stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צילום באמצעות יונים
לאחר מלחמת העולם השנייה

סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית (CIA) פיתחה מצלמת יונים המופעלת על ידי סוללה. היא מוצגת באינטרנט במסגרת סיור וירטואלי במוזיאון ה-CIA (אנ'). לפי האתר, פרטי השימוש במצלמה עדיין מסווגים. מדיווחי החדשות עולה כי נעשה שימוש במצלמה בשנות ה-70 של המאה העשרים, היונים שוחררו ממטוסים, מאידך דובר על כישלון. בשנת 1978 הדפיס המגזין השווייצרי L'Illustré תצלום אוויר של רחוב בבזל, שצולם על ידי יונה של Febo de Vries-Baumann מצוידת במצלמה עם מנגנון הידראולי. בשנים 2002–2003 אמן המיצג וחובב היונים עמוס לאטייר התנסה בצילום באמצעות יונים תוך שימוש במערכת צילום מתקדמת (APS) ומצלמות דיגיטליות והציג את תוצאות הניסוי בהרצאות "PowerPoint" בפורטלנד, אורגון . בעיבוד קולנועי מ-2008 ליפהפייה הנרדמת מאת הבמאי הגרמני ארנד אגה, הנסיך ממציא את הצילום באמצעות יונים ומגלה את היפהפייה הנרדמת בתמונה שצולמה על ידי יונה.
הטכנולוגיות המודרניות מאפשרות הרחבת העיקרון של הצילום האווירי למצלמות וידאו זעיריות. בתוכנית של ה-BBC שנקראה ה-BBC Animal Camera משנת 2004, סטיב לאונרד הציג סרטים מרהיבים שצולמו על ידי מצלמות טלוויזיה מיניאטוריות המחוברות לנשרים, בזים וניצים, המשודרות למקלט סמוך באמצעות מיקרוגלים. משקל מצלמות הווידאו היה 28 גרם. ניתן לחבר ליונים גם נגני שמע דיגיטליים מיניאטוריים עם מצלמות וידאו מובנות. בשנת 2009 חוקרים הציגו כתבה שעברה ביקורת עמיתים הדנה בתובנות שהם השיגו על ידי הצמדת מצלמות לאלבטרוסים. המצלמות בגודל שפתון צילמו כל 30 שניות.
נכון לראשית המאה ה-21 טכנולוגיות הצילום האווירי נעשו מדויקות יותר ונכנסו לשימוש נרחב במערכות הצבאיות. המצלמות מאפשרות צילום ממרחקים גדולים והוסבו לשימוש באמצעות מטוסים זעירים, כטב"מים, מזל"טים ורחפנים. לכן, השימוש ביונים למטרות צבאיות הופסק.
ראו גם

כדור פורח
יונת דואר
שובך
שובך נייד
צילום בעזרת עפיפון
צילום אוויר
מרוץ יונים
יוני דואר בשירות ההגנה וצה"ל
לקריאה נוספת

Brons, Franziska (2006), "Bilder im Fluge: Julius Neubronners Brieftaubenfotografie", Fotogeschichte (בגרמנית), 26 (100): 17–36.
Gradenwitz, Alfred (1908), "Les pigeons photographes", L'Illustration (בצרפתית) (3429): 322ff.
Neubronner, Julius (1909), Die Brieftaubenphotographie und ihre Bedeutung für die Kriegskunst, als Doppelsport, für die Wissenschaft und im Dienste der Presse. Nebst einem Anhang: 'Die Kritik des Auslandes' (בגרמנית), Dresden: Wilhelm Baensch.
Neubronner, Julius (1910), "Die Photographie mit Brieftauben",  in Wachsmuth, Richard (ed.), Denkschrift der Ersten Internationalen Luftschiffahrts-Ausstellung (Ila) zu Frankfurt a.M. 1909 (בגרמנית), Berlin: Julius Springer, pp. 77–96, OCLC 44169647.
Oelze, Friedrich Wilhelm (1910), Brieftaubensport und Brieftaubenphotographie, Miniatur-Bibliothek für Sport und Spiel (בגרמנית), vol. 30–31, Leipzig, Berlin, Frankfurt a. M., Paris: Grethlein, OCLC 251937979.
Wittenburg, Jan-Peter (2007), "Photographie aus der Vogelschau: zur Geschichte der Brieftaubenkamera", Photo Deal (בגרמנית), 4 (59): 16–22.
Äschlimann, Heinz (2008), "Die Entstehung des Bildes mit einer Brieftauben-Panoramakamera", Photographica Cabinett (בגרמנית) (45): 43f.
Berger, Olivier (במאי 2008), Rapport concernant le traitement de conservation-restauration d'une série de petits appareils photographiques pour pigeons (PDF) (בצרפתית), Basel: Art Metal Conservation GmbH, p. 4, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-07-07, נבדק ב-2009-07-12. {{citation}}:  (עזרה)
Häfliger, Rolf (2008), "Eine Brieftaubenkamera aus der Schweiz?", Photographica Cabinett (בגרמנית) (45): 34–43.
Des pigeons photographes ? (PDF) (בצרפתית), Vevey: Musée suisse de l'appareil photographique, 2007, OCLC 428248338, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-01-16.
בנימין אנגלמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בדצמבר 1930 בודפשט, הונגריה הונגריה
 פטירה:  24 באפריל 2024 (בגיל 93) ט"ז בניסן ה'תשפ"ד ירושלים, ישראל ישראל
 ענף מדעי:  פיזיקה תאורטית
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מקום לימודים:  אימפריאל קולג'
 מוסדות:  המרכז למחקר גרעיני שורק הטכניון אוניברסיטת תל אביב
 צאצאים:  מתניהו אנגלמן
 
