stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרטיס סליווה
פוליטיקה > יחס לאנטישמיות

בשנת 2018, בהיותו מועמד רפובליקני לראשות עיריית ניו יורק, הזהיר סליווה את תושבי פרוורי העיר כי יהודים אורתודוקסים מנסים "להשתלט על הקהילה שלך" והם עול על מערכת המיסים. הוא הואשם באנטישמיות, אך סירב להתנצל.
ביוני 2021 הוא התייחס להאשמתו באנטישמיות ואמר: "שני הבנים הצעירים שלי גדלו יהודים. הם צריכים לקרוא את זה? להגיד לעצמם, אבא שלי הוא אנטישמי? בחייך, אפילו המבקרים הכי גרועים שלי שם בחוץ יזהו שזו 'שאנדה' [ביידיש: בושה, או קלון]"... במשך 42 שנים, הייתי שם עם ה'גארדיאן אנג'לס' כשיהודים היו במצוקה. האם אתה שוכח את מהומות קראון הייטס ב-1991... ?... אני וה'גארדיאן אנג'לס' היינו שם 30 יום ו-30 לילות כדי להגן על הליובאוויטש...".
בתחילת נובמבר 2024, במהלך עצרת תמיכה במועמד לנשיאות דונלד טראמפ, התייחס סליווה לנושא האנטישמיות ואמר: "אני אומר ליהודים כל הזמן, אני גוי [Gentile], זה ב-DNA שלנו... לא משנה איזה סוג של הסכמי שלום ייעשו [היהודים], הם [הגויים] תמיד ישנאו אותך "הם תמיד יאמינו בך. אני צריך לתפוס את עצמי מדי פעם"אני צריך לתפוס את עצמי מדי פעם ויש לי שני ילדים יהודים".
חיים אישיים

סליווה היה נשוי ארבע פעמים ולו שלושה ילדים, שניים מהם מאשה יהודיה. עם אשתו הרביעית הוא התחתן ב-2018.
ב-2010 אובחן קרטיס סליווה כחולה בסרטן הערמונית והוא הכריז על כך בפומבי. בראיון עיתונאי ב-2021 הוא סיפר שהוא חולה בקוליטיס כיבית.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
נוטרייה

ערך זה עוסק במין של מכרסם. אם התכוונתם לכוח שיטור יהודי בתקופת המנדט הבריטי, ראו .
| נוטרייה |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי קביה
משפחה:: נוטריים
סוג:: נוטרייה
מין:: נוטרייה
שם מדעי
 Myocastor coypus ‏מולינה, 1782
תחום תפוצה


נוּטְרִיָּה (שם מדעי: Myocastor coypus) היא מכרסם שוכן במִקווי מַים מתוקים ממשפחת הנוטריים.
מאפיינים

אורך גופה של הנוטרייה הוא 45 סנטימטרים, ואורך זנבה 30 ס"מ. משקלה הממוצע ארבעה קילוגרמים. משך ההיריון כ-130 יום, ובכל היריון נולדים בין ארבעה לשמונה ולדות. הנוטרייה ניזונה לרוב מצמח מים ומצמחי גדות. מוצאה מאמריקה הדרומית, ובנוסף ליבשת זו היא נפוצה גם באמריקה הצפונית, באירופה והובאה על ידי האדם לישראל. בית הגידול האופייני לנוטרייה הוא מקווה מים.
בישראל הנוטרייה היא מין פולש. משפחות של נוטרייה מצויות באגמון החולה, בכנרת, בפארק הירקון, בנחל עקרון, בבריכות הדגים במעגן מיכאל, אגמון חפר ובבריכה של נחל עין זהב בחורשת קק"ל באזור קריית שמונה ובשמורת עין אפק.
גופה של הנוטרייה מתאים לשחייה. עיניה, אוזניה ונחיריה ממוקמים בחלק העליון של ראשה, הבולט מהמים בעת שהיא שוהה בתוכם. ברגליה האחוריות קרומי שחייה. הרגליים הקדמיות חסרות קרומי שחייה, אך משמשות להליכה, אחיזת מזון ולסירוק וניקוי הפרווה. זנבה דומה לזנב חולדה.
הנוטרייה מסתגלת בהצלחה לאזורי מחיה מגוונים בזכות הסתפקותה במועט. לצורך קיומה היא זקוקה למקווה מים קטן ולמזון צמחי הגדל במים או על הגדה הסמוכה. מרבית פעילותה מתרחשת בלילה. הנקבה ממליטה את גוריה כשהם מכוסי פרווה ועיניהם פקוחות. בתום חודשיים של טיפול האם, הם נעשים עצמאים.
האדם עושה שימוש רב בפרוותה היפה של הנוטרייה, והיא הובאה על ידיו למקומות שונים בעולם וגם לישראל. נוטריות רבות נמלטו מהשבי והתרבו בטבע בכמויות גדולות. סברה שגויה היא כי בישראל הופסק גידולה בשל התפתחות לא טובה של הפרווה במזג האוויר הארצישראלי, אך קיים מכתב לחברי קיבוץ חולתה מחברת פרוות אירופאית המעיד כי טיב הפרווה הוא מהאיכות המעולה ביותר, אולם מכיוון שבכל אירופה החלו לגדל נוטריות לפרווה, קנייה מישראל הייתה לא כלכלית. הנוטרייה חופרת מחילות בגדת המים הגורמות נזק רב לבריכות הדגים. בשנים בהן נפגעה אוכלוסיית הטורפים בארץ עקב הרעלות, גדלה מאוד אוכלוסיית הנוטריות ונגרם נזק רב גם לגידולי ירק.
גלריית תמונות

