stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סינמה 3

| --- | --- |
 בימוי:  נתן מנספלד
 מנחים:  ענת גז (1995-1996) זהר סדן מיכל זוארץ (מ-1996)
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  כ-1000
 הפקה
 מפיק:  אלברט גבאי
 עורכים:  אלברט גבאי
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 33 
 תקופת שידור מקורית:  1995–2006
 
סינמה 3 היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ 33 משנת 1995 במשך שנים אחדות.
סינמה 3 היא תוכנית מקור של ערוץ 33, סך הכל שודרו 1000 תוכניות.
התוכנית עסקה בסקירת סרטי קולנוע בארץ ובעולם וכללה גם ראיונות אולפן עם אנשי קולנוע ויוצרים.
בתחילת דרכה הונחתה התוכנית על ידי שני המגישים: ענת גז (כיום ענת חנה עשת) וזהר סדן.
בשנת 1996, לאחר כשנה, החליפה מיכל זוארץ את ענת גז והנחתה לצידו של זהר סדן.
הערות שוליים

↑  יהושע סימון, ‏ערוץ התרבות שלי, באתר גלובס, 15 במאי 2006
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סרגל T

לוח שרטוט ועליו סרגל T ומשולש
סרגל T הוא כלי שרטוט עשוי מעץ או מפלסטיק, המשמש לשרטוט קו ישר אופקי על לוח שרטוט. שמו נובע מצורתו, הדומה לאות T. צורתו של הסרגל מאפשרת להצמיד את הזרוע הקצרה שלו ללוח השרטוט, ובכך להבטיח את אופקיותם של הקווים המשורטטים לאורך הזרוע הארוכה. בצירוף משולש המוצמד לזרוע הארוכה של הסרגל מתאפשר גם שרטוט של קווים אנכיים ואלכסוניים. סרגל T מיוצר בגדלים אחדים של הזרוע הארוכה שלו, בין 46 ס"מ ל-110 ס"מ. בדרך כלל מסומנות בשולי הזרוע הארוכה שנתות, כבסרגל רגיל, המאפשרות מדידה במילימטרים (או באינצ'ים וחלקיהם) של אורך הקו המשורטט.
קודם להתרחבות השימוש בתוכנות מחשב לשרטוט שימשו לוחות שרטוט וסרגלי T  לשרטוט טכני ואדריכלי.
סרגלי T עשויים מאלומיניום משמשים למדידה וחיתוך של קירות גבס. סרגלי T אחרים נמצאים בדגמים מסוימים של מסורי שולחן.
סקאן גרופ

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 מיקום המטה:  קופנהגן, דנמרק
 ענפי תעשייה:  לוגיסטיקה, הובלת מטענים
 מוצרים עיקריים:  שירותי שילוח
 הכנסות:  90 מיליון כתר דני
 מנכ"ל:  ארן סימונס
 עובדים:  2,410
  
 www.scan-group.com
 
סקאן גרופ (באנגלית: Scan Group) היא חברת לוגיסטיקה דנית, המציעה שירותי שליחים ושילוח מטענים כבדים ברחבי העולם.
נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-2,400 עובדים ופועלת בדנמרק, רומניה, ארצות הברית ובמדינות סקנדינביה.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר קופנהגן, דנמרק.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1969 על ידי ארן סימונס (Arne Simonse) במטרה לספק שירותי שילוח.
בשנת 1988, הקימה החברה את המשרד הראשון שלה בניו יורק, ארצות הברית.
בשנת 1978, הקימה את חברת סקאן שיפינג איירפרייט (Scan-Shipping Airfreight) והחלה לספק שירותי הובלה אווירית.
בשנת 1988, הקימה את חברת הבת שיפקו טרנספורט (Shipco Transport Inc).
בשנת 2010, עברה החברה מיתוג מחדש והחליפה את הלוגו שלה.
הערות שוליים

↑  Scan-Group 50 years of history - single side by Strandbygaard A/S - Issuu, issuu.com, ‏20 October 2019
↑  The Story Behind | Scan Global Logistics, www.scangl.com
↑  Scan-Group, www.scan-group.com
↑  Logistics group Shipco Transport appoints new management, shippingwatch.com, ‏18 October 2021
↑  Shipco Transport History
סמסונג גלקסי נוט 10.1

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם מחשב לוח 
 יצרן:  סמסונג אלקטרוניקה 
 תאריך הפצה:  27 בפברואר 2012 
 סדרה:  סמסונג גלקסי נוט 
 הבא בסדרה:  סמסונג גלקסי נוט אדישן 10.1 2014 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד אייס קרים סנדביץ' 
 מעבד:  סנאפדרגון 
 מידות
 אתר רשמי
 
