stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוגר זהוב
רבייה

הזכר והנקבה נפגשים רק למטרת הזדווגות, שטרם התרחשותה ישנו טקס חיזור קצר, ובסופה עוזב הזכר את מחילת הנקבה. ההזדווגות מתרחשת לרוב כשעה לאחר רדת החשיכה. לקראת ההמלטה חופרת הנקבה תא המלטה בעומק רב, המרופד בעשבים. משך ההיריון של האוגר הזהוב הוא 16 יממות בממוצע, הקצר ביותר בין היונקים בעלי השליה. הנקבה ממליטה פעמים אחדות בשנה, וגודל השגר נע בין ארבעה לשבעה ולעיתים אפילו תריסר ולדות שמשקלם כשני גרם.
הגורים נולדים חסרי ישע, עיוורים ועירומים וגופם ורוד. הם יונקים כשלושה שבועות. עיניהם נפתחות בגיל שבועיים וגופם מתכסה בפרווה חומה. בגיל חודש עד חודשיים מגיע האוגר הזהוב לבגרות מינית (בנקבות, לרוב, עד שישה שבועות), עוזבים את הקן, חופרים לעצמם מחילות משלהם ומתחילים להתרבות.
יכולת ההתרבות של הנקבה עצומה, בשל העובדה שהביוץ אצלה קשור בהזדווגות ולא מחזורי, בדרך כלל בתחילת הייחום, ומשום כך היא יכולה להיכנס להיריון נוסף בעת שהיא עדיין הרה ואז להמליט שתי המלטות רצופות. מחזור ייחום הוא כל ארבעה ימים ומשכו 4 עד 23 שעות.
מוצא

מוצאו של האוגר הזהוב בסוריה (אף שייתכן כי נכחד באזור זה), שם נתגלה לראשונה בשנת 1839. בשנות ה־30 של המאה ה־20 נלכדה במדבר הסורי על ידי החוקר ישראל אהרוני נקבה מעוברת אחת. מקור כל האוגרים הזהובים בשִבְיָה עד 1971 הוא מאותה אם וגוריה.
בשנת 1971 יצא מסוריה משלוח של אוגרים זהובים שהיה אמור להעשיר את המאגר הגנטי של האוגרים בשבי, אך מחקרים אחרונים לא גילו שום שינוי משמעותי במגוון הגנטי. אחת הסברות גורסת כי אותם אוגרים שנשלחו מסוריה הם צאצאים של אותה האוגרת שנתפסה על ידי ישראל אהרוני.
בסוף שנות התשעים איתרו משלחות לצפון סוריה ולדרום טורקיה פרטים של אוגר זהוב בטבע. אותן משלחות לכדו בסך הכל 19 פרטים והעבירו אותם לגרמניה, לחדש את המאגר הגנטי של האוגרים הזהובים בשבי.
יחסיו עם האדם

האוגרים שוכנים בשדות פתוחים כולל אדמות חקלאיות, שם הם גורמים נזקים לדגן שמזרעיו הם ניזונים, ולכן נחשבים כמזיקים.
האוגרים מסוגלים לנשוך בחוזקה ובתנאים של מרחב מחיה מצומצם מתפתחים ביניהם קרבות אכזריים. לעיתים טורפים הבוגרים את גוריהם. בעומדם מול אויב מתגוננים האוגרים בעוז. הצעירים משמיעים קולות צרודים צורמים ובהיתפסם הם נושכים, על כן יש לטפל בהם בזהירות ולהרגילם בהדרגה למגע יד אדם. אפשר להרימם בעור הרפוי שבעורפם.
בתרבות

ברחבי רוסיה נערך מדי שנה מרוץ הכרכרות של האוגרים. לגלגל הריצה המוכר מכל כלוב של מכרסמים מחובר בסיס בעל גלגלים, וכאשר מושם האוגר בתוך גלגל ריצה שכזה, הסגור משני עבריו, הוא מתחיל לרוץ והכרכרה דוהרת קדימה. התחרויות נערכות בתוך מסלולים שנוצקו במיוחד לשם כך.
חיית מחמד

אלברט מארש, מהנדס מאלבמה, קיבל בשנת 1946 את אחד מצאצאי הגורים שנולדו מהשגר המקורי שהשיג ישראל אהרוני בשנת 1930 עבור חוקר הטפילים שאול אדלר, במקום חוב של דולר אחד.
אלברט ראה את הפוטנציאל של המכרסם החמוד כחיית מחמד וקנה גורים נוספים. הוא הרבה את הגורים והחל לפרסם מודעות למכירה בארצות הברית ומחוץ לה. מארש מכר בתוך שלוש שנים אוגרים בסך $200,000, ששווים 2.5 מיליון דולר במושגים של 2022. מארש שילח את האוגרים בצורתם המקורית. הוא ארז כל אוגר בפחית קפה יחד עם תפוח אדמה, שסיפק מזון ומים לאוגר ושלח אותם בדואר.
בימינו האוגר נפוץ בעולם כחיית מחמד.
ראו גם

