stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בארצות הברית
חוקים נגד אפליה > תעסוקה

אפליה בשוק העבודה מתייחסת לנוהגים מפלים הקיימים בתחום התעסוקה, למשל (אך לא רק): הטיה בקבלה לעבודה, קידום, הטבות, פיטורים, פיצויים וכיוצ"ב; וסוגים שונים של הטרדות.
אין אף חוק פדרלי המתייחס במפורש לאפליה בשוק העבודה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. עם זאת, ביוני 2020, קבע בית המשפט העליון בארצות הברית כי נטייה מינית וזהות מגדרית נכללים תחת "מין" באיסור לאפליה תעסוקתית הקיים בחוק זכויות האזרח משנת 1964.‏ באופן מעשי, פירוש הדבר הוא שבארצות הברית אף מעסיק אינו יכול לפטר עובד על בסיס נטייה מינית או זהות מגדרית.
ב-24 מדינות, במחוז קולומביה, בפוארטו ריקו, בגואם ובלמעלה מ-140 ערים ומחוזות חוקקו איסורים על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מינית. בנוסף, במדינות מסוימות חוקקו חוקים או תקנות האוסרים על אפליה בשוק העבודה על רקע זהות מגדרית או נטייה מינית בשירות הציבורי בלבד.
מספר נשיאים קבעו הגנות מסוימות עבור חלק מעובדי הממשלה הפדרלית באמצעות צו נשיאותי (אנ'). בשנת 1995, צו נשיאותי מס' 12968 (אנ') של הנשיא ביל קלינטון, אשר קבע קריטריונים להוצאת אישורי ביטחון, כלל לראשונה נטייה מינית בשפת אי-האפליה שלו: "ממשלת ארצות הברית אינה מפלה על בסיס גזע, צבע, דת, מין, לאום, נכות או נטייה מינית במתן גישה למידע מסווג". עוד נכתב כי "לא ניתן להעלות" שום מסקנה "לגבי התאמת גישה למידע מסווג" רק על רקע הנטייה המינית של העובד". צו נשיאותי מס' 13087 (אנ') של קלינטון משנת 1998 אסר אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקת כוח האדם האזרחי הפדרלי. היא חלה על הרוב הגדול של העובדים הפדרליים, אך לא על שירותים חריגים כמו צבא ארצות הברית.
בתחילת 2010, ממשל הנשיא ברק אובמה כלל זהות מגדרית בקרב המחלקות המוגנות מפני אפליה בסמכות הוועדה לשוויון הזדמנויות בעבודה (EEOC) (אנ'). בשנת 2012, ה-EEOC קבע כי סעיף 7 לחוק זכויות האזרח משנת 1964 אינו מתיר אפליה בשוק העבודה על רקע זהות מגדרית, מכיוון שזו סוג של אפליה מינית.
ב-21 ביולי 2014 חתם הנשיא אובמה על צו נשיאותי מס' 13672 (אנ') והוסיף "זהות מגדרית" אל המחלקות המוגנות מפני אפליה בגיוס עובדים בכוח העבודה האזרחי הפדרלי, וגם "נטייה מינית" ו-"זהות מגדרית" אל המחלקות המוגנות מפני אפליה בגיוס ובהעסקה מצד קבלני ממשל פדרליים וקבלני משנה. צו נשיאותי מס' 13673 חייב את הקבלנים הפדרליים להוכיח שהם עומדים בחוקי העבודה, אך הנשיא דונלד טראמפ ביטל דרישה זו ב-27 במרץ 2017.‏
החל מה-15 ביוני 2020, כל העובדים אצל מעסיקים המעסיקים יותר מ-15 עובדים מוגנים מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית באמצעות הפסיקה התקדימית של בית המשפט העליון במקרה בוסטוק נגד מחוז קלייטון.‏ שני שלישים מהמצביעים הרשומים בארצות הברית מסכימים עם החלטת בית המשפט העליון לפיה חוקים למניעת אפליה בתעסוקה צריכים להגן על להט"בים, על פי סקר HuffPost / YouGov שנערך מספר ימים לאחר מכן.
חוקים נגד אפליה > דיור

