stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסטורה קאוואנו
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, זכה במדליית כסף בהליכה ל-35 ק"מ בשיא אסיה חדש של 2:23:15 שעות, אחרי מאסימו סטאנו מאיטליה (2:23:14 שעות) ולפני פרסס קרלסטרם משוודיה (2:23:44 שעות).
ביוגרפיה > 2023 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית ארד בהליכה ל-35 ק"מ בתוצאה של 2:25:12	שעות, אחרי אלברו מרטין מספרד (2:24:30 שעות) ובריאן פינטאדו מאקוודור (2:24:34	שעות).
שיאים אישיים

20 ק"מ הליכה: 1:17:24 שעות (2019)
35 ק"מ הליכה: 2:23:15 שעות (2022)
50 ק"מ הליכה: 3:36:45 שעות (2019), שיא יפן
מיכניה הרע

מיכניה הרע  (ברומנית: Mihnea cel Rău), המכונה בפי היסטוריונים רומנים מהמאה ה-19 גם מיכניה הראשון, (נולד בערך ב 1460–12 במרץ 1510) היה וויווד (שליט) של ולאכיה בין השנים 1508–1509.
מיכניה היה בנו של ולאד המשפד המכונה גם "דרקוליה", ושל אחת מנשותיו - אולי  אילונה סילאגי או אנסטסיה מריה הולשאנסקה.
מיכניה, עלה לשלטון לאחר שהחליף את בן דודו ראדו הגדול.  במהלך שלטונו הקצר, בשנת 1509 הוא שלט לצד בנו  מירצ'ה שכונה מאוחר יותר "מירצ'ה השלישי" או מירצ'ה מילוש.
מכיוון שהשניא עצמו בקרב  הבויארים,  הודח מהר בסיוע עות'מאני.  נמלט לטרנסילבניה, שם הוא נרצח כעבור שנה  במדרגות  הכנסייה הרומית- קתולית  של סיביו, כיום הקתדרלה האוונגלית, ונקבר בתוך הכנסייה.
המאבק על כס המלכות

לאחר מות אביו, שאף מיכניה לקחת את מקומו . הוא ארגן מספר פשיטות בעזרת הבויארים שתמכו באביו ושהיו להוטים לתמוך גם בו. בשנת 1508, מיכניה הצליח לבסוף להשיג את השלטון בוולאכיה, אבל זה לא לקח זמן רב עד שרוב האצילים הבחין כי השליט החדש אינו מספק את סחורה: מיכניה, כמו אביו, היה שאפתן,  חלם על  שחרור  הבלקן  הנוצרי  מעול השליטה העות'מאנית המוסלמית.  לא הצליח להתגבר על השחיתות שפשה במדינה.  וגורלו היה  דומה לזה של אביו.
משפחתו

מסמכים היסטוריים מראים שמיכניה היה נשוי בחייו לשתי נשים. אשתו הראשונה, סמרנדה, נפטרה לפני 1485. אשתו השנייה, ווֹייקה, שהתאלמנה במותו של מיכניה,  גידלה את שני בניהם, מירצ'ה (לימים "מירצ'ה השלישי"), מילוש, ואת בתם רוקסנדרה. היא המשיכה להתגורר בסיביו  בטרנסילבניה השכנה. 
ידוע כי מיכניה העדיף את בנו הצעיר מירצ'ה השלישי דראקול, ששמו על שם של סבא רבא שלו מירצ'ה הזקן.
הכינוי "הרע"

מיכניה כונה "cel Rău" שמשמעותו "הרע" או "הרשע" על ידי אויביו ממשפחת קראיובשט.  אחד האויבים הקולניים ביותר של מיכניה היה נזיר בשם גבריל פרוטול (Gavril Protul) שהיה אב המנזר והיסטוריון של תקופת זמן זו. הוא תיאר את מעשיו של מיכניה כדלקמן: ”ברגע שמיכניה החל לשלוט מייד פשט הזאב את עור הכבש  ואטם את אוזניו כמו נחש צפע או בסיליסק, ודרך קשתו ושילח חצים, ואת חרבו הרים, ובפצעיהם בידו שיחק,  לקח את כל הבויארים הגדולים והנבחרים בשבי, הטיל עליהם עינויים באכזריות, החרים את רכושם , ואפילו שכב עם נשותיהם ועם בנותיהם בנוכחותם. לעיתים  חתך את האף והשפתיים לכמה מהם, את אחרים הוא תלה, ואחרים הטביע, בעוד שהוא הגדיל את רכושו והתרומם כמו הארז עד לשמיים ומילא את מבוקשו ככל שחפץ”
מיכניה דיכא את אויביו בשיטות הטרור של אביו, אם כי לא הספיק  להגיע לאותם הממדים .
מותו

