stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יליאן שוורץ
ביוגרפיה

שוורץ נולדה באוונסטון אילינוי וגדלה בלייק פורסט, אילינוי שבארצות הברית. כבר בהיותה תלמידת תיכון, היא רצתה להתאמן בקפיצה במוט, אך מאחר שנערות לא הורשו לקפוץ במוט באילינוי עד שנת 1997 היא עברה לארקנסו על מנת להתאמן בענף זה. היא למדה באוניברסיטת דיוק. בשנת 2000 היא זכתה במדליית ארד באליפות המכללות (NCAA) בקפיצה במוט ובשנת 2001 קבעה את שיא האוניברסיטאות בקפיצה במוט, 4.32 מטר באצטדיון ו-4.10 באולם וזכתה במדליית כסף ב-NCAA. משנת 2010 היא קיבלה אזרחות ישראלית ומאז החלה לייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות באתלטיקה.
ביוגרפיה > נציגת ארצות הברית

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה שוורץ במקום 20 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.15 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 2004 היא הגיעה להישג הגדול ביותר בקריירה שלה עד כה (2012) כשסיימה במקום רביעי בתוצאה של 4.60 מטר.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה שוורץ במקום 17 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שוורץ במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4.45 מטר ועלתה לשלב הגמר מהמקום השני. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 היא סיימה במקום 15 בתוצאה של 4.50 מטר. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) היא סיימה במקום הרביעי ולא הצליחה להיכלל בנבחרת האמריקאית, מאחר שרק שלוש האתלטיות הראשונות יכולות להשתתף במשחקים האולימפיים מטעם הנבחרת. היא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 למרות שדורגה שוב במקום רביעי במבחנים האמריקאים מאחר שג'ן סטוצ'ינסקי, אלופת ארצות הברית פרשה בעקבות פציעה. באליפות עצמה היא סיימה במקום 14 בתוצאה של 4.50 מטר.
ביוגרפיה > נציגת ישראל

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 כספורטאית ישראלית סיימה שוורץ במקום ה-25 בקפיצה במוט, בתוצאה של 4.25 מטרים.
בסוף ינואר 2012 קבעה שוורץ באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה במדיסון סקוור גרדן, ניו יורק תוצאה של 4.52 מטרים ובכך השיגה את המינימום האולימפי, לאולימפיאדת לונדון (2012).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 2012 סיימה שוורץ במקום ה-11 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטרים.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בסוף יוני 2012 היא סיימה במקום ה-11 בקפיצה במוט לאחר שעברה 4.10 מטרים תחת גשם שוטף. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4.40 מטרים.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה במקום 18 במוקדמות קפיצה במוט, לאחר שעברה גובה של 4.40 מטר, בקפיצה הראשונה, ולא העפילה לגמר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה במוט: 4.61 מטר (2006)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה במוט: 4.72 מטר (2008)
ג'ין באואר

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1962 (בן 62) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קורנל  אוניברסיטת מדינת קליפורניה  הקולג' לחקלאות ומדעי החיים של אוניברסיטת קורנל  מכללת עמק לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 www.genebaur.org
 
ג'ין באואר (באנגלית: Gene Baur; נולד ב-24 ביולי 1962) הוא פעיל למען זכויות בעלי חיים אמריקאי.
ביוגרפיה

באואר נולד בהוליווד, הוא סיים תואר בסוציולוגיה ולאחר מכן למד לתואר שני בכלכלה חקלאית באוניברסיטת קורנל. בשנות השמונים, הוא טייל ברחבי ארצות הברית ולמד על הבעיות הקיימות בחקלאות, בין היתר הוא האמין שהתנאים בהם מוחזקות החיות במשקים השונים אינם סבירים. זה הניע אותו להקים את הארגון "חוות מקלט" (Farm Sanctuary) הפועל למען חיות המשק. הארגון פעל לראשונה בפנסילבניה והציל כבשים שהיו לכודות בשדות.
בשנת 1996 הוא זכה בפרס אבי לשלום על פועלו למען זכויות בעלי החיים, וב-2001 זכה בפרס היכל התהילה לבעלי החיים.
הוא פעל לקבלת חוקים לאיסור פיטום אווזים וברווזים במספר מדינות של ארצות הברית.
בשנת 2008 פרסם את ספרו הראשון "חוות המקלט: שינוי הלב והמוח אודות חיות ואוכל".
ג'ין באואר הופיע רבות בטלוויזיה האמריקאית ונודע בפועלו בתחום. "טיים מגזין" כינה אותו "המצפון של תנועת האוכל". הוא גם מילא תפקיד חשוב בקידום חוקים המגבילים גידול בעלי חיים בתעשייה.
ג'ון אקיאי-בואה