המשרד לשיכון הוגן ושוויון הזדמנויות (באנגלית: Office of Fair Housing and Equal Opportunity, ובראשי תיבות: FHEO) הוא סוכנות במחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית. FHEO אחראית על ניהול ואכיפת חוקי דיור הוגנים פדרליים וקביעת מדיניות שמוודאת שלכל האמריקאים יש גישה שווה לדיור לפי בחירתם. אפליית דיור מתייחסת לאפליה של דיירים פוטנציאליים או דיירים נוכחיים. בארצות הברית אין חוק פדרלי נגד אפליה כזו על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, אך לפחות 22 מדינות וערים גדולות רבות חוקקו חוקים האוסרים עליה. ראו, למשל, הצעת חוק 2661 של דיור במדינת וושינגטון (אנ').
בשנת 2012 פרסם המשרד לשיכון הוגן ושוויון הזדמנויות תקנה בשם "גישה שווה" (Equal Access) שנועדה לאסור אפליה של להט"בים בתוכניות דיור בסיוע פדרלי. התקנה מבטיחה שתוכניות הליבה של המשרד יהיו פתוחות לכל הזכאים, ללא קשר לנטייה מינית או זהות מגדרית. אולם בשנת 2019 היה ניסיון להחליש את הרגולציה.
משרד השיכון ההוגן ושוויון ההזדמנויות אחראי על אכיפת מגוון חוקי דיור הוגנים, האוסרים על אפליה בדיור בבעלות פרטית ובסיוע ציבורי, בהם:
Fair Housing Act (אנ')
סעיף 6 של חוק זכויות האזרח משנת 1964
סעיף 504 של Rehabilitation Act (אנ') משנת 1973
סעיף 109 של Housing and Community Development Act (אנ') משנת 1974
סעיף 2 של Americans with Disabilities Act (אנ') משנת 1990
Architectural Barriers Act (אנ') משנת 1968
Older Americans Amendments (אנ') משנת 1975
Title IX (אנ') משנת 1972
בין התביעות האזרחיות התקדימיות הבולטות ביותר בנושא זכויות להט"ב בתחום הדיור ניתן למנות את בראשי נגד סטהל ושות' (אנ'). בשנת 1989, בית הדין לערעורים של מדינת ניו יורק קבע כי התובע מיגל בראשי, שהיה במערכת יחסים של בני-זוג מאותו המין עם לזלי בלאנשארד שנפטר מאיידס בשנת 1986, ייחשב כ-"בן משפחה" של בלאנשארד. על פי החוק, בראשי יהיה רשאי להמשיך ולהתגורר בדירתו של בן-זוגו המנוח, באותם התנאים (שכר דירה מפוקח).
חוקים נגד אפליה > בריאות

ב-14 באפריל 2010 הנשיא ברק אובמה הוציא צו מנהלי שהנחה את מחלקת הבריאות ושירותי האנוש לנסח תקנות חדשות לכל בתי החולים המקבלים תקציבים פדרליים (באמצעות מדיקר או מדיקאייד). תקנות אלו יחייבו מוסדות אלו להעניק זכויות ביקור וקבלת החלטות רפואיות לבני-זוג של להט"ביים, וכן לאלמנים ואלמנות. זכויות אלו אינן מוגנות על ידי החוק במדינות רבות. אובמה אמר כי הוא קיבל השראה ממקרה של משפחה בפלורידה, שם נפטרה אחת האמהות בזמן שנמנעו ממנה ביקורים בבית החולים של בת זוגה וארבעת ילדיהם. ב-12 ביוני 2020 פרסם ממשל טראמפ תקנה חדשה, הקובעת כי נטייה מינית וזהות מגדרית אינן מכוסות במסגרת ההגנות נגד האפליה של חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. לא ברור עדיין כיצד תקנה זו מושפעת מפסיקת בית המשפט העליון בארצות הברית בבוסטוק נגד מחוז קלייטון.
חוקים נגד פשעי שנאה

חוקים נגד פשעי שנאה מגינים מפני פשעים המונעים על ידי רגשות איבה נגד מעמדות מוגנים. עד לשנת 2009, החוק הפדרלי משנת 1969 (אנ') הגדיר פשעי שנאה כפשעים שבוצעו על בסיס גזע, צבע עור, דת או לאום. באוקטובר 2009 העביר הקונגרס את חוק מתיו שפרד (אנ'), שהרחיב את ההגדרה של פשעי שנאה לכלול גם מגדר, נטייה מינית, זהות מגדרית ונכות. חקיקה זו הסירה את הדרישה כי קורבן עבירת שנאה יהיה מעורב בפעילות מוגנת פדרלית. הנשיא אובמה חתם על החוק ב-28 באוקטובר 2009.‏
שני חוקים, החוק לסטטיסטיקה של פשעי שנאה (1990) וחוק הזכות לדעת על פשעי שנאה בקמפוס (1997), מחייבים את משרד המשפטים ואת הבולשת הפדרלית (FBI), כמו גם רשויות אבטחה בקמפוסים של מכללות ושל אוניברסיטאות, לאסוף ולפרסם נתונים סטטיסטיים על פשעי שנאה.
ב-46 מדינות, במחוז קולומביה ובפוארטו ריקו החוק מגדיר סוגים שונים של אלימות או איומים על רקע אפליה כעבירה פלילית (החריגים הם ארקנסו, ג'ורג'יה, דרום קרוליינה וויומינג). כל אחד מהחוקים הללו מגן מפני אפליה על בסיס גזע, דת ומוצא אתני; 32 מגנים מפני אפליה על רקע נכות; 32 מהם מגנים מפני אפליה על רקע נטייה מינית; 28 מהם מגנים מפני אפליה על רקע מגדר; 13 מהם מגנים מפני אפליה על גיל; 21 מהם מגנים מפני אפליה על רקע זהות מגדרית; 5 מהם מגנים מפני אפליה על רקע של שיוך פוליטי. ב-31 מדינות ובמחוז קולומביה קיימים חוקים המאפשרים תביעה אזרחית, בנוסף לעונש הפלילי, בגין מעשים שכאלו. ב-27 ובמחוז קולומביה קיימים חוקים המחייבים את המדינה לאסוף נתונים סטטיסטיים על פשעי שנאה; 16 מהם כוללים גם פשעי שנאה על רקע נטייה מינית.
בפסק הדין וויסקונסין נ' מיטשל (1993) (אנ') בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע פה אחד כי חוקים המחמירים ענישה על פשעי שנאה הם חוקתיים והם אינם מפרים את חופש המחשבה או את חופש הביטוי המעוגנים בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית.
חוקים נגד פשעי שנאה > חוקים נגד הגנת "Gay panic"

