נאום בנימין נתניהו בפני הקונגרס של ארצות הברית (2015)
בעקבות הנאום

נאומו של בנימין נתניהו בקונגרס, שנועד לדבריו למנוע את סכנת התממשותו של ההסכם עם איראן, התקיים בתחילת מרץ 2015. הנאום לא מנע את הסכמות לוזאן על תוכנית הגרעין האיראנית באפריל 2015 ולא מנע את החתימה על ההסכם בין איראן למעצמות לאחר כארבעה חודשים באמצע יולי 2015 אך היחסים עם ארצות הברית והנשיא אובמה לפני הנאום ולאחריו מנעו מעורבות והשפעה של ישראל הרשמית על פרטי ההסכם המתגבש וכפי שצוטט אלוף (מיל') עמירם לוין: "המטרה היא בטהרן ולא בוושינגטון. מנהיגים מדברים בחדרי חדרים ולא בפומבי. הביקור והנאום הוא בדיוק ההפך. במקום לעבוד יד ביד עם נשיא ארצות הברית, נוסעים ותוקעים לו אצבע בין העיניים.". במקום זאת קיבלה ישראל נוסח של ההסכם לעיונה רק לאחר חתימתו והוצגה על ידי הממשל האמריקאי כמתנגדת בודדת להסכם.
בסנאט כלל לא נערכה הצבעה על אישור ההסכם. הרפובליקנים התעקשו על קיום הצבעה בבית הנבחרים במטרה להוכיח כי למהלך אין רוב. ההסכם לא קיבל אישור, אך לכל הצדדים היה ברור כי משמעות הדבר היא סמלית בלבד, ללא כל השפעה מעשית.
בשנת 2021, הוצג נאומו של נתניהו כהצלחה אדירה על ידי חה"כ צחי הנגבי, לעתיד ראש המטה לביטחון לאומי, שנלווה לנתניהו בעת נאומו בקונגרס, בהשגת המטרה להביא לכך שלנשיא ארצות הברית אובמה לא יהיה רוב בקונגרס לתת גיבוי להחלטה הנשיאותית שלו על ההסכם כך שכשהגיע טראמפ יכול היה לבטל את ההסכם הזה בלי שנזקק לגיבוי מהקונגרס. לעומת טענה זאת, בפועל לא נזקק אובמה להסכמת הקונגרס וטראמפ היה יכול לפרוש מההסכם ללא קושי מיוחד בלי תלות בתוצאת ההצבעה בקונגרס.
לאחר כניסתו של דונלד טראמפ לתפקיד נשיא ארצות הברית הודיע באוקטובר 2017 על אי אשרור ההסכם ובמאי 2018 בתמיכתו של בנימין נתניהו הודיע על פרישה מההסכם.
לאחר פרישת ארצות הברית מההסכם החלו להתקבל עדויות מודיעיניות על הפרות מצד איראן. במאי 2019, כשנה לאחר פרישת ארצות הברית מההסכם, הודיעה איראן שהיא מפסיקה חלק מההתחייבויות שלה לפי ההסכם, ונתנה לשותפים האחרים חודשיים לפצות על הסנקציות האמריקניות. כשזה לא קרה השעתה איראן את המגבלות על העשרת אורניום וחזרה לפעילות העשרה בהיקף גבוה. בתחילת ינואר 2020 ארצות הברית הרגה את מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים, הגנרל קאסם סולימאני. יומיים אחר כך איראן הודיעה שהיא משעה את המגבלות האחרונות של הסכם הגרעין. מסוף 2019 איראן מעשירה אורניום בקצב גבוה. בנובמבר 2020 פרסמה הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, שלפי בדיקתה הפרה איראן את ההסכם בכך שהעשירה אורניום בכמות של פי 12 יותר מאשר הסף העליון שנקבע בהסכם, ובכך שהתקינו במפעל תת-קרקעי בנתנז צנטריפוגות מתקדמות מסוג "IR-9" שלא אושר בהסכם. איראן המשיכה לצבור אורניום מועשר. בתחילת 2021 היא התחילה להשתמש באורניום המועשר לרמת 5% כחומר גלם להעשרה נוספת ל-20%, ובהמשך השנה התחילה להעשיר אורניום לרמה של 60%. רמה כזו נחשבת צעד אחד לפני העשרה לרמה של חומר צבאי, מה שהפך את איראן למדינת סף גרעינית. בזמן קיום ההסכם איראן אכן צימצמה באופן דרסטי את פעילות העשרת האורניום שלה ולעומת זאת פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין, התניעה תהליך שבו איראן הפכה למדינת סף גרעינית הרבה לפני התאריך המיועד לסיום ההסכם שנחתם ב-2015.
באפריל 2024, נטען בדו״ח של שירות המחקר של הקונגרס של ארה״ב (CRS) שלאיראן דרושים כ-10 עד 15 יום כדי לסיים את העשרת האורניום הדרושה להכנת פצצה גרעינית ומספר חודשים לייצור נשק גרעיני . במאי 2024 פרסמה הסוכנות לאנרגיה אטומית שני דו"חות מהם עולה כי מלאי האורניום המועשר של איראן גדל ב-60% ועלה ל-142 ק"ג. כמות זו, עולה פי 30 מהמגבלה שנקבעה בהסכם הגרעין מ-2015. בדו"ח נאמר כי לפי הגדרות הסוכנות, באופן תאורטי נדרשים כ-42 ק"ג אורניום מועשר לדרגה זו כדי לייצר פצצת גרעין אחת. כך שלמעשה איראן מחזיקה בדי חומר בקיע לייצור כמה פצצות גרעין.
כבר ב-2021, שלוש שנים לאחר פרישת ארצות הברית מההסכם, נשמעו הערכות של בכירים ישראליים לפיהם, ההסכם היה טוב יותר מכלום בהתחשב בהתקדמות תוכנית הגרעין האיראנית למרות מדיניות הלחץ המקסימלי של ארצות הברית, בין הבכירים הישראליים שהתבטאו כנגד הפרישה מההסכם היו עמוס ידלין ואהרון זאבי פרקש ראשי אמ"ן לשעבר, תמיר פרדו, ראש המוסד לשעבר, משה יעלון רמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר וגדי אייזנקוט הרמטכ"ל לשעבר. גם ראש המוסד לשעבר יוסי כהן הודה ב-2021 שהמצב היום עם איראן גרוע יותר.