ג'ון אקיאי-בואה (באנגלית: John Akii-Bua;‏ 3 בדצמבר 1949 – 20 ביוני 1997) היה אתלט אוגנדי. אלוף אולימפי (מינכן 1972), שיאן עולם (1976-1972) וזוכה מדליות זהב וכסף במשחקי אפריקה (לאגוס 1973 ו-אלג'יר 1978) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

ג'ון אקיאי-בואה נולד ב-1948 בכפר אבקו שבאוגנדה (מצפון לקמפלה) שהיה במחוז בו ישב שבט הלאנגו (אנ'). אביו נישא ל-8 נשים שהולידו לאקיאי-בואה 42 אחים ואחים חורגים. כבר בנעוריו החל להתאמן בספורט תחרותי והתמקד במרוץ מכשולים למרחקים קצרים. ב-1968 ניסה להשיג את המינימום האולימפי לקראת אולימפיאדת מקסיקו סיטי אך נכשל. בעצת מאמנו עבר אקיאי-בואה להתאמן בריצת 400 מטר משוכות.
בעקבות זכייתו במדליית זהב באולימפיאדת מינכן גויס אקיאי-בואה למשטרת אוגנדה וקודם על ידי נשיא המדינה אידי אמין לדרגת קצין שאף העניק לו בית בבירה קמפלה וזאת על אף שהשבט ממנו הגיע היה מהמתנגדים למשטרו של אמין. ב-1979, עם נפילת משטרו של אידי אמין ברח אקיאי-בואה, עם משפחתו, לקניה מחשש שבני שבטו יראו בו משתף פעולה. בקניה הושמה המשפחה במחנה פליטים משם שוחרר על ידי נותני החסות שלו, חברת פומה שהעבירה אותו ואת משפחתו למינכן שבגרמניה והמשיכה להעסיק אותו. בסביבות 1983 חזרה המשפחה לאוגנדה כשלאולימפיאדת מוסקבה הגיע בזמן שהותו בגרמניה.
עם חזרתו לאוגנדה החל אקיאי-בואה לעסוק באימון ספורטאים עד פטירתו ב-1997. הוא הובא למנוחות בטקס ממלכתי בעיר לירה בה גדלה משפחתו. הותיר אחריו 11 ילדים.
קריירה ספורטיבית > 1970

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד סיים אקיאי-בואה במקום הרביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 51.1 שניות (אנ'). כמו כן התחרה בריצת 110 מטר משוכות אך לא עבר את שלב חצי הגמר.
קריירה ספורטיבית > 1971

אקיאי-בואה השיג את תוצאת השנה בעולם בריצת 400 מטר משוכות.
אקיאי-בואה היה אורח כינוס הפועל שהתקיים באותה שנה.
קריירה ספורטיבית > 1972 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מינכן זכה אקיאי-בואה במדליית זהב בשיא עולמי של 47.82 שניות בריצת 400 מטר משוכות לפני רלף מאן מארצות הברית (48.51 שניות) ודייוויד המרי מבריטניה (48.51 שניות). אקיאי-בואה היה לספורטאי הראשון שירד מתחת ל-48 שניות בריצה זו. שיא עולמי זה היווה שיפור לשיאו של דייוויד המרי (48.12 שניות) שנקבע ב-1968 והוא נשבר ב-1976 על ידי אדווין מוזס מארצות הברית (47.64 שניות) במהלך אולימפיאדת מונטריאול. זו הייתה מדליית זהב אולימפית ראשונה בה זכתה אוגנדה.
קריירה ספורטיבית > 1973

במשחקי אפריקה שנערכו בלאגוס, ניגריה זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא משחקים של 48.54 שניות לפני ביל קוסקי (אנ') מקניה (50.22 שניות) וסילבר איו (אנ') מאוגנדה (50.25 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1976

אקיאי-בואה לא השתתף באולימפיאדת מינכן, על אף שהתכונן לכך, בגלל חרם שהטיל הוועד האולימפי של אוגנדה (יחד עם עוד 28 מדינות) על אולימפיאדה זו.
קריירה ספורטיבית > 1978

