stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הראל דדון
קריירה

דדון החל את פעילותו במחלקת הנוער של מועדון מכבי בית דגן, החל מכיתה ד' ועד כיתה י"א. בכיתה י"ב עבר לשחק בנוער של הפועל חולון. בשנה שלאחר מכן המשיך לשחק בנוער שנה נוספת כחריג גיל. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות הלאומית ועלתה לליגת העל לנוער. דדון תרם רבות לעליית הקבוצה עם מספר משחקים בהם קלע יותר מ-50 נקודות. במשחק העלייה קלע 57 נקודות מתוכם 17 שלשות.
בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובכיתה י"ב תחת המאמן נדב זילברשטיין זכה עם נבחרת בית הספר באליפות התיכונים לעונת 2015/16. במשחק הגמר נגד תיכון בליך רמת-גן נבחר ל-MVP. במשחק קלע 31 נקודות, וקלט 10 ריבאונדים.
במאי 2017 חתם דדון ל-4 שנים בהפועל חולון. את הופעת הבכורה בקבוצת בוגרים ערך בעונת 2017/18. בעונה זו הפועל חולון זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון על מכבי תל אביב. באותה עונה הקבוצה הפסידה למכבי תל אביב בסדרת הגמר של אליפות המדינה. בעונה לאחר מכן שיחק בהפועל חולון ובמקביל במסגרת הכרטיס הכפול גם בקבוצת מכבי בת ים מהליגה הארצית.
 בעונת 2019/20 הושאל ל-מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. עקב משבר הקורונה חזר לשחק בהפועל חולון עד תום העונה. לקראת עונת 2020/21 חזר לשחק במכבי הוד השרון. לקראת עונת 2021/22 חתם בקבוצת א.ס. רמת השרון.
באוגוסט 2022 חזר להפועל חולון. בדצמבר 2022, לאחר שלא קיבל דקות משחק, ביקש להשתחרר מהקבוצה, וחתם במכבי עירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
הערות שוליים

↑  לאחר 7 שנים - הגביע חזר לגימנסיה, באתר עריית ראשון לציון
↑  שמוליק מזרחי, חממה סגולה: מכבי בת-ים משתפת פעולה עם חולוניה, באתר mynet, ‏14 באוגוסט, 2017
↑  הראל דדון הצטרף למכבי רמת גן מהלאומית, באתר ערוץ הספורט, 8 בדצמבר 2022
העדפה נגלית

העדפה נגלית היא תאוריה ושיטה בכלכלה המשמשת להשוואת בחירות שנעשו על ידי אנשים, כדי להשוות בין תוצאות של דרכי מדיניות שונות על ההתנהגות הצרכנית. השיטה מניחה שהעדפותיהם של צרכנים ניתנות לגילוי על ידי התבוננות בבחירות הקנייה שלהם. כלומר מי שמוכן לשלם יותר בעבור משהו, מעדיף את הדבר הזה על דברים אחרים.
תורת ההעדפה הנגלית נוצרה בעקבות תאוריות של ביקוש צרכני אשר התבססו על ההנחה שלצרכנים יש פונקציות תועלת אותן הם שואפים למקסם. בעוד ההנחה של מקסום של פונקציית תועלת לא הייתה שנויה במחלוקת, נותרה הבעיה שאיננו יודעים מהי פונקציית התועלת שעל פיה הצרכן מתנהג. תורת ההעדפה הנגלית נועדה לסייע במשימה זו, על ידי אמידת פונקציית התועלת על סמך ההתנהגות של הצרכנים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במאמר שפרסם הכלכלן האמריקאי פול סמואלסון בשנת 1938, הוצג לראשונה המושג שנקרא מאוחר יותר "העדפה נגלית". באותו מאמר המושג נקרא: "נבחר על פני" (Selected Over). באותו מאמר הוא גם תיאר את מה שלאחר מכן נודע כ"האקסיומה החלשה של ההעדפה הנגלית" (WARP).
בשנת 1948 פרסם סמואלסון מאמר נוסף המבוסס על עבודה של ליטל (Little), אשר מתאר כיצד ניתן לבנות עקומות אדישות במקרה של שני מוצרים, על סמך העדפה נגלית ובחירות נתונות של הצרכן. בשנת 1950 הת'אקר (Hauthakker) הוכיח שניתן באופן תוארטית לעשות עבור כל מספר של מוצרים, ולא רק עבור שניים. הת'אקר עשה זאת על ידי הרחבת יחס ההעדפה הנגלית הישירה, ליחס ההעדפה הנגלית המוכר לנו היום, הכולל גם העדפה נגלית עקיפה (ראו להלן: "מושגי יסוד").
בשנת 1953, התאוריה הבסיסית של התנהגות צרכנית במונחים של העדפה נגלית הייתה כבר מגובשת למדי, אם כי לא לגמרי; תרומות נוספות לתחום בשנות ה-60 וה-70 סייעו לגבש אותה יותר.
הגדרה ותאוריה > מושגי יסוד