סמסונג גלקסי נוט 10.1 הוא מחשב טאבלט בגודל 10.1 אינץ' (25.6 ס"מ) שעוצב, פותח ומשווק על ידי סמסונג אלקטרוניקה. הטאבלט מפעיל את אנדרואיד 4.1.2 (אנדרואיד 4.4.1 באירופה) ומשמש כפלטפורמה לצריכת מולטימדיה הכוללת סרטים, מוזיקה וגלישה באינטרנט. זוהי הכניסה השנייה בטווח סמסונג גלקסי נוט, המדגישה את השימוש בעט סטיילוס, ששמו הרשמי הוא S-Pen (S מציין את השם "סמסונג" – Samsung), כמכשיר קלט למשימות כמו רישום ורישום פתקים.
פרטים

הנוט 10.1 נחשף במקור ב־27 בפברואר 2012 ב־Mobile World Congress, בברצלונה, ספרד, עם מעבד ליבה כפולה של 1.4 GHz הטאבלט שוחרר בגרמניה, ממלכת ערב הסעודית ואיחוד האמירויות הערביות ב־6 באוגוסט 2012. גרסה סופית זו של הטאבלט משלבת מעבד Exynos מרובע ליבות של 1.4 GHz. הטאבלט מגיע עם אחסון פנימי של 16, 32 ו־64 GB, ו־2 GB של זיכרון RAM של DDR3. ה־Note 10.1 הושק בארצות הברית, בריטניה ודרום קוריאה ב־16 באוגוסט.
סמסונג החלה לפרוס את השדרוג של אנדרואיד 4.4.2 KitKat באירופה, הן כעדכון לאוויר והן באמצעות סמסונג קיז. סמסונג התאימה את הממשק עם תוכנת ה־TouchWiz UX המעודכנת שלה.
קבלה

הנוט 10.1 התקבל היטב על ידי חנויות טכנולוגיות רבות. דייב אוליבר ממגזין הטכנולוגיה Wired UK נתן דירוג של 9 מתוך 10. ה־Note 10.1 זכה לשבחים בגלל הרבגוניות שלו, מעבד מהיר, ממשק כתיבה, זיכרון ניתן להרחבה ומצלמה איכותית ותואר כמתמודד ראוי לאייפד. אתר TechCrunch הצהיר כי הטאבלט היה "מדהים, נהדר ומבריק", עם חבורה של אפליקציות מותאמות ל־S-pen כתכונה נהדרת.
הערות שוליים

↑  Cooper, Daniel (2012-02-27). "Samsung announces Galaxy Note 10.1 at MWC (update: hands-on photos!)". Engadget.com. נבדק ב-2013-07-10.
↑  "Samsung Pushes out the Galaxy Note 10.1 in Germany, UAE - International Business Times". Au.ibtimes.com. 2012-08-08. נבדק ב-2013-07-10.
↑  "Note 10.1 to have better processor than expected".
↑  Samsung Galaxy Note 10.1 Kitkat 4.4.2 update itcse.com, Retrieved 2014-06-1.
↑  Velazc, Chris (2012-08-15). "Samsung Galaxy Note 10.1 Review". TechCrunch. נבדק ב-2012-08-15.
סרגל FLACC

סרגל FLACC (ראשי תיבות של Face, Legs, Activity, Cry, Consolability scale) הוא סרגל כאב, המשמש להערכת כאב לילדים בגילאי חודשיים עד 7 שנים או אנשים שאינם מסוגלים להביע את כאבם בצורה מילולית. הסרגל נקבע בטווח של 0–10 כאשר 0 אינו מייצג כאבים. הסרגל כולל חמישה קריטריונים, אשר לכל אחד מהם ניתן ציון של 0, 1 או 2.
| תגובת כאב | ציון 0 | ציון 1 | ציון 2 |
| --- | --- | --- | --- |
| הבעת פנים | ללא הבעת פנים, מחייך | מעוות מדי פעם, מכונס בעצמו, אדיש | סנטר רוטט לעיתים קרובות או באופן קבוע, לסתות נעולות |
| רגליים | מנח רגיל או נינוח | לא שקט, חסר מנוחה, מתוח | בועט, רגליים מכופפות |
| פעילות | שוכב בשקט, תנוחה רגילה, נע בקלות | מתפתל, נע הלוך ושוב, מתוח | מקושת, נוקשה, נע בתנועה עוויתית |
| בוכה | אין בכי (ער או ישן) | גניחות או יבבות; מתלונן מדי פעם | בוכה באופן קבוע, צורח, מתייפח, תלונות תכופות |
| יכולת הרגעה | שלו, רגוע | נרגע בתגובה למגע, חיבוק או שיחה | קשה לנחם או להרגיע |
הציון מחושב במספר דרגות כאב: 0 - אין כאב, 3-1 - כאב קל, 7-4 - כאב בינוני, 10-8 - כאב חזק.
נמצא כי סרגל ה-FLACC מדויק לשימוש עם מבוגרים ביחידות לטיפול נמרץ (ICU) שאינם מסוגלים לדבר בגלל ההנשמה. סרגל FLACC מספק הערכה זהה לסרגל Checklist of Nonverbal Pain Indicators (CNPI) המשמש בטיפול נמרץ.
הערות שוליים