נוטרייה בחורשת קק"ל קריית שמונה
נוטרייה בנחל עין זהב בחורשת קק"ל קריית שמונה
נוטרייה באגמון חולה
נוטרייה נוספת באגמון חולה
נוטרייה באגמון חולה
נוטרייה עם צאצא שלה באגמון חולה
הערות שוליים

↑  נוטרייה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  נוּטְרִיָּה במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  שיוך הנוטרייה לסוג ולמשפחה עובר כל הזמן שינויים, ועל רצוי לקרוא מידע מעודכן.
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
  
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531269605171  BnF: cb119589578 (data)  GND: 4145237-9  LCCN: sh85033681  NKC: ph744888
רן יבנאי

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1965 (בן 59) כפר ויתקין
 מדינה:  ישראל
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  ranyavnai
רן יבנאי (נולד ב-18 באוקטובר 1965) הוא קריין ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה

יבנאי נולד בכפר ויתקין, נכד לריבה ויוסף יבנאי ממקימי המושב. הוא שירת כלוחם בחיל הים. במהלך שרותו השתתף במבצעים מיוחדים שביצע החיל בזירות שונות. לאחר שחרורו החל לעבוד כעורך ומגיש בקול ישראל ורשות השידור בין השנים 1991 ל-1993.
בסוף שנת 1993 הצטרף לגלי צה"ל והחל לשדר בגלגלצ שנוסדה בשנה זו. הוא שידר בתחנה כעשור מגוון רחב של תוכניות, ביניהן מדינה בדרך, "סופשבוע רגוע" והתוכנית "להיטון" שנתנה ביטוי מיוחד לשירי שנות ה-70', ה-80' וה-90'.
בפברואר 1997 במהלך שידור ממסוק גלגלצ, ארעה תקלה בכלי הטיס והמסוק התרסק לתוך חצר בית במושב רשפון. יבנאי נפגע בינוני בעמוד השדרה, ועבר תהליך שיקום ארוך.
יבנאי הוא עיתונאי ומגיש בכיר בתחנת גלי צה"ל. כיום הוא מנהל את אולפני גלי צה"ל בירושלים, מגיש החדשות הראשי של גלצ וגלגלצ ואת התוכנית והפודקאסט 360 ביום. בעבר ערך והגיש יומנים, תוכניות דוקומנטריות צבאיות. בנוסף השתתף במגוון תוכניות ושידורי חוץ ממוצבי צהל מפסגת החרמון, יהודה ושומרון ועד גבולות הדרום.
יבנאי הגיש את התוכנית "שטח שש" - יומן שבועי לסיכום חדשות צה"ל. כמו כן כחובב אתגרים שידוריים, שידר יבנאי ממטוסים, כדור פורח ומספינה שהפליגה בים האגאי בזמן סערה.
בשנות ה-2000 פיתח, ערך והגיש תוכניות מיוחדות ששימשו תעודות זהות רדיופוניות למלש"בים.
יבנאי נחשב לחזאי חובב ומתראיין מדי פעם באולפני הטלוויזיה בנושאי מטארולוגיה.
יבנאי מדגיש בשידוריו את חיבורו וזיקתו לצה"ל בכלל לחיל הים הישראלי בפרט וגם מפליג מדי פעם בכלי שיט שונים. יבנאי חובב אספנות רכבי קלאסיים וספורטיביים.
בשנת 2022 הוענקה ליבנאי תעודת הצטיינות מטעם ראש אכ"א.
חיים אישיים