לאחר שנמלט מוולאכיה בשנת 1510 הוא עדיין נרדף על ידי בני קראיובשט, בסופו של דבר מצא אות מותו בכנסייה הקתולית בסיביו שבה השתתף במיסה. בעודו עוזב, הוא נדקר בידי מתנקש שכיר ממוצא סרבי ששמו דימיטריה לאקסיץ'. מיכניה קבור בכנסייה זו ,ש בינתיים הפכה לקתדרלה האוונגלית של סיביו.
ראו גם

בית דרקולשט
ולאד המשפד
ולאכיה
מלזיה במשחקים הפאראלימפיים

מלזיה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בהיידלברג (1972), לאחר מכן נעדרה עד  המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ומאז לוקחת חלק במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מלזיה חלק מעולם.
מלזיה זכתה במדליית זהב ראשונה (לאחר שבע מדליות כסף וארד) במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016), אז זכו שלושה מספורטאיה בתחרויות האתלטיקה.
מדליות לפי אולימפיאדה

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972): 0
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 0 | 1 | 2 | 3 |
המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996): 0
המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000): 0
המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004): 0
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 3 | 0 | 1 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 3 | 2 | 0 | 5 |
| סה"כ | 6 | 4 | 6 | 16 |
ראו גם

מלזיה במשחקים האולימפיים
מלזיה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  מלזיה באתר המשחקים הפאראלימפיים ריו 2016
מעטפות הנפץ בספרד (2022)

החל מסוף נובמבר 2022, נשלחו מספר מעטפות נפץ למקומות שונים ברחבי ספרד, הכוללים נציגויות דיפלומטיות של אוקראינה וארצות הברית.
האירועים

ב-24 בנובמבר 2022 מעטפת נפץ שהופנתה לראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס, הגיעה לארמון מונקלואה במדריד, ספרד. הפצצה נוטרלה ולא היו נפגעים.
ב-30 בנובמבר 2022 נשלחו מעטפות נפץ נוספות בתיבות דואר ברחבי ספרד. הראשונה נשלחה לשגרירות אוקראינה במדריד, המעטפה התפוצצה כאשר קצין ביטחון פתח אותה בגן השגרירות. יצרנית הנשק, חברת אינסטלזה, שמשרדיה בסרגוסה, שנמצאת מצפון מזרח למדריד, קיבלה מעטפת נפץ דומה שעות לאחר מכן.
ב-1 בדצמבר 2022, לפנות בוקר, נוטרלה מעטפת נפץ נוספת לאחר שזוהתה על ידי סורק בבסיס האוויר טורג'ון ליד מדריד. המעטפה הופנתה למרכז הלוויין של האיחוד האירופי בבסיס. באותו יום התקבלה מעטפת נפץ נוספת במשרד ההגנה, אשר נוטרלה.
תגובות

על פי הדיווחים, כל מעטפות הנפץ היו דומות, למעטפות חומות הניתנות לראשי כל משרדי הממשלה בספרד. המעטפות היו מורכבות מאבק שרפה רופף עם מנגנון הצתה חשמלי, וכתוצאה מכך נוצר אפקט בוהר שלא מתפוצץ. רוזה סראנו, פקידה, אמרה לתחנת הרדיו SER כי במעטפות שנשלחו גם לשגרירות אוקראינה וגם לאינסטלזה יש אותה כתובת.
שרת ההגנה מרגריטה רובלס אמרה כי "שום מעטפת נפץ לא תרתיע אותנו מהמשך התמיכה באוקראינה".
הערות שוליים

↑  רויטרס, ‏גל של מעטפות נפץ ברחבי ספרד; האבטחה במדינה תוגברה, באתר מעריב אונליין, 1 בדצמבר 2022
↑  אסף רוזנצוייג, ‏לפחות שש מעטפות נפץ נשלחו בספרד; שרת ההגנה: "לא ירתיע אותנו מתמיכה באוקראינה", באתר ‏מאקו‏, 1 בדצמבר 2022
מפרץ הל (איי הבתולה)