בנימין (רוברט) זאב יהודה אנגלמן (ה'תר"ץ, 7 בדצמבר 1930 בבודפשט – ט"ז בניסן ה'תשפ"ד, 24 באפריל 2024) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור לפיזיקה תאורטית בתחום פיזיקה של מצב מוצק, חבר סגל הטכניון וחוקר במרכז למחקר גרעיני שורק.
ביוגרפיה

אנגלמן נולד וגדל בבודפשט למרדכי (מקס) ובריינדל (אליזבת) לבית ולטנר, שהגיעה במקור מהעיר פאפה. אביו התפרנס מחנות חרסינה שבבעלותו, ובשואה נספה בבוכנוואלד.
אנגלמן קיבל חינוך יהודי אורתודוקסי וניצל מהשואה בבית הזכוכית. הוא למד בישיבה אצל הרב שמעון ישראל פוזן בקהילת יהודי שופרון.
לאחר השואה אנגלמן למד לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט במתמטיקה ובפיזיקה תאורטית באימפריאל קולג'.
עלה לישראל בה'תשכ"ג.
לימד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, הקים את תוכנית הלימודים לתואר שני בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, ושימש מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 כחוקר במרכז למחקר גרעיני שורק. במהלך הקריירה האקדמית שלו כתב מאות מאמרים מדעיים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אנגלמן היה נשוי לחסיה, בתו של יהודה קיל, והם גרו בבית וגן שבירושלים. מבקר המדינה הנוכחי, מתניהו אנגלמן, הוא בנו.
הערות שוליים

↑  אביו של מבקר המדינה, פרופ' בנימין אנגלמן, בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה במשרד מבקר המדינה (28 באפריל 22)
↑  הלך לעולמו: הילד ששרד את השואה ב"בית הזכוכית", באתר המחדש, ‏24 באפריל 2024
↑  כך מופיע בפתיחה לספר שעשועיי: הומור והגיגים קלילים בתלמוד בבלי ובלימוד דף יומי, ירושלים ה'תשע"ט, באתר פורטל הדף היומי
↑  הוענקו 2 חוזי מחקר לוועדה לאנרגיה אטומית, למרחב, 27 בפברואר 1964
↑  נעמי גוטקינד, "עזר כנגדו" של מדען דתי: שגרה או יעוד?, הצופה, 21 בינואר 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277537405171  PLWABN: 9812829501605606  BIBSYS: 90158669  BnF: cb12414755h (data)  CiNii: DA01027046  GND: 172063485  ISNI: 0000 0000 3197 1249  LCCN: n88060901  NTA: 068234120  RERO: 02-A003218154  SUDOC: 033263736  VIAF: 69018174   WorldCat (עם VIAF): 69018174
טמסק אחזקות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים) 
 חברות בנות:  Green Dot Capital  Olam International  PSA International  SMRT Corporation  Surbana Corporation Pte Ltd  ורטקס ונצ'רס  Mediacorp  CapitaLand  ST אנג'ינירינג  סינגפור איירליינס  SingTel  Alvogen 
 מיקום המטה:  סינגפור 
 ענפי תעשייה:  השקעה 
 מנכ"ל:  הו צ'ינג 
  
 www.temasek.com.sg/en/
 
טמסק אחזקות (באנגלית: Temasek Holdings) היא חברת החזקות סינגפורית בבעלות ממשלתית המהווה. החברה, שהוקמה ב-1974, מנהלת תיק השקעות של כ-382 מיליארד דולר סינגפורי (נכון ליולי 2024).
טמסק פועלת כשילוב של חברת החזקות מסורתית וקרן עושר ריבונית של ממשלת סינגפור. היא מחזיקה בשליטה בשורה של תאגידים מרכזיים בכללה הסינגפורית, כולל חברת התעופה סינגפור איירליינס, חברת התקשורת סינגטל (סינגפור טלקום) וחברת הלוגיסטיקה והמפעילה של נמל סינגפור PSA International. טמסק גם מחזיקה מניות של מאות חברות ברחבי העולם, כולל בישראל.
בנוסף ל-Temasek, ממשלת סינגפור מחזיקה גם בקרן העושר הריבונית GIC Private Limited, שמנהלת נכסים של כ-744 מיליארד דולר, נכון ל-2022.
היסטוריה