רן יבנאי נשוי ואב לבן ובת.
סקסיזם תעסוקתי

מדינות שבהן אפליה מגדרית בגיוס עובדים אינה חוקית
סקסיזם תעסוקתי הוא תופעה של אפליה על סמך מין של אדם המתרחשת במקום עבודה.
תאוריית התפקידים החברתיים

תאוריית התפקידים החברתיים (אנ') היא התאוריה המקובלת למתן הסבר לתופעה. התאוריה בוחנת את ההסבר על הסטריאוטיפים המגדריים בשוק העבודה. בראי ההיסטוריה, מקומן של הנשים היה בבית, בעוד שהגברים יצאו לעבוד בשביל לפרנס את המשפחה. כתוצאה מחלוקה זו נוצרו ציפיות מסוימות הן מגברים והן מנשים, מבחינת חברה ותעסוקה. ציפיות אלו, בתורן, הולידו סטריאוטיפים מגדריים הממלאים תפקיד בהיווצרות של סקסיזם במקום העבודה.
ישנם שלושה דפוסים נפוצים הקשורים לתאוריית התפקידים החברתיים, שעשויים להסביר את הקשר בין תאוריית התפקידים לבין סקסיזם תעסוקתי:
נשים נוטות לקחת על עצמן יותר משימות הקשורות למשק בית
לנשים ולגברים יש לרוב תפקידים תעסוקתיים שונים; וכן קיימים ביניהם פערי שכר
מבחינה מקצועית, נשים נמצאות לעיתים קרובות במעמד נמוך יותר
דוגמה מוחשית לתאוריית התפקידים היא מודל ערך הציפייה. מודל זה מתאר כיצד ציפיות עשויות להיות קשורות לאפליה מגדרית במקצועות שונים. לדוגמה, בחברה הכללית מצופה מנשים להצליח יותר בתחומים הקשורים לבריאות בעוד שמגברים מצופה להצליח יותר בתחומים הקשורים למדע. הציפייה עשויה ליצור אפליית גברים במקצועות הקשורים לתחומי הבריאות, ואפליית נשים בתחומים הקשורים למדע.
השפעות של תורת התפקידים החברתיים > רקע היסטורי

לאורך ההיסטוריה, בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, נשים נמצאו בדרך כלל בבית, וביצעו מלאכות הקשורות למשק הבית כמו בישול, ניקיון וטיפול בילדים. עם זאת, מאז מלחמת העולם השנייה, תפקידן המגדרי של נשים השתנה והן החלו לבצע עבודות שעד אז היו מבוצעות על ידי גברים, כגון הצטרפות לשירות צבאי, מכונאות ונהיגה במשאיות. עד לאותה התקופה, העיסוקים המקוריים בהם השתתפו נשים נחשבו לעיסוקים "נשיים" על פי תאוריית התפקידים החברתיים, אך בתקופה שבה התבצע השינוי, הנשים החלו להביע התנגדות להגדרה באמצעות ביצוע פעולות שהיו "יוצאות דופן" בעבורן.[דרוש מקור]
השפעות של תורת התפקידים החברתיים > סטריאוטיפים בשוק העבודה

למרות הניסיונות לצימצום הפער בין נשים לגברים במקום העבודה, נשים עדיין מתמודדות עם בעיות הנובעות מסטריאוטיפים הטבועים בחברה. לעיתים קיימת אפליית נשים על סמך סטריאוטיפים הקשורים למגדר, גם בצורה שאינה מכוונת. החוקרת טיינה ליקי טוענת שקשה להסיר סטריאוטיפים הנוגעים למקצועות נשיים, מכיוון שלמרות השינוי בהכשרה לעבודה, אנשים עדיין מאמצים מחשבות סטריאוטיפיות. סטריאוטיפים רבים מוטמעים באדם דרך הסביבה, מה שמקשה על העלמתם.
השפעות של תורת התפקידים החברתיים > סטריאוטיפים בתפקידים מתקדמים

בשוק העבודה, נשים מתקדמות לתפקידי ניהול רק לעיתים רחוקות יחסית. הגורמים לכך הם פעמים רבות גורמים מגדריים. בגלל הסטריאוטיפ שגברים הם חזקים ומסוגלים להתמודד עם הרגשות שלהם בצורה טובה יותר מאשר נשים, הם נתפסים כבעלי תפקיד מכריע יותר בשוק העבודה. אחד מהגורמים לכך שנשים מתקשות להתקדם בתפקידים הניהוליים הוא הקושי לאפשר לאישה לנהל גבר. בנוסף, אישה הנמצאת בתפקיד זהה לגבר עשויה לקבל יחס שונה מהסביבה מזה שיקבל הגבר.[דרוש מקור]
פעילות נגד התופעה