במשחקי אפריקה שנערכו באלג'יר, אלג'יריה זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.55 שניות אחרי דניאל קימאיו (אנ') מקניה (49.48 שניות) ולפני פיטר רוואמוהאנדה (אנ') מאוגנדה 50.18 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1980

באולימפיאדת מוסקבה הגיע אקיאי-בואה למקום ה-13 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 50.87 שניות שלא הספיקה להשיג מקום בגמר. כמו כן היה שותף בנבחרת אוגנדה במרוץ שליחים 4X400 אולם זו סיימה בתוצאה של 3:07.0 דקות ולא העפילה לגמר.
מדליות ואותות הוקרה

ב-1986 זכה במדליית כסף של המסדר האולימפי (אנ').
ב-1997 הובא למנוחות בטקס ממלכתי.
ב-2006 קיימה התאחדות אתלטיקה של אוגנדה (Uganda Athletics Federation (UAF)) טקס לזכרו של אקיאי-בואה באצטדיון הלאומי של אוגנדה (אנ')
ב-2008 צילמה ה-BBC סרט על חייו בשם The John Akii-Bua Story; An African Tragedy
ראו גם

אוגנדה במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  החרם הוטל במחאה על השתתפותה של ניו זילנד במשחקים, לאחר שנבחרת הרוגבי שלה שיחקה נגד נבחרתה של דרום אפריקה וזאת בניגוד לחרם הספורטיבי שהוטל על דרום אפריקה עקב מדיניות האפרטהייד
↑  רשימת הזוכים במדליית המסדר האולימפי, באתר olympedia.org
↑  טקס האזכרה לאקיאי-בואה, באתר worldathletics.org, תאריך 15 ביוני 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1266103236  World Athletics: 14359082  TePapa: 44284  VIAF: 1891166172266490800006   WorldCat (עם VIAF): 1891166172266490800006
גורגוזאורוס

| גורגוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 76.5–74.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טירנוזאוריים
סוג:: גורגוזאורוס
מין:: גורגוזאורוס ליברטוס
שם מדעי
 Gorgosaurus libratus ‏לם, 1914

גורגוזאורוס (שם מדעי: Gorgosaurus; מילולית: "לטאה איומה") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הטירנוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית בתור הקרטיקון. דינוזאור זה התגלה כבר ב-1914 אך במשך שנים נחשב כמין בסוג אלברטוזאורוס. בסוג זה ישנו מין אחד - גורגוזאורוס ליברטוס (Gorgosaurus libratus).
תיאור

אורכו של הגורגוזאווס הגיע ל-8–9 מטרים, משקלו ל-2.5–3 טונות וגובהו לשלושה מטרים. אורך הגולגולת שלו הגיע למטר אחד. הוא היה הולך על שתיים בעל לסתות גדולות המעוצבות לנשיכה חזקה ובעל זרועות קצרות בעלות 2 אצבעות.
יצור זה התגלה במחצבים של המדינה הקנדית אלברטה ובתצורות במונטנה. מראהו דמה למראה של טירנוזאורוס רקס אך הוא היה קטן יותר. ייתכן והוא היה מכוסה נוצות, בדומה לתרופודים נוספים.
הוא היה טורף-על שניזון מדינוזאורים אחרים באמריקה הצפונית של הקרטיקון העליון לפני 75–76 מיליון שנה.
בתרבות

הגורגוזאורוס מופיע במספר סרטים וסדרות:
בסרט "ללכת בין דינוזאורים", הנבל הראשי הוא "גורגון", גורגוזאורוס בעל אצבעות קטנות שהוא האויב הראשי של הפכירינוזאורוסים. הוא הורג את ההורים של פאטצ'י וסקולר וכמעט הורג את סקולר, אלמלא התערבות העדר נגדו. בקרב מול פאטצ'י הוא מאבד את שינו שלאחר מיליוני שנים מתאבנת.
הוא מופיע גם ב"נדידת הדינוזאורים" בתור הטורף העיקרי של הצפון, בעיקר של האדמונטוזאורוס והאדמונטוניה. עם זאת האדמונטוניה מצליח לפגוע ברגלו ולגרום למוות ארוך מאובדן דם. בסרט זה הוא מכיל נוצות וגם קשקשים.
ייתכן שהוא מופיע כשלד ב"פולחן האביב" בסרט "פנטזיה" של דיסני.
הוא מוזכר בפרק השלישי של "הכוכב דינוזאור".
הוא נראה במשחקי המחשב: "עולם היורה: המשחק", "Jurassic World: Alive", "ללכת עם דינוזאורים", "Fossil Fighter Champions" ,"Fossil Fighters" ו-"Fossil Fighters Frontier".
גלריה