↑  "Reliability and validity of the face, legs, activity, cry, consolability behavioral tool in assessing acute pain in critically ill patients". Am. J. Crit. Care. 19 (1): 55–61. 2010. doi:10.4037/ajcc2010624. PMID 20045849.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סידי בנור

| --- | --- |
דגל סידי בנורדגל סידי בנור

 מדינה:  מרוקו מרוקו
 מחוז:  מחוז קזבלנקה
 ראש העיר:  Hasnaa Al-Nawawi
 תאריך ייסוד:  24 ביוני 1922 
 על שם:  Abu Yanoor Doukkali (Sidi Bennour), Doukkala, Sidi Bennour Province 
 שטח:  615 קמ"ר
 גובה:  185 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  55,847 (2014)
 קואורדינטות:  32°39′18″N 8°25′45″W﻿ / ﻿32.655°N 8.4292°W﻿ / 32.655; -8.4292 
 אזור זמן:  UTC+0
 https://sidibennour.news
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מרוקו מוגדלת) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתסידי בנור(למפת מרוקו רגילה) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתסידי בנור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סידי בנור (בערבית: سيدي بنور) היא עיר במחוז קזבלנקה, מרוקו.
העיר ממוקמת במרחק של 67 ק"מ דרומית לעיר אל-ג'דידה וכ-120 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מרקש. אוכלוסיית סידי בנור מונה כ-55,815 תושבים, זאת לאחר שעברה גדילה משמעותית עם הפיכת העיר לבירת פרובינציית סידי בנור.
אטימולוגיה

שם העיר, כמו גם הפרובינציה בה היא נמצאת הנושאת שם זהה, נובע משמו של השייח' הסופי המרוקאי הידוע אבי-ינור (בערבית: أبي ينور), שבשילוב שתי המילים המרכיבות את שמו נוצרה המילה "בנור"; לעומת זאת, המילה "סידי" היא כינוי ידוע בארצות צפון אפריקה עבור אדם שהוא צאצא ישיר של הנביא מוחמד, וניתן למצוא ערים רבות נוספות בעלות המילה "סידי" בשמן (כדוגמת סידי בראני או סידי בו-סעיד).
כלכלה

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, ככל שמאפשרים תנאי האקלים של צפון מרוקו: ייצור ניכר של העיר כולל גידול בקר וחקלאות צמחית, שהם גם עיקרי הייצור של ערים נוספות באזור, כמו מרקש, קזבלנקה, אל-ג'דידה ואגאדיר. בעיר נמצא השוק הגדול ביותר במרוקו, הנקרא "שוק אל-טלאט" (בערבית: سوق الثلاثاء, בתרגום חופשי: "שוק יום שלישי") הנפתח פעם בשבוע בימי ראשון, אז נמכרת בו המאכלים המשובחים ביותר של העיר מאותו שבוע.
דרך התחבורה העיקרית אל העיר ומחוצה לה הוא דרך הכביש הלאומי N7 המקשר בין אל ג'דידה למרקש ועובר, בין היתר, בסידי בנור.
גאוגרפיה

העיר שוכנת באזור גבוה וקריר ביחס למרוקו, מעט דרום-מזרחית לחוף הים התיכון. גובה העיר הוא 252 מטרים מעל פני הים והטמפרטורה בה נעה בין 30 ועד 40 מעלות צלזיוס בקיץ ל-20 ואף 10 מעלות בחודשי החורף. כמו כן, העיר סובלת מחוסר במשקעים מרבית השנה.
הערות שוליים