הרעיון של תפקידים מגדריים הוביל לתגובות שונות אצל נשים גם בחברה המודרנית. נשים נלחמות נגד ההבניה המגדרית ונגד הסטריאוטיפ שקובע כי נשים יכולות להצליח רק בתחומים מסוימים. קיימת תנועה פמיניסטית המתמקדת באי-שוויון של נשים בהיבטים שונים של החברה, כולל היחס לנשים במקצועות המבוססים על תפקידי מגדר. פמיניסטיות פעלו להשגת שוויון בין גברים לנשים ולהסיר את תאוריית התפקידים החברתיים והנחות סטריאוטיפיות נוספות, כדי להבטיח שלנשים תהיה יכולת לממש את הזכויות הבסיסיות שלהן, על ידי מתן אפשרות שווה למימוש עצמי.
פוליטיקת רגשות

הציפייה מנשים להתנהג בצורה מסוימת עשויה לעורר גם סקסיזם במקום העבודה. באופן סטריאוטיפי, הציפייה מנשים היא להיות אדיבות ומפרגנות, חברותיות וצנועות, ולא להפגין כעס. בהתאם לכך, אישה המביעה רגש שלא עולה בקנה אחד עם הציפיות החברתיות לגבי התנהגות מותאמת מגדרית, עלולה להתקשות להתקדם במקום העבודה, וכתוצאה מכך לקבל שכר נמוך יותר.
מחקר משנת 2008 מצא שגברים שהביעו כעס במקום העבודה התקדמו בסולם הניהולי לעומת נשים שהביעו כעס, ללא קשר לתפקידן בפועל בחברה. בנוסף, כשנשים מפגינות כעס במקום העבודה, נהוג להניח שהכעס שלהן נובע מגורם פנימי שמשפיע עליהן, ולא מסיבה חיצונית.
היחס להבעת כעס נמצא פעמים רבות ביחס ישר לתדמית של האדם במקום העבודה. אנשים שההנחה הסטריאוטיפית לגביהם היא שהם ראויים למעמד גבוה יותר זוכים לרשמים חיוביים יותר לאחר הפגנת כעס. מחקר משנת 2007 מצא שעובדות בתפקיד זוטר הפגינו כעס כלפי עובדים בכירים מהן בתדירות נמוכה בהרבה מאשר כלפי גברים בתפקיד מקביל. הדבר מצביע על כך שהנורמות הסטריאוטיפיות הקשורות להפגנת כעס באות לידי ביטוי גם במקום העבודה.
מוות בעבודה

רוב מקרי המוות התעסוקתי מתרחשים בקרב גברים. מחקר שנערך בארצות הברית מצא כי ב-93% ממקרי המוות בעבודה היו מעורבים גברים, עם שיעור תמותה גבוה פי 11 בערך מאשר נשים. הענפים עם שיעורי התמותה הגבוהים ביותר הם כרייה, חקלאות, ייעור, דיג ובנייה, שבכולם מועסקים יותר גברים מנשים. בקרב חיילים בצבא, גברים מהווים מעל ל-90% ממקרי המוות.
חקיקה נגד סקסיזם תעסוקתי

חקיקה נגד אפליה בעבודה אוסרת סקסיזם תעסוקתי. בישראל עוסקים בכך שני חוקים: חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה וחוק שכר שווה לעובדת ולעובד.
סקסיזם תעסוקתי בפסיקה