כאשר סינגפור קיבלה את עצמאותה באוגוסט 1965, לממשלת סינגפור הייתה בעלות מלאה או משותפת על ספר חברות מקומיות, בהן חברת התעופה "מלזיה-סינגפור איירליינס" (שאחר כך התפצלה למלזיה איירליינס וסינגפור איירליינס) וחברת התקשורת סינגפור טלקום. כחלק מהרצון שלה לקדם השקעות פרטיות מקומיות וזרות במגזרים כמו ייצור ובניית ספינות, המועצה לפיתוח כלכלי של הממשלה קנתה גם החזקות מיעוט במגוון חברות מקומיות. במהלך עשר השנים הראשונות לאחר העצמאות, הממשלה רכשה או הקימה מספר חברות, כמו תאגיד קפל (במקור מספנת קפל, של הצי המלכותי הבריטי), ST אנג'ינירינג (במקור יצרן נשק שהוקם לספק נשק לכוחות המזוינים של סינגפור), וחברת הספנות "Neptune Orient Lines".
ב-25 ביוני 1974 התאגדה טמסק, במסגרת חוק החברות של סינגפור, כדי להחזיק ולנהל את הנכסים שהוחזקו בעבר ישירות על ידי ממשלת סינגפור. המטרה הייתה שטמסק יחזיק ותהל את ההשקעות הללו על בסיס כלכלי-עסקי. מה שיאפשר למשרד האוצר ולמשרד המסחר והתעשייה של המדינה להתמקד רק בקביעת המדיניות הכלכלית ולא בניהול נכסים.
בסוף 1999 הודיע חברת הבת סינגפור איירליינס על רכישת 49% מחברת התעופה הבריטית וירג'ין אטלנטיק. ב-2012 מכרה את מניות אלו לדלתא איירליינס.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החלה הקרן להשקיעה במוסדות פיננסיים ובנקים ברחבי העולם, תחילה הייתה פעילה בעיקר בסין, בה השקיעה במספר בנקים גדולים, בהם "בנק אוף צ'יינה". אחר כך השקיעה בנק ICICI בהודו ורכשה את השליטה ב-DBS הסינגפורי, הבנק הגדול ביותר בדרום מזרח אסיה. ב-2007 רכשה 20% מבנק סטנדרט צ'רטרד הבריטי. אחר כך רכשה מניות של מספר בנקים בארצות הברית בהם: סיטיבנק, ו"מריל לינץ'". בסופו של דבר היא הגדילה את ההשקעות בשירותים פיננסים ל-40% מתיק ההשקעות שלה ובקיץ 2008 הודיעה כי רשמה זינוק של 100% ברווחיה השנתיים.
הקרן רשמה תשואה שנתית ממוצעת של 18% מאז שנוסדה ב-1974 ועד 2008. אך בעקבות המשבר הכלכלי העולמי היא רשמה לראשונה ב-2009 תשואה שלילית, ערך הנכסים שלה נפל ב-27.8 מיליארד דולר, ומנכ"לית טמסק נאלצה לעזוב את תפקידה. אולם תוך שנה התאוששה הקרן וערך שווי נכסיה זינק ב-43% ל-186 מיליארד דולר סינגפורי (135 מיליארד דולר אמריקאי).
פעילות בישראל

"ורטקס ונצ'רס" קרן הון הסיכון התאגידית של התאגיד סינגפור טכנולוגיות (ST), תאגיד שהוא בבעלות "טמסק אחזקות", הקימה בישראל בשנת 1997 קרן הון סיכון, בשיתוף תוכנית יוזמה לעידוד השקעות הון סיכון במדינת ישראל (תוכנית שנוסדה על יד שר האוצר אברהם בייגה שוחט). היקף הקרן הראשוני היה 20 מיליון דולר, שחלוקת ההשקעות בה הייתה: 12 מיליון דולר מסינגפור טכנולוגיות ו-8 מיליון דולר מקרן יוזמה. הקרן הוקמה במטרה להשקיעה בחברות הזנק ישראליות בתחומים טכנולוגיים שונים. ב-2003 תאגיד ST גם רכש מערכות הקלטה מחברת נייס הישראלית. ב-2007 רכש תאגיד ST את חברת "טלמטיקס", חברת בת של איתוראן.
בשנת 2004 עברה קרן "ורטקס ונצ'רס" לשליטתה הישירה של "טמסק אחזקות" וקרן הבת "ורטקס ישראל" המשיכה וגייסה מאות מיליוני דולרים במשך השנים להשקעה בחברות טכנולוגיה בישראל. נכון לשנת 2022 מנהלת הקרן הון כולל בסך 1.4 מיליארד דולר, היא השקיעה ב-150 חברות וביצעה 43 אקזיטים בהיקף של 22 מיליארד דולר.
בשנת 2014 השקיעה 5 מיליון דולר בקרן ממונטום של חברת רמות, חברת מסחור הידע של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2016 הקימה טמסק קרן השקעות נוספת בישראל - רד דוט קפיטל פרטנרס (Red Dot Capital Partners), על שם הכינוי של סינגפור, שניתן לה מתוקף היותה נקודה קטנה במפת העולם באזור דרום־מזרח אסיה. היא מוגדרת קרן צמיחה שמשקיעה בחברות קיימות בעלת פוטנציאל ולא בחברת הזנק. הקרן הראשונה של רד דוט, בסך של 151 מיליון דולר, גויסה ב-2016. הקרן השנייה, בסך של 217 מיליון דולר, גויסה ב-2020, ובינואר 2024 החלה בגיוס קרן שלישית בסך רבע מיליארד דולר.
באוקטובר 2018 רכשה טמסק את חברת ייעוץ הסייבר סיגניה (Sygnia) הישראלית תמורת רבע מיליארד דולר. חברה שהוקמה כחלק מקבוצת הסייבר Team8, שבין מייסדיה היה נדב צפריר, לשעבר מפקד יחידת 8200. צפריר אף שימש כיושב ראש סיגניה. בספטמבר 2020 רכשה מקרן פימי את השליטה ביצרנית מוצרי ההשקיה בטפטוף ריווליס לפי שווי של 1.8 מיליארד שקל.
באוקטובר 2021 הובילה טמסק סבב גיוס של 340 מיליון דולר לפי שווי של 1.8 מיליארד דולר עבור חברת אבטחת מידע הישראלית אורקה סקיוריטי.
עבד אל-קאדר באג'מאל