↑  Houda Souaidy, Population légale des régions, provinces, préfectures, municipalités, arrondissements et communes du royaume d'après les résultats du RGPH 2014 (16 régions), Site de la Direction Régionale de Doukala-Abda (בצרפתית)
1 2  Maps, Weather, and Airports for Sidi Bennour, Morocco, www.fallingrain.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n79051878  VIAF: 313473063   WorldCat (עם VIAF): 313473063 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סידי בנור".
סקאם ספרד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  סקאם 
 סוגה:  דרמת נוער
 שחקנים:  אלבה פלאנאס איירין פריירו ניקול וואלאס חג'אר בראון סיליה מונדרו אלחנדרו ריינה תמרה רונצ'ס אלקס וילאזאן
 ארץ מקור:  ספרד 
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  30 
 שידור
 רשת שידור:  Movistar Plus+ 
 רשת שידור בישראל:  HOT3
 תקופת שידור מקורית:  16 בספטמבר 2018 – 24 באוקטובר 2020
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סקאם ספרד (תרגום 'סקאם ספרד'; מעוצב לרוב כסקאם אספניה) היא סדרת טלוויזיה דרמת ספרים לבני נוער, המבוססת על סדרת הטלוויזיה הנורווגית סקאם. ארבע העונות שלה שודרו במקור מספטמבר 2018 עד אוקטובר 2020 ב- Movistar+.
הנחת יסוד

הבדיוני עוקב אחר חייהם של קבוצה של בני נוער (בעיקר אווה, קריס, נורה, וירי ואמירה),שלומדים בבית הספר התיכון IES איזבל לה קטוליקה ליד אל רטירו, במדריד, העוסקים בנושאים כגון בושה, בדידות, קבלה עצמית, בריונות, ביסקסואליות, פמיניזם, העצמה, אחווה ויחסים רעילים.
משחק

אלבה פלאנאס כמו אווה ואסקז ויאנואבה (דמות מרכזית בעונה 1).
איירין פריירו כמו קריס סוטו (דמות מרכזית בעונה 2).
ניקול וואלאס כנורה (דמות מרכזית בעונה 3).
חג'אר בראון כמו אמירה נייבט (דמות מרכזית בעונה 4).
סיליה מונדרו - וירי (דמות מרכזית בעונה 3).
אלחנדרו ריינה בתפקיד לוקאס.
תמרה רונצ'ס כג'ואנה.
אלקס וילאזאן - מיקל.
סרגל PAINAD

הערכת כאבים בדמנציה מתקדמת (PAINAD - Pain Assessment in Advanced Dementia) הוא סרגל כאב שפותח על ידי ויקטוריה ורדן, אן סי הארלי ולדיסלב ווליצר כדי לספק שיטה כללית לניתוח הכאב שחוו חולים בשיטיון מאוחר.
ההערכה מבוצעת באמצעות התבוננות חיצונית של המטפל, ומתן ציון בקטגוריות קבועות לפי שפת הגוף של המטופל.
| התנהגות | 0 | 1 | 2 | ציון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נשימה | רגילה | נשימה כבדות לסירוגין/נשימות מהירות לסירוגין | נשימות כבדות ומהירות באופן קבוע/צ'יין-סטוקס (אנ') |  |
| קולות | ללא | נאנח לסירוגין/דיבור רפה | צעקות כאב ממושכות/בכי/אנחות בקול רם |  |
| הבעת פנים | מחייך או ללא הבעה | עצוב, מדוכא, מקמט את מצחו | עווית פנים |  |
| שפת גוף | רגוע | מתוח/חסר מנוחה/תנועות מונוטונית | נוקשה/אגרופים קמוצים/תנוחה עוברית/מתנגד למטפל |  |
| הרגעת המטופל | אין צורך/רגוע | נרגע על ידי קול או מגע של המטפל | לא ניתן לנחם, להסיח או להרגיע |  |
הציון הכולל נע בין 0–10 נקודות. פרשנות אפשרית לציונים היא: 3-1 = כאב קל; 7-4 = כאב בינוני; 10-8 = כאבים עזים.
הערות שוליים

↑  evelopment and Psychometric Evaluation of the Pain Assessment in Advanced Dementia (PAINAD) Scale
↑  1 Pain Assessment in Advanced Dementia Scale (PAINAD) (אורכב 19.03.2015 בארכיון Wayback Machine)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סמל ניו מקסיקו

| --- | --- |

חותם המדינה
 פרטים
 המחזיק בסמל:  ניו מקסיקו
 תאריך אימוץ:  1913 
 התקנים
 מוטו:  גדל כפי שהולך
 פרטים נוספים
 שימוש:  סמל ניו מקסיקו, מסמכים רשמיים
 
החותם הגדול של מדינת ניו מקסיקו או סמל ניו מקסיקו (באנגלית: Great Seal of the State of New Mexico) הוא סמל מדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית. הסמל אומץ בשנת 1913.
היסטוריה