הסקסיזם התעסוקתי נעשה ממוסד בארצות הברית כיום מאז שבמקור, בעיקר במאה ה-20, נשים החלו להיות מועסקות בעבודה על ידי גברים, והן קיבלו שכר של עד שני שלישים מהכנסה של גברים. מאז, הדבר נחשב ל"עסק טוב" להעסיק נשים שיכולות לבצע עבודה זהה לזו של גברים, ובכל זאת לתת להן שכר נמוך יותר. ארגונים כמו האיגוד האמריקאי לחירויות האזרח וארגון נשים לאומי הוקמו כדי להילחם נגד האפליה הזו, דבר שהוביל ליצירת חוקים פורצי דרך כמו חוק שכר שווה של 1963 (אנ'). עם זאת, זיהוי של אפליה מינית במקום העבודה (על רקע משפטי) נטען כקשה ביותר לזיהוי על ידי האדם הממוצע ואף קשה יותר להוכחה בבית המשפט.
דוגמה לתביעה מוצלחת בנוגע לסקסיזם היא פרייס ווטרהאוס נגד הופקינס (אנ') בבית המשפט העליון בארצות הברית. אן הופקינס, מנהלת בכירה בחברת פרייס ווטרהאוס, תבעה את מעסיקה בטענה כי לא קידמו אותה לשותפות לא בגלל היכולות שלה - שהיו ללא ספק מרשימות - אלא מכיוון ששותפים מסוימים טענו שהיא לא התנהגה באופן מספיק נשי. בית המשפט העליון פסק לטובת הופקינס, וכשהדיון ירד בחזרה לערכאה הנמוכה יותר, בית המשפט הורה למעסיקה להכניס אותה לשותפות ולהחזיר לה את שכרה שאבד במהלך ניהול המשפט.
במקרה אחר שהגיע אל בית המשפט העליון, לדבטר נגד Goodyear Tire & Rubber Co (אנ'), נפסק לטובת התובעת לילי לדבטר - שנפסקו לה פיצויים בגין מספר שנים שקיבלה בהן שכר נמוך באופן לא פרופורציונלי בהשוואה לעמיתיה הגברים, אך ההחלטה התבטלה מכיוון שהיא התעכבה יותר מדי זמן לפני שהגישה תביעה. לאחר ההחלטה בית המשפט ציטט נימוק ש"החוק הפדרלי קובע ש'עובדים חייבים להגיש את תלונותיהם על אפליה תוך 180 יום מהאירוע'". השופטת רות ביידר גינסבורג, שהייתה בדעת מיעוט נגד ההחלטה, טענה שהטענה בלתי סבירה בהתחשב בכך שלעיתים קרובות אין לנשים סיבה לחשוד שישנה אפליה עד שהיא מתפתחת ברמה ניכרת.
סקסיזם תעסוקתי בפסיקה > בישראל

בפסק דין מושקוביץ נגד דיזנגוף, פסק בית הדין האזורי לעבודה בחיפה פיצוי של כ-50,000 ש״ח לעורכת דין על כך שהייתה אפליה בתהליך הקבלה שלה לעבודה אשר גרמה לכך שלא קיבלה את המשרה.
בפסק דין גורן נגד הום סנטראורית גורן תבעה את הום סנטר על כך שהיא קיבלה פחות שכר מאשר עובד שעבד בתנאים זהים לשלה. בית המשפט העליון פסק כי יש במקרה זה אפליה אסורה ועבירה על חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, וקבע כי יש לשלם לעובדת את ההפרש.  השופט הנדל אף הוסיף:
בכלכלת שוק, משולה הכנסה להישרדות, לחירות, לשגשוג אישי
וליכולת ליהנות מקשת האפשרויות שהחיים מציעים. ללא שוויון בשכר, מאבד
שוויון בין המינים ממשמעותו בעולם שהופך בהדרגה לקפיטליסטי יותר. אצל
רבים מאיתנו, גובה ההכנסה מהווה אמת מידה למעמד חברתי. הייתי מוסיף
מטעמי שאף אלה שחולקים על כך יסכימו שעבודה קבועה וגובה השכר קשורים
לכבודו של האדם, ולבטח משפיעים עליו.
ראו גם

