stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'אנקיה
הערות שוליים

↑  L. K. Jha, K. N. Jha (1998). "Chanakya: the pioneer economist of the world", International Journal of Social Economics 25 (2-4), p. 267-282.
1 2  Waldauer, C., Zahka, W.J. and Pal, S. 1996. Kautilya's Arthashastra: A neglected precursor to classical economics. Indian Economic Review, Vol. XXXI, No. 1, pp. 101-108.
↑  Tisdell, C. 2003. A Western perspective of Kautilya's Arthasastra: does it provide a basis for economic science? Economic Theory, Applications and Issues Working Paper No. 18. Brisbane: School of Economics, The University of Queensland.
↑  Sihag, B.S. 2007. Kautilya on institutions, governance, knowledge, ethics and prosperity. Humanomics 23 (1): 5-28.
↑  Herbert H. Gowen (1929). "The Indian Machiavelli" and in a much more conventional world.or Political Theory in India Two Thousand Years Ago, Political Science Quarterly 44 (2), p. 173-192.
↑  Mabbett, I. W. (באפריל  1964). "The Date of the Arthaśhāstra". Journal of the American Oriental Society. American Oriental Society. 84 (2): 162–169. doi:10.2307/597102. ISSN 0003-0279. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Boesche, Roger (בינואר  2003). "Kautilya's Arthaśāstra on War and Diplomacy in Ancient India". The Journal of Military History. 67 (1): 9–37. doi:10.1353/jmh.2003.0006. ISSN 0899-3718. {{cite journal}}:  (עזרה) "Kautilya [is] sometimes called a chancellor or prime minister to Chandragupta, something like a Bismarck…"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311099905171  PLWABN: 9810678286805606  BIBSYS: 90707231  BNE: XX1397588  BnF: cb12028321k (data)  CiNii: DA00533228  GND: 118721348  ISNI: 0000 0000 8855 4120  LCCN: n81112109  NDL: 00445294  NKC: xx0002375  NLA: 35262062  NLG: 137839  NLK: KAC201313877  NTA: 072245980  RERO: 02-A000097446  SELIBR: 193087  SUDOC: 028450574  Trove: 887349  VcBA: 495/17551  VIAF: 280385592   WorldCat (עם VIAF): 280385592 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג

| --- | --- |


כביש M11 במערך הכבישים הפדרליים (מסומן באדום)
 מידע כללי
 כינוי:  כביש מוסקבה סנקט פטרבורג
 על שם:  נייבה 
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש רוחב
 כביש מהיר:  כן
 כביש אגרה:  כן
 אורך:  684 ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  29 בספטמבר 2011 – 16 ביולי 2024 (12 שנים)
 מיקום
 ערים ראשיות:  מוסקבה, סנקט פטרבורג
 נקודת התחלה:  מחלף בוסינובסקאיה במוסקבה
 נקודת סיום:  סנקט פטרבורג
 קואורדינטות:  57°59′37″N 33°47′24″E﻿ / ﻿57.993714°N 33.790008°E﻿ / 57.993714; 33.790008
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חניכת המקטע הראשון של הכביש בדצמבר 2014
הכביש ממוסקבה לסנקט פטרבורג, או הכביש הפדרלי M11 (הידוע גם בשם "נייבה") הוא כביש מהיר ברוסיה המחבר בין שתי הערים הגדולות במדינה, מוסקבה וסנקט פטרבורג והוא נסלל במקביל לכביש הפדרלי M10.
הכביש מנוהל על ידי חברת "כביש ערי הבירה" (Магистраль Двух Столиц, mos-spb.com), שהוקמה בשנת 2013 כדי לסלול ולתפעל כביש זה. זהו כביש פדרלי המהווה כביש אגרה אשר נבנה במקביל לכביש הפדרלי М10 הקיים וכביש E105, כאשר כביש М10 טעון שיפוץ במקטעים שלמים שלו שהושלמו ב־26 בינואר 2021. אורכו הכולל של הכביש הוא 684 ק"מ והוא אחד מהכבישים הגדולים הראשונים ברוסיה שהיה לכביש אגרה. נקודת המוצא של הכביש מגבולות העיר מוסקבה, דרך כביש חדש הנמצא בסלילה במחוז מוסקבה, מחוז טבר, מחוז נובגורוד ומחוז לנינגרד עד לגבולות העיר סנקט פטרבורג.
הכביש כולל משני נתיבים ועד חמישה נתיבים והמהירות מוגבלת ל-150 קמ"ש. חלקים רבים של הכביש מחוברים בגשרים. על פי תוכנית הסלילה הראשונית של סוכנות הכבישים הפדרלית, סלילת הכביש אמורה הייתה להסתיים עד שנת 2018. 217 הקילומטרים הראשונים של הכביש נסללו בשנת 2014 עם חניכת המקטע הראשון. עם השלמת הבנייה, סנקט פטרבורג הייתה לעיר השנייה ברוסיה (אחרי אופה) שמחוברת בכביש פדרלי אחיד בעל שני נתיבים עד למוסקבה.
עלות הבנייה מוערכת ב־152.8 מיליארד רובלים. שני מקטעים באורך 606 ק"מ מהכביש הפכו לכבישי אגרה. עד נובמבר 2019 הושלמו מקטעים בין מוסקבה לעיירה יאמוגה ומהעיירה יאמוגה לעיר טבר, צפונית לקלין בין הקילומטר ה-97 לקילומטר ה-149. המקטע בין הכפר מיאסני בורה לעיר סנקט פטרבורג מהקילומטר ה-543 עד לקילומטר ה-684 הושלמו בנובמבר 2019. ב-16 ביולי 2024 נפתח הקטע האחרון של הכביש המהיר M-11 מוסקבה-סנקט פטרבורג במעמד נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
מאפיינים