הגנת "Gay panic" היא אסטרטגיה משפטית שבה נאשם בעבירת תקיפה או רצח טוען לחפותו מאחר שביצע את העבירה כאשר היה במצב של אי שפיות זמנית וזאת בשל התנהגות מינית הומוסקסואלית לא רצויה מצד קורבן העבירה. בשנת 2018 הציגו הסנאטור אד מרקי וחבר הקונגרס ג'וזף קנדי השלישי (שניהם נציגי המפלגה הדמוקרטית ממסצ'וסטס) שתי הצעות חוק, אשר אוסרות על נאשם במשפט פלילי פדרלי לטעון, כהגנה, כי התנהגות מינית לא אלימה של קורבן העבירה מצדיקה אותה, או מקלה על חומרתה. שתי ההצעות לא התקבלו. ביוני 2019 הוצגה בשני בתי הקונגרס הצעת חוק חדשה בנושא.
נכון ליולי 2020, ב-11 מדינות בלבד קיימים חוקים נגד הגנת "Gay panic", והן: קליפורניה, אילינוי, רוד איילנד, קונטיקט, הוואי, מיין, נבאדה, ניו יורק, ניו ג'רזי, וושינגטון וקולורדו.
שירות צבאי

לאורך המאה ה-18 והמאה ה-19 צבא ארצות הברית שחרר משירות חיילים בגין הומוסקסואליות, זאת אף על פי שהחוק הצבאי לא אסר זאת במפורש עד ל-4 בפברואר 1921. ב-5 במאי 1950, העביר הקונגרס את "החוק האחיד של צדק צבאי" (אנ'), שנחתם על ידי נשיא ארצות הברית הארי טרומן ונכנס לתוקף ב-31 במאי 1951. סעיף 125 בחוק זה אוסר על קיום מעשי סדום בקרב כל אנשי הצבא, וקובע כי "כל אדם הכפוף לפרק זה העוסק בהִזדַוְגוּת מינית לא טבעית עם אדם אחר, מאותו המין או מהמין הנגדי, או עם בעל חיים - ימצא אשם במעשה סדום. חדירה, ככל שתהיה קלה, מספיקה כדי לבסס את ביצוע העבירה". היישום של סעיף 125 הוגבל מאוד על ידי החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית מ-2003 בפסק דין באוורס נגד הארדוויק, והוא בוטל לבסוף ב-26 בדצמבר 2013, כאשר הנשיא ברק אובמה חתם על חוק אישור ההגנה הלאומי לשנת הכספים 2014 (אנ').
עד שנת 1993, לא הותר להומואים וללסביות לשרת בצבא ארצות הברית. בשנה זו נחקקה מדיניות "אל תשאל, אל תספר" (באנגלית: "Don't ask, don't tell"), על פיה הומואים ולסביות הורשו לשרת אבל רק בתנאי שהם יהיה בארון ולא יהיו גלויים בנוגע לנטייה המינית שלהם. בשנת 2010 בוטל חוק זה, באמצעות חקיקת חוק חדש (אנ') המתיר להומואים וללסביות גלויים לשרת בצבא. מאז 20 בספטמבר 2011, הומואים, לסביות וביסקסואלים גלויים משרתים בצבא ארצות הברית.
נשים טרנסג'נדריות, וא. נשים אחרים שייעודם המגדרי בעת לידתם.ן נקבע להיות "זכר", עדיין נדרשים להירשם למערכת השירות הסלקטיבי.
ב-13 ביולי 2015, מזכיר ההגנה אשטון קרטר אמר כי התקנות הנוכחיות, האוסרות על שירותים טרנסג'נדרים, הן מיושנות והודיע כי ייערך מחקר בן חצי שנה כדי לקבוע האם לביטול האיסור הזה תהיה השפעה כלשהי על יעילות הצבא. ב-30 ביוני 2016 הודיע קרטר כי הוסר האיסור על טרנסג'נדרים גלויים מלשרת בצבא. המדיניות נכנסה לתוקף ב-1 באוקטובר 2016, ויישומה החל כחודש לאחר מכן.
ב-24 באוקטובר 2016, עשרה חיילים בצבא ארצות הברית הפכו לראשונים שעתרו בגלוי להתאמה מגדרית מאז בוטל האיסור על שירות א. נשים טרנסג'נדרים.
במקור, הצבא אמור היה להשלים את התאמתו לגיוס ולשירות טרנסג'נדרים גלויים עד ליולי 2017. אולם באותו חודש, הנשיא טראמפ הכריז בציוץ כי חל איסור על טרנסג'נדרים לשרת בצבא. למחרת אמר יושב ראש המטות המשולבים הגנרל ג'וזף דנפורד, "לא יהיו שינויים במדיניות הנוכחית עד לקבלת הנחיית הנשיא על ידי שר ההגנה והוצאתן של הנחיות לביצוע. בינתיים, אנו נמשיך להתייחס לכל אנשינו בכבוד". מאוחר יותר פרסם טראמפ תזכיר ב-25 באוגוסט 2017 המורה כי תוכנית ליישום ההתאמה תוגש בפניו על ידי שר ההגנה והשר לביטחון פנים עד פברואר 2018. בנובמבר 2018 ביקש ממשל טראמפ רשמית מבית המשפט העליון לפרסם פסק דין בעניין, אף על פי שבתי משפט בערכאות נמוכות יותר עדיין דנים בערעורים בנושא. על אף שבית המשפט העליון סירב בתחילה לבקשה זו, ב-22 בינואר 2019, הוא נתן הרשאה זמנית לממשל טראמפ להמשיך באיסורו, וב-12 במרץ פרסם מחלקת ההגנה תזכיר על פיו תנאי האיסור ייכנסו לתוקף ב-12 באפריל 2019. התזכיר מציע הגנה מסוימת לאנשי הצבא משרתים שכבר אובחנו כסובלים מ"דיספוריה מגדרית", או שכבר שירתו במגדרם-העצמי לפני פרסום התזכיר. עם זאת, מתגייסים חדשים חייבים לשרת על פי המגדר / מין שנקבע עבורם בלידתם, והם פסולים משירות אם יש להם עבר של דיספוריה מגדרית או אם אי פעם קיבלו הורמונים או עברו ניתוחים הקשורים למעבר מגדרי. בקונגרס הוגשו שתי הצעות חוק דו-מפלגתיות כנגד איסור זה.
בתי סוהר > בידוד