נניח שבפני צרכן יש קבוצת סלי מוצרים (קבוצת תקציב) מהם הוא יכול לבחור אחד, בהם הסל  a והסל  b.
אם הצרכן בוחר בסל  a על אף שיכל לבחור בסל  b, אז נאמר ש: " a התגלה ישירות כעדיף על  b".
נניח כעת בנוסף שבתצפית נוספת, יכל הצרכן לבחור בסל אחד מתוך קבוצת סלי מוצרים, הכוללת את סל  b ואת סל  c ואינה כוללת את סל  a.
אם הצרכן בחר בסל  b על אף שיכל לבחור בסל  c, אז נאמר ש- b התגלה ישירות כעדיף על  c, ובנוסף נאמר ש: " a התגלה בעקיפין כעדיף על  c". גם אם מדובר בשרשרת ארוכה יותר של בחירות, כלומר, אם ראינו ש- x_{0} התגלה ישירות כעדיף על  x_{1},  x_{1} על  x_{2},  x_{2} על  x_{3} ... ו- x_{n-1} על  x_{n}, נאמר גם כן ש- x_{0} התגלה בעקיפין כעדיף על  x_{n}.
באופן כללי, אם סל  x התגלה כעדיף ישירות או בעקיפין על סל  y, נאמר ש- x התגלה כעדיף על  y, והסימון המקובל לכך הוא:  x\succeq y.
בדרך כלל ההנחה היא שהמוצרים הנידונים הם טובים בעיני הצרכן, ולכן נהוג להניח שהעדפותיו הן מונוטוניות - הוא מעדיף כמות גדולה יותר מכל אחד מהמוצרים.
תחת הנחה זו, מגדירים גם את המונחים הבאים:
אם העלות של סל  a גדולה-ממש מהעלות של סל  b, והצרכן בכל זאת בחר בסל  a, נאמר ש: " a התגלה ישירות כעדיף-ממש על  b".
אם קיימת סדרה  x_{0},x_{1},x_{2},x_{3}...x_{n} של סלים כך שלכל  i\in {1,2...n} מתקיים:  x_{i-1} התגלה ישירות כעדיף על  x_{i}, וכן באחד לפחות מה- i-ים התגלה ישירות כעדיף-ממש, אז נאמר ש: " x_{0} התגלה בעקיפין כעדיף-ממש על  x_{n}".
ובאופן כללי, אם סל  x התגלה כעדיף-ממש ישירות או בעקיפין על סל  y, נאמר ש- x התגלה כעדיף-ממש על  y, והסימון המקובל לכך הוא:  x\succ y.
הגדרה ותאוריה > האקסיומות החלשה והחזקה של ההעדפה הנגלית (WARP ו-SARP)

במהלך השנים פותחו קריטריונים המבוססים על העדפה נגלית, שנועדו לבחון האם הצרכן עקבי (consistent) בבחירותיו. שתיים מהידועות שבהן הן האקסיומה החלשה של ההעדפה הנגלית (WARP) והאקסיומה החזקה של ההעדפה הנגלית (SARP).
לפי האקסיומה החלשה של ההעדפה הנגלית, נאמר שהצרכן מתנהג בצורה עקבית אם לא קיימים שני סלים  a ו- b, כך ש- a התגלה כעדיף על  b וגם  b התגלה כעדיף-ממש על  a, באותם התנאים. אקסיומה זו מניחה שהעדפותיו של הצרכן מקיימות מונוטוניות (ולא רק מונוטוניות-חלשה), כלומר היא מניחה שאם כמות כל אחד מהמוצרים בסל  x אינה קטנה מאלו שבסל  y, וכן קיים מוצר אחד שבו הכמות שבסל  x גדולה-ממש מזו שבסל  y, אז  x עדיף-ממש על  y (כלומר:  u(x)>u(y)).
לפי האקסיומה החזקה של ההעדפה הנגלית, נאמר שהצרכן מתנהג בצורה עקבית אם לא קיימים שני סלים  a ו- b, כך שכל אחד משניהם התגלה כעדיף על השני. אקסיומה זו מניחה שאין שני סלים אשר הצרכן אדיש ביניהם, לכן אם הוא בחר ב- x על פני  y, הוא בהכרח מעדיף-ממש את  x על  y (כלומר:  u(x)>u(y)), לכן לא ייתכן שהוא יבחר ב- b על פני  a.
בעולם המחקר ההנחה הרווחת בדרך כלל היא האקסיומה החלשה של ההעדפה הנגלית, ולא החזקה.
ביקורת