ביות האוגר הזהוב
הערות שוליים

↑  אוגר זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  "משפחת האוגרים" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 7 – "יונקים", בעריכת ה. מנדלסון ויורם יום טוב, הוצאת משרד הביטחון, 1988, עמ' 97
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539012105171  GND: 4131562-5  LCCN: sh87001258  NKC: ph493936
טופו צ'יקו

| --- | --- |

 סוג:  מים מינרליים
 יצרן:  קוקה קולה
 מוצא:  מקסיקו
 טעם:  טבעי
טופו צ'יקו (בספרדית: Topo Chico) הוא מותג של מים מינרליים מבעבעים.
היסטוריה

מקורם של מי טופו צ'יקו בחברה שנוסדה ב-1895 במונטריי שבמקסיקו. המשקה שואב את שמו מההר סרו דל טופו צ'יקו (אנ') הסמוך למונטריי.
ב-2017 רכשה קוקה קולה את טופו צ'יקו תמורת סכום של 220 מיליון דולר והביאה להרחיב את השוק שלו ולהגדיל את הפופולריות שלו, שבמקור הצטמצמה לצפון מקסיקו ולטקסס, לרחבי ארצות הברית כולו.
המשקה זוכה למעמד של משקה קאלט (פולחן).
ראנץ' ווטר הוא קוקטייל המבוסס על טקילה, מיץ ליים וטופו צ'יקו שנמזגים על קרח.
בספטמבר 2020 התפרסם שלראשונה בתולדות החברה מתכוונת קוקה קולה לשתף פעולה עם תאגיד מולסון קורס (אנ') ליצירת משקה אלכוהולי על בסיס סלרי ומי טופו צ'יקו.
סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במרץ 1914 
 פטירה:  22 באוגוסט 1999 (בגיל 85) 
 מדינה:  פולין 
 מקצוע:  רואת חשבון 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (17 ביולי 1989) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק
 
סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק (בפולנית: Stanislawa kaczmarczyk rotman;‏ 26 במרץ 1914 – 22 באוגוסט 1999) הייתה מחסידי אומות עולם, שהצילה יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה. רואת חשבון במקצועה, שפעלה בוורשה, פולין.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1946 נישאו סטניסלבה קצ'מרצ'יק ויעקב רוטמן. הם חזרו לעירם פלוצק ובשנת 1947 נולדה להם בת בשם בוז'נה. בשנת 1949 חזרו סטניסלבה, יעקב ובתם לורשה. הם חלמו להגיע ל ישראל אולם נותרו בורשה. יעקב לקה בליבו ונפטר בשנת 1980. ב-1987 החליטה סטניסלבה רוטמן לעזוב את פולין ועלתה לישראל כדי להצטרף לבתה, שעלתה לארץ שנתיים קודם לכן. ב-1995 החלה בתה בוז'נה רוטמן, לעבוד ביד ושם כמנהלת המדור הפולני של מחלקת חסידי אומות העולם. בשנת 2019 סטניסלבה הלכה לעולמה.
הכרה והנצחה

ב-17 ביולי 1989 הכיר יד ושם בסטניסלבה רוטמן-קצ'מרצ'יק כחסידת אומות העולם. שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של סטניסלבה. קברה אותר בהר המנוחות בירושלים. על קברה הוספה לוחית חסד אחרון.
ביאורים

↑  מקור: עדותה של סטניסלבה רוטמן (Stanislawa Rotman) חסידת אומות העולם
הערות שוליים

1 2  סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק, באתר יד ושם (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  עדותה של סטניסלבה רוטמן (Stanislawa Rotman) חסידת אומות העולם, באתר יד ושם
1 2  חסידי אומות העולם – סיפור בחודש, באתר המכון הפולני, ‏27 ביוני 2019
↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק".
סטניסלבה ויעקב רוטמן
קברה של סטניסלבה רוטמן קצ'מרצ'יק
מירית שם אור

| --- | --- |

מירית שם אור, 1986
 לידה:  23 באפריל 1945 (בת 79) תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  מרים שמייביץ' 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפה מועדפת:  עברית 
 בן או בת זוג:  צביקה פיק (העשור של 1970–1995) 
 צאצאים:  שרונה פיק, דניאלה פיק 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם (2020) 
 
מירית שם-אור (נולדה ב-23 באפריל 1945) היא פזמונאית וסופרת ישראלית, אשר כתבה עשרות להיטים במוזיקה הישראלית. זוכת פרס אקו"ם על מפעל חיים לשנת 2020.
ביוגרפיה