למעלה מ-8,400 מהגרים - אשר נעצרו במשך תקופה של חמש שנים המשתרעת על פני ממשל אובמה וטראמפ - הושמו בבידוד, מהלך אשר הפך לנוהג מתמשך מאז מאי 2019. במחצית מהמקרים ההכנסה לבידוד נעשה כאקט ענישתי כלפי העצורים, אך בשאר המקרים - ההכנסה לבידוד נעשתה על רקע מחלת נפש, נכות גופנית או נטייה מינית. עיתונאים זיהו 6 מקרים של התאבדויות בקרב אוכלוסייה זו.
בתי סוהר > ביקורי התייחדות

בארצות הברית, ארבע מדינות מתירות ביקורי התייחדות לאסירים: קליפורניה, קונטיקט, ניו יורק ווושינגטון; כל ארבע מדינות אלו אישרו נישואים של בני-זוג מאותו המין ביוני 2015. ביוני 2007, קליפורניה (לאחר שבשנת 2005 נחקק חוק המחייב את הרשויות להעניק את אותן הזכויות לידועים בציבור כמו לזוגות נשואים) הפכה למדינה האמריקאית הראשונה שהתירה ביקורי התייחדות של בני-זוג מאותו המין. הכללים החדשים התירו ביקורי התייחדות רק לזוגות רשומים (כנשואים או כידועים בציבור), ובתנאי שהרישום נעשה לפני כליאתו של האסיר. בניו יורק, לפני שנערכה הצבעה על ביקורי התייחדות של בני-זוג מאותו המין, המדינה איפשרה ל-27 מתוך 60 מתקני הכליאה שלה לאפשר ביקורי התייחדות של בני-זוג מאותו המין, אולם חוק זה לא נאכף ברחבי המדינה עד לאפריל 2011. בשנת 2014, מדינות ניו מקסיקו ומיסיסיפי אסרו על ביקורי התייחדות.
זכויות טרנסג'נדרים