איור של גורגוזאורוס
ג'ילי ג'יאג'י

| --- | --- |

Geely Jiaji
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ג'ילי
 שנות ייצור:  2019 - הווה
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 סיווג:  מיניוואן
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  Geely BMA Platform
 אורך:  4,706 מ"מ
 רוחב:  1,909 מ"מ
 גובה:  1,690 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,805 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 3 צילינדרים, 4 שסתומים לצילינדר, 1.8 ליטר (1,799 סמ"ק) המפיק 184 כ"ס ב-5,500 סל"ד (מגדש טורבו) מנוע הברידי מנוע בנזין מנוע בעירה פנימית 4 צילינדרים, 3 שסתומים לצילינדר, 1.5 ליטר (1,477 סמ"ק) המפיק 177 כ"ס ב-5,500 סל"ד (מגדש טורבו) בתוספת מנוע חשמלי המפיק 140 קילו-ואט (2 המנועים מפיקים 255 כ"ס)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות  תמסורת 7 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (DCT)
 מהירות מרבית:  190 קמ"ש (בכל הדגמים)
ג'ילי ג'יאג'י (באנגלית: Geely Jiaji) הוא מיניוואן המוגדר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי, אשר מיוצר משנת 2019 ועד היום.
"ג'ילי ג'יאג'י"

דגם הקונספט הוצג בתערוכת המכוניות הבינלאומית (אנ') בשאנגחאי, בשנת 2017 בשם "VF11".
5 דלתות.
6-7 נוסעים.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
קיבולת מכלי דלק: 52 ליטר (דגם הברידי), 60 ליטר (דגם מנוע בנזין).
צמיגים: 225 / 55 R17.
5 רמות גימור (3 רמות גימור בדגמי מנוע בנזין, 2 רמות גימור בדגמי מנוע היברידי).
מחיר היחידה לדגמים מנוע בנזין עומד על 99,800 - 127,800 רנמינבי (בהשקה ב-11 מרץ 2019, בסין).
מחיר היחידה לדגמים היברידים עומד על 119,800 - 125,800 רנמינבי (בהשקה ב-11 מרץ 2019, בסין).
במרץ 2019 נמכרו כ-3,000 יחידות.
"ג'ילי ג'יאג'י" > סוגי תצורות ישיבה (3 טורים)

2+2+2 נוסעים.
2+2+3 נוסעים.
2+3+2 נוסעים.
"ג'ילי ג'יאג'י" > סוגי מנועים

מנוע בנזין.
מנוע הנעה היברידית (מנוע בעירה פנימית ומנוע חשמלי.
תמונות

דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
דגם "ג'ילי ג'יאג'י"
ראו גם

ג'ילי
ג'ילי בינרוי
ג'ילי יואנג'ינג SUV
ג'ילי ביני
ג'ילי CK
הערות שוליים

↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" (בסינית) autohome.com.cn/news/201704
↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" autonews.gasgoo.com/china_news/70015732
↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" paultan.org/2018/11/15/geely-jiaji-interior-and-first-details-revealed
↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" paultan.org/2018/11/13/geely-jiaji-is-the-name-of-the-vf11-mpv-new-images
↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" paultan.org/2019/03/14/geely-jiaji-mpv-launched-in-china-1-5-litre-and-1-8-litre-t-gdi-engines-mild-and-plug-in-hybrid-variants
↑  דגמי "ג'ילי ג'יאג'י" - מפרט chinamobil.ru/eng/geely/vf11
גיורא אשכול

| --- | --- |

 לידה:  1952 תל אביב-יפו, ישראל 
 פטירה:  מרץ 2020 (בגיל 68 בערך) 
 מקום לימודים:  מכון אבני 
 תחום יצירה:  ציור, הנפשה 
 