ערך זה עוסק במפרץ באי סנט תומאס באיי הבתולה של ארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  18°22′10″N 64°57′06″W﻿ / ﻿18.369496°N 64.951786°W﻿ / 18.369496; -64.951786
  (למפת איי הבתולה של ארצות הברית מוגדלת) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי מפרץ הל(למפת איי הבתולה של ארצות הברית רגילה) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי מפרץ הל
 
מפרץ הל (באנגלית: Hull Bay) הוא חוף על האי סנט תומאס, איי הבתולה של ארצות הברית, הממוקם באיים הקאריביים.
מפרץ האל הוא חוף בצפון מחוז נורת'סייד של האי סנט תומאס. המפרץ ממוקם מערבית למפרץ מאגנס.
החוף משמש כנקודת עגינה לסירות דיג רבות, וכן הוא משמש לתחרויות דיג. לרוב המפרץ רגוע, אך כאשר הוא סוער, המפרץ הוא חוף גלישה פופולרי.
המפרץ משמש לנופש ופנאי, ובו מסעדות, ברים, ומרכז צלילה.
מפרץ האל, כפי שנראה מגבעה סמוכה.
מפרץ האל, כפי שנראה מעגנת הסירות.
הערות שוליים

1 2 3 4  תיאור מפרץ הל
1 2  פעילויות נופש ופנאי בחוף
מצחתוס

מצְחֵתוֹס (בגאורגית: მცხეთოსი), הוא גיבור אפי במיתולוגיה הגאורגית, בנו של כרתלוס, אב קדמון של הגאורגים, מייסד מצחתה, בירת ממלכת איבריה הגאורגית.
לפי הרשומות הגאורגיות, מצחתוס היה הלוחם החזק מבין אחיו, וכולם צייתו לו. הוא היה הבן היחיד של כרתלוס, שנשאר לגור על אדמת אביו. במפגש הנהרות מטקווארי והאראגווי ייסד מצחתוס עיר וקרא לה על שמו, מצחתה. הוא כבש את הארצות ממערב עד הים השחור.
למצחתוס היו שלושה בנים: אוּפְּלוֹס (גאו'), אוֹדזְרְחוֹס (גאו') ו- גָ'אווָחוֹס (אנ'). מצחתוס חילק את הארץ ביניהם. לאחר מותו של מצחתוס, האחים נעשו עוינים זה לזה.
לקריאה נוספת

Rapp, Stephen H. (אנ') (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts, p. 427. Peeters Bvba מסת"ב 90-429-1318-5 (הספר בקטלוג ULI)
Roin Metreveli (אנ') 2008 Картлис цховреба, История Грузии, 455 с. הוצאת ארטאנוג'י. (ברוסית)
הערות שוליים

↑  ‏ארטאנוג'י‏ (Q127602075)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפרץ הירו

| --- | --- |

מפרץ הירו - מבט מפסגת מיזייה
 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 רוחב מרבי:  31 ק"מ
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°31′00″S 60°27′00″W﻿ / ﻿62.5167°S 60.45°W﻿ / -62.5167; -60.45
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמפרץ הירו(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמפרץ הירו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ הירו(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ הירו
 
מפרץ הירו (באנגלית: Hero Bay) הוא מפרץ בחופו הצפוני של האי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין כף שירף לבין נקודת ויליאמס.
רוחב פתחו (שפכו) של המפרץ 31 קילומטרים, והוא חודר לפנים האי 11 קילומטרים.
הקרחונים טונדז'ה, ברקוביצה, מדבן, ואודוביזה וכן שדה השלג סאדינני נשפכים אל המפרץ.
היסטוריה

בתרשים מעשה ידי ג'ורג' פאוול משנת 1822, ניתן השם "מפרץ בליית'" (Blythe Bay) למפרץ קטן בחוף הדרום-מזרחי של האי דסוליישן.
במפות שפורסמו בשנות ה-30 של המאה ה-20, בשל טעות, המפרץ במיקומו של מפרץ הירו, נקרא "מפרץ בליית'".
לאחר שהטעות תוקנה (והשם "מפרץ בליית' " הושב לאי דסוליישן), נקרא המפרץ במיקום הנוכחי "הירו" - על שם הסלופ הירו (Hero), עליה פיקד רב החובל האמריקאי נתניאל פאלמר, אשר הייתה אחד מכלי השייט שהפליגו מסטונינגטון במדינת קונטיקט שבארצות הברית, במטרה לצוד כלבי ים, באיי שטלנד הדרומיים בקיץ האנטארקטי של השנים 1820–1821.
מצטיין שר הביטחון