שיעורי האפליה בקרב הקהילה הטרנסג'נדרית הם גבוהים מאוד, בפרט בקרב טרנסג'נדרים שאינם לבנים. ישנם תחומים רבים מאוד בהם מתבטאות אפליה וצורות דיכוי אחרות כנגד הקהילה הטרנסג'נדרית, בהם: אלימות ופשעי שנאה, מחסור בית, עוני, תקיפה מינית, אפליה בדיור, אפליה בשוק העבודה, הטרדה, בריונות, שיעורי מעצר וכליאה לא פרופורציונליים, אלימות והתנכלויות במערכת הכליאה ובשירותי ההגירה, השפלות במהלך בידוק ביטחוני בשדות תעופה, אי-שוויון בשירותי הבריאות בכלל, ובטיפול ב-‏HIV‏ / איידס בפרט, חסמים ממשלתיים / ביורוקרטיים למי שנמצאים בתהליכי התאמה מגדרית, חסמים כלכליים וחברתיים למי שנמצאים בתהליכי התאמה מגדרית (כגון: העלויות הגבוהות של הטיפול הרפואי, סירוב להעניק טיפול רפואי), ועוד. חלק מחברי הקהילה הטרנסג'דנרית (אך לא כולם), נתקלים במעסיקים המסרבים להעסיק אותם רק בשל היותם טרנג'נדרים, ועל כן הם נאלצים לפנות לפשע על מנת לשרוד, חלקם אף מתדרדר לזנות, רק על מנת שתהיה להם הכנסה כלשהי, וזאת כתוצאה ישירה מאפליה ומדיכוי כלכלי. עם חקיקת חוקים להפסקת סחר בבני אדם למטרות מין (אנ'), הכוללים גם איסור על שירותי מין המוצעים בצורה מקוונת, אותם אנשים שנאלצים לפנות לעבודה בזנות מוצאים עצמם בסכנה רבה יותר, מכיוון שהם מוכרחים לחזור לשיטות מסוכנות יותר למצוא את לקוחותיהם, כגון באמצעות סרסרות או זנות רחוב, וזאת בניגוד לשימוש בפורומים אינטרנטים, בהם הצליחו לסנן את לקוחותיהם.
לעיתים קרובות, התקשורת והפוליטיקאים (וכתוצאה מכך, גם החברה) מתייחסים בחוסר רגישות לזהויות הטרנסג'נדרים, ובכך מעודדים את דיכוי הקהילה הטרנסג'נדרית. בתגובה למגמה זו, בשנת 2016 קמה התארגנות של למעלה מ-250 ארגונים הפועלים כנגד תקיפות מיניות ואלימות במשפחה, שפרסמה מכתב משותף היוצא נגד המגמה של הצגת אנשים טרנסג'נדרים בצורה שלילית (למשל, כטורפים מיניים). כמו כן, GLAAD פרסמה מדריך שנועד לעודד עיתונאים לסקר את הקהילה הטרנסג'נדרית בצורה מאוזנת יותר.
פעילים למען זכויות טרנסג'נדרים פועלים למען שינוי שירותים ציבוריים ממוגדרים (חלוקה והפרדה בין שירותי גברים לשירותי נשים) כך שיהיו "יוניסקס" (לא ממוגדרים), וזאת בסך הכל על ידי שינוי השילוט הקיים. הסיבה לכך היא שיעור גבוה של מקרי הטרדות ואף אלימות כנגד חברי הקהילה הטרנסג'נדרית. שירותי יוניסקס עשויים להועיל גם לאמהות מניקות, הורים לילדים ממגדרים שונים ולאנשים עם מוגבלויות. פעילים למען זכויות טרנסג'נדרים מצדיקים את עמדתם בכך שמדובר בסוגיה של בחירה, ביטחון אישי, פרטיות וכבוד.
זכויות טרנסג'נדרים > מסמכים ותעודות

ישנם נהלים שונים ודרישות שונות על מנת לשנות פרטים אישיים, כגון שם או מגדר, במסמכים רשמיים או בתעודות זיהוי, כגון תעודת לידה, רישיון נהיגה, מספר זיהוי בביטוח לאומי, דרכון ועוד; נהלים ודרישות אלו עשויים להיות לא עקביים. מדינות רבות מונעות שינוי שם או מגדר במסמכים רשמיים למי שלא עברו ניתוח להתאמה מגדרית. כמו כן, מסמכים שונים שאינם תואמים זה לזה עלולים להערים קשיים בניהול עניינים אישיים בחיי היום-יום - במיוחד כאלה הדורשים צורות זיהוי מרובות ותואמות. יתר על כן, מסמכים שאינם תואמים את הצגתו המגדרית של האדם עלולים להוביל למקרי הטרדה או אפליה.
זכויות טרנסג'נדרים > מסמכים ותעודות > תעודות לידה

כל אחת ממדינות ארצות הברית קובעת לעצמה את חוקיה בנוגע לתעודות לידה, ובתי משפט של המדינות השונות מוציאים פסקי דין מגוונים בנוגע לטרנסג'נדרים.
מרבית המדינות מאפשרות לשנות את השם ואת המין בתעודת הלידה, על ידי תיקון תעודת הלידה הקיימת או על ידי הנפקת שם חדש, אם כי יש מדינות הדורשות לשם כך המצאת מסמך רפואי המעיד על ביצוע ניתוח להתאמה מגדרית.
לפחות שתי מדינות - אוהיו וטנסי (נכון ליוני 2019‏) - כלל לא מאפשרות לשנות את המין בתעודת לידה. בפברואר 2020 העביר בית הנבחרים באיידהו הצעת חוק האוסרת על טרנסג'נדרים לתקן את המין בתעודות הלידה שלהם.
זכויות טרנסג'נדרים > מסמכים ותעודות > רישיונות נהיגה