מספר כלכלנים הביעו ביקורת על רעיון ההעדפה הנגלית מסיבות שונות:
בשנת 1938 הציג סמואלסון את תאוריית ההעדפה הנגלית כאלטרנטיבה לתאוריית התועלת, אך לאחר מכן בשנת 1950 הדגים ששתי התאוריות הן אקוויוולנטיות (שקולות) אחת לשנייה, והשתמש בשקילות של רעיון ההעדפה הנגלית לרעיון התועלת על מנת לתקף את ההעדפה הנגלית, על אף שבמקור טען שהן מתחרות אחת של השנייה.
בעוד במקרים תאורטיים ניתן לראות בדיוק מהן האפשרויות שעמדו בפני הצרכן עליהן הוא ויתר, ולכן בחירתו בפועל התגלתה כעדיפה עליהן, במציאות קשה לאמוד מהן האפשרויות בפניהן עמד ואותן שקל הצרכן, ולכן קשה ליישם את רעיון ההעדפה הנגלית.
בנוסף להנחה שהצרכן הוא עקבי, תורת ההעדפה הנגלית מניחה גם "קביעות" (Constancy) של העדפותיו של הצרכן, כלומר שהעדפותיו אינן משתנות לאורך זמן (שהרי בחירותיו נעשות בזמנים שונים). בעוד את ההנחה שהצרכן עקבי ניתן להצדיק בכך שצרכן אינו עקבי מתנהג בצורה לא רציונלית, הרי שאין דרך להצדיק את הנחת הקביעות, שכן אין דבר לא-רציונלי בשינוי ההעדפות לאורך זמן.
ביקורת > ביקורת החישוביות של סטיב קין

הכלכלן האוסטרלי סטיב קין תוקף את התאוריה בגלל הסיבוך החישובי שלה שגדל במהירות והופכת אותה ללא ישימה. קין טען כי ניסויים שנעשו כדי לנסות לאמת את התאוריה עם נסיינים אנושיים הסתיימו בכישלון כאשר כמות המוצרים להשוואה הייתה 8 מוצרים. כדי לאפשר את נכונות התאוריה יש צורך בסוג של "טשטוש" שבהם העדפות של הצרכנים לאורך עקומות האדישות הן מעט רנדומליות.
התאוריה מניחה במפורש הנחות כמו רציונליות של הצרכנים, אבל היא מניחה בצורה משתמעת גם כוח חישוב אינסופי, דבר שמתנגש בתחום מחקר אחר של יעילות של חישובים. קין טוען כי דבר זה גורם לתאוריה להיות "מודל צעצוע" שמתאים ל-2 מוצרים, אבל ניסיון להרחיב אותו לחיים האמיתיים נכשל.
קין מציין כי התאוריה מוצגת כמעט תמיד כהשוואה בין שני מוצרים בלבד, וכי כאשר מעלים את כמות המוצרים, כמות ההשוואות בין סלים שונים עולה בקצב גבוה שלא מאפשר לבצע השוואה בין סלים. אם מציגים את התאוריה עם ערכים בדידים, כמו "0,1,2,3 בננות" במחיר בננה של 2 שקלים, מול "0,1,2,3,4 תפוזים" במחיר תפוז של 3 שקלים. צרכן שרוצה לבצע השוואה בין סלים שונים כאלה צריך לבחור בין 20 אפשרויות (5*4) לדוגמה הסל  "0 תפוזים ו-1 בננה ב-2 שקלים",  "0 תפוזים, ו-3 בננות ב-6 שקלים", "2 תפוזים, ו-1 בננות ב-8 שקלים", וכך הלאה.
אם רוצים להשוות סלים שיכולים להכיל 3 מוצרים, מספר הסלים האפשריים עולה במהירות. לדוגמה אפשרות לקנות בין 0-5 תפוחים, תוביל לצורך להשוות בין 100 סלים שונים. מדובר בבעיה חישובית שגדלה באופן מעריכי - הוספה של עוד מוצר לסל שאולי נרצה לקנות, בכמות אפשרית של n פריטים, גורמת להכפלת מספר הסלים האפשריים ב-n. בכמות מעשית של פריטים - נניח השוואה בין 100 סוגי מוצרים שונים שמכל אחד מהם נחליט אם לקנותו בכמות 0 או 1, נקבל שכמות הסלים שצריך להתחשב בהם היא 2 בחזקת 100. הצרכן צריך לבצע השוואה של 2 בחזקת 100 אפשרויות שונות. מספר זה הוא 1.2676506 × 10 בחזקת 30. כלומר 1,267,650,600,000,000,000,000,000,000,000 אבל מספר זה גדול מגילו של הייקום בשניות (4.09968 × 10 בחזקת 17) צרכן שירצה להשוות בין כל הסלים הלאה ולהקדיש שנייה אחת להשוות בין כלי שני סלים יצרך לחיות מאות מיליארדי שנים. אפילו למחשב על הדבר ייקח זמן ארוך יותר מגיל היקום. כמות של 100 סוגי מוצרים שונים היא למעשה קטנה למדי. בסופרמקט מודרני יש עשרות אלפי סוגי מוצרים.
מכאן שאנשים אמיתיים לא באמת מחשבים את כל אפשרויות של עקומות אדישות ומכאן גם שהתאוריה עצמה לא נכונה ואפילו קשה לקבל אותה כמשל כלשהו. במקום זאת קין טוען Aאנשים במציאות מבצעים כל מיני היורסטיקות או קיצורי דרך מחשבתיים. לדוגמה אנשים משווים בין סלים עם סוגי ירקות שונים, או העדפה לקסיגורפית שבה יש עדיפות קטגורית לפריטים מסוימים.
הערות שוליים

