המסגד על מנת להרחיבו. טענה זו מופיעה גם בכתביו של כומר ישועי שסייר באתר באותה עת.
המסגד אינו מוזכר בכתבים עתיקים אחרים אודות איודיה, וגם לא בספר קורות חייו של באבור. בספרים אחדים, בהם ספר שנכתב על ידי בתו של בהאדור שאה הראשון, נאמר כי המוסלמים ששלטו באוטר פרדש נהגו להרוס מקדשי אלילים הינדואים ולהקים במקומם מסגדים.
באיודיה בוצעו במהלך השנים חפירות ארכאולוגיות שניסו למצוא שרידים של מקדש הינדי מתחת למסגד. חפירות ראשונות בוצעו על ידי הראג' הבריטי באמצע המאה ה-19. אלכסנדר קנינגהם (אנ') ערך חפירות באתר בשנים 63–1862 אך לא מצא עדויות למקדש כלשהו. חפירות נוספות נערכו בסוף המאה ה-19, וכן במסגרת מספר סקרים ארכאולוגיים שנערכו משנת 1969 עד 1980.