עבד אל-קאדר באג'מאל (בערבית: عبد القادر باجمال; 1946 – 7 בספטמבר 2020) היה פוליטיקאי תימני, שכיהן כראש ממשלת תימן במשך שש שנים, מ-21 במרץ 2001 ועד 21 במרץ 2007.
באג'מאל מונה לתפקידו על ידי נשיא תימן, עלי עבדאללה סאלח. הוא הוחלף בתפקיד על ידי עלי מוחמד מוג'ור, שכיהן כשר החשמל בממשלתו. באג'מאל היה חבר מפלגת הקונגרס הכללי העממי וכיהן בעבר כשר החוץ של תימן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1198309822  VIAF: 17157279859803301089   WorldCat (עם VIAF): 17157279859803301089 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לבן הארמי

| --- | --- |

 אב:  בתואל 
 בן או בת זוג:  עדינה 
 צאצאים:  לאה, רחל 
 
יעקב, לאה ורחל בורחים מביתו של לבן ורחל גונבת את פסלי האלילים שלו.
לָבָן הָאֲרַמִּי הוא דמות מקראית המופיעה בספר בראשית. לבן היה בנו של בתואל בן נחור, אחיה של רבקה ואביהן של רחל ולאה, נשות יעקב. מקום מושבו היה חרן בארם נהריים. משמעות שמו מקבילה למשמעות המילה "לְבָנָה". ייתכן כי זהו שמו או כינויו של אֵל הירח, שהיה האל הראשי בעיר חרן.
לבן מתואר כנוכל ורודף בצע המוכן לכל מעשה רמיה. בשל מעשיו, חז"ל השוו אותו לפרעה ולבלעם.
לבן ואירוסי רבקה ליצחק

לבן מופיע לראשונה בפרשת חיי שרה. אברהם שלח את עבדו למצוא אישה לבנו, יצחק. בספר בראשית, פרק כ"ד מסופר כי העבד הגיע לחרן, עיר מגוריו של לבן, בראש שיירה של עשרה גמלים ואתו רכוש רב. לאור התרשמותו העמוקה מרבקה, נתן לה תכשיטים במתנה. התלהבותו של לבן לרוץ לקראת עבד אברהם בהגיעו לעיר בגלל העושר הרב אשר הביא עמו, באה לידי ביטוי בכתוב:
וּלְרִבְקָה אָח וּשְׁמוֹ לָבָן; וַיָּרָץ לָבָן אֶל־הָאִישׁ הַחוּצָה, אֶל־הָעָיִן. וַיְהִי כִּרְאֹת אֶת־הַנֶּזֶם וְאֶת־הַצְּמִדִים עַל־יְדֵי אֲחֹתוֹ, וּכְשָׁמְעוֹ אֶת־דִּבְרֵי רִבְקָה אֲחֹתוֹ לֵאמֹר, כֹּה־דִבֶּר אֵלַי הָאִישׁ; וַיָּבֹא אֶל־הָאִישׁ, וְהִנֵּה עֹמֵד עַל־הַגְּמַלִּים, עַל־הָעָיִן. וַיֹּאמֶר, בּוֹא בְּרוּךְ ה'; לָמָּה תַעֲמֹד בַּחוּץ, וְאָנֹכִי פִּנִּיתִי הַבַּיִת, וּמָקוֹם לַגְּמַלִּים.
לאחר שרבקה עמדה במבחן שהציב לה העבד והציעה מיד מים לו ולגמליו, פנה העבד לבית אביה על מנת לקבל את האישור המיוחל לאירוסין עם יצחק. לבן ואביו הביעו את הסכמתם לשידוך, אולם למחרת התגלתה מחלוקת בין הצדדים – בעוד שאליעזר עמד על כך שרבקה תצא איתו מיד לארץ כנען, ביקש לבן לערוך את הנישואים רק כעבור שנה: "תשב הנערה אתנו ימים או עשור (לפי רש"י, שנה או 10 חודשים), אחר תלך" ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוק נ"ה. לבן פתר את המחלוקת בכך שהפנה את ההכרעה לרבקה.
בתחילה אמרו בני משפחתה של רבקה: ”מֵה' יָצָא הַדָּבָר לֹא נוּכַל דַּבֵּר אֵלֶיךָ רַע אוֹ טוֹב” (ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוק נ'), אך לאחר מכן נאמר שאחיה ואמה אמרו: ”נִקְרָא לַנַּעֲרָ(ה) וְנִשְׁאֲלָה אֶת פִּיהָ” (ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוק נ"ז), אולם בתואל לא מוזכר יותר בתור דמות פעילה שם.
שידוך בנותיו ליעקב