שם-אור נולדה בחיפה בשם מרים שמייביץ', ובגיל שנה עברה עם משפחתה לתל אביב. היא בתה של הסופרת והעיתונאית אורה שם-אור והאדריכל ארי שם-אור, אחותם של יובל ויונתן שם אור ודודתם של השחקנית תמר שם אור והעיתונאי בר שם-אור.
בגיל 10 ניצלה מטביעה בים, מה שהותיר לה זיכרון טראומתי.
בגיל 14, הייתה בחבורת אסקימו לימון המקורית, יחד עם בועז דוידזון.
למדה בתיכון עירוני ה' וסיימה את לימודיה בגיל 17, אחרי שהוקפצה כיתה. למדה באוניברסיטה העברית, ולא שירתה בצה"ל, בעקבות החלטת הצבא לשחרר את כל הנשים בנות המחזור שלה משירות.
בשנים 1969–1971 שימשה כתבת בתחום התיאטרון ואמנויות הבמה בעיתון "דבר", ומשנת 1979, למשך כ-5 שנים וכפרילנסרית, כתבה את הטור הקבוע "מי שבא" בעיתון "מעריב", לצד יהונתן גפן.
ב-2 במאי 2002, העלה תיאטרון הבימה את המחזמר "מרי לו" שנכתב על ידי דן אלמגור וסטיבן דקסטר על בסיס סיפור שכתבה על עצמה, לעדותה. ההפקה, אף יצאה למופעים בארצות הברית, וב-2016, הועלתה הפקה נוספת.
בשנת 2003, כתבה את שיר הפתיחה לטלנובלה הישראלית "משחק החיים", וכמו כן כתבה את מילות השיר הראשון של אוקראינה באירוויזיון, "Hasta la Vista", שהגיע למקום ה-14.
בשנת 2004, כתבה את השיר "רק אתה", הנכלל ב"חגיגה", אלבומה ה-12 של שרית חדד.
בשנת 2010, הועלה באולם נגה ביפו המחזמר "האגם", אותו כתבה על פי "אגם הברבורים" של צ'ייקובסקי. באותה שנה, השתתפה גם בפאנל התוכנית "להיות שם עם אלירז", בהנחייתו של אלירז שדה, התוכנית שליוותה את חדר החזרות של התוכנית "כוכב נולד" בעונתה השמינית.
משנת 2011, מכהנת כחברת הדירקטוריון של אקו"ם. כמו כן, לקחה חלק בפאנל השופטים בתוכנית "היכל התהילה" 2011.
באוקטובר 2021 עלה באוף ברודוויי בניו יורק, המחזמר Swan Lake Rock Opera, שיצרה עם שרונה בתה ועם צדי צרפתי, על בסיס המוזיקה של אגם הברבורים.
חיים אישיים

בשנת 1975 נישאה שם-אור לזמר והמלחין צביקה פיק וכתבה את מילות השירים של רוב להיטיו. הם הורים לשלושה: בן אחד, בנלי, ושתי בנות, דניאלה ושרונה, שהרכיבו את הצמד המוזיקלי "האחיות פיק". פיק ושם-אור התגרשו בשנת 1995. היא חותנתו של קוונטין טרנטינו מנישואיו לבתה דניאלה.
מבחר מלהיטיה

שם-אור כתבה שירים רבים שהפכו ללהיטים, מרביתם בהלחנתו של צביקה פיק, בהם: "בין האצבעות" (רותי נבון), שהיה גם שירה הראשון שהגיע למצעדים השנתיים, "לגור איתו" (ריקי גל); "חלומות מתגשמים" שהיה שיר הנושא של "כוכב נולד" בעונתו השלישית; "שיר מתוק על אהבה" (אביבה הד), "הלב" ("זה לילה סתווי") (מאיה בוסקילה), שהגיע למקום השני במצעד העברי השנתי של רשת ג' לשנת 2004 ולשישי של גלגלצ; "השיר הזה", "שוב הגשם", "זאת אהבה" (האחיות פיק); "דם חם" (שרי); "אלף נשיקות" (יהורם גאון); "שולה" (ניסים גרמה) וכן שירים רבים בביצועו של פיק: "מרי לו", "אהבה בסוף הקיץ", "הרקדן האוטומטי", "מוזיקה" ("מעלה מעלה") ועוד.
ספריה

כולם, תל אביב: א"ל הוצאה מיוחדת, 1975
תמר-הינדי, תל אביב: ביתן, תשמ"ז 1987
חברות טובות, תל אביב: תמוז-מודן, 1994
הצתה מאוחרת, רמת השרון: אשלי, 1998
כתם שחור, רמת השרון: רוטשילד, 1999
טעם החיים, תל אביב: רוטשילד, 2000 (איוריו של גוסטב דורה)
הישגים ופרסים