גיורא אשכול (1952 – מרץ 2020) היה צייר, מעצב ואנימטור ישראלי.
תולדות חייו

אשכול נולד בתל אביב, והתחנך בקיבוץ בית זרע בעמק הירדן. הוא שרת בחיל האוויר כאיש צוות קרקע ומאייר בשנים 1970–1974, מפקדו אביהו בן-נון, עודד אותו לפתח את כישרונו בציור. בשנים 1975–1976 למד בקורסים לציור ורישום במכון אבני.
לאחר סיום לימודיו, עבד אשכול במשך שנה ב"סטודיו קופפרברג" לעיצוב טקסטיל בחולון. ב-1979 הציג תערוכת יחיד ראשונה בגלריה של דליה מרוז.
אשכול השתתף כאיש אפקטים מיוחדים בשתי הפקות בינלאומיות שצולמו בישראל - סרטו של סמואל פולר "האדומה הגדולה ה-1" (1980), וסדרת הטלוויזיה "מצדה" (1981). כמו כן, השתתף כאיש אביזרים בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99".
אשכול למד טכניקות מתקדמות של ציור בשמן וטמפרה בהדרכת הצייר העולה מרוסיה לב שטיימן, וב-1980 השתתף בתערוכה קבוצתית של תלמידיו בבית תיאטרון הבימה בתל אביב. בשנים 1980–1984 התמחה אצל ויקטור הוניגמן, מאייר שעלה לישראל מפרו בשנות השבעים, באיור לפרסום במכחול אוויר, תוך יישום שיטת הרישום הפיגורטיבי של אנדרו לומיס,
ואייר בין היתר את אלבומו של המוזיקאי אריק רודיך "סאטאללה".
לצד לימודיו הפורמליים, רכש אשכול את רוב ידיעותיו והכשרתו בכוחות עצמו, והוא מציג את עצמו כאוטודידקט.
בשנים 1981–1984 לימד אשכול ציור בחוגים של מועצת הפועלים בגבעתיים, ובבית הספר "בוסתן" בנתניה, בניהולו של צבי מרין.
ב-1986 עבר אשכול ללוס אנג'לס, קליפורניה שם עבד כצייר ופסל כאשר בין יצירותיו ציור ריאליסטי ענק של משה ועשרת הדיברות ופסל של טרוייני במרכז הוליווד, אשכול גם למד בכוחות עצמו גרפיקה, ואנימציה ממוחשבת בתלת מימד.
ב-1994 היה אשכול בין הראשונים שהעלו אתרי אמנות לאינטרנט  ב-"Earthlink", והתמחה בפיתוח גרפיקה ותכנות לאתרים.
ב-1995 התקבל כאנימטור בתלת מימד ל-"The Post Group" בהוליווד, שם עשה פרויקטים באנימציה לפרסי האמי, דיסני, מוטורולה, קרייזלר, אוניברסיטת סירקיוז ועוד.
ב-1996 החל אשכול  לעשות דמויות בתלת מימד למשחקים ופרסומות. בין היתר בנה בתלת מימד את אחת הדמויות האהובות בפרסומות טלוויזיה בארצות הברית, בובת פילסברי (Pillsbury Doughboy) ב-"TSI Motion Capture Studio" בטרזנה. הוא הכין את הגרפיקה בתלת מימד לפרס גלובוס הזהב בסטודיו "Complete Post" בהוליווד, עבור חברת ההפקות של דיק קלארק. ב-1997 הכין אשכול את דמותו של ברוס וויליס למשחק הווידאו "אפוקליפסה" בפלייסטיישן, בסטודיו "House Of Moves" בוניס, עבור סוני ואקטיוויז'ן.
בשנת 2000 חזר אשכול לישראל. ב-2001 הקים בתל אביב סטודיו להפקות אנימציה עצמאיות בשם Real-3d animation studio (אורכב 02.02.2011 בארכיון Wayback Machine). בין עבודותיו - "בובות פראמטריות" עבור Optitex ופרסומת באנימציה ל- דור-אלון. בשנים 2002–2005 לימד אנימציה תלת מימד בבית הספר לעיצוב אסכולה-מימד. ב-2009 העביר את הסטודיו למנשנגלדבך, גרמניה, שם הוא המשיך בהפקת סרטי אנימציה בתלת מימד.
נפטר במרץ 2020.
ראו גם

גרפיקת תלת מימד
גיורא אשכנזי

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
רס"ן גיורא אשכנזי  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  25 באוגוסט 1936 ח' אלול תרצ"ו פלשתינה (א"י) תל עמל, פלשתינה (א"י)
 נהרג:  7 ביוני 1967 (בגיל 30) כ"ח אייר תשכ"ז ישראל ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  ניר דוד
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1955–1967 (כ־12 שנים)
 דרגה:    רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה ד', גדוד 66, חטיבה 55
 פעולות ומבצעים
 פעולות התגמול מלחמת סיני מלחמת ששת הימים - הקרב על ירושלים
 