בפרשת ויצא, יעקב בורח מאחיו עשו לאחר שנטל במרמה את ברכת אביו. בעצת אמו, הוא בורח אל חרן, אל ביתו של אחיה, לבן. לבן רץ לקראת יעקב ומקבל אותו בשמחה. הוא מבטיח להשיא את רחל בתו ליעקב בתנאי שירעה את צאנו במשך שבע שנים. יעקב, שמודע לחוסר היושר של דודו ולאפשרות שינסה לרמותו, מדגיש כי יעבוד רק עבור "בְּרָחֵל בִּתְּךָ הַקְּטַנָּה", אך למרות הסימנים המפורטים, רימה אותו לבן והשיא לו את לאה במקום רחל. בתואנה כי: לֹא־יֵעָשֶׂה כֵן בִּמְקוֹמֵנוּ – לָתֵת הַצְּעִירָה, לִפְנֵי הַבְּכִירָה, כך אילץ לבן את יעקב לעבוד שבע שנים נוספות עבור רחל, ולבסוף נשא יעקב את שתיהן. בתשובתו של לבן ליעקב יש רמז לרמיית יעקב את יצחק אביו ועשו.
חז"ל הוסיפו ודרשו כי יש קשר של מידה כנגד מידה בין גניבת הברכה על-ידי יעקב לבין עקיבתו זו:
כל הלילה היתה עושה עצמה כרחל. כיוון שעמד בבוקר, וְהִנֵּה־הִוא לֵאָה, - אמר לה: בת הרמאי. למה רימית אותי?... אמרה לו: ואתה למה רימית אביך? ואמרת לו: אָנֹכִי עֵשָׂו בְּכֹרֶךָ (בראשית, כ"ז, י"ט). ואתה אומר: וְלָמָּה רִמִּיתָנִי? (בראשית, כ"ט, כ"ו). ואביך לא אמר: בָּא אָחִיךָ בְּמִרְמָה (בראשית כ"ז, ל"ה) ומתוך הדברים האלו החל (יעקב) לשונאה.
שכרו של יעקב

לבן שילם ליעקב שכר נמוך מהמקובל באופן עקבי לאורך כל זמן עבודתו של יעקב וכך מתואר במדרש:
אין הות פועלא בעשרה פולרין, הוה יהיב ליה חמשה פולרין. ואם הות מובילותיה בו' פולרין, הוה יהיב ליה בג' פולרין (כלומר עבודה ששווה עשר מטבעות שילם לו חמש, עבודה ששווה שש מטבעות שילם לו שלוש מטבעות (גם בחרן היו נורמות תשלום ושכר מקובל עבור עבודות מסוימות. אף-על-פי-כן לבן לא שילם ליעקב משכורת מלאה, אלא תמיד מחצית מהמקובל, וגם את השכר הזה החליף (בין סוגי הצאן).
לעומת התנהגותו של לבן, נהג יעקב ביושר רב. חז"ל מתארים את השקעתו בעבודה:
אמר ר' יהודה בר סימון: בנוהג שבעולם פועל עושה מלאכה עם בעל הבית שתים ושלש שעות באמונה, ובסוף הוא מתעצל במלאכתו. ברם הכא, מה הראשונות שלימות, אף האחרונות שלימות. מה הראשונות באמונה, אף האחרונות באמונה.
כאן מדובר לא בשעות בודדות, אלא בשנים ארוכות. לאורך כל התקופה הארוכה הזאת השקיע יעקב עמל בעבודתו וביצע אותה ביושר ובנאמנות.
יעקב ביקש שלבן ייקח את כל השה שיש בו חום וכל טלה שיש בו לבן - כלומר את כל הצעירים האלה בלבד, ואלו שיוולדו כאלה.
לבן הסכים "ויאמר לבן, הן: לו, יהי כדברך" ספר בראשית, פרק ל', פסוק ל"ד אבל עשה משהו אחר.
לבן לקח את הכל, מבוגרים וצעירים, זכרים ונקבות, שיש בהם צבע חום בכבשים וצבע לבן בעזים. והוא לקח אותם למרחק הליכה של שלושה ימים משאר צאנו שנשאר בידי יעקב.
יעקב ראה מה שלבן עשה לו ושתק. זו היא התרמית שעליה התלונן יעקב "ותחלף את משכרתי, עשרת מנים" ספר בראשית, פרק ל', פסוק מ"א
יעקב הצליח, למרות כל רמאויותיו של לבן, להתעשר אולם בניו של לבן קינאו בו וטענו ש"לקח יעקב את כל אשר לאבינו, ומאשר לאבינו עשה את כל הכבד הזה" ספר בראשית, פרק ל"א, פסוק א' לבן גם הוא התחיל לחשוד אולם לא אמר דבר בעניין "וירא יעקב את פני לבן, והנה איננו עמו כתמול שלשום" ספר בראשית, פרק ל"א, פסוק ב'
גנבת התרפים