נבחרה לנערת החודש ב"העולם הזה"
בגיל 14, הייתה אלופת הארץ בריצה ל-60 מטר לנערות
2020, פרס אקו"ם על מפעל חיים, על "תרומתה לעושרה, לכוחה, לחיוניותה של התרבות הישראלית בכלל ולמוזיקה בפרט".
לקריאה נוספת

בתיה ברק-ורבין, ההגדה לבית פיק. במחנה, גל' 33 (13 במאי 1987), עמ' 22–23
אביבה שבי, דאלאס ברישון. ידיעות אחרונות, זמנים מודרניים, 8 באפריל 1987, עמ' 7, 23
דגנית בורובסקי, ספר מאד רגיש. מעריב, ספרות, כ' בניסן תשנ"ה, 20 באפריל 1995, עמ' 37
אריאנה מלמד. הנייר לא סובל. העיר, כ"ג בחשון תשנ"ה, 28 באוקטובר 1994, עמ' 73
גילה מצא למפל, מירית לו. מעריב, נשים, כ"ב בטבת תשנ"ה, 25 בדצמבר 1994, עמ' 6–7 (ריאיון עם מירית שם-אור לרגל צאתו לאור של ספרה)
אביטל כהן, הורמון התשוקה נשאר רדום. מלאבס (מקומון), שבועון פתח-תקווה, כ"ג בתמוז תשנ"ח, 17 ביולי 1998, עמ' 76
רוני לנגרמן, הצתה מיותרת. הד הקריות, ב' בתמוז תשנ"ח, 26 ביוני 1998, עמ' 66
שהם סמיט, רומן נוירומנטי והנועזים המתיזים. הארץ, מוסף ספרים, גל' 320 (כ"ח בניסן תשנ"ט, 14 באפריל 1999), עמ' 10
רותי קדוש, מרי לו לא גרה כאן יותר. מעריב, סגנון, 27 במאי 1998, עמ' 14–15
אלי שי, מיליונרית במצוקה. ידיעות אחרונות, המוסף לשבת - תרבות, ספרות, אמנות, כ"ג בתמוז תשנ"ח, 17 ביולי 1998, עמ' 28
הערות שוליים

↑  פרסי אקו"ם: אתי אנקרי ומירית שם אור יקבלו פרס מפעל חיים, שיר השנה - "מסיבה", באתר וואלה, 20 ביולי 2021
↑  כתבות לדוגמה: מירית שם אור, קטשופ עם כל דבר, דבר, 16 במאי 1969, המשך
מירית שם אור, לא לעשות גורקי "מודרני", דבר, 5 בנובמבר 1970; מירית שם אור, בכורת השבוע: "בשפל", דבר, 26 בנובמבר 1970
1 2 3  רז שכניק, "כשרציתי לכתוב לצביקה שירים, ולבטא את עצמי, נתתי לו לספר עליי בעצם. 'מרי לו' זו אני", ידיעות אחרונות, 7 ימים, גיליון 3002, 23/07/2021, עמ' 20
↑  ציפי שוחט, "מרי לו" להופעות בארצות הברית, הארץ, 17 בינואר 2004
↑  "מרי לו": הפקה מעוררת השראה, באתר הארץ, 24 במרץ 2016
↑  פרסי אקו"ם: חנן בן ארי "מחבר השנה" עם השיר המושמע ביותר; מפעל חיים למירית שם אור ואתי אנקרי, באתר ynet, 20 ביולי 2021
| צביקה פיק |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | זוהי הדרך שלי • פיק • מה עכשיו? • אריך נגן מספר 4 • קליידוסקופ • מוסיקה • המראה • עכשיו • 15 שנים • צביקה פיק שר חוליו איגלסיאס • לעשות אהבה • הלילה הוא הלילה |  |
| פסקולים | בדרנית בחצות • שלאגר • שיער |  |
| אלבומי אוסף | 12 להיטי זהב • שירי משוררים • 24 להיטים • להיטי זהב 2 • להיטיו הגדולים • אוסף פרטי • להיטי זהב • הלהיטים הגדולים • האוסף המשולש • פיק Time • להיטים במקום ה-1 |  |
| אלבומי הופעה | מעלה מעלה • בקיסריה • Maria's Honor |  |
| אלבומי מחווה | כולם שרים פיק |  |
| סרטים וסדרות | בדרנית בחצות • שלאגר • תמיד אותו חלום |  |
| מחזמרים | שיער • מרי לו |  |
| משפחה | מירית שם אור (אישה, 1975–1995) • שרונה פיק (בת) • דניאלה פיק (בת) |  |
| צביקה פיק - שירים |
| --- | --- | --- |
| זוהי הדרך שלי | "אין מדינה לאהבה" • "שני תפוחים" • "זוהי הדרך שלי" • "אני הולך לאן שאן" |  |
| פיק | "סימנים" • "שושנת פלאים" • "הרקדן האוטומטי" • "בין האצבעות" • "שמע ישראל" |  |
| מה עכשיו? | "אני אוהב אותך לאה" • "רינה טיל" • "איתך ובלעדייך" |  |
| אריך נגן מספר 4 | "חנן ועליזה" • "פרפרה" |  |
| בדרנית בחצות | "טוב להתאהב" |  |
| קליידוסקופ | "אהבה בסוף הקיץ" • "משהו נשרף לי בלב" • "דמדומים" • "השנים שחלפו" |  |
| מוסיקה | "מוזיקה (מעלה מעלה)" • "שוב נתחיל מחדש" • "מרי לו" • "נאסף תשרי" • "לא אני" • "אהבה בסוף הקיץ" |  |
| המראה | "המראה" • "אין לי איש מלבדי" • "כוכבים בדו" • "ממש כמו בהתחלה" • "מסיבת יום ששי" • "על חטא" • "שיר הפריכה" |  |
| להיטיו הגדולים | "אלה סינדרלה" • "השתקפות" |  |
| עכשיו | "מישהו אחר" |  |
| אוסף פרטי | "יש לך" |  |
| לעשות אהבה | "עוד יום" |  |
| שירים אחרים | "זה קרה לי" • "כנטות היום" • "הסבון בכה מאוד" • "בגללך" • "עם ישראל חי בקושי" • "פאטה מורגנה" • "מי שלא רוקד עומד" • "סוף" • "זיקוקי דינור" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297355705171  ISNI: 0000 0000 6668 2201  LCCN: n88231824  MusicBrainz: 8b69d1b4-a99a-4bc8-8d09-9a7de1ec1418  SUDOC: 185504086  VIAF: 64415293   WorldCat (עם VIAF): 64415293
ג'ושוע רוזנברג