גיורא אשכנזי (25 באוגוסט 1936, ח' באלול תרצ"ו - 7 ביוני 1967, כ"ח באייר תשכ"ז) היה שחיין ישראלי, שחיין נבחרת ישראל בשחייה. נהרג בירושלים במלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה

גיורא, בנם של בת־עמי ונח אשכנזי, נולד בח' באלול תרצ"ו (25 באוגוסט 1936) והיה בכור הבנים של קיבוץ תל עמל. אשכנזי סיים את לימודיו במוסד החינוכי גלבוע והדריך בתנועת השומר הצעיר.
בתחרות אזורית של "הפועל" לנוער שנערכה ביולי 1953 זכה אשכנזי בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (1:08.0 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב (1:27.8 דקות) ובחצי הגמר אליפות הפועל לנוער שנערך בצפון הארץ זכה במשחה ל-100 מטר חופשי (1:05.9 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1954, זכה במדליית ארד במשחה ל־100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.7 דקות, אחרי עוזי בק ממכבי חיפה (1:04.4 דקות) ונחום בוך מברית מכבים עתיד (1:04.6 דקות). בצליחת הכנרת שנערכה באוקטובר 1958 סיים במקום ה־18.
אשכנזי התגייס לצה"ל בנובמבר 1955 ושירת בחטיבת הצנחנים. השתתף, בין השאר, במבצע לולב, גוליבר, יהונתן ובמלחמת סיני. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה ד' של גדוד 66 של חטיבה 55. פלוגתו הייתה הראשונה שפרצה לשטח הירדני, והחלה למעשה את הקרב על גבעת התחמושת. לאחר שהמג"ד, יוסי יפה, התרשם בטעות שפלוגה ג' של הגדוד משתלטת על גבעת התחמושת, הורה לפלוגה ד' ופלוגה א' לנוע קדימה ולכבוש את מלון "אמבסדור", ששלט על מבואות שכונת שייח' ג'ראח. כיבוש המלון ומבואות השכונה ניתקו למעשה את ירושלים המזרחית מצפון, בנוסף להשתלטות של חטיבת הראל של בית חנינא, ופתחו את הדרך למובלעת הר הצופים.
ביום השלישי לקרב, יום רביעי 7 ביוני, הסתערו שני גדודים של חטיבה 55 - גדוד 66 וגדוד 71 - על מתחם אוגוסטה ויקטוריה, לאחר הפצצה כבדה של חיל האוויר. מהלך זה נועד להשלים את כיתור העיר העתיקה. גדוד 66 הסתער על המתחם מהר הצופים (לעומת גדוד 71, שטיפס אל ההר מנחל קדרון) וכבש אותו בתוך כשעה. בקרב הקצר היה לגדוד חלל אחד - רס"ן גיורא אשכנזי.
ב-21 במאי 1968 הועבר ארונו של אשכנזי, יחד עם שני חללים נוספים בני קיבוצו, לקבורת קבע בבית העלמין של קיבוץ ניר דוד.
הרומן ההיסטורי "נער צמח בגדות האסי", פרי עטה של נעמי פרנקל, מבוסס על דמותו של אשכנזי, וכך גם הדמות "גדעון" בספר "עורה, מעין" של ימימה אבידר-טשרנוביץ.
הערות שוליים

↑  דף הנצחה לאשכנזי בת עמי - ניר דוד (תל עמל)
↑  דף הנצחה לאשכנזי נח - ניר דוד (תל עמל)
↑  תוצאות טובות בתחרות בגבע, על המשמר, 24 ביולי 1953
↑  50 שחייני "הפועל" בחצי גמר לצפון הארץ, דבר, 22 באוגוסט 1954
↑  3 שיאים ארציים באליפות שחייה, הארץ, 17 באוקטובר 1954
↑  שפע פרסים לרוזן המנצח, למרחב, 3 באוקטובר 1958
↑  כתב המערכת, 3 מחללי המלחמה. בני ניר־דוד, הובאו לקבורת קבע, על המשמר, 22 במאי 1968
↑  אברהם ב. ריבלין, ספר־זכרון שונה, דבר, 30 באוקטובר 1977
↑  רמה זוטא, 'עורה, מעין': ספר החבורה הראשון של ימימה טשרנוביץ, בבלוג "עונג שבת", 9 ביוני 2017
גזה מארוטי

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1875 Červený Hrádok, סלובקיה 
 פטירה:  6 במאי 1941 (בגיל 66) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Rintel Géza 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 תקופת הפעילות:  1900–1941 (כ־41 שנים) 
 צאצאים:  Dóra Bródy-Maróti 
 