אחרי שנולדו ליעקב 11 ילדיו בחרן, כאשר לבן יוצא לחוג את חג הגז, גונבת רחל את התרפים של אביה. התרפים היו פסלי אלילים קטנים שהיו בבית המשפחה כדי לקבל את הגנת האלים ועזרתם. בעקבות הסכסוך המתמשך עם לבן, יעקב מחליט לברוח עם נשותיו וילדיו מביתו של לבן.
כאשר לבן מגלה את בריחת יעקב ואת הגנבה הוא רודף אחריו ודורש להחזיר את התרפים. יעקב כועס, כי לא ידע דבר על הגנבה, ואומר ללבן: עִם אֲשֶׁר תִּמְצָא אֶת-אֱלֹהֶיךָ, לֹא יִחְיֶה--נֶגֶד אַחֵינוּ (בראשית לא, לב). בדברי השבועה האלה גוזר יעקב את דינה של רחל, שמתה בדרך, עוד טרם הגעתם אל בית המשפחה בכנען.
לאחר דין ודברים עם יעקב אבינו, כרתו שניהם את ברית יעקב ולבן והקימו גל-עד לזיכרון עולם. לבן קורא למצבה בשם הארמי יְגַר שָׂהֲדוּתָא. לאחר מכן חוזר לבן אל ביתו.
אפיון דמותו של לבן

דמותו של לבן המקראי היא דמות מורכבת. לבן מתואר כאיש משפחה שתלטן ורמאי, השולט ביד רמה בבני ביתו ורואה בהם רכושו. הוא גם מתואר כאיש משפחה חם ואוהב בצורה מופגנת המעוררת תחושת מניפולטיביות, הוא מקבל בחום קרוב משפחה בודד (”וַיְהִי כִשְׁמֹעַ לָבָן אֶת שֵׁמַע יַעֲקֹב בֶּן אֲחֹתוֹ וַיָּרָץ לִקְרָאתוֹ וַיְחַבֶּק לוֹ וַיְנַשֶּׁק לוֹ וַיְבִיאֵהוּ אֶל בֵּיתוֹ” ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק י"ג),ועל פי רש"י מטרת הנשיקות הן לחפש ממון שמוחבא על גופו. לבן דואג לשלום בנותיו (”אִם תְּעַנֶּה אֶת בְּנֹתַי וְאִם תִּקַּח נָשִׁים עַל בְּנֹתַי אֵין אִישׁ עִמָּנוּ רְאֵה אֱלֹהִים עֵד בֵּינִי וּבֵינֶךָ...” (תבנית:בראשית)) ומתקשה להיפרד מהן ומנכדיו (”וַיַּשְׁכֵּם לָבָן בַּבֹּקֶר וַיְנַשֵּׁק לְבָנָיו וְלִבְנוֹתָיו וַיְבָרֶךְ אֶתְהֶם וַיֵּלֶךְ וַיָּשָׁב לָבָן לִמְקֹמוֹ.” ספר בראשית, פרק ל"ב, פסוק א').
הניגוד בא לידי ביטוי גם בנוגע להכרת הטוב של לבן כלפי יעקב, שמרגע שהגיע לביתו, התברך הבית אך ללבן היה קשה לקבל ברוחב לב את התעשרותו של יעקב ובכל זאת הוא עשק ורימה אותו.
אפיון דמותו של לבן > לבן במסורת חז"ל