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1950 (בן 74) הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  ודהאם קולג', תיכון לטימר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  מלאני פיליפס 
 מספר צאצאים:  2 
 www.rozenberg.net
 
ג'ושוע רופוס רוזנברג (באנגלית: Joshua Rufus Rozenberg, נולד ב-30 במאי 1950) הוא סופר, בעל טור, עיתונאי, עורך דין ופרשן רדיו וטלוויזיה יהודי בריטי. בעלה של הסופרת, העיתונאית ובעלת הטור מלאני פיליפס. ב-2012 בחר בו "הטיימס" הלונדוני, כאחד ממאה עורכי הדין המשפיעים ביותר בבריטניה, העיתונאי היחיד שנכנס לרשימה זו.
קורות חיים

נולד בלונדון ב-1950, למשפחה יהודית. למד וסיים בבית ספר תיכון יוקרתי, "לאטימר" (Latymer Upper School), ברובע האמרסמית', שבמערב מרכז העיר ולאחר מכן סיים תואר ראשון ותואר במשפטים, באוניברסיטת אוקספורד. במרץ 1974, בן 24, נישא למלאני פיליפס, שהייתה חברתו במשך שנים. לזוג יש שני ילדים.
ב-1976 קיבל רישיון עריכת דין (סוליסיטור).
במשך עשרים וחמש שנים עבד ב-BBC, החל מ-1975 ועד 2000. בתקופה זו הפיק במשך מספר שנים, במסגרת ערוץ 4 של רדיו BBC הבריטי, תוכנית פוליטית - משפטית בשם "השבוע בווסטמינסטר" (The Week in Westminster) והחל מ-1984 הפיק והגיש תוכנית בשם Law in Action. במשך כחמש עשרה השנים האחרונות לעבודתו ב-BBC (בשנים 1985–2000) הוא שימש כתב משפטי, הן ברדיו והן בטלוויזיה של ה-BBC. מ-2000 עד ינואר 2009 היה העורך המשפטי של הדיילי טלגרף ובנוסף לכך גם בעל טור קבוע ב-Evening Standard. מאז 2010 הוא בעל טור שבועי קבוע בהגרדיאן וכן בעל טור דו שבועי קבוע ב-The Law Society Gazette וב-Standpoint Magazine. החל מ-2010 חזר לשדר ולהגיש ב-BBC את תוכניתו הוותיקה Law in Action.
פרסים ותוארי כבוד