עם הפיכת ניו מקסיקו למדינה, בשנת 1912, מינה בית המחוקקים של המדינה ועדה מיוחדת במטרה שזו תעצב את החותם הרשמי של המדינה. הוועדה כללה את מושל ניו מקסיקו ויליאם מקדונלד, את התובע הכללי של המדינה, פרנק קלנסי, את נשיא בית המשפט העליון של המדינה קלרנס רוברטס, ואת מזכיר המדינה אנטוניו לוצ'רו. ביוני 1913 הגישה הוועדה את המלצותיה, כשהיא מאמצת את עקרונות חותם טריטוריית ניו מקסיקו, שמקורו בשנת 1851. הסמל שעוצב על ידי ממשלת הטריטוריה זהה לסמל של ימינו למעט התאריך המופיע בו והמוטו, אשר נוסף ביוזמת ויליאם ריטץ', מושל הטריטוריה, בשנת 1882, תוספת שאושרה על ידי בית המחוקקים של הטריטוריה בשנת 1887. ההצעה לסמל המדינה כללה רק הצעה להחלפת התאריך המופיע בו לשנת 1912. הצעה זו אומצה על ידי בית המחוקקים של המדינה בשנת 1913.
תיאור הסמל

בסמל מופיע עיט מקסיקני, האוחז במקורו נחש, ובטפריו קקטוס. מעליו מופיע עיטם לבן-ראש אמריקאי שכנפיו פרושות והוא אוחז בטפריו חצים. בסמל מופיע תאריך ייסוד המדינה – 1912, ומגילת קלף שעליה המוטו בלטינית: "גדל כפי שהולך" (Crescit Eundo). סביב הסמל מופיע הכיתוב, באנגלית: "החותם הגדול של מדינת ניו מקסיקו".
סמל זה משלב בין סמל ארצות הברית בו מופיע העיטם לבן-הראש לבין סמל מקסיקו, ובכך מתאר את ההיסטוריה של המדינה, בה התיישבו מתיישבים ספרדים, עת הייתה הטריטוריה חלק מספרד החדשה, ולאחר מכן חלק ממקסיקו. העיט האוחז במקורו נחש ובטפריו קקטוס מבוסס על המיתוסים האצטקים.
העובדה שהעיטם לבן-הראש האמריקאי גדול מהעיט המקסיקני ונמצא מעליו מסמלת את השליטה האמריקאית בשטח כיום, תוך שמירה על המסורות הקודמות.
סמל זה זהה למעשה לסמל טריטוריית ניו מקסיקו שקדמה למדינה בהבדל אחד – התאריך בסמל הטריטוריה היה 1846, כשהשנה רשומה בספרות רומיות (MDCCCL) – שנת החלת השליטה האמריקאית בטריטוריה. בעת עיצוב סמל המדינה הוחלט לעשות שימוש בספרות ערביות מאחר שהספרות הרומיות ניראו בעיני המחוקקים יומרניות מידי.
תיאור הסמל > מוטו המדינה

מוטו המדינה, המופיע על הסמל – "גדל כפי שהולך" מקורן בשירו של המשורר הרומי בן המאה הראשונה לפנה"ס לוקרטיוס: "על טבע היקום". לוקרטיוס התייחס לרעם שקולו הולך ומתגבר ככל שהוא נע. מוטו זה נבחר על מנת לסמל את הטריטוריה, ונעשה בו שימוש לראשונה בשנת 1882 על ידי מושל הטריטוריה ויליאם ריטץ'. בשנת 1887 בית המחוקקים של הטריטוריה אישר את הוספת המוטו לחותם.
ראו גם

דגל ניו מקסיקו
הערות שוליים

↑  הקטע מופיע בספר השישי של "על טבע היקום" בחרוזים 335–345
| סמלי מדינות ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| סמל פדרלי | סמל ארצות הברית |  |
| סמלי מדינות | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • ויומינג • ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • וושינגטון • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| סמלי אזורים מבודדים | סמואה האמריקנית • גואם • איי מריאנה הצפוניים • פוארטו ריקו • איי הבתולה של ארצות הברית |  |
| סמל מחוז קולומביה ווושינגטון | וושינגטון, מחוז קולומביה |  |
עוגת בנבורי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פאי, מנה 
 על שם:  בנבורי 
 מטבח:  המטבח הבריטי 
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  בצק עלים 
 