מצטיין שר הביטחון הוא תעודת הצטיינות למשרתי הקבע בצה"ל. התעודה מוענקת בטקס על ידי שר הביטחון ובמעמד הרמטכ"ל וראש אגף כוח אדם. התעודה מוענקת מדי שנה סמוך לראש השנה לנגדים וקצינים מצטיינים שנבחרו מכל יחידות צה"ל. במעמד הטקס המצטיינים מקבלים תעודת הצטיינות אישית.
בוועדות קבלת מצטיין שר הביטחון על המועמד לעמוד בקריטריונים הבאים אשר נקבעו על ידי אכ"א:
משרתי קבע
הצטיינות ממושכת במילוי תפקידו, הן בפן האישי והן בפן המקצועי
ביצוע התפקיד מעל ומעבר למוטל עליו, תוך מתן דוגמה אישית
מדורג בשליש העליון בדירוג החילי, או מסומן כבולט לחיוב בחוות הדעת התקופתית, ובתנאי שלא דורג בעשירון התחתון בדירוג החילי
לא נבחר למצטיין שר הביטחון או הרמטכ"ל בעבר
בעל יתרת שירות של שנה, לפחות, מיום הטקס
על אף האמור לעיל, רשאי אכ"א - רמ"ח הסגל לאשר בחירתו של משרת קבע שאינו עומד בתנאים המפורטים.
בתעודה כתוב: תעודת הוקרה והערכה מוענקת בזאת ל...., ....על הצטיינותך האישית "והאנשים טובים לנו מאוד" (שמואל א', כה', טו')
מצטייני שר הביטחון

2013 - אייל שוימר, יאיר צוקרמן
הערות שוליים

↑  נוהל בחירת מצטיינים: קצינים, נגדים וחיילים בשירות סדיר ומילואים, באתר גבורה
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
מנדיקנטים

מנדיקנטים (Mendicant; הקרויים גם "מסדרי קבצנים"; "מסדרי יחפים"; "נזירים יחפים"; "נזירים קבצנים") הם נזירים המתקיימים כבודדים או כקבוצות מתרומות המושגות על ידי קיבוץ נדבות ומסתמכים באופן בלעדי על צדקה כדי לשרוד.
מנדיקנטים קיימים בדתות שונות ומובדלים מנזירים המתקיימים מתרומות המגיעות אליהם על ידי המאמינים, בלי צורך בפעולה אקטיבית להשגת תרומות. למשל נזירים המתקיימים מתכולת קופות צדקה אליהן משלשלים המאמינים כספים אינם נחשבים כקבצנים.
מנדיקנטים, כעיקרון, אינם בעלי קניין או רכוש משל עצמם, הם נוטלים על עצמם את נדר העוני, על מנת שכל זמנם ומרצם יושקעו בתרגול או הטפה דתית או דרך חיים המשרתת עניים.
מסדרי מנדיקנטים קיימים אצל הנוצרים הקתולים (למשל הפרנציסקנים, האוגוסטינים, הדומיניקנים והכרמליתים), אצל ההינדים, הבודהיסטים והג'יינים. דרווישים מהאסלאם הסופי, וכן לפרק זמן של תקופת צליינות בכנסייה האורתודוקסית.
האינקוויזיטורים היו בדרך כלל נזירים חברי המסדרים המנדיקנטים.
חלק מהמסדרים המנדיקנטים הם גם מסדרי הוראה (Teaching order).
לקריאה נוספת