אורך כולל: 684 קילומטרים
מספר נתיבים: 4, 6, 8, 10
רוחב הנתיבים: 3.75 מטרים
רוחב הקו המפריד: 5 מטרים
רוחב השוליים: 3.5 מטרים
מהירות מותרת: 150 קמ"ש
תנאי אקלים: תוואי הכביש המתוכנן עובר בארבעה מחוזות ברוסיה, שבהם האקלים משתנה בין יבשתי ממוזג (מוסקבה, טבר) ועד לכדי מעבר יבשתי ימי (בנובגורוד ובלנינגרד), מה שמשפיע על דרישות עיצוב הכביש.
ראו גם

קו הרכבת מוסקבה–סנקט פטרבורג
הערות שוליים

↑  http://www.kremlin.ru/events/president/news/74561
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקור הפרוש

| --- | --- |

צילום כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ג'ונתן ויינר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע פופולרי
 נושא:  פרושי דרווין, פיטר ורוזמרי גרנט 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  1994
 מספר עמודים:  299
 הוצאה בעברית
 תאריך:  2002
 תרגום:  יוסי מילוא
 פרסים
 פרס פוליצר לספרי עיון כלליים (1995) 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 965-13-1552-0
 הספרייה הלאומית:  002237313
 
מקור הפָּרוּש (אנגלית: The Beak of the Finch) הוא ספר מסוגת מדע פופולרי, שכתב ג'ונתן ויינר אודות זוג מדענים, פיטר ורוזמרי גרנט, אשר מחקרם הזואולוגי בחציה השני של המאה ה-20 בתחום ההתפתחות של ציפורי הפרוש, היה פורץ דרך בתחום הברירה הטבעית.
הספר זכה בפרס פוליצר.
רקע

בני הזוג פיטר ורוזמרי גרנט היו חוקרים ומרצים לזואולוגיה באוניברסיטת פרינסטון. על פי המתואר בספר, הטרידה אותם המחשבה כי תאוריית הברירה הטבעית של צ'ארלס דרווין, לא הוכחה חד משמעית לפני כן ולא היה קיים תיעוד עקבי על מוצאו של אף מין קונקרטי. בני הזוג גרנט החליטו לקיים תצפית ממושכת למדי, כ-20 שנים רצופות, באי המבודד "דפנה מֵיג'וֹר" השייך לקבוצת איי גלאפגוס, על אוכלוסיית הפרושיים שמנתה באיי גלאפגוס כולם כ-13 מינים שונים.
ההגעה לאי כמעט בלתי אפשרית, וכך מתוארת בספר הלוליינות בה עלו החוקרים לאי:
"החוקרים ואנשי צוותם חייבים להגיע בשעת השפל, בשעת בוקר מוקדמת ככל האפשר... אין הם יכולים לנחות על האי בסירה מפני של"דפנה מיג'ור" אין חוף, אין שום דבר לאורך קו המים מלבד צוקים שגובהם כבית של שתיים או שלוש קומות... הם תרים אחר המקום שבו שפת הצוקים רוכנת כלפי המים וזווית המדרון נוחה קצת יותר... הראשון שיוצא מן הפנגה  חייב לזנק בדיוק ברגע שנחשול מרים את הסירה עד קצה המדרגה".
הסיבה לכך שבני הזוג החליטו למקם את מחקרם דווקא שם, הייתה הבידוד הרב של קבוצת האיים ובייחוד של "דפנה מיג'ור" שכאמור, היה בלתי נגיש באופן בלתי רגיל. מצב זה הופך את המחקר למהימן ופשוט הרבה יותר, שכן, מסיבות ברורות, כדי לחקור אבולוציה של אוכלוסיית בעלי חיים רצוי למצוא אוכלוסייה הומוגנית ככל האפשר, שהשפעות חיצוניות עליה אינן קיימות וכן שהגורמים שהשפיעו על התהוותה ברורים דיים. כך ניתן לעמוד על השורשים הביולוגיים של האוכלוסייה בבהירות וללא חשש שגורמים עלומים וזרים השפיעו עליה.
פרושי דרווין