אפליית נשים
פמיניזם
סקסיזם
הערות שוליים

↑  Swann, William B.; Langlois, Judith; Gilbert, Lucia Albino (1999). Sexism and stereotypes in modern society: The gender science of Janet Taylor Spence. doi:10.1037/10277-000. ISBN 978-1-55798-531-6.
↑  Moss, S. (2008-10-18). "Social role theory". Psychlopedia.
↑  Likki, Tiina (31 במאי 2018). "What We Learned By Failing to Make Work Better for Female Staff". Behavioral Scientist. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harlan, S. L., & Berheide, C. W. (1994). Barriers to workplace advancement experienced by women in low-paying occupations. Washington, DC: U.S. Glass Ceiling Commission.
↑  Ryan, Barbara. IDEOLOGICAL PURITY AND FEMINISM:: The U.S. Women’s Movement from 1966 to 1975. Gender & Society, 239–257
1 2  Brescoll, Victoria L.; Uhlmann, Eric Luis (2008). "Can an Angry Woman Get Ahead?". Psychological Science. 19 (3): 268–275. doi:10.1111/j.1467-9280.2008.02079.x. PMID 18315800.
↑  Domagalski, Theresa A.; Steelman, Lisa A. (2007). "The Impact of Gender and Organizational Status on Workplace Anger Expression". Management Communication Quarterly. 20 (3): 297–315. doi:10.1177/0893318906295681.
↑  "Census of Fatal Occupational Injuries Summary, 2013". Bureau of Labor Statistics. United States Department of Labor. 11 בספטמבר 2014. נבדק ב-19 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fatal Occupational Injuries - United States, 1980-1997 MMWR Weekly, April 27, 2001
↑  DeBruyne, Nese (26 באפריל 2017). "American War and Military Operations Casualties: Lists and Statistics" (PDF). Federation Of American Scientists Logo. נבדק ב-8 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bravo, Ellen (2003-11-14). "Wage Gap Persists Between Men, Women". The Miami Herald.
↑  Earnshaw, Jill (1 בינואר 1993). "Proving Sex Discrimination in the Workplace". Women in Management Review. 8 (7). doi:10.1108/09649429310046418. ISSN 0964-9425. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Lewin, Tamar (19 במאי 1990). "Winner of Sex Bias Suit Set to Enter Next Arena". The New York Times. נבדק ב-27 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Greenburg, Jan Crawford; de Vogue, Ariane (2007-05-29). "High Court Limits Sex Discrimination Claims". ABC News.
↑  מושקוביץ נ׳ דיזנגוף ס״ע 1867�06�11
↑  בג"ץ 1758/11 אורית גורן ואח' נ' הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ ואח',
ארמון הנציב

ערך זה עוסק במבנה שלטון בירושלים. אם התכוונתם לשכונה בירושלים המכונה "ארמון הנציב", ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה מינהל ציבורי 
 כתובת:  טיילת ארמון הנציב 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1930
 תאריך פתיחה רשמי:  1933 
 אדריכל:  אוסטן סיינט בארב הריסון 
 מידות
 שטח:  65 דונם 
 
 קואורדינטות:  31°45′16″N 35°14′12″E﻿ / ﻿31.7545°N 35.2366°E﻿ / 31.7545; 35.2366
  (למפת ירושלים מוגדלת) ארמון הנציב(למפת ירושלים רגילה) ארמון הנציב(למפת הרי ירושלים רגילה) ארמון הנציב(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ארמון הנציב he
 
ארמון הנְציב הוא מבנה שלטון שהוקם בירושלים בתקופת המנדט הבריטי לשמש כמקום מגוריו וכלשכתו של הנציב העליון הבריטי. בפי שלטונות המנדט נקרא המבנה "בית הממשלה" (באנגלית: Government House). מתחם ארמון הנציב נמצא על פסגת הר אצל, הידוע גם בשמות "ג'בל מוכאבר" (בערבית ההר הכביר), "הר העצה הרעה", ו"רכס ארמון הנציב". רכס ההר צופה מדרום-מזרח על העיר העתיקה.
כיום ארמון הנציב בבעלות מדינת ישראל, ומשמש כמטה ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות (UNTSO).
הקמת המבנה

אחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917, הולאם מתחם אוגוסטה ויקטוריה והפך למפקדה הראשית של הצבא הבריטי בארץ ישראל. כשהתחילה תקופת המנדט הבריטי בשנת 1920, אכלסו את המתחם מוסדות השלטון, והנציב העליון, הרברט סמואל, עבר להתגורר בו למשך חמש שנים. בין השנים 1925–1927 התגורר באוגוסטה ויקטוריה הנציב העליון פילדמרשל הרברט פלומר, אך אז פקדה רעידת אדמה קשה את ירושלים וסדקה את המבנה. בעקבות רעידת האדמה, עבר הנציב העליון להתגורר באופן זמני בבית מחניים ברחוב הנביאים, ובמקביל החל תכנונו של מבנה חדש שייועד לשמש כמגורים רשמיים ומרכז שלטוני. לאחר שנבדקו אתרים רבים ברחבי ירושלים, הוחלט לרכוש אתר בג'בל מוכבר ממזרח לשכונת תלפיות.
הקמת המבנה > תכנון המבנה