פסלים בראש כיפת ארמון האמנויות היפות במקסיקו, שנעשו ב-1909.
חזית האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט (1907) עם פסלים של גזה מארוטי
גזה מארוטי (במקור רינטל, בהונגרית: Maróti Géza; בארשוורשוואר, 1 במרץ 1875 – בודפשט, 6 במאי 1941) היה אדריכל, פסל, צייר, אמן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

גזה מארוטי נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט מארוטי (רינטל עד 1905) (1842–1927) וברטה ויינברגר (1853–1920). מארוטי טייל בכל העולם, היה "אזרח העולם". בעוד הצליח לעבוד בחו"ל כאדריכל בעל שם, הוא הועסק במולדתו הונגריה רק כפסל בניין ומעצב פנים.
יצירת המופת של חייו, היצירה ההיסטורית תרבותית שלא פורסמה (במלואה) עד היום, היא עיבוד מונומנטלי של ההיסטוריה של אטלנטיס.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  "ספר אטלנטיס הוא גם דיווח למצפוני, שהיה לי גם כשהייתי טיפשעשרה ... ועל כך הקרבתי כל כך הרבה בחיי." (גזה מארוטי) | “ |
ביוגרפיה > משפחתו

בתו, דורוטיה מארוטי, הייתה מאיירת ספרים, גרפיקאית. נכדו, אנדראש ברודי, היה כלכלן זוכה פרס סצ'יני. ניניו, יאנוש ברודי, מוזיקאי, ליריקאי ומיהאי ברודי הוא בלשן זוכה פרס קושוט.
ביוגרפיה > קריירה

מארוטי נולד למשפחת סוחרים יהודית מאזור דרום סלובקיה (אז הונגריה); החל את הקריירה שלו כעוזר פסל בבית המלאכה של הפסל איגנץ אופנהיימר, מאוחר יותר למד בכוחות עצמו בבודפשט ובווינה. בשנת 1900 פתח בית מלאכה בבודפשט, ואחר כך שכר סטודיו והפך לפסל בניין. בשנת 1908 במהלך ביקורו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בבודפשט הוא התבקש לעצב את שער הניצחון בשדרת אנדראשי. באותה השנה תכנן את הביתן ההונגרי הראשון של הביאנלה של ונציה, שפעל חצי מאה. לאחר מכן קיבל הזמנת עבודה במקסיקו. לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה בנה את בית הקיץ שלו בזבגני.
בשנת 1927, בהזמנתו של האדריכל הפיני-אמריקאי אליאל סארינן, נסע לארצות הברית. הוא עבד בדטרויט. עם הזמן התקבל ללשכת האדריכלים האמריקאית. בשנת 1930 נסע למזרח התיכון מאיסטנבול עד לירושלים, בדרך של מסעי הצלב, על סוסים. הוא עבד במחקר של שחזור בית המקדש הראשון (מקדש שלמה) בירושלים. (תוכנית זו נשמרת על ידי המוזיאון הבריטי) בהשראת המסע החל לעבוד על ספרו אטלנטיס.
בשנת 1932 חזר לבודפשט, הפך למרצה בבית הספר לאמנויות יישומיות ולמרצה לעיצוב בפקולטה לאדריכלות של האוניברסיטה הטכנית. בשנת 1937 עבר לגור לצמיתות לזבגני. הוא נפטר בשנת 1941 בבודפשט כמובטל, כנראה בשל יהדותו, עקב החוקים האנטי יהודיים שלא איפשרו את העסקתו (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי מהשנים 1938, 1939 ו-1941 בהתאמה). אשתו הייתה לאופולדינה פריץ.
עבודותיו העיקריות