המחקר המתואר בספר קשור לדרווין לא רק בכך שהוא נוגע לתורת האבולוציה, אלא גם בקשר ביוגרפי ישיר יותר. דרווין עצמו ביקר באיי גלאפגוס ב-1835 במסגרת מסעו באוניה ביגל. הוא צפה בין השאר בפרושים שבמקום, וגם לקח כמה מהם איתו לאנגליה.
הפרושים משכו את תשומת לבו של דרווין בגלל הגיוון הגדול בתכונותיהם ובממדיהם. עם זאת הצפייה בהם לא הייתה לו לעזר בביסוס תורת האבולוציה, והם לא נזכרים ב-״מוצא המינים״. שכן במסגרת התצפיות המעטות שהוא הספיק לבצע בפרושים, הוא לא הבחין בקורלציה בין התכונות של הפרושים לבין פרמטרים של הישרדותם. הוא לא הבחין למשל בקורלציה ברורה כלשהי בין צורות המקור של הפרושים ובין אופני התזונה שלהם. כך או כך, ביקורו של דרווין פרסם את פרושי גלאפגוס, ומאז דבק בהם הכינוי ״פרושי דרווין״.
משלחות שונות שביקרו באיים אחרי דרווין, לא זיהו גם הן את  הקורלציה בין תכונות הפרושים ובין צורכי ההישרדות שלהם. כך שפרושי דרווין נחשבו כמקרה שדווקא מחליש את תורת הברירה הטבעית. זאת, עד לתצפיות של דייוויד לאק (David Lack) ב-1938. לאק זיהה קורלציה בין התכונות של הפרושים ובין סביבתם, בהקשר של תחרות בין מיני הפרושים השונים. זה התבטא למשל בכך שעל כל אחד מהאיים בנפרד, לא שכנו שני מיני פרושים עם אותו אורך מקור, ברוב המקרים. ובכמה מקרים שכן שכנו באותו אי שני מינים עם אורכי מקור דומים, הם שכנו בנפרד בחלקים שונים של האי. עם זאת, עובדת התחרות בין המינים נותרה כהשערה, שכן לאק לא ראה תחרות כזו בפועל. המחקר של הגרנטים הוכיח את קיומה של תחרות כזו בצפייה ישירה.
הולדת המחקר

הכוונה המקורית של רוזמרי ופיטר גרנט, במחקר שנפתח בשנת 1973, הייתה לערוך תצפיות בפרושי גלאפגוס במשך של מספר חודשים, לאסוף כמה שיותר נתונים ואחר כך לערוך ולנתח אותם. אלא שהממצאים שהחלו להצטבר הפתיעו את החוקרים. בפרט, התעוררה בהדרגה ההכרה שמתקיימים באוכלוסיית הפרושים כל התנאים לתהליכים של ברירה טבעית בזמן אמת, תהליכים שניתנים לצפייה.
החידוש המרכזי

כאן הטענה העיקרית של המחקר לחידוש, וזאת ביחס לאחד המרכיבים בהשקפתו המקורית של דרווין. דרווין האמין (בעקבות הגאולוג צ'ארלס לייל) שבטבע מתרחשים שינויים הדרגתיים ואיטיים מאוד, בסדרי גודל של מיליוני שנים. בפרט הוא האמין שאי אפשר לצפות בתהליכים של ברירה טבעית בזמן אמת. אפשר רק לצפות בתוצאותיהם, לאחר שהתהליך כבר הסתיים.
כנגד זאת, הגרנטים השתכנעו מהר יחסית כי דינמיקת החיים של פרושי גלאפגוס היא מקרה מובהק (ושאין סיבה נראית לעין לחשוב שהוא מקרה בודד) של מספר סוגים של תהליכי ברירה טבעית מהירים, שניתנים לצפייה במסגרת זמן של שנים בודדות.
התברר בהמשך לזה ששינויים יציבים, לא הפיכים, הם אמנם הרבה יותר איטיים. שכן מרבית תהליכי הברירה הטבעית הם הפיכים. בתנאים המיוחדים שבאיים מתרחשת, בעקבות בצורת קשה, גדילה באורך הממוצע של מקורי הפרושים. זה יכול להחזיק מספר שנים. אך עונת גשמים מבורכת מניעה (כך התגלה) תהליך אבולוציוני הפוך, של התקצרות באורכי המקורים. לכן השינויים המצטברים והיציבים תלויים בנתונים כגון התדירות של עונות בצורת לעומת התדירות של עונות מבורכות גשמים. לפי הערכות החוקרים הצטברות עד כדי שינויים בחלוקת המינים בתוך אוכלוסיית הפרושים צפויה לקרות בטווח של מאות שנים בודדות.
טענות נוספות