ללבן הארמי תדמית שלילית בספרות המדרש. לבן מזוהה בתלמוד הבבלי במסכת סנהדרין עם בעור אביו של בלעם ועם כושן רשעתיים, ובספר הזוהר מובא שלבן הוא אביו של בעור ולכן סבו של בלעם. במדרש תנחומא אומרים חז"ל "בלעם זה לבן". רבי יהושע בן לוי מזהה את לבן עם קמואל (בן נחור ואבי ארם), כמי שקם נגד האל. חז"ל פרשו את הקרבה בין בלעם ללבן בטענה ששניהם ניסו לעקור את עם ישראל.
השם לבן מתפרש כמרושע, ושמו נדרש בהיפוך אותיות, לבן = נבל. גם כינויו "ארמי" מתפרש כאנגרמה של "רמאי".
בספרות חז"ל התפרש הביטוי ”אֲרַמִּי אֹבֵד אָבִי” (דברים, כ"ו, ה') שבפתיחת פרשת מקרא ביכורים כמתייחס ללבן הארמי שרצה לאבד את יעקב. פרשנות זו לביטוי, שבפשוטו של מקרא נראה כסתום למדי, מופיעה בתרגומי המקרא לארמית, בתרגום אונקלוס ובתרגום התורה המיוחס ליונתן. בעקבותיהם פירש כך את הפסוק גם רש"י בפירושו לתורה. בעקבות פרשנות זו לביטוי, בהגדה של פסח אף נכתב כי חטאיו של לבן כבדים מאלה של פרעה:
פרשנים מסורתיים אחרים מימי הביניים, ובהם אבן עזרא ורשב"ם, גרסו כי הפסוק המקורי מספר דברים מתכוון ליעקב או לאברהם, ולדעת הפרשנים המודרניים מדובר ביעקב.
ראו גם

עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
לקריאה נוספת

עדיאל כהן, "האמנם לבן הוא 'ארמי אבד אבי'? – לתשתיתו המקראית של זיהוי מדרשי", בית מקרא ס, תשע"ה, עמ' 238–252.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק כ"ד, פסוקים כ"ט–ל"א
↑  בספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק י"ח.
↑  ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק כ"ו.
↑  רבקה רביב, "עיצוב דמותו של לבן", באתר אוניברסיטת בר-אילן.
↑  דף קס"ו, עמוד ב'
↑  תנחומא ויצא יג
↑  ”ארמי אובד אבי - לבן ביקש לעקור את הכל כשרדף אחר יעקב, ובשביל שחשב לעשות, חשב לו המקום כאילו עשה, שאומות העולם חושב להם הקב"ה מחשבה כמעשה.”
↑  כדי שהקו יסמן הורות עליו לרדת למטה
תבנית:מעטפת תרשים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523286205171  GND: 122641000  VIAF: 32883577   WorldCat (עם VIAF): 32883577 
פגישת לבן ויעקב.
פגישת לבן ויעקב. ציור מעשה ידי ברטולומיאו אסטבן מורילו. תצוגת המוזיאון לאמנות בקליבלנד
מין מהנדס סביבה

באקולוגיה, מין מהנדס סביבה (או מין מעצב סביבה) הוא מין ביולוגי היוצר, משנה או הורס באופן משמעותי את בית הגידול שבו הוא נמצא, ובעשותו כך, משנה את תפוצתם של אורגניזמים אחרים. הדוגמה המוכרת ביותר למין כזה היא האדם, אך המחקרים על הנדסה סביבתית אינם עוסקים בו (זאת עקב תשומת הלב הרבה לפעולות האדם באסכולות האחרות של המחקר האקולוגי) ומתמקדים בעיקר בבעלי חיים אחרים, אם כי מינים מהנדסי סביבה קיימים בכל ממלכות החיים.
סכר שבנו בונים קנדיים בנהר בארץ האש שבארגנטינה. הסכר שינה לחלוטין את תצורת הנהר וכתוצאה מכך את התנאים למינים אחרים. כך למשל, דגי נהר אינם יכולים לדור עוד באזור הרדוד שנוצר כתוצאה מהסכר, ומאידך צמחי נחלים רדודים יכולים לשגשג.
ההגדרה

בעבר התמקד המחקר האקולוגי בתפוצה ובמגוון האורגניזמים ביחס למאפיינים שונים, כגון מזג אוויר, טופוגרפיה, הימצאות מזון, מתחרים, יחסי טורף-נטרף וכדומה. מין מהנדס סביבה הוא מונח חדש יחסית, המשתייך לתחום שהתפתח בשנים האחרונות ועוסק ביחסי הגומלין האקולוגיים בבתי גידול.
המינוח "מין מהנדס סביבה" הוצע לראשונה במאמר של קלייב ג'ונס, ג'ון לאוטון ומשה שחק בשנת 1994 בהשראת מחקרים של שחק וג'ונס בנגב בסוף שנות ה-80 שעסקו בהשפעת שבלולים על יצירת קרקע בנגב. מהנדסי סביבה הם מינים אשר משנים את המשאבים הזמינים למינים אחרים על ידי שינוי פיזיקלי של הסביבה הביוטית והא-ביוטית.
סוגים של מהנדסי סביבה

מיני המהנדסים נחלקים לשתי קבוצות, על פי אופי השפעתם על הסביבה: מהנדסים אלוגניים ומהנדסים אוטוגניים.
סוגים של מהנדסי סביבה > מהנדס אלוגני