ב-1999 קיבל מאוניברסיטת הרטפורדשייר תואר דוקטור למשפטים לשם כבוד וב-2012 תואר דומה גם מאוניברסיטת טרנט בנוטינגהאם. קיבל מלשכת עורכי הדין הבריטית (Bar council), את פרס הכתיבה המשפטית, ארבע פעמים.
ספריו

Joshua Rozenberg (1987). The Case For The Crown: Inside Story Of The Director Of Public Prosecutions. Thorsons Publishing Group. ISBN 1853360112.
Joshua Rozenberg (1995). The Search for Justice. Hodder & Stoughton. ISBN 0-340-62859-6.
Joshua Rozenberg (1997). Trial of Strength: The Battle Between Ministers and Judges over Who Makes the Law. Richard Cohen. ISBN 9781860660948.
Joshua Rozenberg (2004). Privacy and the Press. OUP Oxford. ISBN 0-19-925056-1.
הערות שוליים

↑  יולי 2012, באתר בית הספר למשפטים, אוניברסיטת טרנט בנוטינגהאם
↑  המאמרים האחרונים של ג'ושוע רוזנברג בדיילי טלגרף
↑  הטור של רוזנברג ב-Evening Standard
↑  מאמרים אחרונים עד כה, של רוזנברג, בהגרדיאן
↑  אחד הטורים האחרונים עד כה, של רוזנברג, ב-The Law Society Gazette
↑  ביקורת על הספר, באתר London Review of Books
↑  על הספר, באתר הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424233705171  BnF: cb15021436m (data)  ISNI: 0000 0001 0863 6095  LCCN: n95086020  LNB: 000074827  NKC: mub2012717535  NTA: 173435335  SUDOC: 07808279X  VIAF: 2749092   WorldCat (עם VIAF): 2749092
סים יריומין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1932 
 פטירה:  22 בפברואר 2006 (בגיל 74 בערך) 
 מדינה:  רוסיה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (5 באוגוסט 1996) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  סים יריומין
 
סים יריומין (ברוסית: Сим Еремин‏; 1932 – 22 בפברואר 2006), היה ילד רוסי ממחוז קורסק, שהציל נער יהודי בשואה והוכר כחסיד אומות העולם, וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

סים התגורר עם הוריו איוואן ופלגיה ושבעת אחיו ואחיותיו בקורסק, מחוז לגוב, ברית המועצות. בסוף אוקטובר 1941 כבש הצבא הגרמני את האזור. באפריל 1942 הבחין סים בוויקטור פיינשטיין, נער יהודי מחוסר הכרה. ויקטור היה בן 13 וסבל מתת תזונה חריפה. אמו נרצחה על ידי הנאצים בדצמבר 1941 והוא נמלט ממחוז חרקוב. סים היה בן עשר בלבד אך החל לטפל בו. בהתחלה סיפק לוויקטור אוכל ומים, אך כשהבין שוויקטור זקוק לטיפול נוסף, פנה להוריו. ההורים הסכימו להסתיר את ויקטור בביתם למרות שידעו שהוא יהודי. הם טיפלו בוויקטור, האכילו אותו, רחצו אותו ועזרו לו להחלים. על אף עוניים הסתירו את ויקטור עד לשחרור האזור מהנאצים במרץ 1943.
לאחר המלחמה

סים התגייס לצבא האדום וסיים את שירותו ב-1957. לאחר מכן התגורר בקייב, בירת אוקראינה. ב-1959 נישא ליהודייה זינה שימנובסקי. לזוג נולד בן, סרגיי. לאחר פטירתה של זינה ב-1996 עלו סים וסרגיי בנו לישראל והתיישבו בבית שאן, שם גרה אחותו של ויקטור, זינה. ויקטור מצא את אחותו זינה ששרדה את המלחמה. הוא התגורר בחרקוב, הקים משפחה ועבד כחשמלאי. ויקטור עלה לישראל בשנות ה-90 ונתן עדויות ליד ושם. בעקבות עדותו הוכרו סים והוריו כחסידי אומות העולם. ויקטור נפטר ב-1995. סים וויקטור מעולם לא נפגשו בישראל.
הכרה והנצחה

ב-5 באוגוסט 1996 יד ושם הכיר בסים ובהוריו פלגיה ואיוואן יריומין כחסידי אומות העולם. ביד ושם התקיים טקס לכבודם ושמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ליד ושם ולשב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של סים. קברו אותר בבית העלמין בעפולה.
לקריאה נוספת

גרשון פינצ'בסקי. חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם 2023, עמוד 66.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  גרשון פינצ'בסקי, חסד אחרון, עמ' 66
1 2 3 4 5 6 7 8  Yeremin Ivan & Yeremina Pelageya ; Son: Sim, @yadvashem (באנגלית)
↑  אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סים יריומין".
שמו של סים יריומין חסיד אומות העולם חרוט בקיר הכבוד יחד עם שמות הוריו על הצלת יהודים בשואה
חידת חמשת החדרים