אוסטן סיינט בארב הריסון, האדריכל הראשי של מחלקת העבודות הציבוריות המנדטורית, הוא שנבחר לתכנן את מבנה ארמון הנציב. הוא ערך חמש תוכניות חלופיות לעיצוב הבניין עד לקבלת התוכנית הסופית בשנת 1928. התוכניות הראשונות להקמת הבניין נתקלו בביקורת נוקבת אצל הביורוקרטיה במשרד המושבות הבריטי. הביקורת התמקדה על גודלו המתוכנן של הבניין, ועל עלות בנייתו שהוערכה בסכום של 53,000 לירות ארץ ישראליות – סכום עתק באותם זמנים. במכתב תגובה לאחראי עליו במחלקת העבודות הציבוריות טען אוסטן סיינט בארב הריסון כי "הביקורת נובעת מאי היכרותם ומאי הבנת המבקרים את התנאים הקיימים בפלשתינה".
משהציעו במשרד המושבות הבריטי כי עדיף שתכנון ארמון הנציב יופקד בידי אדריכל בריטי ענה הריסון, במכתב נוסף למשרד המושבות, כי לאדריכל בעל היכרות מעמיקה עם התנאים, חומרי הבנייה ושיטות העבודה המקומיות יהיה יתרון על אדריכל בעל ניסיון בשיטות הבנייה המערב אירופאיות. במהלך תכנון המבנה נסע אוסטן סיינט בארב הריסון לדמשק שם אסף מידע, רעיונות והשראה לעיצוב הפנימי של ארמון הנציב מתוך רצון לשלב בו מוטיבים אוריינטליים ייחודיים מקומיים שישתלבו עם אופיו הערבי של הבניין.
ארמון הנציב הוא מבנה המשדר רשמיות ופאר תוך שימוש מושכל באלמנטים עיצוביים ארכיטקטוניים אירופאיים, ומזכיר מבני ציבור שנבנו ברחבי האימפריה בכלל ומבנים מנדטוריים בפרט. מוזיאון רוקפלר, לדוגמה, תוכנן אף הוא בידי הריסון עם עקרונות דומים. טכנולוגיות בנייה מודרניות, וחומרים מודרניים כגון בטון, שולבו עם טכנולוגיות מסורתיות האופייניות לאזור ועם חומרי בנין מסורתיים מקומיים כגון אבן ירושלמית. למתבונן מקרוב מזכיר המבנה, בזכות שימוש באלמנטים מקומיים, מבנים ואופי של כפרים ערביים ומשקף את אופייה של העיר העתיקה שעליה הוא צופה.
אחד האלמנטים המוסלמיים-ערביים הבולטים היא צורת המתומן המשולב בעיצובים רבים במבנה – החל מהמגדל והמזרקה וכלה בריצוף במרפסת המובילה לגינה המזרחית, עיצוב דלתות אולם הנשפים.
העיתונאי דני רובינשטיין ביקר במבנה ומתאר את רשמיו:
... לפני כמה ימים נענה האחראי על ההסברה במטה האו"ם בירושלים, כריסטופר גונס (לשעבר עיתונאי בכיר בבי-בי-סי), לבקשתי לבקר במתחם. אף שכבר זמן רב משמש הבניין כמתקן צבאי ולא כארמון שלטון, ואף שהגן הגדול המקיף אותו מוזנח - קשה שלא להתפעל מיופיו של הארמון. האדריכל הראשי של הבריטים בארץ ישראל, אוסטין הריסון, הקדיש - יחד עם בכירי ממשלת המנדט - הרבה מחשבה ותשומת לב לכל פרט: עבודות האבן, החלונות, המרפסות, הכניסות, שילוב בין רעיונות מזרחיים למערביים, המגדל המרהיב והגנים המתוכננים בקפידה. כל אלה מאשרים את טענתו של קרויאנקר, לפיה מי שבונה מבנה שלטון כזה, על שטח של כ-65 דונמים, תיכנן להישאר בארץ ישראל שנים רבות. בכירי ממשלת המנדט לא חשבו, מן הסתם, שפלשתינה-ארץ ישראל תאבד לאימפריה הבריטית 15 שנים אחרי שסיימו את הבנייה.
הקמת המבנה > תכנון המבנה > מתחם הכניסה

תוכנית ארמון הנציב משתרעת על שטח גדול ומגודר של 65 דונם. כביש הגישה נמתח מרחוב דרך חברון ומוביל למבנה מפואר הניצב בצד המערבי של המתחם. זהו מבנה שער הכניסה, ובו משולבים חדרים לכוח השומרים של המתחם. כביש גישה פנימי מוביל ממבנה השער אל הכניסה הראשית המתוכננת בסגנון המזכיר מבנים ממלוכים שדוגמתם ניתן לראות בעיר העתיקה.
הקמת המבנה > תכנון המבנה > מבנה עיקרי