אחת הטענות הנלוות במחקר המדובר היא ליכולת להשיג מדידות מדויקות במסגרת של תצפית בטבע החי, וכן לחשיבות המהותית של מדידות כאלה. הרבה מן ההבחנות האמפיריות במחקר המדובר לא היו ניתנות להשגה בעזרת צפייה בעיניים בלבד, אלא בזכות העיבוד הסטטיסטי של הנתונים הרבים שנאספו באיים ושהוזנו בקפדנות למחשב (אגב, התנאים הקשים באיים לא אפשרו להביא לשם מחשב. הנתונים הרבים נצברו בקפדנות במחברות מיוחדות, חסינות מים, והוזנו למחשב רק במשך החודשים בשנה שבהם החוקרים לא היו באיים).
הישג נוסף, קשה לחיקוי בתצפית בטבע החי שלא בסביבה מבודדת כמו איי גלאפגוס, הוא שהחוקרים השיגו יכולת ממשית של חיזוי. על בסיס הממצאים המצטברים החוקרים בנו מודל מתמטי, שלוקח בחשבון הרבה נתונים, ושחוזה בין השאר את השינויים בהתפלגות ממדי המקורים של הפרושים באי מסוים לאורך ציר הזמן. חיזוי שבוצע על בסיס המודל, למספר שנים קדימה, התאמת ברמה גבוהה של דיוק.
משתנה נוסף שהחוקרים עקבו אחריו, מעבר לתכונות פיזיות כמו ממדי המקורים של הפרושים הוא השכיחות של זיווגים בין-מיניים, וכן יכולות ההישרדות והרבייה של בני כלאיים. בין השאר התברר כי תנאים פיזיים מסוימים גורמים להתרבות של בני כלאיים, הן בהולדה והן ביכולת ההישרדות. אחת ההשלכות היא שהרכבים מסוימים של תנאים פיזיים יוכלו לגרום, במשך מספר מאות שנים למחיקת ההבדלים בין מיני הפרושים על אי זה או אחר, ולהתמזגותם למין יחיד. בנושא זה החוקרים נעזרו גם במחקר גנטי.
הערות שוליים

↑  מן סירת משוטים קטנה.
↑  פרק 2
↑  פרק 2
↑  פרק 4
↑  שם
↑  פרק 10
↑  פרק 4
↑  פרק 2
↑  פרק 1, פרק 7, ולאורך הספר כולו
↑  פרק 13
↑  פרק 14
↑  פרק 1, פרק 7, פרק 8
↑  פרק 10, פרק 14
↑  פרק 14
↑  פרק 13
חלקיק תת-אטומי

אטום מסוג הליום (לא בקנה מידה) 
 האלקטרון חג במהירות סביב הגרעין, המורכב מפרוטונים ונייטרונים.
החלקיקים היסודיים – הרכב החומר וכוחות
חלקיק תת-אטומי הוא חלקיק שגודלו קטן מזה של אטום. בפרט, אלו הם החלקיקים המרכיבים את האטום: האלקטרון, הפרוטון והנייטרון, וכן גם חלקיקים המיוצרים בתהליכי הקרנה ופיזור, כמו הפוטון, הנייטרינו והמיואון. חלק גדול מן החלקיקים התת-אטומיים שנתגלו ונחקרו אינם יציבים, ולכן שכיחותם בטבע קטנה. עם זאת, ניתן לייצר רבים מהם בתהליכי פיזור במאיצי חלקיקים. חקר החלקיקים התת-אטומיים הוא התחום הפעיל ביותר בפיזיקת החלקיקים.
האלקטרון (המסומן ב-e-) קיים בכל האטומים; מסתו היא כ-1/1836 ממסתו של אטום מימן. מטענו החשמלי שלילי. הפרוטון (סימון p) קיים גם הוא בכל האטומים; משקלו זהה כמעט לזה של אטום מימן, והוא נושא מטען חשמלי הזהה בערכו המוחלט לזה של האלקטרון, אך הפוך ממנו בסימונו. הנייטרון (סימון n) הוא חלקיק נטרלי מבחינת מטען חשמלי, ויש לו בקירוב את אותה המסה כמו לפרוטון.
האדרונים הם חלקיקים, המורכבים מקווארקים. באריונים ומזונים, למשל, הם האדרונים. באריונים מורכבים בדרך-כלל משלושה קווארקים, וברוב המקרים מדובר בשילוב של קווארקים מסוג "למעלה" ו"למטה". לכולם יש מסת מנוחה גדולה יחסית לשאר החלקיקים התת-אטומיים. הפרוטון והנייטרון, למשל, הם באריונים.
מזונים מורכבים מקווארק רגיל אחד ומאנטי-קווארק, מה שגורם למספר הבאריון שלו להיות אפס. אף אחד מהם אינו יציב במיוחד, אך יש להם זמן מחצית חיים של מספר ננו-שניות.
לפטונים אינם מורכבים מקווארקים, ולא מאף חלקיק אחר, עד כמה שידוע לנו נכון להיום. לחלק אין מסת מנוחה, בעוד שלאחרים יש מסה אדירה. הלפטונים כוללים, למשל, את האלקטרון, מיואון, טאו ואת הנייטרינו.
ראו גם