↑  P. A. Samuelson, "A Note on the Pure Theory of Consumer's Behaviour", Economica (New Series), Vol. 5, No. 17 (Feb., 1938) pp. 61-71
↑  P. A. Samuelson, "Consumption Theory in Terms of Revealed Preference", Economica (New Series), Vol. 15, No. 60 (Nov., 1948), pp. 243-253
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581311405171  LCCN: sh2010015479 
אם סל  b התגלה כעדיף על סל  a (כפי שקרה כשקו התקציב היה B ו- b נבחר), אז לפי WARP לא ייתכן ש- a יתגלה כעדיף-ממש על סל  b (לא ייתכן שבהינתן קו תקציב 'B, ‏ a ייבחר)
הפיזיקה של הבלתי אפשרי

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  מיצ'יו קאקו
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע פופולרי
 הוצאה
 הוצאה:  דאבלדיי 
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  304
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אריה ניר הוצאה לאור
 תרגום:  ד"ר אוריאל גבעון
 סדרה
 ספר קודם:  Parallel Worlds 
 הספר הבא:  הפיזיקה של העתיד 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002723565
 
הפיזיקה של הבלתי אפשרי: מסע מדעי לעולמם של הפייזרים, שדות-הכוח, הטלפורטציה והמסע בזמן הוא ספר מדע פופולרי שנכתב על ידי הפיזיקאי פרופסור מיצ'יו קאקו, ממייסדיה של תורת המיתרים, העוסק בבחינת הבסיס המדעי של המדע הבדיוני. בספר נבחנות פנטזיות פופולריות כגון מסע במהירות הגבוהה ממהירות האור, קריאת מחשבות ורבות אחרות, בשאלה האם כל אותן פנטזיות הן בגדר מדע בדיוני בלבד או ניתנות למימוש.
על פי קאקו, מטרת הספר היא לבדוק אילו טכנולוגיות נחשבות כיום כ"בלתי אפשריות" אך יכולות להיות שכיחות בעתיד הרחוק.
הספר זכה לפופולריות רבה והיה לרב-מכר.
חקר הבלתי אפשרי

מיצ'יו קאקו יוצא מתוך נקודת הנחה שהבלתי אפשרי יחסי, וטוען שאנו מסתכנים כשאנו מתעלמים מהבלתי אפשרי. הוא מציג באופן שיטתי עוד ועוד דוגמאות על דברים שהוכרזו כבלתי אפשריים, לכאורה, והופרכו.
קאקו אף מציין שבאופן אירוני חקר הבלתי אפשרי קידם את המדע.
קו מנחה בספרו היא אמרתו של ט"ה וויט: כל מה שאינו אסור חייב להתקיים. כלומר, כל עוד אין חוק פיזיקלי האוסר תופעה כלשהי, הרי שייתכן שנגלה שהיא אכן קיימת.
קאקו גם מצטט את אלברט איינשטיין: "אם רעיון לא נשמע מגוחך בפעם הראשונה ששומעים עליו - אין לו סיכוי.
3 קבוצות של בלתי אפשרי > קבוצה II