ארמון הנציב תוכנן כמבנה מונומנטלי בעל צורה א-סימטרית. חלקו הצפוני של המבנה מיועד לשמש כאגף תפעולי של המתחם ובו מטבח, חצר שירות וחדרים לצוות המתחזק את המבנה. צידו הדרומי של המבנה מיועד לשמש את הפונקציות הרשמיות של המבנה, ובו ממוקם אולם נשפים הנחשב לחדר היפה והמרשים ביותר בבניין. תקרתו של אולם הנשפים שטוחה - בניגוד לתקרות כיפתיות של אולמות חדר האוכל וחדר ההסבה. באולם הנשפים הותקנה אח ענקית שצופתה אריחי קרמיקה בציורים ארמניים מסורתיים. בחדר עוצבה גלריה שקישרה בין אולם הנשפים לחדר האוכל, ונועדה לתזמורות שהנעימו את זמנם של האורחים שהוזמנו לאירועים הרשמיים. מעל אולם הנשפים מתנשא מגדל מתומן, שעל פי התוכנית נועד לשמש כאגף המגורים של הנציב העליון ומשפחתו. חזיתו הדרומית של בניין ארמון הנציב היא המרשימה מכל חזיתות המבנה. למשקיף על המבנה מחזית זו נגלה מערך של גושי בניין מדורגים ובהם משולבים אלמנטים אדריכליים אסתטיים הכוללים כיפות, פתחים קמורים וארובות מסותתות ומסוגננות. מהמגדל המתומן ניתן להשקיף לעבר הנוף המרהיב של ירושלים שמסביב למבנה.
מבנה ארמון הנציב - מבט מדרום מזרח
מבנה ארמון הנציב - מבט מצפון מזרח
הקמת המבנה > תכנון המבנה > הגנים

תכנון ארמון הנציב שם דגש על גינות שתפקידן היה להוסיף הדר למבנה עצמו, לשמש כתפאורה ורקע לאירועים רשמיים ולהגן מפני הרוחות העזות הסוחפות את הפסגה ואשר על שמן נקרא ההר גם "בטן של רוח" בערבית. בחזית המערבית של ארמון הנציב (החזית של הכניסה העיקרית), נמצאת חצר שקועה שיש האומרים כי נועדה לשמש במקור כבריכה. בסמוך לחצר זאת הוקם בית קברות קטן לחיות המחמד של הנציבים העליונים ופקידי האו"ם ששהו במבנה. בצד המזרחי של ארמון הנציב תוכננה גינה בעלת אופי סימטרי-פורמלי המאפיין גנים אנגליים, ומולה הוצבה מזרקה מתומנת שדומות לה נמצאות בארמונות מזרחיים ובצפון אפריקה. בגינה זו נערכו הנשפים ושאר האירועים החברתיים. מגינה זו יורדים לגינה שתוכננה באופי פראי וספונטני יותר, והיו בה מסלעות ובריכות נוי. את המבנה כולו הקיפו עצי אורן שנשתלו כעצים בוגרים סביב המבנה, ותפקידם להבטיח פרטיות ולשבור את הרוחות המנשבות על הרכס.
הקמת המבנה > בניית המבנה

עם אישור סופי של תוכנית הבניין בשנת 1928 נמסרה מלאכת הבנייה לחברה הקבלנית האיטלקית "ארנסטו דה פארו", שבנתה מבנים רבים בעבור האימפריה הבריטית בכלל, ובירושלים בנתה את מוזיאון רוקפלר, בניין הדואר המרכזי ובניין עיריית ירושלים ההיסטורי.
מלאכת הבניה החלה בשנת 1929 על ידי החברה הקבלנית ותוך שיתוף פעולה עם יהודה שפירא. הדרישה הייתה לסיים את העבודה במהירות האפשרית, ונשכרו את שירותיהם של לא פחות מ-400 פועלים, אך מורכבות הפרויקט והעובדה כי בתוכנית הוכנסו שינויים האטו את קצב העבודה. האדריכל הריסון אף הסביר כי בניית המבנה בארץ ישראל היא משימה מורכבת יותר מאשר במקומות אחרים, וזאת בשל הריחוק מהמקורות מהם הוזמנו פריטים שונים כגון מתקני הסקה, פרזול, ריהוט וכיוצא בזה. במהלך הבניה השתמשו הבנאים באבן שנחצבה באתר עצמו לחיפוי הקירות החיצוניים של המבנה.