עוגת בנבורי היא עוגת שמרים מתובלת ושטוחה. נקראת על שם מקום יצירתה, בנבורי שבאוקספורדשייר, אנגליה.
עוגות בנבורי נאפו באזור במתכונים סודיים מאז 1586 ועדיין נאפות שם היום, אם כי לא באותן כמויות מסחריות.
בעבר היו העוגות נשלחות מבנבורי למקומות רחוקים כמו אוסטרליה, הודו ואמריקה, בדרך כלל בסלי נצרים מקומיים.
עוגות הבנבורי נעשו לראשונה על ידי אדוארד וולצ'מן, בעל מאפייה באנגליה. ומתכונים של העוגה מתועדים בפרסומים של ג'רבייס מרקהאם ואחרים מהמאה ה-17. מתכונים אלה בדרך כלל שונים מאוד מן המתכון המודרני של עוגת בנבורי, מבחינת גודלם, אופי המאפה, ודרך ההכנה של המאפה.
בסוף המאה ה-19, חדרי הרענון בתחנת הרכבת של סווינדון מכרו כהגדרתם "עוגות בנבורי ופאי חזיר (מעופש בעליל)".
מלבד דומדמניות, המילוי בדרך כלל כולל סוכר חום, מי ורדים, רום ואגוז מוסקט. עוגות בנבורי נאכלות באופן מסורתי באנגליה עם תה של אחר הצהריים.
סידי מוחמד ולד בובכר

סידי מוחמד וּלְד בּוּבָּכָּר (בערבית: سيدي محمد ولد بو بكر, תעתיק מדויק: סידי מחמד ולד בו בכר; נולד ב-31 במאי 1945) היה ראש הממשלה של מאוריטניה.
בובכר כיהן לראשונה כראש ממשלה בזמן שלטונו של הנשיא מעאוויה ולד סידאחמד טאייע כראש הממשלה מ-1992 עד 2 בינואר 1996 וכן כיהן כשגריר בצרפת ב-2004. הוא חבר במפלגה הרפובליקאית לדמוקרטיה ורפורמה או PRDR, המפלגה הגדולה במדינה.
בובכר החל את כהונתו השנייה ב-7 באוגוסט 2006, ארבעה ימים לאחר הפיכה צבאית שהוביל הקולונל סידי מוחמר ולד וול. מינויו של בובכר בא לאחר התפטרותו של סע'יר ולד מבארכ, ראש הממשלה הקודם, שהודח בהפיכה. בובכר סיים את כהונתו ב-2007.
סידי בל-עבאס

| --- | --- |
סמל סידי בל-עבאס

בית הספר לאמנות
 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 מחוז:  סידי בל-עבאס
 תאריך ייסוד:  1849 
 שטח:  9,150.63 קמ"ר
 גובה:  483 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  212,935 (2008)
 קואורדינטות:  35°12′00″N 0°38′00″W﻿ / ﻿35.2°N 0.63333333333333°W﻿ / 35.2; -0.63333333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןסידי בל-עבאס(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןסידי בל-עבאס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סידי בל-עבאס (בערבית: سيدي بلعباس, בצרפתית: Sidi Bel Abbès) היא עיר באלג'יריה, בירת המחוז (ולאיה) בשם זה. העיר, המונה כ-200,000 תושבים, הייתה מרכז שלטוני בתקופת אלג'יריה הצרפתית והבסיס המרכזי של לגיון הזרים הצרפתי.
גאוגרפיה

העיר שוכנת כ-75 ק"מ מדרום לחוף הים התיכון על ואדי מקררה ומקושרת היטב לאוראן (השוכנת 70 ק"מ לצפונה) ולתלמסאן (השוכנת 90 ק"מ למערבה).
העיר היא בירת מחוז חקלאי. בתקופה הצרפתית התבססה כלכלתה על כרמי ענבים וכיום היא מתבססת על גידולי שדה ("פלחה") ותעשייה.
היסטוריה

העיירה ההיסטורית קרויה על שם שייח' הקבור במקום והייתה מוקפת בחומה ובה ארבעה שערים. העיר התגבשה סביב מחנה צבאי צרפתי ב-1843 ותוכננה כעיר מחוז צרפתית ב-1849. באותה עת הוקמו בה מפקדת לגיון הזרים ובסיס האימונים שלו. הבסיס המשיך להתקיים ברציפות עד מלחמת העצמאות של אלג'יריה ב-1962 וכיום הוא בסיס משמר הגרנדירים הלאומי של אלג'יריה.
בשנות השלושים נהרסה רוב חומת העיר וסמטאותיה ונסללו בה שדרות רחבות וכיכרות בסגנון פריזאי.
תולדות היהודים בעיר