מעבר למהירות האור- מסע בין-כוכבי, גם במהירות האור, יצריך עשרות, מאות ואף אלפי שנות מסע, הרבה מעבר לתוחלת החיים הממוצעת של האדם. על כן, האפשרות היחידה למימוש שאיפה זו הוא התגברות על מחסום מהירות האור, כפי שניתן לראות בסרטי מדע בדיוני רבים, ביניהם מלחמת הכוכבים ומסע בין כוכבים. חוקי הפיזיקה אינם סותרים את האפשרות כי ניתן לפרוץ את מחסום מהירות האור, אם כי הדבר נמצא בקצה הבנתנו את הטבע, אין האנושות חסרה את הידע הנדרש לבניית טכנולוגיה כזו. אפשרויות שהועלו בפרק הן הינע הדחס - מנוע שדוחס ומעוות באופן קיצוני את מרחב-הזמן וגורם לו לנוע אל כלי הטיס שנשאר במקומו, כמו מנוע עיוות במסע בין כוכבים. עוד אפשרות היא יצירת חור תולעת ושימוש באנרגיה שלילית (ההודפת דברים) כדי לעבור בו וכך להתגבר על מכשול המרחק.
מסע בזמן- הפרק דן בעובדה כי לכאורה לא קיימת סתירה בין מסע בזמן לבין חוקי הפיזקה הידועים לנו. ניתן "לקפוץ" לעתיד כשהזמן מאט במהירויות גבוהות, דבר זה כבר אירע בעבר. עם זאת, מעט מאוד ידוע לגבי מסע בזמן אל העבר, כיוון שהדבר נוגד את עיקרון הסיבתיות.
יקומים מקבילים - הפרק דן בשערה לפיה יקום יכול לצוץ מנקודה וירטואלית במרחב זמן, בכל זמן נתון, בהינתן תנאים מסוימים ולהתפתח ליקום משל עצמו. כך שאולי, למעשה, אנו רק חלק מיקום-על הכולל מספר עצום של יקומים מקבילים, שאולי חוקי הטבע שונים בהם. מדובר על אופי היקומים המקבילים, תאוריית העל-מיתר ואפשרות של מסע בין יקומים.
3 קבוצות של בלתי אפשרי > קבוצה III

מכונת תנועה מתמדת - הפרק דן במכונת תנועה מתמדת, הקרויה בלטינית פרפטואום מובילה (Perpetuum Mobile), מכונה המייצרת את אותה כמות אנרגיה שמושקעת בה, כלומר, בעלת נצילות של 100%, חסרת אנטרופיה לחלוטין. במכונה מעין זו יש בה מן הסתירה של החוק השני של התרמודינמיקה. ויש אף שהגדילו לעשות ודיברו על מכונה המייצרת אנרגיה בעודף- יותר ממה שמושקע בה - דבר הסותר בצורה בוטה את חוק שימור האנרגיה והמסה. כלומר, או שהדבר באמת אינו אפשרי או שעלינו לשנות את הבנתנו את הפיזיקה.
ראיית הנולד - בפרק דן ביכולת חיזוי העתיד, האופיינית לנביאים ואשר מוכרת במיוחד מכתבי הקודש של דתות רבות בעולם, אך למרות זאת, איננה נראית סבירה לאור סתירתו את עיקרון סיבתיות. הפרק דן גם בטבעו של האנטי חומר שהוא, למעשה, חומר רגיל שנע אחורה בזמן, אך כאמור יש בדבר מן הסתירה של עיקרון הסיבתיות. על כן, קאקו טוען כי  דבר זה אינו אפשרי כלל ואם יוכח אחרת, זה יגרום לזעזוע עמוק בעולם הפיזיקה.
לסיווג זה חשיבות רבה כיוון שגם שהרבה מן הטכנולוגיות שמדענים בימינו סבורים שהן בלתי אפשריות, הן למעשה בלתי אפשריות רק לתרבויות לא מפותחות מספיק. כך, לדוגמה, אם מדענים טוענים שביקור של חוצנים אינו אפשרי משום שהמרחקים בין הכוכבים עצומים, לדעתו, ייתכן וציוויליזציה מתקדמת תוכל לקיים דבר כזה בעתיד. קאקו חוזה כי בסופו של עניין נשיג את הדברים הללו.
הקהילה היהודית באפינגן

אבן חופה בבית הכנסת הישן באפינגן
ראשיתה של הקהילה היהודית באפינגן (Eppingen, במדינת באדן-וירטמברג בגרמניה) במחצית הראשונה של המאה ה-14. לאחר מלחמת שלושים השנים התרחבה הקהילה, וב-1839 כללה 220 אנשים ובית כנסת, בית ספר יהודי (1825-1868) ובית קברות יהודי נפרד. במחצית השנייה של המאה ה-19 חלה ירידה דמוגרפית בקהילה, הקהילה נכחדה עם רדיפות היהודים בתקופת הנאציזם.
תולדות הקהילה