אורה לימור, בין יהודים לנוצרים, כרך ג', עמודים 104-95
מעבר נוגה על פני השמש

אפקט הטיפה השחורה - מעבר נוגה על פני השמש ביוני 2004
אנימציה ממוחשבת המדמה את מעבר נוגה על פני השמש במרכז אירופה, יוני 2012
מעבר נוגה על פני השמש (או הטרנזיט של נוגה על פני השמש) מתרחש כאשר כוכב הלכת נוגה עובר בין כדור הארץ והשמש. במעבר זה, כוכב הלכת נוגה מכסה חלק קטן מפני השמש כפי שהם נצפים מכדור הארץ. נוגה נראה במהלך המעבר כדיסקה אפלה קטנה, אשר נעה על פני השמש. משכו של המעבר הוא כמספר שעות - המעבר שאירע בשנת 2004 נמשך כשש שעות. במובנים רבים, מעבר נוגה על פני השמש דומה לליקוי חמה: המשותף לשניהם הוא התלכדות של גוף שמימי כלשהו עם הקו שבין כדור הארץ לשמש. אולם, להבדיל מליקוי חמה, בו הירח מסתיר חלק ניכר מפני השמש, במעבר זה רק חלק זעום מפני השמש מוסתר על ידי נוגה. על אף שקוטרו של נוגה גדול פי ארבעה מזה של הירח, הוא מרוחק יותר מכדור הארץ, ועל כן גודלו הנראה קטן יותר. לפני עידן הלוויינים ומחקר החלל, נעזרו מדענים בתצפיות במעבר נוגה על פני השמש ובשיטת הפרלקסה כדי לחשב את מרחק כדור הארץ מהשמש.
מעברי נוגה על פני השמש הם בין התופעות האסטרונומיות הניתנות לחיזוי הנדירות ביותר. המעברים מתרחשים בזוגות, כשבין כל זוג מעברים מפרידות שמונה שנים. בין שני זוגות יש רווח של 121.5 או 105.5 שנים. משך המחזור הכולל הוא 243 שנים. המעבר הקודם למעבר שהתרחש בשנת 2004 היה בשנים 1874 ו-1882. המעבר שאחריו, התרחש ב-6 ביוני 2012. המעבר התחיל עוד לפני הזריחה מישראל והיה באמצעו בשעת הזריחה בישראל. הצפייה התאפשרה מישראל מהזריחה ועד כשעתיים לאחריה.
לשם צפייה במעבר נוגה על פני השמש יש להצטייד באמצעי בטיחות להגנת העין. צפייה בשמש בעין בלתי מזוינת עלולה לגרום לנזק חמור וקבוע עד עיוורון.
הצטלבות גרמי השמיים

הצטלבותם של השמש, נוגה וכדור הארץ על ישר אחד היא תופעה נדירה יחסית. עובדה זו נובעת מכך שמישורי הסיבוב סביב השמש של שני האחרונים אינם מתלכדים. מישור הסיבוב של נוגה את השמש יוצר זווית של כ-3.4° עם מישור הסיבוב של כדור הארץ סביב השמש - מישור המילקה. הנטייה הזו גורמת לנוגה להיראות "מעל" או "מתחת" לשמש. המעברים נצפים כאשר שני כוכבי הלכת מצויים באותה העת על ישר החיתוך שבין מישורי הסיבוב שלהם. מכדור הארץ, נוגה עשוי להיראות במרחק זוויתי של עד 9.6° מהשמש - כלומר הזווית שנוצרת בין נוגה, צופה בכדור הארץ והשמש יכולה להגיע ל-9.6°. משום שהגודל הזוויתי של השמש הוא כחצי מעלה, נוגה עשוי להיות במרחק של כ-18 קוטרי-שמש מהשמש.
מעברי נוגה על פני השמש מתרחשים במחזוריות של 243 שנים. במחזור שכזה מתרחשים ארבעה מעברים: בין המעבר הראשון לשני מפרידות 8 שנים; בין המעבר השני לשלישי מפרידות 121.5 שנים; בין השלישי לרביעי מפרידות 8 שנים נוספות. המעבר החמישי (הראשון במחזור הבא) מתרחש בחלוף 105.5 שנים. אורך המחזור של מעברי נוגה על פני השמש הוא 243 שנים משום ש-243 מחזורים של כדור הארץ ביחס לכוכבי הרקע (365.25636 ימים - מעט יותר משנה טרופית) הם 88757.3 ימים, ו-395 מחזורים של נוגה ביחס לכוכבים (224.701 ימים) הם 88756.9 ימים. לכן, אחרי פרק זמן של 243 שנים, כדור הארץ ונוגה נמצאים כמעט באותו מקום ביחס למסלוליהם.
קיימות תבניות נוספות אפשריות להופעת המעברים מלבד התבנית של 105.5, 8, 121.5 ו-8 שנים בין מעבר למעבר ב-243 שנים. בשל ההסטה הקלה בין הזמן הדרוש לנוגה להגיע לנקודת ההצטלבות ובין הזמן שדרוש לכדור הארץ להגיע לנקודה זו, בעבר הייתה התבנית שונה במקצת. לפני שנת 1518, מעברים התרחשו כל 8, 113.5 ו-121.5 שנים. לפני שנת 546, בין כל שני מעברים הפרידו 121.5 שנים. התבנית הנוכחית תימשך עד שנת 2846, ואז תוחלף בתבנית של 105.5, 129.5 ו-8 שנים. כלומר, אורך המחזור של 243 שנים נותר קבוע, אך מספר המעברים וההפרש ביניהם משתנה עם הזמן.
ראו גם