1904–1907 - האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, בודפשט, פסלי חזית
1905 - בית סטפנברג (הו'), פסלי חזית
ארמון גרשם, בודפשט, פסלי בבניין
בנק האשראי, בודפשט, קישוטי חזית
בנק המסחר בודפשט, קישוטי חזית
1905–1910 - קופת החיסכון של פשט, בודפשט, פסל בניין
1906 - ביתן היריד העולמי, מילאנו. האולם נשרף במהלך התערוכה. מתוך הכרח, הביתן החדש, שהוקם במהירות היה אמנם צנוע יותר מהמקור, אך בכל זאת קיבל שלל פרסים.
1908 - הביתן ההונגרי בביאנלה של ונציה
1908 - עבודות פנים ועיצוב פיסול דקורטיבי של תיאטרון נסיונל (האופרה והתיאטרון הלאומי של מקסיקו) במקסיקו סיטי, קבוצת פסלים על גג בניין התיאטרון ועיצוב הלובי, בהשתתפות אלדאר קרשפאי-קריש.
כיפת הזכוכית הצבעונית של האודיטוריום (שתוכנן במקור לאנדרטת המלכה אליזבת) הייתה היצירה הגדולה ביותר מסוגה בעולם באותה תקופה. תוכנית התיאטרון מתארת את תשע המוזות, הוכנה בסדנתו של מיקשה רוט הצייר, אמן זכוכית והפסיפס ההונגרי-יהודי בבודפשט.
ציור הזכוכית של וילון הפסיפס הקריסטלי באודיטוריום שמתאר את שלושת רכסי ההרים המקסיקניים הגדולים. וילון הזכוכית הזה, שהוא ייחודי עד היום ויוצר באמריקה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה, מכונה כיום בספרות המערבית המקצועית רק בשם טיפאני.
1911 - התערוכה העולמית, טורינו
1912–1914 - וילה מארוטי, בזגבני (אנ') בצפון מרכז הונגריה על גבול סלובקיה
1927–1932 - פסלי ברונזה וגרניט ופסלי בניין בבניינים בדטרויט
עבודות נוספות בארצות הברית:
פישר בילדינג (Fisher Building)
דטרויט. פסלי ברונזה וגרניט, ציורי קיר
מגדלור זיכרון ליווינגסטון (Livingstone Memorial)
מוזיאון האקדמיה לאמנות קרנברוק (Cranbrook Academy of Art Museum)
בניין בנק פורמן (Foreman Bank Building)
בניין האריסון מוטור ושות' (Hurison Motor Co. Building)
בניין טיימס (Times Building)
1933–1940 - הוא השלים יותר משש מאות עמודי מחקר על שחזור אטלנטיס השקועה, שכותרתו We Are Atlantis, אותו השלים זמן קצר לפני מותו. הוא כתב אותו בגרמנית ושלח אותו לאנגליה ותוכן עניינים לאמריקה כדי להבטיח את הישרדות העבודה.
הדגם המרשים בגודל של העיר אטלנטיס, הוצג תחילה אחרי בביאנלה בוונציה, אחרי זה במוזיאון ארנסט ומשנת 2002 ניתן היה לראות במוזיאון לאמנויות יישומיות.
הנצחה

הנצחתו של גזה מארוטי היא ב- Biblioteca "Geza Marotti" Edificio La Nacional, במקסיקו סיטי.
מתלמידיו המפורסים

דז'ה בוקרוש בירמן - פסל ההונגרי-יהודי.
שאנדור גרגיי (פסל) - פסל הונגרי-יהודי
ספרות

לקראת הבית ההונגרי בוונציה וניו אטלנטיס. ונציה 7. קטלוג התערוכה ההונגרית של הביאנלה הבינלאומית I-II הבינלאומית. (מוזיאון לודוויג - מוזיאון לאמנות עכשווית, 2000)
זיכרונותיו של גזה מארוטי. עורך Zoltán Fehérvári - Endre Prakfalvi Lapis angularis IV. (המוזיאון ההונגרי לאדריכלות, 2002)
"אנחנו אטלנטיס" - Vederemo! עורך קטלוג של תערוכת מוזיאון Ács Piroska לאמנות שימושית (2002)
לקסיקון יהודי הונגריה
הערות שוליים

↑  Bódi Kinga: A Velencei biennálé magyar pavilonja
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129387363  ISNI: 0000 0000 8842 4254  RKD: 434532  SNAC: w6ts0ttw  SUDOC: 144360152  ULAN: 500042077  VIAF: 33075484   WorldCat (עם VIAF): 33075484 
תכנון דגם העיר אטלנטיס של גזה מארוטי
גורבנגולי ברדימוחמדוב

גוּרְבָּנְגוּלִי מְיָאליכְגוּלִיֶיבִיץ' בֶרְדִימוּחָמֶדוֹב (בטורקמנית: Gurbanguly Mälikgulyýewiç Berdimuhammedow; נולד ב-29 ביוני 1957) הוא נשיא טורקמניסטן לשעבר משנת 2006 ועד שנת 2022 אז ירש אותו בנו סרדאר ברדימוחמדוב.