יישוב יהודי התהווה לראשונה באפינגן במאה ה-14. עם הרדיפות בזמן "גזירות המגפה השחורה" (1348) חרבה הקהילה והיהודים נדדו לאופפר והיילברון. במרוצת המאות הבאות ישבו במקום יהודים אחדים שקיבלו חסות משליטי העיר.
בסוף המאה ה-17 כבר ישבו בעיר 16 משפחות. הקהילה הייתה מסונפת לרב ולקהילה בוורמס, ואנשיה נקברו בבית העלמין היהודי בעיר, עד פתיחת בית העלמין באפינגן (1738) ששימש גם את הקהילות הסמוכות. התפילות התקיימו בתחילה בבניין באוניברסיטה העתיקה, המכונה עד היום אצל תושבי המקום Alte Judenschule, "בית הספר היהודי הישן". לאחר סדרת הטרדות מצד נוצרים מקומיים עברו התפילות להתקיים בביתו של חבר הקהילה לב מאייר, ובשנת 1772 נבנה בית כנסת בעיר שכלל שתי דירות מגורים למורה ולשמש. עם התרחבות הקהילה נחנך באוקטובר בשנת 1873 בית הכנסת החדש באפינגן.
בשנת 1827 נוסד בית ספר יסודי יהודי בעיר, שבראשו עמד במשך 45 שנים רצופות יחזקאל שלזינגר, תלמידו של 'רב המדינה' יעקב אטלינגר. יהודי אפינגן בתחילת המאה ה-20 התפרנסו בעיקר מסחר בבקר, טבק, חנוונות ומתוצרת חקלאית. עם ראשי הקהילה במחצית השנייה של המאה נמנה מאייר שטראוס, שהנהיג חידושים ברוח הרפורמה למגינת לב חברי הקהילה החרדים, שתלו בו את אשמת ההידרדרות הרוחנית והמוסרית בקהילה.
בשיאה מנתה הקהילה 222 נפשות בשנת 1842 (7 אחוז מתושבי העיר). לאחר שנת 1880 החל תהליך התמעטות בקהילה שנמשך ביתר שאת במאה ה-20. עם עליית היטלר לשלטון נשארו באפינגן 60 יהודים בלבד. הנטישה מהעיר שהייתה מתונה למדי בשנים הראשונות, הלך וגדל עם החרפת הרדיפות. 17 מיהודי העיר היגרו לארצות הברית ו-23 התפזרו לערים בגרמניה.
לאחר ליל הבדולח שבמהלכה הועלה בית הכנסת באש היגרו מהעיר רוב התושבים היהודים, לבד מארבעה שגורשו וכן שתי יהודיות שנישאו לגרמנים.
כזכר ושריד לקהילה היהודית עדיין נותרו על תילם בניין בית הכנסת הישן, המקווה במרתף, ואבן נישואים בחזית הבניין. בבית העלמין היהודי בעיר, שחולל קשות בשנת 1982, השתמרו מצבות עתיקות רבות. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים באפינגן.
אישים

לאופולד רגנסבורג (1834-1900), עורך דין נודע שפעל בבאדן במחצית השנייה של המאה ה-19
הלל זונדהיימר (1840-1899), היה רב ומחבר ספרים על החינוך הדתי היהודי
סלמה רוזנפלד (1892-1984), מורה ופרופסור
הערות שוליים

↑  במקורות היהודיים: עפינגן, עפינגין, עפינגען
הר בקסטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  סר ג'ורג' בקסטר 
 גובה:  2,430 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס אייזנהאואר 
 קואורדינטות:  74°22′19″S 162°32′31″E﻿ / ﻿74.372°S 162.542°E﻿ / -74.372; 162.542
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר בקסטר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר בקסטר
 
הר בקסטר (באנגלית: Mount Baxter) הוא הר הנמצא ביבשת בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר הוא 2,430 מטר.
היסטוריה

ההר נתגלה לראשונה על ידי משלחת דיסקברי שהונהגה על ידי הקצין הבריטי רוברט פלקון סקוט. הוא קרא להר על שם ג'ורג' בקסטר, שסייע למימון המסע.
הערות שוליים

1 2  COMPOSITE GAZETTEER OF ANTARCTICA (באנגלית)
הרשאן

הרשאן (בהונגרית: Harsány) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי הרשאן

יהודים הגיעו למקום במחצית הראשונה של המאה ה-18. בקהילה שנוסדה רשמית בשנת 1880 היו בית כנסת, בית קברות ואת שירותי הדת קיבלו מקהילת הייצ'בה (Hejőcsaba) (שבעבר היה כפר נפרד אך כיום חלק מהעיר מישקולץ).
בשנת 1941 גויסו גברים יהודים מהכפר לעבודות כפייה ובאפריל 1944, רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת ומשם הועברו לגטו מישקולץ. באמצע יוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בהייצ'בה שבמישקולץ.
אחרי השואה חזרו לכפר 13 ניצולים מבני הקהילה, ולא הצליחו לשקם את הקהילה. כולם עלו לישראל בתוך כמה שנים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 | 217 |
| 1880 | 107 | 1,869 |
| 1910 | 101 |  |
| 1920 | 83 |  |
| 1930 | 56 |  |
| 1941 | 53 | 2,002 |
השלהבת המסתורית של המלכה לואנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אומברטו אקו
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  Valentino Bompiani, הרקורט 
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  424
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך:  2007
 תרגום:  אריה אוריאל
 סדרה
 ספר קודם:  באודולינו 
 הספר הבא:  בית העלמין של פראג 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002588602
 