מעבר נוגה
הערות שוליים

↑  תיאור המעבר ב אתר סנונית
↑  דר. אדמונד האלי - דרך למדידת פרלקסת השמש
↑  Steven van Roode, The black drop effect, ‏17 ביולי 2006 (באנגלית)
↑  פרופ' ריצ'רד פוג, כמה רחוק לשמש? מעבר נוגה על פני השמש ב-1761 וב-1769, הרצאה מס' 26 בסדרת הרצאות על אסטרונומיה של מערכת השמש, ‏9 בפברואר 2011 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536549505171  LCCN: sh85142778 
תרשים של מעבר נוגה על פני השמש ושל הזווית בין מישורי הסיבוב של כדור הארץ ונוגה
שימוש במעברי נוגה על פני השמש למדידת פרלקסה
ג'רמיה הורוקס בתצפית הראשונה במעבר נוגה על פני השמש, 1639
איור ממוחשב של מעבר נוגה על פני השמש בשנת 2004, כפי שנראה מירושלים
מעבר נוגה על פני השמש ב-2012, כפי שנראה ממיניאפוליס
מסכה

ערך זה עוסק בחפץ לכיסוי הפנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אוסף מסכות
מסכות פולחניות
מסכה היא פריט לבוש, המכסה חלק מן הפנים או את כולם, לעיתים גם חלק מן הראש, או אפילו את הראש כולו. למסיכות שונות ישנם שימושים שונים, כדגומת הגנה על פניו של ספורטאי או עובד בתעשייה מסוכנת, מניעת שאיפת רעלים, חימום, בידור, הסתרת פנים לצורך שיבוש זיהוי, או גילום דמות.
המסכה משמשת כסמן לאפיון דמות באירועים קהילתיים כגון טקסים דתיים בתרבויות שונות. המילה "מסכה" נשמעת דומה בשפות השמיות והרומאניות, ובלשנים שונים הציעו הצעות למקור המילה, למשל, מהמילה "Masca" הלטינית שפרושה "שד או רוח רעה", מהמילה הערבית "מסח'רה" שפרושה "אדם בתחפושת" או ממילה ארמית "סקר" שפרושה "צביעה באדום", ובקרב בלשנים אחרים מוצעת הצעה לגישור בשני התפיסות האלה הרואה את המקור במילה העברית המופיעה בתנ"ך שם המילה מסכה קיבלה את המשמעות הכפולה דבר עשית פסל זהב דמוי ראש עגל, עם זאת בעברית המודרנית התקבלה המשמעות המקובלת בשפות רומניות וזנחה את המשמעות המקורית. מסיכות משמשות אביזר חשוב במסיבת תחפושות ובקרנבלים. ביהדות נעשה שימוש במסכות כחלק מתחפושת פורים.
המסכה העתיקה ביותר בעולם, מן האלף השביעי לפני הספירה, נמצאה בארץ ישראל, בחורבת שבאזור חברון. המסכה, עשויה אבן גיר וגודלה 15X22.3 ס"מ, שימשה כנראה כחפץ פולחני. המסכה נמצאת במוזיאון ישראל והוצגה במסגרת התערוכה "בראשית – הסיפור האמיתי".
המסכה בתיאטרון

