סופיה, דוכסית הוהנברג
ביוגרפיה > הרצח

ביוני 1914, החליט פרנץ פרדיננד לצאת לביקור בסרייבו, בירת בוסניה אשר סופחה בידי אוסטריה. כאמור לעיל, בדרך כלל נאסר על סופיה ללוות את בעלה באירועים רשמיים, אולם בביקור זה הגיע פרנץ פרדיננד לא כנציג השלטון, אלא כנציג הצבא האוסטרו-הונגרי. לפיכך סופיה שמחה מאוד להתלוות אליו. מושל בוסניה, אוסקר פוטיורק, היה להוט לקשור קשרים עם יורש העצר, ולפיכך דאג שסופיה תכובד היטב. הוא התעלם מהתרעות בדבר תוכנית של לאומנים בוסנים קיצוניים לרצוח את יורש העצר, ובאופן כללי הזניח את השמירה. הדבר אפשר לארגון הסרבי הקיצוני "היד השחורה", לשתף פעולה עם מקבילו הבוסני "בוסניה הצעירה" להכין תוכנית לרצח. פרנץ פרדיננד עצמו העיר: "הדבר הזה לא ממש סודי, ולא אופתע אם יצפו לי כמה כדורים סרביים". בהזדמנות אחרת הוא העיר ש"שם יזרקו עלינו פצצות".
הביקור עבר בתחילה ללא כל בעיה. ב-27 ביוני נפגשה סופיה בעיר המרחצאות אילידזה עם ד"ר יוסיפ סונאריץ', פוליטיקאי קרואטי אשר היה חבר בולט בפרלמנט הבוסני. הוא היה מאלו שהתנגדו לביקור וסברו שהוא מסכן את ביטחון הזוג. סופיה אמרה לו: "ד"ר סונאריץ' היקר, טעית אחרי הכל. דברים כאלה לא תמיד קורים כמו שאתה אומר שהם קורים. בכל מקום שהיינו, כולם, עד אחרון הסרבים, קיבלו אותנו בידידות גדולה, בנימוס רב ובחום אמיתי. אנחנו מרוצים מאוד מהביקור." סונאריץ' השיב: "הוד מעלתה, אני מתפלל שכשיהיה לי הכבוד לפגוש אותך שוב מחר בערב תוכלי לחזור על המילים האלה. אבן גדולה תגול מעל ליבי". חרף חילוקי הדעות, למחרת נערך הביקור בסרייבו כמתוכנן. בשעה 10:15 חלפה השיירה המלכותית על פני החבר הראשון בקבוצת המתנקשים, מוחמד מחמדבשיץ'. הוא עמד וצפה בהם אולם לא ירה. מאוחר יותר טען כי לא הצליח למצוא זווית ירי נוחה ולכן החליט שלא לירות מחשש לסיכון המשימה. החבר השני בקבוצה, נֶדֶלקוֹ צַ'בּרינוביץ', זרק פצצה אל עבר מכוניתו של פרנץ פרדיננד, אבל החטיא. הפצצה הרסה את המכונית השנייה בשיירה ופצעה קשות את נוסעיה, שוטר ומספר אזרחים שהיו בקהל הצופים.
הפצועים פונו לבית החולים, והמכונית המשיכה בדרכה לכיוון בניין העירייה. ראש העיר לא שמע על המאורע, והתחיל לשאת נאום. פרנץ פרדיננד קטע את דבריו בזעם: "אדוני ראש העיר, אני בא לערוך אצלך ביקור, ואת פני מקדמים בפצצות! למה אתה מתכוון, כשאתה מדבר על נאמנות?". סופיה הייתה היחידה שהצליחה להרגיע אותו, ואף אפשרה לראש העיר לסיים את נאומו. פרנץ פרדיננד התעקש לבקר בבית החולים שבו אושפזו הפצועים. אחד מאנשי פמלייתו טען שהדבר מסוכן, אולם הוא הגיב במילים: "אתה חושב שכל סרייבו מלאה ברוצחים?". עם זאת, בעצתו של פוטיורק, הוחלט שסופיה לא תצטרף לנסיעה. כאשר סופיה שמעה על כך, היא סרבה להישאר באומרה: "כל עוד הארכידוכס יראה את עצמו בפומבי היום לא אעזוב אותו". עם זאת, פוטיורק שכח להודיע לנהג ליאופולד לוייקה על השינוי בתוכנית, וזה האחרון המשיך במסלול הקודם. פוטיורק הבחין בכך כאשר לוייקה פנה בפנייה הלא נכונה ליד הגשר הלטיני. הוא אמר ללוייקה לשנות את המסלול, וזה האחרון החל נוסע בהילוך אחורי אטי. רוצח נוסף בשם גברילו פרינציפ, בדיוק קנה מזון בחנות סמוכה כאשר הבחין במכונית בעלת הגג הפתוח הנוסעת באיטיות ישר לכיוונו. פרינציפ הבין שמדובר בהזדמנות שלא תחזור על עצמה, התקרב אל הדופן הימנית של הרכב וירה פעמיים מאקדח FN מדגם 1910 חצי-אוטומטי בקוטר 7.65 מ"מ מתוצרת פבריק נסיונל. הכדור הראשון פגע בבטנה של סופיה, השני בצווארו של פרנץ פרדיננד.
זרם דק של דם פרץ מפי הוד מעלתו על הלחי הימנית שלי. הדוכסית צעקה: "למען השם מה קרה לך?" ואז היא החליקה מהמושב ושכבה על רצפת המכונית. חשבתי שהיא פשוט התעלפה. ואז שמעתי את הוד מעלתו הקיסרי אומר: "סופי, סופי, אל תמותי! תישארי בחיים עבור הילדים!" שאלתי אותו אם יש לו כאבים עזים. הוא ענה לי באופן מפורש: "זה כלום".
סופיה ופרנץ פרדיננד גססו במכונית, ונפחו את נשמתם בדרך לבית החולים. ב-3 ביולי התקיימה הלווייתם. אפילו לאחר מותם, הם סבלו מגינוני החצר ההבסבורגיים הנוקשים. ארונו של פרנץ פרדיננד היה גדול באופן ניכר מארונה של סופיה, והוצב על כן גבוה יותר. שניהם ידעו שלסופיה לא יינתן להיקבר בקריפטה הקיסרית בווינה לצדו של פרנץ פרדיננד, ולפיכך ביקשו לפני מותם להיקבר באחת המצודות האהובות עליהם בעיר ארסטטן בדרום אוסטריה. את מקומו של פרנץ פרדיננד בתפקיד יורש העצר מילא קרל הראשון. הרצח של הזוג המלכותי זכה לכינוי "הירייה שנשמעה ברחבי העולם", והובילה ל"משבר יולי" אשר לאחריו פלשה אוסטריה לסרביה. אל המלחמה נגררו גם האימפריה הרוסית, הקיסרות הגרמנית, צרפת, בלגיה ובריטניה והיא הפכה למלחמת העולם הראשונה.