מהנדס אלוגני, או "מהנדס התנהגותי", משנה את סביבתו על ידי שינוי משאבים חיצוניים. בדרך כלל, הדבר תלוי במנגנונים ההתנהגותיים של האורגניזם. כך, לדוגמה, הבונה הקנדי בונה סכרים, מסיט את נתיב הנהרות בבית הגידול ומשנה לחלוטין את הרכב האוכלוסייה בו; נקרים, המנקבים חורים בעצים, יוצרים בתי גידול לחסרי חוליות קטנים; זחלים, המעצבים גומחות מעלים, יוצרים מקום מסתור לחסרי חוליות אחרים אחרי עזיבת הזחל. רוב המהנדסים האלוגניים הם אורגניזמים בעלי יכולת תנועה (אורגניזמים מוטיליים) כמו חולייתנים או חרקים, אך אין הדבר תמיד כך. צמחים ופטריות מסוימות מפגינים אף הם תכונות אלוגניות, לדוגמה: צמחים או פטריות מסוימות הנשתלים באדמה מזוהמת במתכות כבדות, שואבים לתוכם את המתכות ומנקים את האדמה ובכך מאפשרים שגשוג צמחים רגישים יותר באדמה הנקייה.
סוגים של מהנדסי סביבה > מהנדס אוטוגני

מהנדס אוטוגני, או "מהנדס עצמי", משנה את סביבתו על ידי שינוי גופו. עצים בג'ונגל טרופי ההולכים וגדלים מסוככים על סביבתם הנמוכה יותר, מונעים אור מהצמחים הנמוכים יותר ובכך מאטים את גידולם; נטייתם של אלמוגים מסוימים ליצור שוניות אלמוגים משפיעה באופן דרמטי על משטר הזרמים בבית הגידול, והדבר משפיע על אורגניזמים רבים אחרים. לרוב, מהנדסים אוטוגניים הם נטולי יכולת תנועה כמו צמחים, אלמוגים וצדפות, ולעיתים קרובות מתיישבים עליהם אורגניזמים אחרים. גם אורגניזמים מתים יכולים לתפקד כמהנדסים אוטוגניים – שברי עצים גדולים מאכלסים בתוכם בתי גידול שלמים של חסרי חוליות, ואורגניזמים ימיים מסוגלים להתיישב גם על שלדם הגירני של אלמוגים מתים.
דוגמאות למינים מהנדסי סביבה

ישנם מאות מינים המוגדרים כמהנדסי סביבה. להלן מספר דוגמאות:
דוגמאות למינים מהנדסי סביבה > דוגמאות למהנדסים אלוגניים > בונה קנדי

כאמור, הבונה הקנדי הוא המין הראשון שזוהה כמהנדס סביבתי. הבונה כורת עצים חיים בשיניו ומפיל אותם לנהרות, על מנת ליצור בריכות קטנות כמחסה והגנה על ביתו. בריכות הבונים מושכות אליהן מינים רבים של ברווזים, תרנגולאים, צבים, צפרדעים, קרפדות, יתושים ועוד רבים אחרים. מנגד, בניית הבריכות מחלישה את זרם הנהר ובכך גורמת לירידה במספרם של סלמנדרות, נחשים, שפריריות וכמובן עצים. תגובת השרשרת האקולוגית ממשיכה לשלבים רבים נוספים, לדוגמה, עלייה במספרם של הברווזים והתרנגולים מושכת יותר עופות דורסים לבריכות הבונים, ומנגד ירידה בכמות העצים גורמת לירידה בכמות הנקרים וכן הלאה.
דוגמאות למינים מהנדסי סביבה > דוגמאות למהנדסים אלוגניים > דורבן מצוי

הדורבן המצוי (דורבן הודי) ניזון משורשים או מפקעות. על מנת להגיע למזונו, הדורבן המצוי חופר בורות ליד הצמחים המועדפים עליו. בורות אלו מחזיקים מעמד במשך עשרות שנים, ועם הזמן מתמלאים בזרעים, מים וחומרים אורגניים אחרים. חרקים וחסרי חוליות אחרים נמשכים לבורות אלו ויוצרים מיקרו-בית גידול עשיר. מחקרים הראו שהסביבה ליד בורות אלו היא מגוונת ועשירה יותר במינים מאשר אזורים קרובים ללא בורות.
דוגמאות למינים מהנדסי סביבה > דוגמאות למהנדסים אלוגניים > מכפילי פרסה ומפריטי פרסה באפריקה

באפריקה, עדרים של בקר מבוית ומפריטי פרסה פראיים ממלאים חלק בהתפשטות מחלת המלריה ביבשת. עדרי הבקר שותים מים מאגמים, נחלים ובורות מים. עקב משקלן הרב של הבהמות וצורת כף רגלן, הבהמות משאירות סימני פרסה עמוקים באדמה הלחה שבסביבת מקורות מים אלו. סימני פרסה עמוקים אלו מתמלאים בגשם או במי תהום ויוצרים כעין מיקרו-ביצות, שתוך זמן קצר מתמלאות במושבות של יתושים נושאי מלריה – האנופלס. כפרים השוכנים בסמוך לאזורים שופעי מיקרו-ביצות כאלו סובלים ממלריה הרבה יותר מכפרים אחרים.