יהודים מאוראן תלמסאן ומסקרה החלו להתיישב שם ב-1851, ועד שנת 1868 אוכלוסיית היהודים הייתה כ-800 נפשות. הקהילה המשיכה לגדול, עד ל-2941 יהודים בשנת 1921, ובערך 3200 בשנת 1954. בשנותיה הראשונות של העיר היה פיצול בין יהודי דוברי ערבית לבין דוברי ספרדית (בעיקר מתטואן), הם החזיקו שני בתי כנסת שונים, ובבית הספר היו להם כיתות נפרדות. עם התגברות השימוש בשפה הצרפתית והתרבות הצרפתית, הפערים צומצמו והקהילה התאחדה. רב העיר היה הרב סעדיה סבעון, עד לשנת תרנ"ו, אז מונה הרב משה הלוי אשכנזי.
אישים ילידי העיר

רנה ויויאני - ראש ממשלת צרפת, 1914
גסטון ג'וליה - מתמטיקאי
מרסל סרדן - אלוף עולם באיגרוף
מוחמד בדג'ואני - שר החוץ של אלג'יריה (1964–1970), שגרירהּ לצרפת (1970–1979) ונציגה באו"ם (1979-1982)
לילי לעבאסי (אלי מויאל) - זמר יהודי אלג'יראי שחי ופעל בצרפת.
דניס שרביט - פרופסור ישראלי למדע המדינה.
הערות שוליים

↑  מפקד האוכולסין
↑  Cemetery at Sidi Bel Abbes, Algeria | Archive | Diarna.org, archive.diarna.org
↑  ארזי הלבנון, אנציקלופדיה לגאוני ספרד, עמ' 1796
↑  הרב יוסף משאש, אוצר המכתבים, חלק ב סימן תשסה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537824605171  BnF: cb12003362j (data)  GND: 4709813-2  LCCN: n94064797  SUDOC: 154479276  VIAF: 144403594   WorldCat (עם VIAF): 144403594
סילוק החיילים היהודים מצבא רומניה

יהודים חיו בשטחים מהם הורכבה רומניה עוד מלפני כיבוש האזור על ידי האימפריה הרומית. במסמכים מסוף המאה ה-14 מוזכר שהווייבוד רומן הראשון, שליט מולדובה, פטר את יהודי המקום משירות צבאי תמורת תשלום מס. במחצית השנייה של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, עם היווצרות המדינה הרומנית המודרנית, יהודי רומניה הוכפפו לחוקי הגיוס, גויסו ואף לקחו חלק במערכות הצבא הרומני. חשדנות מתמדת הופנתה כלפי היהודים בטענה שקשריהם עם יהודים מארצות אחרות, שאולי משרתים בצבאות הנלחמים נגד רומניה, יוצרים רקע נוח לבגידה. האנטישמיות העממית הכבידה מאוד על חיי היהודים המגויסים, לכן כל יהודים שיכול היה להשיג/לקנות פטור עשה זאת, אך למרות זאת יהודים רבים שירתו בצבא הרומני ואף נפצעו ונהרגו במערכותיו. היו גם יהודים שזכו לאותות כבוד על מעשיהם בשעת מלחמה והיו יהודים, מעטים, שזכו בדרגות קצונה.
איציק שטרול, עריק

הקונפליקט הבסיסי בין גיוס היהודים, כאזרחים מין השורה ובין היחס המפלה והחשדני כלפיהם היה לשם דבר ואף בא לידי ביטוי בספרות הרומנית, בסיפור פסיכולגי ידוע בשם "איציק שטרול, עריק", מאת הסופר ליביו רבראנו. הסיפור מגולל תולדותיו של פטרול חורפי אליו נשלחו רב-טוראי רומני וחייל יהודי בשם איציק שטרול. השנים הולכים ומדברים ותוך כדי כך מספר שטרול לרב-טוראי על עצמו ועד כמה לא רצה להתגייס לצבא ואיזה שינוי חל אצלו לאחר מכן, הודות לחברות של יתר החיילים ועד כמה הוא גאה להיות חייל. לקראת סוף הפטרול, כששטרול נופל לתוך בור, הרב טוראי מספר לו את האמת, הם נשלחו יחד לסיור מתוך מזימה של חיילי היחידה, כדי שרב הטוראי ינצל הזדמנות זו ויהרוג אותו באמתלה ששטרול ניסה לערוק. בעקבות השיחה, שהתפתחה ביניהם, רב הטוראי כבר אינו מוכן לרצוח אותו ומציע לו לערוק "על אמת". רב הטוראי עוזב את שטרול וחוזר לבדו ושטרול, שלא מוכן לערוק, מתאבד בתליה.
הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1919.
הרקע לסילוק היהודים מהצבא הרומני