כל מדינות ארצות הברית מאפשרות לשנות את המגדר ברישיון נהיגה, אם כי הדרישות לכך משתנות בהתאם למדינה. לעיתים קרובות, הדרישות לשינוי רישיון הנהיגה פחות מחמירות מאלו להחלפת הסמן בתעודת הלידה.
לעיתים, דרישות המדינות השונות וחוקיהן מתנגשות ותלויות זו בזו; לדוגמה, אישה טרנסג'נדרית שנולדה באוהיו אך גרה בקנטקי לא תוכל לשנות את המגדר, כפי שהוא מופיע ברישיון הנהיגה שלה בקנטקי, זאת בשל העובדה שקנטקי דורשת תעודת לידה מתוקנת המשקפת את מגדרו המדויק של האדם, אך מדינת אוהיו כלל אינה מאפשרת לשנות את המגדר בתעודות הלידה.
זכויות טרנסג'נדרים > מסמכים ותעודות > דרכונים

מחלקת המדינה של ארצות הברית קובעת איזה מידע ביוגרפי מזהה יכלל בדרכונים אמריקאיים. ב-10 ביוני 2010 תוקנה המדיניות בנושא שינויים במגדר, על מנת לאפשר לבצע שינוי קבוע במגדר, כפי שהוא מופיע בדרכון, בהתאם להצהרת רופא מטפל כי "המבקש עבר טיפול קליני הולם לשינוי מגדר למגדר החדש". במדיניות הקודמת נדרשה הצהרה של רופא מנתח כי המבקש עבר ניתוח להתאמה מגדרית.
זכויות טרנסג'נדרים > מסמכים ותעודות > מגדר שלישי

נכון ל-2017, הממשל הפדרלי האמריקאי אינו מכירה באופציה מגדרית שלישית בדרכונים או בתעודות זיהוי לאומיות אחרות, אם כי מדינות אחרות, כולל אוסטרליה, ניו זילנד, הודו, נפאל, פקיסטן, בנגלדש, גרמניה, מלטה וקנדה החלו להכיר בכך. באופן מסורתי, מגדר שלישי הוכר על ידי מספר תרבויות של העמים הילידים בארצות הברית כ-"Two-spirit", בעמים הילידים של הוואי כ-"Māhū" (אנ'), ובעמי סמואה האמריקנית כ-"Fa'afafine" (אנ').‏ באופן דומה, מהגרים מתרבויות מסורתיות שמכירים במגדר השלישי צפויים להרוויח מרפורמה כזו, לרבות ה-Muxe (אנ') מדרום מקסיקו וההיג'רה מדרום אסיה.
ב-10 ביוני 2016 קבע בית משפט באורגון כי התושב ג'יימי שופה יוכר כבעל מגדר שאינו בינארי. הארגון למען זכויות טרנסג'נדרים Transgender Law Center סבור כי מדובר ב-"פסק הדין הראשון מסוגו בארצות הברית".
זכויות טרנסג'נדרים > יום הזיכרון הטרנסג'נדרי

יום הזיכרון הטרנסג'נדרי נוסד בשנת 1999 על ידי גוונדולין אן סמית' (אנ'), אישה טרנסג'נדרית, כדי להנציח את ריטה הסטר, אישה טרנסג'נדרית שנרצחה באלסטון, מסצ'וסטס. בתחילה, האירוע צוין בעיקר בצורה מקוונת, אך עם השנים הפך ליום המצוין בדרכים שונות ברחבי העולם, ב-20 בנובמבר, לזכרם של כלל חברי הקהילה הטרנסג'נדרית אשר נרצחו על רקע טרנספובי.
זכויות אינטרסקסים

לאינטרסקסים בארצות הברית יש את אותן הזכויות כמו לאחרים, אך עם זאת קיימים פערים משמעותיים, במיוחד בהגנות מפני התערבויות רפואיות קוסמטיות שלא בהסכמה, אלימות ואפליה.‏ ניתוחים רפואיים רבים נערכים שלא בהסכמה, על מנת "לתקן" אנשים אלה כאשר הם נולדים או עדיין צעירים. חלקם נוטלים הורמונים על מנת להבטיח שגופם יתפתח בהתאם למין שהוקצה להם. באוגוסט 2018, בית המחוקקים של מדינת קליפורניה העביר חוק כנגד ניתוחים מסוג זה. חוק זה מקנה זכויות לאינטרסקסים קטינים להיות מעורבים בהחלטות המתקבלות לגבי ניתוחים המבוצעים בגופם, ובכך הניתוחים נדחים עד שהם מבוגרים מספיק כדי להבין ולהשתתף בתהליך קבלת ההחלטות.‏‏ ארגונים למען אינטרסקסים פועלים במטרה להפסיק שימוש בשיטות מזיקות ופוגעניות, וכן לקדם קבלה חברתית ושוויון. בשנים האחרונות, פעילים הצליחו להגיע להישגים כגון הכרה משפטית.
HIV/איידס