חידת חמשת החדרים
חידת חמשת החדרים היא חידה קלאסית ופופולרית. בחידה ישנו מלבן המחולק ל-חמישה חדרים. מטרת הפותר היא ליצור מסלול העובר פעם אחת בכל קיר.
פתרון

כמו בחידת הגשרים של קניגסברג, החידה יכולה להיות מוצגת כגרף שבו כל חדר (כולל השטח שמחוץ למלבן) מסומן על ידי קודקוד ושני קודקודים מחוברים בקו אם יש להם קיר משותף. כיוון שיש יותר משני קודקודים עם מספר אי זוגי של קצוות (בגרף הם מסומנים בכתום), המולטיגרף אינו מכיל מסלול אוילר, מה שאומר שהחידה לא פתירה.
אפשר לפתור את החידה על ידי שינוי הכללים. לדוגמה, אם מרשים מעבר ביותר מקיר אחד כל פעם (כלומר דרך פינות), מעבר רב פעמי בקירות או פתרון החידה בטורוס ולא במישור.
הוכחה לחוסר הפתרון

אפילו ללא שימוש בתורת הגרפים לא קשה להוכיח שלחידה אין פתרון. ראשית צריך להבהיר את הכללים. החדרים וקו הפתרון צריכים להיות מצוירים על צד אחד של נייר שטוח. קו הפתרון חייב להיות רציף, אבל יכול להיות ישר או מכופף ויכול לחצות את עצמו (אבל לא בתוך קיר). קו הפתרון חייב לעבור דרך כל "קיר" בדיוק פעם אחת, כאשר "מעבר" פירושו חצייה מצד אחד של הקיר לצד השני, מחדר לחדר אחר או מחדר לאזור החיצוני. כלל זה בא למנוע מעבר בשני קירות בו זמנית - בפינה בה הם נפגשים - או מעבר לאורך הקיר וחזרה לאותו צד. ישנם 16 "קירות", שבעה מפרידים את החדרים זה מזה, ותשעה מפרידים את החדרים מהאזור החיצוני.
ההוכחה היא הוכחה בדרך השלילה. כלומר, אנו מניחים שיש פתרון, מוצאים את המאפיינים של כל הפתרונות, ואז מראים שמאפיינים אלה סותרים את הכללים. כך אנו מסיקים שטעינו ואין פתרון.
תארו לכם שיש "משקיף" בכל חדר. המשקיף יכול לראות את קו הפתרון רק כשהוא נמצא בחדר שלו. כשמציירים את קו הפתרון הוא יראה אותו נכנס ויוצא מהחדר שלו. בנוסף לכך הוא יכול לראות את הקו מתחיל או מסתיים בחדר שלו. אין משקיף באזור החיצוני כך שישנם 5 משקיפים.
ראשית, נתבונן במשקיפים הנמצאים בחדר השמאלי התחתון ובחדר הימני התחתון. לכל חדר יש ארבעה קירות. אם הקו מתחיל בחדר שבו המשקיף נמצא, המשקיף יראה את הקו נוצר ויוצא מהחדר. לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא מהחדר, ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס לחדר ומסתיים שם (לא נשארו לקו קירות לצאת דרכם). אם הקו לא מתחיל בחדר בו המשקיף נמצא המשקיף יראה את הקו נכנס ויוצא מהחדר פעמיים, כשהוא חוצה את כל הקירות. עד כאן אין שום בעיה.
כעת, נתבונן במשקיפים בשלושת החדרים האחרים. לכל חדר ישנם חמישה קירות. אם הקו מתחיל בחדר בו המשקיף נמצא, המשקיף יראה את הקו נוצר ויוצא מהחדר (קיר אחד), לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא (שני קירות נוספים), ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס ויוצא (שני הקירות האחרונים). אם הקו לא נוצר בחדר, המשקיף יראה את הקו נכנס ויוצא (שני קירות), לאחר מכן הוא יראה את הקו נכנס ויוצא שוב (שני קירות נוספים), ולבסוף הוא יראה את הקו נכנס ומסתיים (לא נשארו לקו עוד קירות לצאת בהם). כך שאנו רואים שבחדרים עם חמישה קירות הקו חייב להתחיל או להסתיים, אין אפשרות אחרת. הטיעונים שלנו לא טענו דבר על הקירות שאותם קו הפתרון עובר, הסדר שבו קו הפתרון חוצה את הקירות או הדרך שקו הפתרון עושה מחוץ לחדר, כך שהטענות שלנו תקפות לגבי כל הפתרונות האפשריים. לסיכום כדי לעבור בכל הקירות בחדרים עם חמישה קירות הקו חייב להתחיל או להסתיים באותו החדר.
אולם יש לנו שלושה חדרים עם חמישה קירות. לקו הפתרון יש התחלה אחת וסוף אחד כך שהוא יכול לעבור בכל חמשת הקירות רק בשני חדרים, ובחדר השלישי הוא יכול לעבור לכל היותר בארבעה קירות. לכן קו הפתרון לא מציית לכל הכללים (הוא לא מציית לכלל המחייב אותו לעבור בכל הקירות).
ראו גם