ביוון הקדומה שימשה המסכה כאביזר בתיאטרון. מקורו של התיאטרון היה בטקסים דתיים והוא נשאר קשור אליהם קשר בל ינותק בעת העתיקה. הסיבות לשימוש במסכה היה להצגת רגש, לתיאור דמויות נשים (אשר לא הורשו להופיע בתיאטרון היווני), וכן העובדה שמבנה המסכה איפשר הגברה של קול השחקן בתיאטרון היווני הפתוח. המסכות נשאו אופי סאטירי או טראגי, בהתאם למחזה.
בקומדיה דלארטה במאה ה־15 שימשה המסכה לתיאור דמויות קבועות ומזוהות של טיפוסים. מסכות אלו מגדישות ומגזימות את תווי הפנים ויוצרות מעין קריקטורה של הדמות.
ברנסאנס המסכה הייתה אביזר שמשתמשים בו בחיי היום יום בנשפי מסכות וביציאות לבילויים כשהיא משמשת מסתור. גם בתיאטרון ברנסאנס (קומדיה דל'ארטה, שייקספיר, מולייר) משתמשים במסכות.
בתיאטרון השייקספירי תפקיד המסכה לגרום לכך שהדמות לא תזוהה על ידי הדמויות האחרות על הבמה. אצל מולייר המסכה ממשיכה את תפקידי הקומדיה דלארטה, המסכה הייתה לצורך הגזמת החיסרון המרכזי או הפגם של הדמות.
המסכה באמנות הפלסטית

מאז העת העתיקה מופיעות מסכות ביצירות אמנות שונות. כך לדוגמה ניתן למצוא תיאורים של מסכות תיאטרון על גבי פסיפסי רצפה ברומא ובפומפי. באמנות של ימי הביניים ניתן לראות מסכות מפוסלות על גבי תבליטים בכנסיות. המסכה נתפשה בימי הביניים כייצוג שלילי כיוון שהיא מסתירה את האמת ואת העומד מאחוריה. דמות המסכה הופכת בשל כך למעין דמות שד או יצור גרוטסקי.
בציור של המאה ה-19 בולטים ציוריו של הצייר הבלגי ג'יימס אנסור, אשר צייר מסכות תיאטרון רבות. בציור המתאר את כניסת ישו לירושלים מופיע המון גדול כשפני האנשים הם פני מסכות. המסכה נתפשת כאן כאלמנט חברתי המביע צביעות.
הופעתם של פריטים אפריקנים "פרימיטיבים" באירופה, בהם מסכות פולחניות שונות, החל מן המאה ה-19, הייתה בעלת השפעה רבה על האמנות האירופית. אצל הצייר פבלו פיקאסו, לדוגמה, ניתן לראות השפעה בולטת של האמנות הפרימיטיבית בכללה ושל מסיכות בפרט, שהגיעו מהאומנות האפריקאית. בציור המפורסם "העלמות מאביניון" מופיעות חמש דמויות נשיות כשפניהן הן כפני מסיכות אפריקאיות שאותן ראה פיקאסו במוזיאון הלובר.
המסכה בספרות ובקולנוע

בספרות, כמו באמנות הפלסטית, ניתן למסכה תפקיד משמעותי. לעיתים הוא מרמז על יושרו של האדם. לעיתים, כמו בספר "הוויקונט דה בראז'לון: אחרי עשר שנים" (אודות האיש במסכת הברזל) מאת אלכסנדר דיומא האב, מצביעה המסיכה על יושרו של השבוי אל מול הצביעות של הסובבים אותו. תפקיד דומה ניתן למסכה בסיפור 'פנטום האופרה', שבו המום הפיזי של הגיבור והסתרתו במסיכה מהווים ניגוד אל טוהר לבו.
המסכה מהווה מוטיב מרכזי גם בסרטי קולנוע עלילתיים רבים. דוגמאות בולטות הן סרטי קומדיה המסכה של ג'ים קארי ואימה כדוגמת צעקה, בהם עוטה הרוצח מסכה כדי להסתיר את זהותו ולהגביר את הפחד הנובע מדמות חסרת פנים, וונדטה, בו משתמש גיבור הסרט במסכת גאי פוקס לאורך כל מהלכו, ובכך יוצר הקבלה בין פעולותיו, שמטרתן הפלת השלטון (ובין השאר, פיצוץ בניין הפרלמנט), לבין אלו של גאי פוקס, שניסה לפוצץ את הפרלמנט הבריטי.
גיבורי על רבים בקומיקסים וסרטים עוטים מסכות. המסיכות נועדו להסתיר את זהותם של הדמויות ובו בזמן ליצור אלטר אגו של גיבור.
מסכה רפואית

מסכה רפואית (נקראת גם מסכה כירורגית או מסכת מנתחים או נשמית כירורגית) משמשת מנתחים ואנשי רפואה אחרים בעת טיפול בחולים, או לחלופין משמשת את החולים בבואם במגע קרוב עם אחרים, או ביציאה למרחב הציבורי, והיא מיועדת ללכוד חיידקים ונגיפים הנפלטים מהפה ומהאף של העוטה אותה.
השימוש במסכות מסוג זה ומסכות בד התרחב בצורה ניכרת ברחבי העולם עקב מגפת הקורונה בשנים 2019–2022.
מסיכות מגן