בוזון
פרמיון
חלקיק אלמנטרי
פיזיקת חלקיקים
רשימת החלקיקים
ציר זמן של תגליות בתחום פיזיקת חלקיקים
Paranoid

Paranoid הוא אלבום האולפן השני של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת', שיצא לאור ב-18 בספטמבר 1970 על ידי ורטיגו רקורדס בבריטניה וב-7 בינואר 1971 על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס בארצות הברית. האלבום מכיל כמה משירי הדגל של הלהקה, כולל "Iron Man", "War Pigs" ושיר הנושא, שהיה הלהיט היחיד של הלהקה שהגיע לטופ 20 והגיע למקום ה-4 במצעד הבריטי.
Paranoid נחשב לאחד מאלבומי ההבי מטאל הגדולים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים, ומצוטט לעיתים קרובות כהשפעה מרכזית על התפתחות הז'אנר, כמו גם כאחד האלבומים הראשונים שלו. Paranoid דורג במקום הראשון ברשימת "100 אלבומי המטאל הגדולים בכל הזמנים" של הרולינג סטון בשנת 2017 ובמקום ה-139 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" בשנת 2020. Paranoid היה האלבום היחיד של הלהקה שהגיע לראש מצעד האלבומים הבריטי עד ליציאתו של 13 בשנת 2013.
אודות האלבום

על מנת להפיק את המיטב מההצלחה לה זכתה הלהקה עם אלבומה הראשון "Black Sabbath" ולהכות בברזל בעודו חם, התכנסו חברי הלהקה בחזרה באולפן ההקלטות, ארבעה חודשים בלבד לאחר שיצא לאור אלבומם הראשון. בתחילה היה אמור האלבום להיקרא "War Pigs" ("חזירי מלחמה") כשם אחד השירים באלבום, אך חברת התקליטים "וורנר" שינתה את ההחלטה. השיר "Paranoid" נכתב ברגע האחרון, כפי שהמתופף ביל וורד הסביר: "לא היה לנו מספיק שירים בשביל לסגור את האלבום, וטוני אלתר בספונטניות עם הגיטרה וזה פשוט היה זה. בסופו של דבר כתיבת השיר ארכה 20–25 דקות..."
האלבום הוקלט בלונדון באולפני "Sarm West Studios" ו"Regent Sound Studios", בין ה-16 ל-21 ביוני.
עטיפת האלבום נוצרה על ידי הצלם מרקוס קיף.
תוכן האלבום

נושאי האלבום עוסקים בפוליטיקה, מחאה, סמים, מיסטיקה, אובדנות, הזיות, ריקנות ודיכאון. הנגינה באלבום כבדה ואטית ולעיתים מהירה וטכנית, ונחשבת לפורצת דרך.
להלן תוכן השירים באלבום:
תוכן האלבום > War Pigs

השיר הראשון והארוך ביותר באלבום הוא שיר מחאה אנטי-מלחמתי המבקר בחריפות ובבוטות יוצאת דופן את המלחמה ואת הפוליטיקאים והגנרלים המתוארים בשיר כפושעים צמאי דם ששולחים את המון העם כבשר תותחים להילחם עבורם. השיר מתאר בצורה גרפית את המלחמה ושדה הקרב, ובסוף השיר ישנה הבטחה כי יום יבוא ופושעי המלחמה יבואו על עונשם. השיר כיוון במקור כנגד מלחמת ווייטנאם. מבחינה מוזיקלית השיר הוא פורץ דרך בז'אנר: תיפופו האגרסיבי של ביל וורד, האופן בו אוסבורן מגיש את מילות השיר והריף הכבד והאימתני של איומי היו חדשים והשפיעו רבות על המשך הז'אנר. מגזין המוזיקה "Guitar World" דירג את השיר במקום ה-56 ברשימת "100 הסולואים הטובים ביותר". השיר הוא אחד המפורסמים של הלהקה ומנוגן בקביעות בהופעותיה החיות, ואף זכה למספר גרסאות כיסוי.
תוכן האלבום > Paranoid