השלהבת המסתורית של המלכה לואנה (באיטלקית: La Misteriosa Fiamma della Regina Loana) הוא ספר מאת אומברטו אקו אשר יצא באיטליה בשנת 2004. שם הספר לקוח משמה של מהדורה איטלקית של אלבום קומיקס אמריקאי. הספר תורגם לעברית בידי אריה אוריאל, ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2007.
עלילה

הספר עוסק בימבו, סוחר ספרים עתיקים ממילאנו בן 59 אשר איבד את זכרונו (episodic memory) כתוצאה משבץ. בתחילת הספר הוא מסוגל לזכור כל דבר אשר אי פעם קרא, אך אינו זוכר את משפחתו, את עברו או אפילו את שמו. ימבו מחליט לחזור לבית משפחתו בעיירת ילדותו סולרה, שאותה נטש בעקבות טרגדיה משפחתית, במטרה להיווכח אם הוא יכול לגלות מחדש את זכרונותיו האבודים. מקץ ימים תמימים של חיפוש בעיתונים ישנים, בתקליטים, בספרים, בכתבי עת ובספרי קומיקס ילדותיים, לא עולה בידו לשחזר את זכרונותיו.
בחיפושו אחר זכרונותיו האבודים, הוא מצליח לשחזר את סיפור הדור והחברה של הוריו וסביו. ברגע אשר הוא מוכן לנטוש את משימתו, הוא מגלה עותק מקורי של ספר משנת 1623. ההלם אשר אוחז בו עקב מציאת הספר המקורי מסייע לו בשחזור זכרונות ילדותו. הפרק האחרון של הספר עוסק בהסבר ספרותי לתופעה שבה חולפים לנגד עיניו של אדם כל חוויות חייו. ימבו מת לפני שהוא מצליח להיזכר בפנייה של אהובתו מתקופת היותו סטודנט.
המחבר כלל בספר רבדים שונים של תרבות, ציורי קומיקס משנות הארבעים של המאה העשרים. זכרונות ההתבגרות של גיבור הספר משמשים לסופר לצורך ההצגה של האירועים והמאבקים בין הפשיסטים של מוסוליני לבין המחתרת שפעלה נגדם בנוסף ציין המחבר כי זהו הספר האחרון שהוא מתכוון לכתוב.
השלג הלבן של רוסיה

| --- | --- |

 בימוי:  Yuri Vyshinsky 
 תסריט:  אלכסנדר קוטוב 
 שחקנים ראשיים:  Aleksandr Yakovlevich Mikhailov Boris Galkin נטליה גונדרבה Vladimir Samoylov Krystyna Mikołajewska 
 מוזיקה:  Aleksandr Flyarkovsky 
 צילום:  Sergei Vronsky 
 מדינה:  ברית המועצות 
 חברת הפקה:  מוספילם 
 הקרנת בכורה:  1980 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
השלג הלבן של רוסיה (ברוסית: «Белый снег России») הוא סרט עלילתי סובייטי שביים יורי וישינסקי על פי הרומן "לבן ושחור" מאת אלכסנדר קוטוב. הסיפור מתרכז בגורלו של אלוף העולם הרביעי בשחמט, אלכסנדר אלכין, באחת התקופות הטרגיות בחייו: בשנים 1927 ל-1946, כלומר מהזכייה בתואר ועד מותו. השחמטאי הנהדר, חסר פחד לחלוטין על לוח השחמט ומוכן לשחק נגד כל יריב, מתגלה כהחלטי מדי בחיים האמיתיים ונלחם עם עצמו, עם הפחדים שלו, הדעות הקדומות והלחץ להצליח.
עלילה