מסכות רבות נועדו להגן על פניו וקנה הנשימה של העונד אותן. ענפי ספורט מסוימים, דוגמת הוקי קרח כוללים קסדה עם מסכה שנועדה להגן על פני השחקן. בנוסף, מסכות שונות משמשות רבות בתעשייה כימית ובעבודות עם חומרים מסוכנים ועבודה מתחת למים. דוגמאות למסכות מגן:
מסכת פיינטבול
מסכת גז
מסכת סינון אוויר
מגן פנים
מסכת צלילה
מסכת סקי
הערות שוליים

↑   אילון גלעד, המקורות האיטלקיים של המילה "מסכה", באתר הארץ, 14 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555601105171  BnF: cb11932429s (data)  GND: 4037845-7  LCCN: sh85081817  NDL: 00564801  NKC: ph122654 
פסל המחזאי היווני אוריפידס מחזיק מסכת תיאטרון
פורטרט של ג'יימס אנסור ומסכות אופייניות ליצירתו
חבילה של מסכות רפואיות חד פעמיות.
מפרץ הכרישים

מפרץ הכרישים (באנגלית: Shark Bay) הוא מפרץ ואתר מורשת עולמית באזור גאסקויין אשר במערב אוסטרליה. האתר ממוקם יותר מ-800 קילומטרים צפונית לפרת', בנקודה המערבית ביותר באוסטרליה. משלחת בראשות דירק הארטוג ביקרה באזור בשנת 1616, והייתה לקבוצה השנייה של אירופים אשר ביקרו באוסטרליה. ויליאם דמפיר היה זה שהעניק למקום את השם "מפרץ הכרישים" בשנת 1699.
גאוגרפיה

אוכלוסיית המקום עומדת על פחות מ-1,000 תושבים על קו חוף באורך של 1,500 קילומטרים. חצי תריסר קהילות מרכיבות אוכלוסייה זו על פני פחות מאחוז בודד של השטח.
שטחו של המפרץ הוא 10,000 קמ"ר, ועומקם הממוצע של המים הוא עשרה מטר. האתר מחולק לגדות רדודות, חצאי איים ואיים. אורכו של קו החוף יותר מ-1,500 קילומטרים. מבחינה אקלימית הוא שוכן באזור נפגש של שלושה אזורים שונים.
האי דירק הארטוג בעל חשיבות היסטורית בשל הגעתם של החוקרים הראשונים. האי ברנייר והאי דור ממוקמים בפינה הצפון מערבית של אזור האתר. באיים שוכנים זנים של יונקים אוסטרליים בסכנת הכחדה.
מפרץ הכרישים הוא אזור זואולוגי בעל חשיבות עיקרית. הוא מהווה בית לכ-10,000 תחשים ("פרות ים") ודולפינים רבים, במיוחד במונקי מיה. האזור תומך ב-26 זני יונקים נכחדים, מעל ל-230 מיני עופות, ו-150 זני זוחלים. זהו אתר רבייה וגידול עבור דגים, סרטנים וצורבים. ישנם כ-323 זני דגים, עם כרישים רבים ובטאים.
דולפיננים רבים במפרץ הכרישים מהווים זן יחיד ידוע אשר מגן על חרטומו באמצעות כלי. הכלי הוא ספוג ימי, והשימוש בו נעשה בעת חיפוש אחר מזון בתחתית ים חולי. הטכניקה מועברת ככל הנראה מדור לדור.
כר מרעה נרחב של עשב ים מכסה שטח של 4,000 קמ"ר בצפונו של המפרץ, ועל אלה נמנים 12 זנים, יותר מבכל מקום אחר בעולם.
השטח המוכרז כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1991 מכסה 23,000 קמ"ר של שמורות, פארקים ואיים מוגנים.
מפרץ הכרישים היה האתר האוסטרלי הראשון שהתווסף לרשימת אתרי המורשת העולמית.
הערות שוליים

↑  צוות הספינה Duyfken', בהנהגתו של וילן ינסון, ביקר בחצי האי כף יורק בשנת 1606
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532389105171  GND: 4639597-0  LCCN: sh91004133  VIAF: 247839422   WorldCat (עם VIAF): 247839422