את הליריקה של השיר כתב בסיסט הלהקה גיזר באטלר, ותוכנו נסוב אודות אדם הסובל מפרנויה. השיר, שאורכו כמעט שלוש דקות, מתאפיין בתבנית מוזיקלית אחידה לכל אורכו שמונעת על ידי ריף גיטרה כבד וקצב תיפוף קבוע. אמצע השיר נפתח בסולו גיטרה, כשהתבנית ממשיכה בשלה.
השיר נחשב על ידי רבים כאחד משירי ההבי מטאל הטובים בכל הזמנים. מבנהו המיוחד של השיר, השפיע על אין ספור אמני רוק אחרים, וקבע סטנדרטים חדשים בכל מה שקשור למבנה של שיר רוק כבד. ברשימות דירוג רבות של מגזינים שונים מופיע השיר באופן קבוע. ערוץ הטלוויזיה VH1 דירג את השיר במקום הרביעי ברשימתו "100 שירי הרוק הכבד הטובים בכל הזמנים". ברשימת "All Time Top 100 Singles" של מגזין המוזיקה NME, מופיע השיר במקום ה-41.
תוכן האלבום > Planet Caravan

שיר רוק פסיכדלי ולא שגרתי המדבר אודות שני אוהבים אשר צפים יחד לאורך היקום. אוסבורן השתמש ברמקול הנקרא "לסלי ספיקר" (leslie speakerׂ) על מנת להשיג את הסאונד המיוחד בקולו.
תוכן האלבום > Hand of Doom

מילות השיר נכתבו על ידי באטלר, ואילו את המוזיקה כתבו שאר חברי הלהקה. השיר נפתח בבאס ליין שקט שמיד לאחריו נכנס אוסבורן עם המילים, והשיר הופך לרועש יותר, שלאחריו שוב נהיה שקט, וחזור חלילה. בדקה השנייה נכנסים הגיטרה והתופים, והשיר מקבל תפנית חדשה. לאחר סולו הגיטרה בדקה ה-4:30, שוב חוזר הקצב שפתח את השיר עד לסיומו. השיר מדבר על התמכרויות לסמים מהן סבלו חיילים אמריקאים רבים כשחזרו ממלחמת ווייטנאם לאנגליה, על מנת להשכיח מעצמם את זוועות המלחמה.
תוכן האלבום > "Rat Salad

השיר, שאורכו 2:30 דקות, מכיל סולו תופים ממושך שמבוצע בידי ביל וורד.
תוכן האלבום > Fairies Wear Boots

מלבד הבי מטאל, מושפע השיר מסגנונות אחרים כמו רוק פסיכדלי, בלוז רוק, ואף רוק אינסטרומנטלי. מילות השיר קיבלו השראה ממפגש אקראי שערכו חברי הלהקה עם מספר גלוחי ראש.
הצלחה מסחרית

האלבום הוא אחד המצליחים ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית, והוא הגיע למקום הרביעי ב"מצעד האלבומים הבריטי" ("UK Albums Chart")‏. בארצות הברית הגיע האלבום למקום ה-12 במצעד ה"בילבורד 200" כמו כן, נמכר האלבום בכ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביקורות והשפעה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
Allmusic: 
רולינג סטון: 
Sputnikmusic: 
Ultimate Guitar Archive: 
Blender: 
בדומה לאמני רוק כבד באותה התקופה כדוגמת לד זפלין, בתחילה קיבלה הלהקה ביקורות שליליות ממבקרי מוזיקה שונים. אולם לאורך השנים השתנתה גישתם, וכיום מוכר האלבום הן בעיני מבקרי מוזיקה והן בעיני חובבי רוק כבד כאחד מהאלבומים הטובים, החשובים והמשפיעים ביותר בהבי מטאל וכאלבום שבמידה רבה הגדיר את הז'אנר והשפיע על להקות ואמנים רבים אחרים.
ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון, דורג האלבום במקום ה-131. מגזין טיים כתב על האלבום "מקום לידת ההבי מטאל". סטיב וואי מאתר Allmusic כתב על האלבום: "אחד מאלבומי הרוק הכבד המשפיעים בכל הזמנים, ואלבום שהגדיר את הסאונד והסגנון של הרוק הכבד יותר מכל אלבום אחר בהיסטוריה של הרוק". ב-2006, נכלל האלבום ברשימת "100 אלבומי הגיטרה של כל הזמנים" של מגזין "Guitar World" אתר ynet דירג את האלבום במקום השלישי ברשימת "15 האלבומים הגדולים של המטאל".
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-139 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
רשימת השירים