מחלת האיידס, הנגרמת בעקבות הידבקות בנגיף ה-HIV, נתגלתה לראשונה בעולם המערבי בשנות ה-60. בארצות הברית, המחלה החלה להתפשט במהלך שנות השמונים, אז דווח על מחלה חדשה המועברת באמצעות דם נגוע ומגע מיני, וכי קבוצות הסיכון להידבקות במחלה הם הומוסקסואלים וצרכני סמים. אחת המרפאות הראשונות שטיפלו במחלה הופעלה בעיר ניו יורק על ידי ד"ר ג'וזף סונאבנד. עד 1985 אלפי בני-אדם בארצות הברית מתו מהמחלה. ארגוני רבים למען זכויות להט"ב החלו לפעול להגברת המודעות למחלה ולגיוס כספים לטיפול בחולים ולמציאת תרופה.
תרומות דם

בארצות הברית, ההנחיה הנוכחית של מנהל המזון והתרופות האמריקאי (ה-FDA) היא לדחות קבלת תרומת דם מכל גבר אשר קיים יחסי מין עם גברים במהלך שלושת החודשים שקדמו למועד התרומה. יתר על כן, בנוגע לתרומת דם של טרנסג'נדרים - ה-FDA ממליץ למוסדות המתרימים דם כי בעת מילוי השאלון לקראת מתן תרומת דם, המגדר של התורמ/ת ייקבע על פי זהותו/ה המגדרית, כפי שהוא/היא מצהיר/ה.
טיפולי המרה

טיפול המרה הוא ניסיון לשנות את הנטייה המינית או הזהות המגדרית של אדם.
בעשרים מדינות בארצות הברית, במחוז קולומביה ובפוארטו ריקו קיימים חוקים האוסרים על ביצוע טיפול המרה בקטינים. ב-72 ערים ומחוזות נוספים קיימים איסורים על טיפולי המרה בקטינים. במדינת ניו יורק עברה חקיקה האוסרת טיפולי המרה הן בקטינים והן בבגירים.
בוושינגטון הועלו מספר הצעות לאסור טיפולי המרה באמצעות חקיקה פדרלית.
תמיכה פוליטית בזכויות להט"ב > תמיכה

התומכים העיקריים במערכת הפוליטית האמריקאית בזכויות להט"ב היו בדרך כלל ליברלים וליברטריאנים. התמיכה בתנועת למען זכויות הלהט"ב הייתה חזקה ביותר בצפון-מזרח, בחוף המערבי ובמדינות אחרות עם אוכלוסיות עירוניות גדולות. המפלגה הדמוקרטית מחזיקה באופן רשמי בעמדות התומכות ברוב היוזמות למען זכויות להט"ב מאז 2012. עם זאת, ישנם גם מספר זרמים בתוך המפלגה הרפובליקנית התומכים בסוגיות למען הקהילה הלהט"בית, לרבות לוג קאבין רפובליקנס, GOProud (אנ'), צעירים שמרנים בעד החופש להינשא, ו-College Republicans (אנ') מאוניברסיטת פנסילבניה ומאוניברסיטת קולומביה. סקר שנערך במרץ 2014 מצא כי 40% מהרפובליקנים תומכים בנישואים של בני-זוג מאותו המין, נתון אשר עלה ל-44% בשנת 2018.‏ בשנת 2013, 52% מהרפובליקנים ומהעצמאיים הנוטים להצביע למפלגה הרפובליקנית, בין הגילאים 18–49, הביעו תמיכה בנישואים של בני-זוג מאותו המין, בסקר משותף של הוושינגטון פוסט ו-ABC News.‏ סקר של מרכז המחקר פיו משנת 2014 הראה כי מוסלמים אמריקאים נוטים יותר מאוונגליסטים לתמוך בנישואים של בני-זוג מאותו המין - 42% לעומת 28%,‏‏ נתונים שעל פי PRRI (אנ') עלו בשנת 2018 ל-51% ו-34%.‏ על פי סקר של מרכז המחקר פיו משנת 2017, הנתונים גבוהים עוד יותר בקרב אוונגליסטים לבנים צעירים מדור ה-X ומדור ה-Y, שנולדו לאחר 1964, ושיעור תמיכם בנישואים של בני-זוג מאותו המין עומד על 47%.‏ סקר של מרכז המחקר פיו משנת 2017 הראה כי 64% מהאמריקנים הלבנים, 60% מהאמריקאים ההיספנים והלאטינים ו-51% מהאפרו-אמריקאים תומכים בזכותם של זוגות להט"ביים להינשא.
תמיכה פוליטית בזכויות להט"ב > התנגדות