לאחר מלחמת העולם הראשונה זכתה רומניה לצירוף מחוזות רבים לטריטוריה שלה, מה שהפך אותה ל"רומניה הגדולה", אך לצירוף מחוזות אלו נלווה תנאי של מתן זכויות למיעוטים. הרומנים צייתו בחירוק שיניים ותוך התמרמרות רבה בקרב כל שכבות האוכלוסייה ובמיוחד התמרמרות כנגד מתן זכויות ליהודים. המחוזות שצורפו לרומניה, במיוחד מולדובה ובוקובינה, כללו מספר גדול של יהודים, שנוכחותם בלטה, גם בגלל לבושם, מנהגיהם ושפתם השונים מהלבוש, המנהגים והשפה המקובלים ברומניה. מסע אנטישמי שהונהג על ידי חוגי אינטליגנציה, קשת רחבה של מפלגות וחוגי כמורה, מצא עידוד במתרחש בגרמניה ההיטלראית.
הסכם מולוטוב ריבנטרופ ולאחר מכן הפישור/הדיקטט של גרמניה ואיטליה בנושא הסכסוך של רומניה עם הונגריה על טרנסילבניה ועם בולגריה על דוברוג'ה, הביאו לקריעת חבלים נרחבים מהמולדת הרומנית והעברתם לברית המועצות, הונגריה ובולגריה. העם הרומני, שעבר טראומה כשנאלץ לוותר על חבלים אלה ללא מלחמה, חיפש שעיר לעזאזל ומצא אותו ביהודים. במהלך נסיגת הצבא הרומני מחבל בסרביה היו תושבים מקומיים, שאינם רומנים, שהפגינו את שמחתם ואף פגעו בחיילים הנסוגים. הדיווחים העדיפו להגדיר את כל האלה כ"יהודים", למרות שביניהם היו אוקראינים, רוסים, בעלי השקפות אוהדות לקומוניזם וגם פושעים ששוחררו מבתי הסוהר. סביר להניח שגם חלק מהיהודים, שסבלו מהאנטישמיות הרומנית, שמחו לקראת שינוי השלטון, אך היו גם יהודים שחששו מכך ואפילו עזבו את החבלים האלה, כדי לא לחיות תחת משטר קומוניסטי.
פגיעות בחיילים היהודים

הצבא הרומני הנסוג מבסרביה ומבוקובינה חיפש מוצא לתסכולו ומצא אותו בנקל ביהודים שנקלעו בדרכן של היחידות הנסוגות. הם הרגו ושדדו ביהודים ורק קצינים מעטים ניסו למנוע זאת בעוד שקצינים רבים ארגנו את מעשי הטבח והמעטים שהועמדו למשפט, נמצאו זכאים או שהועברו לתפקיד אחר.
בין היהודים בהם פגעו היחידות היו גם החיילים היהודים ששירתו ביחידות אלה ונפגעו על ידי חבריהם לנשק.
יהודים שנסעו ברכבות כדי להתייצב ביחידותיהם (בגלל גיוס חירום) זוהו על ידי הנוסעים ונזרקו מחלונות הרכבת תוך כדי נסיעתה וחיילים רומנים ירו בהם כדי לוודא את מותם. ביום 3 ביולי 1940 דווחו השלטונות הצבאיים שיותר מעשרה חיילים יהודים נזרקו מרכבת נוסעת בקו צ'רנוביץ-בוקרשט בידי צוערי בתי הספר הצבאיים שנמלטו מצ'רנוביץ. נוסעים בקו הרכבת בוטושני-יאשי עצרו את הרכבת לפני יאשי, הורידו ממנה עשרה יהודים, הכו אותם וירו למוות בשניים מתוכם. מאות יהודים נרצחו בדרך זו.
חיילי חטיבת חיל רגלים מספר 14 אסרה כ-30 יהודים שהיו חייליה. היהודים הוכו, נלקחו מהם נעליהם והם הוצעדו לבסיסם יחפים.
בחטיבת חיל רגלים מספר 54, בפקודת אחד הקצינים, הוצאו להורג מספר חיילים יהודים.
החיילים היהודים של גדוד 3 בחטיבה 27 הוכו בידי החיילים האחרים ורופא השיניים הגדודי, שהיה יהודי, נרצח בידי אחד החיילים.
בשלושה כפרים באזור דורוחוי נקבר מספר לא ידוע של חיילים יהודים שנורו למוות בידי חבריהם ליחידה.
הטבח בדורוחוי החל עם הוצאתם להורג של החיילים היהודים ששימשו כיתת ירי בהלווית חברם שנורה על ידי חיילים סובייטים כשהגן על הקצין הרומני שהיה ממונה עליו.