כל מילות השירים נכתבו על ידי גיזר באטלר והמוזיקה על ידי שאר חברי הלהקה, למעט היכן שצוין אחרת.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> כותב(ים) | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | War Pigs  |   | 7:57 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Paranoid  |   | 2:48 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Planet Caravan  | אוסבורן, באטלר | 4:32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Iron Man  |   | 5:56 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 21:13 |  |  |  |  |  |  |
צד ב'
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. | Electric Funeral  |   | 4:53 |
| 6. | Hand of Doom  |   | 7:08 |
| 7. | Rat Salad  |   | 2:30 |
| 8. | Fairies Wear Boots  | באטלר, אוסבורן | 6:15 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 20:38 |
מבצעים

גיזר באטלר - גיטרה בס
אוזי אוסבורן - שירה
טוני איומי - גיטרה
ביל וורד - תופים, תופי קונגה
מבצעים > הפקה

טום אלום - מהנדס סאונד, פסנתר ב-"Planet Caravan"
רודג'ר ביין - הפקה מוזיקלית
הערות שוליים

↑  רשימת "100 שירי הרוק הכבד הטובים בכל הזמנים" באתר VH1
↑  הרשימה, באתר NME
↑  מידע על האלבום, באתר "Chart Arcive"
1 2  ביקורת וסיקור על האלבום באתר Allmusic
↑  נתונים על האלבום, באתר הרשמי של איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי
↑  ביקורת וסיקור על האלבום, באתר Allmusic
↑  רשימת דירוג של אלבומי "בלאק סבאת'", באתר ה"רולינג סטון"
↑  ביקורת על האלבום, באתר Sputnikmusic
↑  ביקורת על האלבום, באתר Ultimate Guitar Archive
↑  מיטשל בן מאתר "Blender" בביקורתו על האלבום, 7 בספטמבר 2009
↑  רשימת מאה האלבומים החשובים, באתר מגזין טיים
↑  רשימת "Greatest 100 Guitar Albums of All Time", באתר "Rate Your Music"
↑  ג'קי שרגא, האלבומים הגדולים של המטאל, באתר ynet, 28 בפברואר 2002
| בלאק סבאת' |
| --- | --- | --- |
טוני איומי (גיטרה) • אוזי אוסבורן (שירה) • ביל וורד (תופים) • גיזר באטלר (גיטרה בס)
ביל וורד (תופים) • רוני ג'יימס דיו (שירה) • איאן גילן (שירה)
| אלבומי אולפן | Black Sabbath ‏ (1970) • Paranoid ‏ (1970) • Master of Reality ‏ (1971) • Vol. 4 ‏ (1972) • Sabbath Bloody Sabbath ‏ (1973) • Sabotage ‏ (1975) • Technical Ecstasy ‏ (1976) • Never Say Die!‎ ‏ (1978) • Heaven and Hell ‏ (1980) • Mob Rules ‏ (1981) • Born Again ‏ (1983) • Seventh Star ‏ (1986) • The Eternal Idol ‏ (1987) • Headless Cross ‏ (1989) • Tyr ‏ (1990) • Dehumanizer ‏ (1992) • Cross Purposes ‏ (1994) • Forbidden ‏ (1995) • 13 ‏ (2013) |  |
| נושאים קשורים | Heaven & Hell • Iron Man‏ • Paranoid‏ • God Is Dead?‎ |  |
דיסקוגרפיה של בלאק סבאת' • קטגוריה:בלאק סבאת' • פורטל:הבי מטאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: cc053745-c447-3566-8f27-bed5438c9133
ר"ז (מכ"ם)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכ"ם
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  אלתא, התעשייה האווירית לישראל
 יחידות שיוצרו:  כ-200 (2023)
 היסטוריית שירות
 תקופת השירות:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 מדינות משתמשות:  ישראל ישראל קנדה קנדה הודו הודו סינגפור סינגפור צ'כיה צ'כיה
 מלחמות:  מבצע עופרת יצוקה מבצע עמוד ענן מבצע צוק איתן מבצע שומר החומות מבצע מגן וחץ מלחמת חרבות ברזל
מכ"ם ר"ז (ראשי תיבות: רב-זרועי) הוא מכ"ם מדגם EL/M-2084 מתוצרת מפעל אלתא של התעשייה האווירית לישראל. בצה"ל מופעל המכ"ם בחיל התותחנים לצורך איכון שיגורי ירי תלול מסלול (תמ"ס) וטיווח ארטילרי ובמערך ההגנה האווירית כחלק ממערכות ההגנה מפני טילים כיפת ברזל וקלע דוד.
היסטוריה