הגשרים של קניגסברג
השוואה של הגרפים של חידת הגשרים של קניגסברג (למעלה) וחידת חמשת החדרים (למטה). המספרים מציינים את מספר הקצוות המחוברים לכל קודקוד. קודקודים עם מספר אי זוגי של קצוות מסומנים בצע כתום.
למעלה: דוגמה לכך שאי אפשר לפתור את החידה במצבה הרגיל.
למטה: כאשר הקירות עומדים על טורוס, ניתן לפתור את החידה (הקו המקווקו פירושו הליכה לצד השני של הטורוס).
מדע הלוגיקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גאורג וילהלם פרידריך הגל
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  מסה
 נושא:  פילוסופיה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812–1816
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  1832
 סדרה
 ספר קודם:  הפנומנולוגיה של הרוח
 הספר הבא:  האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים
 
מדע הלוגיקה (בגרמנית: Wissenschaft der Logik) היא יצירתו העיקרית של הפילוסוף הגרמני גיאורג וילהלם פרידריך הגל, שהתפרסמה לראשונה בנירנברג בשלושה חלקים בין השנים 1812–1816. לאחר שפרסם את הפנומנולוגיה של הרוח, הגל גרס כי עליו לפתח לוגיקה אונטולוגית-מטפיזית, הממשיכה את תפיסת הלוגוס בעולם העתיק, והן את הפרויקט הפילוסופי של האידיאליזם הגרמני שהחל בביקורת התבונה הטהורה של קאנט (מהדורה שנייה 1787), כדי להצליח לתאר באופן מדעי את האחדות הראשונית שבין מחשבה והוויה.
לשינוי השלם שעברה החשיבה הפילוסופית בקרבנו במהלך עשרים וחמש השנים האחרונות ולנקודת המבט הגבוהה יותר שהשיגה הרוח בתודעתה העצמית היו עד עכשיו רק השפעה מועטה על מבנה הלוגיקה [...] [נדרש] להתחיל פעם נוספת מההתחלה.
המקור בגרמנית
" Die völlige Umänderung, welche die philosophische Denkweise seit etwa fünf und zwanzig Jahren unter uns erlitten, der höhere Standpunkt, den das Selbstbewußtseyn des Geistes in dieser Zeitperiode über sich erreicht hat, hat bisher noch wenig Einfluß auf die Gestalt der Logik gehabt. [...] wieder einmal von vorne anzufangen"
סקירה כללית

מדע הלוגיקה ממשיך לפתח את "העמדה המדעית" בפנומנולוגיה של הרוח, בה הגל הראה שמחד לא ניתן להבין את הקטגוריות הלוגיות כקביעות אובייקטיביות המתארות את המציאות ללא תלות בסובייקט, כמו במטפיזיקה הדוגמטית, ומאידך לא כקביעות גרידא של הסובייקט, כפי שעולה בפילוסופיה הביקורתית של קאנט. במקום זאת, יש להבין אותם מתוך אחדות הסובייקט והאובייקט.
משימת מדע הלוגיקה היא לייצג מחשבה טהורה במשמעותה הספציפית. הוא נועד להחליף את הדיסציפלינות הקלאסיות של לוגיקה ומטאפיזיקה, על ידי איחוד של ייצוג המחשבה הטהורה עם האידאה של המוחלט. לדידו של הגל, לקביעות הלוגיות יש גם אופי אונטולוגי, ויש להבין אותן לא רק כתוכן התודעה, אלא גם כ"פנימיות העולם" (das Innere der Welt).
הגל ביקש לגזור באופן שיטתי את הקטגוריות ולהסביר את נחיצותן. האמצעי המכריע לכך הוא הדיאלקטיקה, שהגל רואה אותה כנטוע בטבעה של הקביעה הלוגית עצמה. לכן הוא משוכנע שבדרך זו ניתן לגזור לחלוטין את כל הקטגוריות "כמערכת של כוּליות" („als ein System der Totalität“).
סקירה כללית > מבנה החיבור

מדע הלוגיקה מחולק לשני תחומים ולשלושה "ספרים" או "דוקטרינות":
"לוגיקה אובייקטיבית" (objektive Logik)
"לוגיקה סובייקטיבית" (subjektive Logik)