המתנגדים העיקריים במערכת הפוליטית האמריקאית לזכויות להט"ב היו בדרך כלל דתיים פונדמנטליסטיים. על פי סקר של מרכז המחקר פיו, 59% מהפרוטסטנטים האוונגליסטים מתנגדים לנישואים של בני-זוג מאותו המין. בין השנים 2016 ל-2017, אוונגליסטים לבנים מבוגרים, מדור הבייבי בום ומהדור השקט, שנולדו לפני 1964, לא הראו כמעט שום שינוי בעמדותיהם ביחס לנישואים של בני-זוג מאותו המין (עלייה מ-25% אז ל-26% כעת). השמרנים מצדיקים את עמדותיהם כנגד זכויות להט"ב באמצעות ציטוטים שונים מהתנ"ך, מהברית הישנה ומהברית החדשה. ההתנגדות לזכויות להט"ב היא החזקה ביותר בדרום ובמדינות עם אוכלוסייה כפרית ושמרנית גדולה, במיוחד בחגורת התנ"ך.
ככל שפעילויות ציבוריות למען נישואים של בני-זוג מאותו המין צברו תאוצה לאורך השנים, כך גם גברה פעילות של ארגונים שונים כנגד מגמה זו, ביניהם: American Family Association (אנ'), ‏Christian Coalition of America (אנ'), ‏Family Research Council (אנ'), ‏Focus on the Family (אנ'), הצילו את ילדינו, National Association for Research & Therapy of Homosexuality (אנ'), המפלגה הרפובליקנית, הכנסייה הקתולית, כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים,‏ Southern Baptist Convention (אנ'),‏ ‏Alliance for Marriage (אנ'), ‏Alliance Defense Fund (אנ'), ‏Liberty Counsel (אנ') ו-National Organization for Marriage (אנ'). על פי המרכז המשפטי לדרום העני, חלק מקבוצות אלו הן קבוצות שנאה כנגד להט"בים.
תמיכה פוליטית בזכויות להט"ב > המפלגה הרפובליקנית

המפלגה הרפובליקנית מתנגדת לרבות מזכויות הלהט"ב, ובעיקר מתמקדת בנישואים של בני-זוג מאותו המין ובזכויות טרנסג'נדרים. בקרב התומכים או הנוטים לתמוך במפלגה הרפובליקנית, יותר ממחצית אומרים שהחברה צריכה לקבל הומוסקסואליות (54%, בסקר של מרכז המחקר פיו שפורסם באוקטובר 2017)‏ וכמעט מחציתם אומרים כי נישואים של בני-זוג מאותו המין צריכים להיות חוקיים (44%, בסקר של מרכז המחקר פיו שפורסם במאי 2019).‏
בכנס הלאומי של המפלגה לשנת 2016 (אנ'), המועמד לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית דונלד טראמפ השתמש בראשי התיבות "LGBT" בהתייחסותו אל פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו שהתרחש כחודש לפני כן. טראמפ, כנשיא ארצות הברית, הוציא באוגוסט 2017 איסור על טרנסג'נדרים מלהתגייס לשירות צבאי.
במצעה לשנת 2016, המפלגה הרפובליקנית מביעה התנגדותה ל:
פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס (פסיקת בית המשפט העליון בארצות הברית שמאפשרת נישואים של בני-זוג מאותו המין)
איסור על טיפולי המרה בקטינים
זכויות טרנסג'נדרים
הכללת חברי הקהילה הלהט"בית במסגרת מדיניות כנגד אפליה.
פרד קרגר, אשר התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית 2012, הוא ההומוסקסואל הגלוי הראשון בארצות הברית אשר התמודדות לתפקיד מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיא ארצות הברית.
תמיכה פוליטית בזכויות להט"ב > מפלגות אחרות

במפלגת הירוקים בארצות הברית יש תמיכה גורפת בזכויות להט"ב מאז נוסדה המפלגה ב-2001.‏ הקואליציה הבלתי רשמית יותר של המפלגות הירוקות במדינות ארצות הברית, שהתקיימה בין השנים 1983 ל-2000, תמכה גם היא בזכויות הלהט"ב.
מפלגת החוקה מתנגדת בתוקף לזכויות הלהט"ב, ותומכת בחוקים פליליים נגד הומוסקסואליות וקרוס-דרסינג. המפלגה שמרנית מאוד ובעלת קשרים לתנועת הרקונסטרוקציה הנוצרית, תנועה פוליטית ימנית-קיצונית בתוך כנסיות נוצריות שמרניות.
בעוד שמפלגות פוליטיות סוציאליסטיות וקומוניסטיות אמריקאיות רבות העדיפו בתחילה להתעלם מהנושא, רובן תומכות כיום בזכויות להט"ב. קבוצות סוציאליסטיות משלבות בדרך כלל גישה חזקה יותר לנושאי זהות מגדרית מאשר מפלגות המיינסטרים. המפלגה הסוציאליסטית ארצות הברית מינתה הומוסקסואל גלוי, דייוויד מקריינולדס (אנ'), כמועמד הראשון (הן של המפלגה והן של אמריקה) לנשיאות ב-1980.‏