פיתוח המכ"ם החל בשנת 2002 בישראל על ידי מפא"ת ומפעל אלתא של התעשייה האווירית במטרה להתמודד עם איום הרקטות ולספק תמונה כוללת של האיומים בשטח (בעיקר ירי תלול מסלול) לכוחות צה"ל ולהשתלב במערכת צי"ד. גרסת מדגים טכנולוגיות של הר"ז פעלה בהצלחה במבצע עופרת יצוקה ואיכנה בדייקנות שיגורים של רקטות ואת מקום פגיעתן. באותה התקופה נכנס הר"ז לשימוש בחיל התותחנים ובמערך ההגנה האווירית. בחיל התותחנים הוא מופעל על ידי גדודי האיכון והמטאורולוגיה . במערך ההגנה האווירית המכ"ם הפך לאמצעי גילוי של מערכות כיפת ברזל וקלע דוד.
בפברואר 2018 ציינה התעשייה האווירית את מכירת המכ"ם המאה מסוג זה, בהיקף מכירות כולל של כ-2 מיליארד דולר.
ב-27 בפברואר 2020 הר"ז החליף את מערך מכ"מי הנורית ששימש למטרות דומות, עקב היותו טכנולוגיה חדישה יותר.
מאפיינים

המכ"ם מסוגל לאכן ירי רקטות, טילים, פגזים ופצמ"רים ולהכווין אש לעבר מקורות הירי, לסווג את סוג האמל"ח הנורה ולחשב היכן יפגעו. בנוסף ביכולת המכ"ם להטוויח אש ארטילרית אל מטרות אויב. במשימות הגנה אווירית המערכת מסוגלת לזהות כלי טיס ממגוון סוגים.
האנטנה של המכ"ם משדרת ב-120 מעלות לכיוון אליו היא פונה, או ב-360 מעלות במצב מסתובב. מהירות סיבוב האנטנה היא 30 סיבובים לדקה. טווח זיהוי המטרות של המערכת הוא 256 ק"מ עבור כלי טיס ו-100 ק"מ עבור מטרות ארטילריות. לפי אלתא למערכת אמצעי הגנה מפני לוחמה אלקטרונית. מערכת הר"ז מתניידת על גבי משאיות וניתנת לפריסה בשטח. היא כוללת אנטנה, קרון שליטה וגנרטור המספק חשמל למערכת.
מדינות מפעילות

עד סוף 2020 נמכרו כ-100 יחידות של המכ"ם בתשע מדינות ברחבי העולם, בהן:
ישראל ישראל
מערך ההגנה האווירית
חיל התותחנים
אזרבייג'ן אזרבייג'ן – הזמינה מספר סוללות כיפת ברזל אשר כל אחת כוללת את המכ"ם.
ארצות הברית ארצות הברית – 2 סוללות כיפת ברזל אשר כל אחת כוללת את המכ"ם.
קנדה קנדה – קנתה 10 מערכות מכ"ם ב-2015.
הודו הודו
סינגפור סינגפור
צ'כיה צ'כיה – 8 מערכות בשירות מבצעי מתוך כל ה-8 שהוזמנו. רכשה 8 מערכות בדצמבר 2019 תמורת 125 מיליון דולרים, כאשר מערכת המכ"ם הראשונה סופקה לצ'כיה ב-25 בפברואר 2022. ביוני 2023 כלל מערכות המכ"ם שצ'כיה קיבלה עברו את כלל מבחניה וסיימו לעבור אינטגרציה למערכת ההגנה האווירית של נאט"ו.
פינלנד פינלנד – קנתה בינואר 2019 מערכות מכ"ם בכמות וסכום לא ידועים, שהיו אמורות להגיע ב-2021.
הונגריה הונגריה – ב-2020 נחתמה עסקת מכירת המכ"מים תמורת סכום וכמות לא ידועים, והחל מ-2022 תחל אספקת המכ"מים.
סלובקיה סלובקיה – ב-14 בינואר 2021 חתמה על חוזה לקניית 17 מערכות מכ"ם בעסקה בשווי 182 מיליון דולר.
רומניה רומניה – רכשה את המכ"ם על מנת שישמשו את סוללות כיפת הברזל אשר מיוצרות ברומניה ברישיון הודות לשיתוף פעולה של Romaero (אנ') עם רפא"ל.