הסיפור מתחיל ברגע בו בבואנוס איירס חוסה קפבלנקה משחק את המשחק האחרון על התואר העולמי. ארגנטינאים נושאים את אלכין בזרועותיהם למלון; בברצלונה, אליה מגיעה הספינה, הוא מתקבל בקבלת פנים נלהבת. אבל בצרפת, בה התגורר אלכין בשנים האחרונות, מברכים את האלוף החדש בקור רוח, למעשה, אלוף העולם הרוסי אינו נחוץ כאן במיוחד. רק המהגרים הרוסים מרוצים מאלכין, אך גם הם אינם מתעניינים במיוחד: בקבלת פנים חגיגית לכבוד האלוף אלכין נואם, בו, כאשר הוא מתפרסם בעיתוני המהגרים הלבנים, הם מכניסים קטע אנטי-סובייטי לכתבה. היחסים עם רוסיה הופרעו, וכל חייו לאחר מכן אלכין נקרע בין הרצון לחזור למולדתו לבין החששות שמעגלו הקרוב הטיל עליו.
האמביוולנטיות של המצב, הספק העצמי, יחד עם צרות אישיות ושיכרות, עושים את עבודתם - ואלכין מפסיד את משחק אליפות העולם למקס אויבה, שאיש לא ראה כמועמד רציני לכתר השחמט העולמי. נעלב מהתבוסה, הוא מוצא את הכוח לאסוף את עצמו. במקביל, היחסים עם רוסיה משתקמים ואלכין שוב הפך לאלוף העולם. אבל אז המלחמה מתחילה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מוצא את עצמו בשטח הכבוש ונאלץ לשתף פעולה עם הגרמנים. כתוצאה מכך אלכין לעולם לא ממתין לחזרה לזירת השחמט העולמית ולקיום משחק באליפות העולם עם בוטוויניק - הוא מת בחדר מלון פורטוגזי יום לאחר פרסום ההודעה הרשמית על המשחק העתידי.
שחקנים ודמויות

אלכסנדר מיכאילוב – אלכין
ולדימיר סמוילוב – קופרין
יורי קיירוב – קרילנקו
נטליה גונדרבה – נאדז'דה סרגייבנה, אשתו הרוסית של אלכין
בוריס גלקין – סאלו פלור
אלכסנדר גולובורודקו – ולנטין ווליאנסקי
כריסטינה מיכאילובסקאיה – גרייס וויסחאר
אנטולי רומאשין – צ'בישב
אלכסנדר פשוטין – סמיונוב
אולג פדורוב – מיכאילוב "זליבנוי"
וסבולוד יקוט – עמנואל לסקר
ולדימיר פיקה – פרנצ'יסקה לופי
טימופיי ספיוואק – מקס אויבה
סרגיי פולז'ייב – גנרל גרמני
סרגיי רוז'קוב - מיכאל בוטביניק
המסע הצרפתי לסרדיניה

המסע הצרפתי לסרדיניה היה מערכה צבאית קצרה שהתרחשה ב-1793 בים התיכון כחלק ממלחמת הקואליציה הראשונה, במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית. המסע היה המתקפה הראשונה של הרפובליקה הצרפתית החדשה בים התיכון, והוא כוון לאי סרדיניה, חלק מממלכת סרדיניה. סרדיניה הייתה אז נייטרלית, אך מיד הצטרפה לקואליציה האנטי-צרפתית. המבצע נכשל, כשההתקפות שהופנו לעבר קליארי בדרום  ולה מדלנה בצפון הסתיימו שתיהן בתבוסה.
המבצע הושק על ידי צי הים התיכון הצרפתי, בראשותו של אדמירל לורן טרוגה, לפי הנחיות מהוועידה הלאומית. היא הנחתה לפלוש לסרדיניה, החשובה מבחינה אסטרטגית כדי להשיג שליטה בים התיכון. עיכובים בהרכבת כוח הפלישה העניקו לסרדינים מספיק זמן להרים צבא, וכשהצי הצרפתי הגיע לעיר הבירה קליארי, הסרדינים היו מוכנים. ההתקפה הראשונה נחרבה בסערה, אך השנייה יצאה לדרך ב-22 בינואר 1793. חיילים צרפתים נחתו לאחר מכן ב-11 בפברואר, אך הפסידו ונדחקו לים בקוארטו סנט'אלנה .
מתקפה שלישית לאחר מכן נפתחה על לה מדלנה מול החוף הצפוני של סרדיניה, וגם היא כשלה, בין השאר עקב חבלה של כוחות קורסיקאים. בין החיילים הצרפתיים שנשלחו ללה מדלנה היה לוטננט קולונל נפוליאון בונפרטה. ב-25 במאי צי ספרדי כבש מחדש את האיים הקטנים סן פייטרו וסנט'אנטיוכו, המוצבים האחרונים בהם עוד שהו חיילים צרפתים בסרדיניה והחיילים נכנעו. סיום המערכה הוביל לסדרה של מרידות עממיות בסרדיניה נגד שליטי סבויה, התנתקות זמנית של קורסיקה מצרפת, ומרד בעיר הנמל טולון. (